OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מיסה פפה מרצ'לי

מיסה פפה מרצ'לי, או "המיסה של האפיפיור מרצ'לוס" היא מיסה בולטת ביצירותיו של ג'ובאני פלסטרינה. מיסות אפיפיוריות הושרו בעבר בטקסי הכתרת האפיפיור, ובפעם האחרונה בהכתרת פאולוס השישי בשנת 1963. 

== סגנון ==

"מיסה פפה מרצ'לי" בנויה, כרוב המיסות מתקופת הרנסאנס, מקיריה, גלוריה, קרדו, סנקטוס/בנדיקטוס ואגנוס דאי, אף כי פרק האגנוס דאי מורכב משני חלקים, בניגוד לשלושה המקובלים. המיסה חוברה בסגנון חופשי ולא התבססה על קנטוס פירמוס או פארודי. אולי משום כך היא איננה עקבית מבחינה תימאטית כמו מיסות אחרות של פלסטרינה, הבנויות על פי מתכונת קבועה. ביסודה זו מיסה בשישה קולות (אף כי באגנוס דאי יש הכפלה, שבעטיה יש בפרק זה שמונה תפקידי שירה), אם כי השימוש במלוא הכוחות נשמר לקטעי שיר מסוימים בטקסט, וצירופי הקולות משתנים לכל אורך היצירה. המוזיקה כתובה בעיקר בסגנון הומופני, דקלומי, כמעט ללא חפיפת טקסט ותוך העדפה כללית לבלוק-קורדס, כך שהטקסט, שלא כמו במיסות פוליפוניות רבות במאה ה-16, נשמע בבירור בביצוע. כמו בחלק גדול מיצירתו הקונטרפונקטית של פלסטרינה, תנועת הקולות מתנהלת בעיקר צעד בצעד, והולכת הקולות דבקה ללא ערעור בחוקי המודוסים הדיאטוניים שקבע התאורטיקאי ג'וזפו צארלינו.

== היסטוריה ==

המיסה הולחנה לכבוד האפיפיור מרצ'לו השני, שכיהן במשך שלושה שבועות ב-1555. מלומדים שחקרו בנושא לאחרונה גורסים, שהמועד הסביר ביותר להלחנת המיסה היה ב-1562, אז הועתקה לכתב יד בבזיליקה די סנטה מריה מג'ורה שברומא.
המושב השלישי ומושב הנעילה של ועידת טרנטו היו ב-1562-1563 ובהם דנו בשימוש במוזיקה פוליפונית בכנסייה הקתולית והועלו חששות בנוגע לשתי בעיות: ראשית, שימוש בשילובי מוזיקה מעוררי התנגדות, כמו שירים חילוניים לטקסטים דתיים (בלטינית: contrafacta) או מיסות, המבוססות על שירי יין או זימה. שנית, האימיטאציה במוזיקה פוליפונית מטשטשת את מילות המיסה ומפריעה לדבקות האמונה של המאזינים. ויכוחים סוערים התנהלו סביב השאלה, האם יש לאסור במפורש על הפוליפוניה בעבודת הקודש, ואי-אילו פרסומי משנה שהוציאו משתתפי הוועידה מזהירים משתי הבעיות שהוזכרו. עם זאת, שום הכרזה רשמית מטעם הוועידה איננה מזכירה מוזיקה פוליפונית, מלבד יוצא מהכלל אחד – צו נגד שימוש במוזיקה שהיא, בנוסח של המועצה, "תאוותנית או לא טהורה".

החל בשלהי המאה ה-16 התהלכה סברה, לפיה השנייה בנקודות שהוזכרו, האיום באיסור השימוש בפוליפוניה מצד הוועידה בגלל הקושי בהבנת המילים, הייתה הסיבה שהניעה את פלסטרינה לכתוב את המיסה הזו. סברו, שהסגנון הפשוט והדקלומי של "מיסה פפה מרצ'לי" שכנע את החשמן קארלו בורומאו, כאשר שמע את המיסה, שמוזיקה רב-קולית יכולה להיות ברורה ומובנת, ושמוזיקה כשל פלסטרינה היא יפה מכדי שתיאסר להשמעה בכנסייה. ב-1607 כתב המלחין אגוסטינו אגזרי:

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:מיסות (מוזיקה)
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
קטגוריה:יצירות ליטורגיות
סוהיל עיסאוי

סוהיל עיסאוי (בערבית: سهيل عيساوي; נולד ב-1973) הוא סופר ואיש חינוך ערבי ישראלי.

== חייו ==
עיסאוי נולד בכפר מנדא בגליל התחתון ולמד בבתי ספר בכפר. בשנים 2000-1994 למד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב לתואר ראשון בהיסטוריה כללית ומדעי המדינה, ולתואר שני בהיסטוריה של עם ישראל. כן למד לקראת רישיון הוראה, והוכשר כמדריך פיתוח גוף במכון וינגייט.

עיסאוי היה חבר מועצת הסטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון ב-1995, וזכה להערכה ולפרסים מטעם הדקאן והאגודה. היה חבר בוועדת המכרזים של האגודה ב-1995, ייסד עם חברים את "איגוד כותבי הדרום", ארגן אירועי תרבות בדרום, הוציא לאור וערך את הירחון הספרותי "אלינבוע", וכיהן כיו"ר "עמותת אקלאם לעידוד פעילות חברתית בדרום" בשנים 2002-1999.

עיסאוי פרסם מאות מאמרים בעיתונות הערבית בארץ ובעולם. הוא בעל אתר אינטרנט ספרותי משנת 2001 וכותב בלוג.

החל משנת 2004 עובד עיסאוי כמנהל בית הספר היסודי "אבן סינא" בכפר מנדא.

==ספריו==
עיסאוי הוציא לאור 25 ספרים בתחום ההיסטוריה, ספרות יפה ושירה. הספר הראשון יצא לאור בשנת 1994 ונקרא "ויחזרו הציפורים לקניהם". ספרים נוספים שהוציא הם: "נדארתי" (1996), "פרדוס אלעאשקין" (1996), "בינה פקיי אלתאריך" (1999), "ותזרח אגדתו של האדם" (1998), "מרידות ומהפכות אשר הפרו את השקט בעולם האסלאמי" (2005), "החריטה בזיכרון המדבר" (2007), "קרבות מכריעים בהיסטוריה של האסלאם" (2008), "ענדמה תסמט טיור אלוטן" (2009), וכן "משחקים של פעם" (2009, תרגום ועריכה משותפת).
סיפורים לילדים:
*יארא מציירת חלום (2013)
*היזהר סבי (2013)
*טאהר מועד במרשתת (2013)
*לצד אבי (2014)
*הנסיכה מיאר והשזיפים(2014)
*הצייד ופנס הקסם (2014)
*ת'אבת והרוח המשתוללת (2014). זכה בפרס "נאג'י נעמאן" לספרות ילדים מוסרית. יצא מהדורה מיוחדת בלבנון ב 2014.
*השועל שחזר בתשובה (2015)
*קברניט בלב הסערה (2016)
*סבי מאוהב באדמתו (2016)
*הכנסת האורחים של אנשי החלל (2016)

זכה בפרס משרד התרבות עבור כתיבתו בתחום ספרות ילדים בשנת 2014

שיריו תורגמו למספר שפות. עיסאוי השתתף בכתיבת אנציקלופדיות של השירה הערבית וספרים משותפים לסופרים ערביים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.facebook.com/mcs.gov.il/videos/%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%9E%D7%97%D7%95%D7%91%D7%A8%D7%AA-%D7%9E%D7%A4%D7%92%D7%A9-%D7%A1%D7%95%D7%A4%D7%A8-%D7%A2%D7%9D-%D7%A1%D7%95%D7%94%D7%99%D7%9C-%D7%90%D7%91%D7%A8%D7%94%D7%99%D7%9D-%D7%A2%D7%99%D7%A1%D7%90%D7%95%D7%99/910498539392043/ סרטון מפגש עם הסופר]

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:סופרים ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:כפר מנדא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
חרטת קונה

חרטת קונה הוא מצב נפשי בו אדם מרגיש צער או חרטה אחרי רכישה של מוצר או שירות.

הסיבות לחרטת קונה יכולות להיות מגוונות: פחד שהרכישה הייתה של מוצר לא נכון; פחד שהמחיר ששולם היה גבוה מדי; צער על כך שהקונה לא המתין ליציאתו לשוק של מוצר או דגם חדש יותר; רכישה באשראי ולא באמצעות כסף (אמצעי תשלום) זמין; ופחד מהדרך בה יקבלו אחרים את הקניה.

== ראו גם ==
* מכר מרחוק
* ייזהר הקונה
* תקופת צינון (זכויות צרכנים)

קטגוריה:כלכלה
הסכם אנדרוסובו

שטחים שהועברו ל[[רוסיה הצארית בוורוד]]
הסכם אנדרוסובו היה הסכם הפסקת לחימה שסיים את מלחמת רוסיה-פולין (1654–1667) שנמשכה 13 שנים. ההסכם נחתם בכפר אנדרוסובו במחוז סמולנסק של היום. ההסכם נחתם על ידי נציגי רוסיה הצארית והאיחוד הפולני-ליטאי. נציגי הקוזאקים לא השתתפו בטקס ולא חתמו על ההסכם.

==תנאי ההסכם==
* סוכם על הפסקת הלחימה לתקופה של 13.5 שנים. בתקופה זו הצדדים התחייבו להכין הסכם ל"שלום נצחי".
* האיחוד הפולני-ליטאי מסר לרוסיה הצארית את סמולנסק, צ'רניגוב, שטחים באזור קורסק ובריאנסק. כמו כן האיחוד הכיר בכך ששטחי אוקראינה של הגדה השמאלית (המזרחית) של הדנייפר סופחו לרוסיה הצארית.
* רוסיה הצארית ויתרה על כל השטחים שנכבשו על ידה במהלך המלחמה בליטא.
* בלארוס ושטחי אוקראינה מערבית לדנייפר נשארו בשליטתו של האיחוד הפולני-ליטאי.
* קייב הועברה לרוסיה הצארית לתקופה של שנתיים. בהמשך, בשנת 1686 בעקבות הסכם נוסף, העיר נשארה בשליטה רוסית תמורת תשלום.
*הסיץ' הזפורוז'י הועבר לניהול משותף פולני-רוסי תוך ניצולו בלחימה נגד האימפריה העות'מאנית 
* הצדדים התחייבו לעזור לקוזאקים במידה ותתרחשנה פלישות של כוחות חאנות קרים.
* הוסדר נושא החלפת שבויים, נכסים וגבולות.
* הוסדר נושא המסחר ושגרירים.

==השלכות ההסכם==
=== אוקראינה===
לדעת ההיסטוריונים האוקראינים, ההסכם איפשר לרוסיה הצארית לחזור בה באופן חד-צדדי, מהתחייבויותיה לאוקראינה לעזור לה בלחימה נגד האיחוד הפולני-ליטאי. סוכם על חלוקת אוקראינה ל-2 חלקים בין המדינות שחתמו על ההסכם. חלוקה זו אושררה פעם שנייה בהסכם שנחתם מאוחר יותר. תנאי ההסכם הדהימו את הקוזאקים והחלו מרידות נגד הפקידות הרוסית המקומית.

===רוסיה===
ההיסטוריונים הרוסים רואים בהסכם זה צעד חשוב בהתקדמות המדינה לאיחוד העמים הסלאביים בראשות רוסיה. אומנם ההסכם לא נתן תשובה למספר בעיות (למשל קבלת מוצא לים הבלטי), אך רוסיה החזירה לעצמה שטחים שאיבדה בתקופת הצרות. כמו כן חלה התקרבות עם האיחוד הפולני-ליטאי על רקע מאבק משותף נגד האימפריה העות'מאנית.

===פולין===
הפולנים רואים בהסכם שגיאה היסטורית. כתוצאה מהסכם זה חל שינוי במעמד המדינות באזור והאיחוד הפולני-ליטאי החל לאבד את מעמדו כמדינה השולטת באזור כולו לטובת רוסיה הצארית.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אוקראינה: היסטוריה
קטגוריה:ליטא: היסטוריה
קטגוריה:רוסיה הצארית: אמנות והסכמים
קטגוריה:פולין: אמנות והסכמים
קטגוריה:הסכמי שלום במאה ה-17
נוקיה נטוורקס

לוגו החברה בעת שפעלה בשם נוקיה סימנס נטוורקס
לוגו החברה בין השנים 2014 ל-2017
נוקיה נטוורקס (באנגלית: Nokia Networks) היא אחת משלוש ספקיות ציוד התקשורת הגדולות בעולם. חברת בת של תאגיד נוקיה.
==היסטוריה==
החברה הוקמה ב-19 ביוני 2006, בשם נוקיה סימנס נטוורקס (באנגלית: Nokia Siemens Networks; בראשי תיבות NSN) כאשר החברות נוקיה הפינית וסימנס הגרמנית הגיעו להסכם על איחוד חטיבות ציוד התקשורת והרשתות שלהן למיזם משותף (Joint venture) בבעלות שווה של שתי החברות, עם נכסים בשווי כ-25 מיליארד אירו. נוקיה סימנס נטוורקס הושקה רשמית בפברואר 2007 במהלך קונגרס ה-3GSM העולמי. החברה החלה לפעול באופן מלא ב-1 באפריל 2007.

ב-2007 החליט הממשל האמריקני להטיל הגבלות ביטחוניות על המיזם בארצות הברית, בין השאר, הנחיות המכתיבות אם המיזם המשותף יורשה להעסיק עובדים זרים שייחשפו לציוד ותוכנות אמריקנים. ב-2008 הודיעה סימנס כי תפטר 6,800 עובדים בחטיבת הטלקום התאגידית שאותה לא מיזגה לתוך המיזם המשותף.

בנובמבר 2011, הודיעה נוקיה-סימנס כי עד סוף 2013 היא תפטר 17 אלף עובדים, כחלק מניסיונה להיות רווחית יותר ולהניב חיסכון של מיליארד יורו. מדובר היה ביותר מחמישית מ-74 אלף עובדיה. בדצמבר 2011 הודיעה שהיא מוכרת את עסקיה בתחום הגישה רחבת הפס לקווים נייחים.

ביולי 2013, רכשה נוקיה, תמורת 1.7 מיליארד יורו, את חלקה של סימנס במיזם, ושם החברה שונה לנוקיה נטוורקס.

ב־15 באפריל 2015 הודיעה נוקיה נטוורקס כי היא רוכשת את רוב הפעילות של חברת אלקטל-לוסנט תמורת 16.6 מיליארד דולר. אלקטל-לוסנט הייתה החברה הגדולה ביותר בענף ציוד התקשורת, אך עסקיה התדרדרו עקב התחרות הגוברת מצד החברות הסיניות, שהובילו לירידת מחירים בשוק.

==פעילות בישראל==
פעילות חברת סימנס בתחום ציוד התקשורת בישראל החלה בשנת 1995 כאשר רכשה את חברת "אורנט טכנולוגיות תקשורת", חברה שפיתחה מתגי Ethernet, תמורת 30 מיליון דולר. ב-1997 רכשה גם את חברת "רדנט", מקבוצת רד-בינת, שפיתחה מרבב גישה בטכנולוגיית ATM (פרוטוקול תקשורת מהיר), תמורת כ-75 מיליון דולר. שמה של חברת "רדנט" שונה ל"סיברידג'" והיא מוזגה עם "אורנט". "סיברידג'" פעלה כחברת בת של חטיבת התקשורת של סימנס וסיפקה מתגי תקשורת נתונים לספקי התקשורת הגדולים בעולם. לאחר הקמת המיזם המשותף של נוקיה-סימנס "סיברידג'" הפכה למרכז הפיתוח שלה בישראל שהעסיק כ-500 עובדים. באוקטובר 2007, רכשה את חברת אטריקה הישראלית בכ-100 מיליון דולר. לאחר רכישה זו החלה בצמצום הפעילות ופיטרה כמחצית מהעובדים. אם כי נוספו למרכז מספר עובדים ממוטורולה ישראל, לאחר שנוקיה-סימנס רכשה את חטיבת תשתיות התקשורת האלחוטית של מוטורולה.

בסוף שנת 2013 סגרה נוקיה נטוורקס את מרכז הפיתוח בישראל. פעילות הפיתוח נרכשה על ידי מספר עובדים ועברה ספין-אוף להקמת חברה חדשה בשם אטרינט (Atrinet) בה 25 עובדים בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה
קטגוריה:יצרני ציוד תקשורת
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:סימנס
קטגוריה:נוקיה
הפועל צפת-גליל

מועדון ספורט צפת-דניאל (בשמה הרשמי באיגוד הכדורסל הפועל צפת/גליל דניאל) היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר צפת, המתמודדת בליגה הלאומית בכדורסל נכון לעונת 2023/2024.

הקבוצה משחקת בהיכל הפיס בצפת, המכיל 608 מקומות ישיבה.

==היסטוריה==
הקבוצה שיחקה בעבר בליגת העל בשתי קדנציות:
* בעונת 1995/96, עם המאמן משה גרשון, סיימה הקבוצה את העונה הסדירה במקום השביעי והפסידה להפועל חולון בפלייאוף התחתון. עונה לאחר מכן הקבוצה התפרקה לאחר 11 מחזורים ותוצאותיה נמחקו. לאחר פירוקה נותרה הליגה עם מספר אי-זוגי של קבוצות עד סיומה.
* בעונת 2000/01 עם המאמן רוני אלטמן, בה ירדה הקבוצה ללאומית כשסיימה במקום ה-15 והלפני אחרון לאחר שהייתה במאזן של 10 ניצחונות ו-18 הפסדים, מרחק ניצחון בודד מהמקום ה-14.

בעונת , עם המאמן ישראל לב, ירדה הקבוצה לליגה הארצית.

בעונת 2020/2021 שיחקה הקבוצה מחוז הצפוני של הליגה ארצית.

הקבוצה הייתה אמורה לשחק בליגה הלאומית בעונת 2005/2006 אך השתתפותה בליגה בוטלה על ידי הבקרה התקציבית.

== הקמה מחדש ==
בשנת 2012 הוקמה הקבוצה מחדש תחת השם "הפועל צפת/גליל" והעפילה שתי ליגות ברצף, עד לליגה א'. בסיום עונת 2014/2015 העפילה הקבוצה (עם המאמן שלום חדד) לליגה הארצית מהמקום הראשון. במקביל הגיעה עד לגמר גביע האיגוד אך הפסידה לקבוצת מכבי מעלה אדומים 200-170 בסיכום שני מפגשים. החל מעונת 2018/2019 משמשת כקבוצת הבת של הפועל גליל עליון.

בסיום עונת 2022/2023 הצליחה הקבוצה לנצח בגמר המחוז הצפוני של הליגה הארצית את גלבוע ברוש לאחר ניצחון 1-2 בסדרה, ולהעפיל לליגה הלאומית.

=== חזרה ללאומית ===

==== עונת 2023/2024 ====
בעונת 2023/2024 שיחקה הקבוצה בליגה הלאומית. לקראת תחילת העונה החתימה הקבוצה שני שחקנים זרים, כפי המתאפשר בליגה הלאומית, אף עקב ביטול שיתוף השחקנים הזרים בעונה זו, שוחררו הצמד. לאחר 11 משחקים בעונה הסדירה הופסקה עבודתו של מאמן הקבוצה לירן שוורצוולד. ניר קפלן המנהל המקצועי החליפו זמנית, אך בהמשך מונה המאמן יוסי בונן כמחליפו. 

בתום העונה הסדירה מוקמה במקום ה-10 (מתוך 13) עם 10 ניצחונות ו-14 הפסדים, אשר מיקם אותה בבית התחתון של הליגה הלאומית. לאחר 4 משחקים במסגרת הבית התחתון השיגה הקבוצה ניצחון אחד ושלושה הפסדים, אשר הספיק לה להבטיח הישארות בליגה לקראת עונת המשחקים 2024/2025.

==שחקנים ומאמנים בולטים בעבר==

== תארים והישגים ==
* גביע האיגוד בכדורסל:
**גמר: 2014/15

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://web.archive.org/web/20160303172933/https://www.galilole.org.il/%D7%94%D7%99%D7%A1%D7%98%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%94-%D7%91%D7%91%D7%99%D7%A8%D7%AA-%D7%94%D7%92%D7%9C%D7%99%D7%9C-%D7%A6%D7%A4%D7%AA היסטוריה בבירת הגליל צפת], באתר "גלילעולה"
* 

==הערות שוליים==

צפת
צפת
קטגוריה:צפת
ג'ילי

סמל הקבוצה הקודם
קבוצת ג'ילי אחזקות (בסינית: 吉利控股集团, פיניין: Jílì kònggǔ jítuán, באנגלית: Geely) היא יצרנית רכב רב-לאומית, שבסיסה בסין שנוסדה בשנת 1986. מניות החברה רשומות בדירקטוריון הראשי של הבורסה לניירות ערך של הונג קונג בע"מ ("SEHK); בעל השליטה בחברה הוא Zhejiang Geely Holding Group Limited, חברה פרטית המאוגדת ברפובליקה העממית של סין (להלן: "PRC") שבבעלותו המלאה של לי שופו, בעל המניות המהותי של החברה ויו"ר הדירקטוריון שלה. בסוף 2018 היו לקבוצה למעלה מ-978 סוחרים בסין העממית, ששיווקו רכבי מותג "Geely". הקבוצה גם ייצאה את מוצריה באמצעות 24 סוכני מכירות ו-336 סניפי מכירות ושירותים ב-24 מדינות מעבר לים, בעיקר למדינות מתפתחות במזרח אירופה, במזרח התיכון ובאפריקה בשנת 2018. <ref></ref>

הנהלת החברה נמצאת בעיר האנגג'ואו, בירת מחוז ג'ג'יאנג, ונכון ל־2008, היא מעסיקה כ־9,950 עובדים. יו"ר ומנכ"ל החברה הוא לי שופו.

במרץ 2010 חתמה ג'ילי על הסכם לרכישת המותג וולוו מפורד תמורת כ-1.8 מיליארד דולר, לאחר משא ומתן שנמשך למעלה משנה.

יוניון מוטורס מייבאת את רכבי ג'ילי לישראל מאז דצמבר 2020<ref></ref>. ביוני 2021 מונה רונן יבלון למנהל ג'ילי ישראל<ref></ref>.

ג'ילי מחזיקה גם בחברת לוטוס מכוניות.

בשנת 2021 הציגה את המותג זיקר, מותג המכונית החשמליות שלה<ref></ref>.

==דגמי כלי רכב==
* ג'ילי BL
* ג'ילי CD
* ג'ילי אמגרנד GL
* ג'ילי אמגרנד GS
* אמגרנד GE
* ג'ילי בינרוי
* ג'ילי ג'יאג'י
* ג'ילי יואנג'ינג SUV
* ג'ילי ביני
* ג'ילי CK

=== קונספט ===

* ג'ילי ויז'ן סטארברסט קונספט

===חברת בת "Zhidou Auto"===
* ז'ידו D2

===חברת בת "Lynk & Co"===
* Lynk & Co 03

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:יצרני רכב סיניים
קטגוריה:האנגג'ואו
מחקרי משפט

מחקרי משפט הוא כתב העת המשפטי המוביל של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, נוסד בשנת 1980.

עד לשנת 2023, יצאו לאור 33 כרכים. בשנים הראשונות יצאה חוברת אחת בשנה, החל משנת 1995 יצאו לאור שתי חוברות בשנה ובשנים האחרונות אף יצאו לעיתים 3 חוברות בשנה.

במחקרי משפט מתפרסמים מאמרים במגוון נושאים משפטיים וכן בנושאים מדיסציפלינות משיקות. כמו כן, מעת לעת מפרסם כתב העת הערות פסיקה, הערות חקיקה וביקורות ספרים. מרבית חוברות מחקרי משפט כוללות מאמרים בנושאים מגוונים אולם מקצת מן החוברות מיוחדות לנושא מסוים או מבוססות על הרצאות מכנס שנערך בפקולטה.

==מערכת כתב העת==
במערכת כתב העת חברים כ-20 סטודנטים מצטיינים של הפקולטה בשנים ב'-ד' ללימודיהם, המחולקים לצוותים ובראשם חבר בכיר המשמש ראש צוות. למערכת מחקרי משפט עורך וכן עורך אחראי, אחד המרצים מסגל הפקולטה. כיום, המרצה האחראית היא פרופ' צילי דגן.

בין חברי מערכת מחקרי משפט לאורך השנים נמנים החוקרים פרופ' סיני דויטש, פרופ' צפורה כהן, פרופ' שלום לרנר, פרופ' שמשון אטינגר, פרופ' ידידיה שטרן, פרופ' יפה זילברשץ, פרופ' רות קנאי, פרופ' רות הלפרין-קדרי, פרופ' דוד האן, פרופ' רונן אברהם, פרופ' גדעון ספיר, פרופ' יששכר רוזן-צבי ופרופ' עמיחי רדזינר, השופטים מנחם קליין ויצחק לובוצקי, עורכי הדין אברהם וינרוט, זאב שרף, אביחי ורדי ואחרים.

במחקר שנערך בשנת 2005 על אודות השפעתם של כתבי העת המשפטיים השונים, דורג מחקרי משפט במרבית הפרמטרים בין מקומות 5-3 לצד הפרקליט ומשפט וממשל, כאשר עיוני משפט ומשפטים מקדימים אותם. פרי ציין במחקרו כי "אם המערכת של ׳מחקרי משפט׳ תצליח לשחזר את ההצלחה של הכרכים שפורסמו בשנים תשס״א-תשס״ב, כתב העת עשוי לקרוא תיגר אף על ההגמוניה של שני עיתוני העלית״.

כתב העת נתמך על ידי משרד עורכי הדין "הרצוג-פוקס-נאמן" ומשתף איתו פעולה בעבודת המערכת.

==קישורים חיצוניים==
*[https://mechkareimishpat.wordpress.com/ אתר כתב העת "מחקרי משפט"]
*[https://law.biu.ac.il/node/527 דף הבית של מחקרי משפט]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוניברסיטת בר-אילן: כתבי עת
קטגוריה:אוניברסיטת בר-אילן: הפקולטה למשפטים
Miele

מילה (בגרמנית: Míele) היא יצרנית מכשירי חשמל ביתיים, ציוד לצרכים מסחריים ומטבחים מותאמים ברמה גבוהה הממוקמת בגוטרסלו (Gütersloh) בגרמניה. מילה הייתה ועודנה חברה בבעלות ובהנהלה משפחתית, שנוסדה ב-1899 על ידי קרל מילה (Carl Miele) וריינהרד זינקן (Reinhard Zinkann).

== היסטוריה ==
המוצרים הראשונים של מילה היו מפריד שמנת, מחבצת חמאה ומכונה לשטיפת גיגיות, ויצאו לשוק תחת המותג Meteor. קרל מילה פיקח על תהליך הייצור וריינהרד זינקן הדריך וניהל את הכספים ומכירות.

בסימן המסחרי Míele נעשה שימוש כבר בשלב מוקדם, והוא מופיע על גבי כל המכונות, שלטי השם, החומר המודפס והפרסומות המופקים על ידי החברה. מאז תחילת שנות ה-20 של המאה העשרים הושם דגש רב על הסימן המסחרי בו הנקודה שעל גבי ה-"i" הוחלפה בגרש מוטה.
הסימן המסחרי נשאר ללא שינוי חוץ משלוש "מתיחות פנים מזעריות" שביטאו שינוי בטעמים של אותם זמנים. סקר שנערך על ידי Süddeutsche Zeitung, אחד העיתונים המובילים בגרמניה, מצא שאנשים זיהו את המותג מילה באמצעות ה-"í" בלבד (Míele).

מילה מייצאת מוצרים לשווקים רבים בעולם ומיוצגת ב-37 מדינות. ב-1983, Míele נכנסה לשוק האמריקני. נכון ל-2010 המוצרים מיוצרים בגרמניה, בצ'כיה וברומניה ומשם מופצים בעולם, תוך שהם מוצגים באולמות תצוגה ייחודיים לחברת מילה. בישראל החברה מפעילה אולם תצוגה ייעודי למוצריה בהרצליה פיתוח.

== מוצרים ==
מילה מייצרת כיום מוצרי חשמל ביתיים כגון מכונות כביסה, מייבשי כביסה, שואבי אבק, מדיחי כלים, תנורי אפייה בטכנולוגיית בישול באדים, מפזרי חום ותנורים מהירים מובנים, כיריים, קולטי אדים, מקררים העומדים בפני עצמם או מובנים, מקפיאים, מצנני-יין ומכונות קפה אינטגרליות. כמו כן, החברה מייצרת מכונות מסחריות לניקוי רטוב, מדיחי ציוד זכוכית מעבדתי, מחטאים בתחום רפואת השיניים ומכונות לשטיפת ציוד רפואי.

בצפון אמריקה מילה משווקת כמותג מוצרים ביתיים ברמה גבוהה. אלו מתחרים במותגים כגון Kuppersbusch, Gaggenau, Fagor, Viking Range ו-Thermador. חברת מילה ממצבת את עצמה בקצה העליון והיוקרתי של שוק המכשירים הביתיים.

== ססמאות ==
המוטו של מילה בגרמנית הוא Immer Besser, כלומר "תמיד טוב יותר". החברה גם משתמשת בסיסמה "כל דבר אחר הוא פשרה". בהולנד סיסמתה היא Er is geen betere כלומר "אין טוב יותר".

== מדריך מילה ==
החל משנת 2009/2008 מממנת חברת Miele ומוציאה לאור את מדריך מילה למסעדות הטובות באסיה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:חברות גרמניות
ג'אן מריה וולונטה

גָ'אן מריה ווֹלוֹנְטֶה (איטלקית: Gian Maria Volonté; 9 באפריל 1933 – 6 בדצמבר 1994) היה שחקן קולנוע איטלקי שנודע בעיקר בשל תפקידיו בסרטים "בעבור חופן דולרים ו"הצלפים" של סרג'ו ליאונה.

== ביוגרפיה ==
וולונטה נולד ב-9 באפריל 1933 במילאנו. סיים את לימודיו בשנת 1957 ברומא. לאחר סיום לימודיו שיחק וולונטה למשך תקופה קצרה בטלוויזיה ובתיאטרון. הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בסרט "Sotto dieci bandiere" שיצא ב-1960 בבימויו של דואיליו קולטי. ב-1964 גילם וולונטה את רָמוֹן רוֹחוֹ (Ramón Rojo) בסרט "בעבור חופן דולרים" וב-1965 ואת אינדיו בסרט ההמשך "הצלפים". שני הסרטים בוימו על ידי סרג'ו ליאונה, אז במאי לא ידוע. ההצלחה הבלתי צפויה שלה זכו הסרטים הקנתה לוולונטה פרסום בינלאומי. בשנת 1968 הוא גילם את אלדו צ'רווי מאחים צ'רווי בסרט על המשפחה.

במהלך הקריירה שלו שיחק וולונטה גם במספר קומדיות כדוגמת "רכיבה על נמר" (1961), אבל הממד העיקרי במשחקו היה בסרטי דרמה.

ב-1970 שיחק בסרט הפשע המעגל האדום בבימויו של זאן פייר מלוויל.

בשנת 1983 זכה וולונטה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן על השתתפותו בסרט "מותו של מריו ריצ'י" (La mort de Mario Ricci), ובשנת 1987 זכה שוב בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין על משחקו בסרט "ll caso moro". בשנת 1990 הוא הוכתר כשחקן הטוב ביותר באירופה על משחקו בסרט "דלתות פתוחות", ובשנת 1991 זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה עבור תרומתו לקולנוע.

וולונטה מת מהתקף לב ב-1994, במהלך צילומי הסרט "המסע של אודיסאוס" (Ulysses' Gaze). לבקשתו, הוא נקבר בבית קברות קטן על האי סרדיניה.

==פילמוגרפיה חלקית==
* ארבעת הימים של נאפולי (1962)
* בעבור חופן דולרים (1964)
* הצלפים (1965)
* פנים אל פנים (1967)
* השודדים במילאנו (1968)
* חקירה של אזרח מעל כל חשד (1970)
* סאקו ואנצ'טי (1971)
* מעמד הפועלים הולך לגן עדן (1972)
* פרשת מטאי (1972)
* לאקי לוצ'יאנו (1973)
* ג'ורדנו ברונו (1973)
* אני חושש (1978)
* מותו של מריו ריצ'י (1983)
* כרוניקה של מוות ידוע מראש (1987)
* התהום (1988)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1933
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1994
סטוק אייטקן ווטרמן

סטוק אייטקן ווטרמן (באנגלית: Stock Aitken Waterman) הייתה שלישייה לכתיבת שירים והפקה מוזיקלית שמנתה את הפזמונאי מייק סטוק, המלחין והפזמונאי מט אייטקן והמפיק פיט ווטרמן. השלישייה פעלה בין אמצע שנות ה-80 ועד ראשית שנות ה-90 בבריטניה, באמצעות חברת ההפקה של ווטרמן (Pete Waterman Limited (PWL והפיקה להיטי פופ קליטים ומסחריים בסגנון היי-אנרג'י (Hi-nrg, שילוב בין סוגות דיסקו, דאנס וסינת'פופ). במהלך התקופה הם שלטו במצעדי הפזמונים של בריטניה. למעלה מ-100 מלהיטיהם הגיעו לבין 40 המקומות הראשונים במצעד ולכן היה כינויים "בית חרושת ללהיטים" (Hit Factory).

בראשית התקופה עסקה השלישייה בהעברת מוזיקה לריקודים ממועדוני ההומוסקסואלים התוססים לזרם המרכזי. האמן הידוע ביותר שהעבירו ממועדונים אלה למיינסטרים היה דיוויין, ב-1984. באותה שנה הפיקו את שירה של קפריסין לתחרות הזמר של האירוויזיון. ב-1985 הגיע שירם "(You Spin Me Round (Like a Record" בביצוע להקת Dead or Alive לראש מצעד הפזמונים והתחיל מסורת ארוכה.

בשנים הבאות עסקה השלישייה ב"בניית" כוכבים, בדגש על הופעה אטרקטיבית, יכולת ריקוד וקצב סוחף, כך טיפחו את הקריירות של קיילי מינוג, ג'ייסון דונובן, ריק אסטלי, להקת הבנות בננהרמה ורבים אחרים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* The Hit Factory: The Stock Aitken Waterman Story, 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:פזמונאים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
לואיג'י פיסטילי

לואיג'י פיסטילי (באיטלקית: Luigi Pistilli; 19 ביולי 1929 – 21 באפריל 1996) היה שחקן קולנוע טלוויזיה ותיאטרון איטלקי.

== ביוגרפיה ==
פיסטילי נולד בגרוסטו. הוא למד משחק ב-"Milan's Piccolo Teatro" עד 1955. פיסטילי שיחק במערבוני ספגטי רבים כגון "הצלפים" (1965) שם הוא משחק בתפקיד גרוגי, ובסרט ההמשך שלו "הטוב, הרע והמכוער" (1966) שם הוא מגלם את אחיו של טוקו, הוא גילם את אלברטו הרצחני בסרטו של מריו בבא "Twitch of the death nerva", ושיחק בתפקיד קבוע בדרמת הפשע האיטלקית הפופולרית "התמנון".

פיסטילי התאבד ב-21 באפריל 1996, מספר דקות לפני שאמור היה להופיע במערכה האחרונה של האופרה טוסקה מאת טרנס רטיגן. המופע בוקר באכזריות על ידי המבקרים והקהל, והדבר כנראה הביא את פיסטילי לדיכאון עמוק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון איטלקים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1929
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1996
אריסימון

אריסימון גלוני- איור
אָרִיסִימוֹן (שם מדעי: Erysimum) הוא סוג במשפחת המצליבים, עליו נמנים כ-180 מיני צמחים עשבוניים, שעירים. צבע פרחי האריסימון לרוב צהוב. בארץ ישראל גדלים בר שבעה מינים מסוג זה, בחבלי הצומח הים-תיכוני ובחרמון. כמו כן, מספר מינים מהווים צמחי נוי בשל יופי פרחיהם.

==תיאור הסוג==
על סוג זה נמנים עשבים חד או רב שנתיים, וכן בני-שיח. גובהם נמוך-בינוני- 10-130 ס"מ. עלי האריסימון דמויי סרגל או צורה דומה. העלים אינם מחולקים, ובכך נבדלים מהסוג הקרוב תודרה, שלו פירות דומים. צבע כותרת הפרח לרוב צהוב, ולעיתים בצבעים אחרים כדוגמת סגול הפריחה אביבית או קיצית. פרי האריסימון הוא מטיפוס תרמיל, והוא מוארך בדרך-כלל.

סוג זה קרוב לסוג Ceiranthus, שלעיתים נכלל בו. בשל מספר תכונות, נחשב הסוג אריסימון, על-פי אחת ההשקפות הסיסטמטיות לשבט נפרד במשפחת המצליבים.

תפוצת הסוג היא בעיקר באזור האירנו-טורני, האזור הים-תיכוני, אירופה, וצפון אמריקה. בארץ ישראל מצויים 7 מינים מסוג זה, שמספרם עולה כלפי צפון הארץ.

מינים רבים של אריסימון משמשים כצמחי נוי פופולריים, בעיקר באזורים בעלי אקלים ממוזג. הם מגודלים בשל פרחיהם היפים, ונשתלים פעמים רבות במסלעות ובכתלים, משום דרישתם הצנועות לגידול. מכאן השם האנגלי העממי לסוג זה, Wallflower ('פרח קיר'). בישראל, שימוש זה אינו נפוץ, ושני מינים עיקריים של אריסימון משמשים כצמחי נוי.

==מיני הסוג==
===מיני הסוג בצמחיית ארץ-ישראל===
*אריסימון ארגמני (Erysimum purpureum) – עשבוני רב-שנתי הגדל באופן נדיר במרומי החרמון. צבע הפרחים ארגמני-לילכי.
*אריסימון מחוספס (Erysimum scabrum) – עשבוני רב-שנתי הגדל באופן נדיר במדרונות סלעיים בחרמון ובגלעד. צבע הפרחים צהוב, הפרי הבשל מפושק או זקוף בצורה אופיינית.
*אריסימון איזמירי (Erysimum smyrnaum) – עשבוני רב-שנתי בעל עמוד פריחה מסועף, שגדל בחרמון. צבע הכותרת צהוב. קרוי על-שם העיר הטורקית איזמיר. 
*אריסימון מיובל (Erysimum verrucosum) – עשבוני רב-שנתי הגדל במדרונות בחרמון. צבע הכותרת צהוב. 
*אריסימון תמים (Erysimum crassipes) – עשבוני רב-שנתי הגדל בחבלי הצומח הים תיכוני בישראל וכן בחבלים יובשניים. זהו מין האריסימון הנפוץ ביותר בארץ. הוא מאופיין בעלים בעלי שפה תמימה, ומכאן שמו. לצמח שערות צפופות שמקנות לו מראה מאפיר. צבע הכותרת צהוב. 
*אריסימון גלוני (Erysimum repandum) – מין האריסימון החד-שנתי היחיד שגדל בארץ. מין זה נבדל גם בשולי עליו, שהם משוננים מעט בצורה שאינה אופיינית לסוג. גדל באופן נדיר בחבלים ים-תיכוניים בארץ ובעבר הירדן. צבע הכותרת צהוב.

===מינים המשמשים כצמחי נוי===
*אריסימון קנדיקום (Erysimum candicum)
*אריסימון פשתני (Erysimum linifoium)

==לקריאה נוספת==
* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 233-232. 
* אבי שמידע, החי והצומח של ארץ ישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 103.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.erysimums.org/ אתר שמוקדש לאספנים של מיני אריסימון למטרות נוי] (אנ')

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:צמחי נוי
סטארין

סְטֵאַרין או טריסטארין הוא שומן מסוג טריגליצריד, שהוא גליצריד אסטרי של חומצה סטארית (סוג של חומצת שומן רוויה). משמש כתוסף חשוב בתעשיית הנרות, ובייצור סבון.

סטארין ניתן להפקה ממקורות טבעיים, אם צמחיים כמו עצי דקל או משומן של בעלי חיים. 
לאורך השנים חלו שינויים קיצוניים במחירי הסטארין בעולם - וזאת עקב מדיניות ממשלת אינדונזיה - ספקית הסטארין המובילה בעולם.

==שימושים==

* סטארין הוא אחד התוספים החשובים ביותר לייצור נרות. נרות פשוטים הנפוצים כיום מכילים לרוב 92% פרפין ושמונה אחוז סטארין. לתוסף תכונות כימיות העוזרות לשליפת נרות מן התבניות - דבר החשוב במיוחד בעת יצור נרות בתקופת חודשי הקיץ החמים, בהם יש קושי רב יותר לקרר את הפרפין כך שיתכווץ מספיק כדי לאפשר את הוצאת הנר מהתבנית. לסטארין תפקיד חשוב גם בעיצוב מרקם נרות מסוגים שונים, מניעת "עננים" בתוך הנר וכדומה. 
* משמש בייצור סבון, כאשר מערבבים אותו בתמיסת סודיום הידרוקסיד.
* משמש בתהליך הייצור של אבקת אלומיניום, כעזר בתהליך הטחינה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טריגליצרידים
קטגוריה:ליפידים
תל אבו סלימה

תל אבו סלימה הוא האתר החמישי שחפר הארכאולוג פלינדרס פיטרי בדרום ארץ ישראל בעת מגוריו בירושלים .האתר נמצא בצפון חצי האי סיני, כלומר מחוץ לגבולות ארץ ישראל המנדטורית והוא משתייך למצרים. האתר נמצא בסמוך לשיח' זוויד במרחק של כ-2.5 ק"מ מחוף הים. פיטרי קיים כאן שלוש עונות חפירה קצרות בין השנים 1935-1936. התל אינו קיים יותר, העפר מהתל שימש את תושבי הסביבה אשר השתמשו בו לטיוב אדמת שדותיהם.

==זיהוי האתר==
פיטרי זיהה כאן את אנתדון ההלניסטית, בניגוד למקורות ההיסטוריים (פליניוס, יוסף בן מתתיהו ואחרים) המזהים את אנתדון בין עזה לאשקלון. זיהוי זה לא היה מקובל על יוחנן אהרוני. רוני רייך הציע לזהות את הממצאים מתקופת הברזל שנמצאו באתר עם הקרום (מרכז מסחרי, שוק) אשר הופיע בכתובת "הקרום החתום של מצרים" מתקופת סרגון השני מלך אשור משלהי המאה השמינית לפנה"ס.

==החפירות והממצאים באתר==
פיטרי חפר כרבע מן האתר. הוא הבחין והפריד בין שכבות אחדות. השכבות תוארכו מהמאה ה-14 לפנה"ס- תקופת הברונזה המאוחרת ועד המאה ה-1 לפנה"ס - התקופה הרומית הקדומה.

התגלית העיקרית נמצאה בשכבה G שבה נמצא החלק הצפוני-מזרחי של מצודה שקירותיה בנויים לבני טיט מיובשות בשמש. כמו כן נחשפו טורי חדרים הסדורים סביב חצר מרכזית. את המצודה הקיפה חומה שיסודותיה כלפי חוץ מדורגים. פיטרי ייחס את החומה לשכבה הקודמת H, אך בדיקה חוזרת של הדו"ח מצביעה על כך שהחומה והמצודה הם מאותה שכבה. החומה גם הגביהה את המצודה מטרים אחדים מעל לחולות הסובבים של צפון סיני. 

פיטרי הבחין בחדר אחד יוצא דופן במבנהו מבין חדרי המצודה. הוא זיהה אותו כמקדש. המיוחד בחדר זה שגרם מדרגות עולה אל משטח רבוע ושניהם, גרם המדרגות והמשטח מרוצפים לבנים צרופות בכבשן. זהו המקום היחיד בארץ ישראל (טרם התקופה הרומית) שנתגלה שימוש בלבנים צרופות. 

פיטרי יחס את המצודה לתקופה הבבלית. הארכאולוג רוני רייך הציע, על פי הסממנים האשוריים שנמצאו במבנה להקדים את תיארוכו למאה ה-8 לפנה"ס. לדעתו הייתה כאן מצודה אשורית ששימשה מרכז שליטה ומנהל אשורי למרכז מסחרי (קרום) שהקימו האשורים אל מול מצרים כדי להבטיח יציבות צבאית באזור.

==לקריאה נוספת==

*רוני רייך, לזיהוי הKaru"- החתום של מצרים, ארץ-ישראל ט"ו (ספר יוחנן אהרוני) (תשמ"א), עמ' 283-287, תקציר אנגלי בעמ' *84 - *85. 
<div style="direction: ltr;">
R. Reich, The Identification of the "Sealed Karu of Egypt", Israel Exploration Journal 34* (1984), pp. 32-38.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* - כתבה על סיור של משלחת סטודנטים בראשות יוחנן אהרוני בחמישה אתרים של ערי נמל עתיקות בין עזה לאל עריש.

קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:סיני: אתרים ארכאולוגיים
הארי גרגסון ויליאמס

הארי גרגסון-ויליאמס (באנגלית: Harry Gregson Williams; נולד ב-13 בדצמבר 1961) הוא מלחין בריטי שהיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית פסקול על הסרט "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים".

== ביוגרפיה ==
בתחילת הקריירה שלו בשנות ה-80, גרגסון-ויליאמס לימד מוזיקה בבית הספר אמסבורי שבאנגליה יחד עם אחיו רופרט.

זמן מה לאחר מכן, התלווה למלחין הנס צימר ("שודדי הקאריביים", "גלדיאטור", "בלאק הוק דאון" ועוד) והלחין מספר סרטים תחת חברת ההפקה שלו "Media Ventures" (כיום Remote Control productions).

במהלך חייו המקצועיים הוא הלחין פסי-קול למגוון סרטים כמו "ארמגדון" (ביחד עם טרבור רבין) "נרניה", "סינבד", "שרק", "אקס-מן המקור: וולברין", "דז'ה-וו" לא ניתנת לעצירה, אשתו של שומר גן החיות סדרת הטלוויזיה העידן המוזהב, וכן לשלושה משחקי וידאו בסדרת "Metal Gear Solid".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:בוגרי בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1961
אורות לתעסוקה

תוכנית אורות לתעסוקה היא תוכנית לטיפול במובטלים שהופעלה בישראל בין 1 באוגוסט 2007 ל-1 במאי 2010. התוכנית היוותה המשך של תוכנית מהל"ב, ויחדיו הן זכו לכינוי 'תוכנית וויסקונסין', על שם מדינת ויסקונסין, ממנה יובא מתווה התוכנית.

בתוכנית נערכו מספר שינויים ביחס לתוכנית מהל"ב, שהקלו על לקוחות מרכזי התעסוקה. היא המשיכה לפעול עד לפקיעת הוראת-החוק הזמנית, מכוחה פעלה התוכנית, ב-29 באפריל 2010 . הוראת החוק פקעה עקב התנגדותם של חברי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת להארכת התוכנית במתכונתה הקיימת.

במכרז של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה להפעלת הוועדות המקצועיות בפרויקט, בהיקף של 6 מיליון שקל בשנה וכלל העסקת מומחים ורופאים בוועדות, זכתה חברת פמי פרימיום. 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תעסוקה
קטגוריה:ישראל: רווחה
קטגוריה:הפרטה בישראל
קטגוריה:גיוס והשמה בעבודה
ארביס

ארביס קווקזי
אָרַבִּיס (שם מדעי: Arabis) הוא סוג במשפחת המצליבים, עליו נמנים כ-70 מינים, המאופיינים בשעירות של חלקי הצמח, ובפרחים לבנים. בארץ ישראל גדלים בר חמישה מינים מסוג זה, הגדלים בעיקר בצפון הארץ ובחרמון.

==תיאור הסוג==
על סוג זה נמנים כ-70 מיני צמחים, רובם עשבוניים, בעלי שעירות מאפיינת. הצמחים נמוכים או בעלי קומה בינונית.

מקור השם העברי בשם הלטיני. השם האנגלי העממי הוא Rockcress, הלחם של המילה rock (סלע) ושל השם cress, שניתן לעלי מאכל שונים ממשפחת המצליבים, לדוגמה גרגיר הנחלים מכונה Watercress. שם זה, Rockcress, מייצג תכונה אופיינית של מיני הסוג, לגדול סמוך לסלעים או ביניהם.

קיימות השקפות סיסטמטיות שונות לגבי הסוג, וקיימת ביקורת לפיה הסוג במובנו הישן הוא קבוצה פוליפילטית. על-פי מחקרים גנטיים וציטולוגיים עדכניים, הופרד הסוג לשני סוגים: האחד כולל את מיני הארביס של האזור הפלארקטי ומספר מועט של מינים מצפון אמריקה, בעוד השני, שנקרא Boechera, כולל את רוב המינים שגדלים בצפון אמריקה. מינים אחרים בסוג ארביס הועברו לסוג תודרנית.

תפוצת מיני הסוג, במובנו הישן, היא באזורים הממוזגים של חצי הכדור הצפוני. תפוצה צפונית זו באה לידי ביטוי גם במיני הסוג בארץ ישראל, כאשר מספר מיני הארביס עולה בה כלפי צפון. כמו כן, מספר המינים החד-שנתיים הוא גדול יחסית באזור הים-תיכוני, בשל תנאי הגידול היובשניים יחסית באזור זה.

==תיאור מורפולוגי==
רוב מיני סוג זה הם עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים, בעוד מינים מעטים הם בני-שיח או שיחים. איברי הצמח מכוסים שערות פשוטות או מסועפות. העלים הראשונים של הצמח לרוב מחולקים לטרף ופטוטרת, בעוד העלים המבוגרים יותר, הקרובים לאיברי הרבייה של הצמח, הם חסרי פטוטרת ('יושבים'), ולעיתים רבות חובקים את הגבעול- כלומר, העלה 'מקיף' את הגבעול מכל צידיו. תכונה זו מבדילה בין סוג זה לבין מלקולמיה.

כותרת הפרח לרוב בצבע לבן, אך קיימים מינים שצבע פרחיהם ורוד, סגול או צהוב. הפרי מוארך, דמוי צורת הסרגל.

==מיני הסוג בארץ ישראל==
*ארביס נאה (Arabis turrita) – נבדל משאר מיני הארביס בארץ בכך שפירותיו נוטים כלפי מטה או לצד. זהו עשבוני רב-שנתי הגדל בצל החורש בגליל העליון ובחרמון. 
*ארביס קווקזי (Arabis alpina) – עשבוני רב-שנתי שמאפיינת אותו צורת גידל כריתית- כלומר, גבעולים רבים וקצרים. צבע הכותרת לבן, עם כתם צהוב בבסיסו. הפריחה אחידה בזמן, ומביאה למראה מרהיב-עין של כר צפוף בפרחים. מין זה נדיר מאוד בארץ ישראל המערבית- וידוע בה רק מאתר אחד, המצוק הצפוני של הר אביתר, הסמוך ליישוב דלתון שבגליל העליון. בחרמון המין נחשב למצוי. 
*ארביס אביבי (Arabis verna) – צמח חד-שנתי בעל כותרת ורודה, הגדל באופן נדיר באזורים רבים בארץ ישראל
*ארביס אושה (Arabis aucheri) – מין חד-שנתי בעל כותרת לבנה, הגדל באופן נדיר בחבלי הצומח הים תיכוני בישראל. 
*ארביס אזון (Arabis auriculata) – מין חד-שנתי בעל פרי ארוך יחסית. גדל באופן נדיר בחבלים רבים בארץ ישראל.

==לקריאה נוספת==
* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 243-242. 
* אבי שמידע, החי והצומח של ארץ ישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 107.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon_id=102393 ארביס באתר הצומח של סין (אנ')]

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:מצליבים
ז'אק פלטייה די-מאן

ז'אק פלטייה די-מאן (בצרפתית: Jacques Pelletier du Mans; 1517, לה מאן – יולי או אוגוסט, 1582, פריז), היה משורר, מתרגם ומתמטיקאי צרפתי.De occulta parte numerorum, quam algebram vocant, 1560

==ביוגרפיה==
די-מאן נולד למשפחה בורגנית בעיר לה מאן (כיום בחבל פיי דה לה לואר) שבצרפת. למד בקולז' דה נאוואר בפריז, שבו אחיו שימש כפרופסור למתמטיקה ולפילוסופיה. אחר כך למד משפטים ורפואה. הוא נמנה עם חוג המחברים שנהנו מתמיכתה של מרגריט מנווארה. ב- 1541 פרסם את התרגום הראשון לצרפתית של חיבורו של הוראטיוס "אמנות הפיוט". בתקופה זו פרסם גם מאמרים בשטחי המדע והמתמטיקה.

ב-1547 כתב הספד על מותו של הנרי השמיני, מלך אנגליה. באותה שנה פרסם קובץ בשם "יצירות פואטיות" שבו תרגם לצרפתית חלק של היצירה "אודיסיאה" של הומרוס, את הספר הראשון של היצירה "גיאורגיה" של ורגיליוס, שתים עשרה סונטות של פטרארקה, שלושה מזמורים של הוראטיוס ואפיגרמה בסגנונו של מארטיאליס. כמו כן, נכללו בקובץ זה שיריהם הראשונים של ז'ואקן די בלה ושל פייר דה רונסאר.

הוא בילה את זמנו בערים בורדו, פואטייה וליון (שם השתתף בחוג של משוררים ובהם לואיז לבה) ובאזור פיימונטה. ב- 1555 פרסם מדריך לכתיבת שירה בשם "אהבת האהבות" ובו שירים המתארים את השמים ואת הכוכבים. הוא בילה את שנותיו האחרונות במסעות (סבויה, גרמניה, שווייצריה וייתכן שגם איטליה), וביקר באזורים שונים של צרפת. בתקופה זו פרסם יצירות בשטחי האלגברה, הגאומטריה, המתמטיקה והרפואה.

ב-1572 שימש במשך תקופה קצרה כמנהל אוניברסיטת אקוויטניה בבורדו, אך השתעמם והתפטר מתפקידו זה. בתקופה זו היה בקשרי ידידות עם מחבר ספר המסות מישל דה מונטן. ב- 1579 שב לפריז וב- 1581 פרסם את קובץ שיריו האחרון בשם "מזמורים".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:הומניסטים צרפתים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:צרפתים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1517
קטגוריה:נפטרים ב-1583
יוחנן השני (אפיפיור)

האפיפיור יוחנן השני (בלטינית: Ioannes II; נולד בשם מרקוריוס; 475 בערך – 8 במאי 535) היה אפיפיור בין השנים 533 ל-535. הוא היה האפיפיור הראשון שהחליף את שמו לשם מלכותי עם היבחרו לכהונה, מאחר ששמו המקורי, מרקוריוס, היה שם של אל רומי. הוא היה כומר של בזיליקה די סן קלמנטה ברומא, ובתקופה זו הזמין עבודות רבות עבור הבזיליקה, ודאג לתרומות רבות. בבזיליקה ועדיין קיימות אנדרטאות לזכר "יוחנן שמו בלידתו מרקוריוס". הוא קבור בבזיליקת פטרוס הקדוש.

על פי הליבר פונטיפיקליס יוחנן קבל מתנות יקרות ערך ומשרת דת מקצועית מקיסר האימפריה הביזנטית יוסטיניאנוס הראשון, הישג משמעותי בהתחשב במעמד המונופיזיטיזם באימפריה הביזנטית באותו עת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת פטרוס הקדוש
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-6
קטגוריה:נפטרים ב-535
בניטו סטפנלי

בניטו סטפנלי (באיטלקית: Benito Stefanelli; ) היה שחקן קולנוע איטלקי. הופיע ביותר מ-60 סרטים בין השנים 1955 ל-1990.

== קריירה ==
סטפנלי מוכר בעיקר בשל התפקידים ששיחק במערבוני הספגטי בבימויו של סרג'ו לאונה: "בעבור חופן דולרים" (1964) "הצלפים" (1965) ו"הטוב, הרע והמכוער" (1966). הוא הופיע גם בסרטו של לאונה "היו זמנים במערב" ב-1968.

במהלך הקריירה שלו הופיע סטפנלי בעשרות מערבונים במיוחד בין השנים 1960–1970. בנוסף לתפקידו בטרילוגיה של לאונה שימש סטפנלי גם כמתורגמן של קלינט איסטווד במהלך צילום הטרילוגיה, בשל בקיאותו בשפה האנגלית.

