OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קארה-א

[[ציור קיר מקבר טקאמאצוזוקה, שנבנה בסוף המאה ה-7 או תחילת המאה ה-8, בו קבורים בניו של הקיסר טמו]]
קארה-א (ביפנית: kara-e ;唐絵) הוא מושג יפני לסגנון ציור סיני. ציורי קארה-א מתייחסים לציורים שצוירו בסין עצמה ויובאו ליפן או לציורים יפניים בהשפעת סגנון הציור הסיני. הציור הסיני, יחד עם שאר ההשפעות התרבותיות של סין, הגיע ליפן במאה ה-6, בתקופת אסוקה ובמיוחד לאחר רפורמת טאיקה בשנת 646 ואומץ ביפן כסגנון ציור בפני עצמו. מקור המונח הוא משמה של שושלת טאנג (בסינית: 唐朝), ששלטה באותה תקופה בסין. ההגייה היפנית של הסימנית 唐 היא טאן (たん - בדומה לצליל המקורי הסיני) או קארה (かろ - במשמעות של "מן, משם", כדי לציין את העובדה שבא מסין הרחוקה). הסימנית השנייה : 絵, משמעותה - רישום, ציור. 

== רקע ==
ציורי קארה-א היפניים היו בתחילתם תחת השפעה מוחלטת עד כי העתקה מלאה או חלקית של ציורים סיניים שהגיעו ליפן. ציורים אלו היו בעיקר בפורמטים גדולים, על גבי מגילות גדולות (掛軸; קאקג'יקו), פרגודים (屏風; ביובו), מחיצות (障子; שוג'י), דלתות הזזה (襖; פוסומה) וציורי קיר (壁画; הקיגה). בנוסף לסגנון הציור - הציורים הכילו מוטיבים סיניים מובהקים, שלא היו שייכים למציאות ביפן או מוכרים ליפנים, והיוו מעין חלון לעולם שונה, זר ואקזוטי. בציורי הקארה-א הופיעו דמויות אנשים במראה ובלבוש סיני האופייניים לשושלת טאנג, אישים ואירועים מן הפולקלור הסיני, עם רקע של הרים סינים תלולים, נהרות ענק, ארמונות בארכיטקטורת שושלת טאנג, עצים, צמחים ומיני חיות אקזוטיות. סגנון ציור זה היה עשיר בסקאלה גדולה של צבעים עשירים ועזים, כאשר כל האובייקטים בציור צוירו בקווי מתאר דקים בדיו שחורה (סומי - 墨). סגנון ציור זה תיעד יותר חיי יום-יום, אירועי חצר, אנשי אצולה במקביל לציורי דת, שתיארו אירועים ודמויות דת מפורסמים (בודהיסטים, דאואיסטים וקונפוציאניים).

סגנון הציור קארה-א היה דומיננטי ביפן בתקופת נארה (794-710) אל תוך תקופת הייאן, בה החלו היפנים לפתח ממנו סגנון ציור מקומי - יאמטו-א, שהתאים יותר לטעם היפני ולמציאות של יפן. המושג יאמטו-א ניתן לסגנון הציור היפני המקומי, על שמו של השבט הקיסרי יאמטו, כניגוד לסגנון הציור של קארה-א שמקורו מסין הרחוקה.

== תקופת הייאן ==
בתקופת הייאן סגנון יאמטו-א נהיה דומיננטי ביפן, וציורי הקארה-א שימשו בעיקר באתרים ציבוריים, במקומות רשמיים או באירועים טקסיים. הקשרים של יפן עם סין נותקו עקב שקיעתה ונפילתה של שושלת טאנג במאה ה-9, דבר שהוביל להשפעה יפנית הולכת וגוברת על סגנון הציור קארה-א. בציור של הפרגוד סנזוי (Senzui byoubu - 山水屏風, מקדש טוג'י, קיוטו) מן המאה ה-11, רואים את דמויות האנשים בלבוש של שושלת טאנג, אך ההרים הניראים מסביב דומים מאוד להרי-הגבעות שמסביב לעיר קיוטו.

== תקופת קמקורה ==
בתקופת קמקורה ובמיוחד בתקופת מורומאצ'י ביפן, שוב חודש הקשר התרבותי עם סין תחת שושלת סונג ו-שושלת יואן, ועימו הגיעו ציורים סיניים בסגנון חדש : ציורי דיו (מונוכרומיים) נעדרי צבע או עם צבע מועט ביותר. ציורים אלה נקראו גם הם "קארה-א" על ידי היפנים, וסגנון ציורים אלו השפיע על הציור היפני ולהיווצרותם של סגנונות הציור סואיבוקוגה (תמונת דיו-מים; suibokuga ;水墨画) ו-סומיאה (ציור דיו; sumi-e ;墨絵) ביפן.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20120710040806/http://www.kyohaku.go.jp/eng/syuzou/meihin/kaiga/butsuga/item02d.html פרגוד סנזוי (Senzui byoubu - 山水屏風)], באתר (Kyoto National Museum)
* [http://www.collect.co.il/content.aspx?id=336 ציור יפני/אלי לנצמן], באתר (קולקט אמנות אספנות)

קטגוריה:יפן: אמנות
נהר אראס

נהר אראס (בפרסית: رودخانهٔ ارس. מכונה גם אראקס) הוא נהר הזורם בטורקיה, ארמניה, אזרבייג'ן ואיראן ומתנקז לנהר הקורה וממנו לים הכספי. אורך הנהר הוא 1,072 קילומטרים ושטח אגן הניקוז שלו הוא 102 אלף קמ"ר.

הנהר מתחיל במורדותיהם הדרומיים של הרי בִּינְגול (טורקית: Bingöl Dağları), בתחומה של נפת ארזורום שבטורקיה. על הנהר היו סכסוכים רבים במשך השנים.

נהר האראס מוזכר בשיר Holy Mountains של להקת סיסטם אוף אה דאון באלבומה Hypnotize משנת 2005.

==קישורים חיצוניים==

* 

אראס
אראס
קטגוריה:אזרבייג'ן: גאוגרפיה
קטגוריה:ארמניה: גאוגרפיה
קטגוריה:הים הכספי: נהרות
קטגוריה:טורקיה: נהרות
אראס
קטגוריה:גבול אזרבייג'ן–איראן
אורמה (עם)

כפר שבט אורמה על מחוז נהר טנה בקניה
בני האוֹרְמָה (בעבר היו מכונים גאלה באתיופיה, אולם כיום כינוי זה נחשב לפוגעני) הם שבטים אפריקאיים המתגוררים במזרח קניה בעיקר ליד נהר טנה ודרום סומליה המשתייכים לאורומו.

הם חיים כנוודים רועי צאן במדבריות של דרום-מזרח קניה חוץ מן העונה הגשומה בה הם לוקחים את עדריהם לאזורים הפנימיים.

אוכלוסיית השבטים מונה כ-70,000 איש נכון ל-2005 והם דוברים את שפת האורמה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עמי אפריקה
מצנפת (צה"ל)

חייל ישראלי עם מצנפת
מצנפת היא כיסוי קסדה, שנמצא בשימוש צבא הגנה לישראל משנות ה-90 של המאה ה-20. ממדי המצנפת גדולים יותר מן הקסדה וצורתה אינה מוגדרת, במטרה "לשבור" את הצורה הגאומטרית המעגלית של הקסדה, אשר אינה נפוצה בטבע ועלולה לבלוט ולחשוף לוחמים מוסווים.

כוחות צה"ל השתמשו במצנפת לראשונה בגזרת דרום לבנון. לכל מצנפת ישנן שתי תבניות הסוואה, בדרך כלל - לשטח ירוק ולשטח מדברי. ניתן להוריד את המצנפת בקלות, לקפל ולחבר לקסדה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מדי צה"ל
קטגוריה:כיסויי ראש
קטגוריה:הסוואה
תקשורת ניהולית

תקשורת ניהולית היא השם הכולל לתהליך השיטתי של תכנון, יישום, פיקוח ובקרה בכל ערוצי התקשורת בתוך ארגון נתון ובין ארגון אחד למשנהו. המושג "תקשורת ניהולית" כולל בתוכו גם את מלאכת ההכנה וההפצה של הנהלים החדשים בנוגע לממשק שבין הארגון לבין הרשת החברתית של הארגון ובין אמצעי התקשורת השונים הפועלים בו.

ב"תקשורת ניהולית" כלולים גם פיתוח אסטרטגיות תקשורת עסקיות, תכנון נוהלי התקשרות פנימיים וחיצוניים וניהול של שטף המידע הזורם בארגון לרבות תקשורת מקוונת; שכן, בעקבות הטכנולוגיות החדשות הופכת ההתחדשות המתמדת בתקשורת לעיקרון מנחה למנהלים. 

לפי תפיסת התקשורת הניהולית, כל מנהל באשר הוא חייב לעמוד בקשר ישיר ואישי עם העובדים הכפופים לו, לזהות את החסמים המקשים על התקשורת ביניהם ולעשות ככל יכולתו כדי למנוע את הישנותם. כל זאת, כדי להבטיח את קיומה של תקשורת אפקטיבית בכל דרגי הארגון. המנהל הוא גם זה שאחראי לגלות האם עובדיו משתייכים לאחת מבין שש הקטגוריות הבאות: מגיבים, מכורים לעבודה, עקשנים, חולמים, מרדנים או מקדמים.

== תקשורת ניהולית וניהול פרויקטים ==

בכל הנוגע לניהול פרויקטים, התקשורת הניהולית נותנת את הדעת בנוגע לסוגיות הבאות: 

* איזה מידע צריך לזרום אל הפרויקט ומחוצה לו?
* מי זקוק לאיזה מידע?
* מתי יש צורך במידע?
* מהו המבנה הדרוש למידע?
* מי יופקד על העברת המידע?

== שיטת הדיווח השבועי ==

אחת השיטות המקובלות והנפוצות ביותר בתחום התקשורת הניהולית היא שיטת הדיווח השבועי: בשיטה זו מעביר כל עובד באמצעות דואר אלקטרוני דוח שבועי לממונים הישירים עליו. הדוח כולל סיכום של כלל פעילות העובד בשבוע שחלף, תוכניותיו המקצועיות לשבוע הקרוב וכל מידע נוסף שעשוי להיות רלוונטי לממונים. 

הממונים שמקבלים את הדיווח, מסכמים אותו ושולחים אותו בתורם למנהלים הישירים שלהם, כך שבסופו של דבר מקבל המנכ"ל דוח מסכם מכל המנהלים ומעביר אותו לבעלי המניות של החברה. אחרי שהמנכ"ל מקבל את ההערות מבעלי המניות מתחיל למעשה תהליך העברת תקשורת בכיוון ההפוך, וראש הפירמידה מעביר את ההערות לסמנכ"לים הכפופים לו – עד שהדברים מגיעים לאחרון העובדים הזוטרים.

בסופו של דבר, יקבל כל עובד דואר אלקטרוני ארוך הכולל את מכלול הסיכומים שהועברו מכלל דרגי הארגון. קריאת כל הסיכומים אינה חובה לעובד, אך סביר להניח כי העובדים הסקרנים יותר יקראו את כל החומר, בעוד שהעובדים הממוקדים יותר לא יעשו כן.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Pauley, Judith A., and Joseph F. Pauley., Communication: the Key to Effective Leadership., Milwaukee, Wis.: ASQ Quality, 2009. Print
* Communication and Collaboration in Project Management - Introduction
</div>

קטגוריה:ניהול
קווין סטרוטמן

קווין יוהנס וילם סטרוטמן (הולנדית: Kevin Johannes Willem Strootman, נולד ב-13 בפברואר 1990 ברידרקרק שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הקשר בגנואה ובנבחרת הולנד. הוא נחשב לקשר המסוגל לבצע הן משימות הגנתיות והן משימות התקפיות.

ביולי 2013 עבר סטרוטמן לקבוצת רומא. בינואר 2015 נפצע באופן חמור בברכו. ב-28 באוגוסט 2018 חתם סטרוטמן לחמש שנים באולימפיק מרסיי.

ב-14 בינואר 2021 הושאל סטרוטמן לגנואה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני ספרטה רוטרדם
קטגוריה:כדורגלני אוטרכט
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1990
קולנוע רמה

קולנוע רמה לפני הריסתו, [[ספטמבר 2010]]
מגדל המגורים החדש המחליף את קולנוע רמה, דצמבר 2018
קולנוע רמה שהיה בית הקולנוע השני ברמת גן נחנך ב-28 במאי 1938 בפינת רחובות ביאליק וז'בוטינסקי ברמת גן. המבנה שימש כבית קולנוע, אולם כנסים ציבורי ותיאטרון לתושבי רמת גן ותושבי הכפרים הערביים בסביבה.

== היסטוריה ==
הקמת בית הקולנוע נחשבה כאחד הפרויקטים החשובים באותה תקופה, אירוע הפתיחה נערך במעמד מושל המחוז הבריטי, רוברט קרוסבי, והשתתפה בו התזמורת הסימפונית הארץ ישראלית שלימים הפכה להתזמורת הפילהרמונית הישראלית. המייסדים והמנהלים היו יוסף רייזיס ובנו נחום רייזיס, אליהם חבר כשותף יצחק הירש אזולאי-שיין, בעל חברת התחבורה "קדימה" (אחת מארבע החברות שמוזגו ל"אגד"). 

שטח המבנה היה 1,178 מ"ר והכיל 1,000 מושבים. תכנון המבנה הוטל בתחילה על אדריכל גרמני, אך לאחר שזה עזב את הארץ הוטל התכנון על המהנדס ישראל מיכאלי. סגנון הבניה היה בינלאומי כפי שנהוג היה באותה תקופה עם השפעות אר דקו.

בשנים 1947-1945 נהג בית הקולנוע להקרין בכל יום חמישי סרטים ערביים ובעיקר מצריים, שמשכו מאות מתושבי הכפרים הערביים בסביבה. 

בצמוד לקולנוע פעל בהצלחה רבה "קפה רמה" שהיה ידוע מאוד באותה תקופה ושימש כמקום מפגש מרכזי בו נהגו רבים לבקר.

בשנות השבעים והשמונים פעלה בבנין בקומה הראשונה גם קהילה דתית רפורמית בשם "אמת וענווה". 

בשנת 1981 העביר לשם אברהם דשא פשנל את פעילות "התיאטרון העממי" שבהנהלתו.

בית הקולנוע סיים את פעילותו ב-1982 עקב בעיות ניהוליות וכלכליות.

ב-2010 רכשה חברת מגדלים בבעלות קרן בן דויד וחני הורביץ את המבנה ב-70 מיליון ש"ח כדי לבנות במקומו מגדל בן 23 קומות אשר מכונה "פרויקט רמה טאוור". מאחר שהמבנה הוגדר כמבנה לשימור חזית בית הקולנוע שומרה.

ב-2017 נחנך מגדל המגורים במקומו של בית הקולנוע.

==בתרבות==
בתקליט המתיחות של יהודה ברקן, "אכלת אותה", הוא מטלפן לקולנוע רמה על מנת למסור מברק לשחקנית ג'ולי אנדרוז המככבת בסרט צלילי המוסיקה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רמת גן: מבנים לשימור
רמה
רמה
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:ישראל: בתי קולנוע שנהרסו
קטגוריה:כביש 481
קטגוריה:רחוב ביאליק (רמת גן)
Princess of China

Princess of China (בעברית: נסיכת סין) הוא דואט שהקליטה הלהקה הבריטית קולדפליי עם הזמרת הברבדית ריהאנה. השיר, שמופיע באלבום האולפן החמישי של קולדפליי Mylo Xyloto, הוא הסינגל הרביעי מהאלבום. השיר נכתב על ידי חברי הלהקה, גאי ברימן, ג'וני באקלנד, ויל צ'מפיון, וכריס מרטין, יחד עם בריאן אינו, ובו ניכרת ההשפעה מז'אנרי מוזיקה של רוק אלקטרוני, אלקטרופופ ו-R&B. השיר נשלח לרדיו מיינסטרים אמריקאי ב-14 בפברואר 2012.

השיר קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ממבקרי מוזיקה, כשחלק שיבחו את שיתוף הפעולה בין כריס מרטין וריהאנה, וחלק ביקרו את השיר כלא מעורר מספיק השראה. השיר הצליח במצעדים בינלאומיים ברחבי העולם. במצעד הבינלאומי של אחד אחד השיר הגיע לפסגה, במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי השיר הגיע עד למקום ה-20 ולמקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי. בנוסף לכך, השיר הגיע לעשירייה הפותחת במצעדים האוסטרליה והניו זילנדי, ולעוד חמישה מצעדים בינלאומיים נוספים.

==וידאו קליפ==
הקליפ של השיר, שבויים על ידי אדריה פטי ואלן ביבי, צולם במרץ 2012 בלוס אנג'לס, ושוחרר ב-2 ביוני 2012. בקליפ מוצג סיפור אהבה מסובך בין ריהאנה וכריס מרטין, ובעלילתו סצנות בהם ישנה קרב חרבות וריהאנה כאשר היא מחקה אלה בעלת ידיים מרובות. הקליפ קיבל ביקורות חיוביות, בו מבקרים שיבחו את האווירה האסיאתית לקליפ. השיר בוצע חי בטקס פרסי גראמי ה-54 שהתקיים במרכז סטייפלס בלוס אנג'לס, ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי קולדפליי
קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ויל צ'מפיון
קטגוריה:שירים על הרפובליקה העממית של סין
קטגוריה:שירים על נסיכות
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים
קטגוריה:שירי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
ארמון ברדק-אה סיאה

ארמון ברדק-אה סיאה (בפרסית: کاخ بردک‌ سیاه, נהגה: בַּרְדָקֶ-י סִיאָה) הוא שמו של אתר בו שוכן ארמון עתיק, מתקופת השושלת האחמנית - פרסית. האתר ממוקם בסמוך לעיירה בחלקו הצפוני של מחוז בושהר באיראן.

==היסטוריה==
האתר נחפר בשנת 1977 על ידי ארכאולוגים איראניים, בראשות אחסן יע'מאי.
חפירות נוספות שבוצעו במקום בשנת 2005, הובילו לגילוי פסל המציג את ראשו של קיסר השושלת האחמנית דריווש הגדול (485-521 לפנה"ס) כשמשרת אוחז במעין מטרייה מאחוריו, וכן בארבע מגילות זהב מקופלות במשקל כולל של כ-3 ק"ג זהב. הארכאולוג הראשי של החפירה טען כי ייתכן שהיו בתוך המגילות כתובות אותם הסתירו במכוון בצורה זו. בנוסף התגלה במקום כתב יד הכתוב בשפה הניאו בבלית. שישה מטבעות ברונזה התגלו ליד הפסל, כמו גם כמה קישוטים העשויים משנהב וכמה שברי לפיס לזולי ואבן-מתכת יחד עם ידית.

כותרות עמודי הארמון היו מקושטות בתמונות של נשרים ואריות. הנשר היה סמל של כוח וחכמה בתקופת השושלת האחמנית. חתיכות של כותרות העמודים, כולל עיניים, כנפיים, ניבים, וזרבוביות, התגלו במהלך החפירות. תמונות מסוג זה ניתן לראות גם בפרספוליס.

צוות הארכאולוגים החל בחפירות תחת פיקוחו של יע'מאי, לאחר שצוות שלו הוא שגילה קודם לכן את הארמון בשנת 1977. ארמון דריווש דומה במקצת לארמון אפדנה שבפרספוליס.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iranview.com/index.aspx?tm=2&cat=2&subcat=3&note=476 ארמון ברדק-אה סיאה] באתר פורטל התיירות האיראני 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:איראן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:בושהר
Yes Oh

yes Oh, היה ערוץ טלוויזיה ששודר במסגרת ערוצי הבית של yes. במרכז תוכני הרכש של הערוץ: כל הבכורות החדשות מבית HBO האמריקאית, ומיטב סדרות הדגל של הרשת. הערוץ עלה לאוויר לראשונה ב-21 בינואר 2012, ושידר מדי יום מהשעה 21:00 עד השעה 07:00 בבוקר למחרת.

לאחר סגירת הערוץ, תוכני הרכש של הערוץ שולבו בערוצי הסדרות האחרים של yes.

== תוכני הרכש ששודרו בערוץ ==
* הומלנד
* אימפריית הפשע
* בוס Boss
* ההריגה
* Luck
* מוארת
* המתים המהלכים
* מצויד 3
* ספרטקוס: הנקמה
* תרגיע
* בטיפול

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ישראליים שנסגרו
איגוד האינטרנט העולמי

איגוד האינטרנט העולמי (ISOC - Internet Society) הוא ארגון בינלאומי ללא מטרות רווח שנוסד בשנת 1992 שמטרותיו לפעול להבטחת התפתחות האינטרנט באופן שקוף ומוסדר ולאפשר נגישות לאינטרנט לטובתם של כל האנשים ברחבי העולם.

==מבנה הארגון==

המטה הראשי של ארגון האינטרנט העולמי שוכן ברסטון, וירג'יניה, ארצות הברית, ומשרדיו נמצאים בז'נבה, שווייץ. לארגון יש בסיס חברים המונה למעלה מ-130 ארגונים ולמעלה מ-55,000 חברים פרטיים. החברים גם מתחלקים ל"סניפים" (chapters) המתבססים על מיקום גאוגרפי או תחומי עניין משותפים. ישנם למעלה מ-90 סניפים ברחבי העולם.

לאיגוד קיימת שלוחה בארץ - איגוד האינטרנט הישראלי.

== היסטוריה ==
איגוד האינטרנט העולמי הוכרז רשמית בשנת 1992 על ידי וינט סרף ובוב קאהן כשאחת מכוונותיו היא להוות מבנה תאגידי שיתמוך בתהליך התפתחות סטנדרטי האינטרנט. שניהם יחד עם לימן צ'אפין פרסמו מסמך בשם "הכרזת איגוד האינטרנט" (Anouncing ISoc), אשר הסביר את הטעם להקמת האיגוד. המסמך גם מהווה את אמנת האיגוד, הכוללת את העקרונות הבאים:

איגוד האינטרנט יהיה ארגון ללא מטרות רווח ויפעל למען מטרות צדקה, מדע, והשכלה בינלאומית, אשר ביניהן:
* להקל ולתמוך בהתפתחות הטכנית של האינטרנט כתשתית למחקר ולהשכלה ולקדם מעורבות של הקהילות האקדמיות והמדעיות (בין היתר) בהתפתחות האינטרנט.
* ללמד את הקהילה המדעית, הקהילה האקדמית והציבור על אודות הטכנולוגיה, השימוש והיישומים של האינטרנט.
* לקדם יישומים מדעיים וחינוכיים של האינטרנט לרווחת מוסדות חינוך מכל הרמות, תעשיות, והציבור הרחב.
* להוות קבוצת דיון בנוגע למחקר יישומי אינטרנט חדשים, ולפתח שיתופי פעולה בין ארגונים שונים בתהליכי ניתוח האינטרנט ושימוש בו.

בנובמבר 1999 החל לשמש כגוף המפקח על כלל הארגונים לרישום שמות מתחם, כגון איגוד האינטרנט הישראלי (ISOC), המקצה כתובות עם הסיומת il..

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.internetsociety.org/ אתר איגוד האינטרנט העולמי]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אינטרנט
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:היסטוריה של האינטרנט
קווין בראדשו

קווין בראדשו (באנגלית: Kevin Bradshaw, נולד ב-13 בפברואר 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ישראלי.

==קריירת מכללות==
בראדשו שנולד בגיינסוויל שבפלורידה, גובהו 1.95 מטר. שיחק בעמדת הסמול פורוורד. קלע 2,804 נקודות בקריירת המכללות שלו (מקום 15 בכל הזמנים בכל המכללות בארצות הברית), הוא מחזיק עדיין בשיא מכללות למשחק אחד בליגה הבכירה: 72 נקודות במשחק משנת 1991 בין יו.אס אינטרנשיונל (קבוצתו בעבר) לבין לויולה מרימאונט.

==קריירה בישראל==
בראדשו החל את דרכו בישראל בקבוצת מכבי גבעת שמואל, בה שיחק במשך שתי עונות (1992–1994) והיה מלך הסלים של הליגה השנייה כשקלע 38.1 נק' למשחק כולל 100 נק' במשחק אחד. בסך הכל בראדשו הוא פעמיים מלך הסלים של הלאומית.

לאחר מכן שיחק עונה אחת בעירוני נהריה ועונה אחת במכבי חיפה.

בעונת 1996/97 הגיע להפועל תל אביב ששיחקה אז בליגת העל, איתה הוא הספיק לרדת ליגה, להעפיל חזרה לליגה הבכירה ולהישאר עוד שליש עונה, שבהמשכה עבר לליגה הלאומית לקבוצת מכבי אשדוד.

בעונת 1999/00 שיחק באליצור אשקלון ועזר לה להעפיל לראשונה בתולדותיה לליגת העל. 

בעונת 2000/01 חזר למכבי אשדוד למשך שתי עונות, כשבעונה השנייה עזר לה להישאר בליגה הלאומית באופן דרמטי במחזורים האחרונים.

בעונת 2002/03 חזר לאליצור אשקלון ועזר לה להעפיל בפעם השנייה לליגת העל. 

מאז עונת 2004/05 שיחק ואימן בקבוצת הפועל אילת בליגה הארצית במשך ארבע עונות. בשנת 2008 עזב את ישראל וחזר לארצות הברית והחל לשמש כעוזר מאמן במכללת "פוינט לומה" בסן דייגו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cadursela.co.il/Default.asp?ArtID=3728&Type=21 שינה כיוון וחזר הביתה] באתר "כדורסלע"
* [https://web.archive.org/web/20160303180613/http://www.wcjb.com/local-news-sports/2012/07/shooting-home-captures-story-kevin-bradshaw סרטון קצר "Shooting For Home"] באתר "wcjb.com"

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי גבעת שמואל
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני הפועל אילת
קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל אילת
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:פלורידה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
ברנדון פלאוורס

ברנדון ריצ'רד פלאוורס (באנגלית: Brandon Richard Flowers; נולד ב-21 ביוני 1981) הוא זמר וכותב שירים אמריקאי. פלאוורס הוא סולן להקת הרוק האמריקאית, הקילרס. בשנת 2010 הוציא פלאוורס אלבום סולו ראשון בשם Flamingo. אלבום הסולו השני של פלאוורס, The Desired Effect, יצא לאור בשנת 2015.

== ביוגרפיה ==
ברנדון פלאוורס נולד בהנדרסון, נבדה, ארצות הברית. אביו טרי היה בעל מכולת, ואמו ג'ין, עקרת בית. הוא הצעיר מבין שישה ילדים. יש לו ארבע אחיות: סטפני, שלי, איימי ואפריל, ואח אחד, שיין.

כשהיה בן שמונה, עברה משפחתו לפייסון, יוטה. כשהיה בתיכון עבר ברנדון ללאס וגאס כדי לגור עם דודתו וסיים את לימודי תיכון "Chaparral" בשנת 1999.

== קריירה ==
=== 2001-הווה: הקילרס ===

פלאוורס בהופעה של הלהקה, 2012
פלאוורס הצטרף לקילרס כאשר ראה מודעה בעיתון שפורסמה על ידי חבר הלהקה, דייב קונינג. לאחר מכן הצטרפו הבסיסט מארק סטורמר והמתופף רוני ונוצ'י, והחבורה הפכה לרשמית באוגוסט 2002.

בשנת 2004 יצא לאור אלבומה הראשון של הלהקה, Hot Fuss. האלבום השני, Sam's Town, יצא בשנת 2006, והאלבום השלישי, Day & Age יצא בשנת 2008. אלבום האוסף שלהם, Sawdust יצא בשנת 2007. בשנת 2009, הלהקה הוציאה לאור אלבום הופעה חיה, וDVD שנקראים Live from the Royal Albert Hall.
לאחר הפסקה של מספר שנים בהן חברי הלהקה פנו לקריירות סולו, הוציאה הלהקה את אלבום האולפן הרביעי שלה, Battle Born, בשנת 2012 ובשנת 2017 הוציאה את האלבום החמישי, Wonderful Wonderful.

נכון להיום, הלהקה מכרה מעל 6 מיליון אלבומים בארצות הברית, מעל 5 מיליון אלבומים בבריטניה, ומעל 15 מיליון ברחבי העולם.

=== קריירת סולו ===
==== 2010–2011: Flamingo ====
אלבום הסולו הראשון של ברנדון, Flamingo, יצא לאור ב-6 בספטמבר 2010 בבריטניה ואירלנד, וכשבועיים לאחר מכן, ב-14 בספטמבר, בארצות הברית וקנדה.

הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Crossfire", יצא לאור ב-21 ביוני 2010. הקליפ לשיר יצא כחודש לאחר מכן, ב-8 ביולי. בקליפ השתתפה השחקנית שרליז ת'רון. האלבום זכה לשבחים ולביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בריטניה, שם גם הגיע למעמד זהב.

==== 2015–הווה: The Desired Effect ====
ב-24 בפברואר 2015 הודיע פלאוורס כי אלבומו השני, The Desired Effect, צפוי לצאת לאור ב-18 במאי באותה השנה. ב-23 במרץ, כחודשיים לפני הוצאת האלבום, יצא לאור הסינגל הראשון ממנו, "Can't Deny My Love". ב-13 באפריל 2015 יצא לאור הסינגל השני מהאלבום, "Still Want You", יחד עם הקליפ לשיר. שבועיים לאחר מכן, ב-27 באפריל, יצא לאור הסינגל השלישי מהאלבום, "Lonely Town".

האלבום יצא לאור ב-15 במאי 2015, וכמו אלבום הסולו הקודם של פלאוורס, הגיע גם הוא לפסגת מצעד האלבומים של בריטניה. את האלבום מקדם פלאוורס בסיבוב ההופעות "The Desired Effect Tour", שהחל ב-12 במרץ 2015 וצפוי להסתיים ב-11 באוקטובר באותה השנה.

== חיים אישיים ==
פלאוורס נישא לטאנה ברוק מונדקוסקי ב-2 באוגוסט 2005. לזוג שלושה בנים, אמון, נולד ב-2007, גאנר, נולד ב-2009, והנרי, נולד ב-2011.

פלאוורס הוא מורמוני, והוא חבר בכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים.

== דיסקוגרפיה ==
=== הקילרס ===

* 2004: Hot Fuss
* 2006: Sam's Town
* 2008: Day & Age
* 2012: Battle Born
* 2017: Wonderful Wonderful
* 2020: Imploding the Mirage

=== אלבומי אולפן ===
* 2010: Flamingo
* 2015: The Desired Effect

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרי רוק אמריקאים
קטגוריה:הקילרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
יואל בוכוולד

יואל בּוּכוַולד (1920 – 5 בפברואר 1997) היה קריקטוריסט וצייר ישראלי. עלה לארץ בשנת 1950. יצירותיו התפרסמו ברבים מן העיתונים היומיים בארץ.

== ביוגרפיה ==
[[דוד בן-גוריון (משמאל) חותם על קריקטורה של בוכוולד (מימין)]]
יואל בוכוולד נולד בשנת 1920 בווינה בירת אוסטריה. עסק באמנות מגיל צעיר. בשנת 1938, בהיותו בפולין, חש בסכנה האורבת ליהודים והחליט לברוח. לאחר מסע ארוך הגיע לאוזבקיסטן, שם הכיר את מי שלימים תהיה אשתו. את פרנסתו הדלה מצא בציור פורטרטים של תושבי המקום בעזרת פחם. 

עם חזרתו לפולין בשנת 1946, גילה כי אמו ואחיו הצעיר נספו בשואה. המשטר הקומוניסטי בפולין העניק לבוכוולד רשות לפתוח סטודיו לציור, וגופים הקשורים למפלגה הקומוניסטית הזמינו ממנו ציורי-ענק של אישים דוגמת סטלין ולנין, לצורך הצגתם בחוצות הערים.

בשנת 1950 עלה עם משפחתו לישראל. הם נקלטו במעברת עולים בהרצליה לתקופה של ארבע שנים וחצי. באותה עת החל לעבוד בציור קריקטורות של עוברי-אורח ברחוב אלנבי בתל אביב, שם פגש את עורך עיתון "הדור" (של מפלגת מפא"י), שהתרשם מציוריו והציע לו עבודה קבועה בעיתון. 
עבודותיו התפרסמו בעיתונים "הדור", "היום" (של מפלגת גח"ל), "העולם הזה", "ידיעות אחרונות", "מעריב" ו"דבר השבוע". בסוף שנות ה-50 יצא לאור אוסף גלויות עם קריקטורות צבעוניות של שׂרי ממשלה מאת בוכוולד. בשנת 1956 ראה אור הקובץ "500 קריקטורות של צירי הקונגרס הכ"ד" (ירושלים–תל אביב: לעצטע נייעס), שהתקיים בשנת תשט"ז.

בוכוולד התגורר בחולון משנת 1954 עד מותו. ציוריו זכו למקום של כבוד לצד עבודותיהם של הקריקטוריסטים הפוליטיים דוש (קָרִיאֵל גַרדוֹש), זאב (יעקב פרקש) ורענן לוריא.

בוכוולד נפטר בפברואר 1997. נקבר בבית עלמין הדרום.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Yoel Buchwald 02.jpg|(1968)
קובץ:Yoel Buchwald 03.jpg|קיסינג'ר וחאפז אל-אסד
קובץ:Yoel Buchwald 04.jpg|מנחם בגין, סאדאת וג'ימי קרטר בדמות פסל החירות (1977)
קובץ:Yoel Buchwald 05.jpg|עזר ויצמן
קובץ:Yoel Buchwald 06.jpg
קובץ:Yoel Buchwald 07.jpg|יאסר ערפאת
קובץ:Yoel Buchwald 08.jpg|(1990) לוי אשכול
קובץ:Yoel Buchwald 09.jpg|דוד בן-גוריון (1967)
קובץ:Yoel Buchwald 10.jpg|משה דיין (1967)
קובץ:Yoel Buchwald 11.jpg|חיים משה שפירא (1967)
קובץ:Yoel Buchwald 01.jpg|שמעון פרס (1981) 
</gallery>

==פרסומים==
* 500 קריקטורות של צירי הקונגרס הכ"ד, ירושלים : לעצטע נייעס, 1956
*ליש, א. ה. (עורך), האולימפיאדה ה-17 : סיכום המשחקים האולימפיים ברומא 1960, [ישראל : חמו"ל, 1960]
*Album D'athletes Reputes Dans Le Monde, Delta, Montreal, 1976

== קישורים חיצוניים ==

* קרני עם-עד, [https://web.archive.org/web/20100909155001/http://www.kibbutz.org.il/itonut/2004/haver/040909_paz.htm שנה טובה ומאוירת], 9 בספטמבר 2004, באתר הקיבוצים (מאמר העוסק בגלויות "שנה טובה" שאייר בוכוולד)
* אביהו אגוזי והילה זהבי, [http://www.cartoon.org.il/article/archive32.aspx?keySearch=#anchor_gallery מן הארכיון – לקראת מינויו של הרמטכ"ל ה-20 לצה"ל], אתר המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:חולון: אישים
מצנפת שינה

אבנעזר סקרוג', דמות מתוך ה[[נובלה מזמור חג המולד של צ'ארלס דיקנס, במצנפת שינה מחודדת. איור מאת ג'ון ליץ']]
[[כיפה אדומה והזאב, במצנפת שינה עגולה מכווצת בשוליה על ידי סרט. תחריט מאת גוסטב דורה]]
מצנפת שינה היא כובע בד רך, ללא תיתורה, הנחבש כבגד שינה, לרוב יחד עם פיג'מה או כתונת לילה. מצנפת השינה נועדה לחמם, והייתה מקובלת בצפון אירופה טרם היות ההסקה המרכזית, כאשר הבתים היו קרים בלילות. שימוש נוסף של המצנפת הוא הגנה על התסרוקת.<ref></ref>

כובעי השינה של הנשים היו בדרך כלל פיסת בד ארוכה כרוכה סביב הראש, או כובע בד רך ועגול ששוליו מכווצים. מצנפות השינה של הגברים היו מחודדות, לרוב עם קצה מוארך שבראשו פונפון, אשר שימש כצעיף לחימום הצוואר אך לא היה ארוך כצעיף כדי למנוע סכנת חנק בעת השינה.

בימי טייברן וכלא ניוגייט בהיסטוריית ההוצאות להורג בתלייה בבריטניה, המצנפת ששימשה להסתרת יסורי האסירים הייתה לרוב מצנפת שינה אשר הסוהרים סיפקו לאסירים שיכלו להרשות זאת לעצמם. לאחר שהאסיר סיים להתפלל, התליין משך את המצנפת על פניו של האסיר. נשים בחרו בחלק מהמקרים במצנפת עם רעלה. מסביבות 1850 הרשויות סיפקו מצנפת פשתן לבנה כחלק מתהליך ההוצאה להורג.

כיום כמעט ואין שימוש במצנפות שינה ליעדן המקורי, אולם הן מוצגות תדיר בסרטי אנימציה (ולעיתים בסרטים אחרים), כחלק מבגדי השינה של הדמויות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

שיר הערש "זהו הבית שג'ק בנה" (השיר דומה בנושא ובפורמט לחד גדיא), מתוך The complete collection of pictures & songs (1887). האיור מתאר את הכומר שזה עתה התעורר בשל קריאת התרנגול, עודו לבוש כתונת לילה ומצנפת שינה]]
קטגוריה:כיסויי ראש
קטגוריה:בגדי שינה
ניקי אימבר

ניקי אימבר בעבודה על אחד מפסליו
פרט מיצירתו של אימבר "משואה לתקומה" המוצבת בגן הפסלים בכניסה לעיר [[כרמיאל]]
איגנץ אימברמן (Ignaz Imbermann; 20 באוקטובר 1920 – 1996) הידוע בכינוי ניקי אימבר (Nicky Imber) היה פסל וצלם יהודי. ידוע בשל סדרת פסלי "משואה לתקומה" המוצבים בגן ציבורי בכרמיאל.

אימבר נולד בווינה בירת אוסטריה ב-1920. (קרוב של נפתלי הרץ אימבר, מחבר "התקווה".)
לאחר סיפוח אוסטריה על ידי הנאצים ב-1938 נכלא במחנה הריכוז דכאו משם הצליח להימלט. ב-1943 הצטרף לצבא הבריטי, ולאחר המלחמה שהה בקניה ובדרום אמריקה, שם עסק באומנות ועשה לעצמו שם כפסל. בין 1978 ל-1981 בנה סדרת פסלי ענק המנציחים את השואה והתקומה, המוצבים בגן הפסלים בכניסה לעיר כרמיאל. בשלב זה עלה לישראל, וביסס בה את ביתו. נפטר ב-1996 בווינה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20130927133449/http://nicky-imber.com/index_hebrew.html אתר הבית של ניקי אימבר]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פסלים יהודים אוסטרים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:ניצולי השואה: אוסטריה
קטגוריה:יהודים בשואה: אוסטריה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
מוחמד אלק

מוחמד אלק (בערבית: محمد علاق; 17 באוגוסט 1974 – 8 במרץ 2016) היה ספורטאי אלג'יראי שהתחרה במשחקים הפאראלימפיים במסגרת המשלחת האלג'ירית. אלק היה אלוף פאראלימפי, והספורטאי האלג'ירי הראשון שהצליח לזכות במדליה פאראלימפית.

==ביוגרפיה==
אלק התמודד במשחקים הפאראלימפיים לראשונה ב. הוא התחרה בריצת 400 מטר, אך לא הצליח לסיים את התחרות. בריצת 100 מטר הוא זכה במדליית זהב כשקבע שיא עולם של 12.03 שניות (קטגוריה T36), לפני הגרמני פיטר האבר (12.45 שניות) והמצרי אחמד חסן מחמוד (12.65 שניות) בריצת 200 מטר קבע אלק שיא עולם במקצה המוקדם עם 24.61 שניות, אותו שיפר במקצה הגמר כשזכה במדליית זהב נוספת עם תוצאה של 24.32 שניות.

ב הגיע אלק לשיאו. הוא זכה במדליית הזהב בריצת 100 מטר עם שיא פאראלימפי של 11.99 שניות, במדליית זהב נוספת בריצת 200 מטר עם תוצאה של 24.39 שניות, ובמדליית זהב שלישית בריצת 400 מטר עם שיא עולם של 54.66 שניות.

ב השתתף אלק בריצת 200 מטר בלבד, וזכה במדליית הארד עם תוצאה של 25.10 שניות, אחרי צ'ן יאנג הסיני ומאט סלייד הניו זילנדי. הוא חזר והתחרה גם ב אך לא הצליח להעפיל לריצות הגמר ב-100 וב-200 מטר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים
קטגוריה:אתלטים אלג'יראים
קטגוריה:אצנים
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:אתלטים נכים
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלג'יראים שנולדו ב-1974
קטגוריה:נפטרים ב-2016
אקספדיטוס

אקספדיטוס הוא מרטיר וקדוש נוצרי. לפי החיבור "Martyrologium Hieronymianum", אקספדיטוס היה חיל בצבא הרומי אשר המיר את דתו לנצרות, והוצא להורג בעריפת ראש עקב אמונתו הנוצרית, במהלך הרדיפות של הקיסר דיוקלטיאנוס, בתחילת המאה ה-4 לספירה.

לפי האמונה, בעת שהחליט אקספדיטוס להתנצר, הופיע בפניו השטן בצורת נחש או עורב, וביקש ממנו להמתין עם המעשה. אולם אקספדיטוס דרך עליו והרג את החיה, ואמר "אני אהפוך לנוצרי היום!". בגרמניה במאה ה-17, היה נהוג לצייר את אקספדיטוס כעורך דין אשר מוחץ ברגלו עורב, אשר צועק "Cra! Cra!", אשר בלטינית מפורש כ"מחר".

"אקספדיטוס", אשר משמעו "מהירות", משמש כפטרון של מאמינים אשר נדרשים לפתרונות מהירים ולהימנע מעיכובים.

פולחן אקספדיטוס נפוץ כיום גם בדרום ארצות הברית, במדינות לואיזיאנה וניו אורלינס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מרטירים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4
היפומי סוזוקי

היפומי סוזוקי (ביפנית: ひふみ スズキ; נולדה ב-18 באוקטובר 1957) היא ספורטאית יפנית שהתחרתה במשחקים הפאראלימפיים בעבור המשלחת היפנית. סוזוקי היא אלופה פאראלימפית בתחרות הקשתות ב.

==ביוגרפיה==
סוזוקי השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים ב והצליחה לזכות במדליית הארד בתחרות הקשתות בתחרות היחידים, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לפאולה פנטאטו, האלופה האיטלקית הנכנסת, וניצחה בקרב על מדליית הארד את הבריטית קרן ניוטון.

ב הצליחה לזכות במדליית הזהב בתחרות האישית לאחר שגברה בתחרות הגמר על סנדרה טרוקולו האיטלקייה. בתחרות הקבוצתית הוסיפה סוזוקי מדליה נוספת כשזכתה עם נבחרתה במדליית הכסף, לאחר הפסד לאיטליה בגמר.

סוזוקי חזרה והתחרתה ב בפעם האחרונה. בתחרות ליחידים היא הצליחה להעפיל רק עד לשלב רבע הגמר, ובתחרות הקבוצתית סייעה לקבוצתה לזכות במדליית הארד, לאחר הפסד בחצי הגמר לנבחרת הבריטית, וניצחון במשחק על מדליית הארד מול המשלחת האוקראינית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופות פאראלימפיות יפניות
קטגוריה:קשתים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:משתתפות המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:קשתים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:משתתפות המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:קשתים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:משתתפות המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:קשתיות
קטגוריה:ילידות 1957
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1957
עדי רגב

עדי רגב (נולד ב-20 במאי 1981) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הסנטר. גובהו 2.04 מטרים.

==במחלקת הנוער==
עדי רגב גדל במחלקת הנוער של מכבי רמת גן, ואף שימש כקפטן. הוא זכה בחודש מאי 2000 עם קבוצת הנוער של המועדון באליפות המדינה של עונת 1999/00, לאחר שקלע 25 נקודות. יחד עם עודד שעשוע, ליאור רובינשטיין והמאמן מאור חמו. לאורך השנים היה בסגל נבחרת הנוער ונבחרת העתודה.

==בקבוצות בוגרים==
משחק הבכורה שלו בבוגרים בליגת העל היה בעונת 1998/99 מול קבוצת הפועל ירושלים. לאחר מכן שיחק בקבוצת הבוגרים במשך 3 עונות, 

בעונת 2001/02, הגיע לקבוצת מכבי אשדוד מהליגה הלאומית, שניהלה מאבק הישרדות עד למחזור האחרון ונשארה.

בעונת 2002/03 חזר לעירוני רמת גן ושיחק בה במשך עונה אחת. בעונות 2003–2005 שיחק באליצור אשקלון, איתה הגיע בעונה הראשונה לבית הגמר ולמקום הרביעי בליגה. ובעונה שלאחר מכן הגיע עם הקבוצה עד לרבע גמר היורוקאפ צ'לנג'.

בעונת 2005/06 חזר למכבי אשדוד ונתן עונה עם ממוצעים של 6.8 נקודות ו-2.1 ריבאונדים ב-7.2 דקות משחק. בעונה שלאחר מכן חזר לליגת העל וחתם בקבוצת בני השרון.

בעונת 2007/08 שיחק בקבוצת הפועל נס ציונה, איתה העפיל בסיום העונה לליגה הלאומית. 

מאז עונת 2008/09 משחק רגב בקבוצת מכבי רחובות מהליגה הארצית. במקביל לומד מנהל עסקים ומרצה במכללה בנושאים של כלכלה ומתמטיקה.

בשנת 2013 הקים יחד עם שותף(יניב גוטמן) את האתר "רגב+גוטמן"<ref></ref> הנותנים תרגולים ושיעורי עזר ללומדים במגוון קורסים בעיקר בניהול, כלכלה וחשבונאות וגם בתכנות.

עדי רגב נשוי להגר ומתגורר במושב בית חנניה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.basket.co.il/StatsPage_PlayersPoints.asp?SText=%F2%E3%E9+%F8%E2%E1&cYear=0&TeamId=0&search=+%E7%F4%F9+&lang=&PlayerId=0 פרופיל השחקן באתר מנהלת ליגת העל]
* [http://www.nrg.co.il/online/54/ART2/125/676.html מאקרו כדורסלן] באתר nrg

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:כדורסלני מכבי רחובות
קטגוריה:כדורסלני עירוני נס ציונה
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
נפתלי צבי לאבין

נפתלי צבי לאבין (ו' בתמוז תרע"ו, 1916 – י' באדר תשס"ט, 8 במרץ 2009) היה האדמו"ר מזידיטשוב בארצות הברית.

== קורות חייו ==
נולד בקולומיאה בגליציה (היום אוקראינה), בן בכור לרב אלכסנדר יו"ט ליפא, האדמו"ר מזידיטשוב-ברגסז, ולהינדה, בתו של רבי משה לאבין מדרוהביטש. נקרא על שם סבו רבי נפתלי צבי הורוביץ מרופשיץ. 

בגיל 14 לערך שלחו אותו הוריו לעיירה סעליש, שם למד שנתיים אצל הרב יצחק אייזיק וייס מספינקה וקיבל ממנו "היתר הוראה". היה חבר בחבורת "שומר אמונים" של הרב אהרן ראטה.

=== בתקופת השואה ===
טרם השואה נישא הרב לאבין לבת דודו, הרב חיים אברהם פולק מברגסז, שהיה נכדו של הרב יוסף מאיר וייס מספינקה. היא נהרגה בשואה. בתקופת מלחמת העולם השנייה נמלט לעיירה סאטו מארה (סאטמאר) ומאוחר יותר עבר לעיירה דז' (דעזש), שם למד עם הרב משה יהושע הגר, לימים האדמו"ר החמישי של חסידות ויז'ניץ.

לאחר סיום המלחמה החל הרב לאבין לשמש כדיין בקהילת "שארית הפליטה" של הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם במחנות הריכוז קאופרינג. הוא נישא בשנית לבת הרב יחיאל אלתר הלוי שטיינברג.

=== פיתוח החסידות ===
בשנת ה'תש"י (בערך) היגר הרב לאבין ללונדון, שם פתח בית כנסת. בשנת תשכ"ח התאלמן ונשאר עם 7 ילדים. הוא התחתן עם הרבנית ניסל האס ממונטריאל ועקר לשם. בשנת ה'תשל"א עבר לוויליאמסבורג שבניו יורק. הקים מוסדות בברוקלין, בבריטניה ובישראל.

הרב לאבין היה מקורב לרבי יואל טייטלבוים, האדמו"ר מסאטמאר.

נפטר בי' באדר תשס"ט (8 במרץ 2009) ונטמן בבית הקברות בקריית יואל בסמוך לקברו של האדמו"ר יואל טייטלבוים.

== משפחתו ==
בניו:
* רבי אלכסנדר יו"ט ליפא - חתנו של רבי מרדכי הלפרין מקוז'ניץ. נפטר בחיי אביו
** רבי משה אליקים בריעה - אדמו"ר מ'זידיטשוב (לי גרדנס)
* הרב משה - רב בית הכנסת קהל חרדים-זידיטשויב בוויליאמסבורג
* הרב שלמה דב - אדמו"ר מזידיטשוב-לונדון
* הרב ישעיה - אדמו"ר מזידיטישוב-ברגסז בוויליאמסבורג
* הרב אהרן מאיר - חבר בד"צ "התאחדות הרבנים" ואבדק"ק באלחוב-זידיטשוב
* הרב יצחק אייזיק - אדמו"ר מזידיטשוב-בני ברק

חתניו:
* רבי דוד קאהן - האדמו"ר מתולדות אהרן
* רבי אלימלך לאווי - האדמו"ר מטאהש

<gallery perrow="4">
File:The rabbi w tosher rabbi.JPG|הר' מזידיטשוב עם הר' מטהאש
File:The rabbi on chanuka.JPG|בהדלקת נרות חנוכה
שער הספר חיבת צבי.jpg|שער הספר חיבת צבי

</gallery>

==לקריאה נוספת==
*חיבת צבי בהוצאת כולל שומרי החומות בשיתוף עם מכון אור הנצח, ברוקלין ה'תש"ע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ivelt.com/forum/viewtopic.php?f=31&t=7093&sid=3741a53516146c5f074f6aa620ee8951 ר' נפתלי צבי לאבין מזידיטשוב], באתר אידישע וועלט (באידיש)

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רים אמריקאים
קטגוריה:אדמו"רי בית זידיטשוב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
British Overseas Airways Corporation

British Overseas Airways Corporation (מאנגלית: תאגיד התעופה הבריטי מעבר לים, בראשי תיבות: BOAC) הייתה חברת התעופה הבריטית שפעלה בנתיבים שמחוץ לאירופה בין 1939, עת הוקמה מאיחוד בין חברת אימפיריאל איירווייז וחברת ".British Airways Ltd", ועד 1974 עת אוחדה עם חברת "British European Airways", ליצירת חברת בריטיש איירווייז הפועלת כיום.

במהלך מלחמת העולם השנייה חברת התעופה פעלה כפי שהורה מזכיר המדינה לאוויר, בתחילה כשירות התובלה של חיל האוויר המלכותי, ללא כל דרישה לפעול באופן מסחרי. סר ג'ון רית', שהיה יו"ר אימפריאל איירווייס ואז BOAC עד ינואר 1940, קבע את האתוס ששירות לציבור ולא לרווחים ודיבידנדים צריך להיות הכוח המניע את חברת התעופה. במהלך המלחמה BOAC הפעילה שירותים טרנס אטלנטיים בתוספת רשת של נתיבים אפריקאים ומזרח תיכוניים שבמרכזם קהיר. לאחר המלחמה חוותה חברת התעופה התערבות פוליטית מתמשכת על נתיבים להפעלה וכלי טיס לשימוש. היה לה קושי רב לרכוש את המטוסים האמריקניים הדרושים להם כדי לספק שירותים תחרותיים. חברת התעופה הקימה את עדן איירווייס והונג קונג איירווייס, הייתה בעלת אחזקות במניות במזרח התיכון איירליינס, קפריסין איירווייס וגולף אוויאשן, וקבעה חוזי ניהול עם כווית איירווייז ועיראקי איירווייס. במזרח הרחוק BOAC היה מעורב באופן דומה עם Malayan Airways, Borneo Airways ו- Fiji Airways.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות תעופה בריטיות שנסגרו
קטגוריה:בריטיש איירווייז
הדיוויזיה העשירית (הודו)

דיוויזיית חיל הרגלים ההודית ה-10 (באנגלית - Indian 10th Infantry Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים בצבא הודו הבריטית שלחמה בזירות שונות בזמן מלחמת העולם השנייה. 

==הקמת הדיוויזיה==

הדיוויזיה הוקמה בחופזה, בשנת 1941 כאשר מרד רשיד עאלי אל-כילאני חייב העברה מהירה של כוחות לעיראק. הכוחות היחידים שניתן היה להקצות במרחב היו כוח בסדר גודל של חטיבה מתוגברת שעמד להפליג מקראצ'י למלאיה בפיקודו של הגנרל ויליאם ארצ'יבלד קנת' פרייזר. באפריל 1941 הוסט הכוח ממסלולו והופנה לבצרה, שם היה מעורב בלחימה לדיכוי המרד. באפריל-מאי 1941, בעיראק, תוגבר הכוח ביחידות שונות, עד שגובש לכלל דיוויזיית רגלים. במאי 1941 חלה פרייזר והוחלף בגנרל ויליאם סלים.

==שירות בזירת המזרח התיכון==

תחת פיקודו של סלים, שירת הכוח בזירת המזרח התיכון, כחלק מקבוצת כוחות שהתאגדו אד-הוק במסגרת המערכה העיראקית, שנקראה כוח עיראק. כוח עיראק לחם בתחילה בעיראק, ולאחר הבסת כוחותיו של רשיד עאלי אל-כילאני והחזרת השליטה של העוצר ההאשמי הפרו בריטי עבד אל-אילה בעיראק, המשיך הכוח ולחם במסגרת המערכה בסוריה ובלבנון, ביוני 1941, כנגד כוחות צרפת של וישי, במטרה להשליט על סוריה ולבנון את כוחות צרפת החופשית. לאחר מכן לחם כוח עיראק במסגרת הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן שנועדה להבטיח כי איראן לא תצטרף אל כוחות מדינות הציר והתרחשה כמעט ללא התנגדות של ממש.

==המערכה במדבר המערבי==

במרץ 1942, לאחר הצטרפות האימפריה היפנית ללחימה, קיבל סלים פיקוד על כוחות הבריטים בבורמה, והפיקוד על הדיוויזיה הועבר למייג'ור ג'נרל תומאס ויינפורד ריס. הדיוויזיה הועברה ללחימה במסגרת המערכה במדבר המערבי והוכפפה אל הקורפוס ה-13 של הצבא הבריטי. ביוני 1942 קיבלה הדיוויזיה פקודה להחזיק בעמדות הסמוכות לגבול שבין מצרים ללוב למשך 72 שעות במהלך נסיגת הארמייה השמינית של הצבא הבריטי אל אל עלמיין. ריס טען כי הדבר אינו אפשרי, כי כוחות הדיוויזיה אינם מרוכזים דים, וכי עבודות הביצורים במקום אינן מספיקות. בתגובה פוטר ריס על ידי ויליאם גוט, מפקד הקורפוס ה-13, והעביר את הפיקוד על הדיוויזיה למייג'ר ג'נרל ג'ון סבסטיאן ניקולס. כפי שחזה ריס הצליח רומל לפרוץ את קו ההגנה שיצרה הדיוויזיה.

לאחר תבוסה זו נשלחה הדיוויזיה לקפריסין לשם ארגון מחדש, והושמה תחת פיקודו של מייג'ור ג'נרל אלאן ברוס בלאקסלנד. לאחר מכן הוצבה בעיראק, כחלק מהארמייה העשירית של הצבא הבריטי, שהורכבה מהיחידות שהרכיבו בעבר את כוח עיראק. ביולי 1943 הוצב מייג'ר ג'נרל וילפריד לואיס לויד כמפקד הדיוויזיה, וכאשר נהרג לויד בהתרסקות מטוס בינואר 1944 הוצב מייג'ר ג'נרל דניס וייטהורן ריד כמפקד הדיוויזיה.

==המערכה האיטלקית==

במרץ 1944 הוצבה הדיוויזיה במסגרת הארמייה השמינית של הצבא הבריטי בחזית האדריאטית. המערכה לחמה במסגרת המערכה האיטלקית ועלתה לאורך חצי האי האיטלקי צפונה, בלחימה רצופה לחציית הקו הגותי ולאחר מכן עד הניצחון במאי 1945. לאחר מכן הוצבה הדיוויזיה במשימות אבטחה ביוגוסלביה ובטרייסט עד שהושבה להודו, בשנת 1947.

ההודית ה-10
ההודית ה-10
קטגוריה:הודו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יחידות בצבא הודו הבריטית
סי-או-סה פול

הכניסה לגשר; איור בספר מסעותיו של [[ז'אן שארדן, סביבות 1675]]
סי-או-סה פול (בפרסית: سی و سه پل; מילולית: גשר ה-33; מכונה גם גשר אללה ורדי ח'אן) הוא גשר בעל 33 קשתות, העובר מעל הנהר זאינדה-רוד באספהאן שבאיראן. הגשר הוא אחד מ-11 הגשרים שבאספהאן, נחשב לאחד הגשרים היפים ביותר באיראן, וכנראה הגשר המפורסם באספהאן.

הגשר נבנה בשנת 1602 תחת עבאס שאה הראשון שליט האימפריה הספווית, שמינה את הגנרל אללה ורדי ח'אן כאחראי על בנייתו. תחילה נקרא הגשר על שמו - גשר אללה ורדי ח'אן.

זהו גשר צף הבנוי על שדרה של פונטונים. ביניהם - מתחת לגשר - נמצא בית תה מפורסם, הנגיש רק מהגדה הדרומית.

הגשר כולל שתי שורות של 33 קשתות. משני צדי הכביש שעל גבי הגשר בנויים שני קירות גבוהים, ולצדו שביל להולכי רגל. בעבר היו קירות הגשר מעוטרים בציורי פרסקו. המזרחן סיר ויליאם אוסלי, שראה פרסקאות אלו בשנת 1823, הביע את חששו שהם עלולים להשפיע לרעה על מוסריותם של העוברים והשבים.

אורכו של הגשר הוא 297.6 מטרים ורוחבו 13.75 מטרים. 34 המזחים עליהם בנוי הגשר הם בעובי של 3.49 מטרים והקשתות ברוחב של 5.57 מטרים.

==גלריה==
<gallery widths="135px" heights="115px" perrow="6">
33 pol.JPG
33pol.jpg
Hoeltzer23.jpg
Allah Verdi Khaan-Esfahan.jpg
Isfahan R06.jpg
Si-o-se Pol (Esfahano) 001.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.isfahan.org.uk/pol33/33pol.html על אודות הגשר] 
* [https://web.archive.org/web/20100207200354/http://www.nirupars.com/galerie/nirupars/esfahan/si-o-se_pol/si-o-se_pol_1.php תמונות של הגשר] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איראן: גשרים
קטגוריה:אספהאן: מבנים
רוברט לורנס סטיין

רוברט לורנס "ר. ל." סטיין (באנגלית: Robert Lawrence "R. L." Stine; נולד ב-8 באוקטובר 1943) הוא סופר יהודי-אמריקאי. סטיין שמכונה "סטיבן קינג של הילדים". הוא סופר שכתב מאות ספרי אימה כולל סדרת ספרי "רחוב פחד" ונספחיה, וסדרת "צמרמורת" ונספחיה - שניהם עובדו לסרטי קולנוע וטלוויזיה.

== ביוגרפיה ==
סטיין נולד בקולומבוס (אוהיו) ב-8 באוקטובר 1943 להורים יהודים, אן פיינשטיין, עקרת בית ולואיס סטיין פקיד שילוח. הוא התחיל לכתוב בגיל 9 כאשר מצא מכונת כתיבה בעליית הגג. הוא התחיל להקליד סיפורים וספרי בדיחות. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של אוהיו ב-1965 עם תואר באנגלית. בזמן שלמד באוניברסיטה ערך סטיין את כתב העת להומור של אוניברסיטת אוהיו שעון השמש במשך שלוש מתוך ארבע השנים שלמד שם. לאחר מכן עבר לניו יורק כדי להמשיך בקריירה של סופר. הוא כתב עשרות ספרי הומור לילדים בשם העט בוב סטיין השמח (Jovial Bob Stine) ויצר את כתב העת ההומוריסטי בננות.

ב-1986 כתב סטיין את ספר האימה הראשון שלו שנקרא פגישה עיוורת. הוא המשיך לכתוב עוד ספרים רבים כאלה, כולל שמרטפית ושמה סיוט, חוף הרוחות ועוד.

ב-1989 התחיל לכתוב את ספרי עלילות רחוב פחד. לפני שהחל בכתיבת סדרת צמרמורת הוא כתב שלושה ספרי מדע בדיוני הומוריסטיים שנקראו טיפשים באימון (Jerks in Training), שוטים בפטרול (Bozos on Patrol) ומפסידנים בחלל (Losers in Space). ב-1992 התחיל סטיין לפרסם את סדרת צמרמורת. על פי רשימת פורבס של ארבעים הבדרנים המרוויחים ביותר לשנת 7–1996 נמצא סטיין במקום ה-36 עם הכנסה של 41 מיליון דולר. ספריו נמכרו ביותר מ-400 מיליון עותקים בכל העולם, נכון ל-2008. העיתון USA Today כינה את סטיין כסופר רבי המכר מספר אחד באמריקה.

בשנות ה-90 הוא נכלל ברשימת האנשים המעניינים ביותר של העיתון פיפל וב-2003 הוא נכנס לספר השיאים של גינס כסופר סדרות הילדים הנמכר ביותר בכל הזמנים.

בעשור הראשון של המאה ה-21 עבד סטיין על כתיבת חמש סדרות שונות: Mostly Ghostly, Rotten School, עלילות רחוב פחד (Fear Street), The Nightmare Room, Goosebumps HorrorLand.

ב-22 ביוני 1969 נישא סטיין לג'יין ולדהורן שנעשתה עורכת וסופרת. הקימה ב-1983 את הוצאת פאראשוט (Parachute Press).

בנם היחיד מתיו נולד ב-1980 ועובד בתעשיית המוזיקה.

== פרסים ==
ב-2002 קיבל פרס אלוף הקריאה (Champion of Reading) מהספרייה הציבורית של פילדלפיה, פרס בחירת הילדים לספרי מסתורין/אימה מאת Disney Adventures (שלוש פעמים) ופרס בלימפ בטקס Kids' Choice Awards (גם שלוש פעמים).

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.rlstine.com/ Official site]
* [http://www.fantasticfiction.co.uk/s/r-l-stine/ R. L. Stine at Fantastic Fiction]
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:סופרי מתח ואימה אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
אסכולת אנטוורפן

אסכולת אנטוורפן היא תנועה אמנותית שמרכזה היה באנטוורפן, במהלך המאה ה-16, כאשר בתקופה זו היוותה העיר מרכז כלכלי של ארצות השפלה, ולאחר מכן במאה ה-17 כאשר הפכה למעוז האמנותי של הבארוק הפלמי, בעיקר בידי האמן פטר פאול רובנס.
תיבת נח של פול דה ווס

==היסטוריה==
אנטוורפן תפסה את מקומה של ברוז' כמרכז הסחר של ארצות השפלה בשנת 1500 לערך. ציירים, אמנים ובעלי מלאכה הצטרפו לגילדה של סנט לוק, שהייתה באנטוורפן.
האסכולה הראשונה שצמחה בעיר היא המנייריזם של אנטוורפן, קבוצה של ציירים אנונימיים שציירו בשיטה הגותית המאוחרת ופעלו בעיר בין השנים 1500–1520. בעקבותיהם פעלו בעיר ציירים מנייריסטיים שעבדו במסורת האיטלקית שהתפתחה בתקופת הרנסאנס הגבוה. יאן מביז היה אמן מרכזי בעיר בתקופה זו. אמנים אחרים, כגון פרנס פלורי המשיכו בסגנון זה.
המהומות שפרצו באזור ארצות השפלה בשנת 1566, פגעו מאוד באמנות העיר. אמנים כגון אוטו ואן ויין התחילו לעבוד בסגנון מיינריסטי מאוחר ועיטור דתי מחודש. באותה תקופה החלה התדרדרות בעיר מאחר שנהר סכלדה היה נתון במצור על ידי ההולנדים, וכתוצאה מכך פחת המסחר.
במאה ה-17 חוותה העיר התחדשות בתחום האמנות. פיטר פול רובנס ויעקב ג'ורדנס פתחו סדנאות, ובהשפעת האמן אנתוני ואן דייק, נעשתה אנטוורפן למרכז הבארוק הפלמי ולמרכז הוצאה לאור, בו הודפס היקף מרשים של תדפיסים מעבודותיהם של אמני העבר וכן איורי ספרים. הודות למספר אמנים שהתמחו בציורי חיות, ביניהם פרנס סנדרס, יאן פיט ופול דה ווס, נשלט תחום זה באנטוורפן במחצית הראשונה של המאה. אמנים רבים הצטרפו לגילדה romanists. כיוון שהמצב הכלכלי החמיר באותה תקופה, וכיוון שהכנסייה והשלטון הפחיתו את תמיכתם הכלכלית, נאלצו אמנים רבים וסטודנטים שלמדו באנטוורפן לעבור להולנד, לאנגליה, לצרפת ולמקומות אחרים. בסוף המאה ה-17 חדלה אנטוורפן לשמש כמרכז גדול לאמנות.

המורשת האומנותית מיוצגת במוזיאונים רבים, וציורים רבים מהאסכולה בכלל.

== קישורים חיצוניים == 

* [https://web.archive.org/web/20160303174826/http://israeli-muni-news.com/?p=14129 "המלך שותה", מידע על יצירתו גדולת הממדים של האמן הפלמי יקוב יורדנס באתר israeli-muni-newsm]

קטגוריה:אסכולות באמנות
פלמים
קטגוריה:פלמים
קטגוריה:ציירים של תקופת הבארוק
קטגוריה:אנטוורפן
רורנבאקה

רורנבאקה (בספרדית: Rurrenabaque; מכונה גם "רוּרֶה") היא עיירה בצפון בוליביה, לגדות נהר בני.

==היסטוריה==
תושביו המקוריים של האזור בו שוכנת כיום העיירה היו ציידים-לקטים בני הצימנה (Tsimané). במהלך המאה ה-16 הגיעו לאזור מגלי ארצות אירופיים, במסגרת חיפושיהם אחר עיר הזהב האגדית של האינקה, אל דוראדו. מציאת זהב בכמויות קטנות באדמות המקום עודדה את מגלי הארצות להעמיק את חיפושיהם במעבה היער. במהלך המאה ה-17 הגיעו גם מיסיונרים פרנציסקנים וישועים, והחלו להקים יישובים וחוות לגידול בקר.

ב-1844 הוקמה גם העיר רורנבאקה. ככל הנראה, מקור שמה במילים סושה אנאבאקה (Sushe enabaque), שפירושן בשפת הטאקנה הילידית "לגונת הברווזים". היא החלה לשגשג כמרכז להפקת כינין, ובהמשך גם נהנתה מ"בום הגומי", עד ראשית המאה ה-20. התושבים הילידים החלו לעבוד כפועלים בתעשיות אלה, ונטמעו בהדרגה באוכלוסייה הקולוניאלית. במהלך המאה ה-20 הוקמו בעיר בתי ספר ממלכתיים. לצד השיפור ברמת ההשכלה של התושבים, נגרמה כתוצאה מכך שחיקה נוספת במעמדן של השפות הילידיות והמסורות המקומיות. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקמה בסמוך לעיירה הטריטוריה הילידית פילון לאחאס (Pilón Lajas) במטרה לסייע בשימור מסורות אלו.

ב-1995 הוכרז הפארק הלאומי מאדידי. העיירה הפכה לשער הכניסה העיקרי ליערות הגשם שלו ולביצות הפמפאס, והייתה בשל כך למוקד משיכה למטיילים. בעקבות התפתחות ענף התיירות בעיירה, חל גידול חד במספר תושביה מאז שנות ה-90 של המאה ה-20. ב-1992 התגוררו בה כ-5,000 תושבים, ב-2001 כ-8,500, וב-2012 כבר התגוררו בה למעלה מ-15 אלף תושבים.

==תחבורה==
רורנבאקה ממוקמת כ-410 ק"מ צפונית ללה פאס, בדרך שנמשכת כ-18 שעות נסיעה, ועד 2006 כללה את דרך היונגאס, המכונה "דרך המוות". בנוסף, פועל בסמוך לעיירה שדה תעופה קטן. שלוש חברות תעופה מקומיות מקיימות טיסות סדירות בינו לבין לה פאס, סנטה קרוס, טרינידד וסן בורחה. רק בשנת 2010 נסלל מסלול הטיסה בשדה. עד אז, נחתו המטוסים על האדמה, ועקב כך הושבת שדה התעופה בזמן גשם.

== גלריה ==
<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="3">
Rurrenabaque.jpg|רחוב בעיירה
Avión en el Aeropuerto de Rurrenabaque Bolivia.jpg|מטוס על מסלול ההמראות בשדה התעופה של רורנבאקה, לפני סלילתו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120119075039/http://rurrenabaque.com.bo/ אתר מידע למטיילים ברורנבאקה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוליביה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1844
לאוטם

מחוז לאוטם (בטטום: Lautein) הוא המחוז השני בגודלו במדינה מזרח טימור, הוא נקרא על שם העיירה לאוטם בצפון. המחוז נמצא במזרח המדינה וגובל במערבו במחוזות באוקאו וויקקה. האוכלוסייה במחוז מונה 55,921 אנשים שחיים על שטח של 1,702 קמ"ר. מחוז זה ומחוז מנטוטו הם היחידים במזרח טימור, שחולקים גבול עם שני הצדדים של הים במדינה (גם מדרום וגם מצפון).

במחוז זה ישנם חופים רבים בעלי חול ים רב, נוף פראי ומחוספס עם הרים ממערב ומדרום ורמות במרכז. במחוז זה נמצא האגם הגדול ביותר של מזרח טימור. יותר ממחצית האוכלוסייה במחוז עוסקת בחקלאות, ורוב הייצור נלקח בעיקר לשימוש עצמי. בירתו היא לוספלוס.

==ראו גם==
* מחוזות מזרח טימור

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

לאוטם
להשאר יהודי

להישאר יהודי (ברוסית: Чтобы ты остался евреем) הוא ספר אוטוביוגרפי של הרב יצחק זילבר שנכתב ברוסית. כרמלה רייז, מסורבת עלייה יוצאת ליטא, מחברת הספר "מירושלים דליטא לירושלים של למעלה", ערכה את הספר מראיונות עם הרב זילבר. הספר יצא לראשונה ברוסית ב-2004 על ידי ארגון תולדות ישורון.

==הספר==
הספר הוא אוטוביוגרפי ומסופר בגוף ראשון. הבסיס לספר היה שיחות מוקלטות שערכה כרמלה רייז עם הרב זילבר במשך שנה שלמה בכל מוצאי שבת. בספר משולבות עדויות של אישים אחרים שחיו בתקופה כמו ד"ר יעקב צ'צ'קס, מוהל שפעל בברית המועצות ועזר במילת יהודים רוסים רבים לאחר שעלה ארצה, צבי פטלס, ר"מ בישיבת תורת חיים וחוזר בתשובה ומתלמידיו, בנו הרב בן ציון זילבר, בתו חוה ואחרים.

הספר מתאר את חייו של הרב זילבר שנולד בקאזאן, 1917 ומגולל את מסכת חייו שהייתה כרוכה במאבק על קיום תורה ומצוות. הרב זילבר ומשפחתו היו מבין היהודים היחידים באותה תקופה בברית המועצות שהצליחו לקיים את מצוות התורה באופן מלא.

בספר מתאר הרב זילבר כיצד שמר על קיום המצוות גם בכלא הרוסי בו נכלא באשמת מסחר באיגרות חוב ממשלתיות ושוחרר לאחר חג הפסח שחל לאחר מותו של סטלין.

על פי דבריו של הרב זילבר בפתח הדבר של הספר, הוא לא תכנן להעלות את מסכת חייו על הכתב אף על פי שרבים ניסו לשכנעו לעשות כן. מה שהוביל אותו לכך היה פגישה שקיים עם הרב יצחק הוטנר בה התעניין הרב על מאורעותיו ברוסיה. לאחר שסיפר לו את קורותיו דחק בו הרב הוטנר לכתוב ספר. לדברי הרב זילבר, זה מה שהוביל אותו לספר את סיפורו.

הספר יצא במקור ברוסית, בחייו של הרב זילבר. לאחר מותו תורגם הספר לעברית, אנגלית, צרפתית ויידיש.

ההוצאה הראשונה בעברית הייתה בשנת תשס"ז-2006, בתרגומה של ר. סמינסקי, ותורגם לאנגלית על ידי הוצאת ספרים פלדהיים (באנגלית: To Remain a Jew: The Life of Rav Yitzchak Zilber), לצרפתית (בצרפתית: Rester Juif - La Vie et le Combat de Rav Itshak Zilber) וליידיש.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* אפרת ברזל, [https://www.93fm.co.il/radio/705487/?utm_source=site&utm_medium=Tag:%20להישאר%20יהודי "להישאר יהודי": הסודות מאחורי הספר], באתר רדיו קול חי, י"ח בתמוז תשפ"א
קטגוריה:אוטוביוגרפיות
קטגוריה:ספרי 2004
קטגוריה:ספרי סיפורת חרדיים
קטגוריה:יהדות ברית המועצות
קטגוריה:ספרי פלדהיים