OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ססיל דה פראנס

ססיל דה פראנס (בצרפתית: Cécile de France; נולדה ב-17 ביולי 1975) היא שחקנית בלגית. אחרי שזכתה להצלחה בקולנוע הצרפתי בשוברי קופות כמו L'Art (délicat) de la séduction (2001) ו-Irène (2002), היא זכתה להצלחה בינלאומית בשל תפקידיה הראשיים בסרטים "מתיחות גבוהה" (2003) ו"מכאן והלאה" (2010).

==ביוגרפיה==
ססיל דה פראנס בפרמיירת הסרט Soeur Sourire ב[[בריסל, 2009]]
ססיל דה פראנס נולדה בנאמור, היא עזבה את בלגיה לפריז בגיל 17 ושם למדה אמנויות הדרמה במשך שנתיים אצל ז'אן פול דניזון (שחקן בתיאטרון בוף דו נור בבימויו של פיטר ברוק. אחרי-כן שהתה שלוש שנים (1995-98) באקדמיה למשחק ENSATT בתחילה ב-Département Comédie ברחוב בלאנש ומאוחר יותר בליון. היא נתגלתה בידי הסוכן Dominique Besnehard ושיחקה בשוברי קופות צרפתיים כמו L'Art (délicat) de la séduction (2001) ו"אירן עדיין רווקה" (Irène) (2002).

פריצת הדרך הבינלאומית שלה הגיעה עם הופעתה בסרט האימה "מתיחות גבוהה" (Haute Tension) (2003, שם הסרט בבריטניה Switchblade Romance; שם הסרט בארצות הברית: High Tension), שהביאה לה הכרה ברחבי תבל. היא תפשה את תשומת לבם של המפיקים ההוליוודיים ומהר מאוד זכתה לתפקידה הראשי בסרט אמריקאי מסביב לעולם בשמונים יום (2004), בו כיכבה לצידו של ג'קי צ'אן.

היא זכתה בשני פרסי סזאר בקטגוריית השחקנית המבטיחה ביותר בסרטים L'Auberge Espagnole (2002) ובקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר ב"הבובות הרוסיות" (Les Poupées russes) (2005).

בשנת 2018 שיחקה בדרמה התקופתית "מדמואזל דה ז'ונקייר" מאת הבמאי עמנואל מורה; על תפק'ידה הייתה פראנס מועמדת לפרס לומייר לשחקנית הטובה ביותר.

בשנת 2021 שיחקה בסרט הדרמה הצרפתי "בשלווה" של הבמאית עמנואל ברקוט; הסרט הוקרן בבכורה ב-6 ביולי 2021.

בשנת 2023 כיכבה בסדרת המדע הבדיוני הגרמנית "The Swarm" בדמותה של ד"ר ססיל רושה; הסדרה אשר שודרה ברשת ZDF, היא עיבוד לרומן בעל אותו שם מאת פרנק שצינג.

==פילמוגרפיה==

==פרסים==
* 2000 : פרס למשחק ב-Festival du Court Métrage de Bruxelles
* 2003 : פרס לומייר לשחקנית המבטיחה ביותר בסרט L'auberge espagnole
* 2003 : כוכב זהב לשחקנית המבטיחה ביותר
* 2003 : פרס סזאר לשחקנית הצעירה המבטיחה ביותר בסרט L'auberge espagnole
* 2005 : פרס רומי שניידר
* 2006 : פרס סזאר לשחקנית המשנה הטובה ביותר

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.allocine.fr//personne/fichepersonne_gen_cpersonne=40179.html?nopub=1 ססיל דה פראנס] באתר AlloCiné (צרפתית)

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בלגיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון בלגים
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:זוכות פרס סזאר
קטגוריה:זוכי פרס לומייר
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בלגים
קטגוריה:בלגיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1975
תירס סקסואל

טל טירנגל
תירס סקסואל הוא צמד מוזיקלי קומי מבית "דומינו גרוס" אשר מבצעים שירים קומיים. חברי הצמד הם טל טירנגל ויורן דוידי.

==ייסוד הצמד==
טל טירנגל (נולד ב-22 בפברואר 1984) ויורן דוידי (נולד ב-14 במאי 1982) נפגשו במסגרת סדנה של "דומינו גרוס" בתחילת שנת 2010. הם החלו להופיע יחדיו במופע "פגע וברח - מעבדה תרבותית" של דומינו גרוס, מופע בו אמני דומינו גרוס מציגים ומנסים מערכונים חדשים בפני קהל. השיר הראשון אותו כתבו והופיעו איתו הוא "גבר שמן עם משקפיים". לאחר מספר חודשים של הופעות במסגרת זו, החל הצמד לפרסם את השירים ברשתות החברתיות ובאתרים נוספים.

==פעילות==
חברי ההרכב העלו סרטונים רבים לרשת, ואלו גרפו מאות אלפי צפיות. הדבר הוביל לפרסום רב בקרב הגולשים. לאחר מספר חודשים של עלייה מתמדת במספר הצפיות בסרטונים, יצאו תירס סקסואל בהופעה משלהם.

השניים הופיעו בספיישל "קבלו אותם" לרגל עליית ערוץ הוט קומדי סנטרל, אשר שודר גם בערוץ 2 בזכיינית "רשת" בראשית 2011, והשתתפו כ"להקת הבית" בתוכנית "קאמבק" בערוץ הוט קומדי סנטרל בהמשך אותה שנה. הם התארחו במספר תוכניות טלוויזיה, בהן "לונדון וקירשנבאום" ו"הינשופים", כתבה על אודותיהם שודרה במגזין אולפן שישי, וכן התראיינו במספר תוכניות רדיו. המופע שלהם זוכה להצלחה בעיקר בקרב בני נוער.

בדצמבר 2011 הושק קמפיין לפרסום האתר "ווליום" של חברת סלקום, שבו שימשו השניים כפרזנטורים. ביולי 2012 הצמד החל להשתתף בתוכנית הטלוויזיה "מצב כפית".

בקיץ 2013 השתתף הצמד בעונת ה-VIP של תוכנית הריאליטי "מה שקורה באילת" בערוץ 24. בעונה השתתפו לצד פישי הגדול, גילי מוסינזון, לירון רמתי, שני יצהרי, אביבית בר-זוהר, ליהיא גרינר ועוד.

בתחילת 2014 עלתה בערוץ 2 תוכנית הלייט-נייט "לילה תירס" בהגשת הצמד, ששודרה בשישי בחצות בזכיינית "קשת". בהמשך השתתפו גם במספר מערכונים בתוכניות "ארץ נהדרת" ו"תכנית קיציס".

בקיץ 2015 החלו להוביל את קמפיין הפרסום של משקה "ג'אמפ פיז" והשתתפו בתוכנית "הבנים והבנות".

באותה שנה שיחקו בסדרת הנוער "שוברי גלים" בערוץ הילדים ב-Yes.

בקיץ 2018 החלו לשחק בסדרה "כפולה" בתור ז'יל וג'ים, זוג עבריינים דתיים. בסוף אותה שנה, טל עצמו החל לשחק בסדרה "פוראבר" בתפקיד סגן המנהל של בית הספר שבו למדו ילדי משפחת גילמן.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mako.co.il/mako-vod-keshet/tiras-night-s1/VOD-65f8afaf31b9341006.htm?sCh=762e9da48a961410&pId=856286801#/mako-vod-keshet/tiras-night?sCh=0d59688e40e61410&pId=2075255910 לילה תירס]
* [http://www.mako.co.il/music-24/eilat מה שקורה באילת VIP]
* [http://video.walla.co.il/?w=%2F%2F1756403 הערוץ של תירס סקסואל] באתר וואלה
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:צמדים קומיים ישראליים
קטגוריה:משתתפי מה שקורה באילת
GOOD Music

GOOD Music או G.O.O.D Music היא חברת תקליטים והפקה מוזיקלית, שנוסדה על ידי אמן ההיפ הופ האמריקאי, קניה וסט, בשנת 2004. ראשי התיבות של "GOOD" בחברה הוא "Getting Out Our Dreams". החברה ממוקמת בניו יורק סיטי, ניו יורק.

הראשונים שחתמו להיות בניהול והפקת החברה היו זמר ה-R&B, ג'ון לג'נד, ואמן ההיפ הופ קומון. האלבומים שלהם, Get Lifted ו-"Be", בהתאמה (את שניהם הפיק וסט), זכו לשבחים וביקורות טובות, וביחד היו מועמדים ל-7 פרסי גראמי. Get Lifted (ג'ון לג'נד) היה מועמד 3 פעמים לפרס גראמי, ו-Be (קומון) היה מועמד 4 פעמים. כיום נשיא החברה הוא נו איי.די..

== אמנים חתומים בחברה ==
{| class="wikitable"
|-
! אמן !! שנה שבה חתם בחברה !! אלבומים תחת החברה
|-
| קניה וסט || - || -
|-
| ג'ון לג'נד || 2004 || 4
|-
| קומון || 2004 || 3
|-
| קיד קאדי || 2008 || 2
|-
| ביג שון || 2007 || 1
|-
| מאליק יוסף || 2008 || 1
|-
| מר הודסון || 2008 || 1
|-
| Cyhi Da Prynce || 2010 ||-
|-
| פושה טי || 2010 || 1
|-
| מוס דף || 2010 || -
|-
| היט-בוי || 2011 || -
|-
| D'banj || 2011 || -
|-
|}

== ראו גם ==
* קניה וסט
* G.O.O.D. Fridays

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:היפ הופ: חברות תקליטים
קטגוריה:קניה וסט
קנצלר האימפריה הרוסית

קנצלר האימפריה הרוסית (ברוסית: Канцлер Российской империи) הייתה דרגה פקידותית אזרחית מהרמה הראשונה. הדרגה הוענקה לרוב לשר החוץ הרוסי, ובמידה ושר החוץ היה ברמה פקידותית השנייה, הוא יכול היה לקבל דרגת "סגן הקנצלר". דרגת הקנצלר הייתה המקבילה האזרחית לדרגת גנרל-פלדמרשל הצבאית.

12 אישים בתולדות רוסיה קיבלו דרגת "קנצלר". בחמישים השנים האחרונות לקיומה של המונרכיה ברוסיה, לא הוענקה הדרגה לאף פקיד ממשלתי, אף שהדרגה לא בוטלה באופן רשמי.

הדרגה בוטלה באופן רשמי ב-1917 בידי הסובייטים.
==הקנצלרים הממלכתיים של האימפריה הרוסית==
{| class="wikitable" width="500px" align="right"
|- bgcolor="#EFEFEF"
| מס || colspan=2|קנצלר || משנה || עד שנה
|-
| 1 || פיודור גולובין || 1699 || 1706
|-
| 2 || גבריאיל גולובקין || 1709 || 1734
|-
| 3 || אלכסיי צ'רקסקי || 1740 || 1742
|-
| 4 || אלכסיי בסטוז'ב-ריומין || 1744 || 1758
|-
| 5 || מיכאיל וורונצוב || 1758 || 1762
|-
| 6 || איוואן אוסטרמן || 1796 || 1797
|-
| 7 || אלכסנדר בזבורודקו || 1797 || 1799
|-
| 8 || מיכאיל וורונצוב || 1802 || 1805
|-
| 9 || ניקולאי רומיאנצב || 1809 || 1826
|-
| 10 || ויקטור קוצ'וביי || 1834 || 1834
|-
| 11|| קרל רוברט נסלרודה || 1845 || 1862
|-
| 12 || אלכסנדר גורצ'קוב || 1867 || 1883
|-
|}
<br />

*
פלקנסטרו קאנטו

פלקנסטרו קאנטו (באיטלקית: Pallacanestro Cantù), היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר קאנטו שבצפון איטליה, המשחקת בסרייה א' 2, הליגה השנייה בכדורסל האיטלקי. 

== היסטוריה ==
הקבוצה נוסדה ב-1936, זכתה פעמיים בעברה בגביע אירופה לאלופות, ב-1982 גברה בגמר על מכבי תל אביב 80-86 וב-1983 גברה על בילי מילאנו 69-68.

קאנטו היא אחת הקבוצות היחידות באירופה שזכתה בכל שלושת גביעי אירופה השונים. תור הזהב של הקבוצה היה בין השנים 1973–1983 אז זכתה הקבוצה ב-9 גביעי אירופה השונים: 3 פעמים ברציפות בגביע קוראץ', 4 פעמים בגביע אירופה למחזיקות גביע מתוכם 3 פעמים ברציפות ופעמיים ברציפות בגביע אירופה לאלופות. בשנים שלאחר מכן ירדה הקבוצה מגדולתה.

במשך השנים, החליפה הקבוצה את שם הספונסר שלה 25 פעמים. וכך נקראה בשמות רבים. 

משחקיה הביתיים נערכים בארמון הספורט פיאנלה (Palasport Pianella), המכיל 3,910 מקומות ישיבה, שלא מתאים לתקנון היורוליג, הדורש 5,000 מקומות מינימום. את משחקי היורוליג שלה בעונת 2011/12 קיימה הקבוצה בפלאדסיו, אולם בן 8000 מקומות הממוקם בעיירה דסיו הסמוכה לקאנטו.

== תארים והישגים ==
*הליגה האיטלקית:
**אליפות (3): 1968, 1975, 1981
**מקום שני: 1980, 2011
**חצי גמר: 2002, 2013
*הגביע האיטלקי:
**גמר: 1997, 2003, 2011, 2012
**חצי גמר: 2004, 2005
*הסופרקאפ האיטלקי:
**זכייה (2): 2003, 2013
**גמר: 2012 
* גביע אירופה לאלופות: 
**זכייה (2): 1982, 1983
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 
**זכייה (4) (שיא משותף): 1977, 1978, 1979, 1981
* גביע קוראץ:
**זכייה (4): 1973, 1974, 1975, 1991
* הגביע הבין-יבשתי בכדורסל: 
**זכייה (2): 1975, 1982

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:פלקנסטרו קאנטו
קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
קטגוריה:אלופות אירופה בכדורסל לקבוצות
מיינינגן

מֵיינינגן (בגרמנית: Meiningen) היא עיר בדרום מדינת תורינגיה שבגרמניה. העיר משמשת כמרכז המנהלי של מחוז שמאלקאלדן-מיינינגן. יושבת על נהר הוורה.

מיינינגן נחשבת למרכז הכלכלי והתרבותי של דרום מדינת תורינגיה, וכלכלתה מתבססת בעיקר על תיירות, תעשיות היי-טק וייצור מכונות. העיר היא חלק מאזור פרנקוניה.

==היסטוריה==
מקום היישוב מוזכר לראשונה בשנת 982 לספירה, ובמהרה הפך לעיר הצפונית ביותר בבישופות ווירצבורג, מחוז באימפריה הרומית הקדושה. מיינינגן מוזכרת לראשונה כעיר בשנת 1230. במהלך המאה ה-16 השליטה בעיר עברה ידיים מספר פעמים.

משנת 1680 ועד 1918, הייתה העיר בירתה של דוכסות סקסה-מיינינגן. בשנת 1858 חוברה העיר לראשונה למסילת ברזל. עד תחילת המאה ה-20 נפתחו בעיר מספר בנקים גדולים, והפכו אותה למרכז כלכלי חשוב בגרמניה.

העיר נפגעה קשות מהפצצת חיל האוויר האמריקני ב- 23 בפברואר 1945, בשלהי מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח מזרח גרמניה, יחד עם כל מדינת תורינגיה. לאחר איחוד גרמניה ב-1990, הפכה העיר למרכז המחוז שמאלקאלדן-מיינינגן.

הכנסייה במיינינגן

==תרבות== 
מיינינגן מכונה לעיתים "עיר התיאטרון", בזכות התיאטרון העירוני המפורסם שבה, שהחל את דרכו בתור תיאטרון חצר, בשנת 1831, ולאחר הריסתו נבנה בשנת 1909 מבנה הקבע הנוכחי של התיאטרון.
פרסומו של התיאטרון נבע גם בזכות פועלו הרב של גאורג השני, דוכס זאכסן-מיינינגן, אשר התיאטרון היה מפעל חייו, וזיכה אותו בכינוי "דוכס התיאטרון".

תזמורת החצר של מיינינגן, אשר נוסדה בשנת 1690 על ידי הדוכס ברנהרד הראשון, היא אחת מהתזמורות המצליחות והוותיקות באירופה. המלחינים והנגנים הנס פון בילוב, ריכרד שטראוס ומקס רגר היו אחדים ממנהליה, ויוהנס ברהמס הגיע למיינינגן כדי לנסות את יצירותיו. כיום התזמורת היא חלק מתיאטרון מיינינגן, ומונה 68 חברים. 

בעיר מספר רב של מוזיאונים וגלריות.

==אתרים מרכזיים==
* ארמון אליזבטנבורג, נבנה בשנת 1692.
* טירת לאנדסברג, נבנתה בשנת 1840.
* התיאטרון העירוני המפורסם של מיינינגן, הוקם בשנת 1909.
* מפעל לייצור ותחזוקת רכבות קיטור.

==ערים תאומות==
* .
* .
* .

==תושבים מפורסמים==
* ריכרד שטראוס, מלחין גרמני.
* מקס רגר, מלחין גרמני.
* פרץ ברנשטיין, ממנהיגי הציונות הכללית, מחותמי מגילת העצמאות, שר בממשלות ישראל וחבר הכנסת מטעם המפלגה הליברלית.
* מספר נגנים ממשפחת באך.
* ז'אן פול, משורר גרמני.
* לודוויג בכשטיין, משורר גרמני.
* גאורג השני, דוכס זאכסן-מיינינגן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:תורינגיה: ערים
גסטון ז'וליה

גסטון מוריס ז'וליה (בצרפתית: Gaston Julia 3 בפברואר 1893 - 19 במרץ 1978) היה מתמטיקאי צרפתי שבמאמר מ-1918 הציג לראשונה את קבוצת ז'וליה הקרויה על שמו. רעיונותיו פותחו מאוחר יותר בידי בנואה מנדלברוט שביסס עליהם את מושג הפרקטל - מאבני היסוד של תורת הכאוס.

== קורות חיים ==
ז'וליה נולד בעיר סידי בל-עבאס שבאלג'יריה, שמיום הקמתה שימשה את הצרפתים כמרכז שלטוני במדינה. ציוניו הגבוהים אפשרו לו ללמוד באקול פוליטקניק בפריז, והוא אכן החל ללמוד שם ב-1914, אך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 הוא גויס ונשלח לחזית. בינואר 1915 הוא נפצע באופן חמור בפניו, וכתוצאה מהפציעה איבד את אפו. למרות ניתוחים חוזרים ונשנים, לא עלה ביד הרופאים לשחזר את אפו, וז'וליה נאלץ להסתובב עד סוף ימיו עם מסכת עור במקום אף. במהלך אשפוזו הממושך התיידד ז'וליה עם מריאן שוסון, אחת האחיות בצוות הרפואי (וביתו של המלחין הצרפתי ארנסט שוסון), והשניים נישאו.

ז'וליה המשיך במחקריו המתמטיים בתחום החזרור של פונקציות רציונליות, וב-1918 פרסם מאמר בז'ורנל למתמטיקה טהורה ושימושיה, בו הציג את הרעיון של איטרציות בפונקציות רציונליות. פייר פאטו, מהחוקרים הבולטים בתחום זה באותה העת, הכיר בחשיבותו של המאמר, ובעקבות המלצתו הוענק לז'וליה הגרנד-פרי באותה שנה. על אף שהמאמר הכה גלים בקהילה המתמטית, נראה כי איש לא הכיר אז בחשיבותן של איטרציות בפונקציות רציונליות. היה זה בנואה מנדלברוט ופרסומיו בשנות השבעים שהצליחו להחיות את הנושא.

ב-1919 הצטרף ז'וליה לצוות ההוראה של האקול פוליטקניק כמתרגל בקורס של ז'אק אדמר, ומאוחר יותר הפך למרצה - משרה ששמר עד פרישתו ב-1965. במהלך תקופה זו התקבל גם כמרצה בסורבון, וכן קיבל פרסים אקדמיים רבים, בהם פרס האקדמיה הצרפתית למדעים ב-1934.

== ראו גם ==
* בנואה מנדלברוט
* קבוצת מנדלברוט

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים ילידי אלג'יריה הצרפתית
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:סגל אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1893
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1978
האישה מצרפת

אליהו מחיה את בן האישה מצרפת, מאת [[גוסטאב דורה.]]האישה מצרפת היא דמות מקראית מסיפורי אליהו הנביא בספר מלכים א' (פרק יז). הייתה זו אישה אלמנה שהתגוררה בצרפת שבצידון. 

בזמן הבצורת בתקופת אחאב היה רעב בארץ. אליהו הסתתר בנחל הנקרא נחל כרית מפני המלך אחאב, אך לאחר שנה הנחל התייבש. כתוצאה מכך, אליהו היה צריך למצוא מקום אחר לשבת בו. ה' שלח את אליהו אל האישה מצרפת על מנת שיהיה לאליהו מקור לפרנסה ומקום בטוח לשבת בו.<ref></ref>

== הסיפור על האישה ==

לאחר שיבש נחל כרית, שם שהה אליהו בתחילת ימי הבצורת, שלח אותו אלוהים אל האישה מצרפת. אליהו מבקש מהאישה לתת לו לחם, האישה מספרת לו בייאוש שאין לה יותר מ"מְלֹא כַף קֶמַח בַּכַּד וּמְעַט שֶׁמֶן בַצַּפָּחַת", מה שיספיק רק לארוחה אחת אחרונה לה ולבנה. בעקבות זאת אליהו מבטיח לה שאם היא תאכיל אותו אז "כַּד הַקֶּמַח לֹא תִכְלָה וְצַפַּחַת הַשֶּׁמֶן לֹא תֶחְסָר עַד יוֹם תֵּת ה' גֶּשֶׁם עַל פְּנֵי הָאֲדָמָה".

כעבור זמן מה, חלה בנה של האישה ומת, והיא פנתה אל אליהו בתלונה שהמחלה באה באשמת שהותו אצלה. הרב אלחנן סמט מסביר שהאישה סברה כי בנה מת כעונש מה' על כך שהיא אינה מתנהגת באותן אמות מוסר בהן מתנהג אליהו הנביא. לפי הסברו, האישה ביקשה מאליהו הנביא שיניח לה לנפשה ויעזוב את ביתה<ref></ref>. אליהו לקח את הבן לחדרו, והשתטח ונשכב עליו שלוש פעמים. הוא התפלל לה' שישיב את נפש הבן, וכך היה, ומתוך כך הבינה האישה שאליהו הוא אכן נביא ה'.

== בספרות חז"ל ==
האישה מצרפת נחשבת לאחת מ-23 הנשים הצדיקות והישרות שהיו בישראל.<ref></ref>

על פי המדרש, בנה של האישה הוא יונה הנביא. עוד נכתב, שהאישה הייתה משבט אשר ובעלה, אמיתי, אביו של יונה, היה משבט זבולון.

==בתרבות הפופולרית==
השיר "כד הקמח" מאת נעמי שמר מבוסס על סיפור האישה מצרפת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:אישים בתנ"ך ששמם אינו מצוין
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:אליהו הנביא
סירן

סירן או סורן (בצרפתית: Suresnes) היא קומונה בפרבריה המערביים של פריז, צרפת. נכון לשנת 2008 מתגוררים בסירן 45,617 תושבים, והיא אחת הערים הצפופות באירופה ביחס לשטחה. העיר מרוחקת כ- 9 ק"מ ממרכז פריז. נהר הסן עובר בסירן.

בסירן ממוקמת אנדרטת פורט מון-ולריין, לזכר הגיבורים הצרפתים שנפלו במלחמת העולם השנייה. 

החיבור בין סירן לפריז מתאפשר באמצעות שני קווים של רכבת פרברית, וכן גשר כביש מעל נהר הסן, שעליו עוברת הדרך גם ליער בולון.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:איל-דה-פראנס: ערים
אספקט

אַסְפֵּקְט (בעברית: הֶבֵּט) הוא מונח בבלשנות וקטגוריה דקדוקית המתאר את יחסו של הדובר לפעולה שעל אודותיה הוא מדבר בהקשר לזמן שעליו מדובר; היינו, האם מבחינת הדובר מדובר בפעולה מתמשכת, חד-פעמית או כזו הנשנית ומתרחשת, וכיוצא בזה. האספקט מתבטא בדרכים שונות, לעיתים באמצעות שינויים מורפולוגיים בפועל עצמו (כמו ברוב השפות הסלאביות), ועתים באמצעות מילים מיוחדות לכך. ישנן גם שפות בהן אין לאספקט יצוג בפני עצמו, והוא מיוצג בעזרת צורות זמן שונות.

==הגדרה==
לרוב, קיים בלבול מסוים בין מושג האספקט למושג הזמן הדקדוקי. אך בעוד הזמן מציין את מיקום הפעולה על גבי ציר הזמן (לרוב, ביחס לזמן הדיבור), הרי שהאספקט מתאר את איכות זמן הפעולה והיחס אליו. דוגמה לכך ניתן לראות במשפטים הבאים באנגלית: "I eat", "I am eating", "I have eaten", "I have been eating" כולם משתייכים בצורה כזו או אחרת לזמן הווה, אך נבדלים ביניהם בתיאור זמן הפעולה, ומכאן - באספקט. לאספקט צורות רבות, מהן המבטאות פעולה נמשכת, או פעולה הקורית-לעיתים ("מדי שבת אני הולך לבית הכנסת" למרות שהפועל הולך מופיע כאן בזמן הווה, הכוונה היא לפעולה הקורית מדי פעם), ועוד רבות. אך השכיחות שבהן ברוב השפות ובעיקר בסלאביות (ראה להלן) הן צורות הפרפקט (-מושלם) ואימפרפקט (בלתי מושלם) בנוסף לאספקט דורטיבי (ממושך). הפרפקט מתייחס לתוצאת הפעולה המושלמת, כמו במשפטים הבאים בצ'כית וברוסית (בהתאמה):
* Otevřel jsem dveře.
* Я открыл дверь.
(פתחתי את הדלת)<br />
משמעותו של משפט זה מתייחסת לתוצאה, לאמור, הדלת כעת פתוחה. לעומת זאת האימפרפקט מתייחס לפעולה עצמה שנעשתה, ולא לתוצאתה. כך למשל:
* Oteviral jsem dveře.
* Я открывал дверь.
(פתחתי את הדלת)<br />
המשפט הזה נבדל מקודמו בכך שהפועל בו הוא בצורת האימפרפקט, וע"כ משמעותו מתייחסת לפעולת הפתיחה ("עסקתי בפתיחת דלת").

דוגמה לאספקט דורטיבי (ממושך)

"המגדל הולך ושוקע"

==השימוש באספקט==
ישנן שפות בהן קיימת הבחנה ברורה וחדה בין האספקט לזמן. כך למשל במנדרינית קיימות תוספות ייחודיות לציון פועל מתמשך או מושלם (了, 过), אך לעומת זאת הפעלים אינם נוטים כלל בזמן, והזמן מצוין בלעדית בעזרת ציוני-זמן (אתמול, מחר וכדומה). לעומת זאת, בשפות ההודו-אירופיות (למעט השפות הסלאביות) התאחדה מערכת האספקטים לחלוטין עם מערכת נטיות הזמן והיא מבוטאת בעזרת צורות זמן שונות, או מובנת מההקשר הכללי של המשפט. קיימים גם אספקטים המורים על "הכנה לקראת" פעולה, (האספקט הפרוספקטיבי. "אני הולך לעשות כך-וכך". קיים באנגלית (I am going to do it), בצרפתית (Je vais le faire demain), ובערבית ועברית מדוברות, בהשפעת השפות האירופיות). כמו גם האספקט האינספטיבי המורה על תחילתה של הפעולה (למשל התחילית ek- באספרנטו: Mi ekmanĝas - אני מתחיל לאכול), ועוד רבים.

==ראו גם==
* זמן (בלשנות)
* מודוס (בלשנות)
==לקריאה נוספת==
<div style="direction:ltr;">
* [http://books.google.com/books?id=LSRJKt9RKCoC&lpg=PP1&dq=the%20acquisition%20of%20lexical%20and%20grammatical%20aspect&hl=iw&pg=PP1#v=onepage&q&f=false The acquisition of Lexical and Grammatical aspect]
* Bernard Comrie, Aspect: an introduction to the study of verbal aspect and related problems, Cambridge : Cambridge University Press, 1976. (paperback), (hardcover).
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורפולוגיה (בלשנות)
מיכאל שור

מימין לשמאל: [[ג'נקה רטנר, הרמטכ"ל חיים לסקוב, ראש הממשלה דוד בן-גוריון ומיכאל שור, בטקס הענקת פרס ביטחון ישראל ב-1959 לרטנר ושור]]
מיכאל שור (25 בדצמבר 1920 - 26 בספטמבר 2011) היה מהנדס ישראלי, כיהן כמנכ"ל התעשייה הצבאית (תע"ש) במשך 17 שנה, זכה פעמיים בפרס ביטחון ישראל.

== חייו ==
שור נולד באודסה שבברית המועצות ועלה לארץ ישראל ב-1938. הוא הצטרף לארגון "ההגנה" והשתלב בתעשיית הנשק שלו. לאחר שסיים את לימודי ההנדסה הכימית בטכניון ב-1945, עבד כמהנדס ניסויים בתעשייה הצבאית. לאחר מלחמת העצמאות ניהל את מפעל החומרים ההודפים של תע"ש, על פעולותיו זכה ב-1959 בפרס ביטחון ישראל. בשנות ה-60 ניהל את אגף חומרי הנפץ וחומרי ההדף בתע"ש, אגף שהיווה את הבסיס לחטיבת הטילים והרקטות. בתקופתו פותחו בין השאר פגזי אוויר 20 מ"מ, תותח אוויר-אוויר, פצצות נפל"ם, ופצצות פיצוח המסלולים ששימשו את חיל האוויר הישראלי במבצע מוקד. ב-1967 מונה לסגן מנהל התעשייה הצבאית ובמקביל המשיך לנהל את חטיבת המפעלים הכימיים והרקטיים. ביולי 1972 מונה למנכ"ל תע"ש, שפעלה בתקופה זו כיחידת סמך של משרד הביטחון, ושימש בתפקיד עד 1989. בשנים 1990 – 1991 היה יו"ר הדירקטוריון, והוביל את שינוי מעמדה לחברה ממשלתית. בתקופתו גדל הייצוא של תע"ש מעשרות מיליוני דולרים לכחצי מיליארד דולר, ופותח תחום הייצור לתעופה האזרחית. לאחר פרישתו זכה ב-1991 בפרס ביטחון ישראל למפעל חיים.

ב-1985 הוענק לו דוקטור כבוד למדעים טכניים מהטכניון לאות תרומתו הייחודית להתפתחות התעשייה הצבאית בשטחי ההנדסה, הניהול והכלכלה, וכהכרה בפועלו למען חיזוק מערכת הביטחון.

נישא לגבריאלה ולשניים 4 ילדים. בנם, אריק שור, היה מנכ"ל "תנובה".

מיכאל שור נפטר ב-2011, בגיל 91, ונקבר בבית העלמין בתל מונד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי התעשייה הצבאית
קטגוריה:מנהלי התעשייה הצבאית
קטגוריה:מהנדסי כימיה ישראלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
דגם רב-קוטבי

הדגם הרב-קוטבי (נקרא גם: הדגם הרב-מוקדי) הוא דגם התפתחות ערים שנוסח בשנת 1945 על ידי שני חוקרים וגאוגרפים אמריקאים בשם צ'נסי האריס ואדוארד אולמן. היה זה ניסיון נוסף לתאר בצורה סכמתית את התפתחות הערים.

קדם להם ״הדגם המעגלי״ שתיאר התפתחות עיר בצורת טבעות קונצנטריות שניסח ארנסט ברג'ס (1925/1929) ו״דגם מגזרי״ של הומר הויט (1939) שנחשבו למודלים הקלסיים של התפתחות עירונית. הדגם המעגלי של ברג'ס בה לתאר תהליך של צמיחת העיר מהמוקד ההיסטורי הראשוני שלה כלפי חוץ - התרחבותה לפי תקופות היסטוריות. תהליך שהוא נכון בהכללה רחבה. הביקורת כנגד הדגם המעגלי, נבעה מההנחה התיאורתית המוטעית שהעיר מתפתחת לכל הכיוונים במידה שווה, לכן נוצרת הצורה המעגלית שטען המודל.

עשור לאחר מכן, ערב מלחמת העולם השנייה פרסם הוייט את המודל השני - כשהוא מביא בחשבון כי לאורך דרכים, נהרות, קווי מסילות ברזל - הערים תתפתחנה מהר יותר, ולכן יתקבל לפי דעתו הדגם שנקרא גזרתי.טקסט=בניגוד לשני קודמיהם, האריס ואולמן הניחו כי כאשר העיר גדלה, נוצרים בה מרכזי צמיחה חדשים הנוספים למרכז הישן, הוותיק וההיסטורי. הם לא הניחו הנחות של פיזור אחיד במרחב של האוכלוסייה והמשאבים, ולא הניחו שהנוף הוא אחיד ומישורי כמו שהניח ברג'ס. מכאן הם הגיעו למסקנה כי העיר המתפתחת יוצרת מבנה רב-מוקדי.

כאמור זהו שינוי מהותי לעומת המודלים הקודמים שגרסו קיום של מרכז עירוני יחיד, תופעה שהייתה נכונה בערים קטנות ובשלבים ההיסטוריים שלפני המהפכה התעשייתית והתחבורתית.

מלבד ההכרה בהתפתחות מוקדים נוספים, המודל של האריס ואולמן שחרר את האילוץ הגאומטרי של המודלים הקודמים כמו הדגם המעגלי. שחרור האילוץ הגאומטרי מהמודל איפשר להתאים אותו למספר רב יותר של ערים, ובכך לקרב את הרעיון התאורתי שבהם למציאות ההיסטורית והגאוגרפית.

בנוסף לכך, הדגם הרב-מוקדי, ניסה להסביר גם את מיקום האוכלוסייה על פי מצבה הסוציו-כלכלי, בהקשר להתפתחות העיר וערך הקרקע ככל שמתרחקים מהמרכז. בהנחה שהמרכז העירוני הראשי (מע״ר) מהווה את המרכז ההיסטורי של העיר, נמצא סביבו רבעים של מגורי עוני הקשורים לבנייה הישנה ולהגירת האוכלוסייה העשירה החוצה לאזורים החדשים, תוך השענות על אמצעי התחבורה המודרניים - כרכבת, מכונית או רכבות תחתית.

בנוסף לכך, המודל הרב-מוקדי, לא תייג את המרכזים הנוספים כמע״ר, והם יכולים להיות מבחינת המודל מרכזי תעשייה, תיירות, תרבות, אוניברסיטאות וכדומה. לכל אלה המכנה המשותף הוא היותם מרכזי צמיחה שסביבם יתרכזו תפקודים כלכליים ואזורי מגורים.

כמובן שהאריס ואולמן, חוו את המהפכה העירונית שהתרחשה בעקבות המכונית בנוסף למהפכה שהביאו מסילות הברזל עם התפתחות העיר מהמחצית השנייה של המאה ה-19. הם הכירו את התפתחות העיר שיקגו, וראו את צמיחתה לאורך נתיבי התחבורה היבשתית והימית, ואת התיעוש הכבד שעברה וגזרו ממנה את המודל הכללי שניסחו. ייתכן והתמחותו של אולמן בגאוגרפיה של תחבורה הגבירה את תשומת ליבם לחשיבותה בהתפתחות העיר.

מבחינת ההיסטוריה של הגאוגרפיה, המודל של האריס ואולמן, נוסח כמה שנים בלבד, לפני שהתרחשה המהפכה הכמותית, שהעבירה את שיטות החקירה בגאוגרפיה מהכיוון התאורי כפי שנעשה במודלים אלה, לכיוון אנליטי פוזיטיביסטי - אולמן היה אחד החלוצים והמחוללים של מהפכה זו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגם עירוני
תום שוורצברג

תום שוורצברג (נולד ב-24 באפריל 1982) הוא שחקן, במאי ומדבב ישראלי. מכהן כמנהל אמנותי של התיאטרון לילדים ולנוער באר שבע יחד עם אחיו יהונתן שוורצברג.

== ביוגרפיה ==
שוורצברג גדל בתל אביב. למד בתיכון עירוני ד׳ ובהמשך למד בימוי בסמינר הקיבוצים. שיחק ב-2007 בסדרה הנוער "הנפילים" בתפקיד עמית בכר, נפיל המסוגל להקפיא שחשבו שהוא טוב אבל התברר כנבל. 

בשנת 2010 שיחק בסרט הקצר "כבוד אחרון" של הבמאי עמרי שנהר, לצד שראל פיטרמן ושי אביבי. 

תום דיבב בכל מיני סדרות וסרטים החל מ-2002 אחרי אביו צביקה שוורצברג, ביניהם דרגון בול Z, טוטלי ספייס, צבי הנינג'ה, גלקטיק פוטבול, חברים בחווה, בית הספר לקיסר המתחיל, קאמפ רוק 2: הג'אם האחרון, מגה-מוח, וסיפורי נרניה: המסע בדורך השחר.

== חיים אישיים ==
תום הוא הבן של השחקן והמדבב צביקה שוורצברג. יש לו עוד אח צעיר ממנו ב-3 שנים, יהונתן, גם הוא שחקן ומדבב. 

== תפקידי דיבוב ==
* ליגת הצדק - הדור הבא: קאלאדור - אקווהלאד
* בן 10 אומניברס: ארבע-זרועות / דמויות שונות
* איירון מן: רודי ג'ונס
* צבי הנינג'ה: מיכלאנג'לו
* קיק: קיק באטווסקי
* צ'ימה: קראגר
* סופר סטרייקה: אל מטאדור/סקארה
* רובוטריקים: ספייק
* היפה והגלדיאטור: קסיו
* בן 10 וג'נרטור רקס - האיחוד: ארבע-זרועות
* בן 10 - חייזר תחת התקפה: ארבע-זרועות
* הנוקמים: באקי
* קואלה קיד: ג'וני
* מראה מראה – הסיפור האמיתי: צ'אקלס
* חתול בצמרת: ספוק
* בן 10: החייזרים החדשים: ארבע-זרועות / קופר / מקס טניסון הצעיר
* כיפה אדומה סוגרת חשבון: אבן
* ג'וני טסט: גיל נקסדור / מיטשל "באמפר" רנדלס / פרופסור סלופסינק / דמויות שונות
* בקוגן: גאס/ ג'ייק
* דברי ימי נרניה: המסע בדורך השחר: דמויות שונות
* צבי הנינג'ה: מיכלאנג'לו
* פוקימון: לושיאן
* יצאת כריש: באדי
* דיג'ימון: נימון
* דרגון בול Z: דמויות שונות
* עיר המלאכים: סולפיס

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי סמינר הקיבוצים: הוראה ובימוי תיאטרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
דגם מגזרי

טקסט=
הדגם המגזרי הוא דגם התפתחות ערים ושימושי הקרקע בהן, והוצג לראשונה בשנת 1939 על ידי הכלכלן הומר הויט שנודע בחקר הכלכלה העירונית, פיתוח שכונות ומרכזי מסחר מחוץ לערים הצפופות.

הדגם הזה הציג אלטרנטיבה לדגם המעגלי של התפתחות העיר שהוצג לפניו על ידי ברג'ס באמצע שנות העשרים. הדגם המעגלי ניסח את העיקרון שהעיר מתפתחת מבפנים החוצה בצורה של מעגלים קונצנטריים. צורתו הגאומטרית של הדגם המעגלי יצר התנגדות לקבלתו, והויט ניסה לנסח עקרונות נוספים להתפתחות העיר וכך יצר את הדגם שלו.

בדומה לקודמו, גם הויט הסכים כי במרכז התפתחות העיר נמצא המע"ר אבל הוסיף גורם חדש שהשפיע על כיווני ההתפתחות החוצה ממרכז העיר. לדעתו התפתחות לאורך הדרכים (כמסילות ברזל, כבישים) היא מהירה הרבה יותר. הסיבה לכך, היתרון שיש למיקום ליד הדרכים מבחינת הקטנת הוצאות ההובלה והנגישות אליהם. יתרון זה מושך עסקים, מפעלים ותפקודים שעוזבים את מרכז העיר הצפוף ומתמקמים לאורך הדרכים היוצאות החוצה ממנו.

חשיבות הדרכים היוצאות ממרכז העיר בתהליכים העירוניים, איננה רק במיקום מחדש של תפקודים במרחב, אלא גם יוצרת סביבם תהליכים חברתיים ובידול כלכלי של אוכלוסיות, בהתאם לערכי הרנטות למגורים. כך לדוגמה, כאשר ניבנו מסילות הברזל והגיעו למרכז העיר, הן חצו אזורי מגורים קיימים. מעבר המסילה באזור מסוים הוריד את ערך הבתים בו, פגע באיכות החיים בסביבתה. השכונות הצמודות למסילות התדרדרו והפכו למשכנות עוני. תהליך דומה מתרחש גם סמוך ובצמוד לאזורי תעשייה שהתפתחו לאורך הדרכים השונות.

מכאן, שהדגם שהציע הויט, הוסיף להסבר ההתפתחות שטח העיר, גם את החלוקה המגזרית של האוכלוסייה העירונית - העניים יתגוררו בצמוד למע״ר בחלק הישן של העיר ולאורך אזורי התעשייה והתחבורה. האוכלוסיות ברמה כלכלית בינונית וגבוהה, יעברו להתגורר לאזורים רחוקים יותר, תוך כדי ניצול אמצעי התחבורה ההמונית או הפרטית כדי להגיע למרכזי העסקים העירוני.

מסיבות שונות העיר שיקגו, שימשה מקרה מבחן, שבו בחנו את המודלים העירוניים השונים. גם הויט בחן את הרעיון שלו בעיר שיקגו, וזאת דרך עבודת הדוקטורט שלו שעסקה בהשתנות מחירי הקרקעות בשיקגו, ולמעשה שיקפה את התמורות במבנה העיר בעקבות תהליך התיעוש ומסילות הברזל. שם היבחן התפתחות תעשייה לאורך צירי הדרכים ומסילות הברזל המוליכות דרומה - לתוככי היבשת. ואילו לאורך חוף אגם מישגן, התפתחו אזורי המגורים של האוכלוסייה העשירה והאמידה. חוף האגם שימש גם לפיתוח תפקודים ימיים כמו נמל, מחסנים, מאגרי דלק - אך הם נפרדו במגזר תפקודי שונה מהמגורים של העילית העירונית.

הביקוש הגבוה למיקום עסקים במרכז העירוני הראשי, מביא לעליית מחירים מסחררת של ערכי הקרקע בהם. המרכז מייצר יתרונות של מיקום לעסקים בתוכו ולכן, פונקציות כלכליות (בנקים, חברות בטוח, עסקים פיננסיים) ומסחריות יוקרתיות (חנויות, מרכזי מסחר ושירותים) יישארו במע"ר. הביקוש הנ״ל מביא לעליית מחירי הקרקע, השכירות והמיסוי במע״ר שמכריחים את עסקי הייצור (בתי מלאכה או מפעלי חרושת) לצאת החוצה מהמרכז. היציאה היא לאזורים שם ערכי הקרקע והנגישות מתאימים ליכולות הכלכליות ולדרישות הנגישות שלהם. זהו תהליך המיון הכלכלי של תפקודים בתוך המע״ר ובתוך המגזרים השונים לאורך דרכים. הוא תהליך מתמשך שמשנה את פני העיר ויוצר את האזורים התפקודיים ואזורי המגורים השונים.

שש שנים לאחר שהוייט הציג את הדגם שלו, הציגו האריס ואולמן דגם משופר של התפתחות העיר הנקרא דגם רב-קוטבי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגם עירוני
יעקב בלוי

הרב יעקב ישעיה בלוי (בלויא) (י"א באלול תרפ"ט, 16 בספטמבר 1929-ג' בשבט תשע"ג, 14 בינואר 2013) היה דיין ופוסק. היה חבר בד"ץ העדה החרדית ורבה של שכונת סנהדריה-פאג"י מטעמה.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים כמה שבועות לאחר פרעות תרפ"ט לרב ברוך יהודה בלוי מרבני פאג"י שהיה בנו של הרב משה בלוי מראשי אגודת ישראל, ובצעירותו למד בישיבת קמניץ ובישיבת מיר. בין השנים תשכ"ח-תשל"ד (1968-1974) עבד כבנקאי בבנק ארץ ישראל בריטניה. בשנת תשל"ג, מונה לרבה של שכונת פאג"י-סנהדריה, לאחר פטירת הרב בנימין זאב יעקובזון, רבה הקודם של השכונה. כיהן כמו"צ של העדה החרדית, ועמד בראשות ועד העירוב מטעמה וכן כראש ועד הכשרות. בסוף שנות ה-80 (תשמ"ט), לאחר פטירת הרב יצחק יעקב וייס, התמנה לחבר הבד"ץ של העדה החרדית. עיקר התמחותו של הרב בלוי הייתה בהלכות ריבית והיתר עסקה ושאר דיני ממונות.

הרב יעקב בלוי עמד עם הרב משה שטרנבוך בראש ועדה שהוקמה על ידי העדה החרדית להכוונת חברות וקרנות פיננסיות בשוק ההון בנושא ריבית.

אף על פי שהרב בלוי נמנה עם חברי בית הדין של העדה החרדית, הוא נמנע מלחתום על כרוזים מטעם בית הדין, מלבד על הכרוז האוסר להשתתף בבחירות.

התאלמן מאשתו טילא (בת יעקב יהושע רוט) בחודש כסלו תשס"ה ונישא בשנית בשנת תשס"ו.

נפטר בג' בשבט תשע"ג, 2013, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

==משפחתו==
הרב בלוי הותיר אחריו שלושה בנים. בנו הרב חיים יוסף, מו"צ בעדה החרדית, מונה מטעמה לאחר מות אביו לרב שכונת פאג"י.

שלושת אחיו למחצה (רק מאב, שכן אמו נפטרה בגיל צעיר) הם חסידי חב"ד:
* הרב טוביה בלוי - רב קהילת חב"ד בנווה יעקב, חסיד חב"ד, סופר ומתרגם
* הרב עמרם בלוי - מאנשי כולל חב"ד בישראל, חוקר תולדות החסידות. ניהל בעבר את קריית נוער בירושלים
* הרב יוסף בלוי - סא״ל (מיל'), רב המועצה אזורית תמר, חבר הנהלת אגודת חסידי חב"ד והממונה על המועצה הדתית קריית מלאכי

==ספריו==
*פתחי חושן - סדרה של תשעה ספרים העוסקת בדיני ממונות
* ברית יהודה - הלכות ריבית והיתר עסקה
* קיצור ברית יהודה
*חובת הדר - מצוות מזוזה והלכותיה; הלכות נר שבת ונר חנוכה
*דברי יעקב - ענייני הלכה ב' כרכין
*חנוך לנער - חיוב קטנים במצוות
*לקט העומר - הלכות חלה
*מלבושי ישע - הלכות כלאי בגדים
*נתיבות שבת - הלכות הוצאה מרשות לרשות ועירובין
*צדקה ומשפט - הלכות צדקה; מעשר; תשמישי קדושה ובית-הכנסת
*פתחי מקוואות - הלכות בניית מקוה והכשרה

==קישורים חיצוניים==
* הרב יהודה עמיחי, [http://www.yeshiva.org.il/Midrash/20202 אמת ליעקב]: התכונות שהפכו את הרב יעקב בלוי זצ"ל למורה הוראה לדורות, באתר ישיבה
* [http://beta.hebrewbooks.org/reader/reader.aspx?sfid=56608#p=1&fitMode=fitheight&hlts=&ocr= זכור זאת ליעקב], ירושלים תשע"ג (חוברת לזכרו)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דייני העדה החרדית
קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
יעקב
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
Vnav

ניווט בציר ורטיקאלי (באנגלית: Vertical NAVigation - ניווט בציר אנכי) הוא מושג בתעופה - שיטת ניווט אוטומטית במטוסי נוסעים, המבצעת את הנתונים והמגבלות שהוזנו (בדרך כלל על ידי מחשבי הטיסה והנתונים שהוזנו בהם על ידי הטייס) ובאה לביטוי בגורמי הגובה והמהירות.

שיטה זו לא תעבוד טרם כיול נכון של מערכת ניהול הטיסה וגם לא תעבוד אילו הטייס נתן פקודה שאינה ניתנת לביצוע, כגון הנמכה מגובה 10,000 רגל ל-5,000 רגל במרחק מייל אחד.

==שיטות מקבילות==
השיטה המקבילה היא LNAV .

קטגוריה:תעופה
קטגוריה:ניווט
קטגוריה:בקרה אווירית
כריס ג'ורדן

כריס ג'ורדן (באנגלית: Chris Jordan; ) הוא אמן אמריקאי שעוסק באמנות פלסטית. בתערוכה בשם "מריצים מספרים: דיוקן עצמי אמריקאי", ג'ורדן מנסה להמחיש באמנות את הסטטיסטיקות שמאחורי תרבות הצריכה האמריקאית.

ג'ורדן מתגורר בסיאטל, אך גדל בקונטיקט במשפחת איש עסקים. הוא למד באוניברסיטת אוסטין, ועבד כמה שנים בתחום המשפטי. לאחר סיום הקריירה המשפטית הוא עבר לעסוק בצילום, והצלחתו אפשרה לו להקדיש את כל זמנו לאמנות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.ted.com/talks/lang/eng/chris_jordan_pictures_some_shocking_stats.html כריס ג'ורדן מופיע בTED]
* [http://mymoney.nana10.co.il/Article/?ArticleID=501035 כתבה על כריס ג'ורדן באתר נענע]

קטגוריה:אמנות פלסטית
קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
קטרופיאן

קטרופיאן (Quetrupillán) הוא הר געש שכבתי בגבול בין מחוז אראוקניה ומחוז לוס ריוס שבדרום צ'ילה. גובהו 2,360 מ' מעל פני הים, וקוטר הקלדרה שלו 3.5 ק"מ. הוא נמצא בין שני הרי געש נוספים - ויאריקה (מצפון-מערב) ולנין (מדרום-מזרח), ומצוי כולו בתחומי הפארק הלאומי ויאריקה. ההתפרצות המתועדת היחידה של ההר נרשמה ב-1872.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרי האנדים
קטגוריה:אראוקניה
קטגוריה:לוס ריוס
קטגוריה:צ'ילה: הרי געש
דגם מעגלי

דגם מעגלי
הדגם המעגלי או דגם קונצנטרי, ידוע גם בשם דגם בורג'ס, היא אחת התאוריות המוקדמות בתחום תכנון ערים. הדגם הוצג לראשונה בשנת 1925 על ידי הסוציולוג ארנסט בורג'ס.

== הדגם ==
הדגם התבסס על תאוריית אקולוגיה-אנושית שנעשתה על ידי בורג'ס תוך התמקדות בעיר שיקגו, והיה הראשון לכלול הסבר על חלוקת קבוצות חברתיות בתוך אזורים עירוניים. דגם זה מורכב מטבעות מעגליות אשר מתארות צורת שימוש בקרקעות עירוניות. במרכז הדגם עיגול פנימי שבו נמצא מרכז העסקים הראשי ומסביבו מעגלים המוקדשים למגורים ותחומים אחרים. דגם זה מהווה למעשה גרסה עירונית למודל שפותח על ידי הכלכלן הגרמני יוהאן היינריך פון תינן. הדגם של בורג׳ס השפיע על פיתוחם של דגמים מאוחרים יותר, כגון הדגם המגזרי והדגם הרב־קוטבי.

החלוקה בדגם מתבצעת על פי האזורים הבאים:

* העיגול הפנימי, בו נמצא מרכז העסקים הראשי
* אזור מעבר שבו מעורבים יחד מגורים ומסחר
* בתי מגורים למעמד הפועלים (נקרא גם: העיר הפנימית)
* בתי מגורים למעמד הביניים (בפרברים)
* אזור יוממות
תאוריית עקומת שכר הדירהבורג'ס ציין כי ישנה קורלציה בין המרחק ממרכז העסקים הראשי לבין עושרו של האזור המיושב - משפחות אמידות נוטות לחיות רחוק יותר ממרכז העסקים במחוז המרכזי. בנוסף, בורג'ס ציין כי מרכז העסקים הראשי יגרום להרחבתו כלפי חוץ, דבר שיאלץ הוספת טבעות אחרות כדי להרחיבו החוצה. 

עבודתו של בורג׳ס תרמה ליצירת תאוריית עקומת שכר הדירה, אשר גורסת כי סידור המעגלים תלוי במחיר שאנשים יהיו מוכנים לשלם עבור האדמה בהם. מחיר זה מושפע ישירות מהרווח שניתן להפיק מניהול עסק באותה אדמה. מרכז העיירה יהיה בעל מספר הלקוחות הגבוה ביותר, ולכן הוא משתלם לפעילות קמעונאית. מפעלי ייצור ישלמו פחות עבור הקרקע מכיוון שהם מעוניינים בעיקר בקרבה לעובדים ובמעבר הסחורה, והמעגלים החיצוניים יוקדשו למגורים.

== ביקורת ==
המודל אותגר על ידי מתכנני ערים רבים בני זמננו. ראשית, המודל אינו עובד טוב בערים מחוץ לארצות הברית, במיוחד באלה שפותחו בהקשרים היסטוריים שונים. אך אפילו בארצות הברית, בעקבות שינויים והתקדמות בתחומי התחבורה וטכנולוגיית המידע, וגם שינויים בכלכלה העולמית, ערים כבר לא מאורגנות לפי אזורים מוגדרים.

== ראו גם ==

קטגוריה:דגם עירוני
אלחנן אדלר

אלחנן אדלר (Elhanan Adler; נולד ב-18 בדצמבר 1942) הוא ספרן ומידען ישראלי-אמריקאי, ממניחי היסודות למהפכת המידע בספריות בישראל.

==קורות חייו==
אדלר נולד בבוסטון ב-1942. למד לימודי תואר ראשון ושני בספרות עברית, בלשנות וספרנות בישיבה יוניברסיטי. כמו כן סיים שם לימודי הסמכה לרבנות. כבר בארצות הברית עבד כספרן בישיבה יוניברסיטי ובמחלקה ליהדות בספריית אוניברסיטת הרווארד. בשנת 1968 עלה לישראל והחל לעבוד בספריית אוניברסיטת חיפה, שם עבד עד 1997.

במסגרת עבודתו היה אחראי בשנת 1976 על פיתוחו של מפתח חיפה למאות אלפי מאמרים בעברית. בשנת 1998 הקים את הקטלוג המאוחד של הספריות בישראל בו מאוגדות כל הספריות האוניברסיטאיות בארץ, רבות מספריות המכללות ואף כמה ספריות ציבוריות כמו ספריית שער ציון. בשנות ה-90 הקים אדלר את מלמ"ד, מרכז למקורות מידע דיגיטליים, שאותו ניהל עד סוף שנת 2003.

בין השנים 2010-2004 שימש בספרייה הלאומית בתפקיד סגן מנהל הספרייה לטכנולוגיות מידע. במסגרת עבודתו עמד בראש מפעלי הדיגיטציה של הספרייה הלאומית. בין הפרויקטים שנעשו היו: מאגר הכתובות העולמי, פרויקט העיתונות העברית ההיסטורית, כתבי יד של התלמוד, מפות ארץ הקודש, מפות ירושלים, דיגיטציה של הקלטות מארכיון הצליל הלאומי ודיגיטציה של ספרים, רובם נדירים, מאוסף הספרייה הלאומית.

בשנת 2010 פרש אדלר מהספרייה הלאומית והתמנה לעמוד בראש התוכנית ללימודי מידע במכללת דוד ילין. במקביל, מונה ב-2010, לראש התוכנית לתואר שני (.M.Ed) במידענות-ספרנות במערכות חינוך, במכללה לחינוך ע"ש דוד ילין. הוא ממשיך ליעץ לספרייה הלאומית ולמוסדות אחרים בכל הקשור לטכנולוגיות מידע.

אדלר לימד במהלך השנים בבתי הספר לספרנות באוניברסיטת חיפה, בר-אילן ובאוניברסיטה העברית בירושלים. הוא מהווה סמכות מקצועית בישראל ומחוצה לה בתחומי לימודי מידע, דיגיטציה, קיטלוג ועוד.

