שרה (שרית) הלמן

שרה (שרית) הלמן<ref>הלמן קרויה במקור שרה, אבל עם הגעתה לישראל החלה להשתמש בשם שרית. יש לשים לב, כי עד היום בחלק מפרסומיה והרצאותיה היא קרויה שרה הלמן, ובחלק אחר, שרית הלמן. </ref> (נולדה ב-12 בפברואר 1952) היא פרופסור חבר בדימוס במחלקה לסוציולוגיה ולאנתרופולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. כמו כן, שהתה במעמד של פרופסור אורח, במרכז ללימודים אירופאיים במכון למחקרים פוליטיים (SiencesPo) בפריז שבצרפת ובאוניברסיטת נורת'ווסטרן באילינוי שבארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
שרה (שרית) הלמן נולדה וגדלה בקורדובה, ארגנטינה. אמה, נטליה, הייתה בעלת חנות לבגדי ילדים ואביה, ארנסטו, היה ביוכימאי בהשכלתו ורוקח בעיסוקו. שני הוריה היו ילידי ארגנטינה, שהוריהם היגרו לארגנטינה ממזרח אירופה. חוץ ממנה, היו במשפחה עוד שתי אחיות ואח אחד. בנערותה למדה הלמן בבית ספר יהודי, שבו התנהלו הלימודים בשפה העברית. בשנת 1970, לאחר שסיימה את לימודיה התיכוניים, הגיעה הלמן לשנת לימודים ב"מכון למדריכי חוץ לארץ" בירושלים, ועם תום ההכשרה שנמשכה כשנה, חזרה לארגנטינה. עם חזרתה לארגנטינה עבדה שנתיים בתנועת נוער ציונית, והתחילה ללמוד סוציולוגיה ב בבואנוס איירס, אך לא הספיקה לסיים שם את התואר. בשנת 1973 הגיעה פעם שנייה לישראל כעולה חדשה, ושהתה בקיבוץ בחן. ב-1974 החלה את לימודיה במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטה העברית ועברה להתגורר בירושלים.

למדה לתואר ראשון, שני ושלישי בסוציולוגיה באוניברסיטה העברית. בשנים 1975–1977 למדה לתואר ראשון. בשנים 1978–1984 למדה לתואר שני. את עבודת המ.א. שעסקה בתנועות מילנאריות (תנועות המאמינות כי מתקרבת אחרית הימים) באי ג'אווה באינדונזיה במאה התשע-עשרה, כתבה בהנחיית פרופ' ראובן כהנא.<ref></ref> בשנים 1986–1994 למדה לתואר שלישי. את עבודת הדוקטור, שעסקה בסירוב לשרת בצבא במלחמת לבנון הראשונה, כתבה בהדרכתו של פרופ' ברוך קימרלינג.<ref></ref> במקביל ללימודיה עבדה באוניברסיטה כעוזרת הוראה וכעוזרת מחקר במחלקה לסוציולוגיה ובבית הספר לחינוך.

עם סיום לימודיה התמנתה למרצה במחלקה למדעי ההתנהגות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (שהפכה מאוחר יותר למחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה). בשנת 2018 התמנתה לפרופ' חבר. בשנת 2021 פרשה לגמלאות.

במהלך השנים הדריכה הלמן בעבודות גמר ובעבודות דוקטור כ-25 סטודנטים לתואר שני, וכ-10 סטודנטים לתואר שלישי.

מתגוררת כיום בבאר שבע.

== מחקרה ==
הלמן מתמקדת במחקרה בסוציולוגיה פוליטית. היא עוסקת בסוציולוגיה של אזרחות, בסוציולוגיה של תנועות חברתיות ובסוציולוגיה של המדינה. חלק ממחקריה מתמקדים באופן שבו משטרי אזרחות מכוננים זהויות אשר מגויסות, מאותגרות ומנוסחות מחדש על ידי תנועות חברתיות. גישה זו הנחתה את מחקריה על הסרבנות לשרת בצבא ובמלחמה, תנועות מחאה של נשים נגד המלחמה ותנועות דתיות-אתניות, וכן בשינוי דפוסי המחאה של תנועות השלום בישראל, ממחאה המונית, למחאת עדות, וידוי וזיכרון.

הלמן עוסקת גם בשינויים שמתחוללים בזכויות החברתיות של האזרחות או בשינויים במדינת הרווחה. מחקריה בתחום זה מתמקדים במקומם של רעיונות בתהליכי שינוי מוסדי, ובאופן שבו רעיונות ופרקטיקות נאו-ליברליות מנסחים מחדש את היחסים בין האזרחים למדינה. במסגרת זו בחנה את הייבוא לישראל של תוכניות "מרווחה לעבודה" (workfare programs) כחלק מהמפנה הנאו-ליברלי והשלכותיו על הזכויות החברתיות של האזרחות. כמו כן היא עמדה על האופן שבו תוכניות אלו שואפות לפתח בקרב המובטלים והמובטלות את ה"עצמי היזמי".

כיום עוסקת במחקר (עם פרופ' דני פילק וד"ר רמי אדוט) בנושא של צמיחת מעמדות ביניים חדשים, תוך התמקדות ביחסים בין ניעות חברתית (ניידות חברתית) לבין ניעות מרחבית.

== פרסומיה ==
=== ספר בעריכתה ===
* שרה הלמן (עורכת), מרחבי נאו-ליברליזציה בישראל: כלכלה פוליטית, אתניות, דת ומגדר, מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ מאוחד, 2024. 

=== מבחר ממאמריה ===
הלמן פרסמה כ-35 מאמרים ופרקים בספרים. להלן מבחר מהם:
* יוליה שבצ'נקו ושרה הלמן, מחאה אנטי-נאו-ליברלית ותוצאות נאו-ליברליות: ניכוס ותרגום "מחאת האוהלים" על ידי ועדת טרכטנברג, סוציולוגיה ישראלית, כרך 19, 1, 2017, עמ' 145–168. https://www.jstor.org/stable/26389647?seq=1#metadata_info_tab_contents
* שרה הלמן, כיצד קופאיות, מנקות ועובדות סיעוד הפכו ליזמות: סדנאות מרווחה לעבודה וכינון העצמי הנאו-ליברלי, סוציולוגיה ישראלית, כרך 15, 2, 2014, עמ' 312–335. https://www.jstor.org/stable/26234125
* שרה הלמן, הגמשה וחסימה: על מצבה של האזרחות בישראל בעידן הגלובליזציה, בתוך: חנה הרצוג, טל כוכבי, שמשון צלניקר (עורכים), דורות, מרחבים, זהויות: מבטים עכשוויים על חברה ותרבות בישראל (לשמואל נח אייזנשטדט בהגיעו לגבורות), שער שני, בין הגלובלי ללוקלי: מהלכים במרחב ובזמן, מכון ון ליר והוצאת הקיבוץ המאוחד, עמ' 125–150.
* Helman, S. and Maron, A., (2019) "Episodes of Translation and Network Resilience: Lessons from Israel’s Attempted Institutionalization of Workfare", Journal of Social Policy 48,1: 63-82
* Helman, S., "Turning Welfare Reliant Women into Entrepreneurs Employment Readiness Workshops and the Constitution of the Entrepreneurial Self in Israel", Social Politics, 26,1, 2019. https://doi.org/10.1093/sp/jxy020
* Helman, S., "The rise, demise, and rebirth of a workfare programme in Israel", Journal of International and Comparative Social Policy, 2021, 37: 1, 62–75
* Helman, S. (2021), "The making of a work ready individual: the political economy of time in a workfare program", Critical Sociology, 47,3: 407-424

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: סוציולוגיה ואנתרופולוגיה
קטגוריה:סוציולוגיות ישראליות
קטגוריה:סוציולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות ארגנטינה
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1970
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952