קפבלנקה - מרשל תחרות ניו-יורק ב-1909

במהלך חודש מרץ 1909, לאחר שכוחו השחמטאי של חוסה ראול קפבלנקה היה ברור, נעשו הסידורים המתאימים לארגון דו-קרב בין פרנק מרשל לבין קפבלנקה. לא היה קושי לארגן את ההתמודדות, בעיקר משום שמרשל לא הטיל ספק בניצחון קל על הצעיר מקובה.

==השחקנים==
חוסה ראול קפבלנקה, יליד קובה (1888) היה כוכב עולה בעולם השחמט הבינלאומי. פרנק ג'יימס מרשל (10 באוגוסט 1877 - 9 בנובמבר 1944), שחמטאי אמריקני, אחד מחמשת רבי האמנים המקוריים ומתמודד על אליפות העולם בשחמט (מול עמנואל לסקר ב-1907); אלוף ארצות הברית במשחק המלכים בשנים 1936-1909. תוצאת ההתמודדות, 8 ניצחונות לקפבלנקה לעומת הפסד בודד ו-14 תוצאות תיקו, הכו את העולם השחמטאי בהפתעה מוחלטת. לקפבלנקה זו הייתה התמודדות ראשונה עם אמן שחמט מהמובילים בעולם, ועל פי עדותו שלו עצמו עד לדו-קרב זה לא עיין בספרי שחמט לנושא הפתיחות. לדבריו, לו היה מרשל בוחר בפתיחות קלסיות, כמו פתיחה וינאית או גמביט דני, התוצאה הייתה עשויה להיות שונה. הפתיחה היחידה עליה קפבלנקה קרא ניתוח הייתה הפתיחה הספרדית; הניתוח נכתב על ידי עמנואל לסקר. גם מניתוח זה לא התרשם קפבלנקה וקבע כי הניתוח שגוי, שכן לא הביא בחשבון את התגובות החזקות ביותר של השחור. 

הניצחון בדו-קרב מיקם את קפבלנקה בשורה הראשונה של טובי האמנים, ועם זאת בלטה חולשתו היחסית בשלב הפתיחה, הבנתו העמדתית הטובה אבל מעבר לכל בלט חוזקו הגדול בשלב הסיום של המשחק. גם כושרו ההגנתי בלט, שכן מרשל הסתער על עמדות קפבלנקה במשחקים רבים, אך נהדף פעם אחר פעם.

== משחקים 1–4 בדו-קרב ==

==המשחק החמישי בדו-קרב==
לפני משחק זה ניצח קפבלנקה במשחק אחד ושלושה הסתיימו בתיקו.

(לבן):פרנק מרשל ו (שחור) חוסה ראול קפבלנקה

1. ד4 ד5 2. ג4 ה6 3. פג3 פו6 4. רז5 רה7 5. ה3 פה4

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

המסע האחרון של השחור הוא שגיאה, המסע הנכון הוא 0-0. קפבלנקה כותב בספרו כי לא היה חוזר ומשחק מסע זה (פה4) אך בזמן המשחק הוא היה בעמדה לא מוכרת כבר בשלב מוקדם זה של המשחק, ולא ידע מה לשחק. הוא זכר כי נאמר לו שלאסקר השתמש בהצלחה במסע זה ולכן החליט לשחק אותו. רק לקראת סוף הדו-קרב שינה את אופן ההגנה שלו. 

6. ר:ה7 מה:ה7 7. רד3

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

זאת העמדה לפני המסע רד3. ייתכן שעדיף היה לשחק 7. ג:ד5 פ:ג3 8. ב:ג3 ה:ד5 9. מהב-3. ניתוח זה מובא גם בספרו של קפבלנקה (עמ' 28) והוא גם התוצאה של ניתוח המשחק על ידי תוכנת המחשב ריבקה. 

7...פ:ג3 8. ב:ג3 פד7 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

עוד אי-דיוק של קפבלנקה, עדיף היה ד:ג4.

9. פו3 0-0 10. מהג2 ח6 11. 0-0 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

בשלושת המסעים האחרונים של לבן היה עדיף להכות את הרגלי ג:ד5.

11... ג5 הרעיון של קפבלנקה הוא לפתוח בהתקפה באגף המלכה כדי לאזן את ההתקפה של הלבן באגף המלך.

