OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חיה (החבובות)

חיה (באנגלית: Animal, תורגם גם אנימל) הוא דמות בדיונית פרימיטיבית ומטורפת המתופפת בלהקת "החשמליות" של ד"ר שיניים, הלהקה הבדיונית בסדרת הטלוויזיה "החבובות". הוא אחת החבובות שנוצרו במקור על ידי מייקל ק. פרית.

==ביצוע==
חיה דובב על ידי פרנק אוז מהופעתו הראשונה בסדרה עד הופעתו בסרט "החבובות בחלל" בשנת 1999. מאז הסרט "חג המולד של החבובות" (2002) הוא מדובב על ידי אריק ג'ייקובסון.

בסדרת הטלוויזיה "החבובות", התיפוף שלו בוצע על ידי רוני וורל. חיה הופיע בכל סרטי החבובות, והוא היה החבר היחיד מלהקת החשמליות שהופיע באופן קבוע בסדרת הבת חבובוטף. בשתי העונות הראשונות של חבובוטף דובב על ידי האווי מנדל, ובעונות הבאות דובב על ידי דייב קולייר.

דרו מייסי דיבב את קולו בסרט "סטטלר ווולדורף: מהמרפסת".

==מאפיינים==
אוצר המילים של חיה מוגבל בדרך כלל לצעקות ונהמות גרוניות שמחולקות להברות, ולעיתים קרובות הוא חוזר על משפטים פשוטים. במהלך ההופעות חיה בדרך כלל כבול לתופים, בשל ההתפרצויות המוזיקליות האלימות שלו.

דמותו של פלויד היא היחידה ככל הנראה שלה שליטה כלשהי על חיה, והוא מרסן אותו בעזרת פקודות פשוטות של אילוף כלבים (כמו "שב!").

הועלתה השערה שחיה מבוסס על המתופף קית' מון, בעיקר בשל גבותיו העבות, השיער, ההתנהגות השערורייתית מאחרי התופים ועוד. עם זאת, אין הוכחות שמצדיקות את ההשערה. למעשה, רבות מהתכונות הגופניות של חיה מבוססות על המתופף סטיב מיטשל, ידיד של ג'ים הנסון.

חיה מתואר כמתופף מעולה, הוא מראה כישרון ג'אז בפרסומת הטלוויזיה למכונית רנו קליאו עם הכדורגלן הצרפתי תיירי הנרי. חיה בדרך כלל מסתבך עם אורחים, כמו הסצנה עם באדי ריץ'. כאשר הוא הפריע לביצוע של ריטה מורנו הייתה לו התפרצות אלימה עם תיפוף חזק, היא נראתה מוטרדת כאשר הוא הטיח את ראשו בין זוג מצלתיים, (לאחר מכן חיה מסר בתגובה "זה הצד הנשי שלי!", לפני שאיבד את הכרתו). היחס של חיה כלפי דאדלי מור הפך לעוין למדי כאשר מור ניסה להחליף את הלהקה עם רובוט לתכנות מוזיקה ומשחק.

חיה מתואר כרודף שמלות. בסרט "החבובות כובשות את מנהטן" הוא רדף אחרי אישה באודיטוריום, כאשר הוא אומר "וווו-מאאאאאאאאן!". הוא גם רודף אחר מכוניות.

בסרט "החבובות בחלל", חיה פוגש את האישה התואמת לו, מאבטחת בגילומה של קתי גריפין. הוא רודף אחריה לאורך מסדרון כשהוא קורא "וווו-מאאאאאאאאן", ומאוחר יותר הוא חוזר בריצה מעבר לפינה וצועק "עזרו לי! עזרו לי!", כאשר גריפין רודפת אחריו וקוראת אחריו שהם יתמסדו, יקנו בית ויגדלו יחד ילדים.

חיה היה הקמע הרשמי של צוות הסקי האמריקאי במהלך אולימפיאדת החורף של 1998.

בשנת 2011 השתתף חיה בסרט "החבובות".

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://muppet.wikia.com/wiki/Animal חיה בוויקי-חבובות]

קטגוריה:החבובות: דמויות
קטגוריה:מתופפים
תערובת חמשת התבלינים

תערובת חמשת התבלינים
תערובת חמשת התבלינים (בסינית: 五香粉) היא תערובת תבלינים המשמשת במטבח הסיני.

מקורה של תערובת זו בתורה פילוסופית הסינית של היין והיאנג אשר השפיעה על התרבות הסינית בכלל, ועל הבישול הסיני בפרט.

לתערובת גרסאות רבות, אולם על פי רוב היא מכילה אניס, ציפורן, קינמון, פלפל סצ'ואן, זרעי שומר או זרעי כוסברה טחונים. גרסאות שונות של התערובת כוללות כמויות שונות של תבלינים אלה.

לעיתים מתווסף לתערובת גם זנגביל מיובש.

התערובת משמשת בבישול בשר חזיר או ברווז ומרקים וכן בהקפצה של מאכלי ירקות ,בשר עוף, טופו וסייטן.

==ראו גם==
* בישול אדום

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.theepicentre.com/Spices/chinesefivespice.html תערובת חמשת התבלינים]

קטגוריה:תערובת תבלינים
קטגוריה:המטבח הסיני
חמשת
תחנת הרכבת נמל התעופה רמון

תחנת הרכבת נמל התעופה רמון היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל העתידה לשרת את נוסעי נמל התעופה רמון ולקשר בינו לבין העיר אילת ובין מרכז הארץ.

התחנה צפויה לסייע בפיתוחו של נמל התעופה וכן תעמיד אותו בתחרות לנמל התעופה בן-גוריון, שכן משך הנסיעה ברכבת מתל אביב לנמל התעופה צפוי לעמוד על פחות משעתיים. ומפני שהנסיעה באמצעות רכבת נחשבת לבטוחה יותר מהחלופות האחרות בדרך האוויר או היבשה.

כדי לעמוד ביעד זמנים זה תצטרך הרכבת להתאים לנסיעה במהירות גבוהה ממהירותה הנוכחית העומדת על 150 קמ"ש בשימוש בהנעה על ידי דיזל, ולכן עובדת חברת רכבת ישראל על העלאת המהירות של רכבות הנוסעים ל-250 קמ"ש (וייתכן שאף ליותר), זאת באמצעות מעבר לשימוש בהנעה על ידי חשמל, דבר המצריך בנייה של תשתית מסילות במסגרת חשמול מסילות רכבת ישראל.

התחנה היא חלק מפרויקט מסילת הרכבת לאילת. ותעבור בה מסילת נוסעים כפולה ומחושמלת ובנוסף גם מסילת מטענים.

==תוכניות בנייה==
בעבר נבחנה תוכנית לבניית קו רכבת קלה אשר יקשר את שדה התעופה לעיר אילת ושר התחבורה אף הכריז על תוכנית זו. תוכנית זו הוקפאה עקב אי היתכנות כלכלית.

תחנת נמל התעופה ע"ש רמון, צפויה להיבנות כחלק מהתוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040. נכון ל-2022, תחנת הרכבת אינה מתוקצבת לא לתכנון ולא לביצוע אך עם תכנון השדה בוצעה התייחסות והכנה למבנה תחנת הרכבת.

עם זאת בנובמבר 2020 אישרה הוועדה לתשתיות לאומיות, את קידום התוכנית למסילות ברזל מהירות מתל אביב לבאר שבע.

==הערות שוליים==

רמון
קטגוריה:הערבה: תחבורה
נס השירות הפעיל

[[אח"י חיפה (ק-38) מניפה את נס השירות הפעיל, תוקפת בפצצות עומק צוללת מצרית, ברקע מטוס מיראז' 3 של חיל האוויר 9 יוני 1967.]]
[[טרפדת של חיל הים הישראלי שהשתתפה בקרב רומני. בהגדלת התמונה ניתן להבחין בנס השירות הפעיל, בקצה האנטנה הימנית.]]
נס שירות פעיל הוא דגל ימי צר וארוך המונף על כלי שיט צבאי, ומציין במרבית ציי העולם את היותו של כלי השיט בשירות פעיל. הגדרת המעמד שירות פעיל נעשית כאשר כלי השיט כשיר לפעילות, יש לו מפקד והוא מצוות בהתאם. הנס מיועד לכלי שיט בלבד ואינו בשימוש ביחידות חוף.
הנפת נס השירות הפעיל על הצוללת הגרעינית האמריקאית הוואי
הנס מונף גבוה יותר מכל דגל אחר על כלי השיט, ומוצב בראש התורן. כאשר ישנם מספר תרנים, מונף הנס בתורן האחורי, ובספינות קטנות הוא מונף בראש אנטנת הקשר הימנית. בצוללות חלים אותם עקרונות, אך לקראת צלילה יורד הנס, כמו גם שאר הדגלים, ויונף מחדש בעת הכניסה לנמל.

הנס יונף לאחר שהספינה בכשירות מלאה ולפי נוהלי היחידה כאשר הצוות אף עבר את האימון הראשוני. ההנפה תיעשה במסדר חגיגי בנוכחות כל אנשי הצוות וצוותי הספינות האחרות ביחידה. שלא כמו שאר הדגלים, הנס נשאר במקומו יומם וליל, בים ובחוף. הנס מוסר רק עם ביטול מעמד כלי השיט כפעיל, עקב יציאתו לשיפוץ כללי או מסיבות אחרות.

==מנהגים נוספים==
צורת הנס - במרבית הציים הנס צר וארוך. המקור לכך נובע מקרב דונגנס באמצע המאה ה-17 שבו ניצח הצי ההולנדי. מפקד הצי האנגלי רוברט בלייק העלה שוט מרכבה על ראש התורן, כמענה למטאטא שהניף האדמירל ההולנדי מארטן טרומפ.
* בצי הגרמני אין דגל מיוחד במעמד של "נס שירות פעיל". עובדת כניסת כלי השיט לשירות מצוינת במסדר שבו מועלה דגל הצי במקביל לדגל הקצין הבכיר. והספינה מוכרזת על ידי המפקד הבכיר ככשירה לשירות.
* בצי ההולנדי נהוג לערוך מסדר פרידה למפקד האונייה בעת סיום תפקידו. בעת המסדר מורד נס השירות הפעיל מהתורן על ידי הימאי הצעיר ביותר, ונמסר למפקד היוצא למזכרת. נס שירות פעיל חדש מונף לכבוד המפקד הנכנס.

בחלק מהציים, כמו בצי הצרפתי, נהוג להציג נס גמר השירות הפעיל (Decomissioning Pennant) במעמד חגיגי המציין את סיום השירות. הנס זהה בצורתו לנס שירות פעיל רגיל, אך אורכו מסמל את מספר השנים שכלי השיט היה בשירות עד העמדתו.
חיל הים הישראלי]]
הצי היפני]]
נס שירות פעיל של [[הצי המלכותי הבריטי]]
נס שירות פעיל של [[הצי היווני]]
נס שירות פעיל של [[הצי ההולנדי]]
נס שירות פעיל של [[הצי הנורווגי]]
נס שירות פעיל של [[הצי הפולני]]
הסיירת ז'אן ד'ארק בוויקיפדיה באנגלית}} מציגה את נס גמר השירות הפעיל (Decommissioning Pennant) שאורכו מציין את 46 השנים שבהן הייתה הז'אן ד'ארק בשירות.]]

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגלים ימיים
קטגוריה:דגלים צבאיים
פרנקו פרארה

פרנקו פרארה (באיטלקית: Franco Ferrara; 4 ביולי 1911 – 6 בספטמבר 1985) היה מנצח ומורה איטלקי.

== חייו ==
פרארה נולד בפאלרמו שבסיציליה. הוא למד נגינה בפסנתר, בכינור ובעוגב והלחנה בקונסרבטוריון של פאלרמו ובהמשך בזה של בולוניה. ראשית הקריירה המוזיקלית שלו הייתה ככנר בבולוניה, ברומא ובפירנצה, עם תזמורת מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו, בשנים 1933 עד 1940. הופעת הבכורה שלו בניצוח הייתה בפירנצה ב-1938 ותוך זמן קצר יצא לו מוניטין של מנצח מחונן. מצבו הבריאותי אילץ אותו לחדול מניצוח בקונצרטים פומביים, אם כי המשיך להקליט. 

לאחר הפסקת קריירת הניצוח התרכז פרארה בהוראה. הקורסים שלו באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא נודעו לתהילה וכמותם גם אלה שנתן משנת 1966 באקדמיה למוזיקה בסיינה. סטודנטים מכל רחבי העולם באו לקורסי הניצוח שלו ורבים מהם החלו קריירות מזהירות וזכו לפרסום בינלאומי בעולם המוזיקה. בין תלמידיו הנודעים היו ריקרדו שאיי, אדו דה וארט, אנדרו דייוויס וגבריאל כמורה. בשנים 1974-75 הרצה פרארה על ניצוח גם בתיאטרו קומונאלה די בולוניה. 

מחוץ לאיטליה, נהנה פרנקו פרארה מקריירה חובקת עולם. הוא הגיש הרצאות ברדיו ההולנדי בהילברסום (מ-1958 עד 1973), בקונסרבטואר של פריז, ברדיו שווייץ הלוגאנו, בפסטיבל "טיבור וארגה" בסיון. כמו כן עבד בפיליפינים וביפן, לשם בא בהזמנת סייג'י אוזאווה להרצות באקדמיית טוהו בטוקיו, לכבוד הידאו סאיטו, המנצח הנודע שהיה גם מורו של אוזאווה. בארצות הברית לימד פרארה במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, בבית ספר ג'וליארד למוזיקה בניו יורק ובמרכז ברקשייר למוזיקה משנת 1975 ואילך.
 
כ-600 סטודנטים השתתפו בקורסים של פרארה במשך למעלה מ-30 שנה, בהם יורמה פאנולה, מיונג-וון צ'ונג, סר אנדרו דייוויס, רוברטו אבאדו, מאוריציו ארנה, ריקרדו שאיי, ג'אנלואיג'י ג'למטי, מריו למברטו, ריקרדו מוטי, דניאל אורן, אדוארדו אלווארז וגבריאל כמורה, בין השאר.

פרארה נודע גם בניצוח על פסקולי סרטים. הוא ניצח על פרטיטורות מאת נינו רוטה לסרט "הנמר", מריו נאשימבנה ל"בראבא" וטושירו מאיוצומי לסרטו של ג'ון יוסטון "התנ"ך: בראשית", ואחרים.

פרנקו פרארה מת בפירנצה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1911
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1985
ג'ורג' ויליאם פאלמר

ג'ורג' ויליאם פאלמר (באנגלית: George William Palmer; 23 במאי 1851 – 8 באוקטובר 1913) חבר לשעבר בפרלמנט הבריטי.

==חייו הפרטיים==
ג'ורג' ויליאם פאלמר נולד בעיר רדינג, אביו היה ג'ורג' פאלמר ראש העיר רדינג, ואמו אליזבת שרה אשר הייתה בתו של רוברט מטייראד. כמו כן היה ג'ורג' חבר במשפחת פאלמר, אשר הייתה הבעלים של "הנטלי ופאלמר" (Huntley & Palmers), חברה ליצור ביסקוויטים בעיר רדינג אשר באנגליה.

==חייו הפוליטיים==

כמו אביו, פנה ג'ורג לחיים הפוליטיים והיה לראש העיר רדינג, ולנציג העיר בפרלמנט הבריטי.

ג'ורג ויליאם פאלמר שירת כחבר המפלגה הליברלית בפרלמנט הבריטי מטעם מחוז רדינג משנת 1892 ועד להפסדו בבחירות של שנת 1895.

בשנת 1898 קיבל ג'ורג חזרה את מקומו בפרלמנט הבריטי בבחירות הביניים בעקבות מותו של חבר פרלמנט מכהן, והחזיק בתפקיד עד להתפטרותו בשנת 1904 מסיבות בריאות.

ג'ורג' ויליאם פאלמר החזיק בבעלותו את האחוזה "בית מרלסטון" בכפר באקלברי אשר במערב מחוז ברקשייר באנגליה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1892–1895)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1895–1900)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1900–1906)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1851
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1913
קפה לנדוור

התפתחות ה[[לוגו של קפה לנדוור]]

חברת קפה לנדוור היא חברה פרטית של בתי קפה בפריסה ארצית. "קפה לנדוור" היא יצרנית הקפה הראשונה בישראל, כיום מייצרת ומשווקת מוצרי קפה שחור וקפה אספרסו.

== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 1919 על ידי משה לנדוור כבית קפה בברלין, אשר גם קלה וייצר את הקפה. בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה לנדוור לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. הוא הקים ברחוב אלנבי את בית הקלייה לקפה הראשון בישראל. בשנת 1964 הועבר בית הקלייה לאזור התעשייה בחולון וכיום הוא משתרע על פני שטח של כ-1,000 מ"ר.

ב-1983 מכר שמואל לנדוור, בנו של משה, את בית הקלייה לקבוצת "פדרמן ובניו (אחזקות) בע"מ" והיא נמצאת בבעלותה עד היום. בשנת 2004 הוקמה רשת בתי הקפה של לנדוור, תוך כדי שיתוף פעולה של החברה וארבעה יזמים צעירים. נכון ל-2017 לרשת בתי הקפה "לנדוור" 62 סניפים בפריסה ארצית, לרשת מספר סניפים כשרים ושני סניפים כשרים למהדרין - בירושלים ובנתניה.
בנוסף גם פתחה הרשת 2 סניפים בטורונטו-רבתי שבקנדה (ועוד 2 שיפתחו בקרוב), ו-3 במסצ׳וסטס.

באוקטובר 2018 חנכה החברה את חנות המפעל החדשה, בסמוך לבית הקלייה בחולון.

בנובמבר 2018 חנכה החברה חנות נוספת במתחם הבורסה, רמת גן.

חברת קפה לנדוור היא יצרנית הקפה השחור השנייה בגודלה בישראל. החברה מייצרת קפה טורקי (שחור) וקפה אספרסו.
קפה לנדוור, סניף קריית מוצקין

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: רשתות בתי קפה
קטגוריה:קפה
קטגוריה:מותגי קפה
קטגוריה:בתי קפה
קטגוריה:ישראל: מותגי משקאות
קטגוריה:ישראל: חברות פרטיות
הקוואדריאנלה של פראג

הקוואדריאנלה של פראג (בצ'כית: Pražské Quadriennale, באנגלית: Prague Quadrennial), או בשמה המלא: הקוואדריאנלה של פראג להופעות העיצוב והמרחב (בצ'כית: Pražské Quadriennale scénografie a divadelního prostoru, באנגלית: Quadrennial of Performance Design and Space), הנערכת בפראג אחת לארבע שנים מאז 1967, היא אירוע אמנויות הבמה הגדול ביותר בעולם שאינו עוסק ישירות במשחק. זוהי תערוכה תחרותית המציגה עבודות מודרניות בסוגות של אמנויות במה שונות כגון: בתלבושות, עיצוב במה, עיצוב תאורה, הלחנה ועיבוד מוזיקלי ועיצוב תנועה; בתחומי המחול, אופרה, דרמה, מולטימדיה והמיצג.

==היסטוריה==
במהלך הביאנלה לאמנות בסאו פאולו של 1959, נערכה תערוכה מיוחדת, אותה תכנן פרנטישק טרסטר (František Tröster), שהציגה את התפתחות עיצוב הבמה והתיאטרון הצ'כי והסלובקי בשנים 1959-1914. התוצאה של התערוכה הייתה מדליית זהב לצ'כוסלובקיה ובעקבות הצלחתה של צ'כיה בשלוש הביאנלות שאחריה הובילה להצעה שפראג תארח את התערוכה הבינלאומית של עיצוב הבמה באירופה. מאז חניכתה ב-1967, התערוכה הבינלאומית נערכה בקביעות מדי ארבע שנים ונודעה כקוואדריאנלה של פראג.

אומנים חשובים שהותירו את חותמם על עיצוב התיאטרון השתתפו והציגו בקוואדריאנלה של פראג, כמו סלבדור דאלי, יוזף סבובודה, אוסקר נימאייר, טדאוש קנטור, גי-קלוד פרנסואה וראלף קולטאיi, כמו גם דמויות בתיאטרון בן-זמננו, כגון רוברט וילסון, היינר גבלס ורנצו פיאנו.

==פרסים==
בתערוכה נוכח חבר שופטים בינלאומי, שמעניק למשתתפים בה את הפרסים הבאים: 
* מדליית זהב (Golden Triga) לתערוכה הטובה ביותר. 
* מדליית זהב לעיצוב הבמה הטוב ביותר. 
* מדליית זהב לתלבושות התיאטרון הטובות ביותר.
* מדליית זהב להפקה הטובה ביותר.
* מדליית זהב לשימוש הטוב ביותר בטכנולוגיה בתיאטרון.
* מדליית זהב לתערוכת הסטודנטים הטובה ביותר.
* מדליית זהב לכישרון המבטיח מבין הסטודנטים.
* מדליית זהב לאוצר התצוגה הטוב ביותר.

מדליית זהב (Golden Triga) לתערוכה הטובה ביותר הוענקה ב-1967 לצרפת, ב-1971 לגרמניה המזרחית, ב-1975 לברית המועצות, ב-1979 לממלכה המאוחדת, ב-1983 לגרמניה המזרחית, ב-1987 לארצות הברית, ב-1991 לממלכה המאוחדת, ב-1995 לברזיל, ב-1999 לצ'כיה, ב-2003 לממלכה המאוחדת, ב-2007 לרוסיה וב-2011 לברזיל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20090921052148/http://sceno.org/prague-quadrennial/ קוואדריאנלה של פראג] באתר The Theatre Design Website
* [http://picasaweb.google.com/100111332796467997251?gsessionid=P61esw25zyrj972qSzOkHA תמונות מהקוואדריאנלה של פראג 2007]

קטגוריה:תיאטרון
קטגוריה:תערוכות
קטגוריה:פראג: תרבות
ספה

כריות מונחות עליה]]
פורטוגזית מהמאה ה-19]]
ספה בסגנון [[שז לונג משנת 1996 בעיצוב של ויקו מגיסטרטי]]
אישה יושבת על ספה
ספה היא פריט ריהוט שנועד לישיבה של יותר מאדם אחד, תוך מתן תמיכה בגב ובזרועות. בדרך כלל כוללת הספה משענת משלושה צדדים.

בבתי מגורים ספות נמצאות בדרך כלל בחדר המשפחה, בסלון, בחדר העבודה או בטרקלין.

המסגרת של ספות סטנדרטיות מורכבת מעץ או מתכת שעליה מונח ריפוד מכוסה במגוון רחב של בדים או עור (טבעי או סינתטי) ולפעמים שילוב של שניהם. ניתן למצוא ספות גם בבתי מלון ובחלק מהמשרדים, חדרי המתנה ועוד.

==סוגים==
הסוגים הנפוצים ביותר של ספות הם ספה דו-מושבית או ספת שני מושבים בריטית, וספות עם יותר משני מושבים. ספה מודולרית נוצרת ממקטעים מרובים (בדרך כלל בין שניים לארבעה חלקים) ולעיתים כוללת לפחות שני חלקים שמתחברים בזווית של 90 מעלות או מעט יותר. נוהגים להשתמש בספות אלו כדי למלא פינות בחדרים. ספה זו מכונה גם ספה פינתית בבריטניה. ספה המיועדת לאדם אחד נקראת כורסה.

גרסאות אחרות לספה כוללות את ה"דיוואן" (ספה נמוכה חסרת רגליים), ספת ה"התעלפות" (חסרת משענת גב או משענת נמוכה יותר), "שז לונג" (ארוכה עם משענת יד אחת), "קנפה" (ספה מקושטת עם שלושה מושבים), ו"הספה העות'מאנית" (שנחשבת בדרך כלל לסוג של הדום). כדי לחסוך מקום, מספר ספות כפולות הן מיטות, דייבדס, או פוטונים.

ישנן גם ספות ששמן, הרשום כסימן המסחרי, ידוע כשם גנרי, כמו "דבנפורט" או "צ'סטרפילד". בבריטניה צ'סטרפילד היא ספה עמוקה עם כפתורים ומשענות לזרועות ולגב באותו גובה, העשויה לרוב מעור מצ'סטרפילד. המונח באנגלית בריטית מוחל רק על סוג זה של ספת צ'סטרפילד. בקנדה, המונח "צ'סטרפילד" הוא מילה נרדפת לספה, והוא נפוץ בקרב קנדים מבוגרים; על פי סקר שנעשה באזור "Golden Horseshoe" באונטריו ב-1992, מונח זה הולך ונעלם במהירות מהאנגלית הקנדית. צפון קליפורניה הוא המקום היחיד, מלבד קנדה, שבו המונח "צ'סטרפילד" הוא שם נרדף לספה; גם שם הדבר נפוץ בעיקר בקרב התושבים המבוגרים יותר.

המונח "ספת שלושה חלקים" משמש לתיאור סט רהיטים המורכב מספה עם שניים או שלושה מושבים ועוד שתי כורסאות.

==גלריה==
<gallery>
Red sofa.jpg|ספה אדומה עם שני מושבים מרופדים
Officialcouchpicture.JPG|ספה אפורה מסורתית
Couch Furniture.JPG|ספה בצבע חום בהיר בחנות ספות
Sohvamoduli Mariella kansi 5 301209.jpg|ספה עגולה בצבע חום
</gallery>

==ראו גם==
* ספת עור
* כורסה
* ספסל
* ספת ליהוק

==לקריאה נוספת==
* ג'ון גלואג (John Gloag), "מילון קצר לרהיטים", rev. ed. 1962. (לונדון: Allen & Unwin) 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.balashon.com/2006/12/sofa.html אטימולגיה של המילה ספה מהעברית] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ריהוט
קטגוריה:מיטות
ספה
היקש (הלכה)

במסגרת התלמוד, היקש הוא אופן לימודי-אינדוקטיבי שמקשר נושאים ספציפיים, בעלי מושג או מילה זהה או דומה, אל קבוצה אחת במטרה להגיע למסקנה הלכתית סופית והכליל הלכה על כלל המקרים. במקרים נוספים מתייחס ההיקש להשוואה בין עניינים שהוזכרו יחד בפסוק. הגם שהביטוי היקש לא מופיע במשנה ובתוספתות, ישנם קשרים הלכתיים אשר פורשו בתלמוד כהיקש. כגון השוואת אונס נערה מאורסת לרוצח. השוואה אשר מטילה את כל האשמה על האונס לבדו: "ואם בשדה ימצא האיש את הנערה... כי כאשר יקום איש על רעהו ורצחו נפש כן הדבר הזה".

== ההיקש בתלמוד ==

בתורה יש מילים שהתורה חיברה אותן ביחד, כדי שנלמד הלכה על המילה השנייה כמו שלומדים מן המילה הראשונה. דוגמה: "בשכבך ובקומך" () - כמו שבקימה אנחנו קוראים קריאת-שמע ואז מתפללים (הכוונה לתפילה במקרה הזה היא תפילת שמונה עשרה), כך גם "בשכבך" בערבית, מקישים מכך שקודם קוראים קריאת-שמע בערבית ואז מתפללים (דבריו של רבי יוחנן).

בתלמוד ירושלמי, מציאת ההיקש הוא די נדיר. מבין ההיקשים שמופיעים, מובא דיון של היקש ביכורים אל קדשי הגבול (לדעת רבי יודא, או אל קדשי מקדש לדעת החכמים).

==סוגי היקש==

=== היקש כללי ===

מבין ההיקשים שמופיעים בתלמוד בבלי, היקשי ריבים לנגעים של רבי מאיר, היקש עבדים לקרקעות, והיקש עריות של רבי יונה נחשבים כסוג היקש רב-גוון מבחינת שההיקש בנוי על מילה מקראי שמופיע בלשון רבים.

== כללי ההיקש ==

כלל בהיקשים מופיע בתלמוד בשם "אין משיבין על הקישא" - כלומר שיש להיקש תוקף הלכתי כעין אחת מהמידות שבהן התורה נדרשת. אולם תוקף זו ניתן רק להיקש שמבוסס כמקובל למשה בסיני. ויש אומרים כי הכלל דאין משיבין חל רק על חלק העיקרי של ההיקש ולא על חלק שבונים מצד "אין היקש לחצאין". כנוסף יש מחלוקת תנאים אם סתם אדם רשאי לחדש היקש מעצמו.

לפי שהשיטה שאדם רשאי לדון היקש מעצמו, הרשות ניתן לייצר דווקא היקש שבנוי על שתי מילים הבאות בייחוס אחד (לדוגמה כמו המילים חמץ ושאור), ואילו שתי מילים שהן מובדלות בפעלים (לדוגמה לא יראה ולא ימצא) לא ייתכן בהם ההיקש.

עוד כלל בהיקשים הנהו שאם יש אפשרות לייצר קולא הלכתית וחומרא הלכתית באותו ההיקש עצמו יש להעדיף ייצור של החומרא

== ההבדל בין היקש לסמיכות פרשיות ==
בעוד שההיקש הוא בין דברים הכתובים יחד באותו בפסוק, הרי שסמיכות פרשיות נוגעת לשתי פרשיות נפרדות, המובאות בפסוקים נפרדים. פעמים רבות מצוין בגמרא כי "הוקשו" שני מצבים זה לזה, אך הדברים כתובים בשני פסוקים נפרדים. במקרים אלו מדובר בסמיכות פרשיות על אף השימוש בביטוי "הוקשו". זאת למעט מצבים בהם שני פסוקים צמודים מחוברים ביניהם בו' החיבור. מה שהופך את הפסוק השני לתוספת לפסוק הראשון, מקרה זה מוגדר כסוג של היקש.

== היקש כמקביל לגזירה שווה ==

אף שבכלל גזירה שווה עדיף מהיקש, לפעמים נותנים עדיפות להיקש מאשר לגזירה שווה ויש עוד אומרים כי שיקול העדיפות בין שניהם עוד נחשב כמחלוקת תנאים.

== היקש לחצאין ==

הביטוי אין היקש לחצאין מציין אי-עדיפות ללמוד פרט מסוים מנושא מה ולהשאיר את היתר בלתי ללמוד ממנו. לדעת הרי"ף לא אומרים כלל זה אלא לעקור מי שרוצה להשאיר פרטים מסיים מלימוד עליון מתחתון וכן להפך.

== ראו גם ==
אין דנין אפשר משאי אפשר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
קטגוריה:מידות שהתורה נדרשת בהן
לארס

פסלון לאר עשוי [[ברונזה מהמאה ה-1. המוזיאון הקפיטוליני, רומא]]
פסלון לאר עשוי ברונזה מהמאה ה-1 עד ה-2 ב[[מוזיאון המטרופוליטן לאמנות]]
לארס (בלטינית: Lares; ביחיד: לאר; בצורה העתיקה: לאסס) היו אלים בדת רומא העתיקה שתפקידם היה לשמור על הבית ועל יושביו, או על גופים גדולים יותר כגון ערים, חוות ודרכים. הלארס השגיחו, הגנו והשפיעו על כל המתרחש בשטח השפעתם ובכפוף לסמכותם. פסלוני האלים המשפחתיים היו מוצבים על שולחן האוכל בעת הסעודה ונוכחותם נדרשה בכל אירוע משפחתי חשוב אחר. לעיתים מזוהים הלארס עם הפנטס, אלי האח שהיו גם הם אלים משפחתיים ואז נחשבים הלארס לאלי משק הבית בלבד. לארס שהגנו על שכונה או רובע עיר, נשמרו במקדש שהיה ממוקם ברחובו הראשי של שטח השפעתם והיה מרכז דתי, חברתי ופוליטי של הקהילה הפלבאית המקומית. במקדשים מסוימים ובניגוד לאלי הפנתאון, כוהני הלארס יכלו להיות עבדים או עבדים משוחררים.<br />
למרות החשיבות הדתית המשנית ביחס לאלי הפנתאון ואולי בגללה, היו הלארס אלים מרכזיים מבחינה רוב הציבור בגלל נגישותם ונוכחותם היום-יומית. למרות דחיית פולחן האלים המיתולוגיים על ידי הנצרות ב-393, נמשכה נוכחותם הדתית בצורה לא רשמית במשך המאה ה-5.

==מקורות והתפתחות==
ככל הנראה קיבלו הרומאים את הלארס מהאטרוסקים שירשו את הרעיון מפולחן הגיבור (גיבור או שליט שהועלה לאחר מותו לדרגת אל) שהיה רווח ביוון. משמעות המילה בשפה האטרוסקית היא גיבור, מלך או שר, וכך הלארס הגנו על שטח חסותם כאותם גיבורים מיתיים. לא שרדו פסלים או תמונות של לארס מלפני סוף תקופת הרפובליקה הרומית, אך תיאורים בכתב מעידים ששטח או תחום חסות אחד היה יכול להיות באחריות לאר בודד כמו גם מספר לארס גדול, עד כ-30. פסלוני לארס מתחילת תקופת הרפובליקה מעוצבים בצורה דומה בדרך כלל: גודלם קטן, הדמויות צעירות ומלאות חיים ולבושות טוניקה פשוטה. עמידתן נדמית כאילו הן באמצעו של צעד ריקוד או שהן מאוזנות בקלות על רגל אחת, ידן האחת מרימה קרן שתיה בברכה וידן השנייה מחזיקה כלי נסך.<br />
מאוחר יותר התפתח עיצוב שבו מוצבים הלארס בזוגות סימטריים כמו תאומים, רעיון מוכר במיתולוגיות היוונית והרומית, כגון קסטור ופולוקס או רמוס ורומולוס וייתכן שהשפעה יוונית גרמה לפיתוח העיצוב הזה. במקרים כאלה, הם מוצבים משני צידיה של דמות מרכזית חשובה יותר כגון אל פנתאוני, קיסר או אחד מאבות המשפחה.
תחום אחריותם והשפעתם של הלארס גדל וכלל בסופו של דבר את כל הנמצא בגבולות הפיזיים, ומספרם היה גבוה כמספר הרשויות שבאחריותם. לחלקם היו שמות ותפקידים חופפים או כפולים ולחלקם לא היה שם מסוים ונקראו לארס בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mythindex.com/roman-mythology/L/Lares.html לארס באינדקס המיתולוגיות (אנגלית)]
* 

קטגוריה:אלים רומיים
ריינג'ר 5

ריינג'ר 5 (באנגלית: Ranger 5) הייתה משימת חלל אמריקאית ששיגרה נאס"א ב-18 באוקטובר 1962 במטרה לחקור את הירח במסגרת תוכנית ריינג'ר. מטרת הגשושית הייתה לשדר תמונות של הירח במהלך 10 הדקות שקדמו להתרסקותה על פניו, לשחרר קפסולת סייסמוגרף אל עבר הקרקע, לאסוף מידע על קרינת גמא במהלך מסעה, לבחון פעילות מכ"ם על פני הקרקע ולהמשיך בבחינת רכיבי גשושיות הריינג'ר על מנת לסייע בתכנון חלליות עתידיות לחקר הירח. בעקבות תקלה לא ידועה, איבדה החללית את כל כוחה החשמלי וחדלה לפעול. הגשושית החטיאה את הירח ב-724 ק"מ.

==מבנה הגשושית==
ריינג'ר 5 הייתה מ"בלוק 2" של גשושיות הריינג'ר ודמתה מאוד לקודמותיה - ריינג'ר 3 ו-4. שקלה 331 ק"ג והייתה בגובה 3.1 מ'. היא כללה קפסולה בקוטר 650 מ"מ שכוסתה בעץ בלזה לריכוך נחיתתה, מנוע לתיקון מסלול, מנוע ראשי שדחפו 23 kN ובסיס משושה ברוחב 1.5 מ' עשוי זהב וכרום. אנטנת צלחת לטווח רחוק חוברה לבסיס. שני לוחות סולאריים דמויי כנפיים באורך 5.2 מ' מקצה לקצה נפרשו משני צדי הבסיס זמן קצר לאחר השיגור. הלוחות הסולאריים טענו סוללה חשמלית במשקל 11.5 ק"ג שקיבולתה 1 קילו-ואט-שעה (kW·h). הגשושית נשלטה באמצעות מחשב, מערכת עיקוב ומערכת בקרה שנשלטה מכדור הארץ. הניווט בוצע באמצעות חיישני ארץ ושמש, גירוסקופים ורקטות קטנות. מערכת הטלמטריה כללה שני משדרים, האנטנה לטווח רחוק ואנטנה נוספת. בקרה תרמית הושגה על ידי צבע לבן, לוחות זהב וכרום ויריעת פלסטיק כסופה.

בין הכלים המדעיים שנשאה החללית נכללו:
* מצלמת טלוויזיה אשר הניבה פריים אחד שלם בכל 10 שניות.
* ספקטרומטר קרינת גמא שמוקם על מוט באורך 1.8 מ'.
* מד גובה מכ"מי.
* סייסמוגרף בתוך קפסולה שיועדה לבצע "נחיתה קשה" על הירח.
הסייסמוגרף הונח בתוך הקפסולה יחד עם מגבר, משדר, מערכת בקרת מתח, אנטנת "קרוסלה" ו-6 סוללות שיכלו לספק אנרגיה חשמלית למכשירי הקפסולה למשך 30 יום. הקפסולה, ששקלה 42.6 ק"ג, אמורה הייתה להתרסק על הירח במהירות 130–160 קמ"ש. מטרת המכ"ם הייתה לבחון השתקפויות מפני הירח אך גם ליזום את הפרדות הקפסולה מהגשושית ואת הפעלת רקטות ההאטה של הגשושית במהלך התרסקותה.

==המשימה==
המשימה תוכננה לשיגור על גבי משגר אטלס-אג'ינה B, לבצע תיקון מסלול ולהתרסק על קרקע הירח תוך צילום פניו. בגובה 21.4 ק"מ מפני הירח הייתה הקפסולה משוחררת, ומתרסקת בנפרד על הירח כאשר רצועות עץ בלזה שציפו אותה מרככות את הנחיתה.

ריינג'ר 5 שוגרה ב-18 באוקטובר 1962, 16:59:00 UTC מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה. עקב תקלה לא ידועה שארעה לאחר כניסת הגשושית למסלול המעבר אל הירח, כשלה זו לייצר כוח וכתוצאה מכך התרוקנו סוללותיה כעבור 8 שעות ו-44 דקות, עד ששדריה לא ניתנו לפענוח. עקב איבוד הקשר לא בוצע תיקון המסלול המתוכנן והיא החטיאה את הירח ב-724 ק"מ ונכנסה למסלול סביב השמש. מידע מספקטרומטר קרינת הגמא נאסף ב-4 השעות שקדמו לאזילת הכוח ואיבוד הקשר.

ריינג'ר 5 הייתה האחרונה מבלוק 2. בעקבות הכשלים שאירעו בכל שלושת הריינג'רים מבלוק 2, כל המערכות האלקטרוניות של בלוק 3 תוכננו מחדש, ואכן, כל הגשושיות מבלוק זה הגיעו אל הירח והתרסקו עליו בהצלחה, מלבד מחללית הראשונה מהבלוק (ריינג'ר 6) שכשלה בצילום תמונות אך התרסקה על הירח.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20100806120457/http://solarsystem.nasa.gov/missions/profile.cfm?Sort=Target&Target=Moon&MCode=Ranger_05 פרופיל המשימה] באתר נאס"א 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנית ריינג'ר
רוזי מרסל

רוזי מרסל (Rosie Marcel; נולדה ב-6 במאי 1977 ברוהמפטון, לונדון אנגליה) היא שחקנית בריטית הידועה בעיקר בתור ד"ר ניילור בסדרת הדרמה "הולבי סיטי".

==קריירה==
כבר בגיל שלוש הופיעה מרסל בתפקיד פיה בהצגה "חלום ליל קיץ" בתיאטרון הלאומי של בריטניה, אך ידועה היא בעיקר כד"ר ניילור בסדרת הדרמה "הולבי סיטי", תפקיד שקיבלה כאשר הצטרפה לסדרה בנובמבר 2005.

לפני משחקה ב"הולבי סיטי" הופיעה מרסל בכמעלה מעשרים הפקות של דרמת השיטור "החשבון" שבה הופיעה כאשתו של הגנגסטר הידוע בשם לואיז לארסון, ובנוסף כשניהלה בעלילה רומן סוער עם השוטר הסמל דייל סמית.

==חייה הפרטיים==
===משפחה===
מרסל היא בתו של מנהל הטלוויזיה טרי מרסל ואחותה של הסופרת והשחקנית קלי מרסל, מרסל מתארת את עצמה כמי שבאה ממשפחה "דרמטית". אמה של מרסל השחקנית לינדסי ברוק בעלת אמונת האיימיש, ואביה הבמאי טרי מרסל התגרשו בשנת 1995.

אחותה היא קלי מרסל, סופרת ושחקנית שהופיעה גם כן בסדרה "הולבי סיטי", אך ידועה בעיקר כמפיקת הסדרה "טרה נובה" (Terra Nova).

לרוזי מרסל יש עוד אח בשם לוק.

===נישואין===
מרסל פגש את בעלה הראשון סקוט בונס כשהיה עוזר במאי הסדרה "הסגן", לאחר שיצאו תקופה הציעה לו מרסל דרך מודעה בעיתון הצעת נישואין, כאשר כתבה "סקוט בונס, אני רוזי מרסל אוהבת אותך ורוצה לבלות את שארית חיי איתך. התינשא לי?". הם נישאו ב -21 בפברואר 2004 בטקס צנוע ב"גרנטה גרין" (Gretna Green), אך התגרשו כעבור כמה שנים. כיום נשואה מרסל לבן סטייסי בעל מכון כושר, עמו התחתנה באפריל 2013 בעיר לאס וגאס.

===תחביבים===
למרסל יש חגורה שחורה בקרטה, בצעירותה היא גילתה את הרצון להיות פעלולנית, "אני אוהבת את האתגר הפיזי של עשיית הפעלולים, הוקסמתי מתחום זה עוד מגיל 17 כאשר הלכתי עם אבי לכנס פעלולנים, מאז למדתי קרטה, ואני אוהבת סקי מים, וקפיצות באנג'י".

===בעיות בריאות===
כשהייתה בת עשרים, מרסל אובחנה כבעלת אנדומטריוזיס, במהלך גילוי הפרעת קרישת דם. מרסל תיארה את מצבה "דיממתי במשך כארבעה חודשים, לאחר התעלפות במקלחת הובהלתי לבית החולים לעירוי דם חירום, שם נאמר לי על ידי הרופאים כי כמעט דיממתי למוות, ובנוסף בדיקות נוספות גילו לי בעיה בקרישת דם, גרסת הנקבה של המופיליה".

שש שנים לאחר מכן סבלה מרסל מבעיות נוספות כאשר פיתחה את מחלת הבכצ'ט הנדירה, מחלה דלקתית שבה כדוריות הדם הלבנות תוקפות את תאי הדם הבריאים. המחלה הותירה אותה מרותקת למיטה במשך שנתיים לטיפולים בבית החולים סנט ברתולומיאו בלונדון, אשר שם אובחנה מחלתה וטופלה.

במהלך תקופה ארוכה לא יכלה מרסל ללכת ללא עזרת מקלות הליכה, במהלך ראיון הגיבה מרסל על מחלתה: "יש לי בדיקות תפקוד כבד ובדיקות דם כל שלושה חודשים, מאוד סביר כי אמות לפני סקוט בעלי, אך אני משלימה עם זה".

כיום מרסל פועלת להעלות את מודעות הציבור למחלה, בשנת 2008 אובחנה אצל מרסל בעיית סרטן צוואר הרחם, היא גילתה כי המחלה התקדמה אל האגן, ומיד קיבלה טיפול בלייזר כדי להרוס את התאים הסרטניים תוך כדי עבודתה בדרמת הטלוויזיה "הולבי סיטי".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1977
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1977
ראש פינה (נמיביה)

ראש פינה (באנגלית: Rosh Pinah) היא עיירת מכרות בדרום נמיביה, בקרבת הגבול עם דרום אפריקה.

העיירה ממוקמת מזרחית ל"אזור יהלומים 1", שהוא מרבץ היהלומים הגדול בנמיביה, וכן בקרבת מכרות נחושת אבץ ועופרת.

בשנת 1963 התגלו באזור מרבצי מינרלים ואבנים טובות על ידי הגאולוג מייקל מקמילן. אבן הפינה לעיירה הונחה בשנת 1967. שמה של העיירה ניתן לה על ידי מוסי אלי קהאן, מנהלה היהודי של חברת הכרייה הדרום אפריקאית שקיבלה את זיכיון הכרייה.

בעיירה התגוררו נכון לשנת 2011 כ-2,800 נפש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נמיביה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1969
עמוס יודן

עמוס יודן (נולד ב-כ' בחשוון ה'תרצ"ז, 5 בנובמבר 1936) הוא איש עסקים ישראלי, נשיא לשכת המסחר ישראל–סין, מנכ"ל ויו"ר חברת קומודן פאר איסט בע"מ וראש אגודת הידידים של עמותת היוט לנוער אתיופי בסיכון. יודן הוא מחלוצי בניית קשרי המסחר בין ישראל לסין.

==ביוגרפיה==
עמוס יודן נולד בשכונת נווה שאנן שבחיפה. לאחר שירות בנח"ל, השתחרר מצה"ל בדרגת סמל ובשירות מילואים, נלחם במבצע קדש, מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה. במלחמת יום הכיפורים צילם יודן את קרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן במסרטת שמונה מילימטר פרטית. הסרט שצילם הוא התיעוד היחיד בצבע לקרבות בחזית הסורית. הסרט שודר בערוץ 10 לאחר 37 שנה ומונצח ביד לשריון בלטרון.

בשנות השמונים ניהל יודן את חטיבת סחר חוץ בקונצרן כור ויסד את הקשרים עם חברות סיניות בשנת 1984. בשנת 1987 התבקש על ידי ראש הממשלה שמעון פרס להקים חברה ממשלתית רשמית ראשונה בשם Copeco, על מנת להקים ולחזק קשרי מסחר בין חברות ישראליות לחברות סיניות. החברה פעלה עד שנת 1992 עת מוסדו הקשרים הדיפלומטיים הרשמיים בין ישראל וסין. במהלך שנים אלה הוביל יודן את משלחת העסקים הישראלית הראשונה לסין וכן פרויקטים משותפים בתחומי החקלאות ותקשורת.

החל משנת 1992 משמש יודן כמנכ"ל ויו"ר חברת קומודן פאר איסט בע"מ, שמתמחה בפיתוח עסקי ויישום פרויקטים בין גופים עסקיים וממשלות בסין וישראל. לתהודה רבה זכו הפרויקטים עם חברת ניוקטק הסינית למערכות לשיקוף מכולות עבור משרד הביטחון והמכס הישראלי, וכן פרויקט הקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב.

בחודש דצמבר 2011 זכה יודן בפרס מפעל חיים של איגוד לשכות המסחר כהוקרה על פעילותו רבת השנים בקידום המסחר בין ישראל וסין. הפרס הוענק על ידי שר המסחר והתעשייה שלום שמחון והשגרירה הסינית בישראל.

יודן נשוי, אב לשלושה וסב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
שרון קטרון

שרון קטרון היא מרצה לפסיכולוגיה ומטפלת משפחתית, המייסדת ויושבת הראש של ארגון סגל ההוראה של האוניברסיטה הפתוחה ומרכזת את צוות הארגון (הנהגת הארגון) של כוח לעובדים.

==ביוגרפיה==
קטרון ילידת חיפה ובוגרת בית הספר הריאלי העברי בעיר, בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה וערבית מאוניברסיטת חיפה ותואר שני בפסיכולוגיה חברתית מאוניברסיטת תל אביב. היא חברת האגודה לטיפול זוגי ומשפחתי והוכשרה כמטפלת זוגית ומשפחתית במכון שינוי.

===פעילות בארגון עובדים===

במהלך שנת 2007 הקימה קטרון את ארגון סגל ההוראה באוניברסיטה הפתוחה, ובכך הובילה עם חבריה התאגדות עובדים ראשונה במוסד זה, שהוא המוסד האקדמי הגדול בישראל, וזאת לאחר שבמשך 30 שנות קיומה של האוניברסיטה הפתוחה הייתה המוסד האקדמי היחיד בישראל בו לא גובשו יחסי עבודה קיבוציים כלל.

בשנת 2009 נמנתה קטרון על ידי העיתון "דה מרקר" כאחת מחמישים המשפיעים בחינוך בישראל

קטרון הובילה את נציגות העובדים למשא ומתן ארוך עם הנהלת המוסד, סכסוך עבודה שהביא לדיון בנושא בוועדת הכספים של הכנסת ושביתה בת 50 יום, אשר באה לסיומה רק לאחר התערבות הוועדה לתכנון ולתקצוב שהביאה לקביעה כי שכרם של המורים באוניברסיטה הפתוחה יוסדר בהסכם קיבוצי על בסיס תנאי העבודה של הסגל הזוטר בשאר האוניברסיטאות, והתערבותו של שר החינוך למינויו של פרופ' יצחק זמיר כמגשר בין ההנהלה והעובדים. לאחר תהליך הגישור הושג לראשונה הסכם קיבוצי בעבור 1,300 חברי סגל ההוראה של המוסד, הסכם אשר הביא בין השאר לתוספת בת 24% בעלות שכרם.

לצד ההתאגדות וההסכם באוניברסיטה הפתוחה, אשר היו אבן דרך היסטורית בהתבססותו של ארגון כוח לעובדים, נרתמה קטרון לקידום העבודה המאורגנת גם מחוץ לכותלי האוניברסיטה ונבחרה להנהגה הארצית של ארגון העובדים "כוח לעובדים" כאשר היא מציבה מטרה של קידום מנהיגות נשית בארגון, ובכך היוותה השראה לעיסוק בתפקידן של נשים בארגוני עובדים ומשא ומתן באקדמיה ובקרב עובדות בתחומים נוספים דברים ברוח זו נשאה קטרון כדוברת במגוון גדול של אירועים ציבוריים ובהם צעדת אחד במאי בתל אביב, הכנס הסוציאל-דמוקרטי ופסטיבל סרטי הפועלים בחיפה. קטרון מכהנת מאז שנת 2011 כרכזת ההנהגה של כוח לעובדים (המכונה "צוות ארגון").

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילי כוח לעובדים
קטגוריה:פעילות ישראליות למען זכויות עובדים
קטגוריה:פעילים ישראלים למען זכויות עובדים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פסיכולוגיות ישראליות
קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה הפתוחה: חינוך ופסיכולוגיה
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
תת-ספיגה של פרוקטוז

תת־ספיגה של פרוקטוז היא הפרעת עיכול, אשר בה ספיגת הפרוקטוז במעי הדק מתבצעת בצורה לקויה. התוצאה היא ריכוז גבוה של פרוקטוז בכלל המעי.
תת־ספיגה של פרוקטוז שכיחה במדינות המערב, עד כ 30% מהאוכלוסייה סובלת מההפרעה. ישנן השערות כי שכיחות התופעה באסיה פחותה, אך עדיין גבוהה, עד כ 10% מהאוכלוסייה.

הפרוקטוז אינו דורש אנזימים על מנת להספג במערכת העיכול וגם אצל אנשים בריאים רק 25-50 גרם פרוקטוז יכולים להתעכל בארוחה אחת. אנשים בעלי תת־ספיגה של פרוקטוז מצליחים לספוג פחות מ 25 גרם.

==סימפטומים==
* נפיחות באזור הבטן (מעי דק וגס)
* שלשולים ו/או עצירות
* נפיחות
* כאבי בטן
* הקאות
* סימנים ראשוניים של דיכאון
* חרדה
* בחילה

==אבחון==
כמו באי-סבילות ללקטוז, את האבחון יש לעשות אצל רופא מומחה, גסטרואנטרולוג, על מנת למנוע אבחון מוטעה של הפרעות עיכול אחרות. הבדיקה מתבצעת לרוב על ידי בחינת רמות המימן באוויר הפה בהפרשים קבועים לאחר צריכת פרוקטוז.

==טיפול==
אין תרופה להפרעה, הטיפול היחידי הוא הימנעות ממזונות מסוימים. לאחר זיהוי התופעה על ידי רופא מומחה, גסטרואנטרולוג, יש להוועץ עם דיאטן על מנת לקבל מידע על מאכלים אשר יכולים להזיק.

קטגוריה:הפרעות מטבוליות
סילביה, מלכת שוודיה

סילביה, מלכת שוודיה (בשוודית: Drottning Silvia; נולדה ב-23 בדצמבר 1943 בהיידלברג, גרמניה) היא מלכת שוודיה, אשתו של המלך קרל השישה עשר גוסטב ואמה של יורשת העצר ויקטוריה.

=== ילדות ונעורים ===
סילביה נולדה ב-23 בדצמבר 1943 בהיידלברג, גרמניה. היא בתו של איש העסקים הגרמני ולטר זומרלט ואשתו הברזילאית אליס סוארס דה טולדו (1906–1997).
בשנת 1947, לאחר מלחמת העולם השנייה, היא ומשפחתה היגרו לריו דה ז'ניירו, ברזיל, שם למדה בבית ספר הגרמני בעיר ולאחר עשר שנים שבו לגרמניה המערבית.

שוודית היא למעשה שפתה השישית - לצד שפות האם גרמנית ופורטוגזית היא דוברת גם צרפתית, ספרדית ואנגלית.

=== קריירה ===
לפני נישואיה למלך עבדה סילביה בקונסוליה הארגנטינאית במינכן, שימשה כמארחת חינוכית במהלך אולימפיאדת מינכן וכן שימשה כסגנית ראש הפרוטוקול באולימפיאדת אינסברוק. בנוסף עבדה זמן קצר כדיילת אוויר.

=== נישואים ===
במהלך אולימפיאדת מינכן נפגשה סילביה עם קרל גוסטב, נסיך הכתר של שוודיה, אשר לאחר מות סבו גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה ב-15 בספטמבר 1973, הוכתר כקרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה. קרל השישה עשר הכריז על אירוסיו לסילביה ב-12 במרץ 1976 והם נישאו לאחר שלושה חודשים. אלו היו הנישואים הראשונים של מלך שוודי מכהן מאז 1797, לזוג 3 ילדים.

===מלכת שודיה===

==משפחתה==
ב-19 ביוני 1976 התחתנה סילביה עם קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, ונולדו להם 3 ילדים ו-8 נכדים:
* הנסיכה ויורשת העצר ויקטוריה (נולדה ב-14 ביולי 1977), נישאה ב-19 ביוני 2010 לדניאל וסטלינג ולהם שני ילדים:
**אסטל, דוכסית אסטרייטלנד (נולדה ב-23 בפברואר 2013), צפויה להיות מלכת שוודיה לאחר מות אמה.
**הנסיך אוסקר, דוכס סקונה (נולד ב-6 במרץ 2016), שלישי בסדר הירושה לכתר השוודי, לאחר אמו ואחותו אסטל.
* הנסיך קרל פיליפ (נולד ב-13 במאי 1979), נשוי לדוכסית סופיה ולהם 3 ילדים:
**אלכסנדר, דוכס סדרמנלנד (נולד ב-19 באפריל 2016).
**גבריאל, דוכס דלרנה (נולד ב-31 באוגוסט 2017).
**ג'וליאן, דוכס הלנד (נולד ב-26 במרץ 2021). 
* הנסיכה מדלן (נולדה ב-10 ביוני 1982), נשואה לכריסטופר אוניל ולהם 3 ילדים:
**לאונרה, דוכסית גוטלנד (נולדה ב-20 בפברואר 2014).
**ניקולאס, דוכס אמגרמלנד (נולד ב-15 ביוני 2015).
**אדריאן, דוכסית בלקינג'ה (נולדה ב-9 במרץ 2018).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נשות מלכים שוודים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר הצלב הדרומי
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1943
מיצ'יסלב מינקובסקי

מיצ'יסלב מינקובסקי (בפולנית: Mieczyslaw Minkowski; 15 באפריל 1884, ורשה – 20 ביולי 1972, ציריך) היה נוירולוג שווייצרי ממוצא יהודי פולני.

== חייו ==
מיצ'יסלב מינקובסקי היה בנו של סוחר בפולין. הוא למד רפואה באוניברסיטאות ורשה ממנה סולק בשל הזדהותו עם תנועת סטודנטים ליברלית, מינכן וברסלאו שם הוא הגיש את עבודת הדוקטור שלו. לאחר מכן השתלם בעוד כמה מקומות. בין השאר אצל איוואן פבלוב בסנקט פטרבורג ואצל אלואיס אלצהיימר במינכן.

ב-1911 הוא עבר לציריך ושם קיבל מאוחר יותר אזרחות שווייצרית. הוא עשה את ההתמחות שלו אצל קונסטנטין פון מונקוב. אחרי שעבד מ-1913 כמרצה הוא נעשה פרופסור חבר ב-1926 ומ-1928 עד 1954 היה פרופסור מן המניין לנוירולוגיה וכן מנהל המרפאה הנוירולוגית של אוניברסיטת ציריך. מ- 1943 עד 1946 היה נשיא של האגודה השווייצרית לנוירולוגיה ומ-1949 היה נשיא לשם כבוד שלה. מ-1925 ואילך היה גם נשיא הקהילה היהודית של ציריך (Jüdischen Vereinigung Zürich)

== תחומי המחקר שלו ==
עבודת הדוקטורט שלו עסקה בלקויות בשלפוחית השתן הנובעים ממקור במוח. תחום העניין המרכזי שלו היה נוירו אנטומיה ונוירו פיזיולוגיה. כשהגיע לציריך עסק במערכת הראייה המרכזית. הוא הצליח להוכיח שגרעין הברך הצדי מייצג, לסירוגין, את העין הימנית והשמאלית. 

שנים רבות עסק גם במחקר הפעילות המוטורית של העובר בהקשר להתפתחות המורפולוגית של מערכת העצבים.

הוא עשה מחקרים משתפים עם בן-עמי פינקלשטיין.

== כתביו ==
<div class="mw-content-ltr">
* Zum gegenwärtigen Stand der Lehre von den Reflexen, 1925 (frz. 1927)
* Die Poliklinik für Nervenkranke und das Hirnanatomische Institut, 1951
* Die Psychologie der isolierten Gruppen. In: Schweizerische Zeitschrift für Psychologie. 1948. (עם בן-עמי פינקלשטיין)
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נוירולוגים יהודים
קטגוריה:רופאים יהודים שווייצרים
קטגוריה:מדענים יהודים שווייצרים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1884
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1972
המקצוע: לוחם

המקצוע: לוחם (באנגלית: Heartbreak Ridge) הוא סרט פעולה משנת 1986 על חיל הנחתים של ארצות הברית, המתרחש בתקופת הפלישה האמריקאית לגרנדה, בבימויו וכיכובו של קלינט איסטווד.

==עלילה==
רב-סמל תותחנות, "גאני", טום הייוויי, איש חיל הנחתים האמריקני, הוא חייל ולוחם ותיק וקשוח. הייוויי שירת בנחתים כעשרים וחמש שנים ובמהלכן לחם בין היתר במלחמת קוריאה ובוייטנאם. על פועלו בקרב על "רכס שברון לב" בקוריאה עוטר הייוויי בעיטור הכבוד של הקונגרס, ומכאן שמו של הסרט. בתפקידו האחרון, מקבל הייוויי, הצבה כסמל בסיירת חיל הנחתים. בתפקידו החדש ישן נאלץ הייוויי להתמודד הן עם חבורת חיילים פורקי עול, אותם הוא מאמן ומעצב כחיילים מן השורה וכלוחמי עילית בצלמו, מפקד מחלקה צעיר וחסר ניסיון ומפקד הגדוד שלו, הרואה בו עושה צרות שיש להוציא לפרישה. לקראת סוף הסרט משתתף הגדוד במבצע זעם דחוף, כאשר מחלקת הסיור ובראשה מפקד המחלקה הצעיר, סגן רינג, ורב-סמל הייוויי, מוטסת במסוק לעומק האי הגרנדה, כדי לסייר בשטח בטרם נחיתת הגדוד מן הים. המחלקה נתקלת בכוחות עוינים וחווה לחימה עזה. אולם חיילי המחלקה וסגן רינג מוכיחים עצמם, בסיועו של הייוויי, כנחתים מעולים ומתגברים על הקשיים העומדים בדרכם.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי מלחמה
קטגוריה:קצרמר קולנוע
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי קלינט איסטווד
סמן (אזור היסטורי)

סֵמֵן (בגעז: ሰሜን או ሴሜን) הוא אזור ומחוז גאוגרפי-היסטורי בצפון אתיופיה. סמן שוכנת בין אזור צלמת בצפון לוגרה בדרום ובין הטקזה במזרח לסגדה וולדבה במערב. בסמן התקיימה תקופה ארוכה אוטונומיה יהודית של בית ישראל, שקצה הגיע בתחילת המאה ה-17 עם כיבושה בידי האימפריה האתיופית.

== היסטוריה ==
הגאוגרף תלמי מהמאה ה-1 מזכיר עם בשם "סוברידה" שחי מדרום לאקסומים. בתבליט מונומנטום אדוליטנום מוזכר עם בשם "סמנוי" שחי באזור הררי ומושלג שמדרום לאקסום ולטקזה. ההרים הללו שנקראים כיום "סמן" נקראו בכתבי הגאוגרפיים מהתקופה הרומית בשם היווני "פיילה"/"פיילאי" ולפיהם השם המקומי היה "פסאבו".

על פי מסורת בית ישראל היהודים הראשונים הגיעו לסמן מאזור אדיבו. במסורת האתיופית נחשב האזור לחלק מהשטחים שניתנו לגדעון. פינחס, אחד מצאצאי גדעון שהוביל קבוצה שסירבה להתנצר, היגר לסמן במאה ה-4, בתקופתם של אברהא ואצבחא. פינחס וצאצאיו מלכו על היהודים המקומיים. שושלת מלכים זו מכונה בשם "שושלת הגדעונים" מכיוון שרבים ממלכיה נשאו בשם "גדעון".

בכתובת אקסומית מהמאה ה-4 הוזכרה סמן כישות מדינית שמעלה מס לאקסום. קוסמוס אינדיקופלוסטס מזכיר במאה ה-6 את אזור "סמני" כמקום שאליו מגלים מלכי אקסום מורדים.

לאחר כיבוש סמן בידי האתיופים, עבר האזור לשליטה קיסרית ישירה ושליטיו זכו לתואר אגפרי. ברוב המקרים יורשי העצר הם שמונו לשליטי המחוז. האגפרי הראשון של סמן היה הנסיך פאסילידס. בתקופת השופטים עבר האזור מיד ליד ככל הנראה נשלט על ידי שליטים שבאו מרקע יהודי כמו למשל דג'זמץ' וובה היילה מריאם.

תחת האיטלקים סמן הייתה חלק ממחוז אמהרה. בחלוקה המנהלית של 1941-1987 סימן הייתה לנפה בתוך מחוז בגמדר ובשנים שבין 1987-1994 סימן הייתה לחלק ממחוז צפון גונדר. כיום שטח סמן ההיסטורית נמצא במחוז צפון גונדר שבמדינת אמהרה ומחולק בין הנפות ג'ן אמורה, ביאדה, צלמת, אדי ארקאי, דברק ודבת.

חלק מהרי סמן שבאזור הוא פארק לאומי בעל מעמד של אתר מורשת עולמית מאז 1978.

==לקריאה נוספת==
*הדנה טקויה, מגונדר לירושלים, דפוס משכן, תשע"א
<div style="direction: ltr;">
*James Arthur Quirin "Səmen" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: O-X, Harrassowitz, 2010, , p. 611-613
*James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920, University of Pennsylvania, 1992, 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:אתיופיה: ממלכות לשעבר
משפט ערטילאי

משפט עַרְטִילָאִי הוא מונח תחבירי המתאר משפט המכיל שתי מילים בלבד כאשר האחת מהן משמשת בתפקיד נושא והשנייה - בתפקיד נשוא. יש שהמשפט הערטילאי מכיל מילה אחת בלבד.

==דוגמאות==
דוגמאות למשפט ערטילאי בן שתי מילים:

התפוח נאכל; דוד בירושלים; העצים לבלבו; הילד שיחק; הבחינה התחילה; הבית נבנה.

דוגמאות למשפט ערטילאי המכיל מילה אחת שבה כלולים הנושא והנשוא:

הלכתי; שמעתי; ידעתי; ראיתי; למדתי; בכל מילים אלה ודומיהן כלולים במילה גוף וגם פועל, שהם הנושא והנשוא.

==שימוש ומאפיינים==
במשפט הערטילאי קיים מאפיין שמייחד אותו בכך שניתן להפוך בו בקלות את סדר המילים; לשים את הנושא במקום הנשוא ואת הנשוא במקום הנושא; כי כפי שאפשר לומר "התפוח נאכל", אפשר לומר "נאכל התפוח".
מאפיין נוסף במשפט הערטילאי: בסיבת היותו משפט קצר לעיתים הוא מסמל אדישות וקרירות או סגירות והתכנסות.

== אטימולוגיה ==
המילה "ערטילאי" מציינת בדרך כלל עירום והפשטה; מקור המילה הוא בשפה הארמית מהמילה "ערטלא" שמשמעותה חשיפה ועירום (ממנו הפועל המוכר - התערטלות). השרש ערט"ל מצוי מספר פעמים בתרגומי התנ"ך ובספרי חז"ל במשמעות הנ"ל.

== מקור המונח ==
הזמן בו נטבע המונח התחבירי אינו ידוע, אך יש לשער שזמנו מן המאה הקודמת ומקורו משפות הזרות. בקרב הבלשנים בגרמניה במאה ה-19, נעשה שימוש במונח דומה: nackter Satz (נַקְטֶר זַץ = משפט ערום) שמשמעותו זהה וניתן להניח שמשם מקור מונח זה.

==בהשאלה לתחומים אחרים==
מעבר למונח התחבירי, המונח משפט ערטילאי משמש כהשאלה וכמטפאורה למשמעות של משפט לא מוסבר דיו; משפט מופשט מהסבר; משפט קצר ומצומצם ללא הרחבה; משפט ריק או דל מתוכן.

==לקריאה נוספת==
* יהושע בלאו, יסודות התחביר לבתי ספר על-יסודיים, המכון העברי להשכלה בכתב בישראל, 1966, עמ' 12 ואילך.
* נפתלי שטרן, מילון הפועל, אוניברסיטת בר-אילן, 1944, עמוד 17 (הערה 21).
* מנחם צבי קדרי, מירושת ימי הביניים, דביר, תשכ"ח, עמ' 137.
* לשוננו לעם, כרך 12, "ביטויים מעולם הקבלה בלשוננו", בהוצאת המזכירות המדעית של האקדמיה ללשון העברית, 1960, עמ' 177.
* משה בר אשר, מסורות ולשונות של יהודי צפון־אפריקה, המרכז ללשונות היהודים וספרויותיהן, האוניברסיטה העברית בירושלים, 1998, עמ' 431.
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלשנות
טקיושי קידו

טקיושי קידו (ביפנית: 木戸 孝允; וכן קואין קידו; ) היה מדינאי יפני במהלך סוף תקופת אדו ובראשית תקופת מייג'י. כשפעל נגד השוגון השתמש בשם הבדוי מטסוסוקה ניאיבורי.

==ראשית חייו==
קידו נולד בהאן צ'ושו כבנו הצעיר של רופא סמוראי. בגיל שבע אימצה אותו משפחת קאטסורה, ועד 1865 הוא נודע בשם קוגורו קאטסורה (桂 小五郎). הוא התחנך בבית ספרו של שואין יושידה - פילוסוף שהיה נאמן לקיסר יפן - וממנו אימץ קידו את נאמנותו.

ב-1852 נסע קידו לטוקיו על מנת ללמוד סיף, והחל לקשור קשרים עם סמוראים מהאן אחרים, למד טכניקות ארטילריה ולאחר מכן שב לצ'ושו על מנת לפקח על בניית ספינת המלחמה הראשונה בסגנון מערבי של המחוז שלו.

==הדחת טוקוגאווה==
ב-1858 שהה קידו באדו, שם שימש מתווך בין הנהגת ההאן לבין הסמוראים הצעירים מהדרג הזוטר, שנטו יותר לקיצוניות ותמכו בתנועת הסונו ג'וי. אולם לאחר שנחשד במעורבות בהתנקשות בחיי פקיד שוגונות נשלח קידו לקיוטו. בעת שהותו בבירה הקיסרית פתחו ההאן סצומה ואייזו בניסיון הפיכה, וגרשו את כוחות צ'ושו מהעיר. קידו היה מעורב בניסיון כושל לכבוש את העיר מחדש ב-20 באוגוסט 1864, אך נאלץ למצוא מקלט בבית גיישות שם פגש את אשתו לעתיד איקומטסו.

זמן קצר לאחר מכן השתלטו גורמים קיצוניים על הנהגת צ'ושו, וקידו מילא תפקיד מרכזי בייסוד ברית סאצ'ו, שהייתה כלי חיוני במלחמת בושין וברסטורציית מייג'י שהגיעה אחריה.

==תקופת מייג'י==
לאחר הדחת שוגונות טוקוגאווה מילא קידו תפקיד מרכזי בממשלת מייג'י. הוא החיל מדיניות ריכוזית ביפן ודגל במודרניזציה, וכמו כן היה ממנהיגי המהלך לביטול שיטת ההאן.

ב-1871 הצטרף קידו למשלחת איוואקורה במסעה לארצות הברית ולאירופה, שם גילה עניין מיוחד בשיטות החינוך ובפוליטיקה של העולם המערבי, והיה לתומך נלהב בממשלה חוקתית. במהלך מסעו התבהר לקידו שבמצבה הנוכחי לא הייתה יפן בעמדה שאיפשרה לה לקרוא תגר על מעצמות המערב, ועל כן מיד בשובו התנגד לפלישה לקוריאה בדיון הסייקנרון. עם הזמן איבד קידו את השפעתו באוליגרכיית מייג'י וטושימיצ'י אוקובו תפס את מקומו. קידו התפטר מהממשלה במחאה על מסע העונשין לטאיוואן ב-1874.

לאחר ועידת אוסקה ב-1875 הסכים קידו לשוב לממשלה והיה ליושב ראש אספת ראשי המחוזות, שנוסדה במסגרת הוועידה. בנוסף, היה קידו אחראי לחינוכו של הקיסר מייג'י.

קידו נפטר במהלך מרד סצומה ב-1877 ממחלה.

==מורשת==
יומניו של קידו חושפים ניגוד חריף בין נאמנותו להאן שלו ובין נאמנותו למדינה. תכופות הוא כתב שנאלץ להאבק בשמועות בהאן, לפיהן בגד בחבריו. מכיוון שהרעיון של מדינה מאוחדת היה חדש ביפן, דאגו סמוראים רבים ראשית למחוזם ולאו דווקא למדינה כולה.

יחד עם טקמורי סאיגו וטושימיצ'י אוקובו, נחשב קידו לאחד מ"שלושת האצילים של הרסטורציה" (維新の三傑).

==ראו גם==
* טקמורי סאיגו
* טושימיצ'י אוקובו

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Beasley, William G. The Rise of Modern Japan. Palgrave Macmillan, 2000. .
* Craig, Albert M. Chōshū in the Meiji Restoration. Harvard University Press, 1961. .
* Kido, Takayoshi. The Diary of Kido Takayoshi: 1874-1877. University of Tokyo Press, 1986. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20051124052114/http://red-bird.org/meiji/katsura/diary.htm קטעים מיומניו של קידו.]
* 

קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:סמוראים
קטגוריה:פוליטיקאים יפנים
קטגוריה:ילידי 1833
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1877
דלעת הספגטי

דְּלַעַת הספגטי (שם מדעי: Cucurbita pepo var. fastigata) היא צמח מזן תרבותי Vegetable marrow השייך למין Cucurbita pepo במשפחת הדלועיים, בעל פרחים צהובים ופירות בעלי צבע צהבהב-כתום, כשבמרכזם גרעינים גדולים.
כאשר אינו מבושל, פנים הפרי הוא קשה ודומה לדלעת. לאחר הבישול פנים הפרי הופך רך ומקבל מרקם חוטי המזכיר ספגטי ומכאן שמו.

==גידול והכנה==
קל למדי לגדל את דלעת הספגטי שכן היא ניתנת לגידול הן באדנית והן בגינה. דלעת הספגטי היא צמח חד-ביתי (פרחים ניקביים וזכריים על אותו הצמח) כשלפרח הזכרי גבעולים ארוכים היוצאים מעלה מבסיס הפרח, בעוד שלפרח הנקבי גבעולים קצרים יותר וגידול עגלגל תחת עלי הכותרת שבסופו של דבר הופך להיות הפרי עצמו.

דלעת הספגטי משמשת למאכל לרוב בצורתה האפויה. לעיתים היא מוגשת כשהיא מחוממת במיקרוגל, מבושלת במים, או מבושלת באידוי. גם גרעיניה של דלעת הספגטי משמשים למאכל לאחר קלייתם.

==ערך תזונתי==
דלעת הספגטי מהווה מקור עשיר לחומצה פולית ובטא-קרוטן, כמו גם לויטמינים A, B, C ו-E, סידן, מגנזיום, מנגן, ברזל, זרחן, אשלגן ואבץ. בנוסף לכך הערך הקלורי שלה נמוך: כ-42 קלוריות ל-155 גרם פרי.

== גלריה ==
{| align=center
|<gallery widths="120px" heights="120px" perrow="5">
File:Spaghetti Squash 700.jpg|דלעת ספגטי קלופה
File:Spaghetti Squash Cooked 500.jpg|דלעת ספגטי מבושלת
File:Spaghetti Squash Prepared 500.jpg|דלעת ספגטי מוכנה לאכילה
File:Male spaghetti squash flower.jpg|הפרח הזכרי
File:Female spaghetti squash flower.jpg|הפרח הנקבי
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דלועיים
קטגוריה:אגוזים וזרעים אכילים
שרון מקגריין

שרון מקגריין (באנגלית: Sharon Bertsch McGrayne; נולדה ב-17 באוגוסט 1942) היא סופרת מדע פופולרי אמריקאית.

== אודות ==
סיימה תואר ראשון בהצטיינות מסוורת'מור קולג' (Swarthmore College). כתבה מספר ערכים בעבור האנציקלופדיה בריטניקה, בהם הערך בנושא האטום והגרעין, חשמל ומגנטיות.

ספרה האחרון עוסק בכלל בייס (Bayes' Rule), כלל סטטיסטי המאפשר עדכון ההערכה על עובדה מסוימת, כאשר אין מידע מדויק אודותיה. הספר יצא בהוצאות אוניברסיטת ייל.

== מספריה ==
<div class="mw-content-ltr">
* The Theory That Would Not Die: How Bayes' Rule Cracked the Enigma Code, Hunted Down Russian Submarines, and Emerged Triumphant from Two Centuries of Controversy. Yale University Press, Hardcover Spring 2011.
* Prometheans in the Lab: Chemistry and the Making of the Modern World. McGraw-Hill. Hardcover August 2001. $24.95. (244 pp.) . Paper Aug. 2002 $14.95 . Reviewed by Nature, Chemical & Engineering News, Isis, New Scientist, AAAS Science Books & Films, PopularMechanics.com, and others. Excerpted in Chemical Heritage Foundation Magazine and ChemMatters.
* Iron, Nature's Universal Element. with Dr. Eugenie Mielczarek, Professor of Physics, George Mason University. Rutgers University Press. October, 2000. $30. (205 pp.) 
* Nobel Prize Women in Science: Their Lives, Struggles, and Momentous Discoveries. Second expanded edition with new chapter. Paper. Carol: December, 1998. April 1993. Carol Publishing, 600 Madison Avenue, New York 10022. See above. Hardcover $27. 350 pp. Fifth printing. Four foreign language translations. Many reviews.
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:מחברות ספרי עיון אמריקאיות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:בוגרות מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בוגרי מכללת סווארת'מור
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942