דמוגרפיה של ירושלים לאורך ההיסטוריה

300 פיקסלים
ערבי ויהודי בבזאר הערבי, העיר העתיקה בירושלים
ילדים יהודים אורתודוקסים בירושלים
גודל האוכלוסיית בירושלים והרכבה (באנגלית: Demographic history of Jerusalem ), השתנו פעמים רבות במהלך 5,000 שנות ההיסטוריה שלה.

רוב נתוני האוכלוסייה לפני 1905 מבוססים על אומדנים, לרוב של נוסעים זרים שסיירו בארץ ישראל או ארגונים כגון ארגוני צדקה. נתוני מפקד האוכלוסין הקדומים כיסו בדרך כלל אזורים רחבים יותר מאשר העיר עצמה כמו מחוז ירושלים. <ref>Usiel Oskar Schmelz, in [https://books.google.com/books?id=sdYUAAAAIAAJ Ottoman Palestine, 1800–1914: Studies in Economic and Social History], Gad G. Gilbar, Brill Archive, 1990</ref> הערכות אלו מצביעות על כך שמאז סוף מסעי הצלב, המוסלמים היוו את הקבוצה הגדולה ביותר בירושלים עד אמצע המאה ה-19. בין השנים 1838 ל-1876, קיימות מספר הערכות המתנגשות בשאלה האם היהודים או המוסלמים היו הקבוצה הגדולה ביותר בתקופה זו ובין 1882 ל-1922 ההערכות מתנגשות לגבי מתי בדיוק הפכו היהודים לרוב באוכלוסייה.

בשנת 2020 מנתה אוכלוסייה העיר 951,100 תושבים, מתוכם יהודים 570,100 (59.9%), מוסלמים 353.800 (37.2%), נוצרים 16.300 (1.7%) ו-10,800 לא מסווגים (1.1%).
== סקירה כללית ==
 התושבים הירושלמים הם בני עדות לאומיות, אתניות ודתיות מגוונות שכוללות יהודים אירופאים, אסיתים ואפריקאים, ערבים מוסלמים, שיאים וסונים, נוצרים מההפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית, קתולים מהכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית, קתולים לטינים ופרוטסטנטי נצרות פרוטסטנטית, ארמנים מההפטריארכיה הארמנית והארמנים קתוליים אשורים בעיקר מההכנסייה האורתודוקסית הסורית והכנסייה הקתולית הסורית, המארונים והקופטים. רבות מהקבוצות הללו היו בעבר מהגרים או עולי רגל שהפכו עם הזמן לאוכלוסיות כמעט ילידיות הטוענות לחשיבותה של ירושלים לאמונתן כסיבה למעבר לעיר ולחיות בה.

ההיסטוריה הארוכה של ירושלים של כיבושים על ידי כוחות צבא עוינים ומעצמות שונות הביאה לכך שקבוצות שונות המתגוררות בעיר מעולם לא הזדהו או נטמעו במלואן עם כוח צבאי מסוים, למרות משך שלטונו. אף על פי שייתכן שהם היו אזרחים של הממלכה והאימפריה המסוימת ומעורבים בפעילויות וחובות אזרחיות, קבוצות אלה ראו את עצמן לעיתים קרובות כקבוצות לאומיות מובחנות (ארמנים, לדוגמה). שיטת המילת העות'מאנית, לפיה ניתן למיעוטים באימפריה העות'מאנית סמכות לשלוט בעצמם, אפשרה לקבוצות אלו לשמור על אוטונומיה עצמית ולהישאר נפרדים מקבוצות דתיות ולאומיות אחרות. חלק מתושבי העיר הפלסטינים מעדיפים להשתמש במונח מקדיסי או קודסי (ירושלמי) כשם פלסטיני. <ref></ref>

== חלוקה היסטורית לפי דתות ==
הטבלאות להלן מספקות נתונים על השינויים הדמוגרפים לאורך השנים בירושלים, בדגש על האוכלוסייה היהודית. יש להעיר, שגבולות ירושלים השתנו פעמים רבות במהלך השנים וכי ההתייחסות לשם ירושלים עשוי להתייחס לא רק לעיר עצמה אלא גם למחוז ירושלים או אפילו נפה במינהל עות'מאני, בריטי או ישראלי, למשל מחוז ירושלים במנהל הישראלי. לפיכך, השוואות בין שנה לשנה עשויות שלא להיות תקפות בשל האזורים הגאוגרפיים המשתנים המכוסים על ידי מפקדי האוכלוסין.

=== התקופה הפרסית ===
אוכלוסיית ירושלים בתקופת השלטון הפרסי ביהודה (מחוז יהוד מדינתא ) מוערכת בין 1,500 ל-2,750 תושבים. <ref>[https://books.google.com/books?id=-eMACgAAQBAJ&pg=PA224 The Wiley Blackwell Companion to Ancient Israel]</ref>

=== יהודה במאה הראשונה ===
במהלך המרד הגדול (66–73 לספירה המלחמה הרומית-יהודית הראשונה), אוכלוסיית ירושלים הוערכה ב-600,000 נפשות על ידי ההיסטוריון הרומי טקיטוס, בעוד שיוסף בן מתתיהו -יוספוס העריך כי היו בירושלים עד 1,100,000 שנהרגו במלחמה - אם כי מספר זה כלל אנשים שלא התגוררו בעיר עצמה. <ref></ref> יוספוס כתב גם ש-97,000 יהודים נמכרו כעבדים. לדבריו, לאחר הניצחון הרומי על היהודים, הוצאו משער אחד עד 115,880 גופות בין החודשים ניסן ותמוז.

הערכות המודרניות לגבי אוכלוסיית ירושלים במהלך המצור הרומי האחרון על ירושלים בשנת 70 (לספירה) הן שונות. וילקינסון העריך ב-1974 שמספר התושבים בירושלים היה 70,398, <ref>Wilkinson, "Ancient Jerusalem, Its Water Supply and Population", PEFQS 106, pp. 33–51 (1974).</ref> ברושי בשנת 1978 העריך שמספר התושבים עמד על 80,000 <ref>Estimating the Population of Ancient Jerusalem, Magen Broshi, BAR 4:02, Jun 1978</ref> ולוין בשנת 2002 העריך שמספר התושבים עמד בין 60,000–70,000. <ref>"According to Levine, because the new area encompassed by the Third Wall was not densely populated, assuming that it contained half the population of the rest of the city, there were between 60,000 and 70,000 people living in Jerusalem.", Rocca, "Herod's Judaea: A Mediterranean State in the Classical World", p. 333 (2008). Mohr Siebeck.</ref> לפי יוספוס, התפלגות האוכלוסיות לפי כתות, מלומדים גברים בוגרים היו כדלקמן: למעלה מ-6,000 פרושים, יותר מ-4,000 איסיים ומעט צדוקים. <ref></ref> <ref>Antiquities of the Jews, 17.42</ref> חוקר הברית החדשה קוסלנד מציין כי "ההערכות האחרונות של אוכלוסיית ירושלים מצביעות שמספר התושבים עמד סביב מאה אלף". <ref>Cousland, "The Crowds in the Gospel of Matthew", p. 60 (2002). Brill.</ref> דעה מינימליסטית הנקוטה על ידי הלל גבע, אשר העריך מתוך ראיות ארכאולוגיות שאוכלוסיית ירושלים לפני החורבן בשנת 70 לספירה הייתה לכל היותר 20,000 נפש.<ref name="Geva"></ref>

=== ימי הביניים ===
אל-מוקדסי, (כנראה 945–1000) יליד ירושלים וגאוגרף מוסלמי, מהמאה העשירית כתב עוד לפני מסעי הצלב (שהתקיימו בין המאה ה-11 למאה ה-13), "בכל מקום ידם של הנוצרים והיהודים על העליונה והמסגד ריק מקהילה". <ref></ref>
{| class="wikitable"
!שנה
! יהודים
! מוסלמים
! נוצרים
! סה"כ
! מקור מקורי
! כפי שצוטט ב
|- style="text-align:center;"
| ג. 1130
| 0
| 0
| 30,000
| 30,000
| ?
| רנסימן
|- style="text-align:center;"
| 1267
| 2*
| ?
| ?
| ?
| נחמנידס, מלומד יהודי
|
|- style="text-align:center;"
| 1471
| 250*
| ?
| ?
| ?
| ?
| בָּרוֹן
|- style="text-align:center;"
| 1488
| 76*
| ?
| ?
| ?
| ?
| בָּרוֹן
|- style="text-align:center;"
| 1489
| 200*
| ?
| ?
| ?
| ?
| יערי, 1943 <ref>Avraham Yaari, Igrot Eretz Yisrael, p. 98.(Tel Aviv, 1943)</ref>
|}

=== התקופה העות'מאנית המוקדמת ===
{| class="wikitable"
!שנה
! יהודים
! מוסלמים
! נוצרים
! סה"כ
! מקור מקורי
! כפי שצוטט ב
|- style="text-align:center;"
| 1525–1526
| 1,194
| 3,704
| 714
| 5,612
| פנקסי מיסוי עות'מאניים *
| כהן ולואיס<ref name="CandL"> The registers give counts of tax-paying households, bachelors, religious men, and disabled men. These figures show the estimated total population, following Cohen and Lewis by taking 6 as the average household size, which they call "conjectural" and note that other scholars have suggested averages between 5 and 7.</ref>
|- style="text-align:center;"
| 1538–1539
| 1,363
| 7,287
| 884
| 9,534
| פנקסי מיסוי עות'מאניים *
| כהן ולואיס<ref name="CandL" />
|- style="text-align:center;"
| 1553–1554
| 1,958
| 12,154
| 1,956
| 16,068
| פנקסי מיסוי עות'מאניים *
| כהן ולואיס<ref name="CandL" />
|- style="text-align:center;"
| 1596–1597
| ?
| 8,740
| 252
| ?
| פנקסי מיסוי עות'מאניים *
| כהן ולואיס<ref name="CandL" />
|- style="text-align:center;"
| 1723
| 2,000
| ?
| ?
| ?
| ואן אגמונט והיימן, מטיילים נוצרים
|
|}

=== התקופה המודרנית ===
==== "רוב יחסי" מוסלמי ====
הנרי לייט , קצין תותחנים וממשל בריטי, שביקר בירושלים ב-1814, דיווח שהמוסלמים מהווים את החלק הגדול ביותר של אוכלוסיית ירושלים כ-12,000 הנפשות, אבל היהודים הם בני הדת הגדולה ביותר.<ref name="LIGHT1818"></ref> בשנת 1818, רוברט ריצ'רדסון, רופא המשפחה של הרוזן מבלמור, העריך את מספר היהודים ב-10,000, פי שניים ממספר המוסלמים.<ref name="Richardson1822"></ref> <ref></ref>
נערים ערבים בירושלים [[ימק"א, 1938]]
{| class="wikitable"
!שנה
! יהודים
! מוסלמים
! נוצרים
! סה"כ
! מקור מקורי
! כפי שצוטט ב
|- style="text-align:center;"
| 1806
| 2,000
| 4,000
| 2,774
| 8,774
| אולריך ג'ספר סיצן, חוקר פריז <ref></ref>
| שרקנסקי, 1996<ref name="sharkansky"></ref>
|- style="text-align:center;"
| 1815
| 4,000–5,000
| ?
| ?
| 26,000
| ויליאם טרנר<ref name="Turner1820"></ref>
| קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|- style="text-align:center;"
| 1817
| 3,000–4,000
| 13,000
| 3,250
| 19,750
| תומאס ר. ג'וליף
|<ref name="Joliffe1822"></ref>
|- style="text-align:center;"
| 1821
|
| >4,000
|
| 8,000
| ג'יימס סילק בקינגהאם
| <ref></ref>
|- style="text-align:center;"
| 1824
| 6,000
| 10,000
| 4,000
| 20,000
| פיסק ומלך, סופרים
| <ref>Fisk and King, 'Description of Jerusalem,' in The Christian Magazine, July 1824, page 220. Mendon Association, 1824. (The figures are preceded by the comment "the following estimate seems to us as probably correct as any one we have heard". The authors also note that, "some think the Jews more numerous than the Mussulmans.")</ref>
|- style="text-align:center;"
| 1832
| 4,000
| 13,000
| 3,560
| 20,560
| פרדיננד דה ז'רמב, נזיר צרפתי
| קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|}

