OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הדה אורן

הדה אורן (14 באוקטובר 1935 – 9 בספטמבר 2008) הייתה מורה למחול וכוריאוגרפית ישראלית.

==ביוגרפיה==
אורן נולדה בנתניה, ומגיל צעיר ועד מותה ב-2008 התגוררה בקיבוץ אשדות יעקב איחוד. היא למדה חינוך גופני בסמינר הקיבוצים (1960–1962), מחול בבית הספר הגבוה ללימודי כוריאוגרפיה בפריז (1962–1964), והשתלמה, בין היתר, אצל אלווין ניקולאי ומוריי לואיס בניו-יורק (1974–1975).

שיא פעילותה כיוצרת היה בין שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-90 בישראל. היא נמנתה עם צוות הכוריאוגרפים הראשון שיצר ללהקת המחול הקיבוצית ויצירותיה הוצגו בהופעות הלהקה ברחבי הארץ ובעולם. היא יצרה שתי עבודות עבור להקת בת שבע 2; ובאופן עצמאי יצרה כוריאוגרפיות לרות אשל, תמרה מיאלניק ולרקדנים מרינה וולדימיר פיליק. מסוף שנות ה-80 אורן פעלה להקים להקת מחול מקצועית, עצמאית, שבסיסה בעמק הירדן. להקת עמק הירדן העלתה מספר ערבי מחול לאורך שנות ה-90.

ב-1975 הקימה יחד עם אשרה אלקיים רונן מרכז ללימוד מחול בעמק הירדן, אותו ניהלה אורן במשך שנים רבות. המרכז, אשר ממשיך בפעילותו עד היום, חינך דורות של רקדנים ובהם גם כוריאוגרפים לעתיד כגון נעה דר ועדי שעל.

לצד פעילותה המקצועית, יצרה אורן במהלך השנים גם מחולות לטקסי החגים בקיבוץ, בניסיון לשלב את השאיפות היצירתיות שלה עם המחויבות לחיי הקהילה, ומתוך רצון להפיח רוח אמנותית פרשנית במסורות היהודיות.

הדה אורן נפטרה בשנת 2008 והובאה בבית העלמין המשותף לקיבוצים אשדות יעקב איחוד ומאוחד. על מצבתה נכתב: "וכמו ענן, להתגשם מעל חלקת שדה ריקה".

==יצירות נבחרות==

==הנצחה==
בשנת 2017 הציגה האמנית הילה בן ארי את התערוכה "תנועה בין קווים שבורים – מחווה להדה אורן" במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית. הפרויקט נוצר בעקבות מחקר מקיף בגוף העבודה של הדה אורן וכלל מיצב וידאו רב-ערוצי של בן ארי בהשראת עבודותיה של אורן ותצוגה ארכיונית שחשפה לציבור פרקים נבחרים מיצירתה של הכוריאוגרפית המנוחה.

==לקריאה נוספת==
* רות אשל, מחול פורש כנפיים: יצירה ישראלית לבמה 2000-1920, 2016, יומני מחול הוצאה לאור
* טל יחס, "הילה בן ארי: תנועה בין קווים שבורים - מחווה להדה אורן", מתוך: בעקבותיה, 2017, הוצאת מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית

==קישורים חיצוניים==
* סיון שדמון, [https://dancetalk.co.il/?p=198 הדה אורן- נאחזת בחיים], באתר ריקודיבור, 27 באפריל 2008
* 
* [https://www.herzliyamuseum.co.il/exhibition/הילה-בן-ארי/ הילה בן ארי - תנועה בין קווים שבורים – מחווה להדה אורן], באתר מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
* 
* אביטל ברק, [http://www.erev-rav.com/archives/45707 מחווה בין מקום למרחב], באתר ערב רב, 24 במרץ 2017
* סמדר שפי, [http://www.smadarsheffi.com/?p=6794 תנועה בין קווים שבורים – הילה בן ארי – ושתי מחשבות], באתר החלון, 22 בפברואר 2017

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כוריאוגרפיות ישראליות
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:אשדות יעקב איחוד: אישים
קטגוריה:בוגרות סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי סמינר הקיבוצים
קטגוריה:אישים הקבורים באשדות יעקב איחוד
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
לא תתגודדו

לא תתגודדו היא מצוות לא תעשה המופיעה בתורה () ועיקרה שלא לפצוע את הגוף בשריטה או בחבורה לאות אבל על המת.

== מקור וטעם המצווה ==
מקור המצווה הוא בלשון הפסוק:

על כך פירש רש"י:

מקור נוסף מופיע ב:

לכהנים, האיסור הזה הוזכר פעם שלישית ב: 

ספר החינוך מבאר את שורש המצווה: .

== דיני המצווה ==
=== האיסור לשרוט את הגוף ===

האיסור לעשות שריטה כולל גם איסור עשיית חבורה בכל מקום בגוף, והוא חל על גברים ונשים כאחד. אמנם בפסוק כתוב שהאיסור הוא לשרוט לאות צער על אדם שנפטר, מלשונו של הרמב"ם משמע שהאיסור הוא חלק מאיסורי הליכה בחוקות הגויים שהיו עושים כן לשם עבודה זרה: .

איסור 'לא תתגודדו' כולל את העושה שריטה על המת בין ביד בין באמצעות כלי, אך מי שמתגודד לעבודה זרה עובר רק אם עשה זאת בכלי. דין זה נלמד מהפסוק , כלומר שצורת ההתגודדות לעבודה זרה היא באמצעות חרב או כלי אחר אך לא ביד.

בחינוך פסק שהשורט את עצמו בעקבות צער על אובדן ממון אינו עובר בלאו, אך זהו דבר אסור ומאוס.

בתלמוד בבלי מסופר שרבי עקיבא הצטער מאוד כשנפטר רבי אליעזר בן הורקנוס, והכה את עצמו עד שדמו שתת-לארץ, ואמר: , כלומר: יש לי הרבה שאלות בהלכה אך אין לי את מי לשאול. בעלי התוספות מסבירים שאין במעשיו איסור "ושרט לנפש לא תתנו בבשרכם" משום שהוא עשה זאת על דברי התורה שאבדו עם פטירתו של רבי אליעזר ולא על רבי אליעזר עצמו.

הרמב"ן כתב שמהפסוק "לא תתגודדו" למדו חכמים שאסור להתאבל יותר מדי על אדם שנפטר.

=== עונש המתגודד ===
השורט עצמו על המת עובר בלאו, ואם עשה זאת בעדים והתראה חייב מלקות. שרט שריטה אחת על חמישה מתים או חמש שריטות על מת אחד, לוקה חמש מלקות.

== האיסור לעשות אגודות אגודות ==

בתלמוד מובא איסור נוסף שנלמד מאותו פסוק: 
כלומר: לשיטת אביי האיסור הוא על מחלוקת בין שני בתי דין בעיר אחת ולא בין שני בתי דין בעיירות שונות, ולשיטת רבא האיסור הוא על מחלוקת בתוך בית דין אחד ולא על מחלוקת בין שני בתי דין.

הרמב"ם פסק כשיטת אביי וכתב: .

בספר החינוך מובא הסבר שונה: .

== ראו גם ==
* חוקות הגויים
* דרכי האמורי
* ולא יהיה כקרח וכעדתו

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:פרשת ראה
קטגוריה:איסורי עבודה זרה
היינריך ליבקה

קרל היינריך ליבקה (בגרמנית: Karl Heinrich Lübke; 14 באוקטובר 1894 – 6 באפריל 1972) היה נשיא הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (בימי גרמניה המערבית) מ-1959 עד 1969. לפני כהונתו כנשיא הוא כיהן כשר החקלאות הפדרלי. הוא היה שמרן מתון וסבל מהידרדרות במצבו הבריאותי, והיה ידוע בהצהרות ובהתנהגויות מביכות. לצד החקלאות הוא התעניין במצבן של המדינות המתפתחות בעולם. ליבקה התפטר מהנשיאות שלושה חודשים לפני תום תקופת כהונתו השנייה.

== ביוגרפיה ==
ליבקה הוא יליד העיירה אנקהאוזן (כיום סאנדרן) ששכנה אז בחבר הארץ וסטפאליה. הוא היה בעל השכלה צנועה מאוד. הוא היה בנו של סנדלר וחקלאי מאזור סאוורלנד. הוא התנדב לשירות צבאי במלחמת העולם הראשונה והגיע לדרגת לוטננט.

לאחר שעבד משנת 1923 כפקיד בכיר בקבוצת לחץ שייצגה את האינטרסים של חקלאים בזעיר אנפין בברלין, בשנת 1930 היה לחבר במפלגת המרכז הגרמנית ובחודש אפריל 1932 נבחר כחבר בלנדטאג של המדינה החופשית פרוסיה.

עם עלייתה לשלטון של המפלגה הנאצית ב-1933 ופירוק מפלגת המרכז הגרמנית, הואשם ליבקה במעילה בכספי הציבור ונכלא בבית סוהר. לאחר 20 חודשי מאסר הוא שוחרר, כאשר לא ניתן היה להביא די ראיות שיביאו להמשך מאסרו. לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה פתח בקריירה אדריכלית.

כשהמלחמה הסתיימה וגרמניה הנאצית נכנעה לבעלות הברית, חזר ליבקה לקריירתו הפוליטית והפך לחבר במפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית של גרמניה המערבית ומונה לשר החקלאות של מדינת של נורדריין-וסטפאליה ב-1947. ב-1953 מונה בידי קנצלר גרמניה קונראד אדנאואר לשר החקלאות הפדרלי.

הוא נבחר בידי אדנאואר למועמד מפלגת השלטון לתפקיד נשיא גרמניה, במטרה להבטיח שהתוכניות הפוליטיות של אדנאואר לא יופרעו על ידי אישיות חזקה מדי בתפקיד נשיא הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (התפקיד הרם ביותר בגרמניה, על אף שסמכויותיו סמליות וטקסיות). בבחירות לנשיאות שנערכו ב-1959, ליבקה ניצח את קרלו שמיד, מועמד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ואת מקס בקר, מועמד המפלגה הדמוקרטית החופשית, בסיבוב השני של ההצבעה. לאחר חמש שנים, ביולי 1964, הוא נבחר לכהונה שנייה ברוב גדול. בעיתונות הוא תואר כ"איש בעל מחשבה עצמאית".

הוא מת שלוש שנים לאחר סיום כהונתו, ב-1972 ונקבר בבית העלמין המרכזי בעיירת הולדתו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשיאי גרמניה
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מסדר האמבט
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
קטגוריה:חברי הבונדסטאג
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1972
עונת 1941/1942 בסרייה א'

עונת 1941/1942 בסרייה א הייתה העונה ה-42 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-26 באוקטובר 1941 והסתיימו ב-14 ביוני 1942. 

בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

סמפיירדרנסה ומודנה היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה.

רומא זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
 
בסיום העונה לליגת משנה ירדו נאפולי ומודנה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו בארי וויצ'נצה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1. || רומא|| 30 || 16 || 10 || 4 || 55||21 || 34 || 42
|-
| 2. || טורינו || 30 || 16 || 7 || 7 || 60||39 || 21 || 39
|-
| 3. || ונציה || 30 || 15 || 8 || 7 || 40||25 || 15 || 38
|-
| 4. || גנואה || 30 || 13 || 11 || 6 || 53||35 || 18 || 36
|-
| 5. || לאציו || 30 || 14 || 9 || 7 || 55||37 || 18 || 36
|- bgcolor=#99BADD
| 6. || יובנטוס || 30 || 12 || 8 || 10 || 47||41 || 6 || 32|| זכייה בגביע איטליה
|-
| 7. || בולוניה || 30 || 12 || 5 || 13 || 50||37 || 13 || 29
|-
| 8. || | טריאסטינה || 30 || 8 || 13 || 9 || 29||32 ||3-|| 29
|-
| 9. || | פיורנטינה || 30 || 11 || 5 || 14 || 51||50 || 1 || 27
|-
| 10. || | מילאן || 30 || 10 || 7 || 13 || 53||53 || 0 || 27
|-
| 11. || | סמפיירדרנסה || 30 || 10 || 7 || 13 || 39||56 ||17-|| 27
|-
| 12. || | אמברוזיאנה || 30 || 7 || 12 || 11 || 31||47 ||16-|| 26
|-
| 13. || | אטאלנטה || 30 || 8 || 8 || 14 || 34||47 ||13-|| 24
|-
| 14. || | ליבורנו || 30 || 9 || 6 || 15 || 35||57 ||22-|| 24
|- bgcolor=#F08080
| 15. || נאפול || 30 || 8 || 7 || 15 || 32||51 ||19-|| 23||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 16. || מודנה || 30 || 6 || 7 || 17 || 23||59 ||36-|| 19||ירדה ליגה
|}

==כדורגלנים מצטיינים==
אלדו בופי שחקנה של מילאן כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים. הוא עשה זאת בפעם השלישית בקריירה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesi/ital42.html נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
עונת 1942/1943 בסרייה א'

עונת 1942/1943 בסרייה א הייתה העונה ה-43 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-4 באוקטובר 1942 והסתיימו ב-25 באפריל 1943. בגלל אירועי מלחמת העולם השנייה, זו הייתה העונה האחרונה לפני סיום הלחימה.

בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

בארי וויצ'נצה היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה.

טורינו זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון.
 
בסיום העונה לליגת משנה ירדו בארי וליגוריה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו מודנה וברשה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
|הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1. || טורינו|| 30 || 20 || 4 || 6 || 68||31 || 37 || 44||זכתה גם בגביע איטליה
|-
| 2. || ליבורנו || 30 || 18 || 7 || 5 || 52||34 || 18 || 43
|-
| 3. || יובנטוס || 30 || 16 || 5 || 9 || 75||55 || 20 || 37
|-
| 4. || אמברוזיאנה || 30 || 15 || 4 || 11 || 53||38 || 15 || 34
|-
| 5. || גנואה || 30 || 14 || 5 || 11 || 59||53 || 4 || 33
|-
| 6. || בולוניה || 30 || 12 || 5 || 13 || 53||39 || 14 || 29
|-
| 7. || מילאן || 30 || 10 || 9 || 11 || 39||44 ||5-|| 29
|-
| 8. || פיורנטינה || 30 || 12 || 5 || 13 || 55||61 ||6-|| 29
|-
| 9. || לאציו || 30 || 10 || 8 || 12 || 56||59 ||3-|| 28
|-
| 10. || אטאלנטה || 30 || 11 || 6 || 13 || 34||44 ||10-|| 28
|-
| 11. || רומא || 30 || 12 || 4 || 14 || 36||50 ||14-|| 28
|-
| 12. || ויצ'נצה || 30 || 8 || 9 || 13 || 36||44 ||8-|| 25
|-
| 13. || טריאסטינה || 30 || 5 || 14 || 11 || 32||40 ||18-|| 24
|-
| 14. || ונציה || 30 || 8 || 8 || 14 || 34||46 ||12-|| 24
|- bgcolor=#F08080 
| 15. || בארי || 30 || 7 || 10 || 13 || 24||38 ||14-|| 24||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080 
| 16. || ליגוריה || 30 || 7 || 7 || 16 || 36||66 ||30-|| 21||ירדה ליגה
|}
==כדורגלנים מצטיינים==
סילביו פיולה שחקנה של לאציו כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.rsssf.com/tablesi/ital43.html נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
דוד פטר

הרב דוד פטר (נולד ב-1976) הוא רבה הראשי של העיר פראג, בירת הרפובליקה הצ'כית.

==ביוגרפיה==
נולד בפראג, שירת בשירות אזרחי כעובד סוציאלי בקהילה היהודית בעירו.

בגיל 22 (1998) נסע לישראל. למד שנה במכון מאיר ואחר כך בישיבת הכותל. ב-2005 עבר לישיבת מרכז הרב, שם למד לימודי הלכה ועבר את בחינות ההסמכה של הרבנות הראשית לישראל. נסמך לרבנות בידי רבותיו הרב יעקב שפירא והרב יהושע מגנס, וכן בידי הרב זלמן נחמיה גולדברג. עבר הכשרה מקצועית לרבנות בתפוצות במכון "שטראוס-עמיאל" וקיבל הסמכה מהרב שלמה ריסקין, מראשי המכון.

בספטמבר 2011 שב לפראג עם אשתו ושימש סגן הרב הראשי לפראג. הוא עודד את הפעילות המתחדשת בבית הכנסת ירוזלמסקה (ירושלים) בעיר.

בקיץ 2014 נבחר לכהן כרבה הראשי של יהדות פראג.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.kehilaprag.cz/iw/page/rabbinate/%D7%A8%D7%91%D7%A0%D7%95%D7%AA/vrchni-prazsky-rabin_309 הרב הראשי לק"ק פראג], באתר קהילת פראג
* [http://www.nrg.co.il/online/11/ART2/604/900.html הרקדן שנבחר לרבה הראשי של פראג] אתר מעריב

קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1976
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הכותל
קטגוריה:בוגרי מכון מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
סטיב סקליס

סטיבן ג'וזף סְקָלִיס (באנגלית: Stephen Joseph Scalise, הגייה: ; נולד ב-6 באוקטובר 1965) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, המכהן כנציג המחוז הראשון של לואיזיאנה בבית הנבחרים של ארצות הברית וכמנהיג סיעת הרוב הרפובליקנית בבית הנבחרים.

==ביוגרפיה==
סקליס נולד בניו אורלינס שבלואיזיאנה, גדל במחוז ג'פרסון ולמד בתיכון במטרופולין. ב-1989 סיים תואר ראשון במדעי המחשב מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה. עבד כמהנדס תוכנה וכמנהל שיווק בחברה טכנולוגית.

בשנים 1996–2008 כיהן כחבר בית הנבחרים של מדינת לואיזיאנה. באוקטובר 2007 נבחר לחבר הסנאט של לואיזיאנה ונכנס לתפקידו בינואר 2008. לאחר התפטרותו של בובי ג'ינדאל מהקונגרס לטובת משרת מושל המדינה, התמודד סקליס בבחירות מיוחדות למושב שהתפנה בבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא זכה ברוב של מעל 75% מקולות המצביעים ובמאי 2008 הושבע לתפקידו. מאז נבחר עוד שש פעמים לתקופות כהונה מלאות. הוא מכהן כחבר בוועדת המסחר והאנרגיה.

באוגוסט 2014 נבחר למצליף המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים, לאחר פרישתו של אריק קנטור מהמנהיגות הרפובליקנית בעקבות הפסדו וקידומו של קווין מקארתי. בינואר 2023 מונה למנהיג סיעת הרוב בבית הנבחרים.

ב-14 ביוני 2017, במהלך אימונים באלכסנדריה, וירג'יניה לקראת משחק הבייסבול המסורתי בין חברי הקונגרס, נפגע סקליס אנוש מירי שכוון לעבר המשתתפים על ידי ג'יימס הודג'קינסון, פעיל אנטי-טראמפ ואנטי-רפובליקני שתמך בברני סנדרס בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016. התוקף נהרג לאחר קרב יריות. סקליס אושפז, נזקק למספר ניתוחים ושוחרר מבית החולים ב-26 ביולי.

ב-11 באוקטובר 2023, לאחר הדחת קווין מקארתי מתפקידו כיו"ר בית הנבחרים, סקליס נבחר על ידי חברי בית הנבחרים הרפולקנים להיות המועמד של המפלגה לתפקיד יושב ראש בית הנבחרים, לאחר שהתמודד בהצבעה חשאית מול ג'ים ג'ורדן. לאחר יממה, הודיע כי הוא מוותר על המינוי הרפובלקני ולא יתמודד על התפקיד בהצעה במליאת בית הנבחרים מכיוון שלא הצליח להשיג את 217 הקולות הנחוצים לו כדי להיבחר מקרב חברי בית הנבחרים הרפולקנים.

סקליס נשוי לג'ניפר ואב לבן ובת.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.stevescalise.com/ אתר הבחירות של סטיב סקליס]

== הערות שוליים==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מלואיזיאנה
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של לואיזיאנה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:נפגעי התנקשויות בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
עונת 1945/1946 בליגה הלאומית האיטלקית

עונת 1945/1946 בליגה לאומית הייתה העונה ה-44 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-14 באוקטובר 1945 והסתיימו ב-28 ביולי 1946. זו הייתה העונה הראשונה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה.

בליגה השתתפו 25 קבוצות והיא התקיימה בשלבים. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

טורינו זכתה באליפות בפעם השלישית בתולדות המועדון.
 
בעקבות כך שנאפולי ובארי העפילו לשלב השני של התחרות, בעונה 1946/1947 הם העפילו לסרייה א'.
==מהלך התחרות==
תחילה התקיימו תחרויות בבית הצפוני והדרומי.

בבית הצפוני שיחקו 14 קבוצות שבעונה הקודמת שיחקו בסרייה א'. ארבע קבוצות החזקות העפילו לשלב שני של התחרות.

בבית הדרומי שיחקו 11 קבוצות שבעונה הקודמת שיחקו בסרייה א' או בסרייה ב. ארבע קבוצות החזקות העפילו לשלב שני של התחרות.
==טבלת השלב הסופי==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
|הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1. || טורינו|| 14 || 11 || 0 || 3 || 43||14 || 29 || 22||זכייה בליגה
|-
| 2. || יובנטוס || 14 || 9 || 3 || 2 || 31||8 || 23 || 21
|-
| 3. || מילאן || 14 || 7 || 2 || 5 || 25||16 || 9 || 16
|-
| 4. || אינטר || 14 || 6 || 2 || 6 || 20||16 || 14 || 14
|-
| 5. || נאפולי || 14 || 5 || 3 || 6 || 19||27 ||8-|| 13
|-
| 6. || רומא || 14 || 4 || 3 || 7 || 16||22 ||6-|| 11
|-
| 7. || ליבורנו || 14 || 4 || 2 || 8 || 13||35 ||22-|| 10
|-
| 8. || בארי || 14 || 1 || 3 || 10 || 6||35 ||29-|| 5
|}

==כדורגלנים מצטיינים==
גוליאלמו גבטו מטורינו כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים. 

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.rsssf.com/tablesi/ital46.html נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
נתיב הפגיונות

נתיב הפגיונות הוא הספר השמיני מתוך סדרת הפנטזיה מחזור כישור הזמן מאת רוברט ג'ורדן. בגרסה המקורית (באנגלית) נקרא הספר The path of daggers(PoD), ובגרסה המתורגמת לעברית הוא מחולק לשני כרכים: נתיב הפגיונות ועת לברזל. בעברית יצא הספר לאור בהוצאת אופוס.

בתמונת הכריכה רואים את רנד מוביל את צבא נאמני הדרקון למערכה השנייה נגד הסינצ'נים, עם קלנדור והחנית הסינצ'נית השבורה.
==עלילה==
===נתיב הפגיונות===
הסינצ'נים משלימים את ההשתלטות על אבו דאר ומנסים להתרחב צפונה באלטרה.

האאס סדאי של סלידר, מוצאות הרוח של אנשי הים ונשות האחווה משתפות פעולה כדי לתעל דרך קערת הרוחות ולסיים את הקיץ הארוך שלא מטבעו.

===עת לברזל===
אלאידה מגלה שתפקידה כאמירלין קשה משחשבה כשחברות מועצת המגדל הלבן לא ממש מקשיבות לה, ושומרת הרשומות שלה אלביארין (מהאג'ה הלבנה) רואה בה שליטת בובות. אלביארין מתגלית לקוראים כחברה באג'ה השחורה כשהיא מצייתת לפקודות מארורה (בספר 25 נגלה שזו מסאנה).

רנד מוביל את צבא נאמני הדרקון וחמישים אשאמנים לניצחון על הסינצ'נים והודף אותם דרומה לאבו דאר. הוא מנסה עם קלנדור להמשיך אבל כמעט משמיד את צבאו עד שדבראם באשר עוצר בעדו.

פברה מהאג'ה האדומה מגייסת את סייאין מהאג'ה הלבנה, ובעזרת מוט השבועות שתיהן חוקרות אחיות במגדל כדי למצוא את האג'ה השחורה. זרה מתגלה כמחרחרת ריבים בשם האחיות של סלידר והן משביעות אותה אמונים. הן מצליחות לוודא ששלוש אאס סדאי נוספות, סארין (חומה), יוקירי (אפורה) ודוסיין (צהובה) אינן שחורות, אבל טלינה (מהאג'ה הירוקה) מסרבת להישבע מחדש על המוט. (המשך יבוא)

אליין מגיעה לקאמלין עם בירגיט ונינאב ותובעת את כס האריה מצד אמה ואת כס השמש מצד אביה.

בקאיהריין החכמות האיאליות גורמות לחמש אאס סדאי נוספות של אלאידה, כולל אריאן בוהולריס, אסנה זרמין ואלזה פנפל (שאף אחד לא יודע שהיא מהאג'ה השחורה ולכן לא כפותה לשבועותיה), להישבע לרנד אמונים ככפרה על החטיפה. קורלן דאשיבה ועוד שני אשאמן מנסים לרצוח את רנד בעזרת סאידין והוא בורח.

באבילה, פרין מביא את פקודת רנד ל"נביא" מאסמה דגאר שיבוא אליו. מאסמה מתרגש, אבל מסרב לנסוע בעזרת סאידר או סאידין (לדעתו שימוש בכוח האחד בידי בני אדם הוא חילול הקודש ורק לדרקון עצמו מותר). בהיעדרו, מחוץ לעיר פלוגת שאידו חוטפים את פייל, מורגז ופמלייתן.

==קישורים חיצוניים==
*[http://encyclopaedia-wot.org/books/tpod/index.html תקציר הספר באנציקלופדיית WoT]
* 

קטגוריה:מחזור כישור הזמן
קטגוריה:ספרי רוברט ג'ורדן
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
Dragon Ball FighterZ

Dragon Ball FighterZ (בתרגום חופשי לעברית: דרגון בול לוחמים) הוא משחק מחשב מסוג לחימה שמבוסס על זיכיון דרגון בול. המשחק יצא לפלייסטיישן 4, Xbox One, מיקרוסופט ווינדוס ו-Nintendo Switch בשנת 2018.

דרגון בול משתמש במנוע הגרפי Unreal Engine 4, ומוצג בסגנון 2.5D.

==דמויות==
במשחק יש 23 דמויות בהם ניתן לשחק (ועוד 17 דמויות המצריכות תשלום נוסף, עם עוד 2 שיבואו בעתיד):

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2018
קטגוריה:משחקי לחימה ממוחשבים
קטגוריה:דרגון בול - משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
אנדראס לותה

אנדראס לוּתֶה (בגרמנית: Andreas Luthe; נולד ב-10 במרץ 1987 בפלברט) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן.

== נעוריו ==
אנדראס לותה החל לשחק כדורגל כשהיה בן שבע שנים, בקבוצת הכדורגל נידרבונספלד (SuS Niederbonsfeld). הוא שיחק שם בין השאר בלם אחורי ומגן כנף; רק לאחר מעברו לבורוסיה פלברט הועבר לעמדת השוער. ב-2001 עבר לקבוצת הנוער של בוכום.

== קריירה מקצוענית ==
בשנת 2006 הצטרף לותה לקבוצת המשנה של בוכום. עבור עונת 2009/10 חתם על חוזה מקצועי ושימש, בתחילה, השוער הרביעי בקבוצה הבוגרת.

לאחר פיטוריו של המאמן מרסל קולר קודם לותה, תחת המאמן פרנק היינמן, לשוער השני של הקבוצה. את המשחק הראשון שלו כמקצוען שיחק ב-22 בספטמבר 2009 בגביע הגרמני, כמחליפו של פיליפ הרוואגן, שסבל מלסת שבורה. הבכורה שלו בבונדסליגה הגיעה ב-25 בספטמבר 2009 נגד נירנברג, אותה ניצחו 1:0, במשחק בו לא ספג לותה. לאחר שני משחקים, שבהם המשיך לשחק כשוערה הפותח של הקבוצה, חזר לותה לספסל הקבוצה. בסוף העונה ירדה בוכום לבונדסליגה השנייה.

בעונת 2010/11 היה לותה ביום המשחק החמישי לשוער הראשי, לאחר שהרוואגן עשה מספר טעויות במשחקי הקבוצה הקודמים. בתחילת עונת 2012/13 היה לקפטן של הקבוצה.

לאחר שבוכום החלה את עונת 2015/16 עם חמישה ניצחונות, באמצע הסיבוב הראשון נפסקו הניצחונות, כך שמיום המשחק ה-11 עד יום המשחק ה-16 צברה רק שתי נקודות; בכל ימי המשחק הללו לא היה אף לא משחק אחד שבו לא ספג לותה, ובסך 16 משחקי הליגה ספג 17 שערים. מאמנה הראשי של בוכום, חרטיאן ורבק (Gertjan Verbeek), הגיב עם שינויים בסגל והוריד את לותה לספסל ב-6 בדצמבר 2015 (הסיבוב ה-17), במשחק נגד פ.צ היידנהיים; ורבק החליט להחליפו במנואל רימן. לותה הגיב להחלטת המאמן ביום שקדם למשחק בביקורת פומבית, שאותה פרסם ב-Facebook. הוא ציין כי על פי מגזין הספורט kicker online, הוא נחשב לאחד השחקנים הטובים העונה בליגה השנייה כולה, וטען כי ב-16 משחקי ליגה לא עשה כל טעויות חמורות. למרות התפתחות זו, הודה לוורבק בפוסט שפרסם, על שמאז הגעתו של המאמן לבוכום עשה אותו ל"שוער טוב יותר ויעיל יותר". אחרי שנגד היידנהיים עדיין ישב על הספסל, הסביר המועדון ב-8 בדצמבר 2015 שלותה לקח לעצמו עד 3 בינואר 2016 "פסק זמן למחשבה" ממשחק ומאימוני הקבוצה. המנהל הספורטיבי כריסטיאן הוכשטטר (Hochstätter) אמר שלותה מקבל את ההזדמנות "לעבד את האירוע שאירע שבוע שעבר". לותה קיבל החלטה זו והתחרט על התזמון של הודעתו ב-Facebook. בנוסף, הוא הודה כי לא העריך נכונה את השפעת צורת הביטוי שלו.

בעונת 2016/17 עבר לותה לקבוצת הבונדסליגה אאוגסבורג, וחתם על חוזה עד שנת 2020. ביום המשחק ה-33 של העונה, ב-1:1 מול בורוסיה דורטמונד ב-13 במאי 2017, שיחק את משחק הבכורה שלו, לאחר שהשוער הראשי של הקבוצה, מרווין היץ, נפצע בירכו.

באוגוסט 2020 חתם באוניון ברלין.<ref></ref>

ב-13 ביוני 2022 חתם ב-פ.צ. קייזרסלאוטרן.

== חברות באיגודים ==
מאז 30 ביוני 2015 משמש לותה נציג הבונדסליגה השנייה במועצת השחקנים של האיגוד המקצועי איחוד שחקני הכדורגל (VdV).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.kicker.de/news/fussball/2bundesliga/vereine/2-bundesliga/2014-15/vfl-bochum-8/49871/spieler_andreas-luthe.html אנדראס לותה] במסד הנתונים של kicker.de

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:שוערי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:כדורגלני אאוגסבורג
קטגוריה:כדורגלני אוניון ברלין
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1987
ראלף נורתם

ראלף שירר נורתם (באנגלית: Ralph Shearer Northam; נולד ב-13 בספטמבר 1959) הוא פוליטיקאי אמריקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית שכיהן כמושל וירג'יניה מינואר 2018 ועד ינואר 2022. רופא במקצועו. כיהן כסגן מושל המדינה מ-2014 ועד היבחרו למושל.

==ביוגרפיה==
בשנים 1984–1992 שירת בצבא האמריקאי כרופא, התמחה ברפואת ילדים בבית ספר הצבאי לרפואה "ברוק", והגיע לדרגת מייג'ור. במהלך מלחמת המפרץ טיפל נורתם בנפגעים בבית חולים בגרמניה.

לפני כהונתו כסגן מושל שירת בסנאט של וירג'יניה בשנים 2008–2014.

ביוני 2017 זכה במועמדות המפלגה למושל וירג'יניה לקראת הבחירות בנובמבר באותה שנה. בנובמבר 2017 ניצח את המועמד הרפובליקני, אד גילספי, בשיעור של 54% מול 45%, לצד סגנו שניצח גם כן, ג'סטין פיירפקס. כהונתו של נורתם כמושל הסתיימה ב-15 בינואר 2022.

הוא נולד באזור החוף המזרחי של וירג'יניה לאם אחות ואב משפטן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נוירולוגים אמריקאים
קטגוריה:רופאים בצבא ארצות הברית
חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של וירג'יניה
קטגוריה:מושלי וירג'יניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
מרקב (מפרש)

מָרְקֶבּ או κ במפרש הוא כוכב כפול ספקטרוסקופי שנמצא במרחק של כ-570 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים מפרש ובהירות נראיתו היא מדרגה 2.47, הרביעית בעוצמתה בקבוצה. מקור שמו הוא בערבית مركب - מרקאב - "רכוב" או "רכב" ככל הנראה מתייחס לספינה ספינה ארגו שפורקה לארבע קבוצות, בהן הקבוצה מפרש. יחד עם הכוכבים δ במפרש, אספידיסקה ואוויור הוא יוצר אסטריזם דמוי צלב שמזכיר את הקבוצה הצלב הדרומי, אך לא מצביע לדרום ונקרא לפעמים "הצלב המזויף".

==תכונות==
מרקב הוא תת-ענק כחול מסוג ספקטרלי B2 IV, מסתו יותר מ-12 מסות שמש, רדיוסו כ-7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-22,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 2,700 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל הטמפרטורה הגבוהה של פניו כמעט כל קרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 18,400 מעוצמת ההארה של השמש. נראה שהוא נמצא בסוף שלב התכת המימן שבליבתו להליום ומתחיל בתהליך של התנפחות והתקררות שיהפוך אותו לענק כחול ולאחר מכן לענק אדום.

==מרקב B==
מדידות ספקטרוסקופיות מראות שהמהירות הרדיאלית של מרקב משתנה במחזוריות קבועה כך שככל הנראה יש לו בן זוג עמום שמקיף אותו בזמן הקפה של 116 ימים ו-15.6 שעות. לא ידוע מה סוגו הספקטרלי של בן הזוג או כל מידע אחר על תכונותיו, אך נראה שהמרחק ביניהם קטן והפרש הבהירות גדול ומשום כך לא ניתן להבחין בקרינה של בן הזוג וללמוד עליו ממנה. אם מסתו היא סביב מסת שמש אחת, אז רדיוס ההקפה צריך להיות סביב יחידה אסטרונומית אחת.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/markeb.html מרקב] באתר של ג'ים קלר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:תת-ענקים מסוג B
קטגוריה:קבוצת הכוכבים מפרש
מנוצי-גב

Xenomystus nigri
מנוצי-גב (שם מדעי: Notopteridae) היא משפחת דגים מקריני סנפיר מסדרת הגרום לשונאים. הם מצויים בטבע ברחבי מים מתוקים ואף במים מליחים באפריקה, דרום אסיה ודרום-מזרח אסיה. הם קרויים גם "דגי סכין" לעיתים אך הם אינם קרובים לסדרה דגי-חשמל טרופיים, אף שדרך שחייתם וצורתם החיצונית מעט דומים.

אורכם של דגים אלה 21 ס"מ עד 1.5 מ'. הם בעלי גופים דקים עם רכס סנפירי גב מוגבהים וראשים קטנים בעלי עיניים זעירות. סנפירי הדג התחתונים התמזגו יחדיו לצורת סכין או נוצה ממנה הדג קיבל את שמו. הזנב נמצא בקצה ה"נוצות". לדגים אלו ישנם שלפוחיות אוויר היכולות לנשום אוויר.

הם חיים באזורים טרופיים ומצויים בקרבה לקרקעית.

==מיון==
*משפחה מנוצי-גב (Notopteridae)
***סוג ומין יחיד Notopteridarum nolfi - נכחד
***סוג ומין יחיד Palaeonotopterus greenwoodi - נכחד
**תת-משפחה Xenomystinae
***סוג ומין יחיד מנוצה-בה אפריקני (Xenomystus nigri)
**תת-משפחה Notopterinae
***סוג Chitala
****מין Chitala blanci
****מין Chitala borneensis
****מין Chitala chitala
****מין Chitala hypselonotus
****מין מנוצה-גב ענק (Chitala lopis)
****מין Chitala ornata
***סוג ומין יחיד מנוצה-גב ברונזה (Notopterus notopterus)
***סוג Papyrocranus
****מין Papyrocranus afer
****מין Papyrocranus congoensis

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1859
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:גרום-לשונאים
בזיליקת אורסולה הקדושה

בזיליקת אורסולה הקדושה היא בזיליקה בעלת היסטוריה צליינית חשובה השוכנת בלב המרכז ההיסטורי של קלן. היא מוקדשת לאורסולה הקדושה שהייתה לקדושה שמצאה את מותה במקום עם עוד 11,000 בתולות על פי המסורת.

==על פי המסורת==
המסורת מספרת על אורסולה הקדושה, נסיכה ממוצא בריטי-רומי היוצאת למסע צליינות בספינה שנקלעת לסערה בעת מפתיע. הסערה סחפה את הספינה ביום אחד אל חופי העיר רומא ושם האפיפיור בכבודו ובעצמו עם עוד כמה אנשי דת אחרים מצטרפים אליהם למסע. בכל מקרה בעת מסעם הם הגיעו לקלן, שם על ידי קבוצה ממוצא הוני נכרתים ראשי 11,000 הבתולות במכוון, אחד אחרי השני ובהם גם נופלת למשכב אורסולה הקדושה (מפני שהנשים ואורסולה ניסו להמיר את דתם לנצרות). מטרתה מראש של רואסולה הייתה להינשא ולכן גם במותה ובמות 11,000 הבתולות מת גם בעלה.

==היסטוריה==
המבנה הראשון באתר מקורו הוא במאה ה-4 לספירה כאשר נבנתה באתר אנדרטה לזכר הנופלים בשל דתם. בעת ימי הביניים נמצא במקרה במקום קבר המוני (בית קברות רומאי למעשה ייתכן וכי בדיעבד) והוא קושר לאורסולה הקדושה עקב כך (שנת 1155). הקבר נמצא על יד כנסייה במקום שהייתה גם היא מוקדשת לאורסולה הקדושה. גורם זה היה המניע העיקרי לבנייתו של החדר מצופה הזהב שהפך לסמלה של הבזיליקה כיום בתקופת הבארוק המאוחרת יותר. בכל מקרה על פי המשוער כיום מקור הסיפור עשוי להיות בהחלט אמיתי ביסודו-אורסולה אכן נהרגה במקום על ידי הוצאה להורג אך סביר להניח כי עם עוד 11 בתולות (מספר הרבה יותר מתון מאשר אלפי בתולות על פי המסורה) או שהיא עברה במקום עם בתולה אחת בשם אנדקסימיליה (Undecimilla)-שם שיכול אולי היה להוביל לבלבול למספר 11,000 עקב היותו זהה בהגייתו למספר זה. אפשרות אחרת שנתונה בספק היא כי הכנסייה הקתולית בקלן אותם הימים נפחה במכוון את המספר כדי להעצים את כמות הצליינים שיבואו לבקר באתר.

החדר המוזהב נתרם על ידי יוהאן פון קראנה (Johann von Crane) שהיה לקונסול אימפריאלי באימפריה הרומית הקדושה (נתרם בשנת 1643).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="300">
Le Martyre de sainte Ursule by Peter Paul Rubens.jpg|מותה של אורסולה הקדושה מאת פטר פאול רובנס במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
קובץ:Köln st ursula goldene kammer.jpg|החדר המוזהב
קובץ:Köln st ursula goldene kammer03.jpg|החדר המוזהב
קובץ:St. Ursula Köln - Ursulabüsten und Schreine im Chor (3221-23).jpg|בית המקהלה הבנוי בסגנון הגותי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמניה: כנסיות
קטגוריה:קלן: מבנים
אורסולה הקדושה
לטימריה אינדונזית

לטימריה אינדונזית (שם מדעי: Latimeria menadoensis) הוא מין דג מהסוג לטימריה השייך למחלקת בעלי סנפירים בשרניים. דג זה נחשב לנכחד אך התגלה בשנת 1997 וכיום מסווג מצבו כ"פגיע". כפי שמעיד שמו, מצוי דג זה בארכיפלג אינדונזיה. הפרט הראשון נמצא בשוק על האי סולאווסי.<ref></ref> בעבר הלטימריה האינדונזית נחשבה לחלק מהמין לטימריה אפריקנית (Latimeria chalumnae) אך סווגה ב-2005 כמין עצמאי.
== מאפיינים ==
אורכו של הלטימריה הגדולה ביותר שנמצאה הגיע ל-1.4 מטרים ומשקלה ל-29 ק"ג. ללטימריה סנפירים מגושמים וגדולים המזכירים רגליים, ראש גדול עם זימים בולטים ולסתות ענקיות. צבעה העיקרי הוא חום מנומר בכתום או שחור. היא נפוצה סביב שוניות באינדונזיה ויוצאת לחפש טרף בלילות. כמעט ולא נראו פרטים חיים שלה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאובנים חיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1999
קטגוריה:צלקנתאים
פיל מרפי

פיליפ דנטון "פיל" מרפי (באנגלית: Philip Dunton "Phil" Murphy; נולד ב-16 באוגוסט 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית המכהן כמושל ניו ג'רזי מאז ינואר 2018. כיהן כשגריר ארצות הברית בגרמניה בשנים 2009–2013. לפני כן היה בכיר בחברת גולדמן זקס ושירת בה מ-1983 ועד 2006. היה מועמד המפלגה הדמוקרטית למושל מדינת ניו ג'רזי לקראת הבחירות בנובמבר 2017, והביס את המועמדת הרפובליקנית עם כ-56% מהקולות וירש את המושל הרפובליקני כריס כריסטי. ב-2 בנובמבר 2021 רץ לכהונה שנייה וניצח את יריבו ג'ק סיאטרלי עם 51.2 אחוז מהקולות. הניצחון בפער קטן של פיל מרפי היה הפתעה מכיוון שניו ג'רזי מדינה דמוקרטית.

== חיים אישיים ==
מרפי נולד במסצ'וסטס. הוא נשוי לתמי סניידר ואב לארבעה. הונו מוערך בעשרות מיליוני דולרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בגרמניה
קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:עובדי גולדמן זקס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי ניו ג'רזי
קטגוריה:יושבי ראש אגודת המושלים הלאומית
קטגוריה:בוגרי בית הספר וורטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
לטימריה אפריקנית

לטימריה אפריקנית (שם מדעי: Latimeria chalumnae) הוא מין דג עתיק השייך למחלקת בעלי סנפירים בשרניים, אחד משני המינים של הסוג לטימריה, יחד עם המין לטימריה אינדונזית. הלטימריה האפריקנית גדולה מקרובתה.
== מאפיינים ==
אורכה של הלטימריה מגיע עד שני מטרים ומשקלה המקסימלי מגיע ל-80 ק"ג. הלטימריה היא דג בעל קרבה לדגי הריאות ולבעלי ארבע רגליים והסנפירים שלה בעלי זיזים דמויי רגליים. היא בעלת עור כחול ושחור המנומר בלבן. הזנב מגודל והראש והזימים בולטים. הלטימריה משריצה צאצאים חיים מביצים המופרות בגופה.

הלטימריה נפוצה במערב האוקיינוס ההודי סביב חופי אפריקה מדרום אפריקה ועד לקניה וגם במדגסקר וארכיפלג קומורו. הם חיים בקרבה לחוף ונפוצים באוכלוסיות קטנות מאוד. דגים אלה נמצאים בסכנת הכחדה חמורה וככל הנראה נותרו מהם רק 500 פרטים. הם חיים בעומק הים, אך בקרבה למדפי היבשת.

הלטימריות כמעט ולא נמצאו בטבע ולא ידוע עליהם הרבה, אך הם דומים למיני מאובנים מתקופת הפליסטוקן ולא השתנו כמעט, כך שהם מוגדרים כמאובנים חיים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1939
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יימס לאונרד בריארלי סמית'
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאובנים חיים
קטגוריה:צלקנתאים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס ההודי
קטגוריה:דגי האוקיינוס ההודי
קטגוריה:דגי ים באפריקה הדרומית
קטגוריה:דגי ים במזרח אפריקה
דקר גוליית אטלנטי

דקר גוליית אטלנטי (שם מדעי: Epinephelus itajara) הוא מין דג עצום ממשפחת הדקריים הגדולה. הוא מצוי סביב שוניות אלמוגים באוקיינוס האטלנטי הטרופי. הוא נפוץ מפלורידה קיז, איי בהאמה, הקריביים ועד למרבית חופי צפון ברזיל. הוא נפוץ בעומק 5-50 מ' וקרוב לחופים.

== מאפיינים ==
אורכו יכול לעלות על 2 מטר ומשקלו עד 360 ק"ג, אך נפוץ יותר במשקל 180 ק"ג. הדקר בעל לסת ענקית ובה שיניים חדות והוא יכול לפעור אותה כדי לבלוע את טרפו. הסנפירים גדולים ואולם הוא איטי יחסית ונוהג לארוב לטרף ולא לרדוף אחריו. צבעו כחול או אפור כהה מנומר בכתמים שחורים. חלק מהדקרים מחליפים את מינם בבגרותם.

זהו טורף-על גדול היכול לטרוף יצורי ים קטנים יותר, כמו דגי גרם אחרים כולל דגי ברקודה, דיונונים, סרטנים, תמנונים, צבי ים צעירים ואפילו כרישים קטנים. הדקר יכול לפעור את לועו ולבלוע את טרפו במהירות. לעיתים הוא נוקט בקניבליזם.

הדקרים עולים לעבר מים מליחים שונים, ביצות, שפכי נהר וביצות מנגרובים שונות כדי להשריץ צאצאים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרטין ליכטנשטיין
קטגוריה:דקרים
קטגוריה:דגים: טורפי-על
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
בראד ונסטרופ

בראד ונסטרופ (באנגלית: Brad Wenstrup; נולד ב-17 ביוני 1958) הא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית המכהן כנציג המחוז השני של אוהיו בבית הנבחרים של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
ונסטרופ נולד בשכונת הייד פארק בסינסינטי שבאוהיו. למד בתיכון סיינט זאוויר בעיר. ב-1980 סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת סינסינטי וב-1985 סיים לימודי פודיאטריה במכללה לפודיאטריה ויליאם שול בשיקגו. לאחר הלימודים פתח קליניקה פרטית בסינסינטי ובהמשך הצטרף למרפאה האורתופדית וולינגטון בעיר.

ונסטרופ התגייס ב-1998 לכוחות המילואים של צבא ארצות הברית ושירת כרופא, ב-2005 נקרא לשירות פעיל והוצב במשך 14 חודשים בעיראק שם שימש הרופא הראשי בכלא אבו גרייב. על שירותו עוטר בכוכב הארד ובאות השירות הקרבי. ב-2017 הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד גדוד הרפואה 7457. במסגרת שירות המילואים הוא משמש רופא במרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד.

ב-2009 התמודד ללא הצלחה לראשות העיר סינסינטי. ב-2012 נבחר לנציג המחוז השני של אוהיו בבית הנבחרים של ארצות הברית והושבע לתפקידו בינואר 2013. מאז נבחר לשלוש תקופות כהונה נוספות. הוא מכהן כחבר בוועדה לענייני הכוחות המזוינים, בוועדה לענייני חיילים משוחררים, בה משמש יושב ראש תת-הוועדה לענייני בריאות, ובוועדה לענייני מודיעין.

ביוני 2017 במהלך אימונים לקראת משחק הבייסבול המסורתי של חברי הקונגרס, נקלע עם עמיתיו לירי של מתנקש, והיה הראשון להעניק עזרה רפואית לסטיב סקאליס שנפצע מהירי. באפריל 2018 עוטר על פועלו במדליית החייל שהוענקה לו על ידי ראש מטה צבא ארצות הברית ומזכיר הצבא.

ב-9 בנובמבר 2023, לקראת בחירות 2024, הכריז ונסטרופ על כוונתו לפרוש מבית הנבחרים האמריקאי. כהונתו עתידה להיחתם בראשית ינואר 2025.

ונסטרופ נישא ב-2012 למוניקה והם הורים לבן.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://wenstrup.house.gov/about/ ביוגרפיה] באתר בית הנבחרים של ארצות הברית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סינסינטי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאוהיו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:רופאים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית החייל
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
דקר (סוג)

[[דקר ענק- המין הגדול במשפחה.]]
דקר (שם מדעי: Epinephelus) הוא סוג של דגים ממשפחת הדקריים שבסדרת הדקראים. בסוג זה מצויים המינים המוכרים ביותר בין דגי הדקר או הלוקוס.
== מאפיינים ==
בתוך משפחה זו מצויים הגדולים שבבני משפחת הדקריים, כשהגדול מכולם הוא דקר ענק שיכול להגיע לאורך 4.26 מטר ולמשקל 400 ק"ג. גם דגים אחרים מגיעים לגודל דומה.

מיני הסוג חיים בימים רדודים, בעיקר באזור הטרופי ומצויים בשוניות אלמוגים, בין סלעים וחוליות ולעיתים אפילו בחוף הים ובשפכי נהר. אלו דגים שריריים וטורפים היכולים לפעור את לסתם הענקית במהירות ולבלוע טרף גדול.

הם ניזונים מדגים אחרים, סרטנים, דיונונים והמינים הגדולים יכולים לטרוף אפילו כרישים קטנים, מורנות וצבי ים צעירים.

הדקרים הם דגי מאכל מבוקשים הנידוגים בכמויות ובשל כך נמצאים חלקם בסכנת הכחדה. רבים מהם הם דגים יפים המשמשים לתצוגות באקווריומים שונים.

==מינים==

==גלריה==
<gallery mode=packed widths=150 heights=135 perrow=4>
קובץ:Monaco.Musée océanographique095.jpg|דקר הסלעים
קובץ:AoHTya.jpg
קובץ:Epinephelus malabaricus.jpg
קובץ:Epinephelus coioides Iran.png
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1793
קטגוריה:דקרים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרקוס אליעזר בלוך
לודוויג השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ

לודוויג השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (בגרמנית: Ludwig III. von der Pfalz; 23 בינואר 1378 - 30 בדצמבר 1436), היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1410–1436.

==ביוגרפיה==
לודוויג נולד ב-23 בינואר 1378, לרופרכט מפפאלץ ול, בתם של פרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג ו. בעת מסעו של אביו באיטליה בשנת 1401, ניהל לודוויג את ענייני הנסיכות.

בשנת 1410 מת אביו רופרכט, מלך גרמניה, ולפני מותו חילק את נחלותיו בין בניו: לודוויג קיבל את נסיכות הבוחר מפפאלץ, קיבל את , שטפן קיבל את רוזנות פפאלץ-זימרן ו קיבל את .

לודוויג היה דתי מאוד, והיה הפטרון של אוניברסיטת היידלברג. לודוויג היה מחברי האגודה התוכית נגד לודוויג השביעי, דוכס בוואריה, ואף היה ממקימי ליגת קונסטנץ. לודוויג כיהן כמשנה לזיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואף סייע לארגן את מועצת קונסטנץ. במהלך המועצה ארגן לודוויג את המשפטים של יאן הוס ו, ואף היה אחראי על הריגתו של יאן הוס, וכן היה ממונה על הדחת האנטי-אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה.

לאחר מות בנו הבכור רופרכט בשנת 1426, עלה לודוויג לארץ הקודש, משם חזר חולה מאוד. בשנת 1435 התעוור לודוויג, והשלטון עבר לידי אשתו והמועצה המלכותית. ב-30 בדצמבר 1436 מת לודוויג בהיידלברג, ובנו לודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-6 ביולי 1402 התחתן לודוויג עם בלאנש מאנגליה, בתם של הנרי הרביעי, מלך אנגליה ואליזבת ממייסן, ממנה נולד לו בן אחד:
* רופרכט מפפאלץ (1406–1426)

ב-30 בנובמבר 1417 התחתן לודוויג עם מתילדה מסבויה, בתם של אמדאו, נסיך אכאיה וקתרין מז'נבה, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* מכטילד מפפאלץ (1419–1482), התחתנה עם לודוויג הראשון, רוזן וירטמברג, ולאחריו התחתנה עם אלברכט השישי, ארכידוכס אוסטריה
* לודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1424–1449)
* פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1425–1476)
* רופרכט מפפאלץ, ארכיבישוף קלן (1427–1480)
* מרגרטה מפפאלץ (1428–1466)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=118574965 לודוויג השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ] 
* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ בית ויטלסבאך נולד:23 בינואר 1378 מת:30 בדצמבר 1436
|-
| rowspan="2" align="center"| רופרכט השלישי
| rowspan="1" align="center"| נסיכות הבוחר מפפאלץ 1410–1436
| rowspan="1" align="center"| לודוויג הרביעי
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1378

קטגוריה:נפטרים ב-1436
אדולף, רוזן הפלטינט שעל הריין

אדולף, רוזן הפלטינט שעל הריין (בגרמנית: Adolf, von der Pfalz; 27 בספטמבר 1300 - 29 בינואר 1327), היה רוזן הפלטינט שעל הריין בין השנים 1319–1327.

==ביוגרפיה==
אדולף נולד בוולפראטסהאוזן, לרודולף הראשון, דוכס בוואריה ולמכטילד מנסאו, בתם של אדולף, מלך גרמניה ואימאגינה מאיזנבורג-לימבורג.

בילדותו נאבקו אביו ודודו לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על הירושה, ובשנת 1317 ויתר אביו על נחלותיו לדודו לודוויג הרביעי ועבר להתגורר באנגליה, שם מת בשנת 1319. לאחר מות אביו הועמד לאדולף ואחיו האפוטרופוס יוהאן פון נסאו, שהיה תומך של בית הבסבורג. בשנת 1322 הסתיימה המלחמה בין האחים ללודוויג הרביעי, ולאחר מות אמם מכטילד מנסאו בשנת 1323 אף חלה התקרבות ביניהם.

ב-29 בינואר 1327 מת אדולף בנוישטאדט אן דר ויינשטראסה, ובשנת 1329 חתם לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה יחד עם אחיו רודולף השני ורופרכט הראשון ואחיינו רופרכט השני על אמנת פאביה, ולפיה הם קיבלו את רוזנות הפלטינט שעל הריין, ואילו לודוויג נשאר עם דוכסות בוואריה.

==משפחתו==
בשנת 1320 התחתן אדולף עם אירמנגארד מאטינגן, בתם של לודוויג השישי, רוזן אטינגן ואגנס מווירטמברג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* רופרכט השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1325–1398)
* אדולף
* פרידריך
* בת, התחתנה עם מיינהארד הראשון, רוזן אורטנבורג

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20110604114627/http://www.genealogie-mittelalter.de/wittelsbacher_kurpfalz/adolf_kurfuerst_von_der_pfalz_1327.html אדולף, רוזן הפלטינט שעל הריין]

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| אדולף, רוזן הפלטינט שעל הריין בית ויטלסבאך נולד:27 בספטמבר 1300 מת:29 בינואר 1327
|-
| rowspan="1" align="center"| רודולף הראשון
| rowspan="1" align="center"| רוזנות הפלטינט שעל הריין 1319–1327
| rowspan="1" align="center"| לודוויג
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
לודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ

לודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (בגרמנית: Ludwig IV. von der Pfalz; 1 בינואר 1424 - 13 באוגוסט 1449), היה הנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1436–1449.

==ביוגרפיה==
לודוויג נולד ב-1 בינואר 1424, ללודוויג מפפאלץ ולמתילדה מסבויה, בתם של אמדאו, נסיך אכאיה וקתרין מז'נבה. בעת מסעו של אביו באיטליה בשנת 1401, ניהל לודוויג את ענייני הנסיכות.

בשנת 1436 מת אביו לודוויג השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ולודוויג עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין שלט בשמו כעוצר דודו אוטו הראשון, רוזן פפאלץ-מוסבאך עד לשנת 1442. בשנת 1444 הגן לודוויג על הקיסרות, מפני התקפות הארמניאקים.

בשנת 1445 התחתן לודוויג עם מרגריטה מסבויה, בתם של אמדאו השמיני, דוכס סבויה ומארי מבורגונדי, דוכסית סבויה, ואלמנתו של לואיג'י השלישי, מלך נאפולי, ממנה נולד לו בן אחד - פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ.

ב-13 באוגוסט 1449 מת לודוויג בוורמס, ואחיו פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו, בתחילה כעוצר לבנו פיליפ, אולם עד מהרה נטל את השלטון לעצמו.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* לודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ 
* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ בית ויטלסבאך נולד:1 בינואר 1424 מת:13 באוגוסט 1449
|-
| rowspan="1" align="center"| לודוויג השלישי
| rowspan="1" align="center"| נסיכות הבוחר מפפאלץ 1436–1449
| rowspan="1" align="center"| פיליפ
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1424

קטגוריה:נפטרים ב-1449
גאטאן וארן

גאטאן אנטוני וארן (בצרפתית: Gaëtan Antony Varenne; נולד ב-24 ביוני 1990 בלה פוי-אן-ולה שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי-ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירה==
וארן החל את דרכו בספורט כטניסאי, אך פרש כשהחל לשחק כדורגל כילד במועדון המקומי של עיר הולדתו לה פוי-אן-ולה. כשהיה בן 14 הצטרף למחלקת הנוער של מונטפרנדיס ובגיל 18 הצטרף לקבוצת הנוער של קלרמון פוט 63, ששיחקה בליגה השנייה בצרפת. בשנת 2009 הצטרף לקבוצת קורנון מהליגה הרביעית בצרפת, שם כיכב במדי הקבוצה וכבש 28 שערים ב-23 הופעות בלבד. ב-2012 הגיע בהעברה חופשית לקבוצת בסטיה מליגת העל הצרפתית, אך שותף רק בשני משחקי גביע ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון, ובספטמבר 2013 שוחרר מהמועדון.

בפברואר 2014 חתם במועדון ספורט אשדוד מליגת העל, וכבר בהופעת הבכורה שלו כבש שער בניצחון 2–0 על מכבי פתח תקווה. את עונת 2013/2014 סיים עם שער אחד בשמונה משחקים, ובעונה שלאחר מכן שיחק במכבי יבנה מהליגה הלאומית, במדיה כבש ארבעה שערים ב-22 הופעות.

בקיץ 2015 חתם וארן לשנתיים בקבוצת הפועל ירושלים מהליגה הלאומית. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש תשעה שערים, ובעונתו השנייה כבש 13 שערים אך הקבוצה ירדה לליגה א'.

ב-14 ביוני 2017 חתם וארן בבית"ר ירושלים לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. ב-2 ביולי 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 3–0 על ואשאש ההונגרית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, ובמשחק זה כבש את שער הבכורה שלו במועדון. בעונת 2017/2018, כבש וארן 16 שערים בכל המסגרות במדי בית"ר ונבחר לתגלית העונה.

בספטמבר 2019 כבש וארן את השער הראשון בגמר גביע הטוטו נגד מכבי תל אביב והיה שותף לזכיית הקבוצה בתואר.

ב-6 בפברואר 2020 חתם לעונה וחצי בהפועל באר שבע.

ב-28 ביוני 2021 חתם לעונה אחת בבני סכנין, אך נפצע ונעדר לאורך כל העונה.

ב-26 ביוני 2023 פרש ממשחק פעיל.

== מחוץ למגרש ==
לוארן יש תואר אקדמי בגאוגרפיה מאוניברסיטה בצרפת.

וארן עלה לישראל וקיבל אזרחות ישראלית עקב חוק השבות והיותו יהודי.

== תארים ==
;בית"ר ירושלים
* גביע הטוטו: 2019/2020

; הפועל באר שבע
* גביע המדינה: 2019/2020

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בסטיה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:לה פוי-אן-ולה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
יבהן שאחוב

יֶבְהֶן יבהנוביץ' שאחוב הידוע גם כ"יבגני שאחוב הבן" (; נולד ב-30 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות הקשר בקבוצת טובול מקזחסטן.

==ביוגרפיה==
נולד בעיר דנייפרופטרובסק במשפחתו של יבגני שאחוב כדורגלן סובייטי ידוע ששיחק אז בקבוצת דנייפר דנייפרופטרובסק. בשנת 1991 חתם האב על חוזה במכבי פתח תקווה ועבר עם משפחתו לישראל. יבהן שאחוב גדל בארץ עד גיל 7, אז חזר עם משפחתו לאוקראינה.

=== קריירה ===
החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל דניפרו. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2005 קודם לקבוצה הבוגרת. שאחוב הבן שיחק תחילה בקבוצת המילואים של המועדון ובשנת 2007 עלה לראשונה למשחק במדי הקבוצה הבוגרת. בשנים הראשונות שיחק שאחוב משחקים מועטים במדי הקבוצה (וברובם הוא נכנס כמחליף לקראת סיום המשחק). בשנת 2010 ו-2012 הוא הושאל לתקופה קצרה לקבוצת ארסנל קייב. גם לאחר שחזר מהשאלה לא מצא שאחוב מקום בהרכב הקבוע של הקבוצה ושימש בעיקר כשחקן מחליף. הוא שותף כמחליף גם בגמר הליגה האירופית 2015, בו הפסידה דניפרו 2–3 לסביליה. ביוני 2016 חתם יבהן שאחוב חוזה לשלוש שנים עם הקבוצה היוונית פאוק סלוניקי. ב-29 ביוני 2019 שאחוב חתם בלצ'ה העולה החדשה לסרייה א'. ב-19 בספטמבר 2020 חתם בא.א.ק. אתונה לשנתיים.

===נבחרת===
שאחוב הבן שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. בנובמבר 2005 שיחק את משחקו הראשון בשורות נבחרת הנערים של אוקראינה. לאחר 22 משחקים במדי נבחרת הנערים עבר לנבחרת הנוער של אוקראינה.

הוא שיחק בנבחרת הנוער במשך שנתיים. ב-2009 השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל לנבחרות עד גיל 19 וזכה עמה במקום הראשון. מנבחרת הנוער המשיך שאחוב לנבחרת הצעירה. הוא שיחק 20 משחקים, הבקיע 3 שערים.

לנבחרת הלאומית של אוקראינה זומן לראשונה בספטמבר 2016. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. את שערו היחיד במדי הנבחרת הבקיע בנובמבר 2016 במהלך המשחק נגד סרביה.

==תארים==
* מקום ראשון באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19
* הגביע היווני בכדורגל : 2017, 2018, 2019.
* אליפות יוון : 2018/2019.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:דניפרו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני ארסנל קייב
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. אתונה
קטגוריה:כדורגלני זוריה לוהנסק
קטגוריה:כדורגלני טובול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1990
ג'ובתא א-זית

ג'ובתא א-זית (בערבית: جباتا الزيت; בתעתיק מדויק: ג'באתא אלזית) היה כפר סורי בצפון רמת הגולן. על פי דיווח תושבי העיירה הסמוכה לכפר, הייתה לכפר אוכלוסייה של 1,500 עד ל-2,000 איש לפני מלחמת ששת הימים.

== אטימולוגיה ==
השם ג'ובתא א-זית היא מילה ערבית לבור של שמן זית, אשר מתייחס לעצי זית שגדלו בכפר.

== היסטוריה ==
לקראת סוף מלחמת ששת הימים ביוני 1967, האזור הוכרז כשטח צבאי סגור. כמחצית מתושבי הכפר נמלטו במהלך הלחימה, כשהשאר פונו על ידי צה"ל לאחר המלחמה. מאחר שהכפר נחרב בתחילת 1970, המושב נווה אטי"ב נבנה על אזור הכפר שנחרב.

== ראו גם ==
* נווה אטי"ב

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* (p. 641)
* 
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [http://books.google.ca/books?id=czRmAAAAMAAJ&q=jubata+zeit&dq=jubata+zeit Settlements and cult sites on Mount Hermon, Israel: Ituraean culture in the Hellenistic and Roman periods]
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים סוריים נטושים ברמת הגולן
אברהם גורביץ

250px
הרב אברהם גורביץ הוא ראש ישיבה אנגלי-ליטאי, המכהן מאז 1982 כראש ישיבת גייטסהד.

==ביוגרפיה==
נולד באנגליה, בנם השני של ראש ישיבת גייטסהד הרב אריה זאב גורביץ וליבה בת הרב אליהו לופיאן. מצד אם אביו מתייחסת המשפחה לגאון מווילנה.

למד אצל אביו ובישיבת בריסק אצל הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק ונישא לשרה, בת-דודו, ביתו של הרב אריה ליב לופיאן שכיהן אף הוא כראש ישיבת גייטסהד.

הרב גורביץ מעביר שיעור יומי ושיעור שבועי. חלק משיעוריו נדפס בסדרת הספרים "לקט הערות". מלבד ספרים אלו פרסם הרב גורביץ סדרת ספרים על סוגיות שונות בתלמוד בשם "ענפי ארז", ושיחות על התורה ועל המועדים בשם "וענפיה ארזי אל".

הרב גורביץ מדגיש את חשיבות מצוות שבין אדם לחברו. בשונה מרוב ראשי הישיבות הליטאיות הוא מוסר שיעור מוסר של כרבע שעה בחובות הלבבות בתחילת כל שיעור יומי. הוא מוסר גם שיעור בספר חפץ חיים בשבת אחר התפילה.

==משפחתו==
* בתו הבכורה אסתר רייכל נישאה לרב ברוך לוי פייבלסון, ראש ישיבת דרך החיים בירושלים.
* בנו הרב משה אהרן, ר"מ במנצ'סטר
* בנו הרב אליהו נישא לרבקה, בתו של הרב ברוך דב פוברסקי. ר"מ בישיבת גייטסהד
* בתו גיטל (נפטרה ב-2019) הייתה אשת הרב ניסן שלמה קפלן, בנו של הרב נפתלי קפלן. בעבר ר"מ בישיבת מיר וכיום ראש ישיבת דעת אהרן ורב קהילה בגבעת המבתר בירושלים.
* בנו הרב מנחם, ר"מ בישיבת ברנדייס מנצ'סטר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת לופיאן
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-פולני
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:ראשי ישיבה בריטים
קטגוריה:גייטסהד: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1939