OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אוסקר דנש

רוז'י בארשון ואוסקר דנש]]
אוסקר דֵנֵש (במקור דויטש, בהונגרית: Dénes Oszkár; מדיארקסי, 8 במאי 1891<ref><span data-segmentid="119" class="cx-segment">[https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:3Q9M-CS87-9QXL-7?i=90&cat=280896 Születési bejegyzése a pincehelyi izraelita hitközség születési akv. 22/1891. folyószáma alatt]</span></ref> – טרנטו, איטליה, 2 ביולי 1950) היה שחקן יהודי-הונגרי וזמר אופרטה.

== ביוגרפיה ==
אוסקר דנש נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף דויטש, סוחר ועמליה אדלר (1853–1920).<ref><span data-segmentid="119" class="cx-segment">[https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:S3HY-69D3-5QD?i=139 Deutsch Józsefné Ádler Amália halotti bejegyzése] a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 630/1920. folyószáma alatt</span> </ref> הוא למד בגימנסיה ברחוב ברצ'אי בבודפשט. בתחילה עבד כפקיד, ואז בשנת 1919 הפך לשחקן קולנוע. ההופעת הבימתית הראשונה שלו הייתה בשנת 1921 בתיאטרון מרכז העיר, ב"קונצרט אמריקאי" בעריכת שאנדור אינצה. לאחר מכן התקבל על ידי האורפיום רויאל (Royal Orfeum) והפך חבר בתיאטרון קיראי, שם התחיל בהצגה "הכלה ההולנדית" בתפקיד ד"ר סטרצל. בין השנים 1922 לבין 1924 הופיע בתיאטראות ה"איחוד" (שכלל את התיאטראות בלהה לואיזה ותיאטרון קיראי), וכן הופיע בקברט. בשנת 1924 היה חבר גם ב"קברט דר קומיקר" בברלין. בספטמבר 1924 קראו לו בחזרה לאורפיום רויאל. במאי 1928 הוא שב להיות חבר בתיאטרון קיראי. הוא נסע ללייפציג בשנת 1930, אז כבר זכה לתהילה בינלאומית, אולי אפילו עולמית, והופיע באינספור סרטים אילמים. בזכות ידיעתו את השפה הגרמנית הוא הצליח להתבסס בגרמנית. אשתו הייתה השחקנית רוז'י בארשוני, שאיתה קיים טורניר אופרטות בחו"ל. בשנים 1936–1937 הקהל יכול היה לראות אותו מופיע בתיאטרון רויאל ובתיאטרון ארקל (בשמו באותה תקופה התיאטרון העירוני) בבודפשט.

== תפקידי תיאטרון חשובים ==
* פופינל (אוסקר שטראוס: הבתולה הטיפשה)
* טדי לונדון (בלה זרקוביץ: הכינור שלי שבור)
* הרוזן מיקי (פאל אברהם: ויקטוריה)
* בלזסק השני. (פאל אברהם: 3: 1 לטובת אהבה)
* באיוס פישטה (פאל אברהם: יוליה)
* מוסטפא ביי (פאל אברהם: נשף בסאבוי)

== תפקידי קולנוע ==
* נקמת האישה (1918) – המפתה
* נשיקות אסורות (1919)
* לילה ושחר (1919)
* אתמול (1919) – מנהל מפעל
* מי המנצח? (1919)
* מעלף הנשמה I-II. (1919) – מונטבלו
* חלרגלי ההרים (1920) – בעל הקרקע של שבשטין
* טירה אנונימית I-II. (1920)
* סנט מיהאי (1920)
* פוקס הקטן (1920) – בן בלק, תכשיטן והרפתקן בניו יורק
* שיכרון הקרנבל (1921) – סר מורטימר טלבוט
* שבע מאות שנים של אהבה (1921)
* כבל של ניו יורק אקספרס (1921)
* קולומבוס (1921, סקיצה) – פרצי החכם
* מה אומר עלי באבא? (1928, רישום)
* רק לא עם אישה! (1924)
* 3 : 1 לטובת האהבה (1937)

== לקריאה נוספת ==
* 
* [http://mek.oszk.hu/02100/02139/html/sz05/116.html לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי]. ג'רג' שקיי. בודפשט, 1994.
* [http://mek.oszk.hu/08700/08756/html/I/szin_I.0401.pdf לקסיקון המשחק ההונגרי]. אלאדר שופפלין. בודפשט, איגוד השחקנים הלאומי והמכון לפנסיה, 1929.
* ביוגרפיה בעמוד ה[http://www.hangosfilm.hu/filmenciklopedia/denes-oszkar סרטים המדברים]

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1891
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1950
מדיארקסי

מדיארקסי (בהונגרית: Magyarkeszi) הוא כפר במחוז טולנה, בנפת טמאשי.

== מיקום ==
מדיארקסי ממוקם בחלק הצפוני-מערבי של מחוז טולנה, בחלק הצפוני של גבעות שומוג'-טולנה, במפגש של שלושה מחוזות (טולנה, שומוג', פייר). היישוב משתרע על שטח של 31,850 דונם, מתוכם 3560 דונם שטח פנימי.

== נגישות ==
אפשר להגיע אל הכפר ששוכן בעמק נחל טיטה מכביש ראשי 65 בדרך צדדית שמסתעפת מהכביש הראשי באירגסמצ'ה, כביש זה ממוספר 6407 עד נאג'סוקוי, ומשם הוא ממוספר 6409. העיירה הקרובה ביותר היא טמאשי, שנמצאת במרחק של 20 ק"מ מהכפר, אך גם משיופוק, כלומר אגם הבלטון המרחק הוא רק 35 ק"מ.

== היסטוריה ==
עד 1703 שם הכפר היה קֶסֶה או קֶסִי. היישוב, שנהרס לאחר הכיבוש הטורקי (1526–1676), ניתן על ידי לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה למשפחת אסטרהאזי, שיישבה במקום תושבים חדשים מאזור דרום סלובקיה של היום (אז צפון הונגריה) ושמו של המקום התחלף מקסי לטוטקסי (טוט הוא כינוי בהונגרית לסלובקים) ואת שמו הנוכחי, מדיארקסי (שפירושו קסי ההונגרי) נושא רק משנת 1903.

המקום היה מיושב כבר בתקופת האבן. לאחר התיישבות המדיארים במרכז אירופה השתלטה עליו חמולת גוטקלד. על פי מסמכים כנסייתיים, בשנת 1274 היו ביישוב כנסייה ומושב קבוע של כומר שנהרסו בתקופת השלטון הטורקי. בזמן מלחמת האיכרים בראשות גיירג' דוז'ה בשנת 1514, אוכלוסיית הכפר הגיעה לשש מאות. לאחר האסון של קרב מוהאץ' בשנת 1526, הטורקים הרגו את תושבי הכפר בן 500 התושבים או מכרו אותם לעבדות. אלה ששרדו התחבאו ביערות האזור.

טוטקסי מוזכר גם בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית כאחד מ-30 הכפרים החשובים ביותר בחלק המערבי של המחוז, שכונה נפת דומבוואר. תושבי הכפר הפכו לקלוויניסטים בשנת 1703, ובשנת 1727 הוקמה מחדש בכפר גם הקהילה הקתולית. כנסיית סנט מיהאי על שם המלאך הקדוש נבנתה בשנת 1742. בשנת 1880 נמצא ספר מרשם האוכלוסין של הנסיך מיקלוש אסטרהאזי עם רישומים מאז שנת 1735. מאותה השנה ישנם אם כן נתונים על מספר האוכלוסייה והעדות הדתיות לרבות יהודים במקום:
* 1840: 1,547 תושבים, מתוכם 1,406 קתולים, 2 לותרנים, 7 קלויניסטים, 14 יהודים ו-118 אחרים.
* 1910: 1924 תושבים, מתוכם 1,845 קתולים, 15 לותרנים, 31 קלוויניסטים ו-33 יהודים.
* 1940: 2,504 תושבים, מהם 2 435 קתולים, 6 לותרנים, 45 קלוויניסטים, 17 יהודים ו-1 אחר.
* 1983: 1,772 תושבים, מתוכם 1,700 קתולים.

== אתרים בעלי חשיבות ==
* הכנסייה הרומית-קתולית של סנט מיהאי (בארוק, 1742)
* טחנת הקמח גיזלה (המאה ה-19)
* בית הספר התיכון (1927)

== ילידי המקום ==
* השחקן אוסקר דנש (1891–1950) היהודי-הונגרי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://utazom.com/vendegvaro/magyarkeszi מדיארקסי], באתר Utazom.com
* [http://www.terkepcentrum.hu/index.asp?go=map&mid=17&tid=6017 מפה של מדיארקסי]
* [http://www.iranymagyarorszag.hu/terkep/magyarkeszi מדיארקסי במפה של גוגל]
* [http://lazarus.elte.hu/hun/maps/1910/tolna.jpg על המפה של מחוז טולנה]
* [http://lazarus.elte.hu/hun/maps/1910/somogy.jpg על המפה של מחוז סומוגי, אפילו כטוטקסי]
* [http://www.mokushorgaszto.hu בילוי: אגם דיג סנאי]

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:מחוז טולנה
שהזאדה באיאזיד

באיאזיד (בעות'מאנית טורקית: شهزاده بايزيد, 1525 - 25 בספטמבר 1561) היה בנם של סולימאן הראשון והורם סולטאן.

באיאזיד נולד בשנת 1525 בקושטא (איסטנבול) בתקופת שלטונו של אביו סולימאן המפואר. אמו הייתה הורם סולטאן, בתו של כומר אורתודוקסי, שהייתה פילגשתו של הסולטאן באותה התקופה. בעת לידתו היו לבאיאזיד ארבעה אחים מלאים גדולים: מחמד (יליד 1521), עבדאללה (יליד 1522), מיהרימה סולטאן (ילידת 1523) וסלים (יליד 1524). היה לו גם אח בכור למחצה מוסטפא (יליד 1515) ומאוחר יותר אח מלא צעיר אחד, ג'אהנגיר (יליד 1531). בשנת 1533 או 1534, תוך שבירת מסורת, אביו שחרר את אמו ונישאה כחוק.

לאחר הוצאתו להורג של אחיו הגדול שהזאדה מוסטפא (שהיה היורש לכס המלוכה העות'מאני) בשנת 1553, הפך באיאזיד ליורש העצר הפופולרי בקרב הצבא.

במהלך כל שנות ה-50, כשסולימאן כבר היה בשנות ה-60 לחייו, התבררה תחרות ממושכת על כס המלוכה בין באיאזיד לאחיו הגדול שהזאדה סלים. לאחר שהובס בקרב ליד קוניה בשנת 1559 על ידי סלים וסקלו מהמט פאשה (בעזרת צבא הסולטאן), נמלט באיאזיד לאימפריה הספווית הסמוכה, שם התקבל בזריזות על ידי תהמאספ הראשון.

בשנת 1561, לאחר ניסיונות ממושכים מצד הסולטאן העותמאני, שכללו גם העברות כספים ומתנות אחרות, אחפשר תהמאספ לבאי כוחו של הסולטאן להוציא להורג את באיאזיד ואת ארבעת בניו באזור קזווין שבפרס. מאוחר יותר הם נקברו בעיר סיוואס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידי 1525
קטגוריה:נפטרים ב-1561
בולזאק באסקט

בולזאק באסקט דורדון (בצרפתית Boulazac Basket Dordogne) הוא מועדון כדורסל צרפתי מקומונת בולזאק, המשחק בPro A.

==היסטוריה==
המועדון הוקם לראשונה ב-1992 בפריגו שבמחוז דורדון ונקרא בתחילי "פרוורי דורדון" והחל לשחק בליגה הרביעית, בעונת 2002/03 העפילה הקבוצה לליגה השלישית, בעונת 2004/05 עבר המועדון לעיר בולזאק ושינה את שמו וכן העפיל לPro B ובסיום עונת 2011/12 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הראשונה, בעונת 2013/14 נשרה הקבוצה לליגת המשנה. בעונת 2017/18 שבה הקבוצה לליגה הראשונה כאשר השיג השיא של המועדון הוא המקום ה-10 בליגה הראשונה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל צרפתיות
קטגוריה:אקיטן החדשה
קטגוריה:קצרמר כדורסל
מתיאס קבורק

מתיאס קבורק (בגרמנית: Matthias Kaburek; 9 בפברואר 1911 – 17 בפברואר 1976) היה כדורגלן ומאמן אוסטרי, ששיחק בעמדת החלוץ.

==ביוגרפיה==
קבורק נולד ב-9 בפברואר 1911 בווינה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית של אז. בשנת 1928 התחיל את הקריירה בראפיד וינה כשהוא בן 17, ובעונתו הראשונה זכה עימה באליפות והגיעה לגמר הגביע האוסטרי בו כבש בהפסד 3–2 נגד פירסט וינה. עונה אחר כך ב-1929/30 קבורק זכה שוב פעם באליפות ואף בגביע מיטרופה שרוב חבריו למועדון הפסידו שלוש שנים קודם לכן בגמר. ראפיד ניצחה 0–2 במשחק הגמר הראשון נגד ספרטה פראג ובמשחק השני הפסידו 3–2 כשהוא כובש אחד מהשניים. ראפיד זכתה בתואר עם הפרש שערים טוב יותר בסיכום שני המשחקים.

בעונת 1934/35 קבורק זכה בתואר האליפות השלישי שלו ובנוסף לכך היה למלך השערים בליגה עם 27 שערים. בשנת 1936 עבר לצרפת ושיחק במץ. הוא כבש בה 15 שערים ב-18 משחקים בליגה אך הושאל לדו באביו דה לונגווי האמריקנית בה לא צלח. ביוני 1939 שב קבורק לקדנציה שנייה בראפיד בה זכה בשתי אליפויות נוספות וגם באליפות גרמניה בשנת 1941. עם התקדמותה של מלחמת העולם השנייה המעיט לשחק ולאחר סיומה עבד כמאמן בזברויובקה ברנו בשנת 1947.

במדי נבחרת אוסטריה היה חלק מ"נבחרת הפלא" שלה בשנות ה-30 של המאה ה-20 אך המעיט לשחק. במונדיאל 1934 לא שיחק כלל עקב כך שמתיאס סינדלר המצוין תפס את מקומו. קבורק כבש את שני שעריו בשני משחקים נגד שווייץ.

הוא נפטר ב-17 בפברואר 1976 בגיל 65 בווינה, ונקבר בבית הקברות המרכזי בעיר.

==תארים==
;ראפיד וינה
*אליפות אוסטריה (5): 1929, 1930, 1935, 1940, 1941
*אליפות גרמניה: 1941
*הגביע האוסטרי (2): 1929, 1934
*גביע מיטרופה: 1930
;נבחרת אוסטריה
*מקום רביעי בגביע העולם: 1934
;אישיים
*מלך השערים בליגה האוסטרית: 1934/35

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלני ראפיד וינה
קטגוריה:וינה: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1911
קטגוריה:נפטרים ב-1976
נמרוד קרביצקי

נמרוד קרביצקי (נולד ב-29 בנובמבר 1998) הוא לוחם טאקוונדו ישראלי, סגן אלוף אירופה במשקלים אולימפיים (סרייבו 2020) , וזוכה מדליית ארד באליפויות אירופה במשקלים אולימפיים בדבלין (2019) ובמנצ'סטר (2022) במשקל של עד 68 ק"ג.

== ביוגרפיה ==
קרביצקי גדל באשדוד. הוא למד במקיף ז' "הקריה" באשדוד. מתאמן במועדון "שרעבי אמנויות לחימה" שברמלה, בהדרכתו של יחיעם שרעבי.

== קריירה ==
===2019===
====מדליית ארד באליפות אירופה====
באליפות אירופה שנערכה בדבלין, אירלנד ב-29 בנובמבר 2019 זכה קרביצקי במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 68 ק"ג לאחר שניצח את ולנטינו מגולני מאיטליה (2:29), את סרגי ודיסיאן מארמניה (19:28) ובשלב רבע הגמר את ויאצ'יסלב מינין מרוסיה (13:27). בשלב חצי הגמר הוא הפסיד למיטקו דזרודזב מבולגריה המדורג חמישי בעולם (34:30).

===2020===
====סגן אלוף אירופה====
באליפות אירופה שנערכה בסרייבו, בוסניה והרצגובינה ב-10 בדצמבר 2020 זכה קרביצקי במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 68 ק"ג לאחר שניצח את תיאו סזיזסינווסקי מפולין (10:30), את ג'קוב פוסדזי מפולין (1:24), את בלאן אנדרה ממולדובה בשלב רבע הגמר (2:18) ובשלב חצי הגמר את מרקוס קבלרו מספרד (7:14). בקרב על התואר הוא הפסיד לבראדלי סינדן מבריטניה (32:25), אלוף העולם המכהן.

=== 2021 ===
בתחרות גביע העולם שנערכה במונטנגרו באוקטובר 2021, זכה קרביצקי במדליית זהב בקטגוריית משקל עד 68 ק"ג.

===2022===
====מדליית ארד באליפות אירופה====
באליפות אירופה שנערכה במנצ'סטר ב-21 במאי 2022, זכה במדליית ארד.

===2023===
====מדליית ארד באליפות אירופה====
באליפות שהתקיימה בטאלין שבאסטוניה, זכה במדליית ארד.

== חיים אישיים ==
מאז 2019 הוא בזוגיות עם לוחמת הטאקוונדו הישראלית אבישג סמברג, אלופת אירופה לשנת 2020 במשקל עד 49 ק"ג, זוכת מדליית הארד באולימפיאדת טוקיו (2020).

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.taekwondodata.com/nimrod-krivishkiy.ahcf.html נמרוד קרביצקי], באתר Taekwando Data
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי טאקוונדו ישראלים
קטגוריה:אמני לחימה ישראלים
קטגוריה:בוגרי מקיף ז' (אשדוד)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
אחד על אחד (סדרת טלוויזיה)

אחד על אחד היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה שעלתה לשידור בערוץ כאן 11 ב-21 בדצמבר 2020. הסדרה בכיכובו של תומר קאפון, זכתה לשבחים רבים בקרב מבקרי הטלוויזיה באתרים השונים ולנתוני צפייה מרשימים.

הסדרה בת 10 הפרקים נכתבה ובוימה על ידי מתן יאיר.<ref name=":0"></ref>

== תקציר העלילה ==
מוטי, מורה בן 28, חווה שורה של אירועים שמשנים את חייו – אמו שהולכת לעולמה, אחיו שיורד מהארץ, אחותו שמתחתנת ועוברת לגור עם בעלה. הוא מרגיש שהתא המשפחתי שלו מתפרק וכדי להתמודד עם קשייו, הוא מתחיל לעסוק במתן שיעורים פרטיים ועוזר לנערים הן בלימודים והן בחיים עצמם ודרך כך הוא מקבל משמעות לחייו. בנוסף לשיעורים הפרטיים, מוטי מתחיל לעבוד בבית קפה, שם הוא פוגש את מעיין, צעירה לקראת נישואין, ומפתח איתה קשר רומנטי.<ref name=":0" />

== שחקנים ודמויות ==
{| class="wikitable"
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!אודות הדמות
!הערות
|-
|תומר קאפון
|מוטי מור
|מורה פרטי
|
|-
|שירה גפן
|שושי מור
|אחותו של מוטי
|
|-
|יפתח קליין
|יוני מור
|אחיו של מוטי
|
|-
|לליב סיון
|מעיין
|
|
|-
|מרק רוזנבאום
|אביגדור
|אביו של מוטי
|<ref name=":1" />
|-
|נמרוד הוכנברג
|דני
|תלמיד בן 18
|<ref name=":0" />
|-
|נעמה כהן
|אביב
|תלמידה בת 16
|<ref name=":0" />
|-
|דניאל מויאל
|שימי אזולאי
|תלמיד בן 19
|<ref name=":0" />
|-
|אסף אמר
|איתמר
|תלמיד בן 16
|<ref name=":0" />
|-
|נעמה שמואלי
|שירה
|עובדת עם מוטי בקפה
|
|-
|אלון בן לולו
|אלון
|אבא של אביב
|
|-
|סתו בן לולו
|סתו
|תלמידת תיכון
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.kan.org.il/program/?catid=1743 אחד על אחד - פרקים מלאים], באתר כאן - תאגיד השידור הישראלי
* [https://kanapi.media.kan.org.il/Players/ByPlayer/V1/ipbc/S0089078_1_t/HLS "השיעור של קאפון" - כתבה על "אחד על אחד"], בתוכנית השבוע עם ירון דקל, כאן - תאגיד השידור הישראלי, 01:21:06
* 

=== ביקורות ===
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2020
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
מעגן דרור – מעגן הפולינום

מעגן דרור – מעגן הפולינום הוא מעגן הנמצא בבסיס חיפה של חיל הים. המעגן נקרא על שם מייסד שייטת הצוללות הישראלית, יוסף דרור.

== בניית המעגן ==
מפת הנמלים במפרץ חיפה
בניית המעגן החלה בשנת 2006 – לאחר תהליך של מאבק הגופים הירוקים בחיפה – במטרה להשפיע על עיצובו של הפולינום תוך מורת רוח מחסימת קו הים, ותוך הבטחה שבעתיד יפונה ויוכל לשמש כמתקנים עירוניים.

הפרויקט הוא ייחודי בתכולותיו<ref></ref>- בעיקר בשל הצורך להילחם בים.

את השלב הראשון בבניית הנמל – הקמת שוברי הגלים – החלה חברת "אוקיניה". במהלך הפרויקט נכנסה לקשיים כספיים וחברת שפיר החליפה אותה.<ref></ref>

את השלב השני – ייבוש שטח הבסיס – ביצעה חברת "שיכון ובינוי סולל בונה".

את תשתיות "שלב הביניים" - ביצעה חברת [https://www.sche.co.il/HTMLs/%D7%A9%D7%A0%D7%99%D7%99%D7%93%D7%A8.aspx?c0=316&bsp=3 "שניידר הנדסת חשמל"]

את השלב [https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000503510 השלישי] – בניית מבנים ותשתיות טכניות – ביצעה חברת "שיכון ובינוי סולל בונה".

את השלב הרביעי – בניית מבנים מנהלתיים – מבצעת חברת "אברהם יצחק בע"מ".

בשלב החמישי (והסופי) - זכתה חברת "שיכון ובינוי" והחלה באמצע 2021 לבצע.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעגנים
קטגוריה:שייטת הצוללות
קטגוריה:נמל חיפה
אלבר דדון

אלבר דדון (בצרפתית: Albert Dadon; נולד ב-1957) הוא איש עסקים, פילנתרופ ומוזיקאי יהוד-אוסטרלי. יו"ר קבוצת Ubertas לניהול קרנות ופיתוח נכסים.

==קורות חיים==
נולד במרוקו, עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1962, כשהיה בן 5 והמשפחה התיישבה בדימונה. בגיל 10 היגר עם משפחתו לצרפת. לימים הכיר שם אישה אוסטרלית, ובשנת 1983 היגר אחריה לאוסטרליה.

== קריירה ==
בין השנים 1991–1993 היה דדון יו"ר לשכת המסחר הצרפתית באוסטרליה (Victorian Chapter). הוא הקים תחרות יין באוסטרליה בשם "Le Concours des Vins du Victoria". בשנים 1994–1996 הוא מונה לדירקטור של קרן צרפתית באוסטרליה על ידי הסנאטור גארת׳ אוונס , אז שר החוץ האוסטרלי. את היסוד הזה יזם ראש ממשלת אוסטרליה, בוב הוק, כמתנה לצרפת לרגל דו המאתיים של המהפכה הצרפתית. בשנת 2001 היה דדון יו"ר United Israel Appeal בוויקטוריה. בשנת 2002 הוא הקים את "לשכת חילופי תרבות אוסטרליה–ישראל" ועמד בראשה. הצהרה משותפת על הקמת הלשכה ניתנה על ידי שר החוץ וחבר הפרלמנט האוסטרלי אלכסנדר דאונר, וחבר הכנסת ושר החוץ הישראלי בנימין נתניהו. טקס התקיים במקביל בבית הפרלמנט בקנברה ובמשרד החוץ בירושלים. בשנת 2009 הקים דדון את פורום המנהיגות אוסטרליה–ישראל. בשנת 2011 הפורום שינה את שמו ל" ל"דיאלוג מנהיגות אוסטרליה–ישראל–הממלכה המאוחדת" לאחר שבריטניה הצטרפה לקבוצה<ref></ref><ref></ref>. לימים שונה שמו שוב, ל"מכון הבינלאומי לשיח מנהיגות אסטרטגי". במסגרת אירועים שקיים השתתפו ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר טוני אבוט; שר ההגנה האוסטרלי לשעבר כריסטופר פיין; התובע הכללי של מדינת אוסטרליה כריס פורטר; סגן שר הביטחון אבי דיכטר; וח"כ גדעון סער<ref></ref>.

בין השנים 2003–2005 היה דדון יו"ר פסטיבל הג'אז הבינלאומי של מלבורן. בשנת 2005 הוא הביא למלבורן את פסטיבל הג'אז של אומבריה, שקיבל את השם "Umbria Jazz Melbourne 05". הפסטיבל בשנת 2005 משך 135 אלף מבקרים. בשנת 2006 מינה הארגון את דדון להיות המנהל החדש של הפסטיבל וכן גם המנהל האומנותי. מינויו של דדון הביא לשינוי שם הפסטיבל ל"מלבורן ג'אז", וב-2007 השתתפו בו יותר מ-200 אמנים מהעולם, אשר הופיעו ב-10 במות ב-112 הופעות במהלך עשרת ימים. בין האמנים שניגנו בפסטיבל היו הרבי הנקוק, צ'יק קוריאה, גארי ברטון ומק'קוי טיינר.

דדון הוא גיטריסט ומלחין ג'אז המופיע תחת שם הבמה "Albare". הוא הקליט שני אלבומים עם Festival Records באוסטרליה. הוא הפיק את "A History of Standard Time", הקלטת הסולו הראשונה של ג׳ו צ'ינדאמו, ובה מופיע גם ריי בראון. דדון חתום כעת בחברת Enja Records.

== דיסקוגרפיה חלקית ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים מרוקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:נדבנים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
הטירון (ציור)

הטירון (או חדר ההלבשה של הרד סוקס) הוא ציור משנת 1957 מעשה ידי האמן האמריקאי נורמן רוקוול, שצויר עבור שערו של מגזין סאטררדיי איבנינג פוסט ב-2 במרץ 1957.<ref name="nrm"></ref>

הציור מתאר כמה שחקני קבוצת הבייסבול בוסטון רד סוקס בחדר הלבשה, אליו מצטרף שחקן חדש לכאורה לבוש בבגדי רחוב ונושא מזוודה, יחד עם כפפת הבייסבול שלו ומחבט הבייסבול. הציור נמכר במכירה פומבית של 2014 תמורת למעלה מעשרים מיליון דולר.<ref name="christies"></ref>

== יצירה ==
רוקוול רצה לצייר תמונת שער בנושא אימוני האביב לעיתון "סאטרדיי איבנינג פוסט". באוגוסט 1956 שלושה שחקני רד סוקס (פרנק סאליבן, ג'קי ג'נסן וסמי ווייט) נסעו לסטודיו שלו בסטוקברידג', מסצ'וסטס, כדי להצטלם לצילומי עזר.<ref name="dailynews"></ref> טד ויליאמס ובילי גודמן המופיעים בתמונה, אך לא הגיעו לאולפן, ולכן רוקוול השתמש בתמונות אחרות שלהם.<ref name="npr"></ref> רוקוול בחר בתלמיד תיכון, שרמן ספורד מהעיירה פיטספילד הסמוכה למקום מגוריו, כדי להצטלם לתמונות הפניה של שחקן הבייסבול הטירון. ההשראה לשחקן הטירון הייתה אולי שחקן הבייסבול מיקי מקדרמוט, שהצטרף לרד סוקס בשנת 1948 ותמונתו הופיעה במגזין "לייף".<ref name="whowas"></ref> רוקוול ביקר בסרסוטה פלורידה, וצילם את חדר ההלבשה האמיתי של הרד סוקס בפיין פארק.<ref name="moretime"></ref>

== המשתתפים בציור ==
בציור משתתפים חמישה חברים מ"בוסטון רד סוקס" מ־1956,<ref name="mfa"></ref> ששיחקו בקבוצה גם בשנת 1957 כשהציור הופיע על שער העיתון "סאטרדיי איבנינג פוסט":
* טד ויליאמס, עומד במרכז התמונה
* ג'קי ג'נסן, קושר את נעלו והתיישב מול ויליאמס
* פרנק סאליבן, יושב משמאל לג'נסן ("8" חלק מהמספר 18 של סאליבן נראה בבירור)
* סמי ווייט, יושב בקצה השמאלי, עם כפפה של תופס.
* בילי גודמן, עומד בקצה הימני ביותר, כשידו מכסה את פיו

בנוסף מוצג בציור הטירון המנוגד, שעומד בין ויליאמס לגודמן, ושחקן פיקטיבי שניצב בקצה השמאלי, אותו כינה רוקוול "ג'ון ג'יי אנונימי", והתבסס על תמונות הפניה של עוזר הסטודיו של רוקוול לואי למון.<ref></ref> אף אחד משחקני רד סוקס המופיעים בתמונה לא בחיים.

== מכירה פומבית בשנת 2014 ==
הציור נמכר במכירה פומבית במאי 2014 על ידי כריסטי'ס תמורת 22,565,000 דולר. כמה שבועות לפני המכירה הפומבית שלו, הוא הוצג בפומבי במוזיאון לאמנויות יפות, בבוסטון. הציור נמכר בעבר בשנת 1986 תמורת 600,000 דולר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נורמן רוקוול
קטגוריה:בייסבול
קטגוריה:ציור אמריקאי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1950
אוסקר רבין

אוסקר רבין (ברוסית: Оскар Яковлевич Рабин; 2 בינואר 1928, מוסקבה – 7 בנובמבר 2018, פירנצה) היה אמן נון-קונפורמיסטי יהודי-רוסי שגורש מברית המועצות והיה מתגורר בצרפת.

== ביוגרפיה ==
אוסקר רבין נולד במוסקבה למשפחת רופאים יהודים, בוגרי אוניברסיטת ציריך. אביו נפטר כאשר הוא היה בן 5 ואמו נפטרה בשנת 1941. בתחילת שנות ה-40 התחיל רבין ללמוד ציור. בשנים 1946–1948 הוא התגורר בריגה ולמד באקדמיה לציור בעיר. בשנת 1948 הוא עבר לאקדמיה לציור במוסקבה ,אך כבר בשנת 1949 סולק מהמוסד בעקבות האשמות בעבודות שלא בהתאם לריאליזם סוציאליסטי. רבין חזר למורה הראשון שלו, ובמקביל עבד בעבודות מזדמנות לפרנסת המשפחה (הוא התחתן עם ביתו של הצייר שלימד אותו).

בשנות ה-50 היה רבין בין מקימי קבוצת אמנים לא רשמית. בקיץ 1956 הוא הכיר את אולג צלקוב ובתערוכה של ציירים צעירים קיבל פרס. תומכי הקו הרשמי של האמנות הסובייטית לא קיבלו את סגנון הציור של רבין. 

בשנת 1974 הוא היה בין מארגני תערוכה ציורים במרחב הפתוח שפוזרה על ידי השלטונות. בשנת 1977 הוא נעצר ולאחר מספר ימים קיבל הצעה לצאת לסיור באירופה ביחד עם כל המשפחה. 

ביוני 1978 הוא הוזמן לשגרירות ברית המועצות בצרפת וקיבל הודעה שנשללה ממנו אזרחות של ברית המועצות והוא לא יכול לחזור. רק בשנת 1990, בתקופת מיכאיל גורבצ'וב הצו בוטל ובשנת 2006 הוא קיבל אזרחות רוסית.

בהיותו בצרפת הוא המשיך בציור ועבודות שלו הוצגו בתערוכות שונות. בשנת 1991 הוא להציג לראשונה הציג עבודותיו ברוסיה.

בשנת 2018, לקראת יובל 90 של הצייר, בפלה רויאל בפריז אורגנה תערוכה גדולה של עבודותיו.

ציוריו של רבין מוצגים, בין היתר, בגלריית טרטיאקוב במוסקבה, המוזיאון הרוסי בסנקט פטרבורג ובמרכז פומפידו בפריז.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.findagrave.com/memorial/199179645/oscar-yakovletvich-rabin מאמר לזכרו]
* [https://www.nytimes.com/2018/11/11/obituaries/oskar-rabin-defiant-artist-during-soviet-era-dies-at-90.html קורות חיים]
* 

קטגוריה:אמנים סובייטים
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:מגורשים ממולדתם
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1928
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2018
מנאו

מנאו (ביוונית: Μενεού) הוא כפר במחוז לרנקה בקפריסין. הכפר ממוקם כ-3 ק"מ צפונית-מזרחית לכפר קיטי שלחופי הים התיכון.

מאז ומתמיד התגוררה בכפר אוכלוסייה קפריסאית ממוצא יווני. עם תחילתו של הסכסוך הקפריסאי היגרו אל הכפר פליטים קפריסאים יוונים מצפון קפריסין, תוך הגירת טורקים מהעיר. בשנת 1980 הושלמה בניית 470 בתים נוספים בהם התיישבו פליטים קפריסאים יוונים.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Chypre Meneou Plage - panoramio.jpg|חוף הים של הכפר
קובץ:Meneou,_Cyprus_-_panoramio_(4).jpg|הכניסה לכפר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קפריסין: יישובים
פיוטר מיכאלובסקי

פיוטר מיכאלובסקי (בפולנית: Piotr Michałowski; 2 ביולי 1800 – 9 ביוני 1855) היה צייר פולני מהתקופה הרומנטית, הידוע במיוחד בזכות דיוקנאותיו הרבים וציורי צבעי שמן של סוסים.

היה בעל השכלה רחבה וגם פעיל חברתי, סנגור משפטי, מנהל עירייה ונשיא האגודה החקלאית בקרקוב (מאז 1853).

== קורות חייו ==
פיוטר מיכאלובסקי היה בנו של יוזף מיכאלובסקי, שהיה איש משכיל. בגיל 14 עבר את בחינת סיום בית הספר התיכון. הוא למד מתמטיקה ומדעי הטבע, כלכלה ומדעי הרוח באוניברסיטה היגלונית ובאוניברסיטת גטינגן. בשנים 1823–1830 היה מעורב בנציבות ההכנסות והאוצר בוורשה. באותה תקופה ביקר לעיתים קרובות ביישוב טומשוב מזובייצקי, בביקור אצל אחותו אנטונינה אוסטרובסקה לבית מיכאלובסקה (1799–1871) וגיסו של אנטוני אוסטרובסקי, שבשנים 1811–1812 בנה שם אחוזה קלאסיסטית.

הוא צייר בטומשוב נפחים בעבודה ואת פניהם של הבורגנים של טומשוב. הוא גם צייר דיוקנאות של אנטוני אוסטרובסקי ובני משפחתו. בטומשוב פגש את יוליה אולימפיה אוסטרובסקה (1807–1875), בתו של הרוזן אנטוני אוסטרובסקי מנישואיו הראשונים, לה נישא ב-1 בפברואר 1831 בוורשה. נולדו להם שבעה ילדים.

לאחר מרד נובמבר, במהלכו פיקח על ייצור נשק ותחמושת, נסע לפריז. שם ראה את הציורים של מיטב המאסטרים הספרדים, הפלמיים וההולנדים. כולל דייגו ולאסקס ופרנס הלס. הוא הוקסם מציוריו של תיאודור גריקו. גם אלכסנדר אורלובסקי השפיע עליו.<ref></ref>

לאחר שחזר לפולין, בשנת 1837, התיישב בקשישטופוריצ'ה. בשנים 1848–1853 היה נשיא המועצה המנהלית של הדוכסות הגדולה קרקוב. בשנת 1848 ייסד את בית הספר לבנים יתומים בקרקוב, שהיה פעיל עד 1950. בשנים 1853–1854 היה נשיא החברה הכלכלית והחקלאית בקרקוב.

הוא היה צייר מעולה של סוסים, סצנות קרב ודיוקנאות (דימויים של פולנים, איכרים, יהודים, בני משפחה וחברים). יצר גם סצינות ז'אנריות מחיי הכפר. הוא הקדיש חיבורים רבים לאפוס הנפוליאוני, לדמותו של הקיסר נפוליאון ולהיסטוריה של הצבא הפולני.<ref></ref>

הוא הותיר אחריו למעלה מאלף רישומים (רישומים, צבעי מים). ציוריו מאופיינים בהבעה טובה, צבעים מעולים, רישום מושלם ומרקם ציור מרשים. פבלו פיקאסו העריץ את ציוריו כשביקר במוזיאון הלאומי במהלך שהותו בוורשה.

הוא נקבר בבית העלמין רקוביצקי בקרקוב, בקבר המשפחתי.

לאורך המאה ה-19 הוא כמעט ולא היה ידוע. התצוגה הגדולה הראשונה של עבודותיו במהלך התערוכה הלאומית הפולנית בלבוב בשנת 1894 הייתה גילוי והפתעה של עבודתו.

בשנת 1917 קיבל המוזיאון הלאומי בקרקוב 82 יצירות של האמן מבתו יוזפה. המונוגרפיה הראשונה של האמנית (המכילה מכתבים יקרי ערך וטקסטים מקוריים) פורסמה בעילום שם בשנת 1911. מחברתה הייתה בת הצייר סלינה, שירשה את כישרון הציור של אביה, אך בחרה בייעוד דתי.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights="170">
File:Piotr Michałowski - Napoleon konno wydający rozkazy.jpg | נפוליאון רוכב
File:Napoleonic parade.PNG | מצעד חיילי נפוליאון
File:Piotr von Michalowski - Österreichische blaue Husaren - 1683 - Österreichische Galerie Belvedere.jpg | הוסרים אוסטרים
File:Piotr Michałowski - Ekwipaż przed pałacem Wielopolskich.jpg | מול ארמון וילופולסקי 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה היגלונית
קטגוריה:ילידי 1800
קטגוריה:נפטרים ב-1855
אדוארד שארפ אנד דה מגנטיק זירוס

Edward Sharpe and the Magnetic Zeros (בתרגום חופשי לעברית: אדווארד שארפ והאפסים המגנטיים) היא להקת אינדי פולק, שהוקמה בשנת 2007 בארצות הברית.

==רקע==
סולן הלהקה הוא אלכס אברט. מקור שמה מגיע מסיפור שכתב אברט בצעירותו אודות דמות משיחית בשם אדווארד שארפ.

הלהקה משלבת רוק שורשי , גוספל, ומוזיקה פסיכדלית. סגנון הלהקה והסאונד של הלהקה שואב מתנועת ההיפים של שנות ה־60 וה־70.

האלבום הראשון של הלהקה Up from Below יצא בשנת 2009 וכלל את הלהיט "Home". שלוש שנים לאחר מכן הוציאה הלהקה את האלבום Here. האלבום השלישי הנושא את שם ההרכב יצא בשנת 2013, ואת אלבומם הרביעי PersonA הוציאו בשנת 2016.

במהלך שנות הפעילות של ההרכב, התחלפו כמה מחבריו.

==היסטוריה==
אלכס אברט החל לכתוב ספר אודות דמות משיחית בשם אדוארד שארפ אשר נשלח לכדור הארץ כדי לרפא את האנושות, אך דעתו הוסחה על ידי נשים והוא התאהב. אברט אימץ את השם אדוארד שארפ כאלטר אגו.

אברט הכיר את הזמרת ג'ייד קסטרינוס. הם החלו לכתוב יחד מוזיקה והיו חלק מקולקטיב המוזיקה The Masses. מספר החברים בקבוצה גדל והגיע למעל עשרה חברים, חלקם חברים ותיקים של אברט. במחצית 2009 יצאו אברט, קסטרינוס וחבריהם למסע הופעות כשהם נעים באוטובוס ברחבי ארצות הברית בשם Edward Sharpe & the Magnetic Zeros.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות אמריקאיות
השליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים

השליח הנשיאותי המיוחד של ארצות הברית לענייני אקלים (באנגלית: U.S. Special Presidential Envoy for Climate) הוא תפקיד בממשלה הפדרלית של ארצות הברית, האחראי על גיבוש מדיניות האנרגיה והאקלים של הקבינט. מאייש התפקיד הנוכחי הוא ג'ון פודסטה, שמונה לתפקיד בידי הנשיא ג'ו ביידן.

== היסטוריה ==
ב-23 בנובמבר 2020 הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית, ג'ו ביידן כי מזכיר המדינה האמריקאי לשעבר, ג'ון קרי ישמש כשליח הנשיאותי המיוחד לאקלים ואף יהיה חבר במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית (NSC)<ref name="pr-bbb"></ref>. ביידן הכריז כי הממשל בהנהגתו צפוי לחזור להסכם פריז ממנו פרש הנשיא, דונלד טראמפ<ref></ref>. ביידן הכריז כי קרי "ילחם בשינוי האקלים במשרה מלאה כשליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים ויהיה חלק מהמועצה לביטחון הפנים".

קרי אינו הראשון שמשמש כיועץ לענייני האקלים. בין 2009 ל-2011 כיהנה אשת העסקים קרול בראונר כמנהלת משרד הבית הלבן למדיניות אנרגיה ושינויי אקלים אך על פי פרסומים בתקשורת תפקידו של קרי יהיה במתכונת שונה<ref name="kerry-czar"></ref>, מלבד זאת תפקידו יהיה התפקד הראשון שעוסק אך ורק בטיפול במשבר האקלים ולא בנושאים משיקים נוספים (כגוון מדיניות אנרגיה).

באפריל 2021 השגריר ג'ון קרי נהיה הבכיר הראשון בממשל ביידן שביקר בסין. הוא התדיין על נושאים רבים, בין השאר על ההחלטה של יפן לשפוך מים רדיואקטיביים מהכור הגרעיני בפוקושימה אל האוקיינוס השקט. קרי עזב את התפקיד במרץ 2024 על מנת להתמקד בקידום מסע הבחירות של ביידן בבחירות הנשיאותיות של 2024. ביידן החליט למנות לתפקיד את ג'ון פודסטה, מיועציו הבכירים.

== ראו גם ==
* יועצת האקלים הלאומית של הבית הלבן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדיניות שינוי אקלים בארצות הברית
קטגוריה:משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן
יואכים ביורקלונד

יואכים ביורקלונד (בשוודית: Joachim Björklund; נולד ב-15 במרץ 1971) הוא כדורגלן עבר שוודי, חבר הנבחרת שזכתה במקום השלישי במונדיאל 1994.

== קריירה ==
יואכים ביורקלונד נולד בווקשה והחל לשחק בקבוצת נוער מקומית. הוא היה בין השחקנים המובילים בבראן הנורווגית ובשנת 1993 עבר לגטבורג. בעונת 1995 הוא עבר לוויצ'נצה בה שיחק לצד לואיג'י סרטור. כעבור שנה ביורקלונד עבר לגלאזגו ריינג'רס תמורת 2.2 מיליון לירה שטרלינג<ref></ref> וזכה עם הקבוצה באליפות סקוטלנד. ביוני 1998 הוא עבר לוולנסיה תמורת 2.5 מיליון אירו. עם ולנסיה הוא הגיע לגמר ליגת האלופות פעמיים.

בשנותיו האחרונות כשחקן ביורקלאנד שיחק בפרמייר ליג.

== נבחרת שוודיה==
ביורקלונד היה מוזמן לנבחרות נוער של המדינה החל מגיל 17. בשנת 1992 הוא שיחק במשחקים האולימפיים. בנבחרת הבוגרת הוא שיחק במרכז ההגנה לצד פטריק אנדרסון. בשנת 1992 הוא הגיע לחצי גמר של יורו 1992. ובשנת 1994 היה חלק מנבחרת שזכתה במקום השלישי במונדיאל 1994. בהמשך הוא השתתף במשחקי יורו 2000.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלני גטבורג
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני ויצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:קשרי כדורגל שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1971
מפה לשם

מפה לשם הוא אלבום האולפן השביעי של הלהקה הישראלית התקווה 6. האלבום יצא לאור ב-10 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים הליקון. האלבום נתמך על ידי שישה סינגלים.

== רקע והפקה ==
האלבום יצא כשלוש שנים לאחר אלבומה הקודם של הלהקה, "הכל עוד לפניי", והופק על ידי פילוני, בדומה לקודמו, למעט "יום חדש עולה" שהופק על ידי אינפקטד מאשרום. סולן הלהקה, עמרי גליקמן, כתב והלחין את שירי האלבום. האלבום הוא הראשון של הלהקה שהוציאה חברת הליקון, בניגוד לשאר אלבומם, שהוציאה חברת התו השמיני. על האלבום, שיצא בעת מגפת הקורונה בישראל, אמר סולן הלהקה עמרי גליקמן:

על בחירת שם האלבום אמר גליקמן כי "הכל קצת מפה וקצת משם" וכי "חיכינו המון זמן להוציא את האלבום, הוא התעכב ונדחה, ולקח אותנו להרפתקאות יצירתיות ארוכות. חלק מהשירים כבר ראו אור וחלק מחכים כבר שיגלו אותם".

== סינגלים ==
הסינגל הראשון מתוך האלבום, "יום חדש עולה", בהשתתפות הרכב הטראנס הפסיכדלי אינפקטד מאשרום, יצא לאור ב-28 בפברואר 2018.

הסיננגל השני מתוך האלבום, "יום יפה?", יצא לאור ב-24 בינואר 2019, בליווי וידאו קליפ.

הסינגל השלישי מתוך האלבום, "העברית החדשה", יצא לאור ב-12 במאי 2019. השיר מלווה בווידאו קליפ, שיצא בסמוך לצאת הסינגל. השיר הגיע בשיאו למקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט.

הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "חי על הירח", יצא לאור ב-6 בינואר 2020. גם הוא מלווה בווידאו קליפ, שבוים על ידי עדן רם.

הסינגל החמישי מתוך האלבום, "אל תדאג ילד", יצא לאור ב-23 במרץ 2020.

הסינגל השישי מתוך האלבום, "לחזור הביתה", יצא לאור ב-5 באוגוסט, בליווי וידאו קליפ, שבוים על ידי יקטרינה בורינדין. השיר הגיע בשיאו למקום התשיעי במצעד השבועי של מדיה פורסט, ולמקום השביעי במצעד הרשמי של גלגלצ.

== ביקורת ==
בביקורת חיובית לאלבום, דודי פטימר ממעריב אונליין טען כי "כל שיר ושיר הוא עולם ומלואו, הן מוזיקלית והן טקסטואלית וכולל עומק ורצינות לצד סלנגים עכשוויים והומור, קומבינציה שזוכה באלבום למינון מדויק ולהפקה מוזיקלית הדוקה ומוקפדת", וכי "מה שקוסם לי באלבום זו האקלקטיות המוזיקלית שבו שנעה בין שירים קצביים מלאי ביט וגרוב לבין שירים שקטים בשלל האלמנטים המוזיקליים הידועים של הלהקה שמגיעה, לדעתי, לשיא מוזיקלי נוסף".

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2020
קטגוריה:אלבומי התקווה 6
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
תיאטרון קיראי

תיאטרון קיראי והאמנית הפופולרית ביותר שלו, שארי פֶדַאק. שנות תחילת ה-[[1900]]
תיאטרון קִירַאי, מילולית: "תיאטרון המלך" (בהונגרית: Király Színház) היה תיאטרון הונגרי שנפתח ב-6 בנובמבר 1903 בבודפשט, ברחוב קיראי 71 (Király u.71). התיאטרון הוקם על ידי העיתונאי והבמאי לאסלו באוטי, וכבר בקבלת רישיון ההפעלה נתקל בקשיים חמורים.

בשנת 1903 התוודה לאסלו בֶּאוֹטִי בפני חבריו ב"בית קפה בלגרד": "מספיק לי מהעיתונות. אני רוצה לעשות תיאטרון." בניין התיאטרון היה במקור משכנו של "אורפום שוֹמוֹשִי" ששמו ׁ(במיקום אחר) הפך לימים לתיאטרון האופרטה של בודפשט. הבניין הרעוע דאז נקנה ושופץ בעזרת משפחתה של השחקנית סידי ראקושי, בעלת בית ספר למשחק ואמו של לאסלו באוטי.

ההצגה הראשונה של התיאטרון הייתה האופרטה של המלחין ינה הוסקה "פרח הזהב", אך פריצת הדרך האמיתית הגיעה עם "האביר יאנוש" או "יאנוש ויטז" (János Vitéz) של המלחין פונגראץ קצ'ו (Kacsóh Pongrác), שהתקיים ב-14 בנובמבר 1904. עד 1925 היה תיאטרון קיראי תיאטרון האופרטה הפופולרי והמצליח ביותר בבודפשט, הודות לחוש העסקי והאמנותי המצוין של באוטי. בין השנים 1918–1925 פעל תיאטרון קיראי כתיאטרון במסגרת חברה בשם "האיחוד" (אוניו בע"מ). התאגיד, שנוסד בשנת 1918, נוהל גם כן על ידי באוטי.

לאחר נפילת האוניו בע"מ, נפסק הרצף הניהולי בניהול התיאטרון, במשך 11 השנים הבאות הובילו 6 מנהלים/במאים את עבודת התיאטרון ובילו זמן קצר מדי בתפקיד על מנת לפתח מדיניות תוכניות אמיתית. באוטי הוחלף תחילה על ידי ינה פלודי, ואחר כך מספטמבר 1929 היה אדן לאזאר המנהל. שלוש שנים לאחר מכן אאורל פלד היה המנהל ומספטמבר 1934 עד ספטמבר 1935 איגנץ זולטאן ושאנדור ורגה הובילו את תיאטרון קיראי. לבסוף מספטמבר 1935 עד נפילתו של התיאטרון, ארתור שפיץ בא אחריהם.

סדרת ההצלחות יוצאת הדופן של התיאטרון הסתיימה בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. הירידה בסטנדרטים וההאטה הכלכלית הכללית גרמו לירידה האיטית של תיאטרון קיראי ואז בשנת 1936 הגיעה נפילתו. התיאטרון חי את תקופת הזוהר שלו בניהולו של באוטי. חזית הבניין נהרסה בשנת 1941. כיום פועלת מחלקת הסייף של Újpest TE בבניין התיאטרון לשעבר.

הצוות של תיאטרון קיראי כלל את צוות השחקנים: שארי פדאק, אמי קושארי, אלזה סמושי, יוצי לאבש, וילמה מדיאסאי, נושי שומוג'י, אירן בילר, בלה קורניאי, מרטון ראטקאי, אקוש רטוני, ארפאד לטאבאר (האב).

== מופעי אופרטה גדולים ==
בסך הכל כמעט 250 הצגות שונות, הוצגו בתיאטרון קיראי, לרבות אופרטת ג'אז על בסיס ניסיוני. העבודות החשובות ביותר:
* ויקטור יעקובי: יריד הבנות, סיביל
* ינה הוסקה: באבא גיל
* פרנץ להאר: האלמנה העליזה; הרוזן של לוקסמבורג
* אמריך קלמן; נסיכת הצ'רדש, הביידרה
* אלברט סירמאי: מגנאש מישקה, חלת הדבש.
* שופן (באמצעות השימוש במוזיקה של שופן)

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek.niif.hu/02100/02139/html/sz13/352.html לקסיקון תיאטרון הונגרי ב- MEK]
* [https://web.archive.org/web/20120301210306/http://geospace.hu/hely/kiraly-szinhaz-budapest-vi/14069 הבניין]
* לאיוש קוך: תוכנית התיאטרון קיראי (1958)
* [http://retronom.hu/index.php?q=node/3910 הריסת תיאטרון המלך]
* [http://www.erzsebetvaros.hu/erzsebetvaros/keruletunk-38/helytortenet-61/nevezetessegek-110/kiraly-szinhaz-183 אתר אליזבת סיטי]

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:יהדות הונגריה
קטגוריה:תיאטרון הונגרי
קטגוריה:בודפשט: תרבות
חזירי דיסקו

חזירי דיסקו (באנגלית: Disco Pigs) הוא סרט אירי משנת 2001, בבימויה של קירסטן שרידן, אשר נכתב על ידי המחזאי אנדה וולש, שעיבד אותו מהמחזה שכתב באותו השם בשנת 1996.<ref></ref> קיליאן מרפי ואיליין קסידי, בדמותם של חזיר וננסית, נער ונערה שנולדו וגדלו בעיר קורק שבאירלנד אשר מנהלים מערכת יחסים אפלטונית, אלימה ולא בריאה.<ref></ref>

== עלילה ==
הסרט עוקב אחר מערכת היחסים האינטנסיבית של שני המתבגרים, דארן (קיליאן מרפי) ושינייד (איליין קסידי), המכנים זו את זה "חזיר" (באנגלית: "Pig") ו"ננסית" (באנגלית: "Runt"), בהתאמה. חזיר וננסית נולדו באותו בית חולים כמעט באותה דקה, וגדלים בית ליד בית, דבר אשר מוביל ליחס הדוק ביותר בין השניים שגובל בטלפתיה. הם חיים בעולם שלהם ובקושי מתקשרים עם הסובב אותם; כאשר הם עושים זאת, זה בעיקר כדי להביע את העוינות שלהם כלפיה. עד יום הולדתם ה-17, הזוגיות שלהם, אף על פי שהיא מאוד אינטנסיבית ולא בריאה, נותרה אפלטונית.

בסביבות הזמן הזה, ננסית מתחילה להתעניין בנער אחר מבית הספר שלהם בשם מארקי (דארן הילי), כאשר דארן מתחיל לפתח רגשות רומנטיים כלפי שינייד. ככל שמתקרב יום הולדתם, דארן הופך להיות אלים יותר ויותר ורגשותיו החדשים מתגלים לאט לאט בפני שינייד, עד שבמהלך בילוי במועדון דיסקו, ברגע מלא באדרנלין והורמונים – הוא מנשק אותה. שינייד לא יודעת איך להתמודד עם הסיטואציה, ומערכת היחסים בניהם ממשיכה להיות אפלטונית, אם כי מאוד מביכה. מערכת היחסים שלהם מתחילה להיות בעייתית בעיינייהם של הוריהם וביחד – אמו החד הורית של דארן והוריה של שינייד מחליטים לשלוח את שינייד לפנמייה הרחק מקורק. חזיר הרוס מכך ומחליט לברוח במטרה להחזיר את ננסית.

על אף הקושי של חוסר הודאות והפחד משגרה בלי דארן, שינייד מתחילה להסתגל לחיי הפנימיה, ואף מתיידדת עם נערה אחרת. ביום הולדתם ה-17, דארן מגיע לבית הספר של שינייד ומבקש ממנה לעזוב איתו. היא משתפת איתו פעולה. מרוגשים מהאיחוד שלהם, הם מוצאים עצמם במועדון ריקודים בשם "הארמון" שם, שינייד נתקלת במארקי ורוקדת איתו. בהתקף זעם קנאי, דארן מכה את מארקי עד מוות. השניים בורחים מהמועדון ונוסעים במונית לחוף הים שם הם עושים אהבה. בבוקר, דארן מאפשר ללא מילים לננסית לחנוק אותו, מכיוון שמבין שזהו העונש שלו על שהרג את מארקי. בסצנת הסיום, שינייד נועצת מבט אל האוקיינוס, תוהה איך תראה שארית חייה.

