OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הר פיליפס (אנטארקטיקה)

הר פיליפס (באנגלית: Mount Phillips) הוא הר מכוסה קרח, בדרום רמת מלטה בהרי ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם ממערב להר אלברטס.

גובהו של ההר 3,035 מטרים מעל פני הים; הר פיליפס הוא ההר ה-273 בגובהו באנטארקטיקה.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

ההר התגלה בינואר 1841 על ידי סר ג'יימס קלארק רוס.

=== מקור השם ===

רוס נתן להר את שמו.

רוס קרא להר על שמו של פרופסור ג'ון פיליפס, שהיה סגן המזכיר של האגודה הבריטית למדע (British Association for the Advancement of Science).

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, [https://books.google.co.il/books?id=gooNAQAAIAAJ&pg=PA189&lpg=PA189&dq=%22Mount+Phillips%22+Antarctica&source=bl&ots=h8mtF1cnYU&sig=ACfU3U1Dm8wcTYVaSDK7q5fegbMm_OU9Lg&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiWl9mboK3tAhWQTsAKHaSeAGQ4ChDoATACegQIARAC#v=onepage&q=%22Mount%20Phillips%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions for Antarctica: Including the Off-lying Islands South of Latitude 60°], P 189</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:11721 הר פיליפס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/21444 הר פיליפס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=130105 הר פיליפס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=11219&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר פיליפס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://peakery.com/mount-phillips-antarctica/ הר פיליפס] באתר peakery (מרחק לאתרים סמוכים)
* [https://www.mindat.org/loc-185274.html הר פיליפס] באתר mindat
* [https://www.strangescience.net/phillips.htm קורות חייו של ג'ון פיליפס]

== הערות שוליים ==

פיליפס
פיליפס
יחסי אזרבייג'ן–הודו

יחסי אזרבייג'ן–הודו הם היחסים הדו-צדדיים בין הודו לאזרבייג'ן.

== היסטוריה ==
נשיא הודו סרוופלי רדהקרישנן וראש הממשלה ג'ווהרלל נהרו ביקרו בעבר בבאקו. האמן האזרי הנודע ראשיד בהבודוב קידם גם מוזיקה ואמנות אזרית בשתי המדינות. אלמירה רחימובה, זמרת אזרית, למדה גם מחול ומוזיקה הודית בזמן שהותה בהודו.

מתקופת דרך המשי שחיברה את אזרבייג'ן עם הודו ישנן עדויות רבות התומכות בקשרי העבר. מקדשים הינדים כסמל לקשרים הישנים נמצאים גם בבאקו.

== יחסים כלכליים ==
המסחר הדו-צדדי של הודו עם אזרבייג'ן צמח בהתמדה בשנים האחרונות. בהודו תעשיית תרופות מבוססת היטב באזרבייג'ן וחברות תרופות הודיות רבות פועלות מחוץ לאזרבייג'ן. כמה פריטי יבוא ישיר ועקיף מהודו כוללים בגדים וטקסטיל, טכנולוגיות מידע, מוצרי מזון ומכונות כבדות, כרטיסים אלקטרוניים, דודי קיטור וציוד צמחי אחר.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref name=":0"></ref>

היקף המסחר גדל מ-50 מיליון דולר (2005) ל-250 מיליון (2015). היבוא העיקרי של הודו מאזרבייג'ן הוא נפט גולמי.

=== שיתוף פעולה באנרגיה ===
הודו ואזרבייג'ן התחייבו לבחון את סיכויי העתיד בתחום האנרגיה המתחדשת, התייעלות אנרגטית ופרויקטים עתידיים שונים בתחום הנפט והגז והצנרת. חברת GAIL ההודית חתמה גם על מזכר הבנות עם חברת SOCAR האזרבייג'נית לבחון הזדמנויות עסקיות בפרויקטים פטרוכימיים.<ref></ref><ref></ref>

== תוואי הרכבת גזווין-רשט-אסטארה ==
שני הצדדים ממלאים תפקיד בבניית קו הרכבת גזווין-רשט-אסטארה (איראן) – אסטארה (אזרבייג'ן) כחלק מהתחבורה הבינלאומי צפון-דרום. בתחילה מוצע להוביל כשישה מיליון טון סחורות מדי שנה ויותר בעתיד בדרך זו. היא צפויה לשפר את יחסי הסחר בין איראן לאזרבייג'ן ובשלב נוסף עשויות להרוויח גם מדינות אחרות, כולל הודו ורוסיה.<ref></ref>

== יחסי תרבות ==
הקשרים התרבותיים בין אזרבייג'ן להודו קרובים. המשורר הפרסי הנודע ניזמי גאנג'אווי היה ידוע עוד מימיו של אמיר חוסראו, אחד המשורר והמלחין המוזיקלי המפורסם במהלך המאה ה-19. כמה שמות חשובים אחרים הם ראשיד בהבודוב, זמר מפורסם שהיה גם חברו של השחקן ההודי ראג 'קאפור. ברוב העולם המוסלמי הלא-ערבי חוגגים את נורוז, הפסטיבל המציין את בוא האביב ותחילת השנה החדשה.<ref></ref>

== יחסים דיפלומטיים ==
הודו הכירה בעצמאות אזרבייג'ן בשנת 1991. המשלחת הקבועה של הודו בבאקו נפתחה בשנת 1999 והנציגות של אזרבייג'ן נפתחה בניו דלהי בשנת 2004. הסכמים:

הסכם דו-צדדי ראשון נחתם ביוני 1998. ההסכם היה על "חוזה לשיתוף פעולה כלכלי וטכני" שהוביל להקמת ועדת הסחר הבין ממשלתית ההודית-אזרבייג'נית.

אמנות אחרות כוללות:<ref name=":1"></ref>
* שיתוף פעולה כלכלי, מדעי וטכנולוגי (אפריל 2007)
* ההסכם לתקשורת אווירית בין ממשלת אזרבייג'ן וממשלת הודו (אפריל 2013)
* הסכם על סיוע משפטי ומשפטי לעניינים אזרחיים ומסחריים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן ורפובליקת הודו
* אמנה בנושא סיוע משפטי הדדי בעניינים פליליים בין הרפובליקה של הודו לרפובליקה של הודו
* אמנה למשלוחים בין הרפובליקה של אזרבייג'ן ורפובליקת הודו
* פרוטוקול לשיתוף פעולה בין משרד החוץ של הרפובליקה של אזרבייג'ן
* הימנעות ממס כפול
* פרוטוקול לאשרור האמנה בנושא סיוע משפטי ומשפטי לעניינים אזרחיים ומסחריים

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
Best of Both Worlds Concert

Best of Both Worlds Concert (בעברית: קונצרט הטוב משני העולמות) הוא פסקול ההופעה של סרט ההופעה האנה מונטנה ומיילי סיירוס: מופע הטוב שבשני העולמות, שיצא לאור ב-11 במרץ 2008 על ידי וולט דיסני רקורדס והוליווד רקורדס. הוא כולל הופעות חיות לשירים מאלבומי הפסקול Hannah Montana ו-Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus, המלווים בהתאמה את העונה הראשונה והשנייה של סדרת הטלוויזיה האנה מונטנה. כל ארבעה עשר השירים מבוצעים על ידי השחקנית הראשית של הסדרה מיילי סיירוס, אם כי המחצית הראשונה מיוחסת לדמות שלה - האנה מונטנה. האלבום הוקלט בעיר סולט לייק סיטי שבמדינת יוטה בארצות הברית באוקטובר 2007, במהלך סיבוב ההופעות Best of Both Worlds Tour של סיירוס. האלבום הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200.

== רשימת שירים ==

== מיקומי שיא ==

=== מצעדים שנתיים ===

== תארים ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
! (Pro-Música Brasil)<ref></ref>
|20x20 פיקסליםזהב
|30,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2008
קטגוריה:פסקולים מ-2008
קטגוריה:אלבומי האנה מונטנה
קטגוריה:אלבומי מיילי סיירוס
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:פסקולים באנגלית
קטגוריה:פסקולי סרטים
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:פסקולי וולט דיסני רקורדס
מביה

מביה (בסוואהילי: Mbeya) היא עיר שנמצאת במחוז מביה , טנזניה.

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-394 ק"מ מבירת טנזניה, דודומה.

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוקטובר (26 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (16 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,188 מילימטרים בשנה. חודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (238 מ"מ גשם), וחודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (4 מ"מ גשם).

== ערים תאומות ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טנזניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-20
מוואנזה

מוואנזה (בסוואהילי: Mwanza) היא עיר במחוז מוואנזה , טנזניה.

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת לחופו הדרומי של אגם ויקטוריה, כ-513 ק"מ מבירת טנזניה, דודומה.

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 23 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (25 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא מאי (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,246 מילימטרים בשנה. חודש נובמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (188 מ"מ גשם), וחודש יוני הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (32 מ"מ גשם).

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טנזניה: ערים
קטגוריה:אגם ויקטוריה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1892
מטווארה

מטווארה (בסוואהילי: Mtwara) היא עיירה במחוז מטווארה שבטנזניה, בקרבת גבולה עם מוזמביק.

== גאוגרפיה ==
העיירה ממוקמת כ-667 ק"מ מבירת טנזניה, דודומה.

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 24 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא נובמבר (27 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,269 מילימטרים בשנה. חודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (342 מ"מ גשם), וחודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (11 מ"מ גשם).

== ערים תאומות ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טנזניה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1971
יחסי פלאו–רוסיה

יחסי פלאו–רוסיה הם היחסים בין פלאו לבין רוסיה.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-28 בנובמבר 2006, ובשנת 2016 החליפו שרי החוץ אגרות ברכה לרגל עשור לכינון היחסים, אשר אישרו את האינטרס ההדדי שלהם בקידום שיתוף פעולה פוליטי, סחר-כלכלי והומניטרי, וכן שיתוף פעולה בזירה הבין־לאומית. שתי המדינות חברות מלאות באו"ם, ומקיימות שיתוף פעולה דיפלומטי מועט.

==נציגויות דיפלומטיות ==
* רוסיה מחזיקה בפלאו קונסוליה בקורור.
* פלאו אינה מיוצגת ברוסיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== הערות שוליים ==
יחסי סמואה–רוסיה

יחסי סמואה–רוסיה הם היחסים בין המדינה העצמאית של סמואה לבין הפדרציה הרוסית.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2 ביולי 1976. שתי המדינות חברות מלאות באו"ם, ומקיימות שיתוף פעולה דיפלומטי מועט.

בשנת 2018 תרמה רוסיה לסמואה 7.5 מיליון דולר, לחיזוק המדינה מפני סערות האוקיינוס השקט, אשר הועברו באמצעות קרן הפיתוח של האו"ם.

==נציגויות דיפלומטיות ==
* רוסיה מיוצגת בסמואה באמצעות שגרירותה בוולינגטון, ניו זילנד.
* סמואה אינה מיוצגת ברוסיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== הערות שוליים ==
יחסי איי מרשל – רוסיה

יחסי איי מרשל–רוסיה הם היחסים בין רפובליקת איי מרשל לבין הפדרציה הרוסית.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 באוגוסט 1992. שתי המדינות חברות מלאות באו"ם, ומקיימות שיתוף פעולה דיפלומטי מועט.

==נציגויות דיפלומטיות ==
* רוסיה אינה מיוצגת באיי מרשל לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
* איי מרשל אינה מיוצגת ברוסיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
בית הקברות הצבאי של חבר העמים הבריטי בדמשק

בית הקברות (תמונה מאתר [[ועדת חבר העמים לקברי מלחמה)]]
בית הקברות הצבאי של חבר העמים הבריטי בדמשק (באנגלית: Damascus Commonwealth War Cemetery) נוסד במהלך מלחמת העולם הראשונה. קבורים בו 1,171 חללים משתי מלחמות העולם. 86 מהם הם אלמונים.

==בית הקברות==
בית הקברות ממוקם ברובע מאזה שבדרום מערב דמשק, בירת סוריה. הוא נוסד באוקטובר 1918, לאחר כיבוש העיר על ידי חיילי האימפריה הבריטית מידי האימפריה העות'מאנית. בית הקברות הוקם בקרבת שני בתי חולים, שטיפלו בפצועים ובחולי שפעת וכולרה רבים. רוב החללים שנקברו בו מתו באותם בתי חולים.

לאחר פלישת בעלות הברית לסוריה ולבנון ב-1941 הורחב בית הקברות כדי לקלוט את מתי המלחמה החדשה.

שטח האתר הוא כשמונה דונם. נטועים בו דשא ופרחים והוא מוקף חלקית בעצים. מונומנט מצבת הזיכרון הוצב בבית הקברות, אך לא צלב ההקרבה. במקום זאת - וכפי שנעשה בבית הקברות הצבאי הבריטי בעזה - משולב סמל צלב בחזית הפנימית של חומת האבן המקיפה את האתר, מן הסתם בשל מיקומו בארץ מוסלמית.

בית הקברות במתכונתו הקבועה הוקם ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.

==החללים==
בבית הקברות נקברו 661 חללי מלחמת העולם הראשונה, מהם 72 אלמונים. החללים המזוהים הם 353 בריטים, 135 אוסטרלים, 52 הודים ו-49 ניו זילנדים. כמו כן נקברו שם שישה מצרים.

בעקבות מלחמת העולם השנייה נקברו באתר 504 חללים נוספים, מהם 14 אלמונים - 263 בריטים, 172 אוסטרלים, 42 הודים, ארבעה ניו זילנדים, שלושה דרום אפריקאים, שלושה יוונים, שני פולנים וקנדי אחד.

באתר נקבר גם חייל מחיילי הגדודים העבריים - לואיס אלונוביץ מהגדוד ה-38 של קלעי המלך.

בבית הקברות מוצבות גם שתי אנדרטאות ועליהם שמותיהם של 16 חיילים שקבריהם בארצות המזרח התיכון אבדו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.cwgc.org/visit-us/find-cemeteries-memorials/cemetery-details/91008/damascus-commonwealth-war-cemetery/ בית הקברות], באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה 
* [https://www.findagrave.com/cemetery/2214118/damascus-commonwealth-war-cemetery בית הקברות], באתר Find a Grave (כולל תמונות) 
* [https://www.izkor.gov.il/לואיס%20אלונוביץ/en_e10d2614877e572e655a464e98b6a221 לואיס אלונוביץ], באתר יזכור

דמשק
דמשק
קטגוריה:דמשק
יחסי ברבדוס–רוסיה

יחסי ברבדוס–רוסיה הם יחסי החוץ בין ברבדוס ורוסיה.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-29 בינואר 1993. בשנת 2018 שתי המדינות חגגו 25 שנות קשרים דיפלומטיים והתחייבו לשיתוף פעולה הדוק יותר. שתי המדינות דנו גם בחילופי תרבות ורוסיה משתפת פעולה עם תעשיית הנפט והגז הקלה של ברבדוס. כמו כן, רוסיה מספקת מלגות אפשריות לבתי ספר ברוסית.

== נציגויות דיפלומטיות ==
רוסיה מיוצגת בברבדוס באמצעות שגרירותה בג'ורג'טאון, גיאנה.
* ברבדוס אינה מיוצגת ברוסיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== הערות שוליים ==
כבישים פדרליים ברוסיה

מפת הכבישים הפדרליים ברוסיה
שלט דרכים אופייני (כביש M8)
R258
כבישים פדרליים ברוסיה (ברוסית: Автомобильные дороги федерального значения Российской Федерации) הם כבישים מהירים בפדרציה הרוסית המהווים רכוש פדרלי ומתוחזקים על ידי סוכנות הכבישים הפדרלית.
* כל הכבישים המהירים
** המחברים את מוסקבה עם בירות המדינות השכנות ועם המרכזים המינהליים של מחוזות הפדרציה הרוסית. מזוהים על ידי הקידומת "M" בסימני התוואי הארצי;
** שהם חלק מרשתות הכבישים הבינלאומיות: אירופיות ואסיאתיות, שמזוהות בקידומות "E" ו-"AH" בתמרורי התוואי הבינלאומיים המשמשים במקביל לתמרורים הלאומיים.
* כמה כבישים מהירים
** המחברים בין מרכזים אדמיניסטרטיביים של מחוזות הפדרציה הרוסית זה לזה (קידומת תמרור לאומית "P", שהיא "R" הקירילית)
** המסתעפים ומגשרים על כבישים (קידומת לאומית "A"):
*** דרכי גישה המובילות לצמתי תחבורה ראשיים ואובייקטים מיוחדים
*** דרכי גישה ממרכזי המינהל של מחוזות הפדרציה הרוסית שאין להן קשר מהיר עם מוסקבה לנמלי הים והנהר הקרובים ביותר לגבולות הבינלאומיים.
*** שמקשרים בין כבישים פדרליים אחרים.

הכבישים הפדרליים מסווגים ברוסיה לשתי קטגוריות:

* "כבישים מהירים / אבטומגיסטראל" (магистральная автомобильная дорога, автомагистраль), לא זהה למונח הכביש המהיר
* כבישים אחרים

== כבישים בעלי חשיבות אזורית ==
כבישים בעלי חשיבות מקומית ברוסיה נקבעים עם קידומת אות ומספר OKATO (Общероссийский классификатор объеgment административно-территориального деления, סיווג רוסי לאובייקטים של חלוקה מנהלית).

כבישים אלה משתמשים בקידומות הבאות:
* P: כבישים מהירים בעלי משמעות פדרלית או אזורית המחברים בין המרכזים המינהליים של הפדרציה הרוסית
* A: כבישים מהירים שמסתעפים ומגשרים בין כבישים:
** דרכי גישה המובילות לצמתי תחבורה ראשיים ואובייקטים מיוחדים
** דרכי גישה ממרכזי המינהל של מחוזות הפדרציה הרוסית שאין להן קשר מהיר עם מוסקבה לנמלי הים והנהר הקרובים ביותר ולגבולות הבינלאומיים.
** שמקשרים בין כבישים פדרליים אחרים
* K: לכבישים בעלי חשיבות אזורית
* N: לכבישים בעלי חשיבות בין-עירונית

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Kolyma_road01010038.jpg|כביש M56 "קולימה".
קובץ:Shuurmak.JPG|כביש M54 "ייניסיי"
קובץ:M10_in_Novgorod_region.jpg|כביש M10 "רוסיה".
קובץ:М9_в_Ржевском_районе_2009.JPG|כביש M9 "בלטייה"
קובץ:Р-256_highway_(Russia)_(Altai_Republic)_(1).jpg|כביש R256.
</gallery>

==ראו גם==
* כבישי רוסיה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רוסיה: כבישים
קטגוריה:כבישים בין-לאומיים
Oops!...I Did It Again (Remixes and B-Sides)

Oops!...I Did It Again (Remixes and B-Sides) הוא אלבום האוסף השישי של הזמרת האמריקאית בריטני ספירס. האלבום יצא לאור ב-26 בספטמבר 2020, תחת חברת התקליטים לגאסי רקורדינגס.

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Oops!...I Did It Again (Remixes and B-Sides)
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|26 בספטמבר 2020
|תקליטור
|לגאסי רקורדינגס
|<ref></ref><ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בריטני ספירס
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ
שיעורים בפרסית

שיעורים בפרסית (באנגלית: Persian Lessons) הוא סרט עלילתי של הבמאי האמריקאי-אוקראיני ודים פרלמן.

== תקציר העלילה ==
הסרט מתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה. הדמות הראשית היא יהודי-בלגי שמוצא את עצמו במחנה ריכוז נאצי ומנסה לשרוד, כשהוא מתחזה לפרסי. קצין אס אס המעוניין לפתוח בעתיד מסעדה באיראן דורש מה"איראני" ללמד אותו את שפתו, והאסיר נאלץ לבדות ולאלתר את תוכן השיעורים.<ref>[https://www.film.ru/articles/persidskiy-dlya-nachinayuschih Рецензия на фильм «Уроки фарси»: драма про холокост и спасительную силу памяти]</ref>

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable" 
! שם השחקן/נית !! שם הדמות !! אודות הדמות 
|-
| || ז'יל כרמיה || אסיר יהודי המתחזה לפרסי
|-
| || קלאוס קוך || קצין נאצי, סגן מפקד מחנה ריכוז
|-
| יונאס נאי || מקס באייר || חייל נאצי זוטר
|-
| דייוויד שוטר || פול || חייל נאצי זוטר
|-
| || || מפקד מחנה ריכוז
|-
| || || 
|-
| || אלזה שטומפף || חיילת נאצית זוטרה
|-
| ג'וזפה סקילאצ'י || מרקו רוסי || אסיר יהודי ממוצא איטלקי
|-
|}

== הפקה ==
הסרט הופק במשותף על ידי חברת Hype Film הרוסית, LM Media הגרמנית, One Two Films ובלארוספילם הבלארוסית. העבודה החלה בשנת 2013, ובתחילה טימור בקממבטוב היה אמור לביים, אך בהמשך הועבר תפקיד זה לודים פרלמן. את התסריט כתב איליה צופין על פי סיפורו של וולפגנג קולהאזה "פרסית לקאפו".<ref>[https://www.proficinema.ru/questions-problems/reviews/detail.php?ID=296045 Берлинале 2020: «Уроки фарси» или уроки Холокоста в Берлине?]</ref> הצילומים נערכו בבלארוס<ref>[https://tass.ru/opinions/7824265 Зрительское кино про Холокост: «Уроки фарси» Вадима Перельмана]</ref> (בפרט במבצר בוברויסק).<ref></ref>

==הפצה==
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל ברלין 2020 (מחוץ לתחרות הרשמית). המבקרים ראו בסרט זה צעד חדש בהתפתחות קולנוע השואה.<ref>[https://kinoart.ru/reviews/repetitor-iz-ada-uroki-farsi-ochen-literaturnaya-okolorusskaya-holokost-drama Репетитор из ада: «Уроки фарси»&nbsp;— очень литературная околорусская холокост-драма]</ref> עם זאת, קיימת דעה כי "המסר ההומני של הסרט מתגלה כמשמעותי יותר מיתרונותיו האמנותיים".<ref>[https://www.kinoafisha.info/reviews/8328384/ «Уроки фарси»: Рецензия Киноафиши]</ref> יציאתו לאקרנים נדחתה עד לנובמבר, בשל מגפת הקורונה והוא הוקרן בהקרנות מסחריות לראשונה בבתי הקולנוע בבלארוס ב-12 בנובמבר 2020.

בישראל הסרט הופץ ביום השואה 2022 להקרנות בודדות וב-16 ביוני הופץ להקרנות מסחריות בכל רחבי הארץ.

==פרסים ומועמדויות==
הסרט היה מועמד לפרס הקולנוע האירופי<ref>[https://www.proficinema.ru/mainnews/awards/detail.php?ID=306805 EFA 2020: «Уроки Фарси» и «Дау. Наташа» отобраны на премию Европейской киноакадемии]</ref> ונשלח כמועמד מטעם בלארוס לפרס אוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטים בלארוסיים
מותו של וזיר-מוכתר: אהבתו וחייו של גריבוידוב

מותו של וזיר-מוכתר: אהבתו וחייו של גריבוידוב (ברוסית: Смерть Вазир-Мухтара. Любовь и жизнь Грибоедова) היא סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2009, המבוססת על הרומן בעל אותו השם מאת יורי טיניאנוב אודות השנה האחרונה לחייו של אלכסנדר גריבוידוב, סופר, דיפלומט ומלחין רוסי.

== עלילה ==
האריסטוקרט הרוסי הצעיר אלכסנדר סרגייביץ' גריבוידוב, שהשתתף בכינון השלום בטורקמנצ'אי, מגיע לבירה סנקט פטרבורג, שם הוא זוכה להצלחה בחברה, מנהל חיים נעימים, ובין לבין מפתח תוכנית לקולוניזציה הרוסית ולפיתוח הכלכלי של הקווקז. הצאר ניקולאי מעוניין יותר בגריבוידוב כדיפלומט המסוגל לדרוש תשלום פיצויים מהפרסים. גריבוידוב מעוניין גם לקבל כספים — הוא מקווה שאלה ילכו לפיתוחה של גאורגיה.

זמן קצר לפני עזיבתו הגורלית לפרס, התחתן גריבוידוב עם הנסיכה הגאורגית נינה צ'בצ'אוואדזה. בקרוב בני הזוג יגלו: יהיה להם ילד. אך החובה התבררה כגבוהה יותר מאהבה, וגריבוידוב נאלץ לנסוע לטהראן לנהל משא ומתן ישיר עם שאה פתח עלי.

עם הגעתו לטהראן התנהג גריבוידוב בהתרסה ובחוצפה; התנהגותו בקהל הגבוה ביותר זעזעה את הפרסים. נוספו לכך תככים של אויבים פוליטיים ואישיים: מנהיגי הצבא של השאה אלאייר חאן והעריק הרוסי שמשון חאן, כמו גם דיפלומטים בריטים. בבוקר 30 בינואר 1829, התקהל קהל מחוץ למסגד הראשי בטהראן ובצעקות התקדם אל בניין השגרירות הרוסית.

במהלך המתקפה על השגרירות, שהתרחשה בתמיכת השלטונות, נהרגו כל עובדיה, למעט המזכיר הראשון מלצוב שהסתתר מתחת לשטיחים. גם הסריס הראשי המבושה של הרמון השאה, מירזה יאקוב, שהיה בתפקיד לאבטחת השגרירות, נמחץ למוות. השאה שלח שגרירים לפטרבורג להתנצל והגיש לקיסר הרוסי ניקולאי הראשון, בין היתר, את יהלום השאה המפורסם מכתר המוגול. מעוניין בנייטרליות של הפרסים בעיצומה של המלחמה הרוסית באימפריה העות'מאנית, הצאר סולח להם על רצח הדיפלומטים, כמו גם כחלק מהפיצויים שדרש השגריר במחיר חייו.

== שחקנים ודמויות ==

== קישורים חיצוניים ==
* [http://ruskino.ru/mov/12368 מותו של וזיר-מוכתר], באתר רוסקינו
* [http://www.chaskor.ru/article/ni_gorya_ni_uma_16058 "בלי צער, בלי מחשבה" - הסדרה על גריבוידוב], ביקורת

קטגוריה:סרטים ביוגרפיים רוסיים
קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
פולה (כפר)

פולה (בהונגרית: Pula) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.

כמו יישובים רבים באירופה, גם בפולה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 214 תושבים ובשנת 2020 רק 187

==יהודי פולה==
בפולה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. 
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|7
|
|-
|1880
|6
|1,609
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
פלמן מרקוב

פלמן מרקוב (בבולגרית: Пламен Марков; נולד ב-11 בספטמבר 1957) הוא כדורגלן בולגרי, ששיחק בעמדת הקשר והיה שחקן ומאמן של נבחרת בולגריה.

==קריירת שחקן==
פלמן מרקוב נולד בעיר סבליאבו והחל לשחק בקבוצת הנוער העירונית ואחר כך בקבוצה הבוגרת. בשנת 1975 הוא עבר לקבוצת צסק"א סופיה וכבר בעונה הראשונה היה שותף לזכייה באליפות. לאחר ששיחק בקבוצה עשור, הוא עבר לקבוצת מץ הצרפתית. בשנת 1986 מרקוב נכלל בנבחרת בולגריה למונדיאל 1986. לאחר שנתיים במץ, עבר מרקוב לקבוצת גרנובל בה סיים את הקריירה כשחקן בשנת 1989.

==קריירת מאמן==
לאחר פרישתו ממשחק פעיל, מונה מרקוב למאמנה של גרנובל. בשנת 1995 הוא חזר לעונה בודדת לצסק"א סופיה. בהמשך הוא אימן מספר קבוצות בבולגריה. בשנים 2002–2004 ובשנת 2008 שימש מרקוב בתור מאמן נבחרת בולגריה.

==תארים==
;צסק"א מוסקבה:
* אליפות בולגריה – 6 פעמים: 1974/75, 1975/76, 1979/80, 1980/81, 1981/82, 1982/83
* הגביע הבולגרי – 3 פעמים: 1981, 1983, 1985

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קשרי כדורגל בולגרים
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני גרנובל
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:מאמני כדורגל בולגרים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1957
שוי

שוי (בהונגרית: Sóly) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.

הכפר היה ידוע בכרמיו שמגפניו נעשה יין איכותי. בשנת 1880 החלה להתגלות באזור כנימת הפילוקסרה שעד אמצע שנות הרסה את כל הכרמים בכפר.

==יהודי שוי==
בשוי חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1920
|1
|
|-
|1941
|1
|468
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
יאן סטניסלבסקי

יאן סטניסלבסקי (בפולנית: Jan Stanisławski; 24 ביוני 1860 – 6 בינואר 1907) היה צייר מודרניסטי פולני, מחנך לאמנות, ומייסד וחבר בקבוצות אמנות חדשניות וחברות ספרותיות, בהן הזצסיון הווינאי. בשנת 1906 הוא הפך לפרופסור מן המניין באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב.

== קריירה ==
בתחילה למד סטניסלבסקי מתמטיקה באוניברסיטת ורשה (1879–1882), ולאחר מכן במכון הטכני הקיסרי בסנט פטרסבורג. הוא החל ללמוד ציור בסטודיו לאמנות בוורשה שהפך מאוחר יותר לבית הספר לאמנויות יפות. בשנת 1883 נרשם לבית הספר לאמנויות יפות בקרקוב. בשנת 1885 המשיך את לימודיו בפריז אצל צ'ארלס אמיל אוגוסט דוראנד. בעת שהותו בפריז הוא נסע וביקר באיטליה, ספרד, שווייץ, גרמניה, אוסטריה ומזרח גליציה.

עבודותיו המוקדמות הוצגו בחנוכתו של סלון דה שאמפ דה מארס בפריז בשנת 1890 ובחברת קרקוב לאמנויות יפות בשנת 1892. בשנות ה-90 של המאה ה-19 הוא המשיך בנסיעות וספרי הרישום שלו התמלאו ברישומים מברלין. דרזדן, פראג, קרקוב, ומקומות שונים באוקראינה.

בשנת 1897 הוא יזם ועזר בארגון התערוכה הנפרדת לציור ופיסול באולם הבדים של קרקוב. באותה שנה הוא הפך למורה לציור נוף בבית הספר לאמנויות יפות בקרקוב, ובשנת 1906 – לאחר ששודרג בית הספר לאקדמיה בשנת 1900 – הוענק לו תואר פרופסור מלא וגם לימד בבית הספר הפרטי לציור ורישום לנשים של תאודור אקסנטוביץ' ובבית הספר לאמנות לנשים בקרקוב. מיקולה בורצ'ק היה בין תלמידיו.

הוא הקים את חברת האומנים הפולנים אגודת שטוקה ("אמנות") בקרקוב בשנת 1897. מאוחר יותר הוא הפך לסגן היו"ר ולבסוף ליו"ר אותה חברה, והציג את עבודותיו בתערוכות רבות שארגנו על ידה. בשנת 1898 הוא הפך לחבר בתנועת "הזצסיון הווינאי", ויצירותיו הוצגו איתם בשנים 1901, 1902 ו-1905. בשנת 1901 הוא הפך לחבר מייסד של החברה הפולנית לאמנויות שימושיות.

לאחר מותו נפתחו שתי תערוכות בארמון האמנות על ידי אגודת ידידי קרקוב לאמנויות יפות בנובמבר 1907, האחת הציגה 154 מציורי השמן שלו, וגם רישומים וצבעי מים, והשנייה הציגה עבודות של תלמידיו המצטיינים הרבים.

סטניסלבסקי נקבר בבית העלמין רקוביצקי בקרקוב.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights="175">
File:Stanisławski Vistula near Tyniec.jpg|נהר הוויסלה
File:Stanislawski ule.jpg|כוורות
File:Jan Stanisławski Zmrok 1904-05.jpg|לילה יורד
File:Stanislawski sophia.jpg|קתדרלה בקייב
File:Stanisławski-Dniepr.jpg | הדנייפר
File:Stanislawski-oblok.jpg | עננים
File:Jan Stanislawski.jpg | דיוקן עצמי
File:StanislawskiJan.GdziesNaUkrainie.1900.ws.jpg | נוף באוקראינה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הזצסיון הווינאי
קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1860
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1907
יחסי ברבדוס–ספרד

יחסי ברבדוס–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ברבדוס וספרד. 

== יחסים היסטוריים ==
מפה ספרדית של "האי ברבדוס" משנת 1632.
לפני תצפיותיו של קמפוס ב-1536 וב-1550, מתארים כותבי הימים הרשמיים של הודו המערבית כי המשלחות הקולומביאניות חקרו אזורים מבודדים אלה מוקדם וכי משלחות אלו או הנגזרות שלהם כבר כללו את מערך האיים הקריביים כחלק מכתר ספרד לפני מסעות הכוכבים. בפרק הזמן שבין 1536 ל-1662 היא נכבשה גם על ידי הפורטוגלים, והמחלוקת על האיים הייתה עם האנגלים מאז 1620.

== שיתוף פעולה ==
עד קיץ 2012 עבד מרצה הסוכנות הספרדית לשיתוף פעולה בינלאומי (AECID) באוניברסיטת הודו המערבית (UWI) בברבדוס, לימד ספרדית וארגן תוכנית להחלפת סטודנטים ברבדיים וספרדים. החל משנת 2015, הרצאה ספרדית זו תושק שוב עם אוניברסיטת ברבדוס.<ref>[http://www.exteriores.gob.es/Documents/FichasPais/Barbados_FICHA%20PAIS.pdf Ficha de Barbados] Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Economic relations.</ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ברבדוס מיוצגת בספרד באמצעות שגרירותה בבריסל.<ref>[http://www.exteriores.gob.es/Portal/es/ServiciosAlCiudadano/SiViajasAlExtranjero/Paginas/DetalleRecomendacion.aspx?IdP=18] Travel recommendation for Barbados. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation.</ref>
* ספרד מיוצגת בברבדוס באמצעות שגרירותה בפורט אוף ספיין, טרינידד וטובגו, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בברידג'טאון.<ref>[http://www.exteriores.gob.es/Documents/FichasPais/Barbados_FICHA%20PAIS.pdf Ficha de Barbados] Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Data of the Spanish representation.</ref>

== הערות שוליים ==
ברונו שיירו

ברונו שיירו (בצרפתית: Bruno Olivier Cheyrou; נולד ב-10 במאי 1978 בסירן) הוא כדורגלן עבר צרפתי, ששיחק בעמדות הקישור. הוא אחיו של כדורגלן העבר בנואה שיירו.

== קריירה ==
שיירו שיחק במחלקת הנוער של ליל, יחד עם אחיו, בנואה. בשנת 1998 הוא נקלט בקבוצה הבוגרת וגם בה שיחק לצד אחיו. בשנת 2002 עבר שיירו לליברפול וכונה אז "הזיידן החדש". שיירו לא עמד בציפיות ובהחלטת מאמן הקבוצה דאז, רפאל בניטס, הוא הושאל בשנת 2004 למרסיי (כדורגל) ועונה לאחר מכן הושאל לבורדו. בשנת 2006 נמכר לסטאד רן בה שיחק מספר עונות. בשנת 2010 שיחק שיירו באנורתוסיס פמגוסטה הקפריסאית.

בשנת 2010 עבר שיירו לנאנט שם שיחק שנתיים. בשנת 2015 שיחק בליגה האזורית בצרפת עד לפרישתו ממשחק פעיל.

בשנים 2002–2004 שיירו שיחק בנבחרת צרפת ורשם 3 הופעות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני אנורתוסיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1978
יוזף מהופר

יוזף מהופר (בפולנית: Józef Mehoffer; 19 במרץ 1869 – 8 ביולי 1946) היה צייר ואמן דקורטיבי פולני, אחד האמנים המובילים של תנועת פולין הצעירה, חבר הזצסיון הווינאי ואגודת שטוקה, ואחד האמנים הפולנים הנערצים ביותר בתקופתו. <ref></ref>

== קורות חיים ==
מהופר נולד ברופשיץ, הגיע ממשפחה של פקידות. סבו יוזף אדלר פון מהופר (נולד ב־1786 בברנו) - היה עיתונאי, סופר, מהאצולה האוסטרית שהתיישבה בגליציה בסביבות 1808. האב וילהלם היה יועץ לבית הדין הארצי. לאחר שגליציה קיבלה אוטונומיה בתוך המלוכה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867, אביו הפך לשופט והיה נשיא בית המשפט המחוזי.

אמו אלדונה לבית פוליקובסקה, דאגה לגדל חמישה בנים. אבי נפטר מוקדם, בשנת 1873, כאשר יוזף היה רק בן 4.

== עבודה ==
למד ציור באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב אצל ולדיסלב לוסצ'קביץ', ואחר כך באקדמיה לאמנויות בווינה, וכן בפריז באקדמיה קולארוסי. שם החל מהופר לצייר דיוקנאות, לעיתים קרובות של אנשים בעלי חשיבות היסטורית. מאוחר יותר הרחיב את עבודתו לכלול טכניקות שונות, כגון אמנות גרפית, ויטראז', טקסטיל, רישומי גיר, תחריטים ואיורי ספרים. הוא הפיק עיצובי תפאורה לתיאטרון ועיצב רהיטים מסוגננים.<ref></ref>

מהופר זכה לשבחים בינלאומיים על חלונות הויטראז'ים שלו בכנסיית קולגייט סנט ניקולס הגותית בפריבורג, שווייץ שנוצרו בשנים 1895–1936. עיצובים אחרים של ויטראז'ים שלו כוללים את קפלת ראדזיוויל בבאליצה (1892), קפלת גראוור באופבה (1901), קפלת הצלב הקדוש בוואוול (1904), קפלת הקבר בגולוצ'וב (1906), קפלת אורגלמייסטר וינה (1910), קתדרלה בפשמיש (1940), כנסייה בדבניקי ליד קרקוב (1943) ועוד.

קיים ויטראז' שתוכנן על ידי מהופר בכנסיית הלב הקדוש של ישו בטורק (מרכז פולין); באותה כנסייה יש גם ציורי קיר מעשה ידי מהופר.

מהופר בחן אמצעי ביטוי שונים במהלך הקריירה שלו כדי לכלול מגוון של אומנויות יישומיות בפרויקטים שלו. הוא ייצר הרבה עטיפות ספרים, קישוטים וכרזות. מהופר - מלבד הרבגוניות שלו באמנות הסטודיו - התפרסם בזכות ציורי הקיר שלו שהזכירו לעיתים קרובות אמנות מימי הביניים. לעיתים קרובות הוא שיתף פעולה עם סטניסלב ויספיאנסקי ויאן מטייקו.

== משפחה ומוות ==
יוזף מהופר היה נשוי לידוויגה יאנקובסקה, והיה לו בן, זביגנייב (1900–1985).

ב־8 ביולי 1946 נפטר משחפת בוודוביץ', ונקבר בבית העלמין רקוביצקי בקרקוב.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">

File:Mehoffer Strange garden.jpg|גן מוזר
File:Józef Mehoffer - Portret żony (Na letnim mieszkaniu) 1904.jpg|דיוקן אשה
File:Józef Mehoffer - Kawiarka.jpg | דיוקן אשה
File:Józef Mehoffer - Słońce majowe.jpg|שמש במאי
File:Józef Mehoffer - Ścieżka ogrodowa.jpg | שביל בגן
File:Jozef_Mehoffer_-_Witraz_-_MNK_IV-Sz-2346_(20635).jpg|חיים
File:Józef Mehoffer – Zaślubiny Marii – MNK IV-Sz-2348-6.jpg | ויטראז'
File:Narodziny Jezusa.jpg | לידת ישו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:חברי הזצסיון הווינאי
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1869
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1946
חטיפת הדיפלומטים הרוסיים בעיראק

חטיפת הדיפלומטים הרוסיים התרחשה ב-3 ביוני 2006 בבגדאד, עיראק, כאשר חמושים עיראקים ארבו למכונית השייכת לשגרירות רוסיה.<ref name="globalsecurity"></ref> ויטלי טיטוב (קצין סוכנות הביון) נהרג במהלך ההתקפה. ארבעת האנשים האחרים שנמצאו ברכב – פיודור זייצב (מזכיר השגרירות השלישי), רינתאט אגליולין (טבח), אולג פדוסייב (קצין סוכנות הביון) ואנטולי סמירנוב (נהג) נחטפו.<ref name="cnn"></ref> ב-19 ביוני 2006, מועצת מוג'אהדין של עיראק, קבוצה המזוהה עם אל-קאעידה, קיבלה אחריות<ref></ref> על המתקפה, והוציאה אולטימטום לרוסיה: בתוך 48 שעות אמורה ממשלת רוסיה להסיג את כוחותיה מצ'צ'ניה ולשחרר את כל האסירים המוסלמים. ב-25 ביוני פרסם הארגון הצהרה לפיה מבין ארבעת בני הערובה, שלושה נערפו והרביעי נורה. להצהרה צורף סרטון שהראה מספר שניות של עריפת ראשו של בן ערובה אחד, גופתו הערופה של השני וירי של החטוף השלישי.

ב-28 ביוני הורה נשיא רוסיה ולדימיר פוטין לשירותים החשאיים של רוסיה למצוא ולחסל את המחבלים האחראים לחטיפתם והוצאתם להורג של הדיפלומטים. ניקולאי פטרושב, ראש שירות הביטחון הפדרלי, ציין שהצו יבוצע "ללא קשר לזמן והמאמץ הנדרשים".<ref name="kabc-tv"></ref><ref name="nyt"></ref> ההערכה היא כי צו דומה הוצא לחיסולו של זלימחאן ינדרבייב, ממלא מקום נשיא הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה. ינדרבייב נהרג בפיצוץ מטען חבלה בדוחה, קטר בפברואר 2004.<ref name="guardian"></ref> עם זאת, ראש מחלקת המדיניות וסגן העורך הראשי של העיתון "דיילי ג'ורנל", אלכסנדר גולץ, בפרשנות לרדיו ליברטי הטיל ספק ביכולתם של השירותים הרוסים לחסל טרוריסטים במדינה שיש בה מלחמת אזרחים.<ref name="rfe"></ref>

אחד מחוטפי הדיפלומטים הרוסים, איש אל-קאעידה עומר עבדאללה דאד, נלכד על ידי האמריקאים ב-19 בדצמבר 2006. הוא הודה במעורבותו בחטיפה; הוא ערף באופן אישי את ראשם של שניים מהדיפלומטים.<ref></ref> מארגן החטיפה, מאהר אל-זוביידי, נהרג במהלך היתקלות עם כוחות אמריקאים באוקטובר 2008.<ref name="kommersant"></ref><ref></ref> שותף טרור אחר, חבר אל-קאעידה אחמד סאלח, נידון למוות על ידי הרשויות העיראקיות במאי 2010.<ref></ref> העדות שנמסרה ממנו סייעה לכוחות המיוחדים במציאת מקום קבורתם של גופותיהם של העובדים ההרוגים משגרירות רוסיה.

גופות הדיפלומטים שנהרגו נמצאו באפריל 2012.<ref></ref><ref></ref>
== קורבנות ==
* אולג יבגנייביץ' פדוסייב (28 בנובמבר 1964, מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות – 24 ביוני 2006, בגדאד, עיראק) היה עובד שירות ביון החוץ הרוסי, מאבטח בשגרירות רוסיה בעיראק. בשנים 1984–1986 שירת בצבא ובשנים 1986–1992 עבד כנהג במפעל הרכב ה־29 במוסקבה. מאז 1992 מילא פדוסייב תפקידים אדמיניסטרטיביים וטכניים שונים במשרד החוץ הרוסי ויצא שוב ושוב לנסיעות עסקים קצרות טווח וסיפק ביטחון למשימות דיפלומטיות רוסיות כחלק מהיחידה המיוחדת של סוכנות הביון, "זסלון ".<ref></ref> הוענק לו מסדר האומץ לאחר מותו.<ref name="fedoseev"></ref>
== נעדרים ==
* סמירנוב, אנטולי ניקולאייביץ (10 ביולי 1973, וינה, אוסטריה – מת ככל הנראה ב-24 ביוני 2006, בגדאד, עיראק) – נהג של משרד החוץ הרוסי, נהג השגריר בעיראק. זו הייתה נסיעתו הראשונה מחוץ לרוסיה. הוא עבד בשגרירות רוסיה בעיראק במשך שנתיים.<ref></ref> הוענק לו אות מסדר האומץ לאחר מותו.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אל-קאעדה: פיגועים
קטגוריה:מלחמת עיראק
קטגוריה:רצח דיפלומטים
קטגוריה:חטיפות
קטגוריה:2006
קטגוריה:מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של רוסיה
א-שורוק (עיתון)

א-שורוק (בערבית: الشروق – "הזריחה"; בתעתיק מדויק: אלשרוק) הוא בין העיתונים הבולטים במצרים בשנים האחרונות, שהוקם בשנת 2009. העיתון יוצא באופן יום יומי, מופץ בכמה מדינות ערביות ומדבר בעיקר על פוליטיקה, אקטואליה וספורט.

העיתון הושק על ידי הוצאת הספרים דאר א-שורוק בפברואר 2009 על ידי מייסד ובעלי העיתון אבראהים אל-מועלם , שהוא גם הבעלים של העיתון המוכר א-תחריר. הוא פורסם כעיתון עצמאי על ידי "החברה המצרית להוצאה לאור בערבית ובאנגלית" והשתכן ברחוב מוחמד כאמל מורסי, גיזה. לאחר ההפיכה המצרית בשנת 2013 שהדיחה את הנשיא מוחמד מורסי, ההוצאה נסגרה ליומיים בעקבות לחץ ציבורי בתגובה למאמר שפרסם בלאל פאדל<ref name=":0"></ref>. המאמר עסק בהתערבותו של העיתונאי מוחמד חסיינין הייכל במרוץ לנשיאות, בו נבחר עבד אל-פתאח א-סיסי.

העיתון עוסק בתחומים שונים, חשובים יותר או פחות, ומתאים לקהל מגוון; מתפרסמות כתבות שעוסקות בסכסוך שהתרחש בין אלג'יריה למצרים במוקדמות מונדיאל 2010 ובסוגיות פוליטיות מורכבות וראיונות בלעדיים עם לוחמים איסלאמים קיצוניים. בסוף אוגוסט ובתחילת ספטמבר 2009 העיתון חשף מסמך שכותרתו "אל-בדיל אל-ת'לית' בין אל-אסתבדאד ואל-אסתסלאם" (האלטרנטיבה השלישית בין דספוטיזם לכניעה) שנכתב על ידי עבוד א-זומור וטארק א-זומור, שני פוליטיקאים איסלאמיסטים בכירים במערכת הפוליטית הצבאית של מצרים.

אמנם, הגרסה המודפסת של העיתון אינה בין עשרת העיתונים הנפוצים ביותר במצרים<ref name=":1"></ref>, אך תפוצת העיתון היא עצומה, ובשנת 2011 עמדה על 150,000 עותקים בכל יום. מאידך, גרסתה המקוונת של העיתון דורגה במקום השלישי בקרב העיתונים המקוונים הפופולריים ביותר במזרח התיכון בשנת 2012<ref name=":1" />.

בין 2008 ל-2009 שימש האני שוכר-אללה כעורך הראשי של העיתון. החל משנת 2014 העורך הראשי הוא עמאד א-דין חוסיין<ref name=":0" />.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20090616053047/http://shorouk.com/ar/news/alhawadeth_021220.asp ראיון עם איברהים אל-מועלם], סגן נשיא איגוד המו"לים הבינלאומי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונים בערבית
קטגוריה:מצרים: עיתונים
שלמה זלמן לעווי (זלוטשוב)

הרב שלמה זלמן לעווי (בערך ה'תקנ"ה – ח' באב ה'תקצ"א, 18 ביולי 1831) היה אב"ד זלוטשוב.<ref name=":0"></ref>

== קורות חייו ==
נולד לרב אברהם לעווי מפוזנא ואסתר ינקלביץ (איציק) לעוי. למד אצל הרב שלמה זלמן ליפשיץ ואצל הרב יעקב מליסא. הוא היה רב בעיירה קלעטשואווע ובה'תרפ"ט עבר לעיר זלוטשוב לא ידוע עם מי הוא התחתן בנישואים הראשונים. בנישואים השניים שלו הוא התחתן עם פריידל כ"ץ טרויבע.

הוא נפטר ממגפה בעירו בשנת ה'תקצ"א. מסופר שהוא התפלל ואמר שהוא מוכן למסור את נפשו כדי שהמגפה תיעצר.<ref name=":1"></ref>

== משפחתו ==
הרב שלמה זלמן התחתן פעמיים. לא ידוע אם מי הוא התחתן בנישואים ראשונים. בנישואיו השניים הוא התחתן עם פריידל. היה לו 12 ילדים, אחד מאשתו הראשונה ו-11 מאשתו השנייה.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

לרב שלמה זלמן היו 4 אחים ואחות אחת, והוא היה הבכור.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידי 1794
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:משפחת לעוי-וייספיש-בהר"ן
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1831
תאודור אקסנטוביץ'

תאודור אקסנטוביץ (בפולנית: Teodor Axentowicz; 13 במאי 1859 – 26 באוגוסט 1938) היה צייר פולני ממוצא ארמני והונגרי, חבר הזצסיון הווינאי. הרקטור של האקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב. התפרסם בזכות הדיוקנאות שיצר וכן בשל תיאורים מחיי ההוצולים בקרפטים.<ref></ref>

==קורות חיים==
אקסנטוביץ' נולד ב-13 במאי 1859 בבראשוב, טרנסילבניה, למשפחה ממוצא פולני-ארמני שקיבלה תואר אצולה במאה ה-17. האב דאודאט היה פקיד בית משפט אוסטרי, האֵם אגנישקה באה ממשפחת פלוכארש ההונגרית. זמן קצר לאחר שנולד הוטבל בטקס קתולי. כשתאודור היה בן שלוש, משפחתו עברה ללבוב, אז נולדה אחותו הלנה.

בשנים 1879–1882 למד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן. משם עבר לפריז, שם היה תלמידו של קרולוס-דוראן והמשיך בהרחבת השכלתו עד 1895.<ref></ref> באותה תקופה החל בשיתוף פעולה ממושך עם כתבי עת שונים ועשה את דרכו כמעתיק וכמשכפל יצירותיהם של טיציאן ובוטיצ'לי עבור העיתון "לה מונד אילוסטר". כמו כן ערך מסעות רבים ללונדון ורומא, שם הכין סט דיוקנאות.

בשנת 1893 בצ'לסי, לונדון, נשא לאישה את אִיזָה הנרייטה גילגוד, דודתם של אנשי התיאטרון ואל גילגוד וג'ון גילגוד. לזוג נולדו שמונה ילדים, אחד מהם היה קצין בצבא האוסטרי ונהרג במלחמת העולם הראשונה.

== קריירה ==
בשנת 1894 החל בשיתוף פעולה עם וויצ'ך קוסאק ויאן סטיקה במהלך הכנת הפנורמה של קרב רסלוויצה, אחד הציורים הפנורמיים הגדולים בתולדות האמנות הפולנית. בשנה שלאחר מכן עבר לקרקוב, שם התמנה לפרופסור באקדמיה המקומית לאמנויות יפות. הוא היה פעיל גם בחברה המקומית ושיתף פעולה עם חברות שונות המוקדשות להפצת אומנויות ומלאכות.<ref></ref>

בשנת 1897 ייסד קונסרבטוריון אמנותי לנשים וזמן קצר לאחר מכן הפך למייסדי אגודת שטוקה, שחבריה היו אמנים כמו יוזף צ'למונסקי, יוליאן פלאט, יאצק מלצ'בסקי, יוזף מהופר, יאן סטניסלבסקי, ואחרים. בשנת 1910 הוא הפך לרקטור האקדמיה ומאז 1928 היה גם חבר כבוד באגודת זצ'נטה.

במהלך חייו היו לו תערוכות רבות בפולין ומחוצה לה. הוא עוטר במדליות זהב רבות בתערוכות לאומיות ובינלאומיות כאחד. הבולטות ביותר היו בברלין (1896, 1913), סנט לואי (1904), מינכן (1905, 1935), לונדון (1906), וינה (1908), רומא (1911), ונציה (1914, 1926), פריז (1921), שיקגו (1927) ופראג (1927). ציוריו ניתן למצוא כמעט בכל האוספים הציבוריים בפולין ברבים מחוצה לה.

בנוסף לחברת האומנים הפולנים אגודת שטוקה, הוא היה גם חבר בהאגנבונד וחבר מייסד בתנועת "הזצסיון הווינאי".<ref></ref>

== מוות ==
הוא נפטר ב-26 באוגוסט 1938 בקרקוב.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Polish envoys to King Henry III Valois, two worlds.PNG

File:Teodor Axentowicz - Pogrzeb huculski.jpg

File:Teodor Axentowicz Swieto Jordanu 3.jpg

File:Teodor Axentowicz - Gęsiarka.jpg

File:Teodor Axentowicz - Wiosna.jpg

File:Starzec i dziewczyna.jpg

File:Teodor Axentowicz - Portret Józefa Potockiego.jpg

File:Axentowicz - Portret Janiny Poznańskiej.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הזצסיון הווינאי
קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:ציירים ארמנים
קטגוריה:פולנים ממוצא ארמני
קטגוריה:אצולה פולנית
קטגוריה:נוצרים קתולים מזרחים
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:נפטרים ב-1938
אשר לעמיל לעווי

הרב אשר לעמיל לעווי (ה'תקנ"ח – ח' בכסלו ה'תרי"א, 13 בנובמבר 1850<ref></ref>) היה אב בית דין של העיר גאלין שבפולין ובסוף ימיו גם של ירושלים.

== קורות חייו ==
נולד לרבי אברהם לעווי מפוזנא ולאסתר ינקלביץ (איציק) לעוי בשנת ה'תקנ"ח והיה בנם השני. בצעירותו למד אצל הרב שלמה זלמן ליפשיץ ואצל רבי יעקב מליסא. התחתן עם אסתר מרגליות.

כיהן כרב העיר גאלין, ובשנת ה'תר"ג עלה לארץ ישראל יחד עם שנים מאחיו הצעירים ממנו, הרב נחום לעווי משאדיק, והרב יעקב יהודה לייב לעווי. בירושלים נתמנה כאחד משלושת הדיינים בבית הדין האשכנזי, לצידם של רבי נחמן שלמה הלוי., והרב בנימין דב.

לחם נגד המיסיון בירושלים, ויש אומרים שהוא נפטר בגיל צעיר מפני שהרעילו אותו המיסיונרים. נפטר בח' בכסלו ה'תרי"א (13 בנובמבר 1850), ונקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. <ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:משפחת לעוי-וייספיש-בהר"ן
קטגוריה:נפטרים ב-1850
בלאנש דאגדייל

בלאנש אליזבת' קמבל ('באפי') דאגדייל (באנגלית: Blanche Elizabeth Campbell "Baffy" Dugdale; 28 במאי 1880 – 16 במאי 1948) הייתה סופרת, אשר בין היתר חיברה ביוגרפיה אודות דודה ארתור ג'יימס בלפור, נציגה בריטית בחבר הלאומים ופעילה ציונית.

==ביוגרפיה==
===שנותיה המוקדמות===
בלאנש דאגדייל, אשר נודעה בכינויה באפי, נולדה בלונדון, כבת בכורה מבין חמישה ילדים, למשפחת בלפור המיוחסת: אביה, האדריכל יוסטייס בלפור (1854–1911), היה אחיו הצעיר ביותר של ארתור ג'יימס בלפור, אשר כיהן לימים כראש הממשלה, כשר החוץ ובתפקידים בכירים נוספים בצמרת השלטון בבריטניה. אמה, הליידי פרנסס קמבל (1858–1931, Campbell), הייתה בתו של ג'ורג' קמבל, הדוכס השמיני מארגייל. באפי דאגדייל (אז בלפור) קיבלה את חינוכה בבית ולא רכשה השכלה פורמלית. בנעוריה הושפעה רבות מאהדתו של ארתור ג'יימס בלפור אל העם היהודי, אשר לוותה בהתעניינות כנה בכל הקשור לנושא.

===משפחה וקריירה===
ב-18 בנובמבר 1902 נישאה באפי לאדגר דאגדייל (1876–1964), חתם בחברת הביטוח לוידס של לונדון. לימים, בעצתה של באפי, היה אדגר דאגדייל המתרגם של מיין קאמפף לאנגלית. לזוג, שהתגורר בלונדון, נולדו בהמשך בת ובן.

בשנים 1915–1919 עבדה דאגדייל בשירות המודיעין של הצי הבריטי, אשר במרביתה של אותה תקופה לחם במלחמת העולם הראשונה.

בשנים 1920–1928 עמדה דאגדייל בראש משרד האינפורמציה של חבר הלאומים.

בשנת 1932 הצטרפה דאגדייל למשלחת הבריטית לאספה השנתית של אותו מוסד.

דאגדייל הייתה תומכת נלהבת בעניין הציוני. הדבר התבטא בפגישות ובשיחות רבות עם מדינאים בריטיים לקידום האינטרסים הציוניים, בהשתתפות בקונגרסים ציוניים, כמו זה שנערך בז'נבה באוגוסט 1939, בפרסומים ובמאמרים. בהמשך, משנת 1940 ואילך, דאגדייל עבדה במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. חלק נכבד מפעילותה היה לצד ובתיאום עם חיים ויצמן, עבורו שימשה כיועצת ובה בטח באופן מלא.

במהלך מלחמת העולם השנייה פעלה דאגדייל במספר וועדות לסיוע לפליטים היהודיים.

באפי דאגדייל נפטרה ב-16 במאי 1948, יומיים לאחר הכרזת העצמאות של מדינת ישראל.

==כתיבתה==
באפי דאגדייל כתבה ביוגרפיה, בת שני כרכים, אודות דודה, ארתור ג'יימס בלפור, אותה פרסמה ב-1936. כן כתבה חוברת אודות הצהרת בלפור, אותה פרסמה ב-1940. נוסף לאלה, כתבה בשנות ה-30 וה-40 יומנים, ובהם מידע רב, הן אודות פעילותה, הן אודות המוסדות והאישים עמם באה במגע. היומנים המתייחסים לשנים 1936 עד 1947 יצאו לאור בשנת 1973 כספר בעריכת נורמן רוז (Rose).

==הנצחתה==
במאי 1958, עשר שנים לאחר פטירתה, נחנכה ביער בלפור, שבין מגדל העמק לגניגר, מצבת שיש לזכרה של באפי דאגדייל. המצבה תוכננה על ידי בנה, האדריכל מייקל דאגדייל. דרך היער המתחילה באותה מצבה נקראה בשם 'טיילת בלאנש דאגדייל'. כיוון שהמצבה הושחתה, ככל הנראה על ידי ערבים תושבי האזור, הועתקה המצבה לבית הספר האזורי בגניגר.

==לקריאה נוספת==
* ברברה טוכמן, התנ"ך והחרב: אנגליה וארץ ישראל (1956), תרגם אהרן אמיר, הוצאת זמורה ביתן, 1987.
* Baffy : the diaries of Blanche Dugdale, 1936-1947 / edited by N.A. Rose ; foreword by Meyer Weisgal*
* Arthur James Balfour, first Earl of Balfour / by his niece Blanche E.C. Dugdale Blanche E. C. Dugdale (Blanche Elizabeth Campbell);c1937 New York : G.P. Putmam's Sons
* The Balfour Declaretion, Origins and background, Blanche Dugdale and Jewish Agency for Palestine, London, Jewish Agency for Palestine, 1940.

קטגוריה:סופרות בריטיות
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:פעילים ציונים בבריטניה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1880
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1948
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1948
Head Job

Head Job הוא אלבום הסולו הראשון, ונכון לדצמבר 2020 גם היחידי, של מתופף הרוק האוסטרלי פיל ראד. ראד הוא המתופף הנוכחי של להקת AC/DC, אשר מזוהה עם ההרכב הקלאסי שלה.

האלבום נכתב ברובו בזמן שבין עזיבתו של ראד את הלהקה בשנת 1983 ועד לחזרתו בשנת 1994 אך הוקלט בסופו של דבר רק במהלך שנת 2014 באוקלנד, ניו זילנד, בסיוע ושיתוף של שני חברים מקומיים של ראד. האלבום יצא לאור רשמית באוגוסט 2014.

מהאלבום בולטים שני שירים, השיר Repo Man אשר יצא לאור כסינגל ביולי 2014 טרם ראה אור האלבום המלא, ו-Head Job הנושא את שם האלבום והופק לו גם וידאו קליפ בשנת 2016.

== הפקת האלבום ==
האלבום כולל 11 שירים שהקליט פיל ראד עם שני מוזיקאים נוספים, הגיטריסט ג'פרי מרטין והבסיסט אלן באדג'ר אשר גם שר את רוב השירים באלבום.

ראד כתב והלחין את מרבית השירים באלבום וגם, לראשונה בקריירה שלו, שר כסולן בחלקם.

== קבלת האלבום ==
הביקורות לאחר שחרור האלבום היו צוננות ומאכזבות, לדעתו של פיל ראד בשל כיסוי תקשורתי לקוי.

בכעסו, האשים ראד את אחד מעובדי ההפקה בכישלון המסחרי ולכאורה איים עליו ברצח,<ref></ref> מה שהוביל למעצרו והגשת כתב אישום שממנו לבסוף זוכה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2014
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
אלברט בריאן

אלברט בריאן ג'וניור (באנגלית: Albert Bryan; נולד ב-21 בפברואר 1968) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי. מאז 2019 מכהן כמושל התשיעי של איי הבתולה של ארצות הברית, מטעם המפלגה הדמוקרטית, בעבר כיהן בריאן כנציב העבודה של האיים בשנים 2007–2015.

== ביוגרפיה ==
בריאן נולד באי סנט תומאס שבאיי הבתולה האמריקאים ב-1968 לאלברט בריאן האב וג'נבייב בריאן, אלברט היה הבכור מבין חמישה בנים והוא גדל בשכונת סוואן שבשארלוט אמאלי, בירת איי הבתולה, בנערותו עברה משפחתו של בריאן לאי אחר באיי הבתולה האמריקאים, האי סנט קרואה, שם סיים את לימודיו התיכוניים ב-1985,<ref name="gov"></ref> בריאן החל את לימודיו לתואר הראשון בכלכלה באוניברסיטת ויטנברג ושם קיבל את תוארו הראשון בכלכלה ב-1989, מאוחר יותר קיבל את תואר ה-MBA (תואר שניתן לסטודנטים שלומדים את תחום מנהל העסקים) ב-2003, לאחר שקיבל את התואר החל לעבוד במספר עבודות הן במגזר הפרטי והן במגזר הציבורי.

ב-2007 מינה מושל איי הבתולה, ג'ון דה ג'ונג את בריאן להיות נציג העבודה של האיים והוא כיהן בתפקיד זה עד תום כהונתו של דה ג'ונג ב-2015, לאחר סיום עבודתו כנציג העבודה חזר בריאן לעסקיו במגזר הפרטי והיה מנכ"ל ונשיא של שלל חברות, מלבד זאת בריאן גם ניהל פרויקט ששם במרכזו קידום של יזמים צעירים.

ב־4 באוגוסט 2018 זכה ברייאן בפריימריז של סניף המפלגה הדמוקרטית באיי הבתולה במירוץ על תפקיד מושל האיים,<ref></ref> בבחירות הכלליות שנערכו ב-20 בנובמבר זכה בריאן בכ-38% מהקולות בבחירות לעומת כ-33% מקולות המצביעים שהצביעו ליריבו העצמאי והמושל המכהן קנת מאפ , עם זאת מאחר שאף אחד מהם לא הצליח לעבור את הסף הנדרש לזכייה (שדורש זכייה בה יותר מכ-50% מהבוחרים מצביעים לאחד מהמועמדים) הוחלט לערוך סבב בחירות נוסף, בו קיבל ריאן 54% מהקולות, מאפ לעומת זאת קיבל כ-45% מהקולות,<ref></ref> בריאן הושבע למושל איי הבתולה ב-7 בינואר 2019.

בזמן התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית נלחם בריאן בהתפרצות הקורונה בשטח הטריטוריה, לאור המשבר שעבר ענף התיירות בפרט והכלכלה העולמית בעולם בכלל מתקשה הטריטוריה, שענף מרכזי בכלכלה שלה הוא תיירות, לעבור את המשבר הכלכלי והבריאותי.

== חיים אישיים ==
בריאן נשוי ליולנדה קבודווילה, גם היא מסנט קרואה, הזוג התחתן ב-1998. לשניים יש שתי בנות.<ref name="gov2"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: אישים
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
פורבס 30Under30

הלוגו של הרשימה
פורבס היא רשימה הנערכת על ידי מגזין "פורבס" האמריקאי שיוצאת מדי שנה המכירה באישים מתחת לגיל 30 הבולטים בתחומם.

המגזין מוציא לאור את הרשימה הראשית שלו, בנוסף לרשימות אשר שלוחות מקומיות של המגזין מפרסמות באופן עצמאי. הרשימה האמריקאית מכירה בכ-600 עסקים ואישים. המגזין הישראלי מכיר מדי שנה בכ-60 אישים, שמחציתם הם אישים בתחום הטכנולוגיה ומחציתם השנייה עוסקים בעיסוקים אחרים.

תהליך המועמדות לרשימה פתוח לציבור, ואנשים יכולים להציע את עצמם או אחרים כל עוד המועמד הוא מתחת לגיל 30.<ref></ref><ref></ref>

== היסטוריה ==
פורבס השיק את הרשימה בשנת 2011. עד שנת 2016, מספר הגשת המועמדויות עמד על כ-15,000 הגשות. המגזין בחר כ-30 אישים לכל אחת מ-20 הקטגוריות שלו, המחולקים לתחומים הבאים:

החל משנת 2016, גם מגזין פורבס הישראלי משיק רשימה מקומית של .

== ישראלים ברשימה ==
הישראלית הראשונה שהופיעה ברשימה הייתה מדענית המחשבים קירה רדינסקי בשנת 2015.<ref></ref> הישראלית הצעירה ביותר שהופיעה ברשימה הייתה השחקנית שירה האס, שהופיעה ברשימה לשנת 2021 כשהייתה בת 25.

{| class="wikitable sortable"
!שם
!שנה
!גיל
!תחום
!עיסוק
!מקור
|-
!אדם אדלמן
|2021
|29
|ספורט ומשחקים
|ספורטאי אולימפי בענף המזחלות
|<ref></ref>
|-
!אוהד אלהלו
|2018
|28
|יזמים חברתיים
|מייסד חברת Our Generation Speaks
|<ref></ref>
|-
!אלעד וולך, מיכאל ברג וגיא ריינר
|20182019
|29,30
|יזמים טכנולוגיים
|מנכ"ל וסמנכ"לי חברת Aidoc
|<ref></ref>
|-
!רועי אליהו
|2021
|27
|יזמות טכנולוגית
|מייסד שותף בחברת Salt Security
|<ref></ref>
|-
!אלן בקר
|2019
|29
|טכנולוגיה
|מייסד שותף בחברת voca.ai
|<ref></ref>
|-
!אלון גובקין
|2022
|25
|טכנולוגיה
|CTO חברת Aporia
|<ref></ref>
|-
!ארטם גולדמן
|2018
|26
|חוק ומדיניות
|מייסד חברת Visabot
|<ref></ref>
|-
!רוב גורזייב
|2020
|28
|יזמות טכנולוגית
|מייסד שותף בחברת CyCognito
|<ref></ref>
|-
!שירה האס
|2021
|25
|הוליווד ותרבות
|שחקנית
|<ref></ref>
|-
!מיכה הנדלר
|2017
|27
|מוזיקה
|מייסד מקהלת צעירי ימק"א ירושלים
|<ref></ref>
|-
!שרלוט ווגט
|2021
|29
|מדע ובריאות
|חוקרת בטכניון
|<ref></ref>
|-
!איימי וג'קי זיטלמן
|2018
|
|אוכל
|מייסדות Soom Foods
|<ref></ref>
|-
!שיר חורב
|2021
|29
|טכנולוגיה
|מייסדת שותפה, Deepchecks
|<ref></ref>
|-
!יונתן יוזרוביצ'י
|2018
|24
|כלכלה
|משקיע קרן הון סיכון
|<ref></ref>
|-
!תומר ירון-בריר
|2024
|29
|מדע
|חוקר וסטודנט לרפואה באוניברסיטת קולומביה
|<ref></ref><ref></ref>
|-
!שי מגזימוף
|2020
|28
|ייצור ותעשייה
|מייסד חברת Phantom Auto
|<ref></ref>
|-
!רוי מורד
|2016
|29
|אנרגיה
|מנכ"ל חברת EVolution Networks
|<ref></ref>
|-
!אורן מירון
|2018
|29
|בריאות
|עמית מחקר בתחום האוטיזם
|<ref></ref>
|-
!מקס פירסקי
|2017
|27
|אמנות
|מעצב גרפי
|<ref></ref>
|-
!עידן ציטיאט
|2020
|29
|יזמות טכנולוגית
|מייסד שותף ב־Bonobo AI
|<ref></ref>
|-
!גנאדי קורול
|2017
|29
|משחקים
|מייסד שותף בחברת Moon Studios
|<ref></ref>
|-
!קירה רדינסקי
|2015
|28
|יזמות טכנולוגית
|מייסדת שותפה בחברת SalesPredict
|<ref></ref>
|-
!בן רובין
|2016
|28
|טכנולוגיית צריכה
|מייסד שותף ומנכ"ל חברת Life on Air Inc.
|<ref></ref>
|-
!דניאל שוקימאס <small>(עם גרגורי רוקסון וג'יימס פינוקיין)</small>
|2019
|27
|יזמות טכנולוגית
|מייסדי חברת mPharma
|<ref></ref>
|}

== ראו גם ==
* פורבס סלבריטי 100
* רשימת האנשים החזקים בעולם לפי פורבס

== קישורים חיצוניים ==

* 

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:רשימות פורבס