OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אידה הנדל

אידה הֶנדֶל (באנגלית: Ida Haendel; 15 בדצמבר 1928 – 30 ביוני 2020) הייתה כנרת בריטית-יהודייה, ילידת פולין.

==קורות חיים==
הנדל נולדה בדצמבר 1928 בעיירה חלם שבפולין. החלה בהיכרות עם הכינור כבר בגיל שלוש, ובגיל שבע החלה ללמוד אצל מייצ'סלב מיכאלוביץ', תלמידו של ליאופולד אאואר, באקדמיה למוזיקה ע"ש פרדריק שופן בוורשה. בין השנים 1935–1939 למדה הנדל אצל קרל פלש בלונדון, ובהמשך למדה אצל ג'ורג'ה אנסקו. ב-1937 ניגנה לראשונה בבריטניה, בהיכל המלכה (Queen's Hall) תחת שרביטו של הנרי ווד. במהלך מלחמת העולם השנייה ניגנה במפעלים ובעבור חיילים בריטיים ואמריקאיים. בשנת 1946 ניגנה לראשונה בארצות הברית, ובין השנים 1948–1949 הקליטה עם תזמורת פילהרמוניה בניצוחו של רפאל קובליק את הקונצ'רטי לכינור מאת לודוויג ואן בטהובן ומקס ברוך. היא המשיכה להקליט גם בגיל מתקדם ובשנת 2003 הקטליה עם ולנטינה ליסיצה.

בשנת 1952 עברה הנדל למונטריאול. ב-1970 הוציאה לאור את האוטוביוגרפיה שלה, Woman with Violin ("אישה עם כינור"). בשנת 1979 עברה למיאמי, שם נפטרה ב-30 ביוני 2020.

בשנת 1991 הוענק לה תואר "מפקדת" של מסדר האימפריה הבריטית (CBE), וב-1993 העניק לה הנסיך צ'ארלס תואר דוקטור לשם כבוד מטעם הקולג' המלכותי למוזיקה.

הנדל ניגנה על כינור תוצרת אנטוניו סטרדיווארי משנת 1696, וכן על כינור משל ג'וזפה גוארנרי.

ביקרה והופיעה בישראל עשרות פעמים, החל משנות ה-50.

==אוטוביוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">
*Ida Haendel, Woman with Violin: an autobiography, London: Gollancz, 1970, 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* רות רוזנפלדר, 
* 
* (עם צאת ספרה האוטוביוגרפי)
* עם צאת אלבום של אידה הנדל וולדימיר אשכנזי)
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=IsrF54X8B38 ריאיון עם אידה הנדל], יעקב אחימאיר, "רואים עולם"
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנריות יהודיות
קטגוריה:כנרים יהודים פולנים
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה יהודים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:כנריות בריטיות
קטגוריה:כנרים יהודים בריטים
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2020
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:נפטרות מסרטן הכליה
היפרגרף

היפרגרף (אנגלית: Hypergraph) הוא הכללה של גרף, שבה כל קשת היא תת-קבוצה לא ריקה של קודקודים. בעוד שבגרף פשוט קשת בין קודקוד <math>u</math> וקודקוד <math>v</math> מסומנת על ידי הזוג <math>(u,v)</math>, בהיפרגרף כל קשת היא n-יה (או קבוצה, שכן הסדר חסר חשיבות) של הקודקודים אותם היא מחברת, למשל <math>(u_1, u_2, u_3, \ldots)</math>.

באופן פורמלי, היפרגרף בלתי מכוון <math>\ G=(V,E)</math> מוגדר בדומה לגרף בלתי מכוון, כאשר כל קשת <math>\ e \in E</math> היא קבוצה של צומת אחת או יותר מ-<math>\ V</math>, ומתקיים כי: <math>E \in \mathcal{P}(V)</math>, כלומר: הקבוצה <math>\ E</math> היא איבר של קבוצת החזקה של הקבוצה <math>\ V</math>.

היפרגרף מכוון מוגדר בדומה לגרף מכוון, כאשר כל קשת <math>\ e \in E</math> מורכבת משתי קבוצות כל אחת בעלת צומת אחד או יותר מ-<math>\ V</math>, קבוצה של צמתים מהם הקשת יוצאת וקבוצה של צמתים אליהם הקשת נכנסת.

היפרגרף נקרא <math>k</math>-היפרגרף אם כל קשת מכילה <math>k</math> צמתים. בפרט, גרף הוא <math>2</math>-היפרגרף.

== סדרת הדרגות ==
הדרגה <math>d(v)</math> של צומת <math>v</math> בהיפרגרף <math>G=\left(V, E\right)</math> היא מספר הקשתות בהיפרגרף המכילות את <math>v</math>.

סדרת הדרגות של היפרגרף עם <math>n</math> צמתים וסדר <math>v_1,...,v_n</math> של הצמתים היא הסדרה <math>d(G)=\left(d(v_1),...,d(v_n)\right)</math>. סדרה נקראת <math>k</math>-גרפית אם היא סדרת הדרגות של איזשהו <math>k</math>-היפרגרף. בעיית ההחלטה האם סדרה נתונה היא <math>k</math>-גרפית פתירה בזמן פולינומי עבור <math>k=2</math> (<ref></ref> Erdős and Gallai, 1960) אך NP-complete לכל <math>k\geq 3</math> (<ref></ref> 2018 ,.Deza et al).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תורת הגרפים
מולטיגרף

מולטיגרף בו קיימים שני קודקודים, אשר ביניהן יש שלוש קשתות (אדומות).

בתורת הגרפים, מולטיגרף (multigraph, גרף מוכלל) הוא הכללה של גרף, שבה כל זוג צמתים יכולים להיות מחוברים על ידי יותר מקשת אחת. באופן פורמלי, מולטיגרף (מכוון או בלתי מכוון) מוגדר בדומה לגרף (מכוון או בלתי מכוון), כאשר <math>\ E</math> היא מולטי קבוצה שבה האיברים אינם בהכרח ייחודיים (multiset, bag).

==ראו גם==
*היפרגרף

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת הגרפים
רצועת קומיקס

רצועת קומיקס העוסקת באיתור מידע מהאינטרנט
רצועת קומיקס המנפישה בעלי חיים
רצועת קומיקס היא רצף של ציורים המספר סיפור.

רוב רצועות הקומיקס נכתבות ומצוירות על ידי אמני קומיקס או קריקטוריסטים, ורבות מן הרצועות הללו מפורסמות על בסיס קבוע (בדרך כלל על בסיס יומי או שבועי) בעיתונים, במגזינים ובאתרי אינטרנט.

פעמים רבות רצועות קומיקס המתפרסמות לאורך זמן מלוקטות ונערכות לספר או לסדרת ספרים.

==היסטוריה והתפתחות==
רצועת הקומיקס היומית "Mutt and Jeff" אשר התפרסמה במקור בשנת 1917
העברת סיפורים באמצעות רצף של תמונות קיים לפחות מאז תקופת מצרים העתיקה. קיימות גם דוגמאות לכך מתקופת ימי הביניים אשר במהלכה הועברו סיפורים באמצעות טקסטיל (ראו שטיח באייה). שימוש בדפוס לצורך העברת סיפורים החל באנגליה במהלך המאה ה-18 ובגרמניה במהלך המאה ה-19.

רצועות הקומיקס האמריקניות פיתחו את הפורמט במהלך המאה ה-20. הם היו הראשונים אשר החלו להשתמש בבלוני טקסט ובסמלים טיפוגרפיים מיוחדים לשם ייצוג של קללות. ספרי הקומיקס הראשונים היו אוספים של רצועות קומיקס אשר הודפסו במקור בעיתונים.

כפי שהשם מרמז, קטעי הקומיקס הם פעמים רבות קומיים. אף על פי כן, בתחילת שנות השלושים של המאה ה-20 החלו לצאת רצועות קומיקס אשר כללו סיפורי הרפתקאות כגון "באק רוג'רס", "טרזן", "פלאש גורדון" ו"הרפתקאותיו של טינטין" אשר היו רצועות הקומיקס הראשונות בז'אנר זה.

== דוגמאות לרצועות קומיקס מפורסמות ==
* קלווין והובס - מתמקדת בהרפתקאותיהם של ילד בן שש בשם קלווין, ובבובת הטיגריס האנרגטית והצינית שלו הובס.
* פלאש גורדון - מגוללת את הרפתקאותיו של פלאש גורדון וחבריו דייל ארדן וד"ר האנס זרקוב. בעקבות נפילת מטאורים על כדור הארץ, ד"ר זרקוב מאמין שהם מהחלל החיצון ובונה חללית כדי לאתר את מקורם. בשגעונו, הוא חוטף את פלאש ודייל, והשלושה עורכים מסע לכיוון הכוכב מונגו, שם הם מגלים כי המטאורים תוכננו בידי מינג האכזר, השליט הרע של מונגו.
* גארפילד - מתאר את חייו של חתול בשם גארפילד, המתאפיין בעצלות וברעבתנות יוצאות-דופן.
* פינאטס - לעיתים נקראת פשוט סנופי על שם אחת הדמויות הראשיות.
* דילברט - ידוע בתכניו הסאטיריים על סביבת המשרד ועל ההיי-טק.
* נייט הגדול - עוסקים בנייט רייט, תלמיד כיתה ו', בחבריו ובמוריו.
* יומנו של חנון - מתאר את עולמו של תלמיד חטיבת ביניים בשם גרג הפלי.
* FoxTrot - מתמקד בחייהם היומיומיים (אך הלא נורמליים) של משפחת פוקס.

