OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קונצ'רטו קלן

קונצ'רטו קלן (בגרמנית: Concerto Köln) הוא הרכב בארוק קאמרי.
== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה בשנת 1985, אחת מקבוצות רבות שקמו כתוצאה מן העניין הגובר והולך בביצוע אותנטי בשנות ה-80' של המאה ה-20. חברי ההרכב היו בעיקר מוזיקאים, שסיימו זמן לא רב קודם לכן קונסרבטוריונים או בתי ספר למוזיקה באוניברסיטאות של אירופה. הם החלו לסייר ברחבי היבשת, והופיעו לעיתים קרובות בפסטיבלי מוזיקה חשובים. בשנת 1992 ייסדו, בעזרת רדיו גרמניה, את פסטיבל קלן למוזיקה עתיקה. הם אינם מקבלים שום תמיכה ממשלתית ואין להם מנצח קבוע, אם כי יש להם מנהל אמנותי, מרטין זנדהוף.

הרפרטואר שלהם משתרע מן הבארוק המוקדם, דרך התקופה הקלאסית ועד למאה ה-19, למשל מנדלסון. הם עסקו גם במספר שיתופי-פעולה, כגון תקליטור ששילב מוזיקה עממית טורקית עם יצירות בסגנון טורקי מאת מלחינים כמוצרט ואחרים. הם מרבים להקליט, בין השאר, עם רנה יקובס, דניאל הרדינג, לואי לאנגרה, דייוויד סטרן, איבור בולטון, מרקוס קריד, כריסטופר מולדס ואוולינו פידו.

== הקלטות ==
ההרכב הוציא עד כה יותר מ-50 הקלטות. מבחר מהן:
* 1987: "שישה קונצ'רטי ונציאניים" מאת אנטוניו ויוואלדי, ג'ובאני בטיסטה סמרטיני ופייטרו אנטוני לוקטלי.
* 1987: "אקו ונרקיס" מאת כריסטוף ויליבלד גלוק, (הרמוניה מונדי צרפת)
* 1990: Auf schmetternde Töne (רי"ב 207a), Schleicht, spielende Wellen (רי"ב 206) מאת יוהאן סבסטיאן באך
* 1991: "יוליוס קיסר" מאת גאורג פרידריך הנדל
* 1992: קונצ'רטי מאת פרנצ'סקו דוראנטה
* 1994: סינפוניות מאת גטאנו ברונטי
* 1998: "קלאופטרה וקיסר" מאת קרל היינריך גראון
* 1999: קונצ'רטי לפסנתר מס' 2 ו-3 מאת ג'ון פילד עם אנדריאס שטייר
* 1999: כך עושות כולן מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט
* 2002: וריאציות דיאבלי (אלבום) (Winter & Winter) מאת לודוויג ואן בטהובן עם אורי קיין
* 2003: "חלום המזרח", קונצ'רטו קלן ואנסמבל זארבנד, אקו קלאסיק
* 2004: נישואי פיגארו מאת וולפגנג אמדאוס מוצרט, פרס גראמי
* 2005: "הוואלס", קונצ'רטו קלן ואנסמבל זארבנד, אקו קלאסיק
* 2009: סימפוניות מאת הנרי-ג'וזף ריגל, אקו קלאסיק
* 2010: אריות מאת אנטוניו קלדרה, עם פיליפה ירוסקי, וירג'ין קלאסיקס.
* 2010: סוויטות תזמורתיות מאת יוהאן סבסטיאן באך
* 2012: "ארטרסה" מאת לאונרדו וינצ'י

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הרכבים קאמריים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:ביצוע אותנטי
פסגת לזלי (אנטארקטיקה)

פסגת לזלי (באנגלית: Leslie Peak) הוא הר סלעי נמוך שצורתו חרוט, שנמצא דרומית להר קוק ברכס לקי שבאנטארקטיקה. 

== היסטוריה ==
=== גילוי ההר ===
ההר מופה לראשונה בהתבסס על תצלומי אוויר של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה. 

=== מקור השם ===
שמו של ההר ניתן לו על ידי ועדת השמות והמדליות האנטארקטית של אוסטרליה. 

ההר נקרא על שמו של לזלי מילר (Leslie Miller) שהיה קצין רדיו בתחנת מוסון בשנת 1964; וכן השתתף במשלחת החקר שמפתה את רכס לקי בשנת 1965.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:8748 פסגת לזלי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=8364&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR פסגת לזלי] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

לזלי
המלחמה הסינו-ווייטנאמית (1075–1077)

המלחמה הסינו-ווייטנאמית (ידועה גם כמלחמת לי-סונג) הייתה מלחמה בין שושלת לי של וייטנאם (דאי ויאט) לשושלת סונג של סין בין השנים 1075–1077. המלחמה החלה כאשר הקיסר לי הורה לפלוש לסין עם למעלה מ-100,000 חיילים. לאחר ארבעים ושניים ימי מצור על יונגז'ו (עיר הבירה של מחוז גואנגשי), הצליחו כוחות הדאי ויאט לכבוש את העיר. בתגובה לכך, ב-1076 הוביל הקיסר סונג כ-300,000 מחייליו לווייטנאם, וב-1077 הם כמעט הצליחו להגיע עד עיר הבירה טאנג-לונג, אך נהדפו על ידי הגנרל לי ת'ונג קיט. שני הצדדים נאבקו אחד בשני במשך ימים ארוכים, אך לבסוף הגנרל ת'ונג קיט הציע למפקד גואו קואי לחדול מהלחימה ולכונן שלום. קואי הסכים, ושני הצדדים הסיגו את כוחותיהם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחמות וייטנאם
קטגוריה:וייטנאם: קרבות
קטגוריה:מלחמות סין
קטגוריה:המאה ה-11
הליאיה

שרידי הליאיה
הליאיה (ביוונית עתיקה: Ἡλιαία; ביוונית דורית: Ἁλία) היה בית המשפט העליון של אתונה העתיקה. הדעה הרווחת בקרב חוקרים היא ששמו של בית המשפט נלקח מהפועל היווני העתיק ἡλιάζεσθαι, שפירושו 'קהילה'.<sup></sup> הנחה נוספת היא שהשם נבע מהעובדה שהדיונים התקיימו בחוץ, תחת השמש (ἥλιος).<sup></sup>

השופטים נקראו הליאסטים () או דיקסטים (ὀμωμοκότες, δικασταί, = אלה שנשבעו, כלומר המושבעים).

== משפטים מפורסמים שנערכו באיליה ==
=== משפט סוקרטס (399 לפנה"ס) ===

סוקרטס הואשם בחילול הקודש על ידי מלטוס, אניטוס ולייקון, ובסבב ההצבעה על גזר דינו, הוחלט ברוב של 280 קולות מתוך 500 לגזור עליו גזר דין מוות<sup></sup> למרות גזר הדין, סוקרטס שמר על קור רוח לאורך המשפט, וכאשר ניתנה לו ההזדמנות לדבר, הוא לא הציע להגלות את עצמו מאתונה, ואף סירב להצעות חבריו לסייע לו להימלט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה
קטגוריה:אתונה
יוגב בר-ששת

יוגב בר ששת (נולד בשנת 1979) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המשמש סגן מבקר מערכת הביטחון. קודם לכן שימש סגן ראש המנהל האזרחי, סגן מפקד עוצבת הפלדה, מפקד חטיבת יואב, קצין המבצעים של פיקוד הדרום ומפקד גדוד 50.

== ביוגרפיה ==
בר-ששת למד בפנימייה הצבאית לפיקוד-אור עציון. התגייס לצה"ל ושובץ בגדוד 51 בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס מונה למפקד מחלקה בחטיבת ביסלמ"ח. בהמשך שימש כסגן מפקד פלוגה. לאחר מכן שירת כמפקד פלוגה בביסלמ"ח. בהמשך עבר לחטיבת הנח"ל ומונה למפקד פלוגה, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה. לאחר המלחמה מונה למפקד פלנ"ט נח"ל. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 50. לאחר מכן מונה למפקד מחזור האימון המתקדם בבא"ח נח"ל.

בשנת 2012 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד לימן, גדוד מרחבי בעוצבת ברעם, ושימש בתפקיד עד שנת 2014. במאי 2014 מונה למפקד גדוד 50, והוביל אותו בין היתר במבצע שובו אחים ובמבצע צוק איתן, את תפקידו סיים ב-21 ביוני 2016. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של פיקוד הדרום בין השנים 2016–2019. ב-19 ביוני 2019 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת יואב, תפקיד בו שירת עד 12 בספטמבר 2021. בשנת 2021 מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה, ושימש בתפקיד עד שנת 2022. באוגוסט 2022 מונה לסגן ראש המנהל האזרחי. ב-3 בספטמבר 2023 הוחלט על העלאתו לדרגת תא"ל ומינויו לסגן מבקר מערכת הביטחון.

במהלך מלחמת חרבות ברזל שימש בתפקיד מח"ט ב' בחטיבת הנח"ל. במהלך המלחמה נפצע באורח בינוני מרסיסי ירי במהלך פעילות בשכונת זייתון שבדרום העיר עזה.

== חיים אישיים ==
בר-ששת מתגורר בנטע, נשוי ואב לשישה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת הנח"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבת יואב
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד אור עציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
סרט הודי נהדר (שיר)

סרט הודי נהדר הוא שיר פארודי על הסרטים ההודיים שהיו אז פופולריים בארץ, וכן על הביטלס שנסעו להודו והושפעו מתרבותה.

השיר חובר על ידי דן אלמגור והולחן בידי סשה ארגוב.

==תוכן השיר==
השיר מספר על נערה הודית שרוצה להתחתן עם אהובה, אביה איננו מסכים, אך בעקבות הופעתה של להקת הביטלס בכפר ("חיפושיות הקצב" כפי שנקראו אז) הוא נעתר לביתו.

עם זאת, עיקרו של השיר הוא החיקויים ההיתוליים ולא העלילה עצמה.

==ביצועים==
ביצועו המקורי הוא בפי להקת פיקוד דיזנגוף מ-1969, בעיבודו של יאיר רוזנבלום ונכלל בתקליטה הראשון.

הוא הוקלט שוב בידי שלישיית שוקולד מנטה מסטיק בשנת 1975, בעיבודו של מתי כספי, ונכלל בתקליט הבכורה שלה.

שמיניית ווקאל ביצעה גרסה לשיר באלבום "בראשית" (1995) שהוקדש לשירי סשה ארגוב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=1073&wrkid=9160 מילות השיר], באתר שירונט
* [https://www.youtube.com/watch?v=WxKohdld47Q השיר סרט הודי נהדר (להקת פיקוד דיזנגוף)] באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=6_CbMov6gZs השיר סרט הודי (שלישיית שוקולד מנטה מסטיק)] באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=fAqPGHeuuYs השיר סרט הודי (שמיניית ווקאל)] באתר יוטיוב
* [https://www.nli.org.il/he/scores/NNL_MUSIC_AL990024367830205171/NLI#$FL92916565 התווים של השיר "סרט הודי נהדר" מתוך ארכיון אלכסנדר ארגוב שבספריה הלאומית]

קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דן אלמגור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סשה ארגוב
קטגוריה:שירים על הודו
ליסה בונה

ליסה בונה (באנגלית: Lisa Bonet; נולדה ב-15 בנובמבר 1967) היא שחקנית אמריקאית-יהודייה. התפרסמה לראשונה בנעוריה כשגילמה את דניס הקסטבל בסיטקום "משפחת קוסבי".

==ביוגרפיה==
נולדה בשם ליסה מישל בונה (Lisa Michelle Bonet) בסן פרנסיסקו, שבקליפורניה, ארצות הברית לאלן בונה, זמר אופרה אפרו-אמריקאי ממשפחה נוצרית, ולארלן ג'ויס ליטמן (1940-1998), מורה יהודייה ממוצא אשכנזי. הוריה נפרדו סמוך לאחר לידתה ואמה עברה לעמק סן פרננדו וגידלה את בתה לבדה. לה חמש אחיות-למחצה ושני אחים-למחצה מנישואיו של אביה לדברה צ'רץ. בוגרת בית הספר התיכון בירמינגהאם שבוואן נייס, קליפורניה. מאוחר יותר, למדה משחק ב-Celluloid Actor's Studio בצפון הוליווד.

== קריירה ==

בגיל 17 החלה לגלם את דניס האקסטבל בסיטקום "משפחת קוסבי".

==חיים אישיים==
בגיל 20 נישאה לראשונה, בשנים 1987–1993, למוזיקאי האמריקאי ממוצא יהודי לני קרביץ, ונולדה להם בת, השחקנית זואי קרביץ. מאז 2017 נשואה לשחקן ג'ייסון מומואה, הצעיר ממנה ב-12 שנה, ולהם בן ובת. בינואר 2022 הודיעו השניים כי הם נפרדים.

== פילמוגרפיה חלקית ==
===קולנוע===
* 1983 – Sound of Sunshine - Sound of Rain
* 1987- angel heart
* 1993 – Bank Robber
* 1994 – Dead Connection
* 1994 – New Eden
* 1998 – אויב המדינה
* 2000 – נאמנות גבוהה
* 2002 – Lathe of Heaven
* 2003 – בייקר בויז
* 2014 – הדרך לפלומה

===טלוויזיה===
* 1984–1992 - משפחת קוסבי
* 1987 – ליבו של אנג'ל
* 1987–1993 – עולם אחר
*החיים על מאדים – 2008–2009
*הדרך האדומה - 2015-2014
*ריי דונובן – 2016

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://archive.jewishcurrents.org/november-15-african-american-jews-tv/ "NOVEMBER 15: AFRICAN-AMERICAN JEWS ON TV"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:יהודים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:יהודיות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
יחסי גרמניה–נמיביה

יחסי גרמניה–נמיביה מתייחסים לקשרים הדו-צדדיים של גרמניה ונמיביה. קשר זה הוא בעל חשיבות מיוחדת שכן נמיביה נכבשה על ידי הקיסרות הגרמנית במאה ה-19, וגרמניה היא כעת התורמת הגדולה ביותר של נמיביה לסיוע בפיתוח.

פיטר קת'ביווי, נשיא אוניברסיטה הראשון של אוניברסיטת נמיביה וחבר SWAPO ותיק (ארגון העם של דרום מערב אפריקה), היה שגריר נמיביה בברלין מאז 2006.

== היסטוריה ==
=== יחסים קדם-קולוניאליים ===
קשרים ראשונים בין שתי המדינות התרחשו כאשר מיסיונרים גרמנים נשכרו על ידי האגודה המיסיונרית בלונדון, כדי להתחיל לעבוד בדרום נמיביה במהלך סוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19.

=== דרום מערב אפריקה הגרמנית ===
דגל דרום-מערב אפריקה הגרמנית
הצעה לדגל דרום-מערב אפריקה הגרמנית

כחלק מההמרוץ לאפריקה הגיעה האימפריה הגרמנית לאזור שכעת הוא נמיביה, כמעצמה מיישבת בשנות ה-80 של המאה ה-19, והקימה את דרום-מערב אפריקה הגרמנית. השלטון הקולוניאלי הגרמני סומן על ידי מתחים והביא לרצח העם של ההררו והנאמה בין השנים 1904 עד 1907, והתוצאה הייתה מותם של 65,000 אנשי הררו (80% מכלל אוכלוסיית הררו), ו-10,000 נאמה (50% מכלל אוכלוסיית נאמה). המושבה נשלטה על ידי גרמניה עד שנת 1915 כאשר נכבשה על ידי כוחות איחוד דרום אפריקה.

=== מלחמת העולם הראשונה עד לעצמאות נמיביה ===
בתקופת השלטון בדרום אפריקה הייתה גרמנית אחת משלוש השפות הרשמיות של נמיביה, לצד אנגלית והולנדית, והאחרונה הוחלפה באפריקאנס בשנת 1925.

העצמאות של נמיביה בשנת 1990 הייתה במקביל לאיחוד הגרמני, מה שהביא להתפתחות איטית של יחסים דיפלומטיים. עם זאת, בשנים 1989 וגם 2004, ממשלת גרמניה הכירה באחריותה לנמיביה כמדינת שותפות בעדיפות.

בשנת 2004 ביקרה בנמיביה שרת הפיתוח הגרמנית היידמארי וויצזורק-זאול, וביקש את סליחת העבר מהמדינה. בנאומה במלאת מאה שנה לרצח העם של ההררו והנאמה באוקקרארה היא הייתה האישיות הרשמית הראשונה בממשלת גרמניה שהתנצלה רשמית, וכינתה את האירוע "וולקרמורד" (רצח עם), מילה שנמנעה בעבר בזהירות על מנת לא להזמין טענות פיצויים.

כיום לא מעט בגלל שיתוף הפעולה והחילופים המשופרים באופן משמעותי, כמו גם בגורל הנוכחות הקבועה של "הקהילה הגרמנית בנמיביה", שתי המדינות מנהלות דיאלוג חדש, שלעיתים גם הוא קופא על שמריו.

== כלכלה ==
שגרירות נמיביה בברלין

=== סיוע בפיתוח ===
לפי חישוב על בסיס לנפש, נמיביה היא המקבלת הגדולה ביותר של סיוע בפיתוח מגרמניה באפריקה. משנת 1990 ועד 2004, נמיביה קיבלה יותר מ-500 מיליון € (619 מיליון $) כסיוע, current התרומה השנתית היא 11.5 מיליון אירו.

מלבד התרומות הרגילות עבור נמיביה (העומדות כעת על סכום של 11.5 מיליון אירו בשנה), גרמניה תומכת בקמפיינים מיוחדים, למשל "יוזמה לפיוס", שמטרתה ליצור או לשפר את קידוחי העיר, מוזיאוני מורשת, מרכזי יצירה ותרבות וכן בתי ספר, אכסניות ומרפאות. יוזמה זו גורמת לגרמניה לתת 20 מיליון אירו נוספים במשך עשר שנים משנת 2007 עד 2016.

=== תיירות ===
בשנת 2008 העריך משרד החוץ הגרמני כי בממוצע 60,000 תיירים גרמנים ביקרו בנמיביה בשנה, והתוצאה היא מאזן תשלומים חיובי בין המדינות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
Baba O'Riley

Baba O'Riley הוא שיר להקת הרוק הבריטית המי, והוא שיר הפתיחה של אלבום האולפן החמישי של הלהקה, Who's Next, ויצא באירופה כסינגל ב-23 באוקטובר 1971, יחד עם "My Wife".

רוג'ר דלטרי שר את מרבית השיר, כשפיט טאונסנד שר את הגשר: "Don't cry/don't raise your eye/it's only teenage wasteland". שם השיר הוא שילוב של שמות שניים מההשפעות הפילוסופיות והמוזיקליות של טאונסנד: מהר באבא וטרי ריילי.

"Baba O'Riley" מופיע ברשימת 100 השירים של כל הזמנים של מגזין טיים, ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון, וכאחד מ-500 השירים שעיצבו את הרוק אנד רול של היכל התהילה של הרוק אנד רול.

השיר גם מופיע באלבומי ההופעות החיות: Who's Last, Live from Royal Albert Hall, Live from Toronto ו-Greatest Hits Live. בהופעות דלטרי מנגן את סולו הכינור על מפוחית.

== קרדיטים ==
* רוג'ר דלטרי - שירה, מפוחית (בהופעות חיות)
* פיט טאונסנד - אורגן Lowrey, פסנתר, גיטרה, שירה משנית
* ג'ון אנטוויסל - בס
* קית' מון - תופים
* דייב ארבוס - כינור

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1971
קטגוריה:סינגלים מ-1971
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי טרגדיה על בני נוער
קטגוריה:שירים המבוססים על אירועים אמיתיים
קטגוריה:שירים על בני נוער
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
Light My Fire (אלבום)

Light My Fire (בעברית: תצית את האש שבי) הוא אלבום האולפן השני של צמד זמרות הפופ הספרדיות באקארה . האלבום יצא לאור באוגוסט 1978, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס. מתוך האלבום יצא השיר "" שזכה להצלחה נאה ברחבי העולם.

עם יציאתו, נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד האלבומים שבפינלנד.

== רקע והפקה ==
האלבום בדומה ל-Baccara, הופק על ידי רולף סוג'ה. האלבום מכיל בתוכו שירים בסגנון הדיסקו והפופ. באתר האינטרנט AllMusic, סקרו את האלבום בחיוב, תוך שהעניקו לו ציון שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה.

בפינלנד נמכר האלבום בכ-25,000 עותקים.

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!פינלנד (Musiikkituottajat)
|זהב
|25,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי באקארה
TrapGold

TrapGold (בעברית: מלכודת הזהב) הוא המיקסטייפ השני של הזמרת-יוצרת האוסטרלית איגי אזליה. המיקסטייפ יצא לאור ב-11 באוקטובר 2012. בסמוך לצאתו, עלה המיקסטייפ לפלטפורמה המקוונת SoundCloud.

באחד מהשירים אשר נכללים במיקסטייפ הזה משתתף הראפר האמריקאי ג'וסי ג'יי.

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
| rowspan="30" |11 באוקטובר 2012
| rowspan="2" |הורדה דיגיטלית
| rowspan="2" |הוצאה עצמית
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיקסטייפים מ-2012
קטגוריה:אלבומי איגי אזליה
קטגוריה:מיקסטייפים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דיפלו
קטגוריה:מיקסטייפים בהוצאה עצמית
אנביאניום

אנביאניום הוא שמו של יסוד כימי היפותטי בטבלה המחזורית. מספרו האטומי 121 והוא היסוד ה-18 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-29 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.

מיקומו של האנביאניום כמתכת מעבר מרמז כי יהיה לו תכונות דומות ליסודות הקלים יותר בקבוצה זו, כגון סקנדיום, טיטניום, ונדיום, כרום ומנגן.

היסוד הוא יסוד כימי היפותטי עם הסמל Ubu ומספר אטומי 121. בטבלה המחזורית, הוא צפוי להיות הראשון מבין הסופרקטינידים, והיסוד השלישי במחזור השמינית: ליד לנתן ואקטיניום, הוא יכול להיחשב כיסוד החמישי בקבוצה השלישית וכהיסוד הראשון בקבוצה מתכות מעבר בשורה החמישית. הוא משך תשומת לב בגלל תיאוריות מסוימות שחזו שהוא יכול להיות אי של יציבות, אם כי חישובים חדשים צופים שהוא יופיע במקום נמוך יותר, קרוב לקופרניקיום והפלרוביום.

האנביאניום טרם סונתז. אף על פי כן, מכיוון שהוא נמצא רק שלושה יסודות אחרי היסוד הכבד הידוע ביותר, האוגאנסון, הסינתוז שלו עשוי להגיע בעתיד הקרוב. הוא צפוי להיות אחד מהיסודות האחרונים הניתנים להשגה עם הטכנולוגיה הנוכחית, כאשר הגבול נמצא איפהשהו בין מספר 120 ל-124. ככל הנראה יהיה קשה הרבה יותר לסנתז מהיסודות הידועים עד 118, ובכל מקרה קשים יותר מיסודות 119 ו-120. הצוות ב- RIKEN ביפן מתכנן לנסות את הסינתזה של יסוד 121 לאחר שיסיים את ניסיונותיו הרבים ביסודות 119 ו -120, אשר טרם צלחו.

המקום של אנביאניום בטבלה המחזורית אומר כי תכונותיו של היסוד דומות לאלו של הקרובים אליו, כגון הסקנדיום, האיטריום, הלנתן, והאקטיניום. עם זאת, השפעות יחסיות עשויות לגרום לחלק מתכונותיו להבדיל מאלו שצפויים כתוצאה מכך שכנראה הוא פחות יציב מהם, על פי מגמות תקופתיות.

== רקע ==
יסודות על-כבדים, כמו אנביאניום, מיוצרים על ידי היתוך גרעיני. ניתן לחלק את תגובות ההיתוך שלהם, אך זה תלוי באנרגיית העירור של גרעין היסוד. בתגובות היתוך, מואצים אקטינידים קלים מאוד עם אנרגיה גבוהה מאוד לעבר אקטינידים כבדים יותר, מה שמביא גרעינים מורכבים באנרגיות עירור גבוהות (בערך 40–50 MeV), אשר עשוי לבקע או להתיך כמות נייטרונים מסוימת (3 עד 5).<ref name="fusion"></ref> כאשר הגרעינים המותחים מתקררים, הם פולטים נייטרון אחד או שניים בלבד.<ref name="AM89"></ref>

ניסיונות הסינתוז של יסודות 119 ו-120 דוחפים את גבולות הטכנולוגיה הנוכחית, בשל חתך פעולה גבוה של תגובות הייצור וזמן מחצית החיים הקצרה שלהם,<ref name="Zagrebaev"></ref> אשר צפויה להימשך בסדר גודל של מיקרו-שניות.<ref name="Karpov"></ref> יסודות כבדים יותר, המתחילים ביסוד 121, ככל הנראה יהיו קצרי מועד מכדי שניתן יהיה לאתר אותם עם הטכנולוגיה הנוכחית, ולדעוך בתוך מיקרו-שנייה לפני שהם מגיעים לגלאים.<ref name="Zagrebaev" /> איפה ידוע גבול זה של מיקרו-שניות אחד של שקר מחצית החיים, וזה עשוי לאפשר סינתזה של כמה איזוטופים של יסודות 121 עד 124, כאשר המגבלה המדויקת תלויה במודל שנבחר לחיזוי המוני גרעינים.<ref name="Karpov" /> ייתכן גם שיסוד 120 הוא האלמנט האחרון אליו ניתן להגיע בטכניקות ניסוי נוכחיות, ואילו יסודות 121 ואילך ידרשו שיטות חדשות.<ref name="Zagrebaev" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:מתכות מעבר
קטגוריה:יסודות משוערים
קטגוריה:יסודות על-כבדים
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
ג'ורג' סנסקי

ג'ורג' לורנס סנסקי (באנגלית: George Lawrence Senesky; 4 באפריל 1922 – 25 ביוני 2001) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי, אשר שיחק עבור פילדלפיה ווריורס מליגת ה-NBA בין השנים 1946–1954, ואימן אותה בין השנים 1955–1958. בעונת זכה באליפות ה-BAA כשחקן פילדלפיה, ובעונת זכה באליפות ה-NBA כמאמנה.

==קריירת משחק==
סנסקי נולד בעיר מהנוי שבפנסילבניה, ובין השנים 1939–1943 למד באוניברסיטת סנט ג'וזף אשר בפילדלפיה הסמוכה. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של סנט ג'וזף היה הקלעי המצטיין של כל ליגת המכללות הבכירה, עם ממוצע של 23.4 נקודות למשחק.

עם סיום לימודיו התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית, ולאחר שנה אחת פתח את קריירת המשחק המקצועית שלו בקבוצת "פילדלפיה ספאס" מ"ליגת הכדורסל האמריקאית".

