OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלכוהוליסטים אנונימיים

שלט הכוונה למפגש אלכוהוליסטים אנונימיים
אלכוהוליסטים אנונימיים (באנגלית: Alcoholics Anonymous; בראשי תיבות: AA) הוא ארגון בינלאומי שנועד לסייע לאנשים המכורים לאלכוהול להיגמל מהתמכרות זו.

הארגון מפעיל מערך של קבוצות תמיכה הכוללות התנזרות מאלכוהול במטרה לשקם את בריאותם הלקויה של האלכוהוליסטים (עקב השימוש הקבוע באלכוהול), לשפר את מערכות היחסים שלהם עם הסובבים אותם ובמקביל להביא לשיפור במצב המשתתפים האחרים במפגשים. חלק מהפעילות היא באמצעות שיתוף האחרים בדרך הגמילה של הפרט, תוך וידוי אודות "מעידות" אחרונות וקבלת תמיכה להמשך הדרך.

מדריכי המפגשים פועלים באמצעות "תוכנית 12 הצעדים" כדי לסייע לגמילה. "אלכוהוליסטים אנונימיים" הוא הארגון הראשון שהשתמש בתוכנית זו, ובכך שימש כמודל עבור קבוצות גמילה מחומרים ממכרים אחרים, כגון "מהמרים אנונימיים" או "מכורים למין אנונימיים".

==פעילות==

במפגשי הקבוצות משתפים אנשי הקבוצה זה עם זה בניסיונות הגמילה שלהם, במטרה להתמודד יחד עם הקושי המשותף שלהם. לפי המסורת השלישית של אלכוהוליסטים אנונימיים, הדרישה היחידה לחברות בקבוצה היא הרצון להפסיק לשתות אלכוהול. אין בארגון דרישה או חובה לתשלומים או דמי חבר, והמימון מגיע רק מתרומות פנימיות. הארגון לא מעורב או נוקט בעמדה בענייני פוליטיקה, דת או חברה, והוא לא קשור עם שום ארגון, מוסד או מוסדות גמילה.

==היסטוריה==

הרעיון להקמת קבוצת התמיכה הראשונה לאלכוהוליסטים החל בשנת 1934 על ידי ביל וילסון, אלכוהוליסט שהקריירה שלו נפגעה בשל התמכרותו, אך הוא הצליח להתפכח בזכות תמיכה שקיבל ב"קבוצת אוקספורד" הנוצרית. הוא הקים קבוצת אוקספורד משלו לתמיכה באלכוהוליסטים, אך זו לא הצליחה לסייע לאנשים בגמילה. הוא קיבל עצה מהרופא שסייע לו להיגמל, ד"ר ויליאם סליקוורס, לעסוק בקבוצה בכיווני תמיכה מדעיים יותר ופחות דתיים. ההזדמנות לכך הגיעה במהלך נסיעת עסקים לאקרון, אוהיו, בה פגש בד"ר בוב סמית, וסייע לו להתפכח. היום בו שתה סמית את המשקה האחרון שלו, 10 ביוני 1935, נחשב כתאריך הייסוד של אלכוהוליסטים אנונימיים.

ב-1937, וילסון וסמית העריכו שעזרו ל-40 אלכוהוליסטים להפסיק לשתות, ושנתיים מאוחר יותר, עם 100 חברים, וכתב וילסון על התוכנית בספר "אלכוהוליסטים אנונימיים", ממנו אימץ הארגון את שמו. הספר, שמכונה גם "הספר הגדול" (The Big Book), מתאר תוכנית של שנים עשר הצעדים לגמילה מאלכוהול. בשנת 1941 הוגברו מכירותיו של הספר בעקבות החשיפה שקיבל במספר ראיונות רדיו ומאמרים בעיתונות.

בשנת 1946 גדלו הקבוצות, ונוצרו בלבול ומחלוקות בתוך הקבוצות לגבי שיטות עבודה, הסמכות והמטרות. הדבר הוביל את וילסון לכתוב הנחיות לניהול הקבוצות, שנודעו בשם "שתים עשרה המסורות", וכללו גישה של מבנה בלתי היררכי ואלטרואיסטי. ההנחיות נכנסו בהמשך לכל המהדורות הבאות של "הספר הגדול".

בשנות ה-50 החלה התרחבות בינלאומית גדולה של התנועה. בשנת 2001 הוערך מספרם של חברי הארגון בעולם בכשני מיליון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* אלכוהוליסטים אנונימיים, [http://www.aa.org משרד השירות העולמי]
* אלכוהוליסטים אנונימיים, [http://www.aa-israel.org מחוז ישראל]
* 
* 

קטגוריה:התמכרות
קטגוריה:ארגוני עזרה
אוטו יונגה

דר' אוטו יונגה (בגרמנית: Carlos Otto Junge; 1887, קונספסיון, צ'ילה – 1968, גרמניה) היה שחמטאי צ'יליאני-גרמני שזכה באליפות השחמט של צ'ילה בשנת 1922.

משפחת יונגה שהייתה ממוצא גרמני, היגרה מצ'ילה לגרמניה בשנת 1930. יונגה חי בהמבורג ושיחק יחד עם בנו, קלאוס יונגה במועדון השחמט המקומי. יונגה הצטרף למפלגה הנאצית בשנת 1932.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:שחמטאים צ'יליאנים
קטגוריה:נאצים
קטגוריה:צ'יליאנים ממוצא גרמני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1978
זוהייר

זוהייר (בערבית: زهير بن أبي سلمى; 520–609) משורר ערבי, מגדולי השירה הקדם-איסלאמית. זוהייר הוא אחד משבעת המשוררים שדבריהם חקוקים על אבן הכעבה הקדושה במכה שבערב הסעודית. שירתו עוסקת בבדואים ובחיי הנוודות שלהם. בנוסף כתב שירי תהילה על השבט אליו השתייך ושירים סאטיריים על שבטים מתחרים. 

ייחודיות שירתו היא בשימוש במילים פשוטות ובמשפטים קצרים, על מנת לבטא רעיונות עמוקים. נחשב אחד מגדולי ההוגים הערבים הקדם-איסלאמיים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.fordham.edu/halsall/source/640hangedpoems.html#The%20Poem%20of%20Zuhair The Poem of Zuhair]
* 

קטגוריה:משוררים ערבים
קטגוריה:תרבות ערבית
קטגוריה:ילידי 520
קטגוריה:נפטרים ב-607
פאול ליסט

פאול ליסט (באנגלית: Paul M. List; 9 בספטמבר 1887, אודסה – ספטמבר 1954) הוא שחמטאי יהודי-אוקראיני. בשנת 1953 ניצח באליפות אנגליה בבזק, בגיל 66.[http://www.geocities.com/SiliconValley/Lab/7378/history.txt]

==הישגים בולטים==
בשנת 1908 ניצח ליסט בתחרות אודסה. בשנת 1910 סיים בתיקו דו-קרב עם האמן גריגורי לבנפיש +4 -4 =1 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). באותה שנה סיים במקום השלישי בתחרות אודסה. בשנת 1911 חלק מקום 15–16 בתחרות סנקט פטרסבורג (ניצח: סטפן לויצקי) ובשנת 1912 חלק את המקום הרביעי עם איליה רבינוביץ בתחרות הבינלאומית בווילנה (ניצח: קארל הרומאדקה).

בשנות ה-20 היגר ליסט לגרמניה ובתקופת שהותו שם סיים במקום השביעי בתחרות ברלין 1926, חלק מקום שישי בתחרות ברלין 1927, סיים שלישי בתחרות מגדבורג 1927, חמישי בתחרות ברלין 1928, שלישי בתחרות פרנקפורט 1930, שמיני בתחרות סויינמונדה 1932 ורביעי בתחרות אוסטנדה 1937. בשנת 1937 ניצח ליסט בתחרות ריגה.

בשנת 1938 היגר ליסט לאנגליה שם סיים שלישי בתחרות פליימות' 1938, שני בתחרות בירמינגהם 1939, רביעי בתחרות המפסטד 1939 וסיים במקום הראשון משותף עם הארי גולומבק בתחרות לונדון 1940. 

לאחר מלחמת העולם השנייה השתתף בתחרות זנדהם בשנת 1946, שם הגיע למקום החמישי (ניצח: מקס אויבה).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחמטאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:שחמטאים יהודים גרמנים
קטגוריה:שחמטאים יהודים בריטים
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:נפטרים ב-1954
שושה (זמרת)

מריה דה גרסה מֶנֶגֵל (פורטוגזית: Maria da Graça Meneghel, נולדה ב-27 במרץ 1963), ידועה כשוּשה (Xuxa), זמרת, מנחת טלוויזיה, שחקנית, דוגמנית ואשת עסקים ברזילאית שהייתה לכוכבת בינלאומית.

==ביוגרפיה==
שושה נולדה בסנטה רוזה, ריו גראנדה דו סול, ברזיל. אביה היה איש צבא ובעקבות הצבתו בריו דה ז'ניירו עברה המשפחה לעיר כשהייתה שושה בת 7.
בגיל 15 התגלתה שושה על ידי סוכן דוגמניות שהזמין אותה לאודישן, ושנה לאחר מכן היא כבר הופיעה על שער מגזין ברזילאי.

ב-1983 החלה שושה להופיע בטלוויזיה כמנחה בתוכנית ילדים. באותה שנה היא הופיעה לראשונה בקולנוע בקומדיה "O Trapalhão na Arca de Noé" ("המסורבל בתיבת נוח") מסדרת סרטיו של הלהקה "Os Trapalhões" ("המסורבלים"). בשנים 1984 ו-1985 חזרה שושה להשתתף בשני סרטים נוספים של הסדרה.

ב-1986 הנחתה שושה את תוכנית הילדים "Xou da Xuxa" ("המופע של שושה"). התוכנית זכתה להצלחה בברזיל ובכל אמריקה הדרומית. ב-1992 הופיעה שושה ברשימת "50 הנשים היפות בעולם" של מגזין פיפל.
ב-1993 ירדה התוכנית מהמסכים עקב החלטתה של שושה להשקיע יותר זמן בקריירה בינלאומית.
באותה שנה היא הנחתה תוכנית על שמה בארצות הברית, אך התוכנית לא זכתה לאותה הצלחה כמו באמריקה הלטינית.

ב-1994 חזרה שושה לטלוויזיה עם התוכנית "Xuxa Park", אשר הייתה גרסה חדשה ל"Xou da Xuxa". התוכנית התבססה על ילדים מארצות ומתרבויות שונות. תוכנית זו שודרה גם בערוץ הילדים, וזכתה להצלחה בישראל. התוכנית ירדה מהמסכים ב-2001 עקב שריפה שהתרחשה בשידור חי באותה עת.

ב-1996 ביקרה שושה בישראל וקליפ לשיר שלה, "עושים שלום", בו שרה שושה בשלוש שפות בהן עברית<ref></ref>, שודר בערוץ הילדים. לאחר ששודרה התוכנית ערכה שושה הופעה בישראל.
בביקור זה שושה גם צילמה פרסומת לחברת עלית עבור החטיף "שוּש".
באותה שנה גם הקליטה עבור אלבומה "Tô de Bem com a Vida" גרסה פורטוגזית ל"שיר הבטלנים" של אבי קושניר ונתן דטנר.

ב-2003 הופיעה שושה בתוכנית לילדים בגני חובה. התוכנית זכתה להצלחה אך ירדה מהמסכים לאחר שנה בעקבות ריב של שושה עם האמרגן שלה. 

ב-2006 כיכבה שושה בסרט "התאומות שושה" בו שיחקה תאומות, אחת טובה ואחת רעה.

ב-7 ביולי 2007 השתתפה שושה בלייב ארת' והופיעה בריו דה ז'ניירו.

ב-2008 חזרה שושה למסכים עם תוכנית חדשה, אך התוכנית לא זכתה להצלחה.

===חייה האישיים===
שושה הכירה את פלה במהלך צילומיה למגזין "Manchete". הם יצאו במשך כחמש שנים ונפרדו ב-1986. הרומן המתוקשר ביניהם קידם את הקריירה שלה באופן משמעותי. 

יצאה במשך שנתיים עם נהג המרוצים איירטון סנה והם נפרדו ב-1992.

ב-1997 היא החלה לצאת עם השחקן לוסיאנו צּפיר. לזוג נולדה בת בשם סשה ב-28 ביולי 1998. באותה שנה נפרדו בני הזוג. במהלך השנים חזרו ונפרדו בני הזוג, והם התגרשו סופית בדצמבר 2009. 

במהלך מערכת הבחירות בברזיל ב-2022 הביעה תמיכה ציבורית במועמד השמאל לואיס דה סילבה, נשיאה לשעבר של ברזיל, שלבסוף ניצח את ז'איר בולסונארו ונבחר לכהן בתפקיד מחדש.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ברזילאיות
קטגוריה:זמרות ברזילאיות
קטגוריה:זמרות פופ ברזילאיות
קטגוריה:דוגמניות ברזילאיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ברזילאיות
קטגוריה:אנשי עסקים ברזילאים
קטגוריה:נשות עסקים
קטגוריה:זוכות פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:ילידות 1963
השקל כמטבע בר-המרה

סימן השקל החדש
מטבע השקל הישראלי נכלל ברשימת 17 המטבעות בני-ההמרה בעולם. היכללות זו משקפת את חופש הסחר העולמי המלא בשקל.

==היסטוריה==
תהליך הפיכת השקל החדש למטבע בר-המרה החל בתחילת המאה ה-21, עם שחרור הדרגתי של חסמים ומגבלות על השקל. ההליך קיבל תנופה עם מינויו של סטנלי פישר לתפקיד נגיד בנק ישראל במאי 2005. ביוני 2006 הגיעו לישראל בהזמנתו של סטנלי פישר, ראשי בנק CLS, לביצוע בדיקה של מצבה המוניטרי של ישראל. בביקור הוצבו שני תנאים אחרונים לצירוף השקל למטבעות בני המרה:

* הפעלת מערכת סליקה RTGS - בוצע ביולי 2007
* העברת חוק מערכות תשלומים - עבר בכנסת בפברואר 2008

ב-26 במאי 2008 צורפה ישראל רשמית למערכת הסליקה הבינלאומית, ה-CLS, ובכך הפך השקל הישראלי למטבע בר-המרה. הדבר מאפשר ביצוע עסקאות בינלאומיות בשקלים. בנקים זרים יכולים לפתוח חשבונות שקליים ללקוחותיהם, ולבצע המרות בין שקלים למטבעות אחרים בלי הגבלה ובלי להזדקק לקשר כלשהו לישראל.

==משמעות הפיכת השקל לבר-המרה==
להפיכת השקל למטבע בר-המרה משמעויות עסקיות המקלות במידה רבה על חברות ישראליות העוסקות במסחר בינלאומי. כך למשל, יכולה חברה ישראלית העוסקת ביצוא, לקבוע מחירים בשקלים, ולקבל העברות של שקלים מלקוחותיה. זאת בדיוק כפי שחברה אמריקאית נוקבת מחירים בדולרים ומקבלת תשלומים בדולרים. הדבר משמעותי בעיקר כאשר מתקיים מסחר עם מדינות שהמטבע שלהן אינו בר-המרה. שכן עד כה, המסחר היה כרוך במעבר דרך מטבע של מדינת צד שלישי (בדרך כלל דולר אמריקאי או אירו), והיה כרוך בעמלות רבות בדרך. ניקח למשל חברה ישראלית אשר מיצאת ללקוח בתאילנד. לפני שהשקל הפך בר-המרה, הייתה החברה צריכה לנקוב במחיר דולרי. הלקוח התאילנדי היה צריך לקנות דולרים, ולבצע העברה בינלאומית (העוברת דרך בנקים אמריקאים). החברה הישראלית הייתה מקבלת את הדולרים האמריקאים, וממירה אותם לשקלים. ניתן לראות שהטרנזקציה הזו מורכבת, וכמות רבה של עמלות משולמות לגורמים רבים הנמצאים בדרך מטעמים טכניים, אך אינם תורמים מאומה לעסקה. אפקט שלילי נוסף הוא שהצעת המחיר ניתנת בערך הנקוב במטבע של מדינת צד שלישי, הדבר מכניס לעסקה גורם נוסף של סיכון מטבעי הנובע מתנודות בערך המטבע של מדינה זו, וזאת למרות שהעסקה אינה קשורה אליה כלל. באופן מעשי, תהליך נקיבת מחירים בשקלים לצורך יצוא, הוא תהליך שייקח זמן, שכן הוא כרוך בהסתגלות של קהל הלקוחות בחו"ל למטבע החדש.

עסקאות יבוא יכולות אף הן להרוויח מכך שהשקל הוא בר-המרה, אך באופן פחות בולט, שכן באופן טבעי, המחירים שננקבים על ידי חברות בחו"ל יהיו במטבעות נפוצים, המקובלים יותר במסחר בינלאומי. אך אם עסקת יבוא מול מדינה שהמטבע שלה אינו בר-המרה, תהיה נקובה בשקלים, הרי שהחיסכון שתואר לעיל תקף גם כאן.

עבור הציבור הרחב, המשמעות של צעד זה אינה גדולה. אמנם התייר הישראלי יכול לצאת את גבולות ישראל עם שקלים במקום להצטייד במטבע זר, ולהחליף את השקלים בבנקים ואצל חלפני כספים בחו"ל, אך הדבר היה אפשרי במקומות נבחרים גם קודם לתאריך זה, והיה ונשאר בלתי כדאי שכן עמלות ההחלפה בישראל קטנות יותר ואמצעי התשלום החלופיים כגון כרטיסי אשראי נוחים וכדאיים יותר.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.boi.org.il/he/PaymentSystem/ZahavSystem/Pages/Default.aspx בנק ישראל] - מערכת זה"ב (RTGS)
* 

==הערות שוליים==

שקל חדש
קטגוריה:שקל חדש
מונין

[[סירופ קפה של מונין]]
מונין (מצרפתית: Monin) הוא שם מותג לסירופ במגוון רב של טעמים (למעלה מ-100 טעמים שונים), המשמשים בעיקר כמרכיבים בקוקטיילים.

==היסטוריה==
ז'ורז' מונין מצרפת הקים בשנת 1912 מפעל ליין ומשקאות אלכוהולים. החל משנת 1920 הוחל בייצור הסירופים. בשנת 1944 ירש בנו, פול מונין, את החברה והחליט לנטוש את ייצור היין ולהתמקד בייצור סירופים ובביסוס רשת לשיווקם ברחבי צרפת.

מטה החברה נמצא בעיר בורז' בצרפת. היא הספקית המובילה של סירופים בצרפת. היא מייצרת גם ליקרים, רסק פירות, תרכיזים ועוד. לקוחותיה הם מוסדות קולינריים כגון מסעדות, פאבים, מלונות. 

בשנת 1996 בנו של פול מונין, אוליבייה מונין, הקים מפעל ייצור בפלורידה, שהפך את חברת מונין לאחד היצרנים המובילים בעולם של סירופים איכותיים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:מותגי משקאות
קטגוריה:סירופים
שיבולת-שועל (סוג)

שיבולת שועל (שם מדעי: Avena) הוא סוג ממשפחת הדגניים, בעל 31 מינים. מצוי באסיה, באירופה, ובצפון מערב אפריקה. בישראל גדלים תשעה מיני שיבולת שועל. שיבולת השועל היא צמח חד שנתי ירוק בעל עלים ארוכים וצרים ותפרחת המתנשאת על קנים גבוהים. בכל תפרחת שניים עד שישה פרחים ירוקים ומלעניים (בעלי זיפים נוקשים וחדים).

==מיני שיבולת שועל==
לשיבולת השועל 31 מינים, מתוכם ארבעה תרבותיים.

=== המינים הגדלים בר בארץ ישראל ===
* שיבולת שועל שונת גלומות, צמח זה בסכנת הכחדה מארץ ישראל.
* שיבולת שועל נפוצה (A. sterilis)
* שיבולת שועל ערבתית (A. wiestii)
* שיבולת שועל מתפרקת (A. barbata)
* שיבולת שועל ביזנטית
* שיבולת שועל תרבותית (A. Sativa)
* שיבולת שועל גדולה
* שיבולת שועל צמרית
* שיבולת שועל שוטה

=== מיני שיבולת שועל נוספים ===
* Avena Abyssinica
* Avena Agadiriana
* Avena Atlantica
* Avena Brevis
* Avena Canriensis
* Avena Clauda
* Avena Damascena
* Avena Eriantha
* Avena Fatua
* Avena Glabrata
* Avena Haussknechtii
* Avena Hirtula
* Avena Hispanica
* Avena Hybrida
* Avena Insularis
* Avena Longiglumis
* Avena Lusitanica
* Avena Macrostachya
* Avena Maroccana
* Avena Matritensis
* Avena Murphyi
* Avena Nuda
* Avena Occidentalis
* Avena Sativa
* Avena Strigosa
* Avena Trichophylla
* Avena Vaviloviana
* Avena Ventricosa

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:דגניים
רבבית

רְבָבִית (מלשון רבבה, לעיתים מכונה גם: נקודת בסיס, באנגלית: Basis Point) היא מושג המציין את החלק העשרת-אלפים מתוך השלם (1/10,000). ניתן להגדיר רבבית גם כמאית האחוז, 0.01%, 0.0001 או 10<sup>-4</sup>.

== סימול ==
סימולה של הרבבית הוא ‱ (Unicode U+2031). בחישובים כלכליים, נהוג להשתמש בסימון bps (קיצור של basis point).

== תצורת השם ==
כשהסיומת "ית" נוספת למספר (בדרך-כלל בכפולות של עשר), היא מציינת את חלקו מתוך השלם; כך "עשירית" היא החלק העשירי מתוך השלם (1/10), "מאית" היא החלק המאה מתוך השלם (1/100) ו"אלפית" היא החלק האלף מתוך השלם (1/1000).

== שימושים ==

אחד השימושים המרכזיים במושג הרבבית (Basis Point) הוא בחישובים כלכליים, כמדד לעליה או ירידה ברווחים. על מנת לתאר את אחוז הגידול באחוזי הרווח, לדוגמה, נעשה השימוש ברבבית, המתארת למעשה "אחוז של אחוז".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.fileformat.info/info/unicode/char/2031/index.htm קידוד הסימן במחשב]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סימנים מתמטיים
קטגוריה:10000 (מספר)
רורי או'קונור

רורי או'קונור (באנגלית: Rory O'Connor; ) היה פעיל רפובליקני אירי. או'קונור ידוע בעיקר בשל תפקידו במלחמת האזרחים האירית, שהתרחשה בשנים 1922–1923.

בעקבות פעילותו במהלך המלחמה הוא הוצא להורג.

==ביוגרפיה==
או'קונור נולד בדבלין, ב-1883. בנעוריו עבד כמהנדס מסילות ברזל בקנדה. אחרי שחזר לאירלנד הצטרף לתנועה האירית הלאומית, במסגרתה הצטרף למסדר היברניאן העתיק. בעקבות פעילותו הוא נשלח למחנה ריכוז לאחר מרידת חג הפסחא ב-1916. במהלך מלחמת העצמאות האירית בין השנים 1919–1921, מונה או'קונור למפקד הנדסה בצבא האירי הרפובליקני (IRA), ארגון צבאי אירי שהיה מורכב ממתנדבים.
==פעילותו==

או'קונור התנגד לאמנה האנגלו–אירית שנחתמה בשנת 1921 – אמנה שהכריזה על ייסודה של מדינה אירית חופשית אך ביטלה את סמכות הרפובליקה האירית שהוקמה בשנת 1916, אשר הוא ועמיתיו נשבעו לתמוך בה. ב־26 במרץ 1922 קיימו קציני ה־IRA שהתנגדו לאמנה, כנס בדבלין, בו החליטו על דחיית הפשרנות שמייצגת האמנה והתנכרותה לדאל אירן (הפרלמנט האירי). ובחרו פרלמנט אירי חדש. כאשר או'קונור נשאל האם מטרת צעד זה הייתה הקמת מנהיגות דיקטטורית חדשה באירלנד הוא ענה: "אתה יכול להתייחס לזה כך, אם תרצה בזה."

באפריל 1922 השתלטו או'קונור ו־200 אנשי IRA שהיו תחת פיקודו על המבנה בו שכנו ארבעת בתי המשפט שבמרכז דבלין, כמהלך מחאתי נגד הממשלה האירית החדשה, במטרה להתגרות בחיילים הבריטים ששהו באירלנד. או'קונור סבר שהדבר יוביל להתחלה מחודשת של מלחמה עם בריטניה ויאחד את ה־IRA נגד אויבם המשותף. מייקל קולינס ניסה נואשות לשכנע את או'קונור ואנשיו לעזוב את המבנה לפני שתיפתח הלחימה.

ביוני 1922, לאחר שחיל המצב שהיה בבתי המשפט חטף את ג'יי ג'יי או'קונל, גנרל בצבא אירלנד החופשית, הפגיז קולינס את מבנה ארבעת בתי המשפט באמצעות ארטילריה שהשאיל מהבריטים. או'קונור נכנע אחרי יומיים של לחימה ונכלא בכלא מאונטג'וי. אירוע זה הצית את מלחמת האזרחים באירלנד, וקרבות החלו להתפרץ ברחבי האי בין כוחות התומכים והמתנגדים לחוזה.

ב־8 בדצמבר 1922 הוצא רורי או'קונור להורג על ידי כיתת יורים, כפעולת תגמול על רצח חברי ה־IRA שהתנגדו לחוזה האנגלו–אירי והשתתפו בהריגתו של חבר הפרלמנט של אירלנד החופשית, שון היילס. עם או'קונור הוצאו להורג שלושה רפובליקנים נוספים (ליאם מלואס, ריצ'רד בארט, וג'ו מק'אלביי), שנעצרו ביחד בזמן המצור על מבנה ארבעת בתי המשפט. ההוראה להוצאה להורג ניתנה על ידי קווין או'היגינס, שבחר באו'קונור להיות השושבין בחתונה שלו פחות משנה לפני כן, דבר המציג את השנאה והפילוג להם גרמה האמנה בקרב התושבים האירים. או'קונור ושבעים ושישה רפובליקנים אירים נוספים שהוצאו להורג, נתפסו כתוצאה מכך כקדושים מעונים בעיני התנועה הרפובליקנית באירלנד.

קטגוריה:אירים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בבריטניה ואירלנד
קטגוריה:דבלין: אישים
קטגוריה:פשע באירלנד
קטגוריה:ילידי 1883
קטגוריה:אירים שנפטרו ב-1922
געגועים הביתה

געגועים הביתה, (באנגלית: Home sickness, 'מחלת בית') הם רגשות של מצוקה או צער, הנובעים מהריחוק הפיסי מהסביבה הביתית או ממקום בעל ערך רגשי. הגעגועים מלווים לעיתים בתחושות חרדה ודיכאון. תסמינים אלו יכולים להיות מתונים, אך גם חמורים. געגועים הביתה יכולים להתקיים למשך ימים אחדים, עד שהאדם מתרגל לסביבתו החדשה, אך עלולים להימשך לזמן ממושך הרבה יותר.

== אזכורים היסטוריים ==

געגועים הביתה היא תופעה מוכרת ועתיקה, ויש שרואים לה אזכורים כבר בתנ"ך, בספר שמות ובספר תהילים. 

==תסמינים==
התסמינים של געגועים הביתה יכולים להיות רגשיים, קוגניטיבים או פיזיים. במקרים קשים אף מתפתחות בעיות בריאותיות. ניתן לתאר את התחושה כרצון או ערגה לשוב הביתה ולסביבתם המוכרת. הרגשתם יכולה להיות עצב עמוק, דיכאון, תסכול, כעס או חוסר תקווה. כאשר מופיעים תסמינים של סומטיזציה, התלונות יהיו דומות למצב דחק, כגון התכווצות שרירים, כיבים, שלשול, כאבי ראש, הקאה, בכי וכו'.

==מניעה וטיפול ==
פסיכולוגים גורסים כי הדרך הטובה ביותר למניעת געגועים הביתה היא להתאמן בריחוק מהבית. ניסיון מוקדם עוזר לפתח את יכולת ההתמודדות.

אחרי שהתרחקו מהבית, אנשים מדווחים שהדרכים היעילות ביותר להתמודדות הן:
* שמירה על גישה חיובית.
* שמירת קשר עם הבית באמצעות מכתבים (רגילים ואלקטרונים).
* פעילות.
* תקשורת.
* הנאה מהשוני של הסביבה החדשה.
* הבאת חפץ מיוחד מהבית.

==ראו גם==
*נוסטלגיה

==קישורים חיצוניים==

*[http://pediatrics.aappublications.org/content/119/1/192.full געגועים הביתה באתר האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים]

קטגוריה:רגשות
מקסים רודשטיין

מקסים (מקס) רודשטיין (ברוסית: Максим Родштейн; נולד ב-19 בינואר 1989) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב-אמן, שהיה לאלוף ישראל הצעיר ביותר בתולדות המדינה (בגיל 17.5, ב-2006), חבר נבחרת ישראל בשחמט, אשר היה שותף לשתי מדליות של ישראל באולימפיאדות השחמט: מדליית כסף באולימפיאדת השחמט 2008 ומדליית ארד באולימפיאדת השחמט 2010.

רודשטיין חבר בצוות המאמנים של בוריס גלפנד מ-2009, וסייע להכנותיו לקראת אליפות העולם.

== חייו ==
רודשטיין, יליד לנינגרד עלה לישראל ב-1998 יחד עם משפחתו, וב-2010 התגייס לצה"ל כספורטאי מצטיין, ושירת בחיל האוויר.

שיחק בלוח הראשון של ישראל באולימפיאדת השחמט 2016, שהתקיימה בבאקו, אזרבייג'ן.

נכון לאוקטובר 2019, מדורג במקום ה-55 בעולם לפי מד כושר.

מתגורר בפראג, יחד עם אשתו טרזה רודשטיין (לשעבר אולסרובה), רב-אמן לנשים. השניים משתייכים למועדון האקסקלוסיבי +5,000 (שחמטאים נשואים שמד הכושר המצטבר של שניהם בשיא הוא מעל 5000 נקודות): מקסים בשיאו הגיע ל-2710 (מרץ 2016) וטרזה ל-2320 (פברואר 2015) - סך הכל 5030.

== הישגים בולטים ==
* 1999 - זכה בסגנות אליפות אירופה עד גיל 10.
* 2002 - זכה בסגנות אליפות אירופה עד גיל 14.
* 2004 - זכה באליפות העולם לנוער עד גיל 16, שנערכה ביוון.
* 2006 - שיחזר הישג יוצא דופן: ניצח באליפות ישראל לנוער (עד גיל 20) ולאחר מכן באליפות ישראל (הכללית).
* 2007 - זכה באליפות בינלאומית באנדורה.
* 2008 - זכה בסגנות אליפות ישראל והיה שותף למדליית הכסף בה זכתה הנבחרת באולימפיאדת השחמט 2008 בגרמניה.
* 2012-2011 - חלק את המקום הרביעי בתחרות ארופלוט הפתוחה במוסקבה.
* 2015 - השתתף בגמר גביע העולם שנערך בבאקו.
* 2016 - זכה בתחרות רילטון בסטוקהולם בצברו 8 נקודות מ-9 אפשריות.
* 2016 - היה שותף לזכיית קבוצתו מסנט פטרסבורג באליפות רוסיה.
* 2017 - העפיל לשמינית גמר גביע העולם.

==מבחר תחרויות בהן השתתף==
* אליפות אירופה בשחמט 2015
* גביע העולם בשחמט 2017

==השתתפות באולימפיאדות==
מקסים רודשטיין השתתף ב-7 אולימפיאדות
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="70%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || קבוצה|| מד כושר|| נקודות|| תוצאות|| % || דירוג קבוצתי || דירוג אישי
|- align="center
| 2008|| עתודה ||ישראל||2609 ||7 מ-9||5+ 4= 0-||77.8|| 20x20 פיקסלים || 2
|- align="center
| 2010|| 4||ישראל||2632 ||6.5 מ-10||4+ 5= 1-||65|| 20x20 פיקסלים || 10
|- align="center
| 2012|| 3||ישראל||2642 ||4.5 מ-10||3+ 3= 4-||45|| 26 || 34
|- align="center
| 2014||2||ישראל||2671 ||5.5 מ-9||4+ 3= 2-||61.1|| 9 || 19
|- align="center
| 2016||1||ישראל||2687 ||6.5 מ-10||4+ 5= 1-||65.0|| 27 || 26
|- align="center
| 2018||2||ישראל||2674 ||7 מ-10||5+ 4= 1-||70.0|| 39 || 
|- align="center
|| 2022|| 4 || ישראל ||2596 ||7 מ-10||6+ 2= 2-|| 70.0 || 16
|}

==משחקים בולטים==
===45th Rilton Cup 2015-16===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.olimpbase.org/players/gu8weq6g.html דף השחקן מקסים רודשטיין], באתר אולימפבייס 
* [http://theweekinchess.com/chessnews/events/45th-rilton-cup-2015-16 מקסים רודשטיין עם מד כושר ביצועי של 2876 בתחרות רילטון] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:אלופי ישראל בשחמט
קטגוריה:אלופי עולם לנערים בשחמט
קטגוריה:אלופי ישראל לנוער בשחמט
קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:רבי-אמנים ישראלים
קטגוריה:מהגרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
קטלוג הובוקן ליצירות יוזף היידן

קטלוג הובוקן ליצירות יוזף היידן (בגרמנית: Hoboken-Verzeichnis) מקטלג למעלה מ-750 יצירות של יוזף היידן, בעריכתו של אנתוני ואן הובוקן.

בשונה מן הקטלוג של לודוויג פון קכל ליצירות וולפגנג אמדאוס מוצרט או הקטלוג של אוטו אריך דויטש ליצירות פרנץ שוברט, המסודרים שניהם כרונולוגית על פי תאריך החיבור, הקטלוג של הובוקן, כזה של וולפגנג שמידר ליצירות יוהאן סבסטיאן באך, מסודר על פי סוגת היצירה. כל הסימפוניות, למשל, נמצאות בקטגוריה I, כל רביעיות המיתרים נמצאות בקטגוריה III, סונאטות לפסנתר בקטגוריה XVI וכן הלאה.

==קטגוריה הוב.==

* I סימפוניות (1-108)
* Ia אוברטורות (1-16)
* II דיברטימנטי ב-4 קולות או יותר (1-47)
* III רביעיות מיתרים (1-86b)
* IV דיברטימנטי ב- קולות
* V שלישיות מיתרים (1-21) 
* VI דואטים שונים
* VII קונצ'רטי לכלים שונים
* VIII שירי לכת (1-7)
* IX מחולות (1-29)
* X יצירות שונות לבאריטון Baryton (כלי קשת בעל מיתרים סימפתטיים) (1-12)
* XI שלישיות לבאריטון, כינור או ויולה וצ'לו (1-126)
* XII דואטים עם באריטון (1-25)
* XIII קונצ'רטי לבאריטון (1-3)
* XIV דיברטימנטי עם פסנתר (1-13)
* XV שלישיות לפסנתר, כינור או חליל וצ'לו (1-40)
* XVa דואטים לפסנתר
* XVI סונאטות לפסנתר (1-52)
* XVII קטעים לפסנתר (1-12)
* XVIIa פסנתר בארבע ידיים (1-2)
* XVIII קונצ'רטי לפסנתר (1-11)
* XIX קטעים לשעון מכני (Flötenuhr) (1-32)
XX * יצירות אינסטרומנטליות על "שבע המילים האחרונות של ישו"
* XX-2 גרסה כוראלית ל"שבע המילים האחרונות של ישו"
* XXI אורטוריות (1-3)
* XXII מיסות (1-14)
* XXIII יצירות קודש אחרות
* XXIV קנטטות ואריות עם תזמורת
* XXV שירים ב-2, 3 ו-4 קולות
* XXVI שירים וקנטטות עם פסנתר
* XXVII קאנונים (קודש 1-10, חילוניים 1-47)
* XXVIII אופרה (1-13)
* XXIX אופרות מריונטות (זינגשפיל)
* XXX מוזיקה למחזות
* XXXI מוזיקה לשירי עם סקוטיים (273) וולשיים (60)

==קישורים חיצוניים==
<div style="direction: ltr;">
*[https://web.archive.org/web/20080422105907/http://w3.rz-berlin.mpg.de/cmp/haydnj_works.html Hoboken-Verzeichnis at Classical Music Pages]
*[https://web.archive.org/web/20110525131913/http://infopuq.uquebec.ca/~uss1010/catal/haydn/hayfj.html French Webpage on Hoboken Catalogue]
</div>

קטגוריה:קטלוגים מוזיקליים 
קטגוריה:יוזף היידן
אי-דת

}
אי-דת או חוסר דת (באנגלית: Nonreligion או Irreligion) הוא המצב של היעדר, אדישות כלפי או דחייה של דת. אי-הדת יכולה להיות מקרית, או להתבסס על אידאולוגיה כמו אנטי-דת, ויכולה להתבטא באתאיזם, אגנוסטיות ועוד. אי-דת יכולה להיות מלווה ביחס שלילי, אדיש ואף חיובי כלפי דתות. 

חוקרים שביקשו למדוד את התופעה במובנים גלובליים ואת היקפה הדמוגרפי, מגדירים אותה באופן בסיסי כאחיזה בהשקפת עולם נטורליסטית ללא זיקה למושגים על-טבעיים ורוחניים. זאת להבדיל מכל תופעה אחרת, כמו מי שהם דתיים פחות באופן יחסי. כדי לזקק את הנתונים המתייחסים לאי-דת אובייקטיבית, יש צורך ברגישות תרבותית רבה, ובמודעות להטייה הבסיסית המערבית לגבי מושג ה"דת" (למעשה נצרות מערבית, בין אם קתולית או פרוטסטנטית) הקשור בממסדים, אמונות תאולוגיות ותחומי חיים מוגדרים היטב שניתן להפריד בקלות יחסית מעולם היום-יום ה"חילוני". 

כך, במזרח אסיה, קיים בידול חד בין אמונות עממיות באלים למושג "דת", שמתקשר לדתות ממוסדות כמו בודהיזם ונצרות. מאמיני שינטו ביפן או שמאניזם בקוריאה יגדירו עצמם תכופות כ"נטולי השתייכות דתית". להבדיל מכך, יש מידע רב על שקיעת האמונות העל-טבעיות והמסורות הריטואליות בקרב האוכלוסייה העירונית והמשכילה. בקרב יהודים בישראל, כינויים כמו "חילוני" מתייחסים לכל מי שאיננו אורתודוקסי קפדן יחסית, למרות שרבים מה"חילונים" מתאפיינים בפרקטיקה ובאמונות דתיות נרחבות למדי; לעומת זאת, ביהדות ארצות הברית, מאפיינים מובהקים של אי-דת נפוצים הרבה מעבר ל-25% לערך שמצהירים בסקרים שאינם דתיים. במדינות המזרח התיכון, הממשלה דורשת כי כל האזרחים יהיו דתיים או רושמת אותם לפי דת, ולכן הנתונים המתקבלים במחקרים ובסקרים אינם משקפים בהכרח. חלק מהמזדהים כלא-דתיים בעולם גם מגדירים עצמם כ"רוחניים", ומאמינים בתורות העידן החדש למיניהן (חוקר הדתות רוברט פולר טבע עבורם את התואר "רוחניים אך לא דתיים"), וסיווגם בהקשר של אי-דת הוא שאלה סבוכה. חלקם מבקשים משמעות קיומית חילונית לגמרי, ואילו אחרים, אף שהם דוחים את הדתות הממוסדות הוותיקות, הם דתיים לגמרי. 

לפי אומדנים דמוגרפיים משנת 2016, המתחשבים בהגדרה הרחבה ביותר (היעדר הזדהות או השתייכות לדת כלשהי) ובהגדרה הצרה ביותר (אתאיזם חיובי), ההיקף העולמי של אי-דת נע בין 450 מיליון ל-1.6 מיליארד נפש.

==ראו גם==
* ביקורת על הדת

==קישורים חיצוניים==

* Samira Shackle, [https://newhumanist.org.uk/articles/5132 ?What does it mean to be nonreligious in the modern era]. New Humanist, 4 בינואר 2017.
* Lois Lee, [https://www.tandfonline.com/doi/full/10.1080/0048721X.2014.904035 Secular or nonreligious? Investigating and interpreting generic ‘not religious’ categories and populations]. Religion, כרך 44, גיליון 3. אוקטובר 2013.
* מיזם המחקר [https://research.kent.ac.uk/understandingunbelief/ Understanding Unbelief] באוניברסיטת קנט.

==הערות שוליים==

*
ניקוס זיזיס

ניקולאוס "ניקוס" זיזיס (ביוונית: Νικόλαος Ζήσης; נולד ב-16 באוגוסט 1983 בסלוניקי שביוון) הוא כדורסלן יווני המשחק בעמדות הרכז והקלע בא.א.ק. אתונה ובנבחרת יוון. גובהו הוא 1.97 מטר.

== קריירה ==
ב-1996 החל זיזיס לשחק במועדון הכדורסל של ימק"א. בגיל 17 עבר לקבוצת א.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית, ובה החל את הקריירה המקצוענית שלו. במהלך תקופתו בקבוצה זכה עימה זיזיס בגביע היווני בשנת 2001 ובאליפות יוון בשנת 2002.

לאחר חמש עונות באתונה עבר זיזיס לקבוצת בנטון טרוויזו מליגת העל האיטלקית. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עימה באליפות איטליה ובסופר קאפ האיטלקי, וכעבור עונה אף בגביע האיטלקי.

ב-13 ביוני 2007 חתם זיזיס למשך שלוש עונות בצסק"א מוסקבה הרוסית. הוא זכה עימה בשנת 2008 בגביע היורוליג, לאחר ניצחון בגמר על מכבי תל אביב.

בקיץ 2012 חתם זיזיס בבילבאו באסקט הספרדית לשנתיים. לאחר שנה חתם באוניקס קאזאן מהליגה המאוחדת של VTB. 

זיזיס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של יוון משנת 2001. במשך שנותיו בנבחרת הוא זכה עימה במדליית הזהב באליפות אירופה 2005 ומדליית הכסף באליפות העולם 2006.

== תארים והישגים ==
{|
|valign="top"|
עם אא"ק אתונה
* הגביע היווני: 2001
* אליפות יוון: 2002
* השחקן המצטיין של הליגה היוונית: 2004, 2005
עם בנטון טרוויזו
* הסופרקאפ האיטלקי: 2006
* אליפות איטליה: 2006
* הגביע האיטלקי: 2007
עם צסק"א מוסקבה
* אליפות היורוליג: 2008
* אליפות רוסיה: 2008
עם מונטפסקי סיינה
* אליפות איטליה: 2010, 2011, 2012 
* הסופר קאפ האיטלקי: 2010, 2011, 2012 
* הגביע האיטלקי: 2010, 2011, 2012 
|
;ברוז באמברג
* אליפות גרמניה: 2016
* הגביע הגרמני: 2017
עם נבחרת יוון
* מדליית כסף באליפות אירופה עד גיל 16: 1999
* מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 18: 2000
* מדליית כסף במשחקי הים התיכון: 2001
* מדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 20: 2002
* MVP אליפות אירופה עד גיל 20: 2002
* מדליית זהב באליפות אירופה: 2005
* הכדורסלן הצעיר (עד גיל 22) של פיב"א אירופה: 2005
* מדליית כסף באליפות העולם: 2006
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.euroleague.net/competition/players/showplayer?gamecode=216&clubcode=csk&pcode=ABN פרופיל באתר היורוליג]
* [http://www.nba.com/draft2005/profiles/NikosZisis.html פרופיל באתר ה-NBA]

קטגוריה:כדורסלנים יוונים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת יוון
קטגוריה:כדורסלני בנטון טרוויזו
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני א.א.ק. אתונה
קטגוריה:כדורסלני אוניקס קאזאן 
קטגוריה:כדורסלני מנס סאנה סיינה
קטגוריה:כדורסלני בילבאו באסקט
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורסלני ברוזה במברג
קטגוריה:כדורסלני חובנטוד בדאלונה
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1983
רן רזניק

רן רזניק (נולד ב-1966) הוא עיתונאי ישראלי המתמחה בתחום הבריאות. חתן פרס סוקולוב לעיתונות כתובה.

==ביוגרפיה==
רזניק למד בתיכון רופין לבני המושבים בעמק חפר, ובעת שירותו הצבאי יצא מהארון.

ב-1992, בנוסף על תפקידו ככח עזר סיעודי בבית החולים "הדסה" בתל אביב, קיבל אותו גל אוחובסקי לעבודה בעיתון "העיר" ככתב לענייני החינוך והקהילה ההומו-לסבית. בהמשך היה לכתב הבריאות של העיתון ובמסגרת זו חשף את פרשת הפקרת המנותחים של ד"ר ולדימיר יקירביץ'. בשנת 1999 עבר לעיתון הארץ ושימש כתב ותחקירן הבריאות הראשי של העיתון עד לשנת 2009.

באמצע 2009 עזב רזניק את עיתון הארץ והצטרף לעיתון ידיעות אחרונות, שם כתב במגזין הבריאות "מנטה". בינואר 2011 הצטרף כעיתונאי חוקר בתחום הבריאות לעיתון ישראל היום.

לאורך שנים פרסם רזניק כתבות על פרשות שחיתות במערכת הבריאות בישראל. בחלק מהמקרים הועמדו רופאים בכירים לדין בעקבות תחקיריו.

בשנת 1998 זכה בפרס על-שם משה רון לעיתונות, בשנת 2000 קיבל פרס מטעם ארגון "בזכות" למען קידום זכויות פגועי הנפש. ובשנת 2006 הוענק לו אות אביר איכות השלטון בתחום התקשורת. בשנת 2007 הוענק לו "פרס סוקולוב" לעיתונות כתובה
ועדת הפרס קבעה כי "רזניק הוא חלוץ בחשיפתם של עוולות ועיוותים. תחקיריו תרמו רבות לתיקון המעוות ועבודתו העיתונאית חשפה ליקויים מבניים ותרמה לקידום חקיקת חוק זכויות החולה".

רזניק מתגורר בתל אביב ואב לבת במסגרת הורות אחרת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* , טור אישי של רזניק
* [https://www.youtube.com/watch?v=xRB4JogpXAw רן רזניק בריאיון להוצאת] קונטנטו דה סמריק, 26 בינואר 2014
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי ע"ש בן-גוריון בעמק חפר
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:כתבי בריאות ישראלים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סגל ישראל היום
קטגוריה:סגל מנטה
קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
דוב ברגמן

דוב ברגמן (שם מדעי: Ursus arctos piscator) ככל הנראה תת-מין נכחד של המין דוב חום שהתקיים באזור קמצ'טקה. הדוב התגלה על ידי הזואולוג השוודי סטן ברגמן (Sten Bergman) בשנת 1920. ברגמאן הבדיל בין תת-מין של דוב זה לשאר הדובים החומים המקומיים שחיו בקמצ'טקה לאחר שגילה שפרוותו של דוב ברגמן וטביעת רגלו שונה מן פרוותם של דובים אלו. דוב זה היה דוב גדול ממדים ביחס לשאר הדובים המקומיים.

הדיווח האחרון על הימצאותו של דוב זה היה בשנת 1936 על ידי סטן ברגמן. חרף מיעוט הדיווחים אודות התקיימותו של תת-מין זה, תרים במהלך השנים קריפטוזאולוגים רבים אחר דוב זה במטרה לגלותו מחדש. הקריפטוזואולוג אנדרו גייבל הציע כי היעדר התצפיות אחר הדוב במחצית השנייה של המאה העשרים נבע בין היתר מסגירת אזורים בקמצ'טקה לציבור במסגרת המלחמה הקרה, מהלך שעשוי היה לשפר את סיכויי ההישרדות של הדוב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אק פושרן
קטגוריה:דוביים
דיוקן האפיפיור יוליוס השני

דיוקן האפיפיור יוליוס השני (באנגלית: Portrait of Pope Julius II) הוא שמם של שלושה ציורי דיוקן של האפיפיור יוליוס השני. הידוע שבהם, וככל הנראה המקור של השלושה, הוא הדיוקן המוצג בגלריה הלאומית בלונדון שבממלכה המאוחדת. ציור זה הוא ככל הנראה מעשה ידי הצייר רפאל.

דיוקן נוסף נמצא בגלריה אופיצי, והשלישי בפאלאצו פיטי, שניהם בפירנצה שבאיטליה. ככל הנראה, היצירה המוצגת בגלריה אופיצי היא מעשה ידי אמנים שעבדו תחת רפאל, ואילו היצירה בפאלאצו פיטי היא מעשה ידי טיציאן.

האפיפיור יוליוס השני הזמין את היצירה, והעניק אותה לכנסיית סנטה מריה דל פופולו שברומא, בה הוצגה היצירה לאחר מותו. בשנת 1591 לקח אותה הקרדינל פאולו אמיליו ספונדראטי, אחיינו של יוליוס השני, ומכר אותה לקרדינל שפיונה בורגזה. היצירה הייתה חלק מאוסף בורגזה, ובשנת 1823 עברה לאוסף אנגרשטיין. בשנת 1824 נרכשה היצירה על ידי הגלריה הלאומית של הממלכה המאוחדת.

==תיאור היצירה==
ביצירה מתואר האפיפיור כשהוא יושב, לבוש לבן, ועל כתפיו גלימת קטיפה אדומה. פרוות החולד בבטנת הקטיפה האדומה מעידה על עושר רב. עושר זה בא לידי ביטוי גם באמצעות תכשיטיו הייחודיים, המשובצים באבני יהלומים ואמרלד. לטבעות יש תפקיד רוחני בהקשר זה, שכן המאמינים כורעים ברך ונושקים לטבעת האפיפיור בעת טקסים, כגון טקס המיסה.
צבעי האבנים סימבוליים. הצבע הירוק מסמל תקווה, הצבע הלבן מסמל טוהר, והצבע האדום מסמל חסד. ככל הנראה, האפיפיור ביקש להיקבר עם טבעותיו טרם מותו.
מאחורי האפיפיור וילון ירוק המעניק ניגוד ליתר צבעי התמונה. על אף גילו המתקדם של האפיפיור ניתן לראות שהוא במלוא כוחו. בהתאם לזקנו של האפיפיור ניתן לתארך את היצירה - ככל הנראה התמונה צוירה לאחר שנת 1511, מאחר שבשנה זו החל האפיפיור לגדל זקן לאות אבל על כך שהעיר בולוניה נכבשה ממנו. האפיפיור גילח את הזקן במרץ 1512 והתמונה צוירה זמן קצר קודם לכן.

האפיפיור ישוב על כיסא עשוי עץ, שבמשענתו שני בלוטים מגולפים, המסמלים את שלט הגבורים של האפיפיור. הבלוטים הם פירותיו של עץ האלון. המילה Rovera באיטלקית משמעה "אלון". לפיכך, הבלוטים מסמלים את השתייכותו של יוליוס השני למשפחת דה לה רוברה.
האפיפיור אוחז במטפחת בידו. ככל הנראה, הפרט מתקשר למטפחת שאוחז הכומר בידו בעת כיסוי הלחם ובעת טקסים אחרים. בנוסף, המטפחת היוותה סמל סטטוס. קיסרים רבים תוארו בדיוקנם כאשר הם אוחזים במטפחת בידם הימנית.
עד ציור זה נהוג היה לצייר את דיוקנאות האפיפיור כשהם יישובים כשחזיתם אל הצייר, או כשהם כורעים על ברכיהם והצייר נמצא לימינם (מבט צדי על האפיפיור). ציור זה היה חדשני בכך שהאפיפיור יושב בזווית אלכסונית אל הצייר ונראה שקוע במחשבות. ציור זה השפיע על ציירים רבים, וניתן לראות את השפעתו על יצירותיהם של סבסטיאנו דל פיומבו ודייגו ולאסקס.

גרסת היצירה המוצגת ב[[גלריה אופיצי]]

==קישורים חיצוניים==

*[http://findarticles.com/p/articles/mi_m0PAL/is_512_160/ai_n9480372 תיאור היצירה]

קטגוריה:דיוקנאות גברים
קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:אוספי גלריית אופיצי
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
פגוש את העיתונות

פגוש את העיתונות (באנגלית: Meet the Press) היא תוכנית חדשות וראיונות המופקת על ידי רשת הטלוויזיה האמריקאית NBC. התוכנית החלה את שידוריה ב-1945 כתוכנית רדיו בהפקת מרתה ראונטרי ולורנס ספיבאק ונקראה "אמריקן מרקורי מציגים: פגוש את העיתונות" (באנגלית: American Mercury Presents: Meet the Press). לאחר כשנתיים עשתה התוכנית הסבה למדיום הטלוויזיה, ושודרה לראשונה ב-6 בנובמבר 1947, מה שהופך אותה לתוכנית הטלוויזיה האמריקאית הוותיקה ביותר שעדיין משודרת.

בכל תוכנית מתארח אורח שעוסק בנושא שעל סדר היום הציבורי, לרוב מתחום הפוליטיקה, הכלכלה, או מדיניות חוץ, אך לעיתים גם מתחומי הבידור והדת. התוכנית משודרת בכל יום ראשון בבוקר. המנחה הראשונה של 'פגוש את העיתונות' הייתה מרתה ראונטרי. השינוי הגדול ביותר שעברה התוכנית נעשה בעידן טים ראסרט, שהגיש אותה לפרק הזמן הארוך בתולדותיה - 17 שנים. תחת הגשתו, הוארכה התוכנית לשעה במקום 30 דקות, והפורמט השתנה גם הוא - מתוכנית המורכבת מפאנל של מראיינים, היא הפכה לתוכנית עם מראיין אחד קבוע, והדיונים הקבוצתיים הפכו לראיונות אישיים ונוקבים.

הנשיא הראשון שהופיע בתוכנית היה ג'ון פיצג'רלד קנדי, ומאז הופיע בה כל אחד מנשיאי ארצות הברית. הנתון תקף גם לגבי סגני הנשיא, שהתארחו כולם בתוכנית מאז עשה זאת אלבן בארקלי ב-1952. התוכנית ידועה גם בראיונותיה עם מדינאים זרים מפורסמים, כפידל קסטרו, מיכאיל גורבצ'וב וטוני בלייר. גם ארבעה ראשי ממשלה ישראלים הופיעו בה: דוד בן-גוריון, גולדה מאיר, יצחק רבין, ובנימין נתניהו. האורח הראשון שהופיע בתוכנית היה ג'יימס פארלי, שהיה מנהל שירות הדואר של ארצות הברית, ואילו האורחת הראשונה, המרגלת אליזבת' בנטלי, הופיעה רק כעבור שנה ב-12 בספטמבר 1948.

==מגישי התוכנית מאז תחילתה==
{| class="wikitable" border="1"
|-
| מרתה ראונטרי
| 1947 - 1953
|-
| נד ברוקס
| 1953 - 1965
|-
| לורנס ספיבאק
| 1966 - 1975
|-
| ביל מונרו
| 1975 - 1984
|-
| מארווין קֶלב/רוג'ר מָד 
| 1984 - 1985
|-
| מארווין קלֶב
| 1985 - 1987
|-
| כריס ואלאס
| 1987 - 1988
|-
| גֵריק אטלי
| 1989 - 1991
|-
| טים ראסרט
| 1991 - 2008
|-
| טום ברוקו
| 2008
|-
|דייוויד גרגורי
| 2008 - 2014
|-
|צ'אק טוד
| 2014 - 2023
|-
|קריסטן ולקר
| 2023 -
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.msnbc.msn.com/id/3403008/ אודות "פגוש את העיתונות"], מתוך אתר [http://www.msnbc.msn.com/ msnbc] (אנגלית)
* [http://www.msnbc.msn.com/id/21872087/ עובדות טריוויה על התוכנית], מתוך אתר [http://www.msnbc.msn.com/ msnbc] (אנגלית)
* [http://www.msnbc.msn.com/id/21134540/vp/21852605#21852605 תשדיר פרסומת ארוך] לתוכנית הכולל הרבה קטעי ראיונות קצרים מעברה, כולל זה עם גולדה מאיר. מנחה התשדיר הוא טים ראסרט, במלוא 60 שנה לשידורי התוכנית. מתוך אתר [http://www.msnbc.msn.com/ msnbc] (אנגלית)

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור במאה ה-20
קטגוריה:NBC
יוסף בן-פורת (ניצב)

יוסף בן-פורת (מידז'ירלצקי; 24 בינואר 1906 – 10 במרץ 1993) היה ממייסדי משטרת ישראל וחבר מטה המשטרה בדרגת ניצב, ומנכ"ל משרד המשטרה. ממייסדי קיבוץ עין שמר.

==ביוגרפיה==
בן-פורת נולד בלודז' שבפולין בשם יוסף מידז'ירלצקי, בן למשפחה מרובת ילדים. אביו היה בעל דוכן לעיתונות וכרטיסי לוטו.

בנעוריו היה פעיל בתנועת "השומר הצעיר" והיה מראשי התנועה בעירו לודז'. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל. היה בין מייסדי קיבוץ עין שמר וחבר הקיבוץ. באותן שנים הוא הצטרף לארגון "ההגנה".

כחבר "ההגנה" מילא בן-פורת תפקידים שונים, בהן מפקד גוש הרצליה (1938–1940) ומפקד מחוז חיפה (1947). בשנים 1938–1940 שירת בן-פורת גם כנוטר במסגרת משטרת המנדט.

עם קום המדינה ביקש יעקב דורי מבן-פורת להצטרף למטה הארצי של משטרת ישראל ולסייע בהקמתה. שימש ראש אגף מנהלה. ב-1950 השתחרר ומונה למנכ"ל שחם. בהמשך חזר לשירות במשטרה, שימש עוזר למפכ"ל המשטרה, משנת 1959 בדרגת ניצב, והיה אב בית הדין המשמעתי. בשנת 1968 הושאל למשרד המשטרה, ושימש מנכ"ל המשרד עד 1975.

היה נשוי לרחל (ספירו), שעלתה יחד עמו ארצה בשנת 1925, ואב לשלושה: (שהיה הילד השלישי למניין ילדי קיבוץ עין-שמר, שירת בפלמ"ח ונהרג בקרב על צפת בתש"ח, מלחמת השחרור), גיורא בן-פורת (ארכיטקט) וורדה בן-פורת.

==ספריו==
* מחסום לתוהו: שנים מכריעות בתולדות משטרת ישראל, תל אביב: משרד הביטחון, תשמ"ח 1988.
* כברת דרך, תל אביב: ספרית פועלים, תש"ם 1980.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:עין שמר: אישים
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לביטחון הפנים
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
בנימין גלעד

בנימין גלעד (17 בספטמבר 1924 – 12 באפריל 2003, י' בניסן ה'תשס"ג) היה ניצב במשטרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
גלעד נולד בפולין ועבר בה את מלחמת העולם השנייה. בתום המלחמה הוא עלה ב-1946 לארץ ישראל במסגרת ההעפלה, אך נעצר והועבר למחנות המעצר בקפריסין. בשנת 1947 התאפשרה עלייתו ועם פרוץ מלחמת העצמאות הוא התנדב לשורות הפלמ"ח ולחם באזור ירושלים. בספטמבר 1949 התגייס גלעד למשטרת ישראל.

במהלך 32 שנות שירותו במשטרה מילא גלעד תפקידי פיקוד ומטה רבים. תפקידו הראשון היה כמפקד תחנת המשטרה במגידו. בין השנים 1951–1973 הוא היה בין מייסדי משמר הגבול ושירת בו כמפקד פלוגה וכקצין יישובים ומתקנים ארצי. לאחר מכן הוא הועבר חזרה למשטרה ומונה למפקד הראשון של מרחב השרון שהוקם באותה שנה (1973). בשנת 1975 הועבר גלעד לשמש סגן מפקד מחוז דרום ובשנת 1978 הוענקה לו דרגת ניצב, עם מינויו לראש אגף המנהלה. 

בשנים 1980–1981 כיהן גלעד כראש היחידה לתפקידים מיוחדים במשרד הפנים. לאחר מכן הוא פרש מהמשטרה ובשנותיו בגמלאות היה בין מייסדי מועדון רבי הניצבים והניצבים ומונה למנכ"ל חברת קרנות השוטרים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
בול תמים

בול תמים מהמהפכה הרוסית בשנת 1918, נדיר למצוא את הבול במצב משומש.
בבולאות, בול תמים (באנגלית: Mint stamp) הוא בול דואר שמעולם לא נעשה בו שימוש לשליחת דואר ולכן מעולם לא בוטל. המשמעות היא שבול כזה יכול להילקח מאוסף הבולים הישר לשימוש בדואר בהנחה שרשות הדואר אשר הנפיקה את הבול עדיין קיימת ועדיין מאשרת את תקפותו של הבול. לרוב אין זה צעד הגיוני מבחינה כלכלית שכן המחירים שהיו תקפים לפני חצי מאה כבר אינם תקפים היום.
אספנים וסוחרים אחדים משתמשים במונח "תמים" עבור בולים שמעולם לא ניתלו באמצעות מדבק או כאלה שמעולם לא השתמשו בשכבת הדבק בצד האחורי שלהם. המונח תמים מחמיר יותר מהמונח "לא היה בשימוש" שמתייחס לבולים אשר להם סימני מדבק בחלקם האחורי או ששכבת הדבק האחורית חסרה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20091005033849/http://www.onlymnh.com/ רק בולי תמים שמעולם לא נתלו באלבום באמצעות מדבק]

קטגוריה:בולאות
קטגוריה:דואר
לנדשטול

לנדשטול (בגרמנית: Landstuhl, נהגה לָנדשְטוּל) היא רשות מקומית קטנה במחוז קייזרסלאוטרן במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה אשר מונה כ-9,000 נפש.

בסמוך ללנדשטול נמצאים בית החולים הצבאי האמריקאי לנדשטול ובסיס חיל האוויר האמריקאי רמשטיין.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://www.pbase.com/cincyimages/landstuhl_germany תצלומים מלנדשטול], PBASE

קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
סיטוס אינברסוס

סיטוס אינברסוס (בלטינית: Situs inversus, לפי מילון מונחי האקדמיה ללשון העברית: חִלְּפוּת אֵיבָרִים) היא הפרעה מולדת שבה האיברים הפנימיים בגוף נמצאים בסדר הפוך מהמיקום הרגיל שלהם. הסדר הרגיל של האיברים שאיתו נולדים רוב בני האדם נקרא בשפה מדעית "Situs solitus". שכיחות התופעה היא פחות מאדם אחד ל-10,000. ההפרעה אינה גורמת בדרך כלל לסיבוכים רפואיים כלשהם.

== השפעה על האנטומיה ==
ההפרעה משפיעה על כל האיברים בתוך בית החזה והבטן. ברוב המקרים האיברים ממוקמים באופן הפוך במישור הסגיטלי (החיצי) של גוף האדם (מישור דמיוני החוצה את גוף האדם לשניים). הלב ממוקם בצד ימין של בית החזה, הקיבה והטחול נמצאים בצד ימין של הבטן, ובעוד שהכבד וכיס המרה נמצאים בצד שמאל. הריאה השמאלית מחולקת לשלוש אונות והריאה הימנית מחולקת לשתי אונות (בניגוד למצב הרגיל). כלי הדם, העצבים, נימי הלימפה והמעיים הפוכים אף הם.

== משמעויות נוספות ==

סיטוס אינברסוס היא לרוב הפרעה תורשתית רצסיבית, אולם היא יכולה לעבור באופן רצסיבי בתאחיזה לכרומוזום X או להיווצר אצל תאומי ראי.

לרוב אנשים בעלי סיטוס אינברסוס יכולים לחיות חיים שגרתיים ובריאים, ללא סיבוכים רפואיים עקב מצבם הייחודי. אולם, אצל 5 עד 10 אחוזים מבעלי ההפרעה, מתלווה אל סיטוס אינברסוס גם מום לב מולד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מומים מולדים
אלברטופוליס

ה[[אלברט הול.]]
חזית [[מוזיאון ויקטוריה ואלברט.]]
אלברטופוליס (באנגלית: Albertopolis) הוא כינויו של אזור בדרום קנזינגטון בלונדון בירת הממלכה המאוחדת. אזור זה משתרע בין דרך קרומוול ואזור "קנזינגטון גור" (Kensington Gore). 
==אתרים==
האזור כולל מספר רב של מוזיאונים ומרכזי תרבות, ובהם:

* המוזיאון להיסטוריה של הטבע הכולל כיום גם את המוזיאון לגאולוגיה;
* האלברט הול;
* הקולג' המלכותי לאמנות;
* הקולג' המלכותי למוזיקה;
* החברה הגאוגרפית המלכותית;
* אימפריאל קולג';
* מוזיאון המדע;
* מוזיאון ויקטוריה ואלברט;
* אנדרטת אלברט.

בעבר פעלו באזור גם המוסדות הבאים:
* בית הספר המלכותי לאדריכלות ימית (בין השנים 1864–1873;
* בית הספר המלכותי לתפירה (בין השנים 1903–1987);
* בית הספר המלכותי לעוגבנים (בין השנים 1904–1991).

==היסטוריה==
אזור אלברטופוליס נרכש על ידי הועדה המלכותית לתערוכה של 1851 באמצעות רווחים שנותרו מהפעלת התערוכה הגדולה של 1851 שנערכה בהייד פארק הסמוך. הוועדה תכננה את הבנייה ואזור וקראה לכביש הראשי החוצה את האזור מצפון לדרום, על שמה של התערוכה - דרך התערוכות. בראש הוועדה פעל הנסיך אלברט בעלה של המלכה ויקטוריה - והאזור החל להיות מכונה "אלברטופוליס" - "עירו של אלברט" - הן כסטירה על פעילותו של הנסיך ולחלופין כאות הוקרה על פעילותו. לאחר מותו של הנסיך פסק השימוש בכינוי והוא נקרא "מרכז דרום קנזינגטון". בשנות ה-60 של המאה ה-20 שבו להשתמש בשם זה - בעיקר בדיונים בדבר שימור אופיו של האזור והבנייה הוויקטוריאנית בו.

==תיאור האזור==
דרך התערוכות היא הציר המרכזי החוצה את האזור מצפון לדרום. מצפון לדרך ממוקמת אנדרטת אלברט בגני קנזינגטון ולמולה האלברט הול - אולם האירועים המנציח אף הוא את זכרו של הנסיך. לאורכו של ציר זה ממוקמים המוזיאונים של האזור.

==לקריאה נוספת== 
* פ. שפרד (עורך), [http://www.british-history.ac.uk/source.aspx?pubid=364 סקר של אזור לונדון: אזור דרום קנזינגטון], 1975.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.vam.ac.uk/vastatic/acrobat_pdf/architecture/tour_of_exhibition_road.pdf תיאור אזור אלברטופוליס] באתר מוזיאון ויקטוריה ואלברט
*[http://www.royalcommission1851.org.uk/ הוועדה המלכותית לתערוכה של 1851]

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
קטגוריה:לונדון: מוזיאונים
קטגוריה:הנסיך אלברט
טומאש הובוצ'ן

טומאש הובוצ'ן (בסלובקית: Tomáš Hubočan; נולד ב-17 בספטמבר 1985) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת בלם בנבחרת סלובקיה ובקבוצת הכדורגל קרמיוטיסה.
== ביוגרפיה ==
טומאש הובוצ'ן, המכונה "הובו", התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבוצת הצמרת של הליגה הסלובקית מ.ש.ק. ז'ילינה. בשנת 2004 הוא עבר לשחק בקבוצת הבוגרים של המועדון, עמה זכה באליפות הליגה בעונת 2006/07.

ב-11 בפברואר 2008 הועבר הובוצ'ן לקבוצה הרוסית זניט סנקט פטרבורג תמורת סכום של 3.8 מיליון אירו, הסכום הגבוה ביותר ששולם אי פעם למועדון סלובקי תמורת שחקן. בקיץ 2014 עבר לדינמו מוסקבה. ב-8 ביולי 2016 חתם לשלוש שנים במרסיי הצרפתית. ב-7 בספטמבר 2018 הושאל לטרבזונספור הטורקית לעונה אחת. ב-4 בספטמבר 2019 חתם באומוניה ניקוסיה הקפריסאית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:בלמי כדורגל סלובקים
קטגוריה:ז'ילינה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מ.ש.ק. ז'ילינה
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני קרמיוטיסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1985
גיבורי הדגל

גיבורי הדגל (באנגלית: Flags of Our Fathers) הוא סרט קולנוע מ-שנת 2006 אשר בוים על ידי קלינט איסטווד ועוסק בחיילים שהניפו את דגל ארצות הברית על פסגת הר סוריבאצ'י לאחר כיבושו בקרב איוו ג'ימה. הסרט מבוסס על ספרם של ג'יימס בראדלי ורון פאוורס הנושא את אותו השם, ואחד משני הסרטים שביים והפיק איסטווד המתארים את קרב איוו ג'ימה משתי נקודות המבט של הצדדים שלחמו בו. "גיבורי הדגל" עוסק בצד האמריקאי של הקרב ואילו "מכתבים מאיוו ג'ימה" עוסק בנקודת המבט היפנית.

== תקציר עלילה ==
הסרט מספר את סיפורם של שישה חיילים שהניפו את הדגל באיוו ג'ימה וצולמו בתצלום מפורסם על ידי ג'ו רוזנטל. שלושה מהחיילים נהרגים במהלך הקרבות, אך שלושה מהם שורדים - ג'ון בראדלי, רני גאגנון ואיירה הייז (מגולמים על ידי ראיין פיליפה, ג'סי ברדפורד ואדם ביץ' בהתאמה). השלושה מוחזרים לארצות הברית כדי לשמש כ'סמלים' של מסע תרומות, שמטרתו העלאת המורל של הציבור ושכנועו לקנות איגרות חוב כדי לממן את הוצאות המלחמה. הסרט עוסק בשאלה "מיהו גיבור?", כששלושת החיילים הניצולים מתויגים כגיבורים על אף שהם אינם חשים כך, ושבמציאות הם סובלים מהזיכרונות הקשים מהקרב. בסרט סצנות מלחמה רבות, בהן משולבים אפקטים מיוחדים רבים של פיצוצים ויריות.

מלבד הקטעים שמתרחשים בעבר, הסרט גם כולל קטעים מההווה, בהם נראים יחסיהם של ג'יימס בראדלי (מגולם על ידי תומאס מקארתי) ואביו, ג'ון בראדלי, שהיה אחד ממניפי הדגל ששרדו. בסרט גם נראים קטעי ראיונות שערך ג'יימס בראדלי עם חבריו של אביו בעת התהליך שעבר כדי לכתוב את ספרו.

באופן כללי, הסרט נע בשלושה מישורי עלילה מקבילים: הראשון הוא סיפור הקרב, השני הוא סיפור מסע התרומות והשלישי הוא ראיונותיו של ג'יימס בראדלי עם חבריו של אביו.

== מאחורי התסריט ==
הסרט מתאר מאורעות שקרו במציאות, כמו הנפת הדגל ומסע התרומות. שמות החיילים, תווי פניהם ולעיתים גם אופיים (כמו במקרה של איירה הייז) מציאותיים גם כן.

==צאתו לאקרנים, הכנסותיו, פרסים==
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-20 באוקטובר 2006, ואילו לישראל הוא הגיע ב-8 בפברואר 2007. הוא הופק בתקציב של 55 מיליון דולר, והכנסותיו ברוטו הגיעו לכ-65 מיליון דולר.

איסטווד היה מועמד לפרס גלובוס הזהב על בימוי הסרט, שזכה גם בשתי מועמדויות לפרס אוסקר, לקול הטוב ביותר ולעריכת הקול. אולם בכל אספקט, "גיבורי הדגל" זכה להצלחה פחותה מזו של "מכתבים מאיוו ג'ימה", שהכניס יותר בקופות, וכן זכה ביותר פרסים.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרב איוו ג'ימה
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים אנטי-מלחמתיים
קטגוריה:סרטי קלינט איסטווד
קטגוריה:סרטי פרמאונט