OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חמיימים

בסיס חְמֶיימִים (ברוסית: Хмеймим, בערבית: حميميم) הוא שמו של בסיס טיסה רוסי השוכן ליד לטקיה בסוריה ומשמש את חיל האוויר הרוסי שמשתמש בכמה ממתקני שדה התעופה הסורי באסל אל-אסד. נגיש לאנשי הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית בלבד.

הבסיס הוקם במהרה במהלך שנת 2015 ותוכנן לשרת מעל 1,000 איש. מטוס הסוחוי-24 הרוסי שהופל על ידי F-16 טורקי במהלך הסיוע הצבאי שהעניקו הרוסים לסוריה במלחמת האזרחים של סוריה היה בדרכו חזרה לשדה התעופה בחמיימים.

ב-25 בדצמבר 2016 התרסק מטוס טופולב Tu-154 רוסי שעשה דרכו מרוסיה לבסיס חמיימים, וכל 92 הנוסעים ואנשי הצוות שבו נהרגו.

בדצמבר 2017 ביקר במקום נשיא רוסיה ולדימיר פוטין, והודיע על קיצוץ משמעותי ונסיגת חלק משמעותי מכוחות הצבא הרוסי בסוריה וצמצום המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה.

ב-31 בדצמבר 2017, על פי דיווח של העיתון הרוסי "קומרסנט", הושמדו בבסיס לפחות שבעה מטוסים, בהפגזה של כוחות המורדים.

==מאפיינים==
הבסיס נועד לשמש כמרכז האסטרטגי של המבצע הרוסי בסוריה. קיומו נחשף על ידי ארצות הברית.

הבסיס הפך למבצעי ב-30 בספטמבר 2015. הוא משרת מטוסי אנטונוב An-124, מטוסי תובלה מדגם איליושין Il-76, ולמעלה מ-50 מטוסי קרב מדגם סוחוי Su-24, סוחוי Su-25 וסוחוי Su-34. בבסיס נמצאים גם כמה טנקים מדגם T-90, נגמ"שים מדגם BTR-82, ומסוקי קרב מדגם מיל מי-24 ומיל מי-8. בנובמבר 2015 הוצבה בבסיס סוללת מערכת הגנה נגד טילים S-400. בינואר 2016 צורף מטוס סוחוי Su-35 אל הטייסת הרוסית שבמקום. בפברואר 2016 הצטרף גם מטוס הביון טופולב Tu-214.

להגנת הבסיס הותקנה מערכת קראסוחה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוריה: צבא וביטחון
קטגוריה:בסיסי חיל האוויר הרוסי
קטגוריה:המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה
ארמיית הדגל האדום הראשונה

ארמיית הדגל האדום הראשונה (ברוסית: Краснознамённая армия я-1 ) הייתה ארמייה של הצבא האדום שהוצבה במזרח הרחוק הרוסי במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ביולי 1938 במזרח הרחוק הרוסי כהגנה מפני פלישה אפשרית של האימפריה היפנית. השם הראשוני של הארמייה היה "ארמיית החוף" והיא לחמה במסגרת סכסוך גבולות שפרץ אותה תקופה בין ברית המועצות לאימפריה היפנית. הארמייה לחמה בקרב אגם חסן וקרב חלקין גול, וכשנתיים לאחר הקמתה ב-1940 הוענק לה השם "ארמיית הדגל האדום הראשונה".

הארמייה הושארה במזרח הרחוק ולא לקחה חלק בקרבות החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. ועל אף שהאימפריה היפנית הייתה בברית עם גרמניה הנאצית התברר שהיפנים מכבדים את הסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני. הארמייה נכללה בתוך חזית המזרח הרחוק הראשונה. ב-9 באוגוסט 1945, הפרה ברית המועצות את הסכם הנייטרליות ופתחה בהתקפה באזור מנצ'וריה, מונגוליה, סחלין, איי קוריל וקוריאה. הארמייה לקחה חלק בקרבות באזור העיר חרבין, ולאחר כניעת האימפריה היפנית פיקחה על פירוקן של מספר ארמיות יפניות.

הארמייה הוצבה במזרח הרחוק ופורקה ב-1959. 
==מפקדים==
* קוזמה פודלאס (יולי 1938 - יולי 1939)
* מרקיאן פופוב (יולי 1939 - ינואר 1941)
* אנדריי יריומנקו (ינואר 1941 - יוני 1941)
* וסילי ואסילייב (יוני 1941 - אוקטובר 1942)
* מיכאיל סאבושקין (אוקטובר 1942 - יוני 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a01/arm.html ארמיית הדגל האדום הראשונה] 
==הערות שוליים==

1
1
הארמייה השנייה (איטליה)

הארמייה השנייה של הצבא האיטלקי (באיטלקית: Armata 2), הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה לראשונה במאי 1915, ולחמה בקרבות החזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה. היא התבלטה במהלך קרבות הנהר איזונצו וכבשה את העיר גוריצה מידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. היא פורקה לאחר קרב קפורטו במהלכו הושמדה כמעט כליל.

הארמייה הוקמה בשנית במהלך יוני 1938. הארמייה הוצבה באזור הגבול עם יוגוסלביה כהכנה לקראת הפלישה ליוגוסלביה. ב-11 באפריל קיבלו הכוחות האיטלקיים על הגבול היוגוסלבי הוראה לנוע. הארמייה השנייה נעה מצפון מזרח איטליה לכיוון ליובליאנה (סלובניה של ימינו) ועד לחוף המזרחי של הים האדריאטי באזור דלמטיה, כמעט ללא כל התנגדות יוגוסלבית. לאחר כניעת יוגוסלביה הוצבה כחיל מצב באזור דלמטיה וליובליאנה. היא גם לקחה חלק במערכה נגד הפרטיזנים בקרואטיה והרצגובינה.

לאחר שאיטליה החליפה צדדים במלחמה, תקפו הגרמנים והקרואטים את הטריטוריות האיטלקיות בבלקן. הארמייה השנייה סרבה להיכנע ולחמה נגד הגרמנים והקרואטים עד שהתפרקה בספטמבר 1943. מרבית חיילי הארמייה סירבו לשתף פעולה עם הרפובליקה של סאלו, ורובם הצטרפו לפרטיזנים.
==מפקדים==
===מלחמת העולם הראשונה===
* גנרלו פייטרו פרוגוני (מאי 1915 - יוני 1916)
* גנרלו סטימיו פיקנטיני (יוני 1916 - יוני 1917)
* גנרלו לואיג'י קאפלו (יוני 1917 - אוקטובר 1917)
* גנרלו לוקה מונטורי (תקופה קצרה במהלך אוקטובר 1917)
* גנרלו לואיג'י קאפלו (אוקטובר 1917 - נובמבר 1917)
===מלחמת העולם השנייה===
* ויטוריו אמברוסיו (יוני 1938 - ינואר 1942)
* מריו רואטה (ינואר 1942 - ינואר 1943)
* מריו רובוטי (ינואר 1943 - ספטמבר 1943)
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/italy/army/110-italy-army/italy-army-higher-units/966-2-army-italy הארמייה השנייה] באתר Axis History 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
2
מופע הטלוויזיה של רוקי

מופע הטלוויזיה של רוקי (באנגלית: The Rocky Horror Picture Show: Let's Do the Time Warp Again) הוא רימייק לטלוויזיה משנת 2016 של סרט הקולנוע "מופע הקולנוע של רוקי" משנת 1975. את סרט הטלוויזיה ביים קני אורטגה, על פי התסריט המקורי שנכתב על ידי ריצ'רד או'בריאן וג'ים שרמן לגרסת הסרט המקורית משנת 1975.

בסרט מככבת לברן קוקס בתפקיד פרנק נ' פורטר, והוא שודר ברשת פוקס ב-20 באוקטובר 2016.

==תקציר העלילה==
עלילת העיבוד הטלוויזיוני המחודש זהה במהותה לעלילת הסרט המקורי, עם מספר סצנות נוספות המציגות קהל הצופה בסרט באולם קולנוע.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
|- 
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
| לברן קוקס
| ד"ר פרנק נ' פורטר
|
|-
| ויקטוריה ג'סטיס
| ג'נט וייס
| מאורסת לבראד
|-
|ראיין מקארתן
| בראד מייג'ורס
| מאורס לג'נט
|-
|אנאליי אשפורד
| קולומביה
|
|-
| אדם למברט
| אדי
| אחיינו של ד"ר סקוט
|-
| ריב קרני
| ריף-ראף
|
|-
| כריסטינה מילאן
| מג'נטה
|
|-
| סטאז נאיר
| רוקי
|
|-
| אייווי לוון
| טריקסי הסדרנית
|
|-
| בן ורין
| ד"ר אוורט וון סקוט
| דודו של אדי
|-
| טים קארי
| הקרימינולוג
| קארי גילם את דמותו של ד"ר פרנק נ' פורטר במחזמר ובסרט המקוריים
|-
| ג'יין יסטוד
| משרתת
| 
|-
| ג'ף ליליקו
| ראלף האפשט
| בעלה של בטי, חבר של בראד וג'נט
|-
| קל ואן דה בורג
| בטי מונרו-האפשט
| אשתו של ראלף, חברה של בראד וג'נט
|-
| סאל פירו
| צלם
| 
|}

==הפקה==
כבר בשנת 2002 החלו בפוקס תוכניות לייצר רימייק לסרט הפולחן "מופע הקולנוע של רוקי", עם הקרנת בכורה הצפויה לשנת 2003 - לציון 30 שנה למחזמר שעליו מבוסס הסרט. מפיק ברודוויי לשעבר גייל ברמן היה צפוי להיות מעורב בפרויקט זה, כמפיק-שותף. גם ערוץ MTV תכנון רימייק, שיועד לצאת בשנת 2008, גם הוא עם ברמן כמפיק, אולם גם תוכניות אלו לא יצאו אל הפועל בסופו של דבר.

ב-10 באפריל 2015 פורסם כי קני אורטגה, הידוע בעיקר בזכות בימוי סרטי הקולנוע "הוקוס פוקוס", "היי סקול מיוזיקל", "Michael Jackson's This Is It", וסרטי הטלוויזיה של "היורשים", יביים את הרימייק. ב-21 באוקטובר 2015, השחקנית המועמדת לפרס אמי לברן קוקס, הידועה בעיקר בזכות תפקידה כאסירה הטרנסג'נדרית סופיה בורסט מדרמת הכלא של נטפליקס "כתום זה השחור החדש", הצטרפה לצוות שחקני הסרט, בתפקיד המדען המטורף ד"ר פרנק נ' פורטר, תפקיד אותו גילם במקור, בשנות ה-70, השחקן טים קארי. לו אדלר, שהפיק את הסרט המקורי, מפיק גם את הרימייק, יחד עם גייל ברמן וקני אורטגה. פרט לבימוי ולהפקה, אורטגה הוא גם הכוריאוגרף של הסרט. צוות העיצוב האמנותי של הסרט מתכנן "לדבוק בנאמנות לטקסט ולמוזיקה של המקור, אבל לעצב מחדש את הסיפור מבחינה ויזואלית".

==שידור==
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-20 באוקטובר 2016, בערוץ פוקס.

==שירים==
עטיפת האלבום
[[לברן קוקס]]

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב מוזיקליים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיית אימה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:קרוס-דרסינג בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:ספיישלים טלוויזיוניים אמריקאים
החזית הבלטית הראשונה

החזית הבלטית הראשונה (ברוסית: ) הייתה חזית, שהשתייכה לצבא האדום במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש לטביה ובלארוס, תוך שהיא כובשת לבסוף את קניגסברג.

==היסטוריה==
החזית הבלטית הראשונה, הוקמה ב-20 באוקטובר 1943 על ידי שינוי שמה של חזית קלינין. כמפקדה הראשון שימש אנדריי יריומנקו והיא כללה ארבע ארמיות ביניהן ארמיית אוויר אחת. החזית השתתפה במתקפת הקיץ הסובייטית, שחררה את העיר ריגה, וסייעה בכיתור 30 דיוויזיות גרמניות בקורלנד שבלטביה. המשיכה להתקדם לעבר בלארוס וכבשה את העיר ויטבסק. ב-24 בדצמבר 1943 כבשה את העיירה גורודוק שהייתה מרכז חשוב של הצבא הגרמני. במוסקבה ירו 124 פגזים לכבוד החזית הבלטית הראשונה על ניצחון זה. ב-22 ביוני 1944 השתתפה במבצע בגרטיון, הסבה אבדות כבדות לארמיית הפאנצר השלישית וכבשה את העיר פולוצק. על כך הוענק למפקד החזית דאז איוואן בגרמיאן עיטור גיבור ברית המועצות.

החזית השתתפה במבצע פרוסיה המזרחית. ב-10 באוקטובר 1944 היא כבשה את העיר ממל. באפריל 1945 השתתפה בכיבוש העיר קניגסברג. היא פורקה ב-24 בפברואר 1945, ואנשיה פוזרו בין היחידות השונות.

==מפקדים==
* גנרל של ארמייה אנדריי יריומנקו (20 באוקטובר 1943 - 19 בנובמבר 1943)
* גנרל של ארמייה איוואן בגרמיאן (19 בנובמבר 1943 - 24 בפברואר 1945)
==מצבת כוחות==
עם הקמתה כללה החזית את היחידות הבאות:
* ארמיית ההלם הרביעית
* ארמיית המשמר השישית
* הארמייה ה-43
* ארמיית האוויר השלישית
==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Fr/Prib1/front.html החזית הבלטית הראשונה] באתר samsv 
* [http://www.nashapobeda.lv/165.html החזית הבלטית הראשונה] באתר nashapobeda 
==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
פוגואידה

דיאגרמתי של מטוס המצוי בתנודת פוגואידה.]]
הפוגואידה (באנגלית: Phugoid) היא תנועה אופיינית של מטוס המתרחשת בניסיון לייצבו בטיסה אופקית. כאשר מטוס משנה את גובהו, תנודת פוגואידה נלווית תמיד לניסיון להתייצב בגובה החדש. בתנודת הפוגואידה, המטוס מעלרד מעלה ומטפס, ולאחר מכן מעלרד מטה ויורד בגובה, כאשר בתהליך זה הוא מאיץ ומאט כאשר הוא טס "במעלה הגבעה" או "במורד הגבעה". התנודה כולה ניתנת להבנה כתמורה איטית של אנרגיה קינטית ואנרגיה פוטנציאלית כובדית מסביב למפלס של שיווי משקל. הפוגואידה הוא אחד ממודי הדינמיקה העיקריים של מטוס, והוא דוגמה קלאסית למערכת משוב שלילי. 

== תיאור מפורט ==

במהלך תנודת פוגואידה למטוס יש זווית התקפה קבועה בקירוב אך זווית עלרוד משתנה, הנגרמת על ידי תמורה חוזרת של מהירות הרוח המציפה (מהירות המטוס) וגובה המטוס. ניתן לעורר את הפוגואידה באמצעות הטיה קצרה של הגה הגובה (הטיה קצרה וחדה של משטח הניהוג, ולאחר מכן חזרה למצב היציב), כך שהתוצאה היא שינוי בכוח העילוי וזווית העלרוד בעוד קודם המטוס היה מצוי במצב שיוט (טי"א - טיסה אופקית). כשהמהירות יורדת, העילוי יורד ואף המטוס ירד אל מתחת לאופק, בעוד שכשהמהירות עולה, העילוי עולה ואף המטוס יטפס מעל האופק. המודל המציג את תנודת הפוגואידה מניח הנחה יסודית לגבי התנודה הקצרה - המודל מניח שהיציבות הסטטית של המטוס גבוהה (יציבות סטטית נמדדת לפי המרחק השלילי בין מרכז הלחץ למרכז הכובד, אשר מתפקד כזרוע מומנט) כך שהתנודה הקצרה קצרה מאוד ומרוסנת חזק מאוד, על כן על המטוס פועלת תאוצת עלרוד נמוכה והוא שומר על זווית התקפה קבועה בקירוב. הפוגואידה היא אם כן, אחת משתי תנודות המתרחשות במוד האורכי, כשהראשונה היא התנודה הקצרה שתוארה קודם ואילו השנייה היא הפוגואידה המכונה "התנודה הארוכה".

== ניתוח תנודת הפוגואידה == 

הפוגואידה מכונה לעיתים "תנודת כבידה" ומשום שהכבידה היא הגורם המניע אותה. המטוס המצוי בתנודת פוגואידה מנסה כל העת לחזור למצב שיווי משקל בו מתקיים שוויון בין העילוי ומשקל המטוס. אם המטוס מצוי בשיווי משקל במהירות V אז מתקיים:
<math>W = L = C \cdot V^2</math>. השינוי בעילוי עקב שינוי קטן בגודל המהירות הוא <math>dL = 2CV\cdot (dV) </math>, והשינוי בגובה לפי השינוי במהירות הוא <math>dH = V(dV)/g</math>, על כן תנודת הפוגואידה היא הרמונית בקירוב עם זמן מחזור:

<math>T = \frac{2\pi}{\sqrt (g/V)} = \pi \sqrt (\frac {V}{g})</math>.

זמן המחזור של תנודת פוגואידה עשוי להשתנות בין עשרות שניות למטוס קל למספר דקות עבור מטוס גדול וכבד יותר (זה בא לידי ביטוי בכך שמהירות המטוס במצב שיווי משקל גבוהה יותר, על כן זמן המחזור בנוסחה ארוך יותר). בעבור מטוסים קלים במיוחד זמן המחזור של הפוגואידה עשוי להיות בין 15 ל-25 שניות.

== ראו גם ==
* יציבות כלי טיס
קטגוריה:אווירודינמיקה
נחל חווארים

250x250 פיקסלים
250x250 פיקסלים

נחל חווארים הוא נחל אכזב בנגב המרכזי, דרומית למדרשת בן-גוריון. הוא מתחיל מכביש 40 ליד צומת ציפורים ונגמר למרגלות מעלה הגר שם הוא מתחבר לנחל צין. ישנו חיבור בין נחל קרקש לנחל חווארים בערך באמצעו.

נחל חווארים נכנס אל בקעת צין הנמצאת בין רמת עבדת לבין רמת הנגב.

== מסלע == 
נחל חווארים מתחתר בתחילתו בסלעי צור וקירטון, ובהמשך בסלעי חוואר שנתנו לנחל את שמו. יחסית לגודלו יש בו מגוון רחב של סוגי מסלע שנותנים לו מראה מיוחד.

בתחילתו בתוך סלעי הקירטון ניתן למצוא שיני כריש קדומות.

== נקודות ציון בנחל ==
=== גב חווארים === 
באמצע הנחל נמצא גב מים המתמלא במים בעונת הגשמים. ניתן להתרחץ בו כאשר הוא מלא.

=== בור חווארים ===
בור מים נבטי החצוב בסלע. הבור הוא שריד לשבט הנבטים הנודדים שחיו באזור הנגב מעל 1,000 שנים, הם חצבו בורות מים שאספו את מי גשמי החורף ובזכותם שלטו על דרך הבשמים.

הבור חצוב בסלע קירטון מה שמקנה לו יכולת אגירת מים לזמן ממושך. ניתן לרדת אל תוך בור המים דרך מדרגות החצובות בסלע.

=== "הסכין השחורה" ===
זהו שמה המקומי של גבעת חוואר שחור הנמצאת בשולי הנחל לקראת חיבורו עם נחל צין.

== מסלול ==
בתוך נחל חווארים עובר מסלול הליכה באורך של כ–4.5 קילומטרים. ניתן לטייל במסלול זה בכל ימות השנה והוא פתוח לקהל הרחב ללא תשלום.

== צמחייה ובעלי חיים ==
האזור מאופיין בצמחים סהרו ערביים כגון: מלוח, רותם המדבר, זוגן השיח ועוד. באזור ישנם הרבה יעלים המאפיינים את כל אזור מדרשת בן-גוריון. ישנם גם על יד הנחל באזור עין עבדת קינוני נשרים.

== גלריה ==
<gallery heights="200" mode="packed">
קובץ:גב חווארים.jpg|גב חווארים
קובץ:PikiWiki Israel 15773 Nabatean water cistern in the negev israel.JPG|בור חווארים
קובץ:"הסכין השחורה".jpg|"הסכין השחורה"
קובץ:NahalHavarimNov222022 01.jpg|תצפית על בקעת נחל חווארים ובקעת צין
קובץ:NahalHavarimNov222022 02.jpg|זריחה מעל בקעת נחל חווארים
קובץ:NahalHavarimNov212022 06.jpg|נקיק מתחתר בחלקו העליון של נחל חווארים
קובץ:NahalHavarimNov212022 08.jpg|"שער הצור" - מעבר במסלול הטיול של נחל חווארים דרך שכבת צור
קובץ:NahalHavarimNov212022 07.jpg|"שער הצור" במבט על
קובץ:NahalHavarimNov222022 09.jpg|תחילת המסלול בנחל חווארים מהחניון, דרך בור המים הנבטי ו"שער הצור"
קובץ:NahalHavarimNov212022 10.jpg|מבט מהצד על "שער הצור", שבו ניתן לראות היטב את הסטרוקטורות הדפורמטיביות האינטראפורמציונריות של הצור הברקציוזי המשאשי<ref></ref>
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

*[https://boker.org.il/he/sade/article/טיול-לילה-לנחל-חווארים המלצה למסלול בנחל חווארים], באתר בית ספר שדה שדה בוקר
*[http://www.teva.org.il/?CategoryID=1677&ArticleID=131 תיאור מסלול - החברה להגנת הטבע]
*[http://www.mapa.co.il/%D7%9E%D7%A4%D7%94/%D7%98%D7%99%D7%95%D7%9C%D7%99%D7%9D/17155 מסלול נחל חווארים על מפה - אתר מפה]

==הערות שוליים==

חווארים
שעון בן 12 שעות

שעון אנלוגי בן 12 שעות
שעון בן 12 שעות הוא מוסכמת זמן שבה 24 שעות היממה נחלקות לשתי יחידות זמן:
* AM (קיצור של הביטוי הלטיני Ante meridiem – "לפני חצות היום"), במילים אחרות, לפני 12 בצהריים (התחלת יחידת זמן זו היא בחצות הלילה).
* PM (Post meridiem – לאחר חצות היום), במילים אחרות, אחרי 12 בצהריים.
כל יחידה מורכבת מ־12 שעות שמספרם הוא 12 (המשמש גם כ־0), ו־11. מחזור השעון בן 24 השעות, מתחיל ב־12 בלילה (לפעמים נכתב כ־12 a.m), ממשיך ל־12 בצהרים (לפעמים נכתב כ־12 p.m), ומסתיים עד 12 בלילה בסוף היום.

שעון 12 השעות פותח מאמצע האלף השני לפנה"ס, עד המאה ה־16 לספירה.

קטגוריה:זמן
קטגוריה:שעונים
צבי צלמן

צבי צלמן (יידיש: צבֿי הערשל צעלמאַן; 1912 קפרשטי - 5 באוקטובר 1972 אופה; בתקופת מגוריו בבשקיריה שמו היה גרגורי מואיסייביץ' צלמן (רוסית: Григорий Моисеевич Цельман)) היה משורר עברי ויידי.

==ביוגרפיה==
הוא נולד בבסרביה בשטעטל קפרשטי הנמצא לגדות הנחל ראוט (יידיש: רעוועט), להוריו קראו משה וזלאטע צלמן. את חינוכו קיבל בתלמוד תורה. בשנת 1931 הוא החל ללמוד בבית ספר להכנת מורים בצ'רנוביץ, יחד איתו בבית הספר למדו גם יחיאל שרייבמן, אליעזר פודריאצ'יק, מאיר חרץ וברל רויזן. הוא החל לפרסם שירים בעברית עוד בתקופת לימודיו.

לאחר סיום לימודיו הוא עבר להתגורר בבוקרשט שם התיידד עם שרול ברונשטיין ופרסם שירים ביידיש. בסוף שנות ה-30 הוא פרסם 3 קובצי שירים ביידיש בבוקרשט, כמו כן הוא פרסם שירים בעברית בעיתון העולם בברלין.

לאחר הסיפוח הסובייטי של בסרביה ובוקובינה הצפונית הוא חזר לקפרשטי ואז הפסיק לפרסם. עם תחילת מלחמת העולם השנייה הוא גויס לגדוד הנדסה של הצבא האדום, לקראת סוף המלחמה הוא, יחד עם גדודו הועבר לבשקיריה, שם הם עסקו בעבודות שיפוץ.

לאחר המלחמה הוא עבד במפעל ובתחנת דלק באופה. הוא יצא לפנסיה ב-6 ביוני 1972, הוא נפטר ב-5 באוקטובר אותה שנה. הוא אף פעם לא פרסם בתקופת מגוריו בברית המועצות.

==חלק מפרסומיו==
*מאַסקן-קאַראַכאָד, בוקרשט, 1937.
*בלוט, בוקרשט, 1939.
*ציגײַנער-מאָטיװן, בוקרשט, 1940.

קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1913
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1972
וייקם

וייקם (במלאיאלם: വൈക്കം; באנגלית: Vaikom או Vaikam) היא העיר הראשית של נפת וייקם בצפון המערב של מחוז קוטיים במדינת קרלה בהודו. הגבול המערבי של העיר הוא אגם ומבנד, וחוצים אותה יובלים של נהר מובטופולה.

בלב העיר נמצא פסל לאל שיווה, שמדי חודש נובמבר נערכות בו חגיגות מיוחדות. העיר ידועה בשל אירועי וייקם סאטיאגרהא, מחאה למען זכויות בני הקאסטות הנמוכות ללכת בשבילים ליד המקדש.

== היסטוריה ==
תיבת דואר בווייקם
אנדרטה לזכר וייקם סאטיאגרהא
וייקם הייתה חלק מהממלכה העתיקה ונמלה נדו. בשנת 1742 היא צורפה למדינתו של המהרג'ה של טרוונקור.

וייקם היא האתר של "וייקם סטיאגרהא", מחאה למען שווין בין בני כל הקאסטות בהודו. המחאה, שגם מוהנדס גנדי היה מעורב בה, זכתה להצלחה חלקית, ובני הקאסטות הנמוכות קיבלו גישה לחלק מהדרכים שלפני־כן היה אסור להם ללכת בהם.

== כלכלה ==
הכלכלה המסורתית של וייקם מבוססת על גידול קוקוס ואורז וכן על דיג. בעת החדש הוקמו באזור גם תעשיות אגוז מוסקט, פלפל שחור, לטקס, תיירות ותכנה.

== אוכלוסייה ==
לפי המרשם של שנת 2011, בווייקם גרו 23,234 אנשים, מהם 11,304 גברים ו־11,930 נשים. רמת האוריינות היא 96.84%; 98.3% מהגברים ו־95.47% מהנשים יודעים קרוא וכתוב.

== אנשים ידועים ==

וייקם היא מקום הולדתם של הסופרים וייקם מוחמד בשיר ונ' מונהן, ושל המוזיקאית וייקם ויג'יאלקשמי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרלה: יישובים
הוקו מדולדל-חזה

הוקו מדולדל-חזה (שם מדעי: Aburria aburri) הוא מין יחיד בסוגו ממשפחת ההוקיים שקרובים לתרנגולים. נקרא כך על שם הדלדל שמתחת למקורו.

== מאפיינים ==
אורכו של ההוקו עד 75 ס"מ ומשקלו 1.2 - 1.5 ק"ג והוא בעל נוצות שחורות עם ציצה שחורה על ראשו ועור פנים לבן. הרגליים כתומות והזנב ארוך מעט. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. המקור כחול ותחתיו דלדל בצבע אדום וצהוב.

ההוקו מצוי בטבע במרגלות הרים במערב אמריקה הדרומית מגובה 500 עד 1,550 מ'. הוא חי ביערות הרריים ויערות טרופיים בקולומביה, ונצואלה, פרו ואקוודור. מצב השימור שלו הוא קרוב לסיכון עקב פגיעה באזור חיותו וכן מציד. ההוקו מבלה רוב הזמן על הענפים ואף מגיע לצמרת היער. הוא מחפש שם פירות, חרקים ויצורים קטנים נוספים למאכל.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:הוקיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:אקוודור: עופות
מחנה בית דגן

מחנה בית דגן הוא בסיס צה"לי נטוש, הנמצא בתחום המועצה אזורית שדות דן (שם קודם: עמק לוד), וממוקם בסמוך וממערב לכביש 412, כ-300 מטרים צפונית לצומת בית דגן.

== היסטוריה ==
בשטח עליו ממוקם המחנה פעלה בשנות ה-40 של המאה ה-20 מטווייה ערבית גדולה. שמה היה "גולדן ספינדל" (מטוויית הזהב). היה זה בית חרושת משוכלל לייצור אריגים ותפירת בגדים שהוקם בהשקעה גבוהה. אחד מבעלי המטווייה, היה אחמד אבו לבן, איש אמיד תושב יפו, שהיה חבר מועצת העיר יפו וחבר הוועדה הלאומית ביפו.

עם התחלת מלחמת תש"ח פסקה פעילותה של המטווייה. במבני המטווייה השוממים התמקמו אנשי כנופיות חמושים בפיקודו של חסן סלאמה, שהגיעו למקום על-מנת להשתתף בהתקפות על מוצב בית הקרן הקיימת על יד בית דגן ששכן כ-500 מטר מערבית למבני המטוויה. במאי 1948 כשכבש כוח המגן העברי במסגרת "מבצע חמץ" את מצודת המשטרה הבריטית ליד צומת בית דגן הגיעו גם למטוויה הסמוכה למצודת המשטרה ומצאו אותה נטושה, כשחלק מהמכונות ניצבות עדיין באולמות הייצור.

זמן קצר לאחר קום המדינה הועברו מבני וציוד מטוויית "גולדן ספינדל" לרשות האפוטרופוס לנכסי נפקדים, והמתחם שיכן מוסכים של חיל התחבורה. בינואר 1949 הפכה סדנת התחבורה בבית דגן ליחידה במ"ב 684 (בית מלאכה בסיסי) בתחילה בוצעו במקום תיקוני רכב א' (טנדרים, משאיות ומכוניות נוסעים), והוקמו שם נגרייה, רפדייה ומצבעה. באפריל 1949 כבר פעלו בו ארבע סדנאות בהם עבדו כ-130 בני אדם - קצינים, נגדים, חיילים סדירים ואזרחים עובדי צה"ל.

בשנות ה-50 של המאה ה-20, נחשבה הסדנא לאחת מהגדולות בארץ ועבדו בה יותר מ-1000 עובדים, חיילים ואזרחים. בהמשך שונה שם היחידה בבית דגן ונקראה במ"ב 681. בתקופת מלחמת סיני תוקנו והושמשו בסדנא גם טנקים ומשוריינים.

בשנות ה-60 של המאה ה-20 פותחו בבסיס בית דגן אמצעי ראיית הלילה הראשונים של צה"ל. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 שונה שם היחידה למש"א 7100 (מרכז שיקום ואחזקה). בזמן מלחמת יום כיפור היחידה גם עסקה בשיקום מהיר של מנועי טנקים פגועים שהגיעו משדה הקרב. לקראת שנת 2000 הועברו כל פעילויות המחנה למקומות אחרים והוא נעזב סופית בשנים 2000–2001.

==מבנים היסטוריים==
במתחם שטח מחנה בית דגן נותרו שורה של מבנים היסטוריים וביניהם מבנה, כנראה משנות ה-20 של המאה ה-20, המעוטר בקשתות בסגנון אוריינטלי. מבנה נוסף הוא מבנה אבן בו שכנה הנהלת המטווייה שייתכן ששימש קודם כבית ספר לילדי הכפר בית דג'אן. בתקופת מלחמת העצמאות שכנה בבית האבן מפקדתם של אנשי חסן סלאמה.

==שימושיים עתידיים==
מאז שעזב צה"ל את המחנה המקום נותר נטוש, בשל זיהום חמור של הקרקע בשמנים ובמתכות כבדות. על פי התכנון היה אמור צה"ל לנקות את הקרקע כהכנה לקראת מסירתו של השטח למינהל מקרקעי ישראל. הדבר לא בוצע ועל פי עמותת אדם טבע ודין הזיהום בקרקע חלחל גם למי התהום באזור. המועצה האזורית עמק לוד, גם תבעה בשנת 2007 את משרד הביטחון בגין היטלי ביוב שלא שולמו עבור שטח המחנה.

רק ביוני 2017 החל אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון, בעבודות פינוי מבני המחנה. עבודות הפינוי כללו פירוק וגריסה של כ-30 אלף מ"ר של מבנים ותשתיות, למעט מספר מבנים היסטוריים שבמקום. בשנת 2018 הוחזר רשמית שטח המחנה לידי רשות מקרקעי ישראל, אם כי יידרשו שנים רבות עד שיהיה ניתן לבנות בו שוב, מכיוון שזיהום הקרקע בו גבוה ועדיין לא טופל (נכון לשנת 2021).

==קישורים חיצוניים==
* אלי אלון, [https://web.archive.org/web/20100101000000/https://cafe.themarker.com/post/2672618/ סיפורו של מחנה צה"ל בית - דגן], באתר TheMarker, 9 ביולי 2012 (מאורכב בוייבאק מאשין)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בסיסי צה"ל שנסגרו
קטגוריה:מועצה אזורית שדות דן
קטגוריה:בית דגן
בית דגן, מחנה
אילן ברוך (שגריר)

אילן ברוך הוא דיפלומט ישראלי בדימוס ופעיל שמאל. כיהן כשגריר ישראל בדרום אפריקה.

==ביוגרפיה==
ברוך שירת בצה"ל בחיל השריון, במלחמת ההתשה שימש מפקד מחלקה בגדוד 52 של חטיבה 14, הוא נפצע ואיבד את עינו הימנית.

לאחר מלחמת יום הכיפורים הצטרף למשרד החוץ. הוא שירת בסינגפור, קופנהגן ובלונדון. בתקופת הסכמי אוסלו הקים את הדסק הפלסטיני במשרד החוץ, היה חבר במשלחת הישראלית לחתימת על הסדרי הביניים ב-1993. כיהן כשגריר ישראל בפיליפינים. ב-2001 מונה לראש הדסק ליחסים כלכליים עם מדינות ערב. ב-2005 מונה לשגריר ישראל בדרום אפריקה ושגריר לא תושב לבוטסואנה, נמיביה, זמביה וזימבבואה וסווזילנד. <ref></ref>וכיהן בתפקיד עד דצמבר 2008. במרץ 2011 הודיע על פרישתה מוקדמת מהמשרד, לטענתו במחאה על מדיניות הממשלה בראשותו של בנימין נתניהו ושר החוץ אביגדור ליברמן.

לאחר פרישתו משמש ברוך יועץ מדיני למפלגת מרצ ופעיל בארגוני שמאל שונים בהם חבר המועצה הבינלאומית של הקרן החדשה לישראל, חבר המועצה הציבורית של תנועת "עתיד כחול לבן" וחבר פורום ארגוני השלום. הוא היה מהפונים למדינות אירופה השונות להכיר במדינה פלסטינית, היה בפונים לממשלת ברזיל לא לאשר את מינויו של דני דיין לשגריר ישראל במדינה, ושותף לפנייה לאיחוד האירופי להחריף את צעדיה נגד ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אלדד בק, [http://www.israelhayom.co.il/article/570701 אירלנד: אושר חוק החרם על ההתנחלויות], באתר ישראל היום, 11 ביולי 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי ישראל בפיליפינים
קטגוריה:שגרירי ישראל בדרום אפריקה
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:נכי צה"ל
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:חברי המועצה הבינלאומית של הקרן החדשה לישראל
קטגוריה:הסכמי אוסלו: אישים
קטגוריה:שגרירי ישראל באסוואטיני
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
בית ספר בורוכוב

חזית בניין ההנהלה הנמצא מול הכניסה הראשית של בית הספר, 2015
גבעתיים, 1935: על ההר למעלה נראים צריף [[הנוער העובד הראשון ובית הלומד בורוכוב]]

בית הספר בורוכוב (שמו הרשמי: בית הלומד בורוכוב) הוא בית ספר יסודי שמונה שנתי בעיר גבעתיים. בית הספר נוסד ב-1923 (שנת הלימודים תרפ"ד) כבית הספר של שכונת בורוכוב והוא בית הספר הראשון בעיר גבעתיים, והראשון ברשת החינוך "זרם העובדים" של ההסתדרות.

בבית הספר לומדים כ-870 תלמידים מכיתה א' עד כיתה ח'. מנהלת בית הספר הנוכחית (2024) היא אורית כוכבי, סגניות המנהלת הנוכחיות הינן סופי עציוני, טלי בן שאול והילה אברהם.

בחצר בית הספר ישנה אנדרטה לזכר הנרצחים בפוגרום בעיירה גרוסולובה באוקראינה ב-1919, מעשה ידיה של הפסלת בתיה לישנסקי. בשנת 2018 שופצה החצר בה מצויה האנדרטה, בסיוע המועצה לשימור אתרים והוכרזה כ"חצר מורשת".

==היסטוריה==
שכונת בורוכוב הוקמה כשכונת פועלים ותושביה רצו שילדי השכונה ילמדו בבית ספר שיעניק להם חינוך ב"רוח העבודה"<ref>"בית–הספר שבעיר אינו מספק את צרכיו של העובד הדורש חינוך לילדיו ברוח

העבודה..." מתוך מכתב של תושבי השכונה להסתדרות הציונית. ראה הספר מהשכונה אל השיכון, איריס גרייצר, הוצאת פרדס </ref>. לכן החליטו להקים בית ספר לילדי השכונה ולא לשלוח אותם ללימוד בערים השכנות.

בראשית דרכו היה בית הספר בצריף ב"גן העיגול" - בהצטלבות הרחובות קק"ל ובורוכוב בגבעתיים, "כיכר אלדמע". עם הגידול במספר התלמידים התפזרו כיתות הלימוד ברחבי השכונה.

מבנה הקבע הראשון של בית הספר נבנה בשנת 1932 (שנת העשור לשכונת בורוכוב). בית הספר ממוקם במעלה הגבעה החולשת על שכונת בורוכוב בצמוד לחורשה שניטעה לזכר נרצחי הפוגרום בגורסולובה<ref>במסגרת שיפוץ והרחבת חצר המשחקים בבית הספר נעקרו רוב עצי החורשה.</ref>. הבניין נבנה בסגנון בינלאומי, ומיקומו מאפשר תצפית נרחבת על כל מרחב שכונת בורוכוב.

המבנה הראשון אשר נבנה במתחם בית הספר שימש בעבר את הפלמ"ח. בשל מיקומו שימש מרכז קשר של ההגנה ועל גגו הוקמה תחנת איתות מרכזית של האזור וכן עמדת תצפית.

המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, בשיתוף עיריית גבעתיים, פועלות למען שימור של מבנה בית הספר והשמשתו מחדש.

==מבנה בית הספר==
המבנה ההיסטורי של בית הספר אינו מאכלס יותר כיתות לימוד, וחדריו משמשים למעבדות, ולפעילויות נוספות של בית הספר.

במשך השנים, עם צמיחת בית הספר ניבנו בשטח בית הספר מבנים נוספים המשמשים לכיתות לימוד, אולם ספורט וספריה. האחרון שבהם נחנך בראשית שנת הלימודים ה'תש"פ.

בנוסף לאנדרטה לזכר נרצחי גרוסולובה הוקמה בחצר בית הספר אנדרטה לבוגרי בית הספר שנפלו במערכות ישראל.

==ראו גם==
רשימת בוגרי בתי הספר

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.shimur.org/%D7%9E%D7%97%D7%95%D7%96%20%D7%AA%D7%9C%20%D7%90%D7%91%D7%99%D7%91/projects/%D7%A9%D7%99%D7%9E%D7%95%D7%A8%20%D7%9E%D7%91%D7%A0%D7%99%D7%9D%20%D7%91%D7%A9%D7%9B%D7%95%D7%A0%D7%AA%20%D7%91%D7%95%D7%A8%D7%95%D7%9B%D7%95%D7%91%20%D7%91%D7%92%D7%91%D7%A2%D7%AA%D7%99%D7%99%D7%9D על שימור מבנה בית הספר] , באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* יונתן ממלוק, [https://web.archive.org/web/20160316154217/http://borochov-school.co.il/webpronew/project/katava1.asp?codeclient=1553&codesubweb=0&id=120739&projid=27116 בית ספר הראשון בגבעתיים "בית ספר בורוכוב"], זיכרונות מבית הספר, באתר בית הלומד בורוכוב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בתי ספר יסודיים בישראל
קטגוריה:שכונת בורוכוב
קטגוריה:מחוז תל אביב: מבנים לשימור
קטגוריה:גבעתיים: חינוך
Focus

Focus (בעברית: תתמקד) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה.

== רקע והוצאה ==
השיר יצא לאור כסינגל ב-30 באוקטובר ותוכנן להיות הסינגל המוביל מהאלבום השלישי של גרנדה, Dangerous Woman. לבסוף לא הופיע באלבום (למעט בגרסה המיוחדת של האלבום שיצאה ביפן), משום שהסגנון המוזיקלי שלו שונה מהסגנון המוזיקלי של שאר השירים באלבום: גרנדה פרסמה שהאלבום יהיה אלבום R&B בדומה לאלבום הראשון שלה, ולא אלבום פופ בדומה לאלבום השני שלה.

השיר זכה להצלחה במצעדים, הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד האמריקאי (גרנדה הפכה לזמר או זמרת הראשונה והיחידה בהיסטוריה ששלושת הסינגלים הראשונים משלושת אלבומיה הראשונים הגיעו לעשרת הגדולים של מצעד הבילבורד בשבוע הראשון ליציאתם) והפך לוויראלי בזכות הקליפ שיצא לו. השיר זכה לביקורות שליליות בעיקר, וחלק מהמבקרים השוו אותו לסינגלים מהאלבום הקודם של גרנדה, My Everything, וחלק טענו שהוא חיקוי של השיר "Problem". הקליפ של שיר בוים על ידי האנה לוקס דייוויס.

== מיקומי שיא ==
השיר זכה להצלחה רבה במצעדים, ונכנס לעשירייה הפותחת ביותר מ-15 מצעדים ברחבי העולם, ביניהם גם המצעד האמריקאי והמצעד הבריטי והיה לאחד השירים הבולטים באותה שנה, השיר גם זכה להצלחה גדולה בישראל לאחר שנכנס לפלייליסט הבינלאומי של גלגלצ, הגיע למקום רביעי במצעד ההשמעות השבועי של מדיה פורסט ומקום ראשון במצעד הקליפים.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה
| 70,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| זהב
| 40,000
|-
! איטליה (FIMI)
| פלטינה
| 50,000
|-
! נורווגיה (IFPI Norway)
| זהב
| 30,000
|-
! פולין (ZPAV)
| פלטינה ×2
| 40,000
|-
! ספרד (PROMUSICAE)
| זהב
| 20,000
|-
! שוודיה (GLF)
| פלטינה
| 40,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| זהב
| 400,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה ×2
| 490,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי אריאנה גרנדה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איליה סלמנזאדה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אריאנה גרנדה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סוואן קוטצ'ה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פיטר סוונסון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי איליה סלמנזאדה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי האנה לוקס דייוויס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
צ'רנווצ'יצה

אנדרטה לזכר קרבנות השואה בעיירה.
צ'רנווצ'יצה (בבלארוסית: Чарнаўчыцы, צ'רנאוצ'יצי; בפולנית: Czarnawczyce) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, כ-14 ק"מ צפונית לברסט, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
== היסטוריה ==
צ'רנווצ'יצה נזכרת לראשונה במאה ה-15 ככפר בבעלות פרטית, ובמשך השנים הייתה למרכז מסחר אזורי. בשנת 1718 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ובהמשך אותה מאה היה היישוב בבעלות משפחת רדזיוויל. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

קהילה יהודית התקיימה בעיירה מראשית המאה ה-17, וזו הייתה כפופה תחילה לקהילת בריסק. מראשית המאה ה-19 היו היהודים לרוב גדול בקרב תושבי העיירה, ובין מלחמות העולם נמנו ביישוב 428 יהודים. במהלך הכיבוש הגרמני בזמן מלחמת העולם השנייה גורשו יהודי העיירה לגטו בריסק, ושם חלקו את גורל יתר יהודי המקום, אשר נרצחו ברובם בברונה גורה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/5907 צרנווצ'יצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
קטגוריה:מחוז ברסט: עיירות יהודיות
אוסטין מילר

אוסטין (סקוט) מילר (באנגלית: Austin "Scott" Miller) הוא גנרל בצבא ארצות הברית, פיקד על כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן.

==קריירה צבאית==
מילר החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית וסט פוינט. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1983, והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים והסמכה כצנחן. מילר שירת כמפקד מחלקה בדיוויזיה המוטסת ה-82 ולאחר מכן במספר תפקידי מטה ופיקוד ברגימנט הריינג'רס ה-75, בדיוויזיית החי"ר ה-2 ובפיקוד המבצעים המיוחדים. כמפקד פלוגה בכוח דלתא לחם בקרב מוגדישו, ועוטר על אומץ ליבו בכוכב הארד. בהמשך פיקד על כוח דלתא במלחמת עיראק ושימש כאחראי על המבצעים המיוחדים באפגניסטן. ביולי 2014 למפקד המרכז למצוינות בתמרוּן בפורט בנינג. במרץ 2016 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. בספטמבר 2018 מונה למפקד על כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן. שימש בתפקיד עד נסיגת ארצות הברית ביולי 2021.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי כוח דלתא
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מפקדי פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
לנצ'נה

לנצ'נה (בפולנית: Łęczna; ביידיש: לענטשנע) היא עיר מחוז קטנה בפרובינציית לובלין שבפולין, במפגש הנהרות וייפז' ושווינקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
לנצ'נה נזכרת לראשונה בשנת 1252, ועד סוף המאה ה-14 סבלו תושביה מפשיטות המונגולים, הטטרים, הליטאים והיוטבינגיים. בשנת 1462 הועבר היישוב לבעלות משפחת האצולה טנצ'ינסקי, ובשנת 1467 הוענקו לו זכויות עיר.

הודות לזכויות ולהיתרים שונים שהוענקו לעיר, היא הפכה למרכז סחר מרכזי בבקר ובסוסים. באמצע המאה ה-17 הסתיימה תקופת השגשוג של העיר, לאחר שהוחרבה בידי חיילי האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיר בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

מבחינה מנהלית העיר מהווה מרכז נפה שכוללת 6 מועצות אזוריות: לצ'נה, מילאיוב-אוסדה, ציצוב, ספיצין, לודווין ופוקצוב.

==יהודי לנצ'נה==
יהודים החלו לשבת בעיר בסוף המאה ה-15, ובשנת 1803 כבר היוו כ-38% מתושביה. בשנת 1840 היוו היהודים כ-64% מתושבי העיר.

במהלך המאה ה-19 פעלו בעיר שניים מתלמידי החוזה מלובלין, רבי שלמה לייב מלנטשנה ורבי יצחק אייזיק מלנטשנה. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיר 2,446 יהודים, והתקיימה בה פעילות ציבורית יהודית.

===בשואה===
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בתחילת מלחמת העולם השנייה הוטלו גזירות שונות על יהודיה, וכעבור זמן מה רוכזו כולם בגטו שהוקם ביישוב. בינואר 1940 מונה בעיר יודנרט בראשות יצחק חיים פרוכטמן. במהלך שנת 1942 הובאו לגטו שבעיר מאות רבות של יהודים שגורשו מצ'כוסלובקיה ומבוהמיה.

במאי 1942 שילחו הגרמנים כ-200 יהודים מהגטו שבעיר למחנה ההשמדה סוביבור. בסוף אוקטובר 1942 ערכו הגרמנים אקציה נוספת וגדולה בגטו, בה שילחו כ-3,000 יהודים, בעיקר נשים וילדים, לסוביבור. בסוף אפריל 1943 ערכו הגרמנים אקציה שלישית בגטו, בה שילחו כ-300 יהודים נוספים לסוביבור.

בתחילת ספטמבר 1943 רצחו הגרמנים 73 יהודים ברחובות הגטו, וביום כיפור הסמוך רצחו את כ-970 היהודים שנותרו בגטו באמצעות מכונות ירייה. לאחר מכן ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים בשטח הגטו, ורצחו במקום את מי שנמצאו על ידם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): ערים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
הסרת בדי ארון הברית

איסור הסרת בדי ארון הברית הוא איסור (מצוות לא תעשה) להוציא את הבדים (מוטות) המיועדים לנשיאת ארון הברית מהטבעות המחזיקות אותם. איסור זה חל אף לאחר בניין בית המקדש, כאשר לא משתמשים בבדים אלו לנשיאת הארון. האיסור נמנה במניין תרי"ג מצוות.

לאו זה המופיע בפרשת תרומה, הוא אחד משלשה לאווים העוסקים בכלי המקדש ובגדי כהונה ומופיעים בפרשות תרומה ותצוה. שני האיסורים הנוספים הם איסור על ניתוק החושן מהאפוד, ואיסור לקרוע את המעיל.

== מקור האיסור ==
כתוב בתורה, שיש ליצור לארון טבעות זהב בארבע הפינות, ולהשחיל בתוכם ארבעה מוטות ("בדים") מעצי שיטים ולצפותם בזהב. לאחר מכן מופיע הפסוק: 

לא מוכח מהפסוק שזהו איסור ממש, וניתן לומר שזוהי הוראה שיש לבנות את הארון כך שהבדים לא יצאו מהמוטות. אך הגמרא דייקה מכך שלא כתוב "שלא יסורו", שמדובר באיסור של ממש. המשך חכמה מדייק איסור זה מכך שבמוטות השולחן והמזבח מודגש שמטרתם היא לנשיאת הכלים, ואילו בארון לא מופיע עניין זה.

== מדיני האיסור ==
חיוב המלקות הוא על כל אחד מהבדים בנפרד, ואם הוציא את שני הבדים, לוקה 78 מלקות. לפי דעת ר' משה מקוצי (הסמ"ג), האיסור חל רק אם הבדים יצאו תוך כדי מסע, כאשר הארון נישא על הכתף.

דין נוסף המופיע בגמרא הקשור למצווה זאת, הוא בנייתם של הבדים כך שבאמצעם הם דקים יותר מאשר בצדדיהם, כך שהבדים יוכלו לזוז בטבעות אך לא לצאת ממנו.

==פסוקים שעולה מהם שהבדים הוסרו==
תוספות מקשים מהפסוק , המוכיח שבטרם המסע היו מכניסים את בדי הארון לטבעות, ועל כן מציע שם מהר"ם מרוטנבורג (באחד ההסברים) שהיו לארון שמונה טבעות ובהן ארבעה בדים. שני בדים היו קבועים ועליהם נאמר איסור זה, ושני בדים נוספים היו מיועדים לנשיאה והונחו בטבעות רק בשעת המסע. הצעה נוספת המובאת בדבריהם היא שכאמור לעיל הבדים היו יכולים לזוז מעט בתוך הטבעות, וקודם המשא היה צורך לסדרם במקומם, אך הם לא יצאו באופן מוחלט.

== טעם האיסור ==

נאמרו לאיסור זה מספר טעמים. בעל ספר החינוך מביא שני טעמים למצווה: האחד, כדי שאם נזדקק להוציא את הארון בדחיפות נוכל לעשות זאת מבלי לחשוש שהבדים אינם במקומם, והשני, מפני שלצורת כלי המקדש יש משמעויות נסתרות שאסור לפגום בהן.

החזקוני ומפרשים נוספים כותבים כי בשל קדושת הארון התורה לא מעוניינת שיצטרכו לגעת בו, ולו בזמן הכנסת הבדים לנשיאה.

בעל המשך חכמה מסביר על פי המדרש ש"הארון נושא את נושאיו" - הארון אינו זקוק לאנשים שיישאו אותו אלא הוא נושא אותם - שכדי להדגיש עניין זה נאמר האיסור להוציא את הבדים, כדי להראות שכשם שבזמן שהארון מונח בקדש הקדשים הוא אינו זקוק לבדים, כך גם בזמן המסעות.

נאמרו למצווה זו הסברים רבים על דרך הדרוש, שבהם הארון הוא סמל לתורה, וקביעות הבדים היא לקח כלשהו ללומדי התורה.

==לקריאה נוספת==
* שערי היכל על מסכת יומא (ירושלים: מכון המקדש, תשע"ד), מערכה קפב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:ארון הברית
קטגוריה:פרשת תרומה
חמישים גוונים של שחור (סרט)

חמישים גוונים של שחור (באנגלית: Fifty Shades of Black) הוא סרט קומדיה אמריקאי שבוים על ידי מייקל טידס ומככב בו מרלון ויינס, שהוא גם התסריטאי והמפיק של הסרט. הסרט הוא פרודיה של הסרט הארוטי חמישים גוונים של אפור שיצא ב-2015. יצא לאקרנים בצפון אמריקה ב-29 בינואר 2016, דרך חברת ההפקה Open Road Films.

== דמויות ==
* מרלון ויינס בתור כריסטיאן בלאק
* קאלי הוק בתור האנה
* ג'יין סימור
* פלורנס הנדרסון
* פרד וילארד
* מייק אפס
* אנדרו בצ'לור
* אפיון קרוקט
* קייט מינר בתור אשלי

== הפקה ==
ב-3 ביוני 2015, הוכרז כי חברת ההפקה Open Road Films רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית ב-5 מיליון דולר. שלב הצילומים לסרט החל ב-11 באוגוסט 2015 בלוס אנג'לס.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי פרודיה אמריקאיים
ציצוב

ציצוב (בפולנית: Cyców) הוא כפר במחוז לנצ'נה שבפרובינציית לובלין בפולין, כ-19 ק"מ מזרחית ללנצ'נה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

הכפר ציצוב, השוכן בסמוך לאחד מיובליו של נהר וייפז', נזכר מהמאה ה-15, עת הייתה בנויה בו כנסייה אורתודוקסית. במשך השנים היה הכפר בבעלות משפחות אצולה פולניות.

הוצאה להורג של יהודי הכפר על ידי חיילים נאצים
בשנת 1921 נמנו בכפר 181 יהודים, קרוב לרבע מתושביו, ואלו השתייכו בחלקם לאגודת ישראל ובחלקם לתנועת המזרחי. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים מיישובי הסביבה, ומספר היהודים במקום הגיע ל-465. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים גייסו אלו את יהודיו לעבודות כפייה. ביוני 1942 שילחו הגרמנים את כל יהודי היישוב למחנה ההשמדה סוביבור, תוך רצח המסתתרים במקום. איכר פולני מהכפר הסמוך פלוצ'ין, אשר התגלה מסתיר יהודים בביתו, הוצא להורג בידי הגרמנים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160731173709/http://moreshet.pl/he/node/581 ציצוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
צ'מיירניקי

צ'מיירניקי (בפולנית: Czemierniki) הוא כפר במחוז רדזין פודלסקי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
צ'מיירניקי נזכר מאמצע המאה ה-13, ובשנת 1509 הוענקו לו זכויות עיר. בשנת 1622 נבנו ביישוב ארמון, כנסייה וגני נוי.

במהלך המאה ה-19 הוקמו ביישוב מספר בתי חרושת, אך במחצית השנייה של אותה מאה נשלל מהיישוב מעמדו העירוני.

==יהודי צ'מיירניקי==
בשנת 1622 הוצא איסור על ישיבת יהודים בצ'מיירניקי, והגם שאיסור זה בוטל רשמית רק בשנת 1862, יהודים התיישבו בצ'מיירניקי עוד במאה ה-18, וניהלו במקום קהילה עצמאית. בשנת 1897 נמנו ביישוב 969 יהודים.

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-700 יהודים, קרוב למחצית מתושביו, ואלו סבלו מהתנכלויות אנטישמיות וממצב כלכלי קשה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו חלק מיהודי היישוב מזרחה, ובמרץ 1940 נמנו ביישוב כ-700 יהודים, אליהם צורפו בהמשך עוד כמה מאות יהודים שגורשו מלבוב ומלובלין. באוגוסט 1942 בוצעה אקציה ביישוב, בה שולחו חלק מיהודיו לפרצ'ב, ומשם לטרבלינקה. ב-1 באוקטובר 1942 גורשו אחרוני היהודים מהיישוב ללוברטוב, ומשם לטרבלינקה. לאחר השואה רצחו פולנים לאומנים מספר ניצולים יהודים ששבו לכפר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160731174001/http://moreshet.pl/he/node/584 צ'מיירניקי] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:פרעות ופוגרומים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
פשירוב

פשירוב (בפולנית: Przyrów) הוא כפר במחוז צ'נסטוחובה שבפרובינציית שלזיה בפולין, כ-29 ק"מ מזרחית לצ'נסטוחובה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
פשירוב נזכר מהמאה ה-14, ובשנת 1369 הוענקו לו זכויות עיר. במהלך המאה ה-17 נפגע היישוב קשות, תחילה ממגפה שפקדה אותו, ולאחר מכן מפלישת גייסות האימפריה השוודית לאזור.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. לאחר מרד ינואר נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני.

==יהודי פשירוב==
יהודים ישבו בפשירוב מסוף המאה ה-18, ולקראת סוף המאה ה-19 היוו כשליש מתושבי היישוב. בתחילת המאה ה-19 הוקמו ביישוב בית כנסת ובית עלמין, ובסוף אותה מאה נפתח בו גם תלמוד תורה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה ולאחריה עזבו את היישוב יהודים רבים, וחלקם היגר לארצות הברית. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-700 יהודים, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.

במהלך שנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, כאשר באחד המקרים הועמד לדין יהודי שהגן על עצמו מפני התוקפים.

===בשואה===
תצלום של גירוש היהודים מפשירוב על ידי הנאצים.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו ליישוב כמה עשרות פליטים יהודים, ומספר היהודים במקום הגיע לכ-800. בתחילת הכיבוש הגרמני ביישוב, אסרו בו אלו מספר יהודים כבני ערובה, ועינו אותם. בהמשך, שדדו הגרמנים את רכוש היהודים בכפר, והחרימו את עסקיהם. בשנת 1940 הוחזקו הגברים היהודים מהיישוב במחנה עבודה שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים מיישובים נוספים.

ב-18 בספטמבר 1942 גורשו כל יהודי היישוב לקונייצפול, ומשם שולחו ב-7 באוקטובר 1942 עם יהודים נוספים למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160731175326/http://moreshet.pl/he/node/899 פשירוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
פונקציית קסי של רימן

במישור המרוכב.]]
במתמטיקה, פונקציית קסי של רימן (מסומנת באות <math>\xi</math>) היא וואריאנט של פונקציית זטא של רימן המקיימת משוואה פונקציונלית פשוטה. הפונקציה נקראת על שם ברנהרד רימן.
==הגדרת הפונקציה==
בעקבות אדמונד לנדאו, פונקציית קסי מוגדרת על ידי:
:<math>\xi(s) = \tfrac{1}{2} s(s-1) \pi^{-s/2} \Gamma\left(\tfrac{1}{2} s\right) \zeta(s)</math>
עבור <math>s\in\mathbb{C}</math>, כאשר <math>\Gamma</math> היא פונקציית גמא ו-<math>\zeta</math> היא פונקציית זטא של רימן. לפי הגדרה זו, 
:<math>\xi(1-s) = \xi(s)</math>.
ההגדרה המקורית, שכיום מסומנת ב-<math>\Xi</math>, היא:
:<math>\Xi(z) = \xi(\frac12+zi)</math>
ומקיימת את המשוואה הפונקציונלית
:<math>\Xi(-z) =\Xi(z)</math>.

==מאפייני הפונקציה==
* <math>\xi(2n) = (-1)^{n+1}\frac{1}{(2n)!}B_{2n}2^{2n-1}\pi^{n}(2n^2-n)(n-1)!</math>

כאשר <math>B_n</math> מציין את מספר ברנולי ה-<math>n</math>-י'.
אפשר לראות כי <math>\xi(2) = {\pi \over 6} </math>.

*<math>\frac{d}{dz} \ln \xi \left(\frac{-z}{1-z}\right) = 
 \sum_{n=0}^\infty \lambda_{n+1} z^n</math>
כאשר 

* <math>\lambda_n = \frac{1}{(n-1)!} \left. \frac{d^n}{ds^n} 
\left[s^{n-1} \log \xi(s) \right] \right|_{s=1} = \sum_{\rho} \left[1- 
\left(1-\frac{1}{\rho}\right)^n\right]</math>

כאשר ρ מוגדרת להיות השורשים הלא-טריוויאליים של פונקציית זטא של רימן. הטור למעלה חשוב מאוד לקריטריון לי, אשר אומר שהשערת רימן שקולה לכך ש-<math>\lambda_n>0</math> לכל <math>n</math> חיובי.

*<math>\Xi(s) = \Xi(0)\prod_\alpha \left(1 - \frac{s}{\alpha} \right)</math>

כאשר <math>\alpha</math> מוגדרת להיות השורשים של <math>\xi</math>.

==קישורים חיצוניים==
* 

קסי
קטגוריה:אנליזה מרוכבת
קטגוריה:תורת המספרים האנליטית
קטגוריה:פונקציות זטא
קטגוריה:טורים מתמטיים
קטגוריה:השערת רימן
קטגוריה:ברנהרד רימן
המכון לחקר האינטרנט של אוניברסיטת אוקספורד

המכון לחקר האינטרנט של אוניברסיטת אוקספורד (באנגלית: The Oxford Internet Institute; בראשי תיבות: OII) הוא מכון אקדמי בֵּין־תְּחוּמִי, השייך לאוניברסיטת אוקספורד באנגליה. המכון בוחן את בהשלכות החברתיות של האינטרנט, ומתמקד בעיצוב מחקר ומדיניות אינטרנט. המכון חבר עיקרי בפרויקט האינטרנט העולמי.

המכון נוסד בשנת 2001, על ידי דרק וואיט (Derek Wyatt), אז חבר הפרלמנט הבריטי ואנדרו גרהאם, המנהל של בייליול קולג'. פרופסור ויליאם דאטון, שימש כמנהל הראשון של המכון משנת 2001 עד שנת 2011. כיום מנהלת המכון היא פרופסור ויקטוריה נאש.
 
נושאי המחקר במכון מגוונים ועוסקים בין היתר באינטרנט ובריאות, השפעת האינטרנט על הפוליטיקה, הפוליטיקה של האינטרנט, סייבר סקיוריטי וגאוגרפיה של האינטרנט. המכון עוסק גם במחקר על ויקיפדיה, בין היתר על מלחמות עורכים בוויקיפדיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוני מחקר רב תחומי
קטגוריה:אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:מחקר האינטרנט
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אינטרנט
פונקציית ליוביל

במתמטיקה, פונקציית ליוביל (על שם המתמטיקאי הצרפתי ז'וזף ליוביל) היא פונקציה אריתמטית חשובה בתורת המספרים, אשר לכל <math>n</math> טבעי היא מוגדרת על ידי:
:<math>\lambda(n)=(-1)^{\Omega(n)}</math>
כאשר <math>\Omega(n)</math> הוא מספר המספרים הראשוניים המחלקים את <math>n</math>.

ניתן לראות כי <math>\Omega(ab)=\Omega(a)+\Omega(b)</math>, אזי <math>\lambda(ab)=\lambda(a)\lambda(b)</math>. למספר 1 אין גורמים ראשוניים, לכן <math>\Omega(1)=0</math> ומכאן <math>\lambda(1)=1</math>. בנוסף:
:<math>\sum_{d|n}\lambda(d)=\begin{cases}1&:n=k^2\\0&:n\ne k^2\end{cases}</math>
ניתן לראות כי פונקציית ליוביל והערך המוחלט של פונקציית מביוס הם הופכי דיריכלה.

פונקציית ליוביל מופיע גם בטורים של פונקציות אחרות, לדוגמה
*<math>\frac{\zeta(2s)}{\zeta(s)}=\sum_{n\,=\,1}^\infty\frac{\lambda(n)}{n^s}</math>
*<math>\sum_{n\,=\,1}^\infty\lambda(n)\frac{q^n}{1-q^n}=\sum_{n\,=\,1}^\infty q^{n^2}=\frac{1}{2}\left(\vartheta_3(q)-1\right)</math>
כאשר <math>\vartheta_3(q)</math> היא פונקציית תטא של יעקובי .

לאורך השניים הוצגו שתי השערות בנוגע לפונקציית ליוביל, אך שתיהן הוכחו כשגויות. הטענה הראשונה הייתה שאם נגדיר את הפונקציה <math>L(n)=\sum_{k\,=\,1}^n\lambda(k)</math>, אז <math>L(n)\le0</math> לכל <math>n>1</math>. השערה זו ידועה בתור השערת פוליה והוצא על ידי ג'ורג' פוליה בשנת 1919, אך הוכחה כשגויה בשנת 1980, למשל עבור <math>n=906150257</math>. הטענה השנייה הייתה שאם נגדיר את הפונקציה <math>T(n)=\sum_{k\,=\,1}^n\frac{\lambda(k)}{k}</math> אז <math>T(n)\ge0</math>. השערה זו הוכחה כשגויה בשנת 1958, ולמעשה לפונקציה יש נקודות שליליות רבות. אם השערה זו הייתה נכונה, היה הדבר מוביל להוכחת השערת רימן, כפי שהראה פאל טוראן.

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:תורת המספרים
ליוביל
העמותה הישראלית לסרטן ריאה

העמותה הישראלית לסרטן ריאה היא עמותה ישראלית הפועלת לקידום המודעות לסרטן ריאה ותמיכה בחולים ובני משפחותיהם.
העמותה עוסקת בסוגיות הקשורות בחולי סרטן ריאה ובני משפחותיהם. בראש מטרות העמותה, תמיכה בחולה האונקולוגי וקרוביו, כולל עזרה בהנגשת מידע רפואי, הנגשת טיפולים מתקדמים, סיוע במיצוי זכויות, פעילויות להעלאת המודעות למחלה, מניעתה, גילוי מוקדם ועוד, שלא למטרת רווח. העמותה מחויבת לקוד אתי. העמותה מקדמת משנת 2016 את הכללת תוכנית הסקר לאבחון מוקדם של סרטן ריאה בישראל והגישה את הטכנולוגיה להכללה בסל הבריאות לשנת 2019 בפעם השלישית. התוכנית כוללת סיטי נמוך עצמה לקבוצת סיכון, מעשנים עם רקע של 30 שנות חפיסה ומעל לגיל 55. הוכח מדעית כי סקר כזה יכול להוריד תמותה בין 26%-40% תלוי במין הנבדק ועיקר גדולתו בגילוי סרטן ריאה בשלב 1 ולא בשלב מתקדם גרורתי.

==רקע להקמת העמותה==
העמותה היא עמותת החולים הראשונה בישראל המיועדת לחולי סרטן ריאה. היא הוקמה בשנת 2014 על ידי ד"ר שני שילה, רופאת שיניים וחוקרת בתחום הביוטק, המשמשת כמנכ"לית העמותה, בעקבות ההתמודדות האישית והליווי של בעלה שחלה ב-2011 בסרטן ריאה. בעקבות החוויה האישית, ולצד ההתוודעות לחסכים בתחומים שונים הנוגעים גם לחולה וגם למי שמלווה אותו, הוגדרו מטרות העמותה.
יו"ר והמייסד השותף של העמותה הוא הפרופ' ניר פלד, מומחה ברפואה פנימית, ריאות ואונקולוגיה, מנהל המכון האונקולוגי בסורוקה, המרכז הרפואי סורוקה. פרופ' פלד מכהן כיו"ר הוועדה והבינלאומית למניעה ואבחון מוקדם של סרטן הריאה וכפרופסור חבר בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר, באוניברסיטת תל אביב.

==מטרות העמותה==
#הפצת מידע רפואי עדכני וחדשני בתחום סרטן הריאה
#תמיכה והדרכה לחולים ולמשפחות המתמודדים עם סרטן הריאה
#עזרה במיצוי זכויות לחולי סרטן הריאה ובני משפחותיהם
#תמיכה במימון וקידום חקר סרטן הריאה
#עידוד תוכניות לאבחון מוקדם של סרטן הריאה
#פעילות להכללת טיפולים חדשים בסל התרופות לקבוצות החולים השונות של המחלה.
#קידום הפעילות הציבורית כנגד קונצרן הטבק להגבלת העישון ולהורדת מספר המעשנים בישראל

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:ישראל: עמותות
עידו אופק

עידו (זיגו) אופק (נולד ב-9 ביולי 1976) הוא פזמונאי, מלחין, מפיק מוזיקלי, גיטריסט וזמר ישראלי.

==ביוגרפיה==
זיגו, בשמו המלא עידו אופק, נולד וגדל במושב ניר צבי.

בשנת 1998 ייסד ביחד עם איתי גלוסקא את להקת "הדורבנים", אליהם הצטרפו גיא מזיג, אייל מזיג ורון אלמוג ויחד הוציאו שלושה אלבומים (אלבומם האחרון ללא גלוסקא).

בשנת 2005 הצטרף ללהקת "דבק" שכללה חברי ילדות מהמושב: בועז ריינשרייבר - גיטרה ושירה, גדי רונן - קלידים ושירה ונדב ברקן - תופים. הלהקה הוציאה שני אלבומים יחד.

במקביל היה חבר, כותב ומנהל מוזיקלי גם בקבוצת הבידור "הגדוד העברי", יחד עם מוריה זרחיה, יניב ביטון, רוית יעקב, דקלה הדר, עומר עציון, שלומי טפיארו ויעל טל שהיא גם אשתו. הקבוצה הוציאה שתי תוכניות בידור והופיעה ברחבי הארץ.

לאחר התפרקות "הדורבנים" בשנת 2009 המשיך זיגו לכתיבת שירים והפקה מוזיקלית לאמנים שונים, ובנוסף כתב מוזיקה לתיאטרון, לפרסומות ולתוכניות טלוויזיה.

בשנת 2012 הוציא אלבום סולו בשם "מדבר אל עצמי".

בשנת 2021 יצר בשיתוף עם אבישי פרידלר אלבום ומופע שירי ילדים בשם "ראשטוב", בהשתתפות ג'וי ריגר, דוד שאול וכנרת לימוני. הסינגל הראשון, "יום חדש", ראה אור ב-2 בינואר 2022.

בנובמבר 2022 הכריזו "הדורבנים" על איחוד לטובת סיבוב הופעות, שהחל בפברואר 2023.

ביוני 2023 הוציא את השיר "אתם החיים".

זיגו מתגורר בתל אביב עם אשתו ובנו.

==דיסקוגרפיה==
אלבומי סולו
* מדבר אל עצמי, 2012

להקת דבק
* דבק, 2005
* נגרים, 2006

הדורבנים
* קובי, 2003
* לוי, 2006
* אחד אחרי השני, 2009

== קישורים חיצוניים ==

* [http://zigo.bandcamp.com/ זיגו באתר בנדקמפ]
* [https://www.youtube.com/user/Zigofek/ הערוץ הרשמי של זיגו ביוטיוב]
* [http://shironet.mako.co.il/artist?lang=1&prfid=1992 זיגו באתר "שירונט"]
* [https://web.archive.org/web/20151117132701/http://www.epesmusic.co.il/index.php?id=84 האלבום "מדבר אל עצמי" באתר "אפס מוזיקה"]
* [http://www.ishim.co.il/p.php?s=עידו+אופק זיגו באתר "אישים"]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:ניר צבי: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי רמלה-לוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976