OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלפי (סרט, 2004)

אלפי הוא סרט קומי בריטי-אמריקאי משנת 2004 בכיכובו של ג'וד לאו ובבימויו של צ'ארלס שייר. הסרט הוא גרסה קולנועית מחודשת ל"אלפי", סרט קולנוע משנת 1966 בכיכובו של מייקל קיין.

== עלילה ==
אלפי הוא צעיר לונדוני (קוקני) החי בניו יורק ועובד כנהג לימוזינה. הוא רודף נשים המוקף בנשים יפות הנשבות בקסמיו ואינו מוכן לקבל על עצמו שום התחייבות.

פסקול הסרט נכתב על ידי מיק ג'אגר מהרולינג סטונז, דייב סטיוארט, חבר היוריתמיקס לשעבר, וג'ון פאוול. הפסקול כולל 13 שירים חדשים וגרסה מחודשת לשיר מהסרט המקורי.

הסרט היה כישלון קופתי ולא הצליח לכסות את התקציב הענק שהושקע בו. המגזין הבריטי "בלוקבאסטר" בחר בסרט כאחת הגרסאות המחודשות הגרועות ביותר של כל הזמנים.

==שחקנים==
* ג'וד לאו - אלפי
* מריסה טומיי - ג'ולי
* סיינה מילר - ניקי
* סוזן סרנדון - ליז
* ניאה לונג - לונט
* עומר אפס - מרלון

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:זוכי הפרס העולמי לפסקול: השיר המקורי
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
דייוויד צוקר

דייוויד צוקר (באנגלית: David Zucker; נולד ב-16 באוקטובר 1947 במילווקי, ויסקונסין שבארצות הברית) הוא במאי סרטים יהודי-אמריקאי.

צוקר ידוע בשיתוף הפעולה ארוך השנים שלו עם אחיו ג'רי וג'ים אברהמס. השלושה החלו בעבודה משותפת במופע קומי, ובהמשך יצרו יחדיו סרטים בהם "סרט מטוגן", "טיסה נעימה", וסודי ביותר!".

בין הסרטים שביים צוקר לבדו נמנים "האקדח מת מצחוק: מתוך תיקי מחלק משטרה!", "האקדח מת מצחוק ½2: מהפח אל הפחד", "מת לצעוק 3", "מת לצעוק 4".

הז'אנר שעמו הוא מזוהה יותר מכל הוא פרודיה.

בין השחקנים שכיכבו בכמה מסרטיו נמנים לזלי נילסן, צ'ארלי שין ואנה פאריס.

בשנת 2019 שימש צוקר כיועץ אמנותי בסרט "המוסד" של הבמאי אלון גור אריה בו ואף הגיע לישראל להשתתף בחזרות ובצילומים.

דייוויד צוקר נשוי לדניאלה צוקר ולהם שני ילדים.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
|- style="background:#b0c4de; text-align:center;"
! שנה
! שם הסרט
! תסריטאי
! מפיק
! במאי
|-
|1977
|סרט מטוגן
|
|
|
|-
|1980
|טיסה נעימה
|
|
|
|-
|1982
|מחלק משטרה (סדרת טלוויזיה)
|
|
|
|-
|1984
|סודי ביותר!
|
|
|
|-
|1986
|חטיפה נעימה
|
|
|
|-
|1988
|האקדח מת מצחוק: מתוך תיקי מחלק משטרה!
|
|
|
|-
|1991
|האקדח מת מצחוק ½2: מהפח אל הפחד
|
|
|
|-
|1992
|Brain Donors
|
|
|
|-
|1994
|האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון
|
|
|
|-
|1995
|אהבה בין הכרמים
|
|
|
|-
|1996
|תיכון בראש טוב
|
|
|
|-
|1996
|For Goodness Sake II
|
|
|
|-
|1998
|הכדור מת מצחוק
|
|
|
|-
|2003
|מת לצעוק 3
|
|
|
|-
|2003
|תא טלפון
|
|
|
|-
|2003
|הבת של הבוס שלי
|
|
|
|-
|2006
|מת לצעוק 4
|
|
|
|-
|2008
|סופרהירו
|
|
|
|-
|2008
|חדשות מטוגנות
|
|
|
|-
|2008
|American Carol
|
|
|
|-
|2013
|מת לצעוק 5
|
|
|
|-
|}

==ראו גם==
* ג'ים אברהמס
* ג'רי צוקר

== קישורים חיצוניים ==

* 
* עידו רוזן, [http://reshet.tv/item/entertainment/cinema/news/david-zucker-431360/ מלך הפרודיות: הבמאי של "טיסה נעימה" במסר חשוב לסאטיריקן המתחיל], באתר רשת, 11 בספטמבר 2017
* 
* 
* יאיר רוה, [https://www.kzradio.net/shows/cinemascope/3792 ריאיון עם דייוויד צוקר] ב"רדיו הקצה", 19 בספטמבר 2017
* חנה בראון, [https://www.jpost.com/Israel-News/Culture/On-the-set-with-David-Zucker-in-the-Holy-City-540872 ON THE SET WITH DAVID ZUCKER IN THE HOLY CITY] - ראיון על סט צילומי "המוסד", באתר הג'רוזלם פוסט, 6 בפברואר 2018

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
רכס אמיר

רכס אמיר הוא קמר, רכס הרים המהווה את חלקו הדרומי של הכרמל בצפון-מערב השומרון.

שטח הרכס כ-200 קמ"ר וצורתו מעין טרפז עם בסיס רחב במזרח ובסיס צר במערב. גבולותיו הם נחל עירון בצפון, עמק יזרעאל במזרח, עמק דותן ונחל חדרה בדרום ומישור החוף במערב. פסגתו של הרכס בהר אלכסנדר, שגובהו 527 מטרים מעל פני הים. 

הרכס מנוקז למזרח אל נחל קישון, ולדרום, מערב וצפון אל נחל חדרה באמצעות מספר נחלים. העיקריים שבהם הם נחל עוז, נחל רימונים, נחל תענך וואדי אל-ג'אמוס הנשפכים לנחל קישון, ונחל נרבתה הנשפך לנחל חדרה. 

לאורך הרכס עוברים הקו הירוק וגדר ההפרדה. חלק מהרכס נמצא בשליטה אזרחית וביטחונית של הרשות הפלסטינית (A ו-B).
 
== יישובים ==

על רכס אמיר נמצאים יישובים רבים, המשתייכים בחלקם לישראל ובחלקם לרשות הפלסטינית. היישובים הגדולים ביותר ברכס הם אום אל-פחם, חריש וערערה (ישראל), יעבד ואל-יאמון (הרשות הפלסטינית).

==שמורת הר אמיר==
ליד עין אל-סהלה נמצאת שמורת הר אמיר אשר ידועה בעצי האלון המצוי, שרידים ליער קדום אשר היה באזור נחל עירון, 
יער שנעלם ברובו בגלל שתי סיבות מרכזיות:
*כריתת עצים להרחבת האדמות החקלאיות בעקבות גידול האוכלוסייה באזור נחל עירון במאה ה-20.
*כריתת עצים לייצור פחם, שהיה תעשייה דומיננטית באזור עד אמצע שנות ה-60 של המאה ה-20.

אמיר, הר
אמיר
אמיר, הר
אמיר
משחק בצורה רחבה

בתורת המשחקים, משחק בצורה רחבה הוא תיאור בצורה פורמלית של משחקים ומצבים בחיי היומיום, המאפשר להציג צדדים שונים של המשחק כמו הבחירות האפשריות של השחקנים, סדר המהלכים של המשחק, המידע הידוע לשחקנים והתשלומים עבור התוצאות האפשריות של המשחק.

== מרכיבים בתיאור המשחק ==
תיאור של משחק כולל את המרכיבים הבאים:
# שחקנים המשתתפים במשחק.
# המהלכים האפשריים לכל שחקן.
# כללים לסדר הפעולות של כל שחקן.
# כלל שקובע מתי המשחק יסתיים.
# כלל התוצאות האפשריות בסיום המשחק.

== תיאור באמצעות עץ משחק ==
תיאור טבעי של משחק הוא תיאור גרפי, ליתר דיוק תיאור המשחק הוא עץ עם שורש (עץ הוא גרף קשיר שאין בו מסילה מעגלית), כאשר כל קודקוד שאינו עלה הוא קודקוד החלטה של אחד השחקנים או קודקוד גורל.

בעץ המשחק השורש מתאר את המצב ההתחלתי וכל קודקוד הוא מצב במשחק. הבנים של כל קודקוד V הם קודקודים שאליהן מגיעים מ-V על ידי מהלך אחד בלבד. לפי הגדרה זו ניתן להסיק כי מספר הבנים של קודקוד V שווה למספר המהלכים האפשריים מאותו הקודקוד.

בנוסף לעץ המשחק עצמו לתיאור המשחק נחוצים המרכיבים הבאים:
# בכל קודקוד שאינו עלה, נדרש ציון השחקן שפועל.
# בכל עלה נדרש תיאור של תוצאת המשחק.

== דוגמה לעץ משחק ==
משחק המוצג בצורה גרפית
במשחק המוצג בתמונה יש שני שחקנים 1 ו-2. שחקן 1 פותח, יש לו שני מהלכים אפשריים: а או b. אחריו משחק שחקן 2 לו גם יש שני מהלכים אפשריים. שחקן 2 יודע מה שחקן 1 שיחק, ולכן במקרה ששחקן 1 שיחק a שחקן 2 יכול לשחק c או d. ואם שחקן 1 שיחק b אז שחקן 2 משחק e או f. 

לאחר ששחקן 2 משחק מגיעים לאחד העלים לידו רשומה תוצאת המשחק, למשל אם שחקן 1 שיחק а ושחקן 2 שיחק d אז שחקן 1 מקבל 2 ושחקן 2 מקבל 3.

== תוצאות אפשריות למשחק ==
לכל משחק יכולות להיות מספר תוצאות אפשריות התלויות במהלכים שעשו השחקנים במשחק. התוצאות יכולות להיות כל דבר שהוא השלכה של מהלכי השחקנים, למשל:
# המשחק הסתיים בתיקו.
# שחקן 1 שילם 5 ש"ח לשחקן 2.
# שחקן 1 הלך לים עם שחקן 2 ושחקן 3 הלך לקולנוע לבד.
לצורך ניתוח המשחק צריך לדעת את עדיפויות השחקנים על קבוצת התוצאות. במשחקים עם תשלומים כספיים ההנחה הסבירה היא ששחקן יעדיף לקבל תשלום כמה שיותר גבוה או לחלופין לשלם כמה שפחות.

== הגדרה פורמלית למשחק בצורה רחבה ==
משחק בצורה רחבה הוא השמינייה
<math> \Gamma = \langle\mathcal{N}, \mathbf{V}, \mathbf{E}, \mathbf{v^0}, [ (\mathbf{V}_i)_{i \in \mathcal{N} \cup \{ 0 \}} ], (\mathbf{p}_x)_{i \in \mathcal{V}_0} , O , u \rangle</math>

כאשר:
* N הוא קבוצת מקבלי ההחלטות - השחקנים.
* <math> \langle\mathbf{V}, \mathbf{E}, \mathbf{v^0} \rangle</math> הוא עץ המשחק.
* <math> [ (\mathbf{V}_i)_{i \in \mathcal{N} \cup \{ 0 \}} ] </math> חלוקה של קודקודי הגרף שאינם עלים.
* <math> \mathbf{p}_x </math> התפלגות של הקשתות היוצאות מ-x כאשר x שייך ל <math> \mathbf{V}_0 </math>
* O קבוצת כל התוצאות האפשריות.
* u פונקציה המתאימה לכל עלה תוצאה מ-O.

המשחק שמתואר כאן הוא משחק בעל ידיעה שלמה.

==ראו גם==
*משחק בצורה תכסיסית
*מונחים בתורת המשחקים

קטגוריה:תורת המשחקים
יבגני סאדוביי

יבגני ויקטורוביץ' סאדוביי (ברוסית: Евгений Викторович Садовый; נולד ב-19 בינואר 1973) הוא שחיין עבר רוסי, אלוף אולימפי בעל 3 מדליות זהב ושיאן עולם במשחה ל-400 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
סאדוביי נולד בוולשסקי. הוא החל לשחות בגיל שש. בשנת 1981, עברה משפחתו לוולגוגרד, ושנתיים לאחר מכן, החל להתאמן לקראת תחרויות בינלאומיות. 

באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה שביוון בשנת 1991 זכה סאדוביי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:49.02 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.96 דקות. במשחה ל-200 מטר חופשי הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 1:48.83 דקות, המנצח היה ארתור וודג'אט מפולין (1:48.10 דקות).

===אלוף אולימפי ושיאן עולם===
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה סאדוביי בשלוש מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 1:46.70 דקות, במאית השנייה לאט משיא העולם של ג'ורג'ו למברטי מאיטליה, לפני אנדרס הולמרץ משוודיה (1:46.86 דקות) שזכה פעם נוספת במדליית כסף במקצוע זה, ואנטי קאסביו מפינלנד (1:47.63 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:45.00 דקות, שיפור משמעותי לשיאו של קירן פרקינס מאוסטרליה ובמשחה שליחים 4X200 מטר חופשי בשיא עולם חדש נוסף של 7:11.95 דקות, שיפור לשיאם של האמריקאים מהאולימפיאדה הקודמת (7:12.51 דקות) ולפני שוודיה (7:15.51 דקות) וארצות הברית (7:16.23 דקות). 

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד שבאנגליה בשנת 1993, זכה סאדוביי ב-3 מדליות, שתי מדליות זהב במשחי השליחים ומדליית כסף אישית. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.25 דקות, אחרי אנטי קאסביו (1:47.11 דקות). מדליות זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:18.80 דקות לפני שוודיה (3:19.33 דקות) וגרמניה (3:20.13 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.84 דקות, לפני גרמניה (7:18.53 דקות) וצרפת (7:19.86 דקות). 

סאדוביי פרש משחייה תחרותית בשנת 1996.

== תארים ==
*בשנת 1992 זכה סאדוביי בתואר שחיין השנה בעולם
*בשנת 1999 זכה סאדוביי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
*200 מטר חופשי: 1:46.70 דקות
*400 מטר חופשי: 3:45.00 דקות, שיא עולם

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחיינים רוסים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: שחיינים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים סובייטים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:שיאני עולם רוסים: שחייה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1973
קליפסו (ריקוד)

קליפסו (באנגלית: Calypso) הוא סגנון מוזיקלי וריקוד במקצב אופייני לתרבות האפרו-קריבית.

מקור הסגנון בטרינידד, והוא בימינו למעשה שילוב בין הסגנון של המוזיקה האפריקאית מתחילת המאה ה-20 ורגאיי מג'מייקה של שנות ה-50. ברקע להתפתחות המוזיקלית באיים הקריביים עומדים היחסים החברתיים באיים והיחס לתושבים ממוצא אפריקאי, שהובאו כעבדים ונאסר עליהם לדבר במהלך העבודה - על מנת להעביר מסרים התפתחה שפה מוזיקלית לא מילולית. סגנון זה השפיע על הזהות האפריקאית של תושבי טרינידד, שהמוזיקה שלהם הושפעה גם מן האדונים הקולוניאליים השונים של האי: צרפת, ספרד, ובריטניה. ההשפעה הצרפתית על הקליפסו היא הכנסתו לקרנבל, שהצרפתים הביאו לאי. תחרויות קליפסו הפכו פופולריות במהלך תקופת הקרנבל, בעיקר אחרי ביטול העבדות ב-1834. 

== ראו גם ==
* מוזיקת קליפסו

קטגוריה:מחול
גרינגו

אישה אמריקאית קוראת עיתון לדוברי אנגלית במקסיקו בשם "גרינגו גאזט"
גרינגו (בספרדית ובפורטוגזית ברזילאית: Gringo) הוא כינוי לזר שאינו דובר את השפה, ובפרט אם הוא דובר אנגלית.
המילה שימושית במיוחד באמריקה הלטינית. המילה נתפסת לעיתים קרובות ככינוי גנאי בעיני דוברי אנגלית, אך לעיתים קרובות אין כוונה כזו בעיני דוברי ספרדית ופורטוגזית, שכן המילה משמשת כינוי וכשם כולל לאדם שאינו נולד (או שאינו מתגורר בדרך קבע) בברזיל בפרט, או במדינה דוברת הספרדית המסוימת בה הוא נמצא.

==מקור המילה==
המילה היא ככל הנראה שיבוש של המילה הספרדית Griego, שמשמעה 'יווני' או 'השפה היוונית'. "לדבר יוונית" הוא ביטוי שמקובל במספר שפות אירופאיות על מנת לתאר מלל לא מובן, ומשמעותו זהה לביטוי "זה סינית בשבילי" בעברית. באנגלית הביטוי "it's all Greek to me" שימש עוד ב-1599 את ויליאם שייקספיר במחזהו, יוליוס קיסר.

==אזכורים מוקדמים==
הגדרה מילונית למילה ניתן למצוא כבר ב-1793. מילון ספרדי שפורסם באותה שנה מגדיר 'גרינגו' כאדם זר המתקשה לדבר ספרדית בצורה טבעית. ומסביר שהמילה היא עיוות של המילה יוונית בספרדית.

במילון הרשמי של האקדמיה המלכותית ללשון הספרדית שפורסם ב-1869, מובא הפירוש: "משמש בביטוי 'לדבר גרינגו' השקול לביטוי 'לדבר יוונית' שמשמעו להשתמש בשפה לא מובנת".

==מלחמת ארצות הברית–מקסיקו==
העימות הצבאי בין שתי המדינות במאה ה-19 הוליד מספר סברות למקור המושג, על אף שאלו נדחו מאחר שנמצאו עדויות מוקדמות יותר לשימוש בו. עם זאת, שמועות עיקשות טענו כי המדובר בשיבוש שנולד עקב שמות קוד לגדודים האמריקאים (כי אחד מהם נודע בתור "ירוק") או בעקבות שיר שהחיילים האמריקאים נהגו לשיר בשם "הלילך גדל ירוק". כביכול בעקבות זאת נפוצה קריאה בקרב המקסיקנים אל עבר האמריקאים "ירוקים לכו!" (Green Go!).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כינויי גנאי
קטגוריה:מילים וביטויים בספרדית
קטגוריה:סלנג
קטגוריה:מילים וביטויים בפורטוגזית
Sixpence None the Richer

Sixpence None the Richer (סיקספנס נון דה ריצ'ר) היא להקת רוק נוצרי מניו בראונפלס, טקסס, הפועלת מנאשוויל, טנסי. שמה של הלהקה, שמשמעו "לא התעשר ולו בשש פרוטות", מבוסס על קטע מספרו של ק.ס. לואיס, "נצרות כפשוטה". הלהקה נוסדה על ידי מאט סלוקום ולי נאש, הזמרת, בתחילה שנות ה-90.

ב-1997 הוציאה הלהקה אלבום הנושא על שמה, אשר קיבל תשומת לב בציבור הרחב. ב-1999, השיר "Kiss Me" הופץ כסינגל, ובזכותו התפרסמה הלהקה ברחבי ארצות הברית. השיר גם זכה להצלחה במדינות רבות, וכיכב בפסקול של מספר סרטים, (המוכר מביניהם, "יש לה את זה") ובתוכניות טלוויזיה (למשל, "דוסון קריק").

בשנת 2000 ביצעה הלהקה גרסת כיסוי לשיר "There She Goes" של הלהקה The La's, והוציאה אותו כסינגל, והוא הפך במהרה ללהיט השני שלהם.

הלהקה עמדה להוציא אלבום נוסף, כאשר חברת התקליטים שלה החלה להתפרק, ובכך נדחתה ההשקה. בהמשך רכשה אותה חברת התקליטים "Word Records", והאלבום "Divine Discontent" הופץ ב-2002. בין השירים באלבום זה נכלל השיר "Don't Dream It's Over", שגם הוא זכה להצלחה מסוימת, ונחשב ללהיט השלישי של הלהקה.

ב-26 בפברואר 2004 הכריז מאט סלוקום במכתב למגזין CCM על פירוקה של סיקספנס נון דה ריצ'ר. חודשים מספר לאחר מכן, הוא הכריז על הצטרפותו ללהקה חדשה, ה-"Astronaut Pushers". לי נאש החלה בעבודה עם המפיק פייר מרשנד.

בשנת 2007 הכריזה הלהקה כי היא מתאחדת ומתחילה לעבוד על אלבום חדש. באותה שנה הוציאה את האלבום "The Dawn of Grace". ב-2012 הוציאה הלהקה את האלבום "Lost in Transition".

ב- 12 בנובמבר 2016 הופיעה הלהקה בפסטיבל Love Love Rock בטאיפיי, טייוואן, עם מספר להיטים, ביניהם "Don't Dream It's Over", "Kiss Me" ו- "There She Goes".

==דיסקוגרפיה==
* The Fatherless & the Widow (1994)
* This Beautiful Mess (1995)
* Sixpence None the Richer (1997)
* Divine Discontent (2002)
* Lost in Transition (2012)

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20160303230900/http://www.musikef.com/סיקספנס-נון-דה-ריצ-ר-Sixpence-None-the-Richer.html סיקספנס נון דה ריצ'ר], במוסיכיפדיה של רדיו מוסיכיף 69FM.

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:נאשוויל: להקות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1992
132

== אירועים ==

ללא תאריך מדויק: 
* תחילת מרד בר כוכבא. 
* השלמת בנייתו של מקדש זאוס האולימפי שבאתונה
* תחילת בנייתו של קבר הדריאנוס ברומא, הידוע כיום כטירת סנטאנג'לו
* הסייסמוגרף מומצא על ידי הסיני ז'אנג הנג

== נולדו ==

ללא תאריך מדויק: 
* הואן, קיסר סין משושלת האן (מת ב-168)

== נפטרו ==

ללא תאריך מדויק: 
* פארסמן השני, מלך איבריה הקווקזית (נולד ב-116)

== לוח שנה ==

==קישורים חיצוניים==
הפלפאף

סמל בית הפלפאף
בית הפלפאף הוא בית בבית הספר הוגוורטס, בסדרת ספרי הארי פוטר שכתבה ג'יי קיי רולינג. בית זה נוסד על ידי הלגה הפלפאף, אשר נחשבה לטובת לב והייתה מוכנה לקבל לביתה תלמידים ללא דרישות מוקדמות. התכונות הרצויות בבית זה הן הגינות, סבלנות, נאמנות וחריצות. מקור השם הוא במילים האנגליות huff and puff, המרמזות על מאמץ וחריצות. סמל הבית הוא גירית דבש שחורה על רקע צהוב, וחדר המועדון שלו שוכן ליד המטבחים .
בדומה לרייבנקלו, בית הפלפאף אינו תופס נפח רב בעלילת הספרים, עם זאת, סדריק דיגורי העלה את קרנו של הבית בשל תפקידו בנבחרת הקווידיץ' ובשל השתתפותו בטורניר הקוסמים המשולש בספר הרביעי. בנוסף ידוע שחלק מתלמידי הבית הצטרפו לארגון צבא דמבלדור, ואף השתתפו באופן פעיל בקרב על הוגוורטס. דמויות מפורסמות מהפלפאף: סדריק דיגורי. 

== דברי מצנפת המיון ==
מצנפת המיון:

"אך אם בגולגולתו אמצא

טוב לב ואורך רוח,
 
אודיע כי להפלפאף

הוא מועמד בטוח!"

באנגלית:

"You might belong in Hufflepuff, Where they are just and loyal, Those patient Hufflepuffs are true and unafraid of toil."

== הלגה הפלפאף ==
הארי פוטר וחדר הסודות"]]
הפלפאף היא אחת מארבעת מייסדי הוגוורטס, והיא ידועה כטובת לב וחרוצה. על פי רולינג, אך לא מצוין בקאנון, היא זו שיזמה את העסקתם של גמדוני הבית במטבחי הוגוורטס ואף הייתה הראשונה שהביאה אותם מאירלנד לאנגליה. הפלפאף הותירה אחריה ספל קסום, אשר עבר מדור לדור במשפחתה. הספל נגנב על ידי וולדמורט, שהפך אותו לאחד מההורוקרוקסים שלו.

==תלמידי הפלפאף==
סדריק דיגורי ([[רוברט פטינסון)]]
*סדריק דיגורי מבוגר מהארי בשלוש שנים. הוא משחק קווידיץ' בעמדת המחפש, והוא גם הקפטן של נבחרת בית הפלפאף. בספר השלישי מתואר כיצד הוא מפגין הגינות רבה בכך שביקש משחק חוזר בעקבות התעלפותו של הארי כתגובה לסוהרסנים. סדריק מתואר כנער יפה תואר המצטיין בלימודים, מכהן כמדריך בהפלפאף, וזוכה להערצת התלמידות בהוגוורטס. בספר הרביעי הוא מנהל מערכת יחסים קרובה עם צ'ו צ'אנג (ובכך גורם להארי לקנא בו) ומשתתף בטורניר הקוסמים המשולש (ומנצח בו ביחד עם הארי), אך בסיום הטורניר הוא נרצח על ידי פיטר פטיגרו בהוראת וולדמורט.
*ארני מקמילן לומד באותה שכבה עם הארי. בספר השני הוא טוען שהארי אחראי לתקיפות התלמידים המתרחשות בטירת הוגוורטס, אך לאחר שגם הרמיוני גריינג'ר מותקפת הוא חוזר בו ומאמין להארי. חברו הטוב ביותר הוא ג'סטין פינץ' פלצ'לי, והשניים מצטרפים לצבא דמבלדור בספר החמישי. התנהגותו של ארני מתוארת כפומפוזית, אך הוא נאמן מאוד לחבריו ולדמבלדור.
*זכריה סמית מתואר כתלמיד מעצבן ויהיר שמצטרף לצבא דמבלדור בספר החמישי. סמית' מחליף את לי ג'ורדן במשחק הקווידיץ' הראשון בספר השישי, ונותן פרשנות מוטה נגד שחקני גריפינדור. הוא משחק בקבוצת הקווידיץ' של הפלפאף בתפקיד רודף.
*ג'סטין פינץ' פלצ'לי לומד באותה שכבה עם הארי, והוא בן לזוג מוגלגים. בעקבות תקרית בספר השני שבה הארי מפגין את יכולתו לדבר בלחשננית (שפת הנחשים) הוא חושש שהארי מעוניין לתקוף אותו, ולבסוף אכן מותקף על ידי ג'יני ויזלי שנשלטת על ידי וולדמורט. חברו הטוב ביותר הוא ארני מקמילן.
*חנה אבוט לומדת באותה שכבה עם הארי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הארי פוטר
מולדובה (חבל ארץ)

החבלים ההיסטוריים של רומניה
מולדובה (ברומנית: Moldova) הוא חבל ארץ בצפון-מזרח רומניה. מאז הכרזת העצמאות של רפובליקת מולדובה מכונה החבל גם בשם "מערב מולדובה" (Moldova occidentală או Moldova de vest).
== גאוגרפיה ==
החבל, המשתרע על פני 35,806 קילומטרים רבועים, שוכן באזור שהיה בעבר שייך לנסיכות מולדובה. במהלך ההיסטוריה של האזור ספחה האימפריה הרוסית חלק משטחי הנסיכות. שארית הנסיכות התאחדה עם נסיכות ולאכיה ויצרו בכך את המדינה הקרויה רומניה. חלק מהאזורים שסופחו לאימפריה הרוסית מהווים כעת מדינה עצמאית הנושאת את השם רפובליקת מולדובה ובחלקם הקטן משתייכים לאוקראינה.

חבל מולדובה שברומניה גובל בצפון עם אוקראינה, בצפון מערב עם חבל בוקובינה המחולק בין אוקראינה לרומניה, במערב עם טרנסילבניה, בדרום עם מונטניה, בדרום מזרח עם דוברוג'ה ובמזרח עם רפובליקת מולדובה.

חבל מולדובה שברומניה כולל בימינו את המחוזות הבאים (מצפון לדרום):
* מחוז בוטושאן - לא כולל את היישובים סינאוץ, רוגוז'שט וקנדשט, שהם חלק מחבל בוקובינה.
* מחוז סוצ'אבה - רק החלק הדרומי והמזרחי, כולל העיר פלטיצ'ן.
* מחוז יאשי
* מחוז ניאמץ - לא כולל את היישובים ביקאזו ארדלאן, ביקאז-קיי ודמוק, שהם חלק מחבל טרנסילבניה.
* מחוז וסלוי
* מחוז בקאו - לא כולל את היישובים גימש-פגט ופויאנה סראטה, שהם חלק מחבל טרנסילבניה.
* מחוז גאלאץ
* מחוז ורנצ'אה - לא כולל את היישובים שמדרום לנחל מילקוב, השייכים לחבל מונטניה.

אוכלוסיית החבל, לפי נתוני שנת 2011, כוללת 4,284,062 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רומניה: חבלי ארץ
קטגוריה:נסיכות מולדובה
מולדובה (פירושונים)

שטחי [[נסיכות מולדובה ההיסטורית במדינות בנות ימינו: הנסיכות מוצגת בצבעים אדום, ורוד וכתום.כיום: השטח באדום מהווה את רפובליקת מולדובה, השטח בוורוד הוא חלק מרומניה והשטחים בכתום משתייכים לאוקראינה.בנוסף ניתן להבחין בחבל בוקובינה ("מולדובה האוסטרית") שדרומו ברומניה וצפונו באוקראינה.]]
רפובליקת מולדובה היא מדינה במזרח אירופה, בין אוקראינה (ממזרח ומצפון) לרומניה (ממערב). מרבית שטחה היה שייך בעבר לנסיכות מולדובה, נסיכות ששטחה הכולל היה גדול כמעט פי שלושה. כיום כמעט מחצית משטח היסטורי זה מצוי ברומניה, כמעט שליש ממנו ברפובליקת מולדובה, וקצת יותר מחמישית ממנו באוקראינה. מקור השם הוא נהר מולדובה, שעובר בשטח רומניה של ימינו.

==הערות שוליים==
הארדקור היפ הופ

הראפר [[אקזיביט, בהופעה באדלייד, 2007]]
הארדקור היפ הופ (אנגלית: Hardcore hip hop), הוא תת-סגנון מוזיקלי המשתייך לסגנון ההיפ הופ אשר התפתח במהלך שנות ה80 בסצנת ההיפ הופ של של החוף המזרחי. כיוון שהחלוצים של סגנון זה היו אמנים כגון Run-DMC, Schooly-D, Boogie Down Productions וההרכב פאבליק אנמי (Public Enemy), הז'אנר מאופיין כראפ קשוח העוסק בסקס, בסמים ובאלימות.

==רקע==
בשנת 1986, החל סקולי די (Schoolly D), מאפיונר מפילדלפיה, להשתמש בשיריו בקללות ומילים גסות, דבר שלא היה נפוץ בשירי ראפ.
בתחילת 1987 להקת Boogie Down Productions ובראשה הראפר KRS-One המציאו ז'אנר חדש של ראפ מחתרתי ופוליטי עם האלבום (Criminal Minded) הנקרא "Hardcore Rap". מאוחר יותר אותה שנה להקת פאבליק אנמי (Public Enemy), להקת ראפ מניו יורק, אימצה את הסגנון הזה והפכה אותו לפופולרי מאוד עם אלבומה "Yo! Bum Rush the Show". לדעת מעריציה הלהקה גרמה לשינוי מהותי בסגנון הראפ.
עם זאת, ההארדקור ראפ נחלש כאשר אייס קיוב (Ice Cube) מלוס אנג'לס יצר תת-סגנון להארדקור ראפ הנקרא גנגסטה ראפ, שהוא ייחודי עבור החוף המערבי בארצות הברית ונחשב ליותר בוטה מהארדקור ראפ. ניתן להתייחס לחלוקה בין סגנונות הראפ לפי אזורים גאוגרפים בארצות הברית: החוף המזרחי הראפ הוא בסגנון הארדקור ראפ, ובחוף המערבי הסגנון הוא גנגסטה ראפ. להקת הגנגסטא ראפ N.W.A, זכתה להצלחה גדולה והפכה להיות במרכז הבמה של הראפ.

אף על פי שפאבליק אנמי המשיכו בקריירה שלהם גם אחרי אלבומם המצליח ב-1988, הם כבר לא זכו להצלחה גדולה ואת מקומם תפסה להקת N.W.A. ראפרים רבים המשיכו ליצור הארדקור ראפ, אך N.W.A היו במרכז הבמה.
כאשר אייס קיוב (חבר להקת N.W.A) פרש, להקת ה-N.W.A איבדה קצת מהפופולריות שלה ולהקת הארדקור ראפ מניו יורק בשם EPMD הצליחה לנצל דעיכת N.W.A ורכשה לעצמה שם. האלבום הראשון של אייס קיוב הוקלט בניו יורק בשיתוף פאבליק אנמי וכתוצאה מההשפעות הפוליטיות שלהם על האלבום, האלבום נחשב להארדקור ראפ.

רק אחרי תקופת הזהב (1986-1993), ב-1994, אחרי שורה של אלבומי הנחשבים הצלחות של הגנגסטה ראפ מצד ד"ר דרה, אייס קיוב וסנופ דוג, נאז (Nas), הראפר הצעיר מקווינס, ניו יורק, הוציא את אלבומו "Illmatic" שהיה ה"אלבום הרשמי" שהחזיר את תשומת הלב להארדקור ראפ.
עם תום תקופת הזהב נחלש ז'אנר הגנגסטא ראפ וזאת ניצל הראפר הנוטוריוס בי. איי. ג'י. (The Notorious B.I.G) מברוקלין, ניו יורק, עם האלבום "Ready To Die" ב-1994 שנחשב לאחד מאלבומי הראפ הטובים ביותר של כל הזמנים.
הנוטוריוס בי. איי. ג'י. נהפך לדמות המדוברת ביותר בראפ באותה שנה, והחלו בעיות בינו לבין הגנגסטא ראפר טופאק שאקור. ייתכן שזו הסיבה למלחמת החופים בין החוף המערבי (גנגסטא ראפ) לבין החוף המזרחי (הארדקור ראפ).

כאשר ב-1996 נסתיימה תקופת הגנגסטה ראפ בשל מותם של שני גנגסטא ראפרים מהחוף המערבי (Eazy-E וטופאק), ד"ר דרה סיים את עידן הגנגסטא ראפ באלבום מחווה לשני חבריו. כל אותם ראפרים מהחוף המערבי שעד עתה ניגנו גנגסטא ראפ משייכים את עצמם כעת לגנגסטא ראפרים בצורה לא רשמית. כל ראפר מהחוף המערבי שהתחיל את הקריירה שלו לאחר תקופת הגנגסטא ראפ (1996) נחשב להארדקור ראפר (בין ההארדקור ראפרים ה"טהורים" מהחוף המערבי נמנים: מאסטר פי, אקזיביט ודה גיים).

לאחר 1996 עשרות ראפרים מסוג הארדקור ראפ התחילו להופיע כמו DMX ואמינם, ויותר מאוחר ד"ר דרה שהפך באותה תקופה למפיק ראפ שהפיק בשנות האלפיים לראפר ההארדקור 50 סנט.

כיום ההארדקור ראפ נהפך למינסטריים ולסגנון הראפ הנפוץ ביותר, ויש אלפי הארדקור ראפרים ברחבי ארצות הברית ובעולם.

קטגוריה:היפ הופ
צחוק של עכברוש (אופרה)

עטיפת הרומן "צחוק של עכברוש"
צחוק של עכברוש היא אופרה קאמרית ישראלית שהלחינה אלה מילך-שריף ללִבְרִית המבוססת על הספר בעל אותו השם מאת נאוה סמל, ועוסקת בשואה ובזיכרונה.

באופרה עשר תמונות, והיא בנויה לשמונה זמרים, מקהלת נערות ותזמורת. משך הצגתה כשעה ושלושים וחמש דקות. האופרה הועלתה לראשונה בהפקת התיאטרון הקאמרי ב-9 באפריל 2005 בבימויו של עודד קוטלר. בהפקה המקורית משתתפים בבת מרום בתפקיד הסבתא (מצו סופרן), מאי ישראלי בתפקיד לימה אנרגלי (סופרן), אלכסיי קנוניקב בתפקיד הכומר (בריטון), עינת ארונשטיין בתפקיד הילדה בבור (סופרן), קלייר מגנאג'י בתפקיד הנכדה (סופרן), יונתן חיימוביץ', בתפקיד סטש (בריטון), יבגני נג'ינץ, בתפקיד האיכרה (מצו-סופרן) וגבריאל לובנהיים בתפקיד האיכר (בס-בריטון) ומקהלת מורן. התזמורת הקאמרית הישראלית בניצוחו של אורי לשמן מלווה את היצירה.

האופרה מגוללת את סיפורה של ילדה יהודייה קטנה בפולין במהלך תקופת השואה, אשר נמסרת בידי הוריה למשמורת אצל משפחת איכרים גויים. במעגל שני של סיפור מסגרת מספרת הילדה, שהיא עתה סבתא, בתל אביב של סוף המאה העשרים, את סיפורה לנכדתה, ובמעגל החיצוני ביותר של הסיפור עומדים בשלהי שנת 2099 החוקרים לימה אנרגלי ושותפה סטש, אשר חוקרים את מיתוס "ילדה ועכברוש" ששרד מימי השואה בספריית הזכרונות האנושית.

האופרה ייצגה את ישראל בתיאטרון העירוני של ורשה בשנת 2005, בפסטיבל אמנויות הבמה בעיר סיביו שברומניה, בתיאטרון הלאומי של בוקרשט בשנת 2008 ובקנדה בשנת 2009.

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.today/20130107221234/www.cameri.co.il/index.php?page_id=352 צחוק של עכברוש], באתר הקאמרי
* אלי אשד, [http://www.e-mago.co.il/Editor/fantasy-956.htm צחוק של עכברוש / האופרה]
* [https://web.archive.org/web/20110914182356/http://www.ellasheriff.com/hworks-rat.asp צחוק של עכברוש] באתר המלחינה
* [https://web.archive.org/web/20110914182217/http://www.ellasheriff.com/hworks-rat-golomb.asp צחוק של עכברוש] -- מאמר מאת ד"ר אורי גולומב

==הערות שוליים==

קטגוריה:אופרות
קטגוריה:השואה במוזיקה
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית ישראלית
קטגוריה:אופרות בעברית
קטגוריה:מוזיקה על פי יצירות אמנות
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי פולין
אולד-סקול היפ הופ

[[גראנדמאסטר פלאש, מחלוצי ההיפ הופ]]
די.ג'יי קול הרק, מחלוצי ההיפ הופ
אולד-סקול היפ הופ (באנגלית: Old-school hip hop) היה השלב הראשון מתוך שלושת שלבי ההתפתחות מוזיקת היפ הופ משנות השבעים ועד שנת 1986. המושג "אולד סקול ראפ" מתאר הן את שם התקופה והן את סגנון הראפ שהיה מקובל בתקופה זו (כולל פופ ראפ). נהוג לסיים את התקופה עם הופעתם של סגנונות ההארדקור היפ הופ והגנגסטה ראפ בסוף שנות השמונים.

זמר סקא ורגאיי בשם דיג'יי קול הרק , היגר בתחילת שנות השבעים מג'מייקה לניו יורק שבארצות הברית. ב-1977 הממציא הרק את ה"בריק-ביטינג". במקביל אליו פיתח הדיג'יי גראנדמאסטר פלאש את טכניקות הדיג'יי והסקראצ'ינג. הם טבעו את מונח ה"היפ הופ", ונהוג למנות את תחילת התקופה מרגע זה.

בשלב זה, ההיפ הופ לא היה מוכר לציבור הרחב. ב-1979 הוציאה להקת שוגר היל גאנג סינגל בשם "Rapper's Delight" שהצליח בפעם הראשונה לפרסם את הז'אנר שעד אז היה מוכר רק למעטים. הסינגל נחשב לאחד משירי ההיפ הופ המצליחים ביותר בכל הזמנים עם מכירות שעמדו על כ-2 מיליון עותקים. כמו כן הלהקה נחשבת ל"ממציאה" של המושג "ראפ" כשם נרדף להיפ הופ כפי שהוא בא לידי ביטוי בסינגל זה.

מרכזו של הראפ בתקופה זו היה בניו יורק והוא לא התפשט לערים אחרות בשלב זה. הראשון שהתאים את הראפ למוזיקת דיסקו היה דיג'יי הוליווד. ב-1979 הדיג'יי גראנדמאסטר פלאש מניו יורק שעבד יחד עם דיג'יי הוליווד המציא את הרמיקסים ואת טכניקות הסאונד המקובלים עד היום במסיבות. גרנדמאסטר נחשב לראפר המפורסם הראשון שהיה מקליט שירים על גבי קסטות והוא גם הרבה לשתף פעולה עם להקות והוא זכה לפופולריות רבה.

עם הזמן התפשט הראפ לכל אורך החוף המזרחי של ארצות הברית וב-1985 קנה לו אחיזה גם בחוף המערבי. הראפר הראשון של החוף המערבי הוא טו שורט (Too Short) שהתחיל לשיר שירי ראפ בעלי מסר עם אלבומו הראשון "Players". למרות הופעותיו של טו שורט הראפ של החוף המערבי היה עדיין בחיתוליו.

אל אל קול ג'יי (LL Cool J) היה הראפר הראשון שיצר סגנון חדש של ראפ הנקרא פופ ראפ (ראפ שמדבר על אהבה ובעל מסרים רומנטיים) ב-1985 עם אלבומו "Radio". להקת הראפ "Run-D.M.C" שהייתה לא ידועה עד שנת 1984 עת הוציאו את אלבומם הראשון "Run D.M.C". עם הוצאתו הפכו למודל לחיקוי של הראפ.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20080127211602/http://www.hasharat.co.il/html/10uneed_29.php עשרה אלבומי אולד-סקול מומלצים - מאת עומר לוגסי] באתר השרת העיוור

קטגוריה:היפ הופ
דוקלה

דוּקְלָה (בפולנית: Dukla; ביידיש: דיקלע) היא עיירה בגליציה המזרחית, בדרום מזרח פולין. אוכלוסייתה מונה כ-2,200 נפש. העיירה נמצאת בהרי הקרפטים המזרחיים. מספר קילומטרים מדרום לה, נמצא מעבר ההרים של דוקלה, אשר נמצא על הגבול הסלובקי ואשר היווה מעבר חשוב במאות השנים האחרונות. בין היתר, ניטשו על השליטה בו, קרבות במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
העדות הראשונה לקיום דוקלה היא מ-1366 במסמך שהוציא קז'ימייז' השלישי, מלך פולין. 
ב-1474 נהרסה העיירה על ידי צבאו של השליט ההונגרי מתיאש הוניאדי.
ב-1772, עם חלוקת פולין עברה דוקלה לשלטון האימפריה האוסטרית. 
ב-1849 נכבשה על ידי רוסיה. בשנים 1884 ו-1891 כילו שריפות חלקים גדולים מהעיירה. 

החל מייסודה ועד לאחר מלחמת העולם השנייה, עברה השליטה המקומית בדוקלה בין משפחות אצילים מקומיות. 
אחת מהעברות הבעלות על העיירה התרחשה בסוף המאה ה-18, אחרי שיוזף השני, קיסר אוסטריה כפה על הבעלים, שזסני פוטוצקי, לשחרר יהודי מהכלא בעיר קריסטינופול, בטענה "כיוון שאל לאדם להיות בעל שררה על השווה לו, על היהודי להשתחרר מהכלא". בעקבות הפגיעה במעמדו, מכר פוטוצקי את אחוזותיו בגליציה, כולל את דוקלה.

לאורך כל השנים הייתה דוקלה על נתיב סחר בין הונגריה ופולין וחלק גדול מתושביה עסקו במסחר.

==אזכורים בתרבות==
בשנת 2009 הופיע בעברית בהוצאת מודן הספר "דוקלה" מאת אנדז´י סטאשיוק (תרגמה מפולנית: מירי פז) ובו תיאור פיוטי של ביקור בעיירה.

==הקהילה היהודית==
ראשית ההתיישבות היהודית בדוקלה הייתה ב-1380. הגידול באוכלוסייה היהודית חל במאה ה-18. ב-1895 נבנתה גימנסיה על ידי קרן של הברון הירש. חלק גדול מהיהודים עסקו במסחר ובמיוחד במסחר ביין. 

נתונים על יהדות דוקלה:
*1674 – 23 יהודים
*1765 – 347 יהודים
*1881 – 2,553 יהודים (84.2% מכלל האוכלוסייה)
*1900 – 2,539 יהודים (79% מכלל האוכלוסייה)
*1921 – 1,509 יהודים (72.5% מכלל האוכלוסייה)

===בשואה===
דוקלה שכנה סמוך לקו חלוקת פולין בין גרמניה לברית המועצות ונכללה בשטח גנרלגוברנמן הגרמני. לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-8 בספטמבר 1939, גרשו הגרמנית את מרבית יהודי דוקלה מזרחה לשטח ברית המועצות. לאחר מכן החלו במעשי התעללות ביהודי המקום שנותרו בו, ובהטלת גזירות על האוכלוסייה היהודית, תוך ציווי בעבודות כפייה. כמו כן, הוקם בעיירה יודנרט, ובאביב 1942 רוכזו יהודיה בגטו סגור.

בתחילת אוגוסט 1942 הוקף הגטו בעיירה בידי המשטרה האוקראינית. מתוך 3,500 יהודי דוקלה ויהודי רימנוב הסמוכה שהיו במקום, נלקחו הזקנים והתשושים אל היער הסמוך ונרצחו, וכ-300 גברים הועברו לשני מחנות עבודה שהוקמו בעיירה, אשר חוסלו בדצמבר 1942. כל יתר יהודי המקום שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

יוסף גוזיק שהתגורר בדוקלה התחבא לאורך המלחמה יחד עם אחיו בביתו של איש מחתרת פולני שהתגורר בכפר הסמוך. גוזיק כתב יומן מפורט בעברית, ובו תיאר את חייו ותחושותיו במחבוא.

==קישורים חיצוניים==

* 
בית הכנסת בדוקלה]]
* [http://www1.yadvashem.org/yv/he/research/ghettos_encyclopedia/ghetto_details.asp?cid=239 דוקלה] באנציקלופדיה של הגטאות
* [http://www.moreshetyahadutpolin.org/glossary/353.html הקהילה היהודית בדוקלה], אתר מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
קטגוריה:מעברי הקרפטים
אדוארד סטטיניוס

אדוארד ריילי סטטיניוס (באנגלית: Edward Reilly Stettinius;
22 באוקטובר 1900 - 31 באוקטובר 1949) היה מזכיר המדינה של ארצות הברית תחת הנשיאים פרנקלין רוזוולט והארי טרומן בשנים 1944–1945 והשגריר הראשון של ארצות הברית באו"ם.

== חייו ==
סטטיניוס יליד שיקגו, למד בין השנים 1920 ו-1924 באוניברסיטת וירג'יניה. ב-1926 הפך לעוזרו של ג'ון לי פראט, סגן הנשיא של חברת ג'נרל מוטורס, וב-1931 ירש את פראט בתפקיד. בג'נרל מוטורס עבד על תוכנית עזרה למובטלים וכך הכיר את פרנקלין רוזוולט. ב-1934 התקבל למשרת מנהל בכיר בחברת "יו אס סטיל", אך לאחר היבחרו של רוזוולט לנשיא ארצות הברית, סטטיניוס התבקש על ידיו לעבור למשרה מנהלית בממשל האמריקאי. כעבור שנתיים הופקד על תוכנית השאל-החכר כעזרה ללוחמים במלחמת העולם השנייה. ב-1943 היה לסגן מזכיר המדינה ובנובמבר שנה לאחר מכן החליף את קורדל הול בתפקיד בגלל מצבו הבריאותי של הול.

לסטטיניוס היה חלק בייסוד האומות המאוחדות, והוא נכח בטקס הייסוד הרשמי ב-26 ביוני 1945. כמזכיר המדינה, הוא קיבל החלטה להחזיר לברית המועצות ספר קודים רוסי שנמצא בפינלנד. החלטה זו עצרה את ניסיונות ארצות הברית לפענח קודים רוסיים, שרבים מהם הכילו מידע על פריסה רחבה של סוכנים סובייטים במשרות ממשלתיות בכירות בארצות הברית. זמן קצר לאחר מכן התפטר סטטיניוס מתפקיד מזכיר המדינה והפך לשגריר ארצות הברית באו"ם. מתפקיד זה התפטר ביוני 1946 לאחר שמתח ביקורת על סירובו של טרומן להיעזר באו"ם כדי להפיג את המתח עם ברית המועצות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית באו"ם
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל פרנקלין דלאנו רוזוולט
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל הארי טרומן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949
משה שור

משה שוֹר (בפולנית: Mojżesz Schorr; 10 במאי 1874, פשמישל, גליציה – 8 ביולי 1941, אוזבקיסטן) היה מורה ומנהיג רוחני, חוקר היהדות והמזרח הקדום וסנאטור יהודי בפולין.

== חייו ==
משה שור נולד בשנת 1874 בפשמישל שבגליציה (אז בתחומי אוסטריה, לימים בתחומי הרפובליקה הפולנית השנייה). קיבל חינוך מסורתי וכללי נרחב. למד פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת וינה ומדעי היהדות בבית המדרש לרבנים בעיר. עבודתו הראשונה נתפרסמה בשנת 1896 על הנושא "לתולדות דון יוסף נשיא" על יסוד תעודות שבארכיון לבוב. הדיסרטציה שלו מטפלת בנושא היסטורי: "על המשטר הארגוני של יהודי פולין למן התקופה הקדומה ועד שנת 1772" (כלומר, עד חלוקת פולין; העבודה נשלמה בשנת 1899). כמלומד צעיר ומבטיח, המשיך שור לפרסם עבודות על תולדות יהודי פולין, ועורר תשומת לב בעולם המחקר. למרות זאת, הוא פנה לשטח מחקרי חדש - המזרח הקדום. לאחר ששימש שש שנים כמורה בבית ספר תיכון וכמורה לדת בסמינר הממשלתי למורים בלבוב, יצא בשנת 1902 לברלין ואחר כך לווינה להשתלם במדעי המזרח. זו הייתה תקופת מפנה בחקר המזרח, ושור החליט להקדיש לו את חייו.

ב-1910 שימש כדוצנט והחל מ-1916 כפרופסור באוניברסיטה בלבוב. הרצה על פילולוגיה שמית והיסטוריה שמית עתיקה. בשנים 1907–1910 פורסמו שלושה כרכים של חיבורו: "התעודות הבבליות מימי השושלת הבבלית הראשונה". עבודה זו הקנתה לו פרסום בינלאומי. עבודתו הגדולה השנייה מטפלת בתעודות החלק האזרחי והפרוצדורה המשפטית הבבלית הקדומה.

בשנת 1922 ירש את מקומו של הרב ד"ר שמואל אברהם פוזננסקי בבית הכנסת טלומצקה בוורשה וכרב ראשי. שור השמיע מעל במה זו דרשות אמיצות על בניין הארץ ועל בעיות לאומיות אחרות. בשנת 1928 נבחר לאקדמיה הפולנית למדעים ובה בשנה ניגש יחד עם חבריו להקמת המכון לחכמת ישראל. במכון הורה תנ"ך, ובלשנות שמית. בשנים 1927–1930 שימש רקטור במכון, ששינה את שמו ל"[http://www.daat.ac.il/daat/chinuch/mosdot/hamahon1-2.htm מכון למדעי היהדות" בוורשה]. באותן שנים עסק בניסיון להוציא לאור מהדורה שנייה מעודכנת של הספר אוצר הספרים, אשר חותנו, יעקב בן-יעקב (בנו של עורך המהדורה הראשונה, יצחק אייזיק בן יעקב), עדכן במשך 40 שנה לאחר צאת המהדורה הראשונה. מאמציו לא נשאו פרי וכתב היד אבד בשואה. בשנותיו האחרונות שימש נציג היהודים בסנאט הפולני, והצטיין במלחמתו נגד עלילות אנטישמיות. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה יצא לווהלין ונכלא על ידי הרוסים. שור מת בבית כלא באוזבקיסטן.

[[שלט רחוב ברחוב משה שור בשכונת רמות אלון בירושלים.]]
על שמו נקראו מספר רחובות בישראל, חלקם תחת השם "פרופסור שור".

==כתביו==

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.daat.ac.il/daat/chinuch/mosdot/hamahon-2.htm המכון למדעי היהדות בוורשה] באתר "דעת"
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים פולנים
קטגוריה:חוקרי יהדות
קטגוריה:חוקרי יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:מזרחנים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אשורולוגים
קטגוריה:יהודים חברי הסנאט של פולין
קטגוריה:רבנים חברי פרלמנטים
קטגוריה:ורשה: רבנים
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:ילידי 1874

קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1941
הגם אתה, ברוטוס?

דיוקן ברוטוס על מטבע המנציח את רציחתו של קיסר
הגם אתה, ברוטוס? (בלטינית: Et tu, Brute?&lrm;) היו, על פי מחזהו של ויליאם שייקספיר, מילותיו של יוליוס קיסר, דיקטטור הרפובליקה הרומית, מיד אחרי שהתנקשו בו קסיוס וברוטוס. לאחר מכן אמר את המלים "אז פול, קיסר", ומת.

מקורות עתיקים מייחסים לקיסר "מילים אחרונות" אחרות, או שמציינים כי מת בלי לומר דבר. אחת הגרסאות הנפוצות יותר מספרת כי אמר "הגם אתה, בני?" ביוונית (καὶ σὺ τέκνον) בהתייחסו לאחד מרוצחיו, מרקוס יוניוס ברוטוס, אשר לפי שמועות היה בנו מפרשת אהבים אותה ניהל עם אמו סרוויליה קפיאוניס. הפירוש המקובל הוא שהדברים מבטאים את התדהמה ותחושת הבגידה העמוקה שקיסר חש לנוכח העובדה שברוטוס היה בין רוצחיו, אולם ייתכנו פירושים אחרים למילים אלו; ייתכן שהן באו לבטא את הזלזול של קיסר בברוטוס בכך שהוא קורא לו בפטרונות "בני". לפי פירוש אחר זאת הייתה אמרה נפוצה שתוכנה המלא הוא "גם אתה, בני, תדע יום אחד את טעם השלטון", כלומר שגם ברוטוס ימות מוות אלים לאחר שיגיע לפסגת הכוח.

הגרסה הלטינית שלעיל פורסמה על ידי ויליאם שייקספיר, שהשתמש בה במחזהו "יוליוס קיסר".

מילים אלה הפכו לביטוי פופולרי המשמש לרוב את מי שחש נבגד על ידי אדם קרוב.

==ראו גם==
* רצח יוליוס קיסר

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביטויים שייקספיריים
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:יוליוס קיסר
אור (סרט)

[[דאנה איבגי (מימין) ורונית אלקבץ (משמאל)]]
"אור" ("האוצר שלי") הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויה של קרן ידעיה משנת 2004, עם רונית אלקבץ ודאנה איבגי בתפקידים הראשיים. 

הסרט זכה במענק לפיתוח התסריט בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה, וזכה בפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר (דאנה איבגי). לאחר מכן השתתף בפסטיבל ירושלים ובפסטיבלים בקולומביה ובאירופה. הסרט זכה בפרסים מיוחדים על משחק ובימוי בפסטיבל סלובקיה, בפסטיבל קאן שבצרפת (פרס מצלמת הזהב), פרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים, פסטיבל ניו יורק ופסטיבל מקסיקו.

==פרטי עלילה==
העלילה עוקבת אחר אור (דאנה איבגי), נערה בת 17, תלמידת תיכון בתל אביב, בת לאם זונה בדימוס הנמצאת במצב חלש וקשה (רונית אלקבץ). אור נאבקת לקיים את עצמה ואת אמה, רותי, ברמת חיים מינימלית; היא עובדת כשוטפת כלים במסעדה זולה, ועוסקת במחזור בקבוקי פלסטיק ופחיות עבור שקלים בודדים, תוך כדי ניסיון למנוע מאמה לחזור לעבוד ברחובות. אור, אשר מתפקדת כסוג של הורה עבור אמה, מוצאת לאמה עבודה כמנקת בית, אך אמה שבה באופן קבוע לרחוב, בניסיון לפרנס את הבית ולהחזיר את כבודה כמפרנסת. 

חייה של אור הופכים קשים יותר כאשר נאסר עליה להיפגש עם עידו בו היא מאוהבת עקב היותה "השפעה רעה". 

לבסוף תופסת אור את מקום אמה בניסיון להרחיקה מהרחוב, והופכת לזונה בעצמה.

==שחקנים==
* אור (דאנה איבגי) - הדמות הראשית בסרט.
* רותי (רונית אלקבץ) - אמה של אור. זונה לשעבר.
* עידו (מישר כהן)
* רחל (קטיה זימבריס)
* שמואל (שמואל אדלמן)

==לקריאה נוספת==
* פבלו אוטין, קרחונים בארץ החמסינים: הקולנוע הישראלי החדש - שיחות עם במאים, רסלינג, 2008, הפרק "'אור' - שיחה עם קרן ידעיה", עמ' 117-97
* שולמית אלמוג, משפט וקולנוע, הפרק "אור", עמ' 138-128, הוצאת נבו, 2012.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.transfax.co.il/?CategoryID=243 "אור"] באתר חברת "טרנספקס"
* 
* בני בן דוד, [https://web.archive.org/web/20080312074352/http://www.maayanmagazine.com/node/33 על דמותן של גיבורות הסרט אור], מערבון 1
* שלומית ליר, [https://www.academia.edu/34470651/אור_גנוז_-_הזנות_כתוצר_חברתי_בסרטה_של_קרן_ידעיה_אור_ אור גנוז: הזנות כתוצר חברתי בסרט "אור"], נגה 43, 2005
==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:זנות בישראל בתרבות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2004
לאנגר

לאנגר (Langres) היא עיר במחוז אוט-מארן שבחבל גראנד אסט בצפון-מזרח צרפת. בשנת 1999 חיו בעיר 9,586 תושבים.

==גאוגרפיה==

העיר ממוקמת על צוק אבן גיר המתנשא לגובה של 475 מטר מעל פני הים. היא נמצאת על פרשת המים שבין אגן הנהר סן לבין אגן הנהר רון.

==היסטוריה==

העיר נקראת על שם הלינגונים, אחד השבטים הקלטים שהתיישבו בגאליה. הרומאים כבשו את המקום מידי הלינגונים ובנו בו 12 מגדלים, 7 שערים וסוללה לאורך 3.5 ק"מ סביב. יישוב זה היה מקום הצטלבותן של 12 דרכים רומיות. שער ניצחון מן המאה הראשונה לספירה וחפצים שונים במוזיאון לאמנות ולהיסטוריה שבעיר מעידים על קיומה של עיר גאלו-רומית בשם אנדמאנטונום. 

אחרי פלישות השבטים הגרמאנים, העיר שגשגה בימי הביניים, בעיקר בזכות היותה מקום מושבם של בישופים שסמכותם השתרעה על שלוש פרובינציות (היום חבל שמפאן-ארדן וחבל בורגון-פראנש-קונטה). אחדים מבישופים אלה התמנו על ידי הקיסר קרל הגדול כשליחים אימפריאליים. אורבנוס מלאנגר שהיה בישופ במאה ה-4 הגיע למעמד קדוש. במאה התשיעית קיבלו הבישופים את הזכות לטבוע מטבעות, וב- 927, את הזכות למנות את מושלה הצבאי של העיר. לעיתים היו הבישופים דוכסים, שהשתייכו למעמד האצולה הצרפתי. 

במאות הארבע עשרה והחמש עשרה חוזקו הביצורים, והעיר עברה לחסותו של מלך צרפת. בתקופת הרנסאנס חל בעיר שגשוג כלכלי ניכר, והוקמו בניינים רבים שנשארו עומדים על תילם עד ימינו אלה.

==אתרי תיירות==

* ניתן לסייר לאורך הסוללה המקיפה את העיר, ולהשקיף על עמק הנהר מארן.
* מגדל נאווארה שהוקם ב- 1521 על ידי פרנסואה הראשון, מלך צרפת.
* השער הגלו-רומי שהוא העתיק שבשבעת שערי חומת העיר.
* קתדרלת מאמס, שנבנתה בין 1150 ו- 1196.
* המוזיאון להיסטוריה ולאמנות המכיל חפצי עתיקות מצריים ומוזאיקה רומאית.

אחד מבניה של העיר היה הפילוסוף דני דידרו, עורכה הראשי של האנציקלופדיה הגדולה, שפסלו מוצב ברחובה הראשי של העיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שמפאן-ארדן: ערים
קטגוריה:גראנד אסט: ערים
קאדריה

אל-קאדריה (בערבית: القادِريّة) היא "טריקה" (בערבית: طريقة - דרך, אורח חיים), כלומר מסדר השייך לזרם הסופי באסלאם. הקאדריה היא אחת ה"טריקות" הוותיקות ביותר. היא נקראת על שמו של עבד אל-קאדר אל-ג'ילאני (1077 - 1166) יליד פרס. 

מסדר זה הוא אחד הנפוצים במסדרים הסופיים בעולם האסלאם, וניתן למצוא אותו בהודו, בישראל, ברשות הפלסטינית, בפקיסטן, בטורקיה, במדינות הבלקן ובחלקים נרחבים במזרח ובמערב אפריקה.

כמה מהשייח'ים הקאדריים הנודעים הם: שייח' עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי, שהוביל את ההתנגדות האלג'יראית לקולינאיליזם הצרפתי, שייח' עוסמאן דאן פודיו, שמאמיניו הפיצו את האסלאם במערב אפריקה והקימו את הח'ליפות של סוקוטו בצפון ניגריה.

הקאדריה לא פיתחה דוקטרינות מחוץ לזרם המרכזי של האסלאם, וחבריה מאמינים בעקרונות היסוד של האסלאם, אך מפרשים אותם באופן מיסטי. כתוצאה מכך, אפילו מתנגדים לסופיות כמו שייח' אבן תיימיה, תלמידו אבן קיים אלג'וזיה ואבן רג'ב אלחנבלי, היו חברים במסדר הקאדרי ושיבחו רבות את שייח' עבד אלקאדר אלג'ילאני.

== קישורים חיצוניים ==

[https://referenceworks.brillonline.com/entries/arabic-literature-of-africa-online/the-qadiriyya-tariqa-COM_ALA_10011_3?s.num=1&s.q=Qadiriyya * “The Qādiriyya Ṭarīqa”, in: Arabic Literature of Africa Online, General Editor John O. Hunwick, R.S. O’Fahey.] 
* Trimingham, J. Spencer. The Sufi Orders in Islam. Oxford: Clarendon, 1971.
* 
* 

קטגוריה:סופיות
איגוד לשכות המסחר

בית לשכת המסחר ברחוב החשמונאים בתל אביב
איגוד לשכות המסחר הוא ארגון עסקים ומעסיקים ישראלי הפועל למען קידום האינטרסים העסקיים של חבריו במגזר המסחר והשירותים. הארגון נוסד בשנת 1919. מטרות האיגוד הן קידום המגזר העסקי בישראל, קידום כלכלת שוק ותחרות חופשית, ליברליזציה וגלובליזציה וצמצום מעורבות השלטון בעולם העסקים.
== ארגון ==
בראש האיגוד עמד מאז 2002 חבר הכנסת לשעבר אוריאל לין בתפקיד נשיא, ולצידו הנהלה מצומצמת הנבחרת מתוך נשיאות בת 22 חברים, על ידי האספה הכללית. אוריאל לין פרש ב 21 בינואר 2024 והבחירות לנשיא חדש טרם נערכו.

מספר העסקים והארגונים החברים באופן ישיר באיגוד בכל רחבי הארץ הוא כ-5,000, ובאופן עקיף עוד כ-10,000 חברות עסקיות המאוגדות בלשכות המסחר באמצעות הארגונים החברים בו. האיגוד מייצג את חבריו, המשלמים דמי חבר - חברות גדולות, בינוניות וקטנות. במסגרת האיגוד פועלים כיום כ-80 חטיבות ענפיות, המייצגות את כל קשת העסקים בענפי המסחר והשירותים. בכלל זה: מסחר סיטונאי, מסחר קמעונאי, יצוא, יבוא, נדל"ן, שוק ההון, שירותים פיננסיים, תיירות, רפואה פרטית, שירותים עסקיים ועוד. 

לאיגוד שיתופי פעולה עם לשכות מסחר מכל רחבי העולם והוא חבר בשורה של ארגונים בינלאומיים, בהם לשכת המסחר הבינלאומית (ICC), ארגון הגג של לשכות המסחר באירופה (EuroChambers), ארגון בינלאומי למנהיגים צעירים וליזמים (JCI) והארגון הבינלאומי לעסקים קטנים (ISBC).

האיגוד פועל לקידום קשרים עסקיים של חבריו בתחומי הייצוא והייבוא עם גורמים מקבילים בחו"ל, ומסייע להם באיתור שווקים חדשים, הזדמנויות עסקיות, מכרזים מקומיים ובינלאומיים וייצוג בתערוכות וכנסים. האיגוד מארח מדי שנה משלחות סחר ואורחים רשמיים מחו"ל ומארגן משלחות סחר מישראל לחו"ל. הוא גם מפעיל את פורום הנציגים הזרים הרשמיים בישראל, בו חברים שגרירים זרים ונספחים כלכליים ומסחריים המוצבים בישראל. במקביל, עוסק הארגון גם בסלילת נתיבים עסקיים למדינות אשר לישראל אין עמן יחסים דיפלומטיים.

האיגוד נאבק נגד רגולציית יתר, כגון חובת סימון מחירים והחוק המאפשר ביטול עסקה בתוך 48 שעות.

מרכז איגוד לשכות המסחר ברחוב החשמונאים בתל אביב, ובמקביל ישנן לשכות מסחר נפרדות בירושלים, בחיפה, בבאר שבע ועוד. החל משנת 2010 במסגרת האיגוד פועל איגוד הפנסיה הישראלי.

בינואר 2013 פורסם כי האיגוד מגבש הצעת חוק שתגביל את סמכות בית הדין לעבודה. על פי ההצעה לא יוכל בית הדין לקבוע הלכות כגון זו הקובעת שאין למעסיק זכות להביע דעה על התאגדות עובדיו.

== נשיאי האיגוד ==

{| class="wikitable"
|-
! נשיא !! תקופת כהונה
|-
| מאיר דיזנגוף || 1919 - 1922
|-
| אליעזר הופיין || 1922 - 1943
|-
| שמואל רפפורט || 1943 - 1946
|-
| שאול ליפשיץ || 1946 - 1949
|-
| בנימין שינזון || 1949 - 1950
|-
| זלמן סוזאייב || 1950 - 1952
|-
| שאול ליפשיץ || 1952 - 1953
|-
| אברהם כהנא || 1953 - 1965
|-
| אבנר בן-יקר || 1965 - 1985
|-
| דן גילרמן || 1985 - 2002
|-
| אוריאל לין || 2002 - 2024
|-
| שחר תורג'מן || 2024 - מכהן
|}

==ראו גם==
*לשכת המסחר הבינלאומית
*התאחדות התעשיינים בישראל 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.chamber.org.il/ איגוד לשכות המסחר] - אתר רשמי
* [http://www.facebook.com/business.israel/app_182222305144028/ דף הפייסבוק] - לשכת המסחר תל אביב והמרכז
* אתר - [http://www.cbc.org.il/ המכללה העסקית] של איגוד לשכת המסחר
* אתר - [http://www.borerut.com/ המוסד הישראלי לבוררות עסקית], מיסודו של איגוד לשכות המסחר
* תני גולדשטיין, [https://www.zman.co.il/164723/ עצמאי לעצמאי זאב], באתר זמן ישראל, 3 בנובמבר 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני מעסיקים בישראל
נדנדה תלויה

"הנדנדה" - ציור של [[יוהאן ארדמן הומל (1823)]]
ילדי קיבוץ נוה אילן על נדנדה תלויה ארוכה
ילדי [[גבעת ברנר הראשונים בחצר גן הילדים]]
נדנדה תלויה היא נדנדה שמורכבת ממושב התלוי על מוט אופקי באמצעות חבלים, שלשלאות או מוטות, המחוברים לצידיו.

עקרון הפעולה הפיזיקלי של נדנדה תלויה הוא כשל מטוטלת.
אולם נדנדה תלויה אינה מטוטלת פשוטה, מהירות ומסלול תנועתה מושפעים גם מכך שהמפעילים אינם נייחים ואינם מפעילים כוח קבוע בכיוון קבוע.

==שימושים==
===נדנדה תלויה כרהיט===
בנדנדות תלויות המשמשות כרהיט גינה המושב לרוב מרופד, דמוי ספה. לנדנדות כאלו שלד מתכת, פלסטיק או עץ, עליו תלוי המושב באמצעות מוטות. רהיט זה קיים בגדלים שונים, לרוב מאפשר ישיבה של שנים או שלושה מתנדנדים זה לצד זה. לעיתים הנדנדה מחופה בגגון בד התואם את דוגמת ריפוד המושב.

===נדנדה תלויה בקרקס===

טרפז בקרקס, המשמש אקרובטים.

===נדנדה תלויה כמתקן שעשועים===
ישנן תצורות רבות של נדנדות תלויות המשמשות כמתקן שעשועים. עבור מתנדנד יחיד, התצורה המינימליסטית כוללת כמושב לוח עץ, פלסטיק, מתכת או אף צמיג מכונית. בתצורה מאובזרת יותר, המושב הוא דמוי כסא, כולל גם משענת גב, ולעיתים ידיות.

נדנדות תלויות לשני משתמשים או יותר בנויות כשני כיסאות הפונים זה לזה. הקטנות שבהן מאפשרות ישיבה של שני מתנדנדים זה מול זה. בגדולות יותר המושבים הם ספסלים וכך עשויה הנדנדה להכיל ארבעה או שישה מתנדנדים. 

בגני שעשועים נדנדה תלויה מקובעת למתקן, שעשוי להכיל מספר נדנדות תלויות, לעיתים מסוגים שונים (ליחיד, למספר משתמשים, לפעוטות), וכן עשוי להיות משולב במתקני משחק אחרים (כגון מתקני טיפוס ומגלשות).

לשימוש ביתי קיימות נדנדות המקובעות למסגרת ניידת, וכן נדנדות שיש לתלות אותן, למשל מענף של עץ.

====הפעלת נדנדת משחק תלויה====
* המתנדנד יכול להפעיל את הנדנדה על ידי תנועות גוף מתואמות. כשהנדנדה עולה החלק העליון של הגוף מוטה לאחור והרגליים מורמות מעלה, וכשהנדנדה יורדת, החלק הקדמי של הגוף נוטה קדימה והרגליים מקופלות בברכיים, כך שכפות הרגלים נמצאות תחת מושב הנדנדה. 
* ניתן להפעיל את הנדנדה בעמידה על המושב באופן דומה - הגוף מוטה אחורה כשהנדנדה עולה, וקדימה כשהיא יורדת. 
* הפעלה מבחוץ, על ידי אדם הניצב מאחורי הנדנדה ודוחף אותה קדימה ומעלה. ניתן גם לעמוד לפני הנדנדה ולדחוף אותה אחורה. כך נוהגים לעיתים הורים לפעוטות המעוניינים בקשר עין עם הפעוט כשהוא מתנדנד.
* לחלק מהנדנדות הביתיות הפעלה חשמלית.

====בטיחות====
נפילה מנדנדה עלולה לגרום לפציעות חמורות ואף מוות. נפילות עלולות להיגרם כאשר המתנדנד אינו אוחז בחבלי בנדנדה בהיותה בתנועה או מנסה לרדת ממנה לפני שעצרה.

נדנדה תלויה לפעוטות
כדי להקטין את הפגיעה במקרה של נפילה, מוצבות לרוב נדנדות על משטח בולם זעזועים כגון חול, חצץ, טוף, דשא וגומי. גומי הוא המשטח האידיאלי, שכן דשא אינו מומלץ כבולם זעזועים, חצץ וטוף מהווים סכנת חנק לפעוטות וחול מתאים למטרה זו רק אם עומקו 30 סנטימטרים לפחות.

בנדנדות תלויות המיועדות לפעוטות המושב מוקף מעקה, והחיבור ביניהם מותיר פתחים לרגליים. מבנה זה מיועד למנוע החלקת הילד מהנדנדה. לעיתים מצויד המושב בחגורת בטיחות, במקום המעקה או בנוסף לו.

==נדנדה תלויה באמנות==
===בספרות===
המשוררת פניה ברגשטיין כתבה את השיר "נדנדה" המתאר את רגשותיה של ילדה המתנדנדת בה "עלֹה עולה" ו"ירוד יורדת".

==ראו גם==
* נדנדה מאוזנת

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתקני שעשועים
קטגוריה:ריהוט
תלויה