OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
טחול

הטחול הוא איבר פנימי רך בצבע סגול־אדום, שגודלו כגודל אגרוף. משקלו 150–200 גרם (גדול יותר בזכרים). הוא שוכן בחלקו העליון השמאלי של חלל הבטן, לצד הקיבה ומאחורי הצלעות התחתונות. הטחול מהווה חלק ממערכת הלימפה.

==מבנה הטחול==

הטחול מורכב משני סוגי רקמה:
*מוך לבן: רקמה הדומה לרקמת לימפה רגילה, בנוי מלימפוציטים שמקיפים עורק ומונוציטים (מקרופאג'ים).
*מוך אדום: רקמה ספוגית מלאת דם וורידים גדולים בה מתרחש פירוק תאי הדם האדומים. מכיל venous sinuses ובהיקפו יש הרבה מאוד קישריות לימפטיות.

==מחזור הדם בטחול==

עורק הטחול (A. Lienalis) מביא את הדם לשער הטחול, ושם הוא מסתעף לענפים קטנים החודרים עם הכפסיסים לעומק עמוק, שבו הם מוקפים על ידי קשרי לימפה. כל קשריר לימפה מוחדר ומוזן על ידי ענף עורקי קטן. הדם היוצא מן הקשריר בנימיות, נשפך למערכת הסינוסואידית-ורידית.

==תפקידי הטחול==

בעובר, הטחול מייצר תאי דם לבנים. אולם, תהליך זה נפסק לקראת הטרימסטר השלישי להריון, ואצל האדם הבוגר עיקר ייצור תאי הדם הלבנים נעשה במח העצם.

הטחול הוא איבר המשויך למערכת הלימפטית. בתור שכזה, יש לטחול תפקיד חשוב כמקום מפגש בין תאי הדם הלבנים השונים (לימפוציטים ומקרופאג'ים). קרבה פיזית זו מאפשרת אינטראקציה והעברת מידע בין התאים, התורמת הן לתגובה במערכת החיסון הנרכשת (בין היתר יצירת נוגדנים) והן לתגובה במערכת החיסון המולדת כמו פירוק חיידקים.

למקרופאג'ים השוכנים בטחול תפקיד גם בפירוק תאי דם אדומים פגומים או מתים ומחזור הברזל המצוי בהם, ובפירוק טסיות הדם. שתי פעולות אלה מבוצעות גם על ידי הכבד.

==מחלות הטחול==
בטחול יכולות להתפתח מחלות שונות כגון זיהומים, שאתות וכו'. המחלות הללו יכולות להיות מחלות בפני עצמן, או סימפטום של מחלה. טחול מוגדל היה תוצאה ידועה של מחלת המלריה. כמו כן, הטחול עלול להתפוצץ כתוצאה ממאמץ יתר, בעיקר כאשר הגוף חולה במחלת הנשיקה או במחלות אוטואימוניות, ואז יש להוציאו בניתוח. גם בעת העתיקה היה נהוג לנתח ספורטאים ולוחמים ולהוציא את הטחול, כדי שלא יתפוצץ ממאמץ יתר.

ילדים קטנים חסרי טחול רגישים מאוד לזיהומים על ידי חיידקים. לעומת זאת, אצל מבוגרים חסרי טחול לא נמצאה עלייה ברגישות לגבי זיהומים אך לעיתים חוסר טחול יכול לגרום לסיבוכים אחרים.

==ראו גם==
*ספלנקטומיה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכת הלימפה
קטגוריה:מערכת הדם
קטגוריה:איברים בגוף האדם
אפעה מגוון

אפעה מגוון (שם מדעי: Echis coloratus) הוא מין של נחש ארסי מסוג אפעה, הנפוץ בישראל, מצרים ובמזרח התיכון. הוא בין שני המינים היחידים של האפעה שהיו ידועים עד סוף שנות ה-70 של המאה ה-20, והוא נמנה בין תשעת הנחשים הארסיים בישראל.

==תיאור==

אורכו של האפעה המגוון נע בין כ-20 ס"מ לצעיר שזה-עתה בקע מהביצה ועד ל- לבוגר. בכך הוא בין מיני האפעה היותר ארוכים, למרות שיש ארוכים ממנו עד 85–87 סנטימטרים. משקלו המרבי הוא כ-180 גרם. צבעו הכללי אפור, אדום, צהוב או חום, עם כתמים בהירים בעלי הילה כהה. לעיתים ישנם פרטים בעלי גוון כחלחל-אפור. סימן ההיכר של המין הוא הלשון הוורודה וצבעיו המגוונים.

האפעה המגוון אינו חופר ומשתמש בנקיקים, באבנים, בסלעים, ובמחילות מוכנות מעדיף לארוב לטרף באזורים קרובים למים אך לא בהכרח<ref></ref>. הנקבה מטילה 6 עד 10 ביצים בעלות קליפה גמישה במספר נקיקים או מחילות. הנחשים הצעירים בוקעים אחרי 50 יום. גודל הביצים 36 על 21 מילימטר והמשקל הממוצע 9 גרם. הנקבה מדביקה אותן לאבנים בנקיקים בהם היא מטילה. הצעירים מגיעים לבגרות לאחר 4 שנים. אורך החיים של האפעה כעשר שנים.

== תפוצה ==
האפעה המגוון מצוי בירדן, ישראל, עומאן, ערב הסעודית, מצרים (סיני וממזרח לנילוס), ובתימן באזורים סלעיים עד לגובה של 1,500 מטרים מעל גובה פני הים. בישראל מצוי האפעה באזורי מצוקים בנגב, בבקעת הירדן, במדבר יהודה, ובגלבוע. התפוצה של האפעה במערב הנגב מתרחבת. האפעה בהרי הנגב ובגלבוע הוא חום-אדמדם בעל כתמים בהירים ונראה שהצבעים מותאמים לצבע הקרקע.

==שימושים רפואיים בימי הביניים==
בימי הביניים השימוש באפעה מגוון לצורכי ריפוי היה ידוע ומקובל. חוקרים ועולי רגל רבים התייחסו בספריהם לתיאורי לכידתו והכנתו לצורך זה. בשרו שימש בעיקר להכנת ה"תריאק" – תרופה לטיפול בהרעלות, בנכישות ובעקיצות, וכן לריפוי מחלות שונות<ref></ref>.

בשנים האחרונות ישנם מחקרים המלמדים שארסו של האפעה גורם להרג תאים סרטניים במעי הגס<ref></ref>.

== לקריאה נוספת ==
* הבריטניקה החדשה לנוער, הוצאת ידיעות אחרונות - ספרי חמד וכתר הוצאה לאור. כרך 2 עמוד 173.
* נחשים ארסיים וארסי נחשים, אלעזר כוכבא, הוצאת טבע הדברים ואוניברסיטת ת"א. עמ' 25, 35, 53, 63-65, 102, 104, 115-117, 120, 131, 136, 151, 159.
* זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת הארץ, הוצאת עם עובד, 1986 עמוד267.
* עזריה אלון, החי והצומח של ארץ ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע, 1984. כרך 5 זוחלים, עמוד 152. 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=1045&kwd=1331 אפעה] - ד"ר נח רוטרי
* מידע וסרטון באתר עמותת [http://www.wildisrael.com/?q=content/אפעה-מגוון-30072015 מן השדה]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1878
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:ארץ ישראל: נחשים ארסיים
קטגוריה:צפעונים
קטגוריה:תימן: זוחלים
קטגוריה:מצרים: זוחלים
חומצת שתן

חומצת שתן (בלועזית: חומצה אוּרית; באנגלית: Uric Acid) היא תרכובת אורגנית של פחמן, חנקן, חמצן ומימן. נוסחתה: C<sub>5</sub>H<sub>4</sub>N<sub>4</sub>O<sub>3</sub>.

חומצת שתן היא פורין, והיא קרובה מאוד במבנה לגואנין, לאדנין ולקפאין. זהו תוצר סופי משני של תהליך פירוק ה-DNA. החומצה מופרשת בכמויות קטנות דרך השתן. אצל בעלי חיים, בייחוד אצל עופות, החומצה היא תוצר יותר משמעותי של תהליכים אלו ולכן הם מפרישים אותה בצואה. ריכוז החנקן הגבוה שבה הוא אחד הגורמים לכך שצואת עופות הים, גואנו, היא חומר דישון מבוקש.

==עודף חומצת שתן בדם בבני אדם==
בני אדם רבים סובלים מעודף חומצת שתן בדם או היפריוריסמיה. במצב זה - רמת חומצת השתן בדם גבוהה מרמת חומצת השתן הנפלטת מן הגוף. עודף זה גורם אצל בני אדם להופעת מחלת השיגדון (גאוט). במחלה זו מצטברים העודפים של חומצת השתן בפרקים או בכליות תוך שהם יוצרים לאורך זמן דלקת מפרקים ואבנים בכליות.

עודף חומצת שתן בדם נוצר עקב אכילת מזונות עתירי פורינים כגון כבד, אנשובי, מקרל, אפונה ובירה. כמו כן החומרים קפאין, ניקוטין, אלכוהול ואספירין נוטים להעלות את רמת חומצת השתן בדם. על אף הקשר של עודף חומצת שתן לקפאין, נראה שצריכה מתונה של קפה יכולה להוריד את הסיכון לשיגדון.<ref></ref>

מחקר שנערך באוניברסיטת ג'ונס הופקינס מצא כי לקיחת כדורי ויטמין סי מסייעת בהורדת רמת חומצת השתן בדם. כמו כן, רופאים ממליצים על שינוי הדיאטה לדיאטה נמוכת פורינים, שתייה מרובה של מים ואף שתית תמיסת סודה לאפיה למנוע את התגבשות חומצת השתן בפרקים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חומצות
קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
קטגוריה:חנקן: תרכובות
קטגוריה:חמצן: תרכובות
אור החיים

אור החיים הוא ספרו המפורסם של פרשן המקרא רבי חיים בן עטר משנת 1741, משמש כאחד מכינוייו, ועל שמו נקראים מספר מקומות ומוסדות. ספר מפורסם אחר בשם זה נכתב למעלה מ-200 שנים לפני כן על ידי הרב יוסף יעבץ. כמו כן נכתב לקסיקון רבני בשם זה על ידי חיים מיכל, שיצא בשנת 1891.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פירושון ספרים
מלנכוליה

מלנכוליה (באנגלית: Melancholia או Melancholy) היא אחד המאפיינים של דיכאון קליני ודיסתימיה. יש המגדירים אותה כהפרעת מצב רוח של דיכאון לא-ספציפי, בפני עצמה. תקופת הדיכאון היא מעל לשנתיים, והתפקוד השוטף של האדם נפגע באופן חמור.

מלנכוליה מופיעה אצל חולים הסובלים מדיכאון קליני, אבל לא אצל כל חולה הסובל מדיכאון קליני תופיע מלנכוליה. "נראה לי שהחיים שלי הם רחוקים מעצמי" הוא תיאור מייצג של אדם הסובל ממלנכוליה. בשפה היומיומית משתמשים לעיתים במילה "מלנכוליה" כמילה נרדפת ל"עצבות".

==היסטוריה==
השם מלנכוליה מקורו ביוונית (μελας, melas "שחור", χολη, kholé "מרה").

מלנכוליה הוגדרה כמחלה כבר במאה ה-5 לפנה"ס בכתבי היפוקרטס, ותוארה כ"חוסר תיאבון, דכדוך, נדודי שינה, עצבנות, חוסר מנוחה", ובנוסף נאמר ש"אבל או פחד ממושכים מעוררים מלנכוליה".

תאוריית ארבע הליחות באה להסביר את מקורן של המחלות ומאפייני קווי אישיות. עודף של מרה שחורה נחשב כגורם למצב רוח מלנכולי. 

בתקופת הרנסאנס ובתקופת הרומנטיקה, נחשבה מלנכוליה כניסיון המעשיר את הנפש, והמחלה נתפסה כמתנה מבורכת, והיו אף כאלו שייחסו לעצמם את המחלה מבלי לחלות בה.

לדוגמה, ז'וזף-לואי לגראנז' סבל מהתקפות של מלנכוליה.

==המצב כיום==
בדיכאון קליני מלנכוליה חשובה להגדרת ואבחנת הפרעות נפשיות, אף על פי כן הגדרת מלנכוליה ב-DSM III ו-DSM III-R שקדמו ל-DSM IV עדיין לא כללו פרמטרים נוירו-אנטומיים, תורשתיים ותגובה לטיפול. כיום המגבלות בשימוש בהגדרת מלנכוליה עדיין ניכרות ועל כן מפריעות לקביעת אבחנה מדויקת.

==תסמינים==
*מצב רוח דיכאוני, גם ללא סיבה ברורה.
*אי-יכולת ליהנות מפעולות יום-יומיות, כמו מאכילה, מקשר חברתי ומקשר מיני.
*דיכאון עמוק יותר בשעות הבוקר.
*הקדמת היקיצה בשעתיים לפחות, בעקבות דיכאון.
*הפרעה פסיכומוטורית המתבטאת בתנועות ותגובות איטיות מאוד, היעדר הבעת פנים וקושי להתרכז. ההפרעה יכולה להתבטא גם באי-שקט.
*שינויים בתיאבון, כמו אכילת יתר או חוסר תיאבון.
*רגש אשמה.

==טיפול==
הטיפול הוא אנטי-דיכאוני. התרופות שייכות לקבוצת עיכוב ניצול מחדש של סרוטונין (SSRI), תרופות ממשפחת הטריציקליות או נזעי חשמל.

במחקרים חדשים הופיעו סימנים של מלנכוליה אצל חלק מהחולים הדיכאוניים שטופלו בתרופות מקבוצת SSRI. כאשר ניתן טיפול בנזעי חשמל או בנורטריפטילין, התגובה הייתה חיובית, דבר המצביע על הצורך להימנע ממתן תרופות מקבוצת SSRI לחולים דיכאוניים עם מלנכוליה.

==ראו גם==
* דיסתימיה
* דיכאון קליני
* עצבות

==לקריאה נוספת==
* זיגמונד פרויד, אבל ומלנכוליה, הוצאת רסלינג, 2002

==קישורים חיצוניים==

* מנשה כהן, [http://www.hebpsy.net/articles.asp?id=2452 בעקבות המלנכוליה], באתר פסיכולוגיה עברית, 30 באפריל 2010
* 
* 

קטגוריה:הפרעות אפקטיביות
קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות
סלע אנדרומדה

אנדרומדה נכבלת לסלע - ציור של [[תיאודור שסריו (Chasseriau Theodore) משנת 1840]]
סלע אנדרומדה
סלע אנדרומדה או סלעו של נוח הוא סלע הבולט מן הים מול חוף יפו.

מקור השם סלע אנדרומדה במיתולוגיה יוונית, בה מסופר כי אנדרומדה הייתה נסיכה אתיופית שאמה, קסיופאה, בתו של איאולוס אל הרוחות, נישאה למייסד העיר קיפיאוס. משהתגאתה אמה ביופייה הרב של בתה, עוררה את כעסו של פוסידון אל הים, שסבר כי בנותיו נאות מאנדרומדה. הוא עורר גלים שאיימו להרוס את העיר, ועל מנת לפייסו, נכבלה אנדרומדה אל סלע לחוף הים, וניתנה כקורבן למפלצת הים. הגיבור פרסאוס התיר אותה מכבליה, והרג את מפלצת הים שרצתה לטרוף את אנדרומדה באמצעות ראשה של המדוזה, שכל מי שראה אותו הפך לאבן.

זאב וילנאי בספרו "אגדות ארץ ישראל" מתאר אגדה זו בגרסה אחרת, לפיה בים מול חופי העיר יפו חי דג נורא שהטביע אוניות וקטל מלחים רבים, וחמתו שככה רק אם הקריבו לו מדי שנה את היפה שבבנות יפו. באחת השנים נבחרה אנדרומדה כקורבן השנתי, ונקשרה בכבלי ברזל לסלע על החוף. כשהתקרב הדג לבלוע אותה, הופיע אהובה פרסאוס, רכוב על סוס מכונף, הרג את הדג בקלשון והציל את אנדרומדה.

פליניוס הזקן, בן המאה ה-1 לפנה"ס מספר על צלע של הדג, קיטוס שמו, שאורכה 40 רגל והובאה לרומא ועל העיר יפו: "ולפניה נמצא סלע ועליו מראים סימנים שנעשו על ידי שלשלאות שבהן הייתה אנדרומדה כבולה אליו. ביפו רווח הפולחן לאלילה האגדתית הנקראת קיטוס."

גם יוסף בן מתתיהו כתב כי ביפו סלעים בולטים מהים ועליהם נראו שרידי כבליה של אנדרומדה.

אגדה קדומה מציינת כי יפת בן נח בנה את העיר יפו עוד לפני המבול, ושקברו של נח מצוי תחת הסלע שבתוך הים של יפו. וכך כותב פרופ' נחום סלושץ: 

==ראו גם==
* לורליי
* חילוץ האוניה אלכסיה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.collect.co.il/content.aspx?id=182 על סלע אנדרומדה] באתר קולקט
* 
* [http://www.oldjaffa.co.il/?CategoryID=231&ArticleID=65&SearchParam=%D7%A1%D7%9C%D7%A2+%D7%90%D7%A0%D7%93%D7%A8%D7%95%D7%9E%D7%93%D7%94 סלע אנדרומדה באתר החברה לפיתוח יפו העתיקה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפו
קטגוריה:ישראל: איים
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:תל אביב-יפו: גאוגרפיה
דיוויזיית שרלמאן

דיוויזיית שרלמאן או רגימנט שרלמאן הם שמות קיבוציים ליחידות של מתנדבים צרפתיים בוורמאכט ובוואפן אס אס בתקופת מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
דיוויזיית שרלמאן לא הייתה יחידה צבאית בודדת ומוגדרת, אלא אוסף של קבוצות משתפי פעולה צרפתיים ומתנדבים (למרות שמהות ה"התנדבות" שנויה במחלוקת). היחידה הראשונה הייתה Légion des Volontaires Français (לגיון המתנדבים הצרפתיים או LVF) שהורכב בעיקרו מאנשי ימין צרפתיים ומחיילים שנפלו בשבי במערכה על צרפת והעדיפו להילחם למען גרמניה על עבודת כפייה בגרמניה. היחידה השתתפה בקרב מוסקבה בנובמבר 1941 אך מפקדה, קולונל רוז'ה בלון, הועבר מתפקידו וב-1942 היא נשלחה למשימות אנטי-פרטיזניות בבלארוס.

למשך תקופה קצרה של 6 חודשים צורפה אליהם גם יחידת ה-La Légion Tricolore (הלגיון משולש הצבעים) אך זו נבלעה עד מהרה ב-LVF.

היחידה המשיכה למלא משימות שונות בחזית המזרחית, שלא תחת פיקוד צרפתי עד יוני 1943, אז קיבל קולונל אדגר פואו את הפיקוד עליה. היא נלחמה באוקראינה כנגד ההתקדמות הסובייטית ב-1944.

במשך תקופה זו, החל מיולי 1943, יזמה ממשלת וישי גיוס חדש. 3,000 מועמדים באו מקרב המיליציות של משתפי הפעולה ומקרב הסטודנטים באוניברסיטאות. היחידה החדשה שנקראה Sturmbrigade נשלחה לגליציה להילחם כנגד הסובייטים וסבלה אבדות כבדות שלאחריהן מוזגו הנותרים בה עם ה-LVF. בסוף 1943 צורפו כל המתנדבים הצרפתיים ששרדו ל Waffen-SS Französische SS-Freiwilligen-Grenadier-Regiment (רגימנט הגרנדירים של האס אס, המתנדבים הצרפתיים של הוואפן אס אס).

ב-1 בספטמבר 1944 נקראה יחידת הוואפן אס אס רשמית בשם "שרלמאן" (Waffen-Grenadier-Brigade der SS Charlemagne) - על שם קרל הגדול, הנערץ אצל גרמנים וצרפתים כאחד. היחידה קלטה משתפי פעולה צרפתיים שנמלטו מפני התקדמות בעלות הברית, צרפתים מבריגדת הורסט ווסל ועובדים מ-Organisation Todt (יחידת בוני הביצורים של הרייך שהעסיקה כמיליון וחצי עובדי כפייה) וגם אנשי מיליציה של משטר וישי. ישנם מקורות הטוענים כי דיוויזיית שרלמאן כללה גם מתנדבים משווייץ וממושבות צרפת מעבר לים.

גנרל האס אס גוסטב קרוגנברג נטל את הפיקוד למעשה, בעוד אדגר פואו הפך לסגנו הצרפתי.

ב-2 בפברואר 1945 היחידה שודרגה רשמית למעמד דיוויזיה וניתן לה השם 33rd Waffen-Grenadier Division der SS Charlemagne (הדיוויזיה הממונעת ה-33 של הוואפן אס אס "שרלמאן") אך הייתה מאוישת מתחת לתקן עם 7,340 חיילים בלבד. היא נשלחה לפומרניה להילחם כנגד הכוחות המתקדמים של הצבא האדום.

ב-25 בפברואר הותקפה הדיוויזיה על ידי כוחות סובייטיים מהחזית הביילורוסית הראשונה, פוצלה לשלושה חלקים וספגה אבדות כבדות מאוד. שרידי הדיוויזיה פונו מחוף הים הבלטי לדנמרק להתארגנות מחדש.

בתחילת אפריל שחרר קורגנברג, שפיקד על 1,100 איש בלבד שנותרו מהדיוויזיה, את כל מי שלא רצה להמשיך להילחם למען גרמניה הנאצית. 700 איש נותרו עמו, אך 400 מהם החליטו לא לקחת חלק פעיל בלחימה ולעסוק בביצורים ובעבודות בנייה בלבד.

ב-24–25 באפריל נשלחה יתרת היחידה לברלין והושמה תחת פיקודו של אס אס שטנדרטנפיהרר וולטר צימרמן. 330 איש אכן הגיעו לברלין לפני תחילת המתקפה הסובייטית הסופית על העיר, ונלחמו עד לכניעה הסופית ב-2 במאי. בסיום המלחמה נותרו רק 30 בחיים ורובם נלקחו שבויים על ידי הצבא האדום. חלק הצליחו להימלט לצרפת, ומאלה, רובם הוצאו להורג ללא משפט. אחרים נשפטו למאסר ממושך.

== ראו גם ==
* החיל הבריטי החופשי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יחידות מתנדבים זרות בוורמאכט
קטגוריה:צרפת של וישי
מנהרת רוח

מנהרת רוח
מנהרת רוח היא כלי לניסוי המשמש במחקר אווירודינמי, המאפשר דימוי של גוף בטיסה באמצעות דגם סביבו זורם אוויר. המנהרה, על פי רוב, היא כלי צינורי בעל קוטר משתנה שבקצהו האחד מוזרם אוויר בתנאים שונים (מהירות, לחץ, טמפרטורה) ובקצהו השני האוויר נשאב כדי להוציאו מכלי הניסוי. מלבד ניסויים מעבדתיים, מנהרות רוח משמשות גם לדימוי תנאי מזג אוויר שונים עבור פעלולי קולנוע.

==בחינת מבנה==
מנהרת רוח משמשת לבדיקת תפקודם של מערכות כגון מטוסים, טילים ומכוניות כאשר זורם על פניהם אוויר. מנהרת הרוח מדמה סביבת אוויר במהירויות שונות (תת-קולית, עבר-קולית, על-קולית, היפר-קולית) ובלחצים שונים וטמפרטורות שונות. הכלים או חלק מבנה ספציפי שרוצים לבדוק באותו ניסוי כמו כנף, הגה גובה, הגה כיוון או להב של מסוק מוצב במרכז המנהרה ועליו חיישנים. במהלך הניסוי מזיזים את הכלי בצירים שונים (גלגול, עלרוד וסבסוב) כדי לבדוק את תגובתו לזרימת האוויר בתוך מנהרת הרוח.

==תעופת חיות במנהרת רוח==
מנהרת רוח יכולה לשמש גם לבחינה מעבדתית של תעופת עופות, עטלפים וחרקים. בחינה זו מאפשרת ללמוד על התנועות המאפשרות לחיות לעוף ועל גורמים שונים המניעים חיות לעוף. למשל, מדען יכול להסיק על יעילותו של חומר ריח המושך חרקים על פי המוטיבציה שלהם להמשיך ולעוף לקראתו במנהרת רוח. חומר שמדגם החרקים שבמעבדה עף לקראתו במשך חצי שעה בממוצע, הוא חומר יעיל יותר מאשר חומר אחר שמדגם החרקים עף לקראתו רק רבע שעה בממוצע.

==שימושים אחרים==
* דגם אדריכלי של גורד שחקים והבניינים שסביבו מוכנס למנהרת רוח כדי לבדוק האם גורד השחקים המתוכנן יגביר את הרוחות הנושבות בסביבתו ויהפוך, למשל, את ההליכה על המדרכות שבסביבתו למסוכנת. שימוש במנהרות רוח לבדיקות אלה מאפשר את שיפור תכנון גורדי השחקים.
* ניסויים באידוי, למשל מחקר על הקשר בין צורות עלים שונות לבין כמות המים המתאדה מהם בהשפעת הרוח.
* מנהרת רוח אנכית המשמשת למטרת ספורט אתגרי ותיירות.

== בישראל ==
מערך מנהרות רוח נוסד בטכניון בשנות ה-60 של המאה ה-20 ל ידי קבוצה בהובלת מיכאל פורה. המערך הקים עתה(2024) הוא בפקולטה להנדסה אווירונאוטית וחלל, והוא כולל ארבע מנהרות או נקבות רוח: שתיים בתחום הלא-דחיס (מפר מאך נמוך מ-0.3), אחת בתחום מספרי מאך בין 0.35 ו-1.1 ואחת בתחום העל קולי, בין 1.6 מאך ל-3.5 מאך. <ref></ref>

== ראו גם ==
* מנהרת רוח אנכית

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/sites/default/files/files/Cave_of_the_Winds_pdf.pdf The Remarkable History of the Langley Full-Scale Wind Tunnel]
* 

== הערות שוליים ==
קטגוריה:הידרודינמיקה
קטגוריה:דגמים

הערות שוליים</references>
משגר לוויינים וחלליות

השיגור של [[אפולו 15 בעזרת המשגר סטורן 5]]
משגר לוויינים וחלליות (מַרְקִיעַ) הוא טיל שמשמש לשיגור לוויינים או חלליות לחלל. בקצהו העליון של המשגר נמצאת חופת המטען שצורתה חרוט, ובתוכה המטען המשוגר לחלל. המטען הוא לוויינים, גשושיות או מכשירים אחרים, או אסטרונאוטים למשימה בחלל. השיגור מתבצע מכן שיגור.

בדרך כלל, המשגר הוא טיל רב-שלבי המאפשר להגיע למהירויות גבוהות. השלבים שסיימו את פעולתם מתנתקים מהמשגר ונופלים. כאשר מדובר בלוויין, השלב האחרון של המשגר נועד להעלות את הלוויין עד למסלול שתוכנן לו ובמהירות שתוכננה לו, ואז לשנות זווית לכיוון אופקי כלפי כדור הארץ. לאחר זאת גם השלב האחרון מתנתק ומתרחק מהלוויין כדי לא להתנגש בו, והלוויין ממשיך לחוג בעצמו.

ישראל נמנית עם המדינות המעטות שלהן יש יכולת שיגור לוויינים, באמצעות משגר לוויינים בשם שביט. משגר זה משמש לשיגורם של לוויינים צבאיים למסלול נמוך. לווייני תצפית אזרחיים שיוצרו בישראל שוגרו עד כה בידי רוסיה.

אף ששיגור לוויינים לחלל מתבצע משנת 1957, עדיין נכשלים מעת לעת שיגורים של לוויינים וחלליות. כישלונות אחדים:
* הפעלתו הראשונה של משגר הלוויינים אריאן 5, ב-4 ביוני 1996, הסתיימה בהשמדה עצמית 40 שניות לאחר שהחלה, כתוצאה מבאג בתוכנת הניווט של המשגר.
* מתוך עשרה שיגורים של לוויינים ישראליים מסדרת "אופק" נכשלו שני שיגורים.

==משגרים ידועים==
* המשגר סויוז הוא מנוע רב-שלבי בעל מנוע דלק נוזלי, אשר שימש את ברית המועצות בתוכנית סויוז ועדיין משמש לשיגור חלליות מטען "פרוגרס" לתחנת החלל הבינלאומית ולשיגורים מסחריים של חברת "סטארסם". משגר סויוז הוצג בשנת 1966 כפיתוח של משגר הווסטוק, שפותח מהטיל הבליסטי הביניבשתי R-7. סויוז נחשב למשגר המוצלח ביותר עד כה. דגמים שונים של המשגר סויוז שוגרו למעלה מ-850 פעם לחלל, יותר מכל משגר אחר. אף על פי שתכנונו הנחשב מיושן כיום הוא הצטיין באמינות גבוהה ביותר, ובמחיר זול עד כניסתם של משגרי הפאלקון 9 לשימוש פעיל.
* המשגר סטורן 5 הוא משגר רב שלבי בעל מנוע דלק נוזלי ממשפחת משגרי סטורן, אשר שימש את נאס"א בתוכנית אפולו וסקיילאב. זהו הדגם הגדול ביותר שיוצר במשפחת משגרי סטורן והגדול ביותר שיוצר אי פעם. למשגר שלושה שלבים. השלב הראשון, הונע על ידי חמישה מנועי F-1 בעלי דחף של 700 טון כל אחד אשר פועלים על דלק מסוג RP-1. השלב השני, הונע על ידי חמישה מנועי J-2 בעלי דחף של 102 טון כל אחד למשך 500 שניות והפועלים על מימן נוזלי. השלב השלישי והאחרון, הונע על ידי מנוע J-2 בודד שהורכב על תושבת המאפשרת ניהוג. סטורן 5 הוא המשגר היחיד אי פעם שלא נכשל בעת שיגור. נאס"א שיגרה 13 טילי סטורן 5 בין השנים 1967 ו-1973.
* המשגר פאלקון כבד הוא משגר מתוצרת החברה הפרטית SpaceX שמצטיין כיום (2021) בשלושה מאפיינים: הוא המשגר החזק ביותר, הזול ביותר במחיר לק"ג מטען, וניתן לשימוש חוזר. פאלקון כבד מורכב מפאלקון 9 אליו צמודים שני מאיצים שזהים לשלב הראשון של פאלקון 9. כל השלבים ניתנים לשימוש חוזר לאחר השמשה קצרה וזולה יחסית, וכך מושג המחיר הנמוך לק"ג מטען.

==ראו גם==
* טיל
* רקטה
* רקטת האצה

==קישורים חיצוניים==

* פרופ' מוטי בן ארי, [https://web.archive.org/web/20070312031804/http://cse.proj.ac.il/hebetim/10/bug_moti.htm ה"באג" שחיסל משגר], בירחון "הבטים בהוראת מדעי המחשב" (גיליון יולי 1998 עמודים 20–22) בהוצאת משרד החינוך ומטה המרכז להוראת המדעים.
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מנועים רקטיים
דוד טוביהו

דוד טוביהו (20 בנובמבר 1898 – 1975), היה ראש העירייה הראשון של באר שבע אחרי הקמת מדינת ישראל.

== קורות חייו ==
נולד ליוסף טאובה בעיירה ז'ולקיב שבגליציה המזרחית, אז חלק מהקיסרות האוסטרו-הונגרית.
בשנת 1917 החל בלימודי משפטים ומדע המדינה באוניברסיטת למברג ועלה לארץ ישראל ב-1920. בתחילה עסק בבניין וסלילת כבישים בגליל.

על פי בקשתו של דוד בן-גוריון הגיע בסוף 1948 לבאר שבע ועמד בראש המועצה הממונה, כמו כן שימש כמנהל "סולל בונה" בדרום הארץ. בפברואר 1950 נתמנה טוביהו לראשות עיריית באר שבע. תרומותיו הגדולות לפיתוחה של העיר כללו הקמת תשתיות של מים וחשמל, בניית שיכונים, וסלילת כבישים. טוביהו הקדיש חלק ניכר מזמנו ותשומת לבו לילדי העיר ולחינוכם, ויזם את בנייתם של בתי-ספר רבים בבאר שבע.

במהלך כהונתו יצא בשנת 1958 בשליחות ההסתדרות לארצות הברית. עם פרישתו מראשות העירייה בשנת 1961 הקדיש טוביהו את עיקר מרצו להקמת "המכון להשכלה גבוהה בנגב", שהפך לימים לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כמו כן שימש כחבר מועצת המנהלים וסגן יו"ר של חברת החשמל ומשנת 1964 שימש כראש מינהל מקרקעי ישראל במחוז תל אביב. בשנת 1971 זכה להניח את אבן הפינה לקמפוס החדש של האוניברסיטה בבאר שבע.

טוביהו נשא לאישה את לאה בת ראובן רוטברט ולשניים נולדו שני ילדים - רינה ודן.
דוד טוביהו נפטר בעיר מגוריו באר שבע, ונקבר במושב ירקונה.

=== הוקרה והנצחה ===
בשנת 1964 זכה לאזרחות כבוד של העיר באר שבע וב-1973 הוענק לו התואר "עמית כבוד" מטעם אוניברסיטת באר שבע.
על שמו תיכון מקיף בעיר וכן הארכיון לתולדות באר שבע והנגב באוניברסיטת בן-גוריון.
כמו כן, אחד מצירי התחבורה הראשיים בעיר נקרא על שמו.

==לקריאה נוספת==
*דוד טוביהו, "כך נגיע ל-160,000 נפש", בתוך: הנדסה ואדריכלות, מאי-יוני 1961.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bgu.ac.il/aranne/Tuviyahu/home.htm אתר ארכיון טוביהו לתולדות באר-שבע והנגב] באתר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
* 
* 

קטגוריה:ראשי עיריית באר שבע
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:עובדי סולל בונה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
קטגוריה:אזרחי כבוד של באר שבע
אריה תגר

אריה (ליאו) תגר (1900 – 24 במרץ 1967<ref>"אריה תגר", עיתון "דבר", 26 במרץ 1967</ref>) היה פעיל ציוני בלטביה ולאחר מכן בדרום אפריקה. ראש עיריית אשקלון בשנים 1956–1965.

==קורות חייו==
נולד ברזקנה שבלטביה לאל-חנן ודבורה. למד בבית ספר תיכון בסנקט פטרבורג ובאוניברסיטת מוסקבה, ממנה קיבל תואר במשפטים. בשנים 1915 - 1921 היה חבר מרכז "צעירי ציון" בריגה. בשנים 1922–1924 ייסד וערך את העיתונים היידיים "אונזער וועג" ו"דער וועג" בריגה.

בשנת 1925 עלה לארץ ישראל והתיישב בראשון לציון, שם היה פעיל ציבור וכיהן כחבר המועצה המקומית. כעבור שנה היגר לדרום אפריקה, שם היה פעיל ציוני מרכזי. היה יושב ראש המפלגה הציונית-סוציאליסטית, חבר הפדרציה הציונית בדרום אפריקה (מ-1947 עד 1952 סגן יושב ראש הפדרציה), ויושב-ראש המגבית המאוחדת.

בשנת 1952 חזר לישראל. היה חבר ההנהלה העולמית של קרן היסוד, חבר הוועד הפועל הציוני וציר בקונגרסים הציוניים.

תפקידו כסגן יושב-ראש הסניף של הפדרציה הדרום אפריקאית בישראל וכחבר מועצת המנהלים של אגודת אפרידר, שבנתה את שכונת אפרידר באשקלון, הביא אותו לעיר, ובשנת 1956 מונה לראשות העירייה מטעם מפא"י, משום שלא היו מועמדים מקומיים לבחירות, אחרי מותו הפתאומי של ראש העיר הקודם. בבחירות של 1959, הוא נבחר כראש עיר בידי התושבים.

לזכות תגר נזקף איחוד חמש שכונות העיר הראשונות, פיתוחן והרחבתן לעיר.

בית הספר "אורט הנרי רונסון" באשקלון נקרא בעבר על שמו ("תגר"). באפריל 2008 החליטה עיריית אשקלון לקרוא לשדרה בעיר על שמו.

==משפחתו==
בשנת 1930 נשא תגר את עליזה-גרונה, בתו של צבי הירשפלד, מייסד משק רוחמה. אמה של עליזה תגר, ברכה, הייתה בתו של חיים יעקב קרישבסקי.

בתם של אריה ועליזה תגר, דבורה, נישאה לאורי שינוק.

==ספריו==
*ספר לטביה
*חמישים שנות ציונות בדרום אפריקה

== קישורים חיצוניים ==
* בטי לוי, [http://www.ashkelon-news.co.il/modules.php?name=News2&sid=1615 שדרה על שמו של אריה תגר], Ashkelon-News.co.il
* , 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:מהגרים מדרום אפריקה
קטגוריה:משפחת קרישבסקי
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עורכי עיתונים ביידיש
קטגוריה:פעילים ציונים בדרום אפריקה
קטגוריה:פעילים ציונים בלטביה
קטגוריה:ראשי עיריית אשקלון
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
גאטנו מוסקה

גָאֶטנו מוסקה (באיטלקית: Gaetano Mosca; 1 באפריל 1858 – 8 בנובמבר 1941) היה משפטן ותאורטיקן פוליטי איטלקי.

מוסקה נולד ולמד בעיר פלרמו שבסיציליה וכיהן כמרצה למשפט חוקתי ומינהלי. בשנים 1908–1919 כיהן כחבר בפרלמנט ובשנים 1914–1916 כתת-שר המושבות.

כתביו הרבים פורשו בטעות על ידי השלטון הפשיסטי כמתן הכשר למשטר הנשלט על ידי אליטה מצומצמת וסגורה יחסית. ב-1925 היה בין החותמים על מניפסט האינטלקטואלים האנטי-פשיסטים.

הוא נפטר בשנת 1941 בעיר רומא.

==המעמד השליט==
בחיבורו המפורסם, "המעמד השליט" טוען מוסקה כי אחת התופעות הבולטות בגופים מדיניים היא קיומם של שני מעמדות:
* מעמד שליט
*מעמד נשלט

לטענת מוסקה, המעמד השליט יהיה תמיד המיעוט אשר ממלא את הפונקציות החשובות במדינה, ושולט על מקורות העוצמה בה. המעמד הנשלט מאידך הוא הרוב, הנמצא תחת פיקוחו של המעמד השליט לו הוא נותן את הכלים לשלוט.

לפי מוסקה, מתקיימות שתי תופעות בולטות נוספות בגופים מדיניים. האחת, שבכל קבוצת מיעוט יהיה אדם אחד שיעמוד בראש המעמד השליט. אדם זה, לא חייב להיות האיש החזק מבחינת החוק, למשל, זה יכול להיות ראש החצר של המלך. השנייה, שעל אף כי הכוח נמצא בידי המיעוט, המדיניות של המעמד השליט תנווט בהתאם ללחצים שיפעיל ההמון. המעמד השליט לא יוכל לשלוט ללא תמיכה ולגיטימציה של ההמון וללא מעמד רחב שיבצע את פקודותיו.

שני יתרונות מרכזיים של המעמד השליט הם:
* ארגון
* תכונה הנחשבת ליקרת ערך

נוסחה מדינית

לפי מוסקה, הנוסחה המדינית היא זו שמשעתקת ומסייעת לאליטה להמשיך לשלוט בהמון. דהיינו, מעין מסכה שלובשת האליטה אשר מסייעת לה להצדיק את מיקומה המעמדי (סוציו-אקונומי) הרם, אך זו נשענת על הסכמה רחבה בציבור שהמסכה הזו מוצדקת.

לדידו של מוסקה, המעמד השליט הוא לא רק מיעוט, אלא מיעוט מאורגן במיוחד, היכול לפעול בתיאום ולכן בהכרח יוכל לשלוט טוב בהמון. בנוסף, אם מעמד שליט מסוים ייפול עקב מרי של ההמון נגדו, יקום מיעוט מאורגן אחר שייקח את מושכות השלטון ויהפוך למעמד שליט.

שנית, לטענת מוסקה על המעמד השליט להיות בעל תכונה הנחשבת יקרת ערך בחיים החברתיים והפוליטיים של המדינה. אין זה אומר בהכרח כי למעמד השליט אכן יש את התכונה הנחשבת ליוקרתית, אלא כי ההמון מאמין או רואה במעמד שליט זה, כבעל תכונה זו.

==ספריו==
*תאוריה של משטרים ומשטר פרלמנטרי (1884)
*המעמד השליט (1896)
*איטליה ולוב (1912)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פילוסופים איטלקים
קטגוריה:תאורטיקנים במדע המדינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות באיטליה
קטגוריה:חוקרי משפט איטלקים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורינו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1858
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1941
קטגוריה:סגל ספיינצה – אוניברסיטת רומא
מעבר אפק

[[מגדל אפק, חולש על מעבר אפק מצידו המזרחי.]]
[[מבצר אנטיפטריס חולש על מעבר אפק מצידו המערבי.]]

מעבר אפק הוא פרוזדור יבשתי צר, בן כ-3 ק"מ, העובר בין הרי השומרון במזרח וביצות הירקון במערב. היה אחד המעברים החשובים בארץ ישראל בעת העתיקה. כיום בתחום ראש העין.

עוד מהתקופה הפרה-היסטורית שימשה ארץ-ישראל כנתיב עיקרי מאפריקה לשאר יבשות העולם. אזור השרון והשפלה נחשבו חבלי ארץ נוחים למעבר, יחסית למדבריות ערב, ושופעים מקורות מזון ומים. עם זאת המעבר בין השרון לשפלה היה חסום ברובו. ממזרח התנשאו הרי השומרון וממערב נחל הירקון שהיה בעבר הנחל בעל הספיקה הגבוהה מבין נחלי החוף וצפונית ממנו ביצות השרון שהיו קשות מאוד למעבר. הפרוזדור היבשתי היחיד, שנותר נוח למעבר, השתרע בין מעיינות הירקון ומרגלות הרי השומרון. המעבר שימש דרכי מסחר רבות ובהם הידועה ביותר דרך הים הקדומה שחיברה בין מצרים ובין מסופוטמיה.

למעבר ישנה חשיבות אסטרטגית בשל היותו "צוואר בקבוק" גאוגרפי. מסיבה זו הוקמו בסביבתו מבנים שחלשו עליו, ובהם תל אפק(אנטיפטריס) ממערב המעבר ומגדל אפק ממזרח. 
תצפית ממגדל במבצר אנטיפטרוס על מגדל צדק ([[מגדל אפק) ומעבר אפק בין שני המגדלים]]

קטגוריה:דרכים וכבישים
קטגוריה:דרכים בארץ ישראל
קטגוריה:ראש העין: היסטוריה
גאיטרי

250px
גאיטרי (בסנסקריט: gāyatrī, הטיה נקבית ל-gāyatra: שיר, המנון או מזמור) הוא מזמור בן 24 הברות (שלושה פסוקים - פאדות pāda - בני שמונה הברות כל אחד). בהינדואיזם גאיטרי היא מנטרה ספציפית, ואלה כהתגלמות שלה.

==המנטרה==
מנטרת גאיטרי (קרויה גם סאויטרי) מכילה את התחילית om bhur bhuvah svah, המופיעה לעיתים תכופות ביאג'ור ודה.

פירוש שלושת המשפטים האחרונים במנטרה: "מי ייתן ונגיע לתפארת ולגדולת סאויטר האל: הלוואי ויעורר את תפילותינו."

==האלה גאיטרי==
התגלמותה של המנטרה בדמות האלה גאיטרי נחשבת בעיני מאמיניה ל"אם כל הוודות" ולבת זוגו של האל ברהמה (יוצר העולם). כמו כן היא נחשבת כהתגלמות של פרהברהמאן, המציאות האולטימטיבית והבלתי משתנה הנמצאת בבסיס כל התופעות. 

גאיטרי מופיעה באופן טיפוסי כיושבת על פרח לוטוס, שמסמן שפע ועושר. היא אוחזת ספר ביד אחת וכלי מרפא בידה האחרת. היא מלווה בברבור וידועה גם כאלת החינוך.

ינטרת גאיטרי היא הביטוי החזותי של המנטרה, והיא נחשבת לחזקה אף יותר מהמנטרה. הינטרה מכילה את הטקסט של המנטרה ואיור של האלה גאיטרי מוקפת במגן דוד. באיור האלה יושבת על פרח הלוטוס, ומופיעה כבעלת חמישה ראשים ועשר ידיים, המייצגים את הגלגולים השונים של האלה כפרוואטי, סראסווטי ועוד. עשר העיניים מסתכלות לשמונת הכיוונים, ושתי עיניים נוספות מביטות אל האדמה והשמיים, עשר הידיים אוחזות בכלי הנשק של וישנו.

==מלל המנטרה==
*תעתיק של הטקסט לאותיות לטיניות:

om bhūr bhuvah svah
tát savitúr váreniyam
bhárgo devásya dhīmahi
dhíyo yó nah pracodáyāt

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:הינדואיזם

en:Gayatri
דנוונטרי

דנוונטרי, אל האיור-ודה, אוחז בידו צמחי מרפא
דנוונטרי (Dhanwantari) הוא אווטאר של האל ההינדואי וישנו. דנוונטרי מופיע בודות כרופא של האלים, והוא האל של הרפואה האיורודית, שעל פי האמונה ניתנה לאדם על ידי האלים.

דנוונטרי מופיע כאל וישנו ולו ארבע ידיים, ניתן לזהותו באמצעות הפריטים בהם הוא אוחז: צמחי מרפא ביד אחת ונקטר נעורים ביד השנייה בידו השלישית יש צ'קרה בידו הרביעית הוא מחזיק כתבי הקודש או עלוקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלים הינדואים
אי גה פארבן

הריסות אחד ממפעלי התאגיד בפולין
אִי גֶה פַארבֶּן (בגרמנית: IG Farben, קיצור של Interessen-Gemeinschaft Farbenindustrie AG) היה קונצרן גרמני שנוסד ב-1925 על ידי פאול ורבורג.

אי גה פארבן החזיקה במונופול מוחלט כמעט על ייצור כימיקלים בגרמניה הנאצית. "פארבן" פירושו בגרמנית "צבעים", והחברה בראשיתה ייצרה בעיקר צבעים, אך עד מהרה התפתחה לייצור מוצרים כימיים מתקדמים יותר. התאגיד נוצר בתגובה לאירועי מלחמת העולם הראשונה שבעקבותיה איבדו חברות רבות נתח שוק משמעותי.

בימי הזוהר שלה, החברה הייתה הרביעית בגודלה בעולם, אחרי ג'נרל מוטורס, יו אס סטיל וסטנדרט אויל.

אי גה פארבן הורכבה מחברות עיקריות אלו:
* אגפא (Agfa)
* קאסלה (Casella)
* BASF (Badische Anilin und Soda Fabrik)
* באייר (Bayer)
* הכסט (Hoechst)
* Huels
* Kalle

ומספר חברות קטנות יותר.

במהלך תכנון הפלישה הנאצית לפולין וצ'כוסלובקיה במלחמת העולם השנייה, בכירי אי גה פארבן, שהיו כולם חברי המפלגה הנאצית, שיתפו פעולה באופן הדוק עם פקידים נאצים והנחו אותם אילו מפעלים כימיים יש לאבטח ולהעביר לידיהם.

אי גה פארבן בנתה את מפעל "בונה-ורקה" לגומי סינתטי והפקת דלק נוזלי מפחם באושוויץ, מפעל זה התניע את פעילות האס אס ובניית מחנות הריכוז וההשמדה באושוויץ ועבדו בו בעיקר עובדי כפייה ממחנה אושוויץ III מונוביץ.
הגז הרעיל "ציקלון בה", אשר אי גה פארבן החזיקה בפטנט לייצורו, שימש בתאי הגזים ויוצר על ידי חברת Degesch (Deutsche Gesellschaft für Schädlingsbekämpfung), בבעלותה של אי גה פארבן.

בעקבות פשעי המלחמה שביצעה הנהלת החברה, שקלו בעלות הברית להחרים את מפעליה ולפרקה עם תום המלחמה. במקום זאת פוצלה החברה ב-1951 לחברות שהרכיבוה. ארבע הגדולות רכשו עד מהרה את הקטנות מהן וכיום פעילות רק אגפא, BASF ובאייר. שתי האחרונות הן חברות ענק בתחומן. הכסט התמזגה ב-1999 עם החברה הצרפתית Rhône-Poulenc ליצירת חברת Aventis, שהתמזגה מאוחר יותר עם חברה אחרת וכיום היא חלק מסאנופי-אוונטיס, אחת מחברות התרופות הגדולות בעולם.

חברת האם אי גה פארבן נותרה כנאמנות, שהחזיקה במספר נכסי מקרקעין עד להכרזתה כפושטת רגל ב-10 בנובמבר 2003.

מספר בכירים בחברה נידונו לתקופות מאסר במשפטי נירנברג על פשעיהם בתקופת מלחמת העולם השנייה.

==ראו גם==
* בניין אי גה פארבן
* משפט אי גה פארבן
* טופף ובניו

==לקריאה נוספת==
*דוד זילברקלנג, רשלנות רצחנית? חלקו של קונצרן אי גה פרבן באושוויץ בהקמת מחנה ההשמדה בירקנאו, [https://www.yadvashem.org/sites/default/files/magazine60_he.pdf יד ושם ירושלים, 60,] חורף תשע"א, 2011, עמ' 14.
*.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:גרמניה הנאצית: תעשייה
קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:יצרני כימיקלים
קטגוריה:חברות משתפות פעולה עם הנאצים
שלומציון (מפלגה)

מפלגת שלומציון הוקמה על ידי אריאל שרון שפרש מהמפלגה הליברלית בשנת 1976, לקראת הבחירות לכנסת התשיעית.

==הכנות לבחירות==
פעילים מרכזיים במפלגה, חוץ משרון, כללו את פרופ' עזרה זהר, אורי בר-און, פרופ' ארנון דר מהטכניון, סמנכ"ל משרד החקלאות אברהם בן מאיר ופרופ' שמואל קניאל מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בתחילת מרץ דובר על הצטרפות קבוצת טבנקין של הקיבוץ המאוחד למפלגה.

שלומציון עשתה מאמצים רבים לרוץ יחד עם תנועות אחרות. שרון פנה תחילה למערך ולאחר מכן למפלגת שינוי במטרת שותפות, אך נדחה. בהמשך קיים שיחה עם זבולון המר בניסיון להעביר את צעירי המפד"ל למפלגתו ושיחות עם מפלגת ליברלים עצמאיים על ריצה משותפת שלא הבשילו. השיחות עם ד"ש חודשו, אולם לאחר שבוע טען שרון שאין בד"ש כל שינוי ועל כן הוא רץ לבדו. בתחילת אפריל התקיימו שיחות גישוש עם הליכוד על ריצה משותפת. הצדדים היו קרובים להשיג הסכם, אולם ברגע האחרון המשא ומתן כשל והמפלגות הסתפקו בחתימה על הסכם עודפים.

בכנס של המפלגה מאמצע ינואר 1977 טען שרון שלמפלגה נרשמו 15,000 איש. באפריל 1977 קיימה המפלגה ועידה במעלה אדומים בה נבחרו 35 מועמדים לרשימה לכנסת.

לדעת מספר מומחים, הרעיון מאחורי המפלגה היה הימור של שרון, שהתבסס על סקרי דעת הקהל, כי יצחק רבין יזכה בבחירות ולא מנחם בגין. במקרה כזה, כך טוענים הפרשנים, תכנן שרון להתאחד עם המערך ולהתמנות לשר. ריצה במפלגת העבודה הייתה נראית לא ריאלית בעקבות עודף באנשי צבא בכירים במפלגה.

בין האנשים שאליהם פנה אריאל שרון לתמוך במפלגה היו גם יוסי שריד ועמוס קינן. המפלגה נטלה את כינויה משלומציון, בתו הקטנה של הסופר עמוס קינן, כיום עורכת ועיתונאית.

פתק ההצבעה של המפלגה היה "כנ". גרסה של אותיות אלה ("כן") שימשה את מפלגת קדימה, מפלגה נוספת שהקים שרון ב-2005.

==בבחירות ולאחריהן==
בתעמולת הבחירות קראה שלומציון לציבור להצביע עבורה כדי ששרון יהיה שר הביטחון. המפלגה זכתה בשני מנדטים והתמזגה עם תנועת חירות בתוך הליכוד מיד לאחר הבחירות. שרון מונה לשר החקלאות.

יצחק יצחקי, מספר 2 ברשימה, היה איש חינוך מטבריה. ב־1980, החליט יצחקי לפרוש משלומציון ולהקים מפלגה עצמאית בשם ישראל אחת.

==חברי כנסת מטעם המפלגה==
* אריאל שרון 
* יצחק יצחקי

==ראו גם==
* מפלגת קדימה

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: מפלגות מרכז היסטוריות
קטגוריה:מפלגות ציוניות
קטגוריה:פעילותו הפוליטית של אריאל שרון
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-18
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1976
צב ים חום

צב ים חום פצוע בחוף [[תל אביב.]]
צב ים חום (שם מדעי: Caretta caretta) הוא סוג הכולל מין יחיד של צב ים המצוי בסכנת הכחדה. צב זה מצוי גם בחופי ישראל.
שמו המדעי של הצב הגיע מספרדית, בעקבות השם המסחרי של קרן הצב.
== מאפיינים ==
לצב הים החום צוואר רחב מאוד ביחס למינים אחרים, ובשדרות לוחיות השריון שעל גבו, מימין ומשמאל לשדרה המרכזית, מצויים 5 לוחיות.

הבוגרים גדלים עד לגודל ממוצע של כ-90 ק"ג. צב הים החום ניזון מרכיכות, מסרטנים, מדגיגים ומספוגיים וגם מצמחי ים. הם טורפים יצורים קטנים מהם. כמו צבי ים אחרים, שבות הנקבות להטיל את ביציהן בחוף בו בקעו או סמוך אליו (בישראל לקראת חודש אפריל), אבל בניגוד אליהם, תקופת החיזור וההזדווגות שלהם אינם מתרחשים, בדרך כלל, קרוב לחוף הקינון, אלא בדרכי הנדידה בין שטחי המזון והרבייה. כל זכר מזדווג עם מספר נקבות. 

רוב צבי הים החומים חיים למעלה מ-30 שנה, ולעיתים קרובות חיים אף יותר מ-50 שנה.

קיימים שני תת-מינים של צב הים החום:
*Caretta caretta gigas - מצוי באוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט.
*Caretta caretta caretta - מצוי באוקיינוס האטלנטי, אך גם במזרח התיכון. אתרי קינון חשובים שלו במזרח התיכון הם יוון, טורקיה, לוב ואיי פלאג'יה הדרומיים לסיציליה, אך מצויים גם אתרי קינון קטנים יותר בקפריסין, בתוניסיה, בסוריה, בישראל ובמצרים.

{| class="wikitable"
|-
|אורך הגוף || 1 מטר
|-
|משקל || 350 ק"ג
|-
|מספר ביצים בהטלה || 60-120
|-
|משקל ביצה ביום ההטלה || 20-50 גרם
|-
|משקל הצאצאים בעת הבקיעה || 15-40 גרם
|}

== בקיעת צבי הים החומים ==

צבי הים החומים בוקעים מביצים אחרי שהנקבות מטילות ביצים בחוף. הם חייבים לרוץ לים, אבל יש הרבה מפגעים שמפריעים להם, ורובם נובעים מבני האדם. לדוגמה: זיהום אור שמטעה אותם וגורם להם לחשוב שזה אור הירח, או כבישים שיש בהם מכוניות שעלולות לפגוע בהם.

צבי הים החומים מגיעים להטיל ביצים בחופי ישראל.
== גלריה ==
<gallery>
Babylogger.jpg
Hatchling Loggerhead Sea Turtles near Atlit Israel.jpg|צבי ים חומים שזה עתה בקעו בחוות הדגרה של רשות הטבע והגנים בחוף עתלית
Loggerhead turtle.jpg
Loggerhead Sea Turtle in blue water near Alung Banua Reef.jpg
Loggerhead Sea Turtle (Caretta caretta) 2.jpg
Sea turtles Caretta caretta.jpg|זוג צבים ברבייה
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

 
* [http://www.seaturtle.org אתר seaturtle.org]
* [http://www.tiuli.com/animal_info.asp?animal_id=55 צב ים חום] - אגדות ומידע מפורט מתוך האתר [http://www.tiuli.com טיולי - טיולים מסלולי טיול]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צבים ימיים
קטגוריה:ארץ ישראל: צבים
קטגוריה:בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
לילית נגר

לילית נגר (נולדה ב-22 באוגוסט 1935) היא שחקנית, זמרת ושדרנית ישראלית. הייתה פעילה במיוחד בטלוויזיה הישראלית בערבית, שם היא מכונה לילא נג'אר (ليلى نجار).

== ביוגרפיה ==
לילית נגר נולדה בארץ ישראל בשנת 1935, בשכונת נווה צדק שבתל אביב. בינקותה, משפחתה עברה למצרים ושבה לישראל בשנת 1950, כאשר היא הייתה בת 15. שירה המוקלט הראשון של נגר הפך ללהיט כשהייתה בת 17. את השם "לילית נגר" הציע לה הפזמונאי אברהם ברושי. בשנות ה-50 כיכבה לילית נגר בשירי עמנואל זמיר, כגון "דבקה רפיח" ("לי יומי ולי לילי"), ולצידם ביצעה גם להיטים לועזיים שתורגמו לעברית ("לימון לימונרו", "אל תיקח הכל ללב").

בשנת 1954 ביצעה את השיר "נגן נגנה" (המוכר כיום בשם "צל עץ תמר"), אשר יצא כתקליט בהפקת חברת התקליטים "מקולית".
נגר זכתה במקום השלישי בפסטיבל הזמר והפזמון 1960 עם השיר "ערב חג" שתורגם מערבית, אותו שרה יחד עם ג'ו עמר. היא זכתה פעמיים במקום הראשון בפסטיבל הזמר המזרחי בין השנים 1970 ל-1976, עם השירים "המלאך הטוב יופיע", ו"זמר בודד הוא הלב" המוכר בשם "עוד יום יבוא" שזכה לחידוש מספר שנים מאוחר יותר על ידי זוהר ארגוב והיה לאחד הלהיטים הראשונים שלו בתקליט "אלינור". נגר שיחקה גם בתיאטרון בית ליסין. בשנת 1970 נגר הוציאה אלבום שנקרא "השטיח המעופף" - כשם תוכנית הטלוויזיה שלה.

נגר שיחקה לצד ז'אק כהן בהצגות הבידור "תפוס כפי יכולתך" (1972) ו"בעלי במילואים" (1974), בהפקת תיאטרון הזמן.

היא השתתפה בתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות, והנחתה תוכניות אירוח ותוכניות ילדים בטלוויזיה. בין השאר שיחקה בסרטים "בדרנית בחצות" (1977) ו"סופו של מילטון לוי" (1981), ובסדרות הטלוויזיה "עאדל וסמירה" ביחד עם ז'אק כהן (בתחילת שנות השבעים, בערבית), "השטיח המעופף" (במהלך שנות השבעים, בערבית), "וידאו וחצי" (בערבית), "מישל עזרא ספרא ובניו" (1983), "פרנקו וספקטור" (2003) ו"השיר שלנו" (2005).

בשנת 2008 הופיעה כמנחה וכזמרת באירוע "בית בקהיר, בוסתן באלכסנדריה" במסגרת פסטיבל מספרי סיפורים.

בקול ישראל הכירה את יעקב חזמה, שהיה עורך דין ומנהל השידורים בערבית בקול ישראל, ונישאה לו ב-1962. חזמה שימש גם כעורך העיתון הישראלי בערבית "אל-אנבא". הם היו נשואים עד למותו ב-11 באוגוסט 1981. לנגר וחזמה נולדו שתי בנות, אחת מהן היא השחקנית-זמרת סיגי חזמה.

== קישורים חיצוניים ==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר המזרחי
קטגוריה:זוכי פסטיבל הזמר המזרחי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
Copy constructor

בנאי העתקה (בעברית: משבט) - מתודה של מחלקה המופעלת בעת יצירת מופע של המחלקה כהעתקה (=שכפול) של נתוני מופע קיים. בשפת (כמו גם שפות אחרות המאפשרות תכנות מונחה עצמים) בנאי העתקה הוא פונקציה בעלת שם זהה לשם המחלקה שבה היא מוגדרת. 

מבחינים בין שני סוגי העתקה:
* "העתקה רדודה" (Shallow copy) - מבוצעת על ידי בנאי ההעתקה, ה-copy constructor, האוטומטי של שפת התכנות (כלומר שלאחר שהתוכנית עוברת אינפרטציה, ההדרה, שלבי ההעתקה נהפכים שקופים ומבוצעים לפי שיקולי המערכת מבלי שלמתכנת יש אפשרות לשלוט ולבקר אותה)
* "העתקה עמוקה" (Deep copy), - כדי לחולל אותה נדרש המתכנת ליצור את בנאי ההעתקה בעצמו, בעיקר במקרה של מצביעים. 

העתקה עמוקה מטפלת בנתונים שאינם אמורים לעבור מעצם לעצם כפי שהם. הדוגמה הבולטת לכך היא מצביעים. אם נסתפק בהעתקה רדודה ונעתיק מצביע אחד מעצם לעצם, יעשו שני עצמים שימוש באותו מצביע. כל שינוי בעצם אחד שבו ישתנה תוכן כתובת הזיכרון המוצבעת (אך לא תשתנה כתובת הזיכרון עצמה) יגרור שינויים גם בעצם האחר. מצב כזה לרוב אינו רצוי.

בשפת , לא ניתן להצהיר על בנאי העתקה, מבלי להצהיר על בנאי ברירת- מחדל (Default Constructor), אף על פי שהמהדר לרוב ייצור אותו על פי רצון המתכנת.

בבנאי ההעתקה הקריאה היא כך שההתייחסות היא לקבוע (const) ולא למשתנה (כלומר: const value&) המבטיח, שלא ישונה המשתנה של העצם המועתק.

ב־.NET וב־Java קיימת פונקציית Clone המוגדרת על מחלקת השורש (Object) המבצעת בתור ברירת המחדל העתקה רדודה וניתן לדרוס אותה כך שתבצע העתקה עמוקה (בשתי הסביבות אין Copy constructor).

== דוגמה למימוש בתכנות () ==
<syntaxhighlight lang="cpp">
class CPerson {
 int m_iAge;
 string m_szName;
 Person* m_pMother;
 
 public: CPerson(const CPerson& p) {
 m_iAge=p.m_iAge;
 m_szName=p.m_szName;

 //This check would make sense for an assignment operator, but not for a copy constructor,
 //since the object should always be a new one.
 //if (NULL != m_pMother) {
 // delete(m_pMother);
 // m_pMother = NULL;
 //}

 if (NULL != p.m_pMother) {
 m_pMother=new Person(p.m_pMother);
 }
 }
};

</syntaxhighlight>

קטגוריה:תכנות מונחה-עצמים
בצל

בצלים של צמח [[בצל הגינה]]
250px
בצל (באנגלית: Bulb) הוא איבר אגירה תת-קרקעי הקיים בצמחים מסוימים.
הבצל אוגר מים וחומרי מזון בעונה הגשומה, ומאפשר לצמח לנצלם במשך העונה היבשה. הבצל בנוי שכבות-שכבות של גלדים; הגלד הוא למעשה גלגול של עלה, שעבר התמחות לשמש כאיבר אגירה, התעבה ואיבד את הכלורופיל. בתחתית הבצל ישנו מבנה שטוח המכונה עוגת הבצל, שהוא למעשה גלגול של גבעול. מעוגת הבצל יוצאת כלפי מטה ציצת שורשים, דרכה הצמח סופג את המים והמלחים מהאדמה.

בישראל גדלים גאופיטים רבים בעלי בצל. רבים מהם מצטיינים בפרחים ססגוניים. בין צמחי הבצל בארץ ניתן למנות את השום, בצל הגינה, הנרקיס, השושן, והחצב.

== ראו גם ==
* גאופיט
* פקעת
* טבעות בצל
* ריבת בצל

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
Comfortably Numb

"Comfortably Numb" (בעברית: "קהות נינוחה" או "חסר תחושה בצורה נוחה") הוא שיר של להקת הרוק המתקדם הבריטית פינק פלויד, אשר יצא כחלק מאלבום האולפן האחד-עשר שהוציאה לאור, The Wall.

== הפקה ==
"Comfortably Numb" הוא אחד מהשירים הבודדים שדייוויד גילמור היה שותף בכתיבתם באלבום זה, כאשר רוג'ר ווטרס היה האחראי העיקרי לכתיבת השירים באלבום, וגילמור היה אחראי להלחנה של כמה מהם. השיר עצמו מכיל שני קטעי סולו גיטרה ארוכים יחסית של גילמור. המילים מתייחסות לגיבור הבדוי פינק (שהאלבום כולו מספר את סיפורו), אשר מתמוטט בבית המלון לפני הופעה. הבתים הם דברי רופא המוזמן לטפל בו כדי שיופיע, והפזמון מתאר את מחשבות הגיבור עצמו על ילדותו ועוד. בסרט החומה, לאחר שיר זה, פינק מאבד את שפיותו והופך לשליט רודן.

ההשראה למילות השיר הייתה אירוע שקרה בהופעה של הלהקה באולם הספקטרום בפילדלפיה ב-1977, הופעה בה הופיע ווטרס, שסבל מכאבים עזים בבטנו, תחת השפעת משככי כאבים שהוזרקו לו, עד שפונה לבית חולים כשהשפעת המשככים פגה.

למעשה השיר היה השיר האחרון שנוגן על ידי כל חברי הלהקה המקוריים, שהתאחדו לטובת הופעה אחת במופע הצדקה לייב 8 ב-2005.

סולו הגיטרה שבשיר מדורג במקום 3 בעולם על ידי קוראי המגזין Guitar World (עולם הגיטרה).<ref></ref> כמו כן, השיר דורג בשנת 2004 על ידי המגזין רולינג סטון במקום ה-314# מבין 500 השירים הטובים בעולם.

נכון למרץ 2023, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-480 מיליון.

== משתתפים ==

=== פינק פלויד ===

* רוג'ר ווטרס - זמרה, גיטרת בס
* דייוויד גילמור - זמרה, קולות רקע, גיטרה מובילה, גיטרת קצב, גיטרת בס, גיטרת פלדה הוואית, סינתיסייזר פרופט-5
* ניק מייסון - תופים
* ריצ'רד רייט - אורגן האמונד

=== מוזיקאים נוספים ===

* מייקל קאמן - עיבוד
* לי רייטנור - גיטרת קצב

== תעודות על מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
|+
!ארגון
!תואר
!מכירות
|-
|איטליה (איגוד תעשיית ההקלטות האיטלקי)<ref></ref> <small>(החל מ-2009)</small>
|פלטינה
|50,000‡
|-
|דנמרק (איגוד תעשיית ההקלטות הדני)<ref></ref>
|זהב
|45,000‡
|-
|הממלכה המאוחדת (איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי)<ref></ref> <small>(החל מ-2004)</small>
|פלטינה
|600,000‡
|-
|ספרד (איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי)<ref></ref>
|זהב
|30,000‡
|-
| colspan="3" |<small>‡ נתונים המתבססים על מכירת תקליטים והזרמה</small>
|}

== גרסת רוג'ר ווטרס ==
"Comfortably Numb 2022" הוא שיר של זמר הרוק המתקדם הבריטי רוג'ר ווטרס, אשר יצא לאור ב-17 בנובמבר 2022, וזה נכלל באלבום האולפן החמישי שלו, The Lockdown Sessions שיצא לאור ב-9 בדצמבר באותה שנה. שיר זה הוא גרסת כיסוי לשיר בעל שם דומה של להקת פינק פלויד, בה היה חבר ווטרס בשנים 1965-1984 ו-2005. השיר (ושאר שירי האלבום) הוקלט במהלך הסגר שהתקיים עקב מגפת הקורונה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1980
קטגוריה:סינגלים מ-1980
קטגוריה:שירי פינק פלויד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על סמים
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:שירי רוק מתקדם
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
מערכת גולג'י

מבנה מערכת גולג'י
משמאל: תמונה של הרשת התוך-פלזמית (בכחול) ומערכת גולג'י (בוורוד). מימין: תצלום מיקרוסקופי של גולג'י, נראה כצבר של חצאי מעגל שחורים בתחתית הצילום.
מערכת גוֹלְג'י (גם גופיף גולג'י), הקרויה בצמחים גם דיכטיזומה (Dictyosome), היא אברון שקיים בתאים איקריוטיים, ותפקידו הוא ייצור, שינוי ואריזה של חלבונים.
 
האברון קרוי על-שם קמילו גולג'י, שזיהה אותו לראשונה בשנת 1898, והוא מכונה גם מכשיר גולג'י, מערך גולג'י, מנגנון גולג'י וגופיף גולג'י.

==תפקיד==
תפקידו העיקרי של מנגנון גולג'י הוא לעבד מקרומולקולות כמו חלבון וליפיד שסונתזו על ידי התא.

בין תפקידיה השונים של מערכת גולג'י ניתן למנות:
* אריזת חלבוני הפרשה הנוצרים ברשתית התוך פלסמית.
* הכוונת תנועת המולקולות השונות למקומות שונים בתא.
* עיבוד חומרים שהתא מפריש אל מחוצה לו, כמו עיבוד סוכרים המצומדים לחלבונים.

את החומר המיועד להוצאה עוטף הגולג'י בווסיקולות, אשר נעות לכיוון קרום התא. כאשר הווסיקולות מגיעות אל קרום התא, הן נבלעות בתוכו והחומר המצוי בהן נבלע בקרום התא. חומרים המיועדים להפרשה מופרשים אל מחוץ לתא.

==מבנה==
אברון גולג'י המצוי לרוב ליד גרעין התא מורכב ממערכת ממברנות המקיפות חללים. הגולג'י עשוי מקפלים קרומיים, המזכירים את קרום התא, בעלי חלל פנימי, המונחים זה על גבי זה. בכל ערימה כזו יש בערך 6 אלמנטים (קפלים), כאשר קוטרו של כל אחד מהאלמנטים הללו הוא בערך מיקרומטר. בכל תא עשויות להיות כמה וכמה ערימות של קפלים מעין אלו, תלוי בסוג התא. לדוגמה, בתאים מפרישי הריר שבאפיתל המעיים, כמות הגולג'י גדולה מאוד. מלבד ערימות קפלים אלו, ישנם בשולי הגולג'י וסיקולות רבות, גדולות (10,000 אנגסטרם) וקטנות (500 אנגסטרם).

הגולג'י מהווה המשך ישיר של הרשתית התוך פלסמית, וקיימת החלפת חומרים רבה ביניהם, רובה מתרחשת בעזרת וסיקולות.
הווסיקולות משמשות גם להעברת חומרים בין קפליו השונים של הגולג'י.

רמת החומציות בתוך הגולג'י שונה מזו של הרשתית התוך-פלסמית ואף משתנה באופן קל והדרגתי בין הקפלים בגולג'י עצמו. עובדה זו חשובה מפני שלתהליכים ולעיבודים שונים המתרחשים בגולג'י נדרשת רמת חומציות שונה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אברוני התא
ActionScript

Action Script (אקשן סקריפט) היא שפת תכנות מבוססת ECMAscript שניתן היה להשתמש בה בסביבת העבודה של יישומי מקרומדיה פלאש. מאחר ש-ActionScript ו-JavaScript משתמשות באותו תחביר (syntax) של ECMAscript, קל מאוד לעבור מאחת לשנייה. למרות זאת, שתי השפות פונות לשני כיוונים שונים מבחינת משימות: JavaScript מתמודדת עם חלונות, מסמכים וטפסים, ואילו ActionScript עובדת עם אובייקטים, צלילים וטקסטים דינמיים. 

אקשן סקריפט הפכה למקובלת ומוכרת עם יציאת הגרסה החמישית של פלאש (Flash 5). הגרסה המתקדמת ביותר כיום היא ActionScript 3.0. בדרך כלל, ActionScript נכתבת בתוך סביבת ההרשאה של Flash ומקבלת תוך כדי כך כלים טובים יותר לבדיקת שגיאות בקוד ואפשרות לכתוב את הקוד באופן בסיסי. הקוד נשמר יחד עם קובץ הפלאש (בפורמט fla או בפורמט. וכיום היא חלק מתוכנת הקוד וסביבת האנימציה של פלאש.

כיום ניתן להשתמש ב ActionScript בפיתוח אפליקציות למחשב ולטלפונים החכמים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.adobe.com/devnet/actionscript ActionScript], מרכז מידע לנושא שפת התכנות באתר [http://www.adobe.com/ אדובי], החברה שמפתחת את תוכנת הפלאש.
* [http://www.internet-israel.com/internet/%D7%91%D7%A0%D7%99%D7%99%D7%AA-%D7%90%D7%AA%D7%A8%D7%99%D7%9D/as3/action-script-3-%D7%9E%D7%91%D7%95%D7%90/ אינטרנט ישראל], לימוד ActionScript 3
* [https://web.archive.org/web/20041016005346/http://flashoo.co.il/community/ פלאשו], קהילה ומערכת פורומים הדנה בתכנות ActionScript

קטגוריה:שפות תכנות
ליזוזום

ליזוזום (באנגלית: Lysosome; מיוונית: ליזיס - פירוק, סומה - גופיף) הוא אחד מהאברונים בציטופלסמה של התאים האאוקריוטים. 

== מבנה ==
צורתו העגולה מזכירה אגס שטוח, והוא מכיל בתוכו חומרים חומציים. אברון זה הוא אברון העיכול התאי, ותפקידו העיקרי הוא פירוק התרכובות הנכנסות לתא ועיכול של גופים זרים ואברונים ישנים. האנזימים שבו פועלים רק ב- pH חומצי (5). 

הליזוזום מפרק בעזרת האנזימים חלבונים, מבנים תאיים עצמיים או זרים מזיקים, פגומים או לא-תקינים. ברוב המקרים, החומרים המיועדים לפירוק מובאים אל הליזוזום באמצעות וסיקולות. 

הליזוזום מעכל לעיתים את התא בו הוא מצוי, כאשר אנזימים מפרקים על פי הוראה את ממברנת הליזוזומים וכך משחררים את האנזימים המעכלים שבו אל הציטופלזמה התאית. כך, לדוגמה, מושמד זנבו של הראשן בהפיכתו לצפרדע. תהליך ההשמדה העצמית יכול להיגרם גם על ידי מחלות שונות או כאשר מסיבה כלשהי נוצרת תקלה באנזימי הפירוק הנמצאים בליזוזום.

תקלה אחרת היא חסר או ירידה בפעילות אחד האנזימים המצויים בליזוזום. מצב זה יגרום להצטברות הסובסטרט אותו היה אמור לפרק האנזים החסר. הצטברות הסובסטרט בליזוזום תגרור פגיעה בתא שתוביל לפגיעה ברקמה ובאיבר כולו. מצב זה מכונה מחלת אגירה ליזוזומלית.

הליזוזום גם מסייע לפגוציטים בבליעה וחיסול של גופי זרים (חיידקים וכו') לאחר שאלו מועברים אליו בידי האנדוזום.

== ראו גם ==
* יושינורי אוסומי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אברוני התא