OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סופיה פרובסקאיה

סופיה לְבוֹבְנָה פֵּרוֹבְסְקָאיָה (ברוסית: Софья Львовна Перовская; 13 בספטמבר 1853 – 15 באפריל 1881) הייתה מהפכנית רוסייה, ממנהיגי נרודניה ווליה וממארגני התנקשות באלכסנדר השני.

==ביוגרפיה==
אביה היה נצר למשפחת אצולה; תקופה מסוימת היה מושל סנקט פטרבורג, אך בשנת 1866, לאחר התנקשות בצאר, הועבר מתפקיד.

כמקובל במשפחות האצילים של רוסיה במאה ה-19, היא קיבלה השכלה בביתה. היא סירבה ללכת להמשיך את לימודיה במוסד שאליו הלכו ללמוד יתר בנות האצילים. בשנת 1869 החלה פרובסקאיה ללמוד בבית ספר לבנות שרוב התלמידות בו היו ממעמד הביניים, והתיידדה עם בנות שלמדו במקום. בשנת 1870, לאחר שסירבה לדרישת אביה לנתק את הקשרים עם חברותיה, היא עזבה את הבית. לאחר מספר חודשים היא עברה לקייב, במטרה להסתתר מאביה. היא חזרה לסנקט פטרבורג בשנת 1871, רק לאחר שאביה הסכים לתת לה דרכון, ובכך הפכה פרובסקאיה להיות אזרחית עצמאית. בשנת 1871 הקימה פרובסקאיה חוג קטן של נרודניקים, שלאחר מספר חודשים התמזג עם החוג של מארק נתנסון; ובשנת 1872 התמזגה הקבוצה עם זו של ניקולאי צ'ייקובסקי. במקביל, הוסמכה פרובסקאיה כמורה, ולמדה קורסים ברפואה לצורך קבלת הסמכה למתן חיסונים.

כמו רוב הנרודניקים, השתתפה פרובסקאיה ב"הליכה לעם" ועבדה בבתי הספר בכפרים. בינואר 1874 היא נעצרה ונשלחה למעצר במבצר פטרופבלובסקיה בסנקט פטרבורג. הודות למאמצי אביה היא שוחררה, אך נשללה ממנה הרשות להמשיך ללמד בבתי הספר. היא סיימה את קורס הרפואה, ועברה לחצי האי קרים. בשנת 1878 היא עמדה למשפט במסגרת "משפט 193" אך שוחררה ללא אשמה. בקיץ 1878 היא נעצרה שוב, ונשלחה לגלות בסיביר; אך בדרך הצליחה לברוח ועברה למחתרת. בשנת 1879 השתתפה בוועידה של "זמליה אי ווליה", ופעלה למניעת פילוג בארגון, אף על פי שתמכה ברעיון להתחיל פעולות טרור נגד השלטון.

החל מסתיו 1879 הייתה פרובסקאיה חברה בוועד הפועל של נרודניה ווליה, והייתה משתתפת פעילה בהכנת כל ההתנקשויות בצאר. פרובסקאיה הייתה חברתו לחיים של אנדריי ז'ליאבוב (שבאופן רשמי היה נשוי). בפברואר 1881, מספר ימים לפני ההתנקשות בצאר, נעצר ז'ליאבוב. בעקבות זאת לקחה פרובסקאיה על עצמה את המשך ההכנות, והשתתפה בהתנקשות באופן פעיל – היא נתנה למתנקש את הסימן לזריקת הפצצה. היא לא עזבה את סנקט פטרבורג לאחר הריגת הצאר אלכסנדר השני, במטרה לפעול לשחרור העצירים. ב-10 במרץ 1881 היא נעצרה והואשמה בהשתתפות בהתנקשות. הסנגור במשפט היה ניקולאי מורביוב, חבר ילדות שלה.

ב-3 באפריל 1881 הוּצאה פרובסקאיה להורג בתלייה, יחד עם ראשי ארגון נוספים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100811175717/http://www.beenergy.ru/authors/26272-perovskaja-i-zheljabov.-ljubov-borba-smert.html קורות חיים] 

קטגוריה:מנהיגים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מהפכנים רוסים
קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1853
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1853
קטגוריה:נפטרות ב-1881
האלפים של פרובאנס עילית

האלפים של פרובאנס עילית (בצרפתית: Alpes-de-Haute-Provence) הוא אחד ממחוזות צרפת, ושוכן בדרום-מזרח צרפת המטרופוליטנית. בירתו היא דין-לה-בן (Digne-les-Bains), ומספר קוד המחוז הסידורי הוא 04. המחוז מקיף 4 רבעים, 30 קנטונים ו-200 קהילות (רשויות מקומיות). הוא מוקף על ידי המחוזות האלפים העליונים, דְרוֹם, ווקלוז, ואר והאלפים הימיים, ובצפון-מזרח יש לו גבול עם איטליה. המחוז, שכשמו, תופס את החלק הצפון-מזרחי ההררי של פרובאנס, נוצר כאחר מ-83 מחוזות שנולדו במהפכה הצרפתית, ועד 1970 נקרא האלפים התחתיים (Basses-Alpes). גבולותיו עוצבו לאורך מפנה המאה ה-19.

בין נובמבר 1942 לספטמבר 1943 הוא היה כבוש בידי איטליה הפשיסטית.

גאוגרפית כמו גם דמוגרפית, המחוז נחלק לשלושה חלקים: מישורי-גבעתי, תת-אלפיני ואלפיני. הראשון כולל גבעות ועמקים שהם חלק מפרובאנס העילית, ובו מתרכזים עיקר האוכלוסייה והפעילות הכלכלית שמחוץ לתיירות האלפינית; השני מאופיין בהרים בינוניים בגובהם ובכפרים מבודדים, והשלישי כולל את הפסגות שבין 2,000 ל-3,000 מטרים ואזורי העמקים שביניהן, אתרי הסקי, ומספר נהרות. בחלק זה גם עובר אחד הכבישים הגבוהים ביותר באירופה, כביש מחוזי D64 (גובה 2,802 מ') שמקשר את אזור העיירה ברסלונט לאזור הנחלים שנשפכים באלפים הימיים. פני השטח של המחוז מחורצים ותלולים, והקשר עם הסובב קשה. בשנת 1877 הגישה ל-55 יישובים לא הייתה אלא נתיבי פרדות.

עד אמצע המאה ה-20 סבל המחוז מהגירה שלילית של אנשי הכפרים, ובחמישים השנים האחרונות נצפה גידול באוכלוסייה; אמנם, אלו שמקרוב באו מתרכזים ביישובים הנוחים, ואינם מעבדים עוד את האדמה.

בשנת 2015 התרסק מטוס בטיסה 9525 של ג'רמנווינגס מעל אזור זה בידי הטייס.

==ראו גם==
* אגם סר-פונסון

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרי האלפים
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: מחוזות
סאימה (אגם)

סאימה (בפינית: Saimaa, בשוודית: Saimen) הוא גדול אגמי פינלנד, ומִקווה המים המתוקים הרביעי בגודלו באירופה. האגם, ששוכן בדרום-מזרחה של פינלנד<ref></ref>, נוצר בתהליך הפשרת קרחונים בסוף עידן הקרח. נהר וואוקסי (Vuoksi) יוצא מהאגם ונשפך לאגם לדוגה. אגם סאימה מנוקד באיים רבים, ותעלות צרות מחלקות אותו לחלקים ולאגני-משנה רבים. קו החוף מפותל וארוך מאד<ref></ref>.

מבין הערים שיושבות לשפת הסאימה, הגדולה ביותר היא לאפנראנטה. תעלת סאימה מחברת את העיר עם העיר הרוסית ויבורג, ואת סאימה עם מפרץ פינלנד. תעלות אחרות מקשרות את האגם עם אגמים אחרים במזרח פינלנד ויוצרות מערכת תעבורת-מים. זו משמשת להעברת עצים, חומרי-גלם ומשאות אך גם לתיירים.

הסאימה היא מקום מגוריו הבלעדי של זן נדיר של פּוּסָה (Pusa hispida saimensis)<ref></ref>. גם דג הסלמון שחולק את בית הגידול הזה נחשב כחיה בסיכון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
*[https://www.gosaimaa.com/en אתר GO SAIMAA]
*[https://www.fishinginfinland.fi/lake_saimaa דיג באגם סאימה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פינלנד: ימות ואגמים
מסעותי עם עצמי

מסעותי עם עצמי הוא אלבומה השלישי של להקת הרוק הישראלית "איפה הילד?", שיצא לאור בשנת 1995.

==רקע==
בניגוד לשני אלבומיה הקודמים של הלהקה, "זמן סוכר" ו"שדים", אלבום זה התאפיין בהפקה עגולה ומשוייפת יותר, ובשירים שחרגו ממסגרת הצליל שהציגה הלהקה עד אז. כחלק מהחלטת הלהקה לשנות את צלילו המוזיקלי של האלבום, הוחלט להחליף את המפיק הקודם של הלהקה, יובל שפריר, ביובל בנאי.

האלבום הוקלט ובושל באולפני "המון" ב-1995. חברי הלהקה עבדו על האלבום במשך כ-10 שעות ביום, בשעות עבודה מוקדמות מאוד שלא היו מורגלים אליה. מבחינת הרכב כותבי השירים הייתה באלבום נסיגה מהותית - חמי רודנר היה אחראי ל-10 מתוך 11 הטקסטים באלבום, ואופיר בר עמי נדחק ממעמדו ככותב ומלחין נוסף בלהקה.

השיר "הרסתי הכל" שכתב אסף שריג נכתב לזכרו של אביו, יוסף שריג. באלבום מופיע שלומי ברכה, חברו של המפיק יובל בנאי ללהקת משינה, כנגן אורח בקלידים בשיר "זוהי סדום". לגרסת התקליטור של האלבום צורף הקליפ לשיר "זוהי סדום".

האלבום נכשל מסחרית, אף על פי שהניב מתוכו את הלהיטים "נביא השעמום" "הביאו את הסתיו", "זוהי סדום" ו"מסעותי עם עצמי". האלבום גרם ללהקה שכבר הייתה רגילה ליחס של כוכבי רוק להיתקל במכשול בפעם הראשונה מאז ההצלחה הראשונית שלהם, והביא לפירוק הראשון של הלהקה לאחריו.

==רשימת השירים==
כל הטקסטים נכתבו על ידי חמי רודנר, מלבד בשירים בהם מצוין אחרת.
# נביא השעמום (לחן - אסף שריג)
# עולם ללא חלומות (לחן - חמי רודנר)
# מסעותי עם עצמי (לחן - שריג)
# אנחנו מתחתנים (לחן - רודנר)
# הביאו את הסתיו (לחן - שריג)
# מי אמר שאמא (לחן - רודנר)
# זוהי סדום (לחן - רודנר)
# הגמד המוטס (לחן - רודנר)
# רגעים קטנים (מילים - רודנר, שריג, לחן - שריג)
# כובע כחול (מילים - רודנר, איגי וקסמן, לחן - רודנר)
# הרסתי הכל (מילים ולחן - שריג)

==משתתפים באלבום==
* חמי רודנר - שירה, בס
* אסף שריג - גיטרות, שירה
* אופיר בר עמי - גיטרות, קלידים ב"עולם ללא חלומות"
* אסף מרוז - תופים
* אייל דפנא - טכנאי הקלטה ומיקס.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=wS-YIHJmNQU הביאו את הסתיו], מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
* [http://www.youtube.com/watch?v=w38eC1N0Ut8 מי אמר שאמא], מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי איפה הילד?
אנה דוברוביצקי

אנה דוברוביצקי (ברוסית: Анна Вадимовна Дубровицкая; נולדה ב-4 ביולי 1981) היא שחקנית רוסיה-ישראלית.

==ביוגרפיה==
דוברוביצקי נולדה בלנינגרד שבברית המועצות (כיום סנקט פטרבורג, רוסיה). היא למדה באקדמיה לתיאטרון אצל סבטלנה קרוצ'קובה. בגיל 18 עלתה לארץ. בישראל למדה אנה בבית צבי, והיא שחקנית הבימה. היא בתו של הבמאי הרוסי ודים דוברוביצקי.

בתיאטרון שיחקה בהצגות "הם יורים גם בסוסים" בתיאטרון הקאמרי. "תה" של תיאטרון בית ליסין, בתיאטרון הספרייה ב"בית הבובות", "משחקי חופשה", "ועידת פסגה", בתמונע ב"מבוך המראות" וב"כוכב יאיר" ו"מוריס שימל" בתיאטרון הבימה.

ב-2006 שיחקה בסרט הקולנוע "סיפור חצי רוסי".<ref></ref>

בשנת 2007 גילמה את דיאנה (אשתו של ולדה) בדרמת הפשע של HOT "הבורר".

בשנת 2008 שיחקה בהצגה "הדרך לג'אנה" בצוותא.<ref></ref>

בשנת 2010, בעונה השנייה של "הכל דבש" היא גילמה מנהלת בית בושת.<ref></ref> במהלך הסדרה, דמותה ביצעה אקט מיני לרקע תמונת הבאבא סאלי. הסצנה עוררה שערורייה בקרב מאמיניו הרבים.<ref></ref> באותה שנה שיחקה דוברוביצקי בסדרת הדרמה היומית בשפה הרוסית "בין השורות" אשר שודרה ב-Yes.

ב-2013 גילמה את אליסה בסדרת הדרמה "בית המשאלות" בערוץ הראשון בבימויו של חיים בוזגלו.

מ-2014 היא מגלמת את דמותה של סטלה בהצגה "חשמלית ושמה תשוקה" בהפקה משותפת של התיאטרון הקאמרי ותיאטרון הבימה.

בשנת 2015 שיחקה בקומדיה של Yes, "השוטר הטוב", שם גילמה את שירה, בחורה לסבית אשר מנהלת רומן סודי עם דלית (ורד פלדמן), בת זוגו של דני קונפינו (יובל סמו).

ב-2015 שיחקה בסרט "סוף עידן התמימות".

ב-2017 יצא לאקרנים סרטו של הבמאי ארז תדמור, זוכה פרס אופיר, "נמל בית", בו מככבת בתפקיד מרכזי לצד לירון בן-שלוש, שמיל בן ארי, יורם חטב, דליה בגר ואחרים.<ref></ref>

ב-2018 החלה לשחק בהצגה "לילה אחד, מרקוביץ'" מאת יואב שוטן-גושן ועירד רובינשטיין ובבימויו, על פי ספרה של איילת גונדר-גושן, בתיאטרון בית ליסין, בתפקיד סוניה.<ref></ref>

במרץ 2019 החלה לשחק בסדרה בת אל הבתולה בתפקיד קסניה.<ref></ref> בפברואר 2020 החלה לשחק בסדרה לעבור את הלילה בתפקיד מרינה.<ref></ref> במרץ 2020 החלה לשחק בסדרה "הדבר הגדול המיוחד" בהפקת כאן 11 בתפקיד רותי.

ב-2020 שיחקה בסדרת הדרמה המשטרתית של כאן 11 "מנאייכ" את טניה לוין - אמו של נער עבריין שהוכה באכזריות על ידי שוטר.<ref></ref> באותה שנה שיחקה גם בסרט הקולנוע אחד בלב.<ref></ref>

ב-2021 גילמה את נטליה קארפין, חברת כנסת דוברת רוסית, בסדרה "מותק בול באמצע" של כאן 11.<ref></ref> באותה שנה שיחקה בהצגה "אמוק" בתיאטרון מלנקי,<ref></ref> בסרט "יותר ממה שמגיע לי",<ref></ref> ובסדרת הטלוויזיה "מעילה" בתפקיד אלונה.<ref></ref>

ב-2022 החלה לשחק בהצגה "פנקס הקטן" בתיאטרון תמונע.<ref></ref>

==חיים אישיים==
דוברוביצקי נשואה לשחקן רודיה קוזלובסקי ולהם תאומים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* מאיה כהן, [https://www.pressreader.com/israel/israel-hayom/20211021/282037625361487 אנה מוכשרת, המון פוטנציאל], באתר pressreader, אוקטובר 2021.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
ליגת ההוקי רולר הישראלית

ליגת ההוקי רולר הישראלית היא אליפות ישראל בהוקי רולר שמתקיימת מדי שנה. הליגה מחולקת לליגת על ולליגה לאומית ומנוהלת על ידי ההתאחדות הישראלית להוקי קרח בשיתוף איגוד הגלגליות בישראל. בעונת 2013/14 הליגה כללה 20 קבוצות.

==טבלת אליפויות המדינה==
{| class="wikitable"
|-
!!|עונה
! width=125!|אלופה
|-
|2004/2005 || ראשון דווילס
|-
|2005/2006 || ירושלים ברס
|-
|2006/2007 || ירושלים ברס
|-
|2007/2008 || ראשון דווילס
|-
|2008/2009 || ירושלים ברס
|-
|2009/2010 || בת ים אייסברגס
|-
|2010/2011 || ירושלים ברס
|-
|2011/2012 || הרצליה אייסטיים
|-
|2012/2013 || נס ציונה דרגונז
|-
|2013/2014 || הרצליה אייסטיים
|-
|2014/2015 || ירושלים ברס
|-
|2015/2016
|
|-
|2016/2017
|קריית ביאליק
|}

==הערות שוליים==

ליגה
הוקי רולר
רודיה קוזלובסקי

רודיה קוזלובסקי (נולד ב-20 באוקטובר 1976) הוא שחקן תיאטרון וקריין ישראלי.
== קריירה ==
למד בבית צבי.
השתתף בהצגות: "מחיר הכבוד", "'זיכרונות חוף ברייטון", "נירנברג", "הבחורים בדלת ממול" (בתיאטרון חיפה) ,"אמא קוראז'" (בתיאטרון הקאמרי) "סכינים בתרנגולות" (אנסמבל עיתים), "הנזיר השחור" בתיאטרון מלנקי, "גלילאו", "דלתות נפתחות" (תיאטרון באר שבע), וכן בהצגות בתיאטרון הספרייה: "שלושה ימים של גשם", "מלחמת טרויה לא תפרוץ", "נדנדה בשניים", "הדה גאבלר", "בית הבובות", "הבחורים בדלת ממול", "ריצ'רד השני", "הסוחר מוונציה" ובהצגה העצמאית "דרך גגרין" בבימויו של יוסף פיצ'חדזה והשתתפותם של מנשה נוי, יניב ביטון ועזרא כפרי.

הוא השתתף בהצגות הילדים: "אורה הכפולה", "אמיל והבלשים", "הכיתה המעופפת", "תתחילי לחייך" ו"חנה סנש".

בטלוויזיה, רודיה קוזלובסקי שיחק את עופר נרקיס, סוכן השב"כ, בסדרת הדרמה "הבורר", וכן השתתף בסרט הטלוויזיה "מזכיר המדינה של ארצות הברית". ובקולנוע השתתף "בירח עם זאבים" ובסרטו של יבגני רומן "האיש שבקיר".

== חיים אישיים ==
הוא אב לתאומים זהים מאשתו השחקנית אנה דוברוביצקי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
בתיה מקוב

בתיה מקוב (1841 – 27 בדצמבר 1911) הייתה חלוצה עברית, ממקימי העיר רחובות.

==קורות חייה==
נולדה ב-1841 בפולין למשפחת אפפל. נישאה לאברהם מקוב. התגוררה בכפר טרספול על יד העיר בריסק שם הייתה סוחרת מצליחה שחכרה אחוזה של רוזן רוסי שכללה יערות, מטעים ומפעלים לסיגריות, לעורות וליי"ש. את המפעלים האלה ניהלה לבדה, תוך כדי גידול עשרת ילדיה. בשנת 1890 התוודעה לחברת מנוחה ונחלה שפעלה מטעם ארגון חובבי ציון לרכישת נחלות בארץ ישראל, ואז החליטה שהיא עולה לארץ ישראל. בעלה שהתנגד לרעיון זימן אותה לדין תורה בטענה שדעתה נטרפה עליה כדי לאסור עליה לעלות לארץ ישראל, אולם היא השיבה לבית הדין שאם כך ממילא בעלה פטור ממתן גט ולכן היא חופשייה לעלות. ב-1891 השאירה בפולין את בעלה ועלתה עם חמישה מילדיה למושבה רחובות. בעלה סירב בתחילה לעלות לארץ ישראל. לאחר כ-3 שנים הוא התגעגע לאשתו והחליט לעלות גם הוא, אך מת לפני שהספיק להגיע.

הייתה בין המתיישבים הראשונים ברחובות, שם עסקה בחקלאות וגידלה כרמי ענבים בחלקה בת 250 הדונם שרכשה<ref></ref>. על מנת להגדיל את הכנסותיה, נהגה בתיה להשכיר חדר בביתה, ונודעה כמי שנהגה בתקיפות עם השוכרים. בפרטי-כל האספה הכללית הראשונה המייסדת בי"ט בכסלו תרנ"א (סוף 1890), היא הייתה האישה היחידה שהשתתפה בבחירת הוועד הראשון למושבה על ידי 16 חברים, אולם עקב היותה אשה לא יכלה להיבחר בעצמה לוועד. היא נמנתה עם קבוצת הצעירים שהתנגדה לקבל את חסותו ומרותו של הברון רוטשילד, אולם מאבקם נכשל.

בנוסף לעמלה, הייתה מעורבת בענייני משפחתה, בשבט תרס"ט (1909) קיבלה מכתב מבנה בכורה משה איסר שישב בעיירה קוזין שבחבל ווהלין בפולין. מכתב זה היה מענה למכתב קודם ממנה בו הביעה דאגה לגבי שידוך לבתו רבקה והתלוננה כי בניה לא נשמעים לה, ובמכתבו כותב משה איסר:
:.
במכתבו הוזכר עניין צוואתה. נראה ששלחה לו טיוטה מצוואה שכתבה בשנת תרס"א (1901). לדעתו היה עליה להראות את הצוואה גם ליהונתן ומרדכי:
:.

היא נפטרה ב-27 בדצמבר 1911, עשרה בטבת תרע"ב בגיל 71 ונקברה בבית העלמין של רחובות. על שמה נקראים רחוב בתיה מקוב ושכונת בתיה מקוב ברחובות.

בתאריך 7 בפברואר 2012 דאר ישראל הנפיק סדרה של 2 בולי דאר שנקראה "נשים פורצות דרך", שנועדה להנציח את זכרן. אחד מהבולים הוקדש לבתיה מקוב ונושא את דיוקנה. הבול עוצב על ידי האמנית רות בלקמן מלכא . על השובל מופיע צילום של המושבה רחובות בראשיתה.

משה סמילנסקי הקדיש לה פרק שלם בספרו "משפחת האדמה".

אליהו זאב לוין אפשטיין כתב בזכרונותיו שהיא הייתה "טיפוס מצוין" ו"אשת חיל במלוא מובן המלה".

בנה יהונתן היה איש נוקשה ובראשית שנות השמונים חיבר הפזמונאי דן אלמגור את השיר "זמורות יבשות" ובו מסופר על "תקרית מקוב" שבה התעמר יהונתן בנשים תימניות. השיר נחשב לכזה שפוגע באתוס החלוצי, ולא ניתן היה לשדר אותו במשך שנים רבות.

בין ילדיה משה איסר, צביה, רחל, חיים, חווה, מרדכי, יהונתן, איטה, והרצל. על צאצאיה נמנים ישראל מקוב, לשעבר מנכ"ל טבע, והרצל מקוב ראש מרכז מורשת בגין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160303190151/http://www.netanya-moreshet.org.il/info/founder_show.aspx?id=70441 מתוך הספר משפחת האדמה] באתר מורשת נתניה

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות העלייה הראשונה
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:רחובות: מייסדים
בתיה
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:פמיניסטיות יהודיות
קטגוריה:נשים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:ילידות 1841
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1841
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1911
הילה בג'יו

הילה בג'יו היא זמרת סופרן ישראלית.

==ביוגרפיה==
בג'יו למדה באקדמיה למוזיקה בתל אביב וסיימה את לימודיה בהצטיינות. היא הייתה חברה בסטודיו של האופרה הישראלית ומאז מופיעה בקביעות באופרה. בין התפקידים ששרה באופרה הישראלית: טיטניה ב"חלום ליל קיץ" (בריטן), לוצ'יה ב"לוצ'יה די למרמור" (דוניצטי), יוליה ב"רומיאו ויוליה" (גונו), סוזנה ב"נישואי פיגארו" (מוצרט), נורינה ב"דון פסקואלה" (דוניצטי), ליזט ב"לה רונדינה" (פוצ'יני), אדינה ב"שיקוי האהבה" (דוניצטי), מארי ב"בת הגדוד" (דוניצטי), ג'ילדה ב"ריגולטו" (ורדי), רוזינה ב"הספר מסביליה" (רוסיני), התפקיד הראשי ב"שועלה ערמומית" (יאנאצ'ק), הילד ב"הילד חולם" (גיל שוחט), פמינה ופפגנה ב"חליל הקסם" (מוצרט), אולימפיה ב"סיפורי הופמן" (אופנבך), דספינה ב"כך עושות כולן" (מוצרט), פרסקיטה ב"כרמן" (ביזה), אאורידיצ'ה ב"אורפאו ואאורידיצ'ה" (גלוק) עם מנצחים ידועים כמו: דניאל בארנבוים, דניאל אורן, זובין מהטה, דן אטינגר, אשר פיש, פרדריק שאזלן, עומר מאיר ולבר, דניאל קאלגרי דייוויד שטרן, אלברטו זדה, ועוד.

הילה בג'יו הופיעה כסולנית עם תזמורות ישראליות שונות, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית ירושלים, תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הקאמרית הישראלית, הסינפונייטה הישראלית באר שבע וסימפונט רעננה. כמו כן הופיעה בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים.

בגרמניה הופיעה בברלין עם דניאל בארנבוים בביצוע "פיירו הסהרורי" (שנברג), בסמפוניה 8 של מאהלר בפסטיבל דרזדן בניצוחו של עומר וולבר, בתפקיד הילד החולם (גיל שוחט) בפסטיבל ויסבאדן, בקונצרט גאלה בפסטיבל הבינלאומי בבית האופרה גרה-אלטנבורג ובתפקיד "אולימפיה" (סיפורי הופמן) בבית האופרה של מקלנבורג. כמו כן, שרה בוולנסיה ברקוויאם גרמני של ברהמס, בתפקיד השועלה הערמומית באופרה של ברגן בנורווגיה, בתפקיד ג'וליה בסולם המשי (רוסיני) בפסטיבל רוסיני בפזרו באיטליה ואת המיסה בסי מינור של באך עם התזמורת הפילהרמונית של מקסיקו סיטי.

הופיעה בקונצרטים ורסיטלים בניו יורק, לונדון, רומא, סט. פטרסבורג, קרואטיה ואזרבייג'ן.

הילה בג'יו מופיעה מדי שנה בבית ביאליק בתל אביב עם פרופסור יהואש הירשברג בערב של הרצאה וקטעי שירה מאופרות איטלקיות, בליווי הפסנתרנית יעל קרת.

== פרסים ואותות הוקרה ==
* 2001 - ציון לשבח בתחרות פאול בן-חיים באקדמיה למוזיקה בתל אביב
* 2002 - פרס שר המדע, התרבות והספורט על ביצוע יצירה ישראלית
* 2004 - פרס שני בתחרות בלוודר בווינה בקטגוריית אופרטה
* 2012 - פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה
* מלגות מקרן התרבות אמריקה-ישראל והמכון הישראלי לזמרה אמנותית, וכן מלגות גרבוב, מלגת בסר ומלגת סילוורמן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [http://ent-t.com/hilabaggio.html הילה בג'יו, באתר EnT-T] 
* 
* 
* ורד אילון, [http://www.epochtimes.co.il/et/11184 הילה בג'יו: אוהבת להשתגע, אבל עם שתי הרגליים על הקרקע], באתר אפוק טיימס, 22 ינואר 2013 
*
*[http://opusmagazine.co.il/article/opera-industry-behind-the-scenes/ הילה בג'יו, "מאחורי הקלעים של עולם האופרה", מגזין אופוס] 27 במרץ 2017
 

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ישראליות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות אופרה ישראליות
קטגוריה:בוגרות הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:זמרות סופרן
סקורפיוס

סקורפיוס (ביוונית: Σκορπιός) הוא אי יווני קטן הממוקם בים היוני בסמוך לאי לפקדה. האי ששייך לאיי טילבואידס (מקבוצת האיים היוניים), התפרסם כאי הפרטי של המיליארדר אריסטוטלס אונאסיס ושבו התקיימה חתונתו עם ג'קלין קנדי ב-20 באוקטובר 1968.

סקורפיוס מיוער בצפיפות, אורכו המרבי כ-1.2 קילומטר וגובהו המרבי 81 מ' מעל פני הים.
נודע כי ביל גייטס ומדונה הביעו התעניינות ברכישת האי אך לבסוף האי נמכר ל-Ekaterina Rybolovleva בשנת 2013 בעסקה שכללה כמה חברת בסכום כולל של 153 מיליון דולר.

שמו של האי סקורפיוס חזר והתפרסם בשנת 2010 לא רק בשל עסקת הרכישה שלו אלא גם בשל הצהרות פוליטיקאים גרמנים כי על ממשלת יוון למכור איים כדי לחלץ את כלכלתה מהגרעון ומהמיתון הקשה שאליו נקלעה. מאוחר יותר, לאחר שקיבלה סיוע כספי מהאיחוד האירופי ומקרן המטבע הבינלאומית, הביעה ממשלת יוון נכונות למכור איים קטנים דוגמת סקורפיוס המהווים קרקעות מדינה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:האיים היוניים
פואד אבו זיכרי

פואד מוחמד אבו זיכרי (בערבית: فؤاد محمد أبو ذكري, תעתיק מדויק: פאאד מחמד אבו ד'כרי; 8 בנובמבר 1923 - 26 בינואר 1983) היה מפקד חיל הים המצרי מיוני 1967 ועד ספטמבר 1969, ולאחר מכן, מאוקטובר 1972 ועד נובמבר 1976. לאחר סיום שירותו הצבאי שימש יועץ בענייני הצי לנשיא מצרים, אנואר סאדאת, ולאחר מכן היה סגן שר לענייני תובלה ימית ויושב ראש חברת הספנות FAMCO.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1923 באל עריש. בשנת 1965 סיים את האקדמיה הצבאית הגבוהה בקהיר ועם בני מחזורו נמנו גם מוחמד עבד אל-ע'ני אל-גמאסי ואחמד איסמעיל עלי.
אבו זיקרי במדי חיל הים המצרי
ב-11 ביוני 1967, מיד עם סיום מלחמת ששת הימים, הודח מפקד חיל הים המצרי בזמן המלחמה, סולימאן עזאת, ואבו זיכרי מונה תחתיו. תחת פיקודו התעמת חיל הים המצרי ביולי 1967 מול חיל הים הישראלי בקרב רומני. באוקטובר 1967 זכה חיל הים המצרי לאחת מהצלחותיו הגדולות, טיבוע המשחתת הישראלית אח"י אילת. אבו זיכרי הודח מתפקידו בספטמבר 1969, לאחר מבצע רביב - הפשיטה המשוריינת שערך צה"ל בגדה המערבית של מפרץ סואץ. בפשיטה זו פעלו כוחות חיל הים הישראלי, כולל שייטת 13 במפרץ סואץ ללא שהמצרים הצליחו לאתרם ולהפריעם. תחת אבו זיכרי מונה כמפקד חיל הים, מחמוד עבד אל-רחמן פהמי.

בסוף אוקטובר 1972, בעת שהחליף חלק מצמרת צבאו, כולל את שר ההגנה מוחמד צאדק (תחתיו מונה אחמד איסמעיל עלי), הדיח נשיא מצרים, אנואר סאדאת, גם את מפקד חיל הים פהמי ומינה במקומו שוב את אבו זיכרי. 

במלחמת יום הכיפורים נלחם חיל הים המצרי מול חיל הים הישראלי בשלוש זירות: הים התיכון, מפרץ סואץ ומצרי באב אל מנדב. בים התיכון התרחשו מספר קרבות בין ספינות טילים ישראליות ומצריות, שבכולם הייתה יד הישראלים על העליונה. הקרב הבולט ביותר היה קרב דמייט בו טובעו שלושה סטי"לים מצריים. בימים הראשונים לקרבות ניסו המצרים להפגיז מן הים מתקנים ישראלים בסיני. בהמשך הלחימה נשארו הספינות המצריות בנמליהן מחשש לתקיפות אוויריות. במפרץ סואץ פעלו כוחות קומנדו ימי מצריים שניסו לנחות בסיני. הכוח הימי הישראלי במפרץ סואץ כלל רק דבורים וכוחות של שייטת 13. במספר היתקלויות ימיות נפגעו וטובעו סירות משמר, סירות קטנות אחרות וסירות קומנדו מצריות. במצרי באב אל מנדב הטילו המצרים מתחילת הלחימה הסגר ימי ומנעו שיט אוניות ישראליות לאילת. ב-1 בנובמבר איפשרו המצרים מעבר ספינת משא ישראלית אולם רק בתחילת דצמבר 1973 הוסר הסגר רשמית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא מצרים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אנשי צבא מצרים במלחמת ההתשה

קטגוריה:חיל הים המצרי
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1923
קטגוריה:נפטרים ב-1983
פריץ פישר (היסטוריון)

פריץ פישר (בגרמנית: Fritz Fischer; 5 במרץ 1908 – 1 בדצמבר 1999) היה היסטוריון גרמני. מחקריו המרכזיים עסקו בסיבות לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. פישר תואר על ידי אחדים כהיסטוריון החשוב ביותר בגרמניה במאה ה-20.

== אודות ==
פישר נולד בעיירה לודוויגשדט בבוואריה. אביו היה מפקח על מסילות ברזל. הוא למד באוניברסיטת נירנברג ארלנגן ובאוניברסיטת הומבולדט היסטוריה, פדגוגיה, תאולוגיה ופילולוגיה. במקור היה מומחה בפרוטסטנטיות הגרמנית מהמאה ה-19.

בשנת 1939 הצטרף למפלגה הנאצית ופרש ממנה בשנת 1942. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת בוורמאכט. הוא נשבה על ידי כוחות הברית ושוחרר ממחנה מעצר בשנת 1947.

בשנת 1948 היה לפרופסור מלא באוניברסיטת המבורג, שם לימד עד שנת 1978. בשנות החמישים קיבל גישה לארכיוני מזרח גרמניה בפוטסדאם, שם נתקל במערך של קבצים הנוגעים למטרות מלחמה ותוכניות סיפוח שממשלת הרייך ערכה במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1961 פרסם את מחקרו פורץ הדרך אודות הסיבות שהובילו לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. לא היה זה רק היקף השאיפות הטריטוריאליות של גרמניה שהניעו אותו לפתח את השערותיו הפרובוקטיביות, אלא גם החשד שממשלת גרמניה עשויה היה להתחיל את המלחמה מלכתחילה כדי לממש את תוכנית ההרחבה שלה ביבשת אירופה. פישר הציג את ממצאי הארכיון הבאים שלו בנוגע למדיניות החוץ האגרסיבית של גרמניה ומקורותיה של מלחמת העולם הראשונה בספר שכותרתו Krieg der Illusionen (מלחמת האשליות). בספר זה הוא קידם את התיאוריה לפיה בדצמבר 1912, ב"מועצת המלחמה העליונה", קיבלו וילהלם השני ויועציו הצבאיים החלטה לפתוח במלחמה גדולה עד קיץ 1914.<ref></ref>

פישר היה נשוי ואב לשניים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://books.google.co.il/books?id=Gxe5TQyMxGYC&pg=PA73&lpg=PA73&dq=%22פריץ+פישר%22+היסטוריון&source=bl&ots=Y5UiDoEAu3&sig=W5xmHmPyJSUXm8ZA6BzJdvGdRio&hl=iw&ei=guyPTKOKJtDIswbHwtD1Cw&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=9&ved=0CCsQ6AEwCA#v=onepage&q&f=false תיזת פישר ב"היסטוריה דיפלומטית: של המאה ה-20"], האוניברסיטה הפתוחה, סטיוארט כהן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:היסטוריונים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת המבורג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1908
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1999
רפרם בר פפא

רפרם בר פפא היה אמורא בבלי בדור הרביעי (המאה ה-4), תלמידו של רב חסדא, וכמעט כל מאמריו בתלמוד הם בשמו, בהלכה ובאגדה. חברו של האמורא המפורסם רבא.

היה מבוגר מרבא, וכנראה היה מקביל לגילו של רב הונא. בתשובה לבקשתו של רבא שיספר לו ממעשיו הטובים של רב הונא השיב שאיננו זוכר את מעשיו בצעירותו, אלא בזקנותו.

רפרם בר פפא לא היה בנו של רב פפא, המאוחר לו.

הוזכר גם חכם בשם זה שהיה תושב העיר סיכרא, "רפרם בר פפא מסיכרא", כנראה כדי לבדל אותו מרפרם בר פפא הידוע יותר.

==ממאמריו בהלכה==
* איסור רחיצה מחמת אבלות, פרטית או ציבורית כגון תשעה באב, כולל גם רחיצה במים צוננים. איסור רחיצה בתענית ציבור, לעומת זאת, אינו אלא למנוע תענוג, ולכן מותר להתרחץ במים צוננים. 

* בגד צמר שידוע ששולב בו חוט פשתן ובכך הפך לשעטנז, או בגד פשתן ששולב בו חוט צמר, וכעת אין מוצאים את החוט - ניתן להתירו על ידי צביעת הבגד: הצבע נקלט על הצמר באופן שונה מאשר על הפשתן, וכך ניתן יהיה לזהות את החוט שאבד, ואם לא ימצא - ניתן להניח שהחוט הבעייתי הוצא באופן כלשהו.

==ממאמריו באגדה==
* חורבן בית המקדש גרם לשינויים בטבעו של העולם: לא נראית רקיע בטהרתה, הגשמים אינם באים מ"אוצר טוב" ואינם יורדים בצד דרום. מאמרים אלו נתפרשו לרוב על דרך הרמז והסוד.

==קישורים חיצוניים==

*
==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב חסדא
מרטין וייל

מרטין וייל (נולד ב-1940 בהולנד) הוא אוצר ישראלי, מנכ"ל מוזיאון ישראל בין השנים 1973 ל-1996, והיה דמות מרכזית במאמץ להקמת פארק אריאל שרון באתר חירייה.

== אודות ==
נולד ברוטרדם שבהולנד כשבועיים לפני כיבושה במלחמת העולם השנייה. אביו של וייל היה עורך דין מצליח ואמו עקרת בית.

משפחתו נשלחה על ידי הנאצים למחנה ברנוולד שהיה מיועד לאליטות ההולנדיות ומשם למחנה המעבר המשטרתי ליהודים וסטרבורק. אחר כך הועברה המשפחה לגטו טרזיינשטט בצ'כיה. עם תום המלחמה הוא ומשפחתו הקרובה חזרו להולנד. בגיל 19 הצטרף לתנועת הנוער הציונית הבונים וב-1959 עלה לישראל והתיישב בקיבוץ בית העמק. שם הכיר את אשתו תמר, אז חברת גרעין נח"ל.

לאחר מכן עבר לירושלים. הוא החל להדריך במוזיאון ישראל שנבנה זה לא מכבר (וייל אף לקח חלק בבנייתו כפועל בניין). במקביל למד תולדות האמנות באוניברסיטה העברית.

הוא התקדם בתפקידים שונים במוזיאון, ושימש בו כאוצר ראשי ולבסוף כמנכ"ל. סך הכל עבד במוזיאון במשך שלושים שנה. . הוא אחראי על הקמת פסל המפלצת המפורסם של ניקי דה סן פאל בקריית היובל ועל הפסל מחווה לירושלים ("הפסל האדום") בהר הרצל. זכה בעיטורי כבוד מממשלות הולנד וצרפת על פועלו לקידום אמנות צרפת והולנד בישראל.

לאחר פרישתו מהמוזיאון שימש כמנכ"ל קרן ברכה עד שנת 2012.

ב-2015 זכה בעיטור יקיר ירושלים.

== ספריו ==
* "חירייה: על צחנה ויופי - יומן אישי", הוצאת עם עובד, בשנת 2010.

== קישורים חיצוניים ==
* , 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:מנהלי מוזיאון ישראל
קטגוריה:ילדים בשואה: הולנד
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:זוכי פרס הגלובוס הירוק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
נוסחת קינגמן

נוסחת קינגמן, בתורת התורים, היא נוסחה המספקת קירוב למודל תורים מסוג G/G/1. מודל תורים מסוג זה מציין, לפי סימון קנדל, מודל כללי בעל שרת יחיד ותור אינסופי. G/G/1 מתאר מערכת בעלת מופע לקוחות שלו התפלגות כללית כלשהי, תהליך שירות עם התפלגות כללית כלשהי, שרת יחיד ותור אינסופי, הפועל על פי מודל FCFS, נכנס ראשון יוצא ראשון. הנוסחה מאפשרת מציאת קירוב לתוחלת זמן ההמתנה בתור. כלומר, מציאת משך זמן ההמתנה הממוצע של לקוח, מרגע כניסתו לתור ועד לתחילת קבלת השירות. הנוסחה הוצגה לראשונה בשנת 1966 על ידי ג'ון קינגמן, במאמרו "On the Algebra of Queues", והיא נחשבת לקירוב טוב עבור מערכת העובדת בנצילות גבוהה.

==הנוסחה==
הנוסחה שהציג קינגמן הייתה זו:

:<math>\mathbb{E}(W_q) \approx \left( \frac{\rho}{1-\rho} \right) \left( \frac{c_a^2+c_s^2}{2}\right) \tau</math>

כאשר:
* <math>\tau</math> הוא זמן השירות הממוצע (<math>\mu=1/\tau</math> הוא קצב השירות הממוצע)
* <math>\lambda</math> הוא קצב המופע של לקוחות חדשים במערכת
* <math>\rho=\lambda \tau = \lambda/\mu</math> הוא נצילות השרת במערכת
* c<sub>a</sub> הוא קבוע השונות של תהליך מופע הלקוחות (כלומר סטיית התקן של משך הזמן בין מופע למופע חלקי משך הזמן הממוצע בין מופע למופע)
* c<sub>s</sub> הוא קבוע השונות למשך השירות (כלומר סטיית התקן למשך השירות חלקי משך השירות הממוצע)

הנוסחה היא מכפלתם של שלושה איברים התלויים בנצילות השרת, בשונות הזמנים במערכת ובמשך השירות בהתאמה. הנוסחה מבטאת הנחות אינטואיטיביות לגבי משך ההמתנה, שמשכו ארוך יותר ככל שנצילות השרת עולה, ככל שהשונות במשך הזמן בין המופעים או בזמן השירות עולה וככל שמשך השירות הממוצע עולה (בהתאמה לאיברים השונים במכפלה).

==הערות שוליים==

קטגוריה:תורת התורים
קינגמן
מודל הדוני

בכלכלה, מודל המחירים ההֵדוֹניים הוא שיטה האומדת את העדפות הצרכן. 

השיטה מפרקת את מאפייני המוצר ואומדת את השפעתה של כל יחידת מאפיין על מחיר המוצר. 

לצורך מדידה הדונית נדרש מידע הן על מאפייני המוצר והן על מחירו. 

השימוש במודלים הדוניים נפוץ עבור מוצרים הטרוגניים במאפייניהם כגון דירות, מחשבים ומוצרי הלבשה.

למודל המחירים ההדוניים שימוש בשומת מקרקעין, שכן הוא מאפשר לאמוד את המאפיינים השונים של יחידות דיור שאינם נסחרים בשוק, כגון איכות השכונה, איכות האוויר, מערכת החינוך וכדומה.

==ראו גם==
* תמחור דינמי

קטגוריה:שמאות מקרקעין
ספר אלף החוקים

ספר אלף החוקים (Mādayān ī Hazār Dādestān) הוא ספר משפט זורואסטרי מהמחצית הראשונה של המאה ה-7 (סוף התקופה הסאסאנית), שנערך בידי אדם בשם פַרוֹכְמַרד אִי וַהְרָאמָאן (Farroxmard i Wahrāmān). הספר נכתב בפהלווית (פרסית בינונית) והוא מכיל אוסף של פסקים ופרשנויות בנושאים משפטיים שונים, כגון דיני משפחה, דיני ממונות ועוד. הספר נשמר בכתב יד אחד (שאינו מכיל את כל החיבור המקורי, ויש בו שיבושים לא מעטים), והוא ייחודי במובנים רבים: הוא המקור המשפטי הזורואסטרי היחיד ששרד עוד מלפני התקופה האסלאמית, וככזה הוא ראשון במעלה להכרת ההיסטוריה החברתית והמוסדים של פרס הסאסאנית. בשונה משאר החיבורים הזורואסטרים ששרדו, הוא אינו מכיל בתוכו כל התייחסות תאולוגית (מלבד התייחסויות קצרות לאווסטה ולפרשנויותיה וכדומה), והוא עוסק כמעט אך ורק בחקיקה ובמשפט. לעומת זאת, בהקדמה, מרחיב המחבר במליצות תאולוגיות ומוסריות, ועומד על החשיבות הדתית העליונה של שמירת המשפט כדרך להגשמת מטרותיה של הדת הזורואסטרית. 

תיארוך הספר מסתמך בין השאר על כך שהתאריך האחרון המוזכר בו הוא שנת 26 למלך כוסרו פרוויז (591–628). גם אם נניח עריכה בתקופה מאוחרת יותר, ברור לחלוטין מתוכנו של הספר שהחקיקה בו היא סאסאנית לחלוטין, ונקייה מכל השפעות של התפתחות המשפט הפרסי בתקופה האסלאמית.

כתב היד של הספר, שהיה שייך לספריית הטאריה בפונה (Poona) פורסם לראשונה כמהדורת פקסימיליה על ידי J.J. Modi ב-1901, והוא שפרסמו תחת השם Mādayān ī Hazār Dādestān, או בקיצור MHD. אמנם, המשפט בהקדמת הספר שממנו לקח מודי את כותרתו אומר "ēn mādayān hazār dādestān xwānēnd", דהיינו "ספר זה קרוי 'אלף החוקים'", ואם כן שמו המקורי של הספר היה פשוט "אלף החוקים". חלק אחר של כתב היד, שהיה ברשותו של Tehmuras D. Anklesaria ולא פורסם על ידי מודי, פורסם על ידי אנקלסריה ב-1912, והוא ידוע בכינוי MHDA. סדר הפרקים בפקסימליות הללו מבולבל לעיתים, אך ניתן לעמוד על הסדר המקורי על פי מספור אבג'ד שנוסף לספר בתקופה המוסלמית (שאמנם אינו אמין בכל המקרים, שכן חלק מהדפים אבדו עוד קודם להוספת אותו מספור). לפי המספור הזה, הפרקים הראשונים, 1–4, אבדו, אך חלק גדול מהספר (75 דפים שכל אחד מכיל 17 שורות בממוצע) שרד.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.iranica.com/articles/madayan-i-hazar-dadestan MĀDAYĀN Ī HAZĀR DĀDESTĀN], באנציקלופדיה איראניקה

קטגוריה:זורואסטריות
קטגוריה:ספרי המאה ה-7
קטגוריה:ספרי משפט
שמורת נחל שרך

שְׁמוּרַת נַחַל שָׁרָךְ היא שמורת טבע בישראל, שהוכרזה בשנת 1969. השמורה משתרעת בקרבת גבול לבנון, צפונית לכביש הצפון. מקור השם בשרכים הגדלים על גדות הנחל. ראשיתו של הנחל בתחומי לבנון, וחלקו האחרון נמצא בשמורת נחל בצת.

== נחל שרך ==
חלקו העליון של נחל שרך הוא נחל אכזב, ובחלקו התחתון מעיינות נובעים לכל אורך השנה, הנקראים "עינות כרכרה", שמהם זרימה איתנה לכיוון מכון השאיבה שמתחת לקיבוץ אילון. שם ישנה חורשת אקליפטוסים ובריכות אגירה ישנות מבטון. ומכאן נשאבים מי הנחל ומועלים לקיבוץ אילון. נחל שרך נשפך לעבר נחל בצת.

== הצומח והחי בשמורה ==

השמורה מאופיינת בחורש ים-תיכוני צפוף ומגוון, ובו בין היתר עצי אלון התולע, כליל החורש, אדר סורי, ער אציל, קטלב, ומיני שרכים שונים (שעל שמם נקרא הערוץ). בשטחים היבשים של הערוץ גדלים עצי אלון מצוי, אלה ארץ ישראלית ועוזרר, ושיחי אחירותם החורש וקידה שעירה.

השמורה ברובה מוצלת ולעיתים כה עבותה עד שהיא מסתירה לחלוטין את השמים. המסלול נוח למטיילים בכל עונות השנה, כמו כן הירידה יחסית נוחה, בשביל מכוסה עלווה שנשרה בצבעי צהוב-ירוק מרהיבים. 

בשעות הלילה פעילים באזור שועלים וחזירי בר, כמו כן ניתן מדי פעם לראות שפני סלע ועטלפים השוכנים במערה.

== מערת שרך ==

במרכז השמורה נמצאת מערת שרך, המהווה אטרקציה מיוחדת למטיילים, ובה נכנסים לבטן ההר (בלוויית פנסים) ומטפסים בתוך מערת נטיפים מרהיבה לגובה של כ-20 מטרים במעבה ההר, במסלול מסודר הכולל מדרגות ברזל ויתדות, שאורכו קרוב ל-200 מטר, היציאה מהמערה היא במפלס העליון, בגובה של כ-15 מטר מעל הערוץ.

בתקופת החורף (נובמבר - אפריל) בה לנים העטלפים, הכניסה למערה אסורה.

נכון לסוף שנת 2015 הכניסה למערה אסורה בשל חשד לקדחת המערות.

== אירועים בשמורה ==

במהלך מלחמת לבנון השנייה נפלו מספר טילים בשטח השמורה וגרמו לשרפות של שטחי חורש.

== גישה לשמורה ==

מפת אזור נחל בצת שבמרכזו נמצאת השמורה
הכניסה היא מחניון שרך, מצפון לכביש הצפון (899) - נ.צ. 1732-2747. או מהחניון בקיבוץ אילון.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.teva.org.il/?CategoryID=215&ArticleID=38&Page=7 טיולי שביל ישראל], באתר החברה להגנת הטבע
* [http://www.tiuli.com/track_info.asp?track_id=69 מסלול טיול לנחל בצת ונחל שרך], באתר "טיולי"
* מסלול טיול מעודכן ב[http://nelech.co.il/Track/TrackInfo/107 נחל שרך ונחל בצת]
* [https://web.archive.org/web/20130722225536/http://www.360israel.co.il/1/sherech/ סיור וירטואלי במערת שרך - 360israel.co.il]

שרך
קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
מריאנפלאץ

המריאנפלאץ ובית העירייה החדש
הבתולה מרים מעל עמוד המריאנזוילה
מריאנפלאץ (בגרמנית: Marienplatz) היא כיכר גדולה במרכז העיר מינכן, גרמניה מאז שנת 1158. 

בימי הביניים היו בכיכר שווקים ונערכו בה תחרויות. הכיכר נקראה על שם המריאנזוילה (Mariensäule), עמוד מריאני (על שם מרים, אם ישו) שנבנה בשנת 1638 לכבוד סיום הכיבוש השוודי. כיום הכיכר ידועה בזכות בית העירייה הנמצא בקצה הצפוני שלה. הקריון (סוג של גלוקנשפיל) שמנגן במגדל בית העירייה, בליווי בובות, נבנה בהשראת טורנירים אלו, וכיום מושך מיליוני תיירים. לקריון שלוש מנגינות: בראשונה אין תזוזה של הדמויות, בשנייה נעות הדמויות שבחלק העליון ובשלישית רוקדים החבתנים (עושי חביות הבירה) שבחלק התחתון. ריקודם מסמל את הפריחה הכלכלית שהתרחשה עם תום מלחמת שלושים השנה כאשר הקהל שב לפקוד את בתי הבירה. 

בצד המזרחי של הכיכר נמצא בית העירייה הישן של העיר. 

המדרכה בין המריאנפלאץ לקארלספלאץ היא אזור הומה המלא בחנויות ומסעדות. 

במקום נמצאת גם תחנת רכבות הממוקמת מתחת לכיכר אשר מהווה תחנה מרכזית חשובה לרכבת התחתית (U Bahn) ולרכבת פרוורים (S Bahn) לעיר.

רוב המבנים שסביב הכיכר נהרסו במהלך הפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה ושחוזרו במהלך השנים שאחריה. מגדל הפעמונים (הגלוקנשפיל) ניצל מהרס, כנראה בשל היותו נקודת ציון למטוסים.

== עמוד מרים ==
המריאנסולה היא עמוד מריאני, הממוקם בכיכר המריאנפלאץ, שנבנה בפקודת מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה בשנת 1638 לכבוד סיום הכיבוש השוודי במהלך מלחמת שלושים השנים. בראש העמוד פסלון מוזהב של הבתולה מרים, העומדת על חצי סהר כמלכת גן עדן, שנבנה בשנת 1590. העמוד הוצב לראשונה בקתדרלת פראואנקירכה. עמוד מרים במינכן הוא העמוד המריאני הראשון מצפון לאלפים והוא נבנה בהשראת עמודי מרים אחרים שנבנו באירופה.

בארבע פינות תחתית העמוד ניצבות ארבע דמויות ילד קטן הנאבקות כל אחת באויב סמלי אחר בתקווה שלא תתרחש על העיר הצרה המסומלת על ידי הדמות. האריה מסמל מלחמה, קוקאטריס מסמל מגפה, דרקון מסמל רעב ונחש מסמל את הכפירה או מעשי השטן.

== מזרקת הדג (Fischbrunnen) ==
בפאתי הכיכר נמצאת מזרקת הדג (Fischbrunnen). 

המזרקה נמצאת ליד הכניסה הראשית לבניין העירייה החדש, המים מגיעים אליה מנהר האיזאר (Isar). לפני המזרקה הנוכחית הייתה במקום מזרקה קודמת, שנבנתה על ידי קונרד קנוהל בשנים 1865-1862 ונהרסה לחלוטין בהפצצות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. ב-1954, במקום שחזור מלא נבנתה מזרקה חדשה על בסיס רעיונות המזרקה הקודמת.
<gallery>
File:Mariensäule (Munich) (2).JPG|עמוד מריאן, בית העירייה החדש ומגדלי קתדרלת פראואנקירכה (כנסיית גבירתנו)
File:Fischbrunnen - München.JPG|מזרקת הדג
File:New Town Hall - Munich (1).JPG|בית העירייה החדש
File:Rathaus-Glockenspiel - Munich.JPG|שעון הגלוקנשפיל בבית העירייה החדש
File:Altes Rathaus (München) (1).JPG|בית העירייה הישן
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.panorama-cities.net/munich/town_hall.html מבט פנורמי על הכיכר]

קטגוריה:מינכן: כיכרות
בית העירייה החדש של מינכן

בית העירייה החדש (בגרמנית: Neues Rathaus) הוא בית עירייה בכיכר המריאנפלאץ שבמרכז העיר מינכן, גרמניה. בבניין נמצאים מועצת העיר, משרדי ראש העיר וכן חלק מהאדמיניסטרציה. בשנת 1874 הועברו הרשויות מבית העירייה הישן לבניין החדש.
== היסטוריה ==
הבניין נבנה בין השנים 1867–1908 בסגנון בנייה נאו-גותי. הבניין מכסה שטח של 9,158 מ"ר ומכיל 400 חדרים. החזית המרכזית מופנית לכיוון הכיכר ואילו החזית האחורית צמודה לפארק קטן. המרתף מאוכלס ברובו במסעדה בשם "Ratskeller". בקומת הקרקע נמצאת תחנת מידע גדולה לתיירים וכן שטחים המושכרים לחנויות.

בקומה הראשונה ישנה מרפסת גדולה הפונה לכיוון הכיכר ונערכים בה פסטיבלים גדולים כמו אליפויות כדורגל או קונצרטים בזמן שוק חג המולד. המגדל המרכזי בה מגיע לגובה של 85 מטר ופתוח למבקרים באמצעות מעלית. בראש המגדל נמצא ה-Rathaus-Glockenspiel שכולל מספר הצגות יומיות ומהווה אטרקציה תיירותית.

בהפצצות בעלות הברית על גרמניה במהלך מלחמת העולם השנייה ניזוק המבנה ושוחזר בשנים שלאחר מכן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.destination-munich.com/neues-rathaus.html אתר באנגלית על בית העירייה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מינכן: מבנים
מינכן
קן (כדורגל)

סטאד מאלרב קן (צרפתית: Stade Malherbe Caen) הוא מועדון כדורגל צרפתי מקצועני, המשחק בעיר קן שבנורמנדי תחתית. 

== היסטוריה ==
המועדון נוסד ב-17 בנובמבר 1913 לאחר איחד בין שני המועדונים - "קלאב מאלרב קן" ו-"קלאב ספורטיף קן". הקבוצה נקראת על שמו של פרנסואה דה מאלרב (1555-1628), שהיה משורר, מבקר ומתרגם, יליד העיר קן.

במרבית שנותיו המועדון נחשב לאחד ממועדוני החובבנים הטובים ביותר בצרפת. ב-1985, הפך המועדון באופן רשמי למועדון מקצועני. בסוף שנות ה-80 ובראשית שנות ה-90, עברה קן לשחק בליגות הבכירות בצרפת, ושינתה את מעמדה למועדון צרפתי מקצועני בכיר במדינה. בשנת 1988, העפילה הקבוצה לליגה הצרפתית הבכירה. בשנת 1992, מספר חודשים לאחר שהמועדון ניצל מפשיטת רגל, הקבוצה סיימה במקום החמישי בליגת העל הצרפתית והעפילה לגביע אופ"א. בסיבוב הראשון בגביע אופ"א הקבוצה הפסידה לריאל סרגוסה והודחה מהטורניר. בשנת 1993, הקבוצה עבר לשחק במגרש המודרני סטאד מישל ד'אורננו. שנתיים לאחר מכן, ירדה הקבוצה לליגת המשנה הצרפתית. על אף שזכתה באליפות ליגת המשנה ב-1996, הקבוצה חזרה במהרה להיות קבוצה אלמונית בליגת המשנה הצרפתיות.

בסוף שנות ה-2000, השיגה הקבוצה הישגים שהקנו לה את הזכות לשחק מספר עונות בליגת העל הצרפתית. בשנת 2005, קן אף העפילה לגמר גביע הליגה הצרפתית.

בסוף עונה ירדה קן לליגה הצרפתית השנייה לאחר שסיימה במקום ה-18, נקודה אחת מתחת ללוריאן שנשארה בליגה. בסיום עונת שבה הקבוצה לליגת העל הצרפתית לאחר שסיימה במקום ה-3 בליגה השנייה. אך ירדה שוב בתום עונת .

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל צרפתיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1913
קטגוריה:קן
קטגוריה:1913 בצרפת
שלמור אבנון עמיחי

שלמור אבנון עמיחי הייתה אחת מעשר חברות הפרסום הגדולות בישראל.

החברה נמצאת בבעלות תאגיד הפרסום הבינלאומי , הנמנה עם קונצרן התקשורת .

ב-20 ביוני 2012 שינה את שמו ל-Y&R ישראל.

במרץ 2021 הגישה חברת שלמור אבנון עמיחי לבית המשפט המחוזי בתל אביב בקשה למתן צו לפתיחת הליכים לפירוקה.

== פעילות ==
משרד הפרסום נוסד ב-22 במאי 1989, על ידי שלומי אבנון ורמי שלמור. במאי 1994 הצטרף גדעון עמיחי כשותף וכמנהל קריאייטיב ראשי. ב-1999 החלה התקשרות עם חברת הפרסום האמריקנית Young & Rubicam הנמנית עם תאגיד התקשורת WPP. משרד הפרסום כולל גם סטודיו למיתוג ולעיצוב, מחלקת אינטראקטיב (Y&R interactive), מישב הפקות, שיוך קבוצתי לחברת המדיה Union Media, שיתוף פעולה עם משרד פרסום מגזרי לציבור הערבי "מזאווי מפרסמים", "Wunderman Israel"- הנמנה עם רשת "Wunderman" הבינלאומית.

החל מחודש יולי 2011, הפכו מייסדי החברה, רמי שלמור, שלומי אבנון וגדעון עמיחי, ליושבי ראש פעילים ומינו מחליפים. 
ב-2016 נסגר המשרד.

על חלק מלקוחות הגדולים של המשרד נמנו שטראוס גרופ, כלמוביל, טבע, ישראכרט, דלק, החברה המרכזית לייצור משקאות קלים, סטימצקי, ביטוח ישיר, ניופאן, עמותת לתת, רוח נשית ואתגרים.

המשרד היה אחראי גם על הקמפיינים של חברת הכבלים HOT בשנים 2003-2004.

המשרד ליווה שיווקית ופרסומית בהתנדבות (פרו בונו) כ-27 עמותות.

== הישגים ופרסים ==
*המשרד זכה ב-19 אריות קאן, המספר הגדול ביותר למשרד פרסום ישראלי (התחרות בקאן נחשבת לתחרות הפרסום היוקרתית ביותר בעולם הפרסום))
*קמפיין האינטרנט של Y&R interactive עבור דנונה שטראוס השיג שיא ישראלי במספר הצבעות-גולשים, כ-10,000,000 הצבעות לבחירת התמונות שיעלו על גביעי המעדנים
*האו"ם העניק (2010) פרס מיוחד למשרד עבור פרויקט "SDIA" של הוועד למלחמה באיידס
*המשרד הוכתר (2009) למשרד השנה של רשת Young & Rubicam בעולם (מתוך 184 משרדים) וזכה ב-Jewel Award, של הרשת הבינלאומית
*המשרד זכה במקום שני בתחרות משרד השנה בעולם בתחום חדשנות במדיה בפסטיבל קאן (לשנת 2009)
*המשרד זכה בגראנד פרי בפסטיבל לונדון (2009), עבור קמפיין הרדיו "הספק", שנוצר עבור הוועד למלחמה באיידס, המשרד הישראלי היחידי שזכה בפרס זה (נכון ל-2010)
*המשרד זכה בגראנד פרי בפסטיבל ניו יורק (1999), עבור קמפיין "הפרסום ברדיו עובד", המשרד הישראלי היחידי שזכה בפרס זה (נכון ל-2010)
*המשרד זכה ב-Gold Clio, בזכות פרויקט "הדממת האינטרנט", המשרד הישראלי היחידי שזכה בפרס זה (נכון ל-2010)
*עבודת המשרד עבור "orange time" היא העבודה הישראלית הראשונה שנכנסה לספר תחרות הפרסום הבריטית,D&AD

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.yr.com/ Young & Rubicam]
* [https://web.archive.org/web/20100527215232/http://www.yr.co.il/ הבלוג של שלמור אבנון עמיחי]
* 
* [https://web.archive.org/web/20110717093217/http://www.ice.co.il/article/view/278261 משה בניימין, מטפסים למעלה: מינויים ל-5 סמנכ"לי קריאייטיב חדשים בשלמור אבנון עמיחי, באתר אייס (מאורכב), 14 ביולי 2011]

==הערות שוליים==

קטגוריה:משרדי פרסום בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1989
רוני הברסון פורטדו דה אראוז'ו

רוני הברסון פורטדו דה אראוז'ו (בפורטוגזית: Ronny Heberson Furtado de Araújo, נולד ב-11 במאי 1986) המוכר כרוני, הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

==קריירה==
הקריירה המקצוענית של רוני החלה בשנת 2004 בקורינתיאנס סאו פאולו, בה שיחק שלוש שנים.

עם תום חוזהו בקבוצה הביעו בו עניין מספר קבוצות אירופיות. בסופו של משא ומתן, בו נטלו חלק גם מנצ'סטר סיטי, פ.ס.וו. איינדהובן ופריז סן-ז'רמן, חתם רוני בספורטינג ליסבון. 
 
בספורטינג לא הצליח רוני להשתלב בסגל ושיחק בעונתו הראשונה בקבוצה בשנים עשר משחקים בלבד. יחד עם זאת השער היחיד שלו באותה עונה נכנס לספרי ההיסטוריה. רוני, הידוע ברגל שמאל עוצמתית, בעט כדור חופשי שהגיע למהירות של 210.9 קמ"ש - המהירה ביותר אי פעם.

את עונת פתח רוני בהרכב אך עם הגעתו לקבוצה של מגן מילאן לאנדרו גרימי נדחק חזרה לספסל. בעונתו השלישית בקבוצה שיחק רוני בשישה משחקים בלבד.

בעונת הושאל רוני לעולה החדשה לליגה הפורטוגלית אוניאו לייריה.
עם סיום תקופת ההשאלה ולאחר שסייע לקבוצה להישאר בליגה חתם רוני על חוזה עם הרטה ברלין מהבונדסליגה השנייה והתאחד עם אחיו, שחקן הקבוצה רפאל. ביולי 2016 שוחרר מהקבוצה עקב עודף שחקנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:מגני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:פורטלזה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני אוניאו דשפורטיבה דה לייריה
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני פורטלזה
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1986
כרמן קאס

כרמן קאס (Carmen Kass; נולדה ב-14 בספטמבר 1978) היא דוגמנית אסטונית.

== שנותיה הראשונות ==
קס נולדה בטאלין, אסטוניה וגדלה בכפר Mäo, ליד Paide, בירת מחוז יארבה. קס, אחותה ואחיה גדלו רק בידי אמם, Koidu Põder.
כיוון שעסקה בדוגמנות, היא לא סיימה את בית הספר התיכון ולא קיבלה תעודת בגרות.

==קריירה==
===דוגמנות===
קס עברה לפריז בהיותה בת שמונה עשרה ובמהרה זכתה לחשיפה כשהופיעה על גבי השערים של ווג הצרפתי והאמריקני, Elle האוסטרלי, אימג' הבריטי, מאדאם פיגארו ונומרו הצרפתי.

אנה וינטור הייתה הראשונה שנתנה הזדמנות לקס וב-1999, היא דגמנה על המסלול עבור המעצבים Shiatzy Chen, מארק ג'ייקובס, Michael Kors, קלווין קליין, ראלף לורן, דונה קארן ודולצ'ה וגבאנה, והופיעה בפרסומות של מותגים כמו קלווין קליין, שאנל, גוצ'י, דונה קארן, Dsquared2, ורסצ'ה, ג'יבנשי, פנדי, מקס מארה, ולנטינו, ראלף לורן, ואפילו ג'נרל מוטורס. היא גם דגמנה לפרסומת הג'ינס של גאפ והייתה הפרזנטורית של רבלון, Sephora, ושל בושם כריסטיאן דיור J'adore.
ב-2007 לבדה, קס הופיעה בעשרה קמפיינים עם מעצבים ידועים לקולקציות האביב/חורף. נכון ל-2007, היא הדוגמנית והפרזנטורית של מקס פקטור.
כעת היא הפנים של מותג האופנה הספרדי Hoss Intropia לסתיו/חורף 2010.

קס הוכתרה בידי הווג כ"דוגמנית השנה" בטקס פרסי האופנה של VH1/Vogue 2000.
כשדיגמנה בניו יורק, היא למדה בבית הספר של לי שטרסברג.

היא צעדה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 1999, 2000 ,2002,
2003 ו-2008.

===פעילויות אחרות===
ב-2004 שיחקה קס את התפקיד הנשי הראשי בסרט הרצח-המסתורין האסטוני "Täna öösel me ei maga" (בתרגום המילולי "אנחנו לא נלך לישון הלילה"; הסרט הופץ ברחבי העולם תחת השם "Set Point"). באותה שנה קיבלה תפקיד קטן בסרט הדרמה האמריקאי "לכוון ולהרוג", לצדה של מיני אנדן.

בפברואר 2004, היא הצטרפה למפלגת Res Publica Party השלטת.
קס רצה לפרלמנט האירופי אחרי שארץ הולדתה הצטרפה לאיחוד האירופי המשותף במאי 2004.
היא זכתה ב-2315 קולות מהבוחרים האסטוניים, אבל לא נבחרה לפרלמנט האירופי.

קס משחקת שחמט
ונבחרה לנשיאת ליגת השחמט הלאומית האסטונית ב-2004.
היא ניהלה קמפיין כדי שטאלין תארח את אולימפיאדת השחמט 2008 אולם העיר דרזדן, שבגרמניה נבחרה במקומה.

בבעלותה חלק מסוכנות הדוגמנות Baltic Models, בה היא מדגמנת.

ב-2008 כרמן קס הקימה את חברת SMS loan company הנקראת Credit Market באסטוניה. באפריל 2009, התקשורת האסטונית פרסמה מאמר המציין שהחברה נקלעה לקשיים כלכליים ולא שילמה מיסים באסטוניה.

==חייה האישיים==
אחותה הבכורה, ויקטוריה דה לונה, נשואה לזמר ג'ואל דדה לונה.
הזוג נפרד ב-2004 אחרי ששניהם הואשמו והורשעו בסחר בסמים.
אחיה הבכור של קס עוסק בנדל"ן.

קס יצאה עם המסעדן ריק עקיבה שאותו פגשה ב-1998, הם יצאו עד 2004.
מאז שלהי 2004, היא בקשר רומנטי עם אריק לובורן, אלוף שחמט גרמני.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.fashionmodeldirectory.com/models/Carmen_Kass/ כרמן קאס ב-Fashion Model Directory]

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:דוגמניות אסטוניות
קטגוריה:ילידות 1978
ארל (כדורגל)

מועדון אתלטיקה ארל-אביניון (בצרפתית: Athlétic Club Arles-Avignon) הוא מועדון כדורגל צרפתי, הממוקם במקור בעיר ארל. המועדון נודע בעבר בשם "מועדון אתלטיקה ארל", אך בשנת 2010, הקבוצה הותקה לקומונה הקרובה אביניון ולכן אימצה גם את שמה. בעונת 2015/16 משחקת ארל-אביניון בליגה הרביעית. ב-2010/11 שיחקה בליגת העל הצרפתית לאחר 5 עונות בהן עלתה ארבע ליגות. הקבוצה משחקת באצטדיון פארק דה ספורטס, אביניון.

==היסטוריה==

המועדון נוסד בשנת 1913, לאחר איחודם של 3 מועדוני ספורט: "לה פדאל ז'וייה", "ארל אוטו-ולו" ו-"ארל ספורטס". בשנות ה-70, הקבוצה שיחקה בליגת המשנה הצרפתית. בשנים 1970 ו-1973, הקבוצה העפילה לרבע הגמר הגביע הצרפתי. בשנת 2009, המועדון העפיל לליגת המשנה הצרפתית מחדש, וציין בכך עליית ליגה רביעית ברציפות בארבע שנים. באותה השנה, הקבוצה עברה למגרשה הנוכחי, לאחר שעזבה את מגרשה הישן סטאד פרננד פורנייה שבארל. אחרי המעבר, הקבוצה שינתה את שמה לשם הנוכחי, ושינתה גם את סמלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

ארל
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1913
לאודה אייר

מטוס [[בואינג 737 של לאודה אייר]]
לאודה אייר (Lauda Air) הייתה חברת בת של אוסטריאן איירליינס, ובסיס פעולתה המרכזי היה בנמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט.

== תולדות החברה ==
לאודה אייר הוקמה באפריל 1979 על ידי אלוף פורמולה 1 ניקי לאודה והחלה לפעול בשנת 1985. בתחילה הפעילה החברה רק טיסות צ'רטר. בחודש מרץ 2000 הצטרפה לקבוצת חברות התעופה סטאר אלייאנס. בהמשך אותה שנה הפכה החברה להיות חברת בת באוסטריאן איירליינס והפעילה טיסות שכר של החברה. 

באפריל 2013 החברה הפסיקה להתקיים כחברת תעופה. היא הוחלפה ע"י Austrian myHoliday, שהיא מותג המשמש את אוסטריאן איירליינס לשיווק טיסות שכר ונופש.

== יעדי החברה ==
החברה הפעילה טיסות לכ-58 יעדים ב-8 מדינות: אוסטריה, מצרים, יוון, איסלנד, אירלנד, איטליה, פורטוגל, ספרד וטורקיה.

== צי המטוסים ==
{| border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=lightblue
! דגם !! מספר מטוסים !! תכולת מושבים (קונפיגורציה) !! הערות 
|-
|בואינג 737-800||7||184||מחלקת תיירים בלבד
|-
|}

== תאונות ותקריות==
ב-26 במאי 1991 יצאה טיסת לאודה אייר 004 במטוס בואינג 767 מבנגקוק. בעיית קצר במערכת היפוך דחף במנוע השמאלי גרמה לסיחרור קטלני ואיבוד שליטה בגובה רב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120410050201/http://www.laudaair.com/ האתר הרשמי] (ארכיון האינטרנט)

קטגוריה:חברות תעופה אוסטריות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו