OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מספיאנים

המסאפיאנים היו שבט שחי במספיה בעת העתיקה הקלאסית. שני שבטים יאפיגיאנים נוספים, ו, אכלסו את מרכז וצפון אפוליה בהתאמה. כל שלושת השבטים דיברו ב, אך פיתחו תרבויות ארכאולוגיות נפרדות עד המאה השביעית לפני הספירה. המספיאנים חיו באזור בעל אותו השם, שהשתרע מלאוקה בדרום-מזרח ועד קאיליה ואגנטיה בצפון-מערב, והשתרע על רוב חצי האי סלנטו. אזור זה כולל את נפת לצ'ה וחלקים מהנפות ברינדיזי וטאראנטו כיום.

החל מהמאה השלישית לפני הספירה, סופרים יוונים ורומיים הבחינו באופן שונה בין האוכלוסייה הילידית של חצי האי סלנטו. לפי סטראבון, השמות יאפיגיאנים, דאוני, פאוסטיאנים ומספיאנים היו יווניים בלבד ולא בשימוש הילידים, שחילקו את סלנטו לשני חלקים. החלק הדרומי והיוני של חצי האי היה הטריטוריה של הסלנטינוי, החל מ ללאוקה ומלאוקה ל. החלק הצפוני של הים האדריאטי היה שייך לקלברוי והשתרע מאוטרנטו ועד לפנים אגנטיה.

לאחר כיבוש סלנטו על ידי הרפובליקה הרומית בשנת 266 לפני הספירה היטשטשה ההבחנה בין השבטים היאפיגיאנים כאשר הם בחברה הרומית העתיקה. סטראבון מבהיר שבתקופתו, סוף המאה הראשונה לפני הספירה, רוב האנשים השתמשו בשמות מסאפיה, יאפיגיה, קלבריה וסלנטינה לסירוגין עבור סלנטו.<ref></ref> השם קלבריה עבור חצי האי כולו נעשה רשמי כאשר הקיסר הרומי, אוגוסטוס, חילק את איטליה לאזורים ונתן לכל אזור אפוליה את השם רג'יו II אפוליה אט קלבריה.<ref></ref> הארכאולוגיה עדיין עוקבת אחר החלוקה היוונית המשולשת המקורית של שבטים בהתבסס על העדויות הארכאולוגיות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
עזרא ובניו

עזרא ובניו (שם מלא: שיפודי עזרא ובניו)<ref name=":0"></ref> היא מסעדת מנגל<ref></ref> מזרח-תיכונית,<ref></ref> מהוותיקות בישראל, הממוקמת באזור.<ref></ref> המסעדה מוכרת בעיקר כמקום זול לקניית שיפודים.<ref name=":0" /><ref></ref> סניף הדגל ממוקם באזור, אך קיימים גם סניפים בראשון לציון ובבת ים.<ref name=":1"></ref>

== היסטוריה ==
עזרא ובניו הוקמה בשנת 1978 על בסיס בית ערבי עתיק ורב חדרים.<ref></ref> המסעדה מציעה סוגים שונים של בשר על האש, אך גם סלטים וצ'יפס.

ב-2014, שמואל חנה, הבן של מנהל המסעדה עזרא חנה, הקים סניף נוסף של עזרא ובניו בבת ים.<ref></ref>

ב-2019, רשת השיפודיות עזרא ובניו השיקה סניף בראשון לציון.<ref name=":1" />

כיום, 11 ילדיו ו-65 נכדיו של עזרא חנה, עובדים בכלל הסניפים.

=== תקריות ===
במרץ 2019, חוקרי משטרה ופקחי תברואה פשטו על המסעדה והשמידו 130 קילוגרם בשר, בטענה כי אינו ראוי למאכל אדם.<ref></ref> עם זאת, עזרא חנה, מנהל המסעדה, טען כי האירועים הללו לא הצליחו לפגוע בשמה הטוב של המסעדה.

ב-2022, גבר בשנות ה-30 לחייו נדקר בתחומי המסעדה. צוות מד"א פינה אותו לבית החולים במצב קריטי, אך שם נקבע מותו.<ref></ref> מספר ימים לאחר מכן, הוגשה הצהרת תובע נגד שני החשודים ברצח בגין "חשד לרצח, קשירת קשר, שיבוש הליכי חקירה והחזקת סכין".<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: מסעדות
קטגוריה:רשתות מזון מהיר ישראליות
קטגוריה:אזור: חברות
גלן רידג'

גלן רידג (באנגלית: Glen Ridge) היא מנהלה מקומית ב שבמדינת ניו ג'רזי בארצות הברית. בשנת 2010 התגוררו בה 7,527 תושבים וצפיפות האוכלוסין עמדה על 2,280.91 נפש לקמ"ר.

על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, בשנת 2000 נאמדה ההכנסה החציונית של משק הבית בעיירה ב-105,638 דולר וההכנסה החציונית של המשפחה נאמדה ב-120,650 דולר. לגברים הייתה הכנסה חציונית של 91,161 דולר לעומת 51,444 דולר לנשים.

באז אולדרין, האדם השני שהלך על הירח, נולד במרכז הרפואי מאונטיני בגלן רידג' ב-20 בינואר 1930.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1895
הניגון שלך

הניגון שלך הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת הישראלית אתי אנקרי.<ref name=":0"></ref> האלבום יצא לאור ב-2 בספטמבר 2012 בהוצאת PIL.<ref></ref>

== רקע וביקורת ==
ב-1 באוגוסט 2012 הוציאה אתי אנקרי את "הניגון שלך" בתור שיר הנושא מתוך האלבום.<ref name=":1"></ref> במאקו סקרו אותו בחיוב והעירו: .<ref name=":1" /> בסוף אותו החודש פורסם גם הווידאו קליפ הנלווה שלו שנועד לעזור בקידום המסחרי שלו.<ref></ref>

בדיסק סנטר נכתב: .<ref></ref>

באשדוד נט נכתב: .<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|2 בספטמבר 2012
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטור
|PIL
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2012
קטגוריה:אלבומי אתי אנקרי
קטגוריה:אלבומים בעברית
ניואית

ניואית היא שפה פולינזית, השייכת לתת-הקבוצה המלאיו-פולינזית של השפות האוסטרונזיות. היא קשורה באופן הדוק ביותר לטונגאית ומעט יותר רחוקה משפות פולינזיות אחרות כמו מאורית, סמואית והוואית. ביחד, הטונגאית והניואית מהווים את תת-הקבוצה הטונגאית של השפות הפולינזיות.

== דוברים ==
הניואית דוברה על ידי 1,600 אנשים באי ניואה (97.4% מהתושבים) ב-1991, וכן על ידי דוברים באיי קוק, ניו זילנד וטונגה, בסך הכל כ-8,000 דוברים. לכן יש יותר דוברי ניואית מחוץ לאי עצמו מאשר באי. רוב תושבי ניואה יודעים בנוסף אנגלית.

בתחילת שנות ה-90, 70% מדוברי הניואית חיו בניו זילנד.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שפות טונגאיות
Boom Boom Boom

"Boom Boom Boom" (בעברית: "בום בום בום") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ריטה, עליו חתום גם המוזיקאי ELK.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור ב-8 באפריל 2022, בהוצאת חברות התקליטים ריש הפקות ונענע דיסק, כסינגל המוביל מתוך אלבומם המשותף, Duende (2024).<ref></ref> את השיר כתבו השניים ביחד עם פטריסיה אורי כהן להפקה מוזיקלית של ELK ובועז וולף.<ref name=":0" /> "Boom Boom Boom" הוא שיר הנושא הרשמי של סדרת הטלוויזיה הישראלית "מלכות" (2018–2022).<ref></ref>

השיר הגיע למקום השלושה-עשר במצעד של מדיה פורסט.<ref name=":1"></ref> בהמשך, דורג במקום השנים-עשר.<ref name=":1" />

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי פטריסיה אורי כהן, אייל ליאון קצב, ריטה יהאן-פרוז, הולחן על ידי קצב ויהאן-פרוז והופק על ידי ELK ובועז וולף.<ref name=":0" />

על השיר אמרה ריטה: .<ref></ref> בעטיפת הסינגל צוין שם האלבום, Duende.<ref></ref>

ב-27 במאי 2022 יצא לאור הרמיקס הרשמי של "Boom Boom Boom" שנוצר על ידי הדי ג'יי עופר ניסים.<ref></ref> ב-8 ביולי באותה השנה, יצא מיני-אלבום רמיקסים רשמי שכלל ארבע רצועות בסך הכל, את השיר המקורי, רמיקס "עונת המדבר" ושני רמיקסים של ניסים.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-10 באפריל 2022, יומיים לאחר יציאתו כסינגל.<ref name=":0" /> בתחילתו, ניתן לראות את ELK דופק על דלת של מבנה ובתוכו רקדנים. בהמשך, ניתן לראותו ביחד עם ריטה כשהיא רוקדת על במה והוא מנגן מאחוריה. הקליפ כולל סצנות ריקודים שונות השזורות זו בזו.<ref name=":0" />

קליפ נוסף של הרמיקס "עונת המדבר" פורסם ב-3 ביולי 2022 וכלל את קטעי הריקוד של ריטה בלבד.<ref></ref>

שני הרמיקסים שנוצרו על ידי עופר ניסים פורסמו גם הם בהתאמה והועלו לערוץ היוטיוב של ריטה.<ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|8 באפריל 2022
|סטרימינג • הורדה דיגיטלית
|ריש • נענע דיסק
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי ריטה
קטגוריה:שירי ELK
קטגוריה:שירי עופר ניסים
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ריטה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עופר ניסים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת נענע דיסק
היינריך הראשון, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן

היינריך הראשון, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן (בגרמנית: Herzog Heinrich von Braunschweig-Lüneburg; נולד באוגוסט 1267 - 7 בספטמבר 1322), דוכס בראונשווייג-לינבורג, המכונה הנכבד (בגרמנית: Heinrich der Wunderliche, בלטינית: Henricus Mirabilis), חבר בבית ולף, היה השליט הראשון של נסיכות גרובנהאגן משנת 1291 ועד מותו.

== ביוגרפיה ==
היינריך נולד באוגוסט 1267, והוא היה בנם הבכור של אלברכט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואשתו השנייה אדלייד, בתו של בוניפאס השני, מרקיז מונפראט. אביו שלט בדוכסות בראונשווייג-לינבורג ביחד עם אחיו יוהאן, עד ששניהם חילקו את שטחם ב-1269. אלברכט המשיך לשלוט בנסיכות וולפנביטל עד מותו ב-1279.

היינריך שלט לראשונה בנסיכות וולפנביטל הבראונשווייגית ביחד עם אחיו הצעירים אלברכט השני השמן ווילהלם הראשון. ב-1291 חילקו שוב את השטח; היינריך קיבל את השטח שזכה לכינוי נסיכות גרובנהאגן. היא כללה את הערים איינבק, חצי מהמלין, קלאוסטאל, אמלונגסבורן, דודרשטאדט, הרצברג ואוסטרודה. היינריך הסתכסך עם אחיו אלברכט, שקיבל את נסיכות גטינגן, על שאר האזורים הקטנים סביב בראונשווייג ווולפנביטל, אך אלברכט ניצח, והיינריך נסוג לגרובנהאגן. הוא לקח את איינבק כמקום מגוריו.

בשנת 1320 מונה היינריך לרוזן פלטין של סקסוניה על ידי הקיסר. הוא מת ב-1322, ושלושת בניו שנותרו בחיים שלא הצטרפו לכנסייה חילקו את הטריטוריה שלו זה בזה.

== משפחתו ==
היינריך התחתן עם אגנס, בתו של אלברכט השני, מרקיז מייסן, בשנת 1282. נולדו להם 16 ילדים:
* אליזבת (נולדה ב-1282 לערך), נישאה לפרידריך, רוזן בייכלינגן
* אוטו (נולד בסביבות 1283, נפטר ב-1309 או לפני כן)
* אלברכט (נולד בסביבות 1284, נפטר לאחר 1341), הצטרף למסדר הטבטוני
* אדלייד (1285–1320), נישאה ליינדז'יך הראשון, מלך בוהמיה
* פאצי (בת; נולדה ב-1286 בערך, מתה לפני או בשנת 1312)
* אגנס, אם המנזר של אוסטרודה (נולדה ב-1287 לערך, מתה בין השנים 1332 ל-1336)
* היינריך (נולד בערך ב-1289, נפטר לפני או ב-1351)
* פרידריך (בערך 1291 - 1323 לערך)
* אדלהייד מבראונשווייג (בערך 1293 - 17 באוגוסט 1324), נישאה לאנדרוניקוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית
* קונרד (בערך 1294 - 1320 לערך)
* מכטילד (בערך 1295 - בין 24 באוקטובר 1333 ל-14 במרץ 1344), נישאה ליוהאן השני מוורלה
* ארנסט (בערך 1297 - 11 במרץ 1361)
* וילהלם (בערך 1298–1360)
* ריכררדיס, אם המנזר של אוסטרודה (נולדה ב-1300 לערך, מתה בין 1332 ל-1336)
* מרגרט (נולדה בערך ב-1300, מתה ב-1312 או אחריה)
* יוהאן, (נולד לפני 1322, מת ב-23 במאי 1367), פרובסט באיינבק

קטגוריה:ילידי 1267
קטגוריה:נפטרים ב-1322
המועצה האולימפית של אסיה

המועצה האולימפית של אסיה (באנגלית: Olympic Council of Asia, בראשי תיבות: OCA) היא גוף מנהל של ספורט באסיה המאגד 45 ועדים אולימפיים לאומיים מהיבשת. מטה הארגון נמצא בכווית סיטי, כווית.

== היסטוריה ==
במהלך אולימפיאדת לונדון (1948) החליטו הוועדים האולימפיים הלאומיים של אסיה לארגן את משחקי אסיה, אירוע ספורט רב-ענפי של מדינות היבשת. בשנה שלאחר מכן אורגנה פדרציית משחקי אסיה שאיגדה את הוועדים האולימפיים וארגנה את המשחקים, וב-16 בנובמבר 1982 הוקמה בניו דלהי, הודו, המועצה האולימפית של אסיה שהוכרה על ידי הוועד האולימפי הבין-לאומי באותה שנה.

ב-8 ביולי 2023 נבחר הכוויתי טלאל פהד אל-אחמד א-סבאח לנשיא הארגון. עם זאת, ב-30 ביולי ביקש הוועד האולימפי הבין-לאומי מראנדיר סינג ההודי, שכיהן כנשיא בפועל, להמשיך לכהן בתפקיד בזמן חקירת הבחירות. ב-13 באוקטובר ביקשה ועדת האתיקה של הוועד האולימפי מה-OCA לבטל את הבחירות בשל התערבותו של אחיו של טלאל, אחמד אל-פהד אל-אחמד א-סבאח.

== מדינות חברות ==
נכון ל-2024 חברים בארגון 45 ועדים לאומיים, כולל אלו של טאיפיי הסינית (טאיוואן), הונג קונג ופלסטין. כמעט כל הוועדים חברים גם בוועד האולימפי הבין-לאומי, למעט זה של מקאו. החברה החדשה ביותר במועצה היא מזרח טימור, שהצטרפה ב-2003.
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!קוד
!שנת הקמה
!שנת הצטרפות
|-
|
|UZB
|1992
|1993
|-
|
|UAE
|1979
|1980
|-
|
|INA
|1946
|1952
|-
|
|IRI
|colspan=2|1947
|-
|
|AFG
|1935
|1936
|-
|
|BHU
|colspan=2|1983
|-
|
|BRN
|1978
|1979
|-
|
|BAN
|1979
|1980
|-
|
|BRU
|colspan=2|1984
|-
|
|IND
|colspan=2|1927
|-
|
|HKG
|1950
|1951
|-
|
|MDV
|colspan=2|1985
|-
|
|PHI
|1911
|1929
|-
|
|PLE
|1931
|1995
|-
|
|VIE
|1976
|1979
|-
|
|TPE
|colspan=2|1960
|-
|
|TJK
|1992
|1993
|-
|
|TKM
|1990
|1993
|-
|
|JOR
|1957
|1963
|-
|
|JPN
|1911
|1912
|-
|
|KUW
|1957
|1966
|-
|
|LAO
|1975
|1979
|-
|
|LBN
|1947
|1948
|-
|
|MGL
|1956
|1962
|-
|
|TLS
|colspan=2|2003
|-
|
|MYA
|colspan=2|1947
|-
|
|MAS
|1953
|1954
|-
|
|MAC
|colspan=2|1989
|-
|
|NEP
|1962
|1963
|-
|
|SYR
|colspan=2|1948
|-
|
|CHN
|1910
|1979
|-
|
|SGP
|1947
|1948
|-
|
|SRI
|colspan=2|1937
|-
|
|OMA
|colspan=2|1982
|-
|
|IRQ
|colspan=2|1948
|-
|
|KSA
|1964
|1965
|-
|
|PAK
|colspan=2|1948
|-
|
|KOR
|1946
|1947
|-
|
|PRK
|1953
|1957
|-
|
|KAZ
|1990
|1993
|-
|
|QAT
|1979
|1980
|-
|
|KGZ
|1991
|1993
|-
|
|CAM
|1983
|1994
|-
|
|THA
|1948
|1950
|-
|
|YEM
|1971
|1981
|}
ישראל הייתה חברה בפדרציית משחקי אסיה מאז 1952, אך חברותה הופסקה לאחר משחקי אסיה 1974 בעקבות התנגדותן של מדינות ערב ומאז 1994 הוועד האולימפי בישראל הוא חלק מהוועדים האולימפיים האירופיים.

== נשיאי הארגון ==
{| class=wikitable
!
!שם
!מדינה
!תקופת כהונה
!זמן כהונה
|-
|1
|פהד אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח
|
| 16 בנובמבר 1982 – 2 באוגוסט 1990
| 7 שנים ו-260 ימים
|-
|–
| רוי דה סילבה
|
| 2 באוגוסט 1990 - 1 ביולי 1991
| 334 ימים
|-
|2
|אחמד אל-פהד אל-אחמד א-סבאח
|
| 1 ביולי 1991 - 10 בספטמבר 2021
| 30 שנים ו-73 ימים
|-
|–
|ראנדיר סינג
|
| 12 בספטמבר 2021 – הווה
|
|}

== אירועים ==
*משחקי אסיה
*משחקי החורף האסיאתיים
*משחקי החוף האסיאתיים
*משחקי אסיה לנוער
*משחקי הפנים ואמנויות הלחימה האסיאתיים

== ראו גם ==
*הוועד האולימפי הבין-לאומי
*הוועדים האולימפיים האירופיים
*איגוד הוועדים האולימפיים הלאומיים של אפריקה
*קונפדרציית הכדורגל של אסיה
*פיב"א אסיה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ועדים אולימפיים
קטגוריה:אסיה: ספורט
משלי סנדבר

משלי סֶנְדְבָּר, או סנדבאד, היא יצירה ספרותית מימי הביניים, שנפוצה בכתבי יד רבים ובמגוון שפות. בארצות המערב היצירה נקראת שבעת זקני רומי. מחבר היצירה אינו ידוע. מקורה של היצירה ככל הנראה במזרח הרחוק, בפרס או בהודו.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> היצירה הגיעה לאירופה באמצעות הערבים והיא נפוצה בגרסאות שונות ובשפות רבות. בישראל, היצירה ידועה בעיקר בזכות הנוסח שתיקן אברהם מאיר הברמן וראה אור לראשונה בשנת תש"ו (1946).<ref name=":0" />

למרות שהיצירה אינה יצירה יהודית במקורה ולא עברה עיבוד מקיף כאשר הועתקה לשפה העברית, היא הייתה פופולרית בקרב יהודים בימי הביניים. אחד מכתבי היד העבריים של היצירה הוא נוסח קדום שמקורו במזרח.<ref name=":0" />

== מבנה היצירה ==
היצירה בנויה כסיפור מסגרת המכיל סיפורים רבים שמשתנים מנוסח לנוסח. בסיפור המסגרת המשותף לכל הנוסחים מסופר על חכם בשם סינדבאר או סינדבאד שלקח על עצמו ללמד את בן המלך את כל חכמתו במהירות הגדולה ביותר. יום לפני שהתייצב בן המלך לפני אביו להראות לו את אשר למד ממורו, ראה סנדבאר בכוכבים כי אסון צפוי לבן המלך והדרך היחידה למונעו היא שהבן לא יוציא הגה מפיו במשך שבוע שלם.<ref name=":0" />

== עלילה מרכזית ==
המלך אינו מבין מה פשר שתיקתו של בנו, ואחת מנשותיו מקבלת על עצמה לדובבו. היא מנסה לפתות את בן המלך ולשכנע אותו לרצוח את אביו ולמלוך תחתיו. כאשר הוא מסרב, בלי לומר מלה, היא מעלילה עליו כי ניסה לפתותה ודורשת מהמלך להוציאו להורג. מאחר שבן המלך שותק, גוזר המלך את דינו למיתה. חכמי המלך מנסים לשכנע את המלך לבטל את הגזירה באמצעות סיפורים על בוגדנותן ורמאותן של נשים. האישה מנסה לשכנע את המלך להוציא לפועל את גזר הדין באמצעות סיפורים הפוכים, שנושאם בגידת בנים באבותיהם.<ref name=":0" />

== סיפורים משניים ==
כך נוצרת תחרות של סיפורים. במקור היו כנראה ארבעה-עשר סיפורים, שבעה שסופרו על ידי החכמים ושבעה שסופרו על ידי אשת המלך, אך בנוסחים שלפנינו מספרם של הסיפורים משתנה. חלק מהסיפורים מופיעים כמעט בכל הנוסחים ואחרים מיוחדים לנוסח זה או אחר. מרבית הסיפורים עוסקים בעניינים שבינו לבינה ובסיפורי תרמית וכסילות מסוגים שונים, בעלי אופי הומוריסטי פיקאנטי ולעיתים כוללים ניבולי פה.<ref name=":0" />

== מהדורות וגרסאות ==
בין המהדורות של היצירה ניתן למצוא את הנוסח שתיקן אברהם מאיר הברמן, שראה אור לראשונה בשנת תש"ו (1946). בנוסף, קיימים דברי הסבר מתוך ספרו של יוסף דן "הסיפור העברי בימי-הביניים". נוסח עממי של אחד הסיפורים נרשם על ידי גב' צילה זנבר-צור מפיו של מידען יהודי אפגאני.<ref name=":0" />גרסה נוספת של היצירה פורסמה על ידי מוריס אפשטיין.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרות ימי הביניים
רדיושק

רדיושק (באנגלית: RadioShack) היא חברת קמעונאות אמריקאית בתחום האלקטרוניקה שהוקמה בשנת 1921. החברה נודעה במכירת רכיבים אלקטרוניים לחובבים, ציוד רדיו ועוד.

== היסטוריה ==
רדיושק הוקמה בשנת 1921 על ידי האחים תאודור ומילטון דויטשמן, שרצו לספק ציוד לתחום הרדיו החובבני. הם פתחו חנות בודדת בבוסטון בשם "Radio Shack", מונח המתייחס למבנה קטן שהכיל ציוד רדיו על גבי ספינות. שם החנות נבחר על ידי עובד בשם ביל האליגן, שהמשיך לייסד את חברת Hallicrafters.<ref></ref>

בשנת 1962, נרכשה רדיושק על ידי תאגיד טנדי (Tandy Corporation), מה שהוביל לשינוי המיקוד ממכשירי רדיו לרכיבים אלקטרוניים לחובבים. בשיאה בשנת 1999, הפעילה טנדי מעל 8,000 חנויות רדיושק בארצות הברית ובעולם.

בתחילת המאה ה-21, החברה חוותה ירידה ממושכת. בפברואר 2015, לאחר שנים של משברים ניהוליים והפסדים רצופים, הוצאה החברה מהבורסה של ניו יורק והגישה בקשה לפשיטת רגל.

במאי 2015, נכסי החברה, כולל שם המותג "RadioShack " והקניין רוחני, נרכשו על ידי General Wireless, חברה בת של Standard General, תמורת 26.2 מיליון דולר. <ref></ref>

במרץ 2017, General Wireless הגישה בקשה לפשיטת רגל נוספת, ורדיושק סגרה מספר חנויות והחלה למקד את פעילותה בעיקר באינטרנט. בנובמבר 2020, נרכשה רדיושק על ידי Retail Ecommerce Ventures, והחלה לפעול בעיקר כאתר מסחר אלקטרוני עם רשת חנויות עצמאיות ומזכייניות.<ref name="RS_LastChance"></ref>

במאי 2023, נרכשה רדיושק על ידי קבוצת Unicomer מבוססת בסלבדור, אחת מזכייניות הגדולות ביותר של רדיושק במרכז אמריקה, דרום אמריקה והקריביים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה אמריקאיות
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-1920
אודל בקהאם ג'וניור

אודל קורנליוס בקהאם ג'וניור (באנגלית: Odell Cornelious Beckham Jr; נולד ב-5 בנובמבר 1992), ידוע גם בראשי התיבות OBJ,<ref></ref> הוא שחקן פוטבול אמריקאי המשחק בעמדת הוייד רסיבר במיאמי דולפינס מה-NFL. בקהאם נולד בבאטון רוז', לואיזיאנה, ושיחק פוטבול מכללות בלואיזיאנה טייגרס, ונכנס לקבוצת השנה ב-NCAA ב-2013. הוא נבחר על-ידי ניו יורק ג'איינטס בסיבוב הראשון בדראפט ה-NFL ב-2014.

ב-2012, פתח בקהאם במשחק הפרו בול בשנתו הראשונה במכללות, וזכה בפרס פול הורנונג בתום עונתו השניה ב-2013. בעונתו הראשונה במדי הניו יורק ג'איינטס, בקהאם שבר מספר שיאי רוקי ב-NFL, למרות שהחמיץ את 4 המשחקים הראשונים לעונה עקב פציעה. בקהאם הפך לשחקן הראשון שרשם יותר מ-75 רספשנס, 1100 יארדים ו-10 טאצ'דאונים בעונת הרוקי שלו, ושבר את שיא הרוקי לממוצע היארדים הגבוה ביותר למשחק.<ref></ref> במהלך המחזור ה-12 בעונתו הראשונה, בקהאם תפס את תשומת הלב כשעשה טאצ'דאון ביד אחת תוך-כדי שהוא נופל אחורנית במהלך משחק סאנדיי נייט פוטבול נגד דאלאס קאובויס,<ref></ref> ומספר רב של ספורטאים ועיתונאים תיארו את התפיסה הזו כגדולה בהיסטוריה.<ref></ref> בקהאם זכה בפרס רוקי ההתקפה לשנת 2014.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני מיאמי דולפינס
קטגוריה:שחקני ניו יורק ג'איינטס
קטגוריה:שחקני קליבלנד בראונס
קטגוריה:שחקני בולטימור רייבנס
קטגוריה:שחקני פוטבול: תופסים
קטגוריה:ילידי 1992
ההשבעה של רתרפורד הייז לנשיאות ארצות הברית

רתרפורד הייז נשבע אמונים לתפקיד נשיא ארצות הברית
ההשבעה של רתרפורד הייז לנשיאות ארצות הברית התקיימה ביום שני, 5 במרץ 1877, בבניין הקפיטול בוושינגטון הבירה, ארצות הברית. זו הייתה ההשבעה ה-23 וסימנה את תחילת כהונתם היחידה בת ארבע השנים של רתרפורד הייז כנשיא וויליאם א. וילר כסגן הנשיא.

כש-4 במרץ 1877 חל ביום ראשון הושבע הייז בחדר האדום של הבית הלבן ב-3 במרץ, והפך לנשיא הראשון שהושבע בבית הלבן. טקס זה נערך בחשאי תחת אבטחה הדוקה, שכן הבחירות לנשיאות בשנה הקודמת היו כה סוערות עד כדי כך שהנשיא היוצא יוליסס ס. גרנט חשש מהתקוממות מצד תומכיו של סמואל טילדן, תוך שהוא מבטיח שכל ניסיון של המפלגה הדמוקרטית לחבל בטקס ההשבעה הפומבי ייכשל.

לאחר שהושבע כבר בחשאיות הושבע שוב הייז בפומבי יומיים לאחר מכן, וכיהן כנשיא עד 4 במרץ 1881. הייז הפך לנשיא הראשון שלא קרא לאלוהים או לאישיות עליונה בנאום ההשבעה שלו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רתרפורד הייז
קטגוריה:השבעת נשיא ארצות הברית
קטגוריה:1877 בארצות הברית
חיל האוויר במלחמת חרבות ברזל

חיל האוויר הישראלי לחם במלחמת חרבות ברזל עוד מיומה הראשון 7 באוקטובר 2023, במהלך מתקפת הפתע. מאז ולאורך המלחמה החיל לחם בכל החזיתות - בחזית העיקרית שברצועת עזה, החזית הצפונית בלבנון ובסוריה, וכנגד מעורבות איראן והחות'ים במלחמה.

נכון לפברואר 2024 פגע החיל בכ-31,000 מטרות בכלל הזירות, מתוכן כ-26,000 תקיפות בוצעו באמצעות מטוסי קרב. נכון ל-21 ביולי 2024, במלחמה נפלו כ-16 חללים מזרוע האוויר: 9 חללים מיחידת שלדג, 3 חללים ממערך ההגנה האווירית, 2 חללים מיחידת 669, חללה אחת מלהק הציוד וחללה נוספת ממערך הבקרה.

== אירועים בולטים ==
* יומיים לפני המתקפה, דווח בעיתונות כי מספר רב של טייסי חיל האוויר אינם כשירים לטוס.
* עוד ביומה הראשון של המלחמה היה חיל האוויר מעורב בתקיפות ברחבי רצועת עזה. באותו היום חיל החריב את "מגדל פלסטין", שהכיל תשתיות טרור של חמאס.
* לאורך המלחמה וגם במקביל לתחילת התמרון הקרקעי היה חיל האוויר מעורב בקרבות שונים, ובהם קרב ח'אן יונס, קרב ג'באליה וקרב עזה.
* כשבוע שלאחר המלחמה החל פינוי צפון רצועת עזה. חיל האוויר היה מעורב בהפצת הכרוזים הקוראים לתושבי האזור לנוע דרומה.
* לאורך המלחמה חוסלו על ידי חיל האוויר בכירים ובהם איימן נופל (17 באוקטובר), ג'יהאד מוחייסן וג'מילה עבדאללה טאהא א-שנטי (19 באוקטובר), ומרואן עיסא (11 במרץ).
* ב-17 באוקטובר הואשם חיל האוויר בהפגזת בית החולים הערבי אל-אהלי, אך הוכח שהפיצוץ אירע כתוצאה משיגור רקטה כושל של הג'יהאד האסלאמי.
* 2 בינואר - אירעה ההתנקשות בסאלח אל-עארורי בלבנון.
* ב-12 בפברואר חיל האוויר לקח חלק במבצע יד זהב לחילוצם של שני חטופים ברצועת עזה. חיל האוויר היה מעורב גם בחיפוי במבצע ארנון ב-8 ביוני שבו חולצו ארבעה חטופים נוספים.
* ב-28 במרץ חיל האוויר יוחסה לחיל האוויר תקיפה ליד שדה התעופה הבין-לאומי חלב.
* ב-1 באפריל יוחסה לחיל האוויר ההתנקשות במוחמד רזא זאהדי, ליד הקונסוליה האיראנית בדמשק שבסוריה. כתגובה, ב-14 באפריל איראן תקפה את ישראל באמצעות כטב"מים וטילי שיוט. התקיפה נבלמה, גם בזכות מערך ההגנה האווירית. כמספר ימים לאחר מכן ישראל תקפה שוב בבסיס חיל האוויר האיראני.
* 13 ביולי - ההתנקשות במוחמד דף שחיסלה את ראפע סלאמה, מח"ט ח'אן יונס, ואת מוחמד דף, ראש הזרוע הצבאית של חמאס.
* 21 ביולי - בפעם הראשונה בתולדות המדינה, תקף חיל האוויר מטרות של החות'ים בתימן במסגרת מבצע יד ארוכה.
* 30 ביולי - ההתנקשות בפואד שוכר
* 25 באוגוסט - מתקפת המנע הישראלית נגד חזבאללה - מתקפת מנע להשמדת אלפי משגרי רקטות של חזבאללה, שנערכו לשגר רקטות וטילים לעבר ישראל, לרבות גוש דן, ב-5:00 לפנות בוקר

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:יחידות צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:היסטוריה של חיל האוויר הישראלי
הספרייה של מדינת ניו יורק

ספריית מדינת ניו יורק (באנגלית: New York State Library) היא ספריית מחקר באולבני, ניו יורק, ארצות הברית. היא הוקמה בשנת 1818 כדי לשרת את שלטונות המדינה והיא חלק ממחלקת החינוך של מדינת ניו יורק. הספרייה היא מהגדולות בעולם במספר הפריטים המוחזקים, עם למעלה מ-20 מיליון פריטים מקוטלגים בשנת 2011.<ref name="nysl"></ref>

הספרייה והמוסדות המקבילים שלה, מוזיאון מדינת ניו יורק וארכיון מדינת ניו יורק, ממוקמים במרכז החינוך התרבותי, שהוא חלק מהאמפייר סטייט פלאזה, קומפלקס גדול של משרדי ממשל במרכז העיר אלבני.

ספריית מדינת ניו יורק הייתה ממוקמת בעבר בקפיטול של מדינת ניו יורק ולאחר מכן עברה לשדרת וושינגטון בבניין החינוך של מדינת ניו יורק.
פנים הספרייה בסוף המאה ה-19.

== היסטוריה ==
הספרייה נפתחה לקהל הרחב ב-1855. מלוויל דיואי היה הספרן הראשי מ-1888 עד 1905. הוא הציב את הרף המקצועי והקים מחלקת ספרי ילדים ונוער. דיואי גם יזם ספריות נודדות, עם כ-100 ספרים שנשלחו לקהילות שהיו ללא ספריות ציבוריות. מערכת הספריות הנודדות של ניו יורק הייתה לעיתים קרובות מודל עבור מדינות אחרות. ב-1896 הוקמה גם מחלקה לעיוורים.

ג'יימס אינגרסול ווייר ניהל את הספרייה מ-1908 עד 1938. <ref></ref>

ב-29 במרץ 1911 שריפה פגעה במבנה, פגעה באוספים, והרסה כ-450,000 ספרים ו-270,000 כתבי יד<ref></ref> כולל כמה מהרישומים ההיסטוריים המתעדים את ניו יורק.

== קישורים חיצוניים ==
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדינת ניו יורק: מבנים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: תרבות
קטגוריה:ארצות הברית: ספריות
אוקלידס אנדרדה

אוקלידס טבארש אנדרדה (בפורטוגזית: Euclides Tavares Andrade; נולד ב-12 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן מכף ורדה המשחק בעמדת הקיצוני בהפועל כפר שלם. ידוע גם בכינויו קלה (בפורטוגזית: Clé).

==קריירה==
קלה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בכף ורדה בה שיחק בקבוצות ביירה מאר (טרפאל) ובואבישטה כף ורדה. בקיץ חתם באוליביירה דו הוספיטל מהליגה השלישית בפורטוגל. כעבור שנה חתם בבלננסש עמה היה שותף לשני עליות ליגה עד לליגה השנייה בפורטוגל.

בינואר חתם בא.א.ז. זאקיקו מליגת העל הקפריסאית. בזאקיקו הבקיע 3 שערים ב-16 משחקים, אך לא הצליח לסייע לקבוצתו להישאר בליגה.

ב-19 ביולי 2024 חתם בהפועל כפר שלם מהליגה הלאומית.

ב-27 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כף ורדה בתיקו 0-0 נגד . כמעט 4 שנים עד שרשם את הופעתו השנייה בנבחרת. ב-18 ביוני 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מכף ורדה
קטגוריה:חלוצי כדורגל מכף ורדה
קטגוריה:כדורגלני בלננסש
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר שלם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת כף ורדה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:אישים מכף ורדה שנולדו ב-1997
הספרייה הלאומית של אוקראינה

הספרייה הלאומית של אוקראינה על שם ולדימיר ורנדסקי (באוקראינית: Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського, או בקיצור, VNLU) היא הספרייה האקדמית הראשית ומרכז המידע המדעי הראשי באוקראינה, ואחת מהספריות הלאומיות הגדולות בעולם. הבניין הראשי שלה ממוקם בשכונת דמייבקה שבבירת המדינה - קייב.

== אוספים ==
הספרייה מכילה כ-15 מיליון פריטים. בספרייה יש את האוסף השלם ביותר של כתבים בסלאבית כנסייתית עתיקה. בנוסף על כך, בספרייה יש ארכיונים של מדענים ואנשי תרבות מצטיינים מהעולם ומאוקראינה בפרט. ישנם גם אוספים של נשיאי אוקראינה ואת הארכיון של האקדמיה הלאומית למדעים של אוקראינה. הספרייה הלאומית היא המאגר המוביל בעולם של מוזיקת עם יהודית שהוקלטה על גלילי שעווה של אדיסון. רבות מההקלטות הן הקלטות שטח שנעשו במהלך התקופה הסובייטית או הטרום-סובייטית על ידי אתנולוגים כמו זוסמן קיסלגוף, משה ברגובסקי וסופיה מגיד. אוסף הפולקלור המוזיקלי היהודי נרשם בתוכנית זיכרון עולם של אונסק"ו ב-2005.<ref name="mow"></ref>

== היסטוריה ==
הספרייה הלאומית הוקמה ב-2 באוגוסט 1918 על ידי הטמאן פבלו סקורופדסקי כ"הספרייה הלאומית של המדינה האוקראינית" ( Natsionalna biblioteka Ukrayinskoyi Derzhavy). ב-23 באוגוסט 1918 הוקמה הוועדה הזמנית להקמת הספרייה הלאומית שבראשה עמד ולדימיר ורנדסקי.
הבניין הראשי בשנים 1930–1989, ליד [[אוניברסיטת קייב (מרכז העיר)]]
באוגוסט 1941 פונתה הספרייה לאופה, בירת בשקורטוסטן. במאי 1944 חזרה הספרייה לקייב.

הבניין הנוכחי נבנה בשנים 1975-1989. יש בבניין זה כ-27 קומות ושטח של 35,700 מטרים רבועים. גובה הבניין הוא כ-78.6 מטרים, ביחד עם האנטנה.<ref name="skyscraperpage"></ref> שמה הנוכחי של הספרייה הוכרז ב-1996.
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

אוקראינה
קטגוריה:קייב: מבנים
קטגוריה:אוקראינה: חינוך
ספריית אוניברסיטת ייל

ספריית אוניברסיטת ייל (באנגלית: Yale University Library) היא מערכת הספריות של אוניברסיטת ייל בניו הייבן, קונטיקט שבארצות הברית.<ref>Richards, David Alan. </ref> הספרייה הוקמה ב-1701 עם מתנה של כמה עשרות ספרים לאוניברסיטה החדשה. האוסף של הספרייה מכיל כעת כ-14.9 מיליון כרכים השוכנים בחמישה עשר בנייני אוניברסיטה והוא מערכת הספרייה האקדמית השלישית בגודלה בצפון אמריקה והשנייה בגודלה, בקמפוס יחיד<ref name=":0"></ref> . בשנת 2016 עמד התקציב על כ-118.8 מיליון דולרים והועסקו בו כ-550 עובדים. נכון ליולי 2024, מנהלת הספרייה היא ברברה רוקנבך.

החלק המרכזי של מערכת הספרייה הוא ספריית הזיכרון של סטרלינג, בניין גותי שנבנה ב-1931 ומכיל את משרדי הספרייה הראשיים, ארכיון האוניברסיטה, ספריית מוזיקה ו-3.5 מיליון כרכים.

הספרייה אחראית על מאות מאגרי מידע מחקריים. יחד עם ספריית הרווארד וספריות קולומביה, היא הייתה חברה מייסדת בקונסורציום של ספריות המחקר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוניברסיטת ייל
קטגוריה:ארצות הברית: ספריות
קטגוריה:ספריות אקדמיות
פרנסיס ג'וזף אופנהיימר

פְרַנְסִיס ג'וֹזֶף אוֹפֶּנְהַיְמֶר (באנגלית: Francis Joseph Oppenheimer; נולד ב-1881) היה סופר ועיתונאי אמריקאי–יהודי.

אופנהיימר נולד בניו יורק. בסוף העשור הראשון של המאה ה-20 פרסם מאמרים על אודות הפשיעה היהודית בניו יורק. ב-1910 פרסם ספר על תולדות הגבלת ההגירה לארצות הברית, ובכלל זה הגירת יהודים. הוא פרסם בעיתון הניו יורק הראלד סקירה מקיפה על חיי היהודים בניו יורק, ובכלל זה מוסדות הצדקה וחיי החברה והדת. עוד פרסם ב-1927 ספר בשם "The New Tyranny: mysticism, scepticism", וכן ב-1940 ספר בשם "Ezekiel to Einstein: Israel's Gifts to Science and Invention" (מיחזקאל עד איינשטיין: מתנותיו של ישראל למדע ולהמצאה) הסוקר את תרומת היהודים למדע.

==לקריאה נוספת==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1881
הספרייה הציבורית של בוסטון

הספרייה הציבורית של בוסטון (באנגלית: Boston Public Library) היא מערכת ספרייה ציבורית עירונית בבוסטון, מסצ'וסטס, שבארצות הברית אשר נוסדה בשנת 1848.<ref name="WiegandDavis1994"></ref> הספרייה הציבורית של בוסטון היא גם הספרייה הציבורית הרשמית של מסצ'וסטס<ref></ref><ref>Declared in 1970 by law. </ref>. כלומר כל תושבי המדינה הבוגרים זכאים לקבל הרשאות הלוואה ומחקר, והספרייה מקבלת מימון ממשלתי. הספרייה הציבורית של בוסטון מכילה כ-24 מיליון פריטים, <ref></ref> מה שהופך אותה לספרייה הציבורית השלישית בגודלה בארצות הברית לאחר ספריית הקונגרס וספריית העיר ניו יורק. בשנת 2014 החזיקה הספרייה למעלה מ-10,000 תוכניות חינמיות לציבור, והשאילה 3.7 מיליון חומרים. <ref></ref>

לספרייה הציבורית של בוסטון יש אוסף של יותר מ-23.7 מיליון פריטים, מה שהופך אותה לאחת הספריות הציבוריות העירוניות הגדולות בארצות הברית. הרוב המכריע של האוסף - למעלה מ-22.7 מיליון כרכים - מוחזק בערימות המחקר במבנה המרכזי.<ref></ref> בגלל החוזק והחשיבות של אוסף המחקרים שלה, הספרייה הציבורית של בוסטון חברה באיגוד ספריות המחקר (ARL), ארגון ללא מטרות רווח הכולל את ספריות המחקר של צפון אמריקה. הספרייה הציבורית של ניו יורק היא הספרייה הציבורית הנוספת היחידה שחברה ב-ARL, ויש לה גם הקדש פרטי.

בספרייה מאוחסנים יותר מ-1.7 מיליון ספרים וכתבי יד נדירים, ובהם איקונבולות מימי הביניים, מהדורות מוקדמות של ויליאם שייקספיר (ובהן מהדורת הפוליו הראשונה), אוסף מרכזי של דניאל דפו, תיעודים של בוסטון הקולוניאלית, הספרייה האישית של ג'ון אדמס (כ-3,800 כרכים) ותיעודים רבים ומשמעותיים על סאקו וונצטי. הספרייה מחזיקה באחד האוספים העיקריים של צבעי מים ורישומים מאת תומאס רולנדסון. הספרייה היא מחזיקה גם בארכיונים של אגודת הנדל והיידן, תווים מעיזבונו של סרגיי קוסביצקי, וכתבים השייכים למלחין האמריקאי החשוב וולטר פיסטון.<ref></ref>

== היסטוריה ==
ג'ורג' טיקנור, פרופסור באוניברסיטת הרווארד הציע לראשונה להקים ספרייה ציבורית בבוסטון עוד מ-1826, אך לא עורר עניין. בסופו של דבר ולאחר הצעות רבות נוספות, הספרייה הוקמה רשמית בבוסטון על ידי צו עירוני בשנת 1852. <ref>For context, see: List of libraries in 19th-century Boston, Massachusetts</ref> אדוארד קאפן נבחר להיות הספרן הראשון של הספרייה הציבורית של בוסטון. <ref>International Dictionary of Library Histories, Volume 1</ref>

הספרייה נפתחה באופן רשמי לקהל הרחב ב-20 במרץ 1854. הספרייה גדלה במהירות, ופתחה כ-21 סניפים נוספים בשכונות בוסטון בין השנים 1872 ל-1900.<ref name="BPL - History and Description"></ref>

בשנת 2017 היו בספרייה 3,818,883 מבקרים בכלל הסניפים; 4,933,786 פריטים מושאלים; ו-9,839,461 כניסות לאתר האינטרנט. הספרייה צברה גם 82,911 מחזיקי כרטיסי ספרייה חדשים. <ref></ref>הספרייה הציבורית של בוסטון, בניין מק'קים
אולם בייטס בבניין מק'קים בשנת 2013

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוסטון: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: ספריות
אילונגה פאטה

אילונגה פאטה (בהולנדית: Ilounga Pata; נולד ב-12 בנובמבר 2000) הוא כדורגלן מסנט מארטן המשחק בעמדת המגן הימני בשריף טירספול.

==קריירה==
פאטה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות הנוער של אלפנסה בויס, דן האג עד שהגיע לזו של האדרספילד טאון האנגלית.

באוגוסט חתם בטופ אוס מהליגה ההולנדית השנייה. עד מהרה הפך לשחק הרכב בקבוצה בה שיחק שלוש שנים בהן רשם 92 הופעות וכבש 2 שערים.

ב-4 ביולי 2024 חתם בשריף טירספול מליגת העל המולדובית.

ב-3 ביוני 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנט מארטן בתיקו 1-1 נגד . ב-15 באוקטובר 223 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–1 נגד .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים סנט מארטנים
קטגוריה:מגני כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:ספורטאים זרים במולדובה
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-2000
מתאוס קנטקוזינוס

מתאוס אסאנס קנטקוזינוס (ביוונית: Ματθαῖος Ἀσάνης Καντακουζηνός; בערך 1325 – יוני 1383) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין השנים 1353 – 1357 ומאוחר יותר דספוטט מוראה מ-1380 עד 1381.

== ביוגרפיה ==
מתאוס אסאנס קנטקוזינוס היה בנם של הקיסר יוחנן השישי קנטקוזינוס ואירנה אסנינה. בתמורה לתמיכה שנתן לאביו במהלך מאבקו עם יוחנן החמישי פלאיולוגוס, הוא קיבל חלק מתראקיה כנחלה ב-1347, והוכרז כקיסר שותף ב-1353, כאשר שוב פרצה מלחמת אזרחים גלויה עם יוחנן החמישי.

מהנחלה התראקית שלו, שבמרכזה גרציאנוס, הוא הוביל מספר מלחמות נגד הסרבים. התקפה, שאותה הכין ב-1350, נכשלה בשל עריקתם של אנשי העזר הטורקים שלו. עם חמשת אלפים טורקים, מתאוס ניסה להקים מחדש את הנחלה הקודמת שלו לאורך הגבול הסרבי-ביזנטי על ידי תקיפת אזור זה, אך לא הצליח לכבוש את סרס. עד מהרה הוא הובס בקרב בסוף 1356 או בתחילת 1357 על ידי צבא סרבי בפיקודו של וויבודה וויהנה, שהיה שליט דרמה (מבצר מרכזי בסביבה). הסרבים תפסו את מתאוס מתוך כוונה לשחררו כשהוא גייס את הכופר הגדול שדרשו. אולם יוחנן החמישי, שעבר במהירות לכבוש את אדמותיו של מתאוס, הציע לוויהנה סכום גדול עוד יותר כדי להסגיר את מתאוס אליו.

לאחר שכלא את מתאוס תחילה בטנדוס, אחר כך בלסבוס תחת עינו הפקוחה של פרנצ'סקו הראשון גאטילוסיו, יוחנן אילץ אותו לוותר על התואר הקיסרי. לאחר מכן שחרר אותו יוחנן ללכת למוראה, שם הצטרף לאחיו מנואל, ששלט שם (1361). לאחר מות אחיו ב-1380, שלט מתאוס אסאנס קנטקוזינוס על מוראה עד למינוי המושל החדש תאודורוס הראשון פלאיולוגוס, ב-1381, והגעתו ב-1382. לפני המעבר המלא של השלטון במוראה, ממשפחת קנטקוזינוס לזו של פלאיולוגוס, התפטר מתאוס משלטונו במוראה ומסר אותו לבנו דמטריוס הראשון קנטקוזינוס.

== משפחתו ==
מאת אשתו אירנה פלאיולוגינה, עימה התחתן בסלוניקי בתחילת 1341, היו למתאוס אסאנס קנטקוזינוס חמישה ילדים ידועים: <ref>Donald M. Nicol, The Byzantine Family of Kantakouzenos (Cantacuzenus) ca. 1100-1460: a Genealogical and Prosopographical Study (Washington, DC: Dumbarton Oaks, 1968), pp. 121f, 156-164</ref>

# יוחנן קנטקוזינוס, דספוט
# דמטריוס קנטקוזינוס, sebastokratōr
# תאודורה קנטקוזינה
# הלנה קנטקוזינה, שנישאה ללואי פאדריקה, רוזן סלונה
# מריה קנטקוזינה, שנישאה ליוחנן לסקריס קאלופרוס
# (ייתכן) תאודורוס קנטקוזינוס, שגריר בצרפת ובוונציה<ref name="NicolP313-3">Donald M. Nicol, The Byzantine Family of Kantakouzenos: Some Addenda and Corrigenda, Dumbarton Oaks Papers, Vol. 27 (1973), p. 312-3</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:משפחת קנטקוזינוס
קטגוריה:נפטרים במאה ה-14
פקק ביטחון

בקבוק [[אספירין עם פקק עמיד לילדים הנושא את ההוראה "לחץ למטה וסובב כדי לפתוח"]]
פתיחת פקקי ביטחון רבים כרוכה בשתי תנועות שונות
פקק ביטחון הוא פקק המשמש להפחתת הסיכון של בליעת חומרים מסוכנים לילדים. פקק זה מחויב על פי החוק במגוון מדינות עבור חומרים מסוכנים לבליעה כגון: תרופות, כימיקלים ביתיים, חומרי הדברה<ref name="Sanbar2007"></ref><ref name="Winter2005"></ref>.

== רקע ==
גרסה של הפקק הומצאה כבר בשנת 1967 על ידי ד"ר אנרי ברו.<ref name="cnd"></ref> היסטוריה של תאונות שבהן היו מעורבים ילדים שפתחו אריזות ביתיות ובלעו את התכולה הביא את הקונגרס של ארצות הברית להעביר את "חוק האריזה למניעת רעל משנת 1970", שחיבר הסנאטור האמריקני פרנק א. מוס מיוטה. חוק זה העניק סמכות ל"וועדה האמריקאית לבטיחות מוצרי צריכה"<ref></ref><ref name="Viscusi1995"></ref> להסדיר תחום זה. תוספות לאורך העשורים הרחיבו את החוק כדי לכלול פריטים מסוכנים אחרים, כולל כימיקלים המוסדרים על ידי הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית. אף על פי שפקקים עמידים בפני ילדים אינם מושלמים, יש ראיות חזקות לכך שהשימוש בהם הפחית באופן משמעותי את שיעורי הרעלת ילדים.<ref></ref> קיים תיאום לשיפור הסטנדרטים הבינלאומיים לגבי דרישות ופרוטוקולים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בטיחות ילדים
קטגוריה:בטיחות
קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:תרופות
אנדרוניקוס אסן

אנדרוניקוס אסן (ביוונית: Ανδρόνικος Ασάν; מת בערך 1322) היה האפיטרופוס ("עוצר, משגיח") של המחוז הביזנטי של מוראה בין השנים 1316 ל-1322.

== ביוגרפיה ==
אנדרוניקוס אסן היה בנם של הצאר הבולגרי איוואן אסן השלישי ואירנה, שהייתה אחותו של הקיסר הביזנטי אנדרוניקוס השני פלאיולוגוס. אביו ואמו ברחו לשטח ביזנטי במהלך המרד של איוואילו ב-1280. לאחר מותו של מיכאל קנטקוזינוס ב-1316, אנדרוניקוס השני העניק לאנדרוניקוס אסן את עמדת האפיטרופוס של המחוז הביזנטי הקטן בחלק הדרום-מזרחי של מוראה.

קנטקוזינוס כבר הצליח לגבש את הפרובינציה, וזכה להצלחה מסוימת מול הנסיכות הפרנקית אכאיה בצפון. אסן המשיך באותו קו, ובניצול סכסוכים פנימיים באכאיה, הוא כבש שטחים רבים במרכז מוראה. בשנת 1320, הוא כבש את הטירות של אקובה, פוליפנגוס, קאריטיינה וסנט גאורג בסקורטה, והביס צבא פרנקי ליד המבצר האחרון בספטמבר.

הוא היה אב קדמון של קיסרים ביזנטיים מאוחרים יותר, שכן נכדתו, הלנה, נישאה ליוחנן החמישי פלאיולוגוס, שצאצאיו הפכו מאוחר יותר לקיסרים ביזנטיים.

== משפחתו ==
אנדרוניקוס התחתן עם טארכניאוטיסה מסוימת, ששמה הפרטי אינו ידוע. היא הייתה בתם של פרוטוסטרטור מיכאל דוקאס גלבאס טארכניוטס ואשתו מריה דוקאינה קומנה פלאיולוגינה ברנאינה.

שמות המשפחה של אמה מצביעים על מוצא מהמשפחות דוקס, קומננוס ופלאיולוגוס שמכל אחת מהן יצאו כמה קיסרים ביזנטיים. עם זאת, שם משפחתה מעיד על היותה בת למשפחת ברנאס שהוציאה מנהיגים צבאיים כמו אלכסיוס ברנאס ותאודורוס ברנאס, אך השושלת שלהם מתועדת בצורה גרועה.

היו להם לפחות ארבעה ילדים:
* מנואל קומננוס ראול אסן. מפקד צבאי. מאוחר יותר סטרטגוס בדידימוטיכו (1342) ומושל ביזייה (1344). התחתן עם אנה קומנה דוקאינה פאליאולוגינה סינדנה. היא הייתה בתם של תאודורוס קומננוס דוקאס סינדנוס פלאיולוגוס ויודוקיה מוזאקיינה.
* יוחנן אסן. מפקד צבאי, מושל מלניקון (1342) ומוראה (1343). התחתן עם בתו של אלכסיוס אפוקוקוס ובתו של דיסיפטוס.
* אירנה אסנינה. התחתנה עם יוחנן השישי קנטקוזינוס.
* בת נוספת. התחתנה עם קנטוריונה הראשון סקריאס, ברון דמאלה, כלאנדריצה, אסטמירה ונסיכות אכאיה.

קטגוריה:נפטרים במאה ה-14
איוואן אסן השלישי, קיסר בולגריה

איוואן אסן השלישי, קיסר בולגריה (בבולגרית: Иван Асен III, גם Йоан Асен III, שלט כצאר של בולגריה 1279–1280.

== ביוגרפיה ==
איוואן אסן השלישי היה בנם של מיצו אסן, קיסר בולגריה ומריה מבולגריה, בתם של איוואן אסן השני, קיסר בולגריה ואירנה מתסלוניקה. <ref></ref> הוא כנראה נולד בשנת 1259/1260 לערך, ומת בגלות בשנת 1303. <ref></ref>

מחשש להצלחתו המהירה של איוואילו, קיסר בולגריה, הקיסר הביזנטי מיכאל השמיני פלאיולוגוס זימן את איוואן אסן לחצרו, העניק לו את התואר דספוט, וחיתן אותו עם בתו הבכורה אירנה פלאיולוגינה ב-1277 או 1278. לאחר מכן שלח מיכאל השמיני כמה צבאות ביזנטיים לנסות להציב את איוואן אסן השלישי על כס המלכות של בולגריה. למרות שאיוואילו הביס כמה מהניסיונות הללו, הוא נחסם למשך שלושה חודשים בדרסטאר (סיליסטרה) על ידי המונגולים בעלי בריתו של מיכאל השמיני. במהלך ההפוגה כיתר כוח ביזנטי את בירת בולגריה טרנובו, וכשנפוצה שמועה על מותו של איוואילו בקרב, נכנעה האצולה המקומית וקיבלה את איוואן אסן השלישי כקיסר ב-1279.

כדי לחזק את מעמדו בטרנובו, איוואן אסן השלישי חיתן את אחותו מריה (קירה מריה) עם האציל הבולגרי-קומאני גאורגי טרטר, אך לא הצליח להתייצב ברחבי המדינה. איוואילו הופיע שוב לפני חומות הבירה והביס שני ניסיונות ביזנטיים לחלץ את איוואן אסן השלישי. נואשים מהסיכוי להיחלץ, איוואן אסן השלישי ואירנה פלאולוגינה ברחו בחשאי מטרנובו עם אוצרות מובחרים מאוצר הארמון, כולל חלקים שנלכדו מקיסרים ביזנטיים מובסים בניצחונות קודמים. כשהגיעו למסמבריה (נסבר), הפליגו הזוג הקיסרי לקונסטנטינופול, שם מיכאל השמיני הזועם סירב לקבל אותם במשך ימים בשל פחדנותם.

בשנת 1280 או 1281 איוואן אסן השלישי נסע לאורדת הזהב, והתחרה עם איוואילו בניסיון לזכות בתמיכה להחזקת השלטון בבולגריה. המפקד המונגולי נוגאי חאן בסופו של דבר רצח את איוואילו, <ref></ref> אך לא הצליח להחזיר את איוואן אסן השלישי לשלטון בבולגריה. האחרון חזר לנכסי משפחתו בטרוד, ומת ב-1303.

== משפחתו ==
איוואן אסן השלישי ואירנה פלאולוגינה הפכו לאבות המשפחה הגדולה והמשפיעה אסן (או אסאנס) באימפריה הביזנטית, ששגשגה בתפקידי חצר ומחוזות שונים עד סוף האימפריה והמדינות הכפופות שלה באמצע המאה ה-15. אחת מצאצאיו של איוואן אסן השלישי, אירנה אסנינה (בתו של בנו אנדרוניקוס אסן) התחתנה עם הקיסר הביזנטי לעתיד יוחנן השישי קנטקוזינוס <ref></ref> ובאמצעות בתם הלנה (שנישאה לקיסר יוחנן החמישי פלאיולוגוס ), הפכה לאבותיהם של קיסרים ביזנטיים מאוחרים יותר.

בנישואיו עם אירנה פלאולוגינה, לאיוואן אסן השלישי נולדו הילדים הבאים:

# מיכאל אסן, קיסר בולגריה.
# אנדרוניקוס אסן, אביה של אירנה אסנינה, אשתו של יוחנן השישי קנטקוזינוס. <ref></ref>
# איסאק אסן. <ref></ref>
# מנואיל אסן. <ref></ref>
# קונסטנטין אסן.
# תאודורה אסנינה, שנישאה לפרנן חימנס ד'אונס ולאחר מכן למנואל טגריס.
# מריה אסנינה, שנישאה לרוג'ר דה פלור.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קיסרי האימפריה הבולגרית השנייה
קטגוריה:נפטרים ב-1303
קטגוריה:ילידי 1259
איסאק קזרנובסקי

איסאק קזרנובסקי (ברוסית: Исаак Абрамович Казарновский; 29 בספטמבר 1890 - 12 בינואר 1981) היה סובייטי סובייטי ממוצא יהודי. 
==קורות חיים==
איסקא קזרנובסקי נולד בשנת 1890 במיקולייב (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה למשפחה יהודית. אביו היה פקיד ואמו עבדה בעיסוי. בשנת 1891 אביו נפטר ומשפחה עברה לאודסה ובשנת 1900 לשווייץ. בצעירותו הוא שיחק בקבוצת כדורגל "יאנג בויז ברן".

בשנת 1908 קזרנובסקי סיים לימודי בית ספר בציריך ובשנת 1914 סיים לימודי כימיה באוניברסיטת ציריך. 

בשנת 1917, לאחר מהפכת פברואר, קזרנובסקי חזר לרוסיה ובשנת 1922 הגיע למוסקבה. בהזמנת אלכסיי באך הוא התחיל לעבוד במכון לכימיה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1930 הוא התחיל ללמד באוניברסיטת מוסקבה בה כיהן בדרגת פרופסור.

בשנת 1936 הוא קיבל תואר "דוקטור למדעים" ובשנת 1939 התקבל כחבר בהתכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

קזרנובסקי התמחה בכימיה אי-אורגנית וייצור חומרים שונים. הוא פיתח שיטה לטיהור אוויר שמכשירים שנבנו על בסיסה הותקנו בצוללות הצי הסובייטי.

על פעילות לקידום המדע לקזרנובסקי הוענק פרס ברית המועצות (1941) ומספר עיטורים.

קזרנובסקי נפטר בשנת 1981 ונטמן בבית העלמין קונצבסקויה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://isaran.ru/?q=ru/person&guid=EF8A4DE8-EE07-58D4-209B-F18284A986B7 ביוגרפיה] 

קטגוריה:כימאים יהודים רוסים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:ילידי 1890
קטגוריה:נפטרים ב-1981
Any Road

"Any Road" הוא הסינגל האחרון של ג'ורג' האריסון והוא הרצועה הפותחת את אלבומו Brainwashed לאחר מותו. האריסון החל לכתוב את השיר בשנת 1988, במהלך הכנת וידאו קליפ לאלבומו Cloud Nine משנת 1987. זהו התקליט האחרון ששוחרר של חומר חדש המיוחס לג'ורג' האריסון.

== רקע ==
האריסון החל לכתוב את השיר בשנת 1988 במאווי. הוא צילם קליפ לשיר This is Love.<ref></ref>

הביצוע הפומבי היחיד הידוע של האריסון לשיר "Any Road" היה ביצוע סולו אקוסטי בשנת 1997, במהלך ריאיון עם ראווי שנקר שנערך על ידי VH1. זו הייתה הופעתו הטלוויזיונית האחרונה של האריסון לפני מותו.

== שחרור וקבלה ==
"Any Road" היה השיר האחרון של האריסון שיצא כסינגל. השיר יצא לאור ב-12 במאי 2003 כסינגל בבריטניה והגיע למקום ה-37 במצעד הסינגלים הבריטי.<ref></ref>

השיר היה מועמד בטקס פרסי גראמי לשנת 2004 בקטגוריית ביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר, והופיע גם באלבום האוסף של מועמדי גראמי לשנת 2004. למרות שהשיר הפסיד את הפרס ל-"Cry Me a River" של ג'סטין טימברלייק, "Marwa Blues" של האריסון (הבי-סייד האינסטרומנטלי ל-"Any Road") זכה בקטגוריית ביצוע הפופ האינסטרומנטלי הטוב ביותר.

וידאו קליפ הופק כמצגת שקפים של חייו של האריסון לאורך עשרות שנים, כולל קטעים מחייו המוקדמים, קליפים של הביטלס וקטעים כלליים של האריסון. הקליפ כולל גם קליפים מקריירת הסולו שלו, כולל מספר קליפים לאורך הקריירה שלו. יש בו גם קליפים של קולנוע וטלוויזיה שהאריסון השתתף בהם, כולל צוללת צהובה, בריאן כוכב עליון, שם האריסון הופיע בהופעת אורח בתור מר פאפאדופוליס, והפרק "Homer's Barbershop Quartet" של משפחת סימפסון, שבו האריסון מככב בתפקיד אורח.

== משתתפים ==
* ג'ורג' האריסון - שירה, גיטרה אקוסטית, גיטרת סלייד
* ג'ף לין - גיטרה בס, פסנתר, קולות רקע
* דהני האריסון - גיטרה חשמלית, קולות רקע
* ג'ים קלטנר - תופים

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1997
קטגוריה:סינגלים מ-2003
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:שירים על כבישים
קטגוריה:שירי קאנטרי רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
גיגלבאג

גיגלבאג (באנגלית: Gigglebug; בפינית: Kikattava Kakkiainen) היא סדרת טלוויזיה מונפשת פינית לילדים, שנוצרה על ידי אנטטו הארלין וג'ונאס אוטי. בפינלנד הסדרה שודרה ב-Kidoodle.TV ובישראל בערוץ לולי. הסדרה בת 2 עונות ו-39 פרקים.

== עלילה ==
העלילה עוקבת אחרי חרגול בשם גיגלבאג וחבריו הגרים ביער <nowiki>הגלימה הירוקה</nowiki>, בכל פרק הם יבלו יחד, יחוו הרפתקאות וכמובן יפתרו בעיות.

== דמויות ==
* גיגלבאג: חרגול חום, הדמות הראשית בתוכנית.
* צביקה הצבי: צבי אדום, קרניו משתנות למה שהפרק עוסק בנושא.
* דובי הדובון: דוב חום, בעל פחד ממים.
* ארנבת עיר: ארנבת ורודה, מתגעגעת לעיר הגדולה.
* פרג: קיפודה בעלת קוצים חדים וסגולים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:חרקים בתרבות
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
ממלכת סלוניקי

ממלכת סלוניקי (ביוונית: Βασίλειον τῆς Θεσσαλονίκης) הייתה מדינה צלבנית קצרת מועד שנוסדה לאחר מסע הצלב הרביעי על אדמות ביזנטיות שנכבשו במקדוניה ובתסליה.

== היסטוריה ==

=== רקע ===
לאחר נפילת קונסטנטינופול בידי הצלבנים בשנת 1204, צפוי היה בוניפאס ממונפראט, מנהיג מסע הצלב, הן על ידי הצלבנים והן על ידי הביזנטים המובסים להפוך לקיסר החדש. עם זאת, הוונציאנים הרגישו שבוניפאס היה קשור יותר מדי לאימפריה הביזנטית, שכן אחיו קונרד התחתן עם המשפחה הקיסרית הביזנטית. הוונציאנים רצו קיסר שיוכלו לשלוט בו בקלות רבה יותר, ובהשפעתם נבחר בולדווין מפלנדריה לקיסר האימפריה הלטינית החדשה.

=== ייסוד הממלכה ===
בוניפאס קיבל זאת בחוסר רצון, ויצא לכבוש את סלוניקי, העיר הביזנטית השנייה בגודלה אחרי קונסטנטינופול. בתחילה הוא נאלץ להתחרות בקיסר בולדווין, שגם הוא רצה את העיר. לאחר מכן הוא המשיך ולכד את העיר מאוחר יותר ב-1204 והקים בה ממלכה, הכפופה לבולדווין, אם כי מעולם לא נעשה שימוש רשמי בתואר "מלך". מקורות של סוף המאה ה-13 וה-14 מצביעים על כך שבוניפאס ביסס את תביעתו לסלוניקי על ההצהרה שאחיו הצעיר רנייה קיבל את סלוניקיה על נישואיו למריה קומננה ב-1180. <ref>E.g. Salimbene de Adam, Chronicle, 1966 edition vol. 2 p. 790. Cf. , and for full discussion .</ref>

בשנים 1204–1205, בוניפאס הצליח להרחיב את שלטונו דרומה לתוך יוון, והתקדם דרך תסליה, בויוטיה, אוויה ואטיקה. נראה כי הגבולות של ממלכת סלוניקי בפועל השתרעו רק עד לדומוקוס, פארסלוס ולסטינו: דרום תסליה, עם הערים זטווניון וראווניקה, היה תחת מושלים שמונו על ידי הקיסר הלטיני, ונסיכויות דרום יוון היו רק הווסלים הפיאודליים של בוניפאס. המשלחת של הקיסר אנרי מפלנדריה נגד הברונים הלומברדים המורדים של סלוניקה בשנים 1208–1209, סיימה את התלות הפיאודלית של הנסיכויות הדרומיות - דוכסות אתונה, מרקיזות בודוניצה, לורדות סלונה וממלכת נגרופונטה - על סלוניקי, והחליפו אותה בריבונות אימפריאלית ישירה.

=== המרד הלומברדי ===
שלטונו של בוניפאס נמשך פחות משנתיים לפני שהוא נקלע למארב על ידי הצאר קאלויאן, קיסר בולגריה ונהרג ב-4 בספטמבר 1207. הממלכה עברה לבנו של בוניפאס, דמטריוס, שעדיין היה תינוק, כך שהכוח הממשי הוחזק בידי אצילים זוטרים שונים ממוצא לומברדי. אצילים אלו, תחת העוצר אוברטו, החלו לתכנן להציב את גיום השישי ממונפראט, בנו הבכור של בוניפאס, על כס המלוכה, והתריסו בגלוי נגד הקיסר הלטיני אנרי מפלנדריה. אנרי צעד נגדם ב-1209 ואילץ את הכנעתם. כתוצאה מכך, אחיו של אנרי יוסטאס הפך אז לעוצר עבור דמטריוס. <ref></ref>

=== מלחמה עם אפירוס ושקיעת הממלכה ===
תוך ניצול מצב זה, מיכאל הראשון מאפירוס, בן בריתו לשעבר של בוניפאס, תקף את הממלכה בשנת 1210, וכך גם הבולגרים. אנרי מפלנדריה הביס בסופו של דבר את שניהם, אך לאחר מותו של מיכאל ב-1214, אחיו ויורשו תאודורוס החלו מחדש בהסתערות על הממלכה. במהלך תשע השנים הבאות תאודורוס כבש בהדרגה את כל סלוניקי פרט לעיר עצמה, מכיוון שהאימפריה הלטינית לא יכלה לחסוך בצבא כדי להגן עליה בזמן שהיו עסוקים בלחימה באימפריה הביזנטית של ניקאה באסיה. בשנת 1224, בדיוק כשדמטריוס התבגר מספיק כדי לקחת את השלטון בעצמו, תאודורוס כבש לבסוף את סלוניקי והממלכה הפכה לחלק מנסיכות אפירוס. <ref></ref>

=== תובעי התואר ===
הממלכה נתבעה על ידי מלכים בתואר בלבד של בית מונפראט עד 1284 וגם על ידי דוכסי בורגונדי; בולדווין השני מקונסטנטינופול הבטיח את התואר ליו הרביעי אם יחזיר לעצמו את האימפריה הלטינית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדינות לשעבר בבלקן
ג'ייקובי ג'ונס

ג'ייקובי ג'ונס (; ) היה שחקן פוטבול אמריקאי מקצועי ששיחק ב-NFL בתפקיד רסיבר וקיקר ריטרנר.<ref></ref><ref name=":0"></ref>

== ראשית חייו ==
ג'ונס גדל ולמד במזרח ניו אורלינס.<ref name="Borden2"></ref> בית ילדותו ובית הספר התיכון בו למד נהרסו על ידי הוריקן קתרינה.

ג'ונס למד במכללת ליין (Lane College), מוסד היסטורי לאפרו-אמריקאים, שם פיתח את כישורי הפוטבול שלו. הוא התבלט במכללה בזכות המהירות והכישורים שלו כמחזיר בעיטות ורסיבר, מה שהוביל לבחירתו בדראפט ה-NFL.<ref name=":0" />

== קריירה ==
ג'ונס נבחר בסיבוב השלישי של דראפט ה-NFL לשנת 2007 על ידי קבוצת יוסטון טקסנס. הוא שיחק ביוסטון בין השנים 2007–2011, שם הפגין יכולת מרשימה כמחזיר בעיטות ורסיבר נוסף.

==== בולטימור רייבנס ====
בשנת 2012 עבר ג'ונס לבולטימור רייבנס, ושם חווה את הרגע הגדול ביותר בקריירה שלו. בסופרבול XLVII , שהתקיים ב-2013 בעיר הולדתו ניו אורלינס, קבע ג'ונס שיא סופרבול עם ריצת החזרה של 108 יארד לטאצ'דאון, אשר סייעה לרייבנס לזכות באליפות. ג'ונס היה גורם מכריע בזכייה זו, ונחשב לגיבור הסופרבול של אותה שנה.<ref name=":0" />

==== לאחר הפרישה ====
לאחר פרישתו מה-NFL המשיך ג'ונס לתרום לקהילה דרך אימון קבוצות פוטבול במכללות ובתיכונים. הוא היה מאמן אהוב ומוערך ואף מונה למאמן ראשי של קבוצת פוטבול מקומית. תרומתו לקהילה ולדור הבא של שחקני הפוטבול הייתה רבה ומשמעותית.<ref name=":0" />

== חייו האישיים ==
ג'ונס נפטר בשנתו בביתו שבניו אורלינס ב-14 ביולי 2024, בגיל 40. השאיר אחריו את אמו, אמילי, ובנו הקטן, ג'ייקובי.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול: תופסים
קטגוריה:שחקני יוסטון טקסאנס
קטגוריה:שחקני בולטימור רייבנס
קטגוריה:שחקני לוס אנג'לס צ'רג'רס
קטגוריה:שחקני פיטסבורג סטילרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024