אדני נגדך כל תאותי

ה[[פיוט 'אדני נגדך כל תאותי', תחת הכותרת "בקשה לר' יהודה הלוי זצ"ל" בכתב יד של מחזור קטלוני מהמאה ה-14.]]
אֲדֹנָי<ref>ישנם דפוסים בהם הופיע כאן שם הוי"ה, אך התחילית הנכונה היא שם אדנות, ע"פ הפסוק ב, יעקב יצחקי ביאור הפיוט בתוך מחזור אהלי יעקב - סדר תפילות ליום הכפורים, ירושלים ה'תר"ע, דף פה ע"א, וכן קבע במהדורת דב ירדן, [http://www.dov.jarden.co.il/yehuda_halevi_kodesh_1.html שירי הקודש לרבי יהודה הלוי, כרך ראשון], ירושלים ה'תשמ"ו, עמ' 78</ref> נֶגְדְּךָ כָל תַּאֲוָתִי היא בקשה שכתב יהודה הלוי, הנאמרת במנהגי הספרדים בתפילת שחרית של יום הכיפורים.

== צורה ==
הפיוט בנוי במתכונת 'קצידה'<ref name=":5" /> ושקול, כבקשות ספרדיות רבות,<ref name=":4" /> במשקל המרובה ('ואפר')<ref></ref> – יתד ושתי תנועות יתד ושתי תנועות, יתד ותנועה בדלת וכן סוגר,<ref></ref><ref>יעקב יצחקי ביאור הפיוט בתוך מחזור אהלי יעקב - סדר תפילות ליום הכפורים, ירושלים ה'תר"ע, דף פה ע"ב.</ref> – המסומן גם כ'מפועלים מפועלים פעולים'.<ref>דב ירדן, [http://www.dov.jarden.co.il/yehuda_halevi_kodesh_1.html שירי הקודש לרבי יהודה הלוי, כרך ראשון], ירושלים ה'תשמ"ו, עמ' 78.</ref> כבקשות שקולות רבות, הסוגר של הבית האחרון זהה לדלתו של הבית הראשון<ref>חיים שירמן, השירה העברית בספרד ובפרובנס, ספר ראשון, חלק ב', מוסד ביאליק, ירושלים 1960, עמ' 523.</ref> (תפארת הפתיחה ותפארת הסיום) והוא הפנייה: ( ).

הפיוט מורכב משני חלקים בני 11 שורות (סך הכל 22 בתים), ומפואר בסוף כל שורה בחרוז המבריח 'תִי' . צורתו של הפיוט חריגה בשירת הקודש של ריה"ל, משום שהיא בדרך כלל ממעטת בשימוש בחרוז מבריח ובשקילה קלאסית, וזהו שיר הקודש הארוך ביותר שלו הבנוי בצורה זו, וייתכן ששאב השראה למתכונת זו מהפיוט אלהי אל תדינני כמעלי מאת ר' יצחק אבן מר שאול, אשר גם תבניתו 22 בתים במשקל קלאסי ובחרוז מבריח.<ref>אפרים חזן, תורת השיר בפיוט הספרדי לאור שירת הקודש של ר' יהודה הלוי, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ו 1986, עמ' 39-38, 101.</ref> בשיר גם חריזה פנימית אקראית (חריזת ביניים) עם צימודים ניגודיים בין שני חלקי משפט, בשורות 10-9.<ref>הצימודים: "יוצרי - יצרי", "רמה - רימה". "המשך הבית בחרוז הביניים הוא הבסיס לשאלה הרטורית שבראשו" אפרים חזן, תורת השיר בפיוט הספרדי לאור שירת הקודש של ר' יהודה הלוי, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ו 1986, עמ' 98.</ref> בפיוט מתבטאים הרגלים של ריה"ל בשירת הקודש שלו, וביניהם שימוש נרחב במילות ובמשפטי שאלה,<ref>אפרים חזן, תורת השיר בפיוט הספרדי לאור שירת הקודש של ר' יהודה הלוי, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ו 1986, עמ' 195-194.</ref> שימוש בסמל "הדרך",<ref>בית 6. אפרים חזן, תורת השיר בפיוט הספרדי לאור שירת הקודש של ר' יהודה הלוי, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ו 1986, עמ' 212.</ref> וכן בסמל השינה המתקשר לנושא המוות, ושכיח גם בשירת החול שלו.<ref>בית 3. אפרים חזן, תורת השיר בפיוט הספרדי לאור שירת הקודש של ר' יהודה הלוי, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ו 1986, עמ' 221-216.</ref>

חוקרים התפעלו מצורתו של השיר; ח' שירמן כתב על משקל הפיוט כי "לשיא-שכלולו הביא סוג זה יהודה הלוי בבקשתו 'אדני נגדך כל תאותי'"<ref name=":4">חיים שירמן, לתולדות השירה והדראמה העברית: מחקרים ומאסות - כרך ראשון, 1979, עמ' 146.</ref> יעקב יצחקי כתב על הפיוט כי "נראה מסגנון לשונו שהוא מעשה ידי אומן מופלא הרי"ה ז"ל"<ref name=":0" /> וד' למברגר כתבה שהוא "הוא מגלם שיא של שכלול טכני".<ref name=":1">דורית למברגר, השיר "ה' נגדך כל תאוותי" כמפתח להבנת הדיאלקטיקה ביצירתו השירית של ריה"ל, בתוך: שירת ההגות, עיונים ביצירתו של ר' יהודה הלוי, עורכים: אפרים וזן ודב שוורץ, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן 2016, עמ' 49.</ref> לפני המשוררים משה דרעי והרב שמואל מסנות, שהשתמשו בפיוט, עמדו שתי נוסחאות שונות שלו.<ref name=":2">ישראל דוידזון, אוצר הפיוט והתפילה, חלק א, מספר 920, (ניו יורק תרפ"ה עמ' 144).</ref>

הפיוט איננו חלק ממערכת היוצר או רשות, ולא מיוחד ליום מסוים, אלא הוא, כדברי יצחקי, "בקשה כוללת...בלתי מוגבלת לעת מן העתים",<ref name=":0">יעקב יצחקי, מחזור אהלי יעקב - סדר תפילות ליום הכפורים, ירושלים ה'תר"ע, דף פה ע"א.</ref> ולכן הוא שובץ בסדורים במקומות שונים. בשל תוכנו, ניתן לסווג את הפיוט גם כפיוט 'סליחה' בה הדובר עומד בפני אימת הדין.<ref>דורית למברגר, השיר "ה' נגדך כל תאוותי" כמפתח להבנת הדיאלקטיקה ביצירתו השירית של ריה"ל, בתוך: שירת ההגות, עיונים ביצירתו של ר' יהודה הלוי, עורכים: אפרים וזן ודב שוורץ, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן 2016, עמ' 50.</ref>

== תוכן ==
הפייטן מכיר בכך שהגיע לנקודת אמצע החיים. הוא מביט לאחור ומעשיו בנעוריו נדמים לו כחומריים ומבוזבזים. הוא מביט קדימה, וצופה את הידרדרות מצבו הגופני. הפייטן נתון במבוכה עצומה, בעקבות פשעי נעוריו. הוא עדיין בשיא כוחו, לבו מלא בהבלי העולם והוא אסיר ליצרו ועבד לתאוותו.<ref>שורה 14 בפיוט.</ref> הוא מזהה כי כעת הגיע הזמן לשוב בתשובה - כל עוד כוחו במותניו, אך טרם יסורו חינן של תאוותיו, והתשובה עדיין מהווה לו אתגר. ריה"ל לא משתמש ברעיון המקובל בתקופתו, השם דגש על הזקנה כזמן המתאים לחזרה בתשובה, לטענתו, כאשר התאווה אינה קיימת, אין כמעט ערך בתשובה.<ref>ראו: משנה תורה לרמב"ם, הלכות תשובה, ב, א </ref> עוד יתרון בתשובה בגיל זה, היא יכולתו של האדם לשאת בהשפלות כחלק מהתהליך התשובה. כשיזדקן, יוכל לשוב במילים בלבד. התשובה בגיל אמצע החיים היא הסיכוי האחרון של החוטא לעבור תהליך משמעותי, ולשאת בהשלכות חטאו. הפיוט נפתח (ונחתם) בכך שאין לחוטא לפרוט את מאוויו כלפי האל, שכן הוא יודע את המתחולל בנפשו. ואמנם, בקשתו היחידה של הפייטן היא סיוע בבחירת הדרך הנכונה, דרכו של האל.<ref name=":3">Raymond P. Scheindlin, The Song of the Distant Dove Judah Halevi's Pilgrimage, 2007, Oxford University Press, USA, p.37-41.</ref>

== פרשנות ==
לפיוט ניתנו פרשנויות וניתוחים רבים:

* ריימונד שיינדלין אחז בפרשנות הגורסת כי הוא שיר בקשה, בו מתחנן ריה"ל לאל שיודיענו דרכיו, ותו לא. לשיטה זו, אין הפיוט מהווה חזרה בתשובה, אלא המבקש והאל במערכת יחסים הרמונית, בה האדם מגיש לאלוהיו את כל מאוויו כמנחה.<ref name=":3" />
* פרשנות אחרת לפיוט, תופסת את הבקשה הזו כאחד מהאמצעים הרטורים בהם משתמש הפייטן. לדידה של ד' למברגר, הפיוט הוא "תמצית הסתירות ביצירתו של ריה"ל"<ref name=":1" /> הפייטן מציג, במחרוזת של תמיהות, פער בין הרובד האמוני - עשיית רצון האל, לרובד המעשי בחייו רדיפת התאוות. הפיוט משמר את שני הניגודים, עד אשר נוצר מצב של חיים בדיאלקטיקה מתמדת, למרות העליונות של רצון האל המוצגת בפיוט.<ref name=":1" /> לדעת אהרן קומם, הפיוט מהווה נקודת ציון בחייו של ריה"ל, שנות ה-40 שלו, וקו נמתח בו בין שני חלקי חייו; "תקופת הנעורים" ו"תקופת חשבון הנפש", בה הוא חש בצורך לכפר על חטאי ילדותו, שבשיאה, תדחוף את הפייטן לעלות לארץ ישראל.<ref>, עמ' 679</ref> עם זאת, חוקרים רבים<ref></ref><ref></ref> הסתייגו מזיהוי הקול הדובר בשיר עם קולו של המחבר, וביתר שאת בבקשות שקולות, שנועדו לשמש כתפילות הציבור "היפים לכל אחד ואחד מישראל".<ref>אפרים חזן, תורת השיר בפיוט הספרדי לאור שירת הקודש של ר' יהודה הלוי, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ו 1986, עמ' 297-296.</ref>
* פרנץ רוזנצוויג ניתח את השיר כשיר תשובה מתוך חרטה, הנובע מתוך נקודת אמצע החיים, מתוך הכרה שהיא יכולה להיות מלאת מוות, וגם בו ייתכנו חיים. התהליך המוצג בשיר, מ"אדני נגדך כל תאוותי הראשון" ועד לזה בשורה האחרונה, הוא בין געגוע של ריקנות וחיפוש, אל געגוע של התמלאות והתגשמות. לדבריו: "הצורך להתגעגע הופך לרשות להתגעגע. משמצאת את אלהים אין זה סיום, אלא התחלה בפני עצמה."<ref name=":5">פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי / תרגמם, ואיתר פסוקי מקרא ואמרות חז"ל המאוזכרים בשירים: מיכאל שורץ, ירושלים תשע"א 2011, עמ' 158-151.</ref>
* לדעת ראובן כץ,<ref></ref> גדלותו של השיר נמדדת, לא בדרך הרגילה של מניית "הסגולות הפיוטיות". כץ זיהה תופענה דיאלקטיקה של ההפשטה - ריה"ל משתמש בזיהויים שונים של מונח (באמצעות הפשטה שלו), כמו למשל המונח "אני", או פעלים בגוף ראשון, המכילים בתוכם את הסתירות גוף ונפש ומתייחס אל שניהם באופן מתעתע בכוונה,<ref>כדוגמה הוא מביא את בית ד: ברחקי - נפש/גוף.</ref> או המונח תאווה המשמש כביטוי ליצר הטוב והיצר הרע, היחס למוות כתחלית החיים או ככליונם ועוד. לדידו של צור, ההפשטות, הניגודים המקבילים והאוקסימורונים, הבולטים בשיר, מייצגים "שלושה שלבים הגיוניים של ראיית האחדות והריבוי".<ref>ראובן כץ, "אדוני נגדך כל תאותי", בתוך: יהודה הלוי: מבחר מאמרי ביקורת על שירתו, הקיבוץ המאוחד, 1988, ילקוטי ביקורת על יצירתם של סופרים עבריים, עמ' 198.</ref> כץ סבור כי אם ייקרא השיר "על פי הדנוטאציה החיצונית של המילים, תהיינה התוצאות דלות למדי..." ואולם, לדעתו יש להתייחס לשיר כ"מעשה רשת סבוכה של רמיזות, של צפיות שנתעוררו, נתבדו ובאו על סיפוקן באיחור, או בשעת התבדלות גופה".<ref>ראובן כץ, "אדוני נגדך כל תאותי", בתוך: יהודה הלוי: מבחר מאמרי ביקורת על שירתו, הקיבוץ המאוחד, 1988, ילקוטי ביקורת על יצירתם של סופרים עבריים, עמ' 200.</ref>

י' יצחקי, ובעקבותיו ד' ירדן ומ' שוורץ העירו כי דברי הפייטן מתכתבים עם המילים ששם בפי הכוזרי: .<ref>יעקב יצחקי ביאור הפיוט בתוך מחזור אהלי יעקב - סדר תפילות ליום הכפורים, ירושלים ה'תר"ע, דף פה ע"ב, ודב ירדן, [http://www.dov.jarden.co.il/yehuda_halevi_kodesh_1.html שירי הקודש לרבי יהודה הלוי, כרך ראשון], ירושלים ה'תשמ"ו, עמ' 78, ופירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי / תרגמם, ואיתר פסוקי מקרא ואמרות חז"ל המאוזכרים בשירים: מיכאל שורץ, ירושלים תשע"א 2011, עמ' 151.</ref> אהרן מירסקי כתב כי לאחר שנתחדש העיסוק בעבודת אלהים של הפרט בקרב פייטני ספרד, נכנס לשיר זה של ריה"ל עניין חשבון הנפש ומלחמת היצר כפי שתפסוהו חכמי המוסר בספרד, ובשיאו השאיפה האצילית לביטול הגשמיות וכיסופים להידבק באור העליון "לפיכך לא נמנעו מלהיכסף אל ההיפרדות מחיי הגוף."<ref>אהרן מירסקי, הפיוט, ירושלים: מאגנס, תשנ"א, ספריית "כינוס", עמ' 640</ref>

== קבלה והשפעה ==
הפיוט השפיע על פייטנים רבים, ביניהם אברהם בן שמואל הלוי אבן חסדאי, ב'בן המלך והנזיר',<ref>אילת אטינגר, בן המלך והנזיר, סדרת שירת תור הזהב בספרד, הוצאת אוניברסיטת תל אביב תשע"ב - 2011, עמ' מא.</ref> ר' מנדיל בן אברהם אבי זמרה ברשות 'מהלל צור',<ref>אפרים חזן, חן נוף ויופי: שירת ר' מנדיל בן אברהם אבי זמרה, יד בן צבי 2022, עמ' 175.</ref> ר' יוסף גאנשו בשיר ליום הכיפורים "יוצר הכל נגדך כל תאותי ותקותי".<ref></ref> הקראי משה דרעי בפיוט 'מחה חטאי',<ref></ref><ref>Weinberger, Leon. Jewish Poet in Muslim Egypt: Moses Darʿīs Hebrew Collection. Critical Edition with Introduction and Commentary. Netherlands, Brill, 2021, p.218</ref> והרב שמואל מסנות בפיוט 'שעה שועי',<ref>חננאל מאק, חידת ר' שמואל מסנות ויצירתו, בתוך: יהודי סוריה: היסטוריה, תרבות וזהות, עורך: ירון הראל, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן 2015 עמ' 313-308.</ref><ref name=":2" /> שילבו שורה־שורה מפיוטו של ריה"ל כטורי חתימה בכל בית.<ref>יוסף יהלום, שירת חייו של ר׳ יהודה הלוי, הוצאת ספרים ע״ש י״ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, 2008, עמ' 129.</ref>

במחזור כת"י פארמה,<ref>אוסף די רוססי 860</ref> מופיע הפיוט לאחר הפיוט לברוך שאמר "ברוך אשר אשש דוק וחוג" לר' יוסף אבן אביתור.<ref>אפרים חזן, תורת השיר בפיוט הספרדי לאור שירת הקודש של ר' יהודה הלוי, הוצאת מאגנס, ירושלים תשמ"ו 1986, עמ' 297, הע' 98.</ref> כיום הפיוט נאמר ברוב קהילות נוסח הספרדים, יחד עם פיוטים נוספים, בתפילת שחרית של יום הכפורים – לפני ברכת ברוך שאמר או לאחר קדיש תתקבל.<ref>הרב אברהם חמוי בית הכפרת, ירושלים תשס"ד, עמ' 366. וראו: מחזור חזון עובדיה ליום הכפורים, הוצאת יריד הספרים ה'תש"ן, עמ' תקטז.</ref>

בחלק ממחזורי איטליה, מופיעה בקשה זו כאחת הסליחות לתענית ציבור.

== לקריאה נוספת ==
* דב ירדן, [http://www.dov.jarden.co.il/yehuda_halevi_kodesh_1.html שירי הקודש לרבי יהודה הלוי, כרך ראשון], ירושלים ה'תשמ"ו, עמ' 78–80.
* ישראל דוידזון, אוצר הפיוט והתפילה, חלק א, מספר 920, (ניו יורק ה'תרפ"ה עמ' 144).
* חיים שירמן, השירה העברית בספרד ובפרובנס, ספר ראשון, חלק ב', מוסד ביאליק, ירושלים 1960, עמ' 521–523.
* יעקב יצחקי [https://books.google.co.il/books?id=Jioc_XGhDsgC&pg=PP175 מחזור אהלי יעקב - סדר תפילות ליום הכפורים], ירושלים ה'תר"ע, דף פה ע"א־פו ע"א.

<div style="direction: ltr;">

* Raymond P. Scheindlin, The Song of the Distant Dove Judah Halevi's Pilgrimage, 2007, Oxford University Press, USA, p.37-41.
* 
</div>
* דורית למברגר, השיר "ה' נגדך כל תאוותי" כמפתח להבנת הדיאלקטיקה ביצירתו השירית של ריה"ל, בתוך: שירת ההגות, עיונים ביצירתו של ר' יהודה הלוי, עורכים: אפרים חזן ודב שוורץ, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן 2016, עמ' 47–68.
* פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי / תרגמם, ואיתר פסוקי מקרא ואמרות חז"ל המאוזכרים בשירים: מיכאל שורץ, ירושלים תשע"א 2011, עמ' 158-151. במקור: Franz Rosenzweig, [https://www.google.co.il/books/edition/Jehuda_Halevi_zweiundneunzig_Hymnen_und/W-KrswEACAAJ Juda Halevi: Zweiundeneunzig Hymnen und Gedichte Deutsch], ברלין ללא תאריך, עמ' 203–204 (בגרמנית).
*ראובן צור, [http://library.lol/main/78CC916193D16FE4437D1DB01EE78023 ״אדוני נגדך כל תאוותי״], בתוך: [https://www.google.co.il/books/edition/_/FfEXAQAAIAAJ יהודה הלוי, מבחר מאמרי ביקורת על שירתו], ליקטה אביבה דורון, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב 1998, עמ' 209-194.
*אהרן מירסקי, הפיוט, ירושלים: מאגנס, תשנ"א, ספריית "כינוס", עמ' 641-640
*ישראל לוין, יהודה הלוי: שירים, סדרת שירת תור הזהב בספרד, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2007, עמ' 134-133.
* ראובן שיינדלין, "[https://www.academia.edu/97588667 על השיר 'אדני נגדך כל תאוותי' ליהודה הלוי]", בתוך: אפרים חזן ויוסף יהלום (עורכים), [https://www.google.co.il/books/edition/לאות_זיכרון/dvRiAAAAMAAJ לאות זיכרון] : ספר זיכרון לאהרן מירסקי, אוניברסיטת בר-אילן 2006, עמ' 227–237.
* .
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי יהודה הלוי
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים