OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קונאן (תוכנית אירוח)

קונאן (באנגלית: Conan) הייתה תוכנית האירוח המרכזית של רשת הטלוויזיה האמריקאית TBS, בהנחיית הקומיקאי קונאן או'בריאן, אשר שודרה במקור במשך 11 עונות מ-8 בנובמבר 2010 עד 24 ביוני 2021 בין הימים ב' עד ה' בשעה 23:00.

פורמט התוכנית כלל בין היתר שילוב של ראיונות עם ידוענים, מערכונים קומיים, והופעות מוזיקליות. התוכנית הייתה תוכנית האירוח השלישית בהנחייתו של או'בריאן.

== רקע ==
המעבר של או'בריאן ל-TBS החל לאחר שהוא הנחה במשך תקופה קצרה את תוכנית האירוח הוותיקה והפופולרית ה־Tonight Show ברשת NBS. קונאן החל להנחות את ה-Tonight Show לאחר שג'יי לנו פרש מהנחיית התוכנית ב-2009. אף על פי כן, זמן קצר לאחר מכן עלתה ב-NBC תוכנית חדשה במשבצת הפריים טיים בהנחייתו של לנו אשר שודרה לפני ה־Tonight Show. בעקבות כך, תוכניתו החדשה של לנו, אשר לה היה רייטינג נמוך גרמה לנתוני הרייטינג של התוכניות שאחריה גם לרדת, כולל ה־Tonight Show בהנחייתו של קונאן.

משום כך קיימה NBC ועדה שרצתה לשדר את ה-Tonight Show לאחר חצות, ובכך לפנות מקום לתוכניתו של לנו. או'בראיין התנגד למהלך זה, בטענה שהמהלך יפגום בזיכיון. בעקבות כך פרץ סכסוך בין קונאן ל־NBC שבסופו גרם לקונאן לפרוש מהתוכנית ולהגיע להסדר עם רשת NBC. המחלוקת סביב פרישתו של או'בריאן מהנחיית ה-Tonight Show זכתה באותה העת לפרסום נרחב, והובילה לתמיכה ציבורית נרחבת באו'בריאן, ולכך שנערכו הפגנות רבות ברחבי ארצות הברית כנגד NBC ולנו.

רשת TBS אפשרה לאו'בריאן לעבור אליהם ולהנחות את תוכנית הלילה שלו שם. פרק הבכורה של התוכנית ברשת TBS עלה לשידור ב-8 בנובמבר 2010, בפורמט דומה לתוכניות האירוחה הקודמות של או'בריאן.

== פורמט התוכנית ==
הסדרה הקפידה על הפורמט המסורתי של תוכנית אירוח בשעות הלילה המאוחרות, אך נבדל בהומור הייחודי של או'בריאן. התוכנית החלה בדרך כלל במונולוג, בו או'בראיין סיפר בין היתר על אירועים אקטואליים שונים באופן הומוריסטי, ואחריו התקיימו בדרך כלל מערכונים קומיים, וראיונות עם ידוענים.

כמה מהחלקים הפופולריים ביותר בתוכנית היו:
* Clueless Gamer - חלק בו או'בריאן, אשר לו לטענתו היה ידע מועט למדיי במשחקי וידאו, היה מבקר באופן הומוריסטי משחק משחקי וידאו שונים, לעיתים רבות יחד עם ידוען שמתארח בתוכנית.
* Conan Without Borders - פרקי ספיישל אותם או'בריאן צילם במדינות שונות ברחבי העולם ואשר בהם הוא חקר באופן הומוריסטי את התרבויות של אותם המדינות ואת המנהגים של המקומיים. הפרקים הללו זכו להערכה רבה בין היתר בשל ההומור והפרספקטיבה הייחודית שאו'בראיין סיפק באינטראקציות שלו עם האנשים השונים עימם נפגש ברחבי העולם. או'בריאן החל לצלם פרקי ספיישל מהסוג הזה בקובה בעקבות ההתחלה של תהליך נורמליזציה בין ארצות הברית לקובה באותה העת. בשנת 2015 או'בריאן ביקר גם בארמניה. בשנת 2016 או'בריאן ביקר בקטר, בקוריאה הדרומית ובגרמניה. בשנת 2017 או'בריאן ביקר במקסיקו ובישראל. בשנת 2018 או'בריאן ביקר בהאיטי, באיטליה וביפן. בשנת 2019 או'בריאן ביקר באוסטרליה, בגאנה ובגרינלנד.
* ראיונות עם ידוענים - התוכנית כללה תמיד ראיונות עם מגוון רחב של אורחים מפורסמים, כולל שחקנים, מוזיקאים, קומיקאים, סופרים, ספורטאים ופוליטיקאים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:תוכניות אירוח אמריקאיות
גיל אליאס

גיל אליאס הוא משורר, פעיל חברתי וחוקר בלשנות ישראלי. שימש יו"ר ומנהל הבית הגאה בבאר שבע ובדרום, רפרנט הלהט"ב בעיריית באר שבע.

== ביוגרפיה ==
אליאס נולד וגדל בבאר שבע, והוא בן לעדה הקוצ'ינית.

מאז 2022 אליאס משמש רפרנט האוכלוסייה הלהט"בית בעיריית באר שבע, הראשון בתפקיד זה בעיר, ואחד הראשונים בישראל.<ref></ref> לפני כן, בשנים 2019–2021, שימש יו"ר הבית הגאה בבאר שבע ובדרום, ולפני כן היה רכז החינוך והפעילויות של הבית. בתפקידו כרפרנט הקהילה הגאה, בין היתר, ניהל מטעם העירייה את הקמת המשכן החדש של הבית הגאה בבאר שבע ב־2023. כמו כן, היה מהיוזמים של מרפאה גניקולוגית ראשונה לאוכלוסייה הלהט"בית במרכז הרפואי סורוקה, שנפתחה ב־2024.<ref></ref>

בצד הפעילות החברתית, אליאס עוסק בכתיבת שירה ובמחקר לשוני. ב־2022 פרסם את ספר הביכורים שלו, "שאריות". השירים בספר עוסקים, בין השאר, בחוסר השוויון הבסיסי שאותו חווה הקהילה הגאה, כמו גם באלה המכונים באחד השירים "שחורים לעזאזל".<ref></ref> ברשימת ביקורת במוסף "תרבות וספרות" בעיתון הארץ כתב המשורר אילן ברקוביץ', בהקשר לספר, כי "מה שהופך את גיל אליאס למשורר אמיתי הוא דווקא אי־היענותו לתבניות הצפויות מראש של פוליטיקת הזהויות", וכן כי זהו "ספר שירים מרשים, כזה שהולך בגדולות".

שיריו פורסמו בבמות שונות, בהן כתבי העת "הכיוון מזרח" ו"הקומה השישית". ב־2021 יצאה לאור "אלפיים זריחות לַשֶּמֶשׁ", אנתולוגיה שערך יחד עם גֶּ'נֶט בֶּלַאי, ואשר הוקדשה למאבק לשחרורו של הצעיר הישראלי אברה מנגיסטו משבי חמאס. ב־2022 הלחין המוזיקאי נדב דלומי את שיריו של אליאס "ציפור תשושה" ו"בבקשה", וביצע אותם באלבומו "כל הגיבורים עזבו".

לאליאס תואר ראשון בספרות ובלשון עברית, ותואר שני בסוציו־בלשנות, שניהם מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עבודת התזה שלו, "וודג' של מלך: הסגנון האוחצ'י ברשת החברתית", עוסקת בחיבור בין שפה ומיניות.<ref></ref>

== ראו גם ==
* בית גאה בבאר שבע

== קישורים חיצוניים ==
=== כתיבה ===
* גיל אליאס, [https://www.pardes.co.il/?id=showbook&catnum=978-1-61838-575-8 שאריות], עריכה: לי ממן ונירית קורמן, פרדס, 2022
* 

=== ביקורות וראיונות ===
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים ישראלים
מהן

במיתולוגיה המצרית, מהן (קופטית: Ⲙⲉϩⲉⲛ - "אחד מפותל"), היה אל נחש.

ההתייחסויות המוקדמות ביותר למהן מופיעות בכתבי ארונות קבורה.<ref></ref> מהן הוא אל מגונן המתוארת כנחש המתפתל סביב אל השמש רע במהלך מסעו בלילה, למשל באמדואת.<ref></ref>

במילון הגרמני-מצרי מאת ריינר האניג, נאמר שהנחש מהן (מחן) או הנחש מהנט (מחנט) מקביל לאורובורוס.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלים מצריים
קטגוריה:נחשים אגדיים
אריק בראילובסקי

אריק בראילובסקי (1957 – 19 ביוני 2022) היה כדורסלן, מאמן כדורסל ופרשן ספורט ישראלי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
=== מאמן ===
בראילובסקי שיחק בקבוצת הנוער של עירוני רמת גן, ולמד באקדמיה למאמנים של שמואל יעקבסון. הוא החל להיות חלק מצוות המאמנים של מכבי רמת גן, שבין שחקניהם היה גם דורון ג'מצ'י. משם עבר לאמן את קבוצת הנוער של הפועל חולון. לאחר מכן המשיך למכבי תל אביב, בה שימש כמאמן קבוצת הנוער, ניהל את בית הספר לכדורסל, ואימן את מכבי דרום תל אביב, קבוצת הבת של מכבי תל אביב.

לאחר מכן עבר בראילובסקי לאליצור נתניה, שם היה עוזר מאמן של צביקה שרף. בדצמבר 1988 עבר לאמן רשמית את קבוצת הבוגרים, במקומו של המאמן הוותיק יהושע רוזין.

בעירוני אילת הוא החל כעוזר מאמן ואף אימן את הקבוצה.

לאחר קריירת האימון, עבר בראילובסקי להתגורר בקיבוץ עין גדי, שם גם פתח בית ספר לכדורסל, ולשם הביא קבוצות למחנות אימונים.

==== שחקנים אותם אימן ====
במהלך הקריירה שלו כמאמן, אימן בראילובסקי שחקנים בכירים ובהם, עודד קטש, אמיר כץ, חן ליפין, ליאור ארדיטי ודרור כהן.

=== פרשן ===
בשנות ה-80 וה-90 שימש בראילובסקי כפרשן ספורט ברשת ב' בתוכנית "אחד על אחד" לצד פרשנים כמו רוני דניאל, מאיר איינשטיין וגדעון הוד ובשנות ה־20 שימש כפרשן בערוץ הספורט בתוכנית "בוקר ספורט".

== תארים==
* שלוש אליפויות וגביע אחד בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:עין גדי (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
סלדג'

סלדג (באנגלית: Sledge) היא עיירה הממוקמת במחוז קוויטמן שבמדינת מיסיסיפי בארצות הברית. נכון למפקד האוכלוסין של 2020, העיר מנתה 368 תושבים.<ref></ref>

על פי הלשכה למפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר יש שטח כולל של 1.3 קמ"ר.

=== מפקד 2000 ===
נכון למפקד האוכלוסין<ref name="GR2"></ref> של שנת 2000, התגוררו בעיירה 529 נפשות, 170 משקי בית ו-133 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 390.5 תושבים לקמ"ר, בעיירה היו 185 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 136.6 יחידות לקמ"ר. ההרכב האתני של העיירה היה 23.25% לבנים, 75.99% אפרו-אמריקאים, 0.00% אינדיאנים, 0.00% אסיאתיים, 0.00% תושבי האי השקט, 0.00% מגזעים אחרים ו-0.76% משני גזעים או יותר. מהאוכלוסייה, 1.13% היו היספנים או לטינים מכל גזע.

היו 170 משקי בית, מתוכם ל-38.2% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 43.5% היו זוגות נשואים שחיו יחד, ב-29.4% ממשקי הבית הייתה בעלת בית אישה ללא בן זוג, ו-21.2% היו משקי בית שאינם משפחות - רווקים או שותפים, ללא ילדים. מכלל משקי הבית, 20.0% היו יחידים, וב-9.4% מהם היה אדם בן 65 ומעלה שחי לבדו. גודל משק הבית הממוצע היה 3.11 וגודל המשפחה הממוצע היה 3.55.

הרכבים הגילאים בעיירה כלל 30.6% מתחת לגיל 18, 11.7% מגיל 18 עד 24, 28.7% מגיל 25 עד 44, 18.0% מגיל 45 עד 64 ו-11.0% בני 65 או מבוגרים יותר. הגיל החציוני היה 31 שנים. על כל 100 נשים וילדות, היו 86.3 גברים וילדים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 72.3 גברים.

ההכנסה החציונית למשק בית בעיירה הייתה 27,500 דולר, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 30,139 דולר. לגברים הייתה הכנסה חציונית של $23,750, ולנשים - $16,042. ההכנסה לנפש בעיר הייתה 11,569 דולר. 24.7% מהאוכלוסייה ו-23.1% מהמשפחות היו מתחת לקו העוני. מתוך כלל האוכלוסייה, 37.5% מאלו מתחת לגיל 18 ו-20.0% מבני 65 ומעלה חיו מתחת לקו העוני.

קו הרכבת "City of New Orleans" של חברת אמטרק, הפועל בין ניו אורלינס לשיקגו, עובר בעיירה על פסי הרכבת הלאומית הקנדית, אך לא עוצר בה. התחנה הקרובה ביותר נמצאת בעיר Marks, 21 קילומטרים מדרום לעיירה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דפים עם נקודות ציון בוויקינתונים
קטגוריה:מיסיסיפי: ערים
סמירמיס (ויולדי)

סמירמיס (באיטלקית Semiramide) הייתה יצירתו האחרונה של ויוואלדי בתיאטרון הארכידוקאלי במנטובה, שם היה מאסטרו די קפלה מ-1718 עד 1720. באופרה זו התחיל את הקריירה שלו הקסטרטו הצעיר מריאנינו ניקוליני בתפקיד אורונטה. כמו כן שרו גם ה"פרימה דונה" המפורסמת אנה ג'ירו (סמירמיס) וכן, בתור "אדם ראשון", והקונטראלטו מריה מדלנה פיירי (נינו), שהייתה מפורסמת בהופעותיה בתפקידי מכנסיים.

הוצגה לראשונה ב-26 בדצמבר 1731 לעונת הקרנבל של 1732. רק הליברית והאריות הבודדות שרדו.

סיפורה של סמירמיס היה נושא למחזות מאת וולטייר, קרביון וקלדרון דה לה ברקה. כמו כן נכתבו עליה אופרות אחרות מאת פורפורה, גלוק, רוסיני ומלחינים נוספים.
{| class="wikitable"
|+סמירמיס ויולדי
!תפקיד
!קול
|-
|סמירמיס
|קונטראלט
|-
|אורונטס
|סופרן
|-
|נינוס
|קונטראלט
|-
|אספסיה
|קונטראלט
|-
|זורואסטו
|סופרן
|-
|מנמונס
|טנור
|-
|פלישתי
|טנור(?)
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:אופרות באיטלקית
קטגוריה:יצירה שנכתבה על הזמן העתיק
ריבייראו פרטו

ריבייראו פְּרֶטוֹ (בפורטוגזית: Ribeirão Preto) היא עיר ומטרופולין הנמצאת בצפון-מזרח מדינת סאו פאולו, ברזיל. ריבייראו פרטו היא העיר השמינית בגודלה במדינת סאו פאולו, עם שטח של 650.9 קמ"ר. בשנת 2024, אוכלוסיית העיר הוערכה בכ-750,174 תושבים ,<ref></ref> והאזור המטרופוליני שלה כלל כ-1,178,910 תושבים. העיר ממוקמת כ-313 ק"מ מהעיר סאו פאולו וכ-706 ק"מ מבירת ברזיל, ברזיליה. גובהה הממוצע של העיר הוא 526.8 מטרים מעל פני הים, והטמפרטורה הממוצעת השנתית בה היא 23 מעלות צלזיוס. הצמחייה המקורית באזור היא יער האטלנטי.

== היסטוריה ==
העיר נוסדה על ידי חקלאים מדרום מזרח מדינת סאו פאולו ביוני 1856.<ref name=":0"></ref> תחילה היו הגידולים המרכזיים בעיירה רעיית בקר וחקלאות לצריכה עצמית. בשנות ה-70 של המאה ה-19 הגיעה גידול הקפה לריבייראו פרטו, ופיתוח מהיר של ענף זה הביא עושר רב לעיר, אשר הפכה בשנות ה-80 של המאה ה-19 ליצרנית הקפה הגדולה בעולם. הקפה, שנודע גם בשם "הזהב הירוק", יצר "בהלת זהב" באזור, ומשך אליו עובדים והרפתקנים ממקומות רבים בעולם. תהליך זה הושפע גם מבניית מסילת הרכבת מוג'יאנה, שחיברה את ריבייראו פרטו לסאו פאולו ולנמל סנטוס, ומביטול העבדות בברזיל בשנת 1888.<ref name=":0" />

מהגרים שהגיעו מאירופה (בעיקר איטליה, אך גם מפורטוגל, ספרד, גרמניה) ומיפן התיישבו בחוות הקפה של ריביירו פרטו וערים שכנות. חלק מהמהגרים, במיוחד האיטלקים, התיישבו ב"נוקלאו קולוניאל אנטוניו פראדו". <ref></ref>

לאחר קריסת וול סטריט בשנת 1929, חלק מהמהגרים רכשו את החוות ממעסיקיהם לשעבר, שהפכו למעמד העשיר והמשפיע בעיר.

== דמוגרפיה ==
האוכלוסייה בעיר מורכבת מצאצאים של ילידים אמריקנים, אפריקאים משוחררים, איטלקים, פורטוגלים, ספרדים, יפנים, גרמנים, ומהגרים מלבנון. קבוצות אלו התיישבו באזור לאחר ביטול העבדות, כאשר הוצעו להם קרקעות תמורת עבודה בחוות קפה. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, הגיעו מהגרים מצפון מזרח ברזיל, מה שהוביל לגידול באוכלוסיית העיר והחמרה בעוני ובפשע. למרות זאת, רבים מהם תרמו לכלכלה המקומית בעבודה בשדות קני הסוכר ובפרדסים.

נכון להערכת IBGE לשנת 2020, אוכלוסיית ריבייראו פרטו מונה כ-711,825 תושבים. האזור האורבני הכולל של העיר מכיל כ-34 עיריות ומונה כ-1.4 מיליון תושבים.

צילום של הנוף המקיף את ריבייראו פרטו משנת 2006

== חלוקה אתנית ==
{| class="wikitable"
!קבוצה אתנית
! <span style="color:black;">אָחוּז</span>
|-
| לבנים
| 63.6%
|-
| פרדו-ברזילאי
| 27.4%
|-
| אפרו-ברזילאים
| 8.0%
|-
| אסייאתים
| 0.8%
|-
| שבטים ילידים בברזיל
| 0.1%
|}
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדינת סאו פאולו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1856
קטגוריה:ציטוט מקור בשפה זרה (פורטוגזית)
Wishful Sinful

"Wishful Sinful" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות. גיטריסט הלהקה, רובי קריגר, כתב את השיר, שיצא לראשונה במרץ 1969 כסינגל, כמו גם באלבומה הרביעי של הלהקה, The Soft Parade, מאוחר יותר ביולי. "Wishful Sinful" עוקב אחר הנושא הכללי של האלבום על ידי שילוב אלמנטים של מוזיקה קלאסית.

באפריל 1969 הגיע הסינגל למקום ה-44 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי ולמקום ה-28 במצעד קאש בוקס טופ 100.<ref></ref><ref></ref> בדנמרק הגיע השיר למקום ה-3, שם שהה בטופ 10 במשך חודש.<ref></ref>

== מילים ולחן ==
מילות השיר נכתבו על ידי הגיטריסט רובי קריגר,<ref name=":0"></ref> שאישר כי הוא "ניסה להיכנס לתת מודע" עם מילות השיר.<ref name=":1"></ref> מצד שני, קלידן הדלתות, ריי מנזרק, פירש את השיר כעוסק רק ב"אהבה וסקס",<ref name=":1" /> בעוד עיתונאית המוזיקה ג'יליאן ג'י גאר תיארה את המילים כ"רומנטיות".<ref name=":0" />

מלבד הליריות, "Wishful Sinful" מלווה בכלי מיתר, הכוללים סולו קרן אנגלית.<ref name=":0" /><ref></ref> נוכחות מוזיקלית זו הייתה נושא לאפיונים רבים, כאשר אדוארדו ריבדביה הגדיר אותה כ"רוק קאמרי" בעוד מבקר הרולינג סטון ההודי נרנדרה קוסנור הציע כי ניתן להחשיב אותה גם כ"פופ בארוקי".<ref></ref><ref name=":2"></ref> מחבר ה-FAQ של The Doors, ריצ'י ויידמן, מתאר את השיר כ"בלדה בסגנון פרנק סינטרה", וקוסנור גם מציע שהיא משקפת את השפעתו של סינטרה.<ref name=":1" /><ref name=":2" /> גיטרת בס סופקה על ידי שני נגני סשן: הרווי ברוקס,<ref></ref><ref></ref> או דאג לובאן.<ref>Botnick, Bruce; Fricke, David (2019). The Soft Parade (50th Anniversary edition CD booklet). The Doors. US: Rhino Records & Elektra Records. R2-596001, 603497851324.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:סינגלים מ-1969
קטגוריה:שירי הדלתות
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
אקיל ג'קובה

אקיל ג'קובה (באנגלית: Akil Gjakova; נולד ב-4 בינואר 1996) הוא ג'ודוקא קוסוברי המתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג.

==קריירה==

ג'קובה נחשף לראשונה לענף הג'ודו בגיל 6, כשהסיבה לכך הייתה שאביו לקח אותו ואת אחותו לשיעור ג'ודו תחת הדרכתו של המאמן דריטון קוקה, שנחשב למאמן ג'ודו מפורסם בעיירה.

ב-17 באפריל 2021 במסגרת אליפות אירופה, שהתקיימה בליסבון, פורטוגל, אקיל זכה במדליית הזהב לאחר שניצח בגמר את טוהר בוטבול הישראלי. באליפות אירופה 2023, שהתקיימה במונפלייה, צרפת בחודש נובמבר, הוא זכה במדליית הארד.

באולימפיאדת טוקיו (2020) ובאולימפיאדת פריז (2024) אקיל היה נושא דגל המשלחת הקוסוברית ביחד עם אחותו, נורה. בטוקיו 2020, הוא סיים במקום השביעי לאחר שכשל בניסיונו להעפיל לקרב על מדליית הארד דרך בית הניחומים, כשבקרב הפסיד לרוסטם אורוג'וב האזרי, בעוד שבפריז 2024, הוא סיים במקום החמישי לאחר שהפסיד בקרב על מדליית הארד לסויצ'י האשימוטו היפני.

==זכיות בתחרויות מהסבב העולמי==

{| class="wikitable"
! שנה
! קטגוריה
! עיר
! מדינה
|-
| 2018
| גראנד סלאם
| פריז
| 
|-
| 2018
| גראנד פרי
| זאגרב
| 
|-
| 2019
| גראנד פרי
| בודפשט
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:קוסובנים שנולדו ב-1996
נינו קוטר

נינו קוטר (בסלובנית: Nino Kouter; נולד ב-19 בדצמבר 1993) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת הקשר האחורי בצליה.

==קריירה==
קוטר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מורה 05. ב-8 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ששיחקה אז בליגה הסלובנית השנייה. עונה לאחר מכן, עלתה מורה לליגת העל הסלובנית וקוטר הפך לשחקן הרכב בקבוצה ורשם בעונתו הראשונה 30 הופעות. בהמשך שיחק גם בצ'ארדה, זאברץ', ורז'יי ובאד ראדקרסבורג האוסטרית.

בקיץ חתם בנ.ש. מורה ששיחקה בליגה הסלובנית השנייה. קוטר היה שותף לחזרה של הקבוצה לליגת העל בסיום העונה. עונה לאחר מכן רשם 7 שערים ב-35 הופעות. בהמשך זכה עם המועדון בגביע ובאליפות ראשונה בהיסטוריה של המועדון.

בקיץ חתם במאניסה מהליגה הטורקית השנייה במדיה שיחק עונה אחת. בסיום העונה חזר לסלובניה וחתם בצליה.

ב-3 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה בתיקו 0-0 נגד .

==תארים==
; מורה
*ליגת העל הסלובנית: 
*הגביע הסלובני: 

; צליה
*ליגת העל הסלובנית: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סלובנים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובנים
קטגוריה:מורסקה סובוטה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מורה
קטגוריה:כדורגלני צליה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים סלובנים בטורקיה
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1993
יעקב גזנג

יעקב גזנג (בגרמנית: Jacob Gesang; 1887–1960) היה פליט יהודי מגרמניה הנאצית, הבעלים והמנהל של הוצאה לאור בגרמניה הנאצית ובגטו שנחאי.

== חייו ==
גזנג היה הבעלים והמנהל משנת 1911 של חנות ספרים והוצאה לאור שנוסדה בשנת 1863. גזנג ואשתו ארנה (1893–1977) הגיעו לגרמניה מקאליש שבפולין. אולי גורשו על ידי השלטונות הרוסיים כי היו יהודים גרמנים. הם הגיעו לברלין בתחילת המאה ה-20. חנות הספרים של גזנג הייתה בפרידריכשטראסה 69, בין אי המוזיאונים לגשר וייסן (Waisenbrücke). בית העסק היה ליד בית הכנסת הישן בהיידרויטרגאסה (Heiderreutergasse). גזנג הדפיס ספרים לקהל היהודי, בהם ספרים של לודוויג פיק ופרידה מלה (Mehle).

=== בתקופת השלטון הנאצי ===
בראשית השלטון הנאצי סומנה חנותו של גזנג על ידי אלמונים באות J לציון "יהודי" (Jude) בצבע אדום. בניגוד לרוב עסקי פרסום הדפוס היהודיים, על גזנג לא נאסר בתחילה להמשיך בפעילותו. ב-30 במאי 1938 בוטל היתר המסחר של חנותו של גזנג. ברור אם אוסף החנות חולק או נשדד.

בליל הבדולח נהרסו עסקיו של גזנג. את ספריו אולץ למכור ל. זמן קצר לאחר מכן, ברחו בני הזוג גזנג מגרמניה לשנחאי.

=== בשנחאי ===
גזנג הקים הוצאת ספרים וחנות ספרים בשנחאי החל משנת 1939 והיה פעיל בקהילה היהודית. עסקיו נסגרו כשהוקם גטו שנחאי והוא נכלא בו בשנת 1943. הוא ואשתו נשארו בשנחאי עד 1947.

=== אחרי מלחמת העולם השנייה ===
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, וכשהגיעו הידיעות על היקף השואה לשנחאי, החליטו בני הזוג לא לחזור לגרמניה והיגרו לאוסטרליה. הם הגיעו לסידני ב-1947. כספם לא ניתן היה למעבר, וקרן סיוע יהודית מעבר לים העבירה להם כסף עבור הפלגה משנחאי לסידני ועבור כרטיסי רכבת למלבורן. בני הזוג חיו בעיר זו עד מותו של יעקב גזנג בשנת 1960. בשנים האחרונות לחייו עבד כראש מחלקת הכשרות של בית הדין הרבני במלבורן. הוא לא שב לעסוק במקצועו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www2.hu-berlin.de/djgb/public/en/pdf/company-27466 אתר] אוניברסיטת הומבולדט בברלין

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Fischer, Ernst. Verleger, Buchhändler und Antiquare aus Deutschland und Österreich in der Emigration nach 1933. Stuttgart: Verband Deutscher Antiquare, 2011.
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:יהדות שאנגחאי
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:יהודים אוסטרלים
קטגוריה:נפטרים ב-1960
יעקב פרץ (רב)

הרב יעקב פרץ (כ"ד באלול ה'תרצ"ו, 11 בספטמבר 1936 – ט"ז באב ה'תשפ"ד, 20 באוגוסט 2024) היה פוסק הלכה, רבה של שכונת נוה יעקב, וראש ישיבת 'מדרש ספרדי' וראש הכולל 'היכל פנחס' בירושלים. מחבר ספרי הלכה ומוסר.

== ביוגרפיה ==
נולד במרקש שבמרוקו לאביו הרב יוסף פרץ ולאימו תמר לבית חרוש. כינוי המשפחה המקורי הוא 'פרץ בן ברהום'. למד תקופה קצרה אצל רבי שלמה דהן (המכונה: ל'חכם דהן). סביב שנת ה'תש"י, עלה לארץ ישראל, ולמד בישיבת פוניבז' במשך 12 שנים. לאחר מכן המשיך ללמוד תקופה מסוימת בכולל חזון איש. נשא את שמחה לבית משפחת כהן. בשנת תשט"ז, נסמך להוראה על ידי הרב אליהו ראם. נשלח לארגנטינה לכהן כרב קהילה שם, והקים שם ישיבה.<ref name=":0" /> 

בהמשך, שימש כר"מ בישיבת בית שמואל בירושלים. כיהן כרב שכונת נוה יעקב בירושלים. בהמשך כיהן כראש ישיבת 'מדרש ספרדי' בעיר העתיקה, שנועד להכשיר רבנים לרבני קהילות בחו"ל. נחשב לעצמאי בדרכו ההלכתית, והדגיש בדרכו את ערך האמת. נפטר בירושלים בט"ז אב ה'תשפ"ד ונקבר בבית הקברות הר המנוחות.

== פסיקותיו ועמדותיו ==
* אין חובה לאכול בשר חלק.
* יש לחגוג את יום העצמאות,<ref name=":0">[https://www.youtube.com/watch?v=_Hq2ooBG-Mg ראיון עם הרב יעקב פרץ], בערוץ היוטיוב 'פורטל לחזנות ופיוט'.</ref> ולומר הלל (בלי ברכה), וכן נהג בעצמו. 
* אם אכל מאכל פרווה שהתבשל יחד עם בשר, אפשר לאכול חלב מייד, ולא צריך להמתין.
* לא צריך לקנות ירקות עלים מחברת 'גוש קטיף', ומספיק לבדוק את העלים בבדיקה פשוטה.
* כשגויה חיה עם כהן, ולא ניתן להפרידם, יש לגייר את האישה הגויה, כדי להציל את זרעו של היהודי.
* תמך באגודת קדושת ציון ופעולותיה.
* קרא ללמוד בישיבות בשיטת העיון הספרדית, וכן לשלב בלימודי הישיבה לימודי תנ"ך ודקדוק.<ref name=":0" />
* תמך בשילוב לימודי חול במוסדות הלימוד.<ref name=":0" />
* תמך בשילוב בחורי ישיבה בצה"ל.<ref name=":0" /> 

== חיבוריו ==
* סדרת הספרים אמת ליעקב – הכוללת: דרכי קנין תורה, חידושים וביאורים על התנ"ך, יסודות בעבודת ה', הלכות יום הכיפורים, הלכות מקוואות, הלכות גיור, ועוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=QJmgvDOIbNk הלווית הרב, הר המנוחות ירושלים].
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:העיר העתיקה: רבנים
קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:נווה יעקב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
יוזף בירקל

יוזף בירקל (; 30 במרץ 1895 – 28 בספטמבר 1944) היה פוליטיקאי נאצי גרמני וחבר הרייכסטאג. הוא היה חבר במפלגה הנאצית בראשית ימיה ושיחק תפקיד מרכזי בעליית התנועה הנאצית. בירקל היה דמות מפתח ברכישת חבל הסאר ואוסטריה על ידי גרמניה הנאצית. הוא כיהן כגאולייטר (מנהיג אזורי) ו (נציב הרייך) בגאו וסטמארק וברייכסגאו וינה.

== ביוגרפיה ==
יוזף בירקל נולד בלינגנפלד שבחבל פפאלץ שבבוואריה, כבנו של אופה. בין השנים 1909–1914 למד להיות מורה בשפייר. לאחר מכן, התנדב לשירות במלחמת העולם הראשונה ושירת במספר רגימנטים של ארטילריית שדה. הוא שוחרר בכבוד במאי 1916. לאחר המלחמה, חזר ללימודיו והוסמך כמורה ב-1920. בירקל עבד כמורה ובסופו של דבר כיהן כמנהל בית ספר, עד שנבחר לרייכסטאג בספטמבר 1930.

מ-1921 ואילך, היה בירקל פעיל בקבוצות לאומניות שנאבקו בהפרדה של חבל הריין מפאלץ מגרמניה. בשנת 1925 החל לפעול בתנועת המפלגה הנאצית בחבל פפאלץ, שם התקדם במהירות לדרגת גאולייטר של גאו ריינפאלץ במרץ 1926. לאחר משאל העם של הסאר בינואר 1935, בו אושר חזרתו של חבל הסאר לגרמניה, מונה בירקל ל"רייכסקומיסר לשובו של חבל הסאר" ואיחד את הגאו שלו עם חבל הסאר לגאו פפאלץ-סאר.

בפברואר 1938 מונה בירקל לראש המפלגה הנאצית באוסטריה והיה אחראי לעריכת משאל העם על סיפוחה של אוסטריה לגרמניה (אנשלוס). מתוקף תפקידו, היה אחראי על האינטגרציה הפוליטית, הכלכלית והתרבותית של אוסטריה לתוך הרייך הגרמני. במהלך כהונתו בווינה, ייסד את הסוכנות המרכזית להגירת יהודים בווינה, אשר הייתה אחראית על גירוש יהודים ולאחר מכן על רציחתם של לפחות 48,767 יהודים אוסטריים מווינה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, מונה בירקל לקומיסר ההגנה של הרייך במחוז הצבאי XVII, שכלל את רייכסגאו וינה, רייכסגאו הדנובה התחתונה, רייכסגאו הדנובה העליונה וחלק מרייכסגאו הסודטים. ב-1940, מונה לרייכסשטאטהאלטר של רייכסגאו וינה.

במהלך כהונתו בווינה, המשיך בירקל לפעול לשילוב מלא של אוסטריה תחת השלטון הנאצי ולגירוש האוכלוסייה היהודית דרך תעמולה, צווים אנטי-יהודיים והחרמת רכוש יהודי. שיטותיו הידועות בשם "המודל הווינאי" זכו לשם רע בשל האכזריות שבהן, והביאו בסופו של דבר להדחתו מתפקידיו בווינה באוגוסט 1940.

לאחר כיבוש צרפת, מונה בירקל לראש המנהל האזרחי בלורן הכבושה, והמשיך לשלוט בגאו שהורחב והפך לגאו וסטמארק. הוא היה גם נציב ההגנה של הרייך בגאו וסטמארק מ-1942 ועד מותו ב-1944.

יוזף בירקל נפטר ב-28 בספטמבר 1944, בשל הידרדרות במצבו הבריאותי שנבעה משחיקה נפשית ופיזית. לאחר מותו, העניק לו היטלר את עיטור המסדר הגרמני, האות הגבוה ביותר שניתן על ידי המפלגה הנאצית, על שירותיו לרייך.

== קישורים נוספים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאולייטרים
קטגוריה:ילידי 1895
קטגוריה:נפטרים ב-1944
וילמוש סירמאי

וילמוש סירמאי (במקור זיסמן-Süssmann, בהונגרית: Szirmai Vilmos; צ'ובאי, 24 בספטמבר 1890<ref></ref> – 1944) היה שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע יהודי-הונגרי מהמבוקשים ביותר בממלכת הונגריה ששיחק הן התפקידים קומיים והן בתפקידי תיאטרון קלסיים. הוא נספה בשואת יהודי הונגריה.

== קורות חייו ==
וילמוש זיסמן נולד במשפחה יהודית כבנם של ארמין זיסמן ושל לינה אאוסשפיץ בכפר צ'ובאי. הוא החל את הקריירה שלו במופעי וריאטה ומקומות בידור אחרים. לאחר מכן,
* בין 1914 לבין 1920 היה חבר במועדון לילה ותיאטרון המפורסם ביותר בבודפשט הרויאל אורפאום (Royal Orfeum).
* בסתיו 1920, לפי הצעתו של יאנוש דוקטור, הוא חתם על חוזה עם תיאטרון בלהה לואיזה (Blaha Lujza-Szinház) באויפשט שם זכה להצלחה רבה לא רק בתפקידים קומיים, אלא גם ביצירות קלאסיות.
* מ-1922 הופיע ב"חוג התיאטרון של בודה" (Budai Szinkör),
* בשנים 1923–1924 בלהקתו של גזה שבשטין בעיר מישקולץ ובבודה,
* בשנים 1924–1925 ב"תיאטרון העירוני.
* ב-1926 בתיאטרון האופרטה של בודפשט.
* בשנים 1926–1927 שיחק בסגד,
* בעונה שלאחר מכן בדברצן,
* ב-1928–1929 בלהקתו של מיהאי שבשטין שוב במישקולץ.
* משנת 1929 היה חבר והבמאי של "קומדיה אורפאום"
* בין 1930 לבין 1932 היה חבר ובמאי בתיאטרון שטיינהרדט.
* ב-1932 הופיע בתיאטרון האופרטה של בודפשט,
* בשנים 1932–1933 ב-Modern Kabaré,
* ב-1933–1934 בחוג התיאטרון של בודה,
* ב-1933 בקמארה,
* מ-1934 בתיאטרונים Városi, Bethlen tér ו-Erdélyi Mihály.
* ב-1936 בתיאטרון הקאמרי,
* ב-1937, ב-Művész (אמנים)
* ב-1938, ב-Városi (עירוני)
* בקיץ 1940 בקישפשט, בלהקת רז'ה אינקה (Inke Rezső)

ואז, בגלל החוקים היהודיים, (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) הוא יכול היה לשחק רק בפני קהל יהודי על הבמה של תיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. גורלו לאחר מכן אינו ידוע. הוא נעלם וקרוב לוודאי הוצא להורג על ידי בריוני מפלגת צלב החץ או גורש למחנה ריכוז ומת שם.

הוא עיצב עשרות דמויות של פרוזה ושל יצירות מוזיקליות.

== תפקידיו ==
=== העיקריים בתיאטרון ===
* אדה סיגליגטי: צועני - תפקיד ראשי
* שייקספיר: המלט - פולוניוס
* איבסן: ברווז הפרא - אקדל
* צלר: הצפר - הברון צ'רס
* אדה סיגליגטי: מראבצ'אק – אסיר
* אדה טוט: הרוע של הכפר - Gonosz Pista (פישטה הרשע)
* פרנץ הרצג: בריגדיר אוצ'קאי – Szörényi (סרני)
* סולטן - הפחה הנורא
* גרגיי צ'יקי: סבתא - הברון ארקני
* תרנגול הזהב - דאקסלמאייר

=== העיקריים בקולנוע ===
* לאבינה (1921) - בילק, פקיד צ'כי
* איש הזהב (1936) - המשרת של בראזוביץ'

== לקריאה נוספת ==
* Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 ([https://mek.oszk.hu/02100/02139/html/sz24/490.html לקסיקון הונגרי לאמנות התיאטרון])
* Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. IV. kötet (Rabatinszky Mária – Zwischenakt). Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. 1931. ([https://mek.oszk.hu/08700/08756/html/IV/szin_IV.0400.pdf לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה])
* [https://www.hangosfilm.hu/filmenciklopedia/szirmai-vilmos Életrajza] a Hangosfilm oldalán (קורות חייו באתר "סרט מדבר")
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1890
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
ליאופולד ויינשטיין

ליאופולד ויינשטיין (6 באפריל 1886 – 8 בנובמבר 1948, וינה) היה איש עסקים ואספן אמנות אוסטרי שנרדף על ידי הנאצים בגלל היותו יהודי.

== חייו ==
ויינשטיין נולד לאברהם אדולף ולרייזל תרזה ב-6 באפריל 1886 בווינה, שם היה הבעלים של "ליאופולד ויינשטיין ושות'", מפעל כלי זכוכית ותאורה, הממוקם בווינה VII, הרמנגאסה 18, ואסף אמנות.

== אוסף אמנות ==
האוסף של ליאופולד ויינשטיין כלל יצירות של ולדמולר, רודולף פון אלט, שינדלר, רנפטל, פטנקופן וכן ג'טל, וינדהאגר והאמפל.

== תקופת שלטון הנאצים ==
בגלל מוצאו היהודי, ויינשטיין נרדף על ידי הנאצים לאחר סיפוח אוסטריה על ידי גרמניה הנאצית ב-1938. ויינשטיין ברח ללונדון וחזר לווינה לאחר תום המלחמה.

ב-1938 קיבל פרנץ בוק על עצמו את הניהול הזמני של חברת "ליאופולד ויינשטיין ושות'". באותה שנה "נתפסו" כמה ציורים מהאוסף של ויינשטיין, ביניהם על ידי פרדיננד גאורג ולדמולר ופון אלט. אלה נשלחו לאוסף העירוני של וינה ולמוזיאון ג'ואנאום.

בינואר 1939, ביקש קרל וגנר, מנהל המוזיאון ההיסטורי של וינה, חפצי אמנות מהאוספים האריניים של ליאופולד ויינשטיין, כמו גם מאוספיהם של אוסקר בונדי, פרדיננד בלוך־באואר וסרינה לדרר.

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה חזר ויינשטיין לווינה. תביעות פיצויים הוגשו על יצירות האמנות שנגנבו על ידי הנאצים ומשתפי הפעולה שלהם בווינה. בקתת הצוענים של אוגוסט פון פטנקופן בפושטה הוחזרה ליורשיו של ויינשטיין ב-23 בנובמבר 2004.

== לקריאה נוספת ==
* Source Lillie, Sophie, "Was einmal war - Handbuch der entteigneten Kunstsammlungens Wiens," Vienna 2003, p.1295 f.
* [https://doczz.net/doc/5777256/restitutionsbericht-2007---kunst Restitutionsbericht 2007 - Kunst]

== ראו גם ==
* שואת יהודי אוסטריה

קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:נפטרים ב-1948
סל שדה של ארבע נקודות

בכדורסל, סל שדה של ארבע נקודות הוא סל שדה שנקלע מחלק של המגרש המיועד לזריקת ארבע נקודות, הרחוק יותר מהסל מאשר קו השלשות, ומעניק לקבוצה ארבע נקודות.

סל הארבע נקודות הוצג לראשונה ב-2010 על ידי ההארלם גלובטרוטרס כשנקלע משני עיגולים במרחק מהסל ( רחוק יותר מקשת השלוש ב-NBA), וב-2016 נוספה קשת ארבע נקודות במרחק מהסל. ליגת הכדורסל 3x3 האמריקאית BIG3 היא הליגה המקצוענית הראשונה שהכניסה את סל הארבע נקודות, כשבמשחקיה ישנם שלושה מעגלים, גם הם במרחק 30 רגל מהסל, שסלים מהם נחשבים כסלי ארבע נקודות.

בליגת ה-ABA החצי-מקצוענית, כל סל שנקלע מעבר לקו מחצית המגרש מעניק לקבוצה ארבע נקודות.

החל משנת 2022 נכלל במשחק האולסטאר של ה-WNBA סל שדה של ארבע נקודות, המוענק על כל קליעה מתוך שני מעגלים הממוקמים בכל צד של המגרש, כ- מהסל.

במשחקי ליגת ה-PBA הפיליפינית, החל מגביע המושלים 2024, נכללת קשת ארבע נקודות כ-8.5 מטרים מהסל, כמטר אחרי קו השלוש. זו ליגת הכדורסל 5x5 המקצועית הראשונה בעולם שמשלבת סל של ארבע נקודות בחוקיה. סל הארבע נקודות הרשמי הראשון בהיסטוריה נקלע על ידי כריס באנקרו מהמראלקו בולטס ב-18 באוגוסט 2024.

== קישורים חיצוניים ==
*
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מושגים בכדורסל
מעקב אחר איכות השינה

צמיד הכושר [[Fitbit Alta HR הוא מיכשור לביש המסוגל לעקוב אחר איכות השינה של מי שעונד אותו.<ref></ref>]]
מעקב אחר איכות השינה הוא תהליך של ניטור דפוסי ואיכות השינה של האדם. מעקב אחר איכות השינה כרוך לרוב בשימוש במכשירים ויישומים אשר נועדו לאסוף נתונים אודות משך השינה, שלבי השינה השונים בהם האדם נמצא ואיכות השינה. המטרה העיקרית של מעקב אחר איכות השינה היא לספק תובנות לגבי איכות השינה של האדם, לאבחן הפרעות שינה אפשריות, ולספק המלצות לשיפור איכות השינה אשר הכרחית לבריאות הכללית של האדם שנבדק.

פוליסומנוגרפיה , אשר פותחה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, היא השיטה המדויקת ביותר למעקב אחר איכות שינה.<ref name="Lorenz-2017"></ref><ref name="medlineplus.gov"></ref><ref name="Fiorillo-2019"></ref> במסגרת שיטה זו המבוצעת לרוב במעבדות שינה מצמידים אלקטרודות למטופל אשר נשאר לישון במעבדת השינה לאורך הלילה. בעוד ששיטה זו מסוגלת לספר נתונים מפורטים אודות איכות השינה של האדם שנבדק, היא עלול להיות לא נוחה לאדם הנבדק, ובמקרים רבים הנתונים עלולים להיות לא מהימנים משום שהנבדק עלול להתקשות לישון בסביבה הלא מוכרת.<ref name="Lujan-2021"></ref> שיטה חלופית המכונה אקטיגרפיה , פותחה בתחילת שנות ה-70 ובמסגרתה עונדים מכשיר דמוי שעון יד המשתמש בחיישני תנועה על מנת לעקוב אחר איכות השינה של האדם לאורך שבועות או חודשים.<ref name="stanfordhealthcare.org"></ref><ref name="Philips"></ref> למרות ששיטה זו פחות פולשנית ומבוצעת לרוב במחיר סביר יותר מפוליסומנוגרפיה, שיטה זו אינה עוקבת אחר שלבי השינה ועדיין דורשת מעורבות של מומחה שיפרש את המשמעות של הנתונים שנאספו לאורך זמן.

במהלך המאה ה-21 הפכו גם מכשירי מעקב אחר איכות השינה הביתיים זמינים לציבור הרחב בשעונים חכמים, בצמידי כושר ובאפליקציות לטלפונים החכמים, ובעקבות כך תהליך המעקב אחר איכות השינה הפך לנגיש יותר מאי פעם.<ref name="O'Boyle-2022"></ref> המכשירים הללו מסוגלים לעיתים רבות לעקוב אחר שלבי השינה, הדופק, תנועה בזמן השינה ואפילו גורמים סביבתיים כמו טמפרטורת החדר. למרות שהשימוש במכשירים הללו הם האופציה החסכונית ביותר, לרוב הם אינם מדויקים כמו פוליסומנוגרפיה ואקטיגרפיה, ואינם מספקים אמינים ומדויקים לשימוש קליני.<ref name="Guillodo-2020"></ref> קיים חשש גם שהמכשירים הללו עלולים לעודד את המשתמשים לאבחן את עצמם ולהימנע מלפנות לעזרה מקצועית.<ref name="Chen-2019"></ref>

היתרונות למעקב אחר איכות השינה הם רבים. בדיקת דפוסים יכולה לסייע לזהות הפרעות שינה אפשריות, כמו נדודי שינה או מקרים של דום נשימה בשינה. התובנות המתקבלות מהתהליך יכולים לסייע לבצע שינויים באורח החיים או בסביבת השינה שעשויים לגרום לשיפורים מהותיים באיכות השינה. מכשירים רבים מספקים גם המלצות מותאמות אישית לשיפור איכות השינה על סמך הנתונים שנאספו. אף על פי כן, כדאי לקחת בחשבון שעשויים להיות הבדלים ניכרים ברמת הדיוק של מכשירי המעקב אחר איכות השינה שנמכרים לשוק הביתי, ובמקרים שונים ייתכן שנדרשת בדיקה מקצועית.

== ראו גם ==
* צמיד כושר
* רפואת שינה
* שעון צירקדי
* דום נשימה בשינה

==הערות שוליים==

קטגוריה:בדיקות רפואיות
קטגוריה:שינה
J-600T ילדירים

J-600T ילדירים (בעברית: "ברק") הוא טיל בליסטי קצר טווח שפותח על ידי התעשייה הצבאית הטורקית רוקסטן על בסיס ה B-611 הסיני,<ref name="ssm 2002-01-14"></ref><ref name="globalsecurity J-600T"></ref> הוא נועד לתקיפת מטרות בעלות ערך גבוה כגון מתקני הגנה אווירית של האויב, מרכזי C3I, מתקני לוגיסטיקה ותשתית וכן מתן תמיכה באש לכוחות ידידותיים על ידי הרחבת אזור ההשפעה.

== היסטוריה ==
שיתוף הפעולה של טורקיה עם סין ופקיסטן לפיתוח משותף של טילים בליסטיים החל בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80. הסיפור של פרויקט J, כמו גם פרויקט Kasırga שקדם לו, חוזר למחצית הראשונה של שנות ה-90, כאשר המשא ומתן על העברת טכנולוגיה וייצור ברישיון בטורקיה של מערכת הרקטות הארטילרית האמריקאית M-270 MLRS נכשל. טורקיה החליטה לחפש חלופות אחרות, בעיקר תוך התמקדות בריבונות מלאה על טכנולוגיות קריטיות על מנת לבסס תשתית לאומית עצמאית לתכנון ופיתוח של טילים מונחים. לאחר חתימה על חוזה לייצור מורשה של רקטות WS-1A ו-WS-1B הסיניות תחת השם Kasırga בשנת 1997, נחתם חוזה דומה עם CPMIEC הסינית (ראשי תיבות של Chinese Precision Machinery Import and Export Corporation) עבור B-611, טיל בליסטי קצר טווח, בשנת 1998, המכסה ייצור מורשה של סוללת B-611 עם יותר מ-200 טילים, בעלות מדווחת של 300 מיליון דולר.

עיצוב J-600T מבוסס על B-611 SRBM שפותח על ידי CPMIEC כמערכת טילים טקטיים בעלות נמוכה, עם טווח של עד 250 ק"מ בגרסאות משופרות כמו B-611M, וכתחליף לטילי M-11 (CSS-7 ו-DF-11) במלאי הסיני. פקידי CPMIEC אישרו ביריד הצבאי IDEF 2007 באנקרה כי B-611M, הגרסה המשופרת של B-611, לא היה חלק מתוכנית שיתוף הפעולה הסינו-טורקית.

== מפרט ==
ל- J-600T Yildirim, שפותח ויוצר על ידי רוקסטן, יש כמה גרסאות שנמצאות כעת במלאי של הכוחות המזוינים הטורקים :
* J-600T ילדירים I (150 ק"מ)
* J-600T ילדירים II (300 ק"מ)
* J-600T ילדירים III (900 ק"מ)

רכב משגר: F-600T (מבוסס על MAN 26.372 6x6)סוג ראש נפץ: TNT+RDXמרעום: קרבההנחיה: INSקוטר: 600 מ"מאורך: 6.10 ממשקל, כולל: 2.100&nbsp;טוןמשקל ראש נפץ: 480&nbsp;ק"ג סוג חומר הנעה: HTPBדיוק (CEP): 15 מטר

== ראו גם ==
* בורה (טיל)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טורקיה: צבא וביטחון
קטגוריה:טילים בליסטיים
לשכת המדיחין

לשכת המדיחין היא מן הלשכות הבנויות בעזרה, ובה מדיחים את קרבי הקרבנות. מקור השם 'לשכת המדיחין' בעבודות הקרבן שנעשו בה, כי שם היו מדיחים ומנקים את קרבי הקרבנות. לשכת זו הייתה בדרום העזרה, והייתה הלשכה המערבית בין הלשכות הבנויות בזווית הדרומית מזרחית שבעזרה. והן: "לשכת המלח, לשכת הפרווה לשכת המדיחין". לשכות אלו כולן, שירתו את הכהנים בעת הקרבת הקרבן כהלכתו; שטפו את קרביו בלשכת המדיחין, לקחו מלח לקרבן מלשכת המלח, ואת עורו אחסנו בלשכת הפרווה.

== תפקיד הלשכה ==
בדברי חז"ל נאמר, שבלשכת המדיחין היו מדיחים את הכרס, כלומר, הקיבה הראשונה מארבע קיבות הבהמה והגדולה מכולן, ואת שאר הקרביים היו מדיחים על השולחנות שבצפון המזבח בין העמודים. טעם הדבר שחילקו את ההדחה לשני מקומות, מפני שהכרס יש בה לכלוך רב ובשאר הקרביים הלכלוך מועט, וכדי שלא יתלכלכו זה מזה, קבעו שני מקומות נפרדים. אולם יש מקורות בדברי חז"ל שנראה מהם, שאת כל הקרביים היו מדיחים בלשכת המדיחין. על כן יש מהמפרשים שהסבירו, שהחלוקה בין הכרס לשאר הקרביים נאמרה רק בקרבן התמיד, אך בשאר הקרבנות, ההדחה כולה הייתה בלשכת המדיחין. יש שפירשו, שאת הכרס והקרביים היו מדיחים בלשכת המדיחין, אלא שאת הקרביים היו חוזרים ומדיחים בשנית על השולחנות להדיחם יפה. עוד יש אומרים, שאת הקרביים כולם היו מדיחים בלשכת המדיחין, ואילו את בשר הקרבנות היו מדיחים על השולחנות.

לשכת המדיחין - בה הדיחו את קרבי הקרבן לשכת המדיחין, הייתה הלשכה המערבית בלשכות שבדרום מזרח העזרה. לשכות שנועדו לשרת את עבודות הקרבן. בציור נראה פתח לשכת המדיחין למטה מימין, משמאלו פתח לשכת בית הפרווה, ולמעלה פתח לשכת המקוה של כהן גדול, שם טבל ביום הכיפורים, והיו עולים במדרגות שב'מסיבה' מלשכת המדיחין למקוה שעל הגג.

== תיאור הלשכה ==
לא מצינו פירוט בדברי חז"ל באשר לאמצעי השטיפה של הקרבנות בלשכה זו, אך ברור, שהיו בה מקורות מים, כלים לשטיפה, אונקליות לתלות את הבשר וכדומה, כמו בבית המטבחים ובשולחנות שבצפון המזבח. ומבואר בדברי חז"ל, שהייתה בלשכה 'מסיבה', מעין מדרגות לולייניות, שהייתה עולה מלשכת המדיחין לגג בית הפרווה, כלומר, לגג הלשכה הסמוכה ממזרח. בגג זה היה מקוה לכהנים, ובו היה כהן גדול טובל ביום הכיפורים. יש מי שכתב שבלשכת המדיחין היו שני פתחים, פתח אחד ממנו נכנסים למקום ההדחה, ופתח אחר סמוך ללשכת בית הפרווה, ממנו היו עולים במסיבה הנ"ל, וזאת, משום כבוד הכהן הגדול שלא יצטרך להיכנס דרך מקום שמדיחים את הקרבן.

== קדושת הלשכה ==
באשר לקדושת הלשכה, כתבו האחרונים, שהיא כקדושת העזרה, שכן הייתה על קרקע העזרה. יש אומרים שלשכת בית המדיחין הייתה מתחת לפני הקרקע, וממנה היו עולים לגג לשכת בית הפרווה, ואילו בית הפרווה, הוא שהיה בנוי בקרקע העזרה, אך לא היה ללשכת הפרווה פתח לעזרה ולכן לא נתקדשה. לעומת זאת, לשכת המדיחין, אף שהייתה תחת העזרה, והלכה היא שמחילות לא התקדשו, עם זאת לשכת המדיחין התקדשה כיון שיש לה פתח לעזרה.
==הערות שוליים==

קטגוריה:לשכות המקדש
רויאל אורפאום

הרויאל אורפאום, כלומר האורפאום המלכותי (בהונגרית: Royal Orfeum) היה בין השנים 1908 לבין 1933, מקום הבידור והבילוי תיאטרון/מועדון לילה היוקרתי ביותר של בודפשט.

== היסטוריה ==
התיאטרון נפתח ב-3 באוקטובר 1908 בבודפשט, בשדרה הגדולה בקטע של Erzsébet körút מספר 31. המועדון פתח את שעריו במימון של קארוי קלטי ואוסקר פודור. תחילה נוהל על ידי שאנדור בראון, לאחר מכן משנת 1910 דז'ה באלינט, וילמוש טריאן, בלה זרקוביץ, מנהל הקרקס מיהאי שמידט, ולבסוף קלמן שומוג'י (במקור זינגר). המנהל הראשי שלו היה ינה הרצג, המנצח הקבוע היה אלפרד מארקוש, ומעצב התפאורה היה אריק פוגל במשך כשני עשורים.

== שינוי האופי ==
* לאחר 1933, הבניין שלו פעל כתיאטרון אופרטה ולאחר מכן כקברט.
* משנת 1935 הוא נוהל במשך שנתיים על ידי אאורל פלד תחת השם "תיאטרון רויאל".
* בשנת 1940, הפך שמו "תיאטרון רויאל וראיטה" ונוהל על ידי אישטוואן פאלושי
* משנת 1941, "תיאטרון הרווי המלכותי" בראשות שאנדור היינמן.

שנות ה-20 ושנות ה-30 בתוכנית הופיעו האופרטות של בלה זרקוביץ, לאו פאל ואלפרד מרקוש. כמו כן הופיעו כוכבים בעלי שם עולמי, כמו ג'וזפין בייקר ב-1929, גרוק, אנסמבל הציפור הכחולה של יושני, הלהקה של צ'ארלי ריבלס , הרווי העולמי של בוב גריי (Bob Gray).
* לאחר מלחמת העולם השנייה, ב-7 במאי 1945 הוא נפתח תחת השם Royal Revü Varieté בין התיאטראות הראשונים אחרי המלחמה. מנהליה היו קלמן סנטאיוואני וג'רג' גונדה, ולאחר מכן טדי ארנטל (מומחה אמנים ידוע). בתוכנית הופיעו בעיקר הפקות אמנים, אך ברוויו שלו הופיעו גם מלחיני קברט ידועים ושחקנים.
* מ-14 באוקטובר 1949 היא פעלה תחת המנהלת של מוסדות בידור קפיטל תחת השם קפיטל וראייטי.
* משנת 1951, שמה הפך ל-Fővárosi Víg Színház, שם הועלו אופרטות בעלות שלוש מערכות בניצוחו של אישטוואן פייר.

בקומה הראשונה פעלו שלושה קברטים: בין השנים 1913 ל-1920, ה"קברט הבירה" (Sörkabaré), בראשות ס.ז. סאקאל, הבונבונירה של ג'ולה קבארי מ-1920, וקברט פאפאגאי (Papagáj Kabaré) של אדן פריץ ב-1924, שהציג שלושה מופעים בלבד.

בלה שאלאמון התחיל את הקריירה שלו ב"קברט הבירה". בין המשתתפים בקברטים הוצגו שם אנדרה נאג', ג'ולה קבארי, רוברט ראטוני וקלמן סנטאיוואני.

הבניין נהרס בשנת 1955.

== לקריאה נוספת ==
* [https://mek.oszk.hu/02100/02139/html/sz22/247.html לקסיקון אמנויות התיאטרון ההונגרי]
קטגוריה:בודפשט: תרבות
קטגוריה:בודפשט: מבנים
קוסמוס 3M

קוסמוס 3M (ברוסית: Космос-3M ( 11К65М), תרגום: חלל) היה משגר שהיה מבוסס של הטיל הבליסטי R-14U. מטרת המשגר הייתה להביא למסלול לוויינים במשקל עד 1550 ק"ג.

==היסטוריה==
במשרד תכנון "יוז'ני" בעיר דנייפרופטרובסק (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) החלו עבודות בהתאמת טיל בליסיטי R-14U שהיה מיצור במקום למשגר לוויינים. התכנון הראשוני התקדם עד סתיו 1962. באותה תקופה למשרד הגיעו הזמנות חדשות לתכנון טילים בליסטיים ולא היה יכולתו להמשיך בפרויקט זה. לכן הוחלט להעביר את הפרויקט להמשך תכנון ב"מערכות המידע הלווייניות רשטניוב". המשגרים הראשונים הורכבו במפעל בקרסנויארסק עד לשנת 1966. בהמשך הייצור עבר למפעל "פוליוט".

בגרסה "קוסמוס 1" נוצרו 8 יחידות שרובם שוגרו בהצלחה.

במהשך נבנו גרסאות חדשות - תחילה "קוסמוס 3" ובהמשך "קוסמוס 3M". בדירות הסתיימו הבשנת 1966 החלו שיגורים מכן שיגור 41 בקוסמודרום בייקונור. עד לשנת 1968 בוצעו 6 שיגורים, מהם 6 היו מוצלחים.

במקביל ב"פוליוט" בוצע תכנון של גרסת "קוסמוס 3M". השיגור הראשון בוצע בשנת 1967 מקוסמודרום פלסצק. התכנון היה מוצלח ובשנת 1967 מתכננים קיבלו פרס ברית המועצות. בסך הכול בוצעו כ-420 שיגורים מקוסמודרום פלסצק ומקפוסטין יאר. בנוסף ללוויינים רוסים וסובייטים בוצעו שיגורים מסחריים של מדינות שונות.

השיגורים נמשכו עד לשנת 2013.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/k/kosmos11k65.html תיאור משגר קוסמוס 3]
* [http://www.astronautix.com/k/kosmos11k65m.html תיאור משגר קוסמוס M3]
* [https://ruscosmos.narod.ru/KA/glavnaia/Rak_nos/Kosmos3M.htm תיאור המשגר] 
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau/kosmos-3.htm רשימת שיגורים]

קטגוריה:משגרים סובייטיים
ככלות הקול והתמונה

"ככלות הקול והתמונה" הוא שיר שנכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט. השיר הולחן על ידי יזהר אשדות. השיר מופיע באלבום הבכוררה של דני בסן הנושא את שמו.

השיר הוקלט לראשונה לאלבום הבכורה של בסן שיצא בסוף שנת 1985. את האלבום הוציאה חברת "הליקון" והוא נקרא על שמו. את כל שירי האלבום כתב רוטבליט, ועיבד והפיק מוזיקלית רמי קלינשטיין.

בסן שירת בלהקת חיל האוויר ולאחר שחרורו היה לסולנה של להקת "תיסלם". לאחר שהלהקה התפרקה בשנת 1983, שיחק בסן בסרט "מאחורי הסורגים" והחל לעבוד על אלבום בכורה. האלבום הופק מוזיקלית בידי רמי קליינשטיין.
השיר היה הסינגל הראשון ששוחרר מתוך האלבום. השיר מתאר את ההצלחה והפרסום של בסן בזמן חברותו בלהקת "תיסלם" ועל המחירים שהפרסום גובה. השיר צעד במשך 11 שבועות במצעד של תחנת הרדיו רשת ג' והגיע למקום ה-22 במצעד השנתי של שנת תשמ"ו. בקליפ שהופק לשיר מופיע בסן השר את השיר ויש בו צילומים מתוך הופעותיו עם להקת "תיסלם". בקליפ משתתפת אשתו של בסן. השיר מושר בהופעות הלהקה, על אף שהוא לא שייך לרפרטואר שירי הלהקה. במשך השנים הפך השיר לסמל לאלטרואיזם. בשנת 2004 ביצע בסן את השיר בעיבוד אקוסטי מחודש ועיבוד זה לווה בקליפ אף הוא.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1985
קטגוריה:סינגלים מ-1985
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יזהר אשדות
Still Loving You

"Still Loving You" (בעברית: "עדיין אוהב אותך") היא בלדת רוק מאת להקת ההארד רוק הגרמנית סקורפיונז. השיר יצא לשווקים במהלך יוני 1984 והיה הסינגל השני מתוך אלבום האולפן התשיעי של הלהקה, "Love at First Sting" אשר יצא לשווקים גם במהלך 1984.

השיר, שנוצר על ידי חברי הלהקה רודולף שנקר וקלאוס מיינה, הוא מהשירים הפופולריים ביותר של הלהקה. מילות השיר עוסקות בתחושת האובדן לנוכח הסיום של מערכת יחסים ובכמיהה לפיוס.<ref name="songfacts"></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ, אשר פורסם לראשונה ב-3 ביולי 1984,<ref></ref> בוים על ידי הבמאי הגרמני הארט פרי והוא כולל צילומים מהופעה של הלהקה בדאלאס שבטקסס.

== מבצעים ==
* קלאוס מיינה - שירה
* רודולף שנקר - גיטרה
* מתיאס יאבס - גיטרה
* פרנסיס בוצ'הולז - גיטרת בס
* הרמן ררבל - תופים

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1984
קטגוריה:סינגלים מ-1984
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
צ'אלנג'ר 3

צ'אלנג'ר 3 (באנגלית: Challenger 3) הוא טנק מערכה בריטי מהדור השלישי - והשלישי בסדרת טנקי צ'אלנג'ר, כמו כן הוא הטנק הרביעי שנושא שם זה בחיל השריון המלכותי (בעוד הראשון הוא קרוזר 8 צא'לנג'ר שאינו קשור לאותה הסדרה).

הצאלנג'ר 3 עתיד להיכנס לשורות הצבא הבריטית בשנת 2025.

== היסטוריה ותכנון==
משרד ההגנה הבריטי שהחל בשידרות הצאלנג'ר 2 כבר ב-2005, החליט לבסוף ב-2014 למצוא לו מחליף, ולאחר שהושג לכך מימון מספק בעלות של 800 מיליון ליש"ט - נוסף לכסף שיגיע ממכירת חלק מהטנקים הישנים וחלק מהטכנולוגיה של הטנק החדש. אם זאת הפרויקט התעקב, ורק במאי 2021 זכתה חברת ריינמטאל במכרז של משרד ההגנה הבריטי לשיפור טנקי צ'אלנג'ר 2 בסך של 995.9 מיליון דולר, כשהעלות הכוללת עומדת בסך של 1.17 מיליארד דולר (משוער).

על-פי התוכנית שהוצגה בכוונת הצבא להשתמש ב-148 מטנקי הצ'אלנג'ר 2 הישנים ולערוך להם שידרגו הכולל בין היתר שיפור מקיף של התובה וצריח חדש עם תותח 120 מ"מ מדגם Rheinmetall Rh-120 (מותאם לשאר הטנקים הראשים בברית נאט"ו), ואלו יקבלו את השם החדש צ'אלנג'ר 3.<ref></ref>

בין השיפורים שיעבור הטנק החדש יהיה הוספת מערכת הגנה אקטיבית מסוג מעיל רוח תוצרת רפא"ל תספק מערכת הגנה אקטיבית לטנק מסוג "מעיל רוח"<ref></ref> ואף קיבלה 26,057,600 דולר דמי מקדמה.<ref></ref>

בין השיפורים הנוספים שיכלול הטנק החדש:<ref></ref><ref></ref>

* תותח חלק קדח 120 מ"מ חדש העומד בתקן נאט"ו
* ראיית יום ולא לכל מזג אוויר עבור המפקד והתותחן
* שריון משופר ומודולרי
* אפשרות להגנה אקטיבית - מעיל רוח תוצרת רפאל.<ref></ref>
* יכולת ניידות מוגבר
* תחמושת חדשה עם יותר מקום לאחסון

במקור תוכנן שראשיתו היצור יחל בשנת 2027, אבל לאור ריבויי הסכסוכים כגון המלחמה באוקראינה. הוחלט להאיץ את התוכנית כדי להספיק ליצר את ראשוני הטנקים כבר ב-2025 ולסיים את כל היחידות המתוכננות עד 2030.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טנקים בריטיים
ויולט סלאמה

ויולט סלאמה (בערבית: فيوليت سلامة) היא זמרת ערביה-ישראלית-אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
סלאמה נולדה בחיפה למשפחה ערבית-נוצרית. אביה יליד טורען ואמא ילידת לבנון. בגיל 16 עברה עם הוריה לגור בארצות הברית. בארצות הברית היא טיפחה קריירה של זמרת בשפה הערבית, והיא מתמקדת בשירים קלאסיים מוכרים כמו שיריה של אום כולתום, פיירוז, מוחמד עבד אל-והאב, ורדה אלג'זאא'ריה ואחרים. במקביל היא למדה בארצות הברית ראיית חשבון מקצוע אותו נטשה עם הזינוק בקריירה המוזיקלית שלה.

בארצות הברית נישאה לאמריקאי-לבנוני בן העדה הארמנית.

בתקופה בה היא התגוררה בארצות הברית הופיעה סלאמה בכל רחבי העולם הערבי.

ב-2009 היא חזרה לגור עם בעלה וילדיה בחיפה. מאז היא הפסיקה להופיע בעולם הערבי למעט במרוקו.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.maariv.co.il/culture/music/Article-674062 "אחרי שסיפרתי במצרים שנולדתי בישראל, לא הזמינו אותי להופיע יותר"], יעקב בר-און, מעריב, 6/12/2018
*
*

קטגוריה:זמרות ערביות ישראליות
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
שאגת ש"ס

שאגת ש"ס היא סדרה תיעודית ישראלית של קובי פרג' ומוריס בן מיור אודות קורותיה של מפלגת ש"ס. הסדרה שודרה בערוץ HOT8 ביולי 2024. הסדרה נעה על הציר שבין הסיפור ההיסטורי למציאות הישראלית. בין ארכיון לתיעוד מההווה. הסדרה מלווה בקולה של חנה אזולאי הספרי, שחקנית ויוצרת.<ref></ref>

== סינופסיס ==
בארבעים השנים האחרונות, התרגלנו כל כך לנוכחותה ומיקומה של מפלגת ש"ס בממסד הפוליטי הישראלי, עד שמעטים זוכרים שהיא בכלל הוקמה כהתרסה נגד ההנהגה החרדית. פעם היא הייתה חלק מגוש השמאל והפילה את ממשלת הליכוד בשם תהליך השלום, וכי מנהיגה הרוחני הרב עובדיה יוסף הדיח את המנהיג הפוליטי אריה דרעי בשל הרשעתו בעבירות שחיתות.

ש"ס עברה כברת דרך ארוכה מאז הקמתה ב-1983. ש"ס היא המפלגה העדתית היחידה ששרדה והצליחה בישראל. ש"ס תיעלה את המחאה המזרחית בישראל לכיוון חרדי. נראה שש"ס תרמה מעט מאד לצמצום הפערים החברתיים עליהם היא מוחה 40 שנה, ובכל זאת התנועה שומרת בעקביות על כוחה האלקטורלי ואף מעלה אותו. אריה דרעי, העומד בראשה, הוא יד ימינו של בנימין נתניהו וחבר בקבינט הביטחוני המורחב, וציבור בוחריה נהנים מחלוקת תקציבים נאה ומשמעותית מתוקף ההסכמים הקואליציוניים.

הסדרה מחולקת לשלושה פרקים על פי חלוקה רעיונית:
* הפרק הראשון "קסם המהפכה" עוסק בקונפליקטים העדתיים והחברתיים הקשורים במפלגה
* הפרק השני "אש התורה" עוסק בסוגיות האמוניות והדתיות על בסיסן הוקמה המפלגה ואיתן היא מתמודדת
* והפרק השלישי "כוח עליון" יורד לעומק כוחה הפוליטי של המפלגה ופרשות השחיתות הרבות שדבקו בה

הסדרה בודקת האם מפלגה שמציגה את עצמה כ"חברתית" וטוענת שחוללה "מהפכה" למען הציבור המזרחי אכן שינתה משהו בחברה הישראלית או שבעיקר הצליחה לבצר את מבנה הכוח הקיים?.

40 שנה לאחר שנוסדה, אוהבים אנשי ש"ס לדבר על "מהפכה" שהמפלגה חוללה בישראל. אבל האם היא באמת שינתה כאן משהו? איזו מהפכה הם הביאו ונגד מי? האם היא באמת קידמה את הציבור המזרחי שבשמם היא נשבעת? האם היא בכלל תנועה עממית או רק פלטפורמה אישית של מנהיגה הבלתי-מעורער אריה דרעי? איך קורה שאחרי כמעט ארבעים שנה בשלטון עדיין מנהיגי ש"ס טוענים לרדיפה וקיפוח? כיצד, אם בכלל, שינתה ש"ס את החברה הישראלית?
==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:מפלגת ש"ס