OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
טום רוב סמית

טוֹם רוֹבּ סמית (באנגלית: Tom Rob Smith, נולד ב-1979) הוא סופר ותסריטאי אנגלי, המתגורר כיום בלונדון.
טום הוא בוגר אוניברסיטת קיימברידג' לאחר שסיים את לימודיו בשנת 2001, למד במשך שנה כתיבה יוצרת.

ספרו הראשון המבוסס על סיפורו של הרוצח הסדרתי, הקניבל והפדופיל האוקראיני אנדריי צ'יקטילו; ילד 44 פורסם בתחילת 2008, ותורגם ל-26 שפות. בשנת 2009 קיבל על ספר זה מספר פרסים יוקרתיים בהם: פרס אנתוני, פרס בארי, פרס דיליס, ופגיון הזהב. כמו כן היה מועמד לקבלת פרס מאן בוקר. ב-2015 צפוי לצאת לאקרנים סרט קולנוע המבוסס על הספר, בכיכובם של טום הארדי, גארי אולדמן וונסן קאסל. באפריל 2009 פורסם ספרו השני; הנאום הסודי, המהווה ספר המשך לילד 44, ומבוסס על המהפכה שבאה בעקבות הנאום הסודי שנשא ניקיטה חרושצ'וב בליל ה-24 - 25 בפברואר 1956. ספרו השני תורגם אף הוא לעברית בהוצאת כתר. ביולי 2011 פורסם ספרו השלישי והאחרון בטרילוגיה; סוכן מספר 6 (באנגלית: Agent 6). הספר תורגם לעברית בשנת 2012, ויצא לאור בהוצאת כתר.

ספרו הרביעי, "החווה", ראה אור בתרגום לעברית בתחילת 2014. ב-2014 נטל חלק בכתיבת התסריט למיני סדרה של ה-BBC, "מרגל לונדון".

== ספריו ==
=== טרילוגיית לב דמידוב ===
ילד 44 – המותחן הראשון לסמית, העוסק ברוצח סדרתי הפועל בברית המועצות בעידן סטלין, ומתאר את השפעות האידאולוגיה המרקסיסטית על חקירת הפשע, שגורמת לרשויות לטייח אותו ולתלותו בחסרי ישע שונים. הספר זכה בפרס "דוקרן הפלדה" למותחן הטוב ביותר של שנת 2008.

הנאום הסודי – הספר עוסק בנאומו של ניקיטה חרושצ'וב ב-25 בפברואר 1956 בפני קונגרס המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, בו חשף חרושצ'וב את פשעי משטרו הרצחני של סטלין והוקיע את מבצעיהם. הנאום זכה לכינוי "הנאום הסודי". ימים אחדים לאחר שנישא הנאום הסודי נשלחים עותקים מודפסים שלו, לכמה סוכנים של השירות החשאי. אחד העותקים נשלח ללב סטפנוביץ' דמידוב, הגיבור הראשי ב"ילד 44", המכהן כראש מחלק הרצח במשטרת מוסקבה. כאשר עמיתיו לשעבר בקג"ב נרצחים בזה אחר זה, הוא מבין שמישהו מבקש לנקום ומתחיל לחקור. כשבתו נחטפת, הוא מבין שהנוקמים מתכוונים להגיע גם אליו.

סוכן מספר 6 – כעשור לאחר מות סטלין, לב דמידוב כבר איננו סוכן השירות החשאי. לב מנסה להשאיר מאחוריו את זוועות המשטר שלהן היה שותף ולבנות חיים חדשים במוסקבה עם אשתו ראיסה ובנותיו המאומצות זויה ואלנה. אבל כאשר ראיסה והבנות נוסעות לניו יורק, בעיצומה של המלחמה הקרה, עולמו שוב מתהפך עליו. הטרגדיה שמתרחשת שם מפרידה את לב ממשפחתו ומכריחה אותו לצאת למסע ממושך, רב-תהפוכות ומזעזע, שיסתיים רק שנים רבות לאחר מכן, באפגניסטן. והוא איננו לבדו במסע הזה. בכל מקום שהוא יגיע אליו הוא יגלה את "סוכן מספר 6".

=== החווה ===
הספר עוסק בדניאל, המוצא את עצמו בין אביו המספר לו שאמו עברה התקף פסיכוטי ואושפזה בבית חולים פסיכיאטרי, לבין אמו המספרת על חבורה של גברים תאבי כוח ומושחתים, על הפשע המחריד שהם ביצעו, על הניסיונות להסתירו, ועל חלקו של אביו בפרשה.

"החווה" יצא לאור שנת 2014 וזכה לשבחים רבים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרי מתח ואימה אנגלים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1979
קטאיף

קטאיף (בקדמת התמונה) שקצהו הושאר פתוח, ממולא [[קשטה, בזוק פיסטוק קצוץ, בתוספת פרי משומר, מוזלף מי ורדים]]
קַטַאיֵף (מבוטא גם אַטַאיֵף, בערבית: قطايف) הוא כיסון מתוק מהמטבח הערבי (הלבנוני, הפלסטיני, המצרי, הסורי) המוגש בתקופת הרמדאן.

הקטאיף מבוסס על בלילה ממנה יוצרים מעין הכלאה בין פנקייק ללחוח, שאותה מטגנים מצדה האחד בלבד. לאחר הטיגון ממולא הצד שאינו מטוגן במלית של גבינת עיזים מתוקה או של אגוזי מלך קצוצים, מקופל במרכזו ומודבק בשפתיו, כך שמתקבל כיסון. הכיסון מטוגן בשמן עמוק או נאפה. יש המכינים קטאיף ממולא גבינה בצורת משפך: לאחר קיפול הפנקייק מותירים את אחד מקצותיו פתוח להצגת המראה הדקורטיבי של המילוי, ואין מטגנים או אופים אותו לאחר המילוי.

על הקטאיף המוכן (והמקורר אם טוגן/נאפה) מוזגים סירופ סוכר, מי ורדים או מי זהר. יש הזורים על הכיסון פיסטוק קצוץ.

מלית האגוזים מתובלת בסוכר וקינמון. יש המחליפים את האגוזים בפיסטוק. חומרי מלית נוספים, פחות שכיחים, הם צימוקים, צנוברים, שקדים, אגוז לוז או בוטנים.

יהודי חלב נוהגים לאכול קינוח זה בחג החנוכה, אחרים מיהודי סוריה נוהגים לאכול אותו בט"ו בשבט ובארוחות חגיגיות נוספות.

==ראו גם==
* אפטאר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://lebanesegarlicsauce.com/?p=451 מתכון עטאיף] כולל הסבר מפורט להכנת הקינוח עם שני סוגי המלית, בליווי תמונות. מתוך הבלוג Lebanese Garlic Sauce

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הערבי: קינוחים
קטגוריה:רמדאן
קטגוריה:מזון באסלאם
קטגוריה:קינוחים ממולאים
קריאולית האיטית

קריאולית האיטית, אשר לעיתים קרובות נקראת קריאולית, היא שפה קריאולית המדוברת בהאיטי על ידי כ-12 מיליון אנשים. השפה גם מדוברת על ידי מהגרים מהאיטי באיי בהאמה, קובה, קנדה, צרפת, איי קיימן, גיאנה הצרפתית, מרטיניק, גוואדלופ, בליז, פוארטו ריקו, הרפובליקה הדומיניקנית, חוף השנהב, ונצואלה וארצות הברית. קריאולית האיטית היא אחת משתי השפות הרשמיות בהאיטי, לצד צרפתית. השפה החלה להתפתח במהלך המאה ה-18, והיא מבוססת על צרפתית, ערבית, ספרדית, טאינו, אנגלית ומספר שפות אפריקאיות.

קריאולית האיטית הוכרה כשפה רשמית בהאיטי בשנת 1961, לצד הצרפתית, שהייתה שם השפה הספרותית הבלעדית מאז עצמאותה בשנת 1804. ההכרה נבעה בין השאר ממאמציו הרבים של הסופר פליקס מוריסאו-לרוי, שהיה הסופר הראשון ובעל ההשפעה הרבה ביותר, שכתב ספרות ושירה בשפה זו. תקן לאורתוגרפיה קריאולית האיטית קיים משנת 1979. מעמדה הרשמי של השפה תוקף בחוקת 1987. השימוש בקריאולית האיטית בספרות קטן מאוד, אך הוא נמצא בעלייה. משנות ה-80 עשו מחנכים, סופרים ופעילים פוליטיים שימוש בקריאולית האיטית בספרות. השימוש בה בעיתונים היוצאים לאור בשפה זו, וברדיו ובטלוויזיה הולך וגובר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:האיטי: תרבות
קטגוריה:שפות
קטגוריה:שפות קריאוליות ופידג'ין
ראשי תיבות אלכסוניים

ראשי תיבות אלכסוניים נוצרים כאשר לוקחים אות ראשונה מהמילה הראשונה, אות שנייה מהמילה השנייה וכו'. השימוש בראשי תיבות אלכסוניים נעשה בדרושי חכמי ישראל לעיתים רחוקות. כגון: על המילים "מרכבות עמי נדיב" בשיר השירים הסבירו חכמי הרמז שאלו חיות הקודש הנזכרות בספר יחזקאל פרק א: נשר אדם אריה יעקב בצורה הבאה: אות ראשונה של נשר שנייה של אדם שלישית של אריה ורביעית של יעקב.

<big>
{| class="wikitable"
|-
| נ || ש || ר || 
|-
| א || ד || ם || 
|-
| א || ר || י || ה
|-
| י||ע||ק||ב
|}
</big>

בצורה דומה הסביר הרב בן איש חי מדוע נהגו לאכול מאכלי חלב בחנוכה: פומפיוס גזר שלא לשמור שבת, חודש ומילה, וכנגדם אוכלים חלב כי ח של חלב זו אות ראשונה של חודש. ל של חלב זו אות שלישית של מילה. ב של חלב זו אות שנייה של שבת.

*
חינא

בהלכה, חינא הוא כינוי לשורה של תקנות אותם תיקנו חז"ל כדי להקל על הנשים לגבות את כתובתן מבעליהם, ומטרתו כדי לגרום חן אהבה בין בני הזוג, האיש והאישה.

אחת מתקנות אלו היא, שאם אדם מת והשאיר כסף אצל בעל חובו, נותנים זכות קדימה לאלמנה לגביית כתובתה, על פני בעלי החובות והיורשים.

נחלקו הראשונים בקשר לסיבת התקנות: לפי דעה אחת, התקנות הן כדי שלא ימנעו הנשים האלמנות מלהינשא לגברים, ולא ישנאו אותם; לפי שיטה אחרת, ההפך הוא הנכון; כדי שהאלמנות ימצאו חן בעיני בעליהם השניים, להינשא להן, יש צורך להקל את תנאי גביית הכתובה, כדי שיהיה להם כסף ויראו כעשירות. דעה זו, מתאימה יותר עם הכלל טב למיתב טן דו מלמיתב ארמלו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
ילדים מספרים על עצמם

כריכת הספר השישי

ילדים מספרים על עצמם היא סדרת ספרים רבי מכר בת 14 כרכים של הסופר והמחנך החרדי חיים ולדר. את הספר הראשון בסדרה הוציא תחת השם ח. יערי. הסדרה עוסקת בדילמות ובעיות מעולמם של הילדים ובהענקת פתרונות חינוכיים עבורן. הסדרה תורגמה ל-8 שפות. מהסדרה נמכרו למעלה מ-100,000 עותקים בשפה העברית.

==היווצרות הסדרה==
על פי ולדר, מה שהוביל אותו ליצירת הסדרה היה בשלב בו עבד כמורה-חייל. בכיתה שבה לימד היה תלמיד מופרע. ולדר כתב סיפור והקריאו לכיתה מתוך מטרה שיפנים את המסר. לאור העובדה שהילדים נהנו מהסיפור הוא המשיך לכתוב סיפורים ולהקריא אותם לתלמידים. לאחר מכן הוא שלח כמה סיפורים לעיתון "יתד נאמן" תחת השם ח. יערי. לאור התגובות החיוביות שקיבל הוא פנה להוצאת ספרים על מנת להוציא את הסיפורים לאור. בסופו של דבר הוא הוציא לאור את הספר בשנת 1993 ולדבריו תוך שבוע וחצי נמכרו 2,000 עותקים. נכון לשנת 2002, יצא הכרך הראשון בכ-20 מהדורות, 40,000 ספרים, בסך הכול.

בשלהי 2021, בעקבות פרסום עדויות לפיהן ניצל מינית נשים, רבים מרוכשי הספרים הוציאו את הספרים מחוץ לביתם כאות מחאה על מעשיו. חנויות ספרים שונות הודיעו על הסרת ספריו מהמדפים, ובמספר מקרים אף שרפו את ספריו.

==נושאי הסדרה ומאפייניה==
הסדרה עוסקת באירועים ובחוויות מעולמם של הילדים ומתעמקת ברגשותיהם. הסיפורים הכתובים בגוף ראשון עוסקים בעלילות כמו התמודדות של ילד שמן, מלכי כיתה, יחסי הורים–ילדים ועוד. הסיפורים מעבירים מוסר השכל ישיר בעלילתם. רבים מספרי הסדרה אוירו על ידי יוני גרשטיין.

ספריו היוו חידוש בגישה אל הילדים תחת המוטו "הלב אינו מחסן" והעידוד שהוא נותן לילדים לספר על רגשותיהם ולהכיר בהם.

בספריו נהג ולדר להזמין את הילדים לכתוב את סיפוריהם ולשולחם אליו. לאחר שהוציא לאור את ספריו למבוגרים (אנשים מספרים על עצמם) החלו לשלוח אליו גם אנשים מבוגרים ונוער את סיפוריהם. לעיתים השתמש ולדר בחומרים שנשלחו אליו, אם כבסיס לעלילה ואם כמקור השראה. לדברי ולדר, הגיעו אליו למעלה מ-25,000 מכתבים בשפה העברית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער חרדיים
קטגוריה:סדרות סיפורת חרדיות
קטגוריה:ספרי חיים ולדר
סער 2

מתוך הספר שייטת 3 - ספינות הטילים בחיל הים, כתיבה ועריכה - משה אימבר,
עיצוב גרפי - גד אריאל, חיל הים - שייטת 3, ההוצאה לאור משרד הביטחון, 2005.}}
ספינת הטילים אח"י עכו
סער 2 הוא דגם של ספינות טילים ששירתו בחיל הים הישראלי משנות ה-60 ועד שנות ה-90.

==היסטוריה==

השם סער 2 ניתן לשתי קבוצות של ספינות טילים:
* ספינות שנבנו במספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי שבשרבור בשנות ה-60 של המאה ה-20, על פי תוכניות של חיל הים הישראלי. הם הדור השני של ספינות "סער" וצורתן הכללית נגזרת מהעיצוב של ספינות מדגם סער 1, אך הם נבנו מראש עם התאמה לשיגור טילי גבריאל. ספינות אלו ובראשן אח"י חיפה, היו הראשונות שנשאו את הטיל גבריאל. בסדרה נבנו שלוש ספינות: אח"י אילת, אח"י חיפה ואח"י עכו.
* ספינות סער 1 ששודרגו, בעיקר על ידי הוספת היכולת לשגר טילי גבריאל. ההסבה הראשונה בוצעה באח"י מזנק לפני מלחמת יום הכיפורים ולאחר המלחמה שתי ספינות סער 1 האחרות, אח"י מבטח ואח"י משגב שודרגו אף הן.

סטי"לים סער 2 חומשו במערכת נשק משוכללת ומכ"ם בקרת אש, תותח חרטום 40 מ"מ, ו-8 טילי גבריאל. שניים על גבי משגרים קבועים מלפני הגשר, וששת הנותרים על גבי שני משגרים מצטודדים מאחורי הגשר עם שלושה טילים כל אחד. את המשגר המצטודד האחורי ניתן היה להחליף בתותח 40 מ"מ ובכך להיות עם חימוש של 5 טילים ושני תותחי 40 מ"מ.

לאחר מלחמת יום הכיפורים, שתיים מספינות סער 2, אח"י חיפה ואח"י עכו, הועברו בהפלגה סביב אפריקה אל הים האדום במבצע יופי והאחרות שרתו בים התיכון. באביב 1979 חוזקה היכולת של ספינות סער 2 ללוחמה נגד צוללות בהתקנת סונאר טובל בירכתי הספינות.

ספינות סער 2, הוצאו מהשירות בשנים 1992 - 1997. אח"י מבטח, שהחלה כספינת תותחים דגם סער 1 הוסבה לסטי"ל סער 2, הוצאה משירות בינואר 1996 והועברה למוזיאון ההעפלה וחיל הים בחיפה שם היא מוצגת לקהל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמצעי לחימה של צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ספינות טילים ישראליות
כריסטיאן סְנוּק הורחרוניה

כריסטיאן סְנוּק הורחרוניה (בהולנדית: Christiaan Snouck Hurgronje; 8 בפברואר 1857 - 26 ביוני 1936) היה חוקר הולנדי של תרבויות ולשונות המזרח ויועץ לענייני ילידים בממשל המושבות של איי הודו המזרחיים ההולנדיים.

== חייו ==
סנוק הורחרוניה נולד באוֹסְטֶרְהַאוּט (Oosterhout) והחל ללמוד תאולוגיה באוניברסיטת ליידן ב-1874. הוא קיבל את תואר הדוקטור ב-1880, נושא עבודת הדוקטור היה "החגיגות במכה". הוא התמנה לפרופסור בבית הספר לעובדי השירות הקולוניאלי בליידן ב-1881. הורחרוניה, שידע ערבית על בוריה, נעזר במושל העות'מאני בג'דה ונבחן בידי משלחת של מלומדים ממכה ב-1884, ולאחר שעבר בהצלחה את הבחינות קיבל היתר לעלות לרגל לעיר הקדושה מכה ב-1885. הוא היה אחד מהמלומדים המערביים הראשונים שעשו כן.

במסעו החלוצי הוא היה דמות מערבית חריגה במכה, אולם אימץ לחיקו את התרבות והדת של מארחיו בהתלהבות והמיר דתו לאסלאם.

ב-1889 הוא התמנה לפרופסור לשפה המלאית באוניברסיטת ליידן וליועץ רשמי לממשלה ההולנדית לעניינים קולוניאליים. הוא כתב למעלה מ-1,400 מסמכים אודות המצב באצ'ה ומצב האסלאם בהודו המזרחית ההולנדית, כמו גם על השירות הקולוניאלי והלאומיות.

בשמשו כיועצו של פן הֵטס (J. B. van Heutsz) נטל הורחרוניה חלק פעיל בשלב הסופי (1905-1898) של מלחמת אצ'ה (1913-1873). הוא נעזר בידיעותיו על תרבות האסלאם על מנת להציע אסטרטגיות שיסייעו לשבור את ההתנגדות של מתיישבי האצ'ה ולכפות עליהם שלטון קולוניאלי הולנדי ובכך לשים קץ ל-40 שנות מלחמה שבה נספו לפי ההערכות בין 50 ל-100 אלף מתיישבים ונפצעו מיליון אחרים.

