OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אוניברסיטת יורק (ארצות הברית)

אוניברסיטת יורק שבארצות הברית (York University LLC) היא אוניברסיטה פרטית הרשומה כחברה בע"מ בעיר הונולולו אשר בהוואי, ארצות הברית. בעבר, הייתה האוניברסיטה רשומה באזורים אחרים בארצות הברית כגון קליפורניה, ניו יורק ואלבמה.

היא אינה קשורה לאוניברסיטת יורק שבקנדה או לאוניברסיטת יורק שבבריטניה.

== לימודים ==
האוניברסיטה מאפשרת לתלמידיה לרכוש תואר ראשון ושני במנהל עסקים ודוקטורט. האוניברסיטה מאפשרת לתלמידיה לרכוש תארים אלו בהתכתבות.

דרישת הקבלה לתואר הראשון היא תעודת סיום תיכון. דרישת הקבלה לסטודנטים ישראלים היא סיום תעודת בגרות. לא קיימות דרישות קבלה אחרות לאוניברסיטה, כגון רף ממוצע בגרויות, מבחן פסיכומטרי או מבחן קבלה.

== דירוג אקדמי והכרה ==
האוניברסיטה לא נמנית ברשימות הדירוגים גופי דירוג האוניברסיטאות המובילים כגון דירוג שאנגחאי, דירוג Times או דירוג דירוג QS.

האוניברסיטה אינה מוכרת על ידי משרד החינוך האמריקאי כמוסד להשכלה גבוהה.
כמו כן, היא אינה מוכרת כמוסד להשכלה גבוהה בישראל על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

ההכרה האקדמית בתארים שמעניקה האוניברסיטה משתנה ממדינה למדינה בהתאם לחוק המקומי. בישראל, התהליך להכרה בתארים מחוץ לארץ, ובהם לתארים מאוניברסיטת יורק ארצות הברית, הוא פרטני ומבצע על ידי הגף להערכת תארים במשרד החינוך. הגף מבצע הערכה פרטנית לכל בקשה, ומתחשב בין היתר באיכות תוכנית הלימודים, איכות עבודת הגמר ואיכות ההוראה במידה ונעשתה בהתכתבות.

בשנת 2015, נטען באתר האוניברסיטה שחברות ב-IAU, ארגון האוניברסיטאות העולמי מטעם ארגון אונסק"ו מקנה לאוניברסיטה הכרה בין-לאמית בתאריה. עם זאת, נכון לשנת 2015, אוניברסיטת יורק ארצות הברית אינה חברה בארגון זה של אונסק"ו. אוניברסיטת יורק אשר בקנדה חברה בהתאחדות זו, אך היא אינה קשורה לאוניברסיטת יורק ארצות הברית. התאחדות האוניברסיטאות הבינלאומית היא ארגון לשיתוף פעולה בין מוסדות אקדמיים שאינו עוסק בהכרה של מוסדות אקדמיים, והחברות בו היא וולנטרית. בארגון חברות כ-620 אוניברסיטאות, רובן ממדינות מתפתחות באפריקה, אסיה ומזרח אירופה.

== פעילות בישראל ==
בישראל קיימים ארגונים שונים המציעים תארים בהתכתבות של אוניברסיטת יורק ארצות הברית.
בשנת 2015, עלו חשדות לגבי איכות הלימודים האקדמיים באוניברסיטת יורק ארצות הברית, והיותה בית חרושת לתארים. בין היתר, נטען שנציגיה של האוניברסיטה בישראל מציעים דוקטורט בשלושה חודשים, תואר ראשון בקוסמטיקה, או מסלול לד"ר גם בלי תואר ראשון.
 באותה שנה העניק מכון ז'בוטינסקי פרס לפעיל הליכוד דניאל גלילי, על דוקטורט שהגיש במסגרת לימודיו באוניברסיטה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* ליאת בר סתו, גיא ליברמן, [http://www.scribd.com/doc/276506113/%D7%AA%D7%97%D7%A7%D7%99%D7%A8-%D7%90%D7%95%D7%A0%D7%99%D7%91%D7%A8%D7%A1%D7%99%D7%98%D7%AA-%D7%99%D7%95%D7%A8%D7%A7 תחקיר אוניברסיטת יורק], ידיעות אחרונות, 2015, באתר Scribd.

==הערות שוליים==

יורק
קטגוריה:הוואי: חינוך
אדפולוגיה

אֵדָפוֹלוֹגְיָה (ביוונית: ἔδαφος, אֵדָפוֹס, "אדמה", + -λογία, ־לוגיה) היא תחום מחקר מדעי העוסק בהבנת יחסי הגומלין שבין הקרקע ובין האורגניזמים החיים בה ועליה, ובמיוחד השפעתה על הצומח. הוא אחד משני ענפים עיקריים של מדעי הקרקע (יחד עם פדולוגיה העוסקת בלימוד קרקעות בסביבתן הטבעית, דרכי היווצרותן והתפתחותן).

== היסטוריה ==
קסנופון (431–355 לפנה״ס), וקאטו (234–149 לפנה״ס), היו אדפולוגים מוקדמים. קסנופון ציין את ההשפעה מועילה של קלטור האדמה על היבול. קאטו כתב את ספרו "על החקלאות" (De Agricultura) שהמליץ עיבוד קרקע, מחזור זרעים ועוד.

יאן בפטיסט ואן הלמונט (1577–1644) ביצע ניסוי מפורסם בו הוא גידל עץ ערבה בכלי שהכיל כמות שקולה של קרקע וסיפק לו רק מי גשם במשך כחמש שנים. המשקל שנוסף לעץ בזמן גדילתו היה גדול בהרבה מן הירידה במשקל של הקרקע. מכך הוא הסיק כי הערבה הייתה עשוי מים. למרות שהמסקנה נכונה רק בחלקה, הניסוי שלו הצית מחדש עניין באדפולוגיה.

==לקריאה נוספת==
* בנין, ע. [ער.] / זינגר, א. / חן, י. / להב, נ. / נברוט, י. / עמיאל, א. / רביץ, א. / שקד, ד, פרקים נבחרים בתורת הקרקע, המחלקה למדע הקרקע והמים האוניברסיטה העברית בירושלים - הפקולטה לחקלאות ברחובות, תשל"ז
* יעלון, דן, פרקים בתורת הקרקע, 1966

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאולוגיה
כיסא נדנדה

כורסה מתנדנדת טיפוסית
כורסה מתנדנדת עם צירי נדנוד פנימיים
כיסא נדנדה או כורסה מתנדנדת הוא רהיט לבית או לגינה, שדומה לכיסא או לכורסה, שיכול להתנדנד ויש לו מגע בקרקע (להבדיל מנדנדה תלויה). 

כרהיט לבית, על פי רוב, בסיסו של כיסא הנדנדה מורכב משתי קשתות, שכל אחת מהן מחברת שתיים מרגלי הכיסא - אחת לשתי הרגליים הימניות ואחת לשתי השמאליות. אולם, קיימים גם כיסאות נדנדה עם בסיס קבוע על הרצפה, שמחובר בצירים אל גוף הכיסא, כך שהנידנוד מושג בתנועה סביב צירים אלו. כרהיט לגן, כיסא הנדנדה מקובע לרוב לקרקע בקפיץ חזק.

ישנם כיסאות נדנדה המעוצבים כמו סוס; הם נקראים סוס נדנדה. ישנם גם כאלו המעוצבים כחיות אחרות או ככלי רכב.

כיסאות נדנדה מקובלים לישיבה בזמן הנקת תינוק, ועבור אנשים מבוגרים העוסקים בפעילות כגון קריאה או סריגה במשך שעות רבות. במדינות ארצות הברית הדרומיות נפוץ כיסא הנדנדה במרפסות הכניסה לבתים.

==קישורים חיצוניים==

נדנדה
קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:נדנדות
מוזיאון סולימאניה

אחד משני האולמות הגדולים במוזיאון
האולם ששופץ בעזרת אונסק"ו. נפתח לציבור במרץ 2013 וכולל את הממצאים הייחודיים של המוזיאון.
לוח 5 של עלילות גילגמש. מאוסף המוזיאון
מוזיאון סולימאניה (בכורדית: مۆزه‌خانه‌ی سلێمانی; בערבית: متحف السليمانية, בתעתיק מדויק: מתחף אלסלימאניה) הוא מוזיאון לארכאולוגיה השוכן בעיר סולימאניה בכורדיסטן העיראקית. המוזיאון הוא השני בגודלו בעיראק מבחינת תכולה, לאחר המוזיאון הלאומי של עיראק השוכן בבגדאד. אוסף המוזיאון כולל ממצאים מהתקופה הפרהיסטורית ועד לתקופה העות'מאנית.

== היסטוריה ==
המוזיאון נפתח ב-14 ביולי 1961. במקור הוא שכן במבנה קטן במקום אחר. לאחר מספר שנים שטח המוזיאון לא הספיק לגודל התצוגה, ובשנת 1979 נרכש מבנה גדול יותר ברחוב סלים. המבנה הוא בעל קומה אחת ושטחו הכולל הוא 6,000 מטר מרובע. הממצאים מוצגים במספר אולמות. שני אולמות גדולים המחוברים ביניהם באולם הרצאות מרובע פתוח. בנוסף, קיים אולם קטן אשר שופץ על ידי אונסק"ו. בתקופת מלחמת איראן–עיראק, בשנים 1980–1988, המוזיאון נסגר לקהל הרחב. הוא נפתח מחדש לתקופה קצרה בשנת 1990. לאחר הפלישה העיראקית לכווית באוגוסט 1990, נסגר המוזיאון שוב. המוזיאון נפתח רשמית מחדש על ידי ג'לאל טאלבאני ב-20 באוגוסט 2000. באותה עת היה טאלבאני המזכיר הכללי של "האיחוד הפטריוטי של כורדיסטן".

=== לאחר 2003 ===
לאחר פלישת ארצות הברית במסגרת מלחמת עיראק בשנת 2003, נבזז המוזיאון הלאומי של עיראק. מוזיאון סולימאניה סייע בהחזרת ממצאים שנבזזו על ידי רכישתם מהמבריחים. צעד שנחשב שנוי במחלוקת.

=== שיתוף פעולה עם אונסק"ו ===
החל משנת 2011, המוזיאון מקיים שיתוף פעולה עם ארגון אונסק"ו של האו"ם במטרה לפתח ולשקם את המוזיאון ולהרחיב את המבנה. האולם שעבר שיפוץ נפתח בטקס במרץ 2013.

==הממצאים==
הממצאים במוזיאון מוצגים לפי סדר כרונולוגי והם כוללים ממצאים מהתקופות הפרהיסטוריות, תקופת חסונה (Hassuna; ), תרבות חלף תקופת עובייד, ארך, תקופת אור 3 ותקופות מאוחרות יותר כולל התקופה ההלניסטית, האימפריה הפרתית, האימפריה הסאסאנית, כולל התקופה המוסלמית עד שושלת באבאן (Baban).

אחד הממצאים החדשים במוזיאון הוא לוח 5 של עלילות גילגמש. פריט זה היה אחד מתוך 80 פריטים שנרכשו בשנת 2011 ממבריחים שמקורם לא היה ידוע. הלוח נרכש במחיר של 800 דולר. פרופ' אל-ראווי (Al-Rawi) שאיתר את הפריט ניקה אותו בזהירות רבה. שלושת החלקים התאימו אחד לשני. הוא זיהה שמדובר בלוח הכולל את עלילות גילגמש.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160304144819/http://slemanimuseum.org/museum/index.php?option=com_content&task=view&id=45&Itemid=73#myGallery1-picture(9) אתר מוזיאון סולימאניה]
* [http://www.iraq-businessnews.com/2013/03/25/sulaymaniyah-museum-opens-its-renovated-halls/ Sulaymaniyah Museum Opens its Renovated Halls] באתר Iraq-business news
* [http://etc.ancient.eu/2014/11/03/sulaymaniyah-museum-iraq What a Sensation at the Sulaymaniyah Museum, Iraq!] באתר Ancient History, נובמבר 2014

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיראק: תרבות
קטגוריה:כורדיסטן העיראקית
סולימאניה
ליקה קיריצה

ליקה קיריצה, בשמו בלידה לייבו ליקה אברמוביץ (ברומנית: Lică Chiriță – Leibu Lică Abramovici; 22 ביולי 1898, מוינשט – 1956) היה פעיל קומוניסטי יהודי ברומניה, ממנהיגי הוועד הדמוקרטי היהודי.

==ביוגרפיה==
ספר במקצועו, ליקה קיריצה, עמד בשנים 1944–1945 בראש "הוועד האנטיפשיסטי היהודי" שהפך בשנת 1945 לוועד הדמוקרטי היהודי ברומניה, ארגון ששימש לכלי המפלגה הקומוניסטית ברומניה לצורכי תעמולה ומאבק בציונות ובתודעה הלאומית ברחוב היהודי. ב-25 ביוני 1945 באספה באולם "טומיס" בבוקרשט נבחר יחד עם הצייר מקס הרמן מקסי בראש הוועד הדמוקרטי היהודי. ב-5 באוקטובר 1945 השתתף קיריצה בישיבת הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בנוגע לבעיה הלאומית, שבה גינו ואסילה לוקה וגיזלה ואש בחריפות את הציונות ואף את האוכלוסייה היהודית ניצולת השואה על "ניצול הפועלים הרומנים" ועל גישה "פאשיסטית", הדומה לזו של הלגיונרים בעבר. באותה הזדמנות ניסה קיריצה להציג גישה אסטרטגית פייסנית וטען שניתן למשוך יהודים ציונים לשורות הוועד הדמוקרטי היהודי לטובת קידום מדיניות המפלגה הקומוניסטית, אך דבריו נדחו בתוקף.

קיריצה המשיך להיות בשנים הבאות 1945–1946 חבר בהנהגת הוועד הדמוקרטי היהודי. אחר כך עבד במנגנון האקדמיה הרומנית (אז אקדמיית הרפובליקה העממית הרומנית). אחרי מותו בשנת 1956 גופתו נשרפה לפי צוואתו במשרפת "צ'נושה" בבוקרשט.

בשנת 1949 זכה לעיטור המסדר "הגנת המולדת" (Apărarea Patriei) דרגה ג.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Teșu Solomovici - Istoria evreilor din România vol.II Editura Teșu, București 2007 
* Alexandru Șafran - Un tăciune smuls flăcărilor, Editura Hasefer, București pp.1996 188-189
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.memoria.ro/?location=view_article&id=928 Theodor Wexler,Mihaela Popov Viitorul poporului evreu, varianta comunista, באתר memoria.ro לפי כתב העת Magazinul istoric 2001]
* [http://proalba.ro/lista-romanilor-celebri-care-au-fost-sau-au-dorit-sa-fie-incinerati/ רשימת הרומנים המפורסמים שציוו את גופותיהם לשריפה במשרפה - בעיתון פרו-אלבה - 2015]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קומוניסטים יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רומנים
קטגוריה:יהודים שגווייתם נשרפה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1956
אילינצי

אילינצי (באוקראינית: Іллінці; בפולנית: Ilińce; ביידיש: ליניץ) היא עיר קטנה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
אתרה של אילינצי היה מיושב מתחילת הספירה, ובשנת 1448 הוקמה העיר רשמית בידי קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין. בשנת 1757 הוענקו לאילינצי זכויות עיר.

במהלך המאה ה-19 התפתחה העיר, ובשנת 1866 הפכה לעיר מחוז. בשנת 1900 נמנו בעיר כ-5,000 תושבים, רובם יהודים.

==יהודי אילינצי==
לאחר מלחמת העולם הראשונה חיו באילינצי למעלה מ-5,000 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בעיר, ונותרו בה ערב מלחמת העולם השנייה כ-2,200 יהודים, רוב תושביה. בתקופה זו פעלה בעיר מועצה יהודית, והתקיים בה בית ספר יידי.

עם פרוץ מבצע ברברוסה הגיעו לעיר פליטים יהודים רבים ממערב אוקראינה, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. עם התקרבות החזית, נמלטו חלק מיהודי העיר מזרחה. ב-23 ביולי 1941 נכנסו לעיר הגרמנים, ואלו החלו מיד בביצוע מעשי התעללות ביהודיה, ותוך זמן קצר ריכזו את יהודי העיר בגטו שהוקם בשכונה ענייה בה, תוך חיובם בענידת סרט זרוע עם מגן דוד.

בנובמבר 1941 נרצחו 43 גברים יהודים מהגטו בידי שוטרים אוקראינים. ב-24 באפריל 1942 נרצחו כ-1,000 מיושבי הגטו ליד הכפר הסמוך גוליקובו. כ-700 יהודים נוספים מהגטו נרצחו בסוף מאי 1942 ביחד עם יהודי ז'ורנישצ'ה שהועברו לגטו בתחילת אותו חודש.

יתר יהודי העיר הועברו בסוף שנת 1942 למחנה עבודה סמוך, וב-15 בדצמבר 1942 הוצתו בתי הגטו, וכל המסתתרים בו נרצחו.

==תמונות==
<gallery>
קובץ:Illintsi, Great Synagogue.jpg|בית הכנסת הגדול באילינצי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: עיירות יהודיות
מטוס עליונות אווירית

[[F-22, מטוס קרב של הדור החמישי בעל יכולת שיוט על קולי והנעה וקטורית]]

מטוס עליונות אווירית הוא סוג של מטוס קרב שנועד להיכנס לשטח אווירי אויב ולהכניעו ביעילות על ידי השגת עליונות אווירית. מטוסי עליונות אווירית הם מטוסים שתוכננו במיוחד להפלה מהירה יותר של מטוסים יריבים, בהשוואה למטוסי קרב אחרים. לרוב, עלות הייצור של מטוס כזה גבוהה מאוד והוא מיוצר בכמות קטנה בהרבה לעומת מטוס קרב רב-משימתי.

==התפתחות המונח==

[[יורופייטר טייפון]]

[[סוחוי Su-27]]

[[F-15 איגל]]

בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת קוריאה, מטוסי קרב סווגו לפי תפקידם: מפציץ כבד, מטוס יירוט, מטוס ליווי, מפציץ לילי וכדומה. עם פיתוח הטילים המונחים בשנות החמישים, תכנון מטוסי הקרב התחלק לשתי קבוצות: מטוסים שנועדו לתקוף מטרות מעבר לשדה הראייה (Beyond Visual Range, מיירטים בעיקר), ומטוסים שנועדו לתקוף בטווח שדה הראייה (Within Visual Range, מטוסי עליונות אווירית). בארצות הברית, הנטייה דאז הייתה לתכנן מטוסי קרב לתקיפה מעבר לשדה הראייה, וכך פותח הפנטום F-4 שלא צויד בתותח ירי שכן ההנחה הייתה שלא יצטרך להילחם במטרות בקרבתו. המטוסים שיוצרו לפי קו מנחה זה היו מטוסים בעלי יכולת לנשיאת טילים ונשק רב על חשבון יכולת תמרון, הרי שמתכנניהם חשבו שלעולם לא יצטרכו להיכנס לקרב אווירי.

===לקחים בקרב===

חיל האוויר האמריקאי ספג אבדות במלחמת וייטנאם עקב הדוקטרינה השגויה שדגלה בפיתוח מטוסים לתקיפה מעבר לשדה הראיה. <ref></ref> הוראות הפתיחה באש שדורשים זיהוי ודאי של מטוס האויב וכן כישלונות הנשק המונחה והמכ"ם בתחילת דרכם, הובילו לקרבות אוויר צמודים שאליהם הן הטייסים והן מטוסי החיל לא היו ערוכים. בעקבות הלקחים שהופקו מהעימות, הוקם בית הספר לטיסה קרבית טופ גאן, תוכנית רד פלאג וכן נשקלו הצרכים החדשים של מטוס קרב מודרני. <ref></ref>

על מנת לשפר את יעילותם האסטרטגית ואת ביצועיהם, מטוסי עליונות אווירית על פי רוב ילוו או יסתייעו במטוס שליטה ובקרה.

===מטוסי עליונות אווירית===

מטוסי העליונות האווירית הראשונים שיוצרו על ידי חיל האוויר האמריקאי לאחר לקחי המערכה בווייטנאם היו F-14 טומקט, ו-F-15 איגל. שני המטוסים תוכננו להשגת עליונות אווירית, ושקלול חשוב ביותר בתכנונם כלל יכולת תמרון מעולה שמאפשרת להם להצטיין בקרב אווירי צמוד.

==דוגמאות==

* יורופייטר טייפון
* F-14 טומקט
* F-15 איגל
* F-22 ראפטור (חמקן)
* F-35 לייטנינג II (גם מטוס קרב רב-משימתי חמקן)
* סוחוי T-50
* מיג-29
* סוחוי Su-27
* סוחוי Su-33
* סוחוי Su-35
* סוחוי Su-37
* שניאנג J-11

==הערות שוליים== 		

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטוסי קרב
בזיליונאי

בזיליונאי (בליטאית: Bazilionai; בפולנית: Bazyliany; ביידיש: באזיליאן) היא עיירה קטנה במחוז שאולאי שבליטא, על גדת נהר דוביסה (Dubysa), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

בשנת 1744 הוענקה לעיירה זכות לקיים בה ירידים שנתיים, בידי המלך אוגוסט השלישי. בשנת 1749 התיישבו בעיירה נזירים ממסדר בזיליוס הגדול, ומכאן שמה הנוכחי של העיירה.

==יהודי בזיליאן==
בין מלחמות העולם חיו בבזיליאן כ-130 יהודים, ובעיירה התקיים בית ספר יהודי.

עם כיבוש האזור בידי הגרמנים ביוני 1941, ריכזו לאומנים ליטאים את יהודי העיירה בבניין בית המדרש בה, ושדדו את רכושם, תוך מעשי רצח.

בסוף אוגוסט 1941 גורשו יהודי העיירה לזאגר הסמוכה, וב-2 באוקטובר 1941 נרצחו בידי הליטאים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ליטא: עיירות
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:מחוז שיאוליאי
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ארנון גרונברג

ארנון יאשה איב גרונברג (בשם מלא בהולנדית: Arnon Yasha Yves Grünberg; נולד ב-22 בפברואר 1971) הוא סופר, מחזאי, עיתונאי ופובליציסט הולנדי המתגורר בניו יורק. חלק מיצירותיו פורסמו תחת שם העט מארק ואן דר יאגט (בהולנדית: Marek van der Jagt).

גרונברג הוא בן למשפחת מהגרים יהודית שמקורה גרמני.

== ספריו שתורגמו לעברית ==
* מבקש המקלט, חרגול הוצאה לאור, 2008, מהולנדית: מיכאל ימנפלד
* ימי שני כחולים, הוצאת בבל, 2011, מהולנדית: אירית ורסנו
* טירזה, ספרית פועלים, 2012, מהולנדית: רחל ליברמן
* האיש ללא מחלה, ספרית פועלים, 2015, מהולנדית: רחל ליברמן
* הסיפור של הקרחת שלי (מארק ון דר יאכט), הוצאת בבל, 2007, מהולנדית: אירית ורסנו

== קישורים חיצוניים ==

* 
* אריק גלסנר, [https://arikglasner.wordpress.com/2015/03/27/על-האיש-ללא-מחלה-של-ארנון-גרונברג-הוצא/ על "האיש ללא מחלה", של ארנון גרונברג], המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 27 במרץ 2015
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יהודים הולנדים
קטגוריה:מסאים הולנדים
קטגוריה:מחזאים הולנדים
קטגוריה:עיתונאים הולנדים
קטגוריה:פובליציסטים
קטגוריה:בעלי טור הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1971
ביטן

ביטן (בבלארוסית: Быцень; בפולנית: Byteń; ביידיש: ביטען) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
ביטן נזכרת לראשונה במאה ה-16, ובראשית המאה ה-17 הוקם בה מנזר. במהלך פשיטת האימפריה השוודית נהרסה העיירה.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום נפת סלונים של האימפריה הרוסית. במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית נערך בסביבת העיירה קרב, והעיירה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי ביטן==
בית העלמין היהודי בביטן]]
בין מלחמות העולם נמנו בביטן כ-1,200 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בעיירה פעלו מפלגות ותנועות נוער ציוניות, לצד מוסדות חינוך דתיים. עם כניסת הצבא האדום לאזור בספטמבר 1939, הולאמו העסקים הפרטיים בה.

ב-28 ביוני 1941 נכבשה ביטן בידי הגרמנים, ומונה בה יודנרט. בתחילת אוגוסט 1941 הובאו לעיירה מגורשים יהודים מעיירות הסביבה, ובתקופה זו נרצחו בה שתי משפחות יהודיות. בהמשך החודש צוו יהודי העיירה לענוד טלאי צהוב.

בפברואר 1942 שולחו כ-180 יהודים מהעיירה לעבודות כפייה במחנה העבודה פוז'וויצ'ה. בתחילת יוני 1942 הועברו יהודי העיירה לגטו, בו שוכנו בצפיפות רבה. בתקופה זו פעל בגטו ארגון מחתרתי, אשר סייע ליהודים להימלט ממנו.

ב-25 ביולי 1942 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו 840 מיושביו ליד הכפר זפולה (Zapole). בעקבות זאת, נמלטו מהגטו ליערות כ-500 יהודים, וחלקם הצטרפו לקבוצות פרטיזנים.

באוגוסט 1942 חוסל גטו ביטן, תוך רצח כל יושביו, למעט מספר בעלי מקצוע, אשר נרצחו כחודש לאחר מכן.

===רבני העיירה===
בין רבני העיירה נודעו:
* רבי זאב וולף ב"ר יהודה הלוי - רבן של זבלודוב וז'טל, מחבר "עמק הלכה".
* רבי מרדכי וייצל-רוזנבלט - לימים רבן של סלונים ואושמינה, שהתפרסם כבעל מופת. חתנו ר' אברהם יעקב ברוק היה למדן אך לא נבחר לרבנות העיר בשל עסקנותו הפוליטית במסגרת הקונגרס הציוני הראשון כנציג פלך גרודנה, אך נבחר לכהן דיין.
* רבי מתתיהו מדניצקי (עד 1912, אז עלה לארץ ישראל) - מחבר "מתת ידו".
* רבי יוסף יצחק זיו - לימים רבה של ברנסק.
* רבי יוסף ליברמן - רבה הראשון של ביטן אחרי מלחמת העולם הראשונה.
* רבי בן ציון יפה - כיהן כרב אחריו. שניהם נרצחו בשואה, באקציה הראשונה (25 ביולי 1942).

==לקריאה נוספת==
* ד' אברמוביץ', ו"מ ברנשטיין (עורכים), פנקס ביטען, בואנוס איירס, תשי"ד-1954.
* רחל גרוסבאום-פסטרנק, "בִּיטֶן", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 164–168.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז ברסט: עיירות יהודיות
וילם פרדריק הרמנס

וילם פרדריק הרמנס (בהולנדית: Willem Frederik Hermans; 1 בספטמבר 1921 – 27 באפריל 1995) היה סופר, משורר, מחזאי ומסאי הולנדי.

הרמנס נחשב לאחד הסופרים החשובים ביותר בהולנד של אחרי המלחמה, לצד הארי מוליש וחרארד רווה.

ספרו המפורסם משנת 1966 לא לישון לעולם תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2011 בהוצאת מחברות לספרות, בתרגום רן הכהן.

==קישורים חיצוניים==

וילם פרדריק הרמנס
* אריק גלסנר, [https://arikglasner.wordpress.com/2014/01/30/מן-הארכיון-על-הרומן-לא-לישון-לעולם/ על הרומן "לא לישון לעולם"], באתר "מבקר חופשי", 30 בינואר 2014
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1921
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1995
רן הכהן

רן הכהן (נולד ב-2 בדצמבר 1964) הוא חוקר, מרצה, ומתרגם ישראלי.

הכהן סיים תואר ראשון במדעי המחשב, תואר שני בספרות השוואתית והוא בעל תואר דוקטור בחקר היהדות. הוא משמש מרצה בכיר בסגל החוג לספרות באוניברסיטת תל אביב.

הכהן תרגם לעברית כ-30 ספרים, בעיקר מהולנדית וגרמנית, אך גם מאנגלית ומגעז. בין השאר תרגם את מאמריו החשובים של מרטין לותר.

הכהן זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגום לשנת תשע"א - 2010 על תרגומו לאפוס הלאומי האתיופי, כבר נגשת (כבוד המלכים).

הכהן זכה גם בפרס התרגום בהולנד בשנת 2020 על תרגומיו מהולנדית לעברית ועל פעילותו לקידום הספרות ההולנדית בישראל.

הכהן פעיל בארגוני שמאל פוליטי בישראל, ומפרסם מפעם לפעם מאמרים באתר האינטרנט "Antiwar.com".

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ספרות
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:מתרגמים מגרמנית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
חוג קוהרנטי

בתורת החוגים, חוג קוהרנטי (משמאל) הוא חוג שלכל אידיאל שמאלי נוצר סופית שלו יש ייצוג סופי.

לחוגים קוהרנטיים יש אפיון הומולוגי: חוג הוא קוהרנטי אם ורק אם כל מכפלה ישרה של מודולים שטוחים היא שטוחה. כל חוג קומוטטיבי נתרי הוא קוהרנטי, אבל יש גם דוגמאות נוספות, כגון חוג הפולינומים באינסוף משתנים <math>k[x_1,x_2,\dots]</math> מעל שדה <math>k</math>.

חוג קומוטטיבי הוא קוהרנטי אם ורק אם החיתוך של כל שני אידיאלים נוצרים סופית הוא נוצר סופית ובנוסף המאפס של כל איבר הוא נוצר סופית. בחוג קומוטטיבי קוהרנטי, כל המנות <math>(a:b) = \{x\in R \mid xb \in Ra\}</math> נוצרות סופית (תכונה זו נכונה גם בתחומי gcd). כל חוג תורשתי למחצה קומוטטיבי הוא קוהרנטי; למעשה החוגים התורשתיים למחצה הקומוטטיביים הם בדיוק החוגים הקוהרנטיים הקומוטטיביים, בעלי ממד גלובלי חלש = 1.

קטגוריה:תורת החוגים
ביסטריצה (בלארוס)

ביסטריצה (בבלארוסית: Бы́стрыца; בפולנית: Bystrzyca, ביסטשיצה) הוא כפר קטן במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, על גדת נהר נריס (Neris), בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
ביסטריצה נזכר לראשונה בשנת 1390 עת נוסדה בו כנסייה קתולית. במאה ה-16 נכלל היישוב בנפת וילנה.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכלל היישוב באימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי ביסטריצה==
מצבת הנצחה ליהודי ביסטריצה שנרצחו בשואה
לאחר מלחמת העולם הראשונה נמנו בביסטריצה 154 יהודים. עם כניסת הסובייטים לכפר בספטמבר 1939, הולאמו בו עסקיהם הפרטיים של היהודים.

ב-24 ביוני 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, ואלו הקימו בו יודנרט, והטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, מגבלות תנועה וחובת ביצוע עבודות כפייה. בהמשך, רוכזו יהודי הכפר בגטו, בו שוכנו בצפיפות רבה.

ב-24 באוקטובר 1942 רצחו הגרמנים את כל יושבי הגטו. יהודים בודדים מצאו מקלט אצל איכרים מהסביבה, שמונה לפחות שרדו עד בוא הצבא האדום ב-1944.

==לקריאה נוספת==
* רחל גרוסבאום-פסטרנק, "בִּיסטשִיצָה", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 174–176.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
כשל המצוקה היחסית

כשל המצוקה היחסית (נקרא גם פנייה אל הבעיה החמורה ביותר) הוא כשל לוגי מקבוצת כשלי אי-רלוונטיות מסוג מליח אדום המתרחש כאשר נעשה ניסיון להציג את התופעה הנדונה כתופעה בלתי חשובה שיש להתעלם ממנה, או כתופעה הרבה פחות שלילית מכפי שהיא על ידי השוואתה לתופעה בלתי רלוונטית הנתפסת כחמורה הרבה יותר. ההנחה בכשל המצוקה היחסית היא שהבעיות הנתפסות כחמורות ביותר בעולם מצדיקות התעלמות מבעיות הנתפסות כחמורות פחות. שימוש נפוץ בכשל זה נעשה באמצעות התגובה: "אבל יש ילדים רעבים באפריקה". כשל זה יכול לשמש גם כדי להציג תופעה באור שלילי על ידי הצגת התופעה הטובה ביותר.

==מבנה==

#תופעה א' מוצגת
#תופעה ב' מוצגת כמקרה החמור ביותר.
#לכן, תופעה א' לא חשובה או לא חמורה.

או:

#תופעה ב' מתרחשת והיא חמורה מתופעה א'.
#לכן, תופעה א' מוצדקת.

==דוגמאות==
דוגמה א
*אדם א: צריך להיאבק נגד התעללות בבעלי חיים.
*אדם ב: יש ילדים רעבים באפריקה, לכן יש לדחות את הטענה של אדם א'.

דוגמה ב
*אדם א: יש לקדם שכר שווה לנשים.
*אדם ב: יש ילדים בסין שמשתכרים דולר ליום, לכן יש לדחות את הטענה של אדם א'.

==ראו גם==
*משתי עוולות יוצא צדק
*אי-רלוונטיות
*בעיות העולם הראשון 

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
*[https://sites.google.com/site/skepticalmedicine//logical-fallacies#TOC-Relative-Privation Relative Privation], Logical Fallacies, Skeptical Medicine
*[https://web.archive.org/web/20150502113400/http://www.breakpoint.org/listen/entry/38/27006 The Starving Children Fallacy], John Stonestreet, The Point, March 10, 2015
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:כשלים לוגיים
קטגוריה:אמצעים רטוריים
שיווי משקל מקוטע

שיווי משקל מקוטע (באנגלית: Punctuated equilibrium) היא תאוריה אבולוציונית שמספקת הסבר לתופעות של רצפי מאובנים של מינים שונים ותיארוכיהם.

את התאוריה ניסחו ב-1972 סטיבן ג'יי גולד מאוניברסיטת הרווארד וניילס אלדריג' מהמוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע. השניים הציעו תאוריה זו כהסבר לקצב השינוי האבולוציוני לאורך זמן גאולוגי כפי שקצב זה מתבטאת ברצפי מאובנים. לפי מודל אבולוציוני שהיה מקובל בידי מספר ביולוגים עד לניסוח תאוריית שיווי המשקל המקוטע, שינוי אבולוציוני שעשוי להביא ליצירת מין חדש מתחולל בהדרגתיות ולאורך זמן ממושך, ועשוי להימשך מאות אלפי שנים עד מיליוני שנים ויותר. תאוריה זו מכונה "הדרגתיות פילטית" או הדרגתיות . רוב החוקרים, כולל דרווין והחוקרים בני זמנו, סברו שתהליך השינוי האבולוציוני הוא בדפוס שיווי משקל מקוטע, וניסו לספק לכך בסיס ראייתי.

על פי תאוריית שיווי המשקל המקוטע, שינויים אבולוציוניים שמביאים להיווצרותם של מינים חדשים עשויים להתרחש גם במהירות רבה יותר, כאשר בתקופות הזמן שעוברות בין שינויים מהירים אלה, נשמרת ההתפלגות של האללים על פני הזמן באוכלוסייה, בהיעדר לחצי ברירה טבעית. ככל הנראה אבולוציה בשיווי משקל מקוטע הייתה נפוצה יותר מאשר אבולוציה הדרגתית במהלך ההיסטוריה האבולוציונית של מינים רבים.

תאוריית שיווי המשקל המקוטע עשויה להסביר את הימצאותם של רצפי מאובנים המעידים על אבולוציה מהירה יותר מכפי שניתן להסביר לפי תאוריית ההדרגתיות. שתי התאוריות – שיווי המשקל המקוטע וההדרגתיות – מתייחסות למהירויות ולמקצבים שונים של התהליך האבולוציוני.

==ראו גם==
* שיווי משקל מקוטע בתאוריה החברתית

==קישורים חיצוניים==

* [http://athologica.com/?p=1618 על תאוריית שיווי המשקל המקוטע], בבלוג "אתולוגיקה".
* 

*
קטגוריה:תחומים בביולוגיה
קטגוריה:אקולוגיה
קטגוריה:פלאונטולוגיה
באלטה

באלטה (באוקראינית: Балта; ברומנית: Balta - פירוש השם ברומנית זה "הביצה") היא עיר במחוז אודסה שבאוקראינה, בסמוך לנהר דניסטר ולגבול מולדובה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

במאות ה-17 וה-18 התקיימו שתי ערים על שתי הגדות של נחל קודימה, על גדה אחת עיר רומנית בשם בלטה, עיר גבול של האימפריה העות'מאנית ועל הגדה שנייה עיר פולנית בשם יוזפגרוד כל שם המייסד, הנסיך יוזף לובומירסקי. העיר הפולנית נהרסה על ידי צבאו של הגנרל הרוסי מיכאיל קרצ'טניקוב במרץ 1768. ב-1797, כ/שכל האזור היה תחת שליטה רוסית, אוחדו הערים.

באלטה נוסדה בשנת 1797 כאיחוד של שלוש ערים. בשנים 1924–1929 שימשה כבירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית מולדובה. ביימינו מתבססת כלכלת העיר על מספר מפעלי תעשייה.

==יהודי באלטה==
=== עד מלחמת העולם השנייה ===
במאות ה-19 וה-20 רוב אוכלוסיית בלטה היו יהודים, בין 55% ובין 82%. בשנת 1900 נמנו בבאלטה 13,235 יהודים, רוב תושביה. יהודי בלטה סבלו מפוגרום ב-1905, בעת פרעות קישינב. בפברואר 1919, במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, בוצע בעיר פוגרום, בו נרצחו 227 מיהודיה, ובתחילת 1920 נרצחו בה שמונה יהודים נוספים. בעקבות אירועים אלו, פחת מספר היהודים בעיר עד כדי כ-4,700 בסוף שנות השלושים.

=== בתקופת מלחמת העולם השנייה ===
ב-5 באוגוסט 1941 נכבשה באלטה בידי הגרמנים. כעבור שלושה ימים רצחו הגרמנים ליד הכפר קזצקויה כ-200 מיהודי העיר. עם סיפוח העיר לטרנסניסטריה הרומנית, הובאו אליה מגורשים יהודים מבסרביה ומבוקובינה, ובאוקטובר 1941 רוכזו כ-4,000 היהודים בעיר בגטו שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל. יהודי הגטו צוו לענוד טלאי, והועסקו בעבודות כפייה.

היהודים מינו ועד אשר דאג למצוא מקומות עבודה עבור תושבי הגטו. נפתחו סדנאות ללימוד חייטות, סנדלרות, שענות, ספרות, ייצור סבונים, וייצור כובעי פרווה. את האישור עבור פתיחת הסדנאות קיבל הוועד מהממשל המרכזי

בטרנסניסטריה. וועדת העזרה בבוקרשט סייעה בהיבט הכספי. בתמורה לעבודתם קיבלו היהודים מנת מזון כפולה<ref></ref>.

בנובמבר ובדצמבר 1941 גורשו מהגטו אלפי יהודים, והוצעדו רגלית למחנות שונים, בהם רובם נספו. בהמשך, הוצאו להורג בגטו עשרות יהודים שהואשמו בהשתייכות לפרטיזנים. עם נסיגת הגרמנים מהעיר במרץ 1944 נרצחו עוד כ-300 מיהודיה.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז אודסה: ערים
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1699
בירסה

הבירסה בקרתחדשת
שרידי הבירסה לצד קתדרלת לואי הקדוש
ימין
הבירסה (בלטינית: Byrsa) הייתה מצודה מוקפת חומה ששכנה מעל הנמל בקרתחדשת. הבירסה שימשה בעת העתיקה כמרכז התרבותי והחברתי של קרתחדשת.

==היסטוריה==
לפי ורגיליוס מקורו של השם "בירסה" במילה היוונית "βυρσα" שמשמעה בקר או רפת. השם ניתן למקום בהקשרה של האגדה אודות השור שאת עורו ביתרה המלכה דידו כדי לסמן את גבולות עירה העתידית. הסבר זה הופיע יחד עם האגדה בתקופה ההלניסטית, וייתכן שאת מקור שמה האמיתי של הגבעה יש לחפש במילה שמית כמו "בוסטרה" שמשמעה "שיפוע" או "בוצרה", היינו "מבצר".

לפי סטראבון שמשה בירסה כאקרופוליס מיושב בצפיפות במרכזה של העיר:

סופה של הבירסה במלחמה הפונית השלישית היה גם סופה של קרתחדשת הפונית, ומתיאוריו של אפיאנוס את האירוע ניתן ללמוד על אופיו של המקום:

ראש הגבעה שוטח לחלוטין בידי הרומאים, בעיקר ממניעים פוליטיים ובמטרה להרוס לחלוטין את שרידיו של המרכז המדיני והדתי של העיר הפונית. תחת המבנים שהרסו הקימו הרומאים כיכר ענקית בשטח של 13,000 מ"ר וסביבה בנו את מבני הפורום של הקולוניה, גם זאת ממניעים פוליטיים גרידא שמטרתם הייתה להפגין לראווה את גדולת האימפריה הרומית ואת כוחה.

בעקבות המסורת לפיה לואי התשיעי, מלך צרפת מת ונקבר במקום במהלך מסע הצלב השמיני בשנת 1270, הוקמה על הגבעה קפלה בשנת 1830, אף ששרידיו של המלך המנוח הועברו לצרפת. מאוחר יותר, בסוף המאה ה־19, הוקמה במקום קתדרלה נאו־ביזנטית שהוקדשה ללואי הקדוש, ואשר העניקה לגבעה שם נוסף – "גבעת לואי הקדוש" (colline saint Louis).

החפירות הראשונות במקום התקיימו בשנת 1859 על ידי שארל בלה (Charles Ernest Beulé) שחשף את האפסיסים הקרויים על שמו. חפירות נוספות התקיימו ב־1880 וכן החל מ־1923 עד סוף שנות השלושים של המאה ה־20. מאז הכרזת המקום כאתר מורשת עולמית, מבוצעת עבודת המחקר באתר על ידי שני צוותים צרפתיים המטפלים בנפרד בשרידים הפוניים ובשרידים הרומיים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרתגו
קטגוריה:אפריקה: אתרים ארכאולוגיים
בלשדיארמט

בלשדיארמט (בהונגרית: Balassagyarmat, בסלובקית: Balážske Ďarmoty, בגרמנית: Jahrmarkt, בפי היהודים יארמאט) היא עיר במחוז נוגראד שבצפון הונגריה, ובה כ-15,500 תושבים (2015).

האזכור הראשון לבלשדיארמט הוא משנת 1244. בשנת 1522 נכבשה העיר בידי הטורקים, ומסוף המאה ה-18 שימשה כבירת מחוז נוגראד. בינואר 1919 הדפו תושבי העיר פלישה של כוחות צ'כוסלובקיים אליה.

==קהילה יהודית==
יהודים ישבו בעיר עוד בשנת 1648 אך עם הכיבוש העות'מאני בשנת 1663 נחרבה הקהילה הישנה. בשנת 1730 נוסדה הקהילה מחדש וברבות השנים השתפר מצבם הכלכלי והוקמו על ידי יהודי העיר בנקים, בתי מסחר ובתי חרושת גדולים. בשנת 1868 חנכה הקהילה את בית הכנסת הגדול בעיר ובהמשך הוקמה בעיר גם ישיבה בראשות רב העיר.

תחת הקהילה היו גם יהודי העיירה ארשקוואדקרט הסמוכה ועם השנים היגרו אליה יהודים גם מברצל השכנה.

בינואר 1941 נמנו בבלשדיארמט 1,712 יהודים, כשביעית מאוכלוסייתה. צביון הקהילה בעיר היה אורתודוקסי, ופעלו בה בית ספר יהודי, תלמוד תורה וישיבה בראשות הרב אהרון דוד דויטש. בישיבה זו, למד לפני השואה גם האדמו"ר מערלוי

בשנת 1942 גויסו רוב הצעירים היהודים בעיר לעבודות כפייה בחזית האוקראינית, שם מרביתם נספו. בה בעת סייעו יהודי העיר לפליטים יהודים שהגיעו אליה מסלובקיה.
בית הקברות היהודי בכפר
בשנת 1944 חיו בעיר 1,516 יהודים
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים במרץ 1944 ערכו בה רישום של יהודיה, וב-9 במאי 1944 הוקם בעיר גטו, בו רוכזו כ-3,000 יהודים מהעיר ומכפרי הסביבה. בגטו שררו תנאי מחיה קשים ורעב.

ב-2 ביוני 1944 גורשו יושבי הגטו למרכז שילוח בניירישטניה הסמוכה, ומשם שולחו עם 5,820 יהודים נוספים לאושוויץ בשני משלוחים, אשר יצאו ב-11 וב-14 ביוני 1944.

בבלשדיארמט כיום ישנו מוזיאון במקום בו הייתה הישיבה הגדולה, ובית קברות יהודי גדול.

== ילידי המקום ==
* מַרְק רוֹזַ'אווֹלְדִי (במקור מרדכי "מוטקה" רוזנטל 1787 – 1848) היה מלחין וכנר הונגרי-יהודי. 
*יוֹזֶ'ף גַאבּוֹר (במקור גְרַאבֶּר, 1879 -1929) היה זמר אופרה (טנור) הונגרי-יהודי, במאי, שחקן.
*לאסלו גיארמטי (במקור גרוס, 1921 – 1980) היה רוקח יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, חבר באקדמיה ההונגרית למדעים.
*אימרה הולו (במקור הירשברג, 1906 – 1971) היה מהנדס יהודי-הונגרי. 
*מנו האזנפלד (1836 – 1905) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, כירורג, מיילד. 

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:גטאות בהונגריה
בצ'קי

בצ'קי (בפולנית: Baczki) הוא כפר במחוז ונגרוב שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==יהודי בצ'קי==
יהודים החלו לשבת בבצ'קי לאחר שהוקמו במקום מפעלי תעשייה בידי משפחת פרליס. בשנת 1921 נמנו בכפר 133 יהודים, מתוך 486 תושבים. בין מלחמות העולם פעלו ביישוב סניפים של הבונד ופועלי ציון, וכן מרכז הכשרה של החלוץ.

ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה בצ'קי בידי הגרמנים, ומפעליה הוחרמו. ביישוב הוקם יודנרט, בראשות יעקב פרידמן, ומעת לעת נלקחו יהודיו לעבודות כפייה.

בסוף 1939 הגיעו לבצ'קי כ-500 פליטים יהודים, ואלו רוכזו עם יהודי היישוב בגטו פתוח. בשל סמיכותו של היישוב למסילת הברזל שהובילה למחנה ההשמדה טרבלינקה, הגיעו אליו לא אחת יהודים שהצליחו להימלט מהקרונות, ויהודי המקום סייעו להם.

בסוף ספטמבר 1942 שולחו כל יהודי הגטו ביישוב לטרבלינקה ולאותו רכבת הועלו גם אחרוני היהודים מסטוצ'ק. כמה עשרות מיהודי הגטו שהסתתרו בכפרי הסביבה נתפסו, ונרצחו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
אסון טביעת הנערות בחוף שרתון

פינוי גופות הנספות מחוף תל אביב
אסון טביעת הנערות בחוף שרתון אירע ב-22 באפריל 1963 בקטע החוף שלמרגלות מלון שרתון הישן, ששכן מצפון לגן העצמאות בתל אביב, וידוע כיום בשם "חוף מציצים". כיתת בנות מסמינר בית יעקב בבאר יעקב שהגיעה לבלות בחוף, נקלעה למצוקה בשל מערבולות בים בסמוך לחוף, ותשע מהן מצאו את מותן בטביעה באסון.

==האירוע==
הבנות יצאו ליום בילוי עם שתי מדריכות מטעם המוסד שבו למדו, בילו את שעות הבוקר בפארק הלאומי ברמת גן, ובשעות הצהריים נסעו לתל אביב לרחוץ בים. הן נכנסו לים בקטע חוף שהיה אסור לרחצה, למרגלות מלון שרתון הישן, ונקלעו למצוקה; רובן לא ידעו לשחות. עוברי אורח הצליחו למשות את כל הבנות למעט אחת, והשתתפו במאמצי ההחייאה. מותן של שמונה בנות נקבע בשעות שלאחר האירוע, ו-14 בנות ניצלו מטביעה ופונו לבית החולים איכילוב. בת אחת הוכרזה כנעדרת, וגופתה נפלטה למחרת לחוף הים סמוך למתחם תחנת הכוח רדינג שבצפון תל אביב.

מיד לאחר האסון דווח שהיציאה לטיול הייתה בעקבות היעדרותה מהלימודים של מורתן שהייתה בהריון, אך למחרת הוברר שהטיול נערך בשל הצתה במבנה הסמינר שבוצעה בידי אלמוני יום קודם לכן.

בעיתון "מעריב" נדחק האירוע לעמודים האחרונים בשל פטירת נשיא המדינה השני יצחק בן-צבי, שאירעה באותו יום סמוך לסגירת גיליונות היומונים לאחר חצות. מרכז אגודת ישראל מינה ועדת חקירה לבדיקת נסיבות האסון, וראש עיריית תל אביב-יפו מרדכי נמיר הורה למבקר העירייה לבדוק את הטענות שלפיהן לא היו שלטי אזהרה בקטע החוף שבו טבעו הנערות.

המדריכות שנכנסו עם הבנות לים נעצרו בידי המשטרה מיד לאחר האירוע, ושוחררו בערבותו של מנהל הסמינר, רבה של באר יעקב, משה מנחם יעקבזון, בראשית חודש מאי.

למחרת האסון, ב-23 באפריל 1963, נערכו הלוויותיהן של שמונה התלמידות שטבעו בחוף שרתון בתל אביב. הבנות הובאו לקבורה כל אחת במקום מגוריה. ואלה שמותיהן: מזל טייב בת 15 מבאר יעקב, מרים אוזן, בת 15 מעכו, צדקה הרמז בת 14 מגן יבנה, ג'ינה מימון בת 17 מצפת, מרים קעיד בת 14 מגן יבנה, רחל עדני-שלום בת 15 מגן יבנה, שושנה בן חיים בת 14 מחצור הגלילית, פנינה ממן בת 17 מצפת.

ביום 25 באפריל 1963 הובאה לקבורה בבית העלמין בגן יבנה, מזל ניסים, ההרוגה התשיעית באסון, שגופתה נפלטה לחוף. היא נקברה בסמוך לשלושת חברותיה מגן יבנה שנספו אף הן באסון זה.

בעקבות האסון הורה ראש עיריית רמת גן אברהם קריניצי על הקמת בריכת שחייה לימודית, כדי להקנות ידע בשחייה לתלמידי מערכת החינוך העירונית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרוגי טביעה ישראלים
קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
קטגוריה:1963 בישראל
קטגוריה:אסונות בישראל
קטגוריה:בית יעקב
קטגוריה:הצפון הישן
קטגוריה:אסונות ב-1963
קטגוריה:אסונות טביעה
מינדאוגאס קלונאס

מינדאוגאס קלונאס (בליטאית: Mindaugas Kalonas; נולד ב-28 בפברואר 1984) הוא כדורגלן עבר ליטאי ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
קלונאס גדל במחלקת הנוער של דינמו מוסקבה ולאחר מכן עבר לרובין קאזאן ומשם לספורטינג בראגה, אך באף אחד מהמועדונים לא זכה ולו לדקת משחק אחת. בשנת חתם בלייפאיס מטאלורגס הלטבית עימה זכה באליפות באותה שנה ובגביע הלטבי עונה לאחר מכן. בשנת חזר לרוסיה כאשר חתם בקובאן קרסנודאר, אך גם בה לא הצליח להשאיר חותם. לכן עזב וחתם בריגה. ב-31 ביולי 2008 בבוהמיאן ולמחרת ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. באותה עונה זכה קלונאס עם המועדון בדאבל. בשנת חתם במטאלורג זפוריז'יה האוקראינית. ב-23 ביולי 2012 חתם בסטומיל אולשטין הפולנית. בינואר הצטרף קלונאס לרוואן באקו האזרית במדיה הבקיע 8 שערים ב-13 משחקי ליגה ובאותה שנה אף נבחר כדורגלן הליטאי של השנה. בסוף העונה הא חתם בבאקו, ובמהלך העונה הושאל לסימורק עד לסיום העונה. ב-10 ביוני 2014 קלונאס חתם בהפועל חיפה לשנתיים. ב-11 בדצמבר שוחרר מהמועדון וחתם בסקונטו ריגה עד לסיום העונה. בקיץ חזר לרבאן באקו, אך שוחרר לפני תחילת העונה לאחר שהמאמן לא היה מרוצה ממנו באימונים. בספטמבר חתם במ.כ. נצרת עילית מהליגה הלאומית.

===קריירת נבחרות===
קלונאס שיחק בנבחרת ליטא החל משנת . ב-6 בספטמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. קלונאס היה חלק בלתי נפרד מסגל הנבחרת עד שנת . בעקבות הצלחתו ברוואן באקו, הוא חזר לסגל הנבחרת בשנת . בשנת 2014 פרש מהנבחרת.

==תארים==
; ליפאייס מטאלורגס
*אליפות לטביה: 
*הגביע הלטבי: 
*הליגה הבלטית: 

; בוהמיאן
*אליפות אירלנד: 
*הגביע האירי: 

; אישיים
* הכדורגלן הליטאי של השנה: 
==קישורים חיצוניים==

* [http://football.org.il/Leagues/Pages/PlayerDetails.aspx?PLAYER_ID=155470 פרופיל השחקן] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ליטאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ליטאים
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג בראגה
קטגוריה:כדורגלני לייפאיס מטאלורגס
קטגוריה:כדורגלני קובאן קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג זפוריז'יה
קטגוריה:כדורגלני רוואן באקו
קטגוריה:כדורגלני באקו
קטגוריה:כדורגלני סימורק
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני סקונטו ריגה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני קובנה ז'לגיריס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ליטא
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ליטאים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בלטביה
קטגוריה:ספורטאים זרים באירלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בפולין
קטגוריה:ספורטאים ליטאים באזרבייג'ן
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בגאורגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באסטוניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1984
דוד בן ארי

דוד בן ארי (6 בינואר 1909 - יולי 1978) היה ראש המועצה המקומית וראש העירייה של בת ים בשנים 1950–1964.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1909 בעיירה שרפץ שבפלך ורשה שבפולין, בן לאריה ושרה דוברושקלנקה-גוטגלז'. למד בבית ספר למסחר והיה מנהל מנסרת עצים. נמנה עם מייסדי תנועת הנוער הציוני בפולין וחבר המועצה הראשית שלה. עלה לארץ ישראל בשנת 1933, התיישב ביישוב בית וגן (זהו שמה של בת ים עד לשנת 1937) ועבד בבניין ובסלילת כבישים. ב-1939 הוזמן להקים את הצרכניות של עובדי חברת החשמל. במלחמת העצמאות עבד כמרכז האספקה למשפחות חיילים, ובימי העלייה ההמונית ניהל את המדור להקמת צרכניות במעברות וביישובי העולים.

היה חבר מפא"י, ייצג את ההסתדרות במועצה המקומית מראשית כינונה בשנת 1936 וכיהן כסגן ראש המועצה.
ב-1950 נבחר לראש המועצה המקומית, ב-1955 נבחר שנית. עם הכרזת בת ים לעיר בשנת 1958 נבחר לראש העירייה, וכיהן בתפקיד זה עד להתפטרותו מסיבות בריאות ב-1964.

בתקופת כהונתו קלטה בת ים גלי עלייה גדולים, גדלה והתפתחה. הוקמה שכונת רמת יוסף, והוקמו בית עיריית בת ים, בית שלום אש ובית ספר לציור ופיסול. חרף התנגדותו הוקם בדרום-מזרח העיר בית העלמין הדרום לתושבי גוש דן.

דוד בן ארי נפטר ביולי 1978 ונטמן בבית העלמין הדרום. הניח אישה, בן ובת. 

על שמו נקרא מוזיאון בת-ים לאמנות עכשווית ע"ש דוד בן ארי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20150925101304/http://www.bat-yam.muni.il/show_item.asp?itemId=375&levelId=57937 דוד בן ארי], באתר של עיריית בת ים

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ראשי עיריית בת ים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
ברבשט

ברבשט (ברומנית: Berbești; בהונגרית: Bárdfalva, בארדפלווה; ביידיש: בערבעשט) הוא כפר במחוז מרמורש שברומניה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

האזכור הראשון לכפר הוא מהמאה ה-14. במהלך פשיטה טטרית במאה ה-18 נשרף חלק גדול מהכפר. בכפר ישנם כיום כמה בתים לשימור מהמאה ה-19.

עד מלחמת העולם הראשונה היה הכפר חלק מאוסטרו-הונגריה, ולאחריה עבר לשליטת רומניה. בין השנים 1940 ו-1944 נכלל היישוב בשטחי הונגריה.

==יהודי ברבשט==
יהודים ראשונים הגיעו למקום בתחילת המאה ה-18 והקהילה היהודית הוקמה בשנת 1850 אז גם נבנה בית הכנסת, בית המדרש והוקם בית עלמין.
בינואר 1941 נמנו בכפר 508 יהודים, כחמישית מתושביו, אשר היו ברובם חסידי ויז'ניץ וסיגט. 

עם החלת השלטון ההונגרי באזור, נאכפו בכפר חוקי הגזע ההונגריים. בקיץ 1941 גירשו השלטונות מהכפר לשטחי אוקראינה מספר יהודים חסרי אזרחות הונגרית, ושם נרצחו. באוקטובר 1941 גויסו כחמישים גברים יהודים מהכפר לעבודות כפייה בחזית האוקראינית, שם רובם נספו.

במפקד קהילות הונגריה שנערך בשנת 1944 נמנו במקום 442 יהודים. ב-17 אפריל 1944, לאחר כיבוש הונגריה בידי הגרמנים, רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים מכפרים נוספים בסביבה. מספר יושבי הגטו הגיע לכ-3,000 איש, ומעת לעת פשטו עליו ההונגרים, והחרימו רכוש.

ב-17 במאי 1944 הועברו כל יהודי הגטו שבכפר לגטו סיגט, וממנו שולחו לאושוויץ.

==לקריאה נוספת==
*פנקס הקהילות רומניה ב, עמוד 107-108
*בארד-פאלוה, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 70-71. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=51115&st=&pgnum=246&hilite= מתוך ספר מארמארוש] ש.י. גרוס, י.י. כהן 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות ברומניה
קטגוריה:שואת יהודי רומניה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
תן לבן-פס

תן לבן-פס (שם מדעי: Lupulella adusta) הוא מין של תן החי באפריקה שמדרום לסהרה והוא קרוב לתן שחור-הגב החי כמותו באותם אזורים. הוא חי בעיקר בערבות מיוערות ואזורי שיחים.

==תיאור==
תן זה גדול בממוצע מהתן שחור-הגב ואורכו 69–81 ס"מ כשמשקלו מגיע ל-6–14 ק"ג. הגובה יכול להגיע ל-35–50 ס"מ. הוא בעל גב וצידי גוף בהירים. שאר הגוף כולל הרגליים צהבהבים-אפורים עם פס בהיר מאזור הירכיים עד לקצה הנמוך של הכתפיים. הזנב שחור וגדול וקצהו לבן. הראש גדול אך האוזניים קטנות, הלסת עגולה מעט והאף והפה שחורים. לנקבות יש ארבע פטמות.

התנים הללו נוטים להיות פחות טורפים משאר הכלבים וניזונים בעיקר מחיות מתות בעיקר וגם מפירות שיכולים להוות 30% מתזונתם. הם מסתובבים בלהקות של עד 12 פרטים בחיפוש אחרי מזון ובעונה היבשה, בה הם נוטים לצוד יותר מברטובה, יאכלו יצורים קטנים כמו חרקים וחסרי חוליות אחרים, זוחלים קטנים ויונקים עד לגודל של פדט ויצודו טרף עד גודל אנטילופה צעירה כמו דלגן. הם גם גונבים טרף מחיות אחרות כמו ברדלסים או צבועים בודדים או נבלה שהושארה בשטח. הם די שלווים בשעת אכילתם וישנו תיעוד של ברווז שהתקרב אליהם בעודם ניזונים בלי שהם נגעו בו.

הם נפוצים בטבע במרכז ודרומה של אפריקה בערבות עשב מיוערות ובשטחי שיחים, לעיתים באקלימים ממוזגים. הם נפוצים מצ'אד ומאורטניה בצפון עד לצפונה של דרום אפריקה בדרום ומערבה עד סנגל. הם אינם נפוצים במדבריות או ביערות גשם.

תנים אלה מייצרים זוגות מונוגמים לכמה שנים ומטפלים בצאצאים יחדיו, עד לגיל 11 חודשים. התנים הקטנים המבוגרים יחסית גם עוזרים לגדל את הגורים והמשפחה יכולה להכיל עד שבעה גורים יחד עם ההורים ביחד. הנקבה ממליטה שלושה עד שישה גורים בעונת הרבייה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל יקוב סונדול
קטגוריה:כלב
קטגוריה:סודאן: יונקים
קטגוריה:סנגל: יונקים
קטגוריה:צ'אד: יונקים
קטגוריה:טנזניה: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1847
שועל חול טיבטי

שועל חול טיבטי (שם מדעי: Vulpes ferrilata) הוא מין של שועל החי בטבע באזור הרמה הטיבטית ורמת לדאק שבהרי ההימלאיה בגובה 5,300 מ' מעל הקרקע בפקיסטן, בנפאל, בסין הם נמצאים ב:טיבט, צ'ינגהאי, גאנסו, שינג'יאנג, יונאן, וסצ'ואן, ובבהוטן ובחבל הארץ סיקים בהודו. השועל חי בקרבה למיני שועלים נוספים מאותו אזור כמו שועל קורסאקי או שועל החולות וכן שועלים אדומים בהירים, אך הוא בעל ראש מרובע מעט ומוזר מאוד המקל בזיהויו.

==תיאור==
השועל קטן יחסית, אורכו 70-60 ס"מ, אורך זנבו 40-29 ס"מ ומשקלו 4-5.5 ק"ג ולו פרווה ארוכה מלאה העוזרת להתמודדות עם האקלים הקשה. צבע הפרווה אדמוני ברובו, צידי הגוף וחלקי הרגליים והזנב העליונים אפורים, והבטן והמשך הזנב לבנים. הראש כהה מעט ומוזר עם לחיים מרובעות, חוטם גדול העוזר לנשימה יעילה בתנאי ההר ופה לבן קטן עם שפם בולט וניבים ארוכים יחסית לשועל. האוזניים קטנות ומשוטחות, העיניים ירוקות וכריות הרגליים מרופדות בפרווה עבה למנוע קפיאה ולהשקיט את צעדיהם מטרפם.

==אקולוגיה==
השועלים חיים באזורי המרעה היבשים והצחיחים של רמת טיבט בגבהים של 5,200-3,500 מ' מעל פני הים ומדי פעם יורדים מעט למורדות הגבעות. הם טורפים חיות קטנות כשהעיקרי ביניהם הוא פיקת הרמה - המין הקטן הנפוץ ביותר בערבה. השועל מתגנב אל פיקה שיצאה ממאורתה, משטח את אוזניו ומתקרב אליה באיטיות. כשהוא קרוב למאורתה הוא מנסה לתפוס אותה לפני שתברח למסתור והורג אותה בנשיכה עם ניביו הארוכים. הוא יאכל גם מרמיטות, ארנבות שעירות (Lepus oiostolus) ולטאות רמה וינסה לתפוס ציפורים וביציהן וגם יאכל נבלות של פרסתנים גדולים כמו אנטילופה טיבטית, איילי מושק וכבשים כחולים. הוא צייד בודד שפעיל בעיקר בשעות היום. 

לעיתים השועל משתף פעולה בציד עם דוב כחול טיבטי, האנדמי לטיבט. הדוב חופר בטפריו את מאורות הפיקות ואם הפיקה נמלטת (מה שקורה בדרך כלל) השועל תופס אותה.

בעונת הרבייה השועלים חיים בזוגות ולעיתים גם צדים יחדיו. הנקבה נמצאת בהיריון של 60-50 יום וממליטה במאורה סלעית 4-2 גורים שנשארים עם הוריהם עד גיל עשרה חודשים. בשביל ההמלטה הזוג יורד מתחת לאזור מחייתו הרגיל למורדות הרמות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי בריאן הוטון הודג'סון
חול טיבטי
קטגוריה:נפאל: יונקים
קטגוריה:טיבט: יונקים
קטגוריה:פקיסטן: יונקים
שועל חיוור

שועל חיוור (שם מדעי: Vulpes pallida) הוא מין של שועל החי החי בטבע בחבל סאהל בצפון אפריקה מסנגל עד לסודאן. הוא אחד ממיני הכלביים המותאמים ביותר לתנאי מדבר וצבע פרוותו תואם את צבעי הדיונות של המדבר.

== מאפיינים ==
אורכו הממוצע של השועל החיוור הוא 25 ס"מ ומשקלו 2–3.6 ק"ג. הוא בעל רגליים קצרות וזנב שעיר, טיפוסי לשועלים. פרוותו בצבע צהוב בהיר ולבן בבטנו והזנב חום-אדמדם עם קצה שחור. כמו הרבה חיות מדבריות לשועל אוזניים ארוכות העוזרות לווסת את חום גופו והוא בעל לסתות קטנות ואף מוארך מעט.

השועל חי באזורי מדבר סלעיים או חצי-מדבריות ומדי פעם אפילו מגיע לסוואנה. הוא חי בחבורות משפחתיות קטנות הנמצאות במחילות שעומקן עד שני מטר במשך היום ויוצאים רק בשעות בין הערביים לחפש יצורים קטנים כמכרסמים, זוחלים, עקרבים וחרקים למאכל והם יכולים לשרוד במדבר בלי לשתות כלל.

== תת-מינים ==
*Vulpes pallida pallida
*Vulpes pallida cyrenaica
*Vulpes pallida edwardsi
*Vulpes pallida harterti
*Vulpes pallida oertzeni

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ ז'קוב קרצשמר
חיוור
קטגוריה:סודאן: יונקים
קטגוריה:מאלי: יונקים
קטגוריה:סנגל: יונקים
קטגוריה:מאוריטניה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
נמרון דרומי

נמרון דרומי (שם מדעי: Leopardus guttulus) הוא אחד מהמינים הכי חדשים של חתול שהתגלו בשנים האחרונות בשנת 2013. לפני כן הוא נחשב לתת-מין של נמרון מנוקד אך על פי בדיקות דנ"א עדכניות הוא שייך למין עצמאי ונדיר. הוא שונה מהנמרון המנוקד בכך שהוא כהה יותר ובעל זנב ארוך יותר והוא מהמינים הקטנים ביותר בסוג נמרון. לעיתים הם מכליאים עם מינים דומים כמו נמרון ג'ופרי או נמרון קולוקולו.

הוא מזכיר את מיני הסוג נמרון אליו הוא משתייך וכמותם בעל פרווה צהובה-אפורה מעט עם כתמים כהים להסוואה ובעל זנב מוארך מעט. הוא נמצא בטבע מיערות הגשם האטלנטיים של דרום ברזיל וכן בפרגוואי ובקצה הצפוני של ארגנטינה, אך היערות האטלנטיים בדרום ברזיל הם מקום חיותו העיקרי. צריך דיווחים נוספים על מקומות חיותו.

הנמרון עשוי להיות בסכנה לאחר שהיערות בהם הוא חי נכרתים והוא בסכנה גם מציד בלתי חוקי לפרוותו וממחלות של אנשים וחיות בית המועברים אליו.

==ראו גם==
*נמרון מנוקד
*נמרון קולוקולו

==קישורים חיצוניים==

* [http://planetsave.com/2013/11/29/leopardus-guttulus-new-species-wildcat-identified-brazil/ נמרון דרומי בplanetsave]
* [http://www.catsg.org/index.php?id=600 נמרון דרומי באתר catsg]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חתולים קטנים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1872
דוב ים גואדלופה

דוב ים גואדלופה (שם מדעי: Arctocephalus townsendi) הוא מין של דוב ים החי באיים ליד ארצות הברית ומקסיקו. זהו דוב הים הצפוני ביותר למעט המין דוב ים צפוני שנמצא בסוג אחר.
== מאפיינים ==
אלו דובי ים בינוניים שכמו רוב דובי הים הזכרים גדולים בהרבה מהנקבות ויכולים להגיע ל-160-170 ק"ג לעומת הנקבות ששוקלות 40-55 ק"ג. לזכרים בעלי שופעת עם שערות גסות בצבע חום בהיר עד צהבהב והגוף חום כהה כשהנקבות והגורים שחורים כמעט לגמרי ומכילים הרבה פחות שיער. כמו רוב אריות הים הם בעלי אוזניים קטנות אבל גלויות ורגליהם האחוריות נוטות קדימה בניגוד לכלבי הים החסרים תכונות אלה.

דובי הים נפוצים בטבע באי גואדלופה שנמצאים 200 ק"מ ממערב לחופי באחה קליפורניה ונמצאו גם באיי התעלה של קליפורניה ובעבר נמצאו גם בקליפורניה. על שם האי גואדלופה ניתן השם לדובי הים. הם שוחים בים סמוך לאיים ומחפשים שם להקות דגים כמו סרדינים, מקרל וסוליתים.

תעשיית הפרוות שהתפתחה במאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 כילתה את כל דובי הים מקליפורניה, עד שנת 1894 אז הציד נאסר בחוק. נחשבים בחקיקה האמריקאית למין מוגן אך זה לא עוזר לאוכלוסיות להתאושש. בזמן האחרון חלה עלייה קטנה במספרם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קלינטון הארט מריאם
קטגוריה:אוטריים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1897
דביבון קוסומל

דביבון קוסומל או דביבון ננסי (שם מדעי: Procyon pygmaeus) הוא מין נדיר של דביבון החי רק באי קוסומל שממערב לחופי חצי האי יוקטן שבמקסיקו. דביבון זה מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע.
== מאפיינים ==
זהו הקטן משלושת מיני הדביבון הקיימים יחד עם דביבון מצוי ודביבון הסרטנים מצפון ומרכז אמריקה. אורכו 58-82 ס"מ ומשקלו 3-4 ק"ג בממוצע. הזכרים גם כבדים מעט יותר מהנקבות במין זה. הוא בעל פרווה קצרה בהרבה משל הדביבון המצוי ורגליים ארוכות יותר וצבע הפרווה נוטה לחום בהיר בנוסף על האפור הרגיל כשהזנב כתום בהיר.

הדביבון חי באתרי יערות לחים וביצות או ביצות מנגרובים בצפון מערב האי. על אי זה אין כמעט טורפים יבשתיים (למעט חוטמנים ושועלים אפורים) מה שמציב את הדביבון ביתרון גדול על שאר החיות. הדביבונים יוצאים לשוטט בלילות בחיפוש אחרי מזון והם אוכלי כל הניזונים הן מהחי וה מהצומח. הם אוכלים חרקים, צפרדעים, ביצים ולטאות וכן פירות, אך כמעט 50% מתזונתם מתבססת על סרטנים. הם תופסים את מזונם במים מעלים ליבשה ושוברים את השריון בשיניהם.

הדביבונים מעדיפים לחיות לבדם אך יחלקו בשטח אכילה אם הוא גדול מספיק לכלכל כמה דביבונים. הזכר והנקבה נפגשים רק לצורכי הזדווגות והזכר לא דואג יותר לצאצאיו.

דביבונים אלו מצויים בסכנת הכחדה חמורה עקב פיתוחים אנושיים שהגבירו את התיירות ובכך צמצמו מאוד את שטחי המחיה של הדביבון. הדביבונים מאוימים גם מציד בלתי חוקי ונמצאים כיום בסכנת הכחדה חמורה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קלינטון הארט מריאם
קטגוריה:ראקוניים
קטגוריה:מקסיקו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1901