OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יאגדפנצר

שורה של דגמי יאגדפנצר: יאגדטייגר, יאגדפנתר ומאחור יאגדפנצר סימן 4 (מוזיאון החימוש של צבא ארצות הברית).
יאגדפנצר (Jagdpanzer; בגרמנית: 'טנק צייד') הוא אחד משני טיפוסים של משחיתי טנקים אשר יוצרו בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. משחיתי טנקים מטיפוס יאגדפנצר היו הדור השני של משחיתי הטנקים הגרמנים, והם התאפיינו בדרך כלל בשריון רב כשהם מורכבים מהטנקים החדישים ביותר.

==פיתוח==
פיתוח דגמי היאגדפנצר היוו המשך ישיר למשחיתי הטנקים מסוג פנצרייגר (צייד טנקים). הפנצרייגרים היו משחיתי טנקים בעלי מיגון קל יחסית, אשר לרוב התבססו על טנקים מיושנים שבמקום צריח הותקן על התובה תותח נ"ט וסביבו מיגון קל נגד רסיסים. החל מסוף שנת 1943 החלו להיבנות משחיתי טנקים מסוג חדש אשר התותח שלהם הורכב בתוך גוף הטנק (או במקרה של האלפנט והיאגדטייגר - גוף הטנק הורחב כלפי מעלה כדי לכלול את התותח במעטפת משוריינת היטב).

הרק"מ שהיווה בסיס תפיסתי לפיתוח היאגדפנצרים היה השטוג סימן 3, רק"מ שהוגדר כתותח סער לפריצת מכשולים, אך למעשה תפקד במקרים רבים כמשחית טנקים. השטוג היה אחד מהכלים המבצעיים הראשונים שכללו תותח בקדמת התובה, מה שהביא לכך שהוא היה בעל צללית נמוכה מאוד והצוות היה יחסית מוגן בתובה המשוריינת. כך פותחו היאגדפנצרים כמשחיתי טנקים שכללו את כוח האש של הפנצרייגרים עם השרידות הגבוהה של השטוג.

ראשונים בסדרה היו היאגדפנצר 4 (שהתבסס על הפנצר סימן 4) והיאגדפנצר 38(t) הצר (שהתבסס על טנק השלל הצ'כי הפנצר 38(t)), שניהם כללו תותח נ"ט 75 מ"מ. לצד פיתוח היאגדפנצר 4 פותח גם השטוג סימן 4, מה שהוביל לרבים (בהם היינץ גודריאן) להטיל ספק בנחיצות משחית טנקים נוסף בעל אותו תותח ומבוסס על אותו טנק. בהמשך פותח היאגדפנתר (מתוך הפנצר סימן 5 או פנתר) ואלפנט (מתוך הטיגר) שחומשו בתותח 88 מ"מ והאחרון בסדרה היה היאגדטיגר (מתוך הטיגר II) שחומש בתותח 128 מ"מ. שני האחרונים כללו הרחבה של תובת הטנק כלפי מעלה במעטפת משוריינת מרובעת סביב התותח ממוגנת היטב בעובי 200 מ"מ פלדה באלפנט ו-250 מ"מ ביאגדטיגר.

==דגמים==
[[יאגדפנצר 38(t) הצר, ממשחיתי הטנקים הנפוצים והמוצלחים של גרמניה הנאצית.]]
[[יאגדפנתר בצרפת, 1944.]]

מלחמת העולם השנייה:
* שטוג סימן 3 - אינו נחשב למשחית טנקים אלא לתותח סער, אך הצלחתו בהשמדת טנקים הובילה לפיתוח סדרת משחיתי היאגדפנצר.
* יאגדפנצר 4 - בעל תותח 75 מ"מ Pak 42 ומבוסס על טנק הפנצר סימן 4.
* יאגדפנצר 38(t) הצר - בעל תותח 75 מ"מ Pak 39 ומבוסס על טנק ה-פנצר 38(t) הצ'כי.
* יאגדפנתר - בעל תותח 88 מ"מ Pak 43 ומבוסס על הטנק הבינוני פנתר.
* אלפנט\פרדיננד - בעל תותח 88 מ"מ Pak 43 ומבוסס על הטנק הכבד טיגר (מהדגמים שפיתח פרדיננד פורשה).
* יאגדטיגר - בעל תותח 128 מ"מ Pak 44 ומבוסס על הטנק הכבד טיגר II.

לאחר המלחמה:
* קנונניאגדפנצר - משחית טנקים שפותח בגרמניה המערבית בשנות ה-60.
* רקטניאגדפנצר סימן 1 - משחית טנקים בעל משגר טיל נ"ט שהתבסס על נגמ"ש השיצנפנצר 12-3.
* רקטניאגדפנצר סימן 2, יגואר 1 ויגואר 2 - דגמים שהתבססו על הקנונניאגדפנצר בעלי משגר טיל נ"ט.

==ראו גם==
* משחית טנקים
* פנצרייגר

קטגוריה:משחיתי טנקים
קטגוריה:אמצעי לחימה גרמניים במלחמת העולם השנייה
מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?

"מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?" (Just what is it that makes today's homes so different, so appealing?) הוא קולאז' שנעשה על ידי האמן הבריטי ריצ'רד המילטון.
==היסטוריה==
היצירה נעשתה בשנת 1956 עבור התערוכה "זהו המחר" שהתקיימה בלונדון, אנגליה. 

הקולאז' מורכב בעיקר מתמונות שנלקחו ממגזינים אמריקאים. התמונה העיקרית של החדר נלקחה מפרסומת במגזין Ladies' Home Journal, שתיארה את "אופנת הרצפה המודרנית". גם שם היצירה נלקחה מאותה פרסומת, שבה נכתב: "מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים? תכנון פתוח כמובן - ושימוש נועז בצבע". השרירן בתמונה הוא ארוין קוז'ובסקי, זוכה תחרויות פיתוח גוף, ותמונתו נלקחה ממגזין Tomorrow's Man. האמנית ג'ו בר, שדגמנה לצילומים אירוטים בעברה, טענה שהיא האישה המופיעה ביצירה, אם כי המגזין ממנו נלקחה התמונה לא זוהה. שאר הפריטים בתמונה נלקחו גם הם ממגזינים ופרסומות שונות.

בהמשך יצר המילטון גרסאות שונות לקולאז' המקורי, כולל גרסה ב-1992 שבה החליף את השרירן הגבר באישה.

==בעלות==
בשנת 2006, טען בנו של האמן ג'ון מקהייל , ג'ון מקהייל ג'וניור, כי אביו הוא היוצר של התמונה, וסיפק את הסקיצה ומדידות המקוריות ואת החומרים לקולאז', כולל המגזינים ממנו רוב הקולאז' הורכב. מקהייל אמר כי חומרי המקור היו שלו ונשלחו מאוניברסיטת ייל, בה מקהייל למד, להמילטון, ושהתפקיד של המילטון היה "מכני" - גזירה והדבקה על פי העיצוב של מקהייל.

המילטון הגיב באומרו ש"זה מגוחך, הקולאז' שוחזר ויוצר מחדש באופן נרחב ב-50 השנים האחרונות, והבעלות שלי עליו, למיטב ידיעתי, מעולם לא הייתה במחלוקת עם ג'ון מקהייל האב כשהיה בחיים". המילטון אמר כי מקהייל סיפק לו שישה עמודים עבור הקטלוג לתערוכת זהו המחר, אך המילטון השתמש רק בשניים עבור הקטלוג ואת הקולאז' ושאר הקטלוג יצר בעצמו; המגזינים האמריקאים שסיפקו את התמונות היו מהאוסף של מגדה ופרנק קורדל, והתמונות נגזרו על ידי אשתו של המילטון, טרי ריילי, ומגדה קורדל.

קטגוריה:ציורים
קטגוריה:פופ ארט
קטגוריה:יצירות משנת 1956
רמת קולומביה

רמת קולומביה מכסה את מרבית [[משטח הבזלת של הנהר קולומביה, המוצג בירוק על מפה זו. הערים ספוקיין, יאקימה ופסקו במדינת וושינגטון והעיר פנדלטון באורגון שוכנות על רמת קולומביה]]
רמת קולומביה (באנגלית: Columbia Plateau) או גם רמת הנהר קולומביה (Columbia River Plateau) היא אזור גאולוגי וגאוגרפי השוכן לאורך חלקים במדינות ארצות הברית וושינגטון, אורגון ואיידהו. זו רמה נרחבת של משטח בזלת נרחב השוכנת בין רכס קסקייד והרי הרוקי, הנחצית על ידי הנהר קולומביה. באחת מההגדרות השונות שלו מתייחס המונח "אגן קולומביה" פחות או יותר לאותו אזור כמו רמת קולומביה.

