הדיוויזיה השנייה (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה השנייה (בגרמנית: 2. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, מלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה בדנציג במרץ 1816 כחטיבה. <ref>Günter Wegner, Stellenbesetzung der deutschen Heere 1815-1939. (Biblio Verlag, Osnabrück, 1993), Bd. 1, p.93; Claus von Bredow, bearb., Historische Rang- und Stammliste des deuschen Heeres (1905), p.280</ref> היא הפכה לדיוויזיה הראשונה ב-5 בספטמבר 1818. <ref>Wegner, p. 91.</ref> מאז הקמת הקורפוסים ב-1820, הדיוויזיה הוכפפה בימי שלום לקורפוס ה-1 <ref>Wegner, p. 43.</ref> בשנת 1890 הועבר מטה הדיוויזיה לקניגסברג (כיום קלינינגרד, רוסיה), אז בירת פרוסיה המזרחית.<ref name="Wegner, p. 91">Wegner, p. 91.</ref> ב-1899 הועבר המטה לאינסטבורג (כיום צ'רניאחובסק, רוסיה), יותר פנימה וקרוב יותר לגבול עם האימפריה הרוסית.<ref name="Wegner, p. 91" />

הדיוויזיה השנייה לחמה במלחמת אוסטריה–פרוסיה נגד האימפריה האוסטרית ב-1866, כולל קרב קניגרץ. <ref>Hermann Cron et al., Ruhmeshalle unserer alten Armee (Berlin, 1935)</ref> הדיוויזיה לחמה לאחר מכן במלחמת צרפת–פרוסיה נגד צרפת בשנים 1870–1871. היא לחמה בקרב נויזוויל, קרב גרבלוט, המצור על מץ, קרב אמיין, קרב הלוו וקרב סן-קנטן.<ref name="Cron et al., Ruhmeshalle">Cron et al., Ruhmeshalle</ref>

במלחמת העולם הראשונה, הדיוויזיה שירתה בעיקר בחזית המזרחית, כשהיא לחמה בקרבות גומבינן וטננברג, ובקרבות ה-1 וה-2 על האגמים המזוריים. לאחר תבוסתה של רוסיה במלחמה, הדיוויזיה הועברה לחזית המערבית ב-1918, וסיימה את המלחמה כשהיא מחזיקה עמדות סביב אנטוורפן ולאורך המז בבלגיה. <ref>[http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=132&info=02.Infanterie-Division 02. Infanterie-Division - Der erste Weltkrieg]</ref>

== מפקדים ==
* אנדראס גאורג פרידריך פון קצלר (5 בספטמבר 1819–3 באפריל 1820)
* קרל פרידריך פון הולטצנדורף (3 באפריל 1820–18 ביוני 1825)
* קונסטנטין פון לוסאו (18 ביוני 1825–29 במרץ 1831)
* פרידריך אוגוסט פון רומל (30 במרץ 1831–29 במרץ 1837)
* קרל פון שמידט (30 במרץ 1837–14 במרץ 1838)
* פרידריך וילהלם קרל פון גראבוב (30 במרץ 1838–14 בספטמבר 1849)
* אמיל פון וברן (15 בספטמבר 1849–21 בספטמבר 1849)
* גאורג פון שטילפנגל (22 בספטמבר 1849–5 באפריל 1854)
* ברנהרד פון פלהווה (6 באפריל 1854–9 במאי 1855)
* קרל פון קרוף (12 במאי 1855–18 בפברואר 1857)
* אדוארד פון בראוכיטש (19 בפברואר 1857–30 ביוני 1860)
* אלברט פון באצ'קו (1 ביולי 1860–28 בינואר 1863)
* אלכסנדר פון ויטינגהוף גנאנט פון של (29 בינואר 1863–19 ביוני 1864)
* גוסטב פון דר גולץ (25 ביוני 1864–30 בנובמבר 1865)
* פרידריך פון קלאוזביץ (4 בינואר 1866–31 ביולי 1866)
* קרל פון הננפלדט (30 באוקטובר 1866–21 באפריל 1868)
* יוליוס פון הרטמן (22 באפריל 1868–17 ביולי 1870)
* גוסטב פון פריצלביץ (18 ביולי 1870–22 במאי 1871)
* אודו פון טרסקוב (23 במאי 1871–11 במאי 1875)
* אוטו פון ברנהרדי (12 במאי 1875–11 באפריל 1879)
* אמיל פון קונראדי (12 באפריל 1879–14 באפריל 1884)
* רודולף פון קרוסק (15 באפריל 1884–17 באפריל 1885)
* הוגו פון שטרמפל (18 באפריל 1885–2 ביולי 1888)
* וילהלם פון דרזוב (7 ביולי 1888–23 במרץ 1890)
* גוסטב ג'ון פון פריינד (24 במרץ 1890–27 ביולי 1892)
* אדוארד פון אלברטי (28 ביולי 1892–13 במאי 1894)
* ארנולד פון לאנגנבק (14 במאי 1894–1 באפריל 1897)
* קרל פון שטונצנר (2 באפריל 1897–16 באוקטובר 1899)
* גאורג פון אלטן (17 באוקטובר 1899–17 בדצמבר 1901)
* ארתור פון ברייצקה (18 בדצמבר 1901–17 באפריל 1903)
* אוטו פון לודינגהאוזן (18 באפריל 1903–19 במרץ 1906)
* אוסקר פון רייכנבך (20 במרץ 1906–4 במרץ 1908)
* קונרד פון קצלר (5 במרץ 1908–17 ביוני 1908)
* אוטו פון היגל (18 ביוני 1908–1 באפריל 1912)
* אוטו פון בלוב (2 באפריל 1912–31 ביולי 1914)
* אדלברט פון פאלק (31 ביולי 1914–1 ביוני 1916)
* רודולף רייזר (2 ביוני 1916–17 ביוני 1918)
* וילהלם פון דומס (18 ביוני 1918–מאי 1919)

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

2
2