OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
300 אנטרטיינמנט

300 אנטרטיינמנט (באנגלית: ) היא חברת תקליטים אמריקאית שהוקמה על ידי ליאור כהן, רוג'ר גולד, קווין ליילס וטוד מוסקוביץ'.<ref name="300 about"></ref> חברת התקליטים עוסקת במגוון סוגות מוזיקליות, ביניהן היפ הופ, רוק, פופ, מוזיקה אלקטרונית, מוזיקה אלטרנטיבית וקאנטרי. החברה נוסדה בעיר ניו יורק, והיא משמשת גם כמפיצה של חברת התקליטים YSL Records של יאנג ת'אג, הכוללת את הראפר גאנה.

==אמנים חתומים==
{| class="wikitable sortable" style="text-align:centre;"
|-
!scope="col"|שם
!scope="col"|שנת חתימה
!scope="col"|אלבומים שהופצו תחת החברה
|-
! scope="row"| Shy Glizzy
| align="center"| 2014
| 2014: Law 3: Now or Never2016: Young Jefe 22017: The World is Yours
2018: Fully Loaded
|-
! scope="row"| יאנג ת'אג
| align="center"| 2014
| 2015: Barter 6I'm Up :20162016: Slime Season 32016: Jeffery2017: Beautiful Thugger Girls2019: So Much Fun2020: Slime & B
|-
! scope="row"| פטי ואפ
| align="center"| 2014
| 2015: Fetty Wap2018: For My Fans2018: Bruce Wayne2020: Trap & B
|-
! scope="row"| Highly Suspect
| align="center"| 2014
| 2015: Mister Asylum2016: The Boy Who Died Wolf2019: MCID
|-
! scope="row"| Cobi
| align="center"| 2015
| 2017: Songs from the Ashes PT. 12018: Songs from the Ashes PT. 2
|-
! scope="row"| Meg Mac
| align="center"| 2015
| 2017: Low Blows2019: Hope
|-
! scope="row"| TK Kravitz
| align="center"| 2015
| 2018: 2.0
|-
! scope="row"| Maggie Lindemann
| align="center"| 2016
|
|-
! scope="row"| The Hunna
| align="center"| 2016
| 2016: 100
|-
! scope="row"| Lil Duke
| align="center"| 2016
| 2019: Blue Devil 2
|-
! scope="row"| Famous Dex
| align="center"| 2016
| 2018: Dex Meets Dexter 2020: Dexter 2031
|-
! scope="row"| Cheat Codes
| align="center"| 2016
| 2018: Level 12019: Level 2
|-
! scope="row"| Tee Grizzley
| align="center"| 2017
| 2017: Bloodas2018: Activated2019: Scriptures2020: The Smartest
|-
! scope="row"| Bailey Bryan
| align="center"| 2017
| 2017: So Far2019: Perspective
|-
! scope="row"| OMB Peezy
| align="center"| 2017
| 2017: Humble Beginnings2019: Preacher to the Streets
|-
! scope="row"| מו אגנס
| align="center"| 2018
|
|-
! scope="row"| Lil Keed
| align="center"| 2018
| Keed Talk to 'Em :20182019: Long Live Mexico2020: Trapped on Cleveland 3
|-
! scope="row"| NGeeYL
| align="center"| 2018
| 2018: Tales of YL
|-
! scope="row"| Paris Shadows
| align="center"| 2018
| 2018: One Night in Paris
|-
! scope="row"| מייגן די סטליון
| align="center"| 2018
| 2018: Tina Snow2019: Fever2020: Suga
|-
! scope="row"| Phony Ppl
| align="center"| 2018
| 2018: mō’zā-ik.
|-
! scope="row"| Lukas James
| align="center"| 2019
|
|-
! scope="row"| Nova Miller
| align="center"| 2019
|
|-
! scope="row"| TLE Cinco
| align="center"| 2018
| 2019: 20Cinco2020: Self Conscious
|-
! scope="row"| Trapboy Freddy
| align="center"| 2019
|
|-
! scope="row"| Noah Cunane
| align="center"| 2019
|
|-
! scope="row"| Drax Project
| align="center"| 2019
| 2019: Drax Project
|-
! scope="row"| Waterparks
| align="center"| 2020
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:חברות תקליטים של וורנר
קטגוריה:אטלנטיק רקורדס
היכל אהרון

היכל אהרון הוא בית הכנסת המרכזי בעיר נהריה, ישראל. בית הכנסת נקרא על שם רבה הראשון של נהריה, אהרן קלר. התפילות בבית הכנסת מתנהלות בנוסח אשכנז. בית הכנסת נוסד בידי יוסף לוי וזליג סוסקין, ממייסדי נהריה. רב העיר, הרב ישעיהו מייטליס, מכהן כרב בית הכנסת.

== מבנה בית הכנסת ==
בבית הכנסת שתי עזרות נשים - אחת בצד המערבי של הקומה הראשונה, ואחרת - בקומה השנייה. שמות חללי צה"ל בני העיר רשומים במבואת בית הכנסת וכן מוזכרים בקביעות בתפילת יזכור.

לצד בית הכנסת נמצא המבנה של המועצה הדתית של נהריה.

==לקריאה נוספת==
* שאול מ. שאשא (עורך), לטייל בנהריה - מדריך למבקר בעיר (עמ' 42), ביחד, 2012

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.kipa.co.il/בתי-כנסת/נהריה/מרכזי-אשכנזי-2/ בית כנסת מרכזי אשכנזי - היכל אהרון, נהריה], כיפה

קטגוריה:נהריה: מבנים
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
This Is Love (שיר של ויל.איי.אם)

This Is Love (בעברית: זו אהבה) הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי זמר ההיפ-הופ האמריקאי ויל.איי.אם לאלבום האולפן הרביעי שלו, Willpower, בהשתתפות הזמרת-יוצרת ההולנדית אווה סימונס. השיר פורסם כסינגל המוביל של האלבום ב-1 ביוני 2012, והושמע לראשונה ב-Capital FM ב-14 במאי 2012. הקליפ, שבוים על ידי ויל.איי.אם עצמו, פורסם ב-25 במאי 2012.<ref></ref>

== רקע ופיתוח ==
השיר הופק על ידי Swedish House Mafia, סטיב אנג'לו וסבסטיאן אינגרוסו.<ref></ref><ref></ref> העבודה על השיר החלה בסוף דצמבר 2011. השיר הוקלט ונערך חלקית מחוץ לאולפני ההקלטה, במחשב הנייד האישי של ויל.איי.אם.<ref></ref><ref name="mtv"></ref> אווה סימונס, שמבצעת את השיר, התבקשה באופן אישי על ידי ויל.איי.אם עצמו לבצע את השיר. לפי דבריה ל-MTV News:

<blockquote>"הוא סופר יצירתי, ואנחנו בסוג של אותה אנרגיה: אנחנו לא יכולים לשבת בשקט. היינו באולפן, והיה לו את השיר הזה, והוא הציע, 'אווה, היית רוצה לעשות את השיר הזה איתי?' והקלטנו כבר כמה רצועות בעבר, אז הוא יודע למה אני מסוגלת, והוא סמך עלי. אנחנו לא באמת מכירים כל כך הרבה זמן, אבל הוא סומך עלי. הקלטתי את השיר, והוא ערך אותו במחשב הנייד שלו ... וזה נגמר. זה כל כך יפה - לא רק שהוא סופר יצירתי ויודע מה הוא רוצה, אלא שהוא גם רואה כשאנשים אחרים הם יצירתיים. הוא לא מפחד לשתף פעולה".</blockquote>

== וידאו קליפ ==
הקליפ לשיר צולם בלונדון, בריטניה, וחלקו צולם בגדה הדרומית של נהר תמזה ליד גשר מצודת לונדון, באמצע מאי. הקליפ פורסם דרך VEVO ב-25 במאי 2012.<ref></ref>

== הצלחה מסחרית ==
השיר הוא רצועת הסולו הראשונה של ויל.איי.אם שהגיעה למקום הראשון בבריטניה, שם נמכרו 102,000 עותקים בשבוע הראשון למכירה. בסך הכל, נמכרו 403,000 עותקים בבריטניה בשנת 2012, וזה היה הסינגל ה-39 הנמכר ביותר של שנת 2012. השיר הגיעה לעשירייה הפותחת ב-17 מצעדי מדינות ברחבי העולם, והגיעה לראשם של 10 ממצעדים אלו.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי ויל.איי.אם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ויל.איי.אם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
רם ויקר

רם ויקר (1936 – 26 בפברואר 2003) היה אמן קומיקס הודי שעבד על הסדרה Amar Chitra Katha, המבוססת על מיתולוגיה, היסטוריה ופולקלור הודי. הוא אייר את הגיליון הראשון, 'קרישנה' בשנת 1969, ורבים אחרים אחר כך. בשנות השמונים הוא היה מאייר של כתב העת טינקל, שערך אננט פאי.<ref></ref> שם, הוא היה האיש שעמד מאחורי האמנות של דמויות אייקוניות כמו סופנדי, פיארלאל, נאסר א-דין, צ'ורו וג'ורו ורבים אחרים.<ref></ref> רם ויקר נפטר בשנת 2003, כאשר הקומיקס על צ'אנקיה ווישוואמיטרה היו הפרויקטים האחרונים שלו. בתו ארכנה אמברקר הייתה אמנית במגזין טינקל מאז ובנו סנג'יב ויקר אייר גם עבור טינקל בראשית שנות התשעים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קומיקסאים הודים
קטגוריה:ילידי 1936
קטגוריה:נפטרים ב-2003
תה פרחי אפונת-הפרפר

תה פרחי אפונת-הפרפר הידוע בכינויו "תה כחול" הוא חליטת צמחים נטולי קפאין הנעשה בחליטת או בהרתחת עלי הכותרת של פרחי צמח אפונת הפרפר (Clitoria ternatea). הצמח ידוע גם בשם אפונה כחולה, אפרג'יטה, אפונת קורדופאן או תה פרחים כחולים.

מקורו של הצמח הוא באזור הטרופי של מזרח אסיה, אך כיום התפשט לאזורים נוספים. תה פרחי אפונת הפרפר נחלט זה מאות שנים אך רק לאחרונה החלו לשתות אותו מחוץ לאזורים הילידים. תה פרחי אפונת הפרפר זוכה לגוון הייחודי שלו מהצבע הכחול העמוק של עלי הכותרת של הצמח. מה שגם כן הפך את הצמח לצבע פופולרי במשך מאות שנים. אחד ההיבטים של התה הוא העובדה שהנוזל משנה את צבעו על סמך רמת החומציות (PH) של החומרים הנוספים אליו, למשל, הוספת מיץ לימון לתה יהפוך אותו לבעל גוון סגול, אך הוספת עמילן או מרכיב עם חומציות נמוכה יהפוך אותו לכחלחל.

פרחי הצמח משמשים גם כצמחי מרפא באיורוודה.

== מקור ==
Clitoria ternatea, המכונה גם אפונת-הפרפר, אפונה כחולה, אפרג'יטה, אפונת קורדופאן או כנפי יונה אסייתית, הוא צמח ממשפחת הקטניות ונמצא בדרך כלל ברחבי דרום-מזרח אסיה.<ref></ref> עלי הכותרת הכחולים הבהירים הנלקחים מצמח אפונת הפרפר שימשו כמרכיב במשקאות תה צמחים ברחבי האזור במשך מאות שנים וכן שימשו לבישול. הפרח הכחול מעניק את צבעו הכחול כשהוא מושרה במים חמים, לכן משתמשים בו כצבע, וגם כצבע למאכלים שונים.<ref></ref>

בתאילנד ובווייטנאם נהוג להוסיף לתה פרחי אפונת הפרפר דבש ולימון למשקה המוגש בדרך כלל לאחר ארוחת הערב, או ככיבוד במלונות ובספא, בהכנה הנקראת בתאילנדית "nam dok anchan".<ref name="BonAppetite2"></ref> משקה זה תואר כמשקה מקומי טיפוסי בדומה לתה קמומיל אשר נמצא באזורים אחרים בעולם. התה מוגש בווריאציות חמות וקרות, כאשר הגרסה הקרה משלבת לעיתים קרובות דבש, נענע, קינמון, פסיפלורה וג'ינג'ר.<ref name="BBC"></ref>

במשך מאות שנים תה פרחי אפונת-הפרפר היה ידוע רק בדרום מזרח אסיה, אך בשנים האחרונות הפך למוכר יותר מחוץ לאזור מוצאו, דרך תוכניות טיולים ובלוגים על אוכל. הוא אינו זמין ברוב הסופרמרקטים, והוא מוצע בעיקר על ידי קמעונאים מומחים מקוונים.<ref name="MyWayMag"></ref>

טעמו של התה תואר כ"ארצי ועצי – דומה יותר לתה ירוק משובח מאשר לקוראסאו או לג'ולי ראנצ'רס." במאמר מינואר 2016 באתר Bon Appétit. 

== פופולריות ומאפייני צבע ==
שתי כוסות תה פרחי אפונת-הפרפר. לכוס שבצד שמימין הוסיפו מיץ ליים שהפך את צבע התה לסגול.
אחד המאפיינים הבולטים ביותר של תה פרחי אפונת-הפרפר ומשקאות אחרים המשתמשים בתמצית פרחי אפונת-הפרפר, הוא שהוא ישנה את צבעו כאשר איזון ה-pH ישתנה. תה כחול עמוק יהפוך לכחול בגוון פסטל בתוספת חלב או רכיב עם חומציות נמוכה, או לורוד וסגול בתוספת מיץ לימון, ויהפוך לגוונים סגולים עמוקים יותר ככל שמוסיפים עוד מיץ לימון.<ref name="GlamourDE"></ref><ref name="BusinessInsider"></ref>.

מלבד חליטה, ניתן לייבש את עלי הכותרת ולטחון אותם לאבקה. בשונה מעלים שלמים או חליטה, האבקה משמשת כצבע למאכלים נוספים כמו לחמים, מרקים, גבינות שמנת, קציפות וכו'.

שימוש פופולרי בתה הוא בקוקטיילים. מופעי הכנת קוקטיילים רבים משלבים את שינוי הצבע המיידי מול הלקוח אשר הזמין את המשקה. שימושים אחרים כוללים קוקטיילים או קערות פונץ' שבהן התה הוקפא לקוביות קרח, מה שגורם למשקה לשנות את צבעו כאשר קוביות הקרח מתמוססות, לגרימת מה שנקרא "קוקטייל טבעת מצב רוח".<ref name="NYTimes"></ref><ref name="WSJ"></ref>

נכון ל-2023, הצמח אינו מאושר למאכל או לשימוש במוצרי מזון בישראל או באירופה.[https://www.gov.il/he/Departments/publications/reports/fcs-34950411]
 

== הערות שוליים ==

אפונת פרפר
אנופם סינהא

אנופם סינהא הוא אמן וסופר קומיקס הודי, אשר מזוהה בתור היוצר של גיבור העל של ראג' קומיקס, סופר קומנדו דרובה. באתר BusinessWorld נכתב כי סינהא חולל מהפכה בקומיקס ההודי עם עבודתו בראג' קומיקס.<ref name="Archived copy"></ref>

== קריירה ==
סינהא החל את הקריירה שלו בשנת 1975 בגיל 13 עבור מגזין קטן בשם Deewana Tej בקנפור, סינהא קיבל את "הפריצה הגדולה" שלו כעבור ארבע שנים, כשהצטרף ל"דאימונד קומיקס". בזמן שעבד על קומיקס פופולרי כמו טאוג'י אור ג'אדו קא דנדה, טאוג'י אור ג'אדוגאר סמבה, סינהא השתתף גם במכללת כריסטצ'רץ' של קאנפור.<ref name="Archived copy"/> הוא עבד עם "דאימונד קומיקס" ויצר קומיקס של פאולאדי סינג פאולאדי סינג אור שייטאן טרוויל, פאולאדי סינג קי טארוויל סה טאקר ופאולאדי סינג אור וינאש קה פוג'ארי.<ref>[http://cityplus.jagran.com/city-news/anupam-sinha-daddy-of-indian-fantasy_1354787990.html ANUPAM SINHA DADDY OF INDIAN FANTASY]</ref>

בשנת 2012 פרסם את הספר הראשון שלו באורך מלא, "הווירטואליים".

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קומיקסאים הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1962
צב תרנגולי

צב תרנגולי (שם מדעי: Chrysemys picta) הוא מין של צב מהמשפחה צבים ביצתיים, החי במקווי מים במזרח ארצות הברית. צב זה הוא המין היחיד בסוגו והוא קרוי על שם בשרו המשובח, המזכיר טעם תרנגולת, שבעבר נמכר בכמויות בשוקי דרום ארצות הברית.

== מאפיינים ==
צב זה מזכיר במראהו את הצבגון המצויר הקרוב אליו טקסונומית. הוא מגיע לאורך ממוצע של 10.2 עד 25.4 סנטימטרים, כשהנקבות לרוב גדולות יותר מהזכרים, להם זנבות וטפרים ארוכים יותר. הוא בעל שריון קמור בצבע חום-ירוק ולעיתים מכוסה באצות. הגפיים והבטן חומים כהים מפוספסים בצהוב ותחתית הגוף והגרון בהירים. צב זה יכול לחיות 20 עד 24 שנה.

הצב מצוי לרב בסביבות לחות של ביצות, גדות נהר או קרקעית לחה בוצית ויכולים להימצא גם בין צמחייה סבוכה מיימית או יבשתית, בין השאר ביערות ברושיים. צבים רבים חיים יחדיו ומבלים בהתחממות משותפת על בולי עץ או סלעים בקרבת המים, בדומה לצבגונים. הצבים החיים באזורים הצפוניים גם נכנסים לתרדמת חורף, אך מרביתם חיים דרומה יותר.

הצבים הם אוכלי כל הניזונים ממיני סרטני נהרות, רכיכות שונות, ראשנים, דגים קטנים ונבלות אך גם מאצות ועלי צמחי מים. בשנים הראשונות הם טורפים לחלוטין והם משתמשים בצווארם הארוך וטופריהם כדי לתפוס ולקרוע את טרפם. הם עצמם יכולים להיטרף בידי עופות מים שונים, אליגטור אמריקני ודביבונים.

אוכלוסיית הצב נחשבת ליציבה באזורים רבים, אך חלקם מאוימים מהרס בתי גידול, ציד לא חוקי וצבים יכולים להידרס בכבישים מסוימים.

==תת-מינים==
* Deirochelys reticularia reticularia
* Deirochelys reticularia chrysea
* Deirochelys reticularia miaria

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:צבים ביצתיים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:ארצות הברית: זוחלים
באב אל בחריין

באב אל בחריין (בערבית: باب البحرين) הוא בניין היסטורי הממוקם בכיכר המכס במרכז העסקים הראשי של מנאמה. זה מסמן את הכניסה הראשית לשוק של מנאמה. הבניין הוקם בשנת 1949 ותוכנן על ידי היועץ הבריטי לאמיר, צ'ארלס בלגרב.

== מיקום ==
הבניין ממוקם בשדרת הממשלה במנאמה. הוא שוכן בסמוך לכביש המלך פייסל המוביל אל גשר המלך פהד, הגשר המחבר את המדינה אל ממלכת ערב הסעודית. מספר אתרים בעלי חשיבות, כדוגמת הנמל הפיננסי של בחריין, נמצאים בקרבת הבניין.

== היסטוריה ==
האנדרטה עצמה שופצה בשנת 1986 כדי לשלב בתוכה מאפיינים שלאדריכלות אסלאמית. בקומת הקרקע נמצאים כיום תחנת מידע וכן חנות עבודות יד. האנדרטה מורכבת מקשת ענקית שמתחתיה עוברת דרך, המכונה לעיתים קרובות הכניסה לשוק של מנאמה. הבניין מכיל מספר חנויות ובתי קפה.

באב אל בחריין צפוי לשמש תחנת מחלף למטרו בחריין.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנאמה: מבנים
גבעת יאנג (אנטארקטיקה)

גבעת יאנג (באנגלית: Young Hill) היא גבעה שאינה מכוסה קרח, בגבעות קוקרי, בעמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

גובהה של הגבעה 1,000 מטרים מעל פני הים.

הגבעה ממוקמת 1.6 קילומטרים צפונית-מזרחית לפסגת האלאם.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הפסגה ===

רכס גבעות קוקרי (ובו גם גבעת יאנג) התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.

=== מקור השם ===

שמה של הגבעה ניתן לה בשנת 1998 על ידי ועדת השמות הגאוגרפיים של ניו זילנד.

הגבעה נקראת על שמו של יואן סי. יאנג (Euan C. Young), אורניתולוג ניו זילנדי, שמחקריו באנטארקטיקה, החל בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1959–1960, ונמשכו במשך 30 שנים. יאנג ביקר באנטארקטיקה 9 פעמים, ופרסם מחקר מוביל בנושא ציפורי חמסן בשנת 1994.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:17676 גבעת יאנג] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=16925&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR גבעת יאנג] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=17676&fid=antgeo_127 תצלום לוויין של אזור גבעת יאנג]

== הערות שוליים ==

יאנג
יאנג
קרקס אייגלאס

קרקס אייגלאס או קרקס אייגלס (באנגלית: Eyeglass Cirque; מילולית: קרקס העיינית) הוא קרקס קרחוני בגבעות קוקרי, בעמקים היבשים מקמרדו, בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

הקרקס ממוקם 3 קילומטרים ממזרח לקרחון אמריקה הדרומית.

הקרקס ממוקם על המצוקים הדרומיים של גבעות קוקרי.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרקס ===

רכס גבעות קוקרי (ובו גם הקרקס) התגלה על ידי המשלחת האנטארקטית הבריטית (משלחת דיסקברי) אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של רוברט פלקון סקוט.

=== מקור השם ===

שמו של הקרקס ניתן ניתן לו בשנת 1993, על ידי המועצה הגאוגרפית של ניו זילנד, אשר נתנה שמות לאתרים באזור הקשורים למדידה. השם מתייחס לעינית של טלסקופ מדידה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:4710 קרקס אייגלאס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=113267 קרקס אייגלאס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=4421&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרקס אייגלאס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=4710&fid=antgeo_107 תצלום לוויין של אזור קרקס אייגלאס]

== הערות שוליים ==

אייגלאס
אייגלאס
משרד הפנים (קרים)

משרד הפנים של הרפובליקה של קרים (ברוסית: МВД по Республике Крым; באוקראינית: Міністерство внутрішніх справ по Республіці Крим; טטרית של קרים: Qırım içki işler nazirligi) היא רשות השיטור העליונה של חצי האי קרים במחוז הפדרלי הדרומי ומאז 2014 כפופה למשטרת הפדרציה הרוסית.

השר הנוכחי הוא סרגיי אביסוב (מאז 1 במרץ 2014). מטה המשרד ממוקם בסימפרופול, רחוב חמלניצקי 4.

== משימות ==
* הבטחת הגנה על זכויות האדם וחופש;
* מניעה, גילוי, דיכוי וחקירת פשע, מניעה ודיכוי עבריינות
* הבטחת הגנה על הסדר הציבורי בחצי האי קרים
* בטיחות בדרכים בחצי האי קרים
* ארגון ובקרה על נשק וחומרי נפץ בחצי האי קרים
* פיקוח על עבודות אבטחה ובילוש פרטיות בקרים
* הגנת רכוש ממשלתי
* ניהול גופי המשטרה בחצי האי קרים
* הפעלת יחידת ברקוט לפיזור הפגנות ומהומות

== היסטוריה ==
גוף אכיפת החוק העצמאי הראשון בחצי האי קרים הוקם ב-9 באפריל 1921 עם הקמת הוועדה המחוזית לענייני חירום של קרים (Крымская областная Чрезвычайная комиссия) על פי צו מספר 332 של הוועד המהפכני של קרים, שתפקדה כממשלת חצי האי קרים. קודם לכן גופי המשטרה בחצי האי חולקו למשטרות עירוניות וגוף המשטרה של משטרת סבסטופול עבד צמוד למחלקת המשטרה של האימפריה הרוסית.

לאחר הקמתה של המיליציה הסובייטית, הוועדה כונתה המיליציה של קרים (Крыммилиция) והייתה לגוף אכיפת החוק המרכזי של חצי האי. ב-4 במרץ 1922 שונה שם הוועדה לצ'קה המקומי ופעל תחת השם המינהל הפוליטי של קרים (Крымское Политуправление) עם 390 קצינים.

בשנת 1922 כל גופי השיטור בחצי האי קרים הפכו לחלק מהנ.ק.ו.ד. של הרפובליקה הסוציאליסטית הסובייטית האוטונומית של קרים (Управление НКВД СССР по Крымской АССР).

במרץ 1946 (כחלק מהרפורמות השלטוניות) שונה שם הנ.ק.ו.ד. למשרד לענייני פנים (УМВД Крымской области).

בנובמבר 1962 שונה שמו של המשרד שוב והוא כונה המנהל להגנת הסדר הציבורי (Управление охраны общественного порядка, УООП Крыма) וזמן קצר לאחר הפך למנהל לענייני פנים תחת הוועדה המבצעת של חצי האי קרים (Управление внутреннихе дол).

לאחר התפרקות ברית המועצות משרד הפנים של קרים אורגן מחדש במאי 1994 והפך למינהל הראשי לענייני פנים של הרפובליקה האוטונומית של קרים (ГУМВД Украины в АР Крым) והיה כפוף למשרד הפנים האוקראיני.

במרץ 2014 המינהל הראשי הפך למשרד לענייני פנים של רפובליקת קרים ואורגן מחדש כחלק ממערכת השיטור הרוסית.

== ראשי משטרה ==
=== מפקדי המשטרה ===
* לודוויג צינצר (נובמבר 1921 - ינואר 1924)
* יאן לאובץ (1924)
* טישה לורדקיפנידזה (1935–1937)
* נ. סמירנוב (1942)
=== שרים ===

== ראו גם ==
* משטרת סבסטופול

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://82.mvd.ru/ אתר רשמי] (רוסית)
* [http://www.gibdd.ru/r/82/news/ מחלקת התנועה // האתר הרשמי] (רוסית)
* [https://web.archive.org/web/20111120172313/http://www.crm-mia.gov.ua/ האתר הישן]
* [http://mvs.gov.ua/mvs/control/ark/ru האתר האוקראיני הישן]
קטגוריה:קרים: פוליטיקה
קטגוריה:אוקראינה: ארגוני אכיפת חוק
קטגוריה:רוסיה: ארגוני אכיפת חוק
Lalala

"Lalala" הוא שיר של המפיק האמריקאי Y2K והראפר הקנדי bbno$. השיר יצא לאור כסינגל ב-7 ביוני 2019 דרך חברת התקליטים קולומביה רקורדס. הקליפ לשיר יצא לאור ב-20 באוגוסט באותה השנה. השיר הפך לוויראלי ברשת החברתית טיקטוק, עקב השורה "Did I really just forget that melody?".

ב-20 באוקטובר 2019 יצא לאור רמיקס לשיר, בו משתתפים הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן והזמר הספרדי אנריקה איגלסיאס.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי קארלי ריי ג'פסן
קטגוריה:שירי אנריקה איגלסיאס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קארלי ריי ג'פסן
Troller T4

Troller T4 של הדור הקודם
הפקת Troller T4
Troller T4 הוא רכב בעל הנעה 4x4 מתוצרת Troller Veículos Especiais S/A מברזיל. ניתן להשיג את המכונית רק כמכונית דו-דלתית עם מרכב פיברגלס ושלדת פלדה, עם עיצוב בהשראת הג'יפ. יש לו 4WD סטנדרטי, תיבת הילוכים ידנית בעלת 5 הילוכים וסרנים מתוצרת סרני דנה . המנוע הוא מנוע טורבו דיזל בעל קיבולת של 3.0 ליטר שנבנה על ידי MWM והוצג בשנת 2004.<ref name="jipemania2"> [http://www.jipemania.com/newsd/0309/troller-2004.htm Troller 2004 com Várias Novidades – Jipemania (September 1, 2003)] </ref><ref name="portalalpini2"> [http://www.alpini.com.br/sisnot_integra.asp?id=3316 Troller recebe novo motor 3,0 de 163 cavalos – Portal Alipini] (August 29, 2005)</ref>

חברת פורד מוטור רכשה את טרולר בשנת 2007. בשנת 2014 הטרולר T4 זכה לעיצוב מחודש גדול, ונבנה כעת על גרסה מקוצרת של פלטפורמת T6 של פורד עבור ריינג'ר העולמית. הגרסה הנוכחית נראית יותר כמו הצורה המודרנית של ג'יפ רנגלר והדגם המוקדם פורד ברונקו.<ref></ref>

== תיאור ==
זהו רכב דו-דלתי ובעל שתי גרסאות: פיברגלס קשיח או קנבס, כאשר שניהם נשלפים. הוא מונע על ידי המנועים הבאים:

* MWM 2.8 טורבו דיזל (2001 – 2005): 132 כ"ס ברוטו (115 כ"ס נטו), מהירות מרבית של 160 קמ"ש.
* NGD 3.0 טורבו דיזל אלקטרוני (2005 – 2014): 163 כ"ס, מהירות מרבית של 180 קמ"ש.
* Duratorq 3.2 טורבו דיזל (2014 – הווה): 200 סמ"ק ו-47.9 קג"כ, מהירות מרבית של 180 קמ"ש.

בטרולר יש דיפרנציאל דנה 44, תיבת הילוכים איטון (משנת 2001) ומארז העברה של בורג וורנר 1352.

זה היה רכב השטח הנמכר ביותר בברזיל באמצע דצמבר 2008, אז נמכרו בו 1,104 יחידות. באפריל 2010 הודיעה טרולר כי המכירות המצטברות של T4 הגיעו ל-10,000 יחידות.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:רכבי שטח קטנים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בברזיל
קטגוריה:SUV
קטגוריה:מכוניות
משה מיזלמן

הרב משה מיזלמן ( באנגלית: Moshe Meiselman נולד באלבמה, 14 במרץ 1942 - כ"ה באדר ה'תש"ב) הוא ראש ישיבת תורת משה בירושלים, אותה הקים בשנת 1982. שימש גם כמנהל "ישיבה יוניברסיטי" בלוס אנג'לס (YULA) בין השנים 1977 עד 1982. הוא נצר למשפחת סולובייצ'יק, ולימודו הוא בשיטת בריסק.

==ביוגרפיה==
נולד לד"ר הארי, רופא שיניים, ולשולמית סולובייצ'יק מייזלמן, בתו של הרב משה סולובייצ'יק. מצד אמו הוא צאצא של רבני משפחת סולובייצ'יק; אמו, שולמית, חיברה ספר על זכרונותיה ממשפחתה.<ref name="high"></ref> למד רבות אצל דודו, הרב יוסף דב סולובייצ'יק.

לאחר לימודיו התיכוניים פנה ללמוד באוניברסיטת הרווארד ובמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. קיבל את תואר הדוקטורט שלו במתמטיקה בשנת 1967.

החל את דרכו בהוראת מתמטיקה באוניברסיטה בניו יורק. לאחר נישואיו החל למסור שיעורי תורה בבית מדרש בסקוקי. לאחר מכן לימד בישיבות בריסק בשיקגו שבראשן עמד דודו, הרב אהרן סולובייצ'יק. בשנת 1977 עבר לחוף המערבי וייסד שם את "ישיבה יוניברסיטי של לוס אנג'לס" ("YULA"). מסגרות הלימודים שם נפרדות לבנים ובנות, מגיל תיכון ועד לכולל. הוא גם שימש שם כפוסק עבור הקהילה המקומית.

בשנת ה'תשמ"ב, לאחר שביסס את הרישום ל"YULA", עבר הרב מייזלמן לישראל כדי לפתוח ישיבה לתלמידים דוברי אנגלית, יחד עם הרב דניאל לרפילד (לאחר מכן עזבו הרב לרפילד ועוד כמה חברי סגל כדי לפתוח את "ישיבת בית ישראל"). לישיבה קרא "ישיבת תורת משה" משה על שם סבו, הרב משה סולובייצ'יק. רבני הישיבה הם תלמידי הרב יוסף דב סולובייצ'יק.

חיבר מספר ספרים ופרסם מאמרים רבים בכתבי עת. אחד מספריו, העוסק במעמד האשה במשפט העברי, עורר דיון רב על יחס היהדות המסורתית לפמיניזם. בנוסף, מייזלמן חיבר ספר פרשנות לרמב"ם, וכן מאמרים רבים בתלמוד ובהגות.

דעותיו בנוגע למדינת ישראל ולצבא ההגנה לישראל הן כדעות הרווחות ביהדות החרדית. הוא הצהיר כי חל איסור על תלמיד ישיבה להתגייס לצבא, ומתח ביקורת על הנחל החרדי.

== ספריו ==
* <bdi></bdi>
* 
* 

== מאמרים נבחרים ==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:משפחת סולובייצ'יק
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:תלמידי הרי"ד סולובייצ'יק (בוסטון)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
רובוטריקים: המלחמה על סייברטרון - הטרילוגיה

רובוטריקים: המלחמה על סייברטרון - הטרילוגיה (באנגלית: Transformers: War for Cybertron Trilogy) הוא זיכיון צעצועים וטרנסמדיה המהווה חלק מזיכיון הרובוטריקים של חברת הסברו. טרילוגיה זו אינה קשורה למשחק המחשב באותו שם.

הטרילוגיה מחולקת לשלושה חלקים, כאשר כל חלק מורכב משישה פרקים בני 20 דקות כ"א. שלושת החלקים בטרילוגיה הם Siege ("מצור"), Earthrise ("זריחת הארץ") ו-Kingdom ("ממלכה") והם שודרו בין 30 ביולי 2020 לבין 29 ביולי 2021. אתר הביקורות Rotten Tomatoes העניק לחלק הראשון של הטרילוגיה ציון של 100% בהתבסס על סך כולל של 119 ביקורות, בציינו כי "'מצור' נושף חיים חדשים בזיכיון הרובוטריקים באמצעות אנימציה מרהיבה, עומק פילוסופי מפתיע והנאה מובטחת".

== מדבבים ==
* ג'ייק פאושי - אופטימוס פריים, נמסיס פריים
* אדוארד בוסקו - אולטרה מגנוס, סאונדווייב
* קייזר ג'ונסון - איירונהייד
* ביל רוג'רס - ווילג'ק
* רפאל גולדשטיין - ראטצ'ט, סאונדבלאסטר
* ג'ימי סטאפורד - האונד
* ארון ואוץ' - פראול
* מארק ויטן - סיידסווייפ, סקייוורפ
* טוד הברקורן - רד אלרט, שוק-ווייב
* ג'ו זיג'ה - באמבלבי
* מיילס לונה - קליף-ג'אמפר
* שון הוקינס - מיראז'
* ג'ייסון מרנוצ'ה - מגהטרון
* פרנק טודארו - סטארסקרים, רפרקטור וראבאג'
* דני הנסן - ת'נדרקראקר
* קית' סילברסטיין - ג'טפייר, אומגה סופרים
* סופיה איזבלה - ארסי
* ג'ורג'יה ריד - כרומיה
* ג'ין קאר - בלאקארכניה
* ארין אברס - איירייזור
* ג'ונתן ליפו - יוניקרון

== קישורים חיצוניים ==

* [https://tfwiki.net/wiki/War_for_Cybertron_Trilogy רובוטריקים: המלחמה על סייברטרון - הטרילוגיה] בפרויקט ויקיה
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רובוטריקים
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
סורת אל-פתח

סורת אל-פתח (בערבית: سورة الفتح; באופן מילולי: "הניצחון") היא הסורה ה-48 בקוראן. הסורה מכילה 29 פסוקים, ושמה נגזר מהפסוק הראשון בה.

לפי המסורת האסלאמית, אללה מסר את הסורה הזאת למוחמד בשנה השישית להג'רה.

חלק מפרשני הקוראן גורסים כי הסורה מתייחסת להסכם חודייביה, שבקרב המוסלמים נתפס כניצחון בדרכי שלום, תוך הימנעות ממלחמה ושפיכות דמים.

== תוכן הסורה ==
יש המסכמים את תוכנה של סורת אל-פתח בנקודות שלהלן:
* אללה מבטיח למוחמד שחלומו להיכנס למכה ולבצע את הפולחנים של העומרה עתיד להתגשם.
* אזכור של האירועים הקשורים בהסכם חודייביה.
* הימנעותם של המונאפיקון מג'יהאד.
* תכונותיהם של חסידיו של מוחמד.
* מעמדו ומשימתו של מוחמד.
* אנשים שאינם חייבים לצאת לקרב בשעת מלחמה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סורות
לואיזה גולד

לוח לזכר ההתנגדות של לואיזה גולד נגד כוחות הכיבוש הנאציים באי ג'רזי במהלך מלחמת העולם השנייה.
לואיזה אווה גולד (באנגלית: Louisa Eva Gould; 7 באוקטובר 1891 – פברואר 1945) הייתה חברה בתנועת ההתנגדות הבריטית באיי התעלה בזמן מלחמת העולם השנייה. משנת 1942 ועד מעצרה בשנת 1944, גולד סיפקה מחסה לעובד כפייה רוסי שנמלט. היא נתפסה בעקבות הלשנה ולאחר משפטה היא נשלחה למחנה הריכוז ראוונסבריק שם נרצחה בתאי הגזים בשנת 1945. בשנת 2010 קיבלה את אות גיבור השואה הבריטי.

== קורות חייה ==
גולד נולדה כלואיזה אווה גולד בסנט אואן, ג'רזי, ב־7 באוקטובר 1891.<ref></ref><ref name="Sanders1998"></ref><ref name="jersiaise1999"></ref> במשך רוב חייה ניהלה חנות מכולת בלה פונטיין, מילאיס בסנט אואן.<ref name="Turner2011"></ref><ref name="Smith2012"></ref><ref></ref>

לגולד נולדו שני בנים, ראלף ואדוארד, שניהם התגייסו לכוחות המזוינים הבריטיים במהלך מלחמת העולם השנייה.<ref name="telegraph"></ref><ref name="Cooper2008"></ref> אדוארד, קצין בצי המלכותי, נהרג בפעולה בשנת 1941.

== תנועת ההתנגדות ==
במהלך הכיבוש הגרמני באיי התעלה, הנאצים השתמשו בחיילים רוסים שנתפסו כעובדי כפייה.<ref></ref> החל מסוף שנת 1942, גולד הסתירה עובד כפייה סובייטי שנמלט בשם פיודור בורי, טייס לשעבר שנלכד לאחר שמטוסו הופל.<ref name="Jwt"></ref> כשהיא מודעת לעונשים הקשים על נתינת מחסה לעובדי הכפייה, אמרה גולד בפשטות "אני צריכה לעשות משהו למען בנה של אם אחרת." גולד הסתירה את בורי בביתה בסנט אואן במשך 18 חודשים.<ref name="CarrSanders2014"></ref>

== מעצרה, משפטה ומותה ==
לוח בסנט אואן שמנציח את מותה של לואיזה גולד.
שכנתה הלשינה לשלטונות הכיבוש על מעשיה של גולד.<ref name="Sanders2005"></ref> ביוני 1944 נערך חיפוש בביתה. בורי לא נמצא אך בין החפצים נמצא מילון רוסי-אנגלי בו השתמש לתרגול השפה האנגלית.<ref name="Bunting2014"></ref><ref name="Tabb2005"></ref> בורי ניצל מתפיסה במהלך החיפוש ועד סוף המלחמה.

גולד נעצרה על ידי הנאצים. במשפט היא נידונה לשנתיים מאסר בגין נתינת מחסה לעובד כפייה, ובגין החזקת רדיו ששמרה למרות התקנות המחייבות אותה למסור אותו. איתה נעצרו אחיה הרולד לה דרילינק ואחותה אייבי פורסטר.

בעקבות משפטה נשלחה גולד למחנה הריכוז ראוונסבריק. אחיה הרולד לה דרולינק נשלח למחנה הריכוז ברגן-בלזן, והיה אחד משני הניצולים הבריטים היחידים.<ref name="timesFilm"></ref> לואיזה גולד נרצחה בתאי הגזים בפברואר 1945 בראוונסבריק.<ref name="film"></ref>

== הנצחתה ==
בשנת 1995<ref></ref> הוצג לוח זיכרון בסנט אואן, ג'רזי; בורי, עובד הכפייה לשעבר, השתתף בחשיפתו.<ref name="Moore2005"></ref> בשנת 2010 היא זכתה בתואר אות גיבור השואה הבריטי.<ref></ref><ref>https://www.thejc.com/news/uk-news/gordon-brown-honours-british-holocaust-heroes-1.14398</ref><ref></ref> סיפורה של גולד מתואר בסרט "בן של אם אחרת." את דמותה של גולד גילמה ג'ני סיגרוב.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעוטרי אות גיבור השואה הבריטי
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ראוונסבריק
קטגוריה:אזרחים בריטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטיות שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מתנגדות לנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1891
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1945
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1945
ג'רארד מורנו

ג'רארד מורנו באלאגוורו (בספרדית: Gerard Moreno Balagueró; 7 באפריל 1992 בסנטה פרפטואה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת החלוץ בויאריאל ובנבחרת ספרד. במהלך הקריירה שלו, הוא שיחק בויאריאל, מיורקה ואספניול, וזכה בליגה האירופית ב-2021 עם ויאריאל. מורנו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד ב-2019, והיה חלק מהסגל שלה ליורו 2020.

==קריירה==
ג'רארד מורנו נולד ב-7 באפריל 1992 בסנטה פרפטואה, קטלוניה שבספרד. הוא התחיל את הקריירה הבוגרת בשנת 2010 בוויאריאל C אליה עבר מקבוצת הנוער בדאלונה המקומית. ב-5 במרץ שנה אחר כך ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה השלישית כשעלה כמחליף בהפסד הביתי 2–1 לראיו ואייקנו.

לאחר שגם שיחק בקבוצה השנייה ג'רארד ערך את משחקו הרשמי הראשון בויאריאל בהפסד 1–0 לאלצ'ה וב-25 בינואר 2013 כבש את שערו הראשון בניצחון 0–3 על סבדל בליגה השנייה. לאחר זמן השאלה קצר במיורקה הוא שב לוויאריאל בעונת 2013/2014 כשהיא משחקת בלה ליגה. ב-14 בספטמבר 2014 ערך את הופעתו הראשונה בליגה זאת, בתיקו המאופס נגד גרנדה, ועשרה ימים לאחר מכן כבש בתיקו 1–1 נגד אייבר.

ג'רארד שיחק משנת 2015 למשך השלוש שנים הבאות באספניול וחזר לוויאריאל תמורת 20 מיליון יורו. בקמפיין עונת 2019/2020 בלה ליגה עזר להם לסיים במקום החמישי המוביל לאירופה, וזכה בפרס זארה לכובש הספרדי הטוב ביותר, עם 18 שערים.

====נבחרת ספרד====
מעולם ג'רארד לא שיחק עבור נבחרת הנוער של ספרד. את הופעת הבכורה הוא עשה ב-15 באוקטובר 2019 במשחק מוקדמות יורו 2020 נגד שוודיה, שנגמר בתוצאה 1–1. שערו הראשון בה הגיע חודש אחרי זה באותו טורניר, בניצחון 0–7 על מלטה בקדיס. ב-18 בנובמבר ג'רארד כבש צמד בניצחון 0–5 על רומניה.

==תארים==
;ויאריאל
*הליגה האירופית: 2020/2021
;אישיים
*מלך השערים בליגה האירופית: 2020/2021 (7 שערים)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1992
פסקואלה אמטו

פסקואלה אמטו (באיטלקית: Pasquale Amato; 21 במרץ 1878 – 12 באוגוסט 1942) היה זמר בריטון איטלקי שהיה שר במטרופוליטן אופרה בשנים 1908–1921.

== ביוגרפיה ==
פסקואלה אמטו נולד בנפולי ולמד שירה בעיר בו נולד. בשנת 1900 הוא שר לראשונה ב-Teatro Bellini בנאפולי ב"לה טרוויאטה". לאור ההצלחה הוא התחיל בסיבוב הופעות באירופה. בשנת 1904 הוא הוזמן לבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. בשנת 1907 אמטו שר בלה סקאלה תחת ארטורו טוסקניני.

בשנת 1908 פסקואלה אמטו הגיע למטרופוליטן אופרה והיה חבר הצוות עד לשנת 1921. בתקופה זו הוא הופיעה באופרות רבות לצד אנריקו קרוזו, אוליב פרמסטד, אלמה גלוק, טיטה רופו, מרגרתה מצנאואר ורבים נוספים.

בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 פסקואלה אמטו חזר לאיטליה לשיקום קול. בשנת 1933 אמטו חזר לארצות הברית ושר ב"לה טרוויאטה" אותו תפקיד ששר בתחילת הקריירה.

בשנת 1939 פסקואלה אמטו החל ללמד שירה ואופרה באוניברסיטת לואיזיאנה.

במהלך הקריירה אמטו עשה הקלטות רבות. בשנת 1928 הוא שיחק בסרט "נפולאון" של אחים וורנר.

==קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cantabile-subito.de/Baritones/Amato__Pasquale/hauptteil_amato__pasquale.html קורות חיים]
* [https://rfwilmut.net/site/opera/xamato.html הקלטה של פסקואלה אמטו משנת 1911]

קטגוריה:זמרי בריטון
קטגוריה:זמרי אופרה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1878
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942
מייאה מוטורסיקל

מייאה מוטורסיקל (בצרפתית: Millet motorcycle, קרוי גם: Félix Millet) היה אופנוע מתוצרת Alexandre Darracq אשר יוצר בין השנים 1894–1895 בצרפת.

==היסטוריה==

אופנוע "Mille", תוכנן בשנת 1892 על ידי פליקס תאודור מייאה (Félix Théodore Millet), היה אולי האופנוע הראשון שהורכבו בו צמיגים פנאומטיים. היה לו מנוע סיבובי בעל תצורה רדיאלית יוצאת דופן המשולב בגלגל האחורי.

אב טיפוס עם מנוע סיבובי אחורי יוצר בשנת 1892. זכויות הייצור נרכשו על ידי אלכסנדר דאראק בשנת 1894.

הייצור הופסק בעקבות כניסה לא מוצלחת של הדגם במרוץ פריז – בורדו – פריז ("Paris–Bordeaux–Paris" ) בשנת 1895.

===טכנולוגיה===
חמשת הצילינדרים הותקנו באופן רדיאלי בגלגל האחורי, כאשר מוטות החיבור מחוברים ישירות לארכובה הקבועה של הציר האחורי שנקדח חלול. הפגוש האחורי שימש כמכל דלק. הקרבורטור ומסנן האוויר הורכבו בין הגלגלים.

הרוכב השתמש באחיזת כידון מסתובבת להפעלתו. זה התחיל עם דוושות כדי שאפשר יהיה להזיז את האופנוע גם לאחר תקלה במנוע.

מערכת ההצתה הייתה מחשמלת באמצעות שילוב תא בונסן וסליל אינדוקציה (סליל הצתה ).

==ראו גם==
* צמיג לא פנאומטי

==הערות שוליים==

קטגוריה:אופנועים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1894
קטגוריה:צרפת: תחבורה
זקנים חסרי מנוח

זקנים חסרי מנוח (באנגלית: Grumpy Old Men) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1993 בבימויו של דונלד פטרי, עם ג'ק למון, וולטר מתאו ואן-מרגרט בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על שני קשישים, חברי ילדות שגרים זה לידי זה, מקניטים אחד את השני ומתחרים על ליבה של אשה צעירה מהם.

ב-1995 הופק סרט המשך בשם "משתגעים על אהבה" בהשתתפות סופיה לורן.

בסוף הסרט מוקרנים קטעי "פספוסים" מההסרטה.

==תקציר העלילה==
ג'ון וסטפסון (ג'ק למון) ומקס גולדמן (וולטר מתאו) הם קשישים אלמנים שגרים בשכנות בעיירה וואבאשה במינסוטה. הם מקניטים אחד את השני כל הזמן בכינויים של moron (אידיוט) ו-putz (אידיוט) ומטמינים דגים מסריחים במכוניות. את זמנם הם מבלים בדייג על ידי קדיחת בקרח ושימוש בפתיונות אותם הם קונים בחנותו של צ'אק (אוסי דייוויס).

גם אביו בן ה-94 של ג'ון (ברג'ס מרדית') גר במקום.

המצב משתנה כאשר מגיעה למקום אלמנה צעירה בשם אריאל טרוקס (אן-מרגרט), מורה לאמנות. ג'ון ומקס מתחילים להתחרות על ליבה. וכל אחד מקנא בשני. היא מתייחסת יפה לצ'אק ומזמינה אותו לביתה לסעודת חג ההודיה, וכן לג'ון ומקס שמחזרים אחריה במרץ אבל לבסוף היא בוחרת בג'ון. 

פקיד של הIRS (באק הנרי) מחפש את ג'ון כדי לתת לו צו אחרון ואזהרה על אי תשלום מס לשירות הכנסות הפנים וג'ון מצליח להתחמק ממנו.

בנו של מקס, גון (קווין פולאק) מתמנה לראש העיירה. הוא מאוהב במלני, בתו של ג'ון, שנפרדת מבעלה מייק (כריסטופר מקדונלד). לאחר ריב קשה בין שני הקשישים ג'ון הולך בשלג ולוקה בהתקף לב. מי שמציל אותו הוא מקס והיחסים ביניהם מתחממים. כאשר פקיד ה-IRS מגיע כדי לעקל את ביתו של ג'ון, מגיע ג'ייקוב שהוא ראש העיירה עם צו מניעה ובהמשך משלמים מקס וג'ייקוב את חובו של ג'ון ל-IRS.

לבסוף נערכת חתונה בכנסייה המקומית של ג'ון ואריאל ומקס לא שוכח להטמין דג מסריח במכונית של הזוג.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|ג'ק למון
|ג'ון גוסטפסון
|
|-
|וולטר מתאו
|מקס גולדמן
|
|-
|אן-מרגרט
|אריאל טרוקס
|
|-
|דריל האנה
|מלני גוסטפסון
|בתו של ג'ון
|-
|קווין פולאק
|ג'ייקוב גולדמן
|בנו של מקס
|-
|ברג'ס מרדית'
|סבא ג'ון גוסטפסון
|אבא של ג'ון
|-
|אוסי דייוויס
|צ'אק
|בעל חנות לפתיונות
|-
|באק הנרי
|אליוט סניידר
|פקיד מס הכנסה
|-
|ליזה ולץ
|האנה אונגר
|בתו של פליקס
|-
|כריסטופר מקדונלד
|מייק
|בעלה של מלני
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=2A-SOVQvPyg קדימון לזקנים חסרי מנוח], באתר יוטיוב
* [http://www.tcm.com/tcmdb/title/18764/Grumpy-Old-Men/ זקנים חסרי מנוח], באתר TCM

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1993
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי חבר'ה
קטגוריה:זקנה בקולנוע
קטגוריה:סרטי ג'ק למון
קטגוריה:סרטי וולטר מתאו
רוברט לדברוק

רוברט לדברוק (באנגלית: Robert Ladbrooke; 1768 – 11 באוקטובר 1842) היה צייר נוף אנגלי, שיחד עם ג'ון כרום ייסד בית הספר לציירים ואת אסכולת נוריץ'.

== ביוגרפיה ==
לדברוק נולד בנוריץ' בשנת 1768. הוא היה חניך כשהיה צעיר אצל אמן ומדפיס בשם וייט, ובמשך כמה שנים עבד בדפוס. בעודו מועסק שם הוא הכיר את ג'ון כרום, שהיה בן גילו, שבתקופה ההיא צייר שלטים. עם טעמים דומים, שני הצעירים התיידדו. הם חיו יחד והקדישו את כל זמנם הפנוי לרישום והעתקה. הם התחתנו עם שתי אחיות ברני, ובמשך שנתיים עבדו בשותפות.<ref>O'Donoghue, Freeman Marius (1892). "Ladbrooke, Robert". In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography. 31. London: Smith, Elder & Co.</ref>

== קריירה אמנותית ==
לדברוק צייר דיוקנאות וכרום צייר נופים, ושניהם מכרו ציורים תמורת סכומים קטנים מאוד. כדי להרוויח יותר כסף, לדרברוק הפך מצייר דיוקנאות לצייר נוף, בו הצליח יותר.<ref></ref>

ב-1803 הקימו לדברוק וג'ון כרום את אגודת האמנים בנוריץ', קבוצה שכללה גם את רוברט דיקסון, צ'ארלס הודג'סון, דניאל קופין, ג'יימס סטארק וג'ורג' וינסנט. התערוכה הראשונה שלהם, בשנת 1805, סימנה את תחילתו של בית הספר לציירים נורוויץ', תנועת האמנות הראשונה שנוצרה מחוץ ללונדון. לדברוק תרם ארבע עשרה עבודות לתערוכה הראשונה בשנת 1805.

בשנת 1808, כשכרום הפך לנשיא, נבחר לדברוק כסגן נשיא. בשנת 1816, לדברוק, יחד עם ג'וזף סטנארד, ג'ון ת'ירטל וחמישה חברים אחרים באגודת נורפוק, ניסו ללא הצלחה לשנות חלק מהכללים, הם התנתקו מהחברה, אך בסופו של דבר ניסיונם נכשל וננטש לאחר שלוש שנים. בין השנים 1804–1815 לדברוק הציג באקדמיה המלכותית לאמנויות, ועד 1822 הציג גם במוסד הבריטי. הוא היה מורה מצליח, ותכנן ליהנות מפרישה ארוכה ונוחה.

לדברוק צייר בעיקר נופים של נורפוק, אך המוניטין שלו מעולם לא היה יותר ממקומי בחלק זה של אנגליה. רישומיו של כנסיות נורפוק, הייתה סדרה גדולה של למעלה מ-650 לוחות ליטוגרפיים, שפורסמו בחמישה כרכים בשנת 1843.

לדברוק נפטר בביתו בנוריץ, ב-11 באוקטובר 1842.

== משפחה ==
ללדברוק נולדו ארבעה בנים, כולם אמנים בדרגות שונות, כאשר הנרי וג'ון ברני לדברוק זכו להצלחה הרבה ביותר.

בנו השני, הנרי, נולד בנוריץ' ב-20 באפריל 1800. הוא רצה להיכנס לכנסייה, אך כיבד את רצונו של אביו להפוך לצייר נוף. הוא צבר מוניטין טוב, במיוחד בזכות סצינות אור הירח שלו, והוא הציג מדי פעם במוסד הבריטי ובגלריות נוספות. הוא נפטר ב-18 בנובמבר 1870.

ג'ון ברני לדברוק, בנו השלישי של רוברט לדברוק, נולד בשנת 1803. הוא הפך לתלמידו של ג'ון כרום, שהיה דודו מנישואים. ג'ון ברני לדברוק הצטיין בציור נופי היער. הוא הציג באקדמיה המלכותית בשנים 1821 ו-1822, ולעיתים קרובות במוסד הבריטי ובגלריית סופלק סטריט עד 1873.<ref></ref> הוא נפטר בנוריץ', ב-11 ביולי 1879.

== גלריה ==
 <gallery mode="packed" heights="160">
File:A View of Norwich Castle and Cathedral, Norfolk.jpg
File:Beach Scene, Mundesley, Norfolk by Robert Ladbrooke.jpg
File:Beeston Regis from the 'Roman Camp' by Robert Ladbrooke.jpg
File:Wroxham Regatta by Robert Ladbrooke.jpg
File:Menai Suspension Bridge by Robert Ladbrooke.jpg
File:The Mackerel Market on Yarmouth Beach, Norfolk by Robert Ladbrooke.jpg
File:Fishermen on a Beach with Boats by Robert Ladbrooke.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1768
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1842
עבד אלעזיז נסאסרה

עבד אלעזיז נסאסרה (בערבית: عبد العزيز النصاصرة) הוא עורך דין בדואי-ישראלי, המשמש כראש המועצה המקומית כסייפה משנת 2018.

== ביוגרפיה==
נסאסרה הוא תושב היישוב כסייפה ועורך דין אשר פעל במקצוע במשך שנים רבות<ref></ref> עד אשר נבחר לראשות המועצה המקומית בשנת 2018. נסאסרה נבחר במקומו של ראש המועצה הוותיק סאלם אבו רביעה.

== כהונה כראש מועצה ==
בשנת 2020 נסאסרה פנה במהלך כהונתו לשר השיכון יעקב ליצמן בבקשה לייעד את שטחי העיר העתידית החרדית/דתית כסיף לבני יישובו בכסייפה. זאת לאור המידע כי שר השיכון מבטל את התוכניות להקמת עיר חרדית ולאור מחסור המגורים העצום אשר קיים ביישוב כסייפה<ref></ref>.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:ראשי מועצת כסייפה
הילדה גולדשמידט

הילדה גולדשמידט (בגרמנית: Hilde Goldschmidt; 7 בספטמבר 1897 – 7 באוגוסט 1980) הייתה ציירת גרמנייה ממוצא יהודי. בעקבות רדיפות המשטר הנאצי אחר יהודים, היא קיבלה מקלט בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה וחזרה לאוסטריה בשנות החמישים.

== ביוגרפיה ==
גולדשמידט נולדה בלייפציג למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני.<ref name="GazeVol1"></ref> בין באי ביתם היו ריינר מריה רילקה ותומאס מאן.<ref name="AFoster"></ref><ref name="Leicester"></ref>

בשנים 1914 – 1917 למדה גולדשמידט עיצוב ספרים באקדמיה בלייפציג אצל הוגו שטיינר-פראג והחלה ליצור ליטוגרפיות בסגנון אקספרסיוניסטי. היא השתתפהבקורסי ציור ומחול בבית הספר לבלט של האופרה בלייפציג וכן כתבה שירה.

בשנת 1918 האקדמיה לאמנויות יפות בדרזדן החלה לקבל לראשונה נשים וגולדשמידט למדה שם ציור בין השנים 1920–1923 ושם למדה אצל אוסקר קוקושקה.

בין השנים 1923–1932 בילתה חלק מזמנה בפריס ואת הקיץ עשתה בדרום צרפת לפני שחזרה ללייפציג לחורף.<ref name="BuckmanVol1"></ref> היא הציגה עבודות בניו יורק בשנת 1923 ושכרה סטודיו במונפרנאס. תערוכת היחיד הראשונה שלה נערכה בגלריה קאספארי במינכן בשנת 1932 אך נסגרה על ידי הרשויות. כשהחלו רדיפות המשטר הנאצי בגרמניה, גולדשמידט ואמה עברו לקיצביל שבטירול באוסטריה בשנת 1933. והן קיבלו אזרחות אוסטרית בשנת 1936. בעקבות האנשלוס, הסיפוח הנאצי של אוסטריה בשנת 1938, הן ברחו ללונדון בשנת 1939.

כשהגיעו ללונדון בשנת 1939, הקימו גולדשמידט ואמה עסק קטן, שהתמקד בייצור ומכירה של כפפות. לאחר חופשה קצרה באזור האגמים הן עברו לצפון אנגליה והתמקמו באחוזת לנגדייל ליד אמבלסייד. שם הם מצאו את עצמם בקרב קהילה אמנותית שכללה כמה פליטים אחרים, ביניהם האמן קורט שוויטרס, שהפך לחבר קרוב והשפיע על עבודתה. ברובע האגמים המשיכה גולדשמידט לנהל את העסק שהקימו, והעבירה שיעורים בעבודות עור והמשיכה לצייר. היא ציירה נופים אקספרסיוניסטיים בצבעי פסטל עזים וגם דיוקנאות כמו "ערה וחולמת", המראה דיוקן של נשים בהתבוננות עצמית מלנכולית. דיוקן עצמי מאותה תקופה, בו גולדשמידט מתארת את עצמה כספינקס, אם כי הוא מתרחש בנוף אנגלי, נמצא באוסף גלריית טייט.<ref name="Sphinx"></ref> בשנת 1949 קיימה גולדשמידט תערוכת יחיד במנצ'סטר ומאוחר יותר באותה שנה, לאחר שאמה נפטרה, חזרה לקיצביהל.

באוסטריה ניסתה גולדשמידט לנהל בית הארחה במשך מספר שנים, אך לאחר שלמדה שיעורים אצל אוסקר קוקושקה בשנת 1954, החליטה להתרכז בציור. ציוריה נעשו נועזים ומובנים יותר לעיתים קרובות עם קווים שחורים עבים המקיפים גושי צבע עזים.

טיולים לוונציה בשנות השישים וישראל בשנת 1968 הובילו לסטים של הדפסי משי, הנקראים "ישראל: אדם וארץ". גם טיולים למלטה וגוזו סיפקו השראה. גולדשמידט הציגה כמה תערוכות יחיד באוסטריה ובאנגליה. יצירותיה הוצגו בתערוכה שהתקיימה במוזיאון התרבות וההיסטוריה באוסנבריק בשנת 2001, אשר התרכזה באמנים שעבודתם דוכאה תחת המשטר הנאצי.<ref name="Benezit6"></ref> תערוכה משותפת של עבודותיהם של גולדשמידט ושוויטרס התקיימה בגלריה לאמנות אבוט הול בשנת 2003 ובתערוכת Refuge: The Art of Belonging בתערוכת 2019.<ref name="Refuge"></ref>

==קישורים חיצוניים==
* [https://artuk.org/discover/artworks/search/actor:goldschmidt-hilde-18971980 יצירות אמנות של הילדה גולדשמידט]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות יהודיות גרמניות
קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:ציירות גרמניות
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:ציירות אימפרסיוניסטיות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1980
תומאס לונד

תומאס לונד (באנגלית: Thomas Lound; 13 ביולי 1801 – 18 בינואר 1861) היה צייר נופים אנגלי וחבר בבית הספר לציירים בנוריץ'. הוא נולד למשפחת מבשלת בירה עשירה, והיה לו את הכספים להיות צלם חובב בתקופה שבה הצילום פותח לראשונה כתחביב.

== ביוגרפיה וקריירה ==
מתיעוד הקהילה עולה כי תומאס לונד נולד ב־13 ביולי 1801, בנם של תומאס ומרי לונד, והוטבל על ידי הוריו בכנסיית הקהילה סנט אנדרו בסטון ב־9 באוגוסט 1801.<ref>"Lound, Thomas". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.</ref>

הוא התחתן עם הריוט וותריל בשנת 1821 והיו להם כמה ילדים. הוא היה אמן חובב, ומעורב בעסקי הבירה של משפחתו בנוריץ', שהיה מקור עושרו. מאוחר יותר הוא הועסק כסוכן של חברת ביטוח. הוא חי בנוחות, התגורר לאורך חייו הבוגרים במרכז נוריץ'. הוא השתמש ביאכטה שלו ״קתלין״, שעוטרה במספר ציורי שמן, כמקום לאירוח חבריו.

לדברי הסופר ויליאם דיקס, לונד היה תלמידו של האמן ג'ון סל קוטמן. הוא הציג בלונדון בין השנים 1845 עד 1859, ועם אגודת האמנים נורוויץ' בין השנים 1820 עד 1833, והציג לראשונה את ציורו את מנזר סנט בנט. הוא היה פופולרי בקרב חבריו, והיה חבר של האמנים רוברט למן, וג'ון מידלטון.<ref></ref>

לונד היה אמן בעל תפוקה גבוהה, הוא התמחה בהפקת ציורים על מחוז הולדתו נורפוק, אך ספרי סקיצות שלו ששרדו מראים כי הוא נסע גם לויילס וליורקשייר בסיורי רישום בשנים 1845, 1853 ו-1854.<ref></ref>

הוא היה מעתיק מוכשר, והעתיק יצירות כמו ״שער סנט מרטין״ של קוטמן, נוריץ 'ומזח ירמות' שלו, וכן ציורים של ג'ון כרום ורוברט דיקסון. תפוקתו האמנותית הושפעה מהטכניקה היבשה של אדוארד תומאס דניאל, שלתחריטים שלו הייתה איכות עשירה. יצירותיו התבלבלו לעיתים עם אלה של ג'ון סל קוטמן, ג'ון כרום וג'ון ת'ירטל. בעיתונות המקומית, שיבחו את כישוריו כאמן חובב.

הוא הפך לחבר באגודת האמנים נורוויץ' בגיל 18. הוא הציג בנוריץ' ולונדון בין השנים 1842 – 1862, והציג תמונות הן במוסד הבריטי והן באקדמיה המלכותית לאמנויות.

לונד עזר להקים את האיחוד בין אגודות האמנות של נורפוק ונורוויץ', והיה זמן מה כנשיא. הוא היה גם צלם נלהב כי היה עשיר מספיק להחזיק ציוד צילום משלו, והיה חבר ועד באגודת הצילום נורוויץ'. נראה כי מעט מעבודתו כצלם שרדה.<ref></ref>

הוא היה מעריץ גדול של אמן נוריץ' ג'ון ת'ירטל, והשתמש בעושרו כדי לרכוש שבעים וחמישה מציוריו של ת'ירטל.

לונד, שסבל מבריאות לקויה כל חייו, נפטר לפתע ב־18 בינואר 1861, בעת שהיה בביתו בנוריץ'.

אשתו האריוט נפטרה שנתיים קודם לכן, בשנת 1859, ובנו הנרי אדווין לונד גם הוא נפטר קודם ומת בשנת 1860.

האוסף הגדול שלו נמכר במרץ 1861, וכלל 39 סקיצות, 215 צבעי מים, 46 ציורי שמן ו-11 תחריטים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="150px">
קובץ:Thomas Lound - A View near Norwich - Google Art Project.jpg|
קובץ:Thomas Lound - Devil's Tower Looking towards Carrow Bridge from Norwich.jpg|
קובץ:Lound - St Benet's Abbey, Norfolk.jpg|
קובץ:Lound - View of Norwich.jpg|
קובץ:Lound - Yarmouth Beach and Jetty, after John Crome.jpg|
קובץ:Lound - Richmond, Yorkshire (Richmond Castle).jpg
קובץ:Thomas Lound (1802-1861) - A Swing Bridge on the River Ouse - 515539 - National Trust.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1801
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1861
ג'וני פרסונס

ג'וני וודרו פרסונס (באנגלית: Johnnie Woodrow Parsons, 4 ביולי 1918 – 8 בספטמבר 1984) הוא נהג מרוצים אמריקאי שניצח את מרוץ האינדיאנפוליס 500 בעונת 1950 (אז נחשב המרוץ לחלק מאליפות הפורמולה 1).

==קריירת מרוצים==
פרסונס החל להתחרות במרוצי מכוניות גמדיות שהתקיימו בחוף המערבי של ארצות הברית. בשנת 1942 זכה באליפות בקטגוריה. לאחר מלחמת העולם השנייה החל להתחרות באליפות ה-AAA. בשנת 1948 סיים במקום השלישי במרוץ המכוניות הגדמדיות באירועי הלילה שלפני ה-500 (אירועים שמקדימים את מרוץ האינידאנפוליס 500 והתקיימו עד לשנת 2017). שנה לאחר מכן התחרה לראשונה באינידנפוליס 500 וסיים במקום השני. באותה שנה ניצח חמישה מרוצים במסגרת אליפות ה-AAA וזכה באליפות. בשנת 1950, עונת הבכורה של הפורמולה 1, נכלל המרוץ כחלק ממרוצי העונה. פרסונס ניצח את המרוץ והיה לנהג האמריקאי הראשון שמנצח מרוץ באליפות החדשה. שמו אוית עם שגיאת כתיב על הגביע שניתן לו בסיום המרוץ (נכתב Johnny במקום Johnnie). בשנת 1991, כחלק מפרויקט שיקום הגביע הוצע לשנות את שמו לאיות הנכון, אך לבסוף הוחלט להשאיר את הטעות על כנה.

במהלך השנים התחרה שבע פעמים נוספות במרוץ האינדיאנפוליס 500, אך לא הצליח לשחזר את ההצלחה. המיקום הטוב ביותר אליו הגיע, היה המקום הרביעי, בשנת 1956. בנו, שנקרא גם הוא ג'וני, אך שמו אוית Johnny, התחרה במרוץ 12 פעמים.

בשנות השבעים, לאחר שפרש ממרוצים, התמנה לשופט בכיר באליפות המכוניות הגמדיות בחוף המערבי.

בשנת 2004 הונצח בהיכל התהילה של הספורט המוטורי בארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
בטינה ארליך

בטינה ארליך, לבית באואר, (10 במרץ 1903 – 10 באוקטובר 1985) הייתה ציירת ומאיירת יהודיה אוסטרית של ספרי ילדים, שרבים מהם גם כתבה. היא חיה תקופה קצרה בברלין ובפריז, ובשנת 1938 לאחר האנשלוס, ברחה וקיבלה מקלט מדיני באנגליה .

== קורות חיים ==
בטינה באואר נולדה בווינה ב־10 במרץ 1903. היא למדה שלוש שנים בבית הספר לאומנויות, בווינה (כיום האוניברסיטה לאמנות שימושית). היא חיה בברלין שנתיים ובפריז שנה אחת ושם הציגה את עבודותיה.

ב־27 בנובמבר 1930 נישאה לפסל היהודי גאורג ארליך. אחרי האנשלוס בידי הנאצים נמלט גאורג לאנגלייה ובטינה הצטרפה אליו ביולי 1938. היא הצליחה להביא רבות מיצירותיו.

== יצירתה ==
בטינה ארליך ציירה, בצבעי מים, צבעי שמן ותחריטים. בשנת 1937 זכתה במדליית כסף בתערוכת אמנות בפריז.

ארליך החלה לאייר ולכתוב ספרים לילדים במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1943, תחת שם העט "בטינה". בסך הכל היא איירה יותר מעשרים, שאת רובם כתבה בעצמה.

היא הייתה מומחית לטכניקות של יציקת ארד. לאחר מות בעלה, בשנת 1966, היא הפיקה יציקות מדגמי פלסטלינה וטיח שלו והם היו באיכות גבוהה כמו אלה שבעלה הכין.

היא נפטרה מסרטן ריאות בבית חולים בלונדון ב־10 באוקטובר 1985. היא ביקשה בצוואתה שיצירותיה ויצירות שנותרו מהסדנה של בעלה, יוחזרו לווינה.

== פרסומים ==
שמות כמה ספרים מאוירים לילדים שנכתבו על ידי בטינה, למעט אם צוין, כוללים:
* הראה לי את שלך: ספר ציור קטן 1943 (לונדון: צ'אטו ווינדוס)
* קוקו מגיע לאמריקה 1949 (הארפר)
* ביתו של קוקולו 1950 (הארפר) - "שטויות חיות אלגנטיות ודמות חיה אהובה בסיפור קוקו חדש." <ref></ref>
* פיקולו 1954 (ניו יורק: הרפר והאחים)
* הברבורים של בילקאסלט 1954 (ניו יורק: אריאל-פאראר, שטראוס ויאנג)
* עץ חג המולד הקסום, נכתב על ידי לי קינגמן, 1956 (הרפר)
* אנג'לו ורוזלין 1957 (לונדון: ויליאם קולינס)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות יהודיות אוסטריות
קטגוריה:סופרות יהודיות אוסטריות
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער בריטיות
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער יהודיות
קטגוריה:אמנים יהודים אוסטרים
קטגוריה:ציירים יהודים בריטים
קטגוריה:סופרים יהודים בריטים
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ילידות 1903
קטגוריה:נפטרות ב-1985