OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אואנה לונג'סקו

אואנה לונג'סקו (ברומנית: Oana Lungescu; נולדה ב-29 ביוני 1958) היא עיתונאית ודוברת ממוצא רומני, בעלת אזרחות גרמנית. היא פעלה בבריטניה, גרמניה ובבלגיה, ככתבת בי בי סי בכירה, והחל משנת 2010 מכהנת כדוברת מזכ"ל נאט"ו. בהכשרתה היא מורה לאנגלית.

==ביוגרפיה==
לונג'סקו נולדה בבוקרשט, ב-1981 סיימה תואר בפילולוגיה באוניברסיטת בוקרשט בתחום השפה האנגלית והספרדית, מ-1981 ועד 1983 עבדה כמורה לאנגלית בבושטן. ב-1983 היא סירבה לשתף פעולה עם הסקוריטטה והארגון החל במעקב אחריה.
בשנת 1981 אמה, רופאה, שמקורה בעיר קלוז' ושהצליחה יחד עם אביה לעזוב את רומניה הקומוניסטית והתיישבה בעיר פירזן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה בגרמניה המערבית.
ב-1983 ביקשה לונג'סקו מהשלטונות דרכון על מנת לבקר אצל הוריה בחו"ל, כשאביה שהיה חולה. הבולשת הקומוניסטית, סקוריטטה, ניסתה לסחוט אותה ולהכריח אותה לשתף פעולה איתה, אבל לונג'סקו לא הסכימה לכך. אחרי מות אביה בשנת 1985 הורשתה לנסוע לגרמניה והיא נשארה שם כאזרחית גרמנית.

בשנים 1985-1992 היא שימשה ככתבת במחלקה הרומנית של ה-BBC[https://www.romania-insider.com/romanian-born-journalist-oana-lungescu-the-new-nato-spokesperson/], אחר כך כעורכת, תחת השם "אנה מריה בוטה" . ב-1997 היא עברה לעבוד באגף "BBC World Service" ם ככתבת בבריסל וברלין.

ב-2010 מונתה לדוברת נאט"ו על ידי מזכ"ל הארגון, אנדרס פוג ראסמוסן במקום ג'יימס אפאטוראי. היא המשיכה לכהן בתפקיד זה גם תחת יורשו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nato.int/cps/en/natolive/who_is_who_69016.htm]

קטגוריה:מורים לאנגלית ברומניה
קטגוריה:עיתונאים רומנים
קטגוריה:BBC: אישים
קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:דוברים
קטגוריה:ילידות 1958
ניקולאוס צלמנדס

ניקולאוס צֶלֶמנדֶס (ביוונית: Νικόλαος Τσελεμεντές; 1 בינואר 1878 - 2 במרץ 1958) היה שף יווני שפעל במחצית הראשונה של המאה ה-20 והטביע חותם על המטבח היווני המודרני.

==ביוגרפיה==
===ילדות וצעירות===
צלמנדס, בן למשפחה מן הכפר אקסאמבלה באי סיפנוס שבהאיים הקיקלאדיים, נולד וגדל באתונה, ובה סיים לימודי תיכון. בהתחלה עבד כפקיד במשרד של נוטריון ולאחר מכן הקדיש את חייו לאמנות הבישול. הוא עבד תחילה במסעדה ובמלון "אקטאון" של דודו בנאו פאלירו, רובע של פיראוס. אחרי השתלמות בטבחות למשך שנה בווינה התחיל לעבוד עבור שגרירויות זרות באתונה.

===מחלוצי הגסטרונומיה המודרנית ביוון===
התפרסם במיוחד אחרי שהוציא לאור החל משנת 1910 את המגזין "אודיגוס מאגיריקיס" ("מדריך לבישול"). הוא פרסם בו, בנוסף למתכונים, ידיעות על המטבח הבינלאומי, חדשות גסטרונומיות, ייעוץ לתזונה נכונה וכו'.
בשנת 1919 הפך צלמנדס למנהל המלון "הרמס" (ארמיס) אולם כעבור שנה נסע לארצות הברית, בה עבד במסעדות יוקרתיות ובמקביל השתלם בתחום הבישול, הקונדיטוריה והדיאטנות. באפריל 1926 הוא פרסם את ספרו הידוע, העטיפה אדומה ואותיות זהב, "המדריך לבישול ולקונדיטוריה" (Οδηγός Μαγειρικής και Ζαχαροπλαστικής).
ב-1932 שב צלמנדס ליוון, הקים בית ספר קטן לטבחות ולקונדיטוריה והוציא לאור ביוונית את ספר המתכונים המפורסם שלו, ספר הבישול המקיף הראשון בשפה היוונית, שהפך למזוהה עם שמו והופיע במשך העשורים ב-15 מהדורות רשמיות.
ב-1950 פרסם באנגלית את הספר "Greek Cookery", ספר קלאסי בתחום המטבח היווני בעולם.
צלמנדס הושפע מהמטבח הצרפתי ותרם למודרניזציה של המטבח היווני. לטעמו המטבח היווני הפך במאות השנים האחרונות למזרחי מדי, בהשפעת המטבח הטורקי ועל כן חשב לנכון להעשיר אותו עם יסודות אירופאים. הודות לספריו אימצו עקרות הבית ביוון מאכלים בינלאומיים כמו הרוטב בשמל, הפירוז'קי והבויאבז. צלמנדס הרבה להשתמש בחמאת בקר ובג'לטין. נהג להשתמש יותר בחמאת בקר מאשר בשמן זית והירבה להשתמש בג'לטין לצורך הכנת רגל קרושה ומאכלי בשר אחרים, קינוחי ג'לי וסלטי פירות.
גישה קוסמופוליטית זו של צלמנדס עוררה גם תגובות ביקורתיות חריפות נגדו כשהוא הואשם על ידי שפים יוונים כי "עיוות" את המטבח היווני.

צלמנדס הלך לעולמו ב-1958 באתונה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nytimes.com/2004/04/04/magazine/food-greek-revival.html Jonathan Reynolds Food; Greek revival], באתר הניו יורק טיימס, 4 באפריל 2014
* [https://www.pronews.gr/politismos/prosopa/409845_o-prokathimenos-tis-ellinikis-koyzinas-nikolaos-tselementes באתר pronews], 11 במרץ 2016
* [http://efimeris.nlg.gr/ns/pdfwin_ftr.asp?c=64&pageid=22534&id=-1&s=0&STEMTYPE=0&STEM_WORD_PHONETIC_IDS=ARwASbASNASTASNASUASNASVAScASF&CropPDF=0 כתבת הספד בעיתון "אי אלפתריה"], 5 במרץ 1958 
* [https://www.washingtonpost.com/ac2/wp-dyn/A53965-2004Aug10/?language=printer&noredirect=on כתבה של Judith Weinraub ב-Washington Post החזרה לקלאסיקה], 11 באפריל 2004

==הערות שוליים==

קטגוריה:שפים יוונים
קטגוריה:מחברי ספרי בישול
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1878
קטגוריה:יוונים שנפטרו ב-1958
אלנה בססקו

אלנה בססקו (ברומנית: Elena Băsescu; נולדה ב-24 באפריל 1980) היא פוליטיקאית רומנייה וחברת הפרלמנט האירופי בשנים 2009 - 2014.

==ביוגרפיה==
בססקו נולדה בקונסטנצה שברומניה, למריה וטראיאן בססקו, נשיא רומניה בשנים 2004–2014. בססקו היא בוגרת תואר בכלכלה ודוגמנית בעברה.

בתחילת דרכה הפוליטית, כיהנה בססקו בתפקיד מזכירת אגף הצעירים במפלגה הליברל-דמוקרטית.

בבחירות לפרלמנט האירופי מטעם ממשלת רומניה, היא החליטה להתמודד מטעם המפלגה הדמוקרטית ליברלית, בה חבר אביה, אך היא נדחתה על ידי המפלגה, עקב כך החלה להתמודד כמתמודדת עצמאית, במהלך התמודדותה היא צברה פופולריות במדינתה על פי סקר דעת קהל. במהלך מסע הבחירות שלה התעוררה מחלוקת, כאשר הביעה את תמיכתה בחוקיות של מריחואנה. למרות זאת, היא נבחרה ובאותה שנה החלה לכהן כחברה בפרלמנט. בעקבות בחירתה הואשמה בנפוטיזם על ידי גורמים שונים.

היא זכתה לסיקור נרחב על ידי אמצעי התקשורת במדינה וביחס מזלזל, העיתונאית אואנה לונג'סקו תיארה אותה כ"ידוענית סקסית", המתעניינית יותר במסיבות, (parties) מאשר במפלגות פוליטיות (party politics), אליסון מטלר, כתבת ה-Associated Press תיארה אותה כ"בובת ברבי מנופחת".

בשנת 2020 החלה להשתתף בתוכנית המציאות הזמר במסכה רומניה בתור החד קרן והודחה חמישית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.europarl.europa.eu/meps/en/96814/ELENA_BASESCU/history/7 אלנה בססקו] באתר האיחוד האירופי

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1980
קטגוריה:פוליטיקאיות רומניות
קטגוריה:ילדי נשיאי רומניה
קטגוריה:דוגמניות רומניות
קטגוריה:חברי הפרלמנט האירופי
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה
אנדריס וילקס

אנדריס וילקס (בלטבית: Andris Vilks; נולד ב-16 במאי 1957) הוא פילולוג לטבי.

==ביוגרפיה==
וילקס נולד בריגה, לטביה. ב-1957 הוא סיים את לימודיו בפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטת לטביה.

ב-1978 החל לעבוד בספריית המדינה של לטביה שהייתה אז חלק מברית המועצות, שם עבד במשך השנים במספר מחלקות ובין היתר מחלקת כתבי יד, ב-1989 מונה למנהל הספרייה שלאחר מכן עם קבלת העצמאות של לטביה נהפכה לספרייה הלאומית.

מ-1998 ועד 2002 כיהן כיושב ראש מועצת התרבות הלאומית של משרד התרבות הלטבי ועבד גם באגודת הספריות של המדינות הבלטיות, הוא משמש גם כחבר במועצת המנהלים של מספר ארגונים ובין היתר האגודה האירופאית לחקר ספריות, הוא משמש גם כנשיא הוועדה הלטבית של ארגון אונסק"ו.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילולוגים
קטגוריה:מנהלי ספריות
קטגוריה:לטבים
קטגוריה:ילידי 1957
וסת האונס

וסת האונס (גם וסת הקפיצות) הוא אחד מהוסתות שבהם ישנו חיוב פרישה מתשמיש המיטה של אישה מבעלה, כחלק מחיובי הפרישה סמוך לווסת, מחשש שתראה באותו הזמן דם נידה, ותטמא.

== מקור ==
המקור להלכות של וסת זו הוא מהתלמוד במסכת נידה, התלמוד דן בארוכה בדברי רב הונא שאמר . למסקנת התלמוד נחלקו בראשונים בדעת רב הונא האם אישה קובעת וסת אף בקפיצות לבד לאחר שלוש פעמים, וכך דעת רש"י. לדעת שאר הראשונים אין קביעות וסת לקפיצות לבד, אלא אם הקפיצות היו באותה הפלגה או באותו תאריך בחודש. פרטי הדינים יבוארו להלן. 

== מדיני הוסת ==
=== קפיצות לבד ===
כאמור, בראשונים נחלקו האם יש לחשוש אף לקפיצות לבד, או לא. זאת אומרת אישה שקפצה וראתה דם, ולאחר זמן קפצה שנית וראתה דם שנית, וכן בפעם השלישית, כאשר הקפיצות נעשו בתאריכים שונים, לדעת חלק מהראשונים בפעם הבאה שתקפוץ צריכה לפרוש מבעלה כדין שאר הוסתות, מחשש שתראה דם. יש שכתבו שכל זמן שהקפיצות לא נעשות באותו תאריך אין חיוב פרישה לקפיצות לבד. 

להלכה פסק ה'טור' כדעת רש"י: . 

רבי יוסף קארו בבית יוסף תמה על פסק זה, מכיוון שהוא נגד דעת רוב הראשונים, ובעקבות זאת בספרו השולחן ערוך פסק שאין לחוש לוסת הקפיצות כל זמן שהקפיצות אינן בימים קבועים: 

הרמ"א, מכל מקום, הגיה על דברי השולחן ערוך וכתב בשם הגהות מיימוניות: . באחרונים ישנו דיון האם אף השולחן ערוך מסכים לדבר, ואף לדעתו יש לחוש לוסת זו או לא. 

=== וסת מורכב ===

'וסת מורכב' הוא כינוי ל'וסת האונס' כאשר היא נקבעת יחד עם וסת החודש או וסת ההפלגה. כך למשל, אשה שקפצה ואז ראתה דם בשלושה ראשי חודשים רצופים, קבעה לה וסת לקפיצות בראשי חדשים, ובראש החודש שלאחר מכן (הרביעי) תיאסר רק אם תקפוץ, אך כל שאר הימים אם תקפוץ אינה צריכה לחוש שמא תראה דם, וכן בראש חודש עצמו כל זמן שלא קפצה אינה צריכה לחשוש. 

בתלמוד ישנן שתי מסורות חלוקות באשר למהלך הסוגיא, כאשר לדעת האחת אם ביום שלפני ראש החודש השלישי קפצה ולמחרת בראש חודש ראתה בלי לקפוץ שוב הקפיצה של אתמול גרמה לראיית יום המחרת, ואילו לדעת השנייה אין קשר בין השתיים. אמנם ישנן גרסאות אחרות בגמרא שם, שעל פיהן יש שכתבו שאין כלל מחלוקת בין שתי האופציות.

יש שכתבו שאם בראש חודש הרביעי תראה בלא שתקפוץ, התברר למפרע שקבעה וסת לראש חודש בלבד, ולא לוסת המורכב. ואסורה מעתה כל ראש חודש אף בלא קפיצה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הלכות נידה
טיסה 293 של אמריקן איירליינס

טיסה 293 של אמריקן איירליינס הייתה טיסה שנחטפה ב-20 ביוני 1979 על ידי הלאומן הסרבי האנטי-קומוניסט ניקולה קוואג'ה. במהלך חטיפה קוואג'ה דרש וקיבל מטוס נוסעים נוסף, מתוך כוונה לרסק אותו לתוך מטה המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה, אך הוא נכנע לפני שהצליח לבצע את זממו.

== רקע ==
ניקולה קוואג'ה היה אחד משישה סרבים שהורשעו בהפעלת מטען נפץ בבית הקונסול היוגוסלבי בשיקגו במאי 1979. לאחר ששוחר ממאסר בערבות, ב-20 ביוני 1979 קוואג'ה השתלט על מטוס טיסה 293 של אמריקן איירליינס מניו יורק לשיקגו (בואינג 727) זמן קצר לפני שהמטוס היה אמור לנחות בשיקגו כאשר איים לפוצץ את המטוס באמצעות פצצה תוצרת בית. קוואג'ה דרש לשחרר את סטויילקו קאיביץ', כומר אורתודוקסי סרבי אשר היה גם הוא שותף בהפעלת מטען נפץ בבית הקונסול, ועדיין ישב בכלא על כך. לאחר שהניח לנוסעים ולרוב חברי הצוות ללכת, קוואג'ה אילץ את יתר חברי הצוות לטוס בחזרה לניו יורק, שם הוא דרש וקיבל מטוס בואינג 707 אותו הוא בתחילה דרש להטיס ליוהנסבורג שבדרום אפריקה, אבל מאוחר יותר לאירלנד לאחר שלמד מעורך דינו כי לאירלנד אין הסכם הסגרה עם ארצות הברית. התכנון של קוואג'ה היה להשתלט על המטוס לפני שהוא ינחת באירלנד ולהטיס אותו לבלגרד, שם ירסק אותו על בניין המטה של המפלגה הקומוניסטית היוגוסלבית, אולם עורך דינו של קוואג'ה, אשר היה גם הוא על סיפון המטוס, דיבר עימו ושכנע אותו לא לעשות זאת. והוא נכנע בפני רשויות האכיפה האיריים, אשר הסגירו אותו בהמשך לאמריקנים. קוואג'ה נידון ל-67 שנים בכלא האמריקאי, אך בפועל שהה בכלא האמריקני רק 20 שנים. קוואג'ה נפטר מהתקף לב בביתו שבבלגרד בנובמבר 2008.

מאוחר יותר טען קוואג'ה בראיונות שונים בעיתונים סרבים שאוסאמה בן לאדן גנב את הרעיון שלו לרסק מטוסים על בניינים כאשר הוציא לפועל את פיגועי 11 בספטמבר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעולות טרור ב-1979
קטגוריה:חטיפות מטוסים בארצות הברית
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי בואינג 727
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי בואינג 707
קטגוריה:אירלנד: תעופה
קטגוריה:אמריקן איירליינס: תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בניו יורק
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1979
אירוויזיון לרוקדים צעירים 1991

האירוויזיון לרוקדים צעירים 1991 היא התחרות הרביעית של האירוויזיון לרוקדים צעירים. אותה אירחה פינלנד בתיאטרון העירוני בהלסינקי .

== פורמט ==
המשתתפים שנבחרו הם רקדנים לא-מקצועיים בין 16 ל-21. הריקוד של כל משתתף נבחר ומוכן מספר שבועות לפני התחרות.

=== השופטים ===
המנצח נבחר לאחר הצבעת השופטים. השופטים שהצביעו הם:
* - ג'ורמה יוטינן
* - ז'וגתה אמיאל
* - פרנק אנדרסן
* / - גיגי קאקיליאנו
* - פיטר ואן דיוק
* - אנדרה-פליפה הרסין
*  - היינץ' ספוירלי
* - גוסטה סוואלברג
* - ויקטור אולטה

== מדינות משתתפות ==
15 מדינות השתתפו בתחרות. להלן המדינות שלא העפילו לגמר:

{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!אמן
|-
| 
|הלנה אוקוטה
|-
| יוגוסלביה
|אנה פבלוביק
|-
| פורטוגל
|סוניה לימה
|-
| 
|אינגריד טרויטה לורינטזן
|-
| 
|טיטה-טוליה קארחונן ופאסי סיניסאלו
|-
| איטליה
|אלן בוטאני
|-
|
|ונסה ארטמנס
|}

=== גמר ===
אל הגמר העפילו 8 מדינות.

{| class="wikitable"
|-
! מקום !! מדינה !! אמן !! ריקוד !! כוריאגרף
|-style="font-weight:bold; background:gold;"
| 1 || ספרד ||עמאיה איגלסיאס
|Variations from "La Grisi"
| ל. דה אבילה
|-style="font-weight:bold; background:silver;"
| 2 || צרפת || עמנוטל טריבאלט || "La Sylphide" || א. טגילוני
|-style="font-weight:bold; background:#CC9966;"
| 3
| דנמרק || יוהאן קובבורג || “La Sylphide” || ל. דה אווילה
|-
| - || בולגריה || דיליאנה ניקירפובה || "The Sleeping Beauty" || מ. פטיפה
|-
| - || || סיילה וולק || "Le Corsaire" || מ. פטיפה
|-
| - || ||בוריס דה לייואב
| "Prelude to a Kiss" || פ. דה רוטיר
|-
| -
| 
|קים סאוואס
|"Le Corsaire"
|מ. פטיפה
|-
| - || || שרה לוצ'ר || "The Sleeping Beauty" || מ. פטיפה
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

1991
קטגוריה:1991
קטגוריה:הלסינקי: היסטוריה
קטגוריה:פינלנד: תרבות
סקילתו של סטפנוס הקדוש (רמברנדט, 1625)

סקילתו של סטפנוס הקדוש (בהולנדית: De steniging van de Heilige Stefanus) הוא ציור שמן מאת הצייר ההולנדי רמברנדט משנת 1625. רמברנדט צייר אותו כשהיה בן 19, וזהו הציור הראשון בחתימתו. הציור מוצג כיום במוזיאון לאמנות יפה בליון, צרפת.

==רקע==

סטפנוס הקדוש היה יהודי-נוצרי הלניסטי, מתלמידי רבן גמליאל הזקן שעמד בראש הקהילה היהודית-נוצרית בירושלים. סטפנוס עמד בראש שבעת הדיאקונים הראשונים, נושאי הבשורה, שקיבלוה ישירות משליחיו של ישו ומונו על ידם להיות אמונים על כלכלת עניי הנוצרים בירושלים. היה ידוע כמטיף נוצרי אדוק שעורר התנגדות בקרב הקהילה היהודית בירושלים בעקבות אמירותיו המוחצנות כנגד מנהגי היהודים. בשל הטפות אלו הועמד סטפנוס לדין בפני הסנהדרין בהאשמת ביזיון בית המקדש ופגיעה בחוקי התורה. במשפטו, נשא סטפנוס נאום הגנה ביקורתי במיוחד אך השומעים אטמו את אוזניהם מלשמוע ובסופו הוציאו אותו אל מחוץ לעיר ורגמו אותו באבנים. המסורת אודותיו מופיעה בברית החדשה בספר מעשי השליחים פרק ז'.

==תיאור היצירה==

הציור הוא אחד מציוריו הראשונים של רמברנדט, והוא הראשון שעוסק בנושא מהביבליה.

ברקע, מצד ימין, עומדים הכהנים. במרכז התמונה למעלה עומדת חבורת אנשים מודאגים, כנראה חברי הקהילה הנוצרית. סטפנוס לבוש גלימה האופיינית ללבושם של הדיאקונים. קרן אור (היוצאת מצד שמאל, למעלה) מבהיקה על פניו של סטפנוס, כסימן לכך שבשמיים ראו את ההתרחשות. האדם הרוכב על הסוס הוא ככל הנראה שאול (סאולוס), ששנא את הנוצרים והיה מופקד על רדיפתם, אך בהמשך הצטרף לעדת הנוצרים ונודע כפאולוס השליח, אחד מהחשובים שבשליחי ישו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רמברנדט: ציורים
יחסי טורקיה–שווייץ

יחסי טורקיה–שווייץ הם יחסי החוץ בין שווייץ לטורקיה. לשווייץ יש שגרירות באנקרה וקונסוליה מרכזית באיסטנבול. לטורקיה יש שגרירות בברן וקונסוליה מרכזית בציריך ובז'נבה. שתי המדינות הן חברות במועצת אירופה, בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ובארגון הסחר העולמי.

== דמוגרפיה ==
בערך 130,000 מהגרים מטורקיה חיים בשווייץ, רבים מהם הם כורדים טורקיים.

== ריגול ==
במרץ 2017, משרד עורך הדין הכללי של שווייץ ערך חקירה למעקב אפשרי של קהילת טורקיה בשווייץ. דווח שהנחקרים במעקב עובדים בשגרירות הטורקית בברן. החשודים הם חברים מפוקחים של הפגנה פוליטית על האוניברסיטה של ציריך וחטפו איש עסקים שוודי- טורקי שהיה קשור לתנועת הגולן בציריך. השגריר הטורקי אילהן סאיגילי הכחיש את ההאשמות.

==ראו גם==
* יחסי החוץ של שווייץ
* יחסי החוץ של טורקיה

==קישורים חיצוניים==
הפיגוע בעין נטפים

הפיגוע בעין נטפים היה פיגוע ירי שהתרחש ב-25 בנובמבר 1990. שוטר של משמר הגבול המצרי, עבר את גבול ישראל–מצרים לשטח ישראל, וירה לעבר כלי רכב בכביש 12, בסמוך למעיין עין נטפים, שנמצא קילומטרים אחדים צפונית-מערבית לאילת. שלושה חיילי צה"ל ושני אזרחים ישראלים נרצחו בפיגוע.

== פרטי הפיגוע ==
איימן מוחמד חוסני, שוטר של משמר הגבול המצרי, ששירת בתצפית בהר שני והכיר את האזור, הסתנן עם שחר לישראל, והסתתר בתעלה הנמצאת לצד כביש 12. המפגע, אשר היה חמוש ברובה AK-47, ולבוש במדי צבא מצרים, החל בשלב מסוים לירות מהתעלה לעבר כלי רכב חולפים.

בתחילה, בסביבות 06:30, ירה המחבל לעבר טנדר צבאי. נהג הטנדר נפגע מהירי אך הצליח להימלט. לאחר מכן ירה לעבר אוטובוס אזרחי שבן חמישים נוסעים. נהג האוטובוס נפצע קל והמשיך בנסיעתו צפונה. דקות ספורות לאחר מכן נורה למוות רס"ם מיכאל צברי בטנדר פיג'ו צבאי בעת שנסע צפונה. הרכב הבא שהותקף היה אוטובוס צבאי ללא נוסעים. נהג האוטובוס, רס"ם אבי סרלין, נרצח ביריות על ידי המפגע. רכב צבאי נוסף, מסוג בלייזר, הגיע למקום בנסיעה דרומה ורס"ר חיים אשכנזי שנסע ברכב נורה למוות מטווח קצר על ידי המחבל.

בהמשך הגיעו למקום שני אוטובוסים עם אזרחים רבים שעשו דרכם לבסיס צבאי סמוך לבסיס עובדה. המפגע יצא מן התעלה ועצר את האוטובוסים. לאחר מכן פתח באש בחזית האוטובוס הראשון כאשר הוא רצח את הנהג, אליעזר והבה, ופצע נוסעים רבים. לאחר מכך טען מחדש את נשקו והמשיך לרסס בירי את האוטובוסים. דוד בוהנה, מאבטח חמוש בתת-מקלע עוזי, שנסע באוטובוס, ירה לעבר המפגע ופצע אותו. בעקבות כך המחבל נסוג בחזרה למצרים.

ב-13 בדצמבר 1990 נפטר מפצעיו יהודה ליאון בן-אבו, אזרח עובד צה"ל.

בפיגוע נרצחו 3 חיילים ישראלים ושני אזרחים. 27 בני אדם נפצעו, 5 במצב חמור.

המחבל נשפט במצרים, ונדון ל-12 שנות מאסר.

== תגובות לפיגוע ==

שר הביטחון משה ארנס האשים את מצרים במישרין באחריות לפיגוע בשל שליטתה הרופפת על אזור הגבול עם ישראל.

שר החוץ דוד לוי אמר לתקשורת: "זה מצב מאוד חמור שצריך להגיע לסיומו, אנחנו מצפים שהמצרים יעשו את כל הדרוש כדי קודם כל להעמיד את המפגע לדין, ושנית לשים קץ להמשך הטבח של ישראלים בשטח מצרים ולאורך הגבול עם מצרים".

הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני נטל אחריות לפיגוע. בהודעה שפרסם הארגון בעמאן נאמר כי "הבוקר, אחת מיחידותינו הפועלות במצרים פגעה באוטובוס ציוני במעבר בין פלסטין למצרים. חמישה יהודים נהרגו וחלקם נפצעו ואנשי היחידה שלנו חזרה למקום בטוח לאחר מכן."

במצרים נעצר חייל בחשד ש"פתח באש על מספר כלי רכב ישראליים שנשאו חיילים ועובדים ישראלים". שר החוץ המצרי אחמד עסמט עבד אל-מגיד אמר כי "מדובר באירוע מצער מאוד, ואנו בהחלט מתנגדים למעשים מסוג זה, ונחקור את הפרשה בפרטי פרטים".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחסי ישראל–מצרים
עין נטפים
עין נטפים
קטגוריה:גבול ישראל–מצרים
קטגוריה:הרי אילת
קטגוריה:כביש 12
עין נטפים
עין נטפים
דורבנות (אתר אינטרנט)

דורבנות הוא אתר אינטרנט ישראלי ובו מילון לסלנג ולתחדישי שפה בעברית. סגנון האתר ונושאיו שואבים השראה מהאתר Urban Dictionary.

האתר דורבנות נוסד בשנת 2008 על ידי אסף שגיא ובשיתוף עם מומחי תוכן מהתחום.

דורבנות מציג עשרות חידושי לשון מקוריים, שנוצרו בעקבות ההטמעה של מרכיבי שפה לועזיים, סלנג עממי, ומושגים הלקוחים מעולם הטכנולוגיה. לאתר תורמים מחידושיהם גם כמה מהבלוגרים והכותבים המובילים ברשת.

== רקע ==
ראשיתו של האתר היא בשנת 2006. שגיא החל לשלוח רשימה של מילים בסלנג למנויים על רשימת התפוצה שלו. הרשימת כללה מאות אנשים שקיבלו מילת סלנג ייעודית חדשה בכל יום, ונקראה: “מילה אורבאנית עברית יומית”. לאור ההצלחה היחסית של רשימת תפוצה זו, לאחר שנתיים נפתח אתר דורבנות.

שותפי התוכן באתר הם מומחים בתחומי הבלשנות והשפה, למשל: עידו קינן, ד"ר תמר עילם גינדין, פרופ’ גלעד צוקרמן, רוביק רוזנטל, אהוד קינן, אייל בראל, אורי שומרוני, אביאם צור, יואב פוירשטיין, עודד פוירשטיין ועוד.

== נושאי האתר ==
אתר דורבנות מעודד גולשים לשלוח מילים וכך נוסף תוכן לאתר. האתר מהווה במה פתוחה לכל תוכן הקשור בחידושים לשוניים, ומהווה מאגר הסלנג האינטרנטי הראשון בשפה העברית.

אחת ממטרות האתר היא להוות מקום שירכז מילים שלא קיימות בעברית הרשמית, אך כבר מזמן הפכו לשגורות בשפת הדיבור היומיומית. מדובר במילים שהיו עוברות בעיקר מפה לאוזן ומשתלבות בשפת דיבור בעברית, לרוב ללא תיעוד במקור כלשהו. אתר דורבנות מצהיר על עצמו שמטרתו היא לאסוף את כל אותן מילים שמעשירות את השפה העברית ולרכזן במקום אחד.

הגולשים של דורבנות תורמים מילים ופירושים, ותרומות אלו עוברות סינון ועריכה על ידי מערכת האתר. שגיא: "הגולשים בדורבנות הם לא טוקבקיסטים, אלא כאלה שיש להם מה להגיד ומתכווחים על אטימולוגיות ומקורות של מילים".

דוגמאות לביטויים שעולים באתר: "נוער הגדרות" לתיאור הרוב הדומם והאדיש, "מזופם" לתיאור גבר עם זיפים, או "מבוזגז" - משקה תוסס שיצאו לו כל הגזים, ועוד.

חלק מהביטויים שעלו באתר דורבנות נקלטו לשימוש על ידי הציבור הרחב (כגון "שטרניחובסקי" או "אמ;לק") ונעשה בהם שימוש בהקשרים שונים על ידי חברות שונות (כמו גוגל, ועוד).

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.bac.org.il/Thoughts/project/dvrbnvt מדור דורבנות] באתר בית אבי חי
* 
* 
* [https://www.facebook.com/dorbanot/ דורבנות], ברשת החברתית פייסבוק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2008
קטגוריה:סלנג עברי
קטגוריה:מילונים מקוונים
תקיפת הקונסוליה הישראלית בברלין

הפיגוע בקונסוליה הישראלית בברלין היה מתקפה של מתפרעים שהתרחשה ב-17 בפברואר 1999. פעילים של ארגון הטרור מפלגת הפועלים של כורדיסטן (ה-PKK) הוציאו לפועל פיגוע בקונסוליה הישראלית בברלין שבגרמניה. במהלך המתקפה נהרגו שלושה מתפרעים ונפצעו שלושה אחרים.

== רקע ==
באוקטובר 1998 נאלץ מנהיג ארגון ה-PKK עבדוללה אג'לאן לעזוב את סוריה למוסקבה בירת רוסיה, אך שם הוא לא הורשה להישאר, ועל כן טס משם לרומא בירת איטליה. הממשל האיטלקי לא רצה להתיר לאג'לאן להישאר באיטליה, אולם נאלץ לעשות זאת, משום שאסור להם מבחינה משפטית להסגירו לטורקיה, משום ששם ניתן לגזור עליו עונש מוות. לאחר שנאסרה עליו הכניסה לגרמניה, הולנד וצרפת, ב-1 בפברואר 1999 נסע אג'לאן ליוון. לבסוף הוא נלכד על ידי הטורקים ב-15 בפברואר 1999, בעת שהועבר מהשגרירות היוונית לנמל התעופה הבינלאומי ג'ומו קניאטה, במבצע של ארגון הביון הלאומי הטורקי, ולכאורה בסיוע ה-CIA והמוסד.

== הפיגוע ==
בעקבות לכידתו של אג'לאן פרצו הפגנות ברחבי העולם. 55 עד 200 מפעילי ארגון ה-PKK, הסתערו על הקונסוליה הישראלית בברלין ב-17 בפברואר, תוך האשמת ארגון המוסד הישראלי בסיוע לממשל הטורקי ללכוד את אג'לאן. כאשר המפגינים הצליחו לפרוץ את שורות המשטרה ולהיכנס לבניין הקונסוליה, פתחו כוחות הביטחון הישראלי באש לעבר התוקפים, הרגו שלושה מהם ופצעו שלושה. מאוחר יותר עצרה המשטרה הגרמנית 30 פעילי PKK, והקיפה את כל אזור בניין הקונסוליה.

== אחרית דבר ==
ראש ממשלת ישראל דאז בנימין נתניהו הגן על פעולות כוחות הביטחון הישראלים, וטען כי היו מפגינים שניסו לחטוף את הנשק מאנשי הביטחון הישראלים. בעקבות המתקפה, הגדילה ישראל את מספר המאבטחים בכל הקונסוליות והשגרירויות בחו"ל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעולות טרור ב-1999
קטגוריה:מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות ישראליות
קטגוריה:ברלין: היסטוריה
קטגוריה:1999 בגרמניה
ברקהוף אקסלנס 1000

ברקהוף אקסלנס 1000 (בהולנדית: Berkhof Excellence 1000) הוא דגם אוטובוס, אשר יוצר על ידי יצרנית האוטובוסים ההולנדית Berkhof בין השנים 1991–2001.

שלדות דגמי "ברקהוף אקסלנס 1000" על פי דגמי: סקאניה דגם "Scania N113" מודל "CRB" , יצרנית הרכב וולוו דגם "Volvo B12" ודגם "Volvo B10M" .

לדגמי "ברקהוף אקסלנס 1000" מנוע אחורי.

==מאפיינים==
* 50 נוסעים.
* 1-2 דלתות.
* כניסה ויציאה לדלתות באמצעות מדרגות.
* הגה כוח.
* גלגל הגה מתכוונן (גובה ועומק).
* אורות ספוט.
* מראות חשמליות (מחומם).
* מנועים מתוצרת יצרנית הרכב השוודית וולוו ויצרנית המשאיות השוודית - סקאניה.
* מערכת חשמל - 220 ואט.
* מכל דלק - 300 ליטר.
* אורות ערפל (קדמי, אחורי).
* אוורור מקומי.
===אביזרי שמע ונוחות===
* סטריאו לרכב CD תקליטור, עם ממשק USB Universal Serial Bus, עם שלט רחוק).
* MP3.
* DVD.
* מסך (קדמי, אחורי).
* רמקולים.
* מיקרופון.
* משענת יד קדמית.
* כיסים בחלק האחורי של המושבים הקדמיים.
* ריפוד מהודר.
* מושבים נשכבים בזווית מסוימת.
* מקרר (גז + 12v + 220v).
* שירותים.

==ראו גם==
* ברקהוף יונקהר
* ברקהוף אמבסדור
==לקריאה נוספת==
* [http://platesmania.com/ua/foto11370570 "ברקהוף אקסלנס 1000" - תמונה] (platesmania.com/ua/foto11370570)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1991
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בהולנד
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
אקסלנס 1000
רצח יפים ויינשטיין

רצח יפים ויינשטיין היה פיגוע טרור שבוצע על ידי טרוריסטים אסלאמיים ב-30 בנובמבר 2009.

==הרצח==
יפים ויינשטיין, נהג מונית ישראלי בן 54 מנוף הגליל, נחטף, נדקר למוות ונשדד על ידי חמושים מוסלמים המזוהים עם ארגון הטרור אל-קאעידה, לאחר שהמתנקשים הזמינו פיצה באמצעות שירות המוניות מפיצריה בנוף הגליל.

== לאחר הרצח ==
גופתו של ויינשטיין נתגלתה על ידי עוברי אורח, והמשטרה פתחה בחקירה. בעקבות הרצח נעצרו שמונה חשודים בנצרת במהלך 2010, במבצע משולב של משטרת ישראל והשב"כ, שחשפו תא טרור, שנוצר בהשראת אל-קאעידה ונאומי אוסאמה בן לאדן.

בשנת 2010 נעצרו אחמד אחמד (21), ר'אלב רנים (26) והיידר זיאדנה (22) באשמת הרצח. כל השלושה היו מנצרת. השלושה פעלו במסגרת תא טרור שכלל שבעה גברים. אחמד ורנים ניסו לפני הרצח לטוס לסומליה, במטרה לעבור אימונים במחנה של אל-קאעידה. על מנת לעשות זאת טסו אחמד ורנים בתחילה לאדיס אבבה בירת אתיופיה ומשם לקניה, שם הם נעצרו וגורשו לישראל. בתשובה לשאלה האם הוא מונע משנאה לנוצרים וליהודים השיב אחמד: "יחי אוסאמה בן לאדן".
==הערות שוליים==

קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2009
קטגוריה:נוף הגליל: היסטוריה
קטגוריה:אל-קאעדה: פיגועים
קטגוריה:פיגועים שבוצעו על ידי ערבים-ישראלים
ניופלן מגלינר

ניופלן מגלינר (בגרמנית: Neoplan Megaliner) הוא אוטובוס דו-קומתי מהודר, מתוצרת יצרנית האוטובוסים והטרילובוסים הגרמנית Neoplan (שם מלא: Neoplan Bus GmbH), חברה בת של מאן אשר יוצר בין השנים 1983–2000.

==ניופלן מגלינר==

* מנוע מרצדס בנץ.
* מנוע אורכי אחורי.
* 2 שורות גלגלים - מקדימה.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="130">
קובץ:Jrbuskanto-seishunmegadream D750-03501.jpg | "ניופלן מגלינר" 
קובץ:JR-Bus-Kanto-D750-00501-N128-4.jpg | "ניופלן מגלינר" 
קובץ:D750-00501 kanto N128-4 TsukubaCenter.jpg | "ניופלן מגלינר" 
קובץ:JRbus D750-03501.JPG | "ניופלן מגלינר" 
קובץ:JR Bus Kanto Neoplan Megaliner.jpg | "ניופלן מגלינר" 
קובץ:Nishihonjrbus-megaliner-rear-20071013.jpg | "ניופלן מגלינר" 
קובץ:N128-4-Kantetsu-1874YT.jpg | "ניופלן מגלינר" 
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* [https://www.google.co.il/search?q=Neoplan+Megaliner&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=0IKrJM0tElml0M%253A%252CwrB-Gqu_7XT7YM%252C_&usg=AI4_-kQY2cH_R8-716K2dGGqN7kMmIjeZg&sa=X&ved=2ahUKEwib0KWFvqTfAhWiposKHaFMA9EQ9QEwAnoECAYQCA#imgrc=0IKrJM0tElml0M: "ניופלן מגלינר" - תמונות]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1983
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:אוטובוס דו-קומתי
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
ניטוקריס הבבלית

ניטוקריס הבבלית, שמוכרת גם בשם מלכת בבל, נזכרת בכתביו של הרודוטוס, כמי שהסבה את נהר הפרת כדי להגן על עירה.

הרודוטוס מתאר אותה כאחת המלכות הגדולות והחזקות של בבל. וטוען שהיא יזמה מפעלי בנייה עצומים. כמו כן הוא מספר שהיא חששה מהתקפה מצד מדי ולכן היטתה את נהר הפרת כדי שיצור מחסום בין בבל לבין הגבול עם מדי. הוא מספר גם שהיא בנתה את קברה בתוך שער העיר במקום שבו הנכנסים והיוצאים מבבל יכלו לראות. על הקבר היא כתבה; "אם אחד ממלכי בבל אשר יבואו אחרי יהיה במצוקת כסף יפתח את הקבר וייקח כסף כרצונו, אולם לא יפתח ללא צורך אם לא ידע לחץ כי לא טוב יהיה זה לו." דריווש הראשון מלך פרס החליט לפתוח את הקבר, ולא מצא בפנים אוצרות כי אם גופה ואת המילים; "לו לא תאבת לאוצרות ובצע נבזה לא פתחת ארונות מתים". הרודוטוס טוען שלבנה קראו לבינטוס, ושם זה נשא גם בעלה. הוא מוסיף וטוען שבימי בנה נכבשה בבל בידי כורש מלך פרס.

אלכסנדר שור שתרגם את כתבי הרודוטוס לעברית, מזהה את ניטוקריס זו כאשתו של נבוכדנצר השני. סברה מסתברת כיוון שאשתו של נבוכדנצר מתוארת כאשה חכמה וחזקה מה גם שמייחסים לה את בניית הגנים התלויים בבבל. אם כי לרוב היא ידועה בשם אמיטיס ממדי, מה גם שבבל נכבשה בידי כורש שנים רבות אחרי מותו של נבוכדנצר בימי מלכותו של נבונאיד שלא היה קשור אל בית המלוכה הבבלי. ייתכן שהרודוטוס טעה ולבינטוס שהוא למעשה נבונאיד לא היה בנה של ניטוקריס או שניטוקריס לא הייתה אשתו של נבוכדנצר.

==ראו גם==
* ניטוקריס המצרית

==לקריאה נוספת==
* הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
* כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=119 "דעת"].

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:מלכים
ניטוקריס המצרית

ניטוקריס הייתה מלכת מצרים, שנזכרת בכתביו של הרודוטוס, שנקמה ברוצחי אחיה.

הרודוטוס מזכיר את סיפורה של ניטוקריס כבדרך אגב, תוך כדי תיאורו את מצרים. הוא מספר שאזרחי מצרים מרדו במלכם והרגוהו והמליכו את אחותו ניטוקריס. אולם היא רצתה לנקום ברוצחי אחיה ועל כן בנתה חדר ארוך תת-קרקעי ואמרה שהיא רוצה לחנוך אותו, והזמינה לחניכה את החשודים העיקריים ברצח. למעשה היא הכינה תעלה שהזרימה את מי הנילוס היישר לתוך החדר והטביעה את הרוצחים. לאחר שנקמה את נקמתו של אחיה קפצה אל חדר מלא גחלים בוערות ומתה.

מקובל להניח כיום שניטוקריס אינה דמות אמיתית, אם כי קטע מכתביו של מנתון המצוטט אצל יוליוס אפריקנוס מזכיר אותה, ומתאר אותה כאמיצה יותר מכל גבר, ויפה יותר מכל אשה. כמו כן הוא טוען שהיא בנתה את "הפירמידה השלישית בגיזה", המיוחסת כיום לפרעה מנכאורע ולפיכך סביר שמנתון טעה. חוקרים מסוימים טענו שזיהו את השם "Nitiqreti" ברשימת המלכים מטורינו, וסברו שהשם "Nitocris" הוא שיבוש יווני. אולם בדיקה מיקרוסקופית גילתה שנפל שיבוש בשם והוא למעשה שם זכרי.

אם אכן מדובר בדמות היסטורית, ההשערה היא שניקטוריס הייתה הבת של פפי השני.

==ראו גם==
* ניטוקריס הבבלית

==לקריאה נוספת==
* הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
* כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=119 "דעת"].

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:מלכים
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-6
קטגוריה:מלכות במצרים העתיקה
אלכסנדרה, נסיכת הנובר (1882–1963)

אלכסנדרה, נסיכת הנובר (בגרמנית: Alexandra von Hanover; 29 בספטמבר 1882 – 30 באוגוסט 1963) הייתה נכדתם של גאורג החמישי, מלך הנובר וכריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ואשתו של פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין.

==ביוגרפיה==
אלכסנדרה נולדה ב-29 בספטמבר 1882 בגמונדן, לארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר ולתירה, נסיכת דנמרק, בתם של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל. אלכסנדרה הייתה בת דודתם של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת, ניקולאי השני, קיסר רוסיה, כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, הוקון השביעי, מלך נורווגיה, וקונסטנטינוס הראשון, מלך יוון.

ב-7 ביוני 1904 התחתנה אלכסנדרה עם פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ממנו נולדו לה 5 ילדים. ב-14 בנובמבר 1918 התפטר בעלה פרידריך פרנץ מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.

לאחר התפטרותו נאלצו אלכסנדרה ומשפחתה לעבור לדנמרק, אולם בהמשך חזר למקלנבורג, ואף הצליח להחזיר לידיו חלק מאחוזותיו.

ב-9 בנובמבר 1945, לאחר תבוסת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, נעצר בעלה פרידריך פרנץ בפלסנבורג על ידי יחידות מחיל האוויר המלכותי, וב-17 בנובמבר מת בעלה. לאחר מותו נאלצו אלכסנדרה ובנותיה לעבור לגרמניה המערבית, משום שמקלנבורג נכללה בשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה, וב-30 באוגוסט 1963 מתה אלכסנדרה בטירת גליקסבורג.

==משפחתה==
ב-7 ביוני 1904 עם פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין. נולדו להם 5 ילדים:
* פרידריך פרנץ, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין (22 באפריל 1910 - 31 ביולי 2001).
* כריסטיאן לודוויג, דוכס מקלנבורג (29 בספטמבר 1912 - 18 ביולי 1996), התחתן עם ברברה, נסיכת פרוסיה בתו של זיגיסמונד, נסיך פרוסיה.
* אולגה (1916–1917).
* תירה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (18 ביוני 1919 - 27 בספטמבר 1981).
* אנסטסיה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (11 בנובמבר 1922 - 25 בינואר 1979), התחתנה עם פרידריך פרדיננד, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ילידות 1882
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:נפטרות ב-1963
באהבה נינה

באהבה נינה (באנגלית: Love, Nina) היא מיני-סדרה דרמה קומית בריטית משנת 2016 בכיכובן של פיי מרסיי והלנה בונהם קרטר. הסדרה היא עיבוד של ניק הורנבי לספר "Love, Nina: Despatches from Family Life" מאת נינה סטיבי. שידור הבכורה בערוץ BBC One היה ב-20 במאי 2016, והיא כוללת חמישה פרקים. הסדרה מתרחשת ב-1982 והיא מגוללת את סיפורה של נינה (מרסיי), צעירה בת 20 מלסטר שעוברת לגבעת פרימרוז בלונדון כדי לעבוד כאומנת אצל ג'ורג' (בונהם-קרטר) שהוא אם חד הורית לשני בנים.

הסדרה מבוססת על חוויותיה של נינה סטיבי כשעבדה אצל מרי-קיי וילמרס, עורכת בכתב העת London Review of Books. הדמויות של שני הילדים בסדרה מבוססים על בניה עם הבמאי סטיבן פרירס. בנו של פרירס, סם פרירס משחק בסדרה בתפקיד אחד השכנים. החל מ-15 במאי 2017 הסדרה זמינה בנטפליקס בטכנולוגיית הזרמת מדיה.

==שחקנים ודמויות==
* פיי מרסיי – נינה סטיבי
* הלנה בונהם קרטר – ג'ורג' בולוט
* ג'ייסון ווטקינס – מלקולם טרנר, משורר סקוטי, שכן של ג'ורג'
* ג'ושוע מקגווייר – מארק "נאני" נאן, מושא אהבתה של נינה
* סם פרירס – ריי, שכן אחר
* איתן רוס ־ ג'ו, הבן הצעיר
* הארי ובסטר – מקס, הבן הבכור
* סלינה קאדל – אורסולה וון ויליאמס, אלמנתו של המלחין רייף וון ויליאמס

==שידור==
הסדרה שודרה באוסטרליה בערוץ BBC First החל מ-1 בנובמבר 2016. בישראל שודרה הסדרה בערוץ כאן 11 בדצמבר 2018.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.bbc.co.uk/mediacentre/mediapacks/lovenina "באהבה נינה"] באתר BBC Media Centre

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:דרמות קומיות
קטגוריה:ניק הורנבי
שמעון ריקלין (סופר)

שמעון ריקלין (גם שמעון ריקלין - בנעט) (נולד ב-8 ביולי 1953) הוא סופר, מתרגם ועורך ספרים ישראלי.

==ביוגרפיה==
שמעון ריקלין נולד בשנת 1953 בירושלים וגדל במושבה הגרמנית. למד בתיכון ליד האוניברסיטה במגמת מזרחנות. שירת בצה"ל במהלך מלחמת יום הכיפורים. למד פסיכולוגיה, ערבית ובימוי תיאטרון באוניברסיטת תל אביב. מצעירותו כתב תסכיתים. השתתף בכתיבת תסריט לסרט "חיוך הגדי" על-פי ספרו של דויד גרוסמן, ותסריטים לסרטים דוקומנטריים, הצגות ילדים, בעיקר לתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, ותסריטים לטלוויזיה.

סיפורו הראשון, "סדר", התפרסם בתחרות הסיפור הקצר הראשונה של "הארץ" בשנת 1989. הנובלה "שאול" התפרסמה בכתב העת "אלפיים". סיפור נוסף זכה בפרס בתחרות "כתוב". ערך ספרים רבים במסגרת הוצאת מודן.

==ספריו==
* חבורת מדע: אין עשן בלי אש, הוצאת ά נומרי, 1990 - ספר ילדים
* שירה של הים, עם עובד, 2001 - ספר ילדים
* תום הילדות, הוצאת חרגול, 2004 - שלוש נובלות
* צפון פרוע, הוצאת חרגול ועם עובד, 2007 - רומן
*שפן, כתר הוצאה לאור, הסדרה הקטנה, 2018 - נובלה

==תרגומיו==
* אלואיז בפריז מאת קי תומפסון, הוצאת מודן, 2003
* העולם שלי מאת מרגרט וייז בראון, הוצאת מודן, 2004
* סוס-כחול וטילי מאת הלן סטיבנס, הוצאת מודן, 2004.
* תרגם חלק מספרי סדרת מר וגברת מאת רוג'ר הרגריבס, בהוצאת מודן.
==לקריאה נוספת==
* אלי הירש, "ריקלין, שמעון", בתוך: זיסי סתוי ויגאל שוורץ (עורכים), לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, 2014

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
עוגת דאנדי

עוגת דאנדי מצופה בשקדים
עוגת דאנדי היא עוגת פירות סקוטית מסורתית בעלת טעם עשיר. לרוב, מוכנת העוגה מצימוקי קורינתוס, צימוקי סולטנה ושקדים ולעיתים מוסיפים לה את קליפות הפירות.

מקורה של העוגה במאה ה-19 בסקוטלנד. העוגה יוצרה לראשונה בכמויות מסחריות על ידי חברת קיילרס (Keiller's) שהייתה יצרנית של מרמלדה. בעליה טוענים שהם טבעו את שם העוגה בתור "עוגת דאנדי", אולם עוגות פירות דומות יוצרו ברחבי סקטולנד. ישנו סיפור עממי לפיו מרי, מלכת הסקוטים, לא אהבה פירות מסוכרים בעוגות שלה ועל כן הכינו עבורה את העוגה בתור עוגת פירות ללא דובדבנים אלא עם שקדים מולבנים. את השכבה העליונה של העוגה מקשטים לרוב בשקדים אותם מפזרים בצורה שווה ומעגלית. כיום, העוגה נפוצה בחנויות ובסופרמרקטים ברחבי הממלכה המאוחדת.

העוגה יוצרה ושווקה גם בהודו הבריטית ובהודו העצמאית על ידי חברות אנגליות. החל משנות השמונים דעכה הפופולריות של העוגה בהודו והיא מיוצרת במספר מחוזות רק לכבוד חג המולד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הסקוטי
דאנדי
קטגוריה:מאכלי פירות
אורחן ספארוב

אורחן ספארוב (באזרית: Orxan Səfərov; נולד ב-10 באוגוסט 1991 בלנצ'ראן) הוא ג'ודוקא אזרי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג.

== קריירה ==
ספארוב מחזיק בשתי מדליות מאליפויות העולם, מדליית ארד משנת 2013 ומדליית כסף משנת 2017. באליפויות אירופה זכה בארבע מדליות; מדליית כסף משנת 2015, מדליית כסף משנת 2016, מדליית ארד משנת 2017 ומדליית זהב משנת 2020.

ספארוב השתתף פעמיים במשחקים האולימפיים; באולימפיאדת ריו 2016 התחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג וסיים במקום החמישי לאחר ניצחון על אוטר בסטייב והפסד בחצי הגמר לילדוס סמטוב הקזחי, ובקרב על מדליית הארד לנאוהיסה טקאטו היפני. באולימפיאדת טוקיו 2020 התחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג והודח בסיבוב הראשון לאחר הפסד בווזארי לירלאן סריקזאנוב הקזחי.

==זכיות בתחרויות מהסבב העולמי==
{| class="wikitable"
! שנה
! קטגוריה
! עיר
! מדינה
|-
| 2014
| גראנד פרי
| טביליסי
| 
|-
| 2014
| גראנד סלאם
| באקו
| 
|-
| 2014
| גראנד סלאם
| אבו דאבי
| איחוד האמירויות
|-
| 2016
| מאסטרס
| גוודלחרה
| 
|-
| 2021
| גראנד סלאם
| באקו
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא אזרים
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אזרים שנולדו ב-1991
מעיין הבירה

פנים מסעדת מעיין הבירה ב-2013
מעיין הבירה היא מסעדה הפועלת משנת 1962 בעיר התחתית של חיפה וסגנונה הוא אוכל יהודי מזרח אירופאי.

==היסטוריה==
ראשיתה של המסעדה היא באטליז ובית חרושת לנקניקים שהקים נחום מאיר שעלה מפולין כבן למשפחת קצבים. את העסק הקים ברחוב נתנזון בעיר התחתית של חיפה, מקום מושבה של המסעדה גם כיום. בשנת 1962 הפך נחום את בית העסק למסעדת פועלים ובית מרזח. בשנים הראשונות היו מגיעים למסעדה עובדי נמל, עגלונים ופועלים רבים לאחר עבודתם.

במשך הזמן גדל חלל המקום. בשנת 1997 נפטר מאיר נחום והניהול עבר לידי בנו ראובן.

בין המנות המוגשות במסעדה כבד קצוץ, קישקע, קרעפלך ומנת הדגל הקוסטיצה.

ביולי 2020, בעקבות מגפת הקורונה, החלה המסעדה לראשונה מאז היווסדה, לבצע משלוחים.
==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיפה: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:העיר התחתית
זואי קרבונופסינה

זואי קרבונופסינה (ביוונית: Ζωή Καρβωνοψίνα, שפירושו "בעלת העיניים השחורות כפחם") הייתה אשת הקיסר ועוצרת ביזנטית. אשתו הרביעית של הקיסר לאון השישי ואמו של הקיסר קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, ששימשה כעוצרת במקום בנה מ-914 עד 919.

== ביוגרפיה ==
אין מידע על חייה של קרבונופסינה לפני שנת 905 ואחרי 919.

זואי קרבונופסינה הייתה אחיינית של האדמירל הימריאוס והייתה לה קרבה להיסטוריון תאופאנס המודה.

קרבונופסינה, שהייתה פילגשו של הקיסר ליאו השישי, ילדה לו בן, לימים הקיסר קונסטנטינוס השביעי, בסוף שנת 905. ליאו הששי שהיה נואש לבן יורש נשא אותה לאשה ב-9 בינואר 906. הפטריארך של קונסטנטינופול, ניקולס מיסטיקוס , התנגד לנישואין, שהיו בניגוד לכללי הכנסייה האורתודוקסית. הקיסר נאלץ להדיח אותו, ולמנות פטריארך אחר שאישר את הנישואין.

ליאו נפטר ב-912. במקומו הוכתר אחיו הצעיר אלכסנדר . זה החזיר את ניקולס מיסטיקוס לתפקיד הפטריארך ואת קרבונופסינה סילק מהארמון.

כעבור שנה, ב-913, מת אלכסנדר, ובנה של קרבונופסינה הוכתר במקומו, והיא הוחזרה לארמון, אולם הפטריארך מיסטיקוס המשיך לרדוף אותה. הוא קיבל את אישור הסנאט והכנסייה להדחתה, ואילץ אותה לעבור למנזר, ושימש כעוצר לקיסר הצעיר, אך כעבור שנה, ב-914, הצליחה קרבונופסינה להדיח את מיסטיקוס, וחזרה לארמון כעוצרת, כאשר היא נהנית מתמיכת המנגנון האימפריאלי, ובפרט מגיבויו של המפקד הצבאי הבכיר, לאו פוקס .

במהלך שנות עוצרותה נחלו הצבאות הביזנטיים כישלונות צורבים כנגד הבולגרים בצפון והערבים במזרח. כתוצאה מכך התחזקו יריביה מבית וב-919 הודחו קרבונופסינה וגם תומכה העיקרי לאו פוקס. את השלטון תפס מפקד הצי, האדמירל רומנוס לקפנוס שלימים גם הוכתר כקיסר. קרבונופסינה אולצה לחזור למנזר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-10
קטגוריה:עוצרות
קטגוריה:קיסריות האימפריה הביזנטית
רעידת האדמה בסוריה (1202)

רעידת האדמה של שנת 1202 היא רעידת אדמה שהתרחשה בסוריה ב-20 במאי 1202, כאשר מוקד רעידת אדמה היה בדרום-מערב סוריה. על פי אחת הערכות, מספר ההרוגים כתוצאה מהרעידה נאמד ב-1.1 מיליון נפשות, אם כי הערכות אחרות נוקבות במספר נמוך בהרבה. רעידת האדמה הורגשה על פני שטח נרחב, מסיציליה ועד מסופוטמיה, ומאנטוליה עד למצרים העליונה, והשפיעה במיוחד על השושלת האיובית ועל ממלכת ירושלים. הערים צור, עכו ושכם ספגו נזקים כבדים. על פי המחקר האחרון שהתבצע אודות רעידת האדמה הספציפית הזו, גודלה היה במגניטודה 7.6<ref></ref>. מחקר מוקדם יותר, העריך שמדובר במגניטודה 7 בלבד<ref></ref>.

==תיעוד הרעידה==
לפי מקורות שונים, רעידת אדמה גדולה או אוסף של מספר רעידות פגעו באזור בין השנים 1201 עד 1202. מן המקורות לא ברור אם מדובר ברעידה אחת עוצמתית מאוד או בסדרה של רעידות עוקבות שאין ביניהן כל קשר. בהתחשב בעובדה שרעידות אדמה גדולות לא פוקדות את האזור בתדירות גבוהה, סביר יותר להניח שמדובר ברעידת אדמה אחת גדולה. חוקרים אחרים הסיקו כי אירעו שתי רעידות אדמה גדולות בפרק זמן קצר אחת מהשנייה, הראשונה ב-6 ביוני 1201 והשנייה ב-20 במאי 1202.

==השפעות==
הרעידה הורגשה מסיציליה במערב ועד לצפון-מזרח איראן, ומקונסטנטינופול בצפון ועד לאסואן בדרום. האזורים בהם פגעה הרעידה והורגשה היטב - בסדר יורד לפי צפיפות האוכלוסייה הם: לבנון, צפון ארץ ישראל, ירושלים, ירדן, דרום טורקיה (אנטיוכיה, ממלכת קיליקיה הארמנית, מזרח אנטוליה), סיציליה, עיראק, איראן, מצרים (עד לאסואן), קונסטנטינופול ואף סאוטה שבחלקו המערבי ביותר של הים התיכון.

האזורים שניזוקו הכי קשה מכולם היו הר הלבנון, צור, עכו, בעלבכ, בית ג'ן, שכם, שטח הבניאס, דמשק, חורן, טריפולי, וחמה.

יש ארכאולוגים הסבורים שאבן הראשה בקשת שבשער המערבי של מצודת נמרוד שנשמטה חלקית, היא תוצאה של רעידת רעידת ההאדמה הזו. אחרים הסבורים שמצודת נמרוד לאחר התקופה הצלבנית, מייחסים אפקט סייסמי זה לרעידת אדמה שהתרחשה בצפון ארץ ישראל ובלבנון בשנת 1759<ref></ref>.

===צונאמי===
גלי הצונאמי שהכו באזור ככל הנראה נצפו במזרח קפריסין ומחופי סוריה ולבנון.

===הרוגים===
לפי הערכה גסה למדי, שכוללת את מניין ההרוגים כתוצאה מן הרעידה, ובכלל גם אנשים שמתו ממגפה כתוצאה מהצפה של נהר הנילוס, הרעידה קטלה את חייהם של כ-1,100,000 איש. הערכה ריאלית וזהירה יותר מציינת שסך ההרוגים מן הרעידה הגדולה נאמד בלא יותר מ-30,000 איש.

== ראו גם ==

* רעידות האדמה בצפון ארץ ישראל ובלבנון (1759)

== לקריאה נוספת ==

* Ambraseys NN, Melville CP (1988) An analysis of the eastern Mediterranean earthquake of 20 May 1202. In: Lee WKH, Meyers H, Shimazaki K (eds) Historical seismograms and earthquakes of the world. Academic Press, San Diego, pp 181–200

==הערות שוליים==

1202
קטגוריה:1202
גאורגי זנטראיה

גאורגי זנטראיה (בגאורגית: გიორგი ზანთარაია; באוקראינית: Георгій Зантарая; נולד ב-21 באוקטובר 1987) הוא ג'ודוקא אוקראיני יליד גאורגיה.

זנטראיה מחזיק בשש מדליות מאליפויות העולם, מדליית זהב אחת (2009), מדליית כסף אחת (2010) וארבע מדליות ארד (2011, 2013, 2014 ו-2018). באליפויות אירופה הוא זכה בארבע מדליות. שלוש מדליות זהב (2011, 2017 ו-2019) ומדליית כסף (2009).

זנטראיה התחרה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים. באולימפיאדת לונדון 2012 הוא הודח בסיבוב השני לאחר הפסד לאליו ורדה האיטלקי, באולימפיאדת ריו 2016 הוא הודח שוב בסיבוב השני לאחר הפסד לסרג'יו אולייניק הפורטוגלי ובאולימפיאדת טוקיו 2020 הוא הודח פעם נוספת בסיבוב השני לאחר הפסד לאדריאן גומבוץ הסלובני.

==זכיות בתחרויות מהסבב העולמי==
{| class="wikitable"
! שנה
! קטגוריה
! עיר
! מדינה
|-
| 2009
| גראנד פרי
| אבו דאבי
| איחוד האמירויות
|-
| 2010
| גראנד פרי
| דיסלדורף
| 
|-
| 2011
| גראנד פרי
| צ'ינגדאו
| סין
|-
| 2013
| גראנד פרי
| סמסון
| 
|-
| 2015
| גראנד פרי
| זאגרב
| 
|-
| 2015
| מאסטרס
| רבאט
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא אוקראינים
קטגוריה:אלופי עולם בג'ודו
קטגוריה:אלופי אירופה בג'ודו
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1987
מתאו מרקונצ'יני

מתאו מרקונצ'יני (באיטלקית: Matteo Marconcini; נולד ב-26 באוגוסט 1989) הוא ג'ודוקא איטלקי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, סגן אלוף העולם (2017).

בספטמבר 2014 זכה במדליה הראשונה שלו בתחרות מהסבב העולמי, כאשר זכה במדליית ארד בגראנד פרי זאגרב. 

מרקונצ'יני התחרה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 וסיים במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לסרג'יו תומא שמייצג את איחוד האמירויות. באותה השנה הוא זכה במדליית ארד בטורניר גראנד סלאם באקו ובמדליית כסף בטורניר גראנד פרי אלמטי.

באליפות העולם 2017 אשר נערכה בבודפשט, זכה מרקונצ'יני במדליית הכסף בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג, לאחר שניצח בחצי הגמר את סעיד מולאי האיראני, והפסיד בגמר לאלכסנדר ויצ'רצ'ק הגרמני.

==פרסים==
מקור:
*אליפות העולם:
:בודפשט 2017: מדליית כסף בקטגוריית המשקל עד 81 ק"ג
*תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
:גראנד פרי זאגרב 2014: מדליית ארד
:גראנד סלאם באקו 2016: מדליית ארד
:גראנד פרי אלמטי 2016: מדליית כסף

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא איטלקים
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1989
דוריס שרדר-קפף

דוריס שרדר-קפף (בגרמנית: Doris Schröder-Köpf; נולדה ב-5 באוגוסט 1963) היא עיתונאית גרמנייה. הייתה אשתו הרביעית של קנצלר גרמניה לשעבר גרהרד שרדר.

== ביוגרפיה ==
קפף נולדה בעיירה בבוואריה למכונאי ועקרת בית.

בין השנים 1982–1984 עבדה במערכת העיתון "Augsburger Allgemeine" ושם שימשה גם כעורכת.

ב-1987 הצטרפה לצוות העיתון בילד והייתה כתבת בבון. במסגרת עבודתה נשלחה לניו יורק שם הכירה את כתב ARD סוון קונץ וב-1991 נולדה בתם המשותפת קלרה. ב-1992 העתיקה את עבודתה לעיתון "פוקוס" שם עבדה במחלקת הפוליטיקה הפנים מדינתית.

ב-1997 נישאה למושל סקסוניה התחתונה גרהרד שרדר, שהיה מבוגר ממנה ב-19 שנה. כעבור שנה נבחר בעלה לקנצלר גרמניה וקפף הפכה לאשת הקנצלר. במסגרת תפקיד זה הייתה פעילה בארגוני ילדים ונוער רבים. בשנת 2015 בני הזוג נפרדו, ובשנת 2018 הם התגרשו.

מ-2011 ועד 2012 הייתה חברה בצוות ההנהלה של רשת חנויות הכלבו "Karstadt".

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.perlentaucher.de/autor/doris-schroeder-koepf.html על ספר שכתבה] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאיות גרמניות
קטגוריה:עיתונאים גרמנים
קטגוריה:בני זוג של קנצלרי גרמניה
קטגוריה:סגל בילד
קטגוריה:גרהרד שרדר
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1963
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1963
דוד טיקטין

הרב דוד זאב טיקטין (תרכ"ו, 1866 – ג' בניסן תרפ"ד, 1924) היה מראשי ומנהלי ישיבת עץ חיים, שימש כמשגיח ובוחן ראשי בישיבה.

==ביוגרפיה==

נולד בשנת 1866 בטיקטין שבפולין, בנם של יצחק יעקב ושרה חאשה. למד בישיבת וולוז'ין. בצעירותו נפטר אביו, ואמו עלתה עם אחותו לארץ ישראל והן התיישבו בירושלים. בשנת 1884 עלה דוד טיקטין בגפו לארץ ישראל והתיישב בירושלים. הוא המשיך את לימודיו בישיבת עץ חיים. הוסמך על ידי הרידב"ז ורבי חיים ברלין. נשא לאשה את רבקה חיה בן צמח הכהן.

הרב טיקטין התמנה לאחד מראשי ומנהלי ישיבת עץ חיים ושימש כמשגיח והבוחן הראשי. היה יושב במושב בית הדין בחורבת רבי יהודה החסיד. חיבר את הקונטרס "מגן דוד" שנדפס בספר "גידולי ציון" לידידו הדיין הרב יחיאל מיכל הורוויץ.

בשנת 1906 ייסד עם קבוצה של תלמידי חכמים, בהם גיסו הרב ישראל פורת והרב יעקב משה חרל"פ, את "בית ועד לחכמים" - בית מדרש מיוחד שישמש מסגרת חברתית לטיפוחם של מצטייני תלמידי החכמים בירושלים. בית המדרש פעל כמה שנתיים.

הרב טיקטין חתום על כרוזים בנושאים ציבוריים בירושלים, וכן כתב מכתבי סמיכה לרבנים בירושלים. בשנת תרע"ט נמנה עם החותמים על מינוי הרב יצחק ירוחם דיסקין והרב חיים זוננפלד כנשיאי "הסתדרות ירושלים".

אחיו, אפרים שמואל טיקטין, יזם את הוצאת האנציקלופדיה לרבני דורו, שעליו עמל שנים רבות, אך לא הוציאו לאור. אחותו פשה מרים נישאה לרב ישראל פורת (על מצבתה נכתב: "אחות הרה"ג ר' דוד טיקטין").

נפטר בשנת 1924 ונקבר בהר הזיתים. על מצבתו נכתב: "ויהי דוד לכל דרכיו פ"נ הרב זאב דוד טיקטין ר"מ ומנהל ת"ת עץ חיים".

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.tidhar.tourolib.org/tidhar/view/13/4346 תדהר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישיבת עץ חיים
מישל (זמרת)

מישל (בגרמנית: Michelle; נולדה ב-15 בפברואר 1972) הוא שם הבמה של הזמרת הגרמנייה טניה היואר. היא ייצגה את גרמניה באירוויזיון 2001.

==ביוגרפיה==
מישל נולדה בבאדן-וירטמברג בשם טניה הוור, הוריה היו אלכוהוליסטים ומגיל עשר גדלה במשפחה אומנת.

היא ניהלה מערכות יחסים עם מספר ידוענים ויש לה שלוש בנות. היא גרה בקלן.

==קריירה==
בגיל ארבע עשרה החלה לשיר בלהקה מקומית.

ב-1993 הופיעה לראשונה בטלוויזיה הגרמנית והזמרת קריסטינה באך זיהתה את כשרונה, לאחר מכן הוציאה שיר שזכה להצלחה בהשמעות במדיה והוצע לה גם להופיע ב-ZDF-Hitparade, אחת מתוכניות המוזיקה המצליחות בגרמניה.

היא השתתפה במספר פסטיבלי מוזיקה, באירוויזיון 2001 ייצגה את גרמניה עם השיר "Wer Liebe lebt" שם הגיעה למקום ה-8.

ב-2005 יצא אלבומה "Leben" שזכה במספר פרסים, ב-2006 היא גם דגמנה תקופה.

ב -2014 הוציאה את האלבום "The Ultimate Best of" שכלל שבעה שירים חדשים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:נציגי גרמניה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2001
קטגוריה:ילידות 1972
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1972
אסאפקה לאפי

אסאפקה לאפי (בפינית: Esapekka Lappi, נולד ב-17 בינואר 1991) הוא נהג מרוצי ראלי פיני המתחרה עבור קבוצת טויוטה באליפות העולם בראלי. בעבר זכה באליפות פינלנד בראלי (2012), אליפות אירופה בראלי (2014) ואליפות קטגוריית WRC2 (2016).

==קריירת מרוצים==
===2012–2016: סקודה===
לאפי ניצח את אליפות פינלנד בראלי בשנת 2012, לאחר שניצח את כל שבעת המרוצים בעונה, כשהוא נוהג בפורד פיאסטה S2000. באוקטובר אותה שנה חתם בקבוצת סקודה מוטורספורט, וניצח עבורה את ראלי פולין, מרוץ שהתקיים במסגרת אליפות אירופה בראלי. 

בשנת 2013 התחרה באופן מלא באליפות אסיה-פסיפיק בראלי עם קבוצת MRF, ובמקביל השתתף במספר מרוצים במסגרת אליפות אירופה וקטגורית WRC2 עם קבוצת סקודה מוטורספורט. באליפות האסייתית ניצח שלושה מתוך שישה מרוצים, וסיים את העונה במקום השני אחרי גארוב גיל, בן קבוצתו. באליפות אירופה לקח חלק בשלושה מרוצים, וניצח את האחרון שבהם, ראלי שווייץ. בסיום העונה דורג במקום החמישי. לאפי השתתף גם בשלושה מרוצים במסגרת קטגוריית ה-WRC2, וניצח את ראלי פורטוגל. הניצחון הקנה לו נקודה ראשונה באליפות העולם בראלי לאחר שסיים במקום העשירי בדירוג הכולל.

בשנת 2014 זכה באליפות אירופה לאחר שניצח שלושה מרוציםף ראלי לטביה, צפון אירלנד ושווייץ. בשנת 2015 הוחלף דגם הסקודה פאביה בו התחרה לדגם ה-R5 עימו התחרה ב-WRC2. הוא ניצח שני מרוצים (פולין ופינלד), סיים פעמיים במקום השני (פורטוגל וצרפת) ובסיום העונה דורג במקום השלישי בקטגוריה. ארבעה ניצחונות בעונת 2016 העניקו לו את תואר האליפות.

===2017–2018: טויוטה===
טויוטה חזרה לפעילות באליפות העולם בראלי בשנת 2017 לאחר היעדרות של 18 שנים. לאפי הצטרף לקבוצה לצידם של יארי-מאטי לאטוולה ויוהו האנינן. בעונת הבכורה של הקבוצה התחרה באופן חלקי החל מהמחצית השנייה של העונה. בראלי פינלנד, המרוץ הרביעי בו השתתף, השיג את ניצחון הבכורה בסבב. בעונתו השנייה בקבוצה הגיע לפודיום בשלושה מרוצים וסיים את העונה במקום החמישי.

===2019: סיטרואן===
באוקטובר 2018 הודיע לאפי על עזיבת קבוצת טויוטה ומעבר לקבוצת סיטרואן לצידו של סבסטיאן אוז'ייה, ששב לקחת חלק באליפות. במהלך העונה צבר שלושה פודיומים, אך נאלץ גם לפרוש ארבעה פעמים. את העונה סיים במקום העשירי. בסיום העונה הודיעה סיטרואן על פרישה מהאליפות ולאפי נאלץ לחפש קבוצה חדשה

===2020: אם ספורט===
בינואר 2020 הצטרף לאפי לקבוצת אם ספורט לצד טימו סויננן וגוס גרינסמית'.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ פינים
קטגוריה:ילידי 1991