OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יומני גבע

יומני גבע היו יומני קולנוע שהפיקה חברת "סרטי גבע" והוקרנו בבתי הקולנוע בישראל כיומני חדשות לפני הסרט העיקרי בשנים 1952–1970.

את "סרטי גבע" הקימו חלוצי הקולנוע הישראלי, המפיקים מרדכי נבון ויצחק אגדתי, אחיו של ברוך אגדתי. יומני הקולנוע של האולפנים הוקרנו בבתי קולנוע טרם ההצגה הראשית, לסירוגין עם יומני הקולנוע של המתחרה, "יומני כרמל". למרות שאולפני גבע היו חברה פרטית, והיומנים היו יוזמה מסחרית, ברקע להפקת היומנים גם מעורבות פוליטית של דוד בן-גוריון, אשר דחף להפקת היומנים המתחרים ל"כרמל" לאחר שאלה האחרונים היו בשליטה חלקית של שרי הפנים של הפועל המזרחי. היומנים היו למעשה המשך של סדרת יומנים קודמת, שהופקה על ידי קולקטיב האמנים החולוני "קולון-גבע" בין 1950 ל-1952 והיוזם הראשי של יומנים קדומים אלה, שאול גוסקינד, המשיך לפעול להפקת יומני גבע.

אות הפתיחה של יומני גבע היה המנגינה "World of Sport".

בין הקריינים של יומני גבע בלטו קרייני קול ישראל גדעון לב-ארי ואלימלך רם. רבים מן היומנים בוימו על ידי הבמאי נתן גרוס והצלמים אדם גרינברג ודוד גורפינקל התחילו את דרכם ב"גבע".

עם הקמת הטלוויזיה הישראלית ב-1969 ירד הביקוש ליומני חדשות קולנועיים, ויומני גבע הופסקו. הסרט "שגעון של מולדת" מ-1980 מכיל אסופה של קטעי יומני גבע מן השנים 1953 ועד להפסקת שידורם.

התמלוגים מהקרנת יומני גבע היו מוקד לסכסוך משפטי בין השותפים לשעבר בחברת האולפנים המאוחדים (עיזבונו של נבון המיוצג על ידי חברת "ברקי פטה המפריס" מחד ואולפני הרצליה, מפיקיהם של יומני כרמל מאידך).

== ראו גם ==
* יומני כרמל

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-5343,00.html קטע יומן: חיי הלילה בתל אביב], ynet
* 
* 
* 
* [https://jfc.org.il/compilation/יומני-כרמל-הרצליה/ אוסף יומני החדשות של אולפני הרצליה כולל את יומני כרמל הרצליה ואת יומני גבע], באתר סינמטק ירושלים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קולנוע ישראלי
מיכאל השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית

מיכאל השלישי (ביוונית: Μιχαήλ Γ'), המכונה גם השיכור (ביוונית: Μεθυστής; 19 בינואר 839 או 840 – 23 או 24 בספטמבר 867) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין 842, כשהיה בן שלוש, לבין שנת 867 בה נפטר.

מיכאל השלישי היה הקיסר השלישי והאחרון לשושלת האמוריאנית. מיכאל השלישי היה נכדו של מייסד השושלת הקיסר מיכאל השני ובנו של הקיסר תאופילס ואשתו תאודורה השנייה.

עוד כשהיה תינוק מינה אותו אביו למשרת קיסר נוסף, וכשהיה בן שלוש, ב-20 בינואר 840, מונה לקיסר יחיד. אימו, תיאודורה, מונתה כעוצרת. במהלך תקופת מלוכתה הצליחה לבלום את מתקפות הערבים וגילתה להט דתי. בין היתר, רדפה בשם אמונתה את כת הפאוליציאנים והחזירה את פולחן הצלמים, והביאה לסיום את משבר האיקונוקלאזם. לעומת זאת, היא הזניחה את חינוכו של מיכאל והוא התקרב לדודו, בארדאס. זה האחרון הסית אותו נגד אימו, וב-856 הצליח לגרום לשליחתה למנזר. ב-857 נטל מיכאל השלישי את מושכות השלטון לידיו באופן רשמי.

בשנת 863 פגעו צבאותיו של מיכאל קשות בצבא החליפ'ות העבאסית והאמיר ובנו מתו באותו הקרב.
מטבע של מיכאל השלישי
בשנת 866 פקד על עוזרו בסיליוס, שירצח את דודו (בו הוא חשד כי הוא חותר תחתיו). בסיליוס עשה כמצווה, ומונה לכהן לצידו של מיכאל כקיסר נוסף. ב-867 הגיעה שמועה לאזניו של בסיליוס, כי מיכאל מתכוון להחליפו, לכן רצח אותו, והפך לבסיליוס הראשון מייסדה של השושלת המקדונית.

== ראו גם ==
* האימפריה הביזנטית
* קיסרי ביזנטיון

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:נפטרים ב-867
אוניברסיטת אלכסנדריה

אוניברסיטת אלכסנדריה (בערבית: جامعة الإسكندرية, גאמעת אלאסכנדריה) היא אוניברסיטה באלכסנדריה (מצרים) והאוניברסיטה השנייה בגודלה במצרים כיום, עם 14 פקולטות. האוניברסיטה הוקמה ב-1938 כשלוחה של אוניברסיטת קהיר (שנקראה אז "אוניברסיטת פואד הראשון"). ב-1942 הפכה לישות עצמאית. עד 1952 היא נקראה "אוניברסיטת פארוק". 

צוות האוניברסיטה היה מעורב במספר פרויקטים בעלי פרופיל בינלאומי, ביניהם ביבליותיקה אלכסנדרינה. בדירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education לשנת 2010 דורגה האוניברסיטה במקום ה-147 בין 200 האוניברסיטאות הטובות בעולם.

== בוגרים ידועים == 
* פרופסור מרים אלמעאדיד (2001) מקטר.
*מוחמד שביר
* שמואל עזר (אחד מנידוני קהיר) 
* אחמד זוויל (2016-1946), חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1999.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אלכסנדריה
קטגוריה:אלכסנדריה: מבנים
אומדורמאן

אוּם דוּרְמָאן (בערבית: أُمّ درمان, תעתיק מדויק: אֻםּ דֻרְמָאן) היא העיר השנייה בגודלה בסודאן. העיר שוכנת במדינת ח'רטום, על גדתו המערבית של נהר הנילוס הלבן, מול הבירה ח'רטום.

באום דורמאן אוכלוסייה של כ-2.5 מיליון תושבים. העיר היא המרכז המסחרי של סודאן. אום דורמאן, יחד עם הערים הסמוכות ח'רטום וח'רטום בחרי (הנקראת גם צפון ח'רטום) ופרבריהן, יוצרות מטרופולין שבה כ-9.5 מיליון תושבים, המהווה את המרכז הפוליטי, הכלכלי והתעשייתי של המדינה.

מקור השם אום דורמאן אינו ידוע בוודאות. קיים הסבר לפיו המקום נקרא על שם אימו של אדם בשם דורמאן, שהפעילה קו סירות על נהר הנילוס, שאום דורמאן הייתה אחת מתחנותיו.

== היסטוריה ==
ב-1883 התקומם "המהדי" מוחמד אחמד נגד המצרים השליטים וניצח אותם בקרב אלעובייד. הוא קבע את מקום מושבו ומפקדתו הצבאית בכפר אום דורמאן. הוא המשיך בניצחונותיו משגבר ב-1885 על כוח מצרי בפיקודו של מושל סודאן, הקצין הבריטי צ'ארלס גורדון, הרג את גורדון, כבש את ח'רטום, והקים את מדינת המהדי.

ממשיכו, הח'ליפה עבדאללה אבן מוחמד, קבע את אום דורמאן כבירת מדינתו. הבריטים לא השלימו עם מדינת המהדי, שאיימה על האינטרסים שלהם באזור כולו, וב-1898, בקרב אומדורמאן, גברו כוחות בריטיים על כוחות מדינת המהדי, והח'ליפה נהרג. השליט הבריטי, הלורד קיצ'נר, קבע את ח'רטום כמקום מושב השלטון, וכתר הבירה ניטל מאום דורמאן. אום דורמאן, שאוכלוסייתה בשלהי המאה ה-19 נאמדה בכ-150,000 נפש, הידרדרה ואוכלוסייתה פחתה מאוד (כ-43,000 במפקד 1909). אף על פי שהעיר נהרסה בקרבות, שופץ קברו של המהדי הנמצא בעיר, ועומד על כנו.

ב-1928 נבנה הגשר הראשון לח'רטום. העיר החלה להתאושש, ואוכלוסייתה החלה לגדול במהירות, ומכ-43,000 במפקד 1909 צמחה אוכלוסייתה כיום לכ-2.5 מיליון תושבים.

במאי 2008 הגיעו לעיר מורדים חמושים מחבל דרפור, וחילופי אש נשמעו ברחבי העיר. 93 חיילים ו-13 שוטרים סודאניים נהרגו בקרב, עד שהמורדים הוכרעו לבסוף על ידי הצבא.

== גאוגרפיה ואקלים ==
מיקומה של אום דורמאן, מעברו השני של הנילוס, מול ח'רטום וח'רטום בחרי
אום דורמאן שוכנת בגובה של 178 מטר מעל פני הים. היא שוכנת במדינת ח'רטום, על גדתו המערבית של נהר הנילוס הלבן, סמוך מאוד למפגש של הנילוס הלבן עם הנילוס הכחול, מול הבירה ח'רטום ומול העיר ח'רטום-בחרי. שני גשרים מחברים את העיר לח'רטום, גשר אום דורמאן הישן, שהובא על ידי הבריטים מהודו, וגשר שמבט, המקשר את העיר לעיר ח'רטום-בחרי.

האקלים בעיר הוא מדברי, חם ויבש, בכל עונות השנה. ב-188 ימים בשנה, במדידה רב שנתית, עולה הטמפרטורה אל מעבר ל-35 מעלות צלזיוס, ורק ב-38 ימים היא יורדת אל מתחת ל-18 מעלות.

== אום דורמאן בימינו ==
כעיר הגדולה בסודאן וכשכנתה של ח'רטום הבירה, שוכנים בעיר מוסדות לאומיים רבים, ובהם תחנות הטלוויזיה והרדיו של סודאן, המכללה למדעי הטכנולוגיה, התיאטרון הלאומי, והאוניברסיטה האסלאמית של אום דורמאן.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סודאן: ערים
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
סן לואיס (פרובינציה)

סן לואיס (בספרדית: San Luis) היא פרובינציה במרכז ארגנטינה, במזרח אזור הקוז'ו.

סן לואיס גובלת בפרובינציית קורדובה במזרח, בלה פמפה בדרום, במנדוסה במערב ובסן חואן ובלה ריוחה בצפון. סן לואיס היא אחת הפרובינציות הקטנות בארגנטינה, הן בשטחה (כ-76 אלף קמ"ר) והן באוכלוסייתה (כ-368 אלף נפש). בירתה היא העיר סן לואיס.

== גאוגרפיה ==
שטחה של סן לואיס 76,748 קמ"ר, וצורתה מלבנית. דרומה של הפרובינציה מישורי ונמוך, ואילו בצפונה מתנשא רכס סן לואיס, שגובהה של הפסגה הגבוהה ביותר בו הוא 2,150 מ' מעל פני הים. גבולה המערבי של סן לואיס, עם פרובינציית מנדוסה, נקבע על תוואי נהר דסאגואדרו, שמשנה את שמו לסלאדו לאחר מפגשו עם נהר דיאמנטה, הנשפך אליו ממערב. נהר זה הוא הגדול והמשמעותי בפרובינציה.

האקלים בפרובינציה יבש, וגשמים יורדים רק בקיץ, בין אוקטובר למרץ. הטמפרטורות הממוצעות נעות בין 17° ל-23°.

בתחומי סן לואיס פארק לאומי אחד, סיירה דה לאס קיחאדאס, המשתרע על פני כ-1,500 קמ"ר בצפון-מערב הפרובינציה.

== היסטוריה ==
בטרם הגיעו הספרדים לדרום אמריקה, חיו בשטחה של סן לואיס של ימינו בני עמים שונים: מיצ'ילינגואה, קלצ'אקייה, רנקלה, פואלצ'ה ופוונצ'ה. ב-1594 הגיע לאזור לואיס חופרה דה לואאיסה אי מנסס, וייסד את העיר סן לואיס. העיר ננטשה תוך זמן קצר עקב התקפות התושבים הילידים, ונוסדה מחדש ב-1596 בידי מושל צ'ילה, מרטין גרסיה אונייס דה לויולה, בשם סן לואיס דה לויולה נוּאֶבָה מדינה דה ריו סֶקו. מקומה הועתק ב-1643, וב-1689 הועתק שוב, למקומה הנוכחי. ב-1712 הותקפה העיר בידי המאפוצ'ה, ניזוקה באופן חמור ונבנתה מחדש באופן מבוצר יותר.

לאחר הקמת מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה ב-1776, סופחה אליה סן לואיס, כחלק מהאינטנדנסיה של קורדובה. ב-1813 הוקמה האינטנדנסיה של קוז'ו, שכללה את פרובינציות סן לואיס, מנדוסה וסן חואן של ימינו. ב-1820 פורקה האינטנדנסיה, וסן לואיס הייתה לפרובינציה עצמאית. ב-1855 אושרה חוקתה.

לשפל הגדול בשנות ה-30 של המאה העשרים הייתה השפעה קשה על הפרובינציה, וכמעט מחצית מהאוכלוסייה נטשה אותה. רק לאחר שהונהגה בה מדיניות של הקלות מס למפעלי תעשייה, התאוששה כלכלת הפרובינציה, ותושבים חדשים החלו להגיע אליה.

== דמוגרפיה ==
בסן לואיס מתגוררים, נכון לשנת 2001, כ-368 אלף נפש, למעלה ממחציתם (כ-192 אלף נפש) בבירה, סן לואיס. העיר השנייה בגודלה היא ויז'ה מרסדס, שבה מתגוררים כ-97 אלף נפש. בעיר השלישית בגודלה, מרלו, מתגוררים רק 11 אלף נפש, ויתר האוכלוסייה מפוזרת על פני עיירות קטנות וכפרים. צפיפות האוכלוסין בפרובינציה עומדת על כ-5 בני אדם לקמ"ר. מבחינה מינהלית, היא מחולקת לתשעה דפרטמנטוס.

== כלכלה ==
התמ"ג בסן לואיס נאמד בשנת 2006 בכ-3.4 מיליארד דולרים, שהם כ-9,200 דולרים לנפש, שיעור גבוה במעט מהממוצע הארצי בארגנטינה.

עד 1982, כלכלת הפרובינציה התבססה על חקלאות, ובמיוחד על גידולי תירס ובקר, והתעשיות הנלוות לגידולי בקר: בשר, מוצרי חלב ובורסקאות. רפורמות במיסוי שהונהגו באותה שנה הביאו לגידול חד בחלקה של התעשייה בתוצר, וכיום מהווה התעשייה קרוב למחצית ממנו, יותר מבכל פרובינציה אחרת בארגנטינה. עיקר התעשייה כוללת מכשירי חשמל ביתיים, טקסטיל, קרמיקה, פלסטיק ונייר.

מחצבים הנכרים בתחומי הפרובינציה כוללים בעיקר אבן גיר ושיש, אך גם טונגסטן, אורניום ומלח.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגנטינה: פרובינציות
קטגוריה:סן לואיס (פרובינציה)
מולו

רן, מוזיאון ברטאן, צרפת]]
מולו (לטינית: Mullo - חמור) הוא אל החמורים במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בצפון מערב גאליה (צרפת של ימינו) ובייחוד באזורי ברטאן ונורמנדי.

עם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית זוהה מולו עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית, ונקרא "מארס מולו".

מקדש לאל מולו התגלה בקראון (Craon) שבאזור מאיין. מקדש זה היה מבנה מעגלי שנבנה בראש גבעה במפגש שני נהרות. כתובת נוספת המוקדשת לאל התגלה בנאנט ומעידה על קיום אתר פולחני לאל.

מרכז פולחני נוסף התגלה ברן. כתובות שהתגלו במקום מתארות פסלים לאל שניצבו באתר שהיה ככל הנראה אתר פולחן מרכזי (הפסלים עצמם לא נתגלו).

באלונה (Allonnes) שבסארת' (Sarthe) התגלה אתר פולחני בו נחשב מארס מולו לאל רפואה. באתר התגלו מטבעות רבים וכן פסלים של חלקי גוף הנוגעים במחלה (בעיקר חפצים המייצגים עיניים) - כבקשה לאל לרפא נגעים אלה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
Miranda Green, Symbol and Image in Celtic Religious Art, Routledge, 1992
</div>
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.janeraeburn.com/brigantia/deities.htm אלים קלטיים]
* [https://web.archive.org/web/20081212064640/http://www.joellessacredgrove.com/Celtic/deitiesl-m.html אלים קלטיים]
* [http://www.realalternativesite.com/mars-lenus-celtic-gods-a-65.html אלים קלטיים אשר זוהו עם האל הרומי מארס]

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי בריאות
קטגוריה:אלי בעלי חיים
המאהב (סרט, 1992)

המאהב (בצרפתית: L'Amant; באנגלית: The Lover) הוא סרט קולנוע צרפתי משנת 1992, המבוסס על הרומן האוטוביוגרפי בעל אותו השם של מרגריט דיראס. את הסרט ביים ז'אן-ז'אק אנו, הפיק קלוד ברי, ומופיעים בו בתפקידים הראשיים ג'יין מארץ' וטוני לונג קה-פיי. את הסרט, הדובר אנגלית, מלווה לכל אורכו קריינות של ז'אן מורו. הסרט זכה בפרס סזאר לפסקול המקורי הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס אוסקר עבור הצילום הטוב ביותר.

== עלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת בקולוניה הצרפתית וייטנאם בשנת 1929 ומתמקדת ברומן סודי, סוער ומורכב שנרקם בין נערה ממשפחה צרפתית ענייה לגבר סיני ממשפחה עשירה.

הנערה בת ה-15 וחצי נשלחת על ידי משפחתה ללמוד בפנימייה בסייגון. בדרכה חזרה לשם לאחר חופשת הקיץ, בהיותה במעבורת, היא מושכת את תשומת לבו של איש עסקים בן 32, בנו של איל הון סיני ויורשו היחיד. הוא פותח בשיחה איתה, והיא נענית להצעתו להסיע אותה לעיר בלימוזינה שלו. 

הנערה, בתה של אלמנה פושטת רגל הסובלת ממאניה דיפרסיה, מתפתה להפוך למאהבת של הגבר העשיר. במשך שנה וחצי, השניים נפגשים בחשאי בדירת הרווקים של הגבר ומנהלים קשר מיני ורגשי סוער. שניהם מבינים שלאהבתם אין עתיד, משום שמשפחותיהם לעולם לא יקבלו את זוגיותם הבין גזעית.

== הפקה ==
לאחר יציאתו לאקרנים, הסרט עורר סערה, הן בשל סיפור האהבה שהוא הציג בין גבר בוגר ובין קטינה, והן בשל סצנות המין הנועזות שבו, שכללו עירום מלא של שני כוכבי הסרט וצילומי תקריב. הסרט הופץ בשתי גרסאות: ברחבי אירופה ובישראל הופץ הסרט בגרסתו המלאה והלא מצונזרת. בארצות הברית קיבל הסרט בתחילה סיווג צפייה של "NC-17", שפירושו שאסורה לחלוטין הצפייה בו לקטינים מתחת לגיל 17. לאחר שהוגש ערעור וקוצצו מהסרט 12 דקות, הוא אושר להקרנה עם הסיווג "R", שפירושו שהצפייה בו לקטינים מתחת לגיל 17 מותרת רק בליווי הורה.

כוכבת הסרט, ג'יין מארץ', הייתה בת 18 בעת צילומי הסרט. סמוך לאחר יציאתו של הסרט לאקרנים נפוצו שמועות, לפיהן סצנות האהבה בינה ובין כוכב הסרט טוני לונג קה-פיי היו אמיתיות. מארץ' הכחישה נמרצות שמועות אלה, והאשימה את במאי הסרט, ז'אן-ז'אק אנו, בהפצתן ובאי מניעת התפשטותן, במטרה לקדם את יחסי הציבור של הסרט.

מרגריט דיראס הודתה לראשונה שהרומן שכתבה הוא אוטוביוגרפי רק במהלך צילומי הסרט. דיראס הייתה בת 15 וחצי בלבד בזמן שניהלה את הרומן האסור, וזהו גם גילה של גיבורת הרומן והסרט. היא מעולם לא חשפה את שמו של מאהבה הסיני. גם בסרט עצמו לא מוזכרים שמות הגיבורים, והם מכונים "הנערה הצעירה" ו"הגבר הסיני".

בצרפת נמתחה עליו ביקורת מפני שלמרות שהופק בצרפת הסרט דובר אנגלית, בכדי לפנות לקהל בינלאומי. הוא היה מועמד לשישה פרסי סזאר אך זכה רק באחד.
== קישורים חיצוניים ==

* - ביקורת

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים ארוטיים
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:סרטים צרפתיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
ערוץ MGM

MGM הוא ערוץ טלוויזיה אשר נמצא בבעלות חברת MGM. הערוץ משדר בכ-120 מדינות. ומציע סרטים מהספרייה של אולפני MGM, הכוללת מעל 4,000 סרטים שונים ונחשבת לספריית הקולנוע הגדולה בעולם.

בתאריך 31 במרץ 2016 ערוץ MGM ו-MGM HD סיימו את שידוריהם בישראל, והוחלפו בערוץ AMC.

== ערוץ MGM בישראל ==
ערוץ MGM היה ערוץ סרטים אשר נכלל בחבילות הבסיס בשידורי הלוויין והכבלים הן ב-YES והן ב-HOT, אשר שידר במהלך 24 שעות ביממה, לא כלל פרסומות והציג סרטים באנגלית עם תרגום לעברית.

הערוץ החל בשידוריו בשנת 2000. לאחר מספר שנים הועלה בנוסף ערוץ MGM HD, אשר שידר במשך רוב שעות היממה סרטים מבית MGM באיכות HDTV, בהמשך לשידורי הערוץ המקורי בגרסת ה-SD.

בישראל זכיינית הערוץ היא חברת "טלעד", המפעילה גם את ערוץ ההיסטוריה, ביוגרפיה (בהמשך הוחלף שמו לערוץ "לייף טיים"), E!, שלושה ערוצים בינלאומיים ואת ערוץ SHE שנמצא בבעלותה.

במרץ 2016 הודיעו חברות הכבלים והלווין (יס והוט) כי ערוץ MGM ו-MGM HD צפויים לסיים את שידוריהם בסוף אותו חודש, ובמקומם עלה AMC.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.mgm.com אתר MGM הבינלאומי]
* [http://www.bcdb.com/cartoons/MGM האנימציות של MGM]

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה
סקוואנה

סקוואנה (בלטינית: Sequana) היא אלת נהר הסן במיתולוגיה הקלטית, ובייחוד אלת המעיינות במקורות הנהר. כמו כן אלה זו הייתה אלת השבט הגאלי סקוונים.

המעיינות, שנקראו על שם האלה (Fontes Sequanae) ממוקמים במישור שאטיון (Chatillon), צפונית מערבית לדיז'ון, בבורגונדי של ימינו. במאה השנייה לפנה"ס ובמאה הראשונה לפנה"ס היה ממוקם באתר המעיינות מקדש לאלה, אליו הגיעו עולי רגל שביקשו להירפא מחוליים. עם הכיבוש הרומי הוקמו באתר שני מקדשים בסגנון רומאי, וסביבם אכסדרת עמודים ובריכה.
באתר התגלו פסלים רבים עשויים נחושת, עץ ואבן של חלקי גוף שהובאו כקורבנות לאלה במטרה שתרפא את הנגעים באותם חלקי גוף. כמו כן התגלו באתר מטבעות רבים ותכשיטים שהובאו לאלה.

כמו כן התגלו באתר שמונה כתובות המוקדשות לאלה, מהם ניתן ללמוד על אופן ההגייה הגאלי של השם.

==תיאור האלה==
במקדש האלה התגלה פסל ברונזה שלה בו היא מתוארת כאישה הלבושה גלימה ארוכה ולראשה עטרה. האישה עומדת על סירה שחרטומה בצורת ראש ברווז. הפסל מוצג כיום במוזיאון הארכאולוגי של דיז'ון.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Miranda Jane Aldhouse-Green, Animals in Celtic Life and Myth, Routledge, 1992.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070311050854/http://www.franzdodel.ch/haiku/haiku_bild/bild_8/sequana.htm פסל האלה במוזיאון בדיז'ון]
* [https://web.archive.org/web/20081119141527/http://www.celtnet.org.uk/gods_s/sequana.html האלה באתר celtnet]
* [https://web.archive.org/web/20090122144150/http://goddessmystic.com/CoreCurriculum/Goddesses/Sequana/index.shtml סקוואנה, אלת נהר הסן]

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי ים ונהר
קארל וילהלם רוזנקרנץ

קארל וילהלם רוזנקרנץ (ברוסית: Карл Вильямович Розенкранц; 13 ביוני 1876 – 1942) היה שחמטאי לטבי.
== קריירה ==
רוזנקרנץ חלק מקום ראשון עם רוברטס בטינס ולאחריהם קרליס בטינס בתחרות ריגה 1899. בפלייאוף הפסיד רוזנקרנץ. הוא הגיע למקום השישי בתחרות ברלין 1899/1900 (ניצח: קורט פון ברדלבן), חלק מקום 8–9 בתחרות מינכן בשנת 1900 (ניצח: רודולף סוידרסקי) , הגיע למקום ה-11 בתחרות מוסקבה 1901 (תחרות אמנים של כלל רוסיה, ניצח מיכאל צ'יגורין), חלק מקום ראשון עם קרליס בטינס, סתם וזון בתחרות דורפט בשנת 1901 וניצח בתחרות ריגה 1907.

לפני מלחמת העולם הראשונה, רוזנקרנץ שיחק בתחרויות רבות בסנקט פטרבורג. בשנת 1904 חלק מקום 2–3 (ניצח: אז'ן זנוסקו-בורובסקי) ובתחרות אחרת הגיע למקום ה-11 (ניצח: מיכאל צ'יגורין). בשנת 1905 הגיע למקום השני, השלישי והרביעי בשלוש תחרויות, בשנת 1905 חלק מקום 8–10 באליפות השחמט הרביעית של רוסיה (ניצח: גרז סלווה), חלק מקום ראשון עם סרגיי פון פריימן בתחרות בשנת 1908 וחלק מקום 7–8 בתחרות 1909 (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1911 הגיע למקום ה-14 (ניצח: סטפן לויצקי).

לאחר המלחמה השתתף רוזנקרנץ במספר תחרויות במוסקבה. הוא הגיע למקום החמישי בשנת 1921 (אליפות השחמט של העיר מוסקבה) , הגיע למקום החמישי בשנת 1924, למקום ה-14 בשנת 1925 , חלק מקום 8–9 בשנת 1926

וחלק מקום שישי בשנת 1928 (ניצח: ניקולאי גריגורייב).

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים לטבים

קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:נפטרים ב-1942
ויקטור הורטה

דיוקנו של הורטה על שטר בערך של 2,000 [[פרנק בלגי]]
ויקוטור הורטה (בפלמית: Victor Horta; 6 בינואר 1861 – 8 בספטמבר 1947) אדריכל ומעצב בלגי שפעל בבריסל בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20. מן האדריכלים החשובים ביותר שיצאו מבלגיה וממובילי זרם האר נובו (Art Nouveau) באירופה של סוף המאה ה-19.

== קריירה ==
ויקטור הורטה היה מוביל בתחומו ויצירתו שיקפה את האר-נובו האורגני-בוטני במיטבו. כלומר, סגנון אדריכלי השואב את השראתו מעולם הצומח ומביא לחזות הבניין צורות דמויות ענפים ועלים הבאים לידי ביטוי בחזות החיצונית, חללי הפנים והפרטים. חידושיו השפיעו רבות על מעצבים ואדריכלים בכל רחבי אירופה בהם הקטור גימאר, אדריכל אר נובו נוסף שפעל רבות בפריז.

עבודותיו מצביעות על טכנולוגיות חדשניות, בעיקר בהגשמת עץ וברזל. בזכות השימוש המושכל בחומרים השונים, יצר במבנים שתכנן אדריכלות טוטאלית, המשלבת בין מסת הבניין לבין חלליו הפנימיים והפרטים הנלווים, כגון: מעקות חדרי מדרגות, עמודים, מנורות, דלתות ותקרות זכוכית עם מסגרות ברזל מעוטרות.

החללים שעיצב מצביעים על השראת מוצרי ה"ארטס אנד קרפטס" באנגליה, וכמותם הם מצטיינים בפיסוליות גלית זורמת, המבוססת על מילון צורות בוטני ומבטאת גם תהליכים של צמיחה. הקונסטרוקציה הגלית הזורמת של הורטה, המעוצבת באלמנטים בוטניים, הביאה את האר-נובו בבריסל להישגים מרשימים.

בהשראת אמנים סימבוליסטים, הוא האמין בעיצוב טוטאלי של מבנים, תוך הדגשת זרימה אין-סופית ומהות חובקת-כל, המאפיינת את מצבו הנפשי ועולמו של היוצר.

בשנים 1927–1931 הוטא היה מנהל של האקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של בריסל.

==ראו גם==
* בית טאסל
* בית סולווה 
* בית ון אטוולדה
* מוזיאון הורטה

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Strauven, Iwan and Zurstrassen, Benjamin, Horta and the Grammar of Art Nouveau, Yale University Press, 2024. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.greatbuildings.com/architects/Victor_Horta.html קורות חיים]
* 
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אדריכלים בלגים
קטגוריה:מעצבים בלגים
קטגוריה:אמנים בלגים
קטגוריה:אדריכלי אר נובו
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף בלגיים
קטגוריה:ילידי 1861

קטגוריה:נפטרים ב-1947
הטיית הישרדות

הטיית הישרדות היא עיוות בניתוח סטטיסטי הנובעת מהישרדות מוטה של חלק ממדגם המחקר. כאשר הפרטים שבמדגם עברו תהליך בררני הקשור למאפייני הניסוי, נותרו רק הפרטים ששרדו את התהליך. אם הניתוח הסטטיסטי יתחשב רק באוכלוסיית המדגם שסיימה את הניסוי, יוטו הנתונים בהטיית ההישרדות.

==דוגמאות==
ברפואה, מחקר העוקב אחר חולי לב הנוטלים תרופה מסוימת עשוי להראות שהתרופה מובילה לשיפור במצב הבריאותי של החולים – אם מתעלמים מקבוצת החולים שמתו תוך כדי נטילת התרופה. כדי לתקן את ההטיה אין לדגום את החולים רק בסיום המחקר, אלא להביט באוכלוסיית הנוטלים את התרופה כולה, ולהכניס לנתונים גם את אלו שנפטרו במהלך הניסוי.

בכלכלה, תיתכן הטיית הישרדות כלפי משקיעים מצליחים: מחקר שיסקור את כל חברות ההשקעה הקיימות בבורסה לניירות ערך, יראה אחוזי הצלחה מוטים הישרדותית, מכיוון שהמדגם אינו כולל את החברות שנכשלו וחדלו לסחור. כדי לתקן את ההטיה על המחקר לסקור חברות השקעה לאורך השנים, כאשר אוכלוסיית המדגם היא לא "קבוצת חברות ההשקעה הנוכחית" אלא "קבוצת חברות השקעה בנקודה כלשהי בעבר", כאשר בקבוצה זו תהיינה כמובן כמה חברות שנכשלו בהמשך התקופה.
האזורים שנפגעו במטוסים ששבו ממשימות מראים היכן מטוס עשוי להיפגע ועדיין לשוב בבטחה לבסיסים; מטוסים שנפגעים באזורים אחרים לא שורדים. (התרשים מציג נתונים היפותטיים)
במהלך מלחמת העולם השנייה הסטטיסטיקאי היהודי אברהם ולד לקח בחשבון הטיית הישרדות כאשר בחישוביו ניתח כיצד למזער אובדן מפציצים מאש האויב. חוקרים ממרכז המחקר של הצי ערכו מחקר של הנזק הנגרם למטוסים ששבו ממשימות והציעו להוסיף מיגון לאזורים שבהם נצפו מספר הפגיעות הרב ביותר. ולד הבחין כי המחקר התבסס רק על מטוסים ששבו ממשימות, ומפציצים שהופלו לא נכללו בהערכה. החורים במטוסים שחזרו ייצגו לפיכך אזורים שבהם המפציץ יכול להיפגע ועדיין לשוב בבטחה. ולד הציע שמטוסים ימוגנו באזורים שבהם לא נפגעו המטוסים שחזרו, שכן אם אזורים אלו נפגעו הם עשויים לגרום לנפילת המטוס. עבודתו של ולד הייתה בעלת השפעה רבה בתחום החדש באותו הזמן של חקר ביצועים.

== תיאור ההטיה במקורות היסטוריים ==
דיאגוראס ממלוס, שחי במאה ה-5 לפנה"ס, מוזכר על ידי קיקרו כמתאר את ההטיה. כאשר אחד מידידיו של דיאגוראס ניסה לשכנעו בקיומם של אלים בהציגו בפניו את הכמות הרבה של צלמי האנשים שאותם האלים הצילו מטביעה בים – השיב דיאגוראס כי עדיין לא ראינו את צלמיהם של האנשים הרבים שנספו בין שברי אוניות.

==ראו גם==
*כשל הצלף הבודד
*הטיית בחירה
*אקונומטריקה

==קישורים חיצוניים==
* [http://midaat.org.il/2017/06/25/measles_survivorship_bias/ איך נלחמנו בחצבת בעזרת מטוסי קרב], באתר עמותת "מדעת"
* [https://frnkl.co/blog-hebrew/survivorshipbias איך אתם עוד לא מיליונרים ומאושרים אפילו שקראתם את כל הספרים והמאמרים הנכונים?], באתר של ליאור פרנקל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:הטיות
FYI (ערוץ טלוויזיה אמריקאי)

FYI הוא ערוץ טלוויזיה אמריקאי השייך לחברת A&E Television Networks ומשדר תוכניות בנושאי לייף סטייל, ריאליטי, קולינריה ושיפוצים.

בדצמבר 2013 הערוץ מותג מחדש בתור FYI, כערוץ לייף־סטייל וריאליטי. בישראל הערוץ הוחלף בערוץ Lifetime.

== היסטוריה ==
ערוץ ביוגרפיה (באנגלית: Biography Channel) היה ערוץ אמריקאי בבעלותה של חברת A&E Television Networks, שעלה לשידור ב-1 בינואר 1999 בארצות הברית. הערוץ שידר תוכניות דוקומנטריות, מיני סדרות וסרטים אודות אישים מובילים בתחומי התרבות, אמנות, בידור, היסטוריה, פוליטיקה, עסקים, כלכלה וחברה. בין המדינות בהן הופץ ערוץ ביוגרפיה: קנדה וארצות הברית, ספרד, אנגליה, אוסטרליה, גרמניה, איטליה, אמריקה הלטינית וישראל.

בישראל שודר הערוץ בזכיינות על ידי חברת טלעד. הערוץ שידר במשך 18 שעות ביממה בעברית ובאנגלית (עם תרגום לכתוביות בעברית). הערוץ עלה לשידור בנובמבר 2005 ב-yes הטלוויזיה בלוויין, ועלה לשידור גם ב-HOT בספטמבר 2008. לאחר מיתוגו מחדש, HOT ו-yes החליפו אותו בערוץ Lifetime הפונה לקהל צופים נשי, ושייך גם כן לחברת A&E Networks.

== תכנים (עד המיתוג המחודש) ==
הלוגו הקודם של הערוץ בישראל

*ביוגרפיות אודות אישים ידועים, כגון מוזיקאים, אמנים, אנשי ממשל וכלכלה, ראשי עולם הפשע ומנהיגים מתחומים שונים, וסדרות העוקבות באופן רציף אודות סיפוריהם של סלבריטאים, שחקנים הוליוודים, דוגמניות ואנשי בידור מוכרים דוגמת "התפקיד ששינה את חיי".

*סדרות העוקבות אחר שגרת החיים והעבודה של קבוצות שונות באוכלוסייה, דוגמת הסדרה "כוח נשי" – המתחקה אחר שגרת העבודה של שוטרות בארצות הברית.
*סדרות תמה החוקרות תופעות דרך האנשים שבמרכזן כמו "רצח בערוץ ביוגרפיה".
*ראיונות עם אישים מפורסמים על בסיס סיפור חייהם.
*סדרות אירוח – ביניהן "ויליאם שטנר: ללא מעצורים" המשלבת בין ראיונות בארבע עיניים לסקירה ביוגרפית.
*הפקות מקור ישראליות של ביוגרפיות על אישים בולטים בישראל, דוגמת אורנה פורת, יעל דיין, יעקב פרי, נתן שרנסקי, יגאל תומרקין, בני גאון ועוד.

