OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פאמבל

פאמבל לאחר הפלת כדור של אנדרו לוק, ה[[קוורטרבק של אוניברסיטת סטנפורד במשחק נגד אוניברסיטת קליפורניה בברקלי]]
פאמבל (באנגלית: Fumble) היא הפלת כדור במשחק פוטבול. הפלת כדור תחשב לפאמבל רק במקרה בו השחקן שהפיל את הכדור החזיק בו בשליטה מלאה, או לאחר מסירה לאחור שלא נתפסה. 

לאחר הפלת הכדור המשחק לא נעצר וניתנת הזדמנות להתקפה להשתלט עליו בחזרה או להגנה לחטוף את הכדור ולהעביר את השליטה עליו לקבוצתם. השחקן שהשתלט על הכדור רשאי לרוץ איתו עד שהוא נעצר על ידי שחקן מהקבוצה הנגדית, נדחף אל מחוץ לגבולות המגרש או משיג ניקוד על ידי טאצ'דאון.

==מאף==
מאף (באנגלית: Muff) היא הפלת כדור שמתרחשת לאחר בעיטת הרחקה על ידי השחקן שמחזיר אותה. הפלת הכדור תחשב למאף במקרה ומחזיר הבעיטה נגע בכדור בניסיון לתפוס אותו אך לא השתלט עליו והפיל אותו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים בפוטבול
דוכס נורת'מברלנד

דוכס נורת'מברלנד (באנגלית: Duke of Northumberland) הוא תואר אצולה בבריטניה הגדולה שהוענק מספר פעמים במהלך ההיסטוריה. מרבית מחזיקיו השתייכו לבית פרסי.

התואר הוענק לראשונה ב-1551 לג'ון דאדלי, רוזן ורוויק. ב-1553 דאדלי קידם את תביעתה של הליידי ג'יין גריי לכתר האנגלי. גריי הודחה על ידי מרי הראשונה, ודאדלי הורשע בבגידה והוצא להורג בשל המרד שקידם. לבנו, רוברט דאדלי, הרוזן הראשון מלסטר, היה בן ממזר, סר רוברט דאדלי, שבתחילת המאה ה-17 טען לתואר הדוכסות והשתמש בו בזמן גלותו באיטליה.

התואר הוענק בשנית לג'ורג' פיצרוי, בן ממזר של המלך צ'ארלס השני, ב-1674, אולם פיצרוי נפטר ב-1716 בלא שהותיר יורשים אחריו, ולכן התואר בוטל. באותה שנה התואר הוענק לפיליפ ורטון, הדוכס הראשון מוורטון, יחד עם תארים אחרים באצולה היעקוביטית, על ידי ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט, הטוען היעקוביטי לכתר.

התואר הוענק בפעם השלישית ב-1766 למשפחת פרסי, שעד כה החזיקה בתואר רוזן נורת'מברלנד, ומאז התואר מוחזק על-ידה. מושבם של הדוכסים מנורת'מברלנד הוא בטירת אניק שביישוב אניק, שנמצא במחוז נורת'מברלנד בצפון אנגליה. מעונם הלונדוני הוא בבית סיון שבברנטפורד. נוסף על התואר דוכס נורת'מברלנד, הם מחזיקים בתארים המשניים רוזן נורת'מברלנד, רוזן פרסי, רוזן בברלי, ברון וורקוורת וברון לוון. כל התארים הללו הם תוארי אצולה בבריטניה הגדולה.

== מחזיקי התואר ==
* הענקה ראשונה (1551):
** ג'ון דאדלי, הדוכס הראשון מנורת'מברלנד (1502-1553)
* הענקה שנייה (1674):
** ג'ורג' פיצרוי, הדוכס הראשון מנורת'מברלנד (1665-1716)
* הענקה שלישית (1766):
** יו פרסי, הדוכס הראשון מנורת'מברלנד (1714-1786)
** יו פרסי, הדוכס השני מנורת'מברלנד (1742-1817)
** יו פרסי, הדוכס השלישי מנורת'מברלנד (1785-1847)
** אלגרנון פרסי, הדוכס הרביעי מנורת'מברלנד (1792-1865)
** ג'ורג' פרסי, הדוכס החמישי מנורת'מברלנד (1778-1867)
** אלגרנון ג'ורג' פרסי, הדוכס השישי מנורת'מברלנד (1810-1899)
** הנרי ג'ורג' פרסי, הדוכס השביעי מנורת'מברלנד (1846-1918)
** אלן איאן פרסי, הדוכס השמיני מנורת'מברלנד (1880-1930)
** הנרי ג'ורג' אלן פרסי, הדוכס התשיעי מנורת'מברלנד (1912-1940)
** יו אלגרנון פרסי, הדוכס העשירי מנורת'מברלנד (1914-1988)
** הנרי אלן וולטר ריצ'רד פרסי, הדוכס האחד-עשר מנורת'מברלנד (1953-1995)
** רלף ג'ורג' אלגרנון פרסי, הדוכס השנים-עשר מנורת'מברלנד (1956-)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נורת'מברלנד
נורת'מברלנד
נגד הטבע?

נגד הטבע? (באנגלית: Against Nature?&lrm;) היא תערוכת אמנות על הומוסקסואליות בבעלי חיים אשר הוצגה בשנת 2006 על ידי המוזיאון להיסטוריה של הטבע שבאוניברסיטת אוסלו, נורווגיה. התערוכה הציגה דוגמאות למקרים של התנהגות הומוסקסואלית בקרב בעלי חיים שונים, ונחשבת לראשונה מסוגה בעולם. מרבית התערוכה מבוססת על עבודותיהם של הביולוגים ברוס בגמיל (Bruce Bagemihl) וג'ואן ראפגרדן (Joan Roughgarden).

התערוכה הושקה במימון חלקי של ממשלת נורווגיה (קרן ABM) ולמרות התנגדותם של גורמים שמרניים מהכנסייה המקומית. גורמים אלה יצאו נגד התערוכה הן בשל נושאהּ והן בשל התמונות והמודלים שהיא מציגה, שבהם נראים בעלי חיים שונים, בין היתר פינגווינים, ג'ירפות, תוכים, חיפושיות ולווייתנים אשר נצפתה בקרבם התנהגות הומוסקסואלית כגון יחסי מין או הורות חד-מינית. הגורמים טענו כי מדובר בפורנוגרפיה וכי על היוצרים "להישרף בגיהנום".

לפי הצהרת המוזיאון, מטרת התערוכה "להסיר את המסתורין האופף את ההומוסקסואליות בקרב אנשים [...] אנו מקווים לדחות את הטיעון המוּכר לעייפה שלפיו התנהגות הומוסקסואלית היא פשע נגד הטבע". התערוכה נפתחה בספטמבר 2006 וננעלה באוגוסט 2007. היא הוצגה בערים סטוקהולם, ג'נובה, מאסטריכט, טרונדהיים וברגן, והתקבלה בביקורות חיוביות רבות.

==ראו גם==
* רשימת בעלי חיים המציגים התנהגות הומוסקסואלית, בוויקיפדיה האנגלית 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nhm.uio.no/besokende/skiftende-utstillinger/againstnature/index-eng.html "נגד הטבע?"], באתר אוניברסיטת אוסלו

==הערות שוליים==

קטגוריה:2006 במדע
קטגוריה:תערוכות
קטגוריה:נורווגיה: תרבות
קטגוריה:להט"ב באירופה
קטגוריה:אוניברסיטת אוסלו
קטגוריה:אוסלו: היסטוריה
קטגוריה:מיניות בתרבות פופולרית
טירת דווין

טירת דווין (בסלובקית: Devínsky hrad, בהונגרית: Dévényi vár, בגרמנית: Burg Theben) היא טירה הרוסה כמעט כליל, הנמצאת במרחק של כ-10 ק"מ ממרכז ברטיסלאבה, בדווין הנחשבת לחלק מבירת סלובקיה. הטירה השוכנת מעל שפך נהר מוראבה אל הדנובה, שימשה נקודה אסטרטגית על צומת דרכים ומסחר, כולל דרך הענבר, ומאוחר יותר על הגבול בין סלובקיה לאוסטריה. הטירה היא אחד מהיעדים הפופולריים ביותר לטיולי יום מברטיסלבה, ומי ששט על הדנובה בנתיב וינה-ברטיסלאבה-בודפשט, מבחין בה.

במקום הוקם מבצר כבר בימי הקלטים שנהרס ונבנה מחדש מספר פעמים בידי הרומאים, הסלאבים, בימי ממלכת הונגריה ומאוחר יותר בתקופת שלטון אוסטרו-הונגריה. הבעלים האחרונים של הטירה היו בני משפחת פאלפי (Pálffy), והיא נהרסה בשנת 1809, בידי צבאות נפוליאון שנסוגו מהאזור. כשהנאצים השתלטו על צ'כוסלובקיה בשנת 1938 הם כבשו גם את טירת דווין, למרות שסלובקיה נכבשה רק בשנת 1944, והמיקום האסטרטגי שימש לתצפית ושמירה על הגבול. מאוחר יותר, בימי השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה, עד שנת 1989, שימשה הטירה לשמירה על הגבול בין הגוש המזרחי (הקומוניסטי) למערב אירופה. אזרחים שניסו לחצות את הגבול (מסך הברזל), נורו בידי חיילי הצבא.

== גלריה ==
<gallery>
Bratislava, Devín, pohled na východní polovinu Devínského hradu.jpg|צילום אוויר של טירת דווין והדנובה
Bratislava, Devín, pohled na MČ Devín.jpg|מבט מטירת דווין על הכפר דווין
Bratislava, Devín, pohled na hlavní část hradu.jpg|מבט על טירת דווין ממגרש החנייה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20071210093531/http://www.castles.sk/devin.php מידע על טירת דווין] באנגלית
* 

קטגוריה:סלובקיה: היסטוריה
דווין
קטגוריה:ברטיסלאבה: מבנים
צ'אגאטאי חאן

לוייתו של צ'אגאטאי חאן
צ'אגאטאי חאן (1183 – 1 ביולי 1242) היה בנו השני של ג'ינגיס חאן. לאחר התפרקות האימפריה המונגולית הפך האולוס שקיבל צ'אגאטאי במרכז אסיה לחאנות עצמאית. בתוך החאנות של צ'אגאטאי, התפתחה השפה טורקית צ'אגאטאי, שכיום נחשבת לשפה טורקית נכחדת.

==ראו גם==
*צ'אגאטאי (חאנות)
*ג'וצ'י
*אוגדיי חאן
*טולוי
*טימור לנג
*השושלת הטימורית
*השושלת המוגולית

==לקריאה נוספת==
* Barthold, W. "Caghatai-Khan," The Encyclopedia of Islam, Second Edition, Leiden: E. J. Brill, 1965
* Biran, Michal, Qaidu and the Rise of the Independent Mongol State in Central Asia, Richmond, Great Britain: Curzon Press, 1997

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:המשפחה הג'ינגיסית
קטגוריה:צאצאי ג'ינגיס חאן
קטגוריה:ילידי 1183
קטגוריה:נפטרים ב-1242
טורקית צ'אגאטאי

טורקית צ'אגאטאי היא שפה טורקית נכחדת בה נהגו לדבר ולכתוב במרכז אסיה. שפה זו התפתחה במסגרת החאנות של צ'אגאטאי, אחת מהחאנויות המונגוליות שקמו לאחר התפרקותה של האימפריה המונגולית. טורקית צ'אגאטאי הייתה נפוצה כשפת דיבור בחלקים נרחבים של מרכז אסיה, ובין היתר הייתה גם שפתם של שליטי האימפריה המוגולית. שפה זו הותירה אחריה מורשת ספרותית עשירה.

==ראו גם==
*צ'אגאטאי חאן
*צ'אגאטאי (חאנות)
*שפות טורקיות

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:טורקית
קטגוריה:שפות טורקיות
צ'אגאטאי (חאנות)

החאנות של צ'אגאטאי (במונגולית: Tsagadaina Khaanat Ulus/Цагаадайн Хаант Улс) הייתה אחת ממדינות הירושה של האימפריה המונגולית.

חאנות זו התפתחה מהאולוס של צ'אגאטאי חאן, בנו השני של ג'ינגיס חאן. לאחר מותו של מונגקה חאן, נקלעה האימפריה ל מלחמת האזרחים הטולויית שהביאה להתפרקות המסגרת האימפריאלית המאחדת ולעלייתן של חאנויות עצמאיות. החאנות של צ'אגאטאי שלטה על שטחים נפרדים במרכז אסיה. חאנות זו עברה שני תהליכים חשובים של התאסלמות ושל טורקיזציה. בתוך החאנות התפתחה שפה טורקית, המכונה טורקית צ'אגאטאי. השושלת הטימורית והשושלת המוגולית קשרו קשרי משפחה עם השושלת הצ'אגאטאית, בשל היוקרה שהייתה לצאצאיו של ג'ינגיס חאן.

תחומי חאנות צ'אגאטאי בסוף [[המאה ה-13]]

==ראו גם==
*שושלת יואן
*אורדת הזהב
*אילחאן
*טימור לנג

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
צ'אגאטאי
צ'אגאטאי
צ'אגאטאי
קטגוריה:שושלות טורקיות
דוד פיינשטיין

הרב דוד פיינשטיין (ה'תרפ"ט, 1929 – י"ט בחשוון ה'תשפ"א, 6 בנובמבר 2020) היה ראש מתיבתא תפארת ירושלים בניו יורק וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית ופוסק. בנו של הרב משה פיינשטיין.

==ביוגרפיה==
נולד לשימא ולרב משה פיינשטיין בעיירה ליובאן שבבלארוס (אז חלק מרוסיה), בעת תקופת כהונת אביו כרב העיר. בשנת 1937 (ה'תרצ"ז) היגר עם אביו ומשפחתו לארצות הברית. לאחר פטירת אביו בי"ג באדר ב' ה'תשמ"ו (1986), ירש את מקומו בראשות מתיבתא תפארת ירושלים בניו יורק. היה חבר מועצת גדולי התורה של ארצות הברית, ראש החינוך העצמאי בארצות הברית וחבר הנהלת החינוך העצמאי בישראל.

נפטר בי"ט בחשוון ה'תשפ"א, בגיל 91. מסע הלוויה התקיים בארצות הברית ובישראל והוא נקבר בהר המנוחות ליד קבר אביו.

==פסקי הלכה==
* אסר לכלול לחם במשלוח מנות לחילוני, משום שלא יאמר ברכת המזון.
* פסק לתושבי ניו יורק שעליהם לסנן את המים מחשש לשרצים המצויים בהם.
* עוד פסק לא לפתוח פקק של בקבוק בשבת.
* פסק שניתן למדוד בגדים שמסתמא אין בהם שעטנז.

==מספריו==
* שו"ת ודברת בם - משא ומתן בענייני הלכה למעשה, ביאורים ועיונים בפסקי הלכה, ניו יורק, חלק א תשס"ט, חלק ב תשע"ו. נכתב על ידי תלמידו ברוך מאסקוויץ, עם הסכמתו.
* שו"ת יד דודי - פסקי הלכות מסודרים על סדר שולחן ערוך, נכתב על ידי תלמידו, רב יצחק דוד פרנקל.
* ספר לדוד מזמור - שיעוריו על הפרשה, נכתב על ידי תלמידו הרב יוסף קפלן. כרך בראשית יצא לאור תשפ"ד, עם הסכמת אחיו הרב ראובן פיינשטיין ובנו הרב חיים דוב פיינשטיין.
* הגדה של פסח קול דודי (עברית ואנגלית).
* מגילת אסתר קול דודי.
* מגילת רות קול דודי.
* קול דודי על התורה.
* תבלין לתורה קול דודי (אנגלית).
* לוח שנה יהודי, עם דינים ומנהגים (אנגלית).

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה בארצות הברית
דוד
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת אמריקאים
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:פרשני מגילת אסתר
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
וייברלי

וייברלי (באנגלית: Waverley) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וייברלי (Waverley Council). המועצה קרויה על שם הפרוור, אם כי היא יושבת בפרוור הסמוך מצפון, בונדיי ג'נקשן.

==גאוגרפיה==
וייברלי גובל מצפונו בבונדיי ג'נקשן, ממערב בקווינס פארק, מדרום בברונטי וממזרח בבונדיי. הדרכים העיקריות החוצות אותו הן דרך ברונטי, דרך קרינגטון ורחוב ויקטוריה, היוצרים צומת כוכב מפורסמת הקרויה "צ'רינג קרוס". וייברלי הוא הנקודה הגבוהה ביותר באזור הפרוורים המזרחיים.

==היסטוריה==
הפרוור נקרא על שם האחוזה הראשונה באזורו: ב-1827 בארנט לוי בנה את אחוזת וייברלי, בצד הדרך שלימים תקרא דרך סאות'-הד הישנה. האחוזה נקראה על שם ספר שהיה חביב על לוי, וייברלי מאת סר וולטר סקוט. בית האחוזה הבולט נתן לפרוור הסובב אותו את שמו. 
ביוני 1859 הוקמה מועצת וייברלי. 

בשנת 1877 הוקם בפרוור בית העלמין וייברלי, שבלט בהיותו ממוקם על שפת צוק גבוה. בית העלמין מארח את קבריהם של המשורר הנרי קנדל והטייס לורנס הרגרייבס.

בשנת 1912 הוקמה בפרוור כנסיית מרי אימקולטה (Mary Immaculate, נטולת-הרבב), שעוצבה על ידי האדריכל ג'ון הנסי בסכנון פדריישן קלאסי.

==תרבות==
בווייברלי מספר בתי ספר: בית הספר לנערים וייברלי קולג', פנימיית הנערות סיינט קתרין, ובתי הספר היסודיים ע"ש וטרפורד. אזור צ'רינג קרוס הפך במהלך תחילת המאה ה-21 למרכז מסחרי, אך מרבית הפרוור עדיין בעלת צביון מגורים, עם חנויות בודדות ומיעוט מרכזים מסחריים.

לפרוור מספר קבוצות ספורט: שלוש קבוצות ראגבי מקומיות, שותפות בליגת הראגבי של איחוד בונדיי, קבוצת כדורת מקצועית וקבוצת קריקט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://info.id.com.au/dosydney/Default.aspx?pg=1&gid=6160 וייברלי באתר "Dictionary of Sydney"]
* [http://www.sydney-suburbs.com.au/Sydney_suburb/Waverley/Suburbs/16280 וייברלי באתר "Sydney Suburbs"] 

קטגוריה:פרוורי סידני
בית פרסי

בית פרסי (באנגלית: House of Percy; בצרפתית עתיקה נכתב Perci) היא משפחת אצולה אנגלית, שהייתה החזקה ביותר בצפון אנגליה במשך מרבית ימי הביניים. היא החזיקה בתואר ברון פרסי כבר בשנת 1066. שמה של המשפחה נגזר משמו של הכפר פרסי-אן-אוז' שבנורמנדיה, מושבה של המשפחה לפני הכיבוש הנורמני של אנגליה. ב-1766 הפך התואר רוזן נורת'מברלנד לדוכס נורת'מברלנד. בני המשפחה מחזיקים בתואר זה עד ימינו.

בדומה ליריבתה ההיסטורית של המשפחה, משפחת נוויל , אומץ שמה של המשפחה לאחר נישואים ליורשת. הפרסים של ימינו הם צאצאים של ג'וסלין מלוון , בנו של גודפרי הראשון, רוזן לוון ושל אגנס דה-פרסי , בתו של ויליאם דה-פרסי ושל אדלייד דה קלארה (de Clare).

== בני משפחה נודעים == 
*הנרי פרסי, הרוזן הראשון מנורת'מברלנד (1341-1408) (התואר בוטל ב-1405)
*סר הנרי פרסי הרתחן (הוטספור) (1364/1366-1403)
*הנרי פרסי, הרוזן השני מנורת'מברלנד (1394-1455)
*הנרי פרסי, הרוזן השלישי מנורת'מברלנד (1421-1461) (התואר בוטל ב-1461)
*הנרי פרסי, הרוזן הרביעי מנורת'מברלנד (1449-1489) (התואר הוענק מחדש ב-1470)
*הנרי אלגרנון פרסי, הרוזן החמישי מנורת'מברלנד (1478-1527)
*הנרי פרסי, הרוזן השישי מנורת'מברלנד (1502-1537)
*תומאס פרסי, הרוזן השביעי מנורת'מברלנד (1528-1572) (התואר בוטל ב-1571, והוענק מחדש ב-1572)
*הנרי פרסי, הרוזן השמיני מנורת'מברלנד (1532-1585)
*הנרי פרסי, הרוזן התשיעי מנורת'מברלנד (1564-1632)
*אלגרנון פרסי, הרוזן העשירי מנורת'מברלנד (1602-1668)
*ג'וסלין פרסי, הרוזן האחד-עשר מנורת'מברלנד (1644-1670)
*יו פרסי, הרוזן השני מנורת'מברלנד (1714-1786) (הפך לדוכס מנורת'מברלנד ב-1766)
*יו פרסי, הדוכס השני מנורת'מברלנד (1742-1817)
*יו פרסי, הדוכס השלישי מנורת'מברלנד (1785-1847)
*אלגרנון פרסי, הדוכס הרביעי מנורת'מברלנד (1792-1865)
*ג'ורג' פרסי, הדוכס החמישי מנורת'מברלנד (1778-1867)
*אלגרנון ג'ורג' פרסי, הדוכס השישי מנורת'מברלנד (1810-1899)
*הנרי ג'ורג' פרסי, הדוכס השביעי מנורת'מברלנד (1846-1918)
*אלן איאן פרסי, הדוכס השמיני מנורת'מברלנד (1880-1930)
*הנרי ג'ורג' אלן פרסי, הדוכס התשיעי מנורת'מברלנד (1912-1940)
*יו אלגרנון פרסי, הדוכס העשירי מנורת'מברלנד (1914-1988)
*הנרי אלן וולטר ריצ'רד פרסי, הדוכס האחד-עשר מנורת'מברלנד (1953-1995)
*רלף ג'ורג' אלגרנון פרסי, הדוכס השנים-עשר מנורת'מברלנד (נולד ב-1956)
*ג'ורג' דומיניק פרסי, רוזן פרסי (נולד ב-1984)

==קישורים חיצוניים==

* 

פרסי
פרסי
שם ערבי

השם הערבי התעצב זמן רב טרם עליית האסלאם. מערכת השם הערבי מתבססת על מספר קונבנציות המתייחסות לאספקטים שונים בחייו של אדם. לאורך ההיסטוריה לא נקראו ערבים בשם פרטי/שם אמצעי/שם משפחה, אלא בשרשרת ארוכה של שמות. חדירת נורמות מערביות לעולם האסלאם בעת המודרנית הביאו להכנסת המודל של שם פרטי/שם משפחה, אולם גם כיום מקובל ברחבי העולם הערבי להשתמש בחלקי שם נוספים ממערכת השם הערבי.

== איסם (השם הפרטי) ==
האיסם (اسم; אסם) הוא שמו הפרטי של אדם, כגון מוחמד או ח'דיג'ה.

== נסב (שם האב/האבות) ==
הנסב (نسب; נסב) הוא כינוי המציין את אביו או את אבותיו של האדם, לדוגמה המושל העבאסי של מצרים אחמד אבן טולון, היה בנו של טולון, שהיה ממלוכ ממוצא טורקי. התאולוג המוסלמי החשוב אחמד אבן חנבל נקרא אבן חנבל על שם סבו, שהיה חשוב יותר מאביו מוחמד (הכוניה המלאה שלו היא אחמד בן מחמד בן חנבל). אצל משפחות מכובדות הופך לעיתים נסב מסוים להיות שם משפחה, למשל אצל התאולוג החנבלי אבן תיימיה. צורת הריבוי בנו מציינת שבט או חמולה, למשל בנו קורייזה (בנו קריט'ה).

== ניסבה (שם החמולה/השבט/האזור) ==
הניסבה (نسبة; נסבה) הוא כינוי שאפשר לראות בו מעין "שם משפחה", שכן הוא מתייחס לחמולה אליה האדם משתייך, או לחלופין לשבט שלו או לאזור המוצא שלו, למשל א-דִמשקי. לעיתים מתייחסת הניסבה למקצועו של האדם.

== כוניה (שם הבן הבכור/תכונה) ==

הכוניה (كنية; כניה) הוא כינוי המתייחס בדרך כלל לשם הבן הבכור של האדם. הח'ליף העבאסי אל-מנסור נודע גם בכוניה אבו ג'עפר, על-שם בכורו. שג'ר א-דור טבעה מטבעות בהם מופיע שמה בצירוף הכוניה אום ח'ליל, על שם בנה מהסולטאן האיובי צאלח איוב, שנפטר בינקותו. לעיתים מתייחס הכוניה לתכונה מסוימת של האדם, למשל אבו נוואס, על שום תלתליו.

== לקב (אופי/תכונה) ==
הלקב (لقب; לקב) הוא כינוי המתייחס לאופיו או לתכונה גופנית או רוחנית של האדם. מייסד השושלת העבאסית, כונה א-ספאח, שופך הדם, בשל האלימות שנקט כלפי צאצאי השושלת האומיית על-מנת להשתלט על הח'ליפות. עבדאללה קאסם מחמיד משבט ערב אל עראמשה נאבק בנמר האנטולי האחרון בארץ ישראל, ומאז כונה "אבו נימר".

==שם מרובע==
"שם מרובע" (אִסֶם רֻבַּאעִיּ اسم رباعيّ) הוא צירוף השמות הבאים, לפי סדרם: שם פרטי (איסם), שם האב (נסב), שם הסב מצד האב (נסב) ושם החמולה (ניסבה).

==דוגמאות==
ה[[טוגרא של הסולטאן מהמוט השני: מהמוט השני בן עבד אל-חאמיד [ה]מנצח לעד. מהמוט הוא האיסם של הסולטאן, בן עבד-אל חאמיד הוא הנסב שלו, ומנצח לעד (מט'פר דאימאן) הוא הלקב]]

שמו המלא של המלומד המוסלמי המפורסם אבן ח'לדון הוא: אבו זיד ולי אל-דין עבד אל-רחמן בן מחמד בן ח'לדון אלחצ'רמי (أبو زيد ولي الدين عبد الرحمن بن محمد بن خلدون الحضرمي). אבו זיד הוא הכוניה, המציין את זיד בנו הבכור של אבן ח'לדון. ולי אל-דין, הוא הלקב, כינוי המתייחס לאופיו של האדם ובמקרה זה להיותו "מגן הדת". עבד אל-רחמן הוא האיסם, קרי שמו הפרטי של אבן ח'לדון. משמעות השם היא עבד הרחמן, היינו אללה, ושם זה מקביל לשמות כגון עבדאללה, עבד אל-והאב (המעניק) וכו'. בן מחמד הוא הנסב של אבן ח'לדון המציין את אביו מחמד. אבן ח'לדון הוא נסב נוסף המשמש כשם משפחה. אל-חצ'רמי היא הניסבה של אבן ח'לדון, המציין את המוצא המקורי של משפחתו מחצרמוות בתימן. למעשה שמו של אבן ח'לדון ארוך אף יותר ממה שהוזכר, כאשר החלקים הנוספים מציינים את שם סבו, אבי סבו וסב סבו, ומתייחסים לשהות של משפחתו בערים סביליה ותוניס ולהיותה נמנית עם האסכולה המאלכית.

==ראו גם==
*שמות רומאיים
*חוק השמות הישראלי

==הערות שוליים==

ערבי
שם
אינטרספשן

ג'יימס ג'ונסון רץ לאחר אינטרספשן
אינטרספשן (באנגלית: Interception) היא חטיפת מסירה במשחק פוטבול. חטיפה תחשב אינטרספשן רק במקרה בו שחקן הגנה חטף את הכדור לפני שנגע בקרקע.

לאחר החטיפה המשחק לא נעצר והשחקן שהשתלט על הכדור רשאי לרוץ איתו עד שהוא נעצר על ידי שחקן מהקבוצה הנגדית, נדחף אל מחוץ לגבולות המגרש או משיג ניקוד על ידי טאצ'דאון.

קטגוריה:מונחים בפוטבול
חוק השמירה על המקומות הקדושים

מראה הכותל המערבי מכיוון [[הרובע היהודי, 2007]]
הכניסה למתחם [[קבר רשב"י]]
קבר זכריה (מימין) ו[[קבר בני חזיר (משמאל)]]
מבט נוסף על יד אבשלום, מאחוריו מצד שמאל נראית [[מערת יהושפט]]

חוק השמירה על המקומות הקדושים, התשכ"ז-1967 קובע עונש מאסר למי שמחלל מקום קדוש או פוגע בו, ולמי שעושה דבר העלול לפגוע בחופש הגישה של בני הדתות אל המקומות המקודשים להם או ברגשותיהם כלפי אותם מקומות.

אף שלשון החוק מאפשרת הכרזה על מקומות קדושים לבני כל הדתות, עד כה הוכרזו רק מקומות הקדושים ליהודים (עם זאת, במקרה הצתת מסגד אל-אקצא נשפט המצית על עבירה על חוק זה).

==היסטוריה==
חוק השמירה על המקומות הקדושים אושר בכנסת ב-27 ביוני 1967, על פי הצעת חוק שפורסמה ב"רשומות" באותו יום. חקיקת בזק זו, כשבועיים לאחר תום מלחמת ששת הימים, נדרשה משום שבמלחמה זו עברו לשליטת ישראל מקומות קדושים רבים שהיו קודם לכן בשליטת ירדן, ונדרש חוק שיבטיח את שמירתם ואת חופש הגישה אליהם.
מטרה זו נקבעה בסעיף 1 לחוק, האומר: 

===תקנות לחוק===
שר הדתות הוסמך להתקין תקנות לשם ביצוע החוק. שר הדתות מימש סמכותו זו פעמים אחדות, והתקנות התקפות מאז יוני 1981 הן תקנות שמירה על מקומות קדושים ליהודים, תשמ"א-1981. מכוח תקנות אלה ממונה רב הכותל המערבי והמקומות הקדושים.

==רשימת המקומות הקדושים==
בתוקף תקנות שמירה על מקומות קדושים ליהודים, תשמ"א-1981 נקבעו המקומות הקדושים ליהודים:
* ירושלים – הכותל המערבי ורחבתו, מערת שמעון הצדיק, מערת הסנהדרין הקטנה; קבר עובדיה מברטנורא; קבר זכריה; יד אבשלום.
* חיפה – מערת אליהו הנביא.
* טבריה – קבר הרמב"ם, קבר רבי עקיבא, קבר רבי חייא ובניו.
* מירון – קבר רבי שמעון בר יוחאי.
* פקיעין – המערה והמעיין של רבי שמעון בר-יוחאי; בתי העלמין היהודיים; קברי רבי יוסי ורבי יהושע בן חנניה. בית הכנסת העתיק; בית הכנסת החדש.

==הצעת תיקון לחוק==
קבוצה של חברי כנסת חרדים הגישה בשנת 2001 הצעת חוק לתיקון חוק זה, שבה הוצע שרחבת התפילה של הכותל המערבי תחולק באמצעות מחיצה לעזרת גברים ועזרת נשים, ו"לא יקוים טקס דתי בעזרת הנשים שליד הכותל המערבי, הכולל הוצאת ספר תורה וקריאה בו, תקיעה בשופרות, לבישת טליתות ותפילין". הצעת החוק לא אושרה.

בשנת 2018, הוגשה הצעת חוק לתיקון חוק זה<ref></ref>, אשר נוסחה על ידי תנועת נאמני תורה ועבודה, שמטרתה לשנות את מתווה ניהול מתחם רחבת הכותל המערבי, כך שיינתן ייצוג לכלל העם היהודי. זאת על ידי הקמת מועצה ציבורית אשר תקבע את סדרי התפילה, הביקורים, הטקסים והאירועים בכותל המערבי, ובראשה יעמוד יושב ראש הסוכנות היהודית לארץ ישראל. הצעת החוק לא אושרה.

==ראו גם ==
* התפתחות תפקיד רב הכותל בתקופת המנדט
* מקומות קדושים ליהודים בארץ ישראל

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* , 
* 

==הערות שוליים==

שמירה על המקומות הקדושים
שמירה על המקומות הקדושים
קטגוריה:הכנסת השישית: חקיקה
קטגוריה:מקומות קדושים
צ'ירפאן

הלווייתם של האחים אלבלח שנורו למוות על ידי המשטרה הבולגרית ב-18 באוקטובר 1943, בחשד סיוע לפרטיזנים
צ'ירפאן (בבולגרית: Чирпан) היא עיר בדרום מרכז בולגריה, השלישית בגודלה במחוז סטארה זאגורה וממוקמת כ-174 ק"מ מהבירה סופיה, 48 ק"מ מפלובדיב ו-36 ק"מ מבירת המחוז סטארה זאגורה. צ'ירפאן ממוקמת צפונית לנהר המריצה ושורר בה אקלים ממוזג מתון.

==היסטוריה==
בסמוך לעיר המודרנית מצויים שרידיה של העיר שרמפול מתקופת האימפריה הרומית. עדויות לחידוש ההתיישבות במקום מצויות בתעודות עות'מאניות מהמאה ה-15 המציינות שבמקום שכן כפר בשם צ'אפאנלי שהוקם סביב חאן אשר נבנה עם סורגי עץ המכונים בטורקית עות'מאנית צָ'רָפְּיָה ומניחים שממינוח זה נגזר שם העיר. במהלך שלטון האימפריה העות'מאנית נודע היישוב כמרכז חקלאי אזורי. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכלל האזור בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית ולא צורף לשטח נסיכות בולגריה. ב-6 בספטמבר 1885 הכריז הנסיך אלכסנדר בטנברג על צירופו של מחוז רומליה המזרחית ובכללו העיר צ'ירפאן לשטח הנסיכות. ב-18 באפריל 1928 אירעה רעידת אדמה אשר גרמה נזקים כבדים בעיר. בצ'ירפאן נולד אבדילקרים נאדיר פאשה מושל פלך רומליה של האימפריה העות'מאנית שנודע בדיכויו של מרד אפריל הבולגרי ב-1876 ובהמשך בכישלון הפיקודי של העות'מאנים במלחמה עם צבא האימפריה הרוסית.

==כלכלה ודמוגרפיה==
עיקר התוצר המקומי הגולמי מגיע מחקלאות ולמעלה ממחצית שטחה של הרשות המקומית מעובד. בעיקר מגדלים חיטה, חמניות, ענבים, כותנה ופירות. בראשית שנות ה-90 הוקם בפאתי העיר מפעל טקסטיל. באזור העיר פועלים מספר יקבים. בצ'ירפאן תחנת רכבת המצויה על קו הרכבות סופיה – בורגס.

== הקהילה היהודית ==

קהילת צ'ירפאן נוסדה במהלך המאה ה-19 ובניה היו ברובם סוחרים זעירים. ב-1880 הוקם בית הכנסת המרכזי. ב-1900 נכללה הקהילה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בנסיכות הבולגרית ומנתה כ-150 נפשות. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה גדלה הקהילה לכדי 300 נפשות ולאחר תבוסת בולגריה והמשבר הכלכלי החמור שבא בעקבותיה, החלה ירידה הדרגתית במספר הנפשות.

ב-29 באוגוסט 1920 יוצגה קהילת צ'ירפאן בכנס הקהילות היהודיות המאורגנות בממלכת בולגריה שהתקיים בסופיה, על ידי יצחק אברהם סידי ראש הקהילה.
בשנות ה-20 פעלה בעיר אגודה ציונית עצמאית בשם "סיני" אשר עודדה את בני הקהילה לעלות לארץ ישראל. באפריל 1926 התקיימו בחירות לוועדי הקהילות בבולגריה ובצ'ירפאן ניגשה לבחירות רק רשימה אחת, ציונית מאוחדת ללא מתנגדים. בעיר פעל בית ספר יסודי יהודי בן 4 כיתות וב-1925 למדו בו 15 תלמידים, כאשר הממשלה הבולגרית מימנה שליש מתקציבו ועוד גן ילדים בו למדו ב-1926 15 תלמידים. במהלך שנות ה-20 וה-30 עלו לישראל כ-50 מבני הקהילה, חלקם גורשו ב-ספטמבר 1939 במסגרת המסע לגירוש נתינים זרים שערכה הממשלה הפרו-פאשיסטית.

במהלך מלחמת העולם השנייה מנו בני הקהילה 150 נפשות, מקצתם שנחשדו בסיוע לפרטיזנים נעצרו ושוחררו בסיומה. 2 יהודים מהעיר, האחים אלבלח נורו למוות בידי המשטרה הבולגרית לאחר שנחשדו בסיוע לפרטיזנים, והפרטיזנית קלרה אשכנזי ילידת העיר נפלה בקרבות. מרבית יהודי צ'ירפאן עלו למדינת ישראל במהלך גל העלייה בין 1947 – 1949. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובצ'ירפאן נמנו 32 יהודים. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים בעיר.

==לקריאה נוספת==
* חיים חיימוף, צ'ירפאן בחלומות, כנרת זמורה-ביתן דביר, אור יהודה, 2006.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז סטארה זאגורה
צ'ירפאן
האדמה (כתב עת)

כרך שנה א' של גליונות "האדמה" בהוצאת "[[דפוס אחדות"]]
האדמה היה כתב עת ספרותי שצורף כמוסף חודשי לביטאון אחדות העבודה "קונטרס" בשנים 1919–1920. עורכו היחיד, לפי עצת ברל כצנלסון – עורך "קונטרס" ומראשי אחדות העבודה – היה יוסף חיים ברנר, והירצחו הביא לסופו של כתב העת. ברנר לא היה חבר מפלגה, ובניגוד ל"קונטרס" המפלגתי, שיווה ל"אדמה" צביון כללי ועממי יותר. ברנר הסביר את השם שבחר במילים: 

ברנר ביקש לייחד את כתב העת, שיועד לפועל העברי, כבמה לספרות המשקפת את חיי העובדים בארץ ישראל ושלפחות חלקה נכתב מפרי עטם, ומאמרים רלוונטיים לפועלים אלה, בלשון ברורה.

בכתב העת פורסמו סיפורים מאת סופרים ידועים שנמנו עם ידידיו של ברנר, בהם אהרן אברהם קבק, גרשון שופמן, יהודה בורלא, יעקב פיכמן ואחרים, ומאת פועלים שלא היו סופרים מקצועיים, ששלחו כתבי יד לברנר (בהם שמואל יבנאלי וחיים שורר). בנוסף התפרסמו מאמרים תאורטיים ופילוסופיים בהגות הסוציאליזם, ומספר קטן של מאמרי מדע פופולרי מעולמו של "האדם העמל" בנושאי חקלאות והיגיינה.

==לקריאה נוספת==
* אניטה שפירא, ברנר – סיפור חיים, עם עובד, ספריית אופקים, 2009, עמ' 311–317.

==קישורים חיצוניים==
* י"ח ברנר, [http://benyehuda.org/brenner/brenner179.html בִּדְבַר "הָאֲדָמָה"], המאמר הפרוגרמטי שפורסם ב"קונטרס" ערב הוצאת החוברת הראשונה, באתר פרויקט בן-יהודה
* 

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:ציונות סוציאליסטית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:עיתונות מפלגתית סוציאליסטית בישראל
קטגוריה:יוסף חיים ברנר
ניצה ירום

ד"ר ניצה ירום (נולדה ב-1943) היא פסיכולוגית קלינית מדריכה ופסיכואנליטיקאית ישראלית.

==ביוגרפיה==
בין השנים 1990–2007 שימשה כעורכת מדעית לספרות פסיכולוגית ופסיכואנליטית בהוצאת הספרים כנרת זמורה-ביתן דביר.

לימדה באוניברסיטת תל אביב בחוג ללימודים כלליים ושימשה כמדריכה בתוכנית לפסיכותרפיה באוניברסיטה. מלמדת באוניברסיטת בר-אילן בתוכנית לפסיכותרפיה פסיכואנליטית.

במקביל עוסקת ירום בטיפול פסיכולוגי ופסיכואנליטי ובהדרכות לפסיכולוגים, בקליניקה פרטית.

ירום מתמחה בתחומי המיניות, המגדר והגוף בפסיכולוגיה. בנושאים אלו פרסמה מספר ספרים. הראשון, "הגוף מדבר" (2001), שפורסם תחילה באנגלית ב-1992 בשם "Body, Blood and Sexuality", עוסק בתסמינים היסטריים של הגוף, דרך בחינת דמותו ההיסטורית של פרנציסקוס הקדוש, מהמאה ה-13. בספרה "ההיסטרי שבי, ההיסטרי שבינינו" (2003) עוסקת ירום בהיסטריה מנקודות מבט תאורטיות פסיכואנליטיות שונות לאורך ההיסטוריה, וכן בהיסטריה כמבטאת את המאבק המודע והלא-מודע בין המינים בתוך גוף האדם. כן פרסמה את ספרה "סיפורי גוף" (2010), בו היא מתארת חוויות גופניות ואיתותים של הגוף שחוו אנשים, דרכם התוודעו אל עולמם הפנימי הנפשי; הספר מרחיב את ההתבוננות בטיפול הפסיכולוגי גם בהקשר של הקשר גוף-נפש.

ירום מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה.

==ספריה==
* "Body, Blood and Sexuality", (1992, Peter Lang, New York)
** מהדורה עברית יצאה בשם "הגוף מדבר", 2001, הוצאת דביר
* "ההיסטרי שבי, ההיסטרי שבינינו", 2003, הוצאת דביר ([http://books.google.co.il/books?id=sc8NrSiX4W4C&printsec=frontcover&dq=ניצה+ירום&source=bl&ots=VfzzTFuXh_&sig=9Q1XoRh7z-wNezcFutEbsvcBQ1c&hl=iw&ei=h-tiTKEBg6M4xaPd9Ak&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=6&ved=0CB0Q6AEwBTgU#v=onepage&q&f=false קישור לחלקים מהספר], באתר Google Books)
** מהדורה אנגלית יצאה בשם "Matrix of Hysteria" (2005, Brunner-Routledge, London & New York; [http://books.google.co.il/books?id=u6u96DWdzKoC&printsec=frontcover&dq=Nitza+yarom&source=bl&ots=NQp1OPXHDB&sig=cnBjkedXA-Q9Wk5vO7whYVa7eWA&hl=iw&ei=D7FjTJuCJ8-bOP7OweQJ&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=1&ved=0CAkQ6AEwAA#v=onepage&q&f=false קישור לחלקים מהספר באנגלית], באתר Google Books)
* "פסיכואנליזה בנפשנו" ([http://www.hebpsy.net/articles.asp?id=376 קישור לספר המלא], באתר פסיכולוגיה עברית)
* "סיפורי גוף: על חוויות נפש אילמות המתפרצות בגוף", 2010, הוצאת מודן
* "מצפן להורות ראויה: מדריך לשיח הבין-דורי", 2016, ([http://www.hebpsy.net/articles.asp?id=3421 מידע על הספר וקישור לפרק השני מתוכו], באתר פסיכולוגיה עברית ; [http://www.betipulnet.co.il/uploads/Articles/ניצה%20ירום%20פרק%20שלישי.pdf קישור לפרק השלישי], באתר בטיפולנט)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hebpsy.net/blog.asp?id=7 הבלוג של ניצה ירום] באתר פסיכולוגיה עברית
* [http://www.hebpsy.net/articles_List.asp?cat=userown&typ=5237 מאמרים מאת ניצה ירום], באתר פסיכולוגיה עברית
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכואנליטיקאים ישראלים
קטגוריה:פסיכולוגיות ישראליות
קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
גולדווסר

גוֹלְדְוַוסֶר (Goldwasser) הוא שם משפחה שמקורו בגרמנית, ופירושו "מי זהב".
משמעות נוספת בגרמנית היא ליקר תבלינים.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
לאצקו

תמונה של השליט לאצקו על בול דואר של הרפובליקה מולדובה, לפי דיוקן דמיוני מהמאה ה-19
קברו של לאצקו ווייווד במנזר בוגדאנה
לאצקו (ברומנית: Laţcu נ' ? - 1373) היה שליט נסיכות מולדובה בערך בין השנים 1365–1373, בנו ויורשו לכס המלכות של בוגדאן הראשון. בימיו בירת הנסיכות המשיכה להיות בסירט.

השם לאצקו הוא צורת הקטנה של השם ולדיסלב, לדיסלב או לאסלו.

תחת שלטונו במולדובה התחוללה מערכת תעמולה קתולית אינטנסיבית. שני נזירים פרנציסקנים, ניקולאוס דה מלאסק ופאול דה שווידניץ, שפעלו בטרגו סירט, הצליחו לשכנע את השליט עצמו לעבור לדת הרומית - קתולית (1370).
אחרי שלאצקו, חלק מהבויארים ומהעם עבר בצורה חגיגית לדת הקתולית, הארכיבישוף אנטוני של קרקוב, הכתיר ב-9 במרץ 1371 את הבישוף של סירט, אנדריי. באותה שנה
, ב-3 בספטמבר, האפיפיור גרגוריוס האחד עשר מינה בישוף נוסף - הבישוף של מילקוב. ב-1373 הוקמה בישופות גם בצ'טאטיה אלבה.
האפיפיור הכיר בלאצקו כ"דוכס מולדובה, שעמה ולאכי").
לאצקו היה נשוי לאנה, ולזוג נולדה בת בשם אנסטסיה. מפני שלא נולדו לו בנים לאצקו פנה לאפיפיור, עם בקשה לבטל את נישואיו, אך סורב (במכתב מ-25 בינואר 1372). הנסיכה אנסטסיה נישאה
לרומן הראשון ודרך נישואים אלה עבר שרביט המלוכה במולדובה לידי הענף מושאט של השושלת בוגדאן. רומאן היה, כנראה, בן של שטפאן מושאט, שהיה בן של בוגדאן הראשון.

לאצקו הובא לקבורה בכנסיית בוגדאנה בעיר רדאוץ, על יד אביו, בוגדאן הראשון.

==לקריאה נוספת==
* M. Bărbulescu, D. Deletant, K. Hitchins, S. Papacostea, P. Teodor Istoria României (תולדות רומניה, הוצאת קורינת, 2004 ) . Ed. Corint, 2004, ISBN|973-653-514-2 .
* Magazin Istoric Nr. 1 și 5 / 2009 (כתב העת "מגזין איסטוריק" מס. 1 ו 5, 2009, בוקרשט)

==קישורים חיצוניים==

* Constantin C.Giurescu & Dinu C.Giurescu Istoria Românilor, Volume II (1352-1606) Pages 38-39. Editura Ştiinţifică şi Enciclopedică Bucureşti (1976 .
(קונסנטין ג'ורסקו ודינו ג'ורסקו - תולדות הרומנים, כרך ב, (1352-1606), ע' 38–39, ההוצאה המדעית והאנציקלופדית, בוקרשט, 1976)

קטגוריה:שליטי נסיכות מולדובה
קטגוריה:ילידי 1345
קטגוריה:נפטרים ב-1373
זיטו

ז'וזה אלי דה מירנדה (בפורטוגזית: José Ely de Miranda;; 8 באוגוסט 1932 ברוזיירה שבמדינת סאו פאולו, ברזיל – 14 ביוני 2015 בסנטוס, סאו פאולו, ברזיל), הידוע בכינוי זיטו, היה כדורגלן ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. זיטו שיחק במדי סנטוס לצד פלה וז'ילמר, בתקופה שסנטוס הייתה אחת הקבוצות הטובות בעולם. הוא ייצג את נבחרת ברזיל במשך 11 שנים, ועזר לה לזכות פעמים בגביע העולם בכדורגל (בשנות 1958 ו-1962).

==תארים==
נבחרת ברזיל
* גביע העולם 1958
* גביע העולם 1962

סנטוס
* אליפות סאו פאולו: 1955, 1956, 1958, 1960, 1961, 1962, 1964, 1965 ו-1967
* טאסה ברזיל: 1961, 1962, 1963, 1964
* גביע ליברטדורס: 1962, 1963
* טורניר ריו-סאו פאולו: 1959, 1963, 1964, 1966
* הגביע הביניבשתי: 1962, 1963

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.us.terra.com/shared/worldcup2006/eng/grandes/5622.html מידע בסיסי] על השחקן
* [http://www.beautifulteam.net/clodoaldo.htm כתבה על קלודואלדו] שמתייחסת לזיטו 
* [https://web.archive.org/web/20130529071300/http://www.santosfc.com.br/historia/idolos/detalhes.asp?i=188 דף השחקן] באתר סנטוס 
* [http://www.jornalvicentino.com.br/home/2006/11/13/clodoaldo-tavares/ ריאיון עם קלודואלדו] המזכיר את זיטו, בעיתון מעיר סאו ויסנטה שבסאו פאולו, 13 בנובמבר 2006. 

קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני סנטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1958
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1966
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2015
תקוע (יישוב מקראי)

זיתים ובסמוך לבתי היישוב הפלסטיני תוקוע]]
תְּקוֹעַ היה יישוב קדום ששכן בגבול שבין מדבר יהודה והר יהודה, כ-10 ק"מ דרומית-מזרחית לבית לחם, ואשר נזכר מספר פעמים במקורות. אף שהיישוב נמצא בנחלת שבט יהודה, הוא לא מוזכר ברשימת הערים שבנחלת השבט בנוסח המסורה של ספר יהושע. יחד עם זאת היישוב מוזכר בנחלת השבט בתרגום השבעים.

על שמה של העיר נקראת הרצועה המזרחית של מדבר יהודה.

==אזכורים במקורות==

=== במקרא ===
* האישה החכמה מתקוע - מבין יוצאי תקוע נודעה האישה החכמה שהוכיחה את דוד המלך ושכנעה אותו לאפשר לאבשלום לשוב לירושלים לאחר רצח אמנון.
* עירא בן עיקש התקועי - ברשימת גיבורי המלך דוד נזכר עירא בן עיקש התקועי.
* ביצורי תקוע - בספר דברי הימים נזכרת תקוע בין הערים שביצר רחבעם והכין למצור. 
* הנביא עמוס - מתואר כנוקד מתקוע ועל פי המסורות היהודיות והנוצריות הוא קבור בסמוך, במקום הקרוי "קבר עמוס". ליד הקבר הוקמה כנסייה נוצרית קדומה שנחרבה.
* השתתפות בבניין חומות ירושלים - אנשי תקוע מוזכרים בספר נחמיה בין הבונים את חומות ירושלים בתקופת שיבת ציון.
* שמן זית - תקוע הייתה ידועה בשמן הזית המשובח שלה, ממנו לקחו לנסכים (קורבן) לבית המקדש.<ref>משנה תורה להרמב"ם, הלכות איסורי מזבח פרק ו'</ref>

=== במקורות מימי בית שני ===
העיר וסביבתה מוזכרות גם בתיאורי מלחמות החשמונאים. לפי ספר מקבים א', יונתן ושמעון נמלטו למדבר תקוע לאחר שנודע להם על התקרבותו של צבא בקכידס.<ref name=":02"></ref> העיר מוזכרת שוב בימי המרד הגדול ובאיגרות בר כוכבא מנחל חבר ובמשנה.<ref></ref>

=== התקופה הביזנטית ===
תקוע מוזכרת באונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה), בכתבי הירונימוס, וכן במפת מידבא.<ref name=":0"></ref>.

באותה התקופה הראו במקום את קברו של הנביא עמוס.<ref name=":0" />

=== ימי הביניים ===
בשנת 765, ביקר ויליבאלדוס הקדוש בתקוע והזכיר את כנסייתה; אז הייתה נפוצה במקום מסורת נוצרית, לפיה גם בתקוע, כמו בבית לחם, נהרגו ילדים בפקודת הורדוס.<ref name=":0" />בתקופת מסעי הצלב, תושבי תקוע הנוצרים שלחו תגבורת לסייע לכוחות הלטיניים שצרו על ירושלים. בתקופת ממלכת ירושלים הצלבנית שכן במקום יישוב קטן. המלך פולק מאנז'ו העניק את תקוע לכמרים של כנסיית הקבר תמורת בית עניה.<ref name=":0" />

בשנת 1138, כנופיה מוסלמית פשטה על תקוע, אז עוד כפר נוצרי, אך רוב תושביה ניצלו מטבח בכך שנמלטו למערת חריתון הסמוכה, אותה זיהו עם מערת עדולם מסיפורי דוד.<ref name=":0" />

רבי יעקב, מיהודי צרפת, ביקר בתקוע באמצע המאה ה-13 וכתב כי קבור בה ישעיהו הנביא.<ref name=":0" />

יצחק חילו, נוסע יהודי-ספרדי שביקר בארץ ישראל בשנת 1333, ציין כי בתקוע יש מערה עתיקה שאומרים שבה קבור אחד משבעת הנביאים אשר עצמותיהם קבורות באדמת הקודש. הוא מציין כי ישנה מחלוקת לגבי זיהוי הקבר - חלק סבורים שזהו קבר הנביא עמוס, ואחרים טוענים שזהו קבר ישעיה הנביא.<ref name=":0" />

== זיהוי ==
תקוע המקראית מזוהה עם ח'רבת א-תקוע הממוקמת על תל תקוע - תל גדול המתנשא לגובה של 825 מטר מעל גובה פני הים סמוך לעיירה הבדואית תוקוע, מכיוון דרום, בצד הדרך העולה מים המלח לכיוון בית לחם וירושלים. בשנת 1977 הוקמה מצפון-מזרח לח'רבת א-תקוע ההתנחלות תקוע.

==ראו גם==
* האישה החכמה מתקוע
* עמוס הנביא

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:תקוע
מרכז לבריאות הנפש שלוותה

המרכז לבריאות הנפש שלוותה הוא בית חולים פסיכיאטרי בהוד השרון. המרכז משתייך לשירותי בריאות כללית ומסונף לפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
במרכז יש חמש מחלקות: א', ב', ג', ד' ו-ה', כאשר מחלקה ב' היא מחלקה פתוחה, מחלקה ד' היא מחלקת נוער וכל השאר הן מחלקות סגורות למבוגרים. בנוסף, קיימים במרכז מרפאות חוץ, מערך לטיפול בנזעי חשמל ומערך לאשפוז יום.

==היסטוריה==
המרכז לבריאות הנפש שלוותה נוסד בשנת 1956 במגדיאל על ידי קופת חולים כללית והיווה אחד משלושה מרכזים פסיכיאטרים של הקופה. מאז ייסודו, פועל המרכז לבריאות הנפש שלוותה ברציפות ועד היום טופלו בו עשרות אלפי מטופלים. מנהלו הראשון של בית החולים היה היינריך צבי ויניק. רות יפה ניהלה את בית החולים בין השנים 1956–1973. חשיבות רבה ניתנה לעיצוב הסביבה הטיפולית ולהשריית אווירה המקדמת ריפוי, החלמה ושיקום. יפה הרחיבה את פעילותו של בית החולים והקימה בו מרפאת ילדים ונוער ומחלקה לחולי יום. בשנת 1963 הפך בית החולים למחלקה הפסיכיאטרית של בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

בין השנים 1986–1997 ניהל את בית החולים מיכה נוימן. לאחר מכן, ועד שנת 2017 ניהל את בית החולים שמואל קרון. החל משנת 2018 מנהל את בית החולים שלמה מנדלוביץ'.

==פעילות ושירותים==
תחומי הפעילות העיקריים של בית החולים הם אשפוז פסיכיאטרי וטיפול אמבולטורי. בבית החולים פועל גם מערך מחקר.

מחלקות האשפוז כוללות:
#יחידת מיון והשהיה - ביחידת המיון וההשהייה מתבצע טיפול אינטנסיבי קצר מועד.
#מחלקות סגורות למבוגרים - במחלקות הסגורות מאושפזים חולים במצבים קשים במיוחד. נוסף על חולים המופנים מיחידת המיון, מתקבלים למחלקה הסגורה חולים מהמחלקה הפתוחה שמצבם מחייב מעבר לתנאים סגורים לתקופה קצרה.
#מחלקה פתוחה - המחלקה הפתוחה עוסקת בטיפול בדיכאון ובמשברי חיים. במחלקה טיפולים פסיכיאטריים, פסיכותרפיה פרטנית וקבוצתית, ריפוי בעיסוק, טיפול באמנות, פסיכודרמה ועוד.
#טיפול יום - טיפול יום הוא חלופה לאשפוז במחלקה פתוחה, ומאפשר רצף טיפולי מהשלב החריף של המחלה ועד לתהליך השיקום ולשחרור.
#מחלקת נוער - מחלקת הנוער מיועדת לנערים ולנערות בני 18-12. במחלקה פועל בית ספר, המיועד לצמצם את פערי הלימוד שנוצרים בעקבות האשפוז.

השירותים האמבולטוריים (מרפאות) כוללים:
#מרפאות חוץ בבית החולים - פועלת מרפאת חוץ למבוגרים ומרפאת חוץ לילדים ונוער. נוסף על כך ישנן יחידות מרפאתיות ייחודיות - מרפאת הגיל השלישי, המספקת אבחון וטיפול אמבולטורי וכן השמה של קשישים הזקוקים לסידור מוסדי, מרפאת צעירים, מערך דיכאון ומרכז לטיפול יום אינטנסיבי - מסייע לחולי סכיזופרניה והפרעות אישיות לשפר את התפקוד היומיומי ולחזור ולהשתלב בקהילה.
#מרפאות בקהילה - שלוותה מפעילה מרפאות גם מחוץ לתחום בית החולים, כדי לאפשר נגישות, נוחות ואפשרות לקבלת טיפול במוסד שאינו פסיכיאטרי. קיימות מסגרות למבוגרים ולילדים במצבים נפשיים שאינם דורשים אשפוז.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.psychiatrist.org.il/%D7%9E%D7%A8%D7%9B%D7%96-%D7%A8%D7%A4%D7%95%D7%90%D7%99-%D7%A9%D7%9C%D7%95%D7%95%D7%AA%D7%94 מרכז בריאות הנפש שלוותה], בפורטל "פסיכיאטר"

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:הוד השרון: מבנים
שלוותה
שלוותה
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יעקב גיל
בית הכנסת המרכזי במגדיאל

בית הכנסת מדרום (לפני השיפוץ)
שלט ההנצחה לשמאלה של דלת הכניסה של בית הכנסת
בית הכנסת המרכזי במגדיאל הוא בית כנסת אשר שוכן במרכזה של כיכר אוסישקין, הכיכר המרכזית במגדיאל שבהוד השרון.

==היסטוריה==
מגדיאל הוקמה ב-12 באוגוסט 1924, ובשנת 1929 החליטו התושבים על הקמת בית כנסת ביישוב, אשר יוכל להכיל 250 מתפללים, נוסף לעזרת הנשים. לשם כך ייסדו את "וועד בנין בית הכנסת במגדיאל" אשר החל בגיוס כספים למשימה. הכספים להקמת המבנה, אשר עמדו על סך של 1,500 לירות ארץ ישראליות, הגיעו מתרומות, מהלוואה שניתנה לוועד על ידי הסוכנות היהודית וממכירת צריף הוועד והמגרש עליו ניצב. המתיישבים דחו תוכנית להקמת מבנה מפואר בן שתי קומות, הן בשל עלותה והן בשל כך שזו לא הביאה בחשבון את ייעודו הביטחוני של המבנה.

אבן הפינה למבנה הונחה ב-12 בפברואר 1930 בכיכר המרכזית של היישוב, ממנה יצאו חמשת רחובותיו הראשונים. המבנה בן שתי הקומות הוקם כמבצר - קירותיו העבים עשויים מלבני בטון כהגנה מפני קליעים, במעקה הגג הוכשרו חרכי ירי, והכניסה אליו נקבעה בצידו הצפוני הפונה אל כפר סבא, ממנה לא נשקפה ליישוב סכנה. בית הכנסת נחנך בשנת 1931 בטרם נשלמה בנייתו אשר נמשכה שנים נוספות. ב-1933 הוטל מס מיוחד לשם גיוס כספים נוספים, שנה לאחר מכן הוקמו לידו שירותים, ב-1936 הוא חובר למערכת החשמל ורק ב-1944 הושלמה בניית המבנה.

בית הכנסת שימש לא רק כמרכז חיי הדת במגדיאל, אלא גם שיכן את הוועד המקומי, ולאחריו את המועצה המקומית. במבנה פעלה תחנה של משטרת היישובים העבריים והגג שימש כעמדת קשר ואיתות.

==בית הכנסת כיום==
המבנה ניצב כיום בלב הגן המשתרע בלב הכיכר האליפטית והסואנת. מדרום לו שוכן "גן מגדיאל" שבו מזרקה גדולה, וחזיתו הצפונית צופה אל רחוב סוקולוב הנמתח כציר ישר ומוביל אל כביש 531 ואל כפר סבא. אף כי חרכי הירי שעל הגג נסתמו, גם כיום שומר המבנה על חזות של מבצר. הוא רבוע ללא עיטורים, וחלונותיו גבוהים וצרים. הכניסה בצידו הצפוני מוליכה אל מבואה קטנה הנפתחת אל אולם התפילה. מעל הדלת חמישה חלונות "מדחום" צרים וגבוהים, האופייניים לסגנון הבינלאומי בארץ ישראל, ומעליהם גמלון קטן חסר עיטורים שבראשו חנוכיה. האלמנט הקישוטי היחיד במבנה הוא קרניז כפול המקיף את רובו של הגג.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303211537/http://www.rishonim.org.il/hod-hasharon/show_item.asp?levelId=41114&itemid=25248&itemtype=3 אודות בית הכנסת באתר עיריית הוד השרון]

קטגוריה:הוד השרון: מבנים
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת
קטגוריה:מבנים ביישוב - בתי כנסת
WorldCat

WorldCat הוא קטלוג בין-לאומי מאוחד, בו רשומים אוספים של 71,000 ספריות הפזורות ב-112 ארצות ברחבי העולם, השותפות לפרויקט הבין-לאומי הנקרא מרכז הספריות הממוחשב און-ליין: Online Computer Library Center - OCLC.

הקטלוג הבין-לאומי המאוחד מתוחזק ומתעדכן במשותף על ידי הספריות השותפות בפרויקט.

בשנת 2006 הועלה הקטלוג לרשת האינטרנט. הרישום לאתר הוא בחינם למרות שהאתר הוא מסחרי.

מלבד הכותרים הישירים עצמם, ניתן לחפש בו זהויות, בדרך כלל שמות של מחברים ואישים, וכך לקבל את רשימת כל הפריטים הספרייתיים המקוטלגים תחת שמותיהם בספריות בעולם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.oclc.org/en/worldcat/inside-worldcat.html דף העובדות והסטטיסטיקה של Worldcat] 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:מאגרי מידע ביבליוגרפיים
קטגוריה:מערכות מידע ספרייתיות
אסף אגמון

אסף אגמון הוא שחיין פאראלימפי ישראלי.

==ביוגרפיה==
אגמון נולד בקיבוץ בית הערבה בצפון ים המלח. במלחמת העצמאות ננטש הקיבוץ, ובעקבות זאת עבר אגמון עם משפחתו לקיבוץ גשר הזיו. הוא שירת בצה"ל בהנדסה קרבית בתקופת מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה, ובשנת 1970 נפצע בחזית תעלת סואץ ונותר משותק בפלג גופו התחתון.

בשנת 1978 השתתף במשחקי סטוק מנדוויל וזכה עם שמואל כרמלי ועמית דרור במדליית כסף במשחה שליחים 3X50 בסגנון מעורב אישי.

במסגרת עיסוקו בספורט נכים התחרה אגמון כשחיין חמש פעמים ב. לאחר שהשתתף ב והמשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976), אגמון התחרה ב ולקח חלק בחמישה משחים אישיים, מהם בארבעה זכה במדליות (2 כסף ו-2 ארד), ובשני משחי שליחים בהם זכה במדליית זהב ובמדליית כסף. ב זכה במשחי שליחים בזהב ובכסף. לאחר מכן השתתף ב.

נכון לשנת 2010 פעיל אגמון בעמותת אתגרים ועוסק בשיט מפרשיות, טייס ונהיגת רכב שטח. כמו כן הוא שחקן בתיאטרון הפתוח ומשמש דובר התיאטרון, ומשתתף בחבורת הזמר של בית הלוחם תל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.paralympic.org/assaf-agmon פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
* סרטון: [https://www.youtube.com/watch?v=82O-Xa2pvSw אסף אגמון שובר שיאים, למרות כל הקשיים!]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:גשר הזיו: אישים
קטגוריה:בית הערבה
קטגוריה:חיילי חיל ההנדסה הישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
מבפנים

מבפנים הוא ביטאון תנועת הקיבוץ המאוחד משנת 1927 עד 1982, אשר יצא לאור במתכונת של רבעון. לפני כן, משנת 1923, היה זה ביטאון משק עין חרוד ובהמשך ביטאון תנועת הקיבוצים קיבוץ עין חרוד. לאחר מכן, משנת 1982 ועד 1993 היה "מבפנים" לביטאון התק"ם, בשנה זו התמזג עם יעד והמשיך לצאת תחת השם "מפנה".

==תולדותיו==
"מבפנים" החל את דרכו באוקטובר 1923 כדף משוכפל שהופץ באופן בלתי סדיר בין חברי משק עין חרוד. בין החודשים אוגוסט לאוקטובר 1927 הופץ במסגרת קיבוצי התנועה שנקראה "קיבוץ עין חרוד", שקדמה לתנועת הקיבוץ המאוחד. עם הקמת תנועת הקיבוץ המאוחד באוקטובר 1927 הפך לביטאונה של התנועה ולשופרו של מנהיגה, יצחק טבנקין.
עד 1931 המשיך הביטאון לצאת במתכונת דפים משוכפלים ומאז יצא בדפוס. מנובמבר אותה שנה החל לצאת באופן סדיר כרבעון. בשל דרישות פקודת העיתונות המנדטורית והצנזורה יצא גם לעיתים בשמות משתנים כגון "דבר מבפנים", "עלים מבפנים", "איגרת מבפנים", "קונטרס מבפנים" ועוד.
עם עורכי "מבפנים" נמנו משה ברסלבסקי, נחום בנארי, מנחם דורמן, זאב יוסיפון, משה בסוק, שלמה אבן-שושן, אביטל דפנא, זרובבל גלעד, אליעזר ליבנה, אברהם תרשיש ואחרים.

בשנת 1971 הוציאה לאור הוצאת הביבליוגרפיה הקיבוצית מפתח מוער לכל הגיליונות שפורסמו בין השנים 1923–1967 בעריכת מאיר בוכסווילר ודניאל קארפי.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ציונות סוציאליסטית
קטגוריה:הקיבוץ
קטגוריה:עיתונות סוציאליסטית בישראל
מבצר מרגט

מבצר מרגט הידוע גם בשם הערבי קלעת מרקב (قلعة المرقب), הוא מבצר צלבני גדול שנבנה על ידי מסדר ההוספיטלרים והשתמר במצב טוב יחסית. כיום נמצא המבצר בתחומי סוריה ומצבו הלך והדרדר עד לשנת 2007 בה החלו עבודות שימור מוגבלות.
== מבנה ==
המבצר שוכן על גבעה געשית המתנשאת לגובה של 360 מטרים וצופה ממרחק של שני קילומטרים על הים התיכון ועל העיר הסורית בניאס, על הדרך בין טריפולי שבלבנון ועיר הנמל הסורית לטקיה. ההיסטוריה המוקדמת של האתר איננה ידועה, ועל הגבעה עצמה זוהו מבנים שמקורם בביצורים מוסלמיים שנבנו בסמוך למסע הצלב הראשון על ידי אמירים מוסלמיים. המוסלמים כנראה המשיכו להחזיק במבצר גם לאחר הקמת רוזנות טריפולי. במהלך שנות השבעים של המאה ה-12 נתפס המבצר על ידי השליט של רוזנות טריפולי, ובשנת 1186 נמכר לאבירי המסדר הצבאי ההוספיטלרי. ההוספיטלרים בנו את המבצר מחדש והפכו אותו למפקדת המסדר בסוריה. מבחנו הראשון של המבצר הגיע בשנת 1188 - לאחר קרב קרני חיטין צרו עליו צבאות מוסלמיים אך לא הצליחו לכבשו. לאחר מסע הצלב השלישי נכלא בו השליט הביזנטי המורד של קפריסין איסאק קומננוס שהעז לעמוד בדרכו של ריצ'רד לב הארי. המבצר הורחב וחוזק עד שהפך לשני בגודלו ובתפארתו רק לקראק דה שבלייה.

במהלך אפריל 1285 הטיל הסולטאן הממלוכי קלאון מצור על מבצר מרגט ולאחר חודש הצליחו חפריו למוטט את החומה החיצונית הצפונית, וחיל המצב נכנע בתמורה לרשות לצאת מהמבצר עם רכושו. המבצר לא נהרס אלא שוקם והוצב בו חיל מצב ממלוכי.

מרגט הוא מבצר ענק השייך למבצרי ההרים הצלבניים ונבנה כ"מצודה קונצנטרית", כלומר מבצר פנימי עצמאי בעל מערכת חומות ומגדלים החולשים על מערכת ביצורים חיצונית המקיפה אותו. האלמנט המרשים ביותר במבצר מרגט הוא מגדל עגול גדול מידות ששימש כמגדל העוז של הטירה. בשיפולי המבצר התפתחה עיר שנהנתה מההגנה והביטחון שהעניקו הביצורים.

== גלריה ==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
Marqab2.jpg|מבט על המצודה הפנימית של מרגט.
Margat1.jpg|חומת הטבעת החיצונית של מרגט.
Margat7.jpg|מבט על מבצר מרגט.
Forteresse de Margat 2.jpg|בתוך אחד החצרות של מבצר מרגט.
</gallery>

==ראו גם==
*מבצר צלבני

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
קטגוריה:מבצרי צלבנים
קטגוריה:סוריה: מבצרים
קטגוריה:מבנים שניזוקו ברעידת האדמה בטורקיה-סוריה ב-2023
ראדנבו

רַאדְנֶבוֹ (בבולגרית: Раднево) היא עיר בדרום-מרכז בולגריה, בשטח מחוז סטארה זאגורה וממוקמת כ-219 ק"מ מהבירה סופיה, 99 ק"מ מפלובדיב ו-29 ק"מ מבירת המחוז סטארה זאגורה. העיר ממוקמת במזרחו של מישור תראקיה העילי.

==היסטוריה==
באזור העיר נתגלו ממצאים ארכאולוגיים המתארכים את ראשית ההתיישבות האנושית במקום לאלף ה-4 לפנה"ס, תקופת האבן החדשה. התיישבות מאורגנת באזור העיר מתוארכת למאה ה-5 לפנה"ס עידן הממלכה התראקית. ב-1700 נוסד במקום כפר קטן בשם ראדני על שמו של אחד המתיישבים הראשונים. ב-1873 נבנתה במקום כנסייה. עד 1906 נודע היישוב בשם העות'מאני רדנה מחלה. ב-1964 הוא זכה למעמד של עיירה. ב-1 ביוני 2009 נפטר מדום לב ראש העיר נונצ'ו וודניצ'ארוב, במהלך צילומי פרק של תוכנית המציאות הבולגרית "הישרדות" בפיליפינים.

==כלכלה ודמוגרפיה==
מרבית תושבי העיר הם בני המעמד הבינוני ותעסוקת העיר מתבססת על קומפלקס תחנות הכוח מריצה איצטוק המייצרות חשמל מפחם בהספק כולל של 3,390 מגה ואט ועל חברת הפחם "מזרח המריצה". בשטח הרשות המקומית מגדלים חיטה, שזיפים ודובדבנים. ראדנבו מהווה צומת תחבורתית בין מזרח למערב בולגריה והיא מחוברת דרך הכביש המהיר I-85 לעורק מספר 4 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת גידול מתונה (תמותה לעומת ילודה) ובמאזן הגירה חיובי מתון. כ-90% מהתושבים הם ממוצא בולגרי וכ-6% הם צוענים.

== אקלים ==
בראדנבו שורר אקלים ממוזג, הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.5<sup>o</sup>c וערכי הקיצון הממוצעים הם מינוס 2<sup>o</sup>c בדצמבר ו-24<sup>o</sup>c ביולי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז סטארה זאגורה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1700
מילים פשוטות

מילים פשוטות הוא אלבומו השלישי של הזמר דודו אהרון, אשר יצא לאור ב-15 באוגוסט 2010. אהרון כתב והלחין את רוב שירי האלבום, הכולל את השירים: "לא מוותר" "כסף ואלכוהול" "תגידו לה" "מילים פשוטות". האלבום כולל את הדואטים עם זהבה בן "פעם בחיים" ו"הלב יודע". זכה בתואר זמר השנה לשנת 2010 מערוץ 24 במצעד השנתי המשותף עם רשת ג'- גם בעוד מספר תחנות רדיו נבחר לתואר זמר השנה, השיר "תגידו לה" זכה בשיר השנה במצעד השנתי של ערוץ 24 ורשת ג'. האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה כפולה.

==שירי האלבום==
#מילים פשוטות
#אהבה ללא גבולות
#בגללך
#מאז ידעתי את
#בחור רגיש
#תגידו לה
#את לא לבד
#כסף ואלכוהול
#איתך זה לעולם
#קר לי בלעדייך
#אל תברחי לי
#לא מוותר
#פעם בחיים (דואט עם זהבה בן)
#הלב יודע (דואט עם זהבה בן)

==קליפים==
*מילים פשוטות
*כסף ואלכוהול
*לא מוותר
*פעם בחיים (עם זהבה בן)

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי דודו אהרון
קטגוריה:אלבומים בעברית