OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דייוויד ייגר

דייוויד (דייב) ייגר (באנגלית: David Joerger; נולד ב-21 בינואר 1974) הוא מאמן כדורסל אמריקאי. בעבר זכה באליפות ליגת ה-IBA, בשלוש אליפויות בליגת ה-CBA ובאליפות נוספת בליגת הפיתוח של ה-NBA.

==קריירה==
לאחר קריירת משחק בקולג'ים במורהד, מינסוטה, עבר ייגר לשמש כג'נרל מנג'ר בקבוצת דקוטה ויזארדס מליגת ה-IBA. ב-1997 מונה לעוזר מאמן בקבוצה וב-2000 למאמן ראשי. כבר בעונתו הראשונה כמאמן זכה ייגר להצלחה: לאחר מאזן חיובי 10-30 בעונה הסדירה וניצחון 2:3 בסדרת גמר של הטוב מחמש, לאחר שפיגרו 2:0 בסדרה לדה מוין דרגונס. בתום העונה עברה קבוצת דקוטה ויזארדס של ייגר לשחק בליגת ה-CBA. גם לאחר המעבר, בעונת , זכתה הקבוצה באליפות תחת ייגר שזכה בפרס מאמן השנה בליגת ה-CBA. בעונת סיימה דקוטה ויזארדס את העונה הסדירה במאזן הטוב ביותר אך הפסידה בפלייאוף. עונת שחזר ייגר את ההצלחה, האישית והקבוצתית מ-2002 כשקבוצתו הוכתרה שוב לאלופה והוא למאמן השנה ב-CBA.

לאחר שאימן ב-USBL, ב-2004 ייגר עזב את דקוטה ויזארדס לטובת סו פולס סקייפורס. יירגר הוביל את הסקייפורס, שלא העפילו לפלייאוף בעונות הקודמות, למאזן חיובי 17-31 ולמקום בפלייאוף. הקבוצה הגיעה עד לגמר שם פגשה את דקוטה שאומנה על ידי עוזרו לשעבר של ייגר קייסי אוונס. בגמר גברו ייגר והסו פולס סקייפורס על קבוצתו לשעבר וזכו באליפות נוספת. בעונה הבאה שוב העפילה הקבוצה לפלייאוף אך לא הצליחה לזכות באליפות שנייה רצופה. בעונת חזר ייגר לדקוטה ויזארדס שעברה לשחק בליגת הפיתוח של ה-NBA. כבר בעונתו הראשונה בליגה הוביל ייגר את קבוצתו לניצחון בגמר 121-129 אחרי הארכה ולזכייה באליפות החמישית שלו כמאמן ראשי.

ב-2007 עבר ייגר ל-NBA והחל לשמש כעוזר מאמן בממפיס גריזליס. בעונת הפקיד מאמן הקבוצה ליונל הולינס את אימון ההגנה בידי ייגר. ההגנה של הגריזליס, שדורגה במקום ה-24 בליגה בעונת , התקדמה למקום ה-9 ב-2010/2011, ל-7 ב-2011/2012 ולשני ב-2012/2013. ב-2013 מונה למאמן ראשי בקבוצה. בעונת העפילו הגריזליס לפלייאוף ה-NBA מהמקום השביעי, אך הפסידו בסיבוב הראשון לאוקלהומה סיטי ת'אנדר בשבעה משחקים. ב- שוב העפילה הקבוצה, הפעם מהמקום החמישי, ובסיבוב הראשון ניצחה בחמישה משחקים את פורטלנד טרייל בלייזרס.

==הישגים ב-NBA==
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"
! עונה
! קבוצה
! משחקים
! ניצ'
! הפס'
! אחוז ניצחונות
! מיקום
! משחקי פלייאוף
! ניצ'
! הפס'
! אחוז ניצחונות
! העפלה
|-

|- 
|ממפיס
|
|82||50||32|||| align="center" |מקום 3, דרום מערבי ||7||3||4||
|סיבוב ראשון בפלייאוף
|-class="sortbottom"
|ממפיס
|
|82||55||27|||| align="center" |||11||6||5||
| align="center" |סיבוב שני בפלייאוף
|-class="sortbottom"
| align="left" |קריירה
| ||164||105||59|||| ||18||9||9||||
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:מאמני ממפיס גריזליס
קטגוריה:מאמני ליגת הפיתוח של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
דוד בונפיד

רבי דוד בן ראובן בונפיד היה מחכמי יהדות ספרד הראשונים במאה ה-13.

הוא היה תלמידו של רבי משה בן נחמן, הרמב"ן. לתורתו שבכתב הייתה השפעה על כתיבתו של הר"ן שמצטט אותו תדיר, לעיתים תוך העתקת פסקאות שלמות מחידושיו. סגנונו מתייחד בהרחבה של הנידונים התלמודיים, ביחס לכתיבה המצומצמת שנהוגה בכתבי שאר הראשונים.

ספרו "חידושי רבנו דוד" למסכת פסחים נכתב בערך בשנת 1260.

==לקריאה נוספת==
* חיד"א, שם הגדולים, מערכת גדולים אות ד', אות ו'
* יעקב ליפשיץ מבוא לחידושי רבינו דוד בונפיל, בתוך: סנהדרי גדולה כרך א, ירושלים: מכון הרי פישל, תשכ"ח. עמ' 32–50

==קישורים חיצוניים==
* 
;ספריו
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תלמידי הרמב"ן
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-13
ארקי נול

ארקי נול (באסטונית: Erki Nool; נולד ב-25 ביוני 1970) הוא אתלט עבר אסטוני, אלוף אולימפי (סידני 2000), סגן אלוף עולם (אדמונטון 2001) ואלוף אירופה (בודפשט 1998) בקרב עשר. נוסף לכך, הוא פוליטיקאי, חבר הפרלמנט האסטוני.

נול זכה לכבוד לשאת את דגל אסטוניה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת אתונה (2004).

== ביוגרפיה ==
נול נולד בוורו.

באולימפיאדת ברצלונה (1992) השתתף נול בקרב עשר אך לא סיים את התחרות. במקצוע התשיעי, הטלת כידון הוא לא הצליח לייצר הטלה חוקית, ולכן החליט לוותר על המקצוע האחרון ריצת 1500 מטר.

באליפות העולם שנערכה בגטבורג שוודיה בשנת 1995 סיים נול במקום רביעי בקרב עשר בתוצאה של 8268 נקודות.

באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים נול בקרב עשר במקום שישי בתוצאה של 8543 נקודות. 

באליפות העולם שנערכה באתונה יוון בשנת 1997 סיים נול במקום שישי בקרב עשר בתוצאה של 8413 נקודות.

===אלוף אירופה===
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט הונגריה בשנת 1998 זכה נול במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 8667 נקודות, לפני אדוארד המליינן מפינלנד (8587 נקודות) ולב לובודין מרוסיה (8571 נקודות).

באליפות העולם שנערכה בסביליה ספרד בשנת 1999 סיים נול במקום 14 בקרב עשר בתוצאה של 7568 נקודות.

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת סידני (2000) זכה נול במדליית זהב בתוצאה של 8642 נקודות, לפני רומן שברלה מצ'כיה (8606 נקודות) וכריס הפינס מארצות הברית (8595 נקודות).

===סגן אלוף עולם===
באליפות העולם שנערכה באדמונטון קנדה בשנת 2001 זכה נול במדליית כסף בקרב עשר בשיא אישי חדש של 8815 נקודות, אחרי תומאס דבוז'אק מצ'כיה (8902 נקודות) ולפני דין מייסי מבריטניה (8603 נקודות). 

באולימפיאדת אתונה (2004) זכה נול לכבוד לשאת את דגל מדינתו בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם, הוא סיים במקום שמיני בתוצאה של 8235 נקודות ולא הצליח להגן על תוארו.

בשנת 2005 נבחר נול לתפקיד סגן יושב ראש וועד האתלטים בוועדים האולימפיים האירופיים. ב-4 במרץ 2007 הוא נבחר לפרלמנט האסטוני מטעם מפלגת ה-IRL ומשנת 2008 הוא חבר בוועד האולימפי האסטוני.

== שיאיו האישיים ==
* ריצת 100 מטר: 10.43 שניות (1995)
* ריצת 200 מטר: 21.03 שניות (1995)
* ריצת 400 מטר: 46.23 שניות (2001) 
* ריצת 1500 מטר: 4:29.48 דקות (2000)
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.37 שניות (2000)
* קפיצה לגובה: 2.03 מטר (2001)
* קפיצה במוט: 5.60 מטר (1998) 
* קפיצה לרוחק: 8.10 מטר (1995)
* הדיפת כדור ברזל: 15.11 מטר (2000)
* זריקת דיסקוס: 45.28 מטר (2003)
* הטלת כידון: 71.91 מטר (1998)
* קרב עשר: 8815 נקודות (2001)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטים אסטונים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קרב-10 וקרב-5 (גברים)
קטגוריה:נושאי דגל אסטוניה באולימפיאדה
קטגוריה:פוליטיקאים אסטונים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (אסטוניה)
קטגוריה:ילידי 1970
משה קצמן

משה קצמן (1904–1987) היה חלוץ, מפקד בכיר בהגנה, תעשיין ואיש עסקים ישראלי. ממייסדי מפעל המזון "אסם". בעליו של בית הדפוס "גרפיקה בצלאל" והוצאת ספרי הילדים "תפוח".

== ביוגרפיה ==
קצמן נולד ברוסיה למשפחת חסידים בעיירה סטחוב שליד פינסק.

עם עלייתו ארצה בשנת 1923 נרתם כרבים מחבריו למימוש החלום הציוני בבניית הארץ. הוא הצטרף ל בה שרת עד להקמת צה"ל, וב-1927 הפך למפקד בכיר בה. על פעילויותיו הרבות בהגנה, גבורתו, מסירותו והאכפתיות שהפגין לפקודיו, עוטר לימים בציונים לשבח על ידי נשיאי המדינה אפרים קציר ויצחק נבון, במסגרת מפגשים שנערכו לבכירי ההגנה בבתי הנשיאים.

אל תחום התעשייה הגיע קצמן ב-1939 כאשר הקים בירושלים, יחד עם גיסו אליהו חרפק, את בית החרושת "איטרית" שעסק ביצור מוצרי קמח שונים ובעיקרם אטריות. חברת אסם הוקמה בספטמבר 1942 כחברת שיווק משותפת לחמישה יצרנים: "אטריות" מירושלים, "עססית", ו"אורינט" מרמת גן ו"הדגן" ו"ציון" מתל אביב. עוד באותה שנה הצטרף לחברה בית חרושת "כתר", וביוני 1943 נפתח סניף בחיפה. עד אוגוסט 1943 הצטרפו עוד בתי חרושת והחברה טענה לייצור 80% משוק האטריות בארץ ישראל. בין מייסדי החברה נמנו אויגן פרופר (אביהם של דן פרופר וגד פרופר), ד"ר פרנץ קליין, יעקב לורש, עזריאל ויל, שמשון וילמרסדורף, משה קצמן ואליהו חרפק.

בשנת 1948 נאלצו משה קצמן ומשפחתו לעזוב את ירושלים ולעבור לתל אביב כדי להיות קרוב יותר למפעל שמשכנו הראשון נבנה בבני-ברק.

מאחר שרבו מוצרי "אסם" היא נזקקה לעיצוב ולהדפסת עטיפות בכמות רבה. לצורך זה רכש קצמן בית דפוס אותו החל לנהל במקביל לפעילותו באסם. בית הדפוס, שנקרא "גרפיקה בצלאל", הלך וגדל ובמהרה הפך לאחד מבתי הדפוס בצבע הטובים בישראל. בתחילה, היו עיקר ההדפסות עבור מוצרי אסם בלבד, אך עקב הביקוש הרב, הורחבה פעילותו גם לתחומים נוספים, כשהבולט שבהם הוא הקמת הוצאת ספרים לפעוטות שנקראה "תפוח", מיוזמתם של קצמן ואחיו יהושע, שהדפיסה כשבעים ספרונים לילדים. הזכור מביניהם עד היום הוא הספר "גן גורים" (את רוב ספרי הילדים של "תפוח" כתב המשורר רפאל ספורטה ואת רוב האיורים איירה הציירת איזה).

במהלך שלושים וחמש שנות עבודתו עם חברות ואיגודים מתחום המסחר והתעשייה, הקדיש קצמן את זמנו גם לעשיית גישור (עוד בטרם קיבל עיסוק זה את משמעותו המקצועית דהיום) בסכסוכי עבודה, סכסוכי שותפים, פרוק מפעלים ומחלוקות עסקיות ואישיות.

קצמן היה נשוי במשך כארבעים שנה (משנת 1934 ועד לפטירתה) לפניה לבית קנטור, בת למשפחת רופאים ממוצא רוסי שמחציתה נספתה בשואה והשורדים מביניהם מצאו את מושבם בפריז. את ביתם הראשון הקימו בירושלים בה נולדו בנותיהם בלהה הדרי ורותי אנשל.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:אסם: אישים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
הר פאקטו

הר פַּאֶקְטוּ (מקוריאנית: 백두산, לעיתים מתועתק כ"באקדו"; בסינית: 长白山, צַ'אנְגְּבַּאיְשַׁאן) הוא הר געש פעיל על גבול סין – קוריאה הצפונית. הוא מתנשא לגובה של 2,744 מטרים מעל פני הים והוא הגבוה בהרי הרכסים צ'אנגבאי ובבאקדודאגן. הוא גם הגבוה מכל הרי חצי האי הקוריאני וצפון־מזרח סין.

בקלדרה שלו אגם לוע הנקרא "אגם גן עדן".

שמורת הטבע "צ'אנגבאי שאן" שבסין הוכרזה על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית ב-1979, ואילו שמורת הר פאקטו הצפון-קוריאנית הוכרה בתור שכזו על ידי הארגון ב-1989.

אחת מהתפרצויות ההר געש שאירעה לפני כאלף שנה, מכונה "התפרצות המילניום" מפני שהיא מבין האלימות ביותר בהיסטוריה המתועדת. עבר מאז זמן רב, אך כשמדענים צפון קוריאנים זיהו בשנים 2002–2005 רעידות אדמה קטנות מתחת להר, הם היו מודאגים עד כדי כך שהמדינה המסוגרת פנתה למדינות המערב בבקשה לעזרה.

התוצאה הייתה שיתוף פעולה נדיר בין קוריאה הצפונית למדינות שעוינות אותה בדרך כלל. פקידי ממשל בפיונגיאנג החלו לתכנן את שיתוף הפעולה ב–2011, ואחרי שנתיים הגיעו למדינה מומחים להרי געש מארצות הברית ומבריטניה. ביחד עם מדענים מקומיים, חקרו המומחים את ההר ואת דרכי יציאת המאגמה שלו והגיעו לתובנות חדשות על הענק הישן, שבעברו כיסה את כל חצי האי הקוריאני בכמויות אפר עצומות.

להר פאקטו מיוחסת קדושה מאז העת העתיקה. צפון קוריאה הוסיפה להר שכבת "קדושה" חילונית, ההר נערץ מפני שממנו יצאו כוחות הגרילה בשירותו של קים איל-סונג – האב המייסד של קוריאה הצפונית המודרנית – לקרבות נגד היפנים במלחמת העולם השנייה. זהו גם המקום שבו לכאורה נולד בנו, קים ג'ונג איל, אביו של מנהיג המדינה הנוכחי קים ג'ונג און.

הצפון קוריאנים עולים לרגל אל ההר באזור סאמג'יון, ויש לו חשיבות רבה בחיי היומיום במדינה. הוא מרבה להופיע בציורים ובאמצעי תעמולה של השלטון, ושיר שנכתב עליו בשם "הבה נלך להר פאקטו" נחשב פופולרי בקרב ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

קטגוריה:קצרמר קוריאה הצפונית
פאקטו
קטגוריה:קוריאה הצפונית: תיירות
פאקטו
פאקטו
פאקטו
קטגוריה:גבול סין – קוריאה הצפונית
פאקטו
קטגוריה:ג'ילין
מוצב תל קבעה

מוצב תל קבעה היה מוצב של צה"ל ברצועת הביטחון. המוצב שכן ליד מוצבי צד"ל תל קבעה ו-627 שהגנו על הכפרים רב א-תלתין ומרכבא.

==היסטוריה==
בתחילת שנות ה-90 מוצב תל קבעה היה משטח מלבני באורך פחות מ-100 מטר ורוחב 50 מטר, מוקף בגדר תלתלית עם שטח מוגבה ומסתור לטנק. במרחק של פחות מקילומטר מגדר המערכת, המשטח היה לא מאויש ושימש רק למארבי טנקים ולפעמים בליווי של כוחות חיל רגלים.

מטרת המוצב הייתה להרחיק איומים מהגדר המגינה על מנרה ומרגליות בעיקר ולמנוע הנחת מטענים על מעברים הכרחיים. מתל קבעה היה ציר שהוביל לבינת ג'בייל, ברעשית ואראג'מין אך מיעטו להשתמש בו בשל האיומים.
למוצב הצה"לי לא נכנסו כוחות צד"ל בהנחיה מפורשת, בעקבות החשש ממטעני הצד (בגלל נקודות נסתרות מתצפיות בדרך אליו). לעיתים עברו שבועות עד שכוחות צה"ל נכנסו למשטח. הכוחות חיכו לאישור של היחידה לסילוק פצצות של צה"ל.

מאמצע שנות ה-90 הפך מוצב תל-קבעה למוצב צה"לי לכל דבר. כוח מגדוד רכס רמים ישב בו באופן קבוע, והמוצב היה מטווח לעיתים קרובות.

ב-16 בנובמבר 1998 התפוצץ מטען צד במוצב תל-קבעה בלבנון ושלושה מחיילי צה"ל של פלחי"ק גולני נהרגו. בעקבות האירוע הוקמה ועדת חקירה בראשות ישראל זיו שלא הסיקה מסקנות אישיות אולם הוציאה תחת ידה דוח מקיף אודות אופן שהיית צה"ל ברצועת הביטחון.

ב-24 במאי 2000, בעקבות התמוטטות צד"ל ונסיגת צה"ל מרצועת הביטחון ננטש המוצב ופוצץ.

== ראו גם ==
* צבא דרום לבנון
* הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)

==לקריאה נוספת==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* [https://20yearsafter.maps.arcgis.com/apps/MapJournal/index.html?appid=4988f9e924994d02aec0710a537751c8&locale=he&section=16 מוצב תל קבעה], באתר "מפת סיפור מוצבי אזור הביטחון בלבנון"
* עמוס הראל, [http://www.fresh.co.il/vBulletin/showpost.php?p=4502258&postcount=34 בפלוגה שלנו אין הומור שחור], הארץ, 15.12.1998, כפי שהועלה באתר פרש.

==הערות שוליים==

תל קבעה
וסילי פוקירב

דמותו של פוקירב בקצה הימני העליון של יצירתו "חתונה בין לא-שווים" (1862)
וסילי פוקירב (ברוסית: Василий Пукирев; ) היה צייר רוסי.

== ביוגרפיה ==
פוקירב נולד במחוז טולה שבאימפריה הרוסית למשפחת איכרים. הוא התקבל ללמוד אצל צייר איקונות במחוז מוהילב, ומשם הגיע לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שבו למד בשנים 1847–1858. מחנכו היה הפרופסור והאמן סרגיי זריאנקו. בבית ספר זה הצטיין פוקירב בציור, ולאחר הצגת תמונותיו, קיבל בשנת 1850 רישיון ללמד ציור בגימנסיות. ב־1855 נהיה תת-אמן, וב־1858 קיבל תואר אמן חופשי. לאחר שהציג דיוקן בשם "הבחורה" בשנת 1860, התקבל לאקדמיה כאמן חזותי בתחום ההיסטוריה והדיוקנאות.

בשנים 1861–1873 לימד פוקירב ציור בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות שבו למד בעצמו. בשנת 1863 התפרסמה תמונתו "חתונה בין לא שווים" (1862), שהעניקה לו תואר פרופסור. בתמונה מתואר טקס נישואין, שבו בחורה צעירה ובתולה נישאת כנגד רצונה לאיש מבוגר ועשיר. פוקירב הכניס את עצמו לתמונה כדמות בקצה הימני-עליון. התמונה בוחנת את חיי האצולה הרוסית ומעמד האישה באימפריה.

ב־1869 הכין פוקירב קורס לאמנות יחד עם אלכסי סאווראסוב. בשנת 1973 הוא חלה ונאלץ לעזוב את האקדמיה. לאחר עזיבתו חי פוקירב בעוני, ולמרות שחבריו למקצוע הצליחו להשיג עבורו פנסיה, מת האמן בעוני בשנת 1890. הוא נקבר בבית העלמין וגנקוב במוסקבה.

ציוריו של פוקירב, כולל "חתונה בין לא-שווים", מוצגים בגלריית טרטיאקוב, במוזיאונים נוספים ובכנסיות, כולל איקונות רבות שיצר במהלך חייו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1832
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1890
רחוב טברסקאיה

רחוב טברסקאיה (ברוסית: Тверска́я у́лица) הוא הרחוב הראשי של העיר מוסקבה, בירת רוסיה.

היסטורית, שימש הרחוב כדרך עליה נסעו קיסרי רוסיה מפטרבורג אל הקרמלין, כאשר הדרך הייתה עוברת בעיר טבר, על שמה קרוי הרחוב. בשנות ה-30, בתקופה הסובייטית, הורחב הרחוב במבצע הנדסי מורכב ומרבית הבניינים ההיסטוריים הוזזו למקומם הנוכחי, אחרים נהרסו ובמקומם נבנו בתים בסגנון סטאליניסטי, אשר מאפיין את הרחוב של היום. בשנים האחרונות נבנו ברחוב מספר בניינים, אך הקו האדריכלי של הרחוב וסגנונו נשמר. כמעט כל בניין ברחוב בעל חשיבות היסטורית ועליו תלוי לוח המציג אישים חשובים אשר התגוררו בו. בקרבת הקרמלין שוכן בניין המלון "נציונל" – מלון מפורסם עוד מהימים שלפני המהפכה, מלון ריץ-קרלטון הסמוך לו הוא בניין נובורישי, המייצג כבר את התקופה העכשווית ונחשב לאחד המלונות היקרים בעולם, בניין הטלגרף בהמשך הרחוב מייצג את המעבר מאדריכלות המודרנית לקונסטרוקטיביזם המאפיין את שנות ה-20 של המאה ה-20. ברחוב נמצא גם בניין העירייה, עוד מבנה בעל משמעות חשובה לתושבי העיר, כאשר מול בניין העירייה בכיכר טברסקאיה פלושאד ניצב פסלו של יורי דולגורוקי – הנסיך הרוסי מהמאה ה-12, הנחשב למייסד העיר מוסקבה.

רחוב טברסקאיה נחשב לאחד הרחובות היקרים ביותר בעולם, החנויות, המסעדות והמשרדים השוכנים במקום מהווים סמל סטטוס ל"מעמד הגבוה". הרחוב גם משמש כציר מרכזי באירועי החג של העיר. הרחוב נסגר לתנועה בחגים החשובים, אשר הופך אותו למדרחוב. גם מצעדי יום הניצחון עוברים בטברסאיה, הכולל את נסיעתם של כלי נשק וטנקים של הצבא הרוסי.

הרחוב מצטלב עם סמטת סטולשניקוב, בה ממוקמים בוטיקים רבים.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Hotel National Moscow.jpg|מלון נשיונל 
קובץ:2014 Moskva Ritz-Carlton building.JPG| מלון ריץ-קרלטון 
קובץ:Moscow, Tverskaya Street 26 (30892109652).jpg| מריוט גרנד הוטל
קובץ:0095 Moscow 2016-08-04.jpg|מלון אינטרקונטיננטל
קובץ:2014 Moscow Yermolova Theatre.JPG| תיאטרון הדרמה ע"ש ירמולובה 
קובץ:Концертный зал имени Чайковского (2022).jpg| אולם קונצרטים ע"ש פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי 
קובץ:Tverskaya, 11.jpg|בניין משרד המדע וההשכלה הגבוהה של רוסיה
קובץ:2014 Moscow Central Telegraph building Москва Московский Центральный Телеграф.JPG|בניין הטלגרף המרכזי 
קובץ:Tverskaya13 Moscow 06-2015.jpg|בית עיריית מוסקבה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טברסקאיה
קטגוריה:מוסקבה: אטרקציות תיירותיות
האראלד הראשון, מלך דנמרק

ממלכתו בשיאה (באדום) והמדינות ה[[וסאליות שלו]]
הטבלתו, תבליט בכנסיית טאמדרופ (דרומית ל[[אורהוס, דנמרק) משנת 1200 לערך]]
האראלד "כחול השן" גורמסון (בנורדית עתיקה: Haraldr blátǫnn Gormsson; בדנית: Harald Blåtand Gormsen; 935 לערך – 985 או 986) היה מלך דנמרק (משנת 958) ונורווגיה (בשנים 970-974). השליט הראשון של דנמרק שהוטבל לנצרות וגרם להתנצרות ממלכתו.

== שלטונו ==
האראלד היה בנו של גורם הזקן, מלך דנמרק והוא ירש את התואר עם מותו ב-958.

תקופתו הייתה תקופה של שלום יחסי בדנמרק. ב-960 הוטבל לנצרות על ידי נזיר ממוצא קלטי בשם פופו. בשנים 945 ו-963 סייע האראלד לרישאר הראשון, דוכס נורמנדיה במלחמותיו בסאמלאנד (אזור מחוז קלינינגרד של ימינו). עם הירצחו של מלך נורווגיה האראלד אפור-הגלימה, בשנת 970 לערך, השתלט האראלד גם על הכתר הנורווגי. בשנת 974 הפסיד לאימפריה הרומית הקדושה בקרב דנווירגה (Danevirke, בשלזוויג-הולשטיין של היום) והכתר הנורווגי הועבר לשליטת אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

הסאגות הנורדיות מתייחסות להאראלד בדרך כלל בשלילה, כשליט חלש שנכנע לטוען-לכתר שוודיה סטיירביורן פעמיים. פעם אחת כאשר אולץ לתת לו צי ספינות ואת בתו ת'ירה ופעם שנייה כאשר מסר את עצמו למלך שוודיה כבן ערובה, יחד עם צי נוסף עליו פיקד ואז הפנה לו עורף ושבר את ההסכם איתו ערב קרב מכריע באופסלה. 

האראלד הקים מבצרי טבעת בטרלבור (Trelleborg) ובוררין (Borrering) באי שלן, נונאבגן (Nonnebakken) באי פין, פירקט (Fyrkat) בצפון יוטלנד ואגרסבור (Aggersborg) ייתכן שגם מבצר טרלבורי בסקונה (דרום שוודיה) הוקם על ידיו. כולם בעלי מבנה מעגלי מושלם ומחולקים לארבעה רבעים למגורים ומחסנים. עוד מיוחסת לו הקמת הגשר העתיק ביותר בסקנדינביה והצבת האבן הגדולה ביילין. 

האראלד נהרג במרד שהובל על ידי בנו ויורשו סוון הראשון, מלך דנמרק ונקבר בקתדרלת רוסקילדה.

על האבן הגדולה ביילין כתב: 

== הכינוי "כחול-השן" ==
הכינוי "כחול השן" (ממנו נגזר שם תקן התקשורת הניידת בלוטות') מוזכר לראשונה בכרוניקה של רוסקילדה משנת 1140. כאשר ההסבר המקובל הוא שפירוש המילה "כחול" בהקשר זה פירושה "כהה", כלומר להאראלד הייתה עששת בשן שגרמה לה להיות כהה. פירוש אחר נועץ את ההסבר בחיבתו של המלך לאוכמניות שצבעו את שיניו בכחול. השערה אחרת היא שהפירוש אינו קשור לשן אלא ללבוש הכחול, היקר באותה עת, שנהג האראלד ללבוש ומכאן הכינוי.

== משפחתו ==
* ב-950 לערך נשא לאשה את גיריד (Gyrid) אולאפסדוטיר ויחד היו להם ארבעה ילדים:
** ת'ירה האראלדסדוטר (מתה בשנת 1000 לערך), נישאה לסטיירביורן, נסיך שוודיה
** סוון הראשון, מלך דנמרק (960 – 3 בפברואר 1014)
** הוקון (נולד ב-961 לערך)
** גונהילדה (מתה ב-13 בנובמבר 1002), אשת פאליג, רוזן דבון
* ב-970 לערך נישא לת'ורה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.newadvent.org/cathen/07141b.htm ערך] באנציקלופדיה הקתולית 
* [http://sciencenordic.com/evidence-found-harald-bluetooth-built-viking-fortress על מבצרי הטבעת שבנה]
* [http://www.fortidensjelling.dk/jellinge5.htm על האראלד כחול השן והאבן בריינין]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי דנמרק
האראלד 2.5
קטגוריה:ויקינגים
האראלד 2.5
קטגוריה:פגנים שהתנצרו
קטגוריה:ילידי 911
קטגוריה:נפטרים ב-986
רן לוי (קצין)

רן לוי (נולד ב-18 בדצמבר 1962) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק הציוד במטה חיל האוויר הישראלי.

==ביוגרפיה==
לוי הוא בנם של רותי ושמעיה לוי ואחיו הבכור של זיו לוי, שגם הוא שירת כקצין בדרגת תת-אלוף בחיל האוויר. למד הנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית. ב-1985 התגייס לחיל האוויר ומונה לקצין אחזקת מכ"ם ביחידת הבקרה הדרומית של החיל. לאחר מכן שירת בענף גילוי וזיהוי במחלקת מערכות ובענף בקרת ירי. ב-1998 מונה לראש ענף קשר אווירי וניווט. ב-2002 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד יחידת מערכות מבצעיות הנדסיות (ממד"ס). ב-2006 מונה לראש מחלקת חימוש ואוויוניקה. בנובמבר 2009 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק הציוד, תפקיד בו כיהן עד ספטמבר 2013. 

לאחר סיום שירותו הצבאי ייסד עם אחיו את חברת "SkyRails", העוסקת במערכות לניהול אוטומטי של מרחב אווירי בו פועלים כלי טיס בלתי מאוישים.

לוי בעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת תל אביב (מ-2001) ובנוסף, מוסמך אוניברסיטת חיפה במדע המדינה וממשל משנת 2009.

נשוי לד"ר מוריה לוי, יועצת בכירה בתחום ניהול הידע בישראל ומחוצה לה, בעלים ומנכ"לית של חברת "ROM Knowledgeware".

השניים הורים לשתי בנות ושני בנים ומתגוררים ברעות.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ראשי להק הציוד
קטגוריה:בוגרי תיכון הנדסאים הרצליה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות: אישים
רפי ברקוביץ'

רפאל (רפי) ברקוביץ' (ברקו) (נולד ב-1958) הוא ראש המרכז למחקר גרעיני שורק. קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בשירותו הצבאי היה מפקד וטייס קרב בחיל האוויר. 

==ביוגרפיה==
ברקוביץ' נולד בישראל, בנם של חנה וארתור ברקוביץ', ניצולי השואה. למד בבית הספר אורט רמת גן במגמת מכניקה עדינה. ביולי 1976 התגייס לחיל האוויר וסיים קורס טיס ב-1978 במגמת קרב. באוקטובר 1980 נבחר להשתתף בקורס ההסבה הראשון של מטוסי ה-F-16 פייטינג פלקון שנקלטו בחיל. ב-28 באפריל 1981 רשם את הפלת הבכורה העולמית של מטוס ה-F-16, כאשר במהלך פטרול בשמי לבנון הפיל מסוק מי-8 של חיל האוויר הסורי בסמוך לשדה התעופה ריאק. במהלך מלחמת לבנון היה מדריך בבית הספר לטיסה ובהצבת חירום נלחם כטייס קרב בטייסת 117, טייסת F-16 בבסיס רמת דוד. ב-10 ביוני השתתף בקרב אוויר באזור אגם קרעון, הוא הפיל שני מטוסי מיג 23 ומטוס מיג 21 של חיל האוויר הסורי. בהמשך שירותו פיקד על טייסת 253, טייסת מטוסי F-16, כולל במהלך מלחמת המפרץ. פיקד על טייסת 69, טייסת מטוסי F-4 פנטום שעסקה במשימות צילום אוויר. תקופת פיקודו התקצרה עקב אירוע בטיחותי. לאחר מכן שירת כראש מחלקת אמצעי לחימה במטה חיל האוויר. השתחרר משירות הקבע ב-1999. הוא המשיך לשרת במילואים כטייס קרב עד 2012 ולאחר מכן כמדריך במגמת קרב בבית הספר לטיסה עד סוף 2018.

לאחר שחרורו כיהן כראש אגף במשרד הביטחון. בשנים 2007 עד 2012 כיהן כמנכ"ל חברת הצורפים. בתפקידו הבא כיהן כסמנכ"ל בכיר במטה הוועדה לאנרגיה אטומית. בנובמבר 2015 מונה למנהל המרכז למחקר גרעיני - שורק.

ברקוביץ' בעל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מהפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

==קישורים חיצוניים==
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:ראשי אגפים במשרד הביטחון
קטגוריה:עובדי הוועדה לאנרגיה אטומית
קטגוריה:עובדי המרכז למחקר גרעיני - שורק
קטגוריה:ראשי מחלקת אמצעי לחימה בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אורט רמת גן
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
ויטלי פושקר

ויטלי פושקר (נולד ב-5 בינואר 1983), הוא אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה.

== ביוגרפיה ==
פושקר התאמן בהדרכתו של המאמן הלאומי לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט ושחה עבור קבוצת הפועל ירושלים.

===2001===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2001 קבע פושקר במשחה ל-50 מטר גב שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 27.74 שניות.

===2002===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2002 זכה פושקר במדליית ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 27.90 שניות, אחרי איתן אורבך ממכבי קריית ביאליק (26.98 שניות) ועידו פיינברג מבני הרצליה (27.72 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 25.44 שניות.

===2003===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2003 סיים פושקר במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.23 שניות, במאית איטי ממדליית ארד.

===2004===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2004 זכה פושקר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.62 שניות, לפני עופר פינקלר הפועל ירושלים (23.77 שניות) ושי לבנת מכבי חיפה (23.99 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.98 שניות.

===2005===
בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 שנערכו בווינגייט ביולי 2005 זכה פושקר במדליית כסף, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי.

===2007===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2007 זכה פושקר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.20 שניות, אחרי אלון מנדל מהפועל עמק חפר (24.87 שניות) ונדב כוכבי ממכבי קריית אונו (25.04 שניות).

===2008===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2008 זכה פושקר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.38 שניות, אחרי פיטר מנקוץ' שחיין אורח מסלובניה (24.42 שניות), אלון מנדל ממכבי קריית ביאליק שקבע שיא אישי חדש של 24.50 שניות, מאית אחת איטי משיאו הלאומי של נדב כוכבי שסיים שלישי ושני מבין הישראלים (25.14 שניות).

===2009===
בתחרויות השחייה של המכביה ה-18 בשנת 2009 זכה פושקר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.35 שניות, אחרי ג'ייסון ליזאק מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש ושיא בינלאומי חדש של 22.19 שניות ולפני אנדרו לנגנפלד מארצות הברית (23.36 שניות).

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 23.22 שניות, אחרי נמרוד שפירא בר אור מירושלים רבתי שקבע שיא ישראלי חדש של 22.75 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן ה-14 שנים של יואב ברוק (22.79 שניות) וגיא ברנע מהפועל ירושלים (22.84 שניות).

== חייו האישיים ==
בשנת 2010 החל פושקר ללמוד ארכיטקטורה ועיצוב גרפי ולהתאמן באוניברסיטת סאוונה שבג'ורג'יה. כיום (2015), הוא מתגורר עם רעייתו, בסן אנטוניו, טקסס.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.swimrankings.net/index.php?page=athleteDetail&athleteId=4037349 ויטלי פושקר] באתר swimrankings 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני פרפר ישראלים
קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחייני גב
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
בליץ בדקר

הריסות [[אקסטר, בוקר 4 במאי 1942]]
בליץ בדקר (בגרמנית ובאנגלית: Baedeker Blitz או Baedeker raids) הוא שמה של סדרת הפצצות מן האוויר ("בליץ" בגרמנית) שהונחתו על אנגליה על ידי חיל האוויר הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה מאפריל ועד יוני 1942. ההפצצות כוונו למרכזים ואתרים היסטוריים ותרבותיים וגרמו להרס רב בערים היסטוריות, בהן באת', קנטרברי, אקסטר, נוריץ' ויורק. בעיקר נפגעה העיר אקסטר, עליה אמר התעמולן דובר האנגלית "לורד האו האו" בשידור רדיו "אקסטר הייתה יהלום - הרסנו אותה". סיבת המתקפה הייתה תגובה להפצצות הבריטיות על עיר הנמל הגרמנית ליבק במרץ 1942. שמה של ההתקפה ניתן לה עקב נאומו של התועמלן הנאצי גוסטב בראון פון שטום ב-24 באפריל 1942, מיד לאחר ההפצצה הראשונה, בו אמר: "אנחנו נפציץ כל מקום שזכה לציון שלושה כוכבים במדריך בדקר" (מדריך טיולים ידוע), כלומר כל מקום בעל ערך תרבותי ותיירותי גבוה.

== ההפצצות ==
ב-28 במרץ 1942 הפציצו מפציצי חיל האוויר המלכותי הבריטי את העיר הגרמנית ליבק, שהבתים במרכזה ההיסטורי היו עשויים עץ וגרם לנזק רב ולכ-1,000 הרוגים. בתגובה הורה היטלר על הפצצות-תגמול על יעדים בעלי משמעות תרבותית והיסטורית באנגליה.

ב-23 באפריל הותקפה אקסטר בשני יעפי התקפה. נזק כבד נגרם למרכז ההיסטורי ו-70 איש נהרגו. העיר הופצצה שנית ב-3 במאי.

ב-25 וב-26 באפריל הותקפה באת' ונהרסו בה 19,000 מבנים. ב-28 באפריל הותקפה יורק וב-27 וב-29 הותקפה נוריץ'.

בעקבות "הפצצת האלף" במסגרתו תקף חיל האוויר המלכותי את העיר קלן בלילה שבין 30 ל-31 במאי הופצצה העיר קנטרברי, במטרה להרוס את קתדרלת קנטרברי, ב-31 במאי וב-2 ו-6 ביוני.

ההפצצות גבו את חייהם של 1,637 אזרחים, 417 מתוכם בעיר באת'. למעלה מ-50,000 מבנים נהרסו, רובם מבני מגורים. בין המבנים בעלי החשיבות שנפגעו נמנים קתדרלת אקסטר, הגילדהול של יורק, אולמות הכנס של באת' ועוד. עם זאת לקתדרלת קנטרברי, אחד המקומות החשובים והסמליים ביותר עבור הנצרות האנגליקנית, שפגיעה בה יכלה להסב נזק מורלי גדול, נגרם נזק שולי. הערים שנפגעו הציגו יכולת עמידה ושיקום.

רבים ממטוסי הלופטאווה הופלו על ידי הנ"מ הבריטי ובכך נגרם לחיל האוויר הגרמני נזק תוך התקפת יעדים חסרי-ערך מבחינה אסטרטגית.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.historylearningsite.co.uk/baedeker_raids_1942.htm The Baedeker Raids of 1942]
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/uk_news/1892714.stm Blitzed by guidebook], BBC, 27 במרץ 2002
* [http://www.bbc.co.uk/history/ww2peopleswar/timeline/factfiles/nonflash/a1132921.shtml?sectionId=4&articleId=1132921 מלחמת העם - בליץ בדקר]
* [http://www.bathblitz.org/ אתר הזיכרון להפצצות על באת']
* [http://ww2today.com/3rd-may-1942-exeter-was-a-jewel-we-have-destroyed-it על הרס אקסטר]
* [https://yorkairraids.wordpress.com/ סקירה על הפצצת יורק]
* 	
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הבליץ
קטגוריה:לופטוואפה: קרבות ומבצעים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה צבאית
קטגוריה:קנטרברי
קטגוריה:באת'
קטגוריה:יורק
קטגוריה:נוריץ'
קטגוריה:אקסטר
קטגוריה:1942 בממלכה המאוחדת
יהודה לנדא

רבי יהודה ליב לנדא (רֶבּ לייביש; כ"ט באלול ה'תקפ"ג, 5 בספטמבר 1823 - כ"ב בשבט ה'תר"ס, 22 בינואר 1900) היה רב ופוסק הלכה באימפריה האוסטרית. רבה של סדיגורה ומחבר ספר ההלכה "יד יהודה".

==ביוגרפיה==
נולד בגרובוביץ' לרב יונה לנדא, אב-בית-הדין המקומי (נפטר בכ"א באב תרמ"ג). נישא לבתו של הגביר ישראל איסר ברוינשטיין, שפירנס את בני הזוג בשנות נישואיהם הראשונות. שנים ספורות לאחר נישואיו נשרפו נכסיו של חותנו ובהם גם הדירה שהקצה לבתו וחתנו, בשריפה זו נשרפה גם טיוטה מוקדמת של חיבורו ההלכתי. הוא איבד את משענתו הכלכלית ונאלץ לחפש משרה רבנית. בתחילה כיהן כרב בעיירה קאליס שברוסיה, ומאוחר יותר במוהילב שבפודוליה הרוסית. בתקופה זו כתב את חיבורו הגדול על הלכות איסור והיתר. עיקר פרסומו בא לו עם מינויו בין 1865 ל-1867 כרבה של העיר סדיגורה שבבוקובינה, על שמה כונה, גם לאחר פטירתו, "רֶבּ לֵייבִּיש דֶער סַאדיגעֶרעֶר רב" (ר' לייביש, הרב מסדיגורה).

אף שהיה "מתנגד" נבחר לתפקידו זה למרות השפעתו המוחלטת של הרבי הראשון מסדיגורה, רבי אברהם יעקב פרידמן, על מינויי אישי הציבור היהודי בעיר. לפי האגדה, כאשר הוצע שמו של הרב לנדא כמועמד למשרת רבנות העיר בפני הרבי ומאן דהו מבאי ביתו העיר כי הוא "מתנגד", הרבי הגיב: "סדיגורה צריכה רב, ור' לייביש הוא רב טוב. כל שאר הדברים אינם נוגעים". הוא החזיק במשרתו זו קרוב ל-35 שנה, עד פטירתו בכ"ב בשבט ה'תר"ס, 22 בינואר 1900.

הוא היה נחשב אחד מגדולי פוסקי ההלכה בזמנו, אך לא נהג להשיב לשאלות הפונים אליו ולכן לא נדפסו שאלות ותשובות שלו. ספרו על שולחן ערוך, חלק יורה דעה, הוא מספרי היסוד בתחום זה, וספר הליקוט המקיף "דרכי תשובה" של הרב צבי הירש שפירא, מצטט את כל פסקיו.

==לקריאה נוספת==
* תולדות רבינו, בראש ספרו "יד יהודה", הלכות תערובות סי' צח-קיא, מהדורה חדשה, ירושלים תשס"ט

==קישורים חיצוניים==
;ספריו
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:ילידי 1823
קטגוריה:נפטרים ב-1900
מואי (הר מצולה)

מואי (Moai) הוא הר מצולה השוכן בדרום מזרח האוקיינוס השקט, מערבית לאי הפסחא.

מואי הוא הר מצולה ברכס סאלס אי גומס (Salas y Gomez Ridge), הקרוי גם רכס סאלה אי גומס (Sala y Gomez Ridge), רכס הרי געש (שרובו תת-ימי), הכולל עשרות הרי מצולה שנוצר על ידי הנקודה החמה של אי הפסחא. הרכס מתחיל בהר המצולה פוקאו ואחריו הר המצולה מואי, שניהם ממערב לאי הפסחא, והוא נמשך לאורך 2,700 קילומטרים מזרחית עד לרכס נסקה. הרכס נוצר כאשר לוח נסקה, לוח טקטוני ימי, עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא. התנועה של לוח נסקה ולוח פרלון, לוח טקטוני היסטורי, מעל לנקודה החמה של אי הפסחא יצרה רכס תת-מימי ארוך, שקצהו המזרחי עובר הפחתה מתחת לפרו. רק באי הפסחא והאיונים סביבו ובאי הקטן סאלס אי גומס בולט רכס סאלס אי גומס מעל פני המים

הר מואי שוכן כ-40 קילומטרים מערבית לאי הפסחא ב-. בסיסו בקרקעית האוקיינוס ופסגתו נמצאת במרחק של כמה מאות מטרים מפני הים. 

הר מואי הוא הר געש צעיר. דוגמיות לבה שנלקחו ממנו תוארכו ללפני 630,000 שנים (בסטייה של 180,000 שנים).

מקור השם במילה בשפת רפה נוי המתארת את הפסלים הגדולים (מואי) באי הפסחא.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרי מצולה
קטגוריה:צ'ילה: הרי געש
לואי פילו

לואי פִּילוֹ (11 בנובמבר 1940 - 16 באפריל 2016) היה שחקן כדורגל ומאמן כדורגל ממוצא לוקסמבורגי.

==ביוגרפיה==
פילו החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת פוֹלָה אֶש מלוקסמבורג. בגיל 20 חתם בסטנדרד לייז' הבלגית, ובמהלך 7 שנותיו במועדון זכה ב-4 אליפויות ו-2 גביעים, וכבש 38 שערים ב-264 משחקים. הוא נחשב לכדורגלן הלוקסמבורגי המצליח בהיסטוריה. לזכותו של פילו 49 הופעות בנבחרת לוקסמבורג, במהלכן כבש 7 שערים.

בשנת 1978 פרש מכדורגל, ומונה למאמן הנבחרת הלאומית של לוקסמבורג. בשנת 1984 מונה למאמן סטנדרד לייז', בה אימן במשך עונה אחת. בשנת 1985 מונה למאמן אטזלה אטלברוק.

בשנת 2003 נבחר לייצג את לוקסמבורג במסגרת כדורגלן היובל של אופ"א, תחרות המציינת 50 שנה לאופ"א.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים לוקסמבורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני רויאל אנטוורפן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לוקסמבורג
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:מאמני כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:מאמני סטנדרד לייז'
קטגוריה:ילידי 1940
קטגוריה:נפטרים ב-2016
מריו מוטץ'

מריו מוטץ (בלוקסמבורגית: Mario Mutsch; נולד ב-3 בספטמבר 1984) הוא כדורגלן עבר לוקסמבורגי ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
מוטץ' התחיל את הקריירה שלו בליגות הנמוכות של בלגיה. בקיץ חתם בקבוצת המילואים של אלמניה אאכן. בקיץ הוא הצטרף לאראו. ב-16 ביולי 2009 חתם במץ מהליגה הצרפתית השנייה. בשנת חתם בסיון ולאחר שנה חתם בסנט גאלן.

ביולי חתם בפרוגרס נידרקורן מליגת העל הלוקסמבורגית.

מוטץ' ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת לוקסמבורג נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. ב-19 בנובמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד שנגמר בתיקו 1-1. לזכותו של מוטץ' 78 הופעות בנבחרת ו-3 שערים. מוטץ' שימש כקפטן הנבחרת והוא שיאן ההופעות בנבחרת עם 102 הופעות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים לוקסמבורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:כדורגלני אראו
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. סיון
קטגוריה:כדורגלני סנט גאלן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לוקסמבורג
קטגוריה:לוקסמבורגים שנולדו ב-1984
פוקאו (הר מצולה)

פוקאו (ספרדית: Pukao) הוא הר מצולה השוכן בדרום מזרח האוקיינוס השקט, מערבית לאי הפסחא.
== גאוגרפיה ==
פוקאו הוא הר המצולה המערבי ביותר ברכס סאלס אי גומס (Salas y Gomez Ridge), הקרוי גם רכס סאלה אי גומס (Sala y Gomez Ridge), רכס הרי געש (שרובו תת-ימי), הכולל עשרות הרי מצולה שנוצר על ידי הנקודה החמה של אי הפסחא. הרכס מתחיל בהר המצולה פוקאו ואחריו הר המצולה מואי, שניהם ממערב לאי הפסחא, והוא נמשך לאורך 2,700 קילומטרים מזרחית עד לרכס נסקה. הרכס נוצר כאשר לוח נסקה, לוח טקטוני ימי, עבר מעל לנקודה החמה של אי הפסחא. התנועה של לוח נסקה ולוח פרלון, לוח טקטוני היסטורי, מעל לנקודה החמה של אי הפסחא יצרה רכס תת-מימי ארוך, שקצהו המזרחי עובר הפחתה מתחת לפרו. רק באי הפסחא והאיונים סביבו ובאי הקטן סאלס אי גומס בולט רכס סאלס אי גומס מעל פני המים

הר פוקאו שוכן ב-, בסיסו בקרקעית האוקיינוס בעומק של 3,965 מטרים, גובהו 2,295 מטרים, ופסגתו נמצאת 1,670 מטרים מתחת לפני הים, או לפי גרסה אחרת במרחק של כמה מאות מטרים מפני הים. זהו הר קטן יחסית, צורתו מעוגלת, כשהיא מעט מאורכת ומדרונותיו חלקים. נפחו מוערך ב-1,260 קילומטרים מעוקבים.

הר פוקאו הוא הר געש צעיר. דוגמיות לבה שנלקחו ממנו תוארכו בעזרת ארגון-ארגון ללפני 230,000 שנים (בסטייה של 80,000 שנים).

מקור השם במילה בשפת רפה נוי המתארת את הפאה הגלילית האדומה מסלע סקוריה שכיסתה את ראשם של חלק מפסלי המואי באי הפסחא.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרי מצולה
קטגוריה:צ'ילה: הרי געש
ניסן אלפרט

הרב ניסן אלפרט{{תמונה להחלפה}}
הרב ניסן ליפא אלפרט (1928 - י"ז באייר ה'תשמ"ו, 25 במאי 1986) היה רב וראש ישיבה אמריקאי, ראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן, ר"מ במתיבתא תפארת ירושלים ורבן של כמה קהילות בארצות הברית. נחשב לתלמידו המובהק של רבי משה פיינשטיין, ועסק בההדרת ספרי ראשונים.

==ביוגרפיה==
נולד בפולנקה שבליטא לגוטא יאכנא יוסלביץ ולרב שבתי אלפרט, רב העיירה, שהיה בן משפחתו של החפץ חיים. אביה של גוטא, הרב ניסן ליפא יוסלביץ היה רבה הקודם של העיירה, ועל שמו נקרא בנם של הזוג אלפרט. ב-1940 היגרו הוריו לארצות הברית, הרב אלפרט האב נסע לארצות הברית כבר ב-1939, אך אשתו וילדיו נשארו בפולין בעת פרוץ מלחמת העולם השנייה. גוטא אלפרט חצתה את הגבול לליטא עם בנה ושלוש בנותיה בדצמבר 1939, היא השיגה את אחת מאשרות המעבר הראשונות שניפק קונסול יפן בקובנה צ'יאונה סוגיהארה, חצתה את רוסיה עם כל ילדיה והגיעה ליפן ומשם לארצות הברית. הם הגיעו לסן פרנסיסקו שם התאחדו עם האב, ומאוחר יותר עשו את דרכם לניו יורק ללואר איסט סייד. ניסן החל את לימודיו במתיבתא תפארת ירושלים, הוא נסמך לרבנות בידי ראש הישיבה הרב משה פיינשטיין, והיה לתלמידו המובהק. הוא גם היה תלמידו ומקורבו של הרב יחיאל מיכל פיינשטיין. הרבנית שימה פיינשטיין הכירה לו את זלדי (זלדה ביילא) שיינברג, בתו של הרב חיים פינחס שיינברג, והם נישאו.

זמן קצר לאחר נישואיו התמנה כר"מ במתיבתא תפארת ירושלים, וכיהן בתפקיד זה עד שהתמנה כר"מ בישיבת רבנו יצחק אלחנן בשנת ה'תשכ"ז. במשך שנותיו בישיבה התקבל מעמדו כפוסק הלכה למעשה, והוא התמנה כאחד מראשי הישיבה, וכראש הכולל להוראה ולדיינות שלה.

במקביל לתפקידיו הפדגוגיים כיהן במשך השנים כרבן של קהילות שונות: 27 שנים כרב קהילת "תפארת בחורים" באיסט סייד של ניו יורק, ובחמש שנותיו האחרונות כרבה של קהילת "אגודת ישראל" בלונג איילנד.

הוא נפטר בגיל 58 ממחלת הסרטן, בי"ז באייר ה'תשמ"ו, 25 במאי 1986. הלווייתו יצאה מישיבת רבנו יצחק אלחנן, ועברה במתיבתא תפארת ירושלים. ארונו הועלה לקבורה בבית הקברות בהר הזיתים.

==חיבוריו==
* בית הבחירה להמאירי, מסכת בבא מציעא (מהדיר)
* חידושי הראב"ד, מסכת בבא מציעא (מלקט ומהדיר)
* לימודי ניסן, על מסכת ביצה

==לקריאה נוספת==
* הגאון ר' ניסן ליפא אלפערט: קוים לדמותו, נדפס בראש ספר קובץ הראב"ד על בבא מציעא חלק א' עם ביאורו לימודי ניסן, ירושלים תשמ"ח

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://yu.edu/riets/about/mission-history/historic-roshei/nisson-lippa-alpert/ הרב הגאון רבי ניסן ליפא אלפרט זצ"ל 1928–1986] באתר ישיבה יוניברסיטי 
* [https://www.yutorah.org/rabbi-nisson-lippa-alpert/ שיעורים מוקלטים שלו] בערוץ התורני "yutorah" של הישיבה
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבה בישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
Shaqtin' a Fool

[[שאקיל אוניל, המנחה את הפינה]]
Shaqtin' a Fool היא פינה שבועית המשודרת בתוכנית Inside the NBA ברשת TNT. הפינה שודרה לראשונה בעונת 12–2011 כששחקן העבר שאקיל אוניל הצטרף לפאנל התוכנית והיא הוכנה בידי מייק גולדפרב. שם הפינה הוא משחק מילים על שמו של שאקיל והביטוי באנגלית "To Act a Fool", לנהוג כשוטה. הפינה מציגה פספוסים ואירועים מצחיקים וביזאריים שקרו במהלך משחקי ליגת ה-NBA בשבוע החולף. אוניל מגיש את הפינה ושאר חברי הפאנל (בדרך כלל קני סמית', צ'ארלס בארקלי וארני ג'ונסון) מספקים תגובות.

הפינה לרוב כוללת שחקני NBA אך למעשה היא לא מוגבלת וכוללת לעיתים גם מאמנים, שופטים, אוהדים, קמעות וכו'. תוכנית רגילה מכילה 5 קטעים כשבכל קטע מהלך מבדר או אוסף של מהלכים. בסוף כל עונה מצולם פרק סיכום עונה בו מוצגים "מהלכי העונה", ומוכרז "שחקן העונה" (Shaqtin' MVP).

[[ג'בייל מגי, זכה ב"פרס" מפעל חיים ופעמיים Shaqtin' MVP]]
מלבד פרקי הסיום, מפעם לפעם משודרים פרקים מיוחדים: פרק "אולסטאר", שמשודר מאז 2013, ומתייחס לאירועים ופספוסים שהתרחשו במהלך אירועי האולסטאר; פרק אמצע העונה, המשודר החל מעונת 2013/14, "The Shaqtin's" (כפארודיה על פרס האוסקר) ובו מחולקים פרסי אמצע העונה. ב-11 בדצמבר 2014 שודר פרק שהורכב מפספוסים ישנים, משנות השמונים, התשעים וכן משנות האלפיים. בנוסף הפרק כלל פספוסים של אוניל עצמו. בכל קטגוריה שודרו חמישה קטעים (20 בסך הכל).

פרס "מצטיין העונה" (Shaqtin' MVP) מוענק כל עונה בפרק הסיכום שנערך לאחר הפלייאוף. בשנתיים הראשונות הצופים נדרשו להצביע למהלך שהכי אהבו, השחקן שביצע את המהלך שזכה למספר הקולות הרב ביותר זכה בפרס. החל מעונת 2013/14 הזוכה הוא השחקן עם הכי הרבה הופעות בפינה במהלך העונה, במקרה של שוויון תערך הצבעה בין הצופים והשחקן שיקבל יותר הצבעות יזכה בפרס.

לאורך התוכניות הרבו להתמקד בסנטר ג'בייל מגי ולהציגו בצורה נלעגת. מגי אף זכה ב"פרס" מפעל חיים ובסיכומי שתי עונות הוכתר כ"שאקטין MVP".

בעונת 2015/16 התמקדה התוכנית בשחקן ג'יימס הארדן כאשר שמה ללעג את חוסר התפקוד שלו בהגנה.

==ראו גם==
*שאקיל אוניל
*NBA TV
*Inside the NBA
*פרס פטל הזהב
*פספוסים

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20150814004604/http://allball.blogs.nba.com/category/shaqtin-a-fool/?ls=iref:nba:gnav פינת Shaqtin' a Fool] באתר NBA.com

קטגוריה:NBA
קטגוריה:שאקיל אוניל
אור (זן קלמנטינות)

אוֹר הוא זן קלמנטינות ישראלי שנוצר במכון וולקני בידי הצוות בראשות דוקטור עליזה ורדי על ידי יצירת מוטציה מכוונת מהזן אורה. מהזן אור פותח הזן אורי. למרות השימוש בשם קלמנטינה בקרב משווקים וצרכנים ישראליים, אור הוא למעשה זן של מנדרינה<ref></ref> ומשווק בחו"ל ככזה<ref></ref>.

פרי הקלמנטינה מזן אור הוא בעל קליפה צהובה, המתקלפת בקלות. מספר הזרעים מועט וטעם הפרי מתוק עם איזון מתאים בין החומציות והמתיקות. לתנובת הזן יש נטייה לסירוגיות. הזן אור נקטף מאוחר יחסית, לכן הוא מגיע לשוקי אירופה בתקופת שיא הביקוש, בחודשים ינואר - אפריל, אחרי שהסתיים שיווק הפרי המיובא מספרד וממרוקו והחקלאי הישראלי מקבל תמורה גבוהה. עבור יצוא לאירופה של הזן אור, ב-2010, קיבלו המגדלים רווח של 7,484 שקלים לדונם לעומת 1,000 שקלים לדונם עבור אשכוליות אדומות והפסד של 100 שקל לדונם עבור תפוזי שמוטי. נתונים אלה עומדים ביסוד הנטיעות המרובות של קלמנטינות מזן אור במקום הדרים פחות משתלמים.

לפי נתוני ענף ההדרים במועצת הצמחים, בשנת 2012 הופנו ליצוא 45,000 טונות קלמנטינות מזן אור, לשוקי אירופה, כולל רוסיה, אך גם 300 טונות ליפן. זן קלמנטינות מרוקאי חדש, אפורר, התחיל להתחרות באירופה בקלמנטינות מזן אור ועלול לנגוס בחלק מהשוק ולהוריד את המחירים.

ב-2014 היצוא של הזן אור היווה 35% מיצוא ההדרים מישראל, 53,000 טונות<ref></ref>. משלוחי קלמנטינות מזן אור, שהגיעו לנמלי מרסיי וג'נובה עוכבו שם בטענה להימצאות מזיקים בפרי. המגדלים בישראל חוששים שמדובר בפעולת תגמול על דחיית משלוחי תפוחי עץ מאותן ארצות בטענה להימצאות מזיקים בפרי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.agri.gov.il/download/files/CatalogHadar_1.pdf קטלוג זני הדרים בישראל - עמוד 55]
* [https://web.archive.org/web/20160303171748/http://www.kibbutz.org.il/itonut/2010/dafyarok/101014_tzmaheem.htm פותחים שנה במועצת הצמחים (ותודה לקלמנטינת האור)]
* 
* [http://www.agri.gov.il/download/files/031EA888.jpg קלמנטינות 'אור' ו'אורי' שוברות שיאי יצוא]
*[https://kenes-media.com/יבול-שיא/חדשות-יבול-שיא/הסינים-גנבו-לנו-את-המנדרינה-אור/ הסינים גנבו לנו את האור], שמעון וילנאי, באתר כנס מדיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדרים
קטגוריה:ישראל: המצאות
אורה (זן קלמנטינות)

אוֹרה הוא זן קלמנטינות ישראלי שנוצר במכלוא הזנים טמפל וקינו על ידי הצוות בראשות דוקטור עליזה ורדי. מאורה פותחו בהמשך הזנים אור ואודם. מהזן אור פותח בהמשך הזן אורי. למרות השימוש בשם קלמנטינה בקרב משווקים וצרכנים ישראליים, אורה הוא למעשה זן של מנדרינה<ref></ref> ומשווק בחו"ל ככזה.<ref></ref>

אורה בורר כזן ב-1978 ונרשם כפטנט ב-1984. מועד הבשלת הפרי בזן זה הוא בחודשים ינואר-פברואר. הזן מתאפיין בפרי עגול בעל קליפה חלקה בצבע צהוב-כתום המתקלפת בקלות. בפרי יש כעשרה זרעונים ורמת החמצון בפרי יורדת לאחר הקטיף, דבר הפוגם בטעמו. הפרי משתמר על העץ זמן רב יחסית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדרים
קטגוריה:ישראל: המצאות
יואל היילפרין (הראשון)

רבי יואל היילפרין (נפטר לפני שנת ה'תפ"א), היה רב ואב"ד (אב בית דין) במספר עיירות.

== ביוגרפיה ==
אביו של רבי יואל היה רבי יצחק אייזיק היילפרין שכיהן כאב"ד ור"מ בטיקטין, בנו של רבי אליעזר ליפמן היילפרין, בנו של רבי משה היילפרין מברסט (מחבר ספר " משה" על פירוש רש"י לתורה), בנו של רבי זבולון אליעזר היילפרין. אמו של רבי יואל (אשת רבי יצחק אייזיק) הייתה אסתר בת רבי הירץ מסטנוב.

בתחילה כיהן רבי יואל כאב"ד ור"מ בלוצק. בשנת ה'תנ"א נתקבל לכהן כאב"ד ור"מ בפינסק. בשנת ה'תנ"ב, כשנתקבל רבי נפתלי כ"ץ מאוסטרוה לכהן כרב ואב"ד בפוזנן, נקרא רבי יואל למלא את מקומו באוסטרוה.

בסוף ימיו נתקבל לאב"ד ור"מ בלבוב, אבל נפטר באוסטרוה בטרם שעלה בידו לעבור לגור בלבוב, ונקבר באוסטרוה.

רבי יואל נמנה בין ראשי "ועד ארבע ארצות" ובין ראשי הוועד של "חמשה ראשי קהילות מדינת ליטא".

שמואל יוסף פין זיהה אותו עם רבי יואל בעל שם, מקובל שפעל בתקופה זו. דברים אלו נדחו על ידי יעקב דוב מנדלבוים.

== צאצאיו ==
חתנו של רבי יואל היה רבי בצלאל כ"ץ שמילא את מקומו כאב"ד באוסטרוה, בנו של רבי נפתלי כ"ץ הנ"ל, ואביו של רבי יצחק אייזיק כ"ץ אב"ד אוסטרוה (סבו של רבי יצחק אייזיק כץ מחבר הספרים "ברית כהונת עולם" ו" כהונה").

== קישורים חיצוניים ==
* 
*
*
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:אוסטרוה: רבנים
קטגוריה:פינסק: רבנים
קטגוריה:לוצק: רבנים
אניטה דסאי

אניטה מזומדאר דֵסאי (Anita Mazumdar Desai; נולדה ב-24 ביוני 1937 במאסורי, הודו הבריטית) היא סופרת הודית ופרופסור למדעי הרוח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). היא זכתה בפרס אקדמיית סאהיטיה של האקדמיה הלאומית ההודית למדעי הרוח בשנת 1978 עבור הרומן שלה Fire on the Mountain. היא זכתה בפרס הגרדיאן הבריטי עבור ספר הילדים The Village by the Sea.

==ראשית דרכה==
דסאי נולדה לאם גרמנייה בשם טוני נימֶה ואיש עסקים בנגלי בילדותה דיברה גרמנית בבית ובנגלית, הינדית, אורדו, ואנגלית. אוריינות למדה דסאי באנגלית, וכך זו הפכה לשפת היצירה הספרותית שלה. היא החלה לכתוב באנגלית בגיל 7, ופרסמה סיפור ראשון בגיל 9.

היא סיימה לימודים תיכוניים בדלהי והשלימה תואר ראשון בספרות אנגלית בשנת 1957 באוניברסיטת דלהי. שנה לאחר מכן נישאה לאשווין דסאי, שהיה מנהל חברת תוכנה ומחבר הספר Between Eternities: Ideas on Life and The Cosmos. לזוג ארבעה ילדים, בהם הסופרת זוכת פרס מאן בוקר קיראן דסאי. כשהילדים היו צעירים, נהגה המשפחה לנפוש בכפר בשם תול (Thul) ליד אליבאג בסופי שבוע, ושם מתרחשת עלילת ספר הילדים של דסאי The Village by the Sea.

==קריירה==
דסאי פרסמה רומן ראשון, Cry The Peacock, בשנת 1963. היא רואה את היצירה Clear Light of Day (1980) כאוטוביוגרפית ביותר שכתבה, שכן היא מתרחשת בתקופה ובמקום שבו התבגרה בעצמה. בשנת 1984 פרסמה את הרומן In Custody, על משורר בשפת אורדו בערוב ימיו - שהיה מועמד לפרס בוקר. בשנת 1993 החלה להורות כתיבה יוצרת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנת 2004 יצא רומן בשם The Zigzag Way, שעלילתו מתרחשת במקסיקו במאה ה-20. בשנת 2011 פרסמה קובץ סיפורים קצרים תחת הכותרת The Artist of Disappearance.

בעבר הרצתה דסאי במכללת מאונט הוליאוק, ברוך קולג', ומכללת סמית'. היא חברה באגודה המלכותית לספרות, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעי הרוח, ובגירטון קולג' באוניברסיטת קיימברידג' (למוסד זה הקדישה את ספרה Baumgartner's Bombay. כמו כן היא מפרסמת רשימות ב-The New York Review of Books.

===יצירתה בתרגום עברי===
בשנת 1999 פרסמה ספר בשם תעניות, תענוגות (יצא בעברית בשנת 2003 בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בתרגום שאול לוין). 

בשנת 2000 פרסמה קובץ סיפורים בשם אבק יהלום (יצא בעברית בשנת 2001 בהוצאת מטר בתרגום זיוה יבין.)

==בקולנוע==
בשנת 1993 עובד ספרה In Custody לתסריט והופק סרט באותו שם, בבימוי איסמעיל מרצ'נט. הסרט זכה במדליית הזהב של נשיא הודו עבור הסרט הטוב ביותר, ומככּבים בו שאשי קאפור, שאבנה אזמי, ואום פורי.

==פרסים==
* פרס על שם ויניפרד הולטבי - על Fire on the Mountain, 1978
* פרס סאהיטיה של האקדמיה הלאומית ההודית למדעי הרוח - על Fire on the Mountain, 1978
* פרס הגרדיאן לספרות ילדים - על The Village by the Sea, 1983
* פרס ניל גאן - 1993
* פרס אלברטו מורביה לספרות - 2000
* מדליית בנסון מטעם האגודה המלכותית לספרות - 2003
* מלגת סאהיטיה - 2007

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות הודיות
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער
קטגוריה:חברות האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלהי
קטגוריה:מהגרות מהודו לארצות הברית
קטגוריה:ילידות 1937
CRIME

CRIME (ראשי תיבות של: Compression Ratio Info-leak Made Easy) היא התקפת סייבר המנצלת פרצת אבטחה בעוגיות מאובטחות הנשלחות בפרוטוקולים HTTPS ו-SPDY, המשתמשים בדחיסת מידע.

בתקיפה זה מנסה התוקף להשיג קובצי עוגייה המכילים מידע של אימות זהות סודיות. בעת ביצוע אחזור תוכנן של עוגיות הזהות הסודיות, באפשרותו של התוקף לבצע חטיפת שיחה על שרת אינטרנט מאובטח ויכולת לבצע התקפות נוספות. 

פרוטוקול TLS 1.2 מצפין נתונים דחוסים מבלי לעכב את הנתונים הלא מוצפנים ובכך יכול התוקף לראות את גודל ההצפנה שנשלחה על ידי דפדפן האינטרנט ובאותו הזמן לגרום לו לשלוח בקשות מרובות אל אתר היעד. בשלב הבא יגלה התוקף את השינוי בגודל המטען הדחוס של הבקשה המכילה את קובץ העוגייה שנשלחה על ידי דפדפן האינטרנט רק אל אתר היעד, כאשר את התוכן ישנה התוקף על פי צרכיו. במידה והגודל מופחת הוא יוכל לגלות אם התוכן שהוזרק תואם למקור ומכיל את התוכן הסודי שחיפש.

התקפה זו יעילה נגד מספר גדול של פרוטוקולים: SPDY (דוחס את כותרת הבקשות), TLS (דוחס רשומות) ו-HTTP (דוחס תגובות).

== דרכי מניעה ==
ניתן למנוע התקפה זו באמצעות מספר דרכים:
* הפסקת השימוש בדחיסת נתונים.
* השבתת דחיסת בקשות SPDY בדפדפן.
* הלקוח יבחר את שיטת הדחיסה הרצויה והשרת יבחר רק שיטת דחיסה שהלקוח הציע, כך שאם הלקוח יציע 'none' (ללא דחיסה), הנתונים לא יידחסו.

החל מספטמבר 2012 החלו חברות שונות ומפתחי אתרים ליישם מדיניות הגנה כנגד דחיסת נתונים בפרוטוקולים SPDY ו-TLS ובגרסאות האחרונות של דפדפני האינטרנט וכמו כן גם שרת האינטרנט nginx (גרסה 1.0.9 ומעלה), OpenSSL (גרסה 1.2.2 ומעלה) לא היו פגיעות להתקפה זו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://cve.mitre.org/cgi-bin/cvename.cgi?name=cve-2012-4929 מידע על התקפת Crime, מספר פגיעות CVE-2012-4929], באתר cve.mitre.org 
* [https://nvd.nist.gov/vuln/detail/CVE-2012-4929 מידע על התקפת Crime, מספר פגיעות CVE-2012-4929], באתר nvd.nist.gov 
* [https://web.archive.org/web/20191216011217/https://social.technet.microsoft.com/Forums/en-US/365368b2-8980-4c76-8d62-4ee1d8243ba2/cve20124929?forum=exchangesvrdeploy מידע על התקפת Crime], באתר Microsoft Social TechNet 
* [https://www.rapid7.com/db/vulnerabilities/google-chrome-cve-2012-4929 מידע על הפגיעות], באתר Rapid7 

קטגוריה:סוגי התקפות קיברנטיות
קטגוריה:תקיפות קריפטוגרפיות
מחוז הבירה (ונצואלה)

מחוז הבירה (בספרדית: Distrito Capital) הוא מחוז פדרלי בוונצואלה, הכולל את שטחי בירת ונצואלה קראקס. המחוז נמצא בצפון ונצואלה, בין המדינות מירנדה וורגאס.

המחוז משתרע על שטח של 433 קילומטרים רבועים, ומתגוררים בו 1,943,901 תושבים (נכון ל-2011).

==היסטוריה==
ב-1864, עם הפיכתה של ונצואלה למדינה פדרלית, נוצר "המחוז הפדרלי של ונצואלה", שכלל את שטחי העיר קראקס ומדינת ורגאס של היום. המחוז פורק ב-1868 והפך לחלק ממדינותיו השכנות, אך ב-1872 הוקם מחדש.

ב-1998 הוחלט להפריד את מדינת ורגאס מהמחוז. בעקבות שינויים חוקתיים ב-1999 המחוז הפך ל"מחוז הבירה". כמו כן הוחלט להעביר את מרבית הסמכויות השלטוניות של המחוז, שתפקד עד אז כעירייה של קראקס, ל"מחוז המטרופוליטני של קראקס", שכולל גם 4 רשויות מקומיות במירנדה.

ב-2009 הושבו חלק מהסמכויות למחוז, אך הוא עדיין אחראי לעיר קראקס בלבד בעוד האחריות על המטרופולין של קראקס נמצאת בידי המחוז המטרופוליטני.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ונצואלה: חלוקה מנהלית
דאגלס אלכסנדר

דאגלס גרבן אלכסנדר (באנגלית: Douglas Garven Alexander; נולד ב-26 באוקטובר 1967) הוא פוליטיקאי בריטי מטעם מפלגת הלייבור, שכיהן כחבר בבית הנבחרים הבריטי מאז נובמבר 1997 ועד מאי 2015. כיהן כנציג המחוז דרום פייזלי בשנים 1997–2005, ומחוז פייזלי ודרום רנפרושייר בשנים 2005–2015. הוא שימש כמועמד לשר החוץ של בריטניה בממשלת הצללים של אד מיליבנד מאז שנת 2011 ועד הבחירות ב-2015.

בבחירות הכלליות שנערכו בממלכה המאוחדת ב-2015 נכשל אלכסנדר בבחירה מחודשת במחוז בחירתו, ונוצח על ידי מארי בלאק מהמפלגה הלאומית הסקוטית, בשל גל רחב היקף בסקוטלנד אשר העביר את רוב מושבי מפלגת הלייבור לידי המפלגה הלאומית הסקוטית, הדוגלת בבדלנות ובהיפרדותה של סקוטלנד מהממלכה המאוחדת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1997–2001)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2001–2005)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2005–2010)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2010–2015)
קטגוריה:חברי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:צ'נסלורים של דוכסות לנקסטר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1967