OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מודול חופשי

באלגברה, מודול חופשי הוא מודול שיש לו בסיס. מודולים חופשיים משקפים את מבנה החוג הבסיסי באופן הטהור ביותר, ומכלילים באופן הפשוט ביותר את התורה הליניארית של מרחבים וקטוריים. כל מודול חופשי הוא פרויקטיבי, אבל ההפך אינו נכון, אלא בחוגים מיוחדים.

== קבוצה פורשת ובסיס ==

מודול שמאלי <math>M</math> מעל חוג <math>R</math>, נפרש על ידי תת-קבוצה <math>S\subseteq M</math> אם כל איבר <math>m\in M</math> אפשר לכתוב כסכום <math>m=r_1 e_1 + r_2 e_2 +r_3 e_3 +...+r_n e_n</math> שבו <math>r_1,r_2,r_3,...,r_n \in R</math> הם מקדמים מהחוג ו-<math>e_1,\dots,e_n\in S</math> הם איברי הקבוצה. אם ההצגה של כל איבר של <math>M</math> באופן הזה היא יחידה, אז <math>S</math> מהווה בסיס של <math>M</math>. בניגוד למצב במרחבים וקטוריים, לא לכל מודול יש בסיס (לדוגמה: חבורה אבלית סופית היא מודול מעל חוג השלמים, אבל לא יכולה להיות בה הצגה יחידה, משום שבחוג יש אינסוף סקלרים). מודול שיש לו בסיס נקרא מודול חופשי.

== הדרגה == 

עוצמת הבסיס של מודול חופשי נקראת הדרגה של המודול. כל המודולים החופשיים מאותה דרגה הם איזומורפיים. הדרגה של מודול מעל חוג קומוטטיבי מוגדרת היטב (כלומר: כל שני בסיסים של מודול חופשי מעל חוג קומוטטיבי הם בעלי אותה עוצמה). מאידך, יש דוגמאות למודולים מעל חוגים לא קומוטטיביים עם בסיסים בגדלים שונים. כל חוג אפשר לראות כמודול (שמאלי) מעל עצמו. כאשר יש לחוג יחידה, הוא חופשי מדרגה <math>1</math>, וכך הסכום הישר של <math>n</math> עותקים, <math>R^n</math>, הוא מודול חופשי מדרגה <math>n</math>.

== פעולות במודולים חופשיים ==

סכום ישר של מודולים חופשיים הוא חופשי (גם כאשר אין מדובר בסכום סופי). מאידך, המכפלה הישרה בדרך-כלל אינה חופשית. לדוגמה, המכפלה הישרה של מספר בן מניה של עותקים של החבורה <math>\mathbb{Z}</math>, <math>\mathbb{Z}^{\mathbb{N}}</math>, אינה חופשית.

גם המכפלה הטנזורית של מודולים חופשיים היא מודול חופשי.

== חוגי אידיאלים חופשיים ==

חוג שבו כל אידיאל שמאלי הוא חופשי בעל דרגה מוגדרת היטב, נקרא חוג אידיאלים חופשיים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תורת החוגים
קטגוריה:אובייקטים חופשיים
גנטיקה של אוכלוסיות

גנטיקה של אוכלוסיות הוא ענף בביולוגיה, אשר חוקר את תדירותם, תפוצתם והשתנותם של אללים באוכלוסייה, תחת השפעתם של הכוחות האבולוציוניים: ברירה טבעית, מוטציה, סחף גנטי, זרימת גנים, וכן זיווגי בחירה. גנטיקה של אוכלוסיות עוסקת גם בהתפצלותן של אוכלוסיות ובפיזורן במרחב, וככזו מנסה להסביר תהליכים מיקרואבולוציוניים כמו הסתגלות אבולוציונית (אדפטציה) והיווצרות מינים (ספציאציה). לגנטיקה של אוכלוסיות תפקיד מרכזי בסינתזה האבולוציונית המודרנית, התאוריה האבולוציונית השלטת כיום.

==ראו גם==
* עיקרון הרדי-ויינברג
* מחקרים גנטיים על יהודים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אבולוציה 
קטגוריה:גנטיקה
או באן

לוגו האו באן ב[[גרמניה]]
ווינה שבאוסטריה]]
אוּ בַּאן (בגרמנית: U-Bahn, קיצור של אונטרגרונד באן - Untergrundbahn - רכבת תחתית) הוא כינוין של מערכות הרכבת התחתית בערי גרמניה ואוסטריה (בדומה לכינוי "מטרו" לרכבת התחתית של פריז ו"טיוב" לרכבת התחתית של לונדון).

==היסטוריה של המונח==
מקורו של המונח "או באן" בראשית המאה ה-20 בברלין. חברת הדויטשה רייכסבאן (Deutsche Reichsbahn Gesellschaft - "חברת הרכבות של המדינה הגרמנית" אשר חברת ההמשך שלה נקראת דויטשה באן (Deutsche Bahn)) הקימה בברלין מערכת רכבת עירונית ופרוורית אשר קישרה את פרוורי ברלין למרכז העיר. מערכת רכבות זו כללה רכבות חשמליות מהירות להן מספר תחנות במרכז העיר. מערכת זו נקראה "שנלבאן" (בגרמנית: Schnellbahn - "רכבת מהירה") ובקיצור "אס באן".

באותה עת פעלה בברלין חברת ה"הוכבאן-גזלשאפט" (חברת הרכבת העילית) אשר תפעלה את קווי הרכבת העילית של ברלין. חברה זו ראתה כי השם המקוצר שניתן לרכבות הפרווריות היה הצלחה שיווקית ועל כן החליטה לקצר את שם מערכת הרכבות התחתיות והעיליות שהפעילה מ-"אונטרגרונדבאן" (Untergrundbahn - "רכבת תחתית") ל-"או באן".

סמל האו באן הוא האות "U" בלבן על רקע של ריבוע כחול בגרמניה או עיגול כחול באוסטריה.

תוך זמן קצר הועתק השם למערכת החשמליות של המבורג (שם גם פעלה מערכת רכבות עיליות שזכתה לכינוי "אס באן") ובהמשך לנירנברג, מינכן, פרנקפורט ווינה.

לאחר מלחמת העולם השנייה הוקמו בגרמניה המערבית מערכות מנהרות עבור חשמליות בשטוטגרט, קלן, בון, דיסלדורף, דיסבורג, בוכום, אסן, דורטמונד, גלזנקירשן, הרן, מילהיים על הרוהר, הנובר ובילפלד, ואף כי לרוב אין מדובר במערכות רכבת תחתית אלא בחשמליות, הן זכו לכינוי "או באן".

=== מערכות או באן באוסטריה===
באוסטריה פועלות מערכות או באן בווינה ובסרפאוס.

=== מערכות או באן בגרמניה===
מפת מערכות או באן בגרמניה
* האו באן של ברלין
* האו באן של המבורג
* האו באן של מינכן
* האו באן של נירנברג
* האו באן של פרנקפורט
=== ערים גרמניות בהן פועלת רכבת קלה (שטאטבאן - Stadtbahn) ===
* בילפלד
* בוכום
* בון
* ברלין
* דיסלדורף
* דיסבורג
* דורטמונד
* אסן
* פרייבורג
* פרנקפורט (קו אחד בלבד)
* גלזנקירשן
* הנובר
* הרן
* קארלסרוהה
* קאסל
* קלן
* מילהיים על הרוהר
* רוסטוק
* שטוטגרט

== קישורים חיצוניים==

*[http://www.bvg.de/ הרכבת התחתית של ברלין]
*[http://www.vgf-ffm.de/ הרכבת התחתית של פרנקפורט]
*[http://www.hha.de/ הרכבת התחתית של המבורג]
*[https://web.archive.org/web/20110504155600/http://www.mvg-mobil.de/ הרכבת התחתית של מינכן]
*[http://www.vag.de/ הרכבת התחתית של נירנברג]
*[http://www.wienerlinien.at/ הרכבת התחתית של וינה]

קטגוריה:גרמניה: רכבות תחתיות
רוזה קאופמן

רוזה-רוזליה איזידורה קאופמן (ברוסית: Розалия Исидоровна Кауфман; 1868–1939) הייתה פסנתרנית יהודייה רוסייה שעשתה את הופעת הבכורה שלה על במת הקונצרטים כבר בגיל 13. אימו של בוריס פסטרנק.

==קורות חיים==
רוזליה קאופמן נולדה באודסה כבתו של תעשיין יהודי אמיד, יצרן של מים מוגזים, בשם איזידור קאופמן (אין לבלבל בינו לבין הצייר היהודי המפורסם איזידור קאופמן, כפי שרבים טועים לחשוב). 

בשנת 1889 נישאה לצייר היהודי המפורסם לאוניד פסטרנק, ובשנת 1890 נולד בכורם בוריס, שנודע כסופר היהודי-רוסי המפורסם בוריס פסטרנק. לזוג נולדו שלושה ילדים נוספים - אלכסנדר, יוספינה ולידיה. הילדים התחנכו בבית ספון תרבות שבו התארחה האליטה התרבותית של רוסיה. מבין באי ביתם של רוזה וליאוניד פסטרנק היו הסופר לב טולסטוי, המשורר ריינר מריה רילקה והמלחין סרגיי רחמנינוב. 

