פרנצישק ומגדלנה בנסיביץ'

פרנצישק ומגדלנה בנסיביץ (באנגלית:Franciszek and Magdalena Banasiewicz) וילדיהם יז'י, תדיאוש, אנטוני ומריה התגוררו בחווה ב - אורזצ'אוס (Orzechowce) ליד פשמישל במהלך הכיבוש הגרמני הנאצי של פולין במלחמת העולם השנייה. ביולי 1991 הוענק להם תואר חסידי אומות העולם על ידי יד ושם בירושלים, על הצלת חמישה עשר יהודים שנמלטו בשואה מהגטו בפשמישל.<ref name="sprawiedliwi.org">[http://www.sprawiedliwi.org.pl/en/family/326,the-banasiewicz-family/article=636,more-about-the-banasiewicz-family The Banasiewicz Family.] Museum of the History of Polish Jews. Retrieved September 14, 2011.</ref><ref></ref>

== רקע ==
פרנצישק בנסייביץ' (נולד ב-2 אַפּרִיל 1884 - וחי עד 5 פברואר 1954) היה צייר לפני המלחמה. אשתו מגדלנה לבית לנר (7 יולי 1884 - 28 סֶפּטֶמבֶּר 1957) שימשה כעקרת בית. שניים מבניהם, אנטוני ותדיאוש, נשלחו על ידי הגרמנים הנאצים לעבודות כפייה למען הרייך השלישי עם פרוץ המלחמה. תדיאוש נמלט, ולאחר שהצליח לחזור הביתה הסתתר ברפתות ובשדות. אביו, פרנסישק, ארגן בעזרתו משימות הצלה הרואיות רבות. פרנצישק החל לקלוט יהודים שנמלטו מהתופת.

== הבונקר ==
משפחת בנאסייביץ' והיהודים שנמלטו מהגטאות, החלו לבנות בונקר מתחת לבית במהלך סתיו 1943, לקראת החורף הפולני הקר. אזור המסתור החדש איפשר לבני הזוג בנסייביץ' להציל אנשים נוספים. באוקטובר 1943, לבקשת סלומון ארנפרויד, אחד מהניצולים ששהה בבית בנאסייביץ', הבריח טדיאוש את בוניה סטמהופר ופלה שאטנר מהגטו. בינואר 1944 הציל את סמואל ריינהרץ יחד עם אחיו בנימין ואמם ברטה. הוא ניסה לחלץ את יוזף ווינדלינג, אולם אחיו של יוזף. שוטר בגטו, עצר את תדיאוש באותו זמן והעביר אותו לידי הנאצים. המפקד הגרמני שחרר אותו בכל זאת, בשוחד על ידי סמואל ריינהרץ, שנמלט אז עם תדיאוש ויוזף חזרה לחווה שבה הסתתרו כל חמישה עשר היהודים.

מריה בנסיביץ' נזכרת עד כמה הם היו המומים, אם כי הם לא נרתעו לגלות שבכפר הסמוך טרנווצ'ה התגלה במאי 1944 החקלאי קורפיאל שהעניק מחסה ל-27 יהודים בבונקר דומה לשלהם.<ref name="WB">Władysław Bartoszewski, [https://books.google.com/books?id=XuRJAAAAIAAJ&q=Banasiewicz+-+Righteous The Blood Shed Unites Us: Pages from the History of Help to the Jews] Page 213 &#x2014; 1970 &#x2014; 243 pages</ref> כל הנמלטים נרצחו. קורפיאל עם אשתו ומשפחתו הוצא להורג בליפוביץ'. מספר חודשים קודם לכן, גורל דומה פגש את הקשר של בנסייביץ' עם הגטו, מיכל קרוק.<ref name="LB">Lukasz Biedka, Chris Webb, [http://www.holocaustresearchproject.org/ghettos/przemysl.html Przemysl] Holocaust Education & Archive Research Team 2007</ref> הוא הוצא להורג ב-6 בספטמבר 1943, במהלך ההוצאה להורג הפומבית הראשונה בפשמישל, יחד עם עוד כמה אנשים שנענשו במוות על הסיוע שהם העניקו ליהודים.<blockquote>בפשמישל: 15,210 יהודים איבדו את חייהם במהלך השואה, כולל 568 פולנים לא יהודים שנהרגו בגלל שניסו להצילם. נותרו רק 675 יהודים, ביניהם 415 יהודים שניצלו ישירות בעיירה ובהם 60 ילדים. - לשק מ' ולודק<ref name="LMW"></ref></blockquote>במאי 1944 הגיעו ז'נדרמים גרמנים לתפוס את אחד מבני בנסייביץ'. הם הקיפו את הבית, אך לא הצליחו. גם הבונקר לא התגלה.<ref name="B-L">Władysław Bartoszewski, Zofia Lewin, [https://books.google.com/books?id=bshAAAAAIAAJ&q=gamekeeper+Kurpiel+Tarnawce The Samaritans: Heroes of the Holocaust] Published by Twayne Publishers, 1970, 442 pages</ref> הצבא האדום החזיר את העיירה מידי הכוחות הגרמניים ב-27 ביולי 1944. כל בני המשפחה והבורחים היהודים שרדו. ב-1988 (או ב-17 ביולי 1991, המקורות משתנים) קיבלו משפחת בנסייביץ', כולל פרנצישק, מגדלנה, מריה, תדיאוש ויז'י, את התואר של חסידי אומות העולם על עמדתם ההרואית נגד שואת גרמניה הנאצית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם