OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרח לב הזהב

דוד והברבור - פרט מעיבוד למחזה של הספר בביצוע תיאטרון קרן אור (לוד, 2018)
דוד ופרח לב הזהב - פרט מעיבוד למחזה של הספר בביצוע תיאטרון קרן אור (לוד, 2018)
פֶּרַח לֵב הַזָּהָב הוא סיפור ילדים עברי שהתפרסם לראשונה בשנת 1930 בקובץ "101 מעשיות, אגדות וסיפורי עם", מפרי עטו של סופר הילדים שלמה זלמן אריאל. הסיפור כולל מוטיבים מסיפורי עם שונים ומאגדות הנס כריסטיאן אנדרסן. 

==עלילה==
במרכז הסיפור ילד שאמו נופלת למשכב ואיש אינו יודע כיצד לרפאה. אולם רק רופא זקן מסביר לילד כי הדרך היחידה להצילה היא על ידי מציאת פרח אדום ולו לב זהב הנמצא בהרים הרחוקים. לאחר שהאם תריח אותו, היא תבריא. 
 
בגרסאות שונות של הסיפור, הילד הוא הקטן משלושה בנים, כאשר הם נדרשים לצאת למסע אחר הפרח, הגדול אינו יכול כיוון שעליו להישאר ולהאכיל את אמם, האמצעי אינו יכול כיוון שהוא נדרש להישאר ולנקות, וכך נותר הילד הצעיר שיוצא למסע.

במסעו אחר פרח לב הזהב הילד מגיע ליער ותועה בדרך ומתחיל לבכות. תחילה שומע אותו עורב, ופונה אליו, הנער מספר לו את סיפורו והעורב מציע לסייע לו תמורת מעט מהאוכל שלקח לדרך. הילד נותן לו את האוכל והעורב מראה לו את הדרך עד שהם מגיעים לקיר גבוה אותו הוא אינו מסוגל לעבור, והוא מתיישב ובוכה. כבשה ששומעת את בכיו פונה אליו, והוא מספר לה את סיפורו, היא מציעה להראות לו היכן ישנו פתח בקיר בתמורה לכובע שלו, והוא נותן לה את הכובע וגם את המעיל והיא מראה לו את הדרך.

הילד ממשיך במסע ומגיע לנהר גדול אותו הוא לא יכול לעבור, והוא מתיישב ובוכה. מגיעה אווזה (בחלק מהגרסאות: ברבור) והוא מספר לה את סיפורו, היא מציעה להעבירו לצדו השני של הנהר ובתמורה היא מבקשת שייתן לה את הנעליים שלו. הילד נותן לה את נעליו וגרביו ויחד הם עוברים לצידו השני של הנהר.

על שפת הנהר הוא רואה את הפרח וממהר לקטוף אותו ולשוב הביתה. הילד מגיע פצוע, יחף ורעב ומעניק לאמו את הפרח, לאחר שהאם מריחה אותו היא מיד מבריאה. בסוף הסיפור האם מחבקת ומנשקת את הילד וכל פצעיו מתרפאים.

==עיבודים==
הסיפור זכה לגרסאות שונות, בהן משל אוריאל אופק, רפאל ספורטה, תלמה אליגון-רוז, בינה אופק, שלמה זלמן אריאל ויעקב מיטלמן.

עפרה ויינגרטן סיפרה עיבוד של חיה שנהב לסיפור "פרח לב הזהב" ב"פרפר נחמד" בפרק "מתגעגעים לדודו".

במהלך 1997 צולמה קלטת לילדים על סיפור זה בשילוב של הסברה על עשיית סרט בשם "עושים סרט: פרח לב הזהב", בכיכובה של ענת אלימלך.

==קישורים חיצוניים==
* 
*ורד טוהר, "מאבקי כוח וזיכרון תרבותי בזירת ספרות הילדים העברית: תיאורי שלושה מקרים", עלי ספר: מחקרים בביבליוגרפיה ובתולדות הספר העברי המודפס והדיגיטלי כ"ט (תש"ף), עמ' 179 – 196.
*[http://www.beit-zvi.com/?CategoryID=10&ArticleID=116 פרח לב הזהב] באתר בית צבי
*[http://www.google.co.il/url?sa=t&rct=j&q=%22%D7%A4%D7%A8%D7%97%2B%D7%9C%D7%91%2B%D7%94%D7%96%D7%94%D7%91%22&source=web&cd=8&cad=rja&ved=0CD4QFjAH&url=http%3A%2F%2Fwww.orianit.edu-negev.gov.il%2Ftidharjr%2Ffiles%2F%25D7%25A9%25D7%25A2%25D7%25AA%2520%25D7%25A1%25D7%2599%25D7%25A4%25D7%2595%25D7%25A8%2F%25D7%2590%25D7%2592%25D7%2593%25D7%2595%25D7%25AA%2520%25D7%25A2%25D7%259D%2F%25D7%25A4%25D7%25A8%25D7%2597_%25D7%259C%25D7%2591_%25D7%2594%25D7%2596%25D7%2594%25D7%2591.ppt&ei=x2zKUcGEGYHsPIyJgLgM&usg=AFQjCNGbnsaWVjH_o9zJMYsU5cWsyf01jQ&bvm=bv.48340889,d.bGE מצגת פרח לב הזהב], באתר אורייאנית

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעשיות ואגדות
סיפאקה זהובת-כתר

סיפאקה זהובת-כתר (שם מדעי: Propithecus tattersalli) היא מין של למור בגודל בינוני מהסוג סיפאקה, החי ביערות נשירים יבשים בצפון האי מדגסקר. הסיפאקה זהובת-הכתר מזוהה, כפי שמשתמע משמה, מפרוותה הזהובה ומה"כתר" הכתום על ראשה.
== מאפיינים ==
זהו אחד ממיני הסיפאקה הקטנים ביותר. הוא שוקל כ-3.5 ק"ג ואורכו מגיע עד 90 ס"מ. תזונתו כוללת זרעים ועלים. שמו המדעי של הסיפאקה זהובת-הכתר נקרא על שם איאן תאטרסאל, שראה את הלמור לראשונה ב-1974, אך הוא לא תואר בצורה מספקת עד 1998, השנה שבה תואר על ידי אלווין סיימונס, שלקח כמה וכמה פרטים כדי להרבות אותם בשבייה למטרות שימור. כמו 
מרבית הלמורים (על-משפחה) היא נמצאת בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות, קצב רבייה נמוך וציד.

== רבייה ==
תקופת ההריון של הנקבה היא כשישה חודשים ותקופת ההנקה היא חמישה חודשים. הנקבה מתרבה אחת לשנתיים וזה אחד הדברים שבגללם היא בסכנת הכחדה. הצאצאים נולדים עם מעט שיער ושהם מתבגרים הם מתחילים לרכוב על גבה של האם.
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אינדריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1988
ריצ'רד אדינסל

ריצ'רד סטיוארט אָדינְסֱל (באנגלית: Richard Stewart Addinsell; 13 בינואר 1904 - 14 בנובמבר 1977) היה מלחין בריטי, שעיקר פרסומו בא לו מקונצ'רטו ורשה, שחובר כמוזיקה לסרט "אור ירח מסוכן" מ-1941. (הסרט נודע גם כ"טייסת המתאבדים").

==חייו==
אדינסל נולד בלונדון, הצעיר בשני בניו של ויליאם ארתור אדינסל, רואה חשבון, ואני ביאטריס ריצ'רדס. בשנותיו הראשונות למד בבית ואחר נרשם להרטפורד קולג' באוקספורד ללימודי משפטים, שאותם הפסיק לאחר שנה וחצי, כאשר החל להתעניין במוזיקה. בשנים 1926-1925 למד בקולג' המלכותי למוזיקה ולאחר זאת החל בקריירה של כתיבת שירים למופעי רביו ומוזיקה נלווית להצגות. בשנת 1928 החל שיתוף פעולה פורה עם הסופרת קלמנס דיין (1965-1882). עבודתו עמה נמשכה עד מותה, והתוצאה המרשימה ביותר שלה הייתה הגרסה המשולבת של אליס בארץ הפלאות ואליס בארץ המראות. אדינסל כתב מוזיקה גם למחזה של דֵיְין "אור ירח כסוף" (בו התוודע אל גרטרוד לורנס, שהקליטה את שיר הנושא), ו"המושיעים", מחזור של תסכיתים דתיים לרדיו של דיין.

משנת 1936 החל לכתוב מוזיקה לסרטים עלילתיים תיעודיים. ב-1937 כתב מוזיקה לסרט "שרפה מעל אנגליה". הוא זכה לראשונה להצלחה של ממש בסרט "היה שלום, מר צ'יפס" בשנת 1939. משנת 1942 קיים קשר ידידות ושיתוף פעולה פורה עם ג'ויס גרנפל (1979-1910), בשירים שהופיעו לראשונה במופעי רביו בווסט אנד והיו בהמשך לחלק בלתי נפרד ממופעי היחיד שלה על הבמה. ב-1949 חיבר את המוזיקה לסרט "מתחת לחוג הגדי" בבימויו של אלפרד היצ'קוק. ב-1957 הלחין את פסקול הסרט "הנסיך ונערת השעשועים". ב-1961 כתב את המוזיקה לסרט "האביב הרומאי של גב' סטון".

קונצ'רטו ורשה של אדינסל העיב עם השמעתו בסרט הבריטי מ-1941 "אור ירח מסוכן" על כל תרומותיו הקודמות לתיאטרון ולקולנוע. היצירה זכתה ליותר מ-100 הקלטות ולמכירות שעלו על חמישה מיליון והייתה לחביבת הקהל ברפרטואר המוזיקה הקלה. מלחינים אחרים הלכו בעקבות אדינסל וכתבו יצירות דומות בסגנון קונצ'רטו לפסנתר, בהן "חלום אולוון" של צ'ארלס ויליאמס ו"אגדת הר הזכוכית" של רוטה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:מלחיני קולנוע
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1977
Syncopy Films

סרטי סינקופי הוא שמם של אולפני הפקות סרטי קולנוע מיסודו של הבמאי כריסטופר נולאן ורעייתו, המפיקה אמה תומאס. השם "סינקופי" נובע מהמונח הרפואי להתעלפות, סינקופה.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
! שנה
! סרט
! חברות הפקה נוספות שותפות
! הפצה
!Box Office Mojo
|-
|2005
|באטמן מתחיל
| rowspan="3" |אולפני לג'נדרי
DC Entertainment
| rowspan="3" |האחים וורנר
| style="text-align:center" |<ref></ref>
|-
|2008
|האביר האפל
| style="text-align:center" |<ref></ref>
|-
|2012
|עלייתו של האביר האפל
| style="text-align:center" |<ref></ref>
|-
|2006
|יוקרה
|Touchstone Pictures
Newmarket Films
|האחים וורנר
בואנה ויסטה
| style="text-align:center" |<ref></ref>
|-
|2010
|התחלה
|אולפני לג'נדרי
|האחים וורנר
| style="text-align:center" |<ref></ref>
|-
|2014
|בין כוכבים
|אולפני לג'נדרי
Lynda Obst Productions
|האחים וורנר
פראמאונט
| style="text-align:center" |<ref></ref>
|-
|2017
|דנקרק
|RatPac-Dune Entertainment
|האחים וורנר
| style="text-align:center" |<ref></ref>
|-
|2020
|טנט
|האחים וורנר
|האחים וורנר
| style="text-align:center" |<ref></ref>
|-
|2023
|אופנהיימר
|Atlas Entertainment
|סרטי יוניברסל
| style="text-align:center" |
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
קטגוריה:חברות בידור
סמל הסן

סמל הסן (בגרמנית: Landeswappen Hessens) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית הסן. הסמל נכנס לשימוש ב-1949, עם הקמת המדינה לאחר מלחמת העולם השנייה.
הסמל מעוצב ממגן כחול שבו מוטען אריה זקוף, צבוע בעשרה פסים אדומים ולבנים לסירוגין שטפריו זהובים. מעל המגן מוצג כתר זהב מעוטר בפירות כחולים.

בדומה לסמל תורינגיה, יורש הסמל את מקורו מסמלו של דוכס תורינגיה מהמאה ה-13, ששלט גם על מחוזות שנמצאים כיום בתחומה של הסן. כמו כן, היו בעברה של המדינה תקופות בהן השתמשו בסמלים בעיצוב זהה או דומה כגון בשנים 1918–1945.

על פי חוקת המדינה, מותר רק למוסדותיה הרשמיים להשתמש בסמל, ועל כן עוצב גם סמל לשימוש אזרחי שכולל רק את האריה בצבע אדום או לבן בלבד.

<gallery>
Landeszeichen Hessen rot.svg|הסמל האזרחי באדום
Vollwappen Wettiner Landgraf Albrecht 1265.png|סמל דוכס תורינגיה מ-1265
</gallery>

==ראו גם==
* דגל הסן

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rv.hessenrecht.hessen.de/jportal/portal/t/12ac/page/bshesprod.psml?pid=Dokumentanzeige&showdoccase=1&js_peid=Trefferliste&documentnumber=5&numberofresults=16&fromdoctodoc=yes&doc.id=jlr-WappGHErahmen%3Ajuris-lr00&doc.part=X&doc.price=0.0&doc.hl=1#jlr-WappGHErahmen הסמל באתר המדינה] 
* [http://www.ngw.nl/heraldrywiki/index.php?title=Hessen סמל הסן באתר סמלי העולם] 

==הערות שוליים==

הסן
קטגוריה:הסן
גורדי בהרפתקה מהסרטים

גורדי בהרפתקה מהסרטים הוא משחק מחשב מאת חברת קומפדיה ובהפצת הד ארצי שפותח ב־1998.

== עלילת המשחק ==
המשחק מתרחש באולפן אנימציה לסרטים, בו מר דונקי המנהל, מתרגז על מייקי הצייר ומאיץ בו לגמור את הסרט המצויר או שיפוטר מעבודתו, לרוע המזל מייקי נרדם בגלל שלא ישן כמה לילות, ולעזרתו נחלצים גורדי וגברת כפפה, שנחלצים לעזרתו, כי אם הוא יפסיק לצייר אז גורדי יעלם והכפפה תושלח לפח.
על השחקנים ללקט חפצים שונים ולפתור פאזלים עד ליצירת הסרט המושלם.

== מהלך המשחק ==
את מרבית החפצים הנחוצים להשלים את קטעי הסרט אוספים על ידי הקלקה על חפצים שונים בסביבת המשחק, שאת חלקם מקבלים לאחר שפותרים חידות שונות.

המשחק מתנהל באולפן האנימציה, בסטודיו, בחדר האביזרים, בחדר התלבושות, חדר המוזיקה חדר המנהל, ובמסדרונות. על השחקן להשלים את הסרט, המלווה בשבעה קטעי אנימציה. עלילת המשחק מתבססת על אגדת העם "החתול במגפיים". את תפקיד הראשי, איתייקו החתול, גילם כוכב הילדים איתי שגב.

בעריכת הסרט ניתן לשנות מוזיקה, לשנות משפטים של דמויות, להקליט משפטים באמצעות מיקרופון ולשלבם במשחק.
אחרי ששבעת קטעי האנימציה הושלמו, גורדי מספר על קטע שמיני ואחרון, המסיים את הסרטון המצויר. לאחר שהמשימה הושלמה מר דונקי מברך את מייקי על השלמת הסרט, והקרנתו מתחילה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בישראל
קטגוריה:משחקי וידאו בעברית
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1998
קטגוריה:קומפדיה
וינסנט סיינט ג'ון

וינסנט סיינט ג'ון (באנגלית: Vincent Saint John; 6 ביולי 1876 - 21 ביוני 1929) היה מנהיג פועלים בארצות הברית ומארגן איגוד מקצועי אשר פעל כנשיא סניף פלורידה של "פדרציית הכורים המערבית" בין 1901–1904, וכמזכיר הכללי של "איגוד פועלי התעשייה של העולם" בין השנים 1907–1914. אף על פי שסיינט ג'ון פרש מתפקידו כמזכיר כללי ועזב את פעילותו בארגון, הוא נעצר והואשם בסעיפים של ריגול ופגיעה בביטחון המדינה יחד עם עוד 100 חברי IWW ב-1917. משפט זה היה ידוע כחלק ממהלך ההפחדה האדומה-מדיניות של הממשל האמריקאי שראתה בקומוניזם איום על יסודות החברה הדמוקרטית, אשר התבטאה בחקיקת חוקים מגבילים ומעצרים של פעילים קומוניסטים-סוציאליסטים בארצות הברית.

== חייו ==
וינסנט סיינט ג'ון נולד בניו-פורט קנטקי, כבנם הבכור אשר שרד של סילס סיינט ג'ון ומריאן ססיליה מגי. הוא התחיל לעבוד במכרות מגיל 17 בעיירה טליורייד שבקולרדו ב-1897. 3 שנים לאחר מכן, סיינט ג'ון הפך לנשיא של פדרציית הכורים המערבית. בתפקיד זה הוא הוביל שביתה מוצלחת של כורי קולרדו ב-1901, אשר הסתיימה ביצירת גובה סטנדרטי של משכורת לפועלי המכרות. בעקבות הצלחתו, בן לילה הפך סיינט ג'ון למנהיג פועלים מחד, ולמטרה ראשית של מנהלי חברות הכרייה, אשר חששו מהשפעתו מאידך. דוגמה למתח בין שני הצדדים למאבק ניתן לראות בריצתו של סיינט ג'ון למשרת השריף המקומי בטליורייד ב-1901. סיינט ג'ון הפסיד על חודם של 36 קולות בלבד. למרות ניסיונות עקשניים מצד בעלי חברות הכרייה ואנשי עסקים מקומיים להשחיר את המוניטין שלו, סיינט ג'ון נותר אהוד בקרב אנשי העיירה ובקרב חבריו לעבודה.

לאחר שעזב את טליורייד, עקב האשמות וניסיון לטפול עליו אשמת רצח כוזבת, עזב סיינט ג'ון את טליורייד, והמשיך לאגד עובדים באזור יוטה. כאשר שמע על תחילתם של מגעים ליצירת איגוד פועלים כללי בשם ה-IWW, הצטרף לחברי הוועדה המייסדת ("ביג" ביל הייווד, דניאל דה ליאון, יוג'ין דבס ועוד) והיה שותף להקמת הארגון בכנס המייסד שנפתח ב-27 ביוני 1905 בשיקגו. סיינט ג'ון נמנה עם הסיעה של ביל הייווד, אשר העדיפה את הפעולה הישירה על פני הפעולה הפוליטית. ב-1907 הוא נבחר בוועידה הרביעית של הארגון להיות המזכיר הכללי של ה-IWW. לאחר שבע שנות פעילות, בחר סיינט ג'ון לפרוש מהארגון ומחיי העבודה המקצועית, כדי להשתקע בניו מקסיקו. ב-1917, בחלק מההפחדה האדומה של הממשל האמריקאי, סיינט ג'ון הועמד לדין באשמת בגידה ופגיעה במולדת יחד עם עוד 100 חברי IWW נוספים. סיינט ג'ון, למרות שלא היה פעיל בארגון למעלה משנתיים בזמן המשפט, נמצא אשם ונכנס לכלא לתקופה של כ-5 שנים (מ-1918 עד לשנת 1923). ב-1923 סיינט ג'ון שוחרר מהכלא באמצעות חנינה מידי נשיא ארצות הברית דאז, הרדינג. לאחר שחרורו, סיינט ג'ון איבד את החלקה שהייתה ברשותו בניו מקסיקו, ונותר למעשה ללא כל. הוא מת בעוני בשנת 1929 בסן פרנסיסקו.

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.workerseducation.org/crutch/pamphlets/political.html ה-IWW ומפלגות פוליטיות] - מנשר שנכתב על ידי סיינט ג'ון
* [http://www.marxists.org/archive/cannon/works/1929/aug/stjohn.htm וינסנט סיינט ג'ון], מכתב הספדה לווינסנט סיינט ג'ון
* [http://www.socialistviewpoint.org/may_02/May_02_19.html בחודש מאי - זוכרים את סיינט ג'ון], כתבה מאת בוב מטינגלי מתוך אתר [http://www.socialistviewpoint.org/ Socialis View Point], כניסה אחרונה ב-26/6/2013

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילים בארגוני עובדים בארצות הברית
קטגוריה:IWW
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1876
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1929
אולגה גרושין

אולגה גרושין (ברוסית: Ольга Грушина; באנגלית: Olga Grushin; נולדה ב-1971) היא סופרת רוסיה-אמריקאית.
== קורות חייה ==
גרושין נולדה במוסקבה וגדלה עד גיל 10 בפראג, צ'כוסלובקיה. אביה, בוריס גרושין, היה סוציולוג סובייטי בולט. היא למדה עיתונאות באוניברסיטת מוסקבה ותולדות האומנות במוזיאון פושקין. וב-1989 קיבלה מלגת לימודים לאוניברסיטת אמורי בג'ורג'יה, ארצות הברית, אותה סיימה בהצטיינות ב-1993. היא התאזרחה בארצות הברית בשנת 2002, אבל שמרה גם על אזרחותה הרוסית. גרושין עבדה כמתרגמת סימולטנית עבור נשיא ארצות-הברית לשעבר ג'ימי קרטר, כמלצרית בבר ג'אז, כמתרגמת בבנק העולמי, כאנליסטית מחקר במשרד עורכי דין, וכעורכת במכון מחקר הקשור לאוניברסיטת הרווארד.

את ספריה היא כותבת באנגלית.

== ספריה ==
* חיי החלום של סוחאנוב, הוצאת מטר, 2008 (יצא לאור בארצות הברית ב-2006).
* התור, הוצאת מטר, 2013 (יצא לאור בארצות הברית ב-2010).

== לקריאה נוספת ==
* 

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:סופרות רוסיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אמורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אמורי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
איך שהשמש תזרח

איך שהשמש תזרח הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת קרן פלס. האלבום יצא לאור ב-1 ביולי 2013, על ידי חברת התקליטים הד ארצי. מן האלבום יצאו לאור הסינגלים "לייק וואנקה", "כלום לא טעים", "השעות המתות" "גם אני" ו"רק שתבואי".

== סינגלים ==
{| class="wikitable"
|-
!תאריך יציאה
!שיר
!מיקומי שיא
|-
| 23 בדצמבר 2012
|לייק וואנקה
|מקום 1 ברשת ג', מקום 4 בגלגלצ, השיר השני הכי מושמע השנה, מקום 32 במצעד השנתי של גלגל״צ
|-
| 3 במרץ 2013
|כלום לא טעים
|מקום 13 ברשת ג'
|-
| 21 באפריל 2013
|השעות המתות
|מקום 7 ברשת ג׳
|-
|2 ביוני 2013
|גם אני
|מקום 5 בגלגלצ
|-
|29 בספטמבר 2013
|רק שתבואי
|
|}

==רשימת רצועות==

==הפקה==

==קישורים חיצוניים==

* [http://bidur.nana10.co.il/Article/?ArticleID=986504 קרן פלס רוצה "מישהו אחר"] באתר נענע 10, 2 ביולי 2013
* 

קטגוריה:אלבומי קרן פלס
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
ריצ'רד גרנוויל

דיוקן של סר ריצ'רד גרנוויל מ-1571, בהיותו בן 29. נאשיונל פורטרייט גאלרי, לונדון
ריצ'רד גרנוויל (באנגלית: Richard Grenville; 15 ביוני 1542 – 10 בספטמבר 1591) היה ספן אנגלי, רב חובל ומגלה ארצות, השריף של קורנוול בשנים 1576–1577, השריף של קורק וחבר הפרלמנט מטעם קורנוול.

גרנוויל נטל חלק בנסיונותיהם הראשונים של האנגלים להתיישב בעולם החדש, והשתתף גם בלחימה נגד הארמדה הספרדית. הוא מת ב-1591 בקרב פלורס בעודו נלחם נגד אוניות ספרדיות רבות פי כמה ללא כל סיכוי לנצח.

גרנוויל היה סבו של סר ריצ'רד גרנוויל, מי שנתפרסם במלחמת האזרחים האנגלית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ימאים אנגליים
קטגוריה:מגלי ארצות בריטים
קטגוריה:רבי חובלים
קטגוריה:ילידי 1542
קטגוריה:נפטרים ב-1591
קרב פלודן

צדו המערבי של שדה קרב פלודן.
קרב פלודן היה עימות צבאי מזוין בין ממלכת אנגליה לממלכת סקוטלנד. הוא ניטש ליד הכפר ברנקסטון במחוז נורת'מברלנד בצפון אנגליה ב-9 בספטמבר 1513 בין צבא פלישה סקוטי בפיקודו של המלך ג'יימס הרביעי לבין צבא אנגלי בפיקודו של תומאס הווארד, רוזן סארי.

הקרב, שהסתיים בניצחונם של האנגלים, היה הגדול ביותר שניטש בין שתי הממלכות. ג'יימס הרביעי נהרג בקרב, והוא המונרך האחרון באיים הבריטיים שמת תוך כדי לחימה.

פלודן (Flodden), דרומית לברנקסטון, הוא המקום בו חנה הצבא הסקוטי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

פלודן
פלודן
קטגוריה:המאה ה-16
קלוד ד'אנבו

דיוקן של קלוד ד'אנבו, 1535 בקירוב, מאת הצייר [[פרנסואה קלואה]]
קלוד ד'אנבו (בצרפתית: Claude d'Annebault; 1495 – 2 בנובמבר 1552) היה קצין צבא צרפתי; מרשל של צרפת (1538–1552), אדמירל צרפת (1543–1552) ומושל פיימונטה ב-1541. הוא עמד בראש הפלישה הצרפתית לאי וייט ב-1545. כמו כן שימש מושל נורמנדי, והיה דמות רבת-השפעה בתקופת מלכותו של פרנסואה הראשון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צרפת: היסטוריה
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:המלחמות האיטלקיות
קטגוריה:אדמירלים צרפתים

קטגוריה:ילידי 1495
קטגוריה:נפטרים ב-1552
יחידת עילית (סרט, 2007)

יחידת עילית (בפורטוגזית: Tropa de Elite) הוא סרט קולנוע ברזילאי בבימויו של ג'וזה פדיליה ובכיכובו של ואגנר מורה. זהו מותחן פשע המגולל את אופי הפעילות בריו דה ז'ניירו של הגדוד למבצעים מיוחדים של המשטרה הצבאית של ברזיל.

הסרט מבוסס על ספר באותו השם מאת הסוציולוג לואיז אדוארדו וקציני היחידה לשעבר, אנדרה בטיסטה ורודריגו פימנטל. הסרט זכה להצלחה מסחרית רבה והפך לתופעה תרבותית בברזיל, כששיר הנושא שלו הפך למפורסם מאוד. הסרט זכה בפרס דב הזהב בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין ב-2008. סרט ההמשך שלו "יחידת עילית 2" יצא באוקטובר 2010.

==עלילת הסרט==
בשנת 1997, לפני ביקור האפיפיור בריו דה ז'ניירו, קפטן נסקימנטו מהגדוד המשטרתי למבצעים מיוחדים (BOPE) מונה לחסל את הסיכונים של סוחרי הסמים בשכונת עוני מסוכנת ליד המקום שבו האפיפיור מתכוון להתאכסן.

קפטן נסקימנטו מנסה למצוא אדם שיחליף אותו מפני שאשתו בהריון והוא מתכוון להתפטר מהפיקוד ולאמן מגויסים חדשים. בינתיים, שני החברים האידיאליסטים נטו ומטיאס מצטרפים לחייל המשטרה הצבאית בכוונה להיות אנשי משטרה הגונים ולהילחם בפשע. אולם, הם רואים רק שחיתות, אנשים חסרי כושר וביורוקרטיה מטופשת במשטרה הצבאית. בעקבות תקרית רצינית, הם מחליטים להצטרף ל-BOPE. החיים של קפטן נסקימטו, נטו ומטיאס משתלבים בין החודשים, בהתחלה בתקופת האימונים הקשים ואחר כך בפעולות נגד סוחרי סמים.

נסקימנטו מאמין שנטו יכול להיות המחליף שלו, אבל ההתייחסות האימפולסיבית שלו מסכנת את ההחלטה. אחר כך, מטיאס הנבון נראה כבחירה הנכונה, אבל זה האחרון צריך להוכיח שיש לו לב.
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יחידות מיוחדות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים ברזילאיים
Armikrog

Armikrog הוא משחק הרפתקה שיצא בשנת 2015. המשחק פותח על ידי היוצרים של The Neverhood דאג טנפל, אד סקופילד ומייק דיז בעזרת אתר Kickstarter. המשחק מורכב מסצנות הבנויות באנימצית סטופ מושן שחוברו למשחק הרפתקה שלם.

המשחק זכה לכינוי "היורש הרוחני של The Neverhood", שכן יוצריו הם אותם היוצרים והם הבטיחו משחק הרפתקאה בסדר גודל כמו The Neverhood.

==עלילה==

Armikrog מספר את סיפור הרפתקאותיו של חוקר חלל בשם טומינאוט (Tommynaut) והכלב העיוור שלו בשם ביק-ביק (Beak-Beak) שיצאו למשימת הצלת כוכב אייקסן (Ixen) בעזרת גבישי P-tonioum שנמצאים בכוכב Spiro 5, לאחר ששני חוקרי חלל בשם ווגנאוט (Vognaut) ונמנאוט (Numnaut) נעלמו כשניסו לבצע את משימתם לפני כן.

החללית מתנגשת באסטרואיד והם מתרסקים בכוכב המסתורי Spiro 5 ונתקעים במבצר Armikrog. שם הם מגלים כי תושבי המקום אינם, ושמלך ומלכת הכוכב השאירו רמזים לפתרון התעלומה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2015
קטגוריה:משחקי Wii U
קטגוריה:משחקי הרפתקאות גרפיים מסוג הצבע והקלק
קטגוריה:משחקי אינדי
סמל סקסוניה-אנהלט

סמל סקסוניה-אנהלט (בגרמנית: Wappen Sachsen-Anhalts) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית סקסוניה-אנהלט. הסמל נכנס לשימוש ב-29 בינואר 1991

הסמל מעוצב ממגן מחולק לשני חלקים. החלק העליון הוא שחור שעליו חמישה פסי זהב ועליהם מוטען כתר ירוק שפרוש מהפינה השמאלית העליונה לפינה הימנית התחתונה (מנקודת מבטו של הצופה). עיצוב זה נלקח ממגינו של בית אסקניה ששלט באזור ואף החזיק במשרת הנסיך הבוחר עד 1422. על חמשת הפסים העליונים, מצד ימין, מוטען עיט שחור עם רגלי זהב ולשון אדומה בשדה לבן שמציג את הקשר לפרוסיה.
החלק התחתון הוא לבן בעל גבול שחור, ובו מוצג דוב שחור פוסע על גבי חומה אדומה ובה שער פתוח. חלק זה מייצג את המדינה החופשית של אנהלט שהתקיימה בשנים 1945–1918 ובסמלה הוצג מוטיב זה.

<gallery>
DEU Anhalt 1924-1945 COA.svg|סמל המדינה החופשית של אנהלט
Coat of arms of Saxony-Anhalt 1947-1952.svg|סמל המדינה בשנים 1948-1952
</gallery>

==ראו גם==
* דגל סקסוניה-אנהלט

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

סקסוניה-אנהלט
קטגוריה:סקסוניה-אנהלט
הגדה האנגלית

הגדה האנגלית או המזח האנגלי (ברוסית: Англи́йская на́бережная - אנליסקיה נברז'ניה) הוא רחוב על גדת נהר הנבה במרכז סנקט פטרבורג שברוסיה.

הגדה האנגלית ממוקמת בין התעלה האדמירלית החדשה לבין כיכר הדצמבריסטים, בסמוך לגדת האדמירליות.

==היסטוריה==
הגדה האנגלית בשלהי [[המאה ה-19.]]
בניית הבתים לאורך גדת נהר הנבה באזור התעלה האנגלית החלה בשנת 1763. הגדה קיבלה את שמה בשל מיקומה של השגרירות האנגלית ששכנה ברחוב זה עד שנת 1918, וכן בשל כנסייה אנגליקנית (במספר 48) שנבנתה בשנים 1814–1815 על ידי האדריכל ג'אקומו קוורנג'י.

השגרירות הבריטית עברה מאתר זה בעקבות המהפכה הרוסית בשנת 1917 ועם העברת הבירה למוסקבה.

כיום ההו רחוב יוקרתי. מבני האצולה הולאמו בעקבות המהפיכה, ולאחר פירוק ברית המועצות הפכו בעיקר למבני משרדים.

בניין הסנאט והסינוד הממוקם בגדה משמש את בית המשפט החוקתי של רוסיה.

==="מפרשי הארגמן"===
מדי שנה, ב-22 ביוני נערך משט "מפרשי הארגמן" - מסורת שהחלה לאחר תום מלחמת העולם השנייה במסגרת נחגג סיום שנת הלימודים בהפלגת פריגטה (ספינת מפרש תלת תרנית) עם מפרשי ארגמן, בהשראת הרומן "מפרשי הארגמן" מאת אלכסנדר גרין. האונייה מפליגה לאורך הגדה האנגלית, גדת האדמירליות וארמון החורף. הפלגה זו נערכת מדי שנה כחלק מפסטיבל הלילות הלבנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: רחובות
אקדמיקה דה קוימברה

אקדמיקה דה קוימברה (בפורטוגזית: Associação Académica de Coimbra – Organismo Autónomo de Futebol)
הוא מועדון כדורגל פורטוגלי מהעיר קוימברה.

== היסטוריה ==
המועדון אקדמיקה הוקם בשנת 1887 על ידי קבוצת סטודנטים ונחשב לאחד המועדונים הוותיקים בפורטוגל. בעונת 1938/1939 הקבוצה זכתה לראשונה בגביע הפורטוגלי כשגברה בגמר על בנפיקה בתוצאה 4-3. המועדון זכה בגביע פעם נוספת בסוף עונת 2011/2012 כאשר הפעם ניצח בגמר את ספורטינג ליסבון 1-0. באותה עונה גם הגיע לגמר הסופר קאפ הפורטוגלי. בעקבות זכייתה בגביע, אקדמיקה השתתפה בליגה האירופית בעונת 2012/2013 כאשר הוגרלה בבית עם ויקטוריה פלזן, אתלטיקו מדריד והפועל תל אביב. היא סיימה את דרכה בטורניר לאחר שב-6 משחקים רשמה רק ניצחון אחד על אתלטיקו מדריד, וסיימה את הבית במקום השלישי. מיקום השיא של הקבוצה בליגה הפורטוגלית היה בסוף עונת 1966/1967 כאשר סיימה כסגנית של בנפיקה ליסבון האלופה. החל מעונת 1973/1974 המועדון שיחק בליגת העל הפורטוגלית לאחר שבסיום עונת 1972/1973 זכה באליפות הליגה השנייה. בעונת הגיע לרבע גמר הגביע הפורטוגלי והפסיד לקבוצת ריו אבה.

בסיום עונת 2015/16 הקבוצה ירדה לליגת משנה ומאז לא חזרה לליגה העליונה. בסיום עונת 2021/2022 אף נשרה לליגה השלישית.

==תארים==
* הגביע הפורטוגלי: (2) 1938/1939, 2011/2012
* ליגת העל הפורטוגלית: (1)
** מקום שני: 1966/1967
* הסופר קאפ הפורטגזי: (1)
** סגנות: 2012
* הליגה השנייה: (2)
** אלופה: 1948/1049, 1972/1973

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל פורטוגזיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1887
הקונגרס הציוני העולמי השלישי

הקונגרס הציוני העולמי השלישי, התקיים ב-15 - 18 באוגוסט 1899, בעיר בזל שבשווייץ.

בראש הקונגרס ישב מנהיג התנועה הציונית ד"ר בנימין זאב הרצל. השתתפו בו, בין השאר, נחמן סירקין, חיים ויצמן ויהודה ליב מוצקין. נבחר "ועד פועל" שחבריו היו י' יאסינובסקי, זאב טיומקין, פרופ' עמנואל מנדלשטאם, ד"ר יחיאל צ'לנוב, מנחם אוסישקין, פרופ' צבי בלקובסקי, הרב שמואל יעקב רבינוביץ, ד"ר שלמה בנדרסקי, ד"ר צבי ברוק, אביגדור יעקובסון, ד"ר ישראל ילסקי וד"ר י' ברנשטיין-כהן.

המשלחת הציונית לארץ ישראל (מימין לשמאל: [[יוסף זיידנר, משה שנירר, בנימין זאב הרצל, דוד וולפסון ומקס בודנהיימר), 1898]]
עד לקונגרס השלישי נפגשה משלחת ציונית ובראשה בנימין זאב הרצל, עם קיסר גרמניה וילהלם השני, ועם הסולטאן העות'מאני באיסטנבול. ונערך ביקור המשלחת הציונית בארץ ישראל. מאמצים אלו לא נשאו פרי מדיני מעשי, אבל היו בעלי משמעות רבה למעמדה הבינלאומי של התנועה הציונית.

החל בקונגרס השלישי, הוענקה זכות בחירה לנשים לקונגרס הציוני העולמי.

דיוני הקונגרס עסקו במוסדות וארגונים של התנועה הציונית, אשר הוחל בהקמתם בשני הקונגרסים הראשונים, בהם:
*הוכן תקנון ההסתדרות הציונית.
*אוצר התיישבות היהודים – הבנק של התנועה הציונית. הוחלט כי כספיו יושקעו אך ורק בארץ ישראל ובסוריה.
*הקמת אוניברסיטה עברית בארץ ישראל.

הצירים דנו רבות על ענייני התרבות העברית החדשה ועל מקומה של הדת היהודית בחברה החדשה שתתכונן בארץ ישראל. אולם הרצל ביקש למקד את הדיונים של הקונגרס בהישגי התנועה הציונית בזירה המדינית בין הקונגרסים.

ציוני רוסיה היו רוב הפעילים בקונגרס ומוסדותיו. הם הודיעו על היקף תרומתם הפיננסית לתנועה הציונית: "מ-300,000 מניות הבנק נאספו 200,000 אצלנו; אנו מונים 818 אגודות ב-617 ערים לעומת 373 אשתקד".

== לקריאה נוספת ==
*אריה צנציפר (רפאלי), פעמי הגאולה, תל אביב: נ. טברסקי, 1951, עמ' 110.
*יוסף קלוזנר, הקונגרס הציוני השלישי, אודסה: אחיאסף, תר"ס-תרס"א.
* מיכאל היימן (עורך), מפתח השמות והעניינים לפרוטוקולים של הקונגרס הציוני השלישי, באזל, 18-15 באוגוסט 1899, (הוכן בידי מנפרד וינקלר ומשה שרף), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, המכון לחקר הציונות על שם חיים ויצמן, 1967.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.zionistarchives.org.il/Pages/ArchiveSearchIndex.aspx?k=הקונגרס%20הציוני%20השלישי מידע על הקונגרס הציוני השלישי], באתר הארכיון הציוני
*[http://benyehuda.org/ginzberg/Gnz057 דברי אחד העם בקונגרס הציוני השלישי], באתר פרויקט בן-יהודה
*[https://web.archive.org/web/20131008220949/http://www.herzl.org.il/hebrew/Article.aspx?Item=439 הקונגרס הציוני השלישי – באזל, 1899], באתר מוזאון הרצל
*[http://www.kedem-auctions.com/Items/הקונגרס-הציוני-השני-פרוטוקול-סטינוגרפי-1899שער הקונגרס הציוני השלישי – פרוטוקול סטינוגרפי], באתר קדם
*[http://portal.herzliya.k12.il/C8/C9/2010%20שנת%20הרצל/DocLib/Forms/DispForm.aspx?ID=28&RootFolder=%2FC8%2FC9%2F2010%20שנת%20הרצל%2FDocLib%2Fקונגרסים%20ציוניים תצלום הקונגרס הציוני השלישי], באתר עיריית הרצליה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ועידות ציוניות לפני קום המדינה
קטגוריה:1899
קטגוריה:בזל: היסטוריה
3
קטגוריה:ציונות בשווייץ
Epilog

Epilog הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק המתקדם השוודית, אנגלגארד. האלבום כולו הוא יצירה אפלה קודרת ואינסטרומנטלית שלמה. אלבום זה סימל את תקופת הפעילות האחרונה של אנגלאגרד וניתן להבין זאת משם האלבום. לאחר האלבום הזה, הלהקה התפרקה, ורק לאחר 18 שנה הלהקה התאחדה ופועלת גם כיום.

==ההוצאה לאור של האלבום==
למרות ההוצאה המחודשת של האלבום ב-2003 על ידי חברת Exergy, האלבום מאז לא היה ניתן להשגה. רק ב-2010, הלהקה הוציאה את האלבום מחדש כאלבום כפול.

==רשימת רצועות==
כל הקטעים נכתבו על ידי אנגלאגרד
#"Prolog" – 2:00
#"Höstsejd (הטקסים של הסתיו)" – 15:32
#"Rösten (הקול)" – 0:14
#"Skogsranden (מרזבי היער)" – 10:48
#"Sista somrar (הקיץ האחרון)" – 13:10
#"Saknadens fullhet (המלאות של געגוע)" – 2:00

==חברי הלהקה==
* טורד לינדמן: גיטרה
* יונאס אנדגארד: גיטרה
* תומאס ג'ונסון: מלוטרון, אורגן האמונד, קלידים
* אנה הולמגרן: חליל צד
* יוהאן הוגברג: גיטרת בס
* מטיאס אולסון: תופים, מצילות, כלי הקשה

==אורחים באלבום==
* אסה אקלונד - קולות
* מרטין אולפסון - כינור
* קארין הנסון - ויולה
* ג'אן סי נורלנדר - צ'לו

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mitkadem.co.il/reviews/anglagard_epilog.html ביקורת על האלבום] באתר [http://www.mitkadem.co.il/ מתקדם], 23 בינואר 2003

קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
Viljans Öga

Viljans Öga הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק המתקדם השוודית, אנגלגארד שיצא לאור ב-2012. זה אלבום האולפן הראשון של הלהקה אחרי 18 שנה שלא פעלו יחד. 

== רשימת רצועות ==

==משתתפים==
* יונאס אנדגארד: גיטרות
* תומאס ג'ונסון: מלוטרון, אורגן האמונד, סינתיסייזר
* אנה הולמגרן: חליל צד, סקסופון
* יוהאן ברנד: גיטרת בס
* מטיאס אולסון: תופים, רעשים, כלי הקשה
סוללת מידל היל

סוללת מידל היל והמבנים הסמוכים. A - הסוללה; B - צריף האחיות (הקסרקטין); C - קבוצת מידל היל; D - עמדת תצפית; E - מבנים נטושים; F - המדריגות לנקודה הגבוהה במידל היל; G - הנקודה הגבוהה במידל היל

סוללת מידל היל (באנגלית: Middle Hill Battery) היא סוללת ארטילריה בגיברלטר. היא ממוקמת במידל היל, בקצה הצפון-מזרחי של שמורת הטבע של הצוק העליון, דרומית לסוללת גרינס לודג' וסוללת רוק גאן. 

בשנת 1727 הוצב רובה בודד בסוללת מידל היל. מבנים נוספים בקרבת הסוללה היו חלק מהקומפלקס של סוללת מידל היל, בהם צריף האחיות (Nursery Hut; שימש כקסרקטין של החיילים) וכן קבוצת מידל היל - קבוצה של מבנים בקצה הצוק. במאה ה-18 היו מוצבים שומרים באופן שגרתי בסוללה, וזאת על מנת למנוע עריקה כיוון שבכמה מקרים ערקו משם חיילים ששילשלו עצמם במורד הצוק על ידי חבלים; אך דווח שהיה גם מקרה שהשומר עצמו ניסה לערוק משם. בינואר 1783 החלה שרפה בקופסאות תחמושת באחד מהמבנים שהרכיבו את הקומפלקס של סוללת מידל היל. הפיצוץ השמיד את בניין המפקדה וחלק מהחומה וכן פצע מספר שומרים, אך הנזק שנגרם תוקן במהירות. באמצע המאה ה-19, ב-1859, היה מוצב רק תותח אחד בסוללת מידל היל.

בשנת 1900 הוצבו בסוללה 6 תותחים נטעני-לוע בקוטר 10 אינץ' במערך דומה לזה שבסוללת ספייגלס. השינויים בהצבות הנשק בסוללה בתחילת המאה ה-20 מוצגים במפה (בצד שמאל) משנת 1908; ניתן לראות שהוצבו בסוללה שלוש שורות של תותחים; הטווח של התותחים היה 8,200 מטר והם כוונו למטרות בספרד.

מפה של סוללת מידל היל משנת 1908

המפה מוכיחה גם שהקסרקטין של החיילים במקום המכונה "צריף האחיות" היה קיים בשנת 1908.במלחמת העולם השנייה הוצב תותח בופורס 40 מ"מ בסוללה. לאחר המלחמה הפך המקום לחוות אנטנות של משרד ההגנה הבריטי ושופץ בשנת 1958 . 

סוללת מידל היל הייתה שטח אסור לכניסה במשך עשור, וכניסה בלתי מורשית לסוללה נחשבה לעבירה פלילית. בהסכם שנחתם ב-20 באפריל 2004, רוב השטח של הסוללה הועבר ממשרד ההגנה הבריטי לידיה של ממשלת גיברלטר בשנת 2005. הסגל של משרד ההגנה עזב את הסוללה ולקח איתו את רוב הציוד, אף על פי שסוללת גאן רוק נותרה בשליטת משרד ההגנה הבריטי. וכיום המקום מנוהל על ידי החברה לאורניתולוגיה וידיעת הטבע של גיברלטר.

באתר המקורי של הסוללה עצמה נמצא כיום שנאי. מחסן התחמושת וחדרי האחסון עודם קיימים, אך אחד מהם הוסב למטרות שעשוע לסגל חיל האוויר הבריטי - "Aardvark Bar". צריף האחיות וקבוצת מידל היל גם הם נותרו, אם כי במצב גרוע. עמדת תצפית ממוקמת מדרום לסוללה, מדריגות מובילות לנקודה הגבוהה של הסוללה, עשויות מבטון מוצק.

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:Middle Hill Group, Gibraltar.png|קבוצת מידל היל בקצה הצוק
תמונה:Middle Hill Battery.png|סוללת מידל היל
תמונה:Nursery Hut, Middle Hill.png|צריף האחיות (הקסרקטין)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
כל המקורות בשפה האנגלית.

קטגוריה:גיברלטר: ביצורים
שמואל שניצר (יהלומן)

שמואל שניצר (נולד ב-12 בספטמבר 1949, י"ח באלול ה'תש"ט) הוא יהלומן ישראלי יו"ר חברת "ש. שניצר יהלומים בע"מ", אשר כיהן כנשיא בורסת היהלומים הישראלית ולאחר סיום תפקידו הוענק לו תואר נשיא הכבוד של בורסת היהלומים הישראלית לכל ימי חייו. כיהן גם בתפקיד נשיא הפדרציה העולמית של בורסת היהלומים (WFDB) ולאחר פרישתו הוענק לו תואר נשיא כבוד של הפדרציה לכל ימי חייו.

בנוסף, שניצר מחזיק בפרס מפעל חיים מטעם בורסת היהלומים של ניו יורק (DDC), ובתואר נשיא כבוד של הבורסה הישראלית לאבני חן ויהלומים.

== ביוגרפיה==
שניצר הוא בנם של ורדה ומשה שניצר. למד משפטים בין 1972–1976 באוניברסיטה העברית בירושלים, והוסמך אחר כך לעו"ד. בשנת 1975 הצטרף לבורסה ליהלומים כחבר מן המניין. בשנת 1988 החל בפעילות ציבורית כחבר הוועד הפועל של התאחדות תעשייני היהלומים, שם כיהן בתפקידים שונים: יו"ר הוועדה המשפטית, יו"ר ועדת כספים, יו"ר ועדת דור ההמשך ועוד.

בשנת 1998 נבחר לכהן כנשיא בורסת היהלומים הישראלית, וכיהן שלוש קדנציות רצופות עד לשנת 2004. באוקטובר 2013 נבחר פעם נוספת לכהן כנשיא הבורסה וכיהן בתפקיד עד 2015 .עם פרישתו זכה לתואר נשיא הכבוד של הבורסה לכל ימי חייו, בנוסף לתואר נשיא הכבוד של הבורסה לאבני חן.

בין השנים 2002–2006 כיהן כנשיא הפדרציה העולמית של בורסת היהלומים (WFDB). במהלך תקופת כהונתו כנשיא הפדרציה כיהן שמואל שניצר כסגן יו"ר מועצת היהלומים העולמית (WDC) העוסקת בטיפול בסוגיית 'יהלומי הקונפליקט'. לאחר סיום כהונתו בפדרציה העולמית קיבל את תואר נשיא הכבוד של הפדרציה.

שניצר מכהן כחבר נשיאות התאחדות תעשייני היהלומים בישראל ויושב ראש הוועדה המשפטית שלה וכחבר בוועדה המייעצת של בורסת היהלומים של שאנגחאי, תפקיד אותו הוא ממלא החל מיום היווסדה. בינואר 2016 נבחר ליושב ראש דירקטוריון מכון היהלומים הישראלי, תפקיד אותו מילא עד 2018.

קיבל פרס מפעל חיים מבורסת היהלומים של ניו יורק (DDC). במהלך קונגרס היהלומים העולמי ה-32 שהתקיים בישראל העניק לו ענף היהלומים את אות ההוקרה Israel Dignitary Award.

==פעילות חברתית==
משמש כחבר בהנהלת "קרן משה שניצר למחקרים בנושאי המשק והחברה בישראל" באוניברסיטת בר-אילן - קרן הדואגת למימון פעילות אקדמית לעידוד חקר המשק, הכלכלה והחברה בישראל, תוך עידוד למצוינות במחקר בתחומים אלו. כמו כן, שניצר חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב ועמותת הידידים של המרכז הרפואי תל אביב.

שניצר היה נשיא ויושב הראש של קבוצת הכדורגל בית"ר תל אביב רמלה בין השנים 2007–2012, כשבתקופתו הקבוצה הגיעה לשיאה בשנת 2008 כשהעפילה לחצי גמר גביע המדינה, למרות היותה בליגה השלישית. משנת 2009 ועד 2013 כיהן כחבר הנהלת ומזכירות ההתאחדות לכדורגל. כיום מכהן שניצר כחבר הנהלת מרכז בית"ר.

שניצר מכהן כסגן נשיא לשכת המסחר ישראל-יפן החל משנת 2012.

==משפחתו==
נשוי לשרונה שניצר ואב לשלושה, שני, שי ובן. בנו היהלומן שי שניצר מכהן כקונסול כבוד של מדינת ליטא בישראל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:נשיאי בורסת היהלומים הישראלית
קטגוריה:עסקני כדורגל ישראלים
הדרך הרומנטית

שלט דרכים המסמן את הדרך
הדרך הרומנטית (בגרמנית: Romantische Straße) היא "דרך נוף" שהוכשרה על ידי סוכני נסיעות עם רצון למינוף בשנות ה-50. זהו כינוי ל-350 הקילומטרים של כביש מהיר בין וירצבורג לבין פיסן בדרום גרמניה, בייחוד בבוואריה ובבאדן-וירטמברג, המקשר מספר עיירות ציוריות וטירות. בימי הביניים היה זה נתיב סחר שחיבר את מרכז גרמניה לדרומה. היום אזור זה נחשב בעיני מטיילים בינלאומיים רבים כבעל נוף ותרבות "גרמניים במיטבם", בעיירות ובערים כגון נרדלינגן, דינקלסביל ורוטנבורג על הטאובר ובטירות כמו בורג הרבורג וטירת נוישוונשטיין המפורסמת. הדרך הרומנטית מסומנת לאורך הדרך בשלטים חומים. 

==אתרים לאורך הדרך==
* וירצבורג
* טאוברבישופסהיים
* לאודה-קניגסהופן
* באד מרגנטהיים
* וייקרסהיים
* רטינגן
*קרלינגן
* רוטנבורג אוב דר טאובר
* שילנגספירסט
* פויכטואנגן
* דינקלסביל
* ואלרשטיין
* נרדלינגן
* הרבורג
* דונאוורט
* אאוגסבורג
* פרידברג
* קאופרינג
* לאנדסברג אם לך
* הוהנפורך
* שונגאו
* פייטינג
* רוטנבוך
* וילדשטייג
* שטיינגאדן וכנסיית ויס
* הלבלך
* שוונגאו, נוישווינשטיין והוהנשוונגאו
* פיסן

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוואריה: תחבורה
קטגוריה:גרמניה: דרכים וכבישים
קטגוריה:גרמניה: תיירות
קטגוריה:דרכי נוף
יונקי צוף

[[קוליברי קריבי סגול-כנף יונק מפרח ה-Heliconia bihai]]
[[רפרף הדבקה יונק מפרח]]
בזואולוגיה יונקי צוף הם בעלי חיים הנוהגים להיזון מצוף ואבקות פרחים שונים, בניגוד לאוכלי פרחים הניזונים מכל הפרח. הצמחים יוצרים צוף מתוק וריחני (שמכיל מעט מאוד חלבונים חיוניים) שמפתה את המאביקים להגיע לפרח ובזמן שהם שותים את הצוף, אבקת הצמח נדבקת אליהם וכשהמאביק מגיע לצמח הבא הם יכולים להגיע לשחלות הצמח. לשם כך הצמח יעדיף לפתח יחסים אינטימיים עם מין אחד או שניים שיתמקדו רק בפרחים מהמין שלו והוא יחסום את הכניסה ליונקי צוף אחרים.

הצמחים בעלי הפרחים הופיעו בערך בתקופת הקרטיקון ומשכו חרקים שגם ככה עפו ליד הצמחים, ורק בהמשך התפתחו חיות גדולות יותר כמו הקוליברי, הצופית, כמה חיות כיס קטנות, או העטלפים יונקי הצוף (ממשפחות הזיזפיים או עטלפי פרי קטנים), כשרוב המאביקים הם חיות קטנות אשר יוכלו לאכול מספיק צוף. אך הצמח מפיק צוף רק בכמויות קטנות והמאביק צריך לגוון את מזונותיו או להאביק פרחים רבים.

בנוסף ישנם כמה טורפים כמו הסרטביש או כמה מינים של גמלי שלמה המוסווים היטב בפרח ויכולים לתקוף חרקים קטנים המגיעים לשם. לרוב המאביקים יש פה מוארך על ידי מקור או חדק למציצת צוף מתוך חורים מיוחדים בפרח ודבר זה הוביל לדמיון שאיננו בעל קשר ביולוגי בין כמה מאביקים כמו הצופית והקוליברי או כמה חרקים. חלק מהמאביקים גם צריכים לעופף באוויר בעודם לוגמים וזה הוביל ליצירת כנפי הקוליברי והרפרף המסוגלים לעוף במקום לפרקי זמן רבים. 

==ראו גם==
*אוכל-כול
*אוכלי פרחים
*אוכלי-צמחים
*קרניבור

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוכלי צמחים
סוללת גרינס לודג'

סוללת גרינס לודג (אנגלית: Green's Lodge Battery) היא סוללת ארטילריה בגיברלטר. היא נמצאת בצד הצפוני של צוק גיברלטר בקצה הצפוני של שמורת הטבע הצוק העליון, מעל לסוללת פרינגדונס. ידועה גם בשם הסוללה העליונה. סוללת גרינס לודג' נקראת על שמו של הגנרל סר ויליאם גרין, ששירת בגיברלטר במשך 22 שנים, רובם כמהנדס הראשי של גיברלטר. בשנת 1776 הוצבו לראשונה תותחים בסוללה. הסוללה היא רכוש של משרד ההגנה הבריטי.

==היסטוריה==

הסוללה נבנתה בשנת 1776 ומוקמו בה חמישה תותחים שירו קליעים במשקל 24 פאונד. מספר התותחים ירד לאחר מכן לשניים. הסוללה הייתה בשימוש פעיל בעת המצור הגדול על גיברלטר (1779 – 1783). ההצלחה הניכרת של התקיפות מסוללת גרינס לודג' בעת המצור הגדול גרמו למהנדסים הבריטים לבנות סוללה נוספת במידל היל - סוללת רוק גאן, שכיום היא רכוש של משרד ההגנה הבריטי. 

בתחילת המאה ה-20 נבנתה עמדת תצפית במקום; מאוחר יותר במהלך מלחמת העולם השנייה נבנתה עמדת תצפית נוספת.

הסוללה כיום היא ברובה במצב עלוב, והסוללה עצמה וכן המבנים שמסביבה נטושים ומוזנחים. כל המקום מכוסה בחצץ, ועיזים משוטטים בו. ניתן לצפות מהסוללה על בית הקברות של גיברלטר, על נמל התעופה גיברלטר ועל העיירה לה לינאה דה לה קונספסיון שבספרד.

===ויליאם גרין=== 

ויליאם גרין, (1725-1811)

סוללת גרינס לודג' נקראת על שמו של הגנרל ויליאם גרין. גרין היה קצין בצבא הבריטי ששירת באירופה ובקנדה עד לשנת 1761, אז מונה למהנדס בכיר בגיברלטר. בשנה לאחר מכן הוא מונה לדרגת לוטננט קולונל. 

גרין תכנן והוציא לפועל מספר תוכניות צבאיות בצוק, ובשנת 1770 הוא מונה למהנדס הראשי של גיברלטר. הרעיון שלו להקמת יחידת טכנאים צבאיים שתחליף את הטכנאים האזרחים שעד כה בנו את המבנים הצבאיים, נשאה פרי והיחידה הוקמה בשנת 1772. גרין קיבל דרגת קולונל בשנת 1777, ועלה לדרגת מייג'ור גנרל לפני שעזב את גיברלטר.

הוא שירת כמהנדס הראשי בזמן המצור הגדול על גיברלטר, כאשר הוא תכנן, הוציא לפועל ותיקן ביצורים במהלך המצור. גרין שירת בגיברלטר למשך 22 שנים, מ-1761 ועד ל-1783. לאחר מכן מונה גרין למהנדס הראשי של בריטניה הגדולה. בשנת 1798 הוא מונה לדרגת גנרל.

==גלריית תמונות==
<gallery>
Green's Lodge Battery observation post.png|עמדת תצפית בקצה של הסוללה שנבנתה במלחמת העולם השנייה
Panorama from Green's Lodge Battery.png|מבט פנורמי מהסוללה
Green's Lodge Battery interior.png|מבט מבפנים על הסוללה
Green's Lodge Battery passage to observation post.png|המעבר לעמדת התצפית הראשונה מתחילת המאה ה-20
Green's Lodge Battery interior.png|מבט מבפנים על הסוללה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
כל המקורות בשפה האנגלית.

קטגוריה:גיברלטר: ביצורים
מיקרוסטלייט

מיקרוסטלייט (באנגלית: Microsatellite) הוא אזור גנומי המורכב מחזרות רבות של רצף קצר בן 2–6 נוקלאוטידים. המיקרוסטלייטים משמשים כמרקרים גנטיים הודות לגיוון הרב הקיים בהם באוכלוסייה. הגיוון הזה נובע ממספר החזרות המשתנה של המיקרוסטלייטים באנשים שונים.

==מאפיינים==
דוגמה נפוצה למיקרוסטלייט היא (CA(n כש-n הוא מספר הפעמים שהרצף CA חוזר על עצמו והוא משתנה באללים שונים. מספר הנוקלאוטידים של הרצף החוזרני הוא לרוב 1 עד 4, אם כי גם 5 ו-6 קיימים ומספר הפעמים שהרצף חוזר על עצמו נע בין 3 ל-100 חזרות. החזרה CA נפוצה מאוד אצל בני אדם וביצורים אחרים והיא מופיעה כל כמה אלפי בסיסים. הסיבה לפולימורפיזם הרב במיקרוסטלייטים היא הקצב הגבוה של אירועי המוטציות (שינויים ב-DNA) באזורים אלו, שנובע מהנטייה של רצפים מסוג זה ליצור לולאה בזמן הכפלתם, המובילה לאירוע של הַחְדׇּרׇה (insertion – הוספת נוקלאוטיד או מספר נוקלאוטידים אל תוך רצף DNA קיים).

==שימושים==
מיקרוסטלייט יכול לעבור הגברה בתגובת PCR על ידי שימוש ברצפים הצדדיים של המיקרוסטלייט כתחלים. תהליך זה יכול ליצור מספיק DNA כדי לראותו לאחר הרצה בג'ל אלקטרופורזה וצביעתו בעזרת צבען DNA כגון אתידיום ברומיד. הודות לכך פותחה שיטת אבחון גנטי המשתמשת במיקרוסטלייטים כדי להבדיל בין פרטים שונים מאותו המין, תוך השוואת דגימות הDNA שלהם. דוגמאות לשימוש בשיטה:
# הפללת חשוד על פי דגימת דם, שיער, רוק, זרע שנמצאו בזירת האירוע.
# בדיקת אבהות.
לאחר הרצה בג'ל מתקבלים 2 בנדים (פסים של DNA באורך מסוים המתקבלים לאחר הרצתו בג'ל) עבור כל אדם (לכל כרומוזום 2 עותקים – אחד מהאם ואחד מהאב ולכן מתקבלים 2 בנדים בסוף הבדיקה). על ידי השוואת תוצרי ההרצה בג'ל של בדיקה זו ניתן לאמת או להפריך קשר בין 2 דגימות, למשל – מציאת התאמה בין DNA של חשוד בפשע ובין DNA שנמצא בזירת הפשע: אם 2 הבנדים של ה-DNA מזירת הפשע ושל החשוד יוצאים זהים – יש התאמה. 

על אף שהסיכוי שלשני אנשים זרים יהיו אללים זהים במיקרוסטלייט מסוים הוא מאוד נמוך, כדי לצמצם את האפשרות הזו למינימום האפשרי מבצעים את הבדיקה על מספר מיקרוסטלייטים במקביל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גנומיקה
קטגוריה:גנטיקה משפטית
דאדה לייף

דאדה לייף הם צמד תקליטנים שוודים העוסקים בעיקר בסגנונות אלקטרו-האוס ופרוגרסיב האוס. בצמד חברים אולה קורנר וסטפן אנגבלום. הצמד מחזיקים בחברת ההקלטות So Much Dada.

==קריירה מוזיקלית==
בשנת 2010, דורגו דאדה לייף במקום ה-89 ברשימת 100 התקליטנים הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag", ב-2011 דורגו הצמד במקום ה-38, ב-2012 דורגו במקום ה-24 ובשנת 2013 ירדו 11 מקומות למקום ה-35 ברשימה. כמה סינגלים ידועים של דאדה לייף כמו "Rolling stones T-shirt", "Happy Violence", "Kick Out The Epic Motherf*cker", "Unleash the F*cking Dada", "White Noise / Red Meat ו-"Feed The Dada".

ב-27 באוקטובר 2013 בשיקגו, אילינוי, דאדה לייף קבעו שיא גינס לקרב הכריות הגדול בעולם בו השתתפו 3,813 אנשים.

ב-18 באוקטובר 2014, דורגו דאדה לייף במקום ה-69 ברשימת 100 התקליטנים הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag", כ-34 מקומות מתחת לדירוגם ב-2013 וב-2015 נותרו מחוץ לדירוג (במקום ה-139).

בתחילת ספטמבר 2014, חבר הצמד, אולה קורנר אובחן כחולה במחלת הסרטן. בעקבות זאת, קורנר עזב את סיבוב ההופעות של הצמד.

===Dada Death===
ב-16 בדצמבר 2014, דאדה לייף פרסמו בעמוד הטוויטר שלהם כי מחשב ה-מקבוק פרו האישי שלהם וזוג אוזניות שלהם נשכחו ברכבת תחתית. באותו היום, נפתחו בפייסבוק, בטוויטר ובסאונדקלאוד משתמשים בשם "Dada Death" אשר פרסמו תמונות של המחשב הגנוב ורשימת שירים של הצמד דאדה לייף שעדיין לא יצאו לאור.

ב-14 בינואר 2015, כחודש לאחר גנבת המחשב, פורסם בעמוד הסאונדקלאוד של Dada Death רמיקס בסגנון הטק-האוס לשיר "Tonight We're Kids Again" של דאדה לייף שעדיין לא פורסם. למרות שהרמיקס נמחק על ידי האתר, הוא הועלה לאתר ההורדות הידוע Zippyshare.

לאחר כמה ימים, הצמד הודיע כי הם נמצאים בדיונים עם משטרת סטוקהולם ועורכי הדין שלהם על מנת להחזיר להם את מחשבם הגנוב ולמצוא את הגנבים. בנוסף, הם הודיעו כי הם מנסים לזרז את הוצאתה לאור של הגרסה המקורית של השיר "Tonight We're Kids Again" על מנת למנוע מהרמיקס של Dada Death להתפרסם עוד.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* 2009 - Just Do the Dada
* 2012 - The Rules of Dada
* 2018 - Our Nation

===אלבומי קומפילציה===
* 2015 - Welcome To Dada Land

===סינגלים===

===רמיקסים===

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקליטנים שוודים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים שוודים
קטגוריה:אמנים הולנדים הידועים בשם במה
קטגוריה:Spinnin' Records
קטגוריה:רמיקסרים
אנה מולבוי טן

אנה מריה מולבוי טן (באנגלית: Ana Maria Mulvoy-Ten; נולדה ב-8 במאי 1992) היא שחקנית אנגליה. היא ידועה בזכות תפקידה כאמבר מילינגטון בסדרה "בית אנוביס" מבית ניקלודיאון.

== ביוגרפיה ==
מולבוי טן נולדה בעיירה הקטנה קרוידון הנמצאת בלונדון, אנגליה, אך בילדותה גדלה גם שם וגם בספרד.

== קריירה ==
תפקידה הראשון היה כניצבת בסרט "הארי פוטר וחדר הסודות" משנת 2002. 

היא שיחקה את רוזי בתוכנית ספרדית קצרה בערוץ דיסני - Cosas de la Vida. מולבוי טן הופיעה הופעת אורח ב"מיתוסים" של ה-BBC. היה לה גם תפקיד בסרט הטלוויזיה של HBO "הבית שלי באומבריה" בכיכובם של מגי סמית' וכריס קופר.

==פילמוגרפיה==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2002
|הארי פוטר וחדר הסודות
|תלמידה
|ללא קרדיט
|-
|2012
|First Time Loser
|ליילה
|
|-
|2015
|The Girl in the Book
|אליס הצעירה
|
|-
|2016
|Outlaw
|ג'יין
|
|-
|2017
|The Queen of Hollywood Blvd
|גרייס
|
|-
|2018
|Ascension
|אנג'לה
|
|-
|2019
|סלה והספיידס
|בובי
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! סדרה !! תפקיד !! הערות
|-
| rowspan="2" | 2003 || Star || אנני ||פרק: "The Curse of Bradley"
|-
| הבית שלי באומבריה || ילדה || סרט טלוויזיה של HBO
|-
| 2009-2008 || Cosas De La Vida || רוזי||תפקיד ראשי; (2 עונות); 32 פרקים
|-
| 2009 || מיתוסים || אפרודיטה ||פרק: "Paris and the Goddesses"
|-
| 2011 || Red Faction: Origins || ויילה ||סרט טלוויזיה של Syfy
|-
| 2011–2013 ||בית אנוביס || אמבר מילינגטון || תפקיד ראשי; (עונות 3-1); 117 פרקים
|-
| 2014
|זאב צעיר
| קרי הדסון
| פרק: "I.E.D. "
|-
| rowspan="3" |2015
|CSI סייבר
| ג'ניפר מייפילד
| פרק: "URL, Interrupted" 
|-
| Vanity
| קארן
| 7 פרקים
|-
| Ur in Analysis
| דייזי
| סרט טלוויזיה
|-
| rowspan="2" | 2017
| פשע אמריקאי
| שיי ריז
| תפקיד משני (עונה 3); 7 פרקים
|-
| אהבה מפורסמת
| דקוטה ניקולס
| פרק: "Pilot"
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:אנגלים ממוצא ספרדי
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1992
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1992
אלף (מערכת מידע)

אלף היא מערכת מידע לניהול קטלוגים של ספריות ומנוע חיפוש לחיפוש מסווג בהם, בעברית ובשפות לועזיות.

מערכת המידע נמצאת בשימוש באלפי ספריות לאומיות, ספריות אקדמיות ואחרות בעולם. בישראל התוכנה נמצאת בשימוש כל האוניברסיטאות ומרבית המכללות האקדמיות וכן בכמה ספריות עירוניות ואחרות, כגון הספריות של עיריית תל אביב-יפו (בית אריאלה).
כמו כן התוכנה בשימוש לניהול קטלוגים כגון הקטלוג המאוחד של הספריות בישראל, הקטלוג המאוחד לכתבי עת בישראל ועוד.

== היסטוריה ==
עד 1987 נוהלו כרטסות הספרים בספריות האקדמיות בישראל באופן ידני, באמצעות כרטיסי נייר בארון מגירות. 

בראשית ימי האינטרנט היו כל האוניברסיטאות מחוברות זו לזו באמצעות הרשת הראשונית, שהייתה זמינה למוסדות אקדמיים בלבד, בגישה דרך מחשב מרכזי דוגמת המיינפריים והוואקס. 

תוכנת אלף פותחה בשנים הראשונות על ידי מרכז המחשבים של האוניברסיטה העברית בירושלים ועד 1986 כל הספריות באוניברסיטה, כולל הספרייה הלאומית (אז "בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי") שפעלה בחסותה ושכנה במתחם הקמפוס בגבעת רם, החלו להסב את הכרטסות הידניות למערכת זו. היתרון של התוכנה ביחס לתוכנות מקבילות באותם ימים הייתה היכולת להזין ולחפש נתונים בכמה שפות וצורות אלפבית במקביל. פיתוח התוכנה הופרד לחברה בשם "אלף יישום" בעוד שההפצה והשיווק נעשו על ידי חברת אקס ליבריס. לימים, בשנת 1995, מוזגה "אלף יישום" לתוך אקס ליבריס, שהפכה לחברה פרטית עצמאית מהאוניברסיטה. 

עד שנת 1991, כל המכונים המדעיים ומוסדות ההשכלה הגבוהה עברו להשתמש בתוכנה זו, וכרטסות רבות הועברו לארכיון. ממשק המשתמש, של התוכנה, שנקראה "אל"ף 300", פעל באמצעות ה-Telnet, היה קשה להבנה ופעל בעיקר על ידי מתן פקודות טקסט שונות, שאת שפתן היה על מבקרי הספרייה ללמוד.

בשנת 1999 עם הנחלת האינטרנט ומהפכת המחשב האישי, הומרו ממשקי הקיטלוג והחיפוש הטקסטואליים מול מחשב מרכזי לממשק אל"ף 500, שעובד בתצורת שרת-לקוח שהפך נגיש באמצעות דפדפן האינטרנט. כך הפכה התוכנה לידידותית יותר למשתמש, ובשנים שלאחר מכן הפכה לקטלוג ציבורי מקוון הנגיש מהאינטרנט, ללא צורך בהגעה לספרייה. 

בשנים מאוחרות יותר החלו בתהליכי סריקה ופענוח מאורגנים וכיום קיימת גישה מקוונת רחבת היקף דרך תוכנה זו גם לקובצי מסמכים ומידע סרוקים, ואף לסרטים ולקובצי קול. בין השאר ארכיון עיתונות יהודית היסטורית מנוהל בתוכנה זו, וארכיבי עיתונים הועברו אליו מעיתונים מראשית הציונות ועד ימינו. כך גם ארכיונים ממשלתיים בחלקם חשופים לציבור כקטלוג ציבורי מקוון.

== קישורים חיצוניים== 
* 
* [http://www.exlibrisgroup.com/?catid={2F54F722-6785-4D07-B7A3-4361E2865646} Aleph Integrated Library System], באתר האינטרנט של חברת אקס ליבריס 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכות מידע ספרייתיות
קטגוריה:אקס ליבריס
קסדת צלילה

קסדת צלילה סובייטית עשויה נחושת ופליז עם שלושה פתחים
קסדת צלילה מודרנית מדגם Kirby Morgan SuperLite 37
קסדת צלילה משמשת בעיקר צוללים מקצועיים העוסקים בצלילה באספקת אוויר על מימית, אם כי קיימים דגמים אחדים המותאמים לשימוש בצלילת סקובה.

הקסדה אוטמת את מגע ראשו של הצולל עם המים, מאפשרת לו לראות היטב מתחת למים ומספקת לו גז לנשימה. כמו כן מגינה הקסדה על ראשו של הצולל כאשר הוא עוסק בעבודה כבדה או מסוכנת, ובדרך כלל מספקת לו תקשורת קולית עם השטח (ואם הדבר אפשרי – גם עם צוללים אחרים). אם צולל חבוש קסדת צלילה מאבד את הכרתו אך עדיין נושם, תישאר הקסדה במקומה ותוסיף לספק לו אוויר לנשימה עד חילוצו. לעומת זאת, את וסת הצלילה הטיפוסי המשמש צוללים ספורטיביים יש להחזיק בפה, ואם יישמט מפיו של צולל שאיבד את הכרתו – הצולל יטבע (לא כך הדבר עם מסיכת פנים שלמה, הממשיכה לספק אוויר לצולל גם כשהכרתו התערפלה.) 

לפני המצאת וסת צריכת האוויר (demanding valve), המספק אוויר לפי דרישת הצולל, קיבלה הקסדה אספקת אוויר רצופה. גז הנשימה הוזרם לתוכה בספיקה קבועה, בלא התייחסות לצורכי הנשימה של הצולל, והתנקז החוצה דרך שסתום סניקה. רוב הקסדות המודרניות כוללות שסתום צריכה, כך שהקסדה מספקת את גז הנשימה רק כאשר הצולל נושם. קסדות באספקה רצופה צורכות כמויות גז נשימה גדולות הרבה יותר מאשר אלו המצוידות בווסת; שיטה זו עשויה לעורר בעיות לוגיסטיות, והיא מאוד יקרה כאשר משתמשים בתערובות גזי נשימה מיוחדות. כמו כן יוצרת זרימת האוויר הרצופה רעש בלתי פוסק בתוך הקסדה, המפריע לקיום תקשורת תקינה. עדיין משתמשים בקסדות בעלות אספקה רצופה בצלילה בחומרים מסוכנים (HAZMAT), משום שעל־הלחץ השורר בתוכה מונע את חדירת החומר המסוכן כשקיימת סכנה לפגיעה באטימות חליפת הצלילה או הקסדה. קסדות מסוג זה עדיין נפוצות יחסית בצלילה במים רדודים, בה תצרוכת גז היא עניין משני, ובצלילה בסביבה רדיו־אקטיבית, משום שיש להיפטר מהן לאחר זמן מה בשל חשיפתן לקרינה.

אטימת הצוואר ברוב הקסדות המודרניות נעשה באמצעות "צווארון אוטם" ("neck dam") מנאופרן הנפרד מן הקסדה, ועל כן מאפשר לצולל לבחור את חליפת הצלילה בהתאם לסביבת הצלילה. כאשר מרכיבים את הצווארון האוטם על חליפה יבשה (dry suit), מבודד הגוף כולו מסביבת הצלילה, והקסדה מעניקה תוספת מסוימת של הגנה וחום. כאשר הצלילה נעשית בסביבה מסוכנת, כמו מי שפכים או כימיקלים מסוכנים, מחוברת הקסדה ונאטמת אל חליפה יבשה מיוחדת, המבודדת ומגינה על הצולל. ציוד צלילה זה הוא המקבילה המודרנית של חליפת הצלילה הסטנדרטית ההיסטורית מ"דגם 5".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציוד צלילה