OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מאוריס ומידחאט בגיץ'

מאוריס ומידחאט בגיץ (בבוסנית: Begić) היו מחסידי אומות העולם שהצילו ילדה יהודיה בסרייבו בתקופת השואה.

מידחאט בגיץ (בבוסנית: Midhat Begić; 1911–1983) נולד בברצ'קו כיום עיר ורשות מקומית בצפון-מזרח בוסניה והרצגובינה, אז חלק מהאימפריה האוסטרו הונגרית. נפטר באלפים הצרפתים. היה חבר באקדמיה הבוסנית למדעים ואומנויות.

מאוריס בגיץ (בבוסנית: Mauricette Begić; (1916–2009); שם נעורים בצרפתית: Sullerot).

מידחאט סיים את לימודי הצרפתית והספרות היוגוסלבית, בפקולטה לפילוסופיה באוניברסיטה בבלגרד ב־1934. בשנת 1936, פגש באוניברסיטת הסורבון בפריז את מאוריס שהפכה לאשתו ב־1939, כשעברו לסרייבו בבוסניה.<ref name=":0" />

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בסרייבו, בני הזוג בגיץ' התגוררו בשכנות ללאון וג׳אורג׳ינה פאפו שחיו עם שתי בנותיהן בואנה וזלאטה. המשפחה היהודית התיידדה עם משפחת בגיץ'.

כשהכוחות הגרמנים פלשו באפריל 1941, מידחאט גויס לשורות הצבא היוגוסלבי. בתחילת 1942 לאון פאפו גורש על ידי האוסטאשה למחנה הריכוז יאסנובאץ, ממנו לא חזר. בהיעדר שני בעליהן, בין מאוריס וג׳אורג׳ינה התפתחה חברות טובה. כך למשל מאוריס בקביעות שמרה על זלאטה שנולדה בשנת 1942, בכל פעם שאמה ג׳אורג׳ינה יצאה מן הבית.

יום אחד, כשג׳אורג׳ינה לא חזרה לאסוף את זלאטה התינוקת, מאוריס נכנסה לדירת שכנתה, שם מצאה את ג׳אורג׳ינה מעולפת על הרצפה. מידחאט שבאותו זמן שהה בעיר, לקח את ג׳אורג׳ינה לבית החולים, שם סירבו לטפלה כי הייתה יהודייה. לאחר שמידחאט דיבר עם חבריו, העניין הוסדר וג׳אורג׳ינה פאפו זכתה לטיפול, אולם כעבור מספר ימים היא נפטרה. לפני מותה, מאוריס הבטיחה לג׳אורג׳ינה חברתה, שהיא תדאג לזלאטה. הזוג בגיץ׳ חזרו לדירה, אספו את דבריה של זלאטה ומאז טיפלו בה כבת משפחה.

ב־1944, הזוג בגיץ' הצטרפו לפרטיזנים, והותירו מאחוריהם את זלאטה, ושני ילדיהם מידו וסלמה עם בני משפחתם שטיפלו בהם.<ref name=":0"></ref>

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה, הזוג אימץ באופן רשמי את זלאטה, וסיפרו לה על עברה ועל הוריה רק כשהגיעה לגיל 15. זלאטה בחרה לקרוא לעצמה בשם המשפחה בגיץ'-פאפו. מאוריס ומידחאט עברו לצרפת, שם גם זלאטה זכתה להקים משפחה.<ref name=":0" />

== הכרה והנצחה ==
ב־27 בפברואר 1991, הזוג הוכר על ידי יד ושם כחסידי אומות עולם בטקס שהתקיים בפריז.<ref name=":0" />

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוסנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:זוגות חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידי 1911
קטגוריה:נפטרים ב-1983
אחמד סדיק

אחמד סדיק (באנגלית: Ahmed Sadik; 1884 – 1945) היה חסיד אומות העולם מיוגוסלביה. את התואר קיבל סדיק על כך שב־1942 סייע למשפחה יהודית לצאת מאזור הסכנה שבבוסניה, ולעבור לאזור בטוח יותר אשר בשליטה איטלקית. סדיק הוצא להורג ב־1945 באשמת הצלת יהודים.

== חייו לפני המלחמה ==
אחמד סדיק, או בכינוייו "שארלופ", נולד בשנת 1884 בסילון.<ref name=":0">אוסף קבצים הקשורים למשפחת הרדגא וסדיק, ארכיון יד ושם</ref> לפי מקור אחר, הוא נולד בסלוניקי, יוון.<ref name=":0" /> הוא הגיע לסרייבו בשנת 1913, רכש בעיר חברים יהודים רבים ועסק במסחר. לפי המקור הנ"ל, ייתכן שעבר לגור בפזריץ בשנת 1931.<ref name=":0" /> לסדיק נולדו שתי בנות – זיינבה (Zejneba) ונאדז'ה (Nadza).

== סיפור ההצלה ==
לפי דבריה של זיינבה, בתו של סדיק, המשפחה ידעה שהוא עוזר ליהודים רבים, אך הוא סיפר להם רק על מקרה אחד.

בתחילת 1942, סדיק היה בתחנת הרכבת בקוניצה (Konice), כשזיהה מכר יהודי – סוכן מסרייבו בשם איזידור פאפו (Isidur Papo), ביחד עם אשתו זינבולה, ושני הילדים – ברצו ומיקו. הוא שאל את איזידור לאן הם נוסעים, ואיזידור השיב – "לסרייבו, הביתה". סדיק סיפר לו שבסרייבו כבר אין יהודים מכיוון שכולם נלקחו, ואם יגיעו לשם, מייד יגרשו את כל המשפחה למחנה הריכוז יאסנובאץ (Jasenovac). משפחת פאפו לא ידעה מה לעשות. סדיק אסף אותם לביתו, הסתיר אותם לתקופת מה, עזר להכין להם מסמכים בדויים, והצליח להעביר אותם לתחום של שליטה איטלקית, וכך ניצלו. לאחר פעולת ההצלה, מישהו הלשין על מעשיו של סדיק והוא נאסר על ידי הגרמנים ב-1945. הוא גורש באחד הטרנספורטים האחרונים למחנה יאסנובאץ, יחד עם עוד כ־800 אנשים, שם הוצא להורג באשמת סיוע ליהודים. כל האנשים האחרים מאותו טרנספורט נהרגו גם כן. מקום קבורתו של סדיק לא נודע. שמו של אחמד סדיק מונצח על מצבת ענק שהוקמה בסרייבו לזכר קורבנות ולוחמים<ref name=":0" />

לפי מכתבו של יוסף קביליו למרדכי פלדיאל מ"יד ושם", איזידור וזינבולה פאפו ושני ילדיהם עלו לארץ. איזידור, זינבולה וברצו נפטרו, ובזמנו, מיקו חי באוסטרליה.<ref name=":0" />

== קבלת התואר "חסיד אומות העולם" ==
תואר חסיד אומות העולם של סדיק הוענק ב־29 בינואר 1984 לבתו זיינבה הרדגה סוסיץ' (Zejneba Hardaga Susic) ולבעלה מוסטפא הרדגה (mustafa Hardaga), וכן לאחיו של מוסטפא – איזט הרדגה (Izet Hardaga), ולאשתו בכריה הרדגה (Bachriya Hardaga), על סיועם למשפחות יהודיות בזמן השואה. ב-16 ביוני 1985 הגיעה זיינבה הרדגה לטקס ב"יד ושם" ובו נטעה עץ בשדרת חסידי אומות העולם בשמה ועל שם בעלה מוסטפא הרדגה ואביה אחמד סדיק. הם היו מן המוסלמים הראשונים לקבל תואר זה.<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוגוסלבים חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:נפטרים ב-1945
אולגה קולינה

אולגה קולינה (באנגלית: Olga Kulina) הייתה חסידת אומות עולם בלארוסית, שהסתירה ילד צעיר בתקופת מלחמת העולם השנייה והוכרה כחסידת אומות עולם ב-1995.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
אולגה קולינה נולדה בשנת 1911. היא התגוררה בעיירה רדשקוביצ'י שבמחוז וילנו בפולין (היום מחוז מינסק, בבלארוס), יחד עם חמשת ילדיה הצעירים. בנובמבר 1942, בעת שהלכה לבאר כדי לשאוב מים, אולגה פגשה ילד רזה ומלוכלך כבן 9, שהציג את עצמו בשם בדוי. הילד, בוריס לויטן, ברח מגטו מינסק עם אימו לאחר שנפצע באקציה שבה נספה אחיו. אף על פי שאולגה הבינה מיד שמדובר בילד יהודי וידעה מהן הסכנות הנשקפות לה ולבני משפחתה ממתן סיוע לילד כזה, הציעה להסתירו בביתה. חרף הסיכון והמצב הכלכלי הקשה של משפחתה, אולגה דאגה לבוריס וטיפלה בו. על פי עדותו של בוריס היא תפקדה כאמו לכל דבר ועשתה כמיטב יכולתה לסייע לו.

