OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אברהם דה-וולף

אברהם דה-וולף (27 בפברואר 1878, דלדן – 2 ביולי 1943, סוביבור) היה רב ופוסק הלכה הולנדי, וכיהן כרבה האחרון של קהילת יהודי אלקמאר.

== קורות חייו ==
דה-וולף נולד ב-1878 בדלדן שבהולנד. הוריו היו שלמה דה-וולף והנדרינה לבית דה-ליאו.<ref></ref>

דה-וולף למד תאולוגיה בסמינר היהודי ההולנדי באמסטרדם. לאחר מכן מצא עבודה כרב באמרספורט. משנת 1913 היה רב וחזן בקהילה היהודית באלקמאר, ובאותה שנה נשא לאישה את ברטה נוח. לשניים נולדו 5 ילדים - שלמה, מרלינה, אליזה, בטסי וססיליה. ב-1923 דה-וולף, אשתו וילדיו עברו לגור בבית הרב הצמוד לבית הכנסת בהופסטראט שבעיר.<ref name=":0"></ref> בין שלל תפקידיו היה אחראי על ענייני הדת של הקהילה, וניהול פעיל בארגונים יהודיים רבים, כולל הוועדה המקומית לפליטים יהודים בשנות ה-30.<ref></ref>

עם הכיבוש הנאצי של הולנד במלחמת העולם השנייה, הפך הוועד המקומי לפליטים לנציגות אלקמאר של המועצה היהודית. ב-5 במרץ 1942 גורשו כל היהודים מהעיר, ודה-וולף מצא מחסה באמסטרדם, בביתה של ביתו אליזה, בעלה אברהם אייזרקופר ושני ילדיהם.<ref name=":0" /> דה-וולף הצטרף למועצה היהודית באמסטרדם, ותפקידו זה אפשר למשפחתו להמשיך ולהתגורר בעיר עד מאי 1943. ב-26 במאי נשלחו אברהם וברטה למחנה וסטרבורק, וחודש לאחר מכן, ב-29 ביוני 1943, הם הועברו לסוביבור, והומתו בגז ב-2 ביולי 1943, שניהם בני 65.<ref name=":0" />

מבין ילדיו שרדו את השואה רק ססיליה, שלמה, ומרלינה.<ref></ref> ססיליה הייתה חלק מקבוצת מגורשים שנפדתה על ידי חברת פיליפס, ולאחר המלחמה היגרה לאוסטרליה. מרלינה עלתה לישראל, עבדה כאחות, ומתה ב-1951. בנו שלמה ששרד כתב מאוחר יותר ספר על משפחתו לפני השואה.<ref name=":0" />

ב-2023 הונצח שמו על האנדרטה לקורבנות היהודים מאלקמאר מול תחנת הרכבת שממנה גורש.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.joodsmonument.nl/en/page/216854/abraham-de-wolff מידע על חייו ומשפחתו]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה סוביבור
קטגוריה:רבנים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:נפטרים ב-1943
ג'ורג' הסקרן (סרט)

ג'ורג' הסקרן (באנגלית: Curious George) הוא סרט קולנוע מונפש קומי אמריקאי משנת 2006, המבוסס על ספר בעל אותו שם מאת הנס ריי ומרגרט ריי. בסרט זה מדבבים ויל פרל, דרו ברימור, דיק ואן דייק, דייוויד קרוס, פרנק ולקר, יוג'ין לוי, אד או'רוס וג'ואן פלורייט.

== תקציר העלילה ==
טד, האיש בעל הכובע הצהוב, עושה הדרכות במוזיאון לכיתתה של מגי, מורה ומושא אהבתו של טד. כאשר נודע לו שהמוזיאון בסכנת סגירה, טד שט לאפריקה על מנת למצוא את האליל אשר יציל את המוזיאון, והוא מוצא שם קוף קטן וסקרן בשם ג'ורג' אשר עקב אחריו עד לעיר הגדולה. 

== דמויות ומדבבים ==
* ויל פרל - טד, האיש בעל הכובע הצהוב
* דרו ברימור - מגי, מורה בבית ספר ומושא אהבתו של טד. דמותה נקראה על שמה של מרגרט ריי.
* דיק ואן דייק - מר בלומסברי, מנהל המוזיאון. זוהי עבודת הדיבוב הראשונה של ואן דייק.
* דייוויד קרוס - ג'וניור, בנו החמדן של מר בלומסברי.
* פרנק ולקר - ג'ורג, קופיף קטן וסקרן שהגיע מאפריקה.
* יוג'ין לוי - קלוביס, מדען אשר מתמחה בבניית חיות רובוטיות.
* אד או'רוס - איוון, השומר בבניין שבו גר טד, הוא שונא את ג'ורג' בטענה שאסור להכניס חיות לבניין, מדבר במבטא רוסי.
* ג'ואן פלורייט - גברת פלאשבוטום, זמרת אופרה ושכנה של טד.

== הצלחת הסרט ==
עקב הצלחת הסרט, הופקה סדרת הטלוויזיה "ג'ורג' הסקרן" ששודרה במקור בערוץ PBS Kids, ובישראל בדיבוב עברי בערוץ לוגי. בנוסף יצאו מספר סרטי המשך לזיכיון אשר יצאו ישירות ל-DVD.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי אנימציה של אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
האזור המבצעי של מרגלות האלפים

מפת האזור המבצעי של מרגלות האלפים צבועה ב[[אדום]]
האזור המבצעי של הרי האלפים (בגרמנית: Operationszone Alpenvorland) היה אזור כיבוש של גרמניה הנאצית באזור הרי האלפים האיטלקים במהלך מלחמת העולם השנייה. בירת האזור הייתה בולצנו.

האזור המבצעי של הרי האלפים הוקם ב-10 בספטמבר 1943 על ידי הוורמאכט הגרמני שהחל לכבוש את איטליה כתגובה לנפילת המשטר הפשיסטי באיטליה וחתימת הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה (שקרו בעקבות פלישת בעלות הברית לסיציליה). אזור הכיבוש כלל את המחוזות בלונו, טרנטו ודרום טירול. אזור כיבוש נוסף הוקם מזרחית לאזור זה ונקרא האזור המבצעי החוף האדריאטי. שני האזורים המבצעיים היו נפרדים מהרפובליקה הסוציאלית האיטלקית שבסיסה בסאלו שעל גדות אגם גארדה, ששלטה בשארית איטליה שעדיין לא נכבשה על ידי בעלות הברית<ref></ref>.

לאחר כניעת גרמניה הנאצית, אזור בולצנו נותר תחת כיבוש צבאי על ידי האומות המאוחדות והוחזר לאיטליה רק ב-1947 כשהיא הפכה לרפובליקה.

== אדמיניסטרציה ==
מפת הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, שכלל את [[האזור המבצעי של החוף האדריאטי ואת האזור המבצעי של מרגלות האלפים]]
האזור המבצעי של הרי האלפים נוהל על ידי הנציב העליון פרנץ הופר. האזור נוהל בפועל כחלק מהרייכסגאו של רייכסגאו טירול-וורלברג<ref name="Speer"></ref>. הופר רצה לאחד את האחד את אזור המבצע לגאו שלו באופן רשמי ובכך להביא לאיחודה מחדש של טירול, כפי שהיה לפני מלחמת העולם הראשונה אך תוכנית זו לא יצאה לפועל מאחר שהיטלר רצה להתחשב במוסוליני, אף על פי שלממשלתו לא הייתה שום השפעה באזור במהלך הכיבוש הגרמני, עדיין הרגיש היטלר מחויבות לברית בניהם<ref>Steininger 2003, p. 69</ref><ref></ref>. הפודסטה האיטלקי שפעל בדרום טירול התפטר עם תחילת הכיבוש והוחלף בראשי ערים פרו-גרמנים.

בספטמבר 1943 קיבלה השפה הגרמנית מעמד שווה לשפה האיטלקית ושמות רחובות בגרמנית הוצגו לצד שמות באיטלקית. עיתונים בשפה האיטלקית נסגרו והונהגו חוקים המגבילים את הגירתם של איטלקים הנמלטים משירות צבאי<ref name="steininger71">Steininger 2003, p. 71</ref>. הלירה האיטלקית נותרה ההילך החוקי היחיד באזור<ref name="steininger71" />.

ההשפעה של מדיניות זו הייתה היפוך מהיר ודרקוני של מדיניות האיטלקית המחמירה שנכפתה על האזור על ידי ממשלת איטליה החל בתחילת שנות ה-20, עם העברת האזור מידי האימפריה האוסטרו-הונגרית לממלכת איטליה עם חתימת חוזה סן-ז'רמן.

== גירוש יהודים מהאזור ==
ב-12 בספטמבר 1943, כמעט מיד לאחר תחילת הכיבוש הגרמני, הוציא מפקד האס אס והמשטרה המקומי למרגלות האלפים, קרל ברונר הוראה שיש לעצור את כל היהודים באזור. רבים מהיהודים בקהילות המקומיות גורשו ונרצחו במחנות ההשמדה<ref></ref><ref name="Salto"></ref><ref name="Warfarehistorynetwork"></ref>.

באזור שכן גם מחנה המעבר בולצאנו, שהיה פעיל מקיץ 1944 ועד סוף המלחמה ושימש למעבר של יהודי איטליה לאושוויץ ולמחנות אחרים<ref name="Gedenkortebozen"></ref><ref name="Deportatibolzano"></ref>.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1945
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1943
קטגוריה:הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית
קטגוריה:שלטון הכיבוש של גרמניה הנאצית באירופה
טין טן

טין טן (בספרדית: El payaso Plim Plim, un héroe del corazón - פלים פלים הליצן, גיבור הלב) היא סדרת טלוויזיה מונפשת ארגנטינית לילדים שנוצרה בשנת 2011, ברחבי אמריקה הלטינית הסדרה בפיד הספרדי של דיסני ג'וניור בישראל הסדרה שודרה בעברית בערוץ לולי בשנת 2013. הסדרה בת 3 עונות ו 60 פרקים באורך 5 דקות.

== עלילה ==
טין טן הוא ליצן קסום המלמד את הצופים וקבוצה של חמישה חיות שיעור חשוב על ערכים חיוביים.

== דמויות ==
* טין טן (Plim Plim): ליצן בעל שיער כחול, אף אדום, מגפיים שחורים, גלימה צהובה ותג עליו מצויר לב. הדמות המרכזית בתוכנית, משפטו האופייני בתוכנית הוא <nowiki>כמובן</nowiki>.
* דובון (Bam): דוב אדום. שמו בשפת המקור ממוצא לטיני אוהב לנגן בתוף משפטו האופייני בתוכנית הוא <nowiki>טעים</nowiki>.
* מיי לי (Mei-Li): חתולה סגולה, שמה בשפת המקור ממוצא לסיני, משפטה האופייני בתוכנית הוא <nowiki>יפה</nowiki>.
* הוגי (Hoggie): חזיר ורוד, שמו בשפת המקור ממוצא בריטי, משפטו האופייני בתוכנית הוא <nowiki>גם אני לא</nowiki>.
* ארנבלה (Acuarella): ארנבת צהובה, אוהבת לנגן בקסילופון, משפטה האופייני בתוכנית הוא <nowiki>אמו</nowiki>.
* חדקו (Nesho): פיל כתום, שמו ממוצא הודי, המשפט האופייני שלו הוא <nowiki>כמה סקרן לטובה</nowiki>.
* ראפה (Arafa): ג'ירפה צהובה, המורה בבית הספר בו לומדים הילדים, שמה בשפת המקור ממוצא אפריקאי, משפטה האופייני בתוכנית הוא <nowiki>בהצלחה</nowiki>.

בתוכנית ניתן גם לראות את צוויץ הציפור הצהובה וטוטיטו המכונית שיכולה להפוך גם לצוללת, מסוק, מטוס או סירה.

== מדבבים ==
הדיבוב העברי הופק על ידי אסנת סדן וגלי נשר והופק על ידי גדי לוי.
{| class="wikitable"
|+
!שם הדמות
!מדבב\ת בעברית
|-
|טין טן
|מאי יעקובסון
|-
|דובון
|טליה ברקאי
|-
|ראפה
|אורלי קטן
|-
|מספרת
|אורלי קטן
|}
בנוסף גם דיבבו בר סביר ואורלי תגר.
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:דיסני ג'וניור: סדרות
אלונזו קלארק

אלונזו מונרו קלארק (באנגלית: Alonzo Monroe Clark; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מוויומינג, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמזכיר המדינה השמיני של ויומינג בשנים 1927–1935, ומתוקף תפקידו הוא כיהן במקביל כמושל ויומינג ה-16 מפטירתו של המושל פרנק אמרסון בפברואר 1931 ועד לתום תקופת כהונתו המתוכננת של אמרסון בינואר 1933.
==ראשית חייו==
אלונזו קלארק נולד בעיירה פלינט שבאינדיאנה. הוא גדל והתחנך בנברסקה לאחר שמשפחתו עברה לשם מאינדיאנה. לאחר תום לימודיו ב-1898 בקולג' המדינתי למורים של נברסקה, הוא שימש כמפקח הראשי על בתי הספר במחוז דאווס שבנברסקה, וב-1901 עבר לוויומינג. הוא הקים חווה בשטח של 300 אקרים (1.2 קמ"ר) במחוז קמפבל, ועבד כמורה.
==קריירה==
ב-1926 נבחר קלארק כמזכיר המדינה של ויומינג, תפקיד אליו הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה ב-1930. ב-18 בפברואר 1931 נפטר מושל ויומינג, פרנק אמרסון, שישה חודשים בלבד לאחר תחילת תקופת כהונתו השנייה. מתוקף תפקידו כמזכיר המדינה כראשון בסדר הירושה למשרת המושל, הושבע קלארק כמושל. בנובמבר אותה שנה הובס קלארק בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למשרת המושל, והוא המשיך בכהונתו כמזכיר המדינה.

כמי ששירת כמושל במהלך השפל הגדול, תמך קלארק בעמדתו של הנשיא הרברט הובר להסתמכות עצמית של המדינות. הוא גם הפעיל לחץ לשיווק קואופרטיבי של תוצרת חקלאית וביטול חוק היובש, ונאבק ללא הצלחה על הפסקת מכירת נפט גולמי מקרקעות פדרליות בוויומינג.

ב-1934 התמודד קלארק בהצלחה בבחירות המקדימות של הרפובליקנים למשרת המושל, אך נוצח בבחירות הכלליות על ידי המושל המכהן הדמוקרט לסלי מילר. הוא התמודד ללא הצלחה על מושבים בבית הנבחרים של ארצות הברית ובסנאט של ארצות הברית.
==חיים אישיים==
קלארק היה נשוי פעמיים. רעייתו הראשונה הייתה לוסי מ. סמית', שנפטרה ב-1944, ויחד עמה נולד לו ילד אחד, ולאחר מכן הוא נישא בשנית לפלורנס ראסל.

אלונזו קלארק נפטר בעיירה תרמופוליס שבוויומינג, ב-12 באוקטובר 1952, בגיל 84. הוא נטמן בבית הקברות של קרלטון, נברסקה.
==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1776/mode/2up Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1776.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/alonzo-m-clark/ אלונזו קלארק] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/clark1.html#937.62.23 אלונזו קלארק] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי ויומינג
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מזכירי מדינה במדינות ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1952
קלאוויה

קלאוויה (בערבית: قلاوية; לעיתים נכתב ומבוטא גם קלאווי قلاوي)<ref name=":0"></ref> הוא כפר שיעי, לבנוני בנפת בינת ג'בייל, מחוז נבטיה. הוא נמצא במרחק של עשרים ושניים קילומטרים מבינת ג'ביל.

== מיקום וגאוגרפיה ==
הכפר נמצא בגובה ממוצע של 450 מטרים מעל פני הים, בשכנות ומדרום לכפר בורג' קלוואיה,

== אטימולוגיה ==
יש מספר הסברים אפשריים למקור השם:
* ייתכן שזו השחתה של מלה סורית קָאלִייָטָה (Qalyata) שפירושה: חיטה או תירס שנצרבו באש.<ref name=":0" />
* ייתכן שהשם נגזר ממלה ביוונית עתיקה קֶלִיָאטָה Qellayata שמשמעותה חדר או תא של נזיר (מאותו שורש נגזרה המלה תא באנגלית - Cell).<ref name=":0" />
* לפי אדוארד פאלמר השם נגזר מהמלה העתיקה קֶלָאבּוֹ (Kelabo)[https://archive.org/details/surveyofwesternp00conduoft/page/23/mode/1up?view=theater .]<ref></ref>

== היסטוריה ==
בשנת 1881 משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל (SWP) תיארה את היישוב כ"כפר, בנוי אבן, על גבעה, מאוכלס על ידי 150 מתואלים, מוקף בזיתים, עצי תאנה ואדמה מעובדת. אספקת המים היא מבורות מים בלבד.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
קטגוריה:לבנון: יישובים
ג'ון גורי

ג'ון גורי (; 3 באוקטובר 1803–29 ביוני 1855) היה רופא ומדען אמריקאי שנחשב כממציא הקירור המכני<ref></ref>.<ref name="AOC"></ref>

הוא בילה את ילדותו בדרום קרוליינה. את השכלתו הרפואית קיבל בקולג' לרופאים ומנתחים של המחוז המערבי של ניו יורק בפיירפילד-ניו יורק. בשנת 1833, הוא עבר לאפלאצ'יקולה, שבפלורידה, עיר נמל על חוף מפרץ מקסיקו. מלבד היותו רופא-תושב בשני בתי חולים, גורי היה פעיל בקהילה. בתקופות שונות הוא שימש כחבר מועצה, מנהל דואר, נשיא סניף אפאלצ'יקולה של בנק פנסקולה ומזכיר לשכה של הבונים החופשיים.
סכימה של מכונה לייצור קרח של ג'ון גורי
אנדרטת גורי באפלאצ'יקולה, פלורידה.
המחקר הרפואי של גורי כלל מחקר של מחלות טרופיות, במיוחד קדחת צהובה. באותה תקופה התיאוריה שאוויר רע [https://he.wiktionary.org/wiki/מלריה#גיזרון (mal-aria) ]גורם למחלות, הייתה השערה רווחת, ובהתבסס על תיאוריה זו, הוא דחק בניקוז הביצות ובקירור חדרי החולים<ref></ref>. בשביל זה הוא קירר חדרים עם קרח במתקן תלוי מהתקרה. אוויר קריר, בהיותו כבד יותר מהאוויר הקר, זרם מטה על פני המטופל.

== ניסויים עם קירור מלאכותי ==
מכיוון שהיה צורך להעביר קרח בסירה מהאגמים הצפוניים, גורי התנסה בהכנת קרח מלאכותי.

הוא ייצר קרח באופן מכני לראשונה בשנת 1844. לאחר 1845, גורי ויתר על העיסוק הרפואי שלו כדי לחפש מוצרי קירור. עד 1850 הוא הצליח לייצר קרח בגודל של לבנים באופן שגרתי. ב-6 במאי 1851, הוענק לגורי [https://patents.google.com/patent/US8080 פטנט מס' 8080] על מכונה לייצור קרח. הדגם המקורי של מכונה זו והמאמרים המדעיים שכתב נמצאים במכון הסמיתסוניאן. בשנת 1835 הוענקו פטנטים על "מכשירים ואמצעים לייצור קרח ובנוזלים קירור" באנגליה ובסקוטלנד לממציא יליד אמריקה ג'ייקוב פרקינס, שנודע כ"אבי המקרר". עני, גורי ביקש לגייס כסף לייצור המכונה שלו, אך המיזם נכשל כאשר שותפו מת. מושפל מביקורת ומדורדר כלכלית בריאותו התדרדרה והוא מת בבדידות ב-29 ביוני 1855.

גרסה אחרת של מערכת הקירור של גורי שימשה כשנשיא ארצות הברית ג'יימס גרפילד מת ב-1881. מהנדסי חיל הים האמריקאי בנו קופסה מלאה בבדים שהושרו במי קרח מומסים. ואז על ידי מתן אפשרות לאוויר חם לנשוף על הבדים, הוא הוריד את טמפרטורת החדר ב-20 מעלות פרנהייט. הבעיה בשיטה זו הייתה בעצם אותה בעיה שהייתה לגורי. זה דרש כמות עצומה של קרח כדי לשמור על קירור החדר ברציפות. עם זאת, זה היה אירוע חשוב בהיסטוריה של מיזוג האוויר. זה הוכיח שלגורי היה את הרעיון הנכון, אבל לא היה מסוגל לנצל אותו. מערכת הקירור המעשית הראשונה ב-1854, רשומה בפטנט ב-1855, נבנתה על ידי ג'יימס הריסון באוסטרליה.

==קישורים חיצוניים==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:ילידי 1803
קטגוריה:נפטרים ב-1855
דיר אנטאר

דיר אנטאר (בערבית: دير انطار; נהגה גם: דֶירְנטָאר) הוא כפר בדרום לבנון בנפת בינת ג'בייל, מחוז א-נבטיה.

== מיקום ==
הכפר ממקום בגובה ממוצע של 550 מטרים מעל פני הים, כ-16 קילומטרים צפונית מערבית לבינת ג'בייל, כ-30 קילומטרים דרומית מערבית לא-נבטיה וכ-20 קילומטרים מזרחית לצור.

== אטימולוגיה ==
לפי אדוארד פאלמר פירוש השם הוא "מנזר הקשתות".<ref></ref>

== היסטוריה ==
בשנת 1875 ביקר בכפר ויקטור גרן ומצא שגרו בו 160 מתואלים.<ref></ref> הוא כתב: "רוב הבתים בנויים מתערובת של אבנים עתיקות מסותתות עם אבנים חדשות. בכפר ישנם כמה קברים עתיקים, בורות מים, בית בד... ובריכה חצובה בסלע המצביעים על תקופה עתיקה, פחות או יותר."<ref></ref>

בשנת 1881 ביקרה ביישוב משלחת של הקרן לחקר ארץ ישראל (SWP) שתיארה את הכפר כבנוי אבן, מאוכלס על ידי כ-150 מתואלים, ממוקם על גבעה, מוקף זיתים, עצי תאנה ואדמה מעובדת ומים שסופקו מבריכה ובורות מים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
למידת מכונה קוונטית

למידת מכונה קוונטית היא שילוב של אלגוריתמים קוונטיים בתוכנות למידת מכונה.<ref></ref><ref name=":7"></ref><ref name=":8"></ref><ref name=":9"></ref><ref></ref><ref></ref><ref name=":5"></ref><ref></ref>

השימוש הנפוץ ביותר במונח מתייחס לאלגוריתמים של למידת מכונה לניתוח נתונים קלאסיים המבוצעים במחשב קוונטי, כלומר למידת מכונה משופרת קוונטית.<ref name="Nathan Wiebe 2014"></ref><ref></ref><ref></ref> בעוד אלגוריתמים של למידת מכונה משמשים לחישוב כמויות עצומות של נתונים, למידת מכונה קוונטית משתמשת בקיוביטים ופעולות קוונטיות או במערכות קוונטיות מיוחדות כדי לשפר את מהירות החישוב ואת אחסון הנתונים שנעשו על ידי אלגוריתמים בתוכנית.<ref name=":12"></ref> זה כולל שיטות היברידיות הכוללות עיבוד קלאסי וקוונטי כאחד, שבהן תתי שגרות קשות מבחינה חישובית מועברות למכשיר קוונטי חיצוני.<ref></ref><ref name="Farhi"></ref><ref></ref> שגרות אלו יכולות להיות מורכבות יותר בטבען ולהתבצע מהר יותר במחשב קוונטי. יתר על כן, ניתן להשתמש באלגוריתמים קוונטיים לניתוח מצבים קוונטיים במקום נתונים קלאסיים.<ref></ref><ref></ref>

מעבר למחשוב קוונטי, המונח "למידת מכונה קוונטית" קשור גם לשיטות למידת מכונה קלאסיות המיושמות על נתונים שנוצרו מניסויים קוונטיים (כלומר למידת מכונה של מערכות קוונטיות), כגון לימוד מעברי הפאזה של מערכת קוונטית<ref></ref><ref name=":10"></ref> או יצירת ניסויים קוונטיים חדשים.<ref name="Krenn 090405"></ref><ref name="Knott 073033"></ref><ref name=":6"></ref>

למידת מכונה קוונטית משתרעת גם על ענף מחקר הבוחן קווי דמיון מתודולוגיים ומבניים בין מערכות פיזיות מסוימות ומערכות למידה, בפרט רשתות עצביות. לדוגמה, כמה טכניקות מתמטיות ומספריות מהפיזיקה הקוונטית ישימות ללמידה עמוקה קלאסית ולהפך.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

יתר על כך, חוקרים חוקרים מושגים מופשטים יותר של תורת הלמידה ביחס למידע קוונטי, המכונה לעיתים "תורת הלמידה הקוונטית".<ref></ref><ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:חישוב קוונטי
קטגוריה:למידת מכונה
M Countdown

אם קאונטדאון (באנגלית: M Countdown; בקוריאנית: 엠카운트다운) היא תוכנית מוזיקה דרום קוריאנית המשודרת על ידי רשת הטלוויזיה Mnet, באולפן CJ E&M Center שבשכונת סנגאם-דונג שבסיאול.<ref></ref> התוכנית משדרת הופעות של אמני מוזיקה פופולרית, כולל הופעות בשידור חי.

התוכנית משודרת בשידור חי בטלוויזיה המקומית בימי חמישי בשעה 18:00, לפי השעון המקומי.<ref></ref> השידור החי זמין גם בשאר העולם דרך העמוד M Countdown On Air באתר האינטרנט Mwave.

== הרכב התוכנית ==
התוכנית מחולקת למספר קטעים: MCD Dance Challenge, MCD Vocal Challenge, Storage M ו-M Studio. בעבר שודרו גם הקטעים: B'SHOP (באנג סי-היוק מציג מבחר של שירי להיטים), MCD Drama MCD News (דיווח על חדשות בתעשיית המוזיקה), ודירוג MCD (דירוג של סלבריטאים מפורסמים בהתאם לנושאים שונים).

== מצעד ==
דירוג המצעד מחושב על ידי שילוב הגורמים הבאים:<ref name="Chart criteria"> (Note: Scroll down to the section marked "Voting" and click/tap the down arrow to the right side of the screen to view chart breakdown and eligibility criteria.)</ref>
* מכירות מוזיקה דיגיטלית לפי סירקל צ'ארט (60%)
* מדיה חברתית, לפי הפופולריות ביוטיוב ובפלטפורמות שונות של סרטונים קצרים (10%)
* נתוני מכירת אלבומים לפי סירקל צ'ארט (15%)
* הצבעות גלובליות של מעריצים דרך Mnet Plus - (15%)
* שידור ברשת (10%) Mnet
* הצבעה חיה (10%; מועמדים למקום הראשון בלבד)

הנתונים למצעד נאספים מיום שני עד ראשון. שירים יכולים לזכות שלוש פעמים בלבד, ולאחר מכן הם מוסרים מהדירוג. שירים שמגיעים למצב זה זוכים לכינוי "כתר משולש".

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תוכניות מוזיקה
קטגוריה:קוריאה: תרבות
1896 ברוסיה

שנת 1896 ברוסיה היא השנה הראשונה לשלטונו של הצאר ניקולאי השני (ניקולאי אלכסנדרוביץ' רומנוב), השנה ה-175 להקמת האימפריה הרוסית (רוסיה הקיסרית) והשנה ה-283 לשלטונה של שושלת רומנוב.

== מנהיגים ==
* מונרך - ניקולאי השני, קיסר רוסיה
* ראש ממשלת האימפריה הרוסית - איוואן דורנובו

== אירועים ==
* 9 בפברואר - בסנקט פטרבורג נערכה אליפות עולם בהחלקה אמנותית על הקרח. 
* 30 במאי - אירע אסון חודינקה במהלך החגיגות לרגל ההכתרה של הצאר ניקולאי השני. 

=== נולדו ===
* 2 בינואר - דזיגה ורטוב, קולנוען ותאורטיקן קולנוע יהודי-רוסי.
* 15 באפריל - ניקולאי סמיונוב, מדען, חתן פרס נובל בכימיה.
* 29 ביולי - בוריס פודולסקי, פיזיקאי רוסי-אמריקאי יהודי 
* 9 באוגוסט - לאוניד מאסין, רקדן וכוריאוגרף רוסי שפעל בארצות הברית ובצרפת.
* 27 באוגוסט - לב סרגייביץ' טרמן, מהנדס וממציא רוסי שהמציא את הטרמין, כלי הנגינה הראשון למוזיקה אלקטרונית. 
* 17 בנובמבר - לב ויגוצקי, פסיכולוג התפתחותי יהודי-רוסי, מייסד הפסיכולוגיה התרבותית-היסטורית
* 1 בדצמבר - גאורגי ז'וקוב, מרשל ברית המועצות
* 12 בדצמבר - וסילי גורדוב, גנרל בצבא האדום.
== קישורים חיצוניים ==
 

קטגוריה:שנות ה-1890 ברוסיה
קטגוריה:שנים באימפריה הרוסית
החרמת נשק מיהודי גרמניה

פשיטה משטרתית ב[[ברלין, במסגרתה שוטרים עורכים חיפוש אחר נשק בבתי התושבים. 1933]]
החרמת נשק מיהודי גרמניה החלה בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, ותחילה נעשתה רק באזורים נקודתיים. אחד האזורים המרכזיים בהם נלקח נשק מיהודי גרמניה הנאצית היה ברלין, שם נערכות לעיתים קרובות פשיטות לחיפוש ותפיסה אחר כלי נשק. החל מ-1936 אסר הגסטפו על חלוקת רישיונות נשק ליהודים, ובנובמבר 1938 נחקק חוק האוסר על יהודים להחזיק כל אמצעי נשק מכל סוג.

== בתקופת רפובליקת ויימאר ==
היסודות המשפטיים שבהם השתמשה המפלגה הנאצית מאוחר יותר לצורך פירוק היהודים מנשקם הונחו כבר בימי רפובליקת ויימאר, כאשר "חוק הרייך כלי נשק ותחומשת" שנחקק ב-12 באפריל 1928 כלל מדיניות חדשה לפיה רק "אנשים מורשים" יוכלו לרכוש ולהחזיק בכלי נשק. כמו כן, במסגרת החוק, החל רישום חובה של כל אמצעי נשק, דבר שנתן לממשלה הגרמנית את היכולת לגשת לבעל הנשק ולהחרימו בכל עת במידת הצורך. החל מ-1930, הוסדרה גם המדיניות לגבי כלי נשק עם להבים. נשיאת נשק בפומבי הצריכה כעת היתר נשק. הגבלות אחרות הוטלו גם על ייצור ומכירה של כלי נשק. למעשה, המדיניות איפשרה לממשלה הגרמנית להחליט למי היא רוצה לאפשר לשאת בנשק ולמי לא, ובכך סללה את הדרך להגבלות האחזקה בנשק ליהודי גרמניה בידי הנאצים.

== בתקופת גרמניה הנאצית ==
=== לאחר עליית הנאצים לשלטון ===
מיד לאחר עליית הנאצים לשלטון בינואר 1933, חוקי הנשק שנחקקו בימי רפובליקת ויימאר, שימשו את הנאצים כדי להחרים נשק מיהודים, או כדי להשתמש בחוק כתירוץ של "חיפוש נשק" וביצוע פשיטות בבתים של אזרחים יהודים. מכיוון שחוק הנשק מ-1928 נתן למשטרה את סמכות להנפיק או לבטל רישיונות נשק, כל בעלי הנשק היהודים פורקו מנשקם באמצעות צווים שהוציאה המשטרה, דוגמה בולטת לכך, הייתה כאשר נשיא משטרת ברסלאו הוציא צו ב-21 באפריל 1933 שקבע כי על יהודי העיר לתת למשטרה את נשקם להפקיד את רישיונות הנשק שלהם וזאת בטענה כי לא ניתן לסמוך על האוכלוסייה היהודית בהחזקת נשק<ref name="halbrook2001">Halbrook 2001</ref>.

מלבד זאת, חוק הנשק שימש גם לחיפושים בבתים ולפשיטות, שלא היו יכולות להיעשות לולא החוק. הנאצים חיפשו בבתיהם של יהודים רבים, בטענה כי הם מסתירים כמויות גדולות של נשק ותחמושת. אחד מהחיפושים הבולטים היו החיפוש בבית הקיץ של הפיזיקאי אלברט איינשטיין, בקפת' , הדבר היחיד שמצאו השוטרים הנאצים היה סכין לחם<ref>Dennis Brian: Einstein - Sein Leben.</ref>.

החל מ-1935 מנע הגסטאפו הוצאת רישינות נשק והיתרי רכישת נשק ליהודים. רשויות המשטרה היו הרשויות המבצעות, והיה עליהן לציית לפקודות שהוציא הגסטפו. הזכות להגנה העצמית של היהודים בוטלה.

=== חוק הנשק משנת 1938 ===
ב-1938, המפלגה הנאצית ערכה רפורמה יסודית בחוק הנשק. ב-18 במרץ 1938 נלקק חוק שלכאורה הקל על המדיניות הקיימת בעניין נשיאת ומכירת נשק אך בפועל היטב רק עם חברי המפלגה הנאצית ומקושרים אחרים<ref>Joachim Steindorf: Kurzkommentar zum Waffenrecht, Verlag C.H. Beck 1999.</ref>. החוק קבע כי פקידי המפלגה אינם זקוקים יותר לאישור כלשהו להחזקת נשק. המדיניות הקלה גם על אנשי אס אס, אס אה והנוער ההיטלראי. החוק גם אסר על כל החזקת, מכירת ונשיאת נשק באופן גורף של צוענים ושל אנשים שהורשעו בסעיף 175.

מיד לאחר ליל הבדולח, גם על יהודים נאסר להחזיק, למכור או לשאת כל סוג של נשק, עד כניעת גרמניה הנאצית ותהליכי הדה-נאציפיקציה, יהודים וקבוצות אחרות לא יכלו להשתמש או לשאת בנשק.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:החזקת נשק
קטגוריה:גרמניה הנאצית: חוק ומשפט
קטגוריה:שואת יהודי גרמניה
גלב פרנק

גלב פרנק (ברוסית: Глеб Михайлович Франк; 24 במאי 1904, ניז'ני נובגורוד - 10 באוקטובר 1976, מוסקבה) היה ביופיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה אחיו של איליה פרנק, חתן פרס נובל לפיזיקה.

==קורות חיים==
גלב פרנק נולד בשנת 1904 בניז'ני נובגורוד. אביו היה מתמטיקאי יהודי עם שורשים מפולין. בשנת 1902 הוא התנצר כדי להתחתן באופן רשמי.

בשנת 1925 גלב פרנק סיים לימודים באוניברסיטה בסימפרופול.

בשנת 1929 פרנק החל לעבוד במכון לחקר פיזיקה בלנינגרד. בהמשך הוא עבר למוסקבה ועבד במספר מכוני מחקר של אקדמיה למדעים של ברית המועצות.

בשנת 1935 פרנק סיים עבודת פוסט-דוקטורט.

בשנת 1946 פרנק הקים מעבדה לחקר ביופיזיקה שבהמשך גדלה והתפתחה למכון מחקר נפרד. בשנת 1957 הוא מונה למנהל המכון וניהל אותו עד לפטירתו.

פרנק השתתף בפיתוח פצצה גרעינית סובייטית על כך פעמיים קיבל פרס ברית המועצות.

בנוסף לעבודה מחקר פרנק היה מלמד באוניברסיטת מוסקבה (כיהן כפרופסור) ובמכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה.

פרנק היה חבר מערכת ועורך ראשי של מספר כתבי עת מדעיים בתחום התמחותו.

פרנק התמחה בחקר קרינת על-סגול ביולוגית. הוא היה שותף לבניית מיקרוסקופ אלקטרונים הראשון של ברית המועצות.

על פעילותו המדעית פרנק קיבל מספר עיטורים. החל משנת 1946 הוא היה חבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

פרנק נפטר בשנת 1976 ונטמן בעיירה ליד מוסקבה בה ממוקם המכון שהוא עמד בראשו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20141214001025/http://sm.evg-rumjantsev.ru/medicina/frank-gm.html ביוגרפיה] 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:ביופיזיקאים יהודים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:ילידי 1904
קטגוריה:נפטרים ב-1976
מטייה שארקיץ'

מטייה שארקיץ (במונטנגרית: Матија Шаркић; 23 ביולי 1997 – 15 ביוני 2024) היה כדורגלן מונטנגרי-אנגלי ששיחק בעמדת השוער בנבחרת מונטנגרו ובמספר מועדונים באנגליה.

== קריירת מועדונים ==
ב-3 באוגוסט 2023 חתם שארקיץ' במילוול מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.<ref></ref> ב-5 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על מידלסברו במסגרת המחזור הראשון לעונת 2023/2024. הוא ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון.

== קריירה בינלאומית ==
ב-19 בנובמבר 2019 ערך שארקיץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מונטנגרו, בניצחון 2-0 על נבחרת בלארוס במשחק ידידות. ב-5 ביוני 2024, כעשרה ימים לפני מותו, ערך שארקיץ' את הופעתו התשיעית והאחרונה במדי הנבחרת, בהפסד 2-0 לנבחרת בלגיה במשחק ידידות. בסך הכל ערך תשע הופעות במדי הנבחרת.

== חיים אישיים ==
שארקיץ' נולד בגרימסבי שבאנגליה.<ref></ref> אביו, בויאן שארקיץ', הוא דיפלומט מונטנגרי שהיה שגריר מונטנגרו באומות המאוחדות, בממלכה המאוחדת ובבלגיה. אמו, נטלי שארקיץ'-טוד, עובדת ברשת תקשורת אירופאית. אחיו התאום, אוליבר שארקיץ' , גם הוא כדורגלן.<ref></ref>

=== מותו ===

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:שוערי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים מונטנגרים
קטגוריה:שוערי כדורגל מונטנגרים
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני ויגאן את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני ליווינגסטון
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני ברמינגהאם סיטי
קטגוריה:כדורגלני סטוק סיטי
קטגוריה:כדורגלני מילוול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מונטנגרו
קטגוריה:מונטנגרים שנולדו ב-1997
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1997
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2024
דארת' מלגוס

דארת' מלגוס (באנגלית: Darth Malgus) הוא דמות בדיונית ביקום מלחמת הכוכבים. מלגוס הוא אחת הדמויות המרכזיות במשחק Star Wars: The Old Republic<ref></ref>, וכמו כן מופיע גם בספר The Old Republic: Decieved.<ref></ref>. דארת' מלגוס היה חלק מהיקום המורחב של מלחמת הכוכבים, אך לאחר שחברת דיסני קנתה את הזכויות למלחמת הכוכבים ב־2012<ref></ref>, הוא וכל שאר היקום המורחב הוכרזו לא קאנון<ref></ref>.

== הערות שוליים ==
סוון בירקרטס

סוון בירקרטס (באנגלית: Sven Birkerts; נולד ב-21 בספטמבר 1951) הוא מסאי ומבקר ספרות אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות ספרו "אלגיות גוטנברג" (The Gutenberg Elegies,1994), המציג ירידה בקריאה עקב התפשטות האינטרנט וטכנולוגיות אחרות של "התרבות האלקטרונית". ב-2006 פרסם מהדורה מתוקנת עם הקדמה חדשה ואפילוג הדנים בהישרדות הקריאה.

בירקרטס נולד בפונטיאק, מישיגן, וגדל באזור המטרופולין של דטרויט. הוא סיים את לימודיו בבית הספר קראנברוק ובאוניברסיטת מישיגן ב-1973.

הוא פרסם ספרי מאמרים על ספרות שזכו לביקורות אוהדות, ואז מונה לתפקידי עריכה והוראה. הוא הפך למנהל סמינרי הכתיבה של בנינגטון קולג', תפקיד שתפס לאחר מותו של ליאם רקטור. בירקרטס היה העורך של AGNI, כתב העת הספרותי, ולימד כתיבה באוניברסיטת הרווארד, אמרסון קולג', אמהרסט קולג' ומכללת מאונט הוליוק.

הוא גר בארלינגטון, מסצ'וסטס, עם אשתו לין. יש לו שני ילדים, מארה וליאם.

אביו היה האדריכל גונאר בירקרטס, שנולד וגדל בלטביה, עזב בצעירותו לפני שצבא ברית המועצות כבש את לטביה בימים האחרונים של מלחמת העולם השנייה, סיים תואר באדריכלות בשטוטגרט, היגר לארצות הברית וביסס את עבודתו באזור דטרויט.

== יצירותיו ==
<div style="direction: ltr;">
* An Artificial Wilderness: Essays on 20th Century Literature. (1987). New York: William Morrow.
* The Electric Life: Essays on Modern Poetry. (1989). New York: William Morrow.
* American Energies: Essays on Fiction. (1992). New York: William Morrow.
* The Gutenberg Elegies: The Fate of Reading in an Electronic Age. (1994). Boston: Faber and Faber.
* Readings. (1999). St. Paul, MN: Graywolf Press.
* My Sky Blue Trades: Growing Up Counter in a Contrary Time. (2002). New York: Viking.
* The Other Walk. (2011). St. Paul, MN: Graywolf Press.
* Changing the Subject: Art and Attention in the Internet Age. (2015). St. Paul, MN: Graywolf Press.
</div>

== קישורים חיצוניים ==
<div style="direction: ltr;">
* 
</div>

קטגוריה:מסאים אמריקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סגל מכללת אמרסון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:ילידי 1951
הארי ודלי הדינוזאורים

הארי ודלי הדינוזאורים (באנגלית: Harry and His Bucket Full of Dinosaurs) היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית-קנדית-אמריקאית-בריטית לילדים המבוססת על סדרת ספרים באותו שם מאת איאן הויבראו ואדריאן ריינולדס. בקנדה הסדרה שודרה ב-Teletoon בשנת 2005 ובישראל בשנת 2007 בערוץ הראשון ובערוץ הופ! בעברית. הסדרה בת 2 עונות ו-52 פרקים באורך 11 דקות.

== עלילה ==
הארי הוא ילד בעל דלי מלא בצעצועי בדינוזאורים, ברגע שהוא קופץ לתוך הדלי כקסם הוא מגיע לארץ דינו ושם הוא פוגש את הדינוזאורים שלו.

== דמויות ==
* הארי (Harry): ילד, הדמות המרכזית בתוכנית.
* פטסי (Patsy): ברכיזאורית ורודה, הגיונית ואכפתית.
* סיד (Sid): סקלידוזאורוס כחול ממושקף, לעיתים הוא מאבד את משקפיו.
* טורי (Taury): טירנוזאורוס טי רקס אדום, נהנה שקוראים לו הבוס.
* טרנס (Steggy): סטגוזאורס כחול, לא אוהב חישוקים, אפייה, יוגה וניסויים בגלל שמחשיב את חבריו כמאמץ רב מדי.
* סטרייק (Trike): טריצרוטפס כתום, אוהב לאכול במיוחד סופגניות, ג'לי, עוגה ופודינג.
* ננה (Pterence): פטרודקטילוס צהוב, הדינוזאור הקטן ביותר בתוכנית.

בנוסף יש גם את אמו של הארי ואחיו.

== מדבבים ==
הדיבוב העברי הופק על ידי אסנת סדן ובוים על ידי הדס מוזס (משנת 2007) ואפרת קרצמן (משנת 2010)
{| class="wikitable"
!שם הדמות
!מדבב\ת בעברית
|-
|הארי (2007)
|אדם קנת
|-
|הארי (2010)
|ברק ברויטמן
|-
|טורי
|מתי אטלס
|-
|סטרייק
|גילן שחף
|-
|טרנס
|ענת ארליך
|-
|סיד
|מולי שולמן
|-
|פטסי
|הדר שחף מעיין
|-
|ננה
|נורית כהן
|}
בנוסף גם דיבבו יעל בן ארי, עדי קוזלובסקי, שמחה ברבירו וסיון שביט (משנת 2007).
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות הנפשה קנדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
Amblimation

Amblimation הייתה חברת בת אמריקאית-בריטית של אמבלין אנטרטיינמנט, אשר הפיקה שלושה סרטי קולנוע מונפשים באורך מלא - "פייבל במערב הפרוע", "אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים" ו"בלטו". החברה נוסדה על ידי סטיבן ספילברג ופעלה בין השנים 1989–1997, במשך שמונה שנים.

== היסטוריה ==
אמבלין אנטרטיינמנט היא חברה להפקת סרטים וסדרות, אשר נוסדה על ידי סטיבן ספילברג, קתלין קנדי ופרנק מרשל ב-1980. בנוסף להפקות לייב אקשן, החברה הפיקה עד שנת 1998 שלושה סרטי קולנוע מונפשים - "פייבל והחלום האמריקאי", "מי הפליל את רוג'ר רביט" ו"המסע לעמק החלומות". כל הסרטים זכו להצלחה קופתית וביקורתית, כאשר הראשון והשלישי הופקו בשיתוף Sullivan Bluth Studios שנוסד על ידי דון בלות'. בעקבות הצלחת הסרטים, רצון להתחרות בחברת וולט דיסני והבדלים יצירתיים עם בלות' בהפקת הסרט האחרון, החליט ספילברג לייסד את חברת בת זו בשנת 1989.

חברת הבת הוצבה בלונדון, איפה שהיה במקור מפעל של D. Napier & Son, ועבדו בה כ-250 אנשי צוות מ-15 מדינות שונות. כל סרטי החברה הופצו לבתי הקולנוע על ידי סרטי יוניברסל והולחנו על ידי ג'יימס הורנר. הבמאי סיימון וולס לקח חלק בביום כל סרטי החברה. הקמע של החברה הוא פייבל, הדמות הראשית בזיכיון המדיה "פייבל והחלום האמריקאי", אשר סרט ההמשך הראשון שלו, "פייבל במערב הפרוע", היה הפרויקט הראשון שהופק על ידי חברה זו. הסרט יצא לאקרנים ב-22 בנובמבר 1991 והוא הרוויח ברוטו 40.6 מיליון דולר.

הסרט השני שהופק על ידי החברה הוא "אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים", אשר יצא לאקרנים ב-24 בנובמבר 1993 כשהוא שווק כמקביל הידידותי לכל המשפחה של הסרט "פארק היורה" שהופק על ידי חברת האם. הסרט המונפש קיבל ביקורות מעורבות והוא הרוויח ברוטו 9.3 מיליון דולר בארצות הברית, דבר הנחשב ככישלון. הפרויקט היה מועמד לפרס Golden Reel Award for Outstanding Achievement in Sound Editing – Sound Effects, Foley, Dialogue and ADR for Animated Feature Film, אך הפסיד לסרט "היה היו ביער".

אף על פי כישלון הסרט השני, החברה הפיקה סרט קולנוע נוסף, "בלטו", אשר יצא לאקרנים ב-22 בדצמבר 1995. מכירות הכרטיסים של הסרט היו נמוכות מפני שהוא יצא צמוד לסרט הקולנוע "צעצוע של סיפור" של פיקסאר, והוא הרוויח ברוטו 11.3 מיליון דולר. למרות הכישלון בקופות, הסרט הרוויח היטב בהפצה הביתית, לכן הופקו לו המשכונים. הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אנני, ביניהם פרס אנני לסרט הטוב ביותר.

החברה תכננה להפיק סרט נוסף, אשר מבוסס על המחזמר "קאטס", אך התוכניות שלו ננטשו עם סגירתה בשנת 1997, לאחר שמונה שנים של פעילות. בניין המשרדים של החברה הפך למתקן אחסון עצמי בשם Access Self-Storage, וכל חברי הצוות שלה עברו לעבוד בדרימוורקס הנפשה, שנוסדה בשנת 1994 על ידי ספילברג, ג'פרי קצנברג ודייוויד גפן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אולפני הנפשה
קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
קטגוריה:חברות בריטיות
קטגוריה:חברות אמריקאיות שנסגרו
אלכסנדר גורביץ' (ביולוג)

אלכסנדר גורביץ (ברוסית: Александр Гаврилович Гурвич; 8 באוקטובר 1874, פולטבה - 27 ביולי 1954, מוסקבה) היה ביופיזיקאי סובייטי ממוצא יהודי. 

==קורות חיים==
אלכסנדר גורביץ' נולד בשנת 1874 בפולטבה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום באוקראינה). אביו היה נוטריון. אמו הייתה ממשפחת מנדלבאום, פיזיקאי לאוניד מנדלשטם היה קרוב משפחתה. 

גורביץ' רצה להיות צייר. לאחר בית ספר הוא נסע למינכן אך לא התקבל ללימודי ציור. בעקבות כך הוא הגיש מסמכים לאוניברסיטת מינכן והתחיל ללמוד רפואה.

במקביל ללימודי רפואה גורביץ' לקח שיעורי ציור, אך התברר לו שיכולותיו בתחום זה מוגבלים. הוא סיים את הלימודים בשנת 1897 ועבד בגרמניה כשנה.

בשנת 1898 גורביץ עבר בחינת הסמכה לרופא באוניברסיטת קייב. הוא רצה לעסוק במחקר אך עקב מוצאו היהודי הדבר לא היה ניתן ברוסיה של אותה תקופה. בעקבות כך הוא חזר לגרמניה והחל לעבוד באוניברסיטת שטרסבורג, בשנת 1901 הוא קיבל משרה באוניברסיטת ברן. בהיותו בברן הוא הכיר סטודנטית לרפואה והם התחתנו.

בשנת 1905 גורביץ' חזר לרוסיה. הוא כתב ספר בתחום אמבריולוגיה שכללה כ-100 ציורים שהוא עשה בעצמו. הספר תורגם למספר שפות.

בתקופת מלחמת רוסיה-יפן גורביץ' גויס לצבא כרופא. לאחר סיום שירותו הצבאי גורביץ' החל ללמד בקורסים לנשים. 

התואר שגורביץ' קיבל בגרמניה לא קיבל הכרה ברוסיה ולכן גורביץ עשה עבודת תואר שלישי נוספת באוניברסיטת טרטו שאז הייתה בתחומי האימפריה הרוסית.

החל משנת 1912 גורביץ' החל פעילות מחקרית בתחום ביופוטונים. פעילות בתחום זה הייתה במרכז מחקריו עד סוף חייו.

בשנת 1918 גורביץ' קיבל משרה של פרופסור באוניברסיטה בסימפרופול. בשנת 1924 הוא חזר למוסקבה והתקבל לאוניברסיטת מוסקבה בה כיהן כראש קתדרה וכפרופסור. 

בשנת 1941 לגורביץ' הוענק פרס ברית המועצות.

בשנת 1943 גורביץ' התמנה למנהל מכון לרפואה ניסויית.

בשנת 1948, לאחר ועידת אקדמיה למדעי החקלאות בראשות טרופים ליסנקו בגנות גנטיקה גורביץ' לצד ביולוגים נוספים פוטר מעבודתו. גורביץ' המשיך לעבוד בבית בעזרת אשתו שנפטרה בשנת 1951. 

גורביץ' נפטר בשנת 1954. לאחר פטירתו ביתו אנה ריכזה את המאמרים שהוא כתב ופרסמה אותם. נכדו ממשיך את מחקריו ומכהן כפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1970 הוא פרסם ספר על חייו של סבו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lechaim.ru/ARHIV/144/uch.htm ביוגרפיה] 
* [https://ijdb.ehu.eus/article/9449452 ביוגרפיה ותאור עבודותיו] 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:ביופיזיקאים יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:ילידי 1874
קטגוריה:נפטרים ב-1954
It's So Hard

"It's So Hard" (בעברית: "זה כל כך קשה") הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי ג'ון לנון, והופיע לראשונה באלבומו Imagine משנת 1971. זמן קצר לאחר יציאת האלבום, השיר יצא כבי-סייד לסינגל "Imagine". במקסיקו יצא האלבום במיני-אלבום עם השירים "Imagine", "Oh My Love" ו-"Gimme Some Truth".<ref name=":3"></ref> ב-1986 הופיע השיר באלבום ההופעה החיה של לנון מ-30 באוגוסט 1972 Live in New York City.

== מילים ולחן ==
לדברי הסופר ג'ון בלייני, המילים של "It's So Hard" מייצגות סיכום של מאבקו של לנון עם קשיי החיים.<ref name=":0"></ref> מילות השיר מתארות את אחת מגישתו של לנון לחיים, מתלונן על קשיים ועל הצורך לאכול ולאהוב, ומעיר שלפעמים הדברים נעשים כל כך קשים שהוא רוצה להפסיק לנסות;<ref name=":1"></ref> בסופו של דבר הוא מוצא נחמה עם אהובתו.<ref name=":0" /><ref name=":1" /> הסופר אנדרו גרנט ג'קסון מפרש את השיר כמדגים את הקושי להשיג את חזון האוטופיה בשירו "Imagine", שיצא כאיי-סייד בסינגל שכולל את "It's So Hard", בשל עבודת הפרך של חיי היומיום.<ref name=":2"></ref> השיר משלב כפל לשון כגון "יורד", שמשמעותו "ויתור" בתחילת השיר, אך מתייחס למין אוראלי בהמשך השיר.<ref name=":1" /> ביטוי הכותרת משמש ככפל לשון מיני כאשר משתמשים בו בחלק של השיר המתאר כאשר הזמר נמצא עם אהובתו והדברים טובים.<ref name=":2" />

"It's So Hard" הוא שיר רוקיסטי בסגנון בלוז. מגזין רקורד וורלד תיאר אותו כ"רוקר".<ref name=":0" /><ref name=":1" />

== הקלטה ==
"It's So Hard" הוקלט ב-11 בפברואר 1971 באולפני אסקוט סאונד, אסקוט<ref></ref> ורקורד פלנט, ניו יורק.<ref name=":3" /><ref name=":4"></ref> זה היה השיר הראשון שהוקלט באסקוט, שכן הוא נחשב למבחן טוב עבור האולפן החדש, בהיותו שיר בלוז פשוט.<ref name=":4" /> חלקם של The Flux Fiddlers הוקלט ב-4 ביולי 1971 ברקורד פלנט.<ref name=":5"></ref>

כלי הנגינה העיקריים הם לנון בגיטרה ובפסנתר, קלאוס פורמן בגיטרה בס וג'ים גורדון בתופים.<ref name=":0" /> בנוסף, כלי קשת המנוגנים על ידי Flux Fiddlers וסולו סקסופון המנוגן על ידי קינג קרטיס.<ref name=":0" /><ref></ref> קרטיס ניגן בהקלטות ג'אז ופופ רבות בשנות ה-50 וה-60, כולל הלהיט "Yakety Yak" של להקת הקוסטרס משנת 1958. זו הייתה אחת מהופעותיו האחרונות, שכן הוא נרצח חודש בלבד לפני יציאת Imagine בארצות הברית.<ref name=":2" /> סולו הסקסופון שלו לשיר הוקלטה ב-5 ביולי 1971.<ref name=":5" />

== משתתפים ==
* ג'ון לנון - שירה, גיטרה חשמלית, פסנתר
* קלאוס פורמן - גיטרה בס
* קינג קרטיס - סקסופון טנור
* ג'ים גורדון - תופים, טמבורין
* The Flux Fiddlers - מיתרים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1971
קטגוריה:סינגלים מ-1971
קטגוריה:שירי ג'ון לנון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפל רקורדס
רעל (שיר)

"רעל" (מוכר כ-"Poison") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית בטי פבלו. הוא יצא לאור במאי 2008 בהוצאת חברת התקליטים פליי רקורדס, כסינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, בין המילים (2008).<ref name=":1"></ref> את השיר כתבה והלחינה בטי והוא הופץ על גבי תקליטור בגרסת הרמיקס שיצאה לאחר מכן.<ref name=":0"></ref>

בהמשך שנת 2008 הוחלט על שיתוף פעולה בין הדי ג'יי עופר ניסים לבין בטי, במסגרתו הופק השיר מחדש על ידו בגרסה קצבת שהותאמה למועדונים.<ref name=":0" /> הרמיקס הפך ללהיט מועדונים ובעקבותיו שיתפו השניים פעולה גם ביצירת רמיקס לשיר "Gracias a la Vida" (הידוע מביצועה של הזמרת מרסדס סוסה), בביצועה הקולי של בטי, שיצא בשנת 2011.<ref name=":2"></ref>

== רקע ==
אלבומה השלישי של בטי בין המילים פורסם במרץ 2009, ושמה הפרטי שונה מ"בתי" ל"בטי".<ref name=":1" /> באלבום זה שבה לשתף פעולה עם שמוליק דניאל כמפיק המוזיקלי. גם שירי אלבום זה נכתבו על ידי בטי. באלבום ישנן נגיעות מוזיקליות לטיניות לשורשים הלטינים של בטי הבאים לידי ביטוי בשני שירים המתורגמים מעברית לספרדית ("Nuestra Verdad", ""). שיר מהאלבום בספרדית זכה להשמעות בתחנות רדיו בבואנוס איירס בארגנטינה, ובעקבותיו הוזמנה בטי להתארח ולשיר דואט עם הזמרת המפורסמת מארגנטינה טרסה פרודי.<ref name=":1" />

בשנה זו פנה אל בטי המפיק המוזיקלי עופר ניסים והציע להפיק גרסת רמיקס לשיר שלה "רעל" מאלבומה השלישי.<ref name=":0" /> השיר הפך ללהיט מועדונים ובעקבותיו שיתפו השניים פעולה גם ביצירת רמיקס לשיר "Gracias a la Vida" (הידוע מביצועה של הזמרת מרסדס סוסה), בביצועה הקולי של בטי, שיצא בשנת 2011.<ref name=":2" />

ישנן שתי עטיפות לרמיקס של ניסים; האחת כוללת את הכיתוב "Offer Nissim Pres. Betty – Poison",<ref></ref> בעוד שהשנייה כוללת את הכיתוב: "עופר ניסים מציג: בטי – רעל".<ref name=":0" />

== הצלחה ==
מעבר לכך שהשיר הפך ללהיט מועדונים, הוחלט בשנת 2023 להעמיד אותו כמועמד במצעד הלהיטים הגדולים של עופר ניסים.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של "רעל" בוים על ידי קובי פלשמן. הוא פורסם בערוץ היוטיוב של בטי ב-13 בינואר 2011, שלוש שנים מיציאתו המקורית.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|מאי 2008
|תקליטור
|פליי • IMP
| style="text-align:center;" |<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2008
קטגוריה:סינגלים מ-2008
קטגוריה:שירי עופר ניסים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עופר ניסים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת IMP רקורדס
אי במערבולת: שרות זלדה

אי במערבולת: שרות זלדה הוא פרויקט מוזיקלי שיצא בשנת 2019 ובו נשים הלחינו וביצעו את שירי המשוררת זלדה.

במסגרת הפרויקט יצא לאור ספר - דיסק שהפיקה מוזיקלית תום דרום ובו 14 שירים בלחנים חדשים וקטע בקולה של זלדה.

באלבום השתתפו יוצרות רבות בהן אהובה עוזרי, יהודית רביץ, רז שמואלי, שרון רוטר ואסתר רדא.

==היסטוריה==
לצד האלבום, עוצבה חוברת מקיפה ובה ביוגרפיית המשוררת, כולל מילות השירים שהולחנו ושיר חדש שלא יצא עד אז לאור. בחוברת הופיעו גם מכתבים אישיים שכתבה, הערות ורשמים ספרותיים על שיריה, ציטוטים מראיונות ופרשנויות של משוררים אחרים לשירים. לצד הטקסטים הופיעו צילומים וציורים שאיירה זלדה עצמה.

שרון ינאי, בחרה את השירים, ערכה את התחקיר ההיסטורי ואיגדה את הספר. היא ניהלה את הפרויקט המוזיקלי עבודה עברית שיצא ב-2008 וערכה מאז במשך למעלה מעשור את סדרת האלבומים "סדרת המשוררים" שיצאה בחברת נענע דיסק. בסדרה הזו יצאו מספר ספרי-דיסקים שהוקדשו למשוררים עבריים בולטים בהם "עשוי מאותיות" לחיים גורי, אבן גבירול, אדומי השפתות, שרות לאה גולדברג, והיספיקו החיים? - מחווה לחנוך לוין.

הבחירה במשוררת זלדה נעשתה באופן מודע, במטרה להנגיש את שפת השירה לקהל הרחב. בהשוואה לפרויקטים קודמים, לראשונה נבחרו מבצעות נשים בלבד שהלחינו, עיבדו וביצעו את השירים למילותיה.

מהאלבום יצאו שני סינגלים: "בנחל אכזב" שביצעו יהודית רביץ ותמר אייזנמן ו"עם סבי" בביצוע נרקיס ללחן של ענת מלמוד.

עטיפת הספר נושאת דיוקן עצמי שציירה זלדה וכתבי היד מתוך עזבונה במכון גנזים.

בין כותרות המאמרים: ד"ר מלילה הלנר-אשד, בכל סרלואי, ד"ר ביטי רואי.

==רשימת השירים==

==קרדיטים==
*תום דרום - הפקה מוזיקלית, עיבודים, תכנותים, קולות רקע, מקלדות ופסנתר

למעט:
*כל הלילה בכיתי – הפקה מוזיקלית: יוגב גלוסמן ותום דרום
*צל ההר הלבן – הפקה מוזיקלית: ערן ויץ ותום דרום
*כאשר חי המלך – עיבוד והפקה מוזיקלית: אסי בן סימון
*ניצן זעירא - מפיק מוזיקלי

נגנים:
*ניר מנצור - תופים
*איתמר דוארי- כלי הקשה
*איתמר ציגלר - בס וגיטרות
*שחם אוחנה - בס וקונטרבס
*רון בונקר - גיטרות ובנג'ו
*דניאל אנגליסטר - גיטרות
*מאיה בלזיצמן - צ'לו
*אבנר קלמר - כינור
*ספי ציזלינג - חצוצרה
*סלעית להב - חליל
*אביבה עוזרי - בולבול טרנג בשיר "נשמתי"
*מיקה הרי - וורליצר בשיר "צל ההר הלבן"

האלבום הוקלט באולפני הסליק וקיצ'ה.
עיצוב הספר מאת יעל אלברט.

==ראו גם==
* עבודה עברית (פרויקט מוזיקלי)
* אדומי השפתות

==קישורים חיצוניים==

*[https://nanadisc.bandcamp.com/album/--135 האזנה לאלבום המלא]
* 
*
*תימורה לסינגר, [https://www.timoralessinger.com/זלדה-אלבום-אי-במערבולת-שרות-זלדה-נובמ/ האדרת נשים: האלבום שכולו "קול אישה" יוצא בתזמון מושלם], גלובס, 8 בנובמבר 2019
*[https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997007950134005171/NLI אי במערבות], באתר הספרייה הלאומית
*[https://www.facebook.com/watch/?v=749405555558779 הלית ישורון, תום דרום ורז שמואלי משוחחות עם קובי מידן] לסוכן תרבות בכאן 11

קטגוריה:אלבומי 2019
קטגוריה:סדרות אלבומים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ניצן זעירא
קטגוריה:זלדה
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
Empire of the Sun

Empire of the Sun (אמפייר אוף דה סאן) הוא צמד יוצרי מוזיקה אלקטרונית אוסטרלי שהוקם בשנת 2007 בסידני על ידי לוק סטיל וניק ליטלמור.

אלבום הבכורה של הלהקה מ-2008, "Walking on a Dream", זכה להצלחה בינלאומית ניכרת וכלל מספר להיטים שזכו להצלחה בינלאומית בהם השיר "Walking on a Dream", שהגיע למקום העשירי במצעד הסינגלים האוסטרלי של ARIA, ו-"We Are the People" שהגיע בשיא הצלחתו למקום ה-14 במצעד הסינגלים הבריטי. האלבום השני של הלהקה, "Ice on the Dune", יצא לשווקים ביוני 2013.

== דיסקוגרפיה ==
* 2008 - Walking on a Dream
* 2013 - Ice on the Dune
* 2016 - Two Vines
* 2024 - Ask That God

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2007
קטגוריה:אמני קפיטול רקורדס
קטגוריה:להקות אוסטרליות
הטרמינל (נמל חיפה)

הטרמינל הוא מתחם הופעות שנפתח ביוני 2024 בשטח האנגר 15 בנמל חיפה. המתחם המקורה שיארח עד כ-2,000 אורחים יהיה הגדול מסוגו בצפון הארץ.

==היסטוריה==
הטרמינל שוכן בשטחי האנגר 15 ההיסטורי בנמל חיפה שהוקם בשנות ה-50 של המאה ה-20 ובו השתמשו במהלך השנים לטובת צורכי הנמל השונים בהם לאחסנת סחורות ועמילות מכס.

במסגרת פרויקט חזית הים של הנמל להתחדשות אזורי תעשייה, שופץ המקום מיסודו והוקמה בו במה עם מערכות סאונד ותאורה מתקדמות.
היועץ האורבני רן וולף, שכיהן כסמנכ"ל חברת הניהול של נמל תל אביב ואחראי גם לשיפוץ נמל יפו פעל עם אסף בן דוד, ממקימי פסטיבל אינדינגב והמנהל האומנותי שלו על שיפוץ המקום, והפקת האירועים.
קבוצת האומנות "ברוקן פינגאז" מובילה פרויקט אומנות ברחבי ההאנגר וצבעה את קדמתו.

בצידי המתחם יפעל מתחם ברים ומזון מהיר לטובת באי ההופעות. אולם ההופעות צפוי לארח עד 2,000 איש בדומה למתחמי הופעות ענקיים בישראל בהם האנגר 11, קו רקיע בפארק אריאל שרון ואמפי קיסריה. בעקבות תפוסת האולם הגדולה, הוא יהיה בין המתחמים המקורים הגדולים ביותר בצפון הארץ, לצד אמפי שוני המכיל כ-1,350 איש, ואמפי גלבוע שמכיל כ-5,000 מקומות אך אינו מקורה.

המתחם הושק ב-1 ביוני 2024 בהופעה של רביד פלוטניק ולאחריו הופיעו רמי פורטיס, נגה ארז, אביתר בנאי ואמנים נוספים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.haifaport.co.il/hangar15/ האנגר 15], באתר נמל חיפה
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: מתחמי הופעות
קטגוריה:נמל חיפה
הצוללות הגרעיניות מסדרת ניצחון

הצוללות הגרעיניות מסדרת ניצחון (בצרפתית: SSBN Triomphant Class) הן סדרת צוללות גרעיניות המשרתות בצי הצרפתי. בסדרה 4 צוללות טילים בליסטיים המצוידות בטילים גרעיניים. הצוללות מסדרה זו הן הגדולות ביותר בצי הצרפתי. 4 צוללות הטילים הבליסטיים נושאות כמחצית מכלל ראשי הנפץ הגרעיניים של צרפת. הצוללות פותחו בסוף המלחמה הקרה כחלק מהשילוש הגרעיני של הטלת פצצות גרעיניות ממטוסים, שיגור מהקרקע ושיגור מהים. הצוללות מהוות חלק חשוב ביותר מיכולת ההרתעה של צרפת.

== בנייה ופיתוח ==
סדרת הצוללות מסדרת ניצחון תוכננו ונבנו במספנות שרבורג של תאגיד DCNS.<ref name=":0"></ref> הצוללת הראשונה הושקה ביולי 1993 ונכנסה לשירות בשנת 1997. הצוללת השנייה, Le Temeraire (S617), נכנסה לשירות בינואר 2000. השלישית, Le Vigilant (S618), הושקה באפריל 2003 והוזמנה בשנת נובמבר 2004. הצוללת הרביעית והאחרונה בסדרת ניצחון, Le Terrible (S619) הוזמנה באוקטובר 2000. הצוללת הושקה במרץ 2008 ונכנסה לשירות מבצעי בספטמבר 2010.<ref name=":0" />

מערכות החימוש והטילים של הצוללות מסדרת ניצחון כוללים 16 טילי M45 או M51 בעלי שישה עד עשרה ראשי נפץ גרעיניים בעוצמה של כ-75 קילוטון וארבעה צינורות טורפדו בקוטר 533 מילימטר.

== רשימת הצוללות ==
{| class="wikitable"
|+
!תמונה
!שם
!סימן
!תאריך
הזמנה
!הושקה
!נכנסה
לשירות
|-
|117x117 פיקסלים
|Le Triomphant
|S616
|9 ביוני 1986
|26 במרץ 1994
|21 במרץ 1997
|-
|117x117 פיקסלים
|Le Téméraire
|S617
|18 בדצמבר 1993
|21 בינואר 1998
|23 לדצמבר 1999
|-
|117x117 פיקסלים
|Le Vigilant
|S618
|ינואר 1996
|19 לספטמבר 2003
|26 לנובמבר 2004
|-
|117x117 פיקסלים
|Le Terrible
|S619
|24 לאוקטובר 2000
|21 במרץ 2008
|20 בספטמבר 2010
|}

== היסטוריית שירות ==
ב-3 בפברואר או ב-4 בפברואר 2009 במהלך פעילות סיור באוקיינוס האטלנטי, התנגשה הצוללת Le Triomphant בצוללת הצי המלכותי HMS Vanguard.<ref></ref> כתוצאה מהתנגשות בעומק האוקיינוס לצוללת הצרפתית נגרם נזק לכיפת הסונאר בחזית הצוללת. משרד הכוחות המזוינים מסר כי האירוע לא גרם לפציעות בקרב הצוות ולא סיכן את הבטיחות הגרעינית בכל עת.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צוללות טילים בליסטיים
קטגוריה:צוללות גרעיניות
קטגוריה:הצי הצרפתי
קטגוריה:דגמי צוללות
השיר על התוכי יוסי

"השיר על התוכי יוסי" הוא שיר שנכתב על ידי אברהם חלפי. השיר הולחן על ידי מיקי גבריאלוב והושר על ידי אריק איינשטיין.

== רקע לכתיבת השיר ==
את השיר כתב חלפי בשנת 1935. בזמן כתיבת השיר התגורר בחדר בדירה ששכר.<ref name=":0"></ref>

== תוכן השיר ==

הדובר מבקש לרכוש תוכי כדי לשוחח עמו כדי לא להיות בודד. זהו כנראה תוכי עצוב מאד, אך זהו האלטר אגו של הדובר. המשורר מבקש רע כדי לספר לו את סודותיו הכמוסים ביותר ואין שומע זולתו. הסוד הראשון הוא העצבות.

המשורר המשוחח עם התוכי אומר לו: "הֲתֵדַע, תֻּכִּי יוֹסִי, אַתָּה יֶלֶד לִירִי". משורה זו מתברר כי המשורר מספר על עצמו וזאת הוא עושה דרך שיחה עם התוכי. בשורה זו יש רמז ארס פואטי על כך שחלפי עוסק בשירה לירית. בניגוד למשוררי התקופה שכתבו שירה ציונית על ארץ ישראל היפה והמולדת החדשה, חלפי מוסיף לשיר את המילה מולדת וייתכן שהוא מבקש לומר כי המולדת היא בראש מעייניו היא לא מקום גאוגרפי מסוים אלא האדמה, המולדת אליה שב כל אדם באשר הוא. .

חלפי שהיה מתבודד רומז על כך בשיר: . בשורות הסיום של השיר מתבררת מטרת השיר. חלפי המשורר מבקש נחמה בשיחה עם התוכי שתפיג את בדידותו, רצון לאדם שיוחח איתו..<ref name=":0" />
===תוגת המאירי===

חלפי השתייך לקבוצתת משוררים ואנשי רוח שנקראה חבורת יחדיו שאחד ממשוררי הקבוצה היה המשורר אביגדור המאירי. בשנת 1933 פרסם המאירי את הפואמה "חלומות של בית רבן". בשיר מתאר המאירי את ילדותו הבודדת בהונגריה לאחר מות הוריו שבעקבות מותם נאלץ להתגורר עם סבו. בילדותו סיפר המאירי לחלפי, כי בילדותו היה לחברו הטוב ביותר תוכי שמת כנראה מצער לאחר מות בנה של סוכנת הבית.<ref name=":0" />

את השיר הלחין מיקי גבריאלוב לבקשתו של אריק איינשטיין. השיר צעד 7 שבועות במצעד הפזמונים של רשת ג' ובשיאו הגיע למקום ה-13. השיר מופיע באלבומו של איינשטיין, "אוהב להיות בבית".<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1935
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מיקי גבריאלוב
קטגוריה:שירים על בדידות