OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תיאטרון אלפא לאמנויות המופע

תיאטרון אלפא לאמנויות המופע הוא תיאטרון ומרכז לאירוח הצגות פרינג' השוכן ברח' בית אלפא 13 בתל אביב. התיאטרון מוכר ונתמך על ידי משרד התרבות והספורט ועיריית תל אביב. במקורו היה התיאטרון שלוחת ההפקות של האקדמיה לאמנויות המופע בת"א, שהעלתה הפקות תיאטרון בשיתוף שחקנים מקצועיים ותלמידי בית הספר למשחק. החל משנת 2016 התפצלה האקדמיה לתיאטרון מקצועי, בשם "תיאטרון אלפא" ולבית ספר למקצועות התיאטרון בשם "ביתא-ספר לאמנויות המופע". השניים פועלים בנפרד תחת הנהלתה של עמותת תיאטרון גלבוע. אודות ההיסטוריה של תיאטרון אלפא.

== הפקות תיאטרון אלפא ==
תיאטרון אלפא מעלה מופעי תיאטרון בהפקה עצמית, בנוסף להיותו מרכז אירוח להצגות פרינג' המתארחות בצל קורתו. להלן ההפקות העצמיות של התיאטרון מאז הפך לתיאטרון מקצועי:
* הסוחר מוונציה על פי ויליאם שקספיר, בעיבודו ובבימויו של אברהם עוז ההפקה השנתית לזכר ג'וליאנו מר-ח'מיס, 2016
* בק ריבר מאת רחל שליטא, בבימויו של אלירן כספי, (נפתח במסגרת התיאטרונטו), 2017).
* הבחורים בדלת ממול מאת תום גריפין, בבימויו של דור פלס, (נפתח במסגרת פסטיבל אלפא 13), 2017. לאחר עיבוד נפתחה ההצגה מחדש בשם המסיבה של ג'קי 2018
* ברית איש/British - שיילוק, ידידים ואויבים מופע בימתי המשלב הרצאה מודגמת על אנטישמיות ופילושמיות בבריטניה במהלך הדורות, רצופה בקטעי מחזות וקטעי ספרות אנגליים מימי הביניים ועד ימינו, עורך אברהם עוז, מגישים: סוהיל חדאד ואברהם עוז, 2018.
* המסיבה של ג'קי על פי תום גריפין, קונצפט אימרסיבי דור פלס וטל יצחקי, בימוי: דור פלס 2018.
* עיניים מדברות (הגרסה הערבית) מאת מיכאל מוריס-רייך, בבימויו של אכרם תילאווי, (נפתח במסגרת פסטיבל המסרח'יד: פרס השחקן הטוב ופרס הבימוי, 2019.
* עיניים מדברות (הגרסה העברית) מאת מיכאל מוריס-רייך, בבימויו של אברהם עוז, 2019.
* נוף מאת הרולד פינטר, תרגום, בימוי ועריכה מוזיקלית אברהם עוז, 2019.
* עפר ואפר/שפת ההר, חידוש מקצועי של הפקה שעלתה ב-2013 בתיאטרון האקדמיה לאמנויות המופע: שני מחזות משולבים מאת הרולד פינטר, בבימויו של אברהם עוז [ההפקה השנתית לזכר ג'וליאנו מר-ח'מיס, 2013], 2021.
* נוף מאת הרולד פינטר, חידוש ההצגה שהועלתה לראשונה ב-2019, תרגום, בימוי ועריכה מוזיקלית אברהם עוז. 2021.
* הר תפארת מאת אברהם עוז ובבימויו, [ההפקה השנתית לזכר ג'וליאנו מר-ח'מיס, 2021], 2021.
* שיר עמק (הגרסה הערבית) מאת את'ול פיוגארד בימוי: אברהם עוז, [ההפקה השנתית לזכר ג'וליאנו מר-ח'מיס, 2022], (נפתח במסגרת פסטיבל המסרח'יד, 2022.
* שיר עמק (הגרסה העברית) מאת את'ול פיוגארד בימוי: אברהם עוז, 2022.

== גלריה ==
<gallery>

MV_054.jpg|הסוחר מוונציה (2017), סוהיל חדאד (שיילוק) ודן תורג'מן (אנטוניו)
MV_059.jpg|הסוחר מוונציה (2017), תמונת המשפט
MV_017.jpg|הסוחר מוונציה (2017), שלוש התיבות
Nof_05.jpg|נוף (2019), סוהיל חדאד (דף) וענת הרפזי (בת')
Nof 14.jpg|נוף (2021), יצחק חזקיה (דף) וענת הרפזי (בת')
Tiferet 043.jpeg|שמאל|"הר תפארת" - פיינברג (אביאל שיליאן) ומריאם (מאשה סמעאן)

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: תיאטראות
הר טננט (אוסטרליה)

הר טננט (באנגלית: Mount Tennent) המכונה באבוריג'ינית: ת'ראווא, הוא הר בקצה הדרומי של טריטוריית הבירה האוסטרלית שבאוסטרליה.

ההר ממוקם בשטח הפארק הלאומי נאמאדג'י.

גובהו של ההר 1,384 מטרים מעל פני הים (לפי דאטום אוסטרליה); ההר מתנשא לגובה של 404 מטרים מעל סביבתו.

נהר ג'אג'נבי זורם למרגלות ההר.

== היסטוריה ==

שמו האבוריג'יני של ההר היה ת'ארווא (על שמו של כפר בשם זה, שהיה למרגלות הצפוניים של ההר).

לאחר מכן אלן קאנינגהאם (Allan Cunningham) קרא להר על שמו של קפטן מארק קארי (Mark Currie), אשר הוביל משלחת מתיישבים אירופאים בסמוך בשנת 1823.

כיום נקרא ההר על שמו של נקרא על שם תושב ערבה מקומי (bushranger) בשם ג'ון טננט (John Tennant), אשר התחבא על מורדות ההר בשנת 1827.

=== הצעה לסכור את נהר ג'אג'נבי ===
בשנת 2004, הודיע תאגיד המים של טריטוריית הבירה האוסטרלית (ACTEW Corporation) כי בכוונתו לסכור את נהר ג'אג'נבי, ולהקים מאגר מים שגודלו 159 ג'יגהליטר, וזאת על מנת לשפר את אמינות אספקת מי השתייה עבור העיר קנברה בפרט, ושאר טריטוריית הבירה. בשנת 2005 נחקק חוק על ידי ממשלת טריטוריית הבירה, אשר על פיו לא יוקם הסכר האמור על הנהר, ובמקומו יוגדל סכר קוטר, שנמצא בצפון טריטוריית הבירה האוסטרלית.

== תיירות ==

ההר משמש את ארגון אאוטוורד באונד אוסטרליה (הסניף האוסטרלי של ארגון אאוטוורד באונד העולמי) - ארגון המעודד ומלמד מחנאות והכרת הטבע והסביבה (בדומה לבתי ספר שדה). ההר משמש כאתר מחנאות, ובו נערכים קורסים רבים בעניין זה, וכן קורסי זיהוי צמחי הסביבה.

בהר מספר רב של מסלולי הליכה, ומסלולי טיפוס לפסגת ההר, והוא משמש כאתר נופש ופנאי פופולרי לתושבי טריטוריית הבירה האוסטרלית.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Linsie Tan, [https://books.google.co.il/books?id=XLFVDwAAQBAJ&pg=PA15&lpg=PA15&dq=%22Mount+Tennent%22+Australia&source=bl&ots=xHKmn3Aj8Q&sig=ACfU3U2unqMIugD4qOsRPpzPG3bRlgzvoQ&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjf-fKq8bDqAhWM5KQKHUDPC9c4HhDoATAFegQIChAB#v=onepage&q=%22Mount%20Tennent%22%20Australia&f=false Australian Capital Territory], P 15</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.bonzle.com/c/a?a=p&p=33213&cmd=sp תרשים אופקי של גובה ההר, ומפות אזור ההר]
* [http://www.bonzle.com/c/a?a=p&p=33213&d=pics&cmd=sp&c=1&x=149%2E04463&y=%2D35%2E54999&w=40000&mpsec=0 תצלומי ההר]
* [https://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=36333 מהר טננט] באתר peakbagger
* [https://www.alltrails.com/trail/australia/australian-capital-territory/mount-tennent מסלול ההליכה לפסגת הר טננט] באתר alltrails
* [https://australianhiker.com.au/trails/mt-tennent-act-14-4km/ תיאור מסלול ההליכה לפסגת הר טננט ותצלומי המסלול] באתר australianhiker
* [https://www.mountain-forecast.com/peaks/Mount-Tennent/forecasts/1375 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר טננט (לפי גבהים)]
* [https://www.timeanddate.com/astronomy/@2147094 נתוני זריחת/שקיעת שמש/ירח עדכניים עבור הר טננט]
* [https://www.yr.no/place/Australia/Australian_Capital_Territory/Mount_Tennent/ מזג אוויר ענוכחי דכני עבור הר טננט]
** [https://www.yr.no/place/Australia/Australian_Capital_Territory/Mount_Tennent/long.html תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר טננט]
** [https://www.yr.no/place/Australia/Australian_Capital_Territory/Mount_Tennent/statistics.html סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר טננט]

== הערות שוליים ==

טננט
פ. פ. רויס

פרדיננד פדורוביץ' רויס (בגרמנית: Ferdinand Friedrich von Reuss, נקרא בקיצור פ. פ. רויס) היה פרופסור לכימיה באוניברסיטת מוסקבה ודוקטור לרפואה וכירורגיה. היה חבר באקדמיה למדעים בסנט פטרסבורג (מאז 1805), ובאקדמיה לרפואה וכירורגיה (מאז 1828).

== ביוגרפיה ==
רויס נולד בטיבינגן ב-26 בינואר 1778.

בשנת 1800, כשהיה בן 22, קיבל תואר ברפואה מאוניברסיטת טיבינגן, ועבר לגטינגן לגור עם דודו, פרופסור ומנהל ספריית אוניברסיטת גטינגן. בשנת 1801 סיים רויס לימודי דוקטור לרפואה וכירורגיה וקיבל תואר פריבט-דוצנט בכימיה.

בשנת 1803 הוא הוזמן לאוניברסיטת מוסקבה כדי לעבוד כפרופסור לכימיה בפקולטה למתמטיקה ופיזיקה<ref></ref>, שם הוא נשאר עד 1832. בשנת 1804 קיבל תואר פרופסור אורח, בשנת 1808 הפך לפרופסור מן המניין, ובשנת 1830 - פרופסור מכובד. בהשתתפותו נוצרה המעבדה הכימית הראשונה עבור המחלקה לפיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה. באותה עת הוא היה פרופסור במחלקה לכימיה (1817–1839) בסניף במוסקבה של האקדמיה לרפואה וכירורגיה ושם עמד בראש המחלקה להיסטוריה, מתודולוגיה ובין היוצרים של האנציקלופדיה לרפואה. הוא הפך לאקדמאי בשנת 1828 וקיבל את התואר 'חבר כבוד' בשנת 1839<ref></ref>. רויס נהג להרצות בלטינית, שפה בה דיבר באופן שוטף. הוא אף העביר הרצאות ציבוריות בצרפתית.

עד שנת 1845 בערך עוד עבד רויס ברוסיה, אך אז פרש מהאוניברסיטה וחזר למולדתו, שם נשאר עד למותו ב־22 באפריל 1856 (בגיל 74).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1778
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1852
אל-ג'רידה

אל-ג'רידה (בערבית: الجريدة) הוא עיתון יומי כוויתי בערבית.

== מאפייני העיתון ==
העיתון נוסד בכווית בשנת 2007 ונמצא בבעלות איש העסקים מוחמד אל-סאגר, העורך הראשי לשעבר של העיתון אל-קבאס ונשיא הפרלמנט הכוויתי לשעבר. העורך הראשי של העיתון הוא חאלד הילאל אל-מוטארי. נג'מה אידריס בין העיתונאיות הבולטות של העיתון ובעלת טור שבועי.

=== חשיפות של העיתון ===
במהלך השנים התפרסם העיתון בשל שורה של חשיפות שפרסם ובהן גם דיווחים על נושאים פנים-ישראליים רגישים שחלקם התבררו כנכונים ומהימנים, העיתון מסתמך על מקורות ישראליים בכירים<ref></ref>. עם זאת חלקן של החשיפות היו שגויות.
* חשיפת העיתון בשנת 2010 כי ניר חפץ, האחראי על מערך ההסברה במשרד ראש הממשלה אולץ לעזוב את תפקידו לאחר שהתגלה כי הדליף מידע לעיתונאים מדיון ביטחוני סודי<ref></ref>.
* בשנת 2011 דיווח העיתון על הדלפת מידע ביטחוני שנעשתה על ידי עוזי ארד ראש המל"ל לתקשורת. בעקבות זאת פוטר עוזי ארד מתפקידו<ref></ref>.
* חשיפת העיתון בשנת 2012 על הדלפתו של השר שטייניץ מישיבת הקבינט<ref></ref>.
* בשנת 2019 חשף העיתון כי איראן העבירה לחזבאללה טילי נ"מ מתקדמים.
* בשנת 2020 דיווח העיתון כי החבלה בתוכנית הגרעין האיראנית הייתה תקיפת סייבר ישראלית<ref></ref><ref></ref>.
*חשיפה נוספת של העיתון ב-2020 הייתה דיווח על כך שחזבאללה חשף תוכנית ישראלית לניסיון התנקשות במנהיג הארגון חסן נסראללה, מספר שנים קודם לכן חשף העיתון ידיעה דומה על ניסיון לחסל את נסראללה.
*במרץ 2021, מספר ימים לאחר יום הבחירות לכנסת העשרים וארבע פורסם בעיתון טענה כי ראש ממשלת ישראל ויו"ר מפלגת הליכוד, בנימין נתניהו הורה לראש הסגל שלו לשעבר, נתן אשל הציע ליו"ר מפלגת תע"ל, אחמד טיבי ולחבר הכנסת, אוסאמה סעדי (גם הוא מטעם מפלגת תע"ל) את תפקידי השר לענייני ערבים וסגן השר לטיפול באלימות בחברה ההערבית, על אף שנטען בדיווח כי השניים הבטיחו לשקול את ההצעה טיבי ומפלגתו הכחישו את הדיווח וטענו כי הוא שקרי.

== ראו גם==
* עיתונות ערבית
* עיתון יומי
* כווית

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונים בערבית
קטגוריה:כווית
לאורה מונץ לייאל

לאורה מונץ לייאל, סיפור מעניין, 1898
לאורה מונץ לייאל (באנגלית: Laura Muntz Lyall; 18 ביוני 1860 – 9 בדצמבר 1930) הייתה ציירת אימפרסיוניסטית קנדית, שנודעה בזכות ציורי נשים וילדים. <ref></ref>

== ביוגרפיה ועבודה ==
לורה אדלין מונץ נולדה בספא לימינגטון, ווריקשייר, אנגליה בשנת 1860, אך משפחתה היגרה לקנדה בילדותה.<ref></ref> היא גדלה בחווה במחוז מוסקוקה באונטריו. כצעירה, ההתעניינות של מונץ באמנות הביאה אותה ללמוד שיעורים בציור מויליאם צ'ארלס פורסטר מהמילטון ולחיות ולעבוד בבית הספר שלו.

בשנת 1882 החלה ללמוד שיעורים בבית הספר לאמנות באונטריו, שם למדה אצל לוציוס ריצ'רד אובריאן, ובהמשך אצל ג'ורג' אגנו ריד. היא למדה בבית הספר לאמנות דרום קנזינגטון בשנת 1887, ואז חזרה לקנדה כדי להמשיך את לימודיה אצל ריד. בשנת 1891 היא יצאה לתקופת לימודים בת שבע שנים בפריז, באקדמיה קולארוסי. הנושא המועדף עליה היה ציורי ילדים. משנת 1893 ואילך הטיפול שלה בצבע היה אימפרסיוניסטי. עבודותיה הוצגו בתערוכות שונות, וכתוצאה מכך יצירות מסוימות הועתקו בכתבי-עת, והביאו להגדלת יוקרתה ולמכירות מוצלחות.<ref name=":0">Prakash, A.K. (2008). Independent Spirit: Early Canadian Women Artists. Buffalo, New York: Firefly Books. pp. 265–268.</ref>
לאורה מונץ לייאל, דיוקן של אשה צעירה, לפני 1894
כדי להרוויח עוד כסף, היא העבירה שיעורים פרטיים באנגלית וחילקה דירה עם הציירת האמריקאית, וילהלמינה הוולי (1860–1958). הוולי ככל הנראה לימדה את מונץ את טכניקת צבעי המים שלה והן נסעו יחד לרייסורד בדרום הולנד שם ציירו. בשנת 1896, באקדמיה קולארוסי, מתוך הכרה בחריצותה וכישרונה, קיבלה מונץ תפקיד של ראש אולפן.

כשחזרה לקנדה בשנת 1898 הקימה סטודיו בטורונטו והחלה ללמד לצייר. בעשור בראשית המאה העשרים, נאמר עליה שהיא האמנית הרבגוניות הגדולה ביותר בקרב הציירות, מכיוון שהיא ציירה מגוון כה רחב של נושאים. כאשר, בשנת 1906, עברה למונטריאול להמשיך את הקריירה שלה היא הגיעה לקהל חדש גדול שראה בה את ציירת פורטרט הילדים הקנדית.

== הכרה אמנותית ==
עבודתה קיבלה הכרה בקנדה ומחוצה לה. מונץ הציגה את עבודתה בארמון האמנויות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי, <ref></ref> ולאחר מכן בשנת 1894 בפריז. היא המשיכה להציג בתערוכות בינלאומיות רבות לאחר שובה מפריז, ועבודותיה זכו במדליית כסף בתערוכה הפאן-אמריקאית משנת 1901. לאחר מכן הוענק לה מדליית ארד בתערוכה העולמית בסנט לואיס ב -1904. היא הראתה 27 ציורים באקדמיה המלכותית הקנדית לאמנויות בין 1893 ל -1929. עבודותיה הושוו לעיתים קרובות עם אלו של בן זמנה וחברתה פלורנס קרלייל. גם הגלריה הלאומית של קנדה וגם הגלריה לאמנות באונטריו כוללות את יצירותיה.

== חיים מאוחרים ==
לאורה מונץ לייאל, ילדים מאכלים ארנבות 
לאחר מות אחותה בשנת 1915, היא חזרה לטורונטו והתחתנה עם גיסה צ'ארלס השני. כמו כן טפלה בילדי אחותה (היו לה 11 ילדים, אך רק מעטים נותרו בבית). לאחר מכן הקימה סטודיו בעליית הגג של ביתם והחלה לחתום על עבודותיה בשם הנשואים.<ref name=":0" /> בשנת 1921 היא נסעה עם בעלה לדבון, אנגליה ושם ציירה את הנוף שהיה חדש עבורה. המבקרים משבחים את הטיפול שלה באור ובצבע מאופק אם כי עשיר, הוכחה לכך שהיא הייתה יכולה להיות ציירת נוף מרכזית אם הייתה בוחרת בכך.

בשנת 1930 חלתה מונץ היא המשיכה לצייר עד מותה בהמשך שנת 1930. ליאל נקברה בטורונטו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אימפרסיוניסטיות
קטגוריה:ילידות 1860
קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:ציירות המאה ה-19
קטגוריה:ציירות המאה ה-20
קטגוריה:נפטרות ב-1930
יחסי סלובניה–קנדה

יחסי קנדה–סלובניה הם יחסי החוץ בין קנדה לרפובליקת סלובניה. קנדה הכירה בעצמאות סלובניה בינואר 1992, וכיוננה יחסים דיפלומטיים שנה לאחר מכן.<ref>[http://www.ottawa.embassy.si/indexa689.html?id=38&L=1 Embassy of the RS Ottawa]</ref> קנדה מיוצגת באמצעות שגרירותה בבודפשט, הונגריה, וכן באמצעות קונסוליה בליובליאנה.<ref>[http://www.canadainternational.gc.ca/hungary-hongrie/offices-bureaux/consulate_consulat_.aspx?view=d Consulate of Canada in Ljubljana, Slovenia]</ref> סלובניה מיוצגת בקנדה על ידי שגרירות האוטווה וקונסוליה כללית בטורונטו. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו. ישנם יותר מ-35,000 סלובנים שגרים בקנדה.

== ביקורים דיפלומטיים ==
מיקאל ז'אן, המושלת הכללית של קנדה, ביקרה בסלובניה באוקטובר 2009.<ref>[http://www.gg.ca/document.aspx?id=13301 The Governor General of Canada > Slovenia]</ref>
==ראו גם==
*קנדים סלובניים 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20080517133921/http://geo.international.gc.ca/cip-pic/geo/slovenia-en.aspx משרד החוץ והסחר הבינלאומי הקנדי על היחסים עם סלובניה] 
* [http://ottawa.embassy.si/en שגרירות סלובניה באוטווה]

== הערות שוליים ==
דראג כל הדרך לחופה

דראג כל הדרך לחופה (או: דראג כל הדרך לכנסייה; באנגלית: Drag Me Down the Aisle, ובהמשך: ) היא תוכנית מציאות אמריקאית, שעלתה לשידור לראשונה ב-9 במרץ 2019 ברשת TLC.<ref></ref> בתוכנית משתתפות אלכסיס מישל, ביבי זהרה בנה, ג'וג'ובי ות'ורג'י ת'ור, ארבע מלכות דראג, כולן משתתפות עבר של התוכנית "המרוץ לדראג של רו פול", כשהן עוזרת בכל פרק לאישה מאורסת אחרת לתכנן את חתונתה הקרובה.<ref></ref>

בתחילה, התוכנית שודרה ב-9 במרץ 2019 כתוכנית ספיישל חד-פעמית בשם "Drag Me Down the Aisle", אולם ב-15 בינואר 2020 הודיעה רשת TLC כי החליטה ליצור עונה מלאה המבוססת על התוכנית, שתיקרא "".<ref name="SeriesPremiere"></ref> העונה הראשונה של הסדרה המלאה עלתה לראשונה ב-19 באפריל 2020.

==אודות הסדרה==
הסדרה עוקבת אחרי צוות של מלכות דראג שעוזרות בכל פרק לאישה מאורסת אחרת להתכונן לחתונתה הקרובה.

==משתתפות==
[[אלכסיס מישל, 2018.]]
[[ביבי זהרה בנה, 2020.]]
[[ג'וג'ובי, 2014.]]
* אלכסיס מישל
* ביבי זהרה בנה
* ג'וג'ובי
* ת'ורג'י תור

==פרקים==

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דראג
קטגוריה:המרוץ לדראג של רו פול
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:תוכניות להט"ב אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
סורת אל-פג'ר

סורת אל-פג'ר (בערבית: سورة الفجر) היא הסורה ה-89 בקוראן, והיא מונה 30 פסוקים. <ref></ref>

שמה של הסורה נגזר מהפסוק הראשון בה,<ref></ref> ומשמעות השם היא "השחר".<ref></ref>

== תוכן הסורה ==
המסר העיקרי בסורת אל-פג'ר הוא שעושר חומרי אינו בהכרח סימן למילוי רצון האל.

בחלק הראשון של הסורה, אשר מורכב מפסוקים 1–14, מוצגת הטענה שאללה יכול לתת חסדים למי שהוא רוצה ולקחת אותם ממי שהוא רוצה, תוך שימת דגש על כך שהוא לכאורה לוקח את החסדים מאלה שבנוסף להיותם לא מאמינים, הם גם אנשים מושחתים. פסוקים 1–4 הם למעשה סדרת שבועות שנעשות לכאורה על ידי האל. בחלק השני, אשר מורכב מפסוקים 15–26, מסופר שאושרו של אדם אינו נמדד על פי כמות נכסיו, ושזעמו של האל לא חייב להתבטא בכך שהאדם החוטא יסבול בעולם הזה, אלא שהוא כביכול ייענש בעולם הבא. החלק השלישי והאחרון של הסורה גורס שעל המאמין להמשיך ללכת בדרכו של האל גם כשטוב לו בחיים וגם כשרע לו. <ref></ref>

חלק מחוקרי הקוראן גורסים כי מתוכנה של הסורה עולה כי היא נכתבה בשלב בו החלו אנשי מכה לרדוף את האנשים שהחליטו לאמץ את האסלאם. <ref></ref>

== הסורה במסורת השיעית ==
לפי אחת המסורות באסלאם השיעי, אללה סולח על טעויותיו של זה אשר קורא את סורת אל-פג'ר בעשרת הלילות הראשונים של החודש ד'ו אל-חיג'ה. על פי מסורת שיעית נוספת, מי שקורא את הסורה הזאת במהלך תפילותיו, יהיה עם חוסיין בגן העדן ביום הדין<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הקוראן
מערת פניה דה קנדמו

שביל הגישה למערה
מערת פניה דה קנדמו (בספרדית: Cueva de la Peña de Candamo) שוכנת בכפר במועצה העירונית בקהילה האוטונומית אסטוריאס בצפון ספרד. ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו.

==היסטוריה==
המערה התגלתה לראשונה על ידי כפרי שכונה "אל כריסטו" במחצית השנייה של המאה ה-19. היא התגלתה רשמית בשנת 1914, ובשנת 1919 פרסם הארכאולוג והגאולוג הספרדי מחקר מדעי עליה. זו היא מערה טבעית שאורכה שישים מטרים. באופן כרונולוגי היא מתוארכת ללפני 18,000 שנה, כביכול בתקופת התרבות הסולוטרנית (שיטה לסיתות כלי אבן שהייתה נפוצה לפני כ-18,500 שנים), אם כי יש החולקים על תארוך זה וטוענים שחלק מהתחריטים שייכים לתקופות קדומות יותר ("החותם", ~ 30,000 שנה), או מאוחרות יותר (חריטות של בעלי חיים מהתקופה החמימה יותר, או נקודות שחורות, ~ 13,000 שנה).

המערה וציוריה השרו כנראה תחושה של פולחן קסום לאותם אנשים פלאוליתיים, על פי הפירושים הרגילים של סוג זה של אמנות (הכומר והארכאולוג הצרפתי אנרי בריי, 1877–1961), שקיבלו חיזוקים באמצעות החקירות הארכאולוגיות שבוצעו במערה זו: בפנים כמעט ולא נתגלו שרידים או כלי אוכל האופייניים לחיים בתוך מערה או לביצוע פעילויות רבות, מה שאומר שהכניסות אליה בוודאי היו מוגבלות מאוד ובמועדים מאוד ספציפיים. במקום זאת, במערה אחרת שנמצאה מטרים ספורים ממערה זו נמצאו כמה חפצים המעידים על מגורים. עם זאת, ראוי לזכור שזו ההשערה הסבירה ביותר.

ונדליזם וזרם מבקרים בלתי מבוקר ובלתי מכבד גרמו נזק בלתי הפיך למערה, מה שגרם לסגירתה במטרה להשיב את היציבות ולמגר טחב ואצות. השוואת הרישומים ממחקר פצ'קו, משנת 1919, עם המערה כיום, מעידה על הנזק הנורא שנגרם.

==תיאור==
המערה נחלקת לאזורים הבאים:
*חדר נמוך (Sala baja), או חדר הסימנים האדומים, הוא חדר קטן הממוקם בכניסה, מימין, בו מוצגים סימנים אדומים שונים.
*גלריית הכניסה (Galería de entrada), היא גלריית הגישה למערה.
*היכל התחריטים (Salón de los grabados), לאחר הכניסה לחדר זה דרך מעבר צר, רואים מימין את קיר התחריטים. חדר זה משמש מוקד לגישה לשאר החדרים. בחדר זה, בנוסף לקיר, יש את תל הזקיפים (mogote Estalagmítico), מדרון הזקיפים (talud Estalagmítico) וחדר קטן עם ציור. קיר התחריטים הוא קיר באורך שישה מטרים ובגובה שמונה מטרים. זו היא קומפוזיציה מורכבת של דמויות שנוצרת על ידי שלוש קבוצות של דמויות הקשורות זו לזו על ידי רישומי מעבר.
*גלריית בטיסיאס (Galería de la Batiscias)
*חדר ההלבשה (El Camarín), הוא החלק החשוב ביותר בציורי המערה. זוהי גומחה הממוקמת בחלק הגבוה ביותר של היכל התחריטים. בין הציורים ניתן לראות סוסים ודמות שור. בולט בסדרת ציורים זו הוא דמות של סוס שצוירה באיכות גבוהה המשמשת סמל של המערה.

במרץ 2007 נפתח בעיירה , ובו העתק של המערה שהוכן על ידי פדרו סאורה ומטילדה מוסקיס, פרופסורים בפקולטה לאמנויות יפות באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד.

הביקורים במערה מוגבלים לארבעים וחמישה אנשים ביום למשך שלושה חודשים ויש לה מרכז מידע בכניסה.

בכפר סן רומן, בתוך פאלאסיו ואלדס (Palacio Valdés), יש מרכז מידע על מערת קנדמו, פתוח כל השנה, ועם העתק של חלק מהמערה בפנים.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20161009024338/http://www.elartedelafrontera.eu/ 100 años de la Caverna de Candamo] 

קטגוריה:אמנות פרהיסטורית
פניה דה קנדמו
קטגוריה:ספרד: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:התקופה הפלאוליתית העליונה
קטגוריה:אסטוריאס: גאוגרפיה
יחסי קנדה–תאילנד

קנדה כוננה קשרים דיפלומטיים עם ממלכת תאילנד בשנת 1961. קנדה מחזיקה שגרירות בבנגקוק, ולתאילנד יש שגרירות באוטווה, כמו גם קונסוליות כלליות בטורונטו, אדמונטון, ונקובר ומונטריאול. הקשרים בין המדינות היו ידידותיים באופן עקבי.<ref></ref> שתי המדינות חברות בפורום לשיתוף הפעולה הכלכלי באסיה-פסיפיק, וקנדה יושבת בפורום האזורי ASEAN.

== יחסים דיפלומטיים וביקורים הדדיים ==
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו בשנת 1961. בשנת 1967 ביקרו בקנדה מלך ומלכת תאילנד. ראש הממשלה התאילנדי פרם טינסולנונדה ביקר בקנדה בשנת 1984. ראש הממשלה צ'ואן לקפאי ביקר אף הוא במדינה, בשנת 1994. ראש ממשלת קנדה ז'אן קרטיין ביקר בתאילנד בשנת 1997, ופייר טרודו ביקר בתאילנד בשנת 1983. ראש הממשלה סטיבן הרפר ביקר גם כן בתאילנד בשנת 2012.<ref></ref> במהלך הביקור נדונה האפשרות להסכם סחר חופשי בין המדינות.<ref></ref>

מזכיר הפרלמנט הקנדי דיפאק אובראיי ביקר בתאילנד בשנת 2009.<ref></ref> בשנת 2013 הביעה קנדה חששות מפני התסיסה בתאילנד.<ref></ref>

== הגירה ==
ההגירה התאילנדית לקנדה החלה בשנת 1950. נכון לשנת 2016, כ-19,005 קנדים דיווחו שיש להם שורשים תאילנדים. מרבית הקנדים התאילנדים גרים בטורונטו, ונקובר ומונטריאול.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
קנור

סמליל קנור הישן בשנים 1988 עד 2004

קנור (באנגלית: Knorr) הוא מותג גרמני של חברת יוניליוור המייצר אבקות מיובשות להכנת מרק וארוחות, קוביות מרק, וקונדימנטים. מאז שנת 2000, המותג בבעלות יוניליוור לאחר שרכשה את חברת Best Foods והוא המותג הגדול ביותר בחברה עם 3 מיליארד מכירות שנתיות.<ref> Unilever</ref>

המותג נקרא "Royco" באינדונזיה ובהולנד ו"Continental" באוסטרליה. המותג מיוצר גם בהודו ופקיסטן. <ref></ref><ref></ref>

==היסטוריה==
קנור נוסדה ב-1838 בידי קארל היינריך תאודור קנור ומאז מקום הנהלתה בהיילברון בגרמניה.

לקנור מפעל בחיפה תחת יוניליוור ישראל, המייצר מוצרים בכשרות הנמכרים בישראל ובקהילות יהודיות בארצות הברית.<ref></ref>
===קוביות מרק===
ב-1912, הוצגה קוביית המרק הראשונה מתוצרת קנור לאחר שקארל היינריך קנור ערך מחקרים בייבוש ירקות ותבלינים לשמירת הערך התזונתי. ב-1873, המרקים המיובשים הראשונים של קנור שווקו באופן מסחרי. הקובייה מיוצרת מירקות, בשרים ודגים.

==תפוצה עולמית==
קנור משווק ברחבי העולם.<ref></ref> ב-1957, נמכרו מוצרי החברה, מרקים וצירים מיובשים, בשמונה מדינות ובשנת 2000 נמכרו בכמעט 90 מדינות. ביפן מוחזק המותג בשליטת חברת Ajinomoto.

בבריטניה, מקושר המותג עם השף מרקו פייר וייט לאחר שפרסם את המותג והציג מתכונים רבים בתוספת קוביות המרק.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצרני משקאות
קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:מותגי יוניליוור
גומבה

מחוז גומבה (באנגלית ובסוואהילי: Gomba) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה.

== רקע ==

=== היסטוריה ===
במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מפיגי. ב-1 ביולי 2010, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז. עוד לפני כן היה המחוז נפה בממלכת בוגנדה. 

רבים מתושבי המחוז עוסקים בחקלאות, ומגדלים מקנה לצורך עצמי.

=== גאוגרפיה ===
המחוז גובל במחוז מיטיאנה מצפון מזרח, במחוז קסנדה מצפון, במחוז בוטמבלה ממזרח, במחוזות קלונגו, בוקומנסימבי וסאמבאבולה מדרום ובמחוז מובנדה מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא קאנוני.

=== דמוגרפיה ===
קצב גידול האוכלוסייה הוא 1.43% בשנה. כ-90% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!אומדן אוכלוסייה
|-
|1991
|119,600
|-
|2002
|133,300
|-
|2014
|160,075
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

גומבה
ליובה

ליובה (ברוסית: Любэ) היא להקת רוק סובייטית ורוסית. הלהקה נוסדה ב־14 בינואר 1989 על ידי המלחין איגור מטוויינקו, המנהיג והסולן הקבוע הוא ניקולאי רסטורגוייב. עבודתו של הצוות מתמקדת במוזיקת רוק תוך שימוש באלמנטים של שירי בארד ומלחמה.
את רוב המוזיקה כתב איגור מטוויינקו, והמילים נכתבו על ידי אלכסנדר שגנוב ומיכאיל אנדרייב.

הרעיון ליצור את הלהקה שייך למפיק והמלחין איגור מאטוויינקו, שעבד באותה תקופה באולפן המוזיקה הפופולרי "Record". בשנת 1987 נולדה בראשו הרעיון של יצירת להקה חדשה, שהייתה שונה מהבמה הסובייטית הרגילה של התקופה המאוחרת. כתוצאה מכך נוצרה להקה מוזיקלית שיצירתה קרובה לטרנד הלאומי-פטריוטי, עם אלמנטים של פולקלור, נושאים צבאיים, שירת אמנות ויצירות ליריות. השירים הם ווקאליים, עם שימוש תכוף בסולני גיבוי, במקרים מסוימים עם חלקי מקהלה מפורטות. הליווי המוזיקלי הסתמך על מוזיקת רוק, בתוספת אלמנטים משיר עם רוסי, ובהמשך גם שירי בארד<ref>https://popkult.org/lube/</ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוסיות
קטגוריה:להקות רוק
קטגוריה:להקות רוק רוסיות
קטגוריה:להקות סובייטיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1989
Slow Grenade

"Slow Grenade" (בעברית: "רימון איטי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אלי גולדינג בשיתוף הזמר-יוצר האמריקאי לאוב.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-30 ביוני 2020 על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס, כסינגל השישי מתוך האלבום Brightest Blue.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי אלי גולדינג, לאוב, ג׳ו קירנס, לילנד, אוסקר גוררס והופק על ידי אוסקר גוררס, ג'ו קירנס.<ref name=":0" />

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות.<ref name=":1" />

== וידאו קליפ ==
האודיו הרשמי של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של גולדינג ב-3 ביולי 2020, בסמוך לצאתו כסינגל. באודיו ניתן לראות את מילות השיר.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col"| מדינה
! scope="col"| תאריך יציאה
! scope="col"| פורמט
! scope="col"| חברת תקליטים
! scope="col"| מקור
|-
! scope="row"| עולם
| 30 ביוני 2020
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|פולידור
|<ref></ref>
|-
!אוסטרליה
| 3 ביולי 2020
|רדיו להיטים עכשוויים
|פולידור • יוניברסל מיוזיק אוסטרליה
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי אלי גולדינג
קטגוריה:שירי לאוב
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לאוב
אדוארד הנרי פוטאסט

אדוארד הנרי פוטאסט (באנגלית: Edward Henry Potthast; 10 ביוני 1857 - 9 במרץ 1927) היה צייר אימפרסיוניסט אמריקאי. הוא ידוע בציוריו של אנשים בשעות הפנאי בסנטרל פארק ובחופי ניו יורק וניו אינגלנד.<ref></ref>

== ראשית החיים ==
אדוארד הנרי פוטאסט נולד ב־10 ביוני 1857 בסינסינטי, אוהיו להנרי איגנץ פוטאסט וברנאדין שיפרס.

החל משנת 1870 למד אמנות בבית הספר מקמיקן בסינסינטי ובשנת 1873 החל לעבוד בחברת ליטוגרפיה סטרוברידג'.

מיום 10 ביוני 1879 עד 9 במרץ 1881, פוטאסט למד אצל תומאס סטרוויטה נובל, קפטן בדימוס צבא הקונפדרציה שלמד אצל תומאס קוטור בפריז. מאוחר יותר למד פוטאסט באקדמיה המלכותית במינכן אצל הצייר יליד אמריקה קרל מאר. קדמו לפוטאסט במינכן אמנים אחרים מהמערב התיכון כמו ג'ון הנרי טוואצ'טמן, ג'וזף דה קמפ ופרנק דובנק.

לאחר שחזר לסינסינטי בשנת 1885 הוא חידש את לימודיו אצל נובל. בשנת 1886 הוא נסע לפריז, שם למד אצל פרננד קורמון.
אדוארד פוטאסט, יום קיץ בחוף ברייטון
בשנת 1895 הוא עבר להתגורר בעיר ניו יורק ונשאר שם עד מותו בשנת 1927.

== קריירה ==
עד גיל שלושים ותשע התפרנס פוטאסט כליתוגרף. רכישת אחד מציוריו על ידי מוזיאון סינסינטי לאמנות עודדה אותו לנטוש את הליתוגרפיה ולהמשיך בקריירה של אמן. ציוריו שמרו על הצבעים המאופקים והניגודים החזקים של האסכולה במינכן, עד שאימץ את לוח הצבעים האימפרסיוניסטי בסוף הקריירה שלו.

לאחר הגעתו לניו יורק עבד פוטאסט כמאייר במגזינים, והציג באופן קבוע באקדמיה הלאומית לעיצוב, בחברת האמנים האמריקאים וזכה בפרסים רבים.
אדוארד פוטאסט, ימים של אושר
בשנת 1908 התקין סטודיו בבניין גיינסבורו. לאחר מכן הוא צייר תמונות מלאות אור שמש של סנטרל פארק, נופי ניו אינגלנד, וסצנות החוף של לונג איילנד שעבורם הוא זכור בקרב אנשי האמנות.

עבודתו מוצגת במוזיאונים רבים ומרכזיים בארצות הברית.
אדוארד פוטאסט, בלונדינית וברונטית בחוף
הוא חי בגפו ולעולם לא התחתן, הוא נפטר בסטודיו בניו-יורק ב-9 במרץ 1927.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אימפרסיוניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1857
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1927
הר גולד (מונטנה)

הר גולד (באנגלית: Mount Gould) הוא הר גבוה על קו פרשת המים של אמריקה, בשטח הפארק הלאומי גליישר, במחוז גליישר שבמדינת מונטנה, שבארצות הברית.

גובהו של ההר 2,909 מטרים מעל פני הים, ההר הוא ההר הגבוה ביותר במצוק גארדן וול, שברכס לואיס.

להר מדרון תלול, שהפרש הגבהים בו הוא 1,220 מטרים, במרחק של 800 מטרים.

ההר מתנשא לגובה של 595 מטרים מעל סביבתו.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו רשמת בשנת 1929.

=== הטיפוס על ההר ===

הטיפוס הראשון לפסגת ההר אירע ב-1920. הטיפוס בוצע על ידי פרנק ב. וין (Frank B. Wynn), הארי ר. הורן (Harry R. Horn), הנרי ה. גודארד (Henry H. Goddard).

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• MAX LOWE, [https://www.nationalgeographic.com/adventure/adventure-blog/2014/09/12/montana-by-dirt-hiking-into-the-wild-in-glacier-national-park/ Montana by Dirt: Hiking Into the Wild in Glacier National Park], נשיונל גאוגרפיק</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:3:::NO::P3_FID:771879 הר גולד] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=4777 הר גולד] באתר peakbagger
* [https://www.summitpost.org/mount-gould-mt/150776 מידע למטפסים על הר גולד] באתר summitpost
* [https://peakery.com/mount-gould-montana/ הר גולד] באתר peakery (תצלום, מפה, מרחקים לאתרים סמוכים)
* [https://www.thousandwonders.net/Mount+Gould תצלומי הר גולד]
* [http://www.hikingwalking.com/index.php/destinations/mt/mt_glacier/st_mary/garden_wall/garden_wall_detail מסלולי הליכה לאורך ה"גארדן וול"] באתר hikingwalking
* [https://www.mountain-forecast.com/peaks/Mount-Gould/forecasts/2912 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר גולד (לפי גבהים)]

== הערות שוליים ==

גולד
גולד
גולד
וילהלם פרידריך שדו

וילהלם פרידריך שדו (בגרמנית: Friedrich Wilhelm von Schadow; 1788, ברלין – 1862, דיסלדורף) היה צייר יהודי גרמני.

==קורות חיים==

בנו השני של יוהאן גוטפריד שדו.

אמו היהודיה, מריאן דה וידל נפטרה בגיל 56 בזמן לידתו.

וילהלם החל בלימודי רישום אצל אביו והמשיך את לימודיו אצל הצייר פרידריך גאורג וייטש.

בשנים 07–1806 שרת כחייל.

בשנת 1810 בעזרתם של אנטוניו קנובה וברטל תורוואלסן עבר וילהלם עם אחיו הבוגר רודולף שדו לרומא, ושם הפך ממובילי תנועת הנצרתיים.

הקונסול הפרוסי ברומא הזמין משדו וקולגות שלו פרסקאות עבור ביתו ברומא סביב דמותו של יוסף.

בשנת 1819 מונה לפרופסור באקדמיה לאמנות של ברלין.

בשנת 1826 הפך למנהל האקדמיה לאמנות בדיסלדורף אותה יסד.

בין תלמידיו: איסטמן ג'ונסון, וורטינגטון ויטרדג', ויליאם סטנלי האסלטין, ג'יימס מקדוגל הרט, ויליאם מוריס האנט, ועמנואל לויצה, אמלי בנזינגר,

==גלריה==
<gallery>
FriedrichWilhelmSchadowBrüderSchadowBildhauerThorwaldsen.JPG|משמאל לימין:רודולף שדו, ברטל תורוואלסן, ווילהלם פון שדו (בדיוקן עצמי)
Friedrich Wilhelm von Schadow - Portrait of a Young Roman Woman (Angelina Magtti) - WGA20938.jpg|דיוקן של אנג'לינה מגטי בפינקוטק החדש
Friedrich Wilhelm Schadow 001.jpg|פרסקו הבשורה ליעקב על מות בנו יוסף בגלריה הלאומית הישנה בברלין
Friedrich Wilhelm Schadow 002.jpg|יוסף פותר את חלומות שר האופים ושר המשקים בבית האסורים בגלריה הלאומית הישנה בברלין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1788
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1862
דונלד קריספ

דונלד קריספ (באנגלית: Donald Crisp; 27 ביולי 1882 – 25 במאי 1974) היה שחקן קולנוע, במאי ומפיק בריטי. הקריירה שלו השתרעה מהתקופה המוקדמת של הסרטים האילמים עד שנות ה-60 של המאה ה-20.

==ביוגרפיה==
הוא נולד בלונדון כ"ג'ורג' ויליאם קריספ". השתתף במלחמת הבורים, שירת במודיעין הבריטי במלחמת העולם הראשונה וכקצין מנהלה במילואים בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה בדרגת קולונל.

ב-1908 הגיע לארצות הברית ושיתף פעולה עם ד. וו. גריפית'. ביים כשבעים סרטים אילמים והופיע באחדים מהם בתפקידי משנה. תפקידו הבולט בתקופה זאת היה בסרט לידתה של אומה בתפקיד גנרל יוליסס ס. גרנט.

הוא צלח יפה את תקופת הסרט המדבר, הפסיק לביים והקדיש עצמו למשחק. הוא הופיע בעשרות סרטים, רובם בתפקידי משנה, ביניהם:
* המרד על הבאונטי (1935), לצידו של צ'ארלס לוטון.
* הסתערות הבריגדה הקלה (1936), לצידו של ארול פלין.
* חייו של אמיל זולא (1937)
* ג'זבל (1938) עם בטי דייוויס
* אנקת גבהים (1939).
* חייהם הפרטיים של אליזבת ואסקס (1939), לצידם של בטי דייוויס וארול פלין.
*נץ הים (1940)
* ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד (1941), לצידו של ספנסר טרייסי.
* מה יפית עמק נוי (1941), עליו הוענק לו פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
* לאסי שובי הביתה (1944), כאביו של ג'ו (רודי מקדואל).
* נשיונל ולווט (1944) בתור אביה של ולווט (אליזבת טיילור).
* עמק החרוץ (1945), לצידו של גרגורי פק.
* האיש מלארמי (1955), לצידו של ג'יימס סטיוארט.
* פוליאנה (1960), עם היילי מילס.

ב-1960 נקבע על שמו כוכב - בשדרת הכוכבים של הוליווד.

הוא מת משבץ מוחי בלוס אנג'לס בגיל 91.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:שחקני ראינוע
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1882
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1974
עגלה ופר שחור

עגלה ופר שחור (בהולנדית: Kar met zwarte os) הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך, שנוצר בשנת 1884. הציור נחשב כאחת מהיצירות המוקדמות החשובות ביותר של הצייר.

היצירה נוצרה בנונן לפני המעבר של ואן גוך לדרום צרפת. בציור נעשה שימוש בצבעים כהים המעוררים תחושת אי שקט. כמו כן, הפר והעגלה נראים 'תשושים', מה שמוסיף לאלמנט הקודר ביצירה. מומחים טענו כי ביצירה זו מומחשות הטכניקות של ואן גוך כצייר וייחודיותו האמנותית. היצירה הייתה שייכת למשפחה שרכשה אותה ב-1950. ב-2007 היא נתרמה על ידם למוזיאון האמנות בפורטלנד, והיא נחשבת כאחת התרומות בעלות השווי הגבוה ביותר למוזיאון.

בשנת 2010, הציור עבר בדיקות טומוגרפיה ממוחשבת וסקירת קרני רנטגן כדי ללמוד על שיטות הציור של ואן גוך. בבדיקות התגלתה ציפור מתעופפת שנמחקה בשלב מסוים. ואן גוך צייר יצירה דומה הנקראת "עגלה ופר אדום-לבן", והיא כיום מוצגת במוזיאון קרולר-מילר שבהולנד.

<gallery widths="200" heights="200" perrow="1">
קובץ:Van Gogh - Karren mit rotbraunem Ochsen.jpeg|עגלה ופר אדום-לבן, 1884, מוזיאון קרולר-מילר.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
משושה שבתאי

קאסיני, 2014]]
שינוי צבע המשושה מכחול (צד שמאל, 2013) לכתום (צד ימין, 2017)
משושה שבתאי הוא ענן בצורת משושה, הנמצא בקוטבו הצפוני של כוכב הלכת שבתאי, אשר כנראה מורכב מזרם סילון של גזי אטמוספירה הנעים בכ-2342 קמ"ש. אורך צלעות המשושה הם 14,500 ק"מ בקירוב, כ-2,000 ק"מ יותר מקוטרו של כדור הארץ. רוחב המשושה הוא 29,000 ק"מ וגובהו כנראה כ-300 ק"מ בקירוב.

המשושה התגלה במהלך תוכנית וויאג'ר ב-1981 ולאחר מכן נחקר שנית על ידי הגשושית קאסיני ב-2006, כאשר צבעו השתנה מכחול לזהוב במהלך אותן שנים.
בקוטבו הדרומי של שבתאי אין משושה, כפי שהראה טלסקופ החלל האבל, אלא מערבולת. קיימת מערבולת נוספת במרכז המשושה הצפוני. קיימות השערות רבות למקור צורת המשושה העוסקות בזרימה טורבולנטית באטמוספירת שבתאי.

== ראו גם ==
* שבתאי

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שבתאי
שבתאי
קלונגו

מחוז קלונגו (באנגלית, בסוואהילי: Kalungu) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קלונגו.

== רקע ==

=== היסטוריה ===
במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מאסאקה. ב-1 ביולי 2010, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז.

=== גאוגרפיה ===
המחוז גובל במחוז גומבה מצפון, במחוז בוטמבלה מצפון מזרח, במחוז מפיגי ממזרח, במחוז מאסאקה מדרום ובמחוז בוקומנסימבי ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא קלונגו.

=== כלכלה ===
רוב כלכלת המחוז נשענת על דיג מאגם ויקטוריה ונהר הקטונגה, חקלאות וגידול מקנה.

=== דמוגרפיה ===
קצב גידול האוכלוסייה הוא 0.99% בשנה. כ-80% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!אומדן אוכלוסייה
|-
|1991
|152,000
|-
|2002
|160,700
|-
|2014
|183,200
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קלונגו
קטגוריה:אגם ויקטוריה
ז'אן קסטקס

ז'אן קסטקס (בצרפתית: Jean Castex; נולד ב-25 ביוני 1965) הוא פוליטיקאי צרפתי, שכיהן כראש ממשלת צרפת מיולי 2020 עד מאי 2022. טרם מינויו לראשות ממשלת צרפת בידי הנשיא עמנואל מקרון, היה קסטקס האחראי על תיאום היציאה מהסגר שהוטל על אזרחי צרפת בשל התפרצות נגיף הקורונה במדינה.

== ביוגרפיה ==
קסטקס, נכדו של הסנאטור לשעבר מארק קסטקס , נולד בעיר ויק-פזאנסאק (Vic-Fezensac) שבדרום-מערב צרפת. בשנת 1982 קיבל תעודת בגרות צרפתית (Baccalauréat) מהקמפוס ע"ש ז'אן ז'ורס של אוניברסיטת טולוז. ב-1986 השלים את לימודיו הגבוהים במכון למדע המדינה בפריז. לימים למד בבית הספר הלאומי למנהל, שם קיבל תואר שני במשפט ציבורי. ב-1996 מונה למנהל תחום הבריאות וברווחה במועצת מחוז ור, ובשנים 2001–2005 היה נשיא לשכת החשבונאות האזורית במחוז אלזס. אחר כך, עד 2006, עבד במשרד הבריאות של ממשלת צרפת כמנהל אשפוז וארגון במשרד.

בשנת 2008 נבחר לראש העיר פראד. בנובמבר 2010 החל לעבוד כיועץ לענייני סוציאליזם עבור הנשיא ניקולא סרקוזי. ב-28 בפברואר 2011 מונה לסגן מנ"כל ארמון האליזה, ושישמש בתפקיד זה לתום נשיאותו של סרקוזי במאי 2012. בבחירות לפרלמנט הצרפתי ב-2012 היה מועמד לאספה הלאומית מטעם מחוז הבחירה השלישי של הפירינאים המזרחיים, אם כי ניסיונו להיבחר לא נשא פרי. באותה שנה הביע תמיכה במועמדותו של פרנסואה פיון לנשיאות מפלגת הרפובליקנים.

ב-2017 פנה אליו הנשיא עמנואל מקרון והציג לו תפקיד נציג בין-מחוזי למועצת המשחקים הפאראלימפיים פריז ב-2024. ב-2018 שקלו הנשיא מקרון וראש הממשלה אדואר פיליפ להעמידו בראשות משרד הפנים של צרפת, אך לפי העיתון "לה מונד" מינויו לא קרם עור וגידים בשל חוסר תמיכה ממפלגתו של מקרון, בה נתפס כמקורבו של סרקוזי.

ב-2 באפריל 2020 מונה למתאם היציאה מהסגר שהוטל על צרפת לאור התפרצות מגפת COVID-19 בצרפת. הוא היה אחראי על מגוון שטחי פעולה בעניין היציאה מהסגר, מפתיחה מחדש של בתי ספר ועד להפיכת עטיית מסכה רפואית לחובה בתחבורה הציבורית של צרפת.

לאחר התפטרותו של ראש הממשלה אדואר פיליפ ב-3 ביולי 2020, מונה קסטקס לראש ממשלת צרפת בידי הנשיא מקרון. כהונתו הסתיימה מיוזמתו ב-16 במאי 2022.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.prades.com/articles-1/7-49-cv-maire/ ביוגרפיה רשמית] , באתר עיריית פראד 
* [https://www.bbc.com/news/world-europe-53276582 France's Macron picks Jean Castex as PM after Philippe resigns], באתר BBC, 3 ביולי 2020 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריות בצרפת
קטגוריה:ראשי ממשלת צרפת
קטגוריה:בוגרי המכון למדע המדינה פריז 
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1965
קארוי אקין

קארוי אקין (במקור קוֹהְן (כהן), בהונגרית: Akin Károly; בודה, 15 בינואר 1830 – פיומה, 31 באוקטובר 1893) היה פיזיקאי הונגרי-יהודי, חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים. ממציא הגלויה בכלל וגלוית הדואר בפרט.

== ביוגרפיה ==
אקין קיבל תואר שלישי (דוקטור) בפיזיקה ובכימיה. משנת 1862 התפרסמו עבודות המחקר שלו בכתבי-עת מחוץ להונגריה בגרמנית ובאנגלית (וינה, גרמניה, לונדון וכו'). משנת 1866 גם כתבי עת הונגריים פרסמו את מאמריו, ובשנים 1867–1868 העביר הרצאות באקדמיה ההונגרית למדעים. ב־18 במרץ 1868 נבחר לחבר נספח באקדמיה ההונגרית למדעים.

הוא התמודד בשנת 1872 כמועמד של ליפוטווארוש (רובע בפשט) בבמירות הכלליות לפרלמנט, אך לא הצליח. הוא עזב את הונגריה והתיישב בווינה. הוא המציא את הגלויה, אך לא הצליח להשיג משאבים כספיים מספיקים כדי ליישם את הרעיון. הוא התאבד.

== עבודותיו העיקריות ==
* (A Calsescentiáról. Természettudományi Közlöny, (1866
* A gázok összenyomhatóságáról. Értekezések a Természettudományok Köréből, I. évf. 6. sz. (1867) REAL-EOD אפשרות דחיסת הגזים
* (Az electricitás eredetéről. Budapesti Szemle, (1867 מקור החשמל
* Michael Faraday. Értekezések a Természettudományok Köréből, I. évf. 10. sz. (1868) REAL-EOD מייקל פאראדיי: מסה בתחום מדעי הטבע
* Ideen zur Reform des höheren Unterrichtswesens: Denkschrift an der ungar. Minister für Cultus u. Unterricht. Pest: Kilián. 1868 רעיונות לרפורמה בהשכלה גבוהה: מזכר בהונגרית.
* Vérités politiques concernant la Hongrie. Paris: Librairie internationale. 1869 אמיתות פוליטיות על הונגריה
* A magyar bank szervezéséről. Budapest: Fekete. 1873 ארגון הבנק ההונגרי הלאומי

== לקריאה נוספת ==
* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I. (Aachs–Bzenszki). Budapest: Hornyánszky. 1891 [http://mek.oszk.hu/03600/03630/html/a/a00157.htm חייהם ועבודותיהם של סופרים הונגרים].
* Szily Kálmán: Akin Károly. Természettudományi Közlöny, (1895)
* Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. 17. o [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC00003/00138.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]
* Új magyar életrajzi lexikon I. (A–Cs). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2001. 68. o. 963-547-414-8}} לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש
* A Magyar Tudományos Akadémia tagjai 1825–2002 I. (A–H). Főszerk. Glatz Ferenc. Budapest: MTA 2003. 31. o חברי באקדמיה ההונגרית למדעים

קטגוריה:פיזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:ממציאים יהודים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:ממציאים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בודה (עיר): אישים
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:נפטרים ב-1893
מכבי אשקלון

מכבי אשקלון היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר אשקלון, אשר משחקת בליגה ג'.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1962 על ידי דני אביוב וויליאם שמעוני ושיחקה בעיקר בליגות הנמוכות. בעונת הבכורה של הקבוצה היא עלתה לליגה ב', אז הליגה השלישית.<ref></ref> בעונה שלאחר מכן הקבוצה ירדה חזרה לליגה ג'. הקבוצה חזרה לליגה ב' בעונת 1969/1970, ואחרי שלוש עונות ירדה שוב לליגה ג' בסוף עונת 1971/1972. בעונת 1975/1976, הקבוצה חזרה לליגה ב', שהפכה בסוף העונה לליגה הרביעית בעקבות הקמתה של הליגה הארצית כליגת המשנה. הקבוצה שיחקה בליגה זו עד עונת 1983/1984, שבסיומה ירדה לליגה ג'.

בשנות התשעים הקבוצה החלה תקופת הצלחה ועלתה לליגה א', אז הליגה השלישית, בעונת 1997/1998. בסוף עונת 1998/1999, בה הקבוצה הייתה מקום אחד מהעלייה לליגה הארצית, שהייתה אז הליגה השנייה, ליגה א' הפכה לליגה הרביעית והליגה הארצית הפכה לליגה השלישית, בעקבות הקמתה של ליגת העל. בעונת 1999/2000 הצליחה הקבוצה לעלות לליגה הארצית. בעונת 2000/2001, העונה הראשונה והיחידה עד כה בה שיחקה בליגה מקצוענית, העפילה הקבוצה לגמר גביע הטוטו של הליגה הארצית לאחר שבשלב חצי הגמר ניצחה בתוצאה 4–5 בבעיטות הכרעה את היריבה העירונית הפועל אשקלון, אחרי שהתוצאה הייתה 3–3 בתום הארכה. במשחק הגמר עצמו, שנערך ב־7 בנובמבר 2000 באצטדיון העירוני בבת ים, הפסידה הקבוצה למכבי כפר כנא בתוצאה 2–0. בהמשך אותה עונה למכבי אשקלון היה הפרש שערים טוב יותר מהפועל נצרת עילית במאבק על ההישארות בליגה, אך בעקבות הפחתת שתי נקודות בגלל הפרה בכללי התקציב, ירדה הקבוצה לליגה א'. הקבוצה התפרקה במהלך קיץ 2001, בעקבות חוב של למעלה מ־2,000,000 שקלים.

במהלך חמש השנים האחרונות לפני פירוק הקבוצה, עד מרץ 2001, מאמנה היה שחקן הפועל תל אביב בעבר, מוריס ז'אנו.

בשנת 2015 הקבוצה הוקמה מחדש על ידי מני יאסו. כיום (2024) היא משחקת בליגה ג' דרום.

בשנת 2018 הוקמה מחלקת נוער של הקבוצה.

== מחלקת הנוער ==
מחלקת הנוער של מועדון הכדורגל מכבי אשקלון אחראית על פיתוח שחקני הכדורגל הצעירים במועדון. המחלקה מעניקה הכוונה והדרכה לשחקנים צעירים, במטרה לפתח את כישוריהם ולהכשירם לכדורגל תחרותי.

מחלקת הנוער של מכבי אשקלון מעניקה שני מסלולים לשחקני הכדורגל, מסלול האקדמיה - בית הספר לכדורגל ומסלול תחרותי (ליגה) במסגרת ההתאחדות לכדורגל בישראל.

מחלקת הנוער של מכבי אשקלון נחשבת כיום למובילה בתחומה בעיר אשקלון וידועה במחויבותה לפיתוח כישרונות צעירים, והביאה למספר שחקנים בולטים שהמשיכו לשחק כדורגל מקצועני. המחלקה מאוישת על ידי מאמנים מנוסים אשר מסורים לסייע לשחקנים צעירים למצות את הפוטנציאל שלהם.

את קבוצות הילדים הראשונות בעיר הקים אלי מלכה. ההישג הגדול היה עלייה לליגה השנייה וניצחון בדרבי על הפועל אשקלון. שחקנים ידועים של הקבוצה יוסי סימן טוב, מונדי כחלון, פנחס בואצ'י, שלומי גלבר, יורם רובל ועוד.

בעונת 1975/1976, קבוצת הנוער עלתה לראשונה לליגה המחוזית (ליגת העל לנוער היום). מאמן הקבוצה היה סולינו סבן, קפטן הקבוצה היה איציק אקריש ומנהל הקבוצה היה פאול מרקוביץ'.

==הישגים==
גביע הטוטו (הליגה הארצית):
* סגנות: 2000/2001

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1962
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2015
אשקלון, כדורגל
קטגוריה:אשקלון: מועדוני ספורט
יעקב בן יוסף טאווס

רבי יעקב בן יוסף טאווס היה מתרגם המקרא לפרסית, מחכמי בגדאד ב.

רבי משה המון, מחכמי טורקיה ורופא החצר של סולימאן המפואר הביא אותו לקושטא במהלך מסע המלחמה של הסולטאן לאזור וכיבוש בגדאד בשנת 1534, וכנראה בה חיבר את תרגומו הפרסי למקרא, לתועלת יהודי בבל וסוריה שדברו אז גם בשפה הפרסית.

תרגומו (תפסיר) למקרא נדפס בידי אלעזר בן גרשון שונצינו (קונשטנטינה ה'ש"ז, 1546) בכתב עברי, וכעבור מאה (1657) הועתק בידי המלומד הנוצרי תומאס הייד והודפס בלונדון בכתב פרסי, בתוך הפוליגלוטה של בריאן וולטון . במשך שנים ראו בו חוקרי מקרא נוצריים, תפסיר קדום של המקרא, אך ב-1838 הוכיח המזרחן היהודי-צרפתי שלמה מונק כי מדובר בחיבור מאוחר.

==לקריאה נוספת==
* שמעון דובנוב, דברי ימי עם עולם, ו, עמ' 17
<div class="mw-content-ltr">
* David Kaufmann: `A letter by Moses Di Rossi from Palestine, Dated 1535`, The Jewish Quarterly Review, IX (1897), pp.491-499 
* L. Bouvat ; `Essai sur les rapports de la perse avec l`Europe`, Revue du Monde Musulman, XLVI (1921), pp. 64-68 
;על תרגום המקרא שלו
* Alexander Kohut: Kritische Beleuchtung der persischen Pentateuch-Übersetzung des Jacob ben Joseph Tavus..., Leipzig 1871 

</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתרגמים מעברית
קטגוריה:מתרגמי התנ"ך
קטגוריה:בגדאד: רבנים
קטגוריה:קונסטנטינופול: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-16
לא יכול לישון עכשיו

לא יכול לישון עכשיו הוא אלבום אוסף של הזמר שלום חנוך שיצא בשנת 1992.

האוסף הוא קבוצה של שירים שקטים (חלקם מתוך סיבוב הופעות אקוסטי שנקרא "מישהו הפסיק את הזרם"), ובנוסף יש בו שיר אחד חדש, "מביאה הכל", שהוקדש לידידתו של חנוך, השחקנית טליה שפירא, שנפטרה מעט לפני יציאת האוסף.
== רצועות ==

קטגוריה:אלבומי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומי 1992
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
מערת לה קובסייה

מערת לה קובסייה (בספרדית: Cueva de La Covaciella) שוכנת במועצה העירונית בקהילה האוטונומית אסטוריאס בצפון ספרד. ביולי 2008 היא נכללה באתר המורשת העולמית "מערת אלטאמירה ואמנות המערות בתקופת האבן המוקדמת בצפון ספרד" של ארגון אונסק"ו.

זוהי מערה עם גלריה באורך ארבעים מטרים המסתיימת בחדר עם ציורי מערה פלאוליתיים מתקופת התרבות המגדלנית בת 14,000 שנה. היא התגלתה בשנת 1994 כאשר פיצוץ בגלל עבודות דרך פער פתח אל המערה. עובדת היותה מערה סגורה וגילויה המאוחר תרמה לאיכות הגבוהה של השתמרות הציורים, והם נחשבים לציורי הביזונים השמורים ביותר בחוף קנטבריה.

המערה סגורה לקהל והיא מוכרזת כנכס בעל עניין תרבותי.

ב בעיירה יש העתק של מערה זו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=-58gVfYa6Z0 שחזור בתלת־ממד של המערה]

קטגוריה:אמנות פרהיסטורית
לה קובסייה
קטגוריה:ספרד: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:התקופה הפלאוליתית העליונה
קטגוריה:אסטוריאס: גאוגרפיה
סאקר פאנץ'

סאקר פאנץ הוא סרט פנטזיה ופעולה אמריקאי בבימויו של זאק סניידר. זהו סרטו הראשון של סניידר המבוסס על רעיון מקורי.<ref name="talks"></ref><ref></ref> בסרט מככבת אמילי בראונינג<ref name="exclu"></ref> בתור "Babydoll", אישה צעירה הכלואה במוסד לחולי נפש ומתמודדת על ידי כך שהיא רואה במוסד בית בושת. היא חוברת לארבע רקדניות / אסירות כדי לברוח לפני הלובוטומיה המתוכננת שלה. כשהיא אוספת את הפריטים שהיא צריכה כדי לברוח, היא נכנסת לרמה אחרת של פנטזיה בה הנשים הופכות ללוחמות חזקות ומנוסות. כל פנטזיה מקבילה לאירועים בבית הבושת. אבי קורניש, ג'נה מאלון, ונסה הדג'נס וג'יימי צ'ונג מגלמות את ארבע האסירות / רקדניות. קרלה גוג'ינו מגלמת את ד"ר ורה גורסקי, פסיכיאטרית שהגיבורה מדמיינת אותה כמאדאם גורסקי, כוריאוגרפית במועדון החשפנות. אוסקר אייזק מגלם את בלו ג'ונס, שומר במוסד; במוחה של הגיבורה הוא הבעלים המושחת של בית הבושת.

הסרט יצא לבתי הקולנוע גם בגרסת IMAX בארצות הברית ב-25 במרץ 2011.<ref></ref> הסרט קיבל ביקורות שליליות והיה כישלון בקופות.<ref></ref>

== שחקנים ודמויות ==
קומיק-קון סן דייגו 2010.]]
* אמילי בראונינג בתור Babydoll
* אבי קורניש בתור אפונה מתוקה
* ג'נה מלון בתור רקטה
* ונסה הודג'נס כבלונדי
* ג'יימי צ'ונג כאמבר
* קרלה גוג'ינו בתור ורה גורסקי / מאדאם ורה גורסקי
* אוסקר אייזק בתור בלו ג'ונס
* ג'ון האם בתור רופא / רולר
* סקוט גלן בתור איש החכם / הגנרל / נהג האוטובוס
* ג'רארד פלנקט בתור האב החורג / הכומר
* פטריק סבונגי בתור ארל
* מלקולם סקוט בתור הטבח
== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי אולפני לג'נדרי
קטגוריה:סרטי IMAX
קטגוריה:סרטי סטימפאנק
קטגוריה:סרטי זאק סניידר
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2011
בובות (שיר)

בובות הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן והמוזיקאי הישראלי עידן רייכל, מתוך אלבום האולפן ה-12 של גפן, "פסיפס". השיר יצא לאור ב-28 בפברואר 2011, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל השלישי מתוך האלבום.

השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של רשת ג'.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי אביב גפן, והולחן והופק על ידי גפן ועידן רייכל, ומשלב בתוכו את סגנונות הרוק והמוזיקה האתנית. השיר, יחד עם "קוצים", היה אמור להיכלל באלבום משותף של השניים, בשם "רייכל גפן", אך בסופו של דבר האלבום נגנז, והשירים נכללו באלבומו ה-12 של גפן, "פסיפס", יחד עם השיר "קוצים" של השניים, שהיה אמור להיכלל באלבום גם הוא.

== ביקורת ==
יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב, באומרו כי "הדואט הופך את השיר לסוג של שירת המנון, אולי מסר לאנשים שחיים בנתק, מנגינה ועיבוד יפים שמפקיעים את השיר מהתחום האישי. בטח לא מוזיקה שמשדרת חוויה טראומטית מתבכיינת. שניהם רוצים להיות בשיר, גפן הרוקי, רייכל האתני", עם זאת, סיים באומרו כי "התחושה של מעין לחוד וביחד: יש כאן שיר קליט, להיט ממש, אבל לא ממש חיבור אינטגרטיבי שיוליד את הלהקה החדשה של גפן את רייכל".<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990052647570205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:סינגלים מ-2011
קטגוריה:שירי אביב גפן
קטגוריה:שירי עידן רייכל
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים על צעצועים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
Lumiére

Lumiére (בעברית: אור) הוא סינגל שהוקלט על ידי המוזיקאי הישראלי עידן רייכל בשיתוף הזמרת הקנדית בייריס . השיר יצא לאור ב-16 בדצמבר 2019, כשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "הנספח", על ידי חברת התקליטים הליקון.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר הוא שיר פופ שנכתב על ידי עידן רייכל ומקסימה לה פלאגואה והולחן והופק על ידי רייכל. השיר מהווה כשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "הנספח" המשודרת ב-HOT3. השיר משלב את שפות העברית והצרפתית, המושרים על ידי רייכל ובייריס בהתאמה.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של HOT ב-25 בדצמבר 2019. בקליפ ניתן לראות קטעים מתוך סדרת הטלוויזיה "הנספח".

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי עידן רייכל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון