OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מיטילנותריום

מיטילנותריום (שם מדעי: Mitilanotherium) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים, אשר חי בתקופות הפליוקן ובתחילת הפליסטוקן. המאובנים של המיטילנותריום התגלו ביוון, רומניה, אוקראינה וספרד והם הוגדרו ב-1981. סוג זה כלל מין אחד - Mitilanotherium inexpectatum.

המיטילנותריום היה פרסתן בגובה 1.7 מטר ובמשקל של 370 קילוגרם שהזכיר במראהו את האוקפי המודרני, אך הוא היה בעל רגליים חזקות וארוכות יותר ובעל קרניים רחבות ומוארכות שצמחו מהמצח קדימה, ישר מעל העיניים. המבנה שלו הותאם לאכילת עלים נמוכים, כאשר הצוואר שלו היה קצר יחסית בהשוואה לג'ירף ולמיני ג'ירפיים מתקופתו. הוא היה קרוב בעיקר להלדותריום האפריקני.

ממצאיו של המיטילנותריום נפוצו באזורים מפוזרים לאורך אירופה, כנראה עקב התאמתו של היצור לחיים באזורים יבשים ומדבריים בהם לא נפוצו הרבה מאובנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ג'ירפיים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפליסטוקן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו בפליוקן באירופה
קטגוריה:יונקים שחיו בפליסטוקן באירופה
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו בפליסטוקן
בן מנספילד

בן מנספילד (באנגלית: Ben Mansfield; נולד ב-29 במאי 1983) הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד קפטן בקר בסדרת המדע בדיוני "בראשית" של רשת ITV.

==ביוגרפיה==
מנספילד נולד בלונדון. הוא גילם את קפטן בקר בסדרת המדע בדיוני "בראשית", קפטן מהיחידות המיוחדות בצבא שעובד עם צוות ה-ARC. מנספילד נבחר לתפקיד כשנבחן עבור התפקיד של ארתור בסדרת הטלוויזיה "מרלין" של ה-BBC. הוא היה בין שני המועמדים האחרונים, אבל לבסוף נבחר בראדלי ג'יימס לגלם את הדמות. המלהק של "מרלין", שעבד גם בליהוק עבור הסדרה "בראשית", הציע לו להיבחן לתפקיד קפטן בקר. מנספילד הצטרף לצוות שחקני הסדרה בעונה השלישית ב-2009.

ביול 2014 הודיע מנספילד בטוויטר על הופעתו בתפקיד אלכס בקומדיה "Not Safe For Work" של ערוץ 4 (שנקראה בתחילה בשם "CUT").

ב-2016 הופיע מנספילד בפרק בעונה השלישית של הסדרה "אנדוור", ששודר ב-3 בינואר 2016.

===תיאטרון===
תפקידיו בתיאטרון כוללים את:
* "French Without Tears" מאת טרנס רטינגן (תיאטרון English Touring Theatre). תפקיד ראשי: אלן הווארד.
* "Jenufa" מאת טימברלייק ורטנבייקר (תיאטרון ארקולה)
* "מהומה רבה על לא דבר" מאת ויליאם שייקספיר (הלהקה השייקספירית החדשה בתיאטרון הפתוח בריג'נטס פארק)
* "חלום ליל קיץ" מאת ויליאם שייקספיר (בבימויו של פיטר הול, בתיאטרון רוז)
* "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר (בבימויו של פיטר הול בתיאטרון הלאומי)
* "הנרי הרביעי, חלק ראשון וחלק שני" מאת ויליאם שייקספיר (בתפקיד הוטספור ופיסטול. בבימויו של פיטר הול בתיאטרון רויאל בבאת')
* "One Man, Two Guvnors" בתיאטרון רויאל היימרקט, לונדון
* "Relative Values" בתיאטרון רויאל בבאת' ובתיאטרון הרולד פינטר
* "Great Britain" בתיאטרון היימרקט

בין ה-12 ל-29 ביוני 2013 הופיע מנספילד במחזה "Relative Values" מאת נואל קאוורד, בתפקיד דון לוקאס. את ההפקה ביים סר טרוור נאן, והיא הוצגה בסיור הופעות שיצאה מבאת' עד בריסטול. החל מ-19 במרץ ועד 21 ביוני 2014 הועלה המחזה בתיאטרון הרולד פינטר.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2007
|
| dir="ltr" | Hell Bent for Leather
| אוון אוקשוט
| סרט קצר
|-
| 2008
| הולבי סיטי
| dir="ltr" | Holby City
| אדם בימן
| בפרק "For Your Consideration"
|-
| 2009
| מר אף אחד
| dir="ltr" | Mr Nobody
| סטפנו
|
|-
| 2009–2011
| בראשית
| dir="ltr" | Primeval
| קפטן בקר
| סדרת טלוויזיה (21 פרקים)
|-
| 2015
|
| dir="ltr" | Not Safe For Work
| אלכס
| סדרת טלוויזיה (2 פרקים)
|-
| rowspan="3"| 2016
| האב בראון
| dir="ltr" | Father Brown
| דוקטור טוני פיירפקס
| בפרק "The Rod of Asclepius"
|-
| אנדוור
| dir="ltr" | Endeavour
| ברוס בלבורו
| בפרק "Ride"
|-
| Battlefield 1
| dir="ltr" | Battlefield 1
| ג'ורג' רקהאם (דיבוב)
| משחק וידאו
|-
| 2018
| חדר מיון
| dir="ltr" | Casualty
| ג'יימס ויליאמס
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2023
|
| dir="ltr" | Sister Boniface Mysteries
| אוליבר קאנינג
| פרק: "St George's Defence"
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1983
יחסי דרום אפריקה – תאילנד

שגריר תאילנד מגיש לנשיא דרום אפריקה [[ג'ייקוב זומה את כתב האמנה שלו, 2010]]
יחסי דרום אפריקה–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת דרום אפריקה לבין ממלכת תאילנד. לדרום אפריקה שגרירות בבנגקוק, ואילו לתאילנד שגרירות ביוהנסבורג.

== היסטוריה ==
שתי המדינות ייסדו יחסים קונסולריים ב-9 במרץ 1992. כחצי שנה מאוחר יותר, בספטמבר, פתחה דרום אפריקה קונסוליה-כללית בבנגקוק. חודש אחר כך פתחה תאילנד קונסוליה-כללית ביוהנסבורג, שהייתה באותה עת המרכז הפיננסי של דרום אפריקה.

יחסים דיפלומטיים מלאים כוננו ב-9 בדצמבר 1993, ובתאריך זה שודרגו גם שתי הקונסוליות לשגרירויות, תוך שתאילנד פותחת שגרירות בפרטוריה שהחליפה את הקונסוליה הכללית שביוהנסבורג.

בשנת 2018 ציינו שתי המדינות חצי יובל לכינון היחסים הדיפלומטיים.

== סחר ==
בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על 3.8 מיליארד דולר. עיקר הסחורות שייבאה דרום אפריקה מתאילנד בשווי כולל של כ-2.9 מיליארד דולר הוא כלי רכב ודגנים; עיקר הסחורות שייבאה תאילנד מדרום אפריקה בשווי כולל של כ-930 מיליון דולר הוא פנינים ואבנים יקרות ואלומיניום.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.thaiembassy.org/pretoria/en/home שגרירות תאילנד בפרטוריה, דרום אפריקה]
*[http://www.dirco.gov.za/bangkok/index.html שגרירות דרום אפריקה בבנגקוק, תאילנד]
*[http://www.thaiembassy.org/pretoria/en/news/2307/86133-25th-Anniversary-of-Diplomatic-Relations-between-T.html 25th Anniversary of Diplomatic Relations between Thailand and South Africa: Thailand and South Africa celebrate the Silver Jubilee of Friendship], באתר שגרירות תאילנד בדרום אפריקה

== הערות שוליים ==
יחסי יוון–קובה

יחסי יוון–קובה הם יחסי החוץ בין קובה ליוון. עמדות יוון בנושאים הנוגעים לקובה מתואמות במשותף עם חברי האיחוד האירופי האחרים.

== היסטוריה ==
הכנסייה האורתודוקסית היוונית סנט ניקולאוס בהוואנה
בקובה חיים בין 30 ל-50 איש ממוצא יווני. הם ממוקמים בעיקר בהוואנה, שם יש שגרירות יוונית. בשנת 2004 בנתה קובה את הכנסייה הראשונה שלה מזה 43 שנה, הכנסייה האורתודוקסית היוונית סנט ניקולאוס בהוואנה העתיקה. זה משרת את 8,000 הנוצרים האורתודוקסים של הוואנה, מהם 50 יוונים.<ref></ref> הכנסייה היוונית האורתודוקסית הראשונה של קובה, סנט קונסטנטין והלן, נבנתה בשנת 1950, אך מעולם לא שימשה לשירותי כנסייה. החל משנת 2004 היא הפכה לביתה של להקת תיאטרון ילדים, למרות המאמצים הדיפלומטיים של ג'ורגוס קוסטולאס, שגריר יוון בקובה, להחזיר את הכנסייה למטרתה המקורית.<ref name="nyt"></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
יוון מחזיקה בקובה שגרירות בהוואנה בלבד, מאידך, קובה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה בלבד.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי קובה–רוסיה

שגרירות רוסיה בהוואנה
יחסי קובה–רוסיה משקפים את היחסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים בין קובה לרוסיה. מדינות אלו ניהלו שיתוף פעולה הדוק מאז ימי ברית המועצות. לרוסיה יש שגרירות בהוואנה וקונסוליה כללית בסנטיאגו דה קובה. לקובה שגרירות במוסקבה וקונסוליית כבוד בסנקט פטרבורג. בקובה חיים כ-55,000 אנשים ממוצא רוסי.

סקר שנערך בשנת 2016 מעלה כי 67% מהקובנים הם בעלי השקפה חיובית על רוסיה, כאשר 8% הביעו דעה שלילית.<ref></ref>

== קובה וברית המועצות ==
יחסים דיפלומטיים בין ברית המועצות לקובה כוננו לאחר המהפכה הקובנית ב-1959, שבמהלכה המדינה הייתה תלויה בשווקים סובייטים ובסיוע צבאי, כאשר קובה הפכה לבעלת ברית מרכזית של ברית המועצות במהלך המלחמה הקרה בתמורה. בשנת 1972 הצטרפה קובה ל-COMECON, ארגון כלכלי של מדינות קומוניסטיות שנשלט על ידי הכלכלה הגדולה של ברית המועצות.

== קובה והפדרציה הרוסית ==
300x300 פיקסלים
מאז נפילת ברית המועצות ב-1991, קובה ורוסיה שמרו על יחסים דיפלומטיים. לאחר עלייתו של ולדימיר פוטין לשלטון בשנת 2000, התגברו היחסים בין שתי המדינות. בדצמבר 2000 ביקר פוטין בקובה והוא יחד עם פידל קסטרו קראו לביטול האמברגו על קובה. רוסיה היא עדיין הנושה המובילה של קובה, ושתי המדינות מנהלות קשרים כלכליים הדוקים זו עם זו. קובה תמכה בתוקף בעמדתה של רוסיה במלחמת דרום אוסטיה ב-2008 . בסתיו 2008 קובה ורוסיה הגדילו את שיתוף הפעולה ביניהן בתחום הכלכלה. סגן ראש ממשלת רוסיה, איגור סכין, ביקר בקובה מספר פעמים בשנת 2008, במטרה להגביר את הקשרים הכלכליים והפוליטיים. רוסיה הייתה המדינה הראשונה שהעניקה סיוע לקובה לאחר ששלושה הוריקנים הרסו את המדינה בסתיו 2008. הסיוע שסיפקה רוסיה כלל ארבעה מטוסים של מזון, ציוד רפואי וציוד לבנייה.

בנובמבר 2008 ביקר נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בקובה כדי לחזק את הקשרים הכלכליים ולאפשר לחברות רוסיות לקדוח נפט בחופי קובה, ולאפשר לחברות הכרייה הרוסיות לכרות ניקל בקובה.<ref></ref> ראול קסטרו נסע לביקור בן שבוע במוסקבה בין ה-28 בינואר ל-4 בפברואר 2009. השיחות כללו אשראי בשווי 20 מיליון דולר להוואנה, ו-25,000 טון תבואה כסיוע הומניטרי לקובה.<ref>[https://www.nytimes.com/2009/01/30/world/americas/30iht-cuba.4.19816875.html Cuba and Russia strengthen ties as Raúl Castro visits Moscow]
New York Times, 30 January 2009. </ref>

ביולי 2009 רוסיה החלה בחיפושי נפט במפרץ מקסיקו, לאחר שחתמה על עסקה עם קובה. במסגרת ההסכם החדש, רוסיה העניקה הלוואה של 150 מיליון דולר לרכישת ציוד לבנייה וחקלאות.<ref></ref> בשנת 2013 ביקר מדבדב שוב בקובה בה חתם על הסכמים בנושא חינוך, בריאות, הידרומטורולוגיה, אווירונאוטיקה וטכנולוגיית חלל.<ref></ref>

ביולי 2014 ביקר גם ולדימיר פוטין בקובה, שם הודיע על החלטתו למחוק 90% מחובות האי, 35 מיליארד דולר, למוסקבה, והודיע על עסקאות של השקעה בתעשיית הנפט של קובה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי יוון–פינלנד

יחסי יוון–פינלנד הם יחסי החוץ בין פינלנד ליוון.

== רקע ==
יוון הייתה בין המדינות הראשונות שהכירו בעצמאות פינלנד, ב-5 בינואר 1918. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1920. מאז ה-1 בפברואר 1977 פינלנד מחזיקה ביוון שגרירות באתונה. במשך תקופה ארוכה הייתה פינלנד מיוצגת ביוון דרך שגרירויותיה בבוקרשט, ברומא או בבלגרד. לפינלנד יש גם 7 קונסוליות כבוד בקוס, פטראס, פירוס, רודוס, סלוניקי, הרקליון וקורפו. יוון מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי ו-4 קונסוליות כבוד בטורקו, קואופיו, אואולו ורובניימי.

מספרם של היוונים החיים בפינלנד הוא 1,681, ומספרם של הפינים ביוון מוערך בכ-1,600. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי.

== שיתוף פעולה כלכלי ==
יוון, שנאבקה בבעיות חוב עמוקות בשנות ה-2000 (החוב הסתכם ב-340 מיליארד יורו), קיבלה חבילה של 110 מיליארד יורו בשנת 2009, אך זה לא הספיק. ביולי 2011, מדינות גוש האירו הסכימו לספק ליוון חבילת הלוואות חדשה של 130 מיליארד יורו. חלקם של גוש האירו וקרן המטבע הבינלאומית בחבילה הסתכם בכ-109 מיליארד יורו. פינלנד דרשה ערבויות מיוון בצורת התנאים לאשראי, אשר בקשר אליהם ההנהגה של שתי המדינות קיימו שיחות הדדיות על ערבויות אלה, ב -20 בפברואר 2012 בבריסל, חתמו שרי האוצר יוטה אורפיליינן ואוונגלוס וניזלוס על הסכם דו-צדדי. עם זאת, כבר בשנת 2015, כשמילוי התחייבויות ההלוואות של יוון נתקל בקשיים, נדרשה חבילת סיוע שלישית, בקשר אליה אפשרה פינלנד, המיוצגת על ידי שר האוצר אלכסנדר סטאב, ליוון, לעזוב את גוש האירו באופן זמני.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי בלגיה–יוון

יחסי בלגיה-יוון הם יחסי החוץ בין בלגיה ליוון.

== רקע ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ישירים בשנת 1874. לבלגיה שגרירות באתונה ו-7 קונסוליות כבוד בקורפו, אירקליון, מיטיליני, פטראס, פיראוס, רודוס וסלוניקי. מאז 1945 מחזיקה יוון בבלגיה שגרירות בבריסל.

שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי. ישנם בין 15,000 ל-26,000 יוונים שגרים בבלגיה. בית הספר הבלגי באתונה קיים עוד משנות השישים והוסמך רשמית בשנת 1985, זהו אחד מ-17 המכונים הארכאולוגיים הזרים באתונה.

== קישורים חיצוניים ==
יחסי הולנד–יוון

יחסי הולנד-יוון הם יחסי החוץ בין הולנד ליוון.

== היסטוריה ==
המגעים הראשונים בין שתי המדינות החלו באמצע המאה ה-17. בשנת 1834 נפתחה נציגות של הולנד בממלכת יוון, שהייתה כפופה ישירות לראש המשלחת הדיפלומטית בטורקיה. בשנת 1894 הועלה מעמדה הדיפלומטי של הקונסוליה, וביוון הופיע ראש המשלחת הדיפלומטית של הולנד. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוון על ידי חיילים איטלקים-גרמנים. ממשלת יוון פונתה ללונדון, והולנד נאלצה לסגור את משלחתה הדיפלומטית ביוון. ממשלת הולנד הגולה יצרה קשרים עם ממשלת יוון בלונדון, ואחרי תום המלחמה נפתחה באתונה משלחת דיפלומטית. כיום חיים בהולנד כ-13,000 יוונים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
הולנד מחזיקה ביוון שגרירות באתונה ו-12 קונסוליות כבוד בקורפו, הרקליון, קלמטה, קוואלה, פטרס, פיראוס, רודוס, סאמוס, סירוס, סלוניקי, וולוס ויואנינה. יוון מחזיקה בהולנד שגרירות בהאג, וקונסוליה כללית ברוטרדם. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי.

== יחסי תרבות ==
מכון הולנד באתונה נפתח בשנת 1984, והוא אחד מ-17 מכונים ארכאולוגיים זרים באתונה.

== קישורים חיצוניים ==
ישראל שלנו

ישראל שלנו (באנגלית: Israel Shelanu) היא מפלגה שהוקמה בשנת 2019 על מנת להתמודד ל ולייצג את אמריקאים ישראלים בו.<ref></ref>

המפלגה הוקמה<ref></ref> על ידי שני ישראלים-אמריקאים המתגוררים בניו יורק, שני קורבלניק<ref></ref> וקובי כהן, והיא הרשימה הפוליטית הראשונה אי פעם של ישראלים החיים מחוץ לישראל.<ref></ref> מטרתה המוצהרת של המפלגה היא לייצג מהגרים ישראלים פלורליסטים המתגוררים בארצות הברית ולקדם נושאים הקשורים בזהותם, תרבותם וצרכיהם של קהילת המהגרים הדוברת עברית.<ref>https://washingtonjewishweek.com/63983/israelis-here-jump-into-zionist-electionthe-israel-shelanu-our-israel-slate-is-different-founded-last-year-it-seeks-to-represent-israelis-who-live-in-this-country-and-for-candidate-naty-horev-th/news/</ref> למפלגה נציגה בודדת, שני קורבלניק, בקונגרס הציוני העולמי ה-38.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:מפלגות ציוניות
יחסי אוקראינה–יוון

יחסי אוקראינה–יוון הם היחסים בין יוון לאוקראינה.

== רקע ==
יוון הכירה באוקראינה ב-31 בדצמבר 1991. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1992. יוון פתחה שגרירות בקייב בשנת 1993, קונסוליות כלליות הוקמו במריופול ואודסה. אוקראינה פתחה שגרירות באתונה, ומאז אפריל 2004 קונסוליה כללית בסלוניקי.<ref name="mfa.gov.ua">http://www.mfa.gov.ua/greece/en/news/top.htm Ukrainian embassy in Athens</ref> שתי המדינות חברות מלאות בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה ובארגון השיתוף הכלכלי בים השחור. קיימת קהילה יוונית גדולה שחיה באוקראינה (בעיקר באזורים הדרומיים והמזרחיים של המדינה). אוקראינה נושבה לראשונה על ידי היוונים כבר בשנת 500 לפני הספירה, העיר האוקראינית אודסה (בין היתר) נוסדה על ידי קולוניסטים יוונים קדומים.

== הסכמים דו צדדיים<ref>http://www.mfa.gr/www.mfa.gr/en-US/Policy/Geographic+Regions/Russia+-+Eastern+Europe+-+Central+Asia/Bilateral+Relations/Ukraine/ Greek Ministry of Foreign Affairs about the relation with Ukraine</ref> ==
* הסכם ידידות ושיתוף פעולה בין הרפובליקה ההלנית ואוקראינה (1997).
* הסכם לשיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי, מדעי וטכנולוגי.
* הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות.
* הסכם על הימנעות ממיסוי כפול
* הסכם בנושא תחבורה ציבורית בינלאומית.
* הסכם משלוח.
* הסכם על סיוע שיפוטי בעניינים אזרחיים.

== ביקורים דו צדדיים<ref name="mfa.gov.ua"/> ==
* בנובמבר 1996 ביקר ביוון נשיא אוקראינה, ליאוניד קוצ'מה.
* בדצמבר 1997 ביקר באוקראינה נשיא יוון, קוסטנטינוס סטפנופולוס.
* באפריל 2001 ביקר ביוון ראש ממשלת אוקראינה, ויקטור יושצ'נקו.
* יולי 2002 ביקר באוקראינה ראש ממשלת יוון, קוסטאס סימיטיס.
* ספטמבר 2007 ביקר נשיא אוקראינה, ויקטור יושצ'נקו ביוון.
* באפריל 2008 ביקר באוקראינה נשיא יוון, קרולוס פפוליאס.
* אוקטובר 2011 ביקר נשיא אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ' ביוון.<ref>[http://www.kyivpost.com/news/nation/detail/114224/ Ambassador: Greece against Ukraine's EU membership], Kyiv Post (October 6, 2011)</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יואב תומר

יואב תומר (נולד ב-17 בינואר 1998) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ.

==קריירת מועדונים==
תומר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מ.ס. קדימה צורן, יישוב הולדתו, ובגיל 15 הצטרף לקבוצת הנערים של הפועל רעננה.

ב-28 באוקטובר 2017 ערך תומר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–2 להפועל חיפה. עד לסיום העונה ערך חמש הופעות בקבוצה הבוגרת. בעונת 2018/2019 הצטרף באופן רשמי לקבוצה הבוגרת, וב-27 באוקטובר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו, בניצחון 1–0 נגד מכבי פתח תקווה.

ב-23 ביולי 2021 הצטרף להפועל תל אביב בחוזה לשנתיים, ובמחזור השני של עונת 2021/2022, שהתקיים ב-11 בספטמבר, הבקיע שני שערי בכורה בקבוצה, בניצחון 2–0 על עירוני קריית שמונה.

ב-25 בספטמבר 2022 חתם בהפועל ירושלים.

ב-22 בנובמבר 2023 חתם בהפועל חדרה.

ב-6 בפברואר 2024 חתם בהפועל ראשון לציון.

== קריירה בינלאומית ==
לזכותו של תומר שלוש הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קדימה-צורן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
יחסי יוון–לטביה

יחסי יוון-לטביה הם היחסים הדו-צדדיים בין יוון ללטביה. שתי המדינות חברות מלאות בארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה, נאט"ו והאיחוד האירופי. שגרירות לטביה באתונה הוקמה בשנת 1998. לטביה מחזיקה גם שתי קונסוליות כבוד בפיראוס ובסלוניקי. שגרירות יוון בריגה נפתחה בינואר 2005.

== היסטוריה ==
יוון הכירה במדינת לטביה ב-23 במאי 1922. מערכת היחסים בין שתי המדינות הופרעה בעקבות מלחמת העולם השנייה, שבה נכבשה לטביה זמן קצר על ידי גרמניה הנאצית, ואז לתקופה ארוכה יותר נכבשה על ידי ברית המועצות. עצמאות לטביה מחדש הוכרה על ידי יוון ב-27 באוגוסט 1991; ולאחר מכן השבת היחסים הדיפלומטיים ב-2 בספטמבר 1991. יוון מעולם לא הכירה רשמית בסיפוח המדינות הבלטיות על ידי ברית המועצות.<ref name="latviaconsulate"></ref>

== ביקורים דו צדדיים ==
שגרירות יוון ב[[ריגה]]
מאז 1997 התרחשו מספר ביקורים מדיניים:<ref name="latviaconsulate"></ref><ref></ref>
* 27 באוגוסט 1997 עד 31 באוגוסט 1997; ולידיס בירקבס, שר החוץ הלטבי, ביקר ביוון.
* 14 באוקטובר 1997 עד 15 באוקטובר 1997; יורגוס פפנדראו, שר החוץ היווני ביקר בלטביה.
* 16 במרץ 1999 עד 20 במרץ 1999; גונטיס אולמניס, נשיא לטביה ביקר ביוון.<ref></ref>
* 19 באוקטובר 1999; כריסטוס רוקופילוס, שר החוץ החלופי ביקר בלטביה.
* 8 באוקטובר 2000 עד 11 באוקטובר 2000; קוסטנטינוס סטפנופולוס, נשיא יוון ביקר בלטביה. יוון הסכימה לתמוך בהצעה של לטביה להצטרף לנאט"ו ולאיחוד האירופי.<ref></ref>
* 12 במאי 2001 עד 22 במאי 2001; ואירה ויקה-פרייברגה, נשיא לטביה נפגש עם קוסטנטינוס סטפנופולוס, נשיא יוון, בפסגה שכותרתה "לקראת כלכלה חדשה: מהפכת המידע" באתונה. הם דנו בכניסת לטביה לאיחוד האירופי ולנאט"ו.<ref></ref>
* 27 במרץ 2002 עד 29 במרץ 2002; ואירה ויקה-פרייברגה, נשיא לטביה ביקר ביוון ודן ביחסים בין המדינות.<ref></ref>
* 1 ביולי 2002; ביקור בלטביה על ידי שר החוץ של יוון, אנסטסיוס ג'אניטיס.
* מאי 2003; קוסטס סימיטיס, ראש ממשלת יוון ביקר בלטביה.
* אוגוסט 2004; ואירה ויקה-פרייברגה, נשיא לטביה ביקר ביוון במהלך אולימפיאדת הקיץ 2004.

== הסכמים דו צדדיים ==
קיימים מספר הסכמים דו צדדיים:<ref name="latviaconsulate"></ref><ref name="latvia"></ref>
* 1998 – הובלה בינלאומית של נוסעים וסחורות בדרך.
* 1998 – הגנה וקידום הדדי של השקעות.
* הסכם משנת 1999 לביטול דרישות ויזה הדדית.
* 2000 – שיתוף פעולה כלכלי וטכנולוגי.
* 2001 – שיתוף פעולה בתחומי תרבות, חינוך ומדע.
* 2002 – הימנעות ממיסוי כפול (טרם בתוקף).<ref></ref>

== יחסי סחר ==
היצוא מיוון ללטביה בשנת 2006 כלל: כימיקלים (19.2% מכלל היצוא), מזון מעובד (18.7%), מתכות (18.7%), ביגוד (13.5%) ופירות וירקות גולמיים (8.2%). היבוא של יוון מלטביה בשנת 2006 כלל: עץ (42% מכלל היבוא), מינרלים (17.3%), ביגוד (13.8%). ליוון יש עודף סחר עם לטביה.<ref name="latviaconsulate"></ref><ref name="latvia"></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי אסטוניה–יוון

יחסי אסטוניה-יוון הם היחסים בין הרפובליקה של אסטוניה לבין הרפובליקה ההלנית.

== רקע ==
יוון הכירה באסטוניה ב-19 במאי 1922. יוון מעולם לא הכירה בסיפוח הסובייטי של אסטוניה. שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים ב-2 באוקטובר 1991. באפריל 1997 הקימה אסטוניה שגרירות באתונה. שגרירות יוון בטאלין נפתחה בינואר 2005. יוון מחזיקה באסטוניה גם 3 קונסוליות כבוד בפטרס, פיראוס וסלוניקי. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד האירופי.

== ביקורים דו צדדיים ==
משמאל לימין: שרת החוץ היוונית דורה בקויאניס, אשת הקונגרס האמריקנית [[ג'יין הרמן ונשיא אסטוניה טומס הנדריק אילבס במהלך ועידת מינכן לביטחון ה -45 במינכן בשנת 2009]] 
ליוון
* אפריל 1997 שר החוץ של אסטוניה, טומאס הנדריק אילווס
* מאי 1999, נשיא אסטוניה לנארט מרי
* יוני 2004, שר החוץ של אסטוניה כריסטיאנה אוג'ולנד
* יוני 2004, נשיא אסטוניה ארנולד רוטל ושר התרבות האסטוני אורמס פאט ביחס למשחקים האולימפיים
* מאי 2008, שר החוץ האסטוני אורמס פאט

לאסטוניה
* אוקטובר 2000, נשיא יוון קוסטנטינוס סטפנופולוס
* מאי 2003, ראש ממשלת יוון קוסטאס סימיטיס (במהלך נשיאות האיחוד)

== הסכמים דו צדדיים ==
שר החוץ של אסטוניה אורמס פיט נפגש עם שר החוץ היווני דימיטריס אברמופולוס בפברואר 2013 
* הסכם לשיתוף פעולה תרבותי, חינוכי ומדעי (1999).
* הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות (1997).
* הסכם תובלה ימי (1997).
* הסכם בינלאומי להסעות נוסעים וסחורות (1999).
* מזכר שיתוף פעולה כלכלי דו צדדי (1999).
* הסכם שיתוף פעולה בגין תיירות (1999).

== קישורים חיצוניים ==
Someday Tomorrow Maybe

Someday Tomorrow Maybe (בעברית: יום אחד, אולי מחר) הוא אלבום האולפן השני של הרכב האינדי-פופ הישראלי לולה מארש. האלבום יצא לאור ב-24 בינואר 2020, דרך חברות התקליטים אנובה מיוזיק ויוניברסל.<ref></ref>

== סינגלים ==
* "Echoes" - יצא לאור ב-12 ביולי 2019, כסינגל הראשון מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-5 במצעד הרשמי של גלגלצ.<ref></ref>
* "Only for a Moment" - יצא לאור ב-18 באוקטובר 2019, כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-10 במצעד הרשמי של גלגלצ.<ref></ref>
* "What Am I" - יצא לאור ב-6 בדצמבר 2019, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
* "Hold On" - יצא לאור ב-10 בינואר 2020, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.

== רקע והפקה ==
כל שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי חברי ההרכב, יעל שושנה כהן וגיל לנדאו והופקו על ידי לנדאו.<ref></ref> שירי האלבום הם בסגנון הפופ, ומשלבים בתוכם גם את סגנונות הרוק והפולק.

האלבום הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי בסמוך לצאתו.<ref></ref>

כדי לקדם את האלבום, יצאו לולה מארש לסיבוב הופעות עולמי.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי לולה מארש
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
חוף אייטס

חוף אייטס (באנגלית: Eights Coast) הוא אזור חוף בארץ אלזוורת', במערב אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.

החוף ממוקם בין חוף וולגרין (שממערב לו) לחוף בריאן (שממזרח לו), בין קווי האורך '103°24 W ו- '89°35 W.

החוף נמצא בין כף וייט וכף פרוגנר.

בחוף גובל מדף הקרח אבוט, שמעברו ים בלינגסהאוזן, וכן למול החוף נמצא האי ת'רסטון, שמעברו ים אמונדסן.

רובו של חוף אייטס הוא טרה נוליוס - אף מדינה אינה טוענת לריבונות בו; במזרח החוף מצוי אזור לו טענת צ'ילה לריבונות, ו- 450 קילומטרים צפונית לחוף מצוי האי פטר הראשון שטח חסות של נורווגיה.

== היסטוריה ==
=== גילוי החוף ===

החוף התגלה על ידי אנשי השירות האנטארקטי של ארצות הברית, בטיסות שיצאו מאוניית צי ארצות הברית "בר" (USS Bear), בפברואר 1940.

החוף מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, באמצעות סקרים על הקרקע ובאמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1966.

=== מקור השם ===

שמו של החוף ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הוועדה קראה לחוף על שמו של ג'יימס אייטס (James Eights), הגאולוג שחקר את איי שטלנד הדרומיים בשנת 1830, בהפלגה על הספינה "אנאוון" (Annawanׂ) אייטס היה המדען האמריקאי הראשון שחקר את אנטארקטיקה, וגילה את המאובנים הראשונים שהתגלו ביבשת (עץ מאובן).

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Charles Swithinbank, Richard S. Williams, Jr., Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Christine E. Rosanova, and Lina M. Dailide, [https://pdfs.semanticscholar.org/9cab/da717dbf7f128558e77bda3cacae754d5a8e.pdf?_ga=2.169248169.922829976.1581286403-991121318.1576612064 COASTAL-CHANGE AND GLACIOLOGICAL MAP OF THE EIGHTS COAST AREA, ANTARCTICA: 1972–2001 ], U.S. GEOLOGICAL SURVEY</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:4367 חוף אייטס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=4119&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR חוף אייטס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.visibleearth.nasa.gov/images/57067/walgreen-coast-eights-coast-and-bryancoast-antarctica?size=all תצלום לוויין של חוף אייטס] באתר נאס"א

== הערות שוליים ==

אייטס
אייטס
אלי בלילתי

אליהו בלילתי (נולד ב-23 בפברואר 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בעירוני טבריה.

==קריירה==
בלילתי החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל עפולה. בגיל 16 הצטרף למכבי נתניה, וכעבור שנה אחת עבר לעירוני קריית שמונה.

בקיץ הושאל להפועל עפולה. ב-2 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד עירוני קריית גת במסגרת גביע הטוטו לאומית. שישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 מול הפועל ראשון לציון. עד לסיום העונה ערך 33 הופעות בליגה ועוד חמש בגביע המדינה.

בתחילת עונת 2015/2016 חזר לעירוני קריית שמונה. ב-2 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–1 על הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו. ב-12 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–3 על בני סכנין. שלושה ימים לאחר מכן זכה עם הקבוצה באלוף האלופים, לאחר שבמשחק הגמר כבש את שער הניצחון בבעיטות ההכרעה מול מכבי תל אביב. ב-28 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–2 לבני סכנין.

בינואר הושאל פעם נוספת להפועל עפולה. בסיום העונה חזר לקריית שמונה, אך בינואר הושאל בשלישית לעפולה עד לסיום העונה.

ב-10 ביולי 2017 חתם לשלוש שנים בבני יהודה תל אביב. ב-30 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 0–2 למכבי תל אביב.

ב-19 באוגוסט 2018 חזר לליגה הלאומית כאשר חתם בהפועל נוף הגליל.

ב-26 ביוני 2019 חתם בהפועל חיפה. ב-25 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–1 על הפועל כפר סבא, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה ובליגת העל. ב-2 בספטמבר 2020 חזר לקדנציה שנייה בהפועל נוף הגליל. ב-3 ביוני 2022 חתם בעירוני טבריה.בסיום עונת 2023/2024 העפיל עם הקבוצה לליגת העל.

לזכותו של בלילתי שלוש הופעות בנבחרת הצעירה.

==תארים==
; עירוני קריית שמונה
* אלוף האלופים: 

עירוני טבריה
*גביע הטוטו לליגה הלאומית: 2023/2024

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:עפולה: כדורגלנים
קטגוריה:בוגרי אורט עפולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
יחסי אירלנד–יוון

יחסי אירלנד–יוון הם היחסים בין יוון לאירלנד.

== רקע ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 בינואר 1975. מאז 1977, יוון מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין, ואירלנד מחזיקה ביוון 4 קונסוליות כבוד בקורפו, הרקליון, רודוס וסלוניקי.<ref>http://www.dfa.ie/home/index.aspx?id=5440 Irish Department of Foreign Affairs: directions of Irish representations in Greece</ref> מאז 1978 אירלנד מחזיקה ביוון שגרירות באתונה. המכון האירי למחקרים הלניים באתונה נפתח בשנת 1995, והוא אחד מתוך 17 מכונים ארכאולוגיים זרים באתונה.

שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, בארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי, האיחוד האירופי וגוש האירו.

== ביקורים דו-צדדיים<ref name="mfa">http://www.mfa.gr/www.mfa.gr/en-US/Policy/Geographic+Regions/Europe/Relationships+with+EU+Member+States/Ireland/ Greek Ministry of Foreign Affairs about the relation with Ireland</ref> ==
שגרירות יוון בדבלין
* בשנת 2000 ביקר בדבלין נשיא יוון קוסטנטינוס סטפנופולוס.
* בשנת 2002 ביקרה נשיאת אירלנד מארי מקאליס באתונה.
* במאי 2003 ביקר דבלין ראש ממשלת יוון, קוסטאס סימיטיס.
* במאי 2004 ביקר בדבלין ראש ממשלת יוון, קוסטס קרמנליס.
* ב־16 בינואר 2006 ביקרו בדבלין ראש ממשלת יוון קוסטס קרמנליס ושר החוץ היווני דורה בקויאניס.

== הסכמים דו צדדיים<ref name="mfa">http://www.mfa.gr/www.mfa.gr/en-US/Policy/Geographic+Regions/Europe/Relationships+with+EU+Member+States/Ireland/ Greek Ministry of Foreign Affairs about the relation with Ireland</ref> ==
* הסכם החינוך משנת 1980.
* ההסכם להימנעות ממיסוי כפול שנכנס לתוקף ב-1 בינואר 2005.

מרבית האמנות והתקנות בין שתי המדינות נעשות כעת באמצעות האיחוד האירופי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
אל תתעסקו עם חתולים: המצוד אחר הרוצח מהאינטרנט

אל תתעסקו עם חתולים: המצוד אחר הרוצח מהאינטרנט (באנגלית: Don't F**k With Cats: Hunting an Internet Killer) היא מיני-סדרה אמריקאית מסוגת פשע אמיתי דוקומנטרי של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-18 בדצמבר 2019 המתעדת את לכידתו של הרוצח הקנדי לוקה מגנוטה.<ref name="Deadline"></ref><ref></ref>

הסדרה עוקבת אחר קבוצת חוקרי-אינטרנט חובבים שנתקלו בסרטון ובו נצפה אדם הורג באכזריות שני גורי חתולים ופתחו קבוצת פייסבוק ייעודית כדי ללוכדו. לאחר מכן הם מגלים שאותו אדם פרסם עוד מספר סרטונים בהם הוא הורג חתולים. על פי המידע שנאסף, עולה חשד כי יוצר הסרטון הוא צעיר קנדי בשם לוקה מגנוטה אך הקבוצה לא מצליחה בניסיונה לערב את המשטרה. לבסוף מתפרסם סרטון בו מתועדת הריגת אדם: הסטודנט ג'ון לין. בהמשך הסדרה מתוארת חקירת הרצח בידי משטרת מונטריאול, המרדף אחר הרוצח, תפיסתו ומשפטו בסיועה של קבוצת החוקרים החובבים.<ref></ref><ref></ref>

==עלילת הסדרה==
ב-2010 פורסם באינטרנט סרטון בשם "1 ילד 2 חתולים" (רפרנס לסרט הפורנוגרפי שתי בנות כוס אחת) בסרטון נצפה אדם משחק עם שני גורי חתולים, ולאחר מכן מכניס אותם לתוך אריזת ואקום ושואב ממנה את האוויר ובכך חונק אותם למוות.

דיאנה תומפסון, מנתחת נתונים בלאס וגאס וג'ון גרין מלוס אנג'לס הקימו קבוצת פייסבוק, בה הם מנסים לחשוף ראיות ולמצוא את העבריין. הקבוצה פעלה יחד לבחינת פרטי הסרטון, כולל החפצים בחדר, כדי לסייע בפתרון התעלומה.<ref></ref>

==ביקורת==
באתר Rotten Tomatoes דורגה הסדרה ב-67%, עם ממוצע של 8/10, בהתבסס על 12 ביקורות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות של נטפליקס
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:פשע אמיתי בטלוויזיה
יחסי יוון–פרו

יחסי יוון–פרו הם היחסים בין יוון לפרו.

== רקע ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 בדצמבר 1965. יוון יוצגה בפרו על ידי שגרירותה בברזיל עד 1992 כאשר נפתחה השגרירות בלימה. בסביבות 150–350 אנשים ממוצא יווני מתגוררים בפרו, כולל ולדימירו מונטסינוס, ראש שירות המודיעין הפרואני, סרביוסי דה אינטליגנציה נסיונל תחת אלברטו פוג'ימורי.<ref name="mfa.gr">http://www.mfa.gr/www.mfa.gr/en-US/Policy/Geographic+Regions/Latin+America+-+Caribbean/Bilateral+Relations/Peru/ Greek Ministry of Foreign Affairs about the relation with Peru</ref> מאז 1987 פרו מחזיקה ביוון שגרירות באתונה.

== ביקורים דו צדדיים ==
ביקורו הרשמי הראשון של בכיר יווני בפרו נערך על ידי שר החוץ היווני יורגוס פפנדראו בשנת 2003.<ref name="mfa.gr">http://www.mfa.gr/www.mfa.gr/en-US/Policy/Geographic+Regions/Latin+America+-+Caribbean/Bilateral+Relations/Peru/ Greek Ministry of Foreign Affairs about the relation with Peru</ref>

== הסכמים דו צדדיים ==
קיימים מספר הסכמים:
* הסכם על הגדרת ויזה עבור דרכונים דיפלומטיים (1986).
* הסכם חינוכי שנחתם באתונה בשנת 1988 (התחדש בשנת 2003).
* הסכם לשיתוף פעולה בתיירות (1998).
* מזכר שיתוף פעולה בין משרדי החוץ של המדינות קובע מנגנון של התייעצויות פוליטיות דו-צדדיות (בתוקף מאז שנחתם בלימה ב-30 באוקטובר 2003).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי יוון–קולומביה

שרת החוץ הקולומביאנית [[מריה אנחלה אולגין נפגשת עם מקבילה היווני ניקוס קוציאס, 2017]]
יחסי יוון–קולומביה הם יחסי החוץ בין קולומביה ליוון.

== יחסים פוליטיים ==
במסגרת הדיאלוג בין האיחוד האירופי לקולומביה, יוון תומכת במאמצים לפתרון של שלום של בעיית הביטחון הפנים ארוכת השנים בקולומביה, הנובעת מפעילות של קבוצות גרילה בלתי חוקיות, חמושים ומסודרים, כמו גם מסחר בסמים, חטיפה מקצועית וכדומה.<ref></ref>

== נציגויות כלליות ==
* קולומביה מיוצגת ביוון באמצעות שגרירותה ברומא, איטליה, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד באתונה.
* יוון מיוצגת בקולומביה באמצעות שגרירותה בקראקס, ונצואלה, ובנוסף היא מחזיקה שתי קונסוליות כבוד בבוגוטה וקרטחנה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
הקונגרס הציוני העולמי ה-38

הקונגרס הציוני העולמי ה-38 התכנס בירושלים ב-20–22 באוקטובר 2020 ויכהן למשך 5 שנים. הקונגרס מורכב מ-500 נציגים: 38% מישראל (199 מושבים), 29% מארצות הברית (152 מושבים), ו-33% משאר רחבי העולם (173 מושבים). הבחירות לקונגרס הציוני ה-38 התפרסו על כמעט חודשיים, החל מ-21 בינואר 2020 ועד 11 במרץ 2020.

הקונגרס הציוני העולמי הוא גוף נבחר המייצג את היהודים ברחבי העולם ומשמש כמוסד העליון לחקיקה וקבלת החלטות של ההסתדרות הציונית העולמית. צירי הקונגרס הם נציגים הנבחרים ממפלגות (פדרציות) ציוניות ברחבי העולם. תקציבו של הקונגרס הציוני העולמי מוערך בכמיליארד דולר לשנה. חברי הקונגרס מקיימים דיונים על נושאים עכשוויים הנוגעים לעם היהודי ולישראל, אחראים לקביעת התקציב והחוקה וממנים את חברי מוסדות התנועה, כגון ההנהלה הציונית והוועד הפועל הציוני.

הקונגרס הציוני העולמי הראשון התכנס בשנת 1897 בבזל, ביוזמתו של בנימין זאב הרצל. מאז 2020 משמש יעקב חגואל כיו"ר ההסתדרות הציונית העולמית.

== הבחירות לקונגרס ה-38 ==
ליהודי ישראל 199 נציגים (38%) הנקבעים על פי המפתח המפלגתי נכון לאותו הזמן. לפיכך, בקונגרס הציוני העולמי ה-38, ייצגו את ישראל נציגים לפי תוצאות בחירות הכנסת העשרים ושתיים.

בבחירות לקונגרס הציוני העולמי ה-38, 15 מפלגות התמודדו על 152 המושבים (29%) המוקצים לנציגי הקהילה היהודית אמריקאית. בניגוד לשנים קודמות, לקראת בחירות אלו נוסדה מפלגת ישראל שלנו, מפלגה פלורליסטית ולא מזוהה פוליטית, כשמטרתה היא לייצג, לראשונה, מהגרים ישראלים המתגוררים בארצות הברית. ישראל שלנו היא הרשימה הפוליטית הראשונה אי פעם של ישראלים החיים מחוץ לישראל והקמתה יצרה עניין מחודש בקיומו של הקונגרס הציוני בקרב הקהילה הישראלית המתגוררת בארצות הברית ומוערכת, נכון לשנת 2020, ביותר מ-700 אלף איש.

יהודי שאר התפוצות אינם מנהלים בחירות אלא מחליטים וממנים את נציגיהם יחדיו (33%).

== תוצאות הבחירות בקרב נציגי ארצות הברית==
{| class="wikitable"
|+
!מפלגה
!קולות
!מנדטים
|-
|Vote Reform: ARZA Representing the Reform Movement and Reconstructing Judaism
|31,483
|39
|-
|Orthodox Israel Coalition – Mizrachi: Vote Torah
|21,692
|27
|-
|Eretz Hakodesh: Protecting the Kedusha and Mesorah of Eretz Yisrael
|20,045
|25
|-
|MERCAZ USA: The Voice of Conservative/Masorti Judaism
|14,655
|18
|-
|ZOA Coalition: Zionist Organization of America (ZOA), Torah from Sinai, Make Israel Great (MIG) & National Pro-Israel Partners – Courageously Defending Israel, Sovereignty & the Jewish People
|10,312
|13
|-
|American Forum for Israel
|8,096
|10
|-
|Hatikvah: Progressive Israel Slate
|7,936
|10
|-
|Shas Olami
|2,045
|2
|-
|Kol Yisrael: For the Love of Israel – Making Zionism Compelling in the 21st Century
|1,749
|2
|-
|Dorshei Torah V’Tziyon: Torah and Israel for All
|1,371
|2
|-
|Herut Zionists: The Jabotinsky Movement
|1,154
|1
|-
|Vision: Empowering the Next Generation
|1,038
|1
|-
|Americans4Israel: Peace, Unity & Security
|856
|1
|-
|Israel Shelanu - Our Israel
|769
|1
|-
|Ohavei Zion: World Sephardic Zionist Organization
|374
|0
|-
|סך הכל
|123,575
|152
|}

==הערות שוליים==

38
(I'm Gonna) Love Me Again

(בעברית: (אני הולך) לאהוב אותי שוב) הוא שיר מהסרט הביוגרפי "רוקטמן" משנת 2019. השיר נכתב על ידי אלטון ג'ון וברני טופין, ובוצע על ידי אלטון ג'ון וטארון אגרטון. בסרטון המוזיקה הרשמי מופיעים שני קטעי ארכיון מהקריירה המוקדמת של אלטון ג'ון וכן סצינות מהסרט.<ref></ref> השיר זכה בפרס "השיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-77,<ref></ref> "השיר הטוב ביותר" בטקס פרסי הבחירה ה-25 של המבקרים<ref></ref> ו"השיר המקורי הטוב ביותר" בטקס פרסי הלוויין 24.<ref></ref> ב-9 בפברואר 2020 זכה השיר בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-92.<ref></ref>

==וידאו קליפ==
את הווידאו קליפ ביים קי ארנס .<ref name="JL"></ref> הוא הועלה לחשבון Vevo הרשמי של ג'ון ב־13 ביוני 2019.<ref></ref> בסרטון מככבים ג'ון ואגרטון, עם צילומים של אגרטון כג'ון ברוקטמן, וכלל קטעי ארכיון של המוזיקאי וקליפים של ג'ון וגם אגרטון מקליטים את השיר באולפן. הסרטון כלל גם אנימציה קליידוסקופית מהולה ביצירות אמנות של אלבומים וכרזות קונצרט מימי הזוהר של ג'ון.<ref></ref>

סרטון המוזיקה יצא לאור ב־4 ביולי 2019 בחשבון הוובו של ג'ון.<ref></ref>

== רמיקס ==
להקת Purple Disco Machine הקליטה גרסת רמיקס למוזיקה של ג'ון ואגרטון.<ref>https://www.universalmusic.com.br/2019/12/20/im-gonna-love-me-again-de-elton-john-e-taron-egerton-ganha-versao-remixada-por-purple-disco-machine/</ref> הגרסה יצאה לאור בפלטפורמות להורדה ב-19 בדצמבר 2019.<ref>https://eltonjohn.lnk.to/IGLMARemixVD</ref>

==פרסים==
{| class="wikitable" style="width:75%;"
! colspan="4" style="background: LightSteelBlue;" | פרסים
|- style="background:#ccc; text-align:center;"
! פרס
! קטגוריה
! תוצאה
|-
| פרסי האוסקר
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| פרסי גלובוס הזהב
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| פרסי בחירת המבקרים
| השיר הטוב ביותר
| 
|-
| פרסי לוויין
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| איגוד מבקרי הוליווד
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| פרסי מוזיקה הוליוודית במדיה
| השיר המקורי הטוב ביותר - סרט עלילתי
| 
|-
| פרסי דרבי זהב
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| האגודה למבקרי קולנוע בג'ורג'יה
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| אגודת מבקרי הקולנוע ביוסטון
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| פרסי איגודי מבקרי סרטי העיר מיוזיק
| השיר הטוב ביותר
| 
|-
| פרסי אגודת העיתונאים העיתונאים של לאטינו
| השיר הטוב ביותר שנכתב לתמונה
| 
|-
| אגודת מבקרי הקולנוע בהוואי
| השיר הטוב ביותר
| 
|-
| האיגוד המקוון לקולנוע וטלוויזיה
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| אגודת מבקרי הקולנוע של דנוור
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| פרסי NBP סרטים
| השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|-
| פרסי מבקרי הקולנוע באיווה
| השיר הטוב ביותר
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:זוכי אוסקר: השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב – השיר המקורי הטוב
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין EMI רקורדס
יחסי אוקראינה–שווייץ

יחסי אוקראינה-שווייץ הם היחסים דו-צדדיים בין אוקראינה לבין שווייץ בתחום מדיניות החוץ, הכלכלה, החינוך, המדע, התרבות ועוד.

== היסטוריה ==
שווייץ הכירה בעצמאות אוקראינה ב-23 בדצמבר 1991, עם קשרים דיפלומטיים כוננו חודש וחצי לאחר מכן, ב-6 בפברואר 1992. בפברואר 1993 פתחה אוקראינה שגרירות בברן. שגרירות שווייץ באוקראינה נפתחה ביולי 1992 בקייב.

== ביקורים רשמיים ==
ביקורו הרשמי הראשון של נשיא אוקראינה ליאוניד קוצ'מה בשווייץ התקיים ב-22 במרץ 1996. לאירוע זה קדמו ביקורו של ראש המחלקה הפדרלית לענייני חוץ של הקונפדרציה השווייצרית פלביו קוטי באוקראינה בתאריכים 15–16 בינואר 1996, וביקור בשווייץ על ידי שר החוץ של אוקראינה הנאדי אודובנקו.

בשנת 1997 התקיים ביקורו הרשמי הראשון באוקראינה של היועץ הפדרלי, ראש המחלקה הפדרלית לכלכלה הלאומית של שווייץ.

ב-29–30 באוקטובר 2000 ביקש ראש המחלקה הפדרלית לענייני חוץ של שווייץ, ז'וזף דייס, ביקור רשמי באוקראינה.

בתאריכים 18–19 במרץ 2003 ראש ממשלת אוקראינה ויקטור ינוקוביץ' עמד בראש משלחת ממשלתית לשווייץ וניהל שיחות עם נשיא הקונפדרציה. באותה שנה ביקר באוקראינה סגן נשיא הקונפדרציה, ראש המחלקה המשטרתית הפדרלית, כמו גם מזכיר המדינה של הכלכלה השווייצרית, בליווי קבוצה של אנשי עסקים שווייצרים. בינואר 2005, במסגרת הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס, התקיימה פגישת פרוטוקול בין נשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו לנשיא הפדרלי של שווייץ סמואל שמיד. ב-22–25 ביוני 2005, נערך ביקור עבודה באוקראינה על ידי היועץ הפדרלי, ראש המחלקה הפדרלית לענייני חוץ של שווייץ, מישלין קלמי-רה. ב-14–15 במאי 2009 ערך הנשיא יושצ'נקו ביקור רשמי בשווייץ. ב-18 בדצמבר 2009 שר החוץ של אוקראינה פטרו פורושנקו ערך ביקור עבודה בן יום אחד בשווייץ, ובו, במיוחד, השתתף בחשיפת אנדרטה לסופר האוקראיני ניקולאי גוגול בעיר ווה. ב-24 ביוני 2010 נפגש שר החוץ של אוקראינה קוסטיאנטין גרישצ'נקו עם נשיאת שווייץ דוריס לויטהרד ברייקיאוויק, איסלנד. הסכם הסחר החופשי בין אוקראינה לאיגוד הסחר החופשי האירופי בו חברה שווייץ נחתם. ב-19 באפריל 2011 ביקרה נשיאת שווייץ קלמי-רה בקייב לרגל אירועי 25 שנה לאסון צ'רנוביל. באותה שנה נפגשו נשיאי אוקראינה ושווייץ בדאבוס (ינואר), ובישיבת העצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק (ספטמבר). בתחילת 2014 נפגשו ראש ממשלת אוקראינה ונשיא אוקראינה ב-7 בפברואר בסוצ'י עם נשיא שווייץ, ראש שירות הביטחון הפדרלי והיו"ר התורן של הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, דידייה בורקהלטר. ב-14 באפריל 2014 ביקר בורקהלטר באוקראינה כיו"ר הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, וב-7 ביוני 2014 הוא השתתף בטקס השבעתו של הנשיא פורושנקו. ב-22 בינואר 2016 נפגש נשיא אוקראינה פורושנקו עם נשיא שווייץ, ראש המחלקה הפדרלית לכלכלה, חינוך ומחקר יוהאן שניידר-אמאן, ואף ניהל שיחה קצרה עם ראש המועצה הלאומית של שווייץ כריסטה מארקוואלדר בפורום העולמי בדאבוס.

== נציגויות דיפלומטיות ==
אוקראינה מחזיקה בשווייץ שגרירות בברן, ו-3 קונסוליות בפריבור, ז'נבה וצוג. מאידך, שווייץ מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב בלבד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי הוותיקן–שווייץ

יחסי הוותיקן–שווייץ הם יחסי החוץ בין הכס הקדוש לשווייץ.

== היסטוריה ==
יחסי החוץ בין הוותיקן לבין שווייץ הם בין היחסים הדו-צדדיים הוותיקים, והחלו עם שליחת נונציו אפיפיורי ללוצרן בשנת 1586.<ref name="NZZ 9 November 2012"></ref> כ-40% מהאוכלוסייה השווייצרית הם קתולים. גברים צעירים שווייצרים שירתו במשך מאות שנים בשורות המשמר השווייצרי.

היחסים הדו-צדדיים נותקו במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר שהמדינה השווייצרית המודרנית יצאה ממלחמת אזרחים, בה ניצחו הקנטונים הליברליים והפרוטסטנטיים ברובם את זונדרבונד, ברית של קנטונים שמרנים וקתולים שנהנו מהתמיכה החזקה של הכס הקדוש. בשנת 1873, בעיצומו של הקולטורקמפף, הורתה המועצה הפדרלית השווייצרית על הנונציו האפיפיורי לעזוב את שווייץ, תוך סיום היחסים הדיפלומטיים למשך כ-50 שנה, עד ששר החוץ הקתולי ג'וזפה מוטה הצליח לשכנע את עמיתיו לאפשר את חזרתו של הנונציו לברן.

שווייץ, לעומת זאת, נותרה ללא הייצוג הדיפלומטי אצל הוותיקן, עד 1991, כאשר הממשלה מינתה שליח מיוחד שאינו תושב, אשר שודרג למעמד שגריר בשנת 2004. זה הופך את שווייץ לאחת המדינות המעטות יחסית עם רשת דיפלומטית פעילה שלא מיוצגת בוותיקן עם שגריר תושב ברומא.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
סיימון יוהנס ואן דו

סימון יוהנס ואן דו, נפילת שאול
סיימון יוהנס ואן דוּ (בהולנדית: Simon Johannes van Douw; (בערך 1630 – אחרי 1677 לפני 1697) <ref>Name variations: Simon Johannes van Dou, Simon van Dou, Simon van Douw, Simon Johannes van Douwen</ref> היה צייר פלמי. עבודותיו נעות בין נופים לאיטליזציה, קרבות פרשים ועד מראות שוקי בקר וסצנות צייד. הוא עבד באנטוורפן, במידלבורג ורוטרדם.<ref name=":0">Hans-Joachim Raupp, Historien und Allegorien, LIT Verlag Münster, 1995, 110-117 (in German)</ref>

== ביוגרפיה ==
אין פרטים על מקום הולדתו של סיימון יוהנס ואן דו. ייתכן שהוא נולד באנטוורפן. לא ידוע אצל מי הוכשר כצייר. הוא הפך לחבר בגילדת סנט לוק באנטוורפן בשנת 1655. הוא התחתן עם יוהנה סולמאקרקר בשנת 1656. לא ברור אם היא הייתה קשורה לצייר הנוף יאן פרנס סולמקר. משנה זו היו לו גם תלמידים באנטוורפן.

ב־1 בנובמבר 1656 הוא היה חבר בגילדה במידלבורג. הוא היה פעיל שם עד ספטמבר 1657. משנת 1659 הוא תועד ברוטרדם. כאן הוא נקרא 'בורגר וצייר' כאשר היה מעורב במכירת בית בשנת 1666. הוא מתועד ברוטרדם עד שנת 1677. משנת 1666 הוא גם תועד באנטוורפן כך שנראה שהוא היה פעיל ברוטרדם ואנטוורפן בו זמנית. עבודתו האחרונה שתועדה היא משנת 1677. לא ידוע מתי או איפה נפטר.<ref>Simon Johannes van Douw at the Netherlands Institute for Art History (in Dutch)</ref>
סימון יוהנס ואן דו, שוק סוסים ברומא
בין תלמידיו פיטר ואן בלואמן וקרל פונטין.[3] בשנת 1664 הקים באנטוורפן בית ספר לציור סצינות קרב; בבית ספר זה היו מעורבים פיטר ואן בלואמן, פרנק וולק ופיטר ורפורטן.<ref name=":0" />

== יצירתו ==
עבודותיו הידועות מתוארכות משנת 1654 עד 1677. בתחילה צייר בעיקר קרבות פרשים. מאוחר יותר הוא עבר לנושאי שוק סוסים ובקר וסצנות צייד. עבודותיו המוקדמות קשורות סגנונית למסורת ציור הארון באנטוורפן. הדבר מורגש בעיצוב הפעולה, פירוק הנוף דרך ספי הצבעים וגווני השמיים. מאוחר יותר הוא הושפע יותר ויותר מפיליפס וויירמן.<ref name=":0" /> חלק מיצירותיו דומות גם לאלה של צייר הנוף יאן פרנס סולמקר שאיתו היה קשור דרך הנישואין.
סימון יוהנס ואן דו, סצנת קרב בין נוצרים לטורקים
ואן דו היה ידוע בתיאורים המדויקים שלו לבעלי חיים, בעיקר לסוסים. לעיתים קרובות הוא צייר סוסים מלאי חיים דומים לאלה שצייר וורמן. אף כי אין שום עדות לכך שביקר באיטליה, נופיו הדמיוניים הם בסגנון האיטלקי ומתארים לעיתים קרובות חורבות קלאסיות. בדרך כלל הם כוללים מספר רב של דמויות העוסקות בפעילויות מגוונות. דוגמה טובה לכך היא סצנת השוק המציגה מספר רב של אנשים העוסקים בסחר ובמשחק, נהנים בבית המרזח או רועים את עדריהם.<ref>Simon Johannes Van Douw, Italian-Style Capriccio with Market Scene, 1650-1660 at Artgate Fondazione Cariplo</ref> ההשפעה האיטלקית ניכרת גם בדמויותיו האנושיות של ואן דו, שלעיתים קרובות הן שמנמנות ועגולות, המזכירות את ציירי הז'אנר בחוג הבמבוציאנטי.<ref>Italianate Landscape with Horses at the Hunterian Museum and Art Gallery</ref> מספר ציירים פלמיים כמו אנטון גובאו ופיטר קסטלס השני ציירו סצינות דומות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1630
קטגוריה:נפטרים ב-1677
קטגוריה:ציירי תור הזהב של הולנד
קטגוריה:ציירים פלמים
בנג'מין קראונינשילד

בנג'מין ויליאמס קראונינשילד (באנגלית: Benjamin Williams Crowninshield; 27 בדצמבר 1772 – 3 בפברואר 1851) היה מזכיר הצי של ארצות הברית בין השנים 1815 – 1818 בממשליהם של נשיאי ארצות הברית ג'יימס מדיסון וג'יימס מונרו.
==ראשית חייו==
בנג'מין קראורנינשילד נולד בסיילם, מסצ'וסטס כבנם של ג'ורג' קראונינשילד ושל מרי (לבית דרבי) קראונינשילד שנישאו ב-1757. אביו היה רב-חובל וסוחר. המשפחה הייתה אחת ממשפחות האליטה של בוסטון. בבעלות המשפחה היו קרקעות ליד מינרל ספרינג, שם היא החלה את דרכה בצפון אמריקה.

אחיו היו ג'ייקוב קראונינשילד שהיה אדמירל משנה בצי ארצות הברית, ג'ורג' קראונינשילד הבן, בעליה של ה- Cleopatra's Barge, היאכטה הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי. אחותם, מרי, הייתה רעייתו של חבר קונגרס נתניאל סילסבי.

==קריירה==
קראונינשילד עבד בעסק הספנות המשפחתי ושירת בים.

ב-1811 הוא נבחר לבית הנבחרים של מסצ'וסטס כאחד התומכים הבולטים במקרה הראשון של הטיה בקביעת מחוזות בחירה. פיצולו של מחוז אסקס לשני מחוזות בחירה לסנאט המדינה, הוביל ליצירת המושג "גֶ'רימנדרינג", וקראונינשילד, שהפסיד בבחירות לסנאט המדינה שנערכו שנה קודם לכן כשמחוז אסקס היה מחוז בחירה אחד, הציג את מועמדותו במחוז הבחירה החדש שגבולותיו הותוו כך שציבור המצביעים בו ייתן את קולותיו לנציג המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית על פני נציג המפלגה הפדרליסטית. קראונינשילד זכה במושב בסנאט המדינה בפער של שמונה קולות בלבד. בשנה שלאחר מכן הפסיד קראונינשילד את מושבו בסנאט על רקע ביקורת קשה שנמתחה בעיתונות על תופעת הגֶ'רימנדרינג.
==מזכיר הצי==
בינואר 1815 מונה קראונינשילד לתפקיד מזכיר הצי של ארצות הברית, משרה שאחיו ג'ייקוב כמעט ומונה אליה עשר שנים קודם לכן. הוא ניהל את מעברו של הצי ממצב מלחמה למצב שלום בשנים שלאחר מלחמת 1812. מהלכים אלו כללו את יישום מערכת הניהול של מנהלת הצי ובניית מספר אוניות קו שהיווה את עמוד השדרה של הצי שהשתפר לאין ערוך. הוא גם ניהל את האסטרטגיה ואת המדיניות הימית עבור המלחמה הברברית השנייה.

==חבר בית הנבחרים==
לאחר סיום תפקידו כמזכיר הצי ב-1818 שב קראונינשילד לעסקיו הפרטיים ופוליטיקה של מסצ'וסטס ובשני התחומים הוא עשה חיל. בנוסף לשתי תקופות כהונה בבית המחוקקים של מסצ'סטס, הוא נבחר לארבע תקופות כהונה בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1823–1831.
==משפחתו==
ב-1 בינואר 1804 נשא קראונינשילד לאישה את מרי ברודמן, בתם של פרנסיס ומרי ברודמן. יחד הם הביאו לעולם שלושה בנים ושלוש בנות. נכדתו, פרנסס "פאני" קדוולדר קראונינשילד, נישאה לג'ון קווינסי אדמס השני, נכדו של הנשיא ג'ון קווינסי אדמס. הוא גם היה סב-סבו של מי שכיהן גם הוא כמזכיר הצי בשנים 1929–1933, צ'ארלס אדמס. צאצא נוסף שלו היה בן בראדלי, העורך הראשי של העיתון וושינגטון פוסט בין השנים 1968–1991.

בנג'מין קראונינשילד נפטר בבוסטון ב-1851 ונטמן בבית הקברות מאונט אוברן שבקיימברידג', מסצ'וסטס. צי ארצות הברית הנציח אותו בקריאת משחתת שהייתה בשירות בתקופה שבין שתי מלחמות העולם ובתקופת מלחמת העולם השנייה הועברה לסירוגין אל הצי המלכותי הבריטי, אל הצי המלכותי הקנדי ואל הצי הסובייטי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי הצי של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'יימס מדיסון
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'יימס מונרו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הלאומית הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1772
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1851
אלישע גת

אלישע נסים גת (1926 – 26 באוקטובר 1990) היה אדריכל ומתכנן ערים ישראלי.

== ביוגרפיה ==
גת נולד וגדל בתל אביב בשם אלישע קלר. אביו, חיים קלר, ניהל את בית הספר אחד העם בתל אביב. הוא שרת בפלמ"ח. ב-1953 שימש בצוות המתכננים של ירושלים והשכונה העתיקה של ראש פינה. סבו, אהרן קלר, היה בין מייסדיה. עבד בשחזור העיר העתיקה של צפת, בשימור מבנים ביפו והשתתף במשלחת החוקרים והארכאולוגים שיצאה לחפירות במצדה. גת השתתף בצוותים שתכננו את העיר אילת, והיה אחראי על שחזור עכו ותל אביב.

נחשב לאיש הבוהמה של תל אביב. בשנת 1969 התמודד לראשות עיריית תל אביב-יפו ברשימה בשם "העולם הזה - כח חדש" מטעם "העולם הזה". באמצע שנות ה-70 נאבק בעירייה נגד שינוי כיכר דיזנגוף ונגד הריסת הבתים ההיסטוריים בשדרות רוטשילד בתל אביב כמו "בית הטירה" של הסופר ש. בן-ציון, תוך כדי קידום שימור המבנים בעיר. 

בשנת 1976 נפגע קשה בתאונת דרכים ומאז חדל לעבוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:מתכנני ערים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
מרינה קרבצ'נקו

מרינה קרבצ'נקו (באוקראינית: Кравченко Марина ; נולדה ב-19 במאי 1975) היא טניסאית שולחן ומאמנת טניס שולחן.

קרבצ'נקו הייתה סגנית אלופת אירופה בטניס שולחן לנשים בשנים 1987 ו-1988, אלופת אירופה קבוצתית ב-1989, 4 פעמים אלופת אוקראינה בשנים 1990, 1991, 1992 ו-1994, אלופת המכביה בכל הקטגוריות ב-1993 ו-9 פעמים אלופת ישראל ומחזיקת גביע המדינה בשנים 1996 עד 2004 ו-2008.

==ביוגרפיה==
קרבצ'נקו נולדה ב-1975 בחלק של ברית המועצות שבשנות האלפיים הוא בשליטת אוקראינה. היא החלה לעסוק בטניס שולחן בגיל שבע וחצי, כשאביה היה מאמן נבחרת אוקראינה. בשנת 1993 היא הגיעה לישראל כמשתתפת במכביה הארבע-עשרה, וזכתה בכל המדליות בטניס שולחן לנשים. במכביה הכירה את בעלה לעתיד, מאמן נבחרת ההיאבקות של ישראל, בוריס וינוקורוב, ששכנע אותה לעלות לישראל. בישראל נרשמה קרבצ'נקו למועדון בנצרת עילית וכעבור שנתיים עברה לבית"ר ראשון לציון.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.itta.co.il/html5/arclookup.taf?&_id=11685&did=1127&g=9015&sm=9091&title=%EE%F8%E9%F0%E4%20%F7%F8%E1%F6%22%F0%F7%E5 מרינה קרבצ'נקו], באתר איגוד טניס השולחן בישראל
* [https://www.jewishvirtuallibrary.org/marina-kravchenko מרינה קרבצ'נקו] באתר הספרייה היהודית המקוונת 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות טניס שולחן יהודיות
קטגוריה:יד לאיש הספורט היהודי
קטגוריה:אלופות ישראל בטניס שולחן
קטגוריה:אלופות המכביה: טניס שולחן
קטגוריה:שחקניות טניס שולחן ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת אתונה (2004)