אברהם יוחנן בלומנטל

הרב אברהם יוחנן בלומנטל (ה'תרל"ז – י"ג בכסלו ה'תשכ"ז; 1877–1966) היה איש חינוך מאנשי היישוב הישן בירושלים. המנהל המייסד של בית היתומים ציון-בלומנטל.
כיכר על שם אברהם יוחנן בלומנטל על יד בית היתומים בלומנטל בירושלים.
ממוזער

==ביוגרפיה==

בלומנטל נולד בשנת 1877 בירושלים למשפחה מן היישוב הישן אשר עלתה ארצה שנה קודם לכן. אביו הרב יעקב בלומנטל (1846–1915) נמנה עם מייסדי פתח תקווה ושכונות מחוץ לחומות ירושלים, דוגמת בית ישראל (1866), בית יעקב (1877) ובתי אונגרין (1891). מתוך תפיסה שאין להזדקק לכספי הציבור, נמנעה משפחתו מלהסתמך על כספי החלוקה כמקובל בחברת היישוב הישן, ועסקה במסחר. נישא לשיינה (נפטרה בשנת תשכ"ג).<ref>בית יעקב [ד,ז], גיליון 44–45, טבת-שבט תשכ"ג, עמ' 39.</ref>

בשנת תר"ס (1900), בגיל 22, הקים ישיבה לצעירים בשם 'בית חינוך נערים', במטרה "לחנך צעירי ישראל ובפרט נערים עזובים אשר תעו בתוהו לא דרך, לגדלם ולחנכם במזון גוף ונפש על דרך התורה מוסר ודרך ארץ להיותם אנשים מועילים לחברת האדם לתפארת עמנו ועיר קדשנו". ישיבה זו הייתה יוצאת דופן בכך שיועדה מלכתחילה לנערים שסטו מן הדרך או שנשקפה סכנה שיסטו ממנה, ודאגה לרווחתם מבחינה חינוכית ופיזית. חיים שפיצר, בנו של שמואל זנוויל שפיצר, ניהל עמו את המוסד.

בשלהי מלחמת העולם הראשונה הסב את הישיבה בניהולו לבית היתומים ציון-בלומנטל ומאז עמד בראשו. הקמת המוסד נדרשה על רקע הרעב והמחלות הקשות. רבים מאבות ילדי המוסד נהרגו בשירותם הצבאי כחיילי האימפריה, חלק מהילדים התגוללו בחוצות מפני שאביהם עדיין שירת בצבא, ואימם מתה ממחלה או מרעב.

יהודה אהרן ווייס, העסקן הירושלמי והמוציא לאור, מספר בזכרונותיו:

הרב אברהם יוחנן בלומנטל נחשב כאדם על-עדתי. כך למשל, חתונה שנערכה בביתו בשנת 1928 תוארה בעיתונות כאירוע בו נפגשו "קהל רב ומגוון לכל העדות השונות בירושלים" ו"מנהלי המוסדות מיישוב הישן והחדש".<ref>'חגיגת הנשואין בבית הרב א' בלומנטל', דואר היום, כ"ג בסיוון תרפ"ח (11 ביוני 1928), עמ' 4.</ref>

בשנת תשכ"ז (1966), בהיותו בן כ-89, נפטר הרב בלומנטל בירושלים. בהלווייתו השתתף קהל רב. הספידוהו חתניו הרבנים מיכל שלפוברסקי, חיים סלומון, הרב יהושע פישל זקס, ואחרים.

== גישתו החינוכית ==
גישתו החינוכית של הרב בלומנטל הייתה ממוקדת בילד ובצרכיו. לפי עדויות מאוחרות, הוא היה אומר כי מטרת עבודתו היא ש.<ref></ref>

הרב בלומנטל היה אדם בעל רגש עז, שכיוון את יחסיו עם הסובבים אותו והשפיע על התנהלותו עם הילדים. נטייתו לבטא רגש עז ולפעול על פיו עולה גם ממכתבו אל בנו:<ref>המכתב צוטט במאמר [https://www.herzog.ac.il/wp-content/uploads/2019/06/דשואן-דשואן-בית-היתומים-ציון-בלומנטל.pdf "'דשואן דשואן!' (جُوعَان جُوعَان): הקמת בית היתומים 'ציון בלומנטל' בירושלים בשלהי מלחמת העולם הראשונה"] (מאת תהלה הרץ), קתדרה 165, תשע"ח (עמ' עמ' 181–204). המכתב מופיע ללא תיארוך, אך התיארוך המוצע שם הוא שנת 1922, לאחר שהיה כשנתיים עם בנו בארצות-הברית לשם גיוס תרומות לביסוס בית היתומים.</ref>

==משפחתו==
לרב בלומנטל נולדו חמישה ילדים, שניים מהם נפטרו בצעירותם ממחלות.<ref></ref> בתו הבכורה חיה סימה נישאה לרב יהושע פישל זקס ששימש לזמן מה כמנהל חינוכי בבית היתומים.<ref></ref> בנם הוא הד"ר משה חיים זקס ד"ר לבוטניקה ואגרונום. בן נוסף הוא הד"ר יצחק זקס, ד"ר לגאוגרפיה, בעל תואר יקיר ירושלים,<ref></ref> ממשחררי ירושלים וחברון וממייסדי ענף התיירות בישראל.

== ראו גם ==
* בית הילדים ציון בלומנטל

== לקריאה נוספת ==
* 
* 'הרה"ג רבי אברהם יוחנן בלומנטל זצ"ל', בתוך: המחנה החרדי, גיליון 555, י"ג כסלו תשנ"ב, עמ' 25
* יוסף שיינברגר, 'ארז שנגדע' - הספד על הרב בלומנטל, בתוך: האיש על העדה: עדות ביהוסף שמו, ירושלים תש"ע, עמ' שיז-שיט
* 'סיפור של מסירות נפש' - במלאת 44 שנים לפטירתו, דורות, גיליון 42, פרשת וישב תשע"א

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים ירושלמים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ביישוב
קטגוריה:אנשי חינוך דתיים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1877
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966