OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחסי גמביה–גרמניה

יחסי גמביה–גרמניה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של גמביה לבין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

== היסטוריה ==
הרפובליקה הפדרלית של גרמניה קיימה יחסים דיפלומטיים מאז עצמאות גמביה בשנת 1965. מערכות יחסים קרובות יחסית אלה התקררו יותר ויותר במהלך השלטון האוטוקרטי תחת הנשיא יחיא ג'אמה בין השנים 1994–2016. במהלך תקופה זו הופסק רשמית שיתוף הפעולה עם גמביה. מאז תבוסתו המפתיעה של ג'אמה בדצמבר 2016 והחזרה שלאחר מכן לדמוקרטיה תחת הנשיא החדש אדאמה בארו, היחסים התהדקו שוב. נשיא גרמניה פרנק-ואלטר שטיינמאייר ביקר בגמביה בתאריכים 13–14 באפריל 2017. זה היה הביקור הראשון של ראש מדינה אירופי מאז עצמאות המדינה. העניין של העסקים הגרמניים בגמביה גובר גם הוא. במיוחד חברות תיירות גרמניות מתחילות להרחיב את יכולותיהן לאור המספר הגובר של התיירים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* גרמניה מחזיקה בגמביה שגרירות בבנג'ול.
* גמביה מחזיקה בגרמניה 3 קונסוליות בברלין, קלן ושטוטגרט.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.auswaertiges-amt.de/de/aussenpolitik/laender/gambia-node/bilaterales/213614 יחסי גמביה–גרמניה], באתר משרד החוץ הגרמני

== הערות שוליים ==
בית הכנסת דלוס

בית הכנסת באי דלוס ביוון, אם אכן מדובר בבית כנסת, הוא אחד מבתי הכנסת הקדומים ביותר הידועים כיום. בנייתו תוארכה למאה ראשונה לפנה"ס והוא תיפקד במאות הראשונה והשנייה לספירה. זיהוי המבנה כבית כנסת שנוי במחלוקת בין החוקרים.

==תיאור וזיהוי==
שרידי בית הכנסת נחשפו בקצהו הצפוני-מזרחי של האי, סמוך לחוף הים, ברובע שעיקרו בתי מגורים ובצדו נמל קטן ונגיש, הרחק מהמוקדים הציבוריים של העיר הקדומה. המבנה עצמו הורכב משני חדרים גדולים, שבהם נמצאו עדויות לספסלי אבן לאורך הקירות הצפוני והמערבי. במרכז הקיר המערבי נמצא כס מהודר (אולי קתדרא דמשה). בצד המבנה נמצאו חדרים משניים שאפשרו גישה למאגר מים. השימוש האחרון במבנה היה כאולם כינוס ליהודים או לשומרונים. השימוש הראשון בבניין אינו ברור. יש חוקרים הסבורים שהבניין הוקם כבית פרטי או כמקום מפגש אלילי, ויש המאמינים שהמבנה שימש כבית כנסת גם בצורתו המוקדמת ביותר.

המבנה (GD 80) נחשף בשנת 1912 על ידי צוות מבית הספר הצרפתי באתונה בראשות הארכאולוג אנדרה פלאסאר (Plassart) וזוהה כבית כנסת שנותר בשימוש עד סוף המאה השנייה לספירה. הימצאותו של כיסא אבן מפואר הביאה להשערה כי מדובר ב'קתדרא דמשה' בדומה לזה שנמצא בכורזים, ומכאן לחיזוק הקביעה שהמבנה שימש כבית כנסת, שהארכאולוג אליעזר ליפא סוקניק הגדירו כ"אחד מבתי הכנסת היותר עתיקים". 

זיהויו של המבנה כבית כנסת יהודי שנוי במחלוקת. קביעתו של פלאסאר התבססה במידה רבה על כתובות הקדשה ביוונית שבהן צוין הביטוי "אל עליון" (húpsistos ,ὕψιστος) העשוי להתייחס לאל היהודי בעת העתיקה, אך גם לאלים פגאניים. על פי שתי כתובות אבן שנמצאו בבית הכנסת, המתעדות העלאת מס לבית המקדש השומרוני בהר גריזים (המקום צוין בכתובת במילה אחת - Αργαριζείν, הרגרזין), היו שהציעו לזהות את המבנה כבית כנסת שומרוני. 

מחקרים חדשים הוליכו למסקנה שהראיות לזיהוי המבנה בדלוס כבית כנסת קלושות. הארכאולוגית לידיה מטאסה (Matassa) דנה בהרחבה בבית הכנסת של דלוס בפרק מיוחד בספרהּ מ-2018 (פורסם לאחר מותהּ) שבו היא בוחנת את הממצאים שעלו מן החפירות, את העדויות הספרותיות ואת המסקנות של החוקרים שקדמו לה מאז הגילוי הראשון ב-1912, תוך השוואות לבתי הכנסת הקדומים בהרודיון, במצדה ובגמלא. מסקנותיה מעלות ספק לגבי בזיהוי המבנה בדלוס כבית כנסת יהודי וגם לגבי תִארוכו למאה הראשונה לפנה"ס.

==קישורים חיצוניים==
* [https://holylandphotos.wordpress.com/2014/06/10/a-visit-to-the-synagogue-at-delos/ שרידי בית הכנסת בדלוס – מבחר תצלומים]

==הערות שוליים==

דלוס
דלוס
קטגוריה:שומרונים
קטגוריה:יוון: אתרים ארכאולוגיים
ג'ולי וולפטורן

ג'ולי וולפטורן (בגרמנית: Julie Wolfthorn; 8 בינואר 1864 – 26 בדצמבר 1944) הייתה ציירת יהודייה-גרמנייה. נולדה כג'ולי וולף למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני בפרוסיה, ומאוחר יותר היא שינתה את שם משפחתה וולפטורן על שם עיר הולדתה טורון.

==קורות חיים==
דיוקן של הדה אולנברג (1901)
וולפטורן נולדה בטורון. בשנת 1883 היא עברה להתגורר בברלין עם קרוביה לאחר מות הוריה. בשנת 1890 למדה בבית הספר לציור של קורט הרמן לנשים. מכיוון שאקדמיות לאמנות גרמניות לא אישרו לנשים ללמוד ציור, היא נסעה לפאריס ללמוד באקדמיה קולארוסי באקדמיה ז'וליאן, שם צברה מיומנויות הדרושות כדי להצליח בציור. לאחר שסיימה את לימודיה בפריז, חזרה לברלין. בשנת 1898, היא הפכה למייסדת שותפה של "Verein der Künstlerinnen und Kunstfreunde Berlin" (אגודת האמנים וידידי האמנות ברלין). בשנת 1905 חתמו ג'ולי וולפטהורן ומעל 200 אמניות על עצומה להתיר להן הצטרף לאקדמיה הפרוסית לאמנויות. דרישתן נדחתה על ידי מנהל האקדמיה אנטון פון ורנר.

עם קתה קולוויץ שיתפה פעולה בתערוכה "Verbindung Bildender Künstlerinnen". שתי הנשים נבחרות למנהלות בשנת 1912, אך היא ופאני רמאק הודחו ב-1933 לאחר עליית הנאצים לשלטון. ג'ולי וולפטורן נשארה בברלין לעבוד באגודת התרבות של יהודי גרמניה, שהוצא מחוץ לחוק על ידי הנאצים בשנת 1941. חברי האגודה נעצרו ורכוש האגודה הוחרם.

כחברה פעילה באגודת האמניות בברלין החל משנת 1927, שליט הציגה את ציוריה ועבודות אחרות לצד אמניות ידועות כמו קתה קולביץ, לוטה לזרשטיין, רחל שליט-מרכוס, קתה מינצר-נוימן וגרטה צ'אקי-קופוני. <ref></ref>

ב-28 באוקטובר 1942 גורשו ג'ולי וולפטהורן בת ה-78 ואחותה לואיז וולף לטרזיינשטט. וולפטורן המשיכה לצייר, ככל האפשר בנסיבות התקופה, עד למותה ב-26 בדצמבר 1944.<ref name="RoG"></ref>

== יצירותיה ==
דיוקן של הפסל הגרמני גאורג וולף (1905)
דיוקנה של [[מרלן דיטריך, ג. 1930]]
וולפטורן ידועה בזכות דיוקנאותיה. היא יצרה דיוקנאות של מאות אנשים מפורסמים מתקופתה בברלין. כמה מהאישים המפורסמים ביותר של דיוקנאותיה כוללים:<ref name="JWT"></ref>
* גוסטב לנדאואר
* משפחות האדריכלים הרמן מוטוסיוס ופטר ברנס
* גבריאל רויטר
* גרטה וקונרד אנסורג'
* טילה דוריו
* מריה אורסקה
* קרולה נהר
* מרגרט וגרהרט האופטמן
* אמילי ורודולף מוסה

== לקריאה נוספת ==
* ברויאר, גרדה. מיר, ג'וליה (עורכת): נשים בעיצוב גרפי, ג'וביס. ברלין, 2012., עמ '&nbsp;403 ff, 587-588
* הייקה קרסטנסן: Die Malerin und Graphikerin Julie Wolfthorn (1864 - 1944). Rekonstruktion eines Künstlerinnenleben, Marburg 2011.
* הדוויג ברנר: Jüdische Frauen in der bildenden Kunst II. קונסטנץ 2004.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות אקדמיה ז'וליאן
קטגוריה:ציירות יהודיות גרמניות
קטגוריה:יהודים חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:אמניות יהודיות
קטגוריה:אמנים יהודים גרמנים
קטגוריה:ציירים שנספו בשואה
קטגוריה:נספים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1864
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1864
קטגוריה:נפטרות ב-1944
אימרה פטה

אימרה פטה (בהונגרית: Pető Imre; קסטהיי, 29 במרץ 1883 – בודפשט, 22 במאי 1944<ref>[https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:S3HT-6LS9-KF6?i=16&wc=M6WK-T38%3A101520301%2C104671901&cc=1542666 Gyászjelentése]</ref>) היה מנצח, מלחין ומורה למוזיקה יהודי-הונגרי משומד.

== ביוגרפיה ==
אימרה פטה נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש פטה וסידוניה ברייר. הוא למד בפקולטה להנדסה, אך בהמשך עבר לקריירה של מוזיקה. את לימודיו סיים באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט כתלמידם של יאנוש קסלר מלחין ממוצא גרמני ושני היהודים ויקטור הרצפלד ואישטוואן תומאן. כסטודנט שנה ג' הוא זכה במלגת-וגנר בביירוית. בברלין הוא היה תלמידם של אנגלברט הומפרדינק, המנצח הונגרי ארתור ניקיש וזמרת האופרה הגרמנייה לילי להמן. בסיום לימודיו עבד כמנצח בברלין ובשטוטגרט. בשנת 1911 התקבל לתא "עיט" של הבונים החופשיים. בין השנים 1913 – 1920, בהזמנתו של המנצח והצ'לן אישטוואן קרנר, הפך לקורפטיטור (פסנתרן חזרות, נגן פסנתר אשר תפקידו לעבוד עם זמרי אופרה קודם עבודתם עם מנצח האופרה ועם התזמורת) של בית האופרה של בודפשט, ובין השנים 1920 – 1944 הוא הפך למנצח שלה. משנת 1920 הוא היה גם מורה במכון למוזיקה על שם בלה ברטוק.

אשתו הייתה ארז'בט היוש (שוורץ) (13 במאי 1889?), זמרת אופרה, מורה לזמרה, אותה נשא ב־17 בדצמבר 1916 בבודפשט.<ref>[https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:S3HT-DB17-Z4R?i=385&cc=1452460 A házasságkötés bejegyezve a Bp. VI. ker. állami halotti akv. 1138/1916. folyószáma alatt.]</ref> ב־18 באוקטובר 1919 המירו שניהם את דתם לרומית-קתולית.<ref>A budapesti terézvárosi r. kath. plébániahivatal által 1921. jan. 7-én 32 és 33/1921. sz. alatt kiállított keresztlevelek szerint.</ref>

== ספריו ==
* היסטוריה של הפקת סאונד (בודפשט, 1929)
* פיתוח מקביל ואינטראקציה בין אמנויות יפות לבין ומוזיקה (בודפשט, 1929)

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC11587/12152.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי] 
* לקסיקון הונגרי לאמנויות הבמה 
* [http://193.225.122.118/eletrajzilexikon/?dir=P#PETŐ%20IMRE לקסיקון ביוגרפי של קסטהיי]
* בנצה סאבולצ'י - אלדאר טוט: לקסיקון של המוזיקה. בודפשט, 1965.
* ספר המוזיקה ההונגרית. נערך על ידי אימרה מולנאר. בודפשט, אדן הוואש, 1936.
* יוז'ף פלטינוס: חטאי הבונים החופשיים. מהדורה רביעית בודפשט, 1938-1939.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים הונגרים
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:מנצחים הונגרים
קטגוריה:הונגרים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים מומרים הונגרים
קטגוריה:מתנצרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מנצחים יהודים הונגרים
קטגוריה:קסטהיי: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
דירהם

דירהם כסוף מ[[הח'ליפות האומיית, שהוטבע בעיר בלך באח (729/730 לספירה)]]
מדינות באדום משתמשות כיום בדירהם. מדינות בירוק משתמשות במטבע עם תת-מטבע בשם דרהם
דירהם (בערבית: درهم; תעתיק מדויק: דרהם) הוא מטבע ערבי עתיק העשוי מכסף. כיום המטבע משמש מספר מדינות ערביות, כמו איחוד האמירויות הערביות, מרוקו וארמניה. ומספר מדינות נוספות משתמשות בתת-מטבע בשם דירהם, לוב, קטר, ירדן וטג'יקיסטן.

== היסטוריה ==
מטמון כסף מ[[לובלין, הכולל 214 דראמות כסף שהונפקו בין השנים 711/712 ו-882/883 לספירה, מוזיאון לובלין]]
שמו של המטבע מגיע משם המטבע היווני העתיק דרכמה.

המטבע היה במשקל אחד מארבעים מהאונקיה.

כבר בקוראן הוזכר מטבע הדירהם כדבר זול . גם במקורות היהודיים מופיע המטבע, הרמב"ם בבואו לחשב את מידת רביעית עושה זאת על ידי הדירהם (27 דירהם) ככל הנראה הכוונה לדירהם מצרי עתיק. השולחן ערוך מתאר את שיעור חמש סלעים לפדיון הבן, כ.

== משקל ==
באימפריה העות'מאנית המאוחרת (הטורקית העות'מאנית), משקל דירהם סטנדרטי היה 3.207 גרם. במצרים בשנת 1895, זה היה שווה ערך ל 47.661 גרגירי חיטה (3.088 גרם).

כיום ישנה תנועה בעולם האיסלאמי להחיות את הדירהם כיחידת מסה למדידת כסף, אם כי ערכו המדויק שנוי במחלוקת (3 או 2.975 גרם).

== כיום ==
=== באיחוד האמירויות הערביות ===

דירהם איחוד האמירויות הערביות הוא המטבע וההילך החוקי של איחוד האמירויות הערביות. המטבע הונפק לראשונה בשנת 1973, והוא נחלק ל-100 פילס. סימונו של הדירהם לפי תקן ISO 4217 הוא AED.

=== במרוקו ===

דירהם מרוקאי הוא המטבע וההילך החוקי של מרוקו, מאז 1959. דאר סיקה (הסוכנות האחראית על ייצור המטבע), הממוקמת בבירה רבאט, מפקחת על תהליך אספקת השטרות והמטבעות לבנק אל מג'ריב (הבנק המרכזי של מרוקו), שאחראי לחלק אותם לבנקים מרוקאים שונים.

=== בארמניה ===
בארמניה קיים מטבע בשם דראם שמקורו במילה דירהאם.

<big>במדינות אחרות</big>

במדינות אלו קיים תת-מטבע:
* דינר לובי אחד מחולק ל-1,000 דירהם.
* ריאל קטרי אחד מחולק ל -100 דירהם
* סומוני טג'יקיסטני אחד מחולק ל-100 דיראם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
קטגוריה:מדידה
יחסי גמביה–צרפת

בניין בו שוכנות שגרירויות גמביה ו[[טנזניה בפריז]]
יחסי גמביה–צרפת הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של גמביה לבין הרפובליקה הצרפתית.

== יחסים כלכליים ==
הסחר בין גמביה לצרפת נותר מוגבל. צרפת היא הספקית ה-15 בגודלה של גמביה והלקוחה ה-15 בגודלה. היבוא הצרפתי הוא אך ורק תוצרת חקלאית (בוטנים ותוצרי לוואי) ואילו הייצוא נוגע בעיקר לציוד ולמוצרי תיווך. היצוא הצרפתי עמד על 8 מיליון אירו בשנת 2016, והיבוא עמד על 5 מיליון אירו, והוא מורכב כמעט לחלוטין משמני מזון.

יש מעט חברות צרפתיות העובדות בגמביה, ביניהן לטוטל רשת תחנות שירות. בשנת 2009 השתלטה קבוצת קסטל על מפעל לייצור משקאות בירה ואלכוהוליים. CFAO מחזיקה סוכנות רכב, CMA CGM ו-AGS נמצאים בתחומי התחבורה והלוגיסטיקה, Eiffage בעבודות ציבוריות ו-Bolloré בלוגיסטיקה. תחום החשמל, במיוחד אנרגיה מתחדשת (אנרגיה סולארית ורוח) וטיפול במים עשויים להציע הזדמנויות רבות. משלחת של אנשי עסקים שבסיסה בדקר ביקרה בבנג'ול ב-15 וב-16 במאי 2017.

בוועדה הבין-משרדית הצרפתית לשיתוף פעולה ופיתוח בינלאומי (CICID) ב-8 בפברואר 2018, בראשות ראש ממשלת צרפת, נוספה גמביה לרשימת 19 המדינות המועדפות לסיוע בפיתוח צרפתי. Agence Française de Develvelement (AFD, סוכנות הפיתוח הצרפתית) כבר תומכת בארגון לפיתוח אגן נהר גמביה ויכולה לספק הלוואות לא-ריבוניות בגמביה באמצעות חברת הבת PROPARCO. הוספת גמביה לרשימת המדינות המועדפות פותחת סיכויים חדשים לפעילות בדמות מענקי פרויקטים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* צרפת מחזיקה בגמביה שגרירות בבנג'ול.
* גמביה מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.diplomatie.gouv.fr/en/country-files/gambia/ יחסי גמביה–צרפת], באתר משרד החוץ הצרפתי

== הערות שוליים ==
Ce n'était qu'un rêve

Ce n'était qu'un rêve (בעברית: שום דבר מלבד חלום או זה היה רק חלום) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית סלין דיון.<ref name=":2"></ref> השיר יצא לאור ב-11 ביוני 1981, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה La voix du bon Dieu, על ידי חברת התקליטים לס דיסקס שואביז.<ref name=":2" />

השיר הגיע למקום השמיני במצעד שבקוויבק.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
אלבום הבכורה והשיר עצמו הופקו על ידי רנה אנג'ליל, דניאל הטו ואדי מרנאיי.<ref name=":2" /> אנג'ליל, שהיה באותו הזמן המנהל של דיון ולימים הפך לבעלה, משכן את הבית שלו במטרה להקים חברת תקליטים דרכה יוציא את האלבומים של דיון. ההחלטה הזו גרמה לו ולדיון להוציא אלבום נוסף בסמוך לצאת האלבום הזה.<ref name=":2" /> כדי לקדם את האלבום, יצא הסינגל הזה.<ref name=":2" />

כמה עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה ממיליון מיליון השמעות.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|11 ביוני 1981
|תקליט
|לס דיסקס שואביז
|<ref name=":2" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1981
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1981
קטגוריה:שירי סלין דיון
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים על חלומות
QNX

QNX היא מערכת הפעלה מסחרית דמוית יוניקס למערכות זמן אמת משובצות מחשב, שפותחה בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי תאגיד התוכנה הקנדי Quantom Software Systems, ששמו שונה לאחר מכן ל-QNX Software Systems. היא הייתה אחת ממערכות ההפעלה המסחריות בעלות מיקרו-ליבה (Microkernel, µK) הראשונות שהפכו למוצלחות. נכון לשנת 2020, היא משמשת למגוון של מכשירים כגון מכוניות וטלפונים ניידים. חברת QNX Software נרכשה על ידי תאגיד התוכנה הקנדי BlackBerry Limited בשנת 2010.

== מאפייני המערכת ==
בתור מערכת הפעלה בעלת מיקרו-ליבה (Microkernel, µK), הרצת רוב הליבה נעשית באמצעות חלוקה למספר של מטלות קטנות, שנקראות Resource Managers. הדבר שונה ממערכת הפעלה בעלת ליבה מונוליתית - שבה הליבה מורכבת מתוכנה אחת ופועלת על אותו מרחב כתובות בזיכרון המחשב כמו התהליכים הראשיים של מערכת ההפעלה. במקרה הפרטי של QNX, השימוש במיקרו-ליבה מאפשר לכבות תהליכים מיותרים, מבלי לשנות את מערכת ההפעלה.

== היסטוריה ==
גורדון בל ודן דודג', סטודנטים באוניברסיטת ווטרלו בשנת 1980 השתתפו בקורס על מערכות הפעלה זמן אמת, שבו התלמידים בנו בין היתר מיקרו-ליבה בסיסית. שניהם היו משוכנעים בצורך לתוכנה מסחרית לשם כך ועברו לקנטה, אונטריו שבקנדה על מנת להקים את החברה "Quantom Software Systems". ב-1982, הגרסה הראשונה של מערכת ההפעלה QUNIX שוחחרה עבור המעבד 8088 של אינטל, ובשנת 1984 שמה שונה ל QNX על מנת להימנע מבעיות של הפרת סימן מסחרי. בשנות ה-80 המאוחרות, זיהתה חברת Quantom את המעבר המהיר של השוק לכיוון מערכות הפעלה אשר עונות על POSIX : אוסף סטנדרטים שפיתח מכון IEEE לשמירת התאמה בין מערכות הפעלה, כך שיהיה יותר קל להסב תוכנה אחת למספר מערכות הפעלה, ולכן כתבה מחדש את המערכת והוציאה גרסה חדשה של מערכת ההפעלה. גרסה מותאמת זו נקראת QNX 4. בשנות ה-90 המאוחרות, החברה (ששמה שונה ל-QNX Software Systems) החלה לפתח גרסה חדשה של QNX, שתוכננה על מנת לתמוך בשימוש סימטרי בזיכרון על ידי כמה מעבדים או ליבות במקביל (Symmetric Multiproccesing).

== פורומים ==
OpenQNX היא קהילה אשר עוסקת ב- QNX. ניתן לגשת לצ׳אטים הציבוריים ולחדשות הקבוצה באתר האינטרנט שלהם.

Foundry27 היא קהילה אשר עוסקת ב- QNX אשר נוסדה על ידי החברה (QNX Software Systems) ומשמשת מתכנתים ב-QNX Neutrino (גרסה של מערכת ההפעלה). באמצעות Foundry27 ניתן להירשם לאתר, לבחור את סוג הרישיון ולקבל את קוד המקור ואת ערכות הכלים הנדרשות של QNX Neutrino.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מערכת הפעלה
קטגוריה:חברות קנדיות
יחסי גמביה – הממלכה המאוחדת

הנציבות העליונה של גמביה בלונדון
יחסי גמביה–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין הרפובליקה של גמביה לבין הממלכה המאוחדת.

== היסטוריה ==
בריטניה וצרפת ניהלו מאבק על השליטה באזורי גמביה וסנגל לאורך המאות ה-17 וה-18. החזקה על אזור נהר הגמביה ניתנה לבריטניה בחוזה ורסאי מ-1783, פרט למובלעת צרפתית קטנה שנמסרה מאוחר יותר.

בול דואר של המושבה הבריטית גמביה
ב-1807 אסרה בריטניה על סחר העבדים, ובשנים שלאחר מכן ניסתה ללא הצלחה להילחם בסוחרי העבדים בגמביה. לשם כך הוקמה ב-1816 מצודה בבת'רסט, כיום בנג'ול בירת גמביה. עד 1888 הייתה גמביה כפופה לשלטון הקולוניאלי בסיירה לאון, ובאותה שנה קיבלה מעמד של מושבה עצמאית. שנה מאוחר יותר נקבעו סופית גבולותיה, והיא הפכה למושבת כתר בריטית. מועצות שלטוניות ומחוקקות מקומיות הוקמו ב-1901, והמושבה החלה לצעוד בהדרגה לעבר שלטון עצמי. צו מ-1906 ביטל את העבדות.

ההתקדמות לעבר עצמאות הואצה אחרי מלחמת העולם השנייה, במקביל להתרחבות משמעותית בכלכלת המושבה. בעקבות בחירות כלליות ב-1962, הוענק שלטון עצמי מלא בשנה שלאחר מכן, וב-18 בפברואר 1965 הוכרזה עצמאות גמביה, כמונרכיה חוקתית החברה בחבר העמים הבריטי, שמלכת בריטניה עומדת בראשה באופן סמלי. גמביה הייתה המושבה הבריטית האחרונה במערב אפריקה שזכתה לעצמאות.

זמן קצר לאחר קבלת העצמאות, נערך משאל עם בשאלה האם להחליף את מלכת בריטניה בנשיא גמביה כראש המדינה. הרוב הדרוש לא הושג, אך משאל העם עצמו והאופן הדמוקרטי שבו נוהל נתפסו כסימן מעודד לגבי עתידה הפוליטי של המדינה. לאחר משאל עם נוסף ב-1970 הוכרזה גמביה כרפובליקה, וראש הממשלה סר דאוודה ג'ווארה הוכרז כראש המדינה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בריטניה מחזיקה בגמביה נציבות עליונה בבנג'ול.
* גמביה מחזיקה בבריטניה נציבות עליונה בלונדון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
Tellement j'ai d'amour pour toi

Tellement j'ai d'amour pour toi (בעברית: יש לי כל כך הרבה אהבה אליך) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית סלין דיון.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-13 בדצמבר 1982, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השלישי שלה , על ידי חברת התקליטים סיזונס רקורדס.<ref name=":2"></ref>

השיר הגיע למקום השלישי במצעד שבקוויבק.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
ב-31 באוקטובר 1982, עם שיר זה, דיון זכתה במדליית זהב עבור "השיר המצטיין" בפסטיבל השירים הפופולרי העולמי בטוקיו, יפן ובפרס התזמורת הסימפונית של ימאהה ל"אמן הטוב ביותר". דיון ביצעה את "Tellement j'ai d'amour pour toi" מול 115 מיליון צופים בטלוויזיה ו-12,000 אנשים שהיו בקהל. כמו כן, היו 1907 מתמודדים ו-30 מתמודדים סופיים.

דיון קיבל גם 4 פרסי פליקס בשנה שלאחר מכן כשאחד מהם בקטגוריה: "האמן מקוויבק שהשיג את ההצלחה הגדולה ביותר מחוץ לקוויבק", בזכות השיר הזה.

== אלבומים שבהם נכלל ==
"Tellement j'ai d'amour pour toi" הופיע באלבום האוסף של סלין דיון On ne change pas, משנת 2005.<ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|13 בדצמבר 1982
|תקליט
|סיזונס
|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:שירי סלין דיון
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירי אהבה
D'amour ou d'amitié

D'amour ou d'amitié (בעברית: של אהבה או חברות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית סלין דיון.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור בדצמבר 1982, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי שלה , על ידי חברת התקליטים פטה רקורדס.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבקוויבק.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
בשנת 1982 גילה אדי מארנה מנגינה שהלחינו ז'אן פייר לאנג ורולאן ונסן והחליט לכתוב לה מילים. לבסוף, נוצר השיר "D'amour ou d'amitié".<ref name=":1"></ref> הוא כתב את השיר על נושא האהבה, תוך שהוא הדגיש בו את אספקט החברות ועל מה שמעבר.<ref name=":1" /> השיר הוקלט כבר ביולי 1982 והופץ בדצמבר באותה השנה.<ref name=":1" />

השיר נמכר בלמעלה מ-700,000 עותקים בצרפת בלבד, מה שהופך אותו לאחד השירים הצרפתיים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.<ref name=":1" />

== אלבומים שבהם נכלל ==
"Tellement j'ai d'amour pour toi" הופיע באלבום האוסף של סלין דיון On ne change pas, משנת 2005.<ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!צרפת (SNEP)<ref></ref>
|זהב
|700,000<ref name=":1"/>
|-
!קנדה (Music Canada)<ref></ref>
|זהב
|50,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|דצמבר 1982
|תקליט
|פטה
|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:שירי סלין דיון
קטגוריה:שירים בצרפתית
Mon ami m'a quittée

Mon ami m'a quittée (בעברית: החבר שלי עזב אותי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית סלין דיון.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-26 בספטמבר 1983, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה Les chemins de ma maison, על ידי חברות התקליטים סיזונס רקורדס ופטה רקורדס.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום הראשון במצעד שבקוויבק.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר הצליח מאוד בקוויבק. ב-8 באוקטובר 1983 הוא נכנס למצעד הסינגלים של המקום והגיע למקום הראשון שם שהה במשך תשעה שבועות.<ref name=":1" /> דיון קיבלה גם 2 פרסי פליקס בשנה שלאחר מכן, על השיר. "Mon ami m'a quittée" יצא מאוחר יותר כסינגל בצרפת במטרה לעזור בקידום אלבום האוסף הראשון שלה, Du soleil au cœur.

בשנת 1984 הופק קליפ רשמי לשיר, ששודר בערוץ הטלוויזיה Sur les chemins de ma maison. דיון הקליטה גרסה בשפה גרמנית לשיר שנקראה, "Mon ami, geh nicht fort". אותה הגרסה נכללה כבי-סייד של השיר "Was bedeute ich dir", שהופץ בגרמניה בשנת 1984.

== אלבומים שבהם נכלל ==
"Tellement j'ai d'amour pour toi" הופיע באלבום האוסף של סלין דיון On ne change pas, משנת 2005.<ref></ref><ref name=":1"></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|26 בספטמבר 1983
|תקליט
|סיזונס • פטה
|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1983
קטגוריה:סינגלים מ-1983
קטגוריה:שירי סלין דיון
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים על כאב לב
Une colombe

Une colombe (בעברית: יונה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית סלין דיון.<ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-18 ביוני 1984, כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השישי שלה Mélanie, על ידי חברת התקליטים טריאן רקורדס.<ref name=":1" /> השיר הופץ לראשונה בקוויבק ובקנדה.<ref></ref>

השיר הגיע למקום השני במצעד שבקוויבק.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==

השיר נכתב על ידי מרסל לפבר ופול ביילגרון.<ref></ref> השיר מדבר על עולם מלא שלווה, אהבה וידידות. ב-10 בספטמבר 1984 דיון שרה אותו עבור האפיפיור יוחנן פאולוס השני, תוך שהופיעה מול 65,000 איש באצטדיון האולימפי במונטריאול, קוויבק. "Une colombe" זכה גם בשני פרסי פליקס עבור "סינגל השנה הנמכר ביותר" ו"שיר הפופ של השנה".

השיר היה להיט. ב-30 ביוני 1984 הוא נכנס למצעד השירים שבקוויבק, שם הגיע למקום השני, תוך ששהה במצעד במשך ארבעים וארבעה שבועות בסך הכול.<ref></ref>

== אלבומים שבהם נכלל ==
"Tellement j'ai d'amour pour toi" הופיע באלבום האוסף של סלין דיון On ne change pas, משנת 2005.<ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|18 ביוני 1984
|תקליט
|טריאן
|<ref name=":1" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1984
קטגוריה:סינגלים מ-1984
קטגוריה:שירי סלין דיון
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים על בעלי כנף
קטגוריה:בלדות פופ
רודי פאנקו

רודי פאנקו (באנגלית: Rudy Pankow; נולד ב-12 באוגוסט 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ממוצא יהודי. ידוע בתפקידו כג'יי ג'יי מייבנק בסדרת הדרמה של נטפליקס<ref></ref> "חופים של סודות"<ref></ref>.

