OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כרייסטצ'רץ'

כרייסטצ'רץ (באנגלית: Christchurch, במאורית: Ōtautahi) היא בירת מחוז קנטרברי שבניו זילנד. זוהי העיר הגדולה ביותר באי הדרומי והעיר השלישית בגודלה בניו זילנד (אחרי אוקלנד וולינגטון) - אוכלוסייתה 390,300 תושבים נכון לשנת 2010. היא נמצאת על חופו המזרחי של האי הדרומי, מצפון לחצי האי בנקס, ודרומית למפרץ פגסוס. העיר נקראת על שם מכללת כרייסט צ'רץ', המכללה הגדולה ביותר באוניברסיטת אוקספורד. במרכז העיר עמדה קתדרלת כרייסטצ'רץ'.

באזור העיר כרייסטצ'רץ' נמצאו שרידים להתיישבות מוקדמת של מאורים, ככל הנראה לצורך ציד מואה עונתי. את בתיה הראשונים של העיר בנו בשנות הארבעים של המאה ה-19 ציידי לווייתנים, אך רק ב-16 בדצמבר 1850 הגיעה קבוצת המתיישבים הראשונה, 792 נפש, שהגיעו בעידוד הכנסייה האנגליקנית להקים עיר אנגלית שבמרכזה קתדרלה ומכללה. שש שנים לאחר מכן, ב-31 ביולי 1856 הוכרזה כרייסטצ'רץ' כעיר על ידי הכתר הבריטי, והייתה לעיר הראשונה בניו זילנד. החל משנותיה הראשונות הוקצו שטחים נרחבים בעיר לפארקים ולגנים, פארק הגלי (Hagley Park) המשתרע על פני 1600 דונם הוקם בשנת 1855, והגנים הבוטניים של כרייסטצ'רץ' (300 דונם) הוקמו בשנת 1863. מדיניות זו נשמרה גם בהמשך והעיר מלאה בפארקים ציבוריים ובחצרות פרטיות מטופחות, עובדה שהעניקה לה את הכינוי עיר הגנים (The Garden City). בשנת 1867 הוקם מוזיאון כרייסטצ'רץ'.

כרייסטצ'רץ' בנויה כולה במישור, מטרים ספורים מעל פני האוקיינוס השקט. היא נתחמת על ידי נהר ואימקרירי (Waimakariri) מצפון, האוקיינוס השקט ממזרח והאזור הגעשי של פורט הילס (Port hills) מדרום. ממערב משתרעים מישורי קנטרברי. קתדרלת קרייסט צ'רץ', שהייתה לאחד מסמליה של העיר, נמצאת במרכז העיר וסביבה ארבע השדרות המרכזיות. שדה התעופה הבינלאומי של כרייסטצ'רץ' נמצא ממערב לעיר.

ב-15 במרץ 2019 בוצע בעיר טבח המוני, שבו רוצח אוסטרלי רצח 51 מתפללים מוסלמים בשני מסגדים בעיר.

==רעידות אדמה==
* ב-4 בספטמבר 2010 פקדה את האזור רעידת אדמה בעוצמה 7.1 בסולם ריכטר. מוקד הרעש היה 40 ק"מ ממערב לעיר ליד העיר דרפילד וגרם לנזקים קלים בלבד למבנים ולשני פצועים קשה.

* ב-21 בפברואר 2011 פקדה את העיר רעידת אדמה רבת היקף בעוצמה 6.3 בסולם ריכטר. מוקד הרעש היה 10 ק"מ מדרום-מזרח העיר. הרעידה גרמה לנזק רב בעיר, ולעשרות הרוגים. בעיר קרסו מבנים רבים ובהם מגדל קתדרלת כרייסטצ'רץ'. מומחים מעריכים כי רעידת אדמה זו היא רעידת משנה חזקה לרעידת האדמה מספטמבר 2010.

==ערים תאומות==
לכרייסטצ'רץ' יש ברית ערים תאומות עם הערים:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ניו זילנד: ערים
קטגוריה:ניו זילנד: ערי חוף
קטגוריה:קנטרברי (ניו זילנד)
קטגוריה:האי הדרומי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1848
מערת הדובים

מערת הדובים (ברומנית: Peștera Urșilor) היא מערה גדולה במועצה פיאטרואסה (Pietroasa), במחוז ביחור שבהרי הקרפטים המערביים ברומניה.
== מבנה ==
המערה נמצאת בקרבת היישוב קישקאו (Chişcău), בגובה 482 מטר מעל פני הים. המערה התגלתה בעקבות פיצוצי דינמיט שנערכו במכרה שיש ב-17 בספטמבר 1975. אורך המנהרה כ-1,500 מטר ולאחר כניסה משותפת מתחלקת המנהרה לשני מפלסים: מפלס עליון באורך 488 מטר, שהועמד לרשות התיירים, ומפלס תחתון באורך 521 מטר, השמור למחקרים מדעיים.

שם המערה נקבע על פי הכמויות הגדולות של עצמות דובי מערות שנמצאו בתוכה. על פי הממצאים מניחים שהמנהרה נחסמה לפני כ-150,000 שנים וכלאה בתוכה כ-140 דובים. לאחר חמש שנות הכנה נפתחה המערה לציבור הרחב בשנת 1980. במקום מבקרים כ-200,000 תיירים בשנה.

מסלול התיירים מחולק לשלוש גלריות ושלושה אולמות:
* "גלריית הדובים" המכונה גם "גלריית העצמות"
* "גלריית אמיל רקוביצה", על שמו של אמיל רקוביצה, ביולוג וחוקר מערות רומני שהיה גם נשיא האקדמיה הרומנית
* "גלריית הנרות"
* "אולם הנרות"
* "אולם הספגטים"
* "אולם העצמות"

== גלריה ==
<gallery>
File:Medvebarlang08.jpg|פנים המערה
File:Medvebarlang18.jpg|שפע של נטיפים וזקיפים
File:Medvebarlang05.jpg|מפגש בין נטיף וזקיף
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.welcometoromania.ro/Apuseni/Apuseni_Pestera_Ursilor_r.htm מראות ממערת הדובים]

דובים
קטגוריה:אתרים פלאונטולוגיים
קטגוריה:מערות נטיפים
קטגוריה:אירופה: מערות
אגם מרקאיבו

אגם מרקאיבו הוא האגם הגדול ביותר בדרום אמריקה. שטחו 13,210 קמ"ר, הוא שוכן בוונצואלה ומחובר למפרץ ונצואלה על ידי תעלת שיוט מלאכותית.

בתחילת המאה העשרים התגלו באגם כמויות גדולות של נפט, ונבנו על ידי ממשלות ונצואלה בתי זיקוק באגם. עתודות הנפט באגם נחשבות כעוגן הכלכלי של ונצואלה אך העתיד טמון במרבצי הנפט האקסטרה-כבד הרבים שנתגלו ברצועת אורינוקו.

בצפונו של האגם בנוי גשר גנרל רפאל אורדנטה , המחבר במדינת סוליה את העיר מרקאיבו עם שאר חלקי ונצואלה. אורכו של הגשר כ-8.7 ק"מ ובנייתו הסתיימה בשנת 1962.

האזור מאופיין ברמת ברקים גבוהה - הברקים של קאטאטומבו.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ונצואלה: גאוגרפיה
מרקאיבו
קטגוריה:ונצואלה: מפרצים
מטימאו

מטימאו (באנגלית: Mattimeo) הוא ספר מסדרת ספרי רדוול של בראיין ג'ייקס.

==עלילה==
שנים לאחר ניצחון אנשי רדוול על קלוני-מגלב וכנופייתו, פוקדים את טירת רדוול צרות חדשות. כל ילדי המקום, ובהם מטימאו בנו של מתייאס הלוחם ואשתו דגניה נחטפו באמצע החגיגה השנתית לניצחון על קלוני. החוטף הוא השועל סלייגר, שאימו, סלה השועלה שימשה כמרגלת כפולה בימי המלחמה בקלוני. כאשר גילו זאת תושבי רדוול, גירשו אותה מהטירה. 

סלייגר פגש בנחש אשמדאי והתעמת איתו, וכתוצעה מכך הושחתו פניו. כנקמה, חטף בעזרת כנופייתו את כל הילדים ברדוול, במטרה להביאם לארץ נום הרחוקה, שם יחיו כעבדים. ההורים ובראשם מתייאס, צריכים להפוך שוב לצבא ולהחזיר את ילדיהם. תושבי הטירה מנסים לעזור להם מרחוק, אך בזמן שכול הלוחמים עזבו תוקף העורב גנרל מקור ברזל וצבא העורבים שלו את הטירה.

לראשונה ניצבות בני אנשי רדוול שתי מטרות: החזרת הילדים והריגת סלייגר, והצלת הטירה מפני צבא העורבים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:רדוול
לוקאויל

לוקאויל (ברוסית: ЛУКОЙЛ, באנגלית: LUKOIL) היא אחת מחברות הנפט הרוסיות הגדולות ביותר, השנייה מבחינת הפקת הנפט ברוסיה.
שמה של החברה בא מהאותיות הראשונות של שמות ערי הנפט (לנגפס , אוראי , קוגלים ) ומהמילה "אויל" (מאנגלית: oil - נפט)

לוקאויל היא החברה הציבורית השנייה בגודלה בכמות משאבי הנפט והגז שברשותה (שנייה רק לאקסון מוביל). משאבי הנפט שלה מהווים כ־1.3% ממצבורי הנפט העולמיים. מטה החברה בארצות הברית ממוקם בעיירה איסט מדו שבמדינת ניו יורק.

השם נוצר ממיזוג שלוש חברות רוסיות בשנת 1991. החברה עורכת חיפושים ויצור של נפט וגז ברוסיה וב־9 מדינות נוספות (בעיקר בברית המועצות לשעבר ובמדינות ערב). החברה מוכרת מוצרי נפט ברוסיה וב־16 מדינות נוספות בהן רוב מדינות מזרח אירופה וארצות הברית.

הרכישה הראשונה של חברה ציבורית אמריקנית על ידי תאגיד רוסי נרשמה בשנת 2000, כאשר חברת הנפט הגדולה לוקאויל חתמה על הסכם לרכישת גטי פטרוליאום, בעלת 1,300 תחנות דלק במזרח ארצות הברית.

בספטמבר 2004 קנתה חברת האנרגיה הענקית ConocoPhillips כ־7.6% מהחברה ו־20% נוספים כאופציה בעתיד. בעתיד, החברות מקוות לפתח את אחד משדות הנפט הגדולים בעיראק: West Qurna Field.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר רוסיה
קטגוריה:רוסיה: כלכלה
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:רוסיה: חברות נפט
קטגוריה:חברות אנרגיה
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך במוסקבה
קונג פו גמל שלמה דרומי

קונג פו גמל שלמה דרומי (בסינית: 南派螳螂) היא אמנות לחימה סינית.

==השיטה==
מקור השיטה במקדש הג'וק לאם ג'י במחוז קוונג סאי, שם פותחה במאה ה-19 על ידי הנזיר סאם דארט. תלמידו לי סיאם החל לאמן בשיטה זו בגואנגדונג בדרום סין. אחד מתלמידיו היה צ'אן ייל צ'ונג שחזר לקוונג סאי להמשך אימונים אצל סאם דארט ולאחר זמן מה פתח מרפאה באזור. צ'אן ייל צ'ונג קרא למרפאה שלו קוונג סאי ג'וק לאם גיי טונג לונג פאי (江西竹林) ומכאן שמה של השיטה. תלמידו המפורסם ביותר של צ'אן ייל צ'ונג היה לאם סאנג. בדומה להרבה מסטרים סיניים אחרים, לאם סאנג ברח לארצות הברית ב-1949 בעקבות המהפכה הקומוניסטית, שם לימד את האמנות שלו למספר מצומצם של תלמידים. המוכרים שבהם שעדיין מלמדים כיום הם הנרי פו איי וג'ין פון מארק.

למרות השם קונג פו גמל שלמה דרומי, אין סגנון זה דומה כלל לסגנון קונג פו גמל שלמה צפוני (螳螂拳) ומתאפיינת בלחימה פנימית וקרובה. הלחימה נערכת תוך שימוש בהרבה תנועות מהירות מטווח קצר, והפעלת כח בשליטה מלאה. השיטה מכילה טכניקות של צ'י קונג פנימי (Yeul Kung) וחיצוני (Nong Kung) על פי העקרונות של יין ויאנג.

==סגנונות==

* K. S. Hsiung Thong Long Quet Tsot (螳螂國術)<ref></ref>
* Kwong Sai Jook Lum (江西竹林)
* Chow Gar (周家)
* Chu Gar (朱家)
* Iron Ox

הסגנונות שונים אחד מהשני בהיסטוריה שלהם, אבל בעלי בסיס תנועתי משותף:
* כוחות קצרים (Inch Power).
* תנועה זורמת ורכה בעלת כוחות מתפרצים.
* שימוש נרחב במכות משולבות של ידיים ורגליים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנויות לחימה
קטגוריה:וו-שו
ru:Танланцюань
קרול מרקוביץ'

קרול מרקוביץ (ברומנית: Carol Marcovici; 8 ביוני 1938 – 29 בדצמבר 2006) היה זמר ושחקן תיאטרון יהודי ברומניה ובישראל, בשפות יידיש, עברית ורומנית.
מרקוביץ' עם [[טרייסי אברמוביץ' בהצגה "היהודיה מטולדו", בתיאטרון היידי ברומניה, 1976]]
==קורות חיים==
נולד בעיירה בוחוש, ומגיל ילדות התגורר עם משפחתו בעיר פיאטרה ניאמץ, שם השתתף בחוגים למשחק של בית התרבות המקומי. בגיל 19 החל להשתלם בסטודיו של התיאטרון הממלכתי היידי בבוקרשט אצל אלכסנדרו פינצי וביאטה פרדנוב. ובגיל 21 זכה להופיע לראשונה בתפקיד בהצגה "דעת הקהל" של אאורל סטורין. מרקוביץ' היה שחקן וזמר בולט ברומניה ואחד הכוכבים של התיאטרון הממלכתי היידי. בין ההצגות בהן הופיע ברומניה: "הגולם" מאת ה. לייוויק, "אוריאל אקוסטה" מאת קארל גוצקו, "איוואנוב ואיוואנוב" מאת צ'כוב, "סטמפניו", "נתן החכם", "מותו של סוכן", "היהודיה מטולדו", מאת אלכסנדרו מירודן, לפי ספרו של פויכטוונגר, "הדיבוק" ופרנק החמישי, כמו כן במחזות זמר.

הוא עלה לישראל בשנת 1977 ובשנת 1979 החל להופיע בהבימה. בישראל שיחק בתיאטרון הבימה בהצגות כמו: נישואי פיגרו, אופרה בגרוש, משיח (מחזה של יוסף מונדי), "סיפור פשוט" (ד"ר לנגסם), "עלי כינור" (הפריץ), "טרוילוס וקרסידה" (אכילס) ואחרות.
לאחר שמונה שנים ב"הבימה" עבר מרקוביץ' לתיאטרון הקאמרי והשתתף בהצגות רבות, ביניהן: עלובי החיים, מבקר המדינה, ריצ'רד השלישי ,"סוגרים את הלילה" ו"מאחורי הגדר".
ב-1991 השתתף במחזמר "הערב מחזמר" שהעלה הקאמרי עם ריטה ודודו פישר.
כמו כן שיחק בשנית את תפקיד הבישוף במחזמר עלובי החיים בהפקת האופרה הישראלית החדשה. קרול מרקוביץ' הופיע גם בהצגת יחיד עם קטעי משחק ושירה שונים.

בשנת 1993 שיחק מרקוביץ בתפקיד אורח בפרק בסדרת הטלוויזיה עניין של זמן ובשנת 1995 שיחק מרקוביץ בתפקיד אורח בפרק בסדרת הטלוויזיה איצ'ה, בכיכובו של ספי ריבלין. ב-1997 השתתף בסרט "מינוטאור".

במהלך הקריירה שלו הופיע בהפקות והצגות רבות ביידיש, בכ-120 תפקידים שונים.

לאחר עשר שנות משחק ב"קאמרי" הצטרף מרקוביץ' בסוף שנות ה-90 ללהקה הקבועה של "תיאטרון יידישפיל" שם היה שחקן וזמר בולט.
שבוע לפני פטירתו הופיע לאחרונה בהצגה "מסעות בנימין השלישי".

מרקוביץ' נפטר ממחלת הסרטן בגיל 68, ונקבר בבית העלמין הדרום בחולון, עיר מגוריו. הוא הותיר אחריו את רעייתו, מיכאלה מרקוביץ', בן, בת ונכדים.

== מקור ==
* סולו הר - דור ההתמודדות, הוצאת פפירוס, תל אביב, 1994 ;Solo Har - Generaţia confruntărilor, editura Papyrus, Tel Aviv

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?ArticleId=4350&Subj=1&Area=1 כתבה על פטירתו], באתר "הבמה"

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים יהודים רומנים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידישפיל
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים רומנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
המתמחה

המתמחה (באנגלית: The Apprentice) היא תוכנית מציאות אמריקנית המשודרת ברשת NBC החל משנת 2004. מנחה ומפיק התוכנית בגרסת הסלבריטי, בעונתה האחרונה ב-2017, היה מושל קליפורניה לשעבר, ארנולד שוורצנגר. לפניו, ובמשך שנים רבות, מי שהיה הכי מזוהה עם הובלת התוכנית (בגרסתה המקורית ובגרסת הסלבריטי) היה דונלד טראמפ, יזם בנייה, איש עסקים, ומאוחר יותר גם נשיא ארצות הברית.

== היסטוריה ==
בתוכנית מתמודדים המתחרים זה בזה במשימות שונות הקשורות למהלכים כלכליים כאשר הזוכה יקבל משרה באחת מחברותיו הרבות של טראמפ במשכורת נדיבה.

במהלך הסדרה מתחלקים ביניהם המתחרים לשתי קבוצות המתחרות זו בזו בפרויקט שונה. בכל פרק הקבוצה המפסידה בתחרות צריכה להגיש את המלצותיה לטראמפ בדבר מי מחבריה יש להדיח עקב הכישלון. טראמפ, בשילוב עם יועציו, "מפטר" את המתמודדים הכושלים לפי ראות עיניו עד אשר נותר רק אחד - הזוכה.מפת המדינות בהם מופיעה גרסה מקומית של התוכנית המתמחההסדרה ספגה ביקורת עקב הדגש הרב שהיא שמה על קפיטליזם, המניפולציות אליהן היא דוחפת את המתחרים הנאבקים להשאיר את עצמם על חשבון חבריהם לקבוצה ועוד.

במסגרת התוכנית טראמפ קידם מספר ממוצריו בהם בין היו המותגים טראמפ סטייקים וטראמפ וודקה.

לסדרה צולמו עד כה 15 עונות והיא אף הולידה ספין אוף, בו מחליפה מרתה סטיוארט את מקומו של טראמפ. כמו כן נוצרו מספר רב של גרסאות זרות לסדרה, בארצות כמו בריטניה, בלגיה, ברזיל, קולומביה, דנמרק ועוד. סדרות ושעשועונים אחרים שאפו את השראתם מהתוכנית, כך לדוגמה הקומיקאי אנדי דיק יצר את התוכנית שלו - העוזר (The Assistant), בו מתחרים מתמודדים על ההזדמנות להפוך להיות העוזר האישי של דיק תוך כדי השפלות רבות.

בעונה השביעית השתנה מעט פורמט התוכנית, כאשר המתחרים הם מפורסמים שונים המנסים לגייס כספים עבור צדקה. כך גם בעונה השמינית, התשיעית והאחת-עשרה.

העונה העשירית עלתה לשידור בספטמבר 2010, ובה שבה התוכנית לפורמט הרגיל של מתחרים אלמוניים לראשונה מאז העונה השישית. עונת סלבס נוספת עלתה לשידור במרץ 2011, ועונות סלבס נוספות עלו ב-2012, 2013 ו-2015. עונת סלבס נוספת עלתה בינואר 2017, הפעם בהנחיית ארנולד שוורצנגר, זמן קצר לפני כניסתו של המנחה הקודם טראמפ לתפקיד נשיא ארצות הברית. שוורצנגר הודיע על פרישתו מהתוכנית לאחר עונה זו, ולאחר מספר חודשים הודיעה רשת NBC על ביטול התוכנית.

לא פעם האשימו יוצרי הסדרה את זכיינית ערוץ 2, קשת, על העתקה של הפורמט ושידורו בתוכנית "השגריר".

בישראל שודרה התוכנית תחילה בערוץ 10, מאוחר יותר בערוץ אקסטרה הוט ולאחר מכן בערוץ הוט 3.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20050814073624/http://apprentice.tv.yahoo.com/ האתר הרשמי] מתוך יאהו!
* [http://www.nbc.com/The_Apprentice:_Martha_Stewart/ אתר תוכנית הספין אוף של מרתה סטיוארט]
* [http://www.bbc.co.uk/apprentice/ אתר הגרסה הבריטית לתוכנית]

קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:דונלד טראמפ
דור המסכים

דור המסכים או דור הפלזמה (באנגלית: Screen Agers) הוא כינוי שניתן בתחילת המאה ה-21 לאנשים, בעיקר צעירים מדור ה-Y ודור ה-Z, המבלים את עיקר זמנם אל מול מסכי תצוגה למיניהם: מסך הטלוויזיה, מסך מחשב (בשלל פעילויות, ממשחק מחשב ועד גלישה באינטרנט), קונסולת משחקים ו-DVD. למאמצים גרסה קיצונית של סגנון חיים זה ניתן ביפן השם "היקיקומורי".
מסך פלזמה

אף שהקדשת זמן רב לצפייה בטלוויזיה הייתה נפוצה כבר ברבע האחרון של המאה העשרים, התופעה התעצמה עם ריבוי הערוצים שהביאה אתה הטלוויזיה בכבלים, ושפע סוגי הפעילות שמציע האינטרנט. מאפיין מובהק של דור הפלזמה לעומת זה שקדם לו הוא המעבר מצפייה פסיבית בטלוויזיה לפעילות אקטיבית, במשחקי מחשב, ובשלל פעילויות באינטרנט: כתיבת בלוג, כתיבת טוקבק, דואר אלקטרוני ומאפיינים נוספים של וב 2.0.

התמכרות לאינטרנט היא בעיה אופיינית לדור זה, וכוללת קושי בעת התנתקות מהאינטרנט, חשיבה אובססיבית על אתרי אינטרנט ותגובה נרגזת להפרעה בזמן גלישה.

פרופ' אליעזר בן-רפאל עמד על בעיות נוספות של הפעילות מול המסכים:

במהלך מלחמת לבנון השנייה התעורר ויכוח על הצטרפותם של מפקדי צה"ל לדור הפלזמה, כלומר ישיבתם של מפקדים בדרג של מפקד חטיבה בחדרי פיקוד מרוחקים מהחזית, כשהם שולטים בנעשה בשדה הקרב באמצעות מסכי פלזמה המציגים נתונים שהועברו אליהם בתקשורת נתונים ממערכות השליטה והבקרה של צה"ל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.itu.org.il/Index.asp?CategoryID=1035 גיליון 37 - נובמבר 2006 של "פנים"], כתב עת של הסתדרות המורים, מוקדש כולו ל-"נוער המסכים".
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמוגרפיה
קטגוריה:תרבות אינטרנט
קטגוריה:דורות סוציולוגיים
קטגוריה:חברה וטכנולוגיה: יחסי גומלין
טונטון מקוט

הטונטון מקוט (בצרפתית: Tonton Macoute; בקריאולית האיטית: Tonton Makout) היא משטרה חשאית מושחתת, שהקים רודן האיטי, פרנסואה דובליה ("פאפא דוק"), ב- 1959, כשנתיים לאחר עלייתו לשלטון. משטרה חשאית זו הייתה אחראית למעצרים, גירוש וחיסולים תכופים של מתנגדים פוליטיים ולסיכול התארגנות מצד העובדים, החקלאים והעיתונאים.<ref name=":0"></ref>

משטרה חשאית זו נקראה על שם דמות מהמיתולגיה ההאיטית, טונטון מקוט, שחוטף ומעניש ילדים סוררים.

הטונטון מקוט הוקמה על-פי הדגם של "החולצות השחורות" באיטליה הפאשיסטית, והאס אה - פלוגות הסער הנאציות. בשנת 1971 שונה השם מטונטון מקוט ל-Milice de Volontaires de la Sécurité Nationale.

אנשי הטונטון מקוט הרכיבו משקפיים כהים, ואת קורבנותיהם נהגו להשאיר תלויים ברשות הרבים, להטלת אימה על הציבור. הם טיפחו את הדימוי של היותם שדי וודו או זומבים.

רבים מאנשי הטונטון מקוט היו כוהני וודו.

תיאור ספרותי של תקופה זו ניתן למצוא ברומן של גרהם גרין "השחקנים".

== היסטוריה ==
לאחר ניסיון ההפיכה בהאיטי שהתרחש ביולי 1958 נגד הנשיא דובליה, הוא טיהר את הצבא וסוכנויות אכיפת החוק בהאיטי והוציא להורג קצינים רבים מכיוון שהוא ראה אותם כאיום על משטרו. בכדי לנטרל איום זה, הוא יצר כוח צבאי שנשא כמה שמות. בשנת 1959 קראו לכוחו הצבאי "גברים בעלי ברדס". לאחר מכן שונה שמם למיליציה האזרחית, ומשנת 1962, הוא נקרא מתנדבי הביטחון הלאומי. הם החלו להיקרא טונטון מקוט כאשר אנשים החלו להיעלם ללא סיבה נראית לעין על שם הדמות המיתולוגית שהייתה חוטפת ילדים.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref>

דובליה אישר לטונטון מקוט לבצע אלימות שיטתית והפרות זכויות אדם בכדי לדכא את האופוזיציה הפוליטית. הם היו אחראים למספר לא ידוע של מעשי רצח ואונס בהאיטי. מתנגדים פוליטיים נעלמו, נחטפו או נרצחו לעיתים קרובות בשינתם, ופעמים רבות אפילו לאור יום. טונטון מקוט סקלו ושרפו אנשים חיים ופעמים רבות הם הציגו את גוויות קורבנותיהם בחוץ, ולפעמים אף תלו את גופותיהם על עצים כדי להזהיר את תושבי האיטי מפני התגדות למשטר. בני משפחה שניסו להסיר את הגופות לקבורה נכונה נעלמו לעיתים קרובות בעצמם. כל מי שקרא תיגר על המשטרה החשאית הסתכן בחיסול. הטונטון מקוט רצחו בין 30,000 ל-60,000 אנשים בהאיטי.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

לאורך כל שנות השישים ותחילת שנות השבעים, מפקד הטונטון מקוט היה לוקנר קמברון, שזכה לתואר "ערפד הקריביים". בשנת 1971 נפטר הנשיא דובאלייה והבן ז'אן קלוד הגלה את קמברון. קמברון עבר למיאמי בפלורידה שבארצות בהרית, שם התגורר עד מותו בשנת 2006.<ref></ref>

בבחירות שהתקיימו בהאיטי בשנת 1961, הטונטון מקוט עקבו אחר המצביעים והבחירות, בבחירות אלו, דובליה זכה ב-100% מהקולות.

הטונטון מקוט פורק בשנת 1986.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האיטי: ארגונים
קטגוריה:האיטי: היסטוריה
קטגוריה:האיטי: צבא וביטחון
רגוזה (נפה)

נפת רגוזה (באיטלקית: Provincia di Ragusa) היא נפה במחוז האוטונומי סיציליה שבאיטליה.
== גאוגרפיה ==
הנפה משתרעת על שטח של 1,614 קמ"ר, ובשנת 2006 התגוררו בה 308,103 תושבים. בירתה בעיר רגוזה. הנפה שוכנת בדרום-מערבה של סיציליה, וגובלת בנפת קטניה מצפון, בנפת סירקוזה ממזרח, בנפת קלטניסטה ממערב, ובים התיכון מדרום. שמה נגזר משם השבט היווני "רוגוז" (ביוונית: "Ρογος") שמשמעו דגנים.

הגידולים החקלאיים בנפה הם זיתים, דגנים, שקדים, תאנים, הדרים, גפנים, כותנה ועוד. משק החי כולל גידול כבשים, עזים ובקר.

הערים העיקריות בנפה, נוסף על רגוזה, הן ויטוריה, מודיקה וקומיסו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איטליה: נפות לשעבר
קטגוריה:סיציליה: נפות
חרחבינה מכחילה

חַרְחֲבִינָה מַכְחִילָה (שם מדעי: Eryngium creticum) היא מין במשפחת הסוככיים. זהו עשב רב-שנתי הגדל בעיקר בבתות ובשדות נטושים בחבל הים-תיכוני. תפוצתו מגיעה גם לחבל האירנו טורני, ושם הוא צומח בהר הנגב בנחלים בעלי קרקע לס.

החרחבינה המכחילה עוברת שינוי בולט במשך עונות השנה. בתחילת החורף מפתח הצמח שושנת עלים רכים הראויים למאכל אדם. באביב מתפתח גבעול תפרחת, שעליו מצויים עלים קטנים וקוצניים. בשלב זה משתנה צבעו של הצמח לכחול-סגול והוא נשאר כך במשך כל חודשי הקיץ.

לכל פרח גביע בן חמישה עלים זעירים, כותרת בת חמישה עלים זקופים ומופרדים, חמישה אבקנים ושני עמודי-עלי. הפרי בעל שתי פרודות חד זרעיות, ובעת ההבשלה הוא מתפרק לשני זרעונים.
הפירות אינם מתפזרים בהבשלתם אלא נשארים על הצמח. כאשר מתייבשים הגבעולים בסוף הקיץ, הרוח שוברת אותם ונושאת אותם על פני השדות. בדרך זו נפוצה החרחבינה המכחילה.

השם העברי חרחבינה מכחילה נגזר מהשורש ח-ר-ב, מלשון יובש, ואילו שמו הערבי שוכּ אל-עקרבאני (=קוץ העקרבים או עשב העקרבים).

הצמח היה ידוע כירק, ונמנה עם חמשת הצמחים הנזכרים במשנה שאדם יוצא בהם ידי חובת מרור בפסח: . יש המזהים את ה"מתיק" כמיץ המתוק שנמצא בעלים הצעירים של החרחבינה או בשורש שלה: .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סוככיים
קטגוריה:פרחים כחולים בארץ ישראל
אוף-שורינג

[[מיקור חוץ של מקומות עבודה למדינות זרות, כגון העברה של מוקדי טלפונים להודו, גדל באופן משמעותי בתחילת המאה ה-21 כאשר תאגידים שונים העבירו את הייצור וכמו גם שירותים שונים שהתאגיד מספק ממדינות המערב למדינות מתפתחות.]]
אופשורינג (Off Shore, כלומר "העברה אל מעֵבֶר לחוף", במשמעות של העברה אל מחוץ לגבולות המדינה) מתאר מעבר של עסק או חברה ממדינה אחת לאחרת. כולל כל סוג של פעילות: יצור, שירותים וכדומה. חברות עסקיות רבות מעבירות שירותים ממדינות מפותחות למדינות מתפתחות - בעיקר הודו וסין, במטרה להוזיל עלויות. בישראל הייתה תופעות אופשורינג אחרי הסכם השלום עם ירדן והסכמי אוסלו בהם חברות (בהן כיתן) העבירו פסי ייצור לירדן ולאזור התעשייה ארז כדי להוזיל עלויות ולהעסיק פועלים זולים יותר.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:עסקים
קטגוריה:סחר בין-לאומי
it:Offshore
nl:Offshore
IFAB

לוגו הוועדה
IFAB (באנגלית: International Football Association Board, בתרגום חופשי: ועדת הכדורגל הבין־לאומית) היא הגוף האחראי על חוקת משחק הכדורגל.

הוועדה נוסדה בשנת 1886 לאחר אספה במנצ'סטר של נציגי התאחדויות הכדורגל של אנגליה, סקוטלנד, ויילס ואירלנד. האספה כונסה במטרה להנהיג חוקי כדורגל אחידים למשחקים בכל העולם וכן הביאה להתחלתה של תחרות הכדורגל הבין־לאומית הראשונה, אליפות הבית הבריטית.

בשנת 1913 הצטרפה פיפ"א לוועדה וקיבלה שני קולות הצבעה, בנוסף לשמונה קולות ההצבעה שהיו לנציגי הממלכה המאוחדת. ב-1958 הסכימה הוועדה על שיטת ההצבעה הנוכחית שלה, לפיה ארבעה נציגי פיפ"א יחברו לנציג מכל אחת מארבע ההתאחדויות הבריטיות. כל אחד משמונת הנציגים זכאי לקול אחד בלבד. דיוני והחלטות הוועדה חייבים לעבור ברוב של שישה קולות לפחות. בתוך כך, דרושה הסכמתם של נציגי פיפ"א לכל החלטה בוועדה, ומנגד פיפ"א עצמה לא יכולה לשנות את חוקת המשחק ללא אישור של שני נציגים לפחות מההתאחדויות הבריטיות.

הוועדה מתכנסת פעמיים מדי שנה, אחת כדי להחליט על שינויים אפשריים בחוקי המשחק, והשנייה כדי לדון בענייניה הפנימיים. האספה הראשונה נקראת האספה הכללית השנתית (באנגלית AGM, the Annual General Meeting) והשנייה האספה הכלכלית השנתית (באנגלית AFM, the Annual Financial Meeting). ארבעה שבועות לפני התכנסות ה-AGM, ההתאחדויות החברות חייבות לשלוח את הצעותיהן הכתובות למזכיר ההתאחדות המארחת ופיפ"א מדפיסה את רשימת ההצעות, אשר עוברת לעיונן של ההתאחדויות האחרות. ה-AGM מתכנסת בחודש פברואר או מרץ, בעוד ה-AFM מתכנסת בין ספטמבר ואוקטובר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ארגוני כדורגל
קטגוריה:ארגוני ספורט בין-לאומיים
קטגוריה:פיפ"א
בארי בם

בארי בֶּם (באנגלית: Barry W. Boehm; 16 במאי 1935 - 20 באוגוסט 2022) היה מהנדס תוכנה, חלוץ בתחום הנדסת תוכנה ומתודולוגיות הפיתוח האיטרטיביות, ונודע כראשון שזיהה שעלות פיתוח התוכנה תהיה המרכיב העיקרי במערכות מחשבים (ראו גם משבר התוכנה). בם פיתח את המודל הספירלי להנדסת תוכנה ושיטות להערכת המשאבים הנדרשים לפיתוח תוכנה, בהן COCOMO ו-Wideband Delphi. עבודתו המעשית והאקדמאית תרמה רבות לביסוס תחום הנדסת התוכנה כתחום הנדסי ושיטתי, והיא שימשה השראה לפיתוח מתודולוגיית הפיתוח Unified Process.

בשנות השמונים, בם שימש כמנהל תחום מדעי המידע והטכנולוגיה בסוכנות למחקרים מתקדמים של משרד ההגנה האמריקאי (DARPA). בתפקידו זה, ערך בם מחקר על העלויות הכרוכות בפיתוח מערכות מחשב. ממצאי הדוח, שנחשבו מפתיעים באותה התקופה, סייעו להתוות כיוון חדש בתחום המחשוב ולהדגיש את חשיבותם של דרכים שיטתיות לפיתוח תוכנה.

באמצע-סוף שנות השמונים, שימש חבר בכוח המשימה של משרד ההגנה האמריקאי לבחינת הכשלים הרבים שאירעו בפרויקטים גדולים לפיתוח תוכנה באותה העת. כוח המשימה, בהובלתו של פרד ברוּקס, הגיע למסקנה שיש לעבור לשיטה של בנייה ואספקה מחזורית והדרגתית של תוכנה, ולזנוח את מודל מפל המים ותקן DoD-STD-2167. המלצות אלה היו הגרעין ממנו צמחו בהמשך מתודולוגיות הפיתוח האיטרטיביות, ו-Unified Process בפרט.

לבם היה תואר דוקטור במתמטיקה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).

זכה באותות הוקרה רבים, ובהם עמית ACM ועמית IEEE.

נפטר ב-20 באוגוסט 2022.

==פרסומים עיקריים==
* &lrm;Software Risk Management (1989)&lrm;
* &lrm;Software Engineering Economics (1981)&lrm;
* &lrm;Software Cost Estimation with Cocomo II (2000)&lrm;
* &lrm;Balancing Agility and Discipline: A Guide for the Perplexed (2003)&lrm;
* &lrm;Value-Based Software Engineering (2005)&lrm;

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהנדסי תוכנה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:עמיתי IEEE
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
איצ'ה

איצ'ה היא קומדיית מצבים ישראלית מבית היוצר של רשת המבוססת על קומדיית המצבים האמריקאית "הכל נשאר במשפחה" ("ארצ'י בנקר"), שהיא כשלעצמה התבססה על הסדרה הבריטית Till death us do part. התוכנית שודרה בערוץ 2 בין השנים 1994–1997.
ב-1 בספטמבר 2019, התוכנית חזרה בשידורים חוזרים בערוץ 24 החדש.

== התוכנית ==
הסדרה עסקה בחייהם של משפחה ישראלית, המורכבת מזוג הורים, איצ'ה שולמן (ספי ריבלין), סדרן מוניות במקצועו (ובהמשך נהג מונית) ואשתו עקרת הבית שיפרה (עליזה רוזן), וכן בתם שולי (שגית אמת) ובעלה ציון (אבי טרמין), אשר מתגוררים עמם בדירתם הקטנה. כאשר בהמשך שולי וציון עוברים לגור איתם בשכנות, לאחר שבעלי הבית הקודמים עברו לגור עם בנם. 

בתוכנית היו דמויות קיצוניות. למשל, איצ'ה היה עצבני מאוד וגזען. הוא שנא את בעלה של בתו רק כי היה תימני וכינה אותו "ג'חנון". שיפרה הייתה תמימה מאוד וחסרת עמוד שדרה.

הדמויות נקלעו לעיתים קרובות למצבים יוצאי דופן. באמצע הסדרה שיפרה הכניסה שני רוסים להתגורר באחד החדרים בתוך הדירה. איצ'ה היה מבלה שעות בדרישה שישלמו את שכר הדירה או מתפתה לאחת המזימות שלהם להרוויח כסף. באחד הפרקים הם הציעו לאיצ'ה לעזור להם להכין קולה צ'וק, חיקוי רוסי לקוקה-קולה, אבל לאחר שאיצ'ה השקיע כסף במשקה הוא גילה שרוסים מסרבים לרכוש את המשקה משום ש"כל רוסי צריך להיזהר מקומוניזם, ק.ג.ב וקולה צ'וק".

התוכנית הייתה פופולרית בקרב צופי ערוץ 2 בעת שידורה, והיא קיבלה רייטינג גבוה יחסית ושודרה בשידורים חוזרים.

נעימת הפתיחה של התוכנית היא הפתיח המוזיקלי שאותו מנגן מתי כספי באקורדיון לשיר "בלב כבד", שאותו הוא שר עם הפרברים.

== שחקנים ודמויות ==
* יצחק "איצ'ה" שולמן (ספי ריבלין) - אב המשפחה. בעלה של שפרה ואביה של שולי. סדרן מוניות במקצועו. מתנהג לרוב בציניות ומרירות כלפי הסביבה בכלל וכלפי ציון בפרט. נוטה לצחוק על ציון בשל היותו מובטל ובשל היותו ממוצא תימני ומכנה אותו "ג'חנון". באחד הפרקים החל ללמוד מחשבים בטכניון לפי עצת אחיינו יוהאן (רונן פלד גולדפרד) שאמר לו שכל תחנות המוניות מתקדמות לעבודה עם מחשב. מצוין במספר פרקים שהוא בעל דעות ימניות ומצביע למפלגת "הליכוד". 
* שפרה שולמן (עליזה רוזן) - אשתו של איצ'ה ואימה של שולי. עקרת בית מבולבלת שמתנהגת לרוב בטמטום. באחד הפרקים חוותה משבר גיל כשהגיעה לגיל חמישים. 
* שולה "שולי" שולמן (שגית אמת) - בתם של איצ'ה ושפרה ואשתו של ציון. גרה עם בעלה בביתם של הוריה. מגנה על ציון מפני ה"עקיצות" של איצ'ה כלפיו. בהמשך עברה לגור בשכנות עמם עם ציון בדירה הסמוכה, אך באה לעיתים לארוחות אצלם. 
* ציון כהן (אבי טרמין) - בעלה של שולי. סטודנט מובטל. גר עם שולי בבית הוריה. מכונה "ג'חנון" על ידי איצ'ה. בהמשך עבר לגור עם שולי בשכנות עמם. באחד הפרקים עבד בתחנת מוניות מתחרה בתחנה של איצ'ה בתור סדרן מוניות. דבר שגרם לו להסתכסך עם איצ'ה ועם שאר בני משפחתו, אך בסופו של דבר התפטר מהתפקיד על מנת להביא לשלום בית. 

בין השחקנים האורחים בסדרה ניתן למנות את: חיים בנאי, גבי עמרני, שלמה וישינסקי, אריה מוסקונה, שרי צוריאל, רות גלר, דבורה קידר, רוזינה קמבוס, שמיל בן ארי, יוסי קאנץ, רפי גינת, חנן גולדבלט, עמי סמולרצ'יק, גיל אלון, אריה צ'רנר, שמואל סגל, יוסי סגל, רות סגל, יעל עמית, דב רייזר, שולה חן, איה שבא, דוד קיגלר, מיקי פלג ואלון נוימן.

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט אמריקאי
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
קטגוריה:קומדיות משפחתיות ישראליות
קטגוריה:ספי ריבלין
קטגוריה:עליזה רוזן
מרכז קופת חולים

מרכז קופת חולים, שהוא כיום "בית המרכז לקבלה", הוא מבנה ייחודי מבין מבני הסגנון הבינלאומי שנבנו בתל אביב. המבנה, המצוי ברחוב בילינסון 8, פינת רחוב בן עמי 14, תוכנן בשנת 1937 על ידי האדריכל יוסף נויפלד עבור קופת חולים כללית. מבנה זה, בדומה למבני כיכר דיזנגוף (בהם מבנה קולנוע אסתר), הוא מבנה ציבורי שנבנה בסגנון הבינלאומי. 

מבנה זה ייחודי בכך שברחבי העולם מרבית מבני הסגנון הבינלאומי נבנו עבור אנשים פרטיים כבתי מגורים, או כמבני ציבור בבעלות פרטית (בתי קולנוע כגון קולנוע אסתר). מבנה בסגנון זה המיועד עבור גוף ציבורי הוא נדיר ביותר. גם בארץ מרבית המבנים בסגנון זה נבנו עבור אנשים פרטיים (90% מהמבנים). 

המבנה בנוי בצורה קמורה, המהווה השלמה ניגודית למבני כיכר דיזנגוף הקעורים. בחלקו העליון משמש מוטיב ה"ספינה" האופייני לאדריכלות הסגנון הבינלאומי.

קומתו הראשונה של המבנה יועדה לאחסון תרופות עבור קופת החולים, והקומה העליונה, הבולטת מקו הבניין של הקומה הראשונה, נועדה להנהלת הקופה.

המבנה הוא חלק ממבני העיר הלבנה שהוכרו כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו וכיום הוא מארח פעילויות שונות בהן קורסים וכנסים בנושא הקבלה.

== ראו גם ==
* העיר הלבנה
* אדריכלות ישראלית

==לקריאה נוספת==

* עופר רגב, טיול קטן בעיר הגדולה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, דצמבר 1999.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: בנייני משרדים
קטגוריה:העיר הלבנה
קטגוריה:שירותי בריאות כללית
קטגוריה:הצפון הישן
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יוסף נויפלד
קטגוריה:כיכר דיזנגוף
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
העברית (להקה)

העברית היא להקת רוק ישראלית שחבריה הם ערן פרץ (גיטרה ושירה), אורון שרי (גיטרה ושירה), יוני ליפשיץ (תופים), הורי יצחקי (בס) ואורי מילשטיין (קלידים). בעבר היו חברים בה עמית הראל, יוסי שהינו (תופים), עלם שליט (באס), וגיל וינשטוק (קלידים).

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה כאשר אורון שרי ועמית ארבל נפגשו בהפגנה, והחלו לנגן כשאליהם מצטרף בהמשך ערן פרץ. תחילה, שם הלהקה היה The Blush, ולאחר מכן Blush. תחת השם הזה הקליטה הלהקה ב־2004 גרסת כיסוי בעברית לשיר "Waiting for the miracle" במסגרת פרויקט "שיר זר" של מגזין המוזיקה "השרת העיוור". הפרויקט, ביוזמת המגזין ובהפקתו של דויד פרץ, יצא באלבום וכלל אוסף שירים של אמנים אלטרנטיביים ישראלים שהקליטו גרסאות משלהם לשירי לאונרד כהן בתרגום לעברית. באלבום השתתפו, בין היתר, גבריאל בלחסן, שרון מולדאבי, רותם אור ואמנים נוספים; האלבום היה זמין להורדה מהאתר בחינם, אך הפצתו נאסרה עקב בעיית זכויות יוצרים. בהמשך שונה שם הלהקה ל-Blush and Lure. הלהקה הופיעה והקליטה מוזיקה לסרטי סטודנטים והופיעה במועדונים באירופה ובישראל (בין היתר, בערב מחווה ללהקת פייבמנט בתל אביב בשנת 2004) וגם ברדיו. הם הקליטו אלבום שכל שיריו היו באנגלית, והחליטו לגנוז אותו.

בסוף שנת 2005 הלהקה שינתה את שמה ל"העברית", עברה לשיר בשפה העברית בלבד והתמקדה בסגנון של מועדוני רוק ישראלים משנות ה-80, כגון הפינגווין.

הלהקה הוציאה את אלבומה הראשון "חיי הזוהר של תל אביב" ב־12 בדצמבר 2006 באתר Imusic (ר' נענע דיסק) וב־1 בינואר בשנת 2007 האלבום הופץ לחנויות על־גבי תקליטור. האלבום הנפיק את הלהיט "מסיבת כיתה" (שהיה להיטה היחיד). הלהקה הייתה מועמדת לפרס עמ"י בקטגוריית "תגלית השנה" של 2007.

בשנת 2008 עברה הלהקה שינוי נוסף כאשר הצטרפו אליה גיל וינשטוק ועלם שליט. עמית ארבל עזב את הלהקה ובמקומו הצטרף יוסי שהינו. בתאריך ה-18 בפברואר אותה שנה פורסמה הודעה קצרה בעמוד ה-Myspace של הלהקה, בו נאמר שהם מקליטים גרסת כיסוי נוספת - הפעם לשירה של נורית גלרון "זה הגשם" לטובת פרויקט "עבודה עברית 2". בהמשך יצא האלבום ללא השיר. עוד צוין כי הלהקה עובדת על אלבום שני.

בחודש אפריל 2009, במסגרת המדור "שיר בחזרה" באתר וואלה!, עלה וידאו לשיר חדש של הלהקה, אותו ביצעה עד כה רק בהופעות - "[http://e.walla.co.il/item/1475805 עוד סימן]". הווידאו מציג את הלהקה מבצעת את השיר בחדר חזרות. השיר נכלל באלבומה השני של הלהקה.

בחודש מאי 2009 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות קצר בפולין, שכלל הופעות בערים ורשה, קרקוב וטרנובסקה גורה.

ב-8 ביוני 2011 יצא אלבומה השני של הלהקה, רגשות מודרניים.

בדצמבר 2012 הודיעו חברי הלהקה בעמוד הפייסבוק שלהם כי הם חוזרים לעבוד על האלבום השלישי.

ביוני 2016 יצא לאקרנים הסרט "ברש", שירם של הלהקה "מסיבת כיתה" היה שיר הנושא של הסרט, ונשמע בטריילר שלו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.facebook.com/pages/Haivrit/84656934904 העברית], באתר הרשת החברתית Facebook
* [http://www.qube.co.il/ency_band.asp?e=4239&cat=33 העברית], באתר Qube
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
האיחוד החקלאי

האיחוד החקלאי היא תנועה מיישבת שמאגדת יישובים חקלאיים. היא הוקמה בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 כתוצאה מאיחוד של המועצה החקלאית של הכפרים השיתופיים עם ארגון המושבים של העובד הציוני. מקורה של התנועה המיישבת בעולי העלייה החמישית בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. בשנת 1978 הוקמה תנועת נוער בשם זה, היא אחת מ-12 תנועות הנוער שהוכרו בישראל בעשור השני של המאה ה-21. מזכ"ל התנועה המיישבת הנוכחי הוא דודו קוכמן ומזכ"לית תנועת הנוער המכהנת היא נטע סיזל.

==אידאולוגיה==
האיחוד החקלאי דגל בחופש בחירה של יישוביו לגבי אופיים וכלל בתוכו יישובים שהתנהלו כמושבים עם ערבות הדדית רבה אולי אף יותר מהנהוג בתנועת המושבים, לצד כפרים בהם לא הייתה כמעט כל ערבות הדדית, כמו ביישובי התאחדות האיכרים. דוגמה לעיקרון זה ניתן לראות בהתנגדות האיחוד החקלאי ב-1965 להחלת הצעת חוק האיגוד השיתופי (שכונתה "חוק המושבים") על יישוביו, כדי למנוע פגיעה באוטונומיה שלהם.

==היסטוריה==

המושב הראשון בתנועה: בית יצחק שער חפר
כנס המועצה החקלאית ה-מ"ד
האיחוד החקלאי הוקם באוקטובר 1960 כאיחוד של 19 מושבי העובד הציוני עם כ-40 יישובי המעמד הבינוני שהיו מאוגדים במועצה החקלאית. אולם באפריל 1962 נטשו אנשי העובד הציוני את האיחוד. במרץ 1963 קיימה התנועה את ועידתה הראשונה. באותה עת נכללו בה 48 יישובים שהקיפו כ-3,500 משקים חקלאיים שבהם כ-15,000 תושבים.
בשנת 1964, יישובי האיחוד כללו:
* 15 יישובי המעמד הבינוני שנוסדו לפני קום המדינה (גן השומרון, בית ינאי, בית יצחק-שער חפר, רמות השבים, נהריה, כפר נטר, שדה ורבורג, כפר שמריהו, רמת הדר, חרב לאת, בצרה, חבצלת השרון)
* 15 יישובי המעמד הבינוני שנוסדו לאחר קום המדינה (בין השאר: אודים, חמישה מיישובי מועצה אזורית גדרות, בוסתן הגליל, גנות, גבעת שפירא)
*4 הרחבות של מושבות הגליל (אילניה, מנחמיה, יסוד המעלה, מגדל)
* 5 יישובים חדשים שהוקמו בנגב (זוהר, עומר)
* 5 יישובים בפרוזדור ירושלים (כפר בן נון, כסלון, שואבה)
* 4 אגראות
* 2 יישובים שיתופיים
בראשית שנות ה-70 הקים האיחוד שני יישובים בבקעת הירדן ושני יישובים בערבה. בשנת 1976 אוזרחה מכורה.
[[שואבה]]
[[יד השמונה]]
== תנועת הנוער ==

הנוער של האיחוד החקלאי היא תנועת נוער בלתי-מפלגתית שהוקמה כתנועת בת של האיחוד החקלאי. הדגש בתנועת הנוער הוא החינוך לערכים, מחנאות, אהבת ארץ ישראל וציונות. התנועה החלה את פעילותה בשנת 1978, כמסגרת חינוך בלתי פורמלית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציונות כללית
יובל שפונגין

שפונגין מתקל את [[אדן הזאר מצ'לסי בעונת 2015/2016 בליגת האלופות]]
יובל שפונגין (נולד ב-3 באפריל 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי, אשר שיחק בעמדת המגן הימני.
משמש כיום כמאמן הגנה במחלקת הנוער ובקבוצה הבוגרת של הפועל פתח תקווה (כדורגל) .

== קריירה ==
שפונגין גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, והועלה לסגל הבוגרים על ידי ניר קלינגר. עם הקבוצה הבוגרת זכה בגביע הטוטו בעונת 2008/2009.

בסוף עונת 2009/2010, לאחר סיום חוזהו במכבי תל אביב, הוחתם שפונגין באומוניה ניקוסיה מהליגה הקפריסאית. ב-15 במאי 2012 בישל השחקן את שער הניצחון בגמר הגביע הקפריסאי, כאשר קבוצתו גברה 1–0 על א.א.ל. לימסול. בסיום עונה זו נבחר שפונגין לנבחרת העונה של הליגה הקפריסאית, וכן נבחר כמגן הימני של העונה בקפריסין.

ב-15 ביולי 2013 חתם לשנתיים בקבוצת מונס מליגת העל הבלגית. בסוף עונת ירדה הקבוצה לליגת המשנה ושפונגין חזר למכבי תל אביב וחתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה. בתחילת עונת 2014/2015 שיחק במספר משחקים, כולל במוקדמות ליגת האלופות, אך לאחר מכן סבל מפציעות ולא מצא את מקומו בהרכב הקבוצה. לאחר שלא שיחק מאז ספטמבר 2014, ערך שפונגין את הופעת הבכורה המחודשת שלו בליגת העל רק במאי 2015, במשחק האליפות נגד עירוני קריית שמונה. שלושה ימים לאחר מכן פתח בהרכב בגמר גביע המדינה, בו הביסה מכבי 2–6 את הפועל באר שבע. ב-4 ביוני 2017 מימשה הקבוצה את האופציה על שפונגין והאריכה את חוזהו בעונה נוספת. עם תום חוזהו בסוף עונת 2017/2018 החליטה הקבוצה שלא לחדש את החוזה שוב והוא שוחרר מהמועדון.

לקראת עונת 2018/2019 חתם שפונגין בקבוצת עירוני קריית שמונה. בינואר 2019 שוחרר שפונגין מקריית שמונה, לאחר ששותף בשבעה משחקים בלבד, וחתם במ.ס. אשדוד. ב-10 ביולי 2019 חתם בקבוצת הפועל מרמורק מליגה א' דרום. ב-19 בדצמבר 2019 חתם בהפועל כפר שלם<ref></ref> וב-21 ביולי 2020 האריך את חוזהו בקבוצה לעונה נוספת. בסיום עונת 2020/2021 פרש ממשחק.

=== נבחרות ישראל ===
שפונגין רשם 15 הופעות במדי נבחרת ישראל הצעירה. ב-7 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל הבוגרת, במשחק ידידות מול נבחרת אוקראינה.

== חיים אישיים ==
שפונגין נולד ברמת גן, ולמד בתיכון בליך, במגמה הכימית. אמו, ד"ר סאלי שפונגין, היא מרצה לביוכימיה באוניברסיטת בר-אילן, ודודו הוא הפיזיקאי פרופ' דוד אנדלמן. הוא מחזיק באזרחות אסטונית.

== תארים ==
;מכבי תל אביב
*אליפות: 2014/2015
*גביע המדינה: 2014/2015
*גביע הטוטו: 2008/2009, 2014/2015

;אומוניה ניקוסיה
*הגביע הקפריסאי: 2011, 2012

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.maccabi-tlv.co.il/team/יובל-שפונגין/ עמוד השחקן] באתר מכבי תל אביב
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני מונס
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר שלם
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בקפריסין
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בבלגיה
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:רמת גן: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
טלדיין

טלדיין טכנולוג'יס (Teledyne Technologies Inc) הוא קונצרן תעשייתי שבסיסו העיקרי ממוקם בארצות הברית אך הוא כולל גם סניפים ברחבי העולם. הוא נוסד ב-1960 על-יד הנרי סינגלטון וג'ורג' קוזמטסקי.

== היסטוריה ==
טלדיין הייתה בתחילה חלק מאלגהני טכנולוג'יס אך התפצלה ממנה על מנת שהאחרונה תוכל להתרכז בעסקי הליבה שלה בתחומי ייצור פלדה ומתכות נדירות.

ב-1968 רכשה טלדיין את ראיין איירונאוטיקל בעבור 128 מיליון דולר, ושנה מאוחר יותר הפכה ראיין איירונאוטיקל לחברה-בת בשליטה מלאה של טלדיין.

בשלב מסוים עסקה טלדיין בתחומים שונים כגון ביטוח, מכשירים דנטליים (טלדיין ווטרפיק), ואווירונאוטיקה. כל שלושת העסקים התפצלו ממנה בהמשך: הראשונה כיוניטרין קורפוריישן, השנייה כווטרפיק קורפוריישן, והאחרונה (שהייתה פעם ראיין איירונאוטיקל העצמאית), נרכשה על ידי נורת'רופ גראמן ב-1999.

נכון ל-2007, עוסקות חברות הבת של טלדיין בעיקר בייצור רכיבים שונים בתחום האלקטרוניקה והאווירונאוטיקה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
רשת AM:PM

רחוב בן-יהודה בתל אביב]]
AM:PM (או בשמה הרשמי: דור אלון ניהול מתחמים קמעונאיים בע"מ) היא רשת מרכולים ישראלית שהוקמה בשנת 2001. מרבית סניפיה ממוקמים בגוש דן ומרביתם פתוחים באופן רצוף בכל שעות היממה כולל בסופי שבוע. בשנים האחרונות, ענייני אסדרה של פתיחת מרכולים בימי שבת ושיקולי רווחיות הביאו להסבת חלק מהסניפים לשעות פתיחה מצומצמות יותר<ref></ref>. נכון לאוקטובר 2021 מונה הרשת 57 סניפים והיא רשת המרכולים השישית בגודלה בישראל<ref></ref>.

== היסטוריה ==
הרשת הוקמה בשנת 2001 על ידי גיא אדרי והאחים גל ורן בלינקס, שהיו שותפים קודם לכן בפיצוצייה. השלושה ייסדו את הסניף הראשון של רשת AM:PM ברחוב בן-יהודה בתל אביב. מחזור המכירות בשנת הפעילות הראשונה עמד על כ־14 מיליון ש"ח, ובשנת 2006 עלה ל־180 מיליון ש"ח, במקביל לפתיחת סניפים נוספים. בשנת 2006 פתחה הרשת את הסניף הראשון מחוץ לתל אביב.

בסוף 2006 נמכרה AM:PM לחברת דור אלון אנרגיה בישראל (1988), שבשליטת אלון רבוע כחול ישראל, תמורת 143 מיליוני ש"ח, לפי מכפיל רווח של 50. לאחר עסקה זו המשיך תהליך ההתרחבות של הרשת.

לאחר רכישת הרשת החליט דודי ויסמן, מנכ"ל אלון רבוע כחול ישראל, על הפסקת מכירת מזון לא כשר בסניפי הרשת, אך השאיר את סניפי הרשת פתוחים בשבת. לאחר פתיחת סניף נוסף של הרשת ברחוב שינקין, בסמוך לישיבת בעלז, נקרא ויסמן אל רב העיר תל אביב, הרב ישראל מאיר לאו, שביקש ממנו לסגור את סניפי הרשת בשבת. ויסמן הסכים לסגור את הסניף הספציפי ברחוב שינקין אך לא הסכים לסגירה של שאר הסניפים, לאחר ניסיונות הידברות רבים שלא צלחו, הוחלט על ידי ועדת הרבנים למען קדושת השבת, להכריז על חרם כללי על עסקיו של ויסמן והקבוצה שבבעלותו, ובפרט על רשת "שפע שוק" שקהל היעד שלה היה הציבור החרדי, וב-10 במרץ 2008 פורסם מכתב מאת ועדת הרבנים, ביומונים "יתד נאמן" ו"המודיע", בו נכתב כי לעת עתה הוועדה קוראת לציבור בשם הרבנים שלא להתקשר עם החברות שבבעלותו בעסקים או ברכישת תלושי קנייה ושוברי קמחא דפסחא, ומוסיפה כי הדברים ילובנו בימים הקרובים וכי "ההשלכות של ליבון הדברים שיוכרעו בימים אלו, עלולים להביא לכך שכל מי שלא יפעל כאמור לעיל, יהיה בכלל אלו ששמו כספם על קרן הצבי". לתקופה קצרה היה נראה כי ויסמן נכנע, וחנויות הרשת החלו להיסגר בשבת, אך מיד לאחר מכן חזרו ונפתחו.

המאבק העיקרי מול הרשת הגיע מצד בעלי מרכולים קטנים בתל אביב, שלא יכלו לעמוד בתחרות מול הרשת הפתוחה בשבתות ועתרו לבית המשפט בדרישה שעיריית תל אביב תפעל לסגירת סניפי הרשת בשבת. בית המשפט המחוזי דחה את העתירה, אך בערעור לבית המשפט העליון נקבע שעל העירייה לפעול באופן נחרץ יותר לסגירתם בשבת של סניפי הרשתות AM:PM וטיב טעם.

באוקטובר 2008 דווח בגלי צה"ל כי AM:PM העסיקה במהלך יום הכיפורים עובדים יהודים בסידור מדפים ובספירות מלאי. בעקבות זאת פיטר ויסמן את מנכ"ל הרשת, עודד בלום, באומרו שהדבר "נוגד את תפיסת עולמו ומורשת משפחתו מזה דורות".

תחקיר של עיתון "העיר" ממאי 2009, העלה טענות כי הרשת פוגעת באופן שיטתי בזכויות העובדים בה, על ידי הטלת קנסות לא מוצדקים על איחורים והיעדרויות.

החל משנת 2012 החלה הרשת לעבור שינוי מיתוגי, אשר בין היתר כלל תמיכה באמנים ישראלים בעלון החודשי שלה. כך, בחודש ספטמבר 2012 פורסם פוסטר של האמן רמי מאירי ובחודשים שלאחריו ציורים של האמנים דוד גרשטיין ויהונתן כיס-לב.

לאחר הדחתו של דודי ויסמן מניהול קבוצת אלון באפריל 2015, פנו עובדי חברת "מגה" בבקשה למנכ"ל החדש, אביגדור קפלן, בבקשה לסגירת סניפי הרשת בשבתות, עקב חששם מקריסת החברה ואיבוד מקום עבודתם.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

AM
קטגוריה:אלון רבוע כחול ישראל
קטגוריה:חיי לילה
ממנטו מורי (אלבום)

ממנטו מורי הוא אלבומו העשירי (כולל האוסף "ירח מלא") של הזמר אביב גפן.

== הפקה ==
האלבום יצא לאור לחנויות באמצע יוני 2002, ושמו לקוח מהמשפט בלטינית, "ממנטו מורי", שפירושו "זכור את המוות", שנעשה בו שימוש בימי רומא העתיקה.

האלבום שהוקלט ובושל באולפני Puk Studio שבדנמרק הוקדש לזכרה של סבתו גאולה מקובר שנפטרה לפני צאת האלבום. כעבור כחודשיים הוכתר "ממנטו מורי" כאלבום זהב עם מכירות של למעלה מ-20,000 עותקים.

הסינגל הראשון שליווה את צאת האלבום היה "שיר עצוב", שהפך ללהיט גדול, שהה 10 שבועות רצופים במקום הראשון במצעד העברי של גלגלצ ו-7 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' שם גם סיים במקום ה-9 במצעד השנתי תשס"ב של התחנה. בהמשך יצאו הסינגלים "הולך קדימה" ו"קרן אור".

לשיר "זיגוטה" הוקלטה גרסת כיסוי באנגלית אשר נכללת באלבום Welcome to My DNA, אלבומה השלישי של להקת Blackfield, בה משתפים פעולה גפן וסטיבן וילסון.

==רשימת רצועות==
# אינטרו (0:30)
# זיגוטה (4:12)
# קרן אור (4:14)
# אין מלאכים בגן עדן (3:31)
# הרואין (4:46)
# מלח הדמעות (2:27)
# ממנטו מורי 2 (3:47)
# הולך קדימה (3:47)
# שיר עצוב (3:22)
# חושך (4:14)
# ממנטו מורי (7:38)

==השתתפו באלבום==

אביב גפן - שירה, פסנתר, גיטרה אקוסטית, גיטרת 12 מיתרים, גיטרה קלאסית, גיטרה חשמלית, קלידים, קסילופון, טמבורין, קולות, מגפון

===התעויוט===
*דניאל סלומון - פסנתר, קלידים, ניצוח על כלי מיתר, קולות
*עודד שחר - תופים, טמבורין, קולות
*הראל בן עמי - גיטרה חשמלית, גיטרה סלייד, סיטאר, פרוגרמינג, קולות
*שלומי קינן - קלידים, המונד, מלוטרון, ווקורדר, קולות
*שלומי צידקי - גיטרה בס, פרטלס, קולות

===אורחים נוספים===
*ברק גביזון - קולות
*אינגה סטיג מדסן - קולות
*Ansamble Anderskou - כלי מיתר

קטגוריה:אלבומי 2002
קטגוריה:אלבומי אביב גפן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
סטנלי רוס

רוס שופט במהלך משחק ב-1933
סר סטנלי פורד רוס (באנגלית: Sir Stanley Ford Rous; 25 באפריל 1895 – 18 ביולי 1986) היה שופט כדורגל אנגלי, נשיא פיפ"א ואיש מנהלה.

==ביוגרפיה==
רוס החל את דרכו כמורה לחינוך גופני בבית ספר לבנים באחד מפרברי העיר לונדון. הוא שיחק כדורגל ברמה חובבנית וכן היה שופט כדורגל בינלאומי, כשלזכותו נרשמו 36 משחקים בינלאומיים כשופט.

לאחר פרישתו מכדורגל פעיל, עבר רוס לתפקידי מנהלה. הוא שימש כמזכיר התאחדות הכדורגל האנגלית בין 1934 ל-1962 וכנשיא פיפ"א בין 1961 ל-1974. כאשר פרש מתפקיד הנשיאות בפיפ"א ב-11 ביוני 1974, הוענק לו תואר נשיא כבוד בפיפ"א.

אחת מתרומותיו העיקריות לעולם הכדורגל הייתה שכתובם והפיכתם לקריאים ומובנים יותר של חוקת משחק הכדורגל - קובץ חוקי משחק הכדורגל הנקבעים כיום על ידי ועדת הכדורגל הבינלאומית (IFAB).

רוס נפטר בשנת 1986 בגיל 91, ואפרו פוזר במגרש כדורגל סמוך לכפר בו נולד. על שמו של רוס נקרא גביע רוס - תחרות כדורגל בינלאומית במרכזה עמדו נבחרות אנגליה וסקוטלנד וכן יציע רוס באצטדיון ויקארג' רואד של ווטפורד.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שופטי כדורגל בריטים
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:נשיאי פיפ"א
קטגוריה:עסקני ספורט בריטים
קטגוריה:בריטים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1986
אייר בלטיק

בומברדיה Q400 של אייר בלטיק.]]
[[בואינג 737-300 של אייר בלטיק]]
אייר בלטיק (בלטבית: airBaltic) היא חברת התעופה הלאומית של לטביה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של ריגה. החברה מבצעת גם טיסות מווילנה שבליטא ומטאלין שבאסטוניה. החברה מוגדרת כחברת תעופה זולה.

==תולדות החברה==
החברה נוסדה באוגוסט 1995 וביצעה את טיסתה הראשונה בתחילת אוקטובר של אותה שנה במטוסה הראשון מדגם SAAB 340. בשנת 1996 קיבלה החברה את מטוסה הראשון מדגם AVRO RJ-70.בשנת 1999 הוחלפו כל מטוסי הסאאב 340 במטוסי פוקר 50. בשנת 2003 הגיע המטוס הראשון מדגם בואינג 500–737.

בשנת 2004 החלה החברה לטוס גם מנמל התעופה בווילנה. בדצמבר 2006 קיבלה החברה את מטוסה הראשון מדגם בואינג 300–737.

עד ינואר 2009 החזיקה חברת התעופה סקנדינביאן איירליינס בחצי ממניות החברה. בעקבות קשיים פיננסיים שכמעט הובילו לסגירתה, השקיעה ממשלת לטביה בחברה כספים רבים וכיום היא מחזיקה ב - 99.9 אחוזים ממניותיה.

בסוף שנת 2016 נכנס לשירות בחברה המטוס הראשון מדגם איירבוס A220-300, אשר עתיד עד שנת 2020 להחליף את כלל סוגי המטוסים האחרים שבשירות החברה.

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה, נכון לאוגוסט 2020.

{|class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|+ 
|- style="background:#cdda32;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | <font style="color:black;">כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:black;">בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:black;">בהזמנה
! colspan="2" class="unsortable" | <font style="color:black;">נוסעים
! rowspan="2" style="width:180px;" | <font style="color:black;">הערות
|- style="background:#cdda32;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים"><font style="color:black;">Y</abbr>
! style="width:40px;" | <center><font style="color:black;">סה"כ
|-
|איירבוס A220-300
|23
|27
|145
|145
|
|-
|-
! סה"כ
!23
!27
!colspan="3"|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch==Air%20Baltic&distinct_entry=true אייר בלטיק] באתר Airliners.net

קטגוריה:חברות לטביות
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:לטביה: תעופה
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
שארטר

איור של העיר מהמאה ה-17
שָארְטְר (בצרפתית: Chartres) היא עיר בצרפת, בירת מחוז אר ולואר. העיר, השוכנת כ-80 ק"מ דרום-מערבית לפריז, מונה כ-40,000 תושבים (1999).

==היסטוריה==
העיר הייתה מוקד חשוב בתקופה הגאלו-רומית בצרפת. ב-858 היא נשרפה על ידי ויקינגים. תושביה גברו עליהם בשנת 911 אחרי ניסיונם להטיל על העיר מצור. בימי הביניים פרחה העיר כמוקד תרבותי וכלכלי, בעיקר הודות לשריד קודש שהנוצרים מאמינים שהוא טוניקה שהייתה שייכת למרים, אם ישו, שריד שהפך את העיר למרכז צליינות. אז גם נבנתה בעיר קתדרלת שארטר הגותית (1134–1145 ו-1194–1260) אשר עמה מזוהה העיר.

במאה ה-15 נכבשה העיר על ידי האנגלים לתקופה של כ-15 שנים. במאה ה-16 היא הותקפה על ידי הפרוטסטנטים, ללא הצלחה, במסגרת מלחמת הדתות הצרפתית. במלחמת צרפת–פרוסיה הייתה שארטר תחת מצור ב-1870 והיוותה מוקד מרכזי בהמשך המערכה. במלחמת העולם השנייה ספגה העיר פגיעות קשות ביותר כמו ערים רבות נוספות בצפון-מערב צרפת.

==אתרים מרכזיים==
העיר ידועה בשל קתדרלת שארטר הגותית, שהוכרה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-1979. מבנה חשוב נוסף הוא כנסיית סן-פייר, שנבנתה במאה ה-13 בסגנון גותי קורן.

<gallery mode="packed" heights="150">
File:Facade cathedral.jpg|קתדרלת שארטר
קובץ:Notre Dame de Chartres.jpg|קתדרלת שארטר
File:Église Saint-Pierre de Chartres 06.JPG|כנסיית סן-פייר
File:Flickr - nojhan - IMG 3441.jpg|כנסיית סן-פייר
</gallery>

== ערים תאומות ==

* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20200514223747/https://www.chartres-tourisme.com/ אתר התיירות הרשמי של העיר]
* 
* 

קטגוריה:סאנטר-עמק הלואר: ערים
קטגוריה:צרפת: אתרים ארכאולוגיים
תא צורב

אופן פעולת התא הצורב
תא צורב (Cnidocyte או Nematocytes) הוא תא המשמש להגנה ולתפיסת טרף וקיים בכל הפרטים במערכת הצורבים (אלמוגים, מדוזות וכדומה). זהו אחד התאים המורכבים ביותר בבעלי חיים, המסוגל לשגר "קליע" לעבר יצור סמוך ולהזריק לתוכו ארס.

התאים הצורבים נמצאים ברקמת האפידרמיס (שכבת העור החיצונית) של הצורב, כאשר התא מגורה, הוא משגר את צינורון הארס שבו אל המטרה. תהליך השיגור עצמו הוא אחד התהליכים המהירים ביותר בעולם החי ואורך אלפיות שנייה בודדות בלבד. במהלך התהליך נפתח תא הצריבה, צינורון הארס הארוך שמגולגל בתוכו נורה בעזרת לחץ אוסמוטי אל מחוץ לתא, חודר את עור הטרף ומחדיר לתוכו את חומרי הארס. הלחץ האוסמוטי נוצר כתוצאה ממאגר של סידן הנמצא בתוך התא ומשוחרר אל הציטופלזמה שלו בזמן הגירוי.

התא הצורב מסוגל לפעול פעם אחת בלבד, ולאחר שהוא נורה הוא מוחלף בתא אחר. בשל כך חייב התא להיות בעלי מנגנון זיהוי לטרף ולאויב, כדי לא לבזבז תאי צריבה וכדי שלא יירה אותם על עצמו. הזיהוי נעשה בעזרת תאי עצב הקשורים אל התא הצורב ומסוגלים לחוש את סביבתו הקרובה. תהליך הזיהוי הוא מורכב מאוד וירי תא צורב יתבצע רק לאחר שתאי העצב חשו בתנאים כימיים ופיזיקליים מתאימים (כמו מגע או תנועה). יעילותם של תאים אלו היא גבוהה מאד: נבדק כי תא בודד מסוגל להביא לשיתוק של פרוק רגליים קטן כדוגמת פגית של הזבוב דרוזופילה.

האדם נתקל בתאים ייחודיים אלו בעיקר במגע עם מדוזות בחוף הים. צריבה של מרבית זני המדוזה גורמת לנפיחות ולתחושת צריבה באזור שנפגע. ברוב המקרים הצריבה מהווה אי נעימות בלבד ואינה מהווה סכנת חיים לאדם. זנים מסוימים נחשבים לקטלניים יותר ועלולים לגרום למוות כתוצאה מהצריבה.

==סוגים של תאי צריבה==
ישנם מעל שלושים סוגים שונים של תאים צורבים, שאותם ניתן לקטלג לארבע קבוצות מרכזיות בהתאם לתפקודם:
#חודרים: בעלי מבנה דמוי צלצל, חודרים את העור ומשמשים לציד והגנה מטורפים.
#נדבקים: נדבקים אל הטרף מבלי לחדור את העור ולוכדים אותו. בזנים מסוימים גם מסייעים לתנועה.
#עוטפים: צורתם מזכירה לאסו, הם נכרכים סביב הטרף ולוכדים אותו.
#חופרים: מסייעים בהתחפרות של זנים מסוימים של צורבים.

בכל מין צורב יכולים להופיע מספר סוגים של תאי צריבה, בהתאם לצורך של אותו המין.

==קישורים חיצוניים==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
צורב
קטגוריה:צורבים