אליפות ה-WWE

{| class="wikitable" align="left" border="1"
|-
! colspan="2" align="center" | 
אליפות ה-WWE
|-
! colspan="3" align="center" <small>חגורת אליפות ה-WWE(2014–היום)</small>
|-
! colspan="2" align="center" | פרטים
|-
| ארגון מפעיל || WWE
|-
| מותג || סמאקדאון
|-
| תאריך יצירה || 25 באפריל 1963
|-
| האלוף הנוכחי || קודי רודס
|-
| תאריך זכייה || 7 באפריל 2024
|-
! colspan="2" align="center" | סטטיסטיקות
|-
| האלוף הראשון || באדי רוג'רס
|-
| הכי הרבה זכיות || ריק פלייר וג'ון סינה (16 זכיות)
|-
| האלוף לזמןהארוך ביותר || ברונו סמרטינו (2803 ימים)
|-
| האלוף לזמןהקצר ביותר || אנדרה הענק (דקה אחת ו-48 שניות)
|-
| האלוףהמבוגר ביותר || מר. מקמהן (54 שנים, 21 ימים)
|-
| האלוףהצעיר ביותר || ברוק לסנר (25 שנים, 44 ימים)
|-
| האלוףהכבד ביותר || יוקוזונה (258 ק"ג)
|-
| האלוףהקל ביותר || ריי מיסטריו (79 ק"ג)
|}
אליפות ה-WWE היא האליפות העולמית המשתייכת לתוכנית WWE SmackDown בארגון ה-WWE. השיאנים של אליפות ה-WWE הם ג'ון סינה וריק פלייר, שלהם 16 זכיות כל אחד. האלוף הנוכחי הוא קודי רודס.

==היסטוריה==
בשנת 1963, הוגן התואר תחת השם אליפות ה-WWF או בשם המלא World Wrestling Federation Heavyweight Championship והאלוף הראשון היה באדי רוג'רס. אולם באותה התקופה התואר נחשב לבעל מעמד נחות בהרבה מתואר אלוף העולם של ליגת ה-NWA.

ב-17 במאי 1963 זכה ברונו סמרטינו ב-WWF בקרב מול באדי רוג'רס.

בשנת 1971 חזרה ליגת ה-WWF לליגת ה-NWA והכירה באלוף שלה כאלוף העולם האמיתי.

בשנת 1971 זכה איוון קולוף באליפות ה-NWA. לאחר שלושה שבועות זכה פדרו מוראלס בתואר. בשנת 1973 זכה סטן סטייזיאק באליפות ה-WWF או ה-NWA (לא ידוע).

בשנת 1973, רק עשרה ימים לאחר מכן, זכה ברונו סמרטינו באליפות פעם נוספת, לאחר שניצח את סטן סטייזיאק. בשנת 1977 זכה בילי גרהאם באליפות, אותה הפסיד לבוב בקלנד שנה לאחר מכן.

בשנת 1979 שונה שם הליגה ל-WWF וכך גם שם האליפות ל-World Wrestling Federation Heavyweight Championship. בשנת 1983 זכה "שייח' הברזל" האיראני ב-WWF.

בשנת 1983 עזבה ליגת ה-WWF את ה-NWA פעם נוספת, וקראה לתואר האליפות בשם: WWF World Heavyweight Championship. התואר של ליגת ה-WWF היה חשוב הרבה יותר מהתואר של ה-NWA, בזכות האלוף שלה האלק הוגאן.

בשנת 1988 זכה אנדרה הענק בתואר ה-WWF.

בתחילת שנות התשעים שונה שוב השם ל-WWF Championship כקיצור לשם World Wrestling Federation Championship.

ב-31 במרץ 1996, שון מייקלס זכה באליפות ה-WWE בקרב הארוך ביותר בהיסטוריה של רסלמניה נגד ברט הארט.

ב-9 בדצמבר 2001, כריס ג'ריקו זכה באליפות ה-WWE ובאליפות ה-WCW וכך הפך לאלוף הבלתי מעורער. אחריו זכו באליפות לפי הסדר - טריפל H, האלק הוגאן, אנדרטייקר, דה רוק וברוק לסנר.

ב-21 באפריל 2002, ברוק לסנר, שהיה האלוף הבלתי מעורער, חתם על בלעדיות לסמאקדאון ולכן האליפות נהייתה שייכת לסמאקדאון, ול-Raw לא הייתה אליפות עולמית.

ב-2 בספטמבר 2002 יצר המנהל של Raw תואר אליפות חדש בשם אליפות העולם במשקל כבד והעניק אותו לטריפל H, כתוצאה מכך האליפות הבלתי מעורערת של סמאקדאון נהפכה לאליפות ה-WWE.

ב-6 ביוני 2005, אלוף ה-WWE באותו הזמן, ג'ון סינה, עבר ל-Raw במסגרת הדראפט (עם האליפות), והתואר עבר ל-Raw.

ב-8 בינואר 2006 ג'ון סינה הובס על ידי אדג' שזכה בתואר אליפות ה-WWE הראשון בקריירה שלו לאחר שפדה את מזוודת ה"כסף בבנק" (Money In The Bank) שלו.

ב-29 בינואר 2006 ג'ון סינה החזיר לעצמו את תואר האליפות לאחר קרב חוזר נגד אדג'.

ב-11 ביוני 2006, ג'ון סינה הפסיד את התואר לרוב ואן דאם (שהיה ב-ECW) ושוב Raw נשארה בלי האליפות העולמית.

ב-3 ביולי 2006, נערך קרב משולש על אליפות ה-WWE בין אדג' רוב ואן דאם, וג'ון סינה. אדג' "גנב" מסינה את הסיכוי לניצחון, וזכה באליפות. התואר שב ל-Raw.

ב-17 בספטמבר 2006 נערך קרב בין ג'ון סינה לאדג', ג'ון סינה זכה בפעם השלישית באליפות ה-WWE.

ב-7 באוקטובר 2007 באירוע No Mercy הוכתר אלוף WWE חדש כאשר האלוף הקודם, ג'ון סינה היה צריך לוותר על התואר עקב פציעה חמורה. האלוף החדש הוא רנדי אורטון, שדקות ספורות לאחר הכתרתו כאלוף הפסיד את התואר בקרב נגד טריפל H, בסוף הערב התקיים קרב חוזר בין השניים ובו ניצח אורטון והחזיר לעצמו את תואר אליפות ה-WWE.

ב-29 באפריל 2008 התקיים קרב הדחות מרובע בין אלוף ה-WWE רנדי אורטון, טריפל H, ג'ון סינה וג'ון "בראדשו" לייפילד. במהלך הקרב אייץ' ואורטון נותרו אחרונים בזירה ולבסוף טריפל H הצליח להדיח את רנדי אורטון ולזכות באליפות בפעם השמינית בקריירה שלו.

ב-23 ביוני 2008 התקיים "הדראפט" השנתי בו עבר האלוף הנוכחי, טריפל H, לסמאקדאון ולפי כך טריפל H עבר יחד עם האליפות לסמאקדאון.

ב-23 בנובמבר 2008 אדג' ניצח את טריפל H וולדימיר קוזלוב במסגרת אירוע "סדרת ההישרדות" ובכך זכה בתואר אליפות ה-WWE ה-4 בקריירה שלו.

ב-14 בדצמבר 2008 ג'ף הארדי ניצח את אדג' וטריפל H בקרב משולש והשיג בפעם הראשונה בקריירה שלו את אליפות ה-WWE.

ב-26 בינואר 2009 אדג' זכה בתואר האליפות אחרי שניצח את ג'ף הארדי.

ב-15 בפברואר 2009 טריפל H זכה בפעם השמינית באליפות ה-WWE לאחר שניצח בקרב הדחות באירוע No Way Out 2009 לאחר שהדיח את אנדרטייקר.

ב-26 באפריל 2009 רנדי אורטון ניצח את טריפל H בקרב על התואר ובכך הפך לאלוף ה-WWE.

ב-7 ביוני 2009 בטיסטה ניצח את רנדי אורטון בקרב על התואר בקרב כלוב באירוע "חוקי אקסטרים".

ב-15 ביוני 2009 נערך קרב מרובע על אליפות ה-WWE בתוכנית Raw ובו ניצח רנדי אורטון.

ב-13 בספטמבר 2009 ג'ון סינה זכה בתואר לאחר קרב "הכנעה" נגד רנדי אורטון באירוע Breaking Point 2009.

ב-4 באוקטובר 2009 רנדי אורטון החזיר לעצמו את תואר האליפות לאחר ניצחון על ג'ון סינה באירוע "גיהנום בכלוב".

ב-11 באוקטובר 2009 סינה החזיר לעצמו את תואר האליפות לאחר ניצחון על רנדי אורטון בקרב "איש הברזל" באירוע Bragging Rights.

ב-13 בדצמבר 2009 שיימוס זכה באליפות ה-WWE לראשונה בקריירה שלו כאשר ניצח את ג'ון סינה במפתיע במופע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות.

ב-21 בפברואר 2010 ג'ון סינה זכה בתואר האליפות במסגרת האירוע "תא ההדחות" 2010. בסוף האירוע, קבע יו"ר ה-WWE, וינס מקמהן, קרב נוסף על אליפות ה-WWE בין האלוף הטרי, ג'ון סינה, לבין הטוען לתואר בטיסטה. בטיסטה ניצל את חולשתו של סינה מהקרב הקודם שנלחם בו לפני דקות אחדות והצליח לנצח בקרב ולזכות בתואר.

ב-28 במרץ 2010 באירוע רסלמניה 26 ניצח ג'ון סינה את האלוף בטיסטה וזכה באליפות ה-WWE בפעם השביעית בקריירה.

ב-20 ביוני 2010 באירוע Fatal 4 Way 2010 ניצח שיימוס את רנדי אורטון, אדג' וג'ון סינה וזכה בפעם השנייה שלו בקריירה בתואר האליפות.

ב-19 בספטמבר 2010 בליל האלופים 2011 רנדי אורטון ניצח את אדג', ג'ון סינה, כריס ג'ריקו, וייד בארט ושיימוס בקרב הדחות כאשר הדיח אחרון את האלוף שיימוס.

ב-22 בנובמבר 2010 המיז פדה את חוזה הכסף בבנק שברשותו על רנדי אורטון וכתוצאה מכך זכה באליפות ה-WWE בפעם הראשונה בקריירה שלו.

ב-1 במאי 2011 ג'ון סינה ניצח בקרב כלוב משולש את ג'ון מוריסון ואת המיז וזכה באליפות ה-WWE בפעם השמינית בקריירה שלו.

ב-17 ביולי 2011 סי. אם. פאנק ניצח את ג'ון סינה ועזב את ה-WWE כאלוף ה-WWE.

ב-25 ביולי 2011 ריי מיסטריו ניצח את המיז בסדרת קרבות עד הגמר וזכה באליפות ה-WWE הראשונה שלו.

ב-25 ביולי 2011 טריפל H, הממונה על ה-WWE החזיר את ג'ון סינה ל-WWE ונתן לסינה קרב חוזר נגד ריי מיסטריו על האליפות, וסינה ניצח את מיסטריו וזכה באליפות ה-WWE התשיעית שלו בקריירה ושבר את שיאי הזכיות באליפות (השיא הקודם היה של טריפל H עם 8 זכיות).

ב-8 באוגוסט 2011 באירוע סאמרסלאם 2011 סי. אם. פאנק ניצח את ג'ון סינה (טעות שיפוטית) בקרב "אלוף נגד אלוף" וזכה באליפות ה-WWE הבלתי מעורערת. דקה לאחר מכן אלברטו דל ריו פדה את מזוודת הכסף בבנק וזכה באליפות ה-WWE הראשונה בקריירה שלו.

ב-18 בספטמבר 2011 באירוע ליל האלופים, זכה ג'ון סינה באליפות לאחר ניצחון בהכנעה על אלברטו דל ריו.

ב-2 באוקטובר 2011 באירוע "גיהנום בכלוב" 2011, אלברטו דל ריו ניצח את ג'ון סינה וסי. אם. פאנק בקרב משולש וזכה מחדש בתואר.

ב-20 בנובמבר 2011 ב"סדרת ההישרדות", ניצח סי. אם. פאנק את אלברטו דל ריו וזכה באליפות ה-WWE.

ב-27 בינואר 2013 כהונתו בת 14 החודשים של סי. אם. פאנק כאלוף נקטעה לאחר הפסד להרוק בקרב שנעל את אירוע הרויאל ראמבל.

ב-7 באפריל 2013 ג'ון סינה ניצח את דה רוק ברסלמניה 29 וזכה באליפות בפעם ה-11 בקריירה שלו.

ב-18 באוגוסט 2013, דניאל בריאן ניצח את ג'ון סינה בקרב שבו טריפל H היה השופט המיוחד וזכה באליפות ה-WWE בפעם הראשונה בקריירה שלו. אחרי הקרב, טריפל H ביצע על בריאן את תרגיל הסיום שלו, הפדיגרי, ואז רנדי אורטון הגיע לזירה במהירות, פדה את מזוודת "הכסף בבנק" שלו על בריאן וזכה באליפות ה-WWE בפעם השביעית.

ב-15 בספטמבר 2013, דניאל בריאן ניצח את רנדי אורטון בקרב חוזר על אליפות ה-WWE באירוע ליל האלופים 2013 וזכה באליפות ה-WWE.

ב-16 בספטמבר 2013, טריפל H לקח את חגורת האליפות מדניאל בריאן מפני שטריפל H צפה בספירת הניצחון שהעניקה לדניאל בריאן את הניצחון וטען שהספירה הייתה מהירה מדי ולא מקובלת מבחינתו.

ב-27 באוקטובר 2013, רנדי אורטון ניצח את דניאל בריאן בקרב חוזר על האליפות באירוע "גיהנום בכלוב" וזכה בה.

ב-15 בדצמבר 2013, התקיים קרב בין רנדי אורטון (אלוף ה-WWE) לג'ון סינה (אלוף העולם במשקל כבד). רנדי אורטון ניצח בקרב, ואחר כך אליפות העולם במשקל כבד אוחדה עם אליפות ה-WWE, ושם האליפות שונה ל"אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד".

ב-6 באפריל 2014, דניאל בריאן ניצח את המחזיק באליפות, רנדי אורטון, ואת בטיסטה וזכה באליפות.

ב-9 ביוני 2014, האליפות התפנתה לאחר שנלקחה מדניאל בריאן על ידי סטפני מקמהן וטריפל H מפני שבריאן נזקק לניתוח בצוואר.

ב-29 ביוני 2014 ג'ון סינה זכה באליפות בקרב סולמות באירוע כסף בבנק.

ב-17 באוגוסט 2014, ברוק לסנר הביס את ג'ון סינה וזכה באליפות.

ב-21 בספטמבר 2014, התקיים קרב חוזר בין ג'ון סינה וברוק לסנר על האליפות ובו סינה ניצח מפסילה כשסת' רולינס הכה בו עם מזוודת ה-Money in The Bank אך לסנר נשאר אלוף.

ב-29 במרץ 2015, התקיים הקרב בין ברוק לסנר לרומן ריינס על האליפות ברסלמניה 31. סת' רולינס נכנס באמצע הקרב והצטרף אליו כאשר פדה את מזוודת ה-"כסף בבנק" שלו וזכה באליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד.

ב-5 בנובמבר 2015, סת' רולינס נטש את אליפות העולם לאחר שנפצע בברכו בקרב מול קיין באירלנד.

ב-22 בנובמבר 2015, זכה רומן ריינס באליפות ה-WWE לאחר שהביס את דין אמברוז. באותו לילה פדה שיימוס את המזוודה וזכה באליפות בפעם ה-3.

ב-14 בדצמבר 2015, הביס רומן ריינס את שיימוס ב-Raw וזכה באליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד.

ב-24 בינואר 2016, ניצח טריפל H את קרב הרויאל ראמבל בכך שהדיח את דין אמברוז, ובכך זכה באליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד שהוגנה בקרב על ידי רומן ריינס.

ב-3 באפריל 2016, זכה רומן ריינס באליפות ה-WWE בפעם השלישית לאחר שניצח את טריפל H ברסלמניה 32.

ב-19 ביוני 2016, זכה סת' רולינס באליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד בפעם השנייה לאחר שניצח את רומן ריינס באירוע כסף בבנק. אחרי הקרב דין אמברוז פדה את מזוודת הכסף בבנק שלו על סת' רולינס וזכה באליפות בפעם הראשונה בקריירה שלו.

ב-29 ביוני 2016 שם האליפות שונה מ-אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד חזרה ל-אליפות ה-WWE העולמית, בעקבות פיצול התוכניות.

ב-19 ביולי 2016, בתוכנית סמאקדאון, נערך הדראפט, שלמעשה התחיל את הפיצול בין Raw לבין סמאקדאון. דין אמברוז, האלוף המכהן, נבחר לתוכנית סמאקדאון, ובכך אליפות ה-WWE העולמית הפכה לבלעדית לסמאקדאון. בתוכנית Raw, שהייתה בשבוע שלאחר הדראפט, סטפני מקמהן ומיק פולי הכריזו על אליפות ראשית חדשה, שתהיה בלעדית ל-Raw, האליפות האוניברסלית של ה-WWE.

ב-11 בספטמבר 2016 באירוע באקלאש של סמאקדאון, ניצח AJ סטיילס את דין אמברוז וזכה באליפות.

ב-29 בינואר 2017 באירוע רויאל ראמבל של ה-WWE, ניצח ג'ון סינה את AJ סטיילס וזכה באליפות בפעם ה-16 והשווה את השיא של ריק פלייר.

ב-13 בפברואר 2017 באירוע "תא ההדחות" של ה-WWE, ניצח בריי וויאט בקרב "תא ההדחות" את ג'ון סינה, AJ סטיילס, ברון קורבין, המיז ודין אמברוז והפך בפעם הראשונה בקריירה שלו לאלוף ה-WWE.

ב-2 באפריל 2017 זוכה קרב הרויאל ראמבל, רנדי אורטון, נפגש לקרב נגד האלוף בריי וויאט ובאותו הקרב זכה באליפות.

ב-21 במאי 2017 באירוע בקלאש ניצח ג'ינדר מהאל את רנדי אורטון וזכה באליפות.

ב-7 בנובמבר 2017 בסמאקדאון ניצח AJ סטיילס את ג'ינדר מהאל וזכה באליפות, תוכנית שהתקיימה במנצ'סטר, אנגליה.

ב-13 בנובמבר 2018 בסמאקדאון לייב, דניאל בריאן ניצח את סטיילס וזכה בתואר.

ב-7 באפריל 2019 באירוע רסלמניה 35, קופי קינגסטון ניצח את בריאן וזכה באליפות.

ב-4 באוקטובר 2019 בסמאקדאון ניצח ברוק לסנר את קופי קינגסטון וזכה באליפות.

ב-5 באפריל 2020 באירוע רסלמניה 36, דרו מקינטייר ניצח את ברוק לסנר וזכה באליפות.

ב-25 באוקטובר 2020 באירוע גיהנום בכלוב, רנדי אורטון ניצח את דרו מקינטייר וזכה באליפות.

ב-16 בנובמבר 2020 ב-Raw, דרו מקינטייר ניצח את רנדי אורטון וזכה באליפות.

ב-21 בפברואר 2021 באירוע תא ההדחות, המיז פדה את מזוודת כסף בבנק שלו על דרו מקינטייר וזכה באליפות.

ב-1 במרץ 2021 בפרק של התוכנית Raw, בובי לאשלי ניצח את המיז בקרב חוטבי עצים וזכה באליפות.

ב-13 בספטמבר 2021 בפרק של התוכנית Raw, ביג אי פדה את מזוודת הכסף בבנק שלו על בובי לאשלי, לאחר שהאחרון רשם הגנה מוצלחת על התואר מול רנדי אורטון, וכתוצאה מכך זכה באליפות.

ב-1 בינואר 2022 באירוע יום 1 נערך קרב מחומש על אליפות ה-WWE ובו ניצח ברוק לסנר.

ב-29 בינואר 2022 באירוע רויאל ראמבל בובי לאשלי ניצח את ברוק לסנר וזכה באליפות.

ב-19 בפברואר 2022 באירוע תא ההדחות של ה-WWE ניצח ברוק לסנר בקרב "תא ההדחות" את איי ג'יי סטיילס, ת'יאורי, רידל וסת' "פריקין" רולינס וזכה באליפות.

ב-3 באפריל 2022 באירוע רסלמניה 38 התקיים קרב בין ברוק לסנר (אלוף ה-WWE) לרומן ריינס (האלוף האוניברסלי). רומן ריינס ניצח בקרב, ואחר כך האליפות האוניברסלית אוחדה עם אליפות ה-WWE, ושם האליפות שונה לאליפות ה-WWE האוניברסלית הבלתי מעורערת.

ב-7 באפריל 2024 באירוע רסלמניה 40 קודי רודס ניצח את רומן ריינס בקרב חוקי בלודליין וזכה באליפות ה-WWE האוניברסלית הבלתי מעורערת.

===שמות האליפות לאורך השנים===
{| class="wikitable"
! שם !! שנים
|-
| אליפות העולם במשקל כבד של ה-WWWF || 1963–1971
|-
| האליפות במשקל כבד של ה-WWWF || 1971–1979
|-
| האליפות במשקל כבד של ה-WWF || 1979–1983
|-
| אליפות העולם במשקל כבד של ה-WWF || 1983–1998
|-
| אליפות ה-WWF || 1998–2001
|-
| האליפות הבלתי מעורערת של ה-WWF || 2001–2002
|-
| האליפות הבלתי מעורערת של ה-WWE || 2002
|-
| אליפות ה-WWE || 2002–2013, 2016–הווה
|-
| אליפות ה-WWE העולמית במשקל כבד || 2013–2016
|-
| אליפות ה-WWE העולמית || 2016–2017
|-
| אליפות ה-WWE האוניברסלית הבלתי מעורערת || 2022–2024
|-
|אליפות ה-WWE הבלתי מעורערת || 2024-היום
|
|}

===שיאים===
* האלוף הראשון הוא באדי רוג'רס.
* האלוף שהחזיק בתואר במשך הכי הרבה זמן הוא ברונו סמרטינו - 2803 ימים.
* האלוף שהחזיק בתואר במשך הכי פחות זמן הוא אנדרה הענק - דקה אחת ו-48 שניות.
* האלופים שהחזיקו בתואר הכי הרבה פעמים הם ג'ון סינה וריק פלייר - 16 פעמים כל אחד.
* האלוף שזכה בתואר בגיל הצעיר ביותר הוא ברוק לסנר - 25 שנים, 44 ימים.
* האלוף שזכה בתואר בגיל המבוגר ביותר הוא וינס מקמהן - 54 שנים, 27 ימים.
* האלוף הכבד ביותר הוא יוקוזונה - 258 ק"ג.
* האלוף הקל ביותר הוא ריי מיסטריו - 73 ק"ג.
* האלוף הגבוה ביותר הוא אנדרה הענק - 2.24 מטר.
* האלוף הנמוך ביותר היה ריי מיסטריו - 1.68 מטר.

===המספר הרב ביותר של זכיות באליפות===
{| class="wikitable"
|-
! מתאבק !! פעמים
|-
| ג'ון סינה, ריק פלייר || 16
|-
| טריפל H, רנדי אורטון || 14
|-
| הרוק || 8
|-
| ברוק לסנר || 7
|-
| האלק הוגאן, סטיב אוסטין || 6
|-
| ברט הארט, דניאל בריאן || 5
|-
| אנדרטייקר, קורט אנגל, אדג', רומן ריינס || 4
|}

===5 המתאבקים שהחזיקו באליפות הכי הרבה זמן===
{| class="wikitable"
|-
! מתאבק !! מס' ימים !! מספר הזכיות
|-
| ברונו סמרטינו || 4,040 || 2
|-
| האלק הוגאן || 2,185 || 6
|-
| בוב באקלנד || 2,138 || 2
|-
| ג'ון סינה || 1,254 || 16
|-
| פדרו מוראלס || 1,027 || 1
|}

===רשימת האלופים===
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center"
|-
!style="background: #e3e3e3;" width="1%"|מספר
! style="background: #e3e3e3;" width="4%"|מתאבק
!style="background: #e3e3e3;" width="2%"|לאום
!style="background: #e3e3e3;" width="2%"|זכייה מספר
!style="background: #e3e3e3;" width="7%"|תאריך
!style="background: #e3e3e3;" width="7%"|מספר ימים בהחזקת התואר
!style="background: #e3e3e3;" width="7%"|מיקום
!style="background: #e3e3e3;" width="8%"|אירוע
!style="background: #e3e3e3;" width="15%"|הערות
|-
!1
| באדי רוג'רס || || 1 || 25 באפריל 1963 || 22 || ריו דה ז'ניירו, ברזיל || ||
|-
!2
| ברונו סמרטינו || || 1 || 17 במאי 1963 || 2,803 || ניו יורק, ניו יורק || אירוע ישיר ||
|-
!3
| איוון קולוף || || 1 || 18 בינואר 1971 || 21 || ניו יורק, ניו יורק || אירוע ישיר ||
|-
!4
| פדרו מוראלס || || 1 || 8 בפברואר 1971 || 1,027 || ניו יורק, ניו יורק || אירוע ישיר ||
|-
!5
| סטן סטייזיאק || || 1 || 1 בדצמבר 1973 || 9 || פילדלפיה, פנסילבניה || אירוע ישיר ||
|-
!6
| ברונו סמרטינו || || 2 || 10 בדצמבר 1973 || 1,237 || ניו יורק, ניו יורק || אירוע ישיר ||
|-
!7
| בילי גרהאם || || 1 || 30 באפריל 1977 || 296 || בולטימור, מרילנד || אירוע ישיר ||
|-
!8
| בוב באקלנד || || 1 || 20 בפברואר 1978 || 648 || ניו יורק, ניו יורק || אירוע ישיר ||
|-
!—
| אנטוניו אינוקי || || 1 || 30 בנובמבר 1979 || 6 || טוקושימה, יפן || אירוע ישיר ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 6 בדצמבר 1979 || — || טוקיו, יפן || אירוע ישיר ||
|-
!—
| בוב בקלנד || || 1 || 17 בדצמבר 1979 || 1,470 || ניו יורק, ניו יורק || אירוע ישיר ||
|-
!9
| שייח' הברזל || || 1 || 26 בדצמבר 1983 || 28 || ניו יורק, ניו יורק || אירוע ישיר ||
|-
!10
| האלק הוגאן || || 1 || 23 בינואר 1984 || 1,474 || ניו יורק, ניו יורק || אירוע ישיר ||
|-
!11
| אנדרה הענק || || 1 || 5 בפברואר 1988 || 1> || אינדיאנפוליס, אינדיאנה || האירוע המרכזי I ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 5 בפברואר 1988 || — || אינדיאנפוליס, אינדיאנה || האירוע המרכזי I ||
|-
!12
| רנדי סאבאג' || || 1 || 27 במרץ 1988 || 371 || אטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי || רסלמניה 4 ||
|-
!13
| האלק הוגאן || || 2 || 2 באפריל 1989 || 364 || אטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי || רסלמניה 5 ||
|-
!14
| אולטימייט ווריור || || 1 || 1 באפריל 1990 || || טורונטו, אונטריו, קנדיה || רסלמניה 6 ||
|-
!15
| הסמל סלוטר || || 1 || 19 בינואר 1991 || 293 || מיאמי, פלורידה || רויאל ראמבל ||
|-
!16
| האלק הוגאן || || 3 || 24 במרץ 1991 || 248 || לוס אנג'לס, קליפורניה || רסלמניה 7 ||
|-
!17
| אנדרטייקר || || 1 || 27 בנובמבר 1991 || 6 || דטרויט, מישיגן || סדרת ההישרדות ||
|-
!18
| האלק הוגאן || || 4 || 3 בדצמבר 1991 || 1 || סן אנטוניו, טקסס || This Tuesday in Texas 1991 ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 4 בדצמבר 1991 || — || ניו הייבן, קונטיקט || Superstars of Wrestling ||
|-
!19
| ריק פלייר || || 1 || 19 בינואר 1992 || 77 || אולבני, ניו יורק || רויאל ראמבל ||
|-
!20
| רנדי סאבאג' || || 2 || 5 באפריל 1992 || 149 || אינדיאנפוליס, אינדיאנה || רסלמניה 8 ||
|-
!21
| ריק פלייר || || 2 || 1 בספטמבר 1992 || 41 || הרשיי, פנסילבניה || Prime Time Wrestling ||
|-
!22
| ברט הארט || || 1 || 12 באוקטובר 1992 || 174 || ססקטון, ססקצ'ואן || אירוע ישיר ||
|-
!23
| יוקוזונה || || 1 || 4 באפריל 1993 || 1> || לאס וגאס, נבדה || רסלמניה 9 ||
|-
!24
| האלק הוגאן || || 5 || 4 באפריל 1993 || 70 || לאס וגאס, נבדה || רסלמניה 9 ||
|-
!25
| יוקוזונה || || 2 || 13 ביוני 1993 || 280 || דייטון, אוהיו || מלך הזירה 1993 ||
|-
!26
| ברט הארט || || 2 || 20 במרץ 1994 || 248 || ניו יורק, ניו יורק || רסלמניה 10 ||
|-
!27
| בוב בקלנד || || 2 || 23 בנובמבר 1994 || 3 || סן אנטוניו, טקסס || סדרת ההישרדות ||
|-
!28
| דיזל || || 1 || 26 בנובמבר 1994 || 358 || ניו יורק, ניו יורק || אירוע ישיר ||
|-
!29
| ברט הארט || || 3 || 19 בנובמבר 1995 || 133 || לאנדאובר, מרילנד || סדרת ההישרדות ||
|-
!30
| שון מייקלס || || 1 || 31 במרץ 1996 || 231 || אנהיים, קליפורניה || רסלמניה 12 ||
|-
!31
| סייקו סיד || || 1 || 17 בנובמבר 1996 || 63 || ניו יורק, ניו יורק || סדרת ההישרדות ||
|-
!32
| שון מייקלס || || 2 || 19 בינואר 1997 || 25 || סן אנטוניו, טקסס || רויאל ראמבל ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 13 בפברואר 1997 || — || לוול, מסצ'וסטס || Raw || align=right|<small>מייקלס ויתר על התואר עקב פציעה.</small>
|-
!33
| ברט הארט || || 4 || 16 בפברואר 1997 || 1 || צ'טנוגה, טנסי || In Your House 13 ||
|-
!34
| סייקו סיד || || 2 || 17 בפברואר 1997 || 34 || נאשוויל, טנסי || Raw ||
|-
!35
| אנדרטייקר || || 2 || 23 במרץ 1997 || 133 || רוזמונט, אילינוי || רסלמניה 13 ||
|-
!36
| ברט הארט || || 5 || 3 באוגוסט 1997 || 98 || מזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי || סאמרסלאם ||
|-
!37
| שון מייקלס || || 3 || 9 בנובמבר 1997 || 140 || מונטריאול, קוויבק, קנדה || סדרת ההישרדות ||
|-
!38
| "סטון קולד" סטיב אוסטין || || 1 || 29 במרץ 1998 || 91 || בוסטון, מסצ'וסטס || רסלמניה 14 ||
|-
!39
| קיין || || 1 || 28 ביוני 1998 || 1 || פיטסבורג, פנסילבניה || מלך הזירה 1998 ||
|-
!40
| "סטון קולד" סטיב אוסטין || || 2 || 29 ביוני 1998 || 90 || קליבלנד, אוהיו || Raw is War ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 27 בספטמבר 1998 || — || המילטון, אונטריו, קנדה || Raw ||
|-
!41
| הרוק || || 1 || 15 בנובמבר 1998 || 44 || סנט לואיס, מיזורי || סדרת ההישרדות ||
|-
!42
| מנקיינד || || 1 || 29 בדצמבר 1998 || 26 || ווסטר, מסצ'וסטס || Raw is War ||
|-
!43
| הרוק || || 2 || 24 בינואר 1999 || 2 || אנהיים, קליפורניה || רויאל ראמבל ||
|-
!44
| מנקיינד || || 2 || 26 בינואר 1999 || 20 || טוסון, אריזונה || 1999 Halftime Heat ||
|-
!45
| הרוק || || 3 || 15 בפברואר 1999 || 41 || ברמינגהאם, אלבמה || Raw is War ||
|-
!46
| "סטון קולד" סטיב אוסטין || || 3 || 28 במרץ 1999 || 56 || פילדלפיה, פנסילבניה || רסלמניה 15 ||
|-
!47
| אנדרטייקר || || 3 || 23 במאי 1999 || 36 || קנזס סיטי, מיזורי || Over the Edge 1999 ||
|-
!48
| "סטון קולד" סטיב אוסטין || || 4 || 28 ביוני 1999 || 55 || שארלוט, צפון קרוליינה || Raw is War ||
|-
!49
| מנקיינד || || 3 || 22 באוגוסט 1999 || 1 || מיניאפוליס, מינסוטה || סאמרסלאם ||
|-
!50
| טריפל H || || 1 || 23 באוגוסט 1999 || 22 || איימס, איווה || Raw is War ||
|-
!51
| וינס מקמהן || || 1 || 14 בספטמבר 1999 || 6 || לאס וגאס, נבדה || סמאקדאון ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 20 בספטמבר 1999 || — || יוסטון, טקסס || Raw || align=right|<small>וינס מקמהן ויתר על התואר.</small>
|-
!52
| טריפל H || || 2 || 26 בספטמבר 1999 || 49 || שארלוט, צפון קרוליינה || בלתי נסלח ||
|-
!53
| ביג שואו || || 1 || 14 בדצמבר 1999 || 50 || דטרויט, מישיגן || סדרת ההישרדות ||
|-
!54
| טריפל H || || 3 || 3 בינואר 2000 || 118 || מיאמי, פלורידה || Raw is War ||
|-
!55
| הרוק || || 4 || 30 באפריל 2000 || 21 || וושינגטון די. סי. || באקלאש ||
|-
!56
| טריפל H || || 4 || 21 במאי 2000 || 35 || לואיוויל, קנטקי || יום הדין ||
|-
!57
| הרוק || || 5 || 25 ביוני 2000 || 119 || בוסטון, מסצ'וסטס || מלך הזירה 2000 ||
|-
!58
| קורט אנגל || || 1 || 22 באוקטובר 2000 || 126 || אולבני, ניו יורק || ללא רחמים ||
|-
!59
| הרוק || || 6 || 25 בפברואר 2001 || 35 || לאס וגאס, נבדה || אין דרך יציאה ||
|-
!60
| "סטון קולד" סטיב אוסטין || || 5 || 1 באפריל 2001 || 175 || יוסטון, טקסס || רסלמניה 17 ||
|-
!61
| קורט אנגל || || 2 || 23 בספטמבר 2001 || 15 || פיטסבורג, פנסילבניה || בלתי נסלח ||
|-
!62
| "סטון קולד" סטיב אוסטין || || 6 || 8 באוקטובר 2001 || 62 || אינדיאנפוליס, אינדיאנה || Raw ||
|-
!63
| כריס ג'ריקו || || 1 || 9 בדצמבר 2001 || 98 || סן דייגו, קליפורניה || נקמה ||
|-
!64
| טריפל H || || 5 || 17 במרץ 2002 || 35 || טורונטו, אונטריו, קנדה || רסלמניה 18 ||
|-
!65
| האלק הוגאן || || 6 || 21 באפריל 2002 || 28 || קנזס סיטי, מיזורי || באקלאש ||
|-
!66
| אנדרטייקר || || 4 || 19 במאי 2002 || 63 || נאשוויל, טנסי || יום הדין ||
|-
!67
| הרוק || || 7 || 21 ביולי 2002 || 35 || דטרויט, מישיגן || נקמה ||
|-
!68
| ברוק לסנר || || 1 || 25 באוגוסט 2002 || 84 || יוניונדייל, ניו יורק || סאמרסלאם ||
|-
!69
| ביג שואו || || 2 || 17 בנובמבר 2002 || 28 || ניו יורק, ניו יורק || סדרת ההישרדות ||
|-
!70
| קורט אנגל || || 3 || 15 בדצמבר 2002 || 105 || סאנרייז, פלורידה || ארמגדון ||
|-
!71
| ברוק לסנר || || 2 || 30 במרץ 2003 || 119 || סיאטל, וושינגטון || רסלמניה 19 ||
|-
!72
| קורט אנגל || || 4 || 27 ביולי 2003 || 51 || דנוור, קולורדו || נקמה ||
|-
!73
| ברוק לסנר || || 3 || 16 בספטמבר 2003 || 152 || ראלי, קרוליינה הצפונית || סמאקדאון ||
|-
!74
| אדי גאררו || || 1 || 15 בפברואר 2004 || 133 || דיילי סיטי, קליפורניה || No Way Out 2004 ||
|-
!75
| ג'ון "בראדשו" לייפילד || ||1 || 27 ביוני 2004 || 280 || נורפוק, וירג'יניה || המסיבה האמריקאית הגדולה ||
|-
!76
| ג'ון סינה || || 1 || 3 באפריל 2005 || 280 || לוס אנג'לס, קליפורניה || רסלמניה 21 ||
|-
!77
| אדג' || || 1 || 8 בינואר 2006 || 21 || אולבני, ניו יורק || מהפכת השנה החדשה ||
|-
!78
| ג'ון סינה || || 2 || 29 בינואר 2006 || 133 || מיאמי, פלורידה || רויאל ראמבל ||
|-
!79
| רוב ואן דאם || || 1 || 11 ביוני 2006 || 22 || ניו יורק, ניו יורק || ECW One Night Stand ||
|-
!80
| אדג' || || 2 || 3 ביולי 2006 || 76 || פילדלפיה, פנסילבניה || Raw ||
|-
!81
| ג'ון סינה || || 3 || 17 בספטמבר 2006 || 380 || טורונטו, אונטריו, קנדה || בלתי נסלח ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 2 באוקטובר 2007 || — || דייטון, אוהיו || ECW || align=right|<small>התואר התפנה עקב הפציעה של סינה בשריר החזה.</small>
|-
!82
| רנדי אורטון || || 1 || 7 באוקטובר 2007 || 1> || רוזמונט, אילינוי || ללא רחמים ||
|-
!83
| טריפל H || || 6 || 7 באוקטובר 2007 || 1> || רוזמונט, אילינוי || ללא רחמים ||
|-
!84
| רנדי אורטון || || 2 || 7 באוקטובר 2007 || 203 || רוזמונט, אילינוי || ללא רחמים ||
|-
!85
| טריפל H || || 7 || 27 באפריל 2008 || 210 || בולטימור, מרילנד || באקלאש ||
|-
!86
| אדג' || || 3 || 23 בנובמבר 2008 || 21 || בוסטון, מסצ'וסטס || סדרת ההישרדות ||
|-
!87
| ג'ף הארדי || || 1 || 14 בדצמבר 2008 || 42 || באפלו, ניו יורק || ארמגדון ||
|-
!88
| אדג' || || 4 || 25 בינואר 2009 || 21 || דטרויט, מישיגן || רויאל ראמבל ||
|-
!89
| טריפל H || || 8 || 15 בפברואר 2009 || 70 || סיאטל, וושינגטון || אין דרך יציאה ||
|-
!90
| רנדי אורטון || || 3 || 26 באפריל 2009 || 42 || פרובידנס, רוד איילנד || באקלאש ||
|-
!91
| בטיסטה || || 1 || 7 ביוני 2009 || 2 || ניו אורלינס, לואיזיאנה || חוקי אקסטרים ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 9 ביוני 2009 || — || — || — || align=right|<small>התואר התפנה עקב פציעה של בטיסטה בשריר הזרוע הימני.</small>
|-
!92
| רנדי אורטון || || 4 || 15 ביוני 2009 || 90 || שארלוט, צפון קרוליינה || Raw ||
|-
!93
| ג'ון סינה || || 4 || 7 בספטמבר 2009 || 21 || מונטריאול, קוויבק, קנדה || נקודת שבירה ||
|-
!94
| רנדי אורטון || || 5 || 4 באוקטובר 2009 || 21 || ניוארק, ניו ג'רזי || גיהנום בכלוב ||
|-
!95
| ג'ון סינה || || 5 || 25 באוקטובר 2009 || 49 || פיטסבורג, פנסילבניה || Bragging Rights ||
|-
!96
| שיימוס || || 1 || 13 בדצמבר 2009 || 70 || סן אנטוניו, טקסס || TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות ||
|-
!97
| ג'ון סינה || || 6 || 21 בפברואר 2010 || 1> || סנט לואיס, מיזורי || תא ההדחות ||
|-
!98
| בטיסטה || || 2 || 21 בפברואר 2010 || 35 || סנט לואיס, מיזורי || תא ההדחות ||
|-
!99
| ג'ון סינה || || 7 || 28 במרץ 2010 || 84 || גלנדייל, אריזונה || רסלמניה 26 ||
|-
!100
| שיימוס || || 2 || 20 ביוני 2010 || 91 || יוניונדייל, ניו יורק || Fatal 4-Way ||
|-
!101
| רנדי אורטון || || 6 || 19 בספטמבר 2010 || 64 || רוזמונט, אילינוי || ליל האלופים ||
|-
!102
| המיז || || 1 || 22 בנובמבר 2010 || 160 || אורלנדו, פלורידה || Raw ||
|-
!103
| ג'ון סינה || || 8 || 1 במאי 2011 || 77 || טמפה, פלורידה || חוקי אקסטרים ||
|-
!104
| סי. אם. פאנק || || 1 || 17 ביולי 2011 || 28 || רוזמונט, אילינוי || כסף בבנק ||
|-
!105
| ריי מיסטריו || || 1 || 25 ביולי 2011 || 1> || המפטון, וירג'יניה || Raw ||
|-
!106
| ג'ון סינה || || 9 || 25 ביולי 2011 || 20 || המפטון, וירג'יניה || Raw ||
|-
!-
| סי. אם. פאנק || || 2 || 14 באוגוסט 2011 || - || לוס אנג'לס, קליפורניה || סאמרסלאם ||
|-
!107
| אלברטו דל ריו || || 1 || 14 באוגוסט 2011 || 35 || לוס אנג'לס, קליפורניה || סאמרסלאם ||
|-
!108
| ג'ון סינה || || 10 || 18 בספטמבר 2011 || 14 || באפלו, ניו יורק || ליל האלופים ||
|-
!109
| אלברטו דל ריו || || 2 || 2 בספטמבר 2011 || 49 || ניו אורלינס, לואיזיאנה || גיהנום בכלוב ||
|-
!110
| סי. אם. פאנק || || 3 || 20 בנובמבר 2011 || 434 || ניו יורק, ניו יורק || סדרת ההישרדות ||
|-
!111
| הרוק || || 8 || 27 בינואר 2013 || 70 || פיניקס, אריזונה || רויאל ראמבל ||
|-
!112
| ג'ון סינה || || 11 || 7 באפריל 2013 || 133 || איסט רודרפורד, ניו ג'רזי || רסלמניה 29 ||
|-
!113
| דניאל בריאן || || 1 || 18 באוגוסט 2013 || 1> || לוס אנג'לס, קליפורניה || סאמרסלאם ||
|-
!114
| רנדי אורטון || || 7 || 18 באוגוסט 2013 || 28 || לוס אנג'לס, קליפורניה || סאמרסלאם ||
|-
!115
| דניאל בריאן || || 2 || 16 בספטמבר 2013 || 1 || דטרויט, מישיגן || ליל האלופים ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 16 בספטמבר 2013 || — || קליבלנד, אוהיו || Raw ||
|-
!116
| רנדי אורטון || || 8 || 27 באוקטובר 2013 || 161 || מיאמי, פלורידה || גיהנום בכלוב ||
|-
!117
| דניאל בריאן || || 3 || 6 באפריל 2014 || 64 || ניו אורלינס, לואיזיאנה || רסלמניה 30 ||
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 9 ביוני 2014 || — || מיניאפוליס, מינסוטה || Raw || align=right|<small>התואר התפנה עקב פציעה של דניאל בריאן בצוואר.</small>
|-
!118
| ג'ון סינה || || 12 || 29 ביוני 2014 || 49 || בוסטון, מסצ'וסטס || כסף בבנק ||
|-
!119
| ברוק לסנר || || 4 || 17 באוגוסט 2014 || 224 || לוס אנג'לס, קליפורניה || סאמרסלאם ||
|-
!120
| סת' רולינס || || 1 || 29 במרץ 2015 || 220 || קליפורניה, קליפורניה || רסלמניה 31 || align=right|<small>פדה את מזוודת הכסף בבנק.</small>
|- style="background-color:#e3e3e3"
| — || פנויה || — || — || 4 בנובמבר 2015 || — || — || — || align=right|<small>התואר התפנה עקב פציעה של רולינס ברצועות הצולבות ובמניסקוס בזמן הקרב שלו נגד קיין באירוע שלא שודר לטלוויזיה בדבלין, אירלנד.</small>
|-
!121
| רומן ריינס || || 1 || 22 בנובמבר 2015 || 1> || אטלנטה, ג'ורג'יה || סדרת ההישרדות ||
|-
!122
| שיימוס || || 3 || 22 בנובמבר 2015 || 22 || אטלנטה, ג'ורג'יה || סדרת ההישרדות ||
|-
!123
| רומן ריינס || || 2 || 14 בדצמבר 2015 || 41 || פילדלפיה, פנסילבניה || Raw ||
|-
!124
| טריפל H || || 9 || 24 בינואר 2016 || 70 || אורלנדו, פלורידה || רויאל ראמבל ||
|-
!125
| רומן ריינס || || 3 || 3 באפריל 2016 || 77 || ארלינגטון, טקסס || רסלמניה 32 ||
|-
!126
| סת' רולינס || || 2 || 19 ביוני 2016 || 1> || לאס וגאס, נבדה || כסף בבנק ||
|-
!127
| דין אמברוז || || 1 || 19 ביוני 2016 || 84 || לאס וגאס, נבדה || כסף בבנק ||
|-
!128
| AJ סטיילס || || 1 || 11 בספטמבר 2016 || 140 || ריצ'מונד, וירג'יניה || באקלאש ||
|-
!129
| ג'ון סינה || || 16 || 29 בינואר 2017 || 14 || סן אנטוניו, טקסס || רויאל ראמבל ||
|-
!130
| בריי וויאט || || 1 || 13 בפברואר 2017 || 49 || פיניקס, אריזונה || תא ההדחות ||
|-
!131
| רנדי אורטון || || 9 || 2 באפריל 2017 || 49 || אורלנדו, פלורידה || רסלמניה 33 ||
|-
!132
| ג'ינדר מהאל || || 1 || 21 במאי 2017 || 170 || רוזמונט, אילינוי || באקלאש ||
|-
!133
| AJ סטיילס || || 2 || 7 בנובמבר 2017 || 371 || מנצ'סטר, אנגליה || סמאקדאון ||
|-
!134
| דניאל בריאן || || 4 || 13 בנובמבר 2018 || 145 || סנט לואיס, מיזורי || סמאקדאון ||
|-
!135
| קופי קינגסטון || || 1 || 7 באפריל 2019 || 180 || מזרח רד'רפורד, ניו ג'רזי || רסלמניה 35 ||
|-
!136
| ברוק לסנר || || 5 || 4 באוקטובר 2019 || 173 || לוס אנג'לס, קליפורניה || חגיגות 20 שנה לסמאקדאון ||
|-
!137
| דרו מקינטייר || || 1 || 26 במרץ 2020 || 214 || אורלנדו, פלורידה || הלילה השני של רסלמניה 36 || align=right|<small>רסלמניה הוקלטה ב-25 וב-26 במרץ, כשלא ידוע מתי הזכייה בתואר התרחשה.עקב עיכוב הקלטות, האירוע שודר כחלק מהלילה השני שלו ב-5 באפריל 2020 וארגון ה-WWE מכיר בתקופת כהונתו מתאריך שידור זה.</small>
|-
!138
| רנדי אורטון || || 10 || 25 באוקטובר 2020 || 22 || אורלנדו, פלורידה || גיהנום בכלוב || align=right|<small>קרב זה היה קרב גיהנום בכלוב.</small>
|-
!139
| דרו מקינטייר || || 2 || 16 בנובמבר 2020 || 97 || אורלנדו, פלורידה || Raw || align=right|<small>קרב זה היה קרב ללא פסילות.</small>
|-
!140
| המיז || || 2 || 21 בפברואר 2021 || 8 || סיינט פיטרסברג, פלורידה || תא ההדחות || align=right|<small>פדה את מזוודת כסף בבנק.</small>
|-
!141
| בובי לאשלי || || 1 || 1 במרץ 2021 || 196 || סיינט פיטרסברג, פלורידה || Raw || align=right|<small>קרב זה היה קרב חוטבי עצים.</small>
|-
!142
| ביג אי || || 1 || 13 בספטמבר 2021 || 110 || בוסטון, מסצ'וסטס || Raw || align=right|<small>פדה את מזוודת הכסף בבנק. ביג אי עבר מסמאקדאון ל-Raw עם זכייתו בתואר.</small>
|-
!143
| ברוק לסנר || || 6 || 1 בינואר 2022 || 28 || אטלנטה, ג'ורג'יה || Day 1 || align=right|<small>קרב זה היה קרב מחומש אשר כלל בנוסף את בובי לאשלי, קווין אואנס וסת' רולינס.</small>
|-
!144
| בובי לאשלי || || 2 || 29 בינואר 2022 || 21 || סנט לואיס, מיזורי || רויאל ראמבל ||
|-
!145
| ברוק לסנר || || 7 || 19 בפברואר 2022 || 43 || ג'דה, ערב הסעודית || תא ההדחות || align=right|<small>קרב זה היה קרב תא ההדחות אשר כלל בנוסף את AJ סטיילס, אוסטין ת'יאורי, רידל וסת' "פריקין" רולינס.</small>
|-
!146
| רומן ריינס || || 4 || 3 באפריל 2022 || 735 || ארלינגטון, טקסס || הלילה השני של רסלמניה 38 || align=right|<small>קרב זה היה קרב "המנצח לוקח הכל" ולאחר הקרב אליפות ה-WWE והאליפות האוניברסלית אוחדו ושם האליפות שונה ל-"אליפות ה-WWE האוניברסלית הבלתי מעורערת".</small>
|-
!147
| קודי רודס || || 1 || 7 באפריל 2024 || האלוף הנוכחי || פילדלפיה, פנסילבניה || הלילה השני של רסלמניה 40|| align="right" |<small>הקרב היה קרב חוקי בלודליין שבו ריינס הגן בנוסף על האליפות האוניברסלית.</small>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

משקל כבד