OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שטרופוואפל

זוג שטרופוואפלים
שְטְרוּפְּוַואפֶל (בהולנדית: Stroopwafel, ; במקור: Siroopwafel, סירופוואפל) הוא ופל דקיקה ועגולה ממולאת בסירופ, כיום על פי רוב סירופ תירס עשיר בפרוקטוזה עם טעם קרמל.

== מתכון ==

אפיפית השטרופוואפל המסורתית עשויה מתערובת של קמח, חמאה, סוכר חום, ביצים, שמרים וחלב. כדור מהבלילה מונח על דפוס אפיפיות (waffle iron) ומשוטח לאפיפית דקה ועגולה, עם הטבעה של דוגמת רשת. האפיפית נפרסת לשני חצאים עגולים דקים עוד יותר בעודה חמה, וביניהם נמרח סירופ הכולל חמאה, קינמון וסוכר חום. שני החצאים מודבקים יחדיו ככריך.

המרכיבים בשטרופוואפל תעשייתי יכולים להיות מגוונים יותר. על אריזת שטרופוואפל הולנדי מתוצרת Euro Shopper המיוצר בטילברך, הולנד, נרשם: סירופ גלוקוזה עשיר בפרוקטוזה 41%, קמח, שמנים צמחיים מוקשים חלקית, סוכר, אבקת חלב רזה, ביצים, קמח סויה, חומרי התפחה, מלח, תבלינים, חומרים מתחלבים (לציטין סויה), וצבעי מאכל (קרוטן).

== היסטוריה ==
כדור בלילת השטרופוואפל, על דפוס האפיפיות
השטרופוואפל נוצר לראשונה, על פי ייחוס נפוץ, בחאודה, הולנד. במרבית המקורות נרשם כי יצורו החל בסוף המאה ה-18 (מקורות ספורים טוענים 1784), אם כי המצאתו מיוחסת למספר אנשים שונים, ולעיתים מתאחרת לתחילת המאה ה-19. קיים מסמך המהווה מתכון רשמי, שתוארך ב-1840. 

על פי הסיפור, אופה שנותר עם שאריות יבשות ופירורים רבים, החליט למכור אותם בשנית על ידי איגוד הרכיבים יחדיו בסירופ סמיך ואפייתו. במאה ה-19 כבר היו למעלה מ-100 מאפיות בחאודה שמכרו שטרופוואפל. מוכרי דוכנים בירידים שונים בסביבת חאודה החלו מייצרים שטרופוואפל במקום לדרישת הקהל בסוף המאה ה-19, ובתחילת המאה ה-20 החלו מפעלים מסחריים לייצרו. ב-1960 היו 17 מפעלי שטרופוואפל בחאודה לבדה, מהם נותרו היום 4 פעילים.

== שיווק ==

שטרופוואפל נמכר כיום במרכולים וברשתות שיווק בכל רחבי הולנד ונחשב נכס צאן ברזל בתרבות הקולינרית המקומית. השטרופוואפל מיוצא לחנויות מתמחות בכל רחבי העולם, ואף מיוצר מקומית בשווקים מסוימים בהתאם לביקוש. הם נמכרים באינטרנט בשלל אתרים, לרבות באמאזון, בשל שרידותם הגבוהה. ניתן למצוא שטרופוואפל הולנדי גם במרכולים בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:המטבח ההולנדי
קטגוריה:הולנד: המצאות
יירן מלר

יירן מלר (בדנית: Jørgen Møller; 4 בנובמבר 1873 – 20 בנובמבר 1944) היה שחמטאי דני.
== קריירה ==
מלר זכה פעמיים באליפות השחמט של ארצות הצפון, בתחרות קופנהגן 1899, האליפות השנייה של ארצות הצפון ובגטבורג 1901, (האליפות השלישית של ארצות הצפון.

בתחילת הקריירה השחמטאית חלק מלר מקום 4–5 בתחרות קופנהגן 1895 (ניצח: אנדראס רוזנדל), הגיע למקום השני לאחר סוון אוטו סוונסון, בתחרות סטוקהולם 1897 (האליפות הראשונה של ארצות הצפון) והגיע רביעי בתחרות קופנהגן 1907, (האליפות השישית של ארצות הצפון, ניצח: פאול לאונהרדט ).

בשנת 1920 חלק מלר מקום 13–14 בתחרות גטבורג (ניצח: ריכרד רטי). בשנת 1923 הגיע למקום השישי בתחרות קופנהגן (ניצח: אהרון נימצוביץ' ).

שמו של מלר קשור להתקפת מלר בפתיחה האיטלקית (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ג3 פו6 5. ד4 ה:ד4 6. ג:ד4 רב4+ 7. פג3 פ:ה4 8. 0-0 ר:ג3 9. ד5) ולהגנת מולר בפתיחה הספרדית (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 א6 4. רא4 פו6 5. 0-0 רג5)

<div style="direction: ltr;">
Litmanowicz, Władysław & Giżycki, Jerzy (1986, 1987). Szachy od A do Z. Wydawnictwo Sport i Turystyka Warszawa. (1. A-M), (2. N-Z).

</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים דנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1873
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1944
כיפה (אתר אינטרנט)

כיפה הוא אתר חדשות ותוכן המיועד לציבור הדתי לאומי.

==היסטוריה==
הסמליל הקודם עד שנת [[2021]]
האתר הוקם על ידי בעז נכטשטרן בשנת 2000 כאשר היה תלמיד בישיבת בני עקיבא כפר הרואה (לאחר מכן עבר לישיבת אורות שאול). מטרתו המקורית הייתה לאפשר למכור חמץ לפני פסח דרך האינטרנט והוא כלל בתחילה רק מתכונים של אמו של בעז ודברי תורה שלוקטו, תוכני הפורטל הורחבו עם הזמן.

==תוכן האתר==
האתר משמש כאחד מאתרי החדשות ופורטלי הרשת הדתיים המובילים.

מערכת הפורומים של האתר מגוונת ועוסקת בנושאים שונים אשר רובם סביב הווי החיים הדתי, כגון "היריון ולידה", "נשואים טריים", "ישיבות", "שירות לאומי וכן פורומים של תנועות נוער ויישובים דתיים. הפורומים הבולטים ביותר הם "הורות ומשפחה" העוסק בנושאי זוגיות וילדים, התרבות של המגזר הציוני דתי ונושאים בוערים שעל סדר היום המגזרי ופורום "לא כלה דרכנו" העוסק בנושא הפנויים פנויות במגזר הדתי לאומי.
בעז נכטשטרן, מייסד כיפה
באתר קיימת גם פינת מתכונים כשרים משוכללת אשר הוקמה על בסיס פורום המתכונים, מספר בלוגים, מדורים קבועים ואמרים בנושאים שעל סדר היום, כגון פרשת השבוע, משפחה, כשרויות, חדשות ועוד.

באתר ישנו מדור שאלות ותשובות, שבו ניתן לשאול רבנים מתחומים שונים מגוון שאלות. כמו כן, ישנה אפשרות להתייעצות עם אנשי מקצוע. מבין הרבנים שעונים ניתן למנות את הרב יוסף אלנקווה, הרב יובל שרלו, הרב יהודה עמיחי, רבני ארגון כושרות, רבני ארגון בית הלל, רבני מכון התורה והארץ, רבני ישיבת ברכת יוסף, רבני ישיבת הר ברכה, הרב משה קליין, הרב בן ציון אלגאזי, הרב ברוך אפרתי, הרב בניהו ברונר, הרב אלדד יונה, ועוד רבים מרבני הציונות הדתית.

בנוסף ישנן באתר רשימות וביקורות על מקוואות ברחבי הארץ, פינת ביקורת סרטים עם דירוגי צפייה לפי אמות מידה הלכתיות וחינוכיות, לוחות מכירה שונים, דוגמאות לכיפות, הכרויות, קישורים לאתרי יהדות שונים וכן אתר לקראת חתונה.

בין כותבי המאמרים והבלוגים באתר, ניתן למצוא את הרב יובל שרלו, הרב אלדד יונה, הרב ירֹחם שמשוביץ, דוד נתיב, אלישיב רייכנר, נדב גדליה, אהוד מקסימוב, שירה אליצור, יוני לביא ועוד.
== פעילויות נוספות ==
כנס מטעם אתר כיפה שנערך ב-2007
בנוסף לפעילות באינטרנט ארגן האתר בשנים 2006 עד 2008 כנס שנתי בנושא "יהדות, חברה ואינטרנט" בשיתוף עם מכללת ליפשיץ. הכנס שילב הרצאות ופאנלים של רבנים, אקדמאים, פעילי אינטרנט ואישי ציבור, ועסק בהיבטים השונים של יחסי הגומלין בין האינטרנט והחברה הדתית.

החברה המפעילה את כיפה משמשת כחברת אינטרנט המייצרת אתרים מגוון גופים בציונות הדתית כדוגמת צהר, ישיבות הסדר שונות ואחרים.

==ראו גם==
*ביכורים (אתר אינטרנט)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פורטלים ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט דתיים
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראלים שהושקו ב-2000
קטגוריה:אתרי חדשות ישראליים
החזית האסלאמית לעצמאות אורומיה

החזית האסלאמית לעצמאות אורומיה היא ארגון ותנועה פוליטית באתיופיה הקוראת להתנתקות אורומיה מאתיופיה והכרזה על מדינה עצמאית.

== היסטוריה ==
הארגון הוקם בתחילה בשם החזית האסלאמית לשחרור אורומיה (בקיצור: יפלו) כארגון צבאי שהתנגד לשלטון החונטה הצבאית האתיופית ב-1985 על ידי קומנדר (סגן-אלוף) ג'ערה אבא גדה קצין אתיופי שהשתייך לבני האורומו. הארגון שהוקם שלט בתחילת דרכו באזורי האורומו במזרח אתיופיה, בכפרי האורומו הנמצאים במשולש הערים ג'יג'יגה - הרר - דירה דאווה, ארגון זה נטל חלק במלחמת האזרחים האתיופית באזור ששלט ונלחם כנגד הצבא האתיופי המרקסיסטי.

לאחר הפלת שלטון מנגיסטו היילה מריאם ב-27 במאי 1991 הארגון קיבל 3 מושבים מתוך 27 המושבים השמורים לבני עם האורומו, והארגון השתתף בממשלת המעבר האתיופית שנשלטה על ידי האיחדג. לאחר מכן נוצרו חילוקי דעות בין יפלו לבין האיחדג ושתי המפלגות גלשו לעימות מזוין, שאחד מהם התרחש ב-8 בינואר 1992 שבהם במהלך הקרבות נהרגו שניים ממנהיגי יפלו בעיר דירה דאווה בנוסף לחמישה פצועים נוספים. בתקרית זו האשים הפידו את האיחדג בכוונה לרצוח את מנהיגיו, האיחדג מצד שני טען ששני אישים אלו לא עצרו במחסום המקומי ולכן נורו. שנה לאחר מכן מנהיג נוסף של היפלו נתפס בבתיו ונאסר וכך הממשל שינה את ביתו לבית מאסר ועצר במקום זה אסירים רבים. לאחר שסונן על ידי הממשל המרכזי כישות שלא יכולה להשתתף בבחירות של 1992 הארגון פנה למאבק מזוין ולפעול להפלת האיחדג. מאזו יפלו נהפכה למחתרת ושמרה על פרופיל נמוך, בשנת 2005 הארגון נטש את האידאולוגיה הדתית שלו לטובת חילוניות על מנת לקבל לשורותיו אישים שאינם מוסלמים ובכך לייצג את עם האורומו החצוי בין נצרות ואסלאם ואימץ את השם הנוכחי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מלחמת האזרחים האתיופית
קטגוריה:אתיופיה: מפלגות
קטגוריה:אורומיה
קטגוריה:תנועות בדלניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1985
דרסט הרביעי, מלך הפיקטים

דרסט הרביעי (באנגלית: Drest IV), בנו של גירום (Girom) היה מלך הפיקטים, באמצע המאה השישית.

ככל הנראה מלך במקביל למלכותו של דרסט השלישי במשך תקופה שנעה בין שנה ל-15 שנים (על פי מקורות היסטוריים שונים). שניהם החלו למלוך לאחר מותו של גאלאן. לאחר מותו של דרסט השלישי, המשיך דרסט הרביעי למלוך לבדו לתקופה של ארבע או חמש שנים נוספות.

לאחר מותו של דרסט מלכו אחיו גרטנייט הראשון וקיילטראם.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-531
ציון באייר

אוריון כפי שהופיעו באטלס הכוכבים אורנומטריה של יוהאן באייר]]

ציון באייר (באנגלית Bayer designation) הוא שיטת מתן כינויים לכוכבי השמיים שהומצאה על ידי האסטרונום יוהאן באייר בתחילת המאה ה-17 והופיעה לראשונה באטלס הכוכבים שלו "אורנומטריה". השיטה מבוססת על סימון הכוכב באות קטנה מתוך האלפבית היווני ואחריו השם בלטינית של קבוצת הכוכבים לה שייך הכוכב, בנטיית השייכות. בעברית נהוג לתרגם את שם הקבוצה ולהשתמש בתיאור מקום (לדוגמה, α Centauri - α בקנטאור). הרשימה הראשונה של באייר הכילה 1564 כוכבים ועברה שינויים רבים בעקבות עדכונים במפות השמיים שכללו הוספת קבוצות, ביטול קבוצות ושינוי גבולות בין הקבוצות, כך שכוכבים שהיו בעלי ציון באייר מסוים קיבלו ציון באייר שונה.

==שיטת הסימון==
העיקרון המנחה של מתן השמות לכוכבי הקבוצות היה דירוגם על פי חשיבות בסדר יורד, כלומר α היה הכוכב החשוב ביותר בקבוצה, β השני בחשיבותו, וכך הלאה. עם תום 24 האותיות של האלפבית היווני השתמש באייר באותיות קטנות מהאלפבית הלטיני, ובמקרה הצורך גם באותיות גדולות מאלפבית זה. ציון כוכבים באותיות לטיניות הופיע בקבוצות גדולות עם הרבה כוכבים כגון עקרב והספינה ארגו, שפורקה לארבע קבוצות, אך רוב כוכביה נשארו עם האות הקודמת שלהם גם בקבוצה החדשה. בשנים מאוחרות יותר עם התקדמות מיפוי השמיים והצורך לסמן כוכבים נוספים, נעשה שימוש במספרים נוסף על האותיות.

חשיבות הכוכב בקבוצה חפפה לרוב את בהירותו הנראית, אך לעיתים העדיף באייר את מיקומו או את סדר הזריחה של הכוכבים מעל האופק. לדוגמה, α באוריון (ביטלג'וז) פחות בהיר מ-β באוריון (ריג'ל) אך ממוקם במרכז הקבוצה וזורח מוקדם יותר. α בתאומים (קסטור) פחות בהיר מ-β בתאומים (פולוקס) אך זורח לפניו.

==סימוני משנה==
כוכבים כפולים (בעיקר כפולים אופטיים) סומנו לעיתים קרובות באות יחידה עם ספרה עילית לציין את ההפרדה ביניהם (למשל, <sup>1</sup>μ ו-<sup>2</sup>μ בעקרב), אך לפעמים סומנו בצורה זו גם כוכבים זוגיים (למשל <sup>1</sup>α ו-<sup>2</sup>α בצלב הדרומי) או אפילו מספר כוכבים שנמצאו באותו אזור של קבוצה מסוימת (למשל <sup>1</sup>π, <sup>2</sup>π, <sup>3</sup>π, <sup>4</sup>π, <sup>5</sup>π, ו-<sup>6</sup>π באוריון).

כוכבים זוגיים (או מערכות כוכבים עם יותר משני כוכבים) מקובל לציין בציון באייר המקובל עם תוספת של אות לטינית גדולה לציון ההפרדה ביניהם (למשל α בקנטאור A ו-α בקנטאור B).

==שינויים בציון באייר==
עם השנים חלו שינויים בקבוצות הכוכבים ואלו הביאו לשינויים בשמות הכוכבים כעל פי ציון באייר. לדוגמה, פרוק קבוצת הכוכבים "הספינה ארגו" לארבעה חלקים הביא לכך שהקבוצות שדרית, מפרש וירכתי הספינה חולקים ביניהם את האותיות לפי הציון המקורי של הכוכבים ולכן כל אות מופיעה רק באחת מהקבוצות.

שינויי גבולות בין שור ועגלון שינו את שם הכוכב אל-נאת' מ-γ בעגלון ל-β בשור ובאופן דומה הפך הכוכב אלפרץ מ-δ בפגסוס ל-α באנדרומדה.

==ראו גם==
* ציון פלמסטיד

קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:שמות
דרסט השלישי, מלך הפיקטים

דרסט השלישי (באנגלית: Drest III), בנו של אואודרוסט (Uudrost) או אואודרוסיג (Uudrossig) היה מלך הפיקטים, באמצע המאה השישית.

על פי "דברי ימי הפיקטים" דרסט השלישי מלך לצד דרסט הרביעי במשך בין שנה לחמש עשרה שנים. שניהם מלכו יחד לאחר מלכותו של גאלאן. לאחר מותו של דרסט השלישי המשיך דרסט הרביעי למלוך לבדו.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-530
אבא צברה

אַבָּא צַבְּרָה היה מלקוסה (נזיר יהודי) שחי במהלך המאה ה-15, אחד מפוסקי ומחדשי ההלכה הגדולים של קהילת ביתא ישראל ומן המנהיגים הרוחניים הבולטים שפעלו לאיחוד קהילת ביתא ישראל ושימור יהדותה. במסורת ביתא ישראל נודע כאבי הנזירים האתיופים היהודים וכמחַייה ומחדש של היהדות החבשית.

==ביוגרפיה==
צברה נולד בסאמיאן ביידה למשפחת יוסף וסכמת, שהשתייכה לשושלת המלוכה של יהודי אתיופיה (שושלת הגדעונים), בתקופה בה האימפריה האתיופית נשלטה על ידי הקיסר זרע יעקב. עם התדרדרות היחסים בין היהודים לנוצרים באימפריה, ובעקבות חלום אשר ציווה אותו לעבוד את ה', הקדיש עצמו צברה לעבודת האלוהים והפך לנזיר. כנזיר פעל צברה לשימור יהדות ביתא ישראל וזכה למעמד מכובד בקרב הקהילה. בפרוץ מרד ציפורה, שהתחולל כאשר צבא הקיסר פלש לשטחי ביתא ישראל המערביים, חבר צברה למורדים, למרות היותו איש דת. המרד שעליו פיקד המלך גדעון החמישי כשל, ובמהלכו רבים ממנהיגי היהודים, וביניהם צברה, נפלו בשבי.

צברה נכלא, יחד עם שבויים אחרים בכלא, במחוז שאווה, שהיה נתון תחת פיקודו של יורש העצר לשעבר, אסקל, בנו של הקיסר מאשתו היהודייה ציון ציפורה. אסקל, שנכח בעת רציחתה של אמו על ידי אביו ונטר לו טינה מאז, פנה לצברה ושכנע אותו להימלט עמו כל עוד הקיסר טרוד בלחימה בדרום נגד סולטנות אדאל. השניים נמלטו יחדיו מהכלא וחיו ביערות עד הגיעם לאזורי היישוב היהודיים. מכיוון שהיו מבוקשים, נדדו שניהם בין הכפרים היהודיים, כשצברה מקים באלו בתי כנסת. לפי מסורת קהילת ביתא ישראל, האזורים בהם הקים בתי כנסת הם: סאמיאן, קווארה, צ'ילגה, דאמבייה, וולקיט, תיגראי וגוג'אם.

צברה שב בתקופה זו לפעילות הדתית הראשונית שבה החל, ומתוך ערנות לריבוי המנהגים ולאיום הנצרות על היהדות ורצון לאחד את הקהילה ולהבדילה מן הנצרות, קבע גם נוסח תפילה אחיד לכל הקהילות היהודיות באתיופיה והוציא פסקי הלכה חדשים. בין פסקי ההלכה החריגים (ביחס למקובל בהלכה הרבנית) של צברה נמנים "האיסור על נגיעה בגוי (אַטִּנְקוּן)" ו"שבת דוחה פיקוח נפש", שהבדילו את ביתא ישראל עוד יותר מקהילות יהודיות אחרות בגולה. צברה חיבר גם את ספר ההלכה 'מצוות השבת' (תאזזה שנבת), כאשר בכך חרג ממסורת איסור העלאת דברים שבע"פ על הכתב, שייחדה את ביתא ישראל מכלל קהילות היהדות מאות שנים. בפעילויותיו השונות עלה בידו של אבא צברה להניח תשתית הלכתית, שאיחדה את קהילת ביתא ישראל, חיזקה אותה והנחתה אותה גם לאחר מותו.

בין פעולותיו הבולטות של צברה נמנים:
*ייסוד הוהארואה - מרכז הנזירים
*קביעת נוסח תפילה אחיד
*קביעת הלכת האטאנקון ("אל תיגע בי")
*חיבור ספר ההלכה תאזזה שנבת ("מצוות השבת")
*חיבור דרסנא אברהם וושרה בגבץ ("דרשת אברהם ושרה במצרים")
*פיתוח משמעותי של שירת הקודש של הקהילה, שכלל הלחנת כמה מתפילות העדה וכתיבת כמה ספרים ליטורגים.

אבא צברה נקבר כפי הנראה בווארה, הנמצאת סמוך לסאמיאן, לצד חברו אבא צאגה, כינויו המסורתי של אסקל. משך דורות שימש מקום קבורתם מוקד לעלייה לרגל. "בית הכנסת אבונה אבא צברה" שבעיר באר שבע נקרא על שם אבא צברה.

== קישורים חיצוניים ==

* דניאל שלם, [https://web.archive.org/web/20111118222501/http://www.segulamag.com/he/articles/view-article.asp?article=9 האב המייסד], פורסם במגזין סגולה
* [https://web.archive.org/web/20151130214119/http://one.beersheva.biz/index.php?m=ar&artd=1005 פתיחת בית הכנסת אבא צברה], אתר "באר שבע"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלקוסה
קטגוריה:יהודים אתיופים
קטגוריה:שושלת הגדעונים
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:אנשי דת אתיופים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-15
שטיבל (טחנת קמח)

שטיבל בע"מ היא רשת טחנות קמח מובילה בישראל. הטחנה הראשונה נוסדה בחיפה בשנת 1935 על ידי זאב שטיבל. כיום ממוקמות טחנות קמח של שטיבל בחיפה, נתניה, אשדוד, עד-הלום ובאר שבע.

טחנות שטיבל מייצרות ומשווקות קמחים שונים מסוגי חיטה שונים ובדרגות קילוף וטחינה שונות (קמח מלא, קמח לעוגות, קמח לפסטה, סולת ועוד) וכן מוצרי ביניים שונים של תהליך הטחינה. הטחנות משווקות גם קמח לייצור תעשייתי ומקצועי של מוצרי מאפה ופסטה.

סיווג הקמחים של שטיבל הפך לתקן דה פקטו במתכונים לאפייה בישראל וברבים מהם ניתן למצוא הנחיה לשימוש ב"קמח שטיבל מספר 2" למשל, כחלק מהנחיות המתכון.

== היסטוריה ==
בשנת 1935 ייסד זאב שטיבל את טחנת הקמח "שטינמץ א"י" במפרץ חיפה, בו נבנה הנמל ותשתיות תעשייה מפותחות שהוקמו בימי המנדט הבריטי.  

בתחילת דרכה,  התבססה פעילות הטחנה על יבוא קמח לפי זיכיון שנקרא "שטינמץ- גרמניה", שהוא שיטת טחינה לקמח מלא. עם הביקוש הגובר לקמח זה נבנה אתר ייצור לטחינת קמח מלא לפי שיטת שטינמץ, לצורך אפיית לחמים מקמח מלא שהיו אהודים על האוכלוסייה ביישוב היהודי בארץ, ובעיקר על ידי עולי גרמניה ומזרח אירופה. 

בשנים אלו הוקם בארץ "האיגוד למען תוצרת הארץ" שמטרתו הייתה עידוד ותמיכה בתעשייה ובתפוקת הייצור העברי בארץ ישראל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופסק הזיכיון לטחינת קמח שטינמץ. בנוסף, בהתאם לתקנות ממשלת המנדט מ-1939 לייצור "קמח סטנדרט" –  בשל מחסור בקמח ובחיטים, נקבע כי הלחם בארץ ייוצר מתערובת קמח מיוחדת שכונתה "קמח סטנדרט א"י" – המוכר כקמח אחיד – ללחם אחיד שקיים עד היום.

בשנת 1942 הוגבל לפי פקודת הפיקוח על המזונות, ייצור הלחמים בארץ לסוג לחם אחד בלבד, המוכר כלחם אחיד.  

בעקבות הביקוש הגובר ללחם כמוצר יסוד חיוני במהלך המלחמה ובשנים שלאחר קום המדינה ועם גלי העלייה הגדולה לארץ,  הורחבו קווי הייצור בטחנה, על מנת להבטיח אספקת קמחים, ושם הטחנה החל מהקמת מדינת ישראל הוסב לטחנת קמח שטיבל בע"מ.

בשנת 1955 הצטרף ברוך תורג'מן לחמיו – זאב שטיבל. לאחר שובו מלימודים בבית ספר לטוחנים בשווייץ (בו למדו לימים בניו ונכדו - דור שלישי ורביעי לטוחנים בשטיבל). במהרה מגוון הקמחים פותח על מנת להתאימם לדרישות וצרכי השווקים המשתנים, ובנוסף הגדילה הטחנה את הפריסה הארצית שלה. החברה שותפה גם בטחנת "דגן" המייצרת משפרי אפייה בארץ ובעולם.

במהלך שנות התשעים (1990) הופרט יבוא החיטים לארץ שעד אז היה בידי הממשלה והטחנה גדלה בהדרגה. בשנת 2016 הוענק לברוך תורג'מן – מנכ"ל קבוצת שטיבל, פרס התעשייה על ידי התאחדות התעשיינים בישראל.

כיום, ייצור הקמחים של שטיבל שמחזיקה במעל 50% משוק הקמח בישראל, מתבצע בחמש טחנות קמח אשר בבעלות החברה, הממוקמות במטה החברה שנמצא במפרץ חיפה, ושאר הטחנות נמצאות ב: נתניה, צומת עד הלום, אשדוד ובאר שבע.

כמו כן החברה מחזיקה ב-24% מהבעלות של יצרנית מוצרי המאפה הגדולה בישראל, קבוצת מאפיות אנג'ל.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
קטגוריה:טחנות קמח
גאלאן, מלך הפיקטים

גאלאן אריליך (באנגלית: Galan Erilich), היה מלך הפיקטים, בראשית המאה השישית.

על פי "דברי ימי הפיקטים" גאלאן מלך במשך 12 שנים לאחר מותו של דרסט השני. לאחר מותו של גאלאן עלו לשלטון דרסט בן אואודרוסט ודרסט בן גירום, אשר מלכו יחדיו.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-522
הוצאת שטיבל

סמל ההוצאה
סמל ההוצאה באמריקה בסוף שנות השלושים

הוצאת א. י. שטיבֶּל הייתה הוצאת ספרים עברית שנוסדה במוסקבה בשנת 1917 על ידי הסוחר והנדבן היהודי-פולני אברהם יוסף שטיבל (אי"ש; 1885–1946).
== היסטוריה ==
אברהם יוסף שטיבל התעשר כסוחר עורות, ובהיותו חובב ספרות וחובב עברית החליט להשקיע את הונו בהקמת הוצאת ספרים שתוציא לאור ספרים בעברית בלבד; מעשה בלתי כלכלי באותה עת, כאשר קוראי עברית היו מעטים יחסית. הוא גייס עבור ההוצאה מתרגמים, בהם חיים נחמן ביאליק, דוד שמעוני ודוד פרישמן שתרגמו עבורו לעברית את מיטב ספרות העולם (ספרי דוסטויבסקי, טולסטוי, היינה, אוסקר ויילד, רבינדרנת טאגור ועוד). ד"ר שאול טשרניחובסקי תרגם מיוונית ומאשורית-בבלית דרך גרמנית. בהמשך פעילותו הוציא לאור גם את כתב העת העברי "התקופה" בעריכת שמעון ראבידוביץ', את סדרת חוברות השירה "מקלט" וכן ספרות עברית מקורית, למשל מאת חיים הזז, יעקב שטיינברג, דב קמחי, יצחק למדן ועוד. פסח גינזבורג, שהועסק כמתרגם של ההוצאה, נקלע לסקנדינביה בעת מלחמת העולם הראשונה, כשהיה בדרכו להגר לאמריקה. בשל המצור הימי הגרמני לא יכול לעזוב את נורווגיה, ולמד את שפתהּ, וכך הפך לחלוץ תרגום ספרות סקנדינבית לעברית והפך את ההוצאה למובילה עולמית בתחום הספרות הסקנדינבית על ידי הוצאת ספרי קנוט המסון, סיגביורן אובסטפלדר, הנריק איבסן והנס כריסטיאן אנדרסן.

שטיבל פתח סניפים בערים תל אביב, ורשה, ברלין וניו יורק. בשנת 1924 נקלעה ההוצאה לקשיים, ואברהם שטיבל מינה את נחום טברסקי למנהלהּ בארץ ישראל. בשנת 1929 התאחדו סניפי ההוצאה, ומרכזה מוקם בתל אביב.

בשנת 1933 הוקמה הוצאת "שם" (ראשי תיבות של "שטיבל" ו"מצפה") כאיחוד בין הוצאת שטיבל והוצאת מצפה של יהושע צ'צ'יק, מרדכי ניומן ויוסף שרברק (הוצאת י' שרברק) להוצאת ספרות ילדים. השותפות התפרקה ב-1935.

בשנת 1939 הועברה הבעלות המלאה על ההוצאה לידי נחום טברסקי. אברהם יוסף שטיבל נפטר ב-1946, וההוצאה המשיכה לפעול עד סוף שנות ה-40.

יוסף חיים ברנר כתב בשנת תרע"ט (1919) רשימה בעיתון "הפועל הצעיר" (תחת הכינוי "בר יוחאי"), שבה תיאר את מפעלו של א"י שטיבל:

ואכן, ברנר תרגם את "החטא ועונשו" של דוסטויבסקי עבור הוצאת שטיבל בוורשה, וב-1930 החלו ספריו לצאת בהוצאת שטיבל.

==לקריאה נוספת==
* דניה עמיחי-מיכלין, אהבת אי"ש – אברהם יוסף שטיבל, ירושלים: מוסד ביאליק, 2000.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* בן-ציון כץ, כעבור תקופה: קצת זכרונות למלאת עשר שנים ל"הוצאת שטיבל": , , , , , 

==הערות שוליים==

שטיבל
שטיבל
קטגוריה:יהדות מוסקבה
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1917
רולנדו ויאסון

רולנדו ויאסון (בספרדית: Rolando Villazón; נולד ב-22 בפברואר 1972), הוא זמר אופרה מקסיקני, שחי ופועל כיום בצרפת. 

==ביוגרפיה==
רולנדו ויאסון נולד במקסיקו סיטי. בגיל 11 החל ללמוד באקדמיה לאמנויות הבמה מוזיקה, משחק, מחול עכשווי ובלט. בשנת 1990 פגש את הבריטון ארטורו ניאטו אשר הכיר לו את עולם האופרה, ואשר החל ללמד אותו פיתוח קול. כעבור שנתיים נכנס לאקדמיה הלאומית למוזיקה, שם שר בתפקידים שונים. לאחר זכייה בשתי תחרויות ארציות במקסיקו ובגואנחואטו, נעשה ויאסון תלמידו של הבריטון גבריאל מיחארס.

בשנת 1998 התקבל כחבר בתוכנית אמנים צעירים באופרה של פיטסבורג, שם הופיע בהפקות אופרה שונות, ביניהן האופרה לוצ'יה די למארמור של גאטנו דוניצטי. מאוחר יותר נכנס לתוכנית באופרה של סן פרנסיסקו, שם קיבל תפקיד ראשי – כאלפרדו באופרה לה טרוויאטה מאת ג'וזפה ורדי, וכן השתתף בכיתות אמן עם הזמרת המפורסמת ג'ואן סאת'רלנד. ויאסון זכה במקום השני, בפרס צרצואלה ובפרס המאזינים, בתחרות operalia של הזמר פלאסידו דומינגו [https://web.archive.org/web/20080915205233/http://www.operalia.org/home.html] בשנת 1999.

מספר הופעות באירופה בשנת 2000, הביאו את הזמר לתודעה הבינלאומית. הוא הופיע לראשונה בג'נובה בתפקיד האביר באופרה מנון של מאסנה. לאחר מכן כרודולפו בלה בוהם של פוצ'יני באופרה של ליון וברומא, כאלפרדו בלה טרוויאטה בטריאסטה, וכן נקרא להחליף זמר חולה באותו תפקיד בפריז.

מאז מופיע ויאסון בכל רחבי העולם, משתתף בעשרות הפקות והקלטות, ואף הוציא מספר תקליטי סולו.

בשנת 2006 ויאסון שר בתפקיד אלפרדו בהפקה חדשנית ללה טרוויאטה בפסטיבל זלצבורג, יחד עם הזמרת הכוכבת אנה נטרבקו. באותה שנה הופיע בקונצרט גדול בברלין עם פלאסידו דומינגו ואנה נטרבקו. ב-2007 הוציא יחד עם נטרבקו אלבום דואטים.

ויאסון הופיע לראשונה בישראל בהתנדבות בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים בשנת 2008, ברסיטל מחזור השירים של המלחין רוברט שומאן ושירים לפי פטרארקה של פרנץ ליסט, מלווה בפסנתר בידי המנצח והפסנתרן דניאל בארנבוים.

בשנת 2022 שיחק בסרט המוזיקלי הגרמני-צרפתי "חליל הקסם" המבוסס על האופרה באותו שם מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט; שם גילם את דמותו של אנריקו מילאנסי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.youtube.com/watch?v=vWz7Gbalk98 וידאו] של האריה "Libiamo ne' lieti calici" מתוך לה טרוויאטה בפסטיבל זלצבורג
* [http://www.youtube.com/watch?v=Pa58TdbRGJ4 וידאו] של "Dein ist mein ganzes Herz" (פרנץ להאר) מתוך הקונצרט של דומינגו, נטרבקו וויאסון בברלין

קטגוריה:זמרי טנור
קטגוריה:זמרי אופרה
קטגוריה:זמרים מקסיקנים
קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:ילידי 1972
עינות ירדן

עינות ירדן הוא חטיבת ביניים ובית ספר תיכון אזורי בקיבוץ עמיר שבעמק החולה, המתנהל ברוח דמוקרטית. בעבר היה מוסד חינוכי של השומר הצעיר.

== היסטוריה ==
בית הספר עינות ירדן הוקם כמוסד חינוכי אזורי של השומר הצעיר בגליל העליון ב-1953, וכמו רובם המוחלט של המוסדות החינוכיים של השומר הצעיר, תפקד כפנימייה של חברת נעורים אוטונומית.
המוסד הוקם על ידי קיבוצי הקיבוץ הארצי בגליל העליון – עמיר, שמיר, להבות הבשן ודן, ולאחר מכן הצטרף גם קיבוץ שניר. ב-1995 עבר קיבוץ דן לבית הספר הר וגיא.

== התנהלות בית הספר כיום ==
מנהלת בית הספר כיום היא טל עזגד שפיגלר.

=== הפרלמנט ===
הפרלמנט, אחד הגופים המרכזיים בחיי בית הספר, מורכב מכל אדם מאוכלוסיית בית הספר (מורים, תלמידים ואנשי צוות שונים כאחד) אשר מתעניין בנושא הנדון. הנושאים מועלים לדיון על ידי אנשים מאוכלוסיית בית הספר. במהלך הדיונים ניתנת הזדמנות שווה לכל המשתתפים להביע את דעתם ואת השקפתם בנושא. לאחר מכן מגבשים ניסוח להצעות והן עולות להצבעה גלויה. על פי רוב מכבדים את ההחלטות, אך מכיוון שאין גוף מוגדר אשר אוכף את החלטות הפרלמנט, יש הטוענים כי הוא חסר ערך.

=== שיטת החונכות ===
השיטה נולדה מתוך טענה כי מחנך הכיתה אינו דמות משמעותית עבור מרבית התלמידים, וספק אם בשנות נעוריהם קיימת נוכחות של מבוגר משמעותי בחייהם. הרעיון בשיטה הוא לספק לכל תלמיד תיכון אדם מבוגר שינחה אותו ויהפוך לדמות משמעותית בחייו – כל מבוגר מצוות בית הספר יכול להיות דמות משמעותית בעיני אותו נער אשר בוחר בו. בכל קיץ נשלחת רשימת חונכים לכל התלמידים (ממסיימי כיתות ז' ומעלה), והם בוחרים כמה מהם. לאחר מכן משובצים חניכים לכל חונך תוך ניסיון לאזן בין מספר החניכים של כל חונך והתחשבות בהעדפות החניך. השיטה מופעלת בבית הספר כבר שנים רבות ומוכיחה את עצמה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://sites.google.com/a/sulam.co.il/eynot-yarden/ עינות ירדן] אתר בית הספר

קטגוריה:תיכונים אזוריים
קטגוריה:מוסדות חינוכיים של השומר הצעיר
קטגוריה:עמיר (קיבוץ)
קטגוריה:בתי ספר דמוקרטיים בישראל
קטגוריה:חינוך בקיבוץ
מכבי רמת עמידר

מגרש הכדורגל הביתי של הקבוצה
מכבי רמת עמידר הייתה קבוצת כדורגל משכונת רמת עמידר ברמת גן. הקבוצה הייתה מספר עונות ספורות בליגה הבכירה בשנות ה-70 המאוחרות ושנות ה-80 המוקדמות, ובשנת 2005 התאחדה עם הכח רמת גן שהפכה להיות הכח מכבי עמידר רמת גן.

==היסטוריה==
הקבוצה נוסדה בשנת 1957 בליגה ג'. לאחר שתי עונות הצליחה לעלות לליגה ב', לאחר שהליגה הוגדלה ל-64 קבוצות בסך הכל. בעונת 1963/1962 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה ב' והעפילה לראשונה לליגה א' (ליגת המשנה דאז), שם בילתה את רוב ימי קיומה. פרשה שהעיבה על הקבוצה בשנים אלו הייתה בראשית שנות ה-70 כאשר כמה משחקניה נמצאו אשמים במכירת משחקים למהמרי טוטו. בעקבות הפרשה הוקמה ב-1971 ועדת חקירה ממלכתית, ועדת עציוני, שבדקה את נושא השחיתות בכדורגל בישראל. בסוף עונת 1974/1975 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה מהמקום הראשון בבית הדרום. ב-1975 זכתה הקבוצה בתואר הראשון והיחיד שלה בהיסטוריה: גביע הליגה לליגה א' לעונת 1975/1976. לאחר שהעפילה לעונת 1975/1976 בליגה הבכירה, סיימה במקום האחרון וירדה חזרה לליגה השנייה. בעונת 1978/1979 העפילה בפעם השנייה לליגה הראשונה לעונת 1979/1980. את העונה סיימה הקבוצה במקום ה-11 והצליחה לשרוד בליגה רק במחזור האחרון במרחק נקודה מהמקום המוביל לליגת המשנה, וזו הייתה עונת השיא של הקבוצה בה הצליחה לראשונה לשרוד בליגה הבכירה. בנוסף, באותה שנה העפילה הקבוצה לגמר גביע המדינה, בגמר הפסידה להפועל כפר סבא בתוצאה 1–4. בעונת 1980/1981 סיימה רק במקום ה-15 וירדה פעם נוספת לליגת המשנה. בעונת 1982/1983 סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגת המשנה והעפילה פעם נוספת לליגה הבכירה לעונת 1983/1984. בסיום עונה זו סיימה הקבוצה במקום ה-15 וירדה לליגת המשנה, מאז לא הצליחה הקבוצה להגיע לליגה הראשונה.

בסוף שנות ה-80 סיימה הקבוצה באמצע הטבלה בליגה השנייה ולא הצליחה לשחזר את הצלחתה מהשנים לפני כן. בעונת 1990/1991 הקבוצה הידרדרה עוד וירדה לליגה השלישית מהמקום ה-15. בהמשך מצבה הריעה ובשנת 1999 ירדה לליגה הרביעית. בתחילת שנות ה-2000 הקבוצה התאוששה וחזרה לליגה השלישית (הליגה ארצית) לאחר שסיימה בעונת 2002/2001 במקום הראשון בליגה א'. בעונה העוקבת סיימה הקבוצה במקום השלישי, מקום אחד מתחת למקום המוביל לליגה השנייה. את עונת 2005/2004 סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה הארצית.

בקיץ 2005 חדלה הקבוצה מלהתקיים בפני עצמה, והתאחדה עם הכח רמת גן תחת השם הכח מכבי עמידר רמת גן.

==שחקנים בולטים==
בין שחקני העבר הבולטים של הקבוצה ניתן למנות את ליאון קונסטנטינובסקי, משה רוזנר, בני בינשטוק, ויקי פרץ, שלמה פלץ, יגאל עמרם, מוטי ודוד טופמן, אלי כהן, ניסים ברדה, אורון גרץ, אלי דואן, שלמה נורדמן, אלי תגר, עמוס טייב, רחמים שלום, זכריה טרי, דרור מרגלית, עמי פייקין.

==תארים==
*גביע הליגה לליגת המשנה (1): 1975/1976

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל
קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות שהתפרקו
קטגוריה:רמת גן: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1957
רמת עמידר
קטגוריה:רמת עמידר
סיירה מאסטרה

צילום לווין של הסיירה מאסטרה
נופי הסיירה מאסטרה
סיירה מאסטרה (בספרדית: Sierra Maestra) הוא רכס הרים מיוער בדרום-מזרח קובה. זהו האזור הגבוה ביותר בקובה, ובו נמצאת הפסגה הגבוהה באי, פיקו טורקינו, שגובהה 1,974 מ' מעל פני הים. אורכו של הרכס כ-250 ק"מ, רוחבו כ-60 ק"מ, וגובהו הממוצע נע בין 300 ל-1,500 מ' מעל פני הים.

בתחומי הרכס ארבעה פארק לאומיים: פיקו טורקינו, דסאמבארקו דל גראנמה, סנטו דומינגו לה סייריטה ומָרֶאה דל פּוֹרְטִיוֹ.

בשל המבנה הטופוגרפי הקשה של הרכס (במיוחד ביחס לשאר המדינה, שהיא מישורית ברובה), והיותו מכוסה יערות, הוא שימש תנועות מחתרתיות שונות לאורך ההיסטוריה. בני הטאינו, בהנהגת גואמה פעלו מהרכס נגד הכיבוש הספרדי. בהמשך, החלו מלחמת עשר השנים ומלחמת העצמאות הקובנית באזור זה. בשנת 1956 הגיעו לסיירה מאסטרה אנשי תנועת ה-26 ביולי בהנהגת פידל קסטרו, וניהלו ממנה מלחמת גרילה נגד צבאו של פולחנסיו בטיסטה, עד שבסופו של דבר יצאו ממנה והשתלטו על קובה כולה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קובה: הרים
קטגוריה:אמריקה הצפונית: רכסי הרים
אה"מ פאוורפול (1826)

אוניית הוד מלכותו "פאוורפול" (1826) (באנגלית: HMS Powerful) הייתה אוניית קו דו-סיפונית בריטית מדרגה שנייה נושאת 84 תותחים, שהושקה ב 21 ביוני 1826 במספנת הצי בצ'טם.

מ-1 בינואר 1839 עד סוף 1840 פיקד עליה קפטן צ'ארלס נֵיפּיֶיר , בעיקר בים התיכון, ומרבית הזמן כאוניית הפיקוד (lead ship) של אסקדרון בפיקודו. בערב 29 במאי 1839, בעודה עוגנת בקוב אוף קורק (Cove of Cork) באירלנד, קיבל ניפייר הוראה דחופה מהאדמירליות לצאת אל מלטה, מחשש להתלקחות מלחמה עם מצרים. כמו כן נמסר לו, כי אוניות הקו אה"מ "גנגס" ואה"מ "אימפליסבל" כבר יצאו לדרכן מאנגליה. מאחר שרצה להשיגן, יצא ניפייר לים בשתיים אחר חצות ב-30 בחודש אל גיברלטר. "פאוורפול" הגיעה לגיברלטר ב-12 ביוני, שם נודע לניפייר כי שתי האוניות האחרות מקדימות אותו ביומיים. למרות זאת ותוך הפגנת כישורי ימאות יוצאים מן הכלל הצליחה "פאוורפול" להיכנס לנמל ולטה בערב ה-24 ביוני, שתים עשרה שעות לפניהן.

ב-1840 הייתה "פאוורפול" חלק משייטת בריטית-אוסטרית-טורקית, שפעלה לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840. במהלך הלחימה ספגה פגיעות אך איש מאנשי צוותה לא נפצע או נהרג. אחר כך, מ-25 בנובמבר, שימשה "פאוורפול" שימשה כאוניית הדגל של השייטת הבריטית שהטילה הסגר ימי על אלכסנדריה מ-25 בנובמבר. ב-1841 עבר הפיקוד על האונייה לידי קפטן ג'ורג' מנסל (Mansel). מ-1841 עד הוצאתה משירות פעיל בפורטסמות פיקד עליה סר מייקל סימור .

האונייה הוחזרה לשירות ב-1848 בפיקודו של סר ריצ'רד סונדרס דאנדס ושבה לשרת בים התיכון. ב-1860 שימשה אוניית מטרה וב-1864 נמחקה ממצבת הצי ונגרטה.

==קישורים חיצוניים==

* Mid-Victorian Royal Navy Vessel HMS powerful in: Peter Davis, [http://www.pdavis.nl/ShowShip.php?id=1913 William Loney RN - Victorian Naval Surgeon]

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Lavery, Brian (2003) The Ship of the Line. Volume 1: The development of the battlefleet 1650-1850. Conway Maritime Press.
</div>
 
==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
קטגוריה:אוניות קו של הצי המלכותי הבריטי
דפוס אפיפיות

דפוס אפיפיות ביתי בדוגמת ופל בלגי
דפוס אפיפיות הוא מכשיר להכנת אפיפיות וגופרות. 
על פי רוב, דפוס אפיפיות יהיה מורכב משני לוחות שטוחים בעלי דוגמה כלשהי, המורכבים על ציר, כך שניתן לסגור אותם זה על גבי זה בלחץ ולפתוח אותם לחלופין באמצעות ידית. 

==אופן הכנה==

אופן הכנת האפיפית בדפוס כולל יציקה של בלילה על הלוח התחתון וסגירה של הלוח העליון עליו, כך שהבלילה תתפשט בתווך הצר בין שני הלוחות ותתבשל בחימום לצורת הדוגמה המוטבעת. 

==סוגים שונים==
בעבר היו דפוסי אפיפיות עשויים לוחות ברזל גדולים, ומתקן הלחץ היה כולל ידית ארוכה וגלגלי שיניים. כיום רובם עשויים סגסוגת אלומיניום בציפוי טפלון, וגודלם קטן מספיק על מנת להסתפק בידית מכנית פשוטה. 

קיימים דפוסי אפיפיות בעלי חימום עצמאי (בחיבור לחשמל, למשל) וכאלו המיועדים לחימום מעל אש.

==היסטוריה==
דפוס אפיפיות הולנדי מיוחד, ליצור [[שטרופוואפל.]]
דפוסי האפיפיות הראשונים שנראו בדומה לצורתם היום נוצרו באזור הולנד וגרמניה במאה ה-12. הדפוסים הללו היו גדולים, בגודל של שולחן ביתי, והיו מטביעים דוגמאות מפורטות מאוד על האפיפית, כגון נופים, שלט אצולה ואיקונות דתיות. דפוסי האפיפיות הגדולים הונחו על אש גלויה (לעיתים באח ביתית) על מנת לחממם.

ב-1869 נרשם הפטנט הראשון לדפוס אפיפיות בארצות הברית, על ידי קורנליוס סווארת'ות. הדפוס שרשם היה ממוקם מעל כיריים מופעלות בגז או פחמי עץ, והציר היה מוגן בשרוול ברזל יצוק.

ב-1911 הוציאה ג'נרל אלקטריק לשוק את דפוס האפיפיות החשמלי הראשון, שכלל גוף חימום. למתקן היה תרמוסטט פנימי שמנע חימום יתר - בעיה בדגמים הראשונים שפותחו. אף על פי שדוגמאות הדפוסים התפתחו במרוצת השנים, קונספט דפוס האפיפיות החשמלי לא השתנה כלל.

ב-1971 נרשם שימוש לא קונוונציונלי בדפוס אפיפיות, כשאחד ממייסדי נייקי, ביל באורמן, השתמש בדפוס הביתי על מנת לייצר סוליה נוחה וקלה מגומי. הסוליה הנסיונית היוותה דוגמת בסיס לסוליות "נעל הירח" (Moon Shoe) של נייקי שיצאו שנה מאוחר יותר.

==שם בעברית==
דפוס אפיפיות חשמלי בדוגמת לבבות
על פי פרסום האקדמיה ללשון העברית בנושא "כלכלת בית: אפייה" משנת 1957, המכשיר Waffle Iron יקרא דְּפוּס אֲפִיפִיּוֹת. שם זה לא נקלט ומנגד לא נפסל בציבור הרחב, היות שהכנת אפיפיות אינה מעיקרי המטבח הישראלי. לרוב ייקרא המכשיר בפרסומים לציבור הרחב בשם "מכשיר להכנת וופל בלגי", או כל שם תיאורי דומה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:כלי בישול
אנדרטת הבנדיירס

אנדרטת הבנדיירס, מבט מאחור.
אנדרטת הבנדיירס (בפורטוגזית: O Monumento às Bandeiras) היא יצירה מונומנטלית של הפסל ויטור ברשרט (Brecheret) השוכנת בעיר סאו פאולו שבברזיל.

האנדרטה הוקמה בדרום העיר, בכיכר בסמוך לפארק איביראפווארה (Ibirapuera) מצד אחד, ואל מול ארמון ה-9 ביולי, מקום מושבה של האספה המחוקקת של סאו פאולו, מצד שני. האנדרטה הוזמנה על ידי ממשלת סאו פאולו בשנת 1921, ונחנכה בשנת 1954, יחד עם פארק איביראפווארה, לקראת חגיגות 400 השנה לייסוד העיר שהתקיימו בשנה שלאחר מכן.

האנדרטה עשויה גרניט, משתרעת לאורך של 50 מטרים ומתנשאת לגובה של 16 מטרים. האנדרטה מציגה את הבנדייראנטס ואת מוצאם האתני המגוון: באנדרטה מיוצגים הפורטוגלים בעלי הזקן, האפריקנים, האינדיאנים ובני התערובת בעודם מושכים אחריהם סירה, שבה נעשה שימוש במשלחות רבות. האתוס הברזילאי, ובעיקר בקרב בני סאו פאולו, רואה במשלחות החקר (הבנדיירס) שיצאו בעיקר מסאו פאולו לפנים הארץ כדי לתור אותה, לסחור, לתפוס אינדיאנים על מנת לשעבדם ולכבוש את האזור, גורם מתרבת ראשון במעלה שתרם רבות להתפשטותה של ברזיל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.prefeitura.sp.gov.br/cidade/secretarias/cultura/patrimonio_historico/adote_obra/index.php?p=4526 Monumento às Bandeiras ] - באתר מחלקת המורשת ההיסטורית של עיריית סאו פאולו

קטגוריה:ברזיל: אנדרטאות
קטגוריה:סאו פאולו: מבנים
תלמה גביש

תלמה גביש (נולדה ב-1933) היא מורה ומנחת מורים ותיקה בישראל. 

==ביוגרפיה==
גביש נולדה וגדלה בירושלים. היא בעלת תואר ראשון במתמטיקה (האוניברסיטה העברית) ותואר שני בספרות עברית ובמחשבת ישראל (אוניברסיטת חיפה). את רוב הקריירה שלה הקדישה להוראת המתמטיקה. בין השאר הדריכה, החל משנות השמונים, מורים בשיטת ההעשרה האינסטרומנטלית שפותחה בידי ראובן פוירשטיין.

גביש פרסמה שלושה ספרים על הוראה, "לחשוב, להבין, להצליח" "לחשוב נכון מן הגן עד התיכון" ו"ללמוד לחשוב", שלושתם בהוצאת אח, ושלושתם באוריינטציה של העשרה אינסטרומנטלית. 

לימדה במשך שנים רבות סטודנטים לחינוך מיוחד במכללת אורנים - העשרה אינסטרומנטלית.

לפרסומה זכתה גביש עקב מאבקה העיקש והממושך בשיטה התבניתית להוראת המתמטיקה, הידועה כ"שיטת הבדידים", ששלטה בהוראת המתמטיקה בישראל בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-20. בשיטה זו התלמידים למדו מודלים למספרים במקום את המספרים עצמם. אסור היה עליהם למנות עצמים, והם היו צריכים להתייחס למודלים (בדידים, זנבגופים, סרגלי שברים). גביש טענה שהדבר יצר פגיעה קשה בחשיבה הכמותית (שפירושה הבנת מושג המספר) של תלמידי ישראל. במשך שנים ארוכות נדחתה גביש על ידי נציגי האקדמיה הישראלית, שתמכו בגישה התבניתית שפותחה על ידי עמיתיהם. לבסוף, ב-2002, בעקבות מאמרים שפורסמו בעיתונות, זכתה דעתה של גביש לתמיכה במשרד החינוך, וספרי "אחת, שתיים, שלוש" שנכתבו על פי הגישה התבניתית הוצאו משימוש. 

ב-2002 ייסדה גביש, יחד עם עמיתים, את העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל, שאימצה את תרגומי ספרי סינגפור ("מתמטיקה יסודית"), ומקדמת עקרונות הוראה של מוחשיות, שיטתיות, ניסוח מילולי והוראה של כל הכיתה יחד (בניגוד להוראה פרטנית).

כהוקרה על פעילותה זכתה בשנת 2004 באות "יקיר חיפה".

== ראו גם == 
* העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל
* רון אהרוני 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:הוראת המתמטיקה בישראל
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:יקירות חיפה
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
הופגורדן

הופגורדן (שוודית: Hovgården, הגייה בשפת המקור: הוֹבְגוֹרְדֶן) הוא אתר ארכאולוגי השוכן על האי אדלסה (Adelsö) שבאגם מלארן במזרח שוודיה. הופגורדן שימש ככל הנראה כמקום המגורים של המלכים והמנהיגים ששלטו באזור זה של שוודיה המודרנית. במהלך התקופה הוויקינגית האזור העיקרי המשגשג בעמק מלארן היה היישוב בירקה, שהוקם באמצע המאה ה-8 וננטש בשלהי המאה ה-10, ושכן דרומית לאדלסה, על האי ביירקה (Björkö). בשנת 1993 הכריז אונסק"ו על הופגורדן ועל בירקה כאתר מורשת עולמית.

==מיקום==
האתר נמצא כ-30 ק"מ מערבית לסטוקהולם.

האתר שוכן באזור מישורי הנמצא צפונית-מערבית לכנסיית אדלסה הרומנסקית, המוגדר על ידי עמק שבר צר המשתרע צפונה לכיוון המורנות המיוערות. אזורי המרעה הללו עובדו לצורך חקלאות במהלך המאה ה-19 וכמעט לא השתנו מאז, כפי שניתן לראות במספר חוות הנמצאות באזור.

==היסטוריה==
השרידים הארכאולוגיים העתיקים ביותר באדלסה, שנמצאו צפונית להופגורדן, הם שדות ותילי קבורה מתקופת הברונזה, ומתוארכים בקירוב לפרק הזמן שבין 1500 ל-500 לפנה"ס. תרבות זו התקיימה ככל הנראה גם בשלהי תקופת הברזל (500–800) כיוון שבאזור יש מספר מקומות שבהם התגלו קברים המתוארכים לחלק הראשון של התקופה. בהופגורדן התגלו כ-124 קברים; העתיק ביותר הוא מתקופת הברזל הרומית (1–400), והחדש ביותר מתוארך לראשית ימי הביניים, דבר המצביע על כך שהאזור היה מיושב ללא הפרעה לאורך תקופה זו.
הריסות אלסן האס
צפונית לכנסייה המקומית התגלו חמישה תילי קבורה ששלושה מתוכם מכונים "תילי המלכים" (kungshögar). לפי ממצאים אלה נטען כי הופגורדן היה המקום של אחוזה מלכותית החל מהתקופה הוויקינגית. בחפירות שנערכו ב-1917 באחד התילים נחשפו השרידים של אדם עשיר שהתגורר באזור בערך בשנת 900. הוא נשרף כאשר הוא שוכב בתוך סירה ולבוש בביגוד יקר אך ללא כלי נשק, ונלוו אליו סוסים, פרות וכלבים.

בירקה, העיירה העתיקה ביותר בשוודיה, הייתה בעבר נקודת מסחר בינלאומית.<ref></ref> ההשערה היא כי ההתיישבות המלכותית בהופגורדן הוקמה כדי להיות אמצעי השליטה של המלך בבירקה. אולם, בניגוד לבירקה שננטשה באמצע המאה ה-10, האחוזה לא ננטשה כיוון שבסמוך לתילים המלכותיים הוקמה אבן רונות עבור המלך, והיא מתוארכת לשנת 1070 בקירוב. הופגורדן היה בעבר חלק מאופסלה אד - רשת של אחוזות מלכותיות שבהן התגוררו מלכי שוודיה, וישנם תיעודים היסטוריים שלפיהם היה קשר בין הופגורדן לבין המלך האקון מגנוסון מנורווגיה.

יתר על כן, המלך מגנוס השלישי הורה בשלהי המאה ה-13 להחליף את הטירה הישנה בארמון לבנים שנקרא אלסן האס (Alsnö hus - בית אלסן), והיה אחד ממקומות המפגש המועדפים של המלך ויועציו. מגנוס ייסד בארמון את המערכת הפאודלית השוודית, לאחר שב-1279 הוא נתן את ההוראה הידוע כצו אלסן (Alsnö stadga). אולם, הארמון נחרב לפני סוף המאה, ובמקביל להזנחת השרידים הופגורדן איבד מחשיבותו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
Bratt, Peter (1988). Mälaröarna - kulturhistoriska miljöer (in Swedish). Stiftelsen Stockholms Läns Museum, 86-88. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090312033930/http://www.raa.se/cms/en/places_to_visit/birka_the_viking_town.html מידע על בירקה והופגורדן באתר קרן המורשת הלאומית השוודית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוודיה: היסטוריה
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים
גדרון מצוי

Troglodytes troglodytes 
Cuculus canorus canorus + Troglodytes troglodytes

גדרון מצוי/גדרון מובהק המכונה לעיתים רק גדרון (שם מדעי: Troglodytes troglodytes) היא ציפור שיר קטנה ממשפחת הגדרוניים. צבעו של הגדרון המצוי חום בהיר ועל גבו פסים חומים כהים יותר, זנבו קצר ומזדקר, כנפיו קצרות, וגופו פחוס. הזכר והנקבה דומים. למרות גודלו (כ-10 ס"מ אורך, וכ-10 גרם משקל) שירתו של הגדרון המצוי חזקה ומורכבת.

הגדרון המצוי נפוץ באזורי חורש ים תיכוני בצפון הארץ, במשך כל השנה.

הזכר בונה כמה קינים בצורה כדורית עם פתח בצד. הנקבה נכנסת לתוך קן אחד, ומטילה 4–5 ביצים בצבע ורוד-מנומר. הנקבה דוגרת לבדה. מתוך הביצים בוקעים גוזלים כשהם בעלי פלומה אפורה ועיוורים. הזכר והנקבה מטפלים יחד בגוזלים עד לעזיבת הקן.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:גדרוניים
קטגוריה:צרפת: עופות
קטגוריה:איטליה: עופות
קטגוריה:סקוטלנד: בעלי חיים
קטגוריה:ספרד: עופות
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:ארץ ישראל: ציפורי שיר
קטגוריה:סרביה: עופות
אות מלחמת הקוממיות

אות מלחמת הקוממיות הוא אות מערכה המוענק על ידי צה"ל או משרד הביטחון למשתתפים במלחמת העצמאות, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים. חלוקת האות החלה בשבוע של יום העצמאות בשנת 1951. בשנת 1955 הוענק האות למספר יישובים שכותרו או הותקפו במהלך המלחמה.

==הזכאים לאות==
האות ניתן לחיילים ששירתו בין 1 בפברואר 1948 ל-10 במרץ 1949 במשך 4 חודשים ברציפות לפחות. האות ניתן גם למי שהשתתף בפועל בקרבות, גם אם לא עמד בתנאים שלעיל, למי שהיה מרותק 120 ימים ליישוב ספר וכן לשליחי רכש והעפלה. 

על אות זה נענדו על ידי הזכאים לכך ארבעה סמלים: זכאי עיטור לוחמי המדינה (שחולק החל מ-1968) והיו עדיין במדים, ענדו גרסה מוקטנת של העיטור על גבי אות מלחמת הקוממיות. בנוסף, נהגו יוצאי פלמ"ח לענוד על האות גרסה מוקטנת של סמל הפלמ"ח (סמל זה היה אות עצמאי בטרם בוטל), נהגו יוצאי הבריגדה היהודית לענוד על האות גרסה מוקטנת של סמל הבריגדה וזכאי אות מגן ירושלים (אות שניתן, בטרם בוטל, למי ששירת באזור ירושלים, בין 1 באפריל ו-10 ביוני 1948) נהגו לענוד גרסה מוקטנת של אות זה. ניתן היה לצרף לאות מספר סמלים במקביל ואחדים ענדו שלושה סמלים במקביל.

הועלתה הצעה לעצב לאות מדליה, בדומה לאותות המערכה של הצבא הבריטי. נעשתה עבודת מטה בצה"ל בקשר להנפקתה ובנובמבר 1951 הוכרז על תחרות לעיצוב המדליה. אולם המדליה לא הונפקה בסופו של דבר.

==חלוקת האות==
חלוקת האות החלה בשבוע של יום העצמאות בשנת 1951. ההודעה על חלוקת האות הביאה לתרעומת מצד חברי ההגנה על שאות הקוממיות חולק לפני אות ההגנה. לאבות חללי מלחמת השחרור הוענק אות הקוממיות אותו הם היו רשאים לענוד ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, יום העצמאות ויום נפילת הבן. בעת הדיון על חוק העיטורים בכנסת, הודיע שר הביטחון פנחס לבון שאות הקוממיות יוענק ביום העצמאות של 1955 לאזרחים ששיתפו פעולה במישרין עם צה"ל וליישובים שהצטיינו בלחימה. ביום העצמאות 1955 הוענק האות ל-98 יישובים ישראליים שכותרו או הותקפו במהלך המלחמה, ביחד עם נס, שנקרא נס הקוממיות.

== גלריה == 
<gallery>
קובץ:Komemiyut-medal.jpg|הצעה למדליית מלחמת הקוממיות
קובץ:Ot komemiut- gat.jpg|אות מלחמת הקוממיות שהוענק לקיבוץ גת
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.israelidecorations.net/Towns19481949.htm רשימת יישובים הזכאים לאות] באתר Medals and Decorations of Israel
* [http://www.israelidecorations.net/CampaignRibbons/ClaspsOnIndependenceRibbon.htm סמלים הניתנים לענידה על האות] באתר Medals and Decorations of Israel
* [http://www.israelidecorations.net/CampaignRibbons/WarOfIndependenceRibbon/ProposalWarOfIndependenceMedal.htm הצעת המדליה לאות] באתר Medals and Decorations of Israel

==הערות שוליים==

קוממיות
קטגוריה:מלחמת העצמאות
מסילת קאלקה-שימלה

מסילת קאלקה-שימלה (באנגלית: Kalka-Shimla Railway) היא מסילת רכבת הררית באורך של 96.54 ק"מ בצפון הודו. המסילה מחברת את העיר קאלקה השוכנת בגובה של 656 מטר במדינת הריאנה, עם העיר שימלה הנמצאת בגובה של 2,076 מטר במדינת הימאצ'ל פרדש, הפרש גבהים של 1,420 מטר. בשנת 2008 הוכרזה המסילה כאתר מורשת עולמית וצורפה לשתי מסילות רכבת הרריות נוספות בהודו. ההכרזה המאוחדת מכונה "הרכבות ההרריות בהודו".

גשר במסילת קאלקה-שימלה
==היסטוריה==
בשנות ה-30 של המאה ה-19 נודעה לשימלה חשיבות כמעוז בריטי בצפון הודו, וב-1864 הפכה העיר ל"בירת הקיץ" הבריטית בתת-היבשת ההודית, ושימשה גם כמטה צבא הוד מלכותה בתת-היבשת. הרעיון להניח מסילה אשר תקשר את העיר אל השפלה שמדרום לה עלה כבר בשנת 1847, אך בדיקות מעשיות בשטח נערכו לראשונה רק בשנת 1884. מאז נערכו ארבעה סקרים נוספים ודיונים רבים, אך חוזה ההקמה נחתם רק ב-29 ביוני 1898. החברה המבצעת קיבלה את הקרקע להקמת המסילה בחינם, אך לא הוענקו לה כל ערבויות ממשלתיות. 

המסילה הייתה צרה במיוחד, ורוחבה עמד על שני רגל או כ-615 מ"מ בלבד. בלחץ הצבא שונה רוחב המסילה ב-1901, והוגדל לשני רגל ו-6 אינץ' או 762 מ"מ, דבר שחייב להרחיב את הקטע שכבר נסלל עד אז. המסילה נפתחה לתנועה ב-9 בנובמבר 1903. עלות הקמתה ותפעולה של המסילה הייתה גבוהה, ומחירי הנסיעה לאורכה היו גבוהים מהמקובל. למרות זאת נקלעה החברה המפעילה את הקו לקשיים פיננסיים, וממשלת בריטניה נאלצה לרכוש את הקו ב-1 בינואר 1906. הרכבות הונעו בקטרי קיטור עד שנת 1965, עת הוחלפו בקטרי דיזל.

==המסילה==
הנסיעה לאורכה של מסילת קאלקה-שימלה מספקת נופים עוצרי נשימה. לאורך המסילה 102 מנהרות ו-864 גשרים, שכולם, למעט אחד, בנויים על גבי קשתות בדומה לאמות מים מהעת העתיקה. מנהרה נוספת, המכונה על שמו של המהנדס בארוג (Barog) אשר תכנון אותה איננה בשימוש בשל טעות בחישוביו. בארוג התאבד עקב כך, ומנהרה אחרת נבנתה במקומה. השיפוע המרבי לאורכה של המסילה הוא של 3 אחוזים ולאורכה 919 פניות. לאורך 70% מאורך המסילה נמצאות הרכבות בעיקול. לאורכה של המסילה 18 תחנות רכבת, ומשך הנסיעה בין תחנות הקצה הוא ביו ארבע לחמש שעות. בכל יום פועלות כשבע רכבות בכל כיוון.

==ראו גם==
* רכבות בהודו
* מסילת דרג'ילינג ההימלאית
* מסילת נילג'ירי

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20090217165302/http://www.luxury-train-travel-tours-india.com/hill-trains-in-india/kalka-shimla-railway.html מסילת קאלקה שימלה - רכבות יוקרה בהודו]
* [http://www.shimla-travel.com/shimla_railway.shtml אודות המסילה]
* [http://www.tribuneindia.com/2003/20031108/windows/main1.htm כתבה אודות המסילה]
* [http://mikes.railhistory.railfan.net/r019.html תולדות המסילות ההרריות בהודו]
* [https://web.archive.org/web/20081103055717/http://www.toshaliroyalview.com/shimla/travel-guide/kalka-shimla-railway-track/ אודות המסילה]

==הערות שוליים==

קאלקה-שימלה, מסילה
קטגוריה:הודו: רכבות
קאלקה-שימלה, מסילה
קטגוריה:הימאצ'ל פרדש
קטגוריה:הריאנה
FX Networks

FX הוא ערוץ טלוויזיה בכבלים המשודר בארצות הברית ונמצא בבעלות תאגיד התקשורת "קבוצת הבידור פוקס" (Fox Entertainment Group). הערוץ החל את שידוריו ב-1 ביוני 1994. הערוץ משדר בעיקר שידורים חוזרים של סדרות, ששודרו במקור ברשת פוקס וברשת ABC בשנות התשעים ובשנות האלפיים. החל משנת 2002 משדר הערוץ גם סדרות מקוריות בהפקתו, שחלקן זכו להצלחה ולשבחים. ערוצי-הבת שלו כוללים את FXX ואת FXM.

בין הפקות המקור שמשודרות כיום בערוץ: "פילדלפיה זורחת","ארצ'ר", "סדנה לעצבים" "אימה אמריקאית", "הכי גרועים שיש", "דברים טובים יותר" ו"מוצדק" ו"דייב".

בין הפקות המקור ששודרו בערוץ בעבר: "ילדי האנרכיה"', "ניפ/טאק", "גווע מרעב", "המגן", "נזקים", "העשירים", "צהוב!", "הצילו" ו"30 ימים".

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
Standing on My Own

"Standing on My Own" הוא האלבום הבינלאומי הראשון של הזמרת הישראלית שירי מימון והשלישי בסך-הכל שלה. 
== הפקה ==
האלבום הוקלט בשנת 2007 בלונדון על ידי המפיק הבריטי טיג'יי קיסס (TJ cases). טיג'יי צפה בשירי בתחרות ה"אירוויזיון" בשנת 2005, אותה שנה בה שירי השתתפה, והתרשם מאוד מיכולותיה הקוליות. האלבום הוקלט במשך שנה שלמה באולפן ההקלטות הפרטי של טיג'יי, וכולל שמונה שירי סולו של שירי באנגלית. בין השירים ניתן למצוא גרסאות אנגליות לשיריה של מימון בעברית מהאלבום "רגע לפני ש..."; "Hard To forget" המקביל ל"יותר טוב לסלוח", ו-"Angel" המקביל ל"לילה".

את השיר "Alone" הפיק סטיב גרינברג, מפיק אמריקאי שעבד בעבר עם בריטני ספירס.

האלבום נגנז כשנה לאחר השקתו בפברואר 2008 בארץ, על ידי מימון עצמה. (על-פי עיתון "7 לילות").

== רשימת השירים ==
# "Tender Love"
# "Hard To Forget" - הגרסה האנגלית ל"יותר טוב לסלוח"
# "Crossroads"
# "Eyes For You"
# "Angel" - הגרסה האנגלית ל"לילה"
# "Alone"
# "Joy"
# "Beautiful"

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20050809004637/http://shiri-maimon.co.il/ שירי מימון], האתר הרשמי
* [http://www.orange.co.il/obox/MiniSitePage.aspx?nodeId=1459035 האלבום הבינלאומי באתר אורנג'] 

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומי שירי מימון
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
עמר מוסא

עַמְר מוּסָא (בערבית: عمرو موسى, בעברית נהגה שמו לפעמים בטעות כ"עמרו מוסא"; נולד ב-10 במרץ 1936 בקהיר) הוא מדינאי ופוליטיקאי מצרי. בתפקידו האחרון היה מזכ"ל הליגה הערבית, מאז נבחר לתפקידו בחודש מאי 2001 ועד לסיום תפקידו ביוני 2011. בין שאר תפקידיו היה גם שר החוץ בממשלת מצרים ואף שירת כדיפלומט בשירות החוץ המצרי.

== קורות חייו ==
מוסא הוא בנו של מוחמד מוסא, שהיה חבר הפרלמנט המצרי. מוחמד מוסא למד בצרפת בשנות ה-20 ובעת שהייתו שם נולד לו בן בשם פייר. פייר הוא אחיו-למחצה של עמר מוסא.<ref></ref>

מוסא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת קהיר ב-1957. עם סיום לימודיו החל לעבוד בשירות החוץ של מצרים עד לפרישתו מתפקיד שר החוץ. החל משנת 1967 שימש כשגריר מצרים בהודו, ובשנת 1990 נבחר לשגריר מצרים לאומות המאוחדות. בשנת 1991 הוא מונה לתפקיד שר החוץ בממשלת עאטף צדקי, ונותר בתפקידו זה עד שנת 2001.

בעת כהונתו כשר החוץ בממשלת מצרים מתח מוסא ביקורת על מדיניות החוץ של ארצות הברית ועל אופי יחסיה עם ישראל. מבקרי משטרו של הנשיא חוסני מובארכ במצרים טוענים כי מינויו של מוסא למזכיר הליגה הערבית נעשה ביוזמת נשיא מצרים כדי להרחיקו מעין הציבור, לאחר שזכה לאהדה אישית רבה בדעת הקהל המצרית. אהדתו בציבור הייתה כה גבוהה עד שבשנת 2000 צעד בראש מצעד הפזמונים במצרים שירו של שעבאן עבד אלרחים ששמו: "אני שונא את ישראל... אני אוהב את עמר מוסא". בשנת 2004 חתמו עשרות אלפים על עצומה ברשת האינטרנט הקוראת למוסא להתמודד בבחירות לנשיאות מצרים בשנת 2005, אולם מוסא לא הגיב לקריאה. בעת פורום דיוני דוחא, בשנת 2006, אשר שודרו ברשת ה-BBC, נשאל מוסא באשר לתקוותיו לזכות בנשיאות מצרים. מוסא לא השיב ישירות לשאלה, וענה רק כי הוא מקווה להמשיך את שרשרת ההצלחות שהושגו תחת הנהגתו בליגה הערבית, עד לתום כהונתו.

ביוני 2010 ביקר מוסא ברצועת עזה, זמן קצר לאחר פרשת המשט לעזה. היה זה הביקור הרשמי הראשון של נציג הליגה הערבית לאחר עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה ב-2007. בביקור אמר מוסא שהליגה הערבית תבקש ממועצת הביטחון להסיר את הסגר על רצועת עזה.

בראשית קיץ 2011 סיים מוסא את תפקידו כמזכ"ל הליגה הערבית בו כיהן בעשור האחרון והעביר אותו למחליפו נביל אל ערבי שהיה עד לאחרונה שר החוץ של מצרים במסגרת המהפכה שעברה על המדינה.

על פי שמועות שהופצו לקראת הבחירות במצרים ב-2011, מוסא הוא בנה של שחקנית הקולנוע היהודיה-מצרית ראקיה אברהים. טענה זו הוכחשה על ידו.

מוסא התמודד במסגרת הבחירות לנשיאות מצרים (2012), אשר נערכו ב-23–24 במאי 2012. הוא קיבל 2,588,850 קולות, שהם 11.13% מכלל הבוחרים, סיים במקום החמישי, ולא עלה לסיבוב השני של הבחירות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:מזכ"לי הליגה הערבית
קטגוריה:שרי החוץ של מצרים
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1936