Good Kid, M.A.A.D City

Good Kid, M.A.A.D City הוא אלבום האולפן השני של הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר. האלבום יצא לאור ב-22 באוקטובר 2012 בחברות התקליטים טופ דואוג אנטרטיינמנט ואפטרמת' אנטרטיינמנט, והופץ על ידי אינטרסקופ רקורדס. זהו אלבומו הראשון של לאמאר שיצא בחברות התקליטים, לאחר "Section.80", שאותו הוציא באופן עצמאי.

האלבום הוקלט במספר אולפנים בקליפורניה, על ידי מפיקים דוגמת ד"ר דרה, ג'אסט בלייז, פארל ויליאמס, היט-בוי, סקופ דוויל, ג'ק ספלאש ו-T-Minus. האלבום, שתואר כ"סרט קצר מאת קנדריק לאמאר" על עטיפתו, הוא אלבום קונספט שעוקב אחרי חוויותיו של לאמאר בן-העשרה בקומפטון שורצת הסמים וחיי הכנופיות. "Good Kid, M.A.A.D City" זכה לביקורות מהללות, ששיבחו את מבנהו הקונספטואלי ואת מילות השירים של לאמאר. על האלבום זכה לאמאר לארבע מועמדויות לפרס גראמי בטקסט פרסי גראמי ה-56, כולל אלבום השנה.

בשבוע הבכורה שלו בבילבורד 200 הגיע האלבום למקום השני, ומכר 242,000 עותקים. האלבום הגיע למקום ה-16 במצעד האלבומים הבריטי, והיה לאלבומו הראשון של לאמאר להיכנס למצעד; במצעד שירי ואלבומי ה-R&B הבריטי נכנס למקום השני. הוא נכלל ב"רשימות סוף שנה" רבות, ולרוב הגיע לראשן. האלבום הגיע ביוני 2018 למעמד אלבום פלטינה משולשת של איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA); נכון לאפריל 2018, האלבום מכר 1.7 מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית, לפי Nielsen SoundScan.

ליציאת האלבום קדמו חמישה סינגלים, שזכו להצלחה – "The Recipe" שבו הוא מארח את ד"ר דרה, "Swimming Pools (Drank)", "Backseat Freestyle", "Poetic Justice", שבו מתארח דרייק, ו-"Bitch, Don't Kill My Vibe". לאמאר אף יצא לסיבוב הופעות בין מאי ואוגוסט 2013 כדי לקדם את האלבום.

האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2012, וסיכום האלבומים של העשור השני של המאה ה-21. בילבורד דירג את האלבום במקום ה-15 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010".<ref name=":32"></ref> בשנת 2019, מגזין הגרדיאן דירג את האלבום במקום ה-14 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של המאה ה-21".<ref></ref> האתר האינטרנט האמריקאי Metacritic אוסף ביקורות על אלבומי מוזיקה, דירג את האלבום במקום ה-15 ברשימת "האלבומים הטובים של העשור (2010-2019)" עם ניקוד של 91.<ref></ref> מגזין פיצ'פורק דירג את האלבום ברשימת "200 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010" במקום ה-18.<ref></ref>

בשנת 2019, מגזין הרולינג סטון ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" ודירג את האלבום במקום ה-66.<ref></ref> מגזין רולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-115 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שני מהדורות שנוצרו בעבר.<ref></ref> בשנת 2022 האלבום דורג במקום ה-38 ברשימת 200 אלבומי ההיפ-הופ הטובים ביותר בכל הזמנים של המגזין.<ref></ref> מגזין Spin כלל את האלבום במקום ה-45 ברשימת "300 האלבומים הטובים ביותר ב-30 שנים האחרונות (1985-2014), שנערך בשנת 2019.<ref></ref>

==רקע==
לאמאר רצה לדון באלבומו בחיים בעיר מגוריו, קומפטון שבקליפורניה.
לאחר הצלחת אלבום הבכורה של לאמאר, "Section.80" (2011), הוא חתם בחברת התקליטים באינטרסקופ רקורדס ובחברת התקליטים של ד"ר דרה, אפטרמת' אנטרטיינמנט. בריאיון לאתר "HipHopDX" סיפר שלא רצה לעבוד עם מפיקים בעלי-שם, אלא עם מפיקים שליווה בעצמו בהתפתחותם, בעיקר עם מפיקים מקבוצת המפיקים של טופ דואוג, "Digi+Phonics".

ל-"XXL" סיפר כי הסאונד של האלבום יהיה שונה מהסאונד של אלבומו "Section.80", וכי הוא יחזור לשורשיו, לקומפטון: 

הראפר אמר גם כי האלבום יציג את השפעת עיר הולדתו עליו: לפני ששמו של האלבום פורסם רשמית, מעריציו של לאמאר החלו לקרוא לאלבום "Good Kid, Mad City" או "Good Kid in a Mad City", ככינוי שנתן לאמאר לעצמו. שם האלבום מרמז לרוב על ילדותו התמימה של לאמאר, או על השפעתה של קומפטון על אישיותו. לאחר זמן רב שבו ראשי התיבות "M.A.A.D" שבשם האלבום נותרו לא מוסברים, הסביר לאמאר שלראשי התיבות שתי משמעויות: "My Angry Adolescence Divided" ("התבגרותי הזועמת מפולגת") ו-"My Angels on Angel Dust" ("המלאכים שלי על אבק מלאכים"). הוא ציין כי "זו הסיבה שאיני מעשן. רק הנחתי את ידי על הדבר הלא נכון בזמן הלא נכון והייתי אדיש לכך".

עטיפת "Good Kid, M.A.A.D City" מציגה את לאמאר כתינוק, את שניים מדודיו ואת סבו, כשעיניהם של הבוגרים מצונזרות. הוא הסביר שבחר לא לכסות את עיניו שלו בתצלום משום שסיפורו של האלבום מסופר דרך עיניו ומבוסס על חוויותיו. הדוד שמחזיק את לאמאר מציג בידו את סימנה של כנופיית הקריפס, ומעל ראשם פוסטר שבו תמונתו של לאמאר לצד אביו.

==הקלטה והפקת האלבום==
מקים אפטרמת' אנטרטיינמנט ד"ר דרה, ממפיקיו הראשיים של האלבום.
האלבום הוקלט באולפני פאץ'-ורק (PatchWerk Recording Studios) באטלנטה, ב"חדר האדום" של טופ דואוג (TDE Red Room) בקרסון, ובסטודיו ""At My Mama's" בלוס אנג'לס.

ב-15 באוגוסט 2012 הודיעה ליידי גאגא שהיא תשתף פעולה עם לאמאר בשיר עבור האלבום, שיקרא "Partynauseous", ושהוא יצא ב-6 בספטמבר. ב-23 באוגוסט הודיעה גאגא כי שהשיר לא יצא בסופו של דבר בתאריך המתוכנן. בסופו של דבר נודע שגאגא לא תתארח באלבום בשל עניינים הקשורים בזמן ובמחלוקות. לשיר נבחר בסופו של דבר השם "Bitch, Don't Kill My Vibe". ב-8 בנובמבר הוציאה גאגא את הגרסה שבה היא מופיעה, ובו היא שרה את הפזמון החוזר ובית אחד. לאמאר הביע הפתעה ושמחה על כך שגאגא פרסמה את הגרסה שלה לשיר, מפני שלדבריו זה מציג את האמון ההדדי בעבודתם יחדיו.

== דירוגים ==
{| class="wikitable sortable"
!ארגון
!דירוג
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות
|41
|<ref></ref>
|}

==רשימת השירים==

== מיקומי שיא ==

=== מצעדי סוף שנה ===

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי קנדריק לאמאר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי די ג'יי דהי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי היט-בוי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טרסה מרטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פארל ויליאמס
קטגוריה:אלבומי זהב בקנדה
קטגוריה:אלבומי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת אפטרמת' אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומי חברת טופ דואוג אנטרטיינמנט
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: מוזיקה: אלבום ההיפ-הופ הטוב ביותר