OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הקורפוס השני (ורמאכט)

הקורפוס השני (בגרמנית: II. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===החזית המערבית===
הקורפוס הוקם בשטטין ב-1 באוקטובר 1934, וכמפקדו הראשון מונה פדור פון בוק. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה הרביעית של קבוצת ארמיות צפון. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות A, והשתתף בקרב על בלגיה ונע אל צפון צרפת. לאחר מכן לחם הקורפוס הארמייה הרביעית כחלק מקבוצת ארמיות B. הקורפוס השתתף בפריצת הדרך בסום, וברדיפת הכוחות של צבא צרפת אל הסן והלואר.

===החזית המזרחית===
במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16, והשתתף בקרב על קובנה. בינואר 1942 השתתף הקורפוס בקרבות בכיס דמיאנסק, עד לפריצת המצור במאי 1942. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים תחת הארמייה ה-16 והארמייה ה-18 לסירוגין. באוגוסט נסוג הקורפוס יחד עם כל קבוצת ארמיות צפון לקורלנד שבלטביה, ועד מהרה שונה שמה של קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות קורלנד. הקורפוס נותר בקורלנד עד שנכנע ב-8 במאי 1945.

==מפקדים==
* גנרל לוטננט פדור פון בוק (1 באוקטובר 1934 - אפריל 1935)
* גנרל חיל הרגלים יוהנס בלסקוביץ (אפריל 1935 - 10 בנובמבר 1938)
* גנרל אוברסט אדולף שטראוס (10 בנובמבר 1938 - 30 במאי 1940)
* גנרל חיל הרגלים קרל-היינריך פון שטילפנגל (30 במאי 1940 - 21 ביוני 1940)
* גנרל חיל הרגלים ולטר פון ברוקדורף-אהלפלדט (21 ביוני 1940 - יוני 1942)
* גנרל חיל השריון אוטו פון קנובלסדורף (יוני 1942 - 1 ביולי 1942)
* גנרל חיל הרגלים ולטר פון ברוקדורף-אהלפלדט (1 ביולי 1942 - 28 בנובמבר 1942)
* גנרל חיל הרגלים פאול לאוקס (28 בנובמבר 1942 - 1 באפריל 1944)
* גנרל לוטננט וילהלם האסה (1 באפריל 1944 - 5 במאי 1944)
* גנרל לוטננט קורט פון טיפלסקירך (5 במאי 1944 - 11 במאי 1944)
* גנרל חיל הרגלים פאול לאוקס (11 במאי 1944 - 3 ביולי 1944)
* גנרל חיל הרגלים וילהלם האסה (15 ביולי 1944 - 15 בינואר 1944)
* גנרל חיל הרגלים יוהנס מאייר (15 בינואר 1945 - 1 באפריל 1945)
* גנרל לוטננט אלפרד גאוזה (1 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

==סדר כוחות==
===המערכה בפולין===
במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-3 
* הדיוויזיה ה-32

===המערכה בצרפת===
במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-12
* הדיוויזיה ה-32

===מבצע ברברוסה===
בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-12
* הדיוויזיה ה-32 
* הדיוויזיה ה-121

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/IIKorps.htm הקורפוס ה-2] באתר lexikon-der-wehrmacht 
2
סמונידס איש אמורגוס

סמונידס איש אמורגוס (יוונית עתיקה: Σημωνίδης ὁ Ἀμοργῖνος) הוא משורר יווני מהמאה השביעית לפנה"ס של שירה יאמבית ואלגרית. שירתו שרדה כציטוטים המצוטטים בידי סופרים ומשוררים אחרים. יצירות הידועה והארוכה ביותר עוסקת בסיווג של נשים. שמו של המחבר לקוח מתוך אזכורו במספא ספרי לקסיקון, בניהם הלקסיקון המפורסם "ספר האטימולוגיה הגדול" (Ἐτυμολογικὸν Μέγα).
== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס
הקורפוס העשירי (ורמאכט)

הקורפוס העשירי (בגרמנית: X. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===החזית המערבית===
הקורפוס הוקם בהמבורג ב-15 באוקטובר 1935, וכמפקדו הראשון מונה וילהלם קוכנהאואר. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה השמינית של קבוצת ארמיות דרום. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות B, והשתתף בקרב על הולנד, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע מקרה אדום.

===החזית המזרחית===
במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16, והשתתף בקרב על קובנה. בחורף 1942 השתתף הקורפוס בקרבות בכיס דמיאנסק, עד לפריצת המצור במאי 1942. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים תחת הארמייה ה-16 והארמייה ה-18 לסירוגין. באוגוסט נסוג הקורפוס יחד עם כל קבוצת ארמיות צפון לקורלנד שבלטביה, ועד מהרה שונה שמה של קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות קורלנד. הקורפוס נותר בקורלנד עד שנכנע ב-8 במאי 1945.

==מפקדים==
* גנרל חיל הרגלים וילהלם קוכנהאואר (15 באוקטובר 1935 - 1 באפריל 1939)
* גנרל חיל הרגלים וילהלם אולקס (1 באפריל 1939 - 15 באוקטובר 1939)
* גנרל חיל התותחנים כריסטיאן הנזן (15 באוקטובר 1939 - מאי 1942)
* גנרל חיל השריון אוטו פון קנובלסדורף (מאי 1942 - יוני 1942)
* גנרל חיל התותחנים כריסטיאן הנזן (יוני 1942 - 1 ביולי 1943)
* גנרל לוטננט אוטו שפונהיימר (1 ביולי 1943 - 1 באוגוסט 1943)
* גנרל חיל התותחנים כריסטיאן הנזן (1 באוגוסט 1943 - 4 בנובמבר 1943)
* גנרל חיל הרגלים תומאס אמיל פון ויקדה (4 בנובמבר 1943 - 23 ביוני 1944)
* גנרל חיל הרגלים פרידריך קכלינג (25 ביוני 1944 - 3 בספטמבר 1944)
* גנרל לוטננט הרמן פוירטש (21 בספטמבר 1944 - 21 בדצמבר 1944)
* גנרל לוטננט יוהנס מאייר (21 בדצמבר 1944 - 27 בדצמבר 1944)
* גנרל חיל התותחנים זיגפריד תומאשקי (27 בדצמבר 1944 - 8 במאי 1945)

==סדר כוחות==
===המערכה בפולין===
במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-24 
* הדיוויזיה ה-30

===המערכה בצרפת===
במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* רגימנט האס אס לייבשטנדרטה אדולף היטלר
* הדיוויזיה ה-227
* דיוויזיית הפרשים ה-1

===מבצע ברברוסה===
בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-30 
* הדיוויזיה ה-126

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XKorps.htm הקורפוס ה-10] באתר lexikon-der-wehrmacht 
10
הקורפוס ה-18 (ורמאכט)

הקורפוס ה-18 (בגרמנית: XVIII. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-1 באפריל 1938 בשם "הקורפוס ה-18", והועמד תחת פיקוד אויגן בייר. במהלך הפלישה לפולין, פעל הקורפוס כחלק מהארמייה ה-14 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ובמהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-12 במסגרת קבוצת ארמיות A. ב-5 ביוני 1940 מונה הרמן פון שפק למפקד הקורפוס, וב-15 ביוני החליפו פרנץ במה.

ב-1 בנובמבר 1940 הוסב הקורפוס שבפיקודו לקורפוס הררי, ומחלק מיחידותיו הוקם הקורפוס ההררי ה-49.

==מפקדים==
* אויגן בייר (1 באפריל 1938 - 5 ביוני 1940)
* הרמן פון שפק (5 ביוני 1940 - 15 ביוני 1940)
* פרנץ במה (15 ביוני 1940 - 1 בנובמבר 1940)

==סדר הכוחות==
===המערכה בפולין===
במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הפאנצר ה-2
* הדיוויזיה הקלה ה-4
* הדיוויזיה ההררית ה-3

===המערכה בצרפת===
במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-5
* הדיוויזיה ה-21
* הדיוויזיה ה-25
* הדיוויזיה ההררית ה-1

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XVIIIKorps-R.htm הקורפוס ה-18] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
18
הקורפוס ההררי ה-18 (ורמאכט)

הקורפוס ההררי ה-18 (בגרמנית: XVIII. Gebirgs-Armeekorps) היה קורפוס הררי של הוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-1 בנובמבר 1940, בשם "הקורפוס ההררי ה-18", על בסיס הקורפוס ה-18, והועמד תחת פיקוד פרנץ במה.

במהלך הקרב על יוון לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-12, והשתתף בקרב תרמופילאי. במאי 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית לפלנד, שהפכה ביולי אותה שנה לארמייה ההררית ה-20. ב-10 בדצמבר 1943 מונה קרל אגלזר למפקד הקורפוס, וב-24 ביוני 1944 החליפו פרידריך הוכבאום, שפיקד על הקורפוס עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* פרנץ במה (1 בנובמבר 1940 - 10 בדצמבר 1943)
* קרל אגלזר (10 בדצמבר 1943 - 24 ביוני 1944)
* פרידריך הוכבאום (24 ביוני 1944 - 8 במאי 1945)

==סדר הכוחות==
===המערכה בבלקן===
במערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הפאנצר ה-2
* הדיוויזיה ההררית ה-5
* הדיוויזיה ההררית ה-6
* הדיוויזיה ה-72
* הרגימנט ה-125

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/KorpsGeb/XVIIIGebKorps-R.htm הקורפוס ההררי ה-18] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
18
סיפורי ילדים

סיפורי ילדים () הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון ספטמבר 1953 של Beyond Fantasy Fiction. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1976 בספר גדול ורחב הוא העולם תחת השם מעשיה לתינוקות, ושוב בשנת 2009 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 1.

אסימוב כתב את הסיפור בינואר 1953, מתוך כוונה להגישו למגזין החדש בשם "Fantastic" אך הוא נדחה על ידי עורך העיתון, הרולד בראון. לאחר מכן הגיש אותו אסימוב להוראס לאונרד גולד, אשר קיבל אותו למגזין האחות החדש של מגזין "Galaxy Science Fiction", מגזין "Beyond Fantasy Fiction".

== עלילה ==
יאן פרנטיס, סופר פנטזיה, שקוע בעבודתו כאשר חרק בעל רגליים ארוכות מופיע לפניו. החרק מצהיר כי הוא אֶלף, ולמעשה הוא מוטציה -"אלף על"- בעל כוחות חדשים אותם הוא עדיין לומד. האלף מסביר ליאן כי רוב בני מינו הם טלפתיים, והם השתמשו בבני האדם כ"עדשות מוחיות" כדי להגדיל את כוחותיהם וכך הם שרדו את עידן הקרח האחרון. עם זאת, מאז המהפכה התעשייתית, האלפים נמנעו מהאנושות, שכן הם לא מסוגלים לשלוט בחשמל, והם נסוגו לאוואלון; אי באוקיינוס השקט העטוף ב"מסך מוחי".

האלף שהופיע בפני פרנטיס, לעומת זאת, יכול לשלוט בחשמל ואולי גם לבצע ביקוע אורניום. דבר זה דורש שימוש במוח אנושי כ"עדשה מוחית", אך לא כל מוח יכול לשמש לכך, מאחר שבני אדם כבר אינם מאמינים בפיות. פרנטיס, כסופר פנטזיה, הוא אחד האנשים הבודדים בעלי מוח שימושי. כאשר פרנטיס מסרב להילקח לאוואלון בתור "יועץ", האלף מאיים שיגרום לאשתו ובנו של פרנטיס נזק גופני.

בנו של פרנטיס מגיע הביתה ופרנטיס נשלח לספרייה הציבורית. אולם כשהאלף מנסה להשתמש במוחו של יאן הצעיר כעדשה הוא לא מצליח, מפני שכילד של שנות ה-50 המודרניות, הוא אינו מאמין ב"סיפורי ילדים" ובקיומן של פיות. האלף מאבד את כוחו ויאן הצעיר מוחץ אותו עם ספר הלימוד שלו.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1953
הקורפוס ההררי ה-36 (ורמאכט)

הקורפוס ההררי ה-36 (בגרמנית: XXXVI. Gebirgs-Armeekorps) היה קורפוס הררי של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ב-15 באוקטובר 1939 הוקם הקורפוס ה-36, והועמד בפיקוד הנס פייגה. הקורפוס לחם במערכה על צרפת כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן הועבר לדרום נורווגיה, ומשם לצפון פינלנד.

ב-18 בנובמבר 1941, הוסב הקורפוס לקורפוס הררי, וב-30 בנובמבר הוחלף פייגה על ידי קרל וייזנברגר.

הקורפוס לחם לצד פינלנד כחלק מארמיית נורווגיה, שהפכה ב-14 בינואר 1942 לארמייה ההררית ה-20, והשתתף בקרבות השונים במלחמת ההמשך. ב-10 באוגוסט 1944 מונה אמיל פוגל למפקד הקורפוס, ופיקד עליו במהלך מלחמת לפלנד עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* הנס פייגה (18 בנובמבר 1941 - 30 בנובמבר 1941)
* קרל וייזנברגר (30 בנובמבר 1941 - 10 באוגוסט 1944)
* אמיל פוגל (10 באוגוסט 1944 - 8 במאי 1945)

==סדר הכוחות==
===מלחמת ההמשך===
במלחמת ההמשך כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-163
* הדיוויזיה ה-169

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/KorpsGeb/XXXVIGebKorps-R.htm הקורפוס ההררי ה-36] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

==הערות שוליים==

36
שביעות הרצון מובטחת

שביעות הרצון מובטחת () הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון אפריל 1951 של Amazing Stories. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1975 בספר בארץ הרובוטים תחת השם 'שביעות רצון הלקוח מובטחת', ושוב בשנת 1976 בספר גדול ורחב הוא העולם תחת השם 'סיפוק מלא', ופעם שלישית בשנת 2009 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 1.

== עלילה ==
טי-אן 3, המכונה טוני, הוא רובוט הנועד לעבודות בית, ניסיון של חברת יו-אס רובוטים להכניס את הרובוטים לתוך משק הבית האנושי. טוני מוצב בביתה של קלייר בלמונט, שבעלה עובד עבור החברה, כניסוי, אבל היא לא מוכנה לקבל אותו. 

טוני מבין שקלייר סובלת מהערכה עצמית נמוכה, ומנסה לעזור לה על ידי שיפוץ ביתה, איפורה והלבשתה מחדש. לבסוף הוא מציע לה להזמין את חברותיה לביתה החדש, וכשהם מגיעות הוא מתחזה לאהובה וגורם לחברותיה לראות אותם מתנשקים, ובכך הוא מנסה להגדיל את ההערכה העצמית של קלייר. 

בסופו של דבר מתאהבת קלייר בטוני ושוקעת בדיכאון כאשר הוא נלקח בחזרה למעבדה. בעקבות ניסוי זה דגמי טי-אן 3 נשלחים לעיצוב חדש, מאחר שיו-אס רובוטים אינה רוצה ליצור רובוטים שישנו חשש שנשים יתאהבו בהם. 

בסוף הסיפור שואל בעלה של קלייר את ד"ר סוזן קלווין האם טוני התאהב בקלייר. סוזן עונה לו שאין זה הדבר, מאחר שרובוטים לא יכולים להתאהב, אך היא מסתייגת ואומרת שנשים כן יכולות להתאהב ברובוטים.

== עיבודים ==
הסיפור עובד לפרק בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC בשם "Out of the Unknown"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיפורי סוזן קלווין
קטגוריה:יצירות משנת 1951
גואדל לייקנס

גואדל מריה גרטרוד לייקנס (בפלמית: Goedele Maria Gertrude Liekens; נולדה ב-21 בינואר 1963) היא פוליטקאית, פסיכולוגית, סקסולוגית ומנחת טלוויזיה זוכת התואר מיס בלגיה 1986 וייצגה את ארצה במיס תבל 1986. היא גם משמשת כיום כחברה בבית הנבחרים הבלגי מטעם המפלגה הדמוקרטית-ליברלית הפלמית אליה נבחרה ב-2019.

==ביוגרפיה==
לייקנס נולדה בבבלגיה. ב-1986 היא נבחרה למיס בלגיה ובתחרות מיס תבל שנערכה בפנמה היא סירבה לקחת חלק בפעילויות ובפרויקטים במסגרת התחרות שמחוץ ללוח הזמנים ושעלו כסף ובנוסף היא סירבה ללחוץ את ידה למנהיג המדינה באותו זמן מנואל נורייגה, היא גם ייצגה את מדינתה בתחרות מיס עולם 1986. בעקבות כך לין ווסנביק בשנת 1987 כלל לא השתתפה בתחרות.

היא סיימה תואר בפסיכולוגיה וסקסולוגיה מהאוניברסיטה החופשית של בריסל, היא התראיינה כמומחית לסקסולוגיה במספר תוכניות בטלוויזיה הבלגית וברדיו הבלגי והנחתה את הגרסה המקומית לתוכנית החוליה החלשה.

היא פרסמה מספר מאמרים במגזין פלייבוי, כתבה שני ספרים בנושא מיניות ובנוסף ישנם שני מגזינים בבעלותה.

מ-1999 היא משמשת כשגרירה של רצון טוב מטעם האומות המאוחדות ופעילה למען זכויות האישה.

ב-2001 הייתה שותפה בייסוד חברת הפקות.

ב־2019 נבחרה לבית הנבחרים הבלגי.

לייקנס גרושה ואמא לשתי בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.vub.ac.be/alumni/profiel/goedele-liekens נתונים מאתר אוניברסיטת בריסל]

קטגוריה:פוליטיקאיות בלגיות
קטגוריה:סקסולוגיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה בלגיות
קטגוריה:פסיכולוגיות
קטגוריה:פסיכולוגים בלגים
קטגוריה:זוכות מיס בלגיה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1986
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1986
קטגוריה:בלגיות שנולדו ב-1963
מייקל הופמן

מייקל הופמן (; ) הוא במאי קולנוע אמריקאי.