== ביוגרפיה ==
פאנקו נולד בשנת 1998 וגדל בקטצ'יקן שבאלסקה. אביו, אנדרו, הוא רופא, ואמו עקרת בית. יש לו שני אחים, אלק והנינג.<ref></ref><ref></ref> הוא למד בבית ספר מקומי בו שיחק כדורגל. במקור שקל פאנקו ללמוד בבית ספר לבישול, אך בחר להיות שחקן.<ref></ref>

הוא נרשם לאולפני מייקל וולסון כדי לשפר את כישורי המשחק שלו. לאחר סיום קורס המשחק, החל לשחק בתיאטרון כדי לצבור ניסיון נוסף.<ref></ref> בתקופת עבודתו בתיאטרון שיחק בתפקידים במחזות "מפצח האגוזים", "מרי פופינס" ו"אוליבר טוויסט".

=== קריירה ===
פאנקו ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתפקיד ג'יי ג'יי מייבנק<ref></ref> ב"חופים של סודות".<ref></ref> בנוסף לסדרה הפופולרית "חופים של סודות", שיחק פאנקו בפרק בסדרה "הפוליטיקאי". הוא הופיע גם בפרקים של סדרות טלוויזיה, בהן "Acting for a Cause", "Solve, and Sunny" ו-"Family Cult". בקולנוע שיחק במספר סרטים קצרים במהלך השנים האחרונות, בהם "11:47", "Not Me" ו-"Last Summer".

בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Space Waves".

בשנת 2022 שיחק בסרט הקולנוע "אנצ'רטד".

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת<ref name=":0"></ref>
! תפקיד
! הערות
|-
| 2017
| אף אחד לא יודע
| אייב וולדריגדה
| קצר
|-
| 2017
| 11:47
| ג'סי
| קצר
|-
| 2017
| עשה דברים טובים<ref></ref>
| מייק
| קצר
|-
| 2018
| לא אני
| אשטון
| קצר
|-
| 2018
| הקיץ האחרון
| דילן
| קצר
|-
| 2018
| Deviant
| מרסל
| קצר
|-
| 2018
| Muse: Thoght Contagion
|
| סרטון קצר
|-
| rowspan="3" |2022
|אנצ'רטד
|סם הצעיר
|
|-
|The Crusades
|לואי גרקו
|
|-
| Space Waves
| ג'ואי קייט
|
|-
|2023
|Chocolate Lizards 
|ארווין
|
|-
|2024
|5lbs of Pressure
|ג'ימי
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| 2017
| Sunny Family Cult
| אהרון
| קצר
|-
| 2019
| הפוליטיקאי<ref></ref>
| ילד אחר
| פרק אחד
|-
| 2019
| נפתר
| פרדי / רוברט
| שני פרקים, אחד בתור פרדי, אחד בתפקיד רוברט
|-
| 2023-2020
| חופים של סודות
| ג'יי ג'יי מייבנק
| תפקיד ראשי
|-
|2020
|Acting for a Cause
|Brocklehurst
|פרק: ג'יין אייר
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלסקה: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
יחסי טנזניה–צ'ילה

יחסי טנזניה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה וטנזניה.

== היסטוריה ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 ביוני 1971.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* טנזניה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
* צ'ילה מיוצגת בטנזניה באמצעות שגרירותה בניירובי, קניה.

== הערות שוליים ==
יחסי מלאווי–צ'ילה

יחסי מלאווי–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה ומלאווי.

== היסטוריה ==
בשנת 2014 מינתה צ'ילה את בנדטו קלוואני לקונסול כבוד בלילונגווה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מלאווי מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
* צ'ילה מיוצגת במלאווי באמצעות שגרירותה בניירובי, קניה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בלילונגווה.

== הערות שוליים ==
יחסי ניגריה–צ'ילה

יחסי ניגריה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה וניגריה.

== היסטוריה ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 באוקטובר 1961.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ניגריה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה.
* צ'ילה מיוצגת בניגריה באמצעות שגרירותה בניירובי, קניה.

== הערות שוליים ==
יחסי ניז'ר–צ'ילה

בין הרפובליקה של ניז'ר לרפובליקה של צ'ילה לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים, ושתי המדינות לא מיוצגות האחת אצל השנייה, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה, אולם שתי המדינות חברות באו"ם ובארגונים בינלאומיים נוספים.

== הערות שוליים ==
הר אימהותפ

הר אימהותפ או הר אימהוטפ או הר אימחותפ (באנגלית: Mount Imhotep) הוא הר בחלקו הדרומי של האי בראבנט, בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. 

ההר ממוקם בסמוך למוצאו של קרחון היפוקרטס. 

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

ההר מופה לראשונה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1899–1897), בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.

ההר צולם מן האוויר על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957; ההר מופה על בסיס תצלומי אוויר אלה בשנת 1959.

=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

ההר נקרא על שמו של אימחותפ, אשר חי במצרים העתיקה והיה הרופא הראשון (הקדום ביותר) ששמו ידוע כיום.

השם ניתן, בדומה לשמות של אתרים רבים נוספים באזור, על שמו של חלוץ בתחום הרפואה.
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:7270 הר אימהותפ] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=6867&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר אימהותפ] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

 

אימהוטפ
פטיש כוח

פטיש כוח
נפח עובד עם פטיש כוח של 50 ק"ג]]
פטישי כוח הם פטישי חישול מכניים, המשתמשים במקור כוח לא שרירי כדי להכין את הפטיש למכה, ולהאיץ את ביצוע העבודה. הפטישים שימשו נפחים, עובדי מתכת ויצרנים מאז סוף שנות השמונים לאחר שהחליפו את הקורנסים.

== תכנון ותפעול ==
הפטיש שקדם לפטיש הכוח
פטיש כוח אופייני מורכב ממסגרת, סדן ואיל גומלין המחזיק פטיש או קורנס. חומר העבודה מונח על הסדן התחתון או המוט והראש או המשטח העליון פוגעים בחומר העבודה. פטיש הכוח הוא צאצא ישיר של הקורנס, השונה בכך שפטיש הכוח אוגר אנרגיה פוטנציאלית בסידור של הצמדות ומעיינות מכניים, באוויר דחוס או בקיטור, מאיץ את העבודה ומספק יותר כוח מאשר אם היו מאפשרים למשקל לרדת. הפטישים הקודמים, כמו הקורנסים, פטישי קיטור, פטישי לוח או רצועות, השתמשו במקור החשמל כדי להרים את האיל או את ראש הפטיש, אך נתנו לו ליפול אך ורק בכוח המשיכה.

פטישי כוח מדורגים לפי משקל של חלקים נעים הפועלים ישירות על פיסת העבודה. זה כולל את משקל החלקים שעשויים להיות מורכבים ממשטח עליון, איל, זרועות הצמדה מכניות וקפיץ (ים) או איל, בוכנה ומוט חיבור/ים. אלמנטים עיצוביים ספציפיים מוכתבים על ידי מקור הכוח. פטיש הכוח הגדול ביותר הופעל באמצעות קיטור.

== סוגים ==
פטישי כוח מסווגים בדרך כלל לפי מקור הכוח שלהם.

=== קיטור ===
פטישי אדים משתמשים באדים כדי להניע את הפטיש. הם נטו להיות הדגמים הגדולים ביותר שכן נדרשת אנרגיה רבה להפעלתם. רחד המקומות בהם היה צורך בפטישים כה גדולים הוא בבניית קטרים. לעיתים היו עבודות העבודה כה גדולות, עד כי נדרש מנוף וכמה גברים למקם את החלק בפטיש, ואיש שיפעיל את המכונה.

=== מכני ===
סין]]
פטישים אלו נטו להיות קטנים יותר והופעלו על ידי אדם יחיד, שהחזיק את כלי העבודה והפעיל את המכונה. רוב המכונות המכניות האלו הופעלו על ידי מערכות חגורות שטוחות או מנועים חשמליים בתקופה מאוחרת יותר שסובבו אותה על המכונה שהניעה את האיל.

=== אוויר ===
פטישי כוח אוויר משתמשים בפנאומטיקה כדי להניע את הפטיש.

פטישי אדים וכוח מכניים נוצרו באמצע המאה ה - 20 בארצות הברית. בסוף המאה ה - 19 הפטיש הכוח המכני הפך לפופולרי בבתי נפחות ובתיקונים קטנים יותר. מכונות אלה עלו בדרך כלל בין 25 ל-500 פאונד. כיום, פטישים רבים עדיין בשימוש בחנויות ייצור קטנות ונפחות. באמצע המאה ה - 20 פטישי כוח המונעים על ידי אוויר דחוס החלו לצבור פופולריות וכמה יצרנים מייצרים כיום את פטישים אלה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.spikesys.com/EBT/Shops/hammer2.html פטיש כוח ברכבת המזרח הרחבה המזרחית]
* 

קטגוריה:פטישים

קטגוריה:כלי עבודה
יחסי סומליה–צ'ילה

יחסי סומליה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה וסומליה.

== היסטוריה ==
צ'ילה וסומליה לא כוננו מעולם יחסים דיפלומטיים רשמיים.

== יחסים מסחריים ==
הסחר בין שתי המדינות הוא כמעט זניח, והסתכם ב-41,000 דולר בשנת 2016. 

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סומליה לא מיוצגת בצ'ילה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
* צ'ילה לא מיוצגת בסומליה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== הערות שוליים ==
יחסי סיירה לאון – צ'ילה

בין הרפובליקה של סיירה לאון לרפובליקה של צ'ילה לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים, ושתי המדינות לא מיוצגות האחת אצל השנייה, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה, אולם שתי המדינות חברות באו"ם ובארגונים בינלאומיים נוספים.

== הערות שוליים ==
יחסי צ'ילה–קומורו

בין הרפובליקה של צ'ילה לאיחוד של איי קומורו לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים, ושתי המדינות לא מיוצגות האחת אצל השנייה, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה, אולם שתי המדינות חברות באו"ם ובארגונים בינלאומיים נוספים.

== הערות שוליים ==
ליאון ואן מינדן

ליאון ואן מינדן (בהולנדית: Lion van Minden; 10 ביוני 1880 – 6 בספטמבר 1944) היה סייף (חרב) אולימפי יהודי-הולנדי באולימפיאדת לונדון (1908). נספה באושוויץ.

==ביוגרפיה==
ואן לינדן נולד וגדל באמסטרדם, בן למשפחה יהודית, בנם של ברנקה זייקנופסר (1855–1943) ואברהם ואן מינדן (1850–1915). 

באולימפיאדת לונדון (1908) בשלב המוקדמות ניצח ואן מינדן שני קרבות והפסיד בשלושה בטורניר חרב אישי. הוא דורג במקום שלישי בבית ביחד עם רוברט בדמן מבריטניה. בקרב העלייה לשלב הבא, הוא הפסיד בקרב לבדמן.

באליפות הולנד שנערכה בשנת 1909 זכה ואן מינדן במדליית זהב בדקר אישי.

=== חייו האישיים ===
ואן מינדן שעסק במסחר, נישא ב-6 בספטמבר 1911 לאסתר מינה שלוסברך (7 בפברואר 1893 – 3 במאי 1945) נספתה בברגן בלזן. הם התגרשו ב-17 בספטמבר 1942. לזוג נולדה בת, גרטרוד (16 באוגוסט 1918 – 24 בספטמבר 1943) שנרצחה באושוויץ.

==קישורים חיצוניים==

* [https://gw.geneanet.org/herediasittig?lang=en&n=van+minden&oc=0&p=lion ליאון ואן מינדן], באתר The Geneanet 
* [https://www.joodsmonument.nl/en/page/31125/lion-van-minden ליאון ואן מינדן], באתר Joods Monument 
* [http://www.olympisch.info/schermen-2.html ליאון ואן מינדן], באתר Olympisch 

קטגוריה:ספורטאים יהודים הולנדים
קטגוריה:סייפים יהודים
קטגוריה:יהודים בשואה: הולנד
קטגוריה:ספורטאים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1880
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1944
נודירבק אבדוסאטורוב

נודירבק אבדוסאטורוב (באוזבקית: Nodirbek Abdusattorov; נולד ב-18 בספטמבר 2004) הוא שחמטאי אוטודידקט אוזבקי מטשקנט בדרגת רב-אמן, ואלוף העולם המכהן בשחמט מהיר. נכון ליולי 2022, אבדוסאטורוב הוא השחמטאי האוזבסקי הראשון לפי מד כושר ובמקום ה־64 בעולם וה־4 בשחמטאים צעירים.

== קריירה ==
אבדוסאטורוב נולד וגדל בטשקנט בירת אוזבקיסטן. בגיל 9 (בשנת 2012) החל להתפרסם לאחר שבמשחק בין-לאומי בטשקנט הביס שני רבי-אמנים כאשר ניצחונו הביא להשוואתו לרוסטם קסימג'אנוב. מנקודה זאת החל להתפרסם במהרה ממשחקים בין בני גילו ומבוגרים ממנו בסלובניה. באפריל 2015 קבע פיד"ה כי נודירבק קבע שיא חדש ל"מאה הצעירים" כאשר נכנס לרשימה בעודו רק בן 11.

בשנת 2019, בגיל 15 בלבד, סיים בתיקו עם מגנוס קרלסן, אלוף העולם בשחמט.

ב-29 בדצמבר 2021 זכה אבדוסאטורוב באליפות העולם בשחמט מהיר שנערכה בוורשה, פולין, בגיל 17 בלבד<ref></ref>. בטורניר זה הוא ניצח בין היתר את אלוף העולם המכהן מגנוס קרלסן, יאן נפומניאשצ'י, פביאנו קרואנה, בוריס גלפנד, לבון ארוניאן וויקטור מיכלבסקי. בתחרות עצמה זכה ב־9.5 נקודות מתוך 13 יחד עם עוד 3 שחקנים<ref>יאן נפומניאשצ'י, מגנוס קרלסן, ופביאנו קרואנה.</ref>. לפי חוקי התחרות אם שני הראשונים סיימו עם אותה כמות נקודות, יערך משחק ביניהם. במשחק המכריע ניצח אבדוסאטורוב את יאן נפומניאשצ'י 1.5–0.5 וזכה בתחרות<ref></ref>.

הוא השתתף באולימפיאדת השחמט 2022 בלוח הראשון של נבחרת אוזבקיסטן וזכה עם קבוצתו במדליית הזהב. תוצאותיו האישיות היו 7 ניצחונות, 3 תיקו והפסד אחד.

==תחרות לדוגמה בה השתתף==
* גביע העולם בשחמט 2021
* אולימפיאדת השחמט 2022

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים אוזבקים
קטגוריה:ילדי פלא בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אוזבקים שנולדו ב-2004
דונלד דיקינסון

דונלד מקדולנד דיקינסון (באנגלית: Donald McDonald Dickinson; 17 בינואר 1846 – 15 באוקטובר 1917) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי ממישיגן, שכיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא גרובר קליבלנד.

==ביוגרפיה==
דונלד דיקינסון נולד במחוז אוסווגו שבמדינת ניו יורק. בגיל שנתיים הוא עבר עם משפחתו למישיגן. ב-1867 הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן ופתח משרד עורכי דין מצליח בדטרויט, שם הוא ייצג לעיתים קרובות לקוחות בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית.

ב-1872 קנה דיקינסון לעצמו שם של פוליטיקאי ברמה המדינתית כאשר פעל רבות לארגן את המפלגה הדמוקרטית במישיגן שהייתה מדינה בשליטה חזקה של המפלגה הרפובליקנית. הוא היה חבר מטעם מישיגן בוועדה הדמוקרטית הלאומית בשנים 1880–1885 והיה מראשוני תומכיו של גרובר קליבלנד לנשיאות בבחירות של 1884. לאחר הבחירות הציע קליבלנד לדיקינסון משרה בגוף שהוקם אז, נציבות השירות האזרחי , אך הוא דחה את ההצעה. ב-1887 נעתר דיקינסון להצעה להתמנות כמנהל הכללי של הדואר, תפקיד בו הוא כיהן מינואר 1888 עד תום תקופת נשיאות הראשונה של קליבלנד במרץ 1889. שביתת רכבות שפרצה זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד שיבשה את שירות הדואר ברחבי ארצות הברית. דיקינסון סירב לעשות שימוש בכוחות פדרליים כדי לשבור את השביתה ותחת זאת הוא ביצע התאמות בנתיבי חלוקת הדואר כך שהשירות ימשיך כסדרו. לבקשתו של הנשיא קליבלנד יישר דיקינסון רפורמות בשירות הציבורי כדי למזער ככל האפשר את מערכת הפטרונות הפוליטית בשירות הדואר.

לאחר תבוסתו של קליבלנד בבחירות של 1888 שב דיקינסון לעסוק בעריכת דין בדטרויט. בהמשך הוא עמד בראש המשלחת של מישיגן לוועידת המפלגה הדמוקרטית הארצית של 1892 שבחרה שוב בקליבלנד כמועמדה לנשיאות. דיקינסון היה חלוק עם המפלגה על השליטה של ויליאם ג'נינגס ברייאן והצעותיו בתחום המוניטרי. בבחירות לנשיאות של 1900 הוא תמך במועמדתם של ויליאם מקינלי ותאודור רוזוולט ותמך בניסיונו הבלתי מוצלח של רוזוולט להיבחר לתקופת כהונת שלישית בבחירות של 1912.

דונלד דיקינסון נפטר בדטרויט ב-15 באוקטובר 1917. הוא נטמן בבית הקברות אלמווד שבעיר. מחוז דיקינסון שבמישיגן נקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080105095747/http://www.millercenter.virginia.edu/academic/americanpresident/cleveland/essays/cabinet/374 דונלד דיקינסון] באתר מרכז מילר של אוניברסיטת וירג'יניה 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המנהלים הכלליים של דואר ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינטים של ארצות הברית בממשלי גרובר קליבלנד
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1846
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1917
אוטו ברנאט

אוטו ברנאט, (במקור זינגר<ref>Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 5355/1903. Forrás: MNL-OL 30790. mikrofilm 822. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1903. év 43. oldal 6. sor</ref>, בהונגרית: Bernát Ottó; קסטהיי, 14 בספטמבר 1872<ref></ref> – בודפשט, 25 במרץ 1937)<ref></ref> היה עיתונאי בולט במספר עיתונים וכתבי עת בבודפשט ומחוצה לה, וכן עורך דין יהודי-הונגרי.

==קורות חיים==
אוטו זינגר נולד במשפחה יהודית כבנם של ד"ר ברנאט זינגר, רופא (1840–1892)<ref>[https://adtplus.arcanum.hu/hu/view/VasarnapiUjsag_1892/?query=%22Singer%20Bernát%22%20%22keszthely%22&pg=305&layout=s Elhalálozása] – Vasárnapi Ujság (1892)</ref> ושל יוליה וייס (1850–1900)<ref></ref>. למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) וכסטודנט למשפטים היה איש המערכת ולאחר מכן בעל טור בנושא מדיניות חוץ בעיתון היומי "הסכמה" (Egyetértés). משנת 1905 עסק בעריכת דין והיה המזכיר והיועץ המשפטי של סינדיקט העיתונים היומיים בבודפשט. משנת 1912 עבד ברנאט בתור פובליציסט כלכלי עבור היומון החשוב פשטי נפלו, מ-1913 עבור "העולם", "חדשות הערב", (Esti Kurir), ועד 1933 עבור "העיתון ההונגרי" (Magyar Hírlap).

=== חייו האישיים ===
ב-12 באפריל 1905 נשא את אילונה הנטאלר בבודפשט, ואחר כך כעבור שלוש שנים התגרשו<ref></ref>.

== לקריאה נוספת ==
* לקסיקון ביוגרפי קסטהיי. 2010.
* 
* [https://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0119.html לקסיקון יהודי הונגריה.] אד. פטר אויווארי. בודפשט, 1929.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.arcanum.com/en/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/b-74700/bernat-otto-74B79/ אוטו ברנאט] ב-Arcanum

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי טור יהודים הונגרים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:קסטהיי: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1872
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1937
אלי כהן (תעשיין)

אלי כהן (נולד ב-2 באוקטובר 1962 בפריז שבצרפת) הוא תעשיין ישראלי, מנכ"ל תרמוקיר תעשיות (1980) בע"מ, יו"ר פורום חדשנות ובניה מתקדמת בהתאחדות התעשיינים ויו"ר ועדת העבודה בהתאחדות התעשיינים. אלי כהן הוא זוכה פרס התעשייה לשנת 2016.

== ביוגרפיה ==
כהן נולד בפריז וגדל ברמות מאיר. בגיל 16 עבר לקיבוץ חורשים שם גר עד היום. ב-1980 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הנח"ל גדוד 50 כחלק ממסלול בני משקים.
לאחר השחרור מצה"ל החל לימודי תואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב ולאחר מכן השלים תואר שני במנהל ומדיניות ציבורית באוניברסיטת תל אביב.

מתחילת שנות ה-90 כהן מילא תפקידים בכירים בחברות בנייה ותעשייה מובילות, כאשר בשנת 2002 מונה להיות מנכ"ל חברת תרמוקיר עד היום.

כהן ממלא בעשור האחרון מגוון תפקידים בהתאחדות התעשיינים וכיום משמש יו"ר ועדת העבודה ופורום לחדשנות ובניה מתקדמת.

בשנת 2016 זכה בפרס התעשייה על תרומתו המשמעותית לתעשייה בישראל.

בשנת 2018 הוענק לו "אות הבנייה הירוקה" על קידום באופן רב תחומי את נושאי הקיימות והבנייה הירוקה בתעשייה ובענף הבנייה בכללותו.

כהן הוא בן קיבוץ חורשים וחבר הקיבוץ, נשוי ואב לשלושה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.industry.org.il/אלי-כהן קורות חיים] באתר התאחדות התעשיינים
* 
* 
* 
* 
* [https://termokir.localtimeline.com/index.php?timelineId=1&lang=he סיפור מקומי תרמוקיר] - ציר זמן המתאר את התפתחות תרמוקיר בניהולו של אלי כהן

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
קטגוריה:חורשים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר: אישים
מטאלורג מוסקבה

מטאלורג מוסקבה הוא מועדון כדורגל רוסי ממוסקבה, המתמודד באליפות העיר מוסקבה, המורכבת מקבוצות חובבניות אך בשיאה הקבוצה התמודדה בליגת העל הסובייטית בכדורגל והישג השיא שלה הוא מקום שלישי בעונת 1938 ובסך הכל השתתפה במשך 4 עונות בליגה הבכירה בברית המועצות (בשנים 1937–1940).
== היסטוריה ==
המועדון נוסד בשנת 1923 ונקרא במקור מועדון הספורט אסטחוב (Астаховский клуб спорта).

בשנת 1925 הועברה הקבוצה ליבות מפעל פטיש ומגל ושמו שונה למועדון הנפתי על שם אסטחוב (Районный клуб имени Астахова» ,РКимА) על שם אילאריון אסטחוב. במהלך מהפכת פברואר של שנת 1917 ברוסיה, הוא נהרג על ידי קצין משטרה ב-28 בפברואר בגשר יאוזסקי במהלך הפגנת פועלים במחוז רוגוז'סקו-סימונובסקי.

בשנת 1923 השתתפה הקבוצה באליפות מוסקבה. ב-1925, 1926, 1928, 1929, 1930 (סתיו) הקבוצה נטלה חלק בבית א' של אליפות מוסקבה. מאז 1931 התערב מפעל פטיש ומקל בניהול המועדון ושמו שונה לקבוצת "פטיש ומגל" (Серп и Молот). הקבוצה זכתה באליפות מוסקבה בשנת 1932 (סתיו) וב-1933 (סתיו). בשנת 1936 הורשתה להשתתף בליגות הלאומיות של ברית המועצות והחלה את דרכה בליגה השנייה. בשנת 1937 העפילה לליגת העל הסובייטית והמועדון שיחק ברמה הגבוהה ביותר באליפות ברית המועצות בשנים 1937–1940 כשההישג הגבוה ביותר היה מקום שלישי בשנת 1938.

בשנים 1926–1940, שיחקו בשורותיה מספר כדורגלנים ידועים כמו בוריס ארקדייב, ולנטין גרנטקין, גריגורי פדטוב, פיודור סלין, סרגיי קפלקין, קונסטנטין בסקוב ובוריס רזינסקי.

עם זאת, הקבוצה לא חזרה לעצמה לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ועד לפירוק ברית המועצות התמודדה בליגות הנמוכות.

בשנת 2017 מטאלורג הוקמה מחדש ונרשמה לליגה השלישית אך לאחר מכן פורקה שוב.<ref>[https://web.archive.org/web/20171104220340/http://metallurg.msk.ru/article/1/ Пропавшие и забытые… Призеры отечественного футбола]</ref><ref>[http://mosff.ru/2017/05/komanda-metallurg-snimaetsya-s-uchastiya-v-pervenstve-rossii-tretiy-divizion/ Команда «Металлург» снимается с участия в Первенстве России — Третий дивизион]</ref>

== תארים ==
;אליפות ברית המועצות
* מקום שלישי (1): 1938
;ליגת המשנה הסובייטית
* זכייה (1): 1936 (סתיו)
;אליפות מוסקבה
* זכייה (1): 1933 (סתיו)

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוסקבה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל סובייטיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בברית המועצות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1923
Show & Tell

Show & Tell (בעברית: להציג ולספר) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, K-12.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, יחד עם שאר שירי האלבום, והסרט.<ref name=":0" />

הוידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-4 באוקטובר 2019.<ref name=":2" /> נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-40 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== רקע ==
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, יחד עם מייקל קינן, והופק על ידי קינן<ref name=":0" />, שעבד עם מרטינז גם על יתר שירי האלבום (למעט Drama Club)<ref name=":1"></ref>, וכן על השירים "Piggyback",<ref></ref> ו-"Gingerbread Man".<ref></ref>

בטרם פרסום שירי האלבום, עלה לערוץ היוטיוב של מרטינז קטע קצר מתוך השיר.<ref></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-65 מיליון השמעות.<ref></ref>

== הצלחה במצעדים ==
עם יציאתו, נכנס השיר למצעד השירים מתחת להוט 100, כאשר תחילה היה במקום ה-17, ולאחר מכן עלה למקום ה-14, בו שהה שבועיים רצופים.<ref name="billboard.com"></ref> בנוסף, נכנס השיר למצעד המכירות הדיגיטליות של שירים אלטרנטיביים, ושהה במקום ה-21 שבוע אחד בלבד.<ref name="billboard.com"/> במצעד הסינגלים הניו זילנדי, הגיע השיר למקום ה-21.<ref></ref>

מלבד מצעדי המדינות, Show & Tell נכנס לרשימת השירים המוזרמים ביותר בספוטיפיי ברחבי העולם באותו היום, כאשר הגיע למקום ה-158, ובכך הפך לשיר השלישי הכי מצליח של מרטינז ברשימה זו, לאחר "Pity Party", שהגיע למקום ה-82 במאי 2016, ו-"Play Date", שהגיע למקום ה-26 במאי 2020.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!רחבי העולם
|6 בספטמבר 2019
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|אטלנטיק
|<ref name=":2"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי מלאני מרטינז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מלאני מרטינז
The Principal

The Principal (בעברית: המנהל) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, K-12.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, יחד עם שאר שירי האלבום, והסרט.<ref name=":0" />

הוידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-24 באוקטובר 2019.<ref name=":2" /> נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על קרוב ל-14 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== רקע ==
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, יחד עם מייקל קינן, והופק על ידי קינן<ref name=":0" />, שעבד עם מרטינז גם על יתר שירי האלבום (למעט Drama Club)<ref name=":1"></ref>, וכן על השירים "Piggyback"<ref></ref>, ו-"Gingerbread Man"<ref></ref>.

בטרם פרסום שירי האלבום, עלה לערוץ היוטיוב של מרטינז קטע קצר מתוך השיר.<ref name="principal tweet"></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-42 מיליון השמעות<ref></ref>.

== הצלחה במצעדים ==
עם יציאתו, נכנס השיר למצעד ה-LyricFind Global, בו הגיע למקום ה-12<ref name="billboard.com"></ref>, וכן למצעד ה-LyricFind U.S, בו הגיע למקום ה-24<ref name="billboard.com"/>. בנוסף, נכנס השיר נכנס לרשימת השירים המוזרמים ביותר בספוטיפיי בארצות הברית באותו היום, בו הגיע למקום ה-175<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!רחבי העולם
|6 בספטמבר 2019
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|אטלנטיק
|<ref name=":2"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=plJCH77VMoI The Principal - וידאו קליפ ביוטיוב]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי מלאני מרטינז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מלאני מרטינז
Detention

Detention (בעברית: ריתוק) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, K-12.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, יחד עם שאר שירי האלבום, והסרט.<ref name=":0" />

הוידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-4 בפברואר 2020.<ref name=":2" /> נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-30 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== רקע והצלחה ==
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, יחד עם מייקל קינן, והופק על ידי קינן<ref name=":0" />, שעבד עם מרטינז גם על יתר שירי האלבום (למעט Drama Club)<ref name=":1"></ref>, וכן על השירים "Piggyback"<ref></ref>, ו-"Gingerbread Man"<ref></ref>.

בטרם פרסום שירי האלבום, עלה לערוץ היוטיוב של מרטינז קטע קצר מתוך השיר.<ref name="detention tweet"></ref>

השיר נכנס לרשימת השירים המוזרמים ביותר בספוטיפיי בארצות הברית באותו היום, כאשר הגיע למקום ה-170<ref></ref>. נכון לאוקטובר 2020, זכה השיר למעל ל-36 מיליון השמעות בספוטיפיי<ref></ref>.

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!רחבי העולם
|6 בספטמבר 2019
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|אטלנטיק
|<ref name=":2"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=q6IW2aul43A Detention - וידאו קליפ ביוטיוב]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי מלאני מרטינז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מלאני מרטינז
מרים אורלסקה

מרים אורלסקה (בפולנית: Miriam Orleska; 1900, ורשה – 1943, מחנה ההשמדה טרבלינקה) הייתה שחקנית יהודייה אשר שיחקה בתיאטרון יידיש, ידועה בעיקר בזכות תפקידה כלאה במחזה הדיבוק מאת ש. אנ-סקי.

== ביוגרפיה ==
אורלסקה החלה לשחק בגיל צעיר, ושיחקה את תפקיד דוד בהפקת "מיטן שטרום" של שלום אש בשנתה האחרונה בגימנסיה. היא למדה תיאטרון ב-"Instytucie Pedagogicznym w Warszawie" ו-"Warszawska Szkola Dramatyczna" תחת הלנה הריניוויצ'קה. אלכסנדר זלברוביץ סייע לאורלסקה להקים את הלהקה הווילנאית ב 1919, שבה הופיעה בפולין, רומניה, צרפת, גרמניה, הולנד, בלגיה, אנגליה. היא שיחקה תפקידים במחזות רבים בין היתר "הקמצן" למולייר, "יום ולילה" של ש. אנ-סקי, שדות ירוקים של פרץ הירשביין, בגרסת היידיש של "אוריאל אקוסטה" לקארל גוצקוב ובמחזות של שלום עליכם, ארתור שניצלר, ויוג'ין או'ניל.
אורלסקה ידועה בעיקר בזכות משחקה של לאה בהצגת בכורה העולמית של הדיבוק של ש. אנ-סקי בשנת 1920. רוברט מוסיל תיאר את אורלסקה כ"השחקנית היפה ביותר מאז שאליאונורה דוזה הופיעה על הבמה" והוסיף: "רוצים לראות את השחקנית הזו בתפקיד נהדר על במת התיאטרון באירופה, אולי דסדמונה."
(משמאל לימין) [[נח נחבוש, מרים אורלסקה, ואלכסנדר שטיין מציגים את הדיבוק בהפקת הלהקה הווילנאית. פולין, 1920.]]
במהלך השואה אורלסקה שיחקה בגטו ורשה בתיאטרון פמינה ולימים "Nowy Teatr Kameralny" היא עבדה גם ב'אליינהילף', ארגון הרווחה היהודי בגטו. היא נרצחה במחנה ההשמדה טרבלינקה בשנת 1943 יחד עם בעלה מרדכי מזו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות פולניות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים פולנים
קטגוריה:ילידות 1900
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1900
קטגוריה:נפטרות ב-1943