בשנת 1946 הצטרף לפילדלפיה ווריורס, לקראת עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (אשר הפכה בהמשך לליגת ה-NBA). באותה עונה קלע סנסקי 6.3 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות הליגה. לאורך סדרת הגמר מול שיקגו סטאגס היה הקלעי השני של הווריורס (אחרי ג'ו פולקס) עם 11.4 נקודות למשחק, כולל שיא קריירה של 24 נקודות במשחק הרביעי. בסיום עונת , לאחר 8 עונות בפילדלפיה, פרש סנסקי ממשחק עם ממוצעים של 7.2 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.

==קריירת אימון==
בשנת 1955 מונה סנסקי למאמן הראשי של הווריורס, במקומו של אדי גוטליב. את עונת סיימה פילדלפיה עם המאזן הטוב בליגה, הודות ליכולת טובה של שחקניה פול אריזין וניל ג'ונסטון, ובפלייאוף גברה על סירקיוז נשיונלס ופורט ויין פיסטונס בדרך לזכייתה השנייה בתואר האליפות. בשתי העונות הבאות רשמו הווריורס מאזן ניצחונות חיובי, אך לא הצליחו להעפיל שוב לגמר ה-NBA. בסיום עונת עזב סנסקי את הקבוצה, ומאז לא שב לאמן.

ב-25 ביוני 2001 נפטר סנסקי כתוצאה ממחלת הסרטן, בגיל 79.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:פנסילבניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת סנט ג'וזף
קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה ווריורס
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני פילדלפיה ווריורס
קטגוריה:מאמני משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
קירי (סדרת טלוויזיה)

קירי (באנגלית: Kiri) היא מיני-סדרת טלוויזיה דרמת פשע בריטית בכיכובה של שרה לנקשייר. הסדרה שודרה לראשונה בערוץ 4 הבריטי מ-10 עד 31 בינואר 2018.

==תקציר עלילה==
עלילת הסדרה מתרחשת בעיר בריסטול. הסיפור עוסק בחטיפתה של ילדה שחורה בת תשע, קירי אקינדל (פליסיה מוקאסה). קירי חיה במשפחת אומנה אצל ג'ים ואליס וורנר (סטיבן מקינטוש וליה ויליאמס) יחד עם בנם בן העשרה סיי (פין בנט). בני הזוג וורנר הם לבנים בני המעמד הבינוני שקיבלו את קירי בגיל ארבע, והם מתכוונים לאמץ אותה באופן רשמי. מרים גרייסון (לנקשייר) היא עובדת סוציאלית בגיל העמידה שמטפלת בקירי. הבוסית שלה היא ג'ולי ברנט (קלייר ראשברוק). מרים לוקחת את קירי פעם בחודש לביקור בביתם של סבא שלה, טובי אקינדל (לוסיאן מסאמטי) ואשתו השנייה, רושל. לראשונה היא משאירה את הילדה בבית הסב ללא פיקוח. אביה בן ה-28 של קירי נתניאל (פאאפה אסיידו) הוא אדם אלים, סוחר סמים ומורשע לשעבר. יש לו עבר של אלימות קשה והוא אינו מורשה ליצור קשר עם קירי.

===פרק 1===
מרים מחליטה לאפשר לטובי ביקור של קירי ללא פיקוח. אחרי שמרים מביאה את קירי אל ביתו של טובי, קירי נעלמת. במהלך חיפוש של המשטרה מתגלה גופתה של קירי בבריסטול דאונס. נתניאל בורח מהמשטרה, שחושדת בו בחטיפה וברצח של הילדה. התקשורת מסקרת את המקרה בצורה בולטת, ואנשי התקשורת ניגשים אל מרים כשהם מגלים מה היה תפקידה בו. הממונים עליה חוקרים אותה ואחר כך היא מושעית מעבודתה. מפקחת בילוש מביאה את טובי לחדר המתים כדי לזהות את הגופה.

===פרק 2===
טובי מחפש את נתניאל ומוצא אותו בבית בושת. נתניאל אומר לטובי שהוא לא הרג את קירי. טובי אומר לבני הזוג וורנר שהוא רוצה לארגן את הלוויה יחד איתם, ולקבור את הילדה בחצר הכנסייה בטקס נוצרי. הם מתנגדים לכך בשל היותם אתאיסטים. גם סיי הופך להיות חשוד. מרים אומרת לאנשי התקשורת שהיא עשתה את המעשה הנכון בנוגע לקירי.

===פרק 3===
השוטרים עוצרים את נתניאל בביתו של טובי. אבל מתברר שאחרי שנתניאל חטף את קירי, השניים נפרדו. סיי משקר לגבי מקום הימצאו ביום החטיפה, והוריו חושדים בו שהוא הרג את קירי.

===פרק 4===
נתניאל מואשם ברצח קירי. סיי מאשים את אביו ג'ים בהריגתה. ג'ים מכחיש כל קשר לכך, אבל לבסוף הוא נשבר, ומתוודה על כך שהיה עם קירי באותו היום - היא ברחה ממנו, נפלה וראשה נחבט באבן.

==צוות השחקנים==
* פליסיה מוקאסה – קירי אקינדל, ילדה בת תשע שנעלמת בפרק הראשון
* שרה לנקשייר – מרים גרייסון, עובדת סוציאלית המטפלת בקירי
* לוסיאן מסאמטי – טובי אקינדל, סבא של קירי
* אנדי אושו – רושל אקינדל, אשתו השנייה של טובי
* פאאפה אדיידו – נתניאל אקינדל, אביה של קירי
* וונמי מוסקו – מפקחת בילוש ונסה מרסר, קצינת משטרה העומדת בראש החקירה על היעלמותה של קירי
* ליה ויליאמס – אליס וורנר, אם האומנה של קירי, ועתידה להיות אמה המאמצת
* סטיבן מקינטוש – ג'ים וורנר, אב האומנה של קירי, ועתיד להיות אביה המאמץ
* פין בנט – סיימון וורנר, בנם של אליס וג'ים
* קלייר ראשברוק – ג'וליה ברנט, המנהלת של מרים
* קאקה תאובולד – לוסי מקסוול, עובדת סוציאלית צעירה שמרים משמשת לה כמנטור
* סו ג'ונסטון – סיליה גרייסון, אמה של מרים

==קבלה==
הסדרה התקבלה היטב בקרב מבקרי הטלוויזיה. עם זאת היא גררה ביקורת מצד עובדים סוציאליים, שטענו שהתוכנית מציגה את המקצוע באור שלילי, ואמרו שמפירי חוק לא כשירים כמו מרים לא היו נשארים זמן רב בעבודתם.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
גרודק (פודלסיה)

גרודק (בפולנית: Gródek; בבלארוסית: Гарадок, הרדוק) הוא כפר במחוז ביאליסטוק, בפרובינציית פודלסיה, בצפון מזרח פולין, קרוב לגבול בלארוס. זהו מושב הגמינה (מחוז מנהלי) הנקראת "גמינת גרודק". הכפר שוכן כ-33 ק"מ מזרחית לבירה האזורית ביאליסטוק. בכפר כ-2,600 תושבים (נכון ל-2011).

==היסטוריה==
במאה ה-15 הוקמה בגרודק טירה של משפחת האצולה חודקייביץ (Chodkiewicz). בסוף מאה זו הקימה משפחת חודקייביץ מנזר אורתודוקסי בכפר. בשנת 1563 קיבלה גרודק מעמד של עיר. מעמד זה נשלל ממנה ב-1897.

==מוסדות עירוניים==
הכפר היא מקום משכנה של קהילה (parish) וכנסייה אורתודוקסית בשם "כנסיית הלידה של מריה הקדושה", וכן של הכנסייה הקתולית "לבו הקדוש של ישו". בגרודק מתקיימים מספר אירועי תרבות של המיעוט הבלארוסי, בהם פסטיבל מוזיקת רוק המתקיים משנת 1990.

==גאוגרפיה==
הנהר סופראשל , יובל של הנהר נרב, חוצה את הכפר.

==יהודי גרודק==
טרם השואה חיו בגרודק כ-1,500 יהודים, שהיוו כ-75% מסך תושבי הכפר. רובם עבדו במסחר ומלאכה, ומעטים היו מורים ורופאים. יהודי הכפר קיימו פעילות פוליטית, הפעילו מוסדות חינוך יהודיים ביידיש ובעברית, וכן קיימו תנועות נוער יהודיות, ציוניות ואחרות. בכפר היו לפחות שבעה בתי כנסת עשויים מעץ.

===בשואה===
הסלע המוקדש לקהילת גרודק במצבה של טרבלינקה
ב-12 בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את גרודק. הכפר היה בשטח פולין שבהסכם ריבנטרופ–מולוטוב נקבע שישתייך לברית המועצות, והכפר הועבר באותו חודש לשליטת ברית המועצות. הסובייטים הלאימו את הכלכלה בכפר.
ביוני 1941, ב"מבצע ברברוסה", כבשו הגרמנים שוב את גרודק. הם החלו לפגוע ביהודי המקום וחייבו את היהודים בתשלומי כופר ובעבודות כפייה.
באוגוסט 1941 הוקם בגרודק גטו ובנובמבר 1942 חוסל. תושביו הועברו לביאליסטוק ולאחר כשלושה שבועות גורשו כמעט כולם למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==לקריאה נוספת==
* רחל גרוסבאום-פסטרנק, "גרוּדֶק, נפת ביאליסטוק, מחוז ביאליסטוק", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 231–234.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
Classics: The Best of Sarah Brightman

Classics: The Best of Sarah Brightman הוא אלבום האוסף השלישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן.<ref name=":0"></ref> אלבום האוסף יצא לאור ב-2 באוקטובר 2006, בהוצאת חברות התקליטים אנג'ל רקורדס ו-EMI רקורדס. כמו כן, באלבום האוסף נכללים שירים שונים, אותם ביצעה ברייטמן במהלך הקריירה שלה.

