OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Losing My Religion

Losing My Religion הוא פזמון של להקת הרוק האלטרנטיבי אר.אי.אם. זהו הסינגל הראשון מתוך אלבומה השביעי של הלהקה, Out of Time, שיצא ב-1991. המוזיקה בשיר מבוססת על ריף של מנדולינה. השיר הפך ללהיט הגדול ביותר של הלהקה בארצות הברית ונחשב לאחר השירים הבולטים של שנות ה-90. השיר קיבל מספר מועמדויות לפרס גראמי וזכה בשתיים מהן, בקטגוריות "ביצוע הפופ הטוב ביותר לשיר של צמד או להקה" ו"הקליפ הקצר הטוב ביותר". הצלחת הפזמון המינורי וחסר הרפרן הפתיעה את חברת התקליטים האחים וורנר, ששחררה אותו כסינגל ראשון מתוך האלבום.

==הלחנה ומילים==
"Losing My Religion" מבוסס על מוזיקת מנדולינה שחיבר פיטר באק, בעת שלמד לנגן על המנדולינה שרכש. באק אמר "סוג המוזיקה שבשיר היא מסוג הדברים שאר. אי. אם משתמשת בהם המון, מעבר ממינור אחד לאחר... אתה לא יכול באמת לומר דבר רע על E מינור, A מינור, D ו־G – אני מתכוון, הם פשוט אקורדים טובים". כמו כן ציין באק שהשיר אופייני ללהקת אר. אי. אם. השיר כולל קטעי תזמורת ועושה שימוש בסולם מינורי.

המונח "Lost My Religion" (איבדתי את דתי) הוא ביטוי שגור בדרום ארצות הברית שמשמעו 'התרגזתי עד אובדן השליטה ברוחי'. לדברי סולן הלהקה ומחבר מילות השיר, מייקל סטייפ, מדובר בשיר על אהבה נכזבת שחיבר לאחר שהתאהב בבחור.

== רשימות כל הזמנים ==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ של כל הזמנים
|349
|<ref></ref>
|}

== מיקומי שיא ==

=== מצעדי סוף שנה ===

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שירי 1991
קטגוריה:שירי אר.אי.אם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פולק רוק
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לווידאו קליפ הקצר הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV לבימוי הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ השנה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
Stormbringer

Stormbringer (מביא הסערה) הוא אלבומה התשיעי של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל. האלבום יצא לאור בנובמבר 1974.
== הפקה ==
האלבום מכיל השפעות ניכרות של פאנק (Funk) ומוזיקת נשמה, השפעות שכבר החלו להופיע באלבומה הקודם של הלהקה Burn. בעקבות זאת, הסכסוכים בלהקה שכבר התגלעו עוד קודם לכן על רקע חילוקי דעות בנוגע לסגנון, הלכו והחמירו. בלקמור לא אהב את הסגנון החדש אליו צעדה הלהקה, והביע בפני חברי הלהקה את דרישתו לחזור למקורות הרוק הכבד השורשיים. בלקמור גם רצה לבצע גרסת כיסוי לשיר "Black Sheep Of The Family" של להקת קוואטרמאס, וגם רצון זה נדחה על ידי חבריו ללהקה. בלקמור חש שחזונותיו ושאיפותיו אינם מתגשמים כפי שהיה רוצה, והחליט לפרוש. מיד לאחר מכן הקים את להקת ריינבו כשהוא מצרף אליו את חברי להקת Elf לשעבר, ביניהם את הזמר רוני ג'יימס דיו.

עטיפת האלבום מבוססת על תמונה שצולמה בשנת 1972 במינסוטה על ידי הצלמת לוסיל הנדברג.

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו על ידי ריצ'י בלקמור, דייוויד קוברדייל, גלן יוז, ג'ון לורד ואיאן פייס, למעט היכן שצוין אחרת:

צד ב'

==מבצעים==
*ריצ'י בלקמור - גיטרה
*דייוויד קוברדייל - שירה
*ג'ון לורד - אורגן, קלידים
*איאן פייס - תופים
*גלן יוז - גיטרה בס, שירה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי דיפ פרפל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
נסיכות פינד ומקדוניה

נסיכות פינד ומקדוניה (בארומנית: Printsipatu di la Pind; יוונית Πριγκιπάτο της Πίνδου) הייתה ישות מדינית ארומנית בחצי האי הבלקני, מדינת חסות של הכיבוש האיטלקי בתקופת מלחמת העולם השנייה.

נסיכות פינד, שהוקמה על ידי כוחות הכיבוש האיטלקיים, כללה טריטוריות מדרום אלבניה ומקדוניה ומצפון מערב יוון, טריטוריות שכללו אוכלוסייה ארומנית, בהרי פינדוס. בראש הנסיכות הועמד המנהיג הארומני אלקיביאדס דיאמנדי די סאמארינה והבירה נקבעה בעיירה מטסובו (השם הארומניה הוא "אמינצ'יו") בחבל אפירוס, אך השלטון ישב למעשה בטריקלה.

המדינה הוכרזה בקיץ 1941 ובראשה ניצב פעיל ותיק למען הארומנים. בקיץ 1942 עזב השליט, אלקיביאדס דיאמנטי, את מדינתו ומצא מקלט ברומניה. את מקומו של דיאמנטי תפס, לזמן קצר, ניקולאוס מטוסי ואחריו מונה הנסיך יוליוס ממשפחת Cseszneky de Milvány, אך הוא כבר לא החזיק בשלטון של ממש.

למרות היותה מדינת חסות של איטליה וגרמניה, הנסיכות לא הנהיגה מדיניות אנטישמית ויהודים מקומיים שולבו בבירוקרטיה השלטונית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משטרים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מדינות לשעבר בבלקן
קטגוריה:אלבניה: היסטוריה
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: היסטוריה
קטגוריה:יוון: העת החדשה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1941
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1943
תטולה

בביולוגיה, תְּטוּלָה היא כלל הביצים בהטלה אחת, לרוב של עופות, אך לפעמים גם של זוחלים, דו-חיים או חרקים. גודל התטולה משתנה בין המינים בשל השינויים הגנטיים והפיזיולוגיים, ואף בתוך המין עצמו, כתוצאה מבית הגידול, בריאות ותזונת הפרט, זמינות המזון המיועד לצאצאים, דחק (כמו מטורפים ואסונות טבע), תקופה בשנה, מרחק הנדידה וכו'. גודל התטולה עלול לשקף גם את אורח חייו של המין: מינים מאריכי חיים נוטים להטיל מספר קטן יותר של ביצים מאשר מינים קצרי חיים, ומינים החיים באזורים הטרופיים נוטים להטיל פחות ביצים מאשר מינים החיים באזורים בעלי אקלים ממוזג.
ישנם מינים המטילים יותר ביצים מאשר יוכלו לטפל בהן, כמו העגור האמריקאי, אשר מטיל שתי ביצים אך מטפל לרוב רק בגוזל אחד. ככל הנראה, תופעה זו נובעת ממאמץ קטן ביותר להטלת הביצה השנייה, וכ"ביטוח" מפני אובדן הביצה הראשונה.

==ראו גם==

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Jetz W, Sekercioglu CH, Böhning-Gaese K (2008), "The Worldwide Variation in Avian Clutch Size across Species and Space", PLoS Biol 6(12): e303.
* KULESZA, G. (1990), "An analysis of clutch-size in New World passerine birds", Ibis, 132: 407–422. 
* Lack, D. (1947), "The Significance of Clutch-size", Ibis, 89: 302–352. 
** Lack, D. (1948), "The Significance of Clutch-size, Part III. — Some Interspecific Comparisons", Ibis, 90: 25–45.
* Martin L. Cody, "A General Theory of Clutch Size", Evolution Vol. 20, No. 2 (Jun., 1966), pp. 174-184, Society for the Study of Evolution.
* Martin, Thomas; et al. (2000), "Parental Care and Clutch Sizes in North and South American Birds", Science 287: 1482–1485.
* Nancy Burley, "Clutch Overlap and Clutch Size: Alternative and Complementary Reproductive Tactics", The American Naturalist Vol. 115, No. 2 (Feb., 1980), pp. 223-246, The University of Chicago Press.
* Samaš, P., Grim, T., Hauber, M. E., Cassey, P., Weidinger, K. and Evans, K. L. (2013), "Ecological predictors of reduced avian reproductive investment in the southern hemisphere", Ecography. 
* Sockman, K. W., Sharp, P. J. and Schwabl, H. (2006), "Orchestration of avian reproductive effort: an integration of the ultimate and proximate bases for flexibility in clutch size, incubation behaviour, and yolk androgen deposition", Biological Reviews, 81: 629–666. 
* Todd W. Arnold, Frank C. Rohwer and Terry Armstrong; "Egg Viability, Nest Predation, and the Adaptive Significance of Clutch Size in Prairie Ducks", The American Naturalist, Vol. 130, No. 5 (Nov., 1987), pp. 643-653, The University of Chicago Press.
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
דונלד סאמפטר

דונלד סאמפטר (באנגלית: Donald Sumpter; נולד ב-13 בפברואר 1943) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי.

==ביוגרפיה==
סאמפטר החל להופיע באמצע שנות השישים של המאה הקודמת. אחת מהופעותיו הראשונות על המרקע הייתה בסדרה דוקטור הו בשנת 1968, כשהוא הופיע פעם נוספת בסדרה ב-1972 ואף הופיע בסדרת הבת הרפתקאות שרה ג'יין. בקולנוע החל להופיע בסוף העשור, בסרט הפנתר השחור משנת 1977 כפושע הבריטי דונלד נילסון.

סאמפטר הופיע בעיבודים רבים של צ'ארלס דיקנס כגון "תקוות גדולות" (1999) ו"ניקולס ניקלבי" (2001). הוא הופיע בפרק של הסדרה פוארו וכן בסדרות הולבי סיטי, רציחות במידסומר ו-The Bill. הוא הופיע גם בדרמת האימה כמעט אנושיים. בשנים 2011-2012 הופיע כמלומד לואין בסדרה משחקי הכס של רשת HBO.

סאמפטר הופיע בסרטי קולנוע שונים, כדוגמת אניגמה (2001), קיי-19 (2002), ואולטרה-נחתים: הסרט (2010).

==פילמוגרפיה נבחרת==
===קולנוע===
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! שם !! תפקיד
|-
| 1968 || מנקה החלונות The Window Cleaner || דייוויד
|-
| 1970 || המקל המהלך The Walking Stick || מקס
|-
| 1977 || הארדקור Hardcore || מארק
|-
| 1977 || הפנתר השחור The Black Panther || דונלד נילסון
|-
| 1979 || מפגשים עם אנשים מרשימים Meetings with Remarkable Men || פוגוסיאן
|-
| 1983 || קללת הפנתר הוורוד Curse of the Pink Panther || דייב
|-
| 1990 || רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים || קלאודיוס
|-
| 1995 || ריצ'רד השלישי Richard III || בראקנברי
|-
| 2001 || אניגמה Enigma || לברט
|-
| 2002 || קיי-19 || ד"ר גנאדי סברן
|-
| 2007 || סימנים של כבוד || יורי
|-
|2009
|בעין הסערה - סרט טלוויזיה 
|אדוארד פרדריק לינדלי ווד, הרוזן הראשון מהליפקס
|-
| 2010 || אולטרה-נחתים: הסרט Ultramarines: The Movie || פיית'ול
|-
| 2011 || נערה עם קעקוע דרקון || גוסטב מורל
|-
|2015
|בלב ים
|פול מייסי
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! שם !! תפקיד
|-
| 1968, 1972 || דוקטור הו || אנריקו קסאלי, קומנדר רידג'וויי
|-
| 1972 || קומנדר רידג'וויי
|-
| 1983 || ברג'ראק || רוסקו
|-
| 1985 || בית קדרות || נמו
|-
| 1990 || המסתורין של רות רנדל || אדוארד פווריל
|-
| 1992 || פוארו || אלכסנדר בונפארט קאסט
|-
| 1993, 2003, 2006 || The Bill || גרנט, ארצ'י פוסטר, אלפי סוטון
|-
| 1995 - 2000 || אפהּ של המלכה The Queen's Nose || הדוד ג'ינג'ר
|-
| 1996 || לזרוס הקר Cold Lazarus || ד"ר רול
|-
| 1999 || תקוות גדולות || קומפיסון
|-
| 2001 || ניקולס ניקלבי || מר ברוקר
|-
| 2003, 2007 || הולבי סיטי || ג'יי מילר, ויליאם צ'ייס
|-
| 2004 || רציחות במידסומר || טים סטינגפילד
|-
| 2006 || הרומן בצ'טרלי The Chatterley Affair|| ג'רלד גארדינר
|-
| 2008 || איינשטיין ואדינגטון || מקס פלאנק
|-
| 2009 || הרפתקאות שרה ג'יין || ארסמוס דארקנינג
|-
| 2009 - 2010 || כמעט אנושיים || קמפּ
|-
| rowspan="2" | 2010 || ספוקס || סטפן קירבי
|-
| מרלין || מלך הדגים
|-
| 2011 || מראה שחורה || ג'וליאן הרפורד
|-
| 2011 - 2012 || משחקי הכס || המלומד לואין
|-
| 2012 || הסוד של קריקלי הול || גורדון פייק
|-
|2015
|ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד
|גארסון
|-
|2019-2018
|עלובי החיים
|מביוף
|-
| rowspan="2" |2019
|צ'רנוביל
|זארקוב
|-
|Temple 
|ג'ורג'
|-
|2021
|The Cleaner
|סר ג'יימס
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1943
איבאר בלאנגרוד

איבאר אויגן בלאנגרוד (בנורווגית: Ivar Eriksen Ballangrud; 7 במרץ 1904 - 1 ביוני 1969) היה מחליק מהיר נורווגי, אלוף אולימפי ארבע פעמים בהחלקה מהירה. כיחיד שזכה ב-3 מדליות זהב באולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936), בלאנגרוד היה האתלט המצליח ביותר שם.

== ביוגרפיה==
בלאנגרוד נולד בלונר, נורווגיה. הוא היה אחד מטובי המחליקים המהירים בעולם למשך 15 שנים, מ-1924 עד 1939. מקום הולדתו, לונר, נמצא באזור האדלנד שבנורווגיה, שממנו באו שני מחליקים אחרים נוספים, מיכאל סטקסרוד והנס אנגנסטנגן, והשלושה נודעו כ"שלישיית האדלנד". הוא ייצג את מועדון Trondhjems SK.

הקריירה הבינלאומית של בלאנגרוד החלה ב-1924, כשהוא בן 19, מיד לאחר אולימפיאדת החורף שנערכה באותה שנה. באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, במקצה ה-10000 מ', זווג עם יוליוס סקוטנב, האלוף האולימפי במקצה. בלאנגרוד הדהים כשהביס את סקוטנב בזירת ההחלקה הביתית שלו.

במהלך השנים הבאות, בלאנגרוד זכה באליפות העולם בקטגוריה הכוללת ארבע פעמים (בתקופתו עוד לה נערכה אליפות עולם במרחקים השונים), ארבע פעמים באליפות אירופה בקטגוריה הכוללת, חמש פעמים באליפות נורווגיה בקטגוריה הכוללת, ובארבע מדליות זהב אולימפיות. באולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936) זכה בשלוש מדליות זהב, ב-500 מ', 5000 מ' ו-10000 מ', כשהמדליה האחרונה נחשבה להפתעה (התמחותו של בלאנגרוד הייתה במרחקים הארוכים). באירוע הרביעי באולימפיאדה, 1500 מ', זכה בלאנגרוד במדליית הכסף, כשהוא מפסיד לבן ארצו צ'ארלס מאתייסן. הצלחה זו באה 8 שנים לאחר מדליית הזהב הראשונה שזכה בה, 5000 מ' באולימפיאדת סנט מוריץ (1928). שם הוא גם זכה במדליית ארד ב-10000 מ'. באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932), זכה בלאנגרוד במדליית כסף ב-10000 מ'. התחרויות שם נערכו בשיטה האמריקאית, לפיה הוזנקו כל המתחרים יחד, ולא לפי השיטה האירופאית, בה המתחרים יוצאים זוגות-זוגות. לו התחרויות היו נערכות בשיטה האירופאית, הוא היה מועמד בכיר לזכייה במדליות זהב שם.

בשנת 1930, בלאנגרוד עלה לראש דירוג האדלסקלנדר, המשקלל את שיאיהם האישיים של כל המתחרים, לאחר שבראשו ישב אוסקר מאתייסן במשך 21 שנים. במשך 7 השנים הבאות יישאר בלאנגרוד בראש הדירוג, עד שמיכאל סטקסרוד יחליף אותו.

במהלך חייו קבע בלאנגרוד 5 שיאי עולם - 3 ב-5000 מ', אחד ב-3000 מ', ואחד ב-10000 מ'. בנוסף לכך, במסגרת תחרויות הניסיון (הלא רשמיות) לבחינת השיטה האמריקאית בהחלקה מהירה ערב אולימפיאדת לייק פלאסיד (1932), קבע בלאנגרוד זמן של 16:46.6. זמן זה לא נחשב שיא עולם (כי התחרות לא הייתה רשמית), אך זה יהיה הזמן המהיר ביותר להחלקת 10000 מ' במשך 20 שנים, עד שהיאלמר אנדרסן יקבע את שיאו המפורסם 16:32.6.

== ראו גם ==
* 

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.olympic.org/ivar-ballangrud איבאר בלאנגרוד] באתר האולימפי
* 

קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח נורווגים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: החלקה מהירה על הקרח
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת סנט מוריץ (1928)
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת לייק פלאסיד (1932)
קטגוריה:מחליקים מהירים על קרח באולימפיאדת גרמיש-פרטנקירכן (1936)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מנורווגיה
קטגוריה:ילידי 1904

קטגוריה:נפטרים ב-1969
דפוס בארי

דפוס בארי הוא בית דפוס בקיבוץ בארי שבנגב. מפעל הדפוס מהווה את מקור הכנסתו העיקרית של הקיבוץ.