==== "רוב יחסי" מוסלמי או יהודי ====
בהתייחס לתקופה שבין השנים 1838 ל-1876, קיימות הערכות סותרות לגבי השאלה, האם מוסלמים או יהודים היוו את "הרוב היחסי" בעיר.

ב-1841, חוקר המקרא אדוארד רובינסון הציג את ההערכות הדמוגרפיות הסותרות שהיו קיימות באותה תקופה לגבי ירושלים וקבע בהתייחס לאומדן משנת 1839 המיוחס למשה מונטיפיורי: "באשר ליהודים, הספירה הנדונה נעשתה מעצמם, בציפייה לקבל כמות מסוימת של נדבה על כל שם שהוזכר. ברור אם כן שהיה להם כאן מניע חזק להגזים את מספרם, כפי שלעיתים קרובות יש להם בנסיבות אחרות להמעיט בערכו. חוץ מזה, המספר הזה של 7000 נשאר רק לצורך הדיווח; סר מוזס עצמו לא פרסם דבר בנושא; גם סוכנו בלונדון לא יכול היה להרשות לי מידע כלשהו כל כך מאוחר מנובמבר 1840." <ref></ref> בשנת 1843 דיווח הכומר FC Ewald, שהיה נוסע נוצרי שביקר בירושלים, על נהירה של 150 יהודים מאלג'יר. הוא כתב "שכעת יש מספר רב של יהודים מחופי אפריקה שהקימו קהילה נפרדת". <ref>Jerusalem Illustrated History Altas, Martin Gilbert, Jerusalem 1830–1850, p.37</ref>

בעקבות מלחמת קרים, מאמצע שנות ה-50, החלה התרחבותה של ירושלים מחוץ לחומות העיר העתיקה, כאשר המוסדות, מגרש הרוסים, כרם אברהם, בית היתומים שנלר, בית הספר על שם הבישוף גובאט ומשכנות שאננים ציינו את תחילת ההתיישבות הקבועה של היהודים, מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים.<ref name="valero">Sephardi entrepreneurs in Jerusalem: the Valero family 1800–1948 By Joseph B. Glass, Ruth Kark. p.174</ref><ref name="KarkOren-Nordheim2001"></ref>

בין השנים 1856–1880 עליית היהודים לארץ ישראל יותר משהכפילה את עצמה, רוב העולים התיישבו בירושלים.<ref name="Abramov"></ref> רובם של עולים אלו היו יהודים אשכנזים ממזרח אירופה, שהתקיימו על החלוקה.<ref name="Abramov" />
{| class="wikitable"
|bgcolor="#e8e4e4" |שנה
|bgcolor="#e8e4e4" |יהודים
|bgcolor="#e8e4e4" |מוסלמים
|bgcolor="#e8e4e4" |נוצרים
|bgcolor="#e8e4e4" |סה"כ
|bgcolor="#e8e4e4" |מקור מקורי
|bgcolor="#e8e4e4" |כפי שצוטט ב
|-
|1838
|3,000
|4,500
|3,500
|11,000
|אדוארד רובינסון
|אדוארד רובינסון, 1841 <ref></ref>
|-
|1844
|7,120
|5,000
|3,390
|15,510
|ארנסט-גוסטב שולץ, קונסול פרוסיה <ref></ref>
|
|-
|1845
|7,500
|15,000
|10,000
|32,000+
|יהוסף שוורץ <ref></ref>
|
|-
|1846
|7,515
|6,100
|3,558
|17,173
|טיטוס טובלר, חוקר שווייץ <ref></ref>
|קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|-
|1847
|10,000
|25,000
|10,000
|45,000
|קונסול צרפת מעריך
|אלכסנדר שולך, 1985 <ref>Scholch, Alexander (1985). "The Demographic Development of Palestine". International Journal of Middle East Studies. 17 (4): p.492</ref>
|-
|1849
|895
|3,074
|1,872
|5,841
|מפקד עות'מאני רשמי שהושג על ידי הקונסול הפרוסי גיאורג רוזן, מציג נבדקים גברים
|אלכסנדר שולך, 1985 <ref>Scholch, Alexander (1985). "The Demographic Development of Palestine". International Journal of Middle East Studies. 17 (4): p.491</ref>
|-
|1849
|2,084
|?
|?
|?
|מפקד משה מונטיפיורי, המציג מספר משפחות יהודיות <ref></ref>
|
|-
|1850
|13,860
|?
|?
|?
|ד"ר אשר, האגודה האנגלו-יהודית
|
|-
|1851
|5,580
|12,286
|7,488
|25,354
|מפקד אוכלוסין רשמי (רק אזרחים עות'מאנים) <ref>Wolff, Press, "The Jewish Yishuv", pp 427-433, as quotes in Kark and Oren-Nordheim</ref>
|קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|-
|1853
|8,000
|4,000
|3,490
|15,490
|סזאר פאמין, דיפלומט צרפתי
|רעב <ref>

</ref>
|-
|1856
|5,700
|9,300
|3,000
|18,000
|לודוויג אוגוסט פרנקל, סופר אוסטרי
|קרק ואורן-נורדהיים, 2001 <ref></ref>
|-
|1857
|7,000
|?
|?
|10–15,000
|כתב העת "המגיד".
|קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|-
|1862
|8,000
|6,000
|3,800
|17,800
|כתב העת הכרמל
|קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|-
|1864
|8,000
|4,500
|2,500
|15,000
|הקונסוליה הבריטית
|דור גולד, 2009 <ref></ref>
|-
|1866
|8,000
|4,000
|4,000
|16,000
|מדריך טיולים בהוצאת ג'ון מארי
|קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|-
|1867
|?
|?
|?
|14,000
|מארק טוויין, חפים מפשע בחוץ לארץ, פרק 52
|<ref></ref>
|-
| rowspan="2" |1867
|4,000–5,000
| rowspan="2" |6,000
| rowspan="2" |?
| rowspan="2" |?
| rowspan="2" |אלן-קלייר מילר, מיסיונרית
| rowspan="2" |<ref>Ellen Clare Miller, Eastern Sketches – notes of scenery, schools and tent life in Syria and Palestine. Edinburgh: William Oliphant and Company. 1871. Page 126: 'It is difficult to obtain a correct estimate of the number of inhabitants of Jerusalem...'</ref>
|-
|_
|-
|1869
|3,200*
|לא
|לא
|לא
|הרב ח"י סניורסון
|ניו יורק טיימס <ref>The New York Times, February 19, 1869 [2]; See also I. Harold Scharfman, The First Rabbi, Pangloss Press, 1988, page 524 which reports the figure as 3,100.</ref>
|-
|1869
|9,000
|5,000
|4,000
|18,000
|החברה העברית לעזרה הדדית נוצרית
|<ref>Burns, Jabez. Help-Book for Travelers to The East. 1870. Page 75</ref> <ref>Hebrew Christian Mutual Aid Society. Almanack of 1869</ref>
|-
|1869
|7,977
|7,500
|5,373
|20,850
|ליווין דה האמה, מיסיונר פרנציסקני
|קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|-
|1871
|4,000
|13,000
|7,000
|24,000
|מדריך טיולים של קארל בייקר 
|קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|-
|1872
|3,780
|6,150
|4,428
|14,358
|Salname עות'מאני (תולדות הימים הרשמיות) לשנים 1871–72
|אלכסנדר שולך, 1985 <ref>Scholch 1985, p. 486, Table 1 (families): Figures multiplied by 6 to estimate population, following Cohen and Lewis p.14-15</ref>
|-
|1874
|10,000
|5,000
|5,500
|20,500
|הקונסול הבריטי בירושלים מדווח לבית הנבחרים
|ניירות פרלמנטריים <ref></ref>
|-
|1876
|13,000
|15,000
|8,000
|36,000
|ברנהרד נוימן <ref>Die heilige Stadt und deren Bewohner in ihren naturhistorischen, culturgeschichtlichen, socialen und medicinischen Verhältnissen. Published by Der Verfasser, page 216; 512 pages</ref>
|קרק ואורן-נורדהיים, 2001
|}

==== יהודים כרוב מוחלט או יחסי בירושלים ====
במפת הקרן לחקר ארץ ישראל, שפורסמה ב-1883, תארה את האזור וציינה כי " בתקופת פרסומה של המפה מספר היהודים גדל בשיעור של 1,000 עד 1,500 בשנה. מאז 1875 גדלה אוכלוסיית ירושלים במהירות. מספר היהודים הוערך בין 15,000 עד 20,000 והאוכלוסייה, כולל תושבי הפרברים החדשים, מגיעה בסך הכל לכ-40,000 נפשות".<ref name="PEF">Survey of Western Palestine, Volume III: Judea, page 163</ref>

בין השנים 1881–82 הגיעה קבוצת יהודים מתימן לירושלים, כתוצאה מ"כיסופים לציון ולהט דתי", בתקופת העלייה הראשונה.<ref name="Ariel"></ref><ref name="nini"></ref> לאחר שהתגוררו מספר שנים בעיר העתיקה, עברו לגבעות מול עיר דוד, שם התגוררו במערות. <ref></ref> בשנת 1884 עברה הקהילה, שמנתה 200 איש, לבתי אבן חדשים שנבנו עבורם על ידי ארגון צדקה יהודי.<ref name="Man"></ref>

בין השנים 1919–1923, בעקבות הצהרת בלפור האוכלוסייה היהודית בירושלים, גדלה עוד יותר במהלך העלייה השלישית. לפני כן, סקר בריטי מ-1919 ציין כי רוב היהודים בירושלים היו ברובם אורתודוקסים וכי מיעוטם ציונים. <ref></ref>
{| class="wikitable"
!שנה
! יהודים
! מוסלמים
! נוצרים
! סה"כ
! מקור מקורי
! כפי שצוטט ב
|- style="text-align:center;"
| 1882
| 9,000
| 7,000
| 5,000
| 21,000
| וילסון
| קארק ואורן-נורדהיים, 2001<ref name="Kark Oren-Nordheim"></ref>
|- style="text-align:center;"
| 1883
| 15,000–20,000
| ?
| ?
| 40,000
| סקר PEF של פלסטין
| סקר PEF של פלסטין
|- style="text-align:center;"
| 1885
| 15,000
| 6,000
| 14,000
| 35,000
| גולדמן
| קארק ואורן-נורדהיים, 2001<ref name="Kark Oren-Nordheim" />
|- style="text-align:center;"
| 1889
| 25,000
| 14,000
| ?
| >39,000
| גילברט
| מרטין גילברט, 2008 <ref></ref>
|- style="text-align:center;"
| 1893
| >50%
| ?
| ?
| ~40,000
| אלברט שו, סופר
| שו, 1894 <ref>Review Of Reviews. Volume IX. Jan–Jun, 1894. Albert Shaw, Editor. Page 98. "The present population of Jerusalem is not far from forty thousand, and more than half are Jews."</ref>
|- style="text-align:center;"
| 1896
| 28,112
| 8,560
| 8,748
| 45,420
| לוח ארץ ישראל לשנת תשס"ו
| הארל וסטנדל, 1974
|- style="text-align:center;"
| 1905
| 13,300
| 11,000
| 8,100
| 32,400
| מפקד האוכלוסין העות'מאני 1905 (רק אזרחים עות'מאנים)
| UOSchmelz <ref></ref>
|- style="text-align:center;"
| 1922
| 33,971
| 13,413
| 14,669
| 62,578
| מפקד האוכלוסין של פלסטין (בריטי) <ref></ref>
| הארל וסטנדל, 1974
|- style="text-align:center;"
| 1931
| 51,200
| 19,900
| 19,300
| 90,053
| מפקד האוכלוסין של פלסטין (בריטי)
| הארל וסטנדל, 1974
|- style="text-align:center;"
| 1944
| 97,000
| 30,600
| 29,400
| 157,000
| ?
| הארל וסטנדל, 1974
|- style="text-align:center;"
| 1967
| 195,700
| 54,963
| 12,646
| 263,307
|
| הראל, 1974
|}

=== לאחר חקיקת החוק לאיחוד ירושלים ===
{| class="wikitable"
|bgcolor="#e8e4e4" |שנה
|bgcolor="#e8e4e4" |יהודים
|bgcolor="#e8e4e4" |מוסלמים
|bgcolor="#e8e4e4" |נוצרים
|bgcolor="#e8e4e4" |סה"כ
|bgcolor="#e8e4e4" |שיעור התושבים היהודים
|bgcolor="#e8e4e4" |מקור מקורי
|-
|1980
|292,300
|?
|?
|407,100
|71.80%
|עיריית ירושלים
|-
|1985
|327,700
|?
|?
|457,700
|71.60%
|עיריית ירושלים
|-
|1987
|340,000
|121,000
|14,000
|475,000
|71.60%
|עיריית ירושלים
|-
|1988
|353,800
|125,200
|14,400
|493,500
|71.70%
|עיריית ירושלים
|-
|1990
|378,200
|131,800
|14,400
|524,400
|72.10%
|עיריית ירושלים
|-
|1995
|417,100
|182,700
|14,100
|617,000
|67.60%
|עיריית ירושלים
|-
|1996
|421,200
|?
|?
|602,100
|70.00%
|עיריית ירושלים
|-
|2000
|448,800
|?
|?
|657,500
|68.30%
|עיריית ירושלים
|-
|2004
|464,500
|?
|?
|693,200
|67.00%
|עיריית ירושלים
|-
|2005
|469,300
|?
|?
|706,400
|66.40%
|עיריית ירושלים
|-
|2007
|489,480
|?
|?
|746,300
|65.60%
|עיריית ירושלים
|-
|2011
|497,000
|281,000
|14,000
|801,000
|62.00%
|הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
של ישראל
|-
|2015
|524,700
|307,300
|12,400
|857,800
|61.20%
|הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
של ישראל
|-
|2016
|536,600
|319,800
|15,800
|882,700
|60.80%
|הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
של ישראל
|-
|2017
|546,100
|328,600
|15,900
|901,300
|60.60%
|מכון ירושלים לחקר מדיניות
|-
|2018
|555,800
|336,700
|16,000
|919,400
|60.50%
|
|-
|2019
|563,200
|345,800
|16,200
|936,400
|60.10%
|
|-
|2020
|570,100
|353,800
|16,300
|951,100
|59.90%
|
|-
|2022
|590,600
|362,600
|12,900
|966,000
|61.13%
|-
|bgcolor="#e8e4e4" |שנה
|bgcolor="#e8e4e4" |יהודים
|bgcolor="#e8e4e4" |מוסלמים
|bgcolor="#e8e4e4" |נוצרים
|bgcolor="#e8e4e4" |סה"כ
|bgcolor="#e8e4e4" |שיעור התושבים היהודים
|bgcolor="#e8e4e4" |מקור מקורי
|-
|}

הסטטיסטיקה הישראלית הרשמית, המבוצעת על ידי הלמ"ס, מתייחסת לעיריית ירושלים המורחבת. כולל שטחי הרשויות הישראליות והירדניות שלפני 1967, כגון כפרים ושכונות פלסטיניות המרוחקים ממזרח העיר, שלא היו חלק ממזרח ירושלים הירדנית לפני 1967. הנתונים הדמוגרפיים מ-1967 עד 2012 הראו את הגידול המתמשך של האוכלוסייה הערבית, הן במספרים יחסיים והן במספרים מוחלטים, ואת הירידה בנתח האוכלוסייה היהודית בכלל האוכלוסייה בעיר. ב-1967 היוו היהודים 73.4% מאוכלוסיית העיר, בעוד שבשנת 2010 הצטמצמה האוכלוסייה היהודית ל-64%. באותה תקופה גדלה האוכלוסייה הערבית מ-26.5% ב-1967 ל-36% ב-2010 <ref></ref> <ref></ref> ב-1999 שיעור הפריון הכולל במגזר היהודי עמד על 3.8 ילדים לאישה, בעוד ששיעור הפריון באוכלוסייה הפלסטינית עמד על 4.4 ילדים לאישה. הדבר הוביל לחששות בקרב האוכלוסייה היהודית, שבסופו של דבר יהפכו הערבים לרוב באוכלוסיית העיר.

בין 1999 ל-2010, המגמות הדמוגרפיות התהפכו, כאשר שיעור הפריון היהודי עלה ושיעור הפריון הערבי ירד. כמו כן, מספר העולים החדשים היהודים שבחרו להתיישב בירושלים גדל בהתמדה. עד 2010 היה שיעור הגידול היהודי גבוה מאשר הערבי. באותה שנה עמד שיעור הילודה בעיר על 4.2 ילדים לאמהות יהודיות, לעומת 3.9 ילדים לאמהות ערביות. בנוסף, התיישבו בירושלים 2,250 עולים חדשים יהודים. על פי ההערכות, נכון לינואר 2024 שיעור הילודה במגזר היהודי עדיין בעליה, בעוד ששיעור הילודה במגזר הערבי ממשיך בירידה. <ref></ref>

== ראו גם ==
* היסטוריה של ירושלים
* דמוגרפיה וסטטיסטיקה בירושלים

== ביבליוגרפיה ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* Salo Baron, A Social and Religious History of the Jews, Columbia University Press, 1983.
* 
* [https://web.archive.org/web/20080407044619/http://www1.cbs.gov.il/shnaton56/st02_14.pdf Israeli Central Bureau of Statistics information page]
* [http://www.israelipalestinianprocon.org/populationpalestine.html#chart2 Jerusalem: Jewish, Muslim, and Christian Population (1910–2000)] at israelipalestinianprocon.org
* Bruce Masters, Christians And Jews In The Ottoman Arab World, Cambridge University Press, 2004.
* [http://www.mideastweb.org/palpop.htm Population of Jerusalem until 1945] (Table 10) at mideastweb.org
* 
*
* Runciman, Steven (1980). The First Crusade. Cambridge. ISBN&nbsp;0-521-23255-4.
* 
* 
* 
* 
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://catalog.archives.gov.il/wp-content/uploads/2017/08/NAFOS-OCR-PAGISS.pdf מפקדי האוכלוסין העות'מאניים בארץ ישראל 1875–1918, ערך והקדים מבוא: יונתן פגיס ]
* 
* [https://www.jewishvirtuallibrary.org/population-of-jerusalem-1844-2009 Demographics of Israel: Population of Jerusalem, (1844 - Present) ]
* 
* [https://www.cbs.gov.il/en/mediarelease/pages/2022/selected-data-on-the-occasion-of-jerusalem-day-2022.aspx Selected Data on the Occasion of Jerusalem Day, 2022 ]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:ישראל: דמוגרפיה
קטגוריה:ירושלים: היסטוריה