בוריס שהוקסם מנגינתה של אמו נהה אחר מוזיקה ובגיל 13 הוא התחיל ללמוד קומפוזיציה אצל אלכסנדר סקריאבין. גם בשנות התבגרותו כאשר פנה לפילוסופיה ולכתיבה, הדהדה המוזיקה ביצירתו של מי שהיה לאחד המשוררים הגדולים של ראשית המאה ה-20.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים יהודים רוסים
קטגוריה:פסנתרניות יהודיות
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1868
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1868
קטגוריה:נפטרות ב-1939
לורד

לורד (באנגלית: Lord) הוא תואר אצולה בריטי. הלורדים חברים בבית הלורדים. כיום, תואר לורד הוא רק תואר כבוד ולא מקנה זכויות מיוחדות. לורד הוא שם כולל למספר תארים: ברון, ויקונט, רוזן, מרקיז ודוכס. המילה המקבילה בעברית ללורד היא גְּבִיר או אדון.

הפירוש המקורי של המילה הוא "שומר כיכר הלחם". מקורה בתקופות רעב בהן היה צורך באדם בעל סמכות שישמור על המזון.

בעבר, לורדים היו שליטים של אדמות בממלכה והיו בעלי כוח כמעט בלתי מוגבל בתחום שלטונם. הלורדים היוו את הגוף המחוקק, השופט, והמבצע בשטחם. ללורדים היה שטח או לחלופין תפקיד רם מעלה, כמו לורד צ'נסלור או לורד האוצר.

== ראו גם ==
*תוארי אצולה
*ליירד
*אצולה
*פאודליזם
*מונרכיה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוארי אצולה

fr:Seigneurie#Le seigneur
mzn:لرد (خلخال)
ג'וליאנו דה מדיצ'י

דיוקן של ג'וליאנו דה מדיצ'י שצייר [[סנדרו בוטיצ'לי. היונה והחלון הפתוח מסמלים ככל הנראה את המוות ואת העובדה שהציור נעשה לזכרו; כך גם ככל הנראה העובדה כי תנוחת גופו קפואה ועיניו נראות עצומות - ייתכן ובוטיצ'לי השתמש בגופתו של מדיצ'י כמקור.]]
[[פרוטומה של ג'וליאנו דה מדיצ'י מעשה ידי אנדראה דל ורוקיו]]
תבליט ראש של ג'וליאנו דה מדיצ'י במוזיאון בודה]]
ג'וליאנו די פיירו דה מדיצ'י (באיטלקית: Giuliano di Piero de' Medici; 1453 - 26 באפריל 1478) היה בנו השני של פיירו דה מדיצ'י ואחד משליטי פירנצה, יחד עם אחיו, לורנצו דה מדיצ'י. השניים השלימו זה את זה, לורנצו כפטרון האמנויות וג'וליאנו כחובב בילויים. בין היתר נודע כמאהבה של "היפה בנשות פירנצה" (כדבריו), סימונטה וספוצ'י.

הצעד הראשון במסגרת ניסיונה של משפחת פאצי להשתלט על פירנצה היה רציחתו של ג'וליאנו, בידי פרצ'סקו דה פאצי וברנרדו ברונצ'לי, בקתדרלה של פירנצה, סנטה מריה דל פיורה. השניים דקרו את ג'וליאנו 19 פעמים לפני שהותירו אותו מתבוסס בדמו. 

בנו, ג'וליו די ג'וליאנו דה-מדיצ'י, שנולד מיחסיו עם פילגשו פיורטה גוריני, הפך מאוחר יותר לאפיפיור קלמנס השביעי. 

הוא קבור לצד אחיו בקפלת משפחת מדיצ'י בזיליקת סן לורנצו די פירנצה. את אזור קברם מעטר הציור "המדונה עם הילד" של מיכלאנג'לו.

==אזכורים בטלוויזיה==
ג'וליאנו דה מדיצ'י הוא דמות משנה בסדרת הטלוויזיה הסודות של דה וינצ'י ובסדרה מדיצ'י שליטי פרינצה. 

==קישורים חיצוניים==

ג'וליאנו
קטגוריה:פירנצה: אישים
קטגוריה:ילידי 1453
קטגוריה:נפטרים ב-1478
לאוניד פסטרנק

לאוניד אוסיפוביץ' פסטרנק (ברוסית: Леонид Осипович Пастернак; 3 באפריל 1862 – 31 במאי 1945) היה צייר אימפרסיוניסטי רוסי-יהודי. אביו של הסופר בוריס פסטרנק.

==חייו==
לאוניד פסטרנק, שבלידתו ניתן לו השם יצחק לייב, היה הצעיר מבין ששת ילדיו של בעל בית מרזח יהודי מאודסה. לאוניד נמשך מילדותו לציור אך הוריו ניסו להניאו מכך ושכנעו אותו ללמוד רפואה, מקצוע אותו החל ללמוד בשנת 1881 באוניברסיטה של מוסקבה. 

לאוניד נשר מלימודי הרפואה לטובת לימודי משפטים אך גם את המקצוע הזה עזב ובשנת 1885 החליט להתמסר לאהבתו לציור. הוא נסע לגרמניה ולאחר שהשלים את לימודיו באקדמיה המלכותית לאמנות במינכן ב-1887, חזר לרוסיה ושירת שנתיים בצבא. בשנת 1889 החל בקריירת הציור ובאותה שנה נישא לרוזה קאופמן, פסנתרנית יהודייה רוסייה.

ההצלחה האירה פנים לצייר הצעיר באופן כמעט מיידי: בשנת 1892 הוצע לו להשתתף, לצד שלושה ציירים מפורסמים, באיור הרומן המונומנטלי של לב טולסטוי "מלחמה ושלום". על איוריו אלה זכה פסטרנק בפרס שהוענק לו ביריד העולמי של פריז בשנת 1900. בעקבות הכרותו של פסטרנק עם טולסטוי הוא הוזמן יחד עם אשתו וילדיו הקטנים להתארח באחוזתו של הסופר הדגול, יאסנאיה פוליאנה שליד טולה, שם הוא צייר פורטרטים רבים של הסופר הדגול. 

הבכור שבארבעת ילדיו של פסטרנק, בוריס, התרשם עמוקות מדמותו של טולסטוי וכשבגר היה עצמו לסופר מפורסם - בוריס פסטרנק, זוכה פרס נובל לספרות. ב"מכתבים מטולה", אחת מיצירותיו הראשונות, ניכרת השפעת חוויות הילדות שספג באחוזתו של טולסטוי בפאתי העיר טולה. 

לאוניד פסטרנק היה אחד הציירים הרוסים הראשונים שהצהיר שהוא אימפרסיוניסטי. ברוסיה של שלהי המאה ה-19 היה בהצהרה זו חידוש שמשך תשומת לב אל הצייר ששמו החל ללכת לפניו. בשנת 1905 נבחר להיות חבר באקדמיה המלכותית לאמנות. רוברט פלק היה בין תלמידיו. בשנת 1921 עזב פסטרנק את ברית המועצות, יחד עם אשתו ושתי בנותיו יוספינה ולידיה, ועבר לברלין. את אחרית ימיו בילה באנגליה שם המשיך לצייר עד ליומו האחרון. 

לאוניד פסטרנק נפטר באוקספורד ב-31 במאי 1945.

שתי יצירות של פסטרנק הובאו למוזיאון של בצלאל בשנת 1924. בשנת 1932 הוצגה בבצלאל תערוכה של כ-25 מיצירותיו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303182016/http://mushecht.haifa.ac.il/hecht/art/Artist-Collection.aspx?id=33 לאוניד פסטרנק] באתר מוזיאון הכט
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:משפחת פסטרנק
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1862
קטגוריה:נפטרים ב-1945
סופריטו

בישול סופריטו
סופריטו (בספרדית: Sofrito, באיטלקית: soffritto, "מוקפץ")
הוא רוטב מבושל סמיך וארומטי. מהותו שונה בתרבויות שונות.

במטבח האיטלקי הוא בסיס למאכלים רבים. מכיל מרכיבים ארומטיים המוקפצים בשמן בישול. את הסופריטו הבסיסי מכינים עם שמן זית, בצל או בצל ירוק קצוץ ולעיתים גם שום קצוץ. באזורים שונים ובמתכונים שונים מוחלף שמן הזית בחמאה או שמשתמשים בשניהם יחד. בשלב הבא מוסיפים מגוון מרכיבים, בין השאר ירקות שורש (גזר, סלרי), ארטישוק, פטריות, פרושוטו, טונה וזיתים.

במטבח הספרדי הוא מכיל שום, בצל ועגבניות, המבושלים בשמן זית, ומהווה בסיס למאכלים שונים, בדומה למירפואה במטבח הצרפתי ולסופריטו האיטלקי.

במטבח הקריבי ובמטבחי דרום אמריקה הוא רוטב עגבניות, פלפלים צלויים, שום, בצל ועשבי תיבול.

בפוארטו ריקו הוא שילוב מרכיבים המשמש כתבלין שנועד להוסיף טעם ייחודי לתבשילים רבים. משמש בעיקר בבישול קטניות, תבשילי אורז, רטבים, מרקים ונזידים. שני המרכיבים העיקריים היוצרים את טעמו הייחודי הם עשב תיבול מהסוג חרחבינה שבמשפחת הסוככיים (שמו המדעי: Eryngium foetidum) ו"אחי דולסה" – סוג של צ'ילי מתוק. לעיתים משתמשים בפלפל במקום ב"אחי דולסה". סופריטו מסורתי כולל גם בשר חזיר מומלח, שינקן משומר ושומן חזיר. כאשר מוסיפים בשר מבשלים את הרוטב בטרם אחסונו.

במטבח יהדות ספרד סופריטו הוא בסיס לצלי, מבוסס על מים או ציר עם מיץ לימון, מתובל בכורכום, שום והל. הוא משמש בבישול עוף, עגל, מוח ודגים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רטבים
קטגוריה:המטבח הספרדי
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:אמריקה הלטינית: מטבחים
קטגוריה:המטבח היהודי
בנימין קוסובסקי

בנימין קוסובסקי (ד' באדר תרע"ז, 26 בפברואר 1917 - כ"ה באלול תשל"ח, 27 בספטמבר 1978) היה מחבר קונקורדנציות לספרות חז"ל, חתן פרס ביאליק לחכמת ישראל, ה'תשל"ו.

==קורות חייו==
נולד בבתי מחסה שבעיר העתיקה בירושלים לרב חיים יהושע קוסובסקי. בהיותו כבן שלוש עזבה משפחתו את העיר העתיקה לשכונת בית ישראל שמחוץ לחומות, ומשם עברו ליישב את קריית משה. למד בתלמוד תורה, בישיבת עץ חיים ובישיבת חברון. הצטרף ל"הגנה", היה נוטר, ובמלחמת העצמאות שירת בחטיבת גולני ולחם במסגרתה בצפון הארץ. 

קוסובסקי היה אוטודידקט בעל סקרנות אינטלקטואלית, שחשף עצמו לנושאים שונים, רכש שפות, התעניין בספרות, במוזיקה ובאמנות. בין מקימי שכונת נוה אבא בנתניה, שם עבד כמלטש יהלומים. 

נשא את חנה לבית ויסמן, ובעקבותיה חזר לירושלים. סייע לאביו לערוך את הקונקורדנציה לתלמוד הבבלי. אחרי מות אביו המשיך במפעל הגדול והחשוב. הוא שינה את שיטת המיון של אביו ופיתח דרך משלו למיין, לחבר ולסווג את כל המילים בתלמוד. בנוסף לקונקורדנציה לתלמוד הבבלי, הוציא גם את אוצר השמות לתלמוד הבבלי, ואת הקונקורדנציה לספרות התנאים (המכילתא הספרא והספרי). כמו כן, פרסם ספר טריוויה על קוריוזים, דמויות, ואינטראקציות בתלמוד הבבלי בשם "טיפה מן הים".

פעל למען הקמת ספרית ישורון בבית הכנסת ישורון בירושלים, ופעל למען קהל המתפללים בבית הכנסת. סבל ממחלת לב, אך המשיך במפעלו ואף הגביר את קצב העבודה על הקונקורדנציה כדי לסיים אותה. את המפעל הענק עשה בעצמו, ללא צוות מסייעים וללא מחשב.

בשנה האחרונה לחייו התחיל להכין את החומר לקונקורדנציה על מדרש בראשית רבה. יום לפני מותו הגיעו אליו שתי ידיעות: האחת מפי פרופסור שאול ליברמן שבישר על תקציב לקונקורדנציה למדרש רבה, והשנייה מוועדת פרס ישראל שבישרה לו כי נבחר להיות חתן פרס ישראל למחקר התורני לאותה השנה. מותו למחרת מנע ממנו את קבלת הפרס.

==כתביו==
* קונקורדנציה לתלמוד הבבלי - 41 כרכים. מתוכם חמישה יצאו בחיי אביו. שני הכרכים האחרונים ראו אור לאחר מותו. את האינדקס ערך בנו, אליהו, בשנת ה'תשמ"ט.
* קונקורדנציה - אוצר השמות לתלמוד הבבלי - 6 כרכים.
* קונקורדנציה לספרות התנאים - 13 כרכים.
* קונקורדנציה - אוצר השמות למכילתא.
* טיפה מן הים - אנקדוטות מן התלמוד.
* מאמרים בטורי ישורון, סיני ועוד.

==פרסים==
*פרס שוקן, ה'תש"ל.
*פרס אבי היישוב, ה'תשל"ב.
*פרס ביאליק לחכמת ישראל, ה'תשל"ו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לחכמת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:ישראלים במלחמת העצמאות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אנציקלופדיסטים ישראלים
קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל

קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
באבל אנד סקוויק

בַּאבֵּל אֵנְד סְקְוִויק (באנגלית: Bubble and squeak, נקראת לעיתים רק באבל או באבלס) היא מאכל מהמטבח הבריטי, לביבה המטוגנת משאריות של ירקות. הלביבה המסורתית מבוססת על שאריות מצלי יום ראשון.

מילולית משמעות השם היא "לבעבע ולחרוק" או "בועה וחריקה". השם מתייחס למראה ולצליל בעת הטיגון. הלביבה מכונה באזורים מסוימים גם "bubble and scrape" - "לבעבע ולקרצף" או "בועה וקירצוף".

מרכיביה העיקריים של הלביבה הם תפוחי אדמה וכרוב אך יש המוסיפים גזר, אפונה, כרוב ניצנים וירקות אחרים. בעבר נהגו להוסיף גם את הבשר שנותר מהצלי למרכיבי הלביבה, כיום מקובלת יותר לביבה צמחונית. להכנת הלביבה קוצצים את הירקות המבושלים ואת הבשר (אם מוסיפים אותו) ומטגנים במחבת עם מחית תפוחי אדמה, עד שהתערובת משחימה משני צידיה.

מסורתית היא מוגשת עם בשר קר שנותר מצלי יום ראשון ומחמצים. באבל אנד סקוויק מוגשת לעיתים כחלק מארוחת בוקר אנגלית.

בבריטניה משווקות גרסאות מוכנות של המאכל, קפוא או בקופסת שימורים.

בסלנג הקוקני המחורז של לונדון, בו מחליפים מילים קיימות בביטויים המתחרזים עמן, הביטוי "באבל אנד סקוייק" משמש ככינוי ליוונים. כיוון שהמילה האנגלית Greek (יווני) מתחרזת עם "באבל אנד סקוויק".

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:לביבות
קטגוריה:מאכלי כרוב
אוגוסטוס מוויה לביקנה

אוגוסטוס מוויה לביקנה (באנגלית: Via Labicana Augustus) או "אוגוסטוס פונטיפקס מקסימוס", הוא פסל שיש המציג את הקיסר הרומי אוגוסטוס ככהן דת. הפסל נמצא בוילה של ליוויה, אשתו אוגוסטוס. כיום מוצג הפסל במוזיאון הלאומי, מרחצאות דיוקלטיאנוס, רומא.

אוגוסטוס מתואר עומד, הוא לובש טוגה המאפיינת את תפקידו כפונטיפקס מקסימוס, ראש הדת הרומית. גופו נמצא במצב של לפני צעידה קדימה. ידיו, השבורות כעת, היו מונפות קדימה וראשו מוטה מעט הצידה. פניו של אוגוסטוס הם תיאור סכמטי ואידיאלי של הקיסר ודמות זו משותפת לפסליו של אוגוסטוס מכל ימי תקופת שלטונו.

== ראו גם ==

* אוגוסטוס מפרימה פורטה

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:פיסול רומי
קטגוריה:רומא: פסלים
קטגוריה:גברים בפיסול
שמחה קאלימאני

שמחה קאלימאני (Simcha Calimani; ונציה 1699 – ונציה 1784) מרבני קהילת יהודי ונציה, מדקדק עברי, מחזאי ומשורר.
שמחה קאלימאני לימד בתלמוד התורה של הקהילה. הוא חיבר יצירות ספרותיות אחדות, בהן "תוכחת מגולה", המתארת את המידות הרעות של בני זמנו. תוכנו העיקרי של הספר הם דברי תוכחה וביקורת על התופעות השליליות שנתגלו בחברה בה הוא התגורר. במקרים אחדים הוא מתאר לא רק את הצד המכוער בהתנהגות בני האדם אלה גם המגוחך שבאותן התופעות. הוא לועג למעשיהם תוך הוקעת הפגמים במטרה לחנך את הקוראים את יצירתו. אפשר לראות ביצירתו ביטוי לחיים החברתיים בגטו היהודי בוונציה במאה ה-18. בזמנו ספרו "כללי דקדוק לשון עבר" היה מודפס כנספח לחמשה חומשי תורה. בזמן הפולמוס על דברי שלום ואמת תמך בנפתלי הרץ וייזל ואף חיבר שיר מיוחד לכבודו.
כתובה משנת 1750 מוונציה. אחד העדים הוא שמחה קאלימאני - תיאור הכתובה: בראש סמל המשפחה, בתחתית ציור של ירושלים וביניהם בשורה מקבילה המזלות וכלי המשכן

==רשימת שירי קאלימאני==
שמחה קאלימאני חיבר לפחות 26 שירים, ביניהם:
* לא שירי עגבים זמירותיך - סונט לכבודו של משה חיים לוצאטו
*פרח כי בין ציץ גנים יפריח
*מות למה עתה כסו פניך - סונט להכתרת יוסף וולמארין בכתר הפילוסופיה
*דוד בעמדי על זמירותיך- סונט בשבחו של "גמול עטליה" לדוד פרנקו מנדס
* מעפר אמרתך זמירי קומה- שיר שבח על הנדיב המרומם אלכסנדר זינו קאוולייר ופרוקוראטור ביום בואו לפני מעלת הדוכס ומעלת השררה יר"ה
* מות מסכל כל אהבה נצחת- קינה על מותו של אברהם יצחק מריני
* קול שמחה בנישואים הרמים שהוכפלו - לברית נישואין של שני זוגות

== לקריאה נוספת ==
* חיים שירמן, "משורר עברי-איטלקי על המידות הרעות של בני זמנו - 'תוכחת מגולה' לשמחה קאלימאני" בספר: ראובן בונפיל, מריה מאיר מודנה, יוסף ברוך סרמוניטה, דניאל קארפי, ג'ורג'ו רומאנו (עורכים), ספר זיכרון לשלמה אומברטו נכון, קובץ מחקרים לתולדות היהודים באיטליה, מוסד שלמה מאיר, מוסד רפאל קאנטוני, תשל"ח
*חיים שירמן, מבחר השירה העברית באיטליה, ברלין: שוקן תרצ"ד, ע' תי - תכב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* ספרו [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=36763&pgnum=1 כללי דקדוק לשון עבר] באתר [http://hebrewbooks.org/ hebrewbooks]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:ונציה: רבנים
קטגוריה:ילידי 1699
קטגוריה:נפטרים ב-1784
שק שפיר

איור של עובר המצוי בשק השפיר
שק שפיר שנפתח בבדיקה שלאחר הלידה
שק השפיר הוא זוג של ממברנות דקיקות אך חזקות אשר מכיל את העובר המתפתח במשך ההיריון, עד זמן קצר לפני הלידה.

הממברנה הפנימית, הקרויה באופן רשמי שק השפיר, מכילה את נוזל מי השפיר ואת העובר. הממברנה החיצונית קרויה סיסית מכילה את שק השפיר והיא חלק מהשליה. שק השפיר קרוי גם בועת השפיר בגלל דמיונו לבועה. כאשר הוא מואר, שק השפיר נראה מבריק וחלק, אך הוא חזק דיו מכדי להינזק או להיפרץ.

קריעה מלאכותית של שק השפיר, הקרויה גם בשם אמניוטומיה, מתבצעת לעיתים, ומטרתה זירוז או התחלת תהליך הלידה.

== מי השפיר ==

מי השפיר הם הנוזל המימי המקיף את העובר המתפתח ברחם ומגן עליו בתוך שק השפיר. מי השפיר מאפשרים לעובר תנועה חופשית ללא לחץ הדוק של דפנות הרחם על גופו. ציפת העובר בתוך הרחם מתאפשרת גם היא על ידי מי השפיר.

שק השפיר גדל ומתמלא, בעיקר במים, בסביבות שבועיים לאחר ההפריה. לאחר 10 שבועות נוספים הנוזל מכיל גם חלבונים, פחמימות, שומנים (ליפידים) ושומנים זרחניים. בנוסף שתנן ואלקטרוליטים מוכלים אף הם במי השפיר. כל הרכיבים הנ"ל מסייעים לגדילת העובר. בשלבי ההיריון המאוחרים רוב מי השפיר מורכבים משתן העובר.

מחקרים שבוצעו על ידי חוקרים בראשות אנתוני אטאלה (Anthony Atala) באוניברסיטת Wake Forest בשיתוף עם צוות מאוניברסיטת הרווארד מצאו שנוזל מי השפיר הוא מקור עשיר בתאי גזע שאינם שייכים לעובר. תאים אלה הוכחו כבעלי יכולת התפתחות לתאים אחרים מסוגים שונים, כולל תאי מח, כבד ועצם.

התופעה המוכרת בשם "ירידת מים", המתרחשת בסמוך ללידה, מתחילה כאשר שק השפיר נקרע. בתהליך זה רוב מי השפיר עדיין נשארים בתוך הרחם עד לידת התינוק. תהליך קריעת שק השפיר ידוע בשם המדעי "קריעת ממברנות ספונטנית".

== היריון מרובה-עוברים ==

בהיריון תאומים ובהריונות שבהם קיימים מספר עוברים, העוברים לעיתים חולקים את שק השפיר. היריון מונואמניוטי הוא היריון שבו כל העוברים שמקורם בזיגוטות נפרדות מוכלים בשק היריון בודד. היריון דיאמניוטי הוא היריון שבו קיימים יותר משק היריון אחד בתוך סיסית אחת, או בתוך מספר סיסיות. הריונות אלה עשויים לחלוק שלייה אחת או מספר שליות. 

שיתוף שק היריון בין מספר עוברים עלול לגרום לסיבוכים במשך ההיריון. לדוגמה, חבלי הטבור של עוברים מונואמניוטיים עלולים להסתבך זה בזה, תוך הפחתת או הפסקת זרימת הדם לעוברים המתפתחים. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רבייה
קטגוריה:בטן
קטגוריה:היריון
קטגוריה:נוזלי גוף
אי גבוה

פקק הגעשי פירמידת בול – אי בדרום-מערב האוקיינוס השקט]]
בגאולוגיה, אי גבוה הוא מונח שמתאר אי שמקורו געשי. המונח נועד להבדיל בין איים מסוג לזה לאיים נמוכים שמקורם מהצטברות ושקיעה של שוניות אלמוגים או להתרוממות של שוניות אלמוגים עקב תנועה טקטונית.

המונח "אי גבוה" נועד לתאר את מקור האי ולא בהכרח את גובהו יחסית ל"איים נמוכים". קיימים מספר "איים גבוהים" שגובהם מטרים ספורים בלבד מעל פני הים שלעיתים מכונים "איונים" או "סלעים", בעוד שמספר "איים נמוכים" כדוגמת מקטאה (בקבוצת איי טואמוטו), נאורו, ניואה, הנדרסון ובנאבה שהם איי אלמוגים שהתרוממו עקב תנועה טקטונית מתרוממים לגבהים שמעל ל-100 מטרים מעל לפני הים.

שני סוגי האיים מצויים לעיתים קרובות בקרבה גאוגרפית, בייחוד באיים באוקיינוס השקט, שם מצויים איים נמוכים שנוצרו משוניות האלמוגים המקיפות את רוב האיים הגבוהים.

האיים הגבוהים בנויים מסלעים קדומים (גנייס, צפחה, דיוריט, אמפיבוליט) ומבזלת. מלבד המקור המשותף אין דמיון בין האיים הגבוהים השונים – בגודלם או בצורתם, אם כי ברובם המבנה האופייני הוא הרים תלולים שמורדותיהם מכוסים ביערות המסתיימים לעיתים בחרוטים געשיים. דוגמאות לארכיפלג של איים גבוהים הם איי מרקיז ואיי הוואי. הנקודה הגבוהה ביותר באוקיינוס השקט מצויה על אי גבוה, הר הגעש הכבוי מאונה קיאה (Mauna Kea) שבאי הוואי – 4,205 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:וולקנולוגיה
קטגוריה:איים לפי סוג
תזמורת קולומביה

תזמורת קולומביה (אנגלית: Columbia Symphony Orchestra) הייתה תזמורת, שהקימה חברת תקליטי קולומביה. היא שירתה כמה מן הידועים ביותר באמני קולומביה, שנעזרו בהקלטותיהם רק במשאבי החברה. ההקלטות החשובות ביותר, אולי, של התזמורת היו עם המנצח ברונו ולטר, שהקליט סימפוניות של בטהובן, ברהמס, מאהלר ומוצרט בפרשנות האישית שלו, שזכתה להערכה רבה. עם התזמורת הזו הקליט ולטר את הקלטת הסטריאו היחידה שלו לסימפוניה התשיעית של מאהלר, שעליה ניצח בביצוע הבכורה העולמי. גם איגור סטרווינסקי ערך כמה הקלטות, שבהן ניצח על יצירותיו הוא.

המושג "תזמורת קולומביה" שימש גם תזמורות אחרות, שלא יכלו, מסיבות חוזיות, להופיע תחת שמן המוכר.

==קישורים חיצוניים==

קולומביה
קולומביה
רוזה ג'אצ'ינטה באדאלה

רוזה ג'אצ'ינטה באדאלה (באיטלקית: Rosa Giacinta Badalla, נולדה בסביבות 1660, נפטרה בסביבות 1710 הייתה מלחינה איטלקייה ונזירה בנדיקטית. היא נזכרת לראשונה ברשימות של מנזר רדגונדה הקדושה במילאנו משנת 1678. קלאודיה ססה, קלאודיה רוסקה וקיארה מרגריטה קוצולאני היו גם הן פעילות במנזרי מילאנו באותה תקופה.

רק קובץ אחד של יצירותיה התפרסם בדפוס, "מוטטים לקול סולו" Motetti a voce sola (ונציה, 1684). קנדריק מתאר אותו כ"ראוי לציון בין ספרי המוטטים לקול סולו שיצאו במילאנו הודות לווירטואוזיות הווקאלית, המקוריות המוטיבית וטכניקת החיבור הבוטחת בעצמה."

מיצירותיה נותרו עוד שתי קנטטות חילוניות, Vuò cercando ו-O fronde care, לטקסט שכתבה באדאלה עצמה.

==מראי מקום==
<div style="direction: ltr;">
*The Norton/Grove Dictionary of Women Composers, edited by Julie Anne Sadie and Rhian Samuel. "Rosa Giacinta Badalla" Robert L. Kendrick, pg. 32, Norton and Company, New York and London, 1995. 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחינות איטלקיות במאה ה-17
קטגוריה:מלחינות איטלקיות במאה ה-18
קטגוריה:ילידות 1660
קטגוריה:נפטרים ב-1710
מסבחה (אסלאם)

מסבחה
מִסְבַּחָה (בערבית: مِسْبَحَة) או סוּבְּחָה (בערבית: سُبْحَة) היא מחרוזת תפילה מוסלמית. המסבחה המקורית עשויה 99 חרוזים, והיא מסייעת למוסלמי המאמין לבצע את מצוות תסביח – אמירת כל שמותיו של אללה בזה אחרי זה, תוך שהוא מעביר את חרוזי המסבחה בין אצבעותיו. על אף שמקורה של המסבחה באסלאם, היא מקובלת גם במדינות נוצריות כמו יוון, ארמניה, גאורגיה ובארצות הבלקן.

בניגוד לחשיבה המקובלת החרוזים אינם מסמלים את כל 99 שמותיו של אללה המוזכרים בקוראן ומטרת המסבחה היא ביצוע מצוות התסביח. במסבחה מקוצרת יש 33 חרוזים. בין כל 11 חרוזים מפרידה דסקית המכונה שאהד (עד).

מקור השם מסבחה מהשורש ס.ב.ח בערבית, המקביל לשורש ש.ב.ח בעברית, ומשמעותו דברי שבח הניתנים לאל.

הווהאבים, השייכים לאסכולה החנבלית, מתנגדים ל"תסביח", בטענה שהנביא מוחמד השתמש רק באצבעות ידו הימנית כדי לדקלם את שמותיו של אללה, ולכן על כל המוסלמים לנהוג כך. המסבחה נועדה לכבד את אללה ולהזכירו בכל מקום.

קיימים כיום פתרונות דיגיטליים למסבחה, בהם מונה דיגיטלי ואף אפליקציות ייעודיות שמסייעות בספירה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אסלאם
קטגוריה:תכשיטים
קטגוריה:תרבות אסלאמית
מסה מולקולרית

מסה מולקולרית (molecular mass) היא המסה של מולקולה. מסה מולקולרית נמדדת לרוב ביחידות מסה אטומית מאוחדת, שסימנן u. עם זאת, ניתן למדוד אותה גם בכל יחידת מסה אחרת, כגון קילוגרם. המסה המולקולרית משתנה עם שינוי הנוסחה המולקולרית של חומר. היא זהה עבור כל החומרים שיש להם את אותה נוסחה מולקולרית. מסה מולקולרית מחושבת על ידי הכפלת מספר האטומים של יסוד מסוים, הנמצאים במולקולה, במשקל האטומי של אותו יסוד וחיבור התוצאות עבור כל היסודות הנמצאים במולקולה.

לדוגמה, מלח בישול הוא בעל הנוסחה המולקולרית NaCl, כלומר, כל מולקולה מכילה אטום אחד של נתרן ואטום אחד של כלור. המשקל האטומי של נתרן הוא 22.98976928 והמשקל האטומי של כלור הוא 35.4515. לפיכך, המשקל המולקולרי של מלח בישול הוא

דהיינו, המסה של מולקולה אחת של מלח בישול היא 58.44126928 יחידות מסה אטומית מאוחדת. מכיוון ש- שווה קילוגרם, המסה המולקולרית של מלח בישול היא כ- קילוגרם.

מסה מולקולרית שונה ממסה מולרית. כל אחת מהן נמדדת ביחידות שונות: מסה מולקולרית ביחידות u ומסה מולרית ביחידות g/mol. יתר על כן, מסה מולרית היא המסה של מול של חלקיקים מוגדרים, לאו דווקא מולקולות. ניתן למדוד גם מסה מולרית של אטום או של חלקיק יסודי כלשהו. כאשר החלקיקים הנמדדים הם מולקולות, המסה המולקולרית, ביחידות u, שווה למסה המולרית, ביחידות g/mol. לדוגמה, מכיוון שהמסה המולקולרית של מלח בישול היא , המסה המולרית שלו היא , כלומר, המסה של מול אחד של מלח בישול (מספר אבוגדרו של מולקולות מלח בישול) היא 58.44126928 גרם.

כאשר מציינים את המסה המולקולרית של מולקולות גדולות, בין היתר בכימיה אורגנית, ביולוגיה ופרמקולוגיה, נהוג להשתמש ביחידת מידה של , המכונה גם קילודלטון ומסומנת kDa. לדוגמה, המסה המולקולרית של אינסולין המופק בגוף האדם היא .

==ראו גם==
*מספר אטומי (Z) – מספר הפרוטונים בגרעין של אטום מסוים; קובע את היסוד של האטום.
*מספר מסה (A) – מספר הנוקליאונים (פרוטונים ונייטרונים) בגרעין של אטום מסוים; קובע את האיזוטופ של האטום.
*יחידת מסה אטומית מאוחדת (u) – יחידת מידה קבועה של מסה, השווה מהמסה של אטום אחד של פחמן-12.
*מסה אטומית (m<sub>a</sub>) – מסה של אטום מסוים; משתנה עם שינוי האיזוטופ; ניתנת למדידה ביחידות u.
*משקל אטומי או מסה אטומית יחסית (A<sub>r</sub>) – המסה הממוצעת של אטום אחד של יסוד מסוים, לאחר שקלול שכיחותם היחסית של האיזוטופים השונים של היסוד, שלכל אחד מהם מסה אטומית שונה.
*מסה מולרית (M) – מסה של כמות נתונה של חלקיקים מסוימים; נמדדת ביחידות g/mol.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:תכונות כימיות
אריק פיאטקאוסקי

אריק טוד פיאטקאוסקי (באנגלית: Eric Todd Piatkowski; נולד ב-30 באוקטובר 1970) הוא כדורסלן עבר אמריקאי אשר שיחק במשך 14 עונות בליגת ה-NBA.

==קריירת משחק==
אחרי קריירת מכללות מוצלחת במדי אוניברסיטת נברסקה, נבחר פיאטקאוסקי בבחירה ה-15 בדראפט ה-NBA {{כ}}1994 על ידי אינדיאנה פייסרס. בערב הדראפט שלחו אותו הפייסרס ללוס אנג'לס קליפרס, יחד עם פו ריצ'רדסון ומאליק סילי, בתמורה למארק ג'קסון וגרג מיינור. פיאטקאוסקי קלע 7.0 נקודות בממוצע למשחק ב-37.4% מעבר לקשת בעונתו הראשונה בליגה. פיאטקאוסקי שיחק בקליפרס במשך 9 עונות, בעיקר כשחקן ספסל, עד עונת בה חתם ביוסטון רוקטס. בסיום אותה עונה הועבר לשיקגו בולס כחלק מטרייד ששלח את דיקמבה מוטומבו ליוסטון. לקראת עונת , אחרי שנתיים בשיקגו, חתם פיאטקאוסקי בפיניקס סאנס על חוזה לשנתיים, בסיומן הודיע על פרישה, בגיל 37.

ממוצעיו לאורך הקריירה עומדים על 7.5 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.0 אסיסטים למשחק, ב-789 משחקי עונה סדירה. בעת פרישתו דורג ראשון בתולדות הקליפרס במספר שלשות (738) ואחוזי קליעה לשלוש (40.2%), ושני במספר המשחקים עם הקבוצה (616), אחרי רנדי סמית'. יחד עם אביו וולט אשר שיחק בליגת ה-ABA, וסבו ג'ו ששיחק ב-NBA בשנות החמישים, משפחת פיאטקאוסקי הפכה לראשונה אשר שלחה נציגים לליגת כדורסל מקצועית במשך שלושה דורות רצופים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:בחירות דראפט של אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
תארים מתקדמים

תארים מתקדמים או תארים גבוהים הם תארים אקדמיים המוענקים לבוגרי תואר ראשון המסיימים לימודי המשך מתקדמים, למשל תוארי מוסמך (M.A, M.S, L.L.M, M.F.A, M.B.A, M.D, D.M.D, D.V.M), דוקטור (J.S.D, LL.D ,Ph.D) או בתר-דוקטור.

לעיתים קרובות הזכאות לתואר מתקדם מותנית בהשלמת עבודת מחקר חדשנית בתחום הלימודים ובמקרים אלו הסטודנטים הלומדים לתואר מכונים תלמידי מחקר או סגל אקדמי זוטר. מרבית המחקר האקדמי בעולם מבוסס על עבודות מחקר אלו. במקרים אחרים התארים המתקדמים מבטאים את העובדה כי הסטודנט רכש הכשרה מקצועית מקיפה, דוגמת תואר דוקטור לרפואה (MD) או תואר מוסמך במנהל עסקים (MBA) והם אינם כוללים השלמה של עבודה מחקרית.

מערכת ההשכלה הגבוהה מאורגנת באופן שונה במדינות שונות ולפיכך גם מערכת התארים המתקדמים שונה. במדינות המושפעות מן המסורת האקדמית הגרמנית, למשל, לא הייתה קיימת באופן מסורתי הבחנה בין תואר ראשון לתואר "מאסטר", ושניהם לוכדו יחד תחת תואר אחד - ה"דיפלום" או ה"מגיסטר". מטרת הסכם בולוניה היא בין היתר לשנות מצב זה ולאחד את שלבי הלימודים הגבוהים בכל רחבי האיחוד האירופי.

קטגוריה:תארים אקדמיים
קבלולי (ריקוד)

קַבַּלוּלי (בגאורגית יהודית: კაბალული) הוא ריקוד חתונה מסורתי של יהודי גאורגיה. הריקוד היה נפוץ בכארתלי שבמזרח גאורגיה. מקור המילה קבלולי מהמילה הוא מהמילה "קבלה" בעברית, ומשמעותה למעשה הוא ריקוד קבלת הפנים. 

הריקוד מתבצע מיד לאחר החופה, על ידי אם החתן, אחותו או גיסה, היא רוקדת מול בני הזוג כשהיא מניפה את לחם הכלולות, שהוא בעצם עוגת שמרים מיוחדת, הנקראת אף היא קבלולי, ומונחים עליה מסביב נרות דולקים. בעקבותיה יוצאת בריקוד נציגה ממשפחת הכלה ובידיה עוגה אחרת שנאפתה בבית הכלה. לריקוד מצטרפים הכלה והחתן ובני משפחה נוספים. החוגגים מניחים על העוגה שטרות כסף כמתנה לרוקדת. את נרות ה"קבלולי" שנשארו, נהגו לטמון, כדי שלא ייעשה בהם כישוף שיפגע בבני הזוג.

== מקורות == 
* רחל ארבל ולילי מגל, "[http://www.georgianjews.org/stat.php?id=133&lang=he מסורת מנהגים ואורך חיים]", באתר הקונגרס העולמי של יהודי גאורגיה.

קטגוריה:יהדות גאורגיה 
קטגוריה:ריקודים גאורגיים
קטגוריה:גאורגיה: תרבות
קטגוריה:חתונה
קבלולי (לחם כלולות)

קַבַּלוּלי (בגאורגית יהודית: კაბალული) הוא לחם כלולות מסורתי של יהודי גאורגיה, שהיה נהוג לרקוד כשהוא מונף כלפי מעלה בריקוד קבלת הפנים, שנקרא אף הוא קבלולי, לאחר החופה. המנהג היה נפוץ בכארתלי שבמזרח גאורגיה. מקור המילה קבלולי הוא מהמילה "קבלה" בעברית. 

על פי המנהג הייתה אם החתן, אחותו או גיסה, רוקדת מול בני הזוג כשהיא מניפה את לחם הכלולות כשנרות דולקים מונחים עליה מסביב. בעקבותיה יוצאת בריקוד נציגה ממשפחת הכלה ובידיה לחם אחר שנאפה בבית הכלה. לריקוד מצטרפים הכלה והחתן ובני משפחה נוספים. החוגגים מניחים על הלחם שטרות כסף כמתנה לרוקדת. 

לחם הכלולות הוא בעצם עוגת שמרים העשויה ביצים וחלב ומקושטת בסוכר. הלחם או הבצק התופח מסמלים את הכלה והנר מסמל את החתן.

== ראו גם ==
* המטבח הגאורגי
* עוגת חתונה

==קישורים חיצוניים==
* רחל ארבל ולילי מגל, "[http://www.georgianjews.org/stat.php?id=133&lang=he מסורת מנהגים ואורך חיים]", באתר הקונגרס העולמי של יהודי גרוּזיה 
* [https://web.archive.org/web/20070629195923/http://www.imj.org.il/heb/exhibitions/2006/bread/Cycle/wedding-georgian.html לחם כלולות בגאורגיה]

קטגוריה:יהדות גאורגיה 
קטגוריה:המטבח הגאורגי
קטגוריה:גאורגיה: תרבות
קטגוריה:נישואים ביהדות
קטגוריה:עוגות
קטגוריה:חתונה
סגל אקדמי

באוניברסיטאות, במכללות ובמכוני מחקר, הסגל האקדמי הוא סגל המורים והחוקרים של המוסד, המובילים את פעילותו האקדמית.

חברי הסגל האקדמי הבכיר מעבירים הרצאות ומנחים סמינרים בתחום התמחותם. כמו כן הם עוסקים במחקר מתקדם בתחומם ואמורים לחנוך אקדמאים צעירים שבבוא היום יחליפו אותם. האיזון בין מטלות הסגל האקדמי הבכיר תלוי במוסד, במקום ובזמן. לדוגמה, בחלק מהאוניברסיטאות בארצות הברית (ובכל האוניברסיטאות האירופאיות) חברי הסגל האקדמי הבכיר זוכים לקידום רק על בסיס הישגיהם המחקריים, ואילו באוניברסיטאות פרטיות בארצות הברית איכות ההוראה מהווה מרכיב חשוב בקידום.

בישראל, למשל, הסגל האקדמי נחלק לשני מרכיבים עיקריים:
* סגל אקדמי בכיר במסלול הרגיל, הכולל חברים בדרגות מרצה, מרצה בכיר, פרופסור חבר ופרופסור מן המניין; חברי סגל אקדמי במסלול המקביל למורים, שבו הדגש המרכזי הוא על הוראה ופחות על מחקר, בדרגת מורה (המקבילה לדרגת מרצה) ובדרגת מורה בכיר (המקבילה לדרגת מרצה בכיר); וכן, חברי סגל במסלול הנלווה בדרגות פרופסור חבר נלווה ופרופסור מן המניין נלווה, המקבילות לדרגות הנ״ל במסלול הרגיל. המסלול הנלווה מיועד לחברי סגל בעלי מוניטין וכישורים יוצאי דופן (כדוגמת יוצרים/מומחים/מובילים בתחומם המקצועי), שהישגיהם אינם נופלים מן ההישגים הנדרשים מחברים בדרגות המקבילות במסלול הרגיל (על אף סוג הכישורים השונה). למרות השוני הקיים בין המוסדות האקדמיים, ברוב המוסדות בארץ ניתן לקבל מינוי קבוע (כלומר, קביעות אקדמית) החל מדרגת מרצה בכיר במסלול הרגיל, מדרגת מורה במסלול המקביל, ומדרגת פרופסור חבר נלווה במסלול הנלווה.
*סגל אקדמי זוטר, הכולל עוזרי הוראה (בדרך כלל תלמידים לתואר שני או שלישי), עמיתי הוראה ומורים מן החוץ.

==הסגל האקדמי בישראל==
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בשנת הלימודים תשפ"א היו 35,325 אנשי סגל אקדמי באוניברסיטאות ובמכללות האקדמיות, לעומת 34,237 בשנת הלימודים הקודמת (גידול של 3.2%). במהלך העשור האחרון, נוספו כ-9.2 אלף אנשי סגל. קצב השינוי השנתי במספר אנשי הסגל האקדמי היה 3.1% בממוצע לשנה.

מספר המשרות המלאות בשנת הלימודים תשפ"א היה 14,801 לעומת 14,696 בשנת הלימודים הקודמת (גידול של 0.7%). במהלך העשור האחרון, נוספו כ-3.0 אלף משרות מלאות. קצב השינוי השנתי במספר המשרות המלאות היה 2.2% בממוצע לשנה.

בשנת הלימודים תשפ"א מספר שעות העבודה של אנשי הסגל האקדמי היה כ-149.6 אלף שעות, לעומת כ-144.6 אלף שעות בשנת הלימודים הקודמת (גידול של 3.5%).

במהלך העשור האחרון, נוספו כ-35.4 אלף שעות עבודה. קצב השינוי השנתי במספר שעות העבודה היה 2.7% בממוצע לשנה.

בשנת הלימודים תשפ"א מספרם של אנשי הסגל האקדמי החדשים עמד על כ-4,096 אנשי סגל, לעומת 5,017 בשנת הלימודים הקודמת (קיטון של 18.4%).<ref></ref>

במשא ומתן על תנאי עבודתם של חברי הסגל האקדמי בישראל, הם פועלים באמצעות שני ארגונים נפרדים בכל אוניברסיטה, אחד לסגל הבכיר והאחר לסגל הזוטר. ארגונים אלה משתפים פעולה ביניהם באמצעות שני ארגונים ארציים:
* המועצה המתאמת של הסגל האקדמי הבכיר.
* הפורום המתאם של ארגוני הסגל האקדמי הזוטר.

בדו"ח שהגישה ביולי 2015 הוועדה לקידום ולייצוג נשים במוסדות להשכלה גבוהה, בראשותה של נשיאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים פרופ' רות ארנון, נקבע ששיעור הנשים בסגל האקדמי הבכיר בישראל נמוך במיוחד בהשוואה למדינות המערב והוא כ-29% באוניברסיטאות וכ-39% במכללות המתוקצבות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מינויים אקדמיים
מוריס וילקינס

מוריס יו פרדריק וילקינס (באנגלית: Maurice Hugh Frederick Wilkins; 15 בדצמבר 1916 - 5 באוקטובר 2004) היה ביולוג בריטי יליד ניו זילנד. הוא זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה בשנת 1962 על חלקו בגילוי מבנה ה-DNA. מחקריו של וילקינס עסקו בניסויי עקיפה של קרני רנטגן לצורך לימוד מבנה של חומרים, פוספורסצנציה והפרדת איזוטופים.

עמיתת המחקר של וילקינס מקינגס קולג' לונדון, רוזלינד פרנקלין, הגיעה להישגים משמעותיים בהבנת מבנה הדנ"א בשנת 1952. בסוף אותה שנה היא הצליחה לבצע ניסוי עקיפה של קרני רנטגן ולקבל תצלום ברור של דנ"א. תוצאה זו מכונה "תצלום 51". וילקינס שהיה מסוכסך עמה, הראה את הצילום בלי ידיעתה, לג'יימס ווטסון שביקר במעבדתם. ווטסון זכר את הצילום ותוך זמן קצר הצליח, יחד עם שותפו למחקר פרנסיס קריק, לפצח את מבנה מולקולת הדנ"א.

לאחר שפרנקלין חלתה בסרטן, המשיך וילקינס את המחקר שלה וסייע בהבנה מעמיקה יותר של מבנה הדנ"א. על כך הוענק לו, לווטסון ולקריק פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה בשנת 1962.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ביולוגים בריטים
קטגוריה:קריסטלוגרפים בריטים
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:סגל קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברמינגהאם
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1916
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
השערת ארדש-גראהם

השערת ארדש-גראהם היא השערה שהוכחה כנכונה בתורת המספרים הקומבינטורית, שלפיה בכל חלוקה סופית של קבוצת המספרים <math>\ 2,3,4,\cdots</math> (המספרים הטבעיים הגדולים מ-1), יש חלק הכולל מספרים שסכום ההופכיים שלהם הוא 1. במילים אחרות, לכל צביעה של המספרים האלו במספר סופי של צבעים, יש "הצגה מונוכרומטית" של 1 כשבר מצרי (מניחים ש-1 אינו משתתף במשחק, כדי שלא לקבל את ההצגה הטריוויאלית <math>\ 1 = \frac{1}{1}</math>). את ההשערה הציעו פול ארדש ורונלד גראהם ב-1980, והוכיח אותה ארני קרוט בשנת 2000.

לדוגמה, בחלוקת הטבעיים למספרים זוגיים ואי-זוגיים, אפשר להציג את 1 גם כסכום <math>\ \frac{1}{2}+\frac{1}{4}+\frac{1}{6}+\frac{1}{12}</math>, וגם כסכום <math>\ \frac{1}{3}+\frac{1}{5}+\frac{1}{7}+\frac{1}{9}+\frac{1}{15}+\frac{1}{21}+\frac{1}{27}+\frac{1}{35}+\frac{1}{63}+\frac{1}{105}+\frac{1}{135}</math>. השאלה היא האם בכל חלוקה יש הצגה כזו לפחות עבור אחד החלקים.

ארדש וגראהם שיערו בנוסף שקיים קבוע b כך שאם מספר הצבעים r גדול מספיק, אז המכנה הגדול ביותר שבו נעשה שימוש בהצגה, קטן מ-<math>\ b^r</math>. כדי שהתנאי הזה יתקיים, ידוע שעל b להיות לפחות e. קרוט הוכיח שהטענה הזו נכונה עבור <math>b \geq e^{167000}</math>.

תוצאתו של קרוט נובעת כמסקנה ממשפט כללי יותר, שלפיו יש הצגה של 1 באמצעות שברים מצריים שהמכנים שלהם נבחרים מקבוצה C של מספרים חלקים בקטעים מהצורה <math>\displaystyle[X, X^{1+\delta}]</math>, בתנאי ש-C גדולה מספיק כך שסכום ההופכיים של המספרים שם הוא לפחות 6. השערת ארדש-גראהם נובעת מהמשפט הזה, אם מראים שלכל r, ניתן למצוא קטע מהצורה הזו כך שסכום ההופכיים של כל המספרים החלקים הוא לפחות 6r, משום שאז יש בכל צביעה ב-r צבעים חלק אחד שסכום ההופכיים עבורו הוא לפחות 6.

ארדש כתב במהלך חייו מאמרים רבים על שברים מצריים. כמעט עשרים שנה אחרי מותו, התפרסם מאמר משותף שלו עם רון גראהם ו-Steve Butler, לאחר שהאחרון השלים, גם באמצעות חישוב אינטנסיבי, פתרון של בעיה אחרת שהציבו ארדש וגראהם: האם אפשר להציג כל מספר שלם כשבר מצרי שבו המכנים הם כולם מכפלה של שלושה ראשוניים . התשובה, כפי שהוכח ב-2015, חיובית [http://www.math.ucsd.edu/~ronspubs/pre_tres_egyptian.pdf].

== ראו גם ==
* משפט מירסקי-ניומן קובע שבכל חלוקה של השלמים לאיחוד זר של סדרות אריתמטיות מוכרח ההפרש הגדול ביותר להופיע יותר מפעם אחת.
* השערת הרצוג-שונהיים מכלילה את הבעיה שביסוד משפט מירסקי-ניומן לחבורה (סופית) כלשהי.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Croot, Ernest S. III, Unit Fractions, Ph.D. thesis, University of Georgia, Athens, 2000.
* Erdős, Paul and Graham, Ronald L., "Old and new problems and results in combinatorial number theory". L'Enseignement Mathématique 28:30–44, 2000.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.math.gatech.edu/~ecroot/ עמוד הבית של ארני קרוט]
* [http://arxiv.org/abs/math.NT/0311421 ההוכחה של קרוט ב-"Annals of Mathematics"]
* 

ארדש-גראהם
קטגוריה:שברים
ארדש-גראהם
קטגוריה:פאול ארדש
חוות שרתים

מסדי 19 אינץ' בחוות השרתים של ויקימדיה]]
חוות שרתים היא מתקן המאחסן אוסף של שרתים המיועדים לבצע משימות שנמצאות מעבר ליכולתו של שרת יחיד. חוות שרתים מתוכננת לרוב כאשכול מחשבים, או כמספר אשכולות מסודרים במסדי מחשוב, ומאובזרות גם במתגים ונתבים לניתוב התקשורת. 

מחשבי על מודרניים רבים מורכבים מחוות שרתים ענקיות המורכבות ממעבדים מהירים המחוברים באמצעי תקשורת כאלה. שימוש נפוץ של חוות שרתים הוא לשירותי מחשוב ענן, אחזקת אתרי אינטרנט ושירות אירוח אתרים.

==מאפיינים==
השימוש בחוות מחשבים נעשה נפוץ יותר ויותר על ידי עסקים גדולים, במקום או לצד מחשבים מרכזיים. בגלל הכמות האדירה של שרתים בחוות, תקלה בשרת בודד היא אירוע תכוף, וניהול חוות שרתים חייב לקחת זאת בחשבון. דרכי התמודדות עם תקלות מסוג זה מגוונות וכוללות גם הכנה מראש בשיטות כמו כפילות, אשכול וגמישות בהגדרות המחשבים. לעיתים קרובות בחוות שרתים יוקצו לאותה משימה שני שרתים, עיקרי וגיבוי, כך שבמקרה של תקלה באחד מהם השירות לא יופסק. להבטחת פעולה רצופה כוללת חוות שרתים גם גנרטורים ומערכות אל-פסק, למקרה של תקלה באספקת חשמל מרשת החשמל.

גודלן ויכולותיהן של חוות שרתים מוגבלים לרוב על ידי ביצועי מערכות מיזוג האוויר שלהן או אספקת החשמל ולא על ידי עוצמת החישוב או מאפייני המחשבים המצויים בחווה. מסיבה זאת לעיתים נמדד גודל חוות השרתים במגהוואט שעה וביצועי המערכות המצויות בחוות שרתים נמדדים בביצועים ליחידת הספק ולא בביצועים למעבד.

חוות שרתים מדורגות בארבע רמות מבחינת רציפות השירות שהן מבטיחות:
* Tier I: רציפות מינימלית, כולל מערכת אל-פסק. תקלות ותחזוקה מביאים להשבתה זמנית של השירות.
* Tier II: רציפות בסיסית, עמידות לתקלות מבוססת על כפילות בחלק מהרכיבים. תחזוקה מצריכה השבתה זמנית של השירות.
* Tier III: רציפות מתקדמת: כפילות בכל הרכיבים, כך שתקלה ברכיב כלשהו אינה פוגעת ברציפות השירות. תחזוקה אינה מצריכה השבתה של המערכת. 
* Tier IV: רמת הרציפות הגבוהה ביותר.

==חוות שרתים ימית==
חברת גוגל רשמה פטנט על חוות שרתים הממוקמת בספינה בלב ים המשתמשת במי הים לקירור החווה ובתנועת הגלים כמקור אנרגיה מתחדשת לשאר צורכי החווה. החווה הימית מפחיתה את עלויות אחזקת החווה הן על ידי הפחתת עלות האנרגיה הנדרשת לתפעולה השוטף והן על ידי הימנעות ממיסים שכן החווה אינה נמצאת בתחומה של אף רשות.

==בישראל==
בישראל פועלות חוות שרתים הפזורות ברחבי המדינה. עם הספקים הבולטים של חוות שרתים נמנים מד 1, בינת תקשורת מחשבים, בזק בינלאומי, טריפל סי, פרטנר תקשורת ועוד. בשנת 2020 חנך צה"ל חוות שרתים חדשה לשירותו. ממשלת ישראל יזמה את פרויקט נימבוס להעברת המחשוב הממשלתי למחשוב ענן, במסגרתו יוקמו חוות שרתים אחדות.

== ראו גם ==
* אשכול מחשבים
* מרכז נתונים (Data Center)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:שרתים
ארץ הגיר

ארץ הגיר (באנגלית: ChalkZone) היא סדרת אנימציה שנוצרה בידי בייל בורנט ולארי הובנר ושודרה בערוץ ניקלודאון מ-22 במרץ 2002 עד ל-22 במרץ 2008.

==תקציר העלילה==
הסדרה מספרת על ילד בשם רודי טאבוטי המוצא גיר קסמים שנותן לו מעבר לארץ שעשויה מגיר. רודי משתף את חברתו פאני סנצ'אז וביחד הם עוברים לארץ הגיר מדי פעם ופוגשים בחברם העשוי מגיר סנאפ.

==דמויות==
=== הדמויות המרכזיות ===
* רודי טאבוטי (אליזבת דיילי): הכוכב של הסדרה מוצא גיר קסמים שבעזרתו הוא יכול להגיע לארץ הגיר ולצייר ציורים שיהפכו לאמיתיים בארץ הגיר.
* סנאפ (קנדי מילו): חברו המצויר של רודי שנמצא בארץ הגיר. סנאפ עוזר לרודי להתמצא בארץ הגיר כאשר רודי מגיע לשם וגם סנאפ עוזר לשמור על ארץ הגיר.
* פאני סנצ'אז (היידן וולץ'): פאני היא תלמידה טובה בבית הספר וגם חברתו הטובה ביותר של רודי, מצטרפת עליו בביקוריו בארץ הגיר ועוזרת לו לפתור את הבעיות שם.
* רג'י הבריון (קנדי מילו): הבריון בבית הספר של רודי נוהג להציק לרודי כל הזמן.
* הורס טי ווילטר (רוברט קייט): המורה של רודי בבית הספר לפעמים חושד ברודי שעובר לעולם הגירים.
* בייקלופ (רוג'ר בומפס): הקיקלופ ששומר על ארץ הגיר והאחראי על מערת הגירים שבא כל הגירים הקסומים.
* ג'ו טאבוטי (ג'ס הרנל): אביו של רודי.
* מילדרד טאבוטי (מיריים פליין): אימו של רודי.
* בלוקי (קנדי מילו): ציורו הראשון של רודי שנשלח לארץ הגיר וחברו הטוב של סנאפ.
* קווין ראפשיבה (רוזי טיילור): חברתו של סנאפ והזמרת הכי מפורסמת בארץ הגיר.
* סקרול (ג'ים קאמינגס): האויב של רודי בארץ הגיר, מנסה להשתלט על ארץ הגיר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
אדולף סאקס

אנטואן-ז'וזף "אדולף" סאקס (Antoine-Joseph "Adolphe" Sax; 6 בנובמבר 1814 – 7 בפברואר 1894) היה מפתח כלי נגינה בלגי וקלרניתן. ידוע במיוחד כממציא הסקסופון.

==ביוגרפיה==
סקסופון שיצר אדולף סאקס
סאקס נולד בדינאן שבוולוניה. אביו, שרל-ז'וזף סאקס, היה ממציא כלי נגינה בעצמו, שהכניס שינויים בקרן היער ופיתח אותה.

סאקס הרכיב את כלי הנגינה שלו בגיל צעיר מאוד, והציג לתחרות שני חלילים וקלרינט שהרכיב בעצמו כבר בגיל 15. לאחר מכן למד לנגן בכלים אלו בבית הספר המלכותי למוזיקה בבריסל. בשנת 1841 עבר להתגורר בפריז והחל לתכנן ולפתח כלי נגינה חדשים, אותם הציג בשנת 1844.

סאקס הציג את הסקסופון הראשון בשנת 1845, ורשם עליו פטנט ב-1 ביולי 1846. הוא פיתח אותו לאחר שקיבל הזמנה לכלי נגינה שיתאים לתהלוכות ולתזמורות. עם זאת, כיום הסקסופון נפוץ בעיקר בהרכבי ג'אז.

עקב בעיות של שמירת זכויות על פטנט והתדיינויות משפטיות, הוכרז סאקס פעמיים (בשנת 1856 ובשנת 1873) כפושט רגל. בין השנים 1853–1858 היה חולה בסרטן אך הצליח להבריא לחלוטין. נפטר בשנת 1894.

תמונתו הופיעה על שטר של 200 פרנק בלגי, ששימש עד החלפת הפרנק במטבע האירו בשנת 2002.

==קישורים חיצוניים==

* [http://orgs.usd.edu/nmm/cutler6.html מספר סקסופונים שפיתח סאקס], באתר National Music Museum
* , 6 בנובמבר 2015
* 
* 
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:קלרניתנים
קטגוריה:בוני כלי נגינה
קטגוריה:יצרני כלי נגינה
קטגוריה:מוזיקאים בלגים
קטגוריה:ממציאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של מונמארטר
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף בלגיים
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1894
רביעיית הג'אז המודרני

רביעיית הג'אז המודרני (באנגלית: Modern Jazz Quartet) נוסדה בשנת 1952 על ידי מילט ג'קסון (ויברפון), ג'ון לואיס (פסנתר ומפיק מוזיקלי), פרסי הית (קונטרבס) וקני קלארק (תופים) (קוני קיי החליף את קלארק ב-1955). הרביעייה נחשבת לאחד מהרכבי הג'אז המודרני החשובים ולהרכב שקידם את נגינת הויברופון יותר מכל הרכב אחר. הרביעייה התנסתה במספר סגנונות ג'אז כשהבולטים ביניהם הם בי בופ, קול ג'אז ולבסוף גם הזרם השלישי.

מייסד ההרכב ומובילה היה מילט ג'קסון אשר ניגן עם ג'ון לואיס וקני קלארק בתזמורת המפורסמת של דיזי גילספי בשנים 1946 עד 1950. לאחר מכן הם צירפו את פרסי הית בבס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הרכבי ג'אז
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1952
חנדלה

100px
גרפיטי ובו חנדלה ו[[שרוליק בתל אביב]]
חנדלה ב[[גרפיטי בנצרת, ליד מפת ארץ-ישראל בצבעי דגל פלסטין]]
חנדלה (בערבית: حنظلة, תעתיק מדויק: חנט'לה) הוא דמות הקומיקס המפורסמת ביותר של הקריקטוריסט נאג'י אל-עלי. חנדלה הופיע לראשונה בעיתון הכוויתי "א-סיאסה" בשנת 1969. החל משנת 1973 (בה התחוללה מלחמת יום הכיפורים) הופיעה הדמות כאשר גבה מופנה לקורא, וידיה משולבות מאחוריו.

דמותו של חנדלה משמשת להביע את דעתו ומחאתו של יוצרה כלפי המציאות שיצר הסכסוך הישראלי-פלסטיני. הדמות מוצגת כילד בן 10, על פי יוצרו, הגיל בו הוא עצמו נאלץ לעזוב את פלסטין. לדברי אל-עלי, הילד לא יכול לגדול עד אשר יחזור למולדתו. עמידת הדמות עם גבה למתרחש ושילוב הידיים מאחור מסמל ניסיון ל"פתרון חיצוני" ולחוסר אונים כלפי הנעשה. הדמות לבושה בבגדים בלויים והיא יחפה על מנת להביע סולידריות עם העוני שהפליטים הפלסטינים חיים בו במחנות הפליטים.

משמעות השם "חנט'לה" היא פקועה, פרי שטעמו מר, ולדברי מוסטפא כבהא, "נועד לבטא כנראה את המרורים שאוכלים הפלסטינים במאבקם להגשים את זהותם ואת ריבונותם כעם".

יותר מאוחר הפך חנדלה לחתימתו של אל-עלי ולסמל לזהות ולהתנגדות פלסטינית.
בשנים מאוחרות יותר, צויר חנדלה כשהוא זורק אבנים או מצייר גרפיטי.

דמותו של חנדלה משמשת גם כסמל התנועה הירוקה באיראן.

בשנת 2007 הנאא אל-רמלי ביימה את הסרט התיעודי "האייקון" אודות דמותו של חנדלה, אשר הוצג במדינות רבות<ref></ref>.

יוצרו, נאג'י אל-עלי, אומר:

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.handala.org אתר המוקדש לדמות] 
* [http://najialali.hanaa.net אתר של נאג'י אל-עלי] 
* [https://web.archive.org/web/20150922141124/http://www.najialali.com/ אתר נוסף של הקריקטוריסט] 
* [http://www.goodreads.com/book/show/14623253 ספר אלקטרוני ובו לקט קריקטורות] 
* [http://dugrinet.co.il/17852/blog/2015/december/31 שרוליק וחנדלה נפגשים בכיתה, מאת יהושע רץ]. באתר דוגרינט

==הערות שוליים==

קטגוריה:האנשת מדינות
קטגוריה:תעמולה פלסטינית
קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
בלו 1

בלו 1 הייתה חברת תעופה פינית שבסיסה נמצא בנמל התעופה הלסינקי-ונטה.

בשנת 2016 פורקה בלו 1 והתמזגה עם סיטיג'ט.

==תולדות החברה==
החברה נוסדה בשנת 1987 והחלה לטוס בשנת 1988 כחברה-בת של סקנדינביין איירליינס בשם "אייר בוטניה".
בתחילת דרכה החברה טסה טיסות פנימיות בפינלנד.

בשנת 1998 רכשה SAS את כל מניות החברה שלא היו בידיה עד כה. בעקבות הרכישה החלה אייר בוטניה לטוס גם אל בסיסיה של SAS ואל ערים גדולות באירופה.

בשנת 2004 שינתה החברה את שמה לבלו 1.

==צי המטוסים (אוגוסט 2009)==
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=lightblue
| דגם || מספר מטוסים || תכולת מושבים (קונפיגורציה) || הערות
|-
|בואינג 717||9||115||
|}

==יעדים לשעבר==
* פינלנד – הלסינקי, קיטילה, קופיו, קוואסמו, אאולו, רובניימי, טמפרה, טורקו, וואסה.
* אירופה – קופנהגן, דוברובניק, ספליט, בודפשט, ניס, ביאריטז, אתונה, אוסלו, גטבורג, סטוקהולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סטאר אלייאנס
קטגוריה:פינלנד: תעופה
קטגוריה:חברות פיניות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו