חיזמא

חִ֫יזְמַא (בערבית: حزما, נכתב לעיתים חיזמה) הוא כפר פלסטיני ברשות הפלסטינית, בנפת אל-קודס, סמוך לשכונת פסגת זאב בירושלים. אוכלוסיית הכפר: 7,331 תושבים בשנת 2016.

ליד הכפר עוברים הכבישים לישובי מזרח בנימין, ולעלמון. בחלק מאדמות הכפר עוברת גדר ההפרדה.

בסמוך לכפר נמצא מחסום חיזמא" המשמש כנקודת ביקורת ומעבר בין שטחי יהודה ושומרון לבין מדינת ישראל.

==היסטוריה==
הכפר ממוקם על שרידי אתר קדום.<ref></ref> החוקר אדוארד רובינסון הציע לזהות את המקום עם העיר המקראית בֵּית עַזְמָוֶת, וזהו הזיהוי המקובל כיום. עַזְמָוֶת נזכרת פעמים רבות בתנ"ך, לצד עֲנָתוֹת (היא ענאתא של ימינו), עָלֶמֶת (היא "ח'רבת עלמית" של ימינו) וזִמְרִי (היא "ח'רבת זמרי" שבשכונת פסגת זאב) - כולם אתרים הנמצאים בסמוך לכפר חיזמא.

זאב וילנאי העלה סברה ששם המקום היה חסמא שממנו בה רבי אלעזר חסמא.<ref></ref>

צפונית לכפר נמצא האתר "קובור בני אישראיל" (قبور بني إسرائيل) שלפי סברה אחת הוא קבר רחל, ולפי סברה אחרת קבר בני ענק מתקופת המקרא.

בכפר נתגלו עתיקות רבות מתקופת בית שני, בהן כלי חרס כגון אגרטלים, קערות וספלים, וכן גלוסקמאות עם כיתוב בעברית..

=== התקופה העות'מאנית ===
במפקד האוכלוסין העות'מאני של שנת 1596 הופיע חיזמא כישוב בנפת ירושלים. בכפר נמנו 28 משקי בית, כולם מוסלמים. הם שילמו מס קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית, כולל חיטה, שעורה, גפנים ועצי פרי, בנוסף להכנסות מזדמנות, עיזים וכוורות, סך הכל 2,800 אקצ'ה.<ref>Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 119</ref>

בשנת 1838, אדוארד רובינסון ביקר בכפר וכתב שהוא נטוש מזה חודשיים, כיוון שתושביו נמלטו לעבר הירדן כדי להשתמט מגיוס.<ref>Robinson and Smith, 1841, vol 2, pp. [https://archive.org/stream/biblicalresearc00smitgoog#page/n133/mode/1up 111]-112</ref> היא הוסיף כי זהו כפר מוסלמי, השוכן בסמוך לירושלים.<ref>Robinson and Smith, 1841, vol 3, 2nd appendix, p. [https://archive.org/stream/biblicalresearch03robiuoft#page/122/mode/1up 122]</ref>

החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בחיזמא בשנת 1863, וכתב כי מספר תושבי הכפר לא עולה על מאתיים. הוא ציין כי חלק מבתי הכפר נבנו, לפחות בחלקם התחתון, מאבני בניין קדומות, וכי במקום מצא בורות מים עתיקים חצובים בסלע.<ref name=":0"></ref>

בשנת 1896, החוקר הגרמני קונרד שיק העריך כי בכפר התגוררו 192 איש.<ref>Schick, 1896, p. [https://archive.org/stream/zeitschriftdesde19deut#page/n228/mode/1up 121]</ref>

=== בתקופת המנדט הבריטי ===
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 515 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-521 מוסלמים אשר שכנו ב-91 בתים.

בסקר בשנת 1945 מנתה אוכלוסיית חיזמא 750 איש, ושטחי הקרקע של הכפר היו 10438 דונם, מתוכם כרבע שימשו לחקלאות. חלק מהקרקעות נמכרו ליהודים בשנות ה-30 של המאה ה-20.

לאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות עברה חיזמא לשלטון ירדן.

===לאחר 1967===
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. מיד אחרי מלחמת ששת הימים החילה ממשלת ישראל את החוק הישראלי על מזרח ירושלים לפי צו בהתאם לסעיף 11ב של פקודת סדרי השלטון והמשפט. שר הביטחון, משה דיין, מינה ועדה של שלושה אלופים (חיים הרצוג, רחבעם זאבי ושלמה להט) על מנת לקבוע את גבולות ירושלים. ממצאי הוועדה של האלופים הוגשו לקראת סוף יוני 1967 ואל ירושלים המערבית הצטרפה ירושלים המזרחית יחד עם 70,000 דונם. גבול ירושלים המאוחדת נקבע מטרים ספורים ממערב לשטח הבנוי של הכפר. אך רבות מהאדמות החקלאיות של הכפר שבהן גידלו בעיקר זיתים נמצא בתוך תחום ירושלים המאוחדת.

בתחילת 1980 הופקעו חלק מאדמות הכפר לצורך הקמת שכונת פסגת זאב.

בהסכמי אוסלו נקבע כי 984 דונם שהם 9.4% משטח הכפר מסווגים כשטח B, ו-9,529 דונם שהם 90.6% מסווגים כשטח C.<ref></ref> בעקבות בניית גדר ההפרדה, חלק מהתושבים הפלסטינים של חיזמא העתיקו את מגוריהם לצד המערבי של הכפר.

לצורך בניית כביש 437, המשרת את תושבי האזור הישראלים והפלסטיניים, הופקעו כ-300 דונם מאדמות הכפר.

== עימותים ==
בנובמבר 2019, במסגרת "פעולת תג מחיר", רעולי פנים השחיתו מכוניות וריססו כתובות בכפר.

בשלהי שנת 2021 ובתחילת שנת 2022 דווח על זריקות אבנים יומיומיות לעבר אוטובוסים ישראליים בכביש 60 העובר בתוך הכפר, על ידי תושבי הכפר, ותושבי הכפר ענאתא. לפי נתוני "הצלה ללא גבולות" בחודש נובמבר אירעו 27 זריקות אבנים, ובחודש דצמבר 42. המצב עורר מחאה מצד ארגון נהגי האוטובוסים בישראל ומצד ראש מועצת בנימין ישראל גנץ<ref></ref><ref></ref>.

ב-2 וב-3 במרץ 2022, בוצעו שני פיגועי דקירה בכפר שבהם שני מחבלים דקרו יהודים שנכנסו לבצע קניות בכפר.

==מחסום חיזמה==

בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה ישראל בהקמתה של גדר ההפרדה. באזור הכפר תוואי הגדר עוקב ברובו את גבול ירושלים המאוחדת, אך קטע קטן במערב הכפר, שהוא בתוך גבול ירושלים המאוחדת, הוא בצידו הפלסטיני של הגדר. ממערב לכפר, בין כביש 437 לקצה המזרחי של שדרות סיירת דוכיפת בשכונת פסגת זאב, הוקם "מחסום חיזמה". המעבר במחסום מותר לאזרחים ישראלים ופלסטינים תושבי מזרח ירושלים אך אסור לתושבי הגדה בעלי היתרי כניסה, ולכלי התחבורה הציבורית של מזרח ירושלים מחויבים לעבור רק דרך "מחסום קלנדיה" בצפון ירושלים (עד להקמת המחסום יכלו תושבי הכפר להיכנס לירושלים כמעט ללא הגבלה).

חיזמא מכיוון [[פסגת זאב]]
הכניסה לחיזמא. בתי העסק בכפר משמשים גם את תושבי הכפר וגם ישראלים מ[[פסגת זאב והישובים היהודים הסמוכים]]

==קישורים חיצוניים==

*[http://vprofile.arij.org/jerusalem/pdfs/factsheet/Hizma_EN.pdf Hizma Village (Fact Sheet)], המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)
*[http://vprofile.arij.org/jerusalem/pdfs/vprofile/Hizma_EN.pdf Hizma Village Profile]. Applied Research Institute - Jerusalem, August 2012
*[http://vprofile.arij.org/jerusalem/images/english/Hizma_ap_en.jpg Himza aerial photo], ARIJ
*[http://vprofile.arij.org/jerusalem/pdfs/needsfordevelopment/Hizma.pdf Locality Development Priorities and Needs in Hizma], ARIJ
*[https://www.ynet.co.il/news/article/bj0g7j0xq]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:נפת אל-קודס
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי