OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איציק בנבנישתי

איציק בנבנישתי (נולד ב-1965), הוא מנהל ישראלי. כיהן כמנכ"ל קבוצת פרטנר תקשורת החל מ-1 ביולי 2015 ועד התפטרותו ב-5 באפריל 2021<ref></ref><ref></ref>. באוגוסט 2021 מונה לנשיא משותף של חברת NSO ובאוקטובר אותה שנה מונה למנכ"ל החברה. כשבועיים לאחר המינוי הודיע על עזיבתו המיידית.

==ביוגרפיה==
בנבנישתי נולד בירושלים. החל את הקריירה ככלכלן במחלקת המחקר בבנק ישראל, בתחום מקרו-כלכלה, סחר חוץ ומאזן תשלומים. לאחר מכן, עבד כמנהל כספים וכלכלן בחברת CMS Ltd, נציגת HP בישראל, ובשנת 1997 התמנה למנכ"ל החברה. ב-2003, מונה למנכ"ל משותף של חברת HP בישראל, וניהל את חטיבת המחשוב האישי וערוצי ההפצה.

בשנת 2007, מונה בנבנישתי למנכ"ל חברת בזק בינלאומי, מקבוצת בזק. בין המהלכים הבולטים של בנבנישתי כמנכ"ל בזק בינלאומי, היו הובלת פרויקט אסטרטגי של סלילת הכבל האופטי התת-ימי מישראל לאירופה, והעמקת אחיזת החברה בשוק העסקי עם פיתוח תחום שירותי הענן.

בתחילת שנת 2014, לאחר שמונה שנים בקבוצת בזק, הודיע בנבנישתי על פרישה מתפקידו כמנכ"ל בזק בינלאומי. באוקטובר אותה שנה מונה למשנה למנכ"ל פרטנר והאחראי על הפעילות העסקית של החברה.

ביוני 2015, חודש לפני שנכנס רשמית לתפקיד מנכ"ל פרטנר, התעוררה סערה סביב התבטאות מנכ"ל Orange העולמית סטפן רישאר, אשר אמר במהלך ראיון כי מבחינתו היה מסיים את פעילות החברה בישראל "כבר מחר". בנבנישתי הוביל קו חד משמעי על פיו לחברת פרטנר אין בעיה להיפרד ממותג אורנג' עמו הייתה מזוהה כ-17 שנים, שכן החברה היא בראש ובראשונה ישראלית.

ב-1 ביולי 2015 החל בנבנישתי לכהן כמנכ"ל קבוצת פרטנר. הוא הוביל את מהלך המיתוג מחדש של מרבית פעילות הקבוצה תחת מותג 'פרטנר', בהמשך להודעה הרשמית של החברה מחודש ינואר 2016 על הפרידה ממותג Orange. בהשקת המותג Partner ב-16 בפברואר 2016, הכריז בנבנישתי על יציאת החברה לדרך חדשה, כחברת תקשורת כוללת. כמנכ"ל פרטנר, חתם במרץ 2016 על הסכם קיבוצי ראשון עם ועד עובדי החברה.

ב-5 באפריל 2021 הודיע בנבנישתי על כוונתו לעזוב את תפקידו כמנכ"ל חברת פרטנר.

באוגוסט 2021 מונה לנשיא משותף של חברת NSO<ref></ref>. באוקטובר אותה שנה מונה למנכ"ל החברה.

בנבנישתי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים (MBA), עם התמחות במימון ושיווק, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. נשוי ואב לשלוש בנות.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.partner.co.il/ פרטנר תקשורת, אתר החברה]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
דוד מקאלוש

רבי דוד מקאלוש היה אדמו"ר חסידי, הראשון בשושלת קאליש. בנו הצעיר של רבי מאיר (הגדול) מפרמישלאן.

== ביוגרפיה ==

בצעירותו למד תורה מפי אביו רבי מאיר, עד פטירתו בשנת תקמ"א, אז ייסד את חצרו בקאלוש.

לאחר פטירתו מילא את מקומו אחיינו, רבי יצחק מקאליש, בנו של רבי אהרן אריה לייב מפרמישלאן. רבי דוד ככל הידוע היה ערירי.

==ראו גם==
* חסידות קאליש
* חסידות פרמישלאן
* מאיר (הגדול) מפרמישלאן

==לקריאה נוספת==
* ד"ר יצחק אלפסי, טרקליני החסידות, חלק א', 2016
* ד"ר יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור, חלק א', 1995

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:שושלת פרמישלאן
קטגוריה:רבנים גליציאנים
דוד
V354 בקפאוס

V354 בקפאוס (V354 Cephei) הוא על-ענק אדום הממוקם בקבוצת הכוכבים קפאוס בגלקסיית שביל החלב.
V354 בקפאוס הוא כוכב משתנה לא סדיר איטי הממוקם במרחק של 9,000 שנות אור ממערכת השמש והוא אחד הכוכבים הגדולים ביותר הידועים לאנושות, עם רדיוס מוערך של 1,520 רדיוסי שמש (1,060,000,000 קילומטרים). במידה והוא היה ממוקם במרכז מערכת השמש הוא היה עולה על מסלולו של צדק ומתקרב לזה של שבתאי.

== זיהוי ==
V354 בקפאוס אינו מזוהה בבירור כעל-ענק אדום משתנה לאחר שנחקר בעזרת הטלסקופים IRAS ו 2MASS, אך לפני יצירת הקטלוג הכללי של כוכבים משתנים בשנת 1981 הוא הוגדר רק בעזרת קטלוגים אלמוניים. V354 בקפאוס היה עמום מידי על מנת להיכלל בקטלוגים בעלי חשיבות.

== מרחק ==
V354 בקפאוס מרוחק מכדי שיהיה אפשר למדוד את מרחקו בעזרת פרלקסה בדיוק רב ומרחקו מכדור הארץ מוערך בכ-3,500 פארסק (9,000 שנות אור). הוא קרוב לאזור Cepheus OB1 אשר ממוקם בתוך קבוצת הכוכבים קפאוס וכנראה הוא חלק ממנה. 

== מאפיינים ==
בהירותו וגודלו של V354 בקפאוס נתונים במחלוקת. בשנת 2005 צוות בראשה עמד אמיל לווסק מצא שהכוכב בעל עוצמת הארה גבוהה (פי 369,000 מהשמש) וכתוצאה מכך התברר שרדיוסו הוא 1,520 רדיוסי שמש, מה שעושה אותו אחד מהכוכבים הגדולים ביותר היודעים לאדם. מאותם נתונים שבהם השתמש Mauron et al 2011, Levesque et al 2005 הסיק שהכוכב קטן בהרבה ועוצמת הארתו היא רק 76,000 עוצמת הארה של השמש מה שאומר שרדיוסו הוא רק 690 רדיוסי שמש.

במחקר שבוצע בשנת 2004 הכוכב נכלל ברשימת כוכבי על-ענק אדום הכי גדולים והכי בהירים לצד KW בקשת, KY בברבור ו- μ בקפאוס

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:על-ענקים מסוג M
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קפאוס
קטגוריה:משתנים לא סדירים איטיים
עוד כותרות

עוד כותרות היא תוכנית בידור ישראלית ששודרה בערוץ 2 על ידי שידורי קשת. התוכנית היא סדרה בת של התוכנית "ארץ נהדרת", והיא מבוססת על פינה ששודרה בין העונות 1-12 של התוכנית. עונתה הראשונה שודרה במקביל לעונתה ה-13 של תוכנית זו.
ב-16 ביולי 2020 עלתה העונה השנייה של התוכנית, במתכונת שונה מעט בעקבות הגל השני של מגפת הקורונה בקשת 12.

==רקע==
רוב התוכנית כוללת התייחסות לכותרות השבוע בצורה הומוריסטית על ידי משפטי מעבר של המנחה איל קיציס בדומה לפינה בתוכנית "ארץ נהדרת".
==עונה ראשונה (2016)==
עונה זו הוצגה כתוכנית סיכום שבועי, בדומה לתוכניות אחרות המשודרות בימי שישי, וכן בפרקיה הראשונים הכותרות הוצגו על פי ימים ולא בסדר אקראי כמו בהמשך. 

"התודה" - פינה בה מישהו מהקהל, תמיד ירמי שיק בלום, מגיב על אירועי השבוע. בהמשך העונה הוצגו קטעי מעבר בין הכותרות, בהם רואים את הכותבים של התוכנית דנים כיצד ניתן לשפרה שבראשם קיציס, הכותב הנלהב ירמי, אשר קודם מתפקידו כקהל קבוע, יואב רבינוביץ' ולאה לב.

פינה נוספת מבית היוצר של ערוץ הכיבוד משלבת צירוף קטעי וידאו מוקלטים של אישים מפורסמים אשר לא מופיעים לפי הסדר כרונולוגי, לרוב מתוך ראיון מקורי, לבין מראיין קבוע, כאשר השילוב המלאכותי יוצר קטעים משעשעים.

==עונה שנייה (קורונה, 2020)==
ב-16 ביולי 2020, קצת יותר מחודש לאחר רדת העונה ה-17 של ארץ נהדרת, בעקבות הגל השני של מגפת הקורונה בישראל, הוחלט להחזיר את התוכנית, ולהפוך אותה מתוכנית סיכום שבועית, לתוכנית יומית בת עשר דקות בשידור חי. עונה זו דומה יותר במתכונתה לפינה מהתוכנית ארץ נהדרת מאשר לעונתה הראשונה מכיוון שהיא שמה עדיפות על כותרות וקטעי וידאו משעשעים ובוטלו מערכוני הקישור והפינה של ירמי מהעונה הראשונה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://mobile.mako.co.il/tv-erez-nehederet/770e3d99ade16110?subChannelId=3aac6199975e2510VgnVCM2000002a0c10acRCRD אתר ארץ נהדרת] באתר מאקו

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
קטגוריה:ארץ נהדרת
קשת
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף ישראליות
קטגוריה:איל קיציס
מארי-פראנס בה

[[לוח זיכרון על קיר הבית בו נולדה בה בעיירה פלה]]
מארי-פראנס בה (בצרפתית: Marie-France Banc; 1876, פלה – 1965, סן-פליסיין ) הייתה נזירה נוצרייה קתולית וחסידת אומות העולם מצרפת.