== ראו גם ==

* Lifetime

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
הטיית זיכרון

הטיית זיכרון (לפי האקדמיה ללשון: הטיית היזכרות) היא הטיה בנתוני מחקר הנובעת מחשיבה סלקטיבית של הנחקרים. הטיית זיכרון היא סוג של הטיית דיווח<ref></ref><ref></ref>.

דוגמה לכך היא בשאלון שניתן להורי ילדים עם ובלי מוגבלות. להורי ילדים עם מוגבלות יש נטייה לזכור גם את הפרטים הקטנים בחיי ילדיהם ועל כן ייתכן עיוות ברמת הפירוט של הדיווח שלהם ביחס לקבוצה השנייה<ref></ref>. אם ההטיה לא נלקחת בחשבון ניתן להגיע למסקנה שגויה כי אירוע מסוים בחיי הילדים הוא שגרם למוגבלות, על אף שבפועל הוא התרחש גם אצל קבוצת הבריאים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:הטיות
פרס בראבו

פרס בראבו היה פרס שנתי שהוענק על ידי המגזין האיטלקי "גוארין ספורטיבו" לכדורגלן הצעיר המצטיין באירופה בעונה שחלפה. הזוכה הראשון בפרס היה ג'ימי קייס, והשחקן הלא-אירופאי הראשון שזכה בפרס היה רונאלדו. 
לאחר הענקתו ב-2015 הפרס חדל מלהתקיים.

עד 1992 חולק הפרס לשחקנים עד גיל 23 שהשתתפו באחד משלוש התחרויות האירופיות (גביע אירופה, גביע אופ"א וגביע המחזיקות), ומאז העניק המגזין את הפרס לשחקנים עד גיל 21, אך בכל ליגה אירופית.

== רשימת הזוכים==
{| border="2" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin: 1em 1em 1em 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;"
|- bgcolor="#CCCCCC" align="center"
!שנה
!שחקן
!מועדון
|-
|<center>1978
| ג'ימי קייס
| ליברפול
|-
|<center>1979
| גרי בירטלס
| נוטינגהאם פורסט
|-
|<center>1980
| האנזי מילר
| שטוטגרט
|-
|<center>1981
| ג'ון ווק
| איפסוויץ' טאון
|-
|<center>1982
| גארי שו
| אסטון וילה
|-
|<center>1983
| מאסימו בוניני
| יובנטוס
|-
|<center>1984
| אובלדו ריג'טי
| רומא
|-
|<center>1985
| אמיליו בוטרגניו
| ריאל מדריד
|-
|<center>1986
| אמיליו בוטרגניו
| ריאל מדריד
|-
|<center>1987
| מרקו ואן באסטן
| אייאקס אמסטרדם
|-
|<center>1988
| אלי אוחנה
| מכלן
|-
|<center>1989
| פאולו מאלדיני
| מילאן
|-
|<center>1990
| רוברטו באג'ו
| פיורנטינה
|-
|<center>1991
| רוברט פרוסינצ'קי
| הכוכב האדום בלגרד
|-
|<center>1992
| ז'וזפ גוארדיולה
| ברצלונה
|-
|<center>1993
| ראיין גיגס
| מנצ'סטר יונייטד
|-
|<center>1994
| כריסטיאן פאנוצ'י
| מילאן
|-
|<center>1995
| פטריק קלויברט
| אייאקס אמסטרדם
|-
|<center>1996
| אלסנדרו דל פיירו
| יובנטוס
|-
|<center>1997
| רונאלדו
| ברצלונה
|-
|<center>1998
| רונאלדו
| אינטר מילאנו
|-
|<center>1999
| ג'אנלואיג'י בופון
| פארמה
|-
|<center>2000
| איקר קסיאס
| ריאל מדריד
|-
|<center>2001
| אוון הארגריבס
| באיירן מינכן
|-
|<center>2002
| כריסטוף מצלדר
| בורוסיה דורטמונד
|-
|<center>2003
| ויין רוני
| אברטון
|-
|<center>2004
| כריסטיאנו רונאלדו
| מנצ'סטר יונייטד
|-
|<center>2005
| אריין רובן
| צ'לסי
|-
|<center>2006
| ססק פברגאס
| ארסנל
|-
|<center>2007
| ליונל מסי
| ברצלונה
|-
|<center>2008
| קארים בנזמה
| אולימפיק ליון
|-
|<center>2009</center>
| סרחיו בוסקטס
| ברצלונה
|-
|<center>2010</center>
| תומאס מולר
| באיירן מינכן
|-
|<center>2011</center>
| אדן הזארד
| ליל
|-
|<center>2012</center>
| מרקו וראטי
| פסקרה
|-
|<center>2013</center>
| איסקו
| מלאגה
|-
|<center>2014</center>
| פול פוגבה
| יובנטוס
|-
|<center>2015</center>
| דומיניקו ברארדי
| ססואולו
|-
|}

==ראו גם==
* פרס נער הזהב

==קישורים חיצוניים==
* 

בראבו
קטגוריה:פרסים לפי מגזינים
*
סטיוארט לוי

סטיוארט איי. לוי (באנגלית: Stuart A. Levey; הוא איש ממשל יהודי-אמריקאי, ותת-מזכיר האוצר הראשון לענייני טרור ומודיעין פיננסי, במחלקת האוצר של ארצות הברית.

לוי החל בתפקידו ב-21 ביולי 2004, תחת ממשלו של הנשיא ג'ורג' וו. בוש, כאיש המשרד לטרור ומודיעין פיננסי אשר אחראי על המאבק הפיננסי העולמי נגד ארגוני הטרור ותפירת הסנקציות הכלכליות לבלימת תוכנית הגרעין האיראנית, מאמצים שהביאו לו שבחים רבים, וכעת התבקש להישאר בתפקידו זה גם בממשלו החדש של הנשיא ברק אובמה, כהכנה לתגובה של הממשל, אם איראן לא תשתף פעולה במאמצים הדיפלומטיים.

לוי היה אחראי מטעם ממשל בוש על הובלת המאמץ הבינלאומי, לשכנע את מערכת הבנקאות הבינלאומית לנתק מגע מגופים ממשלתיים, חברות ואישים באיראן התומכים בטרור ואלה הפועלים לעקוף את הסנקציות שהטילה על איראן מועצת הביטחון של האו"ם בגין סירובה להשעות את העשרת האורניום ושיחק תפקיד מרכזי במאמצי ממשל בוש לסכל את ההתנהלות הבלתי חוקית של איראן וקוריאה הצפונית בתוככי המערכת הפיננסית הבינלאומית. לפני תפקידו האחרון, כיהן כסגן התובע הכללי של ארצות הברית, ולפני כן כיהן גם כראש המטה של סגן התובע הכללי במחלקת המשפטים של ארצות הברית.

לפני שהצטרף למשרד המשפטים האמריקאי ב-2001, הוא עבד 11 שנים בחברות עורכי הדין, מילר, קאסידי לארוקה אנד לוין (שהתמזגו לבייקר בוטס). הוא התמחה בשימועים משפטיים בדגש על הגנה על עברייני צווארון לבן. כמו כן, כיהן גם כעוזר של השופט לורנס סילברמן בבית המשפט לערעורים של וושינגטון די. סי., בין השנים 1989–1990. בשנת 1986 הוא סיים בהצטיינות את קולג' הרווארד, וב-1989 סיים בהצטיינות את בית הספר למשפטים בהרווארד.

ב-15 בינואר 2009, התבקש מפי הנשיא ברק אובמה לכהן כממלא מקום מזכיר האוצר, עד אשר מועמדו של אובמה, טימותי גייטנר יאושר לתפקיד מטעם הסנאט, וכיהן בתפקיד זה עד ה-26 בינואר. לאחר מכן, נתבקש להישאר בתפקיד תת-המזכיר לענייני טרור ומודיעין פיננסי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
סנאי זהוב

סנאי זהוב או סנאי פרסי (שם מדעי Sciurus anomalus) הוא מין מכרסם ממשפחת הסנאיים. נפוץ בעיקר בדרום אירופה ובדרום מערב אסיה: ארמניה, אזרבייג'ן, גאורגיה, יוון, איראן, עיראק, ירדן, לבנון, סוריה, טורקיה וישראל.
מקום מחייתו הטבעי הוא יערות וחורש באקלים ממוזג.

אורך כל גופם (של סנאים בוגרים) נע בין 32 ל-36 ס"מ שבתוכם כלול הזנב, שאורכו נע בין 13 ל-18 ס"מ. משקלם נע בין 250 ל-410 גרם. צבע פרוות הגוף העליון נע בין חום אפרפר לאפור חיוור, ואילו הפרווה בפלג גופם התחתון הוא חום צהבהב, הצבע של הזנב, נע בין חום צהוב לאדום עמוק. הציפורניים שלהם קצרות יחסית, לעומת אלה של סנאי עצים אחרים, ולנקבות יש שמונה או עשר פטמות.

בעבר הסנאי הזהוב היה נפוץ באזור הגליל, אך הוא נכחד כמעט לגמרי מישראל עד סוף המאה ה-19. עד שנות ה-80 של המאה העשרים נותרה אוכלוסייה שרידית של סנאים אלו בסביבת החרמון, אך בעשורים האחרונים לא תועדו סנאים ממין זה בארץ, ולא ידוע אם נותר זכר לאוכלוסיית הסנאי הזהוב בשטח מדינת ישראל. בגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב נעשים ניסיונות להרבות סנאים זהובים בשבי במטרה להחזירם לטבע.

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.teva.org.il/?CategoryID=920&ArticleID=4248 סנאי זהב], באתר החברה להגנת הטבע
== הערות שוליים ==

סנאי זהוב בטורקיה

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1778
קטגוריה:סנאים
קטגוריה:בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: מכרסמים
פרגוליה

פְּרֵגוֹלְיָה (ברוסית: Преголя; בגרמנית: Pregel; בליטאית: Prieglius; בפולנית: Pregoła) הוא נהר הזורם במחוז קלינינגרד, מובלעת רוסית קטנה בין פולין לבין ליטא.

הנהר מתחיל כזרימה משותפת של הפלגים אינסטרוץ' ואנגראפה, ונשפך לים הבלטי דרך הלגונה של הוויסלה. אורכו של הנהר, תחת השם פרגוליה בלבד, הוא 123 ק"מ, אך אם מחברים אליו את אורכם של אינסטרוץ' ואנגראפה, הוא מגיע ל-292 ק"מ. שטח אגן הניקוז שלו הוא 15,500 קמ"ר, וספיקתו הממוצעת 90 מטר מעוקב לשנייה. פלגים נוספים של הנהר הם פיסה ולאווה.

בעיית "הגשרים של קניגסברג" בתורת הגרפים מבוססת על שבעת הגשרים שנבנו על הנהר בעיר קניגסברג שבפרוסיה המזרחית (כיום קלינינגרד שברוסיה).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים הבלטי
קטגוריה:מחוז קלינינגרד: גאוגרפיה
ראנצ'י

ראנצ'י (בהינדית: राँची) היא בירת מדינת ג'הרקאנד שבהודו. ראנצ'י עמדה במוקד התנועה ליצירת מדינה נפרדת לאזורים השבטיים של דרום ביהר, צפון אודישה, מערבה של מערב בנגל ומזרח צ'האטיסגאר של היום. ב-15 בנובמבר 2000 נוסדה מדינת ג'הרקאנד וראנצ'י נקבעה כבירתה.

עד לשנת 1927 היה שמה של העיר קישונפור (Kishunpur). העיר שוכנת בלב אזור חקלאי, בין הנהרות הינו והארמו והיא ידועה בבסיס הצבאי ובמבצר המצוי בה. ראנצ'י היא העיר הגדולה במדינת ג'הרקאנד ומשמשת כאחד ממרכזי הפעילות המדינית, הכלכלית, התעשייתית והחינוכית במזרח הודו.

==גאוגרפיה==
שטחו של המטרופולין של ראנצ'י הוא כ-111 קמ"ר וגובהה הממוצע של העיר הוא 620 מטר מעל פני הים. העיר נמצאת בחלקה הדרומי של רמת צ'וטה נאגפור. סביבתה של העיר משופעת באתרי טבע ואחד מכינויי העיר הוא "עיר מפלי המים".

==אקלים==
העיר בנויה על גבעות וסביבה יער טרופי עבות, שני גורמים אלה תורמים לאקלימה הסובטרופי המתון של העיר. בעונת הקיץ נעות הטמפרטורות בעיר בין 20 ל-37 מעלות ובתקופת החורף בין 3 ל-22 מעלות. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,530 מ"מ. בין החודשים יוני-ספטמבר כמות הגשמים היא כ-1,100 מ"מ.

הודות לאקלים הנוח יחסית, שימשה ראנצ'י כבירת הקיץ של ביהר בתקופת השלטון הבריטי וכמקום מפלט מהחום למשפחות הבריטיות ולהודים עשירים. אם כי ה"היל סטיישן" של האזור הייתה מחנה מק-קלוסקי (McCluskieganj).

==דמוגרפיה==
במפקד האוכלוסין שנערך בהודו בשנת 2001 נמנו בעיר ראנצ'י 846,454 תושבים. גברים היוו 53% מאוכלוסיית העיר. רמת האוריינות בעיר היא 74%, גבוהה יותר מן הממוצע הלאומי של 59.9%. רמת האוריינות בקרב גברים היא 80% ובקרב נשים 68%. 13% מכלל אוכלוסיית העיר היא מתחת לגיל 6.

על פי הערכות, נכון לשנת 2008, אוכלוסיית העיר מונה כ-1,300,000 תושבים. עם הכרזת עצמאותה של ג'הרקאנד היה גל של הגירה אל העיר. הפיכתה של ראנצ'י לבירת המדינה יצרה משרות רבות בשירות הציבורי, בשירותי בנקאות, וחברות מסחריות. אוכלוסיית העיר מגוונת ותושביה באים מכל אזורי המדינה.

==תחבורה==
העיר נחצית על ידי שני כבישים מהירים לאומיים (NH-23 ו-33) וכביש מהיר נוסף (NH-75) יוצא מן העיר. להבדיל מערים גדולות אחרות, בראנצ'י לא קיים שירות אוטובוסים עירוני והנוסעים בעיר שוכרים שירותי מוניות או ריקשה ממונעת. בעיר תחנת אוטובוס מרכזית לשירות בינעירוני.

בעשור הראשון של המאה ה-21 שופר שירות הרכבות אל העיר והיום יוצאות מן העיר רכבות אל כל עריה המרכזיות של הודו. בעיר ארבע תחנות רכבת גדולות. שדה התעופה של העיר ממוקם כ-7 ק"מ מדרום למרכז העיר. מן שדה מתקיימות טיסות פנים-ארציות סדירות אל עריה הגדולות של הודו.

==דת==
בראנצ'י מספר מקדשים, ביניהם:
*מקדש ג'גאנאת ההינדי - בנוי בסגנון הארכיטקטוני בו נבנה מקדש ג'גאנאת בפורי.
*מקדש פהרי (Pahari) - נמצא בלב העיר
*מקדש דורגה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:ג'הרקאנד
קטגוריה:המדינות והטריטוריות של הודו: ערי בירה
נוקאאוט גנטי

נוקאאוט גנטי (באנגלית: Gene knockout או בקצרה .Gene K.O) היא שיטה גנטית להנדס יצור בו גן או קבוצת גנים מסוימת יוצאים מכלל שימוש (פירוש נוקאאוט באנגלית הוא הוצאה) ולמעשה מושתקים. בהשוואה ליצורים נורמלים, יצורי הנוק-אאוט משמשים למחקר לגבי תפקיד הגנים שהושתקו. השתקה יכולה להיות הטרוזיגוטית (של אלל אחד) או הומוזיגוטית (של שני האללים).

התהליך של החדרת גן חליפי במקום זה שהושתק נקרא נוקאין גנטי.

ישנן מספר דרכים לבצע נוק-אווט ונוק-אין גנטי, ביניהן באמצעות קריספר או באמצעות נוקלאזות ספציפיות לאתר קריטי בתהליך שעתוק/תרגום הגן, כמו למשל באתר שחבור.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנדסה גנטית
התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת

התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת (בצרפתית: Orchestre Philharmonique de Radio France) היא תזמורת רדיו צרפתית המספקת מוזיקה לרדיו צרפת. התזמורת, שנוסדה בשנת 1937, מתמחה במוזיקה בת ימינו.

== שמותיה השונים של התזמורת ==

* התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת (1989 - כיום) Orchestre Philharmonique de Radio France
* התזמורת הפילהרמונית החדשה של רדיו צרפת (1974 - 1989) Nouvelle Orchestre Philharmonique de Radio France
* התזמורת הפילהרמונית דה ל'אורט (1964 - 1975) Orchestre Philharmonique de l'ORTF
* התזמורת הפילהרמונית של הרדיודיפוזיון פרנסז (1960 - 1964) Orchestre Philharmonique de la Radiodiffusion Française
* תזמורת הרדיו הסימפונית (1937 - 1964) Orchestre Radio-Symphonique

==מנהלים מוזיקליים==
* מיקו פרנק (2015 - ממשיך)
* מיונג-וון צ'ונג (2000 - 2015)
* מארק ינובסקי (1984 - 2000)
* גילברט אמי (1976 - 1981)
* שארל בריק (1965 - 1970)
* אז'ן ביגו (1949 - 1965)

== קישורים חיצוניים ==

* 

רדיו צרפת
צרפת
קטגוריה:תזמורות צרפתיות
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:1937 בצרפת
קטגוריה:הוקמו ב-1937
מיונג-וון צ'ונג

מיונג-וון צ'ונג (בקוריאנית: 정명훈, נהגה כ"צ'וֹנְג מיוֹנְג-פוּן" IPA: [ʨʌŋ mjʌŋ.ɸun]; ) הוא פסנתרן ומנצח דרום קוריאני.

==ביוגרפיה==
מיונג וון צ'ונג, יליד סיאול, ניגן לפנים עם אחיותיו, הכנרת קיונג-וה צ'ונג והצ'לנית מיונג-וה צ'ונג, בשלישיית צ'ונג. הוא זכה בפרס בתחרות הפסנתר על שם צ'ייקובסקי בשנת 1974. ניצוח למד בבית ספר מאנס למוזיקה ובבית הספר ג'וליארד בניו יורק. צ'ונג כיהן כעוזר מנצח בתזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס בתקופת כהונתו של קרלו מריה ג'וליני כמנהל מוזיקלי.

באירופה כיהן צ'ונג כמנצח ראשי של תזמורת הרדיו של חבל הסאר משנת 1984 עד 1990. כמו כן היה מנצח אורח ראשי של התיאטרו קומונאלה בפירנצה משנת 1987 עד 1992. הוא ניצח פחות או יותר על כל התזמורות האירופאיות והאמריקאיות החשובות והופיע לראשונה עם המטרופוליטן אופרה בניו יורק בשנת 1986 עם "סימון בוקאנגרה" של ורדי. בסוף עונת 1987-88 קיבל את פרס פרמיו אביאטי ממבקרי המוזיקה האיטלקים, וכעבור שנה זכה בפרס ארטורו טוסקניני. משנת 1989 עד 1994 כיהן מיונג-וון צ'ונג כמנהל מוזיקלי של האופרה הלאומית של פריז. הוטוא פתח את העונה הראשונה של בית האופרה בסטיליה החדש ב"הטרויאנים" של הקטור ברליוז במלואה וחוגי המוזיקה זיכו אותו בשבחים בסקירותיהם. בשנת 1991 הכתירה אותו אגודת מבקרי התיאטרון והמוזיקה של צרפת בתואר "אמן השנה" וב-1992 קיבל את אות לגיון הכבוד על תרומתו לאופרה של פריז. רבות מהקלטותיו הבלעדיות לדויטשה גרמופון מאז 1990 זכו בפרסים ואותות כבוד בינלאומיים, ביניהן "סימפוניה טורנגלילה" ו-Éclairs sur l'au-delà של אוליבייה מסייאן, אותלו של ורדי, הסימפוניה הפנטסטית של ברליוז, "ליידי מקבת ממחוז מצנסק" של דמיטרי שוסטקוביץ' עם תזמורת האופרה בסטיליה; סדרה של בסימפוניות והסרנדות של דבוז'אק עם הפילהרמונית של וינה; סדרה שכולה יצירות קודש גדולות עם תזמורת האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ובה ההקלטה זוכת הפרס של הרקוויאמים מאת דיריפלה ופורה, עם צ'צ'יליה ברטולי וברין טרפל.

מיונג-וון צ'ונג ניצח על ביצוע הבכורה העולמי של יצירתו האחרונה של מסייאן: "קונצרט לארבעה", לארבעה סולנים ותזמורת, שהמלחין הקדיש לו ולתזמורת הבסטיליה. במקביל הוא מכהן כמנהל מוזיקלי לשם כבוד בתזמורת הפילהרמונית של טוקיו.

מיונג וון צ'ונג זכה בפרסים ובתארי כבוד שונים בצרפת וביפן ואף הוכתר בתואר "איש השנה" מטעם אונסק"ו. הוא שימש שגריר לתוכנית לפיקוח על סמים של האו"ם והיה שגריר כבוד לתרבות של קוריאה, הראשון בתולדות ממשלת קוריאה. משנת 1997 הוא מכהן כמנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של אסיה, משנת 2000 עד 2015 הוא היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת, משנת 2001 הוא משמש יועץ אמנותי מיוחד לתזמורת הפילהרמונית של טוקיו ומשנת 2005 עד שנת 2015 הוא שימש כמנהל אמנותי ומנצח ראשי של הפילהרמונית של סיאול.

==קישורים חיצוניים==

* 

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.bach-cantatas.com/Bio/Chung-Myung-Whun.htm Myung-whun Chung biography] at the Bach Cantatas Website
* [https://web.archive.org/web/20080810122530/http://www2.deutschegrammophon.com/artist/whatsnew?ART_ID=CHUMY Myung-whun Chung Discography] at Deutsche Grammophon
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים
קטגוריה:פסנתרנים דרום קוריאנים
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1953
חכאים

Chaunax fimbriatus
[[חכאי גמלוני.]]
חכאים (שם מדעי: Lophiiformes) היא סדרה של דגי גרם.

== מאפיינים ==
החכאים ניכרים בבליטה מוארכת, דמוית חכה, היוצאת מראשם. בליטה זו, המשמשת כפיתיון עבור הטרף של החכאים, היא זו שהקנתה להם את שמם. צורתם של חלק מהחכאים מאפשרת להם להשתלב בסביבתם ומעניקה להם גורם הסוואה.

הנקבות של החכאים גדולות לעיתים באופן ניכר מהזכרים. במינים אלו הזכר יכול להיות קטן פי שישה ומעלה מהנקבה וגודלו לא עולה על מספר מילימטרים. בשעה שהוא הופך לבוגר, מערכת העיכול שלו מתנוונת והוא נמשך לנקבה באמצעות חוש הריח. הזכר נושך את עורה של הנקבה ומשחרר אנזים שמאפשר לו להתמזג עמה ולחיות בתוכה כטפיל על ידי פירוק רקמת הפה שלו ופירוק העור שהוא נשך.

במשך הזמן רוב גופו של הזכר מתנוון ורק אשכיו ממשיכים לתפקד. הם משחררים תאי זרע, בתגובה להורמונים שמגיעים אליהם דרך זרם הדם בשעה שהביצית מוכנה להפריה.

בני סדרת חכאי התהומות אינם קרובים באמת לסדרה זו אלא יותר לצלופחאים.

==מזון==
המזון של החכאים הוא בעיקר דגים קטנים ופלנקטון.

==מיון==
*תת-סדרה Lophioidei
**משפחה חַכָּאִיִּים (Lophiidae)
*תת-סדרה Antennarioidei
**משפחה פיתיונאיים (Antennariidae)
**משפחת Tetrabrachiidae
**משפחה חכאי זרועות (Brachionichthyidae)
**משפחה Lophichthyidae בה מין יחיד - Lophichthys boschmai
*תת-סדרה Chaunacoidei
**משפחה חכאי קרפד (Chaunacidae)
*תת-סדרה Ogcocephaloidei
**משפחה חכאי עטלף (Ogcocephalidae)
*תת-סדרה Ceratioidei
**משפחה Centrophrynidae בה מין יחיד - Centrophryne spinulosa
**משפחה צרטיים (Ceratiidae)
**משפחה חכאים כדוריים (Himantolophidae)
**משפחה דיצרטיים (Diceratiidae)
**משפחה מלנוציטיים (Melanocetidae)
**משפחה תאומטיכתידיים (Thaumatichthyidae)
**משפחה אונירודיים (Oneirodidae)
**משפחה חכאים שעירים (Caulophrynidae)
**משפחה Neoceratidae בה מין יחיד - Neoceratias spinifer
**משפחה חכאי שוט (Gigantactinidae)
**משפחה לינופריניים (Linophrynidae)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* חיי המין ששינו את מערכת החיסון
[https://davidson.weizmann.ac.il/online/sciencenews/חיי-המין-ששינו-את-מערכת-החיסון חיי המין ששינו את מערכת החיסון]

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל גארמן
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1899
נוירופסיכואנליזה

נוירופסיכואנליזה היא גישה של חיבור תאורטי בין הנוירופסיכולוגיה המודרנית ופסיכולוגיית המעמקים, בעיקר הפסיכואנליזה.

בעוד שהנוירופסיכולוגיה בשנים אחרונות עסקה בעיקר בתפקודים קוגניטיביים של המוח והפגיעה בהם – כגון זיכרון, קשב, שפה ותפיסת מרחב, הרי שהנוירופסיכואנליזה מנסה לקשר תהליכים מוחיים לתכונות פסיכודינאמיות כגון הלא מודע, הדחקות, מנגנוני הגנה, מבנה העצמי ועולם היצרים.

כמו כן עוסקת הנוירופסיכואנליזה ביישום שיטות טיפול פסיכולוגיות מעמיקות לאנשים שעברו פגיעות מוחיות, בנוסף לשיטות הטיפול המקובלות שעוסקות בשיקום.

הארגון הבינלאומי לנוירופסיכואנליזה נוסד על ידי מרק סולמס, ומכונה NPSA. 
בספטמבר 2000 הוקמה השלוחה הישראלית של הארגון, בשם "הפורום הישראלי לנוירופסיכואנליזה". הפורום הוקם על ידי ולמען אנשי מקצוע ממקצועות הטיפול השונים, שמשתפים פעולה למטרות למידה ויצירת גשרים בין הפסיכואנליזה, מדעי ההתנהגות ומדעי המוח. המטרה הייתה ללמוד את המרכיבים הרגשיים, המנטליים, הפיזיים, התנועתיים, והביו-נוירולוגיים, מכל האספקטים, תוך שמירה על הייחודיות של כל אחת מנקודות המבט.

בראשות הפורום הישראלי עומדת אירית ברזל רווה (מקימת הפורום), יחד עם פרופ' יונה רוזנפלד ופרופ' דב אלכסנדרוביץ. ב-2019 שינה הפורום את שמו ל"חברה לנוירופסיכואנליזה בישראל".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:פסיכואנליזה
מודל ישויות קשרים

דיאגרמת ישויות קשרים
בהנדסת תוכנה מודל ישויות-קשרים (באנגלית: Entity–relationship model) הוא דרך להציג מידע. הצגה כזאת מאפשרת תכנון מלמעלה-למטה של מערכות מסדי נתונים יחסיות. המודל אינו מתחשב בארכיטקטורת המחשב עליו יורץ מסד הנתונים אלא רק במבנה הלוגי הרצוי של מסד הנתונים באופן שיאפשר נוחות ויעילות בגישה למידע.

המודל מורכב מישויות ומהקשרים ביניהן. כל ישות מייצגת אובייקט אותו מעוניינים לייצג במסד הנתונים. לישויות יש תכונות בהתאם לאובייקט אותו הן מייצגות, וקשרים בין ישויות לעצמן או לישויות אחרות. סך כל הישויות והקשרים נקרא עולם והצגה גרפית של העולם נקראת דיאגרמת ישויות קשרים, או ERD (ראשי תיבות של Entity–relationship diagram).

== עקרונות ==
:
*דיוק, המודל מיועד לתאר את המציאות בצורה נאמנה
*פשטות, המודל צריך להתמקד אך ורק בחלק העולם הנוגע למערכת המתוארת
*תמציתיות ומניעת כפילויות

==ישויות==
ישות בעלת תכונה
על פי המודל, ישות היא עצם ייחודי בעולם בעל נגיעה למודל הנדון. לישות מספר תכונות מוגדרות (Attributes) אשר חלקן או כולן מאפשרות לזהות את הישות באופן ייחודי.

טיפוס ישויות (קבוצת ישויות) הוא אוסף ישויות בעלות אותם מאפיינים, לכל ישות עשוי להיות ערך שונה למאפיין כלשהו. חלק או כל המאפיינים מבדילים באופן ייחודי פרט מסוים בקבוצה מהשאר.

למשל, כל המשתמשים בוויקיפדיה הם בעלי מין מוגדר, גובה, צבע עיניים ומספר משתמש. לכן, ניתן להגדיר את משתמשי ויקיפדיה כישויות. משתמש יחיד יכול להיות זכר או נקבה, בעל צבע עיניים כחול או חום ומובדל משאר המשתמשים באמצעות מספר המשתמש הייחודי שלו. טיפוס ישויות נוסף הוא ספקי שירותי האינטרנט בישראל. כל חברה המספקת שירותי אינטרנט היא ישות בקבוצה זו בעלת המאפיינים מספר חברה, ושנת הקמה. בדוגמה זו משתמשים בכל מאפייני הישות כדי להבדיל אותה באופן ייחודי מישויות אחרות.

בהצגה גרפית נהוג לסמן ישות באמצעות מלבן ואת מאפייניה באמצעות אליפסות המחוברים אליה.

==קשרים==
קשר בעל תכונה
קשר הוא חיבור בין שתי ישויות או יותר.

טיפוס קשרים (קבוצת קשרים) היא כלל המחבר בין ערכים בקבוצת ישויות לערכים נוספים בקבוצת ישויות. למשל, ניתן להגדיר קשר בשם "ספק של" המחבר בין כל משתמש לספק האינטרנט שלו. לקשר יכולות להיות תכונות המבדילות אותו משאר הקשרים בקבוצת הקשרים. לדוגמה לקשר "ספק של" ניתן להוסיף "זמן התחברות" כדי שיובדל משאר הקשרים בהם משתתפים המשתמש וספק האינטרנט המסוימים.

בהצגה גרפית נהוג לסמן קשר באמצעות קו המחבר בין ריבועים. אם לקשר יש שם נהוג להציג אותו כמעוין ואת התכונות שלו כעיגולים המחוברים למעוין.

==תכונות==
תכונה היא היבט מסוים המתאר את האובייקט, תכונה יכולה להיות חלק מישות או מקשר. תכונה של אובייקט מקבלת ערכים. למשל, לתכונה צבע עיניים מתאימים הערכים: ירוק, כחול, חום או שחור. תחום התכונה הוא קבוצת הערכים האפשריים לתכונה. לא ניתן לקרוא לשתי תכונות באותו שם.

==ראו גם==
*סכמת פתית השלג
* דרישות פונקציונליות לנתוני זהות

==לקריאה נוספת==
*רז הייפרמן, בסיסי נתונים טבלאיים ושפת SQL - עקרונות ועיצוב, הוצאת הוד-עמי, 2000
<div dir=ltr>
*The Relational Model for Database Management: Version 2, Codd E. F., Addison-Wesley, 1990
*Chen P.P., The entity-relationship model: toward a unified view of data, ACM Transactions on Database Systems, 1:1, pp. 9-36, 1966
* Abraham Silberschatz, Henry F. Korth & S.Sudarshan, Database System Concepts, McGraw-HILL International Edition, Fifth Edition(2006).
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מסדי נתונים
דברי הכנסת

דברי הכנסת הם אוסף הפרוטוקולים הרשמי של הדיונים הנערכים במליאת הכנסת.

==המקור בחוק==
ביצירת "דברי הכנסת" עוסקים סעיפים 38–39 לתקנון הכנסת, שזו לשונם:

38. פרוטוקול
:(א) בישיבות הכנסת יירשם פרוטוקול שיכלול את כל מהלך הדיונים, את הנאמר בעל פה, בין מעל הדוכן או מהמקומות המיועדים לכך באולם המליאה ובין כקריאת ביניים, ואת תוצאות ההצבעה; הפרוטוקול, וכן תוצאות מפורטות של ההצבעות האלקטרוניות, יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת.
:(ב) נאום שנישא במליאת הכנסת שלא בעברית, לפי הוראות סעיף 22, יירשם בפרוטוקול בתרגומו לעברית, ולפי החלטת מזכיר הכנסת – ייכלל בנספחות לדברי הכנסת גם בשפה שבה נישא.
39. דברי הכנסת
:(א) הפרוטוקול ייערך בידי עורך דברי הכנסת ויעמוד לעיון חברי הכנסת; כל דובר רשאי לתקן שיבושים, שגיאות והשמטות בדבריו כפי שנרשמו בפרוטוקול; דובר הרוצה לתקן את רישום דבריו כאמור, יעביר את הנוסח המתוקן של דבריו לעורך דברי הכנסת בתוך שבעה ימים מהמועד שבו הועמד הפרוטוקול לעיון חברי הכנסת.
:(ב) הפרוטוקול הערוך יפורסם ב"דברי הכנסת"; לדברי הכנסת יצורפו נספחים הכוללים מסמכים שמזכיר הכנסת או סגנו הודיע כי הונחו על שולחן הכנסת, כפי שיורה מזכיר הכנסת.

==תוכן הדברים==
כרכים אחדים של "דברי הכנסת"
הדיונים מופיעים בדברי הכנסת לפי סדר קיומם. בראש כל פרוטוקול המוקדש לדיון מסוים מופיע זיהוי הדיון (למשל: "הישיבה המאתיים-וחמישים של הכנסת השבע-עשרה") ומועד קיומו.

בפרט נכללים ב"דברי הכנסת" תוצאותיהן של ההצבעות הנערכות במליאת הכנסת. "דברי הכנסת" כוללים רק את הנאמר בעל פה במליאה, אם מן הדוכן ואם כקריאת ביניים, אך אינם כוללים מסמכים המוגשים על ידי חברי הכנסת ולא הוקראו. לעיתים, כאשר שר משיב לשאילתה של חבר הכנסת שאינו נוכח במליאה, הוא מכריז כי תשובתו "תועבר לפרוטוקול". תשובה זו מתפרסמת ב"דברי הכנסת", אף שלא נקראה במליאה.

תוכנם של "דברי הכנסת" כולל לא רק את דברי הנואם מעל הדוכן, אלא גם את הערותיו של יושב ראש הישיבה וקריאות ביניים שנקראו במהלך הדיון, עד כמה שהרשמים היושבים באולם המליאה הצליחו לקלוט אותן (לעיתים מצוינים בדברי הכנסת שלושה מקפים, המרמזים לקיומה של קריאת ביניים שלא נקלטה). כאשר בלהט הוויכוח מתבטא חבר הכנסת בחריפות יתרה, נוהג יושב ראש הישיבה להציע לו למחוק את דבריו מהפרוטוקול. כאשר חבר הכנסת מסכים לכך, נרשמים בפרוטוקול דבריו הבוטים וגם הסכמתו למחיקתם.

==שימוש בדברי הכנסת==
"דברי הכנסת" מעניקים פומביות לדיונים במליאת הכנסת, ובנוסף הם משמשים לעיתים את בתי המשפט ואת חוקרי המשפט, כמקור לבירור תכלית החקיקה ומשמעותה (אם כי יש שופטים השוללים זאת). כך תיאר זאת נשיא בית הדין הארצי לעבודה, מנחם גולדברג: "כל המעיין בפסקי הדין של בית הדין לעבודה, יבחין כי בית הדין הארצי, מתחילת דרכו, ייחס חשיבות רבה לדברים שנאמרו מעל דוכנו של בית המחוקקים, כל אימת שנזקק לפרש חוק זה או אחר".

"דברי הכנסת" יוצאים לאור בדפוס ואתר האינטרנט של הכנסת מכיל את דברי הכנסת החל מתחילת כהונתה של הכנסת העשירית (27 ביולי 1981). דברי הכנסת אינם מוגנים בזכויות יוצרים.

== לקריאה נוספת ==
* אהרן ברק, פרשנות במשפט – פרשנות החקיקה, שער ה: מקורות תכלית החקיקה - פרק 4: ההיסטוריה של החקיקה כמקור לתכליתה. 
* אפלבום, "דברי הכנסת כראיה לפירוש החוק", הפרקליט כא 411 (תשכ"ה).

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הכנסת