== ראו גם ==
* קומיקס
* ספרות זולה (סוגה)

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:רצועות קומיקס
דרנתה

דרנתה (בהולנדית: ) הוא מחוז בהולנד, הממוקם במזרח המדינה. המחוז גובל במזרח עם גרמניה, בצפון עם חרונינגן, בצפון מערב עם פריסלנד ובדרום מערב עם אוברייסל. בירת המחוז היא אסן והעיר הגדולה ביותר במחוז היא העיר אמן (Emmen).
== גאוגרפיה ==
במחוז 486,197 תושבים והוא המחוז ה-10 בגודלו מבחינת מספר התושבים בהולנד. שטחו של המחוז עומד על 2,641 קמ"ר, והוא המחוז ה-7 בגודלו בהולנד. צפיפות האוכלוסין במחוז עומדת על 184 איש לקמ"ר, הצפיפות ה-12 בגודלה בהולנד.

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, ל-49% מאוכלוסיית המחוז אין דת, 36% מהתושבים פרוטסטנטים, 10% קתולים, 2% מוסלמים ו-4% מגדירים את עצמם אחרת.

האזור היה מאוכלס עוד בתקופת פרהיסטוריה. עדות לכך היא ב-53 דולמנים שפזורים בשטח המחוז ונבנו בסביבות שנת 3500 לפני הספירה. השם Drenthe הוזכר לראשונה בשנת 820. בתחילת המאה ה-11 השטח עבר לשליטת בישוף של אוטרכט. בשנת 1528 הוא עבר לשליטת קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ששילב אותה בארצות השפלה ההבסבורגיות. כאשר בשנת 1581 הוקמה הרפובליקה ההולנדית דרנתה היה חלק ממנה.

זמן קצר לפני תחילת מלחמת העולם השנייה הממשל הקים באזור מחנה ליהודי גרמניה. לאחר כיבוש הולנד, נאצים הקימו במתחם מחנה מעבר וסטרבורק. אנה פרנק שהתה במחנה ועזבה אותו עם המשלוח האחרון כ-3 בספטמבר 1944. אלברטוס זפאט שהתגורר עם אשתו באחד הכפרים הציל 20 יהודים ועל כך קיבל הכרה כחסיד אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

*
קטגוריה:הולנד: מחוזות
נאנט (כדורגל)

סמל המועדון בשנים [[2008–2019]]
מועדון הכדורגל נאנט (בצרפתית: Football Club de Nantes Atlantique), ובקיצור נאנט (בצרפתית: FC Nantes), הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר נאנט שנוסד בשנת 1943. הקבוצה משחקת את משחקי הבית שלה באצטדיון דה לה בוז'ואר בנאנט.
== היסטוריה ==
המועדון זכה בשמונה אליפויות צרפת ובארבעה גביעי צרפת. באירופה, הישגיו הגדולים ביותר היו הגעה לחצי גמר גביע המחזיקות ב-1980 ולחצי גמר ליגת האלופות ב-1996.

לצד ההצלחות ידע גם המועדון תקופות פחות טובות. בשנת 2007 ירדה נאנט לליגה הצרפתית השנייה אחרי 44 שנים ברציפות בליגה הראשונה. הקבוצה חזרה כעבור עונה לליגה הראשונה אך שוב ירדה בעונה שאחריה לליגה השנייה ורק בשנת 2013 אחרי 4 עונות רצופות בליגה השנייה חזרה נאנט לליגה הראשונה.

המועדון ידוע הודות למחלקת הנוער שלו, שממנה יצאו שחקנים מפורסמים כגון דידייה דשאן, מרסל דסאי, כריסטיאן קארמבו ומיקאל לנדרו.

== סגל הקבוצה ==

; נכון ל-8 בפברואר 2024<ref></ref>

 (בהשאלה מוולפסבורג)

 (קפטן)

 (בהשאלה מאולימפיק ליון)

 (בהשאלה מולנסיה)

 (בהשאלה מסטאד רן)

 (בהשאלה משפילד יונייטד)

==תארים==
*אליפויות צרפת (8)
** 1965, 1966, 1973, 1977, 1980, 1983, 1995, 2001
*הגביע הצרפתי (4)
** 1979, 1999, 2000, 2022
*גביע הליגה הצרפתית (1)
** 1965
*הסופר-קאפ הצרפתי (3)
** 1965, 1999, 2001

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
נאנט, מועדון הכדורגל
קטגוריה:פיי דה לה לואר: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1943
סבר פלוצקר

סבר פְּלוֹצְקֶר (נולד ב-19 ביוני 1944) הוא כלכלן ועיתונאי ישראלי; זוכה פרס סוקולוב לעיתונאות כתובה לשנת 1998 ופרס "העורך הכלכלי המצטיין" לשנת 1987. כיום משמש כפרשן והעורך הכלכלי הראשי של העיתון "ידיעות אחרונות".

== ביוגרפיה ==
פלוצקר נולד באוזבקיסטן להורים שברחו מפולין בעקבות מלחמת העולם השנייה. ב-1946, לאחר תום המלחמה, שבה המשפחה לפולין. ב-1957 עלה פלוצקר לישראל והתגורר בבת ים. לאחר סיום לימודיו התיכוניים בחולון, למד לתואר ראשון ושני בכלכלה ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר סיום לימודיו האקדמיים שירת בצה"ל ככלכלן בתפקידי מטה שונים. היה עמית מחקר במכון ברוקינגס בוושינגטון בשנים 2003–2004, ובנוסף הרצה באוניברסיטאות קולומביה, סטנפורד ופרינסטון.

מ-1968 שימש ככתב ועורך כלכלי בעיתון "על המשמר". על מאמריו ב"על המשמר" חתם "פ. סבר". ב-1980 החליף את חיים שור כעורך הראשי של העיתון, ומילא תפקיד זה עד 1987. בנוסף הדריך בחוג לכלכלה באוניברסיטה העברית ובמכוני מחקר כלכליים. ב-1987 מונה לעורך הכלכלי של "ידיעות אחרונות", הפרשן הכלכלי ומרכז מאמרי המערכת. הוא היה ממקימי המוסף הכלכלי היומי של העיתון, "ממון". במסגרת אתר האינטרנט של העיתון, ynet, פרסם פלוצקר טור אישי בשם "יומני סבר".

פלוצקר נחשב לפרשן כלכלי שהחדיר סגנון כתיבה אישי לעיתונות הכלכלית, בין השאר כך שתהיה מגוונת ומובנת יותר לקהל רחב של קוראי העיתון. בין הישגיו העיתונאיים ניתן למנות את העיסוק והחשיפה של הליברליזציה באוקטובר 1977, כלכלת הבחירות של יורם ארידור ב-1981, תוכנית הייצוב ב-1985, ליווי תוכנית ההבראה של חברת "כור תעשיות" בשנים 1995-1988, חשיפת התוכנית להטלת מס על הבורסה ב-1993, וכן תוכנית גיוס בני ישיבות של שר האוצר יעקב נאמן ב-1997. בניתוחיו הכלכליים הזהיר את הציבור מפני מפולת הבורסה ב-1983, ההיפר-אינפלציה, הגרעון הממשלתי בתקופתו של שר האוצר אברהם שוחט, המיתון הכלכלי בארץ ב-1997 והפרטת בנק לאומי, והיה הפרשן היחיד שהתנגד ליישום המלצות ועדת בכר בטענה שהן חושפות את הציבור לסיכוני הבורסה. פלוצקר גם היה הישראלי הראשון שראיין את מובילי ההייטק בארצות הברית, בין השאר את אנדרו גרוב מאינטל, ביל גייטס ממיקרוסופט ומייקל דל מדל.

פלוצקר זכה בפרס מצוינות ומקצוענות בעיתונאות הישראלית ע"ש העיתונאי שלום רוזנפלד לשנת 2009.

באוקטובר 2009 העניקה אגודת העיתונאים בתל אביב פרס מפעל חיים לסבר פלוצקר, יחד עם מוטי קירשנבאום וירון לונדון, על תרומתם לתקשורת הישראלית.

בשנת 2020 קיבל פרס מהמרכז הבינלאומי שם עולם להנחלת זיכרון השואה ומלחמה באנטישמיות.

פלוצקר נשוי ואב לשני ילדים. מתגורר בשכונת נחלת יצחק בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-258-00.html?tag=12-34-46 סבר פלוצקר], באתר "חדשות מחלקה ראשונה"
* 
* יורם יובל, [https://www.youtube.com/watch?v=W1PbvMw5noM שיחת נפש עם סבר וענת פלוצקר], הטלוויזיה החינוכית, 27 בפברואר 2014 
* 
*
מכּתביו:
* [http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-3487,00.html יומני סבר], הטור של פלוצקר באתר ynet
* , (פרק מתוך הספר "אישים ומעשים בישראל: ספר היובל", 1998, בעריכת שרה אהרוני ומאיר אהרוני, הוצאת "מקסם")
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:עורכי על המשמר
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:פרשנים כלכליים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוזבקיסטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
ספסרטין

ספסרטין
ספסרטין (בעבר היה מכונה גם ספסרטיט) – מינרל נזוסיליקטי השייך לקבוצת הגארנט.

==תכונות==
נוסחת המבנה הכימי של ספסרטין טהור היא Mn<sup>+2</sup><sub>3</sub>Al<sub>2</sub>(SiO<sub>4</sub>)<sub>3</sub>, אם כי בדרך כלל נוכחים במינרל יסודות נוספים בכמויות קטנות. ספסרטין משתתף בשורות איזומורפיות (מצב בו אטום אחד או יותר במבנה המינרל יכולים להיות מוחלפים על ידי אטומים אחרים מבלי שיחול שינוי במבנה המינרל) עם המינרלים פירופ (Mg<sub>3</sub>Al<sub>2</sub>(SiO<sub>4</sub>)<sub>3</sub>), ואלמנדין (Fe<sup>+2</sup><sub>3</sub>Al<sub>2</sub>(SiO<sub>4</sub>)<sub>3</sub>) הידועים באופן קיבוצי כקבוצת הפיראלספיט (פירופ, אלמנדין, ספסרטין), כשמגנזיום וברזל מחליפים את המנגן במבנה הספסרטין.

אופטית המינרל הוא איזוטרופי, אך למרות זאת יש דגימות בהן המינרל הוא דו-צירי בצורה חריגה. מקדם השבירה הממוצע של הספסרטין הוא 1.8, והנפיצה שלו חלשה. צבעו הנפוץ של הספסרטין הוא אדום עד כתום.

הספסרטין נתגלה לראשונה בשנת 1832 במחצבת זומר (Sommer) שברכס הרי ספסרט (Spessart), סמוך לעיירה הייבאך (Haibach), שבנפת אשפנבורג (Aschaffenburg) במדינת בוואריה שבגרמניה. מקור שם המינרל הוא ברכס ההרים בו נתגלה לראשונה.

==שימושים==
השימוש המסחרי הנפוץ ביותר הוא כאבן חן. הקשיות הגבוהה יחסית, והגוונים האדומים שלו הפכו אותו לאבן חן פופולרית, אם כי ספסרטין באיכות של אבן חן הוא נדיר למדי.

==מקור ותפוצה==
הספסרטין מופיע בעיקר בפגמטיטים גרניטיים, בגרניט, בריוליט ובסוגי סלע נלווים. כמו גם בסלעים מותמרים בדרגה נמוכה ובינונית כדוגמת פיליט, ובסלעי סקארן וסלעים עשירים במנגן שעברו מטאסומטיזם.

המקורות העיקריים לספסרטין באיכות של אבן חן הם סרי לנקה ומדינת מינאס ז'ראיס ברזיל. ספסרטין בגוון של צהוב תפוז נמצא בטסיליזינה (Tsilaizina) ובאנז'נאבונוניה (Anjanabonoina) שבמדגסקר. ספסרטין בגוון אדום-סגול נמצא בסלעי הריוליט באזור נתרופ (Nathrop) שבמחוז צ'אפי (Chafee) במדינת קולורדו, ובמדינת מיין שבארצות הברית. מקומות נוספים בהם אפשר למצוא ספסרטין כוללים את רכס הרי ספסרט (Spessart), סמוך לעיירה הייבאך (Haibach), שבנפת אשפנבורג (Aschaffenburg) במדינת בוואריה שבגרמניה (שם נמצא המינרל לראשונה); סריפוס שבאיים הקיקלאדיים שביוון; מארינפלוס (Mariefluss) שבנמיביה; ברוקן היל שבמדינת ניו סאות' ויילס באוסטרליה; ובהר סנט-אילר בפרובינציית קוויבק שבקנדה.

בישראל ניתן למצוא ספסרטין (אם כי לא באיכות של אבן חן) באפליטים ובסלעי הגרניט של נחל שלמה באזור אילת.

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Spessartine.shtml אתר WebMineral]
*[http://www.mindat.org/min-3725.html אתר Mindat]
*[https://web.archive.org/web/20081223230354/http://mineral.galleries.com/minerals/silicate/spessart/spessart.htm אתר Mineral Galleries]
*[http://www.minerals.net/mineral/silicate/neso/garnet/spessart.htm אתר Minerals Net]
*[http://rruff.geo.arizona.edu/doclib/hom/spessartine.pdf פרויקט rruf]
* 

==הערות שוליים==

סין.]]
קטגוריה:גארנט
קטגוריה:נזוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
מדד מחירי תשומות בסלילה

מדד מחירי תשומות בסלילה הוא מדד המתפרסם על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, המהווה אחד מסוגי מדדי המחירים החודשיים, ומחשב על עלות סלילת ואחזקת קטע כביש.

==חישוב המדד==
המדד המחושב בטכניקות סטטיסטיות ומיועד למדוד את שינויי המחירים של סל מוצרים ושירותים הדרושים לסלילת ולאחזקת כבישים כגון: מחירי מצע, אספלט, ברזל, שכר עבודה בענף ועוד. המדד נקוב בנקודות המבטאות את היחס במחירי הסל ביחס לתקופת הבסיס, שבה נקבעה רמת המחירים ברמה של 100 נקודות.
סל המוצרים ותקופת הבסיס מוחלפים מדי זמן מה, וזאת בהתאם לשינויים הטכנולוגיים, שינויי התקינה והשינויים בביקוש. תקופת הבסיס הנוכחית היא שנת 2004 ותקופת הבסיס שקדמה לה היא 1992.

המדד מורכב משלושה תתי מדדים: תשומות בכבישים עירוניים, תשומות בכבישים בין עירוניים, ותשומות לסלילת כביש חדש.
המדד משמש בדרך כלל גורמים בענף התשתית, עבודות עפר ופיתוח סביבתי, לצורך הצמדת סכומים בהתקשרות ביניהם.

קטגוריה:מקרו-כלכלה
תשומות בסלילה, מדד
קטגוריה:כלכלת תחבורה בישראל
מייזל

מייזל (או מייזיל) הוא שם משפחה גרמני יהודי, שייתכן ומבוסס על השם "מיכל".

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
מייקל וודרוף

סר מייקל פרנסיס אדיסון וודרוף (באנגלית: Sir Michael Francis Addison Woodruff; 3 באפריל 1911 - 10 במרץ 2001) היה רופא מנתח וחוקר אנגלי הזכור במיוחד בזכות מחקריו בתחום השתלת איברים.

== חייו ==
וודרוף, יליד לונדון, בילה את שנות נעוריו באוסטרליה, שם סיים לימודי הנדסת חשמל ורפואה. עם סיום לימודיו, זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, וודרוף הצטרף לחיל הרפואה האוסטרלי. הוא נפל בשבי הכוחות היפניים והוחזק במחנה שבויים. בעודו שבוי הוא פיתח שיטה מקורית להפקת חומרי מזון מפסולת חקלאית, זאת כדי למנוע תת-תזונה בקרב חבריו השבויים.

עם תום המלחמה וודרוף שב לאנגליה והחל בקריירה ארוכה כחוקר רפואי, תוך שהוא משלב את עבודתו המעשית כמנתח עם מחקריו. עיקר עניינו היה בתחום דחיית שתלים ודיכוי המערכת החיסונית. עבודתו בתחומים אלה הביאה אותו, ב-30 באוקטובר 1960, לבצע את ניתוח השתלת הכליה הראשון בבריטניה. בעבור הישגו זה והישגיו המדעיים האחרים הוא נבחר בשנת 1968 כחבר החברה המלכותית ובשנת 1969 העניקה לו מלכת בריטניה תואר אבירות. אף שפרש מעבודתו כמנתח בשנת 1976, הוא המשיך לפעול בקהילה המדעית הבריטית, במחקר בתחום הסרטן ובשרות בוועדות מדעיות שונות. הוא הלך לעולמו בשנת 2001 בגיל 89.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כירורגים בריטים
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אברדין
קטגוריה:בריטים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שפילד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2001
פיאנאמייל

פיאנאמייל אואה דונכאדו (Fiannamail ua Dúnchado - פיאנאמייל נכדו של דונכאד) היה מלך דאל ריאטה (בשטחי סקוטלנד ואירלנד של ימינו) בשלהי המאה השמינית. פיאנאמייל נפטר בשנת 700.

פרטים מועטים ידועים על תקופת מלכותו. ב"דברי ימי אלסטר" מצוין כי מלך על ממלכת דאל ריאטה, וכך גם ב"דברי ימי טיגרנאך", אולם שמו של פיאנאמייל אינו מוזכר ב"ספר לנסטר". פיאנאמייל היה נכדו של דונכאדו, וייתכן ששם אביו היה אוסני.

פיאנאמייל מלך שנתיים, והיו לו שני בנים: אינדרכטאך וקונאל, שניהם נהרגו בשנת 741 בקרב פורבורוס על ידי אואנגוס הראשון מלך הפיקטים.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי דאל ריאטה
קטגוריה:נפטרים ב-700
קייט ריצ'י

קייט ריצ'י (באנגלית: Katherine Leigh Ritchie; נולדה ב-14 באוגוסט 1978) היא שחקנית, שדרנית רדיו וסופרת ילדים אוסטרלית, המזוהה בעיקר עם דמותה של סאלי פלטשר, אותה גילמה במשך למעלה מ-20 שנה באופרת הסבון "קרוב רחוק".

== קריירה ==
ריצ'י, ילידת גולברן, ניו סאות' ויילס, נולדה להת'ר וסטיב.

השתתפה ב"קרוב רחוק" החל מיומה הראשון. צילומי הסדרה החלו ב-1987, זמן קצר לפני יום הולדתה התשיעי, והפרק הראשון שודר באוסטרליה ב-17 בינואר 1988. ריצ'י גילמה בסדרה את דמותה של סאלי פלטשר, ילדה שגודלה בידי משפחת אומנה, ובבגרותה גידלה בעצמה ילדים בהסדר דומה. הפרק האחרון בהשתתפותה צולם ב-13 בדצמבר 2007 ושודר באוסטרליה ב-3 באפריל 2008. ריצ'י והשחקן ריי מאר, שגילם את דמותו של אלף סטיוארט, היו לשחקנים היחידים מהצוות המקורי של הסדרה שעדיין השתתפו בה באותה העת, ושניהם נרשמו בספר השיאים של גינס כשחקנים שהשתתפו בסדרת דרמה אוסטרלית במשך התקופה הארוכה ביותר. מאר המשיך להשתתף בסדרה גם לאחר עזיבתה של ריצ'י, והיא אינה מחזיקה עוד בשיא.

תפקידה ב"קרוב רחוק" זיכה את ריצ'י במספר פרסי לוגי, המוענקים בענף הטלוויזיה האוסטרלי: פרס האישיות הטלוויזיונית הפופולרית ביותר בשנים 2007 ו-2008, ופרס השחקנית הפופולרית ביותר בין השנים 2006 ל-2008.

בשנת 2006 השתתפה ריצ'י בשעשועון הטלוויזיה "It Takes Two" שבו ידוענים שרים לצד זמרים. היא הופיעה לצדו של הזמר טרוי קסאר-דיילי, והשניים סיימו במקום הרביעי. ב-2008 וב-2009 הייתה לצוות תוכנית הרדיו הקומית "מריק ורוסו". ב-2010 השתתפה בדרמת המשטרה .Cops L.A.C, שלא זכתה להצלחה רבה, וירדה מהמרקעים לאחר עונה אחת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070106190229/http://seven.com.au/homeandaway/meetthecast_kate-ritchie קייט ריצ'י] באתר "קרוב רחוק"

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:שחקניות ילדות אוסטרליות
קטגוריה:שיאניות גינס
קטגוריה:שדרניות רדיו וטלוויזיה
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער
קטגוריה:סופרות אוסטרליות
קטגוריה:סופרים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1978
פתיתים

פתיתים בצורות שונות

פתיתים (מכונים גם "אורז בן-גוריון" או קוסקוס ישראלי מאנגלית: Israeli couscous) הם גרגרים העשויים מרכיבים הדומים לפסטה אך בניגוד לפסטה, עוברים תהליך של אפייה. הפתיתים הומצאו בישראל בתקופת הצנע, ונחשבים לאחת התרומות הקולינריות המקוריות של ישראל לעולם. הפתיתים שייכים למשפחת הצורה הקצרה של הפסטה, הכוללת גם את המאכל האשכנזי "פארפלעך", הלבנוני-פלסטיני "", ה"אורזו" האיטלקי, וה"" מסרדיניה.

==היסטוריה==
חבילת פתיתים עם הסבר על מקור הפתיתים כ"אורז בן-גוריון"

הפתיתים הומצאו בתקופת הצנע, כאשר היה מחסור באורז, על מנת לספק את צורכי העולים מארצות המזרח, שתזונתם התבססה במידה רבה על אורז וקוסקוס. ראש הממשלה דאז דוד בן-גוריון, ביקש מאויגן פרופר, ממייסדי חברת אסם, לייצר תחליף מבוסס חיטה, אותה קיבל בהנחה מארצות הברית, לאורז. זה החליט להשתמש במאפה המזרח-אירופי פארפלעך, ששימש כמאכל טקסי בסעודה שלישית בשבת, ופיתח אותו למוצר תעשייתי הנמכר באופן מוכן לבישול. משום כך, זכה המוצר לכינוי "אורז בן-גוריון". הצורה הראשונה של הפתיתים הייתה צורת אורז, ובהמשך יוצרו צורות נוספות, כגון כדורים קטנים שכונו "קוסקוס" (דורעם), טבעות, כוכבים, צדפים, לבבות ועוד.

== בעולם ==
מחוץ לישראל משווקים פתיתים כ"קוסקוס ישראלי" ("Israeli couscous"). לפי אחת הגרסאות, כניסת הפתיתים למסעדות ולשווקים בארצות הברית התחילה כאשר השף הניו יורקי, דון פינטבונה, שילב אותם בתפריט ה"מיוחדים" ("Specials") של מסעדתו, לאחר שהתארח בביתה של השפית מיקה שרון, וראה על השולחן סיר עם פתיתים שהכינה לבתה.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20210123145806/https://forward.com/food/132794/ben-gurion-s-rice-and-a-tale-of-israeli-inventio/ Ben Gurion’s Rice and a Tale of Israeli Invention]

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:פסטה
קטגוריה:ישראל: המצאות
בוראץ באניה לוקה

מועדון הכדורגל בוראץ באניה לוקה (בסרבית: Борац Бања Лука / Borac Banja Luka) הוא מועדון כדורגל מבאניה לוקה, העיר הגדולה של רפובליקה סרפסקה, אחת משתי הישויות של בוסניה והרצגובינה. המועדון הוא אחד המובילים ברפובליקה סרפסקה, יחד עם לאוטר טרבינייה, מודריצ'ה וסלאבייה.

הקבוצה הגיעה למירב ההצלחה שלה בתקופת יוגוסלביה, אז זכתה פעם אחת בגביע היוגוסלבי ופעם אחת סיימה כסגנית המחזיקה.

==היסטוריה==
מועדון הכדורגל בעיר באניה לוקה הוקם בשנת 1926, ב-4 ביולי כאשר הוא נקרא תחילה "ראדניצ'קי פוטבול קלאב בוראץ" כאשר השם שונה בשנת 1945 ל"בוראץ". התואר הראשון של הקבוצה אי פעם בשנת 1928 כאשר זכתה בטורניר חובבני בעיר סרייבו.

הקבוצה שיחק תחילה שנתיים בליגה היוגוסלבית השלישית עד שהעפילה לליגה היוגוסלבית השנייה בעונת 1953. הקבוצה העפילה לראשונה לליגה היוגוסלבית הבכירה בעונת 1961/62, אך נשרה לליגת המשנה כבר באותה העונה. הקבוצה שיחקה עוד מספר שנים בליגת המשנה עד שחזרה לליגה הבכירה בעונת 1970/1971, כאשר בתקופה זו החזיקה הקבוצה מעמד ארבע עונות רצופות עד שירדה פעם נוספת לליגת המשנה. לאחר עונת 1974/75 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה לקדנציה נוספת של חמש עונות, שנמשכה עד שנת 1980. בשנת 1988, בעודה בליגה השנייה, הקבוצה זכתה בגביע היוגוסלבי בפעם הראשונה והאחרונה בתולדותיה. בוראץ שיחקה תשע עונות בליגת המשנה עד שחזרה לליגה הבכירה בעונת 1989, בה שיחקה עד התפרקות יוגוסלביה והקמת בוסניה והרצגובינה בשנת 1992. הישג השיא של הקבוצה בליגה היוגוסלבית הייתה בעונת 1990/1991 – מקום רביעי. החל מהתפרקותה של יוגוסלביה הקבוצה שיחקה בליגת העל הבוסנית, אך בהמשך ירדה לליגה השנייה ממנה שבה בסיום עונת 2000/2001 עד עונת 2008/2007 הקבוצה שיחקה לסירוגין בליגה הראשונה והשנייה עד שבשנה זו שבה לליגת העל. בתום עונת 2009/2010 זכתה הקבוצה בפעם הראשונה בהיסטוריה בגביע הבוסני. סיום עונת 2010/2011 הקבוצה זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. בעקבות זאת, בעונה הבאה השתתפה הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות, שם פגשה בסיבוב השני את מכבי חיפה. למרות ניצחון ביתי, בוראץ הודחה מהמפעל לאחר הפסד במשחק הגומלין בגלל הפרש שערים נחות. בסוף עונת 2015/2016 סיימה במקום ה-11 שהוא גם הלפני אחרון וירדה לליגה השנייה.

במשך השנים 7 משחקני הקבוצה שיחקו בנבחרת יוגוסלביה בכדורגל ומגרשה של הקבוצה, האצטדיון העירוני של באניה לוקה, אירח חמישה ממשחקי הנבחרת הלאומית. כיום, המגרש, למעט משחקיה של בוראץ משמש גם למשחקי של נבחרת סרפסקה בכדורגל, נבחרת שאיננה מוכרת על ידי גופי פיפ"א ואופ"א.

בוראץ באניה לוקה הוא אחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים ביותר ביוגוסלביה ולכן בשנת 2006 נערך משחק הוקרה לציון 80 שנה למועדון בהשתתפות ענקית הכדורגל מסרביה, הכוכב האדום בלגרד.
אצטדיון עירוני, באניה לוקה

==תארים והישגים==
*ליגת העל של בוסניה והרצגובינה
**אליפויות: 2011, 2021, 2024
*הגביע הבוסני
**סגנות: 2004
**זכייה: 2010, 2024
*הגביע היוגוסלבי
**זכייה: 1988
**סגנות: 1974
*ליגת המשנה הבוסנית (סרפסקה)
** זכייה (3): 2001, 2006, 2008
*גביע מיטרופה
**זכייה: 1992

==שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה==
* זוראן יוביצ'יץ'
* דראגאן גוגלטה
* אביד קובאצ'ביץ'
* וולאדן גרויץ'
* וולה טריוונוביץ'
* דאמיר ממישביץ'
* סשה איליץ'
* דארקו מאלטיץ'
* אנטה מישה
* אלכסנדר ווקוביץ'
* טומיסלאב קנז
* דארקו ליובויביץ'
* זוראן באטרוביץ'
* מילוראד ראטקוביץ'
* אוגניין וראנייש
* רוסלן ברסקי

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מבוסניה והרצגובינה
קטגוריה:רפובליקה סרפסקה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1926
קטגוריה:באניה לוקה: ספורט
אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית

[[סמליל התנועה]]
בית "אמונה" בתל אביב
אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית היא תנועת נשים מיסודן של הפועל המזרחי והמזרחי. 

התנועה מפעילה מעונות יום, בתי ילדים, בתי ספר, אולפנות, מדרשה ללימודי האישה והמשפחה, בתי מדרש לנשים ומרכזי ייעוץ למשפחה, ופועלת לקידום מעמד האישה. "אמונה" מפעילה גם מתנדבות שרות לאומי במסגרת ארגון "בת-עמי" מיסודן של אלומה-אמונה במסגרת לאומית-ציונית-דתית. 

ביום העצמאות ה'תשס"ח (2008) הוענק לתנועה פרס ישראל בתחום מפעל חיים על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. 

יושבת ראש התנועה מאז 2023 היא יפעת סלע והמנכ"ל מאז 2005 הוא דוד הדרי.

==היסטוריה==
במשך שנים פעלו במקביל ארגון הפועלות של הפועל המזרחי שנוסד בשנת 1935 וארגון נשי מזרחי בארץ ישראל. שיחות על איחוד הארגונים שהתקיימו בין נשות התנועות בשנת 1939 לא הביאו למיזוג. אולם לאחר הקמת המפד"ל היה לחץ גדול לאיחוד ארגוני הנשים ובחול המועד סוכות ה'תש"ך (1959) התאחדו ארגון הפועלות של הפועל המזרחי ו"תנועת אומן" להקמת "תנועת האישה הדתית לאומית". בשנת 1977 שונה שם הארגון ל"אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית". הנשיאה הראשונה של הארגון הייתה שרה הרצוג, אלמנתו של הרב הראשי לישראל, יצחק אייזיק הלוי הרצוג.

בשנת 1977 הקימה הרבנית הרצוג את ארגון אמונה העולמי.

בין נשיאות ויושבות ראש "אמונה" היו צפייה גורן (נשיאת כבוד), טובה סנהדראי, שרה שטרן-קטן, יהודית היבנר, רחל סילבצקי וליאורה מינקה.

==פעילות==
נכון לשנת 2024, הרשת מפעילה באמצעות כ-3000 עובדות ועובדים: 120 מעונות יום, 4 בתי ספר, 5 בתי ילד לנוער בסיכון (בית הילד - נווה מיכאל, בית הילדים ע"ש צבע אלעזרקי, בית הילדים אחוזת שרה, כפר הילדים אמונה נווה לנדי, מרכז הילדים והנוער אמונה ע"ש שרה הרצוג), 10 מרכזי טיפול, 30 סניפים ובתי מדרש, ואת מכללת אמונה.

== לקריאה נוספת ==

* לילך רוזנברג-פרידמן (עורכת), מאמונה למעשה: שבעים שנה לתנועת "אמונה", הוצאת כתר, ירושלים, תשס"ו 2006 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* יהודית היבנר, [http://jwa.org/encyclopedia/article/emunah אודות אמונה], Jewish Women Encyclopedia
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציונות דתית: חינוך
קטגוריה:ארגוני חינוך בישראל
קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:ארגוני נשים בישראל
קטגוריה:אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית
קטגוריה:מקבלי אות הנשיא להתנדבות
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2008
קטגוריה:ישראל: עמותות
סלבאך

סלבאך או סלבאך מק פרכייר (באנגלית: Selbach mac Ferchair - "סלבאך בנו של פרכייר"; נפטר ב-730 לערך) היה מלך דאל ריאטה, משנת 700 ועד שפרש מכסאו בשנת 723.

==קורות חיים==
סלבאך היה בנו של פרכאר פוטה, ומלך בקנל לואירן החל משנת 698. שליטתו בדאל ריאטה החלה רק בשנות מלכותו האחרונות, קודם לפרישתו בשנת 723.

לסלבאך היו שני בנים דונגל ופרדראך.

סלבאך מוזכר לראשונה לאחר מותו של פיאנאמייל בשנת 700 וככל הנראה הדיח את אחיו איינבכלאך בשנת 698. בשנת 701 הרס סלבאך את טירת דאנלוי אולם לא ברור האם הדבר אירע במהלך המלחמה נגד איינבכלאך. דברי ימי התקופה מתעדים מספר קרבות ובהם תבוסה ב"גלן למנאה" בשנת 704 וניצחון על הבריטנים ב"לורג אכלט" בשנת 711 ובשנית במקום המכונה "מיניואירק" בשנת 717 - סלבאך עצמו אינו מוזכר בקרבות אלה אולם ככל הנראה היה מעורב. בשנת 712 מצוין כי סלבאך צר על דונאוורטי שבמסוך לקינטרייר.

בספטמבר 719 לחם סלבאך נגד אחיו איינבכלאך בפינגלן (כנראה בסמוך ללוך פיין) - בקרב זה נהרג אייבכלאך. חודש לאחר מכן לחם סלבאך בקנל נגבריין (שבט גבריין) שבראשם מלכם דונכאד בק (ככל הנראה מלך קינטייר). קרב זה נערך בחוף ארד נסבי וכלל ככל הנראה גם קרב ימי. סלבאך הובס בקרב, אולם דונכאד בק נהרג בשנת 721 וסלבאך נותר מלך דאל ריאטה הבלתי מעורער.

בשנת 723 ויתר סלבאך על כיסאו ופרש למנזר. לאחריו, ככל הנראה, עלה לשלטון בנו דונגל מק סלבאך - אולם זה הובס בשנת 726 על ידי אאוכייד מק אכדאך - ובשנת 727 יצבא סלבאך ללחום כנגדו.

סלבאך נפטר בשנת 730.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי דאל ריאטה
דונכאד בק

דונכאד בק (Dúnchad Bec) היה מלך קינטייר שבדאל ריאטה בראשית המאה השמינית.

דונכאד אינו מוזכר בסנכוס פר נ-אלבאן המזכיר את שמות המלכים עד אמצעו המאה השביעית אולם הוא מוזכר בכתבים היסטוריים מאוחרים יותר (ובהם "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך").

בשנת 719 לחם דונכאד בראש קנל נגבריין (שבט גבריין) נגד סלבאך מק פרכייר מקנל לואריין (שבט לואריין). קרב נוסף נערך בשנת 721 ובקרב זה מצא דונכאד את מותו.

לא ידוע מי ירש את דונכאד ועמד בראש שבט גבריין לאחר מותו - וייתכן שמדובר באאוכייד מק אכדאך, אשר הדיח את דונגל מק סלבאך בשנת 726.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי דאל ריאטה
קטגוריה:נפטרים ב-721
דונגל מק סלבאך

דונגל או דונגל מק סלבאך (באנגלית: Dúngal mac Selbaig - "דונגל בנו של סלבאך") היה מלך דאל ריאטה, בין השנים 723 עד שהודח מכסאו בשנת 726.

דונגל עלה לשלטון לאחר פרישת אביו סלבאך מכס המלוכה וכניסתו למנזר. דונגל הודח על ידי אאוכייד מק אכדאך מקנל נגאבריין (שבט נגבריין). אירוע זה מוזכר ב"דואן אלבאנאך" אולם שם צוין כי דונגל היה "חסר הרסן" וכי מלך שבע שנים.

לאחר הדחתו של דונגל בשנת 726, המשיך דונגל, כנראה, לשלוט בקנל לואיירן (שבט לואיירן). בשנת 731 שרף את טיירפרט בוייטרי (ככל הנראה טרברט שבקינטייר, על גדת לוך פיין).

על פי "דברי ימי אלסטר" בשנת 733 כבש את האי טורי וגירש ממנו את ברויד, בנו של אואנגוס מק פרגוסה, מלך הפיקטים. לאחר אירוע זה מצוין כי בשנת 734 נמלט דונגל לאירלנד, להימלט מאואנגוס, ואחיינו, מוירדאך מק איינבכלייג עלה לשלוט במקומו על שבט לוריין.

דונגל חזר לסקוטלנד בשנת 736 ונתפס על ידי אואנגוסה, יחד עם אחיו פרדאך, וככל הנראה שניהם הוצאו להורג על ידיו.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי דאל ריאטה
קטגוריה:נפטרים ב-726
אאוכייד מק אכדאך

אאוכייד או אאוכייד מק אכדאך (באנגלית: Eochaid mac Echdach - "אאוכייד בנו של אכדאך") היה מלך דאל ריאטה, בין השנים 726 ועד מותו בשנת 733.

אאוכייד היה בנו של אאוכייד מק דומאנגארט - אף הוא מלך דאל ריאטה.

אאוכייד עלה לשלטון כמלך דאל ריאטה בשנת 726 לאחר שהדיח את דונגל מק סלבאך. סלבאך, אביו של דונגל, ניסה לסייע לבנו לשוב לשלטון ולחם נגד אאוכייד באירוס פיוכנאה בשנת 727 אולם נחל תבוסה. על פי חלק מכתבי ההיסטוריה של התקופה שלח אאוכייד צי מדאל ריאטה לאירלנד על מנת לסייע לפלייתברטאך מק לוינגסיך במלחמתו נגד אאד אלאן.

לאחר מותו עלה לשלטון בנו, אאד פינד ומלך על דאל ריאטה.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי דאל ריאטה
קטגוריה:נפטרים ב-733
מוירדאך מק איינבכלייך

מוירדאך או מוירדאך מק איינבכלייך (Muiredach mac Ainbcellaig - "מוירדאך בנו של איינבכלייך"; נפטר בשנת 771) היה מלך דאל ריאטה וראש שקנל לואיירן (שבט לואיירן), בין השנים 733 ועד שנת 733 והוא מוזכר בשירה מהמאה ה-11 -ה"דואן אלבאנאך".

מוירדאך היה בנו של איינבכלייך. מוירדאך עלה לשלטון בשנת 733 לאחר מותו של אאוכייד מק אכדאך (אולם אין עדויות לכך שמוירדאך הדיח או הרג את אאוכייד). ייתכן שמוירדאך קיבל את השליטה על שבט לוריין לאחר בריחתו של אחיינו דונגל מק סלבאך.

ככל הנראה מוירדאך הודח בשנת 733 לאחר ניצחון של צבא פיקטי שבראשו עמד טאלורגן מק פרגוסה, אחיו של אואנגוס הראשון. קרב זה מתואר ב"דברי ימי אלסטר" אולם לא מצוין מותו של מוירדאך, וככל הנראה מוירדאך נותר שליט ממלכת קנל לואירן לאחר שאיבד את שלטונו בדאל ריאטה, אולם בשנת 736 גם ממלכה זו נכבשה על ידי הפיקטים.

המלך העצמאי הבא של דאל ריאטה היה אאד פינד (לפי "דברי ימי אירלנד") מקנל נגאבריין (שבט גבריין) ששלט החל משנת 768.

לפי "דברי ימי מלרוז", אאוגאן היה בנו של מוירדאך.

על פי "דברי ימי ארבעת המורים" מוירדאך נפטר ברישום המופיע בשנת 771 (המקבילה לשנת 776 או 778).

==קישורים חיצוניים== 
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי דאל ריאטה
קטגוריה:נפטרים ב-771
קורטני תורן-סמית

קורטני ת'ורן-סמית (באנגלית: Courtney Thorne-Smith; נולדה ב-8 בנובמבר 1967), היא שחקנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל גילום דמויותיהן של אליסון פרקר בסדרת הדרמה "מלרוז פלייס", ג'ורג'יה תומאס בדרמה הקומית "אלי מקביל", שריל בקומדיית המצבים "החיים על פי ג'ים", ובתור לינדזי בסיטקום "שני גברים וחצי".

== ביוגרפיה ==
נולדה בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, בתם של וולטר, חוקר שוק המחשבים, ולורה, תרפיסטית, ולה אחות אחת. כאשר הייתה בגן הילדים הופיעה בהצגה "שלגיה ושבעת הגמדים", אז גילתה את אהבתה למשחק. כאשר הייתה בת שבע התגרשו הוריה, והיא התגוררה עם אביה ועם אמה לסירוגין בפרוורים של סן פרנסיסקו. במקביל ללימודיה התיכוניים למדה משחק, והופיעה במחזות תיאטרון. כאשר הצטרפה לגילדת שחקני המסך האמריקנית (SAG) שינתה את שמה לקורטני תורן-סמית, כאשר היא משלבת את השם האמצעי שלה, תורן, שהוא שם נעוריה של אמה, בשם המשפחה שלה.

== קריירה ==
בסמוך לסיום לימודיה התיכוניים לוהקה תורן-סמית לתפקיד בסרט הקולנוע "לוקאס" (1986), קומדיית נעורים טרגית, לצדם של צ'ארלי שין, וינונה ריידר וקורי היים, אז ביטלה את תוכניתה ללמוד באוניברסיטה, ועברה להתגורר בלוס אנג'לס. באותה עת גם כיכבה בסרט הקולנוע "Welcome to 18", והשתתפה בסדרת הטלוויזיה "Fast Times". בהמשך גילמה תפקידים נוספים על המסך הקטן והמסך הגדול, בהם בקומדיות הנעורים הקולנועיות: "סאמר סקול" ו"נקמת היורמים 2: יורמים בגן עדן", שתיהן ראו אור ב-1987, ובקומדיית המצבים "המעון של משפחת הרפר" (אחד התפקידים הראשיים, לצדן של ג'וליה לואי-דרייפוס, ת'ורה ברץ' ושחקנים נוספים, ב-1988–1989). ב-1990 הופיעה תורן-סמית בשישה פרקים של הדרמה הטלוויזיונית הפופולרית "פרקליטי אל איי". התפקיד שהביא לה פרסום רב היה בסדרת הדרמה "מלרוז פלייס", שם גילמה את דמותה של אליסון פרקר בשנים 1992–1997. בשנת 1997 החלה להופיע באחד התפקידים הראשיים בדרמה קומית חדשה, "אלי מקביל" של היוצר דייוויד אי קלי. תורן-סמית גילמה שם את ג'ורג'יה תומאס, עורכת דין צעירה ואשתו של בילי תומאס, אהוב הנעורים של אלי מקביל (גולמה על ידי קליסטה פלוקהארט). הסדרה זכתה לפופולריות רבה ברחבי העולם, ותורן-סמית הופיעה בשלוש העונות הראשונות. ב-2000 עזבה את הסדרה, לדבריה גם בשל הלחץ להיות רזה. לאחר מכן שבה לסדרה כשחקנית אורחת. ב-1999 החלה לשמש כ"פנים" של "Almay", מותג קוסמטיקה של חברת רבלון. ב-2001 החלה לגלם את דמותה של שריל, אשתו של ג'ים, בקומדיית המצבים "החיים על פי ג'ים". כן דיבבה את אשת החתול בסרט האנימציה הקצר "Batman: New Times" (2005). בשנת 2009 שיחקה בקומדיית הנעורים "מלחמת בנות הקולג'" כאמא של לוסי הייל.

ב-2007 הוציאה לאור רומן בשם "Outside In", בהוצאת Broadway Books. הספר עוסק בצד הפחות זוהר של החיים ההוליוודיים.

בשנים 2010–2015 שיחקה בתור לינדזי מקלרוי (זוגתו של אלן) בסיטקום "שני גברים וחצי".

== חיים אישיים ==
ב-2000 נישאה תורן-סמית לאהובה דאז, מדען גנטי בשם אנדרו קונרד. השניים התגרשו לאחר כחצי שנה. בינואר 2007 נישאה בשנית, הפעם לרוג'ר פישמן, ושנה לאחר מכן נולד לשניים בן בכור. תורן-סמית מתגוררת בלוס אנג'לס, מגדלת כלבים ועוסקת ביוגה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tv.com/person/1351/summary.html קורטני תורן-סמית], באתר TV.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שני גברים וחצי
קטגוריה:צמחוניות אמריקאיות
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
ריי להוד

ריימונד (ריי) להוד (באנגלית: Raymond H. "Ray" LaHood; נולד ב-6 בדצמבר 1945) הוא פוליטיקאי אמריקאי ממוצא לבנוני, שכיהן כמזכיר התחבורה של ארצות הברית בממשלו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה. קודם לכן, בין 1995 ל-2009, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית שייצג את המחוז ה-18 של מדינת אילינוי.

==ביוגרפיה==
להוד נולד בעיר פאוריה שבאילינוי, נכד לסב שהיגר לארצות הברית מלבנון. הוא סיים תואר ראשון בחינוך ובסוציולוגיה באוניברסיטת ברדלי המקומית, עבד במשך כשנה כמורה בתיכון, ולאחר מכן בתפקידים שונים במערכת החינוך הציבורית. בין 1977 ל-1982 שימש כעוזר לתומס ריילסבק, חבר בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית באילינוי, לפני שהתמודד על תפקיד ציבורי בעצמו. ב-1982 נבחר לבית הנבחרים של מדינת אילינוי, תפקיד בו כיהן במשך שנה עד שהפסיד בבחירות. בין 1983 ל-1994 שימש כעוזר בכיר וראש המטה של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית רוברט מישל, ולאחר פרישתו של מישל נבחר במקומו כנציג המחוז ה-18 של מדינת אילינוי בבית הנבחרים. מאז נבחר להוד עוד שש פעמים לתפקיד, עד שהחליט שלא להתמודד שוב בבחירות 2008.

בבית הנבחרים נחשב לאחד החברים המתונים ביותר במפלגה הרפובליקנית, הוא היה אחד היחידים שלא חתם על "החוזה עם אמריקה" שיזם מצליף המפלגה ניוט גינגריץ' לקראת הבחירות של 1994. היה אחד משלושת הרפובליקנים היחידים שהצביעו בהצבעה הראשונה נגד חוק הפטריוט נגד טרור, חוק שתמך בו כשהובא להצבעה נוספת.
להוד כיהן בוועדת החקלאות ופעל למען תעשיית האתנול, כמו כן שימש כחבר בשדולה הערבית-אמריקאית בקונגרס, פעל למען הסרת החרם על הטיסות ללבנון, ומתח ביקורת על מדיניות משטרת הגבולות בנושא בדיקות בשדות התעופה.

בדצמבר 2008 הודיע ברק אובמה כי בחר בלהוד לשמש מזכיר מחלקת התחבורה בממשל שיקים, לפי המסורת שבכל קבינט יש לפחות מזכיר אחד מהמפלגה היריבה. להוד סיים את כהונתו ביולי 2013.

כשר התחבורה הפעיל את מבצע "מזומן תמורת טרנטה" ("Cash for Clunkers") שבמסגרתו העניק הממשל תמריצים כספיים לאזרחים ששלחו כלי רכב ישנים ומזהמים לגריטה וקנו במקומם כלי רכב חדשים ויעילים אנרגטית.

להוד הוא מרוני קתולי, נשוי לקתי, אב ל-4 ילדים. בנו דרין להוד מכהן בבית הנבחרים של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.dot.gov/bios/lahood.htm ביוגרפיה באתר מחלקת התחבורה]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ברק אובמה
קטגוריה:מזכירי התחבורה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אילינוי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראדלי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא לבנוני
קטגוריה:ראשי סגל בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
ויק אייקרס

ויקטור דייוויד אייקרס (אנגלית: Victor David Akers; נולד ב-24 באוגוסט 1946 באיזלינגטון, לונדון) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל בהווה. אייקרס שיחק בעמדת המגן השמאלי.

אייקרס החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של פולהאם, אך לא חתם עם המועדון על חוזה מקצוען. הוא עבר למועדון טונברידג' החובבני, לפני שחתם בבקסלי יונייטד ב-1969. ביולי 1971 הוא חתם בקיימברידג' יונייטד תמורת סכום של 5,000£, והיה חלק מהסגל שהוביל את המועדון לפוטבול ליג בפעם הראשונה. אייקרס השתתף ב-129 משחקי ליגה בקיימברידג' לפני שעבר לשחק בווטפורד תמורת סכום של 1,000 או 2,000£. אייקרס היה שחקן הרכב קבוע במחצית הראשונה של המועדון בליגה הרביעית לאחר הירידה, והשתתף ב-22 משחקי ליגה ובארבעה משחקים בטורנירי גביע. ביולי 1976 הוא הועבר לדרטפורד ללא תשלום, וסייע למועדון לזכות בגביע הליגה הדרומית. אייקרס עבר לשחק בהייז ב-1978, והצטרף לסלוג טאון באוקטובר 1980. במרץ 1984 הוא שיחק עבור קרשלטון אתלטיק, ובאותה שנה הצטרף לצוות האימון של ארסנל.

אייקרס מונה לראשות אגף הקהילה של ארסנל ב-1986, וב-1987 היה לאחד מהאנשים שהקימו את קבוצת ארסנל ליידיס. אייקרס הוביל את הקבוצה לכל תואר חשוב בכדורגל הנשים האנגלי, וכן לזכייה בליגת האלופות לנשים ב-2007. הוא הוביל את קבוצת הנשים של ארסנל לזכייה בתארים רבים בכדורגל הנשים הבריטי, ופרש מתפקידו בשנת 2009. הוא ממשיך לכהן בצוות האימון של ארסנל.

==לקריאה נוספת==
* ג'ונס טרפור, The Watford Football Club Illustrated Who's Who (עמוד 21), Surrey: T.G Jones, 1996 ()

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:ארסנל
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1946
קדחת המגרש

קדחת המגרש (באנגלית: Fever Pitch) הוא ספרו האוטוביוגרפי של הסופר הבריטי ניק הורנבי. הספר עובד לשני סרטי קולנוע: הפקה בריטית ב-1997 והפקה אמריקנית ב-2005.

==הספר==
קדחת המגרש פורסם לראשונה ב-1992, והיה הספר הראשון שנכתב על ידי הורנבי. בספר מתוארת מערכת היחסים של הורנבי עם הכדורגל בכלל ועם מועדון הכדורגל ארסנל בפרט. הספר מורכב ממספר רב של פרקים קצרים, שכל אחד מהם מתמקד במשחק יחיד בין 1968 ל-1992. הורנבי מתאר את השיאים והכשלונות של ארסנל בתקופה זו, ומקשר אותם לחייו האישיים תוך כדי כתיבה על הערצתו לכוכבי ארסנל כגון ליאם בריידי, וגורלם של שחקנים שנכשלו כגון גאס סיזר.

בממלכה המאוחדת נמכרו כמיליון עותקים של הספר. הספר זכה בפרס ספר הספורט על שם ויליאם היל לשנת 1992. הספר הודפס מחדש עם כריכה חדשה כחלק מהערכה שחילק המועדון לקראת עונת 2005/2006, שהייתה עונת הפרידה מאצטדיון הייבורי.

==הסרט הראשון==
גרסה זו של הספר הופקה ב-1997 בכיכובו של קולין פירת'.

הורנבי עצמו התאים את הספר לטלוויזיה, והתמקד בעונת האליפות של 1988/1989 ובהשפעתה על מערכת היחסים הרומנטית של גיבור הספר. פירת' שיחק את "פול אשוורת'" המבוסס על הורנבי ועובד כמורה בבית ספר השוכן בצפון לונדון. אשוורת' מנהל מערכת יחסים רומנטית עם שרה יוז (רות' גמל), שהיא מורה חדשה המצטרפת לבית הספר שבו הוא עובד. שיאו של הסרט תואם למשחק המכריע נגד ליברפול, שהסתיים בניצחון 2 - 0 משער בדקה האחרונה של מייקל תומאס והכריע את גורל האליפות לטובת ארסנל.

בסרט הופיעו גם ניל פירסון בתפקיד אביו של פול, ומארק סטרונג בתפקיד סטיב, חברו הטוב ביותר של פול. הורנבי עצמו הופיע למשך זמן קצר כמאמן קבוצה יריבה במשחק כדורגל בין שני בתי ספר. חלקים מהסרט צולמו באזור הייבורי, אצטדיונה של ארסנל; אולם, בזמן צילומי הסרט הטראסות של האצטדיון כבר הוסרו, כך שהסצנות הללו צולמו באצטדיון קרייבן קוטג' של פולהאם.

==הסרט השני==
גרסה זו הופקה ב-2005 בכיכובם של ג'ימי פאלון ודרו ברימור.

בגרסה זו, המבוססת על הסרט הראשון ולא על הספר, העלילה מועבר מלונדון אל בוסטון במקביל להעברת מוקד התעניינותו של הגיבור מכדורגל לבייסבול. הסרט עוסק בעונת 2004 של בוסטון רד סוקס, ששיאה היה בניצחון הראשון מזה 86 שנים בוורלד סיריס של המייג'ור ליג בייסבול. האליפות הייתה מקרית; הסרט צולם במהלך העונה הסדירה ב-2004 והמפיקים נאלצו לשכתב חלקים מהתסריט על מנת להתאימם אל הזכייה באליפות.

הסרט התקבל בביקורות צוננות שבהן צוינו מספר מגרעות כגון חוסר אמינות וחוסר כבוד כלפי האוהדים של הרד סוקס. מחוץ לצפון אמריקה הסרט יצא תחת השם "The Perfect Catch" על מנת למנוע בלבול עם גרסת 1997.

==קישורים חיצוניים==
* [http://observer.guardian.co.uk/osm/story/0,,1476411,00.html כתבה] על הספר באתר האובזרבר
* [http://www.bbc.co.uk/worldservice/specials/133_wbc_archive_new/page3.shtml ראיון] עם הורנבי על הספר
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20090207173415/http://baseballmovie.com/fever-pitch-baseball.php מידע על גרסת 2005] באתר Baseball Movie Guide
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ארסנל
קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ניק הורנבי
לוי שטראוס ושות'

התוית של לוי'ס על גב המכנסיים
לוי שטראוס ושות (באנגלית: .Levi Strauss & Co, נהגה באנגלית: ליווי סטראוס) היא חברת טקסטיל אמריקנית אשר מתמחה בייצור מוצרי לבוש, בעיקר כאלה העשויים מבד דנים, תחת שם המותג ליווייס (Levi's).

מטה החברה ממוקם בסן פרנסיסקו.

== היסטוריה ==
פריט מקורי משנות השלושים של המאה העשרים]]

החברה נוסדה בארצות הברית בשנת 1853, על ידי מהגר גרמני-יהודי בשם לוי שטראוס, שהיגר לאזור החוף המערבי של ארצות הברית במטרה לפתוח חנות טקסטיל יחד עם אחיו.

באותם ימים הגיעו אלפי מחפשי זהב לאזור ותרמו להתפתחותה המהירה של קליפורניה. במרוצת הזמן הבחין לוי כי מכנסיהם של מחפשי הזהב אינם מתאימים לסוג זה של עבודה, ולרוב נקרעים כעבור זמן קצר. כתוצאה מכך החלה החברה לייצר מכנסיים עמידים העשויים מאריג גס (קנבס). המכנסיים אומנם שווקו בהצלחה, אך יצרו בעיות אחרות למחפשי הזהב בשל היותם מסורבלים.

אחד מלקוחותיו של שטראוס היה ג'ייקוב דייוויס, חייט מנבדה אשר נהג לרכוש לעיתים קרובות בד משטראוס. לאחר שאחד מלקוחותיו של דייוויס רכש בד פעמים רבות לתיקון מכנסיו הקרועים, עלה בו רעיון להשתמש במסמרי נחושת לחיזוק החלקים הנוטים להמתח בבגד. משום שלג'ייקוב לא היה הכסף הנחוץ לרישום פטנט על המצאתו, הוא פנה לשטראוס והציע לו לרשום את הפטנט על ההמצאה עמו במשותף. שטראוס קיבל את הצעתו של דייוויס וב-20 במאי 1873 התקבל רישום פטנט מספר 139,121 שנקרא "שיפור בהידוק הכיסים" ממשרד הפטנטים האמריקני. בעקבות כך החלה החברה לייצר מכנסי ג'ינס במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19.

ב-26 בספטמבר 1902, שטראוס נפטר בגיל 73. אחייניו של שטראוס ירשו ממנו את החברה לאחר מותו.

החברה החלה לייצר את סוגי הג'ינס המודרניים במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20.

בשנת 1981 החלה החברה לסגור את המפעלים בארצות הברית ולהעביר באופן הדרגתי את הייצור מעבר לים על מנת לחסוך בעלויות היצור.

לחברה יש מספר מותגים נוספים, הידוע בהם הוא "דוקרס".

==קישורים חיצוניים== 

* 

* 

* 

קטגוריה:חברות ביגוד אמריקאיות
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
קטגוריה:חברות אופנה אמריקאיות
לאקה (יוון)

מבט על לאקה
עוד מבט על לאקה
המפרץ של לאקה
לאקה (ביוונית: Λάκκα) היא עיירת נמל והיישוב השני בגודלו באי פאקסי, האי הקטן מבין שבעת האיים היוניים הראשיים.

לאקה נמצאת בחלק הצפוני של פאקסי לחופו של מפרץ טבעי גדול. בלאקה נמל לספינות תיירים ולספינות דיג. מסביב ליישוב עצי זית בצבע ירוק כסוף ועצי ברוש. זהו יעד תיירות פופולרי אליו מגיעים בשייט כדי ליהנות מגלישת גלים, צלילה ושחייה. הכלכלה במקום מבוססת על חקלאות שעיקרה גידול עצי זיית והכנה של שמן זית ועל תיירות. מספר התושבים בלאקה מונה מספר מאות.

רוב הבתים בלאקה הם בסגנון ונציאני. בלאקה שני חופי ים, האחד נקרא קאנוני (Kanoni) והוא מכוסה חלוקי אבן והשני נקרא הראמי (Harami) והוא חוף חולי. במקום מסעדות, מאפיות ובארים רבים. שרות של אוטובוסים מקשר את לאקה עם גאיוס בירת האי דרך לוגוס.

== היסטוריה ==
האי פאקסי היה מיושב כנראה כבר בתקופה הפרה היסטורית. באופן מסורתי מייחסים לפיניקים את ההתיישבות הראשונה במקום ושם האי לקוח מהמילה הפיניקית פאקס. הרומאים שלטו בפאקסי מהמאה השנייה לפני הספירה. בתקופה הביזנטית ובימי הביניים פאקסי סבלה מהתקפות של פירטים. בזמן מסעי הצלב עברו במקום חיילים מצבאות הצלבנים ומסוף המאה ה-14 לספירה פאקסי כשאר האיים היוניים נשלט על ידי הרפובליקה הוונציאנית.

נפוליאון שהכה את הוונציינים באיטליה כבש מיד לאחר מכן את האיים היוניים ובהם את פאקסוס בסביבות שנת 1800. האי נכבש על ידי כח רוסי טורקי ומייד לאחר מכן בשנת 1815, על ידי הבריטים שהקימה את האיחוד של האיים היוניים. בשנת 1864 פאקסוס ויתרה על עצמאותה יחד עם שאר האיים היוניים שהתאחדו עם יוון.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.visit-paxos.co.uk/paxos-lakka.html לאקה, פאקסוס]
* [http://www.thomson.co.uk/destinations/europe/greece/paxos/lakka/holidays-lakka.html חופשה בלאקה]
* [http://www.paxos-greece.com/lakka.htm לאקה, פאקסוס, יוון]
* [https://web.archive.org/web/20081216004857/http://www.planos.co.uk/map_lakka.htm מפת לאקה]

מגדלור בלאקה
קטגוריה:יוון: איים
קטגוריה:יישובים במחוז האיים היוניים
נתי הורטיג

וולודרום הלאומי סילבן אדמס בתל אביב]]
נתי הורטיג (נולד ב-9 במרץ 1986) הוא רוכב אופניים ישראלי, אלוף ישראל לשנת 2008 באופני כביש.

== ביוגרפיה ==
הורטיג הוא יליד ראשון לציון ומתגורר כיום באזור חבל מודיעין. הורטיג החל להתאמן בקבוצה רכיבת שטח מקומית בהדרכת צביקה יוז'יק בגיל 12.
כעבור שנתיים עבר לקבוצת האופניים Velo Club Israel שבסיסה בחולון, מהוותיקות שבקבוצות הענף. בתקופה זו נחשף לענף אופני הכביש והחל להתאמן עם טובי רוכבי ישראל (איתי ליפשיץ, דור דבירי, דניאל הלסטוך וצחי בויגן), תחת הדרכתו של שלום דביר.
 
בשנת 2004 דורג כרוכב ה-2 בארץ בקטגוריית עלית נוער באופני הרים, סיים במקום ה-3 באליפות ישראל באופני כביש לנוער ובמקום השני באליפות ישראל במקצה נגד השעון. בשנה זו הוכר כספורטאי מצטיין טרם גיוסו לצה"ל.

בשנת 2006 עבר הורטיג לקבוצה חדשה ומתפתחת "טים מצמן" על מנת להתקדם מבחינה מקצועית. בשל היותו מדריך אימון גופני בצה"ל, הצליח הורטיג לשלב בין שירות הצבאי לתחרויות ואימונים וניצח מספר תחרויות כדוגמת קרמיס יער המגינים, מרוץ חריש ומרוץ סיום עונת 2006 באורים, אותו ניצח בבריחת יחיד מהדבוקה כ-5 קילומטרים מהסיום.

בשנת 2008 סיים את שירותו הצבאי וניצח את אליפות ישראל לבוגרים יום אחד בלבד לאחר שהצליח לסיים במקום ה-3 באליפות ישראל נגד השעון (שני המרוצים התקיימו בסוף שבוע אחד באזור אורים).
בשנה זו נבחר הורטיג לרוכב השנה של איגוד האופניים בישראל.

הורטיג היה חבר בנבחרת ישראל באופני כביש משנת 2004 ועד 2009.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.shvoong.co.il/secondLevel/all_articles1.asp?id=2284 נתי הורטיג-פרופיל של אלוף], כתבה באתר Shvoong

קטגוריה:רוכבי אופניים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986