תל בטש

תל בַּטָּשׁ (במקור: תַל אל-בַּטַאשִׁי) הוא תל קדום באזור השפלה, על גדתו המערבית של נחל שורק, ממערב לקיבוץ צרעה.

זיהויו המקובל של התל הוא עם עיר המחוז הקדומה תִּמְנָתָה (גם תִּמְנָה), הנזכרת רבות במקרא ובמקורות מתקופת בית שני, המשנה והתלמוד.

==החפירות והמחקר בתל==
התל התגלה במאה ה-19 על ידי שארל קלרמון-גנו, אשר סבר כי התל היה מחנה צבאי רומאי. בשנות ה-40 של המאה ה-20 נסקר התל על ידי בנימין מזר ויעקב קפלן שעמדו על חשיבותו. מזר הציע בתחילה לזהות את התל עם עקרון, אך לאחר שעקרון זוהתה בתל מקנה הסמוך, שונה הזיהוי לתמנתה, בייחוד בשל מיקומו של התל ההולם את התיאור המקראי.

החפירות הארכאולוגיות בתל נערכו החל משנת 1977, על ידי עמיחי מזר מהאוניברסיטה העברית, והן נמשכו במשך 12 עונות חפירה עד שנת 1989.

==היסטוריה==
על פי הממצאים הארכאולוגיים, אזור התל היה מיושב כמעט ברציפות למן התקופה הכלקוליתית ועד לתקופה הפרסית בארץ ישראל. לא הרחק מן התל, על גדתו המזרחית של נחל שורק, נתגלו שרידי דרך רומית, וכן מספר תלוליות הקרויות "תלוליות בטש", שהן שרידי ישוב מהתקופות הנאוליתית, הכלקוליתית ותקופת הברונזה. מחפירות שנעשו בתל עולה שאתר יושב לראשונה בסוף העידן הפרהיסטורי. בתל נמצאו 12 שכבות התיישבות.

===תקופת הברונזה===
השכבות הקדומות בתל (שכבות 12-11) מתוארכות לתקופת הברונזה התיכונה 2 (1750-1550 לפנה"ס). היישוב הוקף בסוללות עפר ובפינה הצפונית-מזרחית של התל נחשפה פינה של מבנה מונומנטלי, ככל הנראה מצודת העיר. על סמך הממצא הקראמי מהשכבה הבאה, חרבה המצודה ככל הנראה סביב שנת 1600 לפנה"ס. מעל לחורבות המצודה נמצאו שרידי שכבת ישוב משלהי תקופת הברונזה התיכונה 2 או מראשית תקופת הברונזה המאוחרת 1 (שכבה 10).

בשכבה 8, המתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל נמצא בית גדול דו קומתי שלו תוכנית ייחודית לתקופה. בשני חדרים מרובעים שבמבנה נמצאו עשרות כלי חרס ובניהם כלי יבוא מקפריסין. בשכבה המיוחסת למאה ה-14 לפנה"ס (שכבה 7), בה שכבת שרפה עבה, נמצאו ממצאים רבים ובהם עשרות כלי חרס, חפצי ברונזה שונים, חמישה חותמות גליל, שתי חרפושיות (של אמנחותפ השלישי ושל בת זוגו תיה). העיר ננטשה בסוף תקופת הברונזה המאוחרת.

===תקופת הברזל=== 
בשכבה 5 נחשפו שרידי העיר מתקופת הברזל I, מהמאות ה-11-12 לפנה"ס. היישוב במקום הוקם מחדש והשתרע על מרבית שטחו של התל. על פי הממצא החומרי, כלי חרס בסגנון פלשתי אופייני, חותם ועליו תיאור סיכמתי של מנגן בכינור, וטביעת חותם על בולה המתארת אדם וחיה, היה זה יישוב פלשתי.

בשכבה 4 נחשפו שרידי העיר מתקופת הברזל II, המיוחסת בתל בטש למאה ה-10 לפנה"ס. את שכבה זו מאפיינים ממצאים דלילים, כלי חרס מחופים אדום וממורקים מירוק גס ביד, וכן קירות של מבני מגורים דלים. שכבה זו חרבה ככל הנראה במסעו של פרעה שושנק הראשון. בשכבה הבאה (שכבה 3) היישוב מתחדש לאחר פער יישובי באתר, ייתכן שבימי המלך עוזיהו. העיר הוקפה במערכת ביצורים משוכללת שכללה חומת אבן מלאה, חלקלקה וקיר תמך בדומה לערים מתקופה זו בתל לכיש ובתל חליף. שער העיר נחשף בצד מזרח בשטח המגדלים מהשכבה הקודמת. באחד מהמבנים מתקופה זו נמצאו קנקני חרס, אשר על אחד מהם נתגלתה הכתובת: "למלך" ועל אחר טביעת חותם פרטית "לצפן אבימעצ". מכלול כלי החרס שנמצאו בבתי המגורים של שכבה 3, אינו מאפיין את יהודה והוא קרוב יותר בסגנונו למכלולים של אזור החוף. בין הממצאים היו גם שלוש תבניות חרס בסגנון פניקי ליציקת צלמיות המתארות נשים עירומות. 

היישוב חרב ככל הנראה במסע סנחריב בארץ ישראל, אם כי חורבן זה היה חלקי בלבד. בשכבה הבאה (שכבה 2) קם יישוב חדש שזכה לתקופה של שגשוג עד שננטש בתקופה הפרסית בארץ ישראל.

==היסטוריוגרפיה==
תמנתה נזכרת לראשונה בסיפור יהודה ותמר שבספר בראשית: .

לאחר מכן העיר נזכרת בתקופת יהושע בן נון בעת התנחלות השבטים. העיר היוותה את גבולה הצפוני של נחלת שבט יהודה כפי שכתוב: , וכן: .

בספר שופטים נזכר בהקשר לסיפורו של שמשון הגיבור אשר הלך לתמנתה והתאהב שם באשה פלשתית, שמאוחר יותר נשא לאשה, כאמור: .

לא כל החוקרים מסכימים עם ההנחה כי המדובר באותה העיר: פרופסור אליה שמואל הרטום טוען כי תמנתה הנזכרת בסיפור יהודה ותמר אינה אותה תמנתה מסיפור שמשון, ומציע לזהותה עם ח'רבת א-תִּבְּנָה, צפונית-מזרחית למושב אביעזר. בשאלה זו נחלקו אף חז"ל: .

בספר דברי הימים נזכר כיבוש העיר בידי הפלשתים: . העיר הוחרבה בידי נבוכדנצר מלך בבל בשנת 603 לפנה"ס, אולם נושבה מחדש בעת שיבת ציון והתקיימה עד סוף התקופה ההלניסטית.

בתקופת בית שני נזכרת "תמנה" בכתבי יוסף בן מתתיהו כעיר מחוז גדולה בשפלה, לצד ערי השפלה הגדולות - אמאוס, לוד ויבנה.

במקורות חז"ל נזכרת העיר בשל חכמיה, ובהם שמעון התימני. העיר "תמנה" נזכרת גם באונומסטיקון של אוסביוס ובמפת מידבא מן התקופה הביזנטית.

== גלריה ==
<gallery>
Tel_batash.JPG|חורבות בתל בטש
Tel Batash - Wine press 2.jpg|גת ענבים
Tel Batash water cannal.jpg|שרידי תעלת ניקוז
Tel Batash - home.jpg|הריסות בית, עם עמודי תמיכה בגג
Tel Batash - Olive Oil press 2.jpg|בית בד - בבריכה שבמרכז היו כותשים את הזיתים באמצעות בולי עץ. ואז היו ממלאים בהם שקים, מניחים בערימה מעל לבורות הקטנים שבצדדים, ומועכים באמצעות קורת עץ כבדה ומשקולות.
</gallery>

==לקריאה נוספת==

*דובי טל, מוני הרמתי, רוני רייך, אבנים גדולות מן השמים, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1998, עמ' 54.
*איתן אבניאון, המילון האנציקלופדי של המקרא, הוצאת איתאב-בית הוצאה לאור, 2003.
*כל מקום ואתר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000.
*עמיחי מזר, תל בטש, האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, כרך 1 עמודים 151-144

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130405062945/http://www.bibleage.com/site/batash.html תל בטש], באתר "עידן התנ"ך".

==הערות שוליים==

בטש
בטש
קטגוריה:אתרי המקרא
בטש
בטש
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה
קטגוריה:טל שחר