==פילמוגרפיה חלקית==
* השריף (1959)
* רמוס ורומולוס (סרט) (1961)
* בנו של ספרטקוס (1962)
* טבח גרנד קניון (1963)
* בעבור חופן דולרים (1964)
* הצלפים (1965)
* הטוב, הרע והמכוער (1966)
* האכזרי (1967)
* קוראים לי אף אחד (1973)
* השוחד (1978)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איטלקים
קטגוריה:פעלולנים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1929
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1999
קרב קמברה (1918)

קרב קמברה של 1918 (נודע גם בשם "קרב קמברה השני") היה קרב התקפי של מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים בשלב האחרון של מלחמת העולם הראשונה. הקרב התקיים בסביבות העיר קמברה (בצרפתית: Cambrai) בחבל נור-פה דה קאלה בצרפת. בקרב, שנמשך כיומיים (8 - 10 באוקטובר), נעשה שימוש בטקטיקה חדשה לאותה תקופה במסגרתה שולבו מאות טנקים וכוח מקלעים כבדים ממונע יחד עם מתקפת חיל הרגלים, דבר שהביא לניצחון מוחץ בזמן קצר.

העיר קמברה שימשה כבסיס גרמני לוגיסטי חשוב במסגרת קו הינדנבורג. 7 הק"מ של קווי הגרמנים באזור זה, שהוחזקו על ידי כוחות דיוויזיית הלנדווהר ה-20 ודיוויזיית המילואים ה-54, הותקפו אור ל-8 באוקטובר על ידי 324 טנקים. לאחר הפשיטה התקדמו הדיוויזיות הקנדיות ה-2 וה-3 לתוך העיר קמברה וכבשו אותה תוך התמודדות עם התנגדות קלה בלבד.

הגרמנים התבצרו מחדש בקווי הגנה מצפון לעיר (סמוך לקווי הפתיחה שלהם מ-1914) והציבו התנגדות שהאטה את התקדמות הכוח התוקף, דבר שהכריח את הקנדים להתחפר בפאתי קמברה הצפוניים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Keegan, John, The First World War, UK Ed (Pimlico edition, London, 1999). . pp. 396 - 397
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20101227002634/http://www.lermuseum.org/ler/mh/wwi/canadas100days.html מאה הימים של הקנדים] 

קטגוריה:מתקפת מאה הימים
קטגוריה:קרבות הממלכה המאוחדת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות גרמניה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות קנדה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:נור-פה דה קאלה
קטגוריה:1918 בצרפת
ליטיגציה

לִיטִיגַצְיָה (בעברית: הִתְדַּיְּנוּת, הִדַּיְּנוּת) הוא שם מקובל למקצוע הטיעון בבית משפט. תפקיד זה לרוב נעשה באמצעות עורך דין, ובישראל גם על ידי טוען רבני.

הליטיגציה עוסקת בתחום המשפט הפלילי, במשפט האזרחי ובמשפט המנהלי. הליטיגציה האזרחית כוללת גם התמחות בליטיגציה מסחרית. 

תחום הליטיגציה וההופעה בבית המשפט מוסדר בתקנות סדר הדין האזרחי, התשע"ט-2018, בהן מפורטים כללי הפרוצדורה האזרחית, תקנות בתי משפט לעניינים מינהליים (סדרי דין), התשס"א-2000 וכן חוק סדר הדין הפלילי [נוסח משולב], התשמ"ב-1982. 

תחום הליטיגציה רלוונטי לכל תיק אשר בסופו של דבר מגיע לדיון משפטי, בין אם מדובר בבית משפט, בבית דין או בכל ערכאה שיפוטית אחרת. על עורך דין העוסק בליטיגציה לדעת את סדרי הדין הרלוונטיים להליך המשפטי.

במשך שנים רבות, עורכי הדין בישראל לא נהגו להפריד בין הליטיגציה לשאר סוגי הייצוג המשפטי, ועורכי הדין במשרדים השונים התעסקו בשני התחומים. רק בשנים האחרונות חלה מגמה של התמחות מוגדרת בתחום הליטיגציה, ומשרדים רבים הקימו מחלקות מיוחדות בהן עובדים עורכי דין המומחים בעניין.

בשל העומס הרב על בתי המשפט, ובניסיון לקצר את משך התנהלות המשפטית, שונו סדרי הדין בהליכים אזרחיים במטרה להמעיט את הטיעונים הנטענים בעל פה בבתי המשפט, ואת משך זמן החקירות, כך שבמקום לבצע חקירה ראשית של עדים, קובעות תקנות סדר הדין האזרחי כי יש להגיש תצהירים בכתב; במקום לסכם את טיעוני הצדדים בסיום הדיון המשפטי, נדרשים הצדדים כיום להגיש סיכומים בכתב; ובמקום לבקש בקשות פרוצדורליות בעל פה, התקנו תקנות לפיהן יש להגיש את הבקשות בכתב.

==לקריאה נוספת==
* עו"ד איל רוזובסקי, סודות הליטיגציה, הוצאת בורסי, 2015

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:חוק ומשפט
אאופה, מלך ברניקיה

אֵאוֹפָּה (באנגלית: Eoppa; נפטר בשנת 547 לערך) היה מלך ממלכת ברניקיה בצפונה של אנגליה בין השנים 520 לערך ועד פטירתו.

פרטים מועטים ידועים על מלכותו של אאופה. לפי דברי הימים האנגלו-סקסיים, אאופה היה אביו של אידה, והיה בנו של אסה, מלך ברניקיה ונכדו של אינגווי.

דברי הימים האנגלו-סקסיים מציינים כי אידה היה מייסד הממלכה, אולם יש היסטוריונים הסבורים כי אאופה היה ראש השבט האנגלי שהתיישב באזור ברניקיה, ואף נשא בתואר "מלך" ("EOPPA REX BERNICIA").

במותו, בשנת 547 לערך עלה לשלטון בנו אידה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.earlybritishkingdoms.com/adversaries/lists/bernicia.html מלכי ברניקיה]
* [http://www.thepeerage.com/p15028.htm גנאלוגיה ואזכורים]

קטגוריה:מלכי ברניקיה
קטגוריה:מלכי אנגליה
אידה, מלך ברניקיה

אידה (באנגלית: Ida; נפטר בשנת 559 לערך) היה מלך ממלכת ברניקיה בצפונה של אנגליה. אידה מלך משנת 547 ועד פטירתו.

פרטים מועטים ידועים אודות שנות מלכותו. אידה היה בנו של אאופה, מלך ברניקיה, ועלה לשלטון לאחר פטירת אביו בשנת 547. על פי דברי הימים האנגלו סקסים היה מייסד שושלת ברניקיה - שושלת המלכים אשר שלטה בממלכה אשר לימים הפכה להיות חלק מממלכת נורת'מבריה.

"דברי הימים האנגלו סקסים" וכן ה"היסטוריה בריטונום" מציינים את הגניאולוגיה שלו (היותו בנו של אאופה) ומציינים כי הוא היה ראשון מלכי ברניקיה (אף שכיום יש היסטוריונים הסבורים שאף אביו נשא את התואר "מלך").

על פי ההיסטוריה בריטונום אידה נשא לאישה את בירנוך (Bearnoch) ונולדו להם 12 בנים (ההיסטוריה בריטונום מציין את שמותם של חלק מהבנים, ומזכיר את אחד מהם, תאודוריק, אשר לימים היה מלך ברניקיה, ואשר יצא להילחם כנגד אוריין רגד ובניו).

ההיסטוריון בן המאה ה-18 לואיס מוריס מציין כי אידה היה ככל הנראה המקור לדמות המופיעה במיתולוגיה הולשית והנקראת פלאמדווין (Flamdwyn - "נושא האש"). ההיסטוריונית ריצ'ל ברומוויץ' מתנגדת לזיהוי זה, וההיסטוריונים תומאס סטפנס וויליאם פורבס סקין מזהים דווקא את פלאמדווין עם תאודוריק.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.earlybritishkingdoms.com/adversaries/lists/bernicia.html מלכי ברניקיה]
* [http://www.germantribes.org/tribes/AngloSaxons/Northumbria%20Kings/kingsline.htm מלכי נורת'מבריה]
* ההיסטוריה בריטונום
* דברי הימים האנגלו סקסים (תרגום לאנגלית)
* 

קטגוריה:נפטרים ב-559
קטגוריה:מלכי ברניקיה
קטגוריה:מלכי אנגליה
גלאפה, מלך ברניקיה

גלאפה או קלאפה (באנגלית: Glappa או Clappa; נפטר בשנת 560) היה מלך ממלכת ברניקיה. גלאפה שלט בממלכה במשך שנה אחת, בין שנת 559 ועד פטירתו.

גלאפה היה אחד מ-12 בניו של אידה, קודמו. פרטים מועטים ביותר ידועים אודות מלכותו, וישנה מחלוקת בדבר משכה. ככל הנראה היה בכור בניו של אידה, ולכן עלה לשלטון לאחר מותו. לא ידוע אם נרצח על ידי אחיו, או נהרג בקרב, או נפטר בנסיבות טבעיות, אולם הוא נפטר בגיל צעיר, ולאחריו עלה לשלטון אחיו, אדה, בנו השני של אידה (על פי דברי הימים האנגלו סקסים).

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.earlybritishkingdoms.com/adversaries/lists/bernicia.html מלכי ברניקיה]
* [http://www.germantribes.org/tribes/AngloSaxons/Northumbria%20Kings/kingsline.htm מלכי נורת'מבריה]

קטגוריה:מלכי ברניקיה
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:נפטרים ב-560
אלדו סמברל

אלפרדו סנצ'ז ברל (בספרדית: Alfredo Sánchez Brell; 23 בפברואר 1937 – 10 ביולי 2010) היה שחקן, במאי ומפיק קולנוע ספרדי שהופיע ביותר מ-150 סרטים בין השנים 1961 ל-2003. סמברל הוא אחד השחקנים האיטלקים הבולטים במערבונים. 

את עיקר פרסומו קנה סמברל על תפקידיו במערבוני הספגטי של סרג'ו לאונה, "בעבור חופן דולרים" (1964) בו גילם את אחד מאנשי חבורתו של רמון, "הצלפים" (1965) בו גילם את אחד מחברי כנופייתו של אינדיו, "הטוב, הרע והמכוער", ו"היו זמנים במערב" (1968). כמו כן שיחק בסרט "בעבור חופן דינמיט" (1971). סמברל הופיע גם בהפקות בינלאומיות, לרוב כשחקן משנה או כניצב.

==פילמוגרפיה חלקית==
* בעבור חופן דולרים (1964)
* הצלפים (1965)
* הטוב, הרע והמכוער (1965)
* נאוואחו ג'ו (Navajo Joe) (1966)
* האכזרי (1967)
*100 רובים (1969)
* שלגיה ושות' (1982)
* בשר עדין (1996)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ספרדים
קטגוריה:במאי קולנוע ספרדים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2010
סמל הונג קונג

סמל הונג קונג הוא הסמל המייצג את הונג קונג - האזור המנהלי המיוחד של הרפובליקה העממית של סין, מאז הועברה השליטה במקום מבריטניה לסין ב-1 ביולי 1997.

הסמל מכיל את פרח הבוהיניה על רקע אדום המופיע גם בדגל הונג קונג, במבנה מעגלי שמכיל טבעת חיצונית לבנה ועליה כתוב בכתב סיני מסורתי השם הרשמי של האזור המנהלי המיוחד, ומתחתיו השם המקוצר באנגלית "HONG KONG".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: סמלים לאומיים
הונג קונג

קטגוריה:הונג קונג
הונג קונג
שורק 4

חתך מנוע שורק 4

שורק 4 מתוצרת חברת מנועי בית שמש הוא מנוע טורבו סילון פשוט בקוטר נמוך. המנוע הוא בעל פיר אחד, ציר אחד, מדחס צנטריפוגלי אחד והוא מונע על ידי טורבינה אחת.

הנעת המנוע היא פירוטכנית ואפשר להניע אותו בעזרת מתנע פירוטכני מיוחד. המנוע כולל בקרת שליטה דיגיטלית מלאה (FADEC) ואלטרנטור מובנה במנוע מפיק חשמל בהספק של 1.5 קילו-וואט לשעה.

המנוע בעל עילוי של 5.6 קילוגרם\שנייה, שוקל 72 קילוגרם, באורך של 42.6 אינץ' ובקוטר מקסימלי של 13 אינץ'. [http://www.bsel.co.il/htmls/page_54.aspx?c0=12819&bsp=12609]

==כלי טיס המשתמשים במנוע==
* טיל דלילה
קטגוריה:מנועי סילון
חורבת כרך

חורבת כרך (או חרבת כרך; מערבית: ח'רבת אלכַּרַך) היא שרידי יישוב, אולי יהודי, מהמאה השנייה עד השישית לספירה (התקופה הרומית המאוחרת והתקופה הביזנטית) ברכס הכרמל, בסמוך לקרן הכרמל.

בתקופה זו ישבו במקום יהודים אשר גורשו במרד הגדול על ידי הרומאים מאזור יהודה, שהיה אזור ההתיישבות העיקרי של יהודים באותה עת. התושבים במקום התבססו על חקלאות ומרעה. למרות שלא נמצא בחורבת כרך בית כנסת ייתכן שהאנשים אשר חיו ביישוב זה היו יהודים, וזאת בשל כך שקיימים יישובים דומים באזור אשר בהם נמצא בית כנסת. בחורבת כרך בורות מים רבים שנחפרו כדי לפצות על מחסור במעיינות באזור הכרמל, מחסור במשקעים ובשל סוג הקרקע הסדוק. באתר מערכת חקלאותית מפותחת (שימוש בטרסות) בשל הטופוגרפיה המחייבת זאת וכן שוכנים בה בית בד, מערות קבורה, גת, מספר מאגרי מים מטויחים ומחצבה מקומית.
באתר אשר מעולם לא נחפר ניתן למצוא שברי חרסים, זכוכיות עתיקות ואפילו פסיפסים.

{| align=center
|<gallery widths="180px" heights="180px" perrow="3">
Karach01.JPG|שרידי מחצבה
Karach03.JPG|שרידי פסיפס
אבן_רחיים.jpg|אבן ריחיים
</gallery>
|}

==לקריאה נוספת==

*מנחם מרקוס, הר הכרמל, סקר נוף ומסלולי טיול, ערך "חורבת כרך" עמ' 93-94

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הכרמל
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בכרמל
היינריך קוהל

היינריך קוֹהל (בגרמנית: Heinrich Kohl; 4 במאי 1877, קרויצנך – 4 בספטמבר 1914, ליד ריימס) היה אדריכל וחוקר אדריכלות גרמני. בשנת 1905, יחד עם הארכאולוג הגרמני קרל ואצינגר, ערך סקר ארכאולוגי, חפירות ומחקר ראשון מסוגו של בתי הכנסת היהודיים העתיקים בגליל ובגולן.
 
בין השנים 1896–1901 למד אדריכלות. את הנטייה לאדריכלות קדומה קיבל מאביו שעסק בחקר מונומנטים בגרמניה. את הכשרתו כאדריכל בתחום הארכאולוגיה רכש כאשר הצטרף בשנים 1902–1904 אל האדריכל אוטו פוקשטיין שיצא לחקור את שרידי בעלבכ שבלבנון ואחר כך ב-1907 את שרידי חתושש, (בוע'זכוי), בירת החתים.

==חפירותיו בארץ ישראל==
באביב 1905 יצא לארץ ישראל יחד עם קרל ואצינגר, מטעם , כדי לערוך סקר בתי כנסת בגליל. בין 28 במרץ ל-17 ביוני סקרו, מדדו ותיעדו בחורבות של תלחום (כפר נחום), אם אל-עמד (חורבת עמודים), ארביד (חורבת ארבל), מירון, אנ-נברתין (כפר נבוריה), כפר ברעם, אל-ג'יש (גוש חלב) – כולם בגליל, חורבת סומקה שבכרמל, ואד-דכה ואום אל-קנאטר שבגולן. כן בדקו קצרות את חירבת כרזה (כורזים), קציון ויארון. בכפר נחום ערכו חפירה ארכאולוגית נרחבת, ברשות המסדר הפרנציסקני, שרכש קודם לכן את האתר. ביתר האתרים החפירות היו מצומצמות. בשנת 1907 יצאו השנים לעונה נוספת. מאחר שהפרנציסקנים מנעו מהם עתה את המשך המחקר בכפר נחום, התרכזו בתיעוד חורבות בית הכנסת בכורזים.

את פועלו של קוהל קטעה מלחמת העולם הראשונה. קוהל יצא לחזית המערבית בספטמבר 1914 ולאחר כשבועיים נהרג בקרב. את הספר "בתי כנסת קדומים בגליל", שהיה על סף סיום השלים והוציא לאור, בשנת 1916, עמיתו קרל ואצינגר.

מפעלם של קוהל וואצינגר הוא מחקר לדוגמה בתחום האדריכלות הקדומה. הרבה מן הקביעות האדריכליות שקבעו, נתקבלו על חוקרי בתי הכנסת הקדומים שבאו אחריהם. ובכל זאת, במונחים של מתודולגיה ארכאולוגית עכשווית לא היה בחפירה בכפר נחום יותר מאשר ניקוי שפכי עפר ופינוי האבנים הנפולות. אילו הייתה נקוטה בידם מידה מסוימת של חפירה סטרטיגראפית, של איסוף שברי חרסים ולא רק תיעוד של פרטי אדריכלות, הייתה אולי נוצרת אפשרות לסייע בפתרון המחלוקת המרכזית הקיימת בעניין תיארוך בתי הכנסת ובמיוחד תיארוכו של בית הכנסת בכפר נחום.

==לקריאה נוספת==
* 
* היינריך קוהל וקרל ואצינגר, בתי כנסת עתיקים בגליל, יצא במקור ב-1905, תורגם על ידי פרופסור רוני רייך בהוצאה עצמית של רוני רייך, 2021.
<div style="direction: ltr;">
* Heinrich Kohl und Carl Watzinger, Antike Synagogen in Galilaea, Leipzig, 1916, pp. III-V, 1-3
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארץ ישראל: ארכאולוגים
קטגוריה:אדריכלים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1877
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1914
ספירומטריה

ספירומטריה (באנגלית: Spirometry) הוא המבחן הנפוץ ביותר למדידת תפקודי ריאה.

בספירומטריה משתמשים במכשיר ספירומטר למדוד את פעילות הריאות על פי נפח וזרימת האוויר שנשאף וננשף. בעזרת ספירומטריה ניתן ליצור פנאומוטאקוגרף בו ניתן להיעזר באבחון מחלות כמו אסתמה, סיסטיק פיברוזיס ומחלת ריאות חסימתית כרונית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מערכת הנשימה