OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עלי זהב

עֲלֵי זָהָב היא התנחלות ויישוב קהילתי בדרום-מערב השומרון על ציר 446, שייך למועצה אזורית שומרון, ליד היישובים פדואל, ברוכין, לשם וכפר א-דיכ. בעלי זהב מתגוררים כ-4,700 תושבים (נכון לשנת 2022) וקיימות תוכניות הרחבה לעוד 1,000 משפחות.

== היסטוריה ==
היישוב נקרא על שמה של עליזה בגין (עלי זה בגין), רעייתו של מנחם בגין. שמו הקודם של היישוב היה יועזר, על שם יוסי בן יועזר איש צרדה, כיוון שצרדה זוהתה בחרבת בנת-בר ובחרבת בלטה, הסמוכות ליישוב. שם נוסף שניתן ליישוב היה גרעין סתיו.

היישוב הוקם בשנת 1983 על ידי גרעין משפחות מגוש דן בראשותו של אמנון הירש וגרעין נוסף בראשותו של איציק ברזלי שהתאחדו לגרעין אחד. באפריל 1984 היו ביישוב 15 משפחות שהתגוררו בקרוונים ובתחילת 1989, עת עמדו המתיישבים הראשונים להיכנס לבתי הקבע, היו ביישוב 48 משפחות. היישוב נפגע עם פרוץ האינתיפאדה, ופיתוחו נבלם. בשנת 1991 נעשה ניסיון להרחיב את היישוב עם משה ורבין שביקש להקים את רמת השרון ב' בשומרון, אך התוכנית לא יצאה אל הפועל. מספר ניסיונות פיתוח והרחבה נוספים כשלו מחוסר התעניינות. בשנת 2009 רכשה אמנה זכויות הרחבה ביישוב והצליחה לאושש אותו ולהכניסו לתנופת גדילה מחודשת עם הגעתם של משפחות חדשות דתיות ולא דתיות, חלקם בעלי מקצועות חופשיים. היישוב זכה בפרס הקליטה לשנים 2013 ו-2014 של מועצה אזורית שומרון על הגידול במספר התושבים.

אופיו של היישוב, אשר היה חילוני (עם כ-9% משפחות דתיות), השתנה למעורב (כ-40% דתיים ב-2014).

בשנת 2013 נוסדה לשם, שמעמדה המוניציפלי הוא כשכונה של היישוב עלי זהב, ובה כ-200 משפחות.

במקביל לתנופת הבנייה בעלי זהב, נמשכת תנופת בנייה גם ביישובים הסמוכים (פדואל, ברוכין), ונוצר גוש התיישבות, גוש מערבא, המונה כ-8,000 נפשות. יחד עם בית אריה הצמודה גוש היישובים מונה כ-13,000 נפשות.

== מאפיינים ==
בעלי זהב מספר בתי כנסת, ספרייה, מכולת, בית נוער, חוות סוסים, מקווה טהרה, 3 גני משחקים, חמישה גני ילדים ומעון. בשנת הלימודים ה'תשע"ה נפתח ביישוב בית ספר יסודי דתי צומח. בשנת תשע"ח נפתחה ביישוב גם אולפנה צומחת לבנות, ובשנת הלימודים ה'תשפ"א נפתח עוד בית ספר יסודי דתי צומח.

בנובמבר 2021 החלו העבודות לבניית בית כנסת מרכזי לכלל האוכלוסייה בעלי זהב.

ביישוב פועלים סניפים של שתי תנועות נוער: סניף ותיק של תנועת בית"ר וסניף של תנועת בני עקיבא.

כמו כן קיים סניף ליבי.<ref></ref>

==לשם==

היישובים פדואל, לשם ועלי זהב בצילום מהאוויר (2021)
היישוב לשם נבנה ב-2013 כשכונת הרחבה של עלי זהב בשטחה המוניציפלי ולשני היישובים ועד מקומי מאוחד, אך הוא מנוהל בפועל על ידי ועד אגודה שיתופית נפרד.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Aleyzahav01.JPG|בית טיפוסי ביישוב, 2/08
קובץ:ALEYZAHAV03.jpg|פאתיו הדרומיים של היישוב, 2/08
קובץ:תנופת פיתוח בעלי זהב, 2012.jpg|תנופת פיתוח בעלי זהב, 2012
קובץ:Tel-Aviv view from Ale-Zahv.jpg|ראש העין ותל אביב כפי שנראים מעלי זהב
</gallery>
מבט פנורמי על היישוב

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:משקי חרות בית"ר
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:גוש מערבא
בריאן מייקל בנדיס

בריאן מייקל בנדיס (באנגלית: Brian Michael Bendis; נולד ב-18 באוגוסט 1967) הוא כותב ומאייר קומיקס אמריקני-יהודי. זוכה חמישה פרסי אייזנר. מוכר בזכות יצירותיו עבור חברות מארוול קומיקס ואימג' קומיקס.

== חייו ==
בנדיס החל את דרכו ככותב ומאייר קומיקס אפל ואורבני כ-"Powers" ,"Jinx" ו-"Goldfish" לפני שפרץ את דרכו בקומיקס של גיבורי-על. היה אחד מחלוציו של חותם אולטימייט מארוול בשנת 2000, עת פרסם את סדרת אולטימייט ספיידרמן. בהמשך, הוא הריץ מחדש את זיכיון האוונג'רס עם קבוצת האוונג'רס החדשים בשנת 2004, וכן כתב מספר אירועים משמעותיים ביקום מארוול כמו מלחמה סודית, בית אם, פלישה סודית, מצור ועידן אולטרון.

בעבודתו במארוול, בנדיס כתב שני קרוסאוברים גדולים של החברה הממשיכים זה את זה: "האוונג'רס מתפרקים", שהוביל לפירוק האוונג'רס ולאתחול הסדרה מחדש ב"אוונג'רס החדשים" עם צוות חדש לגמרי (ושני ותיקים) ו"בית אם" הגדול יותר אשר בו מסופר על יקום שיצרה מכשפת השני אחרי מאורעות "האוונג'רס מתפרקים", כשלאחריו המוטאנטים הופשטו מכוחותיהם.

בסוף 2017, עזב בנדיס את מארוול ועבר לחוזה בלעדי אצל המתחרה DC קומיקס<ref></ref>.

== ביבליוגרפיה ==
===הוצאה עצמאית===
* Fire
* Fortune and Glory
* Goldfish
* Jinx
* Powers
* Quivers
* Torso

===אימג' קומיקס===
* Hellspawn
* Sam and Twitch

===מארוול קומיקס===
* Alias
* The Avengers
* Daredevil Vol.2
* Ultimate Spider-Man
* Ultimate Fantastic Four
* Ultimate X-Men
* The Pulse #1-14
* Elektra Vol.2
* House of M
* Secret War
* Spider-Woman: Origin (מיני סדרה)
* Spider-Woman
* Ultimate Marvel Team-Up
* Ultimate Six (מיני סדרה)
* Guardians of The Galaxy Vol.3
* All-New X-Men
* Uncanny X-Men

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://comicbookdb.com/creator.php?ID=5 בריאן מייקל בנדיס] במסד הנתונים comicbookDB
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים יהודים
קטגוריה:בוגרי המכון לאמנות של קליבלנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
מרים דפנסור-סנטיגו

מרים דֵפֵנסוֹר-סָנטיָגוֹ (15 ביוני 1945 - 29 בספטמבר 2016) הייתה פוליטיקאית וחברת סנאט פיליפינית. רצה לנשיאות שלוש פעמים: ב-1992, ב-1998 וב-2016 והפסידה לפידל רמוס, לג'וסף אסטרדה ולרודריגו דוטרטה, בהתאמה.

היא זכתה בפרס רמון מגסאיסאי לשנת 1988 על פעילותה הממשלתית.

== היסטוריה ==
באפריל 1991 רכב התנגש ברכבה והיא נפצעה קשה, לדבריה הייתה זו התנקשות.

במרץ 2012 הייתה אמורה להיות מושבעת כשופטת בבית הדין הפלילי הבינלאומי בהאג אך היא דחתה את ההשבעה בשל סיבות רפואיות. ביוני 2014 ויתרה על המינוי בשל מצבה הרפואי שהוגדר כתסמונת התשישות הכרונית. חודש לאחר מכן אובחנה בסרטן הריאה בדרגה רביעית. בינואר 2015 הודיעה שבכוונתה להמשיך כחברת הסנאט עד סיום הקדנציה ב-2016, למרות מחלת הסרטן. בשנת 2016 רצה לנשיאות והפסידה לרודריגו דוטרטה.

ב-29 בספטמבר 2016 נפטרה ממחלת הסרטן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20140717033018/http://miriam.com.ph/aboutmiriam.php ביוגרפיה באתרה הרשמי]
* [http://www.senate.gov.ph/senators/sen_bio/santiago_bio.asp ביוגרפיה באתר הסנאט הפיליפיני]
* [https://web.archive.org/web/20130121075422/http://www.rmaf.org.ph/Awardees/Biography/BiographySantiagoMir.htm ביוגרפיה באתר פרס רמון מגסאיסאי]
* [https://web.archive.org/web/20141213051704/http://www.inquirer.net/specialreports/inquirerpolitics/senators.php?p=20 ביוגרפיה באתר Inquirer.net]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאיות פיליפיניות
קטגוריה:עורכות דין פיליפיניות
קטגוריה:ילידות 1945
קטגוריה:זוכות פרס רמון מגסאיסאי
קטגוריה:זוכי פרס רמון מגסאיסאי
קטגוריה:נפטרות מסרטן הריאה
קטגוריה:נפטרות ב-2016
קטגוריה:נפטרים ב-2016
פרד אסטר

פרד אסטר (באנגלית: Fred Astaire; 10 במאי 1899 – 22 ביוני 1987) היה רקדן, כוריאוגרף, זמר ושחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי-יהודי. זכה בשלל פרסי גלובוס זהב, פרסי אמי, פרסי גראמי, וכן בפרס באפט"א לקולנוע ובפרס אוסקר לשם כבוד.<ref></ref>

==ביוגרפיה==
נולד בשם פרדריק אוסטרליץ (Frederick Austerlitz) באומהה, נברסקה שבארצות הברית. אביו, סבו וסבתו היגרו לארצות הברית מאוסטרו-הונגריה מספר שנים טרם לידתו, והם ממוצא יהודי-אוסטרי אך הם המירו דתם לנצרות-קתולית, ואמו נולדה בארצות הברית כבת למהגרים נוצרים-לותרנים מגרמניה. הוא מקושר במיוחד לשחקנית ההוליוודית ג'ינג'ר רוג'רס, עמה שיחק בעשרה מחזות זמר קולונועיים. כישרונו הייחודי כרקדן גרם למבקרים רבים לתאר אותו כ"רקדן הטוב ביותר שהיה אי פעם בהוליווד".

השם "אסטר" אומץ על ידיו ועל ידי אחותו אדל כשהיו כבני חמש. מקורו, כנראה, בשם המשפחה של דודם ל'סטאר (L'Astaire). מקורות רבים טוענים שבני משפחת אסטר הופיעו בסרט בשם פנקון, הצרצר (Fanchon, the Cricket) בכיכובה של מרי פיקפורד ב-1915, אך זהו מיתוס (למרות שיש המאמינים שהם נכחו בזמן ההסרטה).

בשנות ה-20, פרד ואדל הופיעו בברודוויי ובלונדון. בשנים אלה הכיר אסטר את איל ההון ג'ון היי ויטני שהחליט לטפח את הקריירה של הרקדן הצעיר. ויטני דאג לאסטר לחוזים בברודוויי וב-1933 החתים אותו באולפני RKO, שם יצר את רוב סרטיו בהם לוהק לצידה של ג'ינג'ר רוג'רס.

פרד אסטר נפטר ב-1987 מדלקת ריאות בגיל 88. הוא נקבר בקליפורניה.
בקשתו האחרונה הייתה להודות לכל מעריציו במשך השנים על תמיכתם בו.

== פילמוגרפיה נבחרת ==

<small><span style="background-color:#FFFF00">† סרטים משותפים לאסטר ולג'ינג'ר רוג'רס</span></small>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:רקדנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כוריאוגרפים יהודים
קטגוריה:כוריאוגרפים אמריקאים
קטגוריה:מנחי האוסקר
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: מפעל חיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי במיני-סדרה או בסרט
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: הופעה בתוכנית מוזיקלית
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בקומדיה או בסרט מוזיקלי
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה

קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
הרובע הצרפתי

רחוב צ'רטר ברובע הצרפתי
הרובע הצרפתי (באנגלית: French Quarter; בצרפתית: Vieux Carré – הרובע הישן; בספרדית: Barrio Latino – הרובע הלטיני) הוא הרובע הישן ביותר והמפורסם ברובעי ניו אורלינס שבמדינת לואיזיאנה, ארצות הברית. הרובע גובל בצדו האחד בנהר המיסיסיפי ומשתרע בין רחוב קאנאל לבין שדרת אספלנדה, ובין רחוב דקטור לרחוב רמפארט.

==היסטוריה==
גלויה המדגימה את מעקות הברזל הייחודיים של הרובע
הרובע הצרפתי נבנה ברובו במאה ה-18, בטרם הפכה העיר לחלק מארצות הברית. מאז שנת 1920 הבניינים ההיסטוריים של הרובע מוגנים מהריסה בשל חוקי שימור מיוחדים. כל שיפוץ הנעשה בשכונה חייב להיות בהתאם להוראות החוק ותוך שימור המראה המיוחד של התקופה.

על אף שמו של הרובע, מרבית הרובע נבנה בתקופה בה האזור נשלט על ידי ספרד. בעת השרפה הגדולה של שנת 1794 נשרפו מרבית בנייני הרובע שנבנו בסגנון קולוניאלי צרפתי, והרובע נבנה ברובו מחדש בסגנון קולוניאלי ספרדי. הגגות הצרפתיים החדים הוחלפו בגגות שטוחים יותר, וקישוטי הבניין עשויי העץ הוחלפו בקישוטי גבס בשל חוקי ההגנה מפני שרפות שנחקקו לאחר השריפה הגדולה. הסגנון הספרדי כלל בניית מרפסות גדולות סביב הבתים.

לאחר רכישת לואיזיאנה התגוררו ברובע צאצאי המתיישבים הצרפתים (הנקראים קייג'ון), ושפת הדיבור ברובע הייתה צרפתית. מצב זה שנמשך עד תחילת המאה ה-20 נתן לרובע את שמו.

בסוף המאה ה-19 התיישבו ברובע מהגרים רבים מאיטליה בשל מחירי הדירות הנמוכים, והוא הפך לשכונת מצוקה. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 הוחל בשיפוץ הרובע, אוכלוסיית המצוקה פונתה ממנו, והוא הפך לאזור תרבותי אריסטוקרטי ואזור תיירות מבוקש.

== אתרים בעלי חשיבות ==
=== כיכר ג'קסון ===
כיכר ג'קסון
כיכר ג'קסון (Jackson Square, ובעבר Place des Armes – כיכר הנשק) היא הכיכר הראשית של הרובע. הכיכר נקראת על שמו של אנדרו ג'קסון, שהוביל את הכוחות האמריקאים לניצחון בקרב ניו אורלינס, ופסלו מוצב במרכז הכיכר. הכיכר צופה אל גדת נהר המיסיסיפי וחוצה אותה רחוב דקטור.

משלושת צדדי הכיכר מצויים בניינים מהמאה ה-18, אשר היוו את מרכזה של העיר באותה עת. הבניינים הפונים אל הנהר הם: קתדרלת סנט לואיס, ה"קבילדו" – בית העירייה הישן המשמש כיום מוזיאון ובו נחתמה רכישת לואיזיאנה – ובניין ה-Presbytere, שהיה מרכז הכנסייה הקתולית של העיר, שימש במאה ה-19 בית משפט וכיום משמש מוזיאון. משני צדדי הכיכר האחרים מצויים בניינים משנת 1840 הקרויים בנייני פונטאלבה (Pontalba Buildings). בסוף המאה ה-20 הפכה הכיכר למקום מפגש לציירים ואמנים. עם הפיכת הרובע לאזור תיירותי תפסו את מקומם קוראים בקלפים ובדרני רחוב.

===אתרים נוספים===
רחוב בורבון - אחד הרחובות המפורסמים ברובע. קרוי על שם משפחת המלוכה הצרפתית.
בית רובה ציד כפול ברובע הצרפתי.
אתרי תיירות נוספים ברובע הם השוק הצרפתי, רחוב בורבון ורחוב רויאל.

==ראו גם==
* מרדי גרא

== קישורים חיצוניים==

*[http://wikitravel.org/en/article/New_Orleans/French_Quarter ויקיטראבל - הרובע הצרפתי]
*[http://www.frenchquarter.com הרובע הצרפתי - מדריך למטייל ברובע]

קטגוריה:ניו אורלינס
קטגוריה:גיי וילג'
ג'ון קנדי ג'וניור

בית הלבן, 1963]]
ג'ון פיצג'רלד קנדי ג'וניור (באנגלית: John Fitzgerald Kennedy, Jr; נקרא גם ג'ון-ג'ון; 25 בנובמבר 1960 – 16 ביולי 1999) היה עורך דין, עיתונאי ומוציא לאור אמריקני. בנם של נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי ואשתו ז'קלין קנדי. נהרג בהתרסקות מטוס.

==ביוגרפיה==
קנדי נולד בניתוח קיסרי מספר שבועות לאחר שאביו נבחר לנשיא ארצות הברית. ב-22 בנובמבר 1963, שלושה ימים לפני יום הולדתו השלישי, נרצח אביו בטקסס, ותמונתו כילד המצדיע לקבר אביו נהפכה לאחת מהמפורסמות ביותר של שנות ה-60. קנדי גדל במנהטן. בשנת 1968 נישאה אמו לאיש העסקים היווני אריסטוטלס אונאסיס.

קנדי למד בתיכון אנדובר שבמסצ'וסטס. בשנת 1983 סיים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת בראון. בשנת 1989 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת ניו יורק, ועבר את בחינות ההסמכה לעריכת דין בניסיון השלישי.

ב-1988 נבחר לגבר הסקסי ביותר עלי אדמות בידי מגזין פיפל ונאם באותה שנה בכנס המפלגה הדמוקרטית באטלנטה, לקראת הבחירות לנשיאות. בשנים 1989 - 1993 היה עוזר לתובע המחוזי בעיר ניו יורק. בשנת 1995 ייסד את הירחון ג'ורג', שעסק בחברה ובפנאי ויצא לאור עד שנת 2001. בשנת 1996 התחתן עם קרולין בסט, דוגמנית לשעבר ואשת יחסי הציבור של חברת האופנה קלווין קליין. קנדי נחשב לאחת הדמויות הבולטות ביותר בחיי החברה של מנהטן בפרט וארצות הברית בכלל.

===תאונת המטוס===
ב-16 ביולי 1999, הטיס את אשתו וגיסתו (לורן בסט) במטוס פרטי מדגם פייפר סרטוגה (מטוס קל חד-מנועי), מניו ג'רזי לכיוון האי מרתה'ס ויניארד, כדי להשתתף בחתונתה של בת-דודו, רורי קנדי. המטוס התרסק באוקיינוס האטלנטי, ושלושת נוסעיו נהרגו.

לאחר ארבעה ימים הצליחו החוקרים לאתר את מקום הנפילה. השרידים נמצאו באוקיינוס באזור מצומצם בעומק של 36 מטרים. המטוס הקל לא הכיל קופסה שחורה, כך שלא ניתן היה לשחזר מידע מהמטוס. לאחר שהמטוס נשלה מהמים, חוקרי התאונה גילו כי גג המטוס ניזוק אבל לא קרקעיתו, ולכן קבעו כי הוא פגע במים כאשר היה הפוך. החוקרים שלא מצאו כל עדות לתקלה טכנית במטוס, לא במנוע ולא במאזנים ולא במד האופק המלאכותי, קבעו שהגורם להתרסקות היה ככל הנראה טעות של הטייס שנגרמה כתוצאה מוורטיגו, שנוצר בעקבות הערפל הכבד והלילה החשוך. 

קנדי אשר נחשב כטייס לא מנוסה, צבר רק 310 שעות טיסה מתוכן רק כ-75 טיסות סולו ולא סיים את הכשרתו בטיסת מכשירים. מכלל הטיסות 55 שעות בטיסות לילה, ו-36 שעות טיסה בפייפר סרטוגה. 

בשל סיבות שונות הם המריאו באיחור של שעתיים, כאשר מזג האוויר השתנה, ותנאי הראות היו לקויים בשל החשיכה והאובך. עוד גילו שהרדיו לא היה מכוון לתדר הנכון וחרג בסיפרה אחת, כך שהוא לא קיבל עדכוני מזג אוויר, עוד גילו כי המטוס טס בנתיב מעוקל מוזר לפני הנפילה. 

כאשר הם צירפו את כל הנתונים סברתם הייתה שהוא נקלע לוורטיגו עקב הסחת דעת רגעית והתרסק למי האוקיינוס האטלנטי. 

בטקס האזכרה, שנערך ב-23 ביולי 1999, הספיד אותו דודו, הסנאטור אדוארד קנדי. בטקס נכחו נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ומשפחתו. אפרו ואפרה של אשתו וגיסתו פוזרו באוקיינוס האטלנטי.

==משפחתו==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jfkjronline.com/galleries/ גלריית תמונות של ג'ון קנדי ג'וניור]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:טייסים אמריקאים
קטגוריה:מו"לים אמריקאים
ג'ון ג'וניור
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:ילדי נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
כהנא חי

כהנא חי הייתה תנועה פוליטית ימנית קיצונית ישראלית וארגון טרור, שהוקמה עקב פיצול בתנועת כך לאחר רצח מנהיגה מאיר כהנא ב־1990. התנועה פעלה עד להכרזתה כארגון טרור והוצאתה מחוץ לחוק במרץ 1994 בעקבות טבח מערת המכפלה.

== היסטוריה ==

כהנא חי הוקמה על ידי פורשים מתנועת כך, לאחר רציחתו של מנהיג כך, הרב מאיר כהנא, בשנת 1990. בראש הפורשים עמד בנו של הרב מאיר כהנא, הרב בנימין זאב כהנא. אליו הצטרפו, בין השאר, יקותיאל בן יעקב (מייק גוזובסקי) ודוד אקסלרוד. מרכז התנועה היה בהתנחלות כפר תפוח שם הוקמה ישיבת הרעיון היהודי, פעילות מרכזית נוספת של תנועת "כהנא חי" הייתה הוצאת עלון פרשת השבוע "דרכה של תורה" ברוח התנועה.

למרות שמלבד הרב בנימין זאב כהנא לא היה בין הפורשים אף פעיל בולט מתנועת כך, הציבור היה מודע לה ובעטיה היה מודע לפילוג שחל בין ממשיכי דרכו של מאיר כהנא. זאת משום ששתי המפלגות, כך וכהנא חי, ניסו להתמודד בבחירות לכנסת. המפלגה ניסתה להתמודד בבחירות לכנסת השלוש עשרה ב-1992 אך נפסלה, יחד עם כך, על ידי ועדת הבחירות המרכזית. כך נפסלה עקב תיקון מס' 9 לחוק יסוד: הכנסת משנת 1985 שהתיר פסילת רשימה שהמצע שלה מהווה הסתה לגזענות, ו"כהנא חי", שהגישה את ספר התנ"ך בתור מצע, נפסלה משום שהמצע שלה אינו קונקרטי.

ביום השנה השני להרצחו של הרב מאיר כהנא, בנובמבר 1992, זרקו שלושה מפעילי התנועה רימון רסס אל שוק הקצבים שבעיר העתיקה בירושלים, רצחו פלסטיני ופצעו שבעה אחרים.

באפריל 1992 דובר התנועה קיבל אחריות על תקיפת מסגד בכפר פלסטיני.
שתי התנועות, כך, בראשותו של ברוך מרזל ותנועת 'כהנא חי', בראשותו של בנימין זאב כהנא, הוגדרו בישראל כארגון טרור והוצאו אל מחוץ לחוק במרץ 1994 בעקבות טבח מערת המכפלה בידי ברוך גולדשטיין שהיה פעיל כך. פעילי התנועות המשיכו מאז בהפצת רעיונותיהם בלא מסגרת מפלגתית מסודרת, כך שהפילוג ביניהם הלך והיטשטש. ב-31 בדצמבר 2000, נרצחו הרב בנימין זאב כהנא ואשתו בפיגוע ירי על ידי מחבלים ובעקבות הרצח היטשטש הסממן האחרון לפילוג בין ממשיכי דרכו של הרב מאיר כהנא.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני טרור יהודים בישראל
קטגוריה:מפלגות יהודיות דתיות בישראל
קטגוריה:ישראל: מפלגות ימין היסטוריות
קטגוריה:ארגוני ימין רדיקלי בישראל
קטגוריה:כהניזם
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגוני ימין ישראליים
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1992
ספרי הסיבילות

הסיבילה וספר הסיבילות. [[פרסקו מעשה ידי מיכלאנג'לו.]]
ספרי הסיבילות (בלטינית: sibyllini libri) היו אסופה של ספרי אמירות האוראקל ברומא העתיקה, אשר אבדו עם הזמן. 

נטען כי הספרים הושגו בזמן שלטונו של המלך האגדי לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס או לפי דיווחים אחרים בזמן המלך טרקוויניוס סופרבוס כאשר סיבילה, אשה שנחה עליה הרוח הנבואית, הציגה עצמה בפני המלך והציעה לו תשעה ספרים למכירה. כאשר המלך סירב לרכוש אותם היא שרפה שלושה מהם וחזרה ודרשה אותו מחיר עבור השישה שנותרו. המלך סירב שוב והסיבילה שרפה שלושה נוספים ודרשה אותו מחיר עבור אלו שנותרו. סקרנותו של המלך התעוררה והוא רכש את הספרים ואז נעלמה הסיבילה. 

הספרים נכתבו ככל הנראה ביוונית, כפי שהיו המאוחרים יותר ומכך נובע ככל הנראה שמקורם היה יווני, אם כי אין הסכמה בין החוקרים מהיכן ביוון הגיעו. ספרי הסיבילות נשמרו בארון אבן תחת הקרקע במקדש יופיטר קפיטולינוס תחת שמירה של פקידים שמספרם עלה עם הזמן ונמנו עם הדקמוירי. לציבור לא הייתה רשות לעיין בספרים, אך לסנט הייתה הזכות להורות לדקמוירים לעיין בהם. 

הספרים שימשו במקרים של אסונות או נבואות שחורות, אך קשה לדעת אם הכילו נבואות או פשוט הכוונות מה לעשות כדי לפייס את דעתם של האלים, מסתורין שהתעצם כאשר אחד משומרי הספרים גילה את תוכנם והוצא להורג. לפי ליוויוס, הספרים המקוריים לא שימשו כמו האוראקל ביוון כדי להבין את העתיד אלא כדי ללמוד מה יש לעשות מבחינה פולחנית כדי למנוע מן האלים לכלות זעמם באדם. ככל הנראה, נשלף אחד הקלפים עליו היו רשומים הדברים לפי הגרלה מסוימת והפעולה שהייתה כתובה בו היא זו שבוצעה. 

ספרי הסיבילות הושמדו בשריפה במקדש יופיטר בשנת 82 לפנה"ס וכדי לשחזרם נשלחו שליחים לערים באיטליה, יוון ואסיה הקטנה כדי ליצור אוספים חדשים, שהופקדו באותו מקום במקדש שנבנה מחדש. מאחר שספרי נבואה רבים, שחלקם התיימרו להיות מפי האוראקל הסיביליני נפוצו ברומא, הורה אוגוסטוס להביא את כולם לפראיטור העיר (praetor urbanus) ביום מסוים ולשרפם, וכן הורה כי איש לא ישמור ספרי נבואה באופן פרטי. כאלפיים ספרי נבואה נשרפו בעקבות זאת ואלו שנחשבו אמיתיים הופקדו בשתי תיבות מצופות זהב בבסיס פסל אפולו במקדש אפולו בפלטין והופקדו עליהם הקוינדקמוירי. אוגוסטוס גם הורה לכתוב מחדש חלק מהנבואות שדהו. הקיסר טיבריוס בחן שוב את הספרים ודחה רבים מהם כמיותרים ומספר שנים אחר כך הוצע להוסיף כרך חדש לספרי הנבואות. 

כותבים נוצרים טענו פעמים רבות כי בספרי הסיבילות ישנה התייחסות לבואו של המשיח ישו, אך בכל המקרים היו הטענות מבוססות על זיופים שונים. לא ידוע באיזה משקל בדיוק היו כתובות הנבואות הראשונות, אך אלו שנאספו אחרי שריפת הקפיטול הן ללא ספק בחרוז יווני (הקסמטר) ובאקרוסטיכון. יחד עם הספרים נשמרו גם הספרים של האחים המנבאים מרקיוס, הנבואות האטרוסקיות של הנימפה ביגואה ואלו של אלבונה מטיבור. 

ספרי הסיבילות נותרו במקדש אפולו עד שנת 405 לספירה, ואז נטען כי נשרפו על ידי המצביא הונדלי סטיליקו, שהיה שליטה בפועל של רומא משנת 395.

==ראו גם==
*חזיונות הסיבילות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא העתיקה: דת
קטגוריה:רומא העתיקה: ספרות
קטגוריה:יצירות אבודות
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
גן פעמון הדרור

גן הפעמון או בשמו המלא גן פעמון הדרור הוא גן עירוני גדול בירושלים. הגן ממוקם בסמוך למרכז העיר, בין השכונות טלביה, המושבה הגרמנית וימין משה. מבחינה טופוגרפית, שטח הגן הוא פתחו הצפוני של עמק רפאים. ממזרח נתחם הגן בידי רחוב המלך דוד, כשמעברו השני גן בלומפילד.

== היסטוריה ==
העתק פעמון הדרור, המוצב בגן הפעמון בירושלים
ה[[סקייטפארק בגן פעמון הדרור]]
הציור הצבעוני ב[[סקייטפארק בגן פעמון הדרור]]
פסל "ג'רי הדרקון" בעיצוב [[אולריק פלסנר]]
[[תיאטרון קטן בגן הפעמון]]
הגן הוקם בשנת 1976 על חלק ניכר משטח "מתחם עומריה", לאחר שתוכנית רחבת היקף להקמת מגדלי מגורים יוקרתיים ובתי מלון במקום בוטלה עקב מחאה ציבורית, והוחלפה בתוכנית צנועה יותר שכללה גם פארקים ושטחים פתוחים לפי הצעת צוות בראשותו של האדריכל דוד קרויאנקר. עם זאת צפונית לגן הוקם ב-1983 מלון לרום (המלון שינה את שמו למלון ענבל) ומדרומו תוכנן לקום מלון של רשת ארבע העונות. בקרבת הגן קיימים מלונות נוספים, שהבולט ביניהם הוא מלון אוריינט מרשת ישרוטל.

הגן נחנך במלאת 200 שנה לעצמאות ארצות הברית. במרכזו הוצב פעמון העתק של 'פעמון הדרור' המפורסם בפילדלפיה. הפעמון ניתן במקור לכנסת בשנת 1955 על ידי מושל פילדלפיה והועבר לגן עם הקמתו באישור הכנסת ולבקשת טדי קולק, ראש עיריית ירושלים. מונומנט אחר הוקם ברחבה בחלקו הצפוני של הגן. שם "בוקעת" מתוך הקרקע דמות של דרקון העשויה בטון. על-פי השילוט בגן, הדרקון מכונה ג'רי.

ברחבי הגן ניתן למצוא אמפיתיאטרון קטן מאבן לכ-500 צופים ומתקנים שונים כגון מרכז החלקה על גלגיליות, גני שעשועים לילדים, וכן מגרשי כדורסל, קטרגל, פינג פונג, ומשנת 2010 גם מגרשי כדורגל חופים בהם מוקמים יציעים זמניים המכילים מאות מקומות בעת טורנירים. בנוסף פועל בשטח הגן גם תיאטרון הקרון שבשנת 2016 נחנך עבורו מבנה חדש וגדול יותר (מאשר המתקן הישן), בעלות של כ-5 מיליון ש"ח. בחודש מאי 2014 נפתח בגן סקייטפארק מהגדולים בארץ שעלות הקמתו מעל 10 מיליון ש"ח ושטחו כ-2,500 מ"ר. בסקייטפארק הוקם גם יציע מוצלל לשבעים צופים ותאורה לילה שיאפשרו לו לארח תחרויות סקייטבורדינג<ref></ref><ref></ref>.

מאז שנת 2004 משמש הגן כנקודת ההתחלה למצעד הגאווה השנתי של העיר ירושלים.

בשנת 2016 אושרה תוכנית להקים בצידו הדרומי של הגן טיילת המכונה "טיילת דובנוב", על שם הרחוב הסמוך, שתכלול שבילים לאופניים והולכי רגל, ספסלים ותאורת רחוב ותקשר בין רחוב דובנוב המגיע סמוך למתחם תיאטרון ירושלים ולידו גם לאתרים כגון וילה שרובר, בית הנסן, חורשת הירח ובין מתחם התחנה. עלות פיתוח הטיילת הצפוי הוא כשני מיליון ש"ח. בין האתרים שתקשר הטיילת ניתן למנות את גן השושנים, תיאטרון הקרון, הסקייטפארק, חזיתו של מלון הארבע העונות המתוכנן וכאמור מתחם התחנה ופארק המסילה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.haaretz.co.il/CM.show_item_place,772,201,2508,.aspx גן הפעמון באתר עכבר העיר] (הקישור אינו פעיל)
* תיאור מפורט של ביקור ב[https://nelech.co.il/2020/07/07/גן-הפעמון-בירושלים/ גן הפעמון] באתר הטיולים "נלך".

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: גנים ופארקים
קטגוריה:רחוב המלך דוד
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן דוד בסט
WiMAX

לוגו ה-WiMAX
WiMAX (ראשי תיבות של Worldwide Interoperability for Microwave Access) הוא קבוצה של תקנים לתקשורת אלחוטית לטווחים בינוניים, המבוססים על תקני IEEE 802.16. התקן הוא חלק מקבוצת תקני ה-IEEE 802 של ארגון ה-IEEE, העוסקים ברשתות מקומיות (LAN) ורשתות עירוניות (MAN) ומתמקד בנקודות גישה המספקות שירותי תקשורת נתונים אלחוטית בפס רחב, באמצעות תקשורת בגלי מיקרו לטווח ארוך.

הפיתוח של תקן ה-WiMax החל באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 בתמיכה של חברת אינטל. תקן ה-WiMAX תוכנן כשיפור ("הדור הבא") של תקן ה-Wi-Fi הנפוץ, אשר מאפשר העברת נתונים ברשת מקומית (LAN) למרחקים קצרים (עד עשרות מטרים). מקדמי התקן שאפו לאפשר חיבור אלחוטי למרחק של עד 50 קילומטר. ניסויים שנעשו מצביען על טווח של עד 15 קילומטר בתנאים סבירים (היעדר מכשולים גדולים בדרך, מזג אוויר נאה). משדרי ה-WiMAX נקראים "תחנות בסיס" (base stations) והם דומים במהותם לתחנות הבסיס הסלולריות.

לתקן שתי גרסאות עיקריות, אחת בתדרים שמעל 10GHz ואחת בתדרים שבין 2-10GHz.

למרות הערכות שהתקן יהיה מרכיב נכבד בתקשורת הסלולרית העולמית, הצלחתו בסופו של דבר הייתה מוגבלת ביותר. מלבד שימוש בו בטכנולוגיית AeroMACS, המשמשת לתקשורת בשדות תעופה ופריסה בכמה מדינות מתפתחות, רובם של ספקי התקשורת בעולם לא אימצו אותו. זאת – בעיקר עקב העובדה שהתקן ה-LTE היה המשך טכנולוגי לתקנים שהיו בשימוש נרחב.

==ציפיות מהתקן==
תחנת בסיס של WiMax ב[[ליטא]]
תקן ה-WiMAX תוכנן להציב תחרות ישירה לטכנולוגיות הפס הרחב שהיו נפוצות בזמנו, בעיקר טכנולוגיות ה-ADSL וה-DOCSIS (האינטרנט בכבלים). תקן ה-WiMAX תוכנן לספק חיבור תשתית לאינטרנט וגם שירותי טלפוניית IP שיתחרו בשוק הטלפונים הסלולריים, ואף שירותי טלוויזיית IP.

אף שישנם רבים שקשרו בין WiMAX לבין הדור הבא של הרשתות הסלולריות ("דור ארבע"- 4G), לצידה התפתחה טכנולוגית ה-LTE שלבסוף זכתה לתפוצה רחבה והפכה למזוהה עם 4G.

==בישראל==
העיר הראשונה בישראל בה הופעלה טכנולוגית WiMax היא שדרות. העיר חוברה למערכת בניסוי של החברות 012 סמייל ואלווריון (שפיתחה נקודות גישה, ציוד קצה, אמצעי ניהול ואפליקציות ל-WiMax). ב-5 ביוני 2008 הופעל ניסוי דומה של חברת מירס בשיתוף עם בזק בינלאומי בערים אשקלון (בה התבצעו ניסויים ביטחוניים ב-WiMAX) ותל אביב.

הרגולטור וחברות הסלולר ייאלצו גם להתמודד עם הופעתם של שירותי שיחה שלא שילמו רישיון מפעיל. בסוף נובמבר 2008 הודיעו במשרד התקשורת על צעדי אכיפה שיינקטו כנגד חברות ששוכרות בזול חבילת רוחב פס, ומשתמשות בה בשיטת ה-Callback כדי להעביר שיחות VoIP בינלאומיות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.netcheif.com/Articles/WiMax-LTE/WiMax.htm הצצה על טכנולוגית WiMax], לביא שיפמן, באתר [http://www.netcheif.com NetCHEIF]
* 
* 
* 
* [http://www.intel.com/technology/wimax/ אינטל WIMAX]
* [https://web.archive.org/web/20080814033551/http://it.themarker.com/tmit/article/4179 "צה"ל יהיה בין הצבאות הראשונים עם WiMax"] באתר The Marker
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:תקני IEEE
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:קשר רדיו
גריי

גריי (מסומן על ידי Gy), היא יחידה במערכת היחידות הבינלאומית עבור מנת הספיגה של קרינה. גריי אחד מוגדר כשווה לספיגה של ג'אול אחד של אנרגיית קרינה על ידי ק"ג אחד של חומר.

גריי אחד שווה גם ל־100 רד (rad), יחידה ישנה יותר.

יחידת הגריי הוגדרה ב-1975, ונקראת על שמו של הפיזיקאי האנגלי לואיס הרולד גריי (1905–1965), מראשוני החוקרים בתחום הרדיוביולוגיה.

<math> Gy = \frac{J}{kg} = \frac{m^2}{s^2} = 100 rad </math>

==ראו גם==
* יחידות מידה על שם אישים

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יחידות מידה
קטגוריה:קרינה
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
קריית נטפים

קִרְיַת נְטָפִים היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בצפון-מערב השומרון ליד העיר אריאל השייך למועצה אזורית שומרון.

== היסטוריה ==
החלטה על הכנת התשתיות ליישוב נתקבלה באפריל 1982. ההתנחלות הוקמה בשנת 1983, סוכות תשמ"ד על ידי המורה והמחנך זכריה דורי וגרעין משפחות בני העדה התימנית. היישוב הוקם במסגרת העמותה שנקראה ע"ש היישוב. הקמת היישוב היוותה חלק מהתיישבות רחבה יותר באזור במטרה ליצור רצף התיישבותי בין ראש העין ומרכז הארץ לבין אריאל ומרכז השומרון.

שם היישוב קריית נטפים ניתן על ידי מייסד היישוב אשר קרא למקום על שם הפסוק: ().

מסביב לקריית נטפים ממצאים ארכאולוגיים רבים. ביניהם שרידי חקלאות קדומה הכוללים: גתות, בורות מים, עשרות שומרות עתיקות ומגדלי שמירה ששימשו את היוגבים הקדמונים. כמו כן, באזור מערות קבורה רבות, כשהגדולה והיפה בהן היא מערת "דריאל דאר" הנחשבת למקום קבורתו של שר האוצר של הורדוס.

במהלך 2008 התמנה הרב נתנאל עובד לתפקיד רב היישוב.

בספטמבר 2009 דחה בג"ץ עתירה שהגישה שלום עכשיו נגד בנייה בלתי חוקית על אדמות מדינה ואדמות פרטיות של פלסטינים ביישוב. בתשובה לעתירה, הודיעה המדינה לבג"ץ כי היא מאשרת את התכנון והבנייה של קריית נטפים (תב"ע). בעקבות אישור זה הסתיימו עבודות הפיתוח של 14 הבתים שנבנו והוקפאו על ידי בג"ץ וחודשה הבנייה ביישוב לאחר תוכנית ההקפאה.

== מאפיינים ==
ביישוב מתגוררות כ-200 משפחות. כרגע נמצאים בבנייה בניינים שיאכלסו 96 משפחות נוספות ויש תוכניות נוספות להתרחבות. הציבור ביישוב בעל אופי דתי והטרוגני בהיבטי, גילאים, ועדות.
מראה היישוב

=== שירותים לתושב ===
ביישוב פועלים מוסדות חינוך פורמליים ובלתי פורמליים: מעון, שלושה גני ילדים (לגילאי ט.ט. חובה ועד חובה), רכז נוער, תנועת "בני עקיבא" ותנועת "עוז"

שירותי הדת ביישוב כוללים: שלושה בתי כנסת (אשכנזי נוסח ספרד, ספרדי ותימני), בית מדרש, מקווה טהרה לנשים, לגברים ולכלים ושיעורי תורה למבוגרים ולילדים.

שירותי התרבות: חוגים, ספריה, מועדון תרבות, מינימרקט, בית נוער, מגרש כדורסל, מגרש כדורגל דשא סינתטי וגני שעשועים. ביישוב הקימו הנוער את "מצפה הדר אריאל" שהוקם לזכר הדר אריאל צור בת היישוב.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://www.shomron.org.il/קרית-נטפים/ קריית נטפים] - באתר המועצה האזורית שומרון
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:גוש מערבא
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
ריחן (מושב)

רֵיחָן היא התנחלות ומושב עובדים קהילתי, השוכן בגוש שקד שבצפון השומרון, באזור קציר. היישוב שייך למועצה אזורית שומרון.

== אטימולוגיה ==
היישוב נקרא על שם יער ריחן, שעל שמו נקרא גם הכפר אום א-ריחאן הסמוך, שניהם על שם התבלין ריחן (בזיליקום. בערבית: ريحان - ריחאן).

== היסטוריה ==
ההתיישבות עלתה על הקרקע כהיאחזות נח"ל על ידי גרעיני הנח"ל סנונית ואלעד ב-11 בספטמבר 1977. בעת ההקמה עלו טענות של ערבים לבעלות על האדמות עליהן היא הוקמה וסגנית פרקליט המדינה, פליאה אלבק יצאה לשטח לוודא שמדובר באדמות מדינה. ריחן אוזרח ביוני 1979, עת הפך למושב שיתופי. התנועה המיישבת בו הייתה תנועת העובד הציוני.

היישוב היה ראשון היישובים בגוש יישובי שקד, והוקם על מנת ליצור התיישבות ישראלית בין צפון-מערב השומרון לבין כביש ואדי עארה, אזור בו מושב מי עמי היה יישוב יהודי בודד. בתחילה היישוב היה קטן מאוד ותואר כ"כמה מתיישבים, כמה אשקוביות וכמה אזבסטונים". היישוב שוכן על רכס המשתפל למערב, בגובה 387 מטרים מעל הים. מצפון למורדות היישוב מצוי נחל נרבתה ומדרום ואדי לחף אל-חספה.

שטח השיפוט של ריחן 13,442 דונם, ממוצע של 74 דונם לנפש.

ביישוב פועל לול תרנגולות ומטע זיתים המשווק זיתים מזן פישולנד וקורטינה.

יישובים ישראליים סמוכים הם שקד, חיננית וטל מנשה. יישובים פלסטינים סמוכים הם אום א-ריחאן, ח'רבת טורה אל-ע'רביה, זבדה וברטעה.

מצפון ליישוב מצויה שמורת הטבע יער ריחן. על שם היער קרוי היישוב.

היישוב נמצא בצידה המערבי של גדר ההפרדה, יחד עם היישובים הסמוכים לו.

ביישוב שתי אגודות האחת חקלאית שיתופית (חמישה חברים) והשנייה קהילתית. ביישוב כ-115 משפחות בעלות אופי חילוני, חלקן מסורתיות.

הוועד המנהל של היישוב מורכב מחמישה בעלי תפקידים המנהלים את האגודה הקהילתית, מנכ"ל האגודה משותף לוועד המקומי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.homee.co.il/ריחן/ ריחן], באתר הבית
* [https://www.shomron.org.il/ריחן/ ריחן], באתר מועצה אזורית שומרון

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1977
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:מושבי העובד הציוני
קטגוריה:גוש יישובי שקד
קטגוריה:התנחלויות חילוניות ביהודה ושומרון
קטגוריה:יער ריחן
קטגוריה:רכס אמיר: יישובים
שבי שומרון

שָׁבֵי שׁוֹמְרוֹן היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בצפון השומרון. היישוב שייך למועצה אזורית שומרון ותנועת אמנה.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם בסוכות ה'תשל"ח (1977) על ידי גרעין של משפחות צעירות מנתניה והסביבה, על חלק ממחנה ירדני שנתפס על ידי צה"ל וניתן לראות ביישוב מספר מבנים מאותה התקופה. היישוב נמצא בקרבת חורבות העיר שומרון שהייתה בירת ממלכת ישראל, ומכאן שמו, כלומר - "שבים לשומרון". אחד ממייסדי היישוב, שכיהן גם כראש הוועד המקומי וכראש המועצה האזורית שומרון הוא אריה עופרי.

בעבר שכן ליד היישוב בסיס הטירונים של חיל התותחנים (בט"ר חת"מ) לפני שפונה למחנה שבטה. כיום ישנו בסיס צבאי בכניסה ליישוב אשר משמש לרוב את חטיבות גדס"ר.

רב היישוב הוא יהושע שמידט.

מוסדות ביישוב: בי"ס יסודי אזורי לבנות ות"ת לבנים (עד כתה ו'), מדרשת שומרון, ישיבת נחלת יוסף - ישיבה גבוהה/הסדר בראשות הרב שמידט, וישיבה קטנה, "נחלת יוסף", בראשות הרב יהושע שמידט.
ביישוב פועל סניף של תנועת בני עקיבא.

בתחילת שנת 2018 מנה היישוב כ-215 משפחות. בינואר 2021 אישרה ממשלת ישראל בניית 152 יחידות דיור נוספות ביישוב. בשנת 2022 החלה בנייה של 20 יחידות דיור בישוב<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery>
Shaveishomron01.JPG|בית מגורים טיפוסי ביישוב, 2006
שבי-שומרון9496.JPG|שכונת מגורים חדשה ביישוב, 2006
שבישומרון 9497.JPG|חלק מהמחנה הירדני הנטוש ובצידו שרידי מסגד, לאחר שעבר שיקום חיצוני בידי תושבי המקום, 2006
ביתכנסתשבישומרון_2161.JPG|בית הכנסת המרכזי ביישוב, 2010
ישיבהגבוההשבישומרון_2196.JPG|בניין הישיבה הגבוהה (2010), ששימש בעבר מבנה המפקדה הירדנית במחנה ששכן במקום עד 1967,
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.shomron.org.il/שבי-שומרון/ שבי שומרון] - באתר המועצה האזורית שומרון
* [http://michaelarch.wordpress.com/2010/10/14/סיבוב-בשרידי-מחנה-ירדני-בלב-היישוב-שבי/ תמונות וסקירה של שרידי המחנה הירדני בלב שבי שומרון] באתר 'חלון אחורי', 10/2010.

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1977
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
טונל

הטונל (בטורקית: Tünel, מצרפתית: Tunnel) הוא קו רכבת תחתית קצר ביותר באיסטנבול שבטורקיה. קו זה הוא פוניקולר, בדומה לכרמלית שבחיפה. לקו הרכבת שתי תחנות בלבד - קאראקוי (Karaköy) ובייולו (Beyoğlu), ואורכה של המסילה 573 מטרים. הטונל היה לקו הרכבת התחתית השני בעולם והוקמה זמן קצר לאחר הקמתה של הרכבת התחתית של לונדון.

הטונל נפתח ב-7 בינואר 1875 על מנת לקשר בין השכונות פרה וגלאטה, שתיהן נמצאות בחלקה החדש של איסטנבול, על גבעה הנמצאת צפונית לקרן הזהב. המנהרה נבנתה על מנת להקל על הרוצים לעלות את העלייה התלולה של למעלה מ־60 מטרים. השכונות גלטה ופרה נקראות היום קאראקוי ובייאואולו בהתאמה.

משך הנסיעה בקו הרכבת הוא כדקה וחצי. במסילה נוסעת רכבת אחת ולה שני קרונות. מהירות הנסיעה היא כ־25 קמ"ש. כיום מהווה קו הטונל חלק ממערכת התחבורה המסילתית באיסטנבול.

==היסטוריה==
רעיון הקמת הטונל היה רעיון של המהנדס הצרפתי אנרי גאוואן (Henri Gavand) בשנת 1867. שנתיים לאחר מכן, ב־6 בנובמבר 1869 העניק לו הסולטאן אבדילאזיז את הזיכיון להקים את הרכבת. הבנייה החלה ב־30 ביולי 1871, לאחר שנמצא בעבורה מימון של משקיעים ברחבי העולם. הבניה הסתיימה בדצמבר 1874, והרכבת נפתחה לקהל ב־17 בינואר 1875.

במקור נמשכה הרכבת על ידי סוסים. בשנת 1910 החלה להיות מופעלת על ידי חשמל. בשנת 1939 הולאמה הרכבת והפכה להיות חלק מה־İETT (ראשי תיבות של İstanbul Elektrik Tramvay ve Tünel) - מערכת התחבורה התחתית של איסטנבול.

בשנת 1971 הוחלפו קרונות העץ המקוריים בקרונות מתכת.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Istanbul - panoramio (126).jpg|קרון המערכת
קובץ:Istambul tunel.jpg|מנהרת המערכת
קובץ:Istanbul Tunel Karaköy Beyoğlu.jpg|הרכבת עוצרת ברציף
קובץ:Beyoglu Tünel station.jpg|תחנת בייולו
</gallery><br />

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.istanbul-ulasim.com.tr/en/default.asp?menu_id=1&sayfa_id=2 לוח הזמנים של הטונל (מקבאטש)]

קטגוריה:טורקיה: רכבות תחתיות
קטגוריה:איסטנבול: תחבורה
קטגוריה:פוניקולרים
קטגוריה:קווי רכבת תחתית
אלון (יישוב)

למדרשת בית פרת]]
דרך ארץ מרדפים בכביש בדרך לאלון]]

אלון היא התנחלות שמאורגנת כיישוב קהילתי מעורב דתי-חילוני, מיישובי המועצה אזורית מטה בנימין. ליישוב אין מעמד עצמאי והוא נחשב לשכונה של ההתנחלות כפר אדומים. היישוב נמצא באזור מדבר יהודה, על הגדה הדרומית של נחל פרת (ואדי קלט), בגובה של 250 מטרים מעל פני הים. ביישוב מתגוררות נכון לשנת 2018 כ-230 משפחות.

==היסטוריה==
היישוב, שהוקם באפריל 1990 באישור מועצת התכנון העליונה, נקרא על שם יגאל אלון וממוקם בתחילת "כביש אלון", בקרבת הדרך מירושלים לים המלח. בראשיתו נחשב היישוב לשכונת הרחבה של כפר אדומים ונקרא "כפר אדומים ב". כך נעקף הצורך באישור של ועדת השרים להתיישבות. לאחר זמן קצר נותקה השכונה מכפר אדומים ומאז היא מנוהלת על ידי אגודה שיתופית קהילתית, עם מזכירות עצמאית.

במרץ 2019, אישרה מועצת התכנון העליונה במנהל האזרחי תוכנית להכפלת גודל היישוב, והקמת 325 יחידות דיור חדשות.

ממערב ליישוב הוכשר "מצפה אורית", המשקיף על מתלול נחל פרת ויישובי האזור

== אופי היישוב ==
ביישוב מתקיימים חוגים ופעילויות שונות למבוגרים לילדים ולנוער. ביישוב פועלים מספר מוסדות קהילתיים בין היתר פועלת ספרייה, המשמשת גם מרכז קהילתי תרבותי בו מתקיימות פעילויות מגוונות, וכן בית כנסת, המהווה מלבד מקום תפילה מקום כינוס ומפגש, בו מועברים בין השאר שיעורים והרצאות. ביישוב פועלת המדרשה "בית פרת - מדרשה ישראלית".

ביישוב פועלות מסגרות חינוך לגיל הרך, בהם מטופלים ומתחנכים ילדי היישוב מגיל 3 חודשים ועד לסיום גן החובה. בית הספר הממ"ד הניסויי בכפר אדומים לכיתות א'–ח' ממוקם ביישוב כפר אדומים הסמוך ומתאפיין בגישה ייחודית שמותאמת לרוח השילוב והשותפות בין דתיים וחילונים, ומשמש את יישובי האזור.

תנועת הנוער של הצופים מקיימת פעילות ענפה, פועלת אף היא ברוח יישובי גוש אדומים ופונה לילדים מכיתה ד' ומעלה. שבט יהודה הממוקם בכפר אדומים ומשויך רשמית לעדת הצופים הוא הראשון הפונה לקהל מעורב של חילונים ודתיים והוא מהשבטים המובילים בהנהגת יהודה.

מרבית התושבים עובדים בירושלים ובמעלה אדומים, באזור תעשייה מקומי ובו מספר מפעלי תעשייה קלה, בבתי הספר ובמסגרות החינוך בסביבה וכן ביוזמות תיירותיות מגוונות.

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:שלט הכניסה ליישוב אלון.jpg|הכניסה ליישוב
קובץ:חוות ארץ בראשית בכניסה ליישוב אלון.jpg|חוות "ארץ בראשית" בכניסה ליישוב
קובץ:ALON211).JPG|צידו הדרומי של היישוב 12/08
קובץ:Mitspe Orit.jpg|מצפה אורית
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יהודה ושומרון: שכונות
קטגוריה:הנצחת יגאל אלון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:גוש אדומים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1990
נאווית המלחות

נאווית המלחות (שם מדעי: Aphanius dispar), דג קטן (5–7 ס"מ) ממשפחת הנאוויתיים, שחי במים רדודים ומאכלס את מקורות המים הסמוכים לחוף הים התיכון, לאורך חופי ארץ ישראל. אוכלוסיות של נאווית המלחות נמצאות כמעט בכל ארצות המזרח התיכון (חצי האי ערב, מצרים ועיראק). הדג מצטיין בעמידות יוצאת דופן לטמפרטורות קיצוניות (eurythermal) ולטווח רחב של מליחויות (euryhaline), החל במים מתוקים וכלה במליחות הגבוהה ב-50% ממי ים (56 ppt).

בנחלים ובמעיינות שממערב ומדרום לים המלח, מעיינות-צוקים (עין-פשחה) שבצפון ועד נאות-הכיכר בדרום יש אוכלוסייה של הנאווית.

קיים הבדל ברור בין הזכרים לנקבות (דו-צורתיות זוויגית); הזכרים קטנים וצבעוניים יותר מן הנקבות.
נאווית המלחות אינה תוקפנית כמו הנאווית הכחולה הקרובה לה סיסטמטית ומאוד דומה לה. השנייה הרבה יותר צבעונית, אך בגלל תוקפנותה הרבה הנובעת מטריטוריאליות חזקה, היא אינה יכולה לשמש כדג אקווריום.

==תזונה ==
הנאווית היא אוכלת-כל (omnivorous) והיא ניזונה מסרטנים זעירים (כמו דפניות וציקלופסים). מזון מועדף עליה הן זחלי יתושים ורקבובית.

==רבייה==
בטבע, עונת הרבייה הארוכה של הנאווית מתחילה בסוף פברואר ומסתיימת בסוף ספטמבר. הנאוויות מטילות בזוגות והנקבה מסוגלת להטיל כל 3–5 שבועות. הביצים דביקות ונאחזות בעשבים עד לבקיעה.
מחקרים שנעשו על ידי Frenkel & Goren בין השנים 1997–2000 בחנו את השפעת הפוטופריודה, הטמפרטורה, המליחות ורמת ההאבסה על התפתחות הנאוויות ויכולת ההתרבות שלהן בתנאי השבי. לפי החוקרים נאווית עמידה ביותר בתנאים הסביבתיים הבאים:
*טמפרטורה – הנאווית מסוגלת לשרוד בטמפרטורות הקרובות ל-10°C התפתחות אברי המין הפנימיים (שחלות ואשכים) מתחילה ב-18°C ומגיעה לשיאה (לייצור ביצים ותאי זרע פעילים ולהטלה) בטמפרטורות גבוהות של 27-35°C. הטלות טובות מתקבלות בטמפרטורה של 25°C ומעלה.
*מליחות – הנאווית עמידה בטווחי מליחות רחבים, החל מ-0 ppt וכלה במליחות שהיא 150% ממליחות מי הים (56 ppt). לא נמצאו הבדלים מובהקים בהתפתחות הגונדות בדגים שהוחזקו במליחויות גבוהות ונמוכות, כלומר, הגונדות התפתחו במידה שווה במליחות גבוהה ונמוכה והדגים הטילו בכל מקרה.
*פוטופריודה – בבדיקת השפעת הפוטופריודה על הטלות דגים נמצא שהפוטופריודה המתאימה ביותר להטלות רצופות היא של 14L/10D. צמצום שעות האור אינה מאטה את התפתחות השחלות אך מקטינה הימצאות ביצים בשלות בשחלה.

==לקריאה נוספת==
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
*Frenkel. V. and Goren, M., 1997. Some environmental factors affecting the reproduction of Aphanius dispar (Rüppel, 1828). Hydrobiologia, 347:197-207.
*Frenkel. V. and Goren, M., 2000. Factors affecting growth of killifish. Aphanius dispar, a potential biological control of mosquitoes. Aquaculture, 184:255-265.
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ראפל
קטגוריה:נאוויתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: דגים
קטגוריה:דגים אאוריהלינים
קטגוריה:דגי נוי
חשמונאים (יישוב)

חַשְׁמוֹנָאִים או רמת מודיעים היא התנחלות עירונית דתית השייכת למועצה אזורית מטה בנימין ושוכנת בדרום-מערב בנימין מצפון לעיר מודיעין.

==גאוגרפיה==
את היישוב תוחמים שני נחלים: נחל מודיעים העמוק (ואדי אל מאלאקי) מדרום, וואדי קריקע מצפון. מדרום לחשמונאים נמצא אזור התעשייה שילת, שמשרת את תושבי מערב בנימין וחבל מודיעין.
ממערב - הכפר הפלסטיני אל-מידיה מצפון: הכפר הפלסטיני ניעלין, וממזרח לחשמונאים היישוב מתתיהו והעיר מודיעין עילית.

כמו מרבית יישובי מערב בנימין, היישוב ממוקם על גבעה בגובה 220–280 מטר שחולשת על אזור גוש דן. היישוב ממוקם על כביש 446, במרחק עשר דקות נסיעה ממודיעין מכבים רעות, בית אריה-עופרים וגוש דולב-טלמונים, ו-30 דקות מאריאל, בית אל, ירושלים וגוש דן.

== היסטוריה ==
===רמת מודיעים===
קבוצת יזמים אחרת שכללה את עורכי הדין שמואל אפל ודוד זעירא, רכשה בצמוד לגני מודיעין שטח קרקע אותו ייעדה ליישוב בשם "רמת מודיעים" עבור הציבור הדתי לאומי, שהוקם גם הוא דרך מכירת מגרשים ובנייה פרטית. בחודש אוגוסט 1987 אכלסו עשר המשפחות הראשונות את בתיהן. המשפחות הראשונות גרו במקום ללא חשמל (שחובר ביוני-יולי 1988), טלפון (יוני 1989) וכבישים.

בשנת 1988 הוכרז המקום בצו מושל כיישוב עצמאי בשם חשמונאים, הכולל את "גני מודיעין" ואת "רמת מודיעים". ליישוב חשמונאים הוקם ועד מקומי ממונה שכלל שלושה נציגים: נציג של גני מודיעין, נציג של רמת מודיעים ונציג חיצוני.

לקראת הבחירות במועצה אזורית מטה בנימין במאי 1993, לא התכוון הממונה על היישובים היהודים ביהודה ושומרון לקיים בחירות לוועד מקומי בחשמונאים, בגלל שהיישוב היה בשלבי אכלוס וטרם הוחלט לגבי הכללת גני מודיעין בתוך מודיעין עילית שהייתה אמורה לקום. אולם בעקבות פנייה לבג"ץ הוסכם על קיום בחירות גם לוועד המקומי.

===פיתוח שטחים נוספים===
כבר בשנת 1982 מכרה החברה המקימה של גני מודיעין 243 מגרשים בגבעה המערבית. בעקבות סכסוך על הפיתוח הוסכם בשנת 1985 להעביר את האחריות על הפיתוח של הגבעה המערבית לכונס נכסים. כונס הנכסים קידם הגשת תוכנית מתאר חדשה עם פחות מגרשים עבור הגבעה המערבית, בטענה שלא ריאלי להכניס 243 מגרשים על הגבעה. שינוי זה במספר המגרשים אושר באפריל 2004 על ידי בית המשפט.

גדר ההפרדה, שהוקמה צפונית לחשמונאים ודרומית לנעלין, מפרידה בין היישוב לבין שטח אדמה עליו תוכנן להקים שכונה נוספת בשם "גני מודיעין עילית".

== אוכלוסייה ==
רחוב בחשמונאים
ביישוב כ-650 משפחות, כולל זוגות צעירים, דור שני ושלישי ביישוב, שהצטרפו אליו לאחרונה. לפחות 40% מתושבי היישוב הם עולים שהגיעו לארץ במהלך העשור האחרון. 35% מהתושבים הם עולים מארצות הברית ומדינות אנגלוסקסיות נוספות.

רב היישוב היה עד סוף שנת תשפ"ב (אוקטובר 2022) הרב איתמר אורבך, המשמש גם כר"מ בישיבת מרכז הרב. החליף אותו בתפקיד הרב שלמה גליקסברג.

== מוסדות ביישוב ==
בית כנסת "רמת מודיעים"
* שבעה בתי כנסת, כולל מתחם מרכזי המרכז את שלושת בתי הכנסת המרכזיים
* בית ספר יסודי (ממ"ד).
* מועדון נוער
* ישיבה תיכונית של בני עקיבא "נר תמיד", הכוללת בתוכה גם את חטיבת הביניים, שמשמשת כישיבה אזורית לכל אזור מערב בנימין
* שבעה גני ילדים
* ספרייה
* סניף בני עקיבא
* שלושה מגרשי כדורסל, ומגרש בייסבול
* מועדון קשישים
* אולם ספורט

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
חשמונאים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1987
מעלה לבונה

מַעֲלֵה-לְבוֹנָה היא התנחלות ביהודה ושומרון ויישוב קהילתי דתי בגוש שילה שבדרום-מזרח השומרון. היישוב ממוקם כ-3 ק"מ צפונית לסינג'יל ו-15 ק"מ דרומית לעיר אריאל. היישוב מנוהל בידי המועצה אזורית מטה בנימין ונמצא על גבעה נישאת מעל כל הסביבה, בגובה ממוצע של 750 מ'. 

שמו של היישוב על שם היישוב המקראי "לבונה", ומזוהה ביישוב הערבי לובאן א-שרקיה, שנמצא בעמק לבונה, מצפון ליישוב. השם לבונה מאזכר גם את הצמח הריחני "לבונה" שהיה אחד המרכיבים בקטורת הסמים במקדש שהיה בשילה, המזוהה עם תל שילה, מרחק של כעשר דקות נסיעה מהיישוב<ref>משכן שילה</ref>.

==היסטוריה==
===היסטוריה עתיקה===
מעלה לבונה נמצאת סמוך למעלה מפותל הנושא את אותו שם, על כביש 60 הישן, מירושלים לשכם. על המעלה, שהוא חלק מדרך עתיקה המכונה דרך האבות, מצוי חאן בשם חָא'ן אָ-לֻובָּאן. 

בתוך היישוב ובסביבתו ישנן עדויות רבות ליישוב הקדום אשר היווה מרכז התיישבותי באותם ימים. קרב מעלה לבונה, הקרב הראשון בין צבאו של יהודה המכבי לבין הצבא הסלאוקי, ניטש בקרבת מקומו של היישוב המודרני.

===תולדות היישוב===
מעלה לבונה החלה כהיאחזות נח"ל שהוקמה ב-1 באוגוסט 1983, וביום העצמאות תשמ"ד (1984) אוזרח היישוב. 

בעקבות יוזמתו של חנן פורת ליישב את מעלה לבונה, נרתמו שתי משפחות משכונת נווה יעקב בירושלים. בט"ו בשבט תשמ"ד הן העמיסו שתילי ברושים ונסעו אל מאחז הנח"ל. לאחר קבלת האישורים המתאימים ניטעו העצים המקיפים עד היום את בית הכנסת ביישוב וההחלטה ליישב את המאחז יצאה לפועל. בתחילה, בשל מחסור במגורים, עלו על הקרקע ארבע משפחות, אך עד מהרה התפתח היישוב וכיום הוא מונה כ-140 משפחות ובכללן משפחות בנים ממשיכים.

==תחבורה ליישוב==
פיתולי מעלה לבונה, מצפון ליישוב, 1912

עד שנות ה-90 הכביש הראשי בין רמאללה ושכם, כביש 60, עבר בסמוך ליישוב, אך בשנת 1994 נפתח כביש עוקף ארוך יותר, אך מהיר יותר דרך שילה ועלי וכל קווי התחבורה הוסטו לשם. כתוצאה מכך נוצר מחסור בתחבורה ציבורית. הדבר עצר את התפתחות היישוב לטובת התפתחותם של עלי ושילה. עד נובמבר 2014 הפעילה חברת אגד את קו 148 בין אריאל וירושלים, ואת קו 477 בין אלון מורה וירושלים. בעבר עברו דרך היישוב גם קו אגד 577 בין אריאל ותל אביב, קו אגד 473 בין ירושלים-אריאל-נתניה, וקו אגד 474 בין ירושלים-אריאל-כפר סבא. כיום פועלים ביישוב הקווים 461 ו-462 של אגד תעבורה מירושלים ומאריאל.

== מוסדות חינוך ביישוב ==
ביישוב קיימים מספר מוסדות חינוך לרווחת התושבים. ביישוב מעון תמ"ת לילדי הגיל הרך וגני ילדים. ילדי בית הספר לומדים ברובם בבית הספר האזורי "אוהל שילה", הנמצא ביישוב שילה במרחק כ-10 דקות נסיעה. בית הספר נותן מענה לילדים מכיתה א' ועד כיתה ח'. בנוסף, קיימים בתי ספר פרטיים ביישובים השכנים אליהם ניתן להירשם בצורה פרטנית. 

בנוסף, ביישוב נמצאות אולפנת מעלה לבונה ומכללת מכלול - מכללה תורנית מדעית המשלבת לימודי הנדסאי עם לימודי רוח כהכנה לצבא. ראש המכללה הוא הרב יאיר שחור, רב היישוב. ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.

== שירותים לתושב ==
ביישוב ניתן למצוא סופרמרקט, מרפאה של לאומית שירותי בריאות, ספרייה, משחקייה, פינת חי ועוד. היישוב מתנהל כאגודה שיתופית ופעילויות התרבות בו מנוהלות על ידי רכזת תרבות לפי צורכי הקהילה והתושבים.

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:גוש שילה
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1983
*
טלמון

טַלמוֹן היא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בהרי גופנה שבמערב בנימין, מצפון־מערב לרמאללה ולצד יישובי גוש טלמונים, ובהם דולב הסמוך מדרום, ונריה, חרשה וכרם רעים מצפון. בטלמון מתגוררים כ-5,600 תושבים אם מחשיבים את נריה חרשה חורש ירון וכרם רעים כחלק מטלמון (נכון לשנת 2024).

==הקמת היישוב==
בית הכנסת ביישוב טלמון בתכנון האדריכל טוביה קץ, 2/2006]]

היישוב הוקם בכ"א באדר א' ה'תשמ"ט (26 בפברואר 1989),על ידי חמש משפחות מגרעין ההתיישבות "עטרה", אשר התמקם בראשית התארגנותו ביישוב הסמוך דולב. היישוב נקרא על שם משפחה המוזכרת בתנ"ך () שבניה נשאו בתפקיד שוערי בית המקדש והיו בין שבי ציון בתקופת עזרא הסופר.

היישוב הוקם במסגרת מבצע של מועצת יש"ע שכונה "להכניס לאש"ף שמיניה", בו קמו שמונה יישובים כתגובה על תוכנית מדינית. ראש הממשלה דאז יצחק שמיר אישר את הקמת היישובים.

אנקדוטה מספרת כי המשאית שהובילה את הקרוואנים הראשונים של היישוב, שקעה בבוץ באמצע הדרך, ובעקבות זאת הוקם היישוב באותו מקום בו שקעה המשאית בבוץ ולא במקום המקורי בו היה אמור לקום. שנתיים מאוחר יותר הוקם בנקודה המקורית היישוב נריה.

==היישוב כיום==
ביוני 2009 אישר שר הביטחון בניית 240 דירות נוספות ואישר רטרואקטיבית 60 דירות בשכונת "נווה טלמון". עתירה לבג"ץ כנגד אישור התוכנית נדחתה.

ביישוב יש מועדון נוער, חדר כושר ומגרשי ספורט, מקווה נשים ואולמות אירועים. בנוסף, ביישוב הוקמה טיילת באורך של כקילומטר וחצי, לזכר גיל-עד שער המובילה ליישוב נריה הסמוך. לאורכה של הטיילת תאורה ורצף של רמקולים קטנים המשמיעים מוזיקה. מדי שנה מתקיים לאורך הטיילת מרוץ טלמונים.

רב היישוב לשעבר הוא הרב רמי ברכיהו, אשר מונה בדצמבר 2016 לרב משטרת ישראל, אך המשיך לכהן חלקית כרב היישוב עוד כשלוש שנים, עד לאוגוסט 2019.

בספטמבר 2020 נבחר ברוב קולות הרב זאב רוזנפלד לכהן כרב היישוב, אך רק ב-19 במאי 2021 הוכתר והחל לפעול רשמית כרב החדש של היישוב.

היישוב חרשה והמאחז חורש ירון, צפונית-מזרחית לטלמון נחשבים מבחינה פורמלית כשכונות של טלמון.
היישוב "כרם רעים" הוקם ב-2012, אושר במאי 2017 ובאוקטובר אותה שנה הניח שר הביטחון, אביגדור ליברמן, את אבן הפינה ליישוב החדש.

כרם רעים נחשב גם הוא כשכונה של טלמון.

== מוסדות לימוד ותיירות ==
בטלמון פועלים כחמישה גני ילדים ומעון, שבהם לומדים ילדי היישוב. בנוסף פועל גם גן עיכוב התפתחותי וגן תקשורת.

ביישוב פועלים מוסדות חינוך כגון בית ספר יסודי עם חטיבת ביניים לבנים - ממ"ד אריאל, ואילו בנות היישוב לומדות בבית ספר לבנות ביישוב דולב הסמוך, בנוסף ביישוב נריה יש תלמוד תורה לבנים. בנוסף לכך פועל בו סניף בני עקיבא וגרעין נוער לכיתות ט'-י"ב וגרעין נוער צעיר לכיתות ז'-ח'.

נוער היישוב הקים בקיץ 2014 את חאן טלמון - חאן לאירוח קבוצות וסיורים באזור היישוב שאותו בנו בני הנוער במו ידיהם במהלך ימי החיפוש אחר שלושת הנערים, ובהם גיל-עד שער, חברם לנוער היישוב. זאת מתוך רצון לתעל את הקושי של אותם ימי החיפושים והאבל שאחריהם, לעשייה משמעותית שמייצרת חיבור בעם וחיבור לארץ, ברוח החוויה שחוו באותם ימים.<ref></ref>

== חקלאות ==
בטלמון עשרות דונמים של מטעי זיתים, בעיקר מהזן "ברנע", וכן כוורות לגידול דבורים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* אריאל הורוביץ, [http://musaf-shabbat.com/2014/07/17/אינטליגנציה-רבנית-אריאל-הורוביץ/ אינטליגנציה רבנית], ריאיון עם רב היישוב טלמון, רמי ברכיהו, במוסף שבת של מקור ראשון, 11 ביולי 2014

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:גוש טלמונים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1989