OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרס גראמי לפזמונאי השנה, לא קלאסי

פרס הגראמי לפזמונאי השנה, לא קלאסי הוא פרס המוענק בטקס פרס גראמי, החל מהטקס ה-65 שנערך בפברואר 2023. הפרס מגיע לאחר השקת אגף מיוחד של פזמונאים ומלחינים באקדמיה, ש.<ref></ref>

לדברי יושב ראש האגף, אוון בוגרט, .<ref></ref>

פזמונאים יכולים להגיע מכל תחום מוזיקלי, למעט קלאסי, שכן אותם מלחינים מוכרים בקטגוריית "ההלחנה הקלאסית העכשווית הטובה ביותר". החל משנת 2024, הקטגוריה היא חלק מששת הקטגוריות הכלליות וכל חברי האקדמיה יכולים להצביע בה.<ref></ref>

== זכאות לפרס ==
כדי להיות זכאי לפרס, פזמונאים וכי , הבחנה שנקבעה על מנת להבטיח שהפרס מוענק לפזמונאים ומונע מאמנים בעלי שם גדול שכותבים ומבצעים או מפיקים את רוב המוזיקה שלהם מלזכות שוב ושוב בקטגוריה. אם פזמונאי עומד בתנאי הסף, הוא רשאי להגיש עד ארבעה שירים נוספים שבהם הוא גם המבצע. לדברי אוון בוגרט, יושב ראש אגף הפזמונאים והמלחינים באקדמיית ההקלטות, .<ref></ref>

מועמדים פוטנציאליים יכולים להגיש עד תשעה שירים שהם כתבו לבדם או בשיתוף אחרים במהלך תקופת הזכאות של כל שנת גראמי, המוכיחים את המיומנות והכישרון שלהם.<ref></ref>

== זוכים ומועמדים ==
{| class="mw-collapsible toccolours" width="50%"
!<big>שנות ה־2020</big>
|-
!2023
|- style="background:#E3BE00"
|טוביאס ג'סו ג'וניור <small>"Boyfriends" ⋅ "Can I Get It" ⋅ "Careless" ⋅ "C'mon Baby Cry" ⋅ "Dotted Lines" ⋅ "Let You Go" ⋅ "No Good Reason" ⋅ "Thank You Song" ⋅ "To Be Loved"</small>
|-
|איימי אלן <small>"For My Friends" ⋅ "The Hardest Part" ⋅ "If We Were A Party" ⋅ "If You Love Me" ⋅ "Magic Wand" ⋅ "Matilda" ⋅ "Move Me" ⋅ "Too Bad" ⋅ "Vicious"</small>
|-
|דה-דרים <small>"Break My Soul" ⋅ "Church Girl" ⋅ "Energy" ⋅ "I'm That Girl" ⋅ "Mercedes" ⋅ "Rock N Roll" ⋅ "Rolling Stone" ⋅ "Summer Renaissance" ⋅ "Thique"</small>
|-
|לורה ולץ <small>"Background Music" ⋅ "Feed" ⋅ "Humble Quest" ⋅ "Pain" ⋅ "29"</small>
|-
|ניג'ה צ'ארלס <small>"Cozy" ⋅ "Ex for a Reason" ⋅ "Good Love" ⋅ "IYKYK" ⋅ "Lobby" ⋅ "Ride for You" ⋅ "Sweetest Pie" ⋅ "Tangerine" ⋅ "Throw It Away"</small>
|-
!2024<ref></ref>
|- style="background:#E3BE00"
|ת'רון תומאס <small>"All My Life" ⋅ "Been Thinking" ⋅ "Cheatback" ⋅ "How We Roll" ⋅ "Make Up Your Mind" ⋅ "Pretty Girls Walk" ⋅ "Seven" ⋅ "Told Ya," "You And I"</small>
|-
|אדגר באררה <small>"Cuestion De Tiempo" ⋅ "Falsa Alarma (En Vivo)" ⋅ "Gucci Los Paños" ⋅ "La Despedida" ⋅ "Mi Ex Tenía Razón" ⋅ "Que Vuelvas" ⋅ "Un Cumbión Dolido" ⋅ "Un x100to" ⋅ "Yo Pr1mero"</small>
|-
|ג'סי ג'ו דילון <small>"Buried" ⋅ "Girl in the Mirror" ⋅ "Halfway to Hell" ⋅ "I Just Killed A Man" ⋅ "Memory Lane" ⋅ "Neon Cowgirl" ⋅ "Screen" ⋅ "The Town in Your Heart" ⋅ "Up Above The Clouds (Cecilia's Song)"</small>
|-
|שיין מקנאלי <small>"Come Back to Me" ⋅ "Good with Me" ⋅ "He's Never Gunna Change" ⋅ "I Should Have Married You" ⋅ "Independently Owned" ⋅ "Never Grow Up" ⋅ "Start Nowhere" ⋅ "Walmart" ⋅ "We Don't Fight Anymore"</small>
|-
|ג'סטין טרנטר <small>"Gemini Moon" ⋅ "Honey! (Are You Coming?)" ⋅ "I Want More" ⋅ "Jersey" ⋅ "A Little Bit Happy" ⋅ "Pretty Girls" ⋅ "River"</small>
|}

== הערות שוליים ==

פזמונאי השנה, לא קלאסי
יאגו דוס סנטוס

יאגו מתאוס דוס סנטוס (בפורטוגזית: Yago Mateus dos Santos; נולד ב-9 במרץ 1999), הידוע גם רק כיאגו, הוא כדורסלן ברזילאי המשחק בעמדת הרכז בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית, הליגה האדריאטית והיורוליג.

== קריירה מקצועית ==
יאגו, שהחל את הקריירה שלו בפאוליסטאנו ב-2016 (וזכה עימה באליפות ברזיל ב-2018), שיחק במשך שנתיים מ-2020 עד 2022 בפלמנגו מליגת העל הברזילאית בכדורסל. ב-2021 זכה עם הקבוצה באליפות ובליגת האלופות בכדורסל של אמריקה, וב-2022 זכה ב.

ב-20 ביולי 2022 חתם יאגו לשנתיים ברטיופארם אולם מהבונדסליגה הגרמנית. ב-2023 הוא זכה עם אולם באליפות הראשונה בתולדותיה, ונבחר לחמישיית העונה ול-MVP של הגמר. ב-45 משחקי בונדסליגה (פתח בחמישייה בכולם) הוא העמיד ממוצעים של 15.0 נקודות, 5.7 אסיסטים ו-2.7 ריבאונדים למשחק.

ב-17 ביולי 2023 חתם דוס סנטוס בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית, הליגה האדריאטית והיורוליג.

=== בנבחרת הלאומית ===
יאגו, שייצג את ברזיל גם בנבחרות הצעירות באליפויות אמריקה הדרומית, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל בכדורסל במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019. הוא שיחק במדי הנבחרת בטורניר שנערך בסין והעמיד ממוצעים של 2.5 נקודות ו-2 אסיסטים למשחק.

ב-2022 זכה עם נבחרתו במדליית הכסף באליפות האמריקות בכדורסל, והעמיד ממוצעים של 11.6 נקודות, 4 אסיסטים ו-3.7 ריבאונדים.

בגביע העולם בכדורסל 2023 רשם דוס סנטוס דאבל דאבל של 24 נקודות, 12 אסיסטים, 4 ריבאונדים ו-38 נקודות מדד בניצחון 89–77 על .

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.fiba.basketball/en/player/213800/Yago-Santos פרופיל], באתר פיב"א

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלני רטיופארם אולם
קטגוריה:כדורסלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורסלנים ברזילאים
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בגרמניה
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1999
פרומתאוס (פסל)

פרומתאוס הוא פסל ברונזה מוזהב יצוק משנת 1934 מאת פול מנשיפ, המוצב מעל הרחבה התחתונה במרכז רוקפלר במנהטן, ניו יורק. הפסל נוצר על ידי Roman Bronze Works בקווינס, גובהו 5.5 מטר ומשקלו 8 טון. הוא מתאר את האגדה היוונית על הטיטאן פרומתאוס, שהיה בנם של הטיטאן יאפטוס והאוקיאנידית קלימין , והביא אש לאנושות באמצעות גנבתה ממרכבת השמש, מה שהביא לכך שזאוס כבל את פרומתאוס ושלח נשר לטרוף את כבדו המתחדש ללא הרף.

==תיאור==
הדמות השוכבת של פרומתאוס נמצאת באגן מזרקה בגודל 18.3 על 4.9 מטרף בחזית של קיר אפור ומלבני בכיכר המרכזית של מרכז רוקפלר, הנמוכה מפני הרחוב. הטבעת שבתחתית הפסל מייצגת את השמים, ועליה כתובים סימני גלגל המזלות, המסומנים בחלק הפנימי של הטבעת. פרומתאוס נופל דרך הטבעת לכיוון האדמה (ההר) והים (הבריכה).

הכתובת – פרפרזה מאייסכילוס – על קיר הגרניט שמאחור, אומרת: "פרומתאוס, מורה לכל אמנות, הביא את האש שהעניקה לבני תמותה אמצעי למטרות אדירות."

הפסל הוא אחד מיצירות האמנות הידועות יותר של מרכז רוקפלר ונחשב ליצירת האמנות המרכזית בו. עץ חג המולד העונתי של מרכז רוקפלר מוקם מעל הפסל מדי חורף. בשאר ימות השנה, הפסל משמש כנקודת המשיכה האסתטית העיקרית במסעדה החיצונית של הרחבה התחתונה.

==יצירות קשורות==
לצד הפסל, על מדפי הגרניט מאחור, שכנה יצירתו של מנשיפ Youth and Maiden (כעת יש צמחים על המדפים). הם הועברו ל-Palazzo d'Italia מ-1939 עד 1984, מכיוון שמנשיפ חשב שהם לא מתאימים מבחינה ויזואלית. במקור מוזהבים, הם קיבלה פטינה חומה כאשר שוחזרו. בשנת 2001 הם הועברו לגרם המדרגות מעל משטח ההחלקה שבמרכז רוקפלר, כ"מבשרי פרומתאוס".

קיימים ארבעה דגמים של הפסל: אחד במוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית, אחד ב ושניים באוספים פרטיים. העתק בקנה מידה מלא הוצג Grand Indonesia Shopping Town בג'קרטה שבאינדונזיה, אך הוא הוסר בסוף 2019 עקב תצוגת מסך LED חדש.

==מודלים==
המודל של הפסל היה לאונרדו נולה (בערך 1907–1998), מציל איטלקי-אמריקאי מניו רושל שדגמן לשיעורי אמנות בקולג'. באביב 1933 הוא בילה שלושה חודשים כמודל ליצירת הפסל. לאחר מלחמת העולם השנייה הוא הפך לעובד דואר.

עוזרו של מנשיפ, אנג'לו קולומבו, עשה את רוב הפרטים כשנול היה מודל. עוזר נוסף, הנרי קרייס , פיסל את השיער.

ריי ואן קליף שימש מודל לדגם המקורי בקנה מידה קטן.

==גלריה==
<gallery mode="packed" widths="150" heights="180">
Gilding Rock Cen Prometheus jeh.jpg|ציפוי מחדש של הפסל, 2011
Masked Prometheus jeh.jpg|עם מסכה, בתקופת מגפת הקורונה בעיר ניו יורק
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* Jane Lerner, [https://www.rockefellercenter.com/magazine/arts-culture/prometheus-sculpture-story-rock-center/ The Story of the Prometheus Sculpture at Rockefeller Center], Rockefeller Center, April 1, 2021
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהטן: פסלים
קטגוריה:פסלי דמויות מיתולוגיות
קטגוריה:מרכז רוקפלר
ועדת הקבינט לביטחון לאומי של ניו זילנד

ועדת הקבינט לביטחון לאומי של ניו זילנד (באנגלית: Cabinet National Security Committee) הידועה בשמה NSC, היא גוף במחלקת ראש הממשלה והמודיעין של ממשלת ניו זילנד המופקדת על פיקוח כל הנושאים הקשורים לביטחון הלאומי, תיאום מודיעיני ואסטרטגיה ביטחונית. תפקידיה של הוועדה לביטחון לאומי הם לדון בעניינים הנוגעים לביטחון הלאומי, מדיניות החוץ, ביטחון לאומי, יחסים בינלאומיים, חוסן, אנרגיה ואבטחת משאבים. הוועדה הוקמה בהחלטת ממשלה אוקטובר 2014.

בראש הוועדה עומד השר לביטחון לאומי והמודיעין, שעל פי חוק תמיד ממלא את התפקיד ראש הממשלה.

ועדת הקבינט לביטחון לאומי אחראית לפקח, ולהתוות מדיניות על קהיליית המודיעין, הכוחות המזוינים, ושירותי הביטחון של ניו זילנד. תפקיד נוסף של הוועדה הוא לתאם את התגובות לאיומים הניצבים בפני המדינה ולדאוג לסנכרון עבודתם של גורמים ממשלתיים רלוונטיים בתחום הביטחון הלאומי.<ref></ref>

חברי הוועדה הם ראש הממשלה והשרים האחראים על תיקי ההגנה האזרחית, ההגנה, החוץ, הלשכה להערכות לאומיות, לשכת אבטחת התקשורת הממשלתית, שירות הביון והביטחון של ניו זילנד ותיקי המשטרה.

== השר לביטחון לאומי ומודיעין ==
חיילים ניו זילנדים כחלק מ[[כוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי באפגניסטן.]]
השר לביטחון לאומי ולמודיעין הוא שר בממשלת ניו זילנד האחראי להוביל ולקבוע את המדיניות והמסגרת החקיקתית של מערכת הביטחון הלאומי של ניו זילנד. השר הוא גם ראש ממשלת ניו זילנד, שכן לפי האמנה, תיק הביטחון הלאומי והמודיעין מוחזק תמיד על ידי ראש הממשלה.

== ראו גם ==
* המועצה לביטחון לאומי של הממלכה המאוחדת
* הקבינט המדיני-ביטחוני

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו זילנד: ממשל
עידו קס

עידו קס (נולד בשנת 1985) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה המכהן כמפקד עוצבת חצי האש.

== ביוגרפיה ==
קס נולד וגדל בכפר ביל"ו. התגייס לצה"ל והתנדב לשייטת 13, לאחר סיום המסלול הלוחם ושירות מבצעי השלים קורס קציני חי"ר. הוא מילא שורת תפקידי מטה ופיקוד בשייטת 13 כולל מפקד פלגת לוחמים. בין השנים 2020–2021 שימש כסגן מפקד השייטת, לאחר מכן מונה לראש לשכת הרמטכ"ל אביב כוכבי ובהמשך הרמטכ"ל הרצי הלוי. ב-4 בספטמבר 2023 מונה למפקד עוצבת חצי האש. קס פיקד על החטיבה במלחמת חרבות ברזל, במהלכה לחמה בצפון רצועת עזה במרחב בית חאנון בבית לאהיא, השמידה תשתיות חמאס והרגה פעילי חמאס רבים. לאחר מכן לחמה החטיבה במחנה הפליטים ג'באליה, וגם שם השמידה תשתיות טרור ופגעה בפעילי חמאס.

==קישורים חיצוניים==
* תמיר סטיינמן, [https://www.mako.co.il/news-channel12?subChannelId=a97530311edea810VgnVCM200000650a10acRCRD&vcmid=3d99e5645c12c810VgnVCM100000700a10acRCRD שיחה עם המח"ט שכבש את בית חאנון], החדשות 12, 30 בנובמבר 2023.
==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:לוחמי שייטת 13
קטגוריה:מפקדי חטיבה 551
קטגוריה:ראשי לשכת הרמטכ"ל
קטגוריה:כפר ביל"ו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
גברת

גיברת הוא תואר כבוד נפוץ שמקורו בשפה האנגלית (Mrs) עבור נשים, בדרך כלל לנשים נשואות אשר אינן משתמשות בתואר או בדרגה אחרת כמו דוקטור, פרופסור, נשיאה, וכדומה. ברוב מדינות חבר העמים הבריטי, נהוג לא להשתמש בנקודה אחרי התואר, בעוד שבארצות הברית וקנדה נהוג להשתמש בנקודה (למשל ).<ref></ref>

== שימוש מסורתי ==
במקור, התואר גברת שימש עם שמה הפרטי של האישה ושם משפחתה לאחר הנישואין. לדוגמה, אביגייל אדמס נודעה כגברת אביגייל אדמס.<ref>[https://www.masshist.org/digitaladams/archive/popup?id=L17740709ja&page=L17740709ja_4 Letter from John Adams to Abigail Adams] , 9 July 1774, digitized by the [https://www.masshist.org/ Massachusetts Historical Society] </ref> במאה ה-19 היה נהוג להשתמש בשם הפרטי של הבעל במקום שם האישה.בבתחילת המאה ה-20, השימוש הזה היה סטנדרטי, והצורות גברת ג'יין סמית'<nowiki/>, גברת מילר (אשתו של ג'ון סמית'), או גברת מילר-סמית נחשבו לא נכונות על ידי כותבי נימוסים רבים. <ref>Post, Emily. Etiquette. 1922.</ref> 

פמיניסטיות רבות כמו אליזבת קאדי סטנטון, לוסי סטון ושרלוט פרקינס גילמן התנגדו, אך הן לא היו תמימות דעים בשאלה האם הבעיה היא התואר Mrs או שם הבעל או שם המשפחה של הבעל.<ref></ref>

== שימוש מודרני ==
כיום, נדיר שאישה תיקרא בשם הפרטי של בעלה; עם זאת, זה עדיין קורה לעיתים כאשר פונים לזוג במשותף, כמו מר וגברת ג'ון סמית'. נשים נשואות רבות עדיין משתמשות בתואר עם שם משפחתו של בן זוגן אך שומרות על שמן הפרטי (למשל, גברת ג'יין סמית'). נשים נשואות אחרות בוחרות לא לאמץ את שם המשפחה של בן זוגן כלל.

בפנייה ישירה, ניתן לפנות לאישה בתואר גברת בצירוף שם המשפחה שלה, או במאדם , אם כי השימוש במאדם בדרך כלל לכל מופנה לאישה בוגרת, ללא קשר למעמדה המשפחתי, בשיחה מודרנית. נחשב נכון לפנות לאישה בתואר גברת בצירוף שם המשפחה שלה, ללא קשר למעמדה המשפחתי.

== ראו גם ==

* שם

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פמיניזם
קטגוריה:נימוסים
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
יעקב נורטהויזן

רבי יעקב נורטהויזן (נהרג בט"ז באייר ה'ק"ט, 1349) היה מחכמי אשכנז במחצית הראשונה של המאה ה-14, ושימש ראש ישיבה בנורדהאוזן. ככל הנראה, הוא מחברם של פסקי התוספות המודפסים במהדורות התלמוד הבבלי.

על פי המשוער, היה מצעירי תלמידיו של מהר"ם מרוטנבורג, בסוף ימיו של האחרון.

תיאור מפורט של מותו על קידוש השם עם ישיבתו ובני קהילתו בגזרות ק"ט בימי המוות השחור, השתמר ונכלל בספר "מנהגות וורמייזא":

יש שהחליפו את ר"י נורטהויזן מחבר פסקי תוספות בחכם נוסף בשם זה שחי בדור שלאחריו במגנצא.

==לקריאה נוספת==
* הרב ישראל אייזנשטיין, "פסקי תוספות - זהות המחבר ותוכן החיבור", חצי גבורים – פליטת סופרים יא (תשע"ט), עמ' א'סג-א'פא.
* ישראל יובל, חכמים בדורם: המנהיגות הרוחנית של יהודי גרמניה בשלהי ימי הביניים, הוצאת מאגנס תשמ"ט, עמ' 76–77.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תלמידי המהר"ם מרוטנבורג
קטגוריה:נספים בפרעות
קטגוריה:נפטרים ב-1349
השרפה בבניין ביוהנסבורג (2023)

ב-31 באוגוסט 2023 בסביבות השעה 01:30 פרצה שרפה בבניין בו התגוררו פולשים ביוהנסבורג, דרום אפריקה. כתוצאה מהשרפה נהרגו 77 בני אדם ו-88 נוספים נפצעו. זו הייתה אחת השרפות הקטלניות ביותר בהיסטוריה של דרום אפריקה.

== תיאור האירוע ==
הבניין שהיה בבעלות העירייה נשלט על ידי כנופיות רחוב, שאפשרו לכ-400 דרי רחוב להתגורר בו תמורת תשלום לכנופיה<ref name="Guardian Fire"></ref> רבים מדיירי הבניין הם אזרחים זרים, מהגרים כלכליים ומבקשי מקלט.

השרפה פרצה בשעות הבוקר המוקדמות ב-31 באוגוסט 2023, וכרגע לא ידועה סיבת השרפה. האש התפשטה בבניין במהירות, ולכדה אנשים רבים בשל מחיצות ושערים דקיקים בין חדרים מאולתרים שנבנו על ידי הדיירים.<ref></ref>

תושבים רבים קפצו מחלונות הבניין כדי להימלט, חלקם לא שרדו את הקפיצה. כבאים מצאו גופות נערמות במקום שבו מתו, ליד שער נעול בקומת הקרקע בזמן שניסו לברוח מהבניין הבוער.<ref></ref>

== הבניין ==
הבניין, ברחוב אלברט 80, נבנה בשנת 1954 כמשרד הראשי של המחלקה לענייני חוץ-אירופה של יוהנסבורג, המשמש כמשרד מעבר לאכיפת חוקי המעבר השולטים בתנועת אנשים שחורים ליוהנסבורג תחת שיטת האפרטהייד שהייתה נהוגה במדינה.<ref></ref>

משנת 1994 שכן בבניין מקלט נשים שנקרא מאוחר יותר מקלט הנשים Usindiso.<ref></ref> בשנת 2019, מרפאה ששכנה בבניין הועברה למקום אחר מאחר שהבניין החל להיות מאוכלס על ידי פולשים ונמצא לא בטוח.<ref></ref>

הבניין מסומן בלוחית זיכרון המספר את ההיסטוריה שלו.<ref></ref>

== תגובות ==
השרפה הפנתה את תשומת הלב למאות הבניינים החטופים ביוהנסבורג, בניינים שמאופיינים בדרך כלל בצפיפות ובחוסר סדר המאוכלסים על ידי אנשים עניים, כולל מספר רב של מהגרים לא מתועדים.

הנשיא סיריל רמפוזה ביקר באתר ב-31 באוגוסט, וכינה זאת "קריאת השכמה".<ref name="fire-ramaphosa"></ref> ראש ממשלת Gauteng, פניאזה לסופי, הודיע על חקירת השרפה.<ref name="fire-lesufi"></ref> בעוד שפקידי ממשל האשימו את המשבר על ארגונים לא ממשלתיים, שמנעו את הניסיונות הקודמים לפנות כובשים מנכסים דומים,<ref name="groundup-ngos"></ref> ארגונים לא ממשלתיים ובעלי נכסים בעיר הפנימית טענו כי זו חובתה של עיריית יוהנסבורג לתחזק מבנים, לספק שירותים ולאכוף את תקנות הבטיחות.<ref></ref> בתי המשפט של דרום אפריקה קבעו בעקביות שפינוי לא יכול להמשיך אלא אם כן יסופק דיור חלופי על פי הוראות החוק למניעת פינוי בלתי חוקי משנת 1998.<ref name="Guardian-Grief"></ref>

חלק מהתושבים ששרדו את השרפה סירבו לעלות לאוטובוסים לצורך העברה ללינה חירום באולמות קהילתיים לאחר השרפה, מחשש שהמעבר ישמש את הגורמים הרשמיים כתירוץ לגירוש, ולא היו מוכנים להשאיר מאחור את שרידי רכושם בשרפה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.bbc.com/news/world-africa-66674284 שרפה בדרום אפריקה: מהם הבניינים החטופים של יוהנסבורג?], באתר חדשות BBC, 31 באוגוסט 2023

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסונות ב-2023
קטגוריה:שרפות
קטגוריה:אסונות בדרום אפריקה
קטגוריה:יוהנסבורג
נטליה קצ'מרק

נטליה קצ'מרק (בפולנית: Natalia Kaczmarek; נולדה ב-17 בינואר 1998) היא אתלטית פולנייה, אלופה אולימפית (טוקיו 2020) בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר. סגנית אלופת העולם (בודפשט 2023), אלופת אירופה (רומא 2024) וסגנית אלופת אירופה (מינכן 2022) בריצת 400 מטר. 

==ביוגרפיה==

===2018===
====מדליית כסף באליפות עולם באולם====
באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם, הממלכה המאוחדת במרץ 2018 היא זכתה במדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.

====מדליית זהב באליפות אירופה====
באליפות אירופה שהערכה בברלין, גרמניה באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.

===2021===
====מדליות זהב וכסף אולימפיות==== 
באולימפיאדת טוקיו זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במריצת שליחים משולת 4x400 מטר ביחד עם קאיטן דושינסקי, יוסטינה שווינטה-ארסטיק וקרול זלבסקי בתוצאה של 3:09.87 דקות, לפני הרפובליקה הדומיניקנית (3:10.21 דקות) וארצות הברית (3:10.22 דקות) ומדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:20.53 דקות, אחרי 3:16.85 דקות ולפני ג'מייקה (3:21.24 דקות). נובף לכך, היא סיימה במקום 12 בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.79 שניות.

===2022===
====מדליית ארד באליפות העולם באולם====
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד במרץ 2022 האי זכתה במדליית ארד בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:28.59 דקות, אחרי ג'מייקה (3:28.40 דקות) והולנד (3:28.57 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.87 שניות ופספסה ב-6 מאיות השנייה את העלייה לריצת הגמר.

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ארצות הברית ביולי אותה שנה היא סיימה במקום 15 בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.34 שניות ובמקום רביעי בריצת שליחים משולבת 4x400 מטר בתוצאה של 3:12.31 דקות.
====סגנית אלופת אירופה====
באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות כסף, בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.94 שניות, אחרי פמקה בול מהולנד שקבעה שיא לאומי חדש של 49.44 שניות ולפני בת ארצה אנה קילבסינסקה (50.29 שניות) ובריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:21.68 דקות, אחרי הולנד (3:20.87 שניות) ולפני הממלכה המאוחדת (3:21.74 דקות).

===2023===
====סגנית אלופת עולם====
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.57 שניות, אחרי מריליידי פאולינו מהרפובליקה הדומיניקנית (48.76 שניות) ולפני סאדה ויליאמס מברבדוס (49.60 שניות).

===2024===
====אלופת אירופה====
באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה ביוני 2024 זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 48.98 שניות, לפני רסידאת אדלקה מאירלנד שקבעה שיא לאומי חדש של 49.07 שניות ולייקה קלאפר מהולנד (50.08 שניות).

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 400 מטר: 48.90 שניות (2024), שיא פולין

===אולם===
* ריצת 400 מטר: 50.83 שניות (2023), שיא פולין

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתלטיות אולימפיות פולניות
קטגוריה:רצות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אלופות אירופה באתלטיקה
קטגוריה:ילידות 1998
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1998
עודד מאור

עודד מאור (נולד ב-25 ביולי 1967) הוא שופט בית המשפט המחוזי בתל אביב.

שימש כיו"ר הוועדה לשיפור וייעול האכיפה והגבייה שבחנה את מערכת ההוצאה לפועל ורשות האכיפה והגבייה.

מאור כתב שני ספרים יחד עם עורך דין אסף דגני: "הפטר, חדלות פרעון, הסדרי חוב ושיקום כלכלי של יחידים"; ו"על כונס נכסים".

==ביוגרפיה==
עודד מאור נולד ב-25 ביולי 1967, בירושלים, ללאה ושמעון מזרחי, וגדל בירושלים ובמילאנו שבאיטליה.

בשנים 1985–1988, שירת בצה"ל. הוא משרת במילואים כשופט בית הדין הצבאי לערעורים בדרגת סא"ל.

בשנת 1995 סיים לימודי תואר בוגר במשפטים במכללה למינהל. ב־1995–1996 התמחה במשרד עורכי דין, ובשנת 1996 הוסמך כעורך דין.

ב־1996–2001, עסק בעריכת דין, תחילה כשכיר ולאחר מכן כעצמאי. ב־2001–2002 עבד כעורך דין במוסד לביטוח לאומי.

בדצמבר 2002 מונה לרשם בבית משפט השלום בתל אביב. בנובמבר 2007 מונה לשופט בבתי משפט השלום במחוז תל אביב. בספטמבר 2016 מונה לרשם בבית המשפט המחוזי בתל אביב. בשנים 2016–2020 כיהן כשופט בפועל בבית המשפט המחוזי בתל אביב.

בדצמבר 2020 מונה לשופט בית המשפט המחוזי בתל אביב.

כיהן כראש הוועדה לשיפור הליכי האכיפה והגבייה בישראל. מסקנות הוועדה יושמו בבתי המשפט.

הוא מרצה בתחום אכיפת חיובים וחדלות פירעון באוניברסיטת תל אביב, במכללת נתניה, במכללת ספיר ובמכללה למינהל, וכן מרצה ומרכז השתלמויות בלשכת עורכי הדין ובמכון להשתלמות רשמים. בין היתר, העביר הכשרה לכונסי נכסים במסגרת לשכת עורכי הדין.

בשנת 2023 הנחה פודקאסט בנושא הליכי חדלות פירעון, מטעם הנהלת בתי המשפט, יחד עם השופטת מירב קלמפנר נבון, במטרה להנגיש לציבור את הליכי חדלות הפירעון.

=== משפחה וחיים אישיים ===
עודד מאור נשוי לקארין וינשטיין-מאור, שהיא עורכת דין. לזוג שתי בנות והם גרים בתל אביב.

== ספריו ==
=== ספריו בתחום המשפט ===
* השופט עודד מאור ועורך דין אסף דגני, על כונס נכסים, הוצאת השדה המשפטי בע"מ. הספר מרכז את כלל הדינים הקשורים למינויו ופעילותו של כונס נכסים בהוצאה לפועל ובהליכי אכיפה.
* השופט עודד מאור ועורך דין אסף דגני, הפטר, חדלות פרעון, הסדרי חוב ושיקום כלכלי של יחידים, הוצאת השדה המשפטי בע"מ. הספר כולל 1,800 עמודים בשלושה כרכים, הכוללים חקיקה ודין בכל הנושאים העוסקים בסוגיות הליכי חדלות פירעון של יחידים, על רקע חקיקת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, התשע"ט-2018. הספר צוטט ואוזכר עשרות פעמים בפסקי דין בבית המשפט העליון.

=== אחר ===
* בנוסף לספרי המשפטים, כתב מאור ספר ילדים בשם "יואב הכוכב".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://lite.takdin.co.il/search-results?t=עודד%20מאור&pn=9 רשימת פסקי הדין של השופט עודד מאור], באתר תקדין
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
פסגת ג׳ונג איל

פסגת ג'ונג איל (בקוריאנית: 정일봉) היא אחת מפסגות הר סובאק, מדרום־מזרח להר פאקטו. גובהה של הפסגה הוא 1,798 מטרים. היא ממוקמת ליד חופו של נחל סובאק, במחוז סאמג'יון, מחוז ריאנגגאנג, קוריאה הצפונית.

הסלעים העיקריים של הפסגה הם טרכיט, ריוליט ובזלת. הסלע הדרומי הוא מצוק בגובה של 100 מטרים, למרגלות המצוק בשיפוע של 30-35° יש שכבה עבה של דרדרת, המחוברת לאדמה של עמק נחל סובאק. הסלע הצפוני השטוח מחובר לפסגת סאג'ה. הסלע המזרחי תלול יותר מהמערבי. בפסגת ג'ונג איל, המוקפת ביער עבות, גדלים למעלה מ-300 מיני צמחים, כולל 16 מיני עצים ו-40 מיני שיחים. סביב הפסגה צומחים אשוח מנצ'ורי, אשוחית ג'זו ואולגן, וכן אזליה מלכותית, רודודנדרון מוקרונולטום ורוואן יפנית במדרון הדרומי.

תחילה נקראה הפסגה צ'אנגסו. בשנים 1930–1940 התקיים למרגלות הפסגה מחנה סודי של לוחמי גרילה אנטי-יפניים תחת שליטת הכוחות המזוינים העממיים של קוריאה הצפונית. לפי ההיסטוריוגרפיה הרשמית של צפון קוריאה, קים ג'ונג איל נולד במחנה הזה. ב-1988 שונה שמה של הפסגה לכבודו. בשטח המחנה לשעבר הוקם "אתר היסטורי מהפכני". על הסלע הדרומי נבנו שלושה לוחות גרניט עם שם הפסגה, חצובים באותיות אדומות. בשנת 1992, לרגל יום השנה ה-50 של קים ג'ונג איל, הוצב ליד המחנה לוח זיכרון עם אודת ברכה "לכוכב הזוהר" מאת קים איל סונג.<ref></ref>

פסגת ג'ונג איל היא אחד האתרים החשובים ביותר של הר פאקטו. מאז 1988, 200,000 צפון קוריאנים ביקרו בפסגה מדי שנה "כדי לשיר את שבועת הנאמנות לקים ג'ונג איל".<ref></ref> יש הרבה יצירות ספרותיות בצפון קוריאה העוסקות בפסגת ג'ונג איל. כמו כן, הולחנו שירים רבים על הפסגה. או יונג ג'ה כתב על הפסגה בפרק השישי של "בני העם" (1991).<ref></ref> "הו, פסגת ג'ונג איל" מאת צ'ון ביונג גו (1989)<ref></ref> ו"רעם על פסגת ג'ונג איל" מאת אן ג'ונג-הו.<ref></ref> יצירות אלה מוקדשות לגדולתו של ההר. ההרכב האלקטרוני של פוצ'ונבו הוציא גם את השיר "סופת שלג על פסגת ג'ונג איל" ב-1998.<ref></ref><ref></ref>
==ראו גם==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קוריאה הצפונית: הרים
לאדו גודיאשווילי

לַאדוֹ גוּדִיאשְׁווִילִי (בגאורגית: ლადო გუდიაშვილი 30 במרץ 1896 - 20 ביולי 1980) היה אמן גאורגי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
גודיאשווילי נולד בטביליסי למשפחה של עובד רכבת. הוא למד בבית הספר לפיסול ואמנות טביליסי (1910–1914), שם פגש את האמן הארמני אלכסנדר בז'בוק-מליקיאן, ולאחר מכן באקדמיה הפרטית של רונסון בפריז (1919–1926). במשך זמן מה, גודיאשווילי השתייך לקבוצת משוררים גאורגים בשם "הקרניים הכחולות" (1914–1918), שניסו לחבר באופן אורגני את הסגנון הלאומי הגאורגי עם המבנה היצירתי של הסמליות הצרפתית. בפריז הוא היה במושבה של ציירים שבה פגש את איגנסיו זולואגה, אמדאו מודיליאני, נטליה גונצ'רובה ומיכאיל לריאונוב. יצירתו של גודיאשווילי הושפעה מאוד מניקו פירוסמני.<ref>Gudiashvili, Lado (1988). Tainstvo krasoty: Kniga vospominaniy Таинство красоты: Книга воспоминаний [The Sacrament of Beauty: The Book of Memoirs] (in Russian). Tbilisi: Merani.</ref>

=== יצירה ===
יצירותיו מלאות בקסם החיים הגאורגי. עבודותיו המוקדמות משלבות גרוטסקה דרמטית עם קסם המסתורין הפואטי. הקרבה למסורות של האמנות הקווקזית והפרסית הקדומות, הוגברה עם שובו לגאורגיה ב-1926. צבעיו של גודיאשווילי נעשו חמימים יותר, ותפיסת העולם שלו - כתיאטרון, התחזקה. כמו בני ארצו (גריגול רובאכידזה , קונסטנטין גמסחורדיה ), גודיאשווילי השתמש בחופשיות באלגוריות מיתולוגיות כמו בציור שבו אישה יפהפייה מייצגת את "אלת האדמה" המסתורית.<ref></ref>

גודיאשווילי עבד גם כמונומנטליסט, וצייר מחדש את כנסיית כשוותי בטביליסי ב-1946, שבגינה גורש מהמפלגה הקומוניסטית ופוטר מהאקדמיה לאמנויות יפות בטביליסי, שם לימד מאז 1926.

ב"מחזור האנטי-פשיסטי" הנרחב של רישומי הדיו שלו, הפך גודיאשווילי למעין "גויה גאורגי": מפלצות דמויות חיות הקיפו את חורבות האמנות ו"אלות" עירומות העבירו את רעיונות מותה של התרבות.

גודיאשווילי עבד גם כמאייר ספרים, תפאורה ועיצוב תיאטרון.

הוא מת ב-20 ביולי 1980 בטביליסי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:The Khan Thrown in the River' Kura by Lado Gudiashvili (1938) by Lado Gudiashvili Georgian State Museum of Theatre, Music, Film and Choreography - Art Palace.jpg
File:Почтовая марка СССР № 5248. 1981. Живопись Грузии.jpg
File:Stamp of Georgia - 1993 - Colnect 90700 - Three women - reproduction of picture of Lado Gudiashvili.jpeg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרפיקאים
קטגוריה:ציירים גאורגים
קטגוריה:ילידי 1896
קטגוריה:נפטרים ב-1980
אליפות אסיה בכדורגל נשים 1997

אליפות אסיה בכדורגל נשים 1997 (באנגלית: 1997 AFC Women's Championship) היא המהדורה ה-11 של האליפות אסיה בכדורגל נשים שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אסיה. הטורניר נערך בסין והתקיים מ-5 בדצמבר עד ה-14 בדצמבר 1997. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם לנשים, שנערך שנתיים לאחר מכן בארצות הברית.

האליפות נערכה בפורמט של שלב בתים ושלב נוקאאוט. הראשונה והשנייה בכל בית עלו לחצי הגמר יחד עם נבחרת אחת מהמקום השלישי שסיימה עם מירב הנקודות. במשחק הגמר נפגשו קוריאה הצפונית וסין - המארחת והאלופה המכהנת. בסיום המשחק, שנערך בגואנגדונג, ניצחה סין 0-2 מצמד של ליו אילינג וזכתה בטורניר בפעם השישית ברציפות. 

בעקבות מיקומן כשלוש הראשונות, העפילו סין, קוריאה הצפונית ויפן ישירות לגביע העולם כנציגות של אסיה.

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

===בית ג'===

==שלב הנוק-אאוט==

קטגוריה:אליפויות אסיה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1997
קטגוריה:תחרויות כדורגל ברפובליקה העממית של סין
לורן ג'ולי

לורן ג'ולי (בצרפתית: Laurent Joly; נולד ב-26 ביולי 1976)<ref>[https://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb13628150s לורן ג'ולי],באתר הספרייה הלאומית של צרפת (צרפתית).</ref> הוא היסטוריון צרפתי, מומחה למשטר וישי ולאנטישמיות וחבר במרכז הלאומי למחקר מדעי (CNRS).

== קריירה ==
את עבודת הדוקטורט שלו ערך באוניברסיטת פנתאון-סורבון על צרפת תחת משטר וישי ובקומיסריאט הכללי לענייני יהודים בהנחייתו של אורי פסקל. הצטרף ב-2006 למרכז הלאומי למחקר מדעי והיה חבר במרכז המחקר של ההיסטוריה הכמותית עד שנת 2015. כיום (2022–2023) גו'לי הוא מנהל מחקר במרכז הלאומי למחקר מדעי.<ref name=":0"></ref>

== מפרסומיו ==

== קישורים חיצוניים ==
כל הפרסומים של לורן ג'ולי באתר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1976
קטגוריה:היסטוריונים צרפתים
אופטוס

אופטוס (באנגלית: Singtel Optus Pty Limited ) היא חברה בתחום הטלקומוניקציה והמדיה שפועלת בעיקר באוסטרליה. החברה נמצאת בבעלות מלאה של חברה Singtel מסינגפור. בשנת 2022 היא סיפקה שירותים לכ-10 מיליון לקוחות והייתה החברה השנייה בתחום באוסטרליה אחרי טלסטרה (כ-22 מיליון לקוחות).

==היסטוריה==
החברה הוקמה בשנת 1981 בשם AUSSAT Pty Limited על ידי ממשלת אוסטרליה. היא שיגרה את הלוויין הראשון שלה בשנת 1985. לוויין זה איפשר לה לספק שירותי תקשורת אזרחית, תקשורת צבאית ושירותי טלוויזיה לאזורים מרוחקים ברחבי אוסטרליה.

בשנת 1994 בעקבות שינויים בשוק האוסטרלי החברה נמכרה לגופים פרטיים. לאחר הפרטה "אופטוס" החל להתחרות בטלסטרה בשוק שיחות טלפון. בהמשך החברה נכנסה לתחום סיבים אופטיים. החל משנת 2001 החברה נמצאת בבעלות חברה מסינגפור.

בשנת ספטמבר 2022 החברה סבלה מהתקפת סייבר. הערכה הייתה שנתונים של כ-9.8 מיליון לקוחות נגנבו. באוקטובר ממשלת אוסטרליה החליטה על הקמת וועדת חקירה לבדיקת צורת טיפול החברה בפרשה ונוהלי אבטחה שלה.

החל משנת 1995 החברה פועלת בתחום טלוויזיה בכבלים בעזרת חברה Optus Television.

מההשעה 4 בבוקר (שעון מקומי) ביום רביעי ה-8 בנובמבר 2023, בעיה לא ידועה גרמה להפסקה כלל ארצית בשירותי החברה. ההפסקה השפיעה ישירות על יותר מ-10 מיליון לקוחות, כולל שירותים ממשלתיים ועסקים. לקוחות דיווחו שהטלפונים שלהם הראו 'SOS' במחוון האותות וזה סימן לכך שהרשת הרגילה מושבתת, אך לטלפונים ניידים עדיין הייתה גישה לרשתות חלופיות במקרה של שיחת חירום; עם זאת, טלפונים קוויים של Optus הושבתו כליל. ההפסקה השפיעה גם על מגזר הבנקאות וגרמה לעיכובים מסיביים בתנועת הרכבות. בנוסף, גם ספקיות האינטרנט המקומיות Dodo ו-Amysim, שניהן מסתמכות על רשת Optus כמשווקים שלה, מה שגרם להפסקות שירותים ברחבי אוסטרליה. שבועיים לאחר התקרית הזאת, מנכ״לית החברה, קלי באייר רוסמרין, הודיעה על התפטרותה. סיבת התקלה הייתה בעיה בBGP.

==לווייני החברה==
סדרת לוויינים הראשונה Aussat A החלה לפעול בשנת 1985. הלוויין הראשון שוגר לחלל בעזרת מעבורת החלל דיסקברי כחלק ממשימה STS-51-I. לוויין נוסף שוגר בשנת 1985 ולוויין השלישי בשנת 1987. הלוויינים נבנו על ידי יוז איירקראפט.

לווייני הדור השני Optus B נבנו על ידי אותו יצרן והם שוגרו ממרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג. זה היה המקרה הראשון שלווייני תקשורת שנבנו בארצות הברית קיבלו אישור להיות משוגרים משטח סין. לוויין ראשון שוגר בשנת 1992 ופעל עד לשנת 2008. שיגור לוויין שני נכשל. לוויין שלישי שוגר בשנת 1994.

לוויין מטיפוס Optus C מומן על ידי ממשלת אוסטרליה והיה מיועד לתקשורת צבאית ואזרחית. הוא נבנה על ידי SSL בשיתוף פעולה עם מיצובישי. הלוויין שוגר בשנת 2003.

החל משנת 2006 החלו שיגורים של לוויינים Optus D ממרכז החלל הגיאני. מסדרה זו שוגרו 3 לוויינים (אחרון בשנת 2009.

בשנת 2010 שוגר לוויין Optus 10. משקלו כ-3,200 ק"ג והוא הלוויין הגדול של החברה. לוויין נוסף מתוכנן לשיגור בשנת 2025.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://space.skyrocket.de/doc_sdat/optus-b.htm נתוני לוויינים ושיגורים]
* [https://web.archive.org/web/20231117002022/https://www.aph.gov.au/DocumentStore.ashx?id=2ed95079-023d-49d5-87fd-d9029740629b&subId=750333 תקלה נרחבת בנובמבר 2023]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוסטרליה: כלכלה
קטגוריה:חברות תקשורת
קטגוריה:חברות אוסטרליות
מרכוס סולומון

מרכוס מרדכי נתן סולומון (באנגלית: Marcus Solomon) הוא שופט אוסטרלי ורב, המכהן כעת כשופט ב. סולומון הוא הרב האורתודוקסי הראשון המכהן כשופט בבית משפט עליון באוסטרליה.

== ביוגרפיה ==
סלומון גדל בפרת׳ שבאוסטרליה, שם אביו היה נשיא בית כנסת. למד בישיבה החב״דית וב במלבורן. עבר לישראל שם למד בישיבת תומכי תמימים בכפר חב״ד. לאחר מכן החל ללמוד בישיבת תומכי תמימים בברוקלין, ניו יורק, שם הוסמך לרבנות.

עם חזרתו לאוסטרליה החל ללמד בבית ספר יהודי. בשנת 1991 סיים בהצטיינות תואר במשפטים מאוניברסיטת אוסטרליה המערבית והחל לעסוק בעריכת דין, והיה לשותף בשתי פירמות אוסטרליות גדולות ועסק בנושאים מסחריים סבוכים לרבות רכוש, חוזים, חדלות פירעון ועוד.<ref></ref> בשנת 1993 ייסד את בית המדרש של מערב אוסטרליה. ב-2013 מונה סולומון לתפקיד . ב-4 באוגוסט 2021 הפך לשופט בבית המשפט העליון של אוסטרליה המערבית, תוך שהוא ממשיך לכהן בתפקידו כרב בדייאנלה שול (Dianella Shule).<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://he.mishpacha.com/רב-מחנך-ושופט/ רב, מחנך ושופט], באתר משפחה (שבועון), ט"ז בתשרי ה'תשפ"ב.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שופטים אוסטרלים
קטגוריה:חסידי חב"ד
בן קטין

בן קטין היה יהודי ארץ ישראלי שחי ופעל בתקופת הבית השני. נזקפים לזכותו, במישור ההלכתי או הטכני, שתים או שלוש תקנות בנוגע למבנה הכיור בבית המקדש השני.

לפי השערתו של שמואל אברהם פוזננסקי 'בן קטין' הוא כינוי מקטין המבטא ענווה בדומה לשמות: בן זוטא, זוטרא, זעירא, זירא וקטינא.

בן קטין מוזכר כבר במשנה (מסכת יומא, פרק ג, משנה י; מסכת תמיד, פרק א משנה ד; ושם פרק ג משנה ח) ובמקורות תנאיים נוספים. ולשבחו קראו עליו בחייו את הפסוק (משלי י ז) "זכר צדיק לברכה".

==זהותו ותפקידו==
לפי רוב המקורות היה בן קטין כהן גדול. נתנאל בן ישעיה, חכם תימני מן המאה ה-14, כתב בחיבורו "נור אלצ'לאם" ("מאור האפלה") שהיה אחד ממלכי בית שני שכונה בכינוי זה. לדעת נחמיה אלוני, היה בן קטין השרברב בבית המקדש בימי בית שני, אך שרגא אברמסון שולל השערה זו על הסף. לעובדת היותו של בן קטין, בן תקופת הבית השני, ישנה השלכה פרשנית לגבי צורת הכיור בתקופה זו. שכן, לפי המקרא ה"ים של שלמה", מתקן נחושת שלתוכו שוּקע הכיור, נשבר בידי הבבלים בעת חורבן בית המקדש הראשון. לא ידוע אם בימי בית שני נבנה במקדש מתקן דומה, ולפי חלק מהפרשנויות לגבי אופי ה'מוכני' (המתואר להלן 'תקנות הכיור של בן קטין') שחידש בן קטין לכיור, ייתכן שקיומו של המוכני מכריח את הימצאו של מתקן דומה לים של שלמה, גם בבית המקדש השני.

==תקנות הכיור של בן קטין==
לפי המתואר במשנה, החליף בן קטין את הכיור בן שני הברזים ששימש במקדש עד לתקופתו ויצר כיור חדש שבו שנים עשר ברזים, או מערכת כפולה של שנים עשר ברזים בחלקו העליון של הכיור ושנים עשר ברזים בחלקו התחתון, כדי לאפשר לכהנים רבים יותר, לקדש את ידיהם ורגליהם בבת אחת לקראת הקרבת קרבן התמיד והעבודות הנלוות לו.

תקנה נוספת של בן קטין, הייתה התקנת מוכני לכיור. ה'מוכני', לפי פרשני המשנה, היה מנוף או גלגלת עשויים עץ, שבעזרתם הורד הכיור במשך הלילה לבור מים בבית המקדש, והועלה למחרת. הדבר נועד למנוע מן המים שהיו בכיור במשך הלילה להיפסל ב"לינה". פסול לינה, הוא הדין המורה על פסלותם לעבודת הקודש של דברים ששהו בכלי קודש במשך הלילה, רגע הפסלות הוא בהגיע עלות השחר. לאור דין זה, עד לימי בן קטין היו מים שנשארו בכיור במשך הלילה נפסלים בהגיע הבוקר, והיה צורך לשפוך אותם ולהביא מים חדשים. התקנת המוכני והורדת הכיור עם מימיו לבור המים מנעה את מי הכיור מלהיפסל. על פי המתואר במשנה, בשעת הפעלתו של המוכני נשמע קולו למרחק רב.

בדברי הרמב"ם מופיע תיאור אחר של המוכני: מדובר בכלי נוסף, שלא הוקדש ולא הועבר לבעלות אוצר המקדש, אלא נקנה מכספו הפרט של בן קטין מתוך כוונה שלא להעבירו לבעלות ההקדש, לפיכך נחשב כחפץ רגיל, ללא קדושה. פסלות המים ב'לינה' היא דווקא כאשר הם שוהים בכלי קודש, ולכן פיתח בן קטין מנגנון שהעביר את המים מן הכיור אל המוכני ובחזרה, כך שבשעות הליל היו מי הכיור בתוך המוכני, והוזרמו בחזרה אל הכיור רק עם שחר. אך יש הסוברים שה'מוכני' המתואר בפסיקת הרמב"ם אינו המוכני של בן קטין אלא התקן ששימש כבר בבית ראשון.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כהנים גדולים
דוד קקבדזה

דוד קָקַבַּדְזֶה (בגאורגית: დავით კაკაბაძე; 20 באוגוסט 1889 - 10 במאי 1952) היה צייר אוונגרד גאורגי, גרפיקאי ומעצב נופים. רב תחומי - היה גם חוקר אמנות וחדשן בתחום הצילום. יצירותיו של קקבדזה בולטות בשילוב פרשנות חדשנית לאמנות "שמאלנית" אירופית עם מסורות לאומיות גאורגיות, שבהן היה מומחה.<ref>Kintsurashvili, Ketevan (2006), David Kakabadze, A 20th Century Classic. Tbilisi,</ref><ref>Kintsurashvili, Ketevan (2013), David Kakabadze, Georgian Modern Artist and Inventor, New York: Nova</ref>

== ביוגרפיה ==
אימרטיה - אימו של האמן, 1918
קקבדזה נולד למשפחת איכרים ענייה בכפר דידי קוחי ליד העיירה חוני. בחסות פילנתרופים מקומיים, למד מדעי הטבע באוניברסיטת סנט פטרבורג אותה סיים בשנת 1916. במקביל, השתתף בשיעורי ציור בסטודיו של דמיטרייב-קבקזסקי וערך מחקר באמנויות גאורגיות עתיקות. לאחר תקופה קצרה של עבודה כצייר ומחנך בטביליסי, הוא נסע לפריז, שם התגורר בשנים 1919 עד 1927. הוא השתתף בתערוכות, ובתערוכות משותפות עם האמנים הגאורגים לאדו גודיאשווילי ושלווה כיכודזה. מחזור הנופים המשחזרים את הטבע של מחוז הולדתו של קקבדזה, אימרטי, הוא מהמעניינות שביצירותיו המוקדמות.

במהלך שהותו בפריז, קקבדזה נמשך ל"ציור חסר נושא", ועבד על בעיות של טכניקה ציורית, תוך שימוש מדי פעם במתכת, זכוכית, ויטראז' וחומרים אחרים במקום צבעים. עד מהרה עבר לתפקיד "שמאלני" עוד יותר, ודבק ברוחב לב בקוביזם. הוא הרצה בפריז על היבטים שונים של אמנות חזותית, וב-1923 הוא פיתח את העניין שלו בצורה קינטית, בנה מצלמת קולנוע מיוחדת והפך לאחד מחלוצי הקולנוע התלת־ממדי. עד אמצע שנות ה-20 הוא נטש את סגנונו הקוביסטי לטובת פיסול וציור מופשטים יותר.
מטע תה
לאחר שחזר לגאורגיה ב-1927, המשיך את נושאי הציור שלו בנופים דקורטיביים מונומנטליים חדשים, כולל נופי תעשייה של מחוז אימרתי. בערך באותו זמן, הוא שיתף פעולה עם במאי התיאטרון הגאורגי הבולט קוטה מרג'נישווילי כדי להפיק כמה תפאורות לתיאטרון בכותאיסי. ב-1931, הוא גם הפיק סרט תיעודי "האנדרטות הישנות של גאורגיה". <ref>Turner, Jane (1996), The Dictionary of Art, p. 732. Grove</ref>

קקבדזה הפך לפרופסור באקדמיה הממלכתית לאמנויות בטביליסי ב-1928, אך נקלע ללחץ מצד הרשויות הסובייטיות על "כישלונו" לנטוש את הפורמליזם ולהסתגל לדוגמות של הריאליזם החברתי. בסופו של דבר, הוא פוטר מהאקדמיה ב-1948. <ref>Kintsurashvili, Ketevan (Winter, 2005), David Kakabadze – A Great Georgian Modernist[permanent dead link]. "Z" - Ketevan Kintsurashvili's ART LINE.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גאורגים
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1952
מרחצאות פלטינוס

המרחצאות ב[[שנות ה-70 של המאה ה-20]]
מרחצאות פלטינוס, (בהונגרית: Palatinus Strandfürdő) המכונה "פאלה" בסלנג של בודפשט, ממוקם באי מרגיט באזור של שמורת טבע.

== היסטוריה ==
המרחצאות נפתחו בשנת 1919 בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, ליד גדת הדנובה שהייתה אז לא מוסדרת. אלה היו המרחצאות הראשונות בבודפשט שאיפשרו רחצה בחוץ. שנה לאחר מכן נסגר המקום והחלה בניית המרחצאות המלאות. באוגוסט 1921 נמסרו המרחצאות החדשות עם הבריכה הגדולה ועם בריכות המים החמים והקרים הנוספות. הספא נוהל לאחר השיפוץ על ידי המועצה לעבודות ציבוריות של מטרופולין.

בסוף שנות ה-30 הורחב הפלטינוס על סמך תוכניותיהם של אישטוואן יאנאקי וקארוי סקה (1900–1976), ובריכת הגלים, שעדיין פועלת כיום, נבנתה אז. הכניסה הראשית של מרחצאות פלטינוס נבנתה אף היא בשנת 1937 הפופולריות של המרחצאות מתבטאת בעובדה שהיה צורך בשל כך להרחיב אותו ב-1937. באותה תקופה נבנה מבנה חדר ההלבשה המרכזי ובריכת הגלים הפופולרית, שאת קירותיהם עיטר בפסיפס סוריאליסטי הצייר אנדרה באלינט, שהוזמן בשנת 1966 לשיפוץ הבריכה.

לאחר מלחמת העולם השנייה שוחזר ושופץ הכל, ב-1958 נוספו 10 דונם של מיטות שיזוף ודשא, וב-1965 נפתחה מסעדה חדשה. בסיס הבריכה שהיה בעבר בטון, צופה באריחי מטלאכי בשנות ה-60. בשנים 1974–1975 בוצעה מודרניזציה של חדרי ההלבשה של הנשים, הורחב הסולריום ובאותה תקופה נבנו המקלחות הסגורות. 18 דונם נוספים הוספו ב-1975 ובכך הורחבו המרחצאות שוב, נוצרו מגרשי משחקים, מגרש כדורגל וגזיבו. מגלשה בת חמישה מסלולים נבנתה בשנות ה-80.

שיקום ושיפוץ נוסף של המרחצאות הסתיים בשנת 2002, והבריכות צוידו במסנני מים וציוד סחרור שהתאימו לתקופה. בריכת השחייה הענקית חולקה לבריכה של שחייה, בריכת חוף ובריכת חוויה. באחרון הותקנו גם מקלחות צוואר, מתקן מים מוגזים (ג'קוזי) ומסדרון סחף.

== הרכב המים ==
מים תרמליים סידן-מגנזיום-ביקרבונט עם ריכוז מלח נמוך. לספא משמשים "מי מרפא סנט מגדה" של האי מרגיט.
{| class="wikitable"
|+
!פרמטרים
! תוצאה
! יחידת מידה
|-
| טמפרטורה
| 68.8
| ˚C
|-
| כל המינרלים
| 1205
| מ"ג/ליטר
|-
| הכל קשיות
| 295
| CaO mg/l
|-
| מימן פחמתי
| 520
| מ"ג/ליטר
|-
| סולפט
| 195
| מ"ג/ליטר
|-
| כלוריד
| 156
| מ"ג/ליטר
|-
| חנקה
| <1.0
| מ"ג/ליטר
|-
| ניטריט
| <0.02
| מ"ג/ליטר
|-
| פוספט
| <0.07
| מ"ג/ליטר
|-
| ברזל
| <0.02
| מ"ג/ליטר
|-
| מנגן
| <0.02
| מ"ג/ליטר
|-
| נתרן
| 147
| מ"ג/ליטר
|-
| אשלגן
| 18.7
| מ"ג/ליטר
|-
| סידן
| 152
| מ"ג/ליטר
|-
| מגנזיום
| 39.1
| מ"ג/ליטר
|-
| גפרי
| 0.9
| מ"ג/ליטר
|-
| יודיד
| 0.15
| מ"ג/ליטר
|-
| ברומיד
| 0.46
| מ"ג/ליטר
|-
| פלואוריד
| 2.8
| מ"ג/ליטר
|-
| חומצה מטאזילית
| 55
| מ"ג/ליטר
|-
| יין
| 970
| מיקרוגרם/ליטר
|-
| ליתיום
| 280
| מיקרוגרם/ליטר
|}

== לקריאה נוספת ==
* BPL: (לקסיקון בודפשט)
* Meskó Csaba: Gyógyfürdők. Budapest: Városháza. 1998. ISBN 963 8376 78 3 (צ'אבה משקו: מרחצאות מרפא-ספא)
* szerk. dr. Vitéz András: Budapest gyógyfürdői és fürdői. Budapest: Panoráma. 1980. ISBN 963 243 128 6 (מרחצאות ומרחצאות מרפא של בודפשט)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20150319071641/http://www.palatinusstrand.hu/ אתר ספא חוף פלטינוס]

קטגוריה:בודפשט: מבנים
קטגוריה:בודפשט: מרחצאות
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה
גרעין פייר

גרף של מספר איברים בגרעין פייר
באנליזה מתמטית, גרעין פייר (באנגלית: Fejér kernel), הנקרא על שם המתמטיקאי ההונגרי־יהודי ליפוט פייר, הוא שמו של גרעין סכימה המוגדר להיות סיכום צזארו של גרעין דיריכלה.
== הגדרה ==
גרעין פייר מוגדר בדרך כלל להיות סדרת הממוצעים החשבוניים של גרעין דיריכלה: <math>F_N(x) = \frac{1}{N+1} \sum_{n=0}^{N}D_n(x)</math>, כאשר <math>D_n</math> הוא האיבר ה־<math>n</math>־י בגרעין דיריכלה המוגדר על ידי: <math>D_n(x)=\sum_{k=-n}^n {e}^{ikx}</math>.

ניתן להציב את הביטוי המפורש של גרעין דיריכלה בהגדרת גרעין פייר, על מנת לקבל הצגה של גרעין פייר כפולינום טריגונומטרי באופן מפורש:<math display="block">F_{N}\left(x\right)=\frac{1}{N+1}\sum_{n=-N}^{N}D_{n}\left(x\right)=\frac{1}{N+1}\sum_{n=0}^{N}\sum_{k=-n}^{n}e^{ikx}=\sum_{n=-N}^{N}\left(1-\frac{\left|n\right|}{N+1}\right)e^{inx}</math>

על מנת לקבל נוסחה סגורה לגרעין פייר, נשתמש בהצגה של גרעין פייר כפולינום טריגונומטרי, תוך שימוש בנוסחה לסכום של סדרה הנדסית ובזהות הטריגונומטרית <math>\cos2x=1-2\sin^{2}x</math>:<math display="block">\begin{align} F_{N}\left(x\right) & =\frac{1}{N+1}\sum_{n=0}^{N}D_{n}\left(x\right)=\frac{1}{N+1}\sum_{n=0}^{N}\sum_{k=-n}^{n}e^{ikx}=\frac{1}{N+1}\sum_{n=0}^{N}\frac{e^{-inx}-e^{i\left(n+1\right)x}}{1-e^{ix}}= \\[5pt]

 & =\frac{1}{N+1}\frac{1}{1-e^{ix}}\left[\sum_{n=0}^{N}e^{-inx}-e^{ix}\sum_{n=0}^{N}e^{inx}\right]=\frac{1}{N+1}\frac{1}{1-e^{ix}}\left[\frac{1-e^{-i\left(N+1\right)x}}{1-e^{-ix}}-e^{ix}\frac{1-e^{i\left(N+1\right)x}}{1-e^{ix}}\right]= \\[5pt]

 & =\frac{1}{N+1}\frac{1}{1-e^{ix}}\left[\frac{1-e^{-i\left(N+1\right)x}}{1-e^{-ix}}-\frac{1-e^{i\left(N+1\right)x}}{e^{-ix}-1}\right]=\frac{1}{N+1}\frac{2-e^{-i\left(N+1\right)x}-e^{i\left(N+1\right)x}}{2-e^{ix}-e^{-ix}}= \\[5pt]

 & =\frac{1}{N+1}\frac{1-\cos\left(\left(N+1\right)x\right)}{1-\cos\left(x\right)}=\frac{1}{N+1}\frac{\sin^{2}\left(\frac{N+1}{2}x\right)}{\sin^{2}\left(\frac{x}{2}\right)}

 \end{align}</math>

== תכונות ==
גרעין פייר הוא "גרעין טוב", כלומר הוא מקיים את שלושת התכונות הבאות:
* בדומה לגרעין דיריכלה, <math>\frac{1}{2\pi}\int_{-\pi}^{\pi}F_{N}\left(x\right)dx=1</math>.
* בדומה לגרעין דיריכלה, לכל <math>\delta>0</math> מתקיים <math>\int_{\left|x\right|\geq\delta}F_{N}\left(x\right)dx\xrightarrow[N\rightarrow\infty]{}0</math>, כלומר עיקר המסה מתרכזת בקטע <math>\left[-\delta,\delta\right]</math>.
* תכונתו המרכזית של גרעין פייר, המבדילה אותו מגרעין דיריכלה, היא היותו אי שלילי, תכונה הגורמת לחסימות של האינטגרל המוחלט שלו: <math>\int_{-\pi}^{\pi}\left|F_{N}\left(x\right) \right|dx=\int_{-\pi}^{\pi}F\left(x \right)dx=2\pi</math>, ובפרט, חסום.

== שימושים ==
==ראו גם==
* גרעין דיריכלה
* טור פורייה
* משפט פייר
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנליזה מתמטית
קטגוריה:אנליזה הרמונית
קטגוריה:טורים מתמטיים
גאיין חצ'אטוריאן

גאיין חצ'אטוריאן (בארמנית: Գայանե Խաչատրյան, בגאורגית: გაიანე ხაჩატურიანი 9 במאי 1942- 1 במאי 2009) הייתה ציירת וגרפיקאית גאורגית-ארמנית.

== ביוגרפיה ==
גאיין חצ'טוריאן נולדת למשפחה ארמנית בטביליסי, בירת גאורגיה הסובייטית, ולמדת אמנות בבית הספר לאמנות ניקולדזה. היא הפכה למעורבת בעולם האמנות לאחר שסיימה את בית הספר התיכון לנוער עובד בשנת 1960. היא פגשה את במאי הסרטים סרגיי פרג'אנוב בשנת 1967 בביתה של אלנה אחוולדיאני והם שמרו על ידידות קרובה שנמשכה עד מותו.

חלק מיצירותיה של חצ'טוריאן מוצגות דרך קבע במוזיאון ירוואן לאמנות מודרנית, הגלריה הלאומית של ארמניה, מוזיאון סרגיי פרג'אנוב בירוואן וכן נמצאות במספר אוספים, כולל אלו שבבעלות פרטית.

כשהייתה בחיים, הסטודיו הקטנטן שלה ברחוב בקינסקאיה הפך לאטרקציה תיירותית. לפי מבקר האמנות הרוסי ויטלי פטסיוקוב, "חצ'טוריאן היא בין אותם חלוצים של תודעה אמנותית חדשה השואבים למוקד שלהם את כל ההיבטים האמנותיים האירופיים ואת החושניות הרדיקלית והחופש הטבעי ." <ref>"Gayane Khachaturian's Catalog, Armenian Pavilion, 53rd International Art Exhibition la Biennale di Venezia" (PDF). Archived from the origina</ref>

חצ'טוריאן מתה ב-1 במאי 2009, והיא קבורה בפנתיאון הארמני של טביליסי .

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות ארמניות
קטגוריה:ילידות 1942
קטגוריה:נפטרות ב-2009
שלווה כיכודזה

שלווה כִּיכְּוֹדְּזֶה (בגאורגית; შალვა ქიქოძე; 1894–1921) היה צייר, גרפיקאי ומעצב תיאטרון גאורגי אקספרסיוניסט.<ref>Кикодзе Ш. Г. (in Russian). Марки мира</ref> יחד עם לאדו גודיאשווילי ודויד קקבדזה, הוא נחשב לדמות מפתח באמנות הגאורגית של תחילת המאה ה-20.

== קורות חיים ==
כיכודזה נולד בכפר בַּחְוִוי , גוריה, שבמלכות המשנה של הקווקז (כיום גאורגיה). בשנים 1914 עד 1918 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. ב-1916 הוא השתתף במשלחת לכפר הגאורגי נַאבַּאחְטֶוִוי והכין עותקים של ציורי הקיר מהמאה ה-15 מכנסיית מרי הקדושה שבכפר.
במסעדה, 1921
הוא שהה במולדתו לתקופה קצרה בין השנים 1918–1920, ועבד בעיקר כעיצוב תיאטרון בטביליסי. לאחר מכן עבר לפריז, שם ערך, יחד עם חבריו הציירים, גודיאשווילי וקקבדזה, תערוכה בשנת 1921.

הוא נפטר בפרייבורג, גרמניה, ב-7 בנובמבר 1921

רוב יצירותיו מוצגות כעת במוזיאון האמנות של גאורגיה בטביליסי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גאורגים
קטגוריה:ילידי 1894
קטגוריה:נפטרים ב-1921
יו רודמן

יו רודמן
אדמירל יו רודמן KCB (באנגלית: Hugh Rodman; 6 בינואר 1859 – 7 ביוני 1940) היה קצין בכיר בצי ארצות הברית ששירת במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד ומלחמת העולם הראשונה, ומאוחר יותר שירת כמפקד העליון של צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית מ-1919 ועד 1921.

== ביוגרפיה ==
רודמן נולד ב-6 בינואר 1859 בפרנקפורט, קנטקי, וסיים את לימודיו באקדמיה הימית ב-1880. הוא שירת בספינות יאנטיק, ואצ'וסט, הארטפורד ואסקס, וסיורים במשרד ההידרוגרפי ובמצפה הכוכבים הימי של ארצות הברית, הובילו ב-1891 לארבע שנות סקר לאורך חופי אלסקה וקולומביה הבריטית.

במהלך מלחמת ארצות הברית–ספרד, הוא שירת בסיירת המשוריינת ראלי וזכה לשבחים על התנהלותו המצטיינת בקרב מפרץ מנילה. בשנת 1899, הוא השתתף במחקרים מדעיים באוקיינוס השקט בניהולו של אלכסנדר אגסיס. בשנת 1900, הוא חזר לאלסקה לעבודת מחקר על הדיג שלה. מ-1901 עד 1904 פיקד על הסלופ אירוקויס במימי הוואי. לאחר מכן שירת בתחנה האסייתית, הוא שירת בסיירות ניו אורלינס וסינסינטי, ואוניית המערכה ויסקונסין ובשנת 1905 פיקד על סירת התותחים אלקאנו על סיירת נהר היאנגצה.

מ-1907 עד 1909, הוא למד במכללת המלחמה של הצי ושימש כמפקח מגדלור, מחוז ימי 6. ב-1909 הוא חזר למזרח הרחוק כדי לשרת כקפטן המעגן, קאוויט, איי הפיליפינים, וכמפקד של הסיירת המוגנת קליבלנד. כקפטן תחנת הצי באיי מרשל, בשנת 1911, הוא קיבל את הפיקוד על אוניית המערכה קונטיקט, אוניית הדגל, הצי האטלנטי, בשנת 1912, ועל אוניית המערכה דלאוור בשנת 1913. לאחר מכן הוא מונה בשנת 1914 כמפקח ימי של תעלת פנמה, וב-1915 הוא מונה למפקד אוניית המערכה ניו יורק. במהלך שנת 1916 כיהן בוועד הכללי.

רודמן, שהועלה לדרגת אדמירל משנה בשנת 1917, שירת כמפקד פלגת אוניות המערכה התשיעית, הצי האטלנטי, בספינת הדגל שלו, ניו יורק. הוא הצטווה להפליג למימי אירופה בסוף השנה, הפלגה שלו הצטרפה לצי הגדול הבריטי בסקפה פלו והפכה לשייטת אוניות המערכה השישית, הצי הגדול הבריטי, בפיקודו של אדמירל סר דייוויד ביטי. במשך שארית מלחמת העולם הראשונה פיקד אדמירל רודמן על הפלגה שלו בפעולות בים הצפוני. עבור שירות זה, הוא מונה כאביר מפקד מסדר האמבט על ידי המלך ג'ורג' החמישי וזכה במדליית השירות המצוין של הצי.

הוא חזר לארצות הברית לאחר שביתת הנשק, ושירת בצי האטלנטי עד יולי 1919, כאשר הפך למפקד העליון של צי האוקיינוס השקט. לאחר שסיים את תפקידו ב-1921, הוא שירת כמפקד, מחוז הצי החמישי, בין השנים 1921 ל-1922, תוך שהוא נשלח פעם אחת לשליחות בפרו כשליח יוצא דופן. במהלך 1922–1923 היה חבר בכיר בוועדה לגיבוש מדיניות מנהלית לכל תחנות החוף ובהגיעו לגיל 64, פרש מהצי.

לאחר פרישתו, הוא המשיך לשרת את ארצות הברית ואת הצי במשימות שונות שכללו בקיץ 1923 את הליווי של הנשיא וורן הארדינג בביקורו הכושל באלסקה. בשנת 1937, הוא ייצג את הצי האמריקני בטקסי ההכתרה של המלך ג'ורג' השישי בלונדון.

אדמירל רודמן מת ב-7 ביוני 1940 בבת'סדה, מרילנד ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1859
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1940
זיסיס וריזאס

זיסיס וריזאס (ביוונית: Ζήσης Βρύζας; נולד ב-9 בנובמבר 1973) הוא כדורגלן עבר יווני ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירת מועדונים==
וריזאס נולד בקוואלה והתחיל את הקריירה שלו בסקודה קסנתי. בשנת חתם בפאוק סלוניקי. ב-30 בספטמבר 1997 הבקיע בדקה ה-87 את שער השוויון נגד ארסנל במסגרת הסיבוב הראשון של גביע אופ"א שנתן לקבוצתו יתרון 1-2 בסיכום שני המשחקים ובכך פאוק עברה לשלב הבא.

בשנת נקלעה פאוק לבעיות כלכליות והנהלת הקבוצה נאלצה למכור את וריזאס לפרוג'ה מהסרייה א' בה שיחק שלוש שנים.

בקיץ חתם בפיורנטינה שעונה לפני כן עלתה לסרייה א'. שנה לאחר מכן הושאל לסלטה ויגו מהליגה הספרדית השנייה.

בינואר חזר לאיטליה וחתם בטורינו מהסרייה ב' עד לסיום העונה.

בקיץ חזר לסקודה קסנתי.

ביוני חזר לקדנציה שנייה בפאוק כאשר חתם לשנתיים. ב-6 בינואר 2008 ערך את הופעתו האחרונה בקריירה בניצחון 0-1 נגד לאריסה כאשר נכנס בדקה ה-82 של המשחק.

==קריירה בינלאומית==
ב-27 באוקטובר 1994 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת יוון בניצחון 1-5 נגד . ב-25 בינואר 1995 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-3 נגד .

ב-27 במרץ 2002 הבקיע צמד בניצחון 2-3 נגד . ב-20 ביוני 2004 הבקיע בהפסד 2-1 ל במחזור האחרון של שלב הבתים של יורו 2004. שער זה נתן ליוון הפרש שערים עדיף ולכן היא זו שהעפילה לרבע הגמר על חשבון משם המשיכה לזכייה סנסציונית ביורו לראשונה בתולדותיה.

==לאחר הפרישה==
ב-8 בינואר 2008 מונה למנהל הטכני של פאוק סלוניקי וצטרף לדירקטוריון של המועדון יחד עם חברו לקבוצה לשעבר ויו"ר המועדון הנוכחי, תיאודורוס זגוראקיס. ב-9 באוקטובר 2009 החליף את זגוראקיס שהתפטר מתפקיד היושב ראש מסיבות אישיות. ב-11 באוגוסט 2010 וריזאס סיים את תפקידו בפאוק.

חמישה ימים לאחר מכן, הוא הפך לעוזר המאמן של פרננדו סנטוס, המאמן הראשי של נבחרת יוון בכדורגל לשנה אחת.

בשנת חזר לפאוק כנשיא המועדון וכעבור שנתיים חזר לתפקיד המנהל הטכני. ב-16 באפריל 2015 התפטר מתפקידו וכעבור מספר שבועות מונה לאותו תפקיד בווריה למשך עונה אחת.

==תארים==
; פרוג'ה
*גביע האינטרטוטו: 2003

; נבחרת יוון
*אליפות אירופה בכדורגל: 2004

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים יוונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יוונים
קטגוריה:יוונים מקדונים
קטגוריה:קוואלה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סקודה קסנתי
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני פרוג'ה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יוון
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:ספורטאים יוונים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים יוונים בספרד
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1973