OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בתיה הולין

בתיה הולין (נולדה בשם: כהנא נולדה: 22 בינואר 1953) היא צלמת ופעילה חברתית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
הולין נולדה בשנת 1953 בחולון ללוי כהנא, איש שירות הביטחון, ולשרה כהנא. בצבא שירתה כקצינת נפגעים בחטיבת מילואים של הצנחנים. לאחר שהשתחררה מהשירות בצה"ל, למדה תואר ראשון באוקיינוגרפיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תואר שני בתכנון ותואר שני נוסף במנהל ובמדיניות ציבורית. על התזה שכתבה הוענק לה פרס ספיר לעבודות מצטיינות.

במקביל ללימודיה לימדה גאוגרפיה באוניברסיטת בן-גוריון. בשנת 1975 עברה להתגורר בקיבוץ כפר עזה. שנתיים לאחר מכן נישאה לחבר הקיבוץ.

== פעילות חברתית וקידום ההתיישבות בנגב הגליל ==
הולין החלה ללמד בבית הספר היסודי בקיבוץ סעד ובהמשך עברה ללמד בבית הספר השש שנתי בקיבוץ יד מרדכי. לאחר מכן ניהלה את פרויקט עתידים באזור הדרום.<ref></ref> בשנת 2010 עבדה בתנועת אור וניהלה את תחום הצמיחה הדמוגרפית של התנועה. הולין הייתה שותפה בהקמתם של כעשרה יישובים חדשים בנגב ובגליל.<ref></ref><ref></ref>

הולין הייתה חברה בתנועה למען הנגב המערבי ועסקה בקידום ובלובי לשינוי המצב הביטחוני בנגב המערבי. במסגרת תפקידה הוזמנה בשנת 2018 על ידי הוועדה לזכויות האדם באו"ם בז'נבה לתת את עדותה על האירועים על גדר הגבול בין עזה לישראל והתריעה רבות על המצב הביטחוני באזור ופגיעות היישובים בעוטף.<ref></ref><ref></ref><ref name=":0"></ref>
== ההולכת בשבילים ==
החל משנת 2010 הולין מתעדת ומצלמת את שבילי קיבוץ כפר עזה ואת אזור עוטף עזה. במיזם התיעודי "ההולכת בשבילים", מצלמת ומתעדת הולין את חוויותיה במהלך היום בקיבוץ ובאזור. צילומיה הוצגו במספר תערוכות. בין היתר הציגה בגלריה בקיבוץ נחל עוז, בגלריית המקרר בתל אביב<ref></ref> ובשער הנגב. בפברואר 2023 הציגה תערוכה בשם "בינינו" בשיתוף עם מחמוד (שמו הבדוי של הצלם כפי שמופיע בפרסומים), צלם חובב תושב עזה, שכללה תצלומים משני צידי גדר הגבול.<ref></ref> הולין תיעדה את הצד הישראלי ומחמוד את הצד השני. התערוכה זכתה לסיקור בתקשורת הארצית והבינלאומית.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> ב-7 באוקטובר 2023 תוך כדי הטבח שנערך בקיבוץ קיבלה הולין טלפון מהשותף העזתי שלה לתערוכה, שניסה לשאוב אינפורמציה לגבי תנועת הצבא בכפר עזה. הולין הבינה מיד, שמי שחשבה לשותפה ליצירה ולשאיפה לדו קיום בין שני העמים בגד בה ושיתף פעולה עם המחבלים.<ref></ref><ref></ref>

בדצמבר 2023 אצרה עם משה אש את התערוכה "שמישהו יענה להודעות שלנו כבר". התערוכה מציגה צילומי תכתובות וואטסאפ של חברי הקיבוץ בזמן הטבח בקיבוץ. את התכתובות מלווים תמונות וצילומים של אמנים ידועי שם בהם יוסי למל, זאב אנגלמאיר ואלדד זיו. באותו חודש הוצגה תערוכת צילומיה "בשבילנו", בגלריית מגדל המים בקיבוץ שפיים.<ref></ref>

באפריל 2024 הוצגה תמונתה בתערוכה, "עוטפים באהבה" המוצגת בשדה התעופה בן-גוריון. התערוכה מוקדשת לתושבי הנגב ותושבי הגבול הצפוני.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:צלמות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:כפר עזה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:הטבח בכפר עזה
היה היה פשע

היה היה פשע (באנגלית: Once upon a Crime, וביפנית, שפת המקור, הסרט נקרא: 赤ずきん、旅の途中で死体と出会, בתרגום מילולי לעברית: "כיפה אדומה פוגשת גופת מת במסעה") הוא סרט קולנוע קומדיה-פנטזיה, ובז'אנר סרט בלשי יפני משנת 2023, אשר יצא בהפקת נטפליקס, ישירות לשירות הזרמת המדיה. את הסרט מביים היוצר יוצ'י פוקודה , ובכיכובן של השחקניות קאנה האשימוטו , ויוקו אראקי , ומציג את כיפה אדומה אשר פוגשת את סינדרלה, ומפענחת פשע המתרחש בממלכה.

== תקציר העלילה ==
כיפה אדומה בבגרותה, יוצאת לטיול ברחבי הממלכה והעולם, כאשר היא פוגשת ביער תחילה מכשפה בשם ברברה, אשר מנסה להחליף לה את הנעליים לנעליים יפות, אך לא מצליחה בכך, וגורמת לכיפה אדומה לאבד את נעליה. לאחר מכן כיפה אדומה פוגשת את סינדרלה ביער ומגלה שלקחה לה בלי כוונה את נעליה. סינדרלה מחזירה לה את הסנדלים, וכיפה אדומה שמה לב שהיא עומדת ליד קבר קטן, ומבחינה במצוקתה. בגרסה זו, לכיפה אדומה יש חושים מחודדים ויכולת תשומת לב מוגברת (בדומה לשרלוק הולמס) לפרטים הקטנים, והיא מדובבת את סינדרלה לספר לה את בעיותיה. סינדרלה שוטחת בפניה את סיפורה, ולאחר מכן שתיהן פוגשות שוב את המכשפה, המעניקה להן מראה חדש ונוצץ, המתאים לממלכה שבה כל מה שמעניין את האנשים זה היופי. עם זאת, המכשפה ברברה לא מצליחה להעניק להן נעליים, ואת פריט הלבוש הזה מעניקה להן אחייניתה של ברברה, מכשפה בשם טקלה. ברברה מעניקה להם גם כרכרה, סוסים ונהג מרכבה, מדלעת ועכברים, אך טקלה וברברה מסבירות לשתיים כי בעוד שקסמיה של ברברה פגים בדיוק בחצות, הקסם של טקלה (נעלי הזכוכית של שתיהן) תקף ל־24 שעות. השתיים מחליטות ללכת לנשף של הנסיך, אך בדרך נתקלות בגופה של מעצב השיער המלכותי. הן חוששות שיאשימו אותן בהריגתו (אף שכיפה אדומה יודעת שהן לא הרגו אותו עם המרכבה) או שיעכבו אותן לחקירה וכך יפספסו את הנשף, לכן הן מחליטות לכסות אותו בעלים ולהמשיך לנשף בלי לספר כלום. בנשף, הנסיך שעדיין מדוכא בשל היעלמותה של אהובתו מהעבר, מתבקש על ידי אביו לחפש לו אישה ולבחור מישהי לרקוד איתה. הנסיך בוחר בסינדרלה, והם רוקדים, עד אשר מתגלה דבר מותו של הנס. בשלב זה הסרט הופך לחקירת רצח וכיפה אדומה מתפקדת כחוקרת בניסיון לגלות את התעלומה, ובסופו של הסרט אכן מצליחה לפצח את התעלומה תוך שהיא מנקה מחשד דמויות שונות שנחשדו במהלך הסרט כאלו אשר גרמו למותו של הנס.

== דמויות ==
* כיפה אדומה () – גרסה מבוגרת של כיפה אדומה, וגיבורת הסרט. בעלת יכולת אבחנה ושימת לב לפרטים.
* סינדרלה () – כמו סינדרלה מהגרסה הקלאסית, יש לסינדרלה בסרט אם חורגת ושתי אחיות חורגות - אן, ומרגו.
* הנסיך גילברט () – מושא התשוקה של סינדרלה. אהובתו מהעבר נעלמה.
* אן () – אחותה החורגת של סינדרלה, מקווה שהנסיך ייקח אותה לאישה.
* מרגו (יומי וואקאצוקי) (Yumi Wakatsuki) – אחותה החורגת השנייה של סינדרלה, מתוארת כטיפשה וכחובבת אוכל.
* איזבלה () – אימה החורגת של סינדרלה.
* ברברה (מידוריקו קימורה) (Midoriko Kimura) – המכשפה בשחור. לא טובה בקסמי נעליים, וקסמיה פגים בחצות.
* טקלה () – המכשפה בלבן, אחייניתה של ברברה, טובה בקסמי נעלי זכוכית, וקסמיה מחזיקים 24 שעות.
* פול () – העכבר שהופך לנהג המרכבה של כיפה אדומה וסינדרלה.
* הנס () – מעצב השיער המלכותי. חקירת מותו עומדת בבסיס הסרט.
* המלך בובל () – המלך, אביו של הנסיך גילברט.
* רמי () – אהובתו של הנסיך שנעלמה, הייתה משרתת, והנסיך חשב שאביו גרם להיעלמותה כיוון שלא אהב את הקשר ביניהם.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטי בלשים
קטגוריה:סרטי פשע
קטגוריה:סרטי קומדיה
אבו נאסר מנצור

אבו נסר מנצור בן עלי אבן עיראק אל-ג'אדי (פרסית:أبو نصر منصور بن علی بن عراق, 970-1036) היה מתמטיקאי ואסטרונום פרסי<ref></ref>מוסלמי. הוא מוכר בזכות עבודתו עם חוק הסינוס הכדורי כמו כן, חוק הסינוסים (המשמש בגאומטריה ובטריגונומטריה) מיוחס בין היתר לעוד שלשה מדענים אחרים: , אבו מחמוד ח'וג'נדי ונסיר א-דין א-טוסי.<ref>Razvi, Syed Abbas Hasan (1991) A history of science, technology, and culture in Central Asia, Volume 1 University of Peshawar, Peshawar, Pakistan, page 358, </ref> יש חוקרים שאינם כוללים את נאסרדין טוסי בעבודה זו.<ref>Bijli, Shah Muhammad and Delli, Idarah-i Adabiyāt-i (2004) Early Muslims and their contribution to science: ninth to fourteenth century Idarah-i Adabiyat-i Delli, Delhi, India, page 44, </ref>

אבו נסר מנצור נולד בגילאן שבפרס משערים שהיה נסיך במשפחה השלטת בח'ווארזם, השושלת האפריגית.<ref></ref><ref name=":0"></ref> הוא היה תלמידו של אבו אל-וואפה' אל-בוז'אני ומורהו ועמית חשוב של המתמטיקאי אל-בירוני. יחד, הם היו אחראים לתגליות גדולות במתמטיקה והקדישו יצירות רבות זה לזה.<ref name=":0" />

רוב עבודתו של אבו נסר מנצור התמקדה במתמטיקה, אך חלק מכתביו עסקו באסטרונומיה. במתמטיקה, הוא חיבר כתבים חשובים רבים על טריגונומטריה, אשר עובדו מכתביו של תלמי. הוא גם שימר את כתביו של מנלאוס מאלכסנדריה ועיבד מחדש רבים ממשפטי היוונים.<ref></ref>

הוא מת באימפריה של השושלת הע'זנווית ( אפגניסטן של ימינו) ליד העיר ע'זני .

== הערות שוליים ==

== לקריאה נוספת ==
* ([http://islamsci.mcgill.ca/RASI/BEA/Ibn_Iraq_BEA.pdf PDF version])
*  [https://mathshistory.st-andrews.ac.uk/Biographies/Mansur/ ביוגרפיה של מנצור במט-טיוטור ארכיון ההיסטוריה של המתמטיקה של אוניברסיטת סט. אדרוס הסקוטית] באנגלית
* [https://www.encyclopedia.com/science/dictionaries-thesauruses-pictures-and-press-releases/mans <nowiki>המילון האנציקלופדי השלם לביוגרפיות מדעיות, בעריכת SamsÓ, Julio (2008) [1970-80], הערך מנצור</nowiki>] באנגלית

== קישורים חיצוניים ==
* [https://ismi.mpiwg-berlin.mpg.de/digitalization/284999 כתבי יד דיגיטליים] פוליו 8A-12A - ( ספריית המדינה של ברלין ) ספרינגר 1876 (Risālah fī ṣanʿat al-asṭurlāb bi-al-ṭarīq al-ṣināʿī)
* 

קטגוריה:מדענים מוסלמים
קטגוריה:אסטרונומים פרסים
קטגוריה:מתמטיקאים פרסים
קטגוריה:נפטרים ב-1036
ג'וניפר היל

ג'וניפר היל הוא כפר בקהילה האזרחית קוטיספורד באוקספורדשייר, אנגליה, דרומית לברקלי בנורת'המפטונשייר השכנה.

ג'וניפר היל קרוי על שם הערער המצוי, Juniperus communis, שגדל במקור באזור.<ref name="lobel"></ref> בשנת 1754 היו במקום רק שני קוטג'ים,<ref name="lobel" /> אך במפקד האוכלוסין של 1841 היו בכפר 16 בתי אב, וב-1901 25. הפונדק המקומי, שהוקם בערך ב-1860, נקרא The Fox (השועל).<ref name="lobel" />

פלורה תומפסון נולדה בג'וניפר היל ב-1876. היא התבססה על הכפר כאשר תיארה את לארק רייז בטרילוגיית הדרך לקנדלפורד שלה.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקספורדשייר
אנתוסאי

האָנְתוֹסַאִי (ביוונית עתיקה: Ανθούσαι, "פרח, פריחה") הן נימפות של פרחים במיתולוגיה היוונית. הן תוארו כבעלות שיער שדומה לפרחי יקינתון.<ref>פילוסטרטוס מלמנוס, תמונות 2. 11</ref><ref></ref>

קבוצת נימפות זו מזוהה לעיתים גם עם הנאיאדות, האוקיינידות, האפימליאדות והליימקידות.

הנימפה ליריופה שנאנסה על ידי אל הנהר קפיסוס והולידה את נרקיסוס מזוהה לעיתים כאנתוסאידה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נימפות
הקולג' למוזיקה של לונדון

הקולג' למוזיקה של לנדון (באנגלית:London College of Music LCM) הוא בית ספר למוזיקה בלונדון. הוא אחד משמונה בתי ספר נפרדים, היוצרים יחד את אוניברסיטת מערב לונדון.

== היסטוריה ==
הקולג' נוסד בשנת 1887 והתנהל כקונסרבטוריון עצמאי למוזיקה, ששכן ברחוב גרייט מלבורו במרכז לונדון עד 1991. אז עבר הקולג' לאילינג והיה לחלק מן הפוליטכניק של מערב לונדון (שהיה לאוניברסיטת עמק התמז וב-2011 שינה את שמו לאוניברסיטה של מערב לונדון.)

ב-1996 הקימה אוניברסיטת עמק התמז בית ספר בשם הקולג' של לונדון למוזיקה ותקשורת, שכלל את הקולג' למוזיקה ומגוון של תחומים הנוגעים לתקשורת, כגון טכנולוגיית מוזיקה, רדיו, עיתונאות ושאר אמנויות יצירתיות ודיגיטליות. ב-2005 שונה השם LCM לפקולטה לאמנויות, עם נושאים קשורי-אמנות, בניהול המחלקה למוזיקה. מאז מרץ 2007 חזרה המחלקה למוזיקה לפעול תחת השם הקולג' למוזיקה של לונדון.

מנהלים קודמים של הקולג' כוללים את ויליאם לויד ובר (אביהם של המלחין והאמרגן של תיאטרון מוזיקה אנדרו לויד ובר והצ'לן, המנצח והמחנך למוזיקה הבריטי ג'וליאן לויד ובר; המלחין והפסנתרן ג'ון מקייב ופרופסור קולין לוסון (שקיבל עליו את משרות הדיקן של LCM וסגן נשיא בפועל של אוניברסיטת אילינג בשנת 2002, והמשיך שם עד למינויו למנהל הקולג' המלכותי למוזיקה בקנסינגטון ב-2005). בראש קתדרת ההלחנה והמחקר עומד המלחין פרנסיס פוט, הנודע בעיקר כמלחין מוזיקת קודש כוראלית ויצירות לעוגב. יצירותיו מבוצעות בכארבעים מדינות ברחבי העולם.

פרופסורים אורחים בקולג' כוללים את גאי וולפנדן, ניק אינגמן וכן (לאחר פרישתו מתפקיד המנהל) ג'ון מקייב. בתוכנית ארוכה ומצליחה של "סדנאות מלחינים" השתתפו סטיבן מונטגיו, ג'ונתן דוב, ג'ודית וייר, דייוויד סוור, ג'ודית בינגהם, דירדרה גריבין ועוד. כיתות אמן לפסנתר ניתנו על ידי מרטינו טירימו, ג'ון ליל, הווארד שלי ועוד אמנים בולטים בתחומם.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.youtube.com/channel/UCz-k218ViI82a6zp0R0prLw הקולג' למוזיקה של לונדון], באתר יוטיוב

קטגוריה:לונדון: בתי ספר למוזיקה
גילת קול

גילת קול (נולדה ב-1983) היא פרופסור חבר למדעי המחשב באונברסיטת פרינסטון. מחקרה של קול מתמקד בתורת המידע ותורת החישוביות.

== ביוגרפיה ==
=== תחילת חייה ===
קול נולדה ב-1983 וגדלה בחולון.<ref name=":0"></ref> היא מספרת שגדלה "בשכונה קשה לצד ארבעה אחים קטנים", ולמשפחתה לא היה כסף לממן את לימודיה האקדמיים. בגיל 14 קול קיבלה מלגה והחלה ללמוד מדעי המחשב באוניברסיטה הפתוחה. היא סיימה את התואר בהצטיינות יתרה במקביל ללימודי תיכון.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref><ref></ref>

קול שירתה כמהנדסת תוכנה במשרד ראש הממשלה.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

=== קריירה אקדמית ===
למדה תואר שני בקריפטוגרפיה ותורת המשחקים בהנחיית פרופ' מוני נאור ממכון ויצמן למדע.<ref name=":0" /><ref name=":2"></ref>

המשיכה ללימודי דוקטורט במכון ויצמן, אותם סיימה ב-2013.<ref name=":3"></ref> כותרת תזת הדוקטורט היא "New directions in probabilistic proofs and interactive communication", והיא נכתבה בהנחיית פרופסור אירית דינור.<ref></ref>

ביצעה פוסט-דוקטורט במכון למחקר מתקדם באוניברסיטת פרינסטון.<ref name=":2" /><ref name=":3" /> כיום פרופסור חבר במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת פרינסטון.<ref></ref>

== מחקר ==
מחקריה של קול מתמקדים בתורת המידע ותורת החישוביות.<ref></ref>

רבים ממחקריה עוסקים בתורת המידע האינטראקטיבית. בעוד שתורת המידע הקלאסית חוקרת תקשורת חד-כיוונית, תורת המידע האינטראקטיבית חוקרת תקשורת בין מספר מרובה של צדדים שיכולים להשפיע זה על זה ולבצע אדפטציות במהלך התקשורת.<ref></ref><ref name=":4"></ref> מודל זה אמור לדמות טוב יותר את התקשורת שמבוצעת במערכות תקשורת מודרניות. תחום המחקר יוכל לשפר יעילות ואמינות של פרוטוקולי תקשורת.<ref></ref><ref></ref><ref name=":4" /> קול פרסמה מחקרים על דחיסת נתונים אינטראקטיבית<ref>Gillat Kol, Rotem Oshman, and Dafna Sadeh. "Interactive Compression for Multi-Party Protocol." In 31st International Symposium on Distributed Computing (DISC) (2017): pp. 31:1-31:15. doi:10.4230/LIPIcs.DISC.2017.31</ref><ref></ref> ותיקון שגיאות אינטראקטיבי.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

בנוסף, קול פרסמה מעט מאמרים על קריפטגורפיה. ב-2022 פרסמה מאמר (עם אביב ביק ורותם אושמן) על הוכחה באפס ידע באופן מבוזר.<ref></ref> מאמריה המצוטטים ביותר הם 2 מאמרים מ-2008 המנתחים בעיות יסוד בקריפטוגרפיה באמצעות תורת המשחקים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
 

* [https://heb.wis-wander.weizmann.ac.il/people-and-events-he/n-6662 שירים של גילת קול], במסגרת "שירת המדע" של מכון ויצמן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:מדעניות מחשב ישראליות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי מכון ויצמן למדע
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
אונייגין (סרט, 2024)

אוֹניֶיגין (ברוסית: Онегин) הוא סרט קולנוע רוסי מסוגת הדרמה ההיסטורית משנת 2024, בבימויו של סאריק אנדראסיאן המבוסס על הרומן "יבגני אונייגין" מאת אלכסנדר פושקין. הסרט יצא לאקרנים ב-7 במרץ 2024.

==עלילה==
יבגני אונייגין מפונק מההנאות של העיר הגדולה: נשפים, קבלות פנים, בכורות בתיאטרון ובידור לרוב, אבל הוא עייף מחיי החברה האלה. כשנודע לו על מחלתו של דודו, המתגורר בכפר, הוא רואה בכך הזדמנות להתרחק מהחברה המשעממת שלו. בהגיעו לאחוזה בפרברים, אונייגין מגלה שדודו נפטר. הוא לא מאוד מוטרד ממותו של קרוב המשפחה, כי מצבו הכלכלי של יבגני גרוע ולדוד שלו לא היו יורשים אחרים. אונייגין נמנע מתקשורת עם שכניו, אשר עד מהרה מתחילים להחשיב אותו כאקסצנטרי. הוא חי לבדו עד שלנסקי הצעיר והנלהב, שאך חזר מנסיעה מחוץ למדינה, מופיע באחוזה שכנה. לנסקי מציג את יבגני לאחיותיו טטיאנה ואולגה לארינה ומתחיל סיפור אהבה גדול מהחיים.

==שחקנים ודמויות==
*ויקטור דוברונראבוב — יבגני אונייגין
*דניס פריטקוב — ולדימיר לנסקי
*יליזבטה מוריאק — טטיאנה לארינה
*טטיאנה סאבינובה — אולגה לארינה
*ולדימיר ודוביצ'נקוב — דמות המספר

==הפקה==
הבמאי לא רצה להשתמש במספר רב של אפקטים מיוחדים, ולכן החליט להפוך את הצילומים לאמיתיים ככל האפשר ולהעביר אותם למקומות שבהם פושקין עצמו ביקר בפועל. הצילומים התרחשו במהלך שנת 2023 במוסקבה ובסנט פטרסבורג, במקומות כמו גשר פבצ'סקי, אחוזת סוחנובו וארמון גטצ'ינה הגדול.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטים לפי ספרי אלכסנדר פושקין
קטגוריה:סרטים רוסיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
אוניות מחופות שריון מסדרת טרפלגר

שתי האוניות מחופות שריון מסדרת טרפלגר של הצי המלכותי הבריטי היו אוניות מחופות שריון מסוף המאה ה-19. שתיהן נקראו על שם קרבות ימיים שבהם ניצחו הבריטים במהלך מלחמות נפוליאון בפיקודו של אדמירל נלסון. שתי האוניות נקראו אה"מ נייל ואה"מ טרפלגר.

== תכנון ==
תוכנית גובה וסיפון הימני, על פי הדיווח השנתי של Brassey 1888–9, מציג את החימוש המשני המתוכנן המקורי של שמונה תותחי 5 אינץ'}}
האוניות הונחו בשנת 1886, לאחר שתוכננו על ידי ויליאם הנרי וייט להיות גרסאות משופרות של סדרת אדמירל, בעלות הדחק גדול יותר כדי לאפשר הגנה משופרת. עם זאת הם הקריבו חגורת שריון מלאה עבור עובי גדול יותר באמצע האונייה בחגורה חלקית.

הן נועדו במקור לכלול חימוש משני של שמונה תותחי 5 אינץ' אבל זה שונה לשישה תותחי ירי מהיר 4.7 אינץ' לשימוש נגד סירות טורפדו תוקפות, מה שהוביל לעלייה במשקל של 60 טון, בין השאר בשל כמות התחמושת המוגברת שנישאה. זה היה אחד השינויים שהובילו לכך שהאוניות היו עם עודף משקל של 600 טון, מה שגרם לעלייה בשוקע של רגל.

אוניות הסדרה היו אוניות המלחמה עם בולט נמוך הלפני אחרונות שנבנו עבור הצי המלכותי. עיצוב זה היה מועדף במשך מספר שנים משום שהקטין את גודל המטרה שהאוניות הציגו לתותחי האויב בקרב, ומכיוון ששטח הגוף הקטן יותר איפשר שריון עבה יותר. עם זאת, כתוצאה מכך שהיה להן בולט של כ-15 רגל בלבד, כלי השיט לא היו מסוגלים להתמודד עם ים סוער מאוד. זה הוקל על ידי כך שהם בילו את רוב שירותם הפעיל בים התיכון הרגוע יחסית.

כאשר הן נבנו, משקיפים רבים העריכו יתר על המידה את פגיעותן של אוניות גדולות לטורפדות ואת חוסר היכולת הנתפסת להימנע מהן, מה שגרם להם להאמין שספינות מלחמה גדולות יוחלפו בהכרח בספינות קטנות יותר, פחות פגיעות ופחות יקרות. לדוגמה, ג'ון היברט, המזכיר הפרלמנטרי של האדמירליות, אמר לפרלמנט במרץ 1886: "אני חושב שאני יכול לומר בבטחה ששתי האוניות מחופות שריון הגדולות הללו יהיו ככל הנראה האחרונות מטיפוס זה שייבנו אי פעם במדינה זו או כל מדינה אחרת. בצרפת מפסיקים להמשיך בבנייה של אוניות מחופות שריון גדולות".

== אוניות הסדרה ==
{| class="wikitable"
!שם האונייה
! המספנה
! הונחה
! הושקה
! כניסתה לשירות
|-
| טרפלגר
| מספנת פורטסמות'
| 18 בינואר 1886
| 20 בספטמבר 1887
| 1890
|-
| נייל
| מספנת פמברוק
| 8 באפריל 1886
| 27 במרץ 1888
| 10 ביולי 1891
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אוניות מערכה בריטיות
קטגוריה:סדרות של אוניות מערכה
פסטיבל הסרטים אל-ארד

פסטיבל הסרטים אל-ארד הוא פסטיבל קולנוע בין-לאומי של סרטים אודות התרבות והאמנות הפלסטינית. הפסטיבל מתקיים משנת 2002 מדי שנה בקליארי, סרדיניה, ומאורגן על ידי "ארגון הידידות סרדיניה-פלסטין".

אחת מהאורחות הקבועות בפסטיבל הסרטים היא מוניקה מאורר, במאית גרמניה שיצרה בשנות השבעים מספר סרטים תיעודיים על התפתחות הלאומיות הפלסטינית.

==היסטוריה==
פסטיבל הסרטים אל-ארד נערך לראשונה בקליארי בשנת 2002, ונועד לתת ביטוי אמנותי לזכות להגדרה עצמית של הפלסטינים. במהלך השנים הפך לפסטיבל קולנוע בין-לאומי פופולרי המושך אליו חובבי קולנוע רבים. משנת 2009 נערך הפסטיבל בתיאטרון מאסימו.

בפסטיבל מחולקים מספר פרסי קולנוע, בהם הסרט התיעודי הטוב ביותר, הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר, הסרט הטוב ביותר על נושאים פלסטיניים, ופרס הבמאי החדש. חבר השופטים מונה יוצרים מתחום הקולנוע. בשנת 2024 הפסטיבל נערך מ-21 עד 25 בפברואר.

בין הזוכים נמנית האמנית אמילי ג'אסיר, שסרטה "מכתב לחבר" זכה בשנת 2022 בפרס הסרט הטוב ביותר על נושאים פלסטיניים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסטיבלי קולנוע
קטגוריה:סרדיניה
קטגוריה:תרבות פלסטינית
אשר ניזרי

אשר ניזרי (1926–1984) היה ראש המועצה המקומית הנבחר הראשון של קריית שמונה. כיהן במספר קדנציות בין השנים 1955–1971. כהונתו התאפיינה בסכסוכים פוליטיים ואישיים ובהדחות חוזרות מתפקידו אך גם בתנופת פיתוח וגדילה של קריית שמונה. ניזרי כיהן בתחילה מטעם סיעת מפא"י, בהמשך עבר לרפ"י, לאחר מכן עבר למערך ולבסוף למפלגת העבודה.

== קריירה פוליטית ==
ב-1953 הוכרה קריית שמונה כמועצה מקומית. בין מאי 1953 לקיץ 1955 פעלו בה שלושה ראשי מועצה ממונים שנשלחו למעשה על ידי מפלגת מפא"י.

הבחירות הראשונות לתפקיד ראש המועצה המקומית נערכו ביום 31 באוגוסט 1955. לאחר מערכת בחירות סוערת נבחר ניזרי, נציג מפא"י, לתפקיד זה לאחר שגבר על דוד מורה. בתפקידו החליף את יצחק זכאי שכהן בתפקיד ראש המועצה המקומית מפברואר עד אוגוסט 1955.

ניזרי כיהן בתפקיד ראש המועצה בין השנים 1955 עד 1961 אז הודח על ידי סניף מפא"י והוחלף בדוד מורה.

ניזרי עסק בעיקר בהרחבת אוכלוסיית קריית שמונה באמצעות קליטת עלייה ובניית שכונות נוספות, הוא עסק בעבודות פיתוח בעיר, ובמהלך כהונתו התרחבה קריית שמונה מכ-500 תושבים ל-15,000. כמו כן, פתח את תחנת "אגד" בעיר.

נזרי דרש שטחים נוספים לעיר ופיתוח התעשייה. כלכלת העיר התבססה עד אז על חקלאות ועבודה במפעלים בקיבוצי הגליל העליון. נזרי טען כי תושבי קריית-שמונה עובדים במפעלים בקיבוצים והארנונה מגיעה אליהם ולא לקריית שמונה שןבה הם גרים.כן דרש מהממשלה להפנות מפעלי תעשייה לקריית שמונה.

ב-1962, לאחר הדחתו מראשות מועצת קריית שמונה עמד להימנות לראש מועצת אשדוד, מינוי שטורפד.

ב-1963 הודח ממפלגת מפא"י עקב לקיחת מסמך ללא רשות. לאחר הדחתו ממפא"י היה שותף בהקמת מפלגת רשימת פועלי ישראל (רפ"י).

ב-1965 כנציג רפ"י הוא נבחר שוב לראשות מועצת קריית שמונה. גם בקדנציה זו עסק בהרחבת התעשייה בעיר.

תקופת כהונתו זו לוותה בסכסוכים רבים בינו לבין חבר המועצה דוד מורה. ובינו לבין חבר המועצה דוד אדרי.

ב-1968 הודח ניזרי מראשות המועצה, אך בנובמבר 1970 נבחר שוב לראשותה, הפעם כנציג מפלגת העבודה.

ב-21 ביולי 1971 הודח שוב מראשות המועצה ואברהם אלוני נבחר במקומו.

זמן לא רב לאחר הדחתו עזב את קריית שמונה ועבר לגור באשדוד, שם עסק בעסקים פרטיים. בהמשך עבר להתגורר בצרפת.

=== הסתבכות פלילית ===
ב-1960 הואשם בשחיתות אך זוכה מכל אשמה.

ב-1970 הואשם כי, כמנהל חברת חלץ לעבודות עפר, התעלם מצו בית משפט לפרק רמפה שבנה לא כדין.

ב-1971 נחקר חשד נגדו עקב ניגוד עניינים וקבלת טובות הנאה. ב-1972 החל משפטו וב-1974 הורשע בשימוש ברעה בסמכותו ובהגשת תצהיר כוזב לבית משפט.

ב-1976 נחקר בחשד לפרשיית שוחד והוצא נגדו צו מעצר.

== חיים אישיים ==
נזרי היה יוצא צפון אפריקה. בתו ירדנה נסימיאן היא אדריכלית.

נפטר ב-18 במאי 1984, בגיל 58 ממחלה ממארת בצרפת. בהלווייתו השתתף גם שמעון פרס שהיה ידידו. נקבר בקריית שמונה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://jfc.org.il/news_journal/59442-2/ אשר ניזרי] ביומני כרמל הרצליה 289, 1959
* יואל ניר, ⁨⁨[https://www.nli.org.il/he/newspapers/haretz/1961/10/19/01/article/45.1/?srpos=1&e=------196-he-20--1--img-txIN%7ctxTI-%22אשר+נזרי%22+----1961---------1 יחסים מעורערים בקריית שמונה], הארץ⁩, 19 אוקטובר 1961⁩

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מועצת קריית שמונה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
איה (שיר)

"איה" הוא שיר שנכתב על ידי נתן אלתרמן והולחן על ידי מרדכי זעירא. במקורו נכתב השיר כשיר אהבה חיילי בהוקרה למתנדבי היישוב לצבא הבריטי אולם רבים ביישוב היהודי קראו לשיר "אי"ה" והתייחסו אליו כשיר אהבה לארץ ישראל וכששרו אותו הרגישו שהם עוקפים את האיסור שהטילו הבריטים להזכיר את ארץ ישראל בפומבי.

== ההיסטוריה של השיר ==
בתקופת מלחמת העולם השנייה התנדבו עשרות אלפים מאנשי היישוב היהודי לשרת ב כשרבים מהם שירתו בגדודים של הבריגדה היהודית שהוקמה ב-1944. על אף היקף ההתנדבות הנרחב אסרו הבריטים, בתחילת פעילות המתנדבים, שימוש בסמלים יהודיים (כמו מגן דוד או דגל כחול לבן) או ייחוס כלשהו לארץ ישראל (כמו שם היחידות בהם שירתו המתנדבים).

אלתרמן היה מעורה באקטואליה הארץ ישראלית וכמו משוררים רבים בתקופתו התייחס לארץ ישראל בשיריו. בתקופת מלחמת העולם השנייה כתב מספר שירים שהתייחסו למלחמה וליחס היישוב היהודי אליה. ב-1945 כתב את השיר איה אותו הלחין מרדכי זעירא. ההערכה היא שהכוונה המקורית של אלתרמן הייתה לכתוב שיר אהבה של מתנדבים חיילים לאהובותיהם הרחוקות:
* ...בַּמּוֹשָׁב קָרְאוּ לָהּ אַיָּה...וּבַגְּדוּד קוֹרְאִים לָהּ אַי
* ...בַּמֶּרְחָק בְּאֵין אִגֶּרֶת, עֵת עִם לַיִל נָח הַגְּדוּד, לְכֻלָּנוּ אַתְּ נִזְכֶּרֶת...

השיר הפך לפופולרי בקרב תושבי ארץ ישראל והחיילים המגויסים שהפכו אותו משיר אהבה לנערה בשם איה לשיר אהבה לארץ ישראל כשהפכו את שם השיר לאי"ה (ארץ ישראל). בואריאציה זו של השיר הרגישו התושבים והחיילים שהם שרים לארץ ישראל תוך עקיפת הצו הבריטי שאסור להזכיר את ארץ ישראל.

חיים חפר, שהיה מעריצו של אלתרמן והושפע מהאופן בו קיבל השיר איה שתי משמעויות, כתב ב-1947 את השיר הדו משמעי בת שבע לציון שבע שנים לייסוד הפלמ"ח שגם את שמו אסור היה להזכיר.

ההערכה היא שהראשון שקשר את השם איה לארץ ישראל היה שי עגנון שב-1926 המליץ לארתור רופין לקרוא לבתו בשם איה רופין (לימים איה דינשטיין) מכיוון שהשם הוא גם ראשי התיבות של "ארץ ישראל העובדת".

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.alterman.org.il/קבוצותהפורום/tabid/61/aff/1/aft/191/afv/topic/Default.aspx מקורו של השיר איה], באתר "הפורום המרכזי של אתר אלתרמן", 2014
* [https://www.zemereshet.co.il/m/song.asp?id=437 השיר "איה"], באתר זמרשת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1945
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מרדכי זעירא
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:הבריגדה היהודית
עיינות בידאן

עיינות בידאן הם קבוצת מעיינות המהווים את אחד ממקורותיו המרכזיים של נחל תרצה, צפונית־מזרחית לשכם, מצפון להר כביר, קרוב לכפר אל-באד'אן שבנפת שכם.

== גאוגרפיה ==
המעיינות נובעים בשלוחה הצפונית של רכס כביר ומשתלבים אל נחל תרצה המנקז את מימי מזרח השומרון אל בקעת הירדן ומשם לנהר הירדן. קבוצת המעיינות היא השלישית בגודלה בשומרון, אולם היות שמעיינות תרצה וסמיה נשאבים, עיינות בידאן הם קבוצת הנביעות הטבעיות הגדולה בשומרון.<ref></ref> מי המעיינות משמשים את העיר שכם והכפרים שבסביבתה לצורכי חקלאות. חלק ממי המעיינות משמשים את תושבי האזור ליצירת בריכות שכשוך ושחייה.<ref></ref>

עיינות בידאן נמצאים בשטח B המצריך תיאום ביטחוני וליווי נשק לשם הגעה לאזור. הגישה למעיינות היא דרך חמרה או דרך אלון מורה ברכב 4X4 או רגלית בירידה תלולה של כ-700 מטרים על פני כק"מ וחצי בקו אווירי.

== אטימולוגיה ==
עיינות בידאן, כמו הכפר הסמוך אל באד'אן, מזוהים עם היישוב הקדום בדן הנזכר במשנה ובתלמוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השומרון: מעיינות
קטגוריה:בקעת תרצה
זונד 5

זונד 5 הייתה חללית לחקר הירח ששוגרה על ידי ברית המועצות כחלק מתוכנית זונד. מטרת השיגור הייתה בדיקת יכולות של חללית שבהמשך הייתה אמורה להיות מאוישת לבצע טיסה לירח ובחזרה.

בטיסה זו הושגו מטרות הבאות:
* ניסוי טיסה במסלול כדור הארץ-הירח-כדור הארץ עבור חללית מתאימה לטיסת מאוישת
* ניסוי נחיתה רכה לחללית שמגיע לאטמוספירה במהירות קוסמית שנייה
* בדיקה תכונות אארודינמיות של יחידת נחיתה
* מחקרים בתחום ביולוגיה

==מהלך המשימה==
השיגור בוצע ב-15 בספטמבר 1968 מכן שיגור מס' 81 בקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם פרוטון K. לאחר הגעה למסלול סביב כדור הארץ בדקה ה-67 הופעל שלב אחרון של המשגר וחללית החלה טיסה לכיוון הירח.

במהלך הטיסה לירח כשלו מכשירים של מערכת ניווט. בעזרת מערכות רזרביות היה ניתן להמשיך בטיסה ליעד. ב-17 בספטמבר בוצע עדכון מסלול וב-18 בספטמבר חללית עברה את הירח במרחק 1,850 ק"מ.

לאחר ביצוע מעקב סביב הירח החלה טיסה בחזרה לכדור הארץ. בוצעו התאמות מסלול שאיפשרו נחיתה באזור האוקיינוס ההודי. במרחק 143 אלף ק"מ מכדור הארץ בוצע עדכון מסלול אחרון.

בשלב השלישי של הטיסה יחידת נחיתה התנתקה מהחללית והחלה בירידה. בגובה 7 ק"מ הופעלה מערכת מצנחים. ב-21 בספטמבר יחידת נחיתה נחתה בהצלחה. באזור היו כ-20 ספינות סובייטיות.

ב-25 בספטמבר תא הנחיתה נפתחה ונבדק מצב בעלי חיים שעברו את הטיסה. בין בעלי חיים שהיו על החללית היו צבים וצמחים. מצבם היה טוב. ב-3 באוקטובר ספינה עם יחידת נחיתה עגנה במומבאי ושם יחידה הוטסה למוסקבה.

במהלך טיסה בוצעו בדיקות קשר במהלכם הושמעו הקלטות של קוסמונאוטים. מצפה כוכבים בריטי שעקב אחרי הטיסה חשב תחילה שבחללית יש נוכחות אנושית.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.russianspaceweb.com/zond5.html תיאור המשימה]
* [http://epizodyspace.ru/e2/foto-e2/z-5/z5.html תיאור המשימה] 

קטגוריה:גשושיות סובייטיות
קטגוריה:1968 בברית המועצות
לונה 20

לונה 20 הייתה גשושית לחקר הירח ששוגרה על ידי ברית המועצות כחלק מתוכנית לונה. הגשושית שוגרה ב-14 בפברואר 1972, נחתה על הירח ב-21 בפברואר וחזרה לכדור הארץ ב-25 בפברואר. בקפסולה שחזרה לכדור הארץ היו דגימות מקרקעית הירח (55 גרם).

==מהלך המשימה==
הגשושית כללה יחידת נחיתה על הירח, טיל ירח-כדור הארץ וקפסולת חזרה. הגשושית נבנתה במשרד לאבוצ'קין.

השיגור המוצלח בעזרת משגר פרוטון K בוצע ב-14 בפברואר. ב-18 בפברואר היא הגיע למסלול סביב הירח וביצע הקפות במשך 3 ימים במסלול בגובה של כ-100 ק"מ. ב-21 בפברואר בוצעה נחיתה רכה באזור ים הפוריות. לאחר הנחיתה הועברו תמונות של האזור ובוצעה לקיחת דוגמה מהקרקע של הירח שהועברה לקפסולת חזרה. ב-22 בפברואר בוצע שיגור מהירח. מסת הטיל עם קפסולת חזרה היה 512 ק"ג. קפסולת נחיתה על כדור הארץ הייתה במשקל 35 ק"ג וכללה ציוד שידור, אנטנות ומצנח. הנחיתה עברה בהצלחה כמתוכנן בשטח קזחסטן של כיום.

כמו דגימות קרקע שהגיעו עם לונה 16, חלקם עבר למדענים בארצות הברית, צרפת ובריטניה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://airandspace.si.edu/stories/editorial/revisiting-soviet-lunar-sample-return-missions תיאור הגשושית]
* [http://epizodsspace.airbase.ru/e2/foto-e2/l-20/l20.html תיאור המשימה] 
* [https://www.lpi.usra.edu/lunar/samples/atlas/compendium/Luna20Core.pdf חקר דגימות קרקע]

קטגוריה:תוכנית לונה
קטגוריה:גשושיות סובייטיות
קטגוריה:1972 בברית המועצות
ציקי אבישר

צבי (ציקי) אבישר (נולד ב-16 בספטמבר 1978, י"ד באלול ה'תשל"ח) הוא ראש עיריית קריית מוצקין.

==ביוגרפיה==
אבישר נולד בירושלים לאתי, שעלתה לישראל מרבאט, ולחיים אבישר, ולו אח ואחות. הוא גדל בבירה עד גיל 10, עת עברה משפחתו להתגורר באילת. בעודו נער, הוא הקים בעיר סניפים של "נוער הליכוד" ותנועת הנוער "בית"ר". באותה עת, שימש גם כתב ועורך בתחנת הרדיו "קול הים האדום".

את שירותו בצה"ל עשה בחיל הים כלוחם ובהמשך, כסגן מפקד ספינות דבורה ודבור, בזירת ים סוף, ומול עזה וחופי לבנון. בנוסף, הוכשר כחובש קרבי. הוא אף שירת שירות קבע.

לאחר שחרורו מצה"ל, בשנים 2001–2004 עסק בבניית אגף המודיעין של משמר בתי המשפט ושימש קצין המודיעין הראשון של בית המשפט העליון. לאחר מכן, הקים את בית התוכנה "SkyTech" שעסק בתוכן מקוון ובמסגרת זאת, עד 2009, היה יועץ מקצועי של השרים במשרדי ביטחון הפנים, הקליטה, האוצר והתמ"ת. במקביל, ב-2005 הצטרף לצוות הבחירות של מפלגת הליכוד כיועץ לקמפיין של ראש הממשלה אריאל שרון.

במרץ 2011, יצא לאור ספרו "שרון – חמש שנים קדימה" הסוקר את מורשתו של שרון. באותה שנה גם ייסד את "האקדמיה הצעירה", מרכז ארצי להוראת מדעים מדויקים לבני נוער.

בשנת 2011 נבחר על ידי ראש עיריית קריית מוצקין, חיים צורי, להקים ולנהל את האגף לתקשוב, דוברות ויחסי הציבור בעירייה. לשם כך, עבר אבישר להתגורר בעיר.

בשנת 2014 ייסד אבישר את "מעבר לקשת - התנועה הציונית", תאגיד ציוני פילנתרופי הפועל ב-14 מדינות ומיוצג ב. התאגיד מחזק קהילות יהודיות ונאבק בארגוני ה-BDS ובגילויי אנטישמיות בתפוצות. אבישר ארגן הפגנות תמיכה בישראל באירופה.

בשנת 2016 הקים אבישר את תנועת "רוח חדשה במוצקין". זאת, לאחר שראש העירייה חיים צורי ביטל את תוכנית "משימת החלל", פרויקט העשרה בו השתתפו מאות מילדי קריית מוצקין ושאותו הוביל אבישר בהתנדבות. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו באוקטובר 2018 התמודד על ראשות העיר והפסיד לחיים צורי כשקיבל 35% מהקולות. רשימת "רוח חדשה במוצקין" זכתה ב-5 מנדטים ואבישר שימש כראש האופוזיציה במשך חמש שנים.

בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2024 התמודד בשנית על ראשות העיר מול צורי וניצח אותו בהפרש של 194 קולות. סיעת "רוח חדשה במוצקין" זכתה ב-7 מנדטים במועצת העיר.

אבישר בוגר האוניברסיטה העברית בגאוגרפיה עירונית ומוסמך במנהל עסקים מהמכללה למנהל. בנוסף, הוא מחזיק ברישיון טיס אזרחי.

== חיים אישיים ==
אבישר נשוי לאיילת ואב לארבעה. מתגורר בקריית מוצקין.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי מועצת העיר קריית מוצקין
קטגוריה:חיילי חיל הים הישראלי
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ראשי עיריית קריית מוצקין
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות שנבחרו ברשימה עצמאית
קטגוריה:אילת: אישים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-מרוקאי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
דפנה רביד-רבינוביץ

דפנה רביד-רבינוביץ (נולדה ב-12 במרץ 1970) היא ראש מועצת שוהם, האישה הראשונה בתפקיד. רביד-רבינוביץ עומדת בראש הרכב מועצה ייחודי, שכן לראשונה בתולדות מועצת שוהם, קיים בה רוב של נשים נבחרות.

==ביוגרפיה==
רביד-רבינוביץ נולדה בירושלים. למדה בבית הספר יסודי בית הכרם ובתיכון בית חינוך בעיר.

התגייסה לצה"ל בשנת 1988. שירתה כקצינת חיל נשים בבסיס הדרכה, והשתחררה בשנת 1991 בדרגת סגן.

רביד-רבינוביץ למדה באוניברסיטה העברית בירושלים, וקיבלה תואר ראשון בגאוגרפיה, ולאחר מכן תואר שני בגאוגרפיה עם התמחות במכון ללימודים עירוניים ואזוריים.

שימשה מנכ"לית חברת מטרופולי-נט. בין השנים 2013–2017 הייתה מנכ"לית מועצה אזורית יואב. החל משנת 2017 משמשת כמנכ"לית חברת קומפלוט 1983.

בין השנים 2003–2018 שימשה כחברת מועצת שוהם, והייתה גם סגנית ראש המועצה.

בבחירות לרשויות המקומיות בישראל 2024 התמודדה רביד-רבינוביץ לראשות המועצה מטעם רשימת "שוהם אחת". בבחירות זכתה רביד-רבינוביץ ל-52.5% מהקולות ושלושה מנדטים, ובכך נבחרה לראשות המועצה. יריבה המוביל, גלעד רבינוביץ, קיבל 43.1% מהקולות ושני מנדטים בלבד.

==חיים אישיים==
רביד-רבינוביץ נשואה למיכאל, עורך דין, ואם לבן ולבת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מועצת שוהם
קטגוריה:נשים בראשות מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:בוגרות בית ספר היסודי בית הכרם
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי בית הכרם
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ג' (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (ירושלים)
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
הילה בן הראש חכמון

הילה בן הראש חכמון (נולדה בשנת 1982) היא ראש המועצה המקומית כוכב יאיר צור יגאל.

==ביוגרפיה==
נולדה בקריית שמונה ובצעירותה עברה משפחת לראש פינה, למדה בבית ספר הר וגיא שבקיבוץ דפנה. בצבא שירתה ביחידת המודיעין 8200.

בשנת 2012 הגיעה להתגורר בצור יצחק שם כיהנה כחברת הוועד המקומי במשך שלוש שנים.
בשנים 2014–2024 שימשה כיועצת משפטית בתחומי התכנון והבנייה בעיריית תל אביב. וכיועצת אישית לראש העיר, רון חולדאי, בתחומי ממשל, הנדסה, חינוך ורווחה.

בן הראש חכמון התמודדה על ראש המועצה המקומית כוכב יאיר צור יגאל בבחירות ב-2024, מול ראש המועצה יובל ארד, וניצחה לאחר שזכתה עם 57.7% מקולות הבוחרים לעומת ארד שקיבל 42.3% מהקולות. סיעתה "היישוב" זכתה לרוב מוחלט במועצה עם 7 מתוך 11 מושבים.

היא בעלת תואר שני בהצטיינות במדיניות ציבורית מאוניברסיטת רייכמן, עורכת דין עם התמחות בדיני שלטון מקומי, תכנון ובנייה.

בן הראש חכמון נשואה לליאור ואם לשלושה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:חיילות יחידה 8200
קטגוריה:פעילי יש עתיד
קטגוריה:פעילות יש עתיד
קטגוריה:כוכב יאיר צור יגאל: אישים
קטגוריה:עמק החולה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
גיל לין

גיל לין (נולד ב-30 באוקטובר 1964, כד' בחשוון ה'תשכ"ה) הוא ראש המועצה האזורית מגידו משנת 2024.

== ביוגרפיה ==
לין שימש כמנכ"ל חברת אידאה מערכות מידע, כמזכיר קיבוץ משמר העמק, וכמשנה למזכ"ל התנועה הקיבוצית.

בנוסף, כיהן ומכהן בדירקטוריונים במספר רב של ארגונים ציבוריים ופרטיים.

בשנת 2021 נבחר לתפקיד מנכ"ל איגוד התעשייה הקיבוצית.

בבחירות לרשויות המקומיות 2024 התמודד לין לראשות המועצה האזורית מגידו. בבחירות ניצח ב-45% מהקולות ונבחר לראשות המועצה לאחר שיריבו בתפקיד איציק חולבסקי קיבל 30% מהקולות.

== חיים אישיים ==
לין נשוי לדבי ואב לשלושה ילדים וסב לנכדה אחת. מתגורר בקיבוץ משמר העמק.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משמר העמק: אישים
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית מגידו
בועז שלמה

בועז שלמה (נולד ב-31 בינואר 1974) הוא ראש המועצה האזורית לכיש.

== ביוגרפיה ==
בועז נולד במושב נוגה שבמועצה אזורית לכיש לרפי ורות שלמה.

בצה"ל שירת בגדוד 890 של חטיבת הצנחנים, ובהמשך שימש כקצין וכמדריך בבה"ד 1. לאחר מכן שימש בתפקיד מבצעי ביחידת החבלה המיוחדת של משטרת ישראל.

בעל תואר ראשון ותואר שני במשפטים מהקריה האקדמית אונו, ותעודת הנדסאי אלקטרוניקה. בעל משרד עריכת דין עצמאי בתחום האזרחי מסחרי-מקרקעין.

בבחירות לרשויות המקומיות בישראל 2018 הפסיד לראש המועצה המכהן דני מורביה ממושב ניר ח"ן.

בבחירות לרשויות המקומיות בישראל 2024 התמודד שלמה לראשות המועצה בפעם השנייה. בבחירות זכה שלמה ל-61.8% מהקולות, ובכך נבחר לראשות המועצה. יריבו עמיר אלנברג, קיבל 38.2% מהקולות.

== חיים אישיים ==
מתגורר במושב שחר. נשוי לכוכי ואב לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית לכיש
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
דוד פרה

דוד פְרֶה [david fʁɛ] (בצרפתית: David Fray; נולד ב-24 במאי 1981 בטארב) הוא פסנתרן צרפתי. נשוי לשחקנית האיטלקייה קיארה מוטי, בתו של המנצח ריקרדו מוטי.

== קורות חיים ==
פרה נולד למשפחה יהודית<ref></ref> בעיר טארב לשני הורים העוסקים בהוראה בבית ספר תיכון. הוא התחיל לנגן בפסנתר כבר בגיל 4, בהשפעת התרבות המוזיקלית הגרמנית, שפה שלימדה אמו.<ref></ref>

בגיל 14 זכה בשלוש מדליות זהב בתחרויות בקונסרבטוריון העירוני בטארב, בקטגוריות: פסנתר, מוזיקה קאמרית והכשרה מוזיקלית.

בשנת 1999 התקבל ללימודים בקונסרבטוריון הלאומי הגבוה למוזיקה ולמחול של פריז (הקונסרבטואר של פריז), היה תלמידו של וסיים את לימודיו בהצטיינות רבה. בשנת 2002 המשיך לקורס השתלמות עם ז'אק רובייה ואחר-כך להכשרה גבוהה יותר במוזיקה קאמרית.

פרה הופיע בפסטיבלים רבים, והוא משתף פעולה עם תזמורות בינלאומיות ידועות כגון תזמורת פריז, התזמורת הלאומית של צרפת, תזמורת המוצרטאום דה זלצבורג, תזמורת הקונצרטחבאו של אמסטרדם, מטרופולין מונטריאול ועוד. הוא הוזמן לנגן במדינות רבות ברחבי העולם, ביניהן ספרד, אנגליה, דרום אמריקה (2005/2006), איטליה (2007), גרמניה (2007), וארצות הברית.<ref></ref>

חברת התקליטים הראשונה אשר חתמה איתו על חוזה הייתה חברת התקליטים הקנדית Atma Classique . עם חברה זו הקליט פרה את אלבומו הראשון אשר הוקדש ליצירות מאת שוברט וליסט. ב-2006 חתמה עמו על חוזה בלעדי חברת Virgin Classics , ובשנת 2017 החל להקליט תחת הלייבל Erato/Warner .

== סגנון ==
על פי ביקורות, יכולתו הפרשנית של דויד פרה מתאפיינת בניסוח קפדני , דגש על בהירות קונטרפונקטית ומגע בעל ניואנסים החושף את מורכבות היצירה.<ref name=":0"></ref> הסגנון של פרה מושווה לעיתים קרובות לזה של הפסנתרן גלן גולד.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> דמיון זה עשוי לעלות מתוך רפרטואר די דומה של השניים, צורת הישיבה הנמוכה על כיסא בעל משענת שאינו אופייני לפסנתרנים אחרים, ההופעה האידיוסינקרטית, וכן הבעות הפנים וזמזום הלחנים במהלך הנגינה.<ref name=":0" /> עם זאת, סגנונו של פרה שונה בתכלית מזה של גולד - הוא מלודי ומתאפיין ב"רכות" יותר מאשר הנגינה של גולד.<ref></ref>

== פרסים והוקרה ==
דוד פרה זכה במספר פרסים במהלך הקריירה שלו, ביניהם:

1995:
* מדליית זהב לפסנתר, מדליית זהב למוזיקה קאמרית, מדליית זהב לאימון מוזיקלי, מוענקת על ידי קונסרבטוריון טארבס
* זוכה תחרות הכישרונות הצעירים של אקס-אן-פרובאנס

1998:
* מקום ראשון בתחרות הבינלאומית של Arcachon

2003:
* דיפלומת הצטיינות בתחרות Hamamatsu הבינלאומית החמישית ביפן

2004:
* זוכה האגודה l’Association française d'action artistique (AFAA)
* הוגדר כתגלית הקלאסית של השנה על ידי החברה האזרחית לניהול זכויות אמנים ומוזיקאים (ADAMI)
* פרס שני וכן פרס הפרשנות הטובה ביותר ליצירה קנדית בתחרות הבינלאומית של מונטריאול
* הוגדר "סולן השנה" על ידי ועדת הרדיו הציבורי דובר הצרפתית (ommission des Radios francophones publiques)

2005:
* חתן פרס קרן מאייר (la Fondation Meyer) לפיתוח תרבותי ואמנותי.

2006:
* פרס כישרונות צעירים של פסטיבל Klavier-Festival Ruhr (פסטיבל הפסנתר ה-18 של Ruhr).

2010:
* זוכה בתואר "סולן השנה" ב־Victoires de la Musique Classique;
* Opus Klassik Award for Innovative Concert of the Year

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסנתרנים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1981
קטגוריה:יהודים צרפתים
ואנג האויו

ואנג האויו (בסינית : 王浩宇; נולד ב-27 ביולי 2005) הוא שחיין סיני, אלוף עולם (דוחה 2024) במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב. 

== ביוגרפיה ==
=== 2022 ===
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בדצמבר במלבורן שבאוסטרליה סיים במקום 24 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.17 שניות, ובמקום 37 במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 21.60 שניות. בנוסף, סיים במקום שישי במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי משולב בשיא סין חדש של 1:30.18 דקות, ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות של המשחה.

=== 2023 ===
==== סגן אלוף עולם ====
באליפות העולם שנערכה ביולי בפוקואוקה שביפן זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות של המשחה. בנוסף, סיים במקום 22 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.64 שניות. בנוסף, סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי יחד עם פאן ג'אנלה, צ'ן ג'ונר וואנג צ'אנגהאו בשיא אסיה חדש של 3:11.38 דקות, ובמקום 11 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:09.99 דקות.

==== אלוף משחקי אסיה ====
במשחקי אסיה שנערכו בספטמבר בהאנגג'ואו שברפובליקה העממית של סין זכה בשתי מדליות זהב ושתי מדליות כסף: מדליות זהב במשחה במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי יחד עם פאן ג'אנלה, צ'ן ג'ונר והונג ג'ינקואן בשיא אסיה חדש של 3:10.88 דקות, לפני קוריאה הדרומית (3:12.96 דקות) ויפן (3:14.26 דקות), ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות של המשחה, ומדליות כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.02 שניות, אחרי פאן ג'אנלה (46.97 שניות) ולפני הוואנג סון וו מקוריאה הדרומית (48.04 שניות), ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי יחד עם ואנג שון, ניו גואנגשנג ופאן ג'אנלה בשיא סין חדש של 7:03.40 דקות, אחרי קוריאה הדרומית (7:01.73 דקות) ולפני יפן (7:06.29 דקות).

=== 2024 ===
==== אלוף עולם ====
באליפות העולם שנערכה בפברואר בדוחה שבקטר זכה בשלוש מדליות זהב: במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי יחד עם פאן ג'אנלה, ג'י שינג'יה וג'אנג ג'אנשואו בתוצאה של 3:11.08 דקות, לפני איטליה (3:12.08 דקות) וארצות הברית (3:12.29 דקות), במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ילד עם פאן ג'אנלה, ג'י שינג'יה וג'אנג ג'אנשואו בשיא סין חדש של 7:01.84 דקות, לפני קוריאה הדרומית (7:01.94 דקות) וארצות הברית (7:02.08 דקות), ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב יחד עם פאן ג'אנלה, לי בינגג'יה ויו ייטינג בשיא אסיה חדש של 3:21.18 דקות, לפני אוסטרליה (3:21.78 דקות) וארצות הברית (3:22.28 דקות), אחרי ששברו את שיא אסיה כבר בשלב המוקדמות של המשחה בתוצאה של 3:24.47 דקות. במשחה ל-100 מטר חופשי סיים במקום שביעי בתוצאה של 48.06 שניות.

== שיאים אישיים ==
=== בריכה אולימפית ===
* 50 מטר חופשי: 22.42 שניות (2023)
* 100 מטר חופשי: 47.89 שניות (2023)
* 200 מטר חופשי: 1:47.45 דקות (2023)

=== בריכת 25 מטר ===
* 50 מטר חופשי: 21.60 שניות (2022)
* 100 מטר חופשי: 46.78 שניות (2022)
* 200 מטר חופשי: 1:51.46 דקות (2022)

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחיינים סינים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:סינים שנולדו ב-2005
פארק בן-גוריון

פארק בן-גוריון הוא פארק עירוני הממוקם ברובע ב' באשדוד ונקרא על שם דוד בן-גוריון, ראש ממשלת ישראל הראשון. הפארק גובל ב־3 רובעי מגורים בעיר – ב' ממערב ומצפון, ג' ממזרח ו-ה' מדרום.
הפארק מוכר גם בשם פארק המשטרה, על שם תחנת המשטרה העירונית ששכנה בעבר מדרומו.

עולים חדשים באשדוד-ים, 1959]]

== היסטוריה ==
הרעיון להקמת הפארק נולד עוד בשלביה המוקדמים של העיר, עם תכנון תוכנית המתאר. עובד בן עמי, כיו"ר מועצת המנהלים של קבוצת בוני ערים (לימים "חברת אשדוד"), התעקש שכבר במתאר העיר יוקדש מקום לפארק עירוני מרכזי כדוגמת סנטרל פארק בניו יורק. בניית הפארק ארכה עשור.

בעבר שכנה ברובע ה' מול גבולו הדרומי של הפארק תחנת המשטרה העירונית, עד שנסגרה ב-2014 ובמקומה נפתחה תחנת מרחב לכיש ברובע י'. ב-2022, החברה העירונית לפיתוח אשדוד (חפ"א) החליטה לחכור מהעירייה את השטח עבור בניית מתחם מגורים.

== אתרים בפארק ==
מפת הפארק

בפארק שוכנים מספר אתרים ציבוריים:

* אנדרטה לנופלים על שחרור אשדוד במלחמת העצמאות – אנדרטה שיצר אשר חירם להנצחת 11 חללי קרב סוכריר ו-53 חללי גדוד 53 של חטיבת גבעתי בקרבות הבלימה נגד הכוחות המצריים בחולות אשדוד במלחמת העצמאות. האנדרטה ממוקמת בחלקו הדרומי ביותר של הפארק, בצומת שדרות בני ברית עם שדרות יצחק הנשיא.
* אצטדיון הסינתטיקו (הרב-תכליתי) – 3 מגרשי ספורט בחלקו המרכזי-צפוני של הפארק.
* בית משפט השלום העירוני, בתכנון דרור סופר.
* מסוף בני ברית – מסוף אוטובוסים שהוקם בשנת 2022, כחלק ממיזם Reway, ממנו יוצאים אוטובוסים לרחבי העיר וכן אוטובוסים בינעירוניים. המסוף שוכן בצפון-מזרח הפארק, בצומת שדרות בני ברית עם רחוב מורדי הגטאות.
* מועדון כדור הזהב – מועדון פטאנק.

בחלקו המערבי של הפארק, לאורך שדרות הנשיא ויצמן, נמצא מרחב הישיבה והפיקניק, ששופצו ב-2023. בחלק הצפוני, סביב בית המשפט, נמצאים גן שעשועים ורחבה נוספת לפיקניק.

סביב בית המשפט, מתוכננת לקום שכונת מגורים במסגרת התחדשות עירונית.

== גלריה ==
<gallery widths="250" heights="170" mode="packed" caption="פעילות">
קובץ:קריקט בפארק בן-גוריון באשדוד, מרץ 2024 01.jpg|אנשים משחקים קריקט, מרץ 2024
קובץ:כדורגל בפארק בן-גוריון באשדוד, מרץ 2024 04.jpg|נערים משחקים כדורגל, מרץ 2024
</gallery><gallery widths="250" heights="170" mode="packed" caption="אתרים">
קובץ:בית משפט השלום באשדוד, דצמבר 2023.jpg|בית משפט השלום
קובץ:מסוף צפוני בשדרות בני ברית באשדוד, דצמבר 2023 04.jpg|מסוף בני ברית (המסוף הצפוני)
קובץ:אנדרטה לנופלים על שחרור אשדוד במלחמת העצמאות, מאי 2024 02.jpg|אנדרטה לנופלים על שחרור אשדוד במלחמת העצמאות
קובץ:Old Israeli Police station, Rova He, Ashdod.jpg|תחנת המשטרה הנטושה ברובע ה' מדרום לפארק – על שמה מכונה הפארק "פארק המשטרה"
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אשדוד: גנים ופארקים
ג'אנג ג'אנשואו

ג'אנג ג'אנשואו (בסינית : 张展硕; נולד ב-24 במאי 2007) הוא שחיין סיני, אלוף עולם (דוחה 2024) במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
ג'אנג נולד בצ'ינגדאו שבהרפובליקה העממית של סין.

=== 2023 ===
==== סגן אלוף עולם לנוער ====
באליפות העולם לנוער שנערכה בספטמבר בנתניה שבישראל זכה בשתי מדליות כסף ובשלוש מדליות ארד: מדליות כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי, ומדליות ארד במשחה ל-800 מטר חופשי, במשחה ל-1500 מטר חופשי, ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

=== 2024 ===
==== אלוף עולם ====
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר זכה בשתי מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי יחד עם פאן ג'אנלה, ג'י שינג'יה וואנג האויו בתוצאה של 3:11.08 דקות, לפני איטליה (3:12.08 דקות) וארצות הברית (3:12.29 דקות), ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם פאן ג'אנלה, ג'י שינג'יה וואנג האויו בשיא לאומי חדש של 7:01.84 דקות, לפני קוריאה הדרומית (7:01.94 דקות) וארצות הברית (7:02.08 דקות). בנוסף, סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.17 דקות, במקום עשירי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.46 דקות, במקום 12 במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:19.86 דקות, במקום 21 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:20.69 דקות ובמקום 23 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.86 דקות.

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחיינים סינים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:סינים שנולדו ב-2007
קצף (בישול)

קצף במטבח כמונח קולינרי (בצרפתית: Espuma; באנגלית: Foam) הוא נוזל מיוצב או ג'ל שבתוכו כלוא אוויר.

== מאפיינים ==

קצפים היו קיימים בצורות רבות במהלך ההיסטוריה של הבישול, כמו קצפת, מקצפת ומוס. במקרים אלה, שילוב של אוויר, או גז אחר, יוצר מרקם קליל יותר ותחושה שונה בפה באמצעות מערכות החישה. קצפים מוסיפים טעם ללא תוספת חומר משמעותי, וכך מאפשרים לטבחים לשלב טעמים חדשים מבלי לשנות את ההרכב הפיזי של המנה.<ref></ref>

== בבישול המודרני ==

לאחרונה, קצף הפך לחלק מטכניקת הגסטרונומיה המולקולרית. במקרים אלה, חומרי טעם טבעיים (כגון מיצי פירות, חליטות של עשבי תיבול ארומטיים וכו') מעורבבים עם חומר ג'לי או מייצב בטעם נייטרלי כגון אגר או לציטין, או מוקצפים במערבל מזון של טבילה ידנית או מוקצפים באמצעות מיכל קצפת מצויד במחסניות חמצן דו-חנקני. ישנם כמה קצפי מזון מפורסמים כמו אספרסו מוקצף, פטריות מוקצפות, סלק מוקצף וקוקוס מוקצף. מכשירי espuma או Thermo whip משמשים בדרך כלל להכנת קצפים אלה באמצעות יצירת ציר, יצירת ג'ל והוצאתם דרך מיכל חמצן דו-חנקני.<ref></ref>

== יצירת קצף קולינרי ==
קצף [[פרמזן במנה ראשונה לארוחת ערב]]
כדי ליצור קצף ותחליב יציבים, חומרים פעילי שטח, כגון לציטין, מונוגליצרידים או חלבונים, חייבים להיות נוכחים כדי להפחית את מתח הפנים בין שלב האוויר-שמן לשלב המימי. אם חומרי השטח נמצאים בריכוזים שווים בממשק, חלבונים בדרך כלל פחות יעילים מחומרי שטח קטנים, כגון לציטין או מונוגליצרידים, בהפחתת מתח הפנים. זה לא נכון כמובן לגבי פולי סויה או חלבון מי גבינה מחומם, שיוצרים בקלות קצף בשפע.

קצף מורכב משני שלבים, פאזה מימית ופאזה גזית (אוויר). קצף שימש בצורות רבות בהיסטוריה של הבישול, למשל: קצפת, גלידה, עוגות, מרנג, סופלה, מוס ומרשמלו. יש לקצף מרקם קליל ייחודי בגלל בועות אוויר זעירות ו/או תחושה שונה בפה. ברוב המוצרים הללו, חלבונים הם החומרים הפעילים על פני השטח העיקריים המסייעים ביצירת ובייצוב שלב הגז המפוזר. כדי ליצור קצף מיוצב חלבון, הדבר כרוך בדרך כלל בבעבוע, הקצפה או עירבול תמיסת חלבון ותכונות הקצף שלה מתייחסות ליכולתה ליצור פס סרט דק בממשק הגז-נוזל כדי שכמויות גדולות של בועות גז ישתלבו ויתייצבו. .

כאשר ריכוזי החלבון עולים לערך המקסימלי שלהם, כוחות ההקצפה ויצירת הקצף גדלים בדרך כלל. לעיתים קרובות כדי להשוות את תכונות ההקצפה של חלבונים שונים, נקבע כוח ההקצפה בריכוז חלבון מסוים.

לחלבון תמיד יהיו מתחים מסוימים שעליו להתגבר עליהם, כגון כבידה ומתח מכני; יכולתו של החלבון לייצב קצף כנגד מתחים אלו היא הקובעת את יציבות הקצף. יציבות הקצף מתבטאת בדרך כלל כזמן הדרוש ל-50% מהנוזל להתנקז מהקצף (הפחתה של 50% בנפח הקצף).<ref></ref>
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח המולקולרי
קטגוריה:שיטות בישול
תקן ביקורת 220

תקן ביקורת 220 – בקרת איכות על ביקורת דוחות כספיים הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל.

תקן ביקורת זה דן בחובותיו הספציפיות של רואה החשבון המבקר בקשר לנוהלי בקרת איכות על ביקורת של דוחות כספיים. התקן מתייחס גם לחובותיו של סוקר בקרת האיכות של התקשרות במקרים שהן חלות. חובות אלו כוללות כללים בעת קבלה והתקשרות עם לקוחות, המשך קשר עמם, התנהלות שותף התקשרות מול לקוח, השמת צוותי התקשרות, ביצוע התקשרות, ניטור, תיעוד, דרישות אתיקה ועוד.

התקן פורסם בשנת 2020 ועודכן פעמיים בשנת 2021 ובשנת 2022. התקן חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2022 או 31 בדצמבר 2023 (בהתאם למקרה).

התקן מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 220 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל.

==קישורם חיצוניים==
*[https://icpas.org.il/professional-updates/תקן-ביקורת-ישראל-220-2/ תקן ביקורת 220], באתר לשכת רואי החשבון
* [https://www.ifac.org/_flysystem/azure-private/publications/files/IAASB-International-Standard-Auditing-220-Revised.pdf תקן ISA 220], באתר של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון

קטגוריה:תקני ביקורת בחשבונאות
פיבי בייקון

פיבי בייקון (באנגלית: Phoebe Bacon; נולדה ב-12 באוגוסט 2002) היא שחיינית אמריקאית, סגנית אלופת עולם (בודפשט 2022) במשחה ל-200 מטר גב.

== ביוגרפיה ==
בייקון נולדה בצ'בי צ'ייס שבמרילנד, ארצות הברית.

=== 2018 ===
==== אלופת הפאן פסיפיק לנוער ====
באליפות הפאן פסיפיק לנוער שנערכה באוגוסט בסובה שבפיג'י זכתה בשלוש מדליות זהב: במשחה ל-100 מטר גב, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב.

=== 2019 ===
==== אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים ====
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באוגוסט בלימה שבפרו זכתה בשתי מדליות זהב: במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.47 דקות, ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:57.64 דקות.

=== 2021 ===
באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:06.40 דקות.

=== 2022 ===
==== סגנית אלופת עולם ====
באליפות העולם שנערכה ביוני בבודפשט שבהונגריה זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.12 דקות, אחרי קיילי מקיואן מאוסטרליה (2:05.08 דקות) ולפני ראיין וייט מארצות הברית (2:06.96 דקות).

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר גב: 28.02 שניות (2019)
* 100 מטר גב: 58.63 שניות (2019)
* 200 מטר גב: 2:05.08 דקות (2022)

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייניות גב אמריקאיות
קטגוריה:שחייניות אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:שחייניות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2002