12. צוה1 ד:ג4 13. ר:ג4 ב6 14. מהה4

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

תמרון התקפי זה הוא איטי מדי, ולא משיג יתרון ללבן; בנוסף השחור "נאלץ" למקם את כליו במקומות הטובים ביותר עבורם:
את הרץ ב-ב-7, את הפרש ב-ו6 ואת שני הצריחים ב-ג8 וב-ד8, ובכך השחור ישלוט על הטורים הפתוחים עם הצריחים ויהיה מוכן להתקפה במרכז.

14...צב8 15. רד3 פו6 16. מהו4

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

על 16. מהח4 השחור משיב פד5 והעמדה מאוזנת. 

16...רב7 17. ה4 צוד8 18. צאד1 צבג8 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

השחור כבר עומד עדיף, ואין בעמדתו חולשות כלשהן. אגף המלכה של השחור חזק בהרבה מזה של הלבן. המיקום האסטרטגי של כלי השחור עדיף על המיקום של כלי הלבן.

19. צה3 זה איננו מסע טוב, ככל הנראה המסע הנכון הוא צג1. קפבלנקה כותב בספרו כי המסע הנכון הוא רב1 ובדיקה עם המחשב מעמידה הן את צג1 והן את רב1 כמסעים שקולים.

19... ג:ד4 ייתכן כי מהג7 מסע חזק עוד יותר 20. ג:ד4 צג3 21. רב1 קפבלנקה כותב בספרו כי זו שגיאה והיה חיוני לשחק מהח4. 

21...ז5

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

22. פ:ז5 לרשותו של הלבן עמדה החלופה 22. מהז3 אך הלבן בחר להקריב את הפרש, לזכות בהתקפה על פני החלופה שלהערכתו הייתה מפסידה במשחק ללא סיכוי ממשי לטעות מצד מתחרהו. 

22... צ:ה3 23. מה:ה3 פז4 קפבלנקה לא מעיר בספרו על המסע של הלבן מה:ה3, אך ניתוח מודרני מראה שהחלופה ו:ה3 עדיפה. 24. מהז3 מה:ז5 25. ח4

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}
(העמדה לפני המסע ח4): קפבלנקה מעיר בספרו כי לו הלבן היה משחק מהג7 מיידית, השחור היה עונה צג8 26. מה:ב7 צג1 27. מהב8+ מז7 28. צו1 מהד2 וזוכה.

25...מהז7 26. מהג7

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}
בעמדה זו יכול היה קפבלנקה להכריע את המשחק, ואכן בספרו (ראה 2) הוא מציין כי איתור המסע הנכון היה חוסך לו עבודה רבה שנדרשה לו בהמשך לזכייה במשחק. המסע הנכון הוא 26...מהו6 27. מהז3 ח5. 28. ד5 ה:ד5 29. ו3 מהג3 30. מהו4 מהג5+ או 28. ו3 צ:ד4 29. צג1 מהה5 30. מה:ה5 פ:ה5 מכל מקום קפבלנקה בחר במסע טוב, אך פחות חזק מזה שהוצג: 26...צ:ד4

27. מהב8+ מח7 28. ה5 רה4 29. צ:ד4 ר:ב1 30. מה:א7 פ:ה5 31. צו4 רה4 32. ז3 פו3+

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

זו העמדה לפני המסע 32...פו5. קפבלנקה מעיר בספרו כי זה מסע חלש מאוד והיה עליו לשחק ו5 מיידית. ביקורת עצמית זו מעניינת במיוחד משום שתוכנת שחמט חזקה מוצאת כי המסע בו בחר הוא טוב מאוד, ורק המסע רד5 עדיף במקצת. אחת התכונות שמאפינות שחמטאי על היא ביקורת עצמית נוקבת שמאפשרת להם לבחון את משחקיהם ולהמשיך ולהשתפר על ידי איתור משגים שביצעו. 

33. מז2 ו5 למטה מוצגת העמדה לפני המסע ו5

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

חושיו של קפבלנקה לא הטעו אותו לגמרי, רק איתור השגיאה המדויקת היה שגוי במסע אחד. כאן המסע הנכון היה 33...פ:ח4 שח כפול ולאחר מח2 או מח3 הפרש חוזר ל-ו3 ולשחור יתרון מכריע. מעניין שמסע זה לא מוזכר בספרות. 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

עמדה זו הייתה עשויה להתרחש על הלוח לו קפבלנקה היה משחק פ:ח4

34. מה:ב6 פ:ח4++ 35. מח2 (בעמדה זו מח3 מפסיד מיד ל-מהא1) 35...פו3+ (עם האיום פז5 ו-מהא1) 36. צ:ו3 ר:ו3 37. מה:ה6 רה4 38. ו3 רד3 39. מהד5 מהב2+ 40. מז1 רב1 41. א4 מהא1

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

42. מהב7+ (יותר עיקש מהד1) 42...מז6 43. מהב6 מח5 44. מח2 רא2 45. מהב5 מז6 46. א5 מהד4 47. מהג6+ מהו6 48. מהה8 מהו7 49. מהא4 מהה6 50. א6 מהה2+ 51. מח3 רד5 52. א7 ר:ו3 הלבן נכנע. 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}
עמדת הסיום של המשחק. בעמדה זו לא ניתן למנוע מט במספר מסעים.

==המשחק השישי בדו-קרב==

לפני משחק זה ניצח קפבלנקה בשני משחקים ושלושה הסתיימו בתיקו. משחק זה ממחיש את ההבדל הגדול בהבנה השחמטאית בין שני השחקנים. קפבלנקה עצמו החשיב משחק כזה כאחד הטובים ביותר ששיחק. 

(לבן):חוסה ראול קפבלנקה ו (שחור) פרנק מרשל .

1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. פג3 פו6 4. רב5 ד6 
{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}
פתיחה זו, הנקראת הגנת שטייניץ לא מוערכת כיום כי השחור נשאר תחת לחץ תמידי ללא סיכויים ממשיים למשחק נגדי פעיל. למרות זאת הייתה פתיחה זו חביבה על מרשל.

5. ד3 רה7 6. פבד2 פו6 7. 0-0 0-0 8. צה1 ח6

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

קפבלנקה מזהה נקודה חלשה במחנה השחור שבו הוא יכול למקם את הפרש הלבן: הערוגה ו5. השחור לא יוכל להוציא את הפרש מערוגה זו, אלא אם כן ישחק ז6, מסע שיחליש את אגף המלך ולכן 9. פו1! ובכך מתחיל הפרש את מסעו הארוך ל-ו5.

9...פח7 10. פה3 רח5 11. ז4! 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

מטרת מסע זה היא להשתלט על מרחב נוסף. אין חשיבות לחולשה של אגף המלך של הלבן משום שללבן יוזמה חזקה באגף זה.

11...רז6 12. פו5

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

את הפרש הלבן ניתן להסיר על ידי ר:ו5, אך אחרי 13. ז:ו5 הלבן יוכל לתקוף בטור ז'. על השחור לבחור בין שתי רעות: כלי לבן ממוקם היטב ב-ו5 או בטור פתוח לשימוש הצריח.

12...ח5 13. ח3 ח:ז4 14. ח:ז4 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

כעת הלבן פינה את טור ח' עבור הצריח.

14... רז5 15. פ:ז5 פ:ז5 16. מז2 ד5

השחור מנסה לסכל את תוכנית הלבן להעביר את הצריח ל-ח1, לאחר מכן ל-ח4 להביא את המלכה ל-ח1 ולאיים במט ב-ח8. פתיחת המרכז משבשת את התוכנית של הלבן, אך באופן אובייקטיבי איננה רצויה לשחור, משום שני הרצים של הלבן אשר יהפכו לכח מאיים לאחר פתיחת המרכז. כתוצאה מהתכנון המוצלח של קפבלנקה הגיע השחור למצב גרוע, ומצליח לסכל את תוכנית הלבן במחיר של תוכנית אחרת.

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

17. מהה2 מסע זה מגן על ערוגה ה4. המרכז איננו סגור, אך לשחור אין משחק נגדי פעיל בשעה שהלבן מתחיל את ההתקפה באגף המלך. 17...צה8 18. צח1 צה6

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

הלבן השתלט על טור ח' ומכין את ההתקפה הכוללת על אגף המלך של השחור.

19. מהה3! המלכה מצטרפת לרץ הלבן בהתקפה על הפרש. השחור איננו מעוניין להניע את הפרש שכן הוא מסייע בהדיפת ההתקפה של הלבן. לכן השחור חייב לשחק ו6 כדי להגן על הפרש. ברגע זה נוצרת חולשה נוספת בעמדת השחור: האלכסון א2-ז8.
הנה תרגום חופשי של הערתו של מנצח המשחק: "זהו מסע חשוב מאוד, שמטרתו לנטרל את המלכה השחורה, ובאותו הזמן להפעיל את המלכה הלבנה. מסע זה גם יוצר חולשה באלכסון של השחור, ונגד חולשה זו יכול לפעול הרץ הלבן."

19...ו6 20 רא4 מסע זה מאיים לזכות לפחות ברגלי על ידי 21. רב-3. הרץ מנוצל באלכסון שנחלש. 

20... פה7 21. רב3 כלי הלבן, מתמקמים בזה אחר זה בעמדות מצוינות. 21... ג6 22. מהז3
{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

הלבן הצליח לבלום כל ניסיון למשחק נגדי של השחור. כעת הלבן עסוק בהכנות לצרף את מלכתו להתקפה. המסע 22. מהז3 גם מפנה את הערוגה ה3 לרץ שבתורו יפנה את הדרך לצריח העומד ב-א1 להצטרף להתקפה. 22... א5 23. א4 הלבן לא מאפשר את המסע א4 על ידי השחור משום שבכך יאלץ הרץ לפנות את האלכסון עליו הוא שולט.

23...פו7 24. רה3

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

הרץ הלבן מוצא ערוגת מרכז טובה, ועל ידי האיום 25. רג5 מאלץ את השחור להחליש את מבנה הרגלים שלו עוד יותר.

24...ב6 25. צח4 מו8 26. צאח1 פז8

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

הצריחים הלבנים בטור ח' מוסיפים ללחץ באגף המלך. הלבן צבר עד כה יתרונות עמדתיים רבים, צריחים כפולים בטור ח', שני רצים ופרש אשר ממוקמים בצורה מצוינת ומתואמים היטב ביניהם. כעת הגיע הזמן להתקפה המכריעה אך נראה שהשחור הצליח לבצר את אגף המלך ואין נקודת חולשה ממנה ניתן לפרוץ. עם זאת, כדי להגיע לעמדת מבצר זו, השחור החליש את שליטתו על מרכז הלוח, ובמיוחד על ערוגה ד5. אחד היתרונות שבמבנה של עמדת הלבן, הוא הגמישות. הכלים יכולים לפעול באגף המלך או במרכז הלוח. לכלים השחורים שמרותקים להגנת אגף המלך אין גמישות זו ולכן קפבלנקה שיחק 27. מהו3! מסע אשר תוקף פעם נוספת את ד5. השחור חייב לשחק את אחד המסעים 27...ר:ו5 או 27...ד:ה4 28. ד:ה4 כאשר האלכסון א2-ז8 נפתח. מרשל בחר לשחק 27...ר:ו5 28. ז:ו5 כעת השחור יכול להגן על המרכז אך המבצר באגף המלך נפרץ. טור ז' נפתח וערוגה ז7 נראית פגיעה. 28...צד6 29. מהח5 הסתיים הפרק העמדתי של המשחק, וכעת על הלבן לפתוח בהתקפה מכרעת. 29...צא7 30. מהז6 פוח6

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

כאן באה הפריצה של הלבן, מלווה בהקרבה. התחבולה אפשרית רק משום היתרון הגדול שהלבן צבר, תוצאה ממשחקו העמדתי העמוק. את התחבולה שבה נקט יכול גם שחקן בינוני למצוא, אבל את המסעים במציעה, בהם צבר יתרונות עמדתיים בזה אחר זה, גם שחקני צמרת של ימינו אנו מתקשים לגלות. היכולת לגלות היכן כדאי למקם את הכלים היא הסגולה שמאפיינת את שחקני העל. 

31. צ:ח6! ז:ח6 32. ר:ח6+ מה7 33. מהח7+ מה8 34. מה:ז8+ מד7 35. מהח7+ מהה7

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

כעת מגיע מסע מבריק נוסף 36. רו8 ולאחריו מסעי הסיום 36... מה:ח7 37. צ:ח7+ מה8 38. צ:א7 והשחור נכנע. 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

==לקריאה נוספת==
* ניתוח מפורט של המשחק השישי ניתן לקרוא בספרו של גארי קספרוב My great predecessors כרך ראשון, עמודים 227–228. בין היתר מביא קספרוב הערות של אלופי עולם לשעבר על משחק זה וממנו נלקחו הציטוטים מדברי קפבלנקה. 
* תיאור מפורט של הדו-קרב בכללותו ניתן לקרוא בפרק 4 של הספר My chess career by J.R. Capablanca בעמודים 26–47

קטגוריה:1909 בארצות הברית
קטגוריה:1909 בספורט
קטגוריה:ניו יורק: תחרויות שחמט