OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שמעון דימנשטיין

שמעון (סמיון מרקוביץ) דימַנְשטיין (ברוסית: Семен Маркович Диманштейн; 21 במרץ 1886 – 25 באוגוסט 1938) היה מנהיג קומוניסטי בברית המועצות, עורך עיתונים וראש היבסקציה. שאף להשתלבות היהודים במערכת הלאומים הסובייטית כעם יידישיסטי-חילוני.

== תולדות חייו ==
שמעון דימנשטיין נולד בשנת 1886 (תאריך לא בדוק) בסבז', עיירה יהודית במחוז ויטבסק. דימנשטיין היה בן למשפחה מסורתית, ולמד בתלמוד תורה. הוא למד בישיבת טלז, אך עזב אותה בעקבות ההאפקע, שביתה של התלמידים נגד סדרי הישיבה. הוא עבר לישיבת סלובודקה. הוא התמיד בלימודיו והוסמך לרבנות, בין השאר על ידי הרב חיים עוזר גרודזנסקי. בתקופה זאת הוא חי בעוני ולן ברחובות. בשנת 1903, על פי עדות אחת בעקבות קריאת הספר "הסוסה" של מנדלי מוכר ספרים, התפקר. 

דימנשטיין נדד זמן רב עד שהגיע לריגה, שבה הצטרף בשנת 1904 למפלגה הבולשביקית. דימנשטיין היה פעיל בארגונים קומוניסטיים בליטא ובלארוס, ונאבק נגד הבונד ומפלגות ציוניות. בשנת 1908 נאסר דימנשטיין ונשלח לסיביר. בשנת 1913 הצליח לברוח מסיביר, והגיע לפריז, שם היה נציג המפלגה. לאחר מהפכת פברואר ב-1917 חזר לרוסיה, והיה עורך העיתון "אמת בחזית" (Окопной правды), עיתון שהתנגד להשתתפות רוסיה במלחמת העולם הראשונה. 

בינואר 1918, לאחר מהפכת אוקטובר, מונה דימנשטיין לוועד לעניינים יהודיים, וערך את העיתון "דער עמעס" (יידיש: "האמת"). דימנשטיין כיהן כראש היבסקציה, המחלקה היהודית של המפלגה הקומוניסטית, עד סוף 1919, כסגנו של סטלין השר לענייני לאומים. נחום ניר-רפאלקס העיד עליו: "עם דימנשטיין ניהלתי עוד משא ומתן לא פעם במשך שנת 1918, ותמיד התייחס אלינו ואל שאלות היהודים בזהירות ובתבונה". כן סיפר שבסוף שנת 1918 פעל דימנשטיין להפסיק מאסר של מנהיגים ציוניים בסנקט פטרבורג.

ככל היידישיסטים ראה בעברית "שפה ריאקציונרית", מכיוון שהייתה לשון הקודש של היהדות וגם משום קשריה עם הציונות, אותם שאפה היבסקציה לדכא. העברית נאסרה באופן רשמי על ידי הנרקומפרוס (קומיסריון החינוך). בימיו החלו בהקמת רשת בתי-ספר עממיים ביידיש, ששאפו לשרש את הדת ולטפח זהות יידית-סובייטית. 

בשנות ה-20 עבד דימנשטיין במוסדות מפלגתיים שונים, והיה אחד התאורטיקנים בשאלת הלאומיות בברית המועצות. בשנת 1929 הוא היה אחד משלושה יהודים שהיו בוועד הפועל של ברית המועצות. בשנת 1930 חזר דימנשטיין לעסוק בעניינים יהודיים, וכיהן כיושב ראש ועד אוזט, שנועד לקדם את הקמת האזור היהודי האוטונומי בברית המועצות. במקביל, ערך את הספר "יידן אין פססר" ("יהודים בברית המועצות"), 1935. בפברואר 1938, במסגרת הטיהורים הגדולים של סטלין, נאסר דימנשטיין, והוצא להורג בירייה ב-25 באוגוסט 1938 בגיא ההריגה בקומונרקה שמוסקבה. רק בשנת 1955, לאחר מות סטלין, נסגר תיקו של דימנשטיין, וטוהר שמו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתאיסטים יהודים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים סובייטים
קטגוריה:עורכי עיתונים ביידיש
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים רוסים
קטגוריה:יידישיזם ויידישיסטים
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תומכי תמימים בלובביץ'

קטגוריה:ילידי 1886
קטגוריה:נפטרים ב-1938
אירוס ירוחם

אִירוּס יְרֹחָם או אִירִיס יְרֹחָם (שם מדעי: Iris petrana) הוא מין של גאופיט בסוג אירוס בסקציה אירוס ההיכל.

== מאפיינים ==
קנה השורש שלו מוארך ודק. העלים צרים – כ-5 מ"מ, אורכם מגיע ל-20 ס"מ. גובה עמוד הפריחה כ-40 ס"מ, הפרחים בצבע ארגמן כהה, הנוטה לשחור. קוטר הפרח כ-10 ס"מ. מבסיס עלה הכותרת החיצוני יוצא "זקן" – קבוצת שערות צהובות שבראשן כתם ארגמני. פריחתו היא בחודשים מרץ–אפריל.

בעבר היה המין שייך למין אירוס הנגב, אך הוא הופרד ממנו למין נפרד על סמך סימנים מורפולוגיים.

המין אנדמי לישראל וירדן. מינים דומים מאוד צומחים בפרס ובטורקיה, וייתכן כי מוצאם ממין אחד שהשתרע בעבר על אזורים נרחבים וכיום נשאר רק במקומות מבודדים. באזור גידולו הוקמה עבורו שמורת טבע מיוחדת, ליד בסיס צה"ל צפונית לירוחם. ב-2012 נחתם הסכם בין צה"ל לרשות הטבע והגנים ובו נקבע שחיילי בסיס "שועלי הנגב" הסמוך ישמרו על השמורה.

ככל שאר האירוסים בישראל, גם מין זה הוא צמח מוגן על פי חוק.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Iris petrana single flower in Syria.jpg
קובץ:Iris petrana in Syria.jpg
קובץ:Israel Hiking Map אירוס ירוחם 5.jpeg
קובץ:Yeruham-iris-a.JPG
קובץ:PikiWiki Israel 30751 Iris Flowes in the Gilboa.jpg
קובץ:Yeruham-iris-reserve-a.jpg
קובץ:Yeruham-iris-reserve-c.jpg
קובץ:Yeruham_Iris.JPG
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירוסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אירוסיים
קטגוריה:אירוסי ההיכל
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:פרחים בצבע ארגמן בארץ ישראל
קטגוריה:ירוחם
אסקיבו (נהר)

נהר האסקיבו (Essequibo River) הוא הנהר הארוך ביותר בגיאנה, והגדול ביותר בין נהר האורינוקו ונהר האמזונאס. משמעות שמו בשפת הארוואק הוא "בית-אבנים", בגלל המנהג הארוואקי לאסוף אבנים מגדות הנהר בשביל בניית בתים. הנהר מתחיל בהרי אקארי ליד הגבול בין ברזיל וגיאנה, וזורם צפונה למשך 1,000 קילומטרים דרך יערות וסוואנות עד שהוא נשפך לאוקיינוס האטלנטי 21 קילומטרים מג'ורג'טאון, עיר הבירה של גיאנה. שפכו של הנהר הוא ברוחב 20 קילומטרים, ו"מנוקד" באיים קטנים ורבים.
בין יובליו הרבים נמנים נהרות הרופונוני, הפוטארו, המאזארוני, הסיפארוני, הקיוויני והקויני.

היישוב האירופאי הראשון בגיאנה נבנה על ידי המתיישבים ההולנדיים ליד החלק הנמוך של האסקיבו ב-1615. המתיישבים שמרו על קשרי ידידות עם האינדיאנים המקומיים שחיו באזור וגידלו מטעים של סוכר וקקאו ליד הנהר.

באוגוסט 1995 שפכה חברת הכריה הקנדית קאמביור כארבעה מיליון ליטרים של חומצה לתוך הנהר, וגרמה להרס וחורבן רבים.

ונצואלה טוענת שהאסקיבו הוא הגבול האמיתי בינה לבין גיאנה, וטוענת לבעלות על כל השטח ממערב לנהר, מחוז גיאנה אסקיבה, או כ-70% משטח גיאנה.

אסקיבו הוא גם שמה של מושבה הולנדית עתיקה שנוסדה ב-1616 ונמצאת באזור של נהר האסקיבו שנהפך לאחר מכן לחלק מגיאנה הבריטית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060629103148/http://209.15.138.224/guyana_mapas/s_RiverGuyana.htm מבט אווירי על שפך הנהר.]
* 

קטגוריה:גיאנה: נהרות
קטגוריה:נהרות אמריקה הדרומית הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
יושב ראש הפרלמנט הלבנוני

יושב ראש הפרלמנט הלבנוני מוגדר על פי חוקת לבנון כאחראי על ניהול ישיבות הפרלמנט (בפרק II סעיף 46). כיום משמש בתפקיד זה ראש מפלגת אמל, נביה ברי. על פי האמנה הלאומית של 1943 על המחזיק במשרת יושב ראש הפרלמנט הלבנוני להיות מוסלמי שיעי. זהו התפקיד הבכיר ביותר אליו יכול להגיע שיעי בפוליטיקה של לבנון. טרם ההסכם על האמנה, בתקופת המנדט הצרפתי, חלק מיושבי ראש של הפרלמנט היו נוצרים.

חברי הפרלמנט הם אלו הבוחרים את היושב ראש בהצבעה חשאית (על פי פרק II, סעיף 1) בעת הכינוס הראשון של הפרלמנט הנבחר. ברוב של שני שלישים מהמחוקקים ניתן להדיח את יושב ראש הפרלמנט בהצבעת אי-אמון, אולם רק לאחר שהלה ריצה שנתיים מתוך ארבע שנות כהונתו, אם המהלך הראשון כשל, הפרלמנט לא יכול לנסות להדיח את יו"ר הפרלמנט שוב עד סוף כהונתו (חלק II, פרק 44, סעיף 3). סעיף זה תוקן רק לאחר מלחמת האזרחים בלבנון כדי להקשות על הדחת היו"ר השיעי. צעד זה בוצע מאחר שזהו התפקיד הזוטר ביותר בשלישייה המנהיגה בפוליטיקה הלבנונית (יחסית לנשיא לבנון שהוא מרוני וראש ממשלת לבנון הסוני), אולם השיעים בלבנון מהווים את העדה הגדולה באוכלוסיית לבנון. סעיף 19 בחלק II של החוקה מגדיר כי ליו"ר הפרלמנט יחד עם עוד כל עשרה מחוקקים מהפרלמנט הלבנוני זכות לערער על התאמת חוקים קיימים לחוקת לבנון, בפני מועצת החוקה הלבנונית.

==יושבי ראש הפרלמנט הלבנוני==
===טרם קבלת העצמאות===

החל מכינון פרלמנט לבנון ב-1922 בתקופת המנדט הצרפתי על לבנון עמדו בראשו:
*דאוד אמוּן: 22 בספטמבר 1920 - 8 במרץ 1922
*חביב אסעד: 25 במאי 1922 - 15 באוקטובר 1923
*נַאוּם לבאכי: 15 באוקטובר 1923 - 29 באוקטובר 1924
*אמיל אדה: 21 באוקטובר 1924 - 13 בינואר 1925
*מוסא נאמור: 13 ביולי 1925 - 18 באוקטובר 1927
*מוחמד אל-ג'סר: 18 באוקטובר 1927 - 10 במאי 1932
*צ'ארלס דיבאס: 30 בינואר 1934 - 31 באוקטובר 1934
*ח'אלד שאהב: 22 באוקטובר 1935 - 5 ביוני 1937
*פטרו תראד: 29 באוקטובר 1937 - 21 בספטמבר 1939

===לאחר קבלת העצמאות===
*צברי חמדה: 21 בספטמבר 1943 - 22 באוקטובר 1946
*חביב אבו שהלא: 22 באוקטובר 1946 - 7 באפריל 1947
*צברי חמדה: 9 ביוני 1947 - 20 במרץ 1951
*אחמד ביי אל-אסעד: 5 ביוני 1951 - 30 במאי 1953
*אעדל ביי אוסריאן: 13 באוגוסט 1953 - 15 באוקטובר 1959
*צברי חמדה: 20 באוקטובר 1959 - 8 במאי 1964
*כאמל ביי אל-אסעד: 9 במאי 1968 - 22 באוקטובר 1968
*צברי חמדה: 22 באוקטובר 1968 - 20 באוקטובר 1970
*כאמל ביי אל-אסעד: 20 באוקטובר 1970 - 16 באוקטובר 1984 (בשנות מלחמת האזרחים לא נערכו בחירות לפרלמנט והוא לא התכנס באופן סדיר).
*חוסיין אל-חוסייני: 16 באוקטובר 1984 - 20 באוקטובר 1992
*נביה ברי: 20 באוקטובר 1992 - היום

==קישורים חיצוניים==

* 
* חוקת לבנון בוויקיטקסט 

קטגוריה:לבנון: פוליטיקה
לבנון
אונקיי

פסלו של אג'יו (Agyō), אחד משני שומרי ה-ניו (Niō), שומריו של [[הבודהה, שניצב בחזית מקדש טודאיי-ג'י (Tōdai-ji) שבנארה. את הפסל פיסל אונקיי]]
אונקיי (יפנית: 運慶; 1151 – 1223) היה פָּסַל יפני שהשתייך ל"אסכולת הקיי" (Kei school), אשר פרחה בתקופת קמקורה. הוא התמחה בפיסול פסלים בדמותם של הבודהה ודמויות בודהיסטיות אחרות. עבודותיו המוקדמות של אונקיי נחשבות מסורתיות, והדמיון ביניהן ובין פסליו של אביו, קוקיי (Kōkei), הוא רב. אולם, הפסלים שפיסל עבור המקדש הבודהיסטי טודאיי-ג'י (Tōdai-ji) שבנארה מציגים את כישרונו המיוחד לריאליזם, שהיה בולט יותר מכל הכישרונות הקודמים לכך שהיו ביפן. כיום, אונקיי הוא המוכר שבאמני "אסכולת הקיי", וסברה זו מקובלת על היסטוריונים רבים מתחום תולדות האמנות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסלים יפנים
קטגוריה:פסלים מהמאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1151
קטגוריה:נפטרים ב-1223
שמות הכיתות בבית הספר התיכון בישראל

שמות הכיתות במערכת החינוך בישראל נגזרים מההיסטוריה של מבנה מערכת החינוך.

השמות הרשמיים של הכיתות בבתי הספר במדינת ישראל הם מיספור אלפביתי של 12 שנות הלימוד, מא' עד י"ב. 
לצד מיספור זה, קיימות כמה שיטות לא רשמיות למספור הכיתות, תולדה של מערכות חינוך היסטוריות שונות שיובאו לארץ-ישראל בתקופת היישוב ויושמו במקביל. 

== גימנסיה ==
שיטה בה ארבע הכיתות הראשונות נחשבות "מכינה" ולאחריהן שמונה מחלקות (כיתות) גימנסיה. בשיטה זו כיתה ה' של ימינו כונתה "המחלקה הראשונה", ולכן המונחים חמישית, שישית, שביעית ושמינית הם כינויים לכיתות ט' עד י"ב בהתאמה, המשמשים כיום בבית הספר התיכון בישראל: בתיכונים, בישיבות תיכוניות ובאולפנות.

מקור הכינויים בסולם הכיתות שהיה מקובל בגרמניה, באיטליה, בפולין ובמדינות נוספות. תרגומו הראשון לעברית של הספר "השד מהשביעית" העוסק בתלמיד כיתה י"א נקרא בטעות: "השד מכיתה ז'" עקב הבנה לקויה של המושג "שביעית".

הטיות נפוצות של המושגים מתייחסות לתלמידים שלומדים בכיתות החמישית, השישית, השביעית והשמינית: 'חמשושים', 'שישיסטים', 'שביעיסטים' ו'שמיניסטים', בהתאמה. 

== בית ספר עממי ובית ספר תיכון ==
שיטה של שמונה שנות לימוד בבית ספר עממי וארבע שנים בבית ספר תיכון, הייתה נהוגה במדינת ישראל עד לרפורמה בשנת 1968, שהובילה להקמתן של חטיבות הביניים. תלמידי הכיתה הראשונה של בית הספר התיכון, כיתה ט', נקראו "אליפים" (מהאות א'), וכך הלאה: בטיחים, גמילים ודליתים.

הספר "אליפים" של הסופרת אסתר שטרייט-וורצל מספר על תלמידי כיתות ט', הלומדים בבית ספר חקלאי במסגרת פנימייה. בספר מוזכרים גם ה"בטיחים", תלמידי כיתה י' באותו בית ספר, וה"דלידים", כתלמידי כיתות י"ב באותו בית ספר.

כינויים אלה נשמרים עד היום במוסדות שונים, בעיקר פנימיות, כגון: תיכון בית ירח, מבואות ים, בית הספר לקציני-ים עכו, ישיבות תיכוניות ובצופים.

== בית ספר תיכון שש-שנתי ==
במספר בתי ספר תיכונים שש-שנתיים בישראל, ביניהם התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, מדרשית נעם בכפר סבא, כיתות ז' עד י"ב ממוספרות באמצעות האותיות א' עד ו'. בבתי ספר אלו כיתה א' מקבילה לכיתה ז', כיתה ב' מקבילה לכיתה ח' וכן הלאה. גם שם ישנו שימוש בכינויים "אליפים", "בטיחים" וכו'.

== קישורים חיצוניים ==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סלנג עברי
קטגוריה:בית ספר
קטגוריה:ישראל: חינוך
קטגוריה:נוער בישראל
כלי קורדופוני

פסנתר ביתי
כלי נגינה קורדופוני הוא מילה נרדפת לכלי המיתר בשימוש בסיווגים מסוימים של כלי הנגינה ומציינת כל כלי נגינה אשר הדרך העיקרית שבה הצליל שלו מופק היא הרעדת מיתר או קבוצת מיתרים המתוחים בין שתי נקודות. קבוצה זו זה היא אחת מארבע הקבוצות הראשיות של כלי הנגינה לפי שיטת החלוקה המקורית של הורנבוסטל-זקס.

רוב כלי המיתר המערביים מסווגים תחת קבוצה זו, כגון הכינור, הגיטרה והנבל. אולם, תחת סיווג זה נכללים גם כלים אשר במבט ראשון אינם נמנים עליו. לדוגמה – הפסנתר (אשר מסווג לעיתים גם ככלי הקשה או כלי מקלדת).

== כיצד כלים קורדופונים מפיקים צליל ==
הצליל מופק בכלים קורדופוניים באמצעות הרעדה של מיתר מתוח, המיתר יוצר כתוצאה מרעידתו הד המפיק צליל, הגברת הצליל נעשית בהם לרוב על ידי תיבת תהודה או פיקאפ אלקטרוני. הרעדת המיתר יכולה להתבצע במגוון דרכים. לדוגמה: פריטה (גיטרה או נבל), הקשתה (כינור או צ'לו) או הקשה (פסנתר, סנטור).
לפיכך בהתאם לדרך הפקת הרעדת המיתרים הכלים הקורודפוניים או כלי המיתר מתחלקים לשלוש קבוצות

א. כלי פריטה:
* בעזרת אצבעות – למשל, גיטרה, לאוטה
* בעזרת מפרט – למשל מנדולינה, שמיסן
* באמצעות מנגנון המבוקר בעזרת מקלדת – צ'מבלו
ב. כלי מקלדת המשתמשים בהקשה או לחיצה על מיתרים:
* בעזרת מקלונים – למשל דולצימר, צימבלום
* בעזרת לשוניות המתחככות במיתרים – קלוויקורד
* בעזרת פטישים מרופדים – פסנתר
ג. כלי קשת – כל סוגי הפידל העממיים, ויולות, משפחת הכינור

== חלוקה משנית ==

שיטת הורנבוסטל-זקס מחלקת את כלי הנגינה הקורדופוניים לשתי קבוצות עיקריות:
* קורדופוניים חופשיים – כלים בהם רכיב התהודה אינו מתפקד כחלק בלתי נפרד מן הכלי. כך לדוגמה הפסנתר, שאף אם נפרק את מסגרת העץ שלו, לא תיפגע היכולת לנגן בו.
* קורדופוניים מורכבים – כלים בהם רכיב התהודה הוא חלק בלתי נפרד מן הכלי ונגינה לא תתאפשר בלעדיו. כלי הקשת הם דוגמה מייצגת לקבוצה זו משום שאם נפריד מהם את תיבת התהודה, לא יישמע כל צליל, כי הוא מופק רק על ידי ההרעדה של העץ. רוב כלי הנגינה המערביים מסווגים תחת הקבוצה השנייה.

== חלוקה נוספת ==
לפי רכיבי הכלים קיימת עוד חלוקה די נפוצה
:א. קורדופונים ללא רכיב תהודה: קשת מוזיקלית עממית
:ב. קורדופונים עם רכיב תהודה:
* עם מסגרת וללא מקלדת: נבל, וינה, פסלתריום
* עם מסגרת ומקלדת: צ'מבלו, קלוויקורד, פסנתר
* עם שחיף והפקת צלילים על ידי פריטה באצבעות או מפרט: לאוטה, גיטרה, מנדולינה
* עם שחיף וקשת – מגוון רחב של כלי קשת עממיים מסוג "פידל" כמו רבאב, סראנגי, ארהו, ויולות, משפחת הכינור הקלאסי
== לקריאה נוספת ==
*, 2000 The Illustrated Encyclopedia of Musical Instruments – from all eras and regions of the world, Könemann Köln
(translation from Bulgarian)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי נגינה
*
מעלה - עסקים מנהיגים אחריות חברתית

סמליל העמותה
מעלה - עסקים מנהיגים אחריות חברתית היא עמותה המקדמת את נושא האחריות החברתית של עסקים בישראל. 

העמותה הוקמה בשנת 1998 על ידי טליה אהרוני ומהווה ארגון עמיתים, בדומה לארגונים מקבילים בעולם כגון BSR (בשם המלא Business for Social Responsibility) ו-BITC (בשם המלא Business in the Community). העמיתים החברים משתתפים בפורומים ובמפגשים מקצועיים במהלך השנה, וכן זכאים לשעות ייעוץ ולחומרים ממאגרי מידע בתחום. 

מעלה מתמקדת בעסקים הגדולים במשק הישראלי, כלומר עסקים שמחזור ההכנסות השנתי שלהם עולה על מאה מיליון דולר. העמותה ממומנת בעיקר על ידי דמי החבר של העסקים החברים בארגון - הנחלקים ל"מנהיגות עסקית" (שטראוס עלית, טבע, יוניליוור ישראל, בנק הפועלים ועוד כ-15 חברות) ולעמיתים (כ-80 חברות נוספות).
בראש הארגון עומד מומו מהדב.

==השקפה ומושג "האחריות החברתית"== 
גודלם וכוחם הרב של תאגידים גורם להשפעה משמעותית על חיי האזרחים, כצרכנים, מועסקים או תושבים (החשופים להשפעות סביבתיות), ולכן לעסקים יש אחריות לפעול באופן שיטיב עם הסביבה והחברה בטווח הארוך (פיתוח בר קיימא). לפי "מעלה", האחריות החברתית של עסק נחלקת למספר היבטים, חלקם חופפים או משיקים זה לזה: אתיקה בעסקים; שיווק ופרסום; סביבת עבודה וזכויות אדם; דיווח ובקרה; מעורבות בקהילה ואיכות הסביבה.

==דירוג מעלה== 
מאז 2003, נערך בכל שנה "דירוג מעלה", המדרג את החברות הגדולות במשק בהיבטים של אחריות חברתית. זהו למעשה שאלון רחב-היקף שנוסח ונבדק על ידי וועדה ציבורית, הכוללת אישים מתחומי התעשייה והאקדמיה. 
ב-2005 הושק מדד מעלה, הכולל את עשרים החברות במקומות הראשונים של דירוג מעלה. מדד מעלה נסחר בבורסה - הן כתעודת סל של קסם (אקסלנס), והן כחלק מקרן נאמנות של פריזמה, ומהווה אפיק למעוניינים להשקיע על פי קריטריונים אתיים. עד כה השיג המדד תשואות דומות לאלו של מדד תל אביב 100.

==ראו גם==
*במעגלי צדק

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.bitc.org.uk לאתר BITC] 
* [http://www.bsr.org לאתר BSR]
* 

קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:ארגונים להגנת הסביבה בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
ממברנופוניים

דוגמה לממברנופון-זמזום: [[קאזו]]
כלי נגינה ממברנופוני הוא כלי נגינה בו נעשית הפקת הצליל באמצעות הרעדת ממברנה מתוחה. סיווג זה הוא אחד מארבעת הסיווגים העיקריים של כלי הנגינה לפי שיטת החלוקה המקורית של הורנבוסטל-זקס. 

רוב הממברנפונים הם תופים.

== חלוקה משנית ==
שיטת הורנבוסטל זקס מפצלת סיווג זה לארבע קבוצות עיקריות:
* ממברנופוניים-הקשה (21): כלים בהם מקישים על הממברנה באמצעות היד או כלי עזר אחר (הסוג הנפוץ ביותר, לדוגמה: טימפני)
* ממברנופוניים-פריטה (22): כלים בהם הטחת מיתר אשר קשור לכלי אל מול הממברנה, מרעידה אותה (נפוץ בכלי הקשה הודיים)
* ממברנופוניים-חיכוך (23): כלים בהם חיכוך הממברנה יוצר את הצליל (נפוץ במוזיקה אירית מסורתית, לדוגמה: בוראן)
* ממברנופוניים-זמזום (24): כלים המשנים צליל שהופק באופן אחר באמצעות הרעדת ממברנה (נדיר יחסית, לדוגמה: קאזו)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כלי נגינה 
קטגוריה:כלי הקשה
אירופוניים

קבוצת כלי נגינה אירפוניים
כלי נגינה אירופוני הוא כלי נגינה אשר הפקת הצליל בו נעשית על ידי הרעדת אוויר, ללא עזרת ממברנה או מיתר ומבלי שתהודת גוף כלי הנגינה עצמו תתרום רבות לצליל. סיווג זה הוא אחד מארבעת הסיווגים העיקריים של כלי הנגינה לפי שיטת החלוקה המקורית של הורנבוסטל־זקס.

== חלוקה משנית ==
שיטת הורנבוסטל־זקס מפצלת סיווג זה לשתי קבוצות עיקריות:

* אירופוניים חופשיים – כלים בהם האוויר הרועד אינו נמצא בתוך הכלי עצמו. לדוגמה – מפוחית.

* כלי נשיפה – כלים בהם האוויר רועד בתוך גוף הכלי. בקבוצה זו נמצאים כמעט כל כלי הנשיפה המערביים. לדוגמה – חליל או אבוב.

בנוסף לכך, גם משרוקית הקיטור המשמשת באוניות ובקטרי קיטור עשויה להיחשב כלי אירופוני.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כלי נגינה 
קטגוריה:כלי נשיפה
ג'יימס לומנזו

ג'יימס לומנזו (James Lomenzo; נולד ב-13 בינואר 1959 בברוקלין, ניו יורק) הוא מוזיקאי ונגן באס, הידוע ביותר כבאסיסט לשעבר של להקת הגלאם מטאל האמריקאית המצליחה White Lion בשנות ה-80. הוא גם ידוע כבאסיסט לשעבר של להקת הת'ראש מטאל מגאדת', בה ניגן בשנים 2006 עד 2010 ובשנית החל משנת 2022.

==פרויקטים בעבר==
לומנזו ניגן בבאס עם להקת הגלאם מטאל "וויט ליון" (White Lion) משנת 1984 ועד פירוקה ב-1991, ואחר כך עבד עם זאק ווילד בפרויקט "לינרד סקינהד" והוציא אלבום אחד עם הלהקה. בנוסף ניגן עם Black Label Society של זאק ווילד עד שנת 2005 ועם אוזי אוסבורן ודייוויד לי רות'.

==מגאדת'==
החל מה-10 בפברואר 2006, לומנזו עבד כבאסיסט להקת הת'ראש מטאל מגאדת'. לומנזו השתתף בהקלטת האלבום United Abominations וכן הגיע עם הלהקה להופעה בישראל ב-2 ביולי 2007. ב-10 בפברואר 2010 הוכרז כי לומנזו יחליף את דייוויד אלפסון (אשר פוטר מן הלהקה) ויצטרף לסיבוב הופעות, ובמאי 2022 הצטרף באופן רשמי מחדש כחבר להקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:מגאדת'
קטגוריה:מתחרי המירוץ למיליון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
עבדי האוצר

עבדי האוצר (בלטינית: Servi camerae regis; בגרמנית: Kammerknechtschaft) היה מונח משפטי שתיאר את מצב היהודים בתקופות מסוימות במהלך ימי הביניים המאוחרים באירופה.

בפריבילגיה שניתנה ליהודי וורמס במאה ה-11, הייתה משמעותו של מונח זה חיובית, וכוונתה הייתה שיהיה קשר ישיר בין המלך ובין היהודים ללא מתווכים, וכך היהודים זכו להגנה מהמלך.

המונח קיבל מעמד משפטי קבוע כאשר פרסם הקיסר פרידריך השני בשנת 1236 פריבילגיה שבה הוגדרו היהודים כ"עבדי האוצר" (servi camerae או Servi camerae regis). כל היהודים, ללא הבדל, הועמדו מחוץ לחוק הכללי. כאשר פרידריך השני כתב בפריבילגיה שלו שהיהודים הם עבדי האוצר, הוא התכוון להגן עליהם מהעלילות שהעלילו עליהם ולהראות שהם קשורים אליו באופן ישיר. בפועל, תוצאת המעשה הייתה הפוכה.

לאחר מכן, התהפכה משמעותו של מונח זה, והיהודים כונו בתארים אחרים שמשמעותם הייתה שלילית. דוגמה לכך ניתנה בצרפת במאה ה-13, אז השוו את היהודים לצמיתים (servi), וכמו שבמקרה שצמית בורח אדוניו יכול להחזירו ולהענישו - כך גם נגזר על היהודים. למונח היה מניע חוקתי: השלטון רצה לחזק את תביעתו למונופול על היהודים, בעיקר לנוכח מאבקו בברונים ובכנסייה, שגם רצו לעצמם זכות זו. היה גם מניע דתי - על פי התאולוגיה הנוצרית, היהודים נידונו לשעבוד נצח, ולכן רצו ליישם זאת בפועל על כלל היהודים.

המושג תרם לעליית תיאוריות אנטישמיות על שליטה יהודית בעולם ובכלכלה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:יהדות גרמניה
גאורגי טרטר השני, קיסר בולגריה

גֶאוֹרְגִי טֶרְטֶר השני (בבולגרית Георги Тертер II) היה צאר האימפריה הבולגרית השנייה בין השנים 1322 ל-1323.

== חייו ==
גאורגי טרטר השני, בנו של טודור סווטוסלאב, נולד במועד בלתי ידוע, אך ככל הנראה היה הדבר מעט לפני 1300. הוא נקרא על שם סבו, גאורגי טרטר הראשון. ייתכן שהחל למלוך יחד עם אביו ב-1321, אך אין בכך ודאות.

לאחר מות אביו, תפס את השלטון, והיה מעורב במלחמת האזרחים באימפריה הביזנטית, שהתנהלה בין שני הטוענים לכתר, אנדרוניקוס השני ואנדרוניקוס השלישי. הוא פלש לתראקיה, כבש את פיליפופוליס (פלובדיב של ימינו) והשאיר בה חיל מצב בפיקודו של קצין שכונה איוואן הרוסי. כיבושיו הקנו לו את התואר "מושל הבולגרים והיוונים".

בהמשך יצא למסע קרבות נוסף נגד הביזנטים, וכבש מספר מצודות בסביבת העיר אדירנה. עם זאת, אנדרוניקוס השלישי הצליח להשיב מלחמה שערה ואף החל בהכנות לפלישה לבולגריה עצמה. הפלישה לא יצאה אל הפועל, לאחר שגאורגי טרטר השני הלך לעולמו, ככל הנראה מסיבות טבעיות. הוא לא הותיר אחריו יורשים, ואת מקומו תפס קרוב משפחה רחוק, מיכאיל שישמן.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* John V.A. Fine, Jr., The Late Medieval Balkans, A Critical Survey from the Late Twelfth Century to the Ottoman Conquest, Ann Arbor (1987).
</div>

קטגוריה:קיסרי האימפריה הבולגרית השנייה
קטגוריה:נפטרים ב-1323
IS-3

IS-3 (יוסיף סטלין, ИС-3) היה טנק סובייטי כבד, אשר תוכנן ויוצר בשלהי מלחמת העולם השנייה. טנק כבד זה היה למעשה דגם משופר של קודמו - טנק IS-2.

== פיתוח וייצור ==
פיתוח הטנק החל בסוף שנת 1944 והתבסס על לקחים שהופקו מהפעלתו הקרבית של הטנק IS-2. לטנק החדש היה שריון משופר וצריח יצוק בצורת חצי כדור. הצריח היה נמוך בכ-40 ס"מ לעומת הצריח של IS-2. השריון הקדמי עובה ל-200 מ"מ לעומת 120 ב-IS-2. עיבוי השריון לא הביא להעלאת משקל הטנק (לעומת IS-2) - הקטנת גובה הצריח פיצתה על עיבוי השריון.

הייצור של טנקי IS-3 נמשך תקופה קצרה יחסית ונפסק כבר בסוף 1946. בסך הכול יוצרו כ-2,300 טנקים.

בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 הוחזרו מרבית הטנקים למפעלים, שם עברו הסבה לדגם משופר יותר, אשר נקרא IS-3M. מטרת ההסבה הייתה התאמת טנקים אלו לרמתם של הטנקים החדישים (דאז) כמו T-54. בדגם החדש המקלעים הוחלפו בדגמים משופרים, הותקן מכשיר לראיית לילה לנהג, הוחלף סוג מנוע (אך הספק המנוע לא השתנה), הוכנסו שינויים במערכת סינון אוויר, משאבת שמן ידנית הוחלפה במשאבה חשמלית ועוד.

על בסיס טנק זה פותח טנק IS-7 שממנו נבנו מספר טנקים אך הוא לא הגיע לייצור סדרתי.

== שימוש ==
טנקי IS-3 לא הספיקו להשתתף בקרבות של מלחמת העולם השנייה, כיוון שסדרת הייצור הראשונה הסתיימה במאי 1945, כאשר פסקה הלחימה באירופה. לפי מספר מקורות גדוד אחד של טנקי IS-3 השתתף במלחמה עם יפן. הטנק התגלה לראשונה לעיניים מערביות ב-7 בספטמבר 1945 במצעד המשותף של בעלות הברית שנערך בברלין, לרגל סיום מלחמת העולם השנייה. הטנקים הללו הותירו רושם רב על הקצינים האמריקאים והבריטים שנכחו במצעד.

בצבא האדום שירתו טנקים אלו עד סוף שנות ה-60. ביחידות שריון קדמיות הם הוחלפו בטנקי T-54. טנקי IS-3 הועברו ליחדות דרג שני ולאחר מכן הועברו לשימושן של יחידות מילואים במקרה של מלחמה כוללת.

לעומת הטנקים האחרים שיוצרו בברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה הם לא סופקו למדינות ברית ורשה. שני הצבאות היחידים (חוץ מברית המועצות) בהם שירת טנק זה היו צבא קוריאה הצפונית וצבא מצרים (בשנים 1962–1967 קיבלה מצרים מברית המועצות כ-100 טנקים מסוג IS-3). לקוריאה הצפונית הטנקים סופקו רק לאחר מלחמת קוריאה, כך שהם לא הספיקו להשתתף בלחימה.

השימוש הקרבי היחיד בטנקי IS-3 היה במהלך מלחמת ששת הימים. כ-40 טנקים מסוג זה היו ברשותה של הדיוויזיה המצרית השביעית שנלחמה באזור רפיח. למרות השריון העבה שלהם והתותח האימתני לא הצליחו טנקים אלו להוות יריב של ממש לכוחות השריון הישראלים. טנקי פטון של חטיבה 7 הצליחו לפגוע ולהוציא משימוש כ-15 טנקי IS-3, שאר הטנקים נפלו לידי צה"ל בשלמותם לאחר שננטשו על ידי אנשי צוותיהם.

טנק IS-3 שנלקח שלל מהמצרים במוזאון [[יד לשריון בלטרון]]
לאחר המלחמה השתמש צה"ל בכמה טנקי IS-3 כגררים לפינוי כלי הרכב המצריים שהושארו בסיני. עם פרוץ מלחמת ההתשה נמצא שימוש מקורי ל-4 טנקי IS-3. מטנקים אלו פורק המנוע ותיבת ההילוכים והם הוצבו במעוזי קו בר-לב כעמדות ירי נייחות. הטנקים הוצבו על משטחי בטון משופעים על מנת לאפשר הרמת תותח הטנק בזווית של 45 מעלות (במצב מאונך ניתן היה להרים את התותח של IS-3 בזווית של 22 מעלות בלבד). 2 מהטנקים הוצבו במעוז "אורקל" ושניים נוספים - במעוז בודפשט. הטנקים השתתפו בירי על הצד המצרי של התעלה במהלך המלחמה. במלחמת יום הכיפורים לא השתתפו הטנקים בעמדות אלו בשל היעדר תחמושת. התחמושת של הטנקים מקורה בשלל שנלקח במהלך מלחמת ששת הימים ולא היה מקור נוסף להספקת התחמושת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טנקים רוסיים
קטגוריה:טנקים כבדים
סורת אל-כות'ר

סורת אל-כות'ר
סורת אל-כַּוּתְ'ר (בערבית: <big>سورة الكوثر</big>), או סורת השפע, היא סורה מספר 108 בקוראן. סורה קצרה זו, הקצרה ביותר בקוראן, מונה שלושה פסוקים (אַיַא֫ת) בלבד, ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (<big>جبريل</big>) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'ל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-אעדיאת ולפני סורת א-תכאת'ר.

==נוסח==

==פירוט==
ישנן גרסאות שונות לגבי נסיבות ירידת הסורה. לפי ההיסטוריון המוסלמי אבן אִסְחאק ירדה סורה זו למוחמד במכה זמן קצר לפני המסע הלילי של מוחמד, כאשר אעץ אבן ואיל, ממנהיגי עובדי האלילים בתקופה שלפני מדינה, עלב במוחמד על מותו של בנו אל-קאסם בינקותו ועל שאין לו בנים שישאו את שמו וזכרו, ועל כן יישכח עקב היותו ערירי. התומכים בפרשנות זו טוענים כי אעץ אבן ואיל הוא זה שימות ערירי, ולא הנביא מוחמד. פרשנים אחרים מייחסים את העלבון לאבו להב (<big>أبولهب</big>), שהיה דודו של מוחמד וחתנו, או לכעב אבן אל-אשרף, משורר בן שבט בני נדיר היהודי אשר עיין את מחמד וכתב נגדו.

המילה "אל-כַוּתְ'ר" היא מילה יחידאית בקוראן, המתארת את אשר ניתן למוחמד. תפסירים (פירוש לקוראן) מפרשים כי מדובר בשמו של נהר בגן עדן אליו יובלו כל המאמינים האמיתיים באללה ביום אלקיאמה, הוא יום הדין באסלאם, ממנו ישתו פעם אחת ויחידה, ולעולם לא יצמאו עוד. התפסירים גם מאמינים כי אל-כַוּתְ'ר מתאר את כל הטוב שהוענק למוחמד, ובכלל זאת ההתגלויות האלוהיות שיצרו את הקוראן.

המסורת השיעית טוענת כי אל-כות'ר היא כינוי לפאטמה בת מוחמד, אשתו של האימאם השיעי הראשון עלי בן אבי טאלב ואימם של האימאם השני חסן אבן עלי והשלישי חוסיין אבן עלי, דרכו נולדו שאר האימאמים שהנהיגו את הקהילה השיעית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

כות'ר
פאבלו סבאלטה

פאבלו חבייר סבאלטה חירוד (בספרדית: Pablo Javier Zabaleta Girod; נולד ב-16 בינואר 1985 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדות המגן הימני והקשר הימני.

סבאלטה החל את הקריירה בסן לורנסו ושיחק בשורותיה 3 שנים, הוא הועבר לידי אספניול בקיץ 2005 תמורת 3 מיליון אירו. הוא נחשב לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה ובקיץ 2007, לאחר שהגיע עם קבוצתו לגמר גביע אופ"א שם הפסידה אספניול לסביליה, נפוצו שמועות על כך שאינטר מילאנו האיטלקית מעוניינת להחתים אותו כמחליף אפשרי לחבייר זאנטי. לקראת סוף אוגוסט 2008 חתם סבאלטה על חוזה בקבוצת מנצ'סטר סיטי תמורת 12 מיליון אירו עבור כרטיסו. סבאלטה נחשב ליורשו של חבייר זאנטי בנבחרת. בעונת 2012/2013 זכה בתואר שחקן העונה של מנצ'סטר סיטי. לקראת סיום עונת 2016/17 פאבלו סבאלטה הודיע שהוא לא ימשיך בעונה הבאה במנצ'סטר סיטי אחרי 9 שנים במועדון בהן זכה ב־6 תארים. ב-26 במאי 2017 חתם סאבלטה לשנתיים בווסטהאם יונייטד.

סבאלטה היה מהשחקנים הבולטים בשורות הנבחרות הצעירות של ארגנטינה והשתתף בשני גביעי עולם לנוער (2003, 2005). בטורניר השני אף שימש כקפטן הנבחרת שזכתה בו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת באוגוסט 2005 כשפתח בהרכב משחק הידידות מול הונגריה, במשחק בו ערך גם ליונל מסי את הופעת הבכורה שלו.

סבאלטה היה אחד השחקנים המרכזיים בזכייתה של הנבחרת האולימפית של ארגנטינה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג (2008).

ב-16 באוקטובר 2020 הודיע על פרישה מכדורגל.<ref></ref>

== תארים ==
סן לורנסו
*גביע סודאמריקנה 2002

נבחרת ארגנטינה
*גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 2005
*אולימפיאדת בייג'ינג (2008) - מדליית זהב

אספניול
*גביע המלך הספרדי 2006

;מנצ'סטר סיטי
* אליפות אנגליה: , 
* גביע ה-FA: 
* מגן הקהילה: 
* גביע הפוטבול ליג: , 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:מגני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סן לורנסו
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1985
רודריגו פלאסיו

רודריגו סבסטיאן פלאסיו (בספרדית: Rodrigo Sebastián Palacio; נולד ב-5 בפברואר 1982 בבאיה בלנקה, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הכדורגל ברשה.

== קריירה ==
פלאסיו החל את הקריירה בקבוצת הורקאן, ב-2003 הוא עבר לקבוצת באנפילד מהליגה הראשונה בארגנטינה ובשורותיה ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו. במדי באנפילד הפך פלאסיו לאחד החלוצים המסוכנים בליגה, הוא כבש 9 שערים ב-36 הופעות ונרכש בשנת 2005 על ידי בוקה ג'וניורס במדיה כבש 54 שערים ב-131 משחקים עד מעברו לאיטליה בקיץ 2009.

עם בוקה ג'וניורס זכה פלאסיו בשתי אליפויות (אפרטורה 2005, קלאוסורה 2006), בגביע ליברטדורס (2007), בגביע סוד-אמריקנה (2005) ובשני גביעי רה-קופה סוד-אמריקנה (2005 ו-2006).

בקיץ 2009 עבר לשחק בגנואה האיטלקית תמורת כשלושה מיליון יורו כמחליפו של דייגו מיליטו שנמכר לאינטר מילאנו, שם הוא שיתף פעולה עם הרנן קרספו. ב-5 בנובמבר אותה שנה כבש את שערו הראשון במדי גנואה בניצחון 2–3 נגד ליל במסגרת הליגה האירופית לשנת 2009–2010.
ב-7 ביוני 2012 הודיעה אינטר על רכישתו של פלאסיו תמורת 10.5 מיליון יורו וחתימתו על חוזה עד יוני 2016. ב-8 בינואר 2016, הוארך חוזהו של פלאסיו באינטר בשנה, עד ליוני 2017. ב-17 באוגוסט 2017 חתם לעונה אחת בבולוניה. ב-18 באוגוסט 2021 חתם בברשה מהסרייה ב'.

פלאסיו היה בסגל נבחרת ארגנטינה למונדיאל 2006 קופה אמריקה 2007 ומונדיאל 2014.

== תארים ==
;בוקה ג'וניורס
* אליפות ארגנטינה - 2 (אפרטורה 2005, קלאוסורה 2006)
* גביע ליברטדורס - 1 (2007)
* גביע סוד אמריקנה - 1 (2005)
* גביע רה קופה סוד אמריקנה - 2 (2005, 2006)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא ספרדי
קטגוריה:מהגרים מארגנטינה לספרד
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1982
דייוויד פרנס

דייוויד פרנס (באנגלית: David Lorge Parnas; נולד ב-10 בפברואר 1941) הוא מדען מחשבים יהודי-אמריקאי, חלוץ בתחום הנדסת תוכנה והמפתח של תפיסת העיצוב המודולרי, שהיא הבסיס לתכנות מונחה-העצמים המודרני. 

==קורות חיים==
נולד ב-1941 להורים יהודים שברחו מהשואה ואשר קרוביהם נרצחו בה. למד בילדותו בבית ספר עברי את יסודות הדת היהודית. בעל תואר דוקטור בהנדסת חשמל מאוניברסיטת קרנגי מלון.

פרנס היה אחד הראשונים שיישמו עקרונות הנדסיים על פיתוח ועיצוב תוכנה. ידוע כמי שדוגל ביחס מעשי להנדסת תוכנה ובהפרדתה מענף מדעי המחשב.

באמצע שנות השמונים היה חבר בפנל שעסק בסוגיות מחשוב של יוזמת ההגנה האסטרטגית. הוא התפטר מתפקידו, ונימק זאת בפומבי בכך שלדעתו לא יהיה ניתן לכתוב תוכנה באיכות הנדרשת למשימה כה חשובה של מניעת התקפה גרעינית. מאמרו בסוגיה זו זכה לתשומת לב רבה.

==עיצוב מודולרי==
בשנת 1972 פרסם פרנס מאמר בשם '[http://portal.acm.org/citation.cfm?id=361623 On The Criteria To Be Used in Decomposing Systems into Modules]'. במאמר, הציג פרנס עקרונות חשובים בתפיסת העיצוב המודולרי, שלימים נודעו כלכידות וצימוד של רכיבי תוכנה.

==פרסים ואותות כבוד==
* פרס "המחקר המובחר" של קבוצת העניין להנדסת תוכנה של ACM, ניתן בשנת 1998
* עמית ACM משנת 1994.
* שני פרסי "המאמר המשפיע ביותר" של International Conference on Software Engineering לשנים 1991 ו-1995
* פרס "המאמר הטוב ביותר" של ACM לשנת 1979
* עמית IEEE משנת 2009.

==לקריאה נוספת==
* דייוויד פרנס, "היבטי תוכנה במערכות הגנה אסטרטגית", מעשה חושב, אפריל 1986. תרגום לעברית של [https://web.archive.org/web/20110927074918/http://klabs.org/richcontent/software_content/papers/parnas_acm_85.pdf Software Aspects of Strategic Defense Systems]

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070412115137/http://www.cas.mcmaster.ca/sqrl/parnas.homepg.html דף הבית באוניברסיטת מק-מאסטר]
* [https://web.archive.org/web/20060712073649/http://www.sqrl.ul.ie/profiles/David.pdf פרופיל באוניברסיטת לימריק] ו[https://web.archive.org/web/20060710201326/http://www.sqrl.ul.ie/Downloads/dlparnas%20vitae-pdf.pdf קורות חיים]
* [http://portal.acm.org/citation.cfm?id=361623 On The Criteria To Be Used in Decomposing Systems into Modules]
* [http://www.awprofessional.com/bookstore/product.asp?isbn=0201703696 Software Fundamentals: Collected Papers by David L. Parnas]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהנדסי תוכנה יהודים
קטגוריה:מהנדסי תוכנה אמריקאים
קטגוריה:מהנדסי חשמל יהודים
קטגוריה:מהנדסי חשמל אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בקנדה
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:עמיתי IEEE
קטגוריה:מדעני מחשב יהודים
קטגוריה:מדעני מחשב קנדים
קטגוריה:בוגרי מכללת קאלאמזו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:זוכי פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית
GBU-43/B MOAB

Massive Ordnance Air Blast (בראשי תיבות MOAB, בעברית: חימוש פיצוץ אווירי מסיבי; מכונה גם: "Mother Of All Bombs", בעברית: "אם כל הפצצות" או "פצצת מואב") היא פצצה מונחית אמריקאית הנחשבת לפצצה הגדולה ביותר שאינה פצצה גרעינית בארסנל החימוש האמריקני. סימון הפצצה הוא GBU-43/B; ראשי התיבות GBU הם Guided Bomb Unit - פצצה מונחית. 

משקלה כ-10.3 טונות.
בשל גודלה, היא נישאת על ידי מטוס התובלה C-130 הרקולס או המפציץ החמקן- B-2 ספיריט.

==היסטוריה==
ניסויי הפצצה הראשונים נערכו לראשונה ב-11 במרץ 2003, ופעם נוספת ב-21 בנובמבר 2003, זמן קצר לפני מלחמת עיראק. תמונות הניסוי פורסמו זמן קצר לאחר מכן. הסיבה העיקרית לכך הייתה רצונה של ארצות הברית להרתיע את סדאם חוסיין, נשיא עיראק דאז, ואת צבאו. עם פרסום התמונות טען בפומבי מזכיר ההגנה של ארצות הברית דאז דונלד רמספלד:

ב-13 באפריל 2017 נעשה שימוש מבצעי ראשון בפצצה, כאשר חיל האוויר האמריקני תקף בפצצה זו מתחם תת-קרקעי של כוחות המדינה האסלאמית במחוז אצ'ין בחבל ננגרהאר באפגניסטן. הפצצה הוטלה ממטוס תובלה MC-130 הרקולס. לפי דיווח משרד ההגנה באפגניסטן, כתוצאה מהתקיפה נהרגו 94 מחבלים, הושמדו מאגר נשק ורשת מנהרות ששימשו את הארגון, ואף אזרח לא נפגע במתקפה.

== חומרי הנפץ ==
פצצת ה-MOAB מורכבת מתערובת מיוחדת של חומרי נפץ המכונה: Composition H6. אשר כוללת:
* 44% RDX
* 29.5% TNT
* 21% אבקת אלומיניום
* 5% שעוות פרפין
* 0.5% סידן כלורי
תערובת חומרי הנפץ של פצצת ה-MOAB, שוקלות כ-8.5 טונות, המהוות כ-86% מהמשקל הכולל של הפצצה.

צפיפות חומר הנפץ היא: 1.72 גרם לסמ"ק. ומהירות הפיצוץ היא: 7,367 מטרים לשנייה.

==השוואה לפצצה הרוסית - FOAB==
פצצת MOAB נחשבת לנשק הלא-גרעיני העוצמתי ביותר אחרי "פצצה וואקום אווירית בעוצמה מוגברת" (Aviation Thermobaric Bomb of Increased Power), הפצצה שפיתחה בתגובה רוסיה וזכתה לכינוי "אבי כל הפצצות" (FOAB), הנחשבת לחזקה ממנה פי ארבעה.
{| align="center" class="wikitable"
|-
!נתון
!אם כל הפצצות - MOAB
!אבי כל הפצצות - FOAB
|-
| חומר נפץ:
| 8,500 קילוגרמים
| 7,100 קילוגרמים
|-
| שווה ערך TNT:
| 11 טונות
| 44 טונות
|-
|רדיוס ההרס:
|150 מטר
|300 מטר
|-
|ניווט:
| INS/GPS
| לא ידוע - מוערך GLONASS
|}

==גלריה==
<gallery mode="packed">
קובץ:MOAB grid fins.jpg|סנפירי רשת שבאמצעותן הפצצה שומרת על יציבות
קובץ:MOABAFAM.JPG|הפצצה בפרופיל, בבסיס חיל האוויר האמריקאי אגלין (AFB)
קובץ:MOABprototype.jpg|אל ווימורטס (משמאל) המפתח של הפצצה וג'וזף פלנז (מימין) ראש צוות אב-טיפוס כשהם מסתכלים על אב-טיפוס לפני ייצור וניסוי
קובץ:Aerial Footage of MOAB Bomb Striking Cave, Tunnel System.webm| וידאו המתעד את השימוש המבצעי הראשון בפצצה, אפריל 2017
</gallery>

==ראו גם==
*אבי כל הפצצות

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.designation-systems.net/dusrm/app5/moab.html MOAB] באתר Designation-Systems.net 
* [http://www.globalsecurity.org/military/systems/munitions/moab.htm MOAB] באתר GlobalSecurity.org 
* [http://www.globalsecurity.org/military/systems/munitions/images/030311-d-9085m-004.mpg MOAB] סרטון ניסוי של הפצצה באתר GlobalSecurity.org 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פצצות מונחות של ארצות הברית
קטגוריה:פצצות מונחות
דניאל פרנהייט

דניאל גבריאל פרנהייט (בגרמנית: Daniel Gabriel Fahrenheit; 24 במאי 1686 – 16 בספטמבר 1736) היה פיזיקאי ומהנדס גרמני שחי את רוב ימיו בהולנד. ב-1714 המציא את מדחום הכספית. בעזרת מדחום הכספית המציא בשנת 1724 את סולם המעלות הקרוי על שמו, סולם פרנהייט.

== חייו ==

דניאל פרנהייט נולד בדנציג (אז חלק של האיחוד הפולני-ליטאי, גדנסק הנוכחית) למשפחת סוחרים גרמנים. לאחר מות הוריו, החל לעסוק במכירת סחורות לרוסיה. עקב רצונו להתקדם במדע, בשנת 1717 עבר להאג, שם פתח עסק למכירת דברי זכוכית, ברומטרים, מדי טמפרטורה וכדומה. המכשירים הראשונים שלו התבססו על מילוי אתנול, אך מאוחר יותר עבר לכספית.

החל משנת 1718 הוא נתן הרצאות בכימיה באמסטרדם.

בשנת 1724 הוא התקבל לחברה המלכותית.

הוא נפטר בהאג.

==ראו גם==
* יחידות מידה על שם אישים

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:פיזיקאים הולנדים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:אישים שעל שמם יחידות מידה
קטגוריה:ילידי 1686
קטגוריה:נפטרים ב-1736
מייקל גריפין

מייקל דאגלס גריפין (באנגלית: Michael Douglas Griffin; נולד ב-1 בנובמבר 1949) היה מנהלה ה-11 של נאס"א, מ-13 באפריל 2005 ועד 20 בינואר 2009. ב-4 בדצמבר 2017 הכריז הנשיא דונלד טראמפ כי גריפין מועמד לתפקיד תת-מזכיר ההגנה לענייני מחקר והנדסה. מינויו אושר בסנאט של ארצות הברית ב-15 בפברואר 2018, ונכנס לתפקידו באורח רשמי ב-19 בפברואר 2018.
== חייו ==
גריפין נולד בעיר אברדין שבמרילנד, ונכון להיום הוא מחזיק בשבעה תארים אקדמיים. ב-1971 היה לבוגר בפיזיקה מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס; תואר מוסמך בהנדסה ובמדעי החלל מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה ב-1974; תואר דוקטור להנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת מרילנד קיבל ב-1977; תואר שני בהנדסת חשמל מאוניברסיטת דרום קליפורניה קיבל ב-1979; תואר שני בפיזיקה יישומית מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס ב-1983; תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת לויולה מרילנד קיבל ב-1990 ותואר שני בהנדסה אזרחית מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון השלים ב-1998. 

הוא אייש תפקידים מחקריים ויישומיים אחדים, בין היתר כמהנדס במחלקת פיתוח מערכות טילים של נאס"א, ראש מחלקת החלל במעבדה לפיזיקה יישומית באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ומנהלן הכללי של חברות טכנולוגיות אחדות העוסקות בפיתוח לווייניים וטכנולוגיות תעופה שונות. גריפין הועמד לראשות נאס"א על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש ב-14 במרץ 2005, ומינויו אושר בידי הסנאט של ארצות הברית ב-13 באפריל 2005.

==כמנהל נאס"א==

==לאחר נאס"א==

באוגוסט 2012 גריפין החל כמנכ"ל וCEO של ארגון שאפר (Schafer), חברה המספקת פתרונות טכנולוגיים לגופים ממשלתיים ואזרחיים.

==בממשל טראמפ==
בדצמבר 2017 נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ הציע את מועמדתו של גריפין להיות תת-מזכיר של מזכיר ההגנה של ארצות הברית לענייני מחקר והנדסה. מינויו אושר ב-15 בפברואר 2018.. במסגרת תפקיד זה גריפין משמש כמנהל טכנולוגיות ראשי של פרויקטי המחקר של משרד ההגנה של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nasa.gov/about/highlights/griffin_bio.html מידע נוסף על גריפין באתר נאס"א] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלי נאס"א
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הקתולית של אמריקה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לויולה מרילנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קית' גלנן

תומאס קית' גלנן (באנגלית: Thomas Keith Glennan,
8 בספטמבר 1905 - 11 באפריל 1995) היה המנהל הראשון של סוכנות החלל הלאומית לאווירונאוטיקה וחלל של ארצות הברית, מ־19 באוגוסט 1958 עד 20 ביוני 1961.

==קריירה מוקדמת==
קית' גלנן נולד באנדרלין שבדקוטה הצפונית, וב־1927 קיבל תואר בהנדסת חשמל בבית הספר המדעי שפילד של אוניברסיטת יל.

==ניהול נאס"א==

==קריירה לאחר נאס"א==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hq.nasa.gov/office/pao/History/Biographies/glennan.html מידע נוסף על גלנן באתר נאס"א]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנהלי נאס"א
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין-או קלייר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
ג'יימס וב

ג'יימס אדווין ובּ (באנגלית: James Edwin Webb; 7 באוקטובר 1906 – 27 במרץ 1992) היה המנהל השני של סוכנות החלל הלאומית לאווירונאוטיקה וחלל של ארצות הברית, מ־14 בפברואר 1961 עד 7 באוקטובר 1968. על שמו קרוי טלסקופ החלל ג'יימס וב.

==קריירה מוקדמת==
נולד לג'ון פרדריק ושרה גורהם ובּ, בטאלי הו, קרוליינה הצפונית. ב־1938 נישא לפטסי אייקן דאגלס, ונולדו להם שני ילדים.

בשנת 1928 קיבל תואר ראשון בחינוך מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. הוא היה סגן משנה בחיל הנחתים האמריקני ושירת כטייס בין 1930 ל־1932.

בין 1932 ל־1934 שימש כמזכירו של חבר הקונגרס אדוארד פו, שייצג את אחד ממחוזות קרוליינה הצפונית.

בין 1934 ל־1936 למד משפטים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון והתקבל ללשכת עורכי הדין של מחוז קולומביה ב־1936. באותה תקופה עבד גם כעוזר לעורך הדין מקס גרדנר, שהיה בעבר מושל קרוליינה הצפונית.

בין 1936 ותחילת מלחמת העולם השנייה, ב־1944, שירת במספר תפקידים בחברת "סְפֶּרִי גירוסקופ". עם תחילת המלחמה, חזר לשירות בחיל הנחתים.

בתום המלחמה, חזר לוושינגטון ושירת כעוזר מנהלי של מקס גרדנר, שכבר היה תת־מזכיר האוצר של ארצות הברית. לאחר מהן מונה למנהל הלשכה לענייני התקציב של המשרד המנהלי של הנשיא, תפקיד בו החזיק עד 1949. לאחר מכן, ביקש ממנו הנשיא הארי טרומן לשרת כתת־מזכיר המדינה לעניינים מדיניים. כאשר ממשל טרומן הסתיים ב־1953, עזב וב את וושינגטון וקיבל תפקיד בחברת הנפט "קר־מקג'י" באוקלהומה.

==ניהול נאס"א==

==קריירה לאחר נאס"א==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hq.nasa.gov/office/pao/History/Biographies/webb.html מידע נוסף על וב באתר נאס"א]
* 
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מנהלי נאס"א
קטגוריה:טייסי חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:ראשי משרד הניהול והתקציב
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:מקבלי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
תומאס פיין (נאס"א)

תומאס אוטן פיין (באנגלית: Thomas Otten Paine; 9 בנובמבר 1921 - 4 במאי 1992) היה מדען אמריקאי והמנהל השלישי של סוכנות החלל הלאומית לאווירונאוטיקה וחלל של ארצות הברית, מ-21 במרץ 1969 עד 15 בספטמבר 1970. עמית מחקר באוניברסיטת סטנפורד, 1947-1949; מעבדות חברת ג'נרל אלקטריק, 1949-1968; מחקרים מתקדמים בסנטה ברברה, קליפורניה, 1963-1968; סגן נשיא, ייצור כוח מפעיל קבוצתי, 1970-1973; נשיא ודירקטור בתאגיד נורת'רופ, לוס אנג'לס, 1976-1982; יו"ר אגודות תומאס פיין, לוס אנג'לס, משנת 1982; יו"ר הוועדה הארצית לחלל, 1984-1986. סמנכ"ל ומנהל המערכת הלאומית לאווירונאוטיקה וחלל, 1968-1970.

בוגר תואר ראשון בהנדסה באוניברסיטת בראון, 1942. תואר שני במדעים במטלורגיה פיזית, אוניברסיטת סטנפורד, 1947. דוקטור לפילוסופיה, אוניברסיטת סטנפורד, 1949.

האסטרואיד 5188 Paine שהתגלה על ידי אלינור הלין באוקטובר 1990 נקרא על שמו.

דמותו של פיין הופיעה בשתי העונות הראשונות של עבור כל האנושות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hq.nasa.gov/office/pao/History/Biographies/paine.html מידע נוסף על פיין באתר נאס"א]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדענים אמריקאים
קטגוריה:מנהלי נאס"א
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אישים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
רוברט פרוש

רוברט אלן פרוש (באנגלית: Robert Alan Frosch; 22 במאי 1928 - 30 בדצמבר 2020) היה מנהל סוכנות החלל הלאומית לאווירונאוטיקה וחלל של ארצות הברית. 

פרוש נולד בניו יורק.

היה המנהל החמישי של סוכנות החלל, וכיהן בתפקיד מ-1977 עד 1981.

נפטר במסצ'וסטס ב-30 בדצמבר 2020.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hq.nasa.gov/office/pao/History/Biographies/frosch.html מידע נוסף על פרוש באתר נאס"א]

קטגוריה:מנהלי נאס"א
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
ג'יימס בגס

ג'יימס מונטגומרי בגס (באנגלית: James Montgomery Beggs; 9 בינואר 1926 – 23 באפריל 2020) היה המנהל השישי של נאס"א, מ-10 ביולי 1981 עד 4 בדצמבר 1985.

בגס מונה להיות מנהל נאס"א על ידי הנשיא רונלד רייגן, ונכנס לתפקידו ב 10 ביולי 1981. הוא המשיך למלא את התפקיד הזה עד 4 בדצמבר 1985, אז הוגש כנגדו כתב אישום בנוגע להונאה שנחשד בה לפני תקופת שירותו כמנהל נאס"א.<ref name=":0"></ref> מאוחר יותר בוטל כתב האישום והתובע הכללי של ארצות הברית התנצל בפני בגס.<ref name=":0" />

בגס התפטר באופן רשמי ב 26 בפברואר 1986, לאחר אסון הצ'לנג'ר. והכחיש שידע על הבעיות הקשורות לאסון.

נולד בפיטסבורג, פנסילבניה שבארצות הברית.

נפטר מאי ספיקת לב בבת'סדה, מרילנד ב-23 באפריל 2020.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hq.nasa.gov/office/pao/History/Biographies/beggs.html מידע נוסף על בגס באתר נאס"א]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלי נאס"א
קטגוריה:פיטסבורג: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
דניאל גולדין

דניאל גולדין (באנגלית: Daniel Saul Goldin נולד ב-23 ביולי 1940) הוא מהנדס מכונות ויזם יהודי אמריקאי, שהיה המנהל התשיעי של נאס"א. כיהן במשך התקופה הארוכה ביותר, כתשע וחצי שנים, מ-1 באפריל 1992 עד 17 בנובמבר 2001.

==קורות חיים==
גולדין נולד בניו יורק ב-1940, להורים יהודים. למד וסיים ב-1962 תואר ראשון בהנדסת מכונות בסיטי קולג' של ניו יורק. מיד עם סיום לימודיו נישא לג'ודי, ממנה גם נולדו לו שני ילדיו והחל לעבוד בנאס"א, בקליבלנד, אוהיו.

עזב אחרי חמש שנים לחברה פרטית אמריקאית גדולה, TRW Space and Technology Group , שמרכזה בקליפורניה. גולדין בילה בחברת ענק זו את 25 השנים הבאות, בעבודה בתוכניות צבאיות ומודיעיניות חסויות עבור צבא ארצות הברית תוך טיפוס בסולם הדרגות עד היותו למנכ"ל החברה. 

==מנהל נאס"א==
ב-1992, נשיא ארצות הברית דאז ג'ורג' בוש (האב) מינה אותו למנהל נאס"א והוא המשיך בתפקיד זה במשך כמעט עשור, גם תחת נשיאותם של ביל קלינטון וג'ורג' בוש (הבן). 

נודע כמנהל יעיל ותובעני. בתקופה בה ראו את נאס"א כגוף ביורוקרטי בזבזני, הוא הצליח להפחית את כוח האדם האזרחי העובד בה, בכשליש ולהקטין את מטה נאס"א בוושינגטון די. סי., בכמחצית. וכל זאת בלי פיטורין המוניים, אלא בהדרגה ובהסכמה.

הגביר את שיתוף הפעולה בחלל עם רוסיה שלאחר פירוק ברית המועצות, כך שאסטרונאוטים אמריקאים טסו דרך קבע בתחנת החלל מיר הרוסית בעוד קוסמונאוטים רוסים טסים דרך קבע במשימות חלל אמריקאיות שונות ובראשן מעבורות החלל ותחנת החלל הבינלאומית. בתקופתו ביצעה נאס"א יותר מ-60 משימות של מעבורות החלל, כולל 11 טיסות של התוכנית המשותפת של מיר-מעבורת החלל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hq.nasa.gov/office/pao/History/dan_goldin.html מידע נוסף על גולדין באתר נאס"א]
* [https://www.nasa.gov/history/30-years-ago-daniel-goldin-sworn-in-as-nasas-ninth-administrator/ "Years Ago: Daniel Goldin Sworn in as NASA’s Ninth Administrator"]
* [https://web.archive.org/web/20080723151633/http://www.space.com/news/goldin_nasa_991214.html "Goldin Stands by 'Faster, Better, Cheaper' Credo"], דצמבר 1999
* [https://www.c-span.org/video/?165326-2/future-space-exploration גולדין מדבר על עתיד חקר החלל], סרטון מיולי 2001
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנהלי נאס"א
קטגוריה:מנכ"לים יהודים
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:מהנדסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהנדסי מכונות יהודים
קטגוריה:יזמים יהודים
קטגוריה:אישים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:נשיאות ביל קלינטון: אישים
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
פיטר פירס

פיטר נוויל ליוארד פירס (אנגלית: Sir Peter Neville Luard Pears; 22 ביוני 1910, פרנהאם, סאריי, אנגליה - 3 באפריל 1986, אלדבורו, אנגליה) היה זמר טנור אנגלי וחברו לחיים של המלחין בנג'מין בריטן.
== חייו ==
פירס למד מוזיקה בקבל קולג', אוקספורד והיה נגן עוגב בהרטפורד קולג', אך עזב לפני קבלת התואר. בהמשך למד פיתוח קול ושירה במשך שני סמסטרים בקולג' המלכותי למוזיקה.

פיטר פירס פגש את בריטן בשנת 1934, כשהיה חבר ב"זמרי ה-BBC". פירס ובריטן הופיעו ברסיטל המשותף הראשון שלהם בשנת 1937 בבאליול קולג', אוניברסיטת אוקספורד. לאחר מכן נסעו יחד לאמריקה. בשובם, ביצעו יחד את "שבע הסונטות של מיכלאנג'לו" שחיבר בריטן, בוויגמור הול בלונדון, ואחר כך הקליטו אותן לחברת EMI, הקלטתם המשותפת הראשונה.

רבות מיצירותיו של בריטן מכילות תפקיד ראשי לטנור, שנכתב במיוחד בשביל פירס. בין אלה הנוקטורן, הסרנדה לטנור, קרן וכלי קשת, המזמורים, האופרות "פיטר גריימס" ו"אלברט הרינג" (תפקידים ראשיים), "אוון וינגרייב" (סר פיליפ וינגרייב), "בילי באד" (קפטיין ויר), "טבעת החנק" (קווינט), "מוות בוונציה" (אשנבאך) ושלושת ה"משלים כנסייתיים".

פירס היה שותף לכתיבת הליברית ל"חלום ליל קיץ" ויצר בו אחד מתפקידיו הקומיים המעטים: כפלוט מתקן המפוחים הציג פרודיית דראג של ג'ואן סאת'רלנד בסצנת השיגעון של "לוצ'יה די למרמור".

קולו היה שנוי במחלוקת, יוצא דופן מבחינה ווקאלית, שתואר כ"יבש" ו"לבן". נאמר עליו, באכזריות, שהיה לו צליל אחד טוב, מי טבעי, טרצה מעל הדו האמצעי, ומשום כך האריה המכרעת של "פיטר גריימס", "עכשיו הדובה הגדולה והפליאדות", כתובה בעיקר על הצליל הזה. איכות קולו לא התאימה להקלטות, אבל אין ספק, שהצטיינה בארטיקולציה ובגמישות קולית, שבריטן ידע לנצל.

הופעתו הראשונה הייתה במטרופוליטן אופרה באוקטובר 1974 בתפקיד אשנבאך ב"מוות בוונציה". הוא שר בקביעות בקובנט גארדן ובבתי אופרה אחרים חשובים באירופה ובארצות הברית.

פירס היה גם פרשן בעל שם ללידר של שוברט, על פי רוב עם בריטן כמלווה, והצטיין כמטיף (תפקיד האוונגליסט) בפאסיונים של באך.

פירס קיבל תואר אבירות ב-1978.

פיטר פירס נקבר בחצר הקבורה של כנסיית סיינט פיטר וסיינט פול באלדבורג, סאפוק, אנגליה, וקברו צמוד לזה של בנג'מין בריטן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bach-cantatas.com/Bio/Pears-Peter.htm תמונות של פיטר פירס]
* 
* 

קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:אנגלים
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:להט"בים בריטים

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1986
קטגוריה:זמרי אופרה בריטים