האביר האפל

האביר האפל (באנגלית: The Dark Knight) הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2008 שמבוסס על דמות הקומיקס באטמן מבית DC קומיקס, והוא סרט המשך ל"באטמן מתחיל" משנת 2005. את הסרט ביים כריסטופר נולאן, הפיקו צ'ארלס רובן ואשתו של נולאן, אמה תומאס, והוא נכתב על ידי כריסטופר ואחיו ג'ונתן נולאן. בסרט מככב אנסמבל שחקנים כדוגמת כריסטיאן בייל, מייקל קיין, הית' לדג'ר, גארי אולדמן, מורגן פרימן, ארון אקהרט ואריק רוברטס.

הכיסוי התקשורתי לסרט היה חסר תקדים לסרט קומיקס, היות שכבר מראשית הפקתו החל שיווק ויראלי מאסיבי שנועד לקדם את הסרט. נוסף על כך, סמוך לסוף הצילומים מת ממנת יתר השחקן הית' לדג'ר המגלם את דמותו של הג'וקר בסרט, ומותו עורר עניין ציבורי בהופעתו האחרונה בקולנוע.

הסרט יצא לאקרנים ב-18 ביולי 2008 בארצות הברית, וב-24 ביולי 2008 בישראל. עם יציאתו לאקרנים הסרט הפך לשובר קופות וזכה לשבחים ביקורתיים אדירים מצד מבקרי הקולנוע ששיבחו את העלילה, הכתיבה, הבימוי, המוזיקה מאת הנס צימר וג'יימס ניוטון הווארד, קטעי הפעולה, האפקטים המיוחדים, הפעלולים, ההומור ואת המשחק, ובמיוחד את הביצוע של הית' לדג'ר בתפקיד הג'וקר. הסרט נבחר למקום ה-9 ברשימת 500 הסרטים הגדולים של כל הזמנים בשנת 2014, לפי מגזין אמפייר, לפי הצבעה שנערכה בין 10,000 קוראים, 150 במאי קולנוע ו-50 מבקרי קולנוע. הסרט הכניס למעלה מ-1.004 מיליארד דולר ברחבי העולם לעומת תקציב הפקה של כ-185 מיליון דולר. מכירות מארזי הסרט שברו את כל שיאי ההכנסות האפשריים לסרט קולנוע באורך מלא, ונכון לשנת 2022 הוא ממוקם במקום ה-45 ברשימת הסרטים המרוויחים ביותר. הוא נמצא במקום ה-4 ברשימת הסרטים הטובים ביותר של IMDb. לאחר מותו של הית' לדג'ר במאי הסרט כריסטופר נולאן אמר כי הסרט יוקדש ללדג'ר.

בדצמבר 2020 הסרט הוכנס למרשם הקולנוע הלאומי של ארצות הברית, לשימור עבור הדורות הבאים.

==עלילת הסרט==
הג'וקר שודד בנק השייך למאפיה של גות'אם סיטי באמצעות עוזריו, אותם הוא מניע להרוג אחד את השני בתום ביצוע תפקידם. באותו לילה, באטמן משבש פגישה בין אחד מאנשי המאפיה בגות'אם לבין הדחליל, לאחר שמספר חקיינים הלבושים בדמותו ניסו לעצרם. לאחר שסבל מפציעות בתקרית זו, ויין נאלץ לתכנן בעזרת מנכ"ל "תעשיות ויין" לושיוס פוקס חליפה משוריינת חדשה וגמישה יותר, שתעזור לו לנוע ביתר קלות ועדיין תהיה מסוגלת לבלום ירי מנשק קל.

באטמן וסגן ג'יימס גורדון מתכננים לחסל את ארגוני המאפיה והפשע המאורגן בעיר. הם מתכוונים לעשות זאת על ידי הפללת הבנקים שלהם באמצעות השתלת שטרות מוקרנים רדיואקטיבית במטרה לגלות היכן מאוחסן תזרים המזומנים של אנשי המאפיה ולהביא לידי הפללתם הכוללת. גם באטמן וגם גורדון מתלבטים האם לשתף את התובע המחוזי החדש, הארווי דנט, בתוכניתם לחסל את ארגון המאפיה בעיר, כיוון שיש לו הפוטנציאל להפוך לגיבור החדש של גות'אם, "האביר הלבן", ולהיות גיבור הציבור באופן שבאטמן, מעצם הגדרתו לעולם לא יוכל להיות. ברוס מוצא את הדרך לדבר עם דנט במהלך פגישה בינו לבין רייצ'ל, שיוצאים יחד, ומשתכנע שדנט מאמין בכל ליבו בצדק, ומוכן לעשות הכול כדי להשיגו. ברוס מארגן אירוע התרמה להארווי, בידיעה שהשתתפות באירוע כזה שמאורגן על ידי ברוס תגייס להארווי תמיכה ציבורית נרחבת.

אנשי המאפיה בגות'אם נפגשים כדי לדון בבעיות הרבות שפוגעות בעסקים שלהם, וכיצד יש להגיב לבאטמן, דנט וגורדון. מנהל חשבונות המאפיה הסיני, לאו, מודיע להם שבעקבות ניסיון המשטרה להחרים את כספם הוא החביא את הכסף שלהם וטס להונג קונג. הג'וקר מופיע באופן בלתי צפוי, ומציע לחסל את באטמן בתמורה לחצי מהכסף של המאפיה, הצעה לה המאפיונרים מסרבים. אחד מראשי המאפיה אף מציע פרס על ראשו של הג'וקר, מה שמביא את הג'וקר לרצוח אותו זמן קצר לאחר מכן.

בהונג קונג, באטמן מצליח לחטוף את לאו ושולח אותו למשטרת העיר גות'אם, שם לאו נכנע ומוכן להעיד במשפט פתוח נגד המאפיה. האירוע מאלץ את ראשי המאפיה של גות'אם לשכור את שירותיו של הג'וקר כדי להרוג את באטמן ואת לאו. הג'וקר מציב אולטימטום לגות'אם, ומצהיר שאם באטמן לא יחשוף את זהותו לציבור, אנשים ימותו מדי יום.
דנט ניצל על ידי ברוס כאשר הג'וקר פורץ לאירוע ההתרמה של ויין במטרה לרצוח את דנט, ומאיים על חייה של רייצ'ל לפני שהוא נעצר על ידי באטמן בפעם הראשונה. כשמפכ"ל המשטרה לואב והשופטת סורילו שאחראית על משפטם של אנשי המאפיה נרצחים, מודיע הג'וקר כי הבא בתור הוא ראש העיר. בעת לווייתו של מפכ"ל המשטרה, מזנק גורדון להגן בגופו על ראש העיר ונפגע מכדור בחזהו, אולם אינו נפצע מאחר שהוא לובש אפוד מגן. למרות זאת, הוא מביים את מותו. הלחץ הציבורי מוביל את ברוס ויין להחלטה לחשוף את זהותו. לפני שהוא מצליח, דנט מודיע במסיבת עיתונאים כי הוא באטמן, ומובל למאסר.

הג'וקר מנסה לארוב למשאית המשוריינת של המשטרה בה מובל דנט. במהלך ניסיון החיסול הבאטמוביל נפגע מפגיעת רקטה נגד טנקים, ובמהלך נטישת החירום באטמן נמלט על אופנוע חמוש הנקרא "באט-פוד". בין הבאטמן לג'וקר מתנהל עימות חזיתי, שבו ידו של הג'וקר על העליונה. רגע לפני שהג'וקר חושף את זהותו של באטמן הוא נעצר בידי גורדון, שביים את מותו קודם לכן כחלק מהתוכנית למשוך את הג'וקר מחוץ למחבואו בניסיון לחסל את הארווי דנט. גורדון מוכרז על ידי ראש העיר כמפכ"ל המשטרה החדש.

מאוחר יותר באותו לילה, דנט ורייצ'ל נעלמים, אולם ידועה רק היעלמותו של דנט. בתחנת המשטרה באטמן חוקר את הג'וקר, תוך שהוא מגלה אורך רוח עד לרגע שנודע לו כי גם רייצ'ל נחטפה, ברגע זה באטמן נשבר ומתחיל להשתמש באלימות קשה כלפי הג'וקר. עוד הוא מגלה שהמלווים של שניהם מטעם המשטרה בעצם עבדו עבור ראש המאפיה מארוני, וקשרו אותם בתוך מחסנים מחווטים בחומרי נפץ בשני צדדים מרוחקים של העיר, מספיק כדי שבאטמן לא יוכל להציל את שניהם. במהלך השיחה הג'וקר חושף בפני באטמן את מחשבותיו הכיאוטיות והאנרכיסטיות על שניהם, שיחה שממשיכה רק מאוחר יותר כשבאטמן לוכד את הג'וקר בשנית. באטמן פונה להציל את רייצ'ל בעוד גורדון והמשטרה פונים להציל את דנט. בעזרת פצצה המוברחת בבן אנוש, הג'וקר מפוצץ את תחנת המשטרה ובורח מהמעצר המשטרתי יחד עם לאו. מעט לאחר מכן נחשפת הבדיחה הזדונית והמרושעת של הג'וקר: הוא גילה לבאטמן את הכתובות אך הוליכו שולל - בעוד באטמן היה בטוח שהוא עומד להציל את רייצ'ל, הוא מגיע למקום בו הארווי לכוד. באטמן מציל בהצלחה את דנט, אך האש מהפיצוץ נאחזת בפניו של דנט הספוגים בדלק ומשחיתה את מחציתם. גורדון מגיע למיקום של רייצ'ל מאוחר מדי והיא נהרגת בפיצוץ.

בבית החולים, האבל כתוצאה ממותה של רייצ'ל מביא את דנט למצב של טירוף. הוא מסרב לקחת את תרופות ההרגעה ומבטיח לגורדון שהוא ישלם על מותה של רייצ'ל ויצטער על כך. על ספינת מטען הג'וקר מצית את לאו למוות כאשר הוא יושב על ערימה ענקית של שטרות כסף, ובכך מראה כי כסף זהו לא הדבר שחשוב לו אלא המסר, שהוא הטרור, הכאוס והאנרכיה ומטרתו היא להוכיח שכולם ניתנים להשחתה מוסרית. בנוסף, הג'וקר משתלט על אנשי המאפיה הנותרים.

קולמן ריס, עורך דין של "תעשיות ויין" שנחשף לזהותו של באטמן, מחליט לעלות לתקשורת ולחשוף בפומבי את זהותו של באטמן. כשהג'וקר שומע זאת הדברים לא מוצאים חן בעיניו (מטרתו החדשה, יצירת כאוס לשם כאוס, לא תצלח אם באטמן ייהרג כבקשת המאפיה) והוא מציב אולטימטום נוסף לגות'אם: אם קולמן ריס לא מת תוך שעה, הוא מפוצץ בית חולים. ברוס ויין מציל את ריס ברגע האחרון ומודיע לגורדון על קיומם של בוגדים נוספים במשטרה. הג'וקר מגיע לבית החולים ומשכנע את דנט לצאת ולנקום בכל השוטרים המושחתים והמאפיונרים שאחראים למותה של רייצ'ל, כמו גם באטמן וגורדון. הג'וקר עוזב ומפוצץ את בית החולים תוך שהוא חוטף אוטובוס מלא בחולים.

לאחר שחס על חייו של הג'וקר, דנט, שהופך לדו-פרצוף (כינוי אותו קיבל מהמשטרה בעקבות אישיותו ההפכפכה), יוצא לנקמת דם בשוטרים המושחתים שלקחו חלק במותה של רייצ'ל, כמו גם באנשי המאפיה ובראשם מארוני, תוך שהוא חורץ את גורלם בשרירותיות על ידי הטלת מטבע. הוא הורג בדרך זו את השוטר ווירץ שחטף אותו ואת מארוני, אך חס על חייה של הבלשית רמירז שחטפה את רייצ'ל ומשתמש בה כדי לנקום בגורדון.

הג'וקר מודיע לציבור שכל מי שיישאר בעיר עד רדת הלילה יהיה נתון למרותו. היות שהגשרים והמנהרות של העיר סגורים לנוכח התרעה על פיצוץ בידי הג'וקר, תושבים מתחילים להתפנות במעבורות. הג'וקר ממלכד שתי מעבורות, כאשר מעבורת אחת מלאה באסירים שפונו בניסיון למנוע מהג'וקר לשחרר אותם והשנייה באזרחים, ומודיע לאנשים שעל שתי המעבורות שהדרך היחידה שבה האנשים יוכלו להציל את עצמם תהיה לפוצץ את המעבורת הנגדית באמצעות שלט שנמצא בכל אחת מהמעבורות, שאם לא כן, הג'וקר יפוצץ את שתיהן בחצות. בינתיים, באטמן מוצא את הג'וקר ובני הערובה שחטף. כאשר הוא מגלה שהג'וקר הסווה את בני הערובה כאנשיו, הוא נאלץ לתקוף הן את יחידת ה-SWAT של גורדון והן את אנשיו של הג'וקר במטרה להציל את בני הערובה האמיתיים.

תוכניתו של הג'וקר לפוצץ את שתי המעבורות נכשלת אחרי שנוסעי שתי המעבורות מחליטים שלא לפוצץ אחד את השני. באטמן מוצא את הג'וקר ולוכד אותו אחרי מאבק עיקש, אך מסרב להרוג אותו. הג'וקר מודה כי באטמן באמת בלתי ניתן להשחתה, והיות שהוא משלים אותו, שניהם ככל הנראה ישחקו במשחק "החתול והעכבר" לנצח; באטמן משיב לו שהעיר הוכיחה לו שהיא מוכנה להאמין בטוב והג'וקר נמצא לבד בטירופו. הג'וקר מגלה לבאטמן שהצליח להשחית מוסרית את דנט וצוחק בפראות עד שהוא נעצר בידי אנשי SWAT.

לעומתו, הארווי דנט לא היה חסין בפני השחתה, וכעת הג'וקר שחרר את דו-פרצוף מתוך כוונה שישמיד את גות'אם בטירופו. כשהוא משאיר את הג'וקר ליחידת ה-SWAT, באטמן יוצא לחפש את דנט. בין שרידי הבניין בהם נהרגה רייצ'ל, באטמן מוצא את דנט אשר מחזיק במשפחתו של גורדון באיומי אקדח, ומאיים להרוג אותם לנגד עיניו של גורדון. דנט מכריע את גורלם של באטמן, שלו עצמו ושל בנו של גורדון בשלוש הטלות מטבע. בהתאם לתוצאות, הוא יורה בבאטמן בבטנו וחס על חיי עצמו. לפני שדנט מכריע בגורל הילד, באטמן מעיף אותו דרך צידו של הבניין. בנו של גורדון ניצל אך דנט נהרג. דנט נמצא כשהוא מוטל על האדמה, כשחצי פניו המושחתות נראה לעין. באטמן וגורדון מבינים שאם האמת תתגלה לגבי דנט והרציחות שביצע, המורל הציבורי ייהרס ללא תקנה וכל מה שדנט ניסה להשיג יהיה לשווא. העיר זקוקה לגיבור אמיתי, ותושביה אינם מוכנים לקבל את באטמן כמושיעם. באטמן הופך את צד פניו של דנט לצד שאינו מושחת, ומשכנע את גורדון לשמר את שמו של דנט ולשקר לכל העיר, על ידי האשמת באטמן בכל הרציחות. גורדון משמיד את אות העטלף והמרדף אחרי באטמן מתחיל.

==צוות השחקנים ודמויות==
השחקנים ויוצרי הסרט בהקרנת הבכורה ב[[לונדון. משמאל לימין: כריסטופר נולאן, המפיקים אמה תומאס וצ'ארלס רובן, השחקנים מוניקה גבריאל קורנן (רמירז), מייקל קיין (אלפרד), ארון אקהרט (דנט), מגי ג'ילנהול (דוז) וכריסטיאן בייל (ויין)]]
* כריסטיאן בייל - באטמן/ברוס ויין
:תעשיין מיליארדר שמקדיש את חייו ללחימה באי-צדק כבאטמן. בייל ציין שהוא בטוח בהחלטתו לשוב לתפקיד משום התגובה החיובית לביצועו בסרט "באטמן מתחיל". הוא המשיך באימוני ההגנה העצמית אותם החל לקראת "באטמן מתחיל" וביצע מרבית מהפעלולים בעצמו, אך לא העלה את מסת שרירי גופו משום שחליפת העטלף החדשה איפשרה לו לנוע ביתר קלות. בייל מתאר את הדילמה של ויין בשאלה "האם למסע הצלב שלו יש סוף? האם הוא יכול לפרוש ולנהל אורח חיים רגיל? העוצמה הנפשית שנדרשת כדי לשמור על רגשות הזעם שלו בילדות הופכת למעמסה רגשית ככל שהזמן עובר והוא ממשיך לעשות זאת. בשלב מסוים נוצר כבר הצורך לגרש את השדים הפנימיים שמעמיסים עליך". הוא מוסיף ואומר, כי נכון לעכשיו כבר לא מדובר רק בנער צעיר שסובל ושמנסה לחפש תשובה, אלא באדם שיש לו כוח אשר מהווה לו כמעמסה, והוא חייב להבדיל בין השגת הכוח לבין שמירה עליו. בייל הרגיש שאישיותו של ויין התבססה כבר בסרט הראשון בסדרה, ולכן אין זה בטוח אם הנבלים איתם יתמודד יאפילו על דמותו.
* הית' לדג'ר - הג'וקר
:הנבל הראשי של הסרט. פושע טרוריסט פסיכופתי ורצחני, יריבו המושבע של באטמן. נולאן רצה לעבוד בעבר עם לדג'ר על מספר פרויקטים, והסכים לגישתו של לדג'ר שהג'וקר צריך להיות כאוטי. לאחר שלדג'ר צפה ב"באטמן מתחיל", הוא מצא דרך לפיה הג'וקר יתאים לטון המאפיין של הסרט. לדבריו, "הג'וקר הוא ליצן פסיכופת, סכיזופרן ורוצח המונים עם אפס אמפתיה". לכל אורכו של הסרט, הג'וקר מציין את רצונו לערער את מאזן הסדר החברתי דרך מעשי פשע וטרור, ועימותו עם באטמן עוזר להגדיר את מי שהוא. כדי להתכונן לתפקיד, לדג'ר הסתגר בחדר בית מלון למשך חודש ויצר את יציבתו של הג'וקר, צורת התבטאותו ואישיותו, וכמו כן תיעד את התהליך דרך מחשבותיו והרגשותיו של הג'וקר. אף על פי שבתחילה הוא מצא שהמטלה קשה, לדג'ר לבסוף פיתח קול שונה בתכלית מביצועו של ג'ק ניקולסון לסרט "באטמן". הוא ציין את סרט הקולנוע "תפוז מכני" ואת דמותו של סיד וישס כנקודת התחלה מוקדמת לו ולבייל בגילום דמויותיהם. הוא מוסיף ומציין שיש בג'וקר מעט מהכול, ושום דבר אינו עקבי. לדג'ר הורשה לצלם בעצמו את קטעי הווידאו אותם הוא שולח כאזהרות. כל צילום היה שונה מקודמו. נולאן כל כך התרשם מביצועו של השחקן עד אשר לא נכח בעת צילומי הווידאו לחטיפתו של העיתונאי.
* ארון אקהרט - דו-פרצוף/הארווי דנט
:הגיבור השלישי לשעבר שנהפך לאנטגוניסט המשני בסרט. התובע המחוזי של גות'אם סיטי, שמעשיו למיגור הפשע מקנים לו את התואר "האביר הלבן של גות'אם". הקרב שלו עם העולם התחתון מותיר אותו מצולק והופך אותו למטורף צמא לדם. ויין רואה בדנט את דמות יורשו, ומכיר בעובדה שלחימתו של באטמן בפשע היא משימה ארוכת שנים. עובדה זו מתעצמת לנוכח הטרגדיה שבנפילתו של דנט. נולאן ודייוויד ס. גויר רצו להשתמש בדמותו של דנט כבר בסרט "באטמן מתחיל", אך החליפו אותו ברייצ'ל דוז ברגע האחרון משום שהרגישו שלא יעשו עם דמותו צדק. בין המועמדים לתפקיד נבחנו לייב שרייבר, ג'וש לוקאס, ראיין פיליפה, מארק רופאלו ויו ג'קמן, אך לבסוף נולאן בחר באקהרט משום שהתרשם מביצועיו למבחני הליהוק לסרט "ממנטו", ולגילומו המצודד כגיבור אמריקני. אקהרט עצמו היה מעוניין בגילומם של טובים שהופכים לרעים, בעיקר בזכות משחקו בסרטים "הדליה השחורה", "תודה שעישנתם" וב-"In The Company of Men". אף על פי שדו-פרצוף הוא נבל בקומיקס, אקהרט בחר לגלם אותו כפורע חוק מעוות כדי להדגיש את תפקידו כמקבילו של באטמן. הוא מציין כי "הוא עדיין נאמן לעצמו. הוא לוחם בפשע, ואינו הורג אנשים טובים. הוא אינו אדם רע במובן הטהור של המילה". למרות זאת שהוא מופיע כדו-פרצוף בסרט, כינוי פופולרי זה איננו מוזכר או נאמר במהלך הסרט למעט דנט ששואל את גורדון כיצד נהגו לקרוא לו במחלקה לחקירות שוטרים. לצורך גילום הדמות, אקהרט חשב על משפחת קנדי, במיוחד על רוברט קנדי, שהיה אידיאליסט שלחם בפשע המאורגן.
* גארי אולדמן - ג'יימס גורדון
:סגן משטרת גות'אם סיטי, ומקציני המשטרה הנאמנים ביותר של העיר. הוא יוצר ברית מתוחה עם באטמן ודנט במטרה לעצור את הג'וקר. כאשר הג'וקר מתנקש בחייו של מפכ"ל המשטרה לואב, ראש העיר גרסיה ממנה את גורדון למפכ"ל המשטרה החדש. נולאן ציין ש"באטמן: ליל כל הקדושים הארוך" הכיל מערכת יחסים משולשת מוצלחת בין דנט, גורדון ובאטמן. אולדמן מציין שגורדון מפתח הערכה לבאטמן לקראת סיומו של הסרט, אך כעת יותר מתמיד באטמן הוא האביר האפל המצורע.
* מייקל קיין - אלפרד פניוורת'
:משרתו הנאמן של ברוס ויין ואיש סודו. הוא מעניק לוויין עצות שימושיות, ודימויו כדמות אב הקנה לו אפיון של "הבטמן של באטמן" (בטמן=משרת אישי לקצינים בצבא).
* מורגן פרימן - לושיוס פוקס
:מנכ"ל "תעשיות ויין" שמספק את אמצעי הלחימה והפטנטים עבור ברוס ויין, מודע לחייו הכפולים של מעסיקו.
* מגי ג'ילנהול - רייצ'ל דוז
:העוזרת לתובע המחוזי וחברת ילדות של ויין, שמחזיקה ברגשות כלפיו. לפני מאורעות הסרט, היא אומרת לוויין שאם אי פעם יחליט להפסיק לפעול כבאטמן, הם יוכלו להיות יחד. היא אחת מהמעטים היודעים את זהותו הסודית. חברתו של דנט. ג'ילנהול החליפה את קייטי הולמס בתפקיד. היא הכירה בעובדה שדמותה היא של "הנערה במצוקה", אך בד בבד נולאן ביקש לתת תפקיד יותר משמעותי לדמות.
* אריק רוברטס - סלבטורה "סאל" מארוני
:מאפיונר שמשתלט על המאפיה של קרמיין פלקונה. בין המועמדים לתפקיד נמנו בוב הוסקינס וג'יימס גנדולפיני.

בסרט משתתפים גם מייקל ג'יי וייט כגמבול, ראש כנופיית המאפיה, נסטור קרבונל כראש העיר אנתוני גרסיה, ויליאם פיכטנר כמנהל בנק של המאפיה בגות'אם, צ'ין האן כלאו, מנהל החשבונות של המאפיה, קית' זרבאג'קה כבלש ג'רארד סטיבנס, קולין מקפרליין כמפכ"ל המשטרה לואב, מלינדה מקגרו כברברה גורדון וקיליאן מרפי כדחליל/ד"ר ג'ונתן קריין בהופעת קמע.

==הפקה==
חליפת העטלף החדשה, כפי שהופיעה בסרט זה ובהמשכו.

===פיתוח===

לפני יציאת "באטמן מתחיל", התסריטאי דייוויד ס. גויר כתב שני המשכים לסרט, שיציגו את דמותם של הג'וקר ושל דו-פרצוף, שפניו הושחתו לאחר שבאטמן ניסה להצילו. גויר ציין, כי השפעתו לתסריט הייתה המיני סדרה "באטמן: ליל כל הקדושים הארוך". תהליך ההפקה החל ב-31 ביולי 2006. נולאן החליט כי לא יביא את סיפור מקורו של הג'וקר, כי אם את עלייתו לכוח.

עוד ציין נולאן, כי אמונותיו המעוותות של הג'וקר מושפעות מחוברת הקומיקס "באטמן: הבדיחה ההורגת". בנוסף, הוא הביא את סרט הקולנוע "היט" (בכיכובם של אל פצ'ינו ורוברט דה נירו) כהשפעה ישירה למרדף כלל-עירוני בין שני כוחות - הטוב נגד הרע. הסרט ירחיב את התפתחותו של באטמן כבלש וההתמודדות שלו עם מות הוריו, ובאופן כללי יציג תהליך של הסלמה, כאשר דברים יהפכו לגרועים יותר במקום שיסתדרו. נולאן תיאר את העימות הידידותי בין ברוס ויין להארווי דנט כחוט המקשר של הסרט. נולאן גם בחר להביא את הפיכתו של דנט לדו-פרצוף כחלק מהסיפור, ובכך ליצור סוג של אמפתיה כלפי הדמות.

===צילום===
הצילומים החלו באפריל 2007, לראשונה באמצעות טכנולוגיית IMAX, באתרי צילום עירוניים בשיקגו, בלונדון, בלוס אנג'לס ובבולטימור, כמו גם צילומים באתרים כדרגנוע סנטרל - מיד-לוולס והעיר המגודרת קאולון שבהונג קונג. לצורך הצילומים בהונג קונג נשכרו מסוקים ו-C-130 הרקולס.

===עיצוב תלבושות===
מראהו האנרכיסטי של [[הג'וקר, המגולם על ידי הית' לדג'ר]]
למראהו של הג'וקר, נבחר המראה המחוספס והגס שישקף את אופיו בהתאם. נולאן ציין, כי מראה פניו משווה לדיוקניו של הצייר פרנסיס בייקון. ליצירת המראה האנרכיסטי של הג'וקר, נלקחו השפעות מיוצרי תרבות הנגד כדוגמת איגי פופ וג'ון ליידון. לדג'ר תיאר את האיפור כ"טכנולוגיה חדשה" - שלוש רצועות של תרכובת סיליקון המודבקות בפחות זמן אשר נדרש בעבר מאיפור פרוסטתי רגיל.

חליפתו של באטמן מהסרט הקודם זכתה לשדרוג, כאשר המעצבים הוסיפו לה רפידות אלסטיות רחבות שיאפשרו לה חיבור מותאם יותר לשחקן הלובש אותה, ואשר ירמזו על טכנולוגיה מתוחכמת. בנוסף, היא נבנתה מ-200 רצועות אלסטיות של גומי, פיברגלס וניילון כדי שתאפשר גמישות רבה יותר. מסיכת העטלף עוצבה על בסיס קסדת אופנוע, והיא כעת מופרדת מאזור הצוואר, מה שמאפשר לשחקן להזיז את ראשו בקלות רבה יותר. המסיכה מאובזרת בעדשות לבנות, המשמשות את באטמן כגלאי סונאר. עובדה זו נותנת לדמות את מראהּ מהקומיקס ומסדרות האנימציה. כמו כן, מגני הזרוע של באטמן מסוגלים לירות להבים, בשונה מהסרט הקודם. אף על פי שהחליפה החדשה כבדה ב-3.5 ק"ג יותר, כריסטיאן בייל מצא שהחליפה נוחה יותר ושאינה מחממת כקודמתה. בסרט זה נעשה עדיין שימוש בחליפה המקורית, כאשר באטמן מפעיל לחץ הידראולי כדי לכופף קנה של אקדח וכדי לחתוך מתכת.

עיצובה של גות'אם סיטי אינו כה מחוספס כמו בסרט הקודם. קראולי ציין כי "בסרט זה העיר שרויה בכאוס תמידי, וכל העת מתפוצצים דברים, כך שהיה צורך 'לנקות' מעט את חזות העיר".

אקהרט עם איפור וסממני לכידת תנועה על פניו. למטה: התוצר הסופי

===אפקטים חזותיים===
אופנוע ה"באט-פוד"

הסרט מציג לראשונה את ה"באט-פוד", עיצוב מחודש לאופנוע העטלף, שמשתחרר מנטישת החירום של הבאטמוביל.

מעצב האביזרים ניית'ן קראולי, שעיצב את הבאטמוביל לסרט "באטמן מתחיל", יצר שישה דגמים מתוך כורח הנזקים שעלולים להיגרם בעת צילומי הסרט, ונדרשו שישה חודשים נוספים לצורך ניסויי מבחן. ה"באט-פוד" נשלט באמצעות הכתפיים במקום בידיים, וזרועות הרוכב מוגנות על ידי מגינים דמויי "שרוולים". לאופנוע שני צמיגים בקוטר 508 מילימטר ונראה כי הוא חמוש בוויי תפיסה ומקלעים. מנועי האופנוע ממוקמים במרכזו של כל צמיג. הרוכב שוכב על גבי גוף האופנוע, והוא מסוגל לנוע למעלה או למטה כדי להימנע מכל ירי הנורה לכיוונו.

לגבי מראהו של דו-פרצוף, ארון אקהרט ציין כי "בסרט זה הוא מחליא, ונותן את ההרגשה המזוויעה של אדם תמים וטוב שפרצופו נתלש מעליו בפתאומיות, מותיר אחריו אדם שפל וממורמר". תמונות רבות המתיימרות להציג את פניו המושחתות של דו-פרצוף יצאו לרשת חודשים לפני יציאת הסרט לאקרנים, אך אקהרט ביטל את הניסיונות הללו באומרו "הם חושבים בקטן. נולאן הולך עם מראהו של דו-פרצוף עד הסוף". חברת האפקטים Framestore יצרה 120 שוטים של גרפיקה ממוחשבת כדי להמחיש את מראהו החרוך של דו-פרצוף. נולאן חשב כי שימוש באיפור ייראה לא מציאותי, משום שהשיטה מוסיפה לתווי הפנים ולא מחסירה, כפי שנראה בכוויות אשר בקורבנות שרפה. חברת האפקטים אישרה את העובדה כי סידרה מחדש את מיקום העצמות, השרירים והחיבורים העיצביים כדי לתת לדמות אווירה דרמטית יותר. לכל שוט, שלוש מצלמות באיכות של 720 פיקסל מוקמו בזויות שונות ולכדו במדויק את הבעות פניו של אקהרט. סממנים ובסיס לגולגולת שמוקמו על פניו של אקהרט שימשו בתור אזכור לתאורה.

===מוזיקה===

להלחנת פסקול הסרט, נשכרו הנס צימר וג'יימס ניוטון הווארד, שהלחינו גם את הפסקול הקודם בסדרה. צימר ציין כי נעימת הנושא העיקרית של באטמן הוצגה רק בסוף הסרט הקודם, וכי עתה יש אפשרות להרחיב אותה לכדי שלמותה, תוך כדי התפתחות הדמות. הווארד וצימר האמינו כי יצירתה של נעימת נושא הרואית שאותה יוכל הצופה להמהם יביא להתעלמות ממורכבותה ואפלותה של הדמות.

הסוויטה בת תשע הדקות לדמותו של הג'וקר ("למה כל כך רציני?") מבוססת על שני תווים המנוגנים על ידי צ'לו אלקטרוני, סולו של כינור ומקטע כינורות. צימר השווה את סגנון הלחנתו לזה של הלהקה הגרמנית קרפטוורק וכן לעבודתו עם להקת הרוק האנגלית "The Damned" למשך כל אורכה של היצירה, צימר השתמש בתערי גילוח על כלי מיתרים כדי להשיג את האפקט המעונה והמעוות שמלווה את הדמות על המרקע. כאשר לדג'ר מת, צימר הרגיש כי עליו להתחיל מחדש את החומר ולהלחין נעימת נושא חדשה, אך עצם כך "תבטל את האלמנטים המרושעים". ג'יימס ניוטון הווארד הלחין נעימות אלגנטיות ויפהפיות לדמותו של הארווי דנט/דו-פרצוף כדי שישמשו כקונטרסט לדמותו של הג'וקר.

ב-12 בנובמבר 2008 פורסם, כי חברי האקדמיה פסלו את הפסקול משום שיותר משני אנשים חתומים על הלחנתו. דבר זה אירע גם לפסקול הסרט הקודם בסדרה, "באטמן מתחיל". לאחר בדיקת הנושא חזרה בה האקדמיה מהחלטתה ב-9 בדצמבר 2008 ואיפשרה לפסקול להתמודד בטקס האוסקר.

האלבום הגיע למקום מספר 20 ברשימת בילבורד 200, ולמעלה מ-25 אלף עותקים נמכרו כבר בשבוע הראשון ליציאתו. ב-8 בפברואר 2009, הפסקול זכה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום הפסקול לסרט קולנוע הטוב ביותר". במאי 2009, הפסקול זכה בפרס המוזיקה הבריטית למוזיקה קלאסית בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר.

הביקורות לפסקול היו ברובן חיוביות. אתרים מקוונים כגון scorenotes.com, tracksounds.com ו-soundtrack.net שיבחו את השילוב בין האלמנטים האלקטרוניים והתזמורתיים, נוסף על ההתרחקות הנוספת מהטון של פסקול הסרט באטמן של טים ברטון, אותו הלחין דני אלפמן. אתרים אחרים, כמו Movie Music UK ו-filmtracks.com מצאו שהפסקול הוא שטחי ולא יצירתי, כאשר הרבה אלמנטים נלקחו מפסקולים קודמים של שני המלחינים, ובעיקר של צימר. כריסטיאן קלמנסן מ-filmtracks.com מצא שנעימת הנושא של הג'וקר ("למה כל כך רציני?") בלתי ניתנת לשמיעה ומדובר ב"תשע דקות מחייך שלעולם לא תקבל בחזרה". הערות נוספות היו על נעימת הגיבור, כפי שהודגשה בנעימה "כמו כלב שרודף אחרי מכוניות". קלמנסן החשיב אותה כ"ערבוב מעומעם בין הפסקולים של הסמוראי האחרון, הקו האדום, צופן דה וינצ'י וכוננות מיידית".