אלבום האוסף הגיע למקום ה-13 במצעד האלבומים שבפלנדריה.

== רקע והוצאה ==
את Classics: The Best of Sarah Brightman הפיצו ברחבי אירופה בלבד, במטרה לעזור בקידום הקריירה של ברייטמן באזור זה. הוא כולל אוסף של שירים שנלקחו מאלבומים שהוציאה מתחילת הקריירה שלה ועד לעת בה הוא יצא.<ref name=":0" /> עטיפת אלבום האוסף עוצבה בהשראת העטיפה של Classics משנת 2001.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2002, הוציאה ברייטמן את, Classics: The Best of Sarah Brightman VHS, שנתמך על אלבום Classics.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!בריטניה (BPI)
|כסף
|60,000
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2006
קטגוריה:אלבומי אוסף של שרה ברייטמן
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פרנק פיטרסון
קטגוריה:אלבומי חברת אנג'ל רקורדס
קיריל חנקין

קיריל חנקין (ברוסית: Кирилл Хенкин;( 24 בפברואר 1916 – 5 ביוני 2008) היה סופר, עיתונאי ומתרגם סובייטי ממוצא יהודי.

הוא היה בן דוד של האחים חנקין.

==חייו==
קיריל חנקין נולד בפטרוגרד למשפחת שחקני תיאטרון ממוצא יהודי. בהיותו ילד הוא עבר עם הוריו לפראג, לברלין ובסופו של דבר לפריז.

בהיותו סטודנט באוניברסיטה קיריל חנקין התנדב והשתתף במלחמת האזרחים בספרד, הוא לחם בשורות יחידה שהורכבה בעיקר מפולנים. באותה תקופה הוא גויס לשורות הנ.ק.וו.ד. ושיתף פעולה עם אלכסנדר אורלוב, ראש שרותי הביון הסובייטי בספרד.

לאחר סיום הלחימה הוא חזר לצרפת וסיים את לימודיו באוניברסיטת פריז. באותה תקופה אביו שהיה בסדרת הופעות בארצות הברית חלה וקיריל חנקין עבר לארצות הברית.

בשנת 1940 כל המשפחה חזרה לברית המועצות. בשנת 1941, לאחר פלישת הנאצים לברית המועצות, חנקין חזר לפעילות בשרות הביון הסובייטי. לאחר סיום קורס, הוא היה צריך לעבור ליוגוסלביה. בהיותו חולה הוא נותר בברית המועצות, יתר חברי המשלחת נתפסו על ידי הגרמנים ונהרגו.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה קיריל חנקין עבד במשרד למתרגמים צבאיים ופעל במסגרת שרות רדיו מוסקבה בשפה הצרפתית. בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוא ואשתו נשלחו לפראג. בעקבות השתתפות בהפגנות לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה הם הוחזרו למוסקבה.

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 קיריל חנקין ביקש אישור לעזוב את ברית המועצות, אך סורב. הוא התחיל לשתף פעולה עם אנדריי סחרוב ומתנגדי משטר נוספים. בשנת 1973 הוא קיבל אישור לעזוב לישראל. לאחר סיור של חצי שנה בארצות הברית, קיריל חנקין חזר לישראל והיה כותב של רדיו אירופה החופשית בישראל.

בהמשך הוא עבר למינכן בנוסף לעבודה רדיו הוא כתב מספר ספרים לנושאים פוליטיים שזכו להצלחה ותורגמו למספר שפות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.svoboda.org/a/458219.html קורות חיים (ברוסית)]

קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:עיתונאים יהודים סובייטים
קטגוריה:עיתונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מתנגדי משטר בברית המועצות
קטגוריה:סובייטים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לגרמניה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
מאמי (מאכל)

מאמי פיני
מָאמִּי (בפינית: Mämmi, בשוודית: memma) הוא קינוח המשתייך למטבח הפיני ומוגש לרוב בחג הפסחא.

מנת מאמי מסורתית עשויה ממים, קמח שיפון, אבקת לתת, מלח וגרדת קליפות חושחש מיובשת. מערבלים היטב את חומרי הגלם ומניחים לתערובת לשבת ולהשחים עקב תגובת מייאר. לוקח זמן רב להכין את המאמי, תחילה לשים ומערבבים את המרכיבים, לאחר מכן אופים את התערובת ומניחים לה להתקשות במשך ארבעה ימים. את המאמי המסורתי לא ממתיקים בעזרת סוכר או חומרים אחרים, אך במפעלים מוסיפים לתערובת דבשה. מנת מאמי ביתית מכילה עד 2 אחוזים של סוכר, בעוד שבמאמי תעשייתי אחוזי הסוכר יכולים להגיע עד 20 אחוזים. כמו כן, המאמי מכיל 10 אחוזים של חלבון והוא עשיר ביסודות קורט.

נהוג לאכול את המאמי קר לצד כוס חלב או קרם עם סוכר וכן עם רוטב וניל. בעבר, היה נהוג למרוח את הקינוח על פרוסות לחם. המאמי הוא מרכיב המוסף לבירה במפעל גדול בפינלנד.

==היסטוריה==
אזכור ראשון למאמי נמצא בתזה בלטינית מן המאה ה-16. יש הטוענים שהמאכל הומצא בדרום פינלנד עוד מהמאה ה-13. 

בימים עברו היה נהוג לאכול את המאמי בימי התענית שלפני חג הפסחא. הסיבים התזונתיים שבקינוח נקשרו להיטהרות וניקיון הגוף. מאחר שהמאכל אינו מכיל הרבה נוזלים והוא אינו מתקלקל במהירות, היה נהוג לצרוך אותו גם ביום שישי הטוב.

בפינלנד של ימינו, רוב הפינים כבר לא מכינים את המאמי באופן מסורתי בביתם, אלא קונים אותו בחנויות. על אריזות מאמי שהוכן בשיטה המסורתית נהוג לכתוב את המילים perinteinen (מסורתי) או luomu (אורגני). קהילות פינים שהיגרו לאוסטרליה או לצפון אמריקה עודן מכינות מאמי בשיטה הישנה ולא נוהגים לקנות או להזמין אותו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי חג הפסחא
קטגוריה:המטבח הפיני
Classics

Classics (בעברית: קְלָסִיקוֹת) הוא אלבום האוסף השני של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן.<ref></ref> אלבום האוסף יצא לאור ב-20 בנובמבר 2001, בהוצאת חברת התקליטים אנג'ל רקורדס. כמו כן, באלבום האוסף נכללים שירים שונים, אותם ביצעה ברייטמן במהלך הקריירה שלה.

אלבום האוסף הגיע למקום השני במצעד האלבומים הקלאסיים.

== רקע והוצאה ==
חלק מהשירים ב-Classics, הופקו על ידי פרנק פיטרסון שהפיק לברייטמן בעברה אלבומים כדוגמת: The Very Best of 1990–2000 (2001), La Luna (2000), Timeless / Time to Say Goodbye (1997) ו-Eden (1998). עטיפת אלבום הלהיטים, Classics: The Best of Sarah Brightman, שואבת השראה מעטיפתו של Classics.<ref></ref>

במהדורה הבינלאומית של Classics, ישנו ביצוע בלייב של ברייטמן לשיר "Regnava nel silenzio".<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה
|70,000
|-
!ארגנטינה (CAPIF)
|זהב
|20,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|זהב
|500,000
|-
!הונג קונג (IFPI Hong Kong)
|פלטינה
|20,000
|-
!טאיוואן (RIT)
|פלטינה
|50,000
|-
!יפן (RIAJ)
|פלטינה
|300,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|פלטינה
|15,000
|-
!קוריאה הדרומית (Gaon)
|פלטינה
|54,018
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה
|120,000
|}

== אלבום וידאו ==

Classics: The Best of Sarah Brightman VHS הוא אלבום הווידאו החמישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן.<ref name=":0"></ref> אלבום הווידאו יצא לאור ב-1 באפריל 2002, על ידי חברת התקליטים נמו רקורדס.<ref name=":0" /> אלבום הווידאו הופק על ידי פרנק פיטרסון וכולל אוסף של קליפים שהופצו עבור השירים שנכללו בו.<ref name=":0" />

בנוסף לכך, יצא האלבום באופן מצומצם ועל כן, לא הצליח להיכנס למצעדי האלבומים.<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2001
קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2001
קטגוריה:אלבומי אוסף של שרה ברייטמן
קטגוריה:אלבומי וידאו של שרה ברייטמן
קטגוריה:אלבומי אוסף וידאו קליפים
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פרנק פיטרסון
קטגוריה:אלבומי חברת אנג'ל רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת נמו רקורדס
יחסי יפן–סומליה

יחסי יפן–סומליה הם היחסים הבילטרליים שבין יפן לבין הרפובליקה הפדרלית של סומליה.

== היסטוריה ==
הקשרים הדיפלומטיים בין יפן לסומליה נוסדו ביולי 1960, כשיפן הכירה בעצמאות סומליה. בשנת 1982 פתחה סומליה שגרירות בטוקיו, שנסגרה בשנת 1990. יפן מעולם לא הקימה שגרירות בסומליה; שגרירות יפן בקניה הייתה אמונה על יחסיה עם סומליה.

ב-1991, לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסומליה, התחייבו רשויות יפן להעביר למדינה כספי פיתוח באמצעות ארגונים בינלאומיים שונים. הקמת הממשלה הפדרלית בסומליה באוגוסט 2012 התקבלה בברכה על ידי רשויות יפן, אשר אישרו את תמיכתן בממשלת סומליה, שלמותה הטריטוריאלית וריבונותה.

בשנת 2013 הודיע ראש ממשלת יפן שינזו אבה כי יפן תחזור לסייע לסומליה, בייחוד בתחומי הביטחון, הפיתוח והסחר.

== שליחויות דיפלומטיות ==
יפן מנהלת שליחות דיפלומטית בסומליה באמצעות שגרירותה בקניה.

סומליה החזיקה בעבר בשגרירות בטוקיו בין השנים 1982–1990.

== קישורים חיצוניים ==

* משרד החוץ היפני, [https://www.mofa.go.jp/region/africa/somali/data.html יחסי יפן–סומליה]

== הערות שוליים ==
נוקיה 3310

נוקיה 3310 הוא טלפון סלולרי מתוצרת נוקיה. הוא הוכרז לראשונה ב-1 בספטמבר 2000 ויצא לשוק מעט לאחר מכן. ברחבי העולם נמכרו מעל 126 מיליון יחידות מהמכשיר, והוא היה לאחד מהטלפונים הסלולריים המצליחים בהיסטוריה.

==ייחודיות==
הדגם היה נחשב לדגם ייחודי מאחר שכלל תכונות שלא היו נפוצות באותה תקופה, כמו מחשבון, שעון עצר ועוד. מלבד המשחק סנייק שולבו בו משחקים נוספים שהפכו אותו לפופולרי. הוא גם היה נחשב עמיד במיוחד ועמד במבחני שבירה שונים.

==גרסת 2017==
הגרסה החדשה של המכשיר מ-2017
בשנת 2017 השיקה נוקיה דגם מחודש של המכשיר שכלל את החידושים הטכנולוגיים של התקופה, תצוגה צבעונית, מצלמה ועוד. מכשירים רבים מדגם זה הוכשרו לשמש כטלפון כשר והם נפוצים במגזר החרדי בישראל.

== ראו גם ==
* נוקיה
* נוקיה 105

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.gsmarena.com/nokia_3310-192.php מפרט טכני של נוקיה 3310] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2000
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2017
קטגוריה:טלפונים סלולריים כשרים
קטגוריה:טלפונים סלולריים של נוקיה
שק"ל

סמליל עמותת שק"ל
שק"ל - שילוב קהילתי לאנשים עם מוגבלויות היא עמותה המספקת שירותי שילוב קהילתי לאנשים עם צרכים מיוחדים: אנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית, על הספקטרום האוטיסטי, מתמודדים עם קשיים נפשיים ועם קשיים פיזיולוגיים. השירותים ניתנים בתחומי: דיור בקהילה, תעסוקה שיקומית, תעסוקה מוגנת, תרבות ופנאי, טיפול, ייעוץ והנגשה. העמותה קיימת מזה 40 שנה.

==היסטוריה==
שק"ל הוקמה בשנת 1979 על ידי משרד העבודה והרווחה, ג'וינט-ישראל ועיריית ירושלים, כמלכ"ר שמטרתו ליזום ולפתח תוכניות שונות בקהילה, על-מנת לקרב אליה בחזרה אנשים שנדחקו לשולים והופרדו ממנה למוסדות ותוכניות נבדלים ומבודדים. בהמשך הפכה העמותה לא רק לכזו שמפתחת שירותים אלא גם מפעילה מגוון של שירותים בקהילה. 

שק"ל החלה את פעילותה בירושלים. בהמשך הרחיבה את פעילותה ברחבי הארץ. בין מוקדי הפעילות של שק"ל: פתח תקווה, בת-ים, רמת גן, שוהם וחבל מודיעין, קבוצת יבנה, רחובות, רמת רחל, כפר שמואל, ועוד. בשק"ל יש כיום 550 עובדים ו-700 מתנדבים המסייעים לכ-8,000 אנשים עם צרכים שונים ולקויות שונות. ליהיא לפיד משמשת כנשיאת כבוד של העמותה והיא פועלת בכפוף לנוהלי משרד הרווחה ובתמיכת תורמים מהארץ ומחו"ל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://www.facebook.com/%D7%9C%D7%9E%D7%A8%D7%97%D7%91%D7%99%D7%9D-%D7%9E%D7%A8%D7%9B%D7%96-%D7%A9%D7%A7%D7%9C-%D7%9C%D7%A4%D7%A0%D7%90%D7%99-%D7%95%D7%AA%D7%A2%D7%A1%D7%95%D7%A7%D7%94-%D7%91%D7%97%D7%95%D7%95%D7%AA-%D7%90%D7%99%D7%99%D7%9C-112259403936987 למרחבים-מרכז שק"ל לפנאי ותעסוקה בחוות אייל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:הקשת האוטיסטית: ארגונים
שרון טיילור

שרון טיילור (באנגלית: Sharon Taylor; נולדה ב-5 ביוני 1981 בוונקובר, קולומביה הבריטית) היא שחקנית קנדית.

== ביוגרפיה ==
טיילור היא בוגרת תואר ראשון באמנות בלימודי תיאטרון מאוניברסיטת סיימון פרייז'ר .

היא שיחקה בהצגות תיאטרון רבות בתחילת קריירת המשחק שלה, ולאחר מכן עברה להתמקד במשחק בסדרות טלוויזיה.

טיילור מיומנת באמנויות לחימה: ג'ו-ג'יטסו, איגרוף תאילנדי, קיקבוקסינג וקראטה. היא בדרגת חגורה שחורה דאן 2 בקראטה, מאפיין שהעתיקו מפיקי הסדרה "סטארגייט אטלנטיס" ממנה אל הדמות שגילמה, אמיליה באנקס.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!שם
!דמות
!הערות
|-
|2006
|לשמור ולנצור
|סאלי
|סרט טלוויזיה
|-
|2008
|אליס והאק
|טארה
|סרט קצר
|-
|2008–2009
|סטארגייט אטלנטיס
|אמיליה באנקס
|תפקיד משני
|-
|2010–2011
|Riese: Kingdom Falling
|הקיסרית אמארה
|תפקיד ראשי
|-
|2010
|Ice Quake
|ג'יימי
|סרט טלוויזיה
|-
|2012
|The Pregnancy Project
|קארן
|סרט טלוויזיה
|-
|2014
|Second Dates
|קארן
|סרט קצר
|-
|2015
|12 סיבובים חוזרים: הנעילה
|כרמן
|סרט קולנוע
|-
|2015
|Asteroid: Final Impact
|הסוכנת ג'נקינס
|סרט טלוויזיה
|-
|2015
|A Mother's Instinct
|בלשית ג'נקינס
|סרט טלוויזיה
|-
|2016
|I Didn't Kill My Sister
|בלשית קרוז
|סרט טלוויזיה
|-
|2017
|Drone
|הסוכנת ג'נקינס
|סרט קולנוע
|-
|2017
|בלוו
|וירג'ינה פאנאמיק
|תפקיד ראשי
|-
|2017
|מלחמת הרוחות
|סופיה מון
|תפקיד ראשי
|-
|2018
|Bad Blood
|רוז סאנווינד
|תפקיד ראשי
|-
|2020
|פחמן משודרג
|מיקה
|
|-
|2022
|רובי המצילה
|סאם
|
|-
|TBA
|Cross
|אורקיין מסאי
|סדרת טלוויזיה של אמזון פריים וידאו
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ספורטאיות קנדיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון קנדיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות בקנדה
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1981
שלמה זלמן אולמן (זכרון מאיר)

הרב שלמה זלמן אולמן (חשוון ה'תש"ח, 22 באוקטובר 1947 – כ"ד בתשרי תש"ף, 23 באוקטובר 2019) היה ראש בתי הדין בעיר מודיעין עילית, חבר בית דין צדק זכרון מאיר של הרב שמואל הלוי ואזנר ובית הדין של "חוג חתם סופר" בבני ברק, וראש כולל אברכים "עצי חיים - מהרי"ט" של חסידות סאטמר בבני ברק.

==ביוגרפיה==
נולד בגרוסוורדיין ברומניה ללאה לבית נייהויז (בתו של הרב שלמה זלמן נייהוז מפרשבורג, נכדת הרב עקיבא שטרסר אב"ד טוקאי) ולרב גרשון אולמן, ממשפחת רבנים צאצאי הרב שלמה זלמן אולמן, מחבר "יריעות שלמה", ונקרא על שמו.

