OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בילה צרקווה

בִּילַה צֶרְקְווַה (באוקראינית: Біла Церква; ברוסית: Белая Церковь, "בְּיֶילַאיָה צֶרְקוֹב"; ביידיש: שווארצע טומאה; בפולנית: Biała Cerkiew, "בְּיַוַוה צֶרְקִיֶיב") היא עיר השוכנת על נהר רוֹס, 84 ק"מ דרומית לקייב, במחוז קייב שבאוקראינה. משמעות שמה בשפות הסלאביות היא "כנסייה לבנה", ועל כן בפי היהודים כונתה "שׂדה לבן", או בלשון סגי נהור: "שווארצע טומאה" (יידיש: "טומאה שחורה").

בעיר כ-201,200 תושבים והיא משתרעת על פני כ-33.7 קמ"ר. העיר מהווה מרכז תעשייתי גדול, שבו פועלים מעל 40 מפעלים בשטחי תעשייה שונים, שבהם, בין היתר, תעשיית מזון, תעשייה כימית ומוצרי נפט. העיר היא מקום מושבו של בית החרושת לצמיגים "רוֹסַאבַה", אשר נחשב עוד בתקופה הסובייטית לאחד הגדולים בתחומו בכל ברית המועצות. בעיר פועל גם מפעל למכונות חקלאיות, אשר הוקם עוד בשנת 1850.

==היסטוריה==

העיירה הוקמה בשנת 1032 בידי ירוסלב החכם, הדוכס הראשי של קייב. למן שנת 1363 נכללה העיר בדוכסות הגדולה של ליטא, ומשנת 1569 באיחוד הפולני ליטאי. עם התפתחות המסחר הפכה העיירה לעיר. בשנת 1651 נחתם בעיר הסכם שלום בין האיחוד הפולני-ליטאי למורדים אוקראינים-קוזאקים תחת הנהגתו של בוגדן חמלניצקי.

==הקהילה היהודית "שדה לבן"==

הקהילה היהודית בעיר נוסדה בסוף המאה ה-16. בשנת 1646 ישבו יהודים ב־100 מתוך 800 בתיה. בגזירות ת"ח נחרבה הקהילה. באמצע המאה ה-18 פגעו בה ההיידמקים, אך היא שבה והתחדשה. בשנת 1765 נמנו בסביבתה 1,876 יהודים משלמי מס גולגולת, וב-1847 - 6,650 יהודים.

שושלת אדמו"רי לויעב הנהיגו את עדתם בעיר, בין השנים תרס"ו-תרס"ז גר בעיר האדמו"ר מרדכי טברסקי מלויעב, ובין השנים תרס"ז-תש"א הנהיג שם בנו רבי שלום יוסף טברסקי מלויעב שדה לבן.

בשנת 1823 נפתח בעיר בית דפוס עברי, אשר נודעו ממנו שני ספרים חסידיים. מאוחר יותר נדפסו בעיר עוד שני ספרים עבריים, בשני בתי דפוס שונים.

בשנת 1882 ה'תרמ"ב נולד בקהילה החזן יוסלה רוזנבלט, אחד החזנים המוכרים והמשפיעים ביותר עד ימינו.

בשנת 1897 חיו בה 18,720 יהודים (54% מהתושבים), ובשנת 1926 – 15,624 יהודים (36.4% מהתושבים). עם כינון השלטון הסובייטי באוקראינה ב-1918, וחרף פוגרומים בהם נרצחו כ-300 יהודים בעיר, השתלבה הקהילה היהודית היטב בכל תחומי החיים והפעילות בעיר. בעת מלחמת העולם השנייה נטלו יהודי המקום חלק פעיל ביותר בקרבות להדיפת הפלישה הגרמנית. באוגוסט ובספטמבר 1941 רצחו הנאצים כ-3,600 מיהודי העיר שנותרו בה, לאחר שרוכזו במחנה שבויים.

בשנת 2003 חודשה פעילות הקהילה היהודית, וכרב העיר מכהן הרב מאיר הולצברג, נציג חב"ד.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

קטגוריה:מחוז קייב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-11
דליה רבין

דליה רבין (נולדה ב־19 במרץ 1950) היא אשת ציבור ישראלית. כיהנה כחברת הכנסת בכנסת ה-15 מטעם מפלגת המרכז ומפלגת העבודה. בתם של יצחק ולאה רבין.

== ביוגרפיה ==
רבין, בתם של ראש ממשלת ישראל לשעבר יצחק רבין ורעייתו לאה רבין, גדלה בשכונת צהלה בתל אביב. את לימודיה התיכוניים סיימה בתיכון חדש. עם סיום לימודיה, התגייסה לצה"ל ומילאה תפקידי מטה בסיירת מטכ"ל.

לאחר השירות הצבאי למדה משפטים באוניברסיטת תל אביב, וסיימה בשנת 1974. בשנת 1975 הוסמכה כעורכת-דין לאחר שנת התמחות במשרדו של עורך הדין דב ויסגלס.

בשנת 1980 הצטרפה לפרקליטות המדינה ובמשך ארבע עשרה שנים הייתה פרקליטה בפרקליטות מחוז תל אביב.

בשנת 1994 הצטרפה למשרד עורכי הדין "מוריץ, וייסגלס, אלמגור". בשנת 1997 מונתה ליועצת משפטית של האגף לאיגוד מקצועי בהסתדרות, תפקיד בו החזיקה עד לשנת 1999.

בפברואר 1999, לקראת הבחירות לכנסת החמש עשרה הודיעה רבין על הצטרפותה למפלגת המרכז. בשנת 1999 נבחרה לכנסת ה-15 ושימשה כסגנית יו"ר הכנסת ולאחר מכן יו"ר ועדת האתיקה של הכנסת. לאחר הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה, בפברואר 2001, התפרקה מפלגת המרכז ורבין הקימה סיעה עצמאית בשם "דרך חדשה". במרץ 2001, עם הקמת הממשלה ה-29 בראשות אריאל שרון, מונתה לסגנית שר הביטחון. באפריל 2001 הצטרפה למפלגת העבודה. ביולי 2002, התפטרה מתפקיד סגנית שר הביטחון, עקב חילוקי דעות עם יושב ראש המפלגה ושר הביטחון בנימין בן אליעזר על המשך החברות בממשלת שרון.

רבין פרשה מהחיים הפוליטיים לאחר הבחירות לכנסת השש עשרה, בינואר 2003, והתמנתה ליושבת-ראש הוועד המנהל של "מרכז יצחק רבין", וכן פעלה להקמת בית מרכז יצחק רבין בשדרות רוקח בתל אביב ואחראית מטעם מרכז רבין על ארגון העצרות השנתיות לזכרו של יצחק רבין.

בשנת 2005 חזרה לעבוד כעורכת דין, והצטרפה למשרד "אהרנסון, שר, אבולעפיה, אמודאי ושות'", כיועצת בתחום יחסי העבודה.

באמצע העשור השני של המאה ה-21, בנוסף לעיסוקיה במרכז יצחק רבין, היא משמשת כנשיאת "המשכן לבוררות ופתרון סכסוכים", חברה אותה הקימה. החברה היא מרכז בוררות, ובין הבוררים העובדים בה נמנים גם מנהל בית המשפט לשעבר השופט בדימוס בעז אוקון, פרופסור שמעון שטרית והשר לשעבר משה שחל. כמו כן, היא מכהנת כדירקטורית באקו"ם ובאלביט מערכות.

==משפחתה==
במאי 1972 נישאה לאל"ם אברהם בן-ארצי, אותה הכירה במהלך שירותה הצבאי. השניים התגרשו ב-1979. בשנת 1987 נישאה בשנית לעורך דין אבי פילוסוף, והתגרשה ממנו ב-2004. היא אמם של יונתן בן ארצי ונעה רוטמן (בן ארצי).

==לקריאה נוספת==
*דן מרגלית, ראיתי אותם, זמורה-ביתן, 1997, עמ' 22

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפלגת המרכז
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ישראל אחת
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
דליה
קטגוריה:יועצות משפטיות ישראליות
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:חברות הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:ילדי ראשי ממשלת ישראל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:יושבי ראש ועדת האתיקה
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת החמש עשרה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:צהלה: אישים
קטגוריה:צהלה: חברי הכנסת
שטרגליים

שטרגל
שטרגליים (שם מדעי: Copepoda) הם סרטנים קטנים במחלקת הרגלסתיים שלהם חשיבות אקולוגית רבה. הם מהווים חוליה חשובה בשרשרת המזון ומהווים את מזונם של רבים מהדגים. קיימים 10,000 מינים מוכרים ברחבי הים, כולל על קרקע הים ואפילו בעומק האוקיינוס. יש החיים בשלוליות מים, אחרים חיים בטחב רטוב, בעלים לחים, ברקבוביות ושני מינים מיוחדים נמצאו במערת איילון בישראל, בתחום מחצבות המלט "נשר" ליד רמלה.

הדמות המצוירת שלדון פלנקטון מהתוכנית "בובספוג מכנסמרובע" היא שטרגלי.

==הסרטן בשלולית המים==
השטרגליים, הסרטנים הקטנים, הם בעלי גוף פרוק, דק ומוארך, בעל מספר רב של גפיים עדינות, המשמשות לתנועה, להשגת מזון ולנשימה. השטרגל החי בשלולית מים שוחה כשגחונו כלפי מעלה וגבו כלפי מטה. בכל עונה בוקעים הצעירים מביצי הקיימא בתוך שבוע מהיווצרות השלולית. ההתפתחות מהזחל, הבוקע מן הביצה, ועד לבוגר נמשכת מחודש עד חודשיים ונעשית בדרך של גלגול. השטרגל חי בשכבת המים העליונה, וניזון מסינון אצות זעירות, מחלקיקי חומר אורגני מרחף ומחסרי חוליות זעירים.

==תיאור השטרגליים==

אורכם של רוב השטרגליים נע בין 0.5 מ"מ לבין 2 מ"מ. אחד המינים הגדולים, Pennella balaenopterae , טפיל בגוף לוויתן, מגיע לאורך של 32 ס"מ. אחד המינים הקטנים, הזכרים של 'Sphaeronellopsis monothrix, צדפה ימית, אורכה מגיע ל-0.11 מ"מ.

השטרגל חסר אברי ראיה מוגדרים. הם גם חסרי שלד בגבם. הם מהווים את מזונם של צמחים זעירים ובעלי חיים שווים להם בגודלם. הם מופיעים כמו תחרה של טפילים אצל פונדקאים. רוב המינים מתרבים ברבייה זוויגית, ומעט ברבייה אל-זוויגית, דהיינו הביצה גדלה לבוגר ללא הפריה של זכר.

==צילום מהיר במיקרוסקופ==
הסרט הקצר צולם במים עמוקים עם מיקרוסקופ מהיר. מעט ידוע על קשרי הגומלין בין הפרטים. למרות חשיבותם בטבע, קשה להשיג מידע עליהם מהתנהגותם במעבדה או תחת מצלמות. במקרים אלה הם מגיבים שונה מאשר בטבע.

סרטון ב[[הילוך איטי המתאר מליח אטלנטי אוכל שטרגליים.]]

==אספקת מי שתייה==
ה"שטרגליים" מצויים לעיתים במקורות מים המיועדים לשתייה. בייחוד במקומות שלא מצויים בהם מתקני סינון. בדרך כלל אין הדבר מעורר בעיה. בארצות טרופיות מסוימות כמו: פרו ובנגלדש נמצא מתאם בין הימצאות השטרגליים לבין הופעת מחלת הכולרה. מסתבר כי חיידקי הכולרה נדבקים לגוף הסרטנים.

== טקסונומיה ==
*ציקלופיים (Cyclopoida)
*הרפקטיקואידיים (Harpacticoida)
*קלנואידיים (Calanoida)
*Poecilostomatoida
**ספיריים

==ראו גם==
* טרגלוביטים - שם כולל למינים רבים של בעלי חיים זעירים המצויים כל ימי חייהם בחלקים חשוכים של מערות ואתרים דומים.
* טיפולוקריס
* ספיריים

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי מילנה-אדוארד
קטגוריה:תת-מחלקות בעלי חיים
כלי נשיפה מעץ

ראושפְּפַייְפֶה, חליל קנה מ[[ימי הביניים]]
כלי נשיפה מעץ (באנגלית: Woodwind instrument) הם כלי נגינה ממשפחת כלי הנשיפה. הכלים העיקרים במשפחה זו הם חליל, חלילית, אבוב, קלרינט, בסון וסקסופון. היסטורית נכללו בקבוצה זו רק כלי נשיפה שהיו עשויים מעץ, אך כיום נכללים בה גם כלים העשויים מסוגים שונים של מתכת. ההבחנה בין כלי נשיפה מעץ לבין כלי נשיפה אחרים אינה נובעת מהחומר שממנו עשוי הכלי, אלא ממבנה הפייה שלהם, השונה מכלי הנשיפה ממתכת, ומהאופן שבו נוצר הצליל<ref></ref>. כתוצאה מהבדלים אלו, צלילם נוטה להיות רך יותר משל כלי נשיפה ממתכת.

בכלי העץ משתנה גובה הצליל על ידי אורך הצינור. למשל, הבסון גדול יחסית, ולכן צלילו נמוך. לכלי העץ חורים רבים לאורך כל הצינור, המכוסים בכפתורים דמויי מכסים ומופעלים על ידי האצבעות. אחד ההבדלים בין כלי העץ וכלי המתכת הוא שבמרבית כלי העץ הצינור הוא ישר וארוך, ולא מסתלסל כמו בכלי המתכת.
חלילים וקלרינטים מ[[תקופת הבארוק]]

==כלי הנשיפה מעץ בתזמורת==
בתזמורת מהווים כלי הנשיפה מעץ מרכיב חשוב, ונותנים גוון צליל מיוחד, שמעשיר את צליל התזמורת. בתזמורת סימפונית, כלי הנשיפה מעץ מנגנים לעיתים קרובות ביחד עם כלי הקשת. כלי העץ ידועים ביכולתם לנגן צלילים רגועים, וגם צלילים קצובים. בתזמורת הסימפונית, החליל משמש לקול הסופרן, האבוב נחשב לקול האלט, הקלרינט נחשב לקול הטנור והבסון, כשמו, משמש את קול הבס. פעמים רבות מצטרף לסקציה גם הפיקולו, שמנגן גבוה יותר מן החליל. הפיקולו נשמע חזק ביותר בתזמורת, משום שהוא כה גבוה, ובצליליו הגבוהים הוא אפילו "צעקני". כאשר נוסף הפיקולו, ישנם בסך הכול חמישה קולות בסקציה. לעיתים הפיקולו מכפיל את מנגינת החליל, אך באוקטבה אחת גבוהה יותר, מה שמוסיף רבות למנגינה. כאשר כלי העץ מנגנים בקטעים הרגועים, הם בדרך כלל מנגנים צלילים ארוכים ושקטים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:כלי נשיפה
קטגוריה:העץ בשירות האדם
שפות באזור הקווקז

באזור הקווקז מדוברות מגוון שפות ממשפחות שונות. מלבד שפות ייחודיות לאזור זה (ראו להלן), מדוברות בו גם שפות ממשפחות אחרות.

בחלקים שבשליטת רוסיה, רשמית או מעשית, כגון דאגסטן, צ'צ'ניה, חבל אוסטיה, אבחזיה ואחרים השפה העיקרית של המנהל ושל התקשורת בין העמים השונים היא רוסית, שפה סלאבית.

השפה האוסטית שמדוברת בחבל אוסטיה, ומספר שפות נוספות, ביניהן טאטית, טאליש, ג'והורי ואחרות הן שפות איראניות.

השפה הארמנית היא קבוצה נפרדת במשפחת השפות ההודו-אירופיות.

אזרית, בלקרית ומספר שפות נוספות הן שפות טורקיות.

==שפות ייחודיות לאזור הקווקז==
באזור הקווקז יש שלוש משפחות שפות שלא מדוברות בשום אזור אחר בעולם והן נקראות על פי ההקשר הגאוגרפי – שפות קווקזיות צפון-מערביות, שפות קווקזיות צפון-מזרחיות ושפות קווקזיות דרומיות (כרתווליות). לרוב הדעות, אין קשר בין השפות הכרתווליות לשפות אחרות, ואין גם הסכמה גורפת על קיום קשר משפחתי בין המזרחיות והמערביות.

===כרתווליות===
שפות כרתווליות או הקווקזיות הדרומיות:
*גאורגית
*גאורגית יהודית
*לאז
*מגרלית
*סוואנית

===שפות קווקזיות צפון-מערביות===
שפות קווקזיות צפון-מערביות
*אבזה
*אבחזית
*אדיגית (צ'רקסית)
*קברדינית (צ'רקסית)
*אוביך (נכחדה)

===שפות קווקזיות צפון-מזרחיות===
*שפות נאח או שפות קווקזיות צפון-מרכזיות
**צ'צ'נית
**אינגושית
**באצב
*שפות אוואר-אנדי-דידו
**אווארית
**שפות אנדי:
***אנדי
***בוטליחית
***גודוברי
***קאראטה
***אחוואח
***בגוולאל
***טינדי
***צ'מאלאל
****גיגאטל
**שפות דידו (צאז):
***צאז
***חווארשי (חווארש)
***הינוח
***בזטה
***הונזיב
*לאק-דארגן
**לאקית
**דרגינית
***קג'טאקית
***קובצ'ינית
*שפות לזגיות:
**ארצ'י
**טאבאסאראנית
**אגהולית
**רוטולית
**צוחרית
**בודוחית
**חינלוגית
**אודי
**לזגינית
**קריטסית

==קישורים חיצוניים==

*
*
קווקזיות
צ'צ'נית

צ'צ'נית (Нохчийн) היא השפה המדוברת במחוז צ'צ'ניה שברוסיה. היא שייכת למשפחת השפות הקווקזיות ותחת הגדרה זו למשפחת השפות הקווקזיות הצפון-מרכזיות. השפה מדוברת על ידי כ-1,200,000 איש, אך רק כ-944,600 איש דוברים אותה כשפת אם. השפה מדוברת בעיקר בצ'צ'ניה, אם כי יש הדוברים אותה הגרים בארצות המזרח התיכון שאליהן העבירו אנשי האימפריה העות'מאנית חלק מאנשי אזור הקווקז.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפות קווקזיות צפון-מזרחיות
קטגוריה:רוסיה: שפות
קטגוריה:צ'צ'ניה
קטגוריה:שפות
המסעדה שבסוף היקום

המסעדה שבסוף היקום הוא ספר המשך ישיר למדריך הטרמפיסט לגלקסיה מאת דאגלס אדמס, ומתרחש זמן קצר לאחר תום הספר הראשון, כאשר הוא ממשיך מאותה נקודה בעלילה.
עלילת הסיפור נכתבה על פי סיום עלילת תסכיתי הרדיו, בעוד ששלושת הספרים הבאים בסדרה נכתבו ללא הסתמכות על מקור אחר כלשהו.

==תקציר העלילה==
עלילת הספר מתחילה בנקודה שבה הסתיים הספר הראשון. ארתור דנט, פורד פרפקט, טריליאן וזאפוד ביבלברוקס עוזבים את כוכב הלכת מגרתיאה בחלליתם "ליבת הזהב" ומיד מותקפים על ידי ספינה של חייזרים המכונים "ווגונים". לחבורה מתברר שהם לא מסוגלים להימלט באמצעות "ההינע האי הסתברותי", מנוע השובר את חוקי ההסתברות המניע את חלליתם, משום שהמחשב המרכזי של החללית עסוק בהכנת תה לארתור. למזלם, הם מצליחים לזמן את אחד מאבותיו של זאפוד, זאפוד ביבלברוקס הרביעי, והוא מצליח להציל אותם.

זאפוד הרביעי משגר את זאפוד, יחד עם רובוט העונה לשם "מרווין", לכוכב בטא מינור, שבו ממוקמים המשרדים הראשיים של הוצאת "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה". זאפוד ומרווין חודרים למשרדים על מנת למצוא את "זרניוופ", שנמצא במסע בין-גלקטי בעולם וירטואלי. במהלך חיפושיהם הבניינים "מוטסים" לפלאנטה השנייה של מערכת פרוגסטאר על ידי מפציצי פרוגסטאר, הרודפים אחר זאפוד בשל פשעיו. זאפוד ומרווין פוגשים את "רוסטה", העוזר להם להגיע למשרדו של זרניוופ ומנחה אותם בהמשך דרכם.

במהלך בריחתם מלוחמי הפרוגסטאר דמות בשם גארגאוואר מתגלה בפניהם של זאפוד ומרווין, ומודיעה לזאפוד שהוא צפוי להוצאה להורג (או למעשה השמדה טוטלית) ב"מערבולת הפרספקטיבה הטוטאלית" - מערבולת המציגה את גודל היקום בהשוואה לגודלו של האדם, על מנת להציג את נחיתותו וחוסר חשיבותו. אך כאשר זאפוד נכנס לאותה מערבולת, המערבולת מראה לו שהוא היצור הכי חשוב בכל היקום.

זאפוד נמלט, ומוצא את זרניוופ שמסביר לו שהמערבולת נבנתה עבור זאפוד עצמו, ושהוא אכן היצור החשוב ביותר ביקום. מתברר שזאפוד החזיק כל הזמן הזה בגרסה מיניאטורית של ליבת הזהב בכיס המקטורן שלו. ליבת הזהב משוחזרת, וזאפוד חוזר אל ארתור, פורד וטריליאן שמשוגרים למסעדה הקרובה ביותר.

החבורה מגיעה אל המסעדה שבסוף היקום, הנמצאת בנקודת הזמן שבה נהרס היקום. שם, בעת אכילת חיות מהונדסות גנטית אשר רוצות להיאכל, הם צופים בהופעת הנביא זרקון ברגע האחרון וסוף היקום אשר חוזר על עצמו שוב ושוב באמצעות מסע חוזר ונשנה בזמן. כמו כן, הם מוצאים שם את מרווין, אותו הם נאלצו לנטוש בהווה, שעבד במשך מיליוני השנים בהחניית חלליות במסעדה. לאחר שהחבורה חוטפת חללית, הם חוזרים בזמן להווה, אך ארתור ופורד ניתקים מיתר החבורה, ומוצאים את עצמם בחללית של מהגרים.

ארתור ופורד מגלים כי זו חללית של בעלי-מקצועות-חסרי-טעם אשר רומו והוטסו על ידי יתר כוכבם אל עבר כוכב מרוחק, אשר בסיום הסיפור מתגלה ככדור הארץ הפרהיסטורי. לארתור ופורד מתברר כי הם תקועים בכדור הארץ הזה יחד עם המהגרים שבספינה (אשר התבררו כאבותיהם הקדמונים של בני האדם).

בכדור הארץ הפרהיסטורי ארתור מנסה לגלות את השאלה שתשובתה היא התשובה לחיים, היקום וכל השאר, באמצעות הוצאת אותיות באקראיות מתוך שק. השאלה שיוצאת היא "מה תקבל אם תכפיל שש בתשע?".

בסיום הספר זאפוד, טריליאן וזרניוופ חוזרים לליבת הזהב כדי למצוא את האיש ששולט ביקום, מרווין נאלץ להישאר מאחור, ופורד וארתור נשארים תקועים בכדור הארץ הפרהיסטורי.

==קישורים חיצוניים==
* שני אוירבך, [https://starbase972.com/2017/09/04/1224/ "ערב טוב, אני המנה העיקרית להיום"], באתר סטארבייס972, 4 בספטמבר 2017
* 

קטגוריה:מדריך הטרמפיסט לגלקסיה
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:היקום בתרבות
קטגוריה:רומנים על מסע בזמן
ארווידאס סאבוניס

ארווידאס רומאס סאבוניס (ליטאית: Arvydas Romas Sabonis; נולד ב-19 בדצמבר 1964 בליטא) הוא כדורסלן עבר ליטאי, הידוע כאחד מהסנטרים הטובים בהיסטוריית של הכדורסל האירופי. היה ידוע גם בשל גובהו הרם, 2.21 מטרים.

== ביוגרפיה ==
סאבוניס החל את הקריירה שלו בז'לגיריס קובנה ב-1984, אותה הוביל באותה שנה לאליפות ברית המועצות. ב-1985 נבחר בדראפט על ידי אטלנטה הוקס אבל לא עבר לשחק בליגת ה-NBA בגלל שטרם הגיע לגיל 21. שנה לאחר מכן נבחר על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס אבל סירב שוב. ב-1989 עבר לשחק בוואיאדוליד ובריאל מדריד. ב-1995 החל לשחק ב-NBA בפורטלנד. ב-2003 לאחר שביסס את עצמו כאחד הסנטרים הגדולים בהיסטוריה חזר לשחק בקבוצת נעוריו.
משחקו האחרון בקריירה במסגרת הליגה האירופאית היה נגד מכבי תל אביב ביד אליהו. המשחק זכה לשם "נס ז'לגיריס", לאחר שבשניות הסיום קלע דריק שארפ שלשה שכפתה הארכה, שבסיומה ניצחה מכבי והעפילה לפיינל פור. לאחר שפרש מהכדורסל כיהן בתפקיד נשיא ז'לגיריס קובנה.

ב-2011 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל. ב-27 בספטמבר 2011 לקה בהתקף לב, אושפז בבית חולים, אולם עד מהרה דווח כי לא נשקפת סכנה לחייו. החל מאוקטובר 2011 הוא מכהן כנשיא איגוד הכדורסל הליטאי. ב-2014 מספר 11 הופרש על ידי ז'לגיריס קובנה.

סאבוניס נשוי לאינגרידה ויש להם 4 ילדים, בהם דומנטאס סאבוניס, אף הוא כדורסלן. סאבוניס דובר חמש שפות: ליטאית, פולנית, רוסית, ספרדית ואנגלית.

==תארים בהם זכה==
* מדליית ארד עם נבחרת ברית המועצות באליפות אירופה (1983).
* מדליית זהב עם נבחרת ברית המועצות באליפות אירופה (1985).
* 3 אליפויות ברית המועצות עם ז'לגיריס קובנה (1985-1987).
* מדליית זהב עם נבחרת ברית המועצות באולימפיאדת סיאול (1988).
* מדליית ארד עם נבחרת ליטא באולימפיאדת ברצלונה (1992).
* מדליית ארד עם נבחרת ליטא באולימפיאדת אטלנטה (1996).
* 2 אליפויות ספרד עם ריאל מדריד (1993, 1994).
* אליפות אירופה לקבוצות עם ריאל מדריד (1995).
* 4 פעמים שחקן השנה באירופה.
* MVP של היורוליג (2004).
* 50 השחקנים הגדולים בתולדות פיב"א (1991).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלנים ליטאים
קטגוריה:כדורסלנים סובייטים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ליטא
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורסלני ז'לגיריס קובנה
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בארצות הברית
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פיב"א
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של היורוליג
קטגוריה:כדורסלנים שגופייתם הופרשה
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורסל
קטגוריה:בחירות דראפט של אטלנטה הוקס
קטגוריה:בחירות דראפט של פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:בעלי קבוצות כדורסל
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1964
דיפתונג

דיפתונג (בעברית: דו־תנועה) הוא מונח בפונטיקה, שמתייחס לרצף של שתי תנועות הנהגות כהברה אחת.

דיפתונג מתאפיין בתנועה רציפה של הלשון ממיקום אחד בחלל הפה למיקום אחר, לדוגמה: בצורת הרבים של כינוי הקניין לגוף ראשון יחיד (יְלָדַי, סוּסַי) הלשון נעה מ-[a] ל-[i] באופן רציף.

== אטימולוגיה ==
מקור המילה הוא מיוונית: diphthongos) δίφθογγος) ופירושו "עם שני צלילים" או "עם שני טונים".

== סיווג ==
=== צליליות ===
נהוג להבחין בין דיפתונגים על פי מידת הצליליות של רכיבי הדיפתונג:
* דיפתונג עולה הוא דיפתונג שבו הרכיב הראשון הוא חצי תנועה והרכיב השני תנועה מלאה (למשל: /wu/ ,/yi/).
* דיפתונג יורד הוא דיפתונג שרכיבו הראשון הוא תנועה מלאה והשני הוא חצי תנועה (למשל: /ay/, /aw/).

=== איכות התנועות ===
הבחנה נוספת מבוססת על איכות התנועות המרכיבות את הדיפתונג:
* דיפתונג הומוגני הוא דיפתונג ששני מרכיביו הם מאותה איכות תנועתית (למשל: /uw/, /yi/).
* דיפתונג הטרוגני הוא דיפתונג שמרכיביו נבדלים זה מזה באיכותם (למשל: /aw/).

== תהליכים שפתיים ==
בשפות רבות מתרחשים במרוצת הזמן תהליכים של כיווץ דיפתונג או של דיפתונגיזציה.

=== כיווץ דיפתונג ===
כיווץ דיפתונג משמעו הפיכת הדיפתונג לתנועה רגילה. למשל, הפועל העברי "הוּרַד" כלל במקור את הדיפתונג /uw/ (huwrad על משקל hutrad). במקרה זה קרה כיווץ דיפתונג בו /<big>uw/ ---> /ū/</big>, וכך התקבלה הצורה "הוּרַד".

=== דיפתונגיזציה ===
דיפתונגיזציה משמעה הפיכת תנועה רגילה לדיפתונג. כך, למשל, קרה בהגייה האשכנזית של המילים "ביצה", "ביתו" וכדומה. הגייתן המקורית של מילים אלה הייתה בצירה מלא (beto, betsa), אך בעברית האשכנזית נעתקה תנועת הצירה לדיפתונג /ey/ (ככה: beysoy, beytso). כיום, חלק מדוברי העברית הישראלית הוגים את הצירה במילים אלה כדיפתונג (beyto, beytsa) בהשפעת ההגייה האשכנזית או הכתוב (הופעת האות יו"ד במילה).

=== פירוק דיפתונג ===
בעברית המקראית התרחש תהליך נוסף, המכונה פירוק דיפתונג, כלומר פירוק של רצף התנועות לשתי הברות נפרדות. כך, למשל, אירע בצורות הנפרד של השמות המלעליים שאות השורש השנייה שלהם היא יו"ד (בית, זית, יין וכדומה). שמות אלה כללו במקור דיפתונג /ay/ (bayt, zayt, yayn), אך במרוצת הדורות התפרקו הדיפתונגים לשתי הברות על ידי החדרת תנועה נוספת ([i]) אחרי חצי התנועה [y] (bayit, zayit, yayin). לעומת זאת, בצורת הנסמך של מילים אלה, חל כיווץ דיפתונג רגיל (בֵּית-ספר, יֵין-קודש).

== בשפה העברית ==
בעברית קיימים ארבעה סוגים של דיפתונג אותם ניתן לכווץ:
{| class="wikitable"
|+
!הדיתפונג
!colspan="2|הבניינים בהם הוא בא לידי ביטוי
|-
!<big>[aw/ ---> [ō/</big>
|בניין נפעל (כמו: <big>נַוְלַד ---> נוֹלַד)</big>
|בניין הפעיל (כמו: <big>הַוְלִיד ---> הוֹלִיד)</big>
|-
!<big>[uw/ ---> [ū/</big>
|בניין הופעל (כמו: <big>הֻוְלַד ---> הוּלַד)</big>
|
|-
!<big>[ay/ ---> [ē</big>/
|בניין הפעיל (כמו: <big>הַיְטִיב ---> הֵיטִיב)</big>
|
|-
!<big>[iy/ ---> [ī/</big>
|בניין קל (כמו: <big>יִיְנַק ---> יִינַק)</big>
|
|}

== בשפות נוספות ==

== ראו גם ==
* תנועה ורשימת התנועות
* דיגרף
* היאטוס

==קישורים חיצוניים==

* .
* .
* .

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פונולוגיה
קטגוריה:פונטיקה
סוגסטיה

סוּגֵסְטְיָה או הַשָּׁאָה בעברית היא תהליך פסיכולוגי שבו ניתן לגרום לבני אדם לשנות את עמדותיהם, רגשותיהם ואמונותיהם על ידי השפעה תת מודעת על מרכיבים אלה. בעוד שהיפנוזה משנה את מצב התודעה, ומספקת גישה לזכרונות או למידע הנמצאים במוחו של האדם, הסוגסטיה יכולה להיעשות גם במצב היפנוטי, אך גם במצב של הכרה מלאה. 

המילה סוגסטיה נובעת מהמילה הלועזית suggestion שמשמעותה "הצעה" – וזו למעשה דרך פעולתה: היא מציעה לאדם דרך פעולה מסוימת. הסוגסטיה יכולה להיעשות בצורה מילולית – באמצעות שיחה, או בצורה פיזית, כלומר באמצעות סימני גוף.

הסוגסטיה מיוחסת גם לתהליכים היפנוטיים באמצעותם ניתן לשכנע בני אדם לשנות את עמדותיהם, רגשותיהם, אמונותיהם ואף את תחושות הגוף ופעילותו. כמו בכל הצעה, המקבל יכול להשתכנע ולקבלה, אך גם לסרב. במהלך היפנוזה אדם מצוי במצב תודעה ייחודי שגורם לנכונות לקבל סוגסטיות (הצעות) בצורה גבוהה יותר מאשר בחיי היום יום. לדוגמה, ניתן "להציע" לסובל מלחץ דם גבוה להוריד את לחץ הדם במהלך היפנוזה, למעשן לשנוא סיגריות וכיוצא באלה.

בני האדם מגיבים באופן שונה להשפעת סוגסטיה. אדם המושפע ממנה בקלות נקרא סוגסטבילי. מרבית האנשים סוגסטבילים, אך ישנם אנשים שאינם סוגסטבילים או שהם סוגסטבילים במידה נמוכה מאוד.

==דוגמאות==

*דוגמה לסוגסטיה מילולית: מלצר השואל את הסועד במסעדה האם ברצונו לשתות תה או קפה. המלצר השתמש (ייתכן שבאופן בלתי מגמתי) בטכניקה סוגסטית – הוא גרם לסועד להניח שהוא צמא, ושהוא רוצה תה או קפה.
*דוגמה נוספת לסוגסטיה מילולית: כשמתבקשים לא לחשוב על חתול שחור, תמונת חתול שחור קופצת מיד לתודעה, ומכאן רצף האסוציאציות כבר מושפע לכיוון הרצוי.
*דוגמה לסוגסטיה גופנית: אליס מבקשת מבוב לחשוב על קלף משחק מסוים, תוך כדי שהיא מציירת באוויר בתנועות ידיים אקראיות, לכאורה, את הספרה 6 ואת צורת היהלום, ואז בוב חושב על אותו קלף.
*דוגמה לסוגסטיה חזותית: המרצה מציג לסטודנט תמונה מטושטשת לאחר הרצאה על פרפרים, הסטודנט יחשוב שבתמונה מופיע פרפר.
* קו סוגסטיבי

==ראו גם== 

*אוטוסוגסטיה
*היפנוזה
*דמיון מודרך
* (פירושונים)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספקנות מדעית
קטגוריה:היפנוזה
מלדרה מטרידה

מלדרה מטרידה (שם מדעי: Maladera insanabilis, בתעתיק: מלדרה אינסנביליס; ידועה בישראל בשמה העממי חומייני) היא חרק השייך לסדרת החיפושיות, ממשפחת הזבליתיים.
== מקור השם ==
שמו המקורי של המין Maladera insanabilis ניתן על ידי ברנסקה (Brenske) ב-1894.

ב-1986 האנטומולוג הישראלי כביר ארגמן, מהשרות להגנת הצומח במשרד החקלאות הגדיר בטעות את המין כמין חדש למדע בשם Maladera matrida למרות שהמין כבר היה ידוע מ-1894. השם "מטרידה" מקורו בעברית, וניתן לה כיוון שהיוותה מטרד לתושבי הבתים אליהם היא חודרת, בעיקר בשעות החשכה. המלדרה המטרידה נקראת גם "חומייני" על שום צבעה החום, מקורה האיראני והעובדה שנתגלתה סמוך למהפכה האיראנית של 1979 שבראשותה עמד האייתוללה רוחאללה ח'ומייני.

== תיאור ==
אורך הגוף 7–9 מילימטר, צבעה חום-אדמדם.

הבוגרים פעילים בחודשי האביב והקיץ, מעופפים בעיקר בשעות הערב. הזכרים עפים בשעות הערב והלילה בחיפוש אחר נקבות, נמשכים גם לאור נורות וחודרים לבתים.
הנקבה מטילה את ביציה בקבוצות בקרקע ומספרן נע בין 60 עד 100. הזחלים (מסוג דרן) חיים בקרקע ואוכלים בעיקר שורשים.

== בישראל==
המלדרה היא מין פולש בארץ ישראל, שהגיע כנראה מאיראן בסוף שנות השבעים או בראשית שנות השמונים של המאה העשרים. מעריכים כי המלדרה הוכנסה לארץ על גבי צמח על ידי ישראלי שחזר מביקור מאיראן. המלדרה נמצאה לראשונה באזור תל אביב, ומאז היא מתפשטת בארץ. בעבר נעשו ניסיונות להדביר את החרק על ידי הדברה ביולוגית, עקב היותו מוגדר כמזיק לחקלאות: הבוגרים אוכלים עלים, ניצנים ופרחים של צמחים שונים, כגון ורדים, בטטות, אגוזי אדמה, ועצי הדר. הזחלים אוכלים בעיקר שורשים, ונזקם לגידולי שורש, כגון בטטות, עלול להיות רב.

==קישורים חיצוניים==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זבליתיים
קטגוריה:מיני בעלי חיים פולשים בישראל
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
זבליתיים

אוסף של זבליות שונות
זִבליתיים (שם מדעי: Scarabaeidae) היא משפחה של חיפושיות המשויכת לקבוצת החיפושיות המכונות חיפושיות זבל. במשפחה זו יותר מ-20,000 מינים ידועים, חלקם גדולים מאוד (כגון חיפושית גוליית וחיפושית הרקולס). בארץ ישראל יש יותר מ-200 מינים. במינים רבים הבוגרים והזחלים ניזונים מצואה של בעלי חיים. עם זאת, במספר תת-משפחות התזונה מגוונת והחיפושיות ניזונות מרקב צמחי, שורשים, תפרחות צמחים, עצה ופירות.

קבוצת הפרחיות, שבעבר הוכללה תחת משפחת הזבליתיים, מסווגת כיום תחת משפחה נפרדת בשם פרחיתיים (Glaphyridae).

==מורפולוגיה==
הפרקים האחרונים במחושי הזבליתיים (פרקים 3 עד 5) מורחבים ויוצרים כעין מניפה, הניתנת לאיסוף או לפריסה. יש מינים היכולים לדחוס דם לתוך עלעלי המניפה ולהניע אותם. 

כיסוי גופם לרוב מוקשה והם בעלי יכולת תעופה.

שוקיי הרגליים הקדמיות מותאמות לחפירה, מורחבות, משוטחות, ויש להן שיניים בצידן החיצוני. הזחל הוא מסוג דרן רך, לרוב לבנבן, ראשו מוקשה וכהה יותר. יש לו 3 זוגות רגליים חלשות.

משך דרגת הזחל נע משבועות אחדים ועד מספר שנים. הגולם חופשי.

== נחושתיות ==
[[נחושתית הקוצים בישראל.]]
הנחושתיות (שם מדעי: Cetoninae) היא תת-משפחה של הזבליתיים. הנחושתיות מאופיינות בצבע מתכתי בוהק, וכנפי חפייה בעלות מפרץ המאפשר תעופה גם כשהן סגורות. בניגוד לזבליות שניזונות על צואה, הנחושתיות ניזונות מרקב צמחי כזחלים ומפרחים וקוצים כבוגרים.

נחושתית הקוצים מצויה בארץ ישראל ונחשבת לאחת החיפושיות היפות בישראל בשל צבעה הירוק-נחושתי הבוהק. בנוסף אליה קיימים בישראל עוד מספר מינים של נחושתיות.

באירופה ידועות נחושתית הוורדים ונחושתית סגולה, הבולטות ביופיין.

== ראו גם ==
* חיפושית זבל
* זבלית פרעה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קרנפית ספרדית

קרנפית ספרדית (שם מדעי: Copris hispanus) הוא חרק הנמנה בסדרת חיפושיות ובמשפחת זבליתיים. צבעו שחור נוצץ ועל צדו העליון של ראשו נישאת קרן הכפופה לאחור ומזכירה את קרנו של הקרנף (ומכאן שמו). קרן הזכר ארוכה מקרן הנקבה.

אורך הגוף של הקרנפית הוא 17-28 מ"מ. הבוגרים והזחלים של הקרנפית ניזונים מזבל של בעלי פרסות. המין נפוץ בארצות שסביב הים התיכון, בדרום רוסיה ובמזרחה עד לצפון פקיסטן.

במין זה, שני בני הזוג מכינים במשותף מחילה בעלת חדר דגירה, לתוכו הם אוספים ערימת זבל. מאותה ערימה מכינה הנקבה לבדה, אחרי ימים אחדים, מספר קטן של כדורי דגירה שצורתם צורת אגס. בצידו הצר של כל כדור יש חדר שבתוכו מוטלת ביצה. הנקבה שומרת על הכדורים, מגינה עליהם ומלקקת אותם כדי למנוע התפתחות עובש. היא נשארת עם הכדורים עד לגיחת החיפושיות הצעירות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:זבליתיים
קטגוריה:אירופה: חרקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1764
אנדרוגן

האנדרוגנים (מיוונית: Ανδρογόνα) הם קבוצת הורמונים השייכת לקבוצת ההורמונים הסטרואידיים, הכוללת את הטסטוסטרון והאנדרוסטרון, הגורמים להתפתחות מערכת הרבייה הזכרית ביונקים מתקדמים ומאפיינים זכריים אחרים, כגון צמיחת שיער גוף, צמיחת זקן, העמקת הקול והתפתחות השרירים. מקורם של הורמונים אלה הוא באשכים, אך הם מופרשים בכמות מעטה גם בבלוטת יותרת הכליה ובשחלות.

==ראו גם==
*התבגרות
*טיפול להפחתת אנדרוגן
*סטרואידים אנבוליים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הורמונים
קטגוריה:הורמוני מין
נמלת קציר

נמלת קציר (שם מדעי: Messor) היא סוג במשפחת הנמלים. זהו סוג עשיר במינים ואחד מסוגי הנמלים הבולטים ביותר בנוף ארץ ישראל. בישראל מצויים כ-23 מינים ותת-מינים.

== מאפיינים ==
הנמלים נראות לרוב כשהן נעות בשיירות ארוכות על פני שבילים, נושאות זרעים לאגירה בקן הנמצא בתוך הקרקע. הקינים עשויים להגיע לעומק של 3 מטרים ויותר. הקן בנוי ממחילות ומחדרים.

ברוב המינים הפועלות שונות זו מזו בגודלן. המלכות גדולות מן הפועלות והן מכונפות ואילו הזכרים שעירים מאוד, קטנים מן המלכות, ראשם ובטנם קטנים. מעוף הכלולות חל בסתיו, אחרי הגשמים הראשונים.

נמלת הקציר ניזונה בעיקר מזרעים ובמידה מועטה מחרקים. היא אוספת את הזרעים על פני הקרקע או עולה על צמחים. בתוך הקן נאגרים הזרעים המשמשים להזנת הדיירים בתקופה שאין למצוא מזון בחוץ.

הכמויות שנאגרות בקן אחד נאמדות בקילוגרמים, לפיכך נחשבות נמלות הקציר כמזיק חקלאי.

==מינים השייכים לסוג נמלת הקציר ==
נמלת הקציר כוללת יותר ממאה מינים. בישראל יש כ-20, וביניהם ניתן למנות:
*נמלת קציר שחורה (Messor ebeninus) – נמלה שחורה ומבריקה הנפוצה באזורים רבים בארץ. אורכן של הפועלות נע בין 4–10 מילימטרים, ושל החיילות בין 10–11 מילימטרים.
*נמלת קציר חולית (Messor arenarius) – נמלה שחורה ושעירה, הנפוצה במישור החוף ובאזורים המדבריים בארץ. אורך הפועלות נע בין 5–13 מילימטר, ואורך החיילות הוא כ-15 מילימטר (ראו בתמונה)
*נמלת קציר דוגונית (Messor hebraeus) – נמלה בעלת ראש וחזה אדומים, ובטן שחורה, הנפוצה בשפלה, בהרי המרכז ובצפון. אורך הפועלות, בדומה לאורך הפועלות של נמלת הקציר השחורה, נע בין 4–10 מילימטרים.
*נמלת קציר מחוספסת (Messor rugosus) – נמלה שחורה הנפוצה בכל רחבי הארץ. אורכה קטן יחסית למינים האחרים: כ-5 מילימטרים.
*נמלת קציר מצרית (Messor aegyptiacus) – נמלה שחורה ושעירה הנפוצה בנגב ובערבה. אורכה נע בין 5–10 מילימטרים. ניתן לזהות אותה על פי הזיפים הארוכים שמתחת לראשה, ושני קוצים קטנים הנמצאים על חזה.

==לקריאה נוספת==
* יעקב עופר, נלך אל נמלה: מדריך נמלים בישראל, הוצאת יובל עופר, ירושלים, 2000. תחת: נמלת קציר שחורה, נמלת קציר חולית, נמלת קציר מצרית, נמלת קציר דוגונית, נמלת קציר מחוספסת.
*צבי אבידב, נמלת הקציר בישראל, בהוצאת "ספריית השדה", תש"ח 1968

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1890
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגוסט פורל
קטגוריה:נמליים
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
גרף שלם

בתורת הגרפים, גרף שלם (או "גרף מלא") <math>G=(V,E)</math> הוא גרף פשוט לא מכוון אשר כל שני צמתים <math>n_1,n_2\in V</math> בו מחוברים על ידי קשת. נהוג לסמן גרף שלם בעל <math>n</math> צמתים ב-<math>K_n</math>. גרף שלם מהווה דוגמה לקוגרף.

גרף שלם הוא הקליקה (clique) של עצמו. קליקה בגרף לא מכוון היא תת-קבוצה של הצמתים שבה כל שני צמתים מחוברים בקשת.

== תכונות ==
בגרף שלם בעל <math>n</math> צמתים ישנן <math>\frac{n(n-1)}{2} </math> קשתות (ראו מספר משולשי: קומבינטוריקה) והוא גרף רגולרי מדרגה <math>{n-1} </math>. בגרף שלם רכיב הקשירות של הגרף הוא הגרף עצמו. בנוסף, הגרף המשלים של גרף שלם הוא גרף ריק.

אם כל אחד מקשתות הגרף תקבל כיוון, הגרף שיתקבל יקרא גרף תחרות.

ניתן לפרק גרף <math>K_n</math> ל-<math>{n}</math> עצים, <math>T_1,\dots,T_n</math>, כאשר כל העץ <math>T_i</math> כולל <math>{i} </math> צמתים.<ref></ref>

מספר המסלולים השונים בין שני צמתים מסוימים ב <math>K_{n+2}</math> נתון על ידי 
<math> w_{n+2} = n! e_n = \lfloor en!\rfloor</math> ,
כאשר <math>e</math> הוא קבוע אוילר ו 
<math>e_n = \sum_{k=0}^n\frac{1}{k!}</math> .

מספר הזיווגים בגרף שלם <math>K_n</math>, הידוע גם כ"מספרי טלפון", הוא <ref>.</ref>
<math display=block>T(n) = \sum_{k=0}^{\lfloor n/2\rfloor}\binom{n}{2k}(2k-1)!! = \sum_{k=0}^{\lfloor n/2\rfloor}\frac{n!}{2^k (n-2k)! k!}.</math>

בתורת הסיבוכיות הוכח שבעיית מציאת תת-גרף שלם הגדול ביותר בגרף נתון נכללת בקטגוריה NP-קשה, והצגתה כבעיית הכרעה ("האם קיים תת-גרף שלם מסדר הגדול מ-k?") היא בקטגוריה NP-שלמה. חיפוש של קליקה שקול לחיפוש של קבוצה בלתי תלויה (קבוצת צמתים אשר אין זוג מהם המחוברים בקשת) בגרף המשלים (שקבוצת הקשתות שלו משלימה את קבוצת הקשתות של הגרף הנתון). לכן האלגוריתמים הידועים לשתי הבעיות הם בעלי סיבוכיות זהה וכן תוצאות הקושי לקירוב.

== גאומטריה וטופולוגיה ==
גרף שלם עם <math>{n}</math> צמתים מייצג את הקודקודים של סימפלקס ממימד <math>{n-1}</math>. מבחינה גאומטרית, <math>K_3</math> יוצר את קבוצת הקודקודים של משולש, <math>K_4</math> יוצר ארבעון וכו'.

הגרפים <math>K_1</math> עד <math>K_4</math> הם גרפים מישוריים, אבל הגרף השלם <math>K_5</math> הוא אחד משני הגרפים היחידים שאינם מישוריים. הגרף השני הוא <math>K_{3,3}</math> – הגרף הדו צדדי המלא בעל 3 צמתים בכל צד. משפט קורטובסקי קובע שגרף מישורי אם ורק אם אינו כולל תת-גרף שהוא חלוקה של <math>K_5</math> או <math>K_{3,3}</math>.

==דוגמאות==
גרפים שלמים בעלי <math>n</math> צמתים, עבור <math>n</math> בין 1 ל-12, מוצגים להלן ביחד עם מספר הקשתות:
{|class="wikitable"
! 
! 
! 
! 
|-
 140px
 140px
|-
! 
! 
! 
! 
|-
 140px
 140px
|-
! 
! 
! 
! 
|-
 140px
 140px
|}

== ראו גם ==
* קוד פרופר

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==
עינפזיים

עינפזיים (שם מדעי: Chrysopidae) היא משפחת חרקים מסדרת ארינמלאים, אחידים מאוד בצורתם. בעלי גלגול מלא. המשפחה מונה כ-1,350 מינים. הם נקראים גם ארינמלאים ירוקים. תפוצתם כלל עולמים. בארץ ישראל מצויים כ-20 מינים, חלקם שכיחים מאוד.

הבוגרים ירוקים או חומים, ולהם עיניים מבריקות מוזהבות. אורך גופם 6–30 מ"מ. המחושים חוטיים, ולרוב ארוכים מן הכנפיים הקדמיות. הגוף והכנפיים אינם שעירים.

העינפזיים ניזונים מצוף ומטל דבש שמפרישות כנימות וציקדות. מינים אחדים הם טורפים.

הנקבות מטילות את ביציהן יחידות או בצברים. הביצים נישאות על זירים מוארכים. הזירים נוצרים מהתקרשות טיפת ריר המופרשות עם כל ביצה, לאחר שהנקבה נגעה בקצה בטנה במצע ההטלה (עלה, ענף או אבן) ומשכה את בטנה כלפי מעלה.

הזחלים שונים מאוד זה מזה בצבעיהם. מבנה גופם מוארך תמיד ותנועתם זריזה. לזחלים של מינים רבים נודעת חשיבות כלכלית חיובית (עינפז ירוק לדוגמה), שכן הם טורפים יעילים של מזיקי חקלאות, כגון: כנימות עלים, כנימות עש, ציקדות, פסילות, תריפסאים ואקריות.
זחל עינפז טורף כנימה

== קישורים חיצוניים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרושתי-כנף
עינפז ירוק

עינפז ירוק (שם מדעי: Chrysoperla carnea), הידוע גם כארינמל ירוק, הוא חרק ממשפחת עינפזיים המשתייך לסדרת ארינמלאים, בעלי גלגול מלא.

זהו המין השכיח ביותר בישראל, וקרוב מאוד למין עינפז רקום כנף. בוגרים וזחלים מצויים בכל ימות השנה בכל חלקי ישראל. בחורף מתקיימים הבוגרים באוכלוסיות קטנות במטעים ירוקי עד כגון אבוקדו, זיתים, חורשות אורנים וכן בשדות בור ובגינות נוי.

הבוגרים מופיעים באביב ובקיץ באוכלוסיות גדולות ממדים על גידולי שדה, כגון: אספסת, כותנה וירקות לא מרוססים. הם מעמידים שם דורות אחדים. להבשלת הביצים זקוקות הנקבות למזון חלבוני. הן מקבלות אותו מאכילת טל דבש ואבקת פרחים.

הביצים מוטלות בקבוצות, בדרך כלל ליד חלקי צמח הנגועים בריכוזי כנימות. הזחלים הבוקעים מסוגלים לסבול רעב ימים אחדים עד למציאת טרף. עד להשלמת גידולו עשוי זחל אחד להיזון מ־300–400 כנימות עלים או מעשרות זחלי עשים צעירים, לכן הזחלים משמשים גם בהדברה ביולוגית.

כל דרגות ההתפתחות נפגעות על ידי צרעות טפיליות.

==קישורים חיצוניים==

* עמיר וינשטיין, [http://www.insectour.com/Web/?PageType=0&ItemID=283800 חלון פתוח לחרקים - עינפז ירוק].

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יימס פרנסיס סטפנס
קטגוריה:עינפזיים

קטגוריה:ארץ ישראל: מרושתי-כנף
השראה אלקטרומגנטית

ניסוי פאראדיי
השראה אלקטרומגנטית (באנגלית: Electromagnetic Induction) היא תהליך פיזיקלי מתחום האלקטרומגנטיות בו שינוי בשטף מגנטי גורם להופעה של מתח חשמלי במוליך. במילים פשוטות יותר- על ידי מניפולציות על השדה המגנטי, ניתן ליצור זרם חשמלי. תופעה זו מהווה את הבסיס לייצור של זרם חילופין על ידי גנרטור ולפעולתם של הסליל, השנאי והמנוע החשמלי. ניתן ליצור שטף שמשתנה בזמן על ידי שדה מגנטי שמשתנה בזמן או על ידי הנעת מוליך בשדה מגנטי קבוע, שייגרום לשינוי בשטח החתך בו השדה המגנטי עובר.

ההשראה האלקטרומגנטית מתוארת על ידי חוק פאראדי, שהוא אחד ממשוואות מקסוול. חוק פאראדי אומר, שהכוח האלקטרו מניע שנוצר בלולאה מוליכה סגורה נמצא ביחס ישר לקצב שינוי שטף השדה המגנטי דרך השטח הכלוא בלולאה. 

דוגמה להשראה אלקטרומגנטית היא פעולת הגנרטור: בגנרטור מסובבים תיל מוליך (הנקרא רוטור) בתוך שדה מגנטי קבוע. עקב השינוי בזווית בין המשטח הכלוא על ידי התיל לכיוון השדה המגנטי משתנה גם השטף המגנטי העובר דרכו, ובתיל נוצר כא"מ מושרה המניע זרם לפי חוק אוהם. בשל סיבוב התיל במהירות זוויתית קבועה והשינוי המתמיד בשטף שנובע מכך, על הכא"מ המושרה לשנות את גודלו ואת סימנו בהתאם, וכך נוצר זרם חילופין. מנוע זרם חילופין פועל באותו אופן בדיוק, אלא שפעולתו הפוכה מפעולת הגנרטור: על תיל נושא זרם חילופין מופעל כוח כתוצאה משדה מגנטי קבוע המסובב אותו במהירות זוויתית קבועה.

באותו אופן שבו השינוי בשטף מגנטי משרה מתח (שדה חשמלי לאורך דרך), כך גם שינוי בשטף של שדה חשמלי משרה שדה מגנטי לאורך דרך. זהו התיקון של מקסוול לחוק אמפר.

== ראו גם ==
* חוק פאראדי
* השראות
* חוק אמפר המתוקן
* משוואות מקסוול
* חימום השראתי

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלקטרומגנטיות

tr:İndüksiyon (Elektromanyetik indüksiyon)
ז'אן דה לה ברייר

ז'אן דה לה ברייר (בצרפתית: Jean de La Bruyère; 16 באוגוסט 1645, פריז – 10 במאי 1696, ורסאי) היה מסאי צרפתי.

==ביוגרפיה==
ז'אן דה לה ברייר נולד בפריז בשנת 1645. למד משפטים, והתקבל כפרקליט בפרלמנט של פריז. בשנת 1673 קנה את משרת הממונה על האוצר במחלקת הכספים של העיר קאן שבנורמנדיה; משרה זו העניקה לו תואר אצולה.

ב-1680 הכיר את הבישוף ז'אק-בנין בוסואה, שלאחר ארבע שנים המליץ עליו בפני לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה. לה ברייר שירת בחצרו של קונדה, שהעסיק אותו כמורה פרטי של נכדו. שנה לאחר מכן נישא התלמיד לבתם של לואי הארבעה עשר ושל מאדאם מונטספן, שהשתתפה גם היא בשיעוריו של לה ברייר. ב-1686, עם מותו של הנסיך קונדה, נעשה לה ברייר ספרן.

הוא התפטר ממשרתו בקאן והתמסר לחיבור ספרו "הדמויות של תאופרסטוס עם דמויות ומנהגים של המאה הזאת" (Caractères de Théophraste, traduits du grec, avec les Caractères ou les mœurs de ce siècle). הספר זכה לתשע הוצאות בשנים 1688–1696, שבכל אחת מהן הוסיף לה ברייר 'דמויות' ששיקפו את פריז של זמנו. זהו ספרו היחידי.

לה ברייר היה ביישן ומופנם באופייו וראה מעלות רבות ביכולת להיות לבד עם עצמך. הוא היה בן המעמד הבינוני, שנמצא, לעיתים קרובות, בחברתם של אריסטוקרטים ואנשי חצר המלכות.
הוא בחן את 'גן החיות' הממלכתי בעין חודרת, ותיאר אותו בספרו. הוא השתמש בשמות בדויים של אנשים מפורסמים בחצר המלכות. בפריז פורסמו 'מפתחות' שלפיהם ניתן היה לזהות את הדמויות המקוריות. לה ברייר מחה על כך ואמר שכל דמיון בין דמויותיו ואנשים מסוימים הוא מקרי לחלוטין; איש לא האמין לו, והוא הפך לאדם מפורסם. ב- 1693 נבחר לאקדמיה הצרפתית. לה ברייר, שנשאר רווק כל חייו, מת ב-1696 לאחר שני התקפים של שבץ מוחי, אך במשך זמן רב רווחו שמועות שהורעל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:סאטיריקנים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:ילידי 1645
קטגוריה:נפטרים ב-1696
415

== אירועים ==
* ספטמבר - זיגריק הופך למלך הויזיגותים למשך שבעה ימים
* ספטמבר - ואליה הופך מלך הויזיגותים

== נולדו ==

== נפטרו ==
* אטהאולף, מלך הויזיגותים בין השנים 410 ו-415

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
רצה מצוירת

רצה מצוירת (שם מדעי: Graphipterus serrator) היא חיפושית ממשפחת הרצניתיים.

אורכה מגיע ל-25 מ"מ, היא שחורה עם 14–30 כתמים לבנים ועגולים על כנפי החפייה. פעילת יום, טורפת חרקים ובעיקר נמלים גדולות. אזור המחיה המועדף עליה הוא קרקעות חוליות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רצניתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חיפושיות
414

== אירועים ==
* ינואר – אטהאולף מלך הוויזיגותים נושא לאישה את גאלא פלקידיה, אחות הקיסר הונוריוס
* פולכריה מכריזה על עצמה קיסרית האימפריה הרומית המזרחית
* פריסקוס אטאלוס מוכרז לקיסר רומי בבורדו

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==
קרבוס

קרבוס או רצה (שם מדעי: Carabus) היא סוג של חיפושית גדולות יחסית ממשפחת הרצניתיים. בעולם ידועים כ-1000 מינים מתוכם קיימים בישראל עשרה.

רוב המינים בסוג גדולים יחסית כ-12–50 מילימטר, רובם חסרי כנפי תעופה ולכן אינם יכולים לעוף. במינים רבים כנפי החפייה מלוכדות וצבעוניות, אם כי בישראל נפוצות חיפושיות בצבע שחור בלבד. את הזכר ניתן לזהות על פי ארבעת פרקי פיסת הרגל הקדמית המורחבים. חיפושיות אלו פעילות בעיקר בלילה וניזונות בעיקר משבלולי יבשה. במהלך היום הן נמצאות מתחת לאבנים.

בישראל ידועים עשרה מינים וקל לזהותם על פי אורך גופם (מעל 15 מילימטר) וצבעם השחור, ביניהם רצה סגלגלה שנפוצה מאוד בישראל (נוצצת וחלקה).

==קישורים חיצוניים==

*[https://zookeys.pensoft.net/article/1926/download/pdf The Carabus fauna of Israel] מגדיר של הסוג בישראל.

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:רצניתיים
יקרוניתיים

יקרוניתיים (שם מדעי: Cerambycidae) הם משפחת חרקים מסדרת החיפושיות, בעלי גלגול מלא.
ממוזער

== מאפיינים ==
המשפחה מונה 30,000 מינים ונפוצה בעיקר באזורים טרופיים. בישראל יש 120 מינים, ביניהם מזיקים הפוגעים בעצי יער, במטע ובעץ תעשייתי (יקרונית הרהיטים, לדוגמה).

אורך הגוף 4–80 מ"מ, והוא מוארך ושטוח במקצת. מחושים ארוכים בעלי 11 פרקים ולעיתים (במיוחד אצל הזכר) ארוכים יותר מהגוף. ביצים לבנבנות, מוארכות; צורת הזחל גלילית.

משך התפתחות הזחל וגודל החיפושית שתתפתח ממנו תלויים במידה רבה בלחות העץ ובערכו התזונתי.

ההתגלמות נמשכת 2–4 שבועות. ברוב המינים הבוגר חי 1–4 שבועות.

==רשימת הסוגים בישראל (רשימה חלקית)==
Batocera rufomaculata יקרונית התאנה בישראל
* Clytus
* Echinocereus
** תת-מין יקרונית נאה Echinocereus bobelayei bobelayei
* Chlorophorus
** תת-מין יקרונית הפרחים Chlorophorus varius damascenus
* Phoracantha
** מין של יקרונית האקליפטוס Phoracantha semipunctata 
** מין של יקרונית האקליפטוס Phoracantha recurva
* Batocera
** מין יקרונית התאנה Batocera rufomaculata
* Stromatium
** יקרונית הרהיטים Stromatium fulvum
*בשנת 2016 תועדו בישראל פריטים של המין יקרונית אדמדמה Pyrrhidium sanguineum. המין נמצא בגליל המערבי על קורות עץ אלון שיובאו מאוקראינה לצורך הסקה. טרם נמצאו פריטים בוגרים על עצי אלון מקומיים, באזור הגליל המערבי.

==ראו גם==
* חיפושית אסייתית ארוכת מחוש
* יקרונית טיטאנית

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20130901010736/http://insects.net46.net/gallery/main.php/Coleoptera/Polyphaga_Cucujiformia_Cerambycoidea_Cerambycidae/

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
יקרונית הרהיטים

יקרונית הרהיטים (שם מדעי: Stromatium unicolor או Stromatium fulvum), המכונה באופן עממי (ובטעות) תולעת עץ, היא מין של חיפושית ממשפחת היקרוניתיים.

אורך הגוף של יקרונית הרהיטים הוא כ-20 מ"מ וצבעה חום בהיר. היא נפוצה בבתים, פוגעת ברהיטים ובמשקופים (במקרים קיצוניים עלולה לגרום להתפוררותם). 

התפתחות הזחל נמשכת 2-7 שנים, בעלי גלגול מלא. הזחלים הם שגורמים לנזק ברכוש כאשר הם ניזונים בעיקר מהעמילן שנמצא בעץ, אפשר לשמוע קול כרסום מהעץ הנגוע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יקרוניתיים
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
רצניתיים

רצניתיים (שם מדעי: Carabidae) היא משפחה של חרקים מסדרת החיפושיות. הרצניתיים, ככל סדרת החיפושיות, הם בעלי גלגול מלא.

בעולם ידועים כ-25,000 מינים. בישראל ידועים כ-400, רובם בצבע שחור.

הרצניתיים בעלי לסתות מפותחות. רובם טורפי חרקים, חלזונות ושבלולי יבשה, שלשולים ועוד. בזמן הטריפה הם מפרישים על הטרף רוק המכיל תססי עיכול. הביצים מוטלות לרוב אחת אחת בתוך האדמה. הזחל הוא זחל ראשוני, זריז וטורף כמו הבוגר.

פרטים הנמנים במשפחה: רצה מצוירת, רצה, רצנית אוליביה, מפציצנית מרעישה ורבים אחרים.

משפחה זו כוללת את תת-משפחת הגדיתים שחיות בעיקר על גדות מקווי מים. גדית זהובת-כתמים שייכת לקבוצה זו והיא בולטת בצבעיה הבוהקים הכוללים כחול, ירוק, אדום וצהוב-זהב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130901010706/http://insects.net46.net/gallery/main.php/Coleoptera/Adephaga_Carabidae/ מגדיר רצניתיים מישראל] באתר החרקים של ישראל.
* [http://israel-nature-site.com/?page_id=822 מגדיר הרצניתיים באתר הטבע הישראלי] של עוז ריטנר.
* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
מארין 1

מסוק מארין 1
מארין 1 (באנגלית: Marine 1) הוא אות הקריאה של כלי טיס בשירות חיל הנחתים האמריקני, בשעה שנשיא ארצות הברית נמצא בו. כאשר כלי טיס של חיל הנחתים מטיס את סגן נשיא ארצות הברית, הוא מכונה "מארין 2".

השימוש במסוקים ככלי תחבורה נשיאותי החל בשנת 1957 בתקופת כהונתו של דווייט אייזנהאואר. מסוק ה-H-13 Sioux (גרסתו הצבאית של ה-Bell 47), חסר היה את אביזרי הנוחות, כגון מיזוג אוויר ובית שימוש, שבהם צוידו מסוקי הנשיא המאוחרים יותר. בשנים שלאחר מכן הוחלפו המסוקים בהדרגה לדגמים חדישים יותר.

עד לשנת 1967 חלק חיל הנחתים את האחריות להובלתו של הנשיא במסוקים עם צבא ארצות הברית. כאשר הוטס הנשיא במסוקי הצבא נקרא המסוק "Army 1".

כלי הטיס העיקריים שמשמשים בתפקיד זה כיום הם תשעה עשר המסוקים הנשיאותיים שמפעילה טייסת HMX-1, המשמשים את הנשיא וצוותו לטיסות קצרות. הטייסת מפעילה מסוקים מדגמי VH-3D סי-קינג (משנת 1962) ו-VH-60N בלק-הוק (משנת 1988). 

תפעולו של צי מסוקי מארין 1 נעשה בידי למעלה מ-800 נחתים, המרוכזים ברובם בבסיס חיל הנחתים קוונטיקו בווירג'יניה. בכל מקום שבו נוחת "מארין 1", ממתין לנשיא על הקרקע לפחות נחת אחד במדים ייצוגיים מלאים.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:076-P20210402AS-1330 (51144253727).jpg|הנשיא ג'ו ביידן והגברת הראשונה ג'יל ביידן במארין 1 בטיסה מעל המול , בוושינגטון די.סי
קובץ:P20210212AS-1479 - 50970120998.jpg|מארין 1 בבסיס חיל האוויר אנדרוז
קובץ:President Trump Returns to the White House (49910459773).jpg|הנשיא טראמפ נותן את "ההצהרההמסורתית" לתקשורת בטרם עלייתו למסוק מארין 1 במדשאה הדרומית של הבית הלבן
קובץ:President Trump Returns from Camp David (48665167183).jpg|מארין 1 נוחת במדשאה הדרומית של הבית הלבן מקמפ דיוויד
קובץ:President Trump Departs for MD (49854225283).jpg|מארין 1 ממריא מהמדשאה הדרומית
קובץ:President Joe Biden boards Marine One.jpg|alt=
קובץ:P20220628CF-0117 (52263851792).jpg|מארין 1 מסוג -VH-60N בלק-הוק המלווה את הנשיא בנסיעותיו בעולם
קובץ:Marine One above Washington DC in 2011.jpg|מבט מתא הטייס של מארין 1
קובץ:Marine One at Mar-a-Lago (47514805101).jpg|מארין 1 באחוזת מאר א-לגו, פאלם ביץ' פלורידה
קובץ:Marine One Takes Off (50691327431).jpg|מארין 1 ממריא
קובץ:Barack Obama walks from Air Force One to board Marine One, 2011.jpg|מארין 1 ואייר פורס 1
קובץ:Barack Obama boarding off Marine One in L'Aquila.jpg|מארין 1 בביקורו של הנשיא אובמה באיטליה, 2009
קובץ:Marine One Departs the South Lawn of the White House (47145953801).jpg|alt=
קובץ:President Barack Obama disembarks Air Force One upon arrival at Joint Base Andrews, Md. following a trip to Indianapolis, Ind.jpg|מארין 1 בבסיס אנדרוז
קובץ:Sikorsky VH-92 lands in front of the White House during tests on 22 September 2018 (180922-M-ZY870-531).jpg|מסוק VH-92A בפיתוח עורך בדיקות נחיתה והמראה במדשאה הדרומית של הבית הלבן בספטמבר 2018.
קובץ:President Trump Departs a Snow Covered South Lawn in Marine One (46017112574).jpg|הנשיא טראמפ עוזב מדשאה דרומית מכוסה שלג
</gallery>

==ראו גם==
* אייר פורס 1

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:מטוסים נשיאותיים
קטגוריה:כלי התחבורה של נשיא ארצות הברית
חשופיות

חשופיות הן קבוצה של חלזונות חסרי קונכייה (ליתר דיוק, בעלי קונכייה פנימית קטנה ומנוונת), אך הן אינן קבוצה טקסונומית. לעומת החשופיות הרגילות קיימות גם חשופיות ים, שצורתן מזכירה את חשופיות היבשה מעט אך הן חיות בים ולרוב רעילות.

== מבנה החשופית ==
גוף החשופית רך, מכיל הרבה מים, אינו מוגן על ידי קונכייה, אך החשופית מייצרת ריר רב על גופה. הריר משמש גם כמעין "חבל" המאפשר לה להשתלשל ממקומות גבוהים עבורה, כגון קצוות עלים וענפים, עד הגעתה לקרקע. ישנם מיני חשופיות החיים במקומות לחים על היבשה, ויש חשופיות החיות בים. חשופיות היבשה מגיעות לגודל מקסימלי של כ-15 ס"מ.

== אזורי מחיה ==
החשופית היבשתית הנפוצה היא חשופית צהובה שאותה ניתן למצוא בגינות, חצרות ומרתפים של בתים. זוהי רכיכה יבשתית, השייכת למשפחת החשופיות בסדרת שבלולי היבשה. הקונכייה של החשופית הצהובה חבויה, כך שגופו של החילזון נראה חשוף - מכאן שמו. צורתו תולעתית ובראשו יש שני זוגות משושים: האחורי מתנשא מעל הקדמי, הוא ארוך יותר ובקצהו עיניים. אורך גופה של החשופית הצהובה 8 ס"מ. צבעה ירקרק-צהבהב, מוכתם בכתמים צהובים, והמשושים כחלחלים. החשופיות הצהובות הן דו מיניות - כל אחת מהן גם מעבירה זרע לחברתה וגם מטילה ביצים. החשופיות שוכנות במרתפי בתים, במערכת ביוב ועל קירות בתים. לעיתים הן זוחלות במערכת הביוב ויוצאות אל חדרי אמבטיה ואל מטבחים. הן שכיחות גם בגינות נוי ובמטעים. החשופית ניזונה מפטריות, אצות, עלים, ורקבובית מן הצומח.חשופיות מנומרות מזדווגות
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Deroceras panormitanum ss Sicily 002.jpg|Sefykusius Maximus
קובץ:Arion vulgaris 03.jpg|Arion vulgaris
קובץ:Two Banana Slugs.jpg|חשופיות הבננה
קובץ:Lehmannia valentiana 2006-06-11 Jp2.JPG|Lehmannia valentiana
קובץ:Chromodoris magnifica.jpg|חשופית ימית - Chromodoris magnifica
קובץ:Amanita amerimuscaria 126174.jpg|חשופית אוכלת פטריה
קובץ:חשופית על קיר.jpg|חשופית על קיר
קובץ:חשופית מטפסת על חומה.jpg|חשופית מטפסת מעל חומה
</gallery>

== ראו גם ==

* חשופיות ים

==קישורים חיצוניים==

* 

*