==קורות חיים==
בה נולדה בפלה שבמחוז ארדש בדרום-מזרח צרפת. ב-1893 החלה חניכות דתית וקיבלה את השם "האחות מארי של המלאכים" (Sœur Marie des Anges). לאחר לימוד במספר מוסדות לימוד קיבלה תעודת הוראה. בין השנים 1927–1945 פיקחה על קהילה דתית במחוז ארדש. היא הייתה מורה בבית ספר שבמנזר סן-ז'וזף בסן-פליסיין ובשנת 1942 קיבלה לידיה את ניהול בית הספר שבמנזר.

===פעילותה בתקופת השואה===
בדצמבר 1942, כחודש לאחר כיבוש האזור על ידי גרמניה, קיבלה בה למנזר שני ילדים יהודים, הנרי (בן 10) ודניס (בן 6) אמזל, והסתירה אותם מפני הגרמנים ומפני הז'נדרמים הצרפתיים ששיתפו פעולה עם שלטונות הכיבוש הגרמניים במצוד אחר יהודים. היא העניקה להם טיפול מסור וחינוך, מימנה את שהותם במנזר והגנה עליהם עד השחרור. הוריהם של הילדים, מהגרים יהודיים ממזרח אירופה שחיו בפריז עד הכיבוש הנאצי ואחריו עברו למרסיי, מצאו מקלט בכפר אף הם, והילדים היו מבקרים אותם בימי א'. תודות לפועלה של בה, שרדו שני הילדים את השואה ובסיומה התאחדו עם הוריהם.

==הנצחה==
בשנת 2001 הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם.

בשנת 2009 נחנך לוח זיכרון לבה על קיר הבית בו נולדה בפלה, בטקס בהשתתפות ראש העירייה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:צרפתיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:נזירות נוצריות
קטגוריה:ילידות 1876
קטגוריה:נפטרות ב-1965
ויניל (סדרת טלוויזיה)

ויניל (באנגלית: Vinyl) היא סדרה דרמה היסטורית אמריקאית שנוצרה על ידי מרטין סקורסזה ומיק ג'אגר. הסדרה בכיכובו של השחקן בובי קנאבלי עוקבת אחר מפיק תקליטים בשם ריצ'י פינסטרה, המנסה להציל את חברת התקליטים "אמריקן סנצ'ורי" שברשותו מפשיטת רגל באמצעות גילוי אמנים חדשים. הסדרה משודרת בערוץ הטלוויזיה האמריקאי HBO, החל מ-14 בפברואר 2016, ובישראל בערוץ yesOh של חברת yes, בשירות VOD של חברת yes, ובסלקום טי וי.

הפרק הראשון בוים על ידי מרטין סקורסזה וארך כ-113 דקות. מיד לאחר שידור הפרק הראשון, הוחלט ברשת HBO לחדש את הסדרה לעונה שנייה. בתום העונה הראשונה בעקבות הרייטינג הבינוני והביקורות המעורבות הוחלט לפטר את השואו ראנר והמפיק בפועל טרנס וינטר ולהחליפו בסקוט ז. ברנס. ב-22 ביוני 2016, למרות ההצהרות המוקדמות של הרשת, הוחלט לבטל את הפקת העונה השנייה.

== רקע ==
הרעיון המקורי לסדרה היה של מיק ג'אגר, שסיפר לעיתון "האינדיפדנט" הבריטי ש“כבר שנים היה לי רעיון לסרט שמתרחש בתעשיית המוזיקה, פיתחנו אותו ופיתחנו אותו... זה היה רעיון מאוד מתפרס". ג'אגר פנה ליוצר הקולנוע המוערך מרטין סקורסזה, שביים ב־2008 את הסרט התיעודי על הרולינג סטונז, Shine a Light; ויחד עם טרנס ווינטר, שהיה בין כותבי ומפיקי “הסופרנוס" ו"אימפריית הפשע" הם יצרו את הסדרה. המטרה המקורית הייתה ליצור דרמה אפית חדשה שמתארת את המתרחש מאחורי הקלעים בעולם המוזיקה בניו יורק של שנות ה-70 תקופה של "סקס סמים ורוקנרול". ג'אגר תרם מניסיונו ומהיכרתו כדי לשרטט במדויק את השנים המעצבות של תעשיית הרוק בארצות הברית שראו את צמיחת עידן הדיסקו, הפאנק רוק וההיפ הופ ששינו את פני המוזיקה לנצח.

==סקירת סדרה==

== דמויות ושחקנים ==
=== דמויות ראשיות ===
* ריצ'י פינסטרה (בובי קנאבלי) - מנהל חברת תקליטים אמריקן סנצ'ורי שמנסה להחיות את הלייבל הדועך שלו באמצעות גיוס אמנים חדשים ופרועים.
* דבון פינסטרה (אוליביה ווילד) - אשתו של ריצ'י שעזבה קריירת דוגמנות ואת הפקטורי של אנדי וורהול לטובת חיי הבורגנות, שמתגלים לה כפחות רגועים ממה שהיא קיוותה.
* זאק ינקוביץ (ריי רומנו) - שותפו היהודי של ריצ'י בלייבל וחברו הטוב.
* קיפ סטיבנס (ג'יימס ג'אגר) - סולן להקת הפאנק "נאסטי ביטס".
* לסטר גריימס (אטו אסנדו) - זמר לשעבר ומנהל החדש של להקת נאסטי ביטס.
* ג'יימי גולד (ג'ונו טמפל) - מזכירה צעירה שמעוניינת להתקדם ולכבוש את הלייבל באמצעות גיוס להקת "נאסטי ביטס".
* אינגריד (בריגיטה יורט סורנסון ) - שחקנית דנית הקרובה לאנדי וורהול וחברה טובה של אשתו של ריצ'י.

=== דמויות משנה ===
* קלארק מורל (ג'ק קוויד) - מפיק צעיר בחברת התקליטים אמריקן סנצ'ורי.
* סקיפ פונטיין (ג'יי סי מקנזי) - מנהל המכירות של חברת התקליטים אמריקן סנצ'ורי.
* אנדי וורהול (ג'ון קמרון מיטשל) - האמן הנודע.
* סקוט להביט (פי ג'יי בריאן) - היועץ המשפטי של חברת התקליטים אמריקן סנצ'ורי.
* גארי (דגלאס סמית) - 2 פרקים

== ביקורות ורייטינג ==
=== ביקורות ===
ויניל זכתה לביקורות מעורבות. באתר "Rotten Tomatoes" זכתה הסדרה לציון של 77%, בהתבסס על כ-62 ביקורות, ובאתר "Metacritic" זכתה הסדרה לציון של 71%, בהתבסס על כ-39 ביקורות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

ביקורות
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
לוסייל

לוסייל (בערבית: لوسيل) היא עיר מתוכננת בקטר שממוקמת במחוז א-דעאין כ-23 קילומטרים צפונית לדוחה.

== היסטוריה ==
באפריל 2018 פורסם כי 80% מתשתיות העיר כבר הושלמו.<ref name="more"></ref>

תוכננו להיות בו מרינות, אזורי מגורים, אתרי נופש באיים, אזורי מסחר, מתקני קניות ופנאי יוקרתיים, וקהילה של מגרשי גולף, איים מעשה ידי אדם וכמה אזורי בילוי.

הבנק המרכזי של הנסיכות הועבר ללוסייל, והתוכנית הייתה לצרף אליו עוד מוסדות מרכזיים ומבני שלטון. 450 אלף תושבים מיועדים לחיות בה, רובם המכריע נותני שירות זרים שיסייעו בתעשיית התיירות ובפעילות השוטפת של העיר, לצד עובדים ממדינות מערביות.

== ספורט ==
בלוסייל הוקם אצטדיון הנקרא "האצטדיון האייקוני לוסייל", המכיל 86,250 מקומות. שאירח את גמר המונדיאל בקטר בשנת 2022. לאצטדיון מראה עתידני ומופעלים בו מכשירים עתידיים כגון ענן שמוריד את טמפרטורת המגרש ועוד. אמצעים אלה נדרשים אף על פי שהמונדיאל מתקיים בחורף ולא בקיץ לפי המסורת. כמו כן לוסייל ספורטס ארנה אירחה את גמר אליפות העולם בכדוריד 2015. בעיר קיים מסלול מרוצים אשר מארח את סבב הפורמולה 1 ואת סבב המוטו GP.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קטר: ערים
קטגוריה:אסיה: ערים מתוכננות
קטגוריה:יישובים עתידיים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-21
רוז'ה בלבאו

רוז'ה בלבאו (בצרפתית: Roger Belbéoch; 1921, ז'ואנויל-לה-פו שליד פריז, צרפת – 2010, סן-מוריס , שליד פריז, צרפת) היה שוטר ופוליטיקאי, פעיל המפלגה הקומוניסטית של צרפת וחסיד אומות העולם מצרפת.

==קורות חיים==
בלבאו היה בנו של ז'וזף בלבאו , לימים אף הוא לוחם מחתרת צרפתי במלחמת העולם השנייה, שנפל ב-25 באוגוסט 1944 בקרבות על שחרור ז'ואנויל-לה-פו. 

בלבאו היה חבר בברית הסטודנטים הקומוניסטים והיה פעיל נגד הפגנות הימין הקיצוני נגד הדמוקרטיה בצרפת בשנת 1934, אירועים שנודעו בשם "משבר ה-6 בפברואר 1934" (Crise du 6 février 1934) . לפרנסתו היה בלבאו עובד דואר.

===פעילותו בתקופת השואה===
במלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה, ניסה בלבאו לעבור לבריטניה, אך לשווא. ידידיו, בהם רובר דלוש (Robert Deloche), הציעו לו לנסות להתקבל למשטרה כדי לפעול במסגרתה לטובת תנועת ההתנגדות הצרפתית.

בשנת 1941 התקבל בלבאו למשרת שוטר ברובע השנים-עשר של פריז. במקביל היה פעיל בתא מחתרת של תנועת ההתנגדות הצרפתית. הוא הפיץ עלוני מחתרת באזור שהיה תחת פיקוח מחמיר של המשטרה הצרפתית ובלילות היה מבצע משימות מודיעיניות עבור תנועת ההתנגדות הצרפתית. הוא זייף מסמכי זהות שאותם נתן בעיקר ליהודים שנרדפו על ידי השלטונות הגרמניים ושלטונות משטר וישי ששיתף פעולה עם הגרמנים.

במקרה אחד נעצרה גברת הרמוזה (Hermoza), אשתו היהודיה של ז'וזף מזאן (Mezan), ידיד נוצרי של בלבאו, עקב כך שלא ענדה את הטלאי הצהוב. היא הובאה לתחנת המשטרה, אך בלבאו שחרר אותה מיד כדי שלא תיעצר על ידי הגסטפו. מאוחר יותר נעצר גם מזאן, מכיוון שהגן על אשתו, אך בלבאו דאג לשחררו. בלבאו סיפק מסמכי זהות מזויפים להרמוזה ולשני ילדיה כדי שזו תוכל לברוח מפריז. בעזרת המסמכים שסיפק בלבאו ברחה הרמוזה לאזור משטר וישי, בדרום צרפת.

בלבאו הוסגר על ידי שוטרים אחרים לידי כוח משטרה שפעל בפיקוח הקומיסריאט הכללי לענייני יהודים. הוא עונה קשות כדי שימסור את מקור המסמכים המזויפים שהיו ברשותו, אך לא הסגיר את המקור. לפני שהוסגר לגסטפו שוחרר על ידי חבריו במחתרת הצרפתית. הוא הושב לשירות במשטרה אך הוצב בנוז'אן-סור-מארן, כ-10 קילומטרים ממקום שירותו הקודם, ושם המשיך בפעילותו המחתרתית ובסיוע לפליטים יהודים ולנרדפי המשטר הנאצי, יהודים ונוצרים.

ארוסתו היהודיה של בלבאו, קלודין קאופמן (Claudine Kaufmann), נתפסה ביולי 1942, בעת גירוש היהודים מפריז, גורשה למזרח אירופה ונספתה.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה עוטר בלבאו במספר עיטורי גבורה ומופת, לציון תפקידו כלוחם מחתרת. הוא היה שוטר מצטיין, ובתור צלף מומחה היה חבר היחידה לטיפול במשברי בני ערובה. ב-1977 נבחר בתור חבר מועצת העיר ז'ואנויל-לה-פו וב-1978 היה סגן ראש העיר של ז'ואנויל-לה-פו, עד 1983.

==הנצחה==
בשנת 1985 הוכר בלבאו על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. 

בלבאו מונצח גם ב"ממוריאל" (Mémorial de la Shoah), המוסד להנצחת השואה בפריז.

בשנת 2000 הוענק לבלבאו אות לגיון הכבוד.

בשנת 2013 נקראה על שמו כיכר בנוז'אן-סור-מארן, באזור שבעבר הייתה בו תחנת משטרה בה שרת.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:קומוניסטים צרפתים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1921
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2010
משה גוטרמן

רבי משה גוטרמן מקיוב (נפטר א' בניסן תרפ"ג), רב בקיוב, באימפריה הרוסית. בנו של רבי דוד גוטרמן, האדמו"ר מסאווראן.

== קורות חייו ==
נולד לרבי דוד גוטרמן מסאווראן. נישא לחיה מלכה בתו של רבי מרדכי דוב מהורניסטייפול. היה תלמידם של אביו ושל חותנו. 

נפטר בא' בניסן תרפ"ג ונטמן בקייב. בנו, יצחק גוטרמן היה נציג הג'וינט בוורשה. נספה בשואה, עם אשתו ובנו. 

==קישורים חיצוניים==
* צבי בריננער, [https://tablet.otzar.org/en/book/book.php?book=613949&width=0&scroll=0&udid=0&pagenum=452 רבינו הקדוש מהארנסטייפל] עמודים תל"ד-תל"ו [454-452]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:אבות בתי דין
דוד גוטרמן

רבי דוד גוטרמן מסאווראן (נפטר בז' בחשוון ה'תרע"ג) היה אדמו"ר חסידי, הרביעי במספר בשושלת סאווראן.

== ביוגרפה ==
נולד לרבי שמעון שלמה גוטרמן מסאווראן ונישא לבתו של רבי מנחם נחום מטשרנוביל-לויעב ובשנית לבתו של רבי שמעון שלמה מבנדר.

לאחר פטירת אחיו רבי ברוך, מילא את מקומו בסאווראן. לצד אחיו רבי משה ורבי ברוך שכיהנו בטיטשלניק ובסטנביץ. נפטר בז' בחשון תרע"ג.

== משפחתו ==
* רבי שלמה, נפטר בחיי אביו.
* רבי משה גוטרמן מקיוב (נפטר בא' בניסן תרפ"ג), חתנו של רבי מרדכי דב מהורניסטייפול. כיהן כרב ואב"ד בקייב.
* חיה בת ציון (נפטרה בכ"ב בטבת תרצ"א), אשת רבי חיים דב הלפרין מוסלוי.
* פייגא יענטע, אשת רבי משה מאודסה, בנו של רבי מרדכי מרחמסטריווקה
* פרידא, אשת רבי יצחק מבנדריז.

==לקריאה נוספת==
* יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור, חלק א', 1995
* יצחק אלפסי, טרקליני החסידות, חלק א', 2016

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:אדמו"רי סאווראן
קטגוריה:רבנים אוקראינים
רוברט סינק

רוברט פרדריק (בוב) סינק (באנגלית: Robert Frederick Sink; 3 באפריל 1905 - 13 בדצמבר 1965) היה לוטננט גנרל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד הרגימנט ה-506 של הדיוויזיה המוטסת ה-101 במלחמת העולם השנייה.

==קריירה==
סינק גדל בעיר לקסינגטון, שבצפון קרוליינה. בשנת 1927 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והוסמך כקצין בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית. הוא מילא שורת תפקידי פיקוד ומטה ביחידות רגלים ובשנת 1940 שירת במפקד גדוד הרגלים המוצנח ה-501. בהמשך מונה למפקד גדוד הרגלים המוצנח ה-503. ביולי 1942 מונה למפקד הרגימנט ה-506 של הדיוויזיה המוטסת ה-101, שהייתה חטיבת הצנחנים הראשונה בצבא ארצות הברית שאנשיה עברו אימון בסיסי ואימוני צניחה ביחד, כיחידה אחת. סינק פיקד בהצלחה על הרגימנט במבצע המוטס בנורמנדי, במהלכו הוצנח הרגימנט בנורמנדיה כ-4.5 ק"מ מחוף יוטה. הרגימנט בפיקודו הצליח בצהרי ה-6 ביוני 1944 לחבור לכוחות שנחתו על החוף לאחר שהשמיד סוללות ארטילריה ומוצבים של הצבא הגרמני. בהמשך הקרבות כבשו את העיירה קרנטן כחלק מהמערכה לכיבוש שרבורג. 

לאחר מכן פיקד סינק על הרגימנט במבצע המוטס בהולנד, במהלכו הוצנחו אנשיו בקרבת תעלת וילהלמינה ונדרשו להשתלט על גשר. הגרמנים פוצצו את הגשר, אולם למחרת השתלטו סינק וחייליו על גשרים בקרבת איינדהובן. בהמשך הוביל סינק את הרגימנט בלחימה בהולנד ולאחר מכן בקרב על הבליטה. בקרב זה, מן הקשים שידע הרגימנט, הגנו סינק ואנשיו על גזרת צומת בסטון ובהמשך המערכה בארדנים.

לאחר המלחמה לחם במלחמת קוריאה כסגן מפקד הדיוויזיה ה-7. בשנת 1953 מונה למפקד הדיוויזיה המשוריינת ה-7 ובהמשך למפקד דיוויזיית הרגלים ה-44. בשנת 1957 מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-18. בשנה שלאחר מכן מונה למפקד הגיס האסטרטגי ובתפקידו האחרון שירת כמפקד הפיקוד הקאריבי של ארצות הברית אשר בפנמה. הוא נפטר בשנת 1965 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

דמותו של סינק כמפקד הרגימנט ה-506 הופיעה במיני-סדרה האמריקאית "אחים לנשק" וגולמה על ידי השחקן האמריקאי דייל דיי.

