בית עור אל-פוקא

צילום אוויר של בית עור אל־פוקא בשנת 1931
בית עור אל־פוקא (בערבית: بيت عور الفوقا) הוא יישוב פלסטיני מוסלמי הסמוך לכביש 443 בהרי בנימין המערביים, ושוכן באזור הנקרא בני מאלכ. היישוב הוא היישוב העלי ("אל־פוקא") – ביישוב מתגוררים כ־1,049 תושבים (נכון ל־2017) המתפרנסים בעיקר מחקלאות. היישוב נמצא בסמיכות לבית חורון והבתים הקיצוניים בשני היישובים נמצאים במרחק של עשרות מטרים זה מזה.

==מקור השם==
שם היישוב משמר את שמו של היישוב הקדום בית חורון עליון, על שם האל הכנעני חורון.<ref>אהרן אמיר, "חורון בארץ־העברים", בתוך: ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 17</ref> תושבי הסביבה מייחסים את שם הכפר לשמו של הנביא עור, אשר קברו מצוי בבית עור א־תחתא.

== היסטוריה ==

בית עור א־פוקא מזוהה עם היישוב הקדום בית חורון עליון, שמוזכר במקרא ובמקורות מאוחרים יותר. המקורות הקדומים מציינים לעיתים בכפיפה אחת גם את בית חורון עליון והישוב הסמוך, בית חורון תחתון (המזוהה עם בית עור א־תחתא), תחת השם הקיבוצי "בית חורון".<ref name=":0"></ref>

מן הממצא הארכאולוגי, לפי תארוך חרסים, עולה כי בית חורון תחתון נוסד בתקופת הברונזה המאוחרת, לפני בית חורון עליון שנוסד בתקופת הברזל.<ref name="Bethoron"></ref>

בסקר ארכאולוגי שנעשה בבית עור אל־פוקא התגלו בית בד, גת חצובה, בור מים, בריכה, טרסות, שרידי חציבה, שרידי דרך רומית, ועוד. במורד השלוחה השוכנת ממערב לגרעין הכפר, נתגלו ארבעה קברים חצובים מטיפוס האצטבאות, ובאחד מהם נתגלתה מאספה. מתוך 322 חרסים שהתגלו בכפר ונבדקו, 46% הם מתקופת הברזל ב', 12% מהתקופה ההלניסטית, 6% מהתקופה הרומית, 9% מהתקופה הביזנטית, ומתקופות מאוחרות יותר 27%.<ref></ref><ref name=":2"></ref>

=== תקופת בית שני ===
באזור בית חורון התקיימה בעת העתיקה הדרך הקרויה במקורות הקדומים בשם "מעלה בית חורון". במהלך מרד החשמונאים, הביס יהודה המכבי במקום את הצבא הסלאוקי. במרד הגדול צבא רומי בפיקודו של קסטיוס גאלוס הובס במקום על ידי לוחמים יהודים.

=== התקופה הביזנטית ===
אב הכנסייה הירונימוס מציין כי בימיו (סוף המאה ה־4 ותחילת המאה ה־5 לספירה) בית חורון היה כפר קטן, ומוסיף במקום אחר כי שני היישובים, בית חורון תחתון ועליון, הוקמו בידי שלמה ונחרבו לימים "מחמת פורענויות המלחמה".<ref name=":0" />

=== התקופה העות'מאנית ===
בית עור אל-פוקא הייתה מיושבת במאה ה-16. בשנת 1538/9 המקום נזכר כמזרעה (חלקת אדמה לא מיושבת). בשנת 1552 נזכר הכפר בתיאור נכסים שהוקדשו למוסד העימארה אל-עאמרה, מוסד הצדקה הגדול שהקימה הורם סולטאן, אשתו של סולימאן הראשון בירושלים. מבחינה מנהלית, הכפר השתייך לנפת ירושלים.<ref>רועי מרום, [https://www.academia.edu/48820058/Jindās_at_Lydda_s_Entrance_A_Cornerstone_of_the_Study_of_the_City_s_Rural_Hinterland_1459_1948_גִנְדַאס_בשערה_של_לוד_אבן_פינה_לחקר_העורף_הכפרי_של_העיר_1948_1459 גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1948-1459,] לוד-דיוספוליס 7, 2021, עמ' 19-16</ref>

לפי המסורת המקומית, רוב תושבי בית ע'ור אל פוקא הם צאצאיהם של מהגרים מדורא שבדרום הר חברון שהתיישבו בכפר בתקופה העות'מאנית. ידוע כי מהגרים מדורא התיישבו באותה העת גם ביישובים אחרים באזור, בהם בית ענאן וטירה.<ref></ref> 

=== העת החדשה ===
במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 47 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 173 תושבים, כולם מוסלמים.

היישוב בית עור אל־פוקא זכה לפרסום באוגוסט 2019, לאור ביקור מתוכנן של חברת הקונגרס האמריקאי רשידה טליב בבית סבתה, מופתייה טליב. טליב ביקרה בבית עור אל־פוקא מספר פעמים, וביקורה האחרון היה בשנת 1998. ביקורה המתוכנן, יחד עם חברת קונגרס נוספת בשם אילהאן עומאר, בוטל על ידן לאחר שלא הסכימו לתנאי שר הפנים לביקור, שכללו בין השאר ציות לחוק הישראלי ואי־הבעת תמיכה בחרם על ישראל בעת הביקור.

==דרך מעלה בית חורון==
הכפר ממוקם על הכביש העתיק הנקרא מעלה בית חורון שקישר בין מודיעין לירושלים מהתקופה העתיקה. עד שנת 1988 הכביש העיקרי, כביש 3, עבר דרך הכפר, אך בעקבות האינתיפאדה הראשונה הוסט מעט דרומה ועל רצועה שרוחבה 150 מטר ו־10 ק"מ אורכה נבנה הכביש החדש שמספרו הפך ל־443. הכביש הישן העובר דרך הכפר משמש מאז לקישור בין הכפרים הפלסטיניים.
בשנת 2002 נסגר הכביש לנסיעת תושבי הכפר, למשך מספר שנים, דבר שהקשה על תושבי הכפר וגרם לחלק מהתושבים לעזוב את הכפר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי