הודעת הקיסר הירוהיטו על כניעת יפן

ההודעה על כניעת יפן שודרה ברדיו היפני בנאום מפי הקיסר היפני הירוהיטו (Shōwa) ב-15 באוגוסט 1945. בנאום הודיע הירוהיטו לעמו שממשלת יפן קיבלה את הצהרת פוטסדאם הדורשת את כניעתו ללא תנאי של הצבא היפני כתנאי לסיום מלחמת העולם השנייה. הנאום נישא בעקבות הפצצת הירושימה ב-6 באוגוסט, הכרזת המלחמה הסובייטית והפצצת נגסאקי ב-9 באוגוסט. הוא שודר בצהריים על פי שעון יפן ב-15 באוגוסט 1945. הקיסר נימק בו את הכניעה כנובעת מהשימוש של האויב בפצצות האטום, וכתוצאה ממצב המלחמה הכללי "שהוא לאו דווקא לטובת יפן".

הנאום הוא המקרה הידוע הראשון שבו קיסר יפן דיבר אל פשוטי העם (אם כי באמצעות הקלטה). הוא נמסר ביפנית קלאסית רשמית, בהגייה שקשה להבנה ליפנים מן השורה. הנאום לא התייחס ישירות לכניעה של יפן, אלא ציין כי הממשלה צוותה על ידי הקיסר לקבל את "ההצהרה המשותפת" של ארצות הברית, בריטניה, סין וברית המועצות (המעצמה האחרונה שהצטרפה למלחמה על יפן). הדבר בלבל מאזינים רבים שלא הכירו את ההכרזה ולא הבינו שיפן אכן נכנעה. גם איכות השמע הירודה של שידור הרדיו וגם השפה הרשמית החמירו את הבלבול. גרסה מחודשת דיגיטלית של השידור שוחררה ביוני 2015.<ref></ref>

== הקלטה ==
טקסט הנאום חובר בידי חברים בממשלת יפן, לאור החלטת ראש הממשלה קנטרו סוזוקי שאין ליפן עוד סיכוי להימנע מתבוסה, והנוסח קיבל את הסכמת הקיסר. הקיסר הסכים לקבל את ההודאה בתבוסה אחרי שבחן את הצהרת פוטסדאם ומצא שהיא ניתנת לעיכול. בהצהרה הבהירו בעלות הברית שאין הן מחפשות את השמדתה או את שעבודה של האומה היפנית, ובתום שלב ראשוני של כיבוש תינתן ליפן עצמאותה אחרי שתופקד בידי ממשלה יפנית נבחרת שוחרת שלום המחויבת לזכויות האדם. עם זאת, ההצהרה הזהירה שהאחראים לפשעי מלחמה ייענשו בחומרה, ולא הייתה ודאות שהקיסר לא ייכלל בקטגוריה זו. ההחלטה לפטור את הקיסר מאחריות התקבלה מאוחר יותר בידי הגנרל דאגלס מקארתור שחשב שהקיסר יוכל למלא תפקיד חיובי בהרגעת האוכלוסייה אחרי הכיבוש ובהפיכת יפן למדינה שלווה.

אחרי שהוחלט שהקיסר יישא את הנאום בעצמו התקיים דיון לגבי משלב השפה שבו ינאם הקיסר, ולבסוף הוחלט להשתמש בשפה יפנית ספרותית, מאחר ששימוש בגוף ראשון ובפניות בגוף שני בצורתן הפשוטה בידי הקיסר בנאומו היה נראה לא ראוי.

הנאום לא שודר ישירות, אלא הושמע מחדש מתוך הקלטת פונוגרף. ב-14 באוגוסט 1945, תאגיד השידור היפני שיגר טכנאי סאונד לארמון הקיסרי כדי להקליט את השידור. מיקרופונים הוצבו בבונקר משרדי תחת משרד משק הבית הקיסרי, והקיסר הירוהיטו שידר את דבריו בין 11:25אחר הצהריים ל-11:30אחר הצהריים.<ref></ref> במהלך ההקלטה הראשונה הוא דיבר בטון רך מדי, ובעצת הטכנאים הוצע להקליט אותו מחדש. בניסיון השני הקול שלו נדמה גבוה מדי, וכמה הברות בדבריו הובלעו. עם זאת, הגרסה השנייה נחשבה לרשמית, ואילו הראשונה שימשה כגיבוי.<ref name="therisingsun"></ref>

== שידור ==
גורמים רבים בצבא היפני הקיסרי סירבו לקבל את העובדה שהקיסר עומד לסיים את המלחמה, והאמינו שהדבר לא מכובד. כ-1,000 קצינים וחיילים פשטו על הארמון הקיסרי בערב 14 באוגוסט כדי להרוס את ההקלטה. המורדים איבדו דרכם בעת שהסתובבו במבנה הארמון ולא הצליחו למצוא את ההקלטות, שהוסתרו בערימת מסמכים. שני התקליטים סומנו כמקור והעתק והוברחו בהצלחה מהארמון, המקור בקופסת לכה והעותק בשקית אוכל. מייג'ור קנג'י האטנאקה ניסה לעצור את השידור בתחנת תאגיד השידור אך קיבל הוראה לחדול ממעשיו מצבא המחוז המזרחי.<ref name="Rescript"></ref>

בבוקר 15 באוגוסט הודיעו כל תחנות תאגיד השידור כי הקיסר יפנה לאומה בצהריים. רבים מהאנשים לבשו בגדים רשמיים לרגל האירוע. באותו יום בצהריים הנחה כרוז של התאגיד להתכונן להודעה "בעלת חשיבות עליונה". ההמנון הלאומי הושמע, ואחריו נאומו של הקיסר.<ref></ref> זו הייתה הפעם הראשונה שיפנים מן השורה שמעו את קולו של קיסר יפני כלשהו.<ref></ref><ref></ref>

כדי להקל על הבלבול הצפוי, לאחר סיום הנאום הבהיר קריין רדיו כי הודעת הקיסר פירושה שיפן נכנעת. לפי העיתונאי הצרפתי רוברט גווילין, שחי אז בטוקיו, עם סיום ההודעה הסתגרו רוב היפנים בבתיהם או בבתי העסק שלהם למשך מספר שעות כדי להפנים את משמעות ההודעה.

== תוכן ==
אף על פי שהמילה "כניעה" לא נאמרה במפורש, הקיסר הורה לממשלתו למסור לבעלות הברית כי "האימפריה מקבלת את הוראות ההצהרה המשותפת שלהן", כלומר לקבל את הצהרת פוטסדאם. הוא נימק את החלטת יפן לצאת למלחמה כאקט שמטרו "שימור עצמי והבטחת היציבות במזרח אסיה" והתייחס לכשלונות ולתבוסות של השנים האחרונות, ואמר כי "מצב המלחמה התפתח לאו דווקא לטובת יפן". הוא הזכיר את הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי ימים קודם לכן, וכינה את פצצת האטום "פצצה חדשה ואכזרית ביותר", אשר מאיימת לא רק על יפן בהשמדה כוללת, אלא על האנושות כולה. הקיסר סיים בקריאה לעם היפני "להתמסר לבנייה לעתיד".

השידור תורגם לאנגלית ושודר לעולם במקביל על ידי מגיש הרדיו טדאיצ'י היראקאווה.<ref></ref> בארצות הברית, רשות התקשורת הפדרלית (FCC) הקליטה את השידור, והטקסט שלו הופיע במלואו בניו יורק טיימס.<ref></ref>

אף שכניעת יפן נחתמה באופן רשמי רק כשבועיים וחצי לאחר מכן, יום נאומו של הקיסר מצוין ביפן כיום סיומה של מלחמת העולם.

== טקסט מלא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20110719132013/http://cgi2.nhk.or.jp/shogenarchives/sp/movie.cgi?das_id=D0001410387_00000 הקלטת אודיו של הנאום] 
* [http://ahoy.tk-jk.net/MoreImages/JapaneseSurrenderProclamation.jpg תמונה המכילה טקסט באנגלית של הצהרת הקיסר]
* [http://www.ndl.go.jp/constitution/e/etc/c06.html כרוז המגדיר תנאים לכניעה יפנית הוצא בפוטסדאם, 26 ביולי 1945]
* [https://www.theatlantic.com/international/archive/2012/08/the-emperors-speech-67-years-ago-hirohito-transformed-japan-forever/261166/ נאומו של הקיסר: לפני 67 שנים, הירוהיטו שינה את יפן לנצח], באתר האטלנטיק, 15 באוגוסט 2012
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נאומי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יפן במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1945 ביפן