גורדון מקווין

גורדון מקווין (באנגלית: Gordon McQueen; 26 ביוני 1952 – 15 ביוני 2023) היה כדורגלן סקוטי ששיחק בעמדת המגן בסנט מירן, לידס יונייטד ומנצ'סטר יונייטד, בנוסף לנבחרת סקוטלנד.

== קריירת מועדונים ==
מקווין היה שוער כשלמד בבית הספר, אך מאוחר יותר עבר לעמדת הבלם. הוא הוחתם בגיל 18 על ידי סנט מירן, ועד מהרה עקבו אחריו סקאוטים ממועדונים אחרים. ב-1972 הציעה עליו לידס יונייטד 30,000 לירה שטרלינג, וראתה בו מחליף לטווח ארוך לג'ק צ'רלטון המזדקן. צ'רלטון שיחק בחלק מעונת אך החליט לפרוש לקראת סיום העונה. מקווין שיחק שישה משחקים בעונתו הראשונה בלידס.

לאחר פרישתו של צ'רלטון שיחק מקווין במשך רוב עונת . לידס זכתה באליפות הליגה עם רצף של 29 משחקים ללא הפסד מתחילת העונה, כשמקווין משחק תפקיד מרכזי לצד נורמן האנטר כצמד הבלמים הראשון של לידס.

מקווין והאנטר הצטיינו בחלק האחורי בעונה שלאחר מכן, בעיקר בקמפיין של לידס בגביע אירופה לאלופות, במהלכו כבש מקווין שלושה שערים. הוא הושעה לגמר גביע אירופה לאלופות 1975 לאחר שהורחק בחצי הגמר מול ברצלונה, ולידס הפסידה בלעדיו 0–2 לבאיירן מינכן.

בפברואר 1978 עבר מקווין מלידס ליריבתה המושבעת מנצ'סטר יונייטד תמורת 500,000 ליש"ט. עם החתימה אמר ש"99% מהשחקנים רוצים לשחק במנצ'סטר יונייטד והשאר שקרנים". רק כמה שבועות קודם לכן הצהיר במגזין Shoot שהוא רוצה להישאר באלנד רואד, אצטדיונה של לידס, במשך כל הקריירה שלו. הוא שיחק בגמר גביע ה-FA ב-1979, וכבש את השער הראשון מבין שניים של יונייטד בדקה ה-86' בהפסד 2–3 לארסנל.

מקווין זכה לבסוף להניף את הגביע האנגלי ב-1983, בו זכתה יונייטד לאחר ניצחון 4–0 במשחק חוזר על ברייטון אנד הוב אלביון (המשחק הראשון נגמר בתיקו 2–2, ולא הונהגה אז שיטת דו-קרב פנדלים). הוא גם היה בקבוצה שהפסידה 1–2 לליברפול בגמר גביע הפוטבול ליג באותה עונה. בגמר שיחק מקווין כחלוץ מרכזי מפני שהיה פצוע ויונייטד כבר ניצלה את החילוף המותר היחיד שלה. הוא עזב את אולד טראפורד בסיום עונת 1985/1984 לאחר שאיבד את מקומו בהרכב לפול מקגראת' ולא נכלל בסגל בניצחון 1–0 על אברטון בגמר הגביע האנגלי 1985.

== קריירה בינלאומית ==
בסוף עונת 1973/74 זומן מקווין לנבחרת וערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו מול . הוא זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 1974, אך לא שיחק. עד מהרה הוא הפך לשחקן קבוע בסקוטלנד, ושימש כקפטן הנבחרת וכבש את שערו הבינלאומי הראשון בתיקו 1–1 מול ב-1 ביוני 1975. הוא השיג הצלחה גדולה עם סקוטלנד ב-1977, כשהבקיע שערים נגד בהאמפדן פארק ולאחר מכן מול בוומבלי במהלך זכייתה של סקוטלנד באליפות הבית הבריטית. באותה שנה עזר לנבחרת להעפיל למונדיאל 1978 על ידי ניצחון על באצטדיון אנפילד. הוא זומן לסגל הנבחרת בגביע העולם, אך לא יכול היה לשחק עקב פציעה. מקווין שיחק את משחקו האחרון עבור סקוטלנד ב-1981, לאחר שרשם שלושים הופעות וכבש חמישה שערים.

== לאחר הפרישה ==
מקווין אימן מספר קבוצות מחוץ ל לפני שהיה המאמן של איירדיאוניאנס () לתקופה קצרה. כאשר חברו לקבוצה לשעבר וידידו של מקווין, בריאן רובסון, מונה למנג'ר מידלסברו, הוא הצטרף אליו כמאמן קבוצת המילואים. הוא החזיק בתפקיד במשך חמש שנים, ולאחר מכן היה מאמן הקבוצה הראשונה במשך שנתיים. מקווין עזב את המועדון ביוני 2001 בעקבות עזיבתו של רובסון ומינויו של סטיב מקלארן. לאחר מכן הצטרף מקווין לסקיי ספורטס כמומחה.

ב-29 באפריל 2008 חזר מקווין למידלסברו כעוזר סקאוט.

== חיים אישיים ומותו ==
לאחר שאימן את מידלסברו עברו מקווין ואשתו לכפר האטון רודבי, צפון יורקשייר. לזוג נולדו בן ושתי בנות, אחת מהן, היילי, היא עיתונאית ספורט בסקיי ספורטס ובערוץ הטלוויזיה של מנצ'סטר יונייטד. מקווין היה תומך של מפלגת הלייבור.

באוקטובר 2011 אובחן מקווין כחולה בסרטן הגרון והחל בטיפול בבית החולים האוניברסיטאי ג'יימס קוק במידלסברו. בינואר 2021 הוא אובחן עם שיטיון וסקולרי, מה שהדגיש את סוגיית הפציעות שנגרמו לכדורגלנים כתוצאה מנגיחות. הוא נפטר מדמנציה בביתו ב-15 ביוני 2023, בגיל 70.

== תארים ==
;לידס יונייטד
* הליגה הראשונה של הפוטבול ליג: 
* סגנות גביע אירופה לאלופות: 

;מנצ'סטר יונייטד
* הגביע האנגלי: 1982/1983; סגנות: 1978/1979
* מגן הצדקה: 1983

תארים אישיים
* קבוצת השנה של התאחדות שחקני הכדורגל: , 
* שחקן השנה של לידס יונייטד: 1974/1975, 
* היכל התהילה של הכדורגל הסקוטי: 2012

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:בלמי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני סנט מירן
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סקוטלנד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1978
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1952
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2023