OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כריס מארי

כריסטופר ג'יימס מארי (באנגלית: Kristopher James Murray; נולד ב-19 באוגוסט 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור והסמול פורוורד בפורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA.

==קריירה==
מארי נולד בסידר רפידס, איווה, לאב שהיה שחקן כדורסל במכללות. לכריס יש תאום זהה, קיגן, שבהמשך שיחק לצידו כדורסל בתיכון ובאוניברסיטה ואף נבחר בבחירה הרביעית בדראפט 2022.<ref></ref><ref></ref>

כריס החל לשחק כדורסל בתיכון מקומי בסידר רפידס,<ref></ref> בו העמיד ממוצעים של 19.5 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-2.5 חסימות למשחק.<ref></ref> הוא בילה שנה נוספת בדייטונה ביץ' כדי לזכות בחשיפה גבוהה יותר,<ref></ref> ובחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת איווה.<ref></ref><ref></ref>

ב-14 באפריל 2022 הכריז כי יתמודד בדראפט 2022 ב-NBA,<ref></ref> אך לבסוף משך את מועמדותו.<ref></ref><ref></ref> באותו דראפט נבחר אחיו, קיגן, בבחירה הרביעית על ידי סקרמנטו קינגס, ולאחר מכן התברר כי בעת בחירתו פרסמה ליגת ה-NBA בטעות את תמונתו של כריס על המסך הגדול.<ref></ref> ב-7 באפריל 2023 הכריז על מועמדותו לדראפט 2023.

בדראפט 2023, נבחר מארי בבחירה ה-23 בסיבוב הראשון על ידי הפורטלנד טרייל בלייזרס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:איווה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת איווה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
קאם ויטמור

קמרון ויטמור (באנגלית: Cameron Whitmore; נולד ב-8 ביולי 2004) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA.

==קריירה==
ויטמור נולד וגדל באודנטון, מרילנד, ושיחק בתיכונים מקומיים. לאחר שסיים תיכון, נבחר לשחק במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן,<ref></ref><ref></ref> וזכה בפרסים נוספים.<ref></ref> הוא בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת וילאנובה,<ref></ref><ref></ref> ובעונת 2022/2023 העמיד ממוצעים של 12.5 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-0.7 אסיסטים למשחק. ב-11 באפריל 2023 הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA.בדראפט 2023 נבחר על ידי יוסטון רוקסט בבחירה מספר 20.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:מרילנד: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2004
STS-94

STS-94,הייתה המשימה ב-23 של מעבורת החלל קולומביה. זו הייתה משימה חוזרת למשימה STS-83 שהופסקה עקב בעיה טכנית. המטרה העיקרית הייתה ביצוע ניסויים בעזרת Microgravity Science Laboratory (MSL).
== צוות ==
* מפקד המשימה: ג'יימס הולסל (James D. Halsell)
* טייס: סוזן סטיל (Susan L. Still)
* מומחה למשימה: דונלד תומאס 
* מומחה למשימה: ג'אניס ווס 
* מומחה למשימה: מייקל גרנהארדט (Michael L. Gernhardt)
* מומחה מטען: רוג'ר קראוץ' (Roger Crouch)
* מומחה מטען: גרג לינטריס (Greg Linteris)

== המשימה ==
מעבורת החלל שוגרה ב-1 ביולי 1997 מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי.

המטרה העיקרית הייתה ביצוע ניסויים בחקר חוסר כבידה בעזרת מערכת Microgravity Science Laboratory (MSL). בנוסף לנאס"א בתכנון הניסויים השתתפו מדענים מיפן ומגרמניה. התוכנית כללה 19 ניסויים. מערכת זו כללה בין היתר תנור שהיה מסוגל להתחמם עד לכ-1600 מעלות. הוא תוכנן ביפן וכבר היה מנוצל למשימות קודמות.

המעבורת נחתה ב-17 ביולי במסלול נחיתה מס' 33 במרכז החלל קנדי.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission_pages/shuttle/shuttlemissions/archives/sts-94.html סיכום המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/sts-94.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_085_STS-094_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://www.youtube.com/watch?v=OysrZjd7NiU סרטון על המשימה]

STS-094
קטגוריה:1997 בארצות הברית
בוריס מאטבייב

בוריס מיכאלוביץ' מאטבייב (ברוסית: Борис Михайлович Матвеев; נולד ב-19 בדצמבר 1970) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
מאטבייב התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של זניט סנקט פטרבורג ובשנת הצטרף ליריבה העירונית סאטורן-1. בינואר חתם בזנקט פאולי הגרמנית בה לא רשם דקות משחק ולאחר מכן חזר לסאטורן-1.

בקיץ חתם במכבי תל אביב במדיה רשם 7 הופעות בליגה ועוד שתיים במוקדמות ליגת האלופות. בינואר חתם בהפועל בית שאן ועזר לקבוצה להישאר בליגה הראשונה.

בינואר חזר לרוסיה כאשר חתם בלוקומוטיב ניז'ני נובגורוד. בהמשך שיחק באירטיש אומסק וטורפדו-זיל מוסקבה.

בשנת חתם באקס-אסיל מליגת העל הקזחית.

בשנת פרש מכדורגל עקב בעיות במפרק הירך. כיום הוא עובד כנהג באצטדיון נובה ארנה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רוסים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני זנקט פאולי
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל בית שאן
קטגוריה:כדורגלני מועדון הכדורגל מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני קיזילז'אר
קטגוריה:כדורגלני דינמו סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים רוסים בישראל
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1970
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1970
הגן הבוטני האוניברסיטאי בגבעת רם

תצוגת פרחים בגן הבוטני
הגן הבוטני האוניברסיטאי בגבעת רם הוא אחד משני גנים בוטניים בבעלות האוניברסיטה העברית בירושלים, השוכן בצמוד לקמפוס האוניברסיטה בגבעת רם. הוא הגן הבוטני הגדול בישראל, המשתרע על פני 150 דונם, ומחזיק באוסף הצמחים הגדול ביותר במזרח התיכון. השטחים הפתוחים שבגן מחולקים על פי היבשות האופייניות לצמחים שגדלים בהם.

==הקמה ופיתוח הגן==
הגן הבוטני הראשון בישראל הוקם על ידי אלכסנדר איג בקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים. לאחר בידוד הר הצופים מישראל בשנת 1948, הוחלט ליצור "גן בוטני חדש" בקמפוס האוניברסיטה בגבעת רם, במערב ירושלים. הגן הבוטני החדש נפתח בשנת 1954, זמן קצר לאחר הקמת הקמפוס בגבעת רם. השטח עליו נבנה הגן היה שטח מרכזי וחשוב בקמפוס, ולכן בשנת 1962 הוא הועתק אל המקום שבו הוא נמצא כיום, בשוליים המזרחיים של הקמפוס. פיתוח הגן במקומו החדש החל ב-1962, אך הוא נשלם ונפתח רשמית לציבור רק בשנת 1985. העיכוב בפיתוח הגן נגרם בשל הרעת המצב הכלכלי במדינה ובשל העובדה שהאוניברסיטה העדיפה לתקצב את שיקום קמפוס האוניברסיטה בהר הצופים והחזרת מרבית הפקולטות אליו.

בשנת 1975 קמה "אגודת ידידי הגנים הבוטניים" שריכזה את מאמצי פיתוח הגן. שנה לאחר הקמת האגודה נבנתה בגן חממה טרופית. בתחילת שנות ה-90 נבנה בדרום הגן אגם מלאכותי ולצדו הוקמו מרכז מבקרים ומסעדה (שתוכננו על ידי אדריכל נחום מלצר). בסוף שנות ה-90 הושכר המקום לחברה שמפעילה אותו וזו גידרה את הגן והחלה לגבות תשלום על המעבר בו.

==מבנה הגן==
שלטי הכוונה בגן הבוטני
אוסף הצמחים החיים בגן הוא הגדול במזרח התיכון, עם למעלה מ-7,000 מינים וזנים של צמחים שונים מרחבי העולם. שטח הגן מחולק לשש חלקות גאוגרפיות המדמות את נופי הצומח של כל אזור:
* אפריקה הדרומית
* אירופה
* אמריקה הצפונית
* אוסטרליה
* דרום-מערב ומרכז אסיה
* אגן הים התיכון

לצידן קיימות שתי חממות לפי סוגי אקלים:
* חממה טרופית, המדמה אקלים טרופי ובה מרחבי העולם.
* חממה מדברית, המדמה אקלים מדברי ובה צמחים הגדלים במדבריות ברחבי העולם.

חממת גידול פרפרים פעלה בגן מספר שנים, בעשור הראשון של המאה ה-21 ועתה משמש המתחם לגידול צמחים מושכי פרפרים.

==פעילויות חינוך ותרבות==
"רכבת הפרחים" המסיעה מבקרים ברחבי הגן
בגן פועלת "רכבת הפרחים" המסיעה מבקרים ברחבי הגן.

בגן מועברים קורסים בגינון ובהכרת צמחי הבר והנוי המקובלים בארץ ישראל ובשכנותיה, הדרכות ופעילויות שונות לילדים, חלקם במסגרת החווה ללימוד מדעי החקלאות והסביבה - ירושלים, המהווה חלק מהגן. בשנת 2013 נסגרו החממה הטרופית ואזורים מסוימים בגן, לצורך בניית חממה גדולה ומודרנית והקמת "[http://www.botanic.co.il/Pages/Show/187 שביל התגליות]", בו יוכלו ילדים לחוות ולהתנסות בתחומים בוטניים וסביבתיים מגוונים.

בחודש דצמבר נצבע הגן באורות צבעוניים לרגל חג החנוכה היהודי וחג המולד הנוצרי בפסטיבל הנקרא "Winter Lights"<ref></ref>.

<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:Winter Lights.jpg|פסטיבל "Winter Lights" בגן הבוטני, דצמבר 2021
</gallery>

==ראו גם==
* הגן הבוטני הלאומי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: גנים בוטניים
קטגוריה:קמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם
האיש שבקיר (שיר)

האיש שבקיר הוא שיר מאת יהודה פרדיס שהלחין מאיר הרניק ונודע בביצועו של שמשון בר-נוי.

בשנת 1955 ערך יהודה פרדיס תסכיתים של מדע בדיוני ב"קול ישראל". את השיר "האיש שבקיר" כתב בהשראת סיפור צרפתי קצר "חוצה הקירות" (Le Passe-muraille) מאת הסופר הצרפתי מרסל איימה, שעובד לתסכית ב"קול ישראל". גיבור הסיפור, פקיד רישום ממושקף בעשור החמישי לחייו שגילה ערב אחד שהוא מסוגל לעבור דרך קירות הבתים. הוא ניצל את המצב לטובתו - למעשי שוד ולפרשיית אהבים, עד שיום אחד נשאר תקוע בתוך קיר. פרדיס כתב את השיר בשתי דקות וזימן את חבר הילדות שלו מאיר הרניק להלחנת הפזמון. במהרה זכה השיר לפופולריות בביצועו של שמשון בר-נוי. 

פרדיס פרסם את השיר כשהוא מסתתר מאחורי שם עט (אילנה טל - שמות גיסתו ואחייניתו). זהו שיר מחאה כנגד "שלטון החושך" הבן-גוריוני של ראשית ואמצע שנות ה-50, כאשר ראשי מנגנוני הביטחון עשו כרצונם בהיעדר פיקוח.<ref></ref><ref></ref> 

אלבום הבכורה של ברי סחרוף, "הכל או כלום" (1991), כולל גרסת כיסוי לשיר. ביצועים נוספים לשיר הם של אורלי זילברשץ בנאי באלבום "הקברט של מירנדה", ושל מרסדס בנד במיזם "צו השעה" בשנת 2020. ב-2024 הקליט זאב טנא גרסה של השיר שמוקדשת לחטופים בעזה בה הוא שר על "האיש שבפיר".

ב-1981 פרסם אריה קרישק רומן פוליטי בשם זה, בהשראת פרשת התאבדות השר אברהם עופר. ב-2018 יצא סרט "האיש שבקיר" בבימויו של יבגני רומן. בסרט מושמע שירו של יהודה פרדיס והעלילה מבוססת על השיר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://eureka.org.il/item/23292/מי-היה-האיש-שבקיר מי היה האיש שבקיר?], באתר "אאוריקה!"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי 1955
קטגוריה:שירי שמשון בר-נוי
טברדה

נוף של טברדה
טברדה (ברוסית: Теберда́. בקאראצ'י-בלקר (Karachay-Balkar): Теберди) היא עיירה בשטח השיפוט המנהלי של קאראצ'אייבסק ברפובליקה קאראצ'אי-צ'רקסיה ברוסיה, בהרי הקווקז דרומית לצ'רקסק, בגובה כ-. אוכלוסייה: 9,058 (מפקד 2010). נהר טברדה זורם בעיירה. זהו השער לשמורת הטבע טברדה, אזור ידוע בסביבתו הטבעית ובמסלולי ההליכה.

== היסטוריה ==
היישוב נוסד בשנת 1868 כיישוב קאראצ'אי, ונקרא במקור ביאצ'וראלאני-קיאבאק (Baychoralany-Kyabak).

מ-1944 עד 1957 הייתה טברדה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הגאורגית.<ref></ref><ref></ref>

מעמד עיירה הוענק ליישוב ב-1971.

== דמוגרפיה ==
בשנת 2002 כללה האוכלוסייה:<ref></ref>
* קראצ'יי (64.0%)
* רוסים (29.1%)
* אוסטים (1.1%)
* בני כל העדות האתניות האחרות מהווים פחות מ-1% מהאוכלוסייה, כל עדה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.yadvashem.org/he/education/educational-materials/learning-environment/rescuers/muslims.html הצלת יהודים בטברדה בתקופת השואה] על ידי מוסלמים, באתר יד ושם

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: יישובים
קטגוריה:קאראצ'אי-צ'רקסיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1868
עינט קרמר

עינט קרמר נואמת בוועידת האקלים
עינט קרמר (נולדה ב-20 בספטמבר 1977, ח' בתשרי ה'תשל"ח) היא אשת חינוך ופעילה חברתית-סביבתית ישראלית, מייסדת ומנכ"לית עמותת "טבע עברי"<ref></ref> ומיזם "שמיטה ישראלית"<ref></ref>, המקדמים אחריות סביבתית יהודית בישראל.

שמה הפרטי של עינט נכתב באות ט' במקום באות ת' כנוטריקון למילים עין טובה.

==ביוגרפיה==
קרמר גדלה ברחובות במשפחה ציונית-דתית. שירתה בצה"ל ביחידה 8200 במסגרת תוכנית חמ"ן תלפיות, ולמדה הנדסת מערכות תקשורת באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

==פעילות חברתית-סביבתית==
בשנת 2009 הקימה קרמר את עמותת "טבע עברי", המקדמת אורח חיים מקיים בהשראת היהדות. העמותה יזמה מגוון פרויקטים, בהם מרכז למידה מקוון, בתי מדרש סביבתיים, "שבת נח" כאקולוגית, תחרות "בית כנסת ירוק", פסטיבלי רחוב סביב ט"ו בשבט, ומחנה קיץ לנוער מכל המגזרים.

בשנת 2013 הקימה את מיזם "שמיטה ישראלית", רשת ארגונים המקדמת את שנת השמיטה כ"שנת שיא" בתחומי חברה, סביבה, תרבות ורוח.<ref></ref>

בשנת 2018 מונתה למנהלת החינוכית של ארגון השומר החדש, שם הובילה הקמת מכינה קדם צבאית אקו-חקלאית ותוכניות נוספות.

החל משנת 2022 מובילה את אשכול "חינוך, תרבות ורוח" בפורום האקלים הישראלי של בית הנשיא, בו הקימה ועדה להטמעת ערכי סביבה בציבור הדתי והחרדי.

==השכלה ומחקר==
קרמר בעלת תואר שני בחינוך יהודי מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ודוקטורנטית בתחום היחסים בין זהות דתית וסביבה. היא פרסמה מאמרים וספרים בנושאים אלו.

==פרסים והוקרה==
* בשנת 2023 נבחרה קרמר לאחת מאנשי הסביבה של האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה<ref></ref>.

==פרסומים וכנסים==
<div class="mw-content-ltr">
* Kramer, E. (2022). The development of a Stewardship Eco-Theology around the commandment (mitzvah) of Shemitah in the face of climate change. The World Union of Jewish Studies. Jerusalem.
* Kramer, E. (2022). Caring for Creation: Environmental discourse and practice in the religious and ultra-orthodox sectors. Climate Change Education, COP27 event, Sharm al sheikh.
* Kramer, E. (2022). Eco-Theology and environmental practice inspired by the Shemitah year in Israel. Religion and the Natural Environment - Multiple Perspective. Be'er Sheva.
</div>
* קרמר, ע' (2014). שמיטה ישראלית: הזדמנות של פעם בשבע שנים. אקולוגיה וסביבה, 5(2). אתר אקולוגיה וסביבה
* קרמר, ע' (2018). השפע שבצמצום: הסיפור של אבא (ואמא) חלקיה. בתוך: ד' ברקוביץ (עורך). נשמת הבריאה - עוצמה וענווה בעידן של שפע (199-217). הוצאת ספרי צמרת.
* קרמר, ע' (2019). שבת ישראלית: מסרים מתחדשים עבור העידן הצרכני. בתוך: א' שגיא (עורך). כיכר העיר - בימה ליהדות ישראלית (2), 167-173.
* קרמר, ע' (2021). חשוב עולמי פעל מקומי – על קהילה מעורבת וקיימות מקומית. בתוך: א' תל-אור (עורך). לומדים לחיות ביחד, אסופת מאמרים על החינוך המשלב והקהילות המעורבות (299-307). הוצאת מיתרים.
* קרמר, ע' (2022). מה עניין שמיטה למשבר האקלים? מסרים מתחדשים ופרקטיקה סביבתית סביב שנת השמיטה התשפ"ב בישראל. אקולוגיה וסביבה, 13(2), 12-13.
* קרמר, ע' (2022). המעיין והלב – הטבע כמאפשר, מחנך ומשתתף בבית המדרש. בתוך: א' אייזן, א' דקל ול' בירן-ניסנהולץ (עורכים). כיכר העיר - בימה ליהדות ישראלית (4), 179-189.

==חיים אישיים==
קרמר נשואה ואם לארבעה. גרה במזכרת בתיה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילות איכות הסביבה ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
עבודת ישראל

עבודת ישראל, מאמרי חסידות וקבלה על פרשיות התורה, ההפטרות מועדים, ליקוטים ופרקי אבות, מאת רבי ישראל הופשטיין – המגיד מקוז'ניץ, תלמידם של הבעל שם טוב והמגיד ממעזריטש.

הספר "עבודת ישראל" נדפס בפעם הראשונה בשנת ה'תר"ב, 27 שנים לאחר פטירתו של המחבר, על ידי נכדו רבי אברהם אלחנן בן הרה"ק רבי מרדכי דוד מדאמבראווה, והוא החיבור הראשון שנדפס מחיבוריו הרבים. מרבית הכתבים נלקחו מביתו של רבי גבריאל מוורשא שהיה במשב"ק של הרבי העבודת ישראל.

הספר קיבל הסכמות מגדולי החסידות באותה תקופה, בהם: השרף ממוגלניצא, הסבא קדישא מראדושיץ, רבי יצחק מוורקא, החידושי הרי"מ מגור, רבי חיים דוידזהאן, רבי יעקב משה מפראגא, רבי מרדכי דוד מדאמבראווא, האריה דבי עילאי מוישניצא ורבי חיים מצאנז.

הספר "עבודת ישראל" נחשב לספר מרכזי בתורת החסידות, בו בא לידי ביטוי עומק הפנימיות של תורה זו. האדמו"ר רבי יחזקאל משינאווא אמר: "כל ספרי תלמידי אור שבעת הימים רבינו הבעל שם טוב זיע"א הם בבחינת קודש, וספר הקדוש עבודת ישראל הוא בבחינת קודש קדשים".

האדמו"ר רבי חיים מקוסוב אמר, שצריך ללמוד ספר זה בעיון ועומק כמו שמעיינים בספר הזהר. מסופר על האדמו"ר רבי יצחק אייזיק מז'ידיטשוב שהעריץ מאוד את ספרי המגיד מקוז'ניץ, וכשהגיע לידיו הספר "עבודת ישראל", "היה לו שמחה גדולה עד אין שיעור", ואמר לזה שהעניק לו את הספר, שאם היה יודע שהוא הולך להביא לו את הספר, הוא היה יוצא לקראתו לקבל את פני הספר "מחמת חיבת קודש הספר".

מעמדו של הצדיק תופס מקום של כבוד בספרו של המגיד, המגיד מרבה לתאר בשבחיו ומעלותיו של הצדיק ותפקידו הרוחני לדאגה לבני קהילתו ולעולם כולו (בדומה לתורתם של אלימלך מליז'נסק בספרו נועם אלימלך ורבי מנחם נחום מצ'רנוביל בספרו מאור עיניים).

==מהדורות הספר==
* עבודת ישראל – מהדורה ראשונה, ורשה, ה'תר"ב
* עבודת ישראל – ז'יטומיר, ה'תרי"ח
* עבודת ישראל – ורשה, ה'תרל"ח
* עבודת ישראל – מוגה על פי דפוס ראשון
* עבודת ישראל – עם ביאור "פתילת ישראל"
* עבודת ישראל – מכון פאר מקדושים, בני ברק, ה'תשע"ג
* עבודת ישראל – מקור הספרים, הוצאת אור החיים
* עבודת ישראל המשובח – ב"כ
* עבודת ישראל המפואר – ב"כ, הוצאת עוז והדר
* עבודת ישראל המבואר – ב"כ, הוצאת עוז והדר ה'תשע"ז

===ליקוטים שונים===
* ילקוט עבודת ישראל – מכון שפתי צדיקים, ה'תשע"א
* פניני עבודת ישראל - מכון פאר מקדושים, כהוספה לספר עבודת ישראל שבמהדורתם, בני ברק, ה'תשע"ג

==קישורים חיצוניים==
* [https://he.wikisource.org/wiki/עבודת_ישראל_(קוזניץ) טקסט הספר] באתר ויקיטקסט
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצירות שהתפרסמו לאחר מות מחבריהן
קטגוריה:ספרי חסידות
קטגוריה:ספרי שנות ה-1840
שבט העדה

שבט העדה היה שבט הצופים הדתי הראשון בישראל. השבט הוקם בשנת 1929, ובמשך מרבית שנותיו פעל בשכונת שפירא בתל אביב. בתחילת שנות ה-2000, עקב שינויים דמוגרפיים וחברתיים בסביבת הפעילות של השבט, הוא נסגר באופן סופי לפעילות.

== ההיסטוריה של השבט ==
=== ייסוד השבט ===
עם ייסודה של תנועת הצופים העבריים בישראל בשנת 1919, החלו לפעול במסגרתה גדודי צופים דתיים שכונו "צופי ציון". בשנת 1929, הקים אשר (אשי) ריבלין, מורה בבית הספר "תחכמוני" בתל אביב את ארגון "זרובבל" שהיה לשבט הדתי הראשון בישראל. כעבור זמן קצר שם השבט שונה ל"שבט העדה". עם הזמן פעילות השבט, כמו גם שמו, שימשו כבסיס להקמת "עדת הצופים הדתיים" הפועלת משנת 1939 כחטיבה במסגרת תנועת "הצופים העבריים".

בתחילת הדרך מרבית החניכים והמדריכים הגיעו מבין הספר "תחכמוני" שריבלין היה ממוריו. בהמשך הרב איסר פרנקל, שכיהן כרב קהילת "ישורון-תחכמוני" והיה אהוד על בני הנוער הפך לרבה הרשמי של השבט ושל עדת הצופים כולה, ומשך גם הוא חניכים ומדריכים לפעילות במקום.

=== סגירת השבט ===
עם השנים הסביבה בה פעל השבט הלכה והשתנתה. בין היתר, בשנות ה-70 בית הספר הממלכתי-דתי "תחכמוני" נסגר לאור ירידה משמעותית בשיעור הילדים ובני הנוער בשכונה שחיפשו חינוך מסוג זה. בהמשך, הפסיק השבט לתפקד כשבט דתי והתנתק מעדת הצופים הדתיים. לבסוף, בראשית שנות ה-2000 הוחלט על סגירה סופית של פעילות "שבט העדה". המבנה ששימש את השבט ממשיך לשמש את תנועת הצופים, ובמקום פועל כיום "שבט איתן" המספק מענה חינוכי לילדיהם של עובדים זרים.

== הקמת שבטים חדשים ==
לאורך השנים בוגרי השבט לקחו חלק פעיל בהקמת שבטי צופים דתיים נוספים. בשנת 1945 חברו בוגרי שבט העדה לעמנואל מנחם מידב, בוגר שבט משוטטי בכרמל החיפאי, כדי לייסד את שבט משואות בירושלים. בהמשך הוקמו גם השבטים "חורב" (בשכונת יד אליהו) ו"עדת אביב" (בשכונת רמת אביב).

== בוגרים בולטים ==
* חיים טופול - שחקן, מנחה טלוויזיה, מפיק קולנוע וזמר ישראלי
* טוביה מרגלית - תא"ל בצה"ל, לשעבר קצין חימוש ראשי
* יורם כהן - לשעבר ראש השב"כ

== לקריאה נוספת ==
* 
* משה נחמני, [https://www.flipsnack.com/79987ECF8D6/822.html המחנך מירושלים], עולם קטן. 10 בנובמבר 2021

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:סמל הנח״ל המוצנח, בבנייה צופית.jpg|alt=סמל הנח״ל המוצנח, בבנייה צופית
קובץ:חניכי שבט העדה.jpg|alt=חניכי שבט העדה
קובץ:שבט העדה - מבנה צופי.jpg|alt=שבט העדה - מבנה צופי
קובץ:שבט העדה - מחנה קיץ.jpg|alt=שבט העדה - מחנה קיץ
</gallery>

==הערות שוליים==

קטגוריה:תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
קטגוריה:תל אביב-יפו: חינוך
דאמיר שולמן

דאמיר שולמן (בקרואטית: Damir Šolman; 7 בספטמבר 1948 – 2 במאי 2023) היה כדורסלן קרואטי ששיחק בעמדת הסמול פורוורד, בעיקר במדי יוגופלסטיקה ספליט, ושימש כקפטן נבחרת יוגוסלביה בכדורסל.

== קריירה מקצועית ==
שולמן, שנולד בזאגרב, הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, החל את הקריירה בגיל 15 במלאדוסט המקומית. ב-1968, לאחר חמש שנים בקבוצה, עבר ליוגופלסטיקה ספליט, במדיה זכה פעמיים ב (1971, 1977), שלוש ב (1972, 1974, 1977) ופעמיים בגביע קוראץ' (1976, 1977).

ב-1977 עזב שולמן את יוגוסלביה לטובת ויג'באנו האיטלקית, במדיה שיחק שנתיים. הוא חזר לספליט ב-1979, ושיחק במדיה עד שפרש ב-1983.

== קריירה בנבחרת הלאומית ==
שולמן התחרה במדי נבחרת יוגוסלביה בכדורסל בטורנירי הכדורסל באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), מינכן 1972 ובמונטריאול 1976 (שם שיחק כקפטן הנבחרת). בנבחרת יוגוסלביה הוא שיחק ב-226 משחקים וקלע 1,785 נקודות, וסיים את הקריירה במקום ה-4 ברשימת מלכי ההופעות ובמקום ה-9 ברשימת מלכי הסלים של הנבחרת.

שולמן נפטר ב-2 במאי 2023, בגיל 74.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלני ק.ק. ספליט
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורסלנים קרואטים
קטגוריה:ילידי 1948
קטגוריה:קרואטים שנפטרו ב-2023
ויליאם הול (האב)

ויליאם הול (האב) (באנגלית: William Holl the Elder; 1771 – 1 בדצמבר 1838) היה חרט בריטי, שנחשב כשייך למוצא גרמני, והיה רדיקל פוליטי.<ref>Lee, Sidney, ed. (1891). "Holl, William". Dictionary of National Biography. Vol. 27. London: Smith, Elder & Co.</ref>

== ביוגרפיה ==
הול היה תלמידו של בנג'מין סמית' החרט, ועבד בשיטת הנקודות. הוא צוין כמייצר חריטות בשימוש בגיר על נייר.<ref>Mark Bills; Peter Funnell; Jane Sellars; Barbara Bryant (24 September 2013). Frank Holl: Emerging from the Shadows. Philip Wilson Publishers. p. 55.</ref><ref>"National Gallery of Art - Colorful Impressions: The Printimaking Revolution in Eighteenth-Century France". Retrieved 23 February 2016</ref>

הול, התקדם בפוליטיקה, בזמן מהומות ספא פילדס בדצמבר 1816 הוא לקח את הסיכון והסתיר את ג'יימס ווטסון, בנו של ג'יימס ווטסון (1766–1838) המנהיג הרדיקלי, וסייע לבריחתו לארצות הברית. הוא היה חלוץ בשימוש בלוחות פלדה להדפסת שטרות.<ref>Chapman, Hilary. "Holl family". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press.</ref>

הול גר בקמדן טאון.<ref>Henry Benjamin Wheatley; Peter Cunningham (24 February 2011). London Past and Present: Its History, Associations, and Traditions. Cambridge University Press. p. 131.</ref> הוא מת בלונדון, 1 בדצמבר 1838.

הול נודע בזכות דיוקנאותיו החרוטים הרבים, חלקם היו עבור דיוקנאות לספר של אדמונד לודג' "אישים מפורסמים של בריטניה הגדולה". הוא הועסק גם בחריטת רישומיו של הנרי קורבולד "עתיקות השיש במוזיאון הבריטי", וחרט, בין השאר, את ״החזיר שהרג את אדוניס״, בעקבות ציור של ריצ'רד ווסטאל. הול לא דחף את עצמו קדימה, ועבודתו הופיעה לעיתים קרובות תחת שמם של אחרים.

בשנות ה-20 של המאה ה-19, הול היה אחד המאמצים המוקדמים של טכניקת חריטת לוחות הפלדה שהחלו על ידי צ'ארלס וורן. אמנים אחרים בתחום הטכניקה הזאת ויליאם תומאס פריי וצ'ארלס מאר.<ref>Basil Hunnisett (1980). Steel-Engraved Book Illustration in England. David R. Godine. p. 24. .

Wikimedia Commons has media related to William Holl.</ref>

הול נישא למרי רייבנסקרופט, ונולדו להם ארבעה בנים שהלכו בעקבות מקצועו: בנג'מין, שהתאמן בתחריט לזמן קצר; ויליאם; פרנסיס; וצ'ארלס (נפטר ב-1882), שהתאמן גם בתור חרט. בן נוסף היה הנרי הול השחקן.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:A sick boy pulling a peculiar face after eating some gruel w Wellcome V0016568.jpg|ילד חולה שלקח תרופה
File:Elizabeth Austin 1822.jpg|אליזבת אוסטין
File:Dr-Johnson.jpg|ד"ר גונסון
File:Lord Kenyon by Wm Holl.jpg|לורד קניון
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1771
קטגוריה:נפטרים ב-1838
טינו לטיירי

מרטינו "טינו" לטיירי (באנגלית: Tino Lettieri; נולד ב-27 בספטמבר 1957), הוא כדורגלן עבר ממוצא קנדי-איטלקי ששיחק בעמדת השוער, לטיירי ייצג את קנדה פעמיים באולימפיאדת הקיץ (1976 ו-1984) ובמונדיאל 1986.

==קריירה==
לטיירי נולד באיטליה אך גדל בקנדה. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו במונטריאול קאסטורס בשנת 1976. הוא שיחק במינסוטה קיקס שנים 1977-1981. בשנים 1982-1983 שיחק בונקובר וייטקאפס ובשנת 1984 שיחק במיננסוטה סטרייקרס. לאחר שה-NASL התפרקה, המשיך לטיירי לשחק עבור הסטרייקרס כשהקבוצה הצטרפה לליגת האולמות בכדורגל. במהלך הקריירה לטיירי נבחר לשוער השנה לעונת 1986-87. לטיירי סיים את הקריירה שלו בשנת 1987 בהמילטון סטילר בליגת הכדורגל הקנדית.

וילסון רשם 24 הופעות בינלאומיות בנבחרת קנדה. לטיירי שיחק עבור הנבחרת הקנדית משנת 1980 עד שנת 1986. ואף שיחק כשוערה הראשון של הנבחרת הקנדית במונדיאל 1986.

לטיירי נבחר להיכל התהילה של הכדורגל הקנדי בשנת 2001.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים קנדים
קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:שוערי כדורגל קנדים
קטגוריה:כדורגלני ונקובר וייטקאפס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קנדה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1957
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1957
ג'ורג' ווטסון

ג'ורג' ווטסון (באנגלית: George Watson; 1767 – 24 באוגוסט 1837) היה צייר דיוקנאות סקוטי והנשיא הראשון של האקדמיה הסקוטית המלכותית.

== ביוגרפיה ==
ווטסון נולד באחוזת אביו, ברוויקשייר, בשנת 1767. הוא רכש את השכלתו המוקדמת באדינבורו, וקיבל הדרכה בציור מאלכסנדר נסמית', אבל כשהיה בן 18 הוא נסע ללונדון תוך היכרות עם סר ג'ושוע ריינולדס, שקיבל אותו כתלמיד. לאחר שנתיים בסטודיו של ריינולדס, הוא חזר לאדינבורו, והתבסס כצייר דיוקנאות.<ref>"Watson, George (1767-1837)". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.</ref>

בשנת 1808 הוא נקשר עם ציירים אחרים בהקמת אגודת אמנים, אשר התקיימה רק שנים ספורות. הוא הציג תכופות באקדמיה המלכותית ובמוסד הבריטי, ובערך ב-1815 הוזמן ללונדון לצייר מספר דיוקנאות, כולל אלה של דיקן קנטרברי ובנג'מין ווסט. ב-1820, למרות התנגדות רבה מצד המוסד המלכותי, נוסדה האקדמיה הסקוטית, ווטסון, שהיה נשיא החברה הקודמת, נבחר לאותו תפקיד, שהצלחתו נבעה בעיקרה מהיכולות שלו. הוא המשיך כנשיא עד מותו, והאקדמיה קיבלה את האמנה המלכותית שלה כמה חודשים לאחר מכן.

אומרים שהוא שמר זמן רב על יריבות מכובדת עם הנרי רייבורן. כוחו הביצועי היה ניכר ועבודתו הייתה משובחת אבל דיוקניו חסרו אישות. הוא מיוצג בגלריה הלאומית של סקוטלנד על ידי דיוקנאות של שני אמנים - בנג'מין ווסט ושניים של ארצ'יבלד סקירבינג;<ref>Artworks by or after George Watson at the Art UK site</ref> ובגלריית הדיוקנאות הסקוטית הוא מיוצג על ידי מספר דיוקנאות, כולל אחד שלו, ואחד של ויליאם סמלי, שיש הרואים בה את היצירה הטובה ביותר שלו.

זמן קצר לאחר שובו מביקורו הראשון בלונדון נישא לרבקה סמלי, בתו של ויליאם סמלי, שהיה מוציא לאור, חוקר טבע, והיו להם חמישה ילדים.

ווטסון נפטר בביתו באדינבורו ב-24 באוגוסט 1837.<ref>Grant's Old and New Edinburgh vol III</ref>

=== משפחה ===
בנו, ויליאם סמלי ווטסון (1796–1874), נולד באדינבורו, וכמו אביו ובן דודו, סר ג'ון ווטסון גורדון הפך לצייר דיוקנאות. הוא היה תלמיד של אביו, למד באקדמיית הנאמנים, ומשנת 1815, במשך חמש שנים, בבתי הספר של האקדמיה המלכותית של לונדון, ועבד שנה עם סר דייוויד וילקי.

כשחזר לאדינבורו, הוא נודע כצייר דיוקנאות, הפך לאחד ממייסדי האקדמיה הסקוטית, ובמשך כמעט 50 שנה הציג בקביעות בלתי פוסקת. הוא הסתפק אך ורק בציורי דיוקן.

הוא מת באדינבורו ב-6 בנובמבר 1874. הוא נקבר עם הוריו בסנט קאת'ברטס.

הוא היה סטודנט מסור לתולדות הטבע, במיוחד צפרות, ויצר אוסף נרחב של דגימות, שאותו הוריש לאוניברסיטת אדינבורו. לווטסון יש יותר מ-35 ציורים באוספים ציבוריים בבריטניה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:General John Reid.jpg|גנרל רייד
 File:George Watson (1767-1837) - The Artist's Wife, Rebecca Smellie - NG 927 - National Galleries of Scotland.jpg|אשת הצייר
File:George Watson - Anne Rutherford, Mrs Walter Scott, about 1739 - 1819. Mother of Sir Walter Scott - PG 656 - National Galleries of Scotland.jpg|אן רוטפורד
File:John James Ruskin.jpg|ג'ון רסקין
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1767
קטגוריה:נפטרים ב-1837
רזא דשבתי

רזא דשבתי על מסכת בבא מציעא
רזא דשבתי הוא ספר מפתח למפרשים על מסכתות הש"ס, שנערך על ידי הרב שבתי פרנקל, ויצא לאור על ידי הוצאת שבתי פרנקל.

מתחילה יצא הספר על מסכת בבא קמא על ידי הרב פרנקל, ונקרא 'ספר המפתח'. בשנת תשס"ד, לאחר פטירתו, הוציא המכון את הספר מחדש תחת השם 'רזא דשבתי' על שמו, יחד עם ספרים דומים על בבא מציעא ובבא בתרא שנערכו על ידו, אך לא יצאו לאור בחייו. בשנת תשס"ט הוציא המכון מהדורה מחודשת. ספרי "רזא דשבתי" מפנים לכ-1,400 ספרים.

הספרים קיבלו את הסכמותיהם של הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב יוסף שלום אלישיב, רבני הבד"ץ של העדה החרדית, הרב שמואל הלוי ואזנר ורבי חיים קניבסקי.

== מבנה הספר ==
הספר מסודר לפי סדר המסכת, כאשר בכל עמוד ישנה חלוקה לגמרא (פס), רש"י (קווקו) ותוספות (נקודות). הספר בנוי בצורה של שאלות על הנלמד, כשבמקום תשובות מובאת רשימת כל הראשונים והאחרונים שעסקו בנושא הנידון: בפירושם על הסוגיה או במקומות אחרים בש"ס, בספרי הפסיקה ובשו"תים, עם מראה מקום מדויק.

== על היד החזקה ==
עבודה דומה עשה הרב פרנקל על ספרי היד החזקה לרמב"ם, מפתח זה הודפס על כל ספר מספרי היד החזקה בסופו, במהדורות הרמב"ם בהוצאתו של פרנקל.

== קישורים חיצוניים ==
'[https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990023984760205171/NLI רזא דשבתי]' באתר הספרייה הלאומית.

קטגוריה:ארון הספרים היהודי
קטגוריה:בבא קמא
קטגוריה:בבא מציעא
קטגוריה:בבא בתרא
קטגוריה:מפתחות
נחל בן זמרה

נחל בן זמרה הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון, צפונית למושב כרם בן זמרה. אורכו כ־1.6 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־750 מטרים מעל פני הים, סמוך מצפון לבתי המושב כרם בן זמרה. הוא זורם צפונה, ומעט לאחר שעובר מתחת לכביש 899, בגובה של כ־490 מטרים מעל פני הים, הוא נשפך לנחל דישון (הנשפך לנהר הירדן).

בן זמרה
נחל ברעם

נחל ברעם הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון, מצפון וממזרח לקיבוץ ברעם. אורכו כ־2.2 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־735 מטרים מעל פני הים, בין קיבוץ ברעם מדרום לגבול ישראל–לבנון מצפון, על כביש 8967. הנחל זורם לכיוון דרום־מזרח. בגובה של כ־505 מטרים מעל פני הים, בסמוך לקבר המיוחס לישעיהו הנביא,<ref></ref> בסמיכות לכביש 899 ולשביל ישראל, הנחל נשפך אל נחל דישון (שנשפך לנהר הירדן).<ref></ref>

== הערות שוליים ==

ברעם
קטגוריה:ברעם
נחל עלמון

נחל עלמון הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון. אורכו כ־1.85 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־675 מטרים מעל פני הים בסמוך לקבר רבי אלעזר בן עזריה, כחצי קילומטרים מהכפר ריחאניה וכ־700 מטרים מהמושב עלמה. הנחל זורם לכיוון צפון–צפון־מערב. הנחל חולף בסמכות לשמורת נחל דישון. במרחק של כשני קילומטרים מזרחית לקיבוץ יראון ובגובה של כ־440 מטרים מעל פני הים, הנחל נשפך אל נחל דישון (שנשפך לנהר הירדן).<ref></ref>

==הערות שוליים==

עלמון
נחל מרות

נחל מרות הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון המזרחי. אורכו כ־2.9 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־570 מטרים מעל פני הים, במרחק של כ־1.35 קילומטרים ממערת עלמה וכ־2.25 קילומטרים ממושב עלמה. הנחל זורם לכיוון צפון־מזרח. בדרכו הוא חולף ליד חורבת מרות ומתחת לכביש הגישה לחוות הבודדים "הר אליעזר" ולשביל המוביל לקבר ריש לקיש. בגובה של כ־175 מטרים מעל פני הים ובמרחק של כ־800 מטרים ממושב שדה אליעזר, הנחל נשפך אל נחל דישון (הנשפך אל נהר הירדן).

מרות
עזרא קדם (קצין)

עזרא קדם ("כריש") (15 בדצמבר 1927 – 29 במרץ 1985), היה מפקד יחידות בחיל הים, מוותיקי שייטת הטרפדות וראשוני שייטת ספינות הטילים.

==ביוגרפיה==
המשפחה חיה בעיר ורוצלב בפולין. האב יהושע קרושינסקי היה מנהל חשבונות והאם מרים לבית ברלוי הייתה עקרת בית. בבעלות המשפחה היה בית חרושת לכלי אוכל. המשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1935 והתגוררה בתל אביב. בישראל יהושע נעשה מנהל חשבונות. קדם למד בתל אביב, שם היה מגיע הרבה לחוף הים, לכן זכה לכינוי "כריש".

=== בחיל הים הישראלי ===
קדם שירת בשייטת הטרפדות כמפקד טרפדת בין השנים 1952 ל-1957. בשנת 1962 נעשה מפקד פלגת הטרפדות 914, תפקיד בו שירת עד שנת 1964.

בשנת 1968, כאשר היה בדרגת סגן-אלוף, נעשה מפקד פלגה בשייטת ספינות הטילים וקיבל לפיקודו בשרבור את אח"י מזנק ובחודש מאי 1968 הפליג איתה לישראל.

בתקופה שבין אפריל 1970 ליוני 1972 שימש קדם כמפקד זירת ים סוף ומפקדתו בשארם א-שייח'. בשנת 1971 קיבל דרגת אלוף-משנה.

<gallery>
File:196703EKCherbourgVacation.jpg |סא"ל עזרא קדם בשרבורג ליד הפסל והרכב, מרץ 1967.
File:19670411EKMivtachCherbourg.jpg |המכובדים לקראת השקת אח"י מבטח בשרבורג, 11 באפריל 1967. משמאל לימין: עזרא קדם, קורבינייה, שלמה אראל, פליקס אמיו ובנימין תלם.
File:EKBarlevEshcolErel.jpg |ראש הממשלה לוי אשכול והרמטכ"ל חיים בר-לב מבקרים בשייטת ספינות הטילים בליווי מפקד חיל הים שלמה אראל (משמאל) וסא"ל עזרא קדם מימין.
File:EKBiniTelem.jpg |מפקד חיל הים בנימין תלם מוסר דגלון לעזרא קדם לסיום תפקידו כמפל"ג בשייטת ספינות הטילים.
File:EKBriefVisitorsSharm.jpg |מפקד הזירה אל"ם עזרא קדם מתדרך קבוצת מבקרים מצה"ל בשארם א-שייח'.
</gallery>

=== השכלה ותפקידים אזרחיים ===
קדם סיים תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב. לאחר יציאתו לגמלאות נעשה מנהל החברה לפיתוח חוף אילת.

==חיים אישיים==
בשירותו בחיל הים פגש את אילנה לבית ברנשטיין ברנע שהייתה קצינת ניהול במחלקת ציוד. כאשר הגיע לחופשה קצרה מהטרפדות, נשאו השניים בחתונה שנערכה על ידי רב חיל הים, הרב ישראל הייטנר. כמנהג התקופה שינה הזוג את שם המשפחה המשותף ל-"קדם".

לאילנה ועזרא קדם נולדו 3 ילדים. בשנת 1957 נולד הבכור שנקרא אופיר, כשמה של אחת מהטרפדות באילת. אופיר קדם נעשה טבח מומחה. בשנת 1960 נולדה הבת ענת קדם הרולד שנעשתה פסיכולוגית קלינית בכירה המתגוררת באילת. בשנת 1971 נולד בן שנקרא טל יהושע קדם. כיום הוא עצמאי מפיק אירועים קולינריים.

במרץ 1985 חלה קדם ועבר ניתוח בבית החולים קפלן ברחובות. בעקבות סיבוך הוא נפטר ב-29 במרץ 1985.

<gallery>
File:19561118EKMarriage.jpg |אילנה ועזרא קדם ביום חתונתם, 18 בנובמבר 1956.
File:1958EKOfir.jpg |סרן עזרא קדם עם בנו הבכור אופיר, 1958.
File:19716EKAlamBotserBarlev.jpg |ראש המטה הכללי חיים בר-לב ומפקד חיל הים אברהם בוצר עם משפחת קדם בהענקת דרגת אל"ם לעזרא קדם, יוני 1971.
File:EKBoating.jpg |עזרא קדם מתרווח ביאכטה פרטית.
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* לאה הרפז, [http://cafe.themarker.com/post/870617/ עזרא קדם (קרישינסקי, כריש) אהבת חיי] דה-מרקר, סיפור עצוב, חברה וקהילה 5 בפברואר 2009.

קטגוריה:ימאי חיל הים הישראלי
קטגוריה:בוגרי קורס חובלים
קטגוריה:מפקדי ספינות טילים
קטגוריה:אלופי-משנה בחיל הים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
זוג או פרד (סרט)

זוג או פרד הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2012 בכתיבה, הפקה ובימויו של טומי לנג.

זה סרט המשך ל"טייארה" (2009) והוא סרט אוטוביוגרפי המספר על חייו של לנג אחרי מותה של אשתו ד"ר רותי פלטשר לנג, ועל השאיפה לזוגיות חדשה בצל הגעגועים לבת הזוג שהלכה לעולמה.

בסרט משולבים צילומים תיעודיים אמיתיים של אשתו של לנג, צילום קברה וסרטים ביתיים בהשתתפותה. 

==תקציר העלילה==
פטר (רוברט הניג), אלמן בן 56, מחליט לאחר התלבטות ארוכה לעבור לגור עם נוגה (שלומית הגואל-טריגר), עו"ד גרושה בת 55. 

לנוגה יש בת בשם נלי (26) (ליהי אברמסון) ולפטר יש את ניר (26) (עומרי אשין) ורמי (23) (אביב אלקבץ). אתם גר גם אביה של נוגה, הוגו (הוגו ירדן) (78). 

פטר חוזר לעבוד אחרי כמה שנים של אבטלה, עם המעסיק הקודם שלו, ומתמנה למנהל קניון ברומניה. הזוגיות שלהם יודעת עליות וירידות עם מחשבות על המשכת הזוגיות או פרידה (מכאן שם הסרט).

נוגה נשארה אחראית על הבית. נוגה מדווחת למשטרה על רמי שמעשן סמים והוא נלקח לתחנת המשטרה. פטר בוגד בנוגה עם מזכירתו ברומניה אך חוזר לארץ כששומע על בנו שנעצר. רמי משוחרר ומכיר את דנה (דנה ידלין), משוררת וזמרת. רמי מתלבט בין דנה לנלי. 

ניר מגלה לאביו שהוא הומוסקסואל וזה מתקשה לקבל זאת בהתחלה. פטר מספר לנוגה על הסטוץ עם המזכירה ברומניה והיא מחליטה להיפרד אך חוזרת. נוגה מגלה לפטר שהיא זאת שהסגירה את רמי למשטרה ואז פטר רוצה להיפרד.

לאורך כל הסרט מנהל פטר "שיחות" עם אשתו המנוחה ומתייעץ אתה מה לעשות. הוא עושה זאת בחוף הים ועל קברה.

לבסוף, רמי מפסיק להשתמש בסמים ובכסף של סבא הוגו נוסע אחרי דנה לדרום אמריקה . נלי נוסעת לאנגליה ללימודים. ניר מתפייס עם פטר ועובר לדירה שלו. פטר ונוגה מחליטים ששווה לעבוד על הקשר והאמון שאבד כי האהבה גדולה מהכאב.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|רוברט הניג
|פטר
|
|-
|שלומית הגואל-טריגר
|נוגה
|
|-
|הוגו ירדן
|הוגו
|אבא של נוגה
|-
|אביב אלקבץ
|רמי
|
|-
|עומרי אשין
|ניר
|
|-
|ליהי אברמסון
|נלי
|
|-
|דנה ידלין
|דנה
|חברה של רמי
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=aeF7nq-3EP4 קדימון לזוג או פרד], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים ישראליים עצמאיים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2009
קטגוריה:סרטי להט"ב ישראליים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים
קטגוריה:סרטי טומי לנג
ביר להלו

ביר להלו (בתעתוק לאנגלית: Bir Lehlou, בערבית:: بئر الحلو) היא עיירת נווה מדבר בסהרה המערבית הממוקמת 236 ק"מ מסמארה, סמוך לגבול מאוריטניה וממזרח לחומת הגבול, בשטח השייך לחזית פוליסריו. יש בעיירה בית מרקחת, בית ספר ומסגד. היא עומדת בראש האזור הצבאי החמישי של רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית והייתה הבירה הזמנית של הרפובליקה עד שטיפריטי הפכה לבירה הזמנית ב-2008.

השם "ביר להלו" מגיע מערבית מגרבית, ופירושו "באר המים המתוקה (כלומר טעימה, או לא מלוחה). השם בערבית מודרנית יהיה ביר אל האלו (بئر الحلو)

== היסטוריה ==
הממשלה הגולה של רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית ישבה בטינדוף, אלג'יריה. היא התייחסה לביר להלו כבירה הזמנית שלה, כל עוד בירת סהרה המערבית אל-עיון נמצאת בשליטה מרוקאית.<ref></ref> כאן גם הוכרזה קיומה של הרפובליקה ברדיו בליל ה-27 בפברואר 1976, על ידי נשיאה הראשון, אל-עואלי מוסטפא סייד. חלק מהמקורות מציינים את ביר להלו כמקום הולדתו של אל-עואלי.<ref>[http://www.bladi.net/sahara-le-retour-du-guerrier.html Sahara : le retour du guerrier]</ref>
תחנת דלק בביר להלו. 14 באוגוסט 2011.
מאז סוף 1975, הרדיו הלאומי של ה-SADR שידר משם על גלים בינוניים וקצרים, תוך שידור אינטרנטי את התוכניות בערבית חסניה, וגם כמה שעות בספרדית .<ref name="radio"></ref>

ב-20 במאי 2005, במקביל ליום השנה ה-32 לתחילת המאבק המזוין של חזית פוליסריו, נחנך בית ספר יסודי בביר להלו. בית הספר נקרא " חוזה רמון דייגו אגייר " (קולונל והיסטוריון ספרדי, הזר הראשון שזכה באזרחות הכבוד הסהרה) לכבודו.<ref></ref>

ב-27 בפברואר 2010 אירחה ביר להלו את יום השנה ה-34 להכרזת רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית, בנוכחות מספר שגרירים מאפריקה ודרום אמריקה.

ב-12 באוקטובר 2011, במהלך חגיגות יום האחדות הלאומית ה-36, חנך מפקד האזור הצבאי החמישי של סהרה, חמה סלמה, הרחבה של בית הספר בעיירה וכן של מסגד.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.arso.org/photo27.htm תמונות וטקסט מלא של ההכרזה על הרפובליקה הערבית הדמוקרטית הסהרה בביר להלו, 27-02-1976] (in English, Spanish, and French)
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סהרה המערבית: יישובים
עדן אביטבול

עדן אַבִּיטְבּוֹל (נולד בט"ו בתמוז ה'תשנ"ב, 16 ביולי 1992) הוא משורר, תסריטאי ובעל טור ישראלי.

==ביוגרפיה==
אביטבול נולד בירושלים להורים שהיו בתהליך חזרה בתשובה. הוא למד בישיבות מיר לצעירים ודרך חכמה בירושלים ולאחר מכן עבר ללמוד וללמד במדרשת זיו בשכונת שערי חסד בעיר המיועדת לסטודנטים ואמנים.

בשנים 2012–2015 פרסם טור חודשי בכתב העת אדרבה בשם "אדרבה – הדור הבא" תחת שם העט "עדן חיים". הטור עסק בחוויותיו של בן להורים חוזרים בתשובה.

בשנים 2017–2019 למד תסריטאות במעלה - בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה.

בשנת 2018 הצטרף אביטבול לכתיבת העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה שבאבניקים בתור יועץ תוכן. בנוסף, כתב על בסיס חוויה אישית את התסריט לפרק 11 בעונה בו מתארח בקולו הזמר שלמה ארצי.

בשנת 2019 יצא לאור ספר שיריו הראשון, "נועדנו לגדולות אחרות", בעריכת רועי חסן.

בשנת 2020 ערך, יחד עם אלחי סלומון ואסתי שושן, אנתולוגיה ליצירה וספרות חרדית עבור כתב העת יהי. בעקבות פרסום האסופה הקים בבית אורי צבי בירושלים את "נו נו" – סלון חרדי לאמנות ותרבות.

החל משנת 2020 מפרסם טור שבועי במוסף מוצש של העיתון מקור ראשון בשם "סיפורים מהישיבה".

בשנת 2022 יצא ספרו השני, "פרגוד", בעריכת עמיחי חסון.

בשנת 2023 היה עמית בתוכנית למנהיגות בתרבות יהודית של מכון מנדל למנהיגות.

אביטבול מתגורר בירושלים, נשוי לשולי (בתה של הרבנית ימימה מזרחי) ולהם שני ילדים.

==ספריו==
*נועדנו לגדולות אחרות, הוצאת טנג'יר, 2019
*פרגוד, הוצאת טנג'יר, 2022

==קישורים חיצוניים==
===ראיונות===
* יובל אביבי ומיה סלע, [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=27920 האם עדן אביטבול הוא ה"פרגוד", חוצץ שקוף למחצה, בין החברה החרדית והחילונית?] (החל מדקה 24:00), ״מה שכרוך״, כאן תרבות, 13 ביולי 2022
* קובי מידן, [https://www.kan.org.il/content/kan/kan-11/p-12645/148856/ המשורר החרדי עדן אביטבול על תחושת הזרות התמידית, הכתיבה ל"שבאבניקים" והגזענות הקשה בעולם החרדי] (החל מדקה 17:20), סוכן תרבות, כאן 11, 12 באוגוסט 2022
* גואל פינטו, [https://omny.fm/shows/gam-ken-tarbut/19b8cf37-c4d7-4e97-9af8-aecf00a1fb61 שירה בין חילוניות לדתיות], ״גם כן תרבות״, כאן תרבות, 11 ביולי 2022
* 
* 
* ליסה פרץ, [https://omny.fm/shows/lisa-peretz/dae258e7-1136-4319-92a7-abda00e7afdc עדן אביטבול], "ליסה פרץ משוחחת", כאן תרבות, 14 ביוני 2020
* 
* 
* שלומי חתוכה, [https://www.kan.org.il/podcast/item.aspx?pid=15748 עדן אביטבול: "השירים הראשונים נכתבו בעזרת הנשים בישיבה. לא ידעתי שזו שירה"], "ברית מילה", כאן תרבות, 12 בינואר 2020
* 

===ביקורות על שירתו===
* 
* 

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים חרדים
קטגוריה:עורכי כתבי עת ספרותיים ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי מעלה - בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (ירושלים)
ממד פיניטיסטי

באלגברה הומולוגית, הממד הפיניטיסטי של חוג A הוא ערך מספרי המתאים לA שמסייע למדוד עד כמה מסובכת קטגוריות המודולים, ובמיוחד האלגברה הומולוגית שלה, מעל החוג A.

ישנן מספר וריאציות של הממד הפיניטיסטי. שתי הווריאציות השימושיות ביותר הן הממד הפיניטיסטי הפרויקטיבי הקטן (או בקיצור הממד הפיניטיסטי הקטן), המסומן fpd(A), והממד הפיניטיסטי הפרויקטיבי הגדול, המסומן FPD(A).

על פי ההגדרה, הממד הפיניטיסטי הקטן מוגדר להיות הסופרמום של הממד הפרויקטיבי של כל המודולים הנוצרים סופית שלהם ממד פרויקטיבי סופי. כלומר:
<math>fpd(A) = \sup\{proj\dim_A(M) \mid M \in mod(A), proj\dim_A(M) < \infty\}.</math>

בדומה, הממד הפיניטיסטי הגדול מוגדר להיות הסופרמום של הממד הפרויקטיבי של כל המודולים שלהם ממד פרויקטיבי סופי:
<math>FPD(A) = \sup\{proj\dim_A(M) \mid M \in Mod(A), proj\dim_A(M) < \infty\}.</math>

מההגדרה נובע כי הממד הפיניטיסטי הגדול תמיד גדול או שווה לממד הפיניטיסטי הקטן.

אם החוג A הוא בעל ממד גלובלי סופי אז הממד הפיניטיסטי הגדול מתלכד עם הממד הגלובלי. אם זאת, ישנם חוגים רבים שלהם ממד גלובלי אינסופי, וממד פיניטיסטי גדול סופי, ובכך היתרון של מושג זה על הממד הגלובלי.

מעל חוג קומוטטיבי נתרי מקומי, הממד הפיניטיסטי הקטן תמיד שווה לעומק (depth) של החוג. מעל חוג קומוטטיבי נתרי, הממד הפיניטיסטי הגדול תמיד שווה לממד קרול. זהו משפט עמוק של Raynaud-Gruson. מצמד עובדות אלו נובע כי מעל חוג קומוטטיבי נתרי מקומי, הממד הפיניטיסטי הקטן והממד הפיניטיסטי הגדול מתלכדים אם ורק אם החוג הוא חוג כהן-מקולי.

בהינתן אלגברה (לא קומוטטיבית) נוצרת סופית מעל שדה, משערים כי הממד הפיניטיסטי הקטן והממד הפיניטיסטי הגדול הם תמיד סופיים. השערות אלו הן בעיות פתוחות במשך יותר מ-60 שנה, והן ידועות כהשערת הממד הפיניטיסטי הקטן והשערת הממד הפיניטיסטי הגדול.

וריאציות נוספות של הממדים הפיניטיסטים ניתנות להגדרה על ידי החלפת הממד הפרויקטיבי בהגדרות לעיל בממד אינג'קטיבי או בממד שטוח.

קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:אלגברה הומולוגית
הוועדה למיזמים ציבוריים

הוועדה למיזמים ציבוריים היא אחת מוועדות הכנסת הקבועות אשר הוקמה בתקופת הכנסת ה-25.

בראש הוועדה עומד חבר הכנסת אוהד טל מהציונות הדתית.

== חוקים שנידונו בוועדה ==
* הצעת החוק הממשלתית לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 263), התשפ"ג-2023.
* פרקים מתוך חוק ההסדרים העוסקים במיזמי תשתית לאומיים<ref></ref>.

== ראשי הוועדה ==
{| class="wikitable"
!מס'
!שם
!תמונה
!שנות פעילות
!סיעה
|-
!1
|אוהד טל
|85x85 פיקסלים
|1 בפברואר 2023 - מכהן
|אוהד טל
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ועדות הכנסת
קטגוריה:הכנסת העשרים וחמש
חסידות שאץ ויז'ניץ

חסידות שאץ ויז'ניץ היא חצר חסידית, ענף מחסידות ויז'ניץ שהוקם על ידי רבי משה הגר בנו של רבי ברוך הגר.

== תולדות החצר ==
בשנת תרנ"ג (1892) נפטר רבי ברוך הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ, ועל מקומו הוכתר בנו רבי ישראל הגר כאדמו"ר. שאר בניו פנו לעיירות האזור והסביבה והקימו בהם חצרות משלהם. רבי משה הגר, בנו השלישי של רבי ברוך, התגורר תחילה בעיירה גורא הומורא והקים שם את חצרו, אך בעקבות שרפה שפרצה במקום כעבור תקופה עקר משם והשתקע בעיירה שאץ.

באותה עת חיו ופעלו בקהילה היהודית בעיר אדמו"רי שושלת חסידות שאץ – לבית משפחת מוסקוביץ', ובפרט נודעה והתפרסמה שם הרבנית הזקנה מרים חיה מוסקוביץ' כפועלת ישועות. על סיבת קביעת משכנו של רבי משה דווקא בעיירה זו, יש ששיערו שהיה בעיר ריכוז גבוה של חסידי חמיו משושלת זינקוב.

בעיירה היה בית מדרש של חסידי ויז'ניץ עוד מזמן סבו רבי מנחם מנדל הגר, אך רבי משה הקים בית מדרש עצמאי. הוא קנה מאת משפחת ברוידא שני בתים עם חצר גדולה, ושם הקים את בית מדרשו, ורוב חסידי ויז'ניץ עברו לשם. במהלך השנים הפך בית מדרשו למקום מרכזי, וראשי הקהילה היהודית ונכבדיה קבעו את מושבם בבית מדרש זה. בקרבת מקום היה קיים בית אכסניא בבעלות יהודית, ששימש את החסידים שבאו לשבתות מיוחדות ולחגים.

רבי משה נפטר בשנת תרפ"ו (1926), ובשעת ההלוויה הכתיר אחיו רבי שרגא פייבוש מזלישטשיק את בנו של רבי משה, רבי חיים, למלא מקום אביו כאדמו"ר.

== חידוש החצר בארץ ישראל ==
רבי [[מנחם דוד הגר, האדמו"ר הנוכחי משאץ ויז'ניץ]]
רבי חיים שרד את השואה, ולאחריה חזר לשאץ. בשנת תש"ט עלה לארץ ישראל, תחילה השתקע בקריית שמואל וכעבור שנה וחצי עבר לחיפה, בעידוד בן דודו רבי ברוך הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ, שם הקים את בית המדרש "אהל משה" על שם אביו וכיהן כאדמו"ר עד לפטירתו בשנת תשל"ז.

עם זקנותו ובשנותיו האחרונות עבר רבי חיים להתגורר בבני ברק, ובכדי להחזיק את בית המדרש בחיפה מינה רבי אליעזר הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ את אחיינו רבי מנחם דוד הגר לכהן כרב בית הכנסת. הרב מנחם דוד פיתח את חיי הקהילה והקים כולל אברכים במקום. עם פטירת רבי חיים (ללא בנים שימלאו את מקומו) מונה רבי מנחם דוד לכהן כאדמו"ר משאץ ויז'ניץ.

בנו של רבי מנחם דוד, הרב ברוך הגר, מכהן כרב קהל יראים שאץ ויז'ניץ באשדוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חסידות ויז'ניץ
קטגוריה:חצרות חסידיות
קרטיס בראון

קרטיס בראון (באנגלית: Curtis Lee "Curt" Brown; נולד ב-11 במרץ 1956, אליזבת'תאון, קרולינה הצפונית) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

==ביוגרפיה==
קרטיס בראון נולד בעיירה בקרולינה הצפונית. בשנת 1978 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. באותה שנה הוא סיים קורס טיס והחל לשרת כטייס של מטוס מדגם "A-10 ת'נדרבולט II". ביוני 1986 לאחר סיום קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס הוא קיבל הסמכה של טייס ניסוי. בראון הוצב בבסיס החיל בפלורידה והיה טייס ניסוי של "ג'נרל דיינמיקס F-16 פייטינג פלקון".

בסך הכול הוא עשה 6,000 שעות טיסה.

==שירות בתחום החלל==
בשנת 1987 בראון נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא ביצע מספר תפקידים במערכות קרקעיות. בשנת 1992 הוא השתתף במשימת STS-47 כמומחה משימה של מעבורת החלל אנדוור (רוברט גיבסון היה מפקד צוות). הטיסה הייתה שיתוף פעולה בין סוכנות החלל היפנית ונאס"א. מתוך 44 הניסויים שבוצעו במשימה, 35 היו בחסות הסוכנות היפנית ו-7 בחסות נאס"א (כשהשאר בחסות משולבת). במשימת STS-66 בשנת 1994 (דונלד מקמונגל היה מפקד צוות) הוא היה טייס צוות של מעבורת החלל אטלנטיס. צוות המעבורת עסק בחקר כדור הארץ. בשנת 1996 בראון היה טייס צוות של STS-77 במעבורת החלל אנדוור (ג'ון קספר היה מפקד צוות). במהלך המשימה הצוות ביצע ניסויים שונים במודול "Spacehub 4", החל להפעיל אנטנה חדשה מסוג IAE ובדק מערכת ניווט חדשה. באוגוסט 1997 בראון טס לחלל בפעם הרביעית כמפקד צוות של STS-85 על מעבורת החלל דיסקברי. צוות עסק בניסויים בעזרת מערכת CRISTA-SPAS. באוקטובר 1998 בראון טס לחלל בפעם החמישית כמפקד צוות של STS-95 על מעבורת החלל דיסקברי. צוות פעל לפי תוכנית תחזוקה של טלסקופ החלל האבל ושחרר לוויין מדגם Spartan. בדצמבר 1999 בראון טס לחלל בפעם השישית כמפקד צוות של STS-103 על מעבורת החלל דיסקברי. צוות פעל לפי תוכנית תחזוקה של טלסקופ החלל האבל.

==לאחר פרישה מנאס"א==
בשנת 2000 בראון פרש מנאס"א. הוא השתלב בחברת אמריקן איירליינס כטייס.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/brown_curtis.htm ביוגרפיה]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
אסון יפהפה (סרט)

אסון יפהפה (באנגלית: Beautiful Disaster) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאית משנת 2023 בבימויו של רוג'ר קמבל. הסרט נכתב על ידי קמבל וג'יימי מקגווייר ומבוסס על רומן של מקגווייר באותו שם משנת 2011, כפי שפורסם במקור באתר Wattpad.

==עלילה==
אבי, סטודנטית לתואר ראשון בקולג', מנסה להתרחק מעברה האפל תוך התנגדות למשיכתה לילד הרע, טראוויס.

== שחקנים ודמויות ==
* דילן ספראוס - טרוויס מדוקס
* וירג'יניה גרדנר - אבי אברנתי
* סתיו ריזר - פרופסור פלדר
* ליב ברר - אמריקה מייסון
* מייקל קודליץ - ג'ים מדוקס
* בריאן אוסטין גרין - מיק אברנתי
* אוסטין נורת' - שפלי מדוקס
* רוב אסטס - בני
* סמואל לארסן - ג'סי ויוורוקס
* ג'ק הסקת' - טרנטון מדוקס
* טרבור ואן אודן - תומאס מדוקס
* מיקי דארטפורד - טיילר מדוקס
* אקשי קומאר - אדם
* ניל בישופ - פארקר הייז
* דקלן מייקל ליירד - טיילור מדוקס

== הפקה ==
בשנת 2012 קנתה חברת האחים וורנר את הזכויות להפקת סרט המבוסס על הרומן אסון יפהפה מאת ג'יימי מקגווייר,<ref name="Hollywood"></ref><ref name="empire"></ref> אך הפרויקט מעולם לא נכנס לפיתוח והאופציה להפקתו על ידי האחים וורנר הסתיימה ב-13 במאי 2014. בשנת 2020, הפרויקט נבחר על ידי חברת ההפקהVoltage Pictures, ההפקה החלה בשנת 2021 ועל הבימוי הופקד רוג'ר קמבל, ודילן ספראוס, רוב אסטס ווירג'יניה גרדנר לוהקו לתפקידים בסרט.<ref name="deadlinedisaster"></ref>

הפרויקט זכה לביקורת ציבורית ניכרת בשל הצהרותיו השנויות במחלוקת והשקפות הפוליטיות של הימין הקיצוני .<ref name="HITC"></ref><ref name="shotwell"></ref><ref name="Donaldson"></ref>

== הפצה ==
הסרט שוחרר בארצות הברית לשני לילות בלבד, 12-13 באפריל, במסגרת Fathom Events . <ref>[https://collider.com/beautiful-disaster-trailer/ Dylan Sprouse and Virginia Gardner Get Steamy in 'Beautiful Disaster' Trailer], Collider</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
ניקיצה ולנטיץ'

ניקיצה ולנטיץ (בקרואטית: Nikica Valentić; 24 בנובמבר 1950 – 3 במאי 2023) היה יזם, עורך דין ופוליטיקאי קרואטי שכיהן כראש ממשלת קרואטיה החמישי בשנים 1993–1995. הוא האדם הצעיר ביותר שכיהן בתפקיד זה, לאחר שנכנס לתפקידו בגיל 42, והוא ראש ממשלת קרואטיה הראשון שנולד לאחר מלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
ולנטיץ', שנולד בגוספיץ' , הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת זאגרב.<ref name="sabor">[http://www.sabor.hr/Default.aspx?sec=2038 Nikica Valentić] , חברי האספה החמישית של הפרלמנט הקרואטי</ref> לפני שנכנס לפוליטיקה הוא היה פקיד בכיר בחברת INA, חברת הנפט הקרואטית.

ב-4 באפריל 1993, כחבר ב, הוא מונה על ידי נשיא קרואטיה פרניו טוג'מן לתפקיד ראש הממשלה. הוא כיהן בתפקיד זה עד 4 בנובמבר 1995.<ref></ref>

כמה חודשים לאחר כניסתו לתפקיד הורידה ממשלתו את ערכו של הדינר הקרואטי, עצר את האינפלציה והביא יציבות כלכלית לקרואטיה בפעם הראשונה לאחר תחילת מלחמות יוגוסלביה. ביוני 1994 הוחלף הדינר הקרואטי בקונה.

בשנת 1995, במהלך כהונתו, ניהלו הצבא והמשטרה הקרואטים את מבצע סערה שהוביל בסופו של דבר לסיום המלחמה בקרואטיה ובבוסניה והרצגובינה השכנה. לאחר תום כהונתו כראש ממשלה כיהן כחבר הפרלמנט הקרואטי עד 2003.<ref name="sabor" />

ולנטיץ' נפטר ב-3 במאי 2023, בגיל 72, בזאגרב.<ref>[https://www.jutarnji.hr/vijesti/hrvatska/umro-je-nikica-valentic-15332145 Umro je Nikica Valentić] </ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי דין
קטגוריה:יזמים
קטגוריה:פוליטיקאים קרואטים
קטגוריה:ראשי ממשלת קרואטיה
קטגוריה:ילידי 1950
קטגוריה:קרואטים שנפטרו ב-2023