OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איש מכירות

איש מכירות (או מוכרן) הוא אדם העוסק במכירה של מוצרים או שירותים ללקוחות וללקוחות פוטנציאליים.

==היסטוריה==
מקצוע זה נהיה חיוני ככל שהתפתחה כלכלת השוק הן במישור הארצי והן בזה הגלובלי. סימנים להופעתו של מקצוע זה ניתן למצוא כבר בשלהי ימי הביניים, כאשר נציגי חברות יבוא ויצוא, כמו גם יצרני מזון וחומרי גלם, פעלו בנמלים שהתנהלה בהם פעילות מסחרית משמעותית. עם התפשטות מוצרי המכונות פרי המהפכה התעשייתית של המאה ה-19, הפך מקצוע זה לחיוני לטובת שיווקם של מוצרים. בתקופות ובמקומות מסויימים מקצוע זה היווה תנאי הכרחי, ועד המצאת שיטות שיווק ממוכנות (באמצעות העיתונות, הדואר, שירותי שליחים וכדומה), לתנאי שאין בלתו.

יהודים, בדומה ל'עמי תיווך' אחרים, תפסו מקום נכבד במקצוע זה, כהמשך למיקומם בכלכלת שלהי ימי הביניים ותחילת העת החדשה. עם הגירתם מערבה לארצות מפותחות כלכלית, בראשן ארצות הברית, בלטו יהודים במקצוע זה.

==איפיון המקצוע==
בהתאם לסוג המוצר או השירות, המכירה נעשית לעיתים במקום עבודתו של איש המכירות, ולעיתים במקום עבודתו של הלקוח. דוגמאות:
* איש מכירות שתפקידו למכור דירות בבניין חדש מבצע את עבודתו בבניין או בסמוך לו, כדי שיוכל להראות את האתר ללקוחות פוטנציאליים.
* מוכרן בחנות מוכר את מוצרי החנות לקונים המגיעים אליה. 
* סוכן נוסע הוא איש מכירות העובר בין לקוחות פוטנציאליים ברחבי אזור פעולתו, ומציע להם את סחורתו.

מכירה נעשית במפגש פנים אל פנים בין איש המכירות ללקוח, או בקשר לא ישיר, כגון מכירה באמצעות טלפון או דואר אלקטרוני. שיטת מכירה נוספת, המוכתבת על ידי הלקוח, היא מענה למכרז, שלפיו מחליט הלקוח על הספק הזוכה מבין כל הספקים שענו למכרז. מרכיב מרכזי בעבודתו של איש המכירות הוא שכנוע הלקוח הפוטנציאלי להסכים למכירה המוצעת לו. כאשר מדובר במכירה של מוצר מורכב מתלווה אל איש המכירות מומחה טכני, המוסיף מידע טכני על המידע השיווקי. תהליך המכירה כולל לעיתים הדגמה של המוצר הנמכר (למשל נסיעת מבחן בתהליך המכירה של מכונית).

איש מכירות הוא בדרך כלל עובד של הארגון שאת סחורתו הוא מוכר, אך ישנם גם אנשי מכירות הפועלים בנפרד מהארגון שאת סחורתו הם מוכרים. סוכן ביטוח הוא למעשה איש מכירות של חברות הביטוח שהוא מייצג. מתווך נדל"ן הוא למעשה איש מכירות המייצג את בעלי הדירות העומדות למכירה.

כתמריץ להגברת המכירות שכרו של איש מכירות שכיר מכיל בדרך כלל מרכיב של עמלות המחושב בהתאם למכירותיו. התמורה לאנשי מכירות עצמאיים היא בדרך כלל בשיעור מסוים ממכירותיהם.

את פעילותו של איש המכירות מקדימה ומלווה פעילות שיווק, שמטרתה להביא את המוצר הנמכר לידיעתם של הלקוחות הפוטנציאליים, למשל באמצעות פרסומת. לידים מספקים לאיש המכירות פרטים של לקוחות פוטנציאליים, לשם יצירת קשר אתם.

הכשרת אנשי מכירות נעשית בקורסים המוצעים על ידי גופים להכשרה מקצועית, שאליהם נלווית הכשרה תוך כדי עבודה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://student.universities-colleges.org.il/איש-מכירות/ איך להיות איש שיווק טוב?], באתר "לימודים ישראל"
* [https://www.barakl.co.il/להיות-איש-מכירות 10 כללים לאנשי מכירות מעולים], באתר "ברק לעסקים"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקצועות
קטגוריה:מסחר
הדיוויזיה השנייה (יפן)

הדיוויזיה השנייה (ביפנית: 第2師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת בטוקיו.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-18 בינואר 1962 במטרה להגן על צפון-מערב הוקאידו. כיום, הדיוויזיה כוללת 8,100 חיילים, המחולקים לשלושה רגימנטים רגליים ורגימנט שריון אחד, והיא חלק מארמיית הצפון. פרט לתפקידים מגננתיים, הדיוויזיה מסייעת גם בטיפול באסונות טבע באזור.

בסיס הדיוויזיה נמצא במחנה אסהיקאווה שבעיר אסהיקאווה. מדי שנה לוקחים חיילי הדיוויזיה חלק בפסטיבל חורף מקומי בעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/nae/2d/ האתר הרשמי של הדיוויזיה]

קטגוריה:דיוויזיות יפניות
ארתור מלוויל

ארתור מלוויל (באנגלית: Arthur Melville; 1855 – 1904) היה צייר סקוטי שלמד בצרפת, ונודע באהבתו לציור נופי המזרח בעקבות מסעותיו באזור בסוף המאה ה-19.

== ביוגרפיה ==
ארתור מלוויל נולד באנגוס, סקוטלנד <ref>Gale, Iain (1996). Arthur Melville. Edinburgh: Atelier Books. p. 20</ref> ב-10 באפריל 1855. המשפחה עברה לאיסט לינטון, בסביבות שנות ה-60. הוא החל לצייר בזמן שעבד כשוליה בחנות מכולת והשתתף בשיעורי אמנות בערב באדינבורו, אליהם הלך ברגל מספר קילומטרים. <ref>Mackay, Agnes (1951). Arthur Melville R.W.S., A.R.S.A. Leigh-on-Sea: F. Lewis Publishers Limited. pp. 14, 20–21.</ref><ref>Arthur Melville Adventures in Colour. Edinburgh: National Galleries of Scotland. 2015. pp. 12, 13, 31, 125</ref>

בשנת 1874 הועסק כמנהל חשבונות והפך לסטודנט במשרה מלאה בבית הספר המלכותי של האקדמיה הסקוטית בהדרכת ג'ון קמפבל נובל. הוא הושפע גם מג'ון רוברטסון ריד.

ב-1877, בגיל 22, הוא צייר את "גן הכרובים", שהתקבל על ידי האקדמיה המלכותית. <ref></ref> מלוויל מכר את הציור לג'יימס האנטר אנאנדייל, יצרן נייר. המכירה מימנה חלקית את לימודיו של האמן בפריז מ-1878 עד 1880.

ב-1878 נסע לפריז ונרשם לאקדמיה ז'וליאן.<ref></ref> כאן הוא החל ללמוד על המורכבויות של ציור בצבעי מים הוא פגש את האמן הסקוטי, רוברט וויר אלן, שהכיר לו את האימפרסיוניסטים.] לאחר מכן הוא בילה את קיץ 1879 במרכז צרפת במושבת האמנים גרז-סור-לואה. בגרז-סור-לואה התאספו מספר אמנים והם היו חסידי ציור באוויר הפתוח. הוא חיפש איכרים שידגמו עבורו בחוץ, והוא הלך בעקבות עבודתם של ציירי טבע הכפריים הצרפתיים.

הוא חזר לאדינבורו מוקדם בקיץ 1880 וצייר בסטודיו בשנדוויק פלייס שאותו חלק עם אחיו ג'ורג', סטודנט לרפואה. הוא נשאר רק כמה חודשים כיוון שהתכוון לחזור לצרפת ולאחר מכן לנסוע למזרח התיכון.<ref>MacKay, Agnes (1951). Arthur Melville RWS ARSA 1855-1904. Leigh-on-Sea: F Lewis Publishers Limited. p. 25.</ref>

== נסיעות ==
חוש הצבע שהוא מאפיין כל כך בולט של עבודתו התפתח במהלך מסעותיו בפרס, מצרים וטורקיה בין השנים 1880 ו-1882, שם נסע לפעמים לבדו במסעות ארוכים בפנים הארץ. כדי להעביר בציור את האור המזרח תיכוני החזק, הוא פיתח טכניקה של שימוש בצבעי מים על בסיס של נייר רטוב עם גואש.

למלוויל, אף על פי שלא היה ידוע יחסית במהלך חייו, הייתה אחת ההשפעות החזקות ביותר באמנות של ימיו, במיוחד בטיפול שלו בצבעי מים, שהשפיעה על ציירי גלאזגו.

הוא היה במיטבו בציור בצבעי מים את החיים במזרח, אבל הוא גם צייר כמה דיוקנאות בצבעי שמן וקומפוזיציה רבת עוצמה.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Melville, Arthur". Encyclopædia Britannica. 18 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 102.</ref>

חלק מתמונותיו נמצאות במוזיאונים שונים, במיוחד בסקוטלנד, אבל רבות נוספות נשארו אצל אספנים פרטיים.

תערוכת זיכרון מקיפה של יצירותיו של מלוויל נערכה בגלריות המכון המלכותי בלונדון בשנת 1906.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Melville, An Arab Interior.jpg

File:A Moorish Procession, Tangier .PNG

File:Baghdad-Arthur Melville 1882.jpg

File:Arthur Melville (1855-1904) - Christmas Eve, 'And There Was No Room for Them in the Inn' - NG 948 - National Galleries of Scotland.jpg

File:The Fête of the Dosseh.jpg

File:King Cophetua and the Beggar Maid by Arthur Melville.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==
 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1855
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1904
ארמיית הצפון (יפן)

ארמיית הצפון (ביפנית: 北部方面隊) היא אחת מחמש הארמיות הסדירות של צבא יפן.

הארמייה הוקמה ב-15 באוקטובר 1952, והיא אמונה על הגנת האי הוקאידו. זו הארמייה הגדולה ביותר בצבא היפני, והיא כוללת גם את מרבית הטנקים מדגם Type 90 של צבא יפן. מטה הארמייה נמצא במחנה סאפורו, שבעיר סאפורו, והיא כוללת את הדיוויזיה השנייה, הדיוויזיה השביעית, הבריגדה ה-5, הבריגדה ה-11, בריגדת הארטילריה ה-1, בריגדת הנ"מ ה-1, בריגדת ההנדסה ה-3, בריגדת מפקדת הדיוויזיה, וכן יחידות נוספות קטנות יותר, הכפופות ישירות למפקדת הארמייה.

מפקד הארמייה הנוכחי הוא לוטננט גנרל טושיאה אוקאבה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.mod.go.jp/gsdf/nae/ האתר הרשמי של הארמייה]

קטגוריה:ארמיות יפניות
הדיוויזיה השלישית (יפן)

הדיוויזיה השלישית (ביפנית: 第3師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת בטוקיו.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-18 בינואר 1962 והיא חלק מארמיית המרכז. הדיוויזיה אמונה על הגנת המחוזות היוגו, קיוטו, נארה, אוסקה, וקאיאמה ושיגה.

בסיס הדיוויזיה נמצא בעיר איטאמי. פרט לתפקידים מגננתיים, חיילי הדיוויזיה מסייעים גם בטיפול באסונות טבע באזור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/mae/3d/ האתר הרשמי של הדיוויזיה]

קטגוריה:דיוויזיות יפניות
ארמיית המרכז (יפן)

ארמיית המרכז (ביפנית: 中部方面隊) היא אחת מחמש הארמיות הסדירות של צבא יפן.

הארמייה הוקמה ב-14 בינואר 1960, והיא אמונה על הגנת צ'וגוקו, קנסאי, שיקוקו והחצי הדרומי של אזור צ'ובו. מטה הארמייה נמצא בעיר איטאמי שבמחוז היוגו, והיא כוללת את הדיוויזיה השלישית, הדיוויזיה העשירית, הבריגדה ה-13, ה-14 ובריגדת ההנדסה ה-4.

מפקד הארמייה הנוכחי הוא לוטננט גנרל ג'ונג'י סוזוקי.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.mod.go.jp/gsdf/mae/ האתר הרשמי של הארמייה]

קטגוריה:ארמיות יפניות
הדיוויזיה הרביעית (יפן)

הדיוויזיה הרביעית (ביפנית: 第4師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת בקאסוגה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוגוסט 1962 והיא אמונה על הגנת המחוזות פוקואוקה, נגסאקי, אויטה וסאגה. היא חלק מארמיית המערב. פרט לתפקידים מגננתיים, הדיוויזיה מסייעת גם בטיפול באסונות טבע באזור.

בסיס הדיוויזיה נמצא בעיר קאסוגה שבמחוז פוקאוקה. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/wae/4d/ האתר הרשמי של הדיוויזיה]

קטגוריה:דיוויזיות יפניות
ארמיית המערב (יפן)

ארמיית המערב (ביפנית: 西部方面隊) היא אחת מחמש הארמיות הסדירות של צבא יפן.

הארמייה הוקמה ב-1 בדצמבר 1955, והיא אמונה על הגנת האיים קיושו ואוקינאווה. מטה הארמייה נמצא במחנה קנגון בעיר קוממוטו שבקיושו, והיא כוללת את הדיוויזיה הרביעית, הדיוויזיה השמינית, הבריגדות ה-15 וה-14, בריגדת הנ"מ ה-2 ובריגדת ההנדסה ה-5.

מפקד הארמייה הנוכחי הוא לוטננט גנרל ריוג'י טקימוטו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/wae/ האתר הרשמי של הארמייה]

קטגוריה:ארמיות יפניות
הדיוויזיה השישית (יפן)

הדיוויזיה השישית (ביפנית: 第6師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת בהיגשין.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוגוסט 1962 במטרה להגן על המחוזות פוקושימה, מיאגי ויאמאגטה. הדיוויזיה היא חלק מארמיית צפון-מזרח. פרט לתפקידים מגננתיים, הדיוויזיה מסייעת גם בטיפול באסונות טבע באזור. ב-2004 נשלחו 500 מחיילי הדיוויזיה לכוח שמירת השלום של האו"ם בעיראק (קבוצת השיקום והתמיכה היפנית בעיראק).

בסיס הדיוויזיה נמצא במחנה ג'ימאשין שבעיר היגשין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/neae/6d/ האתר הרשמי של הדיוויזיה]

קטגוריה:דיוויזיות יפניות
ארמיית צפון-מזרח (יפן)

ארמיית צפון-מזרח (ביפנית: 東北方面隊) היא אחת מחמש הארמיות הסדירות של צבא יפן.

הארמייה הוקמה ב-14 בינואר 1960, והיא אמונה על הגנת טוהוקו. מטה הארמייה נמצא במחנה סנדאי בעיר סנדאי, והיא כוללת את הדיוויזיה השישית, הדיוויזיה התשיעית, בריגדת ההנדסה ה-2, וכן יחידות קטנות יותר הכפופות ישירות למטה הארמייה.

מפקד הארמייה הנוכחי הוא לוטננט גנרל טומופוסה האראדה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/neae/neahq/ האתר הרשמי של הארמייה]

קטגוריה:ארמיות יפניות
הדיוויזיה השביעית (יפן)

הדיוויזיה השביעית (ביפנית: 第7師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת בצ'יטוסה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוגוסט 1962 במטרה להגן על צפון הוקאידו. הדיוויזיה היא חלק מארמיית הצפון. פרט לתפקידים מגננתיים, הדיוויזיה מסייעת גם בטיפול באסונות טבע באזור. הדיוויזיה כוללת שלושה רגימנטים משוריינים ורגימנט חיל רגלים ממוכן, ולפיכך היא דיוויזיית השריון היחידה של הצבא היפני. פרט לכך היא כוללת רגימנט ארטילריה, רגימנט נ"מ ורגימנט תמיכה לוגיסטית. 

בסיס הדיוויזיה נמצא במחנה היגשי שבעיר צ'יטוסה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/nae/7d/index.html האתר הרשמי של הדיוויזיה]

קטגוריה:דיוויזיות יפניות
הדיוויזיה השמינית (יפן)

הדיוויזיה השמינית (ביפנית: 第8師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת בקוממוטו.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-18 בינואר 1962 במטרה להגן על המחוזות קגושימה, קוממוטו ומיאזאקי. הדיוויזיה היא חלק מארמיית המערב. פרט לתפקידים מגננתיים, הדיוויזיה מסייעת גם בטיפול באסונות טבע באזור. 

בסיס הדיוויזיה נמצא בבעיר קוממוטו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/wae/8d/ האתר הרשמי של הדיוויזיה]

קטגוריה:דיוויזיות יפניות
הדיוויזיה התשיעית (יפן)

הדיוויזיה התשיעית (ביפנית: 第9師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת באאומורי.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-15 באוגוסט 1962 במטרה להגן על המחוזות אקיטה, איווטה ואאומורי. הדיוויזיה היא חלק מארמיית צפון-מזרח. פרט לתפקידים מגננתיים, הדיוויזיה מסייעת גם בטיפול באסונות טבע באזור. 

בסיס הדיוויזיה נמצא בעיר אאומורי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/neae/9d/ האתר הרשמי של הדיוויזיה]

קטגוריה:דיוויזיות יפניות
הדיוויזיה העשירית (יפן)

הדיוויזיה העשירית (ביפנית: 第10師団) היא דיוויזיה של צבא יפן אשר מוצבת בנגויה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-18 בינואר 1962 במטרה להגן על המחוזות אאיצ'י, פוקואי וגיפו, אישיקווה, מיאה וטויאמה. הדיוויזיה היא חלק מארמיית המרכז. פרט לתפקידים מגננתיים, הדיוויזיה מסייעת גם בטיפול באסונות טבע באזור. 

בסיס הדיוויזיה נמצא בבעיר נגויה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mod.go.jp/gsdf/mae/10d/ האתר הרשמי של הדיוויזיה]

קטגוריה:דיוויזיות יפניות
המיועד (סרט)

המיועד הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1989 בכתיבתו ובבימויו של דניאל וקסמן, בכיכובם של שולי רנד, רונית אלקבץ וצבי שיסל, כשזה סרטם הראשון של השניים הראשונים. 

הסרט, אשר הפקתו נדחתה פעמים רבות,<ref></ref> מספר אודות בן למשפחה דתית כשאביו עומד בראש עדת מאמינים בכוחותיו העל־טבעיים. הוא מיועד לרשת את אביו אבל במקום זה הוא חוזר בשאלה והופך לבדרן מצליח בסיועה של צעירה מיסטית. הסרט צולם בטבריה, צפת ועמוקה.

== תקציר עלילה ==
שמעיה בן דוד (שולי רנד) הוא בדרן ולהטוטן העובר בעיירות קטנות ברחבי ישראל עם מופע שרלטנות זול של טלפתיה ולהטוטי קלפים. את להטוטיו הוא מבצע בסיוע אמרגנו אברהם וייס (צבי שיסל) היושב מאחורי הקלעים. שמעיה הוא בנו המנוכר של דוד בן יוסף, מנהיג רוחני שלו עדת מעריצים.

האב הגוסס שולח את חסידיו לבנו כדי להחזירו אליו, כדי שימשיך את "תעשיית האמונה" המצליחה וירש את מקומו בחצר. בראש השליחים נמצא עוזיה (שבתאי קונורטי) שלא מהסס להשמיע איומים. יום אחד מגיעה להופעה של שמעיה צעירה מסתורית לבושה שחורים (רונית אלקבץ) ומצליחה להדליק אש גם בלי תעלוליו של אברהם אלא באמצעות מבטיה בלבד. שמעיה מתלהב ממנה ומתחיל לחזר אחריה ולשתף אותה בהופעות. הצעירה מציגה את עצמה בשמה אושרה, אולם מוצאה ומקור היכולות שלה נשארים נסתרים. שמעיה ממשיך בהופעותיו עם אושרה ומציג "נסים", ומארגן מופע גדול בחסות ראש המועצה (ראובן דיין) אבל מאמיני אביו מבטלים לו אותה ורודפים את אושרה על מנת שתעזוב אותו. 

לבסוף מת הרב הזקן ושמעיה מסכים לחזור לדת ולקבל את ייעודו כראש המאמינים, על אף שיש לו מתנגדים שכופרים בכישוריו ובכוונותיו. שמעיה הופך ל"גורו" יהודי, אך נשמתו חצויה בין ה"מחויבות הקדושה" שלו לבין משיכתו לאושרה. המאמינים כופים עליו להתחתן עם אישה שאינו רוצה בה. אברהם מצטרף אליו לאחר "שחזר בתשובה" והופך את הנסים של שמעיה לעסק פורח שאוסף סביבו מאמינים רבים ברחבי הגליל. אושרה חוזרת ומנסה להתאחד עם שמעיה, אבל המאמינים מפרידים ביניהם וכולאים את שמעיה בבית בודד ביער. שמעיה המיואש, שלא חפץ יותר בתפקיד המיועד לו ובמעמד שזכה לו, קורא לעזרה ואושרה מגיעה ובכוחה המיסטי היא מדליקה את הבית שנשרף יחד עם שמעיה.

שמעיה "עולה לשמיים" וכעת שמו וכוחו גדל ועדת מאמיניו מתעצמת כשהם קוראים כלפי מעלה: "בן דוד".

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|שולי רנד
|שמעיה בן דוד
|
|-
|רונית אלקבץ
|אושרה
|
|-
|צבי שיסל
|אברהם וייס
|אמרגן
|-
|שבתאי קונורטי
|עוזיה
|מאמין
|-
|ראובן דיין
|
|ראש מועצה
|-
|יצחק נאמן
|רפאל
|מאמין
|-
|דוד דנינו
|מיכאל
|מאמין
|-
|ברק הנגבי
|
|מאמין מתנגד
|}

== פרסים ==
בטקס פרסי אופיר לשנת 1990 הסרט זכה בשני פרסי אופיר על הצילום הטוב ביותר (אילן רוזנברג) ועל העיצוב האמנותי הטוב ביותר (אבי אביבי). הסרט ייצג את ישראל בפסטיבל קאן.<ref></ref> 

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1989
קורט סאטר

קורט לאון סאטר (באנגלית: Kurt Leon Sutter; נולד ב-5 במאי 1960)<ref></ref> הוא תסריטאי, במאי, מפיק ושחקן אמריקאי.

==ביוגרפיה==
סאטר גדל בראהוויי שבניו ג'רזי, ולו שתי אחיות גדולות. הוא למד לתואר ראשון בתקשורת המונים במכללת ליווינגסטון (מחלקת העיתונות של אוניברסיטת ראטגרס). לאחר מכן עבר לניו יורק, בה למד את טכניקת מייזנר ובמקביל עסק בתיאטרון ולימד בקונסרבטוריון גייטלי/פול.

לאחר מכן עבר ללמוד לתואר שני במשחק ובבימוי באוניברסיטת צפון אילינוי, תואר אותו סיים ב-1997. בשנת 2000 עבר ללוס אנג'לס.

==קריירה==
בשנים 2002–2008 כתב, הפיק וביים עבור סדרת הטלוויזיה "המגן", ואף הופיע בה כשחקן בארבעה פרקים. הסדרה זכתה פעמיים בפרס גלובוס הזהב ופעם אחת בפרס אמי.

בשנים 2008–2014 יצר, הפיק וביים את סדרת הטלוויזיה "ילדי האנרכיה", סדרת דרמה המשכית אמריקאית מסוגת טרגדיית פשע על אודות מועדון אופנוענים פורעי חוק הפועל בצ'ארמינג, עיירה בדיונית בסנטרל ואלי קליפורניה. הוא כתב 61 מתוך 92 הפרקים בסדרה, והופיע כשחקן ב-20 פרקים כדמות משנית. הסדרה זכתה לנתוני רייטינג חריגים.<ref></ref>

בשנת 2015 כתב את סרט דרמת-הספורט "ללא כפפות". באותה שנה כתב והפיק את סדרת הטלוויזיה "התליין הממזר", בה גם שיחק. הסדרה לא זכתה להצלחה, ובוטלה לאחר עונה אחת בלבד.<ref name="Ausiello"></ref><ref></ref><ref></ref>

בשנים 2018–2019 יצר, כתב והפיק את שתי העונות הראשונות של סדרת הטלוויזיה "כנופיית המאיה", סדרת ספין אוף ל"ילדי האנרכיה". הוא פוטר בשנת 2019 אחרי שהתקבלו תלונות רבות על התנהגותו ה"שוחקת" וה"לא מקצועית".<ref></ref>

בשנת 2021 שיחק בתפקיד משני בסרט "כאוס מהלך".

==חיים אישיים==
סאטר וקייטי סגל נישאו ב-2 באוקטובר 2004.<ref></ref> לשניים שלושה ילדים, ובתם הראשונה נולדה בהליך פונדקאות.<ref>[https://archive.today/20130126070900/http://www.hollywood.com/news/Katey_Sagal_Has_Surrogate_Daughter_at_52/3606387 Katey Sagal Has Surrogate Daughter at 51] By WENN.com | Thursday, January 11, 2007</ref> סגל השתתפה בתפקידים ראשיים בסדרות "ילדי האנרכיה" ו"התליין הממזר" שיצר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת צפון אילינוי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
קבוצת השיקום והתמיכה היפנית בעיראק

קבוצת השיקום והתמיכה היפנית בעיראק (ביפנית: 自衛隊イラク復興支援群) היה כוח מיוחד של צבא יפן, אשר נשלח לעיראק ככוח שמירת שלום. 

==היסטוריה==
ב-2003 נענה ראש ממשלת יפן ג'וניצ'ירו קואיזומי לבקשת ארצות הברית לשלוח כוח צבאי לעיראק. הייתה זו הפעם הראשונה מאז מלחמת העולם השנייה, בה כוח יפני הוצב מחוץ לגבולות יפן. דעת הקהל היפנית נחלקה קשות בסוגיה זו. רבים טענו שפריסת הכוחות בעיראק נוגדת את סעיף 9 לחוקת יפן, אשר אוסר על הצבא היפני להשתתף במלחמה. הנימוק של ממשלת קואיזומי היה שחיל המשלוח לעיראק לא ישתתף בפעילות מלחמתית אלא בכוח שמירת שלום. ב-29 בנובמבר, בעוד החיילים היפנים מתכוננים לצאת לדרך, נרצחו ביריות ליד תיכרית שני דיפלומטים יפנים. ב-9 בדצמבר הצליח קואיזומי להעביר את "חוק הסיוע ההומניטרי ושיקום עיראק" בדיאט היפני.

הכוחות היפנים נפרסו בעיר סמוואה בצמוד לכוחות של צבא הולנד. על היפנים נאסר להתערב בלחימה אלא לצורך הגנה עצמית, ולפיכך הם שימשו בעיקר ככוח עזר הומניטרי. את ההגנה הצבאית על העיר סיפקו כוחות של צבא אוסטרליה. המחנה היפני הותקף כמה פעמים בפצצות מרגמה, אולם לא נגרם לו כל נזק. תחקירים שנעשו מאוחר יותר גילו כי בניגוד לעמדתה הרשמית של ממשלת יפן, חיילים יפנים כן הוצבו בעמדות הגנה קדמיות.

בתחילת אפריל 2004, שלושה יפנים – עיתונאי ושני עובדי סיוע – נחטפו בידי טרוריסטים. החוטפים איימו לשרוף את בני הערובה בחיים אם יפן לא תסיג את חייליה מעיראק. ב-15 באפריל החטופים שוחררו, ככל הנראה לנוכח לחץ מתמשך בתוך יפן להסיג את החיילים. למחרת, שני יפנים נוספים – עובד סיוע ועיתונאי – נחטפו, אולם גם הם שוחררו תוך 24 שעות. ב-20 ביולי פרסם אבו מוסעב א-זרקאווי הצהרה בה איים לבצע פיגועים כנגד מטרות יפניות, אם יפן לא תסיג את חייליה. ב-30 באוקטובר נחטף תרמילאי יפני בשם שוסי קודה בבגדאד. כעבור כמה ימים נמצאה גופתו לאחר שממשלת יפן סירבה ליצור קשר עם החוטפים. ב-9 במאי 2005 נהרג אקיהיקו סאיטו, יועץ אבטחה פרטית יפני שעבד עבור הצבא הבריטי בעיראק. המוות זעזע את החברה היפנית, והגביר את הדרישה להוציא את החיילים מעיראק. 

סקר שנערך ביפן בסוף שנת 2005, הראה כי 69% מאזרחי יפן רוצים בהחזרת החיילים. למרות זאת, ב-8 בדצמבר החליטה ממשלת קואיזומי על חידוש המנדט הצבאי בעיראק בשנה. ב-25 ביוני 2006 הבטיח קואיזומי להסיג את הכוחות מעיראק במהירות. הנסיגה נעשתה בצורה הדרגתית, וב-18 ביולי עזב החייל היפני האחרון את עיראק. המחנה היפני הועבר לשליטת הבריגדה ה-2 של צבא עיראק. הכוחות היפניים לא חזרו למולדת, אלא נשארו בכוויית. ממשלת יפן המשיכה לספק תמיכה לוגיסטית לכוחות הרב-לאומיים בעיראק באמצעות רכבת אווירית מכוויית. 

ב-17 באפריל 2008 פסק בית המשפט העליון של יפן כי שיגור החיילים מחוץ לגבולות המולדת אינו חוקי. עקב כך, החלה יפן לפנות את כוחותיה מכוויית. אחרון החיילים היפנים חזר למולדת ב-18 בדצמבר.

==ראו גם==
* דיוויזיית זייתון

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070307205509/http://www.mod.go.jp/j/iraq/iraq/index.htm מידע על המבצע בעיראק] באתר משרד ההגנה היפני
קטגוריה:כוחות ההגנה של יפן
קטגוריה:מלחמת עיראק
הארי האמפרי מור

הארי האמפרי מור (אנגלית: Harry Humphrey Moore: 21 ביולי 1844 - 2 בינואר 1926) היה צייר אמריקאי, הידוע בעיקר בעבודותיו המתארות את יפן, ספרד וצפון אפריקה.

== ביוגרפיה ==
אביו, קפטן ג'ורג' האמפרי מור, היה בונה ספינות וצאצא של אוזיאס האמפרי, צייר מיניאטורות אנגלי. הוא היה חרש מלידה. בתחילה למד בבית הספר האמריקאי לחירשים בווסט הרטפורד, המוסד הוותיק ביותר באמריקה מסוג זה, ולאחר מכן הועבר לבית הספר לחירשים, בפילדלפיה.

שם הוא התחיל לקחת שיעורי אמנות מצייר הדיוקנאות, סמואל בל ווה דרכו הוא פגש את תומאס אייקינס, והחל לקחת גם ממנו שיעורים. על פי המלצתו של אייקינס, הוא נסע לפריז כדי ללמוד בבית ספר לאמנויות אצל ז'אן-לאון ז'רום. הוא גם למד אצל אדולף איבון. מאוחר יותר, הוא לקח כמה קורסים באנטומיה בבית ספר לרפואה בסן פרנסיסקו, והיה מבקר באזור זה לעיתים קרובות עד 1907.

לאחר שסיים את לימודיו הבסיסיים, בשנת 1869, הוא ליווה את אייקינס ואת החרט ויליאם סארטיין, בטיול לספרד. הוא התרשם מאוד, ונשאר שם מספר שנים לאחר שחבריו חזרו לפריז. בספרד שהה בעיקר בסגוביה ובגרנדה, שם הוקסם במיוחד מהתרבות המורית.

ב-1872 הוא התחתן עם איזבלה דה סיסטו אי נייטו, ממשפחה צבאית בולטת בסרגוסה, שידעה שפת סימנים כי הייתה לה חברת ילדות חירשת. הם נסעו לגור במרוקו, שם שהו כמעט שנתיים - טיילו וציירו לעיתים קרובות בליווי צבאי.

הוא חזר לניו יורק ב-1874 ופתח סטודיו והשתתף בתערוכות באקדמיה הלאומית לעיצוב ובאקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה.

הוא גם הציג שתי תערוכות יחיד, בסן פרנסיסקו, בגלריה סנו ומיי ובמועדון הבוהמיין. שם פגש את קתרין בירדסל ג'ונסון (1834–1893), פילנתרופית ואספנית אמנות, שהזמינה אותו ואת אשתו להתלוות אליה בטיול ליפן ב-1880. הוא הסכים, והפך לאחד האמנים האמריקאים הראשונים שהגיעו לשם. הוא יצר למעלה משישים ציורים תוך כדי ביקור, שהם בין היצירות המוכרות ביותר שלו.

הוא בילה את רוב הקריירה המאוחרת שלו בציור פורטרטים של ילדים, אמריקאים עשירים ובני האצולה האירופית. זמן קצר לאחר מלחמת העולם הראשונה, הוא נסע לחיות באירופה ומת בפריז.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Moore-Gnawa.jpg

File:Moore-Alhambra.jpg

File:Moore-Guitarist.jpg

File:Moore-Mother.jpg

File:Moore-Sweeper.jpg

File:Moore-Samisen.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1844
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1926
שמואל נתן

הרב שמואל נתן{{תמונה להחלפה}}
שמואל (פריץ) נתן (21 בנובמבר 1914 - 1 ביוני 1977) היה רב, מזכירו האישי של יצחק בן צבי וממקימי תעשיית התיירות במדינת ישראל.

== תולדות חייו ==
נולד בברסלאו והוסמך לרבנות מטעם בית המדרש לרבנים בברסלאו, משם עבר לברלין ועסק בפעילות ציונית. ב-1939 עלה לארץ ישראל. במלחמת העולם השנייה כיהן כרב צבאי בדרגת לוטננט קולונל בחיל האוויר המלכותי הבריטי. בתום המלחמה היה למזכירו האישי של יצחק בן צבי, שכיהן כיו"ר הוועד הלאומי.

ב-1948, כתוצאה מידיעת שפות ובקיאותו הן באתרים ומנהגים יהודיים והן במנהגי כנסיות הנוצריות השונות, נקלט נתן בחברה הישראלית לתיירות במשרד ראש הממשלה ומנהל לשכת התיירות הממשלתית בירושלים. ב-1952, עם הקמת "מרכז התיירות" במשרד המסחר והתעשייה התמנה לחבר מועצה המייעצת. בשנות השישים ניהל את לשכת התיירות הממשלתית של ישראל בניו יורק. בתקופת משה קול כשר התיירות כיהן נתן כיועץ ליחסי חוץ ויו"ר המועצות המייעצות, יו"ר ועדת האתיקה ויו"ר ועדת מדרוג בתי המלון. כן ייצג את ישראל בארגון התיירות העולמי, שם נקרא "רבי נייתן" והיה "שר החוץ של התיירות הישראלית".

כיהן במקביל גם כנשיא בית הכנסת ישורון ומזכיר כבוד של המוסד הישראלי לפרסומים תלמודיים. כרב אורתודוקסי-מודרני חיתן מאות רבות של זוגות צעירים חילוניים בירושלים.

נפטר בעיר מאלגה שבספרד בעת מילוי תפקידו בקונגרס הבינלאומי של ארגון התיירות העולמי.

על שמו רחוב בשכונת גבעת משואה בירושלים.

== לקריאה נוספת ==
* הרב שמואל נתן ז"ל", במלאת שלושים למותו, משרד התיירות

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברסלאו
קטגוריה:רבנים צבאיים בריטים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לחיל האוויר המלכותי הבריטי
קטגוריה:עובדי משרד התיירות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977
אורית חיון

אורית חיון (נולדה ב-17 בינואר 1965) היא עורכת דין ישראלית, העוסקת בתחום הפלילי.

