OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מחלת הפה והגפיים

תפרחת אצל תינוק בן שנתיים
מחלת הפה והגפיים נגרמת על ידי מספר נגיפי מעיים, השייכים למשפחת Picornaviridae (נגיפים בעלי מקטע RNA קצר). הגורם השכיח ביותר למחלה הוא הנגיף Coxsackie A. אף שהיא שייכת לאותה משפחה של נגיפים, מחלת הפה והגפיים אינה מחלת הפה והטלפיים התוקפת בעיקר כבשים, בקר וחזירים.

המחלה די שכיחה, ופוגעת בעיקר בתינוקות ובילדים. היא מדבקת מאוד, ומועברת על ידי מגע עם נזלת או צואה של אדם נגוע. המחלה מתאפיינת בהתפרצויות של מגפות קטנות, בעיקר בפעוטונים, בתי-ספר, וגני-ילדים.

==תסמינים==
*חום
*תפרחת בפה
*פצעים ושלפוחיות בכפות הידיים והרגליים
*כיבים בפה (או אפטות)
*שלפוחיות ופצעים יכולים להופיע גם על הישבן

לא כל התסמינים חייבים להופיע.

==טיפול==
אין טיפול ייעודי למחלה, אך באמצעות שימוש בתרופות ניתן להקל על התסמינים הספציפיים, כגון חום וכאבים בפצעים. ככלל מחלת הפה והגפיים היא מחלה נגיפית שצריכה לחלוף מעצמה. רופאים רבים אינם רושמים תרופות למחלה זו, אלא אם התבטאות המחלה חריפה. כדי להוריד חום גבוה ניתן להשתמש בתרופות להורדת חום, וכן באמצעות אמבטיות קרות.

רק מיעוט קטן מאוד מהמקרים יצריך אשפוז בבית חולים, וזאת בעיקר בגלל סיבוכים נוירולוגיים (דלקת קרום המוח, דלקת המוח או שיתוק רפה חריף), או בצקת ריאות.

==התפרצויות מתועדות==
ב-1997 מתו 37 ילדים בעקבות התפרצות המחלה בסרוואק שבמלזיה.

ב-1998 הייתה התפרצות בטאיוואן שהשפיעה בעיקר על ילדים, היו 405 סיבוכים קשים, ו-78 ילדים מתו. ההערכה היא שכ-1.5 מיליון אנשים חלו במחלה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.clalit.co.il/he/your_health/kids/childs/Pages/hand_foot_and_mouth_disease.aspx מחלת הפה והגפיים], באתר שירותי בריאות כללית
* [http://www.cdc.gov/ncidod/dvrd/revb/enterovirus/hfhf.htm CDC - Hand, Foot, & Mouth Disease]
* [http://www.nlm.nih.gov/medlineplus/ency/article/000965.htm Medline/NIH - Hand - foot - mouth disease]
* [http://www.emedicine.com/derm/topic175.htm eMedicine - Hand-Foot-and-Mouth Disease]

==הערות שוליים==

קטגוריה:זיהומים נגיפיים המאופיינים בנגעים בעור ובקרום הרירי
סולמה של צור

"מעלה הסולם" על הרכס במבט מכביש 89
סולמה של צור או רכס סולם צור הוא רכס הרים מוארך ותלול המשתפל מן הגליל העליון אל הים התיכון, אשר לאורך פסגתו עובר הגבול שבין ישראל ולבנון. ממזרח לרכס ישנן שתי שלוחות, רכס חניתה ורמת אדמית-הר מנור.

השם "סולם צור" מתועד מהתקופה ההלניסטית, ונזכר רבות בספרות חז"ל, ונראה כי נבע מכך שבמקטע זה של דרך הים שבין ארץ ישראל ובין ערי החוף הפיניקיות – צור, צידון וביירות – נאלצו העוברים לעלות ולרדת בתלילות על גבי הרכס.

בקצהו המערבי של הרכס נמצא מצוק נקרות, ראש הנקרה, שגובהו כ-300 מטרים, ואשר בצדו הצפוני נמצאת העיירה א-נאקורה ובצדו הדרומי נמצא קיבוץ ראש הנקרה. בקצהו הצפוני של המצוק, שבתחום לבנון, נמצא "א-ראס אלאביד" ("הראש הלבן").

קו הגבול העובר לאורך הרכס נקבע לראשונה לאחר מלחמת העולם הראשונה, במסגרת חלוקת המזרח התיכון בין שטחי המנדט הבריטי והצרפתי.

על שם הרכס נקראה בעבר המועצה האזורית סולם צור. כן נקרא בשם זה כיום בית הספר התיכון האזורי אשר נמצא בקיבוץ גשר הזיו, כ-6 ק"מ מדרום לרכס.

== היסטוריה ==
בספרות חז"ל ובמקורות החיצוניים מתקופה זו נזכר הרכס כנקודת ציון ידועה בגבול הצפון-מערבי של ארץ ישראל, ולמרגלותיו התקיימו עיירות יהודיות גדולות בתקופת התלמוד, ובהן חניתה, מצובה ובצת.

הרכס נזכר בתחילה בספר החשמונאים כסמן לגבולה הצפון-מערבי של הארץ, לעניין הפקדת שמעון החשמונאי על ארץ ישראל בשנת 144 לפנה"ס: .

הרכס נזכר גם אצל יוסף בן מתתיהו, במסגרת תיאור סביבות הגליל המערבי והעיר עכו, בתקופת המרד הגדול:
.

במדרשי חז"ל נזכר סולם צור כשער הכניסה הצפוני לארץ ישראל, בסיפור אגדה על הגעת אברהם אבינו מחרן לארץ ישראל בדרך הים:
.

בתוספתא ובתלמוד מובא מעשה על רבן גמליאל דיבנה שהלך בדרך שבין כזיב וסולם צור:
.

בנוסף, בתלמוד הבבלי הרכס מוזכר כאתר אליו הגיעו בני בבל שעלו לארץ, ובו ישב רבי יעקב בר אידי:
.

כן נזכר הרכס כגבולה ההלכתי של ארץ ישראל מצד צפון מערב: , וכן:
.

עוד נזכר הרכס במדרשי אגדה שונים: , וכן לעניין ציד החלזונות בחופים שמדרום לרכס לצורך הפקת צבעים היקרים: . 

==לקריאה נוספת==
*[http://old.herzog.ac.il/tvunot/fulltext/al-atar3_rozenson.pdf מאמר של ד"ר ישראל רוזנסון] המסביר את השם "סולמה של צור" ואת הקשר למונח התלמודי "סולם צורי".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הגליל
קטגוריה:גבול ישראל–לבנון
קטגוריה:לבנון: גאוגרפיה
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: רכסי הרים
קטגוריה:ישראל: רכסי הרים
קטגוריה:נחלת שבט אשר
קטגוריה:ארץ ישראל ביהדות
כלי נגינה הרמוניים ומלודיים

כלי הרמוני הוא כלי נגינה המסוגל להפיק יותר מצליל אחד בו זמנית, כלומר, מספר תווים בו זמנית (מרקם של צלילים עיליים לא נכלל בקטגוריה זו). כלי שמסוגל להפיק רק צליל אחד באותה עת נקרא כלי מלודי (לדוגמה חלילית, קלרינט, קרן-יער). 

להלן רשימת כלים הרמוניים משויכים לפי קטגוריות: 

* כלי קשת: כינור, ויולה, צ'לו, קונטרבס, ויולה דה גמבה.
* כלי הקשה: מרימבה, קסילופון, צימבלום (Cimbalom), ויברפון.
* כלי מקלדת: פסנתר, פורטפיאנו, עוגב, אקורדיון.
* כלי נשיפה: מפוחית, חליליות מזרחיות מסוימות, חמת חלילים.
* כלי פריטה: עוד, לאוטה, גיטרה, נבל, צ'מבלו.

קטגוריה:כלי נגינה
אריה בן ציון

אריה בן ציון הוא במאי טלוויזיה ישראלי.

==ביוגרפיה==
בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (1977) ובעל תואר שני במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב (2010). במאי טלוויזיה החל משנת 1980.

בן ציון שימש כבמאי הראשי של הטלוויזיה החינוכית החל משנת 2006 ועד שנת 2016.

בן ציון ביים את הסדרות ללימוד האנגלית בטלוויזיה החינוכית "Candy Can Do It" ו-"Seven in Heaven", וכן פרקים בסדרות: "20 פלוס", "זהו זה!", "לשון המראות", "פרפר נחמד", "רחוב סומסום" (פרס יפן 1998), "חטף פתח", "ההפסקה הגדולה", "שניים אוחזין", "על מלי ולמה", "צמר ויעלי", "תיק תקשורת", "חוצה ישראל" (זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה ארבע פעמים) ותוכניות רבות נוספות.

בערוץ הופ! ביים את התוכניות "דפנה ודודידו", "המופע של גורו וגוגול", "נחשון כל יכול" ו"פרפרים של שבת".

ברשות השידור ביים את התוכניות "ג'ינג'י" ו"פלאי קלעים" (פרס ראשון לתוכנית דרמה לנוער בפסטיבל שיקגו 1997).

בשנת 2018 זכתה התוכנית "בחצר של פופיק", אותה יצר וביים, בפרס האקדמיה הישראלית לתוכנית הטלוויזיה הטובה ביותר לגיל הרך לשנת 2017.

===בין סרטיו התיעודיים===
*"הצצה" (1996) – סרט העוקב אחר תהליך היצירה של המחזה פעורי פה מאת חנוך לווין בבימויו של הבמאי הגאורגי רוברט סטורואה בתיאטרון הקאמרי.
*"אררט – זיכרון ושיכחה" (2001) – על התמודדות הדור הראשון השני והשלישי לשואה באמצעות האומנות.
*״מה נעמה עופרה״ (2003) – סיפור חייה של הזמרת עופרה חזה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:פרפר נחמד
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
עייתא א-שעב

עַ֫יְתַא א-שַּ֫עַבּ (בערבית: عيتا الشعب) הוא כפר בדרום לבנון ממוקם על שטח הררי גבוה וכקילומטר אחד צפונית לגבול עם ישראל באזור שתולה. לפני תחילת מלחמת לבנון השנייה חיו בכפר כ-5,000 תושבים, מרביתם מוסלמים שיעים.

מוניציפלית "עייתא א-שעב" הוא חלק מנפת בינת ג'בייל השייכת למחוז א-נבטיה.

== היסטוריה ==
בשנת 1870, ביקר בעייתא א-שעב המטייל והחוקר הצרפתי ויקטור גרן וכתב: <ref></ref>

בשנת 1851, תיאר החוקר ההולנדי ון דה ולדה חורבה, כשני ק"מ צפונית מזרחית לכפר (לכיוון היישוב דבל) בשם או .<ref></ref> (כמה מאות מ' מדרום לכנסיית .

=== מלחמת לבנון השנייה ===

ב-12 ביולי 2006, חוליית חזבאללה שיצאה מהכפר פרצה את גדר המערכת ותקפה סמוך למוצב ליבנה (שלא היה מאויש) שני רכבי סיור של צה"ל. במהלך התקיפה נהרגו שלושה חיילי מילואים ונחטפו ללבנון שניים נוספים, אהוד גולדווסר, ואלדד רגב, אירוע שהביא לפרוץ מלחמת לבנון השנייה.

עם תחילת המבצע הצבאי הקרקעי של צה"ל בדרום לבנון עזבו תושבי הכפר את הבתים וברחו צפונה. חלק גדול מבתי הכפר נהרסו במהלך הקרבות כתוצאה מההפצצות חיל האוויר הישראלי והפגזות חיל התותחנים.

=== מלחמת חרבות ברזל ===
לאחר מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 ופרוץ מלחמת חרבות ברזל, הצטרף חזבאללה ללחימה בחזית הצפון ושיגר עשרות רקטות, פצצות מרגמה, כטב"מים וחימושים שונים מהכפר לעבר צפון הארץ. במהלך הלחימה תקף חיל האוויר הישראלי מטרות חזבאללה רבות בכפר, דבר שהביא לבריחת רוב תושביו, כפי שקרה גם במלחמת לבנון השנייה ב-2006., לבתי הכפר נגרם נזק אדיר כתוצאה מתקיפות חיל האוויר. מה שגרר ביקורת מהאוכלוסייה השיעית בלבנון כלפי חזבאללה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
קטגוריה:רצועת הביטחון
נשיפה

הנשיפה היא פעולה של פליטת אוויר מן הריאות – המנוגדת לשאיפה. מטרתה לסלק את האוויר העשיר בפחמן דו-חמצני (CO<sub>2</sub>), ולרוקן את הריאות במטרה לתת מקום לחמצן חדש שייכנס (באמצעות שאיפה). השאיפה והנשיפה הן חלק מתוך פעולה נרחבת, הנקראת "נשימה".

== פעולות נוספות עם הנשיפה ==
המוכרת ביותר היא הנגינה בכלי נשיפה כגון חצוצרה, סקסופון, חליל. גם תקיעה בשופר נעשית באמצעות נשיפה.
על ידי שינוי קצב הנשיפה ניתן לשלוט בצליל המופק מן הכלי (אך לא רק באמצעות דרך זו).

פעולה נוספת שמבוצעת באמצעות הנשיפה היא הירגעות. כאשר אנו נושפים, ולאו דווקא בשיטות מיוחדות, אנו נרגעים. כאשר אנו לחוצים, אנו לוקחים שאיפה עמוקה ולאחר מכן נושפים בחוזקה דרך האף. ישנן שיטות המנצלות את הנשיפה עד תומה, כמו יוגה.

באמצעות הגוף, שהוא חם יחסית, ניתן להפיק אדים באופן רצוני (דרך הפה). כאשר אנו רוצים לחמם את ידינו או לנקות עדשות למשל, אנו מנצלים את הנשיפה. ניתן להפיק אדים גם דרך האף באופן בלתי רצוני, במהלך מאמץ (בדרך כלל ספורטיבי).
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשימה
קטגוריה:פיזיולוגיה
60 (מספר)

60 (במילים: שישים) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 59 ולפני 61. בספרות יווניות הוא מיוצג על ידי האות קסי.

== במתמטיקה ==
*KGB ב-1977]]60 הוא גם מספר פריק במיוחד ומספר מושלם אוניטרי.
* בבבל העתיקה שימש 60 כבסיס הספירה, בסיס שנקרא בסיס סקסגסימלי.
* החבורה הלא פתירה הקטנה ביותר, היא חבורת התמורות הזוגיות A<sub>5</sub> שסדרה 60.
* 60 הוא מספר הרשאד בבסיס עשרוני.
* ל - 60 יש 12 מחלקים והוא המספר עם הכי הרבה מחלקים במאה הראשונה יחד עם המספרים 96, 90, 72 ו - 84. מחלקיו של 60 הם: 1,2,3,4,5,6,10,12,15,20,30,60

== במדע ==
* 60 הוא המספר האטומי של נאודימיום.
* השעה מחולקת לשישים דקות וכל דקה מחולקת לשישים שניות.

== ביהדות ==
* שישים מסמל חוזק צבאי בתנ"ך. ספר דברים מציין שבחבל ארגוב היו "שישים עיר חומה גבוהה דלתיים ובריח". בשיר השירים מצוין "הנה מיטתו שלשלמה שישים גיבורים סביב לה מגיבורי ישראל". 

* שישים הוא הגיל שבו ערכו של אדם יורד בפרשת הערכים שבבחוקותי. 

* בהלכות כשרות, איסורים רבים, כגון: איסור בשר בחלב, דבר מה טמא אשר התערב בדבר טהור, ועוד, מתבטלים ביחס של 1:60 מכיוון שבשיעור זה קבעו הפוסקים אין טעמו של האיסור נרגש בדבר המותר.

* שישים הוא הגיל בו נקרא האדם זקן לפי הנכתב במסכת אבות פ"ה משנה כ"א "בן שישים לזקנה".
* על פי הגמרא במסכת מועד קטן, עונש כרת הוא מיתה לפני גיל שישים. בשל כך, ערך רב יוסף סעודה כאשר הגיע לגיל שישים, כדי להודות לה' על שניצל ממיתת כרת. גמרא זו היא מקור למנהג לערוך סעודת כרת בגיל שישים.

== בתחומים אחרים ==
* 60 הוא קידומת החיוג הבינלאומי של מלזיה.
* זוג נשוי שישים שנה חוגג את חתונת היהלום. 
* משחק הוקי קרח נמשך 60 דקות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מספרים טבעיים
*
אגריסי

ממלכת אגריסי (בגאורגית: ეგრისის სამეფო) הידועה כלַזיכּה בפי היוונים והביזנטים, ולַזיסטַן בפי הפרסים על שם שבט הלאזים שבחלק מהתקופה שלטו בממלכה, הייתה ממלכה בחלק המערבי של גאורגיה של היום. 

== היסטוריה ==
הממלכה שגשגה בתקופה שבין המאה השישית לפנה"ס למאה השביעית, והשתרעה על שטח ממלכת קולכיס לשעבר, ושעבדה את שטח אבחזיה של היום. בתקופת רוב תקופת שלטונה היא הייתה ממלכה וסאלית של האימפריה הרומית בעלת חשיבות אסטרטגית.

בשנת 302 לפנה"ס סופח חלק נכבד מממלכת קולכיס לממלכת איבריה, שנוסדה זה לא מכבר. אבל רק לזמן קצר. היא נפרדה ממנה והתפרקה למספר נסיכויות קטנות, ששמרו על עצמאותן עד לכיבושה על ידי פונטוס, בשנת 101 לפנה"ס. בשנת 83 לפנה"ס דיכאה פונטוס מרד בקולכיס, והעניק אותה במתנה לבנו מיתרידטס כרסטוס, שזמן קצר לאחר מכן ערך הוצאות להורג של הוגי המזימה כנגד אביו. במהלך מלחמת מיתרידטס השלישית (74 לפנה"ס-65 לפנה"ס), פונטוס מינה נסיך אחר, מכריס, להיות שליט קולכיס. בשנים 65 לפנה"ס - 63 לפנה"ס מינה הגנרל הרומאי פומפיוס, מנהיג בובה שישב על כס המלכות בקולכיס. בשנת 63 לפנה"ס נכבשה קולכיס שוב על ידי פונטוס, והם נשארו שליטיה עד לשנת 63. משנת 63 ועד למאה ה-4 היא הייתה חלק מהפרובינקיה הרומית, גלטיה. בסביבות שנת 130, ממלכות קטנות (מצ'לונס, הניוצ'י, לאזיכּא, אפסיליה, אבסגיה וסניגיה), כבשו מחוז בממלכה. ובמהלך המאה השלישית ועד למאה הרביעית, רוב השטח היה תחת השליטה של המלך הלאזכי, ומכאן גם השם היווני. במהלך המאה הרביעית הכריזה אגריסי על עצמאותה.

בתחילת המאה הראשונה החלה הנצרות להופיע באזור. בנקודה מסוימת, בתחילת המאה הרביעית, נוסדה הבישופות האפרכית או בישופות ביצ'וינתה, בממלכת אגריסי. בשנת 325 השתתף בוועידת ניקיאה הבישוף של ביצ'וינתה, סטאטופילוס. קתדרלת ביצ'וינתה, מהמאה החמישית, היא אחת מהמונומנטים העתיקים של האדריכלות הנוצרית הגאורגית. המלך הנוצרי הראשון של אגריסי היה גובזה הראשון, ובשנת 523 הוכרזה הנצרות כדת הרשמית בממלכת אגריסי. 

בשנים 542-562 התחוללה המלחמה הלזית, בין האימפריה הביזנטית לבין האימפריה הפרסית-הסאסאנית, על השליטה באגריסי. הפסקת האש בשנת 557 סיימה את העוינות ביניהן. 

בשנים 541-555, מלך, גובזה השני, שצידד בביזנטים ואף נרצח על ידם. בשנים 555-561, מלך, צתס אחיו של גובזה השני, צידד אף הוא בביזנטים, ואף עזר להם לגרש את הפרסים. בשנת 562 הוכרז שלום בין אגריסי לביזנטים, שביטלו את עצמאות הממלכה ממנה נהנתה קודם. 

עם נפילת האימפריה הסאסאנית, בשנת 651, פלשה האימפריה המוסלמית לאגריסי, אולם לא הצליחה להאחז בה עקב עוצמתה של האימפריה הביזנטית באותה תקופה. במאה השמינית אגריסי פעלה רבות להשגת עצמאות מאימפריה הביזנטית, מה שמאוד החליש אותה. יחד עם זאת נחלשו גם פטרוניהם הביזנטים. בת-חסות אחרת של האימפריה הביזנטית, נסיכות אבחזיה, ניצלה את ההזדמנות והכריזה על עצמאותה. בשנת 786 נעזרה נסיכות אבחזיה העצמאית בכוזרים וכבשה את אגריסי מידי הביזנטים. האבחזים הפכו את בירתה של אגריסי, כותאיסי, לבירתם וקראו לממלכה המערב-הגאורגית שלהם ממלכת האבחזים. ב-975 ממלכה זו הצטרפה לממלכה הגאורגית המאוחדת.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20061014141721/http://www.history.kessler-web.co.uk/KingListsEurope/EasternGeorgia.htm ההיסטוריה של מזרח גאורגיה], באנגלית
== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: היסטוריה
קטגוריה:אבחזיה: היסטוריה
קטגוריה:אג'ריה
קטגוריה:אימרתי
קטגוריה:רצ'ה
קטגוריה:גאורגיה: העת העתיקה
יונו (אסטרואיד)

יונו (שם מלא: 3 יונו; באנגלית: &lrm;3 Juno) הוא האסטרואיד השלישי שהתגלה, מיד אחרי קרס ופאלאס. הוא התגלה על ידי האסטרונום הגרמני קארל לודוויג הרדינג ב-1 בספטמבר 1804, ונחשב כאסטרואיד השני בגודלו בקבוצת האסטרואידים הסלעיים מסוג S. יונו הוא אחד האסטרואידים הגדולים שבחגורת האסטרואידים העיקרית, ומעריכים כי מסתו מכילה 1% מהמסה של כל החגורה.

יחד עם קרס, פאלאס, וסטה ואסטריה נחשב יונו לכוכב לכת עד שהתגלה כי המקום בין מאדים לצדק מכיל אלפי גופים המרכיבים את החגורה המרכזית. בעקבות הגילויים, גופים אלה סווגו מחדש כאסטרואידים ולא ככוכבי לכת.

האסטרואיד קרוי על שמה של אחת מהאלות החשובות ביותר מהאלים במיתולוגיה הרומית - יונו. יונו הייתה מלכת האלים ומקבילתה של הרה במיתולוגיה היוונית.

==מאפיינים==
השוואת גודל: עשרת האסטרואידים הראשונים מושווים אל הירח של כדור הארץ (בקנה מידה). יונו הוא השלישי משמאל
יונו הוא האסטרואיד העשירי בגודלו בחגורת האסטרואידים, ומסתו מהווה 1.0% לערך ממסת חגורת האסטרואידים. הוא מתחרה עם אונומיה על התואר הגוף הגדול ביותר מהסוג הסלעי S. ההערכות העדכניות ביותר מציבות את יונו במקום השני. נדיר שאסטרואידים מסוג S מחזירים אור, מה שמצביע על אפשרות למאפיינים שונים מהרגיל של פני השטח. שילוב בין החזרת האור לאקסצנטריות גבוהה מאוד (הכי גבוהה של כל אובייקט מוכר עד לגילוי פולהימניה ב-1854) מסביר את גודלו היוצא דופן, ומהווה בסיס לגילוי אסטרואידים גדולים נוספים כמו היגיאה, אירופה, דוידה, ואינטרמניה. זהו הגוף הראשי במשפחת יונו. יחד עם קרס, פאלאס, ווסטה הוא נחשב כוכב לכת לפני שגובש והוגדר המבנה העדכני של מערכת השמש. עם גילוים של אסטרואידים רבים נוספים הוא, יחד עם קרס, פאלאס ווסטה, סווג כאסטרואיד. גודלו הקטן יחסית וצורתו יוצאת הדופן לא מאפשרת לו להיות מסווג מחדש ככוכב לכת ננסי לפי הגדרות האיגוד האסטרונומי הבינלאומי. 

יונו מסתובב בכיוון האופייני לגופים שמימיים סביב ציר של 51<sup>0</sup>.

מחקרים של פני השטח שלו מצביעים שייתכן והוא כונדריט - קבוצת מטאוריטים מוכרת המאופיינת בסיליקטים מתכתיים כמו אוליבין ופירוקסן. הטמפרטורה המקסימלית שנמדדה על פני הכוכב כשהוא פונה לשמש היא 293 קלווין, ב-21 באוקטובר 2001. בהתחשב בשלב הקפתו סביב השמש הטמפרטורה המקסימלית האפשרית עומדת על 301 קלווין, (+31<sup>0</sup>) בפריהליון.

על יונו מכתש בקוטר 100 ק"מ, שנוצר בשלב בו היה צעיר גאולוגית.

==תצפיות==

אלו הן כמה מאבני הדרך בהיסטוריה של תצפיות על יונו:

יונו הוא האסטרואיד הראשון עליו נצפה ליקוי. הוא חלף על פני כוכב עמום (SAO 112328) ב-19 בפברואר 1958 והסתיר אותו לזמן קצר. מאז, כמה ליקויים נוספים נצפו, כשהפורה מביניהם הוא ב-11 בדצמבר 1979, שתועד על ידי 11 אסטרונומים.

אותות רדיו מחללית במסלול סביב מאדים עזרו להעריך את גודלו של יונו בעזרת התנודות הזעירות שהוחזרו ממנו ומפני השטח שלו אל מאדים.

מחקר של ג'יימס ל. הילטון (1999) מעלה סברה, "מאוד הגיונית" לדבריו, שמסלולו של יונו השתנה באופן קל ב-1893 בגלל תנודות שהשפיעו על אסטרואיד חולף שזהותו לא וודאה. ואפשרות נוספת, הרבה פחות סבירה היא שבאותו זמן פגע גוף בעל גודל משמעותי ביונו.

בשנת 1996 יונו צולם על ידי טלסקופ הוקר במצפה הר וילסון בעזרת עזרי וידאו משופרים. הצילומים הציגו מבחר תמונות וחשפו צורה יוצאת דופן (גושית) עם אזור אפל על האסטרואיד שמצביע על התנגשות טרייה. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חגורת האסטרואידים
ערמונית הסוסים

ערמונית הסוסים (שם מדעי: Aesculus hippocastanum) היא מין עץ נשיר גדול, שמקורו באזורים הרריים בבלקן. הוא נפוץ כיום ברוב האזורים הממוזגים.

העץ גדל לגובה של עד 35 מטר, בעל נוף עבות. עליו דמויי כף יד בעלי 5–7 עַלְעַלים, באורך 10–25 ס"מ, כך שהעלה כולו מגיע לאורך של כ-50 ס"מ ורוחב כ-20 ס"מ. הפריחה באביב, במַכְבֵּדים זקופים באורך של 10–20 ס"מ, הנושאים 20–50 פרחים לבנים מנוקדים באדום. פרי הערמונית הוא מפוחית (קפסולה) ירוקה וקוצנית, המכילה בדרך כלל זרע בודד (לעיתים רחוקות 2–3 זרעים), בצבע חום מבריק. זרע הערמונית מזכיר במראהו את פרי הערמון, ומכאן שם העץ. למרות הדמיון, אין קשר בין שני סוגי העצים, הנמנים עם משפחות שונות; הערמונית קרובה יותר דווקא לעץ האדר, המשתייך לאותה משפחה. 

הזרעים, במיוחד הצעירים והרעננים, רעילים במקצת, והם מכילים סאפונינים אלקלואידים וגלוקוזידים. אמנם אינם מסוכנים בנגיעה, אולם אכילתם עלולה לגרום חולי; כשנאכלים על ידי סוסים, יכולים לגרום רעידות וחוסר קואורדינציה. 

מלבד ערמונית הסוסים, מונה הסוג ערמונית כ-20 מינים נוספים, הנפוצים באזורים הממוזגים בחצי הכדור הצפוני.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

ערמונית הסוסים ב[[אסקס, אנגליה]]
עלי ערמון באביב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:סבונניים
קטגוריה:עצים ים תיכוניים
קטגוריה:עצי אקלים יבשתי לח
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
אירנה אדמוביץ'

אירנה אדמוביץ'{{תמונה להחלפה}}
אירנה אדמוביץ (בפולנית: Irena Adamowicz; 11 במאי 1910 – 12 באוגוסט 1973) הוכרה כחסידת אומות העולם בשל פועלה למען יהודים בגטאות בפולין ובליטא.

==ביוגרפיה==
אדמוביץ' הייתה ילידת ורשה, עובדת סוציאלית, וקתולית אדוקה באמונתה. בשנות העשרים לחייה הייתה פעילה בתנועת הצופים כמדריכה, ובהמשך כרכזת. במסגרת תפקידה התקרבה לתנועת הנוער הציונית השומר הצעיר, הייתה שותפה לשיתוף פעולה עמה, ונטלה בה חלק פעיל. עוד לפני מלחמת העולם השנייה סיימה את הלימודים באוניברסיטת ורשה. 

לאחר כיבוש פולין על ידי הנאצים הייתה פעילה בארמייה קריובה. בקיץ 1942 מילאה שליחויות מסוכנות מטעם המחתרות היהודיות בגטאות ורשה, ביאליסטוק, וילנה, קובנה ושאוולי. פועלה היה חשוב מכמה בחינות: קישור בין המחתרות היהודיות ובין ארגון המחתרת הפולני, ארמייה קריובה; העברת מידע בין הגטאות והמחתרות; ועידוד מוראלי ליושבי הגטאות.

לאחר המלחמה המשיכה אדמוביץ' לטפח את קשריה עם התנועות הציוניות, וב-1958 אף ביקרה בישראל.
העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסידת אומות העולם אירנה אדמוביץ

== לקריאה נוספת ==
* האנציקלופדיה של השואה, בהוצאת יד ושם.
* ספר הפרטיזנים היהודים, מרחביה 1958.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=3585 אירנה אדמוביץ באתר דעת] (ערך מורחב)

קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:לוחמי ארמייה קריובה
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:בוגרות תנועת הצופים
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ורשה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ורשה
קטגוריה:פולניות שנולדו ב-1910
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1910
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1973
ארגון גני החיות הישראלי

ארגון גני החיות הישראלי, הוקם ב-2002 ומאגד בתוכו שישה גני חיות ישראלים: גן החיות התנ"כי בירושלים, הספארי ברמת גן, החי פארק בקריית מוצקין, גן גורו, גן החיות הלימודי בחיפה ו-מדבריום בבאר שבע. תנאי הקבלה לארגון מושתתים על הקריטריונים שנקבעו על ידי הארגון האירופאי של גני החיות, EAZA.
ה"[[חי פארק" בקריית מוצקין, אחד מגני החיות החברים בארגון]]
יו"ר הארגון הוא יהודה בר, שהיה בעבר מנכ"ל הספארי.

== ראו גם ==

* האיגוד העולמי של גני חיות ואקווריומים
* האיגוד האירופאי של גני החיות והאקווריומים

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20070818174655/http://www.safari.co.il/article.php?id=31 ארגון גני החיות הישראלי] - חזון ומטרות, בתוך אתר הספארי - המרכז הזואולוגי של תל אביב ורמת גן
* [http://www.eaza.net EAZA] - אתר האינטרנט של האיגוד האירופאי לגני חיות

*
קטגוריה:ארגוני בעלי חיים בישראל
קטגוריה:ארגונים להגנת הסביבה בישראל
שאר כסות ועונה

שאר כסות ועונה הם החובות של איש כלפי אשתו על פי ההלכה. המצווה מופיעה בתורה במילים . בשפה מודרנית, החובות הן מזון, מלבוש ותשמיש – אותם חייב האיש לספק לאשתו בזמן נישואיהם.

==מקור המצווה==
המצווה היא מצוות לא תעשה, שהרי כתוב "לא יגרע", וברשימת המצוות של הרמב"ם היא מופיעה בהתאם כמצווה רס"ב ברשימת מצוות לא תעשה. יחד עם זאת, קיומה אינו מתאפשר בדרך של הימנעות מעשייה, אלא מצריך עשייה מצד הבעל. במקור המצווה מתייחסת לאמה עברייה שמיועדת לנישואים, וממנה נלמד הדין לשאר הנשים. על פי הפרשנים זהו "משפט הבנות" שנזכר פסוק קודם.

על פי רש"י, אונקלוס, אבן עזרא ועוד מפרשים שלוש החובות הללו הן מהתורה, וכך פוסק הרמב"ם להלכה, אך על פי הרמב"ן, שמפרש "שארה" - כקרבת בשר ו"כסות" - ככסות מיטתה, מזונות וכסות הם מדרבנן ורק עונתה היא מהתורה. לשלוש מחויבויות אלו, הוסיפו חז"ל שבע מחויבות נוספות לבעל כלפי אשתו ובהן ריפוי, פדיון וקבורה.

חז"ל תיקנו שחלק מחובות הבעל יהיו כנגד חובות האישה, "מעשה ידי האישה כנגד מזונותיה, ופדיונה כנגד אכילת פירות נכסיה, וקבורתה כנגד ירושתו לכתובתה". ולכן לאישה יש זכות לוותר על מחויבות מסוימת שלה כנגד ביטול התחייבות הבעל. לפיכך היא יכולה לומר "איני ניזונת ואיני עושה" ולהתפרנס ממעשי ידיה, אבל זכות זו אינה שמורה לבעל, שאינו יכול לומר "איני זנך ואיני נוטל כלום ממעשה ידייך... שמא לא יספיק לה מעשה ידיה במזונותיה" ().

==שאר - מזונות==

הרמב"ם דן בכמותם ואיכותם של המזונות שהאיש חייב לספק לאשתו, וקובע כלל מנחה בעניין ש"הכול לפי עושרו" של האדם - כלומר שעל המזונות להיות ביחס ישר לעושרו של האדם, אפילו "כמה תבשילי בשר בכל יום", במקרה שמדובר באדם אמיד במיוחד. הוא קובע דרישות מינימום לעניים, לגבי מספר הארוחות והיקפן. במידה והאדם הגיע למצב שאינו יכול לתת לה אפילו לחם, בית דין כופה עליו לגרש אותה. לגבר אין מחויבות לסעוד במשך ימי השבוע עם אשתו, אבל סעודות השבת לפחות חייב לאכול איתה ביחד.

==כסות==
הרמב"ם דן בשווי המלבושים שחייב האיש לרכוש לאשתו, כאשר גם כאן הכלל המנחה הוא "הכול לפי עושרו" - כלומר שהכלים צריכים להיות ביחס ישר לעושרו של האדם - אפילו כלי משי וזהב. גם כאן הוא קובע דרישות מינימום לעניים, שמתחתם זו עילה לגירושין: בגדים הראויים לה כפי המלבושים הממוצעים של אישה. בכלל כסותה הוא מחייב מדור (מעין בית מינימלי), רכישת כלים לשימושה, מיטה, כלי לישיבה, כלי אכילה ושתייה, ואף תכשיטים וכלי איפור נכללים בכלל כסותה. 

==עונה==

הרמב"ם קובע את הכלל "עונה האמורה בתורה - לכל איש ואיש כפי כוחו, וכפי מלאכתו." ולכן "בני אדם הבריאים הרכים והענוגים, שאין להם מלאכה שמכשלת כוחן, אלא אוכלין ושותין ויושבין בבתיהן - עונתן בכל לילה". מעבר לכך יש דירוג של מלאכות שגורמות לתדירות העונה לקטון, כאשר התדירות הנמוכה ביותר היא למלחים, שעונתם אחת לחצי שנה. לאישה זכות לאסור על הגבר לעבור למלאכה שמקטינה את תדירות העונה, למעט מקרה של מישהו שהחליט להפוך להיות תלמיד חכמים, שעונתו פעם בשבוע, בשל הערך של לימוד תורה. אך הוא קובע שאין לאישה זכות לאסור לקיחת אישה נוספת, אף שהדבר יפגע בעונתה. עם זאת הוא מציין שחז"ל ציוו לא לשאת יותר מארבע נשים, כדי שלא יפחות עונתה מפעם בחודש לאדם ממוצע. הדבר כמובן היה תקף עד חרם דרבנו גרשום, שאסר לשאת יותר מאישה אחת.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.daat.ac.il/daat/toshba/ishut/ishut4.htm חובות וזכויות בנישואין], אתר דעת
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:הלכות אישות
קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
קטגוריה:פרשת משפטים
חיוך ארכאי

פסל [[קורוס בעל חיוך ארכאי]]
"חיוך ארכאי" הוא מונח המתאר את הבעת פניהם של פסלים יווניים מן התקופה הארכאית.

החיוך הארכאי, המופיע בפיסול דמויות הקורוס והקורה, נראה כחיוך מאולץ ולא טבעי. ייתכן כי החיוך נועד לרמוז כי הפסל מתאר אדם חי. השימוש בהבעת פנים זו מהווה ניסיון ראשוני ליצירת תיאור נטורליסטי של דמות האדם, לעומת הפיסול המצרי של אותה התקופה, שהאמנים היוונים הושפעו ממנו, פיסול אשר העדיף את התיאור הסמלי. במרוצת השנים, החיוך הארכאי נעלם, והופיע במקומו חיוך "חי" יותר. 

== ראו גם ==
* קורוס
* קורה (פיסול)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פיסול יווני
ארכאי
אביעד בנטוב

אביעד בנטוב (נולד ב-1 בפברואר 1975) הוא שחקן, בדרן, כוכב ילדים ואמן סטנד-אפ ישראלי. ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בסדרות הקומיות לילדים "גור ואוח" ו"הקלמרים", בהן משחק לצד אודי גוטשלק.

== ביוגרפיה ==

בנטוב הקים יחד עם אודי גוטשלק את הצמד "אודי ואביעד". לפני שהשניים הפכו לצמד, בשנת 1993 חבר לאסי כהן והפכו לצמד והופיעו במועדון ה"דומינו גרוס", אך נפרדו בשנת 1996. 

בנטוב השתתף ב"פרה פרה", תוכנית ההמשך של "הקומדי סטור" אשר שודרה בערוץ הילדים בשנת 1997, וקודם לכן, בספיישל "משדרים חשמונאים פלוס". כמו כן הופיע בתפקידי-משנה בתוכנית "בעקבות הסיפורים הקסומים" בערוץ הילדים ביחד עם שותפו לצמד אודי גוטשלק, בקלטת הילדים "על סיפורים וילדים", ביניהם הסיפורים: "שמלת השבת של חנה'לה" (בתפקיד עדנה הפרה) ו"יום הולדת לברל'ה" (בתפקיד אבא של ברל'ה), בסדרה "שמש" עם צביקה הדר וגם במופע "התרנגולים חוזרים" בפסטיבל ישראל 2000.

בנטוב גם כותב תסריטים ושירים, עורך ומפתח תוכניות בערוץ ג'טיקס (כיום "דיסני") ובערוץ הילדים ("בית ספר לשטויות", "סמואל המשוטט", "משפחת חפץ", "בלגאן", "ג'טיקס קלאב" ועוד). בנטוב היה קריין הפרומואים של ערוץ "ג'טיקס" וקריין הפרסומות של "אולסייל" ו"שוגי" של חברת תלמה, השתתף בתוכנית "מהדורה מוגבלת" בערוץ ביפ ושיחק כניצב בסדרת הטלוויזיה "הנפילים", בתפקיד ישראל. בנוסף, ב-2010

החל משנת 2009 דיבב את בובו בתוכנית "בובו וזץ" ששודרה ב-HOT VOD Young. 

בשנת 2013 עלתה הסדרה "הקלמרים", בה מככב בנטוב לצד שותפו אודי גוטשלק.

בשנת 2020 הנחה בנטוב לצד מירב פלדמן את התוכנית לילדים בשידור חי "אנחנו כאן" בכאן חינוכית.

בשנת 2016 כיכב במחזמר ״ספר הג׳ונגל-המחזמר״ עבור תיאטרון הילדים הישראלי בתפקיד "באלו הדוב".

בשנת 2019 גילם בסדרה כפולה את זוג האחים רוג'ר ויגאל הנדריקס. באותה שנה שיחק גם בסרט "יציאת מצרים", ובמחזמר "בילבי".

בשנת 2022 הנחה את התוכנית "למה זה טוב?".

== חיים אישיים ==
בנטוב נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בהוד השרון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* משה אבוטבול, [http://www.frogi.co.il/bidur-tv/11339.html הפנים האמיתיות עם אודי ואביעד - ראיון וואטצפ], באתר פרוגי, 21 בנובמבר 2014

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:מנחי ערוץ הילדים
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:בוגרי תיכון שרת
קטגוריה:משתתפי מותק של פסטיבל
קטגוריה:נתניה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:כוכבי ילדים
אהימסה

סמל האהימסה
אַהִימְסָה (מסנסקריט: अहिंसा; לעיתים נכתב "אהינסה") הוא עיקרון דתי המופע במספר דתות שמקורן בתת-היבשת ההודית (ביניהן הינדואיזם, בודהיזם, ג'ייניזם וסיקיזם) על פיו יש לנהוג באי-אלימות במחשבה ובמעשה כלפי כל חלקי העולם.

האהימסה הוא עיקרון מוסרי רחב המחייב התנהגות ראויה כלפי כל היצורים החיים כחלק מאורח חיים כולל. דהיינו, לא די בהימנעות מאלימות חיצונית כלפי כל היצורים החיים, אלא יש לנהוג כלפיהם בחמלה ובכבוד, ולפעול למען טובתם.

==מקורות האהימסה==
עקרון האהימסה מוזכר בכתבים מהמאה ה-6 לפנה"ס, אולם זכה להכרה ותפוצה נרחבת רק במאה ה-3 לפנה"ס כאשר הקיסר אשוקה נהג בחייו לפי עיקרון זה, וכתוצאה מהעלאת ערך קדושת חייהם של בעלי חיים ביטל את מסעות הציד המלכותיים.

בודהה הדגיש כי החיים הם הרכוש היקר ביותר, ושיש לנהוג בחייהם של אחרים כחשובים ויקרים יותר מהחיים שלנו. העזרה לאחרים היא מטרת ההיוולדות מחדש, כלומר, יש להימנע מלפגוע ביצורים חיים אחרים. הרעיון ההוליסטי הפילוסופי של האהימסה אומר שהאל נמצא בכל מקום ומכאן גם בכל יצור חי ולאדם אסור לפגוע בתואם (הסדר ההרמוני) של העולם.

==יישום האהימסה==
גישת האהימסה המטפחת טוב לב וחמלה כלפי כל היצורים החיים, היא זו שהביאה להתפשטות הצמחונות בהודו. במדינות בודהיסטיות ישנה שאיפה חזקה להביא לפתרון בעיות בדרך לא אלימה.

הג'ייניזם היא דת שאימצה את האהימסה כחלק המרכזי בגישתה ודוגלת בגישה שיש להתייחס ברגש לכל יצור חי ונושם. ידוע סיפור על נזיר ג'ייני שהמתין בצד שביל עד שנמלה שהייתה עליו עברה, ובכך נמנע מפגיעה במסלולה הטבעי. בהודו הקדומה בקרב קבוצות ג'ייניסטיות מסוימות היה נהוג לפעול לפי עקרון האהימסה במיליטנטיות, עד כדי כך שהיו שמים מסכות על הפנים, במטרה להימנע מנשימת חרקים קטנים.

הבודהיזם שילב את האהימסה בכלל הראשון של כללי המוסר. נזירים בודהיסטים אימצו את עקרון האהימסה, הם הוציאו חרקים ממי השתייה שלהם, ונמנעו ממסעות בעונת הגשמים, מחשש לדרוך על מיני יצורים חסרי הגנה. אומנם זו היא דוגמה מאוד קיצונית של התנהגות לפי עקרון האהימסה, אולם, הבודהיזם באופן כללי מפרש את האהימסה באופן פחות קיצוני, ומתייחס רק ללקיחת חיים באופן מכוון. לפיכך הריגת נמלה בטעות לא תחשב למעשה שלילי שיביא לקארמה רעה, לעומתו הריגה מכוונת של אותה נמלה, תחשב לפעולה שלילית.

ישנה מחלוקת בין אלו הגורסים שאדם חייב ליישם את עקרון האהימסה גם כלפי עצמו ולכן אסור לו לסגף את גופו, לבין החושקים בהארה המאמינים שבדרך חיים של נהנתנות אי אפשר להגיע לשלווה הדרושה לשם השגת ההארה.

==אהימסה בעולם המודרני==
דוגמה מודרנית המתקשרת לאהימסה היא הפעילות הלא-אלימה של מוהנדס קרמצ'נד גנדי, מנהיג תנועת השחרור ההודית, אשר ביסס את עקרון הסאטיאגרהא, המאבק הבלתי אלים שלו כנגד הקולוניאליזם הבריטי, על עקרונות האהימסה.

בעולם המערבי אימצו תנועות שלום ותנועות למען זכויות בעלי חיים את עקרון האהימסה כצו מוסרי מנחה.

במושגי המערב ניתן לתרגם את האהימסה ככבוד לכל חיים באשר הם. בקרב פילוסופים רבים, ביניהם אלברט שווייצר, זוכה פרס נובל לשלום, עיקרון זה נחשב לעיקרון האתי החשוב ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אי-אלימות
קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:מונחים בבודהיזם
קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:פציפיזם
G4 (ערוץ)

G4 היה ערוץ טלוויזיה אמריקאי בכבלים ובלוויין שהיה מיועד בעיקר לגברים בין הגילאים 12–34 והיה מוקדש בעיקר לעולם משחקי הווידאו ולקהל הגיימרים. הערוץ הושק בתאריך 24 באפריל 2002, משרדיו ואולפניו היו בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא שודר בארצות הברית תחת השם "G4" ובקנדה בשם G4techTV Canada והיה זמין ליותר מ-59 מיליון אנשים.

G4 עצמו, והפקות חלקיות ממנו, היו משודרים בערוץ Fuel TV באוסטרליה ובערוץ Jack TV בפיליפינים.

== מיזוג TechTV ==
ב-25 בפברואר 2004 G4 הודיעה על מיזוג עם ערוץ הטכנולוגיה וההיי-טק TechTV, מה שהביא לייצור ישות חדשה שנקראה G4techTV. חיבור זה יצר ערבוביה בין צופי שני הערוצים. לאור העובדה שבמהלך החיבור הוסרו כמה מתוכניות G4, חלק ניכר עוד יותר מתוכניות TechTV ופיטור עובדים רבים (שכלל לבסוף את כל 300 עובדי TechTV), נפל לבסוף הערוץ TechTV מרשימת הערוצים בארצות הברית. הערוץ G4 שרד וממשיך לשדר בארצות הברית. בקנדה לעומת זאת, כאשר קנו את רשתות התקשורת את זכויות השידור, נשאר השם וכיום נקרא הערוץ בקנדה G4techTV Canada.

אדם ססלר היה בין המנחים המעטים שהמשיכו לעבוד גם לאחר האיחוד והוא הנחה תוכניות עד לשנת 2012.

==לאחר המיזוג==
בשנת 2010 DirecTV הודיע שמורידה את הערוץ מחבילת ערוצים שלה. בשנת 2012 הוכרז ששידור תוכניות פופולריות X-Play Attack of the Show! יופסק לקראת סוף השנה. בשנת 2014 הרשת הפסקה לשדר.

בשנת 2020 חשבונות טוויטר של הערוץ החלו להיות פעילים. בספטמבר 2020 ערוץ יוטיוב של G4 החל לשדר סרטון עם אדם סלר (שדרן לשעבר של הערוץ) בו הוכרז על חיפושי שדרנים לערוץ המחודש. השידורים החלו במהלך שנת 2021.

== G4 בישראל ==
ביום שלישי, ה-18 בינואר 2005 עלה ערוץ הגיימרים הישראלי game one לאוויר באפיק 26 ב-"Yes" ושודר מחברת התקשורת "ענני תקשורת". הערוץ סיפק תוכניות מקור בודדות, כיוון שרוב תוכניות הערוץ היו תוכניות הלקוחות מערוץ G4 האמריקאי כגון X-PLAY, Filter, Cheat!, Icons, Cinematech ו-!Attack of the Show.

לאחר שנה וחצי מיום עלייתו לאוויר, נסגר הערוץ "עקב חוסר בחומר לשידור", לטענת החברה. מנגד, טענו צופי הערוץ כי הערוץ שידר תוכניות באיחור של חודשים. התוכניות לא שודרו בצורה עקבית ומסודרת והדבר הביא לחוסר התעניינות בקרב הצופים. לאחר שנסגר הערוץ, הועלה במקומו ערוץ הגברים "אגו", שגם הוא מוצר של חברת "ענני תקשורת". הערוץ החל לשדר תחילה כמה מתוכניות הרכש מערוץ G4 ואת תוכנית המקור מימי game one, שנקראה "גיים פליי".

לאחר שבועות ספורים, הפסיקו לשדר את "גיים פליי", והערוץ נשאר עם תוכניות הרכש. הערוץ שידר מאז שתי תוכניות העוסקות במשחקי וידאו- X-PLAY ו-G4tv.com, אבל במספר פרקים מוגבל ולא עדכני.

== סגירת הערוץ G4 ==
ב-16 באוקטובר 2022 פורסם אימייל ממנכ"ל Comcast Spectacor, הבעלים של G4, שהערוץ הולך להיסגר מפני שהוא לא הכניס רווחים לחברה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
צולל

צולל
[[גדי שפי, לוחם שייטת 13, לקראת צלילה במפרץ עתלית, 1960]]
ציוד האמודאי
צולל (קרוי גם אָמוֹדַאי או איש צפרדע) הוא אדם העוסק בצלילה, כמקצוע, כספורט או כתחביב.

צוללים עוסקים בסוגים שונים של צלילה:
*צלילה ספורטיבית וחובבנית - למטרות הנאה.
*צלילה צבאית - צלילה התקפית (קומנדו ימי), צלילה הגנתית (אבטחה מפני צוללי אויב - בצה"ל מתבצעת על ידי יחידת סנפיר) או לצורכי עבודות תת-מימיות (בצה"ל - יחידת ילת"ם).
*צלילת חילוץ - כחלק מצוות חילוץ והצלה ימי, למשל לצורך חילוץ מכלי שיט טובע (לעיתים כחלק מהצלילה ההגנתית).
*צלילה מקצועית - בתור מקור פרנסה (לצורכי בנייה ותחזוקה תת-מימיים, צלילה במקורות מים רעילים, הדרכות צלילה, וצלילה למען איסוף משאבים, כגון אוצרות טבועים, פנינים, אלמוגים או דגי נוי).
*צלילה מדעית (כגון ארכאולוגיה ימית או ביולוגיה ימית).

==דרגות הצלילה הספורטיבית==
דרגות הצלילה הספורטיבית מחולקות למספר רמות עיקריות:
#צולל כוכב אחד, או צולל מים פתוחים (Open water diver) - לצולל מותר לצלול לעומק של עד 18 מטר, בלווית צולל שני כוכבים ומעלה.
#צולל שני כוכבים, או צולל מים פתוחים מתקדם (Advanced open water) - לצולל מותר לצלול לעומק של עד 30 מטר, בלווית בן זוג.
#צולל בכיר או Master Diver- לצולל מותר לצלול לעומק של 39–42 מטר (תלוי בארגון המסמיך) וכן להוביל צלילות.
#מדריך עוזר (מדריך דרגה א') - דרגת ביניים המאפשרת להעביר חלק מהתכנים של קורס הצלילה וכן העברה של צלילות רענון וצלילות היכרות (צלילה מודרכת ומפוקחת לעומק מקסימלי 6 מטר שמיועדת למי שלא הוסמך כצולל).
#מדריך מוסמך (מדריך דרגה ב')- מי שמוסמך ללמד צלילה ולהסמיך צוללים.
*צולל נייטרוקס (NITROX) - לצולל מותר לצלול עם תערובות סטנדרטיות מוכנות בעלות אחוז חמצן שונה (בדרך כלל 32 או 36 אחוז).
*צולל נייטרוקס מתקדם - לצולל מותר לצלול עם תערובת האוויר הרצויה לו (עד 
100 אחוזי חמצן בתערובת).

אלה הן רמות כלליות. לכל ארגון יש את דרגותיו.

כמו כן, ישנן דרגות שונות לצלילה הטכנית, והסמכות רבות בהתאם לכל דרגה, המקנות לצולל היתרים שונים בתחום הדקומפרסיה, העומק, השימוש בגזים שונים ושימוש בציוד צלילה הנחשב כטכני (כגון מערכת אוויר סגורה, וצלילת קסדה).

בישראל, בניגוד למצב כמעט בכל שאר העולם, הצלילה מוסדרת בחוק הצלילה הספורטיבית. חוק זה דורש ציוד מינימלי לכל צולל ולכל זוג צוללים, מחייב צלילה רק עם רישיון צלילה וביטוח, ואוסר צלילה ללא בן זוג. החוק מסדיר את העומקים המותרים לצולל (20 מטר לצולל דרג א', 30 לצולל דרג ב' ו-42 לצולל דרג ג' או ד'). על חוק הצלילה אחראית הרשות לצלילה ספורטיבית.

== אָמוֹדַאי ==
צולל העוסק בעבודות תת־ימיות, כמו תחזוקת כלי שיט ומתקנים ימיים, משיית עצמים טבועים ועוד נקרא אָמוֹדַאי.
ציודו של האמודאי כולל קסדת צלילה וחליפת צלילה מיוחדות, והוא מקבל את אספקת האוויר באמצעות צינור מאניית האם.

==ראו גם==
*הרכבת צד (צלילה)

==קישורים חיצוניים==

* 
* משה יחזקאל גוטפארב, הצולל. "הצפירה", 23 בדצמבר 1874, עמ' 192–193. העתק באתר [https://sfathayam.com/2017/03/19/הצולל/ שפת הים - ים וספנות בעיתוני ההשכלה והתחייה].
*שי שמש, [https://lbscience.org/2017/07/16/המקצוענים-במעמקי-הים/ המקצוענים במעמקי הים], באתר מדע גדול, בקטנה, 16 ביולי 2017

קטגוריה:מקצועות ימיים
קטגוריה:צלילה
אחוזת בילטמור

אחוזת בילטמור היא אחוזה בסגנון רנסאנס צרפתי הממוקמת ליד אשוויל, שבקרוליינה הצפונית. 
האחוזה אשר נבנתה על ידי ג'ורג' ו. ואנדרבילט השני (George Washington Vanderbilt II) בין השנים 1896 עד 1902 היא הבית הגדול ביותר בארצות הברית, אשר נמצא בבעלות פרטית. האחוזה ששטחה הבנוי עומד על 16,200 מ"ר נמצאת עדיין בבעלות המשפחה והיא משמשת כמוזיאון.

==היסטוריה==
בשנות השמונים של המאה התשע עשרה, ג'ורג' וושינגטון ואנדרבילט השני, בנו של ויליאם הנרי ואנדרבילט, החל לפקוד לעיתים קרובות את אזור אשוויל שבצפון קרוליינה יחד עם אמו. הוא אהב מאוד את הנופים ואת האקלים באזור ובחר בו כמיקום המושלם לבניית אחוזה לימי החורף. ואנדרבילט הפקיד את המשימה בידיו האדריכל הידוע ריצ'רד מוריס האנט. האנט, שתכנן בעבר בתים עבור אחדים מבני משפחת ואנדרבילט, התבקש ליצור חיקוי של אחוזות צרפתיות בסגנון "עמק הלואר". ואנדרבילט שרצה את הטוב ביותר, שכר גם את אדריכל הנוף הידוע פרדריק לו אולמסטד, עליו הופקד תכנון שטח האחוזה. ואנדרבילט דאג אף להקמת חוות לחיות משק, מחלבה ועוד, על מנת שהאחוזה תוכל לקיים את עצמה. האחוזה כללה גם כפר קטן ואף כנסייה.

בני משפחה וחברים מרחבי ארצות הברית ואף מחוץ לה, הוזמנו ליהנות מהשפע הרב שהציעה האחוזה, ארוחות הפאר שהוגשו על שולחן ומסביבו 64 כיסאות, ומגניה היפהפיים שתוכננו על ידי הולמסטד.

אחוזת בילטמור העסיקה רבות את ואנדרבילט אשר הקדיש פחות מזמנו לעסקים המשפחתיים ולהשקעותיו שלו. עלות בנייתה ואחזקתה של האחוזה כילתה את מרבית כספו. לאחר מותו של ואנדרבילט ב-1914 מסיבוכים של ניתוח לכריתת התוספתן שעבר, מכרה אלמנתו את מרבית שטח האחוזה. האחוזה אשר השתרעה במקור על שטח של 500,000 דונם בקירוב, הצטמקה לשטח של 32,000 דונם בלבד. השטחים הנותרים נרכשו על ידי הממשל המקומי שהפכם ליער לאומי. האחוזה אשר נחצית לשניים על ידי נהר "פרנץ' ברוד" נמצאת היום בבעלותה של חברת בילטמור, אשר נשלטת על ידי נכדו של ג'ורג' ואנדרבילט.

בשנת 1963 היא הוגדרה כאתר היסטורי לאומי.
חזית האחוזה

==האחוזה כאתר תיירות==
בעליה של האחוזה השתמשו בה פחות ופחות עד 1956, השנה בה היא נפתחה לציבור כמוזיאון. באחוזה מבקרים כיום יותר ממיליון תיירים בשנה. מבקרים מכל העולם מגיעים להתרשם מבריכת השחייה הענקית, מהספרייה, מאוסף חפצי האמנות ומהגנים המדהימים ביופיים.

==האחוזה בתרבות הפופולרית==
אחוזת בילטמור שימשה כאתר צילומים לסרטים רבים, ביניהם: להיות שם, ריצ'י ריץ', חניבעל, הברבור, המוהיקני האחרון, פורסט גאמפ, אוצר לאומי ופאץ' אדמס.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
* 

קטגוריה:ארצות הברית: בתי מגורים
קטגוריה:ארצות הברית: מוזיאונים
קטגוריה:ארצות הברית: אתרים היסטוריים לאומיים
קטגוריה:משפחת ואנדרבילט
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: מבנים
בן בראודר

בן בראודר בכנס דרגון קון, 2010
רוברט בנדיקט "בן" בראודר (באנגלית: Robert Benedict "Ben" Browder; נולד ב-11 בדצמבר 1962) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע, מדבב ובמאי קולנוע אמריקאי, הידוע בעיקר מסדרות המדע הבדיוני "פארסקייפ" ו"סטארגייט SG-1".

==ביוגרפיה==
בראודר נולד בממפיס שבטנסי וגדל בעיר שארלוט שבמדינת צפון קרוליינה, שם סיים את לימודיו וקיבל תואר בפסיכולוגיה מאוניברסיטת פורמן (Furman University).<br />
לאחר מכן נסע בראודר ללמוד בבית הספר המלכותי לתורת הנאום ולדרמה "Central" בלונדון, שם הכיר את השחקנית פרנצ'סקה בולר. השניים נישאו ב-1989 ולהם שני ילדים.

ב-1997, ביצע בראודר הופעת אורח בעונה השלישית של שולחן לחמישה.
מ-1999 עד 2003, הוא השתתף בסדרה פארסקייפ. כדי לצלם את הסדרה נאלץ בראודר לעבור לאוסטרליה עם משפחתו. ב-2003, לאחר שהסדרה בוטלה, חזר עם משפחתו לארצות הברית. על השתתפותו בסדרה קיבל בראודר שני פרסי סאטורן.

ב-2004, הופיע בראודר בסרט "A Killer Within". באותה שנה, חזר בראודר לשחק בסדרת ההמשך ל"פארסקייפ" שנקראה "Farscape: The Peacekeeper Wars".

ב-2005, החל בראודר להופיע בסדרה סטארגייט SG-1 מתחילת העונה ה-9 שלה. הוא מגלם את דמותו של קמרון מיטשל, מפקד צוות SG-1 שהחליף את ג'ק אוניל, המפקד הקודם של SG-1 שגולם על ידי ריצ'רד דין אנדרסון. לצידו של בראודר משחקת קלאודיה בלאק בתפקיד ואלה ששיחקה לצידו גם בסדרה פארסקייפ.

בשנת 2017 ביים את סרטו הראשון "Bad Kids of Crestview Academy", קומדיית אימה בהשתתפותם של שון אסטין, דרייק בל, סופיה טיילור עלי וג'ינה גרשון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורמן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן ראשי בטלוויזיה
ג'למה (נפת ג'נין)

אל-ג'למה (בערבית: الجلمة) הוא כפר פלסטיני בדרום עמק יזרעאל למרגלות הגלבוע, הנמצא בנפת ג'נין ברשות הפלסטינית. הכפר שוכן כחמישה ק"מ מצפון לג'נין, ממזרח לכביש 60. ליד הכפר מצוי תל יבלעם, בו השתמרו בו עתיקות רבות. ליד הכפר שוכן מחסום ג'למה, שהוא הכניסה הצפונית לעיר ג'נין ולצפון השומרון.

במהלך מלחמת העצמאות, ב-1 ביוני 1948, במסגרת מבצע יצחק כבש גדוד 13 של גולני את ג'למה, כחלק מהניסיון לכבוש את ג'נין, אך נאלץ לסגת לאחר שהותקף על ידי הכוחות העיראקיים. הכפר נותר בשטח הגדה המערבית, סמוך מאוד לקו הירוק, ונכבש שנית במלחמת ששת הימים.

קטגוריה:השומרון
קטגוריה:נפת ג'נין
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
רחוב המלך ג'ורג' (תל אביב)

רחוב המלך ג'ורג בתל אביב (הידוע גם בשם קינג ג'ורג) הוא אחד מהרחובות המרכזיים בעיר. הרחוב משתרע מכיכר מסריק בצפון ועד כיכר מגן-דוד בדרום, שם הוא נפגש עם הרחובות אלנבי ושינקין, שוק בצלאל, שוק הכרמל ומדרחוב נחלת בנימין. הרחוב נקרא על שמו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת בראשית תקופת המנדט הבריטי.

עד לרכישת אדמות האזור, נקראה הדרך עליה הוקם הרחוב "דרך סומייל" היות שהיה זה הציר המקשר בין יפו ובין הכפר ששרידיו מצויים כיום לצד רחוב אבן גבירול. לאחר שנרכשו קרקעות האזור בידי יהודים בראשית שנות ה-20, נקרא "רחוב הכרמל", ובשנת 1935 שונה שם הרחוב לרחוב המלך ג'ורג' החמישי, לרגל יובל הכסף למלכותו. עם קום המדינה הושאר שמו של הרחוב על כנו, אך בשילוט הודגש כי בימי מלכותו ניתנה הצהרת בלפור. קטע הרחוב המערבי לאלנבי נקרא עדיין "רחוב הכרמל" ובו גם נמצא שוק הכרמל.

ברחוב מרכז מסחרי שוקק חיים, לאורכו חנויות רבות, מסעדות ובתי קפה, והוא סמוך לשני שווקים ולמרכזי הקניות ברחוב דיזנגוף.

== אתרים חשובים לאורך הרחוב ==
* כיכר מיכאל'ס – כיכר מפוצלת לשתי רחבות בצומת המלך ג'ורג'-שדרות בן ציון-רחוב בוגרשוב. באחת הרחבות מצוי בניין קולנוע מקסים הישן בו שוכנת כיום חנות האוזן השלישית. כן מצויה בכיכר אנדרטה צנועה לזכר מעל מאה החללים שנפלו בשתי הפצצות של חיל האוויר האיטלקי על תל אביב במלחמת העולם השנייה.
* דיזנגוף סנטר – מרכז הקניות (קניון) הראשון בארץ.
* גן מאיר, הקרוי על שמו של מאיר דיזנגוף, ראש העיר הראשון של תל אביב.
* בניין מצודת זאב, שבו שוכנים מוסדות הליכוד ומוזיאון האצ"ל.
* ליד בניין מצודת זאב, באמצע הכביש, עומדים כמה עצי שקמים, משנותיה הראשונות של תל אביב.
* בית החלוצות
* כיכר מגן-דוד
* שוק בצלאל ושוק הכרמל
* סמטה פלונית וסמטה אלמונית
<gallery>
תמונה:Flickr - Government Press Office (GPO) - THE DEDICATION CEREMONY OF KING GEORGE STREET.jpg|טקס חנוכת הרחוב, 3 במרץ 1935
תמונה:Kinggeorge5.JPG|מראה הרחוב לכיוון דרום (ברקע מגדלי מתחם מנשייה)
תמונה:KINGGEORGE18STTELAVIV.jpg|בניין בסגנון הבינלאומי משנות ה-30 בפינת סימטה אלמונית
תמונה:Hamelekh George V, Tel Aviv.JPG|רחוב המלך ג'ורג', לכיוון כיכר מגן-דוד
תמונה:Mesuda.jpg|"מצודת זאב"
</gallery>

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* [http://tel-aviv.millenium.org.il/tel_aviv_arch/rsrc/Archive_Board/homeimages/strip3/IMG_0367.JPG מודעה של עיריית תל אביב אודות החלפת שם הרחוב], 1935, באתר עיריית תל אביב - הארכיון העירוני
* 
* 

<div style="float:right; width:50%;">

</div>

<div style="float:left; width:50%;">

</div>

*
המלך ג'ורג'
קטגוריה:לב העיר
קטגוריה:ג'ורג' החמישי
קטגוריה:הנצחת בריטים בישראל
גברים בשחור 2

גברים בשחור 2 (באנגלית: Men in Black II) הוא סרט פעולה מדע בדיוני-קומי. הסרט מבוסס על סדרת ספרי הקומיקס "הגברים בשחור" מאת לואל קנינגהם בהוצאת מארוול קומיקס. זהו סרט המשך לסרט גברים בשחור.

==תקציר העלילה==
משימתם החדשה של הסוכנים J ו-K היא להציל את העולם מאסון. אסון שעומד להתרחש מאחר שמפלצת בשם סרלינה, מלכה ממין קיילות'יאן אכזרית במסווה של דוגמנית (לארה פלין בויל), מאיימת על הישרדות האנושות ורוצה למצוא את האור של זארת'ה (המנהיג לכוכב הלכת שלהם שבלעדיו הוא מושמד) שהייתה אמורה למצוא לפני 25 שנה. בינתיים הסוכן J ושותפו החדש סוכן T מנסים להרחיק זחל ענק ברכבת התחתית.

אחרי שהסוכן J סיים לטפל בג'ף הוא לקח את סוכן T למזנון קטן במרכז ניו יורק ומחק את זכרונו משום שהפר את אחד הסעיפים ב"גברים בשחור". בינתיים במטה "גברים בשחור" נוטל J על עצמו את הטיפול בבעיה בעזרת פרנק (החייזר בדמות הכלב) ועדה (רוזריו דוסון) אשר ראתה את סרלינה ועוד חייזר במסווה של בן אדם עם ראש כפול הורגים מנהל פיצרייה – גם הוא חייזר – שידע על קיום "האור של זרתה". סוכן J מגלה שהוא צריך להחזיר את סוכן K שהכיר את המקרה שקשור לזרת'ה ולסרלינה. הוא נוסע עם פרנק לאסוף את K שעובד בסניף דואר בשם קווין בראון. בינתיים סרלינה מגיעה למטה גברים בשחור ומתחילה להטיל אימה על העובדים במטה. J לוקח את K לחנות הישנה של ג'ק ג'יבס (טוני שלהוב) שלא פגשו חמש שנים, וג'יבס מנסה להחזיר ל-K את זכרונותיו בעזרת מכשיר האנטי־מחיקון.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://movies.israel.net/mib2/mib2.html ביקורת על הסרט] מאתר "יעל מבקרת בקולנוע"

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי קומיקס
קטגוריה:סרטי חוצנים
קטגוריה:סרטי מפלצות
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:גברים בשחור
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2002
וילהלם שיקארד

רפליקה משוערת של מכונת החישוב של שיקארד, מבוססת על תיאור ואיורים במכתביו ל[[יוהנס קפלר. החלק העליון הוא מערכת עצמות נפייר לסיוע בחישוב כפל, והחלק התחתון הוא מכונת החישוב עצמה לביצוע פעולת חיבור (המהווה גם צעד חיוני לביצוע כפל)]]
איור של מכונת החישוב ממכתב של שיקארד לקפלר. האיור והתיאור במכתבים מספקים את כל מה שידוע על המכונה 
וילהלם שיקארד (בגרמנית: Wilhelm Schickard; 22 באפריל 1592, הרנברג - 24 באוקטובר 1635, טיבינגן) בנה את מכונת החישוב הראשונה, ב-1623.

המכונה של שיקארד הקדימה את הפסקלין של בלז פסקל ואת המחשבון של לייבניץ בעשרים שנים. מכתביו של שיקארד ליוהנס קפלר מספרים כיצד יש להשתמש במכונה על מנת לייצר טבלאות אסטרונומיות. המכונה הייתה מסוגלת לחבר מספרים בני 6 ספרות. במידה והייתה גלישה צלצל פעמון. על מנת לתמוך בחישובים מורכבים יותר הורכב על המכונה אוסף של עצמות נפייר. תכנון מדויק של המכונה לא שרד, ואולי לא נרשם מעולם. המכונה או המכונות שנבנו כנראה אבדו בשריפה, והמידע על המכונה נלקח מהמכתבים ששלח שיקארד לקפלר. בשנת 1960 נבנתה רפליקה משוערת של המכונה.

שיקארד נפטר בשנת 1635 כתוצאה ממחלת הדבר.

על הירח קיים מכתש על שמו, המכונה מכתש שיקארד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070325123320/http://www-gap.dcs.st-and.ac.uk/~history/Biographies/Schickard.html ביוגרפיה של וילהלם שיקארד]
* [http://www.idsia.ch/~juergen/schickard.html וילהלם שיקארד אבי עידן המחשבים (מאמר)]
* [http://www.idsia.ch/~juergen/computerhistory.html האצת הפיתוחים בתחום המחשבים מאז 1623]
* [https://web.archive.org/web/20061003002615/http://www.richardbell.net/Astrophotos/schickard.html מכתש הירח על שם שיקארד]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי המחשוב
קטגוריה:ילידי 1592
קטגוריה:נפטרים ב-1635
מקהלת לי-רון

מקהלת לי-רון היא המקהלה הייצוגית של הרצליה, בניצוחה של רונית שפירא. המקהלה זכתה במדליות זהב במספר תחרויות בינלאומיות. כמו כן הוציאה המקהלה כעשרה אלבומים.

המקהלה החלה את דרכה בשנת 1980 כמקהלת בית הספר "גורדון" בשכונת נוה עמל בהרצליה. היום פועלת המקהלה כ"מרכז לפיתוח אומנות השירה" ומנוהלת על ידי עמותה ציבורית.

ייחודה של המקהלה בשיטת העבודה שפיתחה רונית שפירא שמכוונת להיבט רוחני בשירה, לחיפוש אחר הצליל הסמוי מן האוזן ולפיתוח הקשב הפנימי. מלחינים שכתבו למקהלה וליוו אותה בחדר החזרות כמו פרופ' אנדרה היידו, פרופ' אמריטוס יחזקאל בראון, מנחם ויזנברג, שרה שוהם, מעידים כי המקהלה יוצאת דופן בהבעה הדרמטית, הרגשית, במיומנות הטכנית וברמה האומנותית.

==רקע==
המקהלה נוסדה בשנת 1980 כמקהלת בית הספר גורדון שבהרצליה. בהמשך הייתה לעמותה ציבורית, ונעשתה למקהלה הייצוגית של הרצליה. המקהלה משלבת בין מוזיקה קלאסית למוזיקה יהודית וישראלית.

במקהלה שלושה הרכבים:
* מקהלה צעירה - גילאים 6 - 11.
* מקהלה בוגרת - גילאים 12 - 18.
* אנסמבל קולי - זמרים מנוסים עד גיל 35.

== תחרויות בינלאומיות ==
* ויילס 1991 - מדליית זהב ומקום שני.
* הונגריה, בודפשט 1995 - מדליית זהב ומקום ראשון.
* ישראל, נתניה ("שירת הימים") 1997 - מדליית זהב והניקוד הגבוה ביותר.
* גרמניה, גיסן 1998 - מדליית זהב.
* איטליה, סלסמג'ורה 1998- מדליית זהב ומקום ראשון.
* איטליה, גרדו 2000 - שתי מדליות זהב ומקום ראשון בקטגוריית הנוער.
* ספרד, טולוסה 2001 - בקטגוריית הילדים מקום ראשון, והביצוע הטוב ביותר של יצירת החובה, בקטגוריה של מוזיקה דתית מקום שני, ובקטגוריה של מוזיקה חילונית מקום שלישי.
* ספרד, חירונה 2002- השתתפות בכנס עולמי למען שלום ואחווה בין 3 הדתות המונותיאיסטיות.
* ויילס 2003 - מקום שלישי בקטגוריית הנוער.
* גרמניה, ברמן ("אולימפיאדת מקהלות") 2004 – בקטגוריית הנוער ובקטגוריית הליטורגיקה- מדליות זהב, בקטגוריית הפולקלור- מדליית כסף.
* סין, שיאמן ("אולימפיאדת מקהלות") 2006 – מדליית זהב בקטגוריית הנוער, מקום ראשון ומדליית כסף בקטגוריית מוזיקה דתית, ומדליית כסף בקטגוריית ה"פולקלור".
* אוסטריה, גראץ ("אולימפיאדת מקהלות") 2008 – מדליית זהב בקטגוריית הנוער, מקום ראשון ומדליית זהב (תואר אלופה אולימפית) בקטגוריית מוזיקה דתית.
* סלובקיה, ברטיסלאבה 2009 – מדליית זהב בקטגוריית מקהלות ילדים, מוזיקת פולקלור ומדליית זהב לאנסמבל לי-רון בקטגוריית מוזיקה דתית.
* גרמניה, ורניגרודה 2011 – מדליית זהב בקטגוריית מקהלות נוער, מדליית זהב בקטגוריית מוזיקה דתית ומדליית זהב ומקום ראשון בקטגוריית מוזיקת פולקלור.
* איטליה, רומא 2013 – שתי מדליות זהב בתחרות Musica Sacra.
* אטליה, טורו-דה-לגו-פוצ'יני 2015 – שתי מדליות זהב, בקטגוריות מוזיקה דתית ופולקלור ישראלי.
* יוון, קלמטה 2017 – שתי מדליות זהב, בקטגוריה הדתית זכתה המקהלה במקום ראשון והוזמנה להופיע בגרנד פרי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20121018091745/http://www.li-ron.com/he/כתבו-עלינו/ביקורות/ ביקורות באתר המקהלה]

לי-רון
קטגוריה:הרצליה: תרבות
קטגוריה:מקהלות ילדים ונערים