למד בישיבת פוניבז' לצעירים ולאחריה בישיבה הגדולה. נישא למיילא, בתו של הרב משה שלאס, מנהל ישיבת "עץ חיים" בטנג'יר שבמרוקו. לאחר נישואיו שהה תקופה בלונדון, ולאחריה שב לבני ברק. בבני ברק למד בכולל פוניבז' ואחר כן בכולל בית דוד.

בשנת תשמ"ב החל לשמש כדיין בבית ההוראה שהקים הרב שמואל הלוי ואזנר בזיכרון מאיר, ובהמשך נמנה עם הרכב הדיינים הבכיר של בית הדין של הרב וואזנר, עם קבוצה מצומצמת מתלמידי הרב. בשנת תשמ"ד החל לכהן כראש כולל האברכים של חסידות סאטמר בבני ברק "עצי חיים - מהרי"ט".

בשנת ה'תשנ"ב–1992 מינה אותו הרב ברוך שמעון סלומון לרב פוסק לקהילה החרדית של מרכז פתח תקווה.

ב־1994, עם אכלוסה של העיר החרדית החדשה מודיעין עילית, נוצר צורך ברב לעיר. מינויו של הרב שלמה זלמן גרוסמן היה נתון במחלוקת בין הרב שך שתמך בו, ובין הרבנים יוסף שלום אלישיב ואהרן יהודה ליב שטינמן שהתנגדו למינויו. כתוצאה מכך התעכב מינוי רב לעיר ובינתיים מונה הרב אולמן כרב פוסק לעיר וראש בית הדין. בסופו של דבר נבחר מועמד שלישי – הרב שמחה קסלר – בהמלצתו של הרב אולמן. לאחר מינויו של הרב קסלר המשיך הרב אולמן לכהן כראש בתי הדין במודיעין עילית, לצד רבני העיר שמחה קסלר ולאחר מכן בנו, מאיר קסלר.

עם הקמת "ועדת הרבנים לענייני תקשורת שע"י בד"צ בני ברק", מונה לחבר בית הדין של הוועדה לצד הרבנים נתן גשטטנר, יצחק זילברשטיין ושריאל רוזנברג. בית דין זה אחראי לאיסור הגורף המקובל בחלק מהקהילות החרדיות על שימוש באינטרנט ובמחשב שלא למטרות פרנסה.

נפטר בכ"ד בתשרי תש"ף, לאחר שהתמוטט חודשים ספורים לפני כן.

==לקריאה נוספת==
* ב. ראם, "זהירות! ריבית! (שיחה עם רבי שלמה זלמן אולמן שליט"א ראב"ד מודיעין עילית ורבי שבח צבי רוזנבלט שליט"א ראש בתי ההוראה בבני ברק)", יתד נאמן - מוסף שבת קודש, פרשת משפטים תשע"ד, עמ' 11–13, 25 
* "בתקיפות ובענווה גדולה, שיחה עם תלמידו המובהק הגאון רבי שלמה זלמן אולמן", יתד נאמן - מוסף שבת קודש, תזריע-מצורע תשע"ה (מוסף לזכרו של הרב שמואל הלוי ואזנר), עמ' 15–16.
* מ. ברגר, הגאון רבי שלמה אולמן זצוק"ל, בתוך: יתד נאמן, גיליון 10136, כ"ה בתשרי תש"ף.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:מודיעין עילית: רבנים
קטגוריה:דיינים ישראלים
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:תלמידי הרב שמואל וואזנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:משפחת אולמן
מונדיאליטו 2019 (כדורגל חופים)

מונדיאליטו 2019 בכדורגל חופים היה טורניר כדורגל חופים, שנערך בחוף של העיר נזארי, פורטוגל בין 13 באוגוסט ל-15 באוגוסט 2019. התחרות כללה ארבע נבחרות שהתחרו ביניהן בשיטת ראונד רובין (שיטה שבה כל נבחרת פוגשת את כל הנבחרות האחרות).

==הנבחרות המשתתפות==

* ספרד
* פורטוגל (מארחת)
* יפן
* סנגל (בכורה)

==טבלה סופית==

{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!width="25"|מקום
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="75"|ניצחונות(בהארכה)
!width="75"|ניצחונות(בפנדלים)
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|- style="background-color: #ccffcc;"
|1||align="right"| פורטוגל
|3||3||0||0||0||15||5||10||9
|-
|2||align="right"| סנגל
|3||1||1||0||1||7||11||4−||5
|-
|3||align="right"| ספרד
|3||1||0||0||2||8||9||1−||3
|-
|4||align="right"| יפן
|3||0||0||0||3||6||11||5−||0
|}

{| class="wikitable"
|style="background-color: #ccffcc;"|<small>הזוכה בטורניר</small>
|}

==לוח זמנים ותוצאות==

כל שעות שריקות הפתיחה הן בזמן המקומי בישראל .

----

----

==פרסים==
{| class="wikitable" style="margin:auto"
!width=33% colspan="4"| השחקן המצטיין (MVP)
|-
|align="center" colspan="4"| ג'ורדן
|-
!colspan="4"| מלכי השערים
|-
|align="center" colspan="4"| ג'ורדן(4 שערים)
|-
!colspan="4"| השוער המצטיין
|-
|colspan="4" align="center"| אלינטון אנדראדה
|}

==מלך השערים==

{| class="wikitable"
|-
!width="25"|#
!שחקן
!נבחרת
!שערים
|-
|align="center"|1
|ג'ורדן סנטוס
| פורטוגל
|align="center"|4
|-
|rowspan="4" align="center"|2
|נונו בלשיור
| פורטוגל
|rowspan="4" align="center"|3
|-
|מאמור דיאן
| סנגל
|-
|לנסנה דיאסי
| סנגל
|-
|חאבי טורס
| ספרד
|-
|rowspan="5" align="center"|3
|ברונו טורס
| פורטוגל
|rowspan="5" align="center"|2
|-
|ואן
| פורטוגל
|-
|מאדג'ר
| פורטוגל
|-
|צ'יקי ארדיל
| ספרד
|-
|אוזו
| יפן
|-
|rowspan="10" align="center"|4
|רובן ברילהנטה
| פורטוגל
|rowspan="10" align="center"|1
|-
|רוי קוימברה
| פורטוגל
|-
|אדריאן פרוטוס
| ספרד
|-
|חוזה סינטאס
| ספרד
|-
|חוזה אריאס
| ספרד
|-
|בבאקאר פול
| סנגל
|-
|שוסי ימאוצ'י
| יפן
|-
|יוסוקה קוואי
| יפן
|-
|מסארוני אוקויאמה
| יפן
|-
|טרוקי טבאטה
| יפן
|}

==ראו גם==
* כדורגל חופים
* מונדיאליטו
* אליפות אירופה בכדורגל חופים

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.beachsoccer.com/ האתר הרשמי של כדורגל החופים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחרויות כדורגל חופים בפורטוגל
קטגוריה:2019 בספורט
הפועל גליל עליון (כדורסל נשים)

הפועל גליל עליון נשים היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית מהמועצה אזורית גליל עליון. המשחקת בליגה הארצית. הקבוצה מארחת באולם הספורט של יסוד המעלה. בעבר ארחה באולם "הר וגיא" אשר בקיבוץ דפנה.

בעונות 18/19 ו-19/20 הגיעה הקבוצה למעמד הגמר פעמיים ברציפות ונחלה הפסדים להפועל ראשון לציון ומכבי חיפה.

גליל עליון (כדורסל נשים)
קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים ישראליות
נמל התעופה הבין-לאומי אוסטאפייבו

נמל התעופה הבין-לאומי העסקי "אוסטאפייבו" (ברוסית: «Международный бизнес-аэропорт «Остафьево) הוא נמל תעופה בין-לאומי עסקי מסוג "B", שנמצא במרחק 14 קילומטרים מדרום לכביש הטבעת של מוסקבה, במחוז האדמיניסטרטיבי של מוסקבה החדשה.

נמל התעופה נמצא בבעלות חברת גזפרום אוויה, חטיבת התעופה של גזפרום. הנמל שופץ ונפתח לטיסות אזרחיות בשנת 2000 במקום בסיס אוויר צבאי לשעבר. אוסטאפייבו כולל טרמינל זכוכית מודרני חדש המתאים בעיקר לחברות תעופה עסקיות.

לנמל יכולת קליטה של מטוסי בואינג 700–737, גלובל 5000/6000 / אקספרס, פלקון 900/2000 / 7X, אנטונוב An-12/74, איליושין Il-18, יאקובלב Yak-42, סוחוי SJ-100, טופולב Tu-134 (עם מגבלות רעש) ומסוקים מכל הסוגים.

== תיאור ==
שדה התעופה שייך למשרד ההגנה הרוסי ומופעל במשותף עם גזפרום אוויה. זהו ביתם של חברת גזפרום אוויה וחברת המטען Shar ink. המטפל המורשה היחיד הוא חברת Aviapartner LLC.

שדה התעופה נפתח לטיסות בינלאומיות בשנת 2007 ועומד בסטנדרטים המודרניים של ארגון בטיחות ושירותים של טיסות בינלאומיות ופנימיות.

אוסטאפייבו מופעל כשדה תעופה בינלאומי עסקי, המוכן לספק שירותים בנושאי טיפול בשירותי קרקע למטוסים, חניה, תדלוק, קייטרינג, העברה ואירוח לצוות, סיוע במכס, מתן מידע אווירונאטי ותמיכה ארגונית, כולל ניווט ותמיכה למטוסים זרים שטסים בפדרציה הרוסית.

בשטחו של אוסטאפייבו ממוקמים מרכזי תחזוקה מוסמכים עבור מטוסי עסקים (מאושרים על ידי Dassault Aviation) ומסוק EC-120B Colibri. במתחם שדה התעופה 26 חניוני מטוסים פתוחים, 12 מהם נמצאים במרחק הליכה מהטרמינל. ישנם שני מתחמי האנגר מחוממים לארבעה מטוסים. המקומות בהאנגרים מצוידים בכל הציוד הנדרש, כולל סורגי גרירה זמינים. ניתן לקבל שירותים בנושא ניקוי מטוסים ומסוף הנוסעים של שדה התעופה יכול לטפל בעד 70 נוסעים לשעה בקווים טיסות פנים ו-40 נוסעים לשעה בטיסות בינלאומיות.

כדי להקל על התקשורת התחבורתית עם מוסקבה, שיפוץ כביש הגישה נמצא בעיצומו.

== עובדות מעניינות ==
* בשנת 1803 באחוזת אוסטאפייבו, שהייתה אז שייכת לנסיך א. וויאזמסקי (בנו של פ. ויאזמסקי), נחת בלון אוויר של הרוסיה הראשונה שטסה, הנסיכה פ. גגארינה. לאחר מכן, הבלון המפורסם הוחזק באחוזת אוסטאפייבו במשך זמן רב.
* במחצית השנייה של שנות הארבעים שדה התעופה אוסטאפייבו כבר היה בשימוש כשדה תעופה: מכאן ביצעו מטוסים Li-2 טיסות סדירות של דואר ומטען לערים שונות בברית המועצות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.aviapartner-uumo.ru/en האתר הרשמי של מפעיל נמל התעופה, אוויה פרטנר]
* [http://www.aviateka.ru/aeroport-ostafevo/ שדה התעופה אוסטאפייבו]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גזפרום
אוסטאפייבו
מר סופר-על וחברים

מר סופר-על וחברים (באנגלית: Mr. Incredible and Pals) הוא סרט קצר מונפש אמריקאי משנת 2005 באורך 4 דקות שהופק על ידי פיקסאר ומבוסס על הסרט "משפחת סופר-על" שהופץ לראשונה בשנת 2004. הסרט משמש כפרק פיילוט לסדרה המבוססת על הסרט שבסופו של דבר אינה הופקה. הסרט מציג את הדמויות של מר סופר-על ופרוזן מהסרט, בתוספת של ארנב בשם מיסטר סקיפרדו. הסרט הופץ לראשונה בארצות הברית יחד עם ה-DVD של הסרט "משפחת סופר-על", בישראל הסרט לא הופץ ואינו דובב לעברית.

הסרט מונפש בסגנון אנימציה מוגבלת כדי להציג את התקציב הנמוך של סדרות הטלוויזיה המצוירות ששודרו בשנות החמישים והשישים. במהלך תקופה זו חסכו בתקציב אולפני אנימציה טלוויזיוניים בשביל להפחית כמויות גדולות של מוצרים בתקציבים נמוכים, מה שהביא למספר רב של סרטים מצוירים בטלוויזיה לקבל ביקורות של לעג על ידי מבקרי הטלוויזיה, היסטוריוני הקולנוע והאנימציה והצופים.

== עלילה ==
הסרט מתחיל בכך שמר סופר-על, פורזן ומיסטר סקיפרדו מספרים לצופים על האירועים הקודמים, בהם אישיות מרושעת בשם ליידי לייטבוג גנבה את גשר נהר המערב והתירה מכוניות תקועות משני צידי הנהר. בשביל לתקן את מצב זה, פרוזן בונה גשר קרח. כשמר סופר-על מגיע לכינוס נטוש, הוא מחפש שם את ליידי לייטבוג באמצעות הרמת חפצים שונים בזמן שהוא מציין שהיא לא נמצאת תחת אף אחד מהם. מיסטר סקיפרדו מקפץ כדי לציין שהגשר החסר נמצא מאחוריו. לפתע, ליידי לייטבוג עפה החוצה ומודיעה לכולם על התוכנית הרעה שלה לגנוב את גשרי העולם וליצור פקקים שיגרמו להשמדת הכלכלה. במהלך הסרט רואים מה גיבורי העל עושים בשביל לחסל את התוכנית המרושעת של ליידי לייטבוג.

== מדבבים מקוריים ==
* רוג'ר ל' ג'קסון – מספר
* פיט דוקטר – מר סופר-על
* מייקל אסברי – פרוזן
* סלייה שומן – ליידי לייטבוג

== פרשנות ==
בנוסף לשלל הפניות וההתייחסויות לאנימציה שנכללה בסרט זה, קרייג טי. נלסון וסמואל ל. ג'קסון סיפקו פרשנות לסרט בכך שהם מציגים את מר סופר-על ופורזן כאלו הם צופים בסרט לראשונה לאחר מספר שנים. בפרשנות של שתי הדמויות מר סופר-על הביע אדישות, ופורזן אמר שהגרסה שלו בסרט גרועה ושהוא מרוגז על מיסטר סקיפרדו. בסופו של דבר, פרוזן כל כך התעצבן שהוא יוצא מהפרשנות ודרש שהסרט לעולם לא ישודר.

== אזכורים בתרבות ==
ברומן "Incredibles 2: A Real Stretch: An Elastigirl Prequel Story" מתייחסים לסרט מספר פעמים.

== ראו גם ==
* המתקפה של ג'ק ג'ק

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:משפחת סופר-על
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי גיבורי-על
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים קצרים של פיקסאר
קטגוריה:סרטים קצרים מונפשים
Eesti Gaas

Eesti Gaas AS היא חברת גז אסטונית המייבאת ומוכרת גז טבעי והיא חולשת על כל שוק הגז באסטוניה ומפעילה את מערכת הובלת הגז האסטונית. 

Eesti Gaas נמצאת בבעלות תאגיד גזפרום הרוסי (37.03%), חברת E.ON (33.66%), קונצרן Fortum (17.72%) וחברת Itere (9.99%).

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:גזפרום
קטגוריה:חברות אסטוניות
קטגוריה:חברות גז טבעי
גזפרום פרומגז

גזפרום פרומגז (ברוסית: Газпром промгаз; עד 4 ביולי 2008 - פרומגז) הוא המרכז המדעי של תאגיד גזפרום בתחום ביסוס מדיניות האנרגיה האזורית, גיזוז, הפצה ושימוש בגז, פיתוח משאבי מתאן בתפרי פחם ופיקדונות פחמימנים קטנים.

== פעילות ==
* אנרגיה אזורית.
* עבודות תכנון וסקר, מחקר ופיתוח.
* בחינה, תיעוד תכנון ותקציב.
* אספקת גז וחיבור אזורי שוליים ברוסיה לגז.
* ניצול ופיתוח של מערכות חלוקת גז.
* ניהול מערכות העברת גז אזוריות.
* עיבוד גז אזורי ומחקר בתחום הכימיה של הגז.
* יעילות אספקת אנרגיה וחיסכון באנרגיה.
* פיתוח שדות עיבוי גז אזוריים.
* פיתוח משאבי פחמימנים לא שגרתיים.
* גיבוש מדיניות מוערכת, תמחור ותעריפים.
* שירותי אנרגיה.
* מערכות פיקוח רפואי סביבתי ומערכות תמיכה בחיים.

== בעלות והנהלה ==
* תאגיד Gazprom - בעל המניות העיקרי (99.36% ממניות החברה).
* יורי יוסיפוביץ' ספקטור - מנכ"ל (מאז פברואר 2013 עד אפריל 2015).
* אולג פטרוביץ' אנדרייב - מנכ"ל (מאז אפריל 2015).
* קונסטנטין ואלרייביץ' חומנקו - יו"ר הדירקטוריון (סגן ראש מחלקת הפרויקטים של גזפרום).

חברי הדירקטוריון:
* ואלרי ניקולאייביץ' מטיושצ'קין - ראש מחלקת תפעול חלוקת גז ומתקני גז, הובלת גז, מחלקת אחסון וניצול תת-קרקעי בגזפרום;
* ולדימיר ויקטורוביץ' קולדומסוב - ראש המשרד לעיצוב פרויקטים זרים במחלקת הפרויקטים של גזפרום;
* וסילי ולדימירוביץ' סבצ'נקו - ראש המחלקה לחקר השקעות במחלקת העיצוב של PJSC גזפרום;
* Filatova אלה יבגנייבנה פילאטובה - ראש המחלקה להסכמים ותחזוקת רישום של המחלקה המשפטית בגזפרום;
* אולגה מיכאילובנה שופליק - ראש המחלקה לניהול תכנון ומדידות של מחלקת הפרויקטים בגזפרום.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכוני מחקר רוסיים
קטגוריה:גזפרום