== היסטוריה ==
בית הדפוס הוקם בשנת 1950, כארבע שנים לאחר הקמת הקיבוץ, ושנתיים לאחר קום המדינה, באחד המבנים הנטושים בקיבוץ. שמונה שנים לאחר מכן עבר בית הדפוס למקומו הנוכחי. זהו בית הדפוס הראשון בנגב. מאז הפך לאחד מבתי הדפוס המרכזיים של ישראל.

לזר זורע, אחיו של מאיר זורע, היה בנו של לוי זרודינסקי בעל בית דפוס מחיפה. לזר, יחד עם שלושה מחבריו, הבין שהצלחת בית הדפוס של אביו יכולה לשמש דגם למפעל של הקיבוץ הצעיר. האב עזר למייסדים בהקמת הדפוס.

בית הדפוס מתמחה בהדפסה בטכנולוגיות מתקדמות, ויצירת מסמכים הבטוחים מזיוף, לרבות פנקסי צ'קים, תווי קנייה ותעודות רשמיות לצד כרטיסי חיוב וכרטיסי אשראי. מאז שנת 1992, דפוס בארי אחראי באופן בלעדי על הדפסת רישיונות הנהיגה הישראליים. בית הדפוס משרת לקוחות השולחים דואר בהיקף נרחב, כמו חברת החשמל, בנקים וחברות אשראי, אך תחום פעילות זה הצטמצם עם מעבר משלוח חשבונות אלו בדואר אלקטרוני. חברה הבת "מסר", שהוקמה ב-2002, עוסקת בהפצתו של דואר כמותי לנמענים (כמתחרה בדואר ישראל).

ב-1986 הוענק לדפוס בארי ולעובדיו פרס קפלן, על פיתוח ה"מעטפית", המצאה המוגנת בפטנט, המשלבת את המכתב והמעטפה יחדיו בדף יחיד.

חברה בת נוספת היא "בארי אריזות", העוסקת בייצור אריזות ותוויות, שבה שולבו חברת "גרפיקה בצלאל", שנרכשה ב-2019, וחברת "חרט תעשיית אריזות", שנרכשה ב-2020.

הכנסות החברה הוערכו במאות מיליוני ש"ח בשנה.

מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, בה נרצחו לפחות 89 מתושבי בארי ותושבים אחרים פונו ממנו, הביאה להשבתה זמנית של המפעל שלא נפגע פיזית. המפעל שב לפעילות חלקית ב-15 באוקטובר.

== ראו גם ==
* מסר - חברה להפצת דואר בישראל, אשר הוקמה כחברת בת של דפוס בארי

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://wikibbutz.beeri.org.il/wiki/index.php/דפוס_בארי דפוס בארי] באתר ויקיבוץ בארי: האנציקלופדיה של קיבוץ בארי
* (סרטון מגלריית המבקרים)
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בתי דפוס עבריים
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:זוכי פרס קפלן
קטגוריה:בארי
כן (בסיס)

המלך אנרי הרביעי מאת פרדריק-פרנסואה למו בפון נף בפריז, מוּצב על כַּן]]
כַּן, אֶדֶן, תושבת או בסיס (בלועזית: פֶּדֶסטָל; באנגלית: pedestal, בצרפתית: piédestal) הוא מבנה או חפץ המשמש כבסיס לדבר מה. מוכר לרוב בשימוש עזר להצגת יצירת אמנות – פסל, פרוטומה או עמוד וכן לחפצי נוי כגון אגרטל.

==ראו גם==
*אדני המשכן

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:פיסול
אליסה פריינדליך

אליסה פריידנליך (ברוסית: Алиса Фрейндлих; 8 בדצמבר 1934, לנינגרד) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע רוסי וסובייטי. היא זכתה שלוש פעמים בפרס הפדרציה הרוסית (1996, 2001, 2008) והוענק לה התואר האמן העממי של ברית המועצות (1981). על פעילותה בתחום התיאטרון הוענקו לה מספר עיטורים. 

אליסה פריינדליך נולדה בשנת 1934 בלנינגרד למשפחת שחקני תיאטרון. אביה ברונו פריינדליך היה ממוצא גרמני שמשפחתו עברה לרוסיה במהלך המאה ה-18. כבר בילדותה אליסה התעניינה בתיאטרון. במהלך הטיהורים הגדולים רוב קרובי משפחה של אביה נעצרו או גורשו מלנינגרד. בשנת 1941 הוריה נפרדו ואביה נסע עם התיאטרון לטשקנט. כל תקופת מצור לנינגרד אליסה פריינדליך עברה בעיר הנצורה, לילדה עם שורשים גרמנים תקופת המלחמה הייתה קשה מאוד.

לאחר מלחמת העולם השנייה אביה חזר ללנינגרד אך כבר עם המשפחה החדשה. בשנת 1953 אליסה פריינדליך סיימה את בית הספר וחלמה על קריירה של השחקנית. היא חשבה על אופרה, אך בהתאם לייעוץ שקיבלה מאביה הלכה לכיוון תיאטרון דרמה. היא התקבלה ללימודים במכון למשחק תיאטרון בלנינגרד. בשנת 1955 פריינדליך שיחקה לראשונה בקולנוע בתפקיד משני. בתקופה זו התחתנה עם חבר לימודים אך הזוג התגרש לאחר מספר שנים.

בשנת 1957 סיימה פריינדליך את לימודיה והחלה לעבוד באחד התיאטראות בעיר. בשנת 1961 היא עברה לתיאטרון בו הבמאי הראשי היה איגור ולדימירוב. תוך זמן קצר הם התחתנו. בתקופה זו הייתה השחקנית הראשית של התיאטרון והשתתפה כמעט בכל הצגותיו. לעומת זאת, היא לא שיחקה בקולנוע. אלדר ריאזנוב רצה שהיא תשחק בסרטיו, אך מסיבות שונות הדבר לא צלח.

בשנת 1974 אלדר ריאזנוב החליט לעבוד על סרט על פי הצגה שכתב כמה שנים לפני כן. הסרט רומן בעבודה עם פריינדליך בתפקיד הראשי לצד אנדריי מיאכקוב זכה להצלחה גדולה בכל רחבי ברית המועצות. על תפקיד זה השחקנית זכתה בתואר "שחקנית השנה" בברית המועצות לשנת 1976. למרות שרוב הצוות שעבד על הסרט קיבל פרס ברית המועצות, הוא לא הוענק לשחקנית ששיחקה את התפקיד הראשי.

בשנת 1979 הופיעה פריינדליך בסרט סטאלקר של אנדריי טרקובסקי.

תפקיד נוסף שהגדיל את הפופולריות של פריינדליך היה תפקיד של מלכת אנה בסדרה שלושת המוסקטרים. בשנת 1992, 1993 2009 היא שיחקה את אותו התפקיד גם בסרטי המשך.

בשנת 1981 התגרשה מבעלה. עוד שנתיים היא עבדה בתיאטרון שלו ובשנת 1983 היא עברה לתיאטרון הדרמה הגדול. אליסה פריינדליך נקלטה היטב בתיאטרון זה ומשחקת בו גם היום. באותה שנה היא התחתנה בפעם השלישית, אך התגרשה בשנת 1990. 

במהלך הקריירה אליסה פריינדליך זכתה בפרסים רבים על תפקידיה בקולנוע ובתיאטרון.

בדצמבר 2020 אושפזה בבית חולים למחלות זיהומיות מספר 122 בסנקט פטרבורג אחרי שנמצאה חיובית לקורונה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סובייטיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רוסיות
קטגוריה:מדבבות רוסיות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:גרמנים מרוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:ילידות 1934
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1934
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1934
נבן סובוטיץ'

נבן סובוטיץ (בסרבית: Heвeн Cубoтић; נולד ב-10 בדצמבר 1988 בבאניה לוקה שביוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת הבלם.

==קריירה==
=== קריירת מועדונים ===
סובוטיץ' נולד בבאניה לוקה שביוגוסלביה להורים סרבים. בגיל 7 החל לשחק כדורגל בקבוצה המקומית ט.ס.ב שוורצנברג. 

בעונת 2006/2007 החל לשחק במינץ, באותה סוף עונה ירד עם קבוצתו לבונדסליגה השנייה. 

ב-4 ביוני 2008 הוכרז כי סובוטיץ' חתם בבורוסיה דורטמונד על חוזה לחמש שנים. את משחקו הראשון במועדון ערך נגד באיירן מינכן במסגרת הסופר קאפ הגרמני בו דורטמונד השיגה ניצחון 2:1. לאורך עונה 2008/2009 הבקיע 6 שערים בליגה. ביוני 2009 חידש את חוזהו עם הקבוצה עד קיץ 2014. בעונת 2009/2010 שיחק בכל דקות המשחק בליגה. ב-15 בדצמבר 2010 הבקיע את שערו הראשון בטורניר אירופי כאשר הבקיע בליגה האירופית מול סביליה. ב-27 ביולי 2013 זכה עם קבוצתו בסופר קאפ הגרמני מול באיירן מינכן.

ב-28 במאי 2015 חתם על חוזה חדש בדורטמונד עד 2018. ב-26 בינואר 2017 הושאל לפ.צ. קלן עד לסוף העונה. בסיום ההשאלה חזר לדורטמונד. ב-25 בינואר 2018 עזב את דורטמונד אחרי 10 שנים וחתם בסנט אטיין מהליגה הצרפתית.

ב-4 ביולי 2019 חתם סובוטיץ' על חוזה באוניון ברלין, העולה החדשה לבונדסליגה, עד 30.6.2021.

ב-18 בספטמבר 2020 חתם בדניזליספור הטורקית. ב-1 בפברואר 2001 חתם באלטאך האוסטרית.

=== קריירה בינלאומית ===
לאחר שייצג מספר נבחרות כמו נבחרת ארצות הברית, קרואטיה וגרמניה, הוחלט שישחק בנבחרת סרביה. עד כה שיחק בנבחרת 36 משחקים והבקיע שני שערים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל בוסנים
קטגוריה:בלמי כדורגל סרבים
קטגוריה:בלמי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:באניה לוקה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מיינץ 05
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני אוניון ברלין
קטגוריה:כדורגלני סנט אטיין
קטגוריה:כדורגלני דניזליספור
קטגוריה:כדורגלני ריינדורף אלטאך
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:יוטה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1988
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-1988
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
חבלבל השיח

חבלבל השיח (שם מדעי: Convolvulus dorycnium) הוא מין בסוג חבלבל ממשפחת החבלבליים.

== מאפיינים ==
חבלבל השיח הוא גאופיט רב שנתי. בניגוד למשתמע משמו, הוא איננו שיח, אלא מוגדר בן-שיח, מפני שאין לו "גזע", כלומר חלק מעוצה היוצא מן השורש מעל פני האדמה. למרות זאת, הוא מגיע בדרך כלל לגובה של 65 ס"מ. צורתו כדורית, וכשהוא פורח בתחילת הקיץ בעשרות פרחים ורודים הוא בולט למרחוק. תפוצתו בישראל מהצפון ועד מדבר יהודה.

הענפים מתייבשים במשך הקיץ, והפרחים נושרים מהם. הפרח הוא דו-מיני בגודל 2–3 ס"מ. עלי הכותרת מאוחים, כך שצורת הפרח כולו מזכירה משפך. לפרח חמישה אבקנים, ועמוד עלי עם שתי צלקות. הפרי הוא הלקט עם שתי מגורות, ונפתח בשתי קשוות. בכל מגורה יש שני זרעים. לפרח חמישה עלי גביע גלדנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1759
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חבלבליים
קטגוריה:פרחים ורודים בארץ ישראל
גן דודזון

מקבץ פסלי משפחת האדם דמויי [[טוטם בגן]]
מסכה מתולתלת בגלריית הבית
גן דודזון הוא גן וגלריה של פסלי פסיפס של האמן מאיר דודזון. הגן שוכן בקיבוץ אילון שבגליל המערבי. בגלריה ובגן כ-300 יצירות של פסלי פסיפס בגדלים שונים המשתרעים על פני שטח של 3 דונם.

דודזון, שהיה מפקד בהגנה ובפלמ"ח, השתחרר משירות צבאי בשנת 1950. הוא החל לעבוד בבניין, ובמקביל הקים יחד עם אשתו גן קקטוסים ליד ביתו. עיסוקו בבניין ובאבן הביא אותו לעסוק גם בניסיונות בפסול. בתחילה השתמש בכלים שונים ובגרוטאות שמצא בחצר, אותם כיסה בבטון ולתוכם שילב שברי אבנים מאבן מקומית. בהמשך עבר ליצירת פסלים שצופו באבני פסיפס. הקקטוסים שתנאי הגידול לא התאימו להם לא שרדו, הצמחייה במקום הוחלפה, בצמחייה המתאימה יותר לתנאי המקום הכוללת עצי אלון מצוי, קטלב מצוי ועצים נוספים. בגן שולבו פסלים רבים פרי יצירתו הכוללים דמויות אדם דמוי טוטם המייצגים את משפחת האדם. פסלים גדולים של חיות שונות כגון: קוף, טווס, צב ועוד. דמויות אדם וחוה, גוליית ועוד.

במקביל לפיתוח הגן, יצר דודזון יצירות המתאימות לתלייה על קירות הבית, כגון מסכות שונות, דמויות אנושיות, חיות, ופסלים קטנים.

במקביל לפיתוח הגן, עבד דודזון במפעל המוזאיקה של הקיבוץ, והפך לאמן המוביל של המפעל. בין יצירותיו: רצפת הפסיפס בבית הנשיא ועיטור קירותיו של בית הכנסת התוניסאי בעכו.

לאחר פטירתם של דודזון ואשתו, הפך הבית שבו הם גרו לגלריה שבו ניתן לראות את הבית הקיבוצי של פעם, ואת יצירותיו הרבות של דודזון. את הגלריה והגן, מנהלת כלתו של דודזון, דליה, המדריכה במקום ומספרת את סיפורו של האמן, הבית והגן.

==גלריית תמונות==
{| align=center
|<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="3">
קובץ:Davidson galery - Mosaic Statue (3).jpg| הצעקה בגלריית הבית
קובץ:Davidson garden - Mosaic Statue.jpg|גוליית, מיצירותיו המוקדמות שבהן השתמש בשילוב אבנים במקום פסיפס
קובץ:Davidson garden - Mosaic Statue (5).jpg|דליה דוידזון ופסל ציפור בגן.
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://gandavidson.co.il/מאירקה/ אתר גן דודזון]

קטגוריה:אילון
קטגוריה:הגליל המערבי
דודזון
קטגוריה:ישראל: פסיפסים
קטגוריה:פיסול ישראלי
מטביי ויינרוב

מַטְבֶיי גְרִיגוֹריֶיבִיץ' וַיינְרוּבּ (ברוסית: Матве́й Григо́рьевич Вайнруб; 2 במאי 1910 - 14 בפברואר 1998) היה קצין יהודי סובייטי, אשר פיקד על פּוֹלק הטנקים ורכבים ממונעים בארמייה ה-8 של הצבא האדום בחזית הביילורוסית הראשונה כנגד הורמאכט במלחמת העולם השנייה ועל פעולותיו הוענק לו אות גיבור ברית המועצות.

== שנותיו הראשונות ==
נולד במשפחה יהודית בעיר בוריסוב (אז בתחומי פלך מינסק של האימפריה הרוסית) והיה השני בין ארבעה ילדים: אחיו הבכור ייבסיי (יהושע) וכמו כן היו לו אח ואחות צעירים ממנו.

בין השנים 1924–1929 בגלל פציעתו של אביו בעבודה הוא התחיל לעבוד כנפח זכוכית במפעל זכוכית של בוריסוב. במהלך העבודה ב-1927 מטביי סיים שנתיים בראבפאק - קורסי הכנה להשכלה גבוהה.

==השירות הצבאי==
לאחר שגויס לצבא ב-1929, אחרי שנתיים הוא מסיים בית הספר הצבאי המשותף של ביילורוס ופיקד על גדוד פרשים במקום וב-1931 הצטרף למפלגה הקומוניסטית. עד 1938 הוא למד וסיים את בית הספר לשריון באורלוב וב-1941 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית על שם פרונזה בעיר אוריול ובמאי מתמנה לפקד על יחידת סיור בקובאן.

==במהלך מלחמת העולם השנייה==
מטביי ויינרוב השתתף במלחמה מתחילתה. לחם בחזית המערבית, בחזית דרום-מערבית, בחזית סטלינגרד ובחזית ביילורוסית הראשונה.
לאחר שנפצע באחד הקרבות נודע לו כי אחיו הצעיר נהרג בהגנה על אודסה ואחותו התגייסה כרופאה בחזית לנינגרד.

התחיל את הפיקוד כראש רגימנט טנקים, התבלט כמפקד הארמייה ה-62 וסגנו של מפקד הארמייה וסילי צ'ויקוב בהגנה על סטלינגרד. כוחותיו מנעו כיבוש תחנת הרכבת המרכזית בעיר והוא אישית השתתף בהתקפה על "בית המקצוענים".

בהיותו בדרגת גנרל-מאיור הוא הצטיין במהלך מבצע ויסלה-אודר וחדר גרמנים בגדה השמאלית של ויסלה ליד העיירה מאגנושב. בפקודה מטעם נשיאות הסובייט העליון הוענק לו ב-6 באפריל 1945 עיטור גיבור ברית המועצות, עיטור לנין וכוכב הזהב מס' 5175.

==לאחר סיום המלחמה==
לאחר המלחמה התמנה סגן מפקד המחוז הצבאי של קייב גם כן בפיקודו של צ'ויקוב. ב-1951 הוא סיים את האקדמיה הצבאית הגבוהה על שמו של וורושילוב וב-1956 קיבל בלמידה מרחוק תואר ממכון התעשייתי של נובוסיבירסק.

יצא לגמלאות ב-1970 בדרגת גנרל-לייטננט והמשיך להתגורר בקייב. באזרחות היה עובד מחקר בכיר במכון המידע הטכני האוקראיני.

נפטר ב-14 בפברואר 1998 ונקבר בבית הקברות "סוֹבְסְקוֹיֵה" בעיר.

==ספרי זכרונות==
* בחורי הפלדה הללו. נובלה על מה שעברתי (Эти стальные парни. Повесть о пережитом), קייב, 1972 (רוסית)
* אלה שהיו איתי באותה היחידה (Однополчане), קייב, 1982 (רוסית)
* גורלות שבחזית (Фронтовые судьбы.), קייב, 1985 (רוסית)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.jwmww2.org/soldier.aspx?id=2749 ביוגרפיה ותמונות], באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור בוגדן חמלניצקי
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי צלב גרונוולד
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:שריונאים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:נפטרים ב-1998
אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי

אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי (ברוסית: Алексе́й Никола́евич Толсто́й; 10 בינואר 1883 - 23 בפברואר 1945) היה משורר וסופר רוסי סובייטי, שכתב בתחומים רבים אך התמקד בעיקר ברומנים היסטוריים ומדע בדיוני.

במהלך מלחמת העולם הראשונה היה כתב צבאי. לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה חי טולסטוי בקונסטנטינופול, אבל חזר לברית המועצות בשנת 1923. במלחמת העולם השנייה היה אחד האישים הראשונים שדיברו על הרג ההמונים שעשו הנאצים באמצעות משאיות גזים. הוא זכה שלוש פעמים בפרס סטלין על פעילותו בתחום הספרות, אחד מהם על ספרו "פטר הראשון" משנת 1941. ב-1936 מונה ליושב ראש איגוד הסופרים הסובייטי וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1938. היה חבר באקדמיה הסובייטית למדעים.

מבין ספריו הנודעים היה גם הספר "בנתיב הייסורים" שמגולל קורותיהן של שתי אחיות על רקע אירועי מהפכת אוקטובר. הספר זכה למספר עיבודים, לרבות שתי סדרות טלוויזיה סובייטיות וסדרת טלוויזיה רוסית.

== אזכורים ליצירתו ==

ברומן לב של כלב למיכאיל בולגאקוב מוזכר שירו "סרנדת דון חואן" כשיר ששרה אחת הדמויות.

כמה מספריו תורגמו לעברית:
*האחיות: תרגום מרוסית לאה גולדברג
* שנת 1918
* סיפורי פרטיזנים סיפורי איבן סודריוב
* פטר הראשון שלושה כרכים
* בנתיב הייסורים - בתרגום לאה גולדברג
*[http://www.yekum.org/2016/02/פינוקיו-הרוסי-של-אלכסיי-טולסטוי-עכשיו/ מפתח הזהב או הרפתקאות בורטינו- תרגום מחודש 2015]-לוי צירולניקוב .

שיריו "מכורתי" בלחן אלכסנדר גרצ'אנינוב ו"אסירים-אסירי סיביר" תורגמו ובוצעו על ידי זמרים ישראלים .

<br />

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [https://simania.co.il/searchBooks.php?searchType=tabAll&query=אלכסיי+ניקולאייביץ'+טולסטוי+ ספרי אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי שתורגמו לעברית באתר :"סימניה "]
* [https://www.youtube.com/watch?v=qOKRdns-D9E השיר מכורתי בעברית ביו טיוב]
* [https://www.yekum.org/2024/03/%D7%9B%D7%95%D7%9B%D7%91-%D7%94%D7%9C%D7%9B%D7%AA-%D7%94%D7%90%D7%93%D7%95%D7%9D-%D7%9E%D7%90%D7%94-%D7%A9%D7%A0%D7%94-%D7%9C%D7%A1%D7%A4%D7%A8-%D7%95%D7%A1%D7%A8%D7%98-%D7%94%D7%9E%D7%93%D7%A2/ אלי אשד כוכב הלכת האדום -100 שנה לספר והסרט "אליטה" מגזין "יקום תרבות "]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:רוזנים רוסיים
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1883
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1883
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1945
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1945
שיוב נפט מוגבר

שיוב נפט באמצעות הזרקת [[פחמן דו-חמצני אל תוך המאגר ]]
שִיוּב נפט מוגבר (גם: מיצוי מוגבר של תפוקת הנפט; על פי האקדמיה ללשון העברית: הֲשָׁבַת נפט מוגברת; באנגלית: Enhanced Oil Recovery , בר"ת EOR; או Tertiary Recovery – תפוקה שלישונית) הוא הפקה בשיטות מתקדמות שבאה לאחר ו של נפט, אך יכולה להתחיל בכל שלב במהלך החיים היצרניים של מאגר נפט. הפקה זאת נועדה לשחזר את הלחצים בשדה ולשפר את קצב הזרימה של הנפט, על ידי הקטנת החיכוך של הנפט בסלע או הנמכת הצמיגות של הנפט. השיוּב מבוצע באמצעות הזרקת (פולימרים או חומרים פעילי שטח), גזים (פחמן דו-חמצני, פחמימנים או חנקן), או קיטור אל תוך המאגר. 

בשיטות ההפקה הראשונית והמשנית מצליחים להפיק בדרך כלל 30%-35% מכלל הנפט המצוי במאגר. יישום טכנולוגיות משופרות עשוי לסייע להפיק 5%-20% נוספים. שיטות מתקדמות כוללות גם מיצוי משופר (Improved Oil Recovery, בר"ת IOR) במובן הרחב, ובכלל זה קידוח השלמה (infill drilling), שבירה הידראולית (hydraulic fracturing), קידוח בארות אופקיים (drilling horizontal wells) ועוד. 
<gallery>
Thermal Recovery.png|הפקה תרמית של ביטומן מחולות הזפת של אלברטה
Oil & gas injection well.jpg|באר הזרקה בתהליך של הגדלת שיעור המיצוי של הנפט
</gallery> 
== קישורים חיצוניים ==
<div style="direction: ltr;">
*Shell, [https://web.archive.org/web/20160303175104/http://s03.static-shell.com/content/dam/shell/static/future-energy/downloads/eor/eor-brochure-2012.pdf Enhanced Oil Recovery], February 2012 
*"[http://www.glossary.oilfield.slb.com/en/Terms/e/enhanced_oil_recovery.aspx enhanced oil recovery]", " [http://www.glossary.oilfield.slb.com/en/Terms/i/improved_oil_recovery.aspx improved oil recovery]", Schlumberger Oilfield Glossary
*"[http://www.rigzone.com/training/insight.asp?insight_id=313&c_id=4 What Is EOR, and How Does It Work?]", Rigzone website 
*[http://www.hebrewenergy.com/ English-Hebrew Energy Dictionary (Gina Cohen)], various entries
*International Energy Agency, "Glossary of Terms: [http://www.iea.org/glossary/glossary_E.asp enhanced oil recovery] (EOR)"
*USGS, [http://pubs.usgs.gov/fs/fs-0115-00/fs-0115-00po.pdf The Significance of Field Growth and the Role of Enhanced Oil Recovery] 
</div>
*"מילון מונחים: [https://web.archive.org/web/20130928010712/http://oilandgas.co.il/home/DataCenter/dictionary.aspx?Word=%d7%a9 שלבי פיתוח מאגר נפט ותהליך הפקה]", באתר הזדמנות ישראלית – מקורות אנרגיה, שותפות מוגבלת
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תפוקת נפט
גלוטולוגיה

שתי ילדות צוחקות
גלוטולוגיה (באנגלית: Gelotology, מילה שנגזרה מהמילה היוונית לצחוק) הוא המדע העוסק בחקר הצחוק ובהשפעתו על בני אדם מבחינה פיזיולוגית ופסיכולוגית.

מחקרים שנעשו על ידי רמון מורה-ריפול, מנהל מדע רפואי ב- Organizacién Mundial de la Risa, ברצלונה ספרד, הראו כי הומור וצחוק קשורים לבריאות ויכולים לשחרר מתח פיזי ורגשי, לשפר את תפקוד המערכת החיסונית, לעורר את זרימת הדם, להגביר את מצב הרוח, לשפר את התפקוד הקוגניטיבי ולהגביר את הידידות.

על פי הפסיכולוג סטיב ווילסון, "מדי יום יש חדשות נוספות על כוח ההומור והצחוק לרפא אותנו פיזית, נפשית, רגשית ורוחנית". "כל מערכת בגוף מגיבה לצחוק בצורה חשובה, חיובית ומרפאת."<ref></ref>

William F. Fry מאוניברסיטת סטנפורד הוא אחד החלוצים בשדה מחקר זה ועשה ניסויים על עצמו כבר בשנות ה-60

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cancer.org/docroot/ETO/content/ETO_5_3X_Humor_Therapy.asp?sitearea=ETO Humour therapy at the American Cancer Society] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הומור
קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:רגשות
העבודה הצעירה

[[סמליל "המשמרת הצעירה" - שמה הקודם של התנועה]]
העבודה הצעירה (שעד 2021 נקראה "המשמרת הצעירה של מפלגת העבודה" וקודם לכן, "צעירי וצעירות העבודה") היא תנועת הצעירים והצעירות של מפלגת העבודה והגוף הרשמי אליו שייכים חברי וחברות מפלגת העבודה עד גיל 36. בעבודה הצעירה חברים כ-10,000 חברים מתוכם כ-500 פעילים במוסדות ופעילויות הארגון. לעבודה הצעירה קבוצות מקומיות ביישובים המרכזיים, תאי סטודנטים באוניברסיטאות ומכללות וצוותי תוכן ארציים.

יושבת ראש "העבודה הצעירה" מאז 2020 היא נועה חסידוב - פעילה חברתית שהובילה את מאבק הסטודנטים להעסקה ישירה של עובדות הניקיון באוניברסיטת בן-גוריון.

מבחינה אידאולוגית, העבודה הצעירה מובילה קו כלכלי חברתי סוציאל-דמוקרטי, פועלת כאגף יותר שמאלי של מפלגת העבודה ובין השאר בשל כך, היוותה מוקד כוח עבור יו"ר המפלגה הקודמת שלי יחימוביץ'. עם היו"ר לשעבר של המפלגה אהוד ברק ניהלה המשמרת יחסים מתוחים ועזיבתו את המפלגה לוותה בביטוי "ברוך שפטרנו" ושבירת תמונותיו.

כבר בשנת 1926 הוקמה המשמרת הצעירה של מפלגת אחדות העבודה כמסגרת לפעילות פוליטית של בוגרי תנועת הנוער העובד והלומד, ויועדה לפעילים בגילאים 17 עד 23. משנת 1930 שימשה מסגרת זו המשמרת הצעירה של מפא"י.

== תאי "אופק" ==
לצד הפעילות המקומית של העבודה הצעירה, פועלים בחלק מהאוניברסטאות והמכללות תאים סטודנטיאליים של מפלגת העבודה. התאים מארגנים פעילות פוליטית בקמפוסים ופועלים להכשיר את הסטודנטים לקראת חיים של מעורבות חברתית.

תאי "אופק" הבולטים פועלים באוניברסיטת בן-גוריון והאוניברסיטה העברית, שם הם פועלים שנים באופן עקבי ומשמעותי.

המאבק הבולט ביותר של תאי אופק הוא המאבק ארוך-השנים להעסקה ישירה של עובדות הניקיון באוניברסיטאות.

==מאבקים בולטים==
העבודה הצעירה לקחה חלק במספר מאבקים חברתיים בשנים האחרונות. ביניהם:
* מאבק נגד ביטול פינוי המשפחות מגבעת עמל.
*חיסול תופעת מורי הקבלן.
* נגד הקיצוצים התקציביים במערך הכבאות.
* נגד הפרטת רכבת ישראל.
* נגד התפשטות תופעת הגזענות בישראל.

== יושבי ראש בולטים ==
* 1968-1970 - עוזי ברעם, בהמשך ח"כ ממפלגת העבודה, שר התיירות ושר הפנים.
* 1984-1978 - חיים רמון, בהמשך ח"כ ממפלגת העבודה וממייסדי מפלגת קדימה, שר הפנים, שר הבריאות, שר המשפטים, משנה לראש הממשלה ויו"ר ההסתדרות החדשה.
* 1984-1988 - אפרים (זיגי) זינגר - בהמשך מנכ"ל הוועד האולימפי בישראל, חבר הנהלת הוועד האולימפי האירופאי, יו"ר המרכז ללימודים אולימפיים וסגן יו״ר הוועד הפראלימפי בישראל.
* אברהם יחזקאל, בהמשך ח"כ ממפלגת העבודה.
* אופיר פינס-פז, בהמשך ח"כ ממפלגת העבודה, שר הפנים ושר המדע, התרבות והספורט.
* רונן צור, בהמשך ח"כ ממפלגת העבודה ויועץ תקשורת בכיר.
* 2004-2006 - ערן חרמוני, בהמשך כיהן כמנהל המרכז הרעיוני בקרן ברל כצנלסון ומזכ"ל מפלגת העבודה.
* 2006-2010 - מעין אמודאי, שימש גם כיועץ לחברי הכנסת אברהם (בייגה) שוחט ,שלי יחימוביץ ושרת החינוך יולי תמיר בהמשך שימש כסגן יושב ראש לשכת עורכי הדין בישראל.
* 2010-2014 - מיכל בירן, בהמשך ח"כית ממפלגת העבודה.
* 2014-2016 - יעל סיני, בהמשך אחראית על קשרי ממשל של שדולת הנשים והיועצת הראשונה לענייני מגדר במשרד לביטחון הפנים.
* 2016-2018 - אורי קידר, בהמשך מנכ"ל "ישראל חופשית".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפלגת העבודה: קבוצות וארגונים
פרי הפלא

סינסֶפּאלוּם דוּלסיפיקוּם (שם מדעי: Synsepalum dulcificum), הידוע גם בשם פרי הפלא והפרי המכושף, הוא מין של צמח ממשפחת הספוטיים הנמנית בסדרת האברשאים, שמקורו במערב אפריקה ואשר מניב פירות בתצורת ענבה אדומה.

תרכובת כימית בשם מירקולין, סוג של גליקופרוטאין, המצויה בציפת הפרי, היא בעלת השפעה יוצאת דופן על חוש הטעם. לאחר אכילת ציפת הפרי, מולקולות המירקולין נקשרות לפקעיות הטעם הנמצאות על הלשון וגורמות להן לחוש מאכלים חמוצים כבעלי טעם מתוק. תופעה זו נמשכת עד שהמירקולין נשטף על ידי הרוק המופרש בחלל הפה, תוך כ-15 עד 30 דקות. תכונה זו הובילה לשימוש בפרי כתחליף סוכר, אף ששיווק החומר בצורה מסחרית לא צלח בעולם המערבי.

==מאפיינים==
צמח הסינספאלום דולסיפיקום הוא שיח שגובהו המרבי מגיע עד ל-6.1 מטרים, בעל עלים באורך שבין חמישה לעשרה ס"מ וברוחב שבין 2 ל-3.7 ס"מ, המקובצים בקצוות הענפים. פרחיו חומים ופירותיו אדומים בעלי צורת ספרואיד מוארך (פרובלי). בכל פרי ישנו גרעין בודד.

==מוצא הפרי ותפוצתו==
השימוש בפרי במערב אפריקה ידוע לפחות מתחילת המאה ה-18, כשמגלה הארצות והקרטוגרף הצרפתי שבלייה דה-מארשיי (Chevalier des Marchais) חקר מגוון פירות במהלך סיורו במערב אפריקה בשנת 1725 ותיאר את השימוש בפרי על ידי האוכלוסייה המקומית. על פי דיווחו של מארשיי, הילידים קטפו את פירות השיח ולעסו אותם לפני ארוחות.

המדען היפני, פרופ' קנזו קוריהארה, שהיה הראשון שהצליח לבודד את המרכיב הפעיל, מירקולין, מפרי הסינספאלום דולסיפיקום, העניק לחומר את שמו הנגזר מן המילה Miracle שמשמעותה "פלא" באנגלית, ופרסם את תגליותיו בכתב העת Science בשנת 1968. למרות ניסיון מסחרי לעשות שימוש ביכולתו של הפרי להקנות טעם מתוק למאכלים שאינם מתוקים, זאת ללא הערך הקלורי שבסוכר, קביעת ה-FDA לפיה הפרי הוא תוסף מזון הובילה לכישלון המהלך. טענות הושמעו לפיהן הניסיון סוכל על ידי חברות המפיקות סוכר אשר חששו מפגיעה ברווחיהן במקרה שהמירקולין יגרום לירידה בביקוש לסוכר והפעילו לחצים על מנהל המזון והתרופות האמריקאי למנוע את אישור השימוש במירקולין. טענות אלה הוכחשו על ידי ה-FDA, אך המסמכים העוסקים בפרשה מעולם לא שוחררו לבחינת הציבור.

כיום, הצמח נפוץ כגידול מתורבת בגאנה, פוארטו ריקו, טאיוואן ובדרום פלורידה, והשימוש בו פופולרי בקרב חולי סוכרת ותזונאים.

==היבטים חקלאיים==
אדמה בעלת ערכי הגבה נמוכים, בתחום שבין 4.5 ל-5.8, היא מיטבית לגידול צמח הסינספאלום דולסיפיקום. הצמח עמיד בפני תקופות בצורת, שמש ישירה וגידול על אדמה משופעת, אך אינו עמיד בפני כפור ומוטב לשתול אותו באזור מוצל ובאקלים לח.

דרושים בין 14 ל-21 ימים לנביטת זרעי הסינספאלום דולסיפיקום, ומומלץ לשמור על מרחק של 4 מטרים בין שיח לשיח. השיחים ירוקי העד נושאים פירות לאחר שלוש עד ארבע שנים, ומניבים פירות פעמיים בשנה לאחר תקופת הגשם. באפריקה, שיחי הסינספאלום דולסיפיקום סובלים מזחלי פרפרים המכרסמים את עליהם ומזבובי פירות המטילים את ביציהם בפירותיהם.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספוטיים
קטגוריה:צמחים ביערות הגשם של אפריקה
פרס הפדרציה הרוסית

[[נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב בטקס הענקת הפרס, יוני 2009]]
פרס הפדרציה הרוסית (ברוסית: Государственная премия Российской Федерации) הוא פרס כבוד ברוסיה. הפרס נוסד בשנת 1992 אחרי פירוק ברית המועצות והחליף את פרס ברית המועצות. הוא מוענק לאזרחי רוסיה בלבד למעט פרס עבור פעילות הומניטרית שהתווסף בשנת 2005. הפרס מוענק בטקס בארמון הקרמלין הגדול השוכן בקרמלין של מוסקבה ב-12 ביוני, יום רוסיה.

הפרס מוענק על בסיס שנתי, בתחומים שונים – מדע, טכנולוגיה, ספרות, אדריכלות ואומנויות. בהתאם לתקנות משנת 2006 הפרס מוענק בתחומים הבאים:
* 4 פרסים בתחום מדע וטכנולוגיה
* 3 פרסים בתחום ספרות ואומנות
* פרס בתחום פעילות הומניטרית (מוענק גם לאזרחי מדינות אחרות)

היקף הפרס הכספי הוא 5 מיליון רובל. ככלל הפרס מוענק לזוכה בודד. במקרים מיוחדים ניתן להעניק את הפרס לקבוצה של לא יותר מ-3 זוכים. במקרים יוצאי דופן ניתן להעניק את הפרס לאחר פטירת הזוכה. במקרה זה דיפלומה, אות וסכום כספי מועברים ליורשים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kremlin.ru/ref_notes/704 פרס הפדרציה הרוסית], באתר הקרמלין
* [https://web.archive.org/web/20120806150719/http://archive.kremlin.ru/articles/208383.shtml צו נשיאותי ותקנות הפרס]

הפדרציה הרוסית
החברה העליזים

החברה העליזים (ברוסית: Весёлые ребята) הוא סרט קולנוע בבימויו של גריגורי אלכסנדרוב משנת 1934. הוא היה הראשון בסדרה של קומדיות מוזיקליות של הבמאי בשיתוף פעולה עם איסאק דונייבסקי. בשנת 1934 הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים בוונציה וזכה לשבחים. הסרט נחשב לקלסיקה של הקולנוע הסובייטי ורוסי.

==עלילת הסרט==
הסרט מתאר הרפתקאות של רועה צאן ומוזיקאי בשם קוסטיה פוטכין. בתחילת הסרט הוא מכיר זמרת מתלמדת שחושבת שהוא מנצח איטלקי. היא מזמינה אותו לנשף שנערך בביתה המפואר אך הוא נאלץ להביא לאזור המסיבה את כל החיות שלו. במהלך המסיבה הוא פוגש את אניוטה - עוזרת בית שהיא גם זמרת מוכשרת והם מתאהבים. החיות פורצות לבית ובסופו של דבר היא מגלה שקוסטיה אינו המנצח האיטלקי. בהמשך להקה ג'אז בניצוחו מופיעה במוסקבה ביחד עם אניוטה והם זוכים להצלחה רבה. במסגרת ההכנות לתחרות הלהקה מנגנת בלוויה ברחובות מוסקבה.

תסריטאי הסרט נעצרו במהלך הטיהורים הגדולים ושמותיהם לא הוזכרו בכתוביות הסרט עד לתחילת שנות ה-60.

בשנת 1978 גריגורי אלכסנדרוב החליט על הכנת גרסה חדשה של הסרט ושחקנים חדשים שרו את שירי הסרט מחדש. בסוף שנות ה-60 בלחץ הציבור הגרסה הוצאה משימוש.

בשנת 1978 גריגורי אלכסנדרוב שוב הוציא גרסה חדשה עם תיקונים נוספים בפסקול. זו הייתה הגרסה שהוקרנה עד לשנת 2010.

בשנת 2010 בערוץ הראשון של הטלוויזיה הרוסית הוקרנה גרסה צבעונית של הסרט שהתבססה על הגרסה המקורית של שנת 1934. במרץ 2010 הופק DVD צבעוני ושחור לבן של הסרט המשוחזר בהתאם לגרסה המקורית של שנת 1934.

השיר הידוע ביותר של הסרט "הלב" ("רינה" בגרסה עברית) נכתב עבור לאוניד אוטיוסוב עוד לפני הסרט ושולב בו.

בשנת 1991 צולם סרט באורך מלא המתאר צילומי הסרט המקורי. הסרט צולם באתרי הצילום המקוריים והנופים היו בסיס להכנת הגרסה הצבעונית של הסרט המקורי בשנת 2010.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20200528131136/http://www.gomusic.co.il/ שיר "הלב" (רינה)]

קטגוריה:סרטים סובייטיים משנת 1934
תיאטרון הדרמה הגדול

תיאטרון הדרמה הגדול (ברוסית: Большой драматический театр) הוא תיאטרון שנוסד בשנת 1919 בסנקט פטרבורג ביוזמת מקסים גורקי. החל משנות ה-60 של המאה ה-20 כאשר מנהלו היה גאורגי טובסטונוגוב הוא היה אחד התיאטראות הפופולריים בברית המועצות. בשנת 1992 הוא נקרא על שם טובסטונוגוב שנפטר בשנת 1989. מקובל לקרוא את התיאטרון "ב.ד.ט" על פי קיצור הרוסי של השם. 

==היסטוריה==
התיאטרון נוסד ביוזמת מקסים גורקי ואשתו מריה אנדרייבה שהייתה שחקנית של התיאטרון האמנותי של מוסקבה. לאחר מהפכת אוקטובר היא הייתה אחראית על התרבות באזור הצפון ובאוגוסט 1918 חתמה על הצו להקמת התיאטרון. בין מייסדי התיאטרון היה אלכסנדר בנואה שפעל כמעצב במה וכבמאי של חלק מההצגות. צוות התיאטרון החדש כלל שחקנים שבאו מתיאטראות אחרות בעיר. ב-15 בפברואר 1919 התקיימה ההצגה הראשונה באולם הקונסרבטוריון של פטרוגרד. זה היה מחזה של פרידריך שילר. בשנת 1920 התיאטרון קיבל לרשותו את הבניין שבו הוא ממוקם עד היום.

באפריל 1919 ליושב ראש המועצה של התיאטרון מונה אלכסנדר בלוק שפעל תוך שיתוף פעולה עם גורקי. בשנת 1921 התיאטרון עבר משבר - גורקי עם אשתו עזבו את המדינה, בלוק נפטר וחלק מהשחקנים חזרו לתיאטראות מהם באו. למרות המשבר התיאטרון שרד, קלט שחקנים צעירים מוכשרים והמשיך לצבור פופולריות. 

בשנת 1929 לבמאי ראשי של התיאטרון מונה קונסטנטין טברסקוי, תלמיד של וסבולוד מיירהולד. הוא ניהל את התיאטרון תוך העדפה להצגות שנכתבו על ידי מחזאים סובייטים חדשים. בשנת 1932 התיאטרון נקרא על שם גורקי וברפרטואר שלו התווספו מחזות של הסופר. בשנת 1935 טברסקוי הוגלה מלנינגרד ובשנת 1937 הוצא להורג. אלכסיי דיקי , שהחליף אותו, נעצר בשנת 1937 ולמרות ששוחרר בשנת 1941 לא חזר לתיאטרון זה. במהלך שנות ה-30 התיאטרון איבד את הפופולריות שלו. במשך 20 שנים מנהליו התחלפו בתדירות גבוהה. המשבר החריף לאחר מלחמת העולם השנייה. במהלך השנים 1949-1955 התחלפו ארבעה במאים ראשיים. לקראת מחצית שנות ה-50 היו הצגות שמספר השחקנים על במה היה גבוה יותר ממספר הצופים.

לאור המצב הקשה והסכנה לסגירת התיאטרון, הממסד העירוני החליט להזמין את גאורגי טובסטונוגוב לנהל את התיאטרון ונתן לו סמכויות נרחבות. הוא הגיע לתיאטרון ב-13 בפברואר 1956, לקראת יום הולדת של התיאטרון. טובסטונוגוב מינה את אנשיו לתפקידי מפתח בהנהלת התיאטרון ופיטר כ-30 שחקנים (שליש מהרכב שחקני התיאטרון) והביא שחקנים חדשים. בעונת 1957 האולם כבר היה מלא בצופים. באותה שנה הועלתה על הבמה גם הצגה מפורסמת "אידיאוט" על פי פיודור דוסטויבסקי עם אינוקנטי סמוקטונובסקי בתפקיד הראשי.

התיאטרון זכה לעיתונות אוהדת במיוחד לאחר שחזר מסבב הופעות במערב אירופה וזכה להצלחה גדולה. למרות זאת, היו הצגות שהממסד לא הרשה לעלות על הבמה או דרש לכלול בהן שינויים משמעותיים. בין שחקני התיאטרון באותה תקופה נמנים טטיאנה דורונינה, אליסה פריינדליך, יפים קופליאן, יבגני לבדב, קיריל לברוב, אולג בוריסוב, אולג בסילשווילי, סרגיי יורסקי ועוד.

טובסטונוגוב עמד בראש התיאטרון במשך 23 שנים ונפטר בשנת 1989 ללא הכנת יורש. אחריו בראש התיאטרון הועמד קיריל לברוב. הוא לא היה במאי אך ידע לשמור על התיאטרון ולפתור את הבעיות הכלכליות שלו. רק בשנת 2004 מונה לתיאטרון במאי ראשי קבוע. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת פברואר 2013. במרץ 2013 מונה למנהל אמנותי של התיאטרון אלכסנדר מוגוצ'י.

==קישורים חיצוניים==

* 

הדרמה הגדול
קטגוריה:סנקט פטרבורג: תרבות
כף מדידה

כפות מדידה בגדלים שונים.
כף מדידה היא כף המשמשת להעברת מזון בכמות מדידה, בהתאם לגודל הכף, מכלי אחד לכלי אחר.

סוגים מסוימים של כף המדידה משמשים לנטילת מזון בתפזורת, לדוגמה אורז, קמח ותבלינים. סוגים אחרים משמשים למדידה של כמויות מזון בעת בישול. סוג אחר של כף מדידה היא כף הגלידה הקעורה, המשמשת ליצירת "כדורי" גלידה. קיימים גדלים רבים של כפות מדידה, החל ממשקל של 20 גרם ועד לגודל של כוס. צורות כף המדידה הן שונות, החל בצורה של את חפירה וכלה בצורת כף אכילה.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ: Small transfer scoop.JPG|כף מדידה בצורת את חפירה.
קובץ: CaramelCorn.jpg|כף מדידה בתוך תפזורת פיצוחים.
קובץ: Cup Measure 1-8.jpg|כף מדידה בגודל של שמינית כוס.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי עבודה במטבח
פפירוס לונדון הרפואי

קטע מהפפירוס הרפואי של לונדון, דף 8
דף מס 16 - הפפירוס הרפואי מלונדון
הפפירוס הרפואי מלונדון הוא פפירוס רפואי מצרי עתיק הכתוב בכתב היראטי. הפפירוס נשמר במוזיאון הבריטי בלונדון. הפפירוס הוא שילוב של מתכונים ועצות רפואיות מעשיות ולחשים מאגים. על פי סגנון הכתיבה מתוארך הפפירוס לסוף השושלת ה-18 במחצית המאה ה-14 לפנה"ס, כנראה תקופתו של תות ענח' אמון, והוא מתעד כנראה טקסטים קדומים. הפפירוס ידוע גם בשם BM EA 10059.

הפפירוס, שמקורו לא ידוע, נמסר כתרומה לידי המכון המלכותי של בריטניה הגדולה, ולאחר מכן בשנת 1860 הגיע לידי המוזיאון הבריטי. הפפירוס פורסם לראשונה בשנת 1912 בלייפציג, גרמניה על ידי ולטר ורסינסקי (Walter Wreszinski). הפפירוס הוא אחד מן הפפירוסים הרפואיים המצריים ששימשו לתיעוד שיטות ריפוי שהיו נקוטות במצרים העתיקה.

הפפירוס הוא באורך 2.10 מטר, ו-17 ס"מ רוחב. מצבו הפיזי גרוע. הפפירוס מקוטע, תחילתו וסופו חסרים. הוא כולל 19 עמודים ונכתב משני צידיו. הפפירוס כולל 61 מתכונים, מתוכם 25 מתכונים המתמקדים במרשמים רפואיים. יתרת המתכונים מוגדרים כלחשים. עיקרם של המרשמים עוסק בתלונות הקשורות בבעיות עור, גירויי עיניים ועיוורון, דימומים בעיקר בדרכים למניעת הפלה באמצעות כישוף ולחשים, גידולים וטיפול בכוויות. חלק מהלחשים משמשים בעת מתן תרופה מסוימת, אחרים צריכים להיאמר כדי להרחיק רוחות רעות היכולות להשפיע על המטופל והמטפל. חלק מהלחשים נכתבו בשפות שמיות צפון-מערביות וחלק בשפות מינואיות.

חלק מהחוקרים מעריכים כי שישה מרשמים העוסקים בטיפול בכוויות, מאשרות את המצאות נשורת געשית במצרים הקשורה להתפרצות הר הגעש בסנטוריני בתקופת הברונזה במאות ה-17–16 לפנה"ס לערך, ארבעה מרשמים מתארים את הטיפול בהשפעת האפר על העור, מרשם אחד מתאר את הטיפול במים שזוהמו על ידי אפר, ומרשם אחד מתאר את ההשפעה של גשם חומצי בעקבות הפיזור של אפר באטמוספירה.

==ראו גם==
*פפירוס הרסט
*פפירוס אברס
==קישורים חיצוניים==

*[http://www.britishmuseum.org/explore/highlights/highlight_objects/aes/t/the_london_medical_papyrus.aspx הפפירוס] באתר המוזיאון הבריטי.
==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

לונדון הרפואי
קטגוריה:ספרות מצרים העתיקה
קטגוריה:היסטוריה של הרפואה
קטגוריה:אוספי המוזיאון הבריטי
יבסיי ויינרוב

יֶבְסֶיי (יהושע) גְרִיגוֹריֶיבִיץ' וַיינְרוּבּ (ברוסית Евсе́й Григо́рьевич Вайнруб; 15 במאי 1909 - 20 במרץ 2003) היה פולקובניק (אל"ם) יהודי סובייטי, מפקד חטיבת שריון בצבא האדום במלחמת העולם השנייה, אשר קיבל את אות גיבור ברית המועצות בשל פעולותיו במלחמה. הוא והחטיבה בראשה עמד היו חלק מהכוח הסובייטי שכבש את ברלין וסיים בכך את המלחמה.

== שנותיו הראשונות ==
ויינרוב נולד ב-1909 למשפחה יהודית בעיר בוריסוב, שהשתייכה אז לגוברניית (מחוז) מינסק באימפריה הרוסית. הוא היה הבכור מבין ארבעת ילדי המשפחה: היו לו שני אחים ואחות, שאחד מהם, מטביי, זכה אף הוא באות גיבור ברית המועצות. אביו היה חוטב עצים שעבד במנסרה ואחר כך בתור שומר בתחנת רכבת.

ויינרוב עצמו עבד אף הוא במנסרה החל מגיל 11. אחר כך למד בבית ספר טכני ומונה למנהל עבודה במנסרה בגיל 16. בגיל 17 עבד בבית יציקה של זכוכית. כשהיה בן 19 נישא לפאניה ובגיל 21 היה כבר אב לתינוק. באותה שנה, 1931 התגייס לצבא האדום, למד במסגרתו במשך 7 שנים והפך למהנדס חימוש של כלי רכב צבאיים. ב-1938 נשלח לאקדמיה הצבאית על שם פרונזה בעיר אוריול. הוא סיים את לימודיו ב-1941, כאשר גרמניה הפרה את הברית בת השנתיים שכרתה עם ברית המועצות מאז תחילת מלחמת העולם השנייה (הסכם ריבנטרופ–מולוטוב) ופלשה אליה (מבצע ברברוסה).

== היהודי שכבש את ברלין מהנאצים ==
ויינרוב השתתף במלחמת גרמניה - ברית המועצות מתחילתה. הוא השתייך לגיס הממונע השלישי שהגן על מוהילב. ב-1942 לחם כמפקד בריגדת טנקים בדרגת סגן-אלוף. ב-27 בדצמבר 1944 הועמד בראש חטיבת הטנקים הסובייטית מס' 219, שהייתה חלק מהקורפוס הממוכן הראשון של לוטננט גנרל סמיון קריבושיין, יהודי אף הוא, במסגרת החזית הבלארוסית הראשונה של המרשל גאורגי ז'וקוב. ויינרוב ופקודיו הצטיינו במהלך מבצע ויסלה-אודר באזור העיר קוטנו. לאחר קוטנו, הוא וחטיבתו שחררו את גנאזנו, קוסטין, לודז', ורשה, בידגושץ', קניגסברג, ופומרן. בפקודה מטעם נשיאות הסובייט העליון הוענקו לו ב-6 באפריל 1945 עיטור גיבור ברית המועצות, עיטור לנין וכוכב הזהב מס' 4569.

ב-22 באפריל 1945 פיקד ויינרוב על כוח שהשתלט על וייסנזי ומשם דהר לעבר ברלין. הכוח שלו היה זה שהבקיע את המערך הגרמני האחרון בברלין וב-2 במאי הניף את הדגל הסובייטי על בניין הרייכסטאג. בשל מעשיה זכתה חטיבת הטנקים של ויינרוב לשם "חטיבת ברלין".

==לאחר סיום המלחמה==
יצא לגמלאות ב-1955 בדרגת קולונל והתגורר במינסק. עבד כמכונאי הראשי של משרד תעשיית היערות של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית ולאחר מכן כמהנדס ראשי במפעל מכוניות. לאחר שיצא לפנסיה עלה בינואר 1995 לישראל והתגורר באשדוד. באותה השנה השיא משואה בטקס הממלכתי בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה ביד ושם. נפטר ב-20 במרץ 2003 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.

==ספרי זכרונות==
* טנק על מעמד (Танк на пьедестале), מינסק, 1979 (רוסית)
* תלים של גאווה קרבית (Курганы боевой славы), מינסק, 1981 (רוסית)

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מעוטרי צלב גרונוולד
קטגוריה:שריונאים סובייטים
קטגוריה:מדליקי משואה ביום השואה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרים ב-2003
קטגוריה:אשדוד: אישים