OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בנזונטאט

בנזונטאט (בלועזית: benzontate), הוא חומר פעיל המשמש בתרופות להקלה בתסמינים של שיעול ושיהוק. נמכר בין היתר תחת המותג טסלון. התרופה נמכרת בצורת כמוסות ונלקחת דרך הפה. היא אושרה לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1958, ובשנת 2016 ניתנו מעל ל-3 מיליון מרשמים של התרופה, אך היא אינה זמינה במדינות רבות ובהן ישראל. בארצות הברית העלות הסיטונאית היא כ 0.12 דולר למינון.

==שימושים רפואיים==
תרופה זו משמשת לטיפול בשיעול הנגרם כתוצאה מהצטננות או כתוצאה מבעיות נשימה אחרות (כגון דלקת סימפונות, אסתמה).
היא משמשת גם לטיפול בשיעול אצל אנשים עם סרטן ריאות.

==תופעות לוואי==
תופעות הלוואי כוללות: ישנוניות, כאבי ראש, הזיות, [https://www.infomed.co.il/definition-2835/ עיוות הסימפונות] וסחרחורת. מינון יתר עלול לגרום לפעימות לב לא סדירות, הפרעות קצב לב, קריסת מחזור הדם ואף מוות אצל מבוגרים.

לעיסה או יניקה של כמוסה יחידה יכולה לגרום למוות של ילד קטן, ולכן התרופה לא מומלצת לטיפול בילדים מתחת לגיל 10. ספיגה מוגזמת של בנזונאט ברירית הפה תביא להתפתחות מהירה של קהות בפה ובגרון. במקרים קיצוניים, הפה והלוע עשויים להיות כה רדומים עד כי עשויה להופיע שאיפה ריאתית.

==מנגנוני פעולה==
בנזונאט משמש כחומר הרדמה מקומי ומוריד את רגישות קולטני מתיחה בדרכי הנשימה והריאה, ובכך מצמצם את הדחף לשיעול לאחר נשימה עמוקה.

==מינון ומנהל==
בנזונאט נמכר בכמוסות ג'ל רכות, צהובות או כחולות של 100 מ"ג ו -200 מ"ג. המינון הראשוני הוא 100 מ"ג דרך הפה, 3 פעמים ביום. ניתן להגדיל את המינון לפי הצורך, עד למקסימום של 600 מ"ג ליום. בשל עוצמתו ורעילותו הפוטנציאלית, יש לבלוע את הקפסולות שלמות על מנת לאפשר שחרור איטי יותר של התרופה.

==ראו גם==
*תרופה
*שיעול

==לקריאה נוספת==
* Charles D. Ciccone-Davis's Drug Guide for Rehabilitation Professionals

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.health.gov.il/subjects/dental_health/professionals/presentations/documents/oral_mucosa.pdf רירית הפה], באתר משרד הבריאות
*[https://heart.sheba.co.il/הפרעות-בקצב-הלב הפרעות קצב לב], באתר שיבא תל השומר
*[https://www.infomed.co.il/definition-2835/ עיוות הסימפונות], בפורטל הרפואה של ישראל
*[https://www.infomed.co.il/definition-3468/ קולטני מתיחה], בפורטל הרפואה של ישראל
*[https://hospitals.clalit.co.il/rabin/he/departments-and-clinics/pulmonary/Pages/pulmonary_copd_disease.aspx שאיפה ריאתית], באתר מרכז רפואי רבין

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרופות
אלמור סמית'

אלמור סמית (באנגלית: Elmore Smith; נולד ב-9 במאי 1949) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1971–1979. בעונת , אשר הייתה הראשונה בה נרשמו סטטיסטיקות החטיפות והחסימות ב-NBA, היה מלך החסימות עם ממוצע של 4.9 חסימות למשחק. כמו כן מחזיק סמית' בשיא ה-NBA לחסימות במשחק בודד (17), אותו קבע במשחק בין לוס אנג'לס לייקרס לפורטלנד טרייל בלייזרס ב-28 באוקטובר 1973. ממוצעיו הכוללים לאורך 8 עונותיו ב-NBA הם 13.4 נקודות, 10.6 ריבאונדים ו-2.9 חסימות למשחק.

==קריירת מכללות==
סמית' נולד וגדל במייקון שבג'ורג'יה, ובין השנים 1968–1971 למד באוניברסיטת המדינה של קנטקי. בעונת 1969/1970 קלע 21.6 נקודות והוריד 22.7 ריבאונדים בממוצע למשחק כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, והוביל אותה לזכייה באליפות . בעונה העוקבת רשם ממוצעים של 25.5 נקודות ו-24.2 ריבאונדים למשחק, וזכה עם קבוצתו פעם נוספת באליפות טורניר ה-NAIA. בקיץ 1971 עזב את האוניברסיטה לאחר 3 שנים בלבד, בשונה מהמקובל באותה תקופה, על מנת להעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.

==קריירה מקצועית==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1971 נלקח סמית' בבחירה השלישית על ידי באפלו ברייבס, לקראת עונתה השנייה ב-NBA. כבר בעונת הרוקי שלו היה אחד הסנטרים הבולטים בליגה, כאשר העמיד ממוצעים של 17.3 נקודות ו-15.2 ריבאונדים למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונתו השנייה בבאפלו שמר על יכולת גבוהה עם ממוצעים של 18.3 נקודות ו-12.4 ריבאונדים למשחק.

בספטמבר 1973, לאחר שנתיים עם הברייבס, נשלח בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס בתמורה לג'ים מקמילן. בעונת , בה החלה ליגת ה-NBA לרשום את סטטיסטיקות החסימות והחטיפות, היה סמית' מלך החסימות של ה-NBA, עם ממוצע של 4.9 למשחק. את העונה העוקבת סיים במקום השני בליגה עם ממוצע של 2.9 חסימות למשחק, אליהן הוסיף 10.9 נקודות ו-10.9 ריבאונדים למשחק.

ביוני 1975 הועבר יחד עם בראיין וינטרס, ג'וניור ברידג'מן ודייב מאיירס למילווקי באקס, בתמורה לכרים עבדול-ג'באר. בעונתו המלאה היחידה במילווקי רשם ממוצעים של 15.6 נקודות, 11.4 ריבאונדים ו-3.1 חסימות למשחק.

לאחר 34 משחקים בעונת נשלח בטרייד לקליבלנד קאבלירס, בתמורה לרולנד גארט ושתי בחירות דראפט עתידיות. באוקטובר 1978 סבל מפציעה בברכו שאילצה אותו להחמיץ את 56 המשחקים הראשונים של עונת , בסיומה פרש ממשחק בגיל 29 בלבד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:ג'ורג'יה: כדורסלנים
קטגוריה:בחירות דראפט של באפלו ברייבס
קטגוריה:כדורסלני באפלו ברייבס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני קליבלנד קאבלירס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
In a Perfect World...

(בעברית: בעולם מושלם...) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית קרי הילסון.<ref name=":0"></ref> האלבום יצא לאור ב-24 במרץ 2009, על ידי חברות התקליטים מוסלי מיוזיק גרופ, זון 4 רקורדס ואינטרסקופ רקורדס.<ref name=":0" /> מתוך האלבום יצאו שמונה סינגלים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הרביעי במצעד הבילבורד 200.<ref></ref>

== רקע ==
האלבום הופק על ידי טימבלנד, פולו דה דון, דנג'ה, דה רויאל קורט, הראנוויז, קורי בולד, ג'ייסון פרי, רוי "רויאלטי" המילטון, אנתוני מ. ג'ונס ודה קלאוץ'.<ref name=":1" /><ref name=":0" /> ב-21 באוקטובר 2009, קיבל האלבום את תואר הזהב מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי על מכירות של למעלה מחצי מיליון עותקים במדינה.<ref></ref>

הלהיט הבינלאומי "The Way I Are" של הילסון, נכלל במהדורה יפנית מיוחדת של האלבום, אשר הופצה בנוסף למהדורה הרגילה של האלבום.<ref></ref>

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!גרסה
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!קנדה
| rowspan="2" |24 במרץ 2009
| rowspan="11" |רגילה
| rowspan="2" |אינטרסקופ
| rowspan="5" |<ref name=":1"></ref>
|-
!ארצות הברית
|-
!שווייץ
|17 באפריל 2009
| rowspan="3" |יוניברסל מיוזיק גרופ
|-
!צ'כיה
|20 באפריל 2009
|-
!פולין
| rowspan="2" |24 באפריל 2009
|-
!אוסטרליה
|אינטרסקופ
|<ref></ref>
|-
!בריטניה
|4 במאי 2009
|פולידור
|<ref></ref>
|-
!ברזיל
|22 במאי 2009
| rowspan="6" |יוניברסל מיוזיק גרופ
|<ref></ref>
|-
!גרמניה
|12 ביולי 2009
| rowspan="2" |<ref></ref><ref></ref>
|-
!פיליפינים
|5 ביולי 2009
|-
!יפן
|8 ביולי 2009
| rowspan="3" |<ref></ref>
|-
!גרמניה
|8 בינואר 2010
| rowspan="2" |I Like
|-
!פולין
|16 באפריל 2010
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2009
קטגוריה:אלבומי קרי הילסון
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דנג'ה
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טימבלנד
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
No Boys Allowed

No Boys Allowed (בעברית: אין כניסה לבנים) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית קרי הילסון.<ref name=":2"></ref> האלבום יצא לאור ב-17 בדצמבר 2010, על ידי חברות התקליטים מוסלי מיוזיק גרופ, זון 4 רקורדס ואינטרסקופ רקורדס.<ref name=":2" /> מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום האחת עשרה במצעד הבילבורד 200.<ref></ref>

== רקע והפקה ==
האלבום הופק על ידי ארדן אלטינו, בוי-1דה, בי מייג'ור, צא'רלי בריאל, צ'אק הרמוניה, דנג'ה, דייוויד ג'וסט, הוליווד הוט-סויס, ג'י-מיזלה, ג'רום "ג'-רוק" הרמון, ג'רי דופלסיס, מתיו ברנט, ני-יו, פולאו דה דון, רובין גרוברט, סטאר-גייט וטימבלנד.<ref></ref><ref name=":2" />

גרסת הדלוקס של האלבום כללה בתוכה את "Hustler", "Lie to Me" ו-"Won't Be Long".<ref></ref>

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!גרסה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!הולנד
| rowspan="2" |17 בדצמבר 2010
| rowspan="9" |רגילה • דלוקס
| rowspan="11" |תקליטור • הורדה דיגיטלית
| rowspan="2" |יוניברסל מיוזיק גרופ
|<ref></ref>
|-
!ניו זילנד
|<ref></ref>
|-
!קנדה
| rowspan="2" |21 בדצמבר 2010
|אינטרסקופ
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|מוסלי • זון 4
|<ref></ref><ref></ref>
|-
!אוסטרליה
|24 בדצמבר 2010
| rowspan="3" |יוניברסל מיוזיק גרופ
|<ref></ref>
|-
!צרפת
| rowspan="3" |10 בינואר 2011
|<ref></ref>
|-
!גרמניה
|<ref></ref>
|-
!בריטניה
|פולידור
|<ref></ref>
|-
!פולין
|21 בינואר 2011
| rowspan="3" |יוניברסל מיוזיק גרופ
|<ref></ref>
|-
!יפן
|26 בינואר 2011
| rowspan="2" |מחודשת
|<ref></ref>
|-
!גרמניה
|8 ביולי 2011
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי קרי הילסון
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בוי-1דה
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דנג'ה
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טימבלנד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סטארגייט
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
פכיסטרוטיו

פכיסטרוטיו (שם מדעי: Pachystruthio) הוא סוג נכחד של עוף גדול לא מעופף, שהשתייך למשפחת היעניים. בעבר הוא נחשב ליען (הסוג Struthio), אך הוא הופרד על סמך כמה הבדלים ב-1954. סוג זה כלל 3 מינים: P. pannonicus ,P. dmanisensis ו-P. transcaucasicus. ישנם חוקרים הרואים במאובנים אלה שרידי יענים רגילים, אך ענקיים.

המאובנים של יען זה התגלו בגאורגיה ובחצי האי קרים, ועצמות הרגליים שלהם היו ענקיות בהרבה מאשר ליענים מודרניים. הפכיסטרוטיו הגיע בבגרותו לגובה של 3 מטרים ולמשקל של 450 ק"ג, כמו דוב קוטב. למעשה הוא נחשב לאחד העופות הגדולים ביותר מעולם, קטן רק מהוורומבי, הדרומורניס ואולי מהאפיאורניס.

מבנה הרגליים שלו מעיד שהיה יכול לרוץ היטב כדי לברוח מטורפים גדולים כמו שנחרבים, ברדלסי ענק, זאבים ודובים שחיו באירופה בזמן הפליסטוקן. עם זאת הוא היה איטי מכדי לברוח משבטי ציידים שאולי צדו אותו ותרמו להכחדתו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.haaretz.co.il/science/biology/.premium-1.7413588 כתבה בעיתון הארץ על הפכיסטרוטיו]
* [https://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/02724634.2019.1605521?journalCode=ujvp20 A giant early Pleistocene bird from eastern Europe] 
* [https://www.livescience.com/65807-extinct-super-ostrich.html פכיסטרוטיו], באתר livescience 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1954
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מיקלוש קרצוי
קטגוריה:יעניים
קטגוריה:עופות שחיו בפליוקן
קטגוריה:עופות שחיו בפליסטוקן
קטגוריה:מגה-פאונה של הפליסטוקן באירואסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1954
כריסטיאן מצ'לארו

כריסטיאן מְצֶ'לָארוּ (ברומנית: Cristian Măcelaru; נולד ב-15 במרץ 1980, טימישוארה, רומניה) הוא מנצח רומני.

==קורות חיים==
מצ'לארו הוא הצעיר במשפחה של 10 ילדים. בנעוריו למד כינור. הוא המשיך בלימודי המוזיקה בארצות הברית, באקדמיה לאמנויות Interlochen במישיגן. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת מיאמי בשנת 2003 עם תואר B.M. והיה קונצרטמייסטר של התזמורת הסימפונית של מיאמי, הצעיר ביותר בתפקיד זה בתולדות התזמורת.

מצ'לארו המשיך את לימודי המוזיקה באוניברסיטת רייס ביוסטון, טקסס, שם פיתח עניין בניצוח. בין מוריו היה לארי רכלף. נוסף על כך, בעודו ברייס, ניהל את תזמורת הנוער של יוסטון, והיה כנר בתזמורת הסימפונית של יוסטון במשך שתי עונות. כמו כן השתלם בניצוח בכיתות אמן של דייוויד זינמן, רפאל פריבק דה בורגוס, אוליבר קנוסן וסטפן אסברי, בפסטיבל המוזיקה של טנגלווד ובפסטיבל המוזיקה של אספן. מקרן שולטי קיבל את פרס המנצח העולה שלה בשנת 2012 ואת פרס המנצח ע"ש שולטי בשנת 2014.

בשנת 2011, היה מצ'לארו לעוזר מנצח של תזמורת פילדלפיה. הוא הועלה לדרגת מנצח התזמורת בשנת 2012, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2014. לאחר מכן שימש כמנצח בנסיעות עם התזמורת בין השנים 2014–2017. מצ'לארו משמש כמנהל מוזיקלי של פסטיבל קברילו למוזיקה עכשווית מאז 2017.

בפברואר 2017 ניצח מצ'לארו לראשונה בהופעת אורח על התזמורת הסימפונית של קלן. מאז חזר לשלוש הופעות אורח עוקבות עם התזמורת. במאי 2018 הודיעה התזמורת על מינויו של מצ'לארו למנצח הראשי הבא שלה, בתוקף מעונת 2019–2020, בחוזה התחלתי ל-3 שנים. מינוי זה מציין את תפקיד מנצח התזמורת הראשון שלו במשרה מלאה. בספטמבר 2018 הופיע לראשונה כמנצח אורח עם התזמורת הלאומית של צרפת, וחזר כמנצח אורח בקיץ 2019. על בסיס הופעות אלה, בנובמבר 2019, הודיעה התזמורת על מינויו של מצ'לארו כמנהל המוזיקלי הבא שלה, החל ב -1 בספטמבר 2021, בחוזה התחלתי לארבע שנים.

באפריל 2024, התזמורת הסימפונית של סינסינטי הודיעה על מינויו של מצ'לארו למנהל המוזיקלי הבא שלה, כאשר הוא אמור להחזיק בתואר המנהל המוזיקלי המיועד בעונת 2024 - 2025, ולאחר מכן אמור להיות מנהל מוזיקלי בעונת 2025 - 2026, עם חוזה ראשוני עד עונת 2028 - 2029

למצ'לארו ואשתו שריל, נגנית בסון, יש שני ילדים, והם מתגוררים בבון.

==קישורים חיצוניים ==
* 

<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.askonasholt.co.uk/artists/cristian-macelaru/ Askonas Holt agency biography of Cristian Măcelaru]
* [https://web.archive.org/web/20190107124508/https://www.frost.miami.edu/alumni/distinguished-alumni/distinguished-alumni-bios/cristian-macelaru/index.html "Cristian Macelaru B.M. '03". Frost School of Music, University of Miami]
</div>

קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים רומנים
קטגוריה:כנרים רומנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רייס
קטגוריה:טימישוארה: אישים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1980
טרי רולינס

ויין מונטה "טרי" רולינס (באנגלית: Wayne Monte "Tree" Rollins; נולד ב-16 ביוני 1955) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1977–1995. בכל אחת מ-7 עונותיו הראשונות היה אחד משלושת החוסמים המובילים בליגה, ובעונת היה "מלך החסימות" עם ממוצע של 4.3 למשחק. ממוצעיו הכוללים לאורך 18 עונותיו ב-NBA היו: 5.4 נקודות, 5.8 ריבאונדים ו-2.2 חסימות למשחק.

==קריירת מכללות==
רולינס נולד בעיר וינטר הייבן אשר בפלורידה, ובין השנים 1973–1977 למד באוניברסיטת קלמסון שבקרוליינה הדרומית. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה רשם ממוצעים של 13.3 נקודות, 11.9 ריבאונדים ו-4.1 חסימות למשחק.

==קריירת משחק==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1977 נלקח רולינס בבחירה ה-14 על ידי אטלנטה הוקס, במדיה שיחק ב-11 עונותיו הראשונות בליגה. לאורך התקופה היה אחד השחקנים הבולטים של הקבוצה, לצד ג'ון דרו, אדי ג'ונסון ודן ראונדפילד, כאשר העמיד ממוצעים של 7.0 נקודות, 7.4 ריבאונדים ו-2.8 חסימות למשחק ונבחר פעמיים לאחת מחמישיות ההגנה של העונה (בעונות ו-). בעונת 1983 היה מלך החסימות של ה-NBA עם ממוצע של 4.3 חסימות למשחק, וב-6 עונות נוספות היה אחד משלושת החוסמים המובילים בליגה. ב-9 מתוך 11 עונותיו באטלנטה העפילה הקבוצה לפלייאוף, אך באף אחת מהן לא צלחה את הסיבוב השני.

לקראת עונת חתם על חוזה בקליבלנד קאבלירס, בה שימש כמחליפו מהספסל של בראד דוהרטי. בספטמבר 1990 חתם על חוזה בדטרויט פיסטונס, ובעונתו היחידה עמה העפיל לגמר האזור המזרחי. באוקטובר 1991 עבר ליוסטון רוקטס, ובינואר 1994 חתם על חוזה באורלנדו מג'יק. בעונתו האחרונה בקריירה, , העפיל עם אורלנדו למעמד גמר ה-NBA, בו הפסידה מול הרוקטס בתוצאה 0–4.

בעת פרישתו ממשחק בשנת 1995 ניצב במקום הרביעי ברשימת החוסמים המובילים בתולדות ה-NBA, אחרי כרים עבדול-ג'באר, מארק איטון והאקים אולאג'ואן, עם 2,542 חסימות.

==קריירת אימון==
בשתי עונותיו כשחקן באורלנדו שימש במקביל גם כעוזר מאמן, תחת בראיין היל, ונשאר בתפקיד זה עד שנת 1999 תחת ריצ'י אדובאטו וצ'אק דיילי. בעונת היה עוזר מאמן בוושינגטון ויזארדס, ובשתי העונות הבאות החזיק בתפקיד דומה באינדיאנה פייסרס, תחת המאמן אייזיאה תומאס.

בעונת 2002/2003 שימש כמאמן הראשי של קבוצת גרינוויל גרוב מליגת הפיתוח של ה-NBA, בעונתו השנייה והאחרונה של המועדון.

בשנת 2006 מונה לעוזר מאמן קבוצת וושינגטון מיסטיקס מליגת ה-WNBA, שוב כעוזרו של אדובאטו, ולאחר כשנה החליפו כמאמן הראשי. ביולי 2008, לאחר 22 משחקים בעונת 2008, פוטר מהתפקיד. בתקופתו כמאמן הקבוצה רשמו המיסטיקס מאזן כולל של 24 ניצחונות ו-28 הפסדים. בעונות 2013–2015 היה עוזר מאמן בקבוצת שיקגו סקיי מה-WNBA.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:פלורידה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קלמסון
קטגוריה:בחירות דראפט של אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני קליבלנד קאבלירס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני אורלנדו מג'יק
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני ליגת ה-WNBA
קטגוריה:מאמני ליגת הפיתוח של ה-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
לורנסו פרנדדס

לורנסו פרננדס (בספרדית: Lorenzo Fernandez; 20 במאי 1900 – 16 בנובמבר 1973) היה כדורגלן ספרדי אורוגוואי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.

==קריירת משחק==

לורנסו נולד ב-20 במאי 1900 ברדונדלה שבספרד. הוא היגר לאורוגוואי ושיחק בכמה קבוצות דרום אמריקאיות במהלך הקריירה שלו. בנבחרת אורוגוואי ערך 31 הופעות בהן כבש 4 שערים בין השנים 1925–1935. הוא זכה עימה בשלל תארים כמו מונדיאל 1930, מדליית זהב אולימפית באולימפיאדת 1928 ופעמיים בקופה אמריקה בשנים 1926 ו-1935. במשך רוב הקריירה שיחק בעמדת הקשר אחורי, אך באחד המשחקים בקופה אמריקה 1929 נגד פרו החליף בעמדתו את העמדה של חלוץ אורוגוואי, פדרו סאה, ובזכות כך כבש שלושער באותו משחק.

==תארים==
;מונטווידאו וונדררס
*גביע הפדרציות האורוגוואי: 1923

;פניארול
*אליפות אורוגוואי (4): 1928, 1929, 1932, 1935
*גביע "לה טריבונה פופולר": 1932
*גביע חוסה פיינדיבנה: 1929
*גביע מירורחיה: 1928
*גביע ריקרדו פיטאלוגה: 1928
*קופה אלדאו: 1928

;נבחרת אורוגוואי
*קופה אמריקה (2): 1926, 1935
*גביע העולם: 1930
*מדליית זהב אולימפית: 1928
*קופה ניוטון (היה טורניר ידידות בין אורוגוואי לארגנטינה) (2): 1929, 1930
*קופה ליפטון (היה טורניר ידידות בין אורוגוואי לארגנטינה) (2): 1927, 1929

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מאמני פניארול
קטגוריה:קשרי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני פניארול
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1973
פולגארדי

פולגארדי (בהונגרית: Polgárdi) היא עיר בהונגריה, הנמצאת כ-12 ק"מ מאגם בלטון. בנוסף, היא מהווה אתר תיירותי פופולרי.

==תולדות היישוב==
אזור אגם בלטון היה ידוע כאתר מרפא עוד בתקופת האימפריה הרומית. העיר הוקמה בתקופה זו. בימי הביניים באזור היו קיימים שלושה יישובים. האזכור הראשון לפוגארדי היה בשנת 1277. בזמן המלחמות עם הטורקים האזור סבל מלחימה מתמשכת ומיסים גבוהים. בתקופה זו רוב התושבים עזבו את העיר.

במהלך המאה ה-19 התחילה פריחה מחודשת של האזור.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 נמצא באזור אוצר מתקופת האימפריה הרומית.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
דיוויזיית המילואים ה-12 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-12 (בגרמנית: 12. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-6, שהיה חלק מהארמייה החמישית. הדיוויזיה נטלה חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב הארדנים. לאחר מכן היא לחמה בקרבות השונים, ובשנת 1916 היא השתתפה בקרב ורדן, ולאחר מכן לחמה ב. הדיוויזיה נותרה באזור פלנדריה-ארטואה להמשך המלחמה, ונלחמה בקרב פשנדל בשנת 1917. בשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים, וב-20 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.

==מפקדים==
* הינקו פון ליטוויץ (2 באוגוסט 1914 – 29 בנובמבר 1914)
* אדולף פון קרלוביץ (30 בנובמבר 1914 – 25 באוגוסט 1915)
* קרל פון קהלר (26 באוגוסט 1915 – 21 באוגוסט 1916)
* קונרד דומרט (21 באוגוסט 1916 – 13 במרץ 1918)
* אוטו פון ארנים (13 במרץ 1918 – 20 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

12
12
1001 קומיקס

1001 קומיקס (באנגלית: 1001 comics you must read before you die; בתרגום חופשי לעברית: 1001 קומיקסים שחובה לקרוא לפני המוות) הוא ספר שאוסף את ספרי הקומיקס הטובים ביותר מאז אמצע המאה התשע-עשרה ועד לימינו, ומחלק אותם לפי שנים כך שהספרים הישנים ביותר הם בראשית הספר, והספרים החדשים הם בסופו. ספר זה נותן לכל ספר תקציר קצר של חצי עמוד עד עמוד. רשימת הספרים המוזכרים בו כוללת הרבה מאוד ספרים חשובים לתעשיית הקומיקס כמו "action comics" או "MAUS". רבים מהספרים שמוזכרים גם זכו בפרס אייזנר לקומיקס, והם ממדינות שונות. באוסף מוזכר ספר ישראלי יחיד - קרוב רחוק מאת רותו מודן.

== עובדות ==
הספר מכיל בתוכו 1,001 ספרי וחוברות קומיקס שנחשבו בעיני הכותבים פול גרווט וטרי גיליאם כספרי הקומיקס הטובים ביותר מאז המאה התשע עשרה. אלו ספרים ממדינות שונות, בעיקר מארצות הברית וצרפת, אך גם קומיקס ישראלי, ערבי, בלגי, בריטי, יפני ועוד. הספר הוא חלק מתוך סדרה בהוצאת "quintessence editions" שנקראת "1001 Before you die" (1001 לפני המוות), שכוללת ספרים פורצי דרך בתחום הקומיקס העולמי. בכל אחד מעמודי הספר יש תקציר על ספר אחד או שניים ומדי פעם יש עמוד שכולו מוקדש לשער של ספר כלשהו. מתחת לכל תקציר יש ציטוט של משפט אחד חשוב מתוך הספר שעליו מדובר.

== עיצוב וחלוקה ==
הילד הצהוב
העמודים עוסקים כל אחד בקומיקס אחד או שניים. הכותרת של כל קומיקס כתובה מעל התקציר, ולידה הכותרת המקורית, המדינה שבה נכתב, המוציא לאור, ז'אנר והכותב/ים. לחלק מהקומיקסים המוזכרים מצורפת גם תמונה (ראו משמאל) קטנה או תמונה גדולה ש'תופסת' עמוד שלם. במקרים כאלה מדובר כנראה בקומיקס מפורסם, חשוב או עם כריכה מוכרת ומושכת את העין. בשער הספר (ראו למעלה) מצויר גיבור על קלאסי, שאורות זרקורים מאירים על השמים מעליו והוא מחזיק רובה גדול. זהו בעצם גיבור על סטנדרטי כפי שאנו רגילים לדמיין כאשר מתארים לנו "קומיקס". את הקומיקס בספר מחלקים לפי שנים, מהעבר הרחוק ביותר ועד לשנת 2011 (שנת ההוצאה של הספר). להלן טבלת החלוקה:
{| class="wikitable"
|+
!מספר עמודים
!החלוקה לשנים
|-
|22–71
|1837–1930
|-
|72–149
|1930–1949
|-
|150–307
|1950–1969
|-
|308–539
|1970–1989
|-
|540–723
|1990–1999
|-
|724–939
|2000–2011
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.goodreads.com/book/show/10469840-1001-comics-you-must-read-before-you-die ביקורת על הספר - goodreads]
* [https://beforeikick.wordpress.com/items-in-progress/1001-comics-you-must-read-before-you-die/ רשימת הקומיקס המוזכרים בספר - before i kick]

קטגוריה:ספרי קומיקס
קטגוריה:ספרי 2011
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי עיון
מתן זכות בחירה לנשות קליפורניה (1911)

בהצבעה של כלל בוחרי קליפורניה אושר באוקטובר 1911 תיקון של חוקת קליפורניה , שהעניק לנשים את זכות הבחירה בקליפורניה. האישור היה תוצאה של מאבק ממושך של נשים מקליפורניה.

לפי חוקת קליפורניה, תיקון החוקה הועמד להצבעת כלל הבוחרים - משאל עם. התיקון אושר ברוב קטן של 50.7% בלבד.<ref></ref> הרוב הושג בזכות פעילות נמרצת של ארגוני סופרג'יזם.

במשאל קודם שנערך בשנת 1896 רק 44.6% מהבוחרים תמכו בהצעה להעניק זכות הצבעה לנשים.<ref></ref> בשנת 1911 ההצעה נתמכה על ידי קואליציה של חקלאים, פועלים וסופרג'יסטיות.<ref>Rebecca J. Mead, How the Vote Was Won: Woman Suffrage in the Western United States, 1868-1914 ,New York University Press, New York 2004, עמוד 73</ref>

תמיכה חזקה בהצעה הייתה באזורים כפריים ואילו בערים ההצעה עוררה התנגדות רבה. לדוגמה - בסן פרנסיסקו רק 38% מהבוחרים תמכו בהצעה.<ref></ref> שני העיתונים המובילים "לוס אנג'לס טיימס", "סן פרנסיסקו כרוניקל" התנגדו להענקת זכות בחירה לנשים ואף פרסמו קריקטורות הלועגות לסופרג'סטיות.

לאחר אישור התיקון רבים מהפעילים שפעלו לקבלת ההצעה עברו למאבק ברמה הפדרלית. הם סייעו בכך שבשנת 1920 אושר התיקון ה-19 לחוקת ארצות הברית שהעניק זכות הצבעה לנשים בכל מדינות ארצות הברית.

== התנגדויות ==
מאמרי מערכת של "לוס אנג'לס טיימס"
:מאמר מ-21 בינואר 1911 התנגד חריפות להצעה להעניק זכות בחירה לנשים. בעיתון נכתב כי נשים אינן מסוגלות לגבור על גברים באופן פיזי. העיתון הצהיר גם כי בכל תחום בו היכולת נקבעת על ידי יכולת גופנית, נשים, בשל כוחם הגופני הנחות, אינן מסוגלות להתחרות בגברים על בסיס שווה. כל התפקידים בהם נדרש כוח פיזי, כמו בצבא ובמשטרה, בהכרח מבוצעים על ידי גברים. לכן, אכיפת חוקים לא יכולה להתבצע על ידי נשים. לטענת העיתון, אילו הצעת התיקון הייתה ממתקבלת אז נשים לא יוכלו לאכוף חוקים וציות לחוק ולפקודות היה תלוי בנכונות של הגברים לציית להם. אבל הגברים מתנגדים להצעת התיקון ולכן לא יהיו מוכנים לציית ללא אכיפה. מכאן נובע, לדעת העיתון, שהתיקון איננו בר מימוש. בהמשך קבע העיתון שהצעת התיקון היא תופעה של נשים המבקשות לחוקק חוקים שהן אינן מסוגלות לאכוף - חוקים שהן מודות שהגברים לא רוצים.
:במאמר מ-19 באוגוסט 1911 נכתב: "זכות ההצבעה לא תעזור לאישה, חברתית או תעסוקתית, ותפגע בחיי המשפחה. הענקת זכות בחירה לנשים לא תביא לחוקים חכמים יותר או לממשל טוב יותר."
:במאמר מ-22 בספטמבר 1911 נכתב: "האיש העובד - בין אם הוא רפובליקני, דמוקרט או סוציאליסט - ההולך בשבת אחר הצהריים ברחובות הערים ורואה אלפי נערות לבושות באופן אופנתי ורואה נשים הנוהגות במכוניות ומשמיעות נאומים לתמיכה בזכות בחירה, האיש העובד הזה אומר לעצמו, האם על הפרפריות האלו תוטל המשימה לחוקק חוקים עבורי?"
:במאמר מ-1 באוקטובר 1911, סנטור דמוקרטי בכיר כינה את התמיכה במתן זכות בחירה לנשים "מחלה", "היסטריה פוליטית", "נטל אכזרי ובלתי נסבל", ו"צעד לאחור בהתקדמות הציוויליזציה".
:סנטור דמוקרטי השתמש בשפה הומופובית באפיינו תומך בהענקת זכות בחירה לנשים: "זה הפוליטיקאי הנשי-גברי והאישה שאינה מרוצה מהיותה אישה ומצטערת שנולדה אישה".

== עידן הרפורמות ==
זכות הבחירה של הנשים הייתה חלק ממגמה של העברת נושאים רבים יותר להכרעת הבוחרים. באותו יום בו אושרה הצעה 4 למתן זכות בחירה לנשים, אישרו הבוחרים גם את הצעה 7 - המנגנון של דמוקרטיה ישירה בקליפורניה, ואת הצעה 8 - האפשרות להדיח נבחרי ציבור.

==הערות שוליים==

קטגוריה:זכות בחירה לנשים בארצות הברית
קטגוריה:קליפורניה: חוק ומשפט
קטגוריה:קליפורניה: פוליטיקה
קטגוריה:1911 בארצות הברית
דיוויזיית המילואים ה-11 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-11 (בגרמנית: 11. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-6, שהיה חלק מהארמייה החמישית. הדיוויזיה נטלה חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב הארדנים. לאחר מכן היא לחמה בקרבות השונים, ובשנת 1916 היא השתתפה בקרב ורדן, ולאחר מכן לחמה ב. הדיוויזיה נותרה באזור פלנדריה-ארטואה להמשך המלחמה, ונלחמה בקרב אראס ובקרב פשנדל בשנת 1917. בשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב ובמתקפת מאה הימים, וב-20 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.

==מפקדים==
* קרל זורן (2 באוגוסט 1914 – 2 בנובמבר 1914)
* פרידריך פון הרצברג (3 בנובמבר 1914 – 11 בספטמבר 1917)
* ברנהרד בס (11 בספטמבר 1917 – 1 ביולי 1918)
* היינריך ביסטורף (1 ביולי 1918 – 15 בפברואר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

11
11
הר ברנסטין

הר ברנסטין (באנגלית: Mount Bernstein) הוא הר נישא ברכס לאנטרמן בהרי באוורס, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 2,420 מטרים מעל פני הים.

ההר מהווה את הקיר הצפוני של קרחון לינדר.

== היסטוריה ==
=== מיפוי ההר ===

ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.

=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של קפטן פרד ג'. ברנסטין (Fred J. Bernstein), עוזר קצין המבצעים של כוחות עזר של צי ארצות הברית באנטארקטיקה בשנים 1967 ו-1968.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:1290 הר ברנסטין] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1243&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר ברנסטין] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

ברנסטין
ברנסטין
הר קינג (ניו סאות' ויילס)

הר קינג (באנגלית: Mount King - "מאונט קינג") הוא שמו של הר, ושל עיירה הנקראת על שם ההר, במחוז פול, בצפון מערב מדינת ניו סאות' ויילס, שבאוסטרליה.

גובהו של ההר 284 מטרים מעל פני הים.

== גאוגרפיה ==

הר קינג הוא הר שולחן שטוח (מסה). אזור ההר צחיח.

ההר ממוקם כולו בשטח הפארק הלאומי סטארט.

הגבול בין מדינת קווינסלנד לבין מדינת ניו סאות' ויילס, מהווה את הגבול הצפוני של האזור, המסומן על ידי גדר דינגו.

== היסטוריה ==

אזור ההר והשטחים סביבו שימשו כמקום המגורים של הקהילות האבוריג'יניות הוואנגקומארה.

בשנת 1845 חקר את האזור החוקר והמגלה צ'ארלס סטארט (Charles Sturt).

תחנת הרכבת הר קינג הוקמה במחצית השנייה של המאה ה-19, והיא כיום אחת משבע תחנות בקר לשעבר שבשטח הגן הלאומי סטארט.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nationalparks.nsw.gov.au/camping-and-accommodation/campgrounds/olive-downs-campground הפארק הלאומי סטורט] באתר ממשלת ניו סאות' ויילס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו סאות' ויילס: הרים
דקל (סרט)

דקל (ברוסית: Пальма) הוא סרט קולנוע מותחן דרמה-קומית רוסי משנת 2021, המבוסס על מקרה אמיתי. השחקנים הראשיים בסרט הם כלבת רועה גרמני בשם "ליליה" המגלמת את הכלב "דקל" והילד לאוניד באסוב. משתתפים בו בין היתר השחקנים ויקטור דוברונראבוב, ולדימיר אילין, ולריה פיודורוביץ', יאן צפניק ועוד. הסרט צולם ברוסיה.

הסרט שהיה אמור לצאת לאקרנים ב-4 ביוני 2020, הוקרן לבסוף במרץ 2021, לאחר שיציאתו נדחתה בעקבות השפעות מגפת הקורונה ברוסיה.
==רקע==
הסרט מבוסס על מקרה אמיתי של כלבת רועה גרמני בשם "דקל" שנשכח בשדה התעופה דמודדובו. הטייס שגילה את הכלב ונקשר אליו - ויאצ'סלב אלכסנדרוביץ' ולנטיי בשנת 1967 היה בן 44. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה טייס קרב, הופל בשנת 1943 והגיע למחנה הריכוז דכאו, ממנו נמלט. לאחר המלחמה הוא עבר את כל הבדיקות וחזר לטוס בטייסת המחלקה הגאולוגית הלשכה הממשלתית ייניסיי-סטרוי, אך בשנת 1950 נעצר ונידון לעשר שנים במושבת עונשין בגין תסיסה אנטי-סובייטית. בשנת 1961 מעמדו שוקם והוא וחזר לתפקיד.

לאחר פרסום כתבה בקומסומולסקאיה פרבדה נמצא גם הבעלים לשעבר של הכלבה, אך הוא לא חזר לכלבה. בנורילסק נמסרה לטייס ולנטיי פיסת נייר מכוסה באותיות חסומות ללא חתימה. בהערה נכתב כי לפני שנה ושמונה חודשים, מי שכתב אותה טס ממוסקבה ליניסיי דרך נורילסק. סימני הכלבה: אוזן שמאל קרועה ועין שמאל חולה. פרט זה נתן סיבה להניח כי הבעלים לשעבר של הכלבה באמת כתב את הפתק: בכתבה לא נאמר כי עינה של הרועה הגרמנייה נפצעה. הטייס ויאצ'סלב ולנטיי לא יכול היה לקחת את הכלבה לעצמו בגלל הנסיעות המתמידות שלו. לכן דיילת בשם ורה קוטליארבסקאיה לקחת חסות על הכלבה.

הכלבה נהגה לעמוד ליד המטוסים, בכל רגע מוכנה לברוח. בידיעה על חוסר האמון של הכלבה, ורה קוטליארבסקאיה לקחה חופשה והתיישבה בוונוקובו למשך חודש. האישה זכתה באמון הכלבה, שבילתה את הטיסה ממוסקבה לקייב בהשפעת כדורי שינה בחברת בעלים חדש וטרינר. כשהתעוררה הכלבה בדירת קוטליארבסקאיה, היא לא גילתה תוקפנות, אלא ניסתה כל הזמן לברוח. הבעלים החדש הייתה צריכה לשמור על מרפסת וחלונות סגורים. כעבור חצי שנה הכלבה התרגלה לבית החדש. מאוחר יותר היא ילדה והפסיקה לנסות להימלט.
==עלילה==
ברית המועצות, שנת 1977. איגור פולסקי טס במסגרת עבודתו ממוסקבה לירוואן ונאלץ להשאיר את הכלבה הרועה גרמנית שלו בשם "דקל" על המסלול: בשל אי הבנה, לכלבה אין אישור רפואי. דקל מסתתרת בשדה התעופה ופוגשת מטוסים בכל יום על המסלול בתקווה שהבעלים שלה יחזור באחד מהם. אך הזמן עובר ... הכלבה הופכת לקמע של שדה התעופה ומוצאת את עצמה במרכז כל האירועים החשובים בחיי הנוסעים ועובדי שדה התעופה. קוליה בן ה-9, שאחרי מות אמו מגיע לאביו, הטייס ויאצ'סלב לזרב שפוגש את דקל והופך לחברה הטוב ביותר. לזרב יצטרך להרוויח את אמונו של בנו בכך שהוא יבחר בחירה קשה בין קריירה למשפחה ויחליט מה לעשות כשבעליה האמיתיים של דקל יחזור.

== שחקנים ודמויות==
* ליליה - דקל
* לאוניד באסוב - קוליה
* ויקטור דוברונראבוב - אביו של קוליה
* ולדימיר אילין - עובד שדה התעופה
* יאן צפניק - איגור פולסקי, בעליו המקוריים של דקל
* ולריה פיודורוביץ'

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.kinopoisk.ru/film/1142206/ "דקל"], באתר kinopoisk.ru
* [https://www.kino-teatr.ru/kino/movie/ros/130637/titr/ "דקל"], בפורטל הקולנוע kino-teatr.ru
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטי VGTRK
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטים על כלבים
קטגוריה:סרטים רוסיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטים שיציאתם נדחתה בעקבות מגפת הקורונה
יונאס סואוטאמו

יונאס ויליאמי סואוטאמו (בפינית: Joonas Viljami Suotamo; נולד ב-3 באוקטובר 1986) הוא שחקן קולנוע פיני ושחקן כדורסל מקצועני לשעבר. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו כצ'ובאקה בסאגת מלחמת הכוכבים לאחר שהחליף את פיטר מייהו, תחילה ככפיל גוף, במלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר (2015) ולאחר מכן בתפקיד ראשי במלחמת הכוכבים: אחרוני הג'דיי (2017), סולו: סיפור מלחמת הכוכבים (2018) ובמלחמת הכוכבים: עלייתו של סקייווקר (2019).

== ראשית חיים והשכלה ==
סואוטאמו נולד באספו, אווסיימה, פינלנד. בילדותו מילא תפקידים כשחקן במה. סואוטאמו למד באוניברסיטת פנסילבניה (PSU) ומילא את תפקיד הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת פיט סטייט ניטאני ליונס. עם התעניינות בילדות במוזיקה, אמנויות וסרטים הוא למד קולנוע בפנסילבניה והתמקד בפיתוח קריירה באמנויות הבמה.<ref></ref> הוא עזב את השירות בצבא בדרגת סגן משנה.<ref>https://yle.fi/uutiset/3-5702811</ref>

== קריירת כדורסל ==
=== קריירת מועדונים ===
הוא שיחק שבע עונות בליגות הכדורסל של פינלנד, כולל ארבע עונות בקוריסליגה, ליגת העל הפינית.<ref name="basket-fi"></ref><ref name="EuroBasket"></ref> במשך כמה שנים עבד גם במכירת ביטוחים.<ref></ref>

=== קריירה בנבחרת ===
סוטאמו שיחק שלושה משחקים בנבחרת הכדורסל הלאומית הפינית ו-66 משחקים עבור נבחרות הנוער.<ref name="basket-fi"></ref>

== קריירת משחק ==
סואוטאמו ידוע בעיקר בזכות תפקידו כצ'ובאקה בזיכיון מלחמת הכוכבים, תפקיד בו הוא התחיל ככפיל גוף עבור שחקן צ'ובאקה המקורי פיטר מייהו במלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר, ככל שבריאותו של מייהו הידרדרה והיה לו קשה יותר לגלם את התפקיד (הוא מת לבסוף ב-30 באפריל 2019), סואוטאמו המשיך לגלם את הדמות בשאר סרטי הסדרה לרבות מלחמת הכוכבים: אחרוני הג'דיי, סולו: סיפור מלחמת הכוכבים (2018)<ref></ref> ובסרט מלחמת הכוכבים: עלייתו של סקייווקר.

== פילמוגרפיה ==

{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט / סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
| 2015
! מלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר
| rowspan="5" | צ'ובאקה
| תפקיד משותף עם פיטר מייהו
|-
| 2017
! מלחמת הכוכבים: אחרוני הג'דיי
|
|-
| 2018
! סולו: סיפור מלחמת הכוכבים
|
|-
| 2019
! מלחמת הכוכבים: עלייתו של סקייווקר
|
|-
|2024
!The Acolyte
|סדרה עתידית של דיסני+
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20160721202526/http://www.gopsusports.com/sports/m-baskbl/mtt/suotamo_joonas00.html פרופיל הכדורסל] באתר פן סטייט
* [https://www.sports-reference.com/cbb/players/joonas-suotamo-1.html יונאס סואוטאמו] באתר sports-reference.com
* [https://web.archive.org/web/20171229232125/http://www.basket.fi/english/competitions/players/player/?season_id=89529&player_id=3045&league_id=4 סטטיסטיקות בליגות הפיניות] באתר basket.fi

== הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים פינים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה פינים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1986
קטגוריה:מלחמת הכוכבים: שחקנים
רוסקובה

רוסקובה (ברומנית: Ruscova; בהונגרית: Visóoroszi, וישואורוסי; ביידיש: ריסקווע) היא עיירה במחוז מרמורש ברומניה בת 5,541 תושבים. עד השואה התקיימה בעיירה קהילה יהודית.

העיירה רוסקובה שוכנת על הכביש בין וישאו דה סוס לעיר סיגט. מעל 90 אחוז מתושבי העיירה הם רותנים. בעיירה כנסיית עץ, בדומה לכנסיות העץ במרמורש.

==היסטוריה==

==הקהילה היהודית==
ידוע על יהודים במקום משנת 1728, אולם קהילה מגובשת התגבשה כנראה בתחילת המאה ה-19. אז נבנה במקום בית כנסת מעץ. בית כנסת מאבן נבנה בשנות 1868, ובשנות השלושים של המאה העשרים הוא נבנה מחדש.

כרוב יהודי האזור השתייכו רוב תושבי העיירה לחסידות ויז'ניץ. בשנת 1926 נבחר ברוסקובה הרב היחיד בתולדותיה – ר' אברהם שלמה כ"ץ. הרב כ"ץ היה תלמידו של הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים מסיגט. הוא היה ידוע כמומחה בדיני ממונות ואף חיבר ספר [https://hebrewbooks.org/8579 ארחות המשפטים] בנושא. הרב כ"ץ פתח ברוסקובה ישיבה בשם "תורת א"ש" שבשיאה למדו בה כמאה תלמידים.

===השואה===
ערב השואה, חיו במקום 1,084 יהודים שהיוו כ-30 אחוז ממספר התושבים הכללי.

ביוני 1941 תחת המשטר ההונגרי גויסו רוב הגברים בגילאי 20 עד 40 לפלוגות הכפייה של הצבא ההונגרי. רובם נספו בשירות זה. ביום האחרון של פסח, 1944, רוכזו כל יהודי הכפר בבית הכנסת, וב-18 באפריל גורשו כל היהודים לגטו בווישאו דה סוס. הם גורשו ככל תושבי הגטו למחנה אושוויץ, בו נספו רובם.

לאחר השואה חזרו חלק מהשרידים לעיירה. הקהילה מנתה בסוף שנות הארבעים כ-120 יהודים. בהמשך הזמן עזבו כל היהודים את המקום ורובם עלו לישראל.

== לקריאה נוספת==
* יחיאל צבי מושקוביץ (עורך), ספר זיכרון לקדושי רוסקובה, תל אביב, תשכ"ט - [https://digitalcollections.nypl.org/items/575df900-42c0-0133-7859-00505686d14e באתר הספרייה בניו יורק]

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:רומניה: עיירות
קטגוריה:רומניה: עיירות יהודיות
קטגוריה:מרמורש
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
סטאר21

סטאר21 (ביפנית: スター21, באנגלית: STAR21, קרויה גם: Class 952/953) היה השם שניתן לרכבת שינקנסן נסיונית מסוג "952/953", שפותחה בשנת 1992 על ידי "חברת הרכבות המזרחית יפן" כדי לבדוק את הטכנולוגיה שתשולב בדור הבא.

רכבות "שינקנסן" פועלות במהירות של 350 קמ"ש ומעלה.

=="סטאר21"==
* פירוש השם "סטאר21" (באנגלית) - "Superior Train for Advanced Railway toward the 21st century".
* יוצרו 9 קרונות, 4 קרונות "952", ו-5 קרונות "953" שפעלו במסלולים: "Tōhoku Shinkansen" ו-"Jōetsu Shinkansen" .
* הרכבת נמסרה במרץ 1992 ונחשפה לעיתונות ב־2 באפריל.
* מערכת הרכבות "סטאר21" בוטלה רשמית ב־17 בפברואר 1998.
* מספר יחידות בשירות היום - אף אחד.
* מספר מושבים מקסמלי: 471 (437 במחלקה סטנדרטית, 34 ב"מחלקה ירוקה").
* ב־30 באוקטובר 1992, הרכבת רשמה שיא מהירות יפני לאומי של 353.0 קמ"ש, ב-1 בנובמבר 1992 הועלה השיא ל-358.0 קמ"ש.
* ב־13 בדצמבר 1993 הרכבת הגיעה ל-400 קמ"ש וב־21 בדצמבר רשמה שיא מהירות יפני של 425.0 קמ"ש (דגם "953-5").
* בניית גוף לדגם - סגסוגת אלומיניום.
* שלוש שיטות בנייה שונות שימשו לגופי הרכבת. יחידות 1 עד 3 השתמשו בחריגות אלומיניום חלולות מרותכות, יחידות 4 עד 5 השתמשו בלוחות חלת דבש אלומיניום קלועים, ויחידות 6 עד 9 השתמשו בבניית "מסגרת גוף הקרון" (גוף המטוס) בסגנון מטוס "Duralumin" .
* בפנים, הקרונות היו עם מושבי נוסעים, בתצורה 2 + 2 לדגמים ברמה רגילה, ו- 2 + 1 לדגם הירוק (952-4). נבדקו חמישה סוגים שונים של צורות עיצוב ישיבה.
* מהירות: 0.44 מטר / שנייה.
* עומס סרן: 10.5 טון.

===קרונות===
* יחידה "952-1" - 56 מושבים, משקל: 30 טון, אורך קרון: 26.25 מטר, נבנה על ידי "ניפון שריו" .
* יחידה "952-2" - 63 מושבים, משקל: 29,9 טון, אורך קרון: 25.0 מטר, נבנה על ידי "ניפון שריו" .
* יחידה "952-3" - 72 מושבים, משקל: 33,2 טון, אורך קרון: 25.0 מטר, נבנה על ידי "ניפון שריו" .
* יחידה "952-4" - 34 מושבים, משקל: 25.5 טון, אורך קרון: 25.0 מטר, נבנה על ידי היטאצ'י.
* יחידה "953-1" - 56 מושבים, משקל 19.4 טון, אורך קרון: 22.25 מטר, נבנה על ידי היטאצ'י.
* יחידה "953-2" - 48 מושבים, משקל 20.7 טון, אורך קרון: 18.05 מטר, נבנה על ידי תעשיות כבדות קווסאקי (ביפנית: "川崎重工業株式会社").
* יחידה "953-3" - 48 מושבים, משקל 21.4 טון, אורך קרון: 18.05 מטר, נבנה על ידי תעשיות כבדות קווסאקי.
* יחידה "953-4" - 48 מושבים, משקל 20.4 טון, אורך רכבת: קרון: 18.05 מטר, נבנה על ידי תעשיות כבדות קווסאקי.
* יחידה "953-5" - 46 מושבים, משקל 27.0 טון, אורך קרון: 25.55 מטר, נבנה על ידי תעשיות כבדות קווסאקי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ: Star21 Shinkansen Test train , 新幹線 star21 - panoramio (1).jpg| "סטאר21"
קובץ:STAR21 952-1 Maibara 20060727.JPG | "סטאר21"
קובץ:Star21 Shinkansen Test train , 新幹線 star21 - panoramio.jpg| "סטאר21"
קובץ: STAR21 953-1 Sendai 20020825.jpg | "סטאר21" דגם " 953-1"
קובץ:JRE 952 953 Star21 SpeedRecord425km.jpg | "סטאר21" דגם "953-5" עם כתובית על שיא המהירות 425 קמ"ש
</gallery>

== ראו גם ==
* שינקנסן

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפן: רכבות
קטגוריה:רכבות מהירות
עוצמה מעוץ

עוצמה מעוץ (אנגלית: Ozma of Oz) הוא הוא הספר השלישי בסדרת ארץ עוץ של ליימן פרנק באום. הספר מתאר את הרפתקאותיה של דורותי גייל מקנזס, בילינה התרנגולת הצהובה, הדחליל, איש הפח, טיק-טוק, האריה הפחדן והנמר הרעב זהו הספר הראשון בסדרה בו מרבית העלילה מתרחשת מחוץ לארץ עוץ. רק שני הפרקים האחרונים מתרחשים בעוץ. הספר פורסם ב-30 ביולי 1907.

== תקציר עלילה ==
איור צבעוני מהספר
הדוד הנרי ואחייניתו המתבגרת, דורותי גייל, יוצאים למסע ימי לעבר אוסטרליה לחופשה קצרה בעוד שהדודה אימי וטוטו נשארים בחווה. במהלך השייט הם נקלעים לסערה אשר מובילה את דורותי לארץ לא מוכרת המכונה "ארץ אב", שם היא פוגשת בתרנגולת המדברת בלינה וברובוט המכני טיק-טוק אשר מיידעים אותה על המצב הקשה של הממלכה.

דורותי מבקרת בהמשך בארמון המלכותי בו מתגוררת הנסיכה לאנאלה, אשר ידועה בשל אוסף הראשים שברשותה אשר אותם היא מסוגלת להחליף עם ראשה כאשר היא חפצה בכך. כאשר דורותי מסרבת לאפשר לנסיכה לאנאלה לקחת את ראשה היא נכלאת במגדל. למרבה המזל, באותה העת הנסיכה עוצמה ופמלייתה חוצים את המדבר הקטלני בניסיון להציל את משפחת המלוכה ממלך הננסים. עם הגעתם, הנסיכה עוצמה משחררת את דורותי, בלינה וטיק-טוק.

דורותי, בלינה וטיק-טוק מחליטים להצטרף לנסיכה עוצמה ולפמלייתה במשימה להציל את מלכת אב ואת עשרת ילדיה מידיו של מלך הננסים. עם הגעתם לממלכת הננסים, מלך הננסים מגלה שהוא הפך את כל בני משפחת המלוכה לפסלים. הוא מציע לחבורה לנסות לנחש איזה מהפסלים הם של בני משפחת המלוכה - אם הם יגעו בפסלים הנכונים הם ישחררו אותם מהכישוף, אך אם הם יטעו, הם יהפכו בעצמם לפסלים.

הדחליל, איש הפח, טיק-טוק ו-27 חייליה של הנסיכה עוצמה לא מצליחים לבחור את הפסלים הנכונים ובעקבות כך הופכים כולים לפסלים. דורותי מצליחה לנחש בהצלחה את הפסל של אחד הנסיכים הצעירים מבני משפחת המלוכה.

באותו הלילה, בילינה מצותתת למלך הננסים ומגלה שכוחותיו של מלך הננסים מגיעים מחגורת הקסם שהוא חובש. בנוסף לכך בלינה מגלה כיצד לזהות את פסליהם של בני משפחת המלוכה לפי צבע הפסלים. החבורה מצליחה לנצל את העובדה שהננסים פוחדים מביצים על מנת לגנוב ממלך הננסים את חגורת הקסם, והם מצליחים להסיר את הכישוף מכל בני משפחת המלוכה שהפכו לפסלים.

לאחר החזרת כס המלכות לשליטים החוקיים, החבורה חוזרת לארץ עוץ ולוקחת חלק בחגיגת ניצחון גדולה בארמון המלוכה אשר בעיר האזמרגד, ודורותי מוכתרת באופן רשמי כנסיכה של ארץ עוץ. בלינה בוחרת לגור מעתה ואילך בארץ עוץ, בעוד שעוצמה משתמשת בחגורת הקסמים על מנת להחזיר את דורותי לקנזס.

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://static.nypl.org/MOTM/Ozma/Ozma.pdf הספר השלם והמילים למחזמר של עוצמה מעוץ]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרת ספרי עוץ
תפילת הליצן

תפילת הליצן (באנגלית: The Clown's Prayer) היא תפילה הכתובה כפואמה בה משתמשים קומיקאים כדי לקבל השראה. היו מספר תפילות שנקראו בשם זה.

==היסטוריה==
מחבר התפילה אינו ידוע. התפילה מוכרת בכמה נוסחים, וידוי כי מספר קומיקאים, ביניהם הקומיקאי כריס פארלי, היו נושאים איתם העתק של התפילה.<ref name=FarleyShow></ref><ref name=Wisconsin></ref>

בהלווייתו של סטן לורל, קרא דיק ואן דייק את תפילת הליצן כהספד.<ref></ref>

==נוסח התפילה==
התפילה כוללת בדרך כלל ארבע פסקאות:<ref name=Abundant></ref>

ישנם המוסיפים בין הפסקה השלישית לרביעית את הפסקה הבאה:<ref name=20Years></ref>

===גרסה נוספת===
ישנה גרסה נוספת לתפילה, שנכתבה על ידי וולטר גרוגן ופורסמה במגזין "קניון פאל" בשנת 1907:<ref name=PallMall></ref>

==אירוע התפילה==
מדי שנה ביום ראשון הראשון של חודש פברואר עורך "איגוד הליצנים הבינלאומי" כינוס בכנסיית הליצנים שבלונדון, בה הם מדקלמים תפילה זו.<ref name=Clowning></ref>

==ראו גם==
* ליצן
* גנסיוס

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ליצנות
קטגוריה:תפילה
קטגוריה:פואמות
חידו ואן רוסום

חידו ואן רוסום (בהולנדית: Guido van Rossum; נולד ב-31 בינואר 1956) הוא מתכנת ממוצא הולנדי, מייסד שפת התכנות פייתון. עד לפרישתו ב-2018, שימש ואן רוסום כ-BDFL של פייתון (דיקטטור נאור לכל החיים, כלומר: מקבל ההחלטות בכל הנוגע לשפה). כיום הוא חבר בצוות ההיגוי של השפה.

== חיים אישיים ==
ואן רוסום נולד בעיר הארלם שבהולנד. למד מתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת אמסטרדם וב-1982 סיים את התואר השני. לאחר סיום לימודיו, החל ואן רוסום לעבוד במכוני מחקר שונים, בהם המכון הלאומי למתמטיקה ומדעי המחשב באמסטרדם, המכון הלאומי לתקנים בהולנד ועוד. במהלך עבודתו במכון הלאומי למתמטיקה ומדעי המחשב היה שותף ואן רוסום לפיתוחה של שפת התכנות ABC, מעשה שהצהיר<ref></ref> כי השפיע רבות על כישורי התכנות שלו.

== פייתון ==
בדצמבר 1989 חיפש ואן רוסום פרויקט שיעסיק אותו כתחביב במהלך שבוע חג המולד והחל בכתיבת פייתון. מאוחר יותר סיפר<ref></ref>:

הגרסה הראשונה פורסמה בשנת 1994. בשנת 1999 התווספה מערכת IDLE.

ב-1999 הגיש ואן רוסום לסוכנות הצבאית לפרויקטים מחקריים מתקדמים (DARPA) בקשה למימון פרויקט הפיכת פייתון לתוכנה שתנגיש את מקצוע התכנות לכל אדם. בבקשתו הגדיר ואן רוסום את יעדיו עבור פייתון:
# שפה קלה ואינטואיטיבית, אך גם חזקה כמתחריה הגדולים
# מבוססת קוד פתוח
# קוד שמובן כמו אנגלית רגילה
# התאמת השפה למשימות יומיומיות ואפשור זמני פיתוח קצרים

בעקבות כתיבת השפה, זכה ואן רוסום בפרסים רבים. ב-2002 קיבל את "הפרס לקידום תוכנה החופשית לשנת 2001" של קרן התוכנה החופשית. מאוחר יותר, ב-2003, זכה בפרס NLUUG, ב-2006 הוגדר כמהנדס יוצא דופן על ידי האגודה למכונות מחשוב ובשנת 2018 נעשה עמית במוזיאון לתולדות המחשב.

על-אף שכוונתו הראשונית לא הייתה ליצור שפה להמונים, הפכה פייתון עם השנים לאחת משפות התכנות המובילות בעולם.

== חיים מקצועיים ==
ב-2005 הצטרף ואן רוסום לגוגל שם פיתח את Mondrian - תוכנה לסקירת קוד אותה כתב בפייתון וכן השתתף בפיתוחה של Google App Engine. בדצמבר 2012 סיים את תפקידו בגוגל והצטרף לחברת Dropbox העוסקת באחסון קבצים בענן<ref></ref>. באוקטובר 2019 עזב את החברה והודיע על פרישה. בנובמבר 2020 חזר בו מהפרישה והודיע שיצטרף למיקרוסופט.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ממציאים הולנדים
קטגוריה:מתכנתים הולנדים
קטגוריה:מדעני מחשב הולנדים
קטגוריה:מפתחי שפות תכנות
קטגוריה:פייתון
קטגוריה:עובדי גוגל
קטגוריה:עובדי מיקרוסופט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1956
כרים מאסימוב

כרים קג'יקנקוביץ' מאסימוב (בקזחית: Kärim Qajımqanulı Mäsimov) הוא מדינאי קזחי, עורך דין ששימש כיו"ר הוועדה לביטחון לאומי של קזחסטן (KNB), מנגנון ביטחון הפנים, מ-8 בספטמבר 2016 עד להדחתו ב-8 בינואר 2022. שימש פעמיים כראש ממשלת קזחסטן (2007–2012, 2014-2016), מנהל הסגל הנשיאותי של קזחסטן (2012–2014).

==ביוגרפיה==
מאסימוב סיים את לימודיו באוניברסיטת בייג, אוניברסיטת פקינג בבייג, ובית הספר למינהל הציבורי של קזחסטן. הוא כלכלן ומומחה למשפט בינלאומי הדובר רוסית, אנגלית, סינית וערבית.

ב-19 בינואר 2006 התמנה לסגן ראש הממשלה ושר הכלכלה בין החודשים אפריל לאוקטובר. ב -10 בינואר 2007 הוא מונה לראש הממשלה. בספטמבר 2012, הוא מונה לראש המינהל הנשיאותי, ובאפריל 2014, כאשר ראש הממשלה סריק אחטוב התפטר, הוא שימש שוב כראש הממשלה. הוא התפטר ממשרת ראש הממשלה ב-8 בספטמבר 2016.

מספטמבר 2016 עד ינואר 2022 עמד בראש שירות הביטחון, הוועדה לביטחון לאומי של קזחסטן, אך במהלך המחאות בקזחסטן (2022) הודח ונעצר באשמת בגידה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ממשלת קזחסטן
קטגוריה:שרי ממשלת קזחסטן
קטגוריה:ילידי 1965
פדרו משקרניאש

ציור מ 1674, דמותו של פדרו מסקרנס
פדרו משקרניאש (באנגלית: Pedro Mascarenhas; 1470 – 16 ביוני 1555) היה מגלה ארצות פורטוגלי ומושל קולוניאלי. הוא היה האירופי הראשון שגילה את האי דייגו גרסיה באוקיינוס ההודי בשנת 1512. הוא גם דיווח על האי מאוריציוס באוקיינוס ההודי בשנת 1512, אם כי ייתכן שהוא לא היה החוקר הפורטוגלי הראשון שעשה זאת.

משלחות קודמות של דיוגו דיאש ואפונסו דה אלבוקרקי יחד עם דיוגו פרננדס פריירה אולי עברו גם הן שם. בשנת 1528 נתן מגלה הארצות דיוגו רודריגש (שעל שמו נקרא האי רודריג) את השמות לאיים ראוניון, מאוריציוס ורודריג, וכן איי מסקרנה, על שם פדרו משקרניאש.

משקרניאש שימש כמושל קולוניאלי של מלאקה הפורטוגזית בשנים 1525–1526.

הוא היה שגריר מטעם פורטוגל בקריית הוותיקן.<ref></ref> שם פנה לאפיפיור פאולוס השלישי שישלח את המיסיונרים הראשונים לפעול למען פורטוגל בהודו, על פי בקשת המלך ג'ון השלישי ודייגו דה גוביה. משימתו הסתיימה ב־15 במרץ 1540, כאשר נסע חזרה לפורטוגל יחד עם פרנסיסקו חאווייר.

הוא היה המשנה למלך בגואה, בירת המושבות הפורטוגזיות באסיה, משנת 1554 ועד מותו בשנת 1555 בגואה. החליף אותו בתפקיד משנה למלך פרנסיסקו בררטו.<ref>Robert Kerr, ed. (1812). "Conquest of India". A General History and Collection of Voyages and Travels. Edinburgh: William Blackwood. p. 411.</ref> בזמן שהיה המשנה למלך בהודו הפורטוגזית, שלח את ג'יימס דיאז וגונסאלו רודריגז לאתיופיה כדי לחקור האם הקיסר גאלוודוס יהיה מוכן לקבל פטריארך שהשתייך לכנסייה הרומית-קתולית.<ref>Balthasar Tellez, The Travels of the Jesuits in Ethiopia, 1710 (LaVergue: Kessinger, 2010), pp. 133f</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגלי ארצות פורטוגזים
קטגוריה:ילידי 1470
קטגוריה:נפטרים ב-1555
פסטר לויד

פסטר לויד (בגרמנית: Pester Lloyd), היה השם של שני כתבי עת בשפה הגרמנית, שאין כל קשר ביניהם פרט לשם, שהופיעו בהונגריה בשתי תקופות שונות. הראשונה: משנת 1854 ועד 1945. השנייה: משנת 1994, ומשנת 2009 רק במהדורה אינטרנטית. חשיבות העיתון המקורי הייתה גדולה בשל העובדה שהוא פנה לקהל קוראים דובר גרמנית (בנוסף להונגרית), שהורכב בעיקר מיהודים במעמד הביניים ומהאינטליגנציה ההונגרית והיהודית, שדיברו אז בשתי השפות בהונגריה ברמת שפת אם. לפחות מחצית מהעורכים הראשיים של העיתון במשך תשעים שנות הופעתו היו יהודים.

== כתב העת המקורי ==
היומון "פסטר לויד" הופץ לראשונה ב-1 בינואר 1854, ונקרא בעיקר על ידי הבורגנות של פשט, שקראה גם גרמנית. העורך הראשון שלו היה יאנוש וייס. הוא ייצג את האינטרסים של חוגי התעשייה והמלאכה (הסקטור היצרני) של החברה ההונגרית, הפיץ רעיונות של ליברליזם והעביר את הממלכתיות והתרבות ההונגרית באזור דובר הגרמנית לקוראים שידיעותיהם על הונגריה נמסרו על ידי עיתונים אוסטריים וגרמניים, לא תמיד חסרי משוא פנים, ולעיתים קרובות אנטי-הונגריים במובהק.

לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, מיקשה פלק הפך לעורך הראשי של העיתון. העורך הכלכלי היה אנטל דויטש (יהודי גם הוא). גם מקס נורדאו היה בין כתבי העיתון במשך כעשר שנים. בשנת 1872 הצטרף ל"פסטר לויד" כסגן העורך הראשי לאו פייגלסברג. לפני מלחמת העולם הראשונה פורסמו בו מאמרים מאת ברטה פון זוטנר, זוכת פרס נובל לשלום האוסטרית ומאת בנימין זאב הרצל, והבנקאי היהודי-הונגרי, מעשירי המדינה, לאו לאנצי היה מכותבי המאמרים הכלכליים הקבוע.

בין שתי מלחמות העולם היה יוז'ף טורוצ'י-טרוסטלר היהודי מכתביו החשובים. בשנות ה-30 של המאה ה-20 כתבו בעיתון תומאס מאן, דז'ה קוסטולאני, פרנץ מולנר, שטפן צווייג, יוזף רוט, אגון ארווין קיש היהודי-צ'כי, אלפרד פולגאר (פולאק), פרנץ ורפל ופליקס זאלטן.

באפריל 1945 הפסיק העיתון את פעילותו. מערכת העיתון שכנה בארמון לויד, שבו שכנו (בקומת הקרקע) בורסת התבואה ומועדון החברים פסטר לויד, שהיה מרכז אינטלקטואלי חשוב. הארמון נהרס במלחמת העולם השנייה, ולא שוקם.

== כתב העת השני ==
ב-7 בספטמבר 1994 הושק שוב כעיתון שבועי עצמאי בשפה הגרמנית עם המספר הגבוה ביותר של עותקים בשפה זרה בהונגריה. מאז יוני 2009 הוא מתפרסם באופן בלעדי באינטרנט. כיוונו הוא ביקורתי כלפי ממשלת ויקטור אורבן, ששולטת ומנהלת את הונגריה מאז 2010.

== חברי מערכת ידועים מאז 1854 ==
מתוך רשימת 16 עורכים ראשיים/עמיתי מערכת בכירים, 11 היו יהודים וגם רבים מכתביו כמו יוז'ף טורוצי-טרוסטלר ואחרים.

== מידע נוסף ==

* כתבי עת הונגריים במאה ה -19

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://anno.onb.ac.at/cgi-content/anno?apm=0&aid=pel ÖNB / ANNO-הספרייה הלאומית האוסטרית. עיתון אוסטרי מקוון - פסטר לויד]
* ע[http://www.pesterlloyd.net/index.html מוד הבית של הפסטר לויד היום]
* הדוויג אויווארי: [https://mediakutato.hu/cikk/2004_03_osz/09_max_nordau יומני מסעות בפסטר לויד] של מקס נורדאו (1/9) (1. פסטר לויד)
* [https://web.archive.org/web/20090909171808/http://www.muosz.hu/cikk.php?page=szakosztalyok&id=2029&fo=6&iid=53 הספד - אודות פסטר לויד]

קטגוריה:הונגריה: עיתונים
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה
קטגוריה:יהדות הונגריה
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונים בגרמנית
קטגוריה:האימפריה האוסטרו-הונגרית: עיתונים