OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יער השלום

שביל הליכה ביער
טיילת ארמון הנציב בפאתי היער
מבקרים בטיילת ארמון הנציב. ברקע: יער השלום.
250px
יער השלום הוא יער במרכז ירושלים, בין טיילת ארמון הנציב לאבו תור. היער נטוע ברובו עצי אורן, ברוש וארז ובשטחו עובר נחל אצל המתחבר לנחל קדרון. בעבר היער היה גדול הרבה יותר אך הוא הולך ונעלם בעקבות בנייה, הצתות ושפכי פסולת בניין.

==היסטוריה==
היער ניטע על ידי קק"ל ב-1968 על שטח של כ-400 דונם באזור שהיה לפני מלחמת ששת הימים שטח ההפקר בין ירושלים הירדנית והישראלית, במלאת שנה לשחרור ירושלים ו-20 שנה למדינת ישראל. טקס ההכרזה על היער נערך ביום העצמאות, בנוכחת שר החוץ אבא אבן וראש העיר טדי קולק. היער נחנך ביולי 1968, לאחר שניטעו בו 35,000 עצים.

היער הוכשר לשמש כמרכז נופש ומרגוע ונבנו בו פינות ישיבה ומרכז נטיעות לתיירים. ביער הוקמה מצבה לזכר הספורטאים שנרצחו באולימפיאדת מינכן ב-1972, וכן גלעד לזכר 76 חללי גדוד 68 של חטיבת ירושלים, שנפלו במעוזי קו בר-לב בתעלת סואץ, במלחמת יום כיפור.

לכבוד חגיגות שלושת אלפים שנה לירושלים, בתחום היער הוקם "גן ילדי ישראל", בו הוקמו תצפיות על אתרים המייצגים תקופות שונות בתולדות העיר. ראש ממשלת איטליה, סילביו ברלוסקוני, נשיא ברית המועצות לשעבר מיכאל גורבצ'וב, הזמר חוליו איגלסיאס ועוד אישים מפורסמים נטעו עצים ביער.

==נחל אצל==

בתחום היער עובר נחל אצל (ואדי יאצול) שהוא אחד מיובליו העיליים של נחל קדרון בדרום מזרח ירושלים, בין הר אצל (רכס ארמון הנציב) לשכונת אבו תור.

===אמת מים===
בערוץ נחל אצל במעלה הנחל התגלו שרידים של אמת המים התחתונה מימי בית שני, שהובילה מים ממעיינות גוש עציון לירושלים. האמה מגיעה מבית לחם, חוצה במנהרה את רכס ארמון הנציב - הר אצל, ויוצאת למעלה נחל אצל. משם האמה עוברת בגבעת חנניה ונכנסת לעיר העתיקה דרך הר ציון. באזור נחל אצל נשתמרה האמה היטב וניתן לראות את מהלכה המקורי ואת צינור החרס שהותקן בתקופה העות'מאנית.

===מערות קברים===
על דופן מצוק הנחל נחצבו מערות קבורה רבות המתוארכות לתקופה ההרודיאנית. המערות בנויות כאשכולות של חדרים החצובים בסלע. בדפנות החדרים חצובים כוכים ששימשו להצבת גלוסקמאות.

ריכוז המערות יוצר מתחם קבורה מוגדר והן מהוות מדגם מייצג של תרבות וטכנולוגית קבורה מתקופת הורדוס.
בחפירות שנערכו באתר על ידי רשות העתיקות, נתגלו גלוסקמאות מעוטרות ועליהן כתובות בעברית.

==מרכז המבקרים==
עמותת אלע"ד מפעילה מרכז מבקרים במתחם קק"ל ביער. במתחם נמצאים משרדי מכון מגלי"ם, משרדים של אלע"ד, נקודת מפגש היציאה לסיורי סגווי בטיילת ארמון הנציב ואזור קמפינג עירוני בתפעולה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hadashot-esi.org.il/report_detail.aspx?id=331&mag_id=111 יער השלום] באתר רשות העתיקות

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזרח ירושלים
קטגוריה:ירושלים: גנים ופארקים
השלום
קטגוריה:אבו תור
קטגוריה:רכס ארמון הנציב
צ'חאלתה (נהר)

נהר צ'חאלתָה (בגאורגית: ჩხალთა) הוא נהר באבחזיה גאורגיה הזורם בין הרכס הראשי של הרי הקווקז המערבי לבין רכס הרי צ'חאלתה. הוא מתמזג עם הנהרות אדנגה ומארוח וזורם יחד עימם לנהר קודורי בגובה של 600 מטר מעל פני הים נמצא הכפר צ'חאלתה, שעד ליולי אוגוסט 2005 היה מקום מושבה של מיליציית מונאדירה.

ערוץ הנהר עמוק וחשוך, ומאופיין בצמחייה צפופה של יערות עצי אורן, אשור ואשוח. הנהר זורם בינות להרים החשובים ביותר בקווקז המערבי: דומבאי-אולגן המתנשא לגובה 4,047 מטר ו-17 הרים שפיסגתם גבוה מ-3,000 מטר מעל פני הים, כולל מארוחה-באשי, אצאוט, סופרודז'ו ופטיש.

בחפירות ארכאולוגיות באגן צ'חאלתה נתגלו דולמנים.

== מקורות ==
* ניקולאי בונדרייב (1981), [http://www.abkhaziya.org/books/mountabkhazia.html בהרי אבחזיה], 
* [http://mapk37.narod.ru/map2/indext.html מפות טופוגרפיות], ו-

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאורגיה: נהרות
קטגוריה:אבחזיה: נהרות
קטגוריה:קווקז: נהרות
מספר נגיע

בתורת המספרים, מספר טבעי שהוא סכום המחלקים האמיתיים של מספר כלשהו נקרא "מספר נגיע", ומספר שלא ניתן להציג בצורה הזו הוא "מספר בלתי נגיע". לדוגמה, 4 הוא "נגיע" משום שהוא שווה לסכום המחלקים של 9, מלבד 9 עצמו (היינו 1+3). לעומת זאת, 2, 5, 52 ו- 88 אינם נגיעים. 

מקובל לסמן את הפונקציה המסכמת את המחלקים של n בסימן <math>\ \sigma(n)</math>, וכך המספרים הנגיעים הם אלו השייכים לקבוצה <math>\ \{\sigma(n)-n\}</math>; השאר הם בלתי נגיעים.

המתמטיקאי פאול ארדש הוכיח שישנם אינסוף מספרים בלתי נגיעים. כל מספר מהצורה <math>\ p+q+1</math> (כאשר p ו-q ראשוניים שונים) הוא סכום מחלקים (של pq) ולכן נגיע. מגרסה מעט חזקה של השערת גולדבך (לפיה כל מספר זוגי הוא סכום של שני ראשוניים שונים), נובע לפיכך שכל מספר אי-זוגי מלבד 5 הוא נגיע. כל מספר הגדול ב-1 ממספר ראשוני p הוא בהכרח נגיע כי הוא שוה לסכום המחלקים של p<sup>2</sup>. גם המספרים המשוכללים הם נגיעים, בהיותם שווים לסכום המחלקים האמיתיים של עצמם.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://mathworld.wolfram.com/UntouchableNumber.html הסבר (באנגלית) לקשר בין השערת גולדבך לטענה לפיה כמעט כל מספר איזוגי הוא נגיע, מאתר MathWorld]
* 

נגיע
סינגל (אמסטרדם)

דוכני ה[[בלומנמארקט (שוק הפרחים) צפים על הסינגל.]]
[[הכנסייה הלותרנית העגולה.]]
מפת אמסטרדם משנת 1544 לערך, העיר מוקפת על ידי תעלת הסינגל
הסינגל (בהולנדית: Singel) היא תעלה אשר הקיפה את העיר אמסטרדם שבהולנד במהלך ימי הביניים ושימשה כחפיר הגנה עבור העיר עד שנת 1585 עת גדלה העיר והתפשטה מעבר לתעלה. התעלה עוברת ממפרץ האיי בסמוך לתחנת הרכבת המרכזית של אמסטרדם, עד כיכר מונטפליין שם נפגשת התעלה עם נהר האמסטל. כיום הסינגל היא הפנימית מבין התעלות המעגליות של העיר אמסטרדם. 

על גדת התעלה ממוקמת הכנסייה הלותרנית הישנה שנבנה בין השנים 1632–1633, הכנסייה הלותרנית העגולה ("הכנסייה הלותרנית החדשה") שנבנתה בין השנים 1668–1671, הספרייה של אוניברסיטת אמסטרדם, וכן הבלומנמארקט - שוק הפרחים של אמסטרדם הממוקם על גדות התעלה, כאשר חלק מדוכני השוק הם רפסודות הצפות על התעלה.

==שמות התעלה==

עד המאה ה-15 נודעה התעלה בשם סטדחראכט (Stedegracht - "תעלת העיר"). במהלך המאה ה-17 כונתה התעלה בשם קונינגסחראכט (Koningsgracht - "תעלת המלך" על שמו של המלך אנרי הרביעי, מלך צרפת אשר צידד ברפובליקה ההולנדית בתקופה זו). מקטע התעלה שבין הספאו לבין הליינבאנסטך (Lijnbaanssteeg) כונה בעבר "רציף לונדון" (Londense Kaai - "לונדנסה קאי") או "הרציף האנגלי" (Engelse Kaai - "אנגלסה קאי"), מאחר שעגנו באזורו בעיקר ספינות שהפליגו בין אמסטרדם לבין לונדון.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמסטרדם: תעלות
סמל מלאווי

שלט האצולה של מלאווי מבוסס על סמל קודם של המושבה הבריטית ניאסלנד. הסמל נתמך על ידי אריה (משמאל) ונמר (מימין), מתחתיהם נמצא קלף ועליו כתוב המוטו של המדינה: "אחדות וחופש".

== ראו גם == 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלאווי: סמלים לאומיים
מלאווי, סמל

מלאווי
קטגוריה:אריות בתרבות
קטגוריה:נמר בתרבות
משמרות זה"ב בישראל

משמרות הזה"ב בישראל
משמרות זה"ב ב[[עופרה]]
משמרות זהירות בדרכים (בראשי תיבות: משמרות זה"ב) הם מתנדבים (בדרך כלל צעירים, תלמידים) שתפקידם לשמור שתלמידי בתי הספר יחצו בבטחה את הכבישים המובילים לבית הספר.

בישראל, חברי משמרות הזה"ב עוברים הדרכה מאת שוטרי משטרת ישראל ומוסמכים לצאת לכבישים בהם מסומנים מעברי חצייה בסביבות בתי ספר ולהקפיד על כך שבעת חציית הולכי רגל, יעצרו כלי הרכב שבכביש<ref>[https://www.infocenters.co.il/rsa/multimedia/%D7%90%D7%A4%D7%A7%D7%98%D7%99%D7%91%D7%99%D7%95%D7%AA%20%D7%9E%D7%A9%D7%9E%D7%A8%D7%95%D7%AA%20%D7%94%D7%96%D7%94%D7%91.pdf דו"ח מחקר על אפקטיביות משמרות הזה"ב] שהוכן על ידי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים</ref><ref></ref>. לרוב ניתן לזהות את חברי משמרות הזה"ב באמצעות המעילים מחזירי האור, ותמרור ה"עצור" שבידיהם.

בשנת הלימודים תשס"ג פעלו 60% מתלמידי כיתות ה'-ו' במשמרות הזה"ב.

==היסטוריה==
ארגון "משמרות הזה"ב בישראל" החל את פעילותו בירושלים בחודש אוקטובר 1948. קלמן רביב (ריבק) שהיה מורה לספורט בבית הספר "תחכמוני" ביחד עם סמל המשטרה, אברהם מוזס הגו את הרעיון ובסיוע מנהל בית הספר מרדכי ינון הקימו את "משמר הביטחון" לשעות שבהן התלמידים מגיעים ועוזבים את בית הספר. שמונה תלמידי כיתה ח' היו הראשונים שהוכשרו לתפקיד. משם התפשט הרעיון לשאר בתי הספר בירושלים ובהמשך לכל הארץ. כחצי שנה לאחר מכן הקים השוטר דני רוזוב בתל אביב את "משטרת ילדים למשמר הביטחון" בשנת 1949 . ב-30 במרץ 1949, הסתיים הקורס הראשון בגימנסיה הרצליה בו הוכשרו 130 תלמידים בני 12–14 לבצע את תפקידם. 
בשנת 1952 החליט מנכ"ל משרד החינוך, ברוך בן יהודה, להקים במשרד מחלקה שתעסוק בבטיחות בדרכים. קלמן רביב שהגה את רעיון משמרות הבטיחות מונה לרכז את הנושא במחוז ירושלים.

==הדרכת משמרות זה"ב==
בשנת הלימודים תשס"ג עסקו בהכשרת תלמידים בנושא משמרות הזהירות בדרכים כ-30 שוטרות הדרכה. מרכז מידע ומחקר של הכנסת הגיש בשנת 2003 דו"ח לוועדת החינוך והתרבות אשר ממצאיו מעלים כי כמות זו של מדריכים אינה מספקת עבור כלל בתי הספר הזקוקים להדרכה. שנה לאחר מכן לא הדריכו מדריכות אזרחיות ומורות חיילות בתוכנית משמרות הזה"ב.
בשנת 2007 הדריכו 57 שוטרות הדרכה ב-794 בתי ספר בישראל. נוסף על התפקיד של שמירת ביטחונם של הולכי הרגל בדרך, תפקיד משמרות הזה"ב עשוי ללמד את התלמידים המתנדבים בו מידה של אחריות אישית.

הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים מפעילה יחד עם משרד החינוך את פעילויות ההסברה בבתי הספר ובגני הילדים<ref></ref>. הרשות אף נטלה על עצמה את הטיפול ברישום דו"חות האזהרה שמכינים ילדי משמרות הזה"ב. המועצה משגרת מכתבי אזהרה ומכתבים אישיים לנהגים, שדווח עליהם כי עברו עבירה. למרות קיצוץ בתקציבי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בסוף שנת הלימודים תשס"ח, פעילות משמרות הזהב לא הופסקה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=b_oEcPFzAQ4&feature=em-uploademail הדרכת תלמידים לזהירות בדרכים], יומני כרמל יולי 1951
* [https://www.youtube.com/watch?v=5s_dTsttsh4#t=78 "הנוער על משמר הביטחון בדרכים"], יומני כרמל יוני 1954 <small><small>(התחלה 1:18)</small></small>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בטיחות ילדים
קטגוריה:ישראל: רווחת הילד
קטגוריה:ישראל: חינוך
קטגוריה:בטיחות בתחבורה בישראל
קטגוריה:בית ספר
בן ציון ורבין

מחלקת ילדים בבית חולים הדסה. מימין: ד"ר ורבין הצעיר

בן ציון ורבין (23 בינואר 1913 - 7 בדצמבר 2009) היה רופא ילדים ישראלי אשר כיהן במשך שנים רבות כמנהל מחלקה בבית החולים הדסה בתל אביב. ורבין כיהן, בין היתר, כפרופסור לרפואת ילדים בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.

== ביוגרפיה ==
בן ציון ורבין נולד בעיר אומסק שבסיביר ליוסף ורבין. בגיל חמישה חודשים עלה לארץ ישראל עם משפחתו שהתגוררה בתחילה בשכונת נווה צדק, שם עברה עליה מלחמת העולם הראשונה. עם גמר הלחימה עברה המשפחה להתגורר ברחוב אלנבי בתל אביב. בשנת 1923 עברה המשפחה להתיישבות חלוצית ביישוב באר יעקב.

ורבין למד בגימנסיה העברית "הרצליה" אותה סיים ב-1930, ובשנת 1931 נסע לרומא ללימודי רפואה בספיאנצה - אוניברסיטת רומא, אותם סיים בשנת 1937.
לאחר גמר הלימודים נסע לווינה לקבלת ייעוץ רפואי, ובזמן שהותו בעיר היה עד לכניסתו של היטלר לווינה באפריל 1938 ואף עמד מטרים ספורים מן הצורר עת זה נשא את נאומו.

עם שובו לארץ ישראל שימש רופא של הקיבוצים עין גב, נען ואחרים כאשר במקביל, כחבר "ההגנה", שימש אחראי השירותים הרפואיים באזור. בתחילת שנות הארבעים עבר השתלמויות רפואיות בבילינסון ובית חולים העמק. 
בשנת 1943 שב לתל אביב, רכש דירה בשדרות רוטשילד והחל לעבוד במחלקת הילדים של בית החולים העירוני תחת הנהלתו של פרופסור לודוויג פרדיננד מאייר. בין השנים 1948-1945 היה אחראי לשרותי רפואת הילדים הציבורית של העירייה. במאי 1948 קיבל פרס מעירית תל אביב על מחקר רפואי שלו. 

בשנת 1949 התמנה למנהל מחלקת ילדים ב' בבית החולים, משרה אותה מילא עד פרישתו ב–1981. בשנת 1949 התמנה כאחראי לשרותי רפואת הילדים במשלחת הרפואית שאורגנה על ידי הסוכנות היהודית לטיפול בעולי צפון אפריקה בתחנת הביניים, מרסיי אשר בצרפת.

במהלך השנים מילא שורה של תפקידים חשובים בממסד הרפואי הישראלי, בהם יו"ר האיגוד לרפואת ילדים בישראל בין השנים 1975-1972. ורבין מונה לפרופסור קליני באוניברסיטת תל אביב בשנת 1973, וב-1979 מונה לפרופסור מן המניין קליני לרפואת ילדים. בין השנים 1981-1976 היה ראש החוג לרפואת ילדים.

כמנהל מחלקת ילדים חינך והכשיר עשרות רופאי ילדים ופרסם מעל 50 עבודות מדעיות בעיתונות הרפואית בישראל ומחוצה לה.
במקביל לפעילותו בישראל היה מרצה אורח באחדים מבתי החולים לילדים המפורסמים בעולם, בהם בית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין בניו יורק.

פועלו זכה להערכה רבה הן מטעם עמיתיו, שבחרו בו כיקיר החברה הישראלית לפדיאטריה קלינית (חיפ"ק), והן על ידי הממסד ובעיקר עיריית תל אביב שהעניקה לו את פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית בשנת 1987 ותואר יקיר העיר תל אביב בשנת 1994.

ורבין היה נשוי לפניה לבית טאובה (עד למותה) ונולדו להם שני ילדים: בת, דורית, שנישאה לפוליטיקאי יוסי שריד ובן, ד"ר נחום ורבין הנשוי לשחקנית בתיה ברק. הבן הוא כירורג והיה רופא מוצב המזח במלחמת יום הכיפורים, ונפל בשבי המצרי. נכדתו של בן ציון היא המתרגמת והעורכת רנה ורבין, ונכדו הוא הסופר ישי שריד.

נפטר בגיל 96.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
בן ציון
קטגוריה:זוכי פרס סולד
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל מרכז רפואי העמק
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1994
קטגוריה:רופאי ילדים ביישוב
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:באר יעקב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
וסט היילנד ויי

מעבר ההרים Devil's Staircase
וסט היילנד ויי (באנגלית: West Highland Way; בתרגום חופשי לעברית: "דרך הרמות המערבית") הוא טרק פופולרי בסקוטלנד באורך 152 קילומטרים. המסלול מתחיל במילגאי, צפונית לגלאזגו, ומסתיים בפורט ויליאם שבהיילנדס. כ-85,000 איש הולכים לאורך המסלול בכל שנה.

==המסלול==
שילוט עם סמל המסלול

המסלול עובר בדרכים עתיקות רבות, דרכי הובלת בקר, דרכים צבאיות ודרכי כרכרה ישנות. מקובל ללכת את המסלול מדרום לצפון שכן החלקים הדרומיים של המסלול נחשבים לקלים ומתונים יותר ואילו החלקים הצפוניים להרריים וקשים יותר ובשל כך דורשים הכנה פיזית המושגת על ידי הליכה בחלקים הדרומיים.

המסלול מתחיל רשמית במרכז העיירה מילגאי, מקום בו מוצב אובליסק גרניט גדול המשמש לסימון נקודת ההתחלה. רוב המטיילים מגיעים דרך תחנת הרכבת הסמוכה. מאלייג היא עיירה על הגבול הצפוני של אזור גלאזגו העירוני, כך שהמסלול ממשיך בשטחים פתוחים. המסלול ממשיך בדרכי עפר, מסילת רכבת נטושה, דרך פארק המלכה אליזבת ומגיע לבלמאה בלוך לומונד. מכאן, המסלול עוקב אחרי חופיו המיוערים והמבודדים של הלוך.

המסלול עולה צפונה לקריאנלריך ומשם צפון מערבה לטינדראם. צפונית לטינדראם הדרך נכנסת לגלן אורכי לפני המעבר דרך ראנוצ' מור והירידה לגלן קו. מכאן הדרך מטפסת במדרגות השטן (Devil's Staircase) ויורדת בתלילות לקינלוכלבן שבגובה פני הים. החלק האחרון עובר בהרי ממור על דרך צבאית ישנה ויורד לגלן נביס, משם לפורט ויליאם.

מטיילים רבים מסיימים את הטיול בטיפוס לפסגת ההר הגבוה בבריטניה - בן נוויס, הממוקם במרחק של כ-3 קילומטרים מן העיירה פורט ויליאם.

ההליכה במסלול מצפון לדרום נחשבת לקשה יותר מכיוון שהחלקים הצפוניים של השביל הרריים ומבותרים יותר ביחס לחלקים הדרומיים. ההולך צפונה נהנה בתחילת המסלול מקטעים מישוריים וסמוכים למקומות יישוב, אשר מאפשרים לו להתרגל להליכה לקראת הקטעים התלולים והמבודדים יותר בצפון.

==דרכי הגעה==
את המסלול ניתן להתחיל משני הקצוות שלו- מילגאיי בדרום או פורט ויליאם בצפון. כמו כן ניתן להתחיל את המסלול באמצע על ידי שימוש בתחבורה ציבורית לאחת מהעיירות שנחצות על ידי הדרך.

==לינה==
לפי החוק הסקוטי ניתן ללון במחנאות בכל נקודה שאינה שטח פרטי או אתר מורשת וכל עוד המטייל פועל לפי קוד השמירה על איכות הסביבה. לפיכך הלינה לאורך המסלול מתאפשרת לכל אורכו מלבד מקטע של 22 ק"מ (15 מייל) בין דריימן לרובדנדרון, לאורך הגדה המזרחית של אגם לוך לומונד, שבה היא אינה מתאפשרת על מנת שהאזור יוכל להשתקם עקב שימוש פוגעני ומשחית בסביבה. לאורך השטח המדובר אסור לישון מחוץ לאתרים מוסדרים ואסור לשתות אלכוהול.

מלבד מחנאות מציעה הדרך אפשרויות לינה רבות- הוסטלים, בקתות (המכונות בעגה המקומית "בות'י"), חדרי אירוח, B&B ועוד. בשיא העונה (יוני-אוגוסט) מומלץ להזמין מקום לינה מספר ימים מראש עקב מספר המטיילים הרב הגודש את המסלול בתקופה זו.

==המרוץ==
מאז 1991, כל שנה מתקיים מרוץ לאורך המסלול מדרום לצפון. המרוץ מתחיל באחד לפנות בוקר ביום שבת באמצע חודש יוני. הרצים עוברים את 153 הקילומטרים ללא הפסקה. שיאן המהירות הנוכחי הוא ג'אז בראג עם זמן של 15:44:50 שנקבע ב-24 ביוני 2006. שיאנית המהירות היא קאגי המילטון עם זמן של 17:16:20 שנקבע ב-2007.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.westhighlandwayrace.org/ אתר המרוץ]

קטגוריה:סקוטלנד: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: דרכים וכבישים
קטגוריה:טרקים
קטגוריה:היילנדס
קאסאטו מארו

קאסאטו מארו (ביפנית: 笠戸丸; בתעתיק לועזי: Kasato Maru) הייתה אונייה מעורבת לנוסעים ומשא, שהסיעה בשנת 1908 את קבוצת המהגרים הראשונה מיפן לברזיל בעקבות הסכם שנחתם בין שתי המדינות.

"קאסאטו מארו"
"קאסאטו מארו" בנמל סנטוס
==ראשית תולדותיה==
בסוף שנת 1899 תכננה חברת הספנות הבריטית Pacific Steam Navigator Company לבנות מספר אוניות קיטור על מנת לחדש את צי האוניות שלה. מבין האוניות שנבנו היו צמד אוניות תאומות, "פוטוסי" (Potosi) ו"גליסיה" (Galicia), שנבנו במספנות ויגאם ריצ'רדסון (Wigham Richardson), בסמוך לניוקאסל. "פוטוסי" הושקה ביוני 1900 ונועדה להיות אונייה מעורבת לנוסעים ולמשא. עוד בטרם הפליגה תחת שם זה נרכשה "פוטוסי" על ידי הדוברופלוט הרוסי, והותאמה להובלת חיילים, כ-2,000 במספר. היא יצאה לנמל אודסה בספטמבר 1900 כשהיא נושאת שם חדש: "קאזאן". ברוסיה צורפה "קאזאן" לצי המזרח הרחוק של רוסיה.

עם פרוץ מלחמת רוסיה–יפן הוסבה "קאזאן" לאוניית בית-חולים והוצבה בפורט ארתור. כשנפלה פורט ארתור לידי היפנים (בשנת 1905), עברה "קזאן" לידי הצי הקיסרי היפני ושמה הוסב ל-"קאסאטו מארו". הספינה הותאמה להובלת נוסעים והיא החזירה את החיילים שלחמו במנצ'וריה ליפן. בשנה שלאחר מכן נערכו בספינה שינויים במספנות טוקיו קיסן (Tokyo Kisen), והיא חנכה את הקו החדש בין יפן והחוף המערבי של אמריקה הדרומית. ה"קאסאטו מארו" הובילה מהגרים יפנים להוואי (ב-1906) ולמקסיקו (ב-1907).

==הובלת מהגרים לברזיל==
בשנת 1906 חתמו ממשלות ברזיל ויפן על הסכם, שהפך לאחר מכן לברית ידידות בין שתי המדינות ואיפשר הגירת יפנים לברזיל על מנת לשמש כפועלים חקלאיים. בשנת 1908 הסיעה "קאסאטו מארו" את קבוצת המהגרים היפנים הרשמית הראשונה לברזיל. המסע החל ב-28 באפריל 1908 בנמל קובה והסתיים כ-50 ימים לאחר מכן, ב-18 ביוני 1908, בנמל סנטוס שבמדינת סאו פאולו. במסע זה הובילה "קאסאטו מארו" 165 משפחות שמנו 781 איש ואישה, אשר היו בדרכם לעבודה באחוזות הקפה הגדולות שבמערב המדינה. על אף שמהגרים בודדים מיפן הגיעו לברזיל קודם ל"קאסאטו מארו", ואף הקימו יישוב חקלאי קטן במדינת ריו דה ז'ניירו, הרי ש"קאסאטו מארו" ציינה את תחילתה של הגירה רציפה של יפנים לברזיל, ועל כן נחשבת לתחילת דרכה של קהילת הברזילאים יפניים.

==במלחמת העולם השנייה==
ב-1942 גויסה "קאסאטו מארו" על ידי ממשלת יפן לצי המלחמתי כסיירת עזר (auxiliary cruiser). ב-9 באוגוסט 1945 הופצצה הספינה על ידי שלושה מטוסים סובייטים וטבעה בים ברינג בקרבת חצי האי קמצ'טקה. טרופת האונייה נמצאת בעומק של כ-18 מטרים והיא במצב טוב.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://web.archive.org/web/20080922060531/http://www.imigracaojaponesa.com.br/historiakasatomaru.html היסטוריה של קאסאטו מארו] 

קטגוריה:ברזיל: היסטוריה
קטגוריה:אוניות מלחמה רוסיות במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:ספינות מלחמה יפניות במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:אוניות נוסעים
קטגוריה:הגירה
קטגוריה:אוניות מלחמה יפניות שטובעו
קטגוריה:אוניות מלחמה יפניות במלחמת העולם השנייה
ההיילנדס הסקוטיים

מחוז הרמה (Highland) בסקוטלנד]]
ההיילנדס הסקוטיים (או הרמה הסקוטית, באנגלית: Scottish Highlands, בגאלית סקוטית: A' Ghàidhealtachd) הם אזור הררי היסטורי בצפון מערב סקוטלנד. אזור ההיילנדס משתרע על פני כמעט 10,000 קמ"ר, מאוכלס בדלילות ומאופיין ברכסי הרים רבים, בתוכם ההר הגבוה באיים הבריטים, בן נוויס. בעבר, היה האזור מאוכלס יותר, אך מאז המהפכה התעשייתית החל תהליך של הגירה מסיבית מהאזור לחלקים העירוניים של סקוטלנד. האוכלוסייה מונה כ-234,000 תושבים, המדברים שלוש שפות: אנגלית, סקוטית וגאלית. מבחינה תרבותית, נבדלת הרמה משפלת סקוטלנד ("Lowlands") במספר מאפיינים: רוב הרמה שייכת לאזור שהיה דובר גאלית סקוטית; וישנו דמיון מסוים בין התרבות המקומית לזו האירית — שפה גוידלית, ענפי ספורט ייחודיים ומוזיקה קלטית.

== כלכלה ==
ההיילנדס הוא האזור הגדול ביותר בייצור הוויסקי של סקוטלנד, בו מעל 47 מזקקות. זה גם הופך את האזור למוקד תיירותי, עם תיירים רבים המעוניינים לטעום את התוצרת המקומית.

בהיילנדס יש גם תעשיית עץ מרשימה, המספקת ניסור, ייצור עיסת נייר, וייצור סחורות בעלות ערך גבוה יותר.

הים שמסביב להיילנדס הוא העשיר בעולם לדגים.<ref></ref>
=== וסט היילנד ויי ===
וסט היילנד ויי הוא שביל הליכה שאורכו 154 קילומטרים (96 מיילים) וחוצה את מערב ההילנדס מדרום לצפון. השביל מתחיל בעיירה ומסתיים בעיירה פורט ויליאם. השביל נחשב ליפה ביותר בבריטניה ועובר דרך מספר עיירות ציוריות וכן לאורכו של לוך לומונד. נהוג לצעוד את השביל בשבעה ימים כששיא עולם בריצת הרים עומד על 15 שעות מדרום לצפון.

לאורך השביל סימון ברור והוא נוח למטיילים כיוון שהעיירות בדרך מתאימות לקליטת תיירים: מסעדות, פאבים, בתי מלון ואכסניות ולרוב סופרמרקטים שמחזיקים במפת השביל ושאר ציוד דרוש.

== דת ==
הרפורמציה הסקוטית של 1560, שהחלה בשפלה, חדרה במידה מועטה לחלקים הגבוהים של הארץ. הקתוליות נשארה הדת השלטת ברוב חלקי האזור, לעומת הפרוטסטנטיות הבריטית שהתפשטה ביתר הארץ.

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:Loch Gairloch.jpg
קובץ:Kyle of Durness.jpg
קובץ:Loch Long.jpg
קובץ:Scotland single track road.jpg
קובץ:Blaven geograph.jpg
קובץ:Inverness Ness Footbridge 15760.JPG
קובץ:Loch Maree.jpg
קובץ:Smoo Cave-Second Chamber.jpg
קובץ:Cape Wrath lighthouse.jpg
קובץ:N2_glenfinnan_viaduct.jpg
קובץ:Saddle and sgurr na sgine 06-07 086.jpg
קובץ:Loch_Scavaig,_Skye.jpg
Eilean Donan castle - 95mm.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.highland.gov.uk/ The Highland Council]
* [https://web.archive.org/web/20080518073246/http://www.ambaile.org.uk/en/ Am Baile – Highland History and culture]
* [http://www.walkhighlands.co.uk/ Walk Highlands]
* רמי דברת, [http://www.gotravel.co.il/travel/index.asp?p=2668 היילנדס – אזור ההר של סקוטלנד], באתר GoTravel
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:טרקים
קטגוריה:סקוטלנד: גאוגרפיה
שצ'י

שצ'י (רוסית: Щи, הגייה היסטורית "שְׁצִ'י", הגייה מודרנית "שִׁי"; אוקראינית: Щі "שְׁצִ'י") הוא מרק רוסי עממי העשוי בעיקר מכרוב. 

שצ'י הוא המנה הראשונה הנפוצה במטבח הרוסי במשך מאות בשנים – בין בגרסאותיו הדלות, המבוססות על כרוב ובצל בלבד, והנפוצות בקרב פשוטי העם, ובין בגרסאות העשירות העתירות בבשר ובשמנת חמוצה. טעמו הייחודי של השצ'י מתקבל מכך שמותירים אותו בתנור למשך שעות רבות לאחר תום בישולו.

מרק זה כה נפוץ עד אשר נוצרו סביבו פתגמים כגון "щи да каша — пища наша" (ברוסית: "שי דא קאשה - פישה נאשה", תרגום לעברית: "שצ'י ודייסה - מזוננו").

ישנם מגוון של מתכונים לשצ'י, אך כולם מבוססים על מספר מרכיבים עיקריים:
* כרוב
* בשר כלשהו, המוחלף לעיתים נדירות ביותר בדגים או בפטריות
* גזר או שורש סלרי
* תבלינים כשמיר, בצל, סלרי, עלי דפנה, שום ופלפל
* מרכיב חמוץ ככרוב כבוש, תפוחים חמוצים, שמנת חמוצה או מי ירקות כבושים

נהוג לאכול את השצ'י עם שמנת חמוצה מעליו, בליווי לחם שיפון.

בימים בהם אוסרת הכנסייה האורתודוקסית לאכול בשר ומוצרי חלב, שרבים הם בלוח השנה הרוסי העממי, מכינים שצ'י צמחוני.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח הרוסי: מרקים
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:המטבח הצמחוני
אייריס וג'ון

אייריס וג'ון (באנגלית: Iris) הוא סרט משנת 2001 המספר את סיפורה של הסופרת האירית אייריס מרדוק ויחסיה עם ג'ון ביילי. הסרט משווה בין התקופה של ראשית יחסיהם כשמרדוק (בגילומה של קייט וינסלט) בעלת האישיות הכריזמטית והדומיננטית, וביילי בן זוגה המלומד והביישן (יו בונוויל) ובין התקופה המאוחרת יותר בחייהם, כאשר מרדוק (כעת בגילומה של ג'ודי דנץ') חולה במחלת אלצהיימר וביילי (בגילומו של ג'ים ברודבנט) מטפל בה בביתם שבצ'ורלברי רואד בצפון אוקספורד.

ריצ'רד אייר ביים את הסרט לפי ספר הזכרונות של ג'ון ביילי "קינה לאייריס". הסצנות על החוף צולמו בסאות'וולד שבסאפוק, מקום שהיה חביב על אייריס מרדוק.

ברודבנט זכה על תפקידו בסרט בפרס האוסקר כשחקן משנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר. ג'ודי דנץ' הייתה מועמדת לאוסקר בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר, וקייט וינסלט הייתה מועמדת בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר.

==תקציר העלילה==
כאשר אייריס מרדוק הצעירה פוגשת את ג'ון ביילי, חבר ללימודים באוניברסיטת אוקספורד, היה הוא צעיר תמים העומד נבוך בפני האישה החופשייה בדעותיה, אישיותה הכובשת וכשרונה האמנותי הבולט. כמה עשורים אחר כך לא השתנה הרבה ביחסיהם, השניים חיים ביחד וג'ון מסור לאשתו המפורסמת. כאשר אייריס מתחילה לסבול מאמנזיה ומשטיון, ג'ון בחוסר תקווה ובתסכול רב מנסה לטפל בה. עם הזמן מצבה מדרדר עם התגברות מחלת אלצהיימר.

==שחקנים ראשיים==
* ג'ודי דנץ' - אייריס מרדוק
* קייט וינסלט - אייריס מרדוק הצעירה
* ג'ים ברודבנט - ג'ון ביילי
* יו בונוויל - ג'ון ביילי הצעיר
* פנלופי וילטון - ג'נט סטון
* ג'ולייט אוברי - ג'נט סטון הצעירה
* טימותי וסט - מוריס
* סמואל וסט - מוריס הצעיר
* קריס מרשל - ד"ר גודג'ון

==קישורים חיצוניים==
* 

ביקורות
* שירז גרד, [http://www.tau.ac.il/~shura1/1/paper12.PDF איריס וג'ון], בכתב העת "שורה ראשונה", גיליון ראשון, 2003
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:זקנה בקולנוע
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים בריטיים המבוססים על סיפור אמיתי
הפארק הלאומי קהורנגי

הפארק הלאומי קהורנגי (באנגלית: Kahurangi National Park) הוא פארק לאומי בצפון-מערב האי הדרומי של ניו זילנד. הפארק משתרע על פני 4,515 קמ"ר, חוצץ בין חבל החוף המערבי למחוז טסמן ומהווה את הפארק הלאומי השני בשטחו בניו זילנד. שמו של הפארק נובע משמו המאורי של האזור, שמשמעותו "נכס יקר ערך".

הפארק כולל מגוון גדול של נופים, צמחייה ובעלי חיים. הפעילויות העיקריות בו הן חקר מערות, רפטינג והליכה בטרקים, ביניהם גם טרק ההיפי (Heaphy Track), שנחשב לאחד משבעת הטרקים המובילים של ניו זילנד (ה-Great walks).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.doc.govt.nz/templates/PlaceProfile.aspx?id=38413 הפארק הלאומי קהורנגי]- באתר ה-DOC, מחלקת השימור של ניו זילנד

קהורנגי
קטגוריה:האי הדרומי
סאות'רן קומפורט

סאות'רן קומפורט (באנגלית: Southern Comfort) הוא ליקר פירות אמריקאי, העשוי מעשבים וויסקי המיוצר מאז 1874. הליקר מיוצר מתערובת של ויסקי, אפרסק, משמש, תפוז, וניל, סוכר וקינמון. תאגיד בראון-פורמן מחזיק במותג סאות'רן קומפורט.

הליקר זמין ב-50%, 38%, 35% וב-21% אלכוהול לנפח. באוסטרליה וניו זילנד הוא זמין רק ב-30%. נהוג לחשוב שהסאות'רן קומפורט מבוסס על בורבון, אך למעשה הוא מבוסס על תזקיק דגנים טבעי והצבע החום בא מהוספת צבע מאכל קרמל. לעומת זאת סאות'רן קומפורט רזרב הוא תערובת של סאות'רן קומפורט ובורבון בן 6 וחוזקו 40%.

סאות'רן קומפורט יוצר לראשונה על ידי ברמן אירי בשם מרטין וילקס הרון (Martin Wilkes Heron) בשנת 1874.

==קוקטיילים==
סאות'רן קומפורט משמש כבסיס למספר קוקטיילים. ביניהם, זיון איטי ונוח כנגד הקיר, "סאות'רן מיול, אלבמה סלאמר ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ליקרי עשבים
קטגוריה:ליקרים בטעם תפוז
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
מרומית שחורה

Chlidonias niger niger
מרומית שחורה (שם מדעי: Chlidonias niger) היא מין עוף ימי מהסוג מרומית שבמשפחת השחפיתיים.

אורך גופה כ-25 סנטימטרים, מוטת כנפיה כ-60 סנטימטרים ומשקלה כ-60 גרם. חלקי גופה האחוריים, הגב והזנב, אפורים, ואילו הראש, החזה והבטן שחורים בקיץ והופכים אפורים לקראת החורף, כשרק הכיפה נותרת שחורה.

אזורי התפוצה של המרומית באירופה ואמריקה הצפונית, שם היא מקננת על גושי צומח צפים בביצות מים מתוקים. בחורף נודדות המרומיות מאירופה לאפריקה ומאמריקה הצפונית לחופים הצפוניים של אמריקה הדרומית.

בארץ ישראל תועדו בעבר כעשרים זוגות של מרומית שחורה שקיננו על "איים" צפים של צמחי קרנן טבוע במים הרדודים של אגם החולה, אולם מאז ייבוש החולה המרומית השחורה היא חולפת הנצפית לעיתים נדירות למדי במקומות לחים בעמקים הצפוניים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:שחפיתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: שחפיתיים
קטגוריה:עופות שחדלו לקנן בישראל
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:צרפת: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
בעיית הדוור הסיני

בעיית הדוור הסיני היא בעיה בתורת הגרפים, העוסקת בדוור, שבמסגרת תפקידו עליו לצאת מבית הדואר העירוני, לעבור על פני כל הרחובות בעיר, כדי לחלק מכתבים לדיירי רחובות אלה, ולחזור לבית הדואר העירוני. יש למצוא כיצד יעבור הדוור על כל הרחובות (הנפגשים בצמתים, שבהם אפשר לעבור לרחוב אחר) במסלול הקצר ביותר. במונחים של תורת הגרפים דורשת הבעיה למצוא את המסלול הסגור הקצר ביותר העובר על כל הקשתות של גרף ממושקל בלתי מכוון.

בעיה מקבילה בתורת הגרפים היא בעיית הסוכן הנוסע, שבה נדרש מסלול העובר על כל הצמתים שבגרף.

בעיית הדוור הסיני נוסחה על ידי המתמטיקאי הסיני מיי-קו קואן בשנת 1962, ושמה ניתן לה על ידי אלן גולדמן.

כאשר בגרף יש מסלול אוילרי, שהוא מסלול בגרף העובר בכל קשת בו בדיוק פעם אחת, מסלול זה הוא כמובן הקצר ביותר.

בגרף שבו יש מסלול אוילרי, כל הצמתים הם מסדר זוגי (כלומר בכל צומת עובר מספר זוגי של קשתות), ולכן כאשר בגרף אין מסלול אוילרי, יש בו צמתים מסדר אי-זוגי. על פי למת לחיצות הידיים, מספר הצמתים הללו הוא זוגי. כדי לעמוד בתנאי הבעיה, יש לעבור פעמיים על קשתות היוצאות מצמתים אלה. לשם כך נכפיל קשתות המחברות בין שני צמתים מסדר אי-זוגי (צעד השקול למעבר פעמיים על אותה קשת), ובכך נהפוך את המסלול לאוילרי. בעת הכפלת הקשתות נבחר את אלה שאורכן הכולל הוא הקצר ביותר, ונקבל מסלול אוילרי הפותר את הבעיה.

==וריאציות==
נחקרו גם וריאציות אחדות של הבעיה, שנמצאו כבעיות NP-שלמות:
* בעיית הדוור הסיני בגרף מעורב: בווריאציה זו, חלק מהקשתות מכוונות, כלומר ניתן לנוע בהן רק בכיוון אחד.
* בעיית הדוור הסיני ב-k מסלולים: מציאת k מסלולים היוצאים כולם מצומת מסוימת, כך שכל קשת נכללת במסלול אחד לפחות. המטרה היא להוזיל את מחירו של המסלול היקר ביותר.
* בעיית הדוור הכפרי: נתונה גם תת-קבוצה של קשתות במשקל מינימלי. יש למצוא מסלול מעגלי שכולל לפחות מעבר אחד על כל אחת מקשתות אלו (בנוסף למעבר אפשרי על קשתות נוספות).

==ראו גם==
* הגשרים של קניגסברג

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20081226023926/http://eie507.eie.polyu.edu.hk/ss-submission/B7a/ Chinese Postman Problem]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת הגרפים
משושה החורף

משושה החורף (כחול) ומשולש החורף (אדום)

משושה החורף הוא מערך דמיוני של שישה כוכבים בהירים בשמי החורף היוצרים צורת משושה. קודקודי המשושה הם הכוכבים (מהקודקוד הצפון מערבי ועם כיוון השעון) קאפלה, אלדברן, ריג'ל, סיריוס, פרוקיון וקסטור או פולוקס, כולם עם בהירות נראית מדרגה מתחת ל-2 (מתחת ל-1.2 אם פולוקס משמש כקודקוד הצפון מזרחי). ששת הכוכבים ניתנים לצפייה כמעט מכל מקום על כדור הארץ, למעט דרום ניו זילנד, דרום צ'ילה וארגנטינה ואזורים מצפון לחוג הארקטי. צורת המשושה בולטת לעין בעיקר בחודשים דצמבר עד מרץ. בתוך המשושה בולט הכוכב ביטלג'וז שאינו מהווה חלק ממנו, אך יוצר עם סיריוס ופרוקיון צורת משולש כמעט שווה-צלעות שמכונה לעיתים משולש החורף.

כל אחד מכוכבי המשושה שייך לקבוצת כוכבים אחרת והקבוצות הן (בהתאמה לסדר הכוכבים לעיל) עגלון, שור, אוריון, כלב גדול, כלב קטן ותאומים.

==ראו גם==
*משולש הקיץ
*משולש האביב

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:אסטריזמים
קטגוריה:חורף
חורף
מרחב גאודזי

ספירה הדו-ממדית: המסילות הגאודזיות על הספירה הן קשתות של "מעגלים גדולים", היינו מעגלים שמרכזיהם מתלכדים עם מרכזה של הספירה.]]
בטופולוגיה, מרחב גאודזי הוא מרחב מטרי <math>X</math> (עם מטריקה <math>d</math>), שבו כל המרחקים נמדדים על ידי מסילות מתאימות. הדרישה המקובלת היא שלכל שתי נקודות <math>x,y</math> במרחב תהיה איזומטריה מן הקטע <math>\ [0,d(x,y)]</math> ל-<math>X</math>, המעבירה את נקודות הקצה ל-<math>x</math> ול-<math>y</math>. מרחב כזה הוא, כמובן, קשיר מסילתית. המסילה המתקבלת מ-<math>x</math> ל-<math>y</math> נקראת מסילה גאודזית, והיא מתארת את המרחק הקצר ביותר בין הנקודות. כל מרחב גאודזי הוא מרחב אורכים. מרחב אורכים שלם וקומפקטי מקומית הוא מרחב גאודזי.

בין הדוגמאות החשובות למרחבים גאודזיים - יריעת רימן שלמה (ובפרט כל משטח רימן); וגרף שבו מקצים על כל קשת מטריקה של קטע ממשי. כל מרחב מטרי שלם שבו לכל <math>x,y</math> יש נקודה <math>z</math> ביניהן (נקודה <math>z \neq x,y</math> כך ש-<math>d(x,z)+d(z,y)=d(x,y)</math>), הוא גאודזי.

דוגמה למרחב מטרי שאיננו גאודזי היא <math>\mathbb{R}^2\setminus \{(0,0)\}</math> (המישור האוקלידי ללא ראשית הצירים) שכן המרחק בין הנקודות <math>(1,0),(-1,0)</math> הוא <math>2</math>, אך אין מסילה באורך <math>2</math> בין נקודות אלו.

קיימות להגדרה גם וריאציות חזקות יותר, שבהן דורשים קיומה של איזומטריה מהישר הממשי, העוברת בכל זוג נקודות נתון. במרחבים כאלו אפשר להמשיך את הקטעים הגאודזים עד לאינסוף, לשני הכיוונים, ברוח האקסיומה השנייה של אוקלידס. במרחב גאודזי ממלאות המסילות הגאודזיות תפקיד דומה לזה של הקווים הישרים במרחב אוקלידי, ואכן, המרחב האוקלידי (ביחס למטריקה הנורמית) הוא מרחב גאודזי, שבו הגאודזים הם הקווים הישרים.

== ראו גם ==
* מרחב אורכים

== מקורות ==
* Herbert Busemann, "The geometry of Geodesics", 1955 (Dover edition: 2005).

קטגוריה:מרחבים מטריים
ריסן

ריסן (שם מדעי: .Blepharis <small>Juss</small>) הוא סוג צמחים עשבוניים רב-שנתיים מיעוטם חד-שנתיים ושיחים במשפחת הקוציציים ובו 128 מינים, מהם רק אחד גדל בר בישראל ריסן דק (Blepharis attenuata) - צמח קוצני רב-שנתי מדברי<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. רובם גדלים באזורים הטרופים שמשתרעים בכל אפריקה (מלבד צפון אפריקה) באזורים הטרופיים של אפריקה ואסיה ותפוצתו משתרעת מאפריקה עד אסיה הטרופית. בישראל נפוץ המין היחיד לאורך כל מזרחו של החבל המדברי, מאילת ועד רמת הגולן.

==מאפייני הסוג==
זהו סוג גדול במשפחת הקוציציים, שרוב מיניו גדלים באזורים הטרופיים של העולם הישן (היבשות אסיה, אירופה ואפריקה). 

מיני סוג זה הם עשבים רב-שנתיים או בני שיח, שלהם עלים קוצניים. 

הפרחים ערוכים בשיבולת כלומר, מסודרים על ציר אחד בעמוד הפריחה, בצורה אופיינית למשפחה. הפרח אופייני למשפחה, ולו חפה קוצני גדול. צבע הפרח כחול. לפרח 'שפה' תחתונה בלבד, והיא מחולקת לאונות. 

הפרי הוא מטיפוס הלקט. 

==הסוג בצמחיית ארץ ישראל==
מין אחד מסוג זה מצוי בארץ ישראל, ריסן דק (Blepharis attenuata). 

צורת חייו היא בן-שיח, והוא קוצני מאוד. פריחתו חלה במשך חודשים רבים בשנה, אך בעיקר בעונת הקיץ. מין זה מצוי בעיקר בחבלים המדבריים של הארץ, כדוגמת הנגב ומדבר יהודה, בערוצים יבשים ובבתות. 

בעבר, נחשבו שני מינים מסוג זה למיוצגים בצמחיית ארץ ישראל: המין ריסן נאכל, הגדל בעיקר במדבריות ותפוצתו רחבה; והמין ריסן דק שנחשב לאנדמי לארץ ישראל. המינים נבדלו בחפים שבאמצע התפרחת. במקורות מידע שונים עדיין קיימת חלוקה זו. לעומת זאת, מכליל מחקר עדכני את כל האוכלוסיות בישראל תחת המין ריסן דק.

פריחת ריסן דק בחוף ים המלח

==התאמת הריסן הדק ליובש==
צמח זה המצוי בבתי גידול יובשניים מהווה דוגמה טובה למספר מנגנונים המאפשרים קיום חיים במצבי עקה, אשר התפתחו הודות לתהליכים אבולוציונים. 

כצמחי מדבר אחרים, הריסן הוא צמח קוצני מאוד, המונע ממנו להיאכל על ידי אוכלי עשב. כמו כן הקוצניות מצמצמת את שטח הפנים של העלה ובכך מפחיתה את אידוי המים ממנו. 

אך עם זאת, ההתאמה המופלאה ביותר היא מנגנון הפצת הזרע והנביטה של הצמח. מנגנון זה נחקר על ידי החוקר הישראלי יצחק גוטרמן. 
אחד האתגרים העומדים בפני צמחי מדבר, הוא לא רק היעדר מים אלא גם פיזור משקעים גדול- הן מבחינת עיתוי ירידת המשקעים והן מבחינת מיקומם. על צמחים אלו למצוא דרכים להפיץ את זרעיהם בצורה שתבטיח את נביטתם וקיום דור נוסף של צמחים.

הריסן מתגבר על אתגר זה, על ידי הפצת הזרעים רק לאחר הרטבה ארוכה. עלי הגביע סוגרים על ההלקט היבש, אך נפתחים לאחר חשיפה ממושכת ללחות. לאחר הפתיחה, הזרעים 'מושלכים' למרחק של כמה מטרים, בעקבות לחץ שנוצר על ידי דפנות ההלקט.

בעת הרטבת הזרע עצמו, מתפשקים השערות שעל פניו ונראים כריסים, ומכאן שם המין העברי, כמו גם השם הלטיני. כמו כן מראה הפרח בעל המבנה החד-שפתי דומה לריס.

==לקריאה נוספת==
*גוטרמן, יצחק. (1983). ריסן נאכל. החי והצומח של ארץ ישראל כרך 11, עמוד (107), הוצאת משרד הביטחון, תל אביב. 
*פינברון-דותן, נעמי ודנין, אבינעם. (1991). ריסן. המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, (621). ירושלים, הוצאת כנה. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:קוציציים
המפתח למאמרים בעברית

סמליל המפתח למאמרים בעברית
המפתח למאמרים בעברית (המוכר גם כ"מפתח חיפה" ובאנגלית: "IHP", ראשי התיבות של "Index to Hebrew Periodicals") הוא מאגר מידע ביבליוגרפי המנוהל בספריית יונס וסוראיה נזריאן באוניברסיטת חיפה, המכיל הפניות למאות אלפי מאמרים מתוך כתבי עת נבחרים, קבצים, ועיתונים יומיים בתחומים רבים: יהדות, ספרות, חינוך, היסטוריה וארכאולוגיה, אמנויות ואדריכלות, רפואה, משפטים, חקלאות, טבע, מדע וטכנולוגיה, חברה ומדינה.

==מאפייני המפתח==
מאגר המפתח למאמרים בעברית מיוצר מאז שנת 1977, אך הוא כולל גם מאמרים מכתבי-עת משנים מוקדמות יותר. במהלך השנים הסתייע המפתח בעזרתם של מספר גורמים, כגון ספריית אוניברסיטת בר-אילן (שמפתחה מוספים ספרותיים בשנים 2005-1985 ואת כתבי העת "אורלוגין", "מלילה" ו"מולד"), מכללת תל-חי (שמפתחה עיתונות יומית בשנים 1997-1985) ויד יצחק בן-צבי. המפתח הופיע במשך שנים מספר בדפוס, כמיקרופיש וכתקליטור, ומאז שנת 2002 הוא נמצא באינטרנט, שם ממשק המשתמש שלו היה עד ינואר 2011 ממשק של תוכנת אל"ף המשמש בעיקר לקטלוגים של ספריות ולאחר מכן ממשק פרימו, הפועל בשיטת חיפוש אחד (One search), שניהם מתוצרת חברת אקס ליבריס.

מדי שנה מתווספים למפתח כ-15,000 מאמרים. בראשית אוגוסט 2024, הגיע מספר הרשומות במאגר למיליון.

המאגר כולל גם הפניות למאמרים שאינם בעברית, בעיקר בנושאים הקשורים לארץ ישראל. לחלק מהמאמרים קישור לטקסט המלא, הנמצא באינטרנט.

רשומה ביבליוגרפית טיפוסית במפתח המאמרים מכילה את שם המחבר או המחברים, את כותרת המאמר, את שם כתב העת או קובץ המאמרים שבו ראה אור, ואת פרטי הגיליון, תקציר המאמר, קישור לטקסט המלא של המאמר – אם זה נגיש באינטרנט, וכן קישור לרשימה המאוחדת של כתבי העת בישראל, ULS.

המאמרים ממופתחים בעזרת תזאורוס (רשימת המונחים), המכיל מאות אלפי מונחי מפתוח ומספר רב של רמיזות. חלק ניכר מהנושאים הם שמות של אישים, תאגידים, הצגות וסרטים. מונחי המפתוח קשורים ביניהם בקשרים היררכיים - מונחים קשורים, מונחים צרים ומונחים רחבים ("פורים", למשל, הוא מונח צר של "חגי ישראל", ו"חגי ישראל" הוא מונח רחב של "פורים"). התזאורוס בשפה העברית פותח במיוחד לצורך המפתח במהלך השנים, והוא משמש גם פרויקטים נוספים וספריות אחרות.

כדי לענות על הצרכים של ספריות אקדמיות מחד, ושל ספריות ציבוריות ובתי ספר מאידך, מוצעות למשתמש מגוון אפשרויות חיפוש: במאגרים של כתבי-עת אקדמיים ומחקריים בלבד, במאגרים של כתבי-עת מחקריים ומקצועיים, במאגרי העיתונות היומית בלבד, במאגרים בטקסט מלא בלבד, או בכל המאגרים גם יחד.

==גישה למפתח==
הגישה למפתח המאמרים מתאפשרת תמורת תשלום דמי מנוי. רכישת מינוי אפשרית לגופים מוסדיים בלבד. המינוי מבוסס כיום על שיטת זיהוי אוטומטית לפי IP של המוסד המנוי.

על המפתח מנויים כיום כל המוסדות להשכלה גבוהה בישראל, ספריות ציבוריות ביישובים בישראל, עשרות ספריות בתי ספר, מכוני מחקר וארגונים שונים בישראל ומספר ספריות של אוניברסיטאות וגופים אחרים מחוץ לישראל.

==לקריאה נוספת==
* אלחנן אדלר, "המפעל לאיחזור מידע מכתבי-עת עבריים", קובץ ההרצאות, הכנס הארצי לעיבוד נתונים, 1979

== קישורים חיצוניים ==
* [http://lib.haifa.ac.il/systems/ihp/index.php/he/about אודות המפתח למאמרים בעברית], באתר ספריית אוניברסיטת חיפה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאגרי מידע ביבליוגרפיים עבריים
קטגוריה:ספריית אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:שירותי אינטרנט ישראליים
אש רתק

קצב האש הגבוה של ה-[[M134 מיניגאן משמש למתן אש רתק]] 
אש רתק (או אש חיפוי) הוא מושג המתאר ירי של נשק כלפי כוחות אויב במטרה להפחית את יכולתם להגן על עצמם או להשיב אש על ידי אילוצם להישאר תחת מחסה.
אש רתק נבדלת מירי על מנת להרוג בכך שמטרתה היא לגרום לאויב להוריד את ראשו ולהפחית את יכולתו לזוז, לירות ולהתבונן בשטח. אמנם אש שכזו מסוגלת לפצוע ולהרוג אך אין זו מטרתה העיקרית.

==שימוש==
אש רתק יעילה צריכה להיות רציפה דיה על מנת להותיר את האויב תחת מחסה. כך האויב יחשוש להשיב אש. אם יש על האויב אש כה רבה שהוא לא מסוגל לזוז מבלי להיחשף האויב מוגדר כמרותק.
אש רתק עשויה להיות מכוונת ישירות כלפי כח מזוהה של חיילים או להיות מכוונת לאזור כללי (בניין או קו עצים המשמש הסוואה לחיילים).

ריתוק אש האויב חיוני במהלך תנועת כוחות. בעיקר במהלך מצבים טקטיים שבהם מבוצעת הסתערות על מוצב אויב. כאשר מופעלת אש על היעדים לקראת מהלך התקפי, מפעילים גם ריכוך ארטילרי.

השימוש באש רתק אינו מוגבל לנשק חי"ר. במהלך מבצעי נחיתה על חופים שהתרחשו במלחמת העולם השנייה, סיפקו אניות צי חיפוי אש כבדה לעבר אזורים שבהם היה חשד כי יש ארטילריה, מרגמות או עמדות מקלעים. הדבר נועד להגן על הכוחות הנוחתים על ידי ריתוק אש האויב. 

מצבים בהם נעשה שימוש באש רתק כוללים:
* אויב המחזיק בעמדה
* האויב חשוף או שלכוח התוקף מעט מאוד מקום להסתתר.
* על מנת להשתלט על מוצב האויב, התוקף חייב להיות מסוגל להגיע אליו. היכולת של האויב להשיב אש חייבת להיפגע לפני ההסתערות.

מצב טיפוסי של רתק על מנת לקדם קבוצת תוקפים:
* הכוח התוקף מתפצל לשניים
* כוח א' יורה על האויב. האויב מסתתר.
* כוח ב' מתקדם לעבר עמדת האויב.
* התהליך נמשך כנדרש כאשר שני הכוחות המסתערים מחליפים תפקידים (התקדמות או המטרת אש רתק) עד אשר הם מגיעים לעמדה ומסוגלים לנהל קרב קרוב.

== טקטיקות דומות ==
רסס והתפלל (Spray & Pray) היא טקטיקה שבה משתמשים כשמיקום האויב אינו ידוע, התוקף אינו מנוסה, או המטרה רחוקה מדי או מהירה מדי. טקטיקה זו היא טקטיקת נגד אפשרית כנגד אש רתק.

טקטיקת חיפוי יכולה להיעשות גם על ידי צלפים. במקום ירי צרורות אוטומטי אקראי, הצלפים יורים ופוגעים בכל אויב שחושף את עצמו כדי לבצע ירי. איום הצלפים מונע מהאויב להפעיל אש רציפה ומאפשר את תמרון הכוח.

== ראו גם ==
* מאמץ האש
קטגוריה:טקטיקה צבאית
סולריזציה

התצלום לאחר שעבר סולריזציה
התצלום בניגודיות הרגילה
סולריזציה (באנגלית: Solarisation) הוא תהליך צילומי היוצר עיוות קיצוני בניגודיות (קונטרסט) של התצלום. במסגרת התהליך, נחשף התשליל (נגטיב) או נייר הצילום לאור בצורה מקרית, תהליך אשר משנה את גוני התצלום ויוצר מעין "הילה" סביב העצמים בתשליל. בתהליך זה אין אפשרות לחזות מראש מה תהיה תוצאת החשיפה הנוספת של התצלום.

את אפקט הסולריזציה ניתן ליצור על ידי חשיפת התצלום שהודפס ופותח במחצית מן הזמן הרצוי לפיתוח מלא במְפַתֵּחַ לאור נוסף במכונת ההדפסה (מַגְדֵּל). בדרך כלל חושפים את הנייר לאור המגדל בעוצמה זהה לזו של תהליך ההדפסה הרגיל, אולם ללא התשליל. את תהליך הסולריזציה ניתן לערוך גם ישירות על התשליל (נגטיב), אז מכונה תהליך זה אפקט "סאבאטיה" ("The Sabattier Effect"). באפקט זה אזורים שונים מתקבלים כדימוי נגטיבי על גבי התשליל.

== לקריאה נוספת ==
*לנגפורד, מיכאל ג’ון, המדריך השלם לצילום, הוצאת כתר, ירושלים, 1988, עמ' 135.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טכניקות צילום
דרור ארד-אילון

דרור ארד-אילון (נולד ב-16 באפריל 1960) הוא שופט בית המשפט המחוזי מרכז בלוד. שימש בעבר כיו"ר ועדת האתיקה הארצית של לשכת עורכי הדין (2013-2003).

==ביוגרפיה==
בוגר תואר ראשון בפילוסופיה ובמדעי המחשב (1987), תואר ראשון במשפטים (1991) ותואר שני בפילוסופיה בתחום הפרשנות המשפטית (1993), כולם באוניברסיטה העברית בירושלים.

התמחה בפרקליטות מחוז ירושלים ובפרקליטות המדינה. לאחר מכן היה במשך חמש שנים שכיר במשרדו של עו"ד אמנון זכרוני, ומאז 1999 הוא היה בעליו של משרד עורכי דין קטן. במקביל, הוא מרצה לאתיקה ותורת המשפט, ובין היתר לימד בפקולטות למשפטים של האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת חיפה והמרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן.

היה פעיל בלשכת עורכי-הדין מאז 1999, ויו"ר ועדת האתיקה הארצית של הלשכה מאז 2003.

בשנים 2005 ו-2009 היה בין המועמדים לתפקיד היועץ המשפטי לכנסת.

משרדו היה חבר במרכז השופט חיים כהן המספק שירותי עריכת-דין פרו בונו לאוכלוסיות חלשות ובמקרים של הפרת זכויות אדם.

שימש כעורך דינם של נאשמים במשפטים פליליים רבים ובהם פרשת יוסף זהר, פרשת יוסף רייש, משפטו של נחום מנבר, משפטו של יצחק מרדכי, פרשת יגאל תומרקין (פסק הדין הראשון בו בוטל כתב אישום בשל הגנה מן הצדק).

ערך עם פרופ' יורם רבין ועו"ד יניב ואקי את ספר דייוויד וינר, על משפט פלילי ואתיקה שיצא בשנת 2009 בהוצאת לשכת עורכי הדין, לזכרו של ד"ר דייוויד וינר.

ארד-אילון הרבה להתבטא בסוגיות שעל סדר היום הציבורי, ובין היתר הוא היה בעל טור ב-ynet.

באפריל 2022 נבחר ארד-אילון על ידי הוועדה לבחירת שופטים לתפקיד שופט בית המשפט המחוזי מרכז-לוד.

== חיים אישיים ==
ארד-אילון נשוי לעו"ד לבנת קלינה ואב לחמישה, אחיו של איש יחסי הציבור איל ארד ואחיה של הג'ודוקא יעל ארד. אביו, אריה ארד, היה עיתונאי בעיתון "דבר", בגלי צה"ל ובקול ישראל. אמו ד"ר עפרה אילון היא פסיכולוגית והייתה מרצה בכירה באוניברסיטת חיפה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.news1.co.il/Archive/008-D-1872-00.html דרור ארד-אילון, עורכי דין], באתר News1 מחלקה ראשונה
* [http://dunsguide.dundb.co.il/dunsg/CompanyPage.aspx?Duns=533641429 דרור ארד-אילון, עורכי דין], באתר דנסגייד
* [http://www.hapraklit.co.il//_Uploads/dbsAttachedFiles/Dror_arad.pdf "החקירה האחרונה של דייוויד וינר"], ספר דייוויד וינר (עורכים, ד' ארד-אילון, י' רבין, י' ואקי), 2009.
* [http://www.ynet.co.il/headlines/1,7340,L-554,00.html דף המאמרים של ארד-אילון], ב-ynet
* [http://www.global-report.co.il/drorarad/?l=he&c=766 מאמרים פובליציסטיים של ארד-אילון בנושא חופש וזכויות הפרט]
* [http://www.israelbar.org.il/newspaper_innerData3.asp?pgId=68039&catId=60&path_catID=60&fatherId=67938 דבר יו"ר ועדת האתיקה הארצית - הרפורמה בדין המשמעתי, "אתיקה מקצועית" - 27], 12 ביולי 2008
* [http://www.israelbar.org.il/newspaper_innerData3.asp?pgId=65315&catId=60&path_catID=60&fatherId=65314 דבר יו"ר ועדת האתיקה הארצית - המאבק על חסיון עורך-דין לקוח, "אתיקה מקצועית" - 26], 4 במאי 2008
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי מרכז
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
דרור
קטגוריה:סגל המרכז האקדמי למשפט ולעסקים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין פליליים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
יובל דור

תמונתו שלי יובל דור מצעירותו
יובל דור (נולד ב-10 בדצמבר 1950) הוא זמר, מלחין, משורר ומדבב ישראלי, חבר בלהקת "הכל עובר חביבי". כיום מופיע בהופעות יחיד מגוונות ומעביר סדנאות והשתלמויות בנושא "אמנות ושמה תקשורת" והוראה מקרבת-תומכת רגשית.

==ביוגרפיה==
יובל דור בערב הוקרה למתנדבות ומתנדבי העיר נשר. אירוע בהיכל התרבות ב-13 ביולי 2021
יובל נולד בחולון. למד מוזיקה ופסנתר אצל פרופ' שור ואצל פרופ' אריה ורדי, תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני בתרפיה בשילוב אמנויות וחינוך יצירתי בשלוחה הישראלית של לסלי קולג' בוסטון ארצות הברית. התמחה ב"תקשורת מקרבת".

דור שירת בלהקת חיל התותחנים, בתוכניותיה "פגז ראשון" (1969) ו"לה בומבה" (1970). בלהקה פגש לראשונה את עמי מנדלמן ואת קיקי רוטשטיין, והשלושה הקימו ב-1972 את שלישיית הזמר "אף אוזן גרון" שהתפרסמה בשיר "שלא ייגמר לי הלילה". יחד עם חבריו לשלישייה ועם הזמרת שלומית אהרון, לה היה נשוי, הפכו לאחד מהרכבי הבידור המוזיקלי המצליחים ביותר בישראל, "הכל עובר חביבי".

"הכל עובר חביבי" זכתה פעמיים בפרס כינור דוד ובתואר להקת השנה, וייצגה את ישראל בשיר "הלילה" בתחרות האירוויזיון 1981 שנערכה בדבלין שבאירלנד.

"חביבי" הקליטו 11 אלבומים. יובל דור כתב והלחין רבים משירי הלהקה, בהם "בלוז מדרגות הרבנות" שכתב אמנון דנקנר, "תלווי אותי" ו"מכאן ועד מחר" שכתבה רחל שפירא ו"הלילה" שכתב דור עם שלומית אהרון והלחין שוקי לוי.

הלהקה שבה לבמה בשנים 2007 ו-2008 לאחר כמה שנות היעדרות, למספר הופעות חד פעמיות.

כשחקן השתתף יובל דור במחזות הזמר "עלובי החיים" ו"אחים בדם" בשלהי שנות ה-80. כמו כן דיבב בעברית, דמויות מסדרות טלוויזיה ובסרטים מצוירים כמו "ספר הג'ונגל", "סוד הממלכה הקסומה", "רובוטס", "אגדות אנדרסן", "על כלבים וגנבים", "מואנה" ואת שרק בסרטים "שרק", "שרק 2", "שרק השלישי" ו"שרק לנצח".

משנת 1992 התמחה יובל דור, במקביל ליצירתו המוזיקלית, במופעים אישיים וסדנאות העוסקים בפיתוח מודעות בתוך קשר, "תקשורת מקרבת" והשכנת שלום. כמו כן, משנת 1995 מופיע תדיר באגפים השונים של מערכת החינוך עם דגש על למידה מבוססת יחסים. יחד עם בת זוגו פזית גלר, יובל מפתח את שיטת החינוך "חינוך מואר" בה הערך המרכזי הוא הדיאלוג החיצוני והפנימי ויחדיו הם מעבירים השתלמויות למורים וגננות בבתי ספר ובמרכזי פיתוח סגלי הוראה דרך עמותת המורים והקרן לקידום מקצועי של הסתדרות המורים.

משנת 2015 מופיע יובל גם במופע "נוסטלגייה בשניים" עם הזמרת רוני גינוסר בערב של קלאסיקות ישראליות ולועזיות.

==חיים אישיים==
יובל דור הוא אחיו של המוזיקאי גיל דור ואב לשניים. היה נשוי לשלומית אהרון עד לגירושיהם ב-2002.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ביאליק (חולון)
קטגוריה:בוגרי תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:חברי להקת חיל התותחנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:מטפלים באמצעות אמנויות
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:נציגי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1981
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:זוכי פסטיבל שירי הילדים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
טרק (טיול)

טרק המילפורד]]
סימון שביל ישראל ושבילי הליכה נוספים בנחל נקרות]]
טְרֵק הוא מסלול טיול רגלי האורך בין מספר שעות למספר ימים, ואפילו מספר חודשים. אורכו של הטרק נקבע לפי המסלול, האזור וקצב ההליכה של המטייל.

== מקור השם ומשמעותו ==
מקור המילה טרק (Trek) או טרקינג (Trekking) בשפות סקסונית תחתית והולנדית, שבהן הפועל trekken פירושו למשוך או לסחוב (באנגלית drag או draw). השפה האנגלית שאלה את המונח מן האפריקאנס. או שמא מהמילה Tariq בערבית, שמשמעותה היא דרך.

== מאפייני הטרק ==
הטרק הוא מרכיב חשוב בטיול התרמילאים – בטרקים פוגשים תרמילאים ממדינות זרות ונחשפים לנופי הארץ המטויילת – שהם חלק הארי של הטיול. פעמים רבות יש לטרק שיא שהולכים לקראתו: צפייה בקרחון וטיול עליו, הגעה למעבר הרים גבוה, או מקום מעניין מבחינה גאוגרפית כגון האוורסט, או מבחינה תרבותית כגון מאצ'ו פיצ'ו.

לרוב יאופיין טרק בכך שהתרמילאי נושא את כל ציודו על גבו, אך אין זה מחייב. שכירת שירותיו של סבל מקומי אינה תופעה יוצאת דופן באזורים המיועדים לטרקים, היות שהיא גם תורמת פרנסה לאוכלוסייה המקומית הענייה. מעבר לנשיאת הציוד הוא מאיר את עיני המטיילים בכל הקשור לנוף מסביב. ניתן לקחת סבל דרך סוכנות נסיעות ואז התשלום הוא כולו מראש או לחלופין, עצמאית ואז התשלום מתחלק פר יום מסלול. קיימת הסכמה בין הפורטרים לבין בעלי הגסט האוסים במהלך הטרק, לספק להם לינה ואוכל ללא צורך בתשלום. הפורטר ערוך לטרקים מבחינה פיזית והוא מסוגל לשאת על גופו משקל רב.

==טרקים ידועים בישראל ובעולם==
{|
|-
|width="33%" valign="top"|
*ישראל
**שביל ישראל (כחודש ומחצה)
**שביל עמק המעיינות (חמישה ימים עד שמונה)
**שביל הנגב המערבי (חמישה ימים)
**מסע מים אל ים (שלושה עד ארבעה ימים)
**שביל הגולן (ארבעה עד שישה ימים)
**שביל סובב מכתש רמון (חמישה עד שמונה ימים)
**שביל ירושלים (יומיים)
**שביל ישו (ארבעה עד חמישה ימים)
**שביל סובב באר שבע (שלושה עד חמישה ימים)
**שביל הדסה – כחמש שעות
**שביל חיפה – טרק אורבני
**שביל הסנהדרין (שלושה עד חמישה ימים)
*ניו זילנד
**מילפורד
**רוטברן
**קפלר
*קנדה
**שביל חוצה קנדה
*ארצות הברית
**שביל האפלצ'ים
**שביל הרכס הפסיפי
**שביל קו פרשת המים
**שביל ג'ון מיור
*נפאל
**אוורסט בייס קמפ
**אנפורנה בייס קמפ, מכונה טרק ה-ABC
**סובב אנפורנה או בנפרד חלקו האחרון – ג'ומסום
**לנגטאנג – גוסאינקונדה
**האגמים הקפואים
**פון היל
|width="33%" valign="top"|
*הודו
**מקורות הגנגס (במדינת אוטראקהאנד)
**פין – פרווטי (במדינת הימאצ'ל פרדש)
**ספיטוק – סטוק (באזור לדאק)
*פרו
**וואי ווש (באזור ואראס)
**סנטה קרוז
**סובב אלפמיו
**אינקה טרייל (מגיע עד למאצ'ו פיצ'ו)
**טרק אאוסנגטה
*פפואה גינאה החדשה
**שביל קוקודה
*אפריקה
**הרי הרוונזורי באוגנדה
*טורקיה
**טראנס אלטיפרמק טרק (רכס הקצ'קר)
**הדרך הליקית
**חוצה קצ'קר
**שביל פאולוס הקדוש
*אירופה
**דרך סנטיאגו
**ויה אלפינה
**סובב מון בלאן (כעשרה ימים)
**אוט רוט (שאמוני-צרמט)
**אלטה ויה 1
**שביל השלום האלפיני
|}

== ראו גם ==
* מסע דרך

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

*
קמחית הסולניים

קמחית הסולניים (שם מדעי: Phenacoccus solani) היא חרק ממשפחת הקמחיתיים, השייכת לעל-משפחה כנימות מגן.

קמחית הסולניים רב פונדקאית (Polyphagous) ונכון ל-2005 ידועים בעולם כ- 52 מינים של צמחים פונדקאים השייכים ל-25 משפחות צמחים שונות. הקמחית התגלתה לראשונה בארץ ב-1998 כמין פולש אשר הגיע כנראה על חומר צמחי מיובא מאמריקה או אירופה. כיום נפוצה הכנימה בישראל באזור הערבה, בעיקר בגידולי פלפלים מתוקים, ובאזור השרון והשפלה על צמחי נוי, כגון צסטרום לילי, אמריליס, נץ-החלב, סיגל ריחני.

באזור ים התיכון ידוע עד כה על מציאותה בישראל, טורקיה וסיציליה.

בישראל לא נמצאו עדויות לנזקים חקלאיים משמעותיים אך קיימים דיווחים על נזקים לצמחי טבק בזימבבואה ולצמחי גן בפלורידה שם היא נחשבת כמזיק חקלאי.
בישראל לא נמצאו זכרים של מין זה, וכנראה שקמחית הסולניים מתרבה בארץ ברביית בתולים.

== ביבליוגרפיה ==
<div style="direction: ltr;">
*Ben-Dov, Y. 2005. The Solanum mealybug, Phenacoccus solani Ferris* (Hemiptera: Coccoidea: Pseudococcidae), extends its distribution range in the Mediterranean basin. Phytoparasitica 33(1): 15-16.
</div>

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.mop-bika.org.il/presentations/phenacoccus-solani.pps מצגת] של פרופ' צביקה מנדל

קטגוריה:קמחיתיים

קטגוריה:ארץ ישראל: פשפשאים