OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'וזפין (ברידג')

ג'וזפין היא קונבנציית הכרזה בברידג' במצבים בהם מנסים למצוא חוזה אופטימלי בגובה 6 (סלאם קטן) או בגובה 7 (סלאם גדול) ואין אפשרות או אין צורך להשתמש בקונבנציה השואלת את השותף על מספר קלפי האס או על מספר קלפי המפתח שברשותו.
בקונבנציה זו מנסים למצוא את מספר הקלפים הבכירים בסדרה מסוימת שמחזיק השותף. זהי צורה נפוצה באירופה לקונבנציית Grand Slam Force.
<br />
הקונבנציה הומצאה על ידי השחקן האמריקאי אלי קלברסטון (Ely Culbertson) בשנת 1936 ונקראה על שם אשתו ג'וזפין קלברסטון. הקונבנציית פורסמה על ידי ג'וזפין בעיתון The Bridge World.

== תנאים להכרזה==
# מהלך ההכרזה הראה כי ניתן לבצע סלאם קטן לפחות
# יש הסכמה על סדרת השליט. אם טרם הושגה הסכמה, משמעות הכרזת 5NT היא שהסדרה האחרונה שהוכרזה היא סדרת השליט.
# ההכרזה עברה את הגובה של 4NT, המשמש במרבית המקרים לשאלה על קלפי מפתח, כאשר יש הסכמה על סדרת השליט.

== אופן ההכרזה==
הכרזה של 5NT במצב זה היא שאלה על מספר הקלפים הבכירים בסדרת השליט, שמחזיק השותף. קלפים בכירים לצורך קונבנציה זו הם: אס, מלך ומלכה.
<br />
תשובות השותף הן:.
* 6 - אין ברשותי אף אחד מהקלפים הבכירים
* 6 בסדרת השליט - ברשותי אחד מהקלפים הבכירים
* הכרזת סדרת השליט בגובה 7 - ברשותי שניים מהקלפים הבכירים

==ראו גם==
* בלקווד (ברידג')
==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120320053714/http://www.bridgeguys.com/GGlossary/GrandSlamForce.html GRAND SLAM FORCE], Bridge Guys

==הערות שוליים==

קטגוריה:קונבנציות ברידגג'וזפין היא קונבנציית הכרזה בברידג' במצבים בהם מנסים למצוא חוזה אופטימלי בגובה 6 (סלאם קטן) או בגובה 7 (סלאם גדול) ואין אפשרות או אין צורך להשתמש בקונבנציה השואלת את השותף על מספר קלפי האס או על מספר קלפי המפתח שברשותו.
בקונבנציה זו מנסים למצוא את מספר הקלפים הבכירים בסדרה מסוימת שמחזיק השותף. זהי צורה נפוצה באירופה לקונבנציית Grand Slam Force.
<br />
הקונבנציה הומצאה על ידי השחקן האמריקאי אלי קלברסטון (Ely Culbertson) בשנת 1936 ונקראה על שם אשתו ג'וזפין קלברסטון. הקונבנציית פורסמה על ידי ג'וזפין בעיתון The Bridge World.

== תנאים להכרזה==
# מהלך ההכרזה הראה כי ניתן לבצע סלאם קטן לפחות
# יש הסכמה על סדרת השליט. אם טרם הושגה הסכמה, משמעות הכרזת 5NT היא שהסדרה האחרונה שהוכרזה היא סדרת השליט.
# ההכרזה עברה את הגובה של 4NT, המשמש במרבית המקרים לשאלה על קלפי מפתח, כאשר יש הסכמה על סדרת השליט.

== אופן ההכרזה==
הכרזה של 5NT במצב זה היא שאלה על מספר הקלפים הבכירים בסדרת השליט, שמחזיק השותף. קלפים בכירים לצורך קונבנציה זו הם: אס, מלך ומלכה.
<br />
תשובות השותף הן:.
* 6 - אין ברשותי אף אחד מהקלפים הבכירים
* 6 בסדרת השליט - ברשותי אחד מהקלפים הבכירים
* הכרזת סדרת השליט בגובה 7 - ברשותי שניים מהקלפים הבכירים

==ראו גם==
* בלקווד (ברידג')
==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120320053714/http://www.bridgeguys.com/GGlossary/GrandSlamForce.html GRAND SLAM FORCE], Bridge Guys

==הערות שוליים==

קטגוריה:קונבנציות ברידג'
וייטסטיל שארפ

וייטסטיל הייסטינגס שארפ (באנגלית: Waitstill Hastings Sharp; ) היה חסיד אומות העולם, אזרח ארצות הברית.

==בתקופת מלחמת העולם השנייה==
בשנת 1939, ערב פלישת גרמניה הנאצית לצ'כוסלובקיה, הגיע שארפ לצ'כוסלובקיה עם אשתו, מרתה, ועד אוגוסט 1939 סייע עמה למספר יהודים לצאת מצ'כוסלובקיה. ב-1940 הגיע וייטסטיל עם אשתו לאזור וישי בצרפת, והשניים סייעו ליהודים רבים, בהם אינטלקטואלים, סופרים ואנשי רוח, לברוח לספרד. בין היהודים שהצילו היו הסופר ליון פויכטוונגר שהוברח למרסיי ומשם, בזהות בדויה, לספרד. בני הזוג שארפ הצליחו להעביר את פויכטוונגר אל מעבר לגבול על ידי שיחוד שומרי הגבול הספרדים בסיגריות. מספרד הגיע פויכטוונגר לארצות הברית באוניה.

לאחר הצלתו של פויכטוונגר שב וייטסטיל שארפ לצרפת וסייע עם אשתו לתשעה ילדים יהודים מווישי – ביניהן אמלי, אוולין ומריאן דיאמנט וכן אווה-אסתר פייגל – לקבל ויזות לארצות הברית. 

ב-2005 החליט יד ושם להעניק את אות חסידי אומות העולם לבני הזוג שארפ המנוחים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/he/righteous/stories/sharp.html מידע על וייטסטיל שארפ] ואשתו, מרתה שארפ, באתר יד ושם
* 

קטגוריה:אמריקאים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:מצילים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
ז'וזף אנדרה

ז'וזף אנדרה (בצרפתית: Joseph André; 1908 – 1973), היה כומר קתולי מנאמור שבבלגיה שהציל מאות יהודים, רובם ילדים, בתקופת השואה, וזכה עקב כך בתואר חסיד אומות העולם.

הוסמך לכומר בשנת 1936 והיה מורה בתיכון בשנים שלפני המלחמה.

==פעילותו בתקופת השואה==
אנדרה החל בהצלת יהודים בשנת 1942, לאחר שנודע לו שמכר יהודי שלו, ד"ר ארתור בורק, נמצא בסכנת גירוש. אנדרה מצא מסתור עבור משפחת בורק שם שהו שנתיים, עד שחרור בלגיה. שבוע לאחר מכן הסתיר אנדרה את בני דודיו של ד"ר בורק. הוא יצר קשר עם "ועד ההגנה היהודי" (CDJ), ארגון יהודי מחתרתי שארגן מקומות מסתור עבור יהודים, והביע את נכונותו לעשות ככל יכולתו להציל כל יהודי שיופנה אליו, אצל מסתירים אחרים או בביתו-שלו.

אנדרה השפיע על רבים מתושבי אזור מגוריו ללכת בעקבותיו ולסייע בהצלת יהודים. כך למשל, החביא ד"ר פרננד ארנולד יהודים במחלקה למחלות מידבקות מבית החולים סנט קמיל בנאמור. 

אנדרה נסע ברחבי בלגיה ושכנע אבות מנזרים, ראשי מוסדות ובעלי בתים פרטיים להחביא ילדים יהודים. לגסטפו נודע על פעילותו. אנדרה הפך למבוקש ונאלץ להסתתר עד לשחרור נאמור על ידי האמריקאים בספטמבר 1944.

הוא מעולם לא ניסה להפוך את הילדים שהציל לנוצרים, מתוך תמיכה בחופש הדת.

==לאחר השואה==
עם השחרור לקח על עצמו אנדרה לאסוף את הילדים שהחביא במקומות ולהשיב אותם אל הוריהם, אם שרדו את השואה, או לארגונים יהודיים שהסכימו לקבלם.

באוקטובר 1945 עזבו אחרוני הילדים את ביתו של האב אנדרה. במסיבת הפרידה ענד אנדרה על צווארו מגן דוד ולא צלב. 

מ- 1957 ועד מותו ניהל מרכז לשיקום פליטים ואסירים משוחררים. 

ב-1967 ביקר האב אנדרה בישראל והתקבל על ידי עשרות מהילדים שהציל. 

נפטר במשרדו ב- 1 ביוני 1973. בהלווייתו היו ניצוליו בין נושאי ארונו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/he/righteous/stories/andre.html מידע על האב ז'וזף אנדרה] באתר יד ושם

קטגוריה:בלגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:אנשי דת בלגים
קטגוריה:ילידי 1908

קטגוריה:נפטרים ב-1973
תחנת הרכבת אחיהוד

תחנת הרכבת אֲחִיהוּד היא תחנת רכבת הממוקמת בסמוך למושב אחיהוד ולפארק תעשיות בר לב על מסילת עכו–כרמיאל ומשרתת את יישובי הסביבה ואת אזור התעשייה הסמוך.

התחנה נפתחה ב-20 בספטמבר 2017, יחד עם תחנת הרכבת כרמיאל, עת הושלם פרויקט מסילת עכו-כרמיאל. מן התחנה ניתן להגיע לחיפה, לכרמיאל, לתל אביב ולבאר שבע.

==היסטוריה==
במסגרת עבודות ההכנה על התוואי בוצעו על ידי רשות העתיקות חפירות בדיקה יזומות. במסגרת עבודות אלו התגלו קברים; מכיוון שהמסילה הייתה אמורה לעבור באזור זה בחפיר, הקברים היו אמורים להיפגע. בשנת 2010 החל הליך תכנוני לפתרון הבעיה. החלופה שנבחרה הייתה הגבהת התוואי. כתוצאה מהשינוי הזה נדרש שינוי של תוכניות הביצוע לאורך של 5 ק"מ מסילה בדגש על תחנת אחיהוד שהוקמה במפלס גבוה יותר. השינויים במפלס המסילה לא פגעו במהירות התכן של המסילה, 160 קמ"ש, ואושרו על ידי אתרא קדישא, אך גרמו לעיכוב בפרויקט, ולעלויות גבוהות מהמתוכנן.

אף שעיקר תכליתה של התחנה הוא לשרת את אזור התעשייה בר-לב, התחנה נבנתה מעט במרחק ובסמוך לצומת אחיהוד, משיקולים הנדסיים של שיפוע המסילה.

==שרות רכבות בתחנה==
בתחנת הרכבת עוצרות בשעות השיא רכבות בקו כרמיאל – באר שבע - מרכז ובקו כרמיאל – חיפה - חוף הכרמל. בשעות השפל עוצרות רכבות בקו כרמיאל - חיפה פעם בשעה בכל כיוון.
תרשים התחנה
== קווי אוטובוס לתחנה ==
בכניסה לתחנה ישנו מסוף אוטובוסים ובו עוברים מספר קווי אוטובוס ליישובים באזור וכולם אינם נגישים לנכים. כל הקווים העוברים במסוף מופעלים על ידי "נתיב אקספרס" 
{| class="wikitable"
|+
!קו
!מפעילה
!מסלול
!הערות נוספות
|-
|39
| rowspan="5" |נתיב אקספרס
|כרמיאל - גילון - צורית - רכבת אחיהוד - טל-אל
|בשעות הערב בלבד
|-
|48
|רכבת אחיהוד - ג'דידה מכר - בית העמק - אשרת - עמקה - נתיב השיירה - צומת כברי - נהריה
|
|-
|139
|יובלים - מועצה אזורית משגב - שורשים - כרמיאל - גילון - צורית - רכבת אחיהוד - טל-אל
|
|-
|305
|פארק תעשיות בר לב - רכבת אחיהוד - כפר יאסיף - אבו סנאן
|
|-
|312
|פארק תעשיות בר לב - רכבת אחיהוד - ג'וליס - ירכא
|
|}<br />

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.rail.co.il/?page=stationinfo&stationname=1820 תחנת אחיהוד] באתר רכבת ישראל
* [https://www.v5arch.com/תחנת-רכבת-אחיהוד תחנת רכבת אחיהוד], באתר V5 אדריכלים
** 

==הערות שוליים==

אחיהוד
קטגוריה:מועצה אזורית מטה אשר
אנדרה גלן-הרשקוביצ'י

אנדרה גלן-הרשקוביצ'י (בצרפתית: Andree Geulen-Herscovici); (6 בספטמבר 1921 – 1 ביוני 2022) הייתה חסידת אומות העולם מבריסל שבבלגיה שבתקופת השואה הצילה, בפעילות משותפת עם אחרים, כאלף ילדים יהודים.

==פעילותה בתקופת השואה==
אנדרה גלן הייתה מורה בבית ספר בבריסל. כאשר הופיע אחד מתלמידיה לבית הספר כשהוא עונד טלאי צהוב על בגדיו, הורתה לכל תלמידיה ללבוש סינרים לבית הספר, על מנת לכסות את הטלאי.

לאחר משימותיו הסודיות של המרגל הבלגי ויקטור מרטין, ידעה גלן בבירור מה עלה בגורלם של יהודים אשר נתפסים בידי הנאצים.

גלן הפכה לפעילה בהצלת יהודים לאחר שפגשה חברה יהודיה בוועד להגנת היהודים בבלגיה (CDJ), שהייתה זקוקה לשותפה לא-יהודיה שתסייע לה ללוות ילדים יהודים למחבוא. לגלן ניתן שם קוד – קלוד פורנייר – והיה עליה לעזוב את בית הוריה ולעבור לגור בבית הספר שבו עבדה כמורה, בית ספר בו הייתה פנימייה. ביוזמתה של מנהלת בית הספר, אודיל אובארט, הוסתרו בפנימייה תריסר ילדים יהודים.

במאי 1943 הגרמנים ערכו פשיטה באמצע הלילה על הפנימייה. התלמידים היהודים נאסרו בפשיטה וגלן נחקרה. המנהלת אודיל אובארט ובעלה נעצרו ונשלחו למחנות ריכוז בגרמניה, שם נספו. שניהם הוכרו על ידי יד ושם בתור חסידי אומות העולם.

באותו לילה הלכה גלן לספר לכל התלמידים היהודים שהכירה על הפשיטה והזהירה אותם לבל ישובו אל בית הספר. לאחר מכן שכרה דירה בזהות בדויה וחלקה אותה יחד עם אידה סטרנו. הקשר עם ארגוני ההצלה נשמר באמצעות תיבות דואר סודיות.

במשך למעלה משנתיים אנדרה אספה ילדים והעבירה אותם למחבוא אצל משפחות נוצריות ובמנזרים. היא וידאה שהמשפחות מסוגלות לקלוט את הילדים והמשיכה לבקר אותן ולדאוג לצורכיהן. הוריהם של רבים מהילדים שהעבירה גלן למסתור, נרצחו בשואה.

==לאחר השואה==
גלן פעלה להחזרת ילדים ממשפחותיהם האומנות אל הוריהם או משפחתם. לאורך השנים שמרה על קשר עם הילדים שהצילה.

ב-1989 הוכרה אנדרה גלן כחסידת אומות העולם. ב-2007 ביקרה שוב בישראל וביד ושם לרגל כנס בינלאומי של ילדים שהיו במסתור בבלגיה. בטקס ביד ושם הוענקה לה אזרחות כבוד של מדינת ישראל. בזמן ביקורה בישראל, נפגשה גלן עם ניצולים שאת חלקם הצילה בהיותם ילדים. "אפילו בזמנים האפלים ביותר של האנושות ניתן למצוא ניצוצות של אור", אמר השגריר הבלגי בישראל, "אנדרה גלן-הרשקוביצ'י הייתה אחד מניצוצות אלו."

נפטרה ב-1 ביוני 2022.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.yadvashem.org/he/righteous/stories/geulen-herscovici.html מידע על אנדרה גלן-הרשקוביצ'י] באתר יד ושם
* [https://www.yadvashem.org/he/podcast/podcast-13.html על אנדרה גלן-הרשקוביצ'י] בתוך פרק בפודקאסט של יד ושם על חסידי אומות העולם (עם תמלול)
* 
* 
* [http://www.haaretz.com/news/belgian-woman-who-saved-300-children-in-holocaust-gets-honorary-israeli-citizenship-1.218424 כתבה על גלן בעיתון הארץ באנגלית מ-18 באפריל 2007.]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:נשים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בלגיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1921
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1921
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:נפטרות ב-2022
ספר החילוקים

ספר החילוקים או ספר החילוקים שבין אנשי מזרח ובני ארץ ישראל הוא חיבור קטן מראשית תקופת הגאונים, המתאר כחמישים הבדלי מנהגים בין בני ארץ ישראל לבני בבל בנושאים שונים. זהו ספר המנהגים הראשון שבידינו, והוא נתחבר כנראה במאה השמינית בארץ ישראל, בעברית. חשיבותו רבה להבנת מקורות מנהגים שונים, והבדלי המנהג בין הארצות שהושפעו מהתלמוד הירושלמי לארצות שקיבלו בלעדית את התלמוד הבבלי. מחברו אינו ידוע.

הקראים השתמשו בספר לנגח בו את הרבניים, בטענה שהספר מוכיח שמסורתם לא נשמרה היטב, וכך נפלו בה שיבושים שהביאו למחלוקות ולחילוקים.

לחיבור זה שלוש מהדורות מדעיות. לראשונה, ראתה אור מהדורתו של יואל מילר, וינה, ה'תרל"ח. מרדכי מרגליות ההדיר את החיבור תחת השם: החילוקים שבין אנשי מזרח ובני ארץ ישראל, ירושלים תרצ"ח. בנימין מנשה לוין, אוצר חלוף מנהגים בין בני ארץ ישראל ובין בני בבל, ירושלים תש"ב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ספרים ארץ-ישראליים
קטגוריה:ספרי מנהגים
קטגוריה:נוסח ארץ ישראל
קטגוריה:ספרי המאה ה-8
קטגוריה:ספרי הלכה: גאונים
סויוז TM-30

סויוז TM-30 (ברוסית: Союз TM-30), הידועה גם כמיר EO-28, הייתה משימה בתוכנית סויוז, המשימה המאוישת ה-39 והאחרונה אל תחנת החלל מיר. המשימה מומנה על ידי החברה הפרטית מיר-קורפ במטרה לתקן ולהפעיל מחדש את התחנה. הצוות גם חידש את אספקת התחנה והעלה את מסלולה ל-360 × 378 ק"מ. הגבהת מסלול התחנה, שבוצעה על ידי מנועי חלליות הפרוגרס M1-1 ו-M1-2, הפכה את פגישתם של מיר ותחנת החלל הבינלאומית בחלל לבלתי אפשרית (כדי למנוע התנגשות אפשרית), כפי שביקשה נאס"א. משימה זו הייתה המשימה הראשונה במימון פרטי אל תחנת חלל.

המשימה הייתה חלק ממאמציה של חברת מיר-קורפ לחדש ולהפריט את מיר, שהתקרבה אל סוף ימיה. משימות נוספות לאחר סויוז TM-30 תוכננו להמשיך את תהליך חידוש התחנה, ששוגרה ב-1986, אך חוסר מימון והשקעה הביאו בסופו של דבר ליציאתה ממסלול של מיר והתפרקותה באטמוספירה במרץ 2001.

==צוות==
* סרגיי זליוטין - מפקד
* אלכסנדר קאלרי - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* סליז'אן שריפוב - מפקד
* פאבל וינוגרדוב - מהנדס טיסה

היו תוכנית לכלול בצוות החללית שחקן קולנוע ולדימיר סטקלוב שעבר קורס הכנה אך בחוסר מימון בסופו של דבר לא נכלל בצוות.

==רקע==
סויוז TM-30 הייתה הראשונה בסדרת משימות שתוכננו על ידי מיר-קורפ לחידוש תחנת החלל מיר המתיישנת לשימושים מסחריים. למרות שהמשימה תוכננה להימשך כחודשיים, אמר מפקד המשימה זליוטין לפני השיגור כי אם יושג מימון המשימה עשויה להימשך עד אוגוסט (חודשיים נוספים), אז יבוא צוות מחליף. האפשרות הנוספת, שהתבצעה בסופו של דבר, הייתה נטישתה של התחנה שוב, כפי ששננטשה לפני כן על ידי משימת סויוז TM-29 באוגוסט 1999. 

==מהלך המשימה==
"סויוז TM-30" שוגרה ב-4 באפריל 2000, 05:01:29 UTC, מ-LC-1 מקוסמודרום בייקונור, קזחסטן. העגינה במיר הושלמה ב-6 באפריל, 06:31:24 UTC. למרות שחללית יכלה לעגון בתחנת החלל בצורה אוטומטית, שלבי העגינה האחרונים בוצעו בצורה ידנית. המעבר לשליטה הידנית בוצעה לאחר שהצוות הבחין בסטייה קלה של החללית ממסוף העגינה. ב-7 באפריל, בשעה 9:32 UTC לערך, פתחו הקוסמונאוטים את פתח החללית, ייצבו את אטמוספירת התחנה והחלו בפעילויות מתוכננות במסגרת משלחת מס' 28.

ב-25 באפריל שוגרה חללית פרוגרס לא מאוישת, פרוגרס M1-2, מבייקונור כשבתוכה אספקה לצוות התחנה. החללית עגנה במיר ב-27 באפריל. יום קודם לכן, ב-26 באפריל, נותקה החללית פרוגרס M1-1, שהגיעה לתחנה בפברואר ושימשה את סוכנות החלל הרוסית להגבהת מסלול התחנה, ממיר, הוצאה ממסלולה והתפרקה מעל האוקיינוס השקט מזרחית לניו זילנד.

הליכת החלל היחידה במשימה בוצעה ב-12 במאי. מטרת הליכת החלל הייתה לתקו מספר רכיבים פגועים של מיר ולצלם תמונות פנורמיות של התחנה במטרה לאתר פגיעות ובמטרה לנתח את השפעת החלל על גוף התחנה. הקוסמונאוטים בחנו פאנל סולארי פגום של היחידה "קוונט-1", וגילו שכבל שרוף שחיבר את הפאנל אל מערכת ההיגוי שלו, מנע את כיוון הלוח כראוי. בסופו של דבר הוחלט כי הפאנל הסולארי אינו ניתן לתיקון.

ב-15 ביוני 2000, בשעה 21:24 UTC לערך, ניתקה "סויוז TM-30" מתחנת החללר. הנחיתה הושלמה ב-16 ביוני בשעה 00:44 UTC, כ-45 ק"מ דרומית-מזרחית לארקליק, קזחסטן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tm30.htm סויוז TM-30] 
* [http://www.spacefacts.de/mir/english/mir-28.htm מיר EO-28] 
==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית סויוז
גיורא בכר

גיורא בכר
גיורא בכר (נולד בשנת 1950) הוא דיפלומט בשירות החוץ הישראלי ושגריר ישראל לשעבר בברזיל. בעל תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב בפסיכולוגיה ומדעי המדינה ותואר שני במדעי המדינה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה. בוגר מחזור 1995 של המכללה לביטחון לאומי. עבודת הגמר שלו במכללה עסקה בנושא "השתתפות ישראלית בכוחות שלום של האו"ם".

==ביוגרפיה==
בכר נולד בקיבוץ משגב עם משם עבר לנתניה שבה סיים (1968) את לימודי התיכון בבית הספר ע"ש טשרניחובסקי.

בשנת 1978 התקבל בכר לקורס הצוערים והצטרף למשרד החוץ. שירת בנציגויות ישראל ברפובליקה הדומיניקנית (בשנים 1982–1984) ובארגנטינה (בשנים 1984–1987) שם היה אחראי לנושאי הסברה, עיתונות ותרבות.

בשנת 1989 מונה בכר לעמוד בראש הקונסוליית ישראל במומבאי שבהודו, שבאותה עת טרם כוננה עם ישראל יחסים דיפלומטיים מלאים. בתקופת כהונתו חלה האצה בפיתוח הקשרים המדיניים בין המדינות, בין היתר עקב היחלשות הגוש המזרחי, שהגיעה לשיאה עם התפרקות ברית המועצות, ותהליך השלום הישראלי-פלסטיני. ב-22 בינואר 1992 הוזמן בכר לניו דלהי לפגישה חסרת-תקדים עד אז עם מנכ"ל משרד החוץ ההודי, ג'יוטינדרה נאת' דיקשיט, בה נמסר לו, כי בכוונת ממשלת הודו להביא בעתיד הקרוב לשיפור יחסיה עם ישראל, הגם שטרם הוחלט האם יסתפקו בהעברת הקונסוליה לניו דלהי או יאפשרו מיד פתיחת שגרירות. בכר הבהיר בתגובה, כי ממשלת ישראל מצפה לכינון יחסים דיפלומטים מלאים ללא כל סייג. ב-29 בינואר הבשיל המהלך להכרזה היסטורית על שדרוג יחסי הודו–ישראל ליחסים דיפלומטיים מלאים. בכר היה הממונה הראשון על שגרירות ישראל בניו דלהי בין פברואר לספטמבר 1992.

בין השנים 2000 ל-2004 היה בכר הקונסול הכללי בפילדלפיה שבארצות הברית. במסגרת תפקידו היה אחראי מטעם ישראל לפעילות הדיפלומטית במדינות פנסילבניה, אוהיו, קנטקי, דלאוור, וירג'יניה המערבית ודרום מדינת ניו ג'רזי.

במטה משרד החוץ שירת בשורה של תפקידים ובהם מנהל המחלקה לבקרת נשק ומנהל מחלקת דרום מזרח אסיה.

בכר כיהן בתפקיד שגריר ישראל בברזיל בשנים 2008–2011. במהלך שירותו בברזיל נערך לראשונה ביקור רשמי של נשיא ברזיל במדינת ישראל. כמו כן, נערכו בברזיל ביקורים רשמיים של נשיא מדינת ישראל, שמעון פרס (הביקור הקודם של נשיא ישראלי נערך בשנות ה-60), ושל שר החוץ אביגדור ליברמן.

בין השנים 2011 ל-2014 שרת בכר כשגריר מיוחד באגף לשיתוף פעולה בינלאומי של משרד החוץ ואחראי, בין השאר, על פרויקטים שמבצע משרד החוץ בהודו ובסין.

ביולי 2013 יצא לאור בהוצאת ספרי צמרת ספרו "הודו - יומן מדיני" המתאר את ספור כינון היחסים הדיפלומטיים בין הודו לישראל.

ב-2015 פרש בכר לגמלאות משירות החוץ.

בכר מתגורר בנתניה, נשוי ואב לשלושה.

==כתביו==
* הנורמליזציה ביחסי הודו ישראל, בתוך: משרד החוץ - 50 השנים הראשונות, כתר הוצאה לאור, 2002
* הודו - יומן מדיני: סיפור כינון היחסים הדיפלומטיים בין ישראל להודו ממבט אישי 1989-1992, הוצאת ספרי "צמרת"

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:משגב עם: אישים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:שגרירי ישראל בברזיל
קטגוריה:שגרירי ישראל בהודו
קטגוריה:בוגרי תיכון טשרניחובסקי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
F-1 (מנוע רקטי)

ה-F-1 היה מנוע רקטי שפותח על ידי חברת רוקטדיין לשימוש בסטורן V. חמישה מנועי F-1 הורכבו בשלבו הראשון (S-IC) של המשגר העצום, ששימש לשיגור המשימות המאוישות אל הירח במסגרת תוכנית אפולו של נאס"א. ה-F-1 הוא מנוע הדלק הנוזלי בעל תא בעירה יחיד החזק בעולם, עם דחף של 6.77 מגה-ניוטון. ל-RD-170 יש מעט יותר כוח, אך הוא מורכב מ-4 נחירי פליטה מאוחדים.

==ראו גם==
* S-IC
* J-2

==קישורים חיצוניים==

* ה-[http://www.astronautix.com/engines/f1.htm F-1] באנציקלופדיה אסטרונאוטיקה 

קטגוריה:משפחת משגרי הסטורן
קטגוריה:מנועים רקטיים
1882 במדע

==אסטרונומיה==
* חקר כוכב שביט C/1882 R1 שהיה נצפה במהלך ספטמבר 1882.

==ביולוגיה==
* 24 במרץ – גילוי Mycobacterium tuberculosis על יד רוברט קוך
* גילוי פגוציטוזה על ידי איליה מצ'ניקוב.

==טכנולוגיה==
* 29 באפריל – ורנר פון סימנס מציג את הטרוליבוס הראשון בברלין.
* הוצאת פטנט על מגהץ חשמלי.

==כימיה==
* גילוי נוכחות הליום על כדור הארץ.

==מתמטיקה==
* פרדיננד פון לינדמן הוכיח שפאי הוא מספר טרנסצנדנטי.

==רפואה==
* פרסום מחקרו של ולדימיר בכטרב על תפקוד המוח ובמיוחד היפוקמפוס.

==נולדו==
* 14 במרץ – ואצלב שרפינסקי, מתמטיקאי פולני (נפטר ב-1969)
* 23 במרץ – אמי נתר, מתמטיקאית גרמנית (נפטרה ב-1935)
* 30 בספטמבר – הנס גייגר, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1945)
* 5 באוקטובר – רוברט גודרד, מחולצי מדע הטילים האמריקאי (נפטר ב-1945)
* 11 בדצמבר – מקס בורן, פיזיקאי גרמני חתן פרס נובל (נפטר ב-1970)
* 28 בדצמבר – ארתור אדינגטון, אסטרופיזיקאי אנגלי (נפטר ב-1944)
* ישראל אהרוני – זואולוג וחוקר החי בארץ ישראל (נפטר ב-1946)

==נפטרו==
* 11 בינואר – תאודור שוואן, פיזיולוג גרמני (נולד ב-1810)
* 19 באפריל – צ'ארלס דרווין, ביולוג אנגלי (נולד ב-1809)
* 23 בספטמבר – פרידריך ולר, כימאי גרמני (נולד ב-1800)
* 24 בדצמבר – יוהאן בנדיקט ליסטינג, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1808)

==קישורים חיצוניים==

*
לאו קרמר

לאו קרמר (בגרמנית: Leo Krämer, נולד ב-1944) הוא נגן עוגב, מנצח ומורה.

==ביוגרפיה==
קרמר נולד בפיטלינגן שבחבל הסאאר, גרמניה. את לימודי המוזיקה החל בטריר ובזארבריקן. בין מוריו לעוגב היו לודוויג דור ומיכאל שניידר. ניצוח למד אצל סרג'יו צ'ליבידאקה, גינתר ואנד ואויגן יוכום. במשך השנים זכה בתחרויות בינלאומיות לנגינה בעוגב באוסטריה, בלגיה, גרמניה ואיטליה והופיע בקונצרטים ברחבי העולם. 

בשנת 1969 מונה למנצח המקהלה הפילהרמונית של חבל הסאאר. מאז 1971 כיהן כמנצח ראשי ונגן עוגב בקתדרלה של שפייר וניהל את פסטיבל ימי המוזיקה בקתדרלה. 

בשנים 1992-94 כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של אסטוניה ומאז 1995 הוא מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של מינסק. כמו כן הוא מנצח אורח קבוע על התזמורת הסימפונית של סנקט פטרבורג, עמה ביצע את יצירותיו הגדולות של יוהאן סבסטיאן באך - מתאוס פסיון, יוהנס פסיון, המיסה בסי מינור והאורטוריה לחג המולד, וכן את האליהו של פליקס מנדלסון. 

לאו קרמר הוא מורה נלהב. מאז 1998 הוא מכהן כפרופסור בבית הספר הגבוה למוזיקה בסאארבריקן ובמנהיים. קרמר מרבה לשבת בחברי שופטים בתחרויות עוגב בינלאומיות ומגיש כיתות אמן לנגני עוגב.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.bach-cantatas.com/Bio/Kramer-Leo.htm ביוגרפיה קצרה של לאו קרמר] 

קטגוריה:נגני עוגב גרמנים
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1944
הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג

הבניין הראשי של הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג
הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג (בגרמנית: Botanischer Garten München-Nymphenburg) הוא גן בוטני וארבורטום בן 220 דונם שנמצא ברחוב מנצינגר 65 במינכן, בוואריה, גרמניה.
== היסטוריה ==
הגן הבוטני הראשון במינכן, שנקרא כיום "הגן הבוטני הישן", הוקם ב-1809 לפי תכנונו של פרידריך לודוויג פון סקל (Friedrich Ludwig von Sckell) ליד קרלספלץ, שם ניתן עדיין לראות את שנותר ממנו.

הגן הבוטני שקיים כיום הוקם ב-1914 בפאתי מינכן, בנימפנבורג, לפי תכנונו של אדריכל הנוף הולפלד (Holfeld). ב-1966 אוחד הגן הבוטני עם העשבייה ומרכז המחקר המדעי Botanische Staatssammlung München, שנמצא בתחומיו, ועם המכון לבוטניקה שיטתית של אוניברסיטת מינכן. כיום הגן מחזיק בצמחים מכ-14,000 מינים שונים, הפרושים על כ-180 דונם. הוא משמש לחינוך הציבור הרחב, לצד הכשרה מקצועית לתלמידי אוניברסיטת מינכן, ושימור צמחים נדירים ומיני דבורים אירופיים. עם האזורים שבגן הבוטני ניתן למנות גן של צמחים אלפיניים (אלפינום), ארבטרום, אוסף צמחי אדמת בור וצמחי ערבות, גינת שושנת האלפים וגינת ורדים.

הגן כולל אף מתחם חממות נרחב (בן 4,500 מ"ר ב-11 מבני חממה). אוסף הסחלביים כולל מעל 2,700 מינים מ-270 סוגים, לרבות צמחי כלאיים.

תחת הגן הבוטני של מינכן פועל גם מתחם גן אלפיני נפרד, קטן יותר, Alpengarten auf dem Schachen, השוכן דרומית לגרמיש-פארטנקירכן (במרחק של כשעה וחצי נסיעה מן הגן הבוטני). גן זה משתרע על שטח של 10 דונמים וממוקם בגובה 1,860 מטרים.

הגן הבוטני מינכן-נימפנבורג פתוח על בסיס יומי, והכניסה אליו היא בתשלום.

==קישורים חיצוניים==

* 

גן בוטני מינכן-נימפנבורג
מינכן-נימפנבורג
קטגוריה:בוואריה: גאוגרפיה
אגודת הרבנים

אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה (באנגלית: Union of Orthodox Rabbis; בראשי תיבות: UOR) היא ארגון אורתודוקסי-חרדי שפעל בצפון אמריקה. מטרת הארגון הייתה לאחד את פעולות הדת ולייצג את היהדות האורתודוקסית. הארגון מזוהה עם אגודת ישראל.

הארגון הוקם בשנת 1902 (תרס"ב) כדי לנסות לשמר את ההוויה המסורתית המזרח-אירופאית באמריקה, ומתוך מלחמה בארגונים כמו "איגוד הקהילות היהודית האורתודוקסיות של אמריקה" (OU) שנחשבו בידי מקימי "אגודת הרבנים" כפשרניים מדי. עוד בשנת 1887 (תרמ"ז) הובא מעבר לים הרב יעקב יוסף (חריף) לכהן כרב "בית המדרש הגדול" (הקהילה האורתודוקסית הגדולה בניו יורק) וכ"רב הכולל" של הקהילות האורתודוקסיות, אך הוא לא הצליח בתפקידו ורבנים רבים לא קיבלו את מרותו. האספה הראשונה של הרבנים נקבעה ליום כ"ו בתמוז תרס"ב, אך נדחתה עקב פטירתו של הרב הכולל. לאחר מכן הקימו שבעים רבנים את "אגודת הרבנים" שנועדה לאחד את הרבנים האורתודוקסים ולהתמודד מול הרפורמים. לאגודה נבחר ועד ובו הרבנים שלום אלחנן יפה, בנימין ביינוש זלקינד רבינר, ודוב בער אברמוביץ מניו יורק, הרב גבריאל זאב מרגליות מבוסטון, הרב אליעזר סילבר, הרב דב אריה לווינטל מפילדלפיה, הרב משה שמעון זיוויץ מפיטסבורג, הרב אברהם יעקב גרשון לסר מסינסינטי והרב זרחי. אברהם אליעזר אלפרשטיין מונה לסגן נשיא וראש הסניף של ניו יורק.

בעשור השני של המאה ה-20, החליטו רבני אגודת הרבנים להקים מרכזי אגודת ישראל בצפון אמריקה.

האגודה פעלה נגד הזרמים האורתודוקסי המודרני, הקונסרבטיבים והרפורמים. מפעולותיה המפורסמות הייתה ההתארגנות וארגון חוות דעת מרבני אירופה וארץ ישראל נגד רעיון תנאי בנישואין שהועלה על ידי הרב הקונסרבטיבי יהודה לייב אפשטיין.

בנוסף פעלה האגודה לסיוע ליהודי אירופה וארץ ישראל, והקימה את ארגון עזרת תורה לסיוע כלכלי, ובימי השואה את ארגון ועד ההצלה שפעל להציל את יהודי אירופה מהשואה.

לאחר בואו של רבי יואל טייטלבוים לארצות הברית, הקים האחרון ארגון מתחרה בשם התאחדות הרבנים, שאיגד את הרבנים מתנגדי אגודת ישראל בצפון אמריקה, בעיקר מחוגי רבני ואדמו"רי הונגריה וגליציה.

עם התבססות הציבור החרדי בארצות הברית פחת הצורך בארגון והוא מפעיל כיום בית-דין בלבד.

==מרבני ונשיאי הארגון==
*נשיאים: הרב יוסף קאנוויץ, הרב משה רוזין, הרב אליעזר סילבר, הרב משה פיינשטיין (1967–1986), הרב דוד פיינשטיין.
*נשיאי כבוד: הרב ישראל רוזנברג, הרב אפרים אליעזר יאלעס, הרב יוסף אליהו הנקין והרב חיים יצחק בלוך.
*חברי נשיאות: הרב יעקב קנטרוביץ, הרב יחיאל מיכל חרל"פ.
*סגני נשיא: הרב זלמן רייכמן, הרב צבי הירש דאכאוויטץ
*יושבי ראש: הרב שמחה עלברג, הרב צבי מאיר גינזברג.
* מזכיר: הרב אברהם שמואל לוין.
רבני בית הדין של הארגון הם הרב אריה רלב"ג, הרב חיים קראוס, הרב אלימלך זלמן ליבוביץ', הרב גבריאל שטרן, הרב מנחם צבי רלב"ג, הרב חיים שלמה גינזברג, הרב שלום דובער שוחט.

==קישורים חיצוניים==
*[http://books.google.co.il/books?id=5t2dFqd6FBcC&lpg=PA319&dq=אשר%20ליפמאן%20זרחי&hl=iw&pg=PA305#v=onepage&q&f=false על ייסוד האגודה] ב"החוויה היהודית האמריקנית" באתר Google Books.
*[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=7512&pgnum=1 לדור אחרון], פעולת הארגון נגד תנאי בנישואים, ברוקלין תרצ"ז. באתר היברו בוקס.
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:יהדות חרדית
קטגוריה:ארגונים רבניים אורתודוקסים
יהודה בלום

יהודה צבי בלום (נולד ב-2 באוקטובר 1931) הוא פרופסור אמריטוס למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. כיהן כשגריר ישראל באומות המאוחדות בשנים 1978 עד 1984.

==קורות חיים==
===ילדותו ותחילת דרכו===
בלום נולד בברטיסלאבה שבצ'כוסלובקיה, נצר לשושלת רבנים. במהלך השואה ניצלו הוא ומשפחתו באמצעות רכבת ההצלה של קסטנר שדרכה הגיעו לברגן-בלזן ומשם לשווייץ. עלה לארץ ישראל ב-1945.

היה פעיל בתנועת הנוער של תנועת המזרחי. למד בסמינר למורים דתיים בירושלים, יצא ללימודי משפטים באוניברסיטה העברית במסגרת העתודה האקדמית במהלכן כיהן כיו"ר ארגון הסטודנטים הדתיים יבנה והיה פעיל בהסתדרות הסטודנטים. שירת בצה"ל בפרקליטות הצבאית ושימש עוזרו של מאיר שמגר. ב-1959 הוסמך כעורך דין.

לאחר השירות הצבאי יצא ללימודים בבריטניה וב-1961 סיים דוקטורט במשפטים בתחום המשפט הבינלאומי הפומבי בבית הספר לכלכלה של לונדון. ב-1962 מונה לעוזר היועץ המשפטי של משרד החוץ, במקביל שימש עוזר מחקר בתחום המשפט הבינלאומי באוניברסיטה העברית. זכה בפרס ארלוזורוב על עבודתו "גבולות המדינה והתהוותם".

===קריירה אקדמית===
ב-1965 עזב את משרד החוץ לטובת קריירה באקדמיה. ומונה למרצה בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית.
שימש ראש המכון למחקרי חקיקה ולמשפט השוואתי של הפקולטה למשפטים. ב-1968 יצא לניו יורק כעמית מחקר מטעם אונסק"ו והשתלם במחלקה המשפטית של האו"ם.

פרסם 4 ספרים ומעל 40 מאמרים בכתבי עת אקדמיים. זכה בפרס ז'בוטינסקי לספרות ולמחקר על ספרו גבולות בטוחים שהתפרסם ב-1971. בשנים 1973 עד 1978 שימש העורך המשפטי של האנציקלופדיה העברית.

במהלך הקריירה האקדמית שלו שימש פרופסור אורח באוניברסיטת מישיגן, אוניברסיטת טקסס באוסטין, אוניברסיטת ניו יורק, ישיבה יוניברסיטי, אוניברסיטת דרום קליפורניה, אוניברסיטת טוליין ובאוניברסיטת מיאמי.

בלום פרש ב-2001.

===שירות ציבורי===
ב-1973 היה חבר המשלחת הישראלית לוועידה הבינלאומית השלישית בנושא חוק הים וב-1976 חבר המשלחת הישראלית לעצרת הכללית של האו"ם. היה חבר בצוות המשפטי הישראלי במשא ומתן על הסכם השלום בין ישראל למצרים.

ב-1978 מונה לשגריר ישראל באו"ם הוא כיהן בתפקיד עד 1984. בתקופתו התמודד באו"ם עם ייצוג ישראל על רקע מבצע ליטני, הפצצת הכור בעיראק ומלחמת לבנון הראשונה. מחליפו בתפקיד היה בנימין נתניהו.

בשנים 1986-1988 היה חבר בצוות המשפטנים שייצג את ישראל בדיונים במוסד הבוררות הבינלאומי על עתיד טאבה.
==חיים אישיים==
בשנת 1966 נישא למוריה רבינוביץ' תאומים ולהם שלושה ילדים.

==ספריו==
<div class="mw-content-ltr">
*Historic Titles in International Law, 1965
*Secure Boundaries and Middle East Peace, 1971
*For Zion's Sake, 1987
*Eroding the United Nations Charter, 1993
*מנעורים בשואה עד שער האומות (כרמל 2024)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20111002210644/http://law.huji.ac.il/eng/segel.asp?staff_id=62&cat=545 יהודה בלום] אתר האוניברסיטה העברית
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מבית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:שגרירי ישראל באו"ם
קטגוריה:זוכי פרס ז'בוטינסקי
קטגוריה:ניצולי רכבת ההצלה של קסטנר
קטגוריה:ילדים בשואה: סלובקיה
קטגוריה:ניצולי השואה: סלובקיה
קטגוריה:חוקרי המשפט הבין-לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
עיצור דו-שפתי, סותם, קולי

עיצור דו־שפתי סותם קולי הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא B לטינית קטנה /b/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>b</tt>. זהו הצליל לאות <big>בּ</big>.

==התרחשות==

==ראו גם==

דו-שפתי, סותם, קולי
ברביזון

ברביזון (בצרפתית: Barbizon) הוא כפר צרפתי במחוז סיין-א-מארן שבחבל איל-דה-פראנס. תושביו מכונים "ברביזונה" (Barbizonnais). בשנת 2009 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,425 תושבים.

ברביזון הוא אחד היישובים שהתפרסמו בתקופה הטרום-אימפרסיוניסטית של תולדות האמנות בצרפת.
אחרי שנת 1830 החל היישוב הקטן של חוטבי עצים לארח באכסניית גאן שבתחומו מושבת ציירים, שבאו לחפש השראה בנופיו. מאוחר יותר חילקה קבוצת האמנים, שקיבלו את השם "אסכולת ברביזון", את זמנה בין ברביזון ובין שאי-אן-בייר (Chailly-en-Bière) ומצאו נושאים ליצירותיהם בשדות או ביער פונטנבלו הסמוך.

==היסטוריה==
[[סתיו בברביזון, איור מאת תומאס מילי דאו]]
המקום מוזכר בתעודה של קארל הגדול משנת 808 תחת השם הלטיני "ברביטיו". מאוחר יותר, בשנת 1222, מוזכר המקום בכתבים בשם "ברבויזון" ובשנת 1392 תחת השם "ברבירון".
ב-20 בנובמבר 1903 נפרד ברביזון מן היישוב שאי-אן בייר והפך לכפר עצמאי.

==גאוגרפיה==
הכפר, המשתרע על שטח של 5,270 דונם, הוא חלק מן הקנטון פֶּרט בנפה מלן (Melun).

הכפרים הקרובים לברביזון הם שאי-אן-בייר, במרחק 2.24 ק"מ, סן-מרטן-אן-בייר (Saint-Martin-en-Bière) במרחק 2.74 ק"מ, פלרי-אן-בייר (Fleury-en-Bière) - במרחק 3.97 ק"מ וארבון-לה-פורה (Arbonne-la-Forêt) במרחק 4.65 ק"מ. מעבר לסן-מרטן-אן-בייר נמצאים היישובים ארבון-לה-פוֹרה ומילי-לה פוֹרה (Milly-la-Forêt).

==דמוגרפיה==
בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית הכפר 1,357 תושבים. ההתפתחות הדמוגרפית נחקרה במפקדי אוכלוסין שבוצעו החל משנת 1906. במאה ה-21 נערך המפקד בכל חמש שנים, בדומה לכל הכפרים שאוכלוסייתם פחות מ-10,000 תושבים.
ב-2011 הייתה צפיפות האוכלוסייה בכפר 255 תושבים על קילומטר מרובע.

===מצב הדיור===
בשנת 2009 היו בכפר 831 יחידות מגורים, לעומת 767 בשנת 1999, מתוכן 70.9% היו מגורים ראשוניים, 14.8% -מגורים משניים ו-14.3% מגורים ריקים. מתוך מגורים אלה 88.2% היו בתים אישיים ו10.9-% - היו דירות.
82.6% מתוך המגורים הראשוניים היו בבעלות דייריהם, עליה ניכרת בהשוואה לשנת 1999 (66.2%).

==כלכלה==
כלכלת ברביזון מבוססת על תיירות פנים ובינלאומית. עונת התיירות מתחילה בחג הפסחא ומסתיימת באוקטובר. לכפר מגיעים כ-35,000 מבקרים בשנה. מעל 60% מהתיירים הם צרפתים ויחידים. השאר הם תיירים זרים - מאירופה - גרמניה, בלגיה, הולנד, ארצות מזרח אירופה כולל רוסיה, ארצות הברית, סין, יפן, קוריאה, אוסטרליה, ברזיל וכו'.

==אתרי תיירות ואטרקציות אחרות==
* אכסניית גאן (L'auberge Ganne) הפכה בימינו למוזיאון מחוזי של אסכולת ברביזון. האכסניה פתחה את שעריה בשנת 1824. העיצוב והריהוט המקושטים עוצבו על ידי האמנים המקוריים. מוצגים בה כמה תמונות מקוריות. החל מדצמבר 1984 המקום מוכר כמונומנט היסטורי של צרפת.
* בית-הסטודיו "תיאודור רוסו" (La Maison-atelier Théodore Rousseau) הוא בית קטן הנספח לאכסניית גאן והנמצא בחלק האחורי של גן. פה חי הצייר תיאודור רוסו החל משנת 1847 ועד מותו כעבור עשרים שנה.
ָ* בית הסטודיו "ז'אן-פרנסואה מילה"(La Maison-atelier Jean-François Millet) המוכר כמונומנט היסטורי החל משנת 1947.
* בית האירוח בא-ברו (L'Hôtellerie du Bas-Bréau) אירח בשנים 1877-1873 את הסופר רוברט לואיס סטיבנסון.
* היערות בסביבה.

==יישובים תאומים==
* איסט ברגהולט, אנגליה
* סנטאנדרה, הונגריה

===יישובים ידידים===
* אסאגו, היוגו, יפן

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איל-דה-פראנס: ערים
ריצ'רד ולנטיין מוריס

ריצ'רד ולנטיין מוריס (באנגלית: Richard Valentine Morris; 8 במרץ 1768 – מאי 1815) היה קצין בצי של ארצות הברית.

== חייו ==
ריצ'רד מוריס נולד במוריסניה, אז במחוז ווסטצ'סטר, כיום ברובע הברונקס בעיר ניו יורק. אביו, לואיס מוריס, היה מחותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית. 

הוא מונה לקפטן בצי האמריקני ב־7 ביוני 1798. במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת פיקד על הפריגטה (28 תותחים) "אדמס", ותפס בשבי כמה אוניות צרפתיות. עם צמצום הצי לאחר המלחמה שוחרר מוריס מן השירות והוחזק בעתודה. ב־1802, כשפרצה המלחמה הברברית הראשונה, נקרא לעמוד בראש שייטת בת שבע אוניות, שמשימתה לשים קץ להתקפות הקורסארים הברברים מטריפוליטניה ואלג'יריה על אוניות סוחר אמריקניות. מוריס, שהניף את דגל מפקד השייטת (קומודור) על הפריגטה "צ'סאפיק" (38 תותחים), הטיל עם אוניותיו הסגר מן הים על טריפולי. ההסגר נכשל והאוניות עשו את רוב זמנן בנמל גיברלטר. מוריס שוחרר מתפקידו, והפיקוד על השייטת הועבר לידי אדוארד פרבל. הוא נקרא לשוב לארצות הברית, עמד בפני ועדת חקירה והודח מן הצי ב־14 במאי 1804.

מוריס היה חבר במפלגה הפדרליסטית ונציגה בבית הנבחרים של מדינת ניו יורק ב־1814.

==מקורות==
<div style="direction: ltr;">
* Cooper, James Fenimore. History of the Navy of the United States of America. I. H & E Phinney, 1847. p. 217.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1768
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1815
מכבי קריית ביאליק

סמל הקבוצה בעבר
מכבי עירוני קריית ביאליק היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר קריית ביאליק המתמודדת בליגה א' צפון.

==היסטוריה==
הקבוצה העפילה לליגה הלאומית בסיום עונת 2001/02, בנוסף לזכייה בגביע האיגוד. בעונת הבכורה סיימה הקבוצה במקום הרביעי והפסידה בחצי גמר הפלייאוף לאליצור אשקלון 3-0. בעונת 2003/04 סיימה במקום התשיעי. בעונת 2004/05 סיימה במקום האחרון עם ניצחון בודד לאורך כל העונה ונשרה לליגה השלישית.

בעונת 2010/11 הגיעה הקבוצה עד למשחק הגמר של גביע האיגוד, אך הפסידה לקבוצת הפועל אילת בסיכום שני מפגשים. 

בסיום עונת 2011/12, העפילה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר ניצחון חוץ בהארכה במחזור האחרון מול מכבי קריית מוצקין 71-75.

בסיום עונת 2012/13, ירדה קריית ביאליק ליגה הארצית ובחלוף עונה נוספת ירדה הקבוצה לליגה א'

המועדון מפעיל שבע קבוצות גיל במחלקת הנוער המתחרות בליגות השונות.

הקבוצה מארחת את משחקיה ב"מתנ"ס גבעת הרקפות"

אימנו את קבוצת הבוגרים :רוני שיפטן, יואב גרשון, זיו תבור

בסיום עונת 2017/18 העפילה הקבוצה לליגה הארצית.

בסיום עונת 2018/19 ירדה הקבוצה לליגה א' אך נשארה עונה נוספת לאחר שאליצור פתח תקווה סטלמך ויתרה על מקומה בליגה.

בסיום עונת 2020/2021 ירדה הקבוצה לליגה א', בה היא משחקת החל מעונת 2021/2022.
== תארים והישגים ==
*גביע האיגוד:
**זכייה (1): 2002
**גמר: 2011

==שחקני עבר בולטים==

קריית ביאליק
קריית ביאליק
קטגוריה:קריית ביאליק: ספורט
גוליית (שיר)

"גוליית" הוא שיר של להקת כוורת שנכתב על ידי אלון אולארצ'יק ודני סנדרסון והולחן על ידי דני סנדרסון. השיר מתאר את מלחמת דוד וגוליית ופורסם באלבום צפוף באוזן של הלהקה.

השיר נבחר כ"שיר השנה" במצעד הפזמונים בשנת תשל"ה.

== השיר והסיפור המקראי ==
השיר מגולל את סיפורו (הבדיוני בחלקו) של גוליית, החל מהולדתו ועד מותו בקרב דוד וגוליית. סיפור מלחמת דוד בגוליית אמנם מוזכרים בתנ"ך (), אך רוב השיר הוא פרי הדמיון ומשולב בהלצות.

=== נקודות דמיון ===
גוליית מתואר בתנ"ך כענק שגובהו שש אמות וזרת. גם בשיר גוליית מתואר כענק אשר מגיל צעיר מטיל את מוראו על יתר האנשים:

בהמשך השיר מתואר ניצחונו של דוד על גוליית בעזרת רוגטקה:

תיאור זה מקביל לתיאור התנכ"י: . בנוסף, מילות השיר בסופו מזכירות את חגיגות היהודים לאחר הניצחון על הפלשתים.

=== נקודות שוני ===
רבות נקודות השוני בין השיר לבין הסיפור המקראי. ראשית, סיפור דוד וגוליית הונצח בחברה הישראלית כסיפור המראה את חוסנו של העם היהודי ואילו פתיחת השיר טוענת בהומור כי:

לידתו וגדילתו של גוליית המתוארים בשיר אינם מוזכרים בתנ"ך. גם נסיבות הקרב שונות לחלוטין: בסיפור המקראי מבקש שאול המלך מתנדב להילחם בגוליית ודוד מתנדב, ואילו בשיר דוד וגוליית נפגשים באקראיות, כאשר הקרב ניצת בעקבות התגרות של דוד בגוליית: שורה זאת מבוססת על שורה מהשיר "בא אלי פרפר נחמד" מאת פניה ברגשטיין.

בשירו של סנדרסון, דוד השתמש ברוגטקה, בניגוד לתיאור התנ"כי שבה מתואר דוד משתמש בקלע. גוליית גם מוצג בשיר כאשקלוני ("ככה מדברים? שאל גוליית באשקלונית"), ואילו בתנ"ך מצוין שגוליית התגורר בגת. ייתכן שסנדרסון מתייחס לכך שבתנ"ך מוזכרת השפה 'אשדודית' (ב), אך סביר יותר שבחר ב"אשקלונית" בשל ההתאמה של המילה למשקל הפואטי של השיר (כמות ההברות במילה מתאימה בדיוק להשלמת השורה).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1975
קטגוריה:שירי כוורת
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלון אולארצ'יק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
סבויה-מרקטי

סבויה-מרקטי (באיטלקית: Savoia Marchetti) הייתה יצרנית מטוסים איטלקית.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה על ידי לואיג'י קאפה (Luigi Cape) ב-1915 תחת השם SIAI (Società Idrovolanti Alta Italia, מילולית: חברת המטוסים הימיים של צפון איטליה). לאחר מלחמת העולם הראשונה הוחלף שם החברה לסבויה, כאשר רכשה את Società Anonima Costruzioni Aeronautiche Savoia, יצרנית מטוסים אשר נוסדה גם היא ב-1915 על ידי אומברטו סבויה (Umberto Savoia). בשנת 1917 השיקה את מטוס הסיור הימי SIAI S.8. 

בשנת 1921 השיקה את המטוס הימי הדו-כנפי, חד מנועי SIAI S.21.

[[סבויה מרקטי SM.79, המפציץ העיקרי בשירות איטליה במלחמת העולם השנייה]]
השם מרקטי נוסף לשם החברה עם הצטרפותו של מתכנן המטוסים אלסנדרו מרקטי ב-1922. עד מהרה רכשה סבויה-מרקטי מוניטין של בניית מטוסים מהירים מאוד ובעלי רמת ביצועים גבוהה. עם הפיתוח המוצלח של הסירה מעופפת מדגם S.55, פרצה סבויה-מרקטי אל שוק המטוסים הבינלאומי כיצרן דומיננטי. החברה המשיכה להתפרסם בבניית מטוסים ימיים וסירות מעופפות שקבעו מספר שיאי מהירות וזמני שהייה באוויר כחלק מטיסות ראווה אשר נועדו למטרות פוליטיות ובעיקר להאדרתה של איטליה הפשיסטית. 

בהיותה החברה המועדפת על מרשל האוויר איטלו באלבו, החל פיתוח מואץ של מטוסים צבאיים שנטלו חלק במלחמות איטליה בשנות ה-30 ובמלחמת העולם השנייה. הבולט שבהם היה ה-SM.79, שהפך למפציץ הבינוני הנפוץ בשורות חיל האוויר האיטלקי אשר נטל חלק בכל זירות הלחימה ושימש גם כמפציץ טורפדו מוצלח בים התיכון. במהלך המלחמה הושמדה בהפצצות מרבית תשתית הייצור של סבויה-מרקטי. שמה של החברה שונה שוב, ל-SIAI-מרקטי, ב-1943.

SIAI-מרקטי שרדה לאחר המלחמה בזכות בניית קרונות רכבת ומשאיות. אף על פי כן, נאבקה החברה במשך שש שנים עם חדלות פירעון לפני הכרזתה על הליך פירוק ב-1951. ב-1953 נפתחה החברה מחדש כיצרנית מטוסים קלים, לרוב בשיתוף עם יצרניות מטוסים אחרות. לאחר 1977 פעלה SIAI-מרקטי בתחום המסוקים תוך שיתוף פעולה עם חברת אגוסטה (Agusta), אשר הפכה אותה ב-1983 לחברת-בת שלה במסגרת תאגיד החלל והתעופה אגוסטה.

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
*[http://www.siai-marchetti.nl/ SIAI Marchetti aircraft home page]
*[http://www.aviastar.org/air/italy/a_savoia-marchetti.php Savoia-Marchetti Aircraft], Virtual Aircraft Museum
*[http://www.aviastar.org/manufacturers/1964.html SOCIETA IDROVOLANTI ALTA ITALIA], Virtual Aircraft Museum
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:יצרני מטוסים איטלקיים
*
קבוצת ידיעה

בתורת המשחקים, קבוצת ידיעה היא אוסף קודקודי החלטה של שחקן <math>i</math> במשחק בצורה רחבה. כך שהשחקן אינו יודע להבדיל בין הקודקודים. בפרט, בכל הקודקודים השייכים לאותה קבוצת ידיעה אוסף המהלכים האפשריים של השחקן, זהים.
הערה: בהצגה הגרפית של משחק בצורה רחבה נהוג לסמן קודקודי החלטה השייכים לאותה קבוצת ידיעה, על ידי הקפתם באליפסה או בצורה אחרת.

==הגדרה==
קבוצת ידיעה של שחקן <math>i</math> היא תת קבוצה <math>U_i</math> של קודקודי ההחלטה שלו כך שבכולם לשחקן אותם מהלכים אפשריים.
פורמלית, אם נסמן ב<math>A_x=a^1,a^2,...a^n</math> את קבוצת המהלכים האפשריים בקודקוד <math>x</math>, ונסמן ב<math>L=\bigcup_x A_x</math> את איחוד קבוצות אלו. אזי קיימת חלוקה <math>P</math> של <math>L</math>, כך שבכל קבוצה <math> l\in L </math> יש בדיוק מהלך אחד מכל <math>A_x</math>.

==תכונות==
כל קודקוד החלטה של שחקן שייך לקבוצת ידיעה אחת ויחידה שלו. 

משחק בעל ידיעה שלמה לשחקן <math>i</math> הוא משחק בו, כל קבוצות הידיעה של שחקן <math>i</math> מכילות קודקוד אחד בלבד.
משחק הוא משחק בעל ידיעה שלמה, אם הוא בעל ידיעה שלמה לכל השחקנים.

==דוגמאות==
קינואה/פיצה
בדוגמה הראשונה רואים את משחק הקינואה/פיצה.
במשחק זה, שחקן אחד מחליט האם להגיש לשחקן 2 פיצה או קינואה. שחקן 2 בתורו מחליט האם לאכול ולברוח או לאכול ולשלם, זאת כאשר אין הוא יודע איזו מנה שחקן 1 הגיש לו.
נשים לב שבקבוצת הידיעה של שחקן 2 אין לו יכולת לדעת באיזה קודקוד הוא נמצא.
לפי הגדרה בכל קודקוד של שחקן 2 יש לו בדיוק 2 מהלכים (לברוח או לשלם) והמהלכים זהים.

משחק 2
בדוגמה השנייה רואים משחק עם 3 שחקנים. כאשר קבוצות הידיעה הן:
שימו לב כי שני קודקודי ההחלטה של שחקן שלוש אינם מהווים קבוצת ידיעה אחת - כיוון שמספר המהלכים האפשריים מכל קודקוד שונה (אחד ושניים בהתאמה).

דילמת האסיר
בדוגמה השלישית רואים את משחק דילמת האסיר בצורה רחבה. לאסיר 2 קיימת קבוצת ידיעה המכילה שני קודקודים, כאשר לכל קודקוד אותו מספר מהלכים אפשריים (2) ואותם מהלכים - מלשין/מודה.

משחק 4
בדוגמה הרביעית אנו רואים משחק של שחקן אחד, עם מהלך גורל. בסיכוי של 0.25 השחקן מקבל הצעה.
ההצעה יכולה להיות כוס שתייה (קולה או מיץ עגבניות) - ואז על השחקן להחליט כן/לא - קבוצת ידיעה 1.
או שההצעה היא לעשות משהו (לישון או לעבוד) ואז על השחקן להחליט עכשיו/אחר כך - קבוצת ידיעה 2.
כיוון שבקבוצות הידיעה השונות המהלכים האפשריים שונים, קיימת הפרדה בין קבוצות הידיעה.

==ראו גם==
* מונחים בתורת המשחקים

==לקריאה נוספת==
* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, הוצאת מאגנס, 2008

קטגוריה:תורת המשחקים
נחליאלי מדגסקרי

נחליאלי מדסקרי (שם מדעי: Motacilla flaviventris) הוא מין של נחליאלי האנדמי למדינת האיים מדגסקר, ומכאן שמו. הנחליאלי חי באזורים טרופיים וסובטרופיים המוצפים עונתית. הוא הוגדר כמין חדש למדע בשנת 2001. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוסטב הארטלאוב
קטגוריה:נחליאליים
קטגוריה:מדגסקר: עופות
hu:Kormos billegető
מרקורי-רדסטון

המרקורי-רדסטון (באנגלית: Mercury-Redstone) היה משגר שתוכנן על ידי נאס"א לשימוש בתוכנית מרקורי - תוכנית החלל המאוישת הראשונה של ארצות הברית. המשגר שימש לשיגור 6 משימות תת-מסלוליות בין 1960 ל-1961, מתוכן שתיים מאוישות.

המשגר, שהיה מסדרת טילי הרדסטון, פותח מטיל הרדסטון שפותח על ידי ABMA בשנות ה-50, ומשלבו הראשון של טיל היופיטר C שפותח גם הוא על ידי ABMA. מכיוון שיועד לשיגור בני אדם לחלל, עבר המשגר שיפורים רבים כדי להגביר את בטיחותו ואמינותו.

ב-5 במאי 1961 שיגר המרקורי-רדסטון את החללית "פרידום 7" כשבתוכה האסטרונאוט האמריקאי הראשון - אלן שפרד - לטיסה תת-מסלולית שנמשכה 15 דקות, טיסה שהפכה אותו לאמריקאי הראשון ולאדם השני בחלל. ב-21 ביולי שימש המשגר לשיגור החללית "ליברטי בל 7", גם כן לטיסה תת-מסלולית, כשבתוכה האסטרונאוט וירג'יל גריסום. 4 משימות נוספות בתוכנית מרקורי השתמשו במשגר האטלס העוצמתי יותר מהרדסטון, ששיגר אותן לטיסות מסלוליות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://ntrs.nasa.gov/archive/nasa/casi.ntrs.nasa.gov/19670028606_1967028606.pdf פרויקט מרקורי-רדסטון]
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau/redstone_nu.htm רשימת שיגורים]

קטגוריה:משגרים אמריקאיים
קטגוריה:תוכנית מרקורי
מריה אראסוריס

מריה אראסוריס (María Edwards de Errázuriz) (11 בדצמבר 1893 - 8 ביוני 1972) הייתה חסידת אומות העולם מצ'ילה, שהצילה יהודים בתקופת השואה בפריז, שם חייה בשנות ה-30 של המאה ה-20 ונשארה שם בזמן הכיבוש הגרמני.

== ראשית דרכה ==
מריה אראסוריס נולדה למשפחה קתולית בצ'ילה. עברה לפריז יחד עם בעלה הראשון שקיבל משרה דיפלומטית. בשנת 1922 התאלמנה. מריה הייתה עובדת סוציאלית ועבדה בבית החולים רוטשילד בפריז, בו אושפזו גם חולים יהודים.<ref name=":0"></ref>

==פעילותה בתקופת השואה להצלת יהודים==
מריה שיחקה תפקיד דומיננטי בפעולות הצלה של יהודים בבית החולים, החל מ-1942 הגרמנים הקיפו את בית החולים בגדר תיל וחולים יהודים שהבריאו נשלחו למחנה הריכוז דראנסי ומשם נשלחו למחנות השמדה, מטרתה של מריה הייתה להציל כמה שיותר יהודים ולהסתיר אותם מהגרמנים. קלר היימן, עובדת סוציאלית יהודית הייתה הרוח החיה במחתרת ההצלה, ברשת היו רופאים, כמרים וביניהם הכומר מנארדה (Abbot Ménardais) הם סיפקו מסמכים מזויפים והסתירו יהודים במוסדות נוצרים או במשפחות מאמצות. ב-16 ביולי 1942, יום תחילת גירוש היהודים מפריז, נעצרו בטי (בת 8) ומרסל (בן 4) פרידמן עם אמם ונשלחו לאצטדיון החורף (ולודרום ד'היבר - ול דיב) בפריז עם כ-13 אלף יהודים שנעצרו ביום זה. האם, בטי ומרסל חלו בגרדת ונשלחו מאצטדיון החורף לבית החולים רוטשילד. הילדים היו באגף לחולים במחלות מידבקות. הם ביקרו את אמם מדי פעם. יום אחד מצאו את מיטתה ריקה. האם הבריאה ונשלחה לדראנסי ומשם לאושוויץ, שם נרצחה. מריה אראסוריס ארגנה את הברחתם של בטי ומרסל פרידמן לטירת מולינה (Moulinet) שם שהו עד השחרור מריה וקלר המשיכו לטפל בילדים גם לאחר השחרור. מריה הצילה גם את הילדים ג'אן ומרסל פרידמן שהוריהם נרצחו במחנות ולאחר סיום המלחמה היא דאגה להם למשפחה מאמצת.<ref name=":0" />

==לאחר המלחמה==

בשנת 1960 נישאה לבעלה השני, שהיה סופר צרפתי, הם חזרו לצ'ילה לצמיתות, שם בסופו של דבר נפטרו.

==הנצחה==
בשנת 2005 הוכרה מריה אראסוריס המנוחה כחסידת אומות העולם.

מריה קיבלה את אות הלגיון בשל תרומתה להצלת חיים רבים והתנגדותה למשטר הנאצי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.yadvashem.org/he/righteous/stories/errazuriz.html מידע על מריה אראסוריס] באתר יד ושם
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:נשים צ'יליאניות
קטגוריה:ילידות 1893
קטגוריה:נפטרות ב-1972
הגן הכימי

ה[[אסטרונאוט אילן רמון עם הניסוי הגן הכימי על מעבורת החלל קולומביה]]
הגַן הכימי (באנגלית: The chemial garden) הוא אחד מהניסויים הישראליים שבוצעו על ידי האסטרונאוט אל"ם אילן רמון במעבורת החלל "קולומביה" במשימת STS-107 בשנת 2003.

הניסוי תוכנן על ידי תלמידי תיכון במסגרת תוכנית S*T*A*R*S.

==רקע ==
תוכנית STARS (Space Technology and Research Students) היא תוכנית שנועדה לשלב תלמידי תיכון בתכנון וניהול ניסויים אמיתיים.

התוכנית, שהובלה על ידי חברת Spacehab האמריקאית, שילבה 6 ניסויים מבתי ספר ברחבי העולם. החברה בנתה את תאי המטען למעבורת, במסגרת אחד הניסויים הראשיים של משימת STS-107. בית הספר בישראל זכה בתחרות לממש את הניסוי על המעבורת.

===תכנון הניסוי===
הניסוי תוכנן על ידי קבוצה של 35 תלמידי חטיבת ביניים אורט מוצקין ע"ש יוני נתניהו בראשות מורתם לפיזיקה ד"ר אמירה בירנבאום (דוקטור לכימיה) ובהנחיית פרופ' אלי קולודני מן הפקולטה לכימיה בטכניון, האחראי המדעי על הניסוי. הפרויקט נוהל על ידי פרופ' יגאל קומם ופרופ' משה גלמן מהטכניון בשיתוף המינהל למדע ולטכנולוגיה במשרד החינוך וסוכנות החלל הישראלית בראשות אבי הר-אבן.

==מבנה הניסוי==
מטרת הניסוי "הגן הכימי" הייתה לחקור את המנגנון של גידול גבישים של תרכובות היוניות (קובלט כלורי (CoCl<sub>2</sub>) וסידן כלורי (CaCl<sub>2</sub>)) בתמיסת "מי-זכוכית" (תמיסה מימית של נתרן סיליקט, Na<sub>2</sub>SiO<sub>3</sub>) בסביבה של נפילה חופשית. על כדור הארץ- הגבישים "צומחים למעלה", כלומר בכיוון המנוגד לכח הכובד. בחלל – הגבישים צומחים לכל הכיוונים.

החומרים שנבחרו הם חומרים שנועדו לתת "גוון ישראלי" וצבעים כחול -לבן, כסמל דגל מדינת ישראל. התרכובת קובלט כלורי היא אדומה, אולם לאחר הכנסתה ל"מי-זכוכית" הצבע משתנה לכחול. צבעה של התרכובת סידן כלורי הוא לבן.

ביום השיגור היו התלמידים ומלוויהם במרכז החלל ע"ש קנדי וצפו במעבורת החלל העולה השמיימה. שש שעות לאחר שיגור הקולומביה, האסטרונאוטית קלפנה צ'אולה הפעילה תהליך אוטומטי של הכנסת גבישים לתוך תמיסת "מי זכוכית" והתגובה הכימית בין המלחים לבין "מי הזכוכית" החלה.

הניסוי נערך במקביל גם על כדור הארץ (בתנאי כבידה) וגם בחלל. הצילומים ששודרו ממעבורת החלל "קולומביה" לנאס"א בזמן אמת (תוך כדי גידול) הראו הבדלים משמעותיים בין גידול הגבישים בחלל לבין גידולם על פני כדור הארץ: בניסוי שנערך במעבורת החלל התגבש הסידן הכלורי תחילה בצורה של כדור סימטרי לבן ולאחר מכן התחיל להוציא מחושים עבים בכיוונים אקראיים. הקובלט הכלורי התגבש בצורת כדור פרוע כחול עם בליטות וזיפים לצדדים. כיוון הצמיחה בחלל היה שונה אפוא מאשר על פני כדור הארץ. גם זמן צמיחת הגבישים היה שונה: בכדור הארץ הושלמה הצמיחה תוך שלושים דקות ואילו בחלל היא נמשכה יותר מעשרים וארבע שעות.

כעבור שבעה ימים נערך ניסוי שני על ידי אילן רמון, ונמצא כי התוצאות חזרו על עצמן. בדו"ח לאחר הטיסה הוצהר כי 95% מהמידע שקיוו להשיג במהלך ניסוי הושג.

== ליל המדענים 2011 ==
במהלך ליל המדענים בשנת 2011 השתתפו 4,207 איש בשחזור מיוחד של ניסוי "הגַן הכימי" וקבעו בכך שיא גינס עולמי בקטגוריה "שיעור הכימיה הגדול ביותר שנערך ב-13 מקומות במקביל".

==לעיון נוסף==
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:כימיה: ניסויים
קטגוריה:פיזיקה: ניסויים