==ביוגרפיה==
חיון נולדה בחיפה לרפאל, רואה חשבון ואיש עסקים. שירתה בצה"ל כמדריכת טנקים בבסיס צאלים וכקצינת הדרכה, ובשירות המילואים משרתת כעורכת דין ב.

בין השנים 1989–1992 למדה לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת סיטי בלונדון, ובשנת 1992 החלה להתמחות בפרקליטות הפלילית במחוז תל אביב, שם עבדה עד 1997. ב-1998 פתחה חיון משרד עורכי דין בתחום הפלילי. בין השנים 2005–2008 שימשה כמרצה אורחת בתחום משפט פלילי באוניברסיטת תל אביב ובין השנים 2008–2021 שימשה כמרצה וכמנחה בפקולטה למשפטים במרכז הבינתחומי בהרצליה ובאוניברסיטת בר-אילן. בין השנים 2008–2010 למדה לתואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ובשנת 2014 הוסמכה כמגשרת על ידי מרכז גומא לגישור. בשנת 2020 מונתה כמרצה אורחת באוניברסיטה היגלונית בקרקוב, פולין.

חיון חברה בוועדה לנושאים פליליים, חברת הנהלה ברשות לשיקום האסיר, יועצת משפטית בהתנדבות למרכז לסיוע נפגעות תקיפה מינית וחברה בוועדה לקידום זכויות האישה וקידום לשכת עורכי הדין בישראל. בנוסף, היא משמשת כחברת פאנל ומנחה בוועידות הלשכה השונות, כמרכזת אקדמאית של הכנסים הפליליים ופרשנית משפטית בערוצי טלוויזיה.

==תיקים בולטים==
אורית חיון היא סנגורית פלילים. בין התיקים הבולטים שבהם היא ייצגה:
* פרשת המעילה בבנק למסחר - במהלכה ייצגה חיון את יפה מקסימוב, גיסתה של אתי אלון שהביאה לקריסת הבנק למסחר.
* הרצח בברנוער - חיון ייצגה את אחד החשודים בביצוע הרצח.
* תיק סמואל שיינביין – במהלכו ייצגה חיון את שינביין אשר רצח את חברו לכיתה במרילנד, ארצות הברית ולאחר מכן ברח לישראל. בשנת 1999 הוא נשפט ל-24 שנות מאסר.
* רצח מאיה ווישניאק - תיק בו מייצגת חיון את הרוצח עמית אלמוג הטוען להגנת אי-שפיות. במהלך המשפט נקבע תקדים, לפיו אלמוג יקבל הערכת פסיכיאטר מטעם ההגנה בסמוך לאירוע וקודם לבדיקת פסיכיאטר מחוזי, כדי לקבוע האם הוא כשיר לעמוד לדין ויכול לשהות במעצר.
* רצח רים מוסלמי - חיון ייצגה את עפעף גילאווי שהואשמה ברצח. במהלך המשפט נקבע תקדים, שבו לראשונה הורה בית המשפט המחוזי בתל אביב למומחה מטעם ההגנה להיכנס למכון לרפואה משפטית אבו כביר ולבצע בדיקה בגופה מטעם ההגנה, כאשר למשטרה ולפרקליטות לא ניתנה גישה, והבדיקה ותוצאותיה הן חסויות ושמורות בכספת המכון לרפואה משפטית. בסיום המשפט זוכתה הנאשמת מאשמת הרצח ואף קיבלה פיצויים מהמדינה בגין שלוש השנים בהן שהתה במעצר.
* בג"ץ אלקיעאן - חיון ייצגה בכיר במשטרת ישראל בכל הקשור לפרשת הירי באזרח בשם אלקיעאן באזור חורה שבנגב. האירוע טופל כאירוע טרור, אולם נטען כי המנוח, מורה בדואי, לא ביצע פעולת טרור ומותו נגרם שלא כדין על ידי המשטרה. באוקטובר 2021 אישר בית המשפט העליון, במסגרת בג"ץ אותו הגישה משפחת המנוח, את החלטת מח"ש ופרקליט המדינה שי ניצן לסגור את התיק כנגד השוטרים המעורבים.

== חיים אישיים ==
חיון נשואה ליובל גבעתי, מנהל שיווק בחברת מחשבים, והיא אם לשני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכות דין פליליות ישראליות
קטגוריה:עורכי דין פליליים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מיומי מוריאמה

מיומי מוריאמה (ביפנית: 森山 眞弓; 7 בנובמבר 1927 – 14 באוקטובר 2021) הייתה פוליטיקאית ועובדת ציבור יפנית. היא כיהנה כחברת הפרלמנט של יפן וכשרה בממשלתה.

==ביוגרפיה==
מוריאמה נולדה בטוקיו בשנת 1927, בת לעקרת בית ולאיש עסקים. בשנת 1947 סיימה את לימודיה במחלקה לשפות זרות במכללת צודה (Tsuda). בשנת 1950 קיבלה תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת טוקיו. בשנים 1950 עד 1980 עבדה במשרד העבודה של ארצה. בתפקידה הייתה פעילה למען מתן שוויון הזדמנויות בתעסוקה לנשים וגברים.

===קריירה פוליטית===
בשנת 1980 נבחרה מוריאמה, לראשונה מבין שלוש כהונות שלה בבית העליון של הפרלמנט של יפן, כנציגה של המפלגה הליברלית-דמוקרטית. כיהנה כשנה בראש ועדת יחסי החוץ של הבית העליון של הפרלמנט. בשנת 1989 מונתה לראש הסוכנות להגנת הסביבה של יפן וזמן קצר לאחר מכן למזכירת הקבינט של יפן בממשלתו של טושיקי קאיפו. היא הייתה האישה הראשונה למלא תפקיד זה וכיהנה בו במשך 13 חודש עד להעברתה מתפקידה. במשך שמונה חודשים (1992-1993) כיהנה כשרת החינוך בממשלתו של קיאיצ'י מיזאווה וגם בתפקיד זה הייתה האישה המכהנת הראשונה. בשנת 1996 נבחרה לכהונה הראשונה שלה מבין ארבע בבית התחתון של הפרלמנט. מאפריל 2001 ועד ספטמבר 2003 כיהנה כשרת המשפטים בממשלתו הראשונה של ג'וניצ'ירו קואיזומי.

בשנים 2007 עד 2013 כיהנה מוריאמה כנשיאת אוניברסיטת האקואו.

מוריאמה הייתה נשואה לחבר הפרלמנט קינג'י מוריאמה עד למותו. בשנת 1991 פרסמה ספר בשם What I Saw in the Cabinet (בתרגום חופשי: "מה שאני ראיתי בקבינט")

מוריאמה מתה בטוקיו בשנת 2021, סמוך לפני יום הולדתה ה-94.

==קישורים חיצוניים==

* [https://mainichi.jp/english/articles/20211018/p2g/00m/0na/035000c Japan's 1st female Chief Cabinet Secretary Moriyama dies], באתר Mainichi Japan, 18 באוקטובר 2021 

קטגוריה:פוליטיקאים יפנים
קטגוריה:חברי פרלמנטים
קטגוריה:שרות ממשלה
קטגוריה:שרי חינוך
קטגוריה:שרות חינוך
קטגוריה:שרי משפטים
קטגוריה:ילידות 1927
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:נפטרות ב-2021
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2021
קסטריוט אימרי

קסטריוט אימרי (בצרפתית: Kastriot Imeri; נולד ב-27 ביוני 2000 בז'נבה שבשווייץ) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת יאנג בויז ברן מליגת העל השווייצרית ובנבחרת שווייץ.

== קריירת מועדונים ==
אימרי גדל במחלקות הנוער של מרן ושל סרבט ז'נבה. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של סרבט ז'נבה, ששיחקה בליגה השווייצרית השנייה. בתום עונת העפיל עם הקבוצה לליגת העל השווייצרית.

== קריירה בינלאומית ==
אימרי היה חלק מנבחרת שווייץ עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר.

ב-12 בנובמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שווייץ הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת איטליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במקביל הוא ממשיך לשחק בנבחרת הצעירה במשחקים מוקדמים לקראת אליפות אירופה לנבחרות צעירות 2023.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:ז'נבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סרבט ז'נבה
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-2000
Punk

Punk הוא אלבום האולפן השני של הראפר האמריקאי יאנג ת'אג. הוא יצא לאור ב-15 באוקטובר 2021, תחת הוצאת YSL רקורדס ומופץ על ידי אטלנטיק רקורדס ו-300 אנטרטיינמנט. האלבום מכיל הופעות אורח של סטריק, ג'יי קול, טי-שיין, גאנה, פיוצ'ר, BSlime, ג'וס וורלד, פוסט מאלון, אייסאפ רוקי, ליל דאבל 0, דרייק, טראוויס סקוט, דוג'ה קאט, נייט רוס, ג'ף בהסקר, ומק מילר. ההפקה מטופלת על ידי מגוון מפיקים, כולל טי-מינוס, מטרו בומין, קניה וסט, פייר בורן, ויזי, אוז, לואי בל, ואנדרו ואט, בין היתר.

== שבחים ==
=== רשימת סוף שנה ===
{| class="wikitable sortable"
!עיתון
!תואר
!דירוג
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!רולינג סטון
|50 האלבומים הטובים ביותר של 2021
|29
|<ref></ref>
|}

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2021
קטגוריה:אלבומי יאנג ת'אג
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אנדרו וואט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לואי בל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פייר בורן
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קניה וסט
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת YSL רקורדס
נפתלי הירצקא העניג

הרב נפתלי הירצקא העניג (ה' באייר ה'תרנ"ח – י"ד בניסן ה'תשמ"ה) היה רב הונגרי-רומני, שכיהן כרב העיר סרמאשו ברומניה וכיושב ראש התאחדות הרבנים בארצות הברית.

==ביוגרפיה==
העניג נולד בעיר סיגט בטרנסילבניה לשמחה יוסף ולחנה, בת הרב יעקב פרץ הלוי זילברמן. בצעירותו למד בישיבותיהם של הרבנים חיים צבי טייטלבוים ויהודה גרינוולד, בסיגט ובסאטמאר. בבגרותו למד אצל הרבנים ישעיהו זילברשטיין, ישכר דב רוקח וצבי אלימלך שפירא.

נישא לפרומט, בתו של הרב שלמה יהודה בראך מלעכניץ. בשנת ה'תרפ"ד נבחר לכהן כרבהּ של סרמאשו (שארמאש, בשמה היידי).<ref></ref>

ב נרצחו אשתו וארבעה מילדיו בטבח סרמאשו, והוא וחמישה מילדיו הצליחו להימלט. אחר המלחמה בחורף תש"ו הגיע למחנה העקורים בוולדשטאט - פוקינג, שם ייסד ישיבה לבחורים. מדי שבוע היה נוסע למינכן להשתתף באסיפות ועד הרבנים, שם עסק בהתרת עגונות. בחודש שבט תש"ט עבר למחנה פרנוולד, שם שנה מספר חודשים, ובאותו קיץ היגר לניו יורק.<ref>תפארת נפתלי - שו"ת, עמ' לד-לו</ref>

בט' באלול ה'תש"ט היגר לארצות הברית וייסד בית מדרש בלואר איסט סייד שבמנהטן. בשנת ה'תשט"ו מונה ליושב ראש ארגון "התאחדות הרבנים", ארגון רבני קנאי בארצות הברית ובקנדה שהוקם על ידי רבי יואל טייטלבוים מחסידות סאטמר.

בשנת ה'תשי"ט עבר לוויליאמסבורג ובשנת ה'תשל"ט עבר לקריית יואל, בה חלה, נפטר ונקבר.

שנה לאחר פטירתו, בה'תשמ"ו, יצא לאור הספר "שו"ת תפארת נפתלי", ובו כתביו תולדותיו. בשנים שלאחר מכן יצאו ספרים נוספים מסדרת הספרים "תפארת נפתלי".

==קישורים חיצוניים==
*[https://beta.hebrewbooks.org/50013 שו"ת תפארת נפתלי], באתר HebrewBooks
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1898
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1985
What the Hell

What the Hell הוא שיר של הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Goodbye Lullaby. הוא יצא לאור ב-10 בינואר 2011 על ידי RCA רקורדס כסינגל המוביל מהאלבום. השיר הופק על ידי מקס מרטין ושלבאק, אשר כתב את השיר עם לאבין.

== רקע ==
"What the Hell" נכתב על ידי לאבין, מקס מרטין, ושלבאק, ואילו שני האחרונים הפיקו את השיר. הוא הוקלט ב-Maratone Studios בסטוקהולם, שוודיה. זהו השיר השני ששלושתם כתבו יחד, הראשון הוא "Dancing Crazy" של מירנדה קוסגרוב. בנובמבר 2010, לאבין הודיעה באמצעות בלוג באתר הרשמי שלה שהאלבום הרביעי שלה, Goodbye Lullaby, הוקלט במשך שנה וציינה את חברת התקליטים שלה כסיבה לעיכובים באלבום. היא חשפה בבלוג ש-"What the Hell" יהיה הסינגל הראשון מהאלבום. השיר הוצג בבכורה ב-31 בדצמבר 2010 בערב השנה החדשה של דיק קלארק, במהלך קטע שהוקלט מראש יחד עם ביצוע של "Girfriend". לאבין תיארה את "What the Hell" כ"שיר מסיבה ממש כיף ואופטימי, אז זה הסתדר ממש טוב לנגן אותו בפעם הראשונה בערב הרוקינן של השנה החדשה. למחרת, השיר היה זמין להורדה בחינם למשך 48 שעות בעמוד הפייסבוק הרשמי של לאבין.

== ביקורת ==
"What the Hell" זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, שציינו קווי דמיון בין "What the Hell" לסינגל הקודם של לאבין, "Girfriend" גיל קאופמן מ-MTV.com הצהיר כי ל-"What the Hell" יש "אנרגיית מעודדות מעוררת" ו"גרוב מדבק ואווירה מעודדת". ג'ודי רוזן ממגזין רולינג סטון אמר כי "המוזיקה היא בקלות מהקליטות ביותר של אבריל עד כה", ותיארה אותה כ"אבריל בקצרה". ב-Idolator תיארו את השיר כ"גילטי פלז'ר" וכינו אותו "סוג הרצועה שאנו בוחרים רק לאחר בדיקה כפולה שאף אחד לא מסתכל על האייפוד שלנו". ניק לוין מדיגיטל ספיי נתן לשיר דירוג "מושלם". הוא הסביר שלאבין "יותר מנוזלת מרקמה שנזרקה לפח במרפאת השפעת [אבל] מה שכן, היא מושכת אותה". לוין הוסיפה כי "What the Hell" לא היה "בלתי ניתן להכחשה" כמו "Girlfriend", אך שיבח את הפזמון של השיר.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה ×2
| 140,000
|-
! איטליה (FIMI)
| זהב
| 15,000
|-
! מקסיקו (AMPROFON)
| זהב
| 30,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| זהב
| 7,500
|-
! בריטניה (BPI)
| זהב
| 400,000
|-
! (RIAA)<ref></ref>
| פלטינה 4×
| 4,000,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:סינגלים מ-2011
קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שלבאק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי שלבאק
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
אורי גופנא

אוּרי גופנא (נולד ב-18 בספטמבר 1970) הוא מיקרוביולוג ישראלי ופרופסור מן המניין בבית הספר שמוניס למחקר ביו רפואי וחקר הסרטן באוניברסיטת תל אביב.

== ביוגרפיה ==
נולד בתל אביב לרות ולפרופ' רם גופנא, ארכאולוג.

את התואר הראשון בהנדסה ביוטכנולוגית עשה בטכניון והשלים אותו בשנת 1996. בשלב זה עבר לאוניברסיטת תל אביב, שם למד לתואר שני בהנדסת מזון וביוטכנולוגיה ולתואר שלישי במיקרוביולוגיה. שני תארים אלה ביצע בהנחיית פרופ' אליאורה רון. עבודת הדוקטורט שלו, שהוגשה בשנת 2003, עסקה ב"גורמים אלימים בזני E. Coli שגורמים לאלח דם".

מיד לאחר מכן, יצא גופנא לקנדה, שם שימש עמית בתר-דוקטורי בפקולטה לרפואה באוניברסיטת דלהוסי בהליפקס. בשנת 2005 שב לישראל לתקופת בתר-דוקטורט נוספת באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2007 מונה למרצה בכיר במחלקה למיקרוביולוגיה מולקולרית וביוטכנולוגיה.

בשנת 2012 קודם לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 2017, לדרגת פרופסור מן המניין. בשנים 2013–2014 שימש חוקר אורח במרכז הלאומי לסינתזה אבולוציונית בדרהאם שבקרוליינה הצפונית.

גופנא נשוי ואב לשלושה, מתגורר בתל אביב.

== מחקר ==
מחקרו של גופנא מתמקד בהבנת תהליכי אבולוציה בעולם המיקרואורגניזמים שיש להם השלכות הן לתחום הרפואה והן לתורת האבולוציה. המחקר של קבוצתו נסוב על שני נושאים עיקריים הקשורים זה לזה: האחד הוא חקר תפקידיהם של העברה גנטית אופקית ושל דנ"א אנוכיי באבולוציה של מיקרואורגניזמים, והשני הוא חקר יחסי הגומלין בין מארח לחיידק, בדגש מיוחד על המיקרוביום של מערכת העיכול במצב בריאותי תקין ובעת מחלה.<ref></ref>

עבודתו מתפרשת על פני הרצף המלא של הביולוגיה האבולוציונית, החל בגנומיקה סביבתית והשוואתית, וכלה בבחינת היפותזות ספציפיות באמצעות שילוב של הנדסה גנטית וניסויי תחרות תחת תנאים אקולוגיים רלוונטיים. מניפולציה גנטית מאפשרת לנתח את תרומתם של רכיבים גנטיים מסוימים, כגון מערכות הגנה (קריספר ומערכות נוספות),<ref></ref> מנגנוני רקומבינציה,<ref></ref> דנ"א אנוכיי ומגוון גנומי בקרב אוכלוסיות מיקרוביאליות.

== פרסים והוקרה ==
* פרס וולף לתלמידי דוקטורט (2001)
* עמית קילאם לבתר-דוקטורנטים (2003–2005)
* עמית קאבלי של האקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים (2015)
* פרס לזכר נילי רובינוביץ-גרוסמן עבור מדענים צעירים, מטעם האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה (2008)
* חבר האקדמיה האירופית למיקרוביולוגיה (2018)
* פרס סארוב למחקר בסיסי, מטעם האגודה הישראלית למיקרוביולוגיה (2019)
* חבר האקדמיה האמריקאית למיקרוביולוגיה (2020)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.tau.ac.il/profile/urigo דף אישי], באתר אוניברסיטת תל אביב
* [https://scholar.google.com/citations?user=-aFqB6AAAAAJ&hl=en אורי גופנא], באתר גוגל סקולר
* [https://www.researchgate.net/profile/Uri-Gophna אורי גופנא], באתר ResearchGate

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מיקרוביולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ביו-רפואה וחקר הסרטן
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
אנה אנדייל

אנה אנדייל (במקור אנגל; בהונגרית: Angyal Anna; וספרם, סתיו 1848 – 1874) הייתה סופרת יהודייה-הונגרייה שתרמה לספרות ההונגרית-יהודית במאה ה-19 עד לפטירתה בגיל 26.
== ביוגרפיה ==

אנה אנגל נולדה במשפחה יהודית ושינתה את שמה אנדייל שפירושו בהונגרית "מלאך" כפירושו של אנגל בגרמנית. ואביה היה מורה בבית ספר היהודי בעיר הודמזוושרהיי. אנה רכשה מיומנות רבה בכתיבה כבר בשלב מוקדם בחייה, לא רק בספרות ההונגרית, אלא גם בספרות הגרמנית והצרפתית. היא כתבה בעיתונים ובכתבי עת כבר בגיל שש עשרה. הרומן שלה "הרפתקאות משפחה הונגרית" ראה אור בעיתון "יומן סגד" (Szegedi Hiradó) בשנת 1865 בהיותה רק בת 17, ברומן שלה "דעות קדומות" (Előítéletek) עסקה בגורלה של יהדות הונגריה ושיפורו. היא כתבה גם רומן היסטורי בשם "אילונקה ואלמר" (Ilonka és Elemér) שהופיעה בבודפשט בשנת 1869.

לאחר השלמת הרומן הזה, היא קיבלה תפקיד של אומנת בפשט, שם כתבה כמה שירים ואוטוביוגרפיה. היא מתה ממחלה בסתיו 1874.

== ספרות ==

<div class="mw-content-ltr">
* Susanne Blumesberger, Michael Doppelhofer, Gabriele Mauthe: Handbuch österreichischer Autorinnen und Autoren jüdischer Herkunft 18. bis 20. Jahrhundert. München : Saur, 2002, , S. 250f.
* Meyer Kayserling: Die Jüdischen Frauen in der Geschichte, Literatur und Kunst. Leipzig : F. A. Brockhaus, 1879, S. 300f.
</div>
== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">
* Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
</div>
== קישורים חיצוניים ==
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0044.html אנה אנדייל]
* [http://www.mek.iif.hu/porta/szint/egyeb/lexikon/veszplex/html/szocikk/a.htm#ANGYAL לקסיקון ביוגרפי של מחוז וספרם]
* [https://www.jewishencyclopedia.com/articles/1530-angyal-engel-anna אנה אנדייל ב-JewishEncyclopedia]
*[https://www.arcanum.com/en/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-irok-elete-es-munkai-szinnyei-jozsef-7891B/a-7893E/angyal-anna-794EA/ אנה אנדייל] באתר Arcanum
*[https://www.antikvarium.hu/konyv/angyal-anna-ilonka-es-elemer-899066 ספרה אילונקה ואלמר]

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:סופרות יהודיות הונגריות
קטגוריה:וספרם: אישים
קטגוריה:ילידות 1848
קטגוריה:ילידי 1848
קטגוריה:נפטרות ב-1874
קטגוריה:נפטרים ב-1874
עלי אל-חמאדי

עלי אל-חמאדי (בערבית: علي الحمادي, בתעתיק: עלי אלחמאדי; נולד ב-1 במרץ 2002 במיסאן שבעיראק) הוא כדורגלן עיראקי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת וויקומב וונדררס מהפוטבול ליג הראשונה ובנבחרת עיראק.

== קריירת מועדונים ==
אל-חמאדי גדל במחלקות הנוער של טרנמיר רוברס ושל סוונסי סיטי.

ב-20 בנובמבר 2021 חתם אל-חמאדי על חוזה לעונה וחצי בוויקומב וונדררס מהפוטבול ליג הראשונה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-11 בנובמבר 2021 ערך אל-חמאדי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת עיראק, בתיקו 1-1 נגד נבחרת סוריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

נכלל בסגל עיראק לטורניר גביע אסיה 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים עיראקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל עיראקים
קטגוריה:כדורגלני סוונסי סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת עיראק
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:ילידי 2002
מוזיאון האדם והסביבה

מוזיאון האדם והסביבה (נקרא קודם מוזיאון גוף הלול

מוזיאון מדע הנמצא בפתח תקווה, מול הכניסה הצפונית לפארק יד לבנים, ובתערוכותיו ניתן לגעת, לשחק ולהפעיל את המוצגים. התערוכות עוסקות באנטומיה ובפיזיולוגיה של גוף האדם, חינוך לבריאות ויחסי הגומלין בין האדם לסביבה בה הוא חי.

כמו כן, המוזיאון מציע תוכניות חינוכיות לתלמידים מכיתות גן ועד חטיבה עליונה.

== היסטוריה ==
המוזיאון נוסד בשנת 1965 בשם מוזיאון גוף האדם, והתצוגה הראשונה בו עסקה בפיזיולוגיה ואנטומיה של גוף האדם, והובאה במיוחד מחו"ל כתרומה על ידי דוד שטרק. עיריית פתח-תקוה בנתה לתצוגה מבנה מיוחד, לפי תכנונם של האדריכלים לייטרסדורף-בלזיצמן.

בשנת 1985, שונה שם המוזיאון והוא נקרא "מוזאון האדם והסביבה".

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.petah-tikva.muni.il/Culture/Lists/List2/CustomDispForm.aspx?ID=41 מוזיאון האדם והסביבה] באתר עיריית פתח תקווה
* 

קטגוריה:פתח תקווה: מוזיאונים
מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה

מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה (נקרא תחילה מוזיאון זכר ראשונים) הוא מוזיאון המציג את ההיסטוריה של פתח תקווה מהקמתה ב-1878. המוזיאון הוקם בקריית המוזיאונים של פתח תקווה לצד בית יד-לבנים הראשון בישראל ולצד מוזיאון פתח תקווה לאמנות.

המוזיאון בנוי כסביבת מושבה קטנה, ונמצאים בו כלים, רהיטים, יודאיקה, מסמכים, צילומים, דגמים, ספרים, משחקים וצעצועים.

== היסטוריה ==
המוזיאון הוקם בשנת 1958 לצד בית יד לבנים, ונקרא תחילה "מוזיאון זכר ראשונים".

כמו כן, הארכיון לתולדות פתח תקווה שימש בעיקר לכתיבת תוכניות חינוכיות למוזיאון.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.sabresim.co.il/node/2223/מוזיאון-ראשונים-פתח-תקוה מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה] באתר סברסים

קטגוריה:פתח תקווה: מוזיאונים
נעול (סרט)

נעול (באנגלית: Lock Up) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1989 בבימויו של ג'ון פלין. מככבים בו סילבסטר סטאלון, דונלד סאת'רלנד, טום סייזמור וג'ון עמוס. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-4 באוגוסט 1989.

== תקציר העלילה ==
סילבסטר סטאלון מגלם אסיר המרצה את זמנו בכלא. אולם 6 חודשים לפני שחרורו המיוחל, אויב מן העבר מנהל אגף שמור בכלא, רוצה למנוע את שחרורו בכל מחיר. הוא מעבירו לאגף השמור והופך את חייו לסיוט<ref>https://theactionelite.com/lock-up-1989-review/</ref>. 

==קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 1989
השבועה האפבית

ציור של אפבוס על כד. אטיקה, המאה ה-5 לפנה"ס. המוזיאון הארכאולוגי בפלרמו
השבועה האפבית היא שבועת אמונים שנשאו צעירים אתונאים לפני כניסתם לאפביה - המוסד המכשיר אותם להיות לוחמים ולהתקבל כאזרחי אתונה.

השבועה נזכרת בנאומו של המדינאי ליקורגוס (338–326 לפנה"ס) כנגד אדם בשם ליאוקרטס שאותו האשים בבגידה. ליקורגוס מאשים אותו שהפר את השבועה שנושאים גברים צעירים לפני קבלת האזרחות והתואר אפבוס . הנשבע מתחייב להיות נאמן לאתונה ולעשות כמיטב יכולתו למענה כלוחם וכאזרח.

הנשבעים היו גברים בני 18 המועמדים להצטרף לדֵמֵה ולהתקבל כאזרחים אתונאים לאחר שעברו בחינה שאישרה שהם זכאים לכך בהיותם אנשים חופשיים, בני הגיל המתאים, ובנים להורים אזרחי אתונה. טקס ההשבעה נערך במקדש אגלאורוס , שהיה על המורד המזרחי של האקרופוליס. לאחריו יצאו המושבעים למצעד שבו עברו דרך מקדשים לאלים המוזכרים בנוסח השבועה, והקשורים בקרבות ההירואיים המפורסמים של אתונה והגיעו עד לפיראוס. עריכת טקס ההשבעה במקדש אגלאורוס היא סמלית וקשורה לסיפור במיתולוגיה היוונית, שלפיו אגלאורוס השליכה את עצמה מעל פיסגת האקרופוליס. היא עשתה זאת בעקבות נבואת האורקל שרק אם מישהו יהיה מוכן להקריב את עצמו למען העיר אפשר יהיה למנוע את נפילת העיר במערכה קשה. לאות תודה הקימו האתונאים את מקדש אגלאורוס על מורדות האקרופוליס.

==== נוסח השבועה ====
חוקרים משערים כי מקור השבועה הוא כבר מהמאה החמישית אך הנוסחים הידועים, כמו הטקסט שנמצא חקוק על אסטלה שנמצאה באכרנאי שבאטיקה הם מאמצע המאה הרביעית.

[[הופליט, חייל יווני, המאה ה 5 לפנה"ס, עיטור על קערת ברונזה]]

נוסח השבועה ממחיש את החיבור העמוק בין האזרחות, הצבא והדת באתונה. הנשבע מתחייב להביא כבוד ותהילה לנשק, ולא לנטוש את חבריו הלוחמים. עריכת הטקס במקדש אגלאורוס מסמלת את נכונותו להקריב את חייו בקרב. כלוחם הוא נשבע להגן על הגבולות הפיזיים של הפוליס ואף להרחיב אותם. ההיבט האזרחי של השבועה כולל מחויבות למנוע כל פגיעה במוסדות הציבור שהם מקודשים, לציית לכל שלטון סביר שיהיה במדינה ולהיות נאמן לחוקים שהעם או המועצה (הבולי ) יחוקקו. אך ההתחייבות היא לא רק לשמור על המוסדות הציבוריים של הדמוקרטיה האתונאית אלא גם להביא לכך שהמדינה תהיה טובה יותר - אם כי אין השבועה מפרטת באיזה מובן. הדת הנוכחת בכל חיי העיר, נוכחת גם בשבועה. האלים הם העדים, ובכך גם הערבים לקיום השבועה ומעניקים לה תוקף דתי.

=== האפביה ===
ביוון העתיקה הייתה האפביה (Ephebeia) מוסד חינוכי של הפוליס שנועד להכשיר צעירים בני העיר בגילאי 18 עד 20 לשירות צבאי ואזרחי. מקור השם הוא "אפבוס" (ביוונית: ἔφηβος), שפירושו "מתבגר"; ברבים: "אפבוי", בני הנעורים.

מעמדה של האפביה, כמוסד חינוכי רשמי של הפוליס האתונאית התבסס בהשראתו של המדינאי ליקורגוס במאה הרביעית לפנה"ס. המוסד נועד להעניק לצעירים בני שמונה עשרה חינוך צבאי שיכשיר אותם להיות אזרחים וחיילים בשירות העיר. במהלך המאה הרביעית גדל משקל החינוך לאזרחות בתוכנית הלימודים ונוספו לו תכנים אינטלקטואליים.

השנה הראשונה ללימודים באפביה יועדה לאימוני ספורט ולרכישת כישורים צבאיים. באתונה, בשונה מספרטה, הוקדשה השנה השנייה גם ללימודי ספרות, פילוסופיה ומוזיקה. בשנתם הראשונה שרתו האפבוי ביחידות של חיל מצב במבצרים שונים, ובשנת השירות השנייה שלהם הופקדו על הגנת גבולות הפוליס. עם סיום שירותם, ולאחר שעמדו בהצלחה בבחינות, זכו הבוגרים ברומח, מגן, קסדה וגלימה מטעם המדינה. הוספת החינוך לאזרחות להכשרה הצבאית באפביה, נועד להקנות לצעירים ניסיון פוליטי, הן כצופים והן כמשתתפים במוסדות הפוליס.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתונה העתיקה
קטגוריה:שבועה
קטגוריה:חינוך
קטגוריה:צבא
ג'ני ג'ונס

ג'ני ג'ונס (באנגלית: Jenny Jones; נולדה בשם ג'נינה סטרונסקי ב-7 ביוני 1946) היא מנחת טלוויזיה אמריקאית-קנדית. הנחתה את תוכנית האירוח "המופע של ג'ני ג'ונס" בשנים 1991–2003.

==ביוגרפיה==
ג'ונס נולדה בשנת 1946 בשם ג'נינה סטרונסקי בבית לחם.<ref></ref> אביה היה מהגר פולני קתולי שהצטרף ל במסגרת המנדט הבריטי בישראל.<ref></ref> משפחתה עברה לאיטליה, וכשהייתה בת שנתיים השתקעה המשפחה בעיר לונדון שבקנדה.<ref></ref>

==קריירה==
ג'ונס החלה את הקריירה כמתופפת בלהקת רוק, ובשנות השמונים ניסתה להניע קריירה בסטנד-אפ. היא התמודדה במספר שעשועונים ותוכניות ריאליטי, כגון "The Price Is Right", "Match Game" ו-"Press Your Luck", ובשנת 1986 זכתה בתוכנית הטלוויזיה "Star Search" בקטגוריית הקומדיה.<ref></ref>

==המופע של ג'ני ג'ונס==
בשנים 1991–2003 הנחתה תוכנית אירוח צהובה בשם "המופע של ג'ני ג'ונס". היא הופקה על ידי חברת "Telepictures", הוקלטה באולפני WMAQ-TV בשיקגו והופצה על ידי אולפן הטלוויזיה של האחים וורנר.

===רצח סקוט אמדור===
ב-6 במרץ 1995 הוקלט פרק בתוכנית ובו סקוט אמדור, הומוסקסואל, מתוודה במפתיע בשידור על אהבתו לג'ונתן שמיץ, שכנו שהובא לבמה בידיעה שמישהו או מישהי התאהבו בו, בלי לדעת מי.<ref name=":0"></ref>

במהלך השידור הגיב שמיץ במבוכה לגילוי, אך שלושה ימים לאחר מכן הגיע למקום מגוריו של אמדור וירה בו למוות. הוא הודה במעשה, הורשע ברצח מדרגה שנייה וריצה עונש מאסר בשנים 1996–2017.<ref name=":1"></ref>

משפחתו של אמדור תבעה את מפיקי התוכנית בטוענם כי הם היו צריכים לברר לפני הצילום על מחלות הנפש של שמיץ. המפיקים טענו, מנגד, כי הובהר לשמיץ לפני הצילומים כי יכול להיות שה'מעריץ' הסודי שלו הוא גבר.

בית המשפט פסק כי מפיקי התוכנית ישלמו פיצוי של 25 מיליוני דולרים למשפחתו של אמדור, אך פסק זה בוטל על ידי בית המשפט לערעורים במישיגן.<ref></ref><ref></ref>

==פעילות==
בשנת 1997 פרסמה אוטוביוגרפיה בשם "Jenny Jones: My Story". בשנת 2006 הוציאה ספר בישול בשם "Look Good, Feel Great". כל ההכנסות משני ספריה נתרמו לחקר סרטן השד.<ref name="jennycancook.com"></ref>

ג'ונס תחזקה אתר רשמי, אתר בישול<ref></ref> וערוץ בישול ביוטיוב.<ref></ref> לערוץ למעלה ממיליון מנויים, ונכון לינואר 2023 הסרטונים בערוץ זכו ליותר מ-132 מיליון צפיות.

==פעילות ציבורית==
ג'ונס תמכה בקביעות בארגונים הלוחמים בסרטן השד. היא תרמה מכשיר ממוגרפיה נייד לבית חולים ציבורי בשיקגו,<ref></ref> הקימה קרן המנגישה מידע בנוגע לסרטן השד, הסרת שתל חזה ובעיות דימוי גוף, ואף תרמה את כל ההכנסות משני ספריה לחקר סרטן השד.

בשנת 2005 הקימה את "קרן ג'ני ג'ונס",<ref></ref> כאמצעי לספק סיוע לנזקקים. תחומי המיקוד העיקריים של הקרן הם חינוך, בריאות נשים ושיפור קהילות ברחבי המדינה. בשנת 2008 הקימה מטעם הקרן את התוכנית "הגיבורים של ג'ני", במסגרתה העניקה מכספה הפרטי מיליוני דולרים לאנשים המעוניינים ליצור שינוי בקהילות המקומיות שלהם.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==