רשימת הרצועות והסצינות שבהן הן מושמעות:

דיסק ראשון:
{| class="wikitable"
|-
! style="text-align:center;"|#
! style="text-align:center;"|כותרת
! style="text-align:center;"|אורך
! style="text-align:center;"|סצנות מפתח/הערות
|-
| 1
| "Why So Serious""למה כל-כך רציני?"
| 9:14
| מתנגנת בכל פעם שהג'וקר מופיע. הנעימה קרויה על שם השורה שהג'וקר אומר לגמבול לפני שהוא הורג אותו.
|-
| 2
| "I'm Not a Hero""אני לא גיבור"
| 6:34
| מתנגנת מיד לאחר שוד הבנק כשמייק אנגל מראיין את ראש העיר, כאשר המטוס נוחת במים כדי לאסוף את ויין, וכאשר באטמן חוטף את לאו בהונג קונג.
|-
| 3
| "Harvey Two-Face""הארווי דו-פרצוף"
| 6:16
| נעימתו של הארווי דנט ודו-פרצוף. הנעימה קרויה על השם שניתן לדנט בידי משטרת גות'אם סיטי, כפי שנאמר לו בידי גורדון.
|-
| 4
| "התרחבות אגרסיבית"
| 4:35
| החלק הראשון מתנגן בסוף הסרט, בסצנה בה באטמן נמלט עם הבאט-פוד. אמצעה של הנעימה מתנגנת כאשר פוקס נפגש עם לאו בהונג קונג. סופה של הנעימה מתנגנת כאשר הג'וקר הורג את המפכ"ל לואב, השופטת סורילו ומגיע למסיבה כדי לקחת את דנט. הנעימה קרויה על שם המשפט שהג'וקר אומר לאחר שהורג את גמבול, "יש פוטנציאל להתרחבות אגרסיבית".
|-
| 5
| "Always a Catch""תמיד יש מלכוד"
| 1:39
| תחילתה של הנעימה מתנגנת כאשר הג'וקר יורה על מכוניות עוברות בתביעתו שבאטמן יפגע בו. שם הנעימה מבוסס על משפט שבאטמן אומר לגורדון בתגובה למעשיו של הג'וקר על המעבורות, "תמיד יש מלכוד (כשמדובר בג'וקר)". לא שומשה בסרט.
|-
| 6
| "Blood on my Hand""דם על ידיי"
| 2:16
| מתנגנת במהלך הסצנה הראשונה בין גורדון לדנט. הנעימה קרויה על פי משפט שבו ויין אומר "אולי, אבל יש לי מספיק דם על הידיים".
|-
| 7
| "A Little Push""דחיפה קטנה"
| 2:42
| בזמן שדנט מאיים על פושע בעזרת מטבע ואקדח. הנעימה קרויה על שם המשפט האחרון של הג'וקר בסרט "כל מה שצריך זו דחיפה קטנה".
|-
| 8
| "כמו כלב שרודף אחרי מכוניות"
| 5:02
| מתנגנת ברקע כאשר המפכ"ל גורדון מתאם את המתקפה על הבניין בו נמצא הג'וקר, ובאטמן מפריע לו ודואה לעבר הבניין. חלק מהנעימה מופיע לפני המשפט "הצג מעט אנרכיה", אותו אומר הג'וקר לדנט בזמן שהוא שוכב בבית החולים.
|-
| 9
| "I'm the Batman""אני הוא הבאטמן"
| 1:59
| בזמן שאלפרד אומר לוויין על התקופה שלו בבורמה. הנעימה קרויה על שם מסיבת העיתונאים כשדנט אומר שהוא הבאטמן.
|-
| 10
| "וחשבתי שהבדיחות שלי גרועות"
| 2:28
| מתנגנת כאשר ויין נוהג בלמבורגיני ומוודא שמר ריס אינו נהרג. הנעימה קרויה על שם המשפט שאומר הג'וקר למאפיונרים בעת פגישתם.
|-
| 11
| "Agent of Chaos""סוכן הכאוס"
| 6:55
| מתנגנת כאשר באטמן הולך להציל את רייצ'ל לאחר חקירתו של הג'וקר, כאשר הג'וקר נמלט, מותה של רייצ'ל והשחתת פניו של דנט, ולאחר מכן. הנעימה קרויה על השם בו מתאר הג'וקר את עצמו בסצנת בית החולים בינו לבין דנט.
|-
| 12
| "Introduce a Little Anarchy""הצג מעט אנרכיה"
| 3:42
| הנעימה מתחילה כאשר באטמן מבין שהג'וקר הלביש את בני הערובה בתור פושעיו, ה"ליצנים". מסתיימת כאשר הג'וקר דוחף את באטמן דרך רשת. שם הנעימה נאמר במהלך סצנת בית החולים בין הג'וקר לדנט.
|-
| 13
| "Watch the World Burn""צפה בעולם בוער"
| 3:47
| מתנגנת כאשר דנט/דו-פרצוף מחזיק במשפחתו של גורדון תחת איומי אקדח. מסתיימת כאשר באטמן מפיל את דנט מהבניין. הנעימה קרויה על שם המשפט שאומר אלפרד על הג'וקר, "יש אנשים שרוצים פשוט לצפות בעולם בוער".
|-
| 14
| "A Dark Knight""אביר אפל"
| 16:14
| אסופת מקטעים של סצנת המעבורת (במיוחד כאשר הג'וקר סופר לקראת חצות), פוקס מגיע להונג קונג, סצנת הסיום, מרבית כתוביות הסיום. הנעימה קרויה על שם תיאורו של גורדון לבאטמן בסוף הסרט, "הוא השומר הדומם, מגן עירנו, האביר האפל".
|}

רשימת הרצועות, דיסק שני - מהדורה מיוחדת
{| class="wikitable"
|-
! style="text-align:center;"|#
! style="text-align:center;"|כותרת
! style="text-align:center;"|אורך
! style="text-align:center;"|סצנות מפתח/הערות
|-
| 1
| שוד בנק (פרולוג)
| 5:24
| סצנת הפתיחה, שוד הבנק.
|-
| 2
| "Buyer Beware""קונה, היזהר"
| 2:56
| כאשר באטמן מפריע לפגישה בין המאפיונר הצ'צ'ני לבין הדחליל. נקרא על שם המשפט שאומר הדחליל אחרי שהצ'צ'ני צועק עליו בגלל הרעל שלו.
|-
| 3
| "Halfway To Hong Kong""בחצי הדרך להונג קונג"
| 3:43
| הסצנה הראשונה ב"מערת העטלף" החדשה, בזמן המשפט של סאל מארוני. על שם משפט שאומר דנט כשלאו נמלט להונג קונג.
|-
| 4
| "גברים הגונים בתקופה בלתי הגונה"
| 2:51
| כאשר גורדון חוזר הביתה לאחר שביים את מותו, כשבאטמן מענה את מארוני, כשדנט מאיים על תומאס שיף (לפני נעימת "דחיפה קטנה"), כותרות הפתיחה. הנעימה קרויה על שם משפט שאומר דו-פרצוף לבאטמן, "היית חושב שהיינו יכולים להיות גברים הגונים בתקופה בלתי הגונה".
|-
| 5
| "You're Gonna Love Me""אתה הולך לאהוב אותי"
| 4:51
| במהלך השיחה של דנט עם ראש העיר במשרדו כשמתחזה לבאטמן נתלה מחוץ לחלון, גם כאשר הג'וקר נמצא במסיבה שעורך ויין לדנט, כשבאטמן מופיע ורייצ'ל מושלכת מחוץ לבניין. סופה של הנעימה מתנגנת כאשר ויין מנשק את רייצ'ל בדירתו. הנעימה לקוחה מתוך הסצנה באירוע גיוס הכספים שבה הג'וקר מגיב לתקיפתה של רייצ'ל באומרו "יש בך רוח קרב, אני אוהב את זה", ובאטמן מופיע משום מקום ועונה לו "אז אתה הולך לאהוב אותי".
|-
| 6
| "Chance""מזל"
| 3:34
| לאחר הניסיון להרוג את ראש העיר בלוויה הפומבית למפכ"ל לואב. גם כשדנט טוען כי הוא הבאטמן, וכשהוא נותן לרייצ'ל את המטבע. שם הנעימה קרוי על שם המשפט שאומר דו-פרצוף לבאטמן, "והמוסר היחיד בעולם אכזר הוא מזל".
|-
| 7
| "You Complete Me""אתה משלים אותי"
| 9:57
| במהלך החקירה של באטמן את הג'וקר, כאשר הג'וקר הורג את הצ'צ'ני, כאשר גורדון מתכנן לארוב אחר הג'וקר, כשהג'וקר מאיים על חייו של מר ריס וכאשר הבאט-פוד פורץ מתוך הבאטמוביל. הנעימה קרויה על שם משפט שאומר הג'וקר לבאטמן במהלך חקירתו.
|-
| 8
| "The Ferries""המעבורות"
| 5:02
| הסצנה בין דנט לג'וקר בבית החולים, סיום סצנת האיום על חייו של ריס, סצנת הבר בין דו-פרצוף לווירץ, כאשר הג'וקר מאיים על המעבורות וכאשר דו-פרצוף מתחקר את רמירז.
|-
| 9
| "We Are Tonight's Entertainment""אנחנו הבידור של הערב"
| 5:38
| נקודת השיא שבסצנת המעבורות, כשבאטמן זורק את הג'וקר מהבניין, וכשהג'וקר אומר לבאטמן שהוא השחית את דנט. הנעימה קרויה על שם המשפט שאומר הג'וקר כאשר הוא מתפרץ לאירוע גיוס הכספים.
|-
| 10
| "A Watchful Guardian""מגן שומר"
| 6:45
| החל מהקטע בו באטמן עוצר בעד דו-פרצוף ועד לתחילת כתוביות הסיום.
|-
| 11
| "Why So Serious""למה כל-כך רציני?"
| 5:30
| רמיקס של הרכב המוזיקה האלקטרונית דה קריסטל מת'וד לנעימתו של הג'וקר.
|-
| 12
| "Poor Choice Of Words""בחירה גרועה של מילים"
| 6:15
| רמיקס של ה-DJ ומלחין מוזיקת הדאנס האלקטרוני פול ואן דייק. הנעימה קרויה על שם התגובה של הג'וקר לבקשתו של באטמן להניח את רייצ'ל.
|-
| 13
| "Gunpowder And Gasoline""אבק שרפה ובנזין"
| 4:34
| רמיקס של מעצב מוזיקת האמביינט מל ווסון. הנעימה קרויה על שם הסצנה שבה הג'וקר מתעמת מול הצ'צ'ני ומצית את כספם של המאפיה ושל לאו, באומרו "אני נהנה מדינמיט ומאבק שרפה ומבנזין!".
|-
| 14
| "Rory's First Kiss""הנשיקה הראשונה של רורי"
| 6:04
| רמיקס של המלחין ריילנד אליסון. הנעימה קרויה על השם ההתחלתי שניתן בתהליך ההפקה לסרט "האביר האפל".
|}

==שיווק==
במאי 2007 החל להתפרסם שיווק ויראלי רחב היקף שכותרתו הייתה "?Why so serious". באתר האינטרנט הוצג מסע פרסום פיקטיבי לבחירתו של הארווי דנט לראשות משרד התובע המחוזי, תחת הסיסמה "אני מאמין בהארווי דנט". אתר נוסף הציג גרסה מושחתת של הססמה, באומרה "אני גם מאמין בהארווי דנט", שאפשרה שליחת מכתבי מעריצים לכדי פרסומה של תמונה רשמית ראשונה של הג'וקר.

במהלך כנס קומיק-קון 2007, נפתח האתר WhySoSerious.com, ומעריצים נשלחו למספר משימות כדי לפרסם את הקדימון הראשון של הסרט, בנוסף לתמונה נוספת של הג'וקר. ב-31 באוקטובר 2007 פוזרו מספר מסרים סמויים באתר ששלחו את המעריצים למספר ערים ברחבי ארצות הברית עם מצלמות כדי לתעד את מציאותיהם. הרמזים שולבו יחדיו ופיענחו תמונה נוספת של הג'וקר וקובץ קול. פיצוח הרמזים הוביל לאתר נוסף בשם "Rory's Death Kiss" (שם הצילומים של הסרט), ובו יכלו המעריצים לפרסם את תמונתם כשהם מחופשים לדמותו של הג'וקר.

ב-14 בדצמבר 2007 הוקרנה סצנת הפתיחה של הסרט - שוד בנק של הג'וקר - יחד עם הסרט "אני אגדה". בהמשך, הופץ הסרטון כמבוא לסרט. לאחר מותו של הית' לדג'ר, התמקד מסע הפרסום בג'וקר, ואתר WhySoSerious.com פרסם סרט שחור על תמונתו כאות לאבל.

ב-15 במאי 2008 נפתח מתקן שעשועים על האביר האפל, המדמה את העיר גות'אם סיטי ויוצר את התחושה כאילו הג'וקר אורב למבקרים בו.

בין ה-4 ביולי ל-6 ביולי 2008 נמשך מרוץ פורמולה 1 בגראנד פרי הבריטי, כאשר פורסם בו סמלו של הבאטמן.

ב-9 בדצמבר 2008 יצאו מארזי DVD ו-Blu-ray לסרט, ביניהם מהדורת דיסק יחיד, מהדורה רגילה ו-Blu-ray של שני דיסקים, מהדורת הסרט עם מסיכת העטלף וכן מהדורת הסרט עם פסל הבאט-פוד. מכירות המארזים ביום הראשון הגיעו בארצות הברית לשיא מכירות של 3 מיליון עותקים, מתוכם 600,000 מארזי Blu-ray, בעוד שבבריטניה הגיעו ל-513,000 יחידות, מתוכם 107 Blu-ray. נכון ל-17 בדצמבר 2008, מכירות המארזים שברו כל שיאי הכנסות כאשר מכירות מארזי ה-Blu-ray נאמדו בכ-1.7 מיליון יחידות, ומכירות המהדורות הרגילות נאמדו בכ-10 מיליון יחידות.

אולפני האחים וורנר הוציאו את הסרט מחדש לאקרנים ול-IMAX ב-23 בינואר 2009, וזאת כדי להגביר את סיכוייו לזכות בטקס האוסקר, שנערך בפברואר.

==תקציב והכנסות==
הסרט נעשה בתקציב של 185 מיליון דולר, כ-30 מיליון דולר יותר מקודמו. הכנסות הסרט ביום הראשון להקרנתו נאמדו בכ-67.85 מיליון דולר, ובכך עבר את הכנסות היום הראשון של הסרט "ספיידרמן 3", שהרוויח 59.8 מיליון. רק בהקרנת חצות הסרט הכניס כ-18.5 מיליון דולר, ובכך עבר את הקרנת הבכורה של "מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'", שסכום הכנסותיו נאמדו ב-16.9 מיליון דולר. בסוף השבוע הראשון להקרנתו הגיעו סכומי הכנסות הסרט לסכום שיא של 158.41 מיליון דולר, כ-7 מיליון דולר יותר מסכום הכנסותיו של "ספיידרמן 3". בהקרנות הסרט ב-IMAX, הכנסותיו נאמדו ב-6.2 מיליון דולר נוספים.

בסוף שבוע הראשון הכניס הסרט 158.4 מיליון דולר וכך שבר את השיא בהוליווד לפתיחה הגדולה ביותר. הסרט שודר ב-4,366 אולמות קולנוע והוקרן מסביב לשעון.

הסרט ממוקם במקום הראשון ברשימת שוברי הקופות הרווחיים ביותר של שנת 2008 עם הכנסות של 533.4 מיליון דולר בארצות הברית וקנדה ו-1,001.9 מיליון דולרים ברחבי העולם, בכך עקף שוברי קופות נוספים כ"הארי פוטר ואבן החכמים", "שודדי הקאריביים: סוף העולם", "שר הטבעות: שני הצריחים" ו"הארי פוטר ומסדר עוף החול". מבין סרטי הקומיקס, הסרט עבר את סרטי ספיידרמן והגיע למקום החמישי ברשימת סרטי הקומיקס הרווחיים ביותר של כל הזמנים, אחרי "הנוקמים", "איירון מן 3", "הנוקמים: עידן אולטרון" ו"עלייתו של האביר האפל", והוא הראשון מזה שנים לשבור את שיאי ההכנסות של "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה".

==ביקורות==
במסד הנתונים IMDb הסרט קיבל את הציון 9.0, מקום 4 ברשימת 250 הסרטים הגדולים של האתר. באתר הביקורות Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ביקורות נלהבות עקב הנאמנות הרבה לקומיקס כמו גם ליצירתה של סאגת פשע רחבת היקף, עם ציון 8.5 מתוך 10 בהתבסס על 288 ביקורות (270 מתוכן "טריות" ורק 18 מתוכן "רקובות"), באומרו כי "בהיותו קודר, מורכב ובלתי נשכח, 'האביר האפל' מצליח לא רק כסרט קומיקס מבדר אלא גם כסאגת פשע מרגשת ביותר". אתר הביקורות Metacritic העניק לסרט ממוצע משוקלל של 82 מתוך 100 בהתבסס על 39 ביקורות. חברת מחקרי השווקים CinemaScore ציינה כי קהל הצופים דירג את הסרט ברמה הגבוהה ביותר. הסרט נמצא ברשימות עשרת הסרטים הגדולים של מרבית מבקרי הקולנוע בעיתונים ידועים כהניו יורק טיימס, ניו יורק דיילי ניוז, רולינג סטון, ניו יורק פוסט, אנטרטיינמנט ויקלי, שיקגו סאן-טיימס, הוליווד ריפורטר, הבוסטון גלוב ושיקגו טריביון.

==פרסים ומועמדויות==
בנוסף להכללתו ברשימת 500 הסרטים הגדולים של כל הזמנים, הסרט היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר בקטגוריות שחקן המשנה (הית' לדג'ר), עיצוב אמנותי, צילום, עריכה, איפור, עריכת סאונד, עיבוד סאונד ואפקטים מיוחדים. מלבד זכייתו של לדג'ר בפרס, הסרט זכה באוסקר גם על עריכת הסאונד. נוסף על כך, הסרט היה מועמד לפרס סאטורן ב-11 קטגוריות, בהם זכה בקטגוריות הסרט הטוב ביותר, שחקן משנה (הית' לדג'ר), כתיבה, מוזיקה ואפקטים מיוחדים.

נוסף על כך, הסרט קטף שבעה מתוך 12 פרסים בטקס פרסי "Scream" שנערך ב-18 באוקטובר 2008 בקטגוריות הסרט, הבמאי, הסצנה הטובה ביותר (התהפכות המשאית), הגיבור (כריסטיאן בייל), שחקן המשנה (גארי אולדמן), הנבל הטוב ביותר ושחקן הז'אנר הטוב ביותר (שניהם להית' לדג'ר). כמו כן, צמד המלחינים ג'יימס ניוטון הווארד והנס צימר זכו בפרס גראמי בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר. צוות הפעלולנים של הסרט זכה בפרס גילדת שחקני המסך.

על תפקידו, הית' לדג'ר המנוח זכה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס ושל וושינגטון הבירה, בפרס איגוד הסרטים האוסטרלי, ובפרסי גלובוס הזהב, הבאפטא, האוסקר, הסאטורן ופרס גילדת שחקני המסך לשחקן המשנה הטוב ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 

** [http://warnerbros2008.warnerbros.com/bafta/assets/images/TheDarkKnight_Script.pdf תסריט הסרט במלואו]
* [http://www.haaretz.co.il/CM.movies_item_movie,519,212,6170,.aspx מספר כתבות וטריילר על האביר האפל], עכבר העיר
* 
* 
* בנג'מין קרשטיין, [http://tchelet.org.il/download/magazine/tch34kersteinreview.pdf באטמן ומלחמתו בטרור], תכלת 34, חורף התשס"ט /2009
* יעל שוב, [http://digital.timeout.co.il/ActiveMagazine/getBook.asp?Path=TOM/2012/07/18&page=120&Language=Hebrew&Hebrew=1 איך לקח כריסטופר נולן מותג מדשדש והרכיב ממנו מיתוס קולנועי מורכב], באתר Time Out תל אביב, 19 ביולי 2012

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באטמן: סרטים
קטגוריה:זוכי אוסקר: עריכת הקול הטובה
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לסרט האקשן הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי כריסטופר נולאן
קטגוריה:סרטי מייקל קיין
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח בריטיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה בריטיים
קטגוריה:סרטי פשע
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: פעולה/הרפתקה/מותחן
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה