OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Seventh Star

Seventh Star הוא אלבומה השנים עשר של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור בינואר 1986.

האלבום הוא הראשון בו נעדר הבסיסט גיזר באטלר, ובכך הותיר את טוני איומי החבר המקורי היחיד שנותר בלהקה. הסולן באלבום היה גלן יוז.

==הקלטות==
לאחר עזיבתו של הבסיסט גיזר באטלר, נותר טוני איומי החבר המקורי היחיד שנותר בלהקה. אי לכך, "Seventh Star" יועד להיות אלבום הסולו של איומי, אך לאור הלחצים וההתעקשות של חברת ההקלטות ".Warner Bros" כמו גם של מנהל הלהקה דון ארדן, שסברו שהאלבום יצליח יותר מבחינה מסחרית כשהמותג "בלאק סבאת'" יהיה חתום על העטיפה, יצא לבסוף כאלבום בלאק סבאת', שנקרא: "Black Sabbath featuring Tony Iommi - Seventh Star"

מפיק האלבום היה ג'ף גליקסמן, שאף השתתף בכתיבת השירים. האלבום הציג לראשונה את הקלידן ג'ף ניקולס, שניגן באלבומיה הקודמים של הלהקה, כחבר "בלאק סבאת'" מן המניין. בעקבות השינויים בכוח אדם בלהקה, ניכר שינוי דרסטי בסגנון השירים באלבום, שנטו להיות פחות הבי מטאל ויותר רוק כבד ובלוז רוק.

לפני צאתו לרדיו, הסינגל "No Stranger to Love" עבר עריכה קלה כשגלן יוז ביצע הרמוניות קוליות בשיר, על מנת להפוך אותו ליותר "ידידותי לרדיו". בוידאו קליפ של השיר משתתפת השחקנית דניס קרוסבי.

האלבום הגיע למקום ה-78 במצעד בילבורד 200.

==רשימת השירים==
המוזיקה נכתבה על ידי טוני איומי; המילים נכתבו על ידי טוני איומי, גלן יוז, ג'ף ניקולס וג'ף גליקסמן

==מבצעים==
*טוני איומי - גיטרה
*ג'ף ניקולס - קלידים
*גלן יוז - שירה
*דייב ספיץ - גיטרה בס
*אריק סינגר - תופים

ג'ף גליקסמן - הפקה מוזיקלית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בלאק סבאת'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
אלתר ולנר

אַלתֶר שמואל צבי וֶלנֶר (1923 – 14 ביולי 2020) היה עורך, סופר ועיתונאי ישראלי, מראשוני עיתון "הצופה", מנהל ועורך ראשי של סוכנות הידיעות עתי"ם ומזכ"ל "ועדת העורכים" של העיתונים היומיים.

==ביוגרפיה==
ולנר נולד בשנת 1923 בעיר בנדין שבפולין, בנם של חנה רחל (1903–1978) וחיים יצחק ולנר (1895–1980) שהיה איש תנועת "הפועל המזרחי" בפולין. בשנת 1924, בינקותו, עלה לארץ ישראל עם הוריו, אולם אבי המשפחה התקשה במציאת עבודה ופרנסה בארץ, החסכונות אזלו, ולאחר כשנה חזרה המשפחה לפולין. בשנת 1934, והוא כבן 10, שוב עלה ארצה עם הוריו ועם אחיו שמחה (1931–2011) והמשפחה השתקעה ברחוב הרצל בתל אביב.

בשנת 1939, כשהיה בן 16, החל לעבוד כנער שליח ומחלק עיתונים על אופניים בעיתון "הצופה", ששכן אז ברחוב הרצל 16. כעבור מספר שנים, בשנות ה-40, קוּדם והפך לכתב בָּעיתון. ולנר היה חבר ב"הגנה", שאליה הצטרף עוד בנערותו. במלחמת העצמאות פעל ולחם במסגרת הפלוגה הדתית של חי"ש תל אביב.

לאחר המלחמה חזר לכתוב ב"הצופה" ומילא בו לאורך השנים שורת תפקידים, בהם כתב כללי, כתב מדיני, עורך לילה, כתב צבאי ובהמשך מונה למנהל כללי של העיתון.
במקביל לתפקידיו ב"הצופה" היה עוד בשנות ה-50 חבר פעיל בוועדות ובמוסדות הנהלת אגודת העיתונאים. בשנת 1958 נבחר לגזבר אגודת העיתונאים, ואף שימש פעמיים כמזכ"ל ועדת העורכים של העיתונים היומיים. בנוסף, היה יו"ר וחבר מועצת המנהלים של סוכנות הידיעות הישראלית עתי"ם (עיתונות ישראלית מאוגדת).

בשנת 1976, עם פרישתו של חיים בלצן מתפקיד המנהל והעורך הראשי של עתי"ם, מונה אלתר ולנר לתפקיד זה, וכיהן בו עד שנות ה-90.

ולנר נפטר ב-14 ביולי 2020. הותיר אחריו אישה, רבקה רחל לבית משפחת ביק, ושלושה ילדים: אלי ולנר, איש הייטק. מיכה ולנר, אסטרולוג. וחגית כתר,חברת מטה האגף לחינוך קדם-יסודי במשרד החינוך.

אחיו של ולנר, ד"ר שמחה ולנר, היה חוקר פיזיקה גרעינית וכן מומחה לאסטרונומיה ובפרט בהקשרה היהודי ומיוזמי ומובילי קורס בנושא הלוח העברי באוניברסיטת בר-אילן.

==מספריו==
* חמושים לפני המחנה: סיפורה של פלוגה דתית, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ה 1984.
* בדרך חיים: קובץ מאמרים תורניים במקרא, תלמוד ומסורת ישראל: דברים שנאמרו כהדרנים ביום הזיכרון לאאמו"ר ... חיים ולנר, תל אביב: אשל, תשנ"ו 1996.
* אורות חיים: אסופת מאמרים במקרא, תלמוד ומסורת ישראל, תל אביב: אשל, תשס"א 2000. ("חוברו ליום הזיכרון לאאמו"ר רבי חיים יצחק ולנר")
* אלתר ולנר (אסף, חיבר וערך), עשרת הרוגי מלכות במדרש ובפיוט; עריכה: יעקב אפשטיין, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשס"ה 2005.
* אלתר ולנר (אסף, חיבר וערך), עשרת השבטים: הגולה שלא חזרה, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשס"ח 2008.
* אלתר ולנר (אסף, חיבר וערך), אומה במאבקיה: מרד גאלוס, פולמוס קיטוס, ברכת המינים הבייתוסים, בתי כנסת בישראל, משואות ראש חודש; עריכה: אביחי גמדני, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשע"ג 2012.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://jemedia.org/heres_my_story/PDF/he/color/11-6-15.pdf לקרב ולא לרחק]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל הצופה
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
רביעיית מיתרים מספר 15 (שוסטקוביץ')

רביעיית המיתרים מספר 15 במי במול מינור של דמיטרי שוסטקוביץ', אופוס 144, היא הרביעייה האחרונה של המלחין. אורכה הממוצע של היצירה עומד על כ-35 דקות, עובדה ההופכת רביעייה זו לארוכה שברביעותיו של המלחין.

היא הושלמה במאי 1974, ובוצעה לראשונה בלנינגרד על ידי רביעיית טנייב כחצי שנה לאחר השלמתה. פרט לרביעייה זו ולרביעייה הראשונה של המלחין כולן בוצעו בפרמיירה על ידי רביעיית בטהובן (צ'לן ההרכב נפטר מעט לפני הפרמיירה המתוכננת).

בדומה לשאר יצירותיו המאוחרות של המלחין, יצירה זו עוסקת בהסתכלות פנימית על האנושיות והמוות.
== היצירה ==
היצירה מחולקת לשישה פרקים המקושרים ביניהם ללא הפסקה, וכולם מסומנים כאדג'יו (טמפו איטי יחסית):
#אלגיה- "נגנו פרק זה כך שזבובים ימותו בעת מעופם, ושהקהל יתחיל לעזוב את האולם מתוך שעמום מוחלט" היו הוראותיו של שוסטקוביץ' לנגנים. האלגיה קודרת, איטית ושלווה. היא מתחילה כפוגה, אך חלק זה תם במהירות כאשר ארבעת הכלים מנגנים יחדיו. המוטיב השני בסולם דו מז'ור, המהווה אנלוגיה לתמימותה של הרביעייה הראשונה של המלחין הכתובה גם היא בסולם זה. המוזיקה לא מתפתחת, כך שנדמה כאילו הזמן עצר מלכת ושאנו מצויים בעולם מושלם וחסר תנועה, בו שינוי אינו אפשרי. 
#סרנדה- העולם המושלם וחסר התנועה אשר הצטייר באלגיה מופרע על ידי ארבעה סטים של שלושה תווים צורמים המדמים בכי, ומופיעים ברצף על ידי הכלים השונים. התו הראשון הוא סי במול, ובכך קיימת אנלוגיה לרביעייה מספר 13 של המלחין שהסתיימה באותו תו ממושך. כל תו שווה באורכו לאחר, מתחיל בשקט ומסתיים בעוצמה.
#אינטרמצו- אותו עולם חסר תנועה חוזר, וכולל קדנצה דרמטית לכינור יחיד.
#נוקטורן- מוצג מקצב מרש פשוט באווירת שאר הפרקים.
#מרש אבל- פרק איטי המביא לשקיעתה של התשוקה.
#אפילוג- מבוסס על שמונה התיבות האחרונות בפרק הראשון ובכך מחזק את תחושת חוסר התנועה וההשלמה. המוזיקה, חסרת אנרגיה, מגיעה לשיאה בסולו ויולה דרמטי, ונגמרת בייאוש וגסיסה כואבים.

היצירה מקושרת באופן בולט למוות, ומסמלת את הילך רוחו של המלחין הגוסס. 
הסולם מי במול מינור, המכיל שישה תווים במול, מציג את המרחק הרב שעבר המלחין מרביעייה מספר 1 בסולם דו מז'ור, אל הרביעייה האחרונה וכביכול הרחוקה ביותר בסולמה. 

הקלטתה הראשונה של היצירה בוצעה על ידי רביעיית פיצוויליאם (כשבצד השני נמצאת רביעייה מספר שמונה בדו מינור) תחת פיקוחו של שוסטקוביץ' עצמו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:יצירות מאת שוסטקוביץ'
קטגוריה:יצירות לרביעיית מיתרים
ויקיפדיה הטורקית

הלוגו המצונזר של ויקיפדיה הטורקית
ויקיפדיה הטורקית (בטורקית: Türkçe Vikipedi) היא הגרסה בשפה הטורקית של אנציקלופדיית האינטרנט החופשית ויקיפדיה, המנוהלת ומתופעלת בידי קרן ויקימדיה. החומר שמתפרסם בוויקיפדיה כפוף לרישיון חופשי של Creative Commons מסוג CC-BY-SA, ולפיכך היקף זכויות היוצרים עליו מצומצם מאוד.

נכון ל-{{יום מקומי}} ב{{שם חודש מקומי}} {{שנה מקומית}} ישנם בו ערכים ו- משתמשים פעילים.

החל מה-29 באפריל 2017, נחסמה האפשרות לגלוש בוויקיפדיה בכל השפות בטורקיה, בהוראת רשות טכנולוגיות המידע והתקשורת הטורקית.
לפי מנוע החיפוש אלקסה, לפני חסימת הגישה, ויקיפדיה הייתה האתר ה-14 הנצפה ביותר בטורקיה.

בית המשפט הטורקי העליון שחרר את החסימה ב-26 בדצמבר 2019.<ref></ref>

==היסטוריה==
העמוד הראשי של ויקיפדיה הטורקית נוצר ב-5 בדצמבר 2002. ב-17 ביולי 2005 הגיע האתר ל-4,000 ערכים, וב-24 ביוני 2006 הגיע ל-25,000 ערכים.

ב-9 במרץ 2014, נכתב הערך ה-225,000, וב-13 באוקטובר 2017 הערך ה-300,000.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

טורקית
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2002
קטגוריה:טורקית
קטגוריה:טורקיה: חינוך
מעבר קלנדיה

מעבר קלנדיה
סרטון של משטרת ישראל המציג את ביקור הנשיא [[ראובן ריבלין במעבר, 2018]]
בואש" במעבר קלנדיה, בהפגנה לציון יום האישה הבין-לאומי, מרץ 2012]]
מעבר קלנדיה (מכונה גם מחסום קלנדיה) הוא מסוף מעבר בין שטחי הרשות הפלסטינית לישראל השוכן בכניסה לירושלים מצפון, ליד קלנדיה. המעבר נמצא בתוך השטח המוניציפלי של ירושלים. במעבר עוברים מדי יום כ-10,000 פלסטינים מכיוון רמאללה לאזור ירושלים ועטרות.

==היסטוריה==
אחרי מלחמת ששת הימים, כשישראל החילה את ריבונותה על מזרח ירושלים, נקבעו גבולות ירושלים מצפון כך שיכללו את שדה התעופה עטרות בשטחה המוניציפלי של העיר. על כביש ירושלים–רמאללה, בין שדה התעופה לבין מחנה הפליטים קלנדיה, פעל באופן לא-רציף מחסום לבקרה ביטחונית של תנועת כלי רכב בין רמאללה לירושלים. באותה עת לא חלו מגבלות על מעבר פלסטינים וכלי רכבם בין שטחי יהודה ושומרון לישראל ומטרת המחסום הייתה לאפשר, ככל שנדרש לפי צורכי השעה, בדיקה ביטחונית של הנוסעים ורכבם. עם השנים הפכה פעילות המחסום במקום ליותר ויותר קבועה, בעיקר בעתות מתיחות ביטחונית.

עם הקמת הרשות הפלסטינית ב-1994 הפך מחסום קלנדיה, בהיותו על אם הדרך בין רמאללה לירושלים, לנקודת מעבר עיקרית בין שטחי הרשות הפלסטינית לישראל. החל מ-2001 הפך מחסום הביקורת המאולתר במקום למסוף מעבר קבוע שמטרתו בקרת והגבלת כניסת פלסטינים מרמאללה וסביבתה לירושלים. עם הקמת גדר ההפרדה סביב ירושלים, התרחב מחסום קלנדיה לכדי מסוף מעבר ראשי שבו עוברים פלסטינים בעלי אישורי כניסה לישראל וכאלה האוחזים בתעודת זהות ישראלית.

ביקורת רבה נמתחה לאורך השנים על העומס במעבר. חברת הכנסת עדי קול שסיירה בשכונה ובמחסום בשנת 2013 ביקרה את התנאים השוררים במקום ואת היחס לו זוכים הפלסטינים העוברים במחסום: "גם אם אעלה תמונה של המכלאה הקפואה והמזוהמת במחסום קלנדיה, בה עברתי אתמול בשובי מרמאללה, לא תוכלו לראות ובטח שלא להרגיש את ההשפלה והעלבון שחשתי ושחשים פלסטינים בעלי אישורים הנאלצים לעבור בה יום אחרי יום".

בפברואר 2019 נחנך שדרוג של המעבר, השדרוג כלל הרחבת מסלולי הבידוק, נבנו מסוף אוטובוסים וטרמינל חדש ואף הוקמו כ-27 מעברים ביומטריים.

== תפעול ==
המעבר מתופעל ומאויש בלוחמי המעברים של גדוד ארז של המשטרה הצבאית, חיילי משמר הגבול, שוטרי מחוז ירושלים של משטרת ישראל ומאבטחים אזרחיים.

== טרור ==
במעבר נתפסו לאורך השנים חשודים רבים בכוונה לבצע פעילות טרור בישראל. כן התבצעו באזור המעבר ניסיונות רבים לפגוע בחיילים ובשוטרים שמאיישים את המתקן, בין השאר בירי<ref></ref>, בדקירה ובדריסה. 

ב-27 באפריל 2016 ירו מאבטחי מודיעין אזרחי למוות בפלסטינית בת 23 ובאחיה בן ה-16. על פי חקירת האירוע, המאבטחים קראו לשניים לעצור מספר פעמים, אך לאחר שהאישה זרקה לעברם סכין ירו לעברם והרגו אותם. גורמים פלסטיניים טענו כי השניים לא היוו סכנה לכוח, כי הכדורים נכנסו לאישה מאחור וכי הירי היה לא מוצדק. הפרקליטות סגרה את התיק נגד אחד המאבטחים מחוסר אשמה ונגד השני מחוסר ראיות. 

ב-18 בספטמבר 2019 הרג כוח צה"ל במעבר מחבלת שניסתה לבצע פיגוע דקירה.

באוקטובר 2021 התרחש במקום פיגוע דריסה שבו שוטר מג"ב נפצע קשה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.btselem.org/hebrew/photoblog/201404_qalandiya_checkpoint מחסום קלנדיה, מארס 2014: מכשול באמצע החיים], באתר "בצלם"
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קלנדיה
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:כביש 60
Anaconda

Anaconda (בעברית: אנקונדה) הוא שיר של הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'. השיר יצא לאור ב-4 באוגוסט 2014 כסינגל השני מאלבום האולפן השלישי של מינאז', The Pinkprint. השיר היה צפוי לצאת לאור ב-28 ביולי, אך הוצאתו נדחתה. ב-1 באוגוסט, שלושה ימים לפני הוצאתו, דלף השיר לאינטרנט באיכות נמוכה, ומספר שעות לאחר מכן באיכות גבוהה, השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של ארצות הברית בילבורד הוט 100, והיה לסינגל המצליח ביותר של מינאז' במצעד זה.

== רקע ==
השיר הוקלט במקור על ידי הראפרית מיסי אליוט בשנת 2012, אך מסיבות לא ידועות החליטה הראפרית לא להוציא את השיר, והוא הוקלט מחדש על ידי מינאז', עטיפת הסינגל פורסמה ב-24 ביולי והפכה לתופעה ויראלית. השיר כולל סמפול של השיר "Baby Got Back" של Sir Mix-a-Lot. השיר הפך את מינאז' לראפרית הראשונה לה שני סינגלים בפסגת מצעד המכירות של ה-iTunes כאשר הגיע השיר למקום הראשון במצעד זה, והשיר "Bang Bang" למקום השני.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של מינאז' ב-20 באוגוסט 2014. הקליפ שבר את השיא של Vevo, בקטגוריה "שיא הצפיות ל-24 השעות הראשונות" עם 19.6 מיליון צפיות, כאשר השיא הקודם היה של השיר Wrecking Ball של מיילי סיירוס, שצבר 19.3 מיליון צפיות ב-24 השעות הראשונות לפרסומו.

ב-17 במאי 2015, נשבר שיא זה על ידי טיילור סוויפט עם השיר "Bad Blood" שהגיע ל-20.1 מיליון צפיות ביומו הראשון,<ref></ref> נכון לנובמבר 2022, הקליפ לשיר צבר למעלה ממיליארד צפיות ביוטיוב.

כובדה לקבל את פרס החלוציות על שם מייקל ג'קס הון בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2022, לאחר נאומה הזמרת ביצעה את מיטב להיטיה הגדולים ביניהם; "Roman's Revenge", "Monster", "Beez in the Trap", "Chun-Li", "Moment 4 Life", "Super Bass", "Anaconda", ו-"Super Freaky Girl".<ref></ref><ref></ref><ref></ref> מגזין "בילבורד" סקר את מופעי טקס המוזיקה ודירג את הופעתה של מינאז' במקום הראשון.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* עמית שאטו, [http://www.frogi.co.il/bidur-yellow/10155.html זה סיליקון? ניקי מינאז' לא מפסיקה לעוף על התחת שלה], באתר פרוגי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי ניקי מינאז'
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ניקי מינאז'
קטגוריה:וידאו קליפים מעוררי מחלוקות
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי קולין טילי
קטגוריה:שירים על בוטוקס
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה במוזיקה
קטגוריה:שירי זהב בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יאנג מאני
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
הקולוסוס מתעורר

הקולוסוס מתעורר (באנגלית: The Colossus Rises) הוא ספר פנטזיה מאת פיטר לרנג'יס, הראשון בסדרה "שבעת הפלאים". הספר יצא באנגלית בפברואר 2013 ותרגום שלו לעברית יצא בהוצאת ידיעות ספרים ב-2014. בשיאו העפיל למקום הרביעי ברשימה השבועית של רבי המכר בקטגוריית נוער של הניו יורק טיימס. במהלך 2013 נמכרו מעל 227 אלף עותקים מהספר בארצות הברית.
== תקציר העלילה ==
העלילה מסופרת בגוף ראשון, ממבטו של ג'ק, נער בן 13. לאחר שג'ק נפגע מאוטו ליד בית ספרו הוא מתעורר במקום שנקרא מוסד קראי. הוא מגלה שיש לו גן מיוחד שנקרא G7W (ג'י 7 דבליו), ושהגן מקנה לו יכולות פיזיות ומוחיות מוגברות, אבל עם זאת, הגן יהרוג אותו בעוד חצי שנה. אלא אם הוא ועוד שלושה נערים כמוהו, מרקו, קאס ואלי, ימצאו ויאחדו את שבעת הלוקולי שאבדו עם טביעתה של אטלנטיס. הארבעה לומדים אודות משפחת המלוכה של אטלנטיס בכלל ועל שני הנסיכים, קראי ומסארים, בפרט. הם יוצאים למסע טיפוס באזור המוסד שם הם נאבקים עם יצור שמופיע בחלומותיהם באופן קבוע. מרקו מצליח להביס את היצור אך נופל ללוע הר הגעש ונעלם. לאחר כמה ימים שלושת הנערים הנותרים יוצאים למסע אל תוך הר הגעש בחיפוש אחר מידע, טורקין ושני שומרים נוספים נכלאים במלכודת בתוך ההר ושלושת הנערים ממשיכים בחיפוש. הם ניצלים ממלכודות ומגיעים פצועים קשה אל מפל ובריכה, הם מוצאים את מרקו שוכב ליד הבריכה אך בחיים, הם מגלים שהמים יכולים לרפא אנשים. הם מוצאים פתח אל העבר ומשחררים גריפון, לאחר שמבינים מה הן עשו הם חוזרים למוסד ושם מגלים שהגריפון תוקף את המוסד. לאחר שחטף את קאס, הם נוסעים בעקבות הגריפון ליוון יחד עם טורקין בחיפוש אחריו, ובניסיון למצוא את הלוקולוס הראשון שככל הנראה חבוי בקולוסוס מרודוס. ביוון הם נאלצים להילחם בכת שמקדשת את מסארים, האח השני באטלנטיס, ובגריפון. הם מצליחים להביס את הגריפון ואת הכת, הם חוזרים למוסד, אך חוזרים ללא מרקו והלוקולוס מסיבה מסתורית.

== דמויות ==
* ג'ק - נער בן 13. נושא את גן ה G7W, מכונה במוסד קראי מר חייט, כיוון שהוא מחזיק את הצוות שלו ביחד ומחבר ביניהם.
* אלי - נערה שנושאת את גן ה G7W, בעלת כישרון למחשבים וסייבר. מכונה במוסד קראי אשת המכשירים, כיוון שהיא פועלת בקלות עם מכשירים אלקטרוניים.
* קאס - נער שנושא את גן ה G7W, בעל זיכרון צילומי. מכונה במוסד קראי מר שיט כיוון שיש לו יכולות ניווט בלתי רגילות.
* מרקו - נער שנושא את גן ה G7W, מכונה איש השרירים כיוון שיש לו יכולות פיזיות מוגברות.
=== דמויות משניות ===
* פרופסור ביגאד - המנהל של המחקר הגנטי במוסד קראי, מנסה לעזור כמה שאפשר לארבעת הנערים
* האח דימטיריוס - מנהיג המקדש של מסארי .
* טורקין (אדום הזקן) - אדם ממורמר ועצלן, אבל קשוח וחזק, עם אוצר מילים קטן למדי, שנשלח למשימות עם הנערים. והוא נוטה להסתבך בצרות.

== ראו גם ==
* הקולוסוס מרודוס

== לקריאה נוספת ==
* פיטר לרנג'יס, הקולוסוס מתעורר, ידיעות ספרים, 2013

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.fantastic-library.com/2014/02/01/הקולוסוס-מתעורר-פיטר-לרנגיס/ סקירה של הספר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי 2013
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:ספרי פיטר לרנג'יס
סער צור

סער צור (נולד ב-1973) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף המכהן כמפקד הגיס הצפוני ומפקד מערך התמרון בזרוע היבשה. קודם לכן כיהן כמפקד עוצבת הפלדה, מפקד מל"י, מפקד עוצבת סיני, ראש מחלקת תכנון וארגון בזרוע היבשה ומפקד חטיבה 401.

==ביוגרפיה==
צור התגייס לצה"ל ב-1991 ושובץ בחטיבה 188. לאחר שסיים קורס קצינים עבר לשרת בחטיבה 401, שירת כלוחם וכקצין בחיל השריון. הדריך בקורס קציני שריון ושימש ראש לשכת מפקד פיקוד הצפון. בשנת 2002 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 74, ושימש בתפקיד עד שנת 2004. בהמשך שימש כסגן מפקד חטיבת בנימין. ב-2005 מונה לקצין אג"ם של אוגדת איו"ש.

בשנת 2008 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 8, ושימש בתפקיד עד שנת 2010. ב-8 ביולי 2010 מונה למפקד חטיבת בנימין, ושימש בתפקיד עד 10 ביולי 2012. ביולי 2012 מונה למפקד חטיבה 401, והוביל את החטיבה בין היתר במהלך מבצע צוק איתן, את תפקידו סיים ב-25 באוגוסט 2014. לאחר מכן מונה לראש מחלקת תכנון וארגון בזרוע היבשה בין השנים 2014–2016.

ב-13 ביולי 2016 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת סיני ובמקביל מונה במאי 2017 למפקד מל"י. ב-18 בפברואר 2018 סיים את תפקידו כמפקד עוצבת סיני, וב-18 באפריל 2019 סיים את תפקידו כמפקד מל"י. ב-19 במאי 2019 מונה למפקד עוצבת הפלדה, ובמאי 2021 פיקד עליה במבצע שומר החומות כנגד החמאס והג'יהאד האסלאמי ברצועת עזה.

בנובמבר 2021 הועלה לדרגת אלוף ומונה למפקד הגיס הצפוני ומפקד מערך התמרון בזרוע היבשה. צור מפקד על מערך התמרון במלחמת חרבות ברזל, במסגרתו שש אוגדות לחמו בעומק רצועת עזה נגד ארגוני הטרור ובראשם חמאס. בסבב מינויי בכירים שהתקיים באמצע המלחמה, במאי 2024, החליט הרמטכ"ל הרצי הלוי למנות את תא"ל דן גולדפוס למלא את תפקידו של צור.

==חיים אישיים==
צור נשוי ואב לשלושה. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי.

צור בוגר תוכנית קרן וקסנר.

==קישורים חיצוניים==

* .
* בן כספית, [http://www.maariv.co.il/news/new.aspx?pn6Vq=E&0r9VQ=GEDGI הכוכבים של "צוק איתן": כך פיצחו הטנקים את תשתית הטרור של חמאס], מעריב השבוע, 22 באוגוסט 2014.
* .
;מפרי עטו:
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 401
קטגוריה:מפקדי חטיבת בנימין
קטגוריה:מפקדי חטיבה 8
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 188
קטגוריה:מפקדי עוצבת סיני
קטגוריה:מפקדי המרכז הלאומי לאימונים ביבשה
קטגוריה:מפקדי עוצבת הפלדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ראשי מחלקת תכנון וארגון בזרוע היבשה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
Passwd

passwd הוא כלי במערכות יוניקס ומערכות הפעלה דמויות יוניקס המשמש לשינוי סיסמת משתמש.
הסיסמה הנקלטת מהמשתמש מועברת בפונקציית גיבוב, כאשר רק הפלט של הפונקציה נשמר מטעמי אבטחת מידע. כאשר משתמש מבקש להתאמת, מועברת הסיסמה הנקלטת בתהליך דומה, תוך השוואה למידע השמור במערכת.

הפקודה passwd משמשת לשינוי סיסמאות מקומיות, אך מאפשרת גם לשנות סיסמה במערכות אימות מבוזרות, כגון NIS, קרברוס, ו-LDAP.

==היסטוריה==
בעבר היה הכרחי להשתמש בפקודות שונות על מנת לשנות סיסמאות בשיטות אימות שונות. לדוגמה, הפקודה לשינוי סיסמה במערכות NIS הייתה <code>yppasswd</code>. דרך זו גרמה למשתמש להיות מודע לשיטת האימות, והביאה לבזבוז קוד. כיום, ברוב המערכות קיימת פקודת passwd אחידה, וביצוע השינוי והחלפת הסיסמה מטופל בצורה שקופה למשתמש באמצעות מודולי אימות הניתנים לחיבור (PAM).

פונקציית הגיבוב המשמשת לשמירת הסיסמאות מוכתבת על ידי התצורה של מודול <code>pam_unix.so</code>. כברירת מחדל נעשה שימוש בפוקנציה MD5, אך כיום המודול מכיל גם פונקציות גיבוב הנחשבות חזקות יותר, כגון Blowfish, SHA256 וSHA512.

==קבצים==
======
הקובץ <code dir="ltr">/etc/passwd</code> הוא מסד נתונים טקסטואלי המכיל מידע על משתמשים הרשאים להתחבר למערכת או ששייכים אליהם תהליכים. ברוב מערכות ההפעלה הקובץ משמש דרך אחת מני רבות לאחסון מידע על המשתמשים במערכת, המוגדרת ב-Name Service Switch. במערכות יוניקס מודרניות המידע הרגיש על הסיסמאות נשמר בקובץ או מסד נתונים נפרד.

שם הקובץ לקוח משימושו המקורי, כקובץ המשמש לאימות סיסמאות. לרוב, לקובץ הרשאות מערכת קבצים המאפשרות לכל משתמש לקרוא אותו, אך רק למשתמש-על לשנותו.

הקובץ <code dir="ltr">/etc/passwd</code> מכיל רשומה אחת בכל שורה, אשר מייצגת משתמש יחיד. כל רשומה מכילה שבעה שדות המופרדים בנקודתיים. רשומה טיפוסית יכולה להראות כך:

 jsmith:x:1001:1000:Joe Smith:/home/jsmith:/bin/sh

באופן כללי, השדות, בסדר משמאל לימין, הם כדלקמן:
# שם משתמש
# מידע המשמש לאימות הסיסמה; ברוב מערכות ההפעלה המודרניות השדה מכיל <code>x</code> בלבד, והמידע נשמר בקובץ נפרד. כאשר השדה מכיל <code>*</code>, זוהי דרך נפוצה לבטל התחברות למשתמש זה.
# מזהה משתמש (מספרי)
# מזהה קבוצה ראשית (מספרי)
# תיאור
# מיקום תיקיית בית
# מעטפת ברירת המחדל

======
הקובץ <code dir="ltr">/etc/shadow</code> נועד להגביר את רמת האבטחה על ידי הפרדת המידע הרגיש על הסיסמאות לקובץ נפרד, אשר רק משתמש-על יכול לקרוא. השימוש בקובץ זה החל בתחילת שנות ה-90. השדות ברשומה בקובץ זה הם כדלקמן:
# שם משתמש
# המידע על הסיסמה בפורמט CRYPT, אשר מכיל את מספר פונקציית ההאש, salt, ותוצאת הפונקציה. <code>!</code> או <code>*</code> מייצגים משתמש נעול. שדה ריק מייצג התחברות ללא סיסמה.
# זמן שינוי הסיסמה האחרון (בזמן יוניקס)
# מספר הימים עד שיהיה ניתן לשנות שנית את הסיסמה
# מספר הימים עד שחובה יהיה לשנות את סיסמה
# מספר הימים עד להתראה על שינוי סיסמה קרב
# מספר הימים עד שהמשתמש יחדל לפעול כאשר נדרשת החלפת סיסמה
# זמן תפוגת המשתמש (בזמן יוניקס)

==קישורים חיצוניים==
* <code dir="ltr"> [http://www.freebsd.org/cgi/man.cgi?query=passwd passwd(1)]</code> באתר FreeBSD
* <code dir="ltr">[http://linux.die.net/man/1/passwd passwd(1)]</code> בתיעוד מערכת ההפעלה לינוקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:פקודות יוניקס
קטגוריה:אמצעי זיהוי
פלאגורניס

פלאגורניס (שם מדעי: Pelagornis, "פלאגי" מיוונית= ים פתוח, "אורניס" מיוונית=עוף) הוא סוג נכחד של עוף קדום ממשפחת הפלאגאורניתיים, שחי בתקופת האוליגוקן, 28-25 מיליון שנה לפני זמננו.

הסוג כלל מספר מינים, בהם פלאגורניס סנדרסי, אשר נחשב לעוף המעופף הגדול ביותר הידוע למדע, לאחר הארגנטוויס - על פי הערכה זהירה מוטת כנפיו הייתה לפחות 6.5 מטרים והוא הגיע למשקל של 22-40 ק"ג, גדול מכל עוף מעופף חי.

==גילוי==
המין פלאגורניס סנדרסי ידוע ממאובן חלקי אחד המסומן בסימון הקטלוגי PV4768, שנאסף בשנת 1983 בתצורת צ'נדלר ברידג' בקרוליינה הדרומית, בארצות הברית, בעת עבודות לבניית מסוף בשדה התעופה צ'ארלסטון. המאובן נאסף על ידי אלברט סנדרס, האוצר של מוזאון צ'ארלסטון, שוחזר ונחקר על ידי דניאל קספקה מאוניברסיטת דרהאם, אשר בשנת 2014 הגדיר אותו כמין נפרד "סנדרסי" על שם מגלהו. המאובן כולל גולגולת ועצמות שכם, זרוע ורגליים אחוריות.

== סיווג ==
הפלאגורניס משויך למשפחת הפלאגאורניתיים, שכל חבריה נכחדו וידועים כיום ממאובנים בלבד. משפחת הפלאגאורניתיים הופיעו בפלאוקן והגיעה לתפוצה כלל-עולמית על-פני מרבית האוקיינוסים לפני היעלמותה בפליוקן. חברי המשפחה מתאפיינים ב"כעין שיניים": בליטות ארוכות וחדות על המקור שאינן שיניים אמיתיות, אף שהן מתפקדות באופן דומה. הם נחשבו לזמן רב כקרובים של שקנאים, אך כיום סבורים שהם קרובים יותר לאווזאים בקבוצה דמויי-תרנגול.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=iZkVBCgmZ_E העוף המעופף הגדול בכל הזמנים - איך הוא נשאר באוויר?] וידאו בערוץ הסמית'סוניאן באתר יוטיוב 

== הערות שוליים ==

השוואה של מוטת כנפי פלאגורניס לעומת מוטת כנפיים של [[קונדור האנדים (למעלה משמאל) ושל אלבטרוס נודד (למעלה מימין)]]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1857
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדואר לארטה
קטגוריה:פלאגורניתיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפליסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:עופות שחיו באוליגוקן
קטגוריה:עופות שחיו בנאוגן
קטגוריה:עופות שחיו בפליסטוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1857
The Eternal Idol

The Eternal Idol הוא אלבומה השלושה עשר של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור בנובמבר 1987. באלבום משתתף לראשונה טוני מרטין כסולן.

==אודות האלבום==
האלבום הוקלט באולפני "AIR Studios" ֹׁ(Associated Independent Recording) שבלונדון. למרות הקרדיט שניתן לדייב ספיץ כבסיסט, נגן הבס באלבום היה למעשה בוב דייזלי. ספיץ ניגן עם הלהקה בסשנים לאלבום שנערכו במונטסראט. הסולן טוני מרטין הובא ללהקה לפני סיום הפקת האלבום, ובחזרות השתתף הסולן ריי גילן.

עטיפת האלבום היא מחווה לפסל הצרפתי אוגוסט רודן.

האלבום בילה שישה שבועות במצעד בילבורד 200, שם הגיע למקום ה-168.

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו על ידי טוני איומי ובוב דייזלי (סייע בכתיבה: ג'ף ניקולס)

==מבצעים==
*טוני איומי - גיטרה
*ג'ף ניקולס - קלידים
*טוני מרטין - שירה
*בוב דייזלי - גיטרה בס
*אריק סינגר - תופים

משתתפים נוספים
*בב בוון - כלי הקשה
*ג'ף גליקסמן - הפקה מוזיקלית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1987
קטגוריה:אלבומי בלאק סבאת'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
לואי סלדאן

לואי סַלָאדן (בצרפתית: Louis Saladin) היה מלחין שפעל במאה ה-17 בפרובאנס, צרפת. סלדאן כתב סגנון הבארוק והוא זכור בעיקר הודות לקשריו עם הקהילה היהודית בפרובאנס והיצירות שהלחין לפי הזמנת בני הקהילה. 

יצירתו "קנטיקום הבראיקום", שאותה גילה מחדש המוזיקולוג הישראלי ישראל אדלר, היא יצירתו המוכרת ביותר בימינו. היא הוזמנה לכבוד ברית המילה של בן אחד מנגידי הקהילה וייתכן שנכתבה במטרה לרצות את האורחים לא-יהודים שהוזמנו לטקס היהודי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=UFkJu9bBiAs קנטטה לברית מילה חלק 1] הועלה ל YOUUBE על ידי Coro Juvenil Adrogué
* [https://www.youtube.com/watch?v=_mu13E6HXmM ילד היולד-חלק 2 מתוך הקנטטה לברית מילה] הועלה ל YOUTUBE על ידי Coro Juvenil Adrogué
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-17
שארל בראון-סקאר

שארל-אדווארד בראון-סקאר (Charles-Édouard Brown-Séquard; 8 באפריל 1817 – 2 באפריל 1894) היה פיזיולוג ונוירולוג צרפתי יליד מאוריציוס, שפעל גם בארצות הברית ובשווייץ. היה הראשון שתיאר את תסמונת בראון-סקאר (1850), שנקראה בהמשך על שמו.

==ביוגרפיה==
נולד בפור לואי במאוריציוס, לאב אירי-אמריקאי ואם צרפתייה. סיים לימודי רפואה בפריז ב-1846, וחזר למאוריציוס. ב-1852 עבר לארצות הברית וערך מחקרים בקולג' הרפואי של וירג'יניה. ב-1853 נישא לאלן האמריקאית ועבר עימה לפריז. ב-1854 חזר למולדתו מאוריציוס וניהל שם את בית החולים לכולרה.

ב-1855 עבר שוב לעבוד בווירג'יניה, אך במהרה חזר לפריז, בה שכר וניהל מעבדת מחקר קטנה עד 1857. ב-1858 עבר ללונדון ועבד בבית חולים למשותקים ואפילפטים, שם התמחה בפתולוגיות של מערכת העצבים. ב-1860 התמנה לחבר בחברה המלכותית של לונדון.

ב-1864 חזר שוב לארצות הברית, שם מונה למרצה בפיזיולוגיה ונוירופתולוגיה בהארוורד. באותה שנה נפטרה אשתו הראשונה. ב-1869 חזר לפריז ושימש כמרצה בבית הספר לרפואה, וב-1872 עבר לעבוד בניו יורק. באותה שנה נשא בשנית, את האמריקאית מריה רבקה קרלייל. ב-1875 חזר לפריז, וב-1877 עבד כמרצה לפיזיולוגיה בז'נבה. באותה שנה נפטרה אשתו השנייה, והוא נישא בשלישית, לאנגלייה אליזבת אמה דקין.

לבסוף, ב-1878, חזר לפריז ושימש כמרצה לרפואה ניסויית בקולז' דה פראנס, עד מותו. הוא מת ב-1894, שלושה חודשים לאחר שלקה בפלביטיס, וזמן קצר לאחר מות אשתו השלישית. נקבר בפריז בבית הקברות מונפרנאס.

==מחקריו==
בראון-סקאר היה הראשון שתיאר את תסמונת בראון-סקאר (1850), שנקראה בהמשך על שמו. התסמונת מתבטאת באובדן תחושה סנסורית ותפקוד מוטורי של הגוף, הנגרמים בשל חיתוך חלקי של צד לטרלי (ימני או שמאלי) של חוט השדרה. הוא תיאר סוג פגיעה זה לאחר שצפה במצבים בהם נגרמה תסמונת זו לאיכרים שעסקו בחיתוך קני סוכר במאוריציוס.

בראון-סקאר תרם גם למחקר ולידע אודות מערכת הדם, מערכת העצבים והמטבוליזם. הוא פרסם כ-500 מאמרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20110606130034/http://www.aim25.ac.uk/cgi-bin/vcdf/detail?coll_id=7156&inst_id=8&nv1=search&nv2= Charles Edouard Brown-Sequard], Aim25
* Ruch, Theodore C., "[https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC2601899/pdf/yjbm00488-0001.pdf Charles Edouard Brown-Séquard (1817-1894)]", Yale Journal of Biology and Medicine 18(4), March 1946, pp. 227–238.
</div>

קטגוריה:פיזיולוגים צרפתים
קטגוריה:נוירולוגים צרפתים
קטגוריה:אירים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:מאוריציאנים
קטגוריה:סגל קולז' דה פראנס
קטגוריה:ילידי 1817
קטגוריה:נפטרים ב-1894
ג'רולד זכריאס

ג'רולד ריינאך זכריאס (באנגלית: Jerrold R. Zacharias; 23 בינואר 1905 – 16 ביולי 1986) היה פיזיקאי גרעין יהודי אמריקאי, פרופסור ב-MIT. חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.

== קורות חיים ==

זכריאס נולד בג'קסונוויל שבמדינת פלורידה, בן למשפחה יהודית.

הוא עבד במעבדת הקרינה ב-MIT וכן בפרויקט מנהטן. הוא עזר לבנות את המחלקה לפיזיקה ב-MIT אחרי מלחמת העולם השנייה והיה אחראי לגיוסם של ברונו רוסי וויקטור וייסקופף למכון. בתקופת המלחמה הקרה ניהל כמה מחקרים הקשורים לביטחון שהתבצעו ב-MIT, ומאוחר יותר יסד וניהל את הוועדה ללימוד מדע הפיזיקה (Physical Science Study Committee), שהייתה בעלת השפעה רבה בשינוי החינוך לפיזיקה בארצות הברית אחרי שיגור הספוטניק בברית המועצות ב-1957.

זכריאס פיתח את הגרסה הראשונה של שעון מבוסס קרן צזיוםשנקרא לעיתים קרובות שעון אטומי ומאוחר יותר התקבל כסטנדרט למדידת זמן.

ב-1954 העיד זכריאס בוועדה לקביעת אישור ביטחוני של רוברט אופנהיימר, שם הואשם כשותף בקנוניה לפגוע בביטחון הלאומי של ארצות הברית המכונה ZORC (ראשי תיבות של זכריאס, אופנהיימר, רבי וצ'ארלס לוריצן - באנגלית Zacharias, Oppenheimer, Rabi, Charles Lauritsen). מאוחר יותר נחקר על ידי סוכנים של הסנטור ג'וזף מקארתי. הוא לא שיתף פעולה, למרות שהיה חשש שיאבד את משרתו.

בשנת 1957 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
ב-1961 קיבל את מדליית ארסטד (Oersted Medal) על חינוך לפיזיקה.

בתקופת הממשל של הנשיא לינדון ג'ונסון עבד זכריאס עבור המשרד של הבית הלבן למדע וטכנולוגיה. באמצע שנות ה-60 העביר סדרה של הרצאות באוניברסיטת טאפטס שפעלה כקטליזטור ליצירת הארגון החלוצי של אמנים בבתי הספר "מורים וסופרים משתפים פעולה". זכריאס המשיך לדחוף לרפורמות חינוכיות במשך שנות ה-60 וה-70 על ידי פרויקטים כמו מחקר מדעי בסיסי וסדרה בטלוויזיה החינוכית Infinity Factory. הוא היה גם המייסד של מרכז לפיתוח חינוכי (Education Development Center), מוסד ללא כוונת רווח שמפתח תוכניות לימודים במדע ומתמטיקה.

זכריאס נפטר בגיל 81.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Jack S. Goldstein, A Different Sort of Time: The Life of Jerrold R. Zacharias, MIT Press, 1992.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nasonline.org/member-directory/deceased-members/48842.html ג'רולד זכריאס] באתר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20140726231134/http://www.aip.org/history/acap/biographies/bio.jsp?zachariasj Jerrold Zacharias], Array of Contemporary American Physicists
* Norman F. Ramsey, [http://www.nasonline.org/publications/biographical-memoirs/memoir-pdfs/zacharias-jerrold.pdf|title=Jerrold R. Zacharias (1905-1986): A Biographical Memoir], [http://www.nap.edu/openbook.php?record_id=4990&page=435 Biographical Memoirs 68 (1995)], National Academy of Sciences
* [https://web.archive.org/web/20140808202733/http://www.ieee-uffc.org/frequency-control/memoria/pdfs/zacharias.pdf In Memoriam: Jerrold R. Zacharias], 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים עובדי פרויקט מנהטן
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
ססאר ואייחו

סֶסַאר וָאייֶחוֹ (בספרדית: César Vallejo; 16 במרץ 1892 – 15 באפריל 1938) היה משורר, מחזאי ועיתונאי פרואני חשוב בראשית המאה ה-20. למרות שפרסם רק שלושה ספרי שירה בימי חייו הוא נחשב אחד המחדשים הגדולים בשירת המאה ה-20 וכמי שתמיד הקדים את זמנו מבחינה ספרותית.

==חייו==
ססאר אברהם ואייחו נולד בסנטיאגו דה צ'וקו (Santiago de chuco) כפר בהרי האנדים של פרו, כצעיר מבין אחד-עשר ילדים. הוא למד ספרות באוניברסיטה הלאומית של טרוחיו אך מחסור בכסף גרם לו לפרוש מהלימודים לזמן מה ולעבוד במטע סוכר שם נחשף לניצולם של הפועלים הפשוטים, מה שהשפיע על תפיסותיו. ב-1915 קיבל תואר ראשון בספרות ספרדית לאחר שחזר ללימודים. בהמשך עבר ואייחו ללימה שם למד באוניברסיטה הלאומית סן-מרקוס, עבד כמורה וחבר לחוגי אוונגרד פוליטיים ואמנותיים. ב-1918 פרסם את ספר שיריו הראשון 'השליחים השחורים' - Los Heraldos Negros. לאחר מספר שנים קשות בהן סירב להתחתן עם אישה שאתה ניהל רומן, אמו מתה והוא נשלח לכלא באשמת הצתת מהומות בכפרו, הוא פרסם ב־1922 את ספרו השני 'טרילצה' - Trilce - שעד היום נחשב לאחת מיצירות הרדיקליות והאוונגרדיות ביותר בשפה הספרדית. ואייחו פרסם שני ספרים של סיפורים קצרים לפני שעזב לאירופה מחשש למאסר מחודש. הוא נשאר באירופה עד למותו ב־1938 בפריז. 

בשנותיו באירופה התגורר ואייחו בעוני מר בפריז פרט לשלושה מסעות שערך לברית המועצות וכמה שנים בראשית שנות ה-30 אותן בילה בגלות בספרד שם קיבל מלגה מממשלת ספרד. ב-1934 נשא לאישה את ג'ורג'ט פיליפרט. מסעותיו לברית המועצות הובילו אותו לכתיבת שני ספרים בנושא. בנוסף כתב לאורך השנים מאמרים תאורטיים, מאמרי עיתונות ואף ספר ילדים. 

ואייחו מת ממחלה, ככל הנראה מלריה. הוא נקבר תחילה בבית קברות של הפרולטריון במונטרו (Montrouge) אך לאחר מכן הועברה גופתו לבית הקברות מונפרנאס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים פרואנים
קטגוריה:עיתונאים פרואנים
קטגוריה:מחזאים פרואנים
קטגוריה:משוררים לטינו-אמריקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מונפרנאס
קטגוריה:ילידי 1892
קטגוריה:נפטרים ב-1938
אשה לא נשואה

אשה לא נשואה (באנגלית: An Unmarried Woman) הוא סרט דרמה אמריקאי מ-1978. הסרט בוים ונכתב על ידי פול מזורסקי, ומככבת בו ג'יל קלייבורג. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ופרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, וקלייבורג הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה הראשי בו.

==עלילה==
החיים המאושרים של אריקה בנטון (ג'יל קלייבורג), עקרת בית עשירה ממנהטן, משתנים במהרה כאשר בעלה הברוקר מרטין (מייקל מרפי) עוזב אותה במפתיע לאחר 16 שנות נישואין לטובת אשה צעירה יותר. אריקה נאלצת להתחיל להתמודד עם חייה כרווקה, כשהיא מפגינה בלבול, עצבות וזעם. במהלך המסע הזה היא מחזקת קשרים עם חבריה, ומוצאת את עצמה שמחה ומשוחררת בחיי העצמאות החדשים שלה. סיפורה מצטלב עם השחרור המיני הכללי שעבר על החברה מאז שנות ה-70. בסופו של דבר, אריקה מוצאת אהבה חדשה בדמותו של אמן בריטי מחוספס ורגיש בשם שאול (אלן בייטס).

==צוות שחקנים==
* ג'יל קלייבורג - אריקה
* אלן בייטס - שאול
* מייקל מרפי - מרטין
* קליף גורמן - צ'ארלי
* פטרישיה קווין - סו
* קלי בישוף - אליין
* ליסה לוקאס - פאטי
* לינדה מילר - ג'נט
* אנדרו דאנקן - בוב
* דניאל זלצר - ד"ר ג'ייקובס
* מתיו ארקין - פיל
* פנלופה רייזנהוף - טניה
* נובלה נלסון - ג'ין
* ריימונד ג'יי. בארי - אדוארד
* איוון קארפ - הרב רואן

==פרסים==
חוץ מהמועמדויות לפרסי האוסקר, הסרט היה גם מועמד לפרס גלובוס זהב בקטגוריות: הסרט הטוב ביותר-דרמה, הבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע, השחקנית הטובה ביותר-סרט דרמה, התסריט הטוב ביותר והפסקול הטוב ביותר. התסריט של מזורסקי זכה בפרסים מטעם איגודי מבקרי הקולנוע של ניו יורק ולוס אנג'לס. ג'יל קלייבורג זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן (יחד עם איזבל הופר), והסרט עצמו היה מועמד לפרס דקל הזהב.

==קבלה בציבור==
הסרט אומץ על ידי תנועות פמיניסטיות והתקבל כסרט שהציג פרספקטיבה חדשה על היחסים בין גברים לנשים, על עצמאותן של נשים וזהותן. הופעתה של קלייבורג קצרה שבחים רבים וביססה אותה כשחקנית מובילה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:פמיניזם בקולנוע
קטגוריה:סרטי פול מזורסקי
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים משנת 1978
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים משנת 1978
יש לי ציפור קטנה בלב

יש לי ציפור קטנה בלב הוא אחד משיריו הידועים של יגאל בשן. השיר פורסם בשנת 1975 באלבום "יש לי ציפור קטנה בלב". בשן הלחין וכתב את המילים יחד עם יוסי בנאי.

ב-1974 התבקש בשן להלחין כמה מנגינות לשירי שלישיית הגשש החיוור (אחת מהמנגינות הייתה הלהיט "נא") . לחן השיר יועד בתחילה לשירו של יוסי בנאי "בין הזמנים" אך חברי הגשש חשבו שהוא לירי מדי והחליטו שאיננו מתאים לצרכיהם. השיר של בנאי פורסם לבסוף בלחן של יצחק גרציאני, בתקליט של הגששים "אופסייד סטורי" (1974). יוסי בנאי שהבחין כי בשן התאכזב מכך שלא אהבו את הלחן פנה אליו ואמר "ילד, 'יש לי ציפור קטנה בלב והיא עושה בי מנגינות' לך הביתה תמשיך". כך הקרדיט על מילות השיר נתון לבנאי ובשן במשותף. כעבור 7 שנים השיר זכה לפארודיה באחד ממערכוני השלישייה, 'קרקר נגד קרקר'. גברי בנאי אומר: "יש לי ציפור משוגעת ששרה בתוך גרוני!", ושייקה לוי עונה לו במנגינה של השיר: "ווי ווי ווי ווי".

השיר עצמו הגיע בשיאו למקום הראשון בגל הקל במצעדים השבועיים למשך שבוע, ובאותה שנה הגיע למקום ה-10 במצעד הפזמונים העברי לשנת תשל"ה.

ב-1983 פורסמה כתבה ב"מעריב" בה אמר בשן כי "'יש לי ציפור קטנה בלב' הוא השיר היחיד שהצלחתי להלחין בצורה כנה ממש. יש בו אינטגרציה של מזרח ומערב. זה שיר מאוד טבעי, וזה אני...."

ב-1977 יצא השיר באנגלית כסינגל בשם "Sing It Like a Bird" ב-1979 הוא נכנס לאלבום "You Got the Power". השיר ליווה את מופע ההתרמה "לב זהב" 2000 של וראייטי. נכלל בעיבוד מחודש בסרט ביקור התזמורת והושמע בביצועים שונים בטלוויזיה. ב-2009 בפרויקט מיוחד לציון שנה למותו של יוסי בנאי נמצא שזהו השיר המושמע ביותר של בנאי בעשור האחרון עם 3,175 השמעות.

ב-2019 יצא השיר בביצוע של נועה קירל, במסגרת אלבום המחווה "אם הייתי שר לך - שרים יגאל בשן".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://cms.education.gov.il/NR/rdonlyres/63E5E12A-B5BA-467B-85E7-A01CA3B61FD9/192196/TsiporKtana.pdf יֵשׁ לִי צִפּוֹר קְטַנָּה בַּלֵּב], באתר משרד החינוך

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי יגאל בשן
קטגוריה:שירי 1975
קטגוריה:שירי יוסי בנאי
קטגוריה:שירים על בעלי כנף
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
הקורדילרה האמריקנית

הקורדילרה האמריקנית (באנגלית: American Cordillera) היא שרשרת של רכסי הרים (קורדילרה) הבנויה מרצף נמשך של רכסי הרים היוצר את "עמוד השדרה" של מערב אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית, אמריקה הדרומית ואנטארקטיקה. היא גם עמוד השדרה של הקשת הגעשית, המהווה את החלק המזרחי בטבעת האש שסביב האוקיינוס השקט.

מצפון לדרום, רצף זה של רכסי הרים חופפים ומקבילים מתחיל ברכס אלסקה (Alaska Range) ורכס ברוקס (Brooks Range) באלסקה וממשיך דרך טריטוריית יוקון ופרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה. הקורדילרה האמריקנית ממשיכה דרך ההרים והאיים של רכסי החוף הפסיפי (Pacific Coast Ranges) יחד עם החלק העיקרי של הרי הרוקי דרך קולומביה הבריטית והאי ונקובר. בארצות הברית הקורדילרה מתפצלת על מנת לכלול את הרי הרוקי, הסיירה נבדה, רכס קסקייד ורכסי החוף של המדינות וושינגטון אורגון (Oregon Coast Range) וקליפורניה (California Coast Ranges). במקסיקו הקורדילרה נמשכת דרך רכסי ההרים של סיירה מדרה אוקסידנטל (Sierra Madre Occidental) וסיירה מדרה אוריינטל (Sierra Madre Oriental), כמו גם רכס ההרים במרכז חצי האי באחה קליפורניה.

רכסי ההרים של הקורדילרה ממקסיקו צפונה מכונים יחד הקורדילרה של אמריקה הצפונית (North American Cordillera) או הקורדילרה המערבית (Western Cordillera) בארצות הברית ובקנדה, והיא גם מכונה הקורדלירה הקנדית (Canadian Cordillera) או הקורדילרה הפסיפית (Pacific Cordillera) בקנדה.

הקורדילרה נמשכת דרך רכסי ההרים של אמריקה המרכזית בגואטמלה, הונדורס, ניקרגואה, קוסטה ריקה ופנמה, והופכת להרי האנדים של אמריקה הדרומית. הרי האנדים יחד עם שרשרות ההרים המקבילות ושרשרות האיים המקבילות שמול חופי צ'ילה נמשכים דרך קולומביה, ונצואלה, אקוודור, פרו, בוליביה, ארגנטינה וצ'ילה עד לנקודת הקצה של אמריקה הדרומית בארץ האש. בנוסף, אפשר להתוות את המשך הקורדילרה דרך הרכס הקשתי של איי ג'ורג'יה הדרומית לאורך האוקיינוס הדרומי להרים של ארץ גרהאם בחצי האי האנטארקטי.

==קישורים חיצוניים==

*[http://ngmdb.usgs.gov/ngm-bin/pdp/download.pl?q=17611_10168_2 מפה ליתוטקטונית של הקורדילרה של אמריקה הצפונית]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקה
קורדילרה
קטגוריה:אנטארקטיקה: רכסי הרים
קורדילרה
קורדילרה
קורדילרה
קטגוריה:מקסיקו: הרים
בומבו לגוארו

בומבו לגוארו (Bombo legüero ובקיצור - בומבו) הוא תוף ארגנטינאי ממשפחת הממברנופוניים שמקורו בסנטיאגו דל אסטרו.

תואר השם legüero מציין שקולו נשמע למרחוק, אף למרחק של ליגה. המתופף נקרא בספרדית בומביסטו (bombisto).

==תיאור אורגנולוגי==
הבומבו שייך למשפחת הממברנופוניים, מורכב משתי ממברנות עשויות עור- לרוב עם השערות עליהן, המתוחות על גבי גליל עשוי עץ - לרוב פלטת עץ מעוגלת וסגורה לצורת גליל.

מתופפים בעזרת שני מקלות תיפוף מעץ המכוסים עור בקצותיהם ואשר נקראים פאלוס (palos) או פאליז'וס (palillos), כאשר התיפוף מתבצע על ממברנת העור (להפקת קולות עמוקים) על שולי העץ של הבומבו (להפקת קולות נקישה חדים), וגם זה בזה.

==גוף הבומבו==
הכנת בומבו בידי אמן
גוף הבומבו (Caja, Cuerpo, או Carcasa) עשוי מגזע חלול, לרוב מעץ סייבו (ceibo, שם מדעי: Erythrina crista-galli ובעברית: אלמוגן כרבולתי - העץ הלאומי של ארגנטינה ואורוגוואי). העץ מיובש בדרך כלל, דבר המבטיח את איכות הצליל ועמידות הבומבו, אך יש המשתמשים בעץ לא מיובש ופוגעים בכך באיכות הכלי.

תופי בומבו העשויים מסייבו נחשבים לנדירים ויקרים, מכיוון שלוקח שנים רבות עד שהעץ מגיע לקוטר המבוקש, ולכן בעלי מלאכה רבים מייצרים אותם ממספר שכבות של דיקטים מכופפים מעצים אחרים, אך הצליל שלהם אינו זהה.

==הממברנה==
הממברנה (Membrana או Parche de Cuero) עשויה מעור כבש או עז, ולפעמים גם מבהמות אחרות; ובדגמים קטנים ולא תקניים - גם מעור של חיות בר.

מומלץ להשתמש בשתי ממברנות שונות - מעור כבש ומעור עז - כדי להצליח להפיק צלילים שונים.

==החישוקים==
שני חישוקים עץ מחזיקים את הממברנות מתוחות על גבי גליל העץ, ומשמשות לכיוון גובה הצליל המופק מהממברנות ואיכותו. בנוסף- ניתן לתופף אף עליהן, עם גוף מקלות התיפוף, כדי לקבל צלילים חדים יותר.

==הרפידות==
לכל אחד ממקלות התיפוף רפידת עור בקצה. התיפוף על הממברנה מתבצע לרוב ברפידות, ועל החישוקים או זה בזה - בגוף העץ של המקלות. במקרים מסוימים הבומביסטו יעדיף לתופף בחלקו החשוף של מקל התיפוף.

==כיוון הבומבו==
לאחר הרכבת הבומבו יש צורך לכוון אותו, ולחזור על כך מדי פעם תוך כדי שימוש שוטף: העור והעץ מתייבשים ומתלחלחים בשל שינויים במזג האוויר, וגם עצם השימוש משפיע עליהם.
מתיחת הממברנות נעשית בעזרת שרוכים המחברים ביניהן לסירוגין, והחישוקים משמשים לקיבוען.

==שונות==
[[מרסדס סוסה]]
לבומבו היו שימושים נוספים בצפון ארגנטינה כמו העברת מידע באמצעות התיפוף, או ציון מרחקים - הגאוצ'וס לא התרחקו מעבר למרחק בו נשמע הבומבו (בתנאים אופטימליים במרחבי הפמפס - למעלה משתי ליגות).

הבומבו משמש ככלי ליווי בהרכבים הפולקלוריים במוזיקה הארגנטינאית, כשבחלק מהמקרים הליווי מינימלי ונועד להדגיש את הסינקופות, ובמקרים אחרים הליווי דומיננטי יותר.

את הבומבו מקובל להחזיק מתחת לבית השחי כשהוא תלוי על השכם, אך לעיתים גם במאונך על הארץ או על מעמד מתאים.

הזמרת מרסדס סוסה ליוותה את עצמה בבומבו בתחילת דרכה כזמרת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=Zo7V8HbFvN4 Chakai Manta] - צ'קררה המבוצעת א-קפלה בליווי של בומבו (לוס צ'לצ'לרוס).

קטגוריה:כלי הקשה
קטגוריה:ארגנטינה: תרבות
קטגוריה:סנטיאגו דל אסטרו (פרובינציה)
דניס אונישנקו

דניס אנטוליוביץ' אונישנקו (באוקראינית: Дени́с Анато́лійович Они́щенко ; נולד ב-15 בספטמבר 1978) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום סוכן שחקנים.

==קריירה==
אונישנקו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של דנייפר דנייפרופטרובסק, וכשהיה בן 18 החל לשחק בקבוצת מטאלורג נובומוסקובסק מהליגה השנייה באוקראינה. בשנת 1996 חתם בקבוצת הפאר דינמו קייב, ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל האוקראינית ערך ב-13 ביוני 1999, ולאחר מכן הושאל בחזרה לקבוצת נעוריו, דנייפר דנייפרופטרובסק, שם שיחק שלושה חודשים.

בפברואר 2000 הגיע אונישנקו לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-11 במרץ 2000 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול מכבי חיפה שהסתיים בתיקו 1–1. אונישנקו כבש גם בבעיטות ההכרעה בגמר גביע המדינה מול בית"ר ירושלים, והיה שותף לזכייתה של הפועל תל אביב בדאבל בתום עונת 1999/2000. בעונה שלאחר מכן היה שותף למשחקיה הראשונים של הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות, ובעונת 2001/2002 היה שותף להישג הגדול ביותר של קבוצה ישראלית במפעלים האירופים, כשהוביל את מרכז השדה של הקבוצה לצידם של גאבור הולמאי ויוסי אבוקסיס, והגיע עם הקבוצה לרבע גמר גביע אופ"א. באותה עונה גם זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, ובסך הכל שיחק שלוש וחצי שנים בהפועל תל אביב וערך במדיה 95 הופעות בליגת העל, בהן כבש חמישה שערים.

בשנת 2003 חזר אונישנקו לדינמו קייב וחתם על חוזה לחמש שנים במועדון. בעונת זכה עם הקבוצה באליפות, אך פציעות רבות מנעו ממנו לתפוס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. בשנת 2005 עבר לקבוצת וורסקלה פולטבה, שם שימש כקפטן, ובעונה שלאחר מכן שיחק תקופה קצרה בקבוצת טום טומסק מליגת העל הרוסית. לאחר מכן חזר לאוקראינה, ובשנת 2008 פרש ממשחק פעיל והפך לסוכן שחקנים. ייצג, בין היתר, את אולג גוסב ואת יבהן סלין.

אונישנקו היה גם שחקן נבחרת אוקראינה. בעקבות הצלחתו עם הפועל תל אביב בגביע אופ"א זומן אונישנקו לראשונה לסגל הנבחרת, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול נבחרת רומניה ב-27 במרץ 2002. בסך הכל לזכותו של אונישנקו שלוש הופעות במדי הנבחרת, בכולן נכנס כמחליף במחצית השנייה.

==תארים==
;הפועל תל אביב
* אליפות ישראל: 1999/2000
* גביע המדינה: 1999/2000
* גביע הטוטו: 2001/2002

;דינמו קייב
* אליפות אוקראינה: 2003/2004

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:פולטבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני וורסקלה פולטבה
קטגוריה:כדורגלני טום טומסק
קטגוריה:כדורגלני זוריה לוהנסק
קטגוריה:כדורגלני מריופול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1978
קפטן יוניברס

קפטן יוניברס (באנגלית: Captain Universe, "קפטן היקום") הוא דמות בדיונית של גיבור-על שמופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Micronauts #8 מאוגוסט 1979, ונוצרה על ידי הכותב ביל מנטלו והמאייר מייקל גולדן. הדמות משמשת כשומרת ומגנה על הישות הקוסמית אטרניטי. בניגוד לשכיחות בה לדמות יש אישיות אחת, קפטן יוניברס מתמזג עם מארחים רבים במהלך שנות פרסומו, כאשר המארחת האחרונה היא אפרו אמריקנית בשם תמרה דבו.

הכוח האוניברסלי הוא כוח חוץ-ממדי שמשתלט על אחדים (ובמקרה מסוים גם תאומים) ברגעי משבר והופך אותם לקפטן יוניברס. בתור קפטן יוניברס, אותו אדם שומר על אישיותו וחזותו הייחודית, אם כי מוטבעים על תלבושתו סממנים אופייניים של קפטן יוניברס. הכוח האוניברסלי עצמו נובע מכוח אניגמה, אשר טבעו נותר בגדר תעלומה (ומכאן שמו, אניגמה). האמונה רווחת שמקורו של הכוח הוא מהמיקרו-יקום, מקום מושבם של המיקרונאוטים. למרות הכוח האוניברסלי מעצים לרוב את כוחם של בני אנוש רגילים, הוא השתלט בעבר גם על דוקטור סטריינג' וספיידרמן בין היתר. מקביליו ביקומים חלופיים כללו את קפטן מאר-וול, מיסטר פנטסטיק ואת קוואזר. עקב מקור כוחו הבלתי נדלה, הוא הפך למחוז חפצם של רבים אשר חשקו בו, ביניהם ארגוני טרור (A.I.M), נבלי-על (דוקטור דום) וסוכנויות אוכפות חוק (S.H.I.E.L.D).

קפטן יוניברס הראשון היה אסטרונאוט אנושי בשם קפטן ריימונד קופין. מאז, מארחיו הרבים כללו את פיטר פארקר (ספיידרמן), ברוס באנר (הענק הירוק), סוזן סטורם (האישה הבלתי-נראית), מאט מורדוק (דרדוויל), נורין ראד (הגולש הכסוף), קיין מארקו (ג'אגרנוט), קאלארק מאימפריית השי'אר ולורה קיני (X-23, אשר הייתה המוטאנטית הראשונה לשאת את הכוח האוניברסלי), גלגולו הנוכחי של קפטן יוניברס הוא אשה אפרו-אמריקנית בשם תמרה דבו, אשר נפגעה בתאונת דרכים ונותרה בתרדמת למשך עשור. כאשר היא גססה, הכוח האוניברסלי החל לחפש אחריה, מאחר שגם הוא עמד בפני כיליון.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/captain-universe דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [http://marvel.wikia.com/Captain_Universe דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:האוונג'רס
קטגוריה:חוצנים בקומיקס
גתית בועזסון

גתית בועזסון (נולדה ב-1973, ירושלים) היא נבלאית ומוזיקולוגית ישראלית.

== ביוגרפיה==
בועזסון, ילידת ירושלים, למדה בבית הספר התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, ושירתה בצבא כמוזיקאית מצטיינת. היא למדה לתואר ראשון בנבל קלאסי במקביל ללימודים במחלקה לתאוריה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בהדרכת הנבלאית אירנה כגנובסקי-קסלר. קומפוזיציה למדה עם פרופ' מנחם צור. סיימה תואר שני בנבל ג'אז, תואר יחיד מסוגו בארץ ובעולם, בהאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, בהדרכת הפסנתרן איתי רוזנבאום והסקסופוניסט יובל כהן. היא סיימה תואר שני נוסף בהצטיינות, בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

עבודת התזה המוזיקולוגית שלה עסקה בהשלמה של סימפוניה קונצרטנטית בלתי גמורה מאת מוצרט, תוך בחינת סגנונם ומאפייניהם של כל הקונצ'רטי של מוצרט. בלימודי הדוקטורט שלה במוזיקולוגיה חוקרת את המעבר בין הטעמה אשכנזית לספרדית בשירי הזמר בתחילת המאה ה-20 בארץ ישראל, בהדרכת פרופ' נפתלי וגנר מהחוג למוזיקולוגיה, וד"ר יעל רשף מהחוג ללשון עברית.

בועזסון הופיעה כסולנית עם מרבית התזמורות בארץ, ביניהן התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, והסינפונייטה הישראלית באר שבע. היא משתתפת רבות בפסטיבלים שונים, כגון: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, הפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, פסטיבל אבו גוש ועוד.

בועזסון מלמדת נבל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, והרמוניה בחוג למוזיקולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בין תלמידיה יש כאלה שזכו בפרסים בתחרויות ארציות ובינלאומיות. היא חברת הוועדה האמנותית של תחרות הנבל הבינלאומית ושל תחרות הנבל הישראלית.

בהקלטותיה ובאמנותה היא מנסה לשלב בין סגנונות שונים: קלאסי, ג'אז, מוזיקה ישראלית ומוזיקה אתנית. הקליטה עיבודים מפרי עטה לנבל סולו ותזמורת, והיא מרבה לבצע יצירות חדשות בביצועי בכורה. בין ביצועי הבכורה שהקליטה למוזיקה קלאסית ישראלית, יצירות משל פאול בן-חיים, עמי מעייני, בועז בן משה, ליאור נבוק, בן-ציון אורגד, יוסף טל, ינעם ליף ואיתן שטיינברג.

== פרסים ומלגות לימודים == 
* מלגת הצטיינות מטעם האוניברסיטה העברית ע"ש פרופ' דליה כהן (2014)
* מלגת הצטיינות מטעם המכון למדעי היהדות באוניברסיטה העברית (2014)
* מלגות הצטיינות מטעם החוג למוזיקולוגיה, האוניברסיטה העברית (2011-2013)
* מלגות הצטיינות מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול (2010-2013)
* מלגות קרן התרבות אמריקה ישראל משנת 1987 עד סיום לימודי התואר הראשון.
* פרס ראשון בתחרות קונצ'רטו 1996, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
* פרס ראשון בתחרות קונצ'רטו 1995, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
* פרס ראשון בתחרות כלי מיתר 1994, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
* פרס ראש האקדמיה 1995.
* פרס שני בתחרות מוזיקה מודרנית, 1995, האקדמיה למוסיקה ירושלים.
* פרס שני בתחרות מוזיקה קאמרית 1990, האקדמיה למוסיקה ירושלים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.jamd.ac.il/content/%D7%92%D7%AA%D7%99%D7%AA-%D7%91%D7%95%D7%A2%D7%96%D7%A1%D7%95%D7%9F גתית בועזסון], באתר הבית של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים

קטגוריה:נבלאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ירושלמים
קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
וולפסטאל

וולפסטאל (בגרמנית: Wolfsthal) היא עיירה במחוז של ברוק אן דר לייטה באוסטריה תחתית במדינת אוסטריה. העיירה נמצאת סמוך לדנובה ולברטיסלאבה שבסלובקיה. היא מהווה התחנה האחרונה של מערכת רכבת מהירה של וינה.

העיירה משתרעת על פני 21.78 קמ"ר, מהם כחצי מיוערים. 

אוכלוסיית העיירה לפי שנים:
{| class="wikitable" 
! שנה || מספר תושבים
|-
|1923||1039
|-
|1934||921
|-
|1939||894
|-
|1951||864
|-
|1961||802
|-
|1971||795
|-
|1973||723
|-
|1991||711
|-
|2001||750
|-
|2009||833
|-
|2010||849
|-
|2013||896
|-
|2014||954
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070423231017/http://www.wolfsthal.at/ Offizielle Website der Gemeinde Wolfsthal]

קטגוריה:אוסטריה תחתית: יישובים