OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אהרן שבו

אהרׂן שְבוׂ (נולד ב-30 באוגוסט 1943 בהונגריה) הוא מעצב גרפי ישראלי המעצב בולים, סמלים, מטבעות, ספרים וקריקטורות.

שבו עיצב בולים, מדליות ומטבעות עבור בנק ישראל והחברה הממשלתית למדליות ולמטבעות.

== ביוגרפיה ==
שבו נולד בשם אהרן שוורץ, בהיידובסרמן שבמחוז היידו בייאר שבהונגריה. אביו היה אמן רב תחומי שניגן, זימר וצייר; הוא נספה בשואה לאחר שנלקח לעבודות כפייה בטרם לידתו של שבו. בהיותו בן עשרה חודשים הועלה שבו לרכבת לאושוויץ עם אמו, אחיו ואחותו הגדולים, לצד עוד מאות משפחות מהונגריה. שבו ניצל מאושוויץ כאשר לאחר המתנה של 3 ימים הוחזרה הרכבת על יושביה לווינה.

אחרי המלחמה נשארה המשפחה בהונגריה ושבו החל ללמוד בחדר (גן ילדים) ובכתה א' רפורמי נוצרי. בשנת 1951, כשהיה בן 7, עלה עם משפחתו לישראל. המשפחה גרה בתחילה 5 שנים במעברת מחנה דוד בחיפה, ואחר כך לרכסים (שליד כפר חסידים), ולאחר מכן לשכונת נווה שאנן בעיר. בגיל 15 זכה בתחרות במסגרת העיתון "מעריב לנוער", כאשר עיצב שטרות כסף בנושא נוער. 

שבו לא סיים את לימודי בית הספר התיכון משום שנאלץ לעבוד ולהתפרנס במהלך היום ולעבור ללימודי ערב. לאחר מכן החל ללמוד גרפיקה באקדמיה הגבוהה לאומנות בצלאל במסגרת העתודה האקדמית, וסיים את לימודיו בהצטיינות, זכה במלגת לימודים מקרן תרבות אמריקה ישראל. בהמשך שירות סדיר בצה"ל ועיצב כרזות עבור ענף פרסומים של המטכ"ל, ואחר כך במילואים שירת כחובש קרבי. 

לאחר שרותו הצבאי המשיך ללמוד עיצוב בניו יורק, בבית הספר . כשחזר לישראל החל לעסוק בעיצוב גרפי במגוון תחומים. הוא אייר ספרים עבור הוצאות ספרים שונות, במיוחד ספרי ילדים ובתחמי התנ"ך והיודאיקה. כן אייר בולים עבור השרות הבולאי, ויצר מטבעות ומדליונים עבור בנק ישראל והחברה הממשלתית למדליות ומטבעות. חלק מעבודותיו יצר בשיתוף עם המעצב גד אלמליח מסטודיו TheDesignLab בבוסטון.

בנוסף עסק שבו בהוראת עיצוב גרפי במכללות, כגון מכללת אמונה בירושלים, וייסד מגמת אנימציה באקדמיה לעיצוב ויצו בחיפה. 

לשבו חמישה ילדים. מתגורר במושב בית גמליאל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* [https://il.israelmint.com/21796300.html מדליית וגר זאב עם כבש], באתר החברה הישראלית למדליות ולמטבעות

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:מעצבי מדליות ישראלים
קטגוריה:מעצבי בולים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בית גמליאל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
דראגומירשט (מחוז מרמורש)

דראגומירשט (בהונגרית:Dragomirești, ביידיש:דראגאמירעשט) היא עיר קטנה במחוז מרמורש ברומניה. הוכרזה כעיר בשנת 2004. במפקד של 2002 נקבע ש-99.5 אחוז מתושבי העיר הם רומנים.

==הקהילה היהודית==

על פי מפקדי האוכלוסין, מספר היהודים בדראגומירשט בשנת 1920 היה 756, והם היוו 28 אחוז מכלל האוכלוסייה. בשנת 1941 היו בדראגומירשט 684 יהודים. כיום (2013) אין יהודים במקום.

היהודים הראשונים הגיעו לדראגומירשט בשליש הראשון של המאה ה-18. בסוף המאה ה-18 התארגנה במקום קהילה שבהתבססה על חסידי קוסוב שבאו מגליציה ומפודוליה. יהודי המקום עסקו במסחר תבואה וצאן, עבדו בתעשיית העץ ובחקלאות. במקום הוקם בית כנסת ובית מדרש חסידי, מקווה טהרה ובית עלמין. 

הרב הראשון של הקהילה היה משה שטרן. מ-1903 כיהן כרב יצחק מאיר שוורץ שחיבר מספר חיבורים. ב-1911 נתמנה כרב מנחם מנדל שפירא, והרב האחרון היה משה ישראל פלדמן שאף עמד בראש ישיבה שהייתה במקום. בישיבה למדו כ-45 תלמידים והיא התקיימה עד ימי השואה.

עם תחילת שואת יהדות הונגריה באביב 1944, נבנה במרכז הכפר גטו בו רוכזו כל יהודי הכפר וכפרים אחרים מאזור. סך הכל היו בגטו כ-2,000 איש. ב-15 במאי החלו יהודי הגטו במסע מפרך בן 25 ק"מ לעיירה וישווה, שם עלו היהודים על רכבות שלקחו אותם למחנה אושוויץ, ושם נספו רובם. 

כ-50 מיהודי הכפר חזרו למקום לאחר השואה, אולם זמן קצר אחר כך, עזבו את הכפר כולם ורובם עלו לישראל.

==לקריאה נוספת==
* פנקס הקהילות, רומניה כרך שני, הוצאת יד ושם, ירושלים, תש"ם, עמ' 125-126

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=51115&st=&pgnum=389&hilite= מתוך ספר מארמארוש] ש.י. גרוס, י.י. כהן 
* 

קטגוריה:קהילות יהודיות ברומניה
קטגוריה:טרנסילבניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
נחל שכם

שרידי טחנת הקמח בנחל שכם
נחל שכם (בערבית נקרא ואדי ל שעיר בחלקו העליון, וואדי אל בורג' בחלקו התחתון) הוא נחל הזורם בשומרון, ואחד מיובליו העיקריים של נחל אלכסנדר (יחד עם נחל תאנים). הנחל מתחיל באזור העיר שכם (בין הר גריזים והר עיבל), ומכאן שמו. אל הנחל חוברים יובלים נוספים המנקזים את האזור שמצפון־מערב לשכם, עד לסילת א-ד'אהר.

הנחל זורם בבקעה רחבה משכם מערבה ועד רמין, שם הוא מתחתר במעבר צר עד ענבתא, שכיוונו צפון מערב. לאחר מכן שב הנחל לזרום מערבה עד לנור א-שמס, שם מגיע הנחל למישור. הנחל חולף מצפון לטולכרם ומדרום לשוויכה, חוצה את גדר ההפרדה מדרום לבת חפר, ונשפך לנחל אלכסנדר ממזרח לגן יאשיה. אורכו מראשיתו ועד לנקודת החיבור עם נחל אלכסנדר כ-30 ק"מ.

בסמוך לנחל שרידים של מספר טחנות קמח. הדרך ההיסטורית בין שכם לטול כרם (כביש 57) מנצלת את תוואי הנחל לכל אורכו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה נסללה מסילת ברזל לאורך הנחל, מתחנת הרכבת מסעודיה על מסילת השומרון ועד לתחנת הרכבת טול כרם שם המשיכה במישור בכיוון דרום בתוואי המסילה המזרחית, מסילה שנועדה לסייע למאמץ המלחמתי העות'מאני לכיוון תעלת סואץ. המסילה הייתה בשימוש רכבות נוסעים בין טול כרם לשכם עד אמצע תקופת המנדט הבריטי.

במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 הנחל זוהם במי שפכים מאזור שכם וטולכרם, כולל פסולת תעשייתית של בתי בד, והיה גורם הזיהום המרכזי של נחל אלכסנדר. בשנת 1996 יזמה המועצה האזורית עמק חפר בשיתוף פעולה עם עיריית טולכרם, קק"ל והמשרד להגנת הסביבה פרויקט לשיקומו. הוקם מתקן לטיהור שפכים בסמוך לבת חפר, שמטהר את מרבית השפכים (מט"ש יד חנה) שנחנך בשנת 2002. במהלך שנת 2012 פונו מאפיק הנחל כ-75,000 קוב בוצה מזוהמת ופסולת על ידי יחידת תיאום פעולות הממשלה בשטחים של משרד הביטחון.

במהלך ינואר בחורף 2013 הנחל נסתם בחלק בו חוצה את חומת ההפרדה, כתוצאה מסחף וחקלאות, כך שהחל להיווצר אגם מצידה המזרחי של חומת ההפרדה (ששימשה כסכר), מה שלבסוף ערער את יסודותיה ומוטט אותה, וכך גל חריג בגובהו גרם להצפות בתים רבות ולנזק רב לרכוש בחלקה הדרומי של בת חפר. ההצפות הובילו לאירוע בו טבעו למוות שתי נשים פלסטיניות באזור טול כרם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mevaker.gov.il/he/Reports/Report_240/9ceef94c-9d25-467d-85e0-42d171f6d5b0/2014-אירוע%20ההצפה%20בבת%20חפר%20-%20היבטים%20בהיערכות%20ובטיפול.pdf אירוע ההצפה בבת חפר - היבטים בהיערכות ובטיפול], בתוך: דוח שנתי 64ב התשע"ד-2014, באתר מבקר המדינה

==הערות שוליים==

קטגוריה:שכם
שכם
פוקימון X ו-Y

פוקימון X ו-Y (אנגלית: Pokémon X Version and Y Version, יפנית: ポケットモンスターX Y תעתיק לעברית: פוקטו מונסוטה אקסה וואי, "מפלצות כיס X ו-Y") הם שני משחקי וידאו מסוג משחק תפקידים אשר מפותחים על ידי Game Freak ומופצים על ידי נינטנדו ל-נינטנדו 3DS. שני המשחקים הללו מציגים לראשונה את הדור השישי של משחקי הפוקימון. המשחקים יצאו לראשונה ביפן וברחבי העולם ב-12 באוקטובר 2013 בצורה סימולטנית, וזאת בפעם הראשונה בהיסטוריה של משחקי פוקימון.

כמו במשחקים הקודמים בסדרה, עלילת המשחקים עוקבת אחר מסעו/ה של מאמן/ת פוקימונים צעיר/ה במחוז השישי (מחוז קאלוס). בניגוד למשחקים קודמים, המשחק הוא בגרפיקה תלת־ממדית. המשחק מציג לראשונה התפתחות מיוחדת לפוקימונים הנקראת "מגה התפתחות" (Mega Evolution).

רוב המשחקים זכו לביקורות חיוביות. רוב המבקרים שיבחו את ההתקדמות בזמן המשחק ואת החידוש שהביאו לזיכיון. ובנוסף המשחק נמכר ב-4 מיליון עותקים בשבוע הראשון להפצתו כאשר שבר את השיא של פוקימון שחור ולבן בתור המשחק הנמכר במהירות ל-Nintendo 3DS.

נכון ל-2015, נמכרו מעל ל-14 מיליון עותקים של פוקימון X ו-Y ברכבי העולם והם רשמית המשחקים הנמכרים ביותר ל-Nintendo 3DS, כאשר צמד המשחקים שיצאו אחריהם בסדרה - אומגה רובי ואלפא ספיר, במקום השלישי עם מעל ל-12 מיליון עותקים שנמכרו.

== פריקוול ==

בשנת 2025 עתיד לצאת המשחק "פוקימון אגדות: Z-A" המשמש כפריקוול לאירועי המשחקים X ו-Y. המשחק עתיד לצאת לקונסולת הנינטנדו סוויץ'.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.pokemonxy.com/en-us/root/ האתר הרשמי של פוקימון X ו־Y] 
* [https://web.archive.org/web/20130111171520/http://www.pokemon.com/pokemonxy/en-us פוקימון X ו־Y באתר פוקימון] 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2013
קטגוריה:משחקי תפקידים ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו של פוקימון
קטגוריה:משחקי נינטנדו 3DS
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
נעמי יוליה

נעמי יוליה הייתה אוניית מעפילים (שמה נכתב במקור כ-Naomijullia).

הפליגה מנמל סולינה ברומניה ב-1 ספטמבר 1939 כשעל סיפונה 1,130 מעפילים. הגיעה אל מול חופי הארץ ב-19 בספטמבר. כוחות הצבא הבריטי גילו אותה, מול נמל בירות, והיא הובלה על ידי משחתת בריטית אל נמל חיפה. המעפילים הועברו למחנה מעצר בצריפין. הגברים הועברו לצריפין והנשים והילדים שוכנו במחנה העולים בעתלית שעדיין לא היה מחנה מעצר.

ארגון מבצע ההעפלה של ספינה זו נעשה בידי פעילי ההסתדרות הציונית החדשה של רוויזיוניסטים, כחלק מעליית אף על פי.

==ראו גם==

עליית אף על פי
== לקריאה נוספת ==
* יהודה ואלך (עורך ראשי), אטלס כרטא לתולדות ה'הגנה, ירושלים: הוצאת כרטא, המרכז לתולדות כח המגן ה'הגנה' ע"ש ישראל גלילי, 19
*91, עמ' 49.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.amutayam.org.il/?CategoryID=304&ArticleID=420&SearchParam=%D7%A0%D7%A2%D7%9E%D7%99+%D7%99%D7%95%D7%9C%D7%99%D7%94 "נעמי יוליה"], באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים
==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר המנדט הבריטי
קטגוריה:אוניות מעפילים עד מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אוניות מעפילים שהפליגו ב-1939
קטגוריה:אוניות מעפילים בשירות עליית אף על פי
דניאל דור (גיטריסט)

דניאל דור בהופעה בתיאטרון תמונע, 2012

דניאל דור (נולד ב-2 בנובמבר 1978) הוא מוזיקאי, גיטריסט וזמר ישראלי.

==ביוגרפיה==
יליד הרצליה. החל לעסוק בנגינה בגיל 12, והושפע מרוק בריטי ואמריקאי של שנות ה-60 וה-70. בתיכון למד במגמת מוזיקה בבית ספר לאומנויות "אלון" ברמת השרון. שירת בצה"ל בחיל האוויר.

בין השנים 2003–2007 למד באוניברסיטת תל אביב והשלים תואר בכלכלה ופסיכולוגיה.

==קריירה מוזיקלית==
הופעה ברוטשילד 12, 2012
את דרכו המוזיקלית החל כגיטריסט ויוצר בלהקת "האחים והחיות". הלהקה הוציאה את אלבומה "אל הדממה" בחברת "הד ארצי" ופעלה במשך 6 שנים. בין השנים 2001–2008 ביצעה הלהקה כ-200 הופעות, ביניהן הופעות בפסטיבלים (בובמלה, בראשית) ובמועדון הבארבי. חבריה התארחו מספר פעמים בערוץ 24 ובתוכנית האירוח של ליאור שליין. דור כתב את אחד השירים הידועים של הלהקה, "אבודים".

בשנת 2006 הצטרף כגיטריסט ללהקת "בוטן מתוק בקרקס", איתה ניגן החל מסיבוב ההופעות של "יום עדין", במהלכו הופיע בפסטיבלים גדולים כגון פסטיבל בשקל, פסטיבל סוף הקיץ בגן סאקר, ופסטיבל כוכב נולד בפארק הירקון.

במקביל הקליט סינגל בשם "שיר המטריה" השיר הפך לאחד המומלצים של רשת ג' במשך 3 שבועות ברציפות, לשיר השבוע ברדיו קול הים האדום ולשיר השבוע ברדיו ירושלים.

בשנת 2009 החל במסע הופעות יחיד, "דניאל דור במחווה לבוב דילן", הופעת סולו אקוסטית המוקדשת לשיריו של דילן. לאורך 3 שנים ביצע מעל 300 הופעות ברחבי הארץ, תחת ניהול עצמי.

בשנת 2010 החל בסיבוב הופעות בשם "דניאל דור - רוק פוזיטיבי", מלווה על ידי טל מרקוס בגיטרה בס ונמרוד ליברמן בתופים. ביחד ביצעו כ-100 הופעות עד ליציאת אלבום הבכורה של דור, "רוק פוזיטיבי", בנובמבר 2012. לקראת הוצאת האלבום התארח דור בתחנות הרדיו 88FM, רשת ב' ב"לילה חי מאוד", גלי צה"ל, ותחנות רדיו נוספות.

בשנים 2015-2016 יצר דניאל פרויקט מוזיקלי דוקומנטרי בשם Songman Project שעסק בפלסטינים המטיפים לאי אלימות, שירי הפרויקט הושמעו בתחנות הרדיו והפרויקט נוגן בג'אם 88 באירוח איציק יושע.

בשנת 2019 החל דניאל בהופעות עם חומרים חדשים באנגלית, כולל הופעה במסגרת פסטיבל הפסנתר במוזיאון תל אביב. 

בשנת 2020 שחרר אי.פי. בשם "Leaving Circumstances" אותו הפיק עצמאית, האלבום זכה לביקורות מפרגנות באתר Bandcamp, בגלי צה"ל והושמע רבות בתחנות רדיו בישראל.

בשנת 2021 ביצע הופעות בקוסטה ריקה, לוס אנג'לס והחל לעבוד על אלבומו הבא שטרם שוחרר. 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* עמוס אורן, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=3&Area=1&ArticleID=18666 ביקורת הופעה של דניאל דור]

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
אביב חדד

אביב חדד (נולד ב-4 בפברואר 1984) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת מ.ס. רו"ח תל אביב מליגה ג'.

==קריירה==
חדד החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בשנים 2003–2007 הושאל לשלוש קבוצות שונות מהליגה הלאומית: מכבי קריית גת, הפועל רמת השרון והפועל אשקלון. בתחילת עונת 2007/2008 חזר חדד למועדון נעוריו ואף שותף בשלושה משחקים בגביע הטוטו, אך לקראת סוף חלון העברות של קיץ 2007 הוא הושאל להכח עמידר רמת גן, עמה הצליח לעלות לליגת העל. בעונה שלאחר מכן לא הצליח לסייע לקבוצה להישאר בליגת העל, ולאחר ירידתה לליגה הלאומית עזב את הקבוצה.

בתחילת עונת 2009/2010 עבר חדד לבני יהודה תל אביב, במדיה שיחק שש וחצי שנים. בתום עונת 2013/2014 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, אך לאחר עונה אחת חזר עם הקבוצה לליגת העל. בינואר 2016 שוחרר מבני יהודה וחתם בהפועל בני לוד מהליגה הלאומית, במדיה שיחק עד תום העונה.

ב-21 ביוני 2016 חתם חדד בעירוני נשר, במדיה שיחק בעונת 2016/2017. ב-3 ביולי 2017 חזר חדד לקדנציה שנייה בהכח עמידר רמת גן ב1=דאפר מחמיד, [https://doublepass.sport5.co.il/story.php?id=18826 אביב חדד חתם בהפועל אום אל-פחם], באתר דאבל פס, 9 באוקטובר 2017}}, אך כעבור שלושה חודשים חתם בהפועל אום אל-פחם מליגה א' צפון.

ב-7 ביוני 2018 חתם חדד במכבי עירוני אשדוד, אך שוחרר מהקבוצה עוד לפני תחילת העונה. ב-4 בספטמבר 2018 חדד חתם בהפועל הוד השרון מליגה ב', אך כעבור חודשיים עבר להפועל שפרעם מליגה א' צפון, ממנה עבר כעבור חודש להפועל בני זלפה מאותה הליגה.

בקיץ 2019 חתם חדד בקבוצת שמשון בני טייבה מליגה ב'. ב-11 בנובמבר 2019 חתם חדד במכבי עירוני קריית אתא. ב-25 באוגוסט 2020 חתם בהפועל באקה אל-גרבייה. לקראת עונת 2021/2022 חתם באליצור יפו תל אביב מליגה ג', לאחר עונה אחת עבר למ.ס. רו"ח תל אביב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי קריית גת
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני עירוני נשר
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני הפועל הוד השרון
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני קריית אתא
קטגוריה:בית אריה-עופרים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
כוח הפניקס

כוח הפניקס (באנגלית: Phoenix Force, גם "כוח עוף החול") הוא ישות קוסמית בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הישות הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #101 מאוקטובר 1976, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר דייב קוקראם. הישות מתחברת לדמויות אחרות, ונקראת גם בשם פניקס. 

כוח הפניקס הוא ההתגלמות האלמותית של כוחות החיים והתשוקה האוניברסליים. הישות נולדה בחלל שבין מצבי התודעה האנושית, והיא מכונה בשם "ילדת היקום". היא מהווה את צומת הדרכים של כל האנרגיה הקיימת ביקום, ומתקיימת בכל המציאויות של המולטי-יקום. היא שומרת על כוח הבריאה וכן גם על גביש מק'קראן העוצמתי.

כוח הפניקס מפורסם בשוק הקומיקס האמריקאי בשל תפקידו בקשת הסיפור "אקס-מן: סאגת הפניקס האפלה", ולרוב הוא מתקשר לדמותה של ג'ין גריי. דמותה של ג'ין גריי כפניקס האפלה מדורגת במקום התשיעי ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים לפי אתר IGN, ובמקום ה-38 ברשימת מאה הנבלים הגדולים בכל הזמנים לפי מגזין Wizard.

בין יתר הדמויות עימן התחבר הכוח נמנו הפנתר השחור, קפטן אמריקה, הענק הירוק, שאנג-צ'י, האביר השחור, ספיידרמן, דוקטור דום, רייצ'ל סאמרס, מדלין פריור, קוקיות סטפורד, הופ סאמרס, ולקיריה, ובעקבות אירועי "אוונג'רס נגד אקס-מן" משנת 2012, גם סייקלופס, אמה פרוסט, נאמור, קולוסוס ומג'יק, הנקראים "חמשת הפניקסים". המארחת הנוכחית של כוח הפניקס היא מיה לופז.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/phoenix-force דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Phoenix_Force דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:עוף החול
נשק אקס

"נשק X" (באנגלית: Weapon X) הוא מיזם מחקר גנטי ממשלתי בדיוני המופיע בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. תהליך איחוד מתכת האדמנטיום נכתב לראשונה בידי בארי וינדזור סמית' בסיפור Weapon X בחוברת Marvel Comics Presents #72 ממרץ 1991, ובהמשך התברר כחלק מפרויקט נשק אקס. בחוברות New X-Men שבהרצתו של גרנט מוריסון משנת 2002 התגלה כי הסיווג "אקס" אינו מתייחס בהכרח לאות האנגלית X, כי אם לספרה הרומית "10", וכי "נשק אקס" היא התוכנית העשירית מתוך שורה של ניסויים שנערכו במוטאנטים, המכונים "פרויקט נשק פלוס". הניסוי הראשון שנעשה מתייחס למיזם "סופר חייל" שיצר את קפטן אמריקה. 

שם הקוד "נשק אקס" אוזכר לראשונה כאשר דמותו של וולברין הופיעה בחוברת של הענק הירוק, ומאז נרמז כי הוא קשור למיזם ממשלתי זדוני ומסתורי. בקשת הסיפור "נשק אקס" משנת 1991, הפרויקט כונה בשם "ניסוי אקס", והתגלה כי הוא היה אחראי לאיחוד מתכת האדמנטיום לשלדו של וולברין, מה שהופך אותו לבלתי ניתן להשמדה. בנוסף, הוא עובר שטיפת מוח כדי להוציא ממנו את האינסטינקטים החייתים והרצחניים שבו. המדענים קראו לו בשם "נשק אקס". כמו כן, התגלה כי המיזם שתל לאלה המשתתפים בניסוי זכרונות לא אמיתיים. המתקן הממשלתי פעל מתוך "מחלקה קיי" שבקנדה, תחת פיקוחו של פרופסור אנדרה ת'ורטון. לצידו עבדו ד"ר אברהם קורנליוס, ד"ר קרול היינס וד"ר דייל ריינס, כאשר דמותו המפוקפקת של ג'ון סאבליים - מנהל מיזם נשק פלוס - עמדה תמיד ברקע הנעשה. כמה מהניסויים שבוצעו בידי הפרויקט התבססו על מחקריו של המדען הנאצי נייתן אסקס, שהושגו לאחר תום מלחמת העולם השנייה.

נושאי המחקר המקוריים של המיזם היו חברים ב"קבוצת אקס", קבוצת מבצעים מיוחדים של ה-CIA, בהם נמנו: וולברין, סייברטות', מאווריק/הסוכן אפס, סילבר פוקס וג'ון ריית'. טלפת היה אחראי ליצירת הזכרונות המפוברקים של חברי הקבוצה, בתמורה להבטחה של חיי נצח. הדבר ממנו התעלמו וולברין וחברי האקס-מן היה כי מיזם "נשק אקס" הוא חלק ממיזם גדול יותר, "נשק פלוס", שהוקם בידי ממשלת ארצות הברית בשנות ה-40 של המאה ה-20 במטרה ליצור חיילי-על ומתנקשים לצורך השתתפות במלחמות קונבנציונליות וכן מלחמות השמד נגד מוטאנטים. מה שמדעני המיזם לא חזו היה מסע ההרג הרצחני של וולברין, שברח מהמתקן בו הוחזק.

נושאי מחקר נוספים של המיזם הם X-23, דדפול, פנטומאקס (נשק XIII), צ'יימבר, סאורון, קופיקאט, קוקיות סטפורד (נשק XIV) ואורורה.

בשנת 2002 חשף גרנט מוריסון כי נשק X היה העשירי בסדרת מיזמים מסוג זה, הידועה בכינויה "נשק פלוס". אי לכך התו X לא מתייחס לאות X אלא לספרה הרומית X, המציינת את המספר 10. 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/teams-and-groups/weapon-x דף הפרויקט] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Weapon_X_(Earth-616) דף הפרויקט] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקס-מן
חוקי רישום (קומיקס)

חוקי הרישום - משמע החוק לרישום מוטאנטים והחוק לרישום העל-אנושיים - הם הצעות חוק בדיוניות בהן השתמשו ככלי עלילתי בחוברות קומיקס של חברת מארוול קומיקס. הצעות החוק הללו מאלצות את רישומם המנדטורי של גיבורי-על בעלי כוחות על-אנושיים בממשלת ארצות הברית. האזכור הראשון לקונספט זה הוצג במיני סדרה "אקס-מן: ימי עבר עתידי" של שנת 1981. המונח עצמו, "חוק רישום", אוזכר לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #181 ממאי 1984.

מספר רב של גרסאות שונות לאותם חוקים הוצג בזמנים שונים של יקום מארוול. חוק רישום העל-אנושיים הוא הכלי העלילתי המרכזי באירוע הקרוס אובר "מלחמת אזרחים" של שנת 2006. הקונספט עצמו מוצג לרוב במדיום הקומיקס, אם כי הוא מופיע גם באקס-מן: סדרת האנימציה ובסדרת סרטי אקס-מן.

עצם האפשרות שהממשלה תבקש למתן את פעילויותיהם של גיבורי-על נחקר גם בחוברות קומיקס נוספות כמו ליגת הצדק והשומרים של חברת DC קומיקס, Powers ואסטרו סיטי של חברת אימג' קומיקס, ואף בסרטי אנימציה כמו משפחת סופר-על.

==קישורים חיצוניים==
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Registration_Acts הגדרת המונח] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקס-מן: סיפורים
אישה באבטיח

"אישה באבטיח" הוא שיר ילדים מסוגת שירי איגיון, שכתבה נורית זרחי, הלחין שלמה גרוניך ושרה חוה אלברשטיין בשנת 1973.

== סיפור השיר ==
השיר מספר על אישה, שלמרבית ההפתעה וחוסר-ההיגיון שבכך, משתמשת באבטיח כביתה הפרטי.

האבטיח שימש אותה כבית לכל דבר, אך כשהעונה הגיעה לקיצה לא נותרה לה ברירה אלא לעבור לבית אחר.

האישה השקיעה זמן רב בחיפושים, והדבר היחיד שמצאה - גזר, היה הרבה פחות נוח ומרווח מביתה הקודם.

הגזר היה אמנם ארוך, אבל צר מדי מכדי שישמש עבורה בית מגורים, כפי ששימש האבטיח, ועל-כן היה עליה לבצע שינויים שונים בבית.

עיקר הבעיה הייתה שהיא בקושי הצליחה להיכנס לביתה החדש.

== ביצועים נוספים ==
בנוסף לחוה אלברשטיין, השיר בוצע בין היתר גם על ידי חני נחמיאס במסגרת הקלטת "שרים וצוחקים" ועל ידי נורית גלרון במסגרת הקלטת "שירים גדולים לקטנים".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://cms.education.gov.il/NR/rdonlyres/B0889C53-2DF6-4E9C-B12F-65A70F658902/154416/resource999.doc אישה באבטיח], באתר של משרד החינוך
* [https://www.youtube.com/watch?v=W9r8ba4_ebk שרים וצוחקים - אישה באבטיח 1992], בביצוע חני נחמיאס
* 
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990038763600205171/NLI האלבום "אשה באבטיח" בביצוע של חוה אלברשטיין], הוצאת CBS Records, באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:שירי 1973
קטגוריה:סינגלים מ-1973
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי איגיון
קטגוריה:שירי ילדים
לימודי מדעי ההתנהגות

בניין מדעי ההתנהגות ב[[אוניברסיטת בן-גוריון בנגב]]
מדעי ההתנהגות משלבים בין שלושה תחומי המדעים: סוציולוגיה, אנתרופולוגיה ופסיכולוגיה. כל אחד ממקצועות אלו עוסק בתחום אחר הקשור לאדם ולנפש האדם. הפסיכולוגיה עוסקת באדם עצמו ובהתנהגותו, אנתרופולוגיה עוסקת בחקר התרבויות אשר בונות את החברה שלנו, סוציולוגיה מתמקדת בחקר יחסי הגומלין של האדם עם הסביבה הקרובה והרחוקה לו. לימודי מדעי ההתנהגות למעשה עוסקים בשילוב של שלושת התחומים הללו ובוחנת את התנהגות בני האדם.

המטרה של לימודי מדעי ההתנהגות היא להקנות השקפה נרחבת בתחום של מדעי החברה, לעסוק בנפש האדם, לזהות את הצרכים שלו ולגלות כיצד הוא פועל בחייו במצבים השונים אליהם נקלע.
תוכנית הלימודים של מדעי ההתנהגות היא רחבה ועוסקת במגוון רחב של תחומים: פיתוח והדרכת כוח אדם, ניהול משאבי אנוש, ארגון חברתי, התנהגות אנושית חברתית<ref></ref>. 
במהלך השנים, התחום צבר ידע וניסיון והתפתח עד לכדי להיות תחום מכריע בהכשרה של בעלי תפקידי מפתח בארגונים, מוסדות פוליטיים, מוסדות חינוך, מוסדות כלכליים, מוסדות טכנולוגיים ועוד.

תקופת לימודי מדעי ההתנהגות לתואר ראשון נמשכת שלוש שנים, כאשר בכל שנת לימודים אקדמית לומדים הסטודנטים תכנים שונים אשר מאפשרים להם להיות מוכנים לקראת הסמינר שלהם.
בשנה הראשונה, לומדים הסטודנטים את כל קורסי המבוא של מדעי ההתנהגות: סוציולוגיה, פסיכולוגיה, אנתרופולוגיה, קרימינולוגיה, התפתחות אישית, משאבי אנוש ועוד. בשנה השנייה ללימודים, נושאי הקורסים עוסקים בהרחבה במדעי ההתנהגות, הסטודנטים יוצאים לשטח ובוחנים את סביבת העבודה ואת המצבים השונים אליהם בני האדם נקלעים בחיי היום יום. 
השנה השלישית מוקדשת לסמינר, אשר בו ממחישים הסטודנטים את כל שלמדו במהלך תקופה זו. בנוסף, במרבית מוסדות הלימוד, עובדים הסטודנטים על פרויקט מעשי, כאשר הם מבצעים ניתוח אופי של אדם<ref></ref>. בישראל מתקיימים לימודים לתואר ראשון בתחום זה באוניברסיטאות ובמכללות אקדמיות במסלולים המוכרים על ידי המועצה להשכלה גבוהה<ref></ref>.

== בוגרים ==
בוגרי לימודי מדעי ההתנהגות לומדים תאוריות וכלים העשויים לסייע בהבנת התנהגות ואופי של בני אדם.
בסיום הלימודים בוגרי התואר אינם מוסמכים למקצוע ספציפי. עם זאת, התואר מקנה להם יתרון משמעותי בקבלה לתחומים רבים כגון משאבי האנוש, הדרכה, הדרכה טיפולית, חברות כוח אדם, ארגוני משאבי אנוש ועוד. 
בנוסף התואר במדעי ההתנהגות מאפשר לבוגריו להמשיך לתארים מתקדמים באוניברסיטאות ובמוסדות מובילים כגון תואר שני בפסיכולוגיה, תואר שני בייעוץ ארגוני, תואר שני בלימודי עבודה, תואר שני במנהל עסקים ועוד. תואר מתקדם יותר פותח אף יותר אפשרויות תעסוקה.
==הערות שוליים==

קטגוריה:למידה
קטגוריה:מדעי ההתנהגות
אברהם יעקב הכהן

הרב אברהם יעקב הכהן (תרכ"ט, 1869 - כ"ז בכסלו תש"א, 1940) היה רב ומו"ץ בווילנה, ממלא מקום אביו הרב שלמה הכהן.

==תולדותיו==
נולד בווילנה, בן למשפחת רבנים ידועה. אביו, הרב שלמה הכהן, היה רב ומו"צ ראשי בעיר ומחבר הספרים חשק שלמה ושו"ת בנין שלמה. למד תורה אצל אביו. לאחר פטירת אביו, בשנת תרס"ו (1906), מילא את מקומו ברבנות. היה חבר ב"ועד הרבנים" בווילנה. כמו כן שימש כגבאי הצדקה של קופת הצדקה המרכזית בווילנה. בביתו הופקדו פקדונות הצדקה וכן משכורותיהם של רבני העיר ומו"ציה.

בשנת 1923 חתם עם עשרות רבנים נוספים מפולין ומליטא על "קול קורא" להצטרפות להסתדרות 'המזרחי'.

לרב הכהן היו שלושה בנים ובת. באמצע שנות ה-30 שיגר אליו החזון איש מכתב מארץ ישראל ובו הציע כשידוך לבנו, שלמה, שהיה תלמידו הקרוב של החזון איש, את בתו של מקורבו יעקב הלפרין. הרב הכהן נעתר להצעה, ובשנת תרצ"ו (1936) ביקר בארץ ישראל עם אשתו זלאטה כדי להשתתף בחתונה. בנו נשאר בארץ ישראל והוא שב לווילנה עם רעייתו. לפני שובו קרע קריעה בבגדו וישב על הארץ לאות אבלות על שנאלץ לעזוב את הארץ. 

בשנת 1940, לאחר שנכנסו הסובייטים לווילנה, נודע להם כי בביתו מצויים סכומי כסף גדולים והם הגיעו לביתו ודרשו ממנו לגלות את מקום המסתור. לאחר שסירב, נלקח לכלא ועונה. במהלך מאסרו לקה בדלקת ריאות ובשיתוק, ואז שוחרר. כעבור זמן נפטר.

לאחר פטירתו מילא את מקומו חתנו הרב מיכל כ"ץ.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:משפחת הכהן (וילנה)
קטגוריה:וילנה: רבנים
קטגוריה:רבנים בשואה
רהול גנדי

רהול גנדי (Rahul Gandhi, נולד ב-17 ביולי 1970) הוא פוליטיקאי הודי המכהן כיושב ראש האופוזיציה בלוק סבהה. כיהן בעבר כנשיא מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי. נמנה עם בני הדור החמישי בשושלת נהרו-גנדי ששלטה בפוליטיקה של הודו מאז קבלת עצמאותה בשנת 1947.

==ביוגרפיה==
סב סבתו, מוטילאל נהרו, עמד פעמיים בראש מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי. אבי-סבתו, ג'ווהרלל נהרו, עמד בראש מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי וכיהן כראש ממשלת הודו הראשון. גם סבתו, אינדירה גנדי, ואביו, רג'יב גנדי, עמדו בראש המפלגה וכיהנו בתפקיד ראש ממשלת הודו. אמו, סוניה גנדי (אלמנתו של רג'יב), משמשת כיום כנשיאת המפלגה.

רהול התחנך במוסדות חינוך יוקרתיים בהודו וכן למד באוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת קיימברידג'.

בשנת 2004 הודיע רהול על כוונתו להתמודד בבחירות לפרלמנט ההודי אשר נערכו במאי אותה שנה. כניסתו של רהול גנדי לפוליטיקה ההודית התפרשה כרצון של מפלגת הקונגרס למשוך את קולות הצעירים בהודו לתמיכה במפלגה. רהול ניצח ברוב גדול ונבחר לפרלמנט. בנוסף לכהונתו כחבר פרלמנט ממלא רהול תפקידים בכירים במפלגת הקונגרס, בעיקר בנשיאות ארגון הצעירים והסטודנטים של המפלגה. רהול טרם נישא. אחותו פְּרִיַנְקָה ודרה, הצעירה ממנו בשנתיים, ומי שנחשבת לדמות היותר כריזמטית והפופולרית במשפחה, סייעה לרהול במהלך מערכות הבחירות בהם התמודד.

רהול גנדי היה מועמד מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי לראשות הממשלה בבחירות ב-2014 וב-2019, אך הובס בשתיהם על ידי נרנדרה מודי.

ב-23 במרץ 2023 הורשע רהול גנדי בלשון הרע, בתביעה של פורנש מודי שהתבררה בפני בית המשפט בגוג'ראט, עקב אמירתו במהלך מסע הבחירות "למה כל הגנבים נקראים מודי?" ונידון לשנתיים מאסר. בעקבות כך הודח מהלוק סבהה ב-25 במרץ. ב-8 באוגוסט 2023 השעה בית המשפט העליון של הודו את הההדחה עד לסיום הליכי הערעור.

לאחר הבחירות ללוק סבהה ב־2024, בהן זכתה מפלגת הקונגרס ב־99 מושבים, מעל למינמום הנדרש של 10 אחוז מהבית, מונה גנדי ליו"ר האופוזיציה בלוק סבהה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

רהול
קטגוריה:ילידי 1970
קטגוריה:חברי הלוק סבהה
קטגוריה:ראשי אופוזיציה
קטגוריה:נשיאי הקונגרס הלאומי ההודי
קטגוריה:בוגרי מכללת רולינס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
לואיס אלברטו מונגה

לואיס אלברטו מונגה (בספרדית: Luis Alberto Monge Álvarez, נולד 29 בדצמבר 1925 - נפטר 29 בנובמבר 2016) היה נשיא קוסטה ריקה בשנים 1982–1986. כמו כן שימש בתור השגריר הראשון של קוסטה ריקה לישראל בין השנים 1963-1966.

==ביוגרפיה==
מונגה נולד בפלמארס, מחוז אלחואלה.

לפני שהפך לנשיא, עסק במספר תפקידים ציבוריים, ביניהם שגריר קוסטה ריקה בישראל. בשנת 1951 היה אחד מהחברים המייסדים של מפלגת השחרור הלאומי (PLN). בגיל 24 נבחר לציר באספה המחוקקת, מה שהפך אותו לאיש הצעיר ביותר שהגיע לתפקיד זה.

כאשר מונגה התמנה לנשיא, קוסטה ריקה נחשבה מדינה ענייה וחסרת יציבות. האתגרים המרכזיים שעמדו בפניו היו ניהול המשבר הכלכלי, חובות החוץ הגוברים והמשבר הסנדיניסטי-קונטרה במעורבות ניקרגואה, ארצות הברית ואזור הגבול הצפוני של קוסטה ריקה.

כדי להתמודד עם המצב הכלכלי של המדינה, הוא החל במדיניות צנע בהוצאות ציבוריות, ביטול סובסידיות ממשלתיות לפעילויות שונות, ייצוא ופיתוח ענף התיירות. הוא ביטל את מיסי היצוא והייצור, ביצע את רפורמת החוק המוניטרי, ואילץ את כל המטבעות הזרים לעבור למערכת הבנקאית הלאומית. מאמציו הביאו לצמצום האינפלציה והאבטלה. בתקופת כהונתו של מונגה, קוסטה ריקה הכריזה על עצמה כעומדת בשורה אחת עם כל "הדמוקרטיות המערביות" והתחילה לעבוד באופן הדוק עם ממשלות הונדורס, אל סלבדור וגואטמלה, ואילו מערכת היחסים שלה עם ניקרגואה המשיכה להתדרדר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי קוסטה ריקה
קטגוריה:שגרירי קוסטה ריקה בישראל
קטגוריה:דיפלומטים
קטגוריה:ילידי 1925

קטגוריה:נפטרים ב-2016
פרס וודרו וילסון

פרסי וודרו וילסון מוענקים על ידי מרכז וודרו וילסון של הסמית'סוניאן לאישים מהתחום הציבורי ומהתחום העסקי בעלי מחויבות בולטת לחזונו של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון לשילוב פוליטיקה, מדע ומדיניות לטובת הכלל.

==פרס המרכז הבינלאומי על שם וודרו וילסון לשירות ציבורי==
פרס המרכז הבינלאומי על שם וודרו וילסון לשירות ציבורי ניתן לאישים שהצטיינו בחיים הציבוריים והפגינו מחויבות מיוחדת לאיתור דעות ונקודות מבט ייחודיות. מקבלי הפרס שותפים לאמונתו של הנשיא וילסון בחשיבות הדיון הציבור, הלמדנות והפצת הידע בארצות הברית ובעולם כולו.

בין מקבלי הפרס לשירות ציבורי:
* ז'אק אטלי - אינטלקטואל וכלכלן צרפתי-יהודי.
* ג'יימס בייקר - מזכיר המדינה של ארצות הברית לשעבר.
* ג'ון גלן אסטרונאוט וסנטור אמריקאי.
* פרנק גרי - ארכיטקט.
* ג'ון הווארד - ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר.
* סטיבן הרפר - ראש ממשלת קנדה.
* אנדרו לויד ובר - מפיק מחזות זמר.
* ברברה וולטרס - שדרנית טלוויזיה אמריקאית.
* ויליאם כהן - מזכיר ההגנה של ארצות הברית לשעבר.
* לי קואן יו - "אבי האומה" של סינגפור
* בריאן מלרוני - ראש ממשלת קנדה לשעבר.
* ג'ון מקיין - סנטור אמריקאי.
* דניאל פטריק מויניהאן - סנטור אמריקאי.
* ג'נט נפוליטנו - מזכירת המחלקה לביטחון המולדת.
* לואיז אינסיו דה סילבה - נשיא ברזיל לשעבר.
* דולי פרטון זמרת קאנטרי.
* דיאן פיינסטיין סנטורית אמריקאית.
* דייוויד פטראוס גנרל אמריקאי.
* קולין פאוול - מזכיר המדינה של ארצות הברית לשעבר.
* ריק פרי - מושל טקסס.
* סנטיאגו קלטרווה - ארכיטקט.
* הנרי קיסינג'ר - מזכיר המדינה של ארצות הברית לשעבר.
* עבדול קאלאם - נשיא הודו.
* דילמה רוסף - נשיאת ברזיל.

==פרס המרכז הבינלאומי על שם וודרו וילסון לאזרחות תאגידית==
פרס המרכז הבינלאומי על שם וודרו וילסון לאזרחות תאגידית ניתן למנהלים בכירים בעולם העסקי המפגינים מחויבות לטובת הכלל "מעבר לשורת הרווח". אנשים המוכיחים שחברות עסקיות יכולות להיות שותפות פעילות בקהילה ובעולם. הפרס ניתן על תרומה משמעותית לשיפור הקהילה והעולם בכללו.

בין מקבלי הפרס לאזרחות תאגידית:
* שלדון אדלסון
* ברנאר ארנו
* פרנק לואי
* פיטר מונק

==קישורים חיצוניים==

* 

וודרו וילסון
קטגוריה:מוזיאוני הסמית'סוניאן
קטגוריה:וודרו וילסון
*
Liberty City

ליברטי סיטי (באנגלית: Liberty City) היא עיר דמיונית במשחקי Grand Theft Auto המבוססת על העיר האמיתית ניו יורק שבארצות הברית. עיר זו היא מקום ההתרחשות העיקרי במשחקים Grand Theft Auto: Chinatown Wars, Grand Theft Auto 1, Grand Theft Auto Advance, Grand Theft Auto III, Grand Theft Auto: Liberty City Stories, Grand Theft Auto IV, Grand Theft Auto IV: The Lost and Damned ו-Grand Theft Auto: The Ballad of Gay Tony. כמו כן, העיר מופיעה בסרטונים קצרים או במשימות מסוימות במשחקים שונים בסדרה שהתרחשותם העיקרי לא שם.
על פי המשחק Grand Theft Auto: Liberty City Stories, עיר זו נוסדה בשנת 1798.

במשחקים בהם הגרפיקה היא תלת-ממדית, העיר מחולקת לאיים וביניהם מחברים גשרים, תעלות תחתיות ורכבת תחתית. האזורים מחולקים בין כנופיות רבות: "דיאבלוס" מפוארטו ריקו, "יארדי" הג'מייקאנים, "הודס" האפרו-אמריקנים, הקרטל הקולומביאני, משפחת המאפיה האיטלקית לאון, פורלי וסינדאקו, היאקוזה היפנית והטריאדים הסינים. מזג האוויר בעיר גשום במרבית הימים וכתוצאה ממנו נוצר ערפל.

במשחק Grand Theft Auto IV שמשמש כאתחול לסדרה, העיר מוצגת במראה שמזכיר הרבה יותר את ניו יורק האמיתית: ברוקלין נקרא ברוקר, קווינס נקרא דיוקס והרובע מנהטן נקרא אלגונקווין. הרובע סטטן איילנד הוא היחיד שלא קיבל גרסה במשחק בגלל העומס בלוח הזמנים והמרחב בזיכרון הדיסקים עליהם נמצא המשחק ולכן היאקוזה לא חוזרת ב-"עידן" הזה. הרבעים בעיר של ה-"עידן" הרביעי מתחלקים לכנופיות, כמו במשחקים הקודמים: כנופיות הברטווה הרוסיות, פלוגת "היארדיס" הג'מאייקית, המוב האירי, מועדוני האופנוענים "הלוסט אנד דמנד" (האבודים וארורים), "מלאכי המוות" ו"רוכבי אפטאון", כנופיות הרחוב השחורות "נוכלי נורט'ווד" ו"מ.ו.ב", כנופיות ההיספניות "הלורדים הספרדיים" ו"סוחרי הסמים הדומיניקנים" שעוסקים בקוקאין, הטראידס הסיניים, המוב הקוריאני, קרטל "טורס", המאפיה היהודית וה-"קומישן", איחוד של משפחות הפשע האיטלקיות.

על פי התיאורים של העיר במשחקים השונים, ליברטי סיטי היא עיר מלאת פשעים בה השלטון המקומי חסר אונים עד שהמילה הלא גסה היחידה בעיר היא 'תקווה'.

קטגוריה:מקומות בדיוניים
ספר השנה ליהודי אמריקה

שמאל
שמאל
ספר השנה ליהודי אמריקה (באנגלית: The American Hebrew Year Book, Sefer Hashana) היה אלמנך וכתב עת שמאמריו התפרסמו בעברית ובאנגלית. חלק בו היה ספרותי, ובו התפרסמו יצירות; חלק אחר היה מדעי במדעי היהדות; וחלק שלישי בתולדות יהדות ארצות הברית. ראה אור בניו יורק בהוצאת ההסתדרות העברית באמריקה בשנים תרצ"א–תש"ט (1931–1949) בעריכת מנחם ריבולוב וצבי שארפשטיין.

בכתב העת השתתפו, בין השאר, המשוררים והסופרים: שאול טשרניחובסקי, זלמן שניאור, ישראל אפרת, הלל בבלי, שלמה הלל'ס, אהרן צייטלין, גבריאל פרייל ואברהם צבי הלוי; החוקרים ניסן טורוב, אברהם רגלסון, דב ויינריב, דניאל פרסקי, יעקב קאבקוב, סאלו בארון, שמעון ברנשטיין, נחום גלצר, אברהם שלום יהודה, אברהם יהושע השל, יעקב לישצ'נסקי, וראובן ליף.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:כתבי עת למדעי היהדות
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:תרבות עברית בארצות הברית
איטליה (כתב עת)

איטליה הוא כתב עת מדעי לחקר תרבותם וספרותם של יהודי איטליה. רואה אור באוניברסיטה העברית בירושלים מאז תשל"ז 1977.

בכתב העת פורסמו מחקריהם של חוקרים רבים מתחומי מדעי היהדות והתחומים המשיקים להם, ובהם: אפרים חמיאל, רפאל בנימין פוזן, מיכאל ראובני, יונה דוד, מיכאל ריז'יק, דן אלמגור, דניאל לסקר, רוני ויינשטיין, ישראל מ' תא-שמע, אברהם דוד, עפרה תירוש-בקר, אריאל רטהאוז, עזרא פליישר, חנא שמרוק, משה אידל, אביעזר רביצקי, אברהם מלמד, דוד רודרמן, קולט סיראט, וראובן בונפיל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
קטגוריה:חקר יהדות איטליה
קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: כתבי עת
דווייט סטונס

דווייט אדווין סטונס (באנגלית: Dwight Edwin Stones; נולד ב-6 בדצמבר 1953) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר. הוא בעל שתי מדליות ארד משתי אולימפיאדות (מינכן 1972 ומונטריאול 1976) ושיאן עולם בקפיצה לגובה. לאחר שפרש מספורט תחרותי משמש סטונס כפרשן ספורט בטלוויזיה.

== קורות חיים ==
סטונס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה.

===מדליית ארד אולימפית===
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה סטונס במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר, אחרי יורי טרמאק מברית המועצות (2.23 מטר) ושטפן יונגה ממזרח גרמניה (2.21 מטר).

===שיאן עולם===
בתחרות בינלאומית בין הנבחרות הלאומיות של שווייץ, מערב גרמניה וארצות הברית שנערכה במינכן, גרמניה ב-11 ביולי 1973 קבע סטונס בניסיון השלישי בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.30 מטר שיפור של 1 ס"מ (2.29 מטר) לשיא העולם בן השנתיים של בן ארצו פט מצדורף והיה לקופץ הראשון שקבע שיא עולם בקפיצת פוסברי.

חודשיים לפני המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בפילדלפיה ב-5 ביוני 1976 שיפר סטונס את שיאו העולמי ב-1 ס"מ והעמידו על 2.31 מטר והוכיח שהוא מוכן לאולימפיאדה. אלא שבאולימפיאדת מונטריאול (1976) הוא זכה רק במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.21 מטר, אחרי יאצק ושולה מפולין (2.25 מטר) וגרג ג'וי קנדה (2.23 מטר), לאחר שלא הצליח להתמודד עם תנאי מזג האוויר וירידת הגשם על המסלול. ארבעה ימים לאחר תחרות הגמר במשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בפילדלפיה ב-4 באוגוסט הוא שיפר את שיאו העולמי בשלישית והעמידו על 2.32 מטר.

בתחרות גביע העולם של IAAF שנערכה בדיסלדורף, גרמניה 1977 זכה סטונס במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.27 מטר, אחרי רולף ביילשמידט ממזרח גרמניה (2.30 מטר) ולפני יאצק ושולה (2.24 מטר).

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים סטונס במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.29 מטר (כמו הזוכה במדליית הארד).

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) הוא סיים ראשון בתחרות הקפיצה לגובה בשיא אמריקאי חדש של 2.34 מטר. במשחקים עצמם הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 2.31 מטר.

== שיאים אישיים ==
* קפיצה לגובה: 2.34 מטר (1984)

== תארים והישגים ==
* בסך הכל קבע סטונס 3 שיאי עולם חדשים בקפיצה לגובה.
* בסך הכל זכה סטונס ב-6 תוארי אליפות ארצות הברית בקפיצה לגובה וב-3 תוארי אליפות ארצות הברית באולם בקפיצה לגובה.
* סטונס דורג ראשון בעולם במשך 4 שנים ברציפות 1976-1973, דורג שני בעולם בשנת 1977, שלישי בעולם בשנים 1972, 1978 ו-1982 וחמישי בעולם בשנת 1984.
* בשנת 1998 נבחר סטונס להיכל התהילה של ארצות הברית באתלטיקה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:קופצים לגובה אמריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:פרשני ספורט יהודים
קטגוריה:פרשני ספורט אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
נגרולמוד

מיקומה של נגרלמוד במפת מדינת מלקאוק
נגרולמוד היא בירת פלאו שבאוקיינוס השקט. העיר ממוקמת במדינת מלקאוק שבקבוצת האיים פלאו. נגרולמוד היא הבירה הקטנה ביותר במדינות הריבוניות שבעולם, ושטחה של העיר הוא 0.45229133 קמ"ר.

העיר הפכה לבירה ב-7 באוקטובר 2006; בירתה הקודמת של פלאו הייתה קורור, הממוקמת 20 קילומטרים דרומית לה. היא הוכרזה כבירה לאחר סיום בניית קומפלקס מבני הממשל ובניין הקפיטול בעיר, בעלות של 45 מיליון דולר אמריקני.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
קטגוריה:פלאו: גאוגרפיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2006
ברניס מרלו

ברניס מרלו
ברניס לים מרלו (באנגלית: Bérénice Lim Marlohe ; נולדה ב-19 במאי 1979) היא שחקנית צרפתייה, שזכתה לפרסום בזכות הופעתה בתפקיד נערת בונד, סוורין, בסרט "סקייפול".

==ביוגרפיה== 
מרלו נולדה בפריז לדוקטור ממוצא סיני-קמבודי ולמורה צרפתייה. בצעירותה שאפה מרלו לקריירה מוזיקלית ולמדה מוזיקה בקונסרבטואר של פריז. 

== קריירה ==
כאשר החלה דרכה כשחקנית התבלטה בעיקר בסדרות טלוויזיה צרפתיות. 

בשנת 2012 זכתה מרלו בתפקיד נערת בונד באודישן שערכה לסרטו המצליח של סם מנדס "סקייפול", ה-23 ב"סדרת סרטי ג'יימס בונד". בסרט הופיעה בתפקיד סוורין בת זוגו הצרפתייה של הנבל הראשי ראול סילבה (חאווייר ברדם). 

בשנת 2015 שיחקה בדרמה הרומנטית "5 עד 7" לצד אנטון ילצ'ין, ושיחקה במיני-סדרה "אוצרות שלפני המוות". 

בשנת 2017 שיחק מרלו בסרטו של טרנס מאליק "משיר לשיר". בהמשך השנה שיחקה בסרט המדע-בדיוני האמריקאי "אסירי מלחמה" לצד השחקנים לי פייס וג'ייסון פלמינג.

== קישורים חיצוניים == 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1979
מסטיף (כטב"ם)

מסטיף (Mastiff) הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) טקטי לסיור ואיסוף מודיעין מתוצרת תדיראן מערכות (כיום בבעלות אלישרא חלק מקבוצת אלביט מערכות). כטב"מים מסוג "מסטיף" הופעלו על ידי צה"ל וזכו שם לכינוי "סורק"
. 

ה"מסטיף" הוא כטב"ם בתצורת מנור כפול המונע על ידי מנוע יחיד בעל מדחף דוחף. הוא נושא מצלמה טלוויזיונית מיוצבת תחת גוף המטוס ויכול לשדר את המידע הנקלט על ידו בזמן אמת לתחנה קרקעית. מסטיף בעל כני נסע לא מתקפלים. היו גרסאות של מזל"ט-מטרה ומזל"ט-הטיה.

== היסטוריה ==
בעקבות מלחמת יום הכיפורים הוחלט בצה"ל להקנות למפקדי השטח את היכולת להסתכל "מעבר לגבעה". הדרישות המבצעיות כללו כלי טיס בלתי מאויש שיוכל לשאת מטע"ד 10 ק"ג לטווחים של 30-50 ק"מ. 

באותה תקופה ארבעה אנשי תעופה: מהנדס התעשייה האווירית אל אליס, טייסי חיל האוויר סא"ל (מיל') יהודה מנור, שלמה ברק ועזרא דותן הקימו חברה בשם "אירמקו" ("Airmeco") על מנת לפתח מזל"ט בעל שני מנועים עם יכולת נשיאת מטע"ד במשקל 12 קילוגרם. המזל"ט התרסק בטיסתו הראשונה בשל תקלה במנוע. בסיוע מומחה נוסף, מתכנן טיסנים ניק זירולי פותח ונבנה דגם אחר, מוצלח הפעם, הנקרא Owl. אחרי שהתעשייה האווירית לא הביעה עניין להשתתף בפיתוח, רכשה חברת תדיראן מערכות זכויות לפיתוח דגם משופר בשנת 1974. 

תדיראן פיתחה את המזל"ט "מסטיף" (באנגלית: Mastiff Mini RPV - Remotely Piloted Vehicle). הטיסה הראשונה שלו הייתה ב-1975. ב-1978 הכטב"ם נכנס לשירות בצה"ל תחת שם סורק-1. בשנת 1977 פותח מסטיף 2, שנכנס לשירות מבצעי ב-1979 תחת שם סורק-2. הדגם האחרון שפותח היה מסטיף 3 (סורק-3), שהוצג ב-1983.

בשנת 1983 רכש חיל הנחתים של ארצות הברית מערכת "מסטיף" לצורכי בדיקה. 

עקב תחרות מול התעשייה האווירית, שפיתחה במקביל את הכטב"ם סקאוט, הוחלט על הקמת חברת שיווק בשם "מזל"ט בע"מ" המשותפת לתדיראן והתעשייה האווירית, והיא החלה לפעול ב-1985. 

ב-1987 פורסם בתקשורת הזרה שתדיראן מכרה את ה"מסטיף" למשטר האפרטהייד בדרום אפריקה, שהשתמש בו במאבקים וסכסוכי גבולות נגד מוזמביק ואנגולה.

ב-1989 חברת תדיראן עברה משבר שבעקבותיו היא נטשה את תחום הכטב"מים ומכרה את חלקה לתעשייה האווירית, שהקימה על בסיס זה מפעלה "מל"ט". 

כל הדגמים של מסטיפים הופעלו על ידי יחידת נחשון, יחידת המזל"טים של חיל המודיעין וביצעו משימות מבצעיות רבות. המשימה הידועה ביותר היא השתתפות במבצע ערצב 19 במהלך מלחמת לבנון הראשונה, כאשר הושמד בתקיפה אחת כל מערך טילי הקרקע-אוויר הגדול והמודרני של צבא סוריה בבקעת הלבנון. הסורק יצא מהשירות בתחילת שנות התשעים.

== מאפיינים ==
=== מאפיינים כלליים ===
* מוטת כנפיים: 4.25 מטר
* אורך: 3.3 מטר
* גובה: 0.89 מטר
* משקל המראה מרבי: 138 ק"ג
* משקל מטען מרבי: 37 ק"ג
* משקל ריק: 72 ק"ג

=== ביצועים ===
* שהות באוויר: 7.5 שעות 
* סייג רום: 14,700 רגל
* מהירות: 100 קשר

=== גרסאות ===
* Mastiff - סורק 1
* Mastiff II - סורק 2, משנת 1979
* Mastiff III - סורק 3, משנת 1983. בגרסה הזאת שופרו מהירות, זמן שהות באוויר ומשקל מטען מרבי, ותצורתו שונתה למדחף אחורי ומנור כפול.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.intelligence.org.il/?module=category&item_id=19 מזל"ט הצילום הראשון של חיל המודיעין, באתר מל"מ]
* סורק [http://www.davidpride.com/Aviation/IAF/IAF_129.htm 3 במוזאון חיל האוויר]
* [https://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=586038 פלגת סורק (מזל"ט מסטיף) 1985-1987, בפורום: פרש, צבא וביטחון]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים ישראליים
Rock Around the Clock

[[Bill Haley & His Comets]]
"Rock Around the Clock" (בתרגום חופשי לעברית: רוק מסביב לשעון) הוא שיר רוק אנד רול שנכתב על ידי מקס פרידמן וג'יימס מאיירס בשנת 1952. הביצוע המוכר ביותר והמצליח ביותר של השיר בוצע על ידי להקת Bill Haley & His Comets בשנת 1954. השיר הגיע בשיא למקום הראשון במצעד הבריטי ובמצעד האמריקני.

את הצלחת השיר יש לזקוף לשיבוצו בסרט זרע הפורענות של הבמאי ריצ'רד ברוקס ב-1955.

על אף שזהו איננו שיר הרוק אנד רול הראשון בהיסטוריה, הביצוע של היילי הפך פופולרי במיוחד בקרב בני הנוער בעולם המערבי במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20, היה לשיר הרוק אנד רול הראשון שהגיע לפסגת המצעד האמריקני ונחשב לאחד השירים הראשונים שסייעו בפופולריזציה של ז'אנר הרוק אנד רול בתרבות המיינסטרים ברחבי העולם.

בשנת 2003 דורג השיר במקום ה-158 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין המוזיקה רולינג סטון.

בנוסף, השיר נחשב לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים שכן, לאורך השנים נמכרו מעל ל-25 מיליון עותקים של הסינגל.

== אזכורים בולטים בתרבות ==
* השיר היה נעימת הפתיחה של העונה הראשונה ושל העונה השנייה של הסיטקום האמריקני "ימים מאושרים".
* הביצוע המקורי של היילי שולב בפסקול הסרט "אמריקן גרפיטי" (1973) והיה השיר הפותח של הצד הראשון באלבום הכפול של פסקול הסרט, "41 Original Hits from the Soundtrack of American Graffiti" שהיה לאלבום פלטינה משולש.
*השיר מושמע באחת מתחנות הרדיו במשחק המחשב "Mafia II"

== גרסאות כיסוי בולטות ==
ברבות השנים יצאו לשיר גרסאות כיסוי רבות נוספות, הבולטות שבהן בוצעו בין היתר על ידי מיי וסט, הארי נילסון והסקס פיסטולס.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.songfacts.com/detail.php?id=1794 עמוד השיר באתר songfacts.com] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שירי 1954
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מוזיקת רוק
קטגוריה:שירים על שעונים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קונדליני

מיקום הקונדליני
קוּנדַליני (בסנסקריט: कुण्डलिनी, kuṇḍalinī; בטמילית: குண்டலினி/வாலை; בתאילנדית: กุณฺฑลิน) הוא מונח שלו שני פירושים: אנרגיה נפשית (פראנה) המתרוממת מאזור הצ'אקרה התחתונה לכיוון הצ'אקרה העליונה; והנתיב שבו עוברת אותה אנרגיה נפשית. פירושו המילולי של המילה "קונדליני" הוא פיתול.

בתורת היוגה מגדירים את הקונדליני ככוח נפשי כמוס שמצוי באזור האגן. חלק מתרגילי היוגה נועדו לחלץ את הקונדליני ממצבו הכלוא ולשחרר אותו, באופן שיפעל על כל מערכות הגוף והנפש. במסורת הבודהיסטית ישנה חשיבות להתרוממות ספונטנית של הקונדליני ממקומו באגן לכיוון חלקו העליון של גוף האדם. הבודהיסטים רואים בהתרוממות הספונטנית הזו קפיצה לרמת תודעה גבוהה יותר. קפיצות כאלו מכונות בשם סאטורי.

בתורות העידן החדש, עליית הקונדליני מסמלת התקדמות מדורגת בסולם של התפתחות נפשית. הימצאותו של הקונדליני בצ'אקרה התחתונה מסמלת אורגניזם שמודע רק לעצם העובדה שהוא קיים. התרוממות הקונדליני לצ'אקרה השנייה, שמגדירה את הדחף המיני, מעידה על מודעות הנשלטת על ידי הצורך להתרבות. התרוממות הקונדליני לצ'אקרה השלישית, שממונה על הרגשות, מגדירה מודעות מפותחת יותר המכירה בקיומן של מודעויות אחרות ומסוגלת לפתח רגשות אליהן. התרוממות הקונדליני לצ'אקרה הרביעית מעידה על מודעות המסוגלת להצטרף ולשתף פעולה עם ישויות אחרות לצרכים יצירתיים ואסתטיים.

הפעילות הרוחנית של הצ'אקרות הגבוהות (החמישית, השישית והשביעית) היא מורכבת יותר, ולכן לא פשוט להסביר את המשמעות של התרוממות הקונדליני עד לצ'אקרות האלו.
ניתן בקירוב להגיד, שכיוון שתכונת הצ'אקרה השישית היא "ראיית האמת", אזי התרוממות הקונדליני לצ'אקרה זו, מעידה על דרגה רוחנית המקורבת לנבואה. במסגרת מסורות מדיטציה מסוימות, ובמיוחד בעשור הראשון לאחר פטירתו של אושו, התפתחה תרבות מדיטציונית שנוגעת לענייני צמדים, ובמיוחד לפראנה של קונדליני. כך, למשל, "צוותה" מדיטציית הקונדליני לראיית האור והנולד ("קונדליני ואור"), או לזרמי הידע והתובנה ("קונדליני ובוקי").

בספרות היוגה והמדיטציה ישנו עיסוק אינטנסיבי בהתרוממות הקונדליני, או כפי שהיא מכונה לעיתים "התעוררות" הקונדליני. אחת האסכולות הראשיות טוענת שהתרוממות הקונדליני צריכה להיות ספונטנית וטבעית והיא מין אירוע נפשי פתאומי שדומה, או לעיתים אף זהה להארה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:יוגה
קטגוריה:העידן החדש
שעה טובה (תוכנית טלוויזיה)

שעה טובה הייתה תוכנית ראיונות ובידור דו שבועית בערוץ הראשון ששודרה בין ספטמבר 1979 עד יולי 1984 וצולמה בפני קהל. מפיק התוכנית היה אהרון גולדפינגר, ותחילה הנחה אותה מני פאר עד דצמבר 1982. אחר כך במשך קרוב לשנה התחלפו מספר מנחים, בהם דניאל פאר, אמנון ברזילי, אודטה דנין (לימים אודטה שוורץ), ואבי אתגר - שהנחה במשך מספר תוכניות עד לתוכנית סיום העונה ב-8 ביולי 1983, שבה אירח את נתן יונתן, שלמה ארצי, מייק בורשטיין, יוסי בנאי ועוד. החל מאוקטובר 1983 הנחה אותה מאיר שלו, שבתקופתו עלו טענות מצד ימין על כיוון יותר שמאלני בתוכנית, מה שהוביל בין היתר להורדת התוכנית ביולי 1984. בתוכנית שולבו לצד הראיונות קטעי בידור ושירה של אומנים שונים. בתוכנית הזו החל שלמה ניצן את הפינה הסאטירית שלו ("נו..."), שנכללה בהמשך גם בתוכנית "סיבה למסיבה", ממשיכתה של תוכנית זו.

מלבד אנשי ציבור ישראלים, בין האורחים שהתראיינו בתוכנית נמנו גם מספר מפורסמים מהעולם בעת ביקורם בישראל, בהם הבמאי פרנסואה טריפו (1980), וולטר מתאו וג'ק למון בראיון משותף (1982), ברוק שילדס (1983) וצ'אן קנסטה (1983).

==אזכורים לתוכנית==
בשיר "שירים פשוטים" מאת שלמה גרוניך מופיע הבית: 

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות ראיונות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
מוח הביניים

מיקום מוח הביניים במוח האנושי

מוח הביניים או הדיאנצפלון (TA: Diencephalon) הוא חלק ממערכת העצבים הממוקם במוח הקדמי, יחד עם המוח הגדול.

שמו של מוח הביניים נגזר מהמיקום שלו. זאת משום שהוא נמצא בין ההמיספירות של המוח הגדול לבין המוח האמצעי.

מוח הביניים כולל שלושה חלקים עיקריים:
* תלמוס - התלמוס מקושר לקליפת המוח ומחבר בינה לבין אזורים תת-קורטיקליים. הוא קולט ומעבד את מרבית המידע התחושתי והתנועתי שמגיע אל קליפת המוח. התלמוס כולל את גרעין הברך הצדי LGN.
* היפותלמוס - נמצא מתחת לתלמוס. הוא מעורב בתהליכים הקשורים להומאוסטזיס ובשפעול של תגובות פיזיולוגיות ולוקח חלק בפעולת כמו אכילה, שתייה, רבייה ותגובות למצבי לחץ. ההיפותלמוס שולט בבלוטת יותרת המוח שמחוברת אליו.
* אפיתלמוס - מחבר בין המערכת הלימבית לאזורים נוספים במח. כולל את ההבנולה, בלוטת האצטרובל וסיבי הולכה (Posterior commissure). מעורב בהפרשת מלטונין ועיבוד ובקרה של רגשות ותנועות.

==ראו גם==
* אמנזיה
* גזע המוח

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קלאופטרה השלישית

קלאופטרה השלישית (ביוונית: Κλεοπάτρα; 161 לפנה"ס - 101 לפנה"ס) הייתה מלכת מצרים בין השנים 142 לפנה"ס - 101 לפנה"ס. השם קלאופטרה פירושו ביוונית "תהילת האב".

קלאופטרה השלישית כונתה בשם "קלאופטרה אאורגטיס" בכתובות המתייחסות לה ולבעלה תלמי השמיני, או לבנה הצעיר תלמי העשירי; וכן כונתה בשם "קלאופטרה פילמטור סוטירה" בכתובות המתייחסות לה ולבנה הבכור תלמי התשיעי. סטרבו כינה אותה "קלאופטרה קוקה".

==קורות חיים==
קלאופטרה השלישית הייתה בתם של מלכי מצרים תלמי השישי וקלאופטרה השנייה. דודה של קלאופטרה, תלמי השמיני מלך על מצרים לצד הוריה בין השנים 170 לפנה"ס - 164 לפנה"ס. בשנת 164 לפנה"ס גירש ממצרים את הוריה, אולם אולץ לוותר על כיסאו זמן קצר לאחר מכן. הוריה של קלאופטרה השלישית שבו למלוך ומלכו על מצרים עד שנת 145 לפנה"ס. בתקופת כהונה שנייה זו נולדה קלאופטרה השלישית, בשנת 161 לפנה"ס. לקלאופטרה השלישית היוו שלושה אחים - תלמי אאופטור, קלאופטרה תאה וברניקה. 

לאחר מות אביה, תלמי השישי, דודה, תלמי השמיני שב למלוך על מצרים, ונשא לאישה את אמהּ של קלאופטרה השלישית בשנת 145 לפנה"ס. בשנת 142 לפנה"ס נשא תלמי השמיני את קלאופטרה השלישית לאישה.

בשנת 131 לפנה"ס מרדה קלאופטרה השנייה (האם) נגד שלטון תלמי השמיני, וקלאופטרה השלישית נמלטה לקפריסין יחד עם בעלה. הם שבו לאלכסנדריה בשנת 127 לפנה"ס, ובשנת 124 לפנה"ס שבו לשלוט במצרים לצד אמהּ.
[[תגליף המתאר את קלאופטרה השלישית, קלאופטרה השנייה ותלמי השמיני לפני האל המצרי הורוס. (משמאל לימין)]]

לאחר מות תלמי השמיני בשנת 116 לפנה"ס, שלטה קלאופטרה השלישית לצד אמהּ ולצד בנה תלמי התשיעי.

בשנת 107 לפנה"ס גירשה קלאופטרה השלישית את תלמי התשיעי מאלכסנדריה, והעניקה את כיסאו לאחיו הצעיר - תלמי העשירי. 
כאשר תלמי התשיעי מושל קפריסין, פלש לארץ ישראל בשנת 103 וניסה לכבוש את עכו, וערים אחרות כמו ציפורי ושיחין, שלחה קלאופטרה השלישית, כוח צבאי בראשות שני מצביאים יהודיים לסייע לאלכסנדר ינאי, וגם בשל החשש שבנה ירחיב את שלטונו על חשבונה. לאחר שהביסה אותו, היה נראה שהיא נמלכה בדעתה להעביר את ארץ ישראל לתחום שלטונה. בסופו של דבר השכנוע של מצביאה היהודי, וגם הקשיים הצבאיים והמדיניים שהיו עלולים להתעורר בכיבוש זה, שכנעו אותה לוותר על כך.

האם שלטה לצד בנה שש שנים נוספות, עד שתלמי העשירי הורה על רציחתה של קלאופטרה השלישית, בשנת 101 לפנה"ס.

==ילדים==
לקלאופטרה השלישית ולתלמי השמיני היו חמישה ילדים:
* תלמי התשיעי - נולד בשנת 142 לפנה"ס;
* טריפאנה - נולדה בשנת 141 לפנה"ס ונישאה לאנטיוכוס השמיני מלך סוריה בשנת 124 לפנה"ס;
* תלמי העשירי - נולד בשנת 140 לפנ"ס לערך;
* קלאופטרה הרביעית - נולדה בשנת 138 לפנה"ס לערך;
* קלאופטרה סלנה הראשונה - נולדה בשנת 135 לפנה"ס לערך, נישאה לאחיה תלמי התשיעי ולאחר מכן לאחיה תלמי העשירי.

==קישורים חיצוניים==

*[http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Africa/Egypt/_Texts/BEVHOP/11*.html Ptolemy VIII Soter II and Ptolemy IX Alexander I], "The House of Ptolemy " by E. R. Bevan 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכות במצרים העתיקה
קטגוריה:בית תלמי
קטגוריה:נשים במאה ה-2 לפנה"ס