הצלחתו במלחמת אצ'ה הקנתה להורחרוניה עמדת השפעה בעיצוב מדיניות הממשל הקולוניאלי בשארית שטחה של אינדונזיה, אולם מכיוון שסבר שהצעותיו לא יושמו די הצורך, הוא שב להולנד ב-1906. בשובו להולנד המשיך בקריירה המדעית הפורייה שלו.

==ביבליוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">
* Ibrahim, Alfian. "Aceh and the Perang Sabil." Indonesian Heritage: Early Modern History. Vol. 3, ed. Anthony Reid, Sian Jay and T. Durairajoo. Singapore: Editions Didier Millet, 2001. 132-133
* Reid, Anthony (2005). An Indonesian Frontier: Acehnese & Other Histories of Sumatra. Singapore: Singapore University Press. .
* Vickers, Adrian (2005). A History of Modern Indonesia. New York: Cambridge University Press. pp. 10–13. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gutenberg.org/browse/authors/h#a3340 עבודותיו של סנוק הורחרוניה] בפרויקט גוטנברג
* 
* 

קטגוריה:מזרחנים
קטגוריה:חוקרי אסלאם
קטגוריה:אינדונזיה: היסטוריה
קטגוריה:מתאסלמים
קטגוריה:מגלי ארצות הולנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:ילידי 1857

קטגוריה:נפטרים ב-1936
כיכר איטליה

שלג בכיכר איטליה
כיכר איטליה (בצרפתית: Place d'Italie) היא כיכר ברובע השלושה-עשר של פריז של פריז. שמה של הכיכר ניתן לה כיוון שבקרבתה שכנו בעבר "שדרות איטליה", הדרך שהובילה מפריז לאיטליה.

לפני שהחלה תוכנית ההרחבה של ז'ורז'-אז'ן אוסמן בפריז, עברו דרך המקום בו נמצאת הכיכר חלק מחומות העיר של פריז. עם הריסת החומות בשנת 1860, נבנתה במקום כיכר גדולה. בשנת 1960 נבנה במקום פרויקט "איטלי 13" - בנייה נרחבת של מגדלים באזור. באזור חנויות רבות וסופרמרקטים המתמחים בתוצרת מן המזרח הרחוק.

בכיכר תחנת מטרו הנושאת את שם הכיכר, ועוברים בה קווים 5, 6 ו-7.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרובע השלושה-עשר של פריז
איטליה
הפסטיבל הבין-לאומי למוזיקה, אמנות וריקוד

הפסטיבל הבין-לאומי למוזיקה, אמנות וריקוד (באנגלית: World of Music, Arts and Dance – WOMAD) הוא פסטיבל בינלאומי למוזיקת עולם אשר נוסד בשנת 1980 על ידי פיטר גבריאל. 

הפסטיבל הראשון התרחש בבריטניה ב-Shepton Mallet באנגליה. השני התקיים בשנת 1982 ומאז התקיימו יותר מ-160 פסטיבלים ב-27 מדינות בהן: אבו דאבי, אוסטרליה, אוסטריה, קנדה, דנמרק, אנגליה, אסטוניה, פינלנד, צרפת, גרמניה, יוון, אירלנד, איטליה, יפן, ניו זילנד, פורטוגל, סרדיניה, סיציליה, סינגפור, דרום אפריקה, ספרד, טורקיה, וארצות הברית.

בין האמנים הישראלים שהופיעו בפסטיבל: אחינועם ניני, חוה אלברשטיין, יאיר דלאל, עידן רייכל, יסמין לוי, דוד ד'אור, בלקן ביט בוקס, התפוחים, מור קרבסי ואמל מורקוס.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:פסטיבלים
מורה להתעמלות: הסרט

מורה להתעמלות: הסרט (אנגלית: Gym Teacher: The Movie) הוא סרט של ניקלודיאון אשר שודר לראשונה ב-12 בספטמבר 2008. בסרט מככבים כריסטופר מלוני ונייתן קרס.
==עלילה==
דייב סטואי (כריסטופר מלוני) הוא מורה לספורט בחטיבת הביניים פי איי. דייב מבקש להציל את עצמו מכישלון ספורטיבי בעברו (החמצה מביכה של מדליית זהב באולימפיאדת סיאול) על ידי זכייה בפרס "מורה ההתעמלות של השנה".

בשביל לזכות בפרס צריכים תלמידיו לעבור תרגילי אתלטיקה בסיסיים. הבעיה מתחילה כאשר תלמיד חדש בשם רולנד וואפל (נייתן קרס) מצטרף לקבוצה. מאז מות אביו, מגוננת עליו אימו, ויני, באופן תמידי ומכריחה אותו לכבוש קסדה על ראשו, לכן גם כישוריו הספורטיביים אובדים. דייב עושה הכל כדי להעיף את רולנד מקבוצתו עד שהוא מגלה שאימו היא המורה לאנגלית שהוא התאהב בה. דייב מחליט לאמן את רולנד ולהסתיר את זה מאמא שלו, עד ששלי בראג (דייוויד אלן גריר) מתחרה נגד דייב בתפקיד מורה ההתעמלות, אומר לאמא של רולנד שבנה משתתף בתחרות והיא לא נותנת לו להשתתף. בסופו של דבר אמו של רולנד משתכנעת והיא מרשה לרולנד להשתתף. בסוף הסרט הקבוצה מנצחת בתחרות ודייב וויני חברים.

==דמויות==
*דייב סטואי (כריסטופר מלוני) : ספורטאי, מורה לספורט, רואה את הפרס כדי להציל את עצמו מהמבוכה שהייתה לו באולימפיאדת סיאול. כשרונלד מצטרף לקבוצה הוא מנסה לעשות הכל כדי להוציא אותו אבל אז הוא מגלה שאמא שלו הוא המורה לאנגלית שהוא התאהב בה, והוא מחליט לשנות הכל ולאמן את רונלד כדי לנצח בפרס.
*רונלד וואפל (נייתן קרס) : חסר ביטחון, ביישן, אוהב קומיקסים, תלמיד חדש בחטיבת הביניים, הצטרף לקבוצת הספורט למרות שהוא לא טוב בספורט, הוא ניסה לעשות הכל בשביל להצליח. אמא שלו מכריחה אותו לכבוש קסדה אבל הוא בהמשך הסרט מוריד אותה.
*ויני בליקר (צ'לה הורסדל) : אמא של רונלד, חברה של דייב, מורה לאנגלית. מאז שבעלה נפטר היא דואגת מאוד לרונלד והיא מכריחה אותו ללבוש קסדה על ראשו כדי שהוא לא ייפגע.
*שלי בראג (דייוויד אלן גריר) : מורה לספורט, היריב של דייב, מתמודד בתחרות והוא עושה הכל כדי לנצח.
*סוזי סולסברי (אלכסיה פאסט) : מעודדת, חברה של רונלד, אוהבת לקרוא קומיקסים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על חינוך והוראה
קטגוריה:סרטי ספורט
קורות האמנות

קורות האמנות (באנגלית: The Story of Art) הוא ספר מבוא לתולדות האמנות מאת ארנסט גומבריך, שיצא לאור בשנת 1950. הספר נמכר בשבעה מיליון עותקים, ובכך היה לספר האמנות הנמכר ביותר בכל הזמנים. הספר מתאר את האמנות מנקודת מבט מערבית, ושם דגש על תרומתה של קבוצה קטנה יחסית של אמנים בולטים.

בישראל יצא הספר במהדורות רבות במשך השנים.

כיום יוצא הספר במהדורה ה-16 ותורגם ל-30 שפות. בשנת 1996 נוסף לספר פרק בשם "ניצחון המודרניזם", אשר עסק בהתפתחות האמנות במחצית השנייה של המאה ה-20 ובאמנים כמו ג'קסון פולוק ופרנץ קליין.

==הספר בתרגום לעברית==
* קורות האמנות / מאת א. ה. גומבריך; מאנגלית: חנוך קלעי ואריה לרנר, תל אביב: עם עובד, תשט"ז. (מהדורות נוספות: תשכ"ה-1964; 1975.)
** קורות האמנות / א. ה. גומבריך; (תרגמו מאנגלית: חיים עדיני [=אריה חשביה] וחנוך קלעי), תל אביב: עם עובד, תשמ"ב-1981. (מהדורה נוספת: תשנ"ד-1993.)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי אמנות
קטגוריה:ספרי 1950
קטגוריה:תולדות האמנות
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
Journal of Palestine Studies

Journal of Palestine Studies או בקיצור JPS (באנגלית: כתב העת ללימודים פלסטיניים) הוא כתב עת אקדמי אשר נוסד בשנת 1971 ויוצא לאור על ידי הוצאת אוניברסיטת קליפורניה והמכון ללימודים פלסטינים בביירות. עורכו הוא פרופ' רשיד ח'אלידי מאוניברסיטת קולומביה. כתב העת עוסק בנושאים הקשורים לפלסטינים ולערביי ארץ ישראל ולסכסוך הישראלי-ערבי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://ucpressjournals.com/journal.asp?j=jps כתב העת], באתר הוצאת אוניברסיטת קליפורניה

קטגוריה:כתבי עת מדעיים
קטגוריה:אוניברסיטת קליפורניה
נוויל ברבור

נוויל ברבור (אנגלית: Nevill Barbour; 17 בפברואר 1895–דצמבר 1972) היה עיתונאי וכתב ה-BBC אשר כתב אודות העולם הערבי.
== חייו ==
נולד באיסטבורן שבאנגליה. בנו של סיר דייוויד מילר, אשר עבד בפקידות הבריטית בהודו וקאתרין ברבור. שימש ככתב ה-BBC בארץ ישראל במהלך מלחמת העולם השנייה ואחריה חזר לאנגליה שם מונה לראש המחלקה הערבית ב-BBC. הוא שימש כעורך של "the Arab Listener" בהוצאת ה-BBC.

