OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אדו סיטי

אדו סיטי (בדיבהי: އައްޑޫ) היא עיר שנמצא באטול הא דאלו שב.

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (28 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (20 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,815 מילימטרים בשנה. חודש דצמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (391 מ"מ גשם), וחודש יוני הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (103 מ"מ גשם).

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האיים המלדיביים: ערים
אריאס עם טוויסט

אריאס עם טוויסט (באנגלית: Arias with a Twist) הוא מחזה, שנוצר משיתוף פעולה בין הדראג קווין ג'ואי אריאס לבין הבובאי בזיל טוויסט. הופעת הבכורה של המחזה נערכה ב-12 ביוני 2008 במרכז HERE Arts Center שבתיאטרון דורותי ב. ויליאמס שבמנהטן. אף על פי שההצגה מוגדרת כמופע יחיד בכיכובה של אריאס, משתתפים בה גם שישה מפעילי בובות בלתי נראים, שמפעילים מריונטות מסורתיות, בובות ידיים ועוד. ההצגה הייתה מועמדת לפרס Drama Desk Award לשנת 2009, בקטגוריה "חוויה תיאטרלית ייחודית".

==תקציר העלילה==
המחזה נפתח עם הופעה של להקה הכוללת ארבע מריונטות, שכל אחת מהן מנגנת בכלי נגינה שונה; פסנתר, תופים, חצוצרה ובס. לאחר שיר קצר, הקהל מתוודע לג'ואי אריאס. אריאס נחטפת על ידי חייזרים ובזמן שהיא נמצאת תחת בדיקות רפואיות, היא מבצעת גרסת כיסוי לשיר Kashmir של לד זפלין. לאחר שהחייזרים מסיימים את עבודתם, הם משליכים אותה אל מחוץ לחללית שלהם והיא מוצאת עצמה בג'ונגל, ככל הנראה בכדור הארץ. היא מבצעת את השיר המקורי Jungle of Eden שנכתב על ידי אלכס גיפורד מלהקת Propellerheads. אריאס מחפשת מזון, ומוצאת פטריה שגורמת לה להזיות. כשהיא חווה את הזיותיה, תמונות מוקרנות על מסך שבקדמת הבמה, בעוד אריאס שרה מחרוזת שירי הביטלס הכוללת את Lucy in the Sky with Diamonds ואת Within You Without You. לאחר מכן, אריאס מוצאת עצמה במקום לא ברור, בו חפצים מרחפים באוויר על רקע מונולוג של אריאס על השוגר דדי שלה. לאחר מכן היא נשלחת אל הגיהנום, שם היא מבצעת קטע מוזיקלי, הכולל רמיזות מיניות, עם שתי בובות שטן ענקיות. אריאס שרה את All by Myself, שירו של אריק כרמן, ונעמדת מול בובת דופלגנגר בדמותה, שמעודדת אותה לחזור הביתה לניו יורק. אריאס מבצעת שיר מקורי נוסף של גיפורד, Lately. כאשר אריאס חוזרת לניו יורק, היא מגיעה בדיוק בזמן להופעה יחד עם להקת הבובות שהנראתה בתחילת המופע. היא שרה את השיר Twisted של Lambert, Hendricks & Ross, את השיר You Have Changed של ביל קארי וקרל ט. פישר וכן שיר מתוך שיגיונות זיגפלד, You've Gotta Pull Strings. המחזה מסתיים עם קטע מוזיקלי בהשראת יצירותיות של באזבי ברקלי, הכולל שימוש במראות וצילומי וידאו קליידוסקופיים על פניב של אריאס.

==צוות השחקנים המקורי==
* ג׳ואי אריאס - בתפקיד עצמה
* אוליבר דזל
* רנדי גינזבורג
* קירסטן קמרמאייר
* מאט לאבו
* ג'סיקה סקוט
* לינדזי אברומאיטיס סמית'

==צוות ההפקה המקורי==
* בימוי: בזיל טוויסט 
* עיצוב תאורה: איאומו סאגוסה
* עיצוב סאונד: גרג דאפין
* עיצוב הקרנה: דניאל ברודי
* תלבושות: תיירי מוגלר , כריס מארץ' 
* עיבודים מוזיקליים: אליוט דוגלס, ז'אן הולי פרנסואז
* שירים מקוריים: אלכס גיפורד
* ניהול במה: ניאלם וסוואני
* הפקה: ברברה בוסקנינו, Here's Dream Music Puppetry Program, Tandem Otter Productions, ג'וני מור

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:2008 בארצות הברית
קטגוריה:יצירות משנת 2008
קטגוריה:מחזות אמריקאיים
קטגוריה:מחזות להט"ב
קטגוריה:קומדיות
קטגוריה:תיאטרון בובות
מעבר לשנאה

מעבר לשנאה (באנגלית: Beyond Hatred; בצרפתית: Au-delà de la haine) הוא סרט תיעודי צרפתי משנת 2005 שכתב וביים אוליבייה מיירו.

==אודות==
הסרט התיעודי מספר את סיפורם של זוג צרפתי הרודף אחר צדק לאחר הרצח ההומופובי של בנם ההומוסקסואל, פרנסואה צ'נו בן ה-29, אשר בשנת 2002 נרצח על ידי שלושה גלוחי ראש הדוגלים בעליונות לבנה, שהכו אותו קשות בפניו והשליכו אותו אל תוך בריכה.<ref>[http://www.wsws.org/articles/2006/mar2006/ber3-11m.shtml 56th Berlin Film Festival-Part 3 The work of theatre director Robert Wilson and other documentary films]</ref><ref>[http://www.nowtoronto.com/issues/2006-11-23/movie_repfeature.php NOW Magazine - Movies in Toronto, NOVEMBER 23 - 29, 2006] </ref><ref>[http://www.jedensvet.cz/ow/2007/index_en.php?id=192&idp=207&idf=307 One World 2007] </ref><ref name=int></ref> התוקפים נעצרו חודש לאחר האירוע, ומיירו קרא על המקרה בעמוד הראשון של לה מונד.<ref name="int" /> במשך זמן מה רצה מיירו ליצור סרט על הומופוביה, והחליט לבחור להתמקד במקרה של צ'נו.

==הפצה==
הקרנת הבכורה הטלוויזיונית של הסרט בצרפת הייתה ב-19 ביוני 2005. חברת ההפצה Eurozoom הפיצה את הסרט בבתי הקולנוע בצרפת במהלך השנה שלאחר מכן. בשנים 2006–2007 הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בפריז ובפסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בלונדון. בארצות הברית הסרט יצא לאקרנים ב-15 ביוני 2007, בהפצת First Run Features.

==תגובות וביקורות==
באתר Rotten Tomatoes לסרט יש דירוג של 89% המבוסס על 18 ביקורות.<ref></ref> באתר Metacritic הוענק לסרט דירוג "חיובי באופן כללי" של 65%, בהתבסס על חמש ביקורות.<ref></ref> הסרט זכה בפרס טדי לסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 2006.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלימות נגד להט"ב
קטגוריה:זוכי פרס טדי
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי להט"ב צרפתיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים תיעודיים
לפני שאשכח

לפני שאשכח (בצרפתית: Avant que j'oublie; באנגלית: Before I Forget) הוא סרט דרמה קולנוע צרפתי משנת 2007, שביים וכתב ז'אק נולוט, שאף מככב בו. הסרט מתאר את חייו של גבר הומוסקסואל מזדקן, שהיה האסלר בצעירותו, וכעת הוא נאלץ להתמודד עם זקנתו ועם חייו הריקים.

==תקציר העלילה==
פייר (ז'אק נולוט) גבר הומוסקסואל בן 58, שהיה האסלר בצעירותו. בניגוד לעברו, פייר מוצא שהוא כבר לא נחשב לנחשק מינית וכעת הוא זה שמשלם עבור מין. הוא מתקשה לישון, שותה קפה ומתחיל לעשן בשרשרת. בבוקר הוא זוכה לביקור ממארק (בסטיאן דה'אנייר), האסלר צעיר. הם מקיימים יחסי מין, אך המפגש הלא מהנה מסתיים במהירות; פייר חולה ב-HIV כבר 24 שנים והתרופות השונות שלו משפיעות על ביצועיו. מארק מזמין אותו למועדון דראג אך פייר דוחה את ההצעה, מכיוון שאז הוא יצטרך לגלח את שפמו.