==פרסומיו==

* הקיטלוג : ספר יסודות וכללים. אלחנן אדלר, אביבה שיחור, רחל קדר. ירושלים : מרכז ההדרכה לספריות בישראל, 1997.
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/infochannels/librarians/Cataloging_Art/Pages/default.aspx אמנות הקיטלוג]
</div>
<div style="direction: ltr;">
*Cataloging Hebrew materials in the online environment : a comparative study of American and Israeli approaches. Susan S. Lazinger, Elhanan Adler. Englewood, Col. : Libraries Unlimited, 1998
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* אורלי סימון, [http://www.meli.org.il/images/docs/2009/prof_elhanan_adler.pdf על מפעל החיים של פרופ' אלחנן אדלר], מאלי - כנס שנתי 2009 
* אלחנן אדלר, [https://web.archive.org/web/20160303172604if_/http://www.cet.ac.il/libraries/teachers-librarians/docs/adler.ppt לקראת ספריה דיגיטלית לאומית ישראלית] (הורדת קובץ PowerPoint)
* 
<div style="direction: ltr;">
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:ספרני הספרייה הלאומית
קטגוריה:ספרני ספריית אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
רכבת צעצוע

רכבת צעצוע ממונעת בקנה מידה 0 מתוצרת "דיסטלר", מסביבות 1950
[[רכבת מהירה על שלט מתוצרת לגו]]
רכבת צעצוע היא סוג של דגם רכבת, לרוב זול, מפושט ועמיד, הנמכר בחנויות צעצועים לילדים.

רוב רכבות הצעצוע הממונעות המודרניות מופעלות על ידי סוללות. בעבר הופעלו חלקן על ידי קפיץ. קיימות רכבות צעצוע שאינן ממונעות.

רכבות הצעצוע הראשונות היו עשויות פח. כיום הצעצוע עשוי לרוב פלסטיק או עץ. רכבות צעצוע לגיל הרך עשויות לעיתים בד וכוללות לחצנים בולטים או מנגינות.

בין רכבות הצעצוע הממונעות על ידי סוללות, יש המדליקות אורות ומשמיעות צלילים ויש הפולטות עשן. לרוב נמכרות רכבות צעצוע בערכות גדולות הכוללות קטר, קרונות, מסילה וכו'.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:צעצועים חשמליים
תמ"א 22

תמ"א 22 היא תוכנית מתאר ארצית ליער ולייעור בישראל. היא התקבלה בשנת 1995, ומאז עברה מספר שינויים. התוכנית כוללת נספח המפרט את רשימת היערות, וסדרה של 52 מפות בקנה מידה 1:50,000 עליהן הם מסומנים. בסך הכל מגינה התוכנית על יערות בשטח כולל של 1,606 קמ"ר.

התוכנית מבחינה בין מספר סוגי יערות, הזוכים לדרגות שונות של הגנה:
* יער נטע אדם
* יער טבעי לטיפוח
* יער טבעי לשימור
* יער פארק
* יער פארק חופי
* נטיעות על גדות נחלים

יעדי התוכנית הם להגדיר ולקבוע את שטחי היער בישראל, ולקבוע את הפעולות המותרות בשטחי יער. 

ההגנה העיקרית על יערות נובעת מהקביעה כי רק 5% משטח היער (או במקרים מסוימים עד 10%) ניתן לשינוי ליעוד אחר מאשר יער, וזאת לאחר תהליך תכנוני ראוי. עם זאת מותר לעשות שימוש כלשהו בשטח יער לצורכי ביטחון, ומותר גם לבנות ביער מתקני תשתית כולל דרכים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://apps.land.gov.il/IturTabotData/tma/תמא%2022/תמא%2022.pdf תמ"א 22] באתר רשות מקרקעי ישראל
* [http://www.mavat.moin.gov.il/MavatPS/Forms/SV4.aspx?tid=4&et=1&mp_id=6vCdEltSxBUv1r0EbJvG4uFtyb1CHKAn6zqJY201yINuVkLQxXjWFTAG2Abz14aoD7d0dmYMV%2bYcxB913RsYMa4enc%2fsqsZ4 תמ"א 22] באתר מנהל התכנון
* [http://land.gov.il/Planning/Pages/toch_MitarArzi.aspx תוכניות מתאר ארציות], באתר רשות מקרקעי ישראל, כולל הוראות, תשריטים ושינויים

*
קטגוריה:ישראל: תוכניות מתאר ארציות
משה חיים לאו (נתניה)

הרב משה חיים לאו (נולד ב-ה' בשבט ה'תשכ"א, 22 בינואר 1961) הוא רב בנתניה. היה חבר ועדת סל התרופות ומליאת מועצת העיתונות.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב, בנו הבכור של הרב ישראל מאיר לאו ונכדם של הרב יצחק ידידיה פרנקל והרב משה חיים לאו (שאת שמו הוא נושא).

בין השנים תשל"ד-תשמ"א למד בישיבת קול תורה. בשנים תשמ"א-תשמ"ה למד בישיבת חברון, ובמקביל שימש כרב בית הכנסת "תפארת צבי" בתל אביב.

הרב שירת ברבנות הצבאית ובמילואים במשך למעלה מחמש עשרה שנה.

לאחר נישואיו לציפורה סג"ל למד בכולל אברכים אוהל משה בנתניה (שלוחה של מכון ירושלים), וקיבל כושר לרב עיר מהרב אברהם שפירא והרב מרדכי אליהו. בתחילת שנות ה-90 היה מנהל קליטה רוחנית מטעם המועצה הדתית בנתניה, והיה אחראי בירור יהדות מטעמה בכל הנוגע לעולים מרוסיה.

הרב משה חיים לאו הוא דור 38 ברבנות. לשעבר ראש כולל תורת חיים בנתניה. הוא מוסר מזה עשרות שנים מדי שבוע שיעור בתלמוד לעובדי בנק מזרחי טפחות בבניין ההנהלה ברמת גן, עורך את הפרוזבול ומייעץ לבנק בעניינים הלכתיים שונים. מגיש מזה שנים רבות פינה שבועית, מדי ערב שבת-קודש, לאחר תוכנית החזנות "לפני התיבה" ברדיו קול חי. בעבר מסר שיעורים בקול הדף. בשנים 2010–2011 כיהן כחבר ועדת סל התרופות. כמו כן, בשנים 2006 - 2015 הוא כיהן כחבר מליאת מועצת העיתונות.

בספטמבר 2014 התמודד על משרת הרב הראשי האשכנזי של נתניה אך הפסיד לרב קלמן בר. כעבור חודש, באוקטובר 2014, התמודד בבחירות למשרת הרב הראשי האשכנזי של ירושלים, אך הפסיד לרב אריה שטרן.

בכ"ד בניסן תשפ"ד פורסם שהחל לקיים פגישות עם רבנים ונציגי הגוף הבוחר כדי להיבחר לרב הראשי.<ref></ref>

==ספריו==
*מנחה ליצחק - בהלכה ובאגדה, נתניה תש"ס
*ויבן משה - בהלכה ובאגדה, נתניה תשס"ג
*חיים של תורה - ספר חידושי תורה בתלמוד ובהלכה מטעם כולל תורת חיים.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.beinenu.com/faceted_search/results/%D7%9E%D7%A9%D7%94%20%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D%20%D7%9C%D7%90%D7%95 משיעורי הרב משה חיים לאו], לצפייה באתר בינינו
* [http://www.col.org.il/show_news.rtx?artID=20073 הנוסע הנעדר ברכב הקטלני] באתר COL
* בקביעת מזוזה למגרש האימונים של מכבי נתניה [http://www.netanya.muni.il/?CategoryID=996&ArticleID=5894 באתר עיריית נתניה] [https://web.archive.org/web/20130604024159/http://fcmn.co.il/index.php?dir=site&page=articles&op=item&cs=3453 ובאתר מכבי נתניה] 
* 
* [http://www.kol-barama.co.il/live/29276/ סיפור הנס האישי] בקול ברמה
* [https://youtu.be/o0maMtPBjE0 שיעור של הרב משה חיים לאו בישיבת מרכז הרב]
* [https://www.youtube.com/watch?v=whO9RgoL40Q נאומו של הרב משה חיים לאו במצעד החיים בפולין]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:נתניה: רבנים
משה חיים לאו (נתניה)
קטגוריה:משפחת פרנקל
קטגוריה:בוגרי ישיבת קול תורה
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:רבני שכונות
קטגוריה:סגל רדיו קול חי
קטגוריה:חברי מועצת העיתונות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
קטגוריה:רבנים צבאיים ישראלים
אולפנת תהילת ישראל

אולפנת בני עקיבא תהילת ישראל היא אולפנה ממלכתית דתית לבנות באילת. האולפנה נועדה לספק חינוך תורני מוגבר לבנות דתיות בעיר, כדי שלא יצטרכו ללמוד במוסדות פנימייתים מרוחקים. האולפנה שייכת למוסדות מרכז ישיבות ואולפנות בני-עקיבא, והוקמה בשיתוף מנהל החינוך באילת. היא נקראת על שם הרב ישראל הס, שהיה פעיל ב"מכון מאיר" באילת ועסק בהפצת התורה בעיר, ונפטר בשנת תשנ"ז.

את האולפנה ייסד הרב חיים בן-גיגי, שהגיע לאילת כחלק מהגרעין התורני "אל עמי", אחד משלושת הגרעינים התורניים הפועלים בעיר. הצוות החינוכי מורכב מנשים ותיקות באילת שרובן הגיעו לעיר במסגרת הגרעין התורני "אל עמי", ונשים צעירות שהגיעו לעיר בעקבות לימודי בעליהן בישיבת ההסדר איילת השחר שבאילת. 

ב-2008 למדו באולפנה כ-110 תלמידות, חלקן ממשפחות הגרעינים התורניים, וחלקן מהמשפחות המקומיות הוותיקות בעיר. בוגרות האולפנא השיגו ציוני בגרות גבוהים ביחס לשאר התיכונים בעיר, וזאת למרות היותה של האולפנה ממ"ד, כלומר לא יכולה לברור את תלמידותיה.

האולפנה שמה דגש על ההווי החברתי, כמקובל באולפנות אחרות. לכל שכבה יש בת שירות לאומי המשמשת כמדריכה חברתית. במהלך השנה מתקיימות שבתות סמינריון באילת ומחוצה לה, בנושאים כמו: סמינריון חסד בכיתה י', סמינריון שואה ותקומה בכיתה י"א וסמינריון לחיי משפחה בכיתה י"ב, ומתקיימות פעילויות חברתיות נוספות. האולפנא משקיעה מאמצים בקשר האישי בין הצוות לתלמידות, למשל בקיום שיחות אישיות, ארוחות שבת אצל המחנכות ועוד.

באולפנה שתי מגמות לימוד: ארץ ישראל וביולוגיה. ב-2003 זכתה האולפנה במקום הראשון בקבלת פרס הצטיינות על עידוד לימודים בתחום איכות הסביבה מאת המשרד להגנת הסביבה ומשרד החינוך.

בתוך מתחם האולפנה יש שלוחה של "מכללת ירושלים" בניהולו של הרב חיים פרג'ון. במכללה לומדות נשות אברכים מאילת, ופעמיים בשבוע מגיעות גם נשים ממצפה רמון שבעליהן לומדים בישיבת מדברה כעדן. מול האולפנה ממוקם סניף בני-עקיבא הפעיל בעיר כ-40 שנה וחלק מתלמידות האולפנא מדריכות בו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.stender.co.il/minisite/%D7%90%D7%95%D7%9C%D7%A4%D7%A0%D7%AA-%D7%AA%D7%94%D7%99%D7%9C%D7%AA-%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%90%D7%99%D7%9C%D7%AA/ אולפנת 'תהילת ישראל' אילת], באתר סטנדר
* [https://web.archive.org/web/20160116153035/http://elami.org.il/?page_id=296 אולפנת תהילת ישראל] באתר של גרעין "אל-עמי"
==הערות שוליים==

תהילת
קטגוריה:אילת: חינוך
תהילת ישראל
המכשף האחרון

עיתון "המכשף האחרון", שער הגיליון הראשון
המכשף האחרון הוא עיתון פנטזיה ומשחקי תפקידים ישראלי, אשר יצא לאור בחמישה גליונות בלבד (העיתון יצא על בסיס דו-חודשי מדצמבר 1993 עד יוני 1994). אף על פי כן נודע בקרב קהילת משחקי התפקידים בארץ, ואף הפך לפריט נפוץ בקרב שחקנים רבים, עקב תפוצתו הרחבה והבאתו לידיעת הכלל על ידי הנפקה גדולה וחלוקה כשי בידי מגזינים וארגונים שונים.

==צוות העיתון==
הצוות הורכב, בין השאר, משחקנים ידועים בקהילה או מעורכים מחברת "מיצוב" המשווקת והמתרגמת של ספרי החוקים למשחק מבוכים ודרקונים והרחבותיו, עד לשנת 1995.<BR>
אנשי צוות ידועים:

* דוד אלכסנדר - עורך ראשי.
* גבע פרי - עורך אחראי (מיצוב).
* ערן בן-סער - שחקן ומארגן ותיק, כיום חבר העמותה לקידום משחקי תפקידים בישראל, ובמגזין "הפאה החמישית." לשעבר עורך במגזין WIZ, ממקימי קבוצת Demons under the sink והעורך הראשון של המגזין Demon Times.
* נמרוד רשף - מאייר קריקטורה וקומיקס, לימים זמר היפ-הופ, מחברי להקת שבק ס (הדיסק השני) ולאחר מכן ממייסדי בויאקה.

==מדורים קבועים==

* דמות חדשה - הכותבים היו מביאים הצעה לתוספת סוג דמות למשחק מבוכים ודרקונים מורחב, לעיתים היה מדובר בתרגום של סוג דמות אשר הופיע בספרים באנגלית (לדוגמה: "האנטי-פלאדין"). חלק מהדמויות נכתבו על ידי צוות העיתון.
* מכתבים למערכת - מדור בו העורך היה עונה על שאלות או תלונות הקוראים.
* מפלצת חדשה - בכל גיליון (למעט הראשון) הוצעה מפלצת (דמות אשר ניתן לשלבה כאויב, בדרך כלל, במשחק מבוכים ודרקונים מורחב) אשר נכתבה על ידי הקוראים. הקורא אשר מפלצתו פורסמה בעיתון קיבל במתנה ספר קריאה.
* לוח מודעות - העיתון הקצה עמוד אחד להתכתבות בין קוראים המעוניינים למצוא שותף למשחק, או המעוניינים למכור, לקנות, או להחליף חומר בנוגע למשחקי תפקידים וכדומה.
* תאכלו את הלב - במדור זה נסקרו שיטות משחק והרחבות אשר לא ראו אור בישראל באותה עת.
* מסעות סנרף - קומיקס אשר תיאר את הרפתקאותיו הכושלות של סנרף, המנסה להוכיח את גבורתו כדי לזכות בתואר מנהיג השבט. במהלך הרפתקאותיו הוא פוגש מיני מפלצות וחברים, אשר אינם מקלים על המשימה. (הסיפור, אשר נלקח מקומיקס באנגלית של לארי אלמור (Larry Elmore), פורסם במקור בעיתון Dragon האמריקאי בסוף שנות השמונים ויצא באוגדן בשם The Elmore's Snarf Quest Graphic Novel).

==כתבות מיתולוגיות==

על אף מחזור החיים הקצר של העיתון ישנן מספר כתבות אשר הפכו לנכסי צאן ברזל בקרב אוכלוסיית שחקני משחקי התפקידים בארץ:

* המבוך האקולוגי - כתבה המתארת את הצורך בהיגיון לוגיסטי צרוף בעת הכנת הרפתקה.
* היער השרוף - סיפור אשר מביא באופן סאטירי את הלכי המשחק והקונפליקטים המתרחשים בין השחקנים אשר משפיעים באופן ישיר על הדמויות. שניים מהאלמנטים המוזכרים בכתבה זוכים לשחזור בקרב שחקנים עד היום: פיל ורוד מעופף אשר נוחת "במקרה" בנקודה בה עומדת דמות-שחקן מעצבנת במיוחד ואגד קסום אשר נדבק אל פיו של אחת הדמויות כעונש על הבעת מרמור.
* תוהו בהתגלמותו - הרחבה לחוקים הנוגעים ל"בדיד פלא" במערכת מבוכים ודרקונים מורחב אשר פירטה את אפשרויות הבדיד לפי הטלת קובייה - הרחבה זו התבססה כמעט אחד-לאחד על טבלאות שהופיעו באחד מספרי הכללים באנגלית (המדריך השלם לקוסם).
* המכשף הראשון - ראיון עם יוצר המשחק מבוכים ודרקונים, גרי גייגאקס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי עת לספרות ספקולטיבית
קטגוריה:משחקי תפקידים
הפועל ערד-תמר

אצטדיון ערד (מבט מצפון-מזרח)

הפועל ערד-תמר היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר ערד, בשיתוף מועצה אזורית תמר. המועדון משחק כיום בליגה ג' דרום.

==היסטוריה==
קבוצת הכדורגל של הפועל ערד נוסדה בשנת 1964 ונרשמה לליגה ג'. במשך מרבית שנות קיומה שיחקה בליגות הנמוכות. החל משנת 1982 נקראה הקבוצה הפועל "רונן" ערד, כהנצחת שמו של בן העיר, רונן קחלני שנפל במלחמת שלום הגליל.

בעונת 1983/1984 הייתה הקבוצה קרובה לעליה לליגה ב', אך יריבתה הפועל אילת העפילה מהמקום הראשון. בעונת 1986/1987 סיימה הקבוצה במקום הראשון במחוז נגב, אך כשלה במשחקי המבחן ולא העפילה לליגה ב'.

בסיום עונת 2000/2001 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה ב', לאחר ניצחון 0–1 במשחק חוץ מול מכבי שדרות. בסיום עונת 2004/2005 העפילה הקבוצה לליגה א'. בעונתה הראשונה בליגה זו סיימה הקבוצה במרכז הטבלה, אבל בעונתה השנייה נשרה חזרה לליגה ב'. עונה לאחר מכן (2007) העפילה הקבוצה פעם נוספת לליגה א', אך בסיומה נשרה פעם נוספת לליגה ב'.

בשנת 2008 שבה הפועל ערד לליגה א' (הקבוצה סיימה את העונה במקום השני בליגה ב' מחוז דרום ב' והתמודדה במבחנים בהם גברה על הפועל מחנה יהודה 1-2 ועל הפועל צפרירים חולון 1-4). בסיום עונת סיימה במקום ה-12, ונשארה בליגה א'.

בתחילת עונת 2011/12 נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים וסיכמה על איחוד עם מועצה אזורית תמר השכנה. בעקבות כך, שינתה הקבוצה את שמה ל"הפועל ערד-תמר" שהמשיכה את דרכה של הפועל ערד ההיסטורית. בינואר 2015 הוכרז על הפסקת פעילות הקבוצה עקב קשיים כלכליים.

הקבוצה אירחה את משחקי הבית שלה באצטדיון העירוני בערד, המכיל כ-4000 מושבים.

===הקדמה מחדש===
בקיץ 2024 המועדון הוקם מחדש בליגה ג'. ב-23 ביולי מונה שחקן העבר רפי עמוס למנהל המקצועי של המועדון.

==מאמני הקבוצה==
* איציק קסבי
* ניר חזות
* ג'קי דקל
* מרדכי ביטון
* מרדכי גזית
* יצחק קומראן
* ג'וני יסיפוביץ'
* ארי ברקו
* בצלאל טביב

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=MuxWzAxCfi0 סיפור הפועל ערד עונת 2001/2002], בערוץ youtube
* [http://www.aradnik.co.il/2373-article.html הפועל ערד – הסוף], באתר "ערדניק"

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
ערד-תמר
הפועל ערד-תמר
הפועל ערד-תמר
קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1964
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2024