בשנת 1945 הוא היה חבר בצוות 3 נוצרים, 3 יהודים (כולל אלברט חיימסון) ו-3 מוסלמים שכתבו A Constitution for Palestine בה הם התנגדו להקמת מדינה יהודית בשטח המנדט הבריטי.

במהלך מלחמת האזרחים באלג'יר הוא פעל למעבר בטוח של הכתבים מהגבול של תוניסיה לאזורי הלחימה.

== מספריו ==
* Nisi dominus: A survey of the Palestine controversy, G.G. Harrap and Co. Ltd, 1946
* North West Africa: a political and economic survey, Wilfrid Knapp, Nevill Barbour, Oxford University Press, 1977
* Palestine: star or crescent?, The Odyssey press, 1947
* Memorandum on Zionism, Palestine and the Jewish problem, 1939
* Morocco, Thames and Hudson, 1965
* A plan for lasting peace in Palestine, Syrian orphanage press, 1936
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/03068377308729656?journalCode=raaf20 קורות חיים]

קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:BBC: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1972
שרלוטה ביהלר

שרלוטֶה בִּיהלֶר (בגרמנית: Charlotte Bühler; 20 בדצמבר 1893, ברלין – 3 בפברואר 1974, שטוטגרט) הייתה פסיכולוגית התפתחותית והומניסטית יהודייה-גרמנייה.
ווינה.]]
==קורות חיים==
נולדה בשם שרלוטה מלכובסקי (Malachowski) למשפחה ממוצא יהודי-פולני בברלין בשנת 1893, והייתה אחות בכורה לאח. אביה ואלטר היה מהנדס ואדריכל מצליח ואמה רוז הייתה מוזיקאית ואינטלקטואלית, אשר הייתה מתוסכלת עקב חוסר היכולת של נשים להתקדם באותה תקופה. בנעורה הוטבלה לפרוטסטנטיות, כפי שהיה מקובל אצל היהודים מהמעמד העליון באותה תקופה. אולם לאחר תקופה ארוכה של לימודים וקריאת טקסטים דתיים, הגיעה למסקנה כי הדת אינה יכולה לענות על שאלותיה המטאפיזיות, ולכן פנתה לפסיכולוגיה. בשנת 1913 החלה ללמוד באוניברסיטת פרייבורג פילוסופיה, רפואה ופסיכולוגיה.

אחר כך למדה באוניברסיטת ברלין אצל קארל שטומפף (Carl Stumpf), מבכירי הפסיכולוגים באותה תקופה, וכתבה בהנחייתו את הדיסרטציה (1914-15). שטומפף הפנה אותה ללימודים אצל אוסוולד קילפה במינכן, שם פתחה מעבדת מחקר. לאחר מותו המפתיע כשנה לאחר מכן, החליף אותו בתפקיד קארל ביהלר. בין שרלוטה וקארל נוצרה מערכת יחסים רומנטית, ובשנת 1916 נישאו. ב-1918 סיימה ביהלר את הדוקטורט שלה והייתה לדוקטור הצעירה ביותר והאישה הראשונה בעלת תואר זה בסקסוניה.

הזוג קיבל הצעה לעבור לאוניברסיטת וינה, שם שהו במשך 16 שנה. הם הקימו במקום את המכון הפסיכולוגי של וינה. מחקריה של ביהלר עסקו בהתפתחות הפסיכולוגית מגיל הילדות לנעורים, וזכו לעניין רב. הזוג שימש למוקד משיכה לפסיכולוגים מכל רחבי היבשת.

עם סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית ברחה ביהלר לאנגליה, בעוד בעלה, שהיה קתולי, נשאר ונאסר על ידי הנאצים עקב דעותיו הליברליות, אולם בזכות מכרים הצליח להימלט. הזוג היגר לארצות הברית בשנת 1940, ולבסוף התיישבו בקליפורניה. משנת 1945 החלה ביהלר לעבוד בעיקר כפסיכולוגית קלינית בלוס אנג'לס. היא החלה להיות מעורבת בזרם הפסיכולוגיה ההומניסטית, ואף שימשה כראש האגודה לפסיכולוגיה הומניסטית (The Association for Humanistic Psychology) לאחר מותו של אברהם מאסלו בשנת 1970. כן הייתה נשיאת הכנס הבינלאומי הראשון לפסיכולוגיה הומניסטית באמסטרדם בשנת 1970.

הייתה אם לבן ובת. את שנותיה האחרונות בילתה בשטוטגרט, שם התגורר בנה.

==כתביה שתורגמו לעברית==
* ילדות ונעורים: התהוותה של התודעה / שארלוטה ביהלר; תורגם מהמהדורה השלישית, המעובדת והמורחבת, על ידי שושנה איטיגין-לוי וש' זילברשטיין, בעריכת יעקב לוי, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ז-1946–תש"ט-1949. (חלק א: שנת-החיים הראשונה, משנת החיים השנייה עד הרביעית. חלק ב: משנת-החיים החמשית עד התשע-עשרה.)
* הפסיכולוגיה בחיי זמננו / מאת שארלוטה ביהלר; תרגמו: י' בן-משה: עמ' 13–192, א' קדימה: עמ' 193–417, עריכה מדעית: חיים אורמיאן, ירושלים – תל אביב: אחיאסף, 1966. (מהדורה נוספת: 1969.)
* כדי שחייך יצליחו / שרלוטה ביהלר; עברית: א' אמיתן; עריכה: ח' אורמיאן, תל אביב: אחיאסף, 1970.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.feministvoices.com/charlotte-buhler/ פרופיל] 
* 

קטגוריה:ילידות 1893
קטגוריה:יהודיות גרמניות
קטגוריה:פסיכולוגים יהודים גרמנים
קטגוריה:פסיכולוגים הומניסטים
קטגוריה:חוקרי התפתחות ילדים
קטגוריה:פסיכולוגיות התפתחותיות
קטגוריה:פסיכולוגים התפתחותיים
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1974
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1974
הוועידה הצפון-אמריקאית למען יהדות אתיופיה

הוועידה הצפון-אמריקאית למען יהדות אתיופיה (North American Conference of Ethiopian Jewry או בקיצור NACOEJ) הוא ארגון יהודי-אמריקאי העוסק בקידום רווחתם והעלאתם של יהודי אתיופיה לישראל. הארגון הוקם בשנת 1982 על ידי קבוצת יהודים-אמריקאים שהתאכזבו מעמדתה של האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה כלפי מדינת ישראל.

מטרות הארגון לפי אתר האינטרנט שלו הן:
* לעזור ליהודי אתיופיה לשרוד באתיופיה
* לעזור ליהודי אתיופיה לעלות לישראל
* לעזור בקליטת יהודי אתיופיה בישראל
* לשמר את התרבות והמורשת העתיקה של יהודי אתיופיה

מאז הקמתו היה מעורב הארגון בהקמת מחנות באתיופיה וסיוע בנושאי חינוך רווחה. בשנת 1991 היה הארגון פעיל בארגון וביצוע מבצע שלמה. כיום הארגון מסייע לבני הפלשמורה אשר נשארו באתיופיה ומעוניינים להגיע לישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארגונים למען יהודי אתיופיה
אח"י תקומה (סדרת דולפין)

אח"י תקומה היא צוללת דיזל מהסדרה דולפין של חיל הים הישראלי, היא ושתי הצוללות הנוספות מאותה סדרה, אח"י לויתן ואח"י דולפין נבנו בגרמניה במספנות HDW. אח"י תקומה התחילה את שירותה בשנת 2000.

אח"י תקומה חמושה ב-6 צינורות טורפדו של 533 מ"מ (21 אינץ') ו-4 צינורות טורפדו של 648 מ"מ, המסוגלים לשגר גם טילים כגון הטיל הרפון כנגד ספינות.

== מפקדי הצוללת ==
{|border="1" align="center""| class="wikitable "
! colspan="2" |מפקדי אח"י תקומה
|+
|-
!דרגה ושם||תקופת כהונה||תמונה
|-
|סא"ל עמית פרבר ||	ינואר 1999 – מרץ 2002|-
|סא"ל חן טל ||	מרץ 2002 – אפריל 2004||
|-
|סא"ל גיל אגינסקי||	אפריל 2004 – אוקטובר 2005|-
|סא"ל ד׳ ||	אוקטובר 2006 – ספטמבר 2008||
|-
|סא"ל רועי פרי ||	ספטמבר 2008 – נובמבר 2011||
|-
|שלום ציקשווילי|| נובמבר 2011 עד יולי 2013||
|-
| || ינואר עד יולי 2012||
|-
| || יוני 2013 עד יולי 2014 ||
|-
| || אוגוסט 2016 עד אפריל 2017||
|-
| || אפריל 2017 עד אפריל 2018||
|-
| || אפריל 2018 עד אוקטובר 2020||
|}

תקומה
Mi Delirio

Mi Delirio (ההזיה שלי) הוא האלבום החמישי של הזמרת והשחקנית המקסיקנית אנהי.
האלבום יצא לאור ב-24 בנובמבר 2009 ומכר יותר מ-2 מיליון עותקים בכל העולם.
האלבום מכיל שירי אלקטרופופ, דאנס ובלדות. רוב השירים נכתבו בעזרת ועל ידי אנהי בעצמה.

== מצעדים ==
בארצות הברית, Mi Delirio נכנס היישר אל המקום הרביעי במצעד האלבומים הלטיניים של מגזין הבילבורד.
בנוסף, השיר נכנס היישר אל המקום השני במצעד אלבומי הפופ הלטיניים של הבילבורד.

== סינגלים ==
* "Mi Delirio" - סינגל הבכורה מהאלבום. השיר יצא לאור ב-18 באוגוסט 2009 להורדה דיגיטלית בחנות ה-iTunes. הווידאו קליפ לשיר צולם ב-16 באוקטובר 2009, והוצג לראשונה ב-17 בנובמבר. השיר הגיע למקום ה-29 במצעד שירי הפופ הלטיניים של הבילבורד.
* "Quiero" - נבחר לסינגל הבכורה בספרד. השיר יצא לאור ב-30 בינואר 2010, ולהורדה דיגיטלית ב-16 במרץ 2010. הווידאו קליפ לשיר הוצג לראשונה ב-26 במאי 2010.
* "Me Hipnotizas" - שיר דאנס-פופ. השיר יצא לאור כסינגל שני מהאלבום ב-22 בפברואר 2010, ולהורדה דיגיטלית ב-16 במרץ 2010. הווידאו קליפ לשיר הוצג לראשונה ב-1 ביוני 2010.
* "Alérgico" - הסינגל הרביעי מהאלבום, שנכלל בגרסת הדלוקס של האלבום. השיר יצא להורדה דיגיטלית ב-19 באוקטובר 2010. אנהי אישרה ב-MTV ברזיל, כי לשיר יהיו שלושה קליפים, אחד בספרדית, אחד בפורטוגזית, ואחד בשיתוף פעולה עם נואל סקאג'ריס.
* "Para Qué" - הסינגל החמישי. הסינגל כולל קטע וידאו לקידום ה-DVD של Mi Delirio World Tour.
* "Pobre Tu Alma" - מתוכנן לצאת כסינגל השישי ואחרון מהאלבום. השיר הושמע לראשונה ב-"Europe FM Spain" ב-22 בנובמבר 2010, ועתיד לצאת לאור להורדה דיגיטלית באפריל 2011.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2009
רוברטו ארלט

רוברטו ארלט (בספרדית: Roberto Arlt; 2 באפריל 1900 – 26 ביולי 1942) היה עיתונאי, סופר ומחזאי ארגנטינאי. בעל מדור קבוע בעיתון "אל מונדו", וממבשרי הניו ג'ורנליזם בדרום אמריקה.

== רומנים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.cervantesvirtual.com/bib_autor/Arlt/biografia.shtml Biography of Roberto Arlt] 
* https://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=8615421
</div>

קטגוריה:עיתונאים ארגנטינאים
קטגוריה:סופרים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא גרמני
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-1942
Heartless (שיר של קניה וסט)

Heartless הוא שיר של אמן ההיפ הופ האמריקאי קניה וסט, מתוך אלבום הסטודיו הרביעי שלו, 808s & Heartbreak. זהו הסינגל השני מהאלבום, שיצא לאור 20 ימים לפני צאת האלבום. עם צאתו הגיע למקום ה-4 במצעד הבילבורד הוט 100, ובשיאו למקום ה-2 במצעד זה, בזמן שהגיע למקום הראשון במצעד שירי הראפ הלוהטים. בוצעו גרסאות כיסוי רבות לשיר, בעיקר על ידי דה פריי, להקת הרוק שמקורה בדנוור, וקריס אלן, זוכה העונה השמינית של אמריקן איידול. Heartless הוא אחד מהסינגלים הנמכרים בכל הזמנים, כשמכר מעל 3,000,000 עותקים דיגיטליים חוקיים בארצות הברית בשנת 2009, ומעל 5,500,000 עותקים ברחבי העולם.

== רקע ==
השיר בוצע לראשונה בזמן הופעה במהלך קמפיין של "האמנה הלאומית הדמוקרטית" בדנוור. השיר הופיע גם בהופעה של הראפר T.I. במועדון ה"Key Club" שבלוס אנג'לס. באותו מופע וסט הגיע להופעת אורח ואישר כי השיר יצא לאור בעתיד כסינגל. קטע מגרסה לא רשמית ולא גמורה של השיר הודלף לאינטרנט בתחילת אוקטובר 2008, ומספר ימים לאחר מכן וסט העלה לבלוג שלו את אותה הגרסה הלא רשמית המלאה. הסינגל יצא ל-iTunes ב-4 בנובמבר 2008, וב-8 בנובמבר העלה וסט לבלוג הרשמי שלו גרסה חדשה שונה לשיר להורדה חינמית.

== וידאו קליפ ==
הקליפ לשיר הופק על ידי הייפ ויליאמס, והקליפ המונפש ל-Heartless הוא מחווה לסרטו של ראלף באקשי משנת 1981, American Pop. הקליפ מתאר את וסט משוטט בעיר לבדו בלילה, כאשר סצנות של נשים שונות מוצגות לאורך הקליפ. ניתן לראות את דמות המצוירת של אסטרו מסדרת הטלוויזיה "משפחת סילוני" במספר סצנות.

== היסטוריית מצעדים ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי קניה וסט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קניה וסט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי קניה וסט
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי הייפ ויליאמס
קטגוריה:וידאו קליפים מונפשים
קטגוריה:שירים על בגידה: מעילה באמון
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:שירי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת רוק-א-פלה רקורדס
דוקטיזם

דוֹקטיזם (מיוונית δοκέω, δόκησις תופעה, להיראות, להידמות) הייתה כת נוצרית גנוסטית שנוצרה במאה ה-2 לספירה וטענה שישו לא הופיע כבשר ודם אמיתי שנצלב וסבל אלא היה אשליה בלבד.

== רקע ==
אחד הקשיים שעמם מתמודד האדם באמונתו באל שאינו גשמי (טרנסצנדנטיות), הוא הקושי להתייחס לישות מופשטת. יש כאלו הפותרים דילמה זו באמצעות האנשה של האל (אצבע אלוהים, ויוציאנו ה' אלוהינו משם ביד חזקה ובזרוע נטויה) ומתן תכונות אנושיות (אל קנוא ונוקם ה', אל חנון ורחום) ואף תיאור בו אדם תופס את בגדו של אלוהים (אמר רבי אבהו: אלמלא מקרא כתוב אי אפשר היה לומר שהיה מקרה בו משה תפס את הקדוש ברוך הוא בדרך שאדם תופס את חברו בבגדו ואמר לפניו: ריבונו של עולם אין אני מניח לך עד שתמחל ותסלח להם).

==עקרונות הכת==
על פי הדוקטיזם לישו לא היו גוף וטבע אנושיים. הוא רק נראה כאדם ולמעשה היה יצור רוחני שלא התקיים בעולם הגשמי ואף לא נולד לידה של ממש. מסקנה הנובעת מנקודת מוצא זו היא שגם סבלו על הצלב לא היה אמיתי והוא אף לא קם לתחייה. רמז לגישה הזו מופיע כבר בכתבי הקודש, באיגרת הקורינתים אל פאולוס. התאוריה הזו פותרת את הסתירה בין הגשמי-הרע והרוחני-הטוב וגם את העובדה שמריה נותרה בבתוליה אחרי לידתו של ישו.

היו אף כאלו שהאמינו שאימו של ישו, מרים, ירדה מהשמים כמלאך וזה חיזק את דעתם שישו לא התגשם כבשר ודם (כי מלאך לא יכול ללדת בן אנוש). אמונה זו הייתה למשל אצל הקתרים (קטארים).

== ראו גם ==
* אווטאר (הינדואיזם)
* שלילת הגשמות
* כריסטולוגיה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
קטגוריה:נצרות: זרמים שסומנו כמינות
קטגוריה:גנוסטיקה
קטגוריה:כריסטולוגיה
Remember the Time

"Remember the Time" הוא הסינגל השני מאלבום האולפן השמיני, Dangerous, של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון. שיר זה המשיך את הצלחת הסינגל הקודם, Black or White, כאשר חדר לחמשת המובילים בבריטניה, קנדה ובהוט 100 האמריקאי וחדר לעשרת המובילים כמעט בכל מצעד בו שהה, למעט באוסטריה שם הגיע בשיאו למקום ה-16.

== וידאו קליפ ==
ג'קסון מופיע בסרטון כמו מכשף עם ברדס שנכנס ומנסה לבדר את אשתו של פרעה, מלך מצרים. שני בדרנים קודמים נכשלו ונשלחו על ידיה להוצאה להורג. המלכה רואה מכשף זה באופן שונה - במקום להטוטנות או אכילת אש, הוא צועד במעלה המדרגות אל כס מלכותה ושר לה. פרעה (בגילומו של אדי מרפי) לא מעריך את הצעד הזה ומזמן את שומריו. ג'קסון בורח לחדר אחר ומתחיל לרקוד בסגנון מצרי עם עבדי פרעה. כאשר השומרים מוצאים אותו, הוא נעלם בתוך מערבולת וענן אבק זהוב.

הקליפ עורר ביקורות מפרגנות, ונראה תכופות בערוץ MTV. הוא נחשב לאחד מהווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים.

== מצעדים ודרוגים ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1991
קטגוריה:סינגלים מ-1992
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:שירים על נוסטלגיה
קטגוריה:שירי ג'ק סווינג חדש
קטגוריה:שירים זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
המאבק נגד תעשיית הצמר

המאבק נגד תעשיית הצמר הוא מאבק אידאולוגי שמניעות בעיקר תנועות שונות למען זכויות בעלי חיים.
צרכנים רבים ורשתות הלבשה רבות ברחבי העולם נמנעים מצריכה וייבוא צמר, בגלל טענות שהפקתו כרוכה בסבל גדול הנגרם לכבשים בעיקר בתעשיית הצמר האוסטרלי.

==היסטוריה==
סרטון הסברה אליו התגייסה הזמרת פינק על תעשיית הצמר מטעם ארגון זכויות בעלי-החיים ששודר בתוכנית יומן חייתי, עורר הדים רבים בציבור, וביקורת על המיוסלינג, האלימות בהובלה, פשיטת העור, כריתת הגפיים והשחיטה שנעשים בהכרה מלאה
.

בנובמבר 2004 הכריזה התעשייה האוסטרלית על ביטול הדרגתי עד שנת 2010 של ניתוח המיולסינג (mulesing) – חיתוך עור "המכנסיים" של טלאים מגזע המרינו ללא משכך כאבים בתעשיית הצמר האוסטרלית, במטרה ליצור צלקת שאמורה למנוע מתקפות זבובים קטלניים מסוג flystrike הגורמים סבל רב לכבשים ויכולים אף לגרום למותם. האיסור הושג בעקבות קמפיין מוצלח של ארגון זכויות בעלי-החיים
.

בפברואר 2008 רשתות ההלבשה הגדולות בשוודיה, בגיבוי ממשלתי, הכריזו חרם על תעשיית הצמר האוסטרלי עקב התאכזרותה לכבשים.

זאת בעידודו של ענק ההלבשה השוודי H&M, שברשותו 1,500 חנויות ב-28 מדינות שונות, הודיע כי לא ירכוש עוד צמר אוסטרלי, ויתור אחר מקורות חלופיים לצמר, זאת עקב התאכזרותה של תעשיית הצמר האוסטרלית לכבשים ובפרט אכזריותו של מנהג ה-Mulesing שזכה לביקורת חריפה ברחבי העולם. ההחלטה התקבלה בעקבות תכתובת בין נציגי החברה לארגון ההגנה על זכויות בעלי החיים, הפועל לכינון חרם בינלאומי על מוצרי הצמר האוסטרלים
.

במרץ 2008, הורחב החרם האירופי על תעשיית הצמר האוסטרלית. רשתות הביגוד וההלבשה בדנמרק הודיעו אף הן כי יחלו להחרים את מוצרי הצמר האוסטרלים – נורווגיה היא המדינה הבאה השוקלת את החרם.
שר החקלאות של נורווגיה הודיע כי יחוקק חוק שימנע את מכירתו של צמר אוסטרלי שמקורו בכבשים שעברו תהליך מיולסינג. בכך תצטרף נורווגיה לשוודיה ולדנמרק, בהן הוטל חרם על מוצרי הצמר האוסטרלים בשל המנהג החל מפברואר 2008.

במקביל, מנכ"ל החברה הבריטית G.Modiano, הקונה השני בגודלו לצמר האוסטרלי ברחבי העולם, הודיע כי משלוחי הצמר האוסטרלי בהם מטפלת חברתו בוטלו במהלך 10 השבועות האחרונים, והזהיר כי אם לא תפעל הממשלה הפדרלית לפתרון המשבר לשביעות רצונה של תעשיית הביגוד, יעלה הדבר לאוסטרליה בתעשיית הצמר שלה, למילותיו
.

הדוגמנית והשחקנית האוסטרלית אנליז בראקנסיק התגייסה גם היא ב-2006 לקמפיין נגד תעשיית הצמר
.

==הערות שוליים==

קטגוריה:זכויות בעלי חיים
קטגוריה:תעשיית טקסטיל
קטגוריה:צמר
בלו איינג'לס

מבנה של הטייסת 
אלברט השמן - כינוי של מטוס הפעלולים הענק של הטייסת 
המלאכים הכחולים (באנגלית: Blue Angels) היא טייסת ראווה השייכת לצי האמריקאי ויעודה הוא ביצוע מצעדים ומופעים בהם מוצגים כישורי האווירובטיקה של הטייסים.
הטייסת הוקמה בשנת 1946 כטייסת ראווה להרמת המורל של אנשי הצי. בשנת 1949 קיימה הטייסת מופע ציבורי ראשון, עד אז מופעי הטייסת היו פתוחים לאנשי הצי הימי בלבד. בסיס הקבע של הטייסת מצוי באריזונה.

הטייסת נוהגת להופיע ב-4 ביולי במגוון מקומות בארצות הברית, כולל ניו יורק, לוס אנג'לס ווושינגטון ומשמשת כפותחת אירועי יום העצמאות האמריקאי. פרט לכך מבצעת הטייסת 70 מופעים בשנה ב-34 בסיסים צבאיים שונים בארצות הברית. כל המופעים פתוחים לקהל הרחב ועלותם היא 5$ לכל צופה מעל גיל 15.

==מטוסי הטייסת ==

F/A-18 הורנט 
*צוות: F/A-18C: 1, F/A-18D: 2 
*אורך: 17.1 מטר (56 רגל)
*מטוסים בטייסת: 12 
*מוטת כנפיים: 12.3 מטר (40 רגל)
*גובה: 4.7 מטר (15 רגל 4 אינץ')
*שטח כנף: 30 מטר² (400 רגל²)
*משקל המראה מרבי: 23,500 ק"ג (51,900 ליברות)
*הנעה: 2 × General Electric F404-GE-402 turbofans

ביצועים
*מהירות מרבית: 1.8 מאך 
*מהירות שיוט: 890 קמ"ש 
*טווח: 2,000 ק"מ
*קצב טיפוס: 50,000 רגל/דקה

C-130 הרקולס
*צוות: 3 
*מטוסים בטייסת: 1 מדגם רגיל ו2 מדגם הרקולס c130j
*אורך:29.79 מטר
*מטוסים בטייסת: 12 
*מוטת כנפיים: 40.41 מטר
*גובה: 11.66 מטר 
*שטח כנף: 162.12 מ"ר
*משקל המראה מרבי: 20,500 ק"ג 
*ה[[F9F פאנת'ר, המטוס הראשון של הBlue Angels.]]הנעה: ארבעה מנועי טורבו-פרופ, מתוצרת אליסון או רולס-רויס, בעלי הספק של כ-4,508 כ"ס כל אחד

== מטוסים שבעבר טסו בטייס ==
==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:יחידות צי ארצות הברית
קטגוריה:טייסות
קטגוריה:צוותים אווירובטיים
קטגוריה:הכוחות המזוינים של ארצות הברית: יחידות אוויריות
קרל אוברג

קרל אלברכט אוברג (בגרמנית: Carl Albrecht Oberg; 27 בינואר 1897 – 3 ביוני 1965) היה מפקד אס אס גרמני שהיה אחראי, במסגרת תפקידו, להשמדתם ולגירושם של עשרות אלפי יהודים למחנות ההשמדה שבפולין.

למרות הרשעתו בפשעי מלחמה ושני גזרי דין מוות נפרדים שנפסקו לו, קיבל אוברג חנינה מידיו של שארל דה גול נשיא צרפת וחזר לגרמניה.

== ביוגרפיה ==
===ראשית חייו===
אוברג נולד בהמבורג ב-27 בינואר 1897. במלחמת העולם הראשונה לחם וזכה בכמה עיטורים. ב-1920 השתתף בניסיון ההפיכה הלאומני של קאפ ("Kapp Putsch"). 

בראשית שנות ה-20 היה אוברג איש הקשר בשלזוויג (Schleswig) בין ארגונים לאומניים לבין הצבא הגרמני (הרייכסווהר). ב-1926 עבד כמה חודשים בחברה לממכר פירות טרופיים, אחר-כך היה מובטל עד 1930, אז רכש קיוסק לממכר טבק בהמבורג.

ב-1932 לקח אותו ריינהרד היידריך אליו למינכן ואחר כך לברלין, ואוברג היה ליד ימינו של היידריך בארגון האס דה. הוא עלה מהר בשורות האס אס, וב-1935 היה לשטנדרטנפיהרר (אלוף-משנה). ב-1938 פיקד על גדוד של האס אס במקלנבורג (Mecklenburg), ומינואר 1939 היה מפקד משטרת צוויקאו (Zwickau).

===מלחמת העולם השנייה===
בספטמבר 1941 מונה למפקד האס אס והמשטרה במחוז רדום שבגנרלגוברנמן, ושם היה אחראי להשמדת היהודים ולמשלוח פולנים לעבודת כפייה. במרץ 1942 הועלה לדרגת אס אס בריגדפיהרר (תת-אלוף), וב-12 במאי 1942 נשלח לפריז כמפקד הבכיר של האס אס והמשטרה של צרפת הכבושה.

אוברג היה אחראי לפרסום הצו לנשיאת הטלאי הצהוב, לאמצעים חריפים נגד המחתרת הצרפתית, ובעיקר - למימוש "הפתרון הסופי" של יהודי צרפת.
לפי הוראותיו גורשו כ-75,000 יהודים מצרפת למחנות ההשמדה שבפולין. רק כמה אלפים מהם שרדו. באוגוסט 1944 הועלה לדרגת אס אס אובר-גרופנפיהרר (אלוף) וגנרל במשטרה.

בדצמבר 1944 נשלח לפקד על יחידת צבא במסגרת גיס שמפקדו היה ראש האס אס היינריך הימלר.

===אחרי מלחמת העולם השנייה===
ביוני 1945 נאסר אוברג בידי האמריקנים ונידון למוות. ב-10 באוקטובר 1946 הוסגר לצרפתים, וב-9 באוקטובר 1954 שוב נידון למוות. אך ב-10 באפריל 1958 הומתק עונשו למאסר עולם, וב-31 באוקטובר 1959 הומתק בצו חנינה נשיאותי ל-20 שנות מאסר ועבודות פרך.

ב-1962 קיבל אוברג חנינה מידי נשיא צרפת שארל דה גול. הוא חזר לגרמניה, ומת כעבור שלוש שנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נאצים
קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: אישים
קטגוריה:שואת יהודי צרפת
קטגוריה:אישים שהוסגרו לצרפת
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1965
Signs of a Struggle

Signs of a Struggle הוא אלבום הבכורה של הלהקה הבריטית מטאפיקס, והוא יצא לאור בשנת 2005 באירופה. הצמד ציין כי האלבום הוא השתקפות של מספר חוויות וקשיים שהם עברו. באלבום מופיע הסינגל "Big City Life", שזכה להצלחה במידה עולמית במדינות רבות (בעיקר באירופה) ובמצעדים.

== רשימת השמעה ==

== היסטוריית מצעדים ==
{| class="wikitable"
|-
! מצעד אלבומים !! דירוג שיא
|-
| אוסטריה || #10
|-
| מצעד אלבומי אירופה || #62
|-
| בריטניה || #159
|-
| בלגיה || #32
|-
| שווייץ || #15
|-
| איטליה || #12
|-
| צרפת || #75
|-
| גרמניה || #35
|}
==קישורים חיצוניים==
Rhythm & Hymns

Rhythm & Hymns הוא אלבום האולפן השני והאחרון של הלהקה הבריטית מטאפיקס, יצא לאור בנובמבר 2007 באירופה, אך לא בארצות הברית. האלבום כולל את הסינגל "Living Darfur", שמטרתו לצדקה. למרות הצלחתו של האלבום Signs of a Struggle, אלבום זה לא זכה להצלחה רבה (מלבד באיטליה) והסינגל השני, "Things Have Changed", נכשל במצעדים.

== רשימת השמעה ==
#

== היסטוריית מצעדים ==
{| class="wikitable"
|-
! מצעד אלבומים !! דירוג שיא
|-
| מצעד אלבומי אירופה || #92
|-
| שווייץ || #22
|-
| בלגיה || #32
|-
| איטליה || #17
|-
| צרפת || #48
|-
| פולין || #87
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
פורצ'למה

פּוֹרְצַ'לְמָה (בהונגרית: Porcsalma) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג (Szabolcs-Szatmár-Bereg) שבצפון-מזרח הונגריה, כ-300 ק"מ מהבירה בודפשט.

==היסטוריה==

===בשואה===
בשנת 1944 מנתה אוכלוסיית הכפר כ-3,000 נפש, מהם כ-170 יהודים. בפסח 1944 גורשו יהודי הכפר – תחילה לגטו בעיר מאטסלקה, מרחק 25 קילומטר מהכפר, וכעבור חודש וחצי, בחג השבועות, הובלו ברכבות מהגטו לאושוויץ. לפחות 146 מיהודי הכפר לא שרדו את השואה. רובם בשעה שהגיעו אל מחנה ההשמדה אושוויץ בתחילת חודש יוני 1944.
כיום בכפר שני בתי קברות יהודיים. הישן, כמעט אינו ניכר. החדש, מתוחזק, מוקף גדר וניתן לבקר בו.

==לקריאה נוספת==
* ספר יזכור לקדושי טשענגער פורצ'למה וסביבתה / כתב וערך: שלמה פרידמן, תל אביב: (דפוס ניאוגרפיקה), תשכ"ז-1966.
* [https://books.google.co.il/books?id=M60JAQAAIAAJ&lpg&hl=iw&pg=PA450#v=snippet&q=Piricse&f=false פורצ'למה] בפנקס הקהילות הונגריה, עמודים 450–451
* קהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמודים 341

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://dbs.bh.org.il/he/פורצאלמה/מקום פורצ'למה] באתר בית התפוצות
* 

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
יום האסיר הפלסטיני

יום האסיר הפלסטיני (בערבית: يوم الأسير الفلسطيني) הוא יום לאומי פלסטיני הנערך כל שנה ב-17 באפריל החל משנת 1974, ובו מביעים הפלסטינים הזדהות עם אסירים פלסטינים הכלואים בישראל ובני משפחותיהם.

התאריך 17 באפריל נבחר מפני שבו שוחרר לראשונה אסיר פלסטיני, מחמוד בכר חג'אזי, תמורת שמואל רוזנווסר, בשנת 1971. במהלך היום נערכות בערי יהודה ושומרון ובעזה תהלוכות, טקסים, הפגנות מחאה, תערוכות ועצרות להזדהות עם אסירים פלסטינים הנמצאים בישראל בהשתתפות פוליטיקאים אנשי ציבור פלסטינים וכן קונסולים ושגרירים של מדינות ערב. בנוסף מתקיימות פעילויות לזכר אסירים פלסטינים שנהרגו על ידי ישראל ומשמרות מחאה מול בתי סוהר ישראליים. בנוסף מפרסם משרד האסירים ברשות הפלסטינית כל שנה ביום זה, דו"ח שנתי אודות האסירים הפלסטיניים הכלואים בישראל. פעילויות מתקיימות גם בתוך ישראל, לדוגמה בתהלוכת לפידים בכפר עראבה בשנת 2010. בשנים האחרונות, נוהגים האסירים הפלסטינים לשבות שביתת רעב ביום זה.

מדי שנה מתקיים ביום זה טקס הדלקת "לפיד החופש" בביתו של אסיר פלסטיני. בשנת 2010 נערך הטקס בביתו של האסיר נאיל ברגותי בכפר כובאר, בהשתתפות שר האסירים הפלסטיני, ובשנת 2011 התקיים הטקס בהשתתפות ראש הממשלה הפלסטיני סלאם פיאד בביתו של אכרם מנסור, אסיר שמשפחתו מתגוררת בקלקיליה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.palestinemonitor.org/spip/spip.php?article1366 מאירועי יום האסיר בשנת 2010]
* [http://maavak.org.il/maavak/?article=909 שביתת הרעב של האסירים הפלסטינים], מאי 2012, מאתר תנועת מאבק סוציאליסטי
* 
*רונית מרזן, [https://www.regthink.org/articles/%D7%90%D7%A1%D7%99%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%9E%D7%9C%D7%9B%D7%95%D7%93 אסירים במלכוד], באתר הפורום לחשיבה אזורית, 10 במרץ 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרשות הפלסטינית
קטגוריה:אירועים בחודש אפריל
קטגוריה:ימים לאומיים פלסטינים
משואה (מכון)

[[פרדקה מזיא ומשה בייסקי בטקס הנחת אבן הפינה למשואה, 1965]]
מַשּׂוּאָה – המכון ללימודי השואה הוא מכון ללימודי השואה השוכן בקיבוץ תל יצחק.

== פעילות ==
בתחומי המכון נמצאים מוזיאון ומרכז סמינרים בינלאומי. כמו כן, ממוקם בקמפוס משואה בית ספר מרכזי להוראת השואה, שבו מועברות פעילויות בנושא מורשת השואה. לצורך כך, קיימים במכון ארכיון, ספרייה, פנימייה, אולמות דיון ואמפיתיאטרון. בתיאטרון זה מתקיימים טקסים לזכר השואה והגבורה כל שנה ובמשך שנים רבות בהשתתפותם של פוליטיקאים, אנשי צבא בכירים ואמנים ידועי שם.

במכון ניתן לארח קבוצות למשך תקופות קצרות, היות שיש בו מבנים המיועדים ללינה במקום.

מכון משואה הוקם בשנת 1972 על ידי חברי קיבוץ תל יצחק אשר היו הגרעין המייסד בזמן הקמתו (1938). חברי הקיבוץ שהקימו את המכון היו עולים חדשים מפולין שהצליחו לעלות לארץ ישראל לפני השואה. רבים מתושבי הקיבוץ הם ניצולי השואה וחברים אחרים שנולדו בקיבוץ או עלו מדרום אמריקה, ויוצאי תנועת הנוער הציוני מגליציה ומזגלמביה שבמערב פולין.

במסגרת פעילות המכון נערכים בו סמינרים לבני נוער, לאנשי כוחות הביטחון וכן לסטודנטים ולמורים מהארץ ומהעולם והם מתארחים במקום.
מטרת המכון לקרב את הקהל הרחב לדיון בקשר שבין זיכרון השואה לשאלות מרכזיות העומדות על סדר היום הציבורי. הסמינרים מפגישים את הלומדים עם ניצולי שואה ומנסים להעמיק את הבנת האסון מנקודת מבט אישית של מי שחוו את החוויה על בשרם, או באמצעות כלים, כמו הקלטות של מי שאינם בחיים.
המכון מזמין פרופסורים ומומחים בתחום כדי ללמד את הנושאים המגוונים שבנדון.

יו"ר מכון משואה הוא פרופסור יצחק קשתי, ניצול שואה מהונגריה ובין יתר תפקידיו חקר את ההיסטריה החברתית של יהדות הונגריה.

מנכ"לית משואה כיום היא איה בן-נפתלי, בת הקיבוץ, שנולדה בתל יצחק למשפחת ניצולים מליטא.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:ישראל: מוזיאונים להנצחת השואה
קטגוריה:ישראל: ארכיונים
קטגוריה:השואה: ארכיונים
קטגוריה:הקיבוץ
קטגוריה:מועצה אזורית חוף השרון
קטגוריה:ישראל: מוסדות להוראת תולדות השואה
קטגוריה:תל יצחק
פאריד עבדאללה אסעד ג'אלד

פאריד עבדאללה אסעד ג'אלד (נולד ב-1944 בטולכרם) הוא נשיא בית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית לשעבר. 

קיבל הסמכה לעריכת דין בשנת 1979. בשנת 1989 מונה לסגן ראש לשכת עורכי הדין הפלסטינים. בשנת 1994 מונה לראש לשכת עורכי הדין בגדה המערבית. בשנת 2003 מונה לסגן שר המשפטים ובשנת 2005 מונה לשר המשפטים.

בשנת 2009 מונה ליועץ משפטי לנשיא הרשות הפלסטינית ובאותה שנה מונה לבית המשפט העליון של הרשות הפלסטינית וראש המועצה השיפוטית העליונה.

כיהן כנשיא בית המשפט עד 2014.

חבר בוועד של ארגון זכויות האדם אל-חאק.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20101201174408/http://www.courts.gov.ps/template.aspx?id=134 פרטים אישים] באתר המועצה העליונה לצדק

קטגוריה:שופטים פלסטינים
קטגוריה:שרי משפטים
קטגוריה:נשיאי בתי משפט עליונים
קטגוריה:טולכרם: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1944
אל-חק

אל-חק (בערבית: الحق) הוא ארגון זכויות אדם פלסטיני עצמאי שהוקם בשנת 1979 ובסיסו ברמאללה. הארגון עוקב ומתעד הפרות של זכויות אדם נגד פלסטינים שבוצעו על ידי הצדדים ב, מוציא לאור דו"חות על ממצאיו, ומפיק מחקרים משפטיים מפורטים. הוא נמצא במעמד של יועץ מיוחד של המועצה הכלכלית-חברתית של האומות המאוחדות מאז 2000.

אל-חק מסונף לועדת המשפטנים הבין-לאומית שבסיסה בז'נבה והוא חבר ב, הקואליציה הבין-לאומית "הביטאט" והארגון העולמי נגד עינויים. הוא גם חלק מהוועד הפועל של EuroMed Rights וועדת ההיגוי של רשת הארגונים הלא ממשלתיים הפלסטיניים.

== היסטוריה ==
הארגון הוקם בראמאללה, בשנת 1979, על ידי קבוצת עורכי דין ובראשם רג'א שחאדה, ששימש מנהלו במשך שנים רבות. והוא היה ארגון זכויות האדם הפלסטיני הראשון, ואחד הראשונים בעולם הערבי. שמו המלא "אל-חק - החוק בשירות האדם".

בשנותיו הראשונות, אל-חק התמקד במידה רבה בניתוח מעמדה המשפטי של ישראל כמעצמה כובשת ב, כולל הגדה המערבית, מזרח ירושלים ורצועת עזה, כמו גם את המנגנון המשפטי שהוקם על ידי הרשויות השלטוניות שלה בשטחים. אל-חק הפיק מספר מחקרים מוקדמים שניסו ליישם את עקרונות המשפט ההומניטרי על הכיבוש הישראלי. אל-חק דיווח כי מחקרים אלו "היו חיוניים בעיצוב הדיון על החוקים והתקנות החלים בשטחים". בתקופה זו הקים אל-חק את יחידת הסיוע המשפטית שלו, בנוסף ליחידת המחקר המשפטי.

במהלך השנים הארגון פעל לקידום זכויות האדם ברשות הפלסטינית באמצעות עריכת מחקרים, מתן סיוע משפטי ותיעוד פגיעות בזכויות אדם. עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה בדצמבר 1987, חמישה מעובדי השטח שלו נעצרו במעצר מנהלי.

בשנת 1996 האשים אל-חק את המשטרה הפלסטינית בעינוי למוות של מחמוד אל-ג'מיל, חבר בארגון "נצי הפת"ח" שהיה כלוא בכלא שכם.

משנת 2006 משמש שעואן ג'בארין כמנכ"ל הארגון.

==פרסים והוקרה==
בשנת 1989 זכה הארגון בפרס קרטר-מניל לזכויות האדם.

ב-2009 זכה הארגון יחד עם בצלם בפרס גזן ההולנדי.

בדצמבר 2018, יובל ה-70 להכרזת זכויות האדם, קיבל הארגון את הפרס הלאומי של צרפת לזכויות האדם. את הפרס המוענק בידי ראש ממשלת צרפת, חולק אל-חק עם ארבעה ארגוני זכויות אדם נוספים ובהם "בצלם".

ב-2022 זכה בפרס ברונו קרייסקי. 
== הכרזה בישראל כארגון טרור ==
ב-22 באוקטובר 2021 הכריז שר הביטחון בני גנץ על הארגון כארגון טרור, לצד חמישה ארגוני חברה אזרחית נוספים. לדבריו, פעילי החזית העממית לשחרור פלסטין הועסקו בארגונים בתפקידי שטח וניהול, והסתירו את שיוכם לארגון החזית העממית. ההחלטה התקבלה לאחר פעילות משותפת של השב"כ והמטה הלאומי ללוחמה כלכלית בטרור, ואושרה על-ידי גורמים משפטיים של ממשלת ישראל. בתגובה, ארגוני זכויות האזרח אמנסטי אינטרנשיונל ו-Human Rights Watch טענו כי ההחלטה היא "מזעזעת ובלתי הוגנת". חלק מדינות "האיחוד האירופי" קיבלו ראיות מידי ממשלת ישראל, אך הן דחו את הטענה שאל-חק ויתר הארגונים קשורים לטרור, והודיעו כי ימשיכו לתמוך בארגון. באוגוסט 2022 הודיע גם ה-CIA כי בבחינה של חומר הראיות שהתקבל מישראל לא נמצאו כל ראיות הקושרות את הארגון לפעילות טרור.

==לקריאה נוספת==
Lynn Welchman, Al-Haq - A Global History of the First Palestinian Human Rights Organization ,University of California Press, 2021

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים פלסטיניים
קטגוריה:יהודה ושומרון
קטגוריה:ארגוני זכויות האדם
קטגוריה:זוכי פרס גזן
קטגוריה:זוכי פרס ברונו קרייסקי
מט חנק

מט חנק

בשחמט, מט חנק הוא סוג של מט שבו המלך אינו יכול לברוח כי הוא מוקף על ידי כלים מהצבע שלו. מט חנק מבוצע על ידי פרש בלבד, כי הוא היחיד שיכול "לדלג" מעל הכלים שחוסמים את המלך. מט חנק נקרא כך כי המלך "חנוק" ואינו יכול לזוז.

התמונה משמאל היא דוגמה למט חנק. זהו מט החנק הפופולרי ביותר, כיוון שהוא בפינת הלוח ולכן מספיקים מעט כלים כדי למנוע את תזוזת המלך. לעיתים קרובות, המט הזה מבוצע בעזרת הקרבת מלכה: 1.מהז8+! צ:ז8□ 2.פו#7. הפרש יהיה בדרך כלל קודם לכן ב-ח6, כדי שהמלך לא יוכל להכות בעצמו את המלכה.

==דוגמאות==
{| align=left border=1
|
|-
|
|}
עמדה זו היא דוגמה למט המתואר בתחילת הערך. היא לקוחה מהמשחק יאן טימן – נייג'ל שורט 1990. המשחק המשיך: 27.פו7+ מז8□ 28.פח6++ מח8□ 29.מהז8+! צ:ז8□ 30.פו#7.

{| align=left border=1
|
|-
|עמדת הסיום
|}
דוגמה מהמשחק אדוארד לסקר - ישראל הורוביץ ניו יורק סיטי, 1946: 1.ד4 פו6 2.פו3 ד5 3.ה3 ג5 4.ג4 ג:ד4 5.פ:ד4 ה5 6.פו3 פג6 7.פג3 ד4 8.ה:ד4 ה:ד4 9.פב5 רב4+ 10.רד2 0-0 11.ר:ב4 פ:ב4 12.פב:ד4 מהא5 13.פד2 מהה5+ פה2 פד#3.

==בבעיות שחמט==
{| align=right border=1
|
|-
|לבן נוסע וזוכה
|}
גם בבעיות שחמט נעשה לעיתים שימוש במט חנק. הבעיה מימין היא בעיה מז'אנר ה-"גרוטסקו" שהן בעיות המציגות מצבים מגוחכים לחלוטין, כמו פה, שמלך ורגלי מתגברים על מערך כלים מלא. הבעיה חוברה על ידי אוטו בלאטי, 1922, ופתרונה הוא: 1.מ:ה1 מהא1 2.ח3 מהא2 3.ח4 מהא1 4.ח5 מהא2 5.ח6 מהא1 6.ח7 מהא2 7.ח8=פ!! מהא1 8.פו7 מהא2 9.פד8 מהא1 10.פה6 מהא2 11.פ:ג5 מהא1 12.פה4 מהא2 13.פד6 מהא1 14.פ:ג4 מהא2 15.פא5 מהא1 16.פ:ב#3. ניתן לראות שהלבן ניצח באמצעות הכתרת פרש והנחתת מט חנק. במילים אחרות, כדי לנצח על השחקן הלבן קודם כול להכות את הפרש במשבצת ה1 באמצעות המלך שלו ולאחר מכן לא להזיז את המלך שלו בכלל כך שלאורך המשחק השחקן השחור יכול להזיז רק את המלכה שלו ממשבצת א2 למשבצת א1 ולהפך, אחר כך להזיז את הרגלי שלו משבצת אחת קדימה היות שזה מסע מאוד קריטי שבלעדיו יאפסו הסיכויים שלו לנצח, להכתיר את הרגלי שלו לפרש, להכות את הרגלי במשבצת ג5, להכות את הרגלי במשבצת ג4, ובסוף להכות את הצריח במשבצת ב3 ובכך להנחית מט חנק.

קטגוריה:מטים בשחמט