OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוסרה מרדיני

יוסרה מרדיני (בערבית: يسرى مارديني; נולדה ב-5 במרץ 1998) היא שחיינית עבר ופליטה סורית. בשנת 2015, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, עזבה יוסרה את סוריה יחד עם אחותה, שרה מרדיני, והשתיים הגיעו לברלין. כפליטה, מרדיני השתתפה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) תחת משלחת הפליטים ובהמשך השתתפה גם באולימפיאדת טוקיו (2020). בשנת 2023 נבחרה היא ושרה להיות ברשימת מאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם, ברשימת טיים 100 של מגזין החדשות האמריקאי טיים. כיום יוסרה מתגוררת בארצות הברית ולומדת קולנוע באוניברסיטת דרום קליפורניה.

==ביוגרפיה==
יוסרה נולדה למשפחה מוסלמית בדמשק שבסוריה, אביה, מוחמד עזאת, היה שחיין מקצועי בעברו ולימים אימן את יוסרה ושרה. אמה של יוסרה היא פיזיותרפיסטית. ליוסרה ישנן שתי אחיות, שרה הבכורה ושהד בת הזקונים. בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, עזבה את סוריה יחד עם אחותה אל ברלין, כשיוסרה הייתה רק בת 17. יוסרה ושרה ברחו באוגוסט 2015, תחילה דרך טורקיה, בהמשך הגיעו ליוון ומשם לגרמניה.

יוסרה ושרה עלו על סירה ביחד עם עוד 18 פליטים במטרה להגיע ליוון, בדרך לשם מנוע הסירה הפסיק לעבוד. יוסרה ושרה, עם עוד שני פליטים שהיו על הסירה, קפצו למים, שחו ודחפו את הסירה במשך שלוש שעות עד שהגיעו לאי היווני לסבוס.

===קריירה===
מרדיני ייצגה את סוריה בשנת 2012 באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר). כשהגיעה לגרמניה, החלה להתאמן עם מאמן מקומי במטרה להגיע לאולימפיאדה. ביוני 2016 היא נבחרה לאחד משמונת הספורטאים שישתתפו באולימפיאדה תחת משלחת הפליטים בריו דה ז'ניירו והתחרתה במשחה מאה מטר חופשי ומאה מטר פרפר. השתתפה בנוסף באולימפיאדת טוקיו במקצוע 100 מטר פרפר תחת משלחת הפליטים הבינלאומית, ובטקס הפתיחה של האולימפיאדה נשאה את דגל משלחת הפליטים יחד עם הרץ תחלואיני מלקה מאריתריאה השוהה בישראל.<ref></ref>

ב-2017 מונתה מרדיני לשגרירה של רצון טוב מטעם נציבות האו"ם לפליטים.

בשנת 2023 הופיעה יחד עם אחותה, שרה מרדיני, ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.<ref></ref>

ביוני 2023 הקימה יוסרה ארגון על שמה שנקרא Yusra Mardini Foundation, שמטרתו היא לקדם ספורט וחינוך בקרב פליטים בעולם.

== בתרבות ==
בשנת 2022 יצא הסרט השחייניות בבימויה של סאלי אל-חוסייני המספר את סיפורה של מרדיני.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייניות סוריות
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות
קטגוריה:משלחת הפליטים במשחקים האולימפיים
קטגוריה:סורים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ילידות 1998
עומק חדירה

בבליסטיקה סופית, עומק חדירה (באנגלית: impact depth) של קליע כלשהו הוא קירוב למרחק שהקליע מצליח לחדור דרך שריון המטרה. הפיזיקאי סר אייזק ניוטון פיתח לראשונה קירוב גס למרחק החדירה של קליעים הנעים במהירויות גבוהות, שתקף במיוחד למהירויות פגיעה גבוהות בהרבה ממהירות הקול בחומר ממנו עשוי שריון המטרה.

== הקירוב של ניוטון לעומק החדירה ==
300px

הקירוב של ניוטון לעומק החדירה של קליעים במהירויות גבוהות מבוסס אך ורק על שיקולים הקשורים בתנע של הקליע. בפיתוח הקירוב לא מתחשבים כלל באנרגיה הקינטית של הקליע.

הרעיון הבסיסי של הקירוב הוא פשוט: הקליע נושא תנע מסוים. כדי לעצור את הקליע, התנע הזה חייב להיות מועבר אל מסה אחרת. כיוון שהמהירות של הקליע החודר כה גבוהה שכוחות הקוהזיה בתוך חומר השריון ניתנים להזנחה, התנע ניתן להעברה רק לחומר שבחזית הקליע, אשר ייהדף במהירות הקליע. אם הקליע יהדוף מסה השווה למסה שלו במהירות הזאת (מהירות הפגיעה שלו), אז התנע שלו כולו הועבר למסה שמלפני הקליע והקליע ייעצר (זהו רק קירוב: המסה שהוא צריך להדוף היא בפועל גבוהה יותר ממסתו שכן מהירותו יורדת במהלך החדירה לשריון). עבור קליע עם סימטריה גלילית, עד הרגע שהוא ייעצר הוא יחדור לעומק ששווה לאורכו שלו כפול יחס הצפיפויות שלו ושל החומר ממנו עשוי השריון.

הקירוב הזה תקף רק לקליע קהה (ללא צורה אווירודינמית) וחומר מטרה ללא קוהזיה, לפחות לא במהירות הקליע. זה נכון במיוחד כאשר מהירות הקליע גבוהה בהרבה ממהירות הקול בתוך חומר המטרה - במהירויות גבוהות כאלה, מרבית החומרים המוצקים לא "מספיקים" להגיב (התכונות שלהם כחומר מוצק לא באות ליד ביטוי) ומתחילים להתנהג כמו זורם. זאת הסיבה גם מדוע הקירוב הזה תקף במיוחד עבור מהירויות גבוהות - הקשיחות של החומר (הקושי לשבור אותו) לא באה לידי ביטוי במהירויות פגיעה גבוהות בהרבה ממהירות הקול בחומר המטרה.

== דוגמאות מעשיות ==
* קליעים: קליעים המיועדים לחדור דרך גופים מתכתיים צריכים להיות מיוצרים מחומר בעל צפיפות גבוהה מאוד, כמו אורניום (19.1 g/cm<sup>3</sup>). לפי הקירוב של ניוטון, קליע העשוי מאורניום יחדור מרחק פלדה משוריינת של 2.5 פעמים אורכו העצמי.
* מטאוריטים: כפי שניתן להסיק מגודלו של הלחץ האטמוספירי, המסה של האטמוספירה שקולה מבחינת לחץ לבערך 10 מטר של מים. כיוון שלקרח יש בערך אותה צפיפות כמו למים, קוביית קרח המגיעה מהחלל במהירות של 15km/s תהיה חייבת להיות באורך של לפחות 10 מטר כדי להגיע לפני כדור הארץ במהירות גבוהה. אירוע טונגוסקה מוסבר לעיתים קרובות בדרך הזאת (באמצעות שימוש בקירוב של ניוטון); מטאוריט עשוי ברזל (בעל צפיפות 7.874 גרם לסמ"ק) באורך של 1.3 מטר יצליח לבקע את דרכו דרך האטמוספירה עד לקרקע - כלומר מה שאירע באירוע זה היה שהמטאוריטים היו מעט מעל האורך הקריטי.

קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:אייזק ניוטון
אליפות אירופה בכדורסל 1981

אליפות אירופה בכדורסל 1981, המכונה גם יורובאסקט 1981, הייתה האליפות ה-22 לנבחרות כדורסל אירופאיות. האליפות התקיימה בין התאריכים 26 במאי עד ה-5 ביוני 1981 בערים פראג, ברטיסלאבה והבירוף שבצ'כוסלובקיה. באליפות השתתפו 12 נבחרות לאומיות ובסיומה זכתה נבחרת ברית המועצות בתואר האליפות ה-13 בתולדותיה, לאחר שגברה על נבחרת יוגוסלביה במשחק הגמר. ולדיס ולטרס, שחקן הנבחרת המנצחת, קלע לאורך האליפות 16.7 נקודות בממוצע למשחק וזכה בתואר ה-MVP. נבחרת ישראל סיימה את הטורניר במקום השישי, עם מאזן כולל של 3 ניצחונות ו-5 הפסדים.

==שלב הבתים הראשון==
בשלב הראשון חולקו הנבחרות לשני בתים. שלוש הנבחרות שסיימו ראשונות בכל בית עלו לשלב הבתים השני, ושש הנבחרות הנותרות שיחקו ביניהן על מקומות 7–12.
===בית א'===

===בית ב'===

==שלב הבתים השני==
בשלב הבתים השני שיחקה כל נבחרת מול שלוש הנבחרות מולן לא התמודדה בשלב הראשון. תוצאות המשחקים שנערכו בשלב הראשון בין נבחרות שעלו שלב נכללו במאזן הקבוצות בשלב הבתים השני.
===מקומות 7–12===
{| class=wikitable style=text-align:center
!
!נבחרת
!נקודות
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!הפרש
|-
|7||align=right|||10||5||5||0||67
|-
|8||align=right|||9||5||4||1||28
|-
|9||align=right|||7||5||2||3||6-
|-
|10||align=right|||7||5||2||3||5-
|-
|11||align=right|||6||5||1||4||41-
|-
|12||align=right|||6||5||1||4||43-
|}

===מקומות 1–6===
שתי המדורגות ראשונות בסיום שלב זה התמודדו ביניהן על מדליית הזהב, והנבחרות במקומות 3 ו-4 התמודדו במשחק על מדליית הארד.
{| class=wikitable style=text-align:center
!
!נבחרת
!נקודות
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!הפרש
|-bgcolor=#cfc
|1||align=right|||10||5||5||0||113
|-bgcolor=#cfc
|2||align=right|||9||5||4||1||38
|-bgcolor=#ffc
|3||align=right|||8||5||3||2||20-
|-bgcolor=#ffc
|4||align=right|||7||5||2||3||20-
|-
|5||align=right|||6||5||4||1||41-
|-
|6||align=right|||5||5||0||5||70-
|}

==משחקי הגמר==

==חמישיית האליפות==
{| class=wikitable
|-
!שחקן
!נבחרת
|-
|ולדיס ולטרס (MVP)||
|-
|דראגן קיצ'נוביץ'||
|-
|דראז'ן דליפאגיץ'||
|-
|אנטולי מישקין||
|-
|ולדימיר טקצ'נקו||
|}

==דירוג סופי==
{| class=wikitable
|-
!!!נבחרת
|-bgcolor=gold
|||
|-bgcolor=silver
|||
|-bgcolor=#c96
|||
|-
|4||
|-
|5||
|-
|6||
|-
|7||
|-
|8||
|-
|9||
|-
|10||
|-
|11||
|-
|12||
|}

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.fibaeurope.com/season_1981.compID_qMRZdYCZI6EoANOrUf9le2.html אליפות אירופה בכדורסל 1981], באתר פיב"א אירופה

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1981
כדורסל
קטגוריה:פראג: תחרויות ספורט
קטגוריה:ברטיסלאבה: תחרויות ספורט
מוניקה פויג

מוניקה פויג מרצ'אן (בספרדית: Mónica Puig Marchán; נולדה ב-27 בספטמבר 1993) היא טניסאית מקצוענית מפוארטו ריקו. 

הישג השיא שלה הוא זכייה במדליית זהב בטורניר הטניס באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), שהייתה מדליית הזהב הראשונה בהיסטוריה של פוארטו ריקו, והמדליה הראשונה שזכתה אישה ממדינה זו. בשיאה דורגה במקום 33 בעולם (11 ביולי 2016) וכיום (אוגוסט 2016) מדורגת במקום 34 בעולם בסבב ה-WTA.

פויג זכתה עד היום ב-7 תוארי יחידות (1 WTA ו-6 ITF)

==קריירה==
פויג החלה בקריירה המקצוענית שלה בספטמבר 2010. 

את שנת 2013 היא סיימה במקום 53 בדירוג העולמי.

בשנת 2014 זכתה בטורניר הראשון שלה בשטרסבורג והגיע למקום 41 בעולם. בסוף שנה זו דורגה במקום 56.

בשנת 2015 חלה נסיגה מסוימת בהישגה. היא הגיעה לחצי הגמר בטורניר פאטיה, וסיימה את השנה במקום 92 בעולם

==2016 שנת השיא וזכייה במדליית זהב אולימפית==
בשנת 2016 היא העפילה לגמר טורניר סידני בו הפסידה לסבטלנה קוזנצובה. באליפות אוסטרליה הפתוחה היא העפילה לסיבוב השלישי בו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה מפולין. בטורניר איסטבורן העפילה לחצי הגמר.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא זכתה במדליית הזהב לאחר שגברה בדרך על שלוש שחקניות זוכות גארד סלאם. בסיבוב הראשון היא ניצחה את פולונה הרצוג מסלובניה. בסיבוב השני ניצחה את אנסטסיה פבליוצ'נקובה מרוסיה. לאחר מכן גברה על גרביניה מוגורוסה מספרד, ולאורה זיגמונד מגרמניה. בחצי הגמר היא ניצחה את פטרה קביטובה מצ'כיה בשלוש מערכות, ובגמר גברה על אנגליקה קרבר מגרמניה בשלוש מערכות. פויג היא הטניסית הלא מדורגת הראשונה שזוכה במדליית הזהב בטניס, והטניסאית הראשונה באמריקה הלטינית שזוכה במדליה זו.

באליפות ארצות הברית הפתוחה הודחה בסיבוב הראשון לאחר שהפסידה לזאנג מסין בשתי מערכות.

==2017==
באליפות אוסטרליה הפתוחה הודחה בסיבוב השני, לאחר שהפסידה למונה ברטל מגרמניה בשתי מערכות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:טניסאיות פוארטו ריקניות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: טניס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
מגן דמיאנסק

מגן דמיאנסק (בגרמנית: Ärmelschild Demjansk) היה עיטור צבאי שהוענק בזמן מלחמת העולם השנייה לחיילים שלחמו באזור דמיאנסק, מול כוחות הכיתור הסובייטים במבצע דמיאנסק.

העיטור מסמל את ההצלחה הגרמנית בעמידה מול הכוחות הסובייטים (בין היתר באמצעות הפעלה מוצלחת של רכבת אווירית) ואת פריצת המצור. העיטור נוסד על ידי אדולף היטלר ב-25 באפריל 1943, והוענק עד ל-1 ביולי 1944.

== עיצוב ==
מגן בגודל 51 מ"מ על 92 מ"מ במשקל 16–32 גרם (תלוי בציפוי).

בראש המגן עומד עיט הרייך פורס כנפיים האוחז בטפריו זר עלי דפנה המקיפים צלב קרס. משני צידי הזר עומדים פילבוקסים ומתחתיו הכיתוב "DEMJANSK".

החלק המרכזי של המגן כולל שתי חרבות מוצלבות ובראשן ברקע מטוס חד מנועי. קיימות שתי גרסאות של העיטור הנבדלות זו מזו בצורת המדחף (ישר או מעוקל).

האות יוצר בתחילה מאבץ מצופה כסף, אך לבסוף נפסק הציפוי משיקולי תקציב. האות הוצמד לחלק העליון של השרוול השמאלי של המדים על רקע שהשתנה בין הזרועות השונות על פי הפירוט:
* ירוק-אפור בהיר (אפור שטח) – חיל היבשה
* כחול – לופטוואפה
* שחור – יחידות שריון (פנצר)
* אפור שטח – ואפן אס אס

האות בצורתו המלאה נענד על מדים בלבד, אך צורפה אליו סיכה לענידה על בגדים אזרחיים.

מקבל העיטור היה מקבל חמישה העתקים של העיטור ותעודה המעידה על הזכאות. בעיטור שלאחר המוות קיבלה משפחת החייל עותק אחד של העיטור ותעודה המעידה על הזכאות.
תעודת זכאות לעיטור
== זכאות לעיטור ==
כוחות צבא היבשה, כולל הואפן אס אס: שירות באזור כיס דמיאנסק במשך 60 יום, או פציעה תוך כדי שירות באזור.

כוחות הלופטוואפה: 50 גיחות לחימה או אספקה לאזור.

==כיום ==
העיטור בגרסת 1957. למעלה ניתן לראות את האות לענידה על בגדים אזרחיים
לאחר המלחמה הוציאה גרמניה המערבית גרסה של האות ללא הסמלים הנאציים. על פי חוק המדליות ענידת האות מותרת לזכאים, בגרסה שאינה כוללת את הסמלים הנאציים.

== ראו גם ==
* מבצע דמיאנסק
* מגן נרוויק
* מגן קולם
* מגן קרים
* מגן קובאן
* מגן לפלנד

== לקריאה נוספת ==
* 
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרמניה: עיטורים
קטגוריה:גרמניה הנאצית: עיטורים
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: אותות ועיטורים
נופר סיני

נופר פורת סיני (נולדה ב-1975) היא יזמת ומנכ"לית ישראלית, לשעבר עיתונאית ומבקרת טלוויזיה.
==ביוגרפיה==
נופר סיני היא בוגרת תואר ראשון בסוציולוגיה (סיימה בשנת 2000) ותואר שני בתקשורת ולימודי מדיה (משנת 2003). שני תאריה מאוניברסיטת חיפה.

החלה את הקריירה המקצועית שלה מקומוני רשת שוקן. בשנים 2004–2007 הייתה כתבת הצרכנות ב-TheMarker. בשנת 2007 זכתה סיני בתואר כתבת מצטיינת. באותה שנה גם הנחתה פינה אישית בתוכנית התחקירים המשמר האזרחי בערוץ 2.
 בין השנים 2007–2011 עבדה כעיתונאית בידיעות אחרונות ושימשה, ככתבת צרכנות במוסף "ממון" וכמבקרת הטלוויזיה של העיתון. בין השנים 2011–2013 שימשה ככתבת כלכלית ב-TheMarker ובין היתר, הכינה כתבות מצולמות ל-TheMarker TV.

בשנת 2014 הייתה ממייסדי חברת המדיה Vikki, ומשמשת כמנכ"לית שלה. החברה הופכת מאמרים אקדמיים מובילים לסרטונים בני כשתי דקות. החברה יצרה שיתופי פעולה עם Themarker ועם תאגיד השידור הישראלי, כאן, במסגרתו משודרים סרטוני מדע.

סיני נשואה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.linkedin.com/in/nofar-sinai-25036548 הפרופיל של נופר סיני], באתר לינקדאין 
* - ריאיון
===מאמרים וכתבות שכתבה===
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:יזמות ישראליות
קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:מבקרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת מיזם ויקי נשים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
כדורגל באולימפיאדת לונדון (2012)

אולימפיאדת לונדון (2012) נערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת. תחרויות הכדורגל נערכו בין 25 ביולי ל-11 באוגוסט 2012. בטורניר הגברים השתתפו 16 נבחרות, ובטורניר הנשים השתתפו 12 נבחרות לאומיות.

== אצטדיונים ==
שישה אצטדיונים נבחרו לארח את טורניר הכדורגל של האולימפיאדה. ארבעה מאנגליה, אחד מוויילס ואחד מסקוטלנד.
<center>
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|-
!לונדון
!rowspan=12 colspan=2|

!מנצ'סטר
|-
|אצטדיון ומבלי
|אולד טראפורד
|-
|תכולה: 90,000
|תכולה: 76,212
|-
|Wembley 22 August 2007
|20 August 2006
|-
!קארדיף
!ניוקאסל
|-
|אצטדיון המילניום
|סנט ג'יימס פארק
|-
|תכולה: 74,500
|תכולה: 52,387
|-
|5 February 2009
|21 August 2008
|-
!גלאזגו
!קובנטרי
|-
|האמפדן פארק
|אצטדיון העיר קובנטרי
|-
|תכולה: 52,103
|תכולה: 32,500
|-
|18 July 2004
}
</center>

==טורניר הגברים==
===הנבחרות שהעפילו===

{| class="wikitable" align=center style="width:98%;"
|-
!width=16%| AFC
!width=16%| CAF
!width=16%| CONCACAF
!width=16%| CONMEBOL
!width=16%| OFC
!width=16%| UEFA
|-
| 
|
|
|
|
| (מארחת) 
|}

===בית א'===

===בית ב'===

===בית ג'===

===בית ד'===

===שלב הנוקאאוט===

===כובשים מצטיינים===
;שישה שערים
* לאנדרו דמיאו
;חמישה שערים
* מוסא קונאטה
;ארבעה שערים
* אוריבה פראלטה

;שלושה שערים
* ניימאר
* מוחמד סלאח
* יוקי אוטסו
* ג'ובאני דוס סאנטוס
* ג'רי בנגטסון

===טבלת מדליות===
{|class="wikitable plainrowheaders" border="1" style="font-size:100%"
|- align=center
! scope=col style="width:200px; background: gold;" | זהב
! scope=col style="width:200px; background: silver;" | כסף
! scope=col style="width:200px; background: #cc9966;" | ארד
|-
| || || 
|}

==טורניר הנשים==
===הנבחרות שהעפילו===

{| class="wikitable" align=center style="width:98%;"
|-
!width=16%| AFC
!width=16%| CAF
!width=16%| CONCACAF
!width=16%| CONMEBOL
!width=16%| OFC
!width=16%| UEFA
|-
| 
|
|
|
|
| (מארחת) 
|}

===בית א'===

===בית ב'===

===בית ג'===

===דירוג הנבחרות במקום השלישי===

===שלב הנוקאאוט===

===כובשות מצטיינות===
;שישה שערים
* כריסטין סינקלייר

;חמישה שערים
* אבי וומבאך

;ארבעה שערים
* מליסה טנקרדי
* קרלי לויד

;שלושה שערים
* סטף יוטון
* יוקי אוגימי
* אלכס מורגן
* מייגן רפינו

===טבלת מדליות===
{|class="wikitable plainrowheaders" border="1" style="font-size:100%"
|- align=center
! scope=col style="width:200px; background: gold;" | זהב
! scope=col style="width:200px; background: silver;" | כסף
! scope=col style="width:200px; background: #cc9966;" | ארד
|-
| || || 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

*
2012
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת לונדון (2012)
עונת 1989/1990 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1989/1990 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-33 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.

המשחק הראשון התקיים ב-28 בספטמבר 1989 ותחרות הסתיימה ב-6 באפריל 1989. בתחרות השתתפו 27 קבוצות. 
בתחילת התחרות התקיימו משחקים בשיטת הנוקאאוט בהם נקבעו 8 עולות לבית הגמר. בבית הגמר התקיימו שני סיבובים. הקבוצות החזקות עלו לטורניר בשיטת פיינל פור התקיים בסרגוסה.

התחרות הסתיימה בניצחון של יוגופלסטיקה, בפעם השנייה ברציפות ובפעם השנייה בתולדות המועדון. 
==מהלך התחרות==
בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לבית הגמר.
=== בית הגמר===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!width=15| !!width=150|קבוצה !!width=20|משחקים !!width=20|נקודות !!width=20|ניצחונות !!width=20|הפסדים !!width=20|סלי זכות !!width=20|סלי חובה 
|- style="background: #ccffcc;"
| 1. || ברצלונה
| 14 || 26 || 12 || 2 || 1291 || 1084 
|- style="background: #ccffcc;"
| 2. || יוגופלסטיקה
| 14 || 25 || 11 || 3 || 1277 || 1114 
|- style="background: #ccffcc;"
| 3. || לימוז'
| 14 || 24 || 10 || 4 || 1320 || 1217 
|- style="background: #ccffcc;"
| 4. || אריס
| 14 || 22 || 8 || 6 || 1296 || 1224 
|- style="background:#ffcccc;"
| 5. || פיליפס מילאנו
| 14 || 21 || 7 || 7 || 1271 || 1279
|- style="background:#ffcccc;"
| 6. || מכבי תל אביב
| 14 || 20 || 6 || 8 || 1185 || 1241
|- style="background:#ffcccc;"
| 7. || קומודור דן חלדן 
| 14 || 16 || 2 || 12 || 1147 || 1291
|- style="background:#ffcccc;"
| 8. || לך פוזנן
| 14 || 14 || 0 || 14 || 1147 || 1484
|}

===פיינל פור===

טוני קוקוץ' מיוגופלסטיקה נבחר לכדוסלן המצטיין של הפיינל פור.

===משחק הגמר===

==ישראל בתחרות==
מכבי תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות והיא ניצחה את קלוסטנבורג האוסטרית 103:84 ו-86-62. את בית הגמר היא סיימה במקום השישי ולא עלתה לפיינל פור.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.fibaeurope.com/season_1990.compID_,Uz02qBnJiADOq5VntEf53.html פירוט התוצאות]
* [http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/clubes/c1/C1_90.htm תיאור מפורט של משחקי הגמר]
* 
 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1989
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1990
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
עונת 1990/1991 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1990/1991 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-34 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.

המשחק הראשון התקיים ב-27 בספטמבר 1990 ותחרות הסתיימה ב-18 באפריל 1990. בתחרות השתתפו 27 קבוצות. 
בתחילת התחרות התקיימו משחקים בשיטת הנוקאאוט בהם נקבעו 8 עולות לבית הגמר. בבית הגמר התקיימו שני סיבובים. הקבוצות החזקות עלו לטורניר בשיטת פיינל פור התקיים בפריז.

התחרות הסתיימה בניצחון של יוגופלסטיקה, בפעם השלישית ברציפות ובפעם השלישית בתולדות המועדון. בכך הקבוצה היוגוסלבית השוותה את ההישג של א.ס.ק. ריגה מסוף שנות ה-50. מאז אף קבוצה לא הצליחה לשחזר הישג זה. 

זאת הייתה העונה האחרונה במתוכנת של אלופי המדינה בלבד. החל מהעונה 1991/1992 בתחרות השתתפו סגני אליפויות ארציות לצד האלופים. לאור כך, שם התחרות שונה ל"פיב"א יורוליג".
==מהלך התחרות==
בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לבית הגמר.
=== בית הגמר===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!width=15| !!width=150|קבוצה !!width=20|משחקים !!width=20|נקודות !!width=20|ניצחונות !!width=20|הפסדים !!width=20|סלי זכות !!width=20|סלי חובה 
|- style="background: #ccffcc;"
| 1. || ברצלונה
| 14 || 25 || 11 || 3 || 1276 || 1148 
|- style="background: #ccffcc;"
| 2. || פופ 84
| 14 || 23 || 9 || 5 || 1208 || 1174 
|- style="background: #ccffcc;"
| 3. || סקאבוליני פזארו
| 14 || 22 || 8 || 6 || 1318 || 1290 
|- style="background: #ccffcc;"
| 4. || מכבי תל אביב
| 14 || 22 || 8 || 6 || 1224 || 1163 
|- style="background:#ffcccc;"
| 5. || אריס
| 14 || 21 || 7 || 7 || 1314 || 1324
|- style="background:#ffcccc;"
| 6. || באייר לברקוזן
| 14 || 20 || 6 || 8 || 1334 || 1392
|- style="background:#ffcccc;"
| 7. || קינגסטון קינגס
| 14 || 18 || 4 || 10 || 1141 || 1221
|- style="background:#ffcccc;"
| 8. || לימוז'
| 14 || 17 || 3 || 11 || 1251 || 1354
|}

===פיינל פור===

טוני קוקוץ' מיוגופלסטיקה נבחר לכדוסלן המצטיין של הפיינל פור בפעם השנייה ברציפות.

===משחק הגמר===

==ישראל בתחרות==
מכבי תל אביב העפילה ישירות לשלב השני של המוקדמות והיא ניצחה את סקניה סודרטל השוודית 92:77 ו-88-91. את בית הגמר היא סיימה במקום הרביעי ועלתה לפיינל פור. את המשחקים של הפינל פור היא סיימה במקום השלישי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.fibaeurope.com/season_1991.compID_,Uz02qBnJiADOq5VntEf53.html פירוט התוצאות]
* [http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/clubes/c1/C1_91.htm תיאור מפורט של משחקי הגמר]
* 
 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1991
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1990
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
איוואן איוואנוביץ' טולסטוי

איוואן איוואנוביץ' טולסטוי (ברוסית: Ива́н Ива́нович Толсто́й; 1858 – 20 במאי 1916) היה מדינאי ופוליטיקאי ברוסיה הקיסרית. שר החינוך של האימפריה הרוסית (1905–1906) וראש עיריית סנקט פטרבורג (1912–1916).

איוואן טולסטוי נולד בעיירה לוגה, ליד סנקט פטרבורג למשפחה אצילה. אביו היה שר הדואר ונכד של מיכאיל קוטוזוב. בשנת 1880 איוואן טולסטוי סיים לימודי משפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג והחל לעבוד במשרד הפנים.

בשנת 1905 מונה לשר החינוך. בהיותו בתפקיד הוא קידם הסרת מגבולות לקבלת יהודים ללימודים במוסדות להשכלה גבוה. הצעותיו אושרו במועצת השרים אך לא קיבלו אישור סופי של הצאר. יחד עם זאת, טולסטוי קידם ביטול מספר מגבלות שהיו בתחום משרדו. בשנת 1907, כאשר כבר לא היה בתפקיד השר הוא פרסם ספר שושא מצב היהודים ברוסיה שכתב ביחד עם יולי גסן. 

טולסטוי מומחה בנומיסמטיקה ופרסם מספר עבודות בנושא. לאחר הקמת "ארגון ללימוד חיי היהודים" בתחילת מלחמת העולם הראשונה, מונה ליושב ראש הארגון. מטרת הקמת הארגון הייתה פעילות נגד אנטישמיות ברוסיה.

בשנת 1916 הוא התפטר מכל תפקידיו לאו מצבו הבריאותי. הוא נפטר תוך זמן קצר ונטמן במנזר אלכסנדר נבסקי בסנקט פטרבורג.

בנו היה איוואן איוואנוביץ' טולסטוי חוקר העולם הקלאסי וחבר באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:שרי חינוך
קטגוריה:מושלים וראשי עיריות ברוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1858
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1916
מיכאיל וסילייביץ' צ'לנוקוב

מיכאיל וסילייביץ' צ'לנוקוב (ברוסית: Михаи́л Васи́льевич Челноко́в; 5 בינואר 1863 – 13 באוגוסט 1935) היה פוליטיקאי ואיש עסקים רוסי, ראש עיריית מוסקבה (1914–1917) בתקופת מלחמת העולם הראשונה, יושב ראש איגוד הערים הכל רוסי. חבר הדומה השנייה, השלישית והרביעית (1906–1917). היה מראשי המפלגה הדמוקרטית החוקתית. על הפעילות הציבורית בעיריית מוסקבה הוענק לו אות מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.

לאחר מהפכת אוקטובר פעל להפלת המשטר החדש. ב-1919 ירד למחתרת ואחר כך נמלט מרוסיה, הוא מת משחפת בבלגרד ב-1935.

==קישורים חיצוניים==

* [https://viaf.org/processed/NLR%7CRU%20NLR%20AUTH%20770161809 כרטיס מידע ומקורות על ] באתר VIAF

קטגוריה:אנשי עסקים רוסים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ראשי עיריית מוסקבה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1863
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1935
יחסי קוריאה הדרומית – קטר

רפובליקת קוריאה ומדינת קטר מקיימות יחסים דיפלומטיים מאז 1974.

שנתיים לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות נפתחה שגרירות קוריאה הדרומית בדוחה.

מאמצע שנות השבעים ועד שנות השמונים של המאה ה-20 הגיעו כ-12,800 מהגרים קוריאנים לקטר. היקף הסחר בין קטר לקוריאה הדרומית עמד בשנת 2010 עד 21.5 מיליארד דולר אמריקאי ובשנת 2012 היה 26.8 מיליארד דולר.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://qat.mofa.go.kr/english/af/qat/main/ שגרירות רפובליקת קוריאה בקטר]

== הערות שוליים ==
נואי איטו

נואי איטו (ביפנית: 伊藤 野枝; 21 בינואר 1895 - 16 בספטמבר 1923) הייתה סופרת אנרכיסטית ופמיניסטית יפנית.

==חייה המוקדמים==
נואי איטו נולדה באי קיושו שביפן. בגיל 14 החלה לעבוד בדואר, ושנה לאחר מכן עברה להתגורר בטוקיו ושם למדה בבית ספר תיכון לבנות. בשנתה החמישית ללימודים היא נישאה לגבר בשם פוקוטארו ששודך לה בידי דודה. היא הסכימה להינשא לו מכיוון שהוא בדיוק שב מארצות הברית, לשם רצתה להגיע בעצמה, ותכננה להפרד ממנו ברגע שתגיע לשם, אך לדאבונה הם נשארו ביפן, ופוקוטארו לא תמך ברצונה להמשיך בלימודיה.

לאחר נישואיה, נואי איטו התיידדה עם יון צוג'י, אחד המורים בבית ספרה, שהיה גם סופר ניהליסט ופמיניסט. בתמיכתו של מורה, נואי איטו סיימה את לימודיה ועזבה את בעלה. לאחר סיום לימודיה במרץ 1912, הפכו יחסיה עם יון צוג'י לרומנטיים, והם נישאו בשנת 1915. השניים היו יחד 4 שנים, ונולדו להם שני ילדים, ובשנת 1916 נפרדו כשנואי איטו התאהבה בפעיל האנרכיסט סקאה וסאגי ועברה לגור איתו.

==פעילות פוליטית==
עם סיום לימודיה הצטרפה נואי איטו ל-Bluestockings, תנועה לא רשמית של נשים אינטלקטואליות והחלה לערוך את המגזין הפמיניסטי לאמנות ותרבות "סייטו". במהלך שנות פעילותה במגזין היא העלתה לדיון ציבורי סוגיות שונות הנוגעות לנשים, ביניהן זנות, הפלות, אמצעי מניעה ואמהות, ותרגמה ליפנית מספר מכתביה של ההוגה האנרכה-פמיניסטית אמה גולדמן. היא סיימה את תפקידה במגזין כעורכת ראשית בשנת 1916. בשנת 1919 ייסדה יחד עם וסאגי ופעילים אנרכיסטים נוספים את המגזין הראשון של תנועת העובדים היפנית בו דנו בקשרים בין תנועת העובדים לבין אנרכיזם. ובשנת 1921 היא לקחה חלק בייסודו של ארגון הנשים הסוציאליסטי אגודת הסחלב האדום. במהלך השנים פרסמה נואי איטו יותר מ-80 מאמרים על אנרכיזם, פמיניזם, זכויות עובדים וסוציאליזם.

==מותה==
לאחר רעידת האדמה הגדולה בקאנטו, הכריזה ממשלת יפן על ממשל צבאי, והשתמשה במצב על מנת להתנקש במתנגדים למשטר הקיים. ב-16 בספטמבר 1923 נעצרו נואי איטו, סקאה וסאגי ואחיינו בן ה-6 בידי המשטרה הצבאית היפנית והוכו למוות. לאחר מכן גופותיהם הושלכו לבאר נטושה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנרכיסטיות
קטגוריה:פעילות פוליטיות
קטגוריה:ילידות 1895
קטגוריה:פמיניסטיות יפניות
קטגוריה:פמיניסטיות המאה ה-19
קטגוריה:פמיניסטיות המאה ה-20
קטגוריה:נפטרות ב-1923
אליפות אירופה בכדורסל 1983

אליפות אירופה בכדורסל 1983, המכונה גם יורובאסקט 1983, היא האליפות ה-23 לנבחרות כדורסל אירופאיות. האליפות התקיימה בין ה-25 במאי עד ה-4 ביוני 1983 בערים קן, לימוז' ונאנט שבצרפת. באליפות השתתפו 12 נבחרות לאומיות ובסיומה זכתה נבחרת איטליה בתואר האליפות הראשון בתולדותיה, לאחר שגברה על נבחרת ספרד במשחק הגמר. שחקן נבחרת ספרד, הרכז חואן אנטוניו קורבלאן, זכה בתואר ה-MVP של הטורניר לאחר שקלע 10.7 נקודות בממוצע למשחק.

נבחרת ישראל סיימה את הטורניר במקום השישי, לאחר שרשמה מאזן כולל של 3 ניצחונות ו-4 הפסדים, כולל ניצחון מפתיע על נבחרת יוגוסלביה במשחקי הדירוג. הקלעים המובילים של נבחרת ישראל היו מיקי ברקוביץ' (21.3 נקודות למשחק), דורון ג'מצ'י (18.6) ולו סילבר (15.0).

==שלב הבתים==
בשלב הראשון של הטורניר חולקו 12 הנבחרות לשני בתים, ושתי הקבוצות שסיימו ראשונות בכל בית העפילו לשלב חצי הגמר. יתר הנבחרות התמודדו ביניהן על מקומות 3–12, בהתאם למיקומן בשלב הבתים.
===בית א'===
{| style=border-collapse:collapse border=1 cellspacing=0 cellpadding=5
|- align=center bgcolor=#efefef
!
!מדינה
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!הפרש
!נקודות
|-bgcolor=aaffaa
|align=right|1.||איטליה || 5 || 5 || 0 || 81+ || 10
|-bgcolor=aaffaa
|align=right|2.||ספרד || 5 || 4 || 1 || 28+ || 9
|-
|align=right|3.||יוגוסלביה || 5 || 3 || 2 || 8+ || 8
|-
|align=right|4.||צרפת || 5 || 2 || 3 || 9- || 7
|-
|align=right|5.||יוון || 5 || 1 || 4 || 46- || 6
|-
|align=right|6.||שוודיה || 5 || 0 || 5 || 62- || 5
|}

===בית ב'===
{| style=border-collapse:collapse border=1 cellspacing=0 cellpadding=5
|- align=center bgcolor=#efefef
!
!מדינה
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!הפרש
!נקודות
|-bgcolor=aaffaa
|align=right|1.||ברית המועצות || 5 || 5 || 0 || 107+ || 10
|-bgcolor=aaffaa
|align=right|2.||הולנד || 5 || 3 || 2 || 47- || 8
|-
|align=right|3.||מערב גרמניה || 5 || 3 || 2 || 11- || 8
|-
|align=right|4.||ישראל || 5 || 2 || 3 || 12- || 7
|-
|align=right|5.||פולין || 5 || 1 || 4 || 25- || 6
|-
|align=right|6.||צ'כוסלובקיה || 5 || 1 || 4 || 12- || 6
|}

==שלבי הפלייאוף==
===מקומות 9–12===

===מקומות 5–8===

===פיינל פור===

<br>

==חמישיית האליפות==
{| class="wikitable"
|-
!colspan="1"| שחקן
!colspan="1"| נבחרת
|-
|- style="border-top:2px solid black"
|-
| חואן אנטוניו קורבלאן (MVP) || ספרד
|-
| ניקוס גאליס || יוון
|-
| חואן אנטוניו סן אפיפניו || ספרד
|-
| סטניסלב קרופילאק || צ'כוסלובקיה
|-
| ארווידאס סאבוניס || ברית המועצות
|}

==דירוג סופי==
{| class="wikitable"
|-
! מיקום !! נבחרת !! מאזן
|-
| איטליה || 7–0
|-
| ספרד || 5–2
|-
| ברית המועצות || 6–1
|-
| 4 || הולנד || 3–4
|-
| 5 || צרפת || 4–3
|-
| 6 || ישראל || 3–4
|-
| 7 || יוגוסלביה || 4–3
|-
| 8 || מערב גרמניה || 3–4
|-
| 9 || פולין || 3–4
|-
| 10 || צ'כוסלובקיה || 2–5
|-
| 11 || יוון || 2–5
|-
| 12 || שוודיה || 0–7
|}

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.fibaeurope.com/season_1983.compID_qMRZdYCZI6EoANOrUf9le2.html אליפות אירופה בכדורסל 1983], באתר פיב"א

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1983
קטגוריה:תחרויות כדורסל בצרפת
קטגוריה:קן
קטגוריה:אקיטן החדשה
קטגוריה:פיי דה לה לואר: ספורט
קטגוריה:נאנט: ספורט
קטגוריה:1983 בצרפת
בעקבות הסיפורים הקסומים

בעקבות הסיפורים הקסומים היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים ששודרה בערוץ הילדים ובערוץ לוגי. הסדרה בת 30 פרקים ושודרה בשנים 1998–2000.

לרוב הפרקים מוטיב שקשור לחגים ואירועים, כגון סוכות, יום הזיכרון ותשעה באב ולכן הם שודרו בסמוך אליהם. הסדרה משודרת לסירוגין במספר מועדים גם שנים רבות לאחר סיום תקופת השידור המקורית.

== עלילה ==
פרקי הסדרה בנויים כסיפור בתוך סיפור. בסיפור המסגרת, סבא אלי (אברהם מור) או סבא יוסי (יוסי גרבר) מספר לנכד יוני (איתי שגב) סיפור במיטה ויוני מדמיין אותו. הסיפור המרכזי של כל פרק הוא עיבוד מודרני של פיני עדן לספר מפורסם, כגון חיית החושך, מעשיות האחים גרים ואגדות חז"ל והעץ הנדיב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערוץ לוגי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
מיכאי רומן (1984)

מיכאי רומן (ברומנית: Mihai Roman; נולד ב-16 באוקטובר 1984) הוא כדורגלן עבר רומני ומאמן כיום את בוטושאן.

==קריירה==
רומן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת צ'טאטאה סוצ'אבה. בגיל 22 חתם בקבוצת בראשוב עימה עלה לליגת העל הרומנית כבר בעונתו הראשונה במועדון. בקיץ חתם בראפיד בוקרשט, אחד מהמועדונים הגדולים ברומניה. ב-18 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית בניצחון 1–3 נגד שלונסק ורוצלאב הפולנית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית בו גם הבקיע את השער השני עבור קבוצתו. בנוסף לכך, רומן גם שיחק עם ראפיד במסגרת שלב הבתים של המפעל באותה עונה וגם הגיע עימה לגמר הגביע הרומני.

בקיץ עזב לראשונה את רומניה וחתם בטולוז מליגת העל הצרפתית, אך בתחילת העונה סבל מדלקת בגיד האכילס שהשביתה אותו לתקופה של 7 חודשים מהמגרשים. ב-5 באפריל 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור טולוז בהפסד 1–2 לליל. במהלך תקופתו כשחקן ליל סבל מפציעות חוזרות ולא זכה לדקות משחק רבות ובקיץ שוחרר מהמועדון וחתם בבוטושאן.

ב-20 באוגוסט 2018 רומן חתם בסטיאווה בוקרשט.

ב-6 ביוני 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה בניצחון 0–1 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. ב-27 בינואר 2012 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת בניצחון 0–4 נגד .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:סוצ'אבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בראשוב
קטגוריה:כדורגלני ראפיד בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני טולוז
קטגוריה:כדורגלני בוטושאן
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:מאמני כדורגל רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1984
מיכאי רומן (1992)

מיכאי אלכסנדרו רומן (ברומנית: Mihai Alexandru Roman; נולד ב-31 במאי 1992) הוא כדורגלן רומני המשחק בפטרולול פלוישט.

==קריירה==
רומן התחיל את הקריירה שלו באוניברסיטטה קראיובה מליגת העל הרומנית. בקיץ הצטרף לפטרולול פלוישט בה לא צבר דקות משחק רבות ובקיץ שלאחר מכן הושאל לאוניברסיטטה קלוז'. בקלוז' רשם רק הופעה אחת בליגה ולכן בינואר הצטרף לטורנו סווארין בה כבש את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–2 נגד גז מתאן מדיאש. בתום העונה המועדון הפסיק את פעילותו ורומן חתם בסגאטה נבודאר העולה החדשה לליגת העל. בתום העונה ירדה סגאטה לליגה השנייה ורומן עזב את המועדון וחתם בפאנדורי טרגו ז'יו.

בפאנדורי היה רומן מלך שערי הקבוצה וסגן מלך השערים של הליגה כולה עם 16 שערים ב-32 משחקים. בנוסף הגיע עם המועדון לגמר הגביע הרומני. את עונת התחיל בפאנדורי ואף הבקיע 4 שערים ב-9 משחקים, אך לקראת סיום חלון העברות של קיץ חתם בניימכן מליגת העל ההולנדית. ב-11 באוגוסט 2016 הושאל למכבי פתח תקווה עד לסיום העונה. ב-30 ביוני 2017 חתם בCSU קראיובה. ב-16 בפברואר 2018 הושאל לפולי טימישוארה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רומנים
קטגוריה:קראיובה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטת קראיובה
קטגוריה:כדורגלני פטרולול פלוישט
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטת קלוז'
קטגוריה:כדורגלני פאנדורי טרגו ז'יו
קטגוריה:כדורגלני ניימכן
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני CSU קראיובה
קטגוריה:כדורגלני פולי טימישוארה
קטגוריה:כדורגלני בוטושאן
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים רומנים בישראל
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1992
חיים יצחק הלוי

הרב חיים יצחק הלוי (ה'תר"ף - ב' בניסן ה'תשס"ה) היה רבה של העיר הרצליה.
== חייו ==
נולד בצנעא בירת תימן כבן הזקונים של הרב יחיא יצחק הלוי, שהיה רבה הראשי של תימן. למד מפי אביו, וכשנפטר אביו עבר ללמוד אצל תלמידו של אביו, הרב חיים חובארה. המשיך את לימודיו אצל הרב חיים כסאר בישיבת בית אלשיך. כמו כן היה תלמידו של הרב סעיד עוזרי. כשהחל מבצע על כנפי נשרים נותר בתימן, כדי לסייע מבחינה מנהלית לארגון העלייה. רק לאחר שישה חודשים, כשנסתיימה העלייה לישראל, יצא הוא מתימן לישראל.

בהגיעו לישראל פגש באחיו הרב שלום יצחק הלוי, שאותו לא הכיר עד אז מפני שאחיו עלה לארץ ישראל טרם נולד, ובהמלצתו הלך ללמוד בישיבות ירושלים, ביניהן ישיבת מרכז הרב. בשנת תשכ"ב מונה לרב שכונה בהרצליה, וכעשר שנים לאחר מכן (תשל"ב, 1972) נבחר לרב העיר הספרדי. לאחר בחירתו הוגשה בקשה לצו על תנאי ולפסילת בחירתו, בשל מה שנראה למגישיו כאי־חוקיות בפעילותו של הגוף הבוחר, שנדחתה על ידי בית המשפט העליון. הרב יצחק הלוי שימש בתפקיד זה עד מותו, במשך שלושים וארבע שנה, לצד רבה האשכנזי של העיר יצחק יחיאל יעקבוביץ.

נפטר בב' בניסן תשס"ה. היה נשוי למזל, ולא הותיר אחריו בנים. על שמו תיכון לחיים אחי"ה בהרצליה, והעמותה "ברכת חיים לתורה ולתעודה".

==לקריאה נוספת==
*"הרה"ג חיים בכ"ר יחיא יצחק הלוי – רב העיר הרצליה", בתוך: הרב אבירן יצחק הלוי (עורך), איש ימיני: ספר הזיכרון למרן הגאון הרב יחיא יצחק הלוי זצוק"ל, כרך רביעי, בני ברק, תשע"ג, עמ' רג–רכח

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני צנעא
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:רבנים תימנים ישראלים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:הרצליה: רבנים
חיים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת התימנים
בובי איקס

בובי איקס (באנגלית: Bobbie Eakes; נולדה ב-25 ביולי 1961) היא שחקנית וזמרת אמריקאית.

==ביוגרפיה==
איקס נולדה בג'ורג'יה כצעירה מבין חמש בנות, ב-1982 נבחרה למיס ג'ורג'יה וב-1983 הייתה אחת מעשר המועמדות הסופיות בתחרות מיס אמריקה.

ב-1986 התארחה בסדרת הטלוויזיה "מטלוק". ב-1988 שיחקה בפרק בסדרה "חופשי על הבר" ולאחר מכן הופיעה בסדרות "רחוב ג'אמפ 21" ו"צער גידול בנות".

בשנת 1989 החלה להופיע באופרת הסבון "היפים והאמיצים" בתפקיד מייסי אלכסנדר, אהובתו של ת'ורן פורסטר, עקב תפקיד זה היא קיבלה את מירב פרסומה והייתה מועמדת עליו לפרס אופרת הסבון של מגזין דיגסט. איקס עזבה את הסדרה ב-2000, אך ב-2002 שבה לשחק בסדרה עד לפרישתה הסופית שנה לאחר מכן.

בשנות האלפיים היא הופיעה בתפקיד עצמה בקומדיית המצבים "הופ ופיית", והתארחה בסדרות "ג'אג", ו-"ימי חיינו".

בשנת 2003 החלה לשחק תפקיד קבוע בסדרה "כל ילדיי" כקריסטל קארי, עד אשר עזבה את הסדרה בשנת 2011.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אמריקה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
דיאן פרנקלין

דיאן פרנקלין (באנגלית: Diane Franklin; נולדה ב-11 בפברואר 1962) היא שחקנית אמריקאית.

==ביוגרפיה==
פרנקלין נולדה במחוז נסאו ובנערותה החלה לעבוד כדוגמנית.

ב-1982 היא שיחקה בסרט "הבתול האמריקאי האחרון", הגרסה האמריקאית לסרט הקאלט הישראלי "אסקימו לימון" ושם גילמה את דמותה של קארן, המקבילה לדמותה של נילי אותה גילמה ענת עצמון.

ב-1985 גילמה סטודנטית צרפתייה הבאה לארצות הברית במסגרת חילופי סטודנטים בסרט "Better Off Dead", לצד ג'ון קיוזאק.

ב-1986 שיחקה את אמנדה, רעייתו של ג'וק יואינג בסרט המבוסס על סדרת הטלוויזיה "דאלאס".

ב-1989 שיחקה נסיכה בסרט "ההרפתקה המצוינת של ביל וטד" ובאותה שנה שיחקה בפרק של סדרת הטלוויזיה "אלפרד היצ'קוק מגיש".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
סיטון (סדרת טלוויזיה)

סִיטוֹן היא סדרת דרמה משפטית אשר שודרה בערוץ הראשון ב-1995. הסדרה בוימה והופקה על ידי האחים אורי ובני ברבש, ובתפקיד הראשי שיחק ששון גבאי. לסדרה צולמו שתי עונות בהן 21 פרקים ללא אורך קבוע, בין 28 ל-46 דקות. בהתחלה הוזמנו 13 פרקים, ולאור ההצלחה הגדולה הוחלט על עונה שנייה בת 8 פרקים.

הסדרה מספרת את סיפורו של גבריאל רומנו סיטון, עורך דין ירושלמי עצמאי, ומלווה אותו הן בהופעותיו בבית המשפט, והן בחייו האישיים. הסדרה עוסקת בנושאים רבים, בהם סוגיות ההפלות, אבהות, קיום יחסי מין ומערכות יחסים עם קטנים, תורמת איברים ואפילו פרשת ילדי תימן.

עורך הדין הירושלמי חגי סיטון הגיש תביעת דיבה נגד רשות השידור בשל פרקי הסדרה ובשל מודעות הפרסומת לה על אוטובוסים. תביעתו נדחתה, אך בערעור שהגיש לבית המשפט המחוזי התהפכה ההחלטה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות משפטיות
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
M110

M110 (מ-Messier 110 או NGC 205) היא גלקסיה אליפטית ננסית המלווה את גלקסיית אנדרומדה ומהווה חברה בקבוצה המקומית. היא ו-M32 הן הגלקסיות הבהירות ביותר מבין הגלקסיות הלווייניות של גלקסיית אנדרומדה עם דרגת בהירות 8.1. מיקומה, כחצי מעלה מצפון-מערב למרכז של גלקסיית אנדרומדה, ובהירות נראיתה מאפשרים לאתרה בקלות באמצעות טלסקופ חובבים ואפילו באמצעות משקפת איכותית. זהו העצם האחרון שנוסף לקטלוג מסיה בשנת 1966 על ידי קנת גלין ג'ונס, כמעט 200 שנים אחרי גילויו.

== היסטוריה ==
[[גלקסיית אנדרומדה עם M110 (ימין למעלה) ו-M32 (למטה) בשרטוט של שארל מסיה]]
M110 התגלתה ב-10 באוגוסט 1773 על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה, בזמן שצפה בגלקסיית אנדרומדה במטרה לשרטטה. מסיה ציין שהיא קרובה לגלקסיית אנדרומדה כך שהן נמצאות באותו שדה ראייה והביע את תמיהתו על כך שהיא לא התגלתה עד עכשיו. לא ידוע למה מסיה החליט שלא לצרף אותה לקטלוג מסיה, בניגוד ל-M32 הסמוכה שכן הוכנסה. בשרטוט של גלקסיית אנדרומדה, מסיה שרטט גם את M32 ואת M110 וציין לצידן את שנות גילוין ואת שם המגלה. ב-27 באוגוסט 1789 צפתה קרוליין הרשל ב-M110, בלי שידעה על גילויה הקודם וציינה את מיקומה. כשנה מאוחר יותר צפה בה ויליאם הרשל ותיאר אותה כבהירה מאוד ומאורכת וייחס את גילויה לאחותו. ג'ון הרשל צפה בה ב-1828 וציין שמרכזה בהיר משוליה ונראה שיש לה גרעין. בשנת 1866 האסטרונום הבריטי ויליאם הגינס ביצע מדידות ספקטרוסקופיות וציין כי הספקטרום של M110 רציף. בשנת 1944 הצליח האסטרונום וולטר באד במצפה הר וילסון לצפות בכוכבי הגלקסיה וזיהה שלכוכבי הגלקסיה בעלי הבהירות הגבוהה ביותר יש בהירות דומה לבהירות של הכוכבים הבהירים ביותר בגלקסיית אנדרומדה, ומכך הסיק שהן בערך באותו המרחק.

== מאפיינים ==
M110 נמצאת במרחק של כ-2.7 מיליון שנות אור ממערכת השמש, כך שהיא נמצאת למעשה מעבר לגלקסיית אנדרומדה. צורתה אליפטית כאשר לציר המשני אורך של כמחצית אורכו של הציר הראשי ואורכו הזוויתי של הציר הראשי עומד על כ-22 דקות קשת ששקולות לאורך של כ-17,000 שנות אור. בשונה מגלקסיות אליפטיות אחרות, ובניגוד ל-M32, ניתן למצוא ב-M110 כוכבים צעירים וחמים שנוצרו בעשרות מיליוני השנים האחרונות. בשל כך צבעה של M110 כחלחל יותר משל M32. מסתה של M110 מוערכת בכ- מסות שמש ולמרות מסתה הנמוכה וקוטרה הקטן, יש לה מערכת של לפחות 8 צבירים כדוריים המקיפים אותה.

M110 נעה במהירות של כ-240 ק"מ לשנייה בכיוון מערכת השמש. בקיזוז מהירות השמש סביב מרכז שביל החלב, נראה ש-M110 נעה באיטיות ביחס למרכז שביל החלב, בעוד שגלקסיית אנדרומדה נעה במהירות של כ-100 ק"מ בשנייה לכיוון שביל החלב, כך שנראה ש-M110 נעה כעת לכיוון צידה האחורי של גלקסיית אנדרומדה במסלול ההקפה שלה סביבה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://messier.seds.org/m/m110.html M110] באתר SEDS
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גלקסיות אליפטיות ננסיות
קטגוריה:גלקסיות לווייניות של גלקסיית אנדרומדה
110
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אנדרומדה
יונדאי i10

יונדאי i10 (באנגלית: Hyundai i10) היא מכונית האצ'בק 5 דלתות מיני מבית היוצר של יונדאי מוטור בדרום קוריאה. הדגם מיוצר מ-2007 ומיועד לנהיגה עירונית בשל היותו קטן באופן יחסי לדגמים אחרים של יונדאי.

== היסטוריה וגרסאות ==
הדגם תוכנן והושק כמחליף מרווח ונמוך יותר לדגם יונדאי אטוס. עד כה יוצרו שני דורות של יונדאי i10, הדור הראשון הורכב בהודו ומלזיה, ויוצר ונמכר בין השנים 2007-2013, והדור השני מורכב בטורקיה, הודו ומוזמביק, ומיוצר ונמכר מאז 2013 ועד היום.

הדור הראשון הושק בהודו ב-31 באוקטובר 2007 בעקבות הצלחת דגמי האצ'באק קומפקטיים במדינה במדינה, והוא נמכר בהודו בתשע גרסאות שונות. ב-2010 עבר הדגם מתיחת פנים עיצובית שהעניקה לו מראה ספורטיבי ועדכני יותר. הדגם יוצר עם חמישה סוגי מנועים – 1.1 ליטר, 1.1 ליטר דיזל, מנוע חשמלי בגרסת בלו און (blue on) ומנוע 1.2 ליטר.

הדור השני מיוצר מ-2013 והוצג לראשונה בתצוגת המכוניות בפרנקפורט, גרמניה. הוא פותח בהודו ובראש צוות העיצוב שלו עמד תומאס בורק. יש גרסאות מעט רחבות יותר לדגם שמיוצרות במיוחד עבור הקהל ההודי והאסיאתי שנקראות יונדאי i10 גרנד.

== נפח מנוע ונתונים טכניים ==
בדור השני של יונדאי i10 יש אפשרות בחירה בין שלושה סוגי מנועים: 1.0 ליטר, 1.0 ליטר b-fuel ו-1.2 ליטר.

לדגם יש תיבת הילוכים אוטומטית של חמישה הילוכים, וגרסה ידנית עם שישה הילוכים. מהירותו המרבית היא 163 קמ"ש וצריכת הדלק היא 15.3 קילומטרים לליטר.

== חוות דעת ==
הגרסאות החדשות זכו לביקורות חיוביות. במגזין What Car? יונדאי i10 קיבלה דירוג של חמישה כוכבים. במגזין Top Gear הדגם קיבל דירוג של 8 מתוך 10. במגזין Autocar הוא קיבל דירוג של 4.5 כוכבים.

גרסת הגרנד זכתה בפרס ההגה המוזהב בקטגוריית ההאצ'בק בהודו ב-2014. היא זכתה בפרס מכונית המיני של השנה מידי קבוצת פרסי המכוניות בפיליפינים ל-2014-2015.

== יונדאי i10 בישראל ==
נכון ל-2015 נמסרו בישראל 7720 מכוניות מדגם יונדאי i10, מספר שממקם אותה במקום החמישי ברשימת הדגמים הנמכרים ביותר לאותה שנה.

== בטיחות ודרגת זיהום אוויר ==
גרסאות הדור השני של יונדאי i10 מצוידות בשש כריות אוויר, במערכת בקרת יציבות (ESP) ובמערכת התראה על בלימה פתאומית עבור הנהגים האחרים על הכביש.

על פי אתר יונדאי ישראל דרגת זיהום האוויר של הדגם נמוכה: דרגה 3 בגרסאות עם מנוע 1.0 ידני ודרגה 4 בגרסאות עם מנוע 1.0 או 1.25 אוטומט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://worldwide.hyundai.com/WW/Showroom/Cars/i10/PIP/index.html דגם i10], באתר יונדאי העולמית
* [http://www.hyundaimotors.co.il/models/i10/ דגם i10], באתר יונדאי בישראל

==הערות שוליים==

i10
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2007
קטגוריה:מכוניות מיני
בורג' ראפאל

בורג' ראפאל הוא גורד שחקים אשר משמש כמלון, כמגדל מגורים, וכולל גם חדרי משרדים, הממוקם בעיר ריאד שבערב הסעודית. בניית המגדל החלה במאי 2011 והסתיימה בשנת 2014, המגדל נפתח לציבור באותה השנה. המגדל כולל בנוסף למלון גם כ-474 דירות מגורים, חדרי משרדים, ודירות שירות.

המלון במגדל כולל 350 חדרים והוא המלון הגבוה ביותר בריאד, ואחד מהמלונות הגבוהים ביותר בעולם. עלות בניית המגדל נאמדת ב-320 מיליון דולר אמריקני. המגדל מתנשא לגובה של 308 מטרים (1,010 רגל) וכולל 68 קומות (+2 קומות תת-קרקעיות). המגדל מתפרס על שטח של 92,626 מטר רבוע וכולל 22 מעליות ו-1,256 מקומות חנייה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלונות גורדי שחקים
קטגוריה:ריאד: גורדי שחקים
מרגרט בוסיקו

מרגרט גרן בוסיקו (בצרפתית: Marguerite Boucicaut; מוכרת גם כמאדאם בוסיקו; 3 בינואר 1816 - 8 בדצמבר 1887) הייתה אשת עסקים ונדבנית פריזאית נודעת.

יחד עם בעלה אריסטיד בוסיקו יסדה את חנות הכלבו הראשונה בפריז, לה בון מרשה , ואת מלון לוטציה בעיר.

על שמה כיכר בוסיקו בפריז, ובה מוצב פסל מעשה ידי פאול מורו-ווטיה המציג את מאדאם בוסיקו לצד הברונית קלרה הירש.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1816
קטגוריה:נשות עסקים צרפתיות
קטגוריה:נדבניות
קטגוריה:נפטרות ב-1887
לה קגול

פיגוע שביצע "לה קגול" נגד מטה "הקונפדרציה הכללית של המעסיקים הצרפתים", 1937.
התנועה החשאית לפעולה מהפכנית (בצרפתית: Comité secret d'action révolutionnaire), הידועה בכינויה "לה קגול" (La Cagoule, "הברדס"), הייתה תנועה פשיסטית ואנטי-קומוניסטית צרפתית שהשתמשה באלימות כדי לקדם את מטרותיה, בין השנים 1935 ל-1937 שהוקמה על ידי אז'ן דלונקל.

התנועה הוקמה כדי למוטט את הרפובליקה הצרפתית השלישית, שבראשה עמדה ממשלת החזית העממית, ברית של ארגוני השמאל הצרפתי. חברי התנועה ביצעו פעולות חבלה, הטמינו מוקשים וחיסלו אויבים פוליטיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגוני טרור
קטגוריה:אנטי קומוניזם
קטגוריה:טרור בצרפת
קטגוריה:צרפת: ארגונים
קטגוריה:פשיזם בצרפת
דדו פון שנק

דדו פון שנק (; 11 בפברואר 1853 – 28 באפריל 1918), גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון שנק נולד ב-11 בפברואר 1853, בטירת מנספלד שהשתייכה לפרובינציית סקסוניה בממלכת פרוסיה. ב-1 במאי 1870 התגייס פון שנק לצי הקונפדרציה הצפון-גרמנית, ממנו פרש כעבור זמן קצר, וב-19 ביולי 1870 התגייס לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-2 (פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה), עמו לחם במלחמת צרפת–פרוסיה. בהמשך מילא פון שנק תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1901 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הגרנדירים של המשמר ה-2 (פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה). בשנת 1904 הועלה לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1908 הועלה לדרגת גנרל לוטננט ומונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-2. בשנת 1911 מונה למפקד הדיוויזיה ה-14, ובשנת 1912 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס ה-18.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון שנק מפקד הקורפוס ה-18 שהיה חלק מהארמייה הרביעית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. לאחר מכן לחם כחלק מהארמייה השנייה, ובשנת 1916 לחם כחלק מהארמייה החמישית בקרב ורדן. לאחר מכן לחם עם הארמייה הראשונה בקרב על הסום, ובהמשך לחם שוב כחלק מהארמייה השנייה. בשנת 1917 פרש שנק לביתו עקב מחלתו, וב-28 באפריל 1918 מת פון שנק בביתו שבויסבאדן.

==משפחתו==
ב-2 באוקטובר 1884 התחתן פון שנק עם הלנה פון ורדנברג, בתם של אוגוסט, נסיך וירטמברג ומריה בתגה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* אלברכט פון שנק (1885–1888)
* אברהרד פון שנק (1887)
* פרדה פון שנק (1890–1946)
* דדו פון שנק (1892)

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* [http://home.comcast.net/~jcviser/akb/schenck.htm דדו פון שנק]

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1853
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1918
אז'ן פרנסואה וידוק

אז'ן פרנסואה וידוק. רישום של אקיל דווריה (Devéria)
אז'ן פרנסואה וידוק (בצרפתית: Eugène François Vidocq; 24 ביולי 1775 – 11 במאי 1857) היה עבריין צרפתי שהציע את שירותיו למשטרה. הוא ייסד את המשטרה הפלילית בצרפת ופיקד עליה, וככל הידוע היה האדם הראשון שהקים וניהל סוכנות בילוש פרטית.

וידוק גייס 28 בלשים, כולם פושעים לשעבר שאותם שכנע לזנוח את עולם הפשע, ויחד עמם היה אחראי לפענוח מקרי פשע רבים ולמעצרם של עבריינים.

דמותו היוותה השראה ליוצרים רבים שפיארו את ספריהם בבני דמותו הבדיוניים. לאחדים מהם, כגון אונורה דה בלזק, שהיה ידידו הטוב, סיפק וידוק גם ידיעות אמיתיות מעולם הפשע ששימשו אותו ליצירת העלילה בספריו. דמותו של ווטרן, הוא ז'אק קולאן, המופיעה בספריו ומחזותיו של דה בלזק, מבוססת על דמותו של וידוק. כך גם דמותו של ז'אבר, יציר ספרותי של ויקטור הוגו ב"עלובי החיים". הוגו הסתמך על בסיס סיפור חייו של וידוק (באופן רופף) גם כאשר עיצב את דמותו של ז'אן ולז'אן. 

זכרונותיו של וידוק עובדו לקולנוע מספר פעמים: בשנים 1909–1911 נעשו שלושה סרטים קצרים המגוללים את עלילותיו. ב-1923 נעשה סרט אילם, וב-1939 סרט מדבר. ב-1946 ביים דאגלס סירק גרסה הוליוודית בשם "סקנדל בפריז", עם ג'ורג' סנדרס בתפקיד הראשי. בתחילת 1967 שודרה בצרפת סדרת טלוויזיה בת 13 פרקים קצרים. 

בשנת 2001 ביים הבמאי הצרפתי פיטוף את סרט הקולנוע שערים אפלים עם ז'ראר דפארדיה בתפקיד הבלש.

בסוף שנת 2018 יצא לאקרנים הסרט קיסר פריז, עם ונסן קאסל בדמותו של וידוק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1775
קטגוריה:שוטרים
קטגוריה:צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1857
קורט פון פריטצלוויץ

קורט פון פריטצלוויץ (; 19 בדצמבר 1854 – 19 בפברואר 1935), גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון פריטצלוויץ נולד ב-19 בדצמבר 1854, בברלין שהשתייכה לממלכת פרוסיה, להוריו גנרל גוסטב פון פריטצלוויץ וקרולינה לבית פון ורוכם. בשנת 1872 התגייס פון פריטצלוויץ לצי הקונפדרציה הצפון-גרמנית, ממנו פרש כעבור זמן קצר, וב-19 ביולי 1870 התגייס לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט המשמר ה-1. בהמשך מילא פון פריטצלוויץ תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1899 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט המשמר ה-2. בשנת 1903 מונה למפקד החטיבה ה-40, ובשנת 1904 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1907 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-17. בשנת 1911 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס ה-6.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון פריטצלוויץ מפקד הקורפוס ה-6 שהיה חלק מהארמייה הרביעית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. בהמשך לחם פון פריטצלוויץ עם הקורפוס שבפיקודו בקרב שמפאן הראשון, בקרב ארטואה השני ובקרב ארטואה השלישי, וקיבל על תפקודו את עיטור הפור לה מריט.

ב-7 בנובמבר 1915 פרש פון פריטצלוויץ לביתו שבפוטסדאם, וב-19 בפברואר 1935 מת, והוא בן 80 שנה.

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/pritzelw.html קרל פון פריטצלוויץ] 

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1854
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1935
ארתור מריאנו

ארתור נורי אויאקאווה מריאנו (בפורטוגזית: Arthur Nory Oyakawa Mariano; נולד ב-18 בספטמבר 1993) הוא מתעמל ברזילאי, זוכה מדליית הארד בתרגיל הקרקע בהתעמלות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).

==ביוגרפיה==
מריאנו נולד וגדל בקמפינאס. בשנת 2011 היה חבר בנבחרת הברזילאית שזכתה במדליית הזהב באליפות דרום אמריקה בהתעמלות שנערכו בסנטיאגו דה צ'ילה. שנה מאוחר יותר שחזר את ההישג באליפות דרום אמריקה שנערכה ברוסאריו, וגם זכה במדליות אישיות: מדליית זהב בתרגיל הקרקע ומדליות ארד בתרגילי הקפיצות וסוס הסמוכות. באולימפיאדת לונדון (2012) העפיל עם הנבחרת הברזילאית לשלב הגמר, וסיים עמה במקום השישי. במקצים האישיים לא הצליח להעפיל לשלב הגמר, אך סיים במקום ה-12 בתרגיל הקרקע.

בשנת 2014 זכה במדליית כסף עם הנבחרת הברזילאית במשחקי דרום אמריקה שנערכו בסנטיאגו דה צ'ילה, ובאליפות העולם שנערכה באותה שנה בנאנינג סיים עם הנבחרת במקום השישי. ב-2015 זכה במדליית כסף נוספת עם הנבחרת, במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו. באליפות העולם שנערכה באותה שנה בגלאזגו סיים במקום הרביעי בתרגיל המתח ובמקום ה-12 בקרב-רב, וכן סיים במקום השמיני עם הנבחרת הברזילאית.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) רשם מריאנו את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הארד בתרגיל הקרקע.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.rio2016.com/en/athlete/arthur-mariano ארתור מריאנו] באתר אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו
* [https://www.cob.org.br/pt/atletas/arthur-nory-oyakawa-mariano ארתור מריאנו] באתר הוועד האולימפי הברזילאי 

קטגוריה:מתעמלים ברזילאים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים ברזילאים
קטגוריה:מתעמלים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ספורטאים להט"בים ברזילאים
קטגוריה:מתעמלים להט"בים
קטגוריה:מתעמלים ברזילאים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1993