OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
DIRCM

מערכת DIRCM של חברת [[נורת'רופ גראמן]]
מערכת אמצעי נגד כיווניים אינפרה-אדומים (באנגלית: Directional Infrared Counter Measures; בקיצור: DIRCM) היא מערכת להגנת מטוסים מפני טילים. המערכת עובדת כך שהיא משבשת באמצעות קרן אינפרא-אדום את התבייתות טיל כתף המשוגר לעבר המטרה. המערכת קלת משקל, ניידת, קטנה ומיועדת להפחית את סיכון פגיעת הטיל במטרה.

המונח DIRCM הוא מונח כללי הנועד לתאר כל אמצעי נגד הפועל באמצעות קרן אינפרא-אדום המשוגרת אל עבר מקור האיום, כדוגמת מערכת מגן רקיע המיוצרת על ידי אלביט מערכות ומערכות נוספות המיוצרות על ידי נורת'רופ גראמן, BAE מערכות ותאגיד ITT. 

קטגוריה:הגנה נגד טילים
יובל שפריר

יובל שפריר (נולד ב-9 באפריל 1963) הוא מתופף ומפיק מוזיקלי ישראלי.

==ביוגרפיה==
בילדותו למד מוזיקה ותיפוף. למד קומפוזיציה ונגינה בבית הספר רימון וכן אצל מורים רבים ביניהם אהרלה קמינסקי, דייוויד ריץ' ואילן מוכיח. בשנותיו הראשונות כמוזיקאי בילה בהרכבי ג'אז עם גיטריסטים. התחיל לעסוק באופן מקצועי בנגינה בשנות ה-80 עם יוני רכטר ופורטיסחרוף.

הפיק ועיבד מוזיקלית אלבומים לאמנים שונים ביניהם ירמי קפלן, ערן צור, יהודית רביץ, דנה ברגר, פורטיסחרוף, איפה הילד וגידי גוב.

היה חבר כנגן תופים, קלידים וכלי הקשה בלהקות פורטיסחרוף, שונרא, האחים פורטיס, הזבובים וכנסיית השכל, ומלווה כיום את גידי גוב.

בשנת 1998 הלחין והפיק מוזיקלית פסקול מגוון לסדרה הישראלית "חלומות נעורים" ולגרסה שנמכרה לצרפת כשנה לאחר מכן, ([https://www.allocine.fr/series/ficheserie_gen_cserie=3198.html "Face Caméra]") כשבין היתר שירים מקוריים באנגלית, "Down below" ו"When you're alone girl" שבוצעו על ידי סער בדישי ונכתבו על ידי דן תורן.

בשנת 2002 הוציא אלבום סולו ראשון, "Shafrir".

עסק גם במוזיקה לפרסומות: הלחין עם שמואל נויפלד את ישראל מחכה לרבין ב-1992 כמו גם קמפיינים של מותגים מובילים בישראל,
בין היתר הפיק את גרסת הכיסוי ל־creep של radiohead עבור הפרסומת הראשונה של קאסטרו בעידן הטלוויזיה המסחרית בישראל.

היה חבר בקבוצת "ג'ינגל קואלישן" (בשיתוף עם רן שם טוב ומוטי דיכנה) שפעלה בין השנים 2003–2007 והפיקה מוזיקה לפרסומות של מותגים מובילים כגון סלקום, טובורג ועוד.
הקים ב 2016 את viewmusic, שמטרתה לחבר בין מוזיקה של יוצרים עצמאיים לבין יוצרי סרטים. בשנת 2018 הוא השתתף ביצירת אלבום של להקת אלף.דלת.
הקים ומנהל לייבל מוזיקה עצמאי בשם "דינמו".

יובל שפריר מתגורר כיום בתל אביב.

==פרסים==
זוכה פרס אופיר על פסקול הסרט "עפולה אקספרס" בשנת 1997, וב-1998 בפרס אקו"ם למעבד השנה על עיבוד השיר "גשם" בביצועו של אלי לוזון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מתופפים ישראלים
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
סנט ג'וזף (מיזורי)

סנט ג'וזף (באנגלית: St. Joseph; לעיתים מקוצר לסנט ג'ו) היא בירת מחוז ביוקנן במדינת מיזורי בארצות הברית. העיר שוכנת על גדות נהר המיזורי, על הגבול עם מדינת קנזס בצפון-מערב מיזורי. בעיר מתגוררים 76,780 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין שלה מתגוררים 127,329 תושבים (נכון ל-2010).

==היסטוריה==
סנט ג'וזף נוסדה ב-1843 על ידי סוחר הפרווה המקומי ג'וזף רובידו (Joseph Robidoux). כעבור זמן קצר סנט ג'וזף הפכה לעיירת ספר הומה, והיא הייתה הנקודה המערבית ביותר בארצות הברית לפני המערב הפרוע. בהתאם לכך רבים עצרו בה להצטיידות לפני שעברו את נהר המיזורי כדי להמשיך מערבה בנתיב אורגון.

בין 1860 ו-1861 סנט ג'וזף הייתה אחד הקצוות של הפוני אקספרס, שירות דואר שקישר בין מערב ארצות הברית ומזרחה.

==חינוך==
בעיר נמצאת אוניברסיטת מיזורי וסטרן סטייט (Missouri Western State University).

==תחבורה==
במרחק של חמישה קילומטרים צפון-מערבית לעיר נמצא נמל התעופה רוזקרנס ממוריאל, המשמש לתעופה כללית ולמטרות צבאיות.

סנט ג'וזף נמצאת על מסלול כביש בין-מדינתי 29, המקשר בין העיר קנזס סיטי דרומית לסנט ג'וזף והגבול של ארצות הברית עם קנדה במדינת דקוטה הצפונית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיזורי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1843
פרדריק סאונד

פרדריק סאונד (באנגלית: Frederick Sound, וגם Prince Frederick Sound) הוא מצר ים בארכיפלג אלכסנדר שבאלסקה פאנהנדל (Alaska Panhandle), ארצות הברית, המפריד בין יבשת פאנהנדל והאי אדמירליות (Admiralty Island) מצפון לבין האיים קופריאנוף (Kupreanof Island) וקויו (Kuiu Island) מדרום (וגם בין חופו המזרחי של האי קופריאנוף ממערב לבין יבשת פאנהנדל ממזרח). המצר מקשר בין מצר צ'טהאם (Chatham Strait) שממערב לו לבין דראי סטרייט (Dry Strait) שמדרום-מזרח לו.

מפליגות בו מעבורות של שירות המעבורות של אלסקה (Alaska Marine Highway) וספינות תענוגות, והוא נחשב למקום צפייה פופולרי בלווייתנים (בעיקר הלווייתן גדול-הסנפיר) בעתות הקיץ. 

הסאונד נקרא על ידי ימאי אנגלי ומגלה ארצות ג'ורג' ונקובר על שמו של הנסיך פרדריק, בנו של המלך ג'ורג' השלישי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.tripadvisor.co.uk/Travel-g28923-d270095/Alaska:United-States:Frederick.Sound.html אלסקה: פרדריק סאונד], באתר TripAdvisor 
* 
* [http://mapcarta.com/24038518 Frederick Sound], [http://mapcarta.com/ Mapcarta]

==הערות שוליים==

[[תמונה פנורמית של פרדריק סאונד]]

קטגוריה:מצרי ים באוקיינוס השקט
קטגוריה:אלסקה: מצרי ים
אל-חביב א-סיד

אל-חביב א-סיד (בערבית: الحبيب الصيد - אל-חביב אל-ציד; נולד ב-1 ביוני 1949) הוא פוליטיקאי תוניסאי שכיהן כראש ממשלת תוניסיה בין 6 בפברואר 2015 ל-27 באוגוסט 2016. הוא היה ראש הממשלה הראשון שמונה לאחר אימוץ החוקה החדשה, ולכן נחשב לראש הממשלה הראשון של הרפובליקה השנייה של תוניסיה. בשנת 2011 הוא כיהן כשר הפנים של תוניסיה. 
א-סיד הוא כלכלן ומומחה בכלכלה חקלאית בהכשרתו.

==ביוגרפיה==
===שנותיו המוקדמות===
אל-חביב א-סיד נולד ב-1949 בעיר סוס כאחד משבעת ילדיו של בנאי.
הוא סיים בשנת 1971 תואר בכלכלה בפקולטה למשפטים ולמדעי כלכלה באוניברסיטת תוניס. מאוחר יותר, בעזרת מלגה, למד שלוש שנים לתואר שני בכלכלה חקלאית באוניברסיטת מינסוטה.

===קריירה מנהלית===
א-סיד התחיל את הקריירה שלו במשרד החקלאות. בשנים 1975–1980 היה אחראי למחקר ההשקיה החקלאית במנהל הכללי להנדסה כפרית. אחר כך, בשנים 1980–1988, היה יו"ר-מנכ"ל של הרשות הממשלתית לשיפור מתחמי ההשקיה בגאפסה ובג'ריד. בשנת 1993 התמנה כראש לשכת שר החקלאות, מוחמד בן רג'ב, וכיהן בתפקיד זה עד 1997. בעקבות חילופי גברי בממשלה ב-22 בינואר 1997, עבר יחד עם השר בן רג'ב למשרד הפנים, גם כן כראש לשכת השר. נשאר בתפקיד גם תחת השרים עלי שאוש ועבדאללה א-כּלל, עד 23 בינואר 2011. בשנת 2001 התמנה למזכיר מדינה ליד משרד החקלאות, האחראי על תעשיית הדיג, ואחר כך למזכיר מדינה להגנת הסביבה שליד משרד החקלאות, הסביבה ומשאבי המים. ביוני 2003-נובמבר 2004 היה א-סיד יו"ר חברת ההובלה באמצעות צינורות בסהרה, ובשנים 2004–2010 היה מנכ"ל המועצה הבינלאומית לענף שמן זית שמושבה במדריד.

===אחרי המהפכה===
====שר הפנים====
אחרי המהפכה התוניסאית מ-2011 התמנה ב-28 במרץ 2011 במקום פרהת ראג'חי כשר הפנים בממשלתו של אל-באג'י קאיד א-סבסי. הואשם שהוא איש המשטר הישן אך א-סבסי הגן עליו בנימוק שמינויו מוצדק על ידי האינטרס הלאומי. לאחר מכן, אחרי הבחירות לאספה המחוקקת מאוקטובר 2011, שבהן ניצחה התנועה האסלאמיסטית "א-נהדה", נבחר על ידי ראש הממשלה החדש חמאדי ג'באלי לשמש כיועץ לביטחון, משרה בה כיהן עד אפריל 2012.

====ראש ממשלה====
ב-5 בינואר 2015 הטיל עליו הנשיא א-סבסי להרכיב ממשלה, כטכנוקרט עצמאי, מועמד מטעם מפלגת נידאא תוניס. בראש קואליציה של המפלגה הדתית א-נהדה והמפלגות החילוניות נידאא תוניס, האיחוד הפטריוטי החופשי ואפק תוניס, הוא הצליח להשיג את אמון הפרלמנט (אספת הנבחרים) רק ב-5 בפברואר עם רוב של 167 קולות, מול 30 נגד ו-8 נמנעים.

ב-26 ביוני 2015, למחרת הפיגוע בסוסה בחודש הרמדאן 2015, הבטיח א-סיד את סגירתם של 80 מסגדים על הסתה לאלימות.. הממשלה תכננה להפסיק את מימונם של ארגונים מסוימים לצורך מניעת פיגועים אחרים.
כפי שהצהיר א-סיד, "הממשל נמצא תחת איום. ללא שיתוף הפעולה של כולם וללא הפגנת אחדות, לא נוכל לנצח במלחמה זו. ניצחנו בכמה קרבות והפסדנו באחרים, אולם מטרתנו היא לנצח במלחמה... מסגדים מסוימים ממשיכים להפיץ את תעמולתם ואת ארסם על מנת לקדם את הטרור. לא נסבול אף מסגד שאינו מציית לחוק".

==חייו הפרטיים==
אל-חביב א-סיד נשוי ואב לשלושה ילדים. בנו הבכור עובד בקנדה. הבת האמצעית היא פרופסור בתחום הייצור החקלאי של המזון, ובתו הקטנה משתלמת ברפואה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150105132411/http://www.leaders.com.tn/article/habib-essid?id=4633 ביוגרפיה קצרה באתר Leaders ב-28.03.2011]
* [http://www.kapitalis.com/politique/26735-profil-habib-essid-un-futur-premier-ministre-issu-de- ביוגרפיה באתר l-administration html kapitalis]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים תוניסאים
קטגוריה:ראשי ממשלת תוניסיה
קטגוריה:תוניסאים שנולדו ב-1949
אפנצל אינר-רודן

אפנצל אינר-רודן (בגרמנית: Appenzell Innerrhoden ) הוא אחד מעשרים וששה הקנטונים של שווייץ, הוא שוכן בצפון-מזרח המדינה, ובירתו היא אפנצל. הקנטון הוא השני הכי קטן בשווייץ בשטח, והקטן ביותר בגודל האוכלוסייה.

== היסטוריה ==

במהלך המאות ה-9 וה-10 התחלפו רוב תושבי האזור, צאצאי תושבי רייטיה, בבני שבטים הטבטוניים, כחלק מגל הכיבוש של השבטים הגרמאניים שעבר על שווייץ באותה עת.

השם "אפנצל", שמוזכר לראשונה בשנת 1071, נוצר על בסיס הביטוי הלטיני abbatis cella, שפירושו "תא המנזר", על שם מנזר סנט-גאלן הסמוך אשר היה בעל השפעה גדולה על האזור. בתקופה זו היה תפקידו הגאו-פוליטי של המנזר קרוב לזה של עיר-מדינה או אציל פיאודלי, ותפקידיו כללו גם עניינים מנהליים, נוסף על אלו הדתיים. השפעת המנזר על האזור התגברה משמעותית החל מאמצע המאה ה-11. 

בסביבות שנת 1360 נתגלעו סכסוכים בין האיכרים תושבי האזור למנזר, בעיקר סביב זכויות מרעה, מיסים ומעשרות שהועברו למנזר. בעקבות הסכסוך ניסו שני הצדדים במקביל להצטרף לברית השוואבית החדשה וכך לבצר את מעמדם ולהגן על זכויותיהם. בשנת 1377 צורפה אפנצל לברית, בתמיכת העיר קונסטנץ (כיום בגרמניה) והעיר סנט גאלן, יריבת המנזר. בתמיכת הברית, הפסיקו אנשי אפנצל לשלם חלק ניכר מהמיסים והמתנות שדרש ראש המנזר. כתוצאה מאיבוד מקור ההכנסה פנה המנזר אל בית הבסבורג, וב-1392 נחתם ההסכם ביניהם. בתגובה נכרתה בשנת 1401 ברית נוספת בין אפנצל לסנט גאלן.

ב-1513 הוקם קנטון אפנצל, אך בשנת 1597 הוא פוצל לשניים מסיבות של מחלוקת דתית, והוקמו אפנצל אינר-רודן ואפנצל אוסר-רודן.

== חלוקה פנימית ==
הקנטון מחולק לשישה מחוזות, להם תפקיד מקביל לזה של רשות מקומית:
* אפנצל, 5,771 תושבים
* גונטן, 3,166 תושבים
* אובראג, 2,081 תושבים. זוהי מובלעת מנותקת גאוגרפית משאר הקנטון
* רותה, 1,867 תושבים
* שלאט-הסלן, 1,451 תושבים
* שבנדה, 1,135 תושבים

== כלכלה ==
כלכלת הקנטון מבוססת ברובה על חקלאות, ובעיקר על גידול בקר לחלב והכנת גבינות, ביניהן הגבינה המקומית - גבינת אפנצלר הנפוצה בשווייץ. חלק ניכר מהמכוניות השכורות בשווייץ רשומות באפנצל אינר-רודן ונושאות לוחית רישוי שלה (AI), בגלל מיסים נמוכים יחסית על מכוניות בקנטון.

== פוליטיקה ==
"לנדסגמיינדה" - ההצבעה השנתית בכיכר באפנצל
בירת הקנטון היא העיירה אפנצל. חוקת הקנטון התקבלה בשנת 1872.
זהו אחד משני הקנטונים בהם מונהגת דמוקרטיה ישירה ושיטת הלנדסגמיינדה. הצבעות על חוקים ותקנות לבחירת נושאי משרות השלטון והשופטים נערכות באספה כללית של כל התושבים הנערכת בכל חודש אפריל בכיכר המרכזית באפנצל. בדרך כלל משתתפים באספה כ-4,000 תושבים.

אפנצל אינר-רודן ידוע בשמרנותו: הוא הקנטון האחרון בו הוענקה זכות בחירה לנשים - רק ב-1991, בעקבות עתירה לבית המשפט הפדרלי, הותר לנשים להשתתף בבחירות. כמו כן זהו הקנטון בו הושגה התמיכה הגדולה ביותר (71%) לאיסור על בניית צריחי מסגדים בשווייץ.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:שווייץ: קנטונים
יצחק אייזיק כץ

רבי יצחק אייזיק הכהן כץ (תקי"ג, 1753 - ט"ו בתשרי תקמ"ח, 1787) היה מצדיקי תנועת החסידות בדורה השלישי. תלמידו של המגיד ממזריטש. מפורסם בשם ספרו ברית כהונת עולם.

==ביוגרפיה==
בנו של רבי יואל כץ מסטניסלב, נינם של רבי נפתלי כ"ץ, ה"סמיכת חכמים" ורבי יואל בעל שם (הראשון). בילדותו נודע כעילוי. בהיותו בן 12 טבע אביו בדרכו לסטניסלב. יצחק אייזיק הילד הספידו, ופתח את הספדו במליצה מתוך חד גדיא, "ואתא מיא וכבא לנורא", כלומר שהמים כיבו את אש התורה. בגיל 12 הוסמך על ידי הרב חיים הכהן רפפורט מלבוב ורבי אהרן איטינגא מריישא. 

נישא לבתו של רבי צבי הירש מרגליות, רבה של מזריטש. לאחר נישואיו התקרב למגיד ממזריטש. המגיד ממזריטש כיבדו מאוד, ואף עמד בפניו עוד לפני היותו בן 20. בגיל 13 נבחר לכהן כרבה של קוריץ והקים בה ישיבה. בין תלמידי הישיבה היה הרב אפרים זלמן מרגליות. בשנת תקמ"ג התמנה לרב ה"קלויז" באוסטרוה. הוא עסק גם בקבלה.

הוא נפטר בגיל צעיר, בן 35. נקבר בקוריץ. אחיו רבי משולם, מחבר הספרים "עיקר תוספות יום טוב", "פתחי נדה" ו"גופי הלכות", מילא את מקומו ברבנות. אלמנתו נישאה לרבי זאב וולף מז'יטומיר.

בנו רבי ישראל הכהן כיהן כרב בלאובה. בין צאצאיו היה הרב יונה קפלווצקי, רבה של קפרשטי, עיירה בבסרביה, ובנו של רבי יצחק אייזיק רבינוביץ, רבה של פארניבקה שבחבל פודוליה.

==ספריו==
*ברית כהונת עולם - ספר המשלב את תורת הקבלה ותורת החסידות. אחיו רבי משולם הוציא את החלק הראשון של הספר בשנת תקנ"ו בלבוב. החלק השני נדפס בשנת תר"ח והחלק השלישי בתרנ"א, מונקאטש. 
* - תשובותיו. לבוב תרכ"ג. לספר נספחו תולדותיו, מאת יוסף כ"ץ.

==לקריאה נוספת==
*יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים, בערכו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=3399 רבי יצחק אייזיק כץ], באתר דעת.
* [https://web.archive.org/web/20150402100929/http://www.tog.co.il/he/TorahNew.aspx?id=2723 "סיפור שלם של טרגדיה משפחתית טבע בנהר"], אתר טוג.
* 
* 

קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:אוסטרוה: רבנים
קטגוריה:תלמידי המגיד ממזריטש
קטגוריה:מחברי ספרי קבלה
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ילידי 1753
קטגוריה:נפטרים ב-1787
אפנצל אוסר-רודן

אפנצל אוסר-רודן (בגרמנית Appenzell Ausserrhoden ) הוא אחד מעשרים וששה הקנטונים של שווייץ. בירתו היא הריזאו. גובל בקנטונים אפנצל אינר-רודן וסנט גאלן.

== היסטוריה ==
ההתיישבות במקום החלה עוד במאה ה-7. העיר הריזאו מוזכרת לראשונה בשנת 907.

בשנת 1411 הצטרף הקנטון לקונפדרציה השווייצרית הישנה.

ב-1513 הוקם קנטון אפנצל, אך בשנת 1597 הוא פוצל לשניים מסיבות של מחלוקת דתית, והוקמו אפנצל אינר-רודן ואפנצל אוסר-רודן.

החל מהמאה ה-16 ישנה תעשיית טקסטיל במקום. בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 הוקמו פסי רכבת רבים אשר פיתחו את התעשייה המקומית שהגיעה לשיא באותן השנים.

זכות הצבעה לנשים ניתנה באופן חלקי בשנת 1972 ובאופן מלא בשנת 1989. בשנת 1994 נבחרו נשים לראשונה למועצת הקנטון.

== דמוגרפיה ==
אוכלוסיית הקנטון (נכון לדצמבר 2014) עומדת על 54,064 תושבים. בשנת 2007, כללה האוכלוסייה 6,959 זרים, או כ- 13.22% מכלל האוכלוסייה. רוב האוכלוסייה (החל משנת 2000) היא פרוטסטנטית (51%) עם מיעוט קתולי (31%). ערים ועיירות בולטות במחוז (מלבד הבירה) הן :היידן, טויפן, אורנש.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:שווייץ: קנטונים
יאיא פטי

יאיא פטי לנקבה (בצרפתית: Paty Yeye Lenkebe; נולד ב-2 בפברואר 1982) הוא כדורגלן עבר קונגולזי ששיחק בעמדת הבלם.

==קריירה==
פטי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת ויטה קלאב מארץ הולדתו, ובשנת 2004 רשם הופעה אחת במדי נבחרת קונגו. בקיץ הגיע לישראל וחתם במכבי הרצליה, העולה החדשה לליגת העל. ב-14 באוקטובר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1–2 נגד הכח עמידר רמת גן. ב-21 בדצמבר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בתיקו 2-2 נגד הפועל תל אביב.

בקיץ חתם בבני סכנין. בעונתו הראשונה בקבוצה היה שותף לעונה הטובה ביותר בתולדות הקבוצה, שסיימה את במקום הרביעי בליגה והעפילה לגמר גביע הטוטו, בו הפסידה 0–2 למכבי חיפה. בסך הכל שיחק ארבע עונות בסכנין, במהלכן ערך 130 הופעות במדי הקבוצה בליגה, בהן כבש חמישה שערים.

ב-1 ביוני 2011 חתם לשלוש שנים במועדון ספורט אשדוד. ב-15 באוקטובר 2011 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל עכו שהסתיים בתיקו 2-2. בתום עונת ירדה אשדוד לליגה הלאומית ופטי שוחרר מהמועדון.

בינואר 2016 חתם במכבי אחי נצרת. בתום עונת 2017/2018 שוחרר מהקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: בלמי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני ויטה קלאב
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:אישים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו שנולדו ב-1982
מינדאוגאס פאנקה

מינדאוגאס פאנקה (בליטאית: Mindaugas Panka; נולד ב-1 במאי 1984) הוא כדורגלן ליטאי המשחק בעמדת הקשר האחורי. לזכותו 39 הופעות במדי נבחרת ליטא.

==קריירה==
פאנקה התחיל את הקריירה שלו בדיינאבה אליטא ובגיל 16 עלה לקבוצה הבוגרת. בינואר עבר לקבוצת FK וילנה. בקיץ הושאל ללוקומוטיב מוסקבה, אך לא זכה לדקות משחק וחזר לווילנה.

בינואר עבר לקבוצת FK וטרה, במדיה שיחק 19 משחקים והבקיע שער אחד. ב-29 ביולי 2007 הוא חתם בקבוצת וידזב לודז' מליגת העל הפולנית. ב-14 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו, בהפסד 3-1 נגד לגיה ורשה. ב-23 בפברואר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בלודז', בניצחון 3-4 נגד אודרה וודז'יסלאב. בסיום עונת ירד עם הקבוצה לליגת המשנה, ולאחר שנתיים חזר עמה לליגה הבכירה בפולין. ביולי חתם ברוך חוז'וב, במדיה שיחק עונה אחת.

בקיץ הגיע פאנקה לישראל וחתם בקבוצת עירוני קריית שמונה. ב-21 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0-1 נגד מ.ס. אשדוד. ב-23 בנובמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-4 נגד בית"ר ירושלים. בעונתו הראשונה במועדון הוא היה שותף לזכייה ההיסטורית של המועדון בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב במשחק הגמר בו גברה קבוצתו 1-0 על מכבי נתניה, ולמרות היותו קשר אחורי סיים את העונה כסגן מלך השערים של הקבוצה, עם שבעה שערי ליגה. בעונתו השנייה במועדון כבש שני שערי ליגה.

ב-27 במאי 2015 חתם לעונה אחת במכבי פתח תקווה. לאחר שלא מצא את מקומו, בינואר עבר ליריבה העירונית הפועל.

ב-11 ביולי 2016 חתם לעונה אחת בהפועל עכו. בינואר 2018 חזר לליטא וחתם באטלאנטאס.

בנובמבר ערך פאנקה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בתיקו 1-1 נגד .

==תארים==
; עירוני קריית שמונה
*גביע המדינה: 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ליטאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ליטאים
קטגוריה:אליטא: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני וילנה
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני וידזב לודז'
קטגוריה:כדורגלני רוך חוז'וב
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני אטלאנטאס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ליטא
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ליטאים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בפולין
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בישראל
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1984
עוצבת אתגר

עוצבת אתגר (אוגדה 90, אוגדה 78) הייתה אוגדת מילואים משוריינת של צה"ל בגזרת פיקוד הצפון.

==היסטוריה==
האוגדה הוקמה לאחר מלחמת יום הכיפורים בפיקודו של דני מט. במלחמת לבנון הראשונה לחמה האוגדה בפיקודו של גיורא לב בגזרה המזרחית והשתתפה בקרב סולטאן יעקוב. היא הפעילה שלוש חטיבות שריון: חטיבה 399 בפיקוד מיקי שחר, חטיבה 14 בפיקוד דוד שובל, חטיבה 943 בפיקוד נחמן ריבקין, וכוחות מחטיבת צנחנים 623 בפיקוד נחמיה תמרי.

לאחר פירוק עוצבת עמוד האש ב-2004, הועברו תג היחידה ושמה של עוצבת עמוד האש לעוצבת אתגר. 

בין יחידות האוגדה בשנות השמונים והתשעים: חטיבות השריון: עוצבת חץ, עוצבת הצבאים, עוצבת השחר. חטיבת חי"ר: חטיבת כרמלי, אגד ארטילרי: עוצבת תבור ואגד לוגיסטי.

==מפקדי האוגדה<ref></ref>==
בין מפקדי האוגדה נמנים:

{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0
|- bgcolor="#C40A17"
!שם||תקופת כהונה||הערות
|-
| דני מט || 1974 - 1977 ||
|-
|יעקב שטרן || 1977 - 1979 ||
|-
|ששון שילה|| 1979 - 1980 ||
|-
| גיורא לב || 1980 - 1982 ||
|-
| יהודה פלד || 1982 - 1984 ||
|-
| אילן בירן || 1984 - 1985 ||
|-
|איתן קינן || 1985 - 1987 ||
|-
| יצחק בריק || 1988 - 1990 ||
|-
|בני לידור || 1990 - 1994 ||
|-
| אפי איתם || 1994 - 1996 ||
|-
| גיורא ענבר || 1996 - 1998 ||
|-
| בני גנץ || 1998 - 1999 ||
|-
| דן ביטון || 1999 - 2002 ||
|-
| אריה טסלר || 2002 - 2005 ||
|}

==חטיבות ויחידות אחרות של האוגדה==
{| align=center
|<gallery widths="100px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:Uzvatat Shahar Hativa 943.png|סמל עוצבת השחר (חטיבה 943)
קובץ:Uzvat Zabaim Hativa 213.png|סמל עוצבת הצבאים (חטיבה 399)
קובץ:Uzvat Hetz Hativa 640.png|סמל עוצבת חץ (חטיבה 640)
קובץ:Brigade_carmeli.png|סמל חטיבת כרמלי (חטיבה 165)
קובץ:Tavor.png|סמל עוצבת התבור (אגד 454)
קובץ:Etgar log.png|סמל אגד תחזוקה של עוצבת אתגר
</gallery>
|}

==ראו גם==
*קרב סולטאן יעקוב
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוגדות צה"ל שפורקו
קטגוריה:אוגדות משוריינות בצה"ל
יואכים מונונגה

יואכים לובנגוואנה מונונגה (נולד ב-30 ביוני 1988) הוא כדורגלן עבר בלגי ומאמן כדורגל בהווה, המשמש כעוזר מאמן בקבוצת לוון הבלגית.

==קריירה==
מונונגה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מוסקרון. לאחר שלא זכה להגיע לקבוצה הראשונה, עבר לטוביזה מהליגה השנייה. בסיום עונת עלה עם המועדון לליגת העל. בקיץ חתם במכלן. כבר בעונתו הראשונה, עורר עניין רב בעיני קבוצות רבות בליגה, אך הוא החליט להישאר עוד עונה במכלן. בקיץ מונה לקפטן.

בינואר חתם בגנצ'לרבירליגי הטורקית. לאחר שלא זכה לדקות משחק בטורקיה, ב-31 במאי 2012 חזר לבלגיה כאשר חתם בג'רמינל בירסחוט. בקיץ המועדון התפרק ומונונגה חתם במונס.

ב-21 בספטמבר 2014 חתם במכבי פתח תקווה. ב-27 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בפתח תקווה בניצחון 2–3 נגד הפועל רעננה. ב-1 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בפתח תקווה בניצחון 0–1 נגד מכבי חיפה. ב-1 בדצמבר 2014 הבקיע צמד בניצחון 2–3 נגד בית"ר ירושלים. בשנת 2016 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו.

בנובמבר חתם בויטרבסה קלצ'ו מליגה פרו, הליגה השלישית באיטליה. בסיום העונה, פרש מכדורגל.

==קריירת אימון==
לאחר הפרישה, מונה מונונגה למאמן קבוצת הנוער של לוון, בהמשך מונה לעוזר מאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: כדורגלנים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: קשרי כדורגל
קטגוריה:כדורגלני מכלן
קטגוריה:כדורגלני גנצ'לרבירלי
קטגוריה:כדורגלני בירסחוט
קטגוריה:כדורגלני מונס
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל בלגים
קטגוריה:ספורטאים בלגים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים בלגים בישראל
קטגוריה:ספורטאים בלגים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1988
חגי גולדנברג

חגי גולדנברג במדי מכבי נתניה, 2018
חגי גולדנברג (נולד ב-15 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני.

==קריירה==
גולדנברג החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-23 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1–2 למ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו. לאחר שמונה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד מכבי נתניה. בעונת 2010/2011 הצטרף באופן קבוע לסגל הקבוצה הבוגרת, וערך ארבע הופעות בליגת העל. ב-26 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–4 על מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו.

בעונת 2011/2012 הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת ושותף ב-20 משחקים, אך בסיום העונה הקבוצה ירדה לליגה הלאומית. בעונת 2012/2013 הוא שותף כמעט בכל משחקי הקבוצה והיה אחד השחקנים המובילים בקבוצה שהעפילה בסיום העונה בחזרה לליגת העל. בעונה שלאחר מכן הגיע עם הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה. ב-11 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד בני סכנין. בסך הכול ערך גולדנברג 149 הופעות ליגה במדי מכבי פתח תקווה, מתוכן 115 בליגת העל.

ב-23 ביוני 2017 חתם במכבי נתניה. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-2 באוגוסט 2017, במשחק מול קבוצתו לשעבר מכבי פתח תקווה בגביע הטוטו. הוא ערך 27 הופעות ליגה בעונת 2017/2018 במדי מכבי נתניה, והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה שסיימה במקום החמישי.

ב-2 באוגוסט 2018 חתם בעירוני קריית שמונה, וכעבור יומיים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול מכבי חיפה בגביע הטוטו.

ב-25 ביוני 2019 חתם בהפועל חדרה.

ב-29 באוקטובר 2020 חתם לעונה אחת בבני סכנין.

ב-13 בינואר 2022 חתם בהפועל נוף הגליל. ב-30 ביוני 2022 חתם בבית"ר ירושלים. ב-10 בינואר 2023 חזר לקדנציה שנייה בהפועל נוף הגליל.

ב-31 בינואר 2024 חתם בהפועל כפר סבא.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:אורנית: אישים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
צ'ימאזי מבה

צ'ימאזי מבה (נולד ב-10 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת הבלם ולעיתים כקשר אחורי.

==קריירה==
מבה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ווארי וולבס ובגיל 18 עלה לקבוצה הבוגרת. בינואר חתם בהכח עמידר רמת גן מליגה הלאומית. ב-1 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-0 נגד מכבי אום אל-פחם. ב-22 בפברואר 2013 קיבל כרטיס אדום בתיקו 2-2 נגד מכבי יבנה.

ב-12 ביוני 2013 חתם בואסלנד-בוורן הבלגית. לאחר שלא זכה לדקות משחק, בינואר חזר לישראל כאשר בהפועל בני לוד עד לסיום העונה. ב-25 באפריל 2014 הורחק בהפסד 2-0 להפועל פתח תקווה.

ב-22 בספטמבר 2014 חתם בהפועל פתח תקווה עד לינואר עם אופציה עד לסיום העונה. ב-28 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 3-1 למכבי חיפה. בינואר פתח תקווה מימשה את האופציה על השחקן והוא חתם עד לסיום העונה.

ביולי חתם בזירה מליגת העל האזרית. ביולי חתם בזירה מליגת העל האזרית. בשנת 2016 חתם בהפועל נצרת עילית, אך שוחרר לאחר מספר חודשים.

ביוני השתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 עם ניגריה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:בלמי כדורגל ניגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל ניגרים
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני ואסלנד-בוורן
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני זירה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באזרבייג'ן
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1992
חלום נבוכדנצר

איור מ[[ימי הביניים]]
חלום נבוכדנצר, הוא סיפור תנ"כי המסופר בספר דניאל.

== הרקע לסיפור ==
דניאל חנניה, מישאל ועזריה, היו ארבעה נערים יהודים שהוגלו בידי מלך הכשדים נבוכדנצר השני לבבל, בתקופת מלכותו של יהויקים. ניתנו להם שמות חדשים, דניאל נקרא בלטשצאר, חנניה נקרא שדרך, מישאל נקרא מישך, ועזריה נקרא עבד נגו. הם זוכים למיטב החינוך הבבלי, אולם שומרים על יהדותם מקפידים על הכשרות ומסרבים לעבוד עבודה זרה. נבוכדנצר מתרשם מהם ונותן להם תפקידים בכירים בממלכה.

== הסיפור ==
נבוכדנצר חלם חלום שמטריד את מנוחתו. הוא קורא לחרטומי בבל, ומבקש מהם לפתור אותו. הם מבקשים ממנו לספר להם מה החלום, אולם המלך כבר שכח אותו ומצווה עליהם לנחש אותו בעצמם. החרטומים אינם מסוגלים לעשות זאת ונבוכדנצר פוקד להוציא אותם להורג. דניאל מתפלל שיתגלה לו הפתרון והוא אכן חולם אותו בלילה. הוא ניגש אל אריוך הממונה על ההוצאה להורג ומבקש ממנו להיכנס אל המלך. נבוכדנצר מסכים לקבל אותו ומבקש לדעת מה חלם. דניאל מתאר בדיוק את חלומו של נבוכדנצר. בחלום הוא רואה פסל ענק, ראשו עשוי זהב, חזהו וזרועותיו כסף, בטנו וירכיו נחושת, שוקיו עשויים ברזל, וכפות רגליו חלקם חרס וחלקם ברזל. והנה לפתע מופיעה מאליה אבן ומרסקת את הפסל לרסיסים שאותם מעיפה הרוח. והאבן הופכת להר גדול.

נבוכדנצר הנדהם מכריז שאכן זה היה חלומו ומבקש לדעת את הפתרון. דניאל מסביר לו שראש הזהב משול לממלכת בבל. לפי אחדים מן הפרשנים הקלסיים, זרועות הכסף הן ממלכת פרס האחמנית שתהיה פחותה מבבל, בטן הנחושת משולה ליוון, שוקי הברזל משולים לממלכות ישמעאל, כפות הרגליים מרמזות על כך שחלקן יהיו חזקות וחלקן חלשות, והאבן מסמלת את מלכות האלוהים שתשלוט לנצח.

נבוכדנצר נדהם, כורע על ברכיו לפני דניאל ומכיר באמיתות דתו. הוא נותן לדניאל מתנות וממנה אותו על כל החרטומים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

נבוכדנצר
קטגוריה:ספר דניאל
קטגוריה:סיפורי התנ"ך
גיא ליפקה

גיא ליפקה (נולד ב-3 באפריל 1991) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת שמשון תל אביב.

==קריירה==
ליפקה התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, וכשהיה בן 18 עבר לקבוצת הנוער של מכבי חיפה, שם שימש כקפטן הקבוצה ועמה זכה באליפות הליגה לנוער. לזכותו של ליפקה 12 הופעות בנבחרת הנערים של ישראל והופעה אחת בנבחרת הנוער.

בקיץ הושאל ליפקה להפועל ניר רמת השרון. ב-13 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–2 למועדון ספורט אשדוד, ובסך הכל עד תום עונת 2011/2012 ערך 19 הופעות בליגה. בקיץ הושאל להפועל חיפה, בה שותף בשמונה משחקים במסגרת הליגה והגביע בעונת 2012/2013.

בקיץ שוחרר ליפקה ממכבי חיפה וחתם בהפועל רעננה. ב-19 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-1 להפועל עכו, ובמשחק זה אף כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל. בעונת 2015/2016 היה שותף להעפלתה של הפועל רעננה לפלייאוף העליון לראשונה בתולדותיה. בספטמבר חזר לקדנציה שנייה ברמת השרון, ובתום העונה שוחרר מהמועדון. בנובמבר חזר להפועל רעננה, ובתום עונת 2017/2018 פרש מכדורגל.

ב-29 בנובמבר 2018 ליפקה חזר מפרישה וחתם בשמשון תל אביב מליגה ב'.

ב-7 ביולי 2019 ליפקה חתם במ.כ. אור יהודה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני שמשון תל אביב
קטגוריה:רמת השרון: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
הרמן לנגביין

הרמן לנגביין (בגרמנית: Hermann Langbein); (1912, וינה – 1995), היה אסיר אושוויץ, היסטוריון וחסיד אומות העולם מאוסטריה.

==לפני המלחמה==
לנגביין היה שחקן תיאטרון, קומוניסט בהשקפותיו ולחם כחבר בבריגדות הבינלאומיות למען הרפובליקנים ונגד פרנסיסקו פרנקו והלאומנים במלחמת האזרחים בספרד. לאחר המלחמה עבר לצרפת.

==בתקופת מלחמת העולם השנייה==
עם כיבוש צרפת על ידי גרמניה במאי 1940 נשלח לנגביין למחנות ריכוז גרמניים, בהם דכאו ואושוויץ. בדכאו היה לנגביין מזכירו של רופא המחנה אדוארד וירטס והשתמש בקשריו כדי לסייע לאסירים יהודים. חלקם ניצלו מהמתה בזריקות רעל או בתאי גזים הודות לבקשתו של לנגביין. באושוויץ קיבלו מספר רופאים יהודים תפקידים בזכות התערבותו של לנגביין, תפקידים שעד אז נשמרו רק לפולנים או לגרמנים לא יהודים, מה שהציל את חייהם של חלקם. באושוויץ טען לנגביין בפני וירטס (שכעת היה הרופא באושוויץ) שרצח בתאי גזים של יהודים חולים עשוי לגרום לכך שיהודים חולים לא יתייצבו לדווח על מחלות, מחשש להירצחם, וכך יתפשטו מגפות באושוויץ גם בקרב סגל המחנה. וירטס השתכנע והמליץ בפני ארתור ליבהנשל, מפקד המחנה, לרצוח - מקרב היהודים ששרדו בסלקציות ההשמדה ונמנו כעת על סגל היהודים האסירים - רק יהודים שהם חולים אנושים.

באושוויץ וכן במחנות אחרים בהם היה כלוא, היה לנגביין בין מנהיגי המחתרת שבין חבריה היו בני לאומים שונים וכן יהודים. באוגוסט 1944 הועבר למחנה הריכוז נוינגמה.

==לאחר המלחמה==
לאחר המלחמה היה לנגביין המזכיר הכללי של ארגון אושוויץ הבינלאומי וכן מזכיר בארגון נוסף של אסירי מחנות הריכוז הנאציים. לנגביין כתב מספר ספרים על קורותיו בתקופת המלחמה. ב-1967 הכיר יד ושם בלנגביין כחסיד אומות העולם.
העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסיד אומות העולם הרמן לנגביין

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%206193.pdf אודות המחתרת באושוויץ] - מאמר מאת לנגביין, באתר יד ושם.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוסטרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז נוינגמה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1912
קטגוריה:נפטרים ב-1995
פרסי היובל של אופ"א

פרסי היובל של אופ"א פורסמו בנובמבר 2003 במשרדי אופ"א בניון שבשווייץ לרגל חגיגות היובל לאיגוד, והם מציינים את בחירתן של 52 המדינות באיגוד בכדורגלן המצטיין במדינתם ב-50 השנים האחרונות (1954–2003). השחקנים הנבחרים זכו לכינוי כדורגלני הזהב של אופ"א. הנציג הישראלי ברשימה הוא מרדכי שפיגלר, מלך השערים לשעבר של נבחרת ישראל, תואר אותו החזיק עד שנת 2021.

==רשימת הזוכים==
{| class="wikitable"
|-
! שם || מדינה || שנות קריירה בינלאומית || הופעות בינלאומיות || שערים בינלאומיים
|-
|הרברט פרוהסקה||אוסטריה||1974–1989||83||10
|-
|אולג בלוחין||אוקראינה||1972–1988||112||42
|-
|אנטולי בנישבסקי||אזרבייג'ן||1965–1972||50||19
|-
|דינו זוף||איטליה||1968–1983||112||0
|-
|אברהם לוקין||איי פארו||1988–1994||22||0
|-
|אאוסגייר סיגורווינסון||איסלנד||1972–1989||45||5
|-
|ג'וני ג'יילס||אירלנד||1959–1979||59||5
|-
|פנאיוט פאנו||אלבניה||1963–1973||28||4
|-
|בובי מור||אנגליה||1962–1973||108||2
|-
|קולדו||אנדורה||1998–2009||78||0
|-
|מארט פום||אסטוניה||1992–2009||120||0
|-
|חורן חובניסיאן||ארמניה||1979–1984||34||6
|-
|חריסטו סטויצ'קוב||בולגריה||1986–1999||84||38
|-
|סאפט סושיץ'||בוסניה והרצגובינה||1977–1993||56||21
|-
|סרגיי אלייניקוב||בלארוס||1983–1994||85||7
|-
|פול ון הימסט||בלגיה||1960–1974||81||30
|-
|מורתז חורצילווה||גאורגיה||1965–1973||69||6
|-
|פריץ ואלטר||גרמניה||1940–1958||61||33
|-
|מיכאל לאודרופ||דנמרק||1982–1998||104||37
|-
|יוהאן קרויף||הולנד||1966–1977||48||33
|-
|פרנץ פושקש||הונגריה||1945–1956||85||84
|-
|ג'ון צ'ארלס||וויילס||1950–1965||38||15
|-
|הקאן שוקור||טורקיה||1992–2007||112||51
|-
|וסיליס חציפנאגיס||יוון||1976||2||0
|-
|מרדכי שפיגלר||ישראל||1963–1977||83||33
|-
|לואי פילו||לוקסמבורג||1959–1971||49||7
|-
|אלכסנדר סטרקובס||לטביה||-||0||0
|-
|ארמינאס נרבקובאס||ליטא||1990–2001||13||4
|-
|ריינר האסלר||ליכטנשטיין||-||0||0
|-
|פבל צ'באנו||מולדובה||-||0||0
|-
|כרמל בוסוטיל||מלטה||1982–2001||111||23
|-
|דרקו פאנצ'ב||מקדוניה||1984–1995||33||18
|-
|רונה בראטסט||נורווגיה||1986–1994||60||4
|-
|ברנקו אובלק||סלובניה||1970–1977||46||6
|-
|יאן פופלוהאר||סלובקיה||1958–1967||62||1
|-
|מאסימו בוניני||סן מרינו||1990–1995||19||0
|-
|אלפרדו די סטפנו||ספרד||1947–1961||37||29
|-
|דניס לאו||סקוטלנד||1958–1974||55||30
|-
|דרגן דז'אג'יץ'||סרביה ומונטנגרו||1964–1978||85||23
|-
|ולודימיר לובנסקי||פולין||1963–1980||75||48
|-
|אאוזביו||פורטוגל||1961–1973||64||41
|-
|יארי ליטמאנן||פינלנד||1989–2010||137||32
|-
|יוזף מסופוסט||צ'כיה||1954–1956||63||10
|-
|ג'ורג' בסט||צפון אירלנד||1964–1977||37||9
|-
|ז'יסט פונטיין||צרפת||1953–1960||21||30
|-
|סרגיי קבוצ'קין||קזחסטן||-||0||0
|-
|סוטיריס קאיאפאס||קפריסין||1967–1984||33||19
|-
|דאבור שוקר||קרואטיה||1990–2002||71||46
|-
|גאורגה חאג'י||רומניה||1983–2000||124||35
|-
|לב יאשין||רוסיה||1954–1970||78||0
|-
|הנריק לארסון||שוודיה||1993–2009||106||37
|-
|סטפן שפויזאט||שווייץ||1989–2004||103||21
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.uefa.com/newsfiles/130279.pdf רשימת הזוכים] באתר אופ"א

*
מחנה HKP

אנדרטה במקום בו היה מחנה HKP לזכר היהודים שנספו בווילנה
מפת מחנות ריכוז והשמדה באירופה <small>(לחצו להגדלה)</small>
מחנה HKP ("מחנה לתיקון כלי רכב צבאיים", ובגרמנית: Heereskraftfahrpark 562 Zwangsarbeitslager) היה מחנה לעבודת כפייה שהוקם בתקופת מלחמת העולם השנייה ברחוב סובוץ (Subocz, שמו הוחלף ל-Subačiaus), בעיר וילנה שבליטא על ידי האס אס אך נוהל בפועל על ידי הצבא הגרמני. מפקד המחנה בפועל היה המהנדס הגרמני רב-סרן קרל פלגה שהגן על העובדים היהודים מפני האס אס. במחנה נכלאו כ-1,250 פועלי כפייה יהודים.

==הקמת המחנה ופעולתו==
מחנה HKP הוקם בחפזה בספטמבר 1943 על ידי פלגה כשזה שמע על התוכנית לחסל את גטו וילנה ואת היהודים הגרים בו. פלגה קיבל אישור להעביר את עובדיו היהודיים, שהוגדרו כעובדים החיוניים למאמץ המלחמה הגרמני, וכן את בני משפחותיהם, למחנה בפרברי וילנה. הוא טען שחיוני להעביר גם את בני משפחותיהם של העובדים כדי לשמור על המורל ולא לפגוע בתפקודם כפועלים. במחנה, ששכן בשני בתים סמוכים בווילנה, שוכנו כאלף יהודים - גברים, נשים וילדים. הודות למאמציו של פלגה היו יהודים אלה חופשיים בדרך כלל מהתעללות ומרעב. רוב אנשי יחידתו של פלגה, קצינים וחיילים, התייחסו ליהודים באופן הוגן.
לעיתים נכנסו אנשי אס אס למחנה, התעללו ביהודים וחטפו יהודים לשם שילוחם למחנות השמדה או לגיא ההריגה פונאר שליד וילנה. באקציית הילדים של 27 במרס 1944 חטף האס אס את הרוב מבין 250 הילדים שהיו במחנה, כשהוריהם היו בעבודה, ורצח אותם מחוץ למחנה.

==שחרור המחנה==
ביוני 1944 קרב הצבא האדום לווילנה, והחלה המתקפה על וילנה . פלגה נאלץ להתפנות מערבה. הוא לא יכול היה להזהיר את עובדיו היהודיים, כיוון שנפרד מהם בנוכחות אנשי אס אס, אך אמר: "כולכם יודעים עד כמה זהיר האס אס בהגנת אסיריו היהודים" ("Sie wissen alle genau, Wie sorgfältig die SS ist beim Schutz ihrer jüdischen Gefangenen"). לפי גרסה אחרת, היו דבריו: "אתם יודעים שללא ספק האס-אס הוא ארגון שמגן על פליטים." כמחצית מהעובדים הבינו את האזהרה המובלעת בדברים והסתתרו לפני הגעת יחידות הפשיטה של האס אס, ב-3 ביולי 1944.
500 אסירים שהתייצבו לקריאת האס אס נלקחו לפונאר ונרצחו שם. במהלך שלושת הימים הבאים סרקו אנשי האס אס את מחנה HKP ומצאו כמחצית מהאסירים החסרים, שהיו במקומות מסתור. יהודים אלה, כ-250 במספרם, נורו בחצר המחנה.

עם שחרור מחנה HKP על ידי הצבא האדום, נמצאו במחנה 250 ניצולים יהודים. זו הקבוצה הגדולה ביותר של ניצולים שנמצאה בווילנה בתום השואה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/vilna/during/ghetto_last_days.asp על מחנה HKP] בתערוכה המוקדשת ליהודי וילנה בתקופת השואה, באתר יד ושם
* [https://www.youtube.com/watch?v=JNe0eeR1jmI הנאצי הטוב] - סרט על סיפורו של קרל פלגה ועל מחנה HKP, ערוץ כאן 11 ביוטיוב
* [https://www.vilna.co.il/%d7%94%d7%99%d7%a1%d7%98%d7%95%d7%a8%d7%99%d7%94-%d7%95%d7%9e%d7%95%d7%a8%d7%a9%d7%aa/holocaust/hkp/ על מחנה HKP], באתר איגוד יוצאי וילנה בישראל

==הערות שוליים==

HKP
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:וילנה: היסטוריה
קטגוריה:אתרי מסתור ומקלט ליהודים בשואה
HKP
קטגוריה:גרמניה הנאצית: תעשייה
קטגוריה:יהדות וילנה
פארמה (אוהיו)

פארמה (באנגלית: Parma) היא עיר במחוז קויאהוגה במדינת אוהיו בארצות הברית. העיר היא חלק מהמטרופולין של העיר קליבלנד. בפארמה מתגוררים 81,601 תושבים (נכון ל-2010).

==היסטוריה==
בתחיל המאה ה-19 האזור נודע בשם גרינבראייר (Greenbriar), וההתיישבות בו החלה ב-1816. ב-7 במרץ 1826 האזור הפך לתת-מחוז במחוז קויאהוגה, לאחר שהתיישבו בו מספיק אנשים. השם שונה לפארמה, בהשפעת אחד התושבים ששב ממסע באיטליה והתרשם שם מהעיר פארמה.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 האוכלוסייה בפארמה החלה לגדול באופן משמעותי והאזור הפך מכפרי לעירוני. ב-15 בדצמבר 1924 תת-המחוז קיבל מעמד של כפר, וב-1 בינואר 1931 פארמה קיבלה מעמד של עיר. עם זאת השפל הגדול באותם ימים עצר את הגדילה לחלוטין, ואף היה משאל בקרב התושבים על סיפוח פארמה לקליבלנד. במשאל הרוב המוחלט של התושבים הצביעו נגד הסיפוח, והעיר החלה להתאושש כעבור מספר שנים. לאחר מלחמת העולם השנייה פארמה שבה לגדול באופן משמעותי, בעיקר על ידי תושבים שעברו מקליבלנד.

פארמה הגיעה לשיא גודלה ב-1970 ומאז אוכלוסייתה החלה לקטון בהדרגה.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוהיו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1816
סוקולוב מאלופולסקי

סוקולוב מאלופולסקי (בפולנית: Sokołów Małopolski) היא עיירה בדרום מזרח פולין, 24 ק"מ מצפון לז'שוב, 11 ק"מ מנמל התעופה הבינלאומי ז'שוב-יאשונקה. בעיירה ישנם בית קברות יהודי מהמאה ה-17 וכן כנסייה מתחילת המאה ה-20.

==היסטוריה==
ראשיתה של העיירה היא בכפר, שעל פי תיעוד היה קיים במאה ה-14. בשנת 1569 קיבלה סוקולוב מאלופולסקי זכויות עיר. רחובותיה תוכננו בסגנון הרנסאנס ובמרכזה הוקמה כיכר שוק. בשנת 1608 נפגעה ונבזזה העיירה על ידי אציל פולני, אך לאחר האירוע נמשך שגשוגה של העיירה. היא הוקפה בחומה ובחפיר. 

בשנת 1657, בעת פלישת האימפריה השוודית לפולין, נהרסה העיירה על ידי צבאו של הנסיך הטרנסילבני ג'רג' ראקוצי השני. עם חלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 סופחה העיירה לממלכת הבסבורג האוסטרו-הונגרית ונשארה בחבל גליציה האוסטרי עד 1918. בשתי שרפות שפרצו ב-1864 וב-1904 עלו רוב בתי העיירה באש. בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה השתייכה העיירה למחוז לבוב. למרות שהייתה ממוקמת בלב אזור תעשייתי, לא שבה העיירה לשגשג, לא נפתחו בה מפעלים ולא הונחה בה מסילת ברזל.

==יהודי סוקולוב מאלופולסקי==
בין מלחמות העולם היו בעיירה כ-1,350 יהודים מתוך כ-4,000 תושבים. הג'וינט סייע ליהודי העיירה, ואלה קיימו חיי תרבות וציונות תוססים.

בספטמבר 1939 כבשה ברית המועצות את העיירה, שהוקצתה לה בנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב עם גרמניה הנאצית. בקיץ 1941 כבשה גרמניה את העיירה, בשלבים הראשונים של מבצע ברברוסה, ובעיירה הוקם גטו בו רוכזו גם יהודים מיישובים סמוכים, כ-3,000 בסך הכל. 

ביוני 1942 נרצחו עשרות יהודים בגטו על ידי המשטרה הגרמנית. ביולי גורשו יהודי העיירה למחנה ההשמדה בלז'ץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1318 סוקולוב מלופולסקי] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
יחסי ישראל–מלאווי

בין מדינת ישראל ורפובליקת מלאווי מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.
==היסטוריה==
[[נשיא מלאווי מבקר בהר הבית כחלק מביקור ממלכתי בישראל - מלווה באנשי משרד החוץ הישראלי. מאי 1968]]
נשיא המדינה ראובן ריבלין מקבל את כתב האמנתה של שגרירת מלאווי הנכנסת, אגרינה מוסא, מרץ 2018]]
כבר בתחילת שנות ה-60, עוד לפני שמלאווי זכתה לעצמאות, נוצרו קשרים בין ישראל ומלאווי ושרים של ניאלסלאנד ביקרו בישראל. לקראת קבלת העצמאות, ישראל העניקה למלאווי סיוע בהקמת בית ספר לאחיות ובאימון יחידות גדנ"ע.

עם הכרזת עצמאות מלאווי, ביולי 1964, כוננו קשרים דיפלומטיים עם ישראל שבניסיון להתמודד עם השפעותיו של החרם הערבי, פעלה לייסד יחסים דיפלומטיים עם מדינות אפריקה שמדרום לסהרה. היזמה לכינון היחסים הדיפלומטיים נענתה בחיוב מצד מלאווי, שניהלה מדיניות חוץ פרו-מערבית.

כאשר קיבלה מלאווי את עצמאותה עזבו אותה כמעט כל חברי הסגל הרפואי האירופאים והייתה סכנה ששירותי הבריאות במדינה יתמוטטו. ישראל שלחה רופאים ואחיות למלאווי וקנתה בכך את ידידותו של נשיא מלאווי, הייסטינגס באנדה, שהיה רופא במקצועו.

בהמשך, שתי המדינות חתמו על הסכם סחר ושיתוף פעולה כלכלי בתאריך 31 במאי 1968, במהלך ביקור של נשיא מלאווי, באנדה, בישראל. באנדה היה ראש המדינה הראשון שביקר בישראל לאחר מלחמת ששת הימים.

לאחר מלחמת ששת הימים, ובניגוד למדינות אפריקניות אחרות שנענו ללחצי מדינות ערב, מלאווי הביעה תמיכה בעמדתה של ישראל. מלאווי התמידה בעמדה זאת והייתה עם לסוטו וסווזילנד, אחת משלוש המדינות היחידות באזור שהמשיכו לקיים יחסים דיפלומטיים עם ישראל, גם לאחר מלחמת יום הכיפורים.

במהלך חודש ספטמבר 2014 הגיע סגן נשיא מלאווי לישראל, לפגישה עם נשיא המדינה ראובן ריבלין. במהלך הפגישה, ציין הנשיא כי "אנו זוכרים לטובה כי מלאווי הייתה בין המדינות הבודדות באפריקה שלא ניתקו את היחסים עם ישראל ב-1973. המדינות, מלאווי וישראל ביחסים טובים עוד מאז הכרזת העצמאות של מלאווי בשנת 1964, ועוד מנאומו של הנשיא בנדה הראשון בכנסת ישראל".

בשנת 2015 נבחר דוד ביסנובטי כחבר הפרלמנט הישראלי-יהודי הראשון במלאווי.

בשנת 2020 מונה ניר גז לקונסול של כבוד של מלאווי בישראל.

בספטמבר 2020 הודיע נשיא מלאווי לזרוס צ'אקוורה על כוונת המדינה לפתוח שגרירות בירושלים. בהמשך ציינו במדינה כי בכוונתם לפתוח את השגרירות עד קיץ 2021.

ב- 29 בנובמבר 2023 הודיעה מלוואי כי נשלחו מעל 200 עובדי חקלאות בעקבות המחסור בידיים עובדות לאחר טבח 7 באוקטובר

ב-27 בדצמבר 2023 נפתחה שגרירות מלאווי בישראל בביתו של הדיפלומט דוד ביסנובטי במושב בן שמן

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mfa.gov.il/MFAHEB/ConsularService/CountryInfo/Pages/countryinfo_malawi.aspx הרפובליקה של מלאווי], באתר משרד החוץ
* [http://main.knesset.gov.il/Activity/plenum/Documents/speech_banda_1968.pdf נאום נשיא מלאווי בכנסת, 27 במאי 1968]

==הערות שוליים==
אלכסנדר דוידוב

אלכסנדר דוידוב (בסרבית: Александар Давидов; נולד ב-7 באוקטובר 1983) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
דוידוב התחיל את הקריירה שלו בהיידוק קולה בה שיחק במשך עשור, למעט עונת בה הושאל לקסטילאק ITES אודז'צי, בהם הוא רשם 154 משחקי ליגה והבקיע 20 שערים. בקיץ חתם בפרטיזן בלגרד עימה זכה באליפות.

בקיץ הושאל להפועל עכו. ב-12 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בעכו בניצחון 0-2 נגד הפועל באר שבע. ב-22 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 0-3 נגד הפועל ראשון לציון. בקיץ הושאל לבני סכנין. ב-2 בפברואר 2013 נפצע בניצחון 1-3 נגד הפועל חיפה ומאז שותף רק בשני המשחקים האחרונים של המועדון.

ב-13 ביוני 2013 שוחרר בפרטיזן וחתם במ.ס. אשדוד. בסיום עונת שוחרר ממ.ס אשדוד שנשרה לליגה הלאומית על אף שהיה אחד מהשחקנים המצטיינים בעונה זו ולאחר כחודש ב-11 ביולי 2015 חתם בעולה החדשה הפועל כפר סבא. ב-16 ביולי 2015 שוחרר מכפר סבא לאחר שנכשל בבדיקות הרפואיות עקב פגיעה בברכו.

ב-6 בינואר 2016 חתם באגרוטיקוס אסטרס מהליגה השנייה ביוון. בקיץ חתם בצ'לארבו מליגת העל הסרבית.

דוידוב ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה בניצחון 0-3 נגד .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:נובי סאד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני באצ'קה טופולה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים ביוון
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1983
אסעיד בלכלאם

אסעיד בלכלאם (בערבית: إسعيد بلكلام; נולד ב-1 בינואר 1989) הוא כדורגלן אלג'ירי המשחק בקבילייה בעמדת הבלם.

==קריירת מועדונים==
בלכלאם התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבילייה ובשנת עלה לקבוצה הבוגרת. ב-18 ביולי 2010 הבקיע את שער הניצחון עבור קבוצתו נגד איסמעילי.

ביוני חתם בגרנדה הספרדית ל-5 שנים, אליה עבר בחינם לאחר שהחוזה שלו בקבילייה הסתיים. ב-12 באוגוסט 2013 הושאל לווטפורד עד לסיום העונה עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו בתום העונה. ב-28 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בווטפורד בניצחון 0–2 נגד בורנמות'. ביוני ווטפורד מימשה את הזכות ורכשה את כרטיס השחקן שלו.

במהלך הקיץ הושאל לטרבזונספור. ב-19 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד מרסין אידמניורדו שהיה גם שער הבכורה שלו בקבוצה אירופית. בתום העונה חזר לווטפורד שעלתה לפרמייר ליג וכעבור חודש הושאל לטרבזונספור מליגת העל הטורקית עד לסיום העונה.

ב-6 בספטמבר 2016 חתם באורליאן עד סיום העונה.

את עונת התחיל כשחקן חופשי ובינואר 2018 חזר לקבילייה.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, בלכלאם שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אלג'יריה. בשנת זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד אך לא שותף בו. ב-9 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013. ב-31 במאי 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד . בלכלאם נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 והיה שותף להעפלה שלה לשמינית הגמר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אלג'יראים
קטגוריה:בלמי כדורגל אלג'יראים
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני אורליאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלג'יריה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים אלג'יראים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:אלג'יראים שנולדו ב-1989
סוליה (מדינה)

סוליה (בספרדית: Zulia) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה בנויה משני חלקים משני צדדיו של אגם מרקאיבו במערב ונצואלה - החלק המערבי הגדול יותר, הגובל במפרץ ונצואלה בצפון, בקולומביה במערב, בטאצ'ירה ובמרידה בדרום ובטרוחיו בדרום-מזרח, וכולל גם מובלעת בין טרוחיו ומרידה על חוף האגם, והחלק המזרחי, הגובל בפלקון ובלרה במערב ובטרוחיו בדרום. החלקים מקושרים זה לזה על ידי גשר חנרל רפאל אורדנטה בצפון האגם.

המדינה משתרעת על שטח של 63,100 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 3,704,404 תושבים (נכון ל-2011), והיא המדינה המאוכלסת ביותר בוונצואלה. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא מרקאיבו.

==היסטוריה==
האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור סוליה היו אלונסו דה אוחדה הספרדי והמשלחת שלו ב-1499. בהמשך האזור נכבש על ידי הספרדים ונותר בשליטתם עד המאה ה-19. לאזור הוענק השם סוליה על שמו של נהר סוליה הזורם בו.

ב-28 בינואר 1821 סוליה הכריזה על עצמאות מספרד. בהמשך היא צורפה לרפובליקת קולומביה הגדולה והפכה למחוז במדינה החדשה. כשרפובליקת קולומביה הגדולה התפרקה ב-1830 סוליה צורפה לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות ומחוז סוליה הפך לפרובינציית מרקאיבו.

ב-22 באפריל 1864 ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת מרקאיבו. בהמשך אותה שנה שם המדינה שונה לסוליה, אך השינוי שרד רק מספר חודשים. ב-1874 השם שונה סופית לסוליה.

ב-1881 סוליה אוחדה עם מדינת פלקון למדינת "פלקון סוליה", אך ב-1 באפריל 1890 הוחלט לפרק את המדינה לשתי מרכיבותיה.

==כלכלה==
כלכלת סוליה מתבססת בעיקר על הפקת נפט וגז טבעי. בנוסף הכלכלה מסתמכת על גידול מקנה, דיג וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול כותנה, בננות, קוקוס, מלונים ודורה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ונצואלה: מדינות
פילומנוס

המרטיר פילומנוס (סופוקלס הסאפיס) מבאר יעקב (ביוונית גם Φιλούμενος Χασάπης; Φιλούμενος ο Κύπριος; או Φιλούμενος Ορουντιώτης; 15 באוקטובר 1913 – 29 בנובמבר 1979) היה נזיר וארכימנדריט במנזר באר יעקב בשכם, אשר נרצח על ידי יהודי לוקה בנפשו בשם אשר רבי ב-29 בנובמבר 1979. ב-2009, שלושים שנה לאחר הרצח, הועלה פילומנוס למדרגת קדוש על ידי הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים. יום חגו נקבע כ-29 בנובמבר בלוח השנה היוליאני (16 בנובמבר בלוח השנה הגרגוריאני) ומקום פולחנו במנזר באר יעקב בשכם.

== ביוגרפיה ==
נולד בשם סופוקלס הסאפיס בכפר אורונטה במרכז קפריסין. בגיל 14 עזב את ביתו יחד עם אחיו, אלפידיוס, למנזר סטרובוני, שם שהו שש שנים לפני שהמשיכו לארץ ישראל. פילומנוס הוכשר לכמורה והוסמך על ידי הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים ככומר וכארכימנדריט. ב-1979 מונה לאחראי על מנזר באר יעקב בשכם.

פילומנוס היה דובר יוונית, אנגלית, ערבית ועברית.

=== הרצח ===
אשר רבי, חוזר בתשובה מעורער בנפשו מתל אביב, הרבה לשוטט באזור ולבקר בבאר יעקב. באחד הימים טיפס על חומת המנזר וכשהבחין בפילומנוס זרק לעברו רימון יד. לאחר מכן, על מנת לוודא הריגה, רוצץ את גולגולתו בגרזן. לאחר מכן נמלט רבי מהמקום, כיוון ששבר את רגלו הובא על ידי נהג מונית ערבי לבית חולים תל השומר. לפני כן, באפריל, ידה רימון יד לעבר קבוצת צליינים במקום ופצע נזירה. גם אז הצליח להימלט להר גריזים, שם קרא בתורה במשך יומיים. רבי נתפס על ידי משטרת ישראל ב-1982 באשמת רצח הגינקולוג דוד קוגן והודה ברצח פילומנוס במהלך חקירתו. רבי תירץ את מעשיו בכך שפעל לפי "צו אלוהי" ונשלח לאשפוז בבית חולים פסיכיאטרי<ref></ref>.

=== פולחנו כקדוש ===
בשנת 2009, לרגל 30 שנה למותו, הועלה פילומנוס למעלת קדוש ומרטיר של הכנסייה היוונית אורתודוקסית. ב-5 במרץ 2010 הוכר כקדוש גם על ידי הסינוד של הכנסייה הרוסית הפרבוסלבית. פולחנו, המתרכז במתחם מנזר באר יעקב (וכן בכנסייה שבכפר הולדתו בקפריסין), מעלה על נס את מותו על מזבח ההתנגדות ללאומנות הציונית. לפי הנרטיב המקובל בכנסייה ומוצג בשלטים במתחם המנזר, קבוצת המתנחלים עינתה ורצחה את פילומנוס<ref></ref>. זאת, על אף שלא הוכח כל קשר בין העימותים עם המתנחלים לבין הרצח. גולגולתו המנותצת מוצגת בכנסייה כשרידי קדושים. באופן יוצא דופן מוקירים גם מוסלמים מקומיים את הקדוש ועולים לרגל למנזר.

== קישורים חיצוניים ==
* - סרט המספר את סיפורו, לפי הנרטיב המקובל
* דה שגב, [http://www.asimon.co.il/ArticlePage.aspx?AID=5412&AcatID=81 מה חושף ציור אנטישמי אחד], אתר אסימון, 20 במאי 2008
* אבי דוידוביץ. [https://avidwidowicz.wordpress.com/2017/08/04/%D7%90%D7%A9%D7%A8-%D7%A8%D7%91%D7%99-%D7%A4%D7%A8%D7%95%D7%A4%D7%99%D7%9C-%D7%A9%D7%9C-%D7%A8%D7%95%D7%A6%D7%97-%D7%A1%D7%93%D7%A8%D7%AA%D7%99/ "אשר רבי – פרופיל של רוצח סדרתי" / "הכומר והנזירה"] (4 באוגוסט 2017)
* דוד גורביץ' ויסכה הרני: [https://docs.wixstatic.com/ugd/809e19_f2d61bfad1b14ca498bfcb80bf699872.pdf Philoumenos of Jacob’s Well: A Birth of a Contemporary Ritual Murder Narrative.] In Israel Studies, Vol. 22, No. 2, Indiana University Press 2017.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:קורבנות רצח בישראל
קטגוריה:שכם
קטגוריה:נזירים נוצרים בארץ ישראל
קטגוריה:קורבנות פיגועים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:נפטרים ב-1979