==חיים מוקדמים וחינוך==
הופמן נולד בהוואי, בנם של דורותי (הארפר) וגלן ר. הופמן אשר ממוצא גרמני, הוא גדל באיידהו. למד באוניברסיטת המדינה של בויסי, שם הוא נבחר לנשיא הסטודנטים באוניברסיטה. הוא היה ממייסדי פסטיבל שייקספיר איידהו (יחד עם דאג קוסאי וויקטוריה הולוואי). זכה במלגת רודז בשנת 1979, והיה לבוגר הראשון שהשיג את הכבוד הזה. בעוד שלמד את ספרות הרנסאנס באוניברסיטת אוקספורד, הוא הרחיב את התעניינותו גם לדרמה בכך שהקיים את קרן הקולנוע באוניברסיטת אוקספורד. זאת הוא עשה על ידי יצירת סרטי סטודנטים, בכיכובו של יו גרנט הצעיר.

==קריירה==
אחד הסרטים המפורסמים של מייקל הופמן, Restless Natives, הוא סרט עם מבט הומוריסטי על ילדים סקוטים צעירים המעכבים אוטובוסים של תיירים. בשנת 1988 ביים את הסרט "Some Girls" בכיכובם של פטריק דמפסי וג'ניפר קונלי הצעירים. ביים בנוסף את "שיקום" עם רוברט דאוני ג'וניור, "יום בהיר אחד" עם מישל פייפר וג'ורג 'קלוני, "בועות של אהבה" עם סאלי פילד וקווין קליין, "ליל קיץ החלום של הלילה", שעבורו הוא גם כתב את התסריט המבוסס על העבודה של שייקספיר, ו"מועדון הקיסר" (בכיכובו של קווין קליין). מייקל, עשה שלושה סרטים עם קליין (עד כה), כולל "חלום של ליל קיץ".

הסרט "המובטחת" שלו (1987) היה מועמד לפרס הגדול של חבר השופטים בפסטיבל סאנדנס. הסרט שיקום (1995) הוצג בפסטיבל ברלין הבינלאומי ה-46.

בנוסף, הוא כתב וביים את הסרט התחנה האחרונה (2009), המבוסס על השנים האחרונות של חייו של לב טולסטוי. אשר כיכבו בו כריסטופר פלאמר, הלן מירן, ג'יימס מקאבוי, ופול ג'יאמאטי.

הופמן גם ביים את הסרט גמביט (2012) ו-The Best of Me (2014)

בשנת 2018 החל לעבוד על סרטו החדש "Gore", ביוגרפיה אודות הסופר גור וידאל, אותו יגלם קווין ספייסי; הסרט נמצא כרגע בשלבי פוסט-פרודקשן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:זוכי מלגת רודס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של בויסי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
הקורפוס ה-17 (ורמאכט)

הקורפוס ה-17 (בגרמנית: XVII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===החזית המערבית===
הקורפוס הוקם בהמבורג ב-1 באפריל 1938, וכמפקדו הראשון מונה ורנר קיניץ. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה ה-14 של קבוצת ארמיות דרום. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות B, ואף לחם במהלך מבצע אדום. 

===החזית המזרחית===
במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השישית, והשתתף בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון. ב-23 בינואר 1942 מונה קרל-אדולף הולידט למפקד הקורפוס, ולחם עמו במסגרת מבצע מקרה כחול. בהמשך לחם הקורפוס בזירה הדרומית והשתתף בקרבות לחילוץ הכוחות הנצורים בסטלינגרד, בקרבות על המיוס ובמבצע דנייפר-קרפטי. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות בהונגריה ובקרפטים, ומפברואר 1945 לחם בשלזיה, שם סיים את המלחמה.

==מפקדים==
* גנרל חיל הרגלים ורנר קיניץ (1 באפריל 1938 - 23 בינואר 1942)
* גנרל חיל הרגלים קרל-אדולף הולידט (23 בינואר 1942 - 2 באפריל 1942)
* גנרל אוברסט כריסטיאן הנזן (2 באפריל 1942 - 12 ביוני 1942)
* גנרל חיל הרגלים קרל-אדולף הולידט (12 ביוני 1942 - 7 בדצמבר 1942)
* גנרל לוטננט דיטריך פון קולטיץ (7 בדצמבר 1942 - 5 במרץ 1943)
* גנרל חיל הרגלים וילהלם פון שנקנבורגר (5 במרץ 1943 - 1 באוגוסט 1943)
* גנרל חיל התותחנים אריך ברנדנברגר (1 באוגוסט 1943 - 1 בנובמבר 1943)
* גנרל חיל השריון הנס קרייזינג (1 בנובמבר 1943 - 27 באפריל 1944)
* גנרל לוטננט פרנץ בייר (27 באפריל 1944 - 25 במאי 1944)
* גנרל חיל השריון הנס קרייזינג (25 במאי 1944 - 28 בדצמבר 1944)
* גנרל חיל ההנדסה אוטו טימאן (28 בדצמבר 1944 - 8 במאי 1945)

==סדר כוחות==
===המערכה בפולין===
במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-7 
* הדיוויזיה ה-44
* הדיוויזיה ה-45

===המערכה בצרפת===
במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-10
* הדיוויזיה ה-26
* דיוויזיית האס אס ה-4

===מבצע ברברוסה===
בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-56 
* הדיוויזיה ה-62

===מבצע יאשי-קישינב===
במהלך מבצע יאשי-קישינב כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית היגר ה-8
* הדיוויזיה ההררית ה-3

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XVIIKorps.htm הקורפוס ה-17] באתר lexikon-der-wehrmacht 
17
אולם הספורט הלאומי יויוגי

האצטדיון הלאומי יויוגי (ביפנית: 国立代々木競技場 הוא אולם ספורט הממוקם בפארק יויוגי שבטוקיו, בירת יפן. לאולם יש שני מגרשים מגרש אחד שמכיל 13,291 מקומות ומגרש שני שמכיל 3,202. האולם תוכנן על ידי קנזו טנגה.

האולם אירח את משחקי הכדורסל באולימפיאדת טוקיו. בנוסף לכך אירח האולם את אליפות העולם בכדורעף 2006, 2010. האולם צפוי לארח את משחקי הכדוריד בטוקיו (2020). 

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Yoyogi National Gymnasium - Swim.jpg|מראה האולם מבחוץ
קובץ:Yoyogi National Gymnasium 2008.jpg|מראה האולם מבחוץ
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אולמות כדורסל
קטגוריה:אולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:טוקיו: ספורט
קטגוריה:טוקיו: מבנים
קטגוריה:יפן: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:יפן: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
קטגוריה:מבנים שתכנן קנזו טנגה
אדמון ביאה

גנרל של ארמייה אדמון אלפונס לאון ביאה (בצרפתית: Edmond Alphonse Léon Buat; 17 בספטמבר 1868 – 30 בדצמבר 1923) היה גנרל בצבא צרפת שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן היה ראש המטה הכללי החמישי של צבא צרפת.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
ביאה נולד ב-17 בספטמבר 1868 בעיר שאלון-אן-שמפאן, שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. אביו לאון, היה קצין הנדסה. אמו מרי הייתה מהעיר מץ, ולפיכך מלחמת צרפת–פרוסיה שבסופה סופחה מץ בידי הקיסרות הגרמנית, הניעה אותו להתגייס לצבא צרפת. בשנת 1887 הוא למד באקול פוליטקניק, וסיים אותו בשנת 1891 כלוטננט בחיל הארטילריה. זמן קצר לאחר מכן נישא לז'אן בובה, בתו של קצין בחיל הארטילריה. בשנת 1895 הוא הועלה לדרגת קפטן, ובמרץ 1909 הועלה לדרגת קומנדנט ומונה למפקד ברגימנט התותחנים ה-25. בשנת 1912 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל והוצב בלשכתו של שר המלחמה.

===מלחמת העולם הראשונה===

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא מונה לראש המטה הכללי של ארמיית אלזס. בנובמבר 1915 מונה למפקד בריגדת החי"ר ה-245, ובינואר 1916 מונה למפקד בריגדת החי"ר ה-7, ופיקד עליה עד 18 ביוני של אותה שנה עת מונה למפקד הדיוויזיה ה-121, ופיקד עליה במהלך הקרב על הסום. ב-14 באפריל של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל של בריגדה, ב-29 בדצמבר הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה ומונה למפקד הקורפוס ה-2. הוא פיקד על הקורפוס עד 2 בינואר 1917 עת הועבר לפקד על כוחות הארטילריה של המילואים. ב-18 בפברואר 1918 מונה למפקד הדיוויזיה ה-33.

ב-29 במרץ של אותה שנה מונה למפקד הקורפוס ה-17, וב-10 ביוני מונה למפקד הארמייה החמישית, אשר פרט ליחידות צרפתיות כללה גם את הקורפוס האיטלקי השני בפיקוד אלבריקו אלבריצ'י, והבריגדה הבריטית ה-19 בפיקוד ברנרד מונטגומרי. ב-5 ביולי של אותה שנה הועבר למטכ"ל ומילא תפקידי ניהול ומטה עד סוף המלחמה.

===ראש המטה הכללי===
ב-24 בינואר 1920 הוא מונה לראש המטה הכללי של צבא צרפת, והחזיק בתפקיד במשך כשלוש שנים עד מותו. בואה היה משוכנע שמלחמה נוספת בין צרפת לגרמניה היא רק עניין של זמן, והעריך שהמלחמה תפרוץ תוך 20-30 שנים (כפי שאכן היה במציאות). בואה שאף לחולל רפורמה בצבא הצרפתי ולצייד אותו בכלי נשק חדישים מאמציו סוכלו עקב קיצוצים דרסטיים בתקציב המלחמה בתקופה של בין מלחמות העולם. הוא מת בפתאומיות במרפאה בפריז ב-30 בדצמבר 1923 בגיל 55.

רחוב בעיר נאנט נושא את שמו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.archives.nantes.fr/PAGES/DOSSIERS_DOCS/cimetieres/celebrites/buat_edmond/buat_edmond.htm אדמון ביאה] 

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1868
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1923
אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה

אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה (5 בינואר 1425 - 11 בדצמבר 1474), היה מלך קסטיליה בין השנים 1454–1474, ולאחר מותו פרצה מלחמת הירושה הקסטיליאנית.

==ביוגרפיה==
אנריקה הרביעי נולד בוואיאדוליד ב-5 בינואר 1425, והיה בנם של חואן השני, מלך קסטיליה ומריה מאראגון, מלכת קסטיליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך אראגון ולאונור אורקה מקסטיליה, רוזנת אלבורקרקה. בשנת 1444 קיבל אנריקה את התואר נסיך חאאן, ובשנת 1445 הביס את האצולה הקסטיליאנית בקרב אולמדו הראשון.

ב-20 ביולי 1454 מת אביו חואן השני, מלך קסטיליה, ואנריקה עלה לשלטון במקומו. עם עלותו לשלטון גירש אנריקה את אחותו איזבלה ושאר קרוביו מהממלכה. בשנת 1455 התחתן אנריקה עם ז'ואנה, נסיכת פורטוגל, בתו של דוארטה, מלך פורטוגל ואחותו של אפונסו החמישי, מלך פורטוגל, ועל ידי כך כרת ברית עם ממלכת פורטוגל. בשנת 1458 מת אלפונסו החמישי, מלך אראגון, ואחיו חואן השני, מלך אראגון עלה לשלטון במקומו. אנריקה תמך באצולה שהתנגדה לחואן, ואף תמך בהמשך בקרלוס, נסיך ויאנה, אולם לבסוף כרת עם חואן הסכם שלום. בשנת 1461 בהיות איזבלה אחותו בסביבות גיל 10, החזירה אנריקה לקסטיליה תחת פיקוחו ההדוק. בשנת 1462 פרצה מלחמת האזרחים הקטלונית, ואנריקה טען לזכותו לכתר ממלכת אראגון, אולם בשנת 1463 הגיע אנריקה להסכם עם חואן השני, וויתר על זכויותיו לכתר אראגון. בשנת 1468 ביקשו אצילים למרוד באנריקה ולמנות את איזבלה למלכה במקומו, אך היא סרבה והכירה במלכותו של אחיה. בתמורה, הוכרה איזבלה על ידי אנריקה כיורשתו.

ב-11 בדצמבר 1474 מת אנריקה הרביעי, ואחותו איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה עלתה לשלטון במקומו. אולם אצילי אקסטרמדורה התנגדו לשליטת איזבלה, ותמכו בחואנה, נסיכת קסטיליה בתו של אנריקה שהייתה נשואה לאפונסו החמישי, מלך פורטוגל, ובקבות כך פרצה מלחמת הירושה הקסטיליאנית, שבסיומה תפסה איזבלה את השלטון.

==משפחתו==
בשנת 1440 התחתן אנריקה עם בלאנקה, נסיכת נווארה, אך בשנת 1453 בוטלו הנישואים, ללא שהיו לו ילדים ממנה.

בשנת 1455 התחתן אנריקה עם ז'ואנה, נסיכת פורטוגל, ממנה נולדה לו בת אחת:
* חואנה, נסיכת קסטיליה (1462–1530)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.xs4all.nl/~kvenjb/madmonarchs/isabel/isabel_bio.htm אנריקה הרביעי, מלך קסטיליה] באנציקלופדיה בריטניקה
* 
* 

קטגוריה:מלכי קסטיליה
קטגוריה:ילידי 1425
קטגוריה:נפטרים ב-1474
סידור רב סעדיה גאון

סידור רב סעדיה גאון הוא הכינוי המקובל לספר כתאב ג'אמע אלצלואת ואלתסאביח (בעברית: ספר כל התפילות והברכות) שחיבר רב סעדיה גאון. הספר כלל את נוסח התפילה לפי שיטתו של רב סעדיה גאון בשפה העברית, וחיבור הלכתי הכולל בן השאר את הלכות התפילה, השבת החגים והצומות כתוב בשפה הערבית. נוסח התפילה וההלכות הרלוונטיות שזורים בו זה בזה.

סידור רב סעדיה גאון הוא החיבור השלם היחיד שהוא עדות אותנטית על נוסח בבל ועל מנהגי התפילה של יהדות בבל בתקופת הגאונים.

==השפעה==
סדר רב סעדיה גאון, בניגוד לחברו סדר רב עמרם גאון, השפיע אך מעט על קהילות אירופה. מנגד, הוא השפיע רבות על נוסח התפילה בקהילות באזור המזרח התיכון. נוסח פרס – שהיה מקובל בארצות מזרחיות כגון איראן, אפגניסטן וכורדיסטן – מושפע בעיקר מסידור רב סעדיה גאון, וכך גם הנוסח שבמחזור ארם צובה. בתקופות מאוחרות, החל מהגעת מגורשי ספרד לאזור, נדחק הנוסח המקומי בארצות אלה, ועמו ההשפעות של רס"ג, מפני נוסח הספרדים.

==ממנהגי הסידור==
*בברכות השחר, ברכת עוטר ישראל מוחלפת בעוטף ישראל.
*תפילת שחרית מתחילה מברכת מהולל בתשבחות ותוספת ברוך שאמר מוספת בימים מיוחדים.
*אחרי מהולל בתשבחות יש לקט פסוקים של "יהי כבוד" ואחריו פרקי תהילים ואלה השינויים שבהם:
*#אחרי תהילה לדוד אין "ואנחנו נברך", "הללויה הללי נפשי" ו"הללויה כי טוב זמרה" (יש האומרים שזו טעות בהעתקה) ובמקום "הללויה כי טוב... כי נעים".
*#אחרי "הללו אל" לא מוכפל הפסוק האחרון.
*#לאחר "הללו אל" יש שני פסוקים שהם "ברוך ה' לעולם" ו"ועתה אלוהינו מודים" ואז ישתבח וכל שירת הים.
*בברכות קריאת שמע, קדושת יוצר אינה נאמרת ביחיד אלא רק במניין, ולכן יחיד מברך ברכת "יוצר אור" בנוסח קצר.
*בשבת מוסיפים רק "לאל אשר".
*ההוספות אחר עמידה קצת יותר קצרות.
*קדושה היא כמו בנוסח תימן.
*לא נזכרת תפילת "מודים דרבנן".
*אחרי התפילה יש נפילת אפיים, "והוא רחום" ("אשרי") קדושת "ובא לציון" (שיחיד לא אומר) בשבת "השמים מספרים" ו"ברוך אלוהינו".
*סדר מנחה הוא: "והוא רחום" ("אשרי"), עמידה (בשבת יש ברכה הנקראת "הנח" שנשתמר, אחרי נוסח הרגיל, בתכלאל) ונפילת אפיים (בשבת "צדקתך").
*ערבית מתחילה מ"והוא רחום" (בלי "אשרי"), ולאחר מכן קריאת שמע וברכותיה, ועמידה (שבשבת ברכתה היא "מאהבתך", כמו אצל נוסח איטליה).
*רשימת התאריכים שלא אומרים בה תחנון מצומצמת.
*יש נוסח מיוחד לברכות קריאת שמע של ערבית לליל שבת ולמוצאי שבת. חלק מהנוסח המיוחד לליל שבת נשמר בנוסח איטליה. אחרי ברכות קריאת שמע בליל שבת, אומרים ושמרו ויראו עינינו.

==הדפסת הסידור==
הסידור נדפס לראשונה מתוך כתב יד בודד בשנת תש"א, על ידי ישראל דוידזון, שמחה אסף ויששכר יואל בהוצאת חברת מקיצי נרדמים.

==לקריאה נוספת==
*דניאל גולדשמידט, סדר רב סעדיה גאון, בתוך מחקרי תפילה ופיוט, עמ' 413–420. המאמר הוא סיכום של הסידור בכלל, וגם ביקורת על מהדורת מקיצי נרדמים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אורי ארליך, [https://www.academia.edu/35013660/לחקר_נוסח_התפילה_בסידור_רב_סעדיה_גאון._פעמים_121_תשע_67-99_ לחקר נוסח התפילה בסידור רב סעדיה גאון], פעמים 121 (תש"ע), עמ' 67–99
* דן גרינברגר, [https://www.academia.edu/40446355/סידור_רב_סעדיה_גאון_-_דוקטורט סידור רס"ג: עיונים בנוסח, מבנה והוראות], חיבור לשם קבלת תואר דוקטור, באר שבע 2012
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סידורים
קטגוריה:ספרי המאה ה-10
קטגוריה:ספרות הגאונים
קטגוריה:רב סעדיה גאון
דיונונים

דיונונים (שם מדעי: Decapodiformes) היא תת-מחלקה של רכיכות ימיות ממחלקת הסילוניות, היכולים לנוע באמצעות הנעה סילונית. הם קרוביהם הרחוקים של התמנונים.

בני הקבוצה הם בעלי שמונה רגליים המשמשות לתנועה ועוד שתיים לתפיסת מזון. הם בעלי קונכייה פנימית קשה וכן מקור קרני, שלעיתים הוא בעל ארס. הם שוחים בצורה אחורית ופעילים בעיקר בשעות החשיכה. הדיונונאים מומחים בהסוואה - דבר העוזר להם נגד טורפים וגם להתקרב לטרפם ולתפוס אותו בזרועותיהם הדביקות.

בשנת 2021 קבע מחקר שבוצע בבית הספר לכלכלה של לונדון כי דיונונים, לצד תמנונים וסרטנים, הם יצורים בעלי תודעה אשר "מסוגלים להרגיש כאב, עונג, רעב, צמא, חמימות, אושר, נחמה והתרגשות". בעקבות זאת הודיעה ממשלת בריטניה על הכללת דיונונים בחוק לרווחת בעלי חיים בעלי מודעות .

==מיון==
*סדרת ה-Boletzkyida - נכחדה
**קבוצת הבלמניטים (Belemnoidea) - נכחדה
*סדרת הספירולאים (Spirulida)
*סדרת הדיונונאים (Sepiida)
*סדרת הדיונונים המעוגלים (Sepiolida)
*סדרת דיונוני הרחף (Teuthida)

==גלריה==
<gallery widths="220px" heights="170px" perrow="4>
קובץ:Opalescent inshore squid.jpg|דוריטאותיס אופלסכנס
קובץ:Bobtail squid.jpg|Euprymna berryi
קובץ:HPIM1795.JPG|דיונון הרוקחים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

*
אנריקה השלישי, מלך קסטיליה

אנריקה השלישי, מלך קסטיליה (4 באוקטובר 1379 – 25 בדצמבר 1406), היה מלך קסטיליה בין השנים 1390 - 1406.

==ביוגרפיה==
אנריקה השלישי נולד בבורגוס ב-4 באוקטובר 1379, לחואן הראשון, מלך קסטיליה ולאונור מאראגון, מלכת קסטיליה, בתם של פדרו הרביעי, מלך אראגון ואלאונורה מסיציליה. זמן קצר לאחר לידתו סוכם שאנריקה יתחתן עם ביאטריש, מלכת פורטוגל, אולם לבסוף אביו התחתן איתה, ובכך פרץ משבר 1383–1385, שבסיומו עלה לשלטון בפורטוגל ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל.

ב-9 באוקטובר 1390 מת אביו חואן הראשון, מלך קסטיליה, ואנריקה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1391 פרצו פרעות קנ"א, ומכיוון שהשלטון היה בידי אפוטרופסים וכוחם היה חלש, לא נמנעו הפרעות ביהודים. בשנת 1393 תפס אנריקה את השלטון, ומיד החל לחזק את כוחו על חשבון האצולה.

במהלך שלטונו, נחל הצי הקסטיליאני במספר ניצחונות נגד האנגלים; בשנת 1400 שלח אנריקה צי ימי כנגד בסיסי הפיראטים בצפון אפריקה, ובשנת 1402 כבש את האיים הקנריים. בשנת 1396 הדף אנריקה פלישה פורטוגזית וב-15 באוגוסט 1402 חתם על הסכם שלום עם ז'ואאו הראשון, מלך פורטוגל.

אנריקה תמך באנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר, וחידש את הקרבות עם אמירות גרנדה, אולם מותו המוקדם מנע ממנו לנצל את הצלחתו בקרבות.

ב-25 בדצמבר 1406 מת אנריקה השלישי, ובנו חואן השני, מלך קסטיליה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
בשנת 1388 התחתן אנריקה עם קתרין מלנקסטר, בתם של ג'ון מגונט, דוכס לנקסטר וקונטסטנס מקסטיליה, דוכסית לנקסטר, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* מריה מקסטיליה, מלכת אראגון (1401–1458)
* קתרינה, נסיכת ויאנה (1403–1439)
* חואן השני, מלך קסטיליה (1405–1454)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי קסטיליה
קטגוריה:ילידי 1379
קטגוריה:נפטרים ב-1406
כרישי במבוק

דגי פרפרון.]]
כרישי חזרן (שם מדעי: Hemiscylliidae) היא משפחת דגי סחוס מסדרת הזנבתנאים, המכונים לעיתים זנבתנים שטוחים.

אלו כרישים קטנים עם גודל מרבי של 121 ס"מ והם חיים בצמוד לקרקעית הים, בדרך כלל בין סלעים ואלמוגים. זנבם מוארך וגופם דק, ומצדי פיהם ישנם "זיפים" קטנים העוזרים בחישה. 
הם יכולים לכופף את סנפיריהם ולהשתמש בהם כרגליים . דגים אלה אפורים או מוסווים וניזונים מיצורים שוכני קרקעית כמו חסרי חוליות מימיים או דגים. הם חיים באזור הימים הטרופיים האינדו-פסיפיים.

==מיון==
*משפחה כרישי במבוק (Hemiscylliidae)
**סוג כריש במבוק (Chiloscyllium) 
***מין Chiloscyllium arabicum
***מין Chiloscyllium burmensis
***מין Chiloscyllium caerulopunctatum
***מין גִּלְדָּן אָפֹר (Chiloscyllium griseum)
***מין Chiloscyllium hasseltii
***מין גִּלְדָּן נָקֹד (Chiloscyllium indicum)
***מין Chiloscyllium plagiosum
***מין Chiloscyllium punctatum
**סוג כריש במבוק מנומר (Hemiscyllium)
***מין Hemiscyllium freycineti
***מין Hemiscyllium galei
***מין Hemiscyllium hallstromi
***מין Hemiscyllium halmahera 
***מין Hemiscyllium henryi
***מין Hemiscyllium michaeli
***מין כריש הכותפת (Hemiscyllium ocellatum)
***מין Hemiscyllium strahani
***מין Hemiscyllium trispeculare

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור גיל
דני רוזנברג

דני רוזנברג (נולד ב-23 באוגוסט 1979) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
בוגר בהצטיינות של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה. מרצה בבית הספר סם שפיגל וחבר מערכת מגזין הקולנוע "מערבון".

במהלך לימודיו בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה ביים את הסרטים הקצרים "דון קישוט בירושלים", "הטייפ האדום", ו"במפעל". הסרטים זכו בפרסים רבים, ביניהם, פרס וולג'ין לסרט הקצר ל"טייפ האדום", וצל"ש בתחרות הרשמית בפסטיבל ברלין ל"דון קישוט בירושלים" והשתתפו בעשרות רבות של פסטיבלים ברחבי העולם, ביניהם: פסטיבל קאן, פסטיבל ברלין, מונפלייה, קלרמונד-פראנד, פיפ"א-ביאריץ, פסטיבל מינכן ופסטיבל מונטריאול. סרטיו הוקרנו במספר תחנות שידור ברחבי העולם.

בשנת 2008 הוקרן סרטו "בית אבי", דרמת מלחמה דוברת יידיש המתרחשת בשנת 1948, בהשתתפות השחקנים איתי טיראן ומיקי לאון. הסרט הוקרן בסינמטקים ברחבי הארץ, הוצג בפסטיבלים שונים ברחבי העולם ושודר ב"ערוץ 10".

בשנת 2009, ביים 32 פרקים בסדרת הדרמה הטלוויזיונית "מסכים" ששודרה בYes הטלוויזיה בלוויין.

בשנת 2011, הפיק, ביים, צילם וערך את הסרט הדוקומנטרי הקצר "סוסיא" שהוקרן בתחרות הרשמית בפסטיבל ברלין, בתחרות הרשמית בפסטיבל HotDocs, בIDFA, פסטיבל ירושלים ועוד רבים. כמו כן זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל מילאנו.

בין השנים 2012–2013 פיתח את סרטו העלילתי הראשון באורך מלא "החייל הנעלם", בשיתוף עם התסריטאי עמיר קליגר. הסרט זכה בפרס השני באירוע הפיצ'ינג של חממת הקולנוע הבינלאומית בירושלים, בסך 30 אלף דולר.

בשנת 2015 יצר וביים את סדרת הטלוויזיה הקומית בת 13 הפרקים, "ג'וני ואבירי הגליל" לYes Drama, שאותו גם כתב בשיתוף עם תום שובל. הסדרה נמכרה לשידור לערוץ 4 הבריטי ולאדפטציה בערוץ "Vox" הגרמני.

בשנת 2018 החל לצלם את סרטו העלילתי הארוך הראשון "מותו של הקולנוע ושל אבא שלי גם". בשנה זו אף עיבד בשיתוף איתי טיראן את המחזה אל נקמות שעלה בתיאטרון הקאמרי, היה יוצר שותף ותסריטאי ראשי בסדרה מלכות של HOT. באותה השנה יצא לאקרנים סרטו "אורי זהר חוזר", סרט דוקומנטרי על אורי זהר אותו ביים במשותף יחד עם יניב סגלוביץ'.

בשנת 2020 נבחר סרטו "מותו של הקולנוע ושל אבא שלי גם" להשתתף פסטיבל הקולנוע בקאן, אך הפסטיבל בוטל עקב מגפת הקורונה. הסרט זכה בפרס הראשון בתחרות הקולנוע העלילתי בפסטיבל הקולנוע ירושלים. באוגוסט 2021, הוכרז שהסרט מועמד לפרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר. ב-23 בפברואר 2023 יצא הסרט להקרנות מסחריות בישראל וזכה לביקורות אוהדות.

בקיץ 2022 צילם את סרטו הארוך השני, "החייל הנעלם". ב-2023 התפרסם כי "החייל הנעלם" נבחר לתחרות הרשמית של פסטיבל לוקרנו, שווייץ<ref></ref> ולתחרות הרשמית של פסטיבל בוסן, הפסטיבל הגדול ביותר באסיה.<ref></ref>

החייל הנעלם זכה ב-11 מועמדויות לפרס אופיר ביניהם המועמדות לפרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר וזכה בפרס אופיר לצילום הטוב ביותר, אותו קיבל צלם הסרט, דוד סטוז'מאייסטר.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר אמירים (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
עדיקה

מטה עדיקה בתל אביב
חנות עדיקה ב[[דיזנגוף סנטר]]
עדיקה סטייל בע"מ, המוכרת במותג Adika, היא חברה פרטית ישראלית, הפועלת ברחבי העולם, למכירת מוצרי אופנה. החברה החלה בהפעלת אתר אינטרנט למסחר אלקטרוני המכוון בעיקר לקהל נשי בגילאי 18–40, ומציע מוצרים מיובאים מתאילנד, מסין ומהונג קונג לצד פריטים המיוצרים בלעדית לאתר. המחלקות השונות מציעות בגדים, אביזרי אופנה, תכשיטים ונעליים. האתר מיועד לקהל העולמי כולו. משרדי האתר ומחסניו שוכנים בתל אביב. בהמשך דרכה פתחה החברה גם חנויות בקניונים בישראל, ונכון ל-2020 יש לה תשע חנויות בישראל.

==היסטוריה==
בתחילת שנת 2012 נוסד אתר האינטרנט של עדיקה על ידי דדי שוורצברג ועדי רונן ונמכרו בו בגדים בלבד. בהמשך השנה נוספו לאתר קטגוריות תיקים ונעליים וכן הושקה קולקציית ה-Exclusive. בשנת 2013 נפתח בוטיק הפופ-אפ של עדיקה.

בשנת 2013 השיקה עדיקה סרטוני וידאו עם דוגמניות המציגות את פרטי הלבוש שבאתר. האתר החל להציג סרטון וידאו של כל פריט באתר, כך שניתן לראות את הפריט בתנועה.

בשנת 2014 נתנה עדיקה חסות לתחרות “Upcoming designers” בשבוע האופנה בתל אביב.

בשנת 2014 נוצר שיתוף פעולה של עדיקה עם חברת PUMA במסגרתו נמכרה באתר קולקציית בגדי ספורט.

בינואר 2015 רכשה קבוצת גולף א.ק. 75% מהבעלות בעדיקה בכ-40 מיליון ש"ח.

במרץ 2018 הונפקה עדיקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ושווי החברה נקבע על 167 מיליון ש"ח. באותו חודש פורסם כי הכנסות הרשת ברבעון הרביעי של 2017 גדלו ב-51% בהשוואה לתקופה המקבילה ב-2016, ל-21.3 מיליון שקל.

במאי 2019 דווח שהחברה מרחיבה את פעילותה מחוץ למדינת ישראל. בשלב הראשון גויס צוות ייעודי במטה החברה תל אביב, והוקם אתר באנגלית תחת הכתובת adika.com.

לחברה יש חברה בת בבעלות מלאה שהתאגדה בסין.

נכון ל-2019 הפרזנטוריות של Adika הן מאיה קיי ואנה זק.

בנובמבר 2020 פרסמה כוכבת הטיקטוק צ'ארלי ד'אמליו פוסט בו היא מציינת לשבח את עדיקה, וגרמה לבהלת ביקוש שהקפיצה את המנייה במעל 30% (עליית ערך של מעל 55 מיליון ש"ח).

בחודש נובמבר 2022 הושלם המיזוג עם חברת גולף יעד בע"מ, והחברה הפכה להיות חברה פרטית בבעלות קבוצת גולף.<ref></ref>

==עדיקה פופ-אפ==
בוטיק הפופ-אפ של עדיקה הוא אירוע מכירה שמתקיים פעמיים בשנה בחללים משתנים. באירוע מוצעים למכירה פריטים מהאתר לצד פריטים חדשים שטרם עלו לאתר. לאירוע הפופ-אפ שהתקיים בפסח 2014 במתחם התחנה בתל אביב הגיעו מעל 20,000 מבקרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות ביגוד
קטגוריה:שירותי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:רשתות אופנה
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:חברות אופנה ישראליות
קטגוריה:רשתות שיווק בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2012
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
אלפונסו הרביעי, מלך אראגון

אלפונסו הרביעי (באראגונית: Alifonso IV d'Aragón; 2 בנובמבר 1299 - 24 בינואר 1336), היה מלך אראגון בין השנים 1327–1336.

==ביוגרפיה==
אלפונסו הרביעי נולד ב-2 בנובמבר 1299 לחיימה השני, מלך אראגון וביאנקה דה אנז'ו, בתם של שארל השני, מלך נאפולי ומריה מהונגריה, מלכת נאפולי. בשנים 1323–1324, כבש אלפונסו את סרדיניה, וסיפח אותה לכתר אראגון.

בשנת 1327 מת אביו חיימה השני, מלך אראגון, ואלפונסו עלה במקומו לשלטון, מאחר שאחיו הבכור חיימה מאראגון ויתר על זכויותיו כדי להפוך לנזיר. בשנת 1329 פתח אלפונסו במלחמה ארוכה עם הרפובליקה של ג'נובה. העיר סאסארי שסופחה לממלכה בשנת 1323, מרדה באלפונסו שלוש פעמים, אולם נשארה תחת לבסוף תחת שלטונו.

לאחר התאלמנותו בשנת 1327, התחתן אלפונסו מתחתנת בשנת 1329 עם לאונור מקסטיליה, אחותו של אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה, שהייתה מאורסת קודם לכן לאחיו חיימה, שסירב לממש ביניהם את הנישואים. בעקבות נישואיו השניים, הסתכסך אלפונסו עם בנו פדרו.

ב-24 בינואר 1336 מת אלפונסו הרביעי בברצלונה, ובנו פדרו הרביעי, מלך אראגון עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
בשנת 1314 התחתן אלפונסו עם תרסה ד'אנטנסה, בתם של גומבאו ד'אנטנסה וקונסטנס מאנטיון, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* אלפונסו (1315–1317)
* קונסטנס מאראגון, מלכת מיורקה (1318–1346)
* פדרו הרביעי, מלך אראגון (1319–1387)
* חיימה הראשון, רוזן אורחל (1321–1347)
* איזבל (1323–1327)
* פדריקה (1325)
* סנצ'ו (1327)

בשנת 1329 התחתן אלפונסו עם לאונור מקסטיליה, בתם של פרננדו הרביעי, מלך קסטיליה וקונסטנס מפורטוגל, ממנה נולדו לו 2 ילדים:
* פרננדו, נסיך אראגון (1329–1363)
* חואן (1331–1358)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי אראגון
קטגוריה:ילידי 1299
קטגוריה:נפטרים ב-1336
חדקנאים

[[חדקן אטלנטי]]
חדקנאים (שם מדעי :Acipenseriformes) היא סדרת דגים ממחלקת מקריני סנפיר. אלו דגי גרם המצויים בנהרות ומים מליחים ורק מינים מעטים חיים בים הפתוח. הם חיים באמריקה הצפונית, באירופה ובאסיה (בעיקר ברוסיה ובים השחור). עם זאת חלקם נמצאו גם באפריקה ודרום אמריקה.

המין הגדול בבני הסדרה הוא הבלוגה שיכול להגיע למשקל 1.5 טון ולאורך 7.2 מ'. 

הדבר הבולט ביותר בחדקנים הוא חוטמם הגדול הנראה כמו חדק ומכאן שמם. מתוך הלסת העליונה יוצאים זיפים דמויי שפם העוזרים לחדקן לחוש בסביבתו ולחפש את טרפו. לחדקן אין קשקשים אך יש רצועות גרמיות מחוץ לעורם. הוא אינו כשר בהלכה, אך הוא דג מאכל נפוץ ומביציו מכינים מאכל הקרוי קוויאר.

== מיון ==
בתוך הסדרה ישנם 2 משפחות קיימות: חדקניים וחדקני שיניים:

*סדרה חדקנאים (Acipenseriformes)
** משפחה חדקניים (Acipenseridae)
*** תת-משפחה Acipenserinae
**** סוג חדקן (Acipenser) בו 18 מינים.
**** סוג הוסו (Huso) בו 2 מינים.
*** תת-משפחה Scaphirhynchinae
**** סוג סקפירינכוס (Scaphirhynchus) בו 3 מינים.
**** סוג פסודוסקפירינכוס (Pseudoscaphirhynchus) בו 3 מינים.
** משפחה חדקני שיניים (Polyodontidae)
****סוג ומין יחיד חדקן שיניים אמריקאי (Polyodon spathula)
****סוג ומין יחיד חדקן שיניים סיני (Psephurus gladius) - נכחד
**משפחה Chondrosteidae - נכחדה
**משפחה Errolichthyidae - נכחדה
**משפחה Peipiaosteidae - נכחדה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1940
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לב ברג
*
קטגוריה:סחוס-גרמיים
רב-סנפירים

רב-סנפירים (שם מדעי : Polypteriformes) היא סדרת דגים ממחלקת מקריני סנפיר, בתוכה משפחה יחידה - רבי סנפירים (Polypteridae) ובה 14 מינים קיימים.
== מאפיינים ==
לדגים אלה ריאות קטנות המסייעות להם לנשום במים דלי-חמצן. הם בעלי גוף מוארך, סנפירים תחתונים קטנים אך שורה של סנפירים גרמיים דמויי קוצים לאורך פלג גופם העליון. הם חיים רק במים מתוקים באזור הנילוס של אפריקה ובביצות סביבו.

דגים אלה שייכים לקבוצה שונה משאר מקריני הסנפיר, בקבוצת הסחוס גרמיים יחד עם החדקנאים. הם בעלי תכונות האופייניות לבעלי ארבע רגליים כמו סנפירים בשרניים, ריאות העוזרות להם לנשום במים דלים בחמצן ולסתות מפותחות כמו בעל ארבע רגליים. הם יכולים להגיע לאורך של 97 ס"מ.

== מיון ==
*סדרה רב-סנפירים (Polypteriformes)
**משפחה רבי סנפירים (Polypteridae)
***סוג בואיטיוס (Bawitius) - נכחד
***סוג Serenoichthys - נכחד
***סוג ומין יחיד רב-סנפיר נחשי (Erpetoichthys calabaricus)
***סוג רב-סנפיר (Polypterus)
****מין Polypterus ansorgii
****מין Polypterus bichir
****מין Polypterus congicus
****מין Polypterus delhezi
****מין רב-סנפיר קונגו (Polypterus endlicherii)
****מין Polypterus mokelembembe
****מין רב-סנפיר מערבי (Polypterus ornatipinnis) 
****מין Polypterus palmas
****מין Polypterus polli 
****מין Polypterus retropinnis
****מין Polypterus senegalus
****מין Polypterus teugelsi
****מין Polypterus weeksii 

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
הקורפוס ה-12 (ורמאכט)

הקורפוס ה-12 (בגרמנית: XII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===הקמה ראשונה===
הקורפוס הוקם בוויסבאדן ב-1 באוקטובר 1936, וכמפקדו הראשון מונה ולטר שרוט. במהלך המערכה בפולין שהה הקורפוס בחזית המערבית, כחלק מהארמייה הראשונה. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע אדום. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר השנייה, והשתתף בקרב סמולנסק, ולאחר מכן בבלימת מתקפת הנגד הרוסית סביב מוסקבה, כחלק מהארמייה הרביעית. הקורפוס לחם בקרבות השונים בגזרה המרכזית, והושמד במהלך מבצע בגרטיון.

===הקמה שנייה===
ב-28 במרץ 1945 הוקם הקורפוס מחדש, ולמפקדו מונה הרברט אוטרקאמפ. הקורפוס לחם כחלק מהארמייה השביעית בדרום-מערב גרמניה ובצ'כוסלובקיה, עד שנכנע לאמריקנים ב-8 במאי 1945.

==מפקדים==
===הקמה ראשונה===
* גנרל חיל הרגלים ולטר שרוט (1 באוקטובר 1936 - 9 באפריל 1940)
* גנרל אוברסט גוטהרד היינריצי (9 באפריל 1940 - 17 ביוני 1940)
* גנרל חיל הרגלים ולטר שרוט (17 ביוני 1940 - 19 בפברואר 1942)
* גנרל חיל הרגלים ולטר גרסנר (19 בפברואר 1942 - 18 בפברואר 1943)
* גנרל חיל הרגלים קורט פון טיפלסקירך (18 בפברואר 1943 - ספטמבר 1943)
* גנרל לוטננט אדגר רהריכט (ספטמבר 1943)
* גנרל חיל הרגלים קורט פון טיפלסקירך (ספטמבר 1943 - 4 ביוני 1944)
* גנרל לוטננט וינצנץ מילר (4 ביוני 1944 - 7 ביולי 1944)

===הקמה שנייה===
* גנרל חיל התותחנים הרברט אוטרקאמפ (28 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

==סדר כוחות==
===המערכה בצרפת===
במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-75
* הדיוויזיה ה-268
* הדיוויזיה ה-198

===מבצע ברברוסה===
בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-31 
* הדיוויזיה ה-34
* הדיוויזיה ה-45

===מבצע בגרטיון===
במבצע בגרטיון כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-18
* הדיוויזיה ה-57
* הדיוויזיה ה-267

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XIIKorps.htm הקורפוס ה-12] באתר lexikon-der-wehrmacht 
12
סחוס-גרמיים

סחוס-גרמיים (שם מדעי: Chondrostei) היא תת-מחלקה של דגים ממחלקת מקריני סנפיר. בתת-מחלקה זו שרדו רק 2 סדרות ובהם 3 משפחות.

דגים אלה הם דגי גרם אך עצמותיהם בנויות מסחוס דק והם מזכירים מעט את דגי הסחוס כמו בצורת הסנפירים והזנב ובפתחי הנשימה שלהם, אך קשורים יותר לבני קבוצת כליל גרמיים שבה נמצאים רוב הדגים המודרניים.

דגים אלה החלו להתפתח בתקופת הסילור אך רוב הסדרות שלהם נכחדו וכיום שרדו רק 2 סדרות: חדקנאים ורב-סנפירים.

==סדרות==
*רב-סנפירים (Polypteriformes)
**משפחה רבי סנפירים (Polypteridae)
*חדקנאים (Acipenseriformes)
**משפחה חדקניים (Acipenseridae)
**משפחה חדקני שיניים (Polyodontidae)
**משפחה Chondrosteidae - נכחדה
**משפחה Errolichthyidae - נכחדה
*Cheirolepidiformes - נכחדה
*Guildayichthyiformes - נכחדה
*Luganoiiformes - נכחדה
*Palaeonisciformes - נכחדה. בה היה הפלאוניסקום
*Perleidiformes - נכחדה
*Phanerorhynchiformes - נכחדה
*Pholidopleuriformes - נכחדה
*Ptycholepiformes - נכחדה
*Saurichthyiformes - נכחדה
*Tarrasiiformes - נכחדה

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהנס פטר מילר
קטגוריה:מקריני סנפיר
קשות-סנפיר

קְשׁוּת-סנפיר (שם מדעי: Amia calva) הוא מין דג יחידי במשפחת האמיות ובסדרה קשת סנפירים, שבמחלקת מקריני הסנפיר. דג זה הוא קרוב משפחתם של דגי התנין וכמותם שייך לקבוצת התמים גרמיים שהם פרימיטיביים יותר משאר הדגים המודרניים. 

דג זה מגיע לאורך 65-70 ס"מ בנקבות ו-50-65 ס"מ בזכרים, כשמספר פרטים מגיעים לאורך של יותר ממטר. משקלם הכללי הוא 10 ק"ג. הדג מצויד הן בזימים לנשימה במים והן בשלפוחית ריאות, המצויה ליד המעי הקדמי, למקרה שהוא מצוי הרחק מהמים ויכול להזיק מעמד יותר זמן מדגים אחרים שמתים מחוץ למים.

לדג זה לסתות גדולות ושיניים חדות, סנפירים אחוריים מעוגלים היוצרים צורת קשת ונתנו לדג את שמו ועל הזנב למעלה ישנו "כתם עין" בולט. שאר גופו של הדג מוסווה ודומה בצבעו לצבע הבוץ בביצות בהם הוא חי. הוא טורף מארב של יצורים קטנים יותר כמו דגי אחרים, סרטנים וחרקי מים. 

דג זה מצוי רק במזרח אמריקה הצפונית באגמים, ביצות ונהרות, אך גם במים מליחים ואף בחופים המזרחיים של ארצות הברית.

זכרי קשות-סנפיר מגנים על צאצאיהם הדגיגים, ששוחים לצדם. כשמופיע טורף פוטנציאלי, האב אף עשוי להתרחק מהדגיגים במהירות ולהעמיד פני פצוע על מנת למשוך אליו את הסכנה ולהרחיקה מצאצאיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

איור מבנה גופו של הדג.

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:תמים גרמיים
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
קטגוריה:דגי האגמים הגדולים
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
הקורפוס ה-13 (ורמאכט)

הקורפוס ה-13 (בגרמנית: XIII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===הקמה ראשונה===
הקורפוס הוקם בנירנברג ב-1 באוקטובר 1937, וכמפקדו הראשון מונה מקסימיליאן פון וייכס. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה השמינית של קבוצת ארמיות דרום. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע אדום. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, והשתתף בקרב ביאליסטוק-מינסק ובקרב סמולנסק. ביולי 1942 הוכפף הקורפוס לארמייה השנייה, ולחם עמה בקרבות בגזרה הדרומית, ולאחר מכן בגזרה המרכזית. בספטמבר 1943 הוכפף הקורפוס לארמיית הפאנצר הרביעית, ולחם עמה בקרבות באוקראינה. ב-22 ביולי 1944 הושמד הקורפוס במבצע לבוב-סנדומייז', וב-5 באוגוסט הוכפפו שרידיו לקורפוס הפאנצר גרוסדויטשלנד.

===הקמה שנייה===
ב-6 באוקטובר 1944 הוקם הקורפוס מחדש, על בסיס מפקדת הכוחות בהרי הווז', ולמפקדו מונה הנס פלבר. הקורפוס לחם כחלק מהארמייה השביעית בדרום-מערב גרמניה, בתורינגיה ובסקסוניה, עד שנכנע לאמריקנים ב-8 במאי 1945.

==מפקדים==
===הקמה ראשונה===
* גנרל חיל הפרשים מקסימיליאן פון וייכס (1 באוקטובר 1937 - 26 באוקטובר 1939)
* גנרל אוברסט היינריך פון ויטינגהוף (26 באוקטובר 1939 - 25 באוקטובר 1940)
* גנרל חיל הרגלים הנס פלבר (25 באוקטובר 1940 - 14 בינואר 1942)
* גנרל לוטננט אוטו-ארנסט אוטנבאכר (14 בינואר 1942 - 21 באפריל 1942)
* גנרל חיל הרגלים אריך שטראובה (21 באפריל 1942 - 20 בפברואר 1943)
* גנרל לוטננט פרידריך זיברט (20 בפברואר 1943 - 7 בספטמבר 1943)
* גנרל חיל הרגלים ארתור הוף (7 בספטמבר 1943 - 25 באפריל 1944)
* גנרל לוטננט יוהנס בלוק (25 באפריל 1944 - 5 ביוני 1944)
* גנרל חיל הרגלים ארתור הוף (5 ביוני 1944 - 22 ביולי 1944)

===הקמה שנייה===
* גנרל חיל הרגלים הנס פלבר (6 באוקטובר 1944 - 12 בפברואר 1945)
* גנרל לוטננט ראלף פון אוריאולה (12 בפברואר 1945 - 31 במרץ 1945)
* גנרל לוטננט מקס בורק (31 במרץ 1945 - 21 באפריל 1945)
* גנרל חיל הרגלים ולטר האם (21 באפריל 1945 - 21 באפריל 1945)
* גנרל חיל התותחנים ולטר לוכט (21 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

==סדר כוחות==
===המערכה בפולין===
במהלך המערכה בפולין, כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-10 
* הדיוויזיה ה-17
* רגימנט האס אס לייבשטנדרטה אדולף היטלר

===המערכה בצרפת===
במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-15 
* הדיוויזיה ה-17
* הדיוויזיה ה-10

===מבצע ברברוסה===
בתחילת מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-17
* הדיוויזיה ה-78

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XIIIKorps.htm הקורפוס ה-13] באתר lexikon-der-wehrmacht 

13
קטגוריה:הוקמו ב-1937
קורפוס 13
ליבקה

ליבקה (בגרמנית: Lübbecke) היא עיר בצפון-מזרח מדינת נורדריין-וסטפאליה בצפון גרמניה. עיר המחוז לשעבר שוכנת על השיפולים הצפוניים של גבעות ויהן (בגרמנית: Wiehengebirge) ומונה כ-26,000 תושבים. העיר משתייכת למחוז המזרח-וסטפאלי מינדן-ליבקה, המשתייך לריגירונגסבצירק דטמולד.

== היסטוריה ==
ליבקה נזכרת לראשונה באנלים הפרנקיים הקיסריים כאתר בו התרחשה מתקפה סקסונית על מחנה פרנקי. העיר קרויה על שם נחל קטן שזורם בשטחה. היישוב הקטן הפך לדיוקסיה בבישופות מינדן. ב-1279 זכתה ליבקה לכתב זכויות עירוניות מידי הבישוף של מינדן וולקווין משוולבנברג. בשנת 1648 בוטלה בישופות מינדן והשלטון בה עבר לידיה של ברנדנבורג, ומאוחר יותר לידי פרוסיה. ליבקה שוחררה על ידי הבריטים בתום מלחמת העולם השנייה.

== קהילה יהודית ==
קהילה יהודית התקיימה בליבקה עוד בימי הביניים. ב-1350 נערכו פרעות ביהודי העיר על רקע האשמת היהודים במוות השחור. הפרעות הביאו להפסקת הקיום היהודי בעיר עד לראשית המאה ה-17. במהלך המאה ה-18 גדלה בהדרגה הקהילה היהודית הקטנה בליבקה. בשנת 1855 נחנך בעיר בית כנסת חדש, שהחליף אולמות תפילה בבתי שונים בבתיהם של חברי הקהילה היהודית המקומית. בית הכנסת בליבקה נהרס עד היסוד בפרעות ליל הבדולח ב-10 בנובמבר 1938. חברי הקהילה שלא היגרו נספו בשואה. כיום ניצבת אנדרטה במקום בו עמד בית הכנסת המקומי. בליבקה בית קברות יהודי שנחנך באמצע המאה ה-18.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: ערים
סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה

סנצ'ו הרביעי, מלך קסטיליה (12 במאי 1258 – 25 באפריל 1295) היה מלך קסטיליה בין השנים 1284–1295.

==ביוגרפיה==
סנצ'ו הרביעי נולד ב-12 במאי 1258 לאלפונסו העשירי, מלך קסטיליה וויולנטה מאראגון, בתם של חיימה הראשון, מלך אראגון ויולאנטה מהונגריה. בשנת 1275 מת אחיו הבכור של סנצ'ו – פרננדו דה לה סרדה במהלך קרב אסיחה נגד הכוחות המוסלמים, והשאיר אחריו שני בנים קטנים. סנצ'ו הכריז על עצמו כיורש העצר, תוך שהוא מבסס את טענתו על מנהג קסטיליאני ישן, שהתבסס על כך שלאחר מותו של הבן הבכור הנחלה עוברת לבנים האחרים. אביו, אלפונסו העשירי, העדיף להשאיר את הכתר בידי נכדיו, אבל סנצ'ו זכה לתמיכה של האצולה. כתוצאה מכך פרצה מלחמת אזרחים מרה, ובשנת 1282 נאלץ אלפונסו העשירי לקבל את סנצ'ו כיורשו במקום נכדיו הצעירים.

ב-4 באפריל 1284 מת אלפונסו העשירי, וסנצ'ו הרביעי עלה לשלטון במקומו. לאחר עלותו של חיימה השני, מלך אראגון לשלטון בשנת 1291 כרת עמו סנצ'ו ברית למלחמה כנגד המוסלמים. בשנת 1292, כחלק ממאמציו להשיג את השליטה במצר גיברלטר, הטיל סנצ'ו מצור על העיר טריפה וכבשהּ.

ב-25 באפריל 1295 מת סנצ'ו משחפת, ובנו פרננדו עלה לשלטון במקומו, כשאמו לצידו כעוצרת.

==משפחתו==
בשנת 1282 התחתן פרננדו עם מריה דה מולינה, בתם של אלפונסו דה מולינה ומיור אלפונסו דה מנסס, ממנה היה לו שבעה ילדים:
* איזבלה מקסטיליה, דוכסית בריטני (1283–1328)
* פרננדו הרביעי, מלך קסטיליה (1285–1312)
* אלפונסו (1286–1291)
* אנריקה (1288–1299)
* פדרו, לורד קמרוס (1290–1319)
* פליפה, לורד קבררה וריברה (1292–1327)
* ביאטריס מקסטיליה (1293–1359)

בנוסף, היו לסנצ'ו שלושה ילדים לא חוקיים.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אצולה ספרדית
קטגוריה:מלכי קסטיליה
קטגוריה:ילידי 1258

קטגוריה:נפטרים ב-1295