דבורה הנביאה

דְּבוֹרָה, על פי המקרא, הייתה נביאה, השופטת הרביעית ששפטה את ישראל בתקופת השופטים, והאישה היחידה שכיהנה כשופטת. 

סיפורה מתואר ב ו. היא ידועה בעקבות שירת הניצחון על צבא יבין מלך כנען: "שירת דבורה" ().

==דמותה==
"עד שקמתי דבורה, שקמתי אם בישראל", תחריט מעשה ידי [[גוסטב דורה.]]
דבורה תחת עץ התמר, ציור מעשה ידי [[ג'יימס טיסו משנת 1900 לערך.]]
דבורה הנביאה השתייכה כנראה לשבט אפרים, לפי הפסוק המציג אותה "וְהִיא יוֹשֶׁבֶת תַּחַת-תֹּמֶר דְּבוֹרָה, בֵּין הָרָמָה וּבֵין בֵּית-אֵל--בְּהַר אֶפְרָיִם" (שופטים ד' 5), ולפי התלמוד היא אחת משבע הנביאות הנזכרות בתנ"ך.

לפי המתואר בספר שופטים, דבורה ישבה תחת תומר בין הרמה ובין בית אל ובני ישראל עלו אליה למשפט.

לדעת רב, המובאת במדרש, זוהי תקופת שפוט השופטים שבזמנה התרחשו אירועי מגילת רות.

לכינויה "אשת לפידות" () נתנו מספר פירושים: ייתכן שהיה זה שמו של בן-זוגה; ייתכן שבן-זוגה היה ברק, וברק היא מילה נרדפת ללפידות. פירוש אחר הוא שהייתה מכינה פתילות למשכן, ופירוש נוסף הוא שהייתה "אשת חיל, זריזה במעשיה כלפיד אש".

אף על פי שפעלה בספירה הציבורית כמנהיגה וכשופטת, היא מתייחסת לעצמה גם כאם ("עד שקמתי דבורה, שקמתי אם בישראל"). יש קושי בפסוק, כאילו דבורה משבחת את עצמה בפסוק זה. דוד בן-גוריון, בדבריו בסיום קורס קצינות, התייחס לכך, ופירש שלא מדובר בהתפארות, אלא בתיאור המציאות כפי שהיא.<ref>דוד בן-גוריון, בעקבות דבורה, הרצאה בסיום קורס קצינות, תשי"א – 1951, בתוך: חזון ודרך, כרך שלישי, הוצאת עם עובד, תשי"ח – 1957, עמ' 75–80;דוד בן-גוריון, המלוכה והנבואה, בתוך: עיונים בתנ"ך, עם עובד, תשכ"ט – 1969, עמ' 227</ref> בשירתה היא מייחדת מקום לדמויות נשיות נוספות, יעל אשת חבר הקיני שהרגה את סיסרא, ואימו של סיסרא המחכה עד בוש לשובו של בנה כמנצח מהקרב.

על פי המסורת נקברה דבורה בקדש נפתלי שבנחלת שבט נפתלי, מוצאו של ברק, על אף שמקום מושבה היה בהר אפרים.

== המלחמה ==

באותה עת שלט בישראל יבין מלך חצור באמצעות שר-צבאו סיסרא, ובהיעדר מנהיג לישראל, נחשף העם לפרעות מצד אויבם.
לאור המצב, ה׳ ציווה על דבורה הנביאה ששפטה את העם ליזום מלחמה נגד יבין מלך חצור.
היא ציוותה על ברק בן אבינעם:

ברק היסס למלא הוראה זו, והציב תנאי לדבורה: 

למשמע דבריו, ענתה דבורה בנבואה: 

ואכן, כפי שניבאה דבורה, ברק הביס את צבאו של סיסרא אולם את סיסרא עצמו הרגה יעל אשת חבר הקיני.

==שירת דבורה==

המלחמה בין ברק בן אבינועם לסיסרא מתוארת מזווית אישית ב"שירת דבורה". שירה זו היא מעין שירת ניצחון המתארת את הרקע למלחמה, מותחת ביקורת על השבטים שנמנעו מליטול חלק במלחמה משום שלא סבלו מאיום ביטחוני ישיר מסיסרא, ומשבחת את יעל אשת חבר הקיני על שהרגה את סיסרא.

שירת דבורה מופיעה ב, ומורכבת מ-31 פסוקים. את השירה קוראים בבתי הכנסת כהפטרה של פרשת בשלח בה קוראים את שירת הים.

=== פירוט תוכן השירה ===
השירה פותחת בתיאור עוזו של ה' אלוהי ישראל, לאחר מכן תיאור המצב הבעייתי שקדם למלחמה, הלל לשבטים שיצאו למלחמה, גערה בשבטים שהתחמקו ממנה, ואף קללה לתושבי מקומות שלא הצטרפו, ובהנגדה אליהם תיאור מפורט של יעל אשת חבר הקיני שבניגוד למשתמטים התנדבה וסיכנה את עצמה.

חלקו של המאבק הצבאי קטן, אף על פי שכאמור השתתפו בקרב עשרת אלפים לוחמים בני ישראל, ומודגשת בו בעיקר ההתערבות האלוהית לטובת בני ישראל ("הכוכבים ממסילותם נלחמו" והנס שהתרחש "נחל קישון גרפם"). ולעומת זאת השירה מתעכבת ארוכות על הדמויות הנשיות, יעל ואם סיסרא.

השירה עמוסה ברוח של התנדבות ואהבה, לעומת הרשעות ולקיחת השלל של סיסרא. בסיום מתואר מצב האויבים בעורף, אם סיסרא המצפה לשוב בנה, והשקט שהשתרר בעקבות הניצחון במלחמה.

בדומה לשירת הים, המנהיג מודה בשירתו לה' לאחר שהתרחשה לעמו הצלה גדולה. ניתן לראות הקבלה בכמה עניינים בין השירות הללו.

כמו הפתיח ובשירת דבורה , וכמו ההודאה, בשירת הים – ובשירת דבורה . בנוסף, גם את שירת הים הובילה אישה - מרים הנביאה: .

כמו שירת הים גם שירת דבורה מסודרת בצורת "אריח על גבי לבנה".

קיים דמיון גם בין אירועי ההצלה והניצחון. בשני המקרים התבסס כוחו המרכזי של האויב על מרכבותיו, ולשיטת המפרשים שתבוסת סיסרא נגרמה מהצפת נחל הקישון, עולה דמיון רב לטביעת המצרים בים סוף.

שירת דבורה הולחנה על ידי ידידיה אדמון ובוצעה על ידי לאה דגנית בשנות ה-50 של המאה העשרים. מאוחר יותר הולחנה גם על ידי נורית הירש במיוחד לרגל חגיגות יום העצמאות ה-66 למדינת ישראל. את השיר ביצעה אסתר רדא בטקס המרכזי בהר הרצל.

==ראו גם==
*שירת מרים
*תומר דבורה
* מספר דבורה

==לקריאה נוספת==
* , עמ' 50–57.
*יאירה אמית, ספר שופטים אמנות העריכה, ירושלים: מוסד ביאליק, 1999, עמ' 185–205
* פלמוני, י "דבורה", אנציקלופדיה מקראית, כרך ב', עמ' 584–587

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=11535 דבורה הנביאה], באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* 
* [http://yhb.org.il/?p=7128 שירת הים ושירת דבורה], באתר ישיבת הר ברכה
* [http://data.hazor.org.il/pages/89.html כיבוש חצור בסיפורי התנ"ך] באתר "הסודות של חצור"
* 
* 
* רחל אליאור, [http://www.hofesh.org.il/articles/tanach/prophets.html נביאות במקרא], באתר "חופש"
* [http://www.929.org.il/tag/268 פרשנות והגות של כותבים שונים על דבורה הנביאה], באתר מיזם 929
* [https://web.archive.org/web/20140306085144/http://reshet.tv/Shows/haftara/videomarklist,204795/ סיפור מההפטרה - דבורה הנביאה] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטים בתנ"ך
קטגוריה:שבע נביאות
קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:נשים בשירה
קטגוריה:פרשת בשלח
קטגוריה:אישים בתנ"ך שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:אישים שהונצחו על מדליות ישראל
קטגוריה:אישים בתנ"ך שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:נשים שהונצחו על בולי ישראל