== דמויות ==
דארן/"חזיר" (קיליאן מרפי) הוא נער מוזר, אלים וחולמני. ננסית היא אשת הסוד שלו, והיא מכירה אותו יותר טוב מכל אחד אחר. הוא לא יכול לדמיין עולם שבו ננסית לא לצידו. יחד הם יוצרים עולם סוריאליסטי שבו אין הבדל בין המציאות לחלומות. צ'ארלס בארק משחק את חזיר הצעיר.

שינייד/"ננסית" (איליין קסידי) היא הרגועה יותר משתי הדמויות. כאשר אירועים הקשורים לחזיר נהיים פרועים מדי, ננסית בדרך כלל משתתקת. היא עצמאית יותר מחזיר. איילין וולש מילאה את התפקיד על הבמה. שרה גלאגר מגלמת את ננסית הצעירה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.youngvic.org/whats-on/disco-pigs/ "חזירי דיסקו" בתיאטרון Young Vic בלונדון (2–24 בספטמבר 2011)]
* [https://web.archive.org/web/20051215182715/http://www.discopigs.com/ האתר הרשמי של הסרט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים איריים
קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:סרטים באנגלית
מוזיאון ההתנגדות הלאומי בלוקסמבורג

מוזיאון ההתנגדות הלאומי של לוקסמבורג (בצרפתית: Musée national de la Résistance) ממוקם במרכז בדרום-מזרח המדינה. הבניין שתוכנן במיוחד (1956), מתחקה אחר ההיסטוריה של לוקסמבורג בין השנים 1940 ל-1945. במוזיאון מוצגת תערוכת קבע אודות מחנות ריכוז והשמדה של גרמניה הנאצית וגירושם של יהודי לוקסמבורג במהלך השואה שעברו.

== היסטוריה ==
במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה והחל מסוף שנות ה-40 החלו המעורבים בהתנגדות ובמגורשים הפוליטיים לתכנן מוזיאון התנגדות לאומי, כדי לשמר את זכרם של קורבנות לוקסמבורג מהכיבוש הנאצי. ועדה, שהורכבה מאנשי העיר אש-סור-אלצהט, איגודים ונציגי תנועות התנגדות בראשות אד ברבל, גייסה כספים שהובילו לפתיחתו של מוזיאון ההתנגדות ב-22 ביולי 1956. הבניין תוכנן על ידי האדריכלים ניקולה שמיט-נוזן ולורן שמיט.

בשנת 1984, חידש שר התרבות, רוברט קריפס, את אוסף המוזיאון והמבנה שופץ. המוזיאון נפתח מחדש בשנת 1987, ובהחלטת הממשלה כונה מוזיאון "לאומי". מאז 2008 פרנק שרדר, לשעבר מורה לאמנות, מנהל את המוזיאון.

== האוסף ==
התערוכה בקומת הקרקע מתארת את גורלם של תושבי לוקסמבורג מאז פלישת גרמניה הנאצית ב-10 במאי 1940, ראשיתו של השלטון הנאצי, ועד לשחרור בספטמבר 1944 עם הגעת הצבא האמריקני או בינואר 1945 לאחר קרב בליטה. הקומה הראשונה מוקדשת לחפצי אמנות ממחנות הריכוז לשואת יהודי לוקסמבורג.
"האסירים הפוליטיים" ורקולייר
יצירות אמנות כוללות את התבליטים של אמיל הולטן ושל קלאוס סיטו מחוץ למוזיאון לפסלים של לוסיין ורקולייר, שנכלא במחנה הינצרט ורנה וויילנד בפנים. יש לציין גם את הפרסקו הגדול של פוני טיסן ואת בד הציור שלו במחנה הריכוז הינצרט, כמו גם את רישומי הפוליטיקאית איבון אוסלדינגר שנכלאה במחנה רוונסבריק. 

מאז ספטמבר 2009 הוצגו תערוכות זמניות במוזיאון. בערך אחת לחצי שנה מוצגת תערוכה חדשה. בין התערוכות המוצגות היו "בין צל לחושך" אודות שואת יהודי לוקסמבורג.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוזיאונים למלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לוקסמבורג במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לוקסמבורג: היסטוריה
קטגוריה:לוקסמבורג: מבנים
אברהם נוימן (אמן)

אברהם נוימן (בפולנית: Abraham Neumann; 6 בפברואר 1873 – 4 ביוני 1942) היה צייר וגרפיקאי יהודי-פולני, חבר הזצסיון הווינאי. נרצח על ידי הנאצים.<ref></ref>

== קורות חייו ==
נוימן נולד בעיר שֶרְפְּץ, במשפחה יהודית. אביו היה פקיד של ממשל היערות. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, הרוויח כסף בוורשה על ידי הגדלת וצביעת פורטרטים מתצלומים, ולמד בבית הספר לציור. את לימודיו החל בשנת 1897 באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב בניהולו של יאצק מלצ'בסקי. הוא למד, בין היתר באולפן של יאן סטניסלבסקי.

בשנת 1900 שהה מספר חודשים בפריז. בין היתר, בשיעורים באקדמיה ז'וליאן הוא הכיר את אוספי המוזיאונים, ביקר בתערוכה העולמית והעתיק ציורים במוזיאון הלובר. בדרכו חזרה לביתו ביקר באנגליה, בלגיה, הולנד וגרמניה.

לאחר סיום לימודיו התיישב נוימן לצמיתות בקרקוב, ואז עבר לזאקופנה. הוא טייל הרבה, כולל לארצות הברית, פעמיים בארץ ישראל (1904, 1926–1927), שם הרצה באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.

נוימן היה אמן פורה שהתמחה במיוחד בציורי נוף. הוא נחשב לאחד הנציגים הבולטים של מה שמכונה "בית ספר הנוף" של סטניסלבסקי. לאחר שהותו בארץ ישראל הועשר נושא עבודתו בנושאים המזרח תיכוניים (במיוחד מבחינה אדריכלית). הוא צייר גם טבע דומם, פרחים ודיוקנאות. עבודותיו מורכבות מציורי נופים מהרי הטטרה, קז'ימייז' דולני, בריטני וארץ ישראל.

הוא היה הצייר היהודי הראשון מפולין שנסע לארץ ישראל בשנת 1904, וגם הראשון שנתקל באתגרים שהוצבו שם לציור, כולל סוג האור השונה. הוא נאבק לפתור בעיות אלה במשך זמן רב, ובמסעו השני לארץ, נושאים מקומיים הפכו למאפיינים קבועים בעבודתו.

הוא השתייך לסניף קרקוב של התאחדות האמנים הפולנית ולאיגוד הציירים והפסלים היהודים בקרקוב. הוא השתתף בתערוכות "אגודת שטוקה", ערך תערוכות אישיות בקרקוב ולבוב בוורשה, לודז' וברלין. הוא גם השתתף בתערוכות "הזצסיון הווינאי" וב-1916 השתתף בתערוכות האמנות היהודית בוורשה.<ref></ref>

הוא התיידד עם אמנים מובילים רבים בתחילת המאה ה-20, כמו רפאל מלצ'בסקי (בנו של יאצק מלצ'בסקי) ולאון צ'וויסטק. שמואל הירשנברג יצר פורטרט גדול שלו בשנת 1904.

== מותו ==
בשנת 1942 הוכנס אברהם נוימן לגטו קרקוב. ב-4 ביוני 1942 הוא נורה ונהרג על ידי הגרמנים בפינת הרחובות דברובקי וג'נובה וולה בדרכו לתחבורה שהובילה את יהודי קרקוב למחנה ההשמדה בבֶּלְזֶ'ץ. מרדכי גבירטיג נורה גם הוא בקבוצה.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights="180">
File:Abraham Neuman - Ulica - Google Art Project.jpg | רחוב
File:Abraham Neumann - Pejzaż z małego miasteczka.jpg |עיירה קטנה
File:Abraham Neumann Kraków.jpg | קרקוב
File:Old City of Jerusalem - Abraham Neumann.jpg | ירושלים העתיקה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים חברי הזצסיון הווינאי
קטגוריה:ציירים יהודים פולנים
קטגוריה:גרפיקאים יהודים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:אסירים בגטו קרקוב
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1942
מוואל

מַוַּאל (בערבית: مَوَّال) בתחום המוזיקה הערבית הוא סוגה מסורתית של זמרה המהווה קטע פתיחה לשיר גופו. המוואל מתאפיין בהגייה איטית ומתמשכת מן הרגיל של התנועות. כל מוואל נפתח בליאלי (ليالي), צורה ווקאלית אשר הזמר חוזר בה על המילים "יא ליל" או "יא עין". 

את המוואל שרים ב ולא בערבית ספרותית. לסוגה זו קשרים היסטוריים לצורות של שירה ערבית ומוזיקה, והיא מאפשרת לזמר להדגים את מיומנותו באלתור על הסיפר והמלודיה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוזיקה ערבית
ליאופולד נימירובסקי

ליאופולד נימירובסקי (בפולנית: Leopold Niemirowski; 1810 – 1883) היה צייר פולני אוטודידקט, הוגלה לסיביר בשל פעילותו המהפכנית.

== ביוגרפיה ==
נימירובסקי למד משפטים באוניברסיטת וילנה. מאוחר יותר הוא נלחם במרד נובמבר עם כוחותיו של פיוטר ויסוקי, נפצע בקרב אוסטרולנקה וברח לגליציה, שם התגורר בלבוב.<ref></ref>

כשניסה לחזור לביתו הוא נעצר ונכלא בקייב. הוא קיבל חנינה בשנת 1836, אך המשיך בפעילות מהפכנית ונעצר באודסה בשל קשריו עם סיימון קונארסקי. בשנת 1839 הוא נידון למוות, אך העונש הומר לעשרים שנות עבודת פרך בסיביר. בתחילה הוא נשלח לטובולסק, אחר כך לאירקוטסק, שם עבד במכרות המלח.

במהלך תקופה זו הוא עשה רישומים בהם הבחין מנהל העבודה במכרות המלח, שביקש ממנו להעביר שיעורים לילדיו. אמנותו משכה את תשומת ליבו של המושל הכללי וכתוצאה מכך בשנת 1844 הוא ליווה משלחת של האגודה הגאוגרפית הרוסית לקמצ'טקה. המשלחת ערכה מחקרים אנתרופולוגיים על יקוטים, קוריאקים וצ'וקצ'ים. בשנת 1856 רבים מרישומיו הועברו לאנגליה, שם הם הפכו לתחריטים והודפסו באלבום בשם "מסע למזרח סיביר", אך נימירובסקי לא זכה לראותו, בשל מעמדו כאסיר פוליטי.<ref></ref>

בשנת 1848, לאחר שובו לאירקוצק, הועברו חברי המחתרת של קונארסקי לטמבוב, ברוסיה האירופית.

בשנת 1857 הוענק לו חנינה, אך הוא חזר להתגורר באירקוצק והמשיך בחקירותיו בסיביר הכפרית. הוא לימד גם רישום ועשה דיוקנאות של גולי פולין ורוסיה בולטים. הוא עזב את סיביר כדי לקיים תערוכות של עבודותיו בפריז (1867) ובוורשה (1870). חלק ניכר מעבודותיו המקוריות אבד במהלך שרפה בביתו בשנת 1877.

בשנת 2010, לרגל 200 שנה להולדתו, התפרסמה מהדורה חדשה של אלבומו המעניקה לו קרדיט מלא.

במקביל, נערכה תערוכה במוזיאון באירקוצק, עם עותקים מיצירותיו שהועברו על ידי משרד התרבות הפולני.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Leopold Niemirowski.jpg | אשה יקוטית
File:Leopold Niemirowski3.jpg | סיביר בחורף
File:Niemirowski Bajkał Skała Mała Dzwonnica 1840-1850.jpg | ימת באיקל
File:Niemirowski-Chukchi.jpg | גבר צ'וקצי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1810
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1883
רכס תת-מימי

אוקיינוס ההודי]]
רשת הרכסים המרכז-אוקייניים]]
רכס תת-מימי או רמה תת-מימית (באנגלית: Undersea mountain ranges) הוא רכס הרים או רמה המצויים לחלוטין מתחת לפני הים, ובמיוחד מתחת לפני השטח של אוקיינוס.

חלק מרכסים נוצרים על פי רוב עקב פעילות טקטונית. דוגמה ידועה לרכס תת-מימי – הוא הרכס המרכז-אוקייני – אזור הררי תת-ימי, שבמרכזו מצוי בקע ממנו עולה מאגמה ויוצרת קרום אוקייני חדש.

רכסים אחרים נוצרים עקב פעילות וולקנית תת-מימית. רכסים אלה מכונים הרי מצולה. רכס הרי המצולה הידוע ביותר הוא – הרכס המרכז-אטלנטי.

התמוטטות רמה תת-מימית, או רכס תת-מימי יכול לגרום לצונאמי.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Martha Henriques, [https://www.bbc.com/future/article/20200722-the-rush-to-claim-an-undersea-mountain-range Beneath the frozen wastes of the Arctic, a three-way geopolitical tug-of-war is taking place over which country owns a ridge of undersea mountains. The winner will change maps forever],
23rd July 2020, BBC website</div>

<div class="mw-content-ltr">• Greg Young, [https://books.google.co.il/books?id=aqTxe74R5LwC&pg=PT7&lpg=PT7&dq=%22undersea+mountain+range%22&source=bl&ots=j44_mZjYI1&sig=ACfU3U38RDJBcSsHDUJn6wL8XNbNWJ5EZg&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjv5uKJ18jtAhXiSRUIHVL4CTc4ZBDoATAHegQIChAC#v=onepage&q=%22undersea%20mountain%20range%22&f=false Plate Tectonics], P 11</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nationalgeographic.org/encyclopedia/plate-tectonics/ טקטוניקת הלוחות] באתר נשיונל ג'יאוגרפיק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רכסי הרים
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:טקטוניקה
קטגוריה:וולקנולוגיה
*
קטגוריה:גאולוגיה ימית
Man on the Moon III: The Chosen

Man on the Moon III: The Chosen הוא אלבום האולפן השביעי של הראפר האמריקאי קיד קאדי. האלבום יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. האלבום הוכרז ב-26 באוקטובר 2020,<ref></ref> והוא הפרק האחרון בטרילוגיית האלבומים של קאדי, Man on the Moon, הכוללת את האלבומים Man on the Moon: The End of Day משנת 2009 ו-Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager משנת 2010. האלבום בן 18 השירים כולל הופעות אורח של פופ סמוק, סקפטה , פיבי ברידג'רס וטריפי רד. האלבום הופק על ידי מפיקים בולטים רבים, ביניהם קאדי עצמו ודוט דה ג'יניוס, ששימשו כמפיקים בפועל של האלבום, יחד עם פליין פאט, אמיל הייני ומייק דין, שכולם הפיקו שירים שונים בשני האלבומים הקודמים בטרילוגיית Man in the Moon.

מבחינה מוזיקלית, הקונספט של האלבום מתבטא בכך שקאדי נלחם נגד האלטר אגו הרשע שלו, מיסטר רייגר, בתקווה להחזיר את שלוותו ואושרו. כמו בשני החלקים הקודמים, האלבום מחולק לארבעה "Acts": Return 2 Madness; The Rager, The Menace; Heart of Rose Gold; ו-Powers.

== רקע וקידום ==
המשך טרילוגיית Man on the Moon של קיד קאדי נרמז לראשונה בשיתוף הפעולה שלו ביולי 2020 עם אמינם, "The Adventures of Moon Man & Slim Shady", בו אמר קאדי בסוף השיר, "The trilogy continues" (בעברית: "הטרילוגיה ממשיכה").<ref></ref> קאדי אישר רשמית את צאת האלבום באוקטובר 2020, והוציא טריילר עם הכיתוב "הטרילוגיה נמשכת… בקרוב". בנובמבר הוא צייץ בטוויטר: "המוזיקה מגיעה. אני מבטיח".<ref name="HNHH"></ref> ב-7 בדצמבר 2020, פרסם טריילר קולנועי שחשף את שם האלבום, תאריך צאתו, רשימת הרצועות ועטיפתו.<ref></ref>

== קונספט ==
לדברי קאדי, האלבום, כמו שאר אלבומיו, אינו נשמע כמו כל אחת מיצירותיו הקודמות:

בנוסף, בתקציר העטיפה האחורית של האלבום נכתב:

== הקלטה והרכב ==
האלבום מציג הפקות של משתפי הפעולה הוותיקים של קאדי, דוט דה ג'יניוס , אמיל הייני , פליין פאט ומייק דין, שכולם עזרו לעצב את הסאונד בשני הפרקים הראשונים של טרילוגיית Man on the Moon. בראיון לאפל מיוזיק, קאדי הסביר כי הוא עודד על ידי בן טיפוחיו, הראפר טראוויס סקוט, להיות לירי יותר ועשה מאמץ מרוכז כדי להציג את כישוריו כראפר באלבום זה, מכיוון שהוא מרגיש שהוא מתעלם מהיבט זה באמנותו.<ref></ref>

== ביקורת ==
יחד עם צאתו, האלבום זכה לשבחים רבים, תוך שרבים ממבקרי המוזיקה שיבחו את ההפקות המוזיקליות והשירה של קאדי לאורך כל האלבום. בביקורת חיובית, כינה מייסון מאיירס מ-Clash את האלבום כ"אלבום הסולו הטוב ביותר עד כה" של קאדי, תוך ששיבח את ההפקה וההשפעות המודרניות.<ref name="Clash"></ref> ב-The Line of Best Fit, לוק באלאנס החמיא להופעות האורח ולהתקדמות האלבום בחלקו השני, והגיע למסכנה כי "אמנם זה ייקח כמה האזנות כדי להבין את ההיכרות העמוסה לכאורה של האלבום, אבל דבר אחד ברור: בסוף במסע הזה בן השעה, קאדי הגיע ליעדו".<ref name="TLOBF"></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2020
קטגוריה:אלבומי קיד קאדי
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיל הייני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מייק דין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פיניאס או'קונל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פליין פאט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קיד קאדי
קטגוריה:אלבומי חברת ריפבליק רקורדס