OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
TNT

מולקולת TNT (טרי-ניטרו-טולואן)
טרי-ניטרו-טולואן (באנגלית: 2,4,6-trinitrotoluene), ובראשי תיבות TNT, הוא חומר נפץ שנוצר בניטרציה של טולואן.

TNT הוא תרכובת אורגנית צהבהבה שנוסחתה הכימית היא C<sub>6</sub>H<sub>2</sub>(NO<sub>2</sub>)<sub>3</sub>CH<sub>3</sub>, כלומר קבוצת טולואן שמחוברות אליה 3 קבוצות חנקה במיקומים 2, 4 ו-6 בטבעת הבנזן (מכאן שם התרכובת: 2,4,6-טרי ניטרו טולואן). נקודת ההתכה שלה היא 354 קלווין, או 81 מעלות צלזיוס, מסתה המולקולרית היא 227.31 גרם למול וצפיפותה 1.654 גרם לסמ"ק. TNT משמש כחומר נפץ נפוץ הן בצורתו הטהורה והן בתערובות עם חומרי נפץ אחרים, כגון אמוניום ניטראט.

TNT אינו דינמיט ואינו מכיל דינמיט. TNT הוא תרכובת לעומת דינמיט שהוא חומר הספוג בניטרוגליצרין.

== מאפיינים כימיים ==
בזמן פיצוץ, עובר ה-TNT, אחת משתי תגובות הפירוק הבאות:
# <math>2C_7H_5N_3O_{6(s)} \longrightarrow 3N_{2(g)} + 5H_2O_{(g)} + 7CO_{(g)} + 7C_{(s)} </math>
# <math>2C_7H_5N_3O_{6(s)} \longrightarrow 3N_{2(g)} + 5H_{2(g)} + 12CO_{(g)} + 2C_{(s)}</math>

לתגובות אלו, על אף היותן אקסותרמיות, ישנה אנרגיית שפעול גבוהה. לפיכך, כדי להתחיל תגובת פיצוץ בחומר יש להשתמש בנָפַץ.

בצורתו הטהורה TNT הוא יציב מאוד ואינו רגיש לזעזוע, לחום או להלם, בניגוד לניטרוגליצרין, למשל. TNT אינו מגיב עם מתכות ואיננו היגרוסקופי, ולכן ניתן לאחסן אותו למשך זמן כמעט בלתי מוגבל. עם זאת, TNT מגיב עם מתכות אלקליות ליצירת תרכובות בלתי יציבות שרגישות לזעזוע ולחום.

== הכנה ==
תהליך הכנת ה TNT מורכב משלושה שלבי ניטרציה:
בראשון, טולואן (מתיל בנזן) עובר, באמצעות חומצה חנקתית וחומצה גופריתית, ניטרציה ראשונה ל-MNT (מונו-ניטרו-טולואן). לאחר מכן החומר עובר ניטרציה שנייה ל-DNT (די-ניטרו-טולואן) ולבסוף ניטרציה שלישית ל-TNT. את החומצות שנותרו ניתן למחזר ולהשתמש שוב לייצור עוד TNT.

== היסטוריה ==
TNT סונתז לראשונה בשנת 1863 על ידי הכימאי הגרמני יוזף וילברנד, אך הפוטנציאל הטמון בו לא זוהה במשך מספר שנים, בעיקר בגלל הקושי שבהפעלתו. מנגד זכו יתרונות החומר לתשומת לב, בעיקר יציבותו וקלות התכתו בעזרת מים חמים או קיטור, כך שניתן ליצוק אותו לתוך תבניות.

כוחות הצבא הגרמנים החלו להשתמש ב-TNT ב-1902 כחומר נפץ בפגזי ארטילריה. הצבא הבריטי הכניס את ה-TNT לשימוש בהדרגה החל מ-1907 - הוא החליף את השימוש בחומרי נפץ אחרים. במלחמת העולם הראשונה תרם השימוש שעשו הגרמנים ב-TNT ליכולות המלחמתיות הימיות שלהם: הם השתמשו בו בפגזים וכך יכלו אלה לחדור את שריונן של הספינות הבריטיות, ולהתפוצץ בתוכן. בניגוד לבריטים שהשתמשו בפגזים שהתפוצצו מחוץ לספינות הגרמניות.

עקב הביקוש הרב ל-TNT במהלך מלחמת העולם הראשונה נוצר מחסור בו, וחלק גדול מתערובות הנפץ שבהן השתמשו הצדדים היו תערובות של TNT עם חומרים אחרים, בהם אמוניום ניטראט.

== רעילות ==
TNT הוא חומר רעיל. במגע עם העור, הוא יוצר גירוי חריף וכן צובע את האזור הפגוע בצהוב זרחני. אנשים הנחשפים לחומר לזמן ממושך עלולים לפתח אנמיה, פוריות נמוכה ותפקודי הכבד שלהם יפגעו. בנוסף, TNT נמצא ברשימת החומרים החשודים כקרצינוגנים. פגיעות שונות, כגון פגיעות בדם, בכבד, בטחול ובמערכת החיסון נצפו אצל בעלי חיים אשר נשמו או אכלו TNT.
אכילת TNT צובעת את השתן באדום כתוצאה מפירוק ולא כתוצאה מדם בשתן. ידוע על מקומות שונים בהם מופיעים מים ורודים אלו כתוצאה מזיהום ב-TNT, למשל, ליד אזורי אימון צבאיים. זיהום מים כזה יכול להיות קשה ויקר לנקותו.

== ראו גם ==
* טון TNT
* מהירות התפוצצות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חומרי נפץ
קטגוריה:תרכובות אורגניות
צופית (מושב)

צוֹפִית הוא מושב עובדים ליד כפר סבא. המושב הוקם בשנת 1933 על ידי גרעין של 50 חקלאים על שטח שנקנה על ידי קרן קיימת לישראל ויושב במסגרת התיישבות האלף.

== היסטוריה ==
במהלך המרד הערבי הגדול סבל המושב מהתנכלות מצד כפר סבא וקלקיליה, וכמעט מדי לילה נורו אליו יריות. באותה תקופה לא היו במושב טלפון, עזרה רפואית או רכב פינוי. , חבר המושב, נרצח ביריות באוגוסט 1936. בפברואר 1939 נחנך במקום "בית עם" על שם מקס צוקרמן. בספטמבר 1939 היה שטח המושב 708 דונם והיו בו 50 משקים וסך הכל 203 נפשות. לאחר קום המדינה גדל המושב, הקרן הקיימת לישראל העבירה לצופית שטחי קרקע שהיו בבעלות קלמניה. כך נוספו למושב 40 משקים ושטחו גדל ל-2000 דונם. חצי מהשטח הוקצה לפרדסים והחצי השני לירקות ובוטנים. בהרחבה של המושב התגוררו 32 משפחות שהגיעו במסגרת תנועת מן העיר אל הכפר ונוצרו לזמן מה חיכוכים בין הוותיקים לחדשים.

המושב השתייך תחילה למועצה אזורית השרון התיכון, אך לימים אוחדה המועצה לתוך מועצה אזורית דרום השרון, אליה שייך היישוב כיום.

על גבעה ליד כניסה למושב, הוקם ב-1939 בית העם על שם מקס צוקרמן שהיה מרכז החיים התרבותיים של המושב וקיים עד היום. לידו הוקמה אנדרטה ליהודי יאנובה (על יד ביאליסטוק) שנרצחו בשואה.

בגינה ציבורית על יד בית צוקרמן פועלת, מאז שנת 2021, "עגלת הקפה שושה", שמהווה כיום מרכז חברתי לתושבי היישוב. הגינה נודעת בזכות עץ פיקוס ענק שבאי עגלת הקפה יכולים לשבת בצלו.<ref></ref>

במושב ישנו בית קברות לחיות מחמד.

בית צוקרמן (בית העם) - מושב צופית
לוחית זיכרון לזכר מקס צוקרמן - שעל שמו קרוי בית העם במושב צופית (הלוחית מוצבת על קיר הכניסה לבית העם).

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.tsofit.org.il/cy6/ יהודה זיו: סקירה גאוגרפית היסטורית של המקום וסביבתו]
* 

==הערות שוליים==
[[נוטר במגדל השמירה של מושב צופית ב-1939]]

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1933
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי התיישבות האלף
קטגוריה:יישובי המועצה האזורית דרום השרון
S.U.N. Project

[[סמליל ההרכב]]
S.U.N. Project הוא הרכב המתכנה רוק-טראנס פסיכדלי. חבריו הם היי-מן מקוי, מתיאס רומולר ומרקו מניצ'לי - במקור נגני הבי מטאל מהמבורג שנתקלו לראשונה במוזיקה פסיכדלית בתחילת שנות ה-90 בהיותם בחופשה בגואה. לאחר החופשה החלו לכתוב טראנס המשלב גיטרות חשמליות בעזרת מחשבי אטארי וסינתיסייזרים וב-1997 יצא אלבום הבכורה דרוזופילה.

== מקור השם ==
השם S.U.N נבחר בשנת 1996 במשמעות שמש עם הוספת הנקודות לשם קישוט בלבד. יש המפרשים כ - Stupid Unrespectable Noise ("רעש טיפשי ולא מכובד").

