OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'יין היינינג

ג'יין היינינג (באנגלית: Jane Haining, 6 ביוני 1897 – 17 ביולי 1944) הייתה מיסיונרית סקוטית שעבדה בבודפשט בתקופת השואה, חסידת אומות העולם ומעוטרת אות גיבור השואה הבריטי. היינינג נרצחה באושוויץ.

==קורות חיים==
היינינג נולדה בחווה בסקוטלנד למשפחת איכרים כבת השלישית והילדה השישית שנולדו לתומאס ג'ון וג'יין מת'יסון היינג. כאשר ג'יין הייתה בת 5 אמה נפטרה במהלך לידה וג'יין קיבלה על עצמה את התפקיד של הטיפול במשפחה. היא חונכה ברוח דתית אוונגליסטית וזכתה במלגה ללימודים אקדמיים. לאחר מכן עבדה כמזכירה בבית חרושת לטקסטיל. בשנת 1932 התנדבה להיות מיסיונרית והייתה אם בית בבית נערות של המיסיון הסקוטי בבודפשט. המיסיון הסקוטי בבודפשט הוקם ב-1841, במטרה לנצר יהודים הונגרים. היינינג טיפלה ב-50 מתוך 400 תלמידות בית הנערות, רובן יהודיות, ורכשה שליטה בהונגרית.

==בתקופת מלחמת העולם השנייה==
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הייתה היינינג בחופשה בסקוטלנד, ושבה מיד לבודפשט. בשנת 1940 נצטוותה לשוב לסקוטלנד אך סירבה, עקב רצונה להישאר עם חניכותיה. גם לאחר הפלישה הגרמנית להונגריה, ב-19 במרץ 1944 (מבצע מרגרטה), סירבה לעזוב.

באפריל 1944 נעצרה היינינג ונחקרה על ידי הגסטפו, שהאשים אותה בעבודה עם היהודים, בפיטורי עוזרת הבית שלה, בהאזנה לשידורי החדשות של ה-BBC, בפעילות פוליטית, ובביקורים אצל שבויי מלחמה בריטים. היא הודתה בכל ההאשמות, חוץ מאשר בהאשמה שהיא פעילה פוליטית. היא נאסרה בכלא בבודפשט, משם הועברה למחנה קישטרצ'ה ומשם נשלחה לאושוויץ במאי 1944 שם קועקע על ידה מספר האסיר 79467. היא שלחה גלויה ב-15 ביולי 1944 ומתה במחנה ב-17 ביולי. נסיבות מותה לא ברורות. ייתכן שנפטרה עקב התנאים הקשים במחנה, וייתכן שנרצחה בתאי הגזים.

==הנצחתה==
לזכרה של היינינג הוקמו שני לוחות זיכרון, בדאנסקור (Dunscore) שבסקוטלנד ובבודפשט. יד ושם הכיר בהיינינג כחסידת אומות העולם וממשלת בריטניה העניקה לה את אות גיבור השואה הבריטי לאחר מותה. רחוב בבודפשט נקרא על שמה. הזמרת והיוצרת הסקוטית קארין פולווארט (Karine Polwart) הקדישה לה שיר באלבומה "כתוב בגיר" (Scribbled in Chalk) שיצא בשנת 2006. המחזאי ריימונד רוס הזכיר את היינינג במחזהו "ארץ מובטחת" (A Promised Land). אזכרה חיה לג'יין היינינג הוא הקשר המתמשך עם סטודנטים מהונגריה. כל שנה מאז 1991 מגיעים שני תלמידים ומורה לסקוטלנד לבקר במקומות הקשורים לג'יין.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.yadvashem.org/righteous/stories/haining ג'יין היינינג] באתר יד ושם 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:בריטיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:סקוטים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:מיסיונרים
קטגוריה:מעוטרי אות גיבור השואה הבריטי
קטגוריה:אזרחים בריטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטיות שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1897
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1897
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1944
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1944
מעבורת 2.01

מעבורת החלל באיקל
מעבורת 2.01 (ידועה גם בשם מעבורת החלל באיקל) הוא השם הלא רשמי של מעבורת החלל הסובייטית השלישית מתוך חמש שנבנתה על ידי ברית המועצות. בנייתה הופסקה עם הפסקת המימון לתוכנית בוראן (30-50 אחוז מבנייתה הושלמו) ולכן נשארה כבלתי גמורה.

באיקל 2.01 היא המעבורת הראשונה של הסדרה השנייה של מעבורות בוראן. השינוי העיקרי בין הסדרה הראשונה והסדרה השנייה הוא בתא הטייס, ששודרג בהתאם למידע שהתקבל מטיסת הניסוי של מעבורת החלל בוראן והליך בניית מעבורת החלל פטיצ'קה ואף הותקנו בו לראשונה כיסאות מפלט.

בשנת 1994 תוכננה להתקיים טיסתה המאוישת הראשונה של המעבורת, והייתה אמורה להימשך כ-24 שעות. הצוות שנבחר לביצוע המשימה היה איגור וולק (מפקד) ואלכסנדר איבנצ'נקו (מהנדס טיסה).

משנת 2004 הושארה המעבורת בחניון במוסקבה, בקרבת Khimki Reservoir.

ב-22 ביוני 2011 הועברה המעבורת דרך נהר מוסקבה באמצעות כלי שיט לתערוכת הסלון האווירי במוסקבה שהתקיימה באותה שנה בין התאריכים 16 ל-21 באוגוסט. נכון לנובמבר 2013, נשארה המעבורת מאז בנמל התעופה Ramenskoye.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.buran-energia.com/bourane-buran/bourane-modele-201.php 2.01 Space Shuttle]
* [http://www.k26.com/buran/Future/2.01/space_buran_2_01.html 2.01 status incorrectly mentioning its relocation to Germany]
* [http://www.buran.ru/htm/2-01.htm Images of 2.01 parked open air in Moscow in 2004 with a notice it's being moved to NPO Molniya]
==הערות שוליים==

קטגוריה:מעבורות חלל רוסיות
Caress of Steel

Caress of Steel הוא האלבום השלישי של להקת הרוק הקנדית, ראש. האלבום יצא לאור לראשונה בשנת 1975. אלבום זה מראה את מעברה של הלהקה מן ההארד רוק ה"בלוזי" אל רוק מתקדם.

==רקע==
זמן קצר לאחר יציאת האלבום Fly by Night, החלה הלהקה לעבוד על אלבום חדש. באלבום זה, ראש פיתחה את רעיון היצירות הארוכות והקונספטואליות שהופיע באלבום הקודם ביצירה "By-Tor & the Snow Dog". לאחר עבודה רבה, התוצאה הפכה לשתי היצירות האפיות הראשונות של הלהקה, "The Necromancer" ו-"The Fountain of Lamenth", שתי יצירות אלו, עברו את מחסום 10 הדקות והן מוצגות כסיבה לכישלון המסחרי של האלבום.

הרעיון המקורי לעטיפת האלבום הוא שהעטיפה תהיה בצבע כסוף כתוצאה מהשם. אך טעות הדפסה מנעה זאת, והעטיפה יצאה לאור בצבע זהוב. העטיפה לא תוקנה מאז יצא האלבום.

האלבום לווה בסיבוב ההופעות בשם "Down the Tubes Tour".

האלבום גרר אחריו ביקורות שליליות שגרמו לחברת התקליטים של ראש ללחוץ על חברי הלהקה להוציא אלבום מסחרי יותר, הלהקה התעלמה מדרישות אלו.

==שירי האלבום==
===Bastille Day===
למרות פנייתה של ראש לרוק מתקדם, השפעות ההארד רוק עדיין ניכרות באלבום זה. משם השיר, ניתן להבין כי המילים שמתופף הלהקה ניל פירט, עוסקות בנפילת הבסטיליה במהפכה הצרפתית. שיר זה הופיע שוב בהופעת ה-R30 של הלהקה. שיר זה השפיע על חברי להקת הפרוג מטאל דרים ת'יאטר, ליצירת שמה הראשון של הלהקה, "Majesty".

===I Think I'm Going Bald===
שיר זה נכתב עבור המוזיקאי הקנדי קים מיטשל שבאותו זמן, היה מנהיגה של להקת מקס וובסטר. נאמר גם בספר Contents Under Pressure, ששיר זה נכתב כמחווה לשירה של להקת קיס, "Goin' Blind".

===Lakeside Park===
בשיר מוזכר יום ויקטוריה חג קנדי שחל ב-24 במאי. לייקסייד פארק אשר עליו מדבר השיר נמצא באונטריו שם מתופף הלהקה ניל פירט גדל ועבד בקיץ כנער.

===The Necromancer===
יצירה זו אורכת 12 דקות והיא האחרונה בצד הראשון בתקליט הויניל של האלבום. יצירה זו כמו השיר "Rivendall" מהאלבום הקודם, מושפע מספרו של ג'.ר.ר. טולקין, שר הטבעות. אולם "בעל האוב" (necromancer) אשר עליו מדובר בשיר הוא לא הדמות מהספר (סאורון). ביצירה זו מסופר על דמות מרושעת אשר הופכת את המטיילים באזורה לרוחות וכולאת אותם בצינוק. פירט בחר להשתמש בדמות ביי-טור אשר הופיע ביצירה מהאלבום הקודם, "By-Tor and the Snow Dog". אך הפעם בניגוד ליצירה זו ב-"The Necromancer" מתואר ביי-טור כגיבור. הוא משמיד את בעל האוב, והיצירה מסתיימת בסולו גיטרה של אלכס לייפסן כדי להדגיש את הניצחון.

===The Fountain of Lamenth===
זוהי היצירה האחרונה באלבום. אורכה מגיע כמעט ל-20 דקות, והיא תופסת את כל הצד השני בתקליט הויניל של האלבום. היצירה מחולקת ל-6 חלקים. מסופר על אדם המנסה למצוא את "מזרקת למנת'".

== רשימת השירים ==
כל השירים הולחנו על ידי גדי לי ואלכס לייפסן פרט לאיפה שמצוין. כל המילים נכתבו על ידי ניל פירט

== קרדיטים ==
*גדי לי - שירה וגיטרת בס 
*אלכס לייפסן - גיטרה חשמלית ואקוסטית
*ניל פירט - תופים, כלי הקשה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי להקת ראש
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת מרקורי רקורדס
דולפין מצוי קצר-חוטם

דולפין מצוי קצר-חוטם (שם מדעי: Delphinus delphis) הוא מין של דולפין מצוי. שמו מציין את כך שמשני המינים בסוגו, אורך חוטמו הוא הקצר ביותר.

== מאפיינים ==
חי בלהקות של עשרות ומאות, ואף אלפים באזורים מסוימים. האוכלוסיות העולמיות מבודדות זו מזו. נחשב למין שבדרך כלל לא מתקרב לחופים, אך לעיתים מתקרב לחוף, בעיקר באזורי מפרצים.

לדולפין זה כ-50 שיניים קטנות וחרוטיות בכל לסת.

גור הדולפין נולד באורך של כ-80 סנטימטרים, ואורך גופו של דולפין בוגר הוא כשני מטרים.

דולפינים מצויים קצרי-חוטם חיים בדרך כלל במים טרופיים חמימים, וידוע שהם חיים גם בחלק מהאוקיינוס האטלנטי, האוקיינוס השקט ודרום מזרח האוקיינוס ההודי. הדעה הרווחת בימינו טוענת כי תחום-התפוצה המקורי של הדולפין היה באזור הודו והאוקיינוס השקט, וכי במהלך תקופת הפלייסטוקן התרחב תחום התפוצה לאוקיינוס האטלנטי דרך האוקיינוס ההודי בשל תנודות אקלים. דולפינים מצויים קצרי-חוטם חיים כעת גם במצר קורינתוס שביוון. הם נמצאים בלהקות משולבות עם סטנלות מפוספסות; האוכלוסייה של הלהקות המשולבות קטנה מאוד, מה שמקטין את הסיכויים להישרדות. עקבות הכלאה נמצאו על הסטנלות, מה שמחזק את הטענה שהוזכרה לעיל, הטוענת לחוסר היכולת של הדולפינים להישרדות בקבוצות כאלה. מספר הדולפינים המצויים קצרי-החוטם ירד באזורים אחדים במערב יוון, במיוחד באזור האי קאלאמוס. דיג יתר מצמצם את אוכלוסיית הטרף הזמין עבור הדולפינים ליד האי.

לפי דו"ח של IUCN בנושא מינים בסכנת הכחדה משנת 2003, אוכלוסיית הדולפינים בים התיכון ירדה ב-50% בשלושת הדורות האחרונים, מנסיבות שייתכן שעדיין חלות, אינן מובנות וייתכן שאינן הפיכות<ref></ref>.

== גלריה ==
<gallery perrow="7" widths="150" heights="150">
La Palma - Tijarafe - Dolphin (Fancy II) 17 ies.jpg
Flickr - Official U.S. Navy Imagery - A porpoise swimgs along a Navy small boat..jpg
Short-beaked Common Dolphin (Delphinus delphis) 4.jpg
Common Dolphins in Gibraltar Bay.jpg
Anim0918 - Flickr - NOAA Photo Library.jpg
Leap For It (27359678360).jpg
Short-beaked Common Dolphin (Delphinus delphis) (14825276609).jpg
Dauphin commun Delphinus delphinus.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://immrac.haifa.ac.il/hebrew/commondolphin.htm דולפין מצוי קצר-חוטם], באתר אוניברסיטת חיפה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:יונקים בחופי ישראל
קטגוריה:בעלי חיים בים השחור
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אלבה לונגה

אלבה לונגה (לטינית: Alba Longa) הייתה עיר עתיקה בלאטיום שבמרכז איטליה. היא הייתה העיר החזקה בברית הלטינית ואולי אף ייסדה אותה ועמדה בראשה. היא נהרסה על ידי רומא העתיקה בערך במאה ה-7 לפנה"ס. על פי האגדה, מוצאם של מייסדי רומא, רמוס ורומולוס, הוא משושלת המלוכה של אלבה לונגה.

==היסטוריה==
אסקניוס הצעיר מאת [[תומאס קמפבל בגלריה הלאומית של סקוטלנד]]
על פי האגדה, אסקניוס בנו של איניאס ייסד את העיר והיה מלכה הראשון. הוא בנה אותה לרגלי גבעת (או הר) אלבה ולכן קרא לה בשם זה שמשמעו הארכה או הרחבה של אלבה. דיוניסיוס מהליקרנסוס מספר גם הוא על ייסוד העיר בצורה זו, אך מיקם אותה בין ההר לאגם אלבה, מה שהחל מחלוקת ארוכה באשר למקומה המדיוק של העיר. על פי דיוניסיוס, פירוש המילה אלבה הוא "לבן", כך שמשמעות השם היא "העיר הארוכה והלבנה". אתרים שונים באזור אגם אלבנו שנמצא כ-20 ק"מ דרומית לרומא, זוהו כאפשרות למיקומה של העיר, אך עדיין לא נמצאו ראיות ודאיות. העיירה קסטל גנדולפו מועדפת על רבים מהחוקרים כאפשרות לזיהוי העיר, משום שהיא נמצאת במרכז שרשרת כפרים מעידן הברזל. לרוב, קבוצות כפרים כאלו התרכזו סביב עיר גדולה יותר.

==המלחמה נגד רומא==
במאה ה-7 לפנה"ס יצא טולוס הוסטיליוס, מלך רומא למלחמה נגד אלבה לונגה. העילה למלחמה הייתה שורה של אירועי שוד הדדיים בין איכרי רומא לאיכרי אלבה לונגה. ההיסטוריון טיטוס ליוויוס טוען שהעילה האמיתית למלחמה הייתה האופי הלוחמני של טולוס הוסטיליוס. בוצעו מספר ניסיונות תיווך דיפלומטיים שלא עלו יפה ואחריהם הוכרזה מלחמה. גאיוס קלואיליאן, מלך האלבנים, פלש עם צבאו לשטח רומא, הקים מחנה במרחק חמישה מילין מהעיר וחפר תעלת מגן סביבה. התעלה הייתה כה גדולה עד שזכתה לשם מיוחד שנזכר מאות שנים לאחר מכן. בהיותם במחנה מת גאיוס קלואיליאן ובמקומו מונה מטיוס פופטיוס. הוא הגיע להסכם עם טולוס שהקרב יוכרע בדו-קרב בין שלישיית אחים מכל צד, כדי להימנע משפיכות דמים המונית שתחליש את שתי הערים ותחזק את האויב המשותף - האטרוסקים. לאחר שהרומאים ניצחו את האלבנים, הפכה אלבה לונגה להיות כפופה לרומא.

לאחר ההפסד, ירד מעמדו של מטיוס ונטען שהוא הפקיר את גורל העיר בידי שלושה חיילים. כדי למחות את חרפת ההפסד, הוא יזם מהלך מתואם עם האטרוסקים. הערים ויי ופידנאה (Fidenae) תקפו את רומא וטולוס קרא למטיוס לעזרה. מטיוס הגיע בראש צבאו, אולם הפקיר את טולוס בשדה הקרב. הרומאים ניצחו את האטרוסקים בכל זאת, וטולוס הוציא להורג את מטיוס בגלל בגידתו. הוא נקשר לארבע מרכבות רתומות לצמדי סוסים והן הודהרו לכיוונים מנוגדים, כך שגופו נקרע לגזרים. לאחר מכן ציווה טולוס על חייליו להחריב את אלבה לונגה מלבד מקדשי האלים, ותושבי העיר הועברו לגור ברומא, דבר שהכפיל את כמות תושביה. טולוס צירף כמה ממשפחות הגולים למעמד הפטריקים, בהן משפחת היוליים ובנה מבנה חדש לצורך הסנאט המורחב, הקוריה הוסטיליה. הגולים התיישבו בגבעת קאיליוס ורבים מהם הצטרפו למעמד הפרשים וכך חיזקו את צבא רומא.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110722033143/http://www.digiter.it/albaen.htm מאמר על זיהוי מיקומה של העיר]
* [http://www.romeartlover.it/Albano.html עתיקות באזור קסטל גנדולפו]
* [http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus:text:1999.04.0006:id=alba-longa אלבה לונגה באנציקלופדיית פרינסטון]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
קטגוריה:מיתולוגיה רומית
הנרי פלהם

הנרי פלהם (באנגלית: Henry Pelham; 25 בספטמבר 1694 – 6 במרץ 1754) היה מדינאי בריטי מהמפלגה הוויגית ששירת כראש ממשלת בריטניה מ-27 באוגוסט 1743 ועד למותו. הוא היה אחיו הצעיר של תומאס פלהם-הוליס, דוכס ניוקאסל, שכיהן אחריו כראש הממשלה.

==ראשית חייו==
פלהם היה בנם הצעיר של הברון תומאס פלהם ושל אשתו גרייס, בתו של רוזן קלייר. הוא התחנך בבית ספר וסטמינסטר שבלונדון ובקולג' הארטפורד שבאוקספורד. הוא נבחר לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה סיפורד (Seaford) שבסאסקס וייצג אותו עד 1722.
בהיותו בן למשפחה רבת השפעה ובהמלצתו של רוברט וולפול הוא מונה ב-1721 כלורד האוצר. בשנה שלאחר מכן הוא חזר לגור במחוז הולדתו וב-1724 הוא התמנה כשר המלחמה. ב-1730 קיבל את התפקיד המכניס יותר של האחראי על תקציב הצבא. הוא בלט בתמיכתו ברוברט וולפול בדיון על הבלו. יחד עם אחיו ועם וולפול הם היו נפגשים בצוותא ודנים בענייני הממלכה.

==ראש ממשלה==
כתוצאה מהקמתה של קואליציה של מפלגות שהוקמה ב-1742, התמנה פלהם שנה לאחר מכן כראש ממשלה, בנוסף לתפקידים של שר האוצר ויושב ראש בית הנבחרים. בשנה הראשונה לקיומה של הממשלה כיהן בה הלורד ג'ון קרטרט וכאשר הוא אולץ לעזוב אותה, הפך פלהם לדמות הדומיננטית בממשלה. אך כאן הפך אחיו של פלהם להיות הדמות המשפיעה ולמרות יחסי הקרבה ביניהם, היו ביניהם גם חיכוחים.

עקב היותו רודף שלום ניהל פלהם את חלקה של בריטניה במלחמת הירושה האוסטרית ביד רפה ובאדישות, אך המדינה, בהיותה עייפה מהמאבק האינסופי, השלימה עם מדיניות החוץ שלו. ב-1746 פנה המלך ג'ורג' השני ללורד באת' כדי שיקים ממשלה יחד עם קרטרט. אך אלה לא הצליחו לעשות כן ועוד קודם לכן התפטרו האחים פלהם מהממשלה. בסופו של דבר נכשלה יוזמתו של המלך והאחים פלהם שבו לכהן בתפקידיהם.

ב-1749 חוקק חוק שארגן מחדש את מבנהו של הצי המלכותי. ב-1751 אורגן מחדש לוח השנה הבריטי ושנה לאחר מכן קיבלה בריטניה את הלוח הגרגוריאני. בסוף תקופת כהונתו העביר פלהם שני חוקים חשובים: חוק שאפשר ליהודים להתאזרח בבריטניה, להיות בעלי רכוש ולשאת במשרות ללא צורך לשאת את השבועה הנוצרית, שחוקק ב-1753 וחוק הנישואין שחוקק באותה שנה שהגביל את הגיל המינימלי לנישואין. עם מותו של פלהם התמנה אחיו דוכס ניוקאסל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gov.uk/government/history/past-prime-ministers/henry-pelham מידע על הנרי פלהם באתר משרד ראש ממשלת בריטניה]
* [http://www.nottingham.ac.uk/manuscriptsandspecialcollections/collectionsindepth/family/newcastle/biographies/biographyofhenrypelham(c1695-1754;primeminister).aspx Biography of Henry Pelham, with links to online catalogues, on the website of Manuscripts and Special Collections, The University of Nottingham]
* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת בריטניה
קטגוריה:שרי האוצר של בריטניה
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:ילידי 1694
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1754
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
The Time of Our Lives

The Time of Our Lives (בעברית: הזמן של חיינו) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת האמריקאית מיילי סיירוס. האלבום יצא לאור ב-28 באוגוסט 2009 על ידי חברת התקליטים הוליווד רקורדס.

במצעדים הגיע האלבום למקום השני במצעד הבילבורד 200 ולעשרת המובילים בספרד, ניו זילנד, יפן, אירלנד, יוון, גרמניה, קנדה ואוסטריה. במכירות נחל הצלחה גדולה וקיבל תואר פלטינה באירלנד וארצות הברית לאחר שמכר יותר מ-1,000,000 עותקים. באוסטריה, בריטניה, הונגריה, גרמניה ואוסטרליה הגיע לתואר אלבום זהב. קרוב ל-2 מיליון עותקים של האלבום נמכרו ברחבי העולם.

==סינגלים==
"" - יצא כסינגל הראשון ממיני האלבום ב-11 באוגוסט 2009. השיר זכה להצלחה רבה ברחבי העולם, מכר כ-7 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע למקום הראשון במצעד שירי הפופ של ארצות הברית ולמקום השני במצעד הבילבורד הוט 100.

"When I Look at You" - יצא כסינגל השני ממיני האלבום ב-26 במרץ 2010. גם הוא זכה להצלחה והגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100 ומכר כ-2 מיליון עותקים בארצות הברית והוכרז כמעמד פלטינה כפולה בארצות הברית. השיר יצא כדי לקדם את הסרט "השיר האחרון", בו סיירוס מככבת. סיירוס אמרה ששיר זה מתאים מאוד לרעיון של הסרט ולכן הוא נבחר לקדם אותו. לדברי סיירוס, כשהיא שרה את השיר, היא חושבת על משפחה ואהבה, ואמרה: "זה בדיוק הרעיון של הסרט כולו".

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)<ref></ref>
|זהב
|10,000
|-
!אוסטרליה (ARIA)<ref></ref>
|זהב
|35,000
|-
!אירלנד (IRMA)<ref></ref>
|פלטינה
|15,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|פלטינה
|1,000,000
|-
!בריטניה (BPI)<ref></ref>
|זהב
|100,000
|-
!גרמניה (BVMI)<ref></ref>
|זהב
|100,000
|-
!הונגריה (MAHASZ)<ref></ref>
|זהב
|3,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)<ref></ref>
|זהב
|7,500
|-
!ספרד (PROMUSICAE)<ref></ref>
|פלטינה
|80,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2009
קטגוריה:אלבומי מיילי סיירוס
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ון פילדס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ון שנקס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי זהב בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת הוליווד רקורדס
ויין נייט

ויין אליוט נייט (באנגלית: Wayne Eliot Knight; נולד ב-7 באוגוסט 1955) הוא שחקן, מדבב וקומיקאי אמריקאי. ידוע בעיקר בתפקידיו כניומן בסיטקום "סיינפלד", כדון בסיטקום "מפגשים מהסוג האישי", כדניס נידרי ב"פארק היורה" וכהאסקל לוץ בסיטקום "דירת האקסים".

== ביוגרפיה ==
נייט נולד בניו יורק, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה קתולית.

== קריירה ==
הוא שיחק את דניס נידרי בסרט "פארק היורה", סטן פודולאק בסרט "ספייס ג'אם", וזאק מאלוצי בסרט "מיליונר מי שגומר ראשון", ואת ההחשמלאי ב"12 במחיר 1". דיבב את אל מקוויגן בסרט האנימציה של דיסני "צעצוע של סיפור 2", ומדבב את הפיל טנטור בסרט האנימציה של דיסני "טרזן", ומר בילק בסדרת האנימציה "חתולים שרוטים", ובסדרת האנימציה "נערי שאולין". בנוסף, נייט הופיעה הופעה קצרה בסדרה של נטפליקס "נרקוס" כעורך דין של קרטל קאלי.

הוא מוכר בעיקר בזכות תפקידו "ניומן" בסדרה סיינפלד.

בשנת 2018 שיחק במיני-סדרה "האמת על פרשת הארי קברט" בתפקיד בנג'מין רות', שביים ז'אן-ז'אק אנו. בהמשך השנה שיחק בסרט הדרמה "תקופת מבחן" של הבמאי המקסיקני קרלוס לופז אסטרדה.

בשנת 2020 שיחק בסרט האוסטרלי "האחד והיחיד מר דנדי" בכיכובו של פול הוגאן.

בשנת 2021 שיחק בסרט הספורט "12 יתומים חזקים", המבוסס באופן רופף על ספרו של ג'ים דנט.

בשנת 2024 הצטרף לקאסט העונה השנייה של סדרת האימה האנתולוגית של פריים וידאו "הם" <small>(אנ')</small> לצדה של פאם גריר. 

==מועמדויות לפרסים==
* 1994 - פרס סאטורן לשחקן המשנה הטוב ביותר - מועמד
* 1998 - פרס גילדת שחקני המסך לאנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה קומית - מועמד
* 1998 - פרס Q לשחקן המשנה הטוב ביותר - מועמד
* 1999 - פרס גילדת שחקני המסך לאנסמבל השחקנים הטוב ביותר בסדרה קומית - מועמד

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:סיינפלד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
אלברט אבא סקולמן

אלברט אבא סקולמן (באנגלית: Albert P. Schoolman; 6 בספטמבר 1894 - 7 באפריל 1980) היה מחנך, מנהל והוגה דעות בתחום החינוך היהודי. הוא נחשב לאחד החלוצים בתחום החינוך היהודי בארצות הברית, בו היה מעורב לכל אורך חייו. עיקר פרסומו בא לו בזכות הקמתו וניהולו של מחנה הקיץ CEJWIN בשנת 1919.

==חייו ופועלו==
אלברט אבא סקולמן נולד ללאון ופרידה ליבסון בסובאלק, פולין ב-6 בספטמבר 1894. הוא היגר עם משפחתו בגיל 13 לניו יורק. סקולמן למד הנדסה בסיטי קולג' של ניו יורק ולאחר מכן החליט לפנות לתחום החינוך- הוא נרשם למכוני המורים של הסמינר התאולוגי היהודי ושל אוניברסיטת קולומביה, שם סיים תואר שני בחינוך ב-1922. 

בין 1916–1918 שימש סקולמן כמנהל המכינה לבית הספר לבנות של הלשכה לחינוך יהודי בניו-יורק (New York Bureau of Jewish Education). הוא היה מעורב בהקמת המרכז הקהילתי החינוכי היהודי Central Jewish Institute וניהל אותו בין השנים 1918–1945. המכון הוקם במנהטן ב-1916 על ידי שמואל היימן והציע פעילויות חינוך ותרבות שונות. בשיאה של פעילות המכון, היו בו כ-3,500 חברים רשומים.

בשנת 1919 הקים אלברט סקולמן את מחנה הקיץ CEJWIN. שמו של המחנה נוצר מקיצור של שם המכון שבראשו עמד סקולמן– CEntral JeWish INstitute. במחנות CEJWIN שהתקיימו בפורט ג'רוויס, ניו יורק, השתתפו בשיאם אלפי ילדים ובני נוער כאשר המחנה האחרון התקיים בשנת 1992.

בשנת 1922 נשא אלברט סקולמן לאשה את ברכה ברטה סינגר, אשת חינוך בעצמה.

אלברט סקולמן היה בין מייסדי הוועד הלאומי לחינוך יהודי (National Council for Jewish Education) בשנת 1926. ב-1939 הוא הקים יחד עם בן רוזן וישראל צ'יפקין את ה-American Association for Jewish Education, ששם לו למטרה לנטר ולפקח ברמה ארצית על איכות החינוך היהודי בארצות הברית. סקולמן שימש כסגן הנשיא בארגון זה.

לבקשתו של ד"ר יהודה מגנס נשיא האוניברסיטה העברית, סייע סקולמן בשנת 1934 להקים את מחלקת החינוך והכשרת המורים באוניברסיטה. הוא אף סייע להקמת התיכון ליד האוניברסיטה, שהוקם במטרה לאפשר לתלמידי מחלקת החינוך באוניברסיטה להתנסות בחינוך ובהוראה.

סקולמן היה חבר בקרן הרקונסטרוקטיבית ובחברה לקידום היהדות שנוסדה על ידי מרדכי קפלן- מורו וחברו. הוא היה רקונסטרוקטיבי בהשקפתו. כמו כן היה חבר בארגון ציוני אמריקה ונהג לבקר תכופות בארץ ישראל. 
== ראו גם ==
* יהדות רקונסטרוקטיבית

== קישורים חיצוניים ==
* [http://digifindingaids.cjh.org/?pID=109147 מדריך לארכיון משפחת סקולמן, 1889-1994], הכולל ביוגרפיה של ברטה סקולמן ובעלה אלברט סקולמן 
<div class="mw-content-ltr"> 
* [http://www.jta.org/1965/05/04/archive/albert-schoolman-noted-u-s-jewish-educator-honored-on-70th-birthday Albert Schoolman, Noted U.S. Jewish Educator, Honored on 70th Birthday. May 4, 1965]
</div>

קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:פעילים ציונים בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1894
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
תחנת הכוח הגרעינית מצאמור

תחנת הכוח הגרעינית מצאמור
תחנת הכוח הגרעינית מצאמור (בארמנית: Մեծամորի ատոմային էլեկտրակայան) היא תחנת כוח גרעינית היחידה שנבנתה בשטח ארמניה הסובייטית, 35 ק"מ מירוואן. לצורכי הקמה ותפעול המתקן הוקמה עיר חדשה, מצאמור. תחנת הכוח הייתה מורכבת מזוג כורים גרעיניים בהספק של 400 מגאווט כ"א אך נכון לשנת 2014 פועל רק כור גרעיני בודד.

==היסטוריה==
החלטה עקרונית על הקמת התחנה התקבלה באוגוסט 1967. בתכנון התחנה השתתפו מספר משרדי תכנון של ברית המועצות תחת אחריות כוללת של המשרד לתכנון תחנות כוח גרעיניות שבגורקי. כבסיס לתכנון נלקח תכנון כור מס' 3 של תחנת הכוח הגרעינית נובווורונז'. אחד הבעיות התכנוניות המרכזיות היה בהתאמת התכנון לאזור בעל רגישות סייסמית גבוהה. בסופו של דבר הוחלט שתכנון התחנה תבטיח את עמידתה ברעידת האדמה בעוצמה של 8 לפי סולם ריכטר.

הבנייה באתר התחילה בשנת 1970. הכור הראשון הופעל בדצמבר 1976 והשני בינואר 1980. ב-15 באוקטובר 1982 התרחשה שרפה גדולה שכובתה רק לאחר 7 שעות.

בשנת 1983 החלו עבודות בהקמת השלב השני של תחנת הכוח שהיה צריך לכלול כור מס' 3 וכור מס' 4 מאותו דגם כמו הכורים הקיימים. אומנם בעקבות אסון צ'רנוביל העבודות הוקפאו ולא חודשו. ב-7 בדצמבר 1988 בארמניה התרחשה רעידת אדמה חזקה בחוזק של מעל 7 בסולם ריכטר. מתקני התחנה עמדו ברעידה, אך לאור החשש לרעידות משנה פעילות תחנת הכוח הופסקה באופן הדרגתי והיא עברה לעתודה. לאחר הפסקת פעילות תחנת הכוח במתקני הכור מס' 1 בוצעו קידוחים בקוטר של כמטר לבדיקת המצב הפנימי. בעקבות הקידוחים לא ניתן לחדש פעילות הכור ללא הכנסת ציוד להחלפת הציוד שנקדח.

ב-7 באפריל 1993 הממשל הארמני החליט על חידוש פעילות כור מס' 2. זאת לאור חוסר ביכולת ייצור אנרגיה חשמלית במדינה בעקבות המצב הגאו-פוליטי באזור. ב-5 בנובמבר 1995 פעילות כור מס' 2 חודשה. נכון לשנת 2014 התחנה מייצרת כ-20% מהאנרגיה חשמלית הנצרכת בארמניה.

החל משנת 2003 אחריות על פעילות תחנת הכוח הועברה לחברה רוסית המתמחה בתחום. בהתאם לחוות דעת מומחים תחנת הכוח יכולה לפעול עד לשנת 2016. הקהילה האירופית מעוניינת בסגירת התחנה ואף הייתה מוכנה להקצות לכך סכום משמועתי. במקביל לסגירת המתקן נדרש להקים תחנת כוח בהספק דומה לייצור החשמל לצורכי המשק הארמני. בשנת 2010 נחתם חוזה עם חברה רוסית להקמת תחנת הכוח הגרעינית החדשה. בשנת 2013, בעקבות תקלה בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1, הפעולות להקמת תחנת הכוח החדשה הופסקו.

ביוני 2011 מומחי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית בדקו את מתקני תחנת הכוח והגיעו מסקנה שהיא עונה לדרישות בטיחות של הארגון וניתן להמשיך ולתפעל אותה עד לשנת 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 

מצאמור
קטגוריה:ארמניה: כלכלה
מצאמור
קטגוריה:ארמניה: מבנים
מנחם נחום עפשטיין

רבי מנחם נחום עפשטיין הידוע בכינויו ר' נחום מקוברין (תר"ו, 1846 – א' באב תרע"ח, 1918) היה המייסד והאדמו"ר של חסידות קוברין-ביאליסטוק. 

==יחוסו==
האדמו"ר רבי מנחם נחום עפשטיין נולד בשנת תר"ו לרב יהודה לייב עפשטיין. אביו היה בנו של רבי מרדכי ישראל עפשטיין ששם משפחתו המקורי היה קצנלבוגן והוא עצמו אימץ את שם המשפחה של חמיו רבי אברהם הלוי אפשטיין נכדו של הגאון רבי אריה לייב הלוי אפשטיין בעל הפרדס. הרב מרדכי ישראל היה בן אחר בן לרב יחזקאל קצינאלפוגין בעל שו"ת כנסת יחזקאל. מצד חותנו של רבי יהודה לייב אבי האדמו"ר היה לאדמו"ר גם ייחוס חסידי. החותן היה רבי ישראל מבהפלי שהיה נכדו של רבי מנחם נחום טברסקי מצ'רנוביל ודודו של רבי אהרן מצ'רנוביל. האדמו"ר ואביו היו חסידי קוצק, והאדמו"ר עצמו היה קרוי על שם בעל המאור עיניים, רבי מנחם נחום טברסקי.

==קורותיו==
לאחר נישואיו לאשתו מרת ביילא רחל בתו של חמיו ר' משה אפלבוים ומרת חנה אסתר שהייתה נינתו של רבי נחמן מברסלב התגורר האדמו"ר בקוברין שם נהיה תלמידו של רבי אברהם מסלונים בעל ה'יסוד העבודה'. אחר פטירתו של ה'יסוד העבודה' בשנת תרמ"ד, היו חילוקי דעות בחסידות לגבי הממשיך, היו שצידדו בנכדו רבי שמואל מסלונים והיו שצידדו בחתנו ואחיינו רבי משה מרדכי מקוברין, בן אחיו רבי הלל. זמן רב לא הייתה החלטה ובינתיים תלמידו רבי מנחם נחום עפשטיין החל לנהל עדה בקוברין. בשנת תרנ"ו עבר לביאליסטוק (שם גם ניהל מאוחר יותר רבי אברהם השני מסלונים ה'בית אברהם' את חצרו). 

==צאצאיו==
בנו היה רבי מרדכי יהודה עפשטיין חתן רבי יעקב ליינער מאיזביצא. חתניו היו: הרב שמחה מנדלבאום (שהגיע מארץ ישראל להשתדך איתו), רבי מאיר שלום שצדרוביצקי ממשיכו באדמו"רות, ורבי יצחק אהרן וינגרטן מיאנוב-קוברין. נפטר בא' באב תרע"ח.

חתנו רבי מאיר שלום שצדרוביצקי כיהן אחריו באדמו"רות. רבי מאיר שלום שימש כסגן הרב בביאליסטוק 30 שנה. לאחר פטירת חמיו החל לנהל את חצירו. נפטר בכ"ב באב ת"ש. 

בנו של רבי מאיר שלום, רבי שמואל אהרן מילא את מקומו. היה חתנו של רבי פנחס יששכר מסוסנוביץ מגזע ראדושיץ. רבי שמואל אהרן היה מגדול עסקני אגודת ישראל באירופה. לאחר המלחמה עלה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב, שם כיהן סגן יו"ר הוועד הפועל של אגודת ישראל בארץ ישראל, ויו"ר סניף אגודת ישראל בתל אביב. על אף תפקידיו התנהג בפשטות ובצניעות. חתניו היו רבי ישראל דן טאוב ממודז'יץ ורבי דוד מתתיהו רבינוביץ מביאלה בני ברק. בניו האחרים של רבי מאיר שלום היו הרב משה זאב חתן רבי יהושע עוזיאל וינטרוב ממרקישוב בוורשה והרב יצחק צבי חתן רבי ישראל יצחק קאליש מסקרנביץ.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:משפחת אפשטיין
קטגוריה:קוברין: רבנים
קטגוריה:אדמו"רים
גרטי קורי

גרטי תרזה קורי (באנגלית: Gerty Theresa Cori; 15 באוגוסט 1896 – 26 באוקטובר 1957) הייתה ביוכימאית אמריקאית ממוצא צ'כי יהודי (שהמירה את דתה לנצרות קתולית). יחד עם בעלה פענחה את מעגל קורי ולכן זכו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1947. קורי הייתה האישה השלישית שזכתה בפרס נובל בתחומי המדעים והאישה הראשונה שזכתה בפרס לפיזיולוגיה או לרפואה.

==קורות חייה==
גרטי רדניץ נולדה בפראג, שהייתה אז חלק מהקיסרות האוסטרו הונגרית, למשפחה יהודית משכילה. אביה אוטו היה כימאי, אמה מרתה הייתה ידידה של פרנץ קפקא ודודה היה פרופסור לרפואה. היא למדה רפואה באוניברסיטה הגרמנית של פראג, וקיבלה תואר ד"ר לרפואה בשנת 1920. במהלך לימודיה הכירה את קרל קורי, והם נישאו עם גמר הלימודים לאחר שגרטי הוטבלה לנצרות קתולית. לזוג קורי היה בן יחיד.

הזוג עבר לווינה, שם עבדה קורי כרופאה בבית חולים לילדים, ובשנת 1922 הם היגרו לארצות הברית, במטרה לעסוק שם במחקר. עד שנת 1931 חיו בבאפלו ואז עברו לסנט לואיס. במשך כ-20 שנה עבדה קורי כעוזרת מחקר ורק ב-1943 קיבלה משרת מרצה בכיר. קודמה לדרגת פרופסור מן המניין ב-1947, חודשים ספורים לפני זכייתה בפרס נובל.

גרטי קורי נפטרה בסנט לואיס ב-1957.

==פעילותה המדעית==
כבר בווינה, במהלך עבודתה כרופאה בבית החולים, עסקה גם במחקר ופרסמה מאמרים בהמטולוגיה. לאחר המעבר לארצות הברית הייתה מרבית פעילותה המחקרית בשיתוף עם בעלה קרל. מחקריהם עסקו בעיקר בתהליכי המטבוליזם של פחמימות בבעלי חיים. מחקרם הראשון פורסם ב-1923. בין השאר למדו את השפעתם של הורמונים שונים על התהליך. בהמשך התמקדו בחקר מחזור הסוכרים בגוף האדם. הם בודדו את האנזימים הפועלים בסינתזה של הגליקוגן ובפירוקו. ב-1929 פרסמו את המאמר על מעגל קורי, שלימים זיכה אותם בפרס נובל אותו חלקו עם הפיזיולוג הארגנטינאי ברנרדו אלברטו הוסיי.
בהמשך חקרו את מנגנון הפעולה של האינסולין.

==תפקידים וכיבודים==
* הנשיא טרומן מינה אותה לחברת המועצה של הקרן הלאומית למדע, תפקיד אותו מלאה עד למותה.
* קורי נבחרה לאקדמיה הלאומית למדעים, האישה הרביעית שזכתה בכבוד זה.

==פרסים והנצחה==
* פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1947.
* בשנת 1948 זכתה במדליית גרוון-אולין, מדליה הניתנת לנשים המצטינות בכימיה.
* מכתשים בירח ונוגה נקראים על שמה.
* בשנת 2008 הוציא הדואר האמריקאי בול לכבודה.

== ראו גם ==
* אפקט מטילדה

==קישורים חיצוניים==

* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/גרטי-קורי/ גרטי קורי], אנשי סגולה – יהודים זוכי פרס נובל, באתר [https://www.bh.org.il/he/ בית התפוצות].
* [http://www.nlm.nih.gov/changingthefaceofmedicine/physicians/biography_69.html קורות חייה] 
* [http://beckerexhibits.wustl.edu/mowihsp/bios/HoussayMemCori.htm דברי זיכרון של ברנרדו אלברטו הוסיי שותפה לפרס נובל (באנגלית)]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:באפלו: אישים
קטגוריה:זוכות פרס נובל יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:זוכות פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:ביוכימאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:זוכות מדליית גרוון-אולין
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לנשים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1957
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1957
חוג עין ורד

תודת היישוב [[קדומים בשומרון על תרומת חברי החוג מעין חרוד איחוד, עין חרוד מאוחד ורם און להקמת בית הכנסת ביישובם]]

חוג עין ורד הייתה קבוצה של נאמני ארץ ישראל השלמה של תנועת העבודה, שנקראה על שם מושב עין ורד בו התקיים כינוס היסוד של הקבוצה. 

== היסטוריה ==
באפריל 1976 התקיים בעין ורד כינוס של אנשי ההתיישבות העובדת, בעיקר חברי מפלגת העבודה ואוהדיה, שקראה להתיישבות רחבה ביהודה ושומרון, על רקע דיבורים על פינוי קדומים. בין הדוברים בכינוס היו אריאל שרון, מאיר זורע, דן לנר ואריה נחמקין. בכינוס השתתפו גם חברי קיבוצים, הגם שראשי התנועות הקיבוציות הסתייגו מקיום הכינוס. משתתפים בכינוס המשיכו לאחריו בפעילות למען ההתנחלות, וזכו לכינוי "אנשי כנס עין ורד". 

בפברואר 1977 התקיים כנס שני בעין ורד ובאפריל, על רקע הבחירות המתקרבות, התקיים כנס של החוג בבאר טוביה בו נאם משה דיין. דני צדקוני כינה את החוג "תרגיל מוצלח של הימין הישראלי לחדור לתנועת העבודה הישראלית ולקעקע אותה בתוך בסיסה". 

אנשי עין ורד המשיכו להתכנס גם לאחר המהפך, ולקרוא להתנחלות ביהודה ושומרון. אנשי החוג פעלו במשותף עם התנועה למען ארץ ישראל השלמה וגוש אמונים, ובין השאר השתתפו בהוצאת ביטאון "זאת הארץ" של התנועה למען ארץ ישראל השלמה. בסוף 1978 יצאו אנשי החוג בקריאה נגד פינוי יישובי חבל ימית והשתתפו בברית נאמני ארץ ישראל. בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים השתתפו אנשי עין ורד עם יובל נאמן בהקמת התחייה. 

עם אנשי החוג נמנו: יוסף טבנקין, משה טבנקין, אהוביה טבנקין, מאיר הר-ציון ואפרים בן חיים. 

במאי 1979 הקימו אנשי "שלום עכשיו" את "חוג פלמחים" כמשקל נגד לחוג עין ורד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תנועת העבודה
קטגוריה:מפעל ההתנחלות
קטגוריה:גוש אמונים
אדית כהן-מינץ

אדית כהן-מינץ (29 בנובמבר 1913 – 16 ביולי 2003) הייתה טניסאית ישראלית, מחלוצות הטניס הישראלי לנשים בארץ. לפני עלייתה לישראל הייתה אלופת לטביה בטניס והשתתפה במכביה בשנות ה-30, ובארץ הייתה אלופת ישראל בטניס שלוש פעמים (1952, 1954 ו-1955) ושחקנית נבחרת ישראל בכדורת.

== ביוגרפיה ==
מינץ נולדה וגדלה בריגה שבלטביה, בתם הצעירה של הרייט פייטלברג ופרופ' פאול (שמואל פייבל) מינץ . אביה, נצר לרבי יהודה בן אליעזר הלוי מינץ (מהר"י ממינץ), היה משפטן ואיש ציבור, שכיהן כפרופסור לתורת המשפט הפלילי וכמבקר המדינה בלטביה.
אדית נישאה לאהרן (ארוסיה) כהן, ובשנת 1939 נולד לזוג בנם הבכור, תנחום. שנה לאחר מכן עלתה המשפחה הצעירה לארץ ישראל. בשנת 1942 נולד בנה השני, שאול, ובשנת 1946 נולדה בתה הצעירה, מרא. בשנת 1948 בגיל 35 ואם לשלושה ילדים צעירים, היא זכתה באליפות ישראל בטניס לזוגות מעורבים ובשנת 1952 היא זכתה לראשונה בקריירה שלה, בתואר אלופת ישראל בטניס לנשים, מתוך שלושה תארים.

ברבות השנים זכה בנה תנחום באליפות ישראל לנוער בטניס ונודע כאחד מגדולי שחקני הכדורסל הישראליים בכל הזמנים ומרא קינסטון בתה, נודעה כשחקנית נבחרת הפדרציה של ישראל וכמאמנת טניס. נכדה, אורי כהן-מינץ (בנו של תנחום), היה אף הוא כדורסלן.

בשנת 1993 זכתה כהן-מינץ בעיטור מכבי ישראל במכביה ה-14.

בעלה היה דודנו של משה אָטֵר (אטינגר), עיתונאי, סופר ומתרגם, העורך הכלכלי של "הארץ" ושל "ג'רוזלם פוסט", אביה של הפסיכולוגית וסופרת הילדים חגית בנזימן (שהיא אשתו של העיתונאי עוזי בנזימן ואמם של מאיירת ספרי הילדים והסופרת נעמה בנזימן וחוקר הפילוסופיה יותם בנזימן). בנה היה הכדורסלן ואיש הצבא תנחום כהן-מינץ.

משנת 2005 מעניקה משפחת כהן-מינץ מדי שנה מלגות לשתי שחקניות מתחת לגיל 16 על שם אדית ובתה מרא.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בטניס
קטגוריה:עולות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול

קטגוריה:ישראליות ילידות לטביה
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2003
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
העבר (סרט)

העבר (בצרפתית: Le Passé) הוא סרט דרמה צרפתי שכתב וביים אסגאר פרהאדי משנת 2013. בסרט מככבים ברניס בז'ו, עלי מוסאפה וטהאר רחים. בישראל הסרט יצא לאקרנים במרץ 2014.

==עלילה==
הסרט עוסק באחמד, גבר איראני, שחוזר לצרפת לאחר 4 שנים על מנת להסדיר את גירושיו ולפגוש את בנותיה מנישואים קודמים של גרושתו לעתיד, מארי-אן. אחמד ביקש ממנה שתזמין לו חדר בבית מלון אך היא מתעקשת שישהה בביתה. שם הוא מגלה שהיא מנהלת מערכת יחסים עם סמיר, שיש לו בן ואשתו נמצאת בקומה. הקשר בין מארי-אן לבתה הבכורה לוסי מתערער בעקבות סלידתה של לוסי מהקשר של אמה עם סמיר.

==דמויות ראשיות==
*ברניס בז'ו – מארי-אן
*עלי מוסאפה – אחמד
*טהאר רחים – סמיר
*פולין בורלה – לוסי
*אלייס אגווי – פואד
*ז'אן ז'סטן – ליאה

==ביקורת והצלחה==
הסרט זכה לביקורות חיוביות בעולם, באתר Rotten Tomatoes זכה לממוצע של 96% ובאתר Metacritic לממוצע של 85%. בעיתונות הישראלית זכה הסרט גם כן לביקורות חיוביות, אך צוין שהסרט לא מצליח להתעלות על סרטו הקודם של פרהאדי, "פרידה". נטען גם שהסרט גדוש יתר על המידה בסמליות, לעיתים ברורה מדי. בז'ו זכתה לשבחים על משחקה בתור הדמות המורכבת מארי-אן. הסרט זכה לממוצע של 4 כוכבים ב"טבלת המבקרים" של הארץ.

===פרסים בולטים===
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! מעניק הפרס !! המועמדות !! תוצאה
|-
| 2013 || פסטיבל הקולנוע בקאן || השחקנית הטובה ביותר (ברניס בז'ו)פרס חבר השופטים העולמיפרס דקל הזהב || זכהזכהלא זכה
|-
| 2014 || פרס סזאר ה-39 || הסרט הטוב ביותרהבמאי הטוב ביותרהכתיבה הטובה ביותרהעריכה הטובה ביותרהשחקנית הטובה ביותר || לא זכהלא זכהלא זכהלא זכהלא זכה
|-
| 2014 ||טקס פרסי גלובוס הזהב ה-71 || הסרט הזר הטוב ביותר || לא זכה
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים בפרסית
משפחת ברטיאנו

משפחת ברטיאנו (ברומנית: Familia Brătianu) היא משפחת פוליטיקאים רומנים, ממייסדי ומנהיגי המפלגה הלאומית-ליברלית (ה-PNL) הרומנית קודם לתקופה הקומוניסטית.

בין בני המשפחה:
*דומיטרו ברטיאנו (1818 - 8 ביוני 1892), ממנהיגי מהפכת 1848, כיהן כראש ממשלת רומניה למשך תקופה קצרה בשנת 1881.
*יון ברטיאנו (2 ביוני 1821 - 16 במאי 1891), ראש ממשלת רומניה במשך שלש קדנציות.
*וינטילה ברטיאנו (16 בספטמבר 1867 - 23 בדצמבר 1930), יועץ כלכלי, שר וראש ממשלת רומניה. 
*יון (יונל) ברטיאנו (20 באוגוסט 1864 - 24 בנובמבר 1927), הנהיג את המפלגה בין השנים 1909-1927.

<gallery>
קובץ:Ion_C._Bratianu_01.png|יון ברטיאנו
קובץ:Dimitrie_Brătianu.png|דומיטרו ברטיאנו
קובץ:Ion I C Bratianu - Foto01.jpg|יון (יונל) ברטיאנו
קובץ:Vintila Bratianu - Foto01.jpg|וינטילה ברטיאנו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
גרטרוד קורנפלד

גרטרוד קורנפלד, (4 בדצמבר 1922–2014) הייתה טניסאית ישראלית, מחלוצות הטניס הישראלי לנשים בשנות ה-40. אלופת ישראל בטניס תשע פעמים (1943-1940, 1947-1945, 1949 ו-1951). בעלת שתי מדליות זהב מהמכביה השלישית (1950).

== ביוגרפיה ==
גרטרוד קורנפלד בתה של מרי קורנפלד, אף היא הייתה אלופת ארץ-ישראל בטניס (1938 ו-1939) זכתה לראשונה באליפות ארץ ישראל בשנת 1940 לאחר שניצחה את אמה וירשה אותה כטניסאית הראשונה של ישראל. בשנת 1944 היא שרתה בחיל התעופה ולכן, לא השתתפה באליפות ארץ ישראל. אך באותה העת, היא השתתפה בתחרויות במצרים וזכתה באליפות באלכסנדריה ובתחרויות של צבא המזרח התיכון שנערכו בקהיר.

בשנת 1947 השתתפה גרטרוד בתחרויות באירופה ובין היתר גם באליפות וימבלדון. בסיבוב הראשון היא ניצחה את דניס פריטצ'הרד מבריטניה בשתי מערכות (4-6, 2-6) ובסיבוב השני היא הפסידה לג'וי גאנון מבריטניה בשתי מערכות (6-3, 6-3). אותה שנה היא זכתה באליפות לוצרן שבשווייץ.

בשנת 1949 היא נסעה שוב לתחרויות באירופה. היא השתתפה באליפות צרפת הפתוחה וזכתה בטורניר בבורדו שבצרפת.

בשנת 1950 השתתפה גרטרוד באליפות וימבלדון. היא העפילה לסיבוב השני ללא משחק והפסידה בו בשלוש מערכות ללוצ'יה מנפרדי מאיטליה (6-2, 4-6, 6-3).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בטניס
קטגוריה:אלופות המכביה: טניסאיות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
OAuth

הלוגו של OAuth
OAuth הוא תקן אינטרנט להאצלת הרשאות שרת. OAuth מאפשר לשירות המממש אותו גישה למשאבים המצויים בשרת אחר בשם הבעלים של אותו המשאב. בנוסף, השירות מאפשר למשתמש הקצה להעניק לצד שלישי הרשאות לביצוע פעולות בשמו וגישה למידע המאוחסן בשרת, מבלי למסור לאותו צד שלישי את אמצעי הזיהוי שלו מול השרת (בדרך כלל סיסמה ושם משתמש).

OAuth הוא שירות משלים ל-OpenID אך נבדל ממנו בכך ש-OAuth עוסק ב-Authorization בעוד OpenID עוסק ב-Authentication.

==היסטוריה==
פרוטוקול OAuth 1.0 פורסם כ- באפריל 2010. החל מאוגוסט 2010, כל תוכנת צד שלישי אשר ביקשה לגשת לטוויטר נדרשה לממש פרוטוקול זה.

פרוטוקול OAuth 2.0 פורסם כ-.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרוטוקולי אינטרנט
הארמייה הרביעית (בולגריה)

הארמייה הרביעית של צבא בולגריה (בבולגרית: Четвърта българска Армия) הייתה ארמייה בולגרית, אשר נטלה חלק במלחמות בולגריה החל ממלחמת הבלקן הראשונה ועד למלחמת העולם השנייה.

==מלחמות הבלקן==
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה אורגן הצבא הבולגרי מחדש ב-5 ארמיות. הארמייה הרביעית הוקמה בחופזה ולא אומנה כראוי.

מבחינת נשק קל, התבססו הבולגרים על רובה "Steyr-Mannlicher M1895" מתוצרת אוסטרו-הונגרית ורובה ברדן-2 מתוצרת רוסית. עוד סופקו לצבא הבולגרי גרסה רוסית של סמית' אנד וסון M1880 ו-1906 וכן אקדח חצי אוטומטי 9 מ"מ פרבלום דגם 1908 "Luger". ליחידות העזר בארמיות השדה ולכוחות המיליציה סופק רובה "M-1869 krnka" רוסי. כוחות הארמייה צוידו ב-60 מקלעי מקסים M-1908 ו-198 תותחים מרביתם בקוטר 75 מילימטרים ומקצתם בקוטר 120 מילימטרים. מרבית הארטילריה הייתה מתוצרת צרפתית ומיעוטה מתוצרת גרמנית.

תחת פיקודו של סטיליאן קובאצ'ב לחמה הארמייה בגזרת העיר אדירנה. במהלך מלחמת הבלקן השנייה, בין ה-30 ביוני ועד 8 ביולי התחולל באזור מקדוניה הווארדארית קרב ברגאלניצה בין הארמייה הרביעית הבולגרית לארמייה הסרבית הראשונה. הבולגרים נהדפו אל מעבר לנהר ברגלניצה וספגו 20,000 נפגעים.

==מלחמת העולם הראשונה==
בנובמבר 1917 גויסה הארמייה הרביעית, נותבה לחזית המקדונית, הוצבה במערב תראקיה היוונית ושימשה בעיקר ככוח עתודה. הארמייה מנתה את אוגדת הרגלים ה-10 "הבלומורייה" (הים האגאי), ואת אוגדת הפרשים ה-2 "סופיה". הרכב זה נותר עד תום המלחמה. מספר החיילים באוגדות הרגלים הבולגריות הגיע ל-24,000 ובהיקף כוח האדם דמו לגייסות בצבאות אירופיים. כל אוגדה מנתה 2 חטיבות. כל חטיבה מנתה 2 רגימנטי רגלים בני 4,583 חיילים כל אחד ובכל רגימנט 2 גדודים בני 4 פלוגות. בנוסף מנתה כל חטיבה פלוגת מקלענים בת 80 חיילים, פלוגת חיל עזר בת 180 חיילים, שני אסקדרוני פרשים ורגימנט ארטילריה בן 1,959 חיילים שאורגן ב-3 פלוגות תותחנים. עוד נמנו בכל חטיבה פלוגת ז'נדרמריה, פלוגת הנדסה, פלוגת אספקה ופלוגת רפואה. כל אוגדת פרשים מנתה 2 חטיבות ובכל חטיבה 2 רגימנטים. כל רגימנט פרשים מנה 657 חיילים ואורגן ב-4 אסקדרונים. בנוסף מנתה כל חטיבה רגימנט ארטילריה רכוב, גדוד אספקה וגדוד רפואה. לאחר כניעת בולגריה פורקה הארמייה.

==מלחמת העולם השנייה==
ביולי 1940 גויסה הארמייה הרביעית. הארמייה שכללה שלוש אוגדות רגלים תחת פיקודו של הגנרל אטאנאס סטפנוב הוצבה בדרום הממלכה. בשלהי 1943 שוחררו חיילי הארמייה ובשלהי ספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת אורגנה מחדש ומנתה 42,494 חיילים. תחת פיקודו של אסן סיראקוב לחמה הארמייה בקרבות לשחרור יוגוסלביה וספגה 1,884 נפגעים.

ב-12 בנובמבר 1944 נורה למוות הגנרל אטאנאס סטפנוב על ידי כוחות פרטיזנים. ב-19 בדצמבר 1944 פורקה הארמייה הרביעית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בולגריה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בולגריה במלחמת העולם הראשונה
4
4
טירת זיגמרינגן

טירת זיגמרינגן (בגרמנית: Schloss Sigmaringen) היא טירה השוכנת בעיר זיגמרינגן, מדינת באדן-וירטמברג, גרמניה. הייתה מקום מושבם של נסיכי משפחת הוהנצולרן-זיגמרינגן.

הטירה מתנשאת על צוק מעל נהר הדנובה והוקמה בראשית המאה ה-11.

רוב שטח הטירה נהרס בשריפה שהתרחשה בשנת 1893, וכיום נשתמרו רק המגדלים של הטירה המקורית.

באוגוסט 1944, כשהתקרבו כוחות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה לכבוש את צרפת, גלתה הנהגת משטר וישי, ובכללם פיליפ פטן מהמדינה, וקבעה את מקום מושבה בטירת זיגמרינגן. הטירה נכבשה לבסוף על ידי בעלות הברית באפריל 1945.

כיום הטירה נמצאת תחת בעלות פרטית, ופתוחה לסיורים מאורגנים בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* 

זיגמרינגן, טירת
קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים
טובה אפשטיין

טובה בורנשטיין אפשטיין (2 באפריל 1933 – 5 בדצמבר 2023) היייתה כדורסלנית וטניסאית ישראלית. שיחקה בנבחרת ישראל בכדורסל נשים מעת הקמתה בשנת 1950. הנבחרת יצגה את ישראל באליפות אירופה כדורסל נשים שהתקיימה בבודפשט, הונגריה. החלה לשחק בגיל 15 (1948) במכבי תל אביב עד שנת 1960 ועברה לקבוצת הפועל תל אביב ושיחקה בקבוצה עד 1972. ייצגה את ישראל בכדורסל במשחקי ספורט הפועלים בזלצבורג – אוסטריה 1963 ובהאג – הולנד 1965. זכתה עם קבוצת מכבי תל אביב בשתי אליפויות ובגביע המדינה. עם קבוצת הפועל תל אביב זכתה בארבע אליפויות ובגביע המדינה. עברה לשחק בהפועל פתח תקווה עד פרישתה בשנת 1975.

במקביל עיסוק בכדורסל עסקה בטניס, 12 פעמים אלופת ישראל בטניס (1958, 1960, 1962–1963, 1965–1972) ומחזיקה עד היום בשיא האליפויות לנשים בישראל. הייתה בעלת שלוש מדליות מכינוסי הפועל.

בשנת 1986 זכתה בעיטור חברת כבוד של איגוד הטניס בישראל.

== ביוגרפיה ==
אפשטיין נולדה ברפובליקה הפולנית השנייה (כיום בפולין), ועלתה לארץ ישראל בגיל 10 חודשים. למדה בבית הספר היסודי בנות ג' בתל אביב. בוגרת מחזור ו' של מכון וינגייט. עברה השתלמויות רבות בתחום הספורט בישראל ומחוצה לה. עבדה כמורה לחינוך גופני בתיכון עירוני ה' בתל אביב וכמרכזת מגמת הטניס במכון וינגייט.

שיחקה כדורסל ונמנתה עם הכדורסלניות הטובות בישראל, נוסף לכך, שיחקה טניס בקבוצת הפועל תל אביב. בשנת 1958 זכתה לראשונה בתואר אלופת ישראל בטניס. בהמשך זכתה בתואר אלופת ישראל בטניס גם בשנים 1960, 1962–1963, וב-8 אליפויות רצופות 1965–1972. בסך הכל זכתה 12 פעם בתואר אלופת ישראל בטניס. בשנת 1961 בכינוס הפועל השביעי היא זכתה במדליית כסף בטורניר לנשים יחידות ובשנת 1966 בכינוס הפועל השמיני היא זכתה במדליות זהב וכסף בטורניר יחידות ובטורניר לזוגות מעורבים בהתאמה. במהלך קריירת הטניס שלה היא השתתפה בתחרויות רבות ברחבי העולם.

אפשטיין הייתה אחותו של אמנון ענבר, איש "ההגנה" ופעיל ציבור.

נפטרה בדצמבר 2023.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* [https://www.anatdraigor.com/29-hof-wbi טובה בורנשטיין אפשטיין], באתר היכל התהילה כדורסל נשים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בטניס
קטגוריה:כדורסלניות מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלניות הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
פונטרנס

פּוּנְטַרֵנַס (בספרדית: Puntarenas) היא בירת מחוז פונטרנס בקוסטה ריקה. העיר נמצאת על לשון יבשה צרה בחוף האוקיינוס השקט במרחק של 99 קילומטרים מבירת קוסטה ריקה סן חוסה.

==היסטוריה==
השם מוזכר לראשונה בכתביו של הפיראט ג'ון קליפרטון ב-1720. היה באזור נמל, אם כי הוא התחיל להתפתח רק ב-1840 כשגידול הקפה באזור גדל כך שהתאפשר ייצוא. נמל העיר הוכרז כנמל חופשי ב-1847 (למעט במקרים של מסחר בקוניאק ובמשקאות חריפים כבדים אחרים).

ב-17 בספטמבר 1858 פונטרנס קיבלה את התואר עיר, כאות הוקרה על עזרתה במאבק נגד כוחותיו של ויליאם ווקר. העיר קושרה ברכבת לסן חוסה ב-1910.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קוסטה ריקה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1858
בטי בלו

בטי בלו (במקור: 37°2 le matin, בתרגום לעברית: 37.2° בבוקר. 37.2 מעלות צלזיוס היא הטמפרטורה הרגילה לאישה בהריון בבוקר) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1986. את הסרט ביים ז'אן ז'אק ביינקס ומככבים בו באטריס דאל וז'אן-הוג אנגלאד. הסרט זכה לכ-3.6 מיליון צפיות והיה הסרט השמיני ברווחיותו באותה שנה בצרפת.

הסרט היה מועמד לפרס באפט"א לקולנוע ולפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר. הוא זכה בפרס סזאר לפוסטר הטוב ביותר. בשנת 1992 הוא זכה בפרס הסרט הטוב ביותר (סיכת החלל המוזהבת) בפסטיבל הסרטים של סיאטל.

בשנת 2005 גרסת הבמאי יצאה לאור, עם עוד כשעה לסרט.

==עלילה==
הסרט עוסק בבטי וזורג, זוג אוהבים שגרים בבקתה בחוף. אהבתם נמצאת בשלב מלא-תשוקה, ומתוארת דרך סצנות סקס מפורשות וגרפיות רבות. הוא עובד כאיש מלאכה בשביל הבעלים של כפר הנופש. בטי היא אישה אימפולסיבית שמחפשת חיים טובים יותר. במהלך ריב ביניהם, בטי מגלה את כתביו של זורג וחושבת שהוא כותב מחונן. בהמשך הם עוברים לעיר, מתגוררים אצל חברתה של בטי, ליסה, והחבר שלה אדי. בטי מנסה בכל מאודה לפרסם את הספר, אך הוא נדחה על ידי המוציאים לאור.

==דמויות ראשיות==
*באטריס דאל - בטי
*ז'אן-הוג אנגלאד - זורג
*ג'רארד דרמון - אדי
*קונסואלו דה הבילנד - ליסה

==קישורים חיצוניים==

*"[http://www.habama.co.il/Pages/Event.aspx?Subj=4&Area=1&EventId=2873 בטי בלו]", באתר הבמה

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים ארוטיים
קטגוריה:סרטי פולחן
טל ניסים

טל ניסים (נולד ב-20 באוקטובר 1980) הוא אמן צילום ישראלי.

==ביוגרפיה==
טל ניסים נולד בקריית מוצקין ובצעירותו עברה המשפחה לקריית חיים. בשנת 2004 עבר להתגורר בתל אביב בה למד אמנות בבית הספר הגבוה מנשר לאמנות, שם התמחה בצילום. לאחר לימודיו ב-2008 עבד כעוזר צלם לצלם האדריכלות עמית גירון ולאחר תקופה מסוימת החל להציג תערוכות שהתמקדו בצילום נוף מורכב שהתבסס על מחקר חברתי באמצעות הנוף. החל מ-2011 מצלם בקביעות לערוץ האדריכלות באתר Xnet וכן למגזיני אדריכלות ישראלית אחרים, כמו בניין ודיור והמהדורה העברית של דומוס. בשנת 2013 זכה בפרס קרן רבינוביץ לאמן צעיר. ניסים חבר בגלריה השיתופית "אינדי" ובמקביל מלמד אמנות במנשר ובשנקר.

==תערוכות==
===תערוכות יחיד===
* הכאב שאחרי, גלריית מנשר, 2010
* מחר יהיה יום נפלא, גלריית המדרשה, 2012
* Dreamel, מוזיאון רמת גן, 2012
* טוקטה, גלריה אינדי, 2013
* השמיים עוברים לארץ אחרת, גלריה אינדי, 2016
* בצל זכוכית, גלריה אינדי, 2018

===תערוכות קבוצתיות נבחרות===
*ניסוי כלים 4, מרכז ביכורי העיתים, תל אביב, 2006
*ניסוי כלים 5, מרכז ביכורי העיתים, תל אביב, 2007
*אוהבים אומנות, פתיחת עונת התערוכות בתל אביב, 2008
*רעידת אדמה, תיאטרון תנועה - זיגוטה, תל אביב, 2008
*פול גז בניוטרל, גלריה RawArt, תל אביב, 2012
*Anti Aging, בית האמנים, 2013
*פרופיל הום, בית האמנים, מכבים רעות, 2013
*העלמות האור, בית האמנים תל אביב, 2014
* יישור קו (אוצר התערוכה), שנקרת 2016

==הערות שוליים==

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר מנשר לאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
מוצרים מהחי

מנה הקרויה "Duck, Duck, Duck", מכיוון ששלושת חלקיה מורכבים מגוף ה[[ברווז: ביצי ברווז, בשר ברווז משומר ונקניק ברווז צלוי.]]
מוצרי חלב עיזים]]
מוצר מהחי הוא כל חומר שיוצר מגופה של חיה. דוגמאות למוצר כזה הן שומן, בשר, דם, חלב, ביצים, דבש ומוצרים פחות מוכרים כגון אנזים ההגבנה. 

לרוב, מוצרים שמיוצרים ממאובנים או חיות שנרקבו, כגון נפט מהשאריות הקדומות של חיות ימיות, לא נחשבים למוצרים מהחי. גידולים חקלאיים המגודלים באדמה המדושנת בשאריות בעלי-חיים לעיתים רחוקות נחשבים כמוצרים מהחי.

==מאכלים מהחי==
*דם, לרוב בצורה של נקניק דם
*עצמות, לרוב בצורה של קמח עצמות
*ציר, לרוב מוכן בשימוש בבשר או שומן מהחי. 
*כרמין (ידוע לעיתים ככנימת קוכיניאל), משמש כצבע מאכל. 
*קזאין, אשר מקורו בחלב ומוצרי חלב.
*זבד אשר משמש גם כחומר טעם
*מוצרי חלב, הכוללים חלב, גבינה, יוגורט, מי גבינה ועוד. 
*ביצים
*ג'לטין, המופק מעצמות בעלי חיים.
*דבש
*טל דבש
*ציסטאין, המופק לרוב משיער אנושי ובשר חזיר.
*קזאין המופק מחלב.
*קופי לואק.
*בשר, הכולל בתוכו דגים, בשר עוף, בשר בקר ובשר הודו. 
*אנזים ההגבנה.
*שלאק, המיוצר על ידי חרקים.

==מוצרים מהחי שאינם מאכלים==
מעילים בתערוכת אופנה בינלאומית לפריטי פרווה ועור.]]
*סיבים מהחי, כגון צמר, פרווה ומשי. 
*ענבר אפור, המופק ממערכת העיכול של לווייתנים. 
*דונג דבורים
*קסטוריום המופק בשימוש בבונים. 
*עור, המיוצר מעורם של בעלי חיים. 
*זבל אורגני שלעיתים מכיל גם חלקי גופות של בעלי חיים. 
*שמן חורפנים.
*פנינים.
*דר ("אם הפנינה").
*קשקשים.
*אלמוגים, המשומשים בפרטי נוי לרוב. 
*שפיכה, המשומשת בהזרעה מלאכותית. 
*נוצות.
*אבני כיס מרה, המשמשת ברפואה הסינית. 
*קרטין, לרוב בצורת שנהב וחטים. 
*לנולין.
*ספוגים.
*שתן.
*ארס, משמש ברפואה וטרינרית כנסיוב נגד ארס.

==ראו גם==
*שחיטה
*צמחונות

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:בשר
קטגוריה:פסולת
קטגוריה:תזונה בת קיימא