OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שירות הביון הלאומי היווני

שירות הביון הלאומי היווני (יוונית: Εθνική Υπηρεσία Πληροφοριών, ΕΥΠ, תעתיק אנגלי: Ethniki Ypiresia Pliroforion, EYP) הוא סוכנות הביון הממשלתית של יוון שהוקמה ב-9 במאי 1953 בשם שירות הביון המרכזי. ב-27 באוגוסט 1986, שירות הביון המרכזי הפך לשירות הביון הלאומי היווני, על פי צו מיניסטריאלי מאותה שנה.

השירות כפוף למשרד ההגנה האזרחית של יוון. לא ידוע מהו מספרם המדויק של סוכני הארגון, אך לעיתים התקשורת היוונית מציינת כי מספרם הוא כ-3,000 איש.

==היסטוריה==
המודיעין הלאומי היווני הוקם ב-7 במאי 1953 כשירות הביון המרכזי של יוון (ביוונית: Κεντρική Υπηρεσία Πληροφοριών, ΚΥΠ). ב-27 באוגוסט 1986, הפך לשירות הביון הלאומי.

שירות הביון המרכזי של יוון הוקם על ידי סוכני CIA ממוצא יווני, שהנודע שבהם הוא תומאס קראמסינס, סגן מנהל המבצעים של ה-CIA, שהיה מעורב עמוקות במבצעי ביון כנגד נשיא צ'ילה הסוציאליסט סלבדור איינדה, בשנות ה-50 וה-60.

עד שנות ה-80, שירות הביון המרכזי היה סוכנות הביון העיקרית במדינה והייתה כפופה לצבא, ב-1986 - עם הקמת שירות הביון הלאומי - הוא הפך לסוכנות ביון אזרחית.

החל מסוף שנות ה-90 - כמרבית סוכנויות הביון האירופיות - עוסק הארגון בסיכול טרור ובמאבק בתאי טרור רדומים. עבודתו מתמקדת בעיקר במאבק כנגד מרגלים טורקיים ובדלנים מקפריסין הצפונית.

==מחלוקות==
===הפלישה הטורקית לקפריסין===
בשנת 2021, קצין מודיעין לשעבר שהיה אחראי על אגף קירניה בשירות הביון הלאומי הודה שיוון והחונטה של דמיטריוס יואנידיס, ידעו על הפלישה הטורקית לקפריסין עוד מאפריל 1974. הוא טען כי מנהיגות המדינה יכלה להצב נזקים לטורקים וכי כל הראיות לכך נמסרו לידי הפרלמנט היווני. אך החקירה בנושא הושתקה.

===פרשת ההאזנות===
בסוף יולי 2022 נודע כי ממשלת יוון באמצעות שירות הביון הלאומי פרצה לטלפון הנייד של ראש האופוזיציה ניקוס אנדרולאקיס והעיתונאי החוקר תנאסיס קוקאקיס, שחקר בעבר את קשריו העסקיים של ראש ממשלת יוון, קיריאקוס מיצוטאקיס. הפרשה עוררה סערה פוליטית רבה במדינה, שהייתה בעבר תחת משטר של חונטה צבאית שבה האזנות סתר היו דבר שבשגרה. בעקבות הפרשה, ראש השירות פנאגיוטיס קונטולאון, התפטר יחד עם מזכיר הממשלה היוונית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.nis.gr/portal/page/portal/NIS/ האתר הרשמי של הארגון]

קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:יוון: צבא וביטחון
שירות הביון הביטחוני הקנדי

שירות הביון הביטחוני הקנדי (באנגלית: Canadian Security Intelligence Service; בצרפתית: Service canadien du renseignement de sécurité, בראשי תיבות: CSIS או SCRS) הוא סוכנות הביון הממשלתית של קנדה, שהוקמה ב-21 ביוני 1984, כיורשת לשירות הביטחון של המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה ומהווה הן כגוף מודיעיני לאומי והן כשירות ביטחון הפנים.

הארגון כפוף למשרד לבטיחות הציבור בקבינט הקנדי ומפוקח על ידי מערכת המשפט הפדרלית, מפכ"ל הארגון והוועדה הפרלמנטרית לפיקוח על המודיעין והביטחון.
==היסטוריה==
הארגון הוקם ב-21 ביוני 1984 מתוך שירות הביטחון של משטרת הפרשים המלכותית של קנדה, שעסקה בריגול וסיכול ריגול החל מסוף שנות ה-50 ועד שנות ה-80.

הארגון הוקם כיישום המלצותיה של ועדת מק'דונלד שבחנה את פעילויות הביון של קנדה והמליצה להקים סוכנות ביון נפרדת וכך הוקם שירות הביון הביטחוני של קנדה, ששמו מתורגם לעיתים גם כשירות הביון והביטחון של קנדה.

בנושא של מודיעין פיננסי הם נעזרים בשירותים של המרכז לניתוח דיווחים ועסקאות פיננסיות.

הארגון משתף פעולה עם סוכנויות ביון זרות, בעיקר ASIS, MI6 וה-CIA.

הארגון היה קשור לפרשת ואישום של ג'פרי דלייל בריגול.

==ראו גם==
* המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:קהילת המודיעין הקנדית
צ'ארלס אנתון

צ'ארלס אנתון (Charles Anthon; 19 בנובמבר 1797 – 29 ביולי 1867) היה איש לימודים קלאסיים אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
אנתון נולד בניו יורק. אחרי שסיים בהצטיינות את מכללת קולומביה של אוניברסיטת קולומביה, הוא למד משפטים וקיבל הסמכה לעריכת דין, אבל מעולם לא עסק במקצוע. ב־1820 הוא מונה לתפקיד פרופסור עוזר ליוונית ולטינית במכללה שבה למד. לאחר עשר שנים מונה לפרופסור מן המניין. הוא שימש גם מנהל בית ספר לדקדוק ליד המכללה. בשני התפקידים החזיק עד שנת 1864.

אנתון פרסם מהדורות לימודיות של יצירות יווניות ולטיניות של הורטיוס, הומרוס, יוליוס קיסר, ורגיליוס ויוצרים אחרים וכן ספרי לימוד ליוונית ולטינית ואת Classical Dictionary – אנציקלופדיה לנושאי הלימודים הקלאסיים. ספריו זכו לתפוצה רבה ואומצו אף באוניברסיטאות יוקרתיות, בהן אוקספורד וקיימברידג', אם כי הם גם ספגו ביקורת – לדעת מלומדים אחדים הפירושים שאנתון כתב הקלו על התלמידים יותר מדי. למשל, בשנת 1828 העורך הספרותי יו סווינטון ליגרי, (לימים התובע הכללי של ארצות הברית), אמר עליהם: "מי יכול להעריך את הנזק שיעשה ללימודים הקלאסיים השימוש במהדורות של אנתון? ללא ספק הם יגרמו להיווצרותם של מלומדים מלאכותיים." ההתנגדות לשיטתו של אנתון – ולסגנון ההוראה הנהוג בצפון ארצות הברית – היא שהניעה את בסיל לנו גילדרסליב הדרומי לחבר סדרה חדשה של ספרים ללימוד לטינית ויוונית, שהתמקדה בהבנה מעמיקה של דקדוק.

אנתון מת בניו יורק ב־1867.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לימודים קלאסיים
קטגוריה:אנשי חינוך אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1797
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1867
MUSE

הסמליל של Project MUSE
MUSE הוא מסד נתונים מקוון שהוקם בשנת 1993, המאפשר גישה לגרסאות אלקטרוניות של כתבי עת מדעיים רבים, בעיקר תחומי החברה, האמנויות והרוח. האתר מופעל על ידי הוצאת הספרים של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס האמריקאית. נכון לחודש נובמבר 2009, נכללו באתר כ-158,450 מאמרים מכ-427 כתבי עת שונים.

בניגוד למתחרהו העיקרי, JSTOR, באתר אין מדיניות של פרסום מאמרים לאחר תקופת צינון מסוימת, כלומר, גם מאמרים מהגיליון העדכני ביותר של כתב העת מתפרסמים בו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20060225101816/http://www.biu.ac.il/LIB/DofM_muse.pdf מדריך התחברות] באתר אוניברסיטת בר-אילן

קטגוריה:ספריות דיגיטליות
קטגוריה:מאגרי מידע ביבליוגרפיים
עמר ברטוב

עֹֹמר ברטוב (נולד ב-17 באפריל 1954 בעין החורש) הוא היסטוריון ישראלי-אמריקאי ופרופסור להיסטוריה וללימודים גרמניים וראש המחלקה להיסטוריה אירופית מודרנית באוניברסיטת בראון ברוד איילנד. עוסק ברבים ממחקריו בהיסטוריה של השואה ושל הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.

== אודות ==
נולד בקיבוץ עין החורש ליהודית ילידת בוצ'אץ ולסופר חנוך ברטוב בשנת 1954. גדל בתל אביב ולמד בתיכון חדש. שירת בנח"ל. למד באוניברסיטת תל אביב, וסיים תואר ראשון בהצטיינות יתרה בשנת 1979. את הדוקטורט עשה בסנט אנתוני'ז קולג' באוניברסיטת אוקספורד, וסיים אותו בשנת 1983. אחר כך חזר לישראל ושימש כמרצה וכפרופסור חבר בחוג להיסטוריה כללית באוניברסיטת תל אביב עד לשנת 1992. בין השנים 1993 ל-2000 לימד באוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי. משנת 2000 מלמד באוניברסיטת בראון.

בספרו משנת 2007, "Erased: Vanishing Traces of Jewish Galicia in Present-Day Ukraine", הוא בוחן את הזיכרון שנותר מהקהילות היהודיות של גליציה באוקראינה של ימינו.

בשנת 2002 זכה במלגת גוגנהיים.

ב-28 בנובמבר 2019 הוענק לברטוב הפרס הבינלאומי של יד ושם לספר מחקר על השואה על ספרו: Anatomy of a Genocide: The Life and Death of a Town Called Buczacz.

נשוי ברביעית לוואי-יי לי (Wai-yee Li), במקור מהונג קונג, פרופסור לספרות סינית באוניברסיטת הרוורד, ואב לשלושה ילדים.

== דעות ==
באוגוסט 2023, ברטוב חתם על עצומה לפיה ישראל מקיימת "משטר של אפרטהייד". עצומה זו קראה לקבוצות יהודיות בארצות הברית להתבטא נגד "הכיבוש" וה"אפרטהייד".<ref></ref><ref></ref> במהלך מלחמת חרבות ברזל, כתב מאמר דעה לעיתון הניו יורק טיימס, שם טען כי "עדיין יש זמן לעצור את ישראל מלאפשר למעשיה להפוך לרצח עם. אנחנו לא יכולים לחכות עוד רגע אחד".<ref></ref>

== מספריו ==
* היהודי בקולנוע (תרגום: רפי קינן), הוצאת עם עובד, 2008.
* .
* קרב יום, הוצאת ספרית פועלים 1989.
* פתיחת ציר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1988.
*[https://www.am-oved.co.il/%D7%90%D7%A0%D7%98%D7%95%D7%9E%D7%99%D7%94_%D7%A9%D7%9C_%D7%A8%D7%A6%D7%97_%D7%A2%D7%9D אנטומיה של רצח עם: חייה ומותה של עיירה ושמה בוצ'אץ'], הוצאת עם עובד, 2020.
* הפרפר והגרזן, הוצאת עברית, 2023
* Anatomy of a Genocide: The Life and Death of a Town Called Buczacz, הוצאת סיימון ושוסטר, 2018.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20100425170755/http://www.edb.co.il/blog/archives/869 ראיון עם עמר ברטוב, מחבר "היהודי בקולנוע"]
* 
* [http://www.forward.com/articles/12231/ Tracing Galicia: A Talk With Omer Bartov] ראיון ב-The Forward
* 
* 
* עמר ברטוב, דירק מוזס, [https://hazmanhazeh.org.il/genocide/?_atscid=1_137_158181725_14588129_0_Tzfazazdxwd2ududpsc רוויזיה לרצח עם], הזמן הזה, מכון ון ליר, ינואר 2022
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה כללית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בראון
קטגוריה:חוקרי השואה ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים של מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
הקרן הלאומית למדעי הרוח

הקרן הלאומית למדעי הרוח (אנגלית: The National Endowment for the Humanities; בראשי תיבות: NEH) היא סוכנות ממשלתית עצמאית בארצות הברית אשר הוקמה בשנת 1965 במטרה לתמוך במחקר ולעודד חינוך ותוכניות ציבוריות במדעי הרוח. משרדי הקרן נמצאים בבירת ארצות הברית, וושינגטון די. סי.

== אודות ==
הסוכנות הוקמה מכוח חוק National Foundation on the Arts and the Humanities Act ב-29 בספטמבר 1965. הקרן נותנת מענקים למגוון מוסדות אשר עוסקים בהנגשה ומחקר במדעי הרוח, כמו ספריות, מוזיאונים, ארכיונים, קולג'ים, אוניברסיטאות, תחנות טלוויזיה ציבוריות. כמו כן מעניקה הקרן מענקים ומלגות לחוקרים אינדיבידואלים. תקציבה בשנת 2020 עמד על 162.25 מיליון דולר.

נשיא הסוכנות נבחר ישירות על ידי נשיא ארצות הברית לתקופה של ארבע שנים, והבחירה עומדת להצבעה על ידי הסנאט. המועצה של הקרן מונה 26 חברים, אשר גם מתמנים על ידי הנשיא והסנאט, לכהונה של שש שנים. 

הקרן מוציאה לאור מגזין בשם "Humanities Magazine". הקרן מעניקה מדי שנה את המדליה הלאומית למדעי הרוח ואת הזכות לשאת את הרצאת ג'פרסון.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:קרנות למחקר מדעי
המדליה הלאומית למדעי הרוח

סופרת היהודיה ג'ודית מרטין (במרכז) עונדת את המדליה שקבלה ב-2005 מהנשיא ג'ורג' בוש]]
המדליה הלאומית למדעי הרוח (באנגלית: National Humanities Medal) היא מדליית הוקרה אמריקאית המוענקת החל משנת 1997 מדי שנה, למספר אנשים או קבוצות או ארגונים אשר תרמו תרומה יוצאת דופן להפצת הידע במדעי הרוח בקרב הציבור האמריקאי.

המדליה מוענקת על ידי הקרן הלאומית למדעי הרוח של ארצות הברית. היא נוסדה בשנת 1988 כמדליית צ'ארלס פרנקל, ובשנת 1997 שונה שמה למדליה הלאומית למדעי הרוח. לזוכים מוענקת מדליית ארד, שעוצבה על ידי דייוויד מקולי, בעצמו אחד ממקבלי המדליה עוד ב-1995, בשמה הראשון עדיין.

עם הזוכים במדליה נמנים ברנרד לואיס, אלי ויזל, גרטרוד הימלפרב, ריצ'רד פייפס, מידג' דקטר, ג'ויס קרול אוטס, האל הולברוק, ג'ון אפדייק, טום וולף, קווינסי ג'ונס, טוני מוריסון, גאריסון קילר, ג'ון רולס, סטיבן ספילברג, פיליפ רות, מוזיאון נורמן רוקוול, דניאל הארון, פואד עג'מי, אלטון ג'ון ועוד.

== ראו גם ==
* הרצאת ג'פרסון
* המדליה הלאומית לאמנויות
* המדליה הלאומית לטכנולוגיה וחדשנות
* המדליה הלאומית למדעים

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110721054114/http://www.neh.gov/whoweare/nationalmedals.html רשימת הזוכים] באתר הקרן הלאומית למדעי הרוח

== הערות שוליים ==

*
מדעי הרוח
בד"ד

עטיפת צדו האנגלי של כתב העת בד"ד. העטיפה ממחישה את השילוב בין תורה ומדע, שביסוד כתב העת: מוצגים בה [[ספר תורה (כמנהג עדות המזרח) ועצמים מדעיים מגוונים.]]
בד"ד (ראשי תיבות של בכל דרכיך דעהו) הוא כתב עת מדעי תורני לענייני תורה ומדע היוצא לאור על ידי אוניברסיטת בר-אילן אחת לכמה חודשים החל משנת 1995. נכון לתשפ"ג, יצאו לאור 36 גליונות. בכל גיליון שני חלקים: חלק עיקרי בעברית וחלק נוסף באנגלית. עורך כתב העת מראשיתו היה פרופ' יחיאל דומב, ובשנת 2007 החליפו פרופ' עלי מרצבך. 

כתב העת עוסק בנקודות המפגש של תחומי המדע המודרני והשכלה הכללית לבין מחשבה והגות יהודית אורתודוקסית, ובהתמודדות הדת עם אתגרי המדע וההשכלה. לפי הצהרת המערכת, "כתב העת בד"ד נועד בראש ובראשונה לאנשים שומרי מצוות, הפתוחים לתחומי ההשכלה הכללית ומעוניינים בהגות ובמחקר של העולם המודרני... כמו כן נועד כתב העת לשמש צוהר לאדם המשכיל שאינו שומר מצוות לראות ולהבין באמצעותו את דרכם של שומרי מצוות בהתמודדותם עם האתגרים שהמדע וההשכלה הכללית מציבים בפניהם בעידן המודרני". בפתח הגיליון הראשון כתב רקטור אוניברסיטת בר-אילן, פרופ' משה קווה: "בד"ד הוא ביטוי מובהק לאוניברסיטה הדוגלת בשילוב של תורה ומדע, שילוב המתבטא בסמלה: ספר תורה ומיקרוסקופ אחוזים זה בזה". 

כתב העת מקיף מגוון רחב של תחומים, בהם: מדעים מדויקים (מתמטיקה, פיזיקה וכימיה), מדעי החיים (ביולוגיה ורפואה), מדעי החברה (כלכלה, סוציולוגיה ופסיכולוגיה) ומדעי הרוח (פילוסופיה, היסטוריה, ארכאולוגיה, משפטים וספרות). המאמרים מוגשים למערכת ועוברים שיפוט אקדמי.

כתב העת "הגיון", כתב עת מדעי שעסק בדרכי החשיבה של חז"ל, אוחד ב-2002 לתוך בד"ד.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.biupress.co.il/website/index.asp?category=56 קטלוג החוברות] , באתר הוצאת אוניברסיטת בר-אילן
* [https://asif.co.il/בדד/ מאמרים מגליונות בד"ד] בספריית אסיף

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניברסיטת בר-אילן: כתבי עת
קטגוריה:תורה ומדע
קטגוריה:ישראל: כתבי עת תורניים
Journal of Modern History

Journal of Modern History או בקיצור JMH, הוא כתב עת מדעי העוסק בהיסטוריה תרבותית, אינטלקטואלית ופוליטית של אירופה. הוא יוצא לאור כ-4 פעמים בשנה בהוצאת אוניברסיטת שיקגו, בשיתוף עם המדור להיסטוריה אירופאית מודרנית באגודה האמריקאית להיסטוריה. כתב העת מתמקדת בהיסטוריה של אירופה לאחר המאה ה-16, בשטחה של אירופה, רוסיה, בריטניה והבלקן. הוא התחיל להתפרסם בשנת 1929.

עורכי כתב העת הם הפרופסורים ג'ון בויאר ויאן גולדשטיין מאוניברסיטת שיקגו, ועוד עשרה חברים משמשים בוועדת העריכה שלו.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.journals.uchicago.edu/toc/jmh/current אתר הבית] של כתב העת

קטגוריה:כתבי עת להיסטוריה
קטגוריה:אוניברסיטת שיקגו
אודיסאה (כתב עת)

אודיסיאה היה כתב עת ישראלי שעסק ב"במחשבות, רעיונות, דילמות וויכוחים המתקיימים בחזית העשייה המדעית והפילוסופית העכשווית", כהגדרתו. כתב העת, בעריכת העיתונאי שמואל שם-טוב ובהוצאת האוניברסיטה העברית בירושלים וחברת טבע, החל לצאת באוקטובר 2008 והופיע ארבע פעמים בשנה עד אוקטובר 2015, אז ראה אור הגיליון ה-29 והאחרון.

בגיליונות המגזין ניתן היה למצוא כתבות מפרי עטם של בכירי אנשי האקדמיה, ההגות והמדע בישראל.

מגזין "אודיסאה" קיבל את השראתו מכתב העת "מחשבות", שיצא על ידי חברת IBM בעריכת צבי ינאי. שמואל שם-טוב ומנהלת התקשורת הגלובאלית של טבע, אילה מילר, שכנעו את המנכ"ל שלמה ינאי ואת מנחם מגידור, נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים להוציא את העיתון לפועל, והוא יצא כמיזם משותף לשני הגופים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20201030121129/https://www.teva.co.il/about-teva/social-responsibility2/odyssey/ כל גליונות אודיסאה], בארכיון האינטרנט
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדע פופולרי
פנצרייגר

פנצרייגר [[מארדר 1]]
פנצרייגר [[מארדר 3]]

פָּנְצֵרְיֵיגר (Panzerjäger), גרמנית: צייד טנקים, הוא אחד משני טיפוסים של משחיתי טנקים אשר יוצרו בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. משחיתי טנקים מטיפוס פנצרייגר היו הדור הראשון של משחיתי הטנקים הגרמנים, והם התאפיינו בהיותם חסרי צריח ובעלי גוף מחופה למחצה וכן בעצם היותם הסבות של תובות קיימות של טנקים שהתיישנו.



==פיתוח==
הפנצרייגר היה משחית טנקים שנבנה על ידי הסרת הצריח מתובת טנק שהתיישן והחלפתו בתותח נגד טנקים. התותחים שהורכבו היו למעשה תותחים נגררים שהוסרו, יחד עם לוח מגן החזית שלהם, מהעגלה הנגררת, והרכבתם, כמו שהם, על התובה, על מנת לאפשר להם ניידות טובה יותר.

פיתוח הפנצרייגרים החל לפני תחילת מלחמת העולם השנייה ונמשך עד לשנת 1943, עת שמשחיתי הטנקים הכבדים והמוגנים יותר מטיפוס יאגדפנצר (Jagdpanzer, מגרמנית: טנק צייד) תפסו את מקומם. פנצרייגרים המשיכו לשרת עד תום המלחמה.

התובות ששימשו להרכבת הפנצרייגרים היו בעיקר תובות של טנקים מיושנים ושל טנקים שנתפסו שלל, מה שהוזיל את עלויות הבנייה שלהם ואפשר להשמיש ציוד מיושן שהיה חסר ערך לכלי לחימה אפקטיבי. למרות מספר חסרונות שנבעו ממדיניות זו, דוגמת שריון קל מידי וצדודית גבוהה, הוכיחו הפנצרייגרים את עצמם מוצלחים במשימה עבורה תוכננו.

==פעילות מבצעית==
פנצרייגרים הופעלו בדרך כלל במסגרת גדודית כחלק מדיוויזיית פנצרים או חיל רגלים משוריין (חרמ"ש), במטרה להתמודד עם העדיפות המספרית הגבוהה של טנקי בעלות הברית.

==דגמים==
דוגמאות למשחיתי טנקים מטיפוס פנצרייגר:
*פנצרייגר 1 - תותח נגד טנקים 47 מ"מ על תובת פנצר 1
*מארדר 1 - תותח 75 מ"מ על תובת טנק שלל צרפתי מסוג לוריאן 37L
*מארדר 2 - תותח 75 מ"מ על תובת פנצר 2
*מארדר 3 - תותח 75 מ"מ על תובת טנק צ'כי מסוג פנצר 38t
*נאזהורן - תותח 88 מ"מ על תובה שהורכבה מחלקים של טנקי פנצר 3 ופנצר 4

==ראו גם==
*משחית טנקים
*יאגדפנצר

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אמצעי לחימה גרמניים במלחמת העולם השנייה
שם טוב אבן שם טוב (השני)

הרב שם טוב בן יוסף אבן שם טוב (השני) (נולד בספרד, בגירוש ספרד גלה לפורטוגל ובה נפטר בשנת ה'רנ"ג, 1493) היה דרשן, פילוסוף יהודי ומפרש הספר "מורה נבוכים" של הרמב"ם. היה תלמידו בתלמוד של ר' יצחק קנפנטון.

==ביוגרפיה==

היה נכדו של רבי שם טוב אבן שם טוב, מחבר "ספר האמונות", שהיה מגדולי מתנגדי הרמב"ם והפילוסופים היהודיים, ובנו של רבי יוסף אבן שם טוב, שהיה מתומכיו של הרמב"ם. הערצתו לרמב"ם הייתה מופלגת, ואמר שהלומד את הספר "מורה נבוכים" אהוב בעיני אלוהים ואדם ומובטח לו שהוא בן עולם הבא.

מחיבוריו נשתמרו בידנו פירושו למורה נבוכים, שנדפס במהדורות הקלאסיות של הספר לצד פירושיהם של החכמים האפודי, קרשקש ואברבנאל, וספר דרשות התורה שנדפס לראשונה בשלוניקי בשנת ה'רפ"ה.

==הפירוש למורה נבוכים==
את הפירוש למורה נבוכים חיבר אבן שם טוב בשנת ה'רמ"ח (1488). הפירוש הופיע לראשונה בוונציה בשנת ה'שי"א (1551), ומאז הפך לפירוש קלאסי של ה"מורה", והוא זה שהקנה לאבן שם טוב את פרסומו.

מטרתו בפירוש הייתה לפענח את סתרי הספר בפני מעייני זמנו, מתוך נאמנות לדעתו של הרמב"ם. לצורך עבודתו נעזר בפרשנים שקדמו לו, החכמים אפודי, יוסף אבן כספי ומשה נרבוני. הוא מצטט גם את הרמב"ן מספר פעמים, ובכולן הוא חולק עליו. מבין פרשני המקרא בספרד הוא מצטט מתוך הסכמה רק את רבי אברהם אבן עזרא.

צבי גרץ טען כי אבן שם טוב לא העמיק לחקור בפירושיו וחיבוריו ולא היה הוגה מקורי; אך חוקרים אחרים טענו שגרץ חרץ את משפטו של אבן שם טוב שלא כדין, והרב יוסף שלמה דלמדיגו אמר על אבן שם טוב ש"הוא איש ישר ונאמן בפירושו, וראוי לסמוך עליו יותר מכ"ד פירושים שראיתי על ספר המורה".

רבי עזריה מן האדומים ייחס, בטעות, את הפירוש שעל ה"מורה נבוכים" לרבי שם טוב בן יוסף אבן שם טוב הראשון, מחבר "ספר האמונות" והמתנגד לפילוסופיה. במחצית הראשונה של המאה ה-19 פקפק רבי יצחק שמואל רג'יו על יחוס זה, וטען שמחברו של הפירוש הוא הרב שם טוב בן יוסף אבן פלקירה. כיום מנוי וגמור שמחבר הפירוש הוא רבי שם טוב בן יוסף אבן שם טוב השני, נכדו של מחבר "ספר האמונות", ואילו פירושו של רבי שם טוב בן יוסף אבן פלקירה למורה הנבוכים הוא פירוש אחר, שנדפס בנפרד בשם "מורה המורה". מסקנה זו הוכחה במחקריהם של יצחק בר לווינזון ורבי מתתיהו שטרשון.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* J.Guttman, Die Familie Schemtob in ihren Beziehungen zur Philosophie, Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums, LVII [57] (1913), 447-451.
</div>
* אברהם מטרוטייאל, השלמת ספר הקבלה, בתוך: שתי כרוניקות עבריות מדור גירוש ספרד, ירושלים: ה'תשנ"א, עמ' 39.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים יהודים ספרדים
קטגוריה:יהודים ספרדים
קטגוריה:מגורשי ספרד ופורטוגל
קטגוריה:נפטרים ב-1493
מחוז קרי

קרי (באנגלית: County Kerry; באירית: Contae Chiarraí) הוא אחד ממחוזות אירלנד. המחוז ממוקם בדרום מערב אירלנד, בפרובינציית מנסטר.

שטחו של מחוז קרי הוא 4,746 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה כ-139,000 נפש. המחוז גובל במחוז לימריק במזרח ובמחוז קורק בדרום-מזרח. במערבו שוכן מחוז קרי לחוף האוקיינוס האטלנטי, ובצפונו שפך הנהר שאנון. בקרי שניים משלושת ההרים הגבוהים ביותר באירלנד, ובהם - הגבוה ביותר - קרנטול (1038 מטרים מעל פני הים).

עיר המחוז היא טרלי (Tralee), שאוכלוסייתה מונה כ-20,000 תושבים, ועיירה בולטת אחרת היא קילרני (Killarney), שלידה שוכן הפארק הלאומי קילרני.

קילרני מפורסמת באגמיה ונופיה המושכים תיירים רבים, וכן היא משמשת כנקודת מוצא לטיולים בטבעת קרי, מסלול מעגלי בן כ-180 ק"מ לאורך חצי האי איוורה, בו נוסעים לצד חופים מפורצים, כפרי דייגים, טירות ואיים. יעד תיירותי מבוקש נוסף הוא המסלול בחצי האי דינגל, במערב חצי האי שוכנת Dunmore Head, הנקודה המערבית ביותר באירלנד (למעט איים).

כלכלת קרי מבוססת בעיקר על חקלאות ותיירות. האדמה משמשת למרעה לבקר ולכבשים, ודיג הוא ענף כלכלי מפותח. למרות התקדמות רבה בשנים האחרונות, קרי עדיין נחשב לאחד האזורים העניים באי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

תמונה פנורמית של [[חצי האי דינגל]]

קטגוריה:אירלנד: מחוזות
מחוז קרי
חומר מווסת חומציות

חומר מווסת חומציות או מווסת ערך הגבה (acidity regulator או pH control agent) הם תוספי מזון המוספים למוצרי מזון וכן מרכיבים במוצרי רחצה ותרופות המשמשים לשליטה בערך הגבה של חומר ולוויסותו (בין אם הוא חומצי ובין אם הוא בסיסי).

חומרים אלה כוללים חומצות אורגניות או חומצות מינרליות וכן בסיסים וחומרי ניטרול, או חומרי הפרדה.

בתעשיית המזון נהוג לסמן חומרים אלה באמצעות מספרי E, כאשר תחום המספרים 300 - 400 משמש לרוב לחומרים מסוג זה.

החומרים הנפוצים ביותר בתעשיית המזון לוויסות חומציות הם חומצה ציטרית, חומצה אצטית וחומצה לקטית.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.health.gov.il/download/pages/technological_list_nov05.pdf.pdf תפקידי תוספי מזון על פי מספרי E] אתר משרד הבריאות
* [http://www.sviva.gov.il/Enviroment/Static/Binaries/law/klali56_1.pdf תוספי מזון מותרים, על פי מספרי E] אתר המשרד להגנת הסביבה (שמות התוספים בעברית)
* [http://www.foodlaw.rdg.ac.uk/additive.htm תוספי מזון המותרים בשימוש באיחוד האירופי]
* [http://www.food.gov.uk/safereating/chemsafe/additivesbranch/enumberlist אתר ממשלת בריטניה - תוספי מזון המותרים בשימוש]

*
קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:חומצות מאכל
פול זוקופסקי

פול זוּקוֹפְסקי (באנגלית: Paul Zukofsky; ) היה כנר ומנצח יהודי-אמריקאי, שמתמחה במוזיקה קלאסית בת זמננו.

==ביוגרפיה==
זוקופסקי נולד בברוקלין בשנת 1943. אביו הוא המשורר לואיס זוקופסקי, ואמו סיסיליה ת'או היא מוזיקאית ומלחינה. החל לנגן בגיל ארבע, וכשהיה בן שבע החל ללמוד כינור אצל איוואן גלאמיאן. בשנת 1956 הופיע לראשונה כסולן בקרנגי הול בניו יורק.

זוקופסקי ניגן, הקליט וניצח על יצירות של מלחינים מודרניים, בהם מילטון בביט, ג'ון קייג', אליוט קרטר, ג'ורג' קראמב, מורטון פלדמן, פיליפ גלאס, פטר מנין, וולטר פיסטון, ארתור שנאבל ואחרים. הוא הופיע בדמותו של אלברט איינשטיין באופרה "איינשטיין על החוף" מאת פיליפ גלאס.

לימד במחלקה למוזיקה בבית הספר ג'וליארד.

ספרו של אביו, "Little", משנת 1970, מתאר את הקריירה של בנו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.musicalobservations.com/recordings/index.html מהקלטותיו]

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
חומר מונע התגיישות

חומר מונע התגיישות (anticaking agent) הוא תוסף מזון המשמש בתעשיית המזון כחומר המוסף למוצרי מזון ומונע התגיישות (היווצרות גושים) תוך שמירה על מרקם אחיד של המזון, ובכך משמר את הערכים האסתטיים של המוצר, ומקל על אריזתו והובלתו של המוצר.

== מוצרים בהם נעשה שימוש בחומרי התגיישות ==
חומרים מונעי התגיישות מוספים בעיקר למוצרים אבקתיים כגון אבקת מרק, אבקת חלב, תערובות מוכנות (כגון אבקות להכנת מאפים ביתיים), סוכר וממתיקים אחרים, וקמח. 

חומרים אלה מסיסים במים או באלכוהול ומונעים התגיישות בכך שהם סופחים לחות או שמן החודרים אל המוצר (לדוגמה, סידן צורני). סוג אחר של חומרים מונעי התגיישות יוצר שכבת הגנה הדוחה מים סביב רכיבי המוצר.

חומרים מונעי התגיישות משמשים גם בתעשיית הקוסמטיקה, בחומרי ניקוי ואף במלחי דרכים.

בתעשיית המזון נהוג לסמן תוספי מזון אלה באמצעות מספרי E בתחום שבין 500 - 599.

== רשימת חומרי התגיישות ==
חומרים מונעי התגיישות נפוצים:

* E341 חד סידן זרחתי, דו סידן זרחתי, תלת סידן זרחתי
* E500 קרבונטים של נתרן
* E535 נתרן פרוציאניד - נפוץ במוצרי מלח שולחני, חלב מיובש, קמח, סוכר ומוצרי אבקות לאפיה
* E536 אשלגן פרוציאניד - נפוץ במוצרי במלח שולחני
* E538 סידן פרוציאניד
* E542 סידן זרחתי
* E550 נתרן צורני
* E551 צורן דו-חמצני
* E552 סידן צורני
* E553a מגנזיום צורני
* E553b טלק
* E554 נתרן אלומיניום צורני
* E555 אשלגן אלומיניום צורני
* E556 סידן אלומיניום צורני
* E558 בנטוניט
* E559 אלומיניום צורני
* E570 חומצה סטארית

==ראו גם==
*הסתיידות

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.foodlaw.rdg.ac.uk/additive.htm תוספי מזון המותרים בשימוש באיחוד האירופי]
* [http://www.food.gov.uk/safereating/chemsafe/additivesbranch/enumberlist אתר ממשלת בריטניה - תוספי מזון המותרים בשימוש]

קטגוריה:תוספי מזון
וירג'יניה דייר

הטבלתה של וירג'יניה דייר, [[הדפס אבן, 1880]]
כנסיית סנט ברידג' ברחוב פליט, המקום בו הוריה של וירג'יניה דייר התחתנו
וירג'יניה דייר (אנגלית: Virginia Dare; 18 באוגוסט 1587, מושבת רואנוק - תאריך לא ידוע, מושבת רואנוק) הייתה הילדה הראשונה שנולדה למתיישבים אנגליים ביבשת אמריקה. ב-400 השנים לאחר מותה, וירג'יניה הפכה לדמות מרכזית בפולקלור ובמיתולוגיה האמריקאית.

מה בדיוק עלה בגורלה של וירג'יניה איננו ידוע, וכן לא ידוע גורלם של שאר מתיישבי "המושבה האבודה". בשנת 1591, כשחזר המושל וייט למושבת רואנוק, לא מצא זכר למתיישביה.

יום הולדתה של וירג'יניה נחגג בצפון קרוליינה.

==ביוגרפיה==
מעט ידוע על חייה של וירג'יניה דייר, שהיו קצרים כנראה, מכיוון שמושבת רואנוק לא התקיימה זמן רב.

וירג'יניה דייר נולדה במושבת רואנוק (צפון קרוליינה של ימינו) ב-18 אוגוסט 1587, הילדה הראשונה של הורים אנגליים שנולדה בעולם החדש.

אמה של וירג'יניה, אלינור וייט, הייתה בתו של ג'ון וייט, המושל של "המושבה האבודה". אביה, אננאיס, היה עוזרו של המושל וייט. וירג'יניה נולדה כשלושה חודשים לאחר שהגיעו המתיישבים למושבה. הילדה הייתה בריאה והוטבלה שם ביום ראשון, ומכיוון שהייתה הילדה הראשונה שנולדה בווירג'יניה, שמה היה וירג'יניה.

מעט ידוע על חייהם של הוריה. אמה, אלינור, נולדה בלונדון בסביבות השנה 1563. אלינור נישאה לאננאיס דייר (שנולד בשנת 1560), רעף ובנאי לונדוני שהיה גם הוא חלק ממשלחת רואנוק, בכנסיית סנט ברידג' ברחוב פליט בעיר לונדון.<ref></ref> וירג'יניה דייר הייתה אחת משני התינוקות שנולדו למתיישבים ב-1587 והתינוקת הנקבה היחידה שנולדה למתיישבים. תשעה ימים לאחר היוולדה יצא וייט לאנגליה במטרה להשיג סיוע למושבה. בגלל מלחמתה של אנגליה בספרד, והצורך בספינות שיגנו נגד הארמדה הספרדית, הוא לא היה יכול לחזור לרואנוק עד ה-18 באוגוסט 1590, יום הולדתה השלישי של וירג'יניה דייר. כאשר חזר גילה שהיישוב ננטש כבר מזמן. הבניינים קרסו והבתים פורקו. וייט לא מצא זכר לבתו או נכדתו, או אפילו זכר למישהו מ-80 הגברים, 17 הנשים ואחד עשר הילדים שמנתה ה"מושבה האבודה".

==בתרבות==
דמותה של וירג'יניה דייר מוזכרת בסדרת הספרים "הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות" כבת אלמוות בעלת כוחת מאגיים. דמותה מופיעה בספרים הרביעי, החמישי והשישי, ומוצגת בהם כקטלנית ושואפת לשליטה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.northcarolinahistory.org/encyclopedia/21/entry אודותיה], באתר ההיסטורי של צפון קרולינה
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולקלור אמריקאי
קטגוריה:ילדים שנעלמו
קטגוריה:נשים אנגליות במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1587
קטגוריה:נפטרות במאה ה-17
רפאל ולדן

רפאל (רפי) ולדן (נולד ב-15 באפריל 1942) הוא רופא ישראלי, פרופסור לרפואה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, לשעבר סגן מנהל בית החולים שיבא, מומחה בכירורגיה כללית ובכלי דם, פעיל חברתי.

== ביוגרפיה ==
הוריו של ולדן הגרו מוורשה לצרפת, לאחר שמדיניות הנומרוס קלאוזוס מנעה מהם לימודים גבוהים במולדתם. אמו רינה הייתה רופאה ואביו יוסף אגרונום. ולדן נולד בשנת 1942 בכפר קטן במחוז דורדון, שם שהתה משפחתו בזהות בדויה, במהלך מלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה, חזרה משפחתו לפריז. בגיל 9 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר בתל אביב.

למד בבית הספר התיכון הדתי צייטלין ובאותה עת, כיהן כיו"ר ארגון "נוער לנוער".

את לימודי הרפואה עשה באוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת העתודה האקדמית. במהלך לימודיו, נבחר פעמיים לנשיא הארגון הבינלאומי של סטודנטים לרפואה. בתום הלימודים, שירת כרופא בחטיבת הצנחנים והגיע לדרגת סגן-אלוף. ולדן התמחה בכירורגיה כללית וכירורגית כלי דם במחלקתו של הפרופ' מרק מוזס. שימש מנהל האגף לכירורגיה ומנהל היחידה לכירורגיית כלי דם בבית החולים שיבא.

ולדן הוא נשיא העמותה "רופאים לזכויות אדם", במסגרתה הוא מעניק טיפול רפואי לפלסטינים, לפליטים ולמבקשי מקלט בישראל (בכך הוא פועל ברוח דברי אביו, שכתב בשנת 1938 על הפליטים המגיעים לצרפת: "לא ייתכן להרחיק אנשים, שברחו מארצות מגוריהם מרדיפות פוליטיות או כלכליות ואין להם מנוס"). זכה באות לגיון הכבוד הצרפתי (Légion d'Honneur) של ממשלת צרפת בזכות פעילותו במסגרת "רופאים לזכויות אדם" לקידום שיתוף הפעולה בין פלסטינים לישראלים. האות הוענק לו על ידי שר החוץ של צרפת, ברנאר קושנר, בטקס בשגרירות צרפת בתל אביב. ולדן חבר גם בהנהלת ארגון "לתת".

בבחירות לכנסת ה-20, מוקם במקום ה-98 הסמלי ברשימת מרצ.

ביום העצמאות של שנת 2020 הדליק רפי ולדן משואה בטקס הדלקת משואות אלטרנטיבי<ref> יוטיוב, [https://www.youtube.com/watch?v=4XLDm6j69eM טקס הדלקת משואות אלטרנטיבי], 28 באפריל 2020 </ref>.
=== משפחתו ===
באוקטובר 1973 נישא לבלשנית צביה פרס, בתו של שמעון פרס. הם מתגוררים בכפר אז"ר ולהם שלושה ילדים. בתם הבכורה היא העיתונאית והשחקנית מיקה אלמוג. בנם אסף נפטר בגיל 35. ולדן שימש גם רופאו האישי של חמיו, שמעון פרס.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.sheba.co.il/Doctors/249/Raphael.Walden דף אישי] באתר בית החולים שיבא.
* 
* 

ממאמריו:
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנתחי כלי דם ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
רפאל
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:ילדים בשואה: צרפת
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:כפר אז"ר: אישים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:פעילי רופאים לזכויות אדם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
ערפילית טלף החתול

ערפילית טלף החתול המכונה גם NGC 6334 היא ערפילית פליטה הממוקמת בקבוצת הכוכבים עקרב.

הערפילית התגלתה על ידי ג'ון הרשל בשנת 1837 בתצפית שערך בכף התקווה הטובה שבדרום אפריקה.

צבעה של הערפילית נגרם על ידי שפע של אטומי מימן מיוננים המצויים בה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://antwrp.gsfc.nasa.gov/apod/ap030717.html ערפילית טלף החתול] באתר NASA
* [https://archive.today/20120630215425/seds.org/~spider/spider/Misc/n6334.html מידע על הערפילית]
* 

קטגוריה:ערפיליות פליטה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים עקרב
חומצה מינרלית

חומצה מינרלית או חומצה אנאורגנית או חומצה אי-אורגנית היא חומצה שמקורה בתרכובת אנאורגנית. המשותף לחומצות אלה הוא שחרור יון מימן בהתמוססותן במים. כמו כן חומצות אלה מסיסות ביותר במים אך אינן מסיסות לרוב במסיסים אורגניים.

בין חומצות אלה נמנות החומצה הגופרתית, חומצת המלח והחומצה החנקתית.

עוצמת החומציות של החומצות המינרליות נע בין חומצות חזקות (בעלי ערך הגבה נמוך) כגון חומצה גופרתית, לבין חומצות חלשות (בעלי ערך הגבה גבוה) כגון חומצה בורית.

לחומצות אלה שימושים רבים בתעשיות הכימיות, הן ליצירת חומרי מזון לבעלי חיים, והן בתעשיות הדשנים.

== קישורים חיצוניים==
* [http://www.epa.gov/oppsrrd1/REDs/factsheets/4064fact.pdf שימושים של חומצות מינרליות] באתר משרד החקלאות של ממשלת ארצות הברית

*
קטגוריה:חומצות
גז אריזה

גז אריזה או גז אחסון (packaging gas) הוא גז המשמש ליצירת סביבה של אטמוספירה המאפשרת שמירה על מוצרי מזון, קוסמטיקה, ותרופות. גזים אלה הם לרוב גזים אינרטיים שאינם פוגעים במוצר עצמו, אך מבודדים אותו מהסביבה ובכך מונעים את קלקולו של המוצר. 

גזים אלה יכולים גם לשמש כגזי הדף במוצרי מזון (לדוגמה בקצפת המאוכסנת במכל תרסיס).

כאשר הגזים משמשים לאריזת מוצרי מזון, הם מסומנים במספרי E: 
* ארגון (E938), משמש בקופסאות שימורים
* מימן (E939), משמש בקופסאות שימורים
* חנקן (E941)
* חמצן (E948), משמש בעיקר באריזות ירקות ופירות
* מימן (E949)
גזי אריזה המשמשים בעיקר כחומרי הדף במכלי תרסיס (אירוסול):
* פחמן דו-חמצני (E290), משמש בעיקר כחומר הדף.
* די-כלורו-די-פלואורו-מתאן הידוע בכינוייו CFC (והמסומן E940), שימש בעבר בתרסיסים שונים, אולם השימוש בו הופחת בשל פגיעתו הרבה בשכבת האוזון. 
* בוטאן (E943a)
* איזובוטאן (E943b)
* פרופאן (E944)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

אריזה
קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:כימיה של מזון: חומרים
קטגוריה:אריזה
פרס מקס בורן

פרס מקס בורן (באנגלית: Max Born prize) הוא פרס המוענק מדי שנה על ידי האגודה הגרמנית לפיזיקה (DPG) והמכון לפיזיקה (IOP), לזכרו של הפיזיקאי מקס בורן. הוא נוסד בשנת 1972, והוענק לראשונה בשנת 1973. הפרס ניתן בעבור תרומה יוצאת דופן לפיזיקה. הפרס מוענק שנה אחת לזוכה בריטי או אירי ובשנה שלאחריה לזוכה גרמני. יחד עם הפרס מוענקת מדליית כסף בקוטר כ-6 ס"מ ובעובי 0.5 ס"מ, אשר בצד אחד מציגה את הפרופיל של מקס בורן, שמו ותאריכיו, ובצד האחר את המשוואה pq - qp = h/2πi, ואת שמות שני הארגונים המעניקים את הפרס. שמו המלא של המקבל ושנת הענקת הפרס חקוקים מסביב. המדליה מלווה ב-3,000 אירו.

בשנת 1981 זכה הפיזיקאי, יחיאל דומב בפרס. לאחר מכן עלה לישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.iop.org/about/awards/international-bilateral-awards אודות הפרס] באתר המכון לפיזיקה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
מקס בורן
אפקט הקרקע

ממוזער
אפקט הקרקע או תּוֹצָא קַרְקָעִי (Ground Effect) הוא תופעה אווירודינמית בה קטן כוח הגרר (כוח המתנגד לתנועת המטוס באוויר) שכנפי מטוס מייצרות כאשר הן קרובות לקרקע או לים בגובה השווה בערך למוטת כנפי המטוס. שיא האפקט, המזכיר כרית אוויר, מתרחש כאשר המטוס מנמיך עוד עד לגובה השווה למחצית ממוטת הכנפיים שלו. הגרר הנמוך על כנפי המטוס בזמן ההמראה יכול לגרום למטוס "לצוף" אף על פי שמהירותו נמוכה מממהירות הטיפוס הממולצת (V<sub>2</sub>).

אפקט זה מהווה סכנה לטייסים בלתי מנוסים בשעת המראה או נחיתה, אך מאפשר בנייה של כלי טיס מיוחדים שעברו התאמה לטיסה בגובה כה נמוך, כאשר כח הגרר קטן מאוד. כלי טיס שכזה יוצר באופן סדרתי בעיקר על ידי ברית המועצות וכונה אקרנופלן (Ekranoplans, ברוסית Экраноплан). הוא שייך למשפחת כלי התעופה המכונים באנגלית Ground Effect Vehicle (או GEV). עקב גובה הטיסה הנמוך, כלי טיס אלה יועדו לטוס במהירות של מאות קמ"ש מעל משטחים ישרים כמו ימים או מישורים רחבים, ועקב הגובה הנמוך גם לחמוק מקרני המכ"ם.

כלי טיס ייעודיים כאלה תוכננו כך שלא יהיו מסוגלים להתרומם באוויר מעל לגובה המנצל את אפקט הקרקע. לכן הם אינם נחשבים למטוסים לכל דבר ובמקומות מסוימים אף לא נדרש רישיון טיס מלא כדי להטיס אותם.

==היסטוריה==
את התופעה תיאר לראשונה בשנת 1927 המדען הרוסי הנודע קונסטנטין ציולקובסקי, מאבות המסע לחלל. ציאולקובסקי סיפק הן את ההסבר התאורטי והן את הדרך לחשב את עוצמת "כרית האוויר" הנוצרת מתחת המטוס.

==הסבר תאורטי==
באווירודינמיקה, כח העילוי מרים את כלי הטיס כלפי מעלה כאשר לחץ האוויר הנוצר מתחת הכנף גדול יותר מלחץ האוויר מעל הכנף.

מערבולות קצה כנף הן תופעה של זרימת האוויר סביב כנף המטוס. האוויר זורם סביב קצה הכנף, מהאזור שתחת הכנף לאזור שמעליה, תוך יצירת מערבולת באוויר אשר נשארת מספר דקות לאחר מעבר כלי הטיס. תופעה זו נובעת מהפרש הלחצים מתחת ומעל לכנף. ככל שהפרש לחצים זה גדל, כך גדלה עוצמתן של מערבולות קצה הכנף, היוצרות כח בכיוון מוטה לאחור. כח זה נקרא "גרר מושרה" והוא אחד מהמרכיבים העיקריים של כח הגרר, המפחית את העילוי ויוצר התנגדות בניגוד לכיוון הטיסה.

כאשר כלי הטיס מתקרב מספיק לקרקע או לים, אופן זרימת האוויר שנכלא בין כנפי המטוס לבין המשטח מתחתיו מנטרל חלק ניכר ממערבולת קצה הכנף ומפחית את כח הגרר עד כדי 40%.

הערה: דרך אחרת להתגבר על אותה בעיה ולהפחית את מערבולות קצה הכנף היא באמצעות הארכת הכנפיים כמו בדאון, או שימוש בכנפונים. מערבולת קצה הכנף נחלשת ככל שהיחס בין אורך הכנף לבין רוחב קצה הכנף גדל.

==תאונות הקשורות לאפקט הקרקע בעת המראה==
כאשר מטוס עמוס במיוחד ממריא, בשניות הראשונות להמראה כח העילוי מופרע פחות ממערבולת קצה הכנף, הודות לאפקט הקרקע. לאחר מכן כאשר המטוס מתרחק מהקרקע, הטייס צריך לתקן את זווית ההתקפה כדי להתחשב בכח הגרר שמתחזק באופן פתאומי. מספר תאונות של הזדקרות פתאומית והתרסקות הוסברו כך.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מונחים בתעופה
הברית הצרפתית-רוסית

מערכת הבריתות באירופה ערב מלחמת העולם הראשונה: באפור [[ההסכמה המשולשת – פועל יוצא של הברית הצרפתית-רוסית – ובאדום הברית המשולשת.]]
הברית הצרפתית-רוסית הייתה ברית הגנה בין הרפובליקה הצרפתית השלישית ובין האימפריה הרוסית אשר התקיימה בין השנים 1892–1917. הברית שמה קץ לבידוד המדיני של צרפת לאחר תבוסתה במלחמת צרפת–פרוסיה (1870–1871) וערערה את העליונות של האימפריה הגרמנית באירופה.

הברית המשולשת משנת 1882 בין הקיסרות הגרמנית, האימפריה האוסטרו-הונגרית וממלכת איטליה הותירו את האימפריה הרוסית בעמדה פגיעה, בזמן שתבוסתה של צרפת במלחמתה מול פרוסיה משנת 1870 (פרוסיה הפכה בשנת 1871 לגרמניה בעקבות איחוד גרמניה) הובילה לבידודה בזירה הדיפלומטית. בניגוד להבדלים בין צורות המשטר בין שתי המדינות, צרפת הרפובליקנית ורוסיה האוטוקרטית, נוצר בין השתיים חיבור מהיר וחזק.

כבר משנת 1888 החלה צרפת להזרים הלוואות זולות לתעשייה הרוסית באמצעות הבורסה בפריז.

בשנת 1890 פקע הסכם הברית בין רוסיה לגרמניה אשר נחתם על ידי אוטו פון ביסמרק ב-1887. הקיסר הגרמני, וילהלם השני, אשר פיטר את ביסמרק מתפקידו, לא הגיב לבקשות הרוסים לחדש את ההסכם. בכך עורר את חשדם כי פניו אינם לשלום ודחף ליצירת הברית עם הצרפתים, שנתפסה כברית הגנה מול הגוש המרכז-אירופאי החזק. על פי אחד מסעיפי הברית הוסכם כי הברית הצרפתית-רוסית תתקיים כל עוד מתקיים ההסכם המשולש במרכז היבשת.
 
בשנת 1891 ביקרה משלחת של הצי הצרפתי ברוסיה והתקבלה בחמימות על ידי הצאר אלכסנדר השלישי. היה זה ביקור היסטורי אשר סימל את הפסקת העוינות בין שתי המדינות אשר התקיימה ביניהן מאז כיבושי נפוליאון. הברית שנחתמה ב-1892 נכנסה לתוקף ב-1894 והחזיקה מעמד עד לתום מלחמת העולם הראשונה.

הברית הצרפתית-רוסית יצרה בנוסף בעקיפין גם הבנה מוסכמת ומשולשת עם בריטניה, אשר הייתה קשורה בהסכמי הבנה עם רוסיה בנושאים נוספים שהיו במחלוקת בין המדינות. יחד עם ההסכמה הלבבית בין צרפת לבריטניה, הפכו שלוש המדינות למאוגדות תחת ברית משותפת שכונתה ההסכמה המשולשת.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בריתות צבאיות
צרפתית-רוסית
צרפתית-רוסית
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: דיפלומטיה
קטגוריה:יחסי צרפת–רוסיה
SUV

[[לנד רובר ריינג' רובר דור רביעי|שמאל|]]
[[מרצדס-בנץ G-קלאס דור שני|שמאל|]]
[[טויוטה לנד קרוזר פראדו J120 מ-2005|טקסט=]]
[[מיצובישי פאג'רו דור שלישי]]
SUV הן ראשי התיבות של Sport Utility Vehicle (מילולית: רכב ספורט־תועלת) הוא סוג של כלי רכב המשלב בין יכולות נסיעה בשטח כמו של רכב שטח לבין יכולות נסיעה בכביש כמו של מכונית נוסעים. לכן נקרא בעברית גם רכב "כביש-שטח" או רכב "פנאי-שטח" ואף "ג'יפ".

רכב פנאי חולק איתו מאפיינים מסוימים של רכב שטח, כמו הנעה כפולה, נעילת דיפרנציאל וגלגל אחורי. בניגוד למכוניות קונבנציונליות, המונעות על ידי הנעה קדמית ולעיתים רחוקות יותר על ידי הנעה אחורית, לרכבי SUV יש בדרך כלל הנעה כפולה (4×4). רכבי SUV מסוימים כוללים גם יכולת גרירה של טנדר. העיצוב של רכב SUV כולל תא מנוע גדול יחסית, ובדרך כלל גם מנוע בנפח גדול. לעיתים קרובות לרכבי SUV יש גרסה ארוכה וגרסה קצרה.

רכבי ה-SUV זכו לפופולריות גדולה בארצות הברית בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 ובמהלך תחילת העשור הראשון של המאה ה-21. הפופולריות של רכבי SUV נמצאת בדעיכה מאז בעיקר בשל העלייה המשמעותית של מחירי הדלק והמשבר הכלכלי העולמי ב-2008. בשל כך, רכבי SUV מסורתיים שהתבססו על שלדת סולם בדומה לרכב שטח וטנדר, מוחלפים בהדרגה בסוג כלי רכב המכונה קרוסאובר, שהוא בעל שלדה אחודה בדומה למכונית נוסעים, שמשקלה נמוך יותר ותורמת לצריכת דלק טובה יותר.

רכבי SUV ספגו ביקורת על צריכת הדלק הגבוהה, זיהום האוויר והסיכון המוגבר שהם גורמים לכלי רכב אחרים בעת תאונת דרכים. זאת בגלל הגודל, הקשיחות, והפגושים הגבוהים שלהם. קיימים גם רכבי SUV היברידיים כדוגמת הפורד אסקייפ ההיברידי, אולם מנוע הבעירה הפנימית שלהם גדול יותר מאשר במכונית היברידית, בשל המומנט הרב שצריך בנסיעה בשטח, והם מחייבים הפעלה רציפה שלו, עקב צריכת הסוללה הגבוהה, במיוחד בנסיעה בשטח וכן בגלל המרכב הכבד שלהם, כך שהחיסכון שלהם בדלק מוטל בספק. ביקורת הוטחה גם נגד רכבי SUV חשמליים,<ref></ref> כיוון שייצור רכבי SUV, מזהם יותר את הסביבה מאשר ייצור מכוניות רגילות, כך שהם נראים יותר כמו גרינווש מאשר מאמץ לצמצום פליטת גזי החממה.<ref></ref> בנוסף, הועלתה ביקורת על הפרסום של רכבי SUV בכך שהרכבים מופיעים כאשר הם מוצגים בשטח טבעי ובכך מהווה גרינווש.<ref></ref><ref></ref> לדוגמה בשנת 2023 החליטה הרשות הבריטית האחראית לנוהלי פרסום, ה-ASA (ראשי תיבות של Advertising Standard Authority), לאסור על שידור פרסומות של חברת טויוטה, שלטענתה קידמו את השימוש בכלי הרכב באופן שאינו מתחשב בהשפעה שיש להם על הטבע והסביבה (אף כי הרכב שהופיע בפרסומות, טויוטה היילקס הוא טנדר ולא SUV).

==ראו גם==
* רכבי שטח ופנאי גדולים
*קרוסאובר (מכונית)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכוניות לפי סיווג
סוכנות ביון ההגנה

סוכנות ביון ההגנה (באנגלית: The Defense Intelligence Agency, בראשי תיבות: DIA מילולית: סוכנות מודיעין ההגנה) היא סוכנות הריגול הצבאית של ארצות הברית, הכפופה למחלקת ההגנה של ארצות הברית. הסוכנות הוקמה ב-1 באוקטובר 1961 על ידי הנשיא ג'ון פ. קנדי בהמלצת מזכיר ההגנה, רוברט מקנמארה. 

לאחר מלחמת העולם השנייה עד להקמת ה-DIA, שלוש מחלקות צבאיות (מודיעין הצי, מודיעין חיל האוויר ומודיעין הצבא) עסקו באיסוף, ייצור והפצת מודיעין לשימוש הזרוע שלהן בלבד. הדבר גרם לעבודה כפולה ויקרה, שהייתה לא יעילה וחסרת תיאום.

== מבנה ==
ה-DIA כוללת שורת מנהלות האחראיות לאיסוף מודיעין צבאי בדרכים שונות, בהן:
* מנהלת המודיעין האנושי (DH, Directorate for Human Intelligence) - אחראית לאיסוף משאבים מודיעיניים באמצעות יומינט.
** מערך נספח ההגנה
* מנהלת מודיעין אותות ואמצעים ואיסוף טכני (DT, Directorate for MASINT and Technical Collection) - אחראית לפיקוח מכ"מים, מודיעין כימי וביולוגי וביון גרעיני.
* מנהלת הניתוח (DI, Directorate for Analysis) - אחראית לניתוח התפתחות פוליטיות במדינות זרות העלולות להשפיע על ארצות הברית ואינטרסיה מעבר לגבול. מקבילה לחטיבת המחקר של אגף המודיעין בישראל.
** המרכז הלאומי לביון רפואי, פורט דטריק, מרילנד
** מרכז מודיעין החלל והטילים, האנטסוויל, אלבמה
** כוח המשימה המודיעיני המשולב למלחמה בטרור
* מנהלת מודיעין המטות המשולבים (J2, Directorate for Intelligence Joint Staff) - אחראית לייעוץ ותמיכה בראשי המטות המשולבים לצורך איסוף מודיעין צבאי זר ותכנון המלחמה.
* המרכז לתיאום מבצעי ביון הגנתיים (DJ, Defense Intelligence Operations Coordination Center) - אחראית למודיעין אסטרטגי, טקטי ומבצעי.
* מכללת מודיעין ההגנה הלאומית.
* מרכז ניתוח ביון ההגנה, בסיס האוויר בולינג, וירג'יניה.

== מנהלי הסוכנות ==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
! שם !! תחילת כהונה || סיום כהונה 
|-
| ג'וזף קרול || אוקטובר 1961 || ספטמבר 1969
|-
| דונלד ו' בנט || 1969 || אוגוסט 1972
|-
| וינסנט פ' דה פויקס || 1972 || ספטמבר 1974
|-
| דניאל א' גראהם || 1974 || דצמבר 1975
|-
| סמואל ו' וילסון || מאי 1976 || אוגוסט 1977
|-
| יוג'ין פ' טיי || ספטמבר 1977 || אוגוסט 1981
|-
| ג'יימס ויליאמס || ספטמבר 1981 || ספטמבר 1985
|-
| לאונרד ה' פרוטס || אוקטובר 1985 || דצמבר 1988
|-
|הארי א' סויסטר || 1988 || ספטמבר 1991
|-
| דניס מ' נייגי || ספטמבר 1991 || נובמבר 1991 
|-
| ג'יימס קלאפר || נובמבר 1991 || אוגוסט 1995 
|-
| קנת מיניהאן || 1995 || פברואר 1996 
|-
| פטריק מ' יוז || 1996 || יולי 1999 
|-
| תומאס ר' וילסון || 1999 || יולי 2002 
|-
| לוואל א' ג'ייקובי || 2002 || נובמבר 2005 
|-
| מייקל ד' מאפלסז || 2005 || מרץ 2009 
|-
| רונלד ברגס || 18 במרץ 2009 || מרץ 2012 
|-
| מייקל ט' פלין || 2012 || 2014 
|-
| וינסנט סטיוארט || 2015 || אוקטובר 2017
|-
| רוברט אשלי || אוקטובר 2017 || 2020
|-
| סקוט ברייר||2020 || 2024
|}

== ראו גם ==
* הסוכנות לביטחון לאומי
* קהילת המודיעין האמריקנית
* מנהל המודיעין הלאומי
* מחלקת ההגנה האמריקנית
* אגף המודיעין(אמ"ן), המקבילה הישראלית
* מודיעין ההגנה, המקבילה הבריטית
* המינהל הראשי של המטה הכללי הרוסי, המקבילה הרוסית

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.dia.mil/ האתר הרשמי של סוכנות הביון הצבאית של ארצות הברית]
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:קהילת המודיעין האמריקאית
קטגוריה:ארצות הברית: צבא וביטחון
קטגוריה:ארגוני מודיעין צבאי
קטגוריה:מחלקת ההגנה של ארצות הברית
דייוויד מקולי

דייוויד מקולי (באנגלית: David Macaulay; נולד ב-2 בדצמבר 1946) הוא סופר ומאייר אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
מקולי נולד בלנקשייר שבאנגליה, ובגיל 11 היגרה משפחתו לניו ג'רזי. הוא החל לצייר בגיל צעיר. בשנת 1964, לאחר שסיים תיכון, נרשם ללימודי ארכיטקטורה בבית הספר לעיצוב של רוד איילנד. את שנתו החמישית ללימודים עשה באיטליה. בשנת 1997 התאזרח בארצות הברית. על עבודתו קיבל מענק של עמיתי מקארתור.

ספרו הראשון, Cathedral, משנת 1973, היה תיאור מאויר של הקמת קתדרלה גותית.

ספרו המפורסם ביותר, The Way Things Work, משנת 1988, מתאר באיורים את מנגנוני הפעולה של רבות מהטכנולוגיות המוכרות לקורא מחיי היום יום.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
*Cathedral: The Story of its Construction (1973) (winner of the 1975 Deutscher Jugendliteraturpreis for children's non-fiction)
*City: A Story of Roman Planning and Construction (1974)
*Pyramid (1975)
*Underground (1976)
*Castle (1977)
*Great Moments in Architecture (1978)
*Motel of The Mysteries (1979)
*Unbuilding (1980)
*Help! Let Me Out! (1982, David Porter (Author), David MacAulay (Illustrator))
*Mill (1983)
*Baaa (1985)
*Why the Chicken Crossed the Road (1987)
*The Way Things Work (1988; text by David Macaulay and Neil Ardley; updated in 1998 as The New Way Things Work)
*Black and White (1990)
*Ship (1994)
*Shortcut (1995)
*Rome Antics (1997)
*The New Way Things Work (1998)
*Building the Book Cathedral (1999)
*Building Big (2000)
*Angelo (2002)
*Mosque (2003)
*The Way We Work (October 7, 2008)
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.pbs.org/wgbh/buildingbig/credits.html ביוגרפיה קצרה] 

קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:מאיירים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מדליית מדעי הרוח
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:זוכי מדליית קולדקוט
יום שבתון

יום שבתון הוא יום שמרבית האוכלוסייה, או קבוצה מובחנת באוכלוסייה, אינה עובדת בו, עקב אירוע מיוחד שחל ביום זה. 

האירוע בגינו הוכרז יום שבתון יכול להיות מסוגים שונים:
* חג דתי, שעל פי מצוות הדת מאמיניה נדרשים שלא לעבוד בו אלא להקדישו לציון החג.
* חג לאומי, שעליו מכריזה המדינה כיום שבתון.
* יום המוקדש למטרה חשובה, שראוי להשבית למענה את המשק. דוגמה לכך בישראל הם ימי הבחירות לכנסת, והבחירות לרשויות המקומיות המוכרזים כשבתון כדי לאפשר לפנות את בתי הספר מתלמידיהם לשם מיקום קלפיות, ולאפשר לאזרחים להצביע בנחת ואף להקדיש מזמנם לפעילות הקשורה בבחירות, כגון ישיבה בוועדת קלפי. 
* יום לציון אירוע חד-פעמי רב חשיבות.

בקביעתו של יום שבתון שני מרכיבים:
* קביעת האוכלוסייה הפטורה מעבודה ביום זה או שאסור להעבידה ביום זה. במדינת ישראל אסור להעסיק יהודי בחגי ישראל (אלא בהיתר מטעם משרד התמ"ת) וכל התושבים פטורים מלעבוד ביום הבחירות לכנסת (למעט אלה שעבודתם חיונית לקיום הבחירות). 
* קביעת התגמול שיינתן לעובדים שאינם עובדים ביום זה ולעובדים שבכל זאת יידרשו לעבוד ביום זה.

== ימי שבתון בישראל ==
* שבת: יום אחד בשבוע
* ראש השנה: יומיים
* יום כיפור: יום אחד
* סוכות: יום אחד (ראשון של סוכות)
* שמחת תורה: יום אחד 
* פסח: יומיים (ראשון ושביעי של פסח)
* יום העצמאות: יום אחד
* שבועות: יום אחד
* יום הבחירות לכנסת: יום אחד
* יום הבחירות לרשויות המקומיות (החל מ-2018): יום אחד

ישנן חברות המעניקות לעובדיהן יום חופשה מלא גם בערבי חג.
בישראל, חגי ישראל, שעל פי ההלכה המלאכה אסורה בהם, הם ימי מנוחה ליהודים, בהתאם לחוק שעות עבודה ומנוחה ופקודת סדרי השלטון והמשפט. זכותו של עובד לשכר בימים אלה, אף שאינו עובד בהם, מופיעה בצו הרחבה. חגים של בני דתות אחרות, שהם רשאים לראותם כימי מנוחה, מפורטים בהודעה שפרסמה הממשלה מכוח פקודת סדרי השלטון והמשפט. בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל היה אחד במאי יום שבתון במפעלי ההסתדרות.
כמו כן בשנת 2017 חוקקה כנסת ישראל את חוק יום הניצחון, לרגל ניצחון בעלות הברית על גרמניה הנאצית. החוק מאפשר יום שבתון ב-9 במאי.
==ראו גם==
*יום שבתון

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:דיני עבודה
טנטור (כובע)

לבוש נסיכה לבנונית במאה ה-19 החובשת לראשה טנטור
טנטור (בערבית: طنطور) הוא כובע מחודד בצורת קונוס אשר מקצהו משתלשל אריג משי או בד המיועד לנשים, בדומה להנין. הכובע היה פופולרי בקרב הנשים הנשואות מהמעמד הגבוה בלבנט במאה ה-19.

==ראו גם==
* טנטור
* טנטורה
* גבעת התיתורה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160303192256/http://www.trmkt.com/tantour.htm אודות הכובע], באתר מוזיאון טרק רג'אב
* [http://almashriq.hiof.no/general/600.technology/640/646/costumes_of_the_Levant/19th.html אודות הכובע]

קטגוריה:כובעים
פורום ישראלי לאנרגיה

פורום ישראלי לאנרגיה הוא עמותה המקדמת משק אנרגיה בר-קיימא בישראל.

מטרת הפורום היא לייצג את האינטרס האזרחי בתהליכי קבלת ההחלטות במשק האנרגיה. הפורום הוקם כדי להוות ציר מרכזי ומרכז ידע לנושאי האנרגיה בקרב ארגוני הסביבה והחברה. אמנם ישנם ארגונים רבים העוסקים בתחום האנרגיה, אך המורכבות הרבה של תחום האנרגיה מחייבת התמקדות והתמקצעות בתחום.

לפורום מועצה ציבורית הכוללת אנשי אקדמיה ומומחים, אנשי תעשייה ועסקים המייעצת ותומכת בפעילות הפורום, ובהם פרופ' פנחס אלפרט מאוניברסיטת תל אביב.

הפורום פועל בשלושה מישורים:
* התייעלות אנרגטית
* אנרגיה מתחדשת
* גז טבעי

ועל פי דרכי הפעולה הבאות:
* איסוף מידע ופרסום דוחות מקצועיים בנושא מדיניות אנרגיה
* פעילות מול קובעי מדיניות כדי לקדם מדיניות התומכת ומתמרצת התייעלות אנרגטית במשק
* שיתוף פעולה עם גורמים שונים במשק האנרגיה - כגון חברת החשמל, התאחדות התעשיינים, ועוד - כדי לקדם את נושא ההתייעלות במשק
* עבודה עם גופים בחו"ל להבאת ידע וניסיון לישראל.

==פעולות עיקריות של הפורום==
* פרסום שני דוחות המתנגדים להקמת תחנת הכוח הפחמית הנוספת באשקלון.
* הובלת 'שולחן עגול' בהשתתפות בכירי חברת החשמל וארגוני הסביבה בישראל, שהמליץ בפני שר התשתיות על מדיניות לקידום התייעלות אנרגטית בישראל.
* פרסום דוח אודות החסמים ליישום התייעלות אנרגטית בישראל, והמלצה על צעד עיקרי לקידום הנושא - העלאת מחיר החשמל והעברת הכספים לקופה ייעודית לתמיכה בפרויקטים של התייעלות.
* פרסום סקירה המראה כי השקעה בהתייעלות אנרגטית היא כלכלית פי 19 מהשקעה באנרגיות מתחדשות, וקריאה להשקעה מאוזנת יותר של כספי הציבור בין התייעלות ואנרגיות מתחדשות.
*הגשת בג"ץ 4374/15, יחד עם התנועה לאיכות השלטון בישראל ועמותת אדם טבע ודין כנגד מתווה הגז שפרסמה ממשלת ישראל (שזכה לכינוי בג"ץ מתווה הגז), ובפרט נגד "פסקת היציבות" שבו, לפיה גם ממשלות עתידיות תהיינה כבולות למתווה זה

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים להגנת הסביבה בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
לעיניך הכחולות

לעיניך הכחולות הוא אלבומו החמישי כסולן של יהודה פוליקר. האלבום מורכב בעיקר מקטעים אינסטרומנטליים פרט לשני שירים המכילים מילים. האלבום יצא באפריל 1992 בחברת התקליטים NMC. האלבום נכתב בעקבות מותו של בן אחיו של פוליקר, [https://www.izkor.gov.il/יעקב%20פוליקר/en_9c7ab83c82e13255064c7ebf249c304b קובי], שנהרג על ידי חבר ליחידתו בצבא. פוליקר גנז את האלבום עליו עבד קודם לכן, והחל לעבוד במקום על אלבום אינסטרומנטלי. האלבום היווה מעין רקוויאם לבן אחיו, שתמונתו מופיעה בעטיפת האלבום.

הקטע המפורסם ביותר מהאלבום היה "סולם יעקב", בו נשמעת מקהלת "פרחי בית שאן". האלבום כלל גם שני פזמונים מושרים, "נד נד" שכתב יהונתן גפן ו"זינגואלה" שתרגם יעקב גלעד לפי שיר יווני של קזנג'ידיס.

==שותפים באלבום==
ביצירת האלבום השתתפו מוזיקאים אחדים, ביניהם:
* חיים רומנו - בוזוקי, גיטרה אקוסטית
* ניר צדקיהו - תופים וכלי הקשה, קולות רקע
* אמיר גבירצמן - זורנה, סקסופון, חמת חלילים, מפוחית
* טל הרצברג - גיטרה בס
* גלעד עצמון - כלי נשיפה וקלידים
* יהודית תמיר - קולות רקע
* שפי ישי - אקורדיון
* יוריק בן דוד - קולות רקע

==רשימת השירים באלבום==
# סולם יעקב - בהשתתפות מקהלת הילדים "פרחי בית שאן" עם הסולן אבי פרץ
# הם רקדו יחפים
# קיר המוות
# ילדי גן השיש
# לעיניך הכחולות
# שושנים של פחם
# שולחן לשניים
# כמה רחוק זה רחוק
# האוטובוס של החלומות
# היה שלום חבר
# טבעות עשן
# נד נד
# הקדוש והתמים
# חלום יעקב
# זינגואלה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990028073950205171/NLI האלבום] באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1992
קטגוריה:אלבומי יהודה פוליקר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט