OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שבלולית פיקרד

שבלולית פיקרד (שם מדעי: Xerocrassa davidiana picardi) הוא מין שבלול יבשתי נכחד שהיה אנדמי לגבעות הכורכר שבמישור החוף הדרומי. תפוצתו של המין הייתה מצומצמת מאוד והוגבלה למספר גבעות כורכר מקוטעות בשטח כולל של 31.5 קמ"ר בתחומי הערים בני ברק, גבעתיים ורמת גן בלבד. גבעות הכורכר, אשר עליהן התבססו אוכלוסיות שבלולית פיקרד, נחצצו על ידי קרקעות חמרה, ועליהן לא התקיימו מושבות של המין. עובדה זו היא שיצרה את דפוס הפיזור הייחודי, אשר תרם להיווצרותן של אוכלוסיות קטנות ומבודדות.

שבלולית פיקרד קרויה על שמו של פרופסור יהודה ליאו פיקרד, מבכירי הגאולוגים בישראל.

==תיאור==
שבלולית פיקרד הייתה רכיכה קטנה אשר גובהה וקוטרה היו 5.2 ו-6.9 מילימטר בהתאמה. ייחודה בא לידי ביטוי בקונכייה דמוית "פגודה". גובהה וקוטרה היו 6 ו-8 מילימטר בהתאמה ונפחה הגיע ל-0.1 מיליליטר. לקונכייה היו 5 פיתולים. בשולי הפיתולים, מסביב לקוטר הקונכייה, ניתן היה להבחין בקרין (השוֹל של הקונכייה) חד ובולט, אשר הקנה לה צורה מדורגת. בנוסף לכך נחרצה הקונכייה בתלמים עמוקים וטבורהּ (מגרעת הצמודה לפתח הקונכייה) היה רחב ועמוק. צבעה היה בהיר, אולם לעיתים הייתה בעלת כתמים חומים.

==שימור המין==
הבנייה העירונית דחקה את שבלולית פיקרד לתאי שטח קטנים מאוד. במהלך סקר שנערך בין השנים 2004–2005 אותרה בגבעת קוזלובסקי שבגבעתיים רק אוכלוסייה אחת שהצליחה לשרוד. בעקבות גילוי זה ובצל החשש הכבד להמשך קיומה של אוכלוסייה זו, הועברו בשנת 2006, על ידי הנק מיניס, מנהל אוסף הרכיכות באוספים הלאומיים לטבע באוניברסיטת ת"א בשיתוף עם רשות הטבע והגנים, 250 פרטים חיים לגבעת כורכר מוגנת, בתחומי הגן הבוטני באוניברסיטת ת"א. אולם ניסיון השימור כשל, שכן שנה לאחר העתקת הפרטים לגן הבוטני, בינואר 2007, לא אותרו פרטים חיים כלל. אחת הסיבות לכך היא, ככל הנראה, היעדר נוכחות שכבת טחב אשר הייתה אופיינית לגבעות הכורכר בערים בני ברק, גבעתיים ורמת גן ושהיוותה מקור מזון בלעדי לשבלולית פיקרד.

בשנת 2011, בעקבות עבודות התשתית של תאגיד המים "מי אביבים", נפגעה גבעת קוזלובסקי בצורה חמורה. בפברואר 2012, במהלך סיור נוסף, שערכו הנק מיניס ועוז ריטנר, בגבעת קוזלובסקי, אותרה שבלולית חיה אחת בלבד. השבלולית נלקחה לגן הבוטני באוניברסיטת ת"א שם תועדה, אולם אף היא לא הצליחה לשרוד. וכך, כתוצאה מהפגיעה הנרחבת בגבעת קוזלובסקי, נכחדה האוכלוסייה האחרונה של שבלולית פיקרד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://teva.tau.ac.il/gallery/rkykvt שבלולית פיקרד], באתר מוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:שבלולי יבשה
קטגוריה:בעלי חיים שהוכחדו בידי האדם
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים שנכחדו
קטגוריה:רכיכות שנכחדו
בוריס שטורמר

בוריס שטורמר (ברוסית: Борис Владимирович Штюрмер) (15 ביולי (27 ביולי) 1848 – 20 באוגוסט (2 בספטמבר) 1917) היה מדינאי רוסי, ראש הממשלה במהלך שנת 1916, במקביל היה שר הפנים ושר החוץ.
== חייו ==
שטורמר נולד באחוזה משפחתית בקרבת עיר טבר למשפחת קצין בגמלאות ממוצא גרמני. בשנת 1872 הוא סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת סנקט פטרבורג. לאחר הלימודים שטורמר שירת במסגרת משרד המשפטים.

בשנים 1879–1892 שטורמר היה מופקד על מחלקת הטקסים במשרד החצר הקיסרי. בשנת 1894 הוא מונה למושל נובגורוד ובשנת 1984 למושל ירוסלבל. הוא זכה למוניטין של מנהל מוצלח ובעל יכולת להגיע לפשרות בנושאים שונים. שטורמר התעניין בארכאולוגיה ומונה ליושב ראש כנסים בנושא.

בשנת 1902 שטורמר הוחזר לבירה ומונה למנהל המחלקה הכללית במשרד הפנים. שטורמר היה בין המקורבים לויאצ'סלב פלבה. בשנת 1904 הוא מונה למועצה מדינית. זה היה קידום מפתיע כי על פי הכללים המקובלים הוא לא עמד בתנאים המקדימים למינוי.

באותה תקופה שטורמר ארגן חוג פוליטי בו השתתפו חברי המועצה המדינית ועובדי ממשל בכירים בעיקר ממשרד הפנים. החוג היה פופולרי מאוד בקרב בעלי דעות ימניות. מפגשי החוג נערכו בתדירות קבועה תוך פרסום סדר יום, דיונים על הרצאות וקבלת המלצות בסיכום. שטורמר היה מקורב מאוד לפובליציסט איליא גורלנד (ממוצא יהודי) שבמשך שנים רבות היה עוזרו האישי וכתב לו נאומים. שטורמר היה פעיל בארגוני המונארכיסטים ותמך בהם.

ב-20 בינואר 1916 שטורמר מונה לראש הממשלה, בתקופת 3 במרץ-7 ביולי הוא היה גם שר הפנים ומ-20 ביולי גם שר החוץ. בקרב הציבור הרחב הייתה התנגדות רבה למינוי של שטורמר לראש הממשלה. המינוי של שטורמר בוצע בתמיכת גריגורי רספוטין. לאור כך שהוא היה בעל מוניטין להגיע לפשרות, היה צפוי שהוא יצליח לגשר על הפערים בין הממשל לבין הדומה הממלכתית של האימפריה הרוסית. שגרירי מדינות ההסכמה והאופוזיציה פעלו בגלוי לסיום כהונתו. ניסיון של ממשלת שטורמר לגייס לצבא אזרחים ממוצא אסיאתי הביא למהומות אתניות באזור אסיה המרכזית. לאחר שמתקפת ברוסילוב נעצרה נפוצו שמועות על כך ששטורמר מקדם שיחות עם גרמנים על הפסקת אש. בתחילת נובמבר פאבל מיליוקוב בישיבות הדומה האשים את הקיסרית אלכסנדרה, נסיכת הסה ושטורמר (שניהם ממוצא גרמני) בפעילות נגד המדינה לטובת הסכם עם האימפריה הגרמנית. ניקולאי השני הבין שלא ניתן להמשיך עם הממשלה בראשות שטורמר לאור ההתנגדות העזה בקרב הציבור הרחב. ב-20 בנובמבר שטורמר פוטר מכל תפקידיו בממשל.

במהלך מהפכת פברואר, ב-28 בפברואר 1917 שטורמר נעצר ונכלא במבצר פטרופבלובסקיה. במהלך החקירה לא התגלו שום קשרים של שטורמר עם הגרמנים. לאור מצבו הבריאותי היה לחץ לשחררו אך אלכסנדר קרנסקי אישית התערב ששטורמר לא ישוחרר. הוא נפטר בבית החולים של הכלא.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שרי החוץ של האימפריה הרוסית
קטגוריה:שרי הפנים של רוסיה
קטגוריה:ראשי ממשלת רוסיה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:ילידי 1848

קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1917
משה אורן (סופר)

משה אורן (נולד ב-28 בדצמבר 1947) הוא סופר, עיתונאי ועורך פרסומים ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בקיבוץ מזרע שבעמק יזרעאל. את שירותו הצבאי החל בסיירת שקד וסיים כקצין בגדוד 890 של הצנחנים. בוגר החוג להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב, בלימודי העת העתיקה.

כעיתונאי כתב ב"על המשמר", "הארץ" ו"ידיעות אחרונות" (בעיקר בנושאי תרבות ואמנות) והיה בעל טור לסרטים וקולנוע במוסף השבועי של "על המשמר".

בראשית שנות השבעים עבד אורן כעיתונאי בלונדון ובשנות השמונים יצא עם משפחתו לשליחות באיי הוואי (בעקבותיה פרסם שני ספרי ילדים, "אי" ו"הר געש").

ספרו הראשון, "כיבוי אורות", ראה אור בשנת 1981 ועובד אחר כך למחזמר שהוצג בבבימת הקיבוץ.

בתקופת עבודתו כמו"ל (ההוצאה לאור, משרד הביטחון), יזם ותכנן את סדרות הספרים "אדם בקו האש" (עם זמורה, ביתן, מודן), "קלע" (עם הוצאת מערכות) ו"תרמיל קלאסיקה" (עם ספריית תרמיל).

אורן יזם וערך את "לחיות בכל תנאי" (1983), מדריך ההישרדות הראשון בעברית למטיילים ותרמילאים, והיה הראשון שעבר את הארץ כולה ברגל, מדן לאילת (עוד לפני שנחנך שביל ישראל). ספרו "איש הולך את ארץ ישראל" (1994) היה הראשון שתיאר מסע כזה.

בתפקידו כראש תחום מפעלי הנצחה במשרד הביטחון יזם, תכנן והוביל כמה ממפעלי הזיכרון הגדולים של העשור הראשון של המאה ה-21 בהר הרצל בירושלים, ובהם יצירת השביל המחבר בין יד ושם להר הרצל (חיבור פיזי וסימבולי בין השואה לתקומה); בניית מסלול המבקרים המקיף בהר; הקמת גן הנעדרים לחללים שמקום קבורתם לא נודע; הקמת מפעל הזיכרון ואנדרטת נצר אחרון; והאירוע השנתי של צעדת השביל המחבר (בשיתוף עם משרד החינוך ויד ושם).

==ספריו==
* כיבוי אורות איורים: ארנון אבני, (ספרית פועלים, 1981)
* ספר החיים, ספר המתים (כנרת, 1983)
* אי איורים: מושיק לין (הקיבוץ המאוחד, 1988 / עברית ספרים אלקטרוניים, 2013)
* מי אמר שאי אפשר איורים: מושיק לין (מסדה, 1990 / מודן, 2008)
* הר געש איורים: רות צרפתי (ביתן, 1991)
* איש הולך את ארץ ישראל (ביתן, 1994 / עברית ספרים אלקטרוניים, 2013)
* ילדה אחת גרה על ענן איורים: כריסטינה קדמון (שוקן, 1997)
* השביל המחבר (יד יצחק בן צבי, 2014 / עברית ספרים אלקטרוניים, 2021)
*מחזות קובץ של ארבעה מחזות  (עברית ספרים אלקטרוניים, 2021)
*נגיעות (הוצאת כרמל, 2021 / עברית ספרים אלקטרוניים, 2021)
*מי אמר שאי אפשר, סיפורים ושירים לילדים (עברית ספרים אלקטרוניים, 2022)
*ארץ גזֵרה (אנפה ספרים 2023/ עברית ספרים אלקטרוניים 2023)

==לקריאה נוספת==
* משה אורן, השביל המחבר, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 347–349, הוצאת כרמל, 2017.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20131016215608/http://www.izkor.gov.il/Page.aspx?pid=45 משה אורן וסיפור הקמת "השביל המחבר"], באתר יזכור
* [https://web.archive.org/web/20130707212754/http://www.izkor.gov.il/Page.aspx?pid=41 "השביל המחבר"], באתר יזכור
* [http://www1.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/survivors/book/intro.pdf נצר אחרון - פתח דבר], אתר יד ושם
*[https://www.shaked424.co.il/פעולת-כארמה.html פעולת כארמה], באתר סיירת שקד

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:לוחמי סיירת שקד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מזרע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
מקדם (פיזיקה)

בפיזיקה מקדם הוא גודל פיזיקלי המייצג תכונה פיזיקלית מסוימת של חומר או מערכת. פעמים רבות מציג המקדם יחס בין גדלים מאותו סוג, ובמקרים אלה המקדם הוא גודל חסר ממד.

דוגמאות:
* מקדם שבירה: תכונה פיזיקלית של חומר שקוף, המציינת את השפעת החומר על מעבר אור דרכו. אחת ההגדרות של מקדם השבירה היא היחס בין מהירות האור בריק למהירות האור בחומר הנדון. זהו גודל חסר ממד.
* מקדם דיאלקטרי: גודל פיזיקלי המתאר כיצד שדה חשמלי משפיע ומושפע מתווך דיאלקטרי, והוא נקבע על פי היכולת של חומר להתקטב בתגובה לשדה, ובכך להפחית את השדה בתוך החומר. נמדד בפאראד למטר.
* מקדם איכות: מתאר את מידת הריסון של מתנד הרמוני מרוסן. ככל שמקדם האיכות גדול יותר, המתנד מרוסן פחות ומתנודד במשך מחזורי תנודה רבים יותר. זהו גודל חסר ממד.
* מקדם תקומה: גודל פיזיקלי המאפיין את מידת האלסטיות בהתנגשות בין שני גופים. מקדם התקומה הוא מינוס הפרש המהירויות אחרי ההתנגשות חלקי הפרש המהירויות לפני ההתנגשות.
* מודול האלסטיות של חומר (או מודול יאנג) הוא היחס בין מאמץ (כוח ליחידת שטח בחומר) למעוות (שינוי בממדי החומר) בתחום האלסטי, או בניסוח פשוט יותר, ההתנגדות של החומר לשינוי קטן בצורתו באמצעות כוח חלש. שינוי אלסטי חוזר למצבו המקורי כאשר הכוח מוסר.
* מקדם פואסון: גודל פיזיקלי המציג את המעוות הרוחבי כתוצאה מהמעוות האורכי.
* מקדם התפשטות תרמית מציג את השינוי בגודל של האובייקט עם שינוי הטמפרטורה שלו.
* מקדם אריזה אטומית: החלק בנפח של מבנה גבישי, הממולא באטומים. זהו גודל חסר ממד, וערכו בהכרח קטן מ-1.

קטגוריה:מדידה
קטגוריה:גדלים פיזיקליים
אלכסנדר פרוכורוב

אלכסנדר פרוכורוב (ברוסית: Александр Михайлович Прохоров; 11 ביולי 1916 - 8 בינואר 2002), היה פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל לפיזיקה בשנת 1964 עבור מגוון עבודות בתחום פיתוח לייזרים. על הפעילות המדעית הוענק לו פרס לנין (1959) ועיטורים רבים של ברית המועצות כולל פעמיים תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ו-5 פעמים עיטור לנין.

== חייו ==
אלכסנדר פרוכורוב נולד בעיר את'רטון קווינסלנד, אוסטרליה למשפחת מהפכנים רוסים שנמלטו מרדיפות השלטון. בשנת 1923 המשפחה חזרה לברית המועצות. בשנת 1939 פרוכורוב סיים את לימודיו באוניברסיטת סנקט פטרבורג בהצטיינות יתרה והחל ללמוד לתואר דוקטור במכון לבדב לפיזיקה במוסקבה. עם תחילת מלחמת העולם השנייה גויס ולחם בחיל הרגלים. לאחר פציעה קשה שוחרר וחזר למכון לפיזיקה להמשך לימודי תואר שלישי.

פרוכורוב עבד במכון לבדב לפיזיקה משנת 1946 ועד לשנת 1982. בשנת 1954 מונה למנהל מעבדת תנודות ובשנת 1968 לסגן מנהל המכון. בשנת 1982 מונה למנהל מכון לפיזיקה כללית שהוקם באותה שנה והיה מנהלו עד לשנת 1998.

במקביל לימד באוניברסיטת מוסקבה ובשנת 1959 מונה לפרופסור. בנוסף לימד במכון לפיזיקה טכנית במוסקבה.

בשנת 1960 נבחר לחבר בהתכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות ובשנת 1964 לחבר מן המניין.

בשנת 1969 מונה לעורך ראשי של האנציקלופדיה הסובייטית הגדולה והוציא לאור את המהדורה השלישית שלה.

בשנת 1983 ביחד עם עוד שלושה חברי האקדמיה חתם על פניה גלויה בגנות אנדריי סחרוב שפורסמה בעיתונות הסובייטית.

פרוכורוב נפטר בשנת 2002 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

==פעילות מדעית==
אלכסנדר פרוכורוב פעל בתחום הרדיופיזיקה, פיזיקת מאיצים, רדיוספקטרוסקופיה אלקטרוניקה קוונטית ואופטיקה לא ליניארית. עבודות הראשונות שלו עסקו בהתפשטות גלי רדיו על פני שטח כדור הארץ ובמיוחד ביונוספירה. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא סיים את עבודת הדוקטורט שלו בתחום גלי רדיו.

בשנת 1953 ביחד עם ניקולאי באסוב ניתח חוקים של פליטה מאולצת. על בסיס עבודה זו הם בנו את המייזר הראשון בשנת 1954. בשנת 1955 פרוכורוב ניתח את תהליך היפוך האוכלוסייה שמהווה בסיס לבניית לייזר. במשך מספר שנים עסק במחקרים בתחום הפאראמגנטיות.

על העבודות שהביאו לפיתוח הלייזר קיבל פרס לנין בשנת 1959 ופרס נובל לפיזיקה בשנת 1964.

במהלך שנות ה-60 צוות בראשותו בנה כמה לייזרים בטכנולוגיות שונות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ihst.ru/projects/sohist/material/press/sakharov/83.htm גילוי דעת בגנות אנדריי סחרוב] 
* [https://web.archive.org/web/20081203211841/http://p-lab.org/publ/7-1-0-34 רעיון אישי עם פרוכורוב על חייו ומחקריו] 
* 
* 

קטגוריה:פיזיקאים סובייטים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1916
קטגוריה:נפטרים ב-2002
שק חול

כתה של [[עליית הנוער בעיינות ב-1948. שקי חול מדפנים את הקיר.]]
הכנת שקי חול ב[[מזח חוף וניס, לוס אנג'לס, קליפורניה, 2010.]]
שק חול הוא שק עשוי יוטה, פוליפרופילן או חומר אחר, ממולא חול או עפר, משמש למטרות כגון הגנה בעת שיטפון, ביצורים צבאיים, הגנה על חלונות זכוכית באזורי מלחמה ועוד. בשקי חול נעשה גם שימוש לאימוני כושר גופני ולחילוץ כלי רכב שהתחפרו בחול או בוץ.

יתרונות שקי חול הם בהיותם עשויים מחומרים זולים, וניתן להביאם ריקים למקום הנדרש ולמלאם בחול מקומי.

==שימושים==
שקי חול עשויים לשמש במקרי חירום כגון נהרות העומדים להעלות על גדותיהם או כשסוללה ניזוקה. ניתן להשתמש בהם גם בעתות רגיעה או לאחר חרום, כבסיס לסוללה חדשה או מבני חסימת-מים אחרים. שקי חול אינם האמצעי המיטבי לעצירת שיטפונות, שכן בסופו של דבר יחלחלו המים לתוכם, וחומרי מילוי כגון עפר עלולים לזלוג מהם. בשקים יבשים ניתן לעשות שימוש חוזר, אולם שקים שנרטבו עלולים להיות מזוהמים במזהמים כימיים וביולוגיים. 

בצבא משמשים שקי חול לביצורי שדה ולהגנה על מבנים. כיוון שמילוי השקים נעשה בחומר זמין וזול, ניתן להקים באמצעותם מחסות נרחבים. השילוב בין גרגרי עפר ובועות אוויר זעירות בשק מאפשר ספיגה טובה של הדף התפוצצויות. ממדים סטנדרטיים של שק חול הם 14 <math>\ \times</math> 22 אינץ' (בסביבות 35.5 <math>\ \times</math> 56 סנטימטר). ממדים אלו, עם משקל החול בשק, מאפשרים שימוש בשקי חול לבניית קיר עמיד בבנייה מוצלבת, כמו קיר לבנים. בגודל כזה השקים אינם כבדים מידי להרמה והבאה למיקום הנדרש. ניתן להניחם לייצוב והגבהת תעלות קשר ושוחות או לערמם לגובה במקומות בהם לא מתאפשרת חפירה. עמידותו של מתרס שקי חול כהגנה מהפגזות אוויריות אינה טובה. מתרס שאמור לשרוד זמן ממושך יש לחזק בצמנט פורטלנד או חומרים דומים, להגנה מרקבון ושחיקה. שקים מקנבס כותנה עמידים יותר משקי יוטה, ולכן מתאימים יותר לשימוש ממושך. עם זאת, כיום רוב השקים המשמשים לביצורים ולהגנה משיטפונות מיוצרים מפוליפרופילן. 

זמינות השקים בידי לוחמים, גודלם והרכב הבד, הוביל לשימוש מאולתר בהם כברדסים לכיסוי שבויי מלחמה.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Soldiers in trench.jpg|שקי חול משמשים לייצוב והגבהת תעלות קשר, מערכת גליפולי, 1915
קובץ:PikiWiki Israel 20829 The Palmach.jpg|בניית עמדת הגנה משקי חול בקיבוץ חצרים, 1946
קובץ:PikiWiki Israel 2394 Kibutz Gan-Shmuel sk20- 92 גן-שמואל-הבריכה ובית הראשונים 1920-5.jpg|שקי חול מגנים על חלונות מבנה, קיבוץ גן שמואל, שנות ה-20
קובץ:UK 2007 floods musicians.jpg|שקי חול להגנה בעת שיטפון, אוקספורדשייר, אנגליה, 2007
קובץ:Ironsandbags.jpg|שקי חול בקריית החינוך בן-גוריון שבנס ציונה במהלך מלחמת חרבות ברזל
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביצורים
קטגוריה:חול
ניר דבורי

ניר דבורי (נולד ב-30 בינואר 1972) הוא עיתונאי ישראלי, המשמש ראש הדסק לענייני צבא וביטחון של חברת החדשות.

==ביוגרפיה==
דבורי נולד למשפחת חקלאים מקיבוץ אילון. עם גיוסו לצה"ל התנדב למסלול הלוחמים ביחידה 669 אך לא סיים את מסלול ההכשרה, בעקבות ויכוח עם מפקדו.

הוא בוגר בית הספר לעיתונאים "כותרת" בתל אביב. בשנת 2002 הצטרף דבורי לחברת החדשות של ערוץ 2, ועבד במשך שלוש שנים כתחקירן של "אולפן שישי". ב-2005 עבר לתפקיד כתב צבאי. אחת מחשיפותיו זיכתה אותו בעמדת שמירה על שמו בבסיס הקריה, לאחר שחשף את מחדלי השמירה בבסיס.

ב-2014, בתום מבצע צוק איתן, פרסם העיתון "גלובס" סקר שערך עבורו מכון TRI, בו נמצא דבורי כ"כתב שתפקודו נתפס כמוצלח ביותר" במהלך הדיווחים על המבצע.

בחודש יוני 2021 הועברה ביקורת על השתתפות דבורי בפרסומת לחברת התעשייה הביטחונית "CyberBee", בה השקיע, ונטען כי השתתפותו בפרסומת נוגדת את האתיקה העיתונאית.

באוגוסט 2023 מונה לראש הדסק לענייני צבא וביטחון של חברת החדשות.

ב-7 באוקטובר 2023 היה הראשון לדווח על תחילת מתקפת הפתע על ישראל שהחלה בשעה 06:29 בבוקר כאשר פרץ לשידור בשעה 06:45, כרבע שעה לאחר תחילת המתקפה.

== חיים אישיים ==
דבורי נשוי לשגית ואב לשלושה. הוא מתגורר ברמת גן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mako.co.il/news-team/Editor-e57aa05dc211711004.htm הכתבות והפרשנויות של ניר דבורי] ב-N12
* [http://www.israeldefense.co.il/he/logidf/426/track מאמרים של ניר דבורי], באתר "ישראל דיפנס"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי כותרת - בית ספר לעיתונאות ולתקשורת
קטגוריה:אילון: אישים
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
מכון לבדב לפיזיקה

מכון לבדב לפיזיקה (ברוסית: (Физический институт им. П. Н. Лебедева РАН (ФИАН, מכון לפיזיקה על שם לבדב של האקדמיה הרוסית למדעים) מכון מחקר שממוקם במוסקבה המהווה אחד המרכזים החשובים של מחקרים בתחום הפיזיקה ברוסיה. החל משנת 2004 בראש המכון עומד גנדי מסיאץ.

==היסטוריה==
המכון הוקם ב-28 באפריל 1934 כאשר הוחלט על פיצול מכון למתמטיקה ולפיזיקה בלנינגרד. בקיץ אותה שנה המכון עבר למוסקבה וב-18 בדצמבר 1934 נקרא על שם פיוטר לבדב. הסגל הראשוני במכון הכיל מדענים שעברו מלנינגרד ביחד עם מנהל המכון סרגיי ואווילוב ומדענים ממוסקבה שנקלטו במכון במקומו החדש. ואווילוב עצמו היה מומחה לאופטיקה אך האמין שיש להקים מכון למחקרים בתחומי פיזיקה רבים. תוך זמן קצר במכון היו 8 מעבדות: מעבדת מחקר גרעיני, מעבדת תנודות, מעבדת אופטיקה, מעבדת לומינסנציה, מעבדת אנליזה ספקטראלית, מעבדה דיאלקטרית, מעבדת פיזיקה תאורטית ומעבדת אקוסטיקה.

בתחילת מלחמת העולם השנייה המכון עבר לקאזאן ופעל בה עד לשנת 1943. במהלך המלחמה מדעני המכון חקרו פיתוח אמצעי ראיית לילה, בדיקות ללא הרס, ייצור רכיבים אלקטרוניים, פיתוח אנטנות, שיטות אקוסטיות לגילוי מוקשים ועוד.

לאחר סיום המלחמה, מדעני המכון הרחיבו את המחקרים בתחום קרינה קוסמית והשתתפו באופן פעיל בפיתוח נשק גרעיני סובייטי. במהלך שנות ה-60 בוצעו על ידי מדעני המכון מחקרים חשובים בתחום פיזיקת המוליכים למחצה.

מדעני המכון פעילים במחקרים המבוצעים במאיץ LHC.

כל שנה מדעני המכון מפרסמים כ-20 ספרים וכ-1500 מאמרים מדעיים.

במרוצת השנים על בסיס מחלקות המכון הוקמו מעל 20 מכוני מחקר עצמאיים בתחומי פיזיקה שונים.

==מבנה ועובדי המכון==
המכון כולל כ-1,600 עובדים, מהם כ-800 מדענים בעלי תארים שונים וכ-22 חברי האקדמיה הרוסית למדעים. 

המחלקות העיקריות נכון לשנת 2012:
* מרכז למחקר אסטרונומי
* מחלקת רדיופיזיקה קוונטית
* מחלקת אופטיקה
* מחלקת פיזיקה תאורטית
* מחלקת פיזיקה של מצב מוצק
* מחלקת פיזיקה גרעינית
* מחלקת פיזיקה נייטרונית
* מדור חקר הפלזמה
* מחלקת אלקטרוניקה פיזיקלית
* מדור פיזיקה מתמטית

עובדי המכון זכו מספר פעמים בפרס נובל לפיזיקה:
* 1958 - פאבל צ'רנקוב, איגור תם, איליה פרנק - על גילוי אפקט צ'רנקוב ופירושו.
* 1964 - ניקולאי בסוב, אלכסנדר פרוכורוב - על עבודה בסיסית בתחום של אלקטרוניקה קוונטית, שהובילה לבניית מתנדים ומגברים המבוססים על עקרון המייזר-לייזר.
* 2003 - ויטלי גינזבורג - על תרומה חלוצית לתאוריה של מוליכי על ונוזלי על.

בנוסף אליהם, בשנת 1975 קיבל אנדריי סחרוב פרס נובל לשלום.

מישיק קזאריאן, עובד המכון, זכה בפרס המדינה של ברית המועצות בשנת 1980.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://old.lebedev.ru/en/ אתר רשמי באנגלית]

קטגוריה:מכוני מחקר פיזיקלי
קטגוריה:האקדמיה הרוסית למדעים
עקום בזייה

עקום בזייה
עקום בזייה (Bézier) הוא תיאור פרמטרי של עקום השימושי במיוחד בגרפיקה ממוחשבת. עקומי בזייה מוגדרים על ידי קבוצה של נקודות בקרה, כאשר נקודת הבקרה הראשונה והאחרונה הן קצות העקום, ויתר הנקודות לא בהכרח מצויות על העקום (ולרוב לא נמצאות עליו).

לעקומי בזייה שימושים רבים בתחומי הגרפיקה הממוחשבת. בין היתר משמשים עקומי בזייה בגרפיקה וקטורית כדי למדל עקומים חלקים שאותם ניתן להרחיב בצורה אינסופית, ובתוכנות לעריכה גרפית נעשה שימוש בצירוף של מספר עקומי בזייה כדי להגדיר מסלולים (paths). 

הבסיס המתמטי לעקומי בזייה הם פולינומי ברנשטיין, שאותם פיתח המתמטיקאי הרוסי סרגיי נתנוביץ' ברנשטיין ב-1912, אולם חשיבותם הובנה רק כעבור כחצי מאה. שימוש בפולינומים אלו פותח ב-1959 על ידי Casteljau עבור שימוש של סיטרואן. שימוש נרחב בעקומים אלו נעשה בעקבות עבודתו של המהנדס הצרפתי פייר בזייה (Pierre Bézier) ב-1962 שהשתמש בהם לתכנון גוף רכב של חברת רנו.

ניתן להכליל את עקומי בזייה לממדים גבוהים יותר על ידי הכפלה טנסורית של עקומי בזייה ליצירת, למשל, משטחי בזייה.

==הגדרה==
עקומי בזייה מוגדרים על ידי קבוצת נקודות בקרה <math>P_0</math> עד <math>P_n</math>, כאשר <math>n</math> הוא הדרגה של העקום (כאשר <math>n = 1</math> העקום הוא ליניארי, כאשר <math>n = 2</math> הוא ריבועי וכו'). העקום מוגדר בצורה הבאה:

:<math>
\begin{align}
\mathbf{B}(t) & = \sum_{i=0}^n {n\choose i}(1-t)^{n-i}t^i\mathbf{P}_i \\
& = (1-t)^n\mathbf{P}_0 + {n\choose 1}(1-t)^{n-1}t\mathbf{P}_1 + \cdots \\
& {} \quad \cdots + {n\choose n-1}(1-t)t^{n-1}\mathbf{P}_{n-1} + t^n\mathbf{P}_n,\quad t \in [0,1],
\end{align}
</math>

===עקום בזייה ליניארי===

בהינתן שתי נקודות בקרה P<sub>0</sub> ו P<sub>1</sub>, עקום בזייה ליניארי הוא פשוט הקו הישר בין שתי הנקודות הניתן על ידי:
:<math>\mathbf{B}(t)=\mathbf{P}_0 + t(\mathbf{P}_1-\mathbf{P}_0)=(1-t)\mathbf{P}_0 + t\mathbf{P}_1 \mbox{ , } t \in [0,1]</math>
זה שקול לאינטרפולציה ליניארית.
מרכז

===עקום בזייה ריבועי===
עקום בזייה ריבועי הוא עקום המוגדר על ידי שלוש נקודות בקרה. P<sub>1</sub>, P<sub>0</sub> ו-P<sub>2</sub> ומוגדר על ידי:
: <math>\mathbf{B}(t) = (1 - t)[(1 - t) \mathbf P_0 + t \mathbf P_1] + t [(1 - t) \mathbf P_1 + t \mathbf P_2] \mbox{ , } t \in [0,1]</math>

ניתן לראות בכך אינטרפולציה ליניארית על הנקודות המוגדרות על ידי עקומי בזייה המוגדרים על ידי שתי הנקודות P<sub>0</sub> ו-P<sub>1</sub> ועל ידי שתי הנקודות P<sub>1</sub> ו-P<sub>2</sub> בהתאמה. ניתן לראות זאת בסידור מחדש של המשוואה הקודמת:

: <math>\mathbf{B}(t) = (1 - t)^{2}\mathbf{P}_0 + 2(1 - t)t\mathbf{P}_1 + t^{2}\mathbf{P}_2 \mbox{ , } t \in [0,1].</math>

הנגזרת של העקום לפי t היא:

: <math>\mathbf{B}'(t) = 2 (1 - t) (\mathbf{P}_1 - \mathbf{P}_0) + 2 t (\mathbf{P}_2 - \mathbf{P}_1) \,.</math>

מן הנגזרת ניתן להסיק כי המשיקים לעקום ב-P<sub>0</sub> ו-P<sub>2</sub> נפגשים ב-P<sub>1</sub>. ככל ש-t גדל מ-0 ל-1 העקום מתרחק מ- P<sub>0</sub> לכיוון P<sub>1</sub>, ואז מתעקם לעבר P<sub>2</sub> מהכיוון של P<sub>1</sub>. 

מרכז

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרפיקה ממוחשבת
קטגוריה:עקומות
ארפד סטרביק

ארפד סטרביק קאפר (בסרבית: Арпад Штербик; נולד ב-20 בנובמבר 1979) הוא שוער כדוריד ספרדי יליד סרביה שמשחק בברצלונה.

==קריירה==
סטרביק התחיל את הקריירה שלו בRK ז'וגוביץ', אך עבר להונגריה כדי לשחק בKC וזפרם ב-2001. לאחר כמה חודשים בהונגריה, קיבל אזרחות הונגרית והפך לשחקן "מקומי" בקבוצה, ולא זר. הוא גם היה רשאי לשחק בנבחרת הונגריה, אך לא הופיע אף לא פעם אחת במדי הנבחרת ההונגרית. סטרביק נשאר בKC וזפרם עד 2004, כשהוא מחזיק עם הקבוצה בסדרה של 3 זכיות רצופות גם בליגה ההונגרית וגם בהגביע ההונגרי. ב-2002 הוא העפיל עם קבוצתו לגמר ליגת האלופות, אך הם הפסידו 51-48 בתום 2 משחקי הגמר. באותה שנה גם נבחר לשחקן השנה בהונגריה.

ב-2004 עבר לBM ריאל סיודד, והפך לאחד השוערים הטובים בתולדות הליגת ASOBAL. בתקופתו במועדון נבחר 4 פעמים ברצף לשוער הכי טוב בעונה בליגת ASOBAL (ב-2006–2010). ב-2005, נבחר על ידי IHF לשחקן השנה בעולם. במהלך תקופתו במועדון זכה 4 פעמים באליפות, פעמיים בגביע הספרדי, ושלוש פעמים בליגת האלופות. ב-2008, לאחר 4 עונות בקבוצה, קיבל אזרחות ספרדית והצטרף לנבחרת ספרד.

ב-2012, לאחר 8 עונות מוצלחות בסיודד ריאל, חתם על חוזה ל-4 שנים בברצלונה.

==משפחה==
במהלך שהותו בהונגריה הכיר את אשתו, אשת העסקים ההונגרית מוניקה הוראוות. לשניים נולדו תאומים בשנת 2010. אחותו של סטרביק היא גם שחקנית כדוריד מקצוענית שמשחקת בקבוצה הכי מעוטרת בהונגריה, קיסהונלאס NKSE.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני כדוריד ספרדים
קטגוריה:ספורטאים יוגוסלבים
קטגוריה:ספורטאים סרבים
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1979
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1979
ליילה שהיד

ליילה שהיד (בערבית: ليلى شهيد; נולדה ב-13 ביולי 1949 בביירות) היא דיפלומטית פלסטינית, נציגת פלסטין לאיחוד האירופי. לפני כן כיהנה במשך 12 שנים כנציגת הרשות הפלסטינית בפריז.

שהיד משתייכת למשפחת חוסייני, שנחשבת לאחת מהמשפחות הפלסטיניות המשפיעות ביותר. למדה אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה באוניברסיטה האמריקנית בביירות. בשנת 1978 התחתנה עם הסופר המרוקאי מוחמד בראדע והתיישבה במרוקו עד 1986. היא ייצגה את הארגון לשחרור פלסטין באירלנד, ולאחר מכן הפכה למנהלת משרד המידע בהאג. באותה העת שימשה גם כנציגת אש"ף בהולנד ודנמרק. בשנים 1993 עד 2005 עבדה כנציגת הרשות הפלסטינית בצרפת, עד שנטלה את תפקידה הנוכחי והוחלפה בחורי הינד. ביקרה לראשונה ביהודה ושומרון וחבל עזה בשנת 1994.

בשנת 2004 הייתה עם המנהיג הפלסטיני יאסר ערפאת בימיו האחרונים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הארגון לשחרור פלסטין
קטגוריה:משפחת חוסייני
קטגוריה:פוליטיקאיות פלסטיניות
קטגוריה:דיפלומטים פלסטינים
קטגוריה:ילידות 1949
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1949
יהונתן שולדבראנד

יהונתן שולדבראנד (בשוודית: Jonathan Skjöldebrand; נולד ב-2 באוגוסט 1983) הוא כדורסלן עבר ישראלי-שוודי אשר שיחק בעמדת הפאוור פורוורד. אביו הוא שחקן העבר השוודי לורנס שולדבראנד, שהשתקע בישראל.

== ביוגרפיה ==
שולדבראנד נולד במושב אמירים. אביו, לורנס שולדבראנד, הגיע משוודיה בשנות השבעים כשחקן כדורסל זר, שיחק בהפועל רמת גן בתקופת היותה קבוצת צמרת ובהפועל עפולה, נישא לישראלית, התגייר והשתקע בישראל. שולדבראנד נשוי לזמרת הספרדייה לורה, ולהם בת.

== קריירה ==
שולדבראנד החל לשחק כדורסל בקבוצות הילדים והנוער של הפועל סאסא והפועל גליל עליון. בתקופת שירותו בצה"ל החל לשחק בא.ס. רמת השרון אך לאחר זמן קצר עבר להפועל גליל עליון. הוא הושאל לעונה אחת לא.ס. רמת השרון, וכשחזר חתם בקבוצת סודרטלי קינגס השוודית. בסיום העונה, עבר שולדבראנד להתאמן זמנית בקבוצת קובוט קובולה הפינית בעקבות בעיות מס בשוודיה, אך בתחילת העונה חזר לשוודיה, ושיפר את הממוצעים שלו, דבר שעזר לו לקבל זימון לאולסטאר השוודי.

בעקבות הצלחתו, חתם בסיום עונת לקליניקאס רינקון הספרדית. בקבוצה מליגת המשנה קלע שולדבראנד 8 נקודות ו-2 ריבאונדים למשחק בממוצע, ועזר לקבוצה להגיע לחצי הגמר בפלייאוף של אותה עונה. בסיום אותה עונה עבר למלייה הספרדית, אך נפצע ומיעט לשחק.

שולדבראנד חזר לישראל לקראת ליגת הקיץ ב-2011 והשיג ממוצעים של 13.3 נק', 9.3 כדורים חוזרים ו-3.3 אסיסטים בממוצע למשחק. יכולתו הטובה משכה את תשומת לבו של מאמן הפועל תל אביב, ארז אדלשטיין, שהחתים אותו בקבוצה. שולדבראנד פתח את העונה טוב, אך מיעט לשחק בהמשך העונה. בשמינית גמר גביע המדינה קלע 16 נקודות מול הפועל גלבוע גליל, דבר שקיבע אותו בחמישייה הפותחת. לאחר עלייתה לליגת העל המשיך לשחק בהפועל, ובעונתו השלישית בקבוצה שיפר את משחק ההגנה והפך לאחד השחקנים הבולטים בקבוצתו בפרט ובקרב השחקנים הישראליים בליגת העל בכלל.

בעונת האריך את החוזה שלו לשנתיים בהפועל תל אביב. במחזור ה-8 בליגת ווינר, אירעה במהלך הדרבי התל אביבי תקרית בין שולדבראנד לגיא פניני ממכבי תל אביב, כאשר פניני קילל את שולדבראנד וכינה אותו בכינויי גנאי חריפים (פניני הורחק מחמישה משחקים, נקנס גם ב-100,000 ש"ח ונשלל ממנו תפקיד קפטן קבוצתו). בחודש אוגוסט 2015 חתם במכבי אשדוד באר טוביה מליגת העל.

בחודש יוני 2016, חתם בקבוצת עירוני נהריה מליגת העל, איתה הגיע לרבע גמר היורופקאפ ולפלייאוף ליגת ווינר סל. בעונת 2017/2018 מונה לקפטן הקבוצה.

ביולי 2018 חתם בהפועל אילת.

באוגוסט 2021 חתם בהפועל תל אביב ובדצמבר אותה שנה פרש עקב פציעה.

לאחר פרישתו, עבר שולדבראנד להתגורר במלאגה שבספרד.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://basket.co.il/PlayerPage.asp?PlayerNumber=83&TeamId=971&cYear=2017 דף השחקן], באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים שוודים
קטגוריה:כדורסלני הפועל גליל עליון
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים באירופה
קטגוריה:כדורסלני א.ס. רמת השרון
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני הפועל אילת
קטגוריה:אמירים: אישים
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בספרד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
חיל האוויר הישראלי הווירטואלי

חיל האוויר הישראלי הווירטואלי (viaf) הוא אתר אינטרנט המשמש כפלטפורמה המאפשרת לכל שחקן (טייסת) לפעול כמנגנון כמעט עצמאי בגיוס אנשיו, הכשרתם, הסמכתם וקיום אימונים. באתר נפתחו טייסות מקבילות לטייסות חיל האוויר הישראלי. הטייסים של חיל האוויר הווירטואלי מוכשרים בטווח זמן של חצי שנה ורק לאחר מכן הם מאושרים לטוס מבצעית בסימולטורים.

== לקריאה נוספת ==
*[http://www.iaf.org.il/612-19794-he/IAF.aspx רק בן 16, וכבר מפקד חיל-האוויר], באתר חיל האוויר הרשמי
*
*[https://web.archive.org/web/20130807033537/http://viaf.org.il/images/media/maariv.jpg לוחמה בשטח הזוי], מעריב לנוער מדור און ליין
*[https://web.archive.org/web/20130807031341/http://viaf.org.il/images/media/mahane.jpg חיל אוויר וירטואלי, בכוננות מסביב לשעון], עיתון במחנה

== קישורים חיצוניים ==
*
*[https://web.archive.org/web/20170913170749/http://viaf.org.il/ אתר מורשת חיל האוויר הישראלי הווירטואלי]
*[https://picasaweb.google.com/102085192393931301495/VirtualIsraeliAirForce גלריית תמונות מפעילות אתר חיל האוויר הישראלי הווירטואלי]

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2000
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בישראל
DAPI

DAPI (בסגול) קשור ל-minor groove ב-DNA דו גדילי (תכלת וירוק)
DAPI או 4',6-diamidino-2-phenylindole הוא חומר צביעה פלואורסצנטי הנקשר לאזורים עשירים באדנין (A) ותימין (T) ב-DNA. בחומר זה נעשה שימוש נרחב במיקרוסקופיה פלואורסצנטית. DAPI מסוגל לחדור דרך ממברנת התא ויכול לשמש אפוא לצביעה של חיידקים חיים וכן לצביעה של חיידקים מקובעים, אף שחדירתו דרך הממברנה של תאים חיים פחותה יותר ובהתאם הצביעה פחות יעילה ונדרשים ריכוזים גבוהים יותר.

DAPI סונתז לראשונה ב-1971 במעבדה של אוטו דן במסגרת מחקר לחיפוש תרופות למחלת טריפנומיאזיס הנגרמת על ידי פרוטיסטות מהסוג Trypanosoma. אף שהחומר נמצא כלא יעיל כתרופה, נמצא כי הוא נקשר היטב ל-DNA והופך לפלואורסצנטי יותר בעת היקשרותו. שימוש ב-DAPI לצביעה נעשה לראשונה ב-1975, כאשר נעשה בו שימוש לזיהוי DNA של המיטוכונדריה.

הודות לתכונותיו הפלואורסצנטיות בהיקשרותו ל-DNA נעשה השימוש ב-DAPI לנפוץ במיקרוסקופיה פלואורסצנטית לצביעת DNA. בשנות השבעים הודגם השימוש בו לזיהוי DNA בתאי צמחים, בעלי חיים, חיידקים ובחלקיקי נגיפים. 

כאשר DAPI קשור ל-DNA דו גדילי הוא מתאפיין בבליעה מקסימלית של 358nm (על-סגול) ופליטה מקסימלית של 461nm (כחול). בהתאם בשימוש במיקרוסקופיה פלואורסצנטית DAPI מעורר באור על-סגול ומזוהה באמצעות פילטר כחול. 

==ראו גם==
*צביעת הכסט

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מיקרוסקופיה
קטגוריה:אינדולים
פרשת האונס הקבוצתי בדלהי

הפגנת נרות כנגד האונס ב-29 בדצמבר 2012
האונס הקבוצתי בדלהי התרחש ב-16 בדצמבר 2012. ג'יוטי סינג פנדיי, סטודנטית לפיזיותרפיה וידידהּ שעלו לאוטובוס בעיר הבירה של הודו הותקפו והוכו על ידי חמשת הנוסעים האחרים באוטובוס ובסטודנטית בוצע אונס קבוצתי ומעשה סדום אכזרי בעזרת מוט ברזל משונן. תוך כדי התקיפה המשיך האוטובוס בדרכו ברחובות דלהי. בתום התקיפה נזרקו השניים מהאוטובוס בדרום דלהי. 

המקרה עורר זעם רב בקרב תושבי הודו על יחסן של הרשויות לאלימות נגד נשים במדינה. הפגנות רבות פרצו ברחבי הודו, וגרמו לחסימת צירי תנועה ראשיים וסגירת תחנות רכבת. במהלך המהומות נהרגו שוטר ועיתונאי.

כתוצאה מהתקיפה סבלה הנאנסת מפגיעות פנימיות ומפגיעת מוח. היא עברה ניתוחים אחדים בבית חולים מקומי, והועברה להמשך טיפול בבית חולים בסינגפור, שבו נפטרה ב-29 בדצמבר, 13 ימים לאחר התקיפה. 

בימים הראשונים שלאחר האונס, וגם לאחר מותה של הנאנסת, לא פורסם שמה, בהתאם לחוק בהודו האוסר זאת. באמצעי התקשורת בהודו היא כונתה נירבהאיה ("חסרת פחד"), להבה, אוצר או בשמות של דמויות קולנוע הודיות. בריאיון עם אביה, שפורסם בשבועון בריטי ב-6 בינואר 2013, ציין האב את שמה, ג'יוטי סינג פנדיי, ואמר: "הבת שלי לא עשתה שום דבר רע, היא מתה תוך הגנה על עצמה. אני גאה בה. חשיפת שמה תעניק אומץ לנשים אחרות ששרדו תקיפות כאלה, שישאבו כוח מבתי". משפחתה של סינג קבלה בשמה את אות האומץ הנשי הבינלאומי לשנת 2013.

המשטרה עצרה את חמשת הנוסעים ואת נהג האוטובוס כחשודים בתקיפה ובאונס, ובעקבות מותה של הנאנסת הם הועמדו לדין באשמת רצח. ב-11 במרץ 2013 התאבד בתליה נהג האוטובוס, שהיה הנאשם העיקרי בפרשה. ארבעה מהנוסעים הורשעו באונס ורצח, ונדונו למוות. נוסע נוסף, קטין, נדון לשלוש שנות מאסר. ב-20 במרץ 2020 פורסם שהארבעה הוצאו להורג בתליה בניו דלהי.

בעקבות האונס חלה ירידה ניכרת בתיירות להודו, ומספר מדינות אף פרסמו אזהרת מסע.

במהלך הדיון הציבור על הפרשה התרחש אונס קבוצתי של סוזט ג'ורדן שחשפה את זהותה.

== קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פשע בהודו
קטגוריה:2012
קטגוריה:פרשיות אונס
קטגוריה:פרשיות רצח
קטגוריה:מהומות
קטגוריה:דלהי
קטגוריה:נשים בהודו
סינסמיליה

סינסמיליה (בצרפתית: Sinsemilia) היא להקת רגאיי וסקא צרפתית שהוקמה בשנת 1990 בעיר גרנובל. 

שם הלהקה הוא אזכור לסינסמילה, צמח קנאביס נקבי ולא מופרה וחסר זרעים, וכן שמו של אלבום הלהקה "Black Uhuru". האלבום הראשון של הלהקה זכה להצלחה רבה, ובמיוחד הלהיט "Tout le bonheur du monde".

ההופעה הראשונה של הלהקה הייתה בשנת 1991 במהלך חג המוזיקה. האלבום הראשון של הלהקה יצאה לאור בשנת 1996. בשנת 2005 אלבום של הלהקה נמכר ב-350 אלף העתקים וזכה במקום השמיני בצרפת באותה שנה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

 
קטגוריה:להקות צרפתיות
קטגוריה:להקות רגאיי
אחמת דנגור

אחמת דנגור (באנגלית: Achmat Dangor; 1948 – 6 בספטמבר 2020) היה סופר ומשורר דרום אפריקאי, זוכה פרס צ'ארלס הרמן בוזמן בעבור הספר קללת קפקא, אשר תורגם לשפות רבות ובהן עברית. כיהן כמנהל הקמפיין הבינלאומי למאבק באיידס.

הוא נולד ב-1948 ביוהנסבורג למשפחה ממוצא הודי ומוסלמי, הסופר מעיד על עצמו שהוא אפריקאי אשר דם אסייתי והולנדי זורם בו. דנגור היה ממייסדי "קונגרס הסופרים הדרום אפריקאיים" <ref></ref> ועמד בראש מספר ארגונים לא-ממשלתיים בדרום אפריקה בהם ארגון נלסון מנדלה והשלוחה הדרום-אפריקאית של קרן פורד. בין השנים 1973 ל-1979 היה חבר הסופר בקבוצת התרבות "מחשבה שחורה" אשר הוחרמה על ידי השלטונות בדרום אפריקה עקב האפרטהייד.

בשנת 2015, העניק לו ארגון פרסי הספרות הדרום-אפריקאי, פרס עבור מפעל חייו.

דנגור פרסם שני ספרי שירה וארבעה רומנים ובשנת 1998 זכה בפרס הרמן צ'ארלס בעבור ספרו "קללת קפקא". בשנת 2004, ספרו פרי מר (Bitter Fruit) דורג בין המועמדים הסופיים לפרס מאן בוקר.

==מספריו==
* "מחכים ללילה" (1981)
* "Voices from Within" (1982)
* "Bulldozer" (1983) - ספר שירה
* "Majiet" (1986)
* "The Z Town trilogy" (1990)
* "Private Voices" (1992) - ספר שירה
* "'קללת קפקא"' (1997), תרגמה מאנגלית: מרים יחיל-וקס, הוצאת כנרת, 2001
* "Bitter Fruit" (2003)
* "Strange Pilgrimages" (2013)
* "Dikeledi: Child of Tears, No More" (2017)

==חיים אישיים==
התגורר ביוהנסבורג עם אשתו אודרי ובנו הצעיר זכרי. נפטר ב-6 בספטמבר 2020.

אחיו ג'סי דוארטה הוא פוליטיקאי המתנגד לאפרטהייד ועובד ב.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.randomhouse.com/boldtype/0399/dangor/interview.html ריאיון עם הסופר] 
* [https://web.archive.org/web/20160304051043/http://www.africansuccess.org/visuFiche.php?id=700 כתבה על הסופר ב- African success]
* [https://web.archive.org/web/20070926220916/http://www.the-ledge.com/flash/ledge.php?conversation=57&lan=UK ריאיון עם הסופר] ב-The Ledge

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים דרום אפריקאים
קטגוריה:משוררים דרום אפריקאים
קטגוריה:דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד: אישים
קטגוריה:דרום אפריקאים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:ילידי 1948
Procol Harum (אלבום)

Procol Harum הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק, פרוקול הארום הבריטית. האלבום יצא ב-ספטמבר, 1967. הגרסה המקורית של דרם רקורדס כוללת את עטיפת האלבום של חברת Dickinson.
== הפקה ==
למרות שהאלבום הוקלט בטכניקת multitrack, האלבום יצא בבריטניה על מונו. אך בארצות הברית, יצא על מונו וסטריאו. למרות חיפושים נרחבים, את ההקלטות המקוריות של ה־multitrack לא מצאו ולכן תמהיל סטריאו מעשרת השירים המקוריים ייתכן שלעולם לא יהיה אפשרי. כמה טייקים חלופיים, לעומת זאת, היו מעורבים בגרסת הסטריאו וזמין על גבי תקליטורים (CD).

כל השירים נכתבו על ידי פסנתרן הלהקה, גרי ברוקר (מוזיקה) והתמלילן קית' רייד (מילים) חוץ מהשיר "Repent Walpurgis" שנכתב על ידי קלידן הלהקה, מת'יו פישר.

האלבום בגרסתו האמריקאית כולל את הלהיט A Whiter Shade of Pale שעד היום, נחשב ללהיט הגדול ביותר של הלהקה ואחד השירים הגדולים במוזיקת הרוק בכלל.

==רשימת שירים==
{|
| valign = top |
===הגרסה הבריטית===

===הגרסה האמריקאית===

| valign = top |
===הגרסה הגרמנית===

===גרסת התקליטור===

המסומנים ב-* הם רצועות בונוס
|}

==ביצוע==
*מת'יו פישר - עוגב
*דייוויד נייטס - גיטרת בס
*ב. ג. וילסון - תופים
*רובין טרוור - גיטרה
*גרי ברוקר - פסנתר, שירה
*קית' רייד - פזמונאי
*רי רוור - גיטרה ב"A Whiter Shade of Pale" (במקומו של טרוור)
*ביל איידן - תופים ב"A Whiter Shade of Pale" (במקומו של וילסון)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1967
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אולימפיק
Shine on Brightly

Shine on Brightly הוא האלבום השני של להקת הרוק המתקדם, פרוקול הארום. האלבום יצא ב-1968, והוא ביסס את ההצלחה של אלבום הבכורה שנה לפני כן. באלבום ניכרת השפעה המוזיקלית של הרוק המתקדם של הלהקה. אחת מהסיבות היא היצירה האפית, "In Held Twas in I" אשר היה אחד מסוויטות הרוק המתקדם הראשונות אשר יתחילו בשנות ה-70. השם של האפוס הוא ראשי תיבות, שבהן שמים את המילה הראשונה של המילים של כל תנועה לתוכו, כפי שמוצג:

In	"Glimpses of Nirvana", part 1
Held	"Glimpses of Nirvana", part 2
′Twas	"′Twas Teatime at the Circus"
In	"In the Autumn of My Madness"
I	"Look to Your Soul"

להקת הרוק המתקדם Transatlantic ביצעו גרסת כיסוי ליצירה באלבומם, SMPT:e אך לא ביצעו בו את החלק השני.

בגרסה הבריטית והצפון אמריקנית של האלבום השירים הפותחים את האלבום Quite Rightly So" ושיר הנושא, בעלי גרסאות שונות.

==רשימת שירים==
כל השירים נכתבו על ידי גרי ברוקר וקית' רייד למעט רצועה 1 ו-7 שנכתבו על ידי ברוקר, מת'יו פישר ורייד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1968
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אולימפיק
קטגוריה:אלבומי חברת A&M רקורדס
איאן באנן

איאן באנן (באנגלית: Ian Bannen; 29 ביוני 1928 - 3 בנובמבר 1999) היה שחקן קולנוע סקוטי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1965 על תפקידו בסרט "טיסת הפיניקס".

==ביוגרפיה==
בנאן נולד בעיירה איידריי שבמחוז צפון לנרקשייר, סקוטלנד לקלייר ולג'ון ג'יימס בנאן.
למד ב"מכללת סט אלויסיוס" שבגלאזגו אב"נכללת רטקלייף" ולאחר מכן שירת בצבא בריטניה.
החל את דרכו כשחקן באירלנד והמשיך עם הופעות שייקספיריות בבמות תיאטרון באנגליה ובברודוויי.
בנאן החל את דרכו כשחקן בשנת 1956 בקומדיה הצבאית הבריטית של האחים בולטינג "תהליך חיול".

בנאן היה לשחקן הסקוטי הראשון אי פעם אשר הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר בשנת 1965 על תפקידו בדרמת ההרפתקאות של רוברט אולדריץ' "טיסת הפיניקס" בתור מנהל העבודה באתר הנפט רטבאגס קרואו.
בנאן שיחק באותה שנה גם בסרט הכלא הביקורתי של סידני לומט "גבעת הגברים" בתפקיד הסוהר האמפתי האריס.
בנאן הופיע בשנות ה-70 במערבון "נשוך את הקליע" בתור סיר הארי נורפוק, בסרט המלחמה האיטלקי "ממזרים ללא תהילה" בתפקיד גנרל תומאס באקנר, בדרמה "ההתקפה" סידני לומט לצידו של שון קונרי ובמותחן הריגול "איש המקינטוש" של ג'ון יוסטון.

בתחילת שנות ה-80 שיחק בסרטו זוכה 8 פרסי האוסקר שלריצ'רד אטנבורו "גנדי", בסרט האימה "תעלומה ביער" ובסרט הפשע של מייקל אפטד "גורקי פארק" בתור התובע יאמסקוי.
ב-1987 הועמד לפרס באפט"א על הופעתו בדרמת המלחמה הקומית "תקווה ותהילה" בתפקיד ג'ורג' סביו של הילד בילי רוואן.

בשנותיו האחרונות זכה בנאן לתהילה בזכות תפקידיו בסרטים "לב אמיץ" בתור אביו המצורע של רוברט דה ברוס (אנגוס מק'פיידן) ו"להעיר את נד" בתור ג'קי אושיי, בתפקיד עליו זכה בפרס סיאטל לשחקן הטוב ביותר.
בשנת 1996 קיבל בנאן פרס באפט"א על מפעל חיים.
תפקידו האחרון כשחקן היה סיר מאט באזבי מאמן קבוצת "מנצ'סטר יונייטד" בסרט על חייו של כוכב הכדורגל ג'ורג' בסט "בסט". 

בנאן נהרג בשנת 1999 בגיל 71 בתאונת דרכים בסמוך לאגם לוך נס, בתאונה הייתה מעורבת גם אלמנתו מרלין סלייסברי.

== פילמוגרפיה נבחרת ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סקוטים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1928
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1999
מדינת ג'בל א-דרוז

מדינת ג'בל א-דרוז או מדינת הר הדרוזים (בצרפתית: État de la Montagne Druze, בערבית: دولة جبل الدروز) הייתה מדינה דרוזית אוטונומית שהתקיימה במשך כ-15 שנים, תחת שלטון המנדט הצרפתי על סוריה בין השנים 1921 ל-1936. שמה של המדינה היה בתחילה מדינת א-סווידא על שם העיר הגדולה באזור – א-סווידא, אך הוא שונה לג'בל א-דרוז בשנת 1927.

ג'בל א-דרוז שכנה באזור ההררי שנקראה על שמו – הר הדרוזים, שהוא רמה געשית גבוהה בדרום מערב סוריה, על גבול ירדן, הכלול כיום במחוז (מחאפט'ה) א-סווידא.
ב-1923 מנתה המדינה כ-50,000 תושבים.

==רקע==
בשנת 1916, במהלך מלחמת העולם הראשונה, חתמו בריטניה וצרפת על הסכם סייקס–פיקו, במטרה לחלק ביניהן את אזורי השליטה של שתי המעצמות בשטחי האימפריה העות'מאנית במזרח התיכון לאחר סיום המלחמה.
על פי ההסכם אמורה הייתה צרפת לקבל שליטה על מה שלימים נודע כשטחי המנדט הצרפתי על סוריה (כיום בעיקר שטחי סוריה ולבנון), ובריטניה אמורה הייתה לקבל שליטה על יתרת שטחי האימפריה העות'מאנית במזרח התיכון. בפועל הוקמה בשטח מדינה סורית ב-1918, ובאופן רשמי נוסדה הממלכה הערבית של סוריה במרץ 1920, אך לאחר ועידת סן רמו, וקרב מייסלון, ביולי 1920, חדלה הממלכה הסורית מלהתקיים וצרפת השתלטה על השטח.

הצרפתים פעלו בשיטת הפרד ומשול, וחילקו את השטח שקיבלה לאחריותם לשש מדינות:
לבנון, דמשק, חלב, מדינת העלווים, סנג'ק אלכסנדרטה, ומדינת ג'בל א-דרוז שבהר הדרוזים. כל מדינה קיבלה סמכויות מסוימות, וכך נפרם החיבור בין חלקי המדינה הסורית בת השנתיים. המהלך התקבל בברכה על ידי המיעוטים, שמעמדם השתפר על ידי שיתוף פעולה עם הצרפתים, ובעיקר אצל המרונים בלבנון שנחשבו בני חסות של הצרפתים מבחינה תרבותית, כלכלית ופוליטית.

==מדינת הר הדרוזים==
דרוזים חוגגים את יום עצמאותם ב-1925
במרץ 1921 נחתם הסכם בין הקולונל קטרו, בשם צרפת, מטעם אנרי גורו ורובר דה-קה, לבין ראשי המשפחות הפיאודליות הדרוזיות, על קיום אוטונומי נפרד ל"הר הדרוזים" תחת שלטון המנדט.

היחסים בין המנדט הצרפתי לעדה הדרוזית היו בתחילה טובים. הצרפתים הכירו בהנהגתה של משפחת אל-אטרש, המשפחה החזקה בעדה, והציבו את סלים אל-אטרש כמושל הר הדרוזים. ב-1923 חדל אל-אטרש לכהן כמושל מסיבות בריאותיות, ומשלא נמצא מחליף מוסכם הוצב מושל צרפתי בשם קרבייה, שלא כיבד את השמרנות הקיצונית של העדה.
קרבייה עסק ברפורמות מרחיקות לכת שהיוו מכה קשה לאליטה הדרוזית המסורתית. בפברואר 1925 יצאה משלחת של נציגי העדה לביירות להיוועד עם הנציב, אך במקום להיפגש עמו הם נכלאו – וכתוצאה החליט סולטאן אל-אטרש, מנהיג הפלג האנטי צרפתי של המשפחה, להתכונן למרד ואף זכה לתמיכה רחבה בקרב הדרוזים.
המרד הדרוזי החל בקיץ 1925, התרחב גם לאזורים אחרים בסוריה, ודוכא עד 1927.

בהסכם העצמאות הצרפתי-סורי מ-1936 בוטל מעמדה של ג'בל א-דרוז והיא הפכה לחלק מסוריה.

ב-1944 בוטלה האוטונומיה הנפרדת של הר הדרוזים.

==תוכניתו של יגאל אלון לחידוש מדינת הדרוזים==
בעת מלחמת ששת הימים הגה יגאל אלון, משרי הממשלה הבכירים באותה עת, תוכנית להפרדת הר הדרוזים מסוריה והקמת מדינה דרוזית עצמאית שתהווה חיץ בינה לבין ירדן. על פי המסופר בראיונות מוקלטים שערך, דיבר עם מנהיגים כדיין, רבין ואשכול "להתקרב עד לג'בל א-דרוז", אך ללא הועיל.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.worldstatesmen.org/Syria.html#Jebel%20Druze אתר הכולל תאריכים בתולדות סוריה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות לשעבר במזרח התיכון
קטגוריה:העדה הדרוזית
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:המנדט הצרפתי בסוריה ובלבנון
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1921
קומק C-919

קומק C-919 (באנגלית: COMAC C-919) הוא מטוס נוסעים צר-גוף מסחרי שעתיד לשאת בין 168–190 נוסעים. המטוס מתוכנן על ידי חברת Comac הסינית והוא המטוס המסחרי הגדול ביותר שייוצר ברפובליקה העממית של סין מאז המטוס המסחרי שלא צלח שנגחאי Y-10. טיסת הבכורה של המטוס נערכה ב-5 במאי 2017, ותחילת ייצורו המסחרי צפויה בשנת 2022. בדצמבר 2022, צ'יינה איסטרן איירליינס ערכה טיסת ראווה קצרה של המטוס. ב-28 במאי 2023 נערכה הטיסה המסחרית הראשונה.

מטוס זה מהווה חלק מהמאמצים של הסינים לשבור את הדואופול של החברות בואינג ואיירבוס בשוק המטוסים האזרחיים הגדולים. מטוס זה מתוכנן להתחרות כנגד הבואינג 737 והאיירבוס 320.

==רכישות ומסירות המטוס==
בסלון האווירי זוהיי אשר התקיים בסין ב-2010 דיווחה חברת קומק כי שש חברות תעופה שונות הזמינו את מטוסה - סך הכל 66 מטוסים ועוד 45 אפשריים. בנובמבר 2016 הגיע מספר ההזמנות ל-570 מטוסים מ-23 חברות, מרביתן חברות סיניות.
==ייצור==
רוב הגוף מיוצר בסין אך המנועים ומערכות הטיסה מיוצרות בארצות הברית הכנפיים של המטוס חלקם מצרפת וחלקם מארצות הברית החלונות בריטים ועוד שלל מערכות מפותחות ומיוצרות על ידי חברות זרות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.aviationweek.com/Article.aspx?id=/article-xml/avd_01_25_2013_p04-01-540632.xml C919 Design Advances To Next Stage; First Flight Still Expected Next Year] באתר AVIATION WEEK
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי נוסעים
קטגוריה:כלי טיס סיניים
יעקב אליאב (קויפמן)

יעקב אליאב (קויפמן) (17 בנובמבר 1890, ה' בכסלו תרנ"א – 30 ביולי 1970, כ"ו בתמוז תש"ל) היה מחנך, סופר ומתרגם ישראלי.

==ביוגרפיה==

אליאב נולד בשם יעקב קויפמן ב-1890 בפולין.
בשנת 1923 עלה לארץ ישראל. עבד כמורה. במחצית השנייה של שנות ה-30, היה קויפמן-אליאב מראשוני "קריית עבודה" מדרום לתל אביב, מעונות עובדים שנבנו כדיור בר השגה לעובדים בעיר תל אביב וקיימו קואופרטיב שהפעיל בין היתר בית ספר וצרכנייה משותפים (בשלב מאוחר יותר הייתה קריית עבודה אחת מהשכונות שאוחדו ליצירת העיר חולון).

פרסם סיפורים מחיי הארץ במוספים הספרותיים של עיתוני הארץ, בהם "הפועל הצעיר", ובכתבי עת ספרותיים, בהם "הדים", "גזית" ו"מאזנים". בשנת 1960 ראה ספרו "בין אור וצל", ובשנת 1968 הרומן "נפתולי אשה".
בנוסף תרגם מיידיש מספריהם של יואל מסטבוים ובן-ציון אפשטיין, מבחר סיפורים מאת ש' מילר, קובץ הסיפורים "אדם באהל" מאת מנדל מאן והרומן "משפחת מושקאט" ליצחק בשביס-זינגר, וערך תרגומים.
היה חבר אגודת הסופרים העברים.

אליאב נפטר ביולי 1970, בגיל 80.
נקבר בבית העלמין הדרום.

=== ארכיון ===
מכתבים משלו נמצאים בארכיון גנזים בבית אריאלה בתל אביב.

==ספריו==
* יעקב אליאב-קויפמן, בין אור וצל: סיפור, תל אביב: יבנה, תשכ"א 1960.
* נפתולי אשה, תל אביב: המנורה, תשכ"ח 1968. (רומן)

===בתרגומו===
* יואל מסטבוים, חליל הצוענים; תרגם יעקב קויפמן, תל אביב: א’ מוזס מטעם הועד להוצאת כתבי יואל מסטבוים, תרצ"ה.
* יואל מסטבוים, ששים יום בפולין של היטלר: רשימות של עד ראייה; תרגם: יעקב קויפמן, תל אביב: דבר, ת"ש.
* יואל מסטבוים, כח האדמה: השלשה; עברית: יעקב אליאב, תל אביב: יבנה, 1950.
* יואל מסטבוים, ורשה 1939: ספר זכרון; תרגם: יעקב קויפמן, תל אביב: הועד להוצאת כתבי יואל מסטבוים, [תשי"-?].
* יצחק בשויס, משפחת מושקאט: רומאן; תרגם מאידיש: יעקב אליאב (קויפמן), 3 כרכים, תל אביב: עם עובד, תשי"ג.
* מנדל מאן, אדם באהל: ספורים; תרגם מאידיש: יעקב אליאב, תל אביב: עם עובד ('ספריה מנקדת לעולה ולעם'), תשי"ג.
* בן-ציון אפשטיין, שבלים ברוח: רומן; תרגם מאידיש: יעקב אליאב, תל אביב: מחברות לספרות, תשכ"ו. (מהדורה ב: תל אביב: המנורה, תשל"א 1971)
* ש' מילר (מיללער), מבחר סיפורים; מיידיש: יעקב אליאב, תל אביב: הוצאת י"ל פרץ, 1966.
* ב' אפשטיין, בשער הירוק; מיידיש: יעקב אליאב, תל אביב: המנורה, תשכ"ח 1967.

===עריכת תרגום===
* בוריס פוליבוי, זהב; תרגמה מרוסית: חנה עירונית; בעריכת י. אליאב, תל אביב: י. שמעוני, תשי"א.
* ויקטור פישל, שיר הרחמים; תרגם מכתב-היד הצ'כי: גדעון פולאק; ערך: יעקב אליאב, תל אביב: עם עובד, תשי"ג 1953.
* ארנסט קלאס, פשתוני; תרגם מפלאמית: מ[משה] מוסלר; וערך יעקב אליאב, תל אביב: עם עובד, תשי"ג.
* וילה קאתר, אנטוניה שלי: רומאן; תרגם ע[מיהוד] ארבל וערך י. אליאב, תל אביב: עם עובד, תשי"ג. (מהדורה חדשה: עם עובד ('ספריה לעם'), תשנ"ג 1992)

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-n87-863172 יעקב אליאב-קויפמן] באתר WorldCat Identities
* (עם מותו)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מיידיש לעברית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:חולון: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
תסמונת פא'נאר

ביקום הבדיוני של "מסע בין כוכבים", תסמונת פא'נאר (באנגלית: Pa'nar Syndrome) היא מחלה נוירולוגית בדיונית, קטלנית לוולקנים, המועברת ביניהם במהלך מיזוג מוחות. נכון למאה ה-22, רק חלק קטן מהוולקנים מאמינים שיש להם את היכולת ליזום מיזוג מוחות, וכי מיזוג על ידי וולקנים איננו מקובל על החברה הוולקנית הכללית. לכן, אנשים הסובלים מתסמונת פא'נאר סובלים גם מסטיגמה, בדומה לנשאי וחולי HIV.

בפרק "Stigma" של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", ט'פול מגלה כי נדבקה במחלה יחסית נדירה זו מחבר בכת של וולקנים בדלנים, אשר דוחה את שלטון ההיגיון, מאמצת את הרגשות ומתנסה במיזוג מוחות. האירוע התרחש בפרק "Fusion", כאשר ט'פול, ככל הנראה, מבלי להיות מודעת לסיכונים, השתתפה ברצון במיזוג מוחות, אך מאוחר יותר שינתה את דעתה והתנגדה לתהליך. בפרק העונה הרביעית "Awakening" ט'פול לומדת שהתסמונת היא תוצאה של ביצוע מיזוג מוחות על ידי אדם שלא הוכשר כראוי לעשות זאת ובניגוד להצהרות הפומביות של הפיקוד העליון של וולקן, ניתן להבריא ממחלה זו באמצעות ביצוע מיזוג מוחות על ידי וולקני מנוסה (במקרה של ט'פול, השירות ניתן על ידי הוולקנית הבכירה ט'פאו).

==קישורים חיצוניים==
* [http://en.memory-alpha.org/wiki/Pa'nar_Syndrome Pa'nar Syndrome] באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים)

==הערות שוליים==

פא'נאר, תסמונת

en:Stigma (Star Trek: Enterprise)#Pa'nar Syndrome
נכסים בלתי שוטפים

בתחום החשבונאות, נכסים קבועים (באנגלית: Fixed Asset) הם נכסים המשמשים את העסק ליצירת הכנסה במשך תקופה ארוכת טווח.

הנכסים אשר יכנסו תחת סעיף רכוש קבוע תלויים באופי העסקי של החברה.

לדוגמה: חברה המוכרת מחשבים, כל מלאי המחשבים שבבעלותה יהיה רכוש שוטף, ואילו בחברת ביטוח, מלאי המחשבים שבבעלותה יהיה רכוש קבוע.

==ראו גם==
* נכסים שוטפים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דוחות פיננסיים
לבוב (מחוז)

מחוז לבוב (באוקראינית: Львівська область) הוא מחוז במערב אוקראינה. בירת המחוז היא העיר לבוב.

שטח המחוז היה חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי עד לחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 כאשר הוא עבר לאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה השטח סופח לפולין. בשנת 1939, במסגרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, אזור המחוז הועבר לשליטת ברית המועצות וסופח לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.
בשנת 1941 נכבש המחוז על ידי הוורמאכט. בקיץ 1944 שוחרר האזור מהכיבוש הגרמנים על ידי הצבא האדום. באוקטובר 1944 החלק הצפון-מערבי של המחוז הועבר לידי פולין. בפברואר 1951 בוצע שינוי גבול נוסף - העיירה בלז והכפר וריאז' הועברו מפולין לברית המועצות ונכללה בתחומי מחוז לבוב. במהלך זה, האוכלוסייה הפולנית של האזור עברה לפולין.

== ערים במחוז לבוב ==
{|
| valign = top |
*בלז
*ברודי
*ז'ובקבה
*זלוטשוב
*זקרפטיה
*טורקה
*לבוב
| valign = top |
*סוקאל
*פרמישלן
*קומארנו
*רודקי
*רווה-רוסקה
*רוזדיל
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:אוקראינה: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1939
טרנופול (מחוז)

מחוז טרנופול (באוקראינית: Тернопільська область), הוא מחוז באוקראינה. מרכזו המנהלי הוא טרנופול, שדרכו זורם נהר סערט, יובל של הדנייסטר.

==היסטוריה ==

מחלוקת פולין הראשונה ב-1772 ועד מלחמת העולם הראשונה היה רוב מחוז טרנופול הנוכחי חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית במחוז גליציה. רק הקטע הצפוני ביותר היה בגבולות רוסיה. מ-1918 עד מלחמת העולם השנייה השתייך מחוז טרנופול למדינה העצמאית החדשה של פולין. כפי שהיה מקובל בכל רחבי מערב אוקראינה, הייתה האוכלוסייה הלא אוקראינית מרוכזת בערים. לפני מלחמת העולם השנייה הורכבה אוכלוסיית המחוז מ-36% פולנים, 54% אוקראינים, ו-8% יהודים. הדבר השתנה באופן מהותי ובימינו מהווים האוקראינים כ-90% מאוכלוסיית המחוז.

==ערים במחוז==
{|
| valign = top |
*בוצ'אץ'
*בז'ז'ני
*הוסיאטין
| valign = top |
*טרנופול
*צ'ורטקוב
*קרמניץ
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:אוקראינה: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1939