אולגה עצמה העידה כי היא התייחסה אליו כאל בנה השישי. בפני השכנים, הוצג בוריס כאחיין של אולגה שהגיע מכפר קרוב. אף כי קרוב לוודאי שהשכנים ושחמשת ילדי המשפחה הבינו שמדובר ביהודי, הם בחרו להתייחס אליו כבן המשפחה וסייעו לו. מדי פעם הגיעו לכפר גרמנים שחיפשו יהודים מסתתרים, אולם אולגה החביאה את בוריס בהתמדה, וגם כך תרמה להצלתו.<ref name=":0"></ref><ref name=":1">הערך מבוסס על תיק חסידי אומות עולם ביד ושם מספר M.31.2/6948 </ref>

== לאחר המלחמה ==
בתום המלחמה, בוריס לויטן המשיך להתגורר בבית משפחתה של קולינה עד סיום לימודיו בבית הספר, בשנת 1951. המשפחה ובוריס המשיכו לשמור על קשר קרוב וחם לאורך השנים. גם לאחר שבוריס עלה לישראל, הוא הגיע לבקר אותם בעיירה רדשקוביצ'י מספר פעמים.<ref name=":1" /><ref name=":0" />

== הכרה והנצחה ==
שמה של אולגה קולינה על קיר הזיכרון ביד ושם
אולגה קולינה הוכרה כחסידת אומות עולם על ידי יד ושם ב-25 בדצמבר 1995.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלארוסיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1911
דודאי בן נחמן

דודאי בן נחמן (הרב דוראי) היה מחכמי בבל של המאה ה-8 והגאון של ישיבת פומבדיתא בין השנים 761 עד 764. מעט ידוע על חייו. הוא היה אחיו של יהודה בן נחמן הידוע, גאון ישיבת סורא בין השנים 759 ו-762), ואיתו סייע במניעתו של מייסד יהדות הקראית, ענן בן דוד, להצליח להתרומם לכיסא של ריש גלותא אחרי מותם של שלמה בן חסדאי ויצחק איסקוי בן סולומון.

==לקריאה נוספת==
* לוי גינצבורג וש. מנדלסון. "[http://jewishencyclopedia.com/view.jsp?artid=410&letter=D&search=Dodai דודאי בן נחמן]", האנציקלופדיה היהודית.

קטגוריה:גאוני פומבדיתא
קטגוריה:רבנים עיראקים
אלנה חייקובה

אלנה הייקובה (בצ'כית: Alena Hajkova; 11 באוקטובר 1924 – 2 באוגוסט 2012) הייתה חברה במספר ארגוני מחתרת אנטי-פשיסטיים צ'כים והיסטוריונית צ'כית, אשר עזרה ליהודים בגטו במלחמת העולם השנייה.

==קורות חיים==
אלנה דיבישובה נולדה בפראג בשנת 1924 למשפחה ממעמד הפועלים בוורשוביצה. בגיל 14 היא עזבה את בית הספר והלכה ללמוד לתפור. בעבודתה היא פגשה חבר יהודי, שדרכו הוצגה בפני חוג יהודי של "השומר הצעיר". ביניהם פגשה אלנה את יאני ליבוביץ' ממזרח צ'כוסלובקיה ושניהם התאהבו.

===פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים===
כבר בשנת 1940 סייעה אלנה בת השש עשרה ליהודים בשליחויות שונות כמו קניות בתקופה שבה אסור היה ליהודים להיכנס לחנויות או במשלוחים למכבסות. כאשר היהודים נדרשו לענוד טלאי צהוב, הדרישה לשירותיה של אלנה גדלה בהתמדה. היא מסרה מכתבים וכסף וחיזקה קשרים שהיהודים כבר לא יכלו לקיים ללא סיכון ניכר. כאשר החלו הטרנספורטים לטרזיינשטט בסתיו 1941, עזרה אלנה למגורשים לקבל פריטים חיוניים עבורם, ולהסתיר חפצים. חייקובה ומשפחתה עזרו למגורשים במזון ובהכנות לטרנספורט.

בהמשך, היא תמכה בחברים היהודים שהתחמקו מטרנספורט בעזרת זהות בדויה ולא יהודית. בין השאר היא השיגה מסמכי זהות עבור היהודים בכך, שנהגה לשלוף אותם מבגדי עובדים שהיו תלויים במלתחות במפעל של אביה. בין אלה שהסתתרו היה גם יאני ליבוביץ'. אלנה השתתפה ב"עזרה לחברים יהודיים" ובהתנגדויות אחרות: בחודשים הראשונים של גטו טרזינשטט היא ביקרה כמה פעמים והביאה אוכל לחבריה.

במרץ 1944 היא נעצרה ונשלחה למבצר הקטן בטרזינשטט וביולי 1944 למחנה הריכוז ראוונסבריק. לפני שחרורה באפריל 1945 היא נאלצה לעבוד בעבודות כפייה עבור תעשיית החימוש הגרמנית, חברת חסאג, במחנות הלוויין שליבן ואלטנבורג של בוכנוואלד. אלנה ברחה באפריל 1945 ממצעד המוות במהלך הפצצה בצוויקאו.

===לאחר המלחמה===
עם חזרתה לפראג גילתה אלנה כי ארוסה יאני נעצר יחד עם מרבית חברי "השומר הצעיר" באוגוסט 1944 ונרצח באושוויץ. מאוחר יותר, היא נישאה למילוש האייק ונולדו לה שני בנים.

היא החלה ללמוד בשנת 1945 באוניברסיטה לעניינים פוליטיים וחברתיים, אך לימודיה הופסקו כאשר ילדיה נולדו. אלנה למדה היסטוריה באוניברסיטת צ'ארלס ובשנת 1960 סיימה את הדוקטורט שלה. באותה שנה החלה לעבוד במשרה מלאה כהיסטוריונית.

עבודתה המדעית נחשבה שמאלנית ואנטי-קומוניסטית. היא התמקדה באנשים מסוימים וכתבה על יהודים לוחמי קומוניזם, שלא היו פופולריים מבחינה פוליטית.

נישואיה למילוש הסתיימו בגירושים בשנת 1971.

בשנת 1989 התאחדה אלנה הייקובה עם חבריה היהודים הוותיקים, שהיגרו לישראל וארצות הברית.

אלנה המשיכה לכתוב עד שנות ה-80 לחייה ונפטרה בפראג בשנת 2012. המסמכים שלה נמצאים בארכיון הלאומי של צ'כיה.

==הכרה והנצחה==
ב-5 בנובמבר 1991 יד ושם הכיר באלנה הייקובה כחסידת אומות עולם. הטקס התקיים בפראג, צ'כיה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'כיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1924
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-2012
קטגוריה:נפטרות ב-2012
עמנואל זימה

עמנואל זימה (בצ'כית: Emanuel Zíma; 1 בינואר 1881 – 8 באפריל 1963) היה פקיד בשגרירות הצ'כית בבודפשט, מחסידי אומות העולם, שהציל יהודים במלחמת העולם השנייה.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
ערב מלחמת העולם השנייה, שובץ זימה עמנואל לעבודה בשגרירות צ'כיה בבודפשט בירת הונגריה. בעקבות כיבוש צ'כיה באביב 1939 על ידי גרמניה, סופחה השגרירות הצ'כית בבודפשט לשגרירות הגרמנית, וזימה המשיך לעבוד בשגרירות שהייתה בשליטה גרמנית.

במהלך מלחמת העולם השנייה חלה זימה ואושפז בבית החולים היהודי בבודפשט, שם טופל על ידי האחות מריה פלאם. בעקבות הטיפול המסור שקיבל, הציע זימה לאחות מריה מחסה אם מצבם של יהודי המדינה ידרדר. זימה הבטיח למריה כי אם היא וקרוביה יזדקקו למקום מחבוא, הוא יאפשר להם להתגורר בחדר שנפגע והוצא משימוש. תחילה ההצעה כוונה למריה ולבעלה אולם לאחר שזימה פגש את אחותה, העזרה הוצעה גם לאחות ולבעלה. ביולי 1944, הגיעו כוחות של מפלגת צלב החץ לתפוס את תושבי הבית שהוגדר כ"יהודי" שבו גרו מריה, בעלה ואחותה ולהעבירם למחנה. השלושה הצליחו לברוח ולהתחבא זמן מה אצל מכרים נוצרים. לאחר מכן הועברו, לפי הצעתו של זימה, לאותו חדר בשגרירות. כעבור זמן גם הבעל של אחותה הצטרף וכן תשעה יהודים נוספים שהוחבאו בו במהלך המלחמה. מדי בקר, עוד לפני שיתר עובדי השגרירות הגרמנים הגיעו לעבודתם, זימה או בנו הגיעו למקום והביאו אוכל ומצרכים ליהודים המסתתרים. כאשר הצבא האדום הלך והתקרב לבודפשט, הועברה השגרירות מן העיר אולם בשל מחלת אשתו, זימה נשאר בבודפשט והמשיך לעזור ליהודים המסתתרים בשגרירות הריקה.

גם לאחר שהעיר והשגרירות שוחררו על ידי הרוסים, זימה המשיך להגן על היהודים הללו שכן חלקם התגוררו קרוב לחזית וגם בשל החשש שהגרמנים ינסו להשתלט בחזרה על חלקים מבודפשט.<ref></ref>

== הכרה והנצחה ==
זימה נפטר ב-1963, אך מספר ניצולים עלו לארץ והביאו איתם את הסיפור ליד ושם. ב-1971 הוענק לזימה עמנואל אות חסיד אומות העולם וננטע עץ לזכרו. מפני שזימה נפטר ובשל היחסים הקרים עם מדינות מזרח אירופה וחוסר ההצלחה באיתורבנו, האות לא הועבר לקרוב משפחה של זימה ונשאר ביד ושם. לאחר פירוק ברית המועצות ועם חידוש הקשרים בין ישראל להונגריה, בשנת 2014 אותר בצ'כיה מיקלוס, נכדו של זימה. האות הוענק לנכד בטקס שהתקיים בבניין השגרירות הצ'כית בהונגריה, בהשתתפות שגריר ישראל בבודפשט. כמו כן הוקמה תערוכת קבע בשגרירות צ'כיה בבודפשט על פועלו.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'כים חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1963
פזוסירן

פזוסירן (שם מדעי: Pezosiren; מילולית: "סירנה רגלית") הוא סוג נכחד קדום בן בסדרת התחשאים שחי בתחילת האאוקן שלפני 50 מיליון שנה במונטיגו ביי שבאי ג'מייקה. השלד נחשף בידי החוקר דריל דומנינג (Daryl Domning) ממשלחת של אוניברסיטת הווארד, וושינגטון די. סי. לג'מייקה. הוא כלל שלד שהתאבן במצב שימור כמעט שלם, טוב בהרבה ממרבית מאובני יונקי הים שנתגלו.

הפזוסירן תואר לראשונה ב-2001 וכלל מין יחיד - Pezosiren portelli. הוא השתייך למשפחה הקדומה Prorastomidae, לצד הפרורסטומוס שחי גם כן באזור ג'מייקה. שני הסוגים נחשבים לראשוני התחשים אך הם התפתחו מאבות יבשתיים.

==מאפיינים==
הפזוסירן היה שונה מכל שאר התחשאים, ובין הבודדים שהיה יכול לנוע על היבשה. הוא הגיע לאורך שני מטרים ולמשקל 150 קילוגרם, אך היה נמוך מאוד בשל רגליו הקצרות. רגליו לא דמו לסנפירים והיו בעלות אצבעות רחבות דמויות-פרסה. הפזוסירן היה בעל גוף עגלגל, בדומה להיפופוטם, לסתותיו התעקלו מטה ויכלו ללקט צמחייה עשבונית ודמו בצורתם ללסתות של תחשי נהרות מודרניים.

לתחש קדום זה היה זנב קצר ורגליים קצרות שהותאמו לחיים במים רדודים, כך שלא היה מסוגל לשחות בים הפתוח, אלא רק בשוליו, בדומה להיפופוטם. ההימצאות שלו באי ג'מייקה נובעת, ככל הנראה, מקיומו של גשר יבשתי קדום בין מרכז אמריקה והאיים הקריביים, דרכו עברו מספר יצורים. עם הזמן נסגר הגשר והתחשים החיים בו "נתקעו" על האי, ואולי כך פיתחו את יכולת השחייה המפותחת.

לצידו של הפזוסירן התגלו מינים שונים של חסרי חוליות ימיים, תנינאים, דגים, כמה פרימטים, ואף סוג נמוך של יונק דמוי-קרנף - ההיראצ'יוס. כל אלה נכחדו עם סוף האאוקן.

שלדי פזוסירן:
<gallery>
קובץ:Pezosiren portelli.jpg
קובץ:Dans l'ombre des dinosaures - Pezosiren - 016.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פרורסטומיים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2001
דוני מונטל

דוני מונטל (בליטאית: Donny Montell; נולד ב-22 באוקטובר 1987) הוא מוזיקאי ליטאי.

==ביוגרפיה==
מונטל נולד בוילנה כ"דונטאס מונטווידאס", אמו הייתה מתעמלת ואביו היה מתופף בלהקת ההארד רוק "Plackartas", מגיל צעיר החל להתעניין במוזיקה ולמד בבית ספר מוזיקלי.

הוא הופיע לראשונה על הבמה בהיותו בן שש כשהמורה שלו למוזיקה שלחה אותו להשתתף בתחרות לזמרים צעירים בשם “Dainų dainelė” (שיר השירים).

ב-2009 הופיע ביחד עם התזמורת הסימפונית של ליטא.

ב-2010 לקח חלק ב-"Šok su manimi", המקבילה הליטאית של רוקדים עם כוכבים.

ב-2013 יצא אלבומו הראשון "Norim Dar".	

בנוסף למוזיקה הוא למד תקופה הנדסת הסביבה ב"האוניברסיטה הטכנית של וילנה גדימנס" (Viļņas Ģedimina tehniskā universitāte).

==אירוויזיון==

ב-2009 השתתף לראשונה בתחרות המוזיקה הליטאית המכתירה את הנציג של ליטא באירוויזיון, עם שירו "From The Distance" הוא היה במקום השני.

ב-2010 ו-2011 השתתף פעמיים נוספות בתחרות המקדימה של ליטא באירוויזיון.

ב-2012 זכה לראשונה לייצג את ליטא בתחרות, עם השיר "Love Is Blind" הוא עלה על בימת האירוויזיון כשעניו מכוסות בכיסוי לעניים, הוא עלה לגמר ודורג לבסוף במקום ה-12.

באירוויזיון 2016 הוא ייצג את ליטא פעם נוספת עם שיר הפופ רוק "I've Been Waiting for This Night", בסיום ההצבעה הוא היה במקום ה-9 מתוך 42 שירים בתחרות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרים ליטאים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2012
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2016
קטגוריה:נציגי ליטא באירוויזיון
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1987
חוסה מריה בארטו

חוסה מריה בּארֶטוֹ (בספרדית: José María Barreto; 16 בנובמבר 1875 – 11 באוגוסט 1948) היה דיפלומט פרואני, ממקימי עיתון LETRAS, אשר הנפיק אשרות כניסה לפרו עבור יהודים במלחמת העולם השנייה וזכה לתואר חסיד אומות העולם.

== קורות חייו ==
חוסה מריה בארטו נולד בשנת 1875 בטאקנה. הצעיר מבין שלושת ילדיהם של הקולונל פדריקו-מריה בארטו ומריה ונטורו בוסטוס. אחיו הגדול היה פדריקו בארטו, זמר פרואני ידוע, ואחותו הייתה ונטורה בארטו. בתקופת ילדותו, בשנת 1879, נכבשה טאקנה על ידי צ'ילה, אשר החזיקה בה עד לשנת 1929. חוסה מריה ואחיו פדריקו, התנגדו לכיבוש וכתבו ברוח זו בעיתון שערכו – לה ווז דל סור.<ref name=":0"></ref> עיתון זה היה מהעיתונים הפרואניים העיקריים בטקנה, ופעל עד להשמדת בית הדפוס שבו הודפס בידי המון פועלים צ'יליאני.<ref name=":0" /> בשנת 1912 פרסם חוסה מריה בארטו את ספרו "הבעיה הפרואנית צ'ילאנית", שבו דן במצבן של טקנה ואריקה (שני חבלי ארץ בפרו) תחת כיבוש צ'יליאני. בנוסף, הוא עבד במערך הדיפלומטיה של פרו והיה חבר באגודות בינלאומיות.<ref name=":0" />

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
באמצע שנת 1943, בעת פועלו כקונסול פרו בז'נבה, פנתה אל חוסה מריה בארטו הוועדה להצלת פליטים אינטלקטואלים בבקשה להנפיק דרכונים דיפלומטיים לאינטלקטואלים יהודים שהוחזקו במחנה הריכוז ויטל שבדרום צרפת ויועדו להישלח לאושוויץ. עד יולי אותה שנה הנפיק בארטו 27 דרכונים, שלמעשה תרמו להצלת הפליטים ובני משפחותיהם, וזאת בניגוד מוחלט להוראות שנתנה הממשלה הפרואנית, לפיהן נאסר להנפיק דרכונים פרואנים לאנשים ללא רקע פרואני. באופן זה ניצלו בזכות בארטו 58 יהודים, וביניהם 14 ילדים. עם זאת, לאחר שהמשטרה השווייצרית תפסה יהודי המחזיק בדרכון פרואני, היא התחילה בבירורים עם השגרירות הפרואנית לגבי מוצאם. עד מהרה נתגלו מעשיו של בארטו, הוא פוטר ממשרתו והקונסוליה הפרואנית בז'נבה נסגרה. עם זאת, הממשל הפרואני השאיר את בארטו בז'נבה, ללא שכר ולמרות הסכנה שהנאצים ינסו להתנקם בו. על מנת להתקיים, בארטו נעזר במשרד העבודה הבינלאומי. בנובמבר 1943, בדו"ח שכתב על התקרית, הסביר את מעשיו בכך שכוונתו הייתה להציל חיי אדם, מתוך אמונה שיזכה לתמיכה של השלטון הפרואני שלטענתו התנגד לנאצים. בארטו הוסיף וטען כי הדרכונים לא נועדו לאפשר הגירת היהודים לפרו, אלא רק לאפשר להם לעזוב את מחנה הריכוז שבו שהו.<ref name=":0" />

== הכרה והנצחה ==
לוח זיכרון לחוסה מריה בארטו ולאיזבל וייל בקיר ההנצחה של חסידי אומות העולם ב"יד ושם"]]
חוסה מריה בארטו הוכר בשנת 2014 כחסיד אומות העולם הפרואני הראשון, וב-2016 הוכרה חסידת אומות עולם פרואנית נוספת – איזבל וייל. באפריל 2018 הועלתה הצעת חוק<ref name=":1"></ref> בקונגרס הפרואני שמטרתה להכיר בבארטו כדגם פרואני יוצא דופן להתנהגות דיפלומטית למופת בעתות מלחמה, ובמקביל לבטל את ההצהרה על פיטוריו מהמערך הדיפלומטי. ההצעה אושרה.<ref name=":1" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:דיפלומטים
קטגוריה:פרואנים
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:נפטרים ב-1948
רנה למור

רנה למור (בצרפתית: Renée Lamort; נפטרה ב-1993) התגוררה בעיר בריסל בבלגיה, מחסידי אומות העולם שהצילה את חייו של הנרי מורדנפלד מידי הנאצים במלחמת העולם השנייה.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
רנה למור התאלמנה מבעלה עם הפלישה הגרמנית לבלגיה ב-1940. רנה התגוררה בבריסל עם אמה ובנה קלוד. ב-12 באוגוסט 1942, התדפק על דלת ביתה של משפחת למור הנרי מורדנפלד, יהודי בן 23 מבריסל. לאחר שאחיו הגדול, אברהם, נשלח לאושוויץ, הנרי מצא מקומות מסתור לאחיו הקטן ולהוריו, ועתה חיפש אחר מקום לעצמו. רנה הסכימה להשכיר לו חדר בדירה, נתנה לו לחיות עם משפחתה ועזרה להסתיר אותו. רנה הפעילה לעזרתו של הנרי גם את שוערת הבניין, שעשתה קניות, הביאה לו עיתונים ועזרה על מנת לסייע להנרי המסתתר.

רנה הפעילה קשרים חברתיים על מנת למצוא להנרי עבודה בבית החולים. השהות בבית החולים למשך מרבית היום, סייעה להנרי נפשית וכלכלית. הנרי שהה בדירתה של רנה עד לסיום המלחמה.<ref name=":0"></ref>

== הכרה והנצחה ==
רנה למור נפטרה בשנת 1993. באפריל 1994 שלח הנרי מורדנפלד, שנהיה לסגן-נשיא הקהילה היהודית בבריסל<ref></ref>, את עדותו ליד ושם, וכשנה לאחר מכן, ב-13 ביוני 1995, הוכרה רנה למור כחסידת אומות העולם. באוגוסט של אותה השנה נערך טקס הכרה בבריסל בהשתתפות קלוד, בנה של למור. שמה מונצח על קיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלגיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:נפטרות ב-1993
יואניס מרנגוס

יואניס מרנגוס (ביוונית: Ιωάννης Μαραγκός; 1910 – 1 בינואר 1989) היה כומר ישועי יווני, מחסידי אומות העולם, שתרם להצלת היהודי ג'רארדו סאיאס - ממוות בידי הנאצים.

== פעילות במהלך השואה להצלת יהודים ==
ג'רארדו סאיאס (Τζεράρντο Σαιασ) נולד בסלוניקי בשנת 1932. כאשר היה בן תשע, בעקבות כיבוש יוון על ידי הנאצים, בדומה לכל הילדים היהודים גם ג'רארדו נאלץ לפרוש מבית הספר. למשפחתו הייתה אזרחות איטלקית, ולכן בני המשפחה בחרו לברוח לאתונה - שהייתה תחת השלטון האיטלקי במאי 1942, כאשר הגרמנים הגבירו את רדיפת היהודים. בספטמבר 1943 עם הכיבוש הגרמני של יוון כולה, משפחת סאיאס בחרה להתפצל: אביו של ג'רארדו, קרולוס, התחבא בכפר אוקסיליתוס באי אוויה, שהיה בשליטת תנועת ההתנגדות 'אלאס'. אמו סול, התחבאה יחד עם משפחה נוספת. בעזרת כומר קתולי שהיה ממכרי האב, פגש ג׳רארדו את הכומר הישועי יואניס מרנגוס, שכיהן בכנסיית דיוניסוס הקדוש והסכים להחביא את ג'רארדו במנזר שלו. מרנגוס הבטיח להורים כי בנם יוחזר לחיק המשפחה לכשההורים ישרדו את התקופה הקשה. אם ההורים לא ישובו, יגדל ג'רארדו כישועי. ג'רארדו נלקח לקהילה הישועית בבית מספר 28 ברחוב מיכאיל וודה שבאתונה. לשוהים במקום הוא הוצג כאחיינו של מרנגוס, ושמו - יואניס וומווקאריס. הוטל עליו לשמש כנער מזבח. ג'רארדו שהה במנזר במשך שנתיים, ושם הוענקו לו חינוך כללי, שיעורי מתמטיקה והדרכה רוחנית. מלבד מרנגוס, רק נזיר אחד נוסף בשם ניקולאוס קסנתקיס, ידע על היותו של ג'רארדו יהודי.

== לאחר המלחמה ==
עם תום המלחמה, ג'רארדו הוחזר, למורת רוחו, להוריו. בני המשפחה המשיכו לשמור על קשר עם מרנגוס, וכאשר בנם התבגר, הרשו לו לבקר במנזר באופן קבוע. מרנגוס ביקר גם הוא את ג'רארדו ואת משפחתו בביתם ואף נכח בכל חגיגות המשפחה, כגון חתונתו של ג'רארדו, חגיגת בר המצווה של בנו וחגיגת בת המצווה של בתו.

יואניס מרנגוס נפטר ב-1 בינואר 1989.

== הכרה והנצחה ==
מרנגוס הוכר כחסיד אומות העולם ב-7 במרץ 2010 ושמו הונצח על לוח כבוד בחורשת חסידי אומות העולם ביד ושם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוונים חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידי 1910
קטגוריה:נפטרים ב-1989
סטפן פרנצ'ישק בדובסקי

סטפן פרנצ'ישק בדובסקי (בפולנית: Stefan Franciszek Badowski; 4 באוקטובר 1909 - 1 בינואר 1989) גר בוורשה. עבד ב"אגודת העובדים של ידידי הילדים" (Robotnicze Towarzystwo Przyjaciół Dzieci) - ארגון סוציאלי שעסק בחינוך ובטיפול בילדים. מחסידי אומות עולם, שהציל יהודיה בתקופת השואה.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
סטפן בדובסקי היה חבר לעבודה של היהודיה הלנה וולמן (נולדה ב-1902), ב"אגודת העובדים של ידידי הילדים" בעיר וורשה. אירנה קרת' (נולדה ב-1903), אחותה של הלנה, התגוררה גם היא בוורשה, לאחר שהגיעה מביילסקו ביאלה. ב-1940, לאחר הכיבוש הנאצי של פולין, אירנה נתפסה כשלא ענדה את סרט הזרוע שסימן את יהודי העיר, על פי הפקודה הנאצית. היא נאסרה ונשלחה לכלא. כעבור תשעה חודשים היא שוחררה וחזרה להתגורר בגטו, הודות למאמציו של בדובסקי. אחותה הלנה עם אליציה בתה בת ה-9, נשארו לגור בצד הארי, בעזרת מסמכים מזויפים ובעזרתו של בדובסקי ששכר עבורן דירת מסתור. כעבור זמן, סטפן סייע גם להלנה להימלט מהגטו ולהתחבא בדירה השכורה. סטפן העניק לאירנה את תעודת הלידה ואת תעודת הזהות של אחותו - אירנה בדובסקי שנפטרה.<ref></ref>

תעודות אלו הגנו על אירנה כשב-25 בספטמבר 1943, הגיעו לדירה שוטרים גרמנים. אירנה הזדהתה בעזרת המסמכים המזויפים, אבל הלנה ואליציה נלקחו ונכלאו בכלא הגסטפו ברחוב קושיקובה. כעבור שלושה ימים, בעזרתו של הנריק קוזלובסקי - קונסול הכבוד של יוגוסלביה בפולין, הצליח סטפן להשיג מספיק כסף על מנת לשחד את מפקד הכלא ולשחרר את הלנה ואליציה. סטפן מצא להלנה מסתור בבית ידידתו מריה וארדס, ואליציה הוכנסה על ידו לפנימיה של בית ספר פולני.<ref></ref>

אירנה, הלנה ואליציה שרדו שלושתן את המלחמה בזכות סטפן בדובסקי ובחרו להישאר לחיות בוורשה.

== הכרה והנצחה ==
ב-6 בדצמבר 1984 הוכר סטפן בדובסקי כחסיד אומות העולם והונצח בקיר הכבוד ביד ושם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1989
פרורסטומוס

פרורסטומוס (שם מדעי: Prorastomus; מיוונית: "לסת חרטומית", עקב הלסת התחתונה הדומה לתחתית סירה), הוא סוג נכחד קדום בן לסדרת התחשאים שחי באמצע תקופת האאוקן שלפני 40 מיליון שנה באי ג'מייקה שבאיים הקריביים. הפרורסטומוס השתייך למשפחה הקדומה פרורסטומיים (Prorastomidae), לצד הפזוסירן שגם חי בג'מייקה, אך תואר רק בשנת 2001. שני הסוגים נחשבים לראשוני התחשים, אך הם התפתחו מאבות יבשתיים.

הפרורסטומוס תואר לראשונה בשנת 1855 בידי החוקר האנגלי ריצ'רד אוון והוא כלל מין יחיד - Prorastomus sirenoides. הממצאים שלו היו שבירים וכללו בעיקר עצמות של גולגולת שבירה, לסתות, חוליות ועמוד שדרה, אך חלק מהגולגולת נשבר סביב חלל העיניים לגזע המוח. ב-1989 התגלה ממצא נוסף מאותו תצורה אשר כללה חוליות וכמה צלעות.
== מאפיינים ==
יונק זה הגיע לאורך של מטר וחצי ולמשקל של 150 קילוגרם - כמו חזיר, והיה בעל רגליים קצרות כשל היפופוטם ועליהם פרסות רחבות במקום סנפירים. הוא היה בעל זנב קצר ובעל לסתות רחבות בעלות שיניים טוחנות גבוהות ובעל חוטם ארוך וצר, מה שמרמז שהיה בעל חוש ריח טוב יחסית והוא ניזון מצמחייה עשבונית רכה או מצמחי מים. הוא התאים לחיים במישורים לחים רטובים וחי גם במים רדודים כמו בנהרות רדודים, שפכי נהר ובמפרצים, בהם שחה בעזרת הגפיים כמו היפופוטם.

היונק הקדום חי באי ג'מייקה שגשר יבשתי קדום חיבר אותו ואת האיים הקריביים למרכז אמריקה. הגשר הקדום נעלם והתחשים הקדומים נאלצו להסתגל לחיים ימיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:פרורסטומיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד אוון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1855
פרנצ'סקו אנטוניולי

פרנצ'סקו אנטוניולי (באיטלקית: Francesco Antonioli; 21 באוקטובר 1878 – 28 במאי 1965) היה כומר במסדר הסלזיאני , וחסיד אומות העולם, שהציל במלחמת העולם השנייה כ-70 יהודים ממוות בידי הנאצים.<ref name=":0"></ref>

== קורות חייו ==
אנטוניולי נולד בכפר דרוגנו, הנמצא בעמק ויג'צו שבאיטליה. אמו, אנטוניה פמיניז (1839-1933), הייתה פשוטת עם ואביו, ג'וזפה מריה אנטוניולי (1838–1928) עבד כמנקה ארובות, עד שהיגר לארצות הברית ושם עבד בייצור פחם. לזוג היו שני ילדים נוספים: ג'ובאן באטיסטה מישל (נולד ב-1864), שמת באפריקה, וג'ובאן אנטוניו אטיליו (1873–1945)<ref name=":0" />.

כילד, הוא גדל עם ערכים אדוקים של אמונה ובמהרה הגיעה השאיפה להיות כומר במסדר הסלזיאני. דמות משמעותית בחייו הייתה הכומר קרלו מריה בראטה (1861–1910), שהיה גם סוציולוג, סופר ומוזיקאי. בראטה גילה את פרנצ'סקו הצעיר, שלדעתו ניחן בתכונות מתאימות לכומר סלזיאני<ref name=":0" />.

===בתקופת השואה===
בזמן כיבוש רומא על ידי גרמניה הנאצית, אנטוניולי היה מנהל מכללה נוצרית של המסדר הסלזיאני ע"ש פיוס האחד עשר ברומא. בתקופה זו, הוא החביא תחת חסותו ילדים יהודים, יחד עם עוזרו במכללה, הכומר ארמאנדו אלסנדריני. לפי מחקר שפורסם על ידי המסדר הסלזיאני, רשימת הניצולים מנתה כ-70. רוב הבנים הגיעו למכללה לאחר 16 באוקטובר 1943, היום בו החלו לגרש את יהודי איטליה למחנות השמדה<ref name=":0" />.

ב-6 באוקטובר 1996, הוכר אנטוניולי (יחד עם ארמאנדו אלסנדריני) כחסיד אומות העולם. ב-28 למאי 1965, נפטר אנטוניולי בעיר לוגאנו<ref name=":0" />.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Marco De Ambrosis, Don Francesco Antonioli, 2018, Italy, Ultravox
</div>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1878
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1965
פרורסטומיים

פרורסטומיים (שם מדעי: Prorastomidae), היא משפחה נכחדת שהשתייכה לסדרת התחשאים. היא כוללת 2 מינים יחידים בסוגם: פזוסירן ופרורסטומוס שחיו במשך האאוקן שלפני 50 עד 40 מיליון שנה. המאובנים שלהם התגלו באי ג'מייקה שבקריביים, כשבעבר היה מחובר למרכז אמריקה בגשר יבשתי קדום.

מינים אלה היו המוקדמים ביותר שבתחשאים והם היו חיות יבשה שניזונו באפיקים רדודים של נהרות ומפרצונים באי הקדום. הם דמו במראם להיפופוטם והגיע לאורך של 2 מטרים ולמשקל של 150 קילוגרם בקירוב. מבנה הלסתות שלהם היה דומה ללסתות תחשי הנהרות והתחשיים, מה שמוביל לקשר ביניהם. הם ניזונו ביבשה ושחו בדומה להיפופוטם, אך לא היו יכולים לשחות בים הפתוח.

המשפחה נכחדה בסף האאוקן והוחלפה במיני תחשים מותאמים יותר לחיים בים.

==מיון==
*סוג פזוסירן (Pezosiren)
**מין Pezosiren portelli
*סוג פרורסטומוס (Prorastomus)
**מין Prorastomus sirenoides

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1889
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
צמח בן חיים

צמח בן חיים היה גאון סורא בין השנים 879 ל-886. 

רב נחשון בן צדוק היה אחיו החורג (היה להם אותה אם אך לא אותו אב). התמנה לגאונות עם פטירת אחיו ושימש בה כשבע שנים.

יורשו בתפקיד היה רב מלכא, אך הוא לא האריך ימים ונפטר לאחר כמה חודשים, ועוד באותה שנה מונה רב האי בן נחשון אחיינו של רב צמח לשמש כגאון. 

נודע בעיקר בגלל התשובה שהשיב ליהודי קירואן על אלדד הדני. תשובה זו, שהופיעה בחלקה במהדורה הראשונה של שלשלת הקבלה (ונציה 1480), פורסמה מחדש על ידי אברהם אפשטיין בספרו אלדד הדני. התשובה דנה בתשע נקודות, ומסתיימת בהתנצלות על שכחתו של אלדד. לדברי אפשטיין, מעבר לתשובה זו, רק תשובה אחת מאת רב צמח פורסמה; היא נדפסה בספר הפרדס, מהדורת קונסטנטינופול, ומסתיים באותן המילים שבהן מסתיימת התשובה הראשונה: לנטות ימין ושמאל. אייזיק הירש וייס מייחס לצמח בן חיים גם את התשובה בשערי צדק (ד, סי' יד), ובחמדה גנוזה (סי' 58–61, 111-131). לא ידוע שום דבר על חייו האישיים של הגאון.

== ראו גם ==
*רב צמח בן פלטוי

==לקריאה נוספת==
* יוסף ג'ייקובס ושולים אושר, [http://www.jewishencyclopedia.com/view.jsp?artid=99&letter=Z צמח בן חיים] בהאנציקלופדיה היהודית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבת סורא
קטגוריה:גאוני סורא
לינדזי דרקאס

לינדזי דרקאס (באנגלית: Lindsay Dracass; נולדה ב-3 בספטמבר 1984) היא זמרת בריטית.

==ביוגרפיה==
דרקאס נולדה בשפילד, היא התגלתה בכשרונה בגיל שלוש עשרה, מיד לאחר מכן הקליטה דמו ביחד עם המתופף פטר ואן הוק (Peter Van Hooke), אחרי כן היא חתמה על חוזה הקלטות עם חברת יוניברסל מיוזיק גרופ.

ב-2001 בהיותה תלמידת תיכון היא זכתה בתחרות "שיר עבור אירופה" של ה-BBC עם השיר "No Dream Impossible", דבר זה הוביל אותה לייצג את בריטניה באירוויזיון 2001, בתחרות היא הייתה במקום ה-15 עם 28 נקודות.

השיר עמו הופיע באירוויזיון דורג במקום ה-32 במצעד הסינגלים הבריטי.

היא יצאה לסיבוב הופעות ברחבי אירופה ביחד עם המוזיקאי פול קאראק (Paul Carrack).

היא הופיעה בתוכנית המציאות "All Together Now" של BBC One.

דרקאס היא אם לבת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נציגי הממלכה המאוחדת באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2001
קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1984
פלסיאדפיס

פלסיאדפיס (שם מדעי: Plesiadapis) הוא סוג קדום של שלייתן הקרוב לפרימטים, שחי מסוף הפלאוקן ועד לתחילת האאוקן. המאובנים שלו התגלו באמריקה הצפונית ובאירופה. משמעות שמו המדעי הוא: "קרוב לאדפיס ", סוג של בעל אף-לח קדום שהיה קרוב ללמוריים.

הפלסיאדפיס נחקר בידי החוקר הצרפתי פול ז'רווה שתיאר אותו ב-1977. הוא חקר ממצא מצרפת מהמין Plesiadapis tricuspidens. ממצאים אלה הכילו שרידי לסת ושיניים טוחנות חדות וישרות. נמצאו ממצאים שלו לאורך אירופה ואמריקה הצפונית וכן בגרינלנד שהייתה גשר בין היבשות. הממצאים של יונק זה נמצאו במצבי שימור טובים מאוד ובחלקם היו שרידי עור ופרווה, דבר נדיר מאוד ליונקים מהפלאוגן. מרבית ממצאי הסוג התגלו בחבל סרנה (Cernay) שבצרפת.

היונק הקדום דמה במראהו לקוף מוזר, והוא היה בעל זרועות ארוכות שעזרו לו לנוע בין העצים ביערות, זנב ארוך אולי לופתני והיה בעל גולגולת צרה עם חוטם צר וארוך ולסתות קצרות בעלות שיניים חלשות יחסית שהזכירו לסתות מכרסמים ואולי התאימו לתזונה מחרקים או מצמחייה רכה כמו פירות. העיניים הגדולות של היונק התאימו לראייה בחשיכה. מבנה זה התאים לחיים בין העצים והוא כנראה חי כמו קוף או סנאי ביער. הוא הגיע לאורך 60–80 סנטימטרים ולמשקל של 2.1 קילוגרם בממוצע.

==מינים==
* Plesiadapis walbeckensis
* Plesiadapis remensis
* Plesiadapis tricuspidens
* Plesiadapis russelli
* Plesiadapis insignis
* Plesiadapis praecursor
* Plesiadapis anceps
* Plesiadapis rex
* Plesiadapis gingerichi
* Plesiadapis churchilli
* Plesiadapis fodinatus
* Plesiadapis dubius
* Plesiadapis simonsi
* Plesiadapis cookei
* Plesiadapis ploegi
* Plesiadapis berruensis

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1877
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פול גרווה
קטגוריה:פלסיאדפאים
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוגן באירופה
קטגוריה:יונקים שחיו בפלאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1877
דניאל בן עזריה

דניאל בן עזריה (נפטר באלול ד'תתכ"ב, 1062) היה גאון ארץ ישראל וראש ישיבת גאון יעקב משנת 1051 עד 1062.

הוא היה צאצא למשפחת ריש גלותא של בבל, וכך נצר לבית דוד, ונבחר לעמוד בראש ישיבת גאון יעקב בירושלים.<ref name="EJ">Encyclopaedia Judaica, 1972. Vol. 5, pg. 1291.</ref> מינויו לגאון נעשה תוך מחלוקת עם משפחתו של הגאון הקודם שלמה בן יוסף הכהן, שכיהן בתפקיד בין השנים 1020–1027. מתננגדי רבי דניאל תמכו במינויו של אחד משני בניו של הגאון הקודם, יוסף ואליהו. לדברי רב אביתר גאון, בנו של האחרון, שתיעד את המחלוקת בחיבורו "מגילת אביתר", רבי דניאל רדף את שני האחים והלשין עליהם לשלטונות הפאטמים שאסרו אותם.

בית הכנסת בן עזרא של היהודים הארץ-ישראלים (כניסת אל-שאמיין) בפוסטאט נקרא בימיו על שמו: "בית הכנסת של אדוננו דניאל, אור ישראל, הנשיא הגדול וראש ישיבת גאון יעקב".

בסוף ימיו חלה רבי דניאל במחלה חמורה. רב אביתר גאון מעיד שרבי דניאל ראה את מחלתו כעונש על רדיפותיו את משפחת קודמו. דניאל נפטר בחודש אלול בשנת ד'תתכ"ב (1062).<ref>[http://jewishencyclopedia.com/view.jsp?artid=68&letter=G#ixzz1KObrZHO5# Jewish Encyclopedia: Gaon]</ref> הפייטן עלי בן עמרם, מנהיג יהודי מצרים, כתב קינה על פטירתו. בנו, דוד בן דניאל, היה צעיר מדי למלא את תפקיד אביו, ואליהו בן שלמה בן יוסף נתמנה לגאון ללא מחלוקת עד פטירתו בשנת ד'תתמ"ד (1083). לאחר מכן, דוד בן דניאל היה מעורב בסכסוך בנוגע לירושת הגאונות.

באגרת ששלח ראש הגולה דניאל בן חסדאי, נכתב ש'ידוע וגלוי' שהסמיכה בארץ ישראל נפסקה עם פטירת ר' דניאל בן עזריה ראש ישיבת גאון יעקב, בשנת ד'תתכ"ב.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאוני ארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-10
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-11
מזקקת קאוואלאן

מזקקת קאוואלאן (בסינית: 噶瑪蘭酒廠; בפין-יין: Gámǎlán jiǔchǎng) היא מזקקת ויסקי טאיוואנית, והיא מזקקת הוויסקי היחידה במדינה. היא בבעלות קבוצת "King Car Group" וממוקמת בעיירה יואנשאן בטאיוואן.<ref></ref>

==היסטוריה==
המזקקה נקראת על שם שבט הקאוואלאן, שהיו השבטים הילידים בטאיוואן, והתגוררו במישור קאוואלאן .

תכנון המזקקה החל בינואר 2002, ובנייתה החלה באפריל 2005 והושלמה בדצמבר אותה שנה. הטיפה המזוקקת הראשונה יוצרה ב-11 במרץ 2006 והבקבוק הראשון שוחרר בדצמבר 2008.<ref></ref>

==פרסים==
בינואר 2010 אחד ממוצרי המזקקה עורר הפתעה לאחר שהביס שלושה מותגים סקוטים ומותג אנגלי אחד במבחן טעימה עיוורת במהלך פסטיבל "Burns supper" .<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-2011 העניק המגזין "Whisky Magazine" למזקקה את פרס "Whisky Visitor Attraction of the Year", ומוצרי המזקקה זכו בפרסים נוספים.

ב-2012, הוויסקי "Fino Sherry Cask malt whisky" זכה בתואר "הוויסקי החדש של השנה" במדריך "Jim Murray’s Whisky Bible".

ב-2013, הוויסקי "Fino" זכה בתואר הסינגל מאלט וויסקי האסייאתי הטוב בעולם.<ref></ref>

במרץ 2015, הוויסקי "Vinho Barrique" זכה בתואר "הסינגל מאלט ויסקי הטוב בעולם" על ידי "World Whiskies Awards".<ref></ref><ref></ref>

ב-2016, הוויסקי "Amontillado Sherry Single Cask Strength" זכה בתואר "הסינגל מאלט ויסקי מהחבית הטוב בעולם" על ידי "World Whiskies Awards".

==סוגים==
===סדרת קאוואלאן===
* Kavalan Class Single Malt Whisky
* Kavalan Concertmaster Single Malt Whisky
* King Car Conductor Single Malt Whisky
* Kavalan Podium Single Malt Whisky
* Kavalan ex-Bourbon Oak Single Malt Whisky
* Kavalan Sherry Oak Single Malt Whisky
* Kavalan Distillery Reserve Single Cask Strength Single Malt Whisky (Peaty Cask)

===סדרת סוליסט===
* Kavalan Solist ex-Bourbon Single Cask Strength Single Malt Whisky
* Kavalan Solist Sherry Single Cask Strength Single Malt Whisky
* Kavalan Solist Fino Single Cask Strength Single Malt Whisky
* Kavalan Solist Vinho Barrique Single Cask Strength Single Malt Whisky
* Kavalan Solist Brandy Single Cask Strength Single Malt Whisky
* Kavalan Solist Amontillado Sherry Single Cask Strength Single Malt Whisky
* Kavalan Solist Manzanilla Sherry Single Cask Strength Single Malt Whisky
* Kavalan Solist PX Sherry Single Cask Strength Single Malt Whisky
* Kavalan Solist Moscatel Sherry Single Cask Single Malt Whisky
* Kavalan Solist Port Single Cask Strength Single Malt Whisky
* Kavalan Solist Peaty Cask Single Malt Whisky

===סדרת פרימיום===
* Kavalan Premium Single Cask Strength Single Malt Whisky (Amontillado & Manzanilla Sherry Cask)
* Kavalan Premium Single Cask Strength Single Malt Whisky (PX Sherry Cask)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://kavalanwhisky.blogspot.com/p/awards.html?m=1 זכיות ופרסים של מוצרי מזקקת קאוואלאן], באתר המזקקה הרשמי

==הערות שוליים==

קטגוריה:סינגל מאלט ויסקי
קטגוריה:יצרני אלכוהול
קטגוריה:טאיוואן: כלכלה
I Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me)

(Wanna Dance with Somebody (Who Loves Me הוא הסינגל הראשון של ויטני יוסטון מתוך אלבומה השני, Whitney.<ref></ref> האלבום הופק על ידי נראדה מיכאל וולדן.

== רקע ==
בעקבות הצלחת השיר "How Will I Know" מ-1985, התבקשו הכותבים, ג'ורג' מריל ושאנון רוביקאם, לכתוב שיר חדש עבור יוסטון. ב-2 במאי 1987 יצא השיר, שהיה לסינגל המוביל באלבומה השני של יוסטון.

== קבלת השיר ==
השיר קיבל ביקורות מעורבות ממבקרים.

ברולינג סטון נכתב שזהו העתק של תבנית השיר הראשון שהכותבים כתבו ליוסטון “How Will I Know”.

=== רשימות כל הזמנים ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים
|1
|<ref></ref>
|}

== הופעות חיות ==
יוסטון ביצעה את השיר כמעט בכל סיבובי ההופעות העולמיים והמקומיים שלה.

במהלך המסע האירופי לקידום האלבום החדש באפריל – מאי 1987, ביצעה יוסטון את השיר בתוכניות טלוויזיה שונות כמו:
* ב-15 במאי 1987 ב-Montreux Golden Rose Rock Festival: IM&MC Gala
* ב-21 במאי 1987 בטופ אוף דה פופס

במהלך סיבוב ההופעות האירופי היא השתתפה במופע מחווה ליום הולדתו ה-70 של נלסון מנדלה וביצעה את השיר מול כ-72,000 איש באצטדיון ומבלי ב־11 ביוני 1988.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)<ref></ref>
|פלטינה 8×
|560,000
|-
!בריטניה (BPI)<ref></ref>
|פלטינה 2×
|1,200,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:שירי ויטני יוסטון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:שירי פוסט-דיסקו
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר – אישה
קטגוריה:שירים זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:שירי זהב בברזיל
קטגוריה:שירי פלטינה משולשת בארצות הברית
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
כוכב (אוניית מעפילים)

ספינת מרכב של מזרח הים התיכון
״כוכב״ (או כאוכב) הייתה ספינת המעפילים הראשונה שהגיעה לארץ ישראל במאי 1934 והביאה ממצרים כ 50 מעפילים במסגרת "עליית אף על פי״ של הציונות הרוויזיוניסטית.<ref></ref>

== קורותיה ==
ספינת המעפילים ״כוכב״ (כאוכב) הייתה ספינת מפרשים מסוג Levant Schooner או ״מרכב״ בערבית. הספינה הפליגה מאלכסנדריה או מפורט סעיד במאי 1934 כשעל סיפונה חמישים מעפילים, רובם מפולין. ההפלגה אורגנה על ידי המרכז לעליה של הציונות הרוויזיוניסטית בוורשה בהנהלתו של חיים זייצ'יק שפעל במסווה של משרד נסיעות.<ref>איגרת ז׳בוטינסקי, ארכיון מכון ז׳בוטינסקי, תיק 1א/ 2/. 23/ 2</ref> הקבוצה מפולין הגיעה למצרים באמצעות אשרות תייר ומשם הפליגה לארץ ישראל. להפלגה הצטרפו גם כמה יהודים ממצרים.

הספינה הגיעה תחילה לחוף ראשון לציון שם ירדו חלק מהמעפילים והתגלו על ידי ערבי שעבר על החוף.<ref>עדות משה שמואל, ארכיון מכון ז׳בוטינסקי, תיק ״כוכב״ [http://www.kerman.co.il ראיון עם דוד קרמן השומר של בתי-ים], ארכיון מכון ז׳בוטינסקי.</ref> בעקבות הגילוי הספינה הפליגה דרומה והורידה את שאר המעפילים בחוף נבי רובין (היום פלמחים). המעפילים שירדו בחוף ראשון לציון הגיעו לבת ים והסתתרו באחד הבתים אך המשטרה הבריטית שהוזעקה על ידי אותו ערבי גילתה אותם ואסרה את כולם. המעפילים שירדו בחוף נבי-רובין הותקפו ונשדדו על-ידי כמה מתושבי הכפר נבי-רובין עד שהגיעה המשטרה ואסרה גם אותם.<ref>עיתון ״הירדן ״ 6-4 יוני 1934. עיתון ״הארץ״ 6 ביוני 1934</ref> המעפילים נכלאו בכלא יפו ולאחר מכן כל חמישים המעפילים שנתפסו גורשו חזרה למצרים.<ref></ref><ref>דניאל רוזן, [http://www.amutakesher.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/gidonim2.pdf גדעונים], באתר העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב, עמ' 81</ref>

== ראו גם ==
* ולוס (אוניית מעפילים)

== לקריאה נוספת ==
* יעקב מרקוביצקי, לקסיקון אצ"ל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2005, עמ' 124
==קישורים חיצוניים==
* אריק קרמן, [http://moreshetyamit.net/?p=4957 "כוכב" ספינת המעפילים הראשונה 1934] באתר "משמר המורשת הימית", אוגוסט 2020.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוניות מעפילים בשירות עליית אף על פי
קטגוריה:אוניות מעפילים עד מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1934 בארץ ישראל
קטגוריה:ציונות בפולין
קטגוריה:ציונות במצרים
מר עוקבא (גאונים)

מר עוקבא היה ריש גלותא בבגדאד במחצית הראשונה של המאה ה-10; ריש גלותא השני שמת בגלות.

כאשר נמנה כהן צדק השני כגאון של פומבדיתא, פרצה מחלוקת בינו לבין מר עוקבא לגבי רווחים שהגיעו מח'וראסאן. חבריו של כהן צדק השני הצליחו ללחוץ על הח'ליפה אל-מקתדר להדיח את מר עוקבא. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 917, מר עוקבא עזב את בגדאד ללכת לקרסימין, אבל כאשר הח'ליפה הלך בחודשי הקיץ לארמונו בספרן, מר עוקבא הגה תוכנית למצוא חן בעיני הח'ליפה, על ידי פגישה יומית עם מזכירו של הח'ליפה שכללה קריאת שירים יפים. הדבר מצא חן בעיני מזכירו של הח'ליפה והוא רשם את השירים והראה אותם לאדונו, שגם בעיניו מצאו השירים חן הוא הזמין את מר עוקבא לפגישה ושאל אותו אם הוא רוצה לבקש משהו. מר עוקבא ביקש לחזור להיות ראש הגולה. הח'ליפה הגשים משאלה זו, ומר עוקבא חזר לבגדאד כראש הגולה. עם זאת, כהן צדק השני וחבריו הצליחו בשנית להביא לידי הדחתו וגירושו, והוא נסע לאפריקה, ונתקבל בקירואן כצאצא בית המלוכה. בבית הכנסת נבנתה מעין בימה עבורו ליד ארון הקודש, והוא תמיד היה עולה לעלייה השלישית, כשהביאו לפניו את ספר התורה.

== ראו גם ==
* מר עוקבא – אמורא בבלי בדור הראשון לאמוראים, כיהן כראש הגולה בבבל בתקופתו של שמואל
* רב עוקבא בר חמא – אמורא בבלי שחי בדור הרביעי

==הערות שוליים==

 
קטגוריה:ראשי הגולה
קטגוריה:תקופת הגאונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
כחול מופלא

כחול מופלא או כחול עמוק (באנגלית: Deep Blue) הוא סרט טבע משנת 2003, מבית ה-BBC אשר מבוסס על סדרת הטבע מ-2001: הכוכב הכחול. זהו הסרט הראשון שיצא לאקרנים בידי החברה " BBC Worldwide". הסרט בוים בידי אלסטייר פות'רגיל ואנדי ביאט ומקוריין בידי השחקן מייקל גמבון וכן בידי דייוויד אטנבורו ופירס ברוסנן. הסרט שודר גם בישראל ב-2004 בקריינותו של דליק ווליניץ.

הסרט הוקרן בלמעלה מ-20 מדינות (לא כולל ארצות הברית) בין 2003 ל-2005 וזכה ב-30 מיליון דולר, כך שהוא סרט הטבע המרוויח ביותר שיצא בגרמניה וגם ביפן הגיע למקומות הראשונים. באתר Metacritic הוא קיבל ביקורות טובות יחסית כש-11 מבקרים אמריקאים מתוך 17 שצפו בסרט העניקו לו ציונים חיוביים. שישה מבקרים נתנו לו ביקורות מעורבות. נוסף לסרט יצא מארז DVD תומך שהוציא מעל 480,000 עותקים שלו באירופה.

הסרט עוסק בבתי הגידול של האוקיינוסים והימים השונים ובבעלי חיים תת-ימיים החיות בהם. הצילומים מורכבים מקטעים ששודרו בסדרה של ה-BBC, אך רבע מהקטעים בו לא שודרו בתוך הסדרה. הוא מורכב ממעל 70,000 שעות צילום תת-מיימי ורובו הגדול אילם כשרק 15 שורות מקוריינות. בצורתו הוא דומה לסרט המצליח עולם גדול מופלא שיצא בשנת 2007 ומבוסס על הסדרה עולם מופלא.

==הסרט==
מרבית חלקי הסרט נצפו בסדרת "הכוכב הכחול", כשקטעים מועטים לא נראו בה. בין השאר נראה בסרט החיים באוקיינוס הפתוח בו שוחים מינים שונים של דולפינים, כרישים טונה זהובה ועופות ים במרדף אחרי דגים ולצידם לווייתן צפוני רעב, עמלץ כחול מהיר, מפרשניים ומנטות משייטים ומעליו עפים אלבטרוסים, בחופים נראה סרטן בועות חול מסנן מזון ופרטי קטלן חוטפים אריות ים צעירים מהיבשה, במימי הקטבים נראים דוב קוטב שוחה, לבתנים ופינגווינים קיסריים הצועדים על הקרח, בשוניות אלמוגים נראים צניניות הרודפות אחרי דגים קטנים, אלמוגים הפורחים ומתרבים בלילה ולהקה של כרישון לבן-קצוות בציד, לחופי קליפורניה יערות של קלפ שופעי דגים ונקבת לווייתן אפור עם גורה נודדים אחרי הקריל אך מותקפים בידי קטלנים רעבים ובימים הממוזגים הדרומיים נראה סוסון האצה המוזר וטריגוניים מרחפים סמוך למבוך סלעים, מהמעמקים מגיחים יצורי מוזרים העולים לפני השטח בלילה ואז חוזרים למצולות בהם חכאים טורפים, דיונונים שקופים, מסרקניות וניבני תהומות ובקרקעית הים נראות נביעות הידרותרמיות רותחות ואיים מרוחקים המושכים אליהם פטישנים, צבי ים ודגי שמש. בסוף הסרט נראה בעל החיים הגדול בעולם - הלווייתן הכחול המצוי בסכנה עקב הפגיעה בימים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי טבע
מערכת לדיווח ומעקב על עבירות תעבורה

משאית עם מדבקת "איך הנהיגה שלי?"
מערכת לדיווח ומעקב על עבירות תעבורה (וגם "נוהל 6") מוסדרת ב לפקודת התעבורה, המחייב תאגידים לקיים שירות טלפוני לדיווח על עבירות תנועה שמבצעים נהגים בכלי רכב שברשות התאגיד. הסעיף נוסף לפקודה בתיקון שתחילתו ב-19 בספטמבר 2012.

ארגונים שונים החלו באופן וולנטרי ליישם את ההוראה כבר בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. ביולי 2005 הונהג "נוהל 6" של משרד התחבורה על פיו חברות התבקשו להדביק מדבקת "איך הנהיגה שלי?", ובספטמבר 2012 הופעל הנושא מכוח חוק, שאותו יזמו חברי הכנסת זאב בילסקי מקדימה וחמד עמאר מישראל ביתנו. על פי הערכות ישנן בישראל כ-300 אלף מכוניות המחויבות במדבקת הדיווח, ולמשרד התחבורה מגיעים בשנה רק מאות בודדות של דיווחים.

חובה דומה קיימת במדינות נוספות, בהן ארצות הברית ורוסיה.

== הוראות החוק ==
* תאגיד, המחויב להעסיק קצין בטיחות ומחזיק כלי רכב לשימוש עובדיו, ינהל מערכת לדיווח ומעקב על תלונות הציבור בגין נהיגה מסוכנת ועבירות תנועה ברכבים של התאגיד. תאגידים ביטחוניים המנויים בחוק וכן מגן דוד אדום פטורים מהוראות סעיף זה, ויחולו עליהם הוראות פנימיות שלהם.
* המערכת תכלול שירות טלפוני לקבלת התלונות, שיפעל לא פחות מ-10 שעות בימי העבודה של התאגיד, ומענה אוטומטי בשאר הזמנים
* על כלי רכב תודבק מדבקה במקום בולט לעין.
* קצין הבטיחות של התאגיד ידון בתלונוה עם מבצע העבירה ויחליט על המשך צעדים נגד הנהג.
* קצין הבטיחות ידווח למשרד התחבורה.
* הפרת הוראות אלה עונשה קנס.

=== מדבקת "איך הנהיגה שלי?" ===
בעקבות החוק הוגדרה ב לתקנות התעבורה המדבקה הנדרשת:
* מספר הטלפון יהיה עד 5 ספרות
* כיתוב: "איך אני נוהג/ת?" או "איך הנהיגה שלי?"
* גודל מדבקה: 10 על 40 ס"מ לרכב עד 8 מושבים, או 15 על 50 ס"מ לרכבים גדולים יותר
* רקע המדבקה: צהוב או לבן
* מאפייני הכיתוב: צבע שחור או כחול, לפחות בגובה 2.5 ס"מ ועובי 1 ס"מ ברכבים עד 8 מושבים, או לפחות 6 ס"מ ועובי 1.5 ס"מ ברכבים גדולים יותר

=== דיווח לרשות ===
* תאגיד שקיבל דיווחים על נהג שביצע ארבע עבירות נדרש לדווח על כך מיידית
* עם התלונה החמישית יתווסף לדיווח גם אופן הטיפול בדיווח
* קצין הבטיחות ידווח מדי שנה את מספר התלונות שהתקבלו בתאגיד ואופן הטיפול בהן, ובנוסף את מספר התאונות בהם נפגעו או נהרגו נוסעים במכוניות התאגיד.

== ביקורת ==
קיימת ביקורת על היבטים שונים של החוק, כולל מטרתו, אופן יישומו, והשימוש בדיווחים המתקבלים בעקבותיו.
נטען כי מלכתחילה לא הוצג בסיס מחקרי או מדעי המראה כי שימוש בדיווחים הוא אמצעי מועיל, אלא סקר שהראה אפקטיביות בהפחתת מעורבות בתאונות. נטען כי המדבקות מעודדות שימוש בטלפון נייד במהלך נהיגה שעלול לגרום להיסח דעת, דבר שעלול להיות מסוכן מיוחד במצב בו נדרשת ערנות מול נהג בעייתי.

ביקורת נוספת נסובה סביב העובדה כי אין חובה לנקוט באמצעים כלשהם, כולל אמצעים משמעתיים או אמצעי אכיפה כנגד נהגים שעליהם התקבלו דיווחים וכי ארגונים רבים כלל לא מגישים דיווחים למשרד התחבורה.
טענות שונות עלו גם לגבי אמיתות הדיווחים שמתקבלים, אל מול העובדה כי ישנם אמצעים טכנולוגיים שיכולים לבצע ניטור נתוני נסיעה, לנטר התנהגויות של נהגים בצורה אמינה ולספק נתונים נרחבים ואמינים יותר לגבי ההתנהגות בכביש.

מעורבותם של גורמים מסחריים בעלי אינטרס לקידום מוקדים טלפוניים הועלתה אף היא כביקורת נגד החוק.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://fs.knesset.gov.il//18/Committees/18_ptv_188685.doc פרוטוקול מס' 744] מישיבת ועדת הכלכלה ב-14 בפברואר 2012, שבה אושר נוסח הצעת החוק, באתר הכנסת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פקודת התעבורה
קרחון מיקאדו

קרחון מיקאדו (באנגלית: Mikado Glacier) הוא קרחון בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

הקרחון ממוקם בצידו הצפונה של מצוק מאהלר. 

הקרחון זורם לכיוון מערב - דרום-מערב ונשפך אל קרחון סאליבן, בסמוך למקום בו קרחון סאליבן נשפך אל קרחון גילברט.

גובהו של הקרחון 737 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של ההר נתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

ההר נקרא על שמה של האופרה "המיקאדו" מאת גילברט וסאליבן (שם הקרחון ניתן בו בעת שניתן שם לקרחון סאליבן - על שמו של המלחין האנגלי סר ארתור סאליבן - וקרחון גילברט - על שמו של הליבריתן (מחבר האופרות) האנגלי ויליאם שוונק גילברט שותפו של סאליבן); וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:9961 קרחון מיקאדו] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=9541&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון מיקאדו] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.mindat.org/feature-6638084.html קרחון מיקאדו] באתר mindat
* [https://mapcarta.com/25621846 מפת אזור קרחון מיקאדו]
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/current/mikado-glacier_antarctica_6638084 מזג אוויר נוכחי עדכני בקרחון מיקאדו]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/14-days/mikado-glacier_antarctica_6638084 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון מיקאדו]

== הערות שוליים ==

מיקאדו
אנקי באגר

אן-כריסטין "אנקי" באגר (באנגלית: Ann-Christin "Ankie" Bagger, נולדה ב-30 בספטמבר 1964) היא זמרת-יוצרת שוודית אשר מרבה לשיר שירי פופ ודיסקו.<ref>[http://www.discogs.com/artist/Ankie+Bagger Discogs: Ankie Bagger], accessed 2010-05-18</ref> באגר זכתה לתשומת לב ראשונה בשנת 1988, כאשר ביצעה מחדש את השיר "Varje liten droppe regn", של הרייס, בשם החדש "People Say It's in the Air".<ref></ref>

כמו כן, היא אחת מיוצרות הסולו שנהנו מיצירותיו של מלחין ומפיק הלהיטים השוודי נורל אוסון בארד.<ref></ref> באגר ידועה גם בזכות להיטה הבינלאומי "Where Were You Last Night".<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 1989: Where Were You Last Night
* 1993: From the Heart

=== אלבומי אוסף ===
* 1995: Flashback #01

=== סינגלים ===
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות פופ שוודיות
קטגוריה:זמרות שוודיות
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1964