== דיסקוגרפיה ==
* 1997 - Drosophila
* 1998 - Macrophage
* 1999 - Zwork
* 2000 - Paranormal
* 2001 - Guitar Trax
* 2001 - The Remixes
* 2003 - Sexperimental
* 2004 - Insectified
* 2005 - Wicked
* 2009 - RemiXes II
* 2012 - Metallic Taste

== הרכבי-צד ==
* CONsequencer - מקוי עם מילקה (Milque)
* Slap - מרקו ומקוי
* Ouija - מרקו, מקוי ותקליטנים שונים
* Marco Menichelli - מרקו

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:הרכבי טראנס
קטגוריה:להקות גרמניות
הרעלה

"הרעלת המלכה [[בונה ספורצה". ציור מאת יאן מטייקו.]]
הרעלה היא מצב שבו אורגניזם נפגע באופן כימי מרעל או ארס, או מצב שבו גורם חיצוני גורם לאורגניזם להיפגע באופן כימי מרעל או ארס. הביטוי 'הרעלה' מתאר גם את המצב הסופי של האורגניזם וגם את הפעולה שהובילה אליו, במידה שהיא בוצעה במתכוון על ידי גורם חיצוני.

==רצח באמצעות הרעלה==
שימוש ברעל יכול להיעשות למטרת רצח. בחירת הרעלה כשיטת הרצח עשויה לנבוע מכמה סיבות:
* ריחוק – רצח באמצעות רעל הוא 'נקי' יותר, מאפשר לרוצח להימנע ממגע ישיר עם הקורבן, ומונע ממנו את הצורך לחזות בקורבן ברגע המוות.
* אליבי – השימוש ברעל שפעולתו אינה מיידית, מאפשרת לרוצח למקם את עצמו רחוק מהנרצח בסמוך לשעת המוות, ומכך להפנות את כיווני החקירה ממנו והלאה.
* קלות – השימוש ברעל אינו מצריך יכולות שימוש בכלי נשק ובמקרים מסוימים הגישה אליו פשוטה יותר מאשר נשק.

== היסטוריה של שימוש ברעל למטרת רצח==
בהיסטוריה האנושית, נעשה שימוש מאסיבי ברעלים מסוגים שונים לביצוע מעשי רצח פוליטי. אישים פוליטיים נהגו להגן על עצמם מפני הרעלה באמצעים שונים, ביניהם טועם – אדם שתפקידו היה לטעום מכל דבר מאכל ומשקה המוגש לאישיות הפוליטית, מתוך מטרה לזהות רעל. כמו כן ידועים מקרים של אנשים שפיתחו בכוונה תחילה עמידות לרעלים מסוימים כדי שיוכלו להשתמש ברעלים אלה לצורך הרעלה של יריביהם בלא להחשיד את עצמם. כזה היה המקרה של מיתרידטס השישי, מלך פונטוס.

היוונים נהגו להשתמש בחיצים מורעלים בשם "טוקסיקון". הפילוסוף סוקרטס שנידון למוות שתה כוס רעל. מלכת מצרים, קלאופטרה, נהגה לנסות את הרעלים שלה על עבדיה, וכך גילתה שרעל הצפע הוא היעיל ביותר, ועל כן כשביקשה להתאבד, ביקשה שיובא לה זר פרחים ובו נחש צפע. הקיסר הרומאי נירון הורה לשלם קצבה קבועה לאישה שנודעה כמרעילה. הסברה היא שהרומים למעשה הרעילו את עצמם אט אט בכך שהשתמשו בצינורות עופרת להובלת מים ופגעו בכושר הפוריות שלהם.

הרוקח השווייצרי כריסטופר גלסר פתח בית מרקחת בפריז, בו מכר, בין השאר, רעלים. הוא היה מעורב בפרשת המרקיזה דה בוורליה. מאהבה, הקצין סן-קרואה, ככל הנראה רכש מגלסר רעל והרעיל את בעלה של המרקיזה. בכלא הבסטיליה פגש סן-קרואה את האיטלקי גיזילי, שהרעיל בעצמו 150 אנשים, ויעץ לסן-קרואה להרעיל את שאר משפחתה של המרקיזה. סן-קרואה והמרקיזה פצחו במסע הרעלה שבו הלכו לבתי חולים והגישו מאכלים ומשקאות מורעלים למאושפזים, כדי לגלות אילו חומרים יעילים במיוחד למטרות הרעלה.

ג'וליה טופאנה הודתה בהרעלת כ-600 גברים והוצאה להורג ברומא בשנת 1659.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיטות רצח
נענע דיסק

נענע דיסק היא חברת תקליטים ישראלית שנוסדה ב-7 בדצמבר 1988 על ידי ניצן זעירא. האלבום הראשון שיצא בחברת התקליטים הוא סיפורים מהקופסא של רמי פורטיס.

בלייבל יצאו יותר מ-200 אלבומים, ביניהם אלבומים של רמי פורטיס, ברי סחרוף וכצמד פורטיסחרוף, שולי רנד, כרמלה גרוס ואגנר, מאיר אריאל, נקמת הטרקטור, דן תורן, אפרת בן צור, כנסיית השכל, מוניקה סקס, אהובה עוזרי, יסמין אבן, מאור כהן, עוזי נבון, אלגנט ועוד. האמנים ג'וני שועלי, רעש, שניר ימין, רוקפור ואחרים הוציאו בנענע דיסק אלבומים תחת הכינוי "בננה".

== היסטוריה ==
הלייבל נוסד ב-1988 ובאותה שנה הוציא רק את האלבום סיפורים מהקופסא של רמי פורטיס. בשנותיו הראשונות הוציא אלבומים גם לברי סחרוף, מאיר אריאל, נקמת הטרקטור ועוד. ב-1998, לכבוד חגיגות שנת ה-50 למדינת ישראל, יצא בלייבל האוסף עבודה עברית, שבו אומנים ישראלים מובילים הקליטו גרסאות חדשות לשירים בולטים של אמנים אחרים.

בשנת 2001 חגג המותג "בר מצווה" בהוצאת אלבום אוסף ובשתי הופעות ענק של אמניו שהתקיימו באולם הסינרמה בתל אביב.

באמצע 2004 נפתח אתר iMusic, שמציע למכירה את כל אלבומי הלייבל ואלבומים נוספים בפורמט MP3.

לנענע דיסק חברת בת בשם "מימ", שהם ראשי תיבות של מוזיקה יהודית מקורית. תחת הלייבל מימ יצאו אלבומים לאהרון רזאל, עדי רן, אליעד אליהו ועוד.

עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל בשנת 2020 שוקדת "נענע דיסק" יחד עם ניצן זעירא על ניהול פרויקט צו השעה.

נענע דיסק הפיצה בעבר את אלבומיה באמצעות מערך ההפצה של חברות תקליטים אחרות בישראל (בהן NMC, התו השמיני והליקון), אך החל משנת 2016 הם מופצים עצמאית על ידה הן פיזית והן דיגיטלית.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תקליטים ישראליות
עגורן גשר

עגורן גשר
עגורן גשר הוא מנוף (עגורן) המותקן בתקרת אולמות ייצור או מחסנים, ונועד להרמה ושינוע חומרים או חלקים כבדים. יתרונו של העגורן מסוג זה שהוא מרחף מעל למשטח העבודה ויכול לנוע לכל נקודה באזור הכיסוי שלו ללא כל הפרעה למעט קירות ועמודים. הוא משמש להעברת חומר מנקודה לנקודה, העמסת חומר וסיוע בהרכבת מכונות וציוד.

==מבנה העגורן==
לעגורן הגשר שלושה צירי תנועה: אורכי, רוחבי וציר הגובה. העגורן מורכב מקורת רוחב אחת או יותר (מיפתח העגורן) אשר באמצעות גלגלים ומערכת הנע מונחת בקצותיה על שתי קורות אורך ויכולה לנוע לאורכן. כך מתקבל ציר התנועה האורכי. על הקורה מותקנת כננת אשר יכולה לנוע לאורך הקורה אף היא בעזרת גלגלים ומערכת הנע. מכאן מתקבל ציר התנועה הרוחבי. הכננת היא מערכת הרמה הכוללת גלגלת, כבל ומנוע. על הגלגלת נגלל כבל ובקצה וו או אמצעי תפיסה אחר.

עגורני גשר מיועדים לשאת משקלים כבדים ויכולים להגיע לעומסים של 800 טונות. מפתחי העגורן יכולים להגיע עד 60 מטר.

קורות האורך נתמכות על עמודים המותקנים בצידי אזור הכיסוי של העגורן או מהווים חלק מהמבנה עצמו. כדי להגיע למיפתחים גדולים ומשקלים גבוהים יש צורך בשתי קורות רוחב עליהם מותקנת עגלה המהווה כננת.

אמצעי התפיסה של עגורן הגשר מגוונים ומותאמים ליישום: ווים רגילים, שרשראות עם מענבים, חובקים צורתיים (לדוגמה: חבק להרמת גלילי נייר בבית דפוס), זרועות עם פיות ואקום נצמדות להרמת חומרים שטוחים (פחים, זכוכית) או אלקטרומגנט.

== תפעול העגורן ==
העגורן מופעל מהקרקע באמצעות כבל חשמלי ומערכת בקרה או באמצעות מערכת בקרה מרחוק על ידי רדיו או תת-אדום. לרוב העובד מחזיק את מערכת הבקרה בידו ומתקדם יחד עם העגורן.

מערכות בקרה, גובלי תנועה ועומס, התראות בפני עומס יתר ומפסקי בטיחות מותקנים על העגורן כדי להגן על העובדים, המבנה והעגורן עצמו. עגורן הגשר מוגדר מתקן הרמה וחייב במדינת ישראל ברישוי ובבדיקות תקינות תקופתיות על פי תקנות הבטיחות.

== ראו גם ==
* עגורן
* מנוף (כלי)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציוד מכני הנדסי
Juno Reactor

ג'ונו ריאקטור בהופעה חיה עם הרקדנית אבישג אפרתי פסטיבל אינדיגו 2012
Juno Reactor הוא הרכב גואה טראנס פסיכדלי המשלב אלמנטים שבטיים. ההרכב כולל בהווה את בן ווטקינס ומייק מקגויר ובעבר כלל גם את יוהאן בליי, סטיבן הוולק וג'נס ולדנבק. מוזיקה של ההרכב שימשה, בין השאר, בפסקול של סרטי המטריקס. באוקטובר 1997 הגיעו חברי ההרכב להופעה בסינרמה בתל אביב אך כניסתם לארץ נאסרה על ידי המשטרה בטענה שהם נתפסו בעבר משתמשים בסמים לא חוקיים. מאז התקרית הופיע ההרכב בישראל מספר פעמים.

== היסטוריה ==
=== פרויקט הטיל ===

ההרכב נוצר במקור בשנת 1990 על ידי בן ווטקינס וסטיבן הוולק כפרויקט אמביינט ניסיוני לכתיבת מוזיקה לליווי מופע פסלים אמנותי של הפסלת נורמה פלצ'ר (חברתו של ווטקינס) שנקרא פרויקט הטיל. חלקו העיקרי של המופע היה העתק של טיל צבאי בגובה עשרים מטרים בשם "Juno Reactor" אשר הוצא משימוש אותו ניידה החבורה ברחבי לונדון תוך כדי נגינת מוזיקה של ההרכב ברמקולים - כל זאת במטרה לעורר את מודעות הציבור למלחמה גרעינית. "[זה] היה עשוי בטון כחול ונראה כמו זנב של דינוזאור שיוצא ממנו עשן" - אמר ווטקינס בראיון. בנייתו של הפרויקט נמשכה כחודש אולם המופע ארך שעות בודדות בלבד - עד שהגיעה משטרת לונדון, פירקה את הפסל ולקחה את כולם למעצר. המוזיקה שוחררה לבסוף כאלבומו השני של ההרכב - Luciana.

=== 1993 ואחרי ===

ב-1993 הוציא ההרכב את הסינגל הראשון "Laughing Gas", אך אלבומם השלישי, Beyond the Infinite, הוא שזכה להצלחה גדולה ואף נחשב לאחד מאלבומי הגואה-טראנס הראשונים. האלבום הרביעי, Bible of Dreams, סימן שינוי בכיוון המוזיקלי - צמצום במקצבי הריקוד תוך הוספת אלמנטים שבטיים.

ביולי 2006 מתוכנן לצאת מיני אלבום חדש של ההרכב (תחת השם - Superman – the immaculate Crucifixion) בצמוד להשקת הסרט "Brave Story" ביפן. בכתיבת אחת הרצועות באלבום משתתף Ghetto Priest חבר ההרכב Asian Dub Foundation.

== מקור השם ==
יונו הוא שמה של אלה רומאית עתיקה. לפיכך נאמר כי שם הלהקה מסמל "תחנת כוח של הדתות העתיקות". אחד מעיצובי הלוגו של ההרכב הוא בצורת סמל המקושר עם האסטרואיד יונו.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
* 1993 - Transmissions
* 1994 - Luciana
* 1995 - Beyond the Infinite
* 1997 - Bible of Dreams
* 2002-1992 - Odyssey
* 2001 - Shango
* 2004 - Labyrinth
* 2008 - Gods & Monsters
* 2011 - Inside The Reactor
* 2012 - Inside The Reactor 2
* 2013 - The Golden Sun Of The Great East

=== סינגלים ===
* 1993 - Laughing Gas
* 1994 - High Energy Protons
* 1995 - Guardian Angel
* 1996 - Samurai
* 1996 - Conga Fury
* 1997 - Jungle High
* 1997 - God Is God
* 1997 - GOD IS GOD!! (Front 242 Mixes)
* 2000 - Pistolero
* 2001 - Masters Of The Universe
* 2002 - Hotaka
* 2003 - Zwara

=== הופעות חיות ===
* 2002 - Shango Tour 2001 Tokyo (Live In Tokyo)
* 2012 - הופעה חיה בישראל בפסטיבל אינדיגו בשבועות

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20060222115014/http://dmoz.org/Arts/Music/Bands_and_Artists/J/Juno_Reactor/ DMoz.org]
* [https://web.archive.org/web/20050419064801/http://www.specialradio.net/juno_reactor/inter.shtml ריאיון עם בן ווטקינס]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית בריטים
קטגוריה:הרכבי טראנס בריטים
זאק סטארקי

זאק סטארקי (באנגלית: Zak Starkey; נולד ב-13 בספטמבר 1965) הוא מתופף בלהקות אואזיס והמי, ובנו של המתופף המפורסם רינגו סטאר, חבר להקת הביטלס לשעבר.

==ביוגרפיה==
===חייו האישיים===
סטארקי נולד בלונדון, אנגליה למורין וריצ'רד סטארקי ג'וניור (רינגו סטאר). יש לו שני אחים צעירים ממנו. הוריו של סטארקי נפרדו ב-1974, והתגרשו ב-1975. שניהם התחתנו שוב. אמו של סטארקי נפטרה ב-1994 מלוקמיה, למרות שתרם לה מח עצם לצורך השתלה.

סטארקי נישא לשרה ב-22 בינואר 1985. ב-7 בספטמבר 1985, נולדה בתו.

===קריירה===
סטארקי קיבל את מערכת התופים הראשונה שלו מאביו. בגיל 8, הוא התחיל להתעניין במוזיקה. בגיל 10, הוא התחיל ללמד את עצמו לנגן בתופים, לאחר שקיבל רק שיעור אחד מאביו, שדיווח שלא רצה שבנו ילך בעקבותיו, ותמיד חשב שבנו יהיה עורך דין או רופא, ולא מתופף כמוהו.
<BR>בגיל 12, סטארקי כבר הופיע עם להקה בפאב.
בנעוריו, סטארקי היה חבר בלהקת הגראז' רוק "The Next". לאחר מכן עבד עם להקת "Spencer Davis Group". ב-1985, זמן קצר לאחר שהתחתן, הוציא סטארקי גרסה מוזיקלית לספר הרוח בערבי הנחל ביחד עם אדי הארדין.

סטארקי השתתף באלבום האחרון של להקת המי ובמספר הופעות עימם.

ב-2004, הצטרף סטארקי ללהקת אואזיס. במאי 2008 נודע כי סטארקי עוזב את הלהקה לאחר ריב שהתקיים בינו לבין נואל גלאגר. גלאגר אימת את הידיעה, וסיפר שמתופפו של רובי ויליאמס, כריס שארוק יחליף את מקומו של סטארקי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתופפים בריטים
קטגוריה:אואזיס
קטגוריה:המי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1965
תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית

ה[[קונצרטחבאו, מקום משכנה הקבוע של התזמורת]]
תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית (בהולנדית: Koninklijk Concertgebouworkest) היא התזמורת הסימפונית הנודעת של הולנד, ולה מוניטין בינלאומי. היא קרויה על שם הקונצרטחבאו ("בניין קונצרטים" בהולנדית) באמסטרדם, שם היא מופיעה. שמה המלא כולל את התואר "המלכותית", שהעניקה לה המלכה ביאטריקס בשנת 1989.

הקונצרטחבאו נפתח ב-11 באפריל 1888, והתזמורת נוסדה זמן מה לאחר מכן. הקונצרט הראשון שלה בקונצרטחבאו התקיים ב-3 באפריל 1888, בניצוחו של וילם קס, מנצחה הראשי בשבע שנותיה הראשונות.

בשנת 1895 התמנה וילם מנגלברך למנצח הראשי, והוא נשאר בתפקיד זה למשך חמישים שנה, תקופת כהונה ייחודית באורכה לכל מנהל מוזיקלי שהוא. מקובל לראותו כמי שהביא את התזמורת לרמת חשיבות בינלאומית. משנת 1945 עד 1959 היה מנצחה הראשי של התזמורת אדוארד ון ביינום. אחרי מותו הפתאומי החליפו אותו ברנרד הייטינק ואויגן יוכום, והייטינק היה למנצח ראשי יחיד עד 1988.

ריקרדו שאיי היה המנצח הראשי של התזמורת משנת 1988 עד 2004 והלא-הולנדי הראשון במשרה זו. בשנת 2004 החליף אותו המנצח הלטבי מאריס יאנסונס.

המנצח האיטלקי דניאלה גאטי החליף את יאנסונס (שהודיע על פרישתו מהתזמורת בחודש מרץ 2015) כמנהל המוזיקלי של התזמורת, וכיהן בתפקיד מ-2016. באוגוסט 2018 פוטר גאטי מתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת בעקבות טענות על התנהגות לא הולמת שהועלו על ידי מספר נשים החברות בתזמורת. הטענות הועלו בעקבות פרסום תחקיר של ה"וושינגטון פוסט" בו נטען שגאטי ומנהלים מוזיקליים בכירים נוספים הטרידו מינית במשך שנים נשים שעבדו איתם.

בספטמבר 2020 ניצח המנצח הפיני קלאוס מקלה לראשונה על התזמורת. ביוני 2022 הודיעה התזמורת על מינויו של מקלה כשותף אמנותי בין השנים 2022–2027, ולאחר מכן כמנצח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2027 - 2028, עם חוזה ראשוני של 5 שנים.

תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית היא ייחודית בקרב תזמורות בעלות ותק ואיכות כזו היא העובדה שתזמורת הקונצרטחבאו המלכותית העסיקה כמה מנהלים מוזיקליים בשנות קיומה, גורם נוסף ביצירת אופייה המיוחד של התזמורת. קבוצת כלי הקשת "הקטיפתית" שלה, הצליל ה"זהוב" של כלי הנשיפה ממתכת והגוון היוצא מן הכלל של כלי הנשיפה מעץ, המתואר לפעמים כ"הולנדי טיפוסי", כל אלה יחד מקנים לתזמורת מקום בצמרת התזמורות בעולם. בנוסף, קרוב לאלף ההקלטות שהתזמורת זוקפת לזכותה תורמות למוניטין שלה.

הכנר הראשי הנוכחי של התזמורת משנת 2000 הוא וסקו אשכנזי.

==מנצחים ראשיים==
* וילם קס (1888 - 1895)
* וילם מנגלברך (1895 - 1945)
* אדוארד ון ביינום (1945 - 1959)
* אויגן יוכום (1961 - 1963; מנצח ראשי משותף עם ברנרד הייטינק)
* ברנרד הייטינק (1961 - 1988)
* ריקרדו שאיי (1988 - 2004)
* מאריס יאנסונס (2004 - 2015)
* דניאלה גאטי (2016 - 2018)
* קלאוס מקלה (מיועד, צפוי לנצח מעונת 2027 - 2028)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קונצרטחבאו
קטגוריה:אמסטרדם: תרבות
קונצרטחבאו
גז הסינתיזה

גז הסינתיזה, (או סינגז) הוא השם המקובל לתערובת גזים של מימן ופחמן חד-חמצני. מקור השם הוא בכך שהסינגז הוא תוצר ביניים בייצור של גז טבעי סינתטי (SNG) ודלקים סינתטיים.
הסינגז הוא חומר ביניים בייצור מתאנול ודלקים סינתטיים למשל בתהליך פישר-טרופש שהגרמנים עשו בו שימוש במלחמת העולם השנייה לייצור בנזין סינתטי מפחם. חשיבותו של גז הסינתיזה כמקור אנרגיה עלתה רבות כאשר אחד הגורמים המשמעותיים לעליה זו הוא הידלדלות מקורות הנפט.

ישנם מספר תהליכים נפוצים לייצור סינגז, ביניהם איוד פחם או חומרים פחמניים (כמו פסולת או בוצה), פירוק של פחמן דו-חמצני, רפורמינג בקיטור של גז טבעי או פחמימנים אחרים.
 
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סינתיזה
קטגוריה:תעשייה
האסונות של נינה

האסונות של נינה הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של שבי גביזון, שיצא לאקרנים בספטמבר 2003. הוא היה היה הסרט הישראלי המצליח ביותר בקופות בישראל ב-2003, עם כ-140 אלף צופים.
==עלילה==
העלילה מציגה את עולמו של נדב, ילד בן 12, שהוא גם המספר. נדב מספר לצופים על משפחתו שהתפרקה, על סביבתו ובייחוד על אהבתו היצרית והקנאית לדודתו, נינה. לאחר מותו הפתאומי של בעלה של נינה, חיימון, נדב עובר להתגורר עמה, ובכך מממש את חלומו להתקרב אליה. בתקופה זו נינה עוברת מסע של חוויות רגשיות עמוקות עם גבר שהכירה ועם עצמה, והיא אינה מודעת כלל להשפעה הרבה שיש לה על נדב. בביתה של נינה לומד נדב על אהבה, על מיניות ועל משפחה ועובר תהליך התבגרות. במהלך הסרט הצופים נחשפים לדמויות השונות הסובבות את נדב, דמויות המנסות להתמודד עם הקשיים בחייהם.

==פרסים ופסטיבלים==
"האסונות של נינה" זכה באחד עשר פרסי אופיר, ובהם הפרסים לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולשחקנית, שחקנית המשנה ושחקן המשנה הטובים ביותר, ובכך זכה בכמות הגדולה ביותר של פרסים במסגרת הטקס אי פעם. כמו כן זכה בפסטיבל הקולנוע ירושלים בפרס וולג'ין בקטגוריות הסרט, התסריט, הצילום והשחקנים, והיה הסרט הישראלי הראשון שהשתתף בפסטיבל הסרטים סאנדנס.

==שחקנים==

== פסקול הסרט ==
את הסרט מעטר פסקול ייחודי שהלחין והפיק המוזיקאי אסף אמדורסקי. ביצירתו השתתפו שלומי שבן, קרני פוסטל, אלי מגן, רוני הולן, אסף רוט, אפרת גוש ויעל קראוס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://jfc.org.il/movie/25119-2/ הסרט המלא לצפייה בתשלום] ב[https://jfc.org.il/ אתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]

* 
ביקורות
* 
* 
איילת זורר ויורם חטב בסרט האסונות של נינה (צילם [[יוני המנחם)]]
==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2003
קטגוריה:פסקולים מ-2003
קטגוריה:סרטי דרמה קומית ישראליים
קטגוריה:פסקולי סרטים
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי שבי גביזון
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
פבריס פרננדס

פבריס פרננדס (צרפתית: Fabrice Fernandes; נולד ב-29 באוקטובר 1979) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר.

== קריירה ==
פרננדס החל את הקריירה שלו בקבוצה הצרפתית סטאד רן ובשנת 2000 עבר לקבוצה האנגלית פולהאם. הוא חזר לראן במהלך העונה, בטענה שלא הסתדר באנגליה, ואת העונה סיים במועדון הסקוטי גלאזגו ריינג'רס. ב-2001 שוב פתח את העונה בראן, ולאחר שהושאל לאולימפיק מרסיי לתקופה קצרה, שוב עבר לאנגליה, הפעם לסאות'המפטון. בקבוצה זו נשאר 3 שנים, ואף הגיע עימה לגמר גביע הליגה בשנת 2003. בעונת 2005/06 עבר פרננדז לבולטון וונדררס. הוא לא זכה לדקות משחק רבות בקבוצה זו, כושרו ירד, והוא שוחרר ממנה בראשית 2006. 

באותה עונה רכש המיליארדר ארקדי גאידמק את בית"ר ירושלים. הקבוצה החתימה שחקנים בכירים רבים, ובהם פרננדס. הוא שוחרר מהקבוצה ב-11 בינואר 2007, עקב בעיות משמעת, אז עבר לשחק במדי קבוצת דינמו בוקרשט הרומנית, ונזרק ממנה תוך זמן קצר עקב בעיות משמעת. פרננדס חזר לצרפת וחתם בקבוצת לה הבר, אך לא זכה לדקות משחק במדיה, וביולי 2008 החליט לסיים את הקריירה בגיל 29.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני בולטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ברומניה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1979
אילן גולדשמיט

אילן גולדשמיט (נולד ב-30 באפריל 1983) הוא לוחם טאקוונדו ישראלי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 62 ק"ג. בשנת 2005 גולדשמיט זכה במדליית ארד באליפות העולם בטאקוונדו, והפך לישראלי הראשון שזוכה במדליה באליפות העולם בטאקוונדו.

אילן גולדשמיט היה חבר ב"סגל היהלום" - הסגל הבכיר ביותר בוועד האולימפי הישראלי וסומן כאחת התקוות של ישראל למדליה באולימפיאדת בייג'ינג (2008), אולם פרש מנבחרת ישראל בשל מחלוקת עם הנבחרת.

==קריירה==
באליפות העולם 2005 שנערכה במדריד, זכה גולדשמיט במדליית ארד בקטגוריית המשקל עד 62 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את אוקן מוטום ההודי בתוצאה 5:3, בקרב השני הוא ניצח את איונל מנגירו הרומני בתוצאה 7:2 ובשמינית הגמר הוא ניצח את מיגל טולדו מאנדורה בתוצאה 8:3. ברבע הגמר ניצח אוטומטית לאחר שיריב איראני לא הופיע מולו לקרב. בחצי הגמר גולדשמיט התמודד מול מרסיו פריירה הברזילאי והוביל בתוצאה 3–4 אחרי שני סיבובים, אבל בסיבוב השלישי והאחרון חולל הברזילאי מהפך וניצח 6–8 בסיום. עד זכייתו של גולדשמיט, לא זכה ישראלי או ישראלית במדליה כלשהי באליפות עולם בענף זה. באותה השנה גולדשמיט זכה במדליית ארד בטורניר 'Dutch Open'.

בשנת 2006 זכה גולדשמיט שוב במדליית ארד בטורניר 'Dutch Open' הנערך באיינדהובן.

==הישגים בולטים==
*מדליית ארד - אליפות העולם 2005
*מדליית זהב - אליפות ירושלים הפתוחה (2005)
*מדליית זהב - אליפות קרואטיה הפתוחה (2005)
*מדליית כסף - אליפות הולנד הפתוחה (2004)
*מדליית ארד - אליפות בלגיה הפתוחה (2005)
*מדליית ארד - אליפות הולנד הפתוחה (2005)
*מקום 9 באליפות אירופה (2005)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.taekwondodata.com/ilan-goldshmit.a6ni.html אילן גולדשמיט] באתר Taekwondo Data

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי טאקוונדו ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
מיקרוקלין

מיקרוקלין (מיוונית: "שיפוע קטן", בשל הזווית בין מישורי הפצילות) הוא מינרל מקבוצת הפלדספטים (פצלות השדה). המיקרוקלין נמנה בין המינרלים החשובים ביותר שמהם בנויים סלעי היסוד. המיקרוקלין נפוץ בסלעים חומציים כדוגמת גרניט. 

קבוצת פצלות השדה שהמיקרוקלין הוא חלק ממנה מכילה מינרלים טקטוסיליקטים - סיליקטים במבנה מרחבי. כמו הקוורץ, בנויים מינרלים אלה מארבעה טטרהדרונים, אלא שבעוד שבקוורץ כל הטטרהדרונים בנויים מ- SiO<sub>4</sub>, בפצלת השדה מחליף אטום אלומיניום את אטום הצורן באחד הטטרהדרונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי. במיקרוקלין הפיצוי החשמלי בא בצורת קטיון אשלגן.

מבחינה כימית המיקרוקלין זהה לאורתוקלז, אך בשונה מהאורתוקלז המערך הקריסטלוגרפי שלו הוא טריקליני. המיקרוקלין זהה גם בכל תכונותיו הפיזיות לאורתוקלז וניתן להבחין ביניהם רק באמצעות מיקרוסקופ מקטב, שבו ניתן לראות במיקרוקלין גבישים תאומים זעירים היוצרים מבנה שכבה אופייני. 

במיקרוקלין נעשה שימוש בתעשיות החרסינה, האמאיל והזכוכית, כאבן חן או כמינרל הנמכר בחנויות המיוחדות לכך.
==סוגים של מיקרוקלין==
*פרטיט – מיקרוקלין או אורתוקלז שעליהם שכבה דקה של אלביט מומס.
*אמאזוניט – אבן האמזונאס הוא סוג יפהפה של מיקרוקלין בצבע ירוק. לא ניתן למצוא מינרל זה באגן האמזונאס, אך נראה שחוקרי הארצות הספרדים קראו לו בשם זה משום שהתבלבלו בינו לבין מינרל ירוק אחר שאכן נמצא באמזונאס.

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Microcline.shtml מיקרוקלין באתר webmineral]
אמאזוניט
* 

קטגוריה:פצלות השדה
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים
אמאזוניט

אמאזוניט הוא סוג של מיקרוקלין, מינרל סיליקטי מקבוצת הפלדספטים (פצלות השדה). המינרל קרוי על שם נהר האמזונאס. ההנחה כיום היא שהשם ניתן בטעות בשל דמיונו של האמאזוניט לאבנים ירוקות אחרות שהובאו מהאמזונאס, שכן לא ניתן למצוא מינרל זה באגן האמזונאס.

האמאזוניט הוא מינרל נדיר למדי, ובעבר נכרה אך ורק באזור מיאסק, 90 קילומטר דרומית־מערבית לצ'ליאבינסק שברוסיה, שם הוא מצוי בסלעי גרניט. לאחרונה אותרו גבישים באיכות גבוהה בפסגת פייק בקולורדו, ארצות הברית, שם הוא מצוי בחברת קוורץ מעושן, אורתוקלז ואלביט בסלע גרניט גס או בפגמטיט. קיימים מקומות נוספים בארצות הברית בהם ניתן למצוא אמאזוניט וכמו כן ישנם מרבצי אמאזוניט במדגסקר.

לאמאזוניט שעובר ליטוש יש צבע ירוק מבריק ולכן נוהגים להשתמש בו כאבן חן.

במשך שנים רבות היה המקור לצבעו הירוק של האמאזוניט בגדר תעלומה. באופן טבעי, חשבו רבים כי הגורם לצבע הירוק הוא נחושת, משום שלתרכובות נחושת יש גוונים של ירוק וכחול. מחקרים שהתבצעו בשנים האחרונות מעלים השערה כי מקור הצבע הוא בכמויות זעירות של עופרת ומים בפצלת השדה (הופמייסטר ורוסמן, 1985).

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:פצלות השדה
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
סטיינד

סטיינד (באנגלית: Staind, נשמע כמו "מוכתם") היא להקת נו-מטאל / פוסט-גראנג' מצליחה ממסצ'וסטס, ארצות הברית. הלהקה היא חלק קטן מיוצרי גל הלהקות, אבל בקשרים טובים עם יוצרי גל הלהקות קורן ולימפ ביזקיט.

==היסטוריה==
הלהקה התגלתה על ידי פרד דרסט סולן הלהקה לימפ ביזקיט, אשר הפיק את אלבומה השני והשלישי, לאחר שהוציאה את אלבומה הראשון באופן עצמאי. האלבום Dysfunction היה כבד יותר מהאלבומים שיצאו אחריו, שבהם הרחיבה הלהקה את סגנונה. הלהקה מזכירה בגישתה המוזיקלית את הלהקות טול ואליס אין צ'יינס קורן ולימפ ביזקיט. האלבומים Chapter V ,14 Shades of Grey ו-Break the Cycle הגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית. Dysfunction הגיע עם הזמן למעמד של פלטינה כפולה. 

סולן הלהקה ארון לואיס כתב את השיר "Layne" בעקבות מותו של ליין סטאלי מאליס אין צ'יינס. לואיס נחשב לאחד מהזמרים שהשפעתו של סטאלי ניכרת עליהם בבירור. השיר נכלל באלבום "14<span style="color: white">i</span>Shades of Grey" ("שמעתי היום שהלכת, הייתי חייב לעצור ולשיר איתם את השיר שהם ניגנו על מנת להיפרד, שיר שהעניק לי את חיי בחזרה... את חייך הענקת, את חיי הצלת, שמך היה ליין").

==חברי ההרכב==
*ארון לואיס (שירה, גיטרה)
*מייק מושוק (גיטרה)
*ג'וני "אולד סקול" אפריל (בס, קולות רקע)
*ג'ון ויסוצ'קי (תופים)

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
*Tormented 1996
*Dysfunction 1999
*Break the Cycle 2001
*<span style="color: white">x</span>14 Shades of Grey 2003
*Chapter V 2005
*The Illusion of Progress 2008

===מארזי DVD===
*MTV Unplugged 2006

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20071013033314/http://www.staind.com.br/ האתר הברזילאי הרשמי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות נו מטאל
קטגוריה:להקות פוסט-גראנג'
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
אירביד

אירביד (בערבית: إربد, תעתיק מדויק: ארבד) היא העיר השלישית בגודלה בירדן (אחרי עמאן וזרקא) והמטרופולין השנייה בגודלה במדינה. היא שוכנת 75 ק"מ מצפון לעמאן על רמת אירביד שבחלק הצפוני של הרי הגלעד. האזור מסביב לעיר משמש כאזור החקלאי העיקרי של הממלכה. בעיר נמצאות שתי האוניברסיטאות הגדולות בירדן אוניברסיטת אל-ירמוכ ואוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה.

==היסטוריה==
ההיסטוריה של העיר מתחילה בתקופת הברונזה, כשבעת אלפים שנה לפני זמננו. בתקופות ההלניסטית והרומאית נקראה העיר ארבלה והייתה מפורסמת ביינות שלה. לאחר הכיבוש המוסלמי בשנת 634 שימשה העיר כבסיס של הצבאות המוסלמים לקראת קרב הירמוך שנערך בשנת 636 כ-30 קילומטר מצפון לה. בתקופה זו השתנתה כלכלת העיר והפכה למפורסמת בעיקר בזכות שמן הזית שלה.

בשנת 1881 נוסדה העירייה הראשונה של העיר. לאחר מלחמת העצמאות גדלה אוכלוסיית העיר בצורה משמעותית בעקבות קליטת פליטים פלסטינים. במהלך אירועי ספטמבר השחור בתחילת שנות השבעים הייתה אירביד למרכז המרידה הפלסטינית ויאסר ערפאת אף הכריז בה על הקמת מדינה פלסטינית. ב-1975 נוסדה בעיר אוניברסיטת הירמוך וב-1986 נוסדה אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה. ב-2001 אוחדו יחד עם העיר הראשית עוד 14 ערים נוספות ויצרו את העירייה המוניציפלית של אירביד.

== אקלים ==
האקלים באירביד הוא אקלים ים-תיכוני (Csa לפי שיטת קפן). החורף בה קריר ואילו הקיץ חם. בממוצע יורדים בה 464.5 מילימטרים של משקעים, רובם בין נובמבר למרץ.

== ערים תאומות ==

* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20051129162821/http://www.world66.com/asia/middleeast/jordan/irbid/lib/gallery מדריך טיולים לעיר] 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ירדן: ערים
קטגוריה:נחלת שבט מנשה
סיימון גאהארי

סיימון גאהארי (באנגלית: Simon Ghahary) הוא מעצב רמקולים ותקליטן בריטי, אשר ידוע בשל עיצוביו הבלתי שגרתיים.

== קריירה ==
בקיץ 1991, עבד גאהארי במחלקת הפיתוח של חברת הרמקולים Bowers & Wilkins בסטיינינג. הוא גילה שרמקולים עגולים ומכותרים מפיקים צליל איכותי יותר מהרמקולים המעוצבים בצורה הרגילה, כאחד מחלוצי העיצוב החדש הוא שילב בעיצוביו חומרים מקוריים כמו פיברגלס. 
זמן קצר לאחר מכן, הקים גאהארי בשיתוף עם חברו לורנס דיקי חברת-רמקולים משלהם בשם Blueroom Loudspeakers. ה"מיניפוד" שעיצב גאהארי, זכה בפרס ה-EISA הראשון שלהם, דבר זה גרם לצמיחה משמעותית בהכרת החברה כמותג בינלאומי. 

ב-1994 הוא הקים מותג הקלטה עצמאי בשם Blue Room Released אשר לימים יחשב כמותג המשמעותי ביותר בעולם הטראנס הפסיכדלי. מותג זה יפעל בשיתוף עם הרכבים ואמנים כמו Etnica,The Infinity Project, Juno Reactor וTotal Eclipse. ב-1999 עזב גאהארי את Blue Room Released והחל לעבוד על פרויקט חדש בשם "Sifi", ב-2002 הפרויקט מומש והחברה Sifi הוקמה, כחברת עיצוב ופיתוח כללי.

==ראו גם==
* טראנס פסיכדלי

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20050212150214/http://www.si-fi.com/ Si-Fi.com]

קטגוריה:מעצבים בריטים
קטגוריה:תקליטנים בריטים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1972
לודוויג פון דרייק

לודוויג פון דרייק (באנגלית: Ludwig Von Drake) הוא דמות בדיונית מונפשת שנוצרה על ידי חברת וולט דיסני. הוא הופיע לראשונה בשנת 1961 בפרק "An Adventure in Color/Mathmagicland" של תוכנית הטלוויזיה "עולמו המופלא של דיסני". פול פריס היה קולו המקורי של הדמות עד פרשתו בשנת 1986, כאשר לאחר מכן הוא דובב לזמן קצר על ידי ווקר אדמיסטון. החל משנת 1987 הוא מדובב על ידי קוריי בורטון.

פון דרייק, דודו של דונלד דאק, לבוש כפרופסור מפוזר, מוצאו ומבטאו וינאיים והוא מתהדר בתארים אקדמאיים רבים. הדמות הופיעה במדיות שונות של חברת וולט דיסני, ביניהן "מיקי ואפון הקסם", "אגדות ברווזים", "דונלד דאק וצוות קוואק", "מועדון החברים של מיקי מאוס", "מיקי מאוס", "מיקי מאוס: הרפתקאות מבולבלות", "סיפורים של ברווזים", "העולם המופלא של מיקי מאוס", "מיקי מאוס: כייף של בית" ו"היו היה סטודיו".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויות ממיקי מאוס
קטגוריה:ברווזים בדיוניים
באלו

באלו (באנגלית: Baloo) הוא דמות בדיונית של דוב המופיעה בספרו של רודיארד קיפלינג - "ספר הג'ונגל" וכן בספר ההמשך "ספר הג'ונגל השני". מקור שמו של באלו הוא במילה ההינדית ל"דוב" (भालू).

==ביוגרפיה==
באלו הוא דוב שפתני (או בסרטים מסוימים דוב חום ואף דוב שחור אסייתי) שגר בג'ונגלים של הודו ומלמד את הזאבים מהו חוק הג'ונגל. לאחר שמוגלי גדל על ידי הזאבים הוא ובגירה הופכים לחבריו הטובים ובאלו מלמד את מוגלי על חוקי הג'ונגל.

==הופעות נוספות==
הופעתו הראשונה של באלו בגרסת אנימציה הייתה בגרסת האנימציה "הרפתקאות מוגלי" משנת 1967.

באלו הופיע באותה שנה בעיבוד האנימציה של דיסני לספר בדיבובו של פיל האריס ובשנת 2003 בסרט ההמשך בדיבובו של ג'ון גודמן, וכן בסדרת האנימה היפנית "מסיפורי ספר הג'ונגל" ובסדרות הנפשה של דיסני כמו: "עולם סחרחר" בתפקיד טייס (בדיבוב אד גילברט), "גורי הג'ונגל" (בדיבוב א.ג. דיילי), ו"בית העכבר".

בסרט של דיסני הוא שר שיר בשם "The Bare Necessities" ("הצרכים הפשוטים", אך נשמע גם כמו "צורכי הדוב") בו הוא מציג למוגלי את הפילוסופיה שלו: לחיות בפשטות, ליהנות ממה שיש, לא לבזבז זמן בחיפושים אחר מה שלא קיים, לא לטרוח ולא לעבוד קשה.

במחזמר "ספר הג'ונגל" בישראל בשנת 1996 את באלו שיחק טוביה צפיר, ובגרסאות מאוחרות יותר של המחזמר גילם אותו צחי נוי. 

באלו מופיע בסרט הלייב אקשן בבימויו של ג'ון פאברו, הוא מדובב על ידי ביל מארי. באלו ומוגלי נפגשים לראשונה כאשר באלו מציל את חייו של מוגלי לפני שהוא נאכל על ידי קא הפיתון. לאחר מכן מנצל באלו את מוגלי כדי להשיג דבש, אליו הוא אינו יכול להגיע. בין באלו למוגלי נוצרת חברות שנאלצת להתפרק לאחר שבאלו מבין כי שירחן מנסה להרוג את מוגלי. באלו שב להציל את מוגלי בעזרתו של בגירה מידיו של המלך לואי אשר חוטף את מוגלי. באלו גם עוזר למוגלי להביס את שירחן בקרב האחרון בסרט.

== מדבבים של באלו בגרסה העברית ==
{| class="wikitable"
|-
! מדבב !! סרט/סדרה
|-
| דני ליטני || ספר הג'ונגל של דיסני
|-
|יוני חן
|אחיו של מוגלי
|-
| מוטי דיכנה || מסיפורי ספר הג'ונגל
|-
| דב רייזר || עולם סחרחר
|-
| דני בסן || ספר הג'ונגל 2
|-
| דני בסן || ספר הג'ונגל (סדרת אנימציה)
|-
| מיכה אוזין סליאן || ספר הג'ונגל (סדרת אנימציה)
|-
| דרור קרן || ספר הג'ונגל (סרט, 2016)
|-
| יובל לוין|| ספר הג'ונגל (ערוץ בייבי)
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויות ספר הג'ונגל
קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
קטגוריה:דובים בדיוניים
דונה ויליאמס

דונה ויליאמס (באנגלית: Donna Williams; אוקטובר 1963 – 22 באפריל 2017) הייתה סופרת ואמנית אוטיסטית בתפקוד גבוה ילידת אוסטרליה, שהשתייכה לתרבות האוטיסטית.

== יצירתה ==
ספרה הראשון הוא "אף אחד בשום מקום" (1992). ספרה השני הוא "מישהו איפשהו" (1994), המספר על הוצאת ספרה הראשון ואיך הדבר שינה את חייה. ספריה האוטוביוגרפיים הבאים הם "כמו צבע לעיוור" (1996), ו־"גן עדן של יום יום" (2004).

כתבה גם מספר ספרי הדרכה בנושא אוטיזם:
* "אוטיזם ותחושה: האינסטינקט שלא אבד"
* "חרדת חשיפה - הכלוב הבלתי נראה: חקירה של תגובת הגנה עצמית בספקטרום האוטיסטי"
* "אוטיזם מבפנים החוצה: מבט חדשני במכניות של האוטיזם ושל 'בני דודיו' ההתפתחותיים"
* "הפזל המבולגן"
* אסופה אחת של שיריה וסיפוריה: "לא רק הכל: אוסף מחשבות על גבי נייר"

כן כתבה הקדמות לספרים נוספים בנושא אוטיזם, ועסקה בהקמת פורטל אינטרנט למציאת תעסוקה עצמאית לאוטיסטים, בשם [http://www.auties.org www.auties.org].

== חייה האישיים ==
ב־9 בדצמבר 2000 נישאה באנגליה לכריס סמואל (יליד ויילס, 1969). בסוף 2002 הם עברו לגור במולדתה, אוסטרליה. סמואל עובד כאחראי מערכות ורשתות ב [http://www.vpac.org חברה הוויקטוריאנית למחשוב מתקדם] . בנוסף הוא עוסק במערכות לינוקס ורשתות אלחוטיות, וסייע לרעייתו בתחזוק האתר auties. דונה ויליאמס נפטרה מסרטן ב-2017.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוטיסטים
קטגוריה:נכים אוסטרלים
קטגוריה:סופרות אוסטרליות
קטגוריה:סופרים אוסטרלים
קטגוריה:בלוגריות
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1963
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-2017
התזמורת הסימפונית של בוסטון

התזמורת הסימפונית של בוסטון (באנגלית: Boston Symphony Orchestra) נמנית עם המפורסמות בתזמורות העולם. היא נודעת בייחוד באיכות קבוצת כלי הקשת שלה. משכנה הקבוע הוא "בוסטון סימפוני הול", אולם קונצרטים הנחשב לאחד המשובחים בעולם.

== היסטוריה ==
התזמורת נוסדה בשנת 1881 על ידי הנרי לי היגינסון בבוסטון, מסצ'וסטס. בהמשך היו לה כמה מנצחים ידועי שם, בהם ארתור ניקיש משנת 1889 עד 1893 ופייר מונטה מ-1919 עד 1924, שהוציא לתזמורת שם של בעלת צליל "צרפתי", דעה שהשתמרה במידת מה עד עצם היום הזה. עם זאת, שרביטו של סרגיי קוסביצקי הוא שהקנה לתזמורת את עיקר פרסומה.

בניצוחו של קוסביצקי הופיעה התזמורת בשידורי רדיו קבועים וקבעה את משכנה הקיצי בטנגלווד, שם ייסד קוסביצקי את מרכז ברקשייר למוזיקה (כיום מרכז המוזיקה טנגלווד). קוסביצקי גם הזמין הרבה יצירות חדשות ממלחינים בולטים, בהן הסימפוניה הרביעית מאת סרגיי פרוקופייב וסימפוניית תהילים מאת איגור סטרווינסקי. התזמורת עם קוסביצקי גם ניגנה בביצוע בכורה את הקונצ'רטו לתזמורת מאת בלה בארטוק, שגם הוא הוזמן על ידי קרן קוסביצקי.

בשנת 1949 החליף שארל מינש את סרגיי קוסביצקי. בניצוחו הופיעה התזמורת לראשונה מעבר לים. בשנת 1962 החליף אותו אריך ליינסדורף, שפינה את מקומו בשנת 1969 לויליאם שטיינברג.

בשנת 1973 לקח סייג'י אוזאווה את התזמורת לידיו, וסגנונו עתיר הרגש עשה אותו תוך זמן קצר לאחד המוזיקאים האהובים ביותר על תושבי בוסטון. הוא נשאר המנצח הראשי עד שנת 2002, תקופת הכהונה הארוכה ביותר של מנצח בתזמורת הסימפונית של בוסטון. החליף אותו ג'יימס לוויין, המנצח הראשון יליד אמריקה במשרה זו. כיום המנצח הראשי של התזמורת הוא אנדריס נלסונס.

הכנר הווירטואוז וילי הס היה כנר ראשי משנת 1904 עד 1910.

שלוחה של התזמורת הסימפונית של בוסטון היא תזמורת הטיילת של בוסטון, שנוסדה בשנת 1885 ומנגנת מוזיקה קלאסית קלה ופופולרית יותר.

עם הסימפונית של בוסטון ועם תזמורת הטיילת שלה מופיעה, ביצירות כוראליות חשובות, מקהלת פסטיבל טנגלווד. המקהלה, שארגן בשנת 1970 המנהל המייסד, ג'ון אוליבר, מורכבת ממאתיים חמישים זמרים מתנדבים. לפני יצירת המקהלה, וזמן מה לאחר מכן, נעזרה התזמורת לעיתים קרובות במקהלות של אוניברסיטת הרווארד ושל רדקליף.

==מנהלים מוזיקליים==
*אנדריס נלסונס, (2014 - ממשיך)
*ג'יימס לוויין, (2002 - 2011)
*סייג'י אוזאווה, (1973 - 2002)
*ויליאם שטיינברג, (1969 - 1972)
*אריך ליינסדורף, (1962 - 1969)
*שארל מינש, (1949 - 1962)
*סרגיי קוסביצקי, (1924 - 1949)
*פייר מונטה, (1919 - 1924)
*אנרי ראבו, (1918 - 1919)
*קרל מוק, (1912 - 1918)
*וילהלם גריקה, (1898 - 1906)
*אמיל פאור, (1893 - 1898)
*ארתור ניקיש, 1889 - 1893)
*וילהלם גריקה, (1884 - 1889)
*גיאורג הנשל, (1881 - 1884)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

בוסטון
בוסטון
קטגוריה:בוסטון: תרבות
פצצה אלקטרומגנטית

פצצה אלקטרומגנטית היא מתקן המחולל פעימה אלקטרומגנטית - גל אלקטרומגנטי רגעי בעל עצמה אדירה אשר הורס מערכות אלקטרוניות וחשמליות על ידי השראת עומס יתר.

כמו כל פצצה, ניתן להפעיל פצצה אלקטרומגנטית בהשהייה, להטיל אותה ממטוס או לשגר אותה כראש קרב של טיל או רקטה. ישנם סוגים שונים של פצצות אלקטרומגנטיות המבוססים על דרכים שונות לחולל פעימה אלקטרומגנטית: דחיסת שטף מגנטי על ידי חומרי נפץ, או שידור הפעימה ממתח האגור בקבל או סוללת קבלים (מחולל מרקס), מתקן זה יכול להיות רב פעמי. יתרה מזאת, כל פצצת גרעין יוצרת גם פעימה אלקטרומגנטית כתופעת לוואי, ופיצוץ גרעיני מעל האטמוספירה מלווה בפעימה גדולה במיוחד המסוגלת לכסות יבשת שלמה ללא גרימת הנזק מהביקוע עצמו (הנזק שהיה נגרם מפיצוץ מעל פני האדמה), ובכך מהווה פצצה אלקטרומגנטית. במקרה כזה יש חשיבות לשדה המגנטי של כדור הארץ: הנשק יעיל יותר באזורים של כדור הארץ בהם השדה המגנטי חזק יותר, והפעימה מתפשטת לכיוון צפון פחות מאשר ליתר הכיוונים.

מנגנון הנזק העיקרי כתוצאה מפעימה אלקטרומגנטית הפוגעת במעגל חשמלי מתואר בצורה הבאה: הפעימה האלקטרומגנטית החזקה שיוצרת הפצצה משרה שדה אלקטרומגנטי חזק ביותר. שדה זה יוצר בתורו מפלי מתח גבוהים מאוד, על פני מרחקים קטנים מאוד, במקטעי הולכה שבמעגל החשמלי המותקף. מפלי מתח אלה גורמים לזרמים חזקים מאוד במקטעי ההולכה שבמעגל והחום הרב שנוצר עקב הזרמים הללו גורם למקטעי ההולכה לנזק הרסני. מסיבה זו רכיבי אלקטרוניקה זעירים, פסי הולכה במעגלים מודפסים ומעגלים משולבים הופכים פגיעים במיוחד.

מבטחים כלל אינם יעילים כהגנה על מעגלים אלקטרוניים במקרה של פעימה אלקטרומגנטית משום שעומס היתר מושרה בבת אחת ובכמה מקומות שונים במעגל ולא רק בכניסת הזרם למעגל, שאותה יכול המבטח לנתק.

כלוב פאראדיי גם הוא אינו יעיל כהגנה מלאה מפני פעימה אלקטרומגנטית. הסיבה לכך היא שכלוב פאראדיי אידיאלי הוא תאורטי בלבד ולא ניתן לבנות במציאות כלוב שכזה, שיעצור חדירה של 100% מהקרינה האלקטרומגנטית. הבעיה ב"איטום" כנגד הקרינה נמצאת בעיקר בנקודות חיבור של יריעות המתכת המרכיבות את הכלוב. בנקודות חיבור אלה, גם אם מדובר בהלחמה ובוודאי אם מדובר בסימרור, נוצרת זליגה של קרינה המצליחה לחדור לפנים הכלוב. מאחר שפצצות אלקטרומגנטיות נועדו מראש לגרום נזק ועוצמת הקרינה האלקטרומגנטית שהן יוצרות חזקה וממוקדת, הרי שדי בזליגות אלה כדי לגרום לנזק במעגלים החשמליים ובאלקטרוניקה עדינה, שנמצאים בתוך כלוב הפאראדיי.

בימי המלחמה הקרה נעשו מאמצים מצד ארצות הברית וברית המועצות לפתח פצצות אלקטרומגנטיות, וכן למגן את צבאותיהן ומתקני תשתית אסטרטגיים כנגד הפעימה האלקטרומגנטית המשתחררת במקרה של הפעלת פצצה כזאת. גם כיום ישנן מערכות הגנה מפני פעימה אלקטרומגנטית המיועדות לכלים צבאיים. פצצות אלקטרומגנטיות הופיעו במספר ספרים, סרטים ומשחקי וידאו, אך במציאות לא תועד שימוש בהן באף מלחמה (אם כי היו דיווחים בלתי מאומתים על שימוש שכזה במלחמת המפרץ הראשונה).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פצצות
קטגוריה:לוחמה אלקטרונית
שאפט

שאפט (באנגלית: Shaft) הוא סרט קולנוע משנת 1971 המייצג את ז'אנר ה"בלקספלויטיישן", תת-סוגה אפרו אמריקנית של סרטי ניצול, שפרח בשנות השבעים. הסרט, אשר מבוסס על ספר באותו שם שכתב ארנסט טידמן, מספר על הבלש ג'ון שאפט (ריצ'רד ראונדטרי) גיבור שחור סקסי, קשוח ונועז, במלחמתו בפשע המשתולל ברחובות.

הסרט היה נקודת תפנית משמעותית בנוגע לדמותו של השחור בקולנוע והנציח סטריאוטיפים חיוביים כגון גרוב, קשיחות, אתלטיות וסקס.
הסרט מציג לראשונה את השחור גם כגיבור מצליח וגם כסמל מין - ומבחינה זו פריצת הדרך הייתה כפולה.

לסרט המקורי יצאו שני סרטי המשך: "Shaft's Big Score" (1972) ו-"Shaft In Africa" (1973).

בשנת 2000 יצא חידוש לסרט המקורי בכיכובו של סמואל ל. ג'קסון שמשחק את אחיינו של ג'ון שאפט מסדרת הסרטים המקורית, כאשר ריצ'רד ראונדטרי מופיע בתפקיד אורח. בסרט גם השתתפו ונסה ויליאמס, טוני קולט וכריסטיאן בייל.

הסרט היה מועמד לשלל פרסים, וזכה בפרס אוסקר ובפרס גלובוס הזהב עבור הפסקול בביצועו של אייזק הייז, שנחשב לקלאסיקה קולנועית וכמו בסרט עצמו זכה לאין ספור חיקויים ומחוות לאורך השנים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1971
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי בלשים
קטגוריה:סרטי ניצול
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט עם השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - הפסקול המקורי הטוב
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
נפיצה

מנסרה]]

נפיצה, או דיספרסיה, היא תופעה המתרחשת כאשר גלים בתדרים שונים נעים במהירויות שונות בתווך. אחת מהדרכים בהן התופעה באה לידי ביטוי היא כאשר מתקיימת שבירה אל התווך שגורמת לגלים שאינם מונוכרומטיים להישבר בזוויות שונות כשהם עוברים בתוך תווך, בתלות באורך הגל (או בתדירות) שלהם. 

דוגמאות לנפיצה הן הקשת בענן, פיזור אור, העובר דרך מנסרה, והתרחבות פולסי אור בסיבים אופטיים.

==רקע==
במקרים רבים, יצירת הפרעה בתווך בתדירות קבועה <math>\omega </math> תגרום להתפשטות גל בתווך בתדר זהה. עם זאת, מהירות התפשטות הגל היא תכונה של התווך: לדוגמה, הפרעה בחבל מתוח תתקדם מהר יותר מהפרעה בחבל רפוי. בנוסף, בתווכים מסוימים, התכונות שקובעות את מהירות הגל בתווך יכולות להשתנות כתלות בתדר ההפרעה (בדומה לנדנדה שתתנדנד בעוצמות שונות אם מנדנדים אותה לאט מידי, מהר מידי, או בדיוק בתדר הנדנוד שלה). במקרים כאלו, נאמר שגל בתווך יחווה נפיצה, והתווך נקרא דיספרסיבי.

כאשר גל לא מחזורי ינוע בתווך, הנפיצה תגרום לעיוות צורתו. לדוגמה, חבילת גלים המתקדמת בתווך תחווה התרחבות ככל שתתקדם בו יותר. הסיבה לכך היא שחבילת הגלים מורכבת מאוסף של גלים סינוסיים בעלי אורך גל ותדירות שונים הנעים כל אחד במהירות אחרת, עקב שינוי יחס הנפיצה (ומקדם השבירה) כתלות באורך הגל.

ביטוי בולט לנפיצה הוא פירוק האור הלבן למרכיביו במעבר דרך מנסרה: אף על פי שמהירות האור בריק היא גודל קבוע אשר איננו תלוי בתדירותו, בתווך חומרי כל רכיב של האור (בעל תדירות שונה) נע במהירות אחרת. כיוון שלפי חוק סנל תלויה זווית השבירה במהירות האור בחומר, כל רכיב של האור נשבר בזווית אחרת וכך מתקבלת תבנית של פסי אור בצבעים שונים, המסודרים לפי אורך הגל שלהם.

האור עובר נפיצה בחומרים שונים בהיקף שונה, אותו נהוג לבטא על ידי מספר אבה. ככל שמספר אבה נמוך יותר הנפיצה גדולה יותר. 
 
==תיאור מתמטי של נפיצה==
נסמן ב-<math>\ \omega</math> את התדירות הזוויתית של גל סינוסי וב-<math>\ k</math> את מספר הגל שלו.
* יחס הנפיצה הוא התלות ההדדית ביניהם: <math>\ \omega(k)</math> 
* מהירות הפאזה היא היחס ביניהם: <math>\ v_p = \frac{\omega(k)}{k}</math>
* מהירות החבורה של חבילת גלים היא: <math>v_g = \frac{\partial \omega(k)}{\partial k}</math>.
* הנגזרת השנייה של התדירות הזמנית בתדירות המרחבית, <math> \frac{\partial^2 \omega}{\partial k^2} </math>, פרופורציונית למקדם הנפיצה של החומר, וקיימות הגדרות שונות למקדם הנפיצה עצמו. אחת מהן היא:
:<math>D=\frac{\partial}{\partial \lambda} (\frac{1}{v_g}) = - \frac{2 \pi c}{\lambda^2}\frac{\partial^2 k}{\partial \omega^2}</math>

גל כללי ניתן לכתיבה כסכום של גלים סינוסיים, כאשר התרומה של כל גל סינוסי ניתנת לחישוב כמקדם טור פורייה שלו אם הגל מחזורי או כהתמרת פורייה של הגל הכולל במקרה של חבילת גלים. כל גל סינוסי מתקדם במהירות פאזה המתאימה לתדירות שלו, והתוצאה היא שמעטפת חבילת גלים מתקדמת בקירוב במהירות החבורה, אך הצורה הכוללת של הגל משתנה עם הזמן במעין מריחה.

==דוגמאות ליחס נפיצה==
* גל מישורי: <math>\ \omega=ck</math>. יחס הנפיצה ליניארי ולכן מהירות הפאזה היא c תמיד, ולא מתרחשת תופעת הנפיצה.
* גל קול בגביש (פונונים): <math>\omega=2\Omega\sin\left(\frac{ka}{2}\right)</math>, כאשר <math>\ a</math> הוא קבוע הסריג, ו <math>\ \Omega</math> היא תדירות דבאי.

==ראו גם==
* יחס נפיצה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גלים
הנילוס הלבן

הנילוס הלבן (באנגלית: White Nile; ערבית: النيل الأبيض, אַ-נִיל אַל-אָבּיַד; בדינקה: Kiir Ɣer, קִיר עֶ'ר; בסוואהילי: Nile Nyeupe) הוא נהר באפריקה, אחד משני יובליו העיקרים של הנילוס. אורכו הכולל של הנהר הוא 3,700 קילומטר.

מקורו בימת ויקטוריה, אשר שטחה מתחלק באוגנדה, קניה וטנזניה. מאגם ויקטוריה הנהר זורם צפונה ומערבה דרך אוגנדה, דרום סודאן וסודאן, וממשיך צפונה דרך המישור הסודני וביצת סוד עד העיר ח'רטום. בנקודה זו מתאחד הנילוס הלבן עם הנילוס הכחול.

==מהות שמו==
הנילוס הלבן נקרא כך משום שבדרכו צפונה הוא עובר בתוך ביצות סוד אך יוצא מהן נקי וצלול.

==מקור הנילוס==
לעיתים נחשב אגם ויקטוריה למקור הנילוס, אך גם לאגם זה יש מספר נהרות הנשפכים לתוכו. היובל הארוך ביותר הוא נהר לובירונזה (Luvironza River) בבורונדי שנשפך לנהר רורובו (Rurubu River) ליד העיר קיינזה בבורונדי, שנשפך לנהר קאגרה (Kagera River) הנשפך לאגם ויקטוריה בטנזניה ליד העיר בוקובה (Bukoba). לכן, מבחינה הידרולוגית, נהר לובירונזה הוא מקור הנילוס האמיתי.

==מסלול הנהר==
===באוגנדה===
הנהר היוצא מאגם ויקטוריה ונודע בקטע הזה בתור נילוס ויקטוריה. הנילוס יוצא ליד ג'ינגה, קיימת אנדרטה במקום. לאחר שהנהר עובר דרך 2 תחנות כוח הוא עובר דרך מפלי בוג'גלי הנמצאים כ-15 ק"מ מג'ינג'ה. לאחר מכן הוא זורם צפון ומערבה לעבר אגמי קיוגה הנמצאים במרכז המדינה. לאחר מכן הנהר עובר במפלי קרומה ומתחת לגשר קרומה, שנבנה בשנת 1963. מעט לפני שהנהר נכנס אל תוך אגם אלברט, הוא נדחס לערוץ ברוחב 7 מטרים במפלי מרצ'יסון, המסמנים את הכניסה לאזור המערבי של הבקע הסורי-אפריקני. קטע הנהר היוצא מאגם אלברט נודע בשם נילוס האלברט.

===בסודאן ובדרום סודאן===
הנהר ממשיך צפונה לנימולה , שם הוא נכנס לתוך סודאן באזור הנקרא "בחר אל-ג'בּל", שפירושו הנהר של ההר. לאחר מכן הנהר עובר מספר אשדות לפני שהוא מגיע למישורי סודאן ואל אזור הביצה הגדולה של סוד. הנהר זורם דרך ימת נו שם הוא מתאחד עם נהר נוסף ויוצר את הנילוס הלבן. לאחר מכן הנהר יוצא מהסוד ועובר דרך ג'ובה, בירת דרום סודאן. הנהר ממשיך לזרום צפונה עד שהוא מתאחד עם הנילוס הכחול בעיר ח'רטום. איחוד שני הנהרות יוצר את נהר הנילוס.

==ראו גם==
* הנילוס הכחול
* נהר סובט

== לקריאה נוספת ==
* אלן מורהד, הנילוס הלבן (מאנגלית: זיוי שורר), הוצאת מערכות, 1965, 1983

==קישורים חיצוניים==

* 

נילוס הלבן
קטגוריה:אוגנדה: גאוגרפיה
קטגוריה:סודאן: גאוגרפיה
נילוס הלבן
קטגוריה:דרום סודאן: נהרות
קטגוריה:אגם ויקטוריה

de:Nil#Weißer Nil
ארנסט טידמן

ארנסט טידמן (באנגלית: Ernest Tidyman; 1 בינואר 1928 - 14 ביולי 1984) היה סופר ותסריטאי אמריקאי שנודע בשל דמויות הבלש השחור שמאפינות את ספריו ובשל דמות המפתח הקולנועית שיצר ג'ון שאפט.

טידמן זכה בפרס האוסקר לתסריט בשנת 1971 על הסרט "הקשר הצרפתי".

נפטר ב-14 ביולי 1984.

== ביבליוגרפיה ==
===סיפרי שאפט===
*Shaft-1970 
*Shaft Among the Jews-1972
*Shaft's Big Score-1972
*Goodbye, Mr. Shaft-1973 
*Shaft Has a Ball-1973 
*Shaft's Carnival of Killers-1974 
*The Last Shaft-1975

===ספרים נוספים=== 
*Line of Duty-1974 
*Table Stakes-1978

== פילמוגרפיה ==
*The French Connection (הקשר הצרפתי) - 1971 תסריט
*Shaft-1971 - ספר ותסריט 
*Shaft's Big Score!-1972 - תסריט, מפיק 
*1973-High Plains Drifter - תסריט
*1975-Report to the Commissione - תסריט
*1976-Gli Esecutori - תסריט
*1978-To Kill a Cop - תסריט
*1979-Dummy - תסריט
*1979-A Force of One - תסריט
*1980-Power - תסריט
*1980-Guyana Tragedy: The Story of Jim Jones - תסריט
*1980-Alcatraz: The Whole Shocking Story - תסריט
*1983-Last Plane Out - תסריט
*1985-Brotherly Love - תסריט

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המעובד הטוב
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984