OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קולינור

אולפני קולינור הם אולפני הקלטה אשר החלו את דרכם בשנת 1966 ברחוב בר-כוכבא שבתל אביב. 

האולפנים הוקמו על ידי אמנון רוברמן ואמיל בר. הראשון היה מטכנאי הקול הראשונים של קול ישראל. השני הועסק בחברת שירותי פרסומת בשידור. ברבות הימים ועקב הגידול בפעילות העסקית, הועתקו האולפנים לרחוב הארבעה 18 שבתל אביב-יפו. בכתובת זו הוקמו 3 אולפני הקלטה (B, A, ו-C).

בין פברואר 1983, לאפריל 1984 הקליט באולפן הזמר זוהר ארגוב את אלבומו "כך עוברים חיי".

במהלך שנות התשעים, שפרירה זכאי הפיקה את מירב דיבוביה באולפן הזה, ביניהם נכללים הסרטים "היפה והחיה", "להיטים מצוירים משלנו", "אצבעונית", "נסיך מצרים" ועוד רבים נוספים.

האולפן היה ממובילי אולפני ההקלטה בישראל, ופעל לצד אולפני טריטון שהחלו את פעילותם בשנת 1973.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20081120222910/http://www.taklit.com/taklit-com/meachoreyAksamim.htm זכרונותיו של עוזר-טכנאי], סיפור הפקתו של האלבום מחכים למשיח באולפן קולינור

קטגוריה:אולפני הקלטות
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים
האמרקלט

להקת המרקלאט בהופעה, ואקן גרמניה, 2012
האמרקלט הייתה להקת ת'ראש מטאל/דת' מטאל ישראלית שהוקמה בשנת 2010. הלהקה זכתה בתחרות ה"מטאל באטל" הלאומית של ואקן 2011. הלהקה הוציאה עד היום מיני אלבום אחד ו-3 אלבומי סטודיו. הלהקה התפרקה ב-2018 בגלל מעברו של סולן הלהקה יקיר שוחט לגרמניה.

==היסטוריה==

האמרקאלט הוקמה על ידי יקיר שוחט (Hangman) ואלעד מנור (The Fading, Acropolis) בשנת 2010. חברי הלהקה הנוספים הם גיא בן דוד (DEMENTED Sanity), אריה ארנוביץ' (The Fading) ומעין הניק. הופעתם הראשונה הייתה בבאר שבע יחד עם להקת המטאלקור Missing In Action ולהקת הדת' מטאל המודרנית Phantom Pain. מספר חודשים לאחר הקמתה, הלהקה הוציאה מיני אלבום עם חמישה שירים בשם Rise Of The Hammer.

במרץ 2011 השתתפה הלהקה בתחרות ה"מטאל באטל" ובתחרות הגרמנית בפסטיבל ואקן וזכתה במקום ראשון. כפרס, הלהקה הופיע בהופעה רשמית בואקן 2012. בנובמבר של אותה שנה, הלהקה פתחה את סיבוב ההופעות באירופה עם D.R.I האמריקאית ופסטיבלים נוספים, בד בבד עם עבודה על אלבום הבכורה שלה.

ב-20 באפריל 2012 שוחרר אלבום הבכורה Anthems of the Damned, שכולל בתוכו ביצוע לשיר Fast As A Shark של הלהקה הגרמנית Accept.

כחודש לפני צאת האלבום, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות נוסף באירופה לצורך קידומו, והייתה להקת החימום לספולטורה. קצת לפני סיבוב ההופעות עם ספולטורה החליט גיטריסט הלהקה גיא בן דוד לפרוש מההרכב. הוא הוחלף ביותם נגור, גיטריסט להקת הגרוב מטאל Shredhead.

בפברואר 2014 יצא אלבומה השני של הלהקה, Steelcrusher.

== סגנון מוזיקלי ==

סגנון הלהקה הוא ת'ראש מטאל, עם השפעות של דת' מטאל. אפשר למצוא השפעות של אקסודוס, At the Gates, The Crown, Destruction ו-Atheist. סגנונה של הלהקה איננו ת'ראש מטאל טהור כמו שמרבית מעריציה חושבים. יש בו גם אלמנטים של דת' מטאל, הארדקור פאנק, דת' מטאל מלודי ובלאק מטאל. מכיוון שכל נגן מההרכב נמצא בלהקה משלו הוא מוסיף מהלהקה שלו קצת מעולמו מהלהקה האחרת שהוא משתתף בה.

== חברי ההרכב==
* יקיר שוחט - שירה (2010 ואילך)
* גיא בן דוד - גיטרה חשמלית (2011–2012, 2013 ואילך)
* אלעד מנור - גיטרה בס (2010 ואילך)
* מעין הניק - תופים, כלי הקשה (2010 ואילך)

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל
קטגוריה:להקות דת' מטאל ישראליות
קטגוריה:סופרגרופ
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מתל אביב
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2010
Via Gnosis

Via Gnosis הוא אלבומה הראשון של להקת המטאל הגותי-דום-דת' מלודי השוודית Nox Aurea. האלבום זכה להצלחה ובעקבותיו הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים הגדולה Napalm Records.

== שירים ==

# Opus Draconus - 1:55
# The Funeral Of All - 10:18
# Odium Divinum - 7:49
# Suffer - 11:12
# Distant Stars - 2:19
# Nights In Solitude - 10:06
# Lost Amongst Earth And Sky - 9:01
# Mother Alethia - 12:31
# Via Gnosis - 6:26

== סקירה אמנותית ==

האלבום הוא אלבום קונספט העוסק בגנוסטיקה ובהארה הלוציפרנית. האלבום מציג את השקפת העולם של הלהקה Nox Aurea שהחיים הם קללה של אשליות ושהדרך להגיע לאושר היא על ידי הגנוסיס הלוציפרנית. השקפת עולם זו מתוארת דרך סיפורו של גבר הסובל ושונא את החיים (השיר The Funeral Of All), המאשים את הדמיורגוס בכאבו ובסבל שהוא עובר, ודורש שיסבול כמוהו כדין צדק (השיר Suffer). בעקבות הסבל והארה שניתנת לו על ידי לוציפר הוא מתאבד (השיר Nights In Solitude) ונשמתו נודדת בין הארץ לשמיים (השיר Lost Amongst Earth And Sky) עד שהיא נגאלת בידי אמא אלתיאה ולוציפר (השיר Mother Alethia). השיר האחרון Via Gnosis חותם את האלבום ומסכם שדרך הידיעה, הגנוסיס, נגאלים מהכאב והסבל של החיים.

מבחינה מוזיקלית האלבום הוא שילוב של מטאל גותי ודום מטאל/דת' מטאל (דום-דת') מלודי עם "שירת היפה והחיה" שמשלבת גרואלינג גברי ושירה נשית נקייה. בחלק מהשרים הזמר והזמרת מבצעים קאנון בשני קולות. הקצב של האלבום איטי והוא מלווה בקטעים מסוימים על ידי חליל.

== מבצעים ==

* פטריק קולברג Patrick Kullberg - שירה גברית, גרואלינג
* פטר לאושטסן Peter Laustsen - גיטרה, באס, קלידים
* גרים וינדקאל Grim Vindkall - גיטרה, באס, קלידים, שירה
* רוברט פרסון Robert Persson - גיטרה, באס, קלידים, שירה
* אליס פרסל Alice Persell - שירה נשית
* יואקים אנטונסון Joakim Antonsson - תופים
* יאן סלנדר Jan Sallander - שירה גברית, גרואלינג

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי מטאל גותי
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומי 2009
פיני דגן

פנחס (פיני) דגן (נולד ב-5 בנובמבר 1953) הוא קצין צה"ל בדימוס, בדרגת אלוף-משנה, ששירת בעיקר בחיל ההנדסה. שימש כמפקד גדוד 601, מייסד פלחה"ן גולני הסדירה, מהנ"פ (מפקד הנדסה פיקודי) צפון ומפקד בית הספר להנדסה צבאית.

== נעוריו ==
דגן נולד ב-5 בנובמבר 1953 בטבריה לאהרון ואסתר דגן. הוא למד בבתי הספר היסודיים "גבעת שלום" בתל אביב וב"ממלכתי ד'" בטבריה. בתיכון למד ב"עירוני ו' ת"א ואת כיתה י"ב סיים במונטריאול בקנדה. אחרי תום לימודיו התיכוניים חזר לישראל והתגייס לצה"ל.

== שירותו הצבאי ==
בשנת 1971 התגייס דגן לצה"ל ושובץ בחיל ההנדסה. דגן הוכשר כלוחם ופלס בבהל"ץ. כמו כן עבר קורס מפקדי כיתות וקורס קצינים, אותם סיים כחניך מצטיין. עם סיום קורס הקצינים מונה דגן למפקד מחלקה בגדוד "ירון" במלחמת יום הכיפורים. אחריו שימש כמדריך בקורס קציני הנדסה בבה"ד 14 ומפקד פלוגה בגדוד 601. בהמשך השתלם דגן בקורס קציני הנדסה של חיל הנחתים האמריקאי ואחרי שחזר מארצות הברית מונה למפקד פלוגה בקורס מפקדי הנדסה. בשנת 1978 הטיל עליו אמיר ראובני, מפקד חטיבת גולני, להקים ולפקד על פלחה"ן גולני. דגן הקים את הפלוגה והיה למפקדה הראשון.

