OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Jesus Is King (סרט)

Jesus Is King (בתרגום חופשי לעברית: "ישו הוא מלך") הוא סרט קונצרט נסיוני אמריקאי משנת 2019 של קניה וסט שבוים על ידיי ניק נייט . בסרט מופיעה להקת הגוספל של וסט, סאנדיי סרביס קוואייר. הסרט ליווה את יציאתו של Jesus Is King, אלבום האולפן התשיעי של וסט שיצא לאחר עיכובים רבים ב-25 באוקטובר 2019.

== הפקה ==
ב-29 בספטמבר 2019, הוכרז כי IMAX וקניה וסט משתפים פעולה כדי להוציא סרט של קונצרט Sunday Service. הסרט צולם בקיץ 2019 במכתש רודן במדבר הצבוע שבאריזונה.

== יציאה ==
תצוגה מקדימה קצרה של הסרט הוצגה בשלוש מסיבות האזנה לאלבום האולפן התשיעי של וסט, Jesus Is King, ב-27 בספטמבר 2019 בדטרויט, 28 בספטמבר 2019 בשיקגו, וב־29 בספטמבר 2019 בניו יורק.

ב-17 באוקטובר 2019, יצא טריילר לסרט עם פסקול של גרסת גוספל לסינגל של וסט, "Say You Will" מתוך האלבום 808s & Heartbreak. צלם האופנה הבריטי, ניק נייט, מונה גם לבמאי הסרט.

הסרט יצא באולמות IMAX ב-25 באוקטובר 2019.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:קניה וסט
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי הופעה
Una lacrima sul viso

"Una lacrima sul viso" (בעברית: "דמעה על פנייך") הוא שיר איטלקי משנת 1964 שכתבו מוגול ובובי סולו ובוצע על ידי בובי סולו. השיר בוצע לראשונה בפסטיבל סן רמו ה-14, בנפרד על ידי בובי סולו והזמר האמריקאי פרנקי ליין. ליין ביצע גרסה אנגלית של השיר בשם "For Your Love". השיר הגיע לגמר התחרות, אבל מכיוון שסולו סבל מדלקת במיתרי הקול, הוא שר עם פלייבק, ומשום כך נפסל מהתחרות.

הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים האיטלקי ושהה שם במשך תשעה שבועות. התקליט נמכר ביותר משלושה מיליון עותקים ברחבי העולם, והגיע למעמד של תקליט זהב.

== רשימת רצועות ==
* סינגל 7" – SRL 10-338 

# "Una lacrima sul viso" <small>(מוגול, בובי סולו)</small>
# "Non ne posso più" <small>(ג'ורג'ו סלביוני, אילר פאטאצ'יני)</small>

== גרסאות כיסוי ==
מלבד גרסת הכיסוי של פרנקי ליין באנגלית בשם "For Your Love", השיר הוקלט על ידי אמנים נוספים בהם אקילה טוליאני, קלוד שלה, ובביצועים אינסטרומנטליים על ידי ריצ'רד קליידרמן, פרנק פורסל ופרנסיס גויה.

== בתרבות הפופולרית ==
השיר נתן את שמו לסרט מוזיקלי איטלקי (Musicarello) שביים אטורה מריה פיצרוטי, בכיכובם של בובי סולו ולאורה אפריקיאן.

השיר הופיע בפסקול של סרטים אחדים, בהם הסרט "ברצלונה" של ויט סיטלמן, הסרט הצרפתי "Quand j'étais chanteur" של קסבייה ג'נולי, וסרטו של פרנסואה אוזון "5x2".

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1964
קטגוריה:סינגלים מ-1964
קטגוריה:שירי פסטיבל סן רמו 1964
קטגוריה:שירים באיטלקית
קטגוריה:שירים על בכי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
ניקולס בריידי

ניקולס פרדריק בריידי (באנגלית: Nicholas Frederick Brady; נולד ב-11 באפריל 1930) הוא פוליטיקאי ודירקטור אמריקאי, שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית בשנים 1988–1993 בממשליהם של הנשיאים רונלד רייגן וג'ורג' הרברט ווקר בוש, ונודע בשל "תוכנית בריידי" אותה הגה. טרם מינויו למזכיר האוצר, מונה בריידי לקצרה לאייש את מושבה הריק של ניו ג'רזי בסנאט של ארצות הברית מאפריל עד דצמבר 1982, בעקבות התפטרותו של הסנאטור הריסון ויליאמס.

== ביוגרפיה ==
בריידי נולד ברובע מנהטן שבניו יורק, בנם של ג'יימס קוקס בריידי הבן ורעייתו אליוט צ'ייס. הוא נקרא על שם רב דודו, איש העסקים והנדבן ניקולס פרדריק בריידי. בריידי גדל באחוזה בפאר הילס שבניו ג'רזי. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר סנט מארק שבסאות'בורו במסצ'וסטס, החל ללמוד ב-1952 באוניברסיטת ייל, שם היה חבר באחוות צ'י פסי. ב-1954 למד לתואר ראשון באוניברסיטת הרווארד. הקריירה הפוליטית של בריידי החלה כאשר מונה על ידי מושל ניו ג'רזי תומאס קין לאייש את מושבו של הסנאטור הריסון ויליאמס, שהתפטר מתפקידו בעקבות פרשת Abscam. הוא כיהן בסנאט מאפריל עד שלהי דצמבר 1982 ומיאן להתמודד לתקופת כהונה מלאה. בתקופתו בסנאט היה חבר בוועדת הכוחות המזוינים ובוועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים.

ב-1984 מינה נשיא ארצות הברית רונלד רייגן את בריידי ליושב ראש ועדת הנשיא למשכורות אנשי הרשות המבצעת, הרשות המחוקקת והרשות השופטת. הוא כיהן גם בוועדת הנשיא לכוחות אסטרטגיים, בנציבות הלאומית הדו-מפלגתית לענייני אמריקה המרכזית, בנציבות לביטחון ולסיוע כלכלי ובוועדות נוספות של הבית הלבן. כמו כן, הוא היה יו"ר כוח המשימה הנשיאותי למנגנוני שוק ב-1987. באוגוסט 1988 הוכרז כי בריידי יחליף את ג'יימס בייקר במחלקת האוצר. ב-15 בספטמבר 1988 נכנס בריידי לתפקידו כמזכירה ה-68 של מחלקת האוצר של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד בארבעת החודשים האחרונים של ממשל רייגן ולאורך כל תקופת ממשלו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש.

ב-1989, לאחר תקופה של שנים בהן מספר מדינות מתפתחות, כולל מקסיקו, לא כיסו את החוב הבינלאומי שלהן, הגה בריידי את "תוכנית בריידי" במטרה לסייע להן למכור איגרות החוב שלהן בדולר אמריקני. אלה נודעו בשם "אגרות בריידי". בראשית כהונתו כמזכיר האוצר נכתב בעיתון הניו יורק טיימס כי לבריידי הייתה התחלה רעועה והוא היה "חסר-טעם בטלוויזיה ומוזר כאיש ציבור", אך כחבר קרוב ויועץ בעל השפעה רבה על הנשיא בוש. אחרי הפסדו של בוש למושל ארקנסו ביל קלינטון בבחירות 1992 לנשיאות, עזב בריידי את הממשל הפדרלי של ארצות הברית.

בריידי היה ועודנו חבר במועצות מנהלים של חברות שונות מאז ובמהלך שנות ה-90 של המאה ה-20. הוא שימש גם כנאמן של אוניברסיטת רוקפלר וחבר מועצת המועדון הכלכלי של ניו יורק. הוא חבר במועצה ליחסי חוץ, וחבר לשעבר בוועדת ההיגוי של קבוצת בילדרברג.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית שמונו לתפקידם
קטגוריה:מזכירי האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל רונלד רייגן
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש
קטגוריה:דירקטורים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
Kids See Ghosts

Kids See Ghosts (בעברית: ילדים רואים רוחות רפאים) הוא אלבום משותף של הראפרים קניה וסט וקיד קאדי. האלבום יצא לאור ב-8 ביוני 2018, דרך חברות התקליטים GOOD Music ודאף ג'אם. לפני יציאת האלבום נהנו וסט וקודי ממערכת יחסים חזקה כחברים קרובים מאז שנפגשו בשנת 2008, והביעו רצון להקליט אלבום משותף. עם זאת, האלבום מעולם לא התממש בתחילה, כאשר הצמד במקום חווה נפילות קצרות בשנת 2013 ו-2016. הם התאחדו שנה לאחר מכן והחלו מפגשי האולפן הראשונים לאלבום.

== רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==
=== מצעדים שבועיים ===

=== מצעדי סוף שנה ===

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2018
קטגוריה:אלבומי קניה וסט
קטגוריה:אלבומי קיד קאדי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אנדרה 3000
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ף באסקר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מייק דין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פליין פאט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קיד קאדי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קניה וסט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קשמיר קאט
קטגוריה:אלבומי זהב בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת דאף ג'אם
קובלנה על מפלגות ישראל

קובלנה על מפלגות ישראל הוא שיר שכתב מאיר אריאל שהולחן ובוצע על ידי להקת הדג נחש. השיר יצא לאור בשנת 2013 ושימש גם כשיר הנושא של העונה העשירית של התכנית ארץ נהדרת.

== רקע ==
השיר נכתב על ידי מאיר אריאל בשנת 1999, כחודש לפני מותו הפתאומי, ולאחר הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה, אך מעולם לא הולחן. הוא הגיע לידי להקת הדג נחש באמצעות שירז, בתו של אריאל וחברה ותיקה של שאנן סטריט. הלהקה הלחינה את השיר שנכלל באלבומה "זמן להתעורר", ויצא כשבועיים לפני הבחירות לכנסת ה-19 שנערכו בינואר 2013.

השיר עוסק בתלונה כללית על המפלגות בישראל אשר "מתפארות בגודל חוצפתן", "אין שלטונן אלא מעשה אונן" ו"מפליגות עוד ועוד בערך עצמן" ובפזמון החוזר "עלו לי עד כאן", ללא התייחסות למפלגות מצד פוליטי זה או אחר.

בתוכנית "ארץ נהדרת" בוצע השיר בגרסה סאטירית תוך שינוי הטקסט על ידי חברי הלהקה בתפקיד עצמם, ופוליטיקאים המגולמים על ידי השחקנים בתוכנית. השיר בביצוע זה נקרא "אזרחי ישראל עלו לי עד כאן" ובו מתלוננים הפוליטיקאים כנגד האזרחים. לאחר מכן יצא הקליפ לשיר המקורי בהשתתפות הלהקה והדמויות שגולמו בשיר הסאטירי.

== קישורים חיצוניים ==

* יוסי חרסונסקי, [https://www.yosmusic.com/yos10898/ עיון ביקורת], באתר יוסי מיוזיק
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990047325900205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2013
קטגוריה:סינגלים מ-2013
קטגוריה:שירי הדג נחש
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירי מחאה בעברית
קטגוריה:ארץ נהדרת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת התו השמיני
ג'וני פרידלנדר

ג'וני פרידלנדר (26 בדצמבר 1912 – 18 ביוני 1992) היה צייר גרמני-צרפתי.

== ביוגרפיה ==
ג'וני פרידלנדר נולד בשנת 1912 בעיירה באזור שלזיה שאז הייתה בתחומי האימפריה הגרמנית. בשנת 1922 הוא סיים את לימודיו בברסלאו והחל ללמוד אמנות אצל אוטו מילר. בשנת 1930, לאחר סיום הלימודים הוא עבר לדרזדן. בשנת 1933 הוא עבר לברלין וביקר בפריז. ג'וני פרידלנדר התקרב לדעות קומוניסטיות, נעצר ונשלח לשנתיים למחנה ריכוז. לאחר שחרורו הוא עבר לצ'כוסלובקיה. בשנת 1937 הוא עבר לפריז. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא נעצר שוב, תחילה על ידי הצרפתים ואחר כך על ידי הנאצים. בשנת 1944 הוא שוחרר ועבר לעבוד בשיטת התצריב בטכניקת אקווטינטה.

במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 ג'וני פרידלנדר השתתף במספר תערוכות וזכה להצלחה. הוא נסע עם תערוכות שלו לארצות הברית, יפן וברזיל. במקביל הוא פתח בית ספר לאמנות בה למדו ציירים צעירים (לרבות איציק עדי).

בשנות ה-70 של המאה ה-20 אורגנו לכבודו מספר תערוכות שמסכמות את דרכו באמנות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://johnnyfriedlaender.eu/biography.html קורות חיים וקטלוג יצירות]
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1912
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1912
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1992
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1992
בית היתומים של דבורקין

בית היתומים של דבורקין הוא מבנה ברמת גן, ששימש כבית יתומים משנת 1937.

== היסטוריה ==
בית היתומים של דבורקין הוקם בשנת 1937 ברחוב המרגוע ברמת גן (לימים רחוב אלימלך), על מגרש בגודל 5 דונם בבעלותו של אלימלך דבורקין, איש העלייה השנייה, משורר וחלוץ שנמנה עם מייסדי העיר.

איסר־לייב בלובשטיין, אביה של המשוררת רחל, יזם את הקמת בית היתומים הזה בתל אביב. הוא חיפש מגרש להקמת הפרויקט, ואלימלך דבורקין, שקרא ידיעה על כך בעיתון, נענה לבקשה ותרם לבית היתומים את מגרשו הגדול, שהיה כל רכושו. אבן זיכרון לזכר אלימלך דבורקין ורעייתו חנה ניצבת כיום בחזית הבית הפונה לרחוב. לאחר שנפטר הוחלט בוועדת שמות של עיריית רמת גן לקרוא על שמו לרחוב בו היה ממוקם בית היתומים.

לאחר מותו של אלימלך דבורקין בתחילת שנות ה-60, ניהלה רעייתו חנה גיטל מאבק משפטי מול אגודת בתי היתומים והיתומות ע"ש בלובשטיין במטרה לקבע את ייעודו של הנכס לצמיתות. בשנת 1966, לאחר מותה, חתמו מנהלי עזבונה על הסכם פשרה שקבע כי הנכס יוקדש לבית ליתומים ויתומות, ונדרש לשמר את ייעודו המקורי. עם זאת, בהסכם הפשרה מופיע סעיף המתיר לאגודה למכור את הנכס באישור בית המשפט המחוזי בתל אביב, בתנאי שתרכוש במקומו קרקע בשטח שווה לפחות ותקים עליה בית יתומים.

בשנות ה-80 הוסב המבנה למעון לנערות מתבגרות ולנערים בסיכון, ולאחר מכן המבנה שימש כמעון לילדים אוטיסטים. בראשית שנות ה-2000 חדל המעון לפעול והמבנה נותר כמעט שומם.

בתחילת שנות ה-2000 מכרו מנהלי ההקדש את הבניין והמגרש לחברת אחים נאוי, וזו מכרה אותו לחברת א.ר. נכסי אראל, בבעלות תמיר ארביב בסכום של 40 מיליון ש"ח. נכסי אראל החליטה להרוס את הבניין ההיסטורי, ולבנות על המגרש שני מגדלי מגורים יוקרתיים. עקב תביעות משפטיות, הגיבה העירייה כי היא לא מאשרת ליזם לבנות בשטח מבני מגורים אלא רק מבנים ציבוריים. נכון ל-2018 נמצאים במבנה מספר גני ילדים

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.infocenters.co.il/krinizi/notebook.asp?lang=HEB&dlang=HEB&module=search&page=criteria&rsvr=all&param=%3Crsvr_ser%3E@@all%3C/%3E%3Csearch_type%3Eglobal%3C/%3E%3Cuppernav%3Eglobal%3C/%3E%3Cdlang%3EHEB%3C/%3E%3Cnrsvr%3EN%3C/%3E%3Csort%3ERE@A%3C/%3E%3Cdispq%3E1z3zדבורקין%3C/%3E%3Ces_query_reuse_id%3E3%3C/%3E%3Cquantity%3E10%3C/%3E%3Cstart_entry%3E1%3C/%3E%3Cnum_of_items%3E22%3C/%3E%3Cquery_index%3E@global%3C/%3E%3Cthumb%3E0%3C/%3E%3Csmode%3Edts%3C/%3E%3Cnob%3E-1%3C/%3E%3Cbook_id%3E992%3C/%3E%3Cview%3Erecords%3C/%3E&param2=%3Cnvr%3E1%3C/%3E%3Csearch_type%3Eglobal%3C/%3E%3Cnob%3E0%3C/%3E&site=krinizi כתבות אודות בית היתומים של דבורקין] מארכיון בית קריניצקי
* [https://jfc.org.il/news_journal/27493-2/94145-2/ הנחת אבן הפינה לבית יתומות ברמת גן, 1938], באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רמת גן: מבנים
קטגוריה:ישראל: בתי יתומים
יעל רון בן משה

יעל רון בן משה (נולדה ב-14 בנובמבר 1978) היא חברת הכנסת לשעבר מטעם מפלגת חוסן לישראל (רשימת כחול לבן). בנוסף, כיהנה גם כיו"ר הוועדה לפניות הציבור ומזכ"לית המפלגה.

==ביוגרפיה==
נולדה בקיבוץ געתון, לציפ ויאיר. היא בעלת תואר ראשון במדע המדינה, בסוציולוגיה ובאנתרופולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה בתוכנית למצטיינים, גם כן מאוניברסיטת תל אביב.

ניהלה תוכניות תעסוקה בג'וינט ישראל וכן עבדה בשב"כ ובמשרד ראש הממשלה. בפברואר 2015 מונתה לניהול שותפות אזורית באשכול רשויות גליל מערבי. במסגרת תפקידה, ניהלה תקציב שנתי של כ-80 מיליון ש"ח, שהתחלק בין 13 ערים ורשויות מקומיות.

למדה באוניברסיטת הרווארד במסגרת תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר. אחר כך, שימשה דירקטורית בארבע חברות ובשנים 2004–2006 הייתה דסקאית בשירות הביטחון הכללי.

בינואר 2020, לקראת הבחירות לכנסת ה-23, הוצבה רון בן משה במקום ה-40 ברשימת "כחול לבן", מטעם מפלגת "חוסן לישראל". הרשימה זכתה ל-33 מנדטים. בהמשך, פרשה חברת־כנסת אחת שנבחרה מטעם הרשימה וחמישה אחרים התפטרו במסגרת "החוק הנורווגי". כך, רון בן משה נכנסה לכנסת לאחר התפטרותו של חבר הכנסת עפר שלח. לאחר פרישתה של עינב קאבלה מכחול לבן ומעברה למפלגת הישראלים מונתה ליו"ר ועדת המדע והטכנולוגיה עד להתפזרותה של הכנסת ה-23.

לקראת הבחירות לכנסת ה-24, הוצבה במקום השמיני ברשימת "כחול לבן" לכנסת ונבחרה לכנסת, לאחר שהמפלגה זכתה ב-8 מנדטים<ref></ref>. היא שימשה כיו"ר הוועדה לפניות הציבור בכנסת, חברה בוועדת הכספים ומזכ"לית מפלגת "כחול לבן".

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הוצבה במקום ה-15 ברשימת "המחנה הממלכתי" מטעם רשימת "כחול לבן", ולא נבחרה לכנסת. בסמוך לכך החליטה לסיים את תפקידה כמזכ"לית מפלגת "חוסן לישראל".

נשואה לדורון, ולהם שלושה ילדים<ref></ref>. אבי בעלה דורון, צבי בן-משה ("צבילי"), היה עוזרם של יגאל אלון (אז ח"כ) ויצחק רבין (אז ח"כ ושר הביטחון), ובהמשך, מזכיר התנועה הקיבוצית<ref><br></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* ישי אלמקייס, [https://www.kipa.co.il/חדשות/1103169-מנכלית-חדשה-לכחול-לבן-יעל-רון-בן-משה-תיכנס-לתפקיד/ מנכ"לית חדשה לכחול לבן: יעל רון בן משה תיכנס לתפקיד], אתר "כיפה", 29 בנובמבר 2020

== הערות שוליים ==

קטגוריה:געתון: אישים
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חברות הכנסת העשרים ושלוש
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושלוש
קטגוריה:חברות הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:יושבי ראש ועדת המדע והטכנולוגיה
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם כחול לבן
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם כחול לבן
קטגוריה:עובדי משרד ראש הממשלה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
גריגורי גארפונקין

גרִיגוֹרִי סוֹלוֹמוֹנוֹביִץ' גַארְפוּנְקִין (ברוסית: Григорий Соломонович Гарфункин; בחלק מן התעודות: גרִיגוֹרִי סַאלוֹמוֹנוֹביִץ' גוֹרְפוּנְקִין (ברוסית: Григорий Саломонович Горфункин; 8 ביוני 1920 – 22 בספטמבר 1943) היה חייל יהודי סובייטי, סייר שטח בחטיבת הטנקים מס' 183 של גיס הטנקים העשירי במלחמת העולם השנייה, גיבור ברית המועצות.

==קורות חיים==
שם משפחתו במקור הוא גוֹרְפוּנְקֶל. נולד ב-6 באוגוסט 1920 בעיירה ינוביצ'י, באימפריה הרוסית (כיום יישוב ינוביצ'י, אזור ויטבסק, ביילורוס). עברי (בחלק מן התעודות רשום כרוסי).

בין השנים 1936–1940 היה עובד מחרטה במפעל למחטים בעיר (כיום מפעל למיכשור של ויטבסק).

גויס לצבא האדום באוקטובר 1940 ונשלח לחזית בראשית הפלישה הגרמנית לברית המועצות, השתתף בקרב על לנינגרד. נפצע קשה במהלכו ולאחר השיקום הגיע ב-1943 לחזית וורונז', שם הפך לסייר מצב החזית בחטיבת הטנקים מס' 183 של גיס הטנקים העשירי.

== מעשה הגבורה ==
ב-22 בספטמבר 1943 החטיבה שלו הייתה הראשונה שהתקרבה לדנייפר דרומית לקייב. קבוצה של שישה סיירים קיבלה את המשימה לחצות את הגדה המערבית ולבצע סיור שטח הצליחה העתידית. המשימה ניתנה על ידי קיריל מוסקלנקו שאחר כך התמנה למרשל ברית המועצות.

היחידה חצתה את הדנייפר בכפר (שבמחוז פריאסלאב) ונחשפה במהלך גילוי ביצורי ורמאכט וקביעת נקודות הירי שלו במקום. גארפונקין נותר להגן על נסיגת שאר החיילים ולאחר מכן החל לחצות את הנהר ונורה באמצע הנהר.

ב-10 בינואר 1944 על פועלו הוא עוטר לאחר מותו בתואר גיבור ברית המועצות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:רוסים וסובייטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1943
אונורה לנטנואה

אונורה לנטנואה (בצרפתית: Honoré Félix Jean Baptiste Charles Lantenois; 13 בנובמבר 1863 – 1940) היה גאולוג צרפתי, שעיקר מחקריו היו בהודו-סין ובדרום סין.

==ביוגרפיה==

אונורה לנטנואה נולד בשטרסבורג ב-13 בנובמבר 1863 לז'אן-בטיסט לנטנואה, קצין בחיל הים הצרפתי ולמארי דוקנשז (Marie Félicité Ducanchez). בין השנים 1882–1885 למד באקדמיה הצבאית "Prytanée militaire La Flèche" בעיירה לה פלש, ובין השנים 1886–1888 למד בבית הספר למכרות "אקול דה מין" (École des Mines de Paris) בפריז והוסמך כמהנדס.

ב-1896 הצטרף לחברה הגאולוגית של צרפת (Société géologique de France). ב-1903 הוא הגיע להאנוי, אז בשליטת צרפת כחלק מהודו-סין הצרפתית, ועמד בראש המשלחת הגאולוגית ליונאן הקשורה להקמת מסילת הרכבת בין הייפונג בווייטנאם לקונמינג ביונאן (1904–1910). מונה למהנדס ראשי וארגן את נפת המכרות והקים את השירות הגאולוגי. במסגרת המחקר הגאולוגי הגיעו אונורה לנטנואה, הגאולוג ז'אק דפרה והארכאולוג אנרי מנסווי לאזור שהוכרז מאה שנים אחר-כך כאתר מורשת עולמית בשם אתר המאובנים בצ'נגג'יאנג, וערכו בו סקרים בין השנים 1907 ל-1912. הם פרסמו מאמרים על גילוי מאובני טרילוביטים ופרוקי-רגליים אחרים.

ב-1914 מונה ליועץ בנושא מכרות בשטח החסות הצרפתי במרוקו. עם פרוץ המלחמה הוא גויס בדרגת לוטננט קולונל במטה הצבא הצרפתי.

ב-1917 חזר לנטנואה להודו-סין והאשים יחד עם אנרי מנסווי את חברם לשעבר ז'אק דפרה בביצוע זיוף - שתילת מאובנים של טרילוביטים שמקורם בבוהמיה באוסף המאובנים מהודו-סין. דפרה הושעה ב-1917 וגורש מהחברה הגאולוגית הצרפתית בנובמבר 1919.

באפריל 1919 מונה לנטנואה למפקח כללי דרגה שנייה, והוא סיים את הקריירה שלו כמפקח כללי דרגה ראשונה וכסגן הנשיא של מועצת המכרות.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.annales.org/archives/x/lantenois.html Honoré Félix Jean Baptiste Charles LANTENOIS (1863-1940)] בית הספר למכרות של פריז 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאולוגים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1863
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1940
אנרי מנסווי

אנרי מנסווי (בצרפתית: Henri Mansuy; 1857 – 1937) היה ארכאולוג ופלאונטולוג צרפתי שעיקר מחקריו היו בהודו-סין ובדרום סין.

==ביוגרפיה==
אנרי מנסווי הצטרף לשירות הגאולוגי של הודו-סין שהוקם ב-1898, ויחד עם מנהל השירות אונורה לנטנואה הקים את המוזיאון הגאולוגי בהאנוי בתחום השירות. המוזיאון הושלם ב-1914, ופועל גם בימינו.

ב-1906 חפר מנסווי במערה בנפת בין גיה (Bình Gia) במחוז לאנג סון (Lang Son). האתר הכיל חפצים של כלי אבן וקדרות המתוארכים לשלהי התקופה הנאוליתית. 15 שנים מאוחר יותר הוא גילה יחד עם הארכאולוגית מדלן קולאני (Madeleine Colani 1866-1943) 27 אתרים עם חפצים דומים השייכים לתרבות באק סון (Bắc Sơn culture). במערה נתגלו גם שרידים של שלדים אנושיים.

בין השנים 1907 ל-1912 הוא השתתף במחקר הגאולוגי יחד עם אונורה לנטנואה והגאולוג ז'אק דפרה באזור שהוכרז מאה שנים אחר-כך כאתר מורשת עולמית בשם אתר המאובנים בצ'נגג'יאנג. השלושה פרסמו מאמרים על גילוי מאובני טרילוביטים ופרוקי-רגליים אחרים.

ב-1917 הוא הצטרף לאונורה לנטנואה בהאשמה כלפי עמיתם ז'אק דפרה בטענה של זיוף מאובנים. הם טענו שדפרה הבריח מאובני טרילוביטים מבוהמיה וצרף אותם לאוסף המאובנים שלו מהודו-סין. הפרשה הסתיימה ב-1919 כאשר ועדה הרשיעה את דפרה בזיוף וגרשה אותו מהחברה הגאולוגית של צרפת. שנים רבות אחר-כך התברר שהאשמה הייתה שגויה ושמו של דפרה טוהר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.persee.fr/doc/befeo_0336-1519_1937_num_37_1_5398 Henri Mansuy (1857-1937) note biographique] - הספד שכתבה מדלן קולאני על מנסווי 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארכאולוגים צרפתים
קטגוריה:פלאונטולוגים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1857
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1937
מפרצון בריפארה

מפרצון בריפארה (באנגלית: Beripara Cove; בבולגרית: залив Берипара) הוא מפרצון בחוף הדרום-מזרחי של האי לייז' בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.

רוחב פתחו של המפרצון 2.45 קילומטרים, ואורכו של המפרצון (כניסתו לתוך האי) 1.8 קילומטרים.

נקודת הכניסה הדרומית של המפרצון היא נקודת באליחה; ונקודת הכניסה הצפונית למפרצון היא נקודת לשקו..

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי המפרצון ===

המפרצון מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.

=== מקור השם ===

המפרצון נקרא על שם היישוב התראקי העתיק בריפארה בצפון בולגריה.

השם אושר רשמית ב-21 באוקטובר 2013.

== לקריאה נוספת ==


* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=19360&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מפרצון בריפארה] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-61.91989714819334,-64.04568364536047,14&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור מפרצון בריפארה, וציון מקום האתרים שסביבו] באתר copernix

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בולגריה באנטארקטיקה
בריפארה
ואטנאיוקוטל

וַאטְנַאיוֹקוּטל (באיסלנדית: Vatnajökull, בתרגום מילולי: "קרחון האגמים"), לעיתים נקרא קרחון ואטנה, היא כיפת הקרח הגדולה ביותר באיסלנד בשטחה ובנפחה, והשנייה בגודלה באירופה אחרי כיפת הקרח של האי סברני בארכיפלג נוביה זמליה ברוסיה. הקרחון נמצא בדרום-מזרח האי, שטחו כ-7,900 קמ"ר והוא מכסה כ-8% משטח המדינה.

מפלי דטיפוס, השניים בעוצמתם באירופה, נובעים ממימיו.

מתחת לכיפת הקרח ישנם מספר הרי געש פעילים, שהתפרצותם יצרה בעבר "כיסים" גדולים של מים מתחת לקרח. ההתפרצות האחרונה התרחשה בשנת 2011 ויצרה עמוד עשן שהתנשא לגובה של 17 קילומטרים.

בתאריך 7 ביוני 2008 הוכרז הפארק הלאומי ואטנאיוקול המהווה אתר מורשת עולמי.

בתרבות הפופולרית שימש ואטנאיוקוטל כזירת צילום למספר סרטי קולנוע, ביניהם רצח בעיניים, הסרט ה-14 בסדרת ג'יימס בונד. כמו כן שימש האתר לצילום קטעים מהעונה השנייה בסדרת הטלוויזיה משחקי הכס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אירופה: קרחונים
קטגוריה:איסלנד: גאוגרפיה
נקודת מקלאוד (אנטארקטיקה)

נקודת מקלאוד (באנגלית: Macleod Point) היא לשון יבשה המהווה את הקצה הדרום-מזרחי של האי לייז', בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הנקודה ===

הנקודה מופיעה לראשונה במפה של ממשלת ארגנטינה משנת 1957; במפה זו אין לנקודה שם.

הנקודה צולמה מהאוויר על ידי חברת האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957, ומופתה על בסיס תצלומי אוויר אלה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1959.

=== מקור השם ===

שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

הנקודה נקראת על שמו של ג'ון ג'יימס ריצ'רד מקלאוד, פיזיולוג סקוטי זוכה פרס נובל ברפואה אשר היה אחד ממגלי האינסולין בשנת 1922.

וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים באזור, אשר נקראו על שמם של חלוצים בתחום הרפואה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:9248 נקודת מקלאוד] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=8825&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR נקודת מקלאוד] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-61.97820821258125,-64.10887413665857,13&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור נקודת מקלאוד, וציון מקום האתרים שסביבו] באתר copernix

== הערות שוליים ==

מקלאוד
Janet Jackson

Janet Jackson (בעברית: ג'נט ג'קסון) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית, ג'נט ג'קסון. אלבום הבכורה יצא לאור ב-21 בספטמבר 1982 על ידי חברת התקליטים A&M רקורדס. האלבום מאופיין ברובו במוזיקת דאנס ו-R&B עכשווי.

עם יציאתו נכנס אלבום הבכורה אל המקום ה-63 במצעד הבילבורד 200.

== רקע ==
הזמרת אנג'לה ווינבוש והזמר רנה מור היו בין כותבי השירים והמפיקים העיקריים של אלבום הבכורה, יחד עם מספר אנשים נוספים וביניהם הזמר פוסטר סילברס, הזמר בובי ווטסון, המפיק המוזיקלי ג'רי וויור ופזמונאים ויוצרים נוספים.

אלבום הבכורה לא זכה להצלחה לה זכתה ג'נט בהמשך, הוא הצליח להיכנס למספר מצומצם של מצעדים וגם במצעדים אלו הגיע למקומות נמוכים, כך למשל הוא הגיע למקום ה-63 בלבד בארצות הברית ולמקום ה-138 בלבד בבריטניה והוא מכר עד היום כ-400 אלף עותקים בלבד.

== סינגלים ==
מתוך האלבום יצאו 5 סינגלים אך אף אחד מהם לא זכה להצלחה. הסיגנל הראשון מהאלבום "Young Love" הגיע למקום ה-64 בלבד בארצות הברית וגם בשאר העולם לא זכה כמעט לאף הצלחה. הסינגל השני מהאלבום הוא השיר "Come Give Your Love to Me" אשר הצליח להגיע למקום ה-58 בלבד בארצות הברית ולא נכנס לאף מצעד אחר של אף מדינה אחרת בעולם. הסינגל השלישי מהאלבום "Say You Do" לא הצליח להיכנס למצעד האמריקאי ולא לשום מצד אחר בשאר העולם.

הסינגל הרביעי "Love and My Best Friend" והסינגל החמישי "Don't Mess Up This Good Thing" ספגו גם הם כישלון טוטאלי. על מנת לקדם את האלבום ביצעה ג'קסון את השירים "Young Love" ו-"Say You Do" בתוכניות "American Bandstand" ו-"Soul Train". עטיפת האלבום נוצרה בהשראת הקומיקאי הארי לנגדון.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי ג'נט ג'קסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת A&M רקורדס
המחאות בצ'ילה (2019–2020)

המחאות בצ'ילה הן רצף של מחאות אזרחיות על רקע כלכלי ברחבי צ'ילה. המחאות החלו בחודש אוקטובר 2019 על רקע הכוונה לייקר את מחירי התחבורה הציבורית וכנגד יוקר המחיה. ב-25 באוקטובר הפגינו מיליון אזרחי המדינה בעיר הבירה סנטיאגו. במהומות נהרגו 19 בני אדם, כ-2,400 נפצעו וכ-5,000 אזרחים נעצרו.

==הרקע למחאות==
===מחירי התחבורה===
מחירי התחבורה הציבורית באזור סנטיאגו רבתי נקבעים על ידי ועדת מומחים הנעזרים במנגנון חישוב אוטומטי לעדכון המחירים על בסיס תקופתי. ההמלצות מועברות למשרד לענייני תחבורה ותקשורת. ב-1 באוקטובר 2019 קבע צוות המומחים את השינוי בתעריפים במחוז סנטיאגו ובערים סאן ברנרדו ופואנטה אלטו שמשמעותו הייתה עליית מחירים. הכוונה לייקר את המחירים הייתה בהמשך להעלאת מחירים שבוצעה בחודש ינואר 2019.

עליית המחיר במערכת המטרו תוכננה להיות בשעות השיא ולהסתכם ב-30 פסו השווים ל-0.04 דולר אמריקאי. בתגובה למחאה בציבור נגד עליית תעריפי הנסיעה, הודיע שר הכלכלה הצ'יליאני חואן אנדרס פונטיין כי הנפגעים מעליית המחירים יכולים להתעורר מוקדם יותר ולשלם שיעור נמוך יותר עבור נסיעה בשעות השפל.

===עוני, אי שוויון ויוקר המחיה===
המוחים הביעו מחאתם כנגד שיעורי העוני, אי השוויון ושיעורי העוני ויוקר המחיה.

המשטר הניאו ליברלי שהונהג בצ'ילה הביא למדינה שגשוג ולהפיכתה לאחת הכלכלות החזקות ביותר בדרום אמריקה עם אינפלציה תחת שליטה ויכולת גיוס אשראי. לצד זאת נוצרו פערים כלכליים עצומים בין קבוצות באוכלוסייה וגידול בחובות משקי הבית. שירותים רבים, כולל מים, כבישים מהירים ומערכת הפנסיה הופרטו.

==המחאות==
המחאות החלו ב-18 באוקטובר כאשר תלמידי תיכון החלו במחאה מאורגנת לחמוק מתשלום במטרו של סנטיאגו. מפעילי המטרו הידקו בתגובה את האבטחה. תחת הסיסמה "¡Evade!" (התחמקות) קמפיין ההתחמקות מתשלום הלך וגדל והמשיך לעבר יתר השבוע והשבוע לאחריו.

המפגינים הקימו מחסומים בעיר הבירה. כוחות משטרה וכוחות צבא צ'ילה הוזרמו למקום, נמנו 36 הרוגים מקרב המפגינים. עוצר הוטל בשעות הערב בעיר הבירה ובמספר ערים נוספות, והוכרז על מצב חירום. המפגינים קראו להתפטרותו של נשיא המדינה סבסטיאן פיניירה.

למרות ניסיונותיו של פיניירה לרצות את המפגינים עם שורת הטבות סוציאליות, המחאות המשיכו לתוך חודש נובמבר.

לאורך ימי ההפגנות נרשמו מעשי ונדליזם: בניין השייך לחברת האנרגיה enel הוצת, תחנת רכבת ואוטובוסים הוצתו, תחנות אוטובוס ומספר מבנים הוצתו אף הם, וזגוגיות של עסקים נותצו.

הפגנת המיליון בסנטיאגו נחשבת לגדולה ביותר במדינה מאז המחאה כנגד משטרו של הרודן אוגוסטו פינושה בשלהי כהונתו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'ילה: היסטוריה
קטגוריה:הפגנות
קטגוריה:מחאות ב-2019
Dream Street

Dream Street (בעברית: רחוב חלומי) הוא אלבומה השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'נט ג'קסון. האלבום יצא לאור ב-23 באוקטובר 1984, בחברת התקליטים איי אנד אם רקורדס. גם אלבום זה בדומה לאלבומה הקודם לא זכה להצלחה.

האלבום הגיע בשיאו למקום ה-147 בארצות הברית, ולמקום ה-188 בלבד בריטניה, בעוד במצעדים של שאר המדינות בעולם כלל לא הצליח להיכנס.

== רקע והצלחה ==
מכירותיו של האלבום נאמדות בכ-200 אלף עותקים בלבד מה שיצר אכזבה בקרב אביה של ג'קסון אשר ציפה להצלחה יותר גדולה לאלבום. בנוסף לא יצא אף להיט מהאלבום כאשר כל השירים כשלו מלהיכנס למצעד האמריקאי ואף כמעט ולא נכנסו לאף מצעד בעולם.

מתוך האלבום יצאו 4 סינגלים שביניהם שיר הנושא: "Dream Street" והסינגל הראשון ממנו "Don't Stand Another Chance" אשר הופק על ידי אחיה מרלון. בעקבות הכישלונות של כל הסינגלים שהוציאה עד כה לא צולם לאף שיר קליפ מלבד לשיר הנושא אשר היה הופעתה של ג'קסון בתוכנית TV show Fame.

מבחינה מוזיקלית אלבום זה הכיל יותר מוזיקת פופ בהשוואה לאלבומה הקודם.

== רשימת רצועות ==

== נתוני מכירות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי ג'נט ג'קסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ורג'ו מורודר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פיט בלוט
קטגוריה:אלבומי חברת A&M רקורדס
כלא לה פלמה

כלא לה פלמה, רשמית: מרכז ההסתגלות החברתית הפדרלי מספר 1 אלטיפלאנו הוא בית סוהר שמור פדרלי (נקרא במקור "כלא אלמולויה", לימים שונה שמו למרכז ההסתגלות החברתי הפדרלי מספר 1 "לה פלמה" (בספרדית: Centro Federal de Readaptación Social No. 1 "La Palma"), המשויך למזכירות לביטחון פנים במקסיקו. מתקן זה ממוקם בשכונת סנטה חואנה סנטרו ברשות המקומית אלמולויה דה חוארס, במדינת המחוז מקסיקו במקסיקו, במרחק 25 קילומטרים מהעיר טולוקה.<ref>"[http://www.ssp.gob.mx/portalWebApp/ShowBinary?nodeId=/BEA+Repository/308060//archivo CENTROS FEDERALES DE READAPTACIÓN SOCIAL]." ([https://web.archive.org/web/20110722225526/http://www.ssp.gob.mx/portalWebApp/ShowBinary?nodeId=/BEA+Repository/308060//archivo Archive]) Secretariat of Public Security. 4/8. Retrieved on February 28, 2011. "Ubicación En el Estado de México, en el municipio de Almoloya de Juárez, aproximadamente a 25 kilómetros de la ciudad de Toluca."</ref>

בית הסוהר הוקם בשנים 1988–1990 תחת נשיא מקסיקו קרלוס סלינס וקיבל את אסיריו הראשונים בנובמבר 1991.<ref>[http://www.ssp.gob.mx/buffer/BEA/ssp/contenido/d359/v9/centros%20federales.htm Centros Federales]</ref><ref>[http://www.ssp.gob.mx/buffer/BEA/ssp/contenido/d271/v1/PRS_2antec.htm Antecedentes]</ref> החשש המשמעותי לרשויות מקסיקניות הוא הסיכון שאפשר לתקוף את הכלא מבחוץ כחלק מפריצה מאורגנת.<ref></ref> לפיכך, הקירות קיבלו חיזוק לעובי של מטר. יתרה מזאת, המרחב האווירי בסמוך למתקן מוגבל, והרשויות טוענות כי שידורי הטלפון הסלולרי מוגבלים בטווח 10 קילומטרים מהכלא למניעת תקשורת בין האסירים ועמיתיהם בחוץ. בנוסף, נגמ"שים ממוקמים בסמוך למתקן כדי להגן עליו במקרה של תקיפה אפשרית. בית סוהר זה היה בלתי חדיר עד 11 ביולי 2015, כאשר חואקין "אל צ'אפו" גוסמן ברח דרך מנהרה והיה האסיר הראשון שהצליח להימלט ממתקן זה.

== אסירים בולטים ==

== בתרבות הפופולרית ==
בסדרת הטלוויזיה של Netflix ו-Univision משנת 2017, "אל צ'אפו", מוצגת כליאתו וחוויותיו של חואקין "אל צ'אפו" גוסמן בכלא ואת בריחתו דרך מנהרה ב-11 ביולי 2015, שהפריכה את ההנחה שהכלא היה שמור ולא ניתן לברוח ממנו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.webcitation.org/5wqj4vYup?url=http://www.ssp.gob.mx/portalWebApp/ShowBinary?nodeId=%2FBEA+Repository%2F308060%2F%2Farchivo כלא לה פלמה] בארכיון מזכירות ביטחון הפנים

== הערות שוליים ==

 
קטגוריה:מקסיקו: בתי סוהר
אוטמר ואלטר

אוטמר ואלטר (בגרמנית: Ottmar Walter; 6 במרץ 1924 – 16 ביוני 2013) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. זכה עם נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1954. ואלטר העביר את מרבית קריירת המועדונים שלו בקייזרסלאוטרן.

אוטמר ואלטר הוא אחיו הצעיר של פריץ ואלטר, שנחשב אחד מגדולי הכדורגלנים הגרמנים בכל הזמנים.

==ביוגרפיה==
ואלטר שיחק יחד עם אחיו, פריץ ואלטר, במועדון קייזרסלאוטרן של עיר הולדתם. הם שיחקו גם יחד בנבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1954 והפכו להיות לצמד האחים הראשונים שזוכים במונדיאל. ואלטר כבש ארבעה שערים בטורניר ובסך הכל הוא ערך 20 הופעות וכבש 10 שערים עבור גרמניה המערבית. במועדון קייזרסלאוטרן כבש 336 שערים ב-321 משחקי ליגה וגביע. ואלטר ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים מול וולדהוף מנהיים ב-1942 בגיל 18.

במהלך מלחמת העולם השנייה גויס ואלטר לקרייגסמארין וסבל מפציעות כבדות בברכו הימנית. לאחר מספר פעולות הוא נאלץ לסיים את הקריירה שלו בשנת 1958. עם מות אחיו ואלטר היה מעורב בטקסים על סיפור הזכייה במונדיאל 1954, ולקראת סוף חייו היה במצב סיעודי בבית אבות בקייזרסלאוטרן עקב מחלת אלצהיימר. הוא נפטר בגיל 89 וכמו אחיו הוא נקבר בבית העלמין הראשי בעיר. ואלטר שהיה נשוי מ-1948 הותיר אחריו אישה, בן ושתי נכדות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:כדורגלני הולשטיין קיל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1954
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1924
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2013
לא ניתנת לשליטה

לא ניתנת לשליטה (בספרדית: Ingobernable) היא סדרת טלוויזיה מקסיקנית, מז'אנר הדרמה הפוליטית, בכיכובה של קייט דל קסטיו. הסדרה עלתה לנטפליקס ב-24 במרץ 2017.<ref name="Variety"></ref> דל קסטיו מגלמת את הגברת הראשונה של מקסיקו, אמיליה אורקיזה, ואריק הייסר מגלם את הנשיא, דייגו נאווה. הזוג הנשיאותי דוחף לשלום פנימי בארצם, אך הדבר הופך להיות קשה יותר ויותר ככל שמתעוררים אתגרים בלתי צפויים ושערורייה גדולה מתחילה להתפתח. אלישיה ג'זיז, אלסיו ולנטיני פדילה, ארנדירה איברה, ואלווארו גררו מגלמים דמויות משניות כבתם ובן הזוג, ראש המטה של הנשיא ומזכיר הפנים, בהתאמה.<ref> Deadline.com</ref> נטפליקס חידשה את הסדרה לעונה שנייה שהפכה זמינה בשירות הסטרימינג שלה ב-14 בספטמבר 2018.<ref></ref>

== עלילה ==
אמיליה אורקיזה היא הגברת הראשונה של מקסיקו ויש לה תוכניות לשיפור תנאי המדינה בזכות מחויבותה להילחם למען השלום. כאשר אמיליה מתחילה לאבד את האמון בבעלה, הנשיא דייגו נאווה, היא נמצאת בצומת דרכים והיא תצטרך למצוא דרך להתמודד עם אתגר גדול ולגלות את האמת.
== שחקנים ודמויות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה מקסיקניות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הספרדית
סמואל אלברט לוין

סמואל אלברט לוין (באנגלית: Samuel Albert Levine; 1 בינואר 1891 – 31 במרץ 1966) היה קרדיולוג יהודי-אמריקאי<ref name="pmid2203398"></ref><ref name="pmid15722672"></ref>. על שמו נקראים מדד לוין, "הסימן על שם לוין" ותסמונת לאון–גנונג–לוין.

==קורות חיים==
סמואל אלברט לוין נולד ב-1 בינואר 1891 בלומז'ה שבפולין, בגיל 3 היגרה משפחתו לארצות הברית<ref name=cite></ref>. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בגיל 20, ובגיל 23 קיבל תואר דוקטור לרפואה מהרווארד. בשנתו האחרונה בבית הספר לרפואה הוא נבחר לביצוע מחקר קליני בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל שבבוסטון.

ב-1916 היה לוין לאחד משני רופאים צעירים שגויסו על ידי הוועדה לשיתוק ילדים של אוניברסיטת הרווארד על מנת להתמודד עם מגפת הפוליו שהתפרצה באותה השנה. באוגוסט 1921 ייעץ לוין בהקשר של מחלתו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט<ref name="James Tobin"></ref>. לוין היה הראשון שאיבחן את מחלות של רוזוולט כמחלת הפוליו<ref name="Profiles in Cardiology"></ref>.

לוין מונה לעוזר פרופסור לרפואה בהרווארד בשנת 1930<ref name="NYT Obit"></ref> ולרופא בבית החולים ברינגהם אנד וימנס ב-1940<ref name=cite/>. הוא שימש כפרופסור לרפואה בהרווארד מ-1948 ועד לפרישתו ב-1958. הוא המשיך לתת ייעוץ קרדיולוגי בבית החולים עד מותו.

לוין היה חלוץ בטיפול בפקקת כלילית והוא היה לרופא האמריקאי השני שאיבחן מחלה זו, עליה גם פירט בספרו "Clinical Heart Disease" שיצא בשנת 1936<ref name="Crimson"></ref>.

לוין נפטר ב-31 במרץ 1966 בניוטון, מסצ'וסטס<ref name="NYT Obit"/>. על שמו נקראה היחידה הקרדיולוגית על שם סמואל אלברט לוין בבית חולים בריגהם אנד וימנס<ref name="Crimson"/>. נקבר בבית העלמין היהודי "עדת ישורון".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרדיולוגים יהודים
קטגוריה:קרדיולוגים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מפולין לארצות הברית
קטגוריה:רופאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
יחסי טוגו–שווייץ

יחסי טוגו–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת טוגו לבין הקונפדרציה השווייצרית.

== היסטוריה ==
רפובליקת טוגו והקונפדרציה השווייצרית מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת טוגו לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים וידידותיים, אך עם זאת הם אינם יחסים אינטנסיביים ולא מתקיימים בהם שיתופי פעולה רבים.

טוגו היא מדינה עצמאית החל מה-27 באפריל 1960 ושווייץ הכירה בעצמאותה עוד באותו היום. שתי המנינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים הרשמיים עוד באותה שנה לאחר מגעים דיפלומטיים קצרים. היחסים נוהלו באמצעות השגרירות של שווייץ באקרה, בירת גאנה הסמוכה, החל מהתאריך 26 בספטמבר 1960. ב-1972 כוננה טוגו שגרירות בז'נבה שנועדה לארגון האומות המאוחדות, זאת אמונה גם על האינטרסים הטוגולזיים בשווייץ.

במסגרת היחסים שבין שווייץ לטוגו נחתמו הסכמים בילטרליים, כאשר החשובים בהם היו: ההסכם בשנת 1964 על סחר, הגנה על השקעות ועל שיתוף פעולה טכני, ההסכם ב-1980 על תחבורה אווירית, וההסכמים שנחתמו ב-2009 וב-2011 בנושא ביטול החובות של טוגו לשווייץ (אותם התחייבה להחזיר בעבר לאחר סיוע הומניטרי רחב שניתן לה).

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2016 התגוררו בטוגו מאה ושנים עשר אזרחים שווייצרים, כאשר חצי מהם החזיקו באזרחות כפולה - בדרכון טוגולזי ובדרכון שווייצרי.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* שווייץ אינה מיוצגת בטוגו בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בטוגו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בלומה, בירת המדינה.
* טוגו אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. טוגו מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר ז'נבה, האמונה כשגרירות על האומות המאוחדות.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.eda.admin.ch/eda/en/fdfa/representations-and-travel-advice/togo/switzerland-togo.html Bilateral relations Switzerland–Togo], אתר משרד החוץ של שווייץ

== הערות שוליים ==
One Dad, Two Dads, Brown Dad, Blue Dads

One Dad, Two Dads, Brown Dad, Blue Dads (בעברית: אבא אחד, שני אבות, אבא חום, אבות כחולים) הוא ספר ילדים שמותאם לילדים בגילאי 4 עד 8 שנכתב על ידי ג'וני ולנטין (Johnny Valentine) ומלודי סאריקי (Melody Sarecky). הספר מבדיל את הילדים של האבות שנישאו בנישואים בין גזעיים , עם הילדים של משפחה מסורתית ועם הילדים של משפחה עם שני אבות. הספר משווה גם בין האבות, ואומר בסוף הספר כי בסופו של דבר הם לא כל כך שונים.

הספר הוא אחד מהשלושת הספרים שנאסרו לשימוש בבית הספר המחוזי סארי מס' 36 שנמצא בסארי שבקולומביה הבריטית שבקנדה משנת 1997, לצד Belinda's Bouquet של לסליה ניומן ו-Asha's Mums של רוזמונד אלווין (Rosamund Elwin) ומישל פלוס (Michele Paulse).

שם הספר נקרא על שם ספר הילדים One Fish, Two Fish, Red Fish, Blue Fish של דוקטור סוס.

הספר התמודד עם אתגרים שונים, בעיקר שילובם של הורים הומוסקסואלים בספר. אחת הדוגמאות לכך הייתה כאשר הספר הועמד בסימן שאלה במערכת החינוך הקנדית בה הוציא ג'יימס צ'מברלין וארבעה עורכי דין אחרים 400,000 דולר קנדי מכספם האישי כדי לערער על איסור הספר. כאשר הובא לבית המשפט העליון של קנדה נאמר כי: . האתגר שהתקבל איפשר גם גישה חופשית לספר מאחר שהמוסר שנלמד מהספר הוא ערך הסובלנות ללא כל קשר לערך השונות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 1994
קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:ספרות ילדים ונוער
קטגוריה:ספרים שצונזרו
המשמר הלאומי של מקסיקו

אנשי המשמר הלאומי המקסיקני. מרץ [[2020.]]
ניידת ולוחמי המשמר הלאומי. ספטמבר [[2021.]]
המשמר הלאומי של מקסיקו (בספרדית: Guardia Nacional de los Estados Unidos Mexicanos) היא ז'נדרמריה מקסיקנית עם סמכויות משטרה לאומיות שנוצרה בשנת 2019. המשמר הלאומי הוקם באמצעות קליטת יחידות וקצינים מהמשטרה הפדרלית לשעבר, המשטרה הצבאית ומשטרת הצי.

==היסטוריה ==
=== הקמה ===
לפני שהתמנה לנשיא מקסיקו, הבטיח אנדרס מנואל לופס אובראדור להוריד את הצבא מרחובות מקסיקו. זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, שחרר אוברדור תוכנית להקמת המשמר הלאומי בשליטת כוחות הצבא המקסיקנים אשר יהיה אחראי על "מניעת פשע ומלחמה בו". אובראדור הצהיר כי המשמר הלאומי החדש יהיה קריטי לפתרון המשבר הביטחוני המתמשך של מקסיקו, בעקבות המלחמה בסמים.

ב-28 בפברואר 2019 הצביע הקונגרס של מקסיקו לאשר הקמת משמר לאומי בן 60,000 חברים. ב-30 ביוני 2019 הוקם רשמית המשמר הלאומי החדש.

המשמר הלאומי החדש, ממשיך דרכו של מערך דומה שהוקם בשנת 1821 ובוטל בשנת 1935, מורכב כיום מאנשי צוות מ:
* מחלקות הז'נדרמריה הלאומית והכוחות הפדרליים של המשטרה הפדרלית
* חטיבת המשטרה הצבאית של משמרות הנשיא, שלוש חטיבות משטרה צבאיות אחרות וגדודי פרלמנט אזוריים של הצבא המקסיקני
* גדודי משטרת הצי שתחת חיל הים המקסיקני

== פריסה בגבול ==
נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, איים להעלות מכסים על מקסיקו אם זו לא תעזור לבלום את ההגירה לארצות הברית. בתחילת יוני 2019, כחלק מהעסקה עם ארצות הברית, הסכימה מקסיקו לפרוס את המשמר הלאומי שהוקם בגבול שלה עם גואטמלה. בעוד שבעבר המשמר נועד לאכוף את מדיניות ההגירה, הוא לא נועד לעשות זאת ברגע שהוכרז על הקמתו.

== מבנה ופיקוד ==
על פי החוק המקסיקני המשמר הלאומי כפוף למזכיר הביטחון וההגנה האזרחית.

על פי סעיף 12 לחוק המשמר הלאומי, המשמר הלאומי מאורגן בחמש דרגות פיקוד:
* מזכיר הביטחון וההגנה האזרחית;
* מפקד מבצעי;
* רכז טריטוריאלי;
* רכז מדיני;
* רכז יחידה

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מקסיקו: צבא וביטחון
קטגוריה:משמרות גבול
קטגוריה:משמר לאומי
יחסי מאוריטניה–שווייץ

יחסי מאוריטניה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לבין הקונפדרציה השווייצרית.

== היסטוריה ==
בין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.

שווייץ הכירה בעצמאותה של מאוריטניה בשנת 1960 וכוננה עם המדינה הצעירה יחסים דיפלומטיים רשמיים לאחר שנה אחת של מגעים דיפלומטיים ב-1961. ב-1976, שתי המדינות חתמו על הסכם מסחר, הסכם הגנה על השקעות והסכם בנושא שיתופי פעולה טכנולוגיים וכלכליים. עם זאת, היחסים הכלכליים שבין שתי המדינות נשארו צנועים.

אף על פי שמאוריטניה אינה מדינה מועדפת לעזרה הומניטרית של שווייץ, שווייץ תומכת בארגונים לא ממשלתיים ממאוריטניה, המעורבים בסיפוק שירותי בריאות, חינוך ובאופן כללי פועלים לשיפור איכות החיים במדינה. שווייץ סיפקה אספקת מזון לקורבנות הרעב הגדול שנערך במדינה בשנות השבעים של המאה העשרים ובשנות השמונים של המאה העשרים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* שווייץ אינה מיוצגת במאוריטניה בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת במאוריטניה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בנואקשוט, בירת המדינה.
* מאוריטניה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. מאוריטניה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.eda.admin.ch/eda/en/fdfa/representations-and-travel-advice/mauritania/switzerland-mauritania.html Bilateral relations Switzerland–Mauritania], אתר משרד החוץ של שווייץ

== הערות שוליים ==
יחסי כף ורדה – שווייץ

יחסי כף ורדה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של כף ורדה לבין הקונפדרציה השווייצרית.

== היסטוריה ==
בין הרפובליקה של כף ורדה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים.

שווייץ הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של כף ורדה מפורטוגל ב-5 ביולי 1975, אותו היום בו הוכרזה העצמאות. שתי המדינות כוננו לראשונה את יחסיהן הדיפלומטיים הרשמיים לאחר חמש שנים של מגעים דיפלומטיים בלתי רשמיים של שווייץ עם המדינה הצעירה, ב-1980.

בין 1987 לבין 1991 נחתמו בין שתי המדינות הסכמים בנושאים: שיתוף פעולה טכנולוגי, שירותי תחבורה אוויריים והגנה על השקעות. ערך הסחר שבין שווייץ לכף ורדה נשאר צנוע וקטן. בין 1976 לבין 2006 סיפקה שווייץ עזרה הומניטרית למדינה הצעירה בנושאים שונים (לדוגמה, חינוך, קיום בן-קיימא, חקלאות, תיירות ומזון).

== נציגויות דיפלומטיות ==
* שווייץ אינה מיוצגת בכף ורדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* כף ורדה אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. כף ורדה מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: בזל, וז'נבה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.eda.admin.ch/eda/en/fdfa/representations-and-travel-advice/cape-verde/switzerland-cape-verde.html Bilateral relations Switzerland–Cabo Verde]

== הערות שוליים ==
גריגורי איבנוביץ' גארדמאן

גְרִיגוֹרִי אִיבָנוֹבִיץ' גַארְדֵמַאן (ברוסית: Григорий Иванович Гардеман; 1907 – 1942) היה יהודי-סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות לאחר מותו על פועלו כפוליטרוק של פלוגת סיור השביעית בגדוד סיור מס' 71 באוגדת סיור מס' 30, הארמייה ה-56 בחזית הדרומית במהלך מלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת 1907 במושבה החקלאית היהודית ב סופייבקה (כיום כפר בנפת בילוזרסקי (לפעמים מזכירים גם נפת בריסלאב של מחוז חרסון באוקראינה) במשפחה יהודית של בעל מלאכה.

אביו נהרג ב-1919 בקרבות עם הכוחות הלבנים או הפוגרומים במהלך מלחמת האזרחים. לפני מלחמת העולם השנייה המשיך להתגורר בכפר הולדתו. לאחר לימודיו בבית הספר עבד שנים רבות בסובחוז בריסלאבסקי תחילה כמפעיל ציוד מכני, בהמשך כראש יחידת הטרקטורים ויו"ר הוועד המקומי. חבר במפלגה הקומוניסטית מאז 1940. בשנת 1941 סיים בית הספר המפלגתי הדו-שנתי.

ב-28 ביולי 1941 גויס לצבא האדום. הוא שימש כפוליטרוק בגדוד שלו בדרך הנסיגה שעשה לאזור מחוז רוסטוב. הוא השתתף בהגנה ובהמשך בקרבות התקפיים לכיוון רוסטוב על הדון של אוגדת סיור מס' 30 של אירקוטסק.

בדצמבר 1941, הפלוגה בה היה פוליטרוק חיסלה מחלקה של חיילי ורמאכט, וקיבלה כשלל שלושה מקלעים ומכונית ממונעת עם תותח. בסוף ינואר 1942 עברה חטיבתו להתקפה.

ב-28 בינואר, במהלך מתקפה בסמוך לנהר מיוס , קיבלה פלוגתו פקודה להשתלט על משלט האויב באזור הכפר ריאז'נויה . הפלוגה השמידה 3 בונקרים וגרמה לאבדות כבדות. במהלך ההתקפה קיבל גריגורי פיקוד עליה לאחר שמפקדה הפלוגה, סגן ו'. ב. יסאולנקו נהרג ויחד עם לוחמיו סיימו את המשימה.

ב-8 במרץ התקבלה פקודה להוציא את הגרמנים ממשלט קאמנולומני (ליד הכפר ריאז'נויה). גרדמן ביצע סיור שטח וגילה היכן נמצאות נקודות הירי הגרמניות, הכווין עליהן סוללת ארטילריה תומכת והעלה את חיילי פלוגתו שנשארו להתקפה. היא הצליחה להשתלט רק על קו ההגנה הראשון. בהמשך החיילים הגרמנים פתחו במתקפת נגד בתמיכת טנקים. אז גארדמאן ריכז את אש המקלעים הקלים שלו והזעיק אש ארטילרית נוספת על הטנקים. חיילי פלוגתו עם רימונים ובקבוקי תערובת דלק הצליחו לעצור שלושה טנקים אך השאר התקדמו. כשאחד הטנקים התקרב לתעלה בה ישב הפוליטרוק, הוא הצליח לזרוק רימון נ"ט שעצר את הטנק. הוא עצמו נפגע מירי של הגרמנים. חיילי הפלוגה שלו הצליחו להתקדם ולהשתלט על קו ההגנה השני.

גריגורי גארדמאן נקבר בכפר פוליטאוטדלסקויה ליד היישוב ריאז'נסקויה במחוז רוסטוב.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:רוסים וסובייטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1942
יחסי ליבריה–שווייץ

יחסי ליבריה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ליבריה לבין הקונפדרציה השווייצרית.

== היסטוריה ==
בין רפובליקת ליבריה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שווייץ לבין ליבריה הם יחסים דיפלומטיים לא קרובים במיוחד, אך עם זאת היחסים הכלכליים שבין שתי המדינות משגשגים באופן יחסי למדינות אחרות באזור.

ב, סוחרים שווייצרים, חוקרים ומגלי ארצות, כבר הראו עניין בליבריה אשר הכריזה על עצמאותה ב-1847. הסחר הצומח שבין שתי המדינות הוביל בסופו של דבר לפתיחתה של קונסוליה שווייצרית בליבריה בשנת 1954.

בשנת 1960 כוננו בין רפובליקת ליבריה לבין הקונפדרציה השווייצרית יחסים דיפלומטיים רשמיים. באותה התקופה, התגוררו בליבריה יותר ממאתיים אזרחים שווייצרים, אשר רובם עבדו במסחר בינלאומי, יערנות ונטיעת עצים, ובמבשלת הבירה הגדלה ביותר בליבריה - מבשלת מונרוביה. עד למלחמת האזרחים שפרצה במדינה בשנות התשעים של המאה העשרים, ליבריה הייתה אחת מהמדינות המועדפות על שווייץ לשיתופי פעולה. המסחר החל לרדת בין שתי המדינות בשנות השמונים של המאה העשרים כאשר ב-1988 פעלו בליבריה עשר חברות שווייצריות בלבד.

שווייץ פתחה לראשונה קונסוליה במונרוביה ב-1954, הקונסוליה שודרגה למעמד קונסוליה כללית ב-1957 והפכה לשגרירות המנוהלת בידי הממונה על היחסים ב-1965. השגרירות השווייצרית במונרוביה נסגרה בשנת 1992 ומאז האינטרסים השווייצרים במדינה מיוצגים דרך משרד לשיתוף פעולה ועניינים קונסולריים. המשרד נסגר בשנת 2016 והוחלף בקונסוליה שנפתחה שנה לאחר מכן.

שווייץ וליבריה חתמו על הסכמי סחר ומסחר שונים, בעיקר בשנות השישים של המאה העשרים.

== שווייצרים בליבריה ==
באמצע שנות השישים של המאה העשרים חיו בליבריה מעל למאתיים אזרחים שווייצרים. המספר החל לרדת בשנות השמונים של המאה העשרים כאשר המדינה החלה להיות לא יציבה. על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2016 התגוררו במדינה שלושים אזרחים שווייצרים בלבד.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ליבריה אינה מיוצגת בשווייץ, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ליבריה האמינה את שגרירותה שבפריז, בירת צרפת הסמוכה, על שווייץ.
* שווייץ אינה מיוצגת בליבריה בדרג השגרירות. שווייץ מיוצגת בליבריה באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה במונרוביה, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.eda.admin.ch/eda/en/fdfa/representations-and-travel-advice/liberia/switzerland-liberia.html Bilateral relations Switzerland–Liberia], אתר משרד החוץ של שווייץ

== הערות שוליים ==
יחסי מאלי–שווייץ

יחסי מאלי–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מאלי לבין הקונפדרציה השווייצרית.

== היסטוריה ==
בין מאלי לשווייץ מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת מאלי לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים חמים ומאלי היא אחת מהמדינות המועדפות על שווייץ בשיתוף פעולה".

ב-26 בספטמבר 1960 הכירה המועצה הפדרלית של שווייץ ברפובליקת מאלי, וב-1961, לאחר שנה של מגעים דיפלומטיים כוננו היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות. ב-1970, מאלי הפכה לאטרקטיבית להשקעות בתחום הכימיה והטקסטיל. האטרקטיביות של מאלי גרמה לחתימת הסכם דיפלומטי בין שתי המדינות בנושא שיתוף פעולה טכנולוגי ב-1977, ולאחר מכן לחתימת שני הסכמים: האחד, הסכם שיתוף פעולה בין שתי המדינות בנושא סחר ושיתוף פעולה כלכלי, והשני, הסכם לקידום והגנה הדדית של השקעות.

שווייץ מעורבת מאוד בסיוע הומניטרי למאלי החל מהרעב הגדול ששרר במדינה בשנות השבעים של המאה העשרים. שווייץ עזרה למאלי בתחומי השמירה על הסביבה, אספקת מים לכפרים ופיתוח שירותים רפואיים ראויים במדינה.

ב-1983 המועצה הפדרלית של שווייץ אישרה העברת מענק כספי של 155 מיליון פרנקים שווייצריים (בנוסף לשווייץ מומן על ידי הקרן האירופי). המענק לא נתמך על ידי הבנק העולמי ועורר ביקורת בשווייץ.

בשנת 1987 סיפקו סוכנויות הסעד השווייצריות סיוע ביישוב מחדש של 20,000 אנשים שנעקרו מבתיהם. ב-1989 נחתמו הסכמים בילטרליים בין שווייץ למאלי על הסדרת החובות של מאלי. ב-1991 לאחר הפיכה של נשיא שהואשם בשחיתויות רבות ושונות, הוחלט לחקור בשווייץ את הנושא ואת הדרכים שבהן הייתה המדינה מעורבת.

== שווייצרים במאלי ==
על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2016 התגוררו במאלי מאה ושבעה אזרחים שווייצרים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מאלי אינה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות. מאלי מיוצגת בשווייץ בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה בערים: בזל, וז'נבה.
* שווייץ אינה מיוצגת במאלי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. שווייץ מיוצגת במאלי באמצעות משרד ייצוגי שהיא מחזיקה בבמקו, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.eda.admin.ch/eda/en/fdfa/representations-and-travel-advice/mali/switzerland-mali.html Bilateral relations Switzerland–Mali], אתר משרד החוץ של שווייץ

== הערות שוליים ==