ראובן מרגליות

הרב ראובן מרגליות (ז' בכסלו תר"ן, 30 בנובמבר 1889 – ז' באלול תשל"א, 28 באוגוסט 1971) היה רב, חוקר תורני, וספרן, מחברם של ספרים רבים במגוון נושאים תורניים. מנהל ספריית הרמב"ם, חתן פרס ישראל ופרס הרב קוק לספרות תורנית.

==ביוגרפיה==
נולד בלמברג (לבוב) שבגליציה למשה ולמרים לבית לוטבק. בצעירותו למד אצל הרב משה זאב מזוזה והרב דוד טוניס אך עיקר לימודו היה עצמאי. בהיותו בגיל אחד עשרה כתב את חיבורו הראשון קונטרס על חושן משפט. לאחר שיצא מרשות המלמדים למד באופן עצמאי בבית המדרש של חסידות זידיטשוב. בגיל ארבע עשרה התייתם מאביו ונאלץ להיכנס לעסקי אביו וניהל את חנותו. בתקופה זו פרסם לעיתים מאמרים בעיתוני התקופה, מחזיקי הדת, ו"המצפה", בגיל שמונה עשרה נישא לחיה גנדיל לבית שיין.

בגיל עשרים ושתיים הופיע ספרו הראשון תולדות אדם – תולדות המהרש"א. את הספר כתב לזכר אביו משה, והקדישו לאמו וחותניו. לאחר מכן הוציא את ספרו קב בשמים – הערות בדברי בעלי התוספות. בשנים אלו כתב גם את חיבורו תולדות רבי חיים בן עטר אך עקב מלחמת העולם הראשונה נאלץ להדפיסו בתרפ"ו. הספר נדפס לזכר הוריו ומחותניו.

בתרע"ד בהיותו בן עשרים וארבע הוסמך לרבנות על ידי רבי מאיר אריק מבוצ'אץ', ורבי משה באב"ד.

למרות קבלת הסמיכה לא קיבל עליו משרה רבנית ופתח בית עסק לספרים, החנות היוותה בית ועד לדיונים על ספרים חדשים ומקום מפגש לידיעות בנושאי הספר התורני.

במלחמת העולם הראשונה נמלט לווינה, קיבל צו גיוס לצבא האוסטרו-הונגרי והסתתר שנתיים בביתו. בתקופה זו כתב את ספרו נפש חיה. לאחר מכן קיבל פטור מהצבא בשל סמיכתו לרב, בהקדמתו לספר נפש חיה מתאר את ימיו אלה: .

אחד הדברים שסייעו לשחרורו מהצבא היה הדרשה שהדפיס לכבוד הקיסר קרל הראשון, קיסר אוסטריה.

עד תאריך זה (תרצ"א) הדפיס הרב מרגליות עשרים ספרים.

באותו זמן עסק גם בפעילות ציבורית בתנועת המזרחי וההיסתדרות הציונית בגליציה, במסגרתה שימש בתפקידים שונים: נשיא התנועה בגליציה המזרחית, חבר ההנהלה הראשית של קק"ל, וייסד בתי ספר דתיים לאומיים. בתקופה זו אשתו חלתה ונפטרה, לא השאירה ילדים אחריה.

בטבת תרצ"ה (1934) עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. טרם עלייתו הציעו לו מהר"ם שפירא, הראי"ה קוק, והרב בן ציון מאיר חי עוזיאל לכהן כרב באחת המושבות אך הוא סירב, ככל הנראה מפני שהעדיף שלא לקבל שכר על משרה תורנית.

בהיותו בארץ נישא בשנית לאסתר בת הרב מאיר הכהן טויבה, גם ממנה לא נולדו לו ילדים.

משנת עלייתו לארץ שימש מנהל ספריית הרמב"ם בתל אביב. בתקופת כהונתו כמנהל הספרייה צמחה הספרייה מחמישים ספרים לחמישים וארבע אלף ספרים, ב-1967 יצא לפנסיה, את מקומו מילא הרב עזריאל הילדסיימר.

הרב מרגליות שימש כחבר מועצת המכון לעריכת התלמוד הישראלי השלם, וכחבר במועצת המנהלים של מוסד הרב קוק.

בשנותיו האחרונות חלה ונפטר בבית החולים איכילוב בז' באלול תשל"א בגיל שמונים ואחד. הלווייתו יצאה מביתו ברחוב יבנה 3 בתל אביב והוא נקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
הרב ראובן מרגליות בתרע"ב. {{ש}}הודפס בספרו תולדות אדם תחת הכותרת "והיו עיניך רואות את מוריך".{{ש}}לצד התמונה הובא דיון היסטורי על רבנים שהציבו את תמונותיהם בראש ספריהם
בבחירות לכנסת השישית הוצב בצורה סמלית במקום ה-118 של רשימת המפד"ל.

==פרסים והוקרה==
הרב ראובן מרגליות זכה למספר פרסים:
* פרס ישראל לספרות תורנית תשי"ז, על ספריו על הזוהר. בנימוקי ועדת השופטים נאמר: , את כספי הזכייה תרם הרב מרגליות למוסד הרב קוק. עם קבלת הפרס נערך אירוע לכבודו.
* פרס הרב קוק לספרות תורנית בקטגוריה ספרות מחקר וספרי עזר תורניים לשנת תש"ג-תש"ד, ופרס כבוד על מהדורת ספר הזוהר לשנת תשי"ג-תשי"ד.
* מפתח העיר תל אביב ב-1967 ביציאתו לגמלאות.

==כתיבתו==
סגנון כתיבתו של מרגליות הוא בעיקר בקיאותי, בספריו הרבים מציין לאלפי מראי מקומות ומגלה בקיאות רבה בכל מרחבי הספר התורני. אפיק נוסף בכתיבתו של מרגליות הוא חידושיו הבולטים, לדוגמה: הסברו על ארבע מאות בניו של דוד המלך שלטענתו היא טעות בגרסה, הסברו ששנים עשר נשותיו של בר קפרא נגרמו מייבום, וחידושים רבים אחרים.
יושב בספריית הרמב"ם
תחומי כתיבתו של מרגליות רבים. ניתן לחלק את כתיבתו למספר דרכים, הלכה ותלמוד, דרוש, ביוגרפיה, מחקר, וקבלה.

בתחום ההלכה כתב מספר ספרים: טל תחיה העוסק במשפט עברי ובמדינה המתחדשת, נפש חיה הערות וביאורים קצרים על סדר שולחן ערוך אורח חיים, מקור הברכה על ענייני ברכות, ניצוצי אור – הערות קצרות על סדר הש"ס, מרגליות הים - מאות הערות וביאורים על מסכת סנהדרין המהווה ספר יסוד במסכת סנהדרין. כמו כן ההדיר את ספר חסידים ושו"ת מן השמים. בתחום הדרוש כתב את הספרים ילקוט פנינים, ילקוט מרגליות, ודברים בעתם ואחרים, בספרים אלו ליקט ואסף עשרות מאמרים ופנינים העוסקים בדרוש.

בתחום הביוגרפיה כתב את תולדותם של מספר ראשונים אשר עסקו בפולמוס - רמב"ן, רבי יחיאל מפריז ורבי אברהם בן הרמב"ם, ותולדותם של רבים מגדולי החסידות - רבי מאיר מפרמישלאן, רבי לייב שרה'ס, רבי ברוך ממז'יבוז' ואחרים.

בתחום הקבלה ההדיר את הספרים העיקריים של תורת הקבלה ספר הזוהר, תיקוני הזהר, זוהר חדש, וספר הבהיר. את ספרים אלו ההדיר בצירוף אלפי הערות (לספר הזהר כתב מעל ששים אלף הערות) אשר עסקו בבירורי גרסאות, מקבילות לספרי חז"ל אחרים, בירור ההלכה למעשה, ועוד. להערותיו אלו קרא ניצוצי זהר. כמו כן כתב את הספר שערי זהר אשר עוסק בהבאת דברי הזהר על סדר התלמוד.

בתחום המחקר עסק רבות בחקר תורת ההלכה של הרמב"ם וכתב על נושא זה כעשרה מאמרים, למהותן של השגות הראב"ד, השוואת דברי הרמב"ם לזוהר, ועוד.

תחום נוסף שחקר הוא התלמוד וכתב על כך מספר ספרים, יסוד המשנה ועריכתה על צורת כתיבת המשנה, שם עולם על מחלוקות והבאת דברים בשם אומרם בש"ס, לחקר שמות וכינויים בתלמוד וכן מחקרים בדרכי התלמוד וחידותיו על סגנונות של אמוראים, פסבדונים בתלמוד, על חידות בדבריהם ועוד.ישראל פרידמן מהוסיאטין בנושא תרומות לקרן קיימת לישראל]]ספריו לפני עלייתו לארץ יצאו ברובם בהוצאתו, לאחר העלייה לארץ רוב ספריו יצאו על ידי מוסד הרב קוק. בתשנ"ח הוציא נחום שטיין ארבעה כרכים של אסופה מכתביו.

בשנת תשס"ד הוקם על ידי אחיינו הרב חנניה ויינברגר והרב איל בן דוד בבאר שבע מכון להוצאת כתבי הרב מרגליות. עד כה הוהדרו על ידי המכון שמונה מספריו.

הרב שמואל אשכנזי ואחרים האשימו את מרגליות שבכתביו לא הקפיד על הבאת דברים בשם אומרם. ואכן הרב מרגליות עצמו בפתח ספרו "מקור הברכה" (מהדורת לבוב תרצ"ד) העתיק את דברי רמב"ן בהקדמתו לקונטרס דינא דגרמי אשר מתנצל שבספריו יש לעיתים הבאות דברים שלא בשם אומרם.
== פולמוסיו עם גרשום שלום ==
גרשם שלום כתב ביקורת על הספר Jacob Emden: a man of controversy, מאת מורטימר ג' כהן (Mortimer J. Cohen), בביקורת טען שרבי יהונתן אייבשיץ אכן היה שבתאי וכדברי רבי יעקב עמדין. הרב מרגליות תקף את דבריו בחריפות ופרסם שני מאמרים בעניין: סיבת התנגדותו של רבינו יעקב עמדין לרבינו יהונתן אייבשיץ, להקטגוריה שנתחדשה, בהם הציג סיבות אחרות להתנגדותו של רבי יעקב עמדין על רבי יהונתן אייבשיץ, גרשום שלום בתגובה למאמרים פרסם חוברת בשם "לקט מרגליות" בה ענה להשגות מרגליות. בחוברת מכנהו "מר מרגליות" ולא "רב" כמקובל.

מרגליות בתגובה הכין טיוטה לפרסום בה גינה בצורה נחרצת את שלום ומחקר הקבלה החילוני בכלל, והאשימו באי אובייקטיביות. במיוחד לעג מרגליות על חוסר הידע של המחקר בספרות היהודית ועל שמושם בספרות עזר. מרגליות לא פרסם את דבריו, יצחק רפאל פרסם חלק מהדברים, אבישי אלבוים פרסם את הטיוטה בשלמותה.

אגב ויכוח זה התעוררה מחלוקת שנייה בין השניים בקשר לדרוש התנינים לנתן העזתי. שלום ראה בדברים שהכניס רבי אייבשיץ לספרו לוחות עדות (ספר סנגוריה שכתב כנגד המקטרגים עליו) בעניין זה הוכחה לשבתאותו. ואילו הרב מרגליות יצא כנגד קביעה זו, בטענה שזהו שם של מאמר בזוהר וכמו שכינוהו המקובלים. בהמשך לאחר ששלום מצא הגהות של היעב"ץ לדרוש התנינים חזר בו.

בנוסף, הרב מרגליות פרסם מאמר בשם "שאלות ביקורת הזוהר מתוך ידיעותיו על ארץ ישראל" בו חולק על מספר טענות של שלום. כשהרב מרגליות פרסם את ספרו ניצוצי זהר על ספר הזהר שלום כתב מאמר ביקורת בהארץ.
יחד עם [[אברהם עופר בעת מסיבת פרישתו לגמלאות]]
חנניה ווינברגר אחיינו של מרגליות סיפר שהשניים השלימו ואף שלום התארח בביתו של מרגליות למטרות פיוס. יש שפקפקו ב"השלמתם". לאחר מעל 10 שנים, במכתב לאברהם מאיר הברמן כינה שלום את מרגליות "אלופנו ומיודענו".

==ספריו==
===ספרי ביוגרפיה והיסטוריה===
*, הספר נדפס מחדש על ידי אהבת שלום, בירושלים תשפ"ג כולל מכתבים על הספר.
* מילואים לספר נדפסו בחוברת ; הספר נדפס מחדש על ידי מכון התורה והארץ תשע"ח.
* 
*.
* ; מוסד הרב קוק ירושלים תשי"ט.
* 
* ; בתוך "קהל חסידים החדש", תש"ך; בתוך "ספרים קדושים" חלק ג, ברוקלין תשמ"א.
* ; בית מוריה תשס"ט יחד עם דברים בעתם.
* ; תל אביב בין תרצ"ה לתרצ"ט; "ספרייתי" תל אביב תשכ"א.
* אור המאיר תולדות רבי מאיר מפרמישלן וזקניו, לבוב תרפ"ו (בעילום שם); תל אביב תשכ"ד; ברוקלין תשמ"ה; באר שבע תשס"ז.
* .
* כולל הספרים בוצינא דנהורא, אמרות טהורות ומגדל דוד; ושוב תחת השם , במהדורה זו השמיט את שאר החיבורים.
* 

==== ההדרה ====
* 
* , לבוב תר"ץ; ברוקלין תשמ"ז.
* 

===ספרי קבלה===
* 
ספרי קבלה בההדרתו:
*ספר הזוהר, עם הערות דרך אמת והגהות מהרח"ו בתוספת הערות ניצוצי זוהר – השוואות למאמרי חז"ל במקומות אחרים, ביאורים, הקבלות בזוהר עצמו, תמצית פסקי ההלכה בזוהר, שלשה כרכים, ירושלים: מוסד הרב קוק, ת"ש-תש"ו; תשט"ז; תש"ך; תשכ"ד.
*ספר הבהיר, עם פירושי הראשונים, וביאור 'אור בהיר', ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"א.
*זוהר חדש עם ניצוצי זהר, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ג.
*תיקוני הזהר עם ניצוצי זהר, ירושלים: מוסד הרב קוק, תש"ח.

===ספרי דרוש===
* 
* 
*; הוצאת מינצר תש"י; פרי הארץ תשמ"ה; ספריית בית אל ירושלים תשס"ד.
*.; בית מוריה, באר שבע תשס"ט.

===ספרי מחקר===
* , ירושלים מוסד הרב קוק, תש"ה; תשכ"ד; תשמ"ח.
* , ספר זה הוא מאמר מתוך ספרו קוי אור. לבוב תרפ"ג; לבוב תרצ"ג; מוסד הרב קוק ירושלים תשט"ז; מוסד הרב קוק ירושלים תש"ן.
* קובץ מחקרים, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ד; תשכ"ה; תשמ"ט.
* .
* ; מוסד הרב קוק, ירושלים תשמ"ט (יחד עם מחקרים בדרכי התלמוד וחידותיו).
* שמות וכינויים בתלמוד, נספח למבוא התלמוד למהר"ץ חיות, לבוב תרפ"ח, הספר יצא כספר נרחב תחת השם: ; תשמ"ט.
* ; מוסד הרב קוק תשכ"ב.
* 

===ספרי הלכה ותלמוד===
* כשמונה מהדורות יצא מאז.
*
* ; תשס"ב.
*; הוצאת "זוהר" תל אביב תשי"ד; ברוקלין תשמ"ג; בית מוריה תשס"ז.
* נכתב לכבוד הרברט סמואל, הספר יצא בהרחבה תחת השם , ונדפס שוב על ידי בית מוריה בתשס"ח.
* 
* , תולדותיו כולל הגהות ממספר רבנים, רוב ספר זה לקוח ממהדורת ספר חסידים תרפ"ד, הספר הוכנס למהדורת ספר חסידים הוצאת מוסד הרב קוק תשי"ז והלאה.
ספרי הלכה בההדרתו:
*ספר חסידים (כת"י בולוניה), כולל פירוש מלוקט מפירושי רבי דוד אפטרוד, רבי דוד גרינהוט, ורבי סעדיה חלאוונה, יחד עם הגהות החיד"א, מראי מקומות, מבואות וציונים, לבוב תרפ"ד; ירושלים מוסד הרב קוק, תשי"ז, במהדורה זו הוכנס ספרו מקור חסד שכלל הערות ממספר רבנים, תולדות המחבר, וצוואת רבי יהודה החסיד, ושוב על ידי מוסד הרב קוק, תש"ך; תשכ"ד; תש"ל.
*שו"ת מן השמים לר' יעקב ממרויש (עם מבוא ארוך בענייני פסיקת הלכה על פי רוח הקודש), לבוב תרפ"ו; לבוב תרפ"ט; ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ז.

===תדפיסים===
* 
* רבי שאול לוין מזייף הספר בשמים ראש, ירושלים תש"ד, תדפיס מארשת (ספר שנה של אגוד סופרים דתיים) תש"ד.
* תפקיד המופלא בבית הדין הגדול, תדפיס מחוברת היובל לרב הרצוג של כתב העת קול תורה שנה ג חוברות א-ד תש"ט.
* כרכים כו-לא, תש"י-תשי"ב.
* הרמב"ם והזוהר תדפיס מסיני חוברת לב-לד, השוואת שיטת הזוהר עם שיטת הרמב"ם, ושוב בספר פנינים ומרגליות עמ' ט.
* לתולדות רבי יהודה הנשיא, תדפיס מסיני חוברות רלג-רלח, - תשט"ז-תשי"ז, נדפס שוב בספר פנינים ומרגליות עמ' ריז.
* לחקר המספרים בתלמוד, תדפיס מסיני כרך מד.
* מפרשי התלמוד הנמצאים בספריית הרמב"ם, תדפיס מ"הספר", חמש חלקים, תשי"ד תשכ"א, מסכתות ברכות עד יומא.
* ציונים ביבליוגרפיים, תדפיס מ"ארשת" (ספר שנה לחקר הספר העברי), כרכים א, ב, ד.
* ציונים והארות לסדר הדורות, תדפיס מסיני כרך מו תש"ך, עמ' כב-לג שב-שי, נדפס שוב בספר סדר הדורות מהדורת יריד הספרים 2002 בעריכת יהודה אדרי.

===ספרים שיצאו לאחר מותו===
* , חלק ב תשפ"ד.
* 
* נחום שטיין, ים מרגליות, אסופת מאמרים מכתביו, ברוקלין תשנ"ט.

==קישורים חיצוניים==

*
* 
* (= סתרי ספר וסופר, צפת תשל"ו).
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://forum.otzar.org/viewtopic.php?f=19&t=6824 ר' ראובן מרגליות] דיון בפורום אוצר החכמה
* 
* 
* אבישי אלבוים, [http://safranim.wordpress.com/גיליון-טו/א-הרב-ראובן-מרגליות-חוקר-וספרן/ הרב ראובן מרגליות - חוקר וספרן], בבלוג איגוד ספרני יהדות
* אבישי אלבוים, [https://amhasefer.wordpress.com/2011/09/23/הרב-ראובן-מרגליות-והרבי-ממונקטש-סיפור/ הרב ראובן מרגליות והרבי ממונקטש – סיפור שטרם סופר], בלוג עם הספר, 23 בספטמבר 2011
* 

==ביאורים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות תורנית
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:פרשני ספר הזוהר
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:מנהלי ספריות בישראל
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1957
קטגוריה:מגיהי ספר סדר הדורות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971