חארס

חארס (בערבית: حارس) הוא יישוב פלסטיני הממוקם במחוז סלפית שבשומרון, ו-24 ק"מ מדרום-מערב לשכם, בגובה של כ- 465 מ' מעל פני הים. 

== מקור השם ==
יש מספר סברות למקור שם המקום:

א. יש המציעים חורבה זאת כזיהוי לעיר תמנת חרס. 

ב. מדובר ביישוב הקדום ארוס, שנזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו כמי שנבזז בידי חייליו הערביים של הנציב הרומי בסוריה פובליוס קווינקטיליוס וארוס כי זו הייתה אחוזתו של תלמי, והערבים כעסו על כל "אוהבי הורדוס".(4 לפנה"ס) .<ref>יוספוס, קדמוניות היהודים, 17:10:9-289; מלחמת היהודים 2:5:1-69</ref><ref name="AY1976"></ref><ref name=":0"></ref> עם זאת, יצוין כי לא נמצאו שרידים ארכאולוגיים מתקופה זו.<ref name=":4"></ref>

ג. בערבית, משמעות המלה חארס (حارس) היא - שומר. אגדה עממית מייחסת את שם הכפר לשרידי הטירה העתיקה ב"ח'רבת אֶ-תֵל" (ראה להלן) שבה נמצא "שומר".<ref name=":1"></ref>
== היסטוריה ==
לפי שרידים ארכאולוגיים הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברונזה הקדומה. במרכז הכפר נמצאת "ח'רבת אֶ-תֵל" ( חורבת התל) ובה נתגלו ממצאים רבים מהתקופה הכנענית (ברונזה קדומה ותיכונה) ותקופת הברזל.<ref name=":1" />

גרעין הכפר הנוכחי הוקם מסביב שני קברי שייח ("א-שייח עותמאן" ו"שייח עבדאללה") ומסגד מהתקופה הממלוכית בארץ ישראל.<ref name=":1" /> בשנת 1359 הוא מוזכר על ידי אבן קאדי כמקום שנקנה על ידי הסולטאן .<ref name=":4" />

===התקופה העותמאנית===
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע הכפר עם 21 בתים בסנג'ק שכם. תושבי הכפר שילמו מס על כוורת דבורים לייצור דבש.

במאות ה-18 וה-19 חארס היה חלק מחבל הארץ שנקרא "ג'וֹרַת עַמְרַא" או "בילאד ג'מאעין." אזור זה היה על התפר שבין הרי יהודה והרי השומרון, והוא סבל מחוסר יציבות פוליטית עקב הגירת שבטים ותחרות מתמדת בין משפחות תקיפות על גביית מיסים בשם השלטונות העות'מאניים.<ref>רועי מרום, [https://www.academia.edu/48820058/Jindās_at_Lydda_s_Entrance_A_Cornerstone_of_the_Study_of_the_City_s_Rural_Hinterland_1459_1948_גִנְדַאס_בשערה_של_לוד_אבן_פינה_לחקר_העורף_הכפרי_של_העיר_1948_1459 גִ'נְדַאס בשערה של לוד: אבן פינה לחקר העורף הכפרי של העיר 1948-1459], לוד-דיוספוליס 7, 2021, עמ' 26.</ref>

בשנת 1870, חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן ביקר בכפר וכתב: "בכפר מבנה גדול ממדים ששימש כמסגד, מחולק לשלושה חלקים המופרדים על ידי עמודי שיש בגדלים שונים, וככל הנראה עתיקים. על תל חורבות של מגדל עתיק. המקום נטוע כעת בזיתים. שני קברים עתיקים וכמה בורות חצובים בסלע שייכים לעיר העתיקה שעמדה כאן."

בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר על ראש גבעה, מוקף במטעי זיתים.

===לאחר 1967===
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.

בשנת 2000 חסמה מדינת ישראל בפני תושבי הכפר, במסגרת ההגבלות על התנועה בגדה, את הכניסה הצפונית לעיירה סלפית, כביש המסתעף מכביש 5 והמשמש גם ככביש הגישה המרכזי לאריאל, וכפתה על כפרי נפת סלפית נתיב נסיעה ממושך אל העיירה, העובר דרך צומת תפוח ודרך הכפרים יאסוף ואיסכאכא, עד לכניסה המזרחית לסלפית. נסיעה שארכה קודם לכן כחמש דקות ארכה במסלול זה כשעה.

בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה מדינת ישראל בהקמתה של גדר ההפרדה סביב ההתנחלות אריאל ויצרה חיץ המפריד את הכפר ושישה כפרים נוספים (כיפל חארס, קירה, מארדה, ג'מעין, זיתא-ג'מעין ודיר איסתיא), שבהם חיים כ-25,000 תושבים, מעיר המחוז והמרכז השלטוני שלהם, בעיירה סלפית שבה הם מקבלים שירותי בריאות וחינוך. התושבים עתרו לבג"ץ נגד תוואי הגדר, ב-2006 נדחו העתירות על ידי בית המשפט העליון.

== אוכלוסייה ==
{| class="wikitable"
| colspan="3" |מפקדי אוכלוסין
|-
|שנה
|תושבים
|מקור
|-
|1922
|285
|<ref name=":2">http://vprofile.arij.org/salfit/pdfs/factsheet/Haris.pdf</ref>
|-
|1931
|394
|<ref name=":0" />
|-
|1945
|540
|<ref name=":3"></ref>
|-
|1961
|726
|<ref name=":3" />
|-
|1967
|641
|<ref name=":0" />
|-
|1997
|2,230
|<ref name=":2" />
|-
|2005
|2,967
|<ref name=":2" />
|-
|2007
|3,071
|<ref name=":2" />
|}

== אדמה, חקלאות ומים ==
ב-1945 נמצא ששטח הקרקע הכולל היה 8,391 דונם, כשמתוכם 1,545 שימשו למטעים ואדמות השקיה, 1,341 לגידולי דגנים, ואילו 21 דונמים סווגו כשטח בנוי. 

8,387 דונם הם אדמות שרשומות כפרטיות ועוד ארבעה דונם רשומים מושע.<ref name=":3" />

לפי נתוני 2013: השטח הבנוי הוא כ- 300 דונם, והאדמות המעובדות הן בסדר גודל של 3,000 דונם. משנת 1981 פרושה בכפר רשת צנרת מי שתייה.<ref name=":2" /> <ref>http://vprofile.arij.org/salfit/pdfs/vprofile/Haris_vp_en.pdf</ref> לחקלאות משתמשים במי בארות ובורות מים. 

לאחר הסכם אוסלו, ב 1995, 523 דונם, כ-6% מאדמות הכפר, החלק הבנוי, סווגו כשטח B, ואילו 7,923 דונם, האדמות החקלאיות, כ- 94% מהשטח הכולל, סווגו כשטח C.<ref name=":5"></ref> מאז 1995, ועדות התכנון המקומי בשטחי "C" אינם פעילות ומדינת ישראל אינה נותנת לתושבי הכפר אישורי בנייה. מאז שנות ה-2000, לא נותר שטח פנוי לבנייה בתוך הכפר, ובתים חדשים שנבנים גולשים לתוך שטח C, אך צה"ל והמנהל האזרחי נוהג להרוס בתים אלו.

בשנת 1981 הפקיעה מדינת ישראל - 2,812 דונם מאדמות הכפר, כמפורט מטה<ref name=":5" />:
{| class="wikitable"
| colspan="3" |הפקעות מאדמות כפר חארס
|-
|שנה
|דונם
|מטרה
|-
|1981
|2,124
|אזור תעשייה ברקן
|-
|1981
|201
|ברקן
|-
|1981
|304
|רבבה
|-
|1981
|183
|קריית נטפים
|}
עד שנות השמונים של המאה ה-20 עבר כביש חוצה שומרון הישן (כביש 505) במרכז הכפר, כאשר נבנה מעקף מדרום לכפר. ובשנות ה-90 של המאה ה-20 הפקיעה מדינת ישראל קרקעות נוספות של הכפר לצורך הקמת כביש 5. בסך הכל הופקעו 3,097 דונם מאדמות הכפר. <ref>[http://www.maannews.net/eng/ViewDetails.aspx?ID=734790 'Israel confiscates 20 dunums of Palestinian land near Salfit'], סוכנות הידיעות מען 23 October 2014</ref>

== קישורים חיצוניים ==

*
*[http://vprofile.arij.org/salfit/pdfs/factsheet/Haris.pdf Haris Village (Fact Sheet)], המכון למחקר יישומי - ירושלים, ARIJ
*[http://vprofile.arij.org/salfit/pdfs/vprofile/Haris_vp_en.pdf Haris Village Profile], ARIJ 
* [http://vprofile.arij.org/salfit/images/english/Haris_ap_en.jpg Haris, aerial photo], ARIJ
*[http://vprofile.arij.org/salfit/pdfs/needsfordevelopment/Haris_needs_en.pdf Development Priorities and Needs in Haris], ARIJ

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים