OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אליעזר כלב

אליעזר משה כלב (בבולגרית: Елиезер Моше Калев; 1815, פלובדיב, האימפריה העות'מאנית – 1889, פלובדיב, נסיכות בולגריה) היה איש ציבור, נדבן ובנקאי יהודי, מנכבדי יהדות פלובדיב, חבר מועצת מחוז פלובדיב ותומך בתנועות התחייה הלאומית הבולגרית. כלב תמך כספית במאבק הפטריארכיה של פלובדיב לעצמאות, ובהמשך בעת מרד אפריל הבולגרי והמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הציל מעלייה לגרדום עשרות אזרחים בולגרים, ראשי הכנסייה, ראש העיר ופרנסיה, וזאת בשל קשריו הטובים עם השלטון העות'מאני.

==קורות חיים==
===קורות חייו===
אליעזר כלב נולד בפלובדיב למשפחת נוֹטָאבֶּלִים ותיקה אשר בניה נודעו כסוחרים ובנקאים אמידים. הוא היה חבר מועצת מחוז פלובדיב ובעל קשרים ענפים עם חברי מנגנון השלטון העות'מאני. במקביל לקשריו הענפים עם העות'מאנים תמך בתנועות התחייה הלאומית הבולגרית. בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-19 ניהל ראש הכנסייה של פלובדיב המטרופוליט פאיסי מאבק לקבלת עצמאות הלכתית של הפטריארכיה של פלובדיב. אליעזר כלב תמך כספית בראש הכנסייה ובמאבק לעצמאותה וב-1860 היא זכתה למעמד עצמאי. במהלך מרד אפריל הבולגרי והמלחמה העות'מאנית-רוסית (1878-1877) הותקפו ראשי הכנסייה, ראש העיר של פלובדיב ופרנסיה בידי החיילים העות'מאנים, שאיבדו כל רסן. בני הקהילה היהודית נרתמו לעזרתם, אליעזר כלב הגדיל לעשות ובזכות קשריו עם השלטון העות'מאני הציל עשרות רבות של אנשי כנסייה ואזרחים בולגרים מעלייה לגרדום העות'מאני, בטרם נסוגו העות'מאנים מפלובדיב. לאחר המלחמה וכינון נסיכות בולגריה זכה אליעזר כלב להוקרה רבה ונחשב גיבור לאומי בבולגריה. ב-1910 נקרא על שמו רחוב בפלובדיב כאות הוקרה על פועלו.

לימים, בתקופת מלחמת העולם השנייה ניצבה הפטריארכיה של פלובדיב בראש המאבק נגד גירוש יהודי בולגריה למחנה ההשמדה טרבלינקה וראש הכנסייה המטרופוליט קיריל אף זכה לעיטור חסיד אומות העולם מארגון יד ושם.

===משפחתו===
דונה, בתו של אליעזר כלב נישאה ליצחק סולומון פאסי שהיה סוחר אמיד מפלובדיב. בניו של יצחק, אליעזר ונסים היו יבואנים והנציגים הראשונים בבולגריה של חברת זינגר המייצרת מכונות תפירה. בן נוסף של יצחק פאסי, סולומון פאסי היה עורך דין נודע בפלובדיב אשר כיהן גם כסגן הקונסול הדיפלומטי של ממלכת ספרד בעיר. בנו של סולומון פאסי היה פרופסור איסאק פאסי. איסאק פאסי היה מגדולי הפילוסופים בבולגריה המודרנית, ובנו של פרופסור איסאק פאסי הוא סולומון פאסי אשר כיהן כשר החוץ של בולגריה בממשלתו של סימאון סקסקובורגותסקי בראשית המאה ה-21.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.google.com/maps/place/ul.+%22Eliezer+Kalev%22,+4000+Tsentar,+Plovdiv,+בולגריה/@42.150843,24.740465,1162m/data=!3m1!1e3!4m5!3m4!1s0x14acd1bfacc4f4e9:0xf882ea092f9121fc!8m2!3d42.1508435!4d24.7404651?hl=iw-IL רחוב אליעזר כלב בפלובדיב], באתר גוגל מפות

==הערות שוליים==

קטגוריה:נדבנים יהודים בולגרים
קטגוריה:בנקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בולגרים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:ילידי 1815

קטגוריה:נפטרים ב-1889
צ'סלב קישצ'ק

צ'סלב קישצ'ק (בפולנית: Czesław Kiszczak; 19 באוקטובר 1925 – 5 בנובמבר 2015, ורשה) היה פוליטיקאי פולני. בין השנים 1981–1990 כיהן בתפקיד שר הפנים והיה בין אנשי המפתח של המשטר ברפובליקה העממית של פולין.

==ביוגרפיה==
צ'סלב קישצ'ק נולד למשפחת איכרים. בשנת 1943 הוא נשלח על ידי שלטונות הכיבוש הנאצי לעבודות בווינה. עד לשנת 1945 הוא עבד במסילת רכבת. לאחר כיבוש העיר על ידי הצבא האדום הוא חזר לשטח פולין והתגייס לצבא. בשנת 1946 הוא נשלח ללונדון ופעל להחזרת חיילים של צבא אנדרס למולדת. בשנת 1947 חזר לפולין והחל לשרת במודיעין הצבאי.

בשנת 1957 סיים את האקדמיה הצבאית ובשנת 1972 מונה לראש המודיעין הצבאי וסגן ראש המטה הכללי.

ב-31 ביולי 1981 מונה לשר הפנים, ובסוף שנה זו התמנה לחבר בוועדה הצבאית להצלה לאומית. בתקופה זו הונהג במדינה ממשל צבאי, ובהיותו שר הפנים היה קישצ'ק אחראי על הפעילות נגד ארגון סולידריות וארגוני אופוזיציה אחרים. ב-17 בספטמבר 1986 הוא הכריז על שחרור 225 אנשי אופוזיציה – הצעד הראשון לתחילת הדיאלוג בין השלטון הקומוניסטי לבין מתנגדי המשטר. בהמשך הוא היה בין יוזמי דיאלוג פתוח עם נציגי האופוזיציה. בתחילת 1989 היה בין אנשי המשטר שדרשו מהנהגת המפלגה הקומוניסטית להמשיך בדיונים עם מתנגדי המשטר.

ב-2 באוגוסט 1989 מונה קישצ'ק לראש הממשלה על ידי וויצ'ך ירוזלסקי. מועמדותו אומנם אושרה בפרלמנט הפולני, אך הוא לא הצליח להרכיב את הממשלה. ב-19 באוגוסט מונה תדאוש מזובצקי לראש הממשלה, וקישצ'ק המשיך לכהן בתפקיד שר הפנים וסגן ראש הממשלה. ביולי 1990 הוא עזב את הממשלה ומאז לא כיהן בתפקיד ציבורי כלשהו. 

קישצ'ק נפטר בשנת 2015. הממשל סירב לתת לו מקום בבית הקברות הצבאי פובונזקי, ובטקס הקבורה לא נכח נציג כלשהו של הממשלה.

==משפטים==
בשנת 2007 יזם שימון ניימייץ פתיחת חקירה נגד צ'סלב קישצ'ק על חלקו ב"מבצע היאצינט" נגד קהילת הלהט"ב בשנות ה-80 של המאה ה-20. בפברואר 2008 הוחלט שהמבצע היה חוקי לאור המצב החוקתי באותה תקופה.

בשנת 2009 הוא נמצא אשם בפיטורי שוטר בשנת 1985 רק משום שבתו עברה טקס דתי.

בשנת 2012 הוא נמצא אשם בחברות בקבוצה שהנהיגה משטר צבאי במדינה ללא סמכות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nytimes.com/2015/11/06/world/europe/gen-czeslaw-kiszczak-polands-last-communist-prime-minister-dies-at-90.html קורות חיים]
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת פולין
קטגוריה:גנרלים פולנים
קטגוריה:חברי הסיים הפולני
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מעוטרי צלב גרונוולד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי פובונזקי
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1925
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2015
Amalfi – Sarah Brightman Love Songs

Amalfi – Sarah Brightman Love Songs הוא אלבום האוסף החמישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן.<ref></ref> אלבום האוסף יצא לאור ב-8 ביולי 2009, בהוצאת חברת התקליטים EMI מיוזיק יפן. כמו כן, נכללים ב-Amalfi – Sarah Brightman Love Songs שירי אהבה שונים, אותם ביצעה ברייטמן במהלך הקריירה שלה.

אלבום האוסף הגיע למקום ה-11 במצעד האלבומים היפני.

== רקע והוצאה ==
Amalfi – Sarah Brightman Love Songs הופק על ידי פרנק פיטרסון. בין היתר, הופץ לראשונה ב-8 ביולי 2009, ביפן בפורמט של תקליטור. כמו כן, זכה Amalfi – Sarah Brightman Love Songs להצלחה מסחרית רבה ביפן, כאשר קיבל שם את תואר הזהב, על מכירות של 100,000 עותקים בסך הכול.

בשבוע צאתו נמכרו 10,488 עותקים מאלבום האוסף ביפן בלבד, דבר שהוביל לכך שהוא הגיע למקום ה-11 במצעד האלבומים של המדינה. אלבום האוסף יצא לאור על בסיס הסרט היפני "אמאלפי: תגמוליה של האלה" (2009), שעלה לאקרנים עשרה ימים לאחר יציאתו.<ref name=":0"></ref> ברייטמן השתתפה בסרט בתור עצמה.<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!יפן (RIAJ)
|זהב
|100,000
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2009
קטגוריה:אלבומי אוסף של שרה ברייטמן
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פרנק פיטרסון
קטגוריה:אלבומי חברת EMI מיוזיק יפן
מישל מוראטורי

מישל מוראטורי (, נולד ב-13 בדצמבר 1983) הוא פוליטיקאי סן מרינזי. מוראטורי היה הקפיטן העוצר של סן מרינו לחצי השני של שנת 2019 וביצע את תפקידו יחד עם ניקולה סלבה.

מוראטורי משרת כחבר ב. למוראטורי תואר מאוניברסיטת בולוניה במדעי החברה ומדעי המדינה, הוא המנהיג של מפלגת השמאל הסוציאליסטי הדמוקרטי בסן מרינו. במקצועו מוראטורי הוא עובד ציבור.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים סן מרינזים
קטגוריה:ילידי 1983
ביישי

ציור מ-1850 ובו ביישי כורי זהב
בייש נושא אמבט. יצירה של הצייר פרנץ נויהאוזר משנת 1807
גלוית דואר מ-1910 ובה מוצגים ביישי יוצרי כפות עץ
ביישי (ברומנית: băieș ביחיד ו-băieși ברבים) הם קבוצה אתנית, ענף של העם הצועני הנפוצים במרכז אירופה ובדרום מזרח אירופה, שמתאפיינים בשפת אם רומנית (לא רומאני) ובתחומי עיסוק אופייניים. עם תלות באזורי המגורים שלהם, ביישי מכונים בשמות נוספים, כשהשכיח ביותר הוא רודארי (rudari).

השם נגזר מהמילים הרומניות וההונגריות לכורה זהב, שנהג לשטוף במים את החומר ולחשוף כך את המינרל הכבד יותר, הזהב. בעבר זה היה עיסוקם המרכזי של הביישי. בהדרגה הביישי עברו מעיסוק בכריה לייצור כלי בית, בעיקר מעץ, מאמבטים ועד כפות עץ ומכירתם לאיכרים.

== היסטוריה ==
לגבי ביישי יש יותר השערות מאשר עובדות, אבל מרבית החוקרים מסכימים שמדובר בענף של הצוענים, קבוצה עבדים שהועסקו בחיפוש זהב בהרי הקרפטים המערביים עד שלהי המאה ה-16 ומשם היגרו לכל מיני כיוונים. החולקים על מוצאם הצועני העלו כל מיני השערות, בין היתר היותם צאצאי מתיישבים ועבדים שהובאו על ידי הרומאים לעבודות כרייה.

== התפוצה ==
בשלהי המאה ה-16 התחיל גל הגירה של ביישי אל דרום מערב. המהגרים התיישבו בדרום הונגריה ובצפון סרביה וצפון קרואטיה. גל נוסף, שפנה דרומה התיישב בנסיכות ולאכיה ובבולגריה והפונים מזרחה הגיעו עד בסרביה.

לאחר שחרור העבדים בנסיכויות הרומניות באמצע המאה ה-19 יצא לדרך גל חדש של מהגרים ביישי, שפנו אל מרכז אירופה ואל דרום מזרחה ורבים התיישבו בבולגריה. ביישי התיישבו, במספרים קטנים, גם בסלובקיה, סלובניה, מקדוניה הצפונית, יוון, אוקראינה ואפילו הגיעו לארצות הברית וקולומביה, שם הם נקראים לודארי (ludari).

== קישורים חיצוניים ==

* [https://biblioteca-alternativa.noblogs.org/files/2011/04/Achim-Viorel-The-Roma-in-Romanian-History.pdf The Roma in Romanian History] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צוענים
Teen Angels: el Adios 3D

Teen Angels: el Adios 3D (בתרגום חופשי לעברית: טין אנג'לס: להתראות 3D, ידוע גם בשם: טין אנג'לס: הפרידה) הוא סרט תיעודי ארגנטינאי המתעד את הפרידה של להקת "טין אנג'לס", אשר הוקמה לאחר שידור הסדרה "כמעט מלאכים". הסרט בוים על ידי חואן מנואל חימנס, והופק על ידי גוסטבו ז'אנקלביץ'. חברות ההפקה שהפיקו את הסרט הן Cris Morena Group ,RGB Entertainment וערוץ Yups.

הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע בארגנטינה ב-30 במאי 2013 בתלת־ממד, בהפצת Buena Vista. בישראל הסרט היה אמור להיות מוקרן בתרגום עברי, אך בסופו של דבר זה לא קרה. אורך הסרט הוא כ-92 דקות, ושפת המקור שלו היא ספרדית.

== רקע ==
הסרט מוקדש להופעה האחרונה של הטין אנג'לס בתיאטרון גראן רקס שבבואנוס איירס, שם הלהקה ביצעה הופעות רבות משנת 2007 במסגרת הסדרה "כמעט מלאכים". לרגל הפרידה מהלהקה, הלהקה התחילה סדרת הופעות בתיאטרון גראן רקס מיוני 2012 עד ההופעה האחרונה ב-27 ביולי 2012. בחודש ספטמבר של אותה שנה, ערוץ Yups הקרין את ההופעה האחרונה של הלהקה בקולנוע בלימה, עיר הבירה של פרו. 

זמן קצר לאחר מכן, בתחילת שנת 2013, הוכרז על ידי ערוץ Yups שיצא סרט פרידה על הלהקה. הטריילר לסרט הופץ ב-10 בפברואר 2013. לאחר הפרידה, חברי הלהקה חזרו לאולם בשביל להקליט ראיון על ההיסטוריה של הלהקה במהלך שש השנים שהם הופיעו.

הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע בארגנטינה ב-30 במאי 2013 בתלת־ממד, כאשר זהו בין הסרטים הראשונים שהוקרנו בארגנטינה בטכנולוגיה זו. בהקרנת הבכורה של הסרט היו מעריצים רבים, חברים, בני משפחה, עיתונאים וארבעה מחברי הלהקה. גאסטון דלמהאו, חבר הלהקה שלא הגיע, נאלץ לא לבוא בגלל שהיה בארצות הברית.

== משתתפים ==
בסרט השתתפו חמשת חברי להקת טין אנג'לס:
* גסטון דלמאו
* לאלי אספוסיטו
* רוסיו איגרסבל
* חואן פדרו לנסאני
* ניקולאס ריירה
אאוחניה סוארס, שפרשה מהלהקה והוחלפה ברוסיו איגרסבל, לא השתתפה בסרט.

== קבלה ==
ביום הבכורה של הסרט, הסרט הגיע למקום השישי עם יותר מ-2,259 צופים בבואנוס איירס בלבד. זמן קצר לאחר מכן, הסרט הגיע למקום התשיעי לאחר שצפו בו 12,000 צופים. באותה שנה שהסרט הופץ, הסרט היה מועמד לפרס בטקס פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ארגנטינה, שם הוא זכה בקטגוריית "הסרט הטוב ביותר". הפרס הוענק ללאלי אספוסיטו וחואן פדרו לנסאני, שהיו מועמדים לפרסים בקטגוריות אחרות.

== פרסים ==
{| class="wikitable"
!תאריך
!טקס
!קטגוריה
!תוצאה
|-
|18 באוקטובר 2013
|פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון ארגנטינה
|הסרט הטוב ביותר
|
|-
|}

== ראו גם ==
* טין אנג'לס
* כמעט מלאכים

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=eEf_kXvRE24 הסרט המלא בתרגום לעברית], באתר יוטיוב
 

קטגוריה:סרטים ארגנטינאיים
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים בספרדית
וייקוסלב בוואנדה

וייקוסלב בוואנדה (בקרואטית: Vjekoslav Bevanda, נולד ב-13 במאי 1956) הוא פוליטיקאי קרואטי-בוסני ששימש כראש ממשלת בוסניה והרצגובינה בשנים 2012 עד 2015.

וייקוסלב בוואנדה נולד בבוסניה והרצגובינה, אז חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. הוא גדל במוסטאר וסיים שם פקולטה לכלכלה ותואר שני במימון של האוניברסיטה המקומית. בשנים 1979–1989 הוא עבד במפעל SOKO המקומי כקצין מימון השקעות, מנהל שירות תפעול תשלומים, מנהל מחלקת תפעול בנקאות, מנהל שירות פיננסי מיוחד, ומנהל הבנק הפנימי.

לאחר שנת 1990 עבר לתחום הבנקאות, והיה סגן מנהל ומנהל בנק APRO במוסטר. בשנת 2007 מונה לשר האוצר של בוסניה והרצגובינה. בשנים 2010–2011 היה חבר בית הנבחרים של הפרלמנט של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה.<ref></ref> בשנת 2012 מונה לראש הממשלה במקום ניקולא שפיריץ', וכיהן בתפקיד במשך שלוש שנים. בשנת 2015 חזר לתפקיד שר האוצר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-1956
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1956
מרט טרואן

מרט טרואן (בנורווגית: Merethe Trøan; נולדה ב-19 במאי 1970) היא זמרת נורווגית, נציגת נורווגיה לאירוויזיון 1992.

==ביוגרפיה==
טרואן נולדה בטרונדהיים, בנעוריה הייתה חברה ביחד עם אחותה בהרכב המוזיקלי "Pastel".

ב-1985 השתתף ההרכב ב-Melodi Grand Prix, התחרות הנורווגית הבוחרת את נציג נורווגיה לאירוויזיון, עם השיר "Ring Ring Ring" והם סיימו במקום השלישי.

ב-1992 השתתפה בתחרות כזמרת סולו ונבחרה לייצג את נורווגיה באירוויזיון עם השיר "Visjoner", בתחרות במאלמה הייתה במקום ה-18.

שנה לאחר מכן ניסתה פעם נוספת לייצג את נורווגיה בתחרות אך לא זכתה, אך בשנה זו זכתה ב-"OGAE Second Chance Contest" תחרות המאורגנת על ידי מועדון מעריצי האירוויזיון בה לוקחים חלק משתתפים מהתחרויות המקדימות לאירוויזיון.

היא דיבבה את בל בדיבוב הנורווגי של היפה והחיה.

ב-1996 יצא האלבום הראשון שלה.

היא שימשה תקופה גם כמנחה בטלוויזיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות נורווגיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1992
קטגוריה:נציגי נורווגיה באירוויזיון
קטגוריה:מדבבות נורווגיות
קטגוריה:נורווגיות שנולדו ב-1970
מרקטה וונדרואושובה

מרקטה וונדרואושובה (בצ'כית: Markéta Vondroušová, נולדה ב-28 ביוני 1999) היא טניסאית מקצוענית צ'כית. מדורגת במקום 10 בעולם (17 ביולי 2023) בדירוג ה-WTA, שהוא דירוג השיא שלה.

הישגי השיא שלה הם זכייתה בטורניר הגראנד סלאם ביחידות באליפות וימבלדון 2023, וזכייתה במדליית כסף אולימפית ביחידות באולימפיאדת טוקיו (2020).

== ביוגרפיה ==
וונדרואושובה נולדה וגדלה בסוקולוב, עיירה קטנה בצ'כיה ליד הגבול עם גרמניה. היא בת למשפחה של ספורטאים, אימה, אינדרישקה אנדרובה, הייתה שחקנית כדורעף בקבוצת סלביה פראג מהליגה הראשונה, וסבא שלה מצד אימה, פרנטישק פרק, היה אלוף צ'כוסלובקיה בקרב חמש (1935). הוריה התגרשו כשהייתה בת 3, אך היו לצידה ותמכו בה בהתפתחותה כספורטאית. היא החלה לשחק טניס בגיל 4, ועסקה בענפי ספורט רבים, סקי, טניס שולחן וכדורגל והצטיינה בכולם, עד שבחרה להתמקצע בטניס. בשנת 2015 עברה להתאמן בפראג ודורגה במקום הראשון בעולם לנערות.

===2019===
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2019 הגיעה לחצי הגמר בזוגות נשים ביחד עם ברבורה סטריצובה מצ'כיה, והשתיים הפסידו לזוכות בטורניר, סמנתה סטוסור מאוסטרליה וג'אנג שואי מהרפובליקה העממית של סין ב-3 מערכות (5−7, 4–6, 5−7).

באליפות צרפת הפתוחה שנערכה ביוני 2019 הגיעה לגמר שבו הפסידה לאשלי ברטי מאוסטרליה (דורגה במקום 8) בשתי מערכות (6−1, 6−3). בשלב חצי הגמר ניצחה את ג'והנה קונטה מהממלכה המאוחדת (דורגה במקום 26) בשתי מערכות (5−7, 6−7<sup>(2−7)</sup>)

===2021===
====מדליית כסף אולימפית====
באולימפיאדת טוקיו זכתה במדליית כסף לאחר שהפסידה במשחק הגמר לבלינדה בנצ'יץ' משווייץ (דורגה במקום 9) ב-3 מערכות (5–7, 6–2, 3–6). בסיבוב הראשון היא ניצחה את קיקי ברטנס מהולנד (דורגה במקום 16) ב-3 מערכות (6–4, 3–6, 6–4), בסיבוב השני היא ניצחה את נאומי אוסקה מיפן (דורגה במקום 2) בשתי מערכות (6–1, 6–4), בשלב רבע הגמר היא ניצחה את פאולה בדוסה מספרד לאחר שפרשה מהמשחק בסיום המערכה הראשונה (6–3, 0–0) ובשלב חצי הגמר היא ניצחה את אלינה סביטולינה מאוקראינה (דורגה במקום 4) בשתי מערכות (6–3, 6–1).

===2023===
====גראנד סלאם ראשון====
באליפות וימבלדון שנערכה ביולי זכתה בתואר ליחידות לאחר שניצחה בגמר את אונס ג'אבור מתוניסיה (דורגה במקום 6) בשתי מערכות (6–4, 6–4), ובכך הייתה לשחקנית הבלתי מדורגת הראשונה שזוכה בטורניר זה. בשלב רבע הגמר ניצחה את ג'סיקה פגולה מארצות הברית (דורגה במקום 4) ב-3 מערכות (6–4, 2–6, 6–4) ובשלב חצי הגמר ניצחה את אלינה סביטולינה בשתי מערכות (6–3, 6–3).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר צ'כיה

קטגוריה:טניסאיות צ'כיות
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: טניס
קטגוריה:טניסאיות זוכות אליפות וימבלדון
קטגוריה:צ'כיות שנולדו ב-1999
לואיס פרסינג'ר

לואיס פֶּרְסינְגֶ'ר (באנגלית: Louis Persinger; 11 בפברואר 1887 - 31 בדצמבר 1966) היה כנר, פסנתרן ומורה לכינור אמריקאי.
== חייו ==
פרסינג'ר החל ללמוד נגינה בגיל צעיר בקולורדו, והופיע לראשונה בפומבי בגיל 12. לימודיו העיקריים היו בקונסרבטוריון של לייפציג, שם למד כינור אצל האנס בקר, פסנתר אצל קארל בווינג וניצוח אצל ארתור ניקיש. משם עבר להשתלם אצל אז'ן איזאיי בבריסל ואחר, במשך שתי עונות קיץ, אצל ז'אק טיבו בצרפת. ארתור ניקיש תיאר אותו כ"אחד התלמידים המוכשרים ביותר שלמדו אי פעם בקונסרבטוריון של לייפציג".

פרסינג'ר כיהן כמנצח הראשי של הפילהרמונית של ברלין ושל תזמורת האופרה המלכותית של בריסל לפני שהתמנה למנהל ולעוזר מנצח של התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו ב-1915 ולממשיכו של לאופולד אאואר בבית הספר ג'וליארד בניו יורק ב-1930.

פרסינג'ר נודע ביותר כמורם של כנרים דגולים כיהודי מנוחין, רוג'רו ריצ'י, אייזק שטרן, סטיבן הרו, קאמילה ויקס, צבי צייטלין ואחרים. הוא היה גם הפסנתרן המלווה של ריצ'י ברסיטלים והקלטות, ושל מנוחין בהקלטות הראשונות שלו.

לואיס פרסינג'ר ניגן בכמה כלים מעולים במהלך הקריירה המפוארת שלו, בהם סטרדיוואריוס ליפינסקי מסביבות 1715, דומניקו מונטאניאנה וניקולא לופו.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [https://theviolinchannel.com/violinist-louis-persinger-died-on-this-day-1966/ ערוץ הכינור - הכנר לואיס פרסינג'ר, ביוגרפיה קצרה]
* [http://pronetoviolins.blogspot.com/2011/02/persinger.html אתר "מוּעָד לכינור": ביוגרפיה של לואיס פרסינג'ר] פברואר 2011
== הערות שוליים ==

קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
הקו הצהוב של הרכבת הקלה בירושלים

הקו הצהוב של הרכבת הקלה בירושלים (לשעבר הקו הזהוב) הוא קו רכבת קלה עתידי, שיחבר בין קריית המוזיאונים ובין שער האשפות ליד הכותל המערבי. 

==היסטוריה==
ההחלטה על הקמת הקו התקבלה בשנת 2013, על ידי משרד האוצר, משרד התחבורה ועיריית ירושלים כחלק מתוכנית כוללת להקמת חמישה קווי רכבת קלה נוספים בירושלים. ביוני 2019, אישרה הוועדה מקומית לתכנון ולבנייה בירושלים את תוכנית המקטע המערבי של הקו.

באוגוסט 2019, אישרה להפקדה הוועדה מחוזית לתכנון ולבנייה את תוכנית הקו. בינואר 2020, הגישו התנגדויות לתוכנית משרד ראש הממשלה ומשרד החוץ, בטענה כי תוואי הקו פוגע בביטחון המשרדים ולא תואם כראוי מולם. גם מוזיאון ישראל הגיש התנגדות לתחנה הסופית המתוכננת בסמוך לכניסה של המוזיאון, בטענה כי תיצור "חיץ מפריד, זר ומכוער, בין המוזיאון לעמק המצלבה". בדצמבר 2020 דחתה הוועדה מחוזית את כל ההתנגדויות לתוכנית.

==על הקו==
הקו הצהוב מתבסס ברובו על תוואי הקו האדום בין כיכר צה"ל לבין שדרות הרצל, ובתוספת שלוחות בצדו המערבי והמזרחי. קו זה תוכנן כ"קו תיירותי" שיחבר בין אתרים מתויירים רבים ברחבי העיר וצירי תחבורה ראשיים כגון מוזיאון ישראל, הספרייה הלאומית וקריית המוזיאונים שלצידם וכן אצטדיון האתלטיקה בגבעת רם, קריית הלאום, בנייני האומה, תחנת הרכבת לתל אביב והתחנה המרכזית שבכניסה לעיר, רחוב יפו על שלל האטרקציות שלצידו (כגון שוק מחנה יהודה, המדרחוב וכיכר ציון, כיכר ספרא ומגרש הרוסים) מתחם ממילא וחלק משערי העיר העתיקה. מסלול הקו נועד להשיק בדרכו גם לקווים נוספים כגון הקו הירוק לצד בנייני האומה, הקו האדום וקו הקמפוסים הכתום במסלולם המשותף ברחוב יפו, הקו הכחול שיחצה את רחוב יפו בהצטלבות הרחובות עם שטראוס-קינג ג'ורג' (וגם תחנת רכבת ישראל הנוספת המתוכננת באזור הדוידקה), והרכבל לכותל שיחלוף ליד הר ציון ושער האשפות.

===המקטע המערבי===
המקטע המערבי של הקו הצהוב, שאורכו 1.5 ק"מ ותכנונו אושר ביוני 2019, יתפצל ממסילות הקו האדום הקיימות מדרום לתחנה המרכזית ותחנת הרכבת יצחק נבון (בנקודה זו ישיק למסלול הקו הירוק העתידי), ויעבור בתוואי רחובות יצחק רבין ואליעזר קפלן עד קריית המוזאונים. המקטע יכלול ארבע תחנות להעלאת והורדת נוסעים: הראשונה, בצמוד לבניין הביטוח הלאומי בשדרת שז"ר; התחנה השנייה תמוקם בסמוך לבית המשפט העליון; התחנה השלישית תהיה סמוך למשכן הכנסת; והתחנה הרביעית תמוקם כתחנת קצה במוזיאון ישראל. בתחנת הקצה יוקם חניון תת-קרקעי לאוטובוסים ולרכבים פרטיים, ומעליו תוקם כיכר עירונית, במקום מגרש החנייה הקיים בכניסה למוזיאון.

===המקטע המזרחי===
המקטע המזרחי יתפצל מהקו האדום בכיכר צה"ל, יימשך לאורך חומות העיר העתיקה להר ציון ומשם לתחנת הקצה סמוך לשער האשפות. בשל אילוצים מקטע שער האשפות הר ציון יתוכנן כמנהרה תת-קרקעית תחת כביש מעלה השלום. נכון לשנת 2022, הקמת המקטע המזרחי אינה מקודמת, במקביל מתוכנן הרכבל לכותל, שיחבר בין אזור הכותל לתחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים, שם יכלו הנוסעים לעבור לקו הכחול העתידי, אם כי ייתכן ויתוכנן מקטע הקו עד להר ציון שם יוכל להשיק לתחנת האמצע של הרכבל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

צהוב
קטגוריה:ישראל: מיזמי תחבורה עתידיים
קטגוריה:מזרח ירושלים: תחבורה
קטגוריה:ירושלים: מיזמים עתידיים
חוף הנסיך האראלד

חוף הנסיך האראלד (באנגלית: Prince Harald Coast) הוא חלק מחוף ארץ המלכה מוד שבאנטארקטיקה. 

החוף מקיף את מפרץ לוצו-הולם בין חצי האי ריסר-לרסן, לבין נקודת הכניסה המזרחית של מפרץ לוצו-הולם. 

החוף מצוי ממערב לחוף הנסיך אולף.

== היסטוריה ==
=== גילוי החוף ===

החוף התגלה במהלך טיסת מחקר שנערכה ב-4 בפברואר 1937, על ידי ויגו וידרו (Viggo Widerøe), נילס רומנאס (Nils Romnaes) ואינגריד כריסטנסן (Ingrid Christensen), במסגרת משלחת החקר של לארס כריסטנסן, שחקרה את האזור בשנים 1937–1936.

=== מקור השם ===

החוף נקרא על שמו של האראלד החמישי (לימים מלך נורווגיה), בנו התינוק של אולף החמישי שהיה באותה עת נסיך הכתר של נורווגיה (ולימים מלך נורווגיה) - אשר על שמו נקרא החוף הסמוך.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:12096 חוף הנסיך האראלד] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=11617&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR חוף הנסיך האראלד] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

*
האראלד
תמר ברס

תמר ברס (נולדה ב-24 ביוני 1986) היא עיתונאית, מרצה ומתרגמת ישראלית.

==ביוגרפיה==

תמר נולדה בישראל וגדלה בגינות שומרון. היא בוגרת האוניברסיטה העברית בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה ובתוכנית ללימודי הודו. ב-2014 היא עזבה את עבודתה, ויצאה לטיול תרמילאי ארוך, שלימים התפתח לקריירה בתחום העיתונאות וההרצאות. קריירה זו לוותה בתחילתה בחיי נדודים בין מדינות שונות, שבגינם כונתה בעיתונות "עיתונאית תרמילאית"

ברס החלה את דרכה כעיתונאית עצמאית בשלהי 2014. מאז היא כותבת בעיקר לעיתון "הארץ" ולעיתונים אחרים כגון "וואלה", "ynet", "ג'רוזלם פוסט" ו"מקור ראשון". בנוסף, היא נוהגת להתראיין לערוצי טלוויזיה ורדיו שונים. היא ידועה בסיקור אזורים עוינים, אזורי מלחמה, מדינות המוצא של הפליטים בישראל ומדינות נחשלות.

ברס החלה את דרכה העיתונאית בסיקור ביקוריה בסומלילנד, באפגניסטן, בעומאן ובצ'אד, בדאגסטן ובצ'צ'ניה, אך פרצה לראשונה לתודעה הציבורית כעיתונאית ב-2015, כאשר סיקרה באופן בלעדי את מלחמת האזרחים ברפובליקה המרכז אפריקאית. לפני כן, באותה השנה פרסמה מאפגניסטן מספר כתבות נוספות.

ב-2016 היא ביקרה בסאמרא, בכרבלא, בתיכרית ובערים נוספות בעיראק. בנג'ף נעצרה על ידי המוחבראת העיראקי בחשד לריגול<ref></ref>, לאחר שהללו גילו את זהותה הישראלית. היא שוחררה כעבור מספר ימים. במסגרת ביקורה בעיראק, סיקרה את תעשיית הזנות העיראקית ואת מצבה של עיראק באזורים שבשליטת המליציות השיעיות והממשלה העיראקית.

באותה שנה ברס המשיכה לסקר אזורי סכסוך נוספים. באוקטובר היא פרסמה כתבה על המצב במוגדישו שבסומליה בצל מלחמת האזרחים. באוגוסט, זמן קצר לאחר ניסיון ההפיכה הכושל בטורקיה, ראיינה את עורך עיתון סאבח ותושבים אחרים התומכים בארדואן וסיקרה את העוצר שהוטל על התושבים הכורדים בשירנאק שבמזרח המדינה. בנובמבר, סיקרה גם את סוגיית הרפובליקה העממית של דונצק, לאחר שהתנתקה בפועל מאוקראינה.

ב-2017 היא פרסמה מספר כתבות מרוסיה, על יקוצק, העיר הקרה ביותר בעולם, ועל ההפגנות בבלארוס נגד חוק האבטלה שהסתיימו במעצרים ובהיעלמותם של מארגנים ואנשי אופוזיציה. לאחר מכן היא המשיכה לפולין, ופרסמה על חיי המנזר הפולני ויחסם של הפולנים לשואה. בסופה של אותה שנה חזרה לצפון רוסיה כדי לסקר את שבט הלאפים החי בצפון המדינה ומונה רק כ-1,700 חברים.

ב-2018 נסעה ברס לדרום סודאן וסיקרה מספר נושאים לרגל מלחמת האזרחים השוררת במדינה מאז 2013, לרבות מצבם של הפליטים הדרום סודנים שגורשו מישראל, ההתמוטטות הכלכלית במדינה, וקיומה של מושבת מצורעים שנוכח המצב אינה מצליחה לקבל סיוע רפואי ולכן עדיין קיימת. מספר חודשים לאחר מכן היא סיקרה בצפון סודאן, בחרטום וסביבותיה את השינויים הנובעים מפתיחתה לתיירות וחידוש היחסים עם ארצות הברית. באותה שנה התחקתה אחר תעשיית סחר האיברים במצרים וראיינה פליטים סודנים שנפלו קורבן לסוחרי איברים בקהיר .

ב-2019 נסעה לאריתריאה במטרה לבחון את מצבה בשטח לעומת הפרסומים בדו"חות האו"ם וארגוני זכויות האדם. כתבתה הופיעה בעמוד השער של מוסף "הארץ".

כיום תמר מרצה על מסעותיה וכתבותיה בישראל ומחוצה לה ועוסקת גם בעבודות תרגום וכתיבה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:קרני שומרון: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
ג'ון לוקומי

ג'ון חאנר לוקומי בונייה (בספרדית: Jhon Janer Lucumí Bonilla) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בולוניה.

==היסטוריית מועדונים==
החל את הקריירה באקדמיית הנוער של דפורטיבו קאלי בשנת 2007 והגיע עד לקבוצה הבוגרת בשנת 2015. ערך את הופעת הבכורה ב-26 בספטמבר 2015 מול קורטולואה ושיחק בסך הכל 54 משחקים בנדי קאלי. עבר ב-18 ביולי 2018 לליגה הבלגית ולקבוצת ראסינג גנק ששילמה עליו 2.5 מיליון יורו. את הופעת הבכורה ערך כעבור 8 ימים במסגרת הליגה האירופית. בסך הכל שיחק 27 משחקים בכל המסגרות בעונת הבכורה בליגה, תפס מאוחר יותר את מקומו בהרכב הראשון ועזר לקבוצתו לזכות באליפות בלגיה.

==נבחרת לאומית==
קיבל את זימון הבכורה מהמאמן הזמני, ארתורו רייס, ב-28 באוגוסט 2018 לקראת צמד המשחקים מול ו אך לא שיחק. את הופעת הבכורה רשם במשחק הידידות מול שהסתיים בניצחון 0–3 באצטדיון אל קמפין. זומן לסגל הסופי של הנבחרת לטורניר הקופה אמריקה 2019.

==תארים==
===קבוצתיים===
;ראסינג גנק
* ליגת העל הבלגית (1): 2018/19

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:מגני כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו קאלי
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קולומביה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2021
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1998
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-19

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-19 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1966, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1965.

== זוכים ומועמדים ==
[[לי מרווין, זוכה פרס השחקן הזר הטוב ביותר]]
[[דירק בוגרד, זוכה פרס השחקן הבריטי הטוב ביותר]]
[[ג'ולי כריסטי, זוכת פרס השחקנית הבריטית הטובה ביותר]]
[[ג'ודי דנץ', השחקנית החדשה הטובה ביותר]]

=== הסרט הטוב ביותר ===
 גבירתי הנאווה 
* המלט
* זורבה היווני
* הגבעה
* הפטנט

=== השחקן הזר הטוב ביותר ===
 לי מרווין – קט בלו והרוצחים 
* אנתוני קווין – זורבה היווני
* ג'ק למון – Good Neighbor Sam
* ג'ק למון – How to Murder Your Wife
* אוסקר ורנר – ספינת השוטים
* אינוקנטי סמוקטונובסקי – המלט

=== השחקן הבריטי הטוב ביותר ===
 דירק בוגרד – דרלינג 
* הארי אנדרוז – הגבעה
* רקס הריסון – תיק איפקרס
* רקס הריסון – גבירתי הנאווה

=== השחקנית הזרה הטובה ביותר ===
 פטרישה ניל – In Harm's Way 
* ספינת השוטים – זורבה היווני
* סימון סיניורה – ספינת השוטים

=== השחקנית הבריטית הטובה ביותר ===
 ג'ולי כריסטי – דרלינג 
* ג'ולי אנדרוז – אמילי הופכת לאמריקנית
* מגי סמית' – קסידי הצעיר
* ג'ולי אנדרוז – צלילי המוסיקה
* ריטה טאשינגהם – הפטנט

=== התסריט הבריטי הטוב ביותר ===
 דרלינג - פרדריק רפאל 

=== הסרט הבריטי הטוב ביותר ===
 תיק איפקרס 
* דרלינג
* הגבעה
* הפטנט



==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסי פרס באפט"א
קטגוריה:1966 בממלכה המאוחדת
פרג'נה

פרג'נה (באיטלקית: Fregene) היא עיירה השייכת לקומונה פיומיצ'ינו עיר המטרופולין של רומא
"Metropolitan City of Rome Capital" במחוז לאציו באיטליה.

פרג'נה ממוקמת לחופי הים הטירני כ-25 ק"מ מערבית לרומא. בעת העתיקה הייתה חלק מאטרוריה, שכנה בין "Alsium" לטיבר.

==רקע היסטורי==
העיר העתיקה הוקמה בשנת 245 לפני הספירה.

העיר המודרנית הוקמה בשנת 1928 כחלק מפרויקט ניקוז גדול לאורך חופי לאציו, כדי ליצור אתר נופש ימי. משנות ה-70 "פרג'נה" הייתה כחלק התרחבות עירונית של המטרופולין רומא. עד שנת 1992 הייתה "פרג'נה" חלק מעיריית רומא, כאשר פיומיצ'ינו הוקמה כעירייה עצמאית.

==טופוגרפיה==
"פרג'נה" ממוקמת 15 ק"מ צפונית לנמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י, וכ-40 ק"מ משדה התעופה Ciampino .

בהשוואה לכל הערים המרכזיות בחוף הים הטירני של צפון לאציו, "פרג'נה" אינה חוצה את "כביש המדינה 1 דרך Aurelia" , אליו היא מחוברת על ידי שני צמתים: Fregene-Cesano-Testa di Lepre, שהוא הקרוב ביותר לרומא, ו- Fregene, ליד Torrimpietra . אתר הנופש נגיש ברומא עם הכביש המהיר A12 Roma-Civitavecchia דרך היציאות של Maccarese-Fregene ו Torrimpietra ומ- Via Portuense, אליו היא מחוברת דרך ויה דלה מראטלה.

==ממאפייני "פרג'נה"==
מבחינה מוניציפלית, העיירה "פרג'נה" מחולקת לשני חלקים, צפון ודרום, עם מגרשים גדולים המיועדים לווילות פרטיות, רחוב מרכזי הקרוי "viale Castellammare" עם נוכחות של פעילויות מסחריות שונות.

בחלק הצפוני יש את "כפר דייגים", שהוקם באופן ספונטני עם בניית צריפים, ישירות על החוף על ידי דייגים בסוף מלחמת העולם השנייה ולאחר מכן בשנות ה-50 הפך באופן בלתי חוקי למקום הבלעדי ביותר של "פרג'נה", כפר האהוב על ידי סופרים וסרטים רבים של אותה תקופה.

הבתים שנבנו משנות ה-90 בדרך כלל בני 1-3 קומות, ובחודשי הקיץ האוכלוסייה מכפילה ומשלישה את עצמה בגלל נופשים רבים.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Fregene aerial - 02.jpg | "פרג'נה" מבט על העיירה וחוף הים
קובץ:Italian coast.png | "פרג'נה"
קובץ:2014-03-15 Fregene La Nave.jpg | "פרג'נה", חוף הים
קובץ:Fregenae - Via Tirrenia.jpg | "פרג'נה" (משמאל: "Via Tirrenia")
קובץ:Nature - Natura (14804741785).jpg | בית אופייני בעיירה "פרג'נה"
</gallery>
==ראו גם==
* פאסו אוסקורו
* טורימפיטרה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לאציו: ערים
קטגוריה:איטליה: ערי חוף
מארק גרין

מארק אנדרו גרין (באנגלית: Mark Andrew Green; נולד ב-1 ביוני 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית המייצג את המחוז ה-8 של ויסקונסין משנת 1999 ועד שנת 2007.

מארק גרין נולד בבוסטון. הוא סיים לימודי תואר JD במשפטים באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. בשנת 1992, נבחר לבית הנבחרים של ויסקונסין ושירת בו שמונה שנים. בשנת 1998, נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית והיה חבר בו במשך שלוש קדנציות עד לשנת 2007 כאשר הוחלף על ידי סטיב קייגן.

בשנת 2006, התמודד על משרד מושל ויסקונסין נגד המושל המכהן ג'ים דול והפסיד.

בשנת 2007, מונה לשגריר ארצות הברית בטנזניה. הוא סיים את תפקידו בשנת 2009 וחזר לארצות הברית.

בשנת 2017, מונה לראש הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי.

;ביקור מארק גרין בישראל, אוגוסט 2019
<gallery>
קובץ:USAID Administrator Mark Green visit to Israel, Aug. 2019 (48590845387).jpg|הסכם שיתוף הפעולה של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי עם המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי. בתמונה עם השר ישראל כ"ץ
קובץ:USAID Administrator Mark Green visit to Israel, Aug. 2019 (48593951201).jpg|בפגישה עם פטריארך הכנסייה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים, תיאופילוס השלישי
קובץ:USAID Administrator Mark Green visit to Israel, Aug. 2019 (48598784726).jpg|בפגישה עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו
קובץ:USAID Administrator Mark Green visit to Israel, Aug. 2019.9000 (48594060107).jpg|בכותל המערבי
קובץ:USAID Administrator Mark Green visit to Israel, Aug. 2019.8959 (48593935121).jpg|בכנסיית הקבר עם צוות הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי
קובץ:USAID Administrator Mark Green visit to Israel, Aug. 2019 (48590847047).jpg|עם שגריר ארצות הברית בישראל דייוויד פרידמן, השר ישראל כץ וראש המש"ב גיל השכל משמאל
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20190609055644/https://www.usaid.gov/who-we-are/organization/mark-green קורות חיים באתר USAID]
* 

קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין-או קלייר
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויסקונסין
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
חביב המורה

חביב המורה (באנגלית: Teacher's Pet) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1958 בבימויו של ג'ורג' סיטון עם קלארק גייבל, דוריס דיי וגיג יאנג בתפקידים הראשיים.

גיג יאנג היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.

קלארק גייבל היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי

השיר "חביב מורה" המושמע בתחילת הסרט, הפך לאחד הלהיטים הבולטים של דוריס דיי.

==תקציר העלילה==
ג'יימס גאנון (קלארק גייבל) הוא עורך בכיר בעיתון New York Evening Chronicle. הוא עצמו ללא השכלה אקדמאית והגיע למעמדו לאחר עבודה קשה והתנסות במקצוע בשטח. הוא מתנגד תקיף ללימודי עיתונאות במוסדות אקדמאים.

גאנון מקבל בקשה מפרופסור אריקה סטון (דוריס דיי) להרצות על עיתונאות בקולג'. הוא משיב לבקשה במכתב בוטה המפרט את דעתו על לימודי עיתונאות אבל נאלץ על ידי העורך להגיע לשם.

הוא מצטרף לתלמידים בשם ג'ים גאלגר ומתרשם מהמראה המצודד של אריקה. גאנון מתנדב לכתוב כתבה קצרה ותמציתית על דיווח רצח והמרצה מתרשמת ממנו ומקריאה אותה לשאר התלמידים, הוא הופך ל"חביב המורה".

גאנון מתאהב באריקה אך לה יש כבר בן זוג צעיר, פרופסור לפסיכולוגיה נאה ומוכשר בשם הוגו פיין (גיג יאנג).

כאשר גאנון מבלה במועדון עם חברתו הזמרת פגי לרוי (ממי וו דורן) הוא מבחין באריקה והוגו ומצטרף אליהם. הוגו יודע לתופף ולרקוד יותר טוב מגאנון. לאחר שתיית אלכוהול רבה, הוגו מתמוטט. גאנון מביא אותו לדירתו וכעת מתחזק הקשר שלו עם אריקה.

אריקה מגיעה למערכת העיתון כדי לסדר עבודה לתלמיד המוכשר אבל אז מסתבר לה שגאלאגר הוא למעשה גאנון.

היא נעלבת ומנתקת את יחסיה איתו אבל לאחר זמן הם מתפייסים למרות הבדלי ההשקפות שלהם על העיתונות.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=-4MTo-i1jug קדימון לחביב המורה], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=Mkeps2WCLPs השיר חביב המורה], באתר יוטיוב
* [http://www.tcm.com/tcmdb/title/4262/Teacher-s-Pet/ חביב המורה], באתר TCM
* [http://www.tcm.com/this-month/article/188891%7C0/Teacher-s-Pet.html מאמר על חביב המורה], באתר TCM

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:עיתונות בקולנוע
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי דוריס דיי
Star TV (טורקיה)

Star TV הוא ערוץ טלוויזיה טורקי שהיה הערוץ הפרטי הראשון במדינה.

== היסטוריה ==
הערוץ הוקם בשנת 1989 על ידי ג'ם אוזן ושותפו. הוא היה הערוץ הפרטי הראשון בטורקיה. הוא גם היה הערוץ הראשון במדינה שעבר לשידור דיגיטלי.

הערוץ הביא לטורקיה מספר סדרות ידועות - צוות לעניין, מגנום, בלש פרטי, דאלאס, מי הבוס?, משימה בלתי אפשרית ורבים אחרים.

בשנת 2004 לאור הסתבכות של ג'ים אוזן, הערוץ ביחד עם נכסים אחרים של "קבוצת אוזן" עבר לקרן לכיסוי חובות. בשנת 2005 הוא נמכר תמורת כ-300 מיליון דולר. 

בשנת 2009 הערוץ החל שידורי HDTV.

נכון לשנת 2017 הרייטינג שלו עמד על כ-10%.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:טורקיה: תרבות
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה
דוד ינדי

ינדי-נוף בבאיה מארה
דוד יַנְדִי (במקור לֵדֶרֶר, בהונגרית: Jándi Dávid; יאנד הונגריה, 3 באפריל 1893 – באיה מארה, מאי 1944) היה צייר יהודי-הונגרי, שנספה בשואה.

== ביוגרפיה ==
דוד ינדי נולד ב-3 באפריל 1893 בשם יאנוש דוד לדרר, בן למשפחה יהודית שירדה מנכסיה. אביו היה לאופולד לרדר. הילד דוד בילה את רוב חייו בבאיה מארה, שם היה תלמידו משנת 1911 של כמה ציירים ידועים. הוא צייר בעיקר נופים, סצנות תנכיות ומיתולוגיות, והדגיש את המרחביות של הצורות. בשנת 1913 שינה לדרר את שם משפחתו לינד על שם כפר הולדתו בהונגריה.

בין 1914 לבין 1918 גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ונלחם במלחמת העולם הראשונה. משנת 1922 הוא ביקר בבודפשט מספר פעמים, שם בילה סמסטר במחלקה לאמנויות גרפיות במכללה לאמנויות יפות. בין 1925 ל-1930 נסע כמעט כל שנה לאיטליה, שם בילה הרבה זמן בוונציה ובפירנצה. מסעותיו האיטלקיים האלה השפיעו רבות על האמן הצעיר, ותמונותיו שיקפו גם את החוויות וההתנסויות שם.

ינדי הציג את יצירותיו בכמה תערוכות. בשנת 1923 הופיע בגלריית בֶּלְוֶודֶרֶה, בשנת 1926 בסלון הלאומי, ובשנת 1937 בגלריית טומאש. בשנת 1926 נבחר לחבר קבוע ב"אגודת הציירים של באיה מארה" במושבת האמנים של באיה מארה וציוריו הוצגו בקביעות במספר ערים בטרנסילבניה. משנת 1942 השתתף בתערוכות אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, שם הציג בנוסף לנופים של באיה מארה גם יצירות עם נושאים תנכיים שהופיעו גם קודם ביצירותיו. ב-1944 גורש על ידי המשטר הנאצי מבאיה מארה למחנות הריכוז ונורה תוך ניסיון בריחה מהרכבת.

== הנצחה ==
בשנת 1947 נערכה תערוכה ב"גלריה פוקוס" בבודפשט לזכרו ולזכר הפסל ההונגרי-יהודי אישטוואן אורקני שטרסר, שאף הוא נרצח בשנת 1944 על ידי חיילי אס.אס. בשנת 1966 נערכה תערוכת זיכרון עצמאית לזכרו באולם אדולף פאֵנִיאֶש.

== לקריאה נוספת ==
* Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. הלקסיקון ההונגרי לקורות חיים
* A művésztelep kiemelkedő alakjai: Jándi Dávid (1893–1944). Nagybányai művésztelep. Nagybánya.ro. (Hozzáférés: 2013 . január 26.) דוד ינדי במושבת האומנים של באיה מארה

==קישורים חיצוניים==

* Híres szülöttünk. Jánd honlapja, 2009. november 2. [2016. március 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. עמוד הבית של ינד. [https://web.archive.org/web/20160322205713/http://jand.hu/index.php/2014-08-09-05-09-57/hires-szulottunk# ילידי המקום המפורסמים] (Hozzáférés: 2017. február 24.)
* Elek Artúr: Jándi Dávid. Nyugat, XXIX. évf. 7. sz. (1926) [http://epa.oszk.hu/00000/00022/00392/12139.htm דוד ינדי], כתב העת "מערב".
* Bedő Rudolf: Jándi Dávid emlékkiállítása. Művészet, VII. évf. 1. sz. (1967) דוד ינדי, תערוכה לזכרו. כתב העת "אומנות" בהונגרית
* [https://www.hung-art.hu/frames.html?/magyar/j/jandi/ דוד ינדי. קורות חיים (בהונגרית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:ציירים הונגרים
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ציירים שנספו בשואה
קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילים יהודים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:ילידי 1893
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
פירקו מאנולה

פירקו מאנולה (שמ המלא בפינית:Pirkko Martta Irmeli Mannola; נולדה ב-27 בדצמבר 1938) היא שחקנית פינית.

==ביוגרפיה==
מאנולה נולדה בכפר על יד טמפרה. בנעוריה החלה את הקריירה שלה כדוגמנית בגדי ים.

ב-1958 אחיה שלח את התמונה שלה לתחרות מיס פינלנד, והיא הוזמנה לקחת בה חלק. בתחרות שנערכה בהלסינקי היא נבחרה למקום הראשון מבין עשרים ושלוש מתמודדות.

בעקבות זאת השתתפה בתחרות מיס אירופה באותה שנה.

ב-1960 שיחקה בסרט הדרמה "Kaks' tavallista Lahtista", שהוצג בפסטיבל ברלין.

ב-1961 שרה את הגרסה הפינית של השיר Itsy Bitsy Teenie Weenie Yellow Polka Dot Bikini.

ב-1962 השתתפה בשתי תחרויות שונות כזמרת על מנת לקחת חלק באירוויזיון, בגמר הלאומי של פינלנד ובגמר הלאומי של גרמניה.

ב-1964 ניסתה פעם נוספת לייצג את פינלנד בתחרות הזמר.

ב-1969 שיחקה בסרט הקומדיה "Leikkikalugangsteri"

ב-1971 גילמה אחות בסרט הטלוויזיה השוודי "Gunghästen".

ב-1991 שיחקה בסרט "Iskelmäprinssi" עם מארט סנדר.

היא גם הופיעה במספר סדרות טלוויזיה ובמספר הפקות בתיאטרון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זוכות מיס פינלנד
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה פיניות
קטגוריה:זמרות פיניות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:ילידות 1938
ספריית אוניברסיטת סטוקהולם

ספריית אוניברסיטת סטוקהולם (בשוודית: Stockholms universitetsbibliotek) היא ספריית המחקר של אוניברסיטת סטוקהולם.

ספריית האוניברסיטה הוקמה לראשונה ב-1877 שהחלו לאסוף מגזינים ויצירות ספרותיות שונות מתרומות ורכישות שנעשו.

ב-1882 מספר התרומות לספרייה גדל משמעותית ותרומות גדולות הוענקו בין היתר על ידי הספרייה המלכותית של דנמרק ואוניברסיטת אוסלו.

ב-1978 ספריית האוניברסיטה נהייתה אחראית גם על ספריית האקדמיה המלכותית השוודית למדעים מה שנתן לה גישה לאחד המאגרים הגדולים באירופה לספרות של מדעי הטבע, נמנים בה גם אוספיהם של קארולוס ליניאוס ועמנואל סוודנבורג.

בניינה החדש של הספרייה נחנך ב-1982.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סטוקהולם: ספריות
קטגוריה:שוודיה: ספריות אקדמיות
קטגוריה:אוניברסיטת סטוקהולם
ורגלמיר

במיתולוגיה הנורדית, ורגלמיר (בנורדית עתיקה: Hvergelmir; "מעין חם ומבעבע", "הקדרה השואגת" בנורדית עתיקה) היא באר, הממוקמת במרכז היקום. הבאר היא אחת משלוש הבארות הנובעות משורשיו של יגדראסיל, עץ העולם.

==עדויות==
===האדה הפואטית===
בסטנזה 26 ב"בלדה של גרימניר", אחת הפואמות המיתיות באדה הפואטית, מסופר שמקורה של הבאר הוא במים הזולגים מקרניו של האייל איקת'ירניר (Eikþyrnir) השוכן בולהאלה. האייל ניזון מעלוותו של העץ לאיראד (Lærad), שמו הנוסף (על פי העמדה הרווחת במחקר) לעץ העולם יגדראסיל.

===האדה הפרוזאית===
ורגלמיר מוזכרת מספר פעמים ב"הטעיה של גילבי", החלק השני באדה הפרוזאית. ה"הפחות קמעא במעלתו" ו"הנעלה" ממקמים את הבאר בניפלהיים ומונים את הנהרות היוצאים מן המעין ומגיעים עד למקום משכנם של האלים האסירים. לדברים, בבאר שוכנים נחשים רבים מספור ורובץ בו הדרקון נידהוג, המכרסם את אחד משורשי יגדראסיל. "הנעלה" חוזר על הסיפור אודות האייל איקת'ירניר על מנת להסביר את מקור המעיין.

==קישורים חיצוניים==
* סתיו א' (2008). שירת הצפון - מבחר מן האדה הנורדית. תל אביב: הוצאת אריה ניר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
קטגוריה:פגאניזם גרמאני
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-18

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-18 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1965, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1964.

== זוכים ומועמדים ==
=== הסרט הטוב ביותר ===
 דוקטור סטריינג'לאב 
* בקט
* הרכבת
* The Pumpkin Eater

=== השחקן הזר הטוב ביותר ===
 מרצ'לו מסטרויאני – אתמול, היום, מחר 
* סטרלינג היידן – דוקטור סטריינג'לאב
* קרי גרנט – חידון בחרוזים
* סידני פואטייה – חמש נזירות וגבר אחד

=== השחקן הבריטי הטוב ביותר ===
 ריצ'רד אטנבורו – Seance on a Wet Afternoon ו"תותחי בטאסי" 
* פיטר או'טול – בקט
* פיטר סלרס – דוקטור סטריינג'לאב
* פיטר סלרס – הפנתר הוורוד
* טום קורטני – King & Country

=== השחקנית הזרה הטובה ביותר ===
 אן בנקרופט – The Pumpkin Eater 
* אווה גרדנר – ליל האיגואנה
* שירלי מקליין – אירמה לה דוס
* שירלי מקליין – What a Way to Go!
* קים סטנלי – Seance on a Wet Afternoon

=== השחקנית הבריטית הטובה ביותר ===
 אודרי הפבורן – חידון בחרוזים 
* אדית אוונס – The Chalk Garden
* דברה קר – The Chalk Garden
* ריטה טאשינגהם – הנערה עם העיניים הירוקות

=== התסריט הבריטי הטוב ביותר ===
 אוכל הדלעת – הרולד פינטר 

=== הסרט הבריטי הטוב ביותר ===
 דוקטור סטריינג'לאב 
* בקט
* אוכל הדלעת
* King & Country

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסי פרס באפט"א
קטגוריה:1965 בממלכה המאוחדת
מראשיה מוטורס

מראשיה מוטורס (באנגלית: Marussia Motors) הייתה חברה רוסית לייצור רכבי ספורט שנוסדה בשנת 2007. זו החברה הרוסית הראשונה שייצרה רכבי-על. מהנדסיה תכננו ויצרו אב טיפוס של שני רכבי ספורט מדגם B1 ו-B2. החברה הוקמה על ידי נהג המרוצים לשעבר ניקולאי פומנקו. הדגם הראשון מראשיה B הושק בדצמבר 2008 באולם מאנייז' החדש במוסקבה.

בשנת 2010 היא רכשה נתח משמעותי מנבחרת הפורמולה אחת, Virgin Racing אשר מאוחר יותר שמו שונה לצוות מרוסיה F1. הקבוצה התחרתה ב-F1 בין 2012 ל-2014. לצורך השתתפותה במרוצי פורמולה 1, החברה בנתה מכונית מסדרת "MR" בשם מראשיה MR02.

בחודש אפריל 2014 פורקה חברת "מראשיה מוטורס", כאשר העובדים עברו למכון טכני ממשלתי. צוות ה"מראשיה F1" המשיך להתחרות כישות בריטית עצמאית מחברת הרכב הרוסית, עד שפוזרה בהמשך, ב-7 בנובמבר 2014. מרבית העובדים נקלטו במכון המחקר המדעי לרכבים ומנועים (NAMI) ועמלו על פיתוח הלימוזינה הנשיאותית "אאורוס סנאט".

באוקטובר 2019 החל המשקיע הראשי בחברה להשקיע שוב בתעשיית מכוניות הספורט עם כוונה לשוב ולהשקיע ברכבי ספורט תחת המותג Marussia.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Marussia_B1_photo01.jpg|מראשיה B1
קובץ:Marussia_B2.jpg|מראשיה B2
קובץ:Marussia-F2-SUV-01.jpg|מראשיה F2
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מותגי רכב
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים ברוסיה
Back to Titanic

Back to Titanic (בעברית: בחזרת אל הטיטניק) הוא פסקול של המלחין היהודי-אמריקאי ג'יימס הורנר. הפסקול יצא לאור ב-25 באוגוסט 1998, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט, כפסקול המשך ל-Titanic: Music from the Motion Picture.

עם יציאתו, נכנס הפסקול אל המקום ה-2 במצעד הבילבורד 200.

== רקע ויציאה ==
בשבוע הראשון לצאתו, התברג האלבום במקום ה-7 במצעד הבילבורד 200, ושבוע לאחר מכן עלה אל המקום ה-2, כאשר נמכר באותו השבוע בכ-164,000 עותקים. בסופו של דבר, לא הצליח האלבום להעפיל את צמרת המצעד, בעקבות כך שנחסם על ידי The Miseducation of Lauryn Hill של לורן היל.

במרוצת השנים, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את תואר הפלטינה לאלבום, על מכירות של מיליון עותקים במדינה.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!ארצות הברית
|25 באוגוסט 1998
| rowspan="2" |תקליטור
| rowspan="2" |סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
|
|-
!אירופה
|28 באוגוסט 1998
|
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסקולים מ-1998
קטגוריה:פסקולי סרטים
קטגוריה:אלבומי המשך
מראשיה MR02

ממוזער
מראשיה MR02 (ברוסית: Marussia MR02) היא מכונית מרוץ פורמולה אחת שתוכננה תחת הנהגתו של המנהל הטכני של מרוסיה, ￼￼פאט סימונדס. הופעת הבכורה במסגרת תחרותית הייתה עונת 2013, שבה נהגו מקס צ'ילטון וג'ולס ביאנצ'י, שהחליפה אתלואיז ראציה.

המכונית הושקה ב -5 בפברואר 2013, מה שהופך את MR02 למכונית הראשונה שחברת מראשיה (וקודמתה Virgin Racing) השלימה בזמן לקראת בדיקות החורף.
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.marussiaf1team.com/ מראשיה F1 &nbsp; - האתר הרשמי]
== הערות שוליים ==

MR02
קטגוריה:מכוניות ספורט
דפנה דקרס

דפנה דקרס (בהולנדית: Daphne Deckers; נולדה ב-10 בנובמבר 1968) היא מנחת טלוויזיה הולנדית.

==ביוגרפיה==
דקרס נולדה בניימכן וזמן קצר לאחר מכן עברה משפחתה לעיירה אחרת.

היא למדה תקשורת המונים ובאותו זמן החלה לדגמן.

ב-1993 הופיעה בסרט הטלוויזיה "Remember" של NBC.

ב-1997 שיחקה תפקיד קטן בדרמת הספורט ההולנדית "All Stars", בשנה זו גם שיחקה בסרט ג'יימס בונד מחר לנצח.

ב-1998 הייתה על שער מגזין פלייבוי.

ב-1999 הנחתה את התוכנית המקורית של האח הגדול בעונתה הראשונה.

מ-2007 ועד 2011 הנחתה ושפטה בתוכנית "הטופ מודל הבאה של הולנד".

היא פרסמה שני ספרים שכתבה בנושא אמהות וספר ילדים משלה, היא גם כתבה טורים למספר עיתונים וביניהם Reader's Digest ו-"De Telegraaf", העיתון המוביל בהולנד.

היא משמשת כשגרירה של הארגון "Nationaal Fonds Kinderhulp".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:מנחות טלוויזיה הולנדיות
קטגוריה:דוגמניות הולנדיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הולנדיות
קטגוריה:סופרות הולנדיות
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1968
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1968
הבאר של אורד

במיתולוגיה הנורדית, הבאר של אורד (בנורדית עתיקה: Urðarbrunnr) היא באר הממוקמת במרכז אסגארד. הבאר היא אחת משלוש הבארות הנובעות משורשיו של יגדראסיל, עץ העולם.

==מקורות==
===אדה פואטית===
הבאר מוזכרת בפואמה הראשונה באדה הפואטית, ״נבואת הרואה״ (Völuspá), בה נביאה מספרת לאודין אודות בריאת העולם וסיומו. בפואמה הנביאה מספרת לאודין על עץ מילה אדיר המכונה יגדראסיל הנמצא על שפת הבאר של אורד. לצד העץ ישנו אולם בו שוכנות שלושת הנורנות - אורד, ורדנדי וסקולד - וחורצות את גורלות כל היצורים החיים.

הבאר מוזכרת שוב בפואמה משלי המרומם (Hávamál) הכוללת אוסף משלים ועצות מפיו של אודין.


===אדה פרוזאית===
ב"הטעיה של גילבי", החלק השני באדה הפרוזאית, ה"נעלה" מספר למלך גילבי על שלושת שורשי עץ העולם, כל אחד מהם נטוע בבאר אחת - הבאר של מימיר, ורגלמיר והבאר של אורד. השורש המגיע לבאר של אורד הוא השורש שנמצא ברקיע. ה"נעלה" מספר שלבאר זו מגיעים האלים כל יום רכובים על גב סוסיהם, דרך גשר הביפרוסט. בסמוך למעיין ניצב נווה ובו שלוש בתולות: אורד המייצגת את העבר, ורדנדי המייצגת את ההווה וסקולד המייצגת את העתיד. תפקיד הנורנות הוא לגזור את גורלות בני האדם. בנוסף, הנורנות הן האחראיות על הטיפול בעץ.

הבאר של אורד מוזכרת פעמיים ב"שפת השירה", החלק השלישי באדה הפרוזאית. בהופעתה הראשונה, בסעיף 49, מצוטט הסברו של קורמוק אגמונדרסון, משורר איסלנדי בן המאה ה-10, לקנינג (kenning), סוג של מטפורה המאפיינת את שירת הסקאלדים, בין "האש של אודין" ל"חרב". הופעתה השנייה של הבאר היא בסעיף 52. לפי הקטע, סקאלדים עתיקים השתמשו בבאר של אורד כמטפורה למשיח הנוצרי.

== קישורים חיצוניים ==

* תרגומי שאול טשרניחובסקי [http://benyehuda.org/tchernichowsky/edda_icelandic.html מן האדה האיסלנדית] בפרויקט בן-יהודה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
קטגוריה:פגאניזם גרמאני
סיב מאלמקוויסט

סיב מאלמקוויסט (בשוודית: Siw Malmkvist; נולדה ב-31 בדצמבר 1936) היא זמרת שוודית. ייצגה את שוודיה באירוויזיון 1960 ואת גרמניה באירוויזיון 1969.

==ביוגרפיה==
מאלמקוויסט נולדה בסקונה.

ב-1960 ייצגה את שוודיה באירוויזיון עם השיר "Alla andra får varann" והייתה במקום העשירי.

ב-1961 שיחקה במחזה אירמה לה דוס.

ב-1964 יצא שירה "Liebeskummer lohnt sich nicht" שהיווה להיט במערב גרמניה, בשנה זו גם נהייתה לזמרת השוודית הראשונה בהיסטוריה להופיע בטבלאות של בילבורד הוט 100.

ב-1969 ייצגה את גרמניה באירוויזיון עם השיר "Primaballerina" והגיעה למקום התשיעי.

בנוסף היא התחרתה מספר פעמים נוספות במלודיפסטיבלן.

רבים משיריה היוו להיטים בשוודיה ובנוסף לשוודית הקליטה שירים בשפות נוספות.

ב-1979 שיחקה ב-"Trolltider", סדרת טלוויזיה של השידור הציבורי השוודי שיצאה לרגל חג המולד.

ב-1980 הופיעה בהפקה המוזיקלית של בילבי ולאחר מכן הופיעה גם בהפקה הבימתית של חמים וטעים.

ב-1996 דובבה את מרי ויקס בדיבוב השוודי של הגיבן מנוטרדאם.

ב-2000 דובבה בסרט הקיסר נפל על הראש.

ב-2004 דובבה בסרט מרד החיות.

בין 2008–2009 שיחקה במחזמר קברט בתיאטרון בסטוקהולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות שוודיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1960
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1969
קטגוריה:נציגי שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:נציגי גרמניה באירוויזיון
קטגוריה:מדבבות שוודיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה שוודיות
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 1959
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 1988
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2004
קטגוריה:ילידות 1936
פושל אם זה

פושל אם זה (בגרמנית: Fuschl am See) היא עיירה במחוז זלצבורג-אומגבונג במדינת זלצבורג שבאוסטריה. היא ממוקמת בגדה המזרחית של אגם פושל, בין הערים זלצבורג לבאד אישל. נכון לינואר 2019 גרים במקום 1,513 תושבים, ושטח היישוב ששוכן לא הרחק מן הגבול של אוסטריה עם גרמניה, הוא 21.4 קמ"ר.

מטה חברת רד בול המייצרת את משקה הרד בול יושב בעיירה. תושבי היישוב מתפרנסים גם מתיירות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זלצבורג (מדינה): יישובים