בהמשך, פייר מבקר את ז'אק, חבר הומו, עשיר, נשוי הסובל מבעיות מיסים. השניים משווים ביניהם חוויות מיניות בתשלום, ופייר מתרברב כי רכש את שירותיו של צעיר אחד במחצית מהמחיר ששילם חברו. פייר יוצא לפיגאל לצורך מין מזדמן, אך קוטע את פעילותו בשל בעיית האימפוטנציה שלו. פייר מבקר את עורך דינו, ופוגש את פול (מארק ריאופול). פייר נזכר כי בצעירותו, הוא נהג לשוטט יחד עם רולאן בארת, ומאוחר יותר הוא מהרהר אודות נעוריו האבודים ומראהו הטוב, ומעיר כי באותם הימים, "חוץ משמש, זין, וברים, שום דבר לא עניין אותי במיוחד".

פייר מתבשר כי טוטון (אלברט מיינלה), חברו הוותיק אשר מבוגר ממנו ב-35 שנה, נפטר. הוא מקווה לרשת ממנו קצת כסף, אולם בהיעדר צוואה, הוא מוצא עצמו מנושל מצד קרובי משפחתו של טוטון. פייר מבקר בביתו של טוטון, מחפש אחר יצירות אמנות שהושארו לו, כשהוא חושב לעצמו: מה ישמח אותי? שום דבר..." ובהמשך מוסיף – שייתכן שמה שישמח אותו הוא מאהב צעיר חדש.

פייר עובר טיפול פסיכותרפי בו הוא דן בדיכאון שלו. כאשר הוא חוזר לביתו, פייר חושש מתופעות לוואי של התרופות שהוא נוטל, בהן בעיות בכבד ונשירת שיער. בהמשך, פייר מבצע מין אוראלי בשליח שמגיע לביתו עם מצרכים, מעניק עצות לג'יגולו צעיר ומבקר את חברו דייוויד. לבסוף, הוא מתלבש בדראג ויוצא לאולם קולנוע המקרין סרטים פורנוגרפיים יחד עם מארק.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית !! שם הדמות !! אודות הדמות
|-
| ז'אק נולוט || פייר ||
|-
| מארק ריאופול || פול ||
|-
| בסטיאן דה'אנייר || מרק ||
|-
| ברונו מונגליה || ברונו ||
|-
| ז'אן פומייה || ז'ורז' ||
|-
| דייוויד קסלר || מנוסקי ||
|-
| אלברט מיינלה || טוטון ||
|-
|}

==צפייה ביתית==
בארצות הברית, הסרט הופץ לצפייה ביתית על גבי DVD בספטמבר 2008. גרסה זו כללה כתוביות באנגלית, כמו גם טריילר באורך שתי דקות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איידס בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטי להט"ב צרפתיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים צרפתיים
B.S.

הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו, ביחד עם הזמרת-יוצרת , מתוך אלבומה השלישי של אייקו, Chilombo.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-6 במרץ 2020, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם.<ref name=":0" /><ref name=":1" /> השיר לא יצא כסינגל, אך זכה להצלחה רבה בעולם.<ref name=":2"></ref> בהמשך, יצאה גרסה נוספת עם קלאני.<ref></ref>

השיר הגיע אל המקום החמישי במצעד שירי ה-R&B.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי מאק רובינסון, בריאן וורפילד, ביג שון, ג'נה אייקו ו- והופק על ידי הפיסטאפים.<ref name=":0" /> איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-1,000,000 עותקים במדינה.<ref name=":2" /> השיר זכה להצלחה גם במצעדי הבילבורד.<ref></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-35 מיליון השמעות.<ref name=":3"></ref>

== וידאו קליפ ==
האודיו הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ג'נה אייקו ב-6 במרץ 2020, תוך שצבר למעלה מ-15 מיליון צפיות.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref name=":2" />
|פלטינה
|1,000,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|6 במרץ 2020
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|דאף ג'אם
|<ref name=":3" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:שירי ג'נה אייקו
קטגוריה:שירי H.E.R.
קטגוריה:שירי קלאני
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'נה אייקו
קטגוריה:וידאו קליפים מונפשים
שבתאי בנסיגה (סרט, 2009)

שבתאי בנסיגה (באנגלית: Saturn Returns) הוא סרט משנת 2009 בבימויו של ליאור שמריז ובכיכובם של קלואי גריפין, טל מאירי וג'ושוע בוגל. הסרט נכתב והופק על ידי ליאור שמריז ואמרי קאהן.

==תקציר העלילה==
לוסי (קלואי גריפין), אזרחית אמריקאית המתגוררת בברלין בתקופה של אחרי דעיכת תת-תרבות הפאנק, חיה חיים של נהנתנות ומשוטטת ברחובות עם חברה הטוב, דרק (ג'ושוע בוגל). יחד הם מתייחסים לעיר כמו אל גן שעשועים, במה ומסיבה בלתי נגמרת. אל חייהם נכנסת גליה (טל מאירי), ישראלית צעירה שככל הנראה מחפשת אורח חיים טוב יותר ונקי יותר.

==אודות הסרט==
שם הסרט שאול מהתופעה האסטרולוגית המכונה "שבתאי בנסיגה" , המתייחסת לזמן שלוקח לכוכב שבתאי לעבור מסלול אחד מסביב לשמש.

הסרט הוא מלודרמה המשקפת את מצבי הנפש של לוסי וושל גליה תוך כדי מחווה לסרטים מחתרתיים.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
! שם השחקן/ית !! שם הדמות
|-
| קלואי גריפין || לוסי
|-
| טל מאירי || גליה
|-
| ג'ושוע בוגל || דרק
|-
| היינץ אמיגולץ ||אדגר שמידט
|-
| ג'וליאן בנט ||ג'רמי
|-
|מרטין דקרט || לינדה
|-
| נמוש ||
|-
| סוזן זקסה ||
|-
| אמרי קאהן ||
|-
| ליאור שמרי ||
|}

==הפקה==
על פי יוצרי הסרט, הסרט צולם בישראל, במשך יומיים במהלך חודש דצמבר 2007, ובברלין, במשך 12 יום במהלך חודש פברואר 2008. בסרט השתתפו הן שחקנים מקצועיים והן שחקנים לא-מקצועיים, ותקציבו עמד על כ-2,000 אירו.<ref name="saturnreturnsfilm.com"></ref> הסרט צולם ונערך על ידי במאי הסרט ליאור שמריז, שפרט אליו נכח רק עוד איש צוות אחד נוסף על סט הצילומים, בדרך כלל הייתה זו אמרי קאהן, שכתבה את התסריט יחד עם שמריז. כל השטחים הציבוריים (לרבות רחובות, מוזיאונים, חנויות, ברים) צולמו "כמות שהם", ללא התערבות וללא תוספות. עלילת הסרט מתרחשת בשכונת קרויצברג שבברלין, שם חיים קלואי גריפין (לוסי), ג'ושוע בוגל (דרק) ורוב אנשי הצוות. חלקים מהסרט היו מתוסרטים, בעוד אחרים היו מאולתרים, בהתאם לאופיה של כל סצנה. בריאיון לתקשורת הספרדית אמר שמריז: "אני מחשיב את עצמי אנטי-אוטר. אני חושב שזה חשוב שהשחקנים והצוות יתרמו את רעיונותיהם לסרט".<ref></ref>

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של טורינו<ref></ref> ולאחר מכן הוא היה מועמד לפרס מקס אופולס הגרמני<ref></ref> וזכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים "Achtung Berlin" בברלין ("פרס ברלין החדש").<ref></ref>

יוצרי הסרט כתבו על סרטם: "אחת המטרות של הסרט הייתה ליצור שפה קולנועית מווסתת המותאמת למצבי הנפש של הדמויות. ההפקה התאימה את עצמה לכל חלק בסרט, לפעמים מחקה גישות תיעודיות ולעיתים קביעת מסגרת בה אולתר הדיאלוג בתסריט במסגרת צילומים שתוכננו מראש.<ref name="saturnreturnsfilm.com"/>

בתחילת 2010 פרסם במאי הסרט שלושה סרטים ניסיוניים המתייחסים לסרט שבתאי בנסיגה, בפרויקט שכונה "Saturn Returns Three Satellite Films".<ref></ref> הראשון מבין השלושה, "Return Return", הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ברלין בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי להט"ב גרמניים
קטגוריה:סרטי להט"ב ישראליים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטים ישראליים
פעמון רוח חרישי

פעמון רוח חרישי (באנגלית: Soundless Wind Chime; בסינית: 無聲風鈴; בפין-יין: Wúshēng fēng líng) הוא סרט עצמאי משנת 2009 בבימויו של האנג ווינג קיט ובכיכובם של לו יו לאי וברנהרד בולינג. הסרט היה מועמד לפרס טדי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין לשנת 2009.

==תקציר העלילה==
עלילת הסרט מתרכזת סביב גבר המהגר מסין להונג קונג, ריקי (לו יו לאי), שעובד כשליח בעודו מתגורר יחד עם דודתו הזונה (וולה ג'אנג). פסקל (ברנהרד בולינג), גבר שווייצרי הנמצא במערכת יחסים פוגענית עם נוכל (האנס לינדנבלט), מכייס את ריקי. פסקל מחליט לעזוב את בן-זוגו, ופותח במערכת יחסים רומנטית עם ריקי. מערכת היחסים בין ריקי לבין פסקל נמשכת, הן בזמנים טובים והן בזמנים קשים, והשניים נאלצים לגלות האם מערכת היחסים שלהם באמת מבוססת על אהבה בין השניים, או רק נובעת מתלות הדדית. כמה שנים לאחר מכן, ריקי מגיע לשווייץ כדי לחפש את פסקל. בסופו של דבר, הוא נתקל באולי (דמות המגולמת גם היא על ידי בולינג), בעל חנות עתיקות ביישן, שנראה כמו פסקל, אך בעל אישיות שונה לחלוטין. ככל שמערכת היחסים של ריקי ואולי מתעמקת, האמת על מערכות היחסים של פסקל וריקי נחשפת.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
! שם השחקן/ית !! שם הדמות !! אודות הדמות
|-
| לו יו לאי || ריקי ||
|-
| ברנהרד בולינג || פסקל / אולי ||
|-
| מארי אומלין || || אחות
|-
| ז׳יל טשודי || || אבא
|-
| רות שווגלר || || אמא
|-
| וולה ג'אנג || || דודה
|-
| לי וואי פון || || בעל מסעדה
|-
| וונג סיו יין || פופו ||
|-
| האנס לינדנבלט || מרקוס ||
|-
| ג'קי לאונג || ||
|-
|}

==פרסים ומועמדויות==
* בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע להט"בי שהתקיים בטורינו, איטליה, הסרט זכה בפרס חביב הקהל, פרס הבמאי החדש הטוב ביותר וציון לשבח מחבר המושבעים עבור הסרט הטוב ביותר.
* בפסטיבל LesGaiCineMad שהתקיים במדריד, ספרד, הסרט זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר (לו יו לאי) לשנת 2009.<ref>https://web.archive.org/web/20091113053312/http://www.lesgaicinemad.com/noticias/el-lesgaicinemad-se-despide-hasta-el-ano-proximo- 13th LesGaiCineMad</ref>
* בקנדה, הסרט זכה בתחרות הבינלאומית בפסטיבל הסרטים הקווירי בוונקובר עבור הסרט העלילתי באורך מלא הטוב ביותר, ובפרס חבר השופטים עבור הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע Image+Nation במונטריאול.
* בשנת 2009, הסרט הוקרן במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-59 והיה מועמד לפרס טדי.

==מוזיקה==
פסקול הסרט משלב מוזיקה מקורית שהופקה על ידי קלאודיו פונטין ואינסה רודולף בביצוע ספיאסוניק, מוזיקה של האמן ג'סטין מקגרת וכן את השיר "Achoo Cha Cha" של הזמרת והשחקנית הסינית הקלאסית גרייס צ'אנג.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי להט"ב
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטים במנדרינית
קטגוריה:סרטים הונג קונגיים
קטגוריה:סרטים העוסקים בגזע ומוצא אתני
קטגוריה:סרטים סיניים
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטים שווייצריים
נשות הברזל

נשות הברזל (באנגלית: The Iron Ladies) הוא סרט קומדיה תאילנדי משנת 2001. הסרט עוקב אחר האירועים האמיתיים של קבוצת כדורעף גברים, המורכבת בעיקר מספורטאים הומואים וטרנסג'נדרים.

בשנת 2003 יצא הסרט נשות הברזל 2, ששימש גם כפריקוול וגם כסיקוול לסרט המקורי. סרט זה מתאר כיצד נפגשו לראשונה הדמויות של הסרט המקורי, ואיך הן יתאחדו בעתיד על מנת לקחת חלק בטורניר כדורעף נוסף.

==תקציר העלילה==
בשנת 1996, מון (סאהפאפ ויראקאמין) ויונג (צ'איצ'ארן נימפונסוואס) הן שתי שחקניות כדורעף טרנסג'נדריות, אשר מאמנים מקצועיים מתעלמים מהן שוב ושוב בשל הופעתן החיצונית. כאשר מתחלף המאמן של קבוצת כדורעף מקומית, המאמן החדש עורך גיוסים לקבוצה החדשה. כאשר מון ויונג נבחרות לקבוצה, מרבית השחקנים הוותיקים מתפטרים לאות מחאה, משאירים את המאמן החדש במצב קשה.

עקב כך, מון ויונג מגייסות לעזרתן את חבריהם הלהט"ביים איתם נהגו לשחק כדורעף כאשר למדו יחד באוניברסיטה. בין השחקנים החדשים: ויט (אקצ'אי בורנאפאניט), שמסתיר מארוסתו את היותו הומו, פיה (גוקגורן בנג'אדטיקול), רקדנית טרנסקסואלית ונונג (גיאורג'יו מיוצ'י), הומוסקסואל שגויס בגיוס חובה לצבא. כאשר התחרות מתחילה, שחקן אחד בלבד מכל הקבוצה הוא הטרוסקסואל-סיסג'נדר.

בגלל המראה החיצוני שלהם, רבים מיריביהם מתכננים לאסור מהקבוצה מלהתמודד מולם, ותוך כדי כך הקבוצה זוכה לכינוי "נשות הברזל". עם זאת, הקבוצה הופכת במהרה להיות חביבת הקהל, וגורמת לקבוצות היריבות לשנות את דעתן.

על רקע כתוביות הסיום של הסרט מוצגות "נשות הברזל" האמיתיות, כפי שהן היו בזמן עשיית הסרט (2000).

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית !! שם הדמות !! אודות הדמות
|-
| ג'סאדאפורן פולדי || צ'אי ||
|-
| צ'איצ'ארן נימפונסוואס || יונג ||
|-
| גיאורג'יו מיוצ'י || נונג ||
|-
| גוקגורן בנג'אדטיקול || פיה ||
|-
| סאהפאפ ויראקאמין || מון ||
|-
| אקצ'אי בורנאפאניט || ויט ||
|-
|}

==פרסים ומועמדויות==
הסרט היה להיט בתאילנד, כמו גם בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים רבים, היה מועמד ל-12 פרסים וזכה בעשרה, לרבות פרס התאחדות הקולנוע הלאומית בתאילנד, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ופרס מטעם המגזין הלהט"בי Siegessäule שהוענק בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.

הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע בפוסאן, סן פרנסיסקו, מיאמי, לוס אנג'לס, סיאטל, סטוקהולם ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* טריילר לסרטים [https://www.youtube.com/watch?v=ijp4RKLeEL0 The Iron Ladies] ו-[https://www.youtube.com/watch?v=j2mPEghhUjA The Iron Ladies 2].

קטגוריה:טרנסג'נדר בקולנוע
קטגוריה:כדורעף
קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:סרטי להט"ב
קטגוריה:סרטי ספורט
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים תאילנדיים
המסע של פליקס

המסע של פליקס (בצרפתית: Drôle de Félix; בתרגום מילולי לעברית: פליקס המצחיק או פליקס המדהים) הוא סרט מסע צרפתי משנת 2000, שכתבו וביימו אוליבייה דוקסטל וז'אק מרטינו. בסרט מככב סמי בוג'ילה בתפקיד פליקס.

==תקציר העלילה==
פליקס (סמי בוג'ילה), צעיר הומו ממוצא ערבי המתגורר בדייפ, הוא מובטל וחיובי ל-HIV. לאחר מות אמו, בזמן שהוא מנקה את דירתה, הוא מגלה שאביו, אותו לא פגש מעולם, מתגורר במרסיי. פליקס מחליט לתפוס טרמפים דרומה כדי לפגוש את אביו.

פליקס נושא עמו רק תיק קטן, ובו תרופות ה-HIV שלו ועפיפון בצבעי הקשת. הוא עד לאלימות על רקע גזענות ומוכה בעצמו על ידי אחד התוקפים. עם זאת, הוא אינו מסוגל להביא את עצמו לדווח על כך למשטרה. בהמשך, פליקס נתקל בסדרת אנשים המהווים עבורו משפחה אלטרנטיבית: גבר הומו צעיר הלומד אמנות, שפליקס מלמד לצייר, אלמנה ותיקה בודדה, שמארחת אותו בביתה, עובד מסילת ברזל נאה, איתו יש לו מפגש מיני קצר, אם לשלושה ילדים משלושה אבות שונים ודייג אדיב בגיל העמידה. בזמן שהוא מכנה כל אחת מהדמויות הללו "אח", "בן דוד", "סבתא" וכדומה, הוא בונה בהדרגה מעין משפחה והבנות חדשות של החיים דרך האודיסיאה הזו, לא משנה אם הוא אכן יפגוש אי פעם את אביו "האמיתי" בסוף המסע.

פשע השנאה הגזעני שלו היה עד ממשיך לרדוף את פליקס בשל חוסר יכולתו לעשות דבר מה בעניין. בהמשך, פליקס מגלה שהקורבן נפטר והמשטרה עצרה את הרוצח. כאשר הוא מגיע למרסיי, הוא מחליט שלא לפגוש את אביו ובמקום זאת יוצא לחופשה רומנטית בתוניסיה עם אהובו.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
! שם השחקן/ית !! שם הדמות !! אודות הדמות
|-
| סמי בוג'ילה || פליקס ||
|-
| פאטאצ'ו || מתילדה פירמין ||
|-
| אריאן אסקריד || איזבל ||
|-
| פייר-לופ רג'וט || דניאל ||
|-
| צ'ארלי סרג' || ז'ולס ||
|-
| מוריס בנישו || ||
|-
| פיליפ גרזיאנו || ||
|-
| דידייה מהייה || ||
|}

==סיווג צפייה==
בארצות הברית, התאחדות הקולנוע של אמריקה לא סיווג את הסרט. בבריטניה, הסרט סווג "15" (מתאים לגילאי 15 ומעלה). בצרפת, הסרט סווג "U" (מתאים לכל הקהלים).

==תגובות וביקורות==
על פי אתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסרט דירוג של 69%, המבוסס על 39 ביקורות, עם ציון ממוצע של 6.3 מתוך 10.<ref></ref> ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע של 63, המבוסס על 16 ביקורות, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".<ref></ref>

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable"
|- style="background:#ccc; text-align:center;"
! scope="col"|פרס / פסטיבל
! scope="col"|קטגוריה
! scope="col"|מועמד/ים
! scope="col"|תוצאה
|-
|rowspan=2|פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
|פרס טדי
!
| 
|-
|Siegessäule Reader Award
!
| 
|-
|Cabourg Film Festival
|Swann d'Or for Male Revelation
|סמי בוג'ילה
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:איידס בקולנוע
קטגוריה:סרטי להט"ב צרפתיים
קטגוריה:סרטי מסע
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים צרפתיים משנת 2000
Never Call Me

"Never Call Me" (בעברית: לעולם אל תתקשר אליי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו, ביחד עם קורופט או YG, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Trip.<ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-20 במרץ 2018, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.<ref name=":1" />

השיר הגיע למקום ה-19 במצעד שירי ה-R&B.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ריבר טבר, ג'נה אייקו, קשמיר קאט, פרנק דוקס ובני בלנקו והופק על ידי קשמיר קאט, פרנק דוקס, בני בלנקו ואמייר ג'ונסון.<ref></ref> איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה.<ref name=":0" />

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-40 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-20 במרץ 2018.<ref name=":2"></ref> הקליפ צבר למעלה מ-47 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref name=":0"></ref>
|זהב
|500,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|20 במרץ 2018
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|דאף ג'אם
|<ref name=":1" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי ג'נה אייקו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'נה אייקו
קטגוריה:שירי פלטינה בארצות הברית
ד"ר סבייטסו

ד"ר סבייטסו (אנגלית: Dr. Sbaitso) היא תוכנת בינה מלאכותית וסינתזת דיבור שיצאה לאור בשנת 1991, ונוצרה על ידי חברת Creative Labs. התוכנה הייתה סימולציה של פסיכולוג שניהל דיאלוג עם המשתמש. התוכנה יועדה למחשבים אישיים מבוססי מערכת ההפעלה MS-DOS.

== היסטוריה ==
Creative Labs הפיצה את ד"ר סבייטסו יחד עם כרטיסי הקול של החברה בשנות ה-90 המוקדמות. שם התוכנה הוא ראשי תיבות באנגלית של המשפט "מפעיל טקסט-דיבור מבוסס בינה מלאכותית וכרטיס קול" (Sound Blaster Artificial Intelligent Text to Spech Operator).

התוכנה לא ידעה לנהל אינטראקציה מורכבת עם המשתמש, ורוב הקלטים האפשריים נענו בתשובות כגון "מדוע את/ה מרגיש/ה ככה?". כאשר המשתמש הקליד משפט שהתוכנה לא הבינה, התוכנה ענתה לעיתים קרובות "זו לא הבעיה שלי". בנוסף ידעה התוכנה לחזור בקול רם על קלט המשתמש שהופיע לאחר המילה "תגיד" (Say). אם המשתמש קילל את התוכנה או התבטא בצורה מעליבה, התוכנה הייתה "קורסת" ומאתחלת את עצמה.

בתחילת כל שיחה הציג עצמו ד"ר סבייטסו כך:

<code>שלום [שם משתמש], שמי הוא דוקטור סבייטסו.</code>

<code>אני כאן כדי לעזור לך. אמור בחופשיות כל מה שתרצה, השיחה שלנו תישאר פרטית לחלוטין. תוכן הזיכרון יימחק כשתעזוב.</code>

<code>ובכן, ספר לי על הבעיות שלך.</code>

התוכנה נבנתה כדי להדגים את יכולות הדיבור הסינתתי של כרטיסי הקול של Creative Labs, אף שאיכות הקול שלהם הייתה רחוקה מלהיות כמו-אנושית. לתוכנה הייתה גרסה נוספת שרצה על מערכת ההפעלה חלונות של חברת מיקרוסופט, ונקראה "התוכי פרוֹדי" (Prody Parrot); לגרסה זו היה ממשק משתמש גרפי עשיר יותר.

== ראו גם ==
*סירי
* אלייזה
*מבחן טיורינג
* צ'אטבוט

== קישורים חיצוניים ==
* [https://classicreload.com/dr-sbaitso.html גרסת אמולטור של המשחק באתר ClassicReload.]
* 
* 
* 

קטגוריה:משחקי DOS
קטגוריה:תוכנות בינה מלאכותית
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1991
Sativa

Sativa (בעברית: סאטיבה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו, ביחד עם ריי סרמרד או סוואה לי, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Trip.<ref name=":3"></ref> השיר יצא לאור ב-22 בינואר 2018, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל השלישי מתוך האלבום.<ref name=":3" />

השיר הגיע למקום השישי במצעד שירי ה-R&B.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ג'נה אייקו, סוואה לי והפיסטאפים והופק על ידי הפיסטאפים גם כן, שעבדו עם אייקו על שירים כמו "" ו-"".<ref></ref><ref></ref><ref></ref> איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה המשולשת, על מכירות של למעלה משלושה מיליון עותקים במדינה.<ref name=":0" />

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-140 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-23 בינואר 2018.<ref name=":2"></ref> הקליפ צבר למעלה מ-180 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref name=":0"></ref>
|פלטינה 3×
|3,000,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|22 בינואר 2018
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|דאף ג'אם
|<ref name=":3" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי ג'נה אייקו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'נה אייקו
Hello Ego

Hello Ego (בעברית: שלום אגו) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו, ביחד עם כריס בראון, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Trip.<ref name=":1"></ref><ref name=":4"></ref> השיר יצא לאור ב-22 ביוני 2017, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל השני מתוך האלבום.<ref name=":1" /><ref name=":4" />

השיר הגיע למקום ה-17 במצעד הספוטיפיי שמופעל על ידי מגזין הבילבורד.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ג'נה אייקו, כריס בראון, דוט דה ג'יניוס, בריאן וורפילד ומאק רובינסון והופק על ידי דוט דה ג'יניוס והפיסטאפים, שעבדו עם אייקו על שירים כמו "" ו-"".<ref name=":1" /><ref></ref><ref></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-25 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ביוטיוב ב-22 ביוני 2017, בסמוך לצאתו של השיר כסינגל.<ref name=":2"></ref> קליפ המילים צבר למעלה מארבע מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|22 ביוני 2017
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|דאף ג'אם
|<ref name=":1" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי ג'נה אייקו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'נה אייקו
אייל שמואלי

אייל שמואלי (נולד ב-22 במאי 1967) הוא ראש המועצה המקומית כפר ורדים, ולשעבר מנכ"ל בחברות תעשייתיות.

== ביוגרפיה ==
אייל שמואלי נולד ב-22 במאי 1967 בירושלים. בשנות נעוריו התגורר עם משפחתו בנהריה.

בשנת 1986 החל את שירותו הצבאי בחיל הים, בתפקיד טכנאי מערכות ל"א, ואף חתם קבע. הוא רס"ן במיל', ומתנדב במסגרת המילואים כמודיע נפגעים בכיר ביחידת מודיעי נפגעים.

לאחר שחרורו מצה"ל, החל את לימודיו במחלקה להנדסת מכונות באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. ב-1998, עם קבלת התואר, התקבל לעבודה בישקר ועבר להתגורר יחד עם משפחתו בכפר ורדים.

שמואלי בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות, תואר שני במנהל עסקים, וכן בוגר החוג ליו"רים באוניברסיטת תל אביב.

בתום שבע שנים בישקר עזב שמואלי את החברה, ובשנים 2001–2018 מילא שורה של תפקידים בכירים ומינכל חברות בסקטור העסקי, בניהם – נכנס שמואלי לתפקיד סמנכ"ל תפעול ב"שמר מתכת", חברה המתמחה בייצור מכלולים לזיווד אלקטרוני, מארזים מורכבים, מערכות הינע ואינטגרציה. בהמשך מינכל שמואלי את "זריחה תעשיות חלאבין בע"מ" העוסקת בפיתוח וייצור של מוצרים ותבניות להזרקת פלסטיק, במסגרת תפקידו הקים את שלוחת הייצור של החברה. לאחר מכן, עבר לנהל את "סידב מעגלים מודפסים בע"מ", חברה אשר נסחרה בבורסה, ועסקה בעיקר בייצור ושיווק מעגלים מודפסים לתעשיית האלקטרוניקה.

טרם כניסתו לתפקיד ראש מועצת כפר ורדים, כיהן כמנכ"ל חברת "אלגת" שבקיבוץ אלונים, החברה עוסקת בתחום ביצוע תהליכי ציפויים וצבע למגוון רחב של מתכות וסגסוגות בתחום התעופה.

בתקופתו מיזגה החברה את פעילותה עם פעילות חברת כרומניקל.

שמואלי נשוי לאביבה שמואלי ולהם שלושה ילדים.

=== הכניסה לחיים הפוליטיים ===
שמואלי נמצא בקשת הפוליטית במרכז-שמאל, ובעבר היה מעורב במספר קמפיינים פוליטיים. ב-2009 היה יו"ר קדימה בכפר ורדים, והמפלגה נחלה הישג של 45% אחוזים במקום.

בטרם התמודדותו על התפקיד, שמואלי היה דירקטור משקיף בתאגיד המים "מעיינות זיו", דירקטור באגודת ספורט כפר ורדים, וכן נציג תושבי כפר ורדים באשכול גליל מערבי. בנוסף, שמואלי כן היה, במסגרת הבחירות לרשויות המקומיות 2008, מספר 3 ברשימת מעוף בראשות סיון יחיאלי.

בבחירות לרשויות המקומיות 2018, התמודד לראשות מועצת כפר ורדים, מטעם הסיעה שהקים, "תכלית", אשר קיבלה שני מושבים במועצה. שמואלי ניצח בבחירות לראשות המועצה בסיבוב השני, והחליף את ראש המועצה סיוון יחיאלי. שמואלי התמודד לתפקיד בבחירות 2023 שנדחו בהמשך ל-2024 כשהוא מתמודד הפעם מול ניר שילה, אותו ניצח בפער של 14 קולות. סיעתו זכתה בבחירות אלו ב-4 מושבים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:כפר ורדים: אישים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל הים הישראלי
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף עמל נהריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:סמנכ"לי תפעול ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
While We're Young

While We're Young (בעברית: בזמן שהיינו צעירים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו, ביחד עם כריס בראון, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Trip.<ref name=":0"></ref><ref name=":4"></ref><ref name=":3"></ref> השיר יצא לאור ב-9 ביוני 2017, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל הראשון מתוך האלבום.<ref name=":0" /><ref name=":4" /><ref name=":3" />

השיר הגיע למקום התשיעי במצעד שירי ה-R&B.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ג'נה אייקו, מאק רובינסון, קלאמס קזינו ובריאן וורפילד והופק על ידי הפיסטאפים, שעבדו עם אייקו על שירים כמו "", "Hello Ego", "Sativa" ו-"".<ref name=":0" /><ref></ref><ref></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-115 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ביוטיוב ב-9 ביוני 2017, ביום צאתו של השיר כסינגל.<ref name=":1"></ref> הקליפ צבר למעלה מ-47 מיליון צפיות.<ref name=":1" />

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|פלטינה
|1,000,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|9 ביוני 2017
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|דאף ג'אם
|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי ג'נה אייקו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'נה אייקו
First Fuck

First Fuck (בעברית: סקס ראשון) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו, ביחד עם הראפר 6lack.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-23 בפברואר 2017, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל שלא מתוך אלבום.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

השיר הגיע למקום ה-44 במצעד הספוטיפיי שמופעל על ידי מגזין הבילבורד.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ג'נה אייקו, ו-6lack והופק על ידי סינגווד.<ref name=":0"/> באתר האינטרנט RatingsGameMusic סקרו את השיר, תוך שאמרו עליו כי "6lack הוא אמן שממשיך להתפתח ככל שחולף הזמן והשיר הזה הוא הדוגמה המושלמת לכך שהוא אמן מיוחד".<ref></ref> במגזין סקרו את השיר XXL גם כן.<ref></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-60 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
האודיו הרשמי של השיר פורסם ביוטיוב ב-28 בפברואר 2017, חמישה ימים לאחר צאתו כסינגל.<ref name=":2"></ref> האודיו צבר למעלה מ-4.2 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|23 בפברואר 2017
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|דאף ג'אם
|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי ג'נה אייקו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'נה אייקו
Maniac (שיר של ג'נה אייקו)

Maniac (בעברית: מַניָאק) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו, מתוך אלבום האוסף Def Jam Presents: Direct Deposit Vol. 2.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-17 בנובמבר 2016, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל מתוך אלבום האוסף.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

השיר הגיע למקום ה-44 במצעד הספוטיפיי שמופעל על ידי מגזין הבילבורד.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ג'נה אייקו, ביג שון ודיטייל והופק על ידי ג'נה אייקו, דיטייל והפיסטאפים.<ref name=":0" /> רולינג סטון סקרו את השיר באופן מקיף ואמרו עליו כי "השיר הוא הסינגל הראשון מאלבומה המשוער של אייקו שצריך ככל הנראה לצאת בקרוב. בשיר, נשמעת אייקו תוקפנית מתמיד".<ref></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-23 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ביוטיוב ב-11 בינואר 2017, כמה שבועות לאחר צאתו כסינגל.<ref name=":2"></ref> הקליפ צבר למעלה מ-680 אלף צפיות בסך הכול.<ref name=":2" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|17 בנובמבר 2016
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|דאף ג'אם
|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי ג'נה אייקו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'נה אייקו
ג'ורג' קמפבל

ג'ורג' וושינגטון קמפבל (באנגלית: George Washington Campbell; 9 בפברואר 1769 – 17 בפברואר 1848) היה מדינאי אמריקאי. חבר הקונגרס של ארצות הברית מטעם מדינת טנסי ושופט בבית המשפט העליון שלה, שגריר ארצות הברית ברוסיה והמזכיר החמישי של מחלקת האוצר של ארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
יליד הכפר טונגה (Tongue) שבחוף הצפוני של סקוטלנד, קמפבל הצעיר היגר אל ארצות הברית ב-1772 עם הוריו. את השכלתו האקדמית השלים ב"מכללת ניו ג'רזי" (הנקראת בהווה אוניברסיטת פרינסטון) ב-1794, כשהחל ללמוד משפטים. מאוחר יותר הוא התקבל ללשכת עורכי הדין של קרוליינה הצפונית והתמחה בעריכת דין בנוקסוויל שבטנסי.

בשנת 1803 נבחר קמפבל נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הכללי (והיחיד) של טנסי. אחר כך — בשנים 1805–1809 — ייצג את מחוז הקונגרס השני של טנסי בקונגרס השמיני, התשיעי והעשירי. במהלך הקונגרס העשירי הוא היה יושב ראש ועדת הדרכים והאמצעים. קמפבל נמנה בין המנהלים שמונו ב-1804 לנהל את הליכי ההדחה של ג'ון פיקרינג, שופט בית המשפט המחוזי הפדרלי במחוז ניו המפשייר. בהמשך באותה שנה הוסיף לנהל את שימועי ההדחה נגד סמואל צ'ייס, שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית.

הוא עזב את הקונגרס של ארצות הברית ב-1809 כדי להיות שופט בבית המשפט העליון של טנסי, תפקיד אותו אייש עד 1811.

קמפבל היה חבר הסנאט של ארצות הברית מטעם טנסי בשתי תקופות כהונה לא רצופות. הראשונה הייתה בשנים 1811–1814 לאחר שנבחר למלא את מקומו של ג'נקין וייטסייד, והשנייה הייתה משנת 1815 עד 1818. בפעם הראשונה הוא התפטר על-מנת לעמוד בראשות מחלקת האוצר של ארצות הברית. הוא שבלסנאט באוקטובר 1815. קמפבל היה הראשון לשבת בראשות ועדת הכספים של הסנאט בדצמבר אותה שנה, עד להתפטרותו מהסנאט באפריל 1818. בפעם זו התפטר לשם מינויו לשגריר ארצות הברית ברוסיה. קמפבל שימש כחבר בוועדה הטענות לביזה הצרפתית ב-1831.

קמפבל, שמונה למזכיר האוצר של ארצות הברית בידי הנשיא ג'יימס מדיסון, ניצב בפני אִי-סֵדֶר כלכלי לאומי שנגרם כתוצאה ממלחמת 1812. הקונגרס לא הצליח להחליף את "הבנק הראשון של ארצות הברית" לאחר שכתב הזכויות שלו פג ב-1811, והקצבאות למלחמה לא היו זמינות, כך שעל קמפבל היה לשכנע את האומה האמריקאית לרכוש איגרות חוב ממשלתיות. הוא נאלץ להתאים את כלכלת ארצות הברית לתנאי המלווים, ומכר איגרות חוב ממשלתיות בריבית מופרזת. בספטמבר 1814 כבש הצבא הבריטי את וושינגטון הבירה והאשראי של הממשלה הפדרלית צנח עוד יותר. קמפבל לא הצליח במאמציו לגייס כסף באמצעות מכירות נוספות של איגרות חוב, והוא התפטר באוקטובר — אחרי 8 חודשים בלבד בתפקיד, מאוכזב ובמצב בריאותי רע.

ב-1848 הלך קמפבל לעולמו ונטמן בבית העלמין העירוני בנאשוויל. כאות הוקרה למפעל חייו, על שמו קרוי מחוז קמפבל שבטנסי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מטנסי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:מזכירי האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'יימס מדיסון
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית ברוסיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:שופטי בתי משפט במדינות ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1769
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1848
Selfish (שיר של טוונטי88)

Selfish (בעברית: אָנוֹכִי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד טוונטי88, המורכב מהזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נה אייקו והראפר האמריקאי ביג שון, מתוך האלבום, Twenty88.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-20 במאי 2016, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם, כסינגל הראשון והיחיד מתוך האלבום.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

השיר הגיע למקום ה-16 במצעד השירים שבטיידל.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ג'יי-פרוף, מרקוס "קוסינה" פלסיוס, ארנסט קלארק, מאט זו, ג'אן-אי אל-גוני, סטיב לייסי, פליפה, ביג שון וג'נה אייקו והופק על ידי ג'יי-פרוף, פליפה, סטיב לייסי ודה אינטרנץ, תוך שג'נה אייקו וביג שון לא השתתפו בהפקה המוזיקלית שלו.<ref name=":0" />

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ביוטיוב ב-20 במאי 2016, ביום צאתו כסינגל.<ref name=":2"></ref> הקליפ צבר למעלה מ-726 אלף צפיות בסך הכול.<ref name=":2" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|20 במאי 2016
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|דאף ג'אם
|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי ג'נה אייקו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'נה אייקו
קוטוקו-אין

קוטוקו-אין (高徳院) הוא מקדש בודהיסטי של פלג ג'ודו-שו, בעיר קמקורה שבמחוז קנאגאווה, יפן.

המקדש מוכר בזכות הבודהה הגדול של קמקורה, פסל ארד חיצוני גדול-ממדים של אמיטאבהה. המקדש הוא אחד מהאתרים ההיסטוריים בקמקורה וסביבתה הנכללים במועמדות להיות חלק מרשימת אתרי המורשת העולמית של ארגון אונסק"ו.

במקדש מבקרים כ-2 מיליון איש בשנה, מתוכם כ-10% תיירים זרים.

== הבודהה הגדול ==
הבודהה הגדול של קמקורה
פסל הבודהה הגדול של קמקורה (鎌倉大仏, קמקורה דייבוצו) הוא פסל ארד רב-ממדים של אמיטאבהה, הנמצא בשטח המקדש. כשכוללים אף את בסיס הפסל, גובהו הוא כ-13.35 מטר ומשקלו כ-121 טון. על פי רישומי המקדש, בנייתו של הפסל החלה בסביבות שנת 1252, בתקופת קמקורה.

הפסל חלול, ומבקרים יכולים להיכנס לתוכו ולצפות בחלקו הפנימי. מבקרים רבים השאירו גרפיטי בחלקו הפנימי של הפסל. מאחורי הפסל ישנם ארבעה משטחים מארד בצורת עלי כותרת של פרח הלוטוס, שנוצקו במהלך תקופת אדו (1603-1868), עליהם חרוטים שמות התורמים שמימנו את יציקתם. בשלט בכניסה לשטח המקדש נכתב באנגלית וביפנית, "זר, מי שלא תהיה וכל אשר תהיה אמונתך, בהיכנסך למקום קדוש זה, זכור שאתה צועד על אדמה מקודשת מזה מאות שנים. זהו מקדש בודהה ושער לניצחי, ולכן יש להיכנס אליו ביראת כבוד".

=== היסטוריה ===
לפסל הארד הנוכחי קדם פסל בודהה ענק מעץ, שהושלם בשנת 1243 לאחר כחמש שנות עבודה. את המשאבים לבניית הפסל גייסו הגברת אינאדאנו צובונה והכוהן הבודהיסטי ג'וקו. פסל העץ נפגע מסערה שנים לא רבות לאחר מכן, והאולם שהכיל אותו נהרס; לכן הוצע להקים פסל חדש מארד, והכסף הדרוש לכך, כמו גם לבניית מקדש חדש שבו ישכן, גויס. ככל הנראה, את דמות הארד יצק אונו גורומון או טנג'י היסאטומו. נראה כי הפסל היה מצופה זהב במקור; עדיין ישנן עקבות של זהב על הלחי הימנית של הפסל.

האולם שהכיל את הפסל נהרס בסערה בשנת 1335, נבנה מחדש, נפגע שוב על ידי סערה בשנת 1369 ונבנה מחדש פעם נוספת. המבנה האחרון בו שוכּן הפסל נשטף בצונאמי בשנת 1495, בתקופת אשיקאגה. מאז ועד היום, פסל הבודהה הגדול נמצא באוויר הפתוח.

רעידת האדמה הגדולה של קנטו בשנת 1923 פגעה בבסיס הפסל, והוא תוקן בשנת 1925. תיקונים נוספים בוצעו בשנים 61–1960, אז חוזק הצוואר וננקטו אמצעים להגנה עליו מפני רעידות אדמה. בתחילת 2016 בוצעו על הפסל עבודות מחקר, שיקום ושימור.

=== מידות ===
* משקל: 121 טון
* גובה: 13.35 מטר
* אורך הפנים: 2.35 מטר
* אורך העין: 1.0 מטר
* אורך הפה: 0.82 מטר
* אורך האוזן: 1.9 מטר
* רוחב (אזור הברכיים): 9.63 מטר
מודל תלת-ממדי של הפסל (לחצו על מנת להגדיל, לסובב)]]

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפן: מקדשים בודהיסטיים
קטגוריה:פסלי בודהה
הייתי נער

"הייתי נער" הוא שיר עברי מ-1967, שכתב דוד עתיד, הלחין יאיר רוזנבלום וביצעה להקת הנח"ל בעיבודו של המלחין.

==רקע==
דוד עתיד, חבר קיבוץ משמרות, שירת כחייל קרבי בנח"ל, ונפצע פעמיים במהלך שירותו. לאחר פציעתו השנייה, במלחמת ששת הימים, נחשף לתופעת הפוסט טראומה בקרב חיילים. השיר עוסק בתופעה זו בקרב חיילים שחזרו מן הקרב.

השיר נכלל בתוכניתה ה - 20 של להקת הנח"ל, "הנחלאים באים הנחלאים באים" (1967), בניהולו המוזיקלי של יאיר רוזנבלום. רוזנבלום ייעד את השיר לסולנית שולה חן, אך בעקבות התמרמרות בקרב בנות הלהקה, השיר הועבר לאביבה בנו . לצד בנו, ביצעו את הקולות הגבריים מוטי פליישר ושלום חנוך. בווידאו קליפ לשיר שביים שמואל אימברמן, במסגרת הספיישל הטלוויזיוני "מהנח"ל באהבה" (1969), השתתפה שולה חן במקום אביבה בנו, מאחר שזו הייתה בהריון. חן שיחקה את הנערה והניעה את שפתיה בקצב שירתה של בנו. שאולי רוזנטל, לימים בעלה של בנו, גילם בקליפ את החייל.

==תוכן השיר==
בבית הראשון מתוארת האווירה ברמת הגולן לאחר המלחמה. הנערה אומרת: "אבל פניך, נערי, נותרו שונים". הבית השני מתאר את החזרה לשגרה בעורף: הפסקת האפלת הבתים, סגירת המקלטים, דשאים שצומחים וחזרת המסחר בשווקים. הבית השלישי מתאר את חזרת החיילים לשגרה ואת אופן התמודדותם עם חבריהם שנהרגו ("לומדים לא להזכיר את אלה שאינם").

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997008900594305171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1967
קטגוריה:שירי להקת הנח"ל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יאיר רוזנבלום
קטגוריה:שירי מלחמת ששת הימים
סרגיי בלטאצ'ה

סרגיי פבלוביץ' בלטאצ'ה (ברוסית: Сергей Павлович Балтача́; נולד ב-17 בפברואר 1958) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת המגן, וכיום מאמן כדורגל.

==ביוגרפיה==

בלטאצ'ה גדל במחלקת הנערים של קבוצת לוקומוטיב ז'דנוב, בגיל 17 התקבל להרכב הראשון של קבוצת מטאליסט חרקוב. כעבור שנה זומן על ידי ולרי לובנובסקי לדינמו קייב, קבוצת צמרת של ליגה הסובייטית הבכירה. בלטאצ'ה שיחק במדי דינמו קייב את מירב שנות הקריירה שלו. זכה עמה בגביע אירופה למחזיקות גביע, ב4 אליפויות וב4 גביעי ברית המועצות. ב-1988 היה בין הראשונים שקיבלו אישור לשחק בקבוצות כדורגל מחוץ לברית המועצות. הוא שיחק במשך 7 שנים בקבוצות מהליגות הנמוכות באנגליה ובסקוטלנד.

בלטאצ'ה שיחק גם בנבחרת ברית המועצות. הוא השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1982 (נטל חלק בכל חמשת המשחקים של הנבחרת בטורניר והבקיע שער אחד) וביורו 1988, בו שותף רק במשחק אחד - משחק הגמר מול נבחרת . כמו כן היה בסגל נבחרת ברית המועצות שסיימה במקום ה-3 באולימפיאדת 1980.

לאחר פרישתו של בלטאצ'ה ממשחק פעיל הוא נשאר לגור בבריטניה. עבד כעוזר מאמן בקבוצות מהליגה הנמוכה בסקוטלנד. בסוף שנות ה-90 פרש מאימון קבוצות ועבד כמורה לחינוך גופני במכללה. החל משנת 2012 מאמן ילדים ונוער בבית הספר לכדורגל של המועדון האנגלי צ'רלטון את'לטיק.

בלטאצ'ה היה נשוי לאולגה בלטאצ'ה, ספורטאית אולימפית בתחום האתלטיקה הקלה. מנישואין אלו נולדו שני ילדים: בן- סרגיי ובת -ילנה. סרגיי הבן, הלך בדרכו של אביו, היה שחקן כדורגל מקצועי. הבת ילנה הייתה טניסאית מקצועית. בשנת 2014 היא מתה ממחלת הסרטן. נכון להיום מתגורר בלטאצ'ה בלונדון עם אשתו השנייה, אוקסנה.

==תארים==
* אליפות העולם לנוער - 1977
* אליפות אירופה עד גיל 21 - 1980
* מקום שלישי באולימפיאדת מוסקבה ב-1980
* מקום שני באליפות אירופה - 1988
* גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986
* אליפת ליגת העל הסובייטית - 1980, 1981, 1985, 1986
* גביע ברית המועצות - 1978, 1982, 1985, 1987
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני מטאליסט חרקוב
קטגוריה:כדורגלני איפסוויץ' טאון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1958
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית סובייטים: כדורגל
לאונה לאוני

לאונה לאוני (באיטלקית: Leone Leoni; 1509, ארצו – 1590, מילאנו) היה פסל, צורף, יוצק מטבעות, טובע מדליות ואספן אמנות איטלקי בן תקופת הרנסאנס, בעל מבט גאוגרפי רחב שטייל באיטליה, אוסטריה, צרפת, ספרד והולנד.

==ביוגרפיה==
פייטרו ארטינו בדמות [[ברתולומאוס הקדוש מחזיק את עורו של מיכלאנג'לו ביום הדין האחרון]]

לאוני קיבל חסות בוונציה על ידי המחזאי והמשורר פייטרו ארטינו שחיבר אותו לחוג החברתי של טיציאן, עקב מאסרו של בנוונוטו צ'ליני לאוני הוזמן ליצוק את דיוקן האפיפיור במטבעה בפרארה, פלגרינו די ליאוטי הצורף של פאולוס השלישי האשים אותו בהעתקה ובזיוף דבר שהביא להדחתו, לאוני תקף את פלגרינו ופצע אותו, כעונש על כך נגזר עליו כריתת ידו הימנית, העונש הומתק לעבדות בגליאה.

לאוני שוחרר בעקבות התערבותו של האדמירל אנדראה דוריה כעבור שנה, לאוני גמל לו בחמש מדליות.

לאוני עבר למילאנו, קיבל תפקיד אימפריאלי כאחראי על המטבעה וקיבל בית במתנה אותו הוא הרחיב, הפסל אנטוניו אבונדיו פיסל דמויות הרואיות של הרמה ואטלנטס בחזית הבית על פי מודלים שיצר לאוני. הבית קיבל את השם קאזה דלי אומנוני (בית הענקים).

לאוני סירב להשתעבד למקום אחד בניגוד לג'אמבולוניה אשר נאסר עליו לצאת מפירנצה.

אוסף פסליו והעתיקות שאסף משכו את תשומת לב ג'ורג'ו וזארי.

שמו כטובע דיוקנאות על גבי מטבעות ומדליות הביא לו הזמנות לעבודות עבור קרל החמישי, ובנו פליפה השני ומלכי הבסבורג.

==גלריה==
<gallery>
Telamons-Casa degli Omenoni (Milan)-Milan.jpg| דמויות הרואיות של הרמה ואטלנטס בקאזה דלי אומנוני, ביתו של לאונה לאוני במילאנו.
Michelangelo 88th Birthday Medal by Leone Leoni gilt Æ- 19th Century Electrotype, obverse.jpg|מדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרה
Michelangelo 88th Birthday Medal by Leone Leoni gilt Æ- 19th Century Electrotype. Reverse.jpg|מדליה לציון 88 שנים להולדתו של מיכלאנג'לו, העתק מהמאה התשע עשרה
Leone Leoni, Baccio Bandinelli, 1493-1560, Florentine Sculptor (obverse), NGA 45092.jpg|מדליית ברתולומאו באנדינלי בגלריה הלאומית לאמנות
Busto de Carlos V.jpg|פסל קרל החמישי במוזיאון הפראדו
Felipe II (Leone y Pompeo Leoni, Prado E-272) 01b.jpg|פסל פליפה השני במוזיאון הפראדו מאת לאוה לאוני ובנו הפסל פומפאו לאוני
Leone Leoni, Andrea Doria, 1466-1560, Genoese Admiral (obverse), 1541, NGA 45098.jpg|מדליית האדמירל אנדראה דוריה בגלריה הלאומית לאמנות
Leone Leoni, Paul III (Alessandro Farnese, 1468-1549), Pope 1534 (obverse), 1538, NGA 45103.jpg|מדליית פאולוס השלישי בגלריה הלאומית לאמנות
IMG 3713 - Milano - Duomo - Monumento Gian Giacomo Medici - Foto di Giovanni Dall'Orto - 13-jan-2007.jpg|מונומנט לג'אן ג'אקומו מדיצ'י די מאריניאנו בקתדרלת מילאנו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מעצבי מדליות
קטגוריה:פסלים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:צורפים
קטגוריה:ילידי 1509
קטגוריה:נפטרים ב-1590
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-16
בלוטה אמפיקרינית

בלוטת אמפיקרינית או בלוטה אנדו-אקסוקרינית<ref></ref> (באנגלית: Amphicrine gland) היא בלוטה שמתפקדת הן כבלוטה אקסוקרינית (הפרשת חומרים לחללים בגוף או לסביבה חיצונית) והן כבלוטה אנדוקרינית (הפרשת הורמונים ישירות למחזור הדם).

הכבד והלבלב מתפקדים כבלוטות אמפיקריניות.<ref></ref>

== סוגים ==
=== בלוטה אמפיקרינית הומוטיפית ===
בלוטה אמפיקרינית הומוטיפית מכונה כך, כאשר לסוג תא אחד תפקוד הן אקסוקריני והן אנדוקריני, כפי שקורה בהפטוציטים בכבד.

=== בלוטה אמפיקרינית הטרוטיפית ===
בלוטה אמפיקרינית הטרוטיפית מכונה כך, כאשר מדובר בסוגים שונים של תאים באותו איבר אשר כשאחד מהם אקסוקריני והשני אנדוקריני, כפי שקורה בתאי הלבלב, שהתאים באיי לנגרהנס הם אנדוקריניים, ואילו התאים האצינרים הם אקסוקריניים.

== ראו גם ==
* בלוטה אקסוקרינית
* בלוטה אנדוקרינית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלוטות
קטגוריה:כבד
קטגוריה:לבלב
לייז'–בסטון–לייז' לנשים

לייז'–בסטון–לייז' לנשים (בצרפתית: Liège-Bastogne-Liège Femmes) הוא גרסת הלייז'–בסטון–לייז' לנשים, מרוץ אופני כביש חד-יומי בבלגיה. המרוץ נוסד בשנת 2017. 

== היסטוריה ==
המרוץ נוסד בשנת 2017, אז ניצחה בו אנה ואן דר ברחן ההולנדית, כשהיא מקדימה את אליזבת' דייגנן השנייה ואת קטרזינה ניוואדומה השלישית. אנה ואן דר ברחן, אנמיק ון פלוטן ודמי וולרינג הן שיאניות הניצחונות במרוץ, עם שני ניצחונות לכל רוכבת. 

המרוץ מאורגן על ידי חברת ASO, שהיא גם המארגנת של מרוץ הגברים. המרוץ מתקיים באותו היום שמרוץ הגברים מתקיים, אך מוקדם יותר ביום.

== מנצחות ==
{|class="wikitable"
!שנה!!רוכבת!!קבוצה
|-
|2017|| אנה ואן דר ברחן||בוולס–דולמנס
|-
|2018|| אנה ואן דר ברחן||בוולס–דולמנס
|-
|2019|| אנמיק ואן פלוטן||מיצ'לטון - סקוט
|-
|2020|| ליזי דייגנן||טרק-סגפרדו
|-
|2021|| דמי וולרינג||SD Worx
|-
|2022|| אנמיק ואן פלוטן||קבוצת מוביסטאר (נשים) 
|-
|2023|| דמי וולרינג||SD Worx
|-
|2024|| גרייס בראון||FDJ–Suez 
|}

== ראו גם ==
* לייז'–בסטון–לייז'

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלגיה: מרוצי אופניים
קטגוריה:מרוצי אופניים לנשים
קטגוריה:בלגיה: ספורט נשים
פסטיבל הסרטים !Q

פסטיבל הסרטים !Q היה פסטיבל סרטי להט"ב, שנערך בעיר ג'קרטה שבאינדונזיה בין השנים 2002-2017. הוא היה ככל הנראה פסטיבל סרטי הלהט"ב הראשון שנערך במדינה מוסלמית.
== היסטוריה ==
ראשיתו של הפסטיבל הייתה בפעילותו של הארגון Q-Munity, שנוסד ב-2001 על ידי עיתונאים ופעילים בתעשיית האמנות, שחלקם השתייכו לקהילת הלהט"ב המקומית. ב-2002 הוא ארגן את האירוע Q! Film Screening, שהתקיים במשך חמישה ימים, נכחו בו 1,500 צופים והוצגו בו למעלה מ-20 סרטים אודות להט"ב. זו הייתה המהדורה הראשונה של הפסטיבל. בעקבות תגובות חיוביות מהתופים הוחלט להפיק את הפסטיבל מדי שנה. ב-2003 כבר הוצגו במסגרתו 51 סרטים וצפו בו 4,000 איש. אורכו הגיע עם השנים לתשעה ימים. נכללו בו גם תערוכות ציור וצילום והרצאות ופאנלים עם אורחים מחוץ לאינדונזיה.

הפקת הפסטיבל באינדונזיה המוסלמית נתקלה בהתנגדות ומארגניו סבלו מאיומים על חייהם. ב-2009 וב-2010 תבע הממשל המקומי בג'קרטה מהמארגנים להוכיח כי הפסטיבל עולה בקנה אחד עם תרבות האסלאם. מועצת הצנזורה הממשלתית לא נטתה חסד לפסטיבל ובעלי עסקים נמנעו מלתרום כסף למימונו, גם מחשש לביטחונם. על כן מומן הפסטיבל בכל שנות קיומו מתרומות של אנשים פרטיים בלבד, והוא הסתייע גם בארגוני תרבות בינלאומיים שהעמידו לרשותו את מתקניהם בג'קרטה ללא תשלום. הכניסה לכל אירועי הפסטיבל הייתה ללא תשלום.

במרץ 2017 הודיעו מארגני הפסטיבל על הפסקת הפקתו, בתקווה לחדש אותה בעתיד.

==קישורים חיצוניים==
* , מאורכב באתר Wayback Machine
* [http://q-filmfestival.tripod.com/id1.html על הפסטיבל ב-2002 וב-2003]
* [https://www.insideindonesia.org/indonesia-s-q-film-festival-2 על הפסטיבל], באתר Inside Indonesia, 2008

Q!
קטגוריה:אינדונזיה: תרבות
קטגוריה:ג'קרטה