OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ישראל אברג'ל

הרב ישראל אברג'ל עם אביו הרב [[יורם אברג'ל]]
הרב ישראל אברג'ל (נולד בח' בשבט תשמ"א, 13 בינואר 1981) הוא רב ישראלי וראש מוסדות המאי"ר לארץ<ref></ref>. בנו של הרב יורם אברג'ל.

==ביוגרפיה==
נולד בנתיבות לרב יורם וגאולה אברג'ל. נקרא "ישראל" על שמו של רבי ישראל אבוחצירא ה"בבא סאלי"<ref>כאשר נולד, הזמין אביו הרב יורם את ה"בבא סאלי" לשמש כסנדק בברית המילה. ה"בבא סאלי" השיב, כי לא יוכל להשתתף בברית, אבל הוא מבקש לקרוא לרך הנולד בשם "ישראל", על שמו.</ref>. בילדותו, למד בתלמוד תורה "תורת חיים", שעל ידי ישיבת הנגב בראשות הרב יששכר מאיר. ולאחר מכן למד בישיבה הגבוהה "ישיבת הנגב" ו"אבן האזל".

בשנת תשס"א (2000) התחתן עם רבקה ברדוגו. לזוג נולדו תשעה ילדים.

לאחר נישואיו החל ללמוד בכולל "רב פעלים - קול רינה" שהונהג באותם ימים על ידי אביו הרב יורם אברג'ל ובהמשך התמנה לראש הכולל "רב ברכות" והכולל "'אור השכינה ושומרים לבוקר".

לאחר פטירת אביו הרב יורם אברג'ל באוקטובר 2015 הוגדרו בניו הרבנים ישראל ויוסף חיים כממשיכי דרכו. הרב ישראל המשיך במסורת השיעורים ברחבי הארץ שהחל בה אביו, לצד שיעורים חדשים במוקדים נוספים.

בשנת תשע"ח (2017) הקים את עמותת "המאיר לארץ". בשנת 2022 העסיקה העמותה כ-50 עובדים עם מחזור של 27 מיליון שקל<ref></ref>.

היה בקשר קרוב עם הרב ברוך מרדכי אזרחי חבר מועצת גדולי התורה<ref></ref>. לאחר פטירת הרב ברוך מרדכי, נמשך הקשר עם אחיו הרב יצחק אזרחי, מראשי ישיבת מיר<ref></ref>.

===פעילות===
ניהל את מכון "רב ברכות" להוצאת כתבי אביו, עד לפטירתו של אביו בתשרי תשע"ו. אז לבקשתו של הרב שלמה משה עמאר המשיך את מוסדות אביו "רב פעלים קול רינה", יחד עם אחיו הרב חיים יוסף דוד<ref>ישי כהן, [https://www.kikar.co.il/haredim-news/182630 אבא היקר שלנו, תנוח בשלום. אבל תחזור אלינו הכי מהר"] באתר כיכר השבת, 11 באוקטובר 2015</ref>.

בשנת תש"פ החל לפתח את רשת המוסדות "המאיר לארץ" יחד עם קבוצת משפחות. המוסדות כוללים בית מדרש, מכון להוצאת ספרים, כוללי אברכים, מקווה טהרה ובית כנסת, מוקדי הפצה מרכזיים של ספריו וספרי אביו בדרום הארץ ובצפונה, סיוע למשפחות נזקקות ואברכים.

עומד בראשות שלושה כוללי אברכים: כולל ישיבתי עיוני, כולל ידיעת התורה, וכולל חצות הלכתי.

מדי יום ראשון מוסר שיעור תורני שבועי ברדיו קול ברמה<ref>מתוך [https://hameir-laarets.org.il/לוח-שיעורי-השבוע/ "לוח השיעורים"] המופיע באתר מוסדותיו.</ref>. בנוסף, מעביר שיעורים שבועיים באשדוד ונתיבות וכן מבקר בקהילות יהודיות בארצות הברית.

==חיבורים וספרים==
* חלב הארץ - הלכות והנהגות על השולחן ערוך, בשילוב דעת המקובלים ובעלי תורת החסידות. נכון לתשפ"ב פורסמו חמישה כרכים על סימן א' בשולחן ערוך. בשנת תשפ"ג יצאו ג' כרכים נוספים ז-ח-ט.
* המאיר לישראל - שיחות ומאמרים על פרשיות השבוע משיעוריו.
* מסילות אל הנפש - על התורה, על פי דרך אביו. בספר, מדרשים, סיפורים, והנהגות רבות. נכון לשנת תשפ"ד (2024) יצאו לאור 15 כרכים. הספרים מאגדים גם עלונים שבועיים המחולקים מדי שבוע באלפי עותקים. העלונים מתורגמים אף לשפות אנגלית, רוסית וצרפתית.
* שו"ת מאירת עיניים - 22 תשובות בענייני קנייני התורה. נדפס יחד עם ספרו של אביו - "חיי עולם".

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:נתיבות: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הנגב
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
בית הכנסת בית אברהם (איסטנבול)

בית כנסת בית אברהם הוא בית כנסת הממוקם מאחורי תחנת הרכבת המרכזית בסירקצ'י באיסטנבול, טורקיה. זהו בית הכנסת הקרוב ביותר לאזור העיר העתיקה של איסטנבול (היפודרום) וניתן להגיע אליו בקלות ברגל על מנת להתפלל בשבתות.<ref></ref>

== רקע ==
יהדות טורקיה היא אחת הקהילות היהודיות העתיקות באזור הבלקן ובאזור המזרח התיכון. כבר בימי הבית השני התיישבו יהודים באסיה הקטנה. האימפריה העות'מאנית, אשר בה היו קהילות יהודיות שונות ומגוונות, הזמינה את היהודים שגורשו מספרד ומפורטוגל במאה ה-15 להתיישב בה ורבים התיישבו בטורקיה.

רוב יהדות טורקיה היגרה מהמדינה - רובם עלו לארץ ישראל במחצית השנייה של המאה ה-20 וחלקם היגרו למדינות אירופה וצפון אמריקה.

הקהילה היהודית בטורקיה מונה כיום כ-15,000 חברים, רובם המוחלט מתגורר באיסטנבול. כיום קיימים באיסטנבול 16 בתי כנסת.

== ראו גם ==
* יהדות טורקיה
* רשימת בתי הכנסת בטורקיה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20070513104859/http://www.musevicemaati.com/ הרבנות הראשית לטורקיה]
* [https://web.archive.org/web/20071017023123/http://www.salom.com.tr/Default.aspx עיתון שלום - העיתון היהודי הראשי בטורקיה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איסטנבול: בתי כנסת
לרה לודוויג

לרה לודוויג-בוס (בגרמנית: Laura Ludwig-Bowes; נולדה ב-13 בינואר 1986) היא שחקנית כדורעף חופים גרמניה, אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלופת העולם (וינה 2017), לצד שותפתה קירה ווקנהורסט.

== ביוגרפיה ==
היא נולדה וגדלה במזרח ברלין. בהיותה בת 18 זכתה באליפות אירופה ובאליפות העולם עד גיל 18 ביחד עם יאנה קוהלר. לאחר ששרדה אירוע מוחי שכמעט סיים את הקריירה שלה, היא חזרה לשחק ביחד עם שרה גולר. הן זכו באליפות אירופה עד גיל 23 וסיימו במקום רביעי באליפות אירופה שנערכה בהאג, הולנד. באליפות אירופה שנערכה בוולנסיה, ספרד בשנת 2007 הן זכו במדליית כסף.

===2016===
====אלופה אולימפית====
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכתה במדליית זהב ביחד עם שותפתה קירה ווקנהורסט לאחר ניצחון במשחק הגמר על אגאתה בדנרצ'וק וברברה סיישאס מברזיל (2 בעולם) בתוצאה 2–0 (21–18, 21–14). בשלב חצי הגמר הן ניצחו את לריסה פרנסה וטליטה אנטונס מברזיל (1 בעולם) בתוצאה 2–0 (21–18, 21–12)

===2017===
====אלופת עולם====
באליפות העולם בכדורעף חופים שנערכה בווינה, אוסטריה בתחילת אוגוסט 2017 היא זכתה במדליית זהב ביחד עם קירה ווקנהורסט לאחר שניצחו במשחק הגמר את אפריל רוס ולורן פנדריק מארצות הברית בתוצאה 2–1 (19–21, 21–13, 15–9).

===2021===
באולימפיאדת טוקיו זכתה לשאת את דגל גרמניה בטקס הפתיחה ביחד עם הקופץ למים פטריק האוזדינג. במשחקים עצמם היא הפסידה בשלב רבע הגמר ביחד עם מרגרטה קוזוך לאליקס קליינמן ואפריל רוס מארצות הברית בתוצאה 0–2 (19–21, 19–21) ולא הצליחה להגן על תוארה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלופות עולם בספורט
קטגוריה:אלופות אולימפיות: כדורעף חופים
קטגוריה:שחקניות כדורעף באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחקניות כדורעף באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שחקניות כדורעף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחקניות כדורעף באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1986
רעידת האדמה בים יפן (2024)

רעידת האדמה בים יפן אירעה ב-1 בינואר 2024, בשעה 16:10 (שעון יפן, JST). הרעידה בעוצמה 7.5M<sub>w</sub> אירעה בחצי האי נוטו שבמחוז אישיקווה, יפן.<ref name="ANSS1"></ref> רעידת האדמה גרמה לצונאמי לאורך ים יפן.<ref name="cna"></ref> מספר גדול של רעידות משנה פקדו את האזור, החזקה שבהן בעוצמה של 6.1M<sub>w</sub>. הרעידה גרמה למאות הרוגים ומעל אלף פצועים.

== הגדרה טקטונית ==
יפן ממוקמת על גבול מתכנס בין האוקיינוס השקט, הים הפיליפיני, לוח אוחוצק והלוח האמורי. לאורך החוף המזרחי והדרום-מזרחי של קשת האי קיימת הפחתה של לוחות האוקיינוס השקט והים הפיליפיני בשקע יפן ובננקאי, בהתאמה. החוף המערבי של הונשו, הגובל בים יפן, הוא גבול מתכנס מגמתי מצפון לדרום.<ref name="Mulia20"></ref> הגבול הזה בין לוחות אמוריאן ואוחוטסק נחשב כאזור הפחתה, המורכב משברי דחף הנדחפים מזרחה.<ref name="Hurukawa13"></ref><ref name="Tamaki85"></ref> רעידות אדמה וצונאמי נוצרות מדחף ולחץ המושט על הגבול, בעוצמה בטווחים של 6.8–7.9. רעידות אדמה גדולות וצונאמי לאורך גבול זה התרחשו בשנים 1741, 1940, 1964, 1983 ו-1993, אם כי מקורו של הצונאמי של 1741 נותר פתוח לוויכוח.<ref name="Satake07"></ref>

== רעידת אדמה ==
המכון הגאולוגי של ארצות הברית דיווח על עוצמה של 7.5 ועומק של 10 ק"מ במוקד רעידת האדמה. מנגנון המוקד של הזעזוע הראשי תאם שבר אורך רדוד מגמתי לצפון-מזרח שצולל לצפון-מערב או לדרום-מזרח,<ref name="ANSS1" /> המתרחש לאורך הגבול המתכנס בין לוח אוחוצק ללוח האמורי. רעידת משנה בעוצמה של 6.2 אירעה תשע דקות לאחר מכן.<ref></ref>

בעשרות אלפי בתים נותק החשמל כתוצאה מהרעידה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

2024
יפן
קטגוריה:2024 ביפן
קטגוריה:אסונות טבע ב-2024
בית הכנסת בית ניסים (איסטנבול)

בית הכנסת בית ניסים (בטורקית: Bet Nissim Sinagogu) הוא בית כנסת בשכונת קוזגונצ'וק , איסטנבול, טורקיה. ביקורים אפשריים בתיאום מראש.<ref name=":0"></ref>

== רקע ==
יהדות טורקיה היא אחת הקהילות היהודיות העתיקות באזור הבלקן ובאזור המזרח התיכון. כבר בימי הבית השני התיישבו יהודים באסיה הקטנה. האימפריה העות'מאנית, אשר בה היו קהילות יהודיות שונות ומגוונות, הזמינה את היהודים שגורשו מספרד ומפורטוגל במאה ה-15 להתיישב בה ורבים התיישבו בטורקיה.

רוב יהדות טורקיה היגרה מהמדינה – רובם עלו לארץ ישראל במחצית השנייה של המאה ה-20 וחלקם היגרו למדינות אירופה וצפון אמריקה.

הקהילה היהודית בטורקיה מונה כיום כ-15,000 חברים, רובם המוחלט מתגורר באיסטנבול. כיום קיימים באיסטנבול 16 בתי כנסת.

== בית הכנסת ==
בית הכנסת הוקם בשנת 1840 בשכונת לה ויראן באיסטנבול, שכונה בה חיו יהודים שלא היו עשירים במיוחד.<ref name=":1"></ref> אהל הקודש בבית הכנסת הוא מסוף המאה ה-18.<ref name=":0" />

לאחר עזיבתם של יהודים רבים, בית הכנסת נאבק שוב ושוב נגד סגירתו לצמיתות. בית הכנסת נפתח מחדש לאחר סגירה ב-1980, 1994 ו-1997.<ref name=":1" />

פירוש שמו של בית הכנסת בית ניסים הוא סמל לכך שבית התפילה התמודד עם מצוקות במשך עשרות שנים.

בית כנסת נוסף בשכונה הוא בית הכנסת בית יעקב.

== ראו גם ==
* יהדות טורקיה
* רשימת בתי הכנסת בטורקיה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20070513104859/http://www.musevicemaati.com/ הרבנות הראשית לטורקיה]
* [https://web.archive.org/web/20071017023123/http://www.salom.com.tr/Default.aspx עיתון שלום - העיתון היהודי הראשי בטורקיה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איסטנבול: בתי כנסת
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: בתי כנסת
חגורת כסף

חגורת כסף של [[Jack Wolfskin עם רוכסן]]
חגורת כסף היסטורית משנת [[1800]]
חגורת כסף (באנגלית: Money belt) היא חגורה עם תאים נסתרים, אשר מכילה בתוכה לרוב מזומן, דרכון, כרטיסי נסיעה, רישיון נהיגה, כרטיסי אשראי, תכשיטים וחפצי ערך אחרים. חגורות כסף נלבשים לרוב על ידי תיירים ומטיילים.<ref name=":0"></ref>

ישנם שני סוגים של חגורות כסף:<ref name=":0" />
* חגורה עם פאוץ'
* חגורה רגילה עם כיס נסתר אחד או יותר עם רוכסן

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

כסף
קטגוריה:אמצעים לאחסון כסף
צה"מ ספירפיש

צה"מ ספירפיש הייתה צוללת מחלקה שנייה מסדרת S שנבנתה במהלך שנות ה-30 עבור הצי המלכותי. היא הושלמה בשנת 1936, והשתתפה במלחמת העולם השנייה. הצוללת הייתה אחת מ-12 הצוללות שנקראו בשיר "Twelve Little S-Boats". עד כה היא הייתה הספינה היחידה של הצי המלכותי שנקראה ספירפיש.

== תכנון ותיאור ==
המחלקה השנייה של צוללות מסדרת S תוכננה כגרסאות משופרות ומוגדלות מעט של הצוללות המוקדמות יותר של הסדרה ונועדו לפעול בים הצפוני והבלטי. אורך הצוללות היה בסך הכל, רוחב של ושוקע ממוצע של . הדחק הצוללת היה על פני השטח ו- בצלילה. לצוללות מסדרה S היו צוות של 40 קצינים ומלחים. היה להם עומק צלילה של .

להפלגה על פני המים, הצוללות הונעו על ידי שני מנועי דיזל 775 כוחות סוס (578 קילוואט), כאשר כל אחד מניע ציר מדחף אחד. בעת הצלילה כל מדחף הונע על ידי מנוע חשמלי 650 כוחות סוס (485 קילוואט). הם יכלו להגיע ל-13.75 קשרים (25.47 קמ"ש) על פני השטח ו-10 קשרים (19 קמ"ש) מתחת למים. על פני השטח, לצוללות המחלקה השנייה היה טווח של 6,000 מיילים ימיים (11,000 ק"מ) במהירות של 10 קשרים (19 קמ"ש) ואילו בצלילה היה להן טווח של 64 מיילים ימיים (119 ק"מ) במהירות של 2 קשרים (3.7 קמ"ש).

הצוללות מסדרה S היו חמושות בשישה צינורות טורפדו בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ) בחרטום. הם נשאו שש טורפדות לטעינה מחדש בסך הכל תריסר טורפדות. הם גם היו חמושים בתותח סיפון 3 אינץ' (76 מ"מ).

== בנייה וקריירה ==
הצוללת הוזמנה ב-18 בפברואר 1935, הונחה ב-23 במאי 1935 במספנת קאמל לירד בבירקנהד והושקה ב-21 באפריל 1936. הצוללת הושלמה ב-11 בדצמבר 1936.

הקריירה שלה בתקופת המלחמה החלה בצורה לא טובה, כאשר ב-24 בספטמבר 1939, היא נפגעה קשות מספינות מלחמה גרמניות ליד הורנס ריף. היא הצליחה להימלט למרות שלא הצליחה לצלול. משימת חילוץ בוצעה על ידי כוח האמבר הבריטי וצי הבית, כולל נושאת המטוסים אה"מ ארק רויאל, ואוניית המערכה אה"מ נלסון, שביצעו את תפקיד הליווי בזמן שנעשו ניסיונות חיפוש והצלה. הצי הותקף על ידי מפציצי יונקרס Ju 88 של ה-Campfgeschwader 30 של הלופטוואפה, ופצצה גרמה נזק קל לסיירת המערכה אה"מ הוד. ספירפיש הוכנסה בבטחה לרוזית' ב-26 בספטמבר, והתיקונים הושלמו בתחילת מרץ 1940.
ליצו בנמל קיל לאחר שטורפדה על ידי ספירפיש בדרכה חזרה מנורווגיה]]
פעולה בולטת נוספת התרחשה ב-11 באפריל 1940, בזמן שסיירה בקטגט, בפיקודו של לוטננט קומנדר ג'ון היי פורבס, היא טרפדה ופגעה בסיירת הכבדה הגרמנית ליצו, והוציאה אותה מכלל פעולה במשך יותר משנה. באותה עת דווח שהיא הטביעה את אוניית האחות, אדמירל שר. מאוחר יותר באותה שנה, ב-20 במאי, היא הטביעה שתי ספינות דיג דניות S.130 ו-S.175 עם ירי בים הצפוני.<ref></ref>

ספירפיש הפליגה מרוזית' ב-31 ביולי 1940, עדיין בפיקודו של "ג'וק" פורבס, כדי לפטרל מול החוף הנורווגי. ב-1 באוגוסט היא נצפתה על פני השטח על ידי הצוללת הגרמנית U-34 בפיקודו של וילהלם רולמן שתקפה והטביעה אותה, כ- מערב-דרום-מערב לסטוונגר. היה רק ניצול אחד, איש הים הכשיר ויליאם פסטר, שנלקח על U-34 כשבוי מלחמה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צוללות בריטיות
אביפונים

אַבִּיפּוֹנִים (בספרדית: Abipones) היו עם ילידי מחבל גראן צ'אקו שבארגנטינה, אשר חדל להתקיים כקבוצה אתנית עצמאית בראשית המאה ה-19 ונטמע בחברה הארגנטינאית. האביפונים דיברו אביפונית, אחת מהשפות גוואיקורואניות.

== היסטוריה ==
האביפונים ישבו בחלקו הארגנטינאי של חבל גראן צ'אקו, באזורים הנמוכים של נהר ברמחו. במקור היו בני הקבוצה נוודים, ציידים-לקטים ודייגים, ובמידה מסוימת גם עסקו בחקלאות. לקראת אמצע המאה ה-17, השיגו האביפונים סוסים מהמתיישבים הספרדים ונטשו את החקלאות עבור פשיטות וציד. באותה תקופה הם עוד חיו מצפון לנהר ברמחו. שכניהם והחקלאים הספרדים חששו מפניהם, והם אף איימו על חוות וערים גדולות, כגון אסונסיון וקוריינטס.

האביפונים ככל הנראה נדחקו דרומית לאזור המחיה המקורי שלהם על ידי הספרדים ושבטים ילידיים אחרים, כגון טובה. לבסוף הם התרכזו בשטח שבין סנטה פה לסנטיאגו דל אסטרו, בין נהר ברמחו בצפון לנהר סלאדו בדרום.

למן 1710 יצאו הספרדים במבצעים צבאיים להשגת שליטה וריבונות על האביפונים. בעשורים שלאחר מכן אורגנו מיסיונים ישועיים (בעיקר על ידי מרטין דובריצהופר, שהיה מיסיונר בפרגוואי במשך 18 שנה), והם התנצרו ברובם והפכו ליושבי קבע. למושבות האביפונים היו חיכוכים בלתי פוסקים עם המתיישבים הספרדים, ולעיתים קרובות הם חוו פשיטות מצד עמי הטובה והמוקווי.

לקראת סוף שנות ה-60 של המאה ה-18 יותר ממחצית מהאביפונים מתו ממחלה, ומספרם לא עלה על 5,000. גירוש הישועים בידי הספרדים באותה שנה היה קטלני עבור האביפונים. כאשר הם ניסו לחדש את אורחות חייהם הקודמים, הם מצאו את אדמותיהם המסורתיות כבושות על ידי מתיישבים ועמים ילידיים אחרים. עמי הטובה והמוקווי, יחד עם מחלות, חיסלו את האביפונים כקבוצה אתנית במהלך פחות מחצי מאה. הניצולים נטמעו באוכלוסייה הארגנטינאית הכללית, למדו לדבר ספרדית, ונטשו את מנהגיהם הישנים.

הדובר האחרון של אביפונית מת כנראה במאה ה-19.

== מראה ומנהגים ==
דוגמאות לקעקועי פנים של האביפונים
לפי מרטין דובריצהופר, שחי עמם במשך שבע שנים, האביפונים היו קבוצה של אנשים גבוהים, חטובים, נאים, בעלי עיניים שחורות, אף נשרי ושיער שחור ועבה, שאותו מרטו מהמצח ועד לכתר שחבשו כסימן שבטי. פניהן, שדיהן וזרועותיהן של הנשים קועקעו בדמויות שחורות בעיצובים שונים בהתאם לגילן ומעמדן החברתי, והשפתיים והאוזניים של שני המינים נוקבו.

הגברים היו לוחמים אמיצים, וכלי הנשק העיקריים שלהם היו החץ והקשת, החנית והאלה - כולם מגולפים מעץ מקומי - כמו גם בולאדורים. בקרב הם עטו שריון שהוכן מעור טפיר, שמעליו תפרו עור יגואר. אפילו נשות האביפונים נודעו כתוקפניות והחזיקו בכוח ניכר בטקסים הדתיים.

האביפונים היו שחיינים ופרשים טובים. בעונת השיטפונות שנמשכה חמישה חודשים הם חיו על איים או אפילו תפסו מחסה במקלטים שנבנו בין העצים.

הם חלקו את רוב המנהגים של עמי הגוואיקורו, כולל הקובאדה. רק לעיתים רחוקות הם נישאו לפני גיל שלושים. צ'ארלס דרווין דיווח כי "כאשר גבר אביפוני בוחר אישה, הוא מתמקח עם ההורים על המחיר, אולם לעיתים קרובות הילדה מבטלת את מה שהוסכם בין ההורים והחתן, ודוחה בעקשנות את עצם אזכור הנישואין לעיתים קרובות, תוך שהיא בורחת ומסתירה את עצמה, וכך חומקת מהחתן". רצח תינוקות היה נפוץ, ומעולם לא גדלו יותר משני ילדים במשפחה אחת. התינוקות ינקו עד גיל שנתיים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://ehrafworldcultures.yale.edu/cultures/si04/summary אביפונים], באתר אוסף eHRAF
* 

קטגוריה:קבוצות אתניות
אדום ירוק

אדום ירוק הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית לזהירות בדרכים אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1997–2001, כשברצועת הילדים "החופש הגדול", התכנית נהפכה לפינת חידות. ברצועת השידורים ששודרה בחנוכה הסדרה הוצגה כפינת חידות, שבהם הקהל היה צריך לענות נכון. בהמשך החידה והפתרון הוצגו יחד. בתחילת שנות ה2000 פרקי העונה הראשונה דובבו לערבית ושודרו ברצועת שידורי הילדים בערבית בימי שישי בבוקר ב"חינוכית 1". 

==פרקים==
===עונה 1===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" style="background:orange; color:#000;" |מספר הפרק(בעונה)
! scope="col" style="background:orange; color:#000;" |שם הפרק
! scope="col" style="background:orange; color:#000;" |שפה
! scope="col" style="background:orange; color:#000;" |תאריך שידור בכורה 
|-
|1
|חוג דרמה
|עברית
|1997
|-
|2
|אוטובוס
|עברית
|1997
|-
|3
|איפה לשחק
|עברית
|1997
|-
|4
|בראש של יוני
|עברית
|1997
|-
|5
|להקת רוק
|עברית
|1997
|-
|6
|אסור לשחק על המדרכה
|עברית
|1997
|-
|7
|לא להפתיע נהגים
|עברית
|1997
|-
|8
|להתרחק משפת המדרכה
|עברית
|1997
|-
|9
|לחצות בין מכוניות חונות
|עברית
|1997
|-
|10
|טיול שנתי
|עברית
|1997
|-
|11
|קשר עין
|עברית
|1997
|-
|12
|אסור לשחק על הכביש והמדרכה
|ערבית
|1997
|-
|13
|לא להפתיע את הנהג בכביש
|ערבית
|1997
|-
|14
|לא ללכת קרוב לכביש
|ערבית
|1997
|-
|15
|איך לחצות בין מכוניות חונות
|ערבית
|1997
|-
|16
|איך לעבור ברמזור
|ערבית
|1997
|-
|17
|ברמזור זכות קדימה לרכב שבא
|ערבית
|1997
|-
|18
|איך לרדת מהאוטובוס
|ערבית
|1997
|-
|19
|איפה לשחק
|ערבית
|1997
|-
|20
|איך לחצות בין מכוניות חונות
|ערבית
|1997
|-
|21
|חגורות בטיחות
|ערבית
|1997
|-
|22
|קשר עין בין הולך רגל
|ערבית
|1997
|}

===עונה 2===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" style="background:red; color:#000;" |מספר הפרק(בעונה)
! scope="col" style="background:red; color:#000;" |שם הפרק
! scope="col" style="background:red; color:#000;" |שפה
! scope="col" style="background:red; color:#000;" |תאריך שידור בכורה 
|-
|1
|מחזירי אור
|עברית
|2001
|-
|2
|משמרות הבטיחות
|עברית
|2001
|-
|3
|רולר ביידס
|עברית
|2001
|-
|4
|קורקינט
|עברית
|2001
|-
|5
|הרכבת
|עברית
|2001
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אשר עוסקות בבטיחות בתחבורה
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
ג'ון מקדונלד (פסיכיאטר)

ג'ון מרשל מקדונלד (באנגלית: John Marshall Macdonald; 9 בנובמבר 1920 – 16 בדצמבר 2007) היה פסיכיאטר משפטי שידוע בשל תיאורו את שילוש מקדונלד, אוסף תכונות אצל ילדים שנטען כי הן יכולות להצביע על כך שהילד יגדל להיות רוצח סדרתי.

== ביוגרפיה ==
מקדונלד קיבל תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת אוטגו ב-1967, עבודת הדוקטורט שלו נקראת "The threat to kill".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסיכיאטרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
קרול וסוף העולם

קרול וסוף העולם (באנגלית: Carol & The End of The World) היא מיני סדרת טלוויזיה דרמה קומית אפוקליפסה ופוסט-אפוקליפסה מונפשת אמריקאית למבוגרים שנוצרה על ידי דן גוטרמן עבור נטפליקס. 

הופקה על ידי Bardel Entertainment, ושודרה במשך עשרה פרקים ב-15 בדצמבר 2023.<ref name="THR 23"></ref>

== עלילה ==
כוכב הלכת המסתורי קפלר (לכאורה נקרא על שמו של יוהנס קפלר) דוהר לעבר כדור הארץ, לקראת הכחדה של האנושות. בעוד שרוב האנשים מרגישים משוחררים להגשים את חלומותיהם הפרועים ביותר, אישה אחת שקטה ומגושמת, קרול, עומדת לבדה - אבודה בין ההמונים הנהנתנים.

הבמאי דן גוטרמן תיאר את הסדרה כ"מכתב אהבה לשגרה. הצגה על נוחות המונוטוניות. קומדיה קיומית מונפשת על הטקסים היומיומיים המרכיבים את הפערים שמרכיבים חיים".<ref name="Deadline"></ref>

== שידור ==
המיני-סדרה בת 10 הפרקים שוחררה ב-15 בדצמבר 2023 בנטפליקס.<ref name="THR 23"></ref>

== קבלה ==
אתר הביקורת Rotten Tomatoes מדווח על דירוג ממוצע של 8/10, על סמך 12 ביקורות מבקרים. באתר Metacritic, המשתמש בממוצע משוקלל, קיבלה הסדרה ציון של 79 מתוך 100, על סמך 5 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל".

ג'נה שרר מ- The AV Club נתנה לסדרה ציון A- ואמרה, "קרול וסוף העולם היא סדרה מצחיקה, כן, ויש בה הרבה סלפסטיק אבסורדי; אבל בבסיסה, זו סדרה סבלנית ומדיטטיבית על מה זה פירושו להיות אדם החי בין אנשים אחרים"<ref></ref>.

== הערות שוליים ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:נטפליקס אנימציה
המרכז הקהילתי הלהט"בי (ניו יורק)

המרכז הקהילתי הלהט"בי (מוכר גם בשמות המרכז הקהילתי הלסבי, הגאה, הביסקסואלי והטרנסג'נדרי והמרכז הקהילתי ההומו-לסבי; Lesbian, Gay, Bisexual & Transgender Community Center ו-Lesbian and Gay Community Services Center) הוא ארגון ללא מטרות רווח אמריקאי-להט"בי שנוסד ב-1 בדצמבר 1983. בסיס הארגון נמצא בווסט וילג' ברחוב 208 ווסט 13 במנהטן התחתית, ניו יורק, בבניין היסטורי אשר שיכן בעבר בית ספר יסודי ותיכון ללימודי מסחר במזון.

== מחלוקות ==
בפברואר 2011, המרכז הסתבכך בתוך מחלוקת של Siegebusters, קבוצה פרו-פלסטינית שהייתה אמורה לקיים מסיבה במרכז הלהט"בי ב-5 במרץ במהלך "שבוע האפרטהייד הישראלי". הקבוצה תכננה להכשיר פעילים ולגייס כספים עבור כלי שיט נוספים כדי להפר את ההסגר על רצועת עזה. השחקן האמריקאי מייקל לוקאס איים להחרים את המרכז והאשים את הקבוצה באנטישמיות וכן טען כי ישראל היא המדינה הידידות להומואים היחידה במזרח התיכון, וכי להט"בים בשטחים הפלסטיניים עובריים עינויים ונהרגים.<ref name="dailygay">[http://daily.gay.com/hot_topics/2011/02/michael-lucas-calls-for-boycott-of-lgbt-center.html Michael Lucas Says LGBT Center Pressed Jewish Group to Move Meeting] , Duncan Osbourne, Gay.com news, February 2011</ref><ref name="advcenter">[http://www.advocate.com/News/Daily_News/2011/02/22/Michael_Lucas_Boycott_LGBT_Center/ LGBT Center Cancels Israel Apartheid Event] , The Advocate, February 22, 2011.</ref><ref name="jpostcent">[http://www.jpost.com/JewishWorld/JewishNews/Article.aspx?id=209714 NY gay center pulls plug on Israel-Apartheid event NY gay center pulls plug on Israel-Apartheid event] , Gil Shefler and Benjamine Weinthal, The Jerusalem Post, February 24, 2004.</ref> מאוחר יותר, המרכז ביטל את המסיבה וקבע כי הקבוצה הפרו-פלסטינית איננה קשורה ללהט"ב.<ref>[http://blogs.forward.com/the-shmooze/135615/ Don’t Mess With Jewish Porn King Michael Lucas] , Michael Kaminer, The Jewish Daily Forward, February 23, 2011.</ref> הקבוצה מחתה על ההחלטה על ידי ארגון עצומה מקוונת.

במאי 2011, הודיע המרכז כי יאפשר לקבוצת קווירים נגד האפרטהייד הישראלי להיפגש במרכז.<ref name="JTGcent">[http://www.jta.org/news/article/2011/05/26/3087900/gay-community-center-criticized-for-renting-space-to-anti-israel-group N.Y. gay center rapped for renting space to anti-Israel group] , Jewish Telegraphic Agency, May 26, 2011; accessed May 26, 2011</ref> המרכז הגן על המהלך וקבע כי הוא "מספק מקום למגוון קולות להט"בים בקהילה [הגאה] לעסוק בשיחות במגוון נושאים".<ref name="JTGcent" /> עם זאת, בתחילת יוני 2011 החליט המרכז לאסור השכרת שטחים במכרז ל-"קבוצות המתארגנות סביב הסכסוך הישראלי-פלסטיני".<ref></ref>

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ארגוני להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:ניו יורק: תרבות
קטגוריה:מקומות מפגש של להט"בים
JazzWeek

JazzWeek הוא מגזין ג'אז וסמות' ג'אז מריקאי שהוקם על ידי אד טרפזגר באוגוסט 2001. המגזין, אשר נמצא בבעלות סוכנות המדיה האמריקאית Trefzger Media, מפרסם חדשות מתעשיית המוזיקה וכן את מצעדי המוזיקה 100 שירי הג'אז (פעיל מאז אוגוסט 2001) ו-100 שירי הסמות' ג'אז (היה פעיל באוגוסט 2001 – פברואר 2012), על בסיס נתונים שנאספים מתחנות רדיו ג'אז מקומיות.<ref name="gomez"></ref>

בנובמבר 2004, המגזין החל להשתמש בנתונים שנאספו על ידי שירות המוזיקה Mediaguide. בפברואר 2012, שירות המוזיקה פורק, ובשל כך הנתונים נאספים על ידי המגזין עצמו.

המגזין מארח מאז 2002 (למעט 2006 ו-2013) את ועידת הג'אז השנתית JazzWeek Summit. ב-2002–2004 ו-2007–2011, הוועידה התקיימה ברוצ'סטר. ב-2005, הוועידה התקיימה בסירקיוז. ב-2012, הוועידה התקיימה בדטרויט. מאז 2014, הוועידה מתקיימת בסן חוזה, קליפורניה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ג'אז
קטגוריה:כתבי עת למוזיקה
בארט MRADELR

בארט MRADELR, ראשי תיבות של Multi-Role Adaptive Design Extreme Long Range, הוא רובה צלפים בריחי תוצרת חברת הנשק בארט שייעודו הוא צליפה לטווח ארוך במיוחד. הוא מבוסס על תכנון המעצה, הקת והמודולריות של הבארט MRAD ועל תחמושת הצליפה הייחודית של בארט - 0.416 בארט - בקליבר , שיעילה לטווח של עד כ-2600 מטר.

הרובה כולל מעצה מאלומיניום שעליו מסילות פיקטיני סביב המתפסים, כאשר העליונה מוקשחת על החלק העליון של המתפסים. הקת איננה מתקפלת כמו ב-MRAD הרגיל, וזאת כדי לספוג את הרתע החזק בעת הירי. עם זאת, היא כוללת עקב קת מתכוון ומשענת ללחי. מודול ההדק ניתן לפירוק והחלפה במהירות. ניתן להחליף בקלות בין קנים ולהתקין עליהם "בלם לוע" - מעין סתרשף שנועד להקל את הרתע באמצעות הפניית גזי הירי מהקנה אחורנית - מדגמים שונים.

לפי אתר החברה, ה-MRADELR זכה במקום השני הכולל בתחרות הצליפה לטווח ארוך "King of 2 Miles" והראשון מסוג "רובה מפעל" (כלומר: רובה שנבנה בפס ייצור באופן סדרתי) כאשר מתחריו העיקריים היו רובי צלפים ייחודיים שנבנו באופן ידני ועצמאי.

== ראו גם ==
* בארט MRAD
* בארט M99

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://www.shootingillustrated.com/content/first-look-barrett-mradelr-rifle/ מבט ראשון על ה-MRADELR] באתר Shooting Illustrated

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רובי צלפים אמריקאיים
גאורגיצה ולאד

גאורגיצה ולאד (ברומנית: Gheorghiță Vlad; נולד ב-7 בספטמבר 1969) הוא גנרל רומני המכהן מאז 1 בדצמבר 2023 כראש המטה הכללי הרומני.

==ביוגרפיה==
ולאד נולד בבוקרשט ב-7 בספטמבר 1969. הוא למד בתיכון הצבאי "דימיטרי קנטמיר", ובשנת 1988 סיים את לימודיו והתגייס לצבא רומניה. הוא המשיך את לימודיו בבית הספר לקציני שריון, וביולי 1991 החל לשרת כמפקד כיתת טנקים, ובינואר 1994 מונה למפקד פלוגה בגדוד הטנקים ה-22. ב-2007 הוא נשלח לעיראק במסגרת מבצע חירות מתמשכת. ביוני של אותה שנה הוא חזר לרומניה וקיבל את הפיקוד על גדוד הטנקים ה-631. בפברואר 2014 הוא מונה למפקד הבריגדה הממוכנת ה-1. ביוני 2016 הוא הועבר לפקד על מרכז ההדרכה הלאומי "גטיקה". באוגוסט 2017 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-2. בין השנים 2020–2022, הוא כיהן כראש אגף המבצעים וההדרכה. לאחר מכן מונה לסגן ראש המטה הכללי. ב-1 בדצמבר 2023 הוא מונה לראש המטה הכללי הרומני.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nato.int/cps/en/natohq/who_is_who_172922.htm גאורגיצה ולאד] באתר נאט"ו
* [https://www.defense.ro/galerie/file/CV-gl.lt._Gheorghita_Vlad.pdf גאורגיצה ולאד] באתר משרד ההגנה הרומני

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים רומנים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:רומניה: צבא וביטחון
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1969
שומן מן החי

שומנים ושמנים מהחי הם ליפידים שמקורם בבעלי חיים. שמנים הם נוזליים בטמפרטורת החדר, והשומנים מוצקים. למרות שניתן להפיק שומנים ושמנים מבעלי חיים רבים, לרוב מפיקים אותם מרקמות מעובדות של חיות משק כמו חזירים, תרנגולות ופרות.

לשומנים מסוימים, כגון שומן אווז, יש נקודת עשן גבוהה יותר מאשר שומנים אחרים מהחי, אך נקודת העשן שלהם עדיין יותר נמוכה משל שמנים צמחיים רבים כגון שמן זית.<ref></ref>

== שימושים קולינריים ==
שומנים ושמנים מהחי נצרכים ישירות, או בעקיפין כמרכיבים במזון. השמנים משרתים מספר מטרות בהכנת האוכל:
* לתת למאפה מרקם פירורי
* לגרום למרכיבים לא להיצמד/להידבק
* לשנות/להוסיף טעם

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמנים
קטגוריה:מוצרים מן החי
גדודי ג'יהאד ג'יבריל

גדודי ג'יהאד ג'יבריל (בערבית: كتائب جهاد جبريل) הוא ארגון טרור, המהווה את הזרוע הצבאית של החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית.

הארגון קרוי על שם ג'יהאד אחמד ג'יבריל שנהרג בפיצוץ מכונית תופת בביירות בירת לבנון ב-2002, והוא בנו של אחמד ג'יבריל, מייסד ארגון הטרור האם של זרוע צבאית זו וראש הגדודים הראשון.

הסמל שלהם הוא דגל ארגון האם שלהם בצבעים שחור ולבן.

== היסטוריה ==

במקור, הארגון הוקם כזרוע הצבאית של החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית, ארגון טרור שנוסד ב-1969 בהתפצלות מהחזית העממית לשחרור פלסטין, בעקבות סירובו של אחמד ג'יבריל למרקסיזציה של הארגון.

הגדודים השתתפו בסכסוך בדרום לבנון לצד חזבאללה, חזית ההתנגדות הלאומית הלבנונית ותנועת אמל נגד צבא הגנה לישראל וצבא דרום לבנון, כאשר ארגון האם של הגדודים, החזית העממית - המפקדה הכללית, הייתה בברית בגלוי עם חזבאללה.

בשנת 2008 הגדודים שיגרו רקטות לעבר העיר נתיבות בישראל.<ref>[http://www.maannews.net/en/index.php?opr=ShowDetails&ID=29472 Jihad Jibril Brigades attack Netivot, 2008]</ref><ref></ref>

הגדודים מייצרים את הנשק שלהם, ויש להן יצרני חומרי נפץ ורקטות.<ref name="MEMRI"></ref>

הגדודים אמנם התקרבו לחמאס בשנות ה-2000, אך התרחקו ממנו בעשור השני של המאה ה -21 בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה.<ref name="MEMRI" /> עם זאת, פעילים ברצועת עזה, תחת שלטון חמאס.<ref name="MEMRI" />

הם השתתפו באופן פעיל במלחמת האזרחים בסוריה לצד ממשלת הבעת' הסורית, ובמיוחד התעמתו עם הצבא הסורי החופשי, הארגון האסלאמיסטי שתמך במורדים אקנאף בית אל-מקדס והמדינה האסלאמית במהלך הקרב על מחנה ירמוך.<ref></ref><ref name="F24080417"></ref> על פי ההערכות, כ-400 מחבלים בחזית העממית - המפקדה הכללית נהרגו במהלך המלחמה.<ref></ref>

הגדודים השתתפו באופן פעיל באימונים משותפים ברצועת עזה עם ארגוני טרור נוספים, במסגרת חדר המבצעים המשותף,<ref></ref> ושיתפו פעולה עם הג'יהאד האסלאמי למרות חילוקי הדעות האידאולוגיים ביניהם.<ref></ref> כוחותיהם השתתפו, במסגרת זו, במתקפת הפתע על ישראל, שפתחה את מלחמת חרבות ברזל.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית
קטגוריה:ציר ההתנגדות
נונאבגן

נונאבגן (בדנית: Nonnebakken, מילולית "גבעת הנזירה") היא גבעה באודנסה בדנמרק. היא אתר של אחד מששת מבצרי הטבעת הוויקינגיים לשעבר של דנמרק. המבצר נבנה בתקופת שלטונו של סוון הראשון, מלך דנמרק, אשר אילץ את אביו האראלד הראשון, מלך דנמרק לעזוב את הארץ ולחפש מקלט אצל ה בוולין (פולין המודרנית) בסביבות שנת 975. המבצר אפשר למחזיק בו לשלוט בנהר ה העובר ליד הגבעה.

שם הגבעה מתייחס למנזר בנדיקטיני שהיה כאן בתקופות קדומות יותר. בסוף המאה ה-12 עזבו הנזירות את האתר כדי לבנות כנסייה חדשה בדאלום מדרום-מזרח, כיום פרבר של אודנסה.

ניתן לזהות את חומות העפר ב"פנורמה של אודנסה" בציור מימי הביניים Civitates Orbis Terrarum (בלטינית: "מדינות העולם") מאת ו. הפנורמה מופיעה כלוח 30 בכרך 5, שהסתיימה ב-1598. לוח 30 נחרט בשנת 1593, על סמך מידע מ או מסקיצות שנתן. הוא מופיע גם בפנורמה של אודנסה שפורסם על ידי בראוניוס (Braunius) ב-1593.

השרידים הארכאולוגיים של נונאבגן סבלו נזק כבד במהלך שלהי המאה ה-19, כאשר נבנה במקום בניין עבור לשכת הבונים החופשיים המסדר העצמאי של העמיתים יוצאי הדופן. במאה ה-20 גילו חפירות מדעיות בראשות שהמבצר העגול הוא בקוטר פנימי של 120 מטרים ונבנה בשנים 980–1000, בדומה למבצרי הטבעת הוויקינגיים האחרים.

מבצר נונאבגן צורף יחד עם מבצרי טבעת ויקינגיים אחרים (אגרסבור, פירקט, טרלבור ובוררין), לאתר המורשת העולמית "מבצרי הטבעת מתקופת הוויקינגים" של אונסק"ו, שהוכרז במושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית, שהתכנסה בריאד בערב הסעודית בין 10 ל-25 בספטמבר 2023.

==חפירות וממצאים==
אף על פי שדווחו ממצאים מ-1775 ו-1889, היקף המבנה כולו נקבע לראשונה בשנת 1953. בשנת 1988 נערכו חפירות ארכאולוגיות ביחס לפרויקט בנייה הכולל הנחת כבלים. נתגלה חפיר שהתמלא עם פרופיל מחודד מסביב למבצר. רוחבו היה לפחות 4 מטרים ועומקו של 2 מטרים, עם סוללה של 10–12 מטרים מקסימום. ניתן לתארך את המילוי האחרון לזמן המנזר. גם בצפון-מזרח ובצפון-מערב נחפר פרופיל של חפיר מחודד ברוחב 8 מטרים וב-4 מטרים עומק. בחפירות שקדמו לעבודות בנייה גדולות יותר לצנרת הסקה בשנים 1995/97/98, נתגלתה תעלה ברוחב 11 מטרים ובעומק 3 מטרים. נחשפה את מעץ אלון, שתוארכה באמצעות תיארוך באמצעות טבעות עצים לזמן "הפעילות" של מבצר הטבעת. בשנת 2002 חשפו חפירות חלקים מהמנזר הישן.

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* [https://whc.unesco.org/document/186507 Viking-Age Ring Fortresses] – UNESCO
* [https://en.natmus.dk/viking-age-ring-fortresses/ Viking-Age Ring Fortresses] – National Museum of Denmark
* [https://web.archive.org/web/20070927215214/http://www.dkconline.dk/wincgi/dkc.exe?Function=GetLokalitet&Systemnr=5636 Fund og Fortidsminder (Central register of cultural history)] with a list of all activities on the site.
* [https://web.archive.org/web/20060507061427/http://www.oddfellow.dk/Odd%20Fellow%20Bladet/Odd%20Fellow%20Bogen/del_6.pdf History (pdf)] of the local Odd Fellows Lodge with information about the place in earlier times.
* The history of Odense [https://web.archive.org/web/20070220163046/http://museum.odense.dk/Historie/Odense_bys_historie.aspx page] at includes Braunius' 1593 engraving showing the site of Nonnebakken south of the river opposite the medieval city.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:דנמרק: היסטוריה
קטגוריה:ויקינגים
קטגוריה:דנמרק: מבצרים
מאיה קיי

מאיה קרברושיץ (נולדה ב-29 ביולי 2002), המוכרת בשם הבמה מאיה קיי, היא דוגמנית, פרזנטורית ואושיית רשת ישראלית; התמודדה בתוכנית המציאות "הישרדות" ("הישרדות מנילה") ברשת 13, ומתמודדת בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12. 

==ביוגרפיה==
נולדה בשם מאיה קרברושיץ, וגדלה בעיר יבנה, להוריה דרגן ואורלי קרברושיץ'. בחטיבת הביניים עברה לפנימיית "כפר הנוער ויצו נחלת יהודה", עקב קשיים בבית הספר.

שירתה במדור שיווק ודיגיטל של יחידת מיטב, במערך הגיוס של צה"ל.

החלה את קריירת הדוגמנות בגיל 10, לאחר שבמקרה פנתה אליה מפיקה והציעה לה לדגמן שמלות לאירועים. עם הזמן, פתחה את חשבון האינסטגרם שלה שצבר במהירות עשרות אלפי עוקבים. כתוצאה מכך החלו לפנות אליה מעצבי שיער ומאפרים רבים.

בגיל 14 קיבלה קמפיין ראשון לבגדי ים ובגיל 15 נבחרה להוביל את מותג הצעירים והצעירות הישראלי "עדיקה יאנג".

בגיל 16 טסה יחד עם אימה (ששימשה גם כסוכנת שלה באותה העת) לאנגליה, שם קיבלה קמפיינים בולטים לחברת אופנה בריטיות, כגון "אסוס", "אייקוניק לונדון" ו"סקיני דיפ". במנצ'סטר הצטלמה למותג "בוהו".

בשנת 2019 החלה לשמש כפרזנטורית של רשת האופנה הישראלית "עדיקה", לצידה של אנה זק.

בשנת 2022 התמודדה בעונה השתים עשרה של תוכנית המציאות "הישרדות" ששודרה ברשת 13, וסיימה כמודחת ה-13. השתתפה בווידאו קליפ לשיר "קומה 28" של הזמר יהונתן מרגי, מתוך האלבום "לא להיות לבד". במקביל, החלה לככב בפרסומות של מותגים שונים מטעם נציגיהם בישראל, כגון "קרליין", "TRUSSARDI","JUV", "ביופור", "לבלו" ו"סאפורו".

בינואר 2023 הצטרפה להרכב הדוגמנים של מותג האופנה לצעירים ולצעירות "TwentyFourSeven" של רשת "רנואר" הישראלית.

בינואר 2024 הוציאה את קולקציית הקפסולה הראשונה שלה, "X Maya Keyy קרליין", בשיתוף-פעולה עם חברת הטיפוח הישראלית "Careline" מבית סנו. בהמשך אותה שנה, החלה להתחרות בעונה השלישית של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים" בקשת 12.

== חיים אישיים ==
בעבר הייתה בקשרים זוגיים עם טל מורד (הכירו זו את זה כמתמודדים ב"הישרדות"); ועם כדורגלן מכבי יפו יקיר זילברמן, מתגוררת בתל אביב-יפו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:פרזנטוריות ישראליות
קטגוריה:פרזנטורים ישראלים
קטגוריה:כתבות צבאיות
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:טיקטוקריות ישראליות
קטגוריה:מתחרי הישרדות (ישראל)
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2002
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002
שמן כמהין

שמן כמהין (באנגלית: Truffle oil) הוא שמן בישול ומרכיב קולינרי מודרני המשמש להענקת הטעם והארומה של כמהין למנה. המרכיב משמש בדרך כלל כשמן גימור במגוון מאכלים, כולל צ'יפס כמהין, מנות פסטה, פיצות ומזונות מרוחים כמו מחית תפוחי אדמה וביצה רוסית . שמן כמהין זמין בכל עונות השנה והוא זול משמעותית מפטריית כמהין טרייה.

קיימת מחלוקת לגבי היותו שמן כמהין מרכיב טעם, מאחר שכמעט כל השמן כמהין מופק מתרכובת טעם סינתטית אחת שעשויה לא להכיל את הטעמים והניחוחות המורכבים של פטריות כמהין טריות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

לפחות מאז 1756, משתמשים בשמן כמהין בשביל לאלף כלבים וחזירים למצוא כמהין.

== הפקת שמן כמהין ==
ניתן להפיק שמן כמהין באמצעות כל שמן בישול, כאשר לרוב משתמשים בשמן זית או בשמן נטול טעם ונייטרלי, כגון שמן קנולה או שמן ענבים.

חלק משמני הכמהין מכילים שאריות של פטריות כמהין, אם כי רוב שמני הכמהין מכילים תרכובות ארומטיות סינתטיות, כולל 2,4-דיתיפנטן על בסיס שמן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

כמהין
קטגוריה:מוצרי יסוד
מיפוי הקרנה

מיפוי הקרנה (באנגלית: Projection Mapping) היא טכניקת הקרנה שמשמשת על מנת להפוך חפצים דוממים, לעיתים מבנים מפורטים למשטח תצוגה להקרנת וידאו. החפצים יכולים להיות מבנים, חפצים קטנים, או במות תיאטרון. בעזרת שימוש בתוכנות ייעודיות, חפצים בעלי שניים או שלושה ממדים ממופים בצורה מרחבית בצורה וירטואלית המחקה את הסביבה המציאותית שעליה התוכן יוקרן; התוכנה אז שולחת תמונות דרך המקרן על גבי החפץ. הטכניקה משומשת על ידי אומנים ומפרסמים שיכולים להוסיף תזוזה וחיים לחפצים דוממים, ובדרך זו להכין מופעים, לספר סיפורים וכו'.
מיפוי הקרנה על גבי [[טירת סינדרלה בדיסניוורלד]]

== שיטות ==
בדיקת מיפוי הקרנה על גבי מבנה
אחרי שנבחר החפץ שעליו יוקרן התוכן, משתמשים בתוכנה על מנת למפות את הקצוות של הסרטון למשטח. לחלופין, ימפו את כל החפץ בתוכנת תלת־ממד ויתאימו את החפץ התלת־ממדי לחפץ בעולם האמיתי. השלב הבא הוא להסוות חלקים שלא אמורים להופיע ממשטחים לא רצויים ולהתאים את הצורות והגדלים לחפץ האמיתי.

התאמות לרוב נעשות על ידי הזזה ידנית של המקרן, החפץ, או הסצנה הווירטואלית על מנת לקבל תוצאות מקסימליות. מקרנים גדולים בעלי מספר רב של לומנים משומשים בשביל פרויקטים גדולים כמו על גורדי שחקים. לעיתים יעשה שימוש במספר מקרנים כאשר רוצים להשיג תמונה בהירה יותר או למפות מבנה תלת־ממדי מכיוונים נוספים שלו.

על מנת למפות הקרנות משתמשים בתוכנות מחשב מגוונות, הנפוצות שבהן אדובי אפטר אפקטס ואודבי פוטושופ.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טכנולוגיות תצוגה
מרכיב סודי

מרכיב סודי או רכיב סודי הוא מרכיב של מוצר שנשמר מקרוב מחשיפה ציבורית לטובת יתרון תחרותי . בחלק מהמקרים, המרכיב הסודי עושה הבדל ניכר באופן הביצועים, במראהו או בטעמו של המוצר, ואילו בשאר המקרים המרכיב הסודי משמש כפרסומת מוגזמת. מרכיבים סודיים בדרך כלל מוגנים בחוקי סוד מסחרי ולא בפטנט, מאחר שפטנט היה מפרסם לציבור את המרכיב הסודי. עובדים הזקוקים גישה למרכיב הסודי נדרשים בדרך כלל לחתום על הסכם סודיות .

== מרכיבים סודיים מפורסמים ==
* Merchandise 7X, "המרכיב הסודי" או "הנוסחה הסודית" של קוקה-קולה. המרכיב נשאר סודי מאז המצאתו של קוקה-קולה ב-1886 על ידי ג'ון פמברטון. תיאור המרכיב נשמר בכספת ב-World of Coca-Cola באטלנטה.<ref></ref>
* "המתכון הסודי של קולונל" של KFC, שנוצר על ידי הרלנד סנדרס בשנות ה-30 של המאה ה-20. המתכון, אשר מפורסם כמכיל "אחד עשר עשבי תיבול ותבלינים",<ref>[http://www.kfc.com/about About Us] KFC. accessed October 7, 2011.</ref> נותר נעול בכספת בלואיוויל, קנטקי.<ref></ref>
* הרוטב המיוחד של ביג מק של מקדונלד'ס, שנחשב כגרסה של רוטב אלף האיים.<ref>Poundstone, William (1983). Big Secrets. William Morrow and Company. .</ref> על פי שרה ג'יי ג'ים מהפינגטון פוסט, הרוטב המיוחד סמיך יותר, מתוק יותר ובעל "טעם מעט שונה".<ref>Gim, Sarah J. [http://www.slashfood.com/2006/07/17/secret-sauce-is-not-thousand-island-dressing/ "Secret sauce is not Thousand Island dressing"] . The Huffington Post. July 17, 2006</ref> מרכיבי הרוטב המיוחד זמינים באתר הרשמי של מקדונלד'ס. במקדונלד'ס החליטו לחשוף לא רק את מרכיבי הרוטב המיוחד, אלא גם איך מכינים אותו.<ref name="thous"></ref>
* המתכון הסודי של Irn-Bru, שנוצר על ידי רוברט בר ב-1901.<ref></ref>
* הליקר שארטרז, משקה אלכוהולי ירוק או צהוב שנעשה ידי הנזירים במנזר בצרפת. סוד 130 עשבי התיבול המשמשים להכנתו ידוע אולי לשלושה נזירים בודדים.<ref></ref>
* ליקר העשבים הצ'כי בחרובקה, אשר מבוסס על תערובת של עשבי תיבול שונים, המוכרים רק לשני עובדים בהווה ושלושה לשעבר של המזקקה. כולם נאלצו להתחייב להסכם סודיות עד יום מותם.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תעשיית המזון
נמל התעופה הלאומי יואנינה

נמל התעופה הלאומי יואנינה (ביוונית: Κρατικός Αερολιμένας Ιωαννίνων; באנגלית: Ioannina National Airport) הוא נמל תעופה הממוקם ארבעה קילומטרים ממרכז העיר יואנינה, יוון. שמו המלא הוא נמל התעופה הלאומי יואנינה - המלך פירוס (Βασιλεύς Πύρρος).<ref name=":0"></ref>
הטרמינל הישן
== היסטוריה ==
נמל התעופה הלאומי יואנינה הוקם בשנת 1932. בניין הטרמינל המקורי בגודל 450 מ"ר נבנה בשנת 1953 ולאחר מכן הורחב להכפלת השטח בשנת 1953 וב-600 מ"ר נוספים בשנת 1993. נמל התעופה קיבל את השם "המלך פירוס" ב-2007. בניית מגדל הפיקוח ומסלול ההסעה החדשים הושלמו ב-2017.

ב-11 ביולי 2019 הושלם טרמינל נמל התעופה החדש והופעל. הוא כולל אולם המראות והגעות חדש ופינת המתנה לנוסעים וכן מסעדה ואזור דיוטי פרי.

== מתקנים ==
אורך המסלול הוא כ-2,400 מטרים ברוחב של כ-45 מטרים עם שלושה מסלולי הסעה ורחבת חניה בגודל 43 מ"ר. שטח הטרמינל הוא 5,290 מ"ר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

יואנינה
אה"מ ארדנט (1913)

אה"מ ארדנט הייתה אחת מ-20 המשחתות מסדרת אקסטה שנבנו עבור הצי המלכותי בשנות ה-1910. היא נכנסה לשירות בשנת 1914 ראתה שירות פעיל במלחמת העולם הראשונה, והוטבעה בקרב יוטלנד בשנת 1916.

== תכנון ותיאור ==
סדרת אקסטה התבססה על אה"מ פיירדרייק מוגדלת, בנייה מיוחדת של מספנת יארו מהירה מאוד של סדרת אקרון. ארדנט הוזמנה להעריך את שיטת הבנייה האורכית שפותחה לאחרונה של ויליאם דני אנד ברדס, שהציעה חוזק גוף גדול יותר עבור משקל נתון מאשר בנייה רוחבית קונבנציונלית. אוניות הסדרה אקסטה היו באורך כולל של , רוחב של , ושוקע רגיל של . הדחק האוניות היה במעמס מלא וצוותם מנה 73 קצינים ומלחים.

המשחתות הונעו על ידי טורבינת קיטור בודדת של פארסונס שהניעה שני צילינדרים באמצעות קיטור שסופק על ידי דוודי Yarrow. ארדנט הייתה שונה מאחיותיה בכך שהיו לה רק שלושה ולא ארבעה דוודים ורק שתי ארובות. המנועים פיתחו סך של 24,500 כוחות סוס (18,300 קילוואט) ותוכננו למהירות של 29 קשרים (54 קמ"ש). האונייה הגיעה למהירות של 29.5 קשרים (54.6 קמ"ש) במהלך ניסויי הים שלה. לאוניות הסדרה היה טווח של 1,540 מיילים ימיים (2,850 ק"מ) במהירות שיוט של 15 קשרים (28 קמ"ש).

החימוש העיקרי של הספינות כלל שלושה תותחי 4 אינץ' (102 מ"מ) Mk VIII בצריחים בודדים, לא מוגנים. לארדנט היה תותח אחד על המצודה, אחד על פלטפורמה בין הארובות שלה והשלישי מאחורי המבנה העילי. המשחתות היו מצוידות בזוג תושבות מסתובבות בודדות לצינורות טורפדו בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ) באמצע הספינה ונשאו שתי טורפדות לטעינה מחדש.

== בנייה וקריירה ==
אה"מ ארדנט, הספינה השביעית של הצי המלכותי שנשאה את השם הזה, הוזמנה במסגרת התוכנית הימית של 1911–1912 מוויליאם דני ואחיו. האונייה הונחה במספנת דמברטון של החברה ב-9 באוקטובר 1912, הושקה ב-8 בספטמבר 1913 ונכנסה לשירות בפברואר 1914. היא הצטרפה לשייטת המשחתות הרביעית לאחר השלמתה, ושירתה בצי הגדול עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

היא הוטבעה ב-1 ביוני 1916 במהלך קרב יוטלנד באש משנית מהדרדנוט הגרמנית SMS וסטפאלן. שבעים ושמונה איש טבעו עם הספינה; היו רק שני ניצולים.

אתר שרידי האונייה מוגדר כמקום מוגן על פי חוק ההגנה על שרידי צבא משנת 1986.

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:משחתות בצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות שטובעו בקרב יוטלנד
הבית (סרט, 2024)

הבית (באנגלית: The Home) הוא סרט אימה-פסיכולוגי בבימויו של ג'יימס דה מונקו, ונכתב על ידי דה מונקו ואדם קנטור. בסרט מככב פיט דייווידסון.

== תקציר העלילה ==
העלילה עוקבת אחר מקס, שמתחיל לעבוד בבית אבות ומגלה שדייריו והמטפלים אוגרים סודות אפלים. בזמן שהוא חוקר את הבניין ואת הקומה הרביעית האסורה, הוא מגלה קשרים לעברו ולגידולו כילד אומנה.

== צוות השחקנים והדמויות ==
פיט דייווידסון – מקס

== הפקה ==
בספטמבר 2021, הבמאי ג'יימס דה מונקו אישר ל-"Collider" שהוא מביים סרט אימה-פסיכולוגי בשם "הבית", ושפיט דייווידסון מככב בו. החברה "מירמקס לוקחת חלק מהפקת הסרט. צילומי הסרט התרחש בניו ג'רזי בערים דנוויל, אליזבת ונוטלי, והחלו מסוף ינואר עד תחילת אפריל 2022. צילומי הסרט התרחשו גם בבית אבות.

== הפצה ==
הסרט עתיד לעלות לאקרנים במהלך שנת 2024, תחת הפצת "סרטי ליונסגייט".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטי אימה מ-2024
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
חנה השקס

הרבנית ד"ר חנה השקס (נולדה כ' באדר ב' ה'תשכ"ה, 24 במרץ 1965 בניו-יורק) היא רב בזרם האורתודוקסי<ref></ref>. השקס היא בעלת תואר מורת הוראה ומנהיגה רוחנית מהמכון למנהיגות הלכתית במדרשת לינדנבאום (אור תורה סטון), ומשמשת כראשת תוכנית ההלכה הבינלאומית לנשים של מדרשת לינדנבאום ע"ש סוזי ברדפילד (IHSP). היא נבחנה באופן לא רשמי ועברה את מבחני "יורה יורה" אשר עבור גבר היו מספיקים להסמכה כרב, וכן הוסמכה כדוקטור לפילוסופיה בתחום הפילוסופיה הכללית מטעם האוניברסיטה העברית בנושא הפרגמטיזם האמריקאי בשנת 2005.

ספרה "Rabbinic Discourse as a System of Knowledge: The Study of Torah is Equal to Them All" דן בתלמוד התורה ובדרכי פסיקת ההלכה הרבנית תוך כדי שימוש בעקרונות הפילוסופיה הפרגמטיסטית בת ימינו<ref></ref>. חנה השקס היא בתו של פרופסור דוד גרוסמן, מתגוררת בירושלים עם בעלה, פרופסור פנחס השקס, ולזוג ארבעה ילדים<ref></ref>.

==השכלה והוראה==
תואר דוקטור לפילוסופיה הוענק להשקס בשנת 2005 מהאוניברסיטה העברית על מחקרה The Role of the Philosopher and Philosophy in American Pragmatism.

היא בעלת MA מהאוניברסיטה העברית בפילוסופיה וספרות, ותעודת הוראה ממכון כרם. היא השתלמה בייעוץ פילוסופי אצל הד"ר שולמית שוסטר.
בין השנים 1994–1997 וכן 2004–2009 שימשה כמרצה לפילוסופיה, למדעי היהדות, וללימודי מגדר במכללות ואוניברסיטאות בארצות הברית.
בין השנים 1989–1994 וכן 1997–2002 שימשה כמורה לספרות, תנ"ך, ופילוסופיה בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים ובתיכון אנה פרנק בקיבוץ סאסא בגליל.
בין השנים 2009–2010 וכן 2011–2012 שימשה כחוקרת עם מלגת מחקר במרכז שלם
<ref></ref>.
בין השנים 2016–2021 שימשה כעמיתת הכולל דעה ע”ש סוזי ברדפילד במדרשת לינדנבאום<ref></ref>.

השקס חברה פעילה בארגון הרבניות והרבנים 'בית הלל', כותבת ומפרסמת מאמרים בנושאי הגות יהודית<ref></ref>, חוקרת ומפרסמת מאמרים בנושא הפילוסופיה הפוסטמודרנית, הדת, ומחשבת חז"ל, ובנושא הפמיניזם הדתי והיהודי.

ד"ר חנה השקס לימדה בחוג למגדר באוניברסיטת בר-אילן וניהלה את "הסלון הפילוסופי" לייעוץ פילוסופי.

== פרסומים==
<div class="mw-content-ltr">
* Hannah E. Hashkes. Rabbinic Discourse as a System of Knowledge, "The Study of Torah is Equal to them All." Leiden: Brill, 2015.

</div>
בספר זה חנה השקס מציגה את תהליך הפסיקה הרבני כתגובה רציונלית למפגש בין המסורת היהודית הרבנית לבין המציאות. היא משלבת תובנות מהפילוסופיה המודרנית של קווין ודוידסון עם הסמיוטיקה של פירס כדי לפרש "ידע" כהיגיון שיטתי המתקיים בתוך קהילה חוקרת. קריאתה ביצירותיהם של עמנואל לוינס וז'אן-לוק מריון מאפשרת לה ליצור גשר פילוסופי בין שיח האל לשיח התבונה. סינתזה זו של פרגמטיזם, הרמנויטיקה ותאולוגיה מספקת להשקס כלי מתוחכם להבין באמצעותו את היהדות הרבנית, והופך ספר זה לייחודי ופורץ דרך בפילוסופיה היהודית העכשווית ובחקר המחשבה הרבנית.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבניות ישראליות
קטגוריה:רבות
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:רבניות ארגון בית הלל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
הלשכה האמריקנית לסיוע רפואי לסין

הלשכה האמריקנית לסיוע רפואי לסין (באנגלית: American Bureau for Medical Aid to China, ובראשי תיבות: ABMAC; במנדרינית: 美國醫藥援華會), אשר בהמשך נקראה גם הלשכה האמריקנית לקידום רפואה בסין (American Bureau for Medical Advancement in China), הייתה ארגון פילנתרופי אמריקני שהוקם בשנת 1937 במהלך מלחמת סין–יפן השנייה לצורך גיוס סיוע רפואי לסין והכשרת עובדי מערכות הבריאות במטרה להביא את הרפואה המודרנית לסין בזמן מלחמה.

הלשכה הוקמה על ידי אמריקנים ממוצא סיני ובוגרים של בית הספר לרפואה של Peking Union Medical College. בתחילה הועבר הסיוע של הארגון לידי הצלב האדום, ובהמשך במימון ישיר של תוכניות הכשרה. במהלך המלחמה גייסה הלשכה למעלה מ-10 מיליון דולר אמריקני, ולאחריה התמקדה במימון תוכניות השתלמות בארצות הברית לחברי סגל משישה בתי ספר לרפואה, ובמקביל שלחה מרצים לאותם שישה מוסדות וסיפקה ספרי לימוד וציוד למעבדות. בשנת 1949, בעקבות הקמת הרפובליקה העממית של סין ומשטרה הקומוניסטי, העבירה הלשכה את תמיכתה לטאיוואן. הלשכה סיימה את פעילותה בשנת 2003.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.abmac.org/album.html היסטוריה קצרה של קרן ABMAC], אתר ABMAC המחודשת
* Michael Shiyung Liu, [https://journals.openedition.org/extremeorient/335?lang=en “Epidemic Control and Wars in Republican China (1935-1955)]”, Extrême-Orient Extrême-Occident, 37, 2014, 111-139.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:טאיוואן: ארגונים
קטגוריה:ארגונים לא-ממשלתיים
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – סין
אבטי

אבטים משמשים במלחמה כדי להחזיק את האויב המתקרב תחת אש זמן רב ככל האפשר.
חפירות צבא האיחוד בפיטרסבורג בשנת 1865]]
אַבָּטִי (בצרפתית: abatis), או אַבָּטִיס, הוא מכשול צבאי העשוי שדרה צפופה של עצים המוטלים על הארץ עם צמרותיהם לכיוון האויב. לרוב העצים קשורים בתיל, ומשמשים יחד עם גדרות תיל לעיכוב מעבר של כלי רכב וכוחות רגלים.

מקור המונח הוא בשפה הצרפתית במשמעות ערימה של חפצים מושלכים או כרותים. בשפות הסלאביות האבטי מכונה זָסֵקָה.

== היסטוריה ==
ציור של אבטי מאולתר על ידי חיילים יפנים במהלך [[מלחמת העולם השנייה]]
ישנן עדויות לשימוש באבטי למן העת העתיקה ברחבי האימפריה הרומית, ובעת החדשה נעשה בהם שימוש אף במלחמת האזרחים האמריקנית ובמלחמת הזולו.

גרגוריוס מטור מציין מספר פעמים בחיבוריו על ההיסטוריה של הפרנקים המוקדמים את השימוש באבטים. הוא כתב שהפרנקים, בתקופת שלטונו של מגנוס מקסימוס, ארבו לצבא רומי ליד נויס והשמידו אותו תוך שימוש באבטי. הוא גם כתב כי מומולוס, גנרל שלחם עבור בורגונדיה, השתמש בהצלחה באבטי כדי להביס צבא לומברדי ליד אמברן.

שימוש לדוגמה באבטי היה בקרב קרילון במהלך מלחמת הצרפתים והאינדיאנים. 3,600 חיילים צרפתים הביסו צבא של 16,000 חיילים בריטים וקולוניאלים על ידי הצבת אבטי צפוף במיוחד בחזית עמדות ההגנה שלהם. הבריטים ראו בקווי הגנה אלה כמעט בלתי ניתנים לפריצה ונאלצו לסגת עם כ-2,600 נפגעים. דוגמאות נוספות לשימוש באבטי ניתן למצוא בקרב על השאטוגה במלחמת 1812, עת 1,300 וולטיז'רים קנדים בפיקודו של שארל-מישל דה סלברי הביסו כוחות אמריקניים בני 4,000 איש, או בקרב פלטסבורג, גם הוא חלק ממלחמת 1812.

== הקמה ==
יתרונו של האבטי הוא באפשרות להקימו בצורה מאולתרת באזורים מיוערים, וזאת באמצעות כריתת שדרת עצים באופן שצמרותיהם נופלות בכיוון האויב. לחלופין, ניתן לבצע זאת באמצעות חומרי נפץ. מנגד, חיסרון בולט של האבטי, בשונה מגדר תיל, הוא פגיעותו בחשיפה לאש, בפרט אם העצים קשורים בחבלים ולא בתילים.

== שימוש בן ימינו ==
במאה ה-21 נדיר לראות שימוש באבטים, שכן אלה הוחלפו במכשולים מבוססי תיל. עם זאת, כאשר יש מחסור בתילים, ניתן להשתמש באבטי כדי לעבות מכשולים צבאיים. בנוסף, אף על פי שאבטים אינם בשימוש כמעט בידי צבאות סדירים, צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית עושים בהם שימוש לאימונים.

== ראו גם ==
* בזנ"ט

== קישורים חיצוניים ==

* 
קטגוריה:אמצעי ביצור
קטגוריה:הנדסה צבאית
אמיל אבל

אֵמִיל אַבֶּל (בגרמנית: Emil Abel; 2 ביוני 1875–3 באפריל 1958) היה כימאי אוסטרי–יהודי, פרופסור ומנהל המכון לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה הטכנית של וינה. תחום מחקרו העיקרי היה קינטיקה כימית, אם כי ערך מחקרים גם בתרמודינמיקה ובאלקטרוכימיה תאורטית.

==קורות חיים==
אבל נולד בווינה למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני. הוא למד כימיה באוניברסיטה הטכנית של וינה, וסיים בהצטיינות ב-1898. את עבודת הדוקטורט שלו עשה באוניברסיטת גטינגן בהנחייתו ולטר נרנסט. בשנת 1919 מונה לפרופסור חבר לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה הטכנית של וינה, ובשנת 1923 לפרופסור מן המניין. הוא חיבר מאמרים על זרזים הומוגניים ועל התגובות הכימיות בתהליך הכנת חומצה גופרתית.

לאחר האנשלוס פוטר מידית ממשרתו בצו שהוצא ב-22 באפריל 1938. הוא גם התבקש על ידי פטר דביי להפסיק את חברותו בחברה הגרמנית לפיזיקה והפסיק את חברותו גם באקדמיה למדעים של וינה, שבה היה חבר בהתכתבות.

בשנת 1939 היגר ללונדון ועבד ביוניברסיטי קולג' לונדון עד 1940. כמו כן, עבד במעבדת מחקר של חברת "אבר רדי" ואף ניהל את המעבדה.

היה נשוי לקמילה אדלר, ובהמשך נישא לאדית מאוטנר. נולדו לו ארבעה ילדים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כימאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:כימאים יהודים בריטים
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:ניצולי השואה: אוסטריה
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1958