OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סנדרו מאצולה

סנדרו מאצולה (באיטלקית: Sandro Mazzola; נולד ב-8 בנובמבר 1942) הוא כדורגלן עבר איטלקי, שיחק בקבוצת אינטר מילאנו בעמדת החלוץ וכקשר התקפי בשנות ה-60 ובשנות ה-70, נחשב לאחד מגדולי השחקנים של אינטר והכדורגל האיטלקי.

==קריירה באינטר==
יליד טורינו באיטליה, בנו של שחקן העבר ולנטינו מאצולה, שנהרג עם קבוצתו מועדון הכדורגל טורינו באסון האווירי בסופרגה בשנת 1949.

שיחק כל חייו בקבוצת אינטר, בה הבקיע 158 שערים ב-565 משחקים בכל המסגרות.
מאצולה נחשב לכוכב הגדול של אינטר בשנות ה-60 כשהקבוצה זכתה לכינוי "לה גרנדה אינטר" (אינטר הגדולה) ונחשבה לקבוצה הטובה באירופה כשזכתה בארבע אליפויות איטליה, שני גביעי אירופה לאלופות ושני גביעים ביניבשתיים.

בשנת 1965 היה מלך השערים בליגה האיטלקית (יחד עם אלברטו אורלנדו). שיחק בנבחרת איטליה בכדורגל, והשתתף במונדיאל 1966, מונדיאל 1970 (מקום שני) ומונדיאל 1974. כמו כן, זכה עם הנבחרת ביורו 1968.

בימיו של מאצולה שיחק קשר איטלקי מפורסם נוסף - ג'אני ריברה ששיחק במדי היריבה העירונית מילאן. היריבות בין שני הקשרים הייתה אחת המפורסמות בתולדות הספורט האיטלקי ומאמני הנבחרת הלאומית נמנעו בפעמים רבות לשתף אחד משניהם בשעה שיריבו היה על המגרש.

==קישורים חיצוניים==

* [http://archivio.inter.it/cgi-bin/giocatori-scheda?codice=G0400&L=it מאצולה בארכיון אינטר]

קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:טורינו: כדורגלנים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האיטלקי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1966
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:כדורגלני יורו 1968
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1942
סרגיי לוקיאננקו

סרגיי וסילייביץ' לוקיאננקו (רוסית: Сергей Васильевич Лукьяненко; נולד ב-11 באפריל 1968) הוא סופר מדע בדיוני ופנטזיה רוסי, בין הפופולריים מבין הסופרים הרוסיים המודרניים הכותבים בתחום. בספריו עלילות המערבות מתח ופעולה לצד הדילמה המוסרית כיצד לשמר את האנושיות כאשר אדם ניחן בכוחות על.

לוקיאננקו הוא סופר פורה הכותב ספר עד שני ספרים בשנה. לאחרונה עובדו מקצת מספריו לקולנוע והוא היה זה שכתב את התסריטים.

== חייו ==
לוקיאננקו נולד בקראטאו, אז חלק מברית המועצות היום קזחסטן, לאב רוסי-אוקראיני ולאם טטארית. אחרי בית הספר למד באלמא אטא לימודי פסיכותרפיה. בסיום לימודיו, ב-1992 הצטרף לבית-חולים והתמחה בפסיכיאטריה של הילד, אך בשל השכר הנמוך נאלץ לעזוב את המקצוע.

ב-1993 מונה לעורך עיתון מדע בדיוני מקומי, שם עבד עד 1996 ואז עבר למוסקבה שם הוא גר עד היום.

== כתיבה ==
בשנות השמונים החל בכתיבת סיפורים קצרים. לאחר המעבר למוסקבה המשיך בכתיבה ופרסם מספר ספרים בהם ביטא את רעיונותיו הראשונים. פריצת הדרך בקריירה שלו הייתה עם פרסום ספרו "משמר הלילה" (Ночной дозор) שיצא לאור על ידי הוצאת ACT, שקיבל הכרה בינלאומית גם מחוץ לקהילת המדע הבדיוני. הספר הקודר המתאר פנטזיה אורבנית ומשופע בדמויות צבעוניות ומלאות מסתורין משך קוראים רבים ברחבי העולם.

ב-2004 עובד הספר לסרט קולנוע תחת אותו השם ונחשב לשובר הקופות הרוסי הראשון. הסרט גרף 16 מיליון דולר ברוסיה ועובד על ידי אולפני פוקס לסרט בארצות הברית. ב-2006 הוקרן ברוסיה הסרט המשך "משמר היום" (Дневной дозор), שהתבסס באופן רופף על ספרו השני בסדרה, וב-2007 יצא הסרט לאקרנים בארצות הברית.

ב-2018 ייצא לאקרנים עיבוד קולנועי נוסף לספרו "הטיוטה".

הסרטים הפכו את סרגיי מסופר, המוכר רק בחוגים המצומצמים של ספרות המדע הבדיוני, לאישיות מוכרת ברחבי העולם, והוא הרבה להופיע בראיונות טלוויזיה ובהופעות פומביות. סרגיי כתב בסדרה זו שישה ספרים בסך הכל, ורובם הפכו רבי-מכר.

== מספריו שתורגמו לעברית ==
* "מבוך ההשתקפויות" (1997) בתרגומה של גילה וולדמן מרוסית בהוצאת אופוס בשנת 2017.
==עיבודים==
{| class="wikitable"
!שנה
!מדינה
!שם
!במאי
!הערות
|-
||2004||rowspan=5|||משמר הלילה||rowspan=2|טימור בקממבטוב||עיבוד לרומן משמר הלילה
|-
||2005||משמר היום||סרט המשך למשמר הלילה
|-
||2006||אזיריס נונה||אולג קומפאסוב||עיבוד לרומן של יוליה בורקין וסרגיי לוקיאננקו "היום, אמא!"
|-
|2018
|הטיוטה
|סרגיי מוקריצקי
|עיבוד לרומן באותו שם
|-
|2020—2021
|ביקורי סתיו
|גאורגי סאינקו
|עיבוד טלוויזיוני לרומן באותו שם
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.rusf.ru/lukian/english סרגיי לוקיאננקו באתר מדע בדיוני רוסי] 
* 

קטגוריה:סופרים רוסים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני רוסים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני סובייטים
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:סופרי פנטזיה רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1968
אצטדיון חזר לנצ'ראן

אצטדיון חזר לנצ'ראן הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר לנצ'ראן שבאזרבייג'ן והוא משמש את קבוצת חזר לנצ'ראן. האצטדיון, המכיל 15,000 מקומות, נפתח ב-11 באוגוסט 2006 והוא אצטדיון הכדורגל הרביעי בגודלו באזרבייג'ן. המשחק הראשון ששוחק באצטדיון לנצ'ראן סיטי היה בין חזר לנצ'ראן לבין נפטצ'י באקו והוא הסתיים בתוצאה 2-1 לטובת קזאר לנצ'ראן.

ב-17 ביולי 2009 אישרה אופ"א לאזרבייג'ן לארח בו משחקים בינלאומיים. משחק הבוגרים הבינלאומי הראשון שהתקיים בו נערך ב-5 בספטמבר 2009 בין נבחרות אזרבייג'ן ופינלנד.

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/middle_east/azerbaijan/lankaran_municipal.shtml אצטדיון חזר לנצ'ראן] ב-[http://www.worldstadiums.com/ World Stadiums]

לנצ'ראן סיטי
מישל פייבר (סופרת)

מישל פייבר (באנגלית Michelle Paver; נולדה ב-7 בספטמבר 1960) היא סופרת פנטזיה בריטית.

==ביוגרפיה==
פייבר נולדה במלאווי לאב ממוצא דרום אפריקאי ולאם ממוצא בלגי. האב הפעיל עיתון צנוע בשם Nyasaland Times והאם כתבה מדור רכילות שבועי. בגיל שלוש היגרה המשפחה לבריטניה. מישל למדה בבית הספר Lady Margaret Hall באוקספורד וקבלה תואר ראשון בביוכימיה באוניברסיטת אוקספורד. העדיפה כתיבה על קריירה מדעית. הייתה שותפה במשרד עורכי דין כיוון שלא חשבה שתוכל להתפרנס מכתיבה. לאחר מות אביה בשנת 1996 עזבה את המשרד לשנת חופשה, טיילה בדרום אמריקה, בצרפת ובארצות הברית, במהלך שנה זו כתבה טיוטה לספרה הראשון Without Charity (ללא צדקה) וכששבה לבריטניה החליטה להגשים את חלומה להיות סופרת.

את הסיפור הראשון שלה כתבה בהיותה בת 5. פייבר כתבה את הסדרה "דברי ימי האופל" שהביאה לפרסומה הנרחב. הסדרה כוללת שישה ספרים ושלושת הספרים הראשונים בסדרה אח זאב, הולך הרוח וטורף הנשמות תורגמו לעברית ויצאו לאור בהוצאת "כתר".

== ספריה ==
* Without Charity (1997)
* The Shadow Catcher
* A Place in the Hills (2001)
* טרילוגיית Daughters of Eden
:The Shadow Catcher (2003)
:Fever Hill (2004)
:The Serpent's Tooth (2005)
* סדרת דברי ימי האופל (Chronicles of Ancient Darkness)
:אח זאב (Wolf Brother) (2004)
:הולך הרוח (Spirit Walker) (2005)
:טורף הנשמות (Soul Eater) (2006)
:Outcast (2007)
:Oath Breaker (2008)
:Ghost Hunter (2009)
:Viper's Daughter (2020)
:Skin Taker (2021)
:Wolfbane (2022)
* (Dark Matter (2010
*Thin Air (2016)
*Wakenhyrst (2019)

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* [http://www.keter-books.co.il/%D7%9E%D7%99%D7%A9%D7%9C+%D7%A4%D7%99%D7%99%D7%91%D7%A8/ מישל פייבר באתר כתר]
* [http://www.fantasticfiction.co.uk/p/michelle-paver/ אודות מישל פייבר וספריה] 

קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:סופרות פנטזיה בריטיות
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער בריטיות
קטגוריה:אנגלים ממוצא בלגי
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1960
אלי דה-קסטרו

אליהו (אלי) דה-קסטרו (29 במאי 1941 – 2 באפריל 2009) היה ראש עיריית עכו.

==ביוגרפיה==
דה-קסטרו נולד בקהיר, למאיר ושרה ועלה לישראל עם משפחתו באוקטובר 1949. משפחתו התגוררה תחילה במחנה העולים שער העלייה ובפרדס חנה וב-1950 עברה לעכו.

דה-קסטרו שירת בצה"ל בתפקידי פיקוד והדרכה והשתחרר בדרגת רס"ר. הוא בוגר תואר ראשון מאוניברסיטת חיפה במדעי המדינה ולימודי ארץ ישראל.

היה מזכיר איגוד פועלי המתכת במועצת פועלי עכו וסגן מנהל השירות באמפא. לאחר מכן שימש מנהל מחלקת הגבייה בעיריית עכו.

בשנת 1983 נבחר לראשות עיריית עכו וכיהן בתפקיד עד שנת 1998. דה-קסטרו היה חבר מרכז במפלגת העבודה.

הוא מילא שורה של תפקידים ציבוריים, (חלקם במהלך כהונתו כראש העיר וחלקם לאחר מכן) הבולטים בהם היו:
יושב ראש דירקטוריון החברה לפיתוח עכו העתיקה, חבר דירקטוריון ויושב ראש הנכסים של חברת החשמל, חבר מועצת המנהלים של החברה למתנ"סים וחבר המועצה להשכלה גבוהה.

בנוסף, מילא דה-קסטרו מספר תפקידים בהתנדבות ביניהם היה חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת חיפה, יושב ראש הוועדה להפיכת היישוב מודיעין לעיר, חבר הרשות לפיתוח הגליל וחבר מועצת המנהלים של מוזיאון עוקשי בעכו.

על פעילותו בתחום הציבורי זכה במאי 2008 בתואר יקיר העיר עכו.

בשנת 2009, בעת חתונת בתו, לקה בליבו ונלקח לבית חולים. דה-קסטרו נפטר כעבור ימים אחדים. הוא הותיר אחריו את אשתו עליזה, לה נישא בשנת 1965 ושלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-989-00.html?tag=14-08-16 פרופיל של אלי דה-קסטרו] באתר חדשות מחלקה ראשונה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית עכו מטעם מפלגת העבודה
קטגוריה:חברי המועצה להשכלה גבוהה
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
מחוזות גאנה

מבחינה מנהלית גאנה מחולקת ל-16 מחוזות ( region). המחוזות מחולקים לנפות. חלוקה זו אושרה במהלך משאל שנערך בשנת 2018.

מפת מחוזות גאנה

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
! מס'!! שם !! בירה !! שם בשפת המקור !! אוכלוסייה נכון לשנת 2019 !!שטח בקמ"ר
|-
| 1 || מחוז אחאפו||גואסו|| Ahafo || 599,900 || 5,193 
|-
| 2 || מחוז אשנטי||קומזי|| Ashanti|| 5,792,200 || 24,389 
|-
| 3 || מחוז בונו||סונייני|| Bono || 1,142,500 ||11,107 
|-
| 4 || מחוז בונו מזרח||טכימאן|| Bono East || 1,108,200 ||23,257 
|-
| 5 || מחוז המרכז||קייפ קוסט|| Central|| 2,563,200|| 9,826 
|-
| 6 || מחוז המזרח||קופורידוא|| Eastern|| 3,244,800 ||19,323 
|-
| 7 || מחוז אקרה רבתי||אקרה|| Greater Accra || 4,943,100 ||3,245 
|-
| 8 ||מחוז הצפון||טמלה|| Northern|| 1,905,600||25,448 
|-
| 9 ||מחוז צפון מזחר||נלריגו|| North East || 575,600||9,074 
|-
| 10 ||מחוז אוטי||דמבאי|| Oti || 742,700||11,066 
|-
| 11 || מחוז סבאנה||דאמונגו|| Savannah || 581,400 ||35,862 
|-
| 12 || מחוז מזרח עליון||בולגאטנגה|| Upper East || 1,273,700 ||8,842 
|-
| 13 || מחוז המערב העליון||ווא|| Upper West || 849,100||18,476 
|-
| 14 ||מחוז וולטה||חו|| Volta || 1,865,300 ||9,504 
|-
| 15 ||מחוז המערב||סקונדי-טקורדי|| Western|| 2,165,200 ||13,847 
|-
| 16 ||מחוז צפון מערבי||ויאבסו|| Western North|| 928,100 ||10,074 
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאנה: חלוקה מנהלית
נחושית עינונית

נחושית עינונית (שם מדעי: Chalcides ocellatus) היא לטאה שניתן למצוא ביוון, דרום איטליה, מלטה וצפון אפריקה, בישראל נמצאת בכל חלקי הארץ.
== מאפיינים ==
אורכן מגיע עד 23 סנטימטרים, כולל הזנב שאורכו כמחצית האורך הכללי. הגב והצד העליון של הזנב צהבהב עד חום זהוב, מבריק כעין הנחושת, עם כתמים חומים קטנים שבמרכז כל אחד מהם כתם לבן, הכתמים החומים מסודרים, פחות או יותר, בפסי רוחב. הגחון בוהק.

מזונה בטבע כולל בעיקר פרוקי-רגליים, כולל נדלים, לעיתים הנחושית טועמת גם עלים. בשבי מזונה מגוון ביותר: פירות, זחלים, חגבים, צרצרים, מכונפים ובשר נא. 

אורך חייה (בשבי) הוא עד 13 שנים.

עיקר פעילותה בשעות החמות של היום החומט מתחבא מתחת לאבנים, ושאר הזמן תרה אחר אוכל. כאשר נתפסות, מפתלות הלטאות את גופן החלקלק ימינה ושמאלה כדי לחמוק, ולעיתים רחוקות הן נושכות או משילות את זנבן.

== קריאה נוספת ==
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 128-129

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.biolib.cz/cz/taxon/id59420/ תמונות של נחושית]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר פורסקל
קטגוריה:חומטיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חומטיים
מחוזות ג'יבוטי

מפת מחוזות ג'יבוטי
מבחינה מנהלית ג'יבוטי מחולקת ל-5 מחוזות (region) ועיר הבירה. המחוזות מחולקים לנפות.

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
! מס'!! שם !! בירה !! שם בשפת המקור !! אוכלוסייה נכון לשנת 2010 !!שטח
|-
| 1 || מחוז עלי סביח||עלי סביח|| Region d'Ali Sabieh|| 71,640|| 2,200
|-
| 2 || מחוז ארטה||ארטה|| Region d'Arta|| 40,163||1,800
|-
| 3 || מחוז דיחיל||דיחיל|| Region de Dikhil|| 83,409 || 7,200
|-
| 4 || מחוז ג'יבוטי||ג'יבוטי|| Ville de Djibouti|| 529,900||200
|-
| 5 || מחוז אובוק||אובוק|| Region d'Obock|| 36,083||4,700
|-
| 6 ||מחוז טאג'ורה||טאג'ורה|| Region de Tadjourah|| 84,041 ||7,100
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ג'יבוטי: חלוקה מנהלית
הצ'יוואווה מבוורלי הילס

הצ'יוואווה מבוורלי הילס (באנגלית: Beverly Hills Chihuahua), הוא סרט קולנוע מונפש מסוגת קומדיה משנת 2008. הסרט בוים על ידי ראג'ה גוסטל. הוא יצא לאקרנים ב-3 באוקטובר 2008 ויצא לו גם דיבוב לעברית.

==עלילה==
קלואי היא כלבת צ'יוואווה, יהירה ומפונקת, החיה עם בעליה האוהבת ויויאן בשכונה יוקרתית בבוורלי הילס. את ימיה מבלה קלואי בבוטיקים מפוארים ובספא. היא רגילה למותרות החיים ואינה מתייחסת לפאפי, כלבלב צ'יוואווה המאוהב בה נואשות. פאפי, שלא שכח את מקורותיו המקסיקניים ואת המאצ'ואיזם הנלווה למוצאו, מנסה בכל כוחותיו לחזר אחרי קלואי ולגרום לה להתאהב בו, אבל קלואי אינה מבחינה בקיומו. יום אחד נאלצת ויויאן לנסוע למסע עסקים ומגייסת את אחייניתה, רייצל, שתשמור על קלואי בזמן שהיא נעדרת. אבל כשרייצל חסרת האחריות מחליטה לנסוע ברגע האחרון לסוף שבוע במקסיקו ולוקחת את קלואי יחד איתה, קלואי הולכת לאיבוד. לבדה ברחובות המחוספסים של מקסיקו, קלואי משוטטת חסרת אונים, עד שהיא פוגשת בכלב רחוב קשוח ואימתני רועה גרמני, שמו דלגאדו, שסולק מכוחות המשטרה אחרי שאיבד את חוש הריח שלו. הוא מנסה לעזור לצ'יוואווה המפונקת מבברלי הילס לשרוד ברחוב ולמצוא את דרכה הביתה. במקביל, רייצל המבוהלת מגייסת את סם, הגנן המסור של וויויאן, והבעלים של פאפי המתגעגע והמודאג, אשר ממהר לחצות את הגבול למקסיקו יחד עם כלבו, הנחוש למצוא ולהשיב הביתה את אהובתו. פאפי מגייס צוות הצלה הזוי, הכולל בנוסף לרייצל וסם, שלושה כלבים, עכברוש אחד ואיגואנה עצבנית. יחד הם מוצאים את קלואי ומשיבים אותה לביתה.

==שחקנים==
===שחקנים אנושיים===
* ג'יימי לי קרטיס - הדודה ויויאן אש
* פייפר פראבו - רייצ'ל אש לין
* מנולו קרדונה - סם
* מאורי סטרלינג - רפרטי
* חסוס אוצ'ואה - השוטר רמירז
* מרגרט מוראו - בלייר

===קולות===
* דרו ברימור - קלואי הצ'יוואווה
* אנדי גרסיה - דלגאדו הרועה הגרמני
* ג'ורג' לופז - פאפי הצ'יוואווה
* אדוארד ג'יימס אולמוס - אל דיאבלו הדוברמן פינצ'ר
* פול רודריגז - צ'יקו האיגואנה
* צ'יץ' מרין - מנואל העכברוש

==סרטי המשך==
כרזת הסרט הצ'יוואווה מבוורלי הילס 2
כרזת הסרט הצ'יוואווה מבוורלי הילס 3
לאחר הצלחת הסרט הראשון, חברת דיסני החליטה ליצור 2 סרטי המשך שיוצאו לחנויות (בשיטת direct-to-DVD).

ב-1 בפברואר 2011 יצא הסרט הצ'יוואווה מבוורלי הילס 2, וב-12 בספטמבר 2012 יצא הסרט השלישי הצ'יוואווה מבוורלי הילס 3.

שני סרטי ההמשך לא דובבו לעברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:דיסני: סרטים
קטגוריה:סרטים על כלבים
מרכז עלית לספורט

מרכז הספורט באוניברסיטת תל אביב שוכן לאורכו של רחוב חיים לבנון, בחלקו הצפון-מערבי של קמפוס האוניברסיטה. שטחו כ-60 דונם, אורכו מצפון לדרום הוא כ-400 מטר ורוחבו כ-200 מטר. 

בקמפוס מרכז הספורט נמצאים המתקנים הבאים: אצטדיון כדורגל ואתלטיקה, המשמש את בית הספר לכדורגל של קבוצת מכבי תל אביב, בריכת שחייה אולימפית פתוחה ושתי בריכות מקורות, שישה מגרשי טניס, אולם ספורט וחדר כושר.

המרכז הוא ביתו של "איגוד הספורט האקדמי (אס"א) תל אביב", הפעיל ביותר מעשרים מוסדות אקדמאים ברחבי ישראל. אס"א תל אביב מקיים פעילויות בענפי ספורט רבים, בהם כדוריד, טניס, כדורגל, כדורמים, רוגבי, טאקוונדו, שחמט, קראטה, ניווט ספורטיבי ועוד. 

עוד פועלים במקום "קמפוס שיאים" המכשיר מדריכים ומאמנים בתחומי ספורט שונים, "קמפוס ברושים" לרפואה משלימה ובית הספר לריקוד מחולה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.sports-center.co.il/?CategoryID=394 אתר אס"א תל אביב]
* [http://www.siim.org.il/ אתר שיאים]

קטגוריה:קמפוס אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:אולמות כדורסל בישראל
קטגוריה:רחוב חיים לבנון
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן מוטי בודק
מארלי ואני (סרט)

מארלי ואני (באנגלית: Marley & Me) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה, בבימויו של דייוויד פרנקל. הסרט מבוסס על ספרו האוטוביוגרפי המצליח של ג'ון גרוגן, הנושא את אותו השם.

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ובקנדה ב-25 בדצמבר 2008, ושבר את שיא ההכנסות מסרטים בחג המולד, עם הכנסות ממכירת כרטיסים בשווי 14,750,000 דולר. ברחבי העולם הכניס הסרט 244 מיליון דולר.
את דמותו של מארלי משחקים 22 כלבי לברדור שונים.

==עלילה==
ג'ון (אוון וילסון) וג'ני (ג'ניפר אניסטון) גרוגן, הם זוג עיתונאים, נשואים טריים, שאחרי שירד שלג ביום חתונתם והם הגיעו קפואים הביתה, מואסים בחורפים המושלגים והקשים של מישיגן ומחליטים להתחיל חיים חדשים בפאלם ביץ', פלורידה, מקום בו שניהם מצליחים למצוא עבודה, בית וחברים. ג'ון לא משוכנע שהוא מוכן להביא ילדים לעולם, ועל מנת ליצור אצל ג'ני תחושת אימהות הוא מחליט להביא קודם כל את מארלי (על שמו של בוב מארלי שאת אחד משיריו שמע ג'ון עם הכלב בדרך חזרה מהאימוץ), כלבלב מסוג לברדור. הכלכלב, שכאשר בחרו אותו היה קטן מאחיו, אוכל ללא הפסק, גם דברים שאינם אמורים להיאכל על ידו וגדל במהירות רבה להיות כלב גדול וחזק. חזק עד כדי כך שהוא מצליח לצאת דרך הרשת של דלת רשת ללא מאמץ. בין מעלליו - שתיית מים ישירות מהאסלה, אכילת קירות הגבס והספה החדשה.

ג'ון, שהקריירה שלו נשרכת אחרי זו של ג'ני מקבל את הצעתו של ארני, עורך העיתון בו הוא עובד, לכתוב טור בעיתון. מחוסר רעיון טוב יותר הוא כותב טור על "צער גידול כלבים". הטור השנון והמצחיק זוכה להצלחה. אחרי היריון כושל אחד, ג'ני יולדת את פטריק. לאחר זמן מה, ג'ני שוב בהריון וג'ון מקבל טור יומי (ותוספת נכבדה לשכר) על מנת לממן בית חדש וגדול יותר. זמן לא ארוך אחר כך יולדת ג'ני את קונור. גם גידול הילדים והקשר שלהם לכלב מהווים נושאים לכתיבה בטור של ג'ון. למשל, איך משכנעים כלב לא לאכול את התינוק החדש, למרות שהוא נראה כמו צעצוע לעיסה, ואיך הכלב בלע מחרוזת שג'ון קנה לג'ני והדרך בה השתמש על מנת למצוא אותה חזרה.

ג'ני עוזבת את העבודה ומתמסרת לגידול הבנים, אחרי ששכנתם מותקפת על ידי פורץ, המשפחה עוקרת לבית גדול בשכונת יוקרה ונולדת להם ילדה, קולין.

הילדים גדלים תוך שהכלב מהווה עבורם חלק מהמשפחה וכאשר הוא מזדקן, עובדת הזדקנותו מהווה עבורם משבר, המתעצם כאשר כשג'ון נאלץ להרדים אותו על שולחן הטיפולים אצל הווטרינרית, בגיל 13 לערך.

== צוות שחקנים ==
*אוון וילסון - ג'ון גרוגן
*ג'ניפר אניסטון - ג'ני גרוגן
*אריק דיין - סבסטיאן
*אלן ארקין - ארני קליין
*היילי הדסון - דבי
*היילי בנט - ליסה
*קת'לין טרנר - גברת קורנבלוט

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
מערכת העצבים המעית

מערכת העצבים המעית (Enteric Nervous System, ENS), היא החלק של מערכת העצבים שנמצא ברקמת מערכת העיכול.

למרות שהיא נמצאת בקשר הדוק עם מערכת העצבים האוטונומית, כיום היא נחשבת למערכת נפרדת שמסוגלת גם לפעול בצורה עצמאית. בשילוב עם המערכת האוטונומית, מערכת זו שולטת על פעילות מערכת העיכול.

יש בה כ-500 מיליון תאי עצב (יותר מבחוט השדרה) ועל כן היא מכונה גם "המוח השני".

תאי העצב של המערכת המעית מתרכזים לשני סוגי גנגליונים הנמצאים בשכבות שריר שונות של מערכת העיכול: פלקסוס על שם אורבך בשכבת השריר החיצונית, ופלקסוס על שם מייסנר בסאב-מוקוזה הפנימית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת העיכול
קטגוריה:מערכת העצבים
מחוזות גינאה המשוונית

מבחינה מנהלית גינאה המשוונית מחולקת ל-2 מחוזות (region) ו-8 פרובינציות.

מפת פרובינציות גינאה המשוונית

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| מס'|| שם המחוז || בירה || מיקום || שטח|| אוכלוסייה 
|-
| 1 || מחוז אינסולר ||מלאבו|| האיים של המדינה ||2,052||265,000
|-
| 2 || מחוז ריו מוני ||באטה|| החלק היבשתי של המדינה || 26,000 ||300,000 
|}

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| מס'|| שם הפרובינציה || בירה || שטח || אוכלוסייה (2015)
|- 
| 1 || פרובינציית ביוקו נורטה || רבולה ||776||299,836
|-
| 2 || פרובינציית ביוקו סור || לובה||1,241||34,627 
|-
| 3 || פרובינציית ליטורל || באטה||6,665 ||366,130
|-
| 4 || פרובינציית סנטרו סור || אווינאיונג||9931||141,903
|-
| 5 || פרובינציית קיה-נטם || אבביין||3,943||183,331
|-
| 6 || פרובינציית ולה-נסאס || מונגומו||5,478||191,383
|-
| 7 || פרובינציית אנובון || סן אנטוניו דה פאלה ||17||5,232
|-
| 8 || ג'יבלו || סיודאד דה לה פאס||?||?
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

מחוזות
משחק סופר אדיטיבי

בתורת המשחקים, משחק סופר אדיטיבי מתאר משחק קואליציוני בעל תכונה מיוחדת והיא שכל שתי קואליציות זרות המתאחדות יחד לקואליציה אחת יכולות להשיג תוצאה שווה או טובה יותר מזו שיכלו להשיג כל אחת בנפרד - "האיחוד אינו מזיק".

== הרחבה ==
דרישת "האיחוד אינו מזיק" נראית כה טריוואלית עד כי בתחילת דרכה של תורת המשחקים דנו אך ורק במשחקים מסוג זה. לצורך בניית המודל המתמטי בתורת המשחקים של משחקים בצורת פונקציה קואליציונית, התברר כי נוח יותר לעבוד עם קבוצה רחבה יותר של משחקים ולא רק עם משחקים סופר אדיטיביים. ברוב המצבים הכלכליים והחברתיים הנחת הסופר אדיטיביות היא הנחה סבירה, אך ייתכן כי מסיבות כלשהן (פוליטיות, גזעיות, העדפות אישיות וכדומה) תיווצרנה שתי קבוצות אשר שילובן לא רק שלא יתרום להן, אלא אף ירע את מצבן - במצב זה הנחת הסופר אדיטיביות אינה סבירה.

דוגמה למצב בו הנחת הסופר אדיטיביות אינה סבירה היא מצב בו הממשלה מפעילה חוק שיגביל את התהוותם של מונופולים לפיו אסורה התאגדות של מספר חברות ל"חברה גדולה מידי" בעלת כוח שוק גדול מידי, דבר העלול לפגוע ברווחה החברתית. הממשלה יכולה להשתמש במיסוי אותו תטיל במיקרה של התאחדות על מנת לפגוע בכדאיות האיחוד.

טבעי להניח שבמשחק סופר אדיטיבי תיווצר קואליציה גדולה ככל האפשר שכן השחקנים מרוויחים יותר ככל שמתאגדים יותר שחקנים לקואליציה אחת.
 
== הגדרה פורמלית ==
משחק יקרא משחק סופר אדיטיבי אם לכל שתי קואליציות זרות <math>\ T, S</math> ופונקציית תועלת <math>\ f</math> מתקיים:
<math>\ f(\ T\cup S)\ge f(S)+f(T)</math>

== לקריאה נוספת ==
* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2008.
* האוניברסיטה הפתוחה, "תורת המשחקים" יחידה 4 ,ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה 1981.

קטגוריה:תורת המשחקים
מחוזות אסוואטיני

{| style="border: 1px solid #aaaaaa; background: #f9f9f9; float:left; clear:left; margin: 0 1em 1em 0;"
|-
| 
|-
! מפת מחוזות אסוואטיני
|}
אסוואטיני מחולקת ל-4 מחוזות בשטח כולל של קילומטר רבוע. המחוזות מחולקים ל-55 נפות הנקראים טיכונל'ה (Tinkhundla) ברבים או אינכונל'ה (Inkhundla) ביחיד.

המדינה גובלת בדרום אפריקה בצפון, בדרום ובמערב, ובמוזמביק במזרח.

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
!#!! שם !! בירה !! אוכלוסייה(2017) !! שטח בקמ"ר
!מספר נפות
|-
| 1 || מחוז הוהו || מבבנה || 320,651 || 3,625.17
|style="text-align:center"|14
|-
|2|| מחוז מנזיני|| מנזיני || 355,945 || 4,093.59
|style="text-align:center"|16
|-
|3|| מחוז לובומבו || סיטקי || 212,531 || 5,849.11
|style="text-align:center"|11
|-
| 4 || מחוז שיסלווני || נשֹנגנו || 204,111 || 3,786.71
|style="text-align:center"|14
|-
!
!סה"כ
!מבבנה
!1,093,238
!
!55
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
משחק פשוט

משחק פשוט הוא מושג מתורת המשחקים המתאר משחק קואליציוני בו הערך של כל קואליציה הוא 0 או 1.
במשחק פשוט קואליציה S היא קואליציה זוכה אם <math>\ V(S)=1</math> ואילו אם <math>\ V(S)=0</math> היא קואליציה מפסידה.
בדרך כלל ישמשו משחקים פשוטים למידול הצבעות, שכן ניתן להגדיר מספר תנאים - לאו דווקא רוב - בהם על הקואליציה לעמוד כגון: מספר חברים, זהות החברים, הסכמים פנימיים... על מנת לזכות, כלומר על מנת ש- <math>\ V(S)=1</math>.

== הגדרה פורמלית ==
משחק <math>\ (N,V)</math> יקרא משחק פשוט אם לכל קואליציה S מתקיים <math>\ V(S)=0</math> או <math>\ V(S)=1</math>.
== דוגמה ==
במדינת זולו יש מיליון אזרחים המחולקים על פני 10 מחוזות ניפרדים (לאו דווקא באותו הגודל).
על מנת לזכות בבחירות במדינה יש לעמוד בתנאים הבאים:
*על המפלגה לזכות ביותר מ-50% מהקולות.
*על המפלגה לזכות ביותר מ-4 מחוזות שונים.
פונקציית התועלת המתאימה למשחק זה היא הפונקציה הבאה:
:<math>V(S) =
\left\{\begin{matrix}
1 &\mbox{if}\ \ (S \geq 500,000)\cup (won \geq 4) \\
0 &\ else
\end{matrix}\right.
</math>
דוגמה נוספת היא המערכת השלטונית בארצות הברית. כדי להעביר חוק דרושה תמיכת הנשיא ורוב פשוט גם בסנאט וגם בבית הנבחרים, או רוב של שני שלישים גם בסנאט וגם בבית הנבחרים ללא תמיכת הנשיא.

== לקריאה נוספת ==
* שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2008.
*האוניברסיטה הפתוחה- "תורת המשחקים" יחידה 4 ההוצאה לאור של האוניברסיטה הפתוחה 1981.

קטגוריה:תורת המשחקים
מחוזות גינאה

מבחינה מנהלית גינאה מחולקת ל-8 מחוזות. המחוזות מחולקים לנפות.

מפת מחוזות גינאה

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
! מס'!! שם !! בירה !! שם בשפת המקור !! אוכלוסייה נכון לשנת 2014 !!שטח
|-
| 1 || מחוז בוקה||בוקה|| Boké|| 1,081,445 || 31,186 
|-
| 2 || מחוז קונאקרי||קונאקרי|| Conakry|| 1,667,864||450 
|-
| 3 || מחוז פרנה||פרנה|| Faranah|| 942,733 || 35,581 
|-
| 4 || מחוז קאנקאן||קאנקאן|| Kankan|| 1,986,329||72,185 
|-
| 5 || מחוז קינדייה||קינדייה|| Kindia|| 1,559,185 ||28,873 
|-
| 6 ||מחוז לאבה||לאבה|| Labé|| 995,717||22,869 
|-
| 7 || מחוז ממו||ממו|| Mamou|| 732,117||17,074 
|-
| 8 || מחוז נזרקורה||נזרקורה|| Nzérékoré|| 1,663,582||37,658 
|-
|}

קטגוריה:גינאה: חלוקה מנהלית
פדרציית הכדורגל של ארצות הברית

לוגו ההתאחדות ונבחרות ארצות הברית השונות עד שנת 2016
פדרציית הכדורגל של ארצות הברית (באנגלית: United States Soccer Federation; בראשי תיבות: USSF; ידועה גם בשם התאחדות הכדורגל האמריקאית) היא הגוף המנהל הרשמי של ענף הכדורגל בארצות הברית. המשרד הראשי של ההתאחדות ממוקם בשיקגו שבאילינוי.

הפדרציה חברה בפיפ"א ואחראית על ניהול הכדורגל המקצועני וכדורגל החובבים בארצות הברית כאחד, בהם הנבחרות הלאומיות של הגברים, הנשים, הפוטסאל והנבחרת הפאראלימפית. פדרציית הכדורגל של ארצות הברית אחראית גם על קביעת השופטים וטורנירי הכדורגל; ועל מרבית ליגות הכדורגל בארצות הברית, ובהן ה-MLS.

הפדרציה חברה גם ב-CONCACAF (התאחדות הכדורגל הצפון אמריקאית) מאז שנת 1961, והיא שולחת את הנבחרות הלאומיות השונות שלה לטורנירים לגילאים השונים בצפון אמריקה.

נשיא הפדרציה הוא סוניל גולאטי.

==נשיאי ההתאחדות==
{|
|- valign="top"
|
{| class="wikitable"
! שם
! שנים בתפקיד
|-
| ג 'יימס מקגוויר
| 1952-1954
|-
| ג'ק פלאמהאפט
| 1959-1961
|-
| ג'ין רינגסדורף
| 1961-1963
|-
| ג'ורג' פישוויק
| 1963-1965
|-
| בוב גלקר
| 1967-1969
|-
| ארווין סינגל
| 1969-1971
|}
|
{| class="wikitable"
! שם
! שנים בתפקיד
|-
| ג 'יימס מקגוויר (כהונה שנייה)
| 1971-1974
|-
| ג'ין אדוארדס
| 1974-1984
|-
| ורנר פריקר
| 1984-1990
|-
| אלן רוטנברג
| 1990-1998
|-
| רוברט קונטיגוגליה
| 1998-2006
|-
| סוניל גולאטי
| 2006 -
|}
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארצות הברית: כדורגל
ארצות הברית
משה גלאם

משה גלאם (נולד ב-28 בנובמבר 1968) הוא כדורגלן עבר ישראלי. לאחר שגדל בבית"ר נתניה עבר לשחק במדי מכבי נתניה, ממנה הגיע גם לנבחרת ישראל. אף על פי שימין היא רגלו החזקה, גלאם שיחק בתור מגן שמאלי ונודע בכושר הבקעת שערים והגבהותיו המסוכנות. גלאם זכה באליפות אחת, גביע מדינה אחד ו-2 גביעי טוטו.

== קריירה ==
משה גלאם החל לשחק בכדורגל בגיל 13 בבית"ר נתניה ובגיל 16.5 הוקפץ לקבוצה הבוגרת ששיחקה בליגת המשנה, תחת הדרכתו של שייע פייגנבוים. באמצע עונת 1991/1992 עבר לשחק במכבי נתניה והמשיך בה עונה נוספת שבה בלט והבקיע 14 שערים, דבר שהביא לזימונו לנבחרת ישראל. הוא ערך את הופעת הבכורה בנבחרת במשחק ידידות מול נבחרת רוסיה ב-24 במרץ 1993.

בעונת 1994/1993 עבר גלאם למכבי חיפה, עמה זכה באליפות (1993/1994), בגביע המדינה (1994/1995) ובגביע הטוטו (1993/1994) וכבש 16 שערים. ב-1993 הוא היה שותף לניצחון 2-3 של נבחרת ישראל על נבחרת צרפת בפארק דה פראנס, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. גלאם שיחק במכבי חיפה עד עונת 1996/1997, ועזב בשל חיכוכים עם המאמן הקבוצה דאז, גיורא שפיגל.

בעונת 1997/98 עבר למכבי תל אביב, ושיחק בה במשך שתי עונות שבהן זכה פעם אחת בגביע הטוטו. בעונת 1999/2000 חזר למכבי נתניה שהעפילה לליגת העל, ושיחק בה במשך עונה אחת. בעונה שלאחר מכן הצטרף למ.ס. אשדוד למשך עונה וחצי, והיה אחד הגורמים להישארותה בליגה. בשלהי העונה חזר למכבי נתניה. בעונת 2002/2003 שיחק במדי מכבי רמת עמידר.

עונתו האחרונה של גלאם בליגת העל הייתה עונת 2003/2004, בה שיחק במכבי אחי נצרת שבסיום העונה ירדה לליגת הלאומית. בתחילת עונת 2006/2007 הוא חתם על חוזה במכבי כפר יונה למשך שתי עונות, עלה עמה לליגה א', ובמאי 2008 פרש ממשחק פעיל ומונה למאמן הקבוצה. בדצמבר 2009 פוטר מתפקידו, ומייד לאחר מכן חזר לשחק באופן פעיל, בקבוצת מכבי השרון נתניה בליגה ב', עד שפרש שוב בשנת 2011.

בשנת 2015 החל לשמש פרשן בתוכנית הרדיו "שירים ושערים".

==קישורים חיצוניים==

* [http://maccabi-haifafc.walla.co.il/ts.cgi?tsscript=player&id=2116 עמוד השחקן] באתר הרשמי של מכבי חיפה

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני בית"ר נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי רמת עמידר
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:פרשני כדורגל ישראלים
קטגוריה:שירים ושערים
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
מריוס מירקו

מריוס מירקו (ברומנית: Marius Mircu) 9 ביוני 1909 - 4 בספטמבר 2007) היה עיתונאי, עורך, סופר והיסטוריון יהודי רומני, מיוזמי הקמת המוזאון היהודי של בוקרשט ומנהלו, אחיהם של סולומון מרכוס ושל מרצ'ל מרצ'יאן.

מירקו מריוס נולד בבקאו, רומניה, בשם ישראל מרכוס (Israel Marcus), להורים חייטים. השלים לימודים תיכוניים בבקאו וסיים לימודי משפטים באוניברסיטת בוקרשט, ב-1936. התחיל לעסוק בעיתונות עוד בתקופת בית הספר, ככתב של "גזטה", עד 1938. בתקופת הממשלים האנטישמיים נבחר להיות נשיא התאחדות הסופרים והאמנים היהודים הצעירים. הוא היה העיתונאי הראשון שכתב, לאחר מלחמת העולם השנייה, על פרעות דורוחוי, על פרעות יאשי ועל טרנסניסטריה.

בנובמבר 1941 היה כלול בין הסופרים היהודים שמכירת ספריהם נאסרה והם הוכרזו בני ערובה.

ב-1987 עלה לישראל.

מירקו הוא מחברם של מעל ארבעים כרכים הכוללים סיפורי ילדים, רומנים, רשמי מסע, ביוגרפיות ועוד, שפורסמו ברומניה ובישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.romania-israel.com/modules.php?name=News&file=article&sid=1380 פורטל רומניה ישראל] 

קטגוריה:עיתונאים יהודים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים רומנים
קטגוריה:עיתונאים רומנים
קטגוריה:סופרים ישראלים בשפה הרומנית
קטגוריה:בני ערובה יהודים ברומניה
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:בקאו: אישים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2008
תחרת חלונות

חלון הרוזטה הדרומי של קתדרלת נוטרדאם דה פארי, צרפת.]]
חלון גותי בעל תחרת חלונות מורכבת הכוללת קשתות מחודדות, קוורטרפויל גדול וטריפוילים קטנים, מנזר Bebenhausen
תחרת חלונות (באנגלית: Tracery) הם צלעות וקישוטי אבן שנועדו לעטר חלונות ויטראז' ולהחזיק את הזכוכית הצבעונית. תחרת החלונות הייתה נפוצה בעיקר באדריכלות הגותית ובה הגיעה לשיאה. לעיתים, המונח מתייחס גם לתחרת אבן שלא מקשטת חלונות אלא אלמנטים אחרים של המבנה, כגון קמרון (אדריכלות), דבר שהיה נפוץ בסגנון הגותי הניצב באנגליה. השם בעברית לאלמנט אדריכלי זה ניתן עקב דמיונו לאריג תחרה אוורירי.

== סוגי תחרת חלונות ==

את תחרת החלונות אפשר למיין למספר סוגים: 
* Plate Tracery המורכבת מקורות אבן עבות, ביניהן יש רווחים לזכוכית.
* Bar Tracery המורכבת מקורות אבן דקות ומרווחות, בהן העיקר הוא הזכוכית הצבעונית.
* Blind Tracery תחרת אבן שמעטרת קיר אבן מוצק ואיננה תומכת בחלונות.

חלונות ה-Bar Tracery הופיעו לראשונה בקומת התאורה של קתדרלת ריימס בשנות ה-1230. חידוש זה אפשר את התפתחותו של הסגנון הגותי הקורן והגדלת השימוש בחלונות ויטראז'. עד המצאת ה-Bar Tracety בריימס, הזכוכית הצבעונית הוצבה בתוך פתחים שנוקבו בין הקירות ויצרו את החלונות, דבר שנקרא Plate Tracery. בריימס, שיטת התמיכה בזכוכית שונתה. במקום לנקב חורים בקיר, הזכוכית הצבעונית נתמכה בידי רשת של קורות אבן דקות, האנכיות שבהן נקראו mullions (לעיתים מתורגם לעברית בתור "זקפים"). שיטת תמיכה זו אפשרה את הגדלת שטח החלונות והושבת הזכוכית בצורה שטוחה יותר, וכן יצירת פיתוחי אבן עדינים בחלקים העליונים של החלונות.

חלונות רגילים נתמכו בידי קורות אבן אנכיות, שהפרידו את החלון למספר חלקים. החלונות הגותיים, שהסתיימו בקשת מחודדת, כללו תחרת אבן עגולה מתחת למרכז הקשת שאיחדה את קורות האבן האנכיות (שהסתיימו גם הן בקשת מחודדת) וביניהן הזכוכית. תחרת האבן העגולה קושטה בדרך כלל בפתח באבן בצורה של מספר עלים, ובתוכו זכוכית צבעונית. כאשר העיגול קושט בשלושה עלים הוא נקרא "טריפויל" (Trifoil) וכאשר הוא קושט ב-4 עלים הוא נקרא "קוורטרפויל" (Quarterfoil). פחות נפוצים הם עיגולים ובהם 5-6 עלים, הנקראים "מולטיפויל" (Multifoil).

בחלונות רוזטה תחרת החלונות היא מורכבת במיוחד והיא מעוצבת בצורה עם סימטריה מעגלית. תחרת החלונות משתנה בהתאם לסגנון שבו נבנה החלון וכוללת בין השאר: "גלגל מריצה", "צלחות", "גותיקה קורנת (Rayonnant)" ו"להבות (Flamboyant)".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ontarioarchitecture.com/tracery.htm תחרת חלונות], הגדרה ומספר תמונות
* [http://www.pitt.edu/~medart/menuglossary/bartrace.htm Bar Tracery], אוניברסיטת פיטסבורג
* [http://www.pitt.edu/~medart/menuglossary/plate.htm Plate Tracery], אוניברסיטת פיטסבורג
* 

קטגוריה:אדריכלות גותית
פירוקלסט

שכבות של חומר פירוקלסטי שהורבדו בכמה מחזורי התפרצות
פירוקלסט או חומר פירוקלסטי הוא כל חומר הנישא באוויר ומקורו בהתפרצות געשית. מקור המילה פירוקלסט מיוונית עתיקה: πύρό פירו- אש, κλαστός קלאסטוס - שבירה.

חומרים פירוקלסטיים כוללים:

* קרעי לבה הנפלטים במהלך התפרצות געשית במצבי התקררות שונים, שההבדל ביניהם הוא גודל החלקיקים:
:*אבק – חלקיקים שגודלם פחות מ-500 מיקרומטר
:*אפר געשי – פתיתים שגודלם מגיע עד 2 מ"מ
:*לפילי – טיפות מותכות שגודלן נע בין 2 ל-64 מ"מ
:*פצצה געשית – גושי סלע מותכים שגודלם יותר מ-64 מ"מ
:*בלוק געשי – גושי סלע מוצקים שגודלם יותר מ-64 מ"מ
*גזים ואדי מים שהיו כלואים במאגמה טרם ההתפרצות. הגזים משתחררים מהמאגמה ויוצרים חומרים נדיפים, חלקם רעילים: קיטור, מתאן, חנקן, חומצה מלחית, חומצה פלואורית, מימן גופרתי, פחמן דו-חמצני וגופרית דו-חמצנית.
*שברי סלעים – שברים בגדלים שונים שמקורם בדופן תא המאגמה וצינור ההזנה. שברים אלה מושלכים החוצה בלחץ גבוה ביחד עם המאגמה, ועשויים להיכלא כקסנוליתים בתוך הסלעים הגעשיים.
*גבישי מינרלים – גבישים שנוצרו במאגמת-האם לפני ההתפרצות, וניתקו ממנה במהלכה.

פליטת החומרים מתרחשת בדרך של התרוממות עמוד התפרצות מלוע הר הגעש, התפוצצות המשליכה את החומר למרחק רב, זרמים פירוקלסטיים היורדים במדרון הר הגעש או נחשול פירוקלסטי - זרם עשיר בגזים ובעל צפיפות נמוכה היכול להתרומם מעל גבעות ומכשולים אחרים. זרמים ונחשולים פירוקלסטיים המעורבים במים יוצרים להאר - נחשולי בוץ געשי הנעים במהירות גבוהה במורד, סוחפים איתם את כל הנקרה בדרכם ומתקשים כבטון.

החומרים המוצקים הנפלטים מהר הגעש ונופלים לקרקע נקראים טפרה. בתהליך זה נוצרים סלעים פירוקלסטיים כגון טוף ואיגנימבריט (טוף מולחם).

== ראו גם ==
*טפרה
*זרם פירוקלסטי

קטגוריה:וולקנולוגיה

en:Pyroclast
בינה (אנטומיה)

הבינה: החזה האמצעי ואזור הלב
ביונקים, הבֵּינָה (בלטינית מדיאסטינום, Mediastinum), הנקראת לעיתים גם המֵצַר, הוא חלל החזה בין שני שקי האדר, הכולל בתוכו את כל האיברים הפנימיים שבחזה מלבד הריאות: הלב, אבי העורקים, הוושט, קנה הנשימה התחתון, התימוס, צברי לימפה וגנגיוליונים עצביים, אשר עטופים ברקמת חיבור רפויה. הלב הוא היוצא מן הכלל, שכן הוא עטוף ברקמת חיבור נוספת, כיס הלב.

אזור הבינה רגיש לדלקות: עקב המעבר של הוושט וקנה הנשימה דרכו, עלול זיהום נגיפי או חיידקי להופיע עקב התפרצות של הוושט וחדירת מזון לחלל הבינה או עקב אספירציה של מזון לתוך קנה הנשימה.

כיום קיימת בדיקה אנדוסקופית הקרויה מדיאסטנוסקופיה המאפשרת לראות מבפנים את תוכן חלל המדיאסטנום ולהשיג דגימות לבדיקה פתולוגית (ביופסיה).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית החזה
נועה סקלי

נועה סקלי (ליפשיץ) (נולדה ב-23 באוקטובר 1942) היא כדורסלנית עבר ישראלית.

סקלי נולדה בקיבוץ גן שמואל והחלה את הקריירה שלה בהפועל גן שמואל. אך את עיקר הקריירה שלה העבירה בקבוצת הפועל תל אביב. בה גם שימשה כקפטנית הקבוצה:
* כשחקנית זכתה בשתי אליפויות בעונות 1969 ו-1970. ושני גביעי מדינה בעונות 1970 ו-1973.
* כמאמנת הקבוצה זכתה בשתי אליפויות בעונות 1974 ו-1975.

סקלי שיחקה גם כרכזת בשורות נבחרת ישראל.

== תפקידי ניהול ==
* בעבר הייתה חברה בהנהלת איגוד הכדורסל וכן כיהנה כמנהלת נבחרת ישראל בכדורסל נשים.
* כמו כן שימשה כמנכ"לית במכללת סמינר הקיבוצים בין השנים 1998–2005.
* סקלי שימשה כיו"ר הראשונה של עמותת "הפועל אוסישקין תל אביב". חברה בוועד המנהל וממקימי העמותה.

קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:עסקני כדורסל ישראלים
קטגוריה:עסקניות ספורט ישראליות
קטגוריה:כדורסלניות הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:מאמנות כדורסל ישראליות
קטגוריה:גן שמואל: אישים
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי גן שמואל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
יפו ג'

יפו ג היא שכונה בדרום יפו שבעיר תל אביב-יפו. היא תחומה בין שדרות ירושלים לרחוב יפת, וגבולה הדרומי, רחוב שמחה הולצברג הוא גבול תחום השיפוט של תל אביב-יפו עם בת ים (רחוב זה נקרא בצדו הבת ימי "רחוב הגבול". בעבר נקרא כך גם בצדו היפואי). בשנת 2005 התגוררו בשכונה 4,115 תושבים.
== היסטוריה ==
באזור שבו שוכנת השכונה גרו עד מלחמת העצמאות תושבים ערבים, ולאחר שאלה נמלטו אוכלסו בתיהם הנטושים בתושבים יהודים, מרביתם עולים חדשים. עוד התגוררו במקום מפוני כפר עציון, אשר שוכנו באתר המוכר כיום כחורשת עציון. 

השכונה הנוכחית נבנתה בשנות ה-70, לאחר הריסת הבתים הערבים שהיו באזור זה, ומרבית הבתים בה הם בתי שיכונים. בשנות ה-80 התיישבו בשכונה עולים רבים מבוכרה, ובשנות ה-90 הגיעו עולים מברית המועצות לשעבר. תושבים רבים בשכונה הם ממעמד סוציו-אקונומי נמוך. 27% מתושבי השכונה מטופלים על ידי גורמי הרווחה, שיעור הגבוה פי שניים מהממוצע בעיר. בצד זאת, בשכונה שיעור גבוה יחסית של שטחים פתוחים וירוקים.

בעשור הראשון של המאה ה-21, לאחר שמצבם של כמה מהבתים בשכונה הידרדר, דרשה עיריית תל אביב-יפו מהתושבים לשפצם על חשבונם, בהתאם להוראות חוק עזר מקומי. לאחר שתושבים רבים לא צייתו לצו, מאחר שלא היו בידיהם האמצעים הכספיים לכך, הגישה נגדם העירייה כתבי אישום.

הרחובות בחלקה המערבי של השכונה נושאים את שמותיהם של פילוסופים יוונים. ליתר שמות הרחובות אין מכנה משותף, ולמקצתם אף אין שמות אלא מספרים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.slideshare.net/guest718123/ss-433439 מצגת אודות השכונה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפו: שכונות
קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
שלוש פנים לחוה

שלוש פנים לחווה (באנגלית: The Three Faces of Eve) הוא סרט משנת 1957 המבוסס על קורות חייה של אישה שלקתה בפיצול אישיות. הסרט הוא עיבוד קולנועי של ספר שנכתב על ידי שני פסיכיאטרים שאף השתתפו בכתיבת התסריט. הם פנו לנונלי ג'ונסון והוא כתב את התסריט, וביים והפיק את הסרט. את התפקיד הראשי גילמה ג'ואן וודוורד והיא זכתה עליו בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. שחקנים מרכזיים נוספים הם לי ג'יי. קוב ודייוויד ויין.

הסרט נחשב לאחת מאבני הדרך של הקולנוע הפסיכולוגי ולאחד הגורמים התרבותיים שתרמו לשינוי תפיסת הציבור לגבי הלוקים בהפרעות נפשיות קשות, כאנשים שחשים סבל ודורשים עזרה ולא כמי שיש לנדות ולדכא אותו. הסרט תרם גם למודעות ציבורית רחבה למחלה של פיצול האישיות ולהבדלה בינה ובין הסכיזופרניה.

==עלילה==
בעלה הגס וחסר ההתחשבות של עקרת הבית התבוסתנית, אווה וייט ("חוה לבן"), חזר מעבודתו באחד מהימים ומצא את אשתו כשהיא מנסה לחנוק למוות את בתם. האישה טענה כי היא אינה אשתו אלא אווה בלק ("חוה שחור"). אווה בלק לא התרככה למשמע איומיו של הבעל ודיברה באופן זר לחלוטין לאווה וייט – היא דיברה כמו נערה שטחית, הוללת, חסרת אחריות ומעצורים. היא טענה גם שבתה ומשפחתה של אווה וייט שייכות לאווה וייט ולא לה. הבעל גילה גם שהאישה קנתה שמלת ערב יקרה באשראי. כשהאישה נרגעה וחזרה להתנהג כרגיל, היא לא זיהתה את השמלה ולא זכרה דבר מהתקריות שבהן הייתה מעורבת אווה בלק.

בטיפול פסיכולוגי אובחנה האישה כלוקה בפיצול אישיות. מסתבר שהבעל המדכא וההורים המדכאים והמתעללים שהיו לאווה וייט, גרמו לה לנזק נפשי חמור. הפסיכולוגים בסרט מתקשים להחליט על דרך הטיפול. זה המקרה הראשון של פיצול אישיות שהם פוגשים בו מחוץ לספרות המקצועית, וגם המקרים המתוארים בספרות הם בודדים ותיאורם אינו מעמיק. מעבר לזאת, קשה להם להחליט על דיכוי אחת הנשים שבגופה של אווה והאדרת השנייה, כי גם גברת וייט התבוסתנית וגם גברת בלק חסרת המעצורים הן נשים לא בריאות נפשית.

הפסיכולוגים מלמדים כל אחת מהנשים על אודות השנייה, ומסייעים בהעלאה של זיכרונות ילדות מודחקים של אווה. במהלך הטיפול מתחילה לצמוח אישיות שלישית, בריאה ושלמה יותר, בגופה של אווה. האישיות החדשה בוחרת לעצמה את השם ג'יין, חיה בשלום עם כל זיכרונותיה, מתגרשת ממר וייט ומוצאת גבר שאוהב אותה. אהובה החדש של ג'יין מקבל אותה כפי שהיא, עם שתי השותפות לגופה, ושותפות אלה הולכות ונעלמות.

==ראו גם==
*סיביל (ספר)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1957
קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
פרנסואה אוזון

פרנסואה אוזון (בצרפתית: François Ozon; נהגה: אוּזוֹן, נולד ב־15 בנובמבר 1967) הוא במאי קולנוע ותסריטאי צרפתי, סרטיו מתאפיינים לרוב בסאטירה מתוחכמת המשולבת בהומור שנון וחד, ובנקודת מבט ליברלית ונטולת מעצורים על מיניות האדם ויחסים בין אנשים. אוזון נקרא לא פעם "הילד הרע של הקולנוע הצרפתי", בשל עיסוקו בנושאים שערורייתיים.

סרטיו של אוזון "8 נשים" (2002) ו"בריכת שחייה" (2003) זכו לשבחים רבים ברחבי העולם.

==ביוגרפיה==
פרנסואה אוזון למד בימוי בבית הספר לבמאים "לה פמיס" שבצרפת, ובמהלך לימודיו יצר כמה סרטים קצרים שכבר אז הציגו את סגנונו הייחודי. סרטו הראשון שנעשה באופן מלא היה "סיטקום" (1998) אשר התקבל באהדה הן על ידי המבקרים והן על ידי הקהל, ואף היה מועמד לפרס בפסטיבל הסרטים בסטוקהולם. סרטו השני, "הנאהבים הקרימינליים", זכה ב-1999 בפסטיבל הסרטים בספרד בפרס התסריט הטוב ביותר. סרטו "טיפות על אבנים לוהטות", עיבוד קולנועי למחזה של ריינר ורנר פאסבינדר, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. ב-2003 זכה בפרס לומייר לבמאי הטוב ביותר על הסרט 8 נשים.

===נושאים ודמויות להט"ב===
פרנסואה אוזון הוא הומוסקסואל ולעיתים קרובות מופיעות בסרטיו דמויות ועלילה הנוגעת לעולם הלהט"ב. העיסוק הנרחב בנושא זה הפך להיות אחד מסימני ההיכר של אוזון כבמאי<ref></ref>.

==פילמוגרפיה נבחרת==
===סרטים באורך מלא===

===סרטים קצרים===

== ראו גם ==
* סרטי פרנסואה אוזון

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:במאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:להט"בים צרפתים
קטגוריה:במאים להט"בים
קטגוריה:זוכי פרס לומייר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1967
מחוזות גינאה ביסאו

מבחינה מנהלית גינאה ביסאו מחולקת ל-8 מחוזות (região) ומחוז אוטונומי של הבירה (sector autónomo). המחוזות מחולקים לנפות.

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
!#
! שם !! בירה !! שם בשפת המקור !! אוכלוסייה נכון לשנת 2009 !!abbr="שטח"|שטח בקמ"ר
|-
|1
| מחוז קשאו||קשאו|| Cacheu|| 164,700||5175 
|-
|2
| מחוז ביאומבו||קיניימל|| Biombo|| 63,800||838 
|-
|3
|מחוז ביסאו||ביסאו||Bissau||387,909||78
|-
|4
|מחוז אויו||אויו||Oio||224,644||5403
|-
|5
|מחוז באפאטה||באפאטה||Bafatá||210,007||5981
|-
|6
| מחוז גאבו||גאבו|| Gabu|| 215,530||9150 
|-
|7
| מחוז בולאמה||בולאמה|| Bolama|| 34,563|| 2624 
|-
|8
| מחוז קינרה||פוקלונדה|| Quinara|| 63,610 	||3138 
|-
|9
| מחוז טומבלי||קטיו|| Tombali|| 94,939||3376 
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גינאה ביסאו: חלוקה מנהלית
עוגת שוקולד

בלילה לעוגת שוקולד
עוגת שוקולד סגלגלה ללא בצק, שכבות או תוספות כלשהן
עוגת שוקולד שטוחה
פרוסות עוגת שוקולד
עוגת שוקולד היא קינוח פופולרי ביותר ברוב חלקי העולם עוד מסוף המאה ה-19. העוגה מוגשת בדרך כלל במפגשים כגון מסיבות יום הולדת וחתונות.

==היסטוריה==

==רכיבים==
מתכון עוגת השוקולד כולל בדרך כלל קמח, ביצים, סוכר, אבקת קקאו, המעניקה טעם וצבע שוקולדי (ומכאן שמה של העוגה), חמאה או שמן, מלח וחומרי התפחה כגון סודה לשתייה. לפעמים משתמשים גם במים או בחלב. בסוגים נוספים של העוגה יש גם שוקולד מומס, שמנת מתוקה, שמנת חמוצה, חובצה, מיץ פירות וסירופים למיניהם. כמו כן יש מתכונים הכוללים אגוזים, שקדים וכדומה. אופים שונים משתמשים גם במשקה אלכוהולי (ליקר, רום, ברנדי), תבלינים כמו וניל ונוזלים בטעמים כמו קפה. בווריאציות שונות משתמשים גם בציפויים, בזיגוג, בגלאזורה, קרם, ריבה, מרציפן או פראנג'יפן.<ref></ref>

==סוגים==
עוגת השוקולד המקובלת בעולם היא גם בסיס לגרסות דומות לשלה, לדוגמה, עוגת היער השחור, עוגה כושית ישראלית, עוגת נמסיס צרפתית, או עוגת זאכרטורטה אוסטרית.

טורטה קפרזה היא עוגת שוקולד נטולת קמח, ולפיכך בעלת מרקם פנימי דחוס ולח.

== ראו גם ==
* עוגת שוקולד מותך
* טורטה סטבלי
* טורטה קפרזה
* זאכרטורטה

==קישורים חיצוניים==

* [https://adimarom.co.il/recipes/%d7%a2%d7%95%d7%92%d7%aa-%d7%a9%d7%95%d7%a7%d7%95%d7%9c%d7%93-%d7%a7%d7%9c%d7%90%d7%a1%d7%99%d7%aa/ מתכון לעוגת שוקולד כושית ישראלית], באתר של עדי מרום

==הערות שוליים==

שוקולד
קטגוריה:קינוחי שוקולד
מחוזות זימבבואה

מבחינה מנהלית זימבבואה מחולקת ל-8 מחוזות (Province) ו-2 ערים בעלי מעמד מיוחד. המחוזות מחולקים לנפות.

מפת מחוזות זימבבואה

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| מס'|| שם || בירה || שם בשפת המקור || אוכלוסייה נכון לשנת 2022 ||שטח
|-
| 1 || עיר||בולוואיו|| Bulawayo || 665,940|| 479 
|-
| 2 || עיר||הארארה|| Harare || 2,427,209||872 
|-
| 3 || מחוז מניקלנד||מוטארה|| Manicaland|| 2,037,762|| 36,459 
|-
| 4 || מחוז משונלנד-מרכז||בינדורה|| Mashonaland Central|| 1,384,891||28,374 
|-
| 5 || מחוז משונלנד-מזרח||מרונדרה|| Mashonaland East|| 1,731,381||32,230 
|-
| 6 ||מחוז משונלנד-מערב||צ'יאוי|| Mashonaland West|| 1,893,578||57,441 
|-
| 7 || מחוז מסבינגו ||מסבינגו|| Masvingo Province|| 1,639,539||56,566 
|-
| 8 || מחוז מטבללנד-צפון ||לופנה|| Matabeleland North|| 827,626||75,025 
|-
| 9 || מחוז מטבללנד-דרום ||גוונדה|| Matabeleland South|| 760,345||54,172 
|-
| 10 || מחוז מידלנדס||גוודו|| Midlands ||1,811,908||49,166 
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.citypopulation.de/en/zimbabwe/admin/ נתוני אוכלוסין, 2022]

קטגוריה:זימבבואה: חלוקה מנהלית
מחוזות סיירה לאון

מבחינה מנהלית סיירה לאון מחולקת ל-4 מחוזות (Province) ואזור מיוחד אחד. המחוזות מחולקים ל-12 נפות המחולקות לצ'יפדומים.
{| class="toccolours" align="left"
!מחוזות סיירה לאון
|-
}

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
! מס'!! שם !! בירה !! אוכלוסייה נכון לשנת 2015 !!שטח
!מפה
|-
! 1 
| המחוז הצפוני ||מאקני|| 2,502,865 || 35,936 
|100x100 פיקסלים
|-
!2
| האזור המערבי ||פריטאון|| 1,493,252 || 557 
|100x100 פיקסלים
|-
!3
| המחוז הדרומי ||בו|| 1,438,572 || 19,694 
|100x100 פיקסלים
|-
!4
| המחוז המזרחי ||קנמה|| 1,641,012 || 15,553 
|100x100 פיקסלים
|-
!5
| מחוז צפון-מערב ||פורט לוקו|| 1,162,065 || ? 
|100x100 פיקסלים
|}

==קישורים חיצוניים==

מחוזות
מתלה המעי

איור של חלל הבטן. באיור הצפק צבוע אדום, המעי הדק ממוספר 2 ומצע המעי ממוספר 3
מִתְלֵה הַמְּעִי (TA: mesenterium), בעבר נקרא מֶצַע הַמְּעִי, הוא קרום צפק כפול התומך במרכיבי המעי הדק (למעט התריסריון). מתלה המעי מחבר בין המעי הריק והמעי העקום לדופן האחורית של חלל הבטן. בין שתי השכבות המרכיבות את המתלה עוברים כלי דם, לימפה, ועצבים. מתלה המעי מאפשר לחלקי המעי הדק לנוע בחופשיות יחסית בחלל הבטן.

ב-2016 טענו חוקרים אירים כי מתלה המעי הוא איבר בפני עצמו.

המונח הלועזי למתלה המעי, "מזנטריום" (mesenterium), משמש גם לתיאור כל שכבת צפק כפולה המחברת בין הדופן האחורית של הבטן לאיברים שונים בחלל הבטן.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בטן
קטגוריה:מערכת העיכול
אלה תולדות

אלה תולדות (באיטלקית נקרא הספר La Storia, שם שפירושו גם "ההיסטוריה" וגם "הסיפור". בתרגום לאנגלית נקרא הספר History: A Novel) הוא רומן היסטורי שעלילתו העיקרית מתרחשת במלחמת העולם השנייה. הספר הוא האחד לפני האחרון שכתבה הסופרת האיטלקייה אלזה מורנטה והנודע ביותר שלה. נכתב בשנת 1974.

הספר בנוי במקביל לתקופה ההיסטורית שבין תחילת המאה ה-20 עד לשנת 1967, ומספר, בעיקר, את סיפורו של ילד בתקופת מלחמת העולם השנייה ומעט אחריה בין השנים 1941–1947. הספר מתחיל בפרולוג המפרט בקיצור נמרץ את תולדות האנושות מתחילת המאה ה-20 ועד 1940, ולאחר מכן מתחילה העלילה, שלכל אורכה רצופה קטעים היסטוריים ממלחמת העולם השנייה, עד לסיומה, לבסוף מופיע מעין אפילוג, המתאר בקצרה את המשך תולדות האנושות בין השנים 1951–1967 ומסתיים במילים "וההיסטוריה נמשכת...".

הספר זכה לפופולריות רבה בעולם ובמשאל של סופרים ואנשי רוח מטעם המוסף הספרותי של הטיימס, נאמר על הספר כי הוא הספר הבולט ביותר שייזכר בספרות המערבית במחצית השנייה של המאה ה-20.

סדרה איטלקית בת 8 פרקים שנושאה הספר "אלה תולדות" הגיעה לארץ לרגל יום השואה 2024.

==עלילה==
הסיפור מתחולל ברומא בעיצומה של מלחמת העולם השנייה בינואר, 1941. במרכזו עומד אוּזֶפֶה (וריאציה של ג'וּזֶפֶּה) שנולד מאונס של אידה, מורה, אלמנה איטלקייה וחצי יהודיה ואימו של נינו, בידי חייל גרמני מזדמן שנהרג זמן מועט לאחר מכן. המלחמה המתחוללת גורמת לנינו להתגייס לצבא האיטלקי הפשיסטי ולהשאיר את כלבו, בליץ, לאוזפה. הפצצה של בנות הברית על עירם גורמת לאידה ואוזפה להפוך לחסרי בית ולחיות יחד עם רבים אחרים בבית מחסה מוזנח, דבר שמתברר אחר כך כהצלת נפשות, שכן כתוצאה מאיבוד ביתם השלטונות האנטישמים לא מצאו את אידה היהודיה בחציה.
בשלב כלשהו נינו, שעזב לפני כן לטובת הצבא הפשיסטי, עורק לפרטיזנים ומבקר מדי פעם בבית. בביקורים אלה הוא לוקח את אוזפה לטיולים בסביבה ואף לפגישה אחת עם חבריו הפרטיזנים. לאחר מכן עוזב נינו את הפרטיזנים ומתעסק בענייני העולם התחתון ונהרג לאחר מרדף משטרתי. בלה, כלבתו האחרת של נינו, מוצאת את דרכה אל אידה ואוזפה ויחד איתה עובר אוזפה את התקפי האפילפסיה הקשים שלו עד למותו הבלתי נמנע. בלה נורתה בידי האנשים שבאו לפנות את גופתו, ואידה מתאשפזת בבית חולים פסיכיאטרי.

==לקריאה נוספת==
* עמוס עוז, "'אל חיק האם' - על פתיחת הרומן "אלה תולדות" מאת אלזה מורנטה.", מתחילים סיפור, הוצאת כתר, 1996.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newlibrary.co.il/HTMLs/product.aspx?c0=13143&bsp=12839 אלה תולדות], אתר הספריה החדשה
* אביגיל גרייף, [https://web.archive.org/web/20050319231920/http://stagemag.co.il/Articles/249 לזכור גם את האושר], טקסט מהופך בגרסה שמורה באתר ארכיון האינטרנט, פורסם במקור באתר "במה" שנסגר
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נובלות
קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ספרות איטלקית
קטגוריה:ספרי הספריה החדשה
קטגוריה:ספרי 1974
בית שמעון רוקח

בית רוקח הוא מוזיאון לתולדות נווה צדק וגלריה לאמנות, השוכן בביתו של שמעון רוקח (הש"ר), ממייסדי השכונה.

== היסטוריה==
הבית נבנה ב-1887 בקצה שכונת נווה צדק והיה אחד מעשרת הבתים הראשונים בשכונה.
השירותים והמטבח נבנו מחוץ לבית.
ב-1891 נוספה לבית קומה שנייה וכן כיפה עשויה נחושת זהובה, בתכנונו של אדריכל צ'כי. הבית היה מעונו הפרטי והקומה השנייה שימשה את בית הוועד. ב-1922 נפטר רוקח, וילדיו תרמו את ביתו כדי שישמש כמוסד ציבורי, תחילה נתרם לבני ברית שפתחו בו מעון ומאוחר יותר ספרייה שפעלו במקום מספר שנים, אך בהמשך לא נעשה שימוש בבית, ומצבו הידרדר. ב-1982 רכשה אותו נכדתו של רוקח, הפסלת לאה מג'רו-מינץ, ששיפצה ושיקמה אותו, תוך שמירה על אופיו המקורי. על מאמציה לשיקום הבית זכתה מג'רו-מינץ בפרסים מקרן פורד ומהמועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות.

ב-1984 נפתח הבית לציבור כמוזיאון לתולדות השכונה וכגלריה ליצירותיה של מג'רו-מינץ. כן נערכות בו הצגות ופעילויות לילדים העוסקות בהווי השכונה.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:בית רוקח6.JPG|פסלים בחצר בית רוקח
קובץ:בית רוקח8.JPG|תערוכת "תל אביב הסמויה מן העין"
קובץ:בית רוקח4.JPG|שושלת בית רוקח
קובץ:בית רוקח3.JPG|שולחן האירוח בו ישב ועד השכונה
קובץ:PikiWiki Israel 8334 rokach house tel-aviv.jpg|בית רוקח במבט מאחור
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://shimur.org/sites/%d7%91%d7%99%d7%aa-%d7%a8%d7%95%d7%a7%d7%97/ בית רוקח] באתר המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות
* 
* לתערוכה [https://archive.today/20130108020921/www.crystalarts.co.il/54539/%D7%9C%D7%90%D7%94-%D7%9E%D7%92-%D7%A8%D7%95-%D7%9E%D7%99%D7%A0%D7%A5-%D7%91%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%A8%D7%95%D7%A7%D7%97 "תל אביב הסמויה מן העין"] של לאה מג'רו-מינץ בבית רוקח

קטגוריה:נווה צדק
קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מגורים
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיאונים
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז תל אביב