לאחר מכן שימש כסמג"ד גדוד 605 ובסיום תפקיד זה נשלח ללמוד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. עם סיום הקורס, והוא בן 29, מונה דגן למפקד גדוד 601 בתקופה זו גם הקים את מחלקת הסיור (מחס"ר 601). שבוע לאחר מכן פרצה מלחמת לבנון הראשונה. תחת פיקודו של דגן הפכו כוחות גדוד 601 לראש החץ בלחימה בלבנון ולחמו לצד כוחות צנחנים ועוצבה משוריינת "כפיר" בעין זחלתא ואחר כך בביירות כשברשותו 2 פלוגות לוחמים ופלוגת צמ"ה. כוחות ההנדסה של דגן ביצעו פעולות הנדסיות צבאיות ופריצת דרכים בחזית לצד לחימה ככוחות חיל רגלים וחילוץ נפגעים. בעת שלחם בראש גדודו לטיהור רחוב בעיר ביירות נתקלו כוחותיו במחבלים רבים. דגן, שחשד כי הרחוב ממולכד במטעני חבלה, ולא רצה לסכן את חייליו פקד על ירי צפע שריון (צפ"ש) אל תוך הרחוב. הפיצוץ היה הרסני ומעוצמתו נהרסו כל הבתים משני צדי הרחוב. פעולה זו הפכה למורשת קרב וכן מקור לסיפורים המבוססים עליה. לאחר המלחמה קודם דגן לדרגת סגן-אלוף.

בשנת 1984 נשלח דגן לקורס מתקדם בארצות הברית ובסיומו מונה למפקד בט"ר עציון. מאוחר יותר סיים דגן את לימודיו במכללה לביטחון לאומי ומונה למפקד מרכז ההנדסה הארצי בצאלים, בדרגת אלוף-משנה. בהמשך שימש כקצין ההנדסה של פיקוד הצפון, ולאחר מכן נתמנה למפקד בית הספר להנדסה צבאית. תפקידו הצבאי האחרון היה נספח צה"ל לארגנטינה ודרום אמריקה.

== חיים פרטיים ==
פיני דגן נשוי לרותי, אותה הכיר כששירת בגדוד 605, ואב לשלושה בנים.
כיום דגן הוא איש עסקים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20120312045543/http://www.gadsargolani.com/Web/Units/EngeniringCompany/UnitCommanders/1083.aspx פיני דגן - פרופיל], באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני.
* [http://www.handasa.org.il/Info/hi_show.aspx?id=32830 עדות של מג"ד אסף (601) פיני דגן], אתר עמותת חיל ההנדסה הקרבית

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי גדוד 601
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:קציני הנדסה של פיקוד הצפון
קטגוריה:מפקדי בית הספר להנדסה קרבית
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בארגנטינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל ההנדסה במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל ההנדסה במלחמת לבנון הראשונה
גנזך קידוש השם

גַּנְזַךְ קידוש השם הוא מכון לתיעוד, מחקר והנצחת השואה, השוכן בבני ברק.

המכון נוסד בשנת 1964 על ידי הסופר וחוקר השואה משה פראגר. פראגר היה חבר מועצת יד ושם ועסק רבות בנושא תיעוד השואה ותנועות המרי. לדעתו לא ניתנה חשיבות מספקת לגילויי הגבורה היהודית הרוחנית ולמעשי קידוש השם שהתרחשו בתקופת השואה. לשם כך יזם הקמת ארכיון ומוזיאון חלופי שירכז תיעוד בנושאים אלו.

==פעילות הגנזך==
בין פעולותיו של הגנזך: 
* תיעוד גילויי הגבורה היהודית הרוחנית ומעשי קידוש השם בעת השואה ובמהלך הדורות.
* תיעוד חיי הקהילות היהודיות השונות ברחבי העולם במהלך ההיסטוריה עד מלחמת העולם השנייה.
* הקמת מוזיאון ובו תצוגות ותערוכות בנושאי הגבורה הרוחנית, קידוש השם, הקהילות וחיי היהודים בגולה.
* החדרת תודעת גבורת הנפש היהודית בשואה בקרב בני נוער בישראל ובעולם היהודי. לשם כך מקיים הגנזך פעילויות שונות ובהן תערוכות, הרצאות וימי עיון.
* יצירת תוכניות לימודיות וחינוכיות בנושאים אלה. לשם כך מפיק הגנזך חוברות לימוד ועיון.
* הוצאה לאור של ספרים בנושאי הגבורה הרוחנית בשואה ובנושאים נוספים מן ההיסטוריה היהודית. עד כה יצאו לאור עשרות ספרים בהוצאת הגנזך, ובהם חלק מספרי משה פראגר, וכן קורותיהם בתקופת השואה של הרבנים יהושע משה אהרונסון ויהושע מנחם אהרנברג. כמו כן הוציא הגנזך את האנציקלופדיה: מקדשי השם (3 כרכים) מאת הסופר יחיאל גרנטשטין, על מקדשי השם בתקופת השואה. 

בגנזך ישנם כ-300,000 מסמכים ותמונות, סרטים והקלטות, מחקרים וראיונות אישיים עם ניצולי השואה. כמו כן קיימת במכון ספרייה ובה אלפי ספרים בנושאי ההיסטוריה היהודית בראי המסורת כשבמרכזה השואה והגבורה היהודית הרוחנית. הגנזך נגיש לציבור הרחב והחומרים שבו משמשים כלי עזר לחוקרים, מורים ותלמידים.

==ניהול הגנזך==
נשיאי הגנזך הם הרב ישראל מאיר לאו והרב אברהם יפה שלזינגר. יושב הראש היה הרב יצחק מאיר ומנהלו הוא דוד סקולסקי. היועצת האקדמית היא אסתר פרבשטין. 

הגנזך שוכן מאז היווסדו בבני ברק, בתוך מבנה הכולל של חסידות גור, שנבנה על שטח שתרם פראגר. מבנהו החדש של הגנזך עומד להיבנות על מגרש שבו שכן ביתו של פראגר, בשכונת זיכרון מאיר בעיר.

הגנזך מקבל ממשרד התרבות והספורט תמיכה שנתית של כ-1.5 מיליון ש"ח.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.yadvashem.org/he/articles/interviews/kidush-hashem.html ראיון עם ר' דוד סקולסקי וגב' רחל יוד, מנהלי גנזך 'קידוש השם'], באתר יד ושם
* 

קטגוריה:ישראל: מוזיאונים להנצחת השואה
*
קטגוריה:בני ברק: חינוך
קטגוריה:מוזיאונים בגוש דן
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים בנושא יהדות
סינמטק הרצליה

סינמטק הרצליה הוא סינמטק - ארכיון סרטים, הפועל בהרצליה הסינמטק מארח הקרנות בכורה וטרום-בכורה של סרטים מסחריים, מקרין סרטי קולנוע ישראליים עלילתיים ודוקומנטריים, סרטים זרים, סרטים חדשים וישנים ועוד. מאז הקמתו שכן הסינמטק בפסז' בין רחוב סוקולוב ורחוב הראשונים. בשנת 2023 עבר הסינמטק לבניין עיריית הרצליה שברחוב בן-גוריון. 

== פעילות במשכן הישן==
הסמליל הישן של הסינמטק
בספטמבר 2008 נפתח הסינמטק מחדש, לאחר ששופצו שניים מבין שלושת האולמות המקוריים של מתחם קולנוע "סטאר" לשעבר, ומאז הוקרנו בו סרטים בשני אולמות הקרנה, בהם 275 מקומות ישיבה.

בשנת 2009 נפתח אולם שלישי עם כ-60 מקומות ישיבה, ששימש כמתחם למופעים באווירה אינטימית ובו פעל הפאב "תיאודור". במתחם התקיימו ערבי נושא, הרצאות והופעות, ואף הוקרנו בו סרטים.

הסינמטק אירח יוצרים מתעשיית הקולנוע הישראלית והבינלאומית וקיים רצועות הקרנה קבועות בהנחיית מבקרי קולנוע, שחקנים, אנשי אקדמיה ויוצרים. כן הועלו בו פסטיבלים קצרים שהתמקדו בתרבויות השונות: כדוגמת הקולנוע ההודי (בשיתוף שגרירות הודו בישראל), והיפני (בשיתוף אגודת ידידות ישראל-יפן).

== פעילות במשכן הנוכחי==
בנובמבר 2023 עבר הסינמטק למשכנו החדש בבניין עיריית הרצליה. במקום שלושה אולמות חדישים, מאובזרים ברמה הגבוהה ביותר. באולם הגדול כ-200 מקומות, באולם הבינוני כ-60 מקומות ובאולם הקטן, המותאם להקרנה לאירועים פרטיים, כ-30 מקומות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

הרצליה
קטגוריה:הרצליה: תרבות
יוחנן פרלוב

רבי יוחנן מלוצק
קברו ב[[בית הקברות היהודי העתיק בטבריה]]
רבי יוחנן פרלוב (ז' באב תר"ס, אוגוסט 1900 – כ"א בכסלו תשט"ז, דצמבר 1955) היה האדמו"ר המרכזי של חסידות קרלין לאחר השואה, בנו הצעיר של רבי ישראל מסטולין.

==ביוגרפיה==
נולד בסטולין בז' באב תר"ס לרבי ישראל מסטולין, נישא בכ' בכסלו ה'תרפ"ב למרגלית בתו של רבי שמעון שלמה מאליק. לאחר נישואיו התגורר בלוצק והנהיג את חסידי קרלין באזור וואהלין. עם התקרבות הגרמנים ללוצק ברח עם אשתו ושתי בנותיו לברית המועצות. במהלך הבריחה, בשהותם בפרונזה, נפטרו אשתו ואחת מבנותיו. לאחר המלחמה שבה נספו ארבעה מאחיו ופטירתו של האח הנוסף, רבי יעקב חיים פרלוב, ללא בנים, הפך רבי יוחנן לאדמו"ר המרכזי של חסידות קרלין סטולין. בכ"ג באייר תש"ו (1946) עלה רבי יוחנן לארץ ישראל והתקבל בהתלהבות על ידי חסידי קרלין סטולין שגרו בארץ ישראל. כעבור שנתיים עבר לארצות הברית.

רבי יוחנן פיתח את החצר והקים מרכזים חדשים וגדולים בארצות הברית ובארץ ישראל. הוא פעל מתוך מטרה לאחד את כל חסידי קרלין שבארץ ישראל לקהילה אחת ללא פילוגים. הוא איחד בין ישיבת "בית אהרן" לישיבת "פאר ישראל" וקראה בשם "בית אהרן וישראל" ואיחד את שלושת בתי הכנסת שהיו בתל אביב, לבית כנסת אחד ברחוב בר כוכבא. בהיותו בארץ ישראל התגורר בחיפה.

מנגד, ביסס את הצעירים לחברה בפני עצמה והורה להם להתפלל בנפרד משאר החסידים. קבוצה זו הייתה הגרעין של החסידות לאחר פטירת רבי יוחנן.

בשנת תשי"ד (1954) ביקר רבי יוחנן בארץ ושהה בה עד לאחר ראש השנה תשט"ו, אז שב לארצות הברית ונפטר שם בכ"א בכסלו תשט"ז (1955). לאחר פטירתו התעורר ויכוח בין החסידים היכן לקוברו, ולבסוף הוחלט לקוברו בארצות הברית על פי גורל. אולם חסידי קרלין שבארץ ישראל לא הסכימו עם ההחלטה וכעבור שנה הועלתה גופתו והובאה לקבורה בבית הקברות בטבריה, צמוד לקברו של רבי מנחם מנדל מויטבסק.

בתו פייגא (נפטרה ט' בכסלו תש"ע) נישאה לעזרא שוחט ולהם נולדו שני בנים ובת: רבי ברוך מאיר יעקב שוחט האדמו"ר מקרלין-סטולין שממשיך דרכו וממלא מקומו של זקנו בהנהגת החסידות, ורבי יוחנן שוחט האדמו"ר מלוצק. בתם רבקה נשואה לרב יעקב ברוך לעדרייך, רבם של חסידי קרלין בארצות הברית.

== לקריאה נוספת ==
* בנימין בראון, [https://www.academia.edu/36277456/LIKE_A_SHIP_ON_A_STORMY_SEA_THE_STORY_OF_KARLIN_HASIDISM_-_Table_of_Contents_כספינה_מיטלטלת_חסידות_קרלין_בין_עליות_למשברים_-_שער_ותוכן_הענייניםכספינה מיטלטלת: חסידות קרלין בין עליות למשברים], ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2018.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רי קרלין
קטגוריה:רבנים מווהלין
קטגוריה:לוצק: רבנים
קטגוריה:אדמו"רים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אדמו"רים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בשנית בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בטבריה
יסעור ענק

נקבת [[יסעור ענק דרומי ואפרוחה]]
 יסעור ענק (שם מדעי: Macronectes) הוא סוג של עוף ימי השייך למשפחת היסעוריים, והם המינים הגדולים ביותר במשפחה זו. בסוג שני מינים המוגבלים לחצי הכדור הדרומי, ולמרות ההבדלים ביניהם יש דמיון בהרגלי הרבייה בשני המינים על אי הנסיך אדוארד, איי קרגלן, האי מקווארי ואיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים. יסעורנים רבים מקננים דרומה יותר, באנטארקטיקה.

היסעורים הענקיים הם טורפים תוקפניים וגם אוכלי נבלות. ציידי הלווייתנים נהגו לקרוא להם "זללנים".

בסוג זה ישנם שני מינים:
* יסעור ענק צפוני (Macronectes halli)
* יסעור ענק דרומי (Macronectes giganteus)

==אטימולוגיה==
השם: Macronectes מקורו במילה מרקוס והמילה nēktēs, ביוונית שמשמעותה: שחיין ארוך. כמו כן, המילה Petrel שמשמעותה בעברית יסעור, היא נגזרת של שליח הברית החדשה, פטרוס הידוע בסיפור ההליכה שלו על פני המים. דבר המזכיר את הרגל היסעורים, הנראים רצים על המים כדי להמריא.

==תיאור==
יסעורי הענק ענקים כשמם. יסעור הענק הצפוני שוקל 3–5 קילוגרם, מוטת כנפיו 150–210 סנטימטרים, ואורכו 80–95 סנטימטרים. יסעור הענק הדרומי מעט גדול יותר, משקלו כ-3 עד 8 קילוגרם, מוטת כנפיו 180–210 סנטימטרים, ואורכו 86–100 סנטימטרים. הזכרים גדולים וכבדים יותר מהנקבות.

יסעורנים אלה דומים לכאורה לאלבטרוסיים, והם היחידים שיכולים להיות שווים אליהם בגודלם. הם גם היחידים מבני משפחת היסעוריים שיש להם רגליים מספיק חזקות בשביל ללכת בצורה יעילה על הקרקע. ליסעורים יש לסת אשר יכולה להכיל מזון חלקלק. הם מפיקים שמן קיבה המורכב משעוות אסטר וטריגליצריד העוזר להם כנגד טורפים. יש להם בלוטת מלח מעל הנחיריים המסייע להתפיל את גופם, עקב כמות גבוהה של מים באוקיינוס שהם סופגים. הבלוטה מפרישה תמיסת מלח מאפם, וגם מייצר מזון עשיר באנרגיה המסייע לאפרוחים ועבור העופות הבוגרים בזמן טיסות ארוכות.

מקורם גדול מאוד בצבע כתום חיוור, נוצותיהם אפורות עם נקודות (למעט 15% מיסעורי הדרום, שראשם צווארם והחזה העליון שלהם בצבע לבן). מזונם מצוי ביבשה ובים, אך בעיקר ליד החוף. הם אוכלים פגרים, בעיקר של כלבי ים ופינגווינים. לעיתים קרובות הם עוקבים אחרי סירות דיג לאכול את הפסולת הנזרקת ממנה. תוחלת חייהם 20 שנים.

==רבייה==
עונת הרבייה היא מחודש אוקטובר ועד מרץ. היסעורים מטילים ביצה אחת ויחידה, בקן מחוספס הבנוי 50 סנטימטרים מעל לפני הקרקע. הביצה מודגרת במשך כ-60 ימים. מרגע שבקע, הגוזל נשאר בקן למשך 3 שבועות. הגוזלים מצמיחים נוצות לאחר כ-4 חודשים, ומגיעים לבגרות המינית רק לאחר 6–7 שנים כאשר הופכים לפרחון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/classification/Macronectes.html#Macronectes יסעור ענק באתר ADW]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1905
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס וולס ריצ'מונד
קטגוריה:יסעוריים
טדורנה

טדורנה (שם מדעי: Tadorna) הוא סוג של עופות מים ממשפחת הברווזיים. בסוג זה ישנם 7 מינים.
== מאפיינים ==
מיני הטדורנה ניכרים בגודלם הגדול יחסית בהשוואה לשאר הברווזים. מוטת כנפיהם עשויה להגיע לכ-140 ס"מ, אורכם מגיע עד כ-70 ס"מ, ומשקלם עד כ-1.3 ק"ג.

צבעיהם העיקריים הם לבן, שחור וחום. ברוב המינים יש הבדלים קלים בין צבעי הזכר לצבעי הנקבה אך בכל המינים ניכר בשעת תעופה אותו דפוס של שלושת הצבעים: לבן, שחור וחום.

לזכרים בסוג זה יש מין יבלת גדולה על המקור.

== מינים ==
* קזרקה חלודית (Tadorna ferruginea).
* טדורנה דרום אפריקאית (Tadorna cana).
* טדורנה אוסטרלית (Tadorna tadornoides).
* טדורנה עדנית (Tadorna variegata).
* Tadorna cristata
* טדורנה ירוקת-ראש (Tadorna tadorna) - מצויה בישראל.
* טדורנת ראג'ה (Tadorna radjah).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך בויה
קטגוריה:ברווזי צדפות
רגימנט הפרשים הזר הראשון

רגימנט הפרשים הזר הראשון (בצרפתית: 1er Régiment étranger de cavalerie, 1er REC) הוא רגימנט השריון היחיד בלגיון הזרים הצרפתי. הגדוד מוצב באוראנג', ווקלוז שבצרפת מ-1967, עם הגעתו מסידי-בל-אבס שבאלג'יריה.

==היסטוריה==
הרגימנט הוקם בתוניסיה ב-1920 מגרעין של לגיונרים רוסיים, ולגיונרים מרגימנט החי"ר הזר השני. בעת הקמתו אורגן הרגימנט במתכונת חי"ר, ורעיון הקמת רגימנט פרשים בלגיון נתקל בעוינות ובהתנגדות רבה מצד חיל הפרשים הצרפתי. מקימי הרגימנט בחרו לגייס לגדוד לגיונרים ממוצא רוסי משום שרובם היו ותיקי הכוחות הלבנים ממלחמת האזרחים ברוסיה והתמחו בלחימת פרשים. עקב מיומנותם המקצועית של לוחמיו התקבל עד מהרה הרגימנט לכוחות הפרשים של צרפת. הגדוד שירת במלחמת מלחמת הודו-סין הראשונה ומלחמת העצמאות של אלג'יריה, וכיום מתפקד כרגימנט הטנקים של הלגיון.

==דגל==
על דגל הרגימנט רקומים באותיות בצבע זהב הקרבות הבאים:
* לבנט - 1925–1926
* מרוקו - 1925–1927, 1930-1934
* המערכה בתוניסיה - 1943
* כיס קולמאר - 1945
* שטוטגרט - 1945 
* מלחמת הודו סין הראשונה - 1947–1954
* מלחמת העצמאות של אלג'יריה - 1952–1962
* מלחמת המפרץ - 1990-1991

==מסורת==
למרות שיוכו של הרגימנט ללגיון הזרים הוא גם משמר מסורות רבות של חיל הפרשים, דבר המתבטא בעיקר בלבוש הטיקסי של הגדוד.

==סד"כ (סדר כוחות)==
הרגימנט מחולק לשבעה אסקדרונים וכולל כ-930 חיילים.
<br>
*ה-,ECL מפג"ד ופלוגת הלוגיסטיקה 
*ה-EAS, אדמיניסטרציה ופלוגת תמיכה
*ארבעה פלוגות קרביות (הראשונה, השנייה, השלישית והחמישית) כל אחת מורכבת מארבע מחלקות וחפ"ק. הגדוד מציוד ב-AMX 10 RC, רק"ם חמוש בתותח 105 מ"מ.
*ה-EEI, סיור ופלוגה קלה.

==עיטורים==
<br>
*Croix de guerre
*Croix de guerre des théâtres d’opérations extérieures

<gallery>
Image:Croix de Guerre 39 45.jpg|<center>Croix de guerre 39-45</center>
Image:Croix de guerre des TOE.jpg|<center>Croix de guerre des TOE</center>
</gallery>

==בספרות==
תיאור הקמת הרגימנט ושירותו במהלך המרד הדרוזי מופעים באוטוביוגרפיה של ג'והן הרווי עם לגיון הזרים נגד הדרוזים, אשר היה מהלגיונרים הראשונים ברגימנט. 

==לקריאה נוספת==
* ג'ון הרווי, עם לגיון הזרים נגד הדרוזים, הוצאת מצפה, 1930.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20150502200903/http://1rec.legion-etrangere.com/ אתר הרגימנט] 

קטגוריה:צבא צרפת
קטגוריה:לגיון הזרים הצרפתי
דני אגמון

ב[[ניצנה הכבושה לאחר מבצע חורב. מימין: דני אגמון, נחום שריג, אבי זכאי]]
שר הביטחון [[אריאל שרון מסביר ליצחק רבין. ראשון משמאל (יושב על הקרקע) אל"ם דני אגמון, לבנון אוקטובר 1982]]
דֶני (דניאל) אגמון (קלימן) (14 בדצמבר 1924 - 5 באפריל 2006) היה מראשוני אנשי המודיעין בפלמ"ח ובצה"ל.

==ביוגרפיה==
אגמון נולד לחנה וישראל בירושלים. בגיל ארבע עבר עם משפחתו לקיבוץ עין חרוד. באפריל 1945 התגייס לפלמ"ח, עבר קורס מפקדי כיתות ומפקדי מחלקות, ובשנת 1946 עבר קורס קציני מודיעין של ההגנה, שנמשך שישה חודשים.

באוגוסט 1946 התמנה על ידי יגאל אלון למפקד המחלקה הערבית (מחלקת "השחר") של הפלמ"ח. אנשי המחלקה היו ממוצא מזרחי, בעלי חזות ערבית שיכלו להיטמע בקרב אוכלוסייה ערבית (מסתערבים). הם השתתפו באסיפות ובכינוסים ערביים ומסרו דוחות ישירים על הלך הרוחות אצל הערבים (בניגוד לש"י של ההגנה, שהסתייע במשתפי פעולה ערבים).

המחלקה יזמה התנקשויות בראשי המסיתים הערביים בחיפה (מבצע "זרזיר") מתוכן בוצעה התנקשות בראש המסיתים, שייח' נימר אל-ח'טיב, שנפצע קשה ונאלץ לעזוב את הארץ.

בתחילת מלחמת העצמאות הצליחו הערבים להחדיר מספר פעמים מכוניות תופת לשטח היהודי שגרמו להרוגים ופצועים רבים. מורל היהודים ירד.

בפברואר 1948 הגיעה ידיעה שהערבים מכינים מכונית תופת גדולה באחד המוסכים בעיר התחתית בחיפה. איש המחלקה יצחק שושן חדר לצד הערבי והצליח לאתר את המכונית במוסך "אבו שעם". על היחידה הוטל לפוצץ את המכונית במוסך בטרם יצליחו הערבים לבצע את זממם. מכונית גנובה ובה 300 ק"ג חומר נפץ הוכנה בחצר הטכניון. דני אגמון ביחד עם יוחאי בן נון הכינו את מערכת ההשהיה. ב-22 בפברואר 1948 הצליחו שני אנשי היחידה הערבית להכניס את מכונית התופת למוסך הערבי, להחנות אותה ליד מכונית התופת הערבית ולהסתלק. בהתפוצצות נהרגו 30 ערבים ו-70 נפצעו.

אגמון הצליח להחדיר מסתערבים מהמחלקה ללבנון ולסוריה כפליטים פלסטינים בתוך זרם הפליטים מפלשתינה. יחידה זו עזרה בפעולת הפיגוע בספינה "איגריס" (ספינת הטיולים של היטלר) בנמל ביירות (מבצע דוד).

ב-אפריל 1948 העביר אגמון את הפיקוד על המחלקה לשמריה גוטמן והוא עבר לתפקיד קצין המודיעין של חטיבת הראל עד סוף המלחמה. ב-1953 מונה (במילואים) לתפקיד קצין מודיעין של עוצבת געש ובתפקיד זה שימש במלחמת סיני, מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. במלחמה זו קיבל ידיעה שבנו נעדר בחזית סיני אך הוא סירב לבקשת רפאל איתן לעזוב את המערכה.

ב-1957 עבר לקיבוץ חפציבה. בשנת 1964 מונה למזכיר הקיבוץ. החל משנת 1969 שימש ארבע שנים כעוזרו של יגאל אלון ופעל בתכנון וביצוע תוכנית אלון.

ב-1978 גויס לחמש שנות שירות קבע לצד הרמטכ"ל רפאל איתן ושימש כראש מחלקת תו"ל (תורת הלחימה) בחטיבת המחקר באמ"ן. בסיומן חזר לשירות מילואים עד לפרישתו מצה"ל בגיל 75 בדרגת אלוף-משנה.

דני אגמון נפטר בקיבוצו ונטמן בבית העלמין חפציבה בבית אלפא.

==לקריאה נוספת==
*גמליאל כהן: המסתערבים הראשונים, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2002

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=173571 דני אגמון באתר "פרש"]
* 

קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים במלחמת העצמאות
קטגוריה:עין חרוד: אישים
קטגוריה:חפציבה: אישים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:אנשי המחלקה הערבית של הפלמ"ח
קטגוריה:אישים הקבורים בבית אלפא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
זרבובית

זרבובית של מכונת קפה
מוזיאון הלאומי של איראן]]
זרבובית היא פיה של כלי מזיגה. בין כלי המזיגה היכולים להכיל זרבובית נמצאים: קומקום, כד, קנקן ועוד.

== המילה ==
מקורה של המילה בעברית משנאית: (ויקרא רבה, ה), כאשר משמעות המונח היא צינור למזיגת נוזל, בדומה למרזב הבית - אשר מקורו באותו שורש: "זרב"; הוראת השורש היא זרימה, נזילה ושטיפה.
בשפה העברית המודרנית, משמש המונח בהשאלה גם לכינוי לחלק הפנים הקדמי של בעל חיים, הכולל את חרטומו, וזאת בשל האף הצר והארוך של בעל החיים.

==בתרבות==
===באמנות===
לאורך ההיסטוריה ניתן לראות שימושים אמנותיים בזרבוביות של כלים. בחפירות ארכאולוגיות התגלו כלים בני אלפי שנים בהם פוסלה הזרבובית של הכלי, כשהיא לרוב מתארת זרבובית בעל חיים. פיסול זה נעשה הן מטעמי אמנות והן מטעמי דת.

===בבידור===
בתרבות הישראלית זכה המונח לפופולריות בשל המערכון שכתב דן אלמגור עבור שלישיית "הגשש החיוור" - הצ'ופצ'יק של הקומקום במסגרת המערכון "הכה את המומחה" - שהיווה פרודיה על תוכניות הרדיו, בהן נהגו להציג קטעים של שאלות למומחים, ראיונות וכתבים. בין קטעי המערכון שזכו לפרסום רב והפכו השראה למטבעות לשון בעברית, היה הקטע בו נשאל "מומחה ללשון" כיצד נקרא "הצ'ופצ'יק של הקומקום, זה שמשפיך את התה" והתשובה שקיבל הייתה "זרבובית".

<gallery>
קובץ:Roman duck head spout, Derby.jpg|זרבובית בצורת ברווז מהתקופה הרומית שהתגלה בבריטניה, מוצג כיום במוזיאון דרבי
קובץ:BLW Camel teapot.jpg|זרבובית בצורת ראש גמל, סטרפורדשייר, אנגליה, 1750
קובץ:WLA taft Qing Teapot in shape of Boy.jpg|זרבובית בצורת מגילת קלף בידו של סופר, שושלת צ'ינג, שנת 1700 לערך, מוצג כיום במוזיאון טאפט
קובץ:
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nostal.co.il/Site.asp?table=Terms&option=single&serial=4103&subject=%E4%E2%F9%F9%20%E4%E7%E9%E5%E5%F8 רוביק רוזנטל, 12 הביטויים הגששיים המובילים שחדרו לשפה]
*[https://hebrew-academy.org.il/2017/09/03/זַרְבּוּבִית/ אודות הזרבובית] באתר האקדמיה ללשון העברית.

==ביאורים==

קטגוריה:כלים ומכשירים (מזון)
טיטן 3E

טיטן 3E שנקרא גם טיטן IIIE וידוע גם בשם טיטן III-קנטאור הוא משגר לוויינים וחלליות אמריקאי ששוגר 7 פעמים בין 1974 ל-1977. המשגר הוא בן למשפחת טילי הטיטן. משגר זה שימש לשיגור מספר משימות מפורסמות ביותר של נאס"א ביניהם גשושיות וויאג'ר וויקינג.

הטיטן 3E הוא משגר בעל שלושה שלבים שפותח מהטיטן 3D אך עם שלב עליון מסוג קנטאור D להגברת יכולת הנשיאה. המשגר "טיטן 3E" היה הראשון ממשפחת הטיטן שהשתמש בשלב קנטאור, שלב ששימש גם את הטיטן 4 מאוחר יותר. למשגר יכלו להוסיף גם שלב רביעי מסוג "סטאר-37E", ובתצורה זו שיגרו שני לווייני הליוס. שלב הסטאר-37E שימש גם בשיגורי גשושיות מתוכנית וויאג'ר אך הם נחשבו כמטען יותר מאשר כשלב במשגר.

כל שבעת השיגורים שבוצעו (מתוכם שישה מוצלחים) בוצעו מכן שיגור LC-41 בנמל החלל קייפ קנוורל, פלורידה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/lvs/titan3e.htm Encyclopedia Astronautica Titan 3E (אנגלית)]
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau_det/titan-3e_centaur-d1t.htm רשימת שיגורים ללא השלב הרביעי]
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau_det/titan-3e_centaur-d1t_star-37e.htm רשימת שיגורים עם Star 37E]

קטגוריה:סדרת טילי טיטן
קטגוריה:חברת גלן ל. מרטין
טרה (מיתולוגיה)

טֶרָה או טֶלוּס (בלטינית: Terra או Tellus) הייתה אלת האדמה או ההאנשה של האדמה במיתולוגיה הרומית. אלה זו מקבילה לדמטר - אלת האדמה מהמיתולוגיה היוונית.

האלה כונתה Terra Mater או Tellus Mater (בלטינית "אמא אדמה" - כאשר "מאטר" הוא תואר כבוד אשר הוענק לאלות רבות. הביטוי "אמא אדמה" הגיע בעקבות זאת לשפות מודרניות רבות, וגם לשפה העברית).

היסוד הכימי טלוריום שהתגלה בשנת 1798 על ידי מרטין היינריך קלפרות' נקרא על שם האלה.

בדת הרומית פולחנה של האלה כלל תפילות למניעת רעידות אדמה, וכן תפילות ליבול חקלאי מוצלח (שנעשו לצד תפילות לאלה קרס - אלת החקלאות).

בנוסף הייתה טרה האלה של הנישואין, אימהות, היריון ולידה.

==פולחן==
חגה של האלה נקרא פורדיקידיה (Fordicidia) או הורדיקידיה (Hordicidia), ונחוג מדי שנה ב-15 באפריל. הפולחן כלל קורבן של פרה הרה, ובוצע על ידי הפונטיפקס מקסימוס (הכהן הראשי) והבתולה הוסטלית. אפרה של עובר פרה זו נשמר על ידי הבתולות הוסטליות ושימש לטיהור בפסטיבל הפריליה.

חג נוסף של אלה זו נחוג בסוף החורף ונקרא סמנטיבאה. חג זה נחוג ב-24 בינואר מדי שנה, כאשר חלקו השני של החג נערך שבוע לאחר מכן והוקדש לקרס.

מקדש של לאלה טרה הוקם על גבעת אסקווילינו ברומא בשנת 268 לפנה"ס.

== בתרבות המודרנית ==
בספרות מדע בדיוני נעשה שימוש רב בשמה של האלה כשמו של כדור הארץ, זאת בהתבסס על כתבים אסטרונומיים בלטינית שעשו שימוש זה. פיליפ ק. דיק השתמש במונח "טרן" בספרו ואילו בשם "טלוס" נעשה שימוש בספריהם של ק.ס. לואיס (בטרילוגיית החלל), אדוארד אלמר סמית' (בסדרת העדשאי) ורוברט היינליין.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://inanna.virtualave.net/roman.html אלים רומיים]

קטגוריה:אלות רומיות
קטגוריה:אלי בעלי חיים
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:אלי טבע
קטגוריה:אלי אדמה
קטגוריה:אלי חקלאות
בה"ד 8

בה"ד 8 (בסיס הדרכה מס' 8) הוא בית ספר לכושר קרבי הממוקם במכון וינגייט בקרבה לחוף.

הבסיס כפוף למערך הכושר הקרבי של צה"ל, מסמיך את כלל תפקידי המערך ומארגן השתלמויות בתחום זה.

==היסטוריה==
בה"ד 8 הוקם בשנת 1949 כבית הספר לצניחה של צה"ל, בצמוד לבסיס חיל האוויר בתל-נוף. תחילה שימש להכשרת הצנחנים הראשונים, אשר מהם הורכב גדוד הצנחנים הראשון גדוד 890. לאחר שהגדוד הוכפף לבה"ד, הפכה היחידה לתשתית ממנה הוקמה ב-1954 חטיבת הצנחנים. מפקדו הראשון היה יהודה הררי וסגנו, לוחם הקומנדו הבריטי, צבי צלנר.

יחידת האימון הגופני הוקמה עם הקמת צה"ל ב-1948 ובסיסה היה נטוע ביחידת האימון שפעלה בפלמ"ח בתקופת טרום קום המדינה. תחילה הוקם מטה היחידה ובסיס האימונים במחנה סרפנד שהיה קודם לכן בשליטת הצבא הבריטי, לאחר הפיכת מחנה סרפנד לבסיס צריפין הועברה היחידה למחנה דורה שבנתניה, לאחר בניית שכונת רמת ידין בשנות ה-50 פונה הבסיס בשנית והעבר למתחם מכון וינגייט.

ב-1976 הפך המערך ליחידה בתוך זרוע היבשה ותפקידה הורחב לפיתוח מערכי ירי, ניווט, שחייה והצלה ואימוני לוחמה פנים אל פנים אותם הוביל אמן הלחימה אימי שדאור ליכטנפלד.

הבסיס שם לעצמו למטרה להנחיל את חשיבות הכושר הגופני והקרבי בשילוב עם תזונה נכונה ותרבות גופנית לכלל המשרתים בצה"ל.

בבה"ד 8 שמים דגש על מקצועיות ופיתוח הדרכה, חדשנות כל זאת על ידי צוות הדרכה איכותי שאותר ונבחר בקפידה.

העישון אסור בכל רחבי הבה״ד וקוד הלבוש כולל לפעמים בגדי ספורט במקום מדים.

מפקד הבה"ד הוא סא"ל ברוך רם.

== גלריה ==

<gallery heights="100">
קובץ:Meitar Collection (997009322907705171.jpg|טקסט=
קובץ:Bahad 8 Wingate (8).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (9).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (10).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (11).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (6).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (7).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (5).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (4).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (3).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (2).jpg
קובץ:Bahad 8 Wingate (1).jpg
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mitgaisim.idf.il/כתבות/ראשי/בסיסים/בהד-8-וינגייט/#/ בה"ד 8] באתר מתגייסים (צה"ל)
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=hoBERptkEVQ גביע הרמטכ"ל בכדורגל לשנת 1949] במעמד יעקב דורי ויגאל ידין, ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
* [https://www.youtube.com/watch?v=AeV6JItcet8#t=179 גביע הרמטכ"ל בכדורגל לשנת 1951] במעמד יגאל ידין, יומני כרמל יוני 1951 <small><small>(התחלה 2:59)</small></small>
* אליפות צה"ל בכושר קרבי, 1983
*

== הערות שוליים ==

8
קטגוריה:כושר גופני בצה"ל
8
קטגוריה:מכון וינגייט
סקיליינרס פרנקפורט

ההיכל הביתי, פראפורט (בעבר בלשפורטהיילה)
סקיליינרס פרנקפורט (בגרמנית: Skyliners Frankfurt) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר פרנקפורט. המתמודדת בליגת העל הגרמנית ובליגת האלופות.

==היסטוריה==
המועדון נוסד בשנת 1999 כממשיך דרכו של המועדון טאטאמי רונדורף. המועדון נחשב ביחד עם ברוז במברג ואלבה ברלין לאחד המועדונים הטובים בגרמניה, אשר נאבקים ביניהם על תוארי האליפות והגביע הגרמניים.

בעונת 1999/00 זכתה הקבוצה בגביע הגרמני. ובעונת 2003/04 זכתה באליפות הבונדסליגה, לאחר ניצחון בגמר הפלייאוף מול קבוצת ברוז במברג 2-3.

הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאים מאז עונת 1999/00. בין היתר: בגביע ספורטה, גביע יול"ב, יורוצ'לנג', יורוקאפ, ושלוש פעמים בשלב הבתים של היורוליג.

בחודש יולי 2011 חתם בקבוצה המאמן הישראלי מולי קצורין, לתקופה של שנתיים. 

הקבוצה מקיימת את משחקיה בהיכל הספורט בלשפורטהיילה המכיל 5,002 מקומות ישיבה.

בעונת 2015/2016 זכתה הקבוצה ביורופקאפ.

==שחקנים בולטים בסגל==
* מייקל תומפסון
* ג'רמריו דוידסון
* יוהנס הארבר
* טים אולברשט

==תארים והשגים==
*הבונדסליגה:
**אליפות (1): 2004
**מקום שני: 2005, 2010

*הגביע הגרמני:
**זכייה (1): 2000
**גמר: 2002, 2004
**חצי גמר: 2005, 2009, 2011

*יורופקאפ (שיא משותף):
**זכייה (1): 2016

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל גרמניות
קטגוריה:פרנקפורט: ספורט
קטגוריה:הסן: מועדוני ספורט
וליטון

וליטון סוארס דה מוראיס (בפורטוגזית: Welliton Soares de Morais; נולד ב-22 באוקטובר 1986 בקונסייסן דו אראגואיה שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ באל וואסל.

== תארים ==
;קבוצתיים
* אלוף מחוז גויאס - 2006
* מקום שני בליגת העל הרוסית - 2007, 2009 (ספרטק מוסקבה)
;אישיים
* מלך השערים בליגת העל הרוסית - 2009 (21 שערים), 2010 (19 שערים)
* השחקן המצטיין בליגת העל הרוסית במיון שער+בישול (21 שערים, 3 בישולים)
* החלוץ הטוב ביותר ברוסיה - 2009
* החלוץ השני הטוב ביותר ברוסיה - 2010

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rfpl.org/player/id9174 סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית
* [http://www.spartak.com/main/team/first/197/ דף השחקן] באתר הרשמי של ספרטק מוסקבה

קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני גרמיו
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני קייסריספור
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1986
טלקום בון

ההיכל הביתי, טלקום דום
טלקום באסקט בון (בגרמנית: Telekom Baskets Bonn) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר בון המתמודדת בבונדסליגה ובליגת האלופות בכדורסל.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1995. בסיום עונת 1995/96 העפילה לבונדסליגה.

הקבוצה הגיעה 5 פעמים עד לגמר הפלייאוף אך לא הצליחה לזכות באליפות. בנוסף, הגיעה הקבוצה שלוש פעמים עד לגמר הגביע הגרמני ולא זכתה בו.

הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאים מאז עונת 1997/98. בין היתר: בגביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב, יורוצ'לנג', יורוקאפ, וליגת האלופות בכדורסל.

הקבוצה מקיימת את משחקיה מאז שנת 2008 בהיכל הספורט טלקום דום המכיל 6,000 מקומות ישיבה, שהחליף את היכל הארטברגהלה שהכיל 3,500 מקומות.

בעונת 2021/22 הקבוצה זכתה במקום השלישי בליגה ושחקנה פארקר ג'קסון-כרטווית זכה בתואר "שחקן העונה".

בעונת 2022/23 הקבוצה הפתיעה וסיימה במקום הראשון בעונה הסדירה. שחקנה טי ג'יי שורטס זכה בתואר "שחקן העונה" בליגה הגרמנית ובליגת האלופות בכדורסל, והקבוצה זכתה בליגת האלופות בכדורסל לאחר ניצחון 77–70 על הפועל ירושלים בגמר.

==תארים והשגים==
*הבונדסליגה:
**מקום שני: 1997, 1999, 2001, 2008, 2009, 2023
**חצי גמר: 2003, 2004, 2005
*הגביע הגרמני:
**גמר: 2005, 2009, 2012
**חצי גמר: 2003
*גביע ספורטה:
**רבע גמר: 2001, 2002
*יורוצ'לנג:
**רבע גמר: 2009, 2013
*ליגת האלופות
**זכייה: 2023

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל גרמניות
קטגוריה:בון
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: מועדוני ספורט
ארטלנד דראגונס

ההיכל הביתי, ארטלנד ארנה
ארטלנד דראגונס (בגרמנית: Artland Dragons) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר קווקנבריק שבמדינת סקסוניה התחתונה, המתמודדת בבונדסליגה וביורוקאפ.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1955. בסיום עונת העפילה לבונדסליגה.

הקבוצה זכתה בגביע הגרמני בעונת , לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת EnBW לודוויגסבורג. בנוסף הגיעה פעם אחת עד לגמר הפלייאוף () אך הפסידה את האליפות לקבוצת ברוז במברג.

הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאים מאז עונת 2007/2008. בין היתר: בגביע יול"ב, ביורוצ'לנג' וביורוקאפ.

הקבוצה מקיימת את משחקיה מאז שנת 2003 בארטלנד ארנה המכיל 2,812 מקומות ישיבה.

==שחקנים בולטים בסגל==
* פלוריאן הארטנשטיין
* גואידו גרונהייד
* אנתוני קינג
* אדם הס
* דארן פן

==תארים והישגים==
*הבונדסליגה:
**מקום שני: 2007
**חצי גמר: 2011, 2012
*הגביע הגרמני:
**זכייה (1): 2008
**גמר: 2007
**חצי גמר: 2006, 2011
*יורוצ'לנג:
**רבע גמר: 2012

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל גרמניות
קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ספורט
קלו

קלו הוא אזור היסטורי בצפון-מזרח אתיופיה שבו שכנה נגידות מוסלמית.

בשלהי המאה ה-16 התיישב שבט הוררה קלו, מהאורומו, במזרח מחוז אמהרה. בשלהי המאה ה-18, בני השבט כבר ביססו עצמם ונוצרה נגידות שבירתה איין אמבה.

לפני התיישבות האורומו האזור היה מוסלמי, כאשר שבט הוררה קללו שבמקורו היה פוליתאיסטי התיישבו באזור אלו אימצו בהדרגה את דת האסלאם. 

שליטה הגדול של קלו היה בררו לובו שהרחיב את גבולות הנגידות והשתלט על אזורים שכנים, בתקופתו גבולות קלו הגיעו עד לגבולות נסיכות שוואה, דבר אשר גרם לסכסוכי גבול. בתחילת המאה ה-19 הנגידות השתרעה על שטחים נרחבים וגבולותיה היו סולטנות אוסה במזרח, נחל מיללה בצפון מערב ונחל בוקרנה בדרום ובמערב. במרוצות המאה ה-20 וה-21 הייתה הנגידות לחלוקה מנהלית בתוך מחוז וולו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Hussein Ahmed, Islam in nineteenth-century Wallo, Ethiopia: revival, reform, and reaction, BRILL, 2001, 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:עפר
קטגוריה:אתיופיה: ממלכות לשעבר
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
בלומברג (חברה)

בלומברג (באנגלית: .Bloomberg L.P) היא חברה פרטית המספקת שירותים פיננסיים בתחומי התוכנה, המדיה והמידע. בלומברג תופסת שליש משוק המידע הפיננסי הבינלאומי המוערך בכ-16 מיליארד דולר, בהתחשב ברווחיה המוערכים ב-6.9 מיליארד דולר. בלומברג יוסדה על ידי איש העסקים האמריקאי-יהודי מייקל בלומברג (ראש העיר לשעבר של ניו יורק), בעזרתם של תומאס סקונדה, דנקן מקמילן וצ'ארלס זיגר בשנת 1981, יחד עם החזקות של 30% אשר ניתנו למריל לינץ' בתמורה להשקעה בחברה. החברה מספקת כלי תוכנה פיננסיים כגון ניתוחים מתמטיים ופלטפורמות למסחר בסחורות, שירותי מידע וחדשות לחברות וארגונים פיננסיים מסביב לעולם באמצעות מערכת מחשוב מרכזית המכונה ה-Bloomberg Terminal, המוצר העיקרי שמייצר לחברה הכנסות. מרבית הלקוחות משתמשים רק בחלקיק זעיר מ-30,146 הפונקציות של התוכנה. בלומברג התפתחה עם השנים, וכיום מכילה שירות חדשות בינלאומי, לרבות פרסומים בטלוויזיה, רדיו, האינטרנט והעיתונות המודפסת.

המטה הנוכחי של החברה ממוקם במגדל בלומברג, שדרות לקסינגטון 731 במידטאון מנהטן, ניו יורק. הבניין מכונה גם בשם 'חצר המקור' (One Beacon Court) בשל המבנה המלבני המואר בצורת המקור אשר מכסה את המגדל, והחצר המרוצפת בקומת הקרקע שלו.

החברה התאגדה בדלאוור כשותפות מוגבלת בשנת 1981 ושימשה כעסק החל משנת 1983. מייקל בלומברג מחזיק ב-85% מהקבוצה. השירות העיקרי של בלומברג הוא השכרת מנויים למרכז המידע הפיננסי שלה. כמו כן, היא מפעילה ערוץ טלוויזיה פיננסי בשם טלוויזיית בלומברג, ותחנת רדיו עסקית בניו יורק בשם WBBR, בהפסד. קיימים כיום מעל 300,000 מנויים לטרמינל המידע של בלומברג ברחבי העולם. בשלהי שנת 1996 רכשה בלומברג בחזרה שליש מהחזקותיה המקוריות של מריל לינץ' בה, בעבור 200 מיליון דולר, מה שהעריך את שווי החברה ב-2 מיליארד דולר בזמנו. לעומת זאת, ביולי 2008 הסכימה מריל לינץ' למכור את יתר 20% החזקותיה בבלומברג בחזרה בתמורה לסכום מדווח של 4.43 מיליארד דולר, מה שהעריך את שווי החברה כבר ב-22.5 מיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.bloomberg.com/company אתר בלומברג]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוכנויות ידיעות
קטגוריה:חברות פיננסיות
קטגוריה:תקשורת המונים
קטגוריה:ארצות הברית: חברות פרטיות
יוליה פישר

יוליה פישר (נולדה ב-15 ביוני 1983) היא כנרת יהודייה-גרמנייה. פישר היא גם פסנתרנית מקצועית, אך לא מרבה בנגינת פסנתר בהופעותיה.

==קורות חיים==
יוליה פישר נולדה במינכן, גרמניה לאם גרמנייה יהודייה, שהיגרה לגרמניה מקושיצה שבסלובקיה ב-1972, ולאב גרמני שבאותה השנה היגר מסקסוניה שבמזרח גרמניה למערבה.

יוליה התחילה ללמוד לנגן בכינור עוד לפני שהייתה בת ארבע. חודשים ספורים לאחר מכן החלה ללמוד פסנתר מאמה. פישר מעידה כי אחיה וגם אמה ניגנו בפסנתר, והיא רצתה להביא כלי נוסף למשפחה. היא החלה ללמוד במוסד רשמי לנגינה - לאופרד מוצרט באאוגסבורג. בגיל תשע החלה ללמוד באקדמיה למוזיקה במינכן. פישר זכתה בפרסים יוקרתיים רבים - ביניהם, התחרות הבינלאומית יהודי מנוחין לכינור, בה בחן אותה יהודי מנוחין בכבודו ובעצמו. היא זכתה בפרס הראשון של ביצוע סולו של באך ב-1995, ובתחרות האירוויזיון השמינית לנגנים צעירים ב-1996.

בסתיו 2004 הוציאה את הדיסק הראשון שלה: קונצ'רטי רוסיים לכינור עם יעקוב קרייצברג והתזמורת הרוסית.

הרפרטואר שלה (מבאך ועד פנדרצקי, מוויולדי ועד שוסטקוביץ) כולל יותר מארבעים יצירות עם תזמורת ועוד כשישים יצירות של מוזיקה קמרית.

יוליה מנגנת על כינור גואדניני משנת 1742. ויש ברשותה כינור סטרדיוואריוס שכינויו "בוטן" (Bootn) משנת 1716.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים יהודים גרמנים
קטגוריה:כנריות גרמניות
קטגוריה:כנריות יהודיות
קטגוריה:פסנתרנים יהודים גרמנים
קטגוריה:פסנתרניות גרמניות
קטגוריה:פסנתרניות יהודיות
קטגוריה:אירוויזיון למוזיקאים צעירים
קטגוריה:זוכי תחרויות מוזיקה
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1983
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1983
סביאן

מצילה של סביאן

סאביאן (אנגלית: Sabian) היא חברת מצילות קנדית ידועה המתמחה בייצור ובעיצוב דגמי מצילות שונים. סביאן ידועה כיצרנית מצילות ייחודיות והיא נחשבת לאחת מהחברות הטובות והמובילות בשוק המצילות לצד זילדג'יאן, פייסטי, מיינל ואחרות.

== היסטוריה ==
סביאן נוסדה בשנת 1981 על ידי רוברט זילדג'יאן, בנו של אבדיס זילדג'יאן השלישי, ששימש כבעלים של יצרנית המצילות הנודעת זילדג'יאן. החברה קמה לאחר מותו של אוודיס זילדג'יאן השלישי; בנו הבכור ארמנד הפך לבעלי החברה. עקב הנסיבות שגם גרמו לסכסוך בין האחים ארמנד ורוברט ולהליכים משפטיים בין השניים, עזב רוברט את זילדג'יאן והקים יצרנית מצילות משלו, לה הוא קרא סביאן.

שם החברה הוא למעשה חיבור של שתי האותיות הראשונות של שמות שלושת ילדיו של רוברט – סאלי, ביל ואנדי.

לאחר הקמת החברה, החלו אנשיה לייצר שתי סדרות של מצילות – HH (Hand Hammered) ו-AA. שתי הסדרות מיוצרות עד היום ונחשבות לסדרות המובילות של סביאן; לצד Vault ו-Paragon שיוצרו מאוחר יותר. כיום יושב ראש החברה הוא אנדי זילדג'יאן, הצעיר מבין ילדיו של רוברט.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יצרני כלי נגינה
הנהר האדום (אסיה)

הנהר האדום (בסינית: 红河, ב: Sông Hồng) ידוע גם כ-נהר האם (בווייטנאם) וכ-נהר יואן (בסין) הוא נהר המתחיל בדרום-מערב סין עובר דרך וייטנאם ונשפך ל-מפרץ טונקין. הנהר ידוע בהצפותיו הרבות.

הנהר קיבל את שמו עקב צבע מי הסחף מלאי הטין האדמדמים-חומים של הנהר. הדלתא של הנהר הוא האזור החקלאי העיקרי בווייטנאם ומשמש בעיקר לגידול אורז.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
תמונה:RedRiver-Hanoi.jpg|הנהר האדום בהאנוי, 2007
תמונה:Sông Hồng, đoạn qua cầu Vĩnh Tuy.JPG|הנהר האדום
תמונה:Coc Leu Bridge.JPG|הנהר האדום בלאו קאי, 2008
תמונה:Coc Leu Bridge 2.JPG|הנהר האדום בלאו קאי, 2008
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר וייטנאם
קטגוריה:סין: נהרות
קטגוריה:וייטנאם: גאוגרפיה
ביבליומטריקה

ביבליומטריקה (באנגלית: Bibliometrics) היא מערכת של שיטות לצורך מחקר או מדידה של טקסט ומידע. ניתוח ציטוטים וניתוח תוכן של מסמכים כתובים הם כלים הנמצאים בשימוש תכוף בתחום הביבליומטריקה. בעוד ששיטות ביבליומטריות נמצאות בשימוש בעיקר בתחום מדעי המידע, למחקר ביבליומטרי יישומים רבים בתחומים אחרים. בתחומי מדע רבים יש שימוש בשיטות ביבליומטריות כדי למדוד את השפעת תחום המחקר באופן כללי, השפעת קבוצה של חוקרים על תחום המדע בו הם עוסקים, או השפעת מאמר מסוים על תחומו. אבן הבניין של הניתוח הביבליומטרי הכמותי היא ההפניה ממאמר מחקרי אחד למשנהו. מספר ההפניות להן זוכה מאמר משמש כבסיס ליצירת מדדים נגזרים כמו האימפקט פקטור, SJR ומדד הירש (h-index).

== יישום ==
ממשלת בריטניה שוקלת לעשות שימוש בשיטות ביבליומטריות ככלי עזר להערכת מצוינות במחקר באוניברסיטאות במדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מידע
*
Mac App Store

Mac App Store היא חנות האפליקציות של מערכת ההפעלה OS X שפותחה על ידי אפל. ההכרזה על חנות האפליקציות נערכה ב-20 באוקטובר 2010, באירוע "Back to the Mac" של אפל. התוכנה יצאה לאור ב-6 בינואר 2011.
24 שעות לאחר יציאתה הודיעה אפל כי הורידו יותר ממיליון יישומים מהתוכנה.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מקינטוש
קטגוריה:ניהול חבילות תוכנה
רלה דה לה פוסט

רלה דה לה פוסט (בצרפתית: Le Relais de la Poste) היא מסעדה בכפר מאז'סק (Magesq) במחוז לאנד בצרפת. המסעדה בעלת שני כוכבים במדריך מישלן האדום והיא שוכנת במלון בוטיק, החבר ברשת רלה א שאטו.

המסעדה נמצאת באכסניה העומדת על תילה משנת 1782 ושימשה בעבר כתחנה להחלפת כרכרות דואר, שף המסעדה הוא ז'אן קוסו (Coussau). אביו החל לעסוק במסעדנות בכפר הסמוך ארם ב-1952. הוא הקים מוסד שהיה רווח באותה עת בצרפת: מכולת ששימשה גם כמסעדה וכמזנון. בחלוף השנים המקום השתפר בטיבו עד שהמסעדה עוטרה בשני כוכבי מישלן בשנת 1971, עליהם היא שומרת מאז ועד היום, תחת בנו ז'אן (2011). היא גם נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
 
ז'אן קוסו התלמד ב"קפה דה פארי" בביאריץ, משם עבר להתמחות במלונות "ריץ" ו"פלזה אתנה" בפריז. ז'אן הצטרף לעסק המשפחתי בשנת 1973, הוא הפך את האכסניה למלון בוטיק שהצטרף ב-1973 לרשת "רלה א שאטו". במקום מגרשי גולף, מגרש טניס, בריכה וספא. 

מטבח המסעדה מבוסס כמעט כולו על טהרת מוצרי חבל הלאנד וסביבתו והוא כולל שפע של בשר ציד, שימוש בעשבים ופטריות הגדלים בר ונקטפים מדי בוקר ודגים מהסביבה. מנת הדגל של המסעדה היא כבד ברווז חם המוקפץ עם ענבי שאסלה. 

ז'אק, אחיו של ז'אן, הוא שותפו לעסקים, ומתפקד כאוצר היין של המסעדה ומנהלה. ז'אן נטע כרם ובנה יקב וב-2002 החל לשווק את הבציר הראשון של יינותיו.

אביטל ענבר כותב בספרו כי זוהי הטובה במסעדות חבל הלאנד. 

==לקריאה נוספת==

* אביטל ענבר, התענוגות של דרום-מערב צרפת, ירושלים: הוצאת כתר, 2005, עמ' 151-149, 163, 170.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.relaischateaux.com/poste רלה דה לה פוסט] באתר רשת רלה א שאטו

קטגוריה:צרפת: מסעדות
קטגוריה:אקיטן
דה ריבר קפה

דה ריבר קפה (באנגלית: The River Café) היא מסעדה ברובעי לונדון בהאמרסמית' ופולהאם, לונדון, אנגליה, המתמחה במטבח האיטלקי. היא בבעלותה ובניהולה של רות רוג'רס ועד ל-2010, שותפתה הייתה רוז גריי.

== פעילות ==
המסעדה ממוקמת על הגדה הצפונית של התמזה בהאמרסמית' (ליד תחנת הרכבת האמרסמית'), בדאקהמז, במחסן לשעבר של חברת הנפט של דאקהמז, שהותאם בידי הארכיטקט לורד ריצ'רד רוג'רס, בעלה של רות רוג'רס (ליידי רוג'רס). הוא נפתח ב-1987 כבית קפה לפועלים בבעלות משותפת האדריכלים, עם גן שמשקיף על נהר התמזה. 

"דה ריבר קפה" הביאה ללונדון את טעמי הבישול האיטלקי הביתי עם דגש על המרכיבים המובחרים ביותר, ותפריט יין על טהרת יינות איטליה. המסעדה גם הביאה ללונדון את המטבח המודרני והפתוח וחדר אוכל עם אווירה תוססת. "מקורות, מקורות, מקורות" היא המנטרה של רוג'רס וגריי. התפריטים משתנים בהתמדה (לפעמים פעמיים ביום) על-מנת לתת מענה לשינויי העונות ולמוצרים הטובים ביותר בשוק, כשהמפתח הוא פשטות. תבשילים מוכרים הם כוללים: ריזוטו פטריות בר, סול דובר ודג ג'ון דורי מעושן בתנור העץ של המסעדה, וקינוחים איטלקיים עשירים הכוללים עוגת שקדים ולימון או עוגות שוקולד "נמסיס".

המסעדה זכתה בכוכב במדריך מישלן האדום וזוכה לתשבחות רבות, אם כי לפעמים נמתחת עליה מביקורת בשל מחיריה הגבוהים.

גריי ורוג'רס כתבו שישה ספרים מצליחים מאוד, בכללם Italian Easy ו- The London River Café Cook Book. הספר הראשון שלהן, Italian Country Cookbook, זכה גם בפרס גלנפידיך עבור ספר האוכל הטוב ביותר של השנה וגם בפרס BCA לספר המאויר הטוב של השנה. רוג'רס וגריי הגישו תוכנית טלוויזיה בת תריסר פרקים בערוץ 4 בשם The Italian Kitchen.

"דה ריבר קפה" גם ידועה בזכות מספר שפים מוצלחים שהתלמדו במטבחיה. אלו כוללים את סם קלארק מ"מורו", אד ביינס מ"רנדאל אנד אובין", אפריל בלומפלד ב"ספוטד פיג" (בניו יורק) והשפים הידוענים ג'יימי אוליבר, יו פירנלי-וויטינגסטול וטובי פוטוק. 

ב-2008 נסגרה המסעדה זמנית בעקבות שרפה שפרצה ביום שבת ה-5 באפריל. לפי אתר האינטרנט של הסנדיי מירור, השרפה החלה בסביבות שעה 19:30 ולקח שעתיים להשתלט עליה. במאמר נכתב כי בסביבות עשרה אחוזים מקומת הקרקע נאכלה באש. המסעדה נפתחה בסתיו 2008 אחרי שיפוץ נרחב שכלל מטבח פתוח לחלוטין ובו מותקן תנור עץ וחדר פרטי חדש. 

רוג'רס וגריי נבחרו כחברות מסדר האימפריה הבריטית ב-2010. 

ב-28 בפברואר 2010, גריי (ששמה המלא קלמנסי רוז גריי) הלכה לעולמה כתוצאה ממחלת הסרטן בגיל 71.

==לקריאה נוספת==
* שגיא כהן, מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 51. 
<div style="direction: ltr;">
* Rose Gray and Ruth Rogers - The River Café Cook Book, (Ebury Press, 1996) 
</div>

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
* [http://www.squaremeal.co.uk/restaurants/london/view/81457/The_River_Cafe ביקורת על דה ריבר קפה באתר Square Meal]
* [https://web.archive.org/web/20120922064145/http://www.direct.gov.uk/prod_consum_dg/groups/dg_digitalassets/%40dg/%40en/documents/digitalasset/dg_183669.pdf הנבחרים למסדר האימפריה הבריטית בשנת 2010]
* רונאן בנט, [http://www.guardian.co.uk/lifeandstyle/2010/feb/28/rose-gray-obituary "הספד לרוז גריי"], גארדיאן, 28 בפברואר 2010
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/uk_news/england/london/8542314.stm "המייסדת-שותפה של דה ריבר קפה רוז גריי נפטרה בגיל 71"], BBC, 1 במרץ 2010

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מסעדות
קטגוריה:לונדון
מסר (דג)

מַסָּר (שם מדעי: Argyrosomus) הוא סוג של דגים ממשפחת המסריים החיים בימים שונים ברחבי העולם, לרוב בימים הטרופיים והסובטרופיים. הגדולים במינים אלה יכולים להגיע למשקל של מעל 70 ק"ג, אך עקב דיג נרחב רוב הדגים קטנים יותר. 

דגים אלה הם טורפים הניזונים מדגי ים אחרים ומסרטנים ורכיכות כמו תמנונים ודיונונים.

===מינים===
בסוג זה תשעה מינים:
* Argyrosomus amoyensis
* Argyrosomus beccus
*מסר קורונוס (Argyrosomus coronus)
* Argyrosomus heinii
*מסר מלגשי (Argyrosomus hololepidotus)
* Argyrosomus inodorus
*מסר יפני (Argyrosomus japonicus)
*מסר מלכותי (Argyrosomus regius)
* Argyrosomus thorpei

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מסריים
קטגוריה:דגי מאכל
פרויקט מצר-מסר

"החלפת אדמות" במסגרת פרויקט מצר-מסר.
"פרויקט מצר-מסר" הוא מיזם אמנותי שכלל סדרה של פעולות אמנותיות, שכללו בעיקר מיצגים ומיצבים, התקיימו בחודשים יוני עד אוקטובר 1972 באזור קיבוץ מצר והכפר הערבי מייסר. המיזם נחשב לאחד מן הביטויים החשובים של האמנות המושגית בישראל והיו שותפים בו אמנים כגון אביטל גבע, מיכה אולמן, משה גרשוני ואחרים.

בעקבות הפסל יצחק דנציגר, ששימש כמעין אב רוחני לאמנים צעירים רבים, התאספה בראשית שנות ה-70, קבוצה של אמנים מושגיים שהושפעה מרעיונותיו אודות אמנות מושגית ו"תיקון הטבע". קבוצת האמנים קיימה פגישות סדירות עם דנציגר בחיפה ובתל אביב והשתתפה בסיורים שארגן. "היינו נעריו של דנציגר, אפשר לומר", סיפר משה גרשוני בטקסט מאוחר, "בתחילת שנות השבעים, בתקופה שהוא עבד על מחצבת נשר ועשה את כל הניסיונות שלו ... זו הייתה התקופה שהוא תלה את החיטה במוזיאון, כל הכיוון הנסיוני הזה שהיה ברוח אחת עם הדברים שאנחנו חיפשנו".

בשונה מעבודותיו של דנציגר, הפעולות שביצעו חברי הקבוצה, נשאו אופי פוליטי וחברתי מובהק יותר. הממד הארס פואטי שברבות מן הפעולות ביטא את הרעיון תפיסת האמנות כאלמנט לקידום חברתי. על חברי הקבוצה נמנו גבע, אולמן, גרשוני, דב אור-נר, אפרת נתן, נחום טבת ויחזקאל ירדני.

חלק מן האמנים ביצעו פעולות שהיו קשורות להשפעת "אמנות האדמה". האמן דב אור-נר, לדוגמה, שלח מכתבים לאנשי הקיבוץ והכפר וביקש מהם לשלוח לו את האשפה שלהם. השקיות הוטמנו בבור בעומק 20 מ' שכוסה בהדרגה. גם מיכה אולמן עסק בפעולת חפירה ובמסגרתה יצר בסוף אוקטובר פעולה של "החלפת אדמות" בין שני בורות שנחפרו בשני היישובים. השפעתה של פעולה זו הייתה בהעלאת מודעות בקרב תושבי היישובים לסיטואציה הפוליטית.

משה גרשוני ביצע עבודה בעלת משמעויות ארס-פואטיות ופוליטיות. בפעולה שלו יצר גרשוני תצלומי נוף בקיבוץ מצר, כינס אספת קיבוץ ובה "חילק" את אדמות הקיבוץ לחברים. אביטל גבע יצר עבודה בעלת משמעויות אקולוגיות, ובה מיין ספרים שנשלחו למיחזור במפעל אמניר והקים ספרייה מאולתרת בתוך אבוסי בקר. בעבודה נוספת רתם גבע בני נוער למחרשה ובפעולה משותפת שנמשכה שבועיים חרש את האדמה החקלאית באזור. בין העבודות הנוספות שנוצרו בפרויקט הייתה מכלאה עשויה ענפים, שנבנתה על ידי נחום טבת.

==גלריה==
<gallery>
File:MESER MERZER001.jpg|אביטל גבע, ספרייה מאולתרת
File:MESER MERZER002.jpg|אביטל גבע, ספרייה מאולתרת
File:MESER MERZER003.jpg|משה גרשוני, חלוקת אדמות קיבוץ מצר לחברים
</gallery>

==לקריאה נוספת==
*גינתון, אלן, "העיניים של המדינה", אמנות חזותית במדינה ללא גבולות, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1998, (בייחוד עמ' 88-98).
*צלמונה, יגאל, 100 שנות אמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, עמ' 300-301.
*תמוז, בנימין (עורך), סיפורה של אמנות ישראל, מסדה, גבעתיים, 1980, עמ' 296-297.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: אמנות
קטגוריה:תערוכות אמנות בישראל
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:מיצגים
קטגוריה:1972 בישראל