עוצמת סיביר

עוצמת סיביר (ששמה בעבר היה צינור יקוטיה – חברובסק – ולדיווסטוק, המכונה גם צינור הגז הטבעי המזרחי סין–רוסיה) הוא צינור בבעלות גזפרום במזרח סיביר, שמספק גז טבעי מיאקוטיה דרך פרימוריה לסין. הצינור מהווה חלק מתוואי הגז המזרחי מסיביר לסין.

== היסטוריה ==
בשנת 2007 אישר משרד התעשייה והאנרגיה של רוסיה את תוכנית הגז המזרחית, שכללה בניית צינור יקוטיה – חברובסק – ולדיווסטוק.<ref name="vostokmedia261119">
</ref>

ב-29 באוקטובר 2012 ולדימיר פוטין הורה לאלכסיי מילר, מנכ"ל גזפרום, להתחיל בבניית הצינור.<ref name="interfax291012">

</ref> פרויקט הצינור יקוטיה – חברובסק – ולדיווסטוק שינה את שמו רשמית ל"עוצמת סיביר" בסוף 2012.<ref name="ykt281212">

</ref>

ב-21 במאי 2014, רוסיה וסין חתמו על עסקת גז ל-30 שנה בשווי 400 מיליארד דולר שנדרשה למימוש הפרויקט. הבנייה החלה ב-1 בספטמבר 2014 והושקה בטקס ביאקוטסק על ידי פוטין וסגן ראש הממשלה הסיני ג'אנג גאולי.<ref name="rfe010914">

</ref><ref name="itar-tass010914">

</ref><ref name="gazprom010914">

</ref> בניית צינור החיבור בסין החלה ב-29 ביוני 2015.<ref name="tass110815">

</ref><ref name="xinhua050919"></ref><ref name="nrt300615">

</ref>

ב-4 בספטמבר 2016 חתמו יו"ר גזפרום מילר ויו"ר תאגיד הנפט הלאומי של סין וואנג יילין על הסכם לבניית מעבר מתחת לנהר אמור לצינור.<ref></ref> שתי מנהרות מתחת לנהר הושלמו על ידי חברת צינור הנפט של סין במרץ 2019.<ref name="xinhua290319"></ref>

בשנת 2017 החלה בניית תחנת המדחס אטמאנסקאיה שהושלמה בשנת 2019 יחד עם תחנת המדחס צ'איאנדינסקאיה.<ref name="vesti250418">

</ref><ref name="neftegaz120919">

</ref> הקמת כל תחנות המדחס צפויה להסתיים עד שנת 2022.

הצינור מולא בגז באוקטובר 2019.<ref name="vostokmedia261119">
</ref><ref name="reuters291019"></ref> העברת הגז לסין החלה ב-2 בדצמבר 2019.<ref name="xinhua021219"></ref><ref name="urdupoint251119"></ref>

== קבלנים ==
גזפרום טרנסגז טומסק היה קבלן הבנייה הראשי ואילו חברת VNIPIgazdobycha, הייתה קבלן העיצוב הכללי. שתי החברות מהוות חברות-בת של תאגיד גזפרום הממשלתי.<ref name="nsenergy">

</ref>

קטעים שונים מהצינור נבנו על ידי סטרויטרנסגז שבבעלות גנאדי טימצ'נקו, נפטגאזסטרוי וסטרוגאזמונטז שבבעלות ארקדי רוטנברג.<ref name="interfax200516">

</ref>

הצינורות יוצרו על ידי מפעלי הפלדה ויקסה של OMK, מפעל הצינורות של צ'ליאבינסק, מפעל הצינורות איז'ורה של חברת Severstal, מפעל הצינורות וולז'סקי של תאגיד TMK.<ref name="neftegaz210217">

</ref><ref name="interfax211118">

</ref> ציפוי צינורות ננו-קומפוזיטיביים נגד קורוזיה נעשה על ידי תאגיד Metaclay, שהוא מיזם משותף של רוסננו וגזפרום.<ref name="mrcplast2300416">

</ref><ref name="toinnov090616">

</ref> יחידות טורבינת מדחס סופקו על ידי חברת המנועים UEC-Perm.<ref name="tekst031219">

</ref>

== השפעה ==
לצינור השלכות חזקות על ביטחון האנרגיה בסין וגם ברוסיה בטווח הקצר.<ref name=":2"></ref> הצינור מגוון את אספקת הגז הטבעי לסין, שכעת מקבלת נפט וגז מכמה מקורות.<ref>
</ref>

הצינור נועד לצמצם את התלות של סין בפחם, שהוא אינטנסיבי יותר בפחמן וגורם יותר זיהום מאשר גז טבעי.<ref name=":1"></ref> עבור רוסיה, הצינור מאפשר שותפות כלכלית נוספת לנוכח ההתנגדות לצינורות שלה הנבנים במערב אירופה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גזפרום
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: יחסי חוץ
קטגוריה:רוסיה: צינורות גז טבעי
קטגוריה:סיביר
קטגוריה:פרימוריה
קטגוריה:צינורות גז טבעי
קטגוריה:סאחה
קטגוריה:יחסי סין–רוסיה