==לקריאה נוספת==
* ס.ל.א מרשל, "הם צנחו בלילה", הוצאת מערכות מאנגלית: אהרן אמיר.
* סטיבן אמברוז, "אחים בקרב", תל אביב: כנרת, זמורה ביתן, דביר, 2005.
* ג'ון גאלבין, "היורדים לקרב", הוצאת מערכות, 1972.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:הקרב על הבליטה
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הקורפוס המוטס ה-18
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:הדיוויזיה המוטסת ה-101
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
סאניה ווצ'יץ'

סאניה ווצ'יץ (בסרבית: Сања Вучић, נולדה ב-8 באוגוסט 1993) היא זמרת סרבית. היא ידועה בעיקר בזכות היותה הסולנית הראשית של הלהקה הסרבית ZAA. ייצגה את סרביה בתחרות האירוויזיון 2016 בסטוקהולם, בירת שוודיה עם השיר "Goodbye" איתו הגיעה למקום ה-18 בגמר.

ווצ'יץ' נבחרה לייצג את סרביה לאירוויזיון 2020 יחד עם חברותיה ללהקת הוריקן. לאחר שאירוויזיון זה בוטל בעקבות מגפת הקורונה הוחלט, לפי מספר פרסומים בעיתונות הסרבית, כי חברות הלהקה ייצגו את סרביה באירוויזיון 2021.

==ביוגרפיה==
ווצ'יץ' הצטרפה בשנת 2012 ללהקת ZAA שהוקמה בשנת 2008. הלהקה הוציאה אלבום אחד "What About" בשנת 2014.

היא גרה בבלגרד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2016
קטגוריה:זמרות סרביות
קטגוריה:נציגי סרביה באירוויזיון
קטגוריה:ילידות 1993
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1993
מצליח הכהן גאון

רב מצליח הכהן גאון בן שלמה הכהן, היה צאצא לשושלת גאוני ישיבת גאון יעקב הארצישראלית. הקים את הישיבה בפוסטאט שבמצרים ועמד בראשותה עד הריגתו בשנת 1139.

==פעילותו בפוסטאט==
נולד לרב שלמה הכהן גאון, גאון ארץ ישראל וראש ישיבת ארץ ישראל, ולסת-אל אהל. בעת מסע הצלב הראשון, בעקבות כיבושי ערי ארץ ישראל על ידי הצלבנים, עברה ישיבת גאון יעקב מהעיר צור לחדרך הסמוכה לדמשק. באותה תקופה עמד בראשות הישיבה אביו רבי שלמה הכהן גאון. רבי מצליח התגורר באותה עת בעיר זו, ופעל לצד אביו, ולא ידוע רבות על חייו בשנים אלו.

כשנפטר רבי שלמה, בשנת 1127, העביר בנו רבי מצליח הכהן את הישיבה לפוסטאט שבמצרים, ועמד בראשות הקהילה הירושלמית ("אלשאמיין") בעיר, שכללה יהודים שמוצאם מארץ ישראל וסוריה. מרכזה של הקהילה היה בבית הכנסת בן עזרא שבו התפללו בנוסח ארץ ישראל. רבי מצליח הקים חצר ממלכתית, בה פעלו אנשי חצר, משוררים, וקשרים מסועפים עם היהודים בארצות הסביבה.

רבי מצליח נהג, כדרך הגאונים, לשאת דרשות בזמנים מיוחדים. הדרשות כוללות דברי הלכה ואגדה, והן מבוססות על דרשותיו ופירושיו של רב סעדיה גאון.

רבי מצליח היה מקורבו של החליף אל-חאפז וקיבל ממנו גלימה של כבוד ותארים רמי המעלה: "גלאל אלמלך תאג' אלריאסה'" – "תפארת המלכות וכתר הראשות".

בשנת 1138 כיהן כוזיר מוסלמי סוני בשם רצ'ואן , שרדף את הנוצרים ואת היהודים. כחלק מפעילותו אסר והרג את ראשי הקהילה היהודית, ובהם רבי מצליח גאון, בשנת 1139.

==אזכורים ממנו==
בהקדשה לתנ"ך כתב יד לנינגרד כתוב אחרי הקדמת הסופר:

בקטע כתב-יד של הקדשה מספר "חובת הדיינים" (מפירושו של רב שמואל בן חפני גאון), נמצאה הקדשה לכבוד בתו של רב מצליח הכהן; .

הוא מוזכר גם פעמים רבות במהדורות הדפוס של ספר הערוך של רבי נתן מרומי, המבוססות על עותק שהיה ברשותו של רבי מבורך, שהוסיף על דברי הערוך מהערותיו של רבי מצליח. כמו כן נמצאו בגניזה הקהירית תשובות הלכתיות שהשיב.

==ייחוסו==
בין כתבי גניזת קהיר נתגלה כתב יד בו מופיע ייחוסו של רב מצליח הכהן;

# עזרנו בש יו [עושה שמים ו]ארץ
# מן מצל[יח הכהן ראש ישי]בת גאון יעקב
# החוסה בשם אלהיו [מ]גן הוא לכל החוסים ב[ו]
# ביר שלמה הכהן ראש ישיבת גאון יעקב
# בן אליהו הכה[ן ראש י]שיבת גאון יעקב
# נין שלמה הכהן ר[אש ישי]בת גאון יעקב
# גזע יהוסף הכהן בית [ד]ין כהן צדק
# נכד אהרן הכהן הראש קדוש יו זקל
# שאו אחינו אנשי גאולתנו אוהבי ישיבתינו כלל הקהל הקדוש
# הדרים בע[יר] דמסים הנדיבים ואנשי המעשה הזקינים
# והישישים והבחורים ויתר עם אלהינו בפרט וב[כלל

==לקריאה נוספת==
*אוצר הגדולים אלופי יעקב, הערך "רב מצליח הכהן גאון", ערך 308

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:גאוני ארץ ישראל
קטגוריה:משפחת אהרן הכהן בן מאיר
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-11
הפיגוע בקו 14א (2004)

שלט זיכרון לנרצחי הפיגוע בירושלים ב-22/2/04 על גדר תחנת הרכבת הישנה ברחוב עמק רפאים מול גן הפעמון
הפיגוע בקו 14א היה פיגוע התאבדות שהתרחש ב-22 בפברואר 2004 באוטובוס אגד קו 14א בירושלים. בפיגוע נהרגו שמונה אנשים ויותר משישים נפצעו. ארגון הטרור הפלסטיני, גדודי חללי אל-אקצא נטל אחריות לפיגוע.

==הפיגוע==
ב-22 בפברואר 2004, בשעת שיא בבוקר, עלה מחבל מתאבד פלסטיני באזור התעשייה תלפיות בירושלים לאוטובוס אגד קו 14א שנסע במרכז ירושלים. המחבל נשא מטען חבלה שהוטמן בתוך תרמיל הגדוש ברסס על מנת למקסם את הפגיעה. המחבל חיכה שהאוטובוס יתמלא בנוסעים. בשעה 8:30 בבוקר, כשהאוטובוס עבר בגן הפעמון בקצה עמק רפאים, הרחוב הראשי במושבה הגרמנית, הוא פוצץ את מטען הנפץ. שמונה נוסעים נהרגו בפיגוע, ויותר משישים נפצעו. 11 מהנפגעים היו ילדים שהיו בדרכם לבית הספר.

אנשי הזרוע הצבאית של הפת"ח, גדודי חללי אל אקצה, קיבלו אחריות לפיגוע, והודיעו שהמחבל הוא מוחמד זעול, בן 23 מהכפר חוסאן, הסמוך לבית לחם. לאחר הפיגוע פורסמה קלטת של המחבל המתאבד, בה טען שביצע את הפיגוע כנקמה "על הטבח שמבצעת ישראל בפלסטינים".

==ראו גם==
*פיגועי התאבדות בישראל

==קישורים חיצוניים==
*
* 

קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2004
קטגוריה:פיגועים באינתיפאדה השנייה
14 2004
קטגוריה:רצח ילדים באינתיפאדה השנייה
קטגוריה:ירושלים: פיגועי מטען חבלה
קטגוריה:ירושלים: פיגועי התאבדות
קטגוריה:גדודי חללי אל-אקצא: פיגועים
VX בקשת

VX בקשת (VX Sagittarii) הוא כוכב היפר-ענק אדום משתנה סדיר למחצה הנמצא במרחק של 1,500 פארסק (5,150 שנות אור) מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים קשת. עם רדיוס של בין 1,350 ל 1,940 רדיוסי שמש, VX בקשת הוא אחד מהכוכבים הגדולים ביותר הידועים לאנושות. הטמפרטורה של הכוכב נעה בין 2,500 ל 3,500 קלווין (בדרך כלל 2,900).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
קטגוריה:היפר-ענקים
קטגוריה:משתנים סדירים למחצה
KY בברבור

KY בברבור (KY Cygni) הוא על-ענק אדום משתנה לא סדיר איטי הנמצא במרחק של 5,000 שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים ברבור, קרוב מאוד לכוכב γ בברבור ובסמוך לצביר הפתוח NGC 6913) M29), אך הוא אינו חלק מהצביר.

עם רדיוס מוערך של 1,420 רדיוסי שמש, KY בברבור הוא אחד הכוכבים הגדולים הידועים לאנושות ואחד הבוהקים שבהם עם עוצמת הארה הגדולה פי 138,000 - 270,000 מזו של השמש. הכוכב קוטלג ככוכב משתנה ב-1930 ומאוחר יותר קיבל את שמו הנוכחי. שיעור איבוד המסה של KY בברבור הוא אחד מאיבוד שיעורי המסה הגבוהים ביותר בשביל על-ענק אדום ולכן הוא תואר לפעמים בתור כוכב היפר-ענק אדום.

הטמפרטורה של הכוכב נעה בסביבות 3,500 קלווין והבהירות הנראית שלו נעה בין 10.60 - 11.74.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצת הכוכבים ברבור
קטגוריה:על-ענקים מסוג M
קטגוריה:משתנים לא סדירים איטיים
פסטיבל דרום אדום

כלניות אדומות נרחב ביער שוקדה, שוקדה, 5 בפברואר 2012.]]
פסטיבל "דרום אדום" הוא אירוע המתקיים מדי שנה בצפון הנגב במהלך חודשי פריחת הכלניות. הוא מתרחש מאמצע ינואר ועד סוף פברואר. זהו פסטיבל המתבסס ברובו על תיירות כפרית באזור. הפסטיבל יוצר חיבורים בין חקלאות לתיירות ומציע לקהל המבקרים טיולים בחיק הטבע, סיורים חקלאיים, שוקי איכרים ולינה כפרית. המשתתפים בפסטיבל יכולים לטייל באזור, לצפות בהופעות ולהשתתף בפעילויות לכל המשפחה. זהו פסטיבל הטבע הגדול בארץ המושך אליו מדי שנה עשרות אלפי מבקרים.

על הפסטיבל אחראית עמותת התיירות האזורית "שקמה בשור".

הפסטיבל נולד בפורום יזמים של שער הנגב בהובלה של ורד ואופיר ליבשטין מכפר עזה, לבנת גינזבורג רכזת התיירות ובשיתוף תושבי האזור.

== היסטוריה ==
משפחה מטיילת בין מרבדי הכלניות האדומים שליד [[אור הנר, הנגב הצפון-מערבי, 2007.]]
משפחות מטיילות בין מרבדי הכלניות של [[שמורת פורה, הנגב הצפון-מערבי, פסטיבל דרום אדום 2011.]]

בשנת 2007 נולד הרעיון לפסטיבל, מאחר שתושבי האזור הבינו כי מטיילים רבים המגיעים לצפון הנגב בשל פריחת הכלניות, אינם מודעים למקומות הרבים באזור שאפשר לטייל בהם, וכן לפעילויות הרבות שמציע המקום.

הפסטיבל נקרא "דרום אדום" בגלל צבע פרח הכלנית האדום הפורח באזור, ומכסה שטחים נרחבים בצבע זה.
הפסטיבל מתקיים מאמצע ינואר ועד סוף פברואר, מכיוון שבתקופה זו פריחת הכלניות האדומות נמצאת בשיאה.

== תיאור המקום ==
מרבד כלניות ביער רוחמה, פסטיבל דרום אדום ה'תשפ"א 2021
המקומות שבהם יש פריחה רבה של כלניות הם: באר מרווה, יער דבירה, יער שוקדה (ליד שוקדה), יער בארי, יער רעים, אור הנר, בתרונות רוחמה, שמורת פורה, ועוד. בתקופת הפריחה ניתן לראות במקומות אלו מרבדים גדולים של כלנית מצויה, המתפרשים על כל האזור.

הכלנית המצויה מאופיינת בגדילה במהלך החודשים דצמבר ועד מרץ, ומשך חייה של כלנית בודדה הוא מספר שבועות. צמח זה שכיח מאוד ברחבי הארץ ובא במגוון צבעים כמו ורוד, לבן, סגול וכחול, אך השכיח מכולם הוא הצבע האדום.

לצד הכלניות פורחים גם ציפורני-חתול מצויות ובסוף פברואר גם חרצית עטורה וחרדל השדה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

דרום אדום
קטגוריה:הנגב
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:מועצה אזורית שער הנגב
קטגוריה:מועצה אזורית שדות נגב
קטגוריה:מועצה אזורית אשכול
קטגוריה:מועצה אזורית חוף אשקלון
יהוסף האזובי

רבי יהוסף בן חנן בן נתן האזובי מפרפיניאן היה מגדולי חכמי יהדות פרובנס ופייטניה במאה ה-13. מכונה גם בקצרה בן חנן.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי חנן בן נתן האזובי, חי ופעל בפרפיניאן. הוא היה אביו של רבי שמואל האזובי ורבו של רבי אברהם בדרשי.

רבי טודרוס בן יהודה אבולעפיה כתב עליו: "אזוב יכנוהו, ומה נעים אזוב ארזים לא עממוהו".

==כתביו==
* "קערת כסף" - שיר בן 130 חרוזים (כמנין השקלים ששקלו קערות הכסף בנדבת הנשיאים למשכן - במדבר ז, יג), שבהם הוא מעורר את בנו ר' שמואל ללכת בדרך התורה ולהגות בה תמיד.
* "ספר מילואים" - הספר הוזכר בשו"ת הרשב"א לרבי שלמה בן אברהם אבן אדרת ותוכנו אינו ידוע
* "אגיד חסדי הא-ל" - זולת לחג השבועות.
* "אזכור ימים מקדם" - על עשרת הרוגי מלכות.
* "איה נא חסדיך ה'" - סליחה.

==לקריאה נוספת==
* חיים שירמן, השירה העברית בספרד ובפרובאנס, ספר שני, חלק א': מיוסף קמחי עד יהוסף האזובי; מבחר שירים וסיפורים מחורזים ערוכים ומבוארים בצירוף מפתחות וציורים, בידי חיים שירמן, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק; תל אביב: הוצאת דביר, ה'תשי"ז, 1956.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חכמי פרובנס
קטגוריה:פייטני פרובנס וקטלוניה
קטגוריה:פרפיניאן: אישים
מוחמד בן ת'אני

מוחמד בן ת'אני (בערבית: محمد بن ثاني) היה השליט הראשון של קטר. אביו ת'אני בן מוחמד היה מייסד קטר כשהגיע מאזור ריאד לחצי האי קטר. מוחמד ידוע בכך שהדף את הצבא העות'מאני במחצית הראשונה של המאה ה-19 ובכך שבנו הראשון הוא ג'אסם בן מוחמד, המחייה של קטר ואמירה הראשון.

== ביוגרפיה ==
שייח' מוחמד בן ת'אני נולד בפוואירית' שבקטר. הוא היה הבן השני לאביו אך משום שהוא נולד מהאישה המועדפת על אביו הוא הוכתר להיות שליט קטר בעתיד.
היו לו ארבעה אחים:
*שייח' סמיר בן ת'אני
*שייח' הד בן ת'אני
*שייח' עלי בן ת'אני
*שייח' אחמד בן ת'אני
בחייו המוקדמים, מוחמד חי בפוואירית' ובגיל 59 התחיל לנדוד דרומה לדוחה, המשפחה החלה בנדידתה בשנת 1847. אביו מת בשנת 1860 ועד שנת 1865 מוחמד הפך לדמות החשובה והדומיננטית ביותר במפרץ הפרסי כולו. בשנת 1878 ויתר מוחמד על השליטה בקטר והעביר אותה לבנו שפיתח תואר חדש "אמיר קטר". מוחמד מת באותה השנה שבה הוא העביר את כל סמכויותיו לבנו (1878) ונקבר בדוחה.

== ילדיו ==
*ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני
*אחמד בן מוחמד אאל ת'אני
*פהד בן מוחמד אאל ת'אני
*הד בן מוחמד אאל ת'אני
*ג'אבר בן מוחמד אאל ת'אני
*סמיר בן מוחמד אאל ת'אני
*... בנת מוחמד אאל ת'אני
*... בנת מוחמד אאל ת'אני

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קטרים
קטגוריה:ילידי 1788
קטגוריה:נפטרים ב-1878
סמרגוסטורטה

סמרגוסטורטה שהוכנה למסיבת יום הולדת, בין המרכיבים על הציפוי: [[ביצה קשה, שרימפ, מלפפון, עגבנייה]]
סמרגוסטורטה (בשוודית: Smörgåstårta, "עוגת כריך") מאכל שמקורו בשוודיה, הפופולרי בשוודיה, אסטוניה (בה מכונה "võileivatort") ובפינלנד (בשם "voileipäkakku"). זו עוגה מלוחה הזהה לכריך אך עם כמויות גדולות של מילוי ועיטור, בדומה לעוגת שכבות וקרם.

סמרגסטורטה עשויה לרוב מספר שכבות של לחם לבן או לחם שיפון עם מילוי קרמי ביניהן. קיימים מגוון מילויים וציפויים, לרוב מבוססים על ביצים ומיונז. מילויים נוספים אפשריים הם פטה כבד, זיתים, שרימפ, האם, מגוון סוגי נקניק, קוויאר, עגבניות, מלפפונים, ענבים, פרוסות לימון, גבינה וסלמון מעושן. המאכל עשוי לכלול דג, בשר, שילוב של בשר וגבינה או להיות צמחוני. 

סמרגסטורטה מוגשת קרה וחתוכה כמו עוגה. העיטורים בציפוי משקפים לרוב את המרכיבים ששימשו למילוי.

בפינלנד העוגה היא מרכיב בהתכנסויות משפחתיות - מסיבת יום הולדת, חתונות ולוויות. 
<gallery>
קובץ:Smorgatarta.JPG|סמרגסטורטה מצופה בשרימפ, ביצה קשה, קוויאר ומלפפונים
קובץ:Sandwich cake Voileipäkakkuviipale IM7639 C.JPG|פרוסת "עוגת כריך" משני סוגי לחם ועם שני סוגי מילוי
קובץ:Voileipäkakku.jpg|"עוגת כריך" עם ציפוי גבינת שמנת עם שום העירית, חלמון של ביצה קשה, עלי חמציץ, עגבניות ופרחים לקישוט
קובץ:CrayfishSandwichLoaf.jpg|סמרגוסטורטה עם סרטן הנהרות שהוכנה לערב השנה החדשה. מקושטת בשרימפ, גבינה, זיתים, פרוסות לימון, סלמון מעושן, נקניקים, קוויאר, עגבניות שרי
</gallery>

== ראו גם ==
* סמרגוסבורד

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:המטבח השוודי
קטגוריה:המטבח הפיני
קטגוריה:כריכים
דוד הלפרין מברדיטשוב

רבי דוד הלפרין מברדיטשוב (נפטר בי"ח בשבט ה'תרנ"ד), היה מנהיג חסידי, חתנו השלישי של רבי ישראל פרידמן מרוז'ין.

==קורות חייו==
נולד לר' יעקב יוסף מברדיטשוב. היה חתנו של רבי ישראל מרוז'ין, נכדו של רבי אברהם המלאך וחתנם של ראש ישיבת ברדיטשוב ורבי דוד לייב מדוקלא .

סירב לקבל אדמו"רות בסדיגורה ובברדיטשוב כנראה מפני עובדת היותו קשור מאוד לחותנו. לאחר פטירת חותנו בג' בחשוון ה'תרי"א, תפס את מקומו בהנהגת חסידים בסדיגורה ובעיקר בהמשך בברדיטשוב, אולם הוא סירב להתעטר בעטרת האדמו"רות ונפטר 43 שנה אחרי חותנו בי"ח בשבט ה'תרנ"ד, ונקבר בבית הקברות בסדיגורה, ליד ציון חותנו.

==תורותיו==
חלק משיחותיו וכן חלק מצוואתו לוקטו בספר על הצדיקים שיצא לאור על ידי ישראל שפיגל - חסיד טשורטקוב .

==ילדיו==
* רבי משה מנחם מנדל הלפרין מז'יטומיר.
* רבי מרדכי מקשינוב.
* ר' שלום, נישא לקרובת משפחתו, הרבנית חנה שרה בת ר' יצחק מבוהוש
* ר' דב בר

==לקריאה נוספת==
* על הצדיקים, ישראל שפיגל

פרידמן
קטגוריה:רבנים אוקראינים
מצות יהודה

הרב [[דוד צדקה בעת הפרשת חלה במפעל מצות יהודה (2018)]]
מצות יהודה (שם מלא: מצות יהודה משה לודמיר ובניו בע"מ). הוא מפעל ומאפיית מצות ישראלי. המפעל ממוקם כיום בשכונת גבעת שאול שבירושלים. המאפייה גם מייצאת מצות לארצות הברית, קנדה ועוד.

==היסטוריה==
המפעל נוסד בשנת 1921, תרפ"א על ידי משפחת לודמיר הצפתית בתמיכה של הרבנים המקומיים שקראו לקניית המצות על מנת לתמוך במפעל הצפתי שסיפק פרנסה לתושבי האזור. 

בשנת 1949 הם עברו לירושלים והעבירו יחד איתם את המפעל שם הוא יושב עד היום באזור התעשייה בגבעת שאול. 
במהלך השנה המפעל מייצר מצות, קמח מצות, עוגיות וביסקוויטים. לפסח מייצר המפעל מצות שמורות (תחת המותג מצות ירושלמי), מצות רגילות, מצות עשירות ומוצרים נוספים כשרים לפסח.

המפעל עומד תחת השגחת הרבנות הראשית ירושלים ובד"ץ העדה החרדית והמוצרים תואמים את תווי התקן הבינלאומיים ISO 9001 ו-HACCP.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:חברות מזון ישראליות
קטגוריה:ירושלים: חברות
קטגוריה:מצות
קטגוריה:מאפיות בישראל
קטגוריה:גבעת שאול
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מאפיות כשרות
עאידה

עאידה (בערבית: مخيم عايدة) הוא מחנה פליטים פלסטינים מצפון לבית לחם, בסמוך לקבר רחל.
==היסטוריה==
מחנה הפליטים הוקם בשנת 1950 לפליטים מאזור ירושלים וחברון.

במהלך האינתיפאדה השנייה, שימש המחנה כאחד ממקורות הירי על גילה. במרץ 2002, נכנסו כוחות צה"ל למחנה וכדי להימנע ממטענים בדרכים פרצו דרכים במעבר בין קירות הבתים. לכניסה למחנה נלוו עיתונאים, שתיעדו מקרה שבו אישה נהרגה בשוגג במהלך הפריצה לביתה.

בשנת 2009 ביקר האפיפיור במחנה ותרם לו 70,000 אירו.

בשנים 2013–2015 אירעו עימותים רבים בקרבת המחנה עם כוחות משמר הגבול בקבר רחל. בסוף אוקטובר 2015 איים שוטר מג"ב על תושבי המחנה "נירה עליכם גז עד שתמותו" אם לא ייפסקו הפרות הסדר במחנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחנות פליטים פלסטיניים ביהודה ושומרון
קטגוריה:נפת בית לחם
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
ריי וילסון (כדורגלן)

ריי וילסון (באנגלית: Ray Wilson; 17 בדצמבר 1934 - 15 במאי 2018) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי והיה שותף מלא לזכיית נבחרת אנגליה במונדיאל 1966.

== קריירת משחק ==
וילסון נולד בשיירברוק. עם סיום לימודיו התחיל לעבוד כאיש רכבת מתלמד, אך בעודו משחק כדורגל כחובב, נצפה על ידי סקאוט של האדרספילד טאון. הוא שילב בין עבודת רכבת בלילות ואימונים עם האדרספילד בימים, לפני שגויס לשירות הצבאי 
לשנתיים. מאמן האדרספילד דאז, ביל שאנקלי, זיהה את יתרונותיו כמגן שמאלי זריז וחזק עם שליטה טובה בשתי רגליו, וילסון הוחתם על חוזה מקצועני עם המועדון לאחר שחרורו מהצבא. 

הופעת הבכורה שלו הייתה מול מנצ'סטר יונייטד ב-1955. שנתיים לאחר מכן הפך וילסון לשחקן הרכב ראשון קבוע בהאדרספילד. 

ב-1964 עבר וילסון לאברטון. הוא זכה עם הקבוצה בגביע ה-FA ב-1966 והגיע עמה לגמר שוב ב-1968. 

ב-1969 עבר לאולדהאם.

=== נבחרת אנגליה ===
באפריל 1960 השתתף וילסון במשחקו הראשון בנבחרת אנגליה, מול נבחרת סקוטלנד שהסתיים בתיקו 1-1. 
לאחר מכן הפך לשחקן קבוע בהרכב הנבחרת. עד למעברו לאברטון ב-1964 שיחק וילסון 30 פעמים בנבחרת אנגליה, ועד היום הוא שחקן האדרספילד עם מספר ההופעות הבינלאומיות הרב ביותר. 
הוא שיחק בנבחרת אנגליה במונדיאל 1962 ובמונדיאל 1966, ובסך הכל השתתף ב-68 משחקים בינלאומיים. בשעת זכייתה של נבחרת אנגליה באליפות העולם היה וילסון, בן ה-32, השחקן נבחרת אנגליה המבוגר ביותר.

== חיים אישיים ועיטורים ==
וילסון היה נשוי לפאט ואב לשניים. התגורר בסליית'וייט, ליד האדרספילד. 

בשנת 2000, בעקבות לחץ תקשורתי שקרא לעטר את חמשת שחקני הנבחרת של 1966 שעוד לא עוטרו, זכה וילסון להיכנס למסדר האימפריה הבריטית לצד אלן בול, רוג'ר האנט, נובי סטיילס וג'ורג' כהן.

בשנת 2008 נכלל וילסון בהיכל התהילה של הכדורגל האנגלי.

נפטר ב-15 במאי 2018.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nationalfootballmuseum.com/halloffame/ray-wilson ריי וילסון] ב-National Football Museum
* [https://web.archive.org/web/20160619025016/http://www.evertonfc.com/players/r/rw/ray-wilson ריי וילסון] באתר הרשמי של אברטון
* [http://www.mirror.co.uk/sport/football/news/ray-wilson-one-1966-world-7719549 Ray Wilson was one of the 1966 World Cup winners - but now he can't remember it], The Mirror, 8.4.2016
* [http://www.myyorkshire.org/jpage.asp?jpageid=62&journeyid=32 ריי וילסון מדבר על הניצחון ב-1966] , באתר My Yorkshire

קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני אולדהאם אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני ברדפורד סיטי
קטגוריה:כדורגלני האדרספילד טאון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1966
קטגוריה:כדורגלני יורו 1968
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2018
טין ידבאיי

טין ידבאיי (בקרואטית: Tin Jedvaj, נולד ב-28 בנובמבר 1995 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בפנאתינאיקוס ובנבחרת קרואטיה בעמדת הבלם.

==קריירת מועדונים==
אביו, זדנקו ידבאיי, הוא כדורגלן עבר בוסני. ידבאיי החל את הקריירה באקדמיית הנוער של דינמו זאגרב בשנת 2013, ושיחק כבלם לצידו של יוסיפ שימוניץ' הוותיק. בעונתו היחידה בקבוצת הבוגרים, זכה באליפות ליגת העל הקרואטית, והיה חלק משמעותי בהשגתה, ולאחר מכן הוסיף זכייה במשחק הסופר קאפ הקרואטי. ביולי 2013 נמכר ידבאיי לרומא, שהתעניינה בו עקב יכולותיו ההגנתיות הגבוהות. ידבאיי כמעט שלא שיחק ברומא, ובעונת 2013/14 צבר שתי הופעות בלבד. בתום עונה זו הושג הסכם השאלה בין רומא לבאייר לברקוזן, אליה יושאל ידבאיי עד לתום עונת 2015/16. ידבאיי פתח את עונת 2014/15 בלברקוזן היטב, וסייע לקבוצה להעפיל לליגת האלופות לאחר ששיחק בפלייאוף העלייה מול פ.צ. קופנהגן בשני המשחקים, והציג משחק הגנה מצוין. באוגוסט 2014 ערך את הבכורה בבונדסליגה, כאשר סייע לבאייר לברקוזן לשמור על שער נקי ולנצח את בורוסיה דורטמונד במחזור הפתיחה בתוצאה 0–2. במשחק השני של העונה, בו ניצחה באייר לברקוזן את הרטה ברלין בתוצאה 2–4, הבקיע ידבאיי את שערו הראשון בקבוצה.

ב-20 בינואר 2015 הודיעה באייר לברקוזן כי רכשה את ידבאיי מרומא, והוא חתום על חוזה בקבוצה עד לשנת 2020. בתחילת עונת 2015/16 נפצע ידבאיי, והחמיץ את רוב המחצית הראשונה של העונה. ב-20 באוגוסט 2019 הושאל לאאוגסבורג לעונה אחת. בעונת ההשאלה לאאוגסבורג, 2019/20, הבקיע ידבאיי שני שערי ליגה ב-31 הופעות, וסיים עם קבוצות במקום ה-15 בבונדסליגה. בתום עונת ההשאלה, חזר ידבאיי לבאייר לברקוזן.

ב-24 ביולי 2021 חתם ידבאיי בלוקומוטיב מוסקבה לארבע שנים.

ב-20 בדצמבר 2022 הושאל לאל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.

==קריירה בינלאומית==
ידבאיי שיחק בכל נבחרות קרואטיה הצעירות, ובספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת קרואטיה הבוגרת, כאשר שיחק 13 דקות במשחק ידידות מול נבחרת קפריסין. ידבאיי זומן לסגל הקרואטי ליורו 2016, בו ערך הופעה אחת, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על ספרד במחזור האחרון בשלב הבתים, שסידר לקרואטיה עלייה לשמינית הגמר מהמקום הראשון בבית. ידבאיי לא שיחק במשחק שמינית הגמר, בו הפסידה קרואטיה 0–1 לפורטוגל בהארכה והודחה מהטורניר.

בשנת 2018 זומן ידבאיי לסגל הקרואטי למונדיאל 2018, בו קרואטיה הגיעה עד למשחק הגמר, בו הפסידה 2–4 לצרפת. ידבאיי ערך הופעה אחת בטורניר זה, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על איסלנד במחזור האחרון של שלב הבתים. בנובמבר 2018 הבקיע ידבאיי את שערי הבכורה שלו במדי נבחרת קרואטיה, כשהבקיע צמד בניצחון 2–3 על ספרד במסגרת ליגת האומות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:בלמי כדורגל קרואטים
קטגוריה:זאגרב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני אאוגסבורג
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אל-עין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1995
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
שמואל בן קיקי

הרב שמואל בן קיקי (ה'תר"ב – ה'תרע"ט;  1842 – 1919) היה משורר, פייטן, רב ואב בית דין בטבריה וממנהיגי הקהילה היהודית בעיר.

== ביוגרפיה ==
נולד ברבאט שבמרוקו בשנת ה'תר"ב (1842) לרב דוד בן קיקי, שהיה מנכבדי ומנהיגי הקהילה.

בהיותו כבן שלוש עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בעיר טבריה. בהיותו נער צעיר התייתם מאביו, והוא חונך בישיבות רבני טבריה. בבחרותו התפרסם בשקידתו בתורה, ונהג מפעם לפעם לכתוב שירים וחרוזים, ועקב כך התפרסם כדרשן ומליץ. בהגיעו לפרקו, נישא בזיווג ראשון לשרה, בת הרב יוסף דוד אבולעפיה, ראש הרבנים בטבריה, ומאוחר יותר לחנה בת יעקב בן-קיקי, בזיווג שני.

מלבד עיסוקו בתורה היה מעורב רבות בצרכי הקהילה, וכיהן שנים רבות כמזכיר כולל רבי מאיר בעל הנס. בשנת ה'תרנ"ג נשלח לראשונה על ידי רבני העיר לשמש כשד"ר עבור הכולל בקרב קהילות תוניס וטריפולי, ומאז נשלח פעמיים נוספות. שנות שליחותו השתרעו בערך בין השנים ה'תרנ"ג – ה'תרנ"ז, (1893 -1897), ולאחר מכן בין השנים ה'תרס"ד  ה'תרע"א (1904 – 1911) לערך.

בשל חיבתו הגדולה לספרים אצר לו ספרייה גדולה שהייתה מוכרת בעיר, אך בעת השיטפון בטבריה (ב-14 במאי 1934) נהרסה רובה ככולה.

היה חבר בבית הדין של העיר בראשות הראב"ד הרב יעקב הכהן סקלי, וחתימתו מופיעה על רבים מפסקי בית הדין, הסכמות לספרים וכרוזים מטעם רבני טבריה באותה תקופה. לאחר פטירת הרב יעקב הכהן סקלי התמנה תחתיו לאב בית הדין, כשלצידו כיהנו דדיינים הרב יהודה רבוח, הרב יעקב חי זריהן והרב אליהו ילוז.

מלבד פסיקת הלכה עסק גם בהרבצת תורה, ובין תלמידיו ניתן למצוא אף את הרב יעקב חי זריהן, שלימים התמנה לרב הראשי של טבריה.

הרב בן קיקי נודע גם בשל היותו משורר ופייטן, והשאיר אחריו בכתב יד ספר שלם של פיוטים ושירים. אחד מפיוטיו, המבוסס על י"ג העיקרים, נדפס בספר "שופריה דיעקב" של תלמידו הרב זריהן.

נפטר בטבריה בג' טבת ה'תרע"ט (1919) כבן שמונים, ונטמן בבית הקברות בעיר.

=== בניו ===
בנו הראשון, דוד, נפטר בצעירותו. גם בנו השני, אליהו, נפטר בחיי אביו בעת היותו שליח מטעם קהילת טבריה בביירות. ילדים נוספים שלו: חיים, רבקה, יהודה ועוד.

בנו, חיים בן קיקי (1935-1887) היה מזכיר הסתדרות הספרדים בחיפה וכתב העיתון "דאר היום".

== חיבוריו ==
* שם דוד - חיבורו העיקרי, עוסק בבירור דרך כתיבת שמות המתגרשים בגט על פי ההלכה. חיבור זה, אותו כתב בתקופה של למעלה משלושים שנה, הוא המקיף והיסודי ביותר בתחום זה, והוא מכיל עשרה כרכים, חמישה לשמות אנשים וחמישה לשמות נשים. את שם הספר קרא על שם בנו הצעיר. הספר נותר בכתב יד. חלקים ממנו נדפסו במשך השנים בכתבי עת תורניים. 
* מערכות שמואל – מערכות וציונים בהלכה, נדפס לראשונה בירושלים, תשנ"ד-1994, על ידי הרב אהרן משה-שוהם מכון "גנזי חכמי טבריה" (ג' חלקים).
חיבורים נוספים שלו היו "שירי קודש ושירי חול" ו"דרושים ופסקים". חלק משיריו הודפסו בספר "שופריה דיעקב" של הרב יעקב חי זריהן.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.hidabroot.org/he/article/202642 משיחך שלח מהרה: סבא רבא שלי, רבי שמואל בן קיקי], באתר הידברות
* 
* 
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=50551&st=%D7%A8%D7%91%D7%99+%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%90%D7%9C+%D7%91%D7%9F+%D7%A7%D7%99%D7%A7%D7%99&pgnum=11&hilite=5ef752bc-3d4a-4c3d-93e6-af52c297ec21 שם בנימין בגט] - קטע מספרו שם דוד שבכתב יד, בקובץ בית הלל יב (תשס"ו), באתר HebrewBooks

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:טבריה: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בטבריה
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
תעלת קיליה

[[תצלום לוויין של התעלה]]
תעלת קיליה (ברומנית: Brațul Chilia כלומר "הזרוע קיליה" באוקראינית: Кілія או Кілійське гирло) היא התעלה הצפונית ביותר בין שלוש התעלות דרכן נשפכת הדנובה לים השחור והיוצרות יחד את הדלתה של הדנובה.

תעלת קיליה מתחילה באזור טולצ'ה, שם מתפצלת הדנובה לשתי זרועות, תעלת קיליה ותעלת טולצ'ה (תעלת טולצ'ה מתפצלת בהמשך לשתי זרועות, תעלת סולינה ותעלת גאורגה הקדוש). תעלת קיליה היא העמוקה מבין תעלות הדלתה של הדנובה ואורכה הוא 111 קילומטרים.

תעלת קיליה, שהריבונות עליה מתחלקת בין רומניה ובין אוקראינה, מובילה לים 60% ממי הדנובה ומתאפשר שיט דרכה, אם כי היא נזקקת לתחזוקה פעילה מתמדת, בגלל כמויות הסחף הגדולות העוברות דרכה והמנסות לשנות את נתיבה. תעלת קיליה יוצרת דלתה משנית משל עצמה, דלתה הכובשת שטחים מתוך הים ובקרבת הים מתפצלת לזרועות רבות.

בחלק גדול ממסלולה דרך העמק של קיליה מהווה הגבול בין רומניה לאוקראינה, אך יש קטעים שהם בתחומה של אוקראינה, לכן תנועת השיט הרומנית בתעלה זקוקה לאישור אוקראיני.

==ראו גם==
*קיליה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://delta-dunarii.blogspot.co.il/2007/07/bratul-chilia.html המסלול התיירותי בתעלת קיליה] 

כיליה
קיליה
קיליה
קיליה
ז'ורז' גארל

ז'ורז' גארל (בצרפתית: Georges Garel; 1909, וילנה - 1979, צרפת) היה פעיל הצלה יהודי בצרפת בתקופת השואה. לפי הערכות, רשת ההצלה של גארל הצילה כ-1,600 ילדים יהודים.

==קורות חייו==
גארל נולד בשם גריגורי גרפינקל (Grigori Garfinkel). ילדותו עברה עליו בקייב אך ב-1924, לאחר מות לנין, עברה המשפחה לברלין ובשנת 1926 הגיעה לפריז. גארל למד הנדסה במכון הטכנולוגי של ציריך בשווייץ, ולאחר מכן עבד בחברה להנדסת חשמל בליון שבצרפת.

===במלחמת העולם השנייה===
====רקע לפעילות ההצלה====
בצרפת פעלו מספר בתי ילדים שאותם ניהל ארגון אוז"ה, בתי ילדים שבהם הוסתרו אלפי ילדים יהודים מפני הנאצים הכובשים וכן מפני הז'נדרמים הצרפתיים ששיתפו עמם פעולה בלכידת ילדים ובגירושם למחנות ההשמדה הנאציים במזרח אירופה. באוגוסט 1942, לאחר גירוש יהודי פריז ביולי, החלו פשיטות אינטנסיביות של חיילים גרמנים ושוטרים צרפתים על בתי הילדים וכן סריקות בחיפוש אחר ילדים יהודים שהוסתרו בבתיהם של נוצרים (שלימים הוכרו בתור חסיד אומות העולם). בסריקות נעצרו נערים יהודים רבים.

====ניסיונות להצלת הילדים====
האוז"ה החל בפעולה לסגירת המעונות ובניסיון למצוא מקלטים אחרים לאלפי הילדים שגרו בהם. באוגוסט 1942 נודע כי מאות יהודים, בהם ילדים רבים, מיועדים לגירוש ממחנה וניסייה למחנה הריכוז דראנסי. האב גלסברג מ"הידידות הנוצרית" (Amitié Chretienne), שרל לדרמן וד"ר ז'וזף וייל, מנהל האוז"ה בדרום צרפת, פנו לגארל וזה פעל להוצאתם של 108 ילדים מווניסיה. כשגילו זאת הגרמנים, דרשו מהכומר פייר-מארי ז'רלייה להורות על הסגרת הילדים, ואיימו עליו במוות, אך זה סרב.

====רשת גארל====
הארכיבישוף של טולוז, ז'יל-ז'רו סאלייז', נתן לגארל מכתב המלצה. בסיועו הקים גארל רשת הצלה בה נכללו מוסדות קתוליים ופרוטסטנטיים, ציבוריים ופרטיים, בהם שוכנו ילדים יהודים שצוידו במסמכי זהות מזויפים. ככל הידוע הצילה רשת גארל 1,600 ילדים. רשת גארל הייתה אחת הגדולות והחשובות שבין רשתות הצלת הילדים היהודים בצרפת הכבושה. הרשתות היו ממודרות - פעילי כל רשת לא ידעו את זהותם של פעילי הרשתות האחרות - כך שבמקרה של תפיסת פעילי אחת מהן, הם לא היו יכולים להסגיר תחת לחץ ועינויים את חברי הרשתות האחרות. הרשת פעלה בדרום צרפת, באזורי משטר וישי, למעט אזור ניס, עד קיץ 1943. בין הילדים שניצלו על ידי רשת גארל היו ילדי בית הילדים של האוז"ה בטירת שאבאן. חלקם הועברו לשווייץ וחלקם הוסתרו במוסדות נוצריים ובבתים פרטיים של נוצרים.

==ראו גם==
*שואת יהודי צרפת
*ילדי איזיו
*ההתנגדות היהודית בצרפת בתקופת מלחמת העולם השנייה

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:מצילים יהודים בשואה
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים בצבא צרפת החופשית וברזיסטאנס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1909
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1979
אחמד בן מוחמד בן ח'ליפה אאל ח'ליפה

אחמד בן מוחמד בן ח'ליפה אאל ח'ליפה (בערבית: أحمد بن محمد بن خليفة; 1725- 1795) היה השליט הראשון של בחריין ומייסד שושלת בית ח'ליפה. נקרא גם אחמד הכובש - "אחמד אל-פאתח" (أحمد الفاتح) על כך שכבש וייסד את בחריין.

== ביוגרפיה ==
אחמד בן מוחמד בן ח'ליפה אאל ח'ליפה נולד בכווית במהלך המאה ה-18. ב-1783, השתלט בהצלחה על חצי האי קטר ועל ההאי בחריין כשקרב המפנה שהוביל לניצחונו הוא הקרב על א-זובארה.<ref>Precis Of Turkish Expansion On The Arab Littoral Of The Persian Gulf And Hasa And Katif Affairs. By J. A. Saldana; 1904, I.o. R R/15/1/724</ref><ref>Shaikh Hamad Bin Isa Al-Khalifa, First Light: Modern Bahrain and its Heritage, 1994 p34</ref> בשנת 1868 הפסידו צאצאיו במלחמת קטר–בחריין למשפחת אאל ת'אני היריבה שהשתלטה על קטר ושולטת במקום נכון למאה העשרים ואחת.

היו לו ארבע בנים ובת אחת: עבדאללה - שהיה בנו הבכור ויורשו, סלמאן, מוחמד, יוסף והבת אמנה.

ב-18 ביולי 1795 נפטר השליט בבחריין ונקבר בטירת דיוואן, שנמצאת בשטח העיר מנאמה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בחריין: היסטוריה
קטגוריה:מלכי בחריין
קטגוריה:בית ח'ליפה
קטגוריה:ילידי 1725
קטגוריה:נפטרים ב-1795
דרך העמק

דרך העמק
דרך העמק (בגרמנית: Talweg) הוא הכינוי הניתן לקו הדמיוני המחבר את הנקודות הנמוכות ביותר בעמק, בערוץ של נחל או בנתיבו של זרם מים.

פירוש המילה "טלווג" בגרמנית הוא "דרך העמק" ולמושג יש חשיבות בקביעת גבולות. בזרמי מים ראויים לשיט "דרך העמק" היא גם נתיב השיט ואם מדובר בנחל המהווה גבול בין מדינות (למשל תעלת קיליה בין רומניה ובין אוקראינה), הגבול יעבור במסלול "דרך העמק" – אם לא מדובר בנתיב שיט, הגבול עובר באמצע הנחל.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://dexonline.ro/definitie/talveg talveg במילון מקוון רומני-רומני] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:לימנולוגיה
קטגוריה:צורות נוף פלוביאליות
דניאל צידון

דניאל (דני) צידון (נולד ב-1955) הוא פרופסור חבר בחוג לכלכלה באוניברסיטת תל אביב. לשעבר חבר הנהלה וסמנכ"ל בבנק לאומי ומ-2016 שותף בקרן ויולה.

==ביוגרפיה==
צידון נולד בתל אביב-יפו ב-1955 לראיסה ויואש צידון. השלים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטה העברית ב-1983 ודוקטורט באוניברסיטת קולומביה ב-1987. בשנים 1987–1995 נמנה עם סגל האוניברסיטה העברית. החל מ-1995 הוא נמנה עם סגל אוניברסיטת תל אביב.
תחומי המחקר שלו הם מקרו-כלכלה וצמיחה כלכלית. 

שימש עמית מחקר במרכז למחקר מדיניות כלכלית (CEPR) וכעורך ב-European Economic Review, 
Journal of Economic Growth. 

בשנים 1994–2000 היה דירקטור בפסגות בית השקעות ובאופק. בשנים 2000–2003 שימש מנכ"ל ויו"ר מועצת המנהלים של המטה להסדר הקיבוצים.

צידון הצטרף לבנק לאומי ב-2005 כראש מערך האסטרטגיה והפיתוח העסקי הבינלאומי. ב-2006 מונה גם לראש המערך הבינלאומי, וב-2013 מונה למשנה למנכ"לית בנק לאומי, רקפת רוסק עמינח. הוא שימש גם כיו"ר זרוע ההשקעות הריאליות בבנקאות להשקעות לאומי פרטנרס, כיו"ר החברה הבת לאומי טק, וכאחראי על פעילות הבנקאות הפרטית. 

באפריל 2016 הודיע על פרישתו בשל חוק תגמול לנושאי משרה בתאגידים פיננסיים, לפיו הוגבל שכר הבכירים ל-2.5 מיליון ש״ח בשנה, למעט אישורים מיוחדים.
באותה שנה הודיע על הצטרפות לקרן ההשקעות הישראלית ויולה.

אביו הוא יואש צידון, חבר הכנסת לשעבר מטעם צומת ומראשוני חיל האוויר. אחיו של צידון הם המדענית ארנה ברי ועורך הדין רם צידון.

==פרסומים בולטים==
<div class="mw-content-ltr">
* Galor, Oded, and Daniel Tsiddon. "Technological progress, mobility, and economic growth." The American Economic Review (1997): 363-382.
*Brezis, Elise S., Paul R. Krugman, and Daniel Tsiddon. "Leapfrogging in international competition: A theory of cycles in national technological leadership." The American economic review (1993): 1211-1219.
*Galor, Oded, and Daniel Tsiddon. "The distribution of human capital and economic growth." Journal of Economic Growth 2.1 (1997): 93-124.
*Lach, Saul, and Daniel Tsiddon. "The behavior of prices and inflation: An empirical analysis of disaggregated price data." Journal of Political Economy (1992): 349-389.
</div>
==קישורים חיצוניים==
*[https://en-econ.tau.ac.il/profile/tsiddon עמוד באתר אוניברסיטת תל אביב]
* [http://portal.idc.ac.il/he/main/research/aiep/documents/דני%20צידון%20cv%2021_3_13.pdf קורות חיים באתר המרכז הבינתחומי]
* [https://ideas.repec.org/e/pts32.html פרסומים]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: כלכלה
קטגוריה:עובדי בנק לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955