==גאולוגיה==
במהלך שלהי המיוקן ותחילת הפליוקן התחוללה אחת מהתפרצויות הגעשיות הגדולות ביותר על פני כדור הארץ שבה כיסתה בזלת שטח של 210,000 קילומטרים רבועים של אזור הפסיפיק נורת' ווסט תוך יצירת משטח בזלת נרחב. על פני תקופה בת בין חמישה לעשרה מיליון שנים נפלטו קילוח לבה אחר קילוח לבה מתוך סדקים שאורכם נע בין עשרות למאות קילומטרים. מקור הגעשיות בנקודה חמה. מאז נע הלוח הצפון-אמריקאי לכיוון צפון מערב, והנקודה החמה הקבועה נמצאת כיום מתחת לפארק הלאומי ילוסטון. בסופו של דבר הצטברו קילוחי הלבה לעומק של כ-1.8 קילומטרים. ככל שהסלע המותך נפלט אל פני השטח, כך שקע בהדרגה קרום כדור הארץ לחלל שהשאירה הלבה שנפלטה.

שקיעת הקרום גרמה להיווצרות רמה נרחבת – מישור לבה נרחב, שקוע במקצת המכונה לעיתים אגן קולומביה. נהר הקולומביה הקדום הוסט למסלולו הנוכחי על ידי הלבה שהתקדמה בכיוון צפון מערב. לבה זו, כאשר זרמה מעל לאזור, תחילה מילאה את עמקי הנהרות, וגרמה ליצירת סכרי לבה שגרמו להיווצרות אגמים. בתוך המשקעים שעל קרקעית אגמים אלו נתגלו מאובנים של תבניות עלים, עץ מאובן, חרקים ועצמות של בעלי חיים בעלי חוליות.

==צמחייה==
חלק מרמת קולומביה קשור לאזור האקולוגי של רמת קולומביה (Columbia Plateau ecoregion), חלק מהאזור האקולוגי הקרוי "האזור הנארקטי של ערבות שיחים, סוואנות וערבות עשב של אקלים ממוזג וסובטרופי" (Nearctic temperate and subtropical grasslands, savannas, and shrublands) של הביומה ערבות שיחים, סוואנות וערבות עשב של אקלים ממוזג (Temperate grasslands, savannas, and shrublands).

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nps.gov/laro/learn/nature/geology.htm Geology of Lake Roosevelt National Recreation Area]
* [http://vulcan.wr.usgs.gov/Volcanoes/ColumbiaPlateau/framework.html USGS Page on Columbia Plateau]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינת וושינגטון: גאוגרפיה
קטגוריה:אורגון: גאוגרפיה
קטגוריה:איידהו: גאוגרפיה

קטגוריה:מדינת וושינגטון: גאולוגיה
קטגוריה:אורגון: גאולוגיה
קטגוריה:איידהו: גאולוגיה
קית' דייטון

לוטננט גנרל קית' וו. דייטון (באנגלית: Keith W. Dayton; נולד ב-7 במרץ 1949) קצין תותחנים ומודיעין אמריקאי בצבא ארצות הברית בדרגת לוטננט גנרל. הוא מנהל מרכז ג'ורג' סי מרשל האירופי למחקרי ביטחון בגרמיש-פרטנקירשן, גרמניה.

דייטון שימש כמתאם הביטחוני האמריקאי בין ישראל לרשות הפלסטינית מדצמבר 2005 ועד שנת 2010. במהלך כהונתו סייע לרשות בפיתוח מנגנוני הביטחון שלה (מסיבה זו הכינוי העממי שלהם הוא "כוחות דייטון"). הוא כיהן גם כמנהל קבוצת הסיקור שנשלחה לעיראק (ISG) מטעם הקואליציה הרב לאומית בהנהגת ארצות הברית שפלשה למדינה במלחמת המפרץ השנייה על מנת לאתר נשק להשמדה המונית, וכנספח צבאי בשגרירות ארצות הברית ברוסיה.

ב-1 במאי 2020 הודיע נשיא ארצות הברית, על הכוונה למנות את דייטון לשגריר ארצות הברית באוקראינה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:המתאמים הביטחוניים בין ישראל לרשות הפלסטינית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
סאלימבנה די אדם

שלט הנצחה המציין את מקום הולדתו
סאלימבנה די אדם (Salimbene di Adam) או סאלימבנה מפארמה (9 באוקטובר 1221 - 1290 לערך) היה נזיר, תאולוג וכרוניקן פרנציסקני איטלקי, שהוא מקור ראשוני להיסטוריה איטלקית של המאה ה-13.

== חייו ==
הוא נולד בפארמה לצלבן גוידו די אדם (Guido di Adam). סאלימבנה היה חסידו של יואכים מפיורה ומאמין בתורתו האפוקליפטית. סאלימבנה הצטרף למסדר הפרנציסקני בשנת 1238 במנזר פאנו.

לאחר מכן חי חיי נדודים, במהלכם התחמק מאביו שלא רצה שבנו יצטרף למנזר, וביקר בפיזה וערים איטלקיות אחרות. בשנת 1247 הוא נשלח לליון וביקר בפריז, פרארה קרמונה, טרואה, רוונה, ג'נובה, רג'ו אמיליה ומנזר מונטפלקונה (Montefalcone) ליד סן-פולו ד'אנזה (San Polo d'Enza) באזור אמיליה-רומאניה.

== חיבוריו ==
חיבורו החשוב של סאלימבנה  היה ה"כרוניקה" שלו, שעסקה בשנים 1287-1167. הוא החל בכתיבתה סביב שנת 1282 והיא מתחילה בייסוד העיר אלסנדריה. הוא הכיר אנשים חשובים רבים של אותה התקופה, ובהם פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לואי התשיעי, מלך צרפת והאפיפיור אינוקנטיוס הרביעי. הוא מתאר את חיי היומיום בצורה חיה ובהירה ומספק פירוט שאין שני לו של ויכוחים פנימיים במסדר הפרנציסקני בזמנו.

הוא כתב גם את "שנים-עשר האסונות של הקיסר פרידריך השני" ומסות נוספות שאבדו מאז. "שנים-עשר האסונות" נוצר כמעין סיפור משרת, שנועד להדגים את חסרונותיו של פרידריך השני - פעמים רבות בליווי ציטוטים תנ"כיים לא כל כך מתאימים. אחד הנושאים העיקריים של בחיבור הוא הדגש של סאלימבנה על נומרולוגיה. הכרוניקה עצמה נבנתה כדי להוכיח את ההקבלה בין עשר המכות לעשרת האסונות של פרידריך השני (באופן נוח, הוא הוסיף את השתיים האחרונות לאחר ההקבלה). בהדגישו את האופי הנוצרי של סיפורו ואת האופי הלא-נוצרי של פרידריך, טבע סאלימבנה ביטוי שהיה בשימוש בזמן מסעות הצלב, כאשר טען כי "הוא יכול היה להיות השליט הטוב ביותר, אם רק היה נוצרי".

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Cronica, Edited by G. Scalia in the series "Scrittori d'Italia", Ferdinando Bernini, 1942; Bari, 1966.
* G.C. Coulton, From St Francis to Dante: translations from the chronicle of the Franciscan Salimbene (London 1907; reprinted Philadelphia 1972) is called a "paraphrase" by David Abulafia, Frederick II: A Medieval Emperor (Oxford 1988) p. 444.
* The Chronicle of Salimbene de Adam ed. by J.L. Baird, G. Baglivi & J.R. Kane (Binghamton, N.Y.; Medieval & Renaissance Texts & Studies, 1986).
* Emerton, Ephraim (1915). "Fra Salimbene and the Franciscan Ideal". Harvard Theological Review (Cambridge University Press) 8 (04): 480–503.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.newadvent.org/cathen/13400a.htm Salimbene degli Adami] באנציקלופדיה הקתולית, באתר New Advent
* [https://web.archive.org/web/20150909123840/http://legacy.fordham.edu/halsall/source/salimbene1.html קטעים מתוך דברי סאלימבנה על פרידריך השני], "כפי שתורגמו ונוסחו מחדש על ידי ג. קולטון".
* 
* 

קטגוריה:כרוניקנים
קטגוריה:פרנציסקנים
קטגוריה:נזירים רומים-קתולים איטלקים
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
קטגוריה:איטלקים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1221
קטגוריה:נפטרים ב-1288
הכפרים האבודים

מוזיאון הכפרים האבודים
אבני מצבה באנדרטת החלוצים באתר Upper Canada Village
אנדרטת קרב חוות קרייזלר באתר Upper Canada Village
הכפרים האבודים הוא כינוים של עשרה יישובים על גדת נהר סנט לורנס שבקנדה, אשר פונו והוצפו במים בשנת 1958 במסגרת הקמת נתיב המים סנט לורנס.

==הפינוי וההצפה==
עשרת היישובים שכנו על גדת הנהר בקרבת העיר קורנוול שבפרובינציית אונטריו. תושביהם הועברו ויושבו מחדש בעיירות שתוכננו לשם כך במרחק של מספר קילומטרים מבתיהם הקודמים. יישוב נוסף, אירוקיז (Iroquois), נועד להצפה, אך הועתק בשלמותו לאתר אחר במרחק של קילומטר וחצי ממקומו המקורי. חלק מיישוב נוסף, מוריסברג (Morrisburg), הוצף גם הוא, אך המבנים בחלק זה הועתקו לשטח גבוה יותר בשטח אותו יישוב.

בסך הכל נאלצו כ-6,500 אנשים לעקור ממקומות מגוריהם. פני השטח של היישובים פונו כליל. 530 מבנים הועברו ממקומם ונהרס מספר רב של מבנים - בתי מגורים, בתי ספר, בתי עסק ומתקנים חקלאיים. במסגרת התוכנית היה צורך לשנות ולסלול מחדש גם חלק מנתיבו של הכביש המהיר מס' 2 של אונטריו.

הפיצויים שניתנו למפונים היו שנויים במחלוקת ביניהם לבין הממשלה, שכן רבים מהתושבים סברו שהם היו נמוכים ולא ראויים לאור זאת ששווי השוק של רכושם כבר צנח משעה שהוכרז על התוכנית לבנות את נתיב המים סנט לורנס.

בבוקר ה-1 ביולי 1958 פוצץ סכר גדול בקרבת עשרת היישובים והצפתם החלה. ארבעה ימים אחר כך היו כולם שקועים תחת פני המים. המים הציפו גם חלקים מקו החוף של נהר סנט לורנס בעברו האמריקאי, אך שם לא היה צורך לפנות אף יישוב. השטח הכולל שהוצף הגיע ל-80 קילומטרים רבועים.

==היישובים שהוצפו==
*אולטסוויל (Aultsville)
*דיקינסונס לנדינג (Dickinson's Landing)
*וודלנדס (Woodlands)
*ויילס
*מולינט (Moulinette)
*מייפל גרוב (Maple Grove)
*מיל רוש (Mille Roches)
*סנטה קרוז (Santa Cruz)
*פאראנס פוינט (Farran's Point)
*שיקס איילנד (Sheek's Island)

==הנצחה==
מוזיאון לזכר הכפרים האבודים נבנה בקרבת העיר קורנוול, ומוצגים בו בין השאר מבנים מקוריים שהועתקו מהכפרים.

בפארק המורשת Upper Canada Village שליד מוריסברג ניצבים מבנים נוספים שהועברו מהכפרים האבודים. בפארק ניצבת אנדרטה שהועברה מאתר חוות קרייזלר (Crysler's Farm) שהוצף אף הוא והמנציחה קרב שהתחולל שם במהלך מלחמת 1812. כמו כן ניצבת בו אנדרטה ובה קבועות 300 אבני מצבה, שהובאו משמונה בתי קברות שהתקיימו בעבר בכפרים האבודים.

במקומות אחדים נותרו שרידים של מדרכות ויסודות בניינים מהכפרים האבודים, אשר ניתן להבחין בהם מתחת לפני המים או אף בקו המים של הנהר בעת שמפלסו יורד.

שטחים גבוהים אחדים מהיישובים שהוצפו נותרו מעל פני המים ומהווים איים בנהר. מחבר ביניהם הכביש Long Sault Parkway.

==ראו גם==
*מולוגה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ghosttownpix.com/lostvillages/index.html אתר מפורט אודות הכפרים האבודים]
* [https://web.archive.org/web/20150905182848/http://www2.canada.com/ottawacitizen/features/lostvillages/index.html אתר אינטראקטיבי על הכפרים האבודים]
* [http://lostvillages.ca/ אתר האגודה ההיסטורית של הכפרים האבודים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים לשעבר
קטגוריה:קנדה: היסטוריה
קטגוריה:אונטריו
קטגוריה:הגירה בכפייה
קטגוריה:הצפות מכוונות
קטגוריה:ערים טבועות
רפאל פרוינד

רפאל (רפי) פרוינד (14 באפריל 1933 ברסלאו, גרמניה – 26 בפברואר 1980, ירושלים, ישראל) היה גאולוג ישראלי, פרופסור לגאולוגיה במכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים, נשיא (1964–1968).

== קורות חייו ופועלו ==
משפחתו של פרוינד עלתה לארץ ישראל בינקותו. הוא גדל בחיפה, סיים את לימודיו בבית הספר הריאלי, ולאחר שירותו הצבאי כקצין בנח"ל החל את לימודי הגאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1962 הגיש את עבודת הדוקטורט בנושא "בעיות בסטרטיגרפיה של הקנומן-טורון בישראל". השלכותיה של עבודתו זו, שהתבססה בעיקרה על נתונים פליאונטולוגיים, אישרו הצעות קודמות בדבר תנועה אופקית גדולה לאורך בקע הירדן. פרוינד היה מהראשונים שהכירו בחשיבותה של טקטוניקת הלוחות בהבנת הגאולוגיה של אזורנו.

בתפיסתו, לפיה תנועות אופקיות הן תופעה עקרונית בטקטוניקה של כדור הארץ, הקדים את תאוריית טקטוניקת הלוחות, שהפכה לימים להנחת מוצא מקובלת בגאולוגיה. הגאולוגיה של העתקי הסָטה אופקית והעתקי חילוף (טרנספורם) הייתה לנושא המרכזי במחקריו, שכללו אספקטים גאומטריים וכמותיים, ניסויי מעבדה וניתוח קינמטי. את עבודת השדה עשה בניו זילנד, באיראן ובאתיופיה. פרוינד התמודד בדרך כלל עם בעיות מרכזיות של הגאולוגיה, כמו מחקר של אזורי הפחתה (מונח שחידש) ושחזור תנועת לוחות קטנים על פי מדידות פליאומגנטיות ועל פי תהליכי הצפת ים (טרנסגרסיה) ונסיגת ים (רגרסיה). עם זאת היה בראש ובראשונה חוקר הגאולוגיה של ארץ ישראל על כל היבטיה. הוא ניצל את המגוון הרחב של פעילותו לשחזור ההיסטוריה הגאולוגית של הארץ.

פרוינד פעל כפרופסור לגאולוגיה במכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1964–1968 כיהן כנשיא . בצד ההוראה, שבה העמיד והנהיג דור של גאולוגים, דאג להפצת מדע הגאולוגיה בקרב מתעניינים. הוא פרסם חלק מרעיונותיו החדשניים בכתבי עת דוגמת "מדע" ו"טבע וארץ". בסוף ימיו עסק בחיבור ספר, שלא זכה לראות אור, על הגאולוגיה של ארץ ישראל, ובו ביקש לסכם את רעיונותיו בנוסח שיהיה מובן גם לחובבים.

בצד פעילותו המדעית הטהורה היה פרוינד ער גם לבעיות הקשורות בתחום הגאולוגיה הכלכלית. הוא עסק בבדיקת נושא כדאיות בניית תעלת הימים וכן העלה סברה, חדשנית לזמנהּ, בנושא איתור מלכודות נפט, והיה במשך שנים חבר במועצת המנהלים של חברת חיפושי הנפט הלאומית (חנ"ה).

פרוינד נפטר בשנת 1980, בגיל 47. הניח את בניו, יואב וגיל.

פרס על שמו מוענק מדי שנה, מאז מותו, מטעם החברה הגאולוגית הישראלית.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://hufind.huji.ac.il/Author/Home?author=Freund%2C%20Raphael רשימת כתביו של רפאל פרוינד] באתר ספריות האוניברסיטה העברית בירושלים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי כדור הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:נשיאי החברה הגיאולוגית הישראלית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
מרים נופך-מוזס

מרים (מימי) נופך-מוזס (נולדה ב-1942 באנטוורפן, בלגיה) היא מנכ"לית השבועון "לאשה" ושותפה בעיתון "ידיעות אחרונות". נודעת כמי שמכריזה מדי שנה על הזוכה בטקס בחירת מלכת היופי של ישראל, וחברה קבועה בצוות השופטים בתחרות. בת למשפחת מוזס.

== קורות חיים ==
נולדה ב-1942 באנטוורפן שבבלגיה בשם מרים האוזר, בתם של משה ואדלה, מהגרים מפולין, ואחות לשלמה האוזר. בתקופת מלחמת העולם השנייה נמסרה למשפחה נוצרייה תחת השם הבדוי מריה פיטרס ועם סיום המלחמה הוחזרה למשפחתה. לאחר המלחמה המשיכה המשפחה לחיות באנטוורפן ומוזס סיימה לימודי תיכון בעיר. בנוסף ללימודיה הייתה פעילה בתנועת בני עקיבא בעיר.

ב-1960 עלתה ארצה וב-1963 נישאה ליצחק נופך-מוזס (בנם של חמדה נופך-מוזס וראובן מוזס), מוזס הכירה את יצחק כשביקר קרובי משפחה באנטוורפן. ב-1965 סיימה לימודי כימיה באוניברסיטת בר-אילן וב-1981 למדה מחשבים ועברה לעבוד בתחום זה. לבני הזוג נולדו שני בנים.

ב-1986 הצטרפה לקונצרן העיתונות של הורי בעלה, שם מילאה שורה של תפקידים: ב-1986 מונתה כמנהלת מועדון עיתון לאשה, ב-1990 מונתה למנכ"ל השבועון לאשה וכן למנכ"ל השבועון פנאי פלוס, ב-1992 מונתה כעורכת אחראית של לאשה, וב-1994 מונתה לחברת מועצת מנהלים פעילה. הקימה את אתר האינטרנט של קבוצת ידיעות אחרונות ynet.

מוזס הייתה שותפה פעילה בקרב הבעלות על חברת ידיעות אחרונות; בסכסוך בין דב יודקובסקי ונוני מוזס היא הצטרפה לנוני מוזס והייתה בין בעלי העניין שאיפשרו לו להשתלט על העיתון.

מתגוררת בכפר שמריהו.

== לקריאה נוספת ==
* עדי מרקוזה-הס, העיתון וסיפור המשפחה שמאחוריו, ירושלים, הוצאת כרמל, תשע"ג 2013

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-720-00.html מרים נופך-מוזס], באתר חדשות מחלקה ראשונה
* 
* 
* יורם יובל [https://www.youtube.com/watch?v=DuiiF4niTjA בשיחת נפש עם מרים נופך מוזס], טלוויזיה חינוכית, 24 ביולי 2016

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל לאשה
קטגוריה:ישראליות ילידות בלגיה
קטגוריה:ישראלים ילידי בלגיה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:משפחת מוזס
קטגוריה:פעילים ציונים בבלגיה
קטגוריה:ילדים בשואה: בלגיה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:עורכות עיתונים ישראליות
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:תחרויות יופי: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קליף קרטיס

קליפורד ויויאן דיבון "קליף" קרטיס (באנגלית: Clifford Vivian Devon "Cliff" Curtis; נולד ב-27 ביולי 1968) הוא שחקן ניו זילנדי שמוכר בין היתר בסרטיו "שלושה מלכים" <small>(1999),</small> "שאיפות" <small>(2001),</small> "יום אימונים מסוכן" <small>(2001),</small> "לרכב על הלווייתן" <small>(2002),</small> "מת לחיות 4.0" <small>(2007)</small> ו"פרש בודד" <small>(2014).</small> הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה "טראומה" <small>(2011-2010)</small> ברשת NBC ובסדרה "אימת המתים המהלכים" <small>(2017-2015).</small>

מוצאו מאורי, ובתפקידיו השונים שיחק מגוון רחב של מוצאים אתניים כמו לטיני וערבי. קרטיס הוא בעלים שותף בחברת הפקות ניו זילנדית בשם "Whenua Films".

== ביוגרפיה ==
לקרטיס 7 אחים, נולד ברוטורואה, האי הצפוני של ניו זילנד. קרטיס צאצא מאורי.

בילדותו הופיע כרקדן ברייקדאנס והתחרה בתחרויות.

== קריירה בניו זילנד ==
קרטיס החל לככב בהפקה מקומיות של המחזות "כנר על הגג" ו"איש למנשה", לפני שלמד בבית הספר לדרמה של ניו זילנד ו-Teatro Dimitri Scoula בשווייץ. הופעותיו על הבמה בניו זילנד כללו את: "נשות וינדזור העליזות", "אותלו", "גן הדובדבנים", "פורגי ובס" ו"מקבת'".

השתתפותו הראשונה בסרט קולנוע הייתה בתפקיד קטן בסרטה של ג'יין קמפיון, "הפסנתר" משנת 1993. הוא המשיך ושיחק בסרט "Once Were Warriors", אחד מהסרטים המצליחים ביותר ששוחררו בניו זילנד. בנוסף שיחק בתפקיד האב של הדמות הראשית בסרט "לרכב על הלווייתן" משנת 2002; אשר מבוסס על הרומן באותו שם מאת ויטי איהימארה משנת 1987.

ב-2004 הקים חברת הפקות עצמאית ביחד עם המפיק איינסלי גארדינר.

בשנת 2014 קרטיס שיחק בתפקיד הראשי בסרט הדרמה "פרש בודד". לטובת התפקיד קרטיס למד לשחק שחמט והעלה את משקלו.

== קריירה בינלאומית ==
קרטיס, 2011
קרטיס השתתף במספר סרטים וביניהם: "שלושה מלכים", "שאיפות", "לגעת במוות", "שמש", "מת לחיות 4.0" ו-"יום אימונים מסוכן".

בשנים 2009–2010 כיכב קרטיס בשתי עונות של סדרת הדרמה של NBC, "טראומה", הוא שיחק בתפקיד חובש מוטס נועז.

בשנת 2009 שיחק בסרט האקשן "פוש" בכיכובם של כריס אוונס ודקוטה פנינג. בשנת 2010 שיחק בסרטו של מ. נייט שאמלאן "איירבנדר", בתפקיד הנבל הראשי, שליט האש אוֹזַאֲי. 

בשנת 2011 שיחק בסרט האקשן בהפקתו של לוק בסון "קולומביאנה" בכיכובה של זואי סלדנה. 

בשנת 2012 שיחק בדרמה הקומית "רק אלף מילים" לצד אדי מרפי וקרי וושינגטון.

בשנים 2015–2017 שיחק בסדרת האימה "אימת המתים המהלכים" של רשת הטלוויזיה AMC, אשר מהווה ספין אוף ל-"המתים המהלכים".

== חיים אישיים ==
קרטיס קנאי לפרטיותו. הוא התחתן בסוף שנת 2009.

== פילמוגרפיה נבחרת ==

=== קולנוע ===

* הפסנתר (1993)
* שלושה מלכים (1999)
* יום אימונים מסוכן (2001)
* שאיפות (2001)
* שמש (2007)
* מת לחיות 4.0 (2007)
* פוש (2009)
* איירבנדר (2010)
* קולומביאנה (2011)
* רק אלף מילים (2012)
* Last Knights (2015)
* תחייה (2016)
* עוז רוח (2023)
* אימה במצולות: התהום (2023)

=== טלוויזיה ===
* טראפיק (2004)
* טראומה (2010-2009)
* בגוף ההוכחה (2011)
* היעלמות (2012)
* כנופיות אל-איי (2014)
* אימת המתים המהלכים (2017-2015)
* כאוס (TBA)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדים
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-1968
Hymns to the Rising Sun

Hymns to the Rising Sun (מאנגלית: מזמורים לשמש העולה) הוא אלבום אוסף של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית אמון אמארת'. האלבום יצא לאור בספטמבר 2008.

==רשימת שירים==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.metal-archives.com/albums/Amon_Amarth/Hymns_to_the_Rising_Sun/285357 האלבום באתר Encyclopaedia Metallum]
* [http://www.amazon.com/Greatest-Hits-Hymns-The-Rising/dp/B003X03CSQ האלבום באתר Amazon]
* [http://www.discogs.com/Amon-Amarth-Hymns-To-The-Rising-Sun/release/3475130 האלבום באתר Discogs]

קטגוריה:אלבומי אמון אמארת'
גיא פירר

גיא פירר (נולד ב-3 באוגוסט 1997), הוא ספורטאי ישראלי, המתחרה בסקי מים בכבלים ובסירות (ווייקבורד). הוא פעמיים ברציפות אלוף אירופה (2015 ו-2016).

== ביוגרפיה ==
פירר גדל בישוב צורן. בגיל 10 החל לגלוש בסקי מים בכבלים בפארק דרום בתל אביב. מתאמן במועדון הספורט הימי Blue Wake, בהדרכתו של מוטי לוי.

===2011===
באליפות אירופה לנוער שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 2011 סיים פירר במקום חמישי בסקי מים בכבלים.

===2012===
====סגן אלוף אירופה לנוער====
באליפות אירופה לנוער שנערכה בדרום אפריקה בפברואר 2012 זכה פירר במדליית כסף בסקי מים בסירות בווייקבורד, אחרי גולש איטלקי ולפני גולש בריטי.

===2013===
באליפות אירופה לנוער שנערכה בשוודיה בספטמבר 2013 זכה פירר במדליית ארד בסקי מים בכבלים.

===2014===
====אלוף אירופה לנוער====
באליפות אירופה שנערכה בפולין ביולי 2014 זכה פירר במדליית זהב בסקי מים בסגנון ווייקבורד בתוצאה הגבוהה ביותר שאי פעם ניתנה לגולש בתחרות זו. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בנורווגיה באוגוסט הוא סיים במקום שביעי.

===2015===
====אלוף אירופה====
באליפות אירופה שנערכה בוורונה, איטליה בספטמבר 2015 זכה פירר במדליית זהב בסקי מים בסגנון ווייקבורד בתוצאה של 92 נקודות, הניקוד הגבוה שיותר שהושג אי פעם, לאחר שביצע תרגילים חדשים שעדיין לא נראו עוד באליפות.

===2016===
====אלוף אירופה====
באליפות אירופה שנערכה בישראל באגם המלאכותי שבפארק בגין זכה במדליות זהב בטורניר הבוגרים ובטורניר הנוער.

באליפות העולם בסקי מים שנערכה במקסיקו בנובמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד. במדליית זהב זכה ליאור סופר מישראל.

===2017===
ביולי 2017, זכה במדליית ארד במשחקי העולם בסקי מים סירות.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://myzone.cablewakeboard.net/en/116/r3269/ גיא פירר], The official website of the EAME Cable Wakeboard Council and the Cable Wakeboard World Council 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גולשי סקי מים ישראלים
קטגוריה:ישראלים זוכי מדליית משחקי העולם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
הקונצ'רטי למקלדת מאת יוהאן סבסטיאן באך

צ'מבלו שנבנה על ידי אנדראס רוקרס מאנטוורפן ב 1640 ושופץ על ידי פסקאל טאסקין מפריז ב 1780
הקונצ'רטי לצ'מבלו, רי"ב 1065-1052 הם קונצ'רטי לצ'מבלו, כלי קשת וקונטינואו מאת יוהאן סבסטיאן באך. ישנם שבעה קונצ'רטי לצ'מבלו בודד (רי"ב 1052-1058), שלושה לשני צ'מבלי (רי"ב 1060–1062), שני קונצ'רטי לשלושה צ'מבלי (רי"ב 1063 ו-1064) ואחד לארבעה צ'מבלי (רי"ב 1065), הלקוח ישירות מהקונצ'רטו גרוסו לארבעה כינורות מאת ויוואלדי. 

כל הקונצ'רטי לצ'מבלו של באך למעט החלק לצ'מבלו בקונצ'רטו הברנדנבורגי מס. 5, נחשבים לעיבוד שנעשה מקונצ'רטי לכלים מלודיים אחרים אשר יש להניח כי נכתבו בתקופת מגוריו של באך בקֶטֶן, במקרים רבים נשתמרו רק הגרסאות לצ'מבלו.

== תולדות ההלחנה ==
משנת 1729 ועד 1741 שימש באך מנצח של הקולגיום מוזיקום בליפציג: קבוצת סטודנטים למוזיקה שנוסדה בשנת 1703 על ידי גאורג פיליפ טלמן. הקולגיום מוזיקום נהג להופיע בית הקפה של צימרמן. לאירועים אלו יצר באך את הקונצ'רטי לצ'מבלו שלו, שמהווים חלק מראשוני הקונצ'רטי הכתובים לכלי מקלדת מאז ומעולם.

הקונצ'רטי לצ'מבלו אחד רי"ב 1059-1052, שרדו כפרטיטורה חתומה בידי המלחין ונמצאים כיום בספריית המדינה בברלין. עותקים אלו אינם מוגמרים אלא טיוטות המתוארכות סביב 1738. אפשר להניח כי באך ביצע אותם הרבה יותר מוקדם, בהשתמשו בחלקים מולחנים לכלים אחרים והעברתם לגרסת הנגינה בצ'מבלו באופן חופשי בזמן הנגינה. 

יצירותיו של באך לצ'מבלו הוערכו פחות על ידי חוקרים בתחילת המאה ה-20, אלו שלא חוו את יתרונותיו של הביצוע האותנטי. אלברט שווייצר נטה לחשוב שהתעתיקים הוכנו בדרך כלל כמעט בשטחיות וחוסר זהירות. מחקר אחר חדש טוען את ההפך הגמור: באך ביצע העברה מאוד משוכללת של קטעי סולו לקטעי נגינה בצ'מבלו.

==קונצ'רטי לצ'מבלו בודד==
היצירות רי"ב 1052-1057 נועדו להיות מקבץ של שש כפי שמופיע בכתב היד בפתיחה הנהוגה על ידי באך, מהמושגים J.J הכוונה מתחיל ב "Jesu juva "Jesus, help ומסיים ב Finis. S. D. Gl.' (Soli Deo Gloria). למעט הקונצ'רטי הברנדנבורגיים, זהו האוסף היחיד של קונצ'רטי בכלל יצירתו של המלחין.

כמו כן מספר פרקים מהקונצ'רטי רי"ב 1052, 1053, 1056 ו-1059 שימשו בעיבודים לעוגב, לאבוב ולכלים נוספים בקנטטות רי"ב 146 ורי"ב 188; רי"ב 169 ורי"ב 49; רי"ב 156; ורי"ב 35 בהתאמה. לא ברור האם המופע בקנטטות הקדים את הקונצ'רטי, ואם כן האם היה עיבוד של קונצ'רטי מוקדמים לכלים אחרים (כסברה המקובלת).

קונצ'רטו רי"ב 1057 הוא עיבוד או מקור לקונצ'רטו הברנדנבורגי לחליליות, רי"ב 1049. 
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יצירות מאת יוהאן סבסטיאן באך
קטגוריה:קונצ'רטי
הקונואיד של פלוקר

קונואיד פלוקר כאשר n = 2.
קונואיד פלוקר כאשר n = 3

בגאומטריה, הקונואיד של פולקר, אשר נקרא על שם המתמטיקאי הגרמני יוליוס פלוקר (Julius Plücker), הוא קונואיד ומשטח ישרים בעל מחזוריות של π2 באזור [&minus;1, 1]. המשוואה בעלת שני משתנים של הקונואיד של פלוקר היא:
: <math>z=\frac{2xy}{x^2+y^2}.</math>
והמשוואה הפרמטרית של הקונואיד של פלוקר בקואורדינטות גליליות:
: <math> x=v\cos u,\quad y=v\sin u,\quad z=\sin 2u. </math>.

==הפניות==
<div style="direction: ltr;">
* A. Gray, E. Abbena, S. Salamon, Modern differential geometry of curves and surfaces with Mathematica, 3rd ed. Boca Raton, FL:CRC Press, 2006. [https://www.crcpress.com/product/isbn/9781584884484] ()
* Vladimir Y. Rovenskii, Geometry of curves and surfaces with MAPLE [http://books.google.com/books?id=K31Nzi_xhoQC&pg=PA277&dq=conoid+maple&lr=&ei=B9hvSs_qKYzSkASR8c3XDg] ()
</div>
==קישורים חיצוניים==
*[http://mathworld.wolfram.com/PlueckersConoid.html הקונואיד של פלוקר באתר mathworld.wolfram] 
* 

קטגוריה:גאומטריה דיפרנציאלית
קטגוריה:טופולוגיה
קטגוריה:יריעות טופולוגיות
קטגוריה:גאומטריה אלגברית
אודין (תוכנה)

אודין (באנגלית: Odin) היא תוכנה ייעודית לעדכון קושחת טלפונים חכמים מתוצרת סמסונג המריצים את מערכת ההפעלה אנדרואיד.

התוכנה לא יועדה לשחרור לציבור וסמסונג מעולם לא התייחסה אליה או הזכירה את קיומה. קיימת השערה לפיה התוכנה הודלפה בטעות על ידי אחד מעובדי החברה.

התוכנה זמינה עבור מערכת ההפעלה Microsoft Windows בלבד ואינה נתמכת במערכות הפעלה אחרות, למעט הסבתה עבור מערכת ההפעלה MacOS על ידי תוכנת Wineskin.

== אפשרויות הצריבה ==
בתוכנה ישנן חמש אפשרויות צריבה:
*PDA או AP - מחיצת מערכת ההפעלה המכונה ROM, או צריבת Recovery - מערכת הפעלה מקבילה מינימלית לביצוע התאוששות מכשל ופעולות נוספות. אופציה זו שימושית לחילוץ המכשיר ממצב בריק 'רך', הנובע מבעיה במערכת ההפעלה. כמו כן ניתן לצרוב קבצים המכילים סקריפטים וכלים לביצוע פעולות שונות כגון קבלת גישת רוט.
*Phone או CP - קושחת רכיב התקשורת הסלולרית, המכונה מודם או רדיו על שם הרכיב.
*CSC - קובץ התאמת תוכנה לצרכן המקומי שהיבואניות ומפעילות הסלולר נוהגות להתקין על מכשירי לקוחותיהן. התוספת עשויה להכיל שינויי עיצוב והגדרות, אפליקציות שונות, והגדרות נקודת הגישה לאינטרנט של המפעילה. גרסאות מערכות ההפעלה לכל דגם מסווגות לפי קוד המדינה או המפעילה הסלולרית אליו הוא מיועד. לדוגמה, קוד הקושחה המיועדת למכשירי הסלולר המשווקים על ידי סאני יבואנית סמסונג בישראל הוא ILO, וקודי הקושחות הייעודיות למכשירים הנמכרים ברשתות פרטנר, סלקום ופלאפון הם PTR, CEL ו-PCL בהתאמה.
*Bootloader או BL - מנהל האתחול, תוכנית קטנה במיקום מוגדר באחסון המכשיר המורצת בהפעלתו ואחראית על טעינת מערכת ההפעלה ומצבי תפקוד נוספים. כשל בצריבתה תביא למצב בריק מלא, שאינו הפיך באמצעות ציוד ביתי.
*PIT - טבלת מחיצות זיכרון האחסון. בדרך כלל נצרב אוטומטית עם צריבת מערכת הפעלה, אך לעיתים יש לצרבו בנפרד. שינוי המחיצות על פיו אינו מבוצע כל עוד אפשרות Re-Partition (חלוקת מחיצות מחדש) אינה מסומנת.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנדרואיד
קטגוריה:תוכנה חינמית
קטגוריה:תוכנה
קטגוריה:מוצרי סמסונג
ואדוץ (כדורגל)

מועדון הכדורגל ואדוץ ("Fußball Club Vaduz"), מהעיר ואדוץ, בירת ליכטנשטיין, הוא מועדון כדורגל הנחשב למועדון הכדורגל המקצועני היחיד במדינה. המועדון נמצא בבעלות משפחת המלוכה של ליכטנשטיין והספונסר הראשי הוא בנק המדינה של ליכטנשטיין (Liechtensteinische Landesbank) וחברת MBPI AG, שניהם בבעלות המשפחה.

בליכטנשטיין אין למעשה ליגת כדורגל פעילה, אלא רק מפעל גביע – בו משתתפות מספר קבוצות חובבניות מרחבי המדינה. הפרס לזוכה בגביע המדינה, הוא מקום בסיבוב המוקדמות השני של הקונפרנס ליג.
==רקע==
ואדוץ היא קבוצת הכדורגל המקצוענית היחידה בליכטנשטיין, ולכן היא משחקת בליגת העל השווייצרית והחוק היחידי שעומד כנגדה הוא שאינה יכולה לזכות בכרטיסים לאירופה מההתאחדות השווייצרית. כלומר, גם אם הקבוצה תזכה באליפות שווייץ, היא לא תוכל להשתתף בליגת האלופות – אלא האפשרות היחידה שלה להשתתף בגביעי אירופה היא רק דרך הכרטיס לקונפרנס ליג של גביע ליכטנשטיין. מעבר לכך, הקבוצה זוכה ברצף כל שנה, מאז שנת 1998 (פרט ל-2012), בגביע המקומי אך מעולם לא הצליחה להעפיל לגביע אופ"א ולשלב הבתים של הליגה אירופית. הישג השיא שלה הוא הגעה לשלב הבתים של הקונפרנס ליג בעונת 2022\2023

רוב השחקנים בקבוצה הם זרים. השחקנים הטובים בליכטנשטיין מעדיפים לעזוב את המדינה הקטנה ולשחק בליגות גדולות יותר, לכן נוצר מצב לפיו הקבוצה לא מרבה לשתף שחקנים מקומיים.

==היסטוריה ==
מועדון הכדורגל של ואדוץ הוקם ב-14 בפברואר 1932 בעיר ואדוץ, כשיו"ר הקבוצה הראשון היה יוהאן ולסר.

בעונת 1932/33 הקבוצה התמודדה בתחרויות הליגה באוסטריה והחל משנת 1933 מתמודדת הקבוצה בתחרויות הכדורגל בשווייץ.

בשנת 1949 זכתה הקבוצה בגביע ליכטנשטיין הראשון שלה והתמודדות בליגה השלישית בחשיבותה בשווייץ במשך שנים.

בעונת 2001/02 העפילה הקבוצה לליגת המשנה השווייצרית והפכה לאחת הקבוצות הטובות בה. בעונת 2008 העפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל השווייצרית והייתה לנציגה הראשונה של ליכטנשטיין בליגה הבכירה בשווייץ. אך הקבוצה נכשלה בתצוגת כדורגל משכנעת וסיימה את עונת הבכורה במקום האחרון בטבלת האליפות. חמש שנים לאחר מכן ואדוץ העפילה שוב לליגה הבכירה.

הקבוצה כשלה בהתמודדות במסגרות האירופאיות ומעולם לא עברה את שלב המוקדמות השלישי בגביע אופ"א או בליגת אירופה. היא העפילה לשלב הבתים של הקונפרנס ליג בעונת 2022\2023 לאחר ניצחון 2-1 בסיכום שני משחקי הפלייאוף. בעונת 2014/15 ואדוץ סיימה במקום התשיעי בליגה השווייצרית הבכירה וזכתה בפעם ה-43 בגביע ליכטנשטיין בכדורגל והייתה לשיאנית עולמית כמי שזכתה הכי הרבה פעמים בגביע המקומי.

בעונת 2016/2017 נשרה לליגת האתגר השווייצרית, הליגה השנייה, אף שזכתה בטורניר גביע ליכטנשטיין בכדורגל באותה עונה ובכל זאת קיבלה את הזכות להתמודד בליגה האירופית בעונת 2017/2018.

בסיום עונת 2019/2020 חזרה הקבוצה לליגה הראשונה לאחר שסיימה במקום השני בליגה השנייה.
==תארים==
* אליפות ליכטנשטיין (1): 1936
* גביע ליכטנשטיין (50) (שיא עולמי): 1949, 1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1974, 1980, 1985, 1986, 1988, 1990, 1992, 1995, 1996, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2022, 2023, 2024
* אליפות ליגת האתגר השווייצרית (3): 2003, 2008, 2014

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מליכטנשטיין
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1932
אורי בוז'ו

אורי בוז'ו-מסרי (נולדה בשנת 1993) היא ספורטאית ישראלית, המתחרה בסקי מים בכבלים. היא 3 פעמים אלופת אירופה (2013, 2014 ו-2016), אלופת עולם לנוער (2012) ו-12 פעמים אלופת ישראל בווייקסקייט.

== ביוגרפיה ==
בוז'ו מתאמנת בסקי מים מגיל 5.

באליפות העולם לנוער שנערכה בפיליפינים בנובמבר 2012 זכתה בוז'ו במדליית זהב בסקי מים בכבלים בוויקסקייט.

באליפות אירופה שנערכה בשוודיה בספטמבר 2013 זכתה בוז'ו במדליית זהב בסקי מים בכבלים. ביולי 2014 באליפות אירופה שנערכה בפולין זכתה בוז'ו במדליית זהב בסקי מים בכבלים. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בנורווגיה באוגוסט היא זכתה במדליית ארד בוויקסקייט.

באליפות אירופה שנערכה בוורונה, איטליה בספטמבר 2015 זכתה בוז'ו במדליית כסף בסקי מים בכבלים

באליפות אירופה שנערכה בישראל בספטמבר 2016 זכתה בוז'ו במדליית הזהב בטורניר הנשים במקצוע הוויקסקיט.
באליפות העולם בסקי מים שנערכה במקסיקו בנובמבר אותה שנה היא זכתה במדליית כסף.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גולשי סקי מים ישראלים
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
קונואיד ישר

קונואיד ישר כ[[משטח ישרים. התרשים מציג קונואיד ישר, שפונקציית הגובה שלו היא: h(u)=2sin(u).]]
אנימציה של בניית קונואיד ימני
בגאומטריה, קונואיד ישר, הוא משטח ישרים וקונואיד שצירו מאונך למישור המכוון. פועל יוצא מכך הוא, שגם כל הקווים היוצרים של הקונואיד הישר מאונכים לצירו. המשוואה הפרמטרית של קונואיד ישר במערכת צירים קרטזית תלת־ממדית, כאשר ציר ה-z הוא ציר הקונואיד, היא מהצורה:
:<math>x=v\cos u, y=v\sin u, z=h(u) \,</math>
כאשר h(u) היא פונקציית הגובה של הקונואיד. דוגמאות אחרות לקונואיד ישר הן:
* משטח בורגי: <math>x=v\cos u, y=v\sin u, z=cu.\,</math>
* מטריית וויטני: <math>x=vu, y=v, z=u^2.\,</math>
* הקונואיד של פלוקר: <math> x=v\cos u, y=v\sin u, z=c\sin nu.\,</math>
* פרבולואיד היפרבולי: <math> x=v, y=u, z=uv\,</math> (כאשר ציר ה-x וה-y הם הצירים של הקונואיד)

==קישורים חיצוניים==
* [http://mathworld.wolfram.com/RightConoid.html קונואיד ישר באתר mathworld] (אנגלית)
* 

קטגוריה:טופולוגיה
קטגוריה:יריעות טופולוגיות
קטגוריה:גאומטריה אלגברית
פיטר רייט

פיטר מוריס רייט (באנגלית: Peter Maurice Wright; 9 באוגוסט 1916 - 27 באפריל 1995) היה מדען ומרגל בריטי שעבד ב-MI5. עיקר פרסומו בעקבות הספר שכתב, לוכד המרגלים והסאגה המשפטית שנגרמה בעקבות פרסומו.

==ביוגרפיה==

רייט נולד בצ'סטרפילד, אנגליה ולמד באוניברסיטת אוקספורד.

במלחמת העולם השנייה עבד רייט במעבדת המחקר של האדמירליות והתמחה בגילוי צוללות.

ב-1946 מונה לקצין המדע הראשי במעבדה למחקר אלקטרוני של הצי המלכותי.

ב-1949 חזר רייט לשרת באדמירליות כמומחה לתקשורת.

ב-1955 הצטרף רייט ל-MI5 כמדען ראשי, ותפקידו היה לפעול לחשיפת מרגלים סובייטים. בנוסף פעל כקצין קישור ראשי עם גורמים בכירים במודיעין האמריקאי.

ב-1976 פרש רייט מעבודתו ב-MI5 ועבר יחד עם אשתו לגדל כבשים בחווה בטסמניה.

ב-1984 גברה ההתעניינות ציבורית בו לאחר ריאיון שנתן ל-BBC על הקריירה שלו ב-MI5, ועל המפקד שלו, רוג'ר הוליס .

ב-1987 פרסם רייט את הספר "לוכד המרגלים" .

==לקריאה נוספת==
*

==קישורים חיצוניים==
* [http://news.bbc.co.uk/onthisday/hi/dates/stories/october/13/newsid_2532000/2532583.stm היום בהיסטוריה - הממשלה מפסידה בקרב "לוכד המרגלים"] באתר הBBC. 
* [http://www.independent.co.uk/news/people/obituary-peter-wright-1617351.html פיטר רייט] באתר האינדפנדנט. 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדענים בריטים
קטגוריה:אנשי MI5

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1916
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1995
אלון גרבוז

אלון גרבוז (נולד ב-9 בספטמבר 1948) הוא איש תרבות ישראלי.

גרבוז ניהל את סינמטק תל אביב משך 40 שנה, כמעט מאז הקמתו ב-1973 ועד לפרישתו בספטמבר 2015 ערב יום הולדתו ה-67.

אחיו הם הצייר הסופר והפובליציסט יאיר גרבוז וחבר הכנסת אהרן הראל.

גרבוז נודע בתמיכתו הבלתי מסויגת בחופש הביטוי ובמיזמים קולנועיים שנויים במחלוקת. ב-2003 הקרין את הסרט מעורר המחלוקת "ג'נין ג'נין". ב-2008 הקרין את הסרט "שיטת השקשוקה", חרף איומים משפטיים מצד האחים עופר. ב-2015 הקרין את הסרט "אל סף הפחד", העוסק ביגאל עמיר.

ב-2011 זכה באות אביר מסדר האמנויות והספרות הצרפתי

בשנת 2017 הוענק לו פרס למפעל חיים מטעם הפורום הדוקומנטרי בישראל.

ראיון עם א.גרבוז ברדיו ביולי 2024:

https://youtu.be/xOtTajmCdPE?si=84fnzhBxQlngSNM9

== קישורים חיצוניים ==

* 
* נלי גיא, [http://www.frontrow.co.il/2015/06/פודקאסט-עם-אלון-גרבוז/ פודקאסט עם אלון גרבוז], בבלוג שורה ראשונה, 25 ביוני 2015
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי קולנוע ישראלים
קטגוריה:משפחת גרבוז-הראל
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:מנהלי בתי קולנוע בישראל
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: מפעל חיים
קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
מלון אלקונין-צנטרל

מלון אלקונין לפני תחילת השיפוץ (2011)
מלון אלקונין (2022)
מלון אלקונין-צנטרל היה אחד המלונות הראשונים בתל אביב. נמצא ברחוב ליליינבלום מספר 9. בשנות ה-40 הוסב הבניין לדירות מגורים עד שהוזנח וננטש במשך שנים רבות. החל מ-2013 עבר תהליך שיפוץ והרחבה, ובדצמבר 2022 נפתח מחדש.

== ההיסטוריה של המלון ==
המלון נבנה על ידי מנחם נחום אלקונין שעלה ארצה ב-1912 מרוסיה (שם עסק ביערנות). אלקונין הגיע עם אשתו, מלכה, ושישה ילדים (השביעי נולד בארץ ישראל). רכש, מבעל קרקעות בשם איזרסקי, מגרש של שלושה דונם בין שכונת נווה צדק לאחוזת בית ועליו הקים ב-1913 בית מגורים ומלון. עם התרחבותה של תל אביב נקרא הרחוב רחוב ליליינבלום ומספר הבית נקבע כמספר 9.

מקים המלון היה הקבלן שמואל נתן וילסון שהקים מספר רב של בתים בעיר. המלון נבנה על פני שתי קומות בסגנון האקלקטי וכלל 38 חדרים. קירות הבניין נבנו מאבן כורכר והיו בעובי של כ-50 ס"מ. בעיצוב הבית נעשה שימוש באלמנטים מסוגננים כמו מעקות, אדני חלונות, מדרגות, כרכובי הגג ועוד. בנוסף קושטו הקירות הפנימיים בציורי קיר. המבנה כלל גם בית כנסת פרטי עבור בני הבית ואורחי המלון.

המלון זכה לארח אורחים רמי דרג מלאומים שונים כמו דוד בן-גוריון, יצחק בן-צבי, אלברט איינשטיין, חיים ויצמן, עבדאללה הראשון ועוד.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה גורשה המשפחה והגיעה לצפת כשצעירי העיר הופקדו על שמירת הנכס. לאחר המלחמה חזרה המשפחת למלון ושיקמה אותו. האלמנה, מלכה אלקונין, מסרה את ניהול המלון לפייבלושה (שרגא) זוסמנויץ ששינה את שמו ל"מלון צנטרל" וחנך אותו ב-1920. משפחת אלקונין המשיכה להתגורר במקום. בהמשך שינה המלון את שמו שוב ל"מלון תל אביב" ואחר כך ל"מלון שוגר".

לאחר 1930 הפסיק המקום לתפקד כמלון וחדריו הושכרו כדירות מגורים. בשנות ה-50 וה-60 שימשו חדרי המלון כבתי מלאכה ומחסנים תוך שמצבו של הבית הולך ומתדרדר. בשנות ה-70 ננטש הבניין עקב מצבו. בשנות ה-80 נמכר הבית לנתן מוזס מירושלים. לאחר שנת 2000 נמכר המקום ליזם צרפתי שהחל לפעול לשינוי תוכנית המבנה. בשנת 2013 החל שיפוץ הבניין והרחבתו במגמה להשלים את השיפוץ עד סוף שנת 2015. ב-2018 הוחלפה האדריכלית על ידי האדריכל גידי בר אוריין והיעד להשלמת הבניה ופתיחת המלון שונה ל-2022. המלון ינוהל על ידי הרשת בינלאומית אקור (ACOOR) שהשקיעה במיזם 145 מיליון ש"ח.

בדצמבר 2022 נפתח המלון כמלון בוטיק והוא כולל 44 חדרי אירוח. המלון בבעלות דומיניק רומנו שחבר לרשת MGallery המפעילה 107 מלונות בוטיק ב-31 מדינות בעולם

== לקריאה נוספת ==
* שולמית גנור-אלקנה (נכדתו של מנחם נחום אלקונין), לילינבלום 9, 2005

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mytelaviv.co.il/page.asp?page_parent=964 הבית בלילנבלום 9] באתר של אילן שחורי
* 
* 
* [http://meiramor.com/alkonin_hotel מלון אלקונין צנטרל-תל אביב] באתר משרד אדריכלים מאירה מור.
* 
* [http://www.nostal.co.il/Site.asp?table=Terms&option=single&serial=9508&subject=%E1%FA%E9%ED%20%EE%F1%F4%F8%E9%ED%20-%20%FA%94%E0%20%E9%F4%E5# מלון תל אביב] באתר "נוסטלגייה אונליין"
* 
* 

== הערות שוליים ==

אלקונין-צנטרל
דרושקופול

דרושקופול (בפולנית: Drużkopol) הייתה עיירה יהודית במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, כ-10 ק"מ דרומית להורוכוב, אשר חרבה בשואה. כיום נכללים שרידי העיירה בתחום הכפר האוקראיני ז'ורבניקי (באוקראינית: Журавники).

==היסטוריה==
עד סוף המאה ה-18 הייתה דרושקופול יישוב יהודי קטן. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיירה בשטח רוסיה, בסמיכות לגבול גליציה האוסטרית. תחנת המכס והקסרקטינים שהוקמו בעיירה בידי הרוסים הביאו לפיתוח היישוב. מהמאה ה-19 התבססו בעיירה חסידות אלעסק וחסידות טריסק.

בזמן מלחמת העולם הראשונה נפגעו יהודי העיירה מפרעות של הקוזקים, ולאחר מכן, ממעשי שוד מצד חיילי צבא אוסטרו-הונגריה. בזמן מהפכת אוקטובר הקימו יהודי העיירה קבוצת הגנה עצמית, אשר הניסה כנופיות מקומיות. עם כניסת החיילים הפולנים לעיירה, וסיפוחה לפולין, ביצעו אלו מעשי התעללות ביהודיה.

מראשית המאה ה-20 נוסדו בעיירה מוסדות תרבות יהודיים, ומשנות העשרים פעל בה בית ספר עברי. בין מלחמות העולם פעלו בעיירה מפלגות המזרחי, הרוויזיוניסטים ואגודת ישראל, ותנועות הנוער החלוץ, החלוץ הצעיר ובית"ר. בשנת 1921 נמנו בעיירה קרוב ל-800 יהודים וכ-300 אוקראינים ופולנים.

===בשואה===
ב-22 ביוני 1941 נכנסו לעיירה הגרמנים, ועם הגיעם, הוציאו להורג 5 יהודים באשמת קומוניזם. ב-10 ביולי מונה בעיירה יודנרט, ויהודי המקום צוו לענוד אות מזהה, ונלקחו לעבודות כפייה.

בתחילת אוקטובר 1941 גורשו כ-900 יהודי העיירה לגטו שהוקם בהורוכוב הסמוכה, שם שוכנו בתנאי צפיפות קשים (כ-20 איש בחדר), וסבלו מרעב. ב-8 בספטמבר 1942 שולחו כולם להשמדה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://eyalshamir.wix.com/droshkopol-site#!------/c203b ספר זיכרון לקהילת דרושקופול]
* [http://eyalshamir.wix.com/droshkopol-site אתר "עיירתנו דרושקופול"]
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/430 דרושקופול] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* [http://www.wolyn.org.il/inner3-84 דרושקופול] באתר האיגוד העולמי של יוצאי ווהלין בישראל

קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
דרז'נה

דרז'נה (באוקראינית: Деражне; בפולנית: Deraźne) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, מערבית לקוסטופול ועל גדת נהר הורין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

דרז'נה נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובתחילת המאה ה-17 הוענקו לה זכויות עיר. במשך השנים התקיים בה רוב יהודי.

==יהודי דרז'נה==
מהמאה ה-16 קיים תיעוד לישיבת יהודים וקראים בדרז'נה, ובאמצע המאה ה-17 נפגעו אלו קשות מגייסות חמלניצקי. הקהילה היהודית הקטנה שנותרה ביישוב השתייכה באותה תקופה לקהילת אוסטראה. במהלך המאה ה-19 גדל מספר היהודים ביישוב. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. בשנת 1921 נמנו בעיירה 624 יהודים, כ-90% מתושביה. הם התפרנסו ממסחר ומתעשייה זעירה, משלוש טחנות קמח וממפעל לייצור לבנים. באוגוסט 1936 שרפו אוקראינים כ-30 בתים של יהודים בעיירה.

עם סיפוח העיירה לברית המועצות בתחילת מלחמת העולם השנייה, נסגרו בה כל המוסדות היהודיים. ב-28 ביוני 1941, בראשית מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה הגרמנים, ורצחו בה קבוצת גברים יהודים. לאחר מכן, הוקם בעיירה יודנרט, ויהודי העיירה צוו לשאת סרט זרוע עם מגן דוד, ולעבוד בעבודות כפייה. בראשית אוקטובר 1941 הוקם בעיירה גטו, בו רוכזו יהודי העיירה לצד יהודי כפרי הסביבה.

ב-22 באוגוסט 1942 נלקחו כל יהודי הגטו ביחד עם יהודי אוסובה וישקה לבורות ירי, ונרצחו בהם. יהודים בודדים הצליחו להימלט מהאקציה, ולשרוד ביערות הסביבה. ב-5 בפברואר 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/431 דרז'נה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז רובנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
אריק הראשון, מלך דנמרק

טבלה לזכרו של אריק הראשון ב[[פאפוס, קפריסין, מקום מותו וקבורתו]]
אריק הראשון (בדנית: Erik I; 1060 לערך – 10 ביולי 1103) היה מלך דנמרק משנת 1095 ועד מותו. הוא היה בנו של סוון השני, מלך דנמרק וזהות אמו לא ידועה.

==חייו==
אריק נולד בעיירה סלנגרופ שבצפון שלן. במהלך תקופת מלכותו של אחיו, קנוט הרביעי, הוא נמנה עם תומכיו הנלהבים, אך הוא ניצל במהלך המרד שבו נרצח אחיו. הוא נשאר בחווה המלכותית במקום ללוות את קנוט למנזר סנט אלבן באודנסה, שם נרצח המלך. הוא נמלט מהחווה לשלן ומשם לסקונה, שהייתה אז חלק מדנמרק. לאחר רצח קנוט, נבחר אחיו אולף הראשון, אך תקופת מלכותו הייתה קצרה יחסית. בסופו של דבר נבחר אריק להיות המלך בשנת 1095. הוא התחבב על עמו ותקופות הרעב שהיו מנת חלקה של דנמרק במהלך תקופת מלכותו של אולף, נפסקו. עבור רבים היה זה סימן שבחירתו של אריק כמלך דנמרק הייתה בחירה טובה.

על פי כרוניקנים בני התקופה, כמו סקסו גרמטיקוס ועל פי מיתוסים, מתואר אריק כ"גבר חסון וגבוה" שפנה אל האנשים הפשוטים. הוא הצליח לשמור על מקום עמדו כאשר ארבעה גברים ניסו להזיזו ממקומו. הוא היה נואם מוכשר, ואנשים יצאו מגדרם כדי לשמוע אותו. לאחר שהיה יוצא מישיבות האספה הלאומית הוא היה יוצא לאנשים שהמתינו בחוץ. לאריק יצא מוניטין כאדם קולני שאהב נשפים וניהל חיים הוללים. למרות שהוא תמך בריכוז הסמכות על ידי חצר המלכות, נראה היה שהוא התנהג באופן דיפלומטי כדי להימנע מהתנגשויות עם האצולה. הוא היה ידוע כמי שלא גילה רחמים כלפי שודדים ופיראטים.

בביקור אצל האפיפיור ברומא הוא הצליח להשיג את הקאנוניזציה של אחיו המנוח, קנוט הרביעי, ואת קבלת מעמד הארכיבישופות לדנמרק, במקום היותה כפופה לארכיבישוף של המבורג-ברמן. לתפקיד הארכיבישוף של לונד התמנה אסר תורקליסון.

==מותו==
באספה של ויבורג הכריז אריק שהוא החליט לצאת לעלייה לרגל לארץ הקודש. על פי כרוניקה דנית הסיבה להחלטה זו הייתה רציחתם של ארבעה מאנשיו במהלך חגיגה בהם הם השתכרו באולם הנשפים שלו. למרות תחינותיהם של נתיניו, הוא לא היה מוכן לחזור בו מהחלטתו והוא מינה את בנו, האראלד ואת הבישוף אסר כעוצרים.

אריק ורעייתו בודיל יצאו עם פמליה גדולה דרך רוסיה לקונסטנטינופול, שם הם היו אורחיו של אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. בעת שהותם שם, חלה אריק, אך הוא הפליג בכל אופן לקפריסין. ביולי 1103 מת אריק הראשון בפאפוס שבקפריסין. המלכה בודיל קברה אותו שם והוא היה המלך הראשון שיצא לעלייה לרגל לאחר כיבוש ירושלים על ידי הצלבנים במהלך מסע הצלב הראשון. המלכה בודיל חלתה אף היא, אך הצליחה להגיע לירושלים, שם היא מתה. היא נטמנה למרגלות הר הזיתים בעמק יהושפט.

==משפחתו==
אריק ובודיל הביאו לעולם בן חוקי אחד, קנוט לאברד. ילדיו של אריק מחוץ לנישואין היו האראלד קסיה, אריק, בנדיקט ובת בשם רגנהילדה, לימים אמו של אריק השלישי, מלך דנמרק.

קנוט היה נסיך אהוד על עמו והתנהגותו הייתה אבירית. הוא נרצח ב-7 בינואר 1131 על ידי אחיינו של אריק, מגנוס, בנו של נילס, מלך דנמרק, שראה בקנוט כמתחרה על הכתר. רציחתו של קנוט אירעה ימים ספורים לפני לידת בנו ולדמר, שלימים מלך כולדמר הראשון, מלך דנמרק בין השנים 1157 – 1182.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150611053849/http://in.reuters.com/article/2008/03/26/us-cyprus-denmark-king-idINL2675268220080326 "Denmark and Cyprus pay tribute to 12th century king". Reuters. 26 March 2008. Retrieved 2008-03-27.]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי דנמרק
קטגוריה:נפטרים ב-1103
האליץ'

האליץ (באוקראינית: Галич; ברוסית: Галич, גאליץ; בפולנית: Halicz; ביידיש: העליטש) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, על גדת נהר דניסטר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==

האליץ' נזכרת לראשונה בשנת 1138 כעיר מלכותית, ועד המאה ה-14 שימשה כעיר הבירה של נסיכות גאליץ'-וולין, שנקראה על שמה.

בשנת 1349 סופחה העיירה לשטח פולין בידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין. במהלך המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי הטטרים, ולאחר מכן בידי הקוזקים.

בעקבות חלוקת פולין בשנת 1772, נכללה העיירה בשטח גליציה האוסטרית, ובשנת 1919 נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה. לצד הקהילה היהודית בעיירה, התקיימה בה לאורך השנים גם קהילה קראית.

==יהודי האליץ'==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בהאליץ' הוא משנת 1436. בשנת 1578 נמנו בעיירה 31 משפחות יהודיות, ובמאה ה-18 תועדה במקום קהילה עצמאית, שפרשה חסותה גם על יהודי כפרי הסביבה.

לקראת סוף המאה ה-19 גדל מספר היהודים בעיירה, אך זה ירד בתחילת המאה ה-20 בשל הגירה. בשנת 1900 נמנו בעיירה 1,454 יהודים ו-114 קראים. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ערכו כנופיות סימון פטליורה מעשי רצח, שוד ואונס ביהודי העיירה, ובתי יהודים רבים בה נהרסו. כתוצאה מכך, רבים מיהודי העיירה עזבו אותה, ושארית הקהילה השתקמה בעזרת ועד עזרה אמריקאי ומוסדות עזרה הדדית. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה עד 1921 כיהן כרב בהאליץ' הרב יצחק שטיינברג, לימים אב"ד תל אביב. 

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות, וכן קיבוץ הכשרה. כמו כן, פעל בעיירה בית ספר עברי. בשנים אלה נמנו בעיירה 878 יהודים, מתוך 3,442 תושבים.

בשנת 1942 הושמדו יהודי האליץ' בשתי אקציות. בראשונה, הועברו חלקם למחנה "טחנת רודולף" שבסטניסלבוב, ושם נרצחו במקום או שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. באקציה השנייה נורו יתר היהודים בעיירה, ואילו הילדים הוטבעו בנהר דניסטר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/142 האליץ'] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: יישובים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה