OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הפיגועים באוטובוסים בקו 18 בירושלים (1996)

הפיגועים באוטובוסים בקו 18 בירושלים היו שני פיגועי התאבדות שבוצעו בידי ארגון החמאס באוטובוסי נוסעים ברחוב יפו שבמרכז ירושלים בהפרש של שבוע זה מזה, בחודש פברואר ובחודש מרץ 1996. בפיגועים אלו נרצחו 45 בני אדם ונפצעו עשרות רבות.

גל פיגועים זה נערך לאחר ההתנקשות בחייו של "המהנדס" יחיא עיאש בינואר 1996, וחמאס התייחס אליו כאחד מ"פיגועי הנקמה" שבאו בעקבות ההתנקשות, ביניהם הפיגוע בדיזנגוף סנטר, שבוצע ב-4 במרץ. בעקבות הלחץ שהופעל על יאסר ערפאת והרשות הפלסטינית ננקטו צעדים קשים נגד תשתית החמאס בחודשים לאחר מכן.

==הפיגועים==
הפיגוע הראשון התחולל בבוקר יום ראשון, 25 בפברואר 1996, בקו 18 של אגד שהיה בדרכו מצומת פת בירושלים אל התחנה המרכזית. מחבל מתאבד מן החמאס שעלה על האוטובוס הפעיל את מטען הנפץ שנשא בשעה 06:45, כאשר האוטובוס הגיע לצומת הרחובות יפו ושרי ישראל, ליד בניין שערי העיר. עקב ההתפוצצות נהרס האוטובוס לחלוטין ונפגעו עוברי אורח, מכוניות ואוטובוס נוסף שנמצאו בסמוך אליו. 24 בני אדם נהרגו מיד, ושניים מן הפצועים נפטרו בימים שלאחר מכן. בין ההרוגים היו תשעה חיילי צה"ל. כמו כן נפצעו עשרות בפיגוע.

המחבל היה מג'די מוחמד אבו ורדה ממחנה הפליטים אל-פוואר.

באותו בוקר, בתיאום עם הפיגוע בירושלים, נעשה פיגוע התאבדות גם בכניסה לאשקלון, בו נרצחה חיילת צה"ל, , ונפצעו 36 בני אדם.

הפיגוע השני התחולל שבוע בדיוק לאחר הפיגוע הראשון, בבוקר יום ראשון, 3 במרץ 1996, באותו קו אוטובוס. מחבל מתאבד שעלה עליו הפעיל את מטענו בשעה 06:20, בעת שהאוטובוס חלף ליד בניין ג'נרלי ברחוב יפו. בפיגוע נרצחו 19 בני אדם (מהם אחד שנפטר לאחר מספר ימים) ונפצעו שמונה. שישה מההרוגים היו עובדים זרים מרומניה.

המחבל היה רָאאֶד א-שרנובי מכפר בורקה.<ref></ref>

למחרת הפיגוע, ב-4 במרץ 1996, ביצע מחבל פלסטיני בתל אביב את פיגוע ההתאבדות בדיזנגוף סנטר, שבו נרצחו 13 בני אדם.

==לאחר הפיגועים==
לוח הזיכרון בבניין ג'נרלי לנספי הפיגוע השני
לוח זיכרון ברחוב יפו 214 לנרצחים בפיגוע הראשון בקו 18
בימים שאחרי הפיגועים נערכו בירושלים הפגנות מחאה, ולאחר הפיגוע השני הוצבו זמנית בירושלים שוטרים וחיילים רבים במטרה להשיב את תחושת הביטחון לציבור.

לימים נתפס המשלח של שלושת המחבלים המתאבדים, מחמוד אבו ורדה. הוא הועמד למשפט והורשע ובנובמבר 2004 גזר עליו בית משפט צבאי 48 מאסרי עולם. חסן סלאמה, מבכירי הזרוע הצבאית של חמאס, הורשע בתכנון הפיגועים ונדון בבית המשפט הצבאי בבית אל ל-46 מאסרי עולם מצטברים. ישראל ניסתה להתנקש מספר פעמים בחייו של מוחמד דף, בכיר נוסף בזרוע הצבאית של חמאס שהיה בין מתכנני הפיגועים, אך ללא הצלחה – עד לחיסולו על ידי ישראל ב-13 ביולי 2024, במסגרת מלחמת חרבות ברזל.<ref></ref>

לוחות זיכרון לנרצחים ואנדרטת מתכת לפיגוע הראשון הוצבו באתרי הפיגועים בירושלים (בבניין ג'נרלי וברחוב יפו 214). באפריל 2010 נתפסו חמישה צעירים בעת שחיללו את האנדרטה.

==ראו גם==
*פיגועי התאבדות בישראל

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים ==

קו 18 בירושלים
פיגועים בקו 18 בירושלים
קו 18
18
קטגוריה:מעשי טבח בישראל
קטגוריה:ירושלים: פיגועי מטען חבלה
קטגוריה:ירושלים: פיגועי התאבדות
קטגוריה:רחוב יפו: פיגועים
אנה טומרקין

אנה-אסתר פבלובנה טומרקין (ברוסית: Анна Павловна Тумаркина; 16 בפברואר 1875 – 7 באוגוסט 1951) הייתה חוקרת פילוסופיה ופסיכולוגיה יהודייה-רוסייה, שפעלה בשווייץ.

נולדה בעיירה דוברובנה שבבלארוס, לסופיה ולפלטיאל, שהיה סוחר. למדה בבית ספר למורות בקישינב. בהמשך למדה פילוסופיה באוניברסיטת ברלין בהנחיית החוקר וילהלם דילתיי. מ-1892 התגוררה בברן שבשווייץ, וב-1895 קיבלה תואר דוקטור על עבודתה בנושא ניתוח השוואתי בין הפילוסופיות של יוהאן גוטפריד הרדר ועמנואל קאנט. במחקריה וספריה עסקה בהיסטוריה של הפילוסופיה, בפסיכולוגיה כמדע, בשיטות מחקר ועוד.

ב-1898 הייתה האישה הראשונה שקיבלה תואר פרופסור באוניברסיטת ברן. ב-1906 קיבלה תואר פרופסור לשם כבוד, וב-1909 קיבלה דרגת פרופסור חבר. היא הייתה האישה הראשונה באירופה שהייתה חברה בסנאט של האוניברסיטה ושיכלה להנחות ולבחון דוקטורנטים ופוסט-דוקטורנטים. עד פרישתה ב-1943 לימדה באוניברסיטה בתחום ההיסטוריה של הפילוסופיה.

הייתה פעילה בתנועה הפמיניסטית בשווייץ. ב-1921 קיבלה אזרחות שווייצרית. 

בשנת 2000 נקרא על שמה רחוב סמוך לבניין הראשי של אוניברסיטת ברן.

==ספריה==
<div class="mw-content-ltr">
* Herder und Kant. Siebert, Bern 1896
* Spinoza. Acht Vorlesungen gehalten an der Universität Bern. Quelle & Meyer, Leipzig 1908
* Die romantische Weltanschauung. Haupt, Bern 1920
* Prolegomena zu einer wissenschaftlichen Psychologie. Meiner, Leipzig 1923
* Die Methoden der psychologischen Forschung. Teubner, Leipzig 1929
* Der Ästhetiker Johann Georg Sulzer. Huber, Frauenfeld 1933
* Wesen und Werden der schweizerischen Philosophie. Huber, Frauenfeld 1948
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופיות יהודיות
קטגוריה:פילוסופים יהודים רוסים
קטגוריה:פסיכולוגים יהודים רוסים
קטגוריה:פילוסופים יהודים שווייצרים
קטגוריה:ילידות 1875
קטגוריה:נפטרות ב-1951
ללא כחל ושרק

לְלֹא כְּחָל וְשָׂרָק (גם בְּלֹא כְּחָל וְשָׂרָק ובְּלִי כְּחָל וְסָרָק<ref></ref>) הוא ביטוי עברי שפירושו - הצגת הדברים בצורה גלויה וברורה, ללא ריכוך או ייפוי.

מקור הביטוי הוא בסוגיה התלמודית העוסקת במצוות הכנסת כלה, שבה יש מחלוקת האם כאשר רוקדים לפני הכלה יש לומר בפניה את האמת לגבי המראה שלה:

כלומר: ללא איפור וללא קליעת השיער (מלשון סירוק) או לפי פירוש אחר ללא אודם וללא התייפות - ועדיין יופייה הטבעי ניכר. "כחל" הוא אבקת צבע כהה הנוטה לשחור, איתו היו צובעים סביבות העיניים כדי להבליט את העיניים וליצור רושם שהן גדולות יותר (בימינו – אייליינר). בימי קדם היו מפיקים את הכחל על ידי טחינת גבישים של המינרל גלנה. "שרק", לפי רש"י הוא "צבע המאדים את הפנים", מעין סומק.

מטרת שני החומרים הללו הייתה כיסוי והסתרה של פגמים אסתטיים, ויצירת מצג שווא של יופי ואיכות שאינם קיימים. "ללא כחל ושרק" הוא, איפוא, הצגת הדברים כמות שהם בלא כיסוי וייפוי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
הסביח של עובד

בעל המזנון, עובד. מאחוריו עוזרו מוטי
הסביח של עובד (ידוע גם בשם מזנון עובד) הוא מזנון סביח שהוקם בגבעתיים בשנות ה-80 על ידי המסעדן הישראלי עובד דניאל. המזנון נמצא ברחוב סירקין 7. המזנון התפרסם בעיקר בשל אישיותו הצבעונית של בעליו, עובד דניאל והעגה יוצאת הדופן שבה הוא משוחח עם לקוחותיו. בעקבותיהן זכה מזנון הסביח לפרסום באמצעי התקשורת השונים, הפך לאחד ממזנוני המזון המהיר המפורסמים ביותר בישראל ונחשב למוביל בתחומו.

לסביח עובד נפתחו שני סניפים נוספים, במרכז תל אביב ובהרצליה.

== פרסום ==
הז'רגון של עובד תועד ב-"הלקסיקון של החיים: שפות במרחב הישראלי" של רוביק רוזנטל ובבלוגים שעוסקים בשפה העברית המדוברת, והפך, עם השנים, את עובד דניאל לדמות ידועה בגבעתיים, בגוש דן וברחבי ישראל. הוא זכה לחיקויים ואזכורים בתוכניות הבידור השונות, בהן חלומות בהקיציס, ארץ נהדרת, הכל שפיט ובעיתונים השונים.

עובד נבחר לפרסם את סלטי צבר, השתתף בתוכנית הדוקו-ריאליטי רויאל שף של yes, ולקח חלק בקליפ של לוקץ' שבו היווה מעין ניגוד לאייל שני.
עובד אף מהווה דוגמה בקרב אנשי שיווק למיתוג חווייתי והיכולת של בעל עסק חסר ייחוד לכאורה לבדל עצמו.

בידול זה כולל תליית תעודות על "שיאי" אכילת סביח ושיאים נוספים כמו מספר כפיות חריף במנה, מספר חצילים ומספר ביצים במנה. בנוסף תלויות תמונות של הלקוחות המצטלמים עם שם המקום ברחבי הארץ והעולם.

במהלך חודש יוני בשנת 2019 השתתף בפרסומת לבירה גולדסטאר.

==מילון מונחים חלקי==
המונחים המיוחדים שדניאל טבע לזמן מכירת הסביח כוללים בדרך כלל הטיות של שורשים תנייניים הנגזרים ממרכיבי הסביח, מושגים מעולם הכדורגל ועגה צה"לית:

{| class="wikitable"
!מונח
!פירוש
|-
|סבי"ח
| סלט-ביצה-יותר-חציל
|-
|לחצל
|להוסיף חצילים. קיימות מספר דרגות חיצול: קל, בינוני, כבד, מסיבי-אגרסיבי ומיליטנטי. מינון מיליטנטי מתרחש כאשר עובד מבצע "הצגת תכלית ומראה לקהל איך הופכים את הפיתה לכדור. זה יכול להיות מ-25–40 פרוסות חציל בפיתה אחת".
|-
|לבצל
|להוסיף בצל
|-
|לבצבץ
|להוסיף ביצה קשה
|-
|לטחן
|להוסיף טחינה
|-
|לפטרז / לפטרל
|להוסיף פטרוזיליה
|-
|לחמס
|להוסיף חומוס
|-
|לסלט
|להוסיף סלט
|-
|לאטום
|דרכי מריחת החומוס במנה. וריאציות: קיר כפול, ארבעה קירות.
|-
|טיחון עליון
|הוספת שכבת טחינה נוספת בראש המנה
|-
|לרוץ על כל המגרש
|מנה עם כל התוספות. וריאציה: לרצרץ.
|-
|כמה כמה בדרבי?
|מה הכמות הרצויה של עמבה וסחוג במנה? ההקשר לקוח מצבע מדיהן של קבוצות מכבי תל אביב (צהוב=עמבה) והפועל תל אביב (אדום=חריף). כאשר מגיע תייר למזנון, מתאים עובד את צבעי המדים לפי מדינתו.
|-
|תוצאת מחצית
|כמות העמבה והחריף שרוצים לשים באמצע הכנת הסביח, בניגוד לתוצאת הדרבי שמוכנסת בסוף הכנת המנה.
|-
|החמצה
|חצי כפית עמבה / חריף
|-
|הרעשות כבדות בגזרה
|קריאה שנוהגים הלקוחות להכריז כאשר התור במזנון מתארך מדי
|-
|דאבל פס
| הוספת טחינה לפני ואחרי הוספת הסלט
|-
|שלישייה סוגרת
| הוספת חומוס, טחינה וחציל בראש המנה
|-
|כתר אליפות
| הוספת שכבת חציל נוספת בראש המנה
|-
|שריקת סיום
|הגיע זמן תשלום
|-
|הארכה
|מנה נוספת
|-
|משבר
|כאשר מגש החצילים עומד להיגמר
|}

דניאל נוהג לברך את הלקוחות שזהו ביקורם הראשון בברכת "מזל טוב, מרגע זה חייך הולכים להשתנות מקצה לקצה" ו"אתה עומד לאכול את המנה הטובה ביקום". לגבר המביא לראשונה את בת זוגו למזנון נוהג לומר "קנה לה מנה – שנה את חייה".

== ראו גם ==
* אוכל רחוב
*המטבח הישראלי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

עובד
קטגוריה:גבעתיים: תרבות
עובד
בית הכנסת האר"י הספרדי

קישור=קובץ:האר%22י_הספרדי_1.jpg
בית הכנסת האר"י הספרדי נחשב כבית הכנסת העתיק ביותר בצפת. נמצא בסמוך לבית המאירי, מעל לבית העלמין העתיק.

==היסטוריה==
בית הכנסת ששורשיו במאה ה-14 נקרא בתחילתו על שם אליהו הנביא. הנוסע משה באסולה שביקר בצפת בראשית 1522 כתב: "ויש בה ג' בתי כנסיות... ואחד של מערביים (=יוצאי צפון אפריקה), וקורין לה כנסת של אליהו ז"ל, כי היא קדומה, וקבלה בידם שאליהו ז"ל התפלל בה". על פי המסורת בבית כנסת זה התפלל ולמד רבי יצחק לוריא (האר"י), שהתגורר בצפת בשנים ה'ש"ל-ה'של"ב (1572-1570).

בית הכנסת נפגע ברעידת האדמה שהייתה בצפת בשנת 1759 ונהרס ברעידת האדמה של שנת 1837, שבה נספתה מחצית הקהילה ונחרבו כמעט כל בתי הכנסת בעיר. שיקום בית הכנסת בעזרתו של הנדבן האיטלקי יצחק גואטה נמשך 16 שנה.

בשל מיקומו של בית הכנסת בקצה הרובע היהודי, הוצבה בו במלחמת העצמאות עמדה של אנשי ההגנה, אשר נועדה להגן אל מול השכונה הערבית חארת א-רומאנה (שכונת הרימון) ששלטה על מבואות הרובע היהודי. לצורך ביצור העמדה, נחצבו חרכי ירי בקיר החזית הדרומית של בית הכנסת.

בשנים 1990 ו-2005 עבר בית הכנסת עבודות שיפוץ ושימור.

==ראו גם==
* בית הכנסת האר"י האשכנזי

==לקריאה נוספת==
* רמי יזרעאלי, "בית הכנסת האר"י הספרדי בצפת", בתוך אריאל 120 (תשנ"ז), עמ' 159–166

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120812203700/http://www.goisrael.gov.il/tourism_heb2/Tourist%20Information/Ethnic%20Groups/Tzadikim/Pages/Safed%20Sephardic%20Synagogue%20of%20the%20Ari.aspx בית הכנסת האר"י הספרדי]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צפת העתיקה
האר"י הספרדי
האר"י הספרדי
קטגוריה:האר"י
סלק עלים

סלק עלים, מַנְגוֹלְד או פזי (שם מדעי:Beta vulgaris subsp. vulgaris) הוא זן של סלק אשר בוית להשגת עלים וגבעולים גדולים ואכילים, בניגוד לזן הסלק הנפוץ יותר, אשר בו השורש הוא החלק המזין. עליו של סלק העלים יכולים להיות במספר צבעים, הנפוצים יותר הם או בעלי גוון אדום, או ירוק-לבן.

סלק העלים מקובל במטבח הים-תיכוני ובמטבח הערבי. לעלים הצעירים טעם מריר קמעה והם עשויים לשמש לסלט טרי. עלים בוגרים נאכלים לאחר בישול, למשל ברוטב לפסטה, בתבשיל מוקפץ ובמאפים כגון פשטידה וטארט. הבישול גורם לירק לאבד את הטעם המריר ולרכוש טעם מעודן מזה של תרד מבושל.

סלק עלים מכיל ויטמינים A, K ו-C בשיעור גבוה. הוא עשיר גם במינרלים, סיבים תזונתיים וחלבון. כל חלקיו מכילים חומצה אוקסלית.

== שימושים קולינריים ==
בישראל ניתן למצוא בשנים האחרונות ברשתות השיווק, במרכולים ובשווקים במשך כל השנה מנגולד, בשלושה סוגים: הנפוץ ביותר הוא הסוג הירוק ויש עוד שני סוגים נפוצים פחות: מנגולד צהוב ואדום. המנגולד הצהוב והירוק ניתנים לאכילה כמו שהם בסלט טרי או מבושל, במרק או בתבשיל. המנגולד האדום הוא זן שטעמו מריר פחות וחמצמץ יותר. לכן סוג זה יימצא כמתאים יותר למנות מבושלות, למשל ממולאים ומרקים. המנגולד הירוק יכול להחליף במתכונים רבים ובמקרים רבים את התרד.
סלק עלים בערוגה
ישנם מתכונים רבים מאוד, של מאכלים מסוגים שונים, ובעיקר של מאפים, שמציעים את המנגולד מכל הסוגים כחלופה לירקות אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.diets.co.il/articles/articles-inside.asp?ID=499 מנגולד], באתר diets.co.il
* [https://www.sharonsaar.co.il/blog/tags/%D7%9E%D7%A0%D7%92%D7%95%D7%9C%D7%93 מתכונים עם עלי מנגולד] מאתר [https://www.sharonsaar.co.il/ רוקחת החלומות]
* [https://www.hashulchan.co.il/topic/מנגולד/ הצעות למתכונים] באתר השולחן
* [https://www.foodsdictionary.co.il/tag/recipes-with-chard מתכונים עם מנגולד], באתר foodsdictionary

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלקיים
קטגוריה:ירקות
לאו בלגיקוס

מפת לאו בלגיקוס של קלאס ינסזון פיסר, [[1609. בראש התמונה סמלי שבעה-עשר המחוזות (ברבים מהם מופיע אריה). משני הצדדים תמונות של ערים חשובות בארצות השפלה. הכותרת הלטינית היא: "תיאור חדש ומדויק ביותר של האריה הנדרלנדי או שבעה-עשר המחוזות".]]
לֵאוֹ בֶּלְגִיקוּס, או האריה של ארצות השפלה (בלטינית Leo Belgicus, בהולנדית de Nederlandse Leeuw) הוא כינוי למפה של ארצות השפלה בדמות אריה. מפות בסגנון זה היו נפוצות בתקופת תור הזהב בהולנד, מסוף המאה ה-16 ועד ראשית המאה ה-18. התואר הלטיני Belgicus שימש ביחס לכל ארצות השפלה (פחות או יותר מלוא שטחן של בלגיה והולנד של ימינו, וכן חלקים מלוקסמבורג וצפון צרפת), ולא רק לאזור בלגיה המודרנית. 

מפת לאו בלגיקוס המוקדמת ביותר היא זו שהכין הקרטוגרף האוסטרי מיכאל אַייצינגר (Aitzinger) בשנת 1583, בתקופה שבה לחמו ההולנדים על עצמאותם (מלחמת שמונים השנה). המפה הושפעה מדימוי האריה כסמל לגבורה ואצילות, וכן מכך שהוא מופיע על שלטי האצולה של כמה מן המחוזות החשובים שנלחמו על עצמאותם, ביניהם בראבנט, פלנדריה, זלנד ואחרים. 

בעקבות המפה של אייצינגר הופיעו רבות נוספות, במדיומים שונים. בסוג הנפוץ ביותר מופיע ראשו של האריה בקצה הצפון-מזרחי של המדינה והזנב בחלק הדרום-מזרחי. הגרסה המפורסמת ביותר היא זו שיצר קלאס יאנסזון פישר (Visscher), שצוירה ב-1609 לרגל הסכם הפסקת אש במלחמה, שציין מפנה חשוב לטובת הרפובליקה ההולנדית החדשה. עיצוב פחות נפוץ הפך את הכיוון והציג אריה רובץ, והמערב בראש המפה במקום הצפון כנהוג. גרסה שלישית הופיעה מאוחר יותר, לאחר שלום וסטפאליה (1648). היא נקראת לאו הולנדיקוס, ונראה בה רק מחוז הולנד.
<gallery>
קובץ:Leo Hollandicus - Visscher.jpg|"לאו הולנדיקוס" מאת פיסר (1648)
קובץ:Leo Belgicus.jpg|לאו בלגיקוס מאת יודוקוס הונדיוס (יוסט דה הונדט), שבה ראשו של האריה בדרום המדינה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הולנד: היסטוריה
קטגוריה:מפות
קטגוריה:אריות בתרבות
קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
בית התה של בבינגטון

בניין בית התה, בשמאל התמונה, משמאל למדרגות הספרדיות.
בית התה של בבינגטון (באנגלית: Babington's tea room - מילולית: "חדר התה של בבינגטון") הוא בית תה וחנות לממכר תה הממוקמת למרגלות המדרגות הספרדיות ובצמוד להן (מצפון להן) בפיאצה די ספניה שברומא בירת איטליה. בית התה מהווה אתר היסטורי (לא רשמי) ואתר תיירות מפורסם.

==היסטוריה==
חנות התה נוסדה בשנת 1893 על ידי איזבלה קרגיל (Isabel Cargill) ואן מארי באבינגטון (Anne Marie Babington), שתי נשות אצולה בריטיות אשר התגוררו ברומא, ואשר לא הצליחו לרכוש תה באיכות הרצויה להן (באותה עת באיטליה נמכר התה בבתי מרקחת כתרופה נגד התקררות). הן ייסדו את בית התה במטרה לספק את צורכי האצולה האנגלית שהתגוררה ברומא באותה עת.

מיקומו הראשון של בית התה היה בויה דיי דואה מצ'לי (Via dei Due Macelli), בסמוך למדרגות הספרדיות, אולם בשל הפופולריות וההצלחה שזכה לה בית התה בסמוך לפתיחתו, הוא עבר למיקומו הנוכחי - במבנה מהמאה ה-18 הצמוד למדרגות הספרדיות.

בית התה מגיש מאכלים מסורתיים של תה של מנחה ובהם סקונס עם מרמלדה, עוגות תה, מאפינים, כמו כן במקום חנות לממכר מאות סוגים של תה וכלי הגשת תה.

==ראו גם==
* קפה גרקו

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.teamuse.com/article_031203.html תיאור בית התה באתר teamuse]

קטגוריה:איטליה: מסעדות
קטגוריה:רומא: מבנים
קטגוריה:בתי תה
מרמלדה (ריבה)

מרמלדה אנגלית תוצרת בית
מכשיר לחיתוך תפוזים עם קליפתם לצורך הכנת מרמלדה
מרמלדה (Marmalade) היא ריבה העשויה מפירות. באנגליה המונח משמש לתאר ריבה העשויה פרי הדר וסוכר (כאשר מדובר בתפוזי סביליה - תפוזים מרים מספרד); הריבה מיוצרת גם מבשרו של פרי ההדר וגם מקליפתו המרה, ומכאן טעמה המתוק-מריר של הריבה.

בספרדית ובפורטוגזית המונח "מרמלדה" משמש לתאר קינוח מפירות שונים. במדינות אחרות, ביניהן ישראל, המונח משמש לתאר קריש פירות.

==היסטוריה==

מקורה של הריבה במטבח יוון העתיקה. היוונים גילו כי בישול פירות עם דבש, וקירור הנוזל, מביא להתגבשותו וליצירת מאכל הנשמר זמן רב. בתקופת האימפריה הרומית נפוצה שיטת הכנת הריבה ברחבי האימפריה, כאשר שמה של הריבה בשפות אירופה (ושמה של המרמלדה) מקורה במילה היוונית לריבה - μελίμηλον (מלימלון - "דבש תפוחים" או "דבש פירות", כאשר המילה "מלון" - μῆλον - שימשה הן לציון תפוחים והן לציון פירות עצים באופן כללי). אפיקיוס, בספר הבישול שכתב, מתאר מתכון להכנת ריבת חבושים. 

המונח "מרמלדה" שימש לתיאור ריבת פרי בפורטוגל החל מימי הביניים. בשלהי ימי הביניים שימש המונח גם בצרפתית ובשנת 1480 שימש המונח לתיאור הריבה גם באנגליה. 

===מרמלדה אנגלית===
ריבת מרמלדה מתפוזים הפכה פופולרית באנגליה במאה ה-16. תעודות מתקופת הנרי השמיני מציינות כי בשנת 1524 קיבל המלך במתנה קופסה מלאה מרמלדה, דבר המעיד על מעמדו של המאכל.

בשלהי המאה ה-18 הפכה מרמלדה למאכל המזוהה עם העיר דנדי שבסקוטלנד. בשנת 1797 קיבלה חנותו של ג'יימס קיילר (James Keiller) כמות גדולה של תפוזי סביליה מרים. התפוזים לא נמכרו בשל טעמם, וג'אנט, רעייתו של ג'יימס, הכינה מהם ריבות אשר זכו להצלחה רבה והפכו לסמלה של העיר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.co.uk/food/recipes/mostof_marmalade.shtml ההיסטוריה של המרמלדה] אתר ה-BBC
* [http://www.greatbritishkitchen.co.uk/recipebook/index.php?option=com_rapidrecipe&page=viewrecipe&recipe_id=418 ההיסטוריה של המרמלדה הסקוטית] באתר קרן המסורת הבריטית למזון
* [http://www.bbc.co.uk/legacies/work/scotland/perth_tayside/article_2.shtml הקשר בין העיר דנדי והריבה] באתר ה-BBC

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאכלי פירות
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:ריבות
קטגוריה:המטבח האנגלי
קטגוריה:מאכלי ראש השנה

ca:Confitura
id:Selai
nds-nl:Schem
no:Syltetøy
pt:Doce (alimento)
zh-yue:果占
השינה הגדולה

השינה הגדולה (באנגלית: The Big Sleep) הוא רומן הביכורים של ריימונד צ'נדלר, שיצא בשנת 1939. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של צ'נדלר, הבלש הפרטי פיליפ מרלו.

==עלילת הספר==
העלילה נפתחת כאשר מרלו נשכר על ידי גנרל סטרנווד הקשיש והחולה לטפל במקרה סחיטה המערב את בתו הצעירה, כרמן. עד מהרה מתברר למרלו שפרשת הסחיטה קשורה גם בראסטי ריגן, בעלה הנעדר של בתו הגדולה של הגנרל, ויוויאן, וקצין לשעבר במחתרת האירית. כמו כן מוצא עצמו מרלו נאבק במאפיונר אדי מארס ובאנשיו.

מרלו מתואר בספר כגבר קשוח, ציני, חד לשון ושנון, המתנגש לעיתים קרובות עם אנשי המשטרה המרובעים, פועל בסביבה העירונית המאוכלסת בלוס אנג'לס, ונע בין בתי פאר של לקוחות עשירים לבין הסמטאות האפלות בשולי הכרך. גובהו כמטר ושמונים והוא שוקל כשמונים וחמישה קילוגרם. הוא שותה ויסקי (בעיקר בורבון) וברנדי. אף כי הוא שותה כמויות גדולות של אלכוהול ואם זאת כמעט אף פעם אינו משתכר עד אובדן שליטה מלא או חלקי. למעשה האלכוהול לא מאט אותו כלל, רק מקהה את הכאב על מנת לאפשר לו להמשיך ללא לאות במרדף אחר פתרון התעלומה שלפניו. הוא לא בררן לגבי טיב המשקה שלו פרט לכך שיוגש בכוס אם כי גם את העיקרון הזה הוא מוכן לנטוש לעיתים עבור משקה הגון. מרלו הוא רווק כבן שלושים ושלוש ובעברו שימש כבלש משטרה וכחוקר במשרד התובע המחוזי של לוס אנג'לס.

לאורך הספר מתגלה מרלו כצלף הבקי היטב בשימוש באקדח. את שאר הפרטים על פיליפ מארלו משאיר צ'נדלר לפרשנותו של הקורא. לאורך הספר לא מצוין אירוע או מקרה בעברו של מארלו אשר הפכוהו למריר וציני מחד, ועם זאת לוחם בלתי מתפשר למען הצודק החלש והנדכא. עם זאת ישנם רמזים ופרטים על עברו לאורך הספרים. אחד הרמזים האלה, המגלה טפח מעברו של מארלו כחייל לשעבר, מתגלה בשיחתו של מארלו עם נוריס, רב המשרתים, בספר "השינה הגדולה". חברו היחיד הוא ברני אולס, החוקר הראשי של התובע המחוזי.

==מהדורות בעברית==
* מסתרי משפחת סטרנווד / ריימונד צ'נדלר; עברית: מנחם בן-אשר, הוצאת מועדון הבולשת.
* השינה הגדולה / ריימונד צ'נדלר; עברית: דוד חנוך, הוצאת כתר, 2005.

==עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה==
פוסטר הסרט
"השינה הגדולה" עובד גם לסרט אפל משנת 1946 בשם "התרדמה הגדולה" בבימויו של הווארד הוקס. בסרט מככבים המפרי בוגרט, בתפקיד החוקר הפרטי פיליפ מרלו, ולורן באקול. את התסריט כתבו במשותף ויליאם פוקנר, לי ברקט וג'ולס פורטמן . בשנת 1997 הסרט הוכרז בידי ספריית הקונגרס כסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.

עיבוד נוסף לספרו של צ'נדלר, שנקרא אף הוא "התרדמה הגדולה" בוים בשנת 1978 על ידי מייקל וינר, ואת גיבוריו גילמו רוברט מיצ'ם ושרה מיילס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.text.org.il/index.php?book=0502087 פרק ראשון מתוך הספר], באתר "טקסט"
* 
* 
* דן לחמן, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-564.htm ריימונד צ'נדלר והבלשים], באתר אימגו, 04.12.2005.
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ריימונד צ'נדלר
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 1939
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:שינה בתרבות ובספרות
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:100 הספרים של המאה של לה מונד
אדם איריגוין

אדם איריגוין (באנגלית: Adam Irigoyen; נולד ב-5 באוגוסט 1997) הוא שחקן, רקדן וראפר אמריקאי. מוכר במיוחד מתפקידו כדוס מרטינז בסדרת הטלוויזיה "שייק" של ערוץ דיסני.

==ביוגרפיה==
אירגוין נולד במיאמי, פלורידה. אמו, אנני היא מורה ואביו, אריק הוא גם איש חינוך. שני הוריו ממוצא קובני. יש לו שני אחים, אחות גדולה, קימברלי, ואח קטן ג'ייק.

== קריירה ==
הוא החל את הקריירה בגיל 11, כשהופיע בפרסומות, ובהמשך הפך לכוכב בערוץ דיסני.

תפקידו הראשון היה בשנת 2009, בסיטקום של ערוץ דיסני "המכשפים מוויברלי פלייס" בעונה השלישית, בתפקיד המצפון החדש של מקס. שנה לאחר מכן, ב-2010 החל להופיע בתפקיד בין הראשיים בסדרת הטלוויזיה גם היא של ערוץ דיסני "שייק" בתפקיד דוס מרטינז, לצדן של זנדאיה ובלה ת'ורן. הסדרה ירדה לאחר תום 3 עונות ב-2013.

בשנת 2014 התארח בסדרה "מרוששות". בשנת 2015 הצטרף לקאסט העונה השנייה של סדרת המדע הבדיוני "הספינה האחרונה" ברשת TNT, בתפקיד של ריי, מנהיג קבוצת ניצולים צעירים. בעונות 3-2 זכתה דמותו לזמן מסך יותר רחב. באותה שנה גילם את ברנדן בסיטקום של ABC "חמוץ מתוק", ושיחק בסרטו הקולנועי הראשון "Underdog Kids" לצדם של טום ארנולד ובו ברידג'ס.

בשנת 2016 התארח בסדרות הטלוויזיה "המפענחת: פשעים חמורים" ברשת TNT לשני פרקים, ו-"קייסי אנדרקאבר" בערוץ דיסני, וגילם את קייל סנואו בעונתה הרביעית והחמישית של סדרת הדרמה "משפחת פוסטר" ברשת ABC Family.

בשנת 2019 התארח בעונה השנייה של סדרת הדרמה הרפואית "המתמחה" ברשת FOX, והתארח בעונה החמישית של קומדיית מצבים לנוער "הסוכן הנרי" בניקלודיאון.

בשנת 2020 שיחק בסדרת הדרמה והמד"ב "הרחק" של רשת נטפליקס, בדמותו של אייזק רודריגז, מושא אהבתה של לקס.

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2015
|Underdog Kids
|וויט ג'ונס
|
|-
|2023
|Centurion XII
|פרנסיסקו
|
|}
טלוויזיה
{| class="wikitable"
!שנה
!סדרה / סרט
!דמות
!הערות
|-
| 2009
|המכשפים מוויברלי פלייס
| המצפון של המצפון של מקס
| פרק: "Night at the Lazerama"
|-
| 2013-2010
|שייק
| rowspan="2" |דוס מרטינז
|תפקיד ראשי (3 עונות); 75 פרקים
|-
| 2011
|גוד לאק צ'ארלי
| פרק: "Charlie Shakes It Up"
|-
|2014
|מרוששות
|הקטור
|פרק: "And the First Degree"
|-
|2018-2015
|הספינה האחרונה
|ריי
|תפקיד משני; 30 פרקים
|-
|2015
|חמוץ מתוק
|ברנדן
|פרק: "Miracle on Dead Street"
|-
| rowspan="2" |2016
|קייסי אנדרקאבר
|טוני טולנטינו הבן
|פרק: "Spy of the Year Awards"
|-
|המפענחת: פשעים חמורים
|ג'יזס מרקאז
|2 פרקים
|-
|2018-2016
|משפחת פוסטר
|קייל סנואו
|6 פרקים
|-
|2019
|המתמחה
|אריק טטר
|פרק: "Snowed In"
|-
|2020-2019
|הסוכן הנרי
|ברנדון
|2 פרקים
|-
|2020
|הרחק
|אייזק רודריגז
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|-
|2021
|אי החלומות <small>(אנ')</small>
|ראול
|פרק: "Once Upon a Time in Havana"
|-
|2022
|בול
|רפאל רמירז
|פרק: "Dark Horse"
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערוץ דיסני: שחקנים ומנחים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קובני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
סקייט (SSN-578)

סקייט (SSN-578) (שם רשמי באנגלית: (USS Skate (SSN-578, "סקייט" הוא מין של דג סחוס מסוג בטאי) הייתה צוללת גרעינית בצי ארצות הברית, ואב טיפוס לצוללות מסדרת סקייט. היא הייתה הצוללת הגרעינית השלישית שנבנתה, השנייה שהגיעה לקוטב הצפוני והראשונה שעלתה שם מעל פני הקרח והייתה כלי השיט הראשון שהגיע בפועל לקוטב הצפוני. כמו כן הייתה הראשונה שהשלימה מסע תת-ימי טרנס-אטלנטי. חברת ג'נרל דיינמיקס קיבלה את חוזה הבנייה של הצוללת ב-18 ביולי 1955, הצוללת נבנתה במספנות הצי בגרוטון, קונטיקט. הצוללת הושקה ב-17 במאי 1957 ונכנסה לשירות מבצעי ב-23 בדצמבר אותה שנה.

==היסטוריה מבצעית==
ב-24 בפברואר 1958 ערכה הצוללת מסע טרנס-אטלנטי תת-ימי לאי פורטלנד. לפני ששבה לבסיסה ביקרה בנמלים בצרפת ובהולנד.

ב-30 ביולי יצאה למשימה תחת כיפת הקרח של הקוטב הצפוני. הצוללת שהתה תחת הקרח במשך עשרה ימים ותשע פעמים עלתה על פני השטח. לאחר שהות וניווט של 3,900 ק"מ מתחת לפני הקרח יצאה הצוללת אל הקוטב הצפוני. ב-11 באוגוסט (שבוע ימים לאחר שה"נאוטילוס" חלפה מתחת לקוטב), עלתה הצוללת על פני הקרח בקוטב הצפוני. ב-23 באוגוסט השלימה הצוללת את משימתה עם הכנסה לנמל ברגן שבנורווגיה. הצוללת ביקרה בנמלים בהולנד, בלגיה, וצרפת לפני שובה לקונטיקט ב-25 בספטמבר.

לאחר מספר חודשי ניסויים בנמל הבית שבה הצוללת בראשית מרץ 1959 אל האוקיינוס הארקטי, בעת של קור ועובי שכבת קרח קיצוניים. הצוללת עברה 6,300 ק"מ מתחת לקרח ועלתה על גביו עשר פעמים. ב-17 במרץ עלתה על פני השטח בקוטב הצפוני ופזרה את אפרו של חוקר הקוטב סר יוברט וילקינס (Hubert Wilkins). עם שובה זכתה הצוללת בציון כוכב הארד עבור הדגמת היכולת לתפקד מתחת לקרח בעיצומו של חורף.

ב-7 ביולי 1962 יצאה הסקייט לקוטב הצפוני מנמל הבית שלה בגרוטון, במקביל יצאה הצוללת סידרגון ((USS Seadragon (SSN-584) לדרכה אל הקוטב מבסיסה בפרל הארבור. שתי הצוללות נפגשו מתחת לקרח ב-31 ביולי וביצעו תמרונים משותפים. ב-2 באוגוסט עלו שתי הצוללות יחדיו לפני הקרקע בקוטב הצפוני. התמרון המשותף היה חיוני לשיתוף הפעולה בין הצי האטלנטי לצי האוקיינוס השקט של ארצות הברית.

בין אוקטובר לדצמבר 1968 פעלה הצוללת בים התיכון, בסיפוח לצי השישי. ב-שנות השבעים פעלה מספר פעמים בתרגילי נאט"ו במסגרת "הצי הארקטי".

ב-30 באוקטובר 1986 נגרעה ממצבת כלי השיט של הצי. הצוללת פורקה ב-6 במרץ 1995.

==בתרבות==
הצוללת מופיעה בספרו הבדיוני של טום קלנסי מ-1993, "ללא חרטה" (Without Remorse), שעלילתו מתרחשת ב-1970.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.history.navy.mil/danfs/s13/skate-ii.htm הערך על סקייט מ"מילון ספינות הקרב האמריקאי"]

קטגוריה:צוללות גרעיניות אמריקאיות
קטגוריה:תוכנית הגרעין האמריקאית
הבורסה לניירות ערך בטוקיו

הבורסה לניירות ערך בטוקיו (ביפנית: 東京証券取引所) היא בורסה לניירות ערך הממוקמת בטוקיו, בירת יפן. נכון לדצמבר 2015, הייתה הבורסה בעלת שווי שוק של 5 טריליון דולר אמריקני, מה שהופך אותה לבורסה השלישית בגודלה בעולם לאחר ארצות הברית וסין. המבנה שלה ממוקם באזור העסקים של רובע צ'ואו (Chūō) בטוקיו.
== היסטוריה ==
חדר המסחר של הבורסה של טוקיו
הבורסה הוקמה ב-15 במאי 1878, והמסחר בה החל ב-1 ביוני של אותה שנה. ב-1943 אוחדו עשר הבורסות ברחבי יפן עם הבורסה של טוקיו ליצירת בורסה יפנית אחת. ב-1945, לאחר ההפצצה בנגסאקי שהתרחשה לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, פסק זמנית המסחר בבורסה לצורך ארגון מחדש. הבורסה נפתחה מחדש ב-16 במאי 1949. מ-1983 חלה האצה חסרת תקדים בפעילות הבורסה, וב-1990 היו 60% מההון בשוק המניות העולמי מושקעים בבורסה זו, מה שהפך אותה לגדולה בעולם. לאורך שנות ה-90 של המאה ה-20 חלה ירידה תלולה בפעילותה ובדירוגה, אך היא עדיין נחשבת כיום כשלישית בגודלה בעולם.

בניגוד לשאר הבורסות בכל העולם, אשר לאחר כל מפולת כלכלית הן חוזרות לאחר כמה שנים לשיא חדש, מדד ניקוי 225 הגיע לשיאו בשנת 1990 אך מאז הוא נפל בצורה חדה ולא הצליח ליצור שיא חדש. נכון לשנת 2022 המדד נמצא ברמה נמוכה של למעלה משלושים וחמישה אחוז מהשיא ההיסטורי שנקבע בשנת 1990.

מדד ניקיי 225 ומדד TOPIX הם מדדי בורסה מובילים בבורסה לניירות ערך בטוקיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.nytimes.com/2005/12/13/business/worldbusiness/13glitch.html Tokyo Exchange Struggles With Snarls in Electronics], 13 בדצמבר 2005, הניו יורק טיימס

טוקיו
קטגוריה:יפן: כלכלה
קטגוריה:טוקיו
סיגל קלרמן

סיגל קלרמן (נולדה ב-1968 בתל אביב) היא גיטריסטית וזמרת ישראלית.

==ביוגרפיה==
קלרמן, ילידת תל אביב, החלה את הקריירה המוזיקלית שלה עוד בנעוריה והייתה חברה במספר בלהקות רוק חיפאיות, ביניהן "טטנואר" (Tete Noir), שהקליטה שיר שזכה להצלחה אך התפרקה מהר ולא השלימה הקלטת אלבום.

ב-1989, לאחר שסיימה את שירותה הצבאי, חזרה קלרמן לתל אביב. ב-1990 הצטרפה ללהקת "אפור גשום" של הזמרת מיכל ספיר יחד עם הגיטריסט ערן רייס אך גם הרכב זה התפרק. ב-1991 זכתה קלרמן לחשיפה גדולה יותר כאשר ניגנה עם גיל סמטנה ויובל שפריר בסיבוב ההופעות של רמי פורטיס וברי סחרוף. באותה שנה הקימה קלרמן את להקת "אורז", עם הזמר ונגן הבס ארן אמיר הקלידן ארז שוייצר והמתופף גלעד אריאל. הלהקה הופיעה במועדונים בתל אביב, והקליטה שיר שזכה להצלחה, "אורז", כשם הלהקה, שהתפרקה בהמשך.

לאחר פירוק "אורז" המשיכה קלרמן לנגן בהפקות שונות. ב-1992 השתתפה בסרטו של אורי ברבש "ללקק ת'תות". תפקידה בסרט הזכיר את חייה במציאות. קלרמן אף ניגנה בשירים שהופיעו בפסקול.

ב-1993 עבדה במסעדת "פרונטו" של רפי אדר, ושיתפה עמו פעולה בשניים משיריו: "אף אחד" (מ' ול' קלרמן) בו ניגנה ושרה קולות רקע, ו"בפניך" (מ' ול' אביב גפן), בו ניגנה בגיטרה. שיתוף הפעולה עם אדר הוביל אותה למעבד משה לוי, שבהפקתו המוזיקלית החלה לעבוד על אלבומה הראשון.

ב-1995 הופיעה עם הגיטריסט יוסי פרץ והמתופף רועי שקד ונגן הבס עודד שכטר, שניהם מלהקת "הפליטים" של אהוד בנאי.

ב-1996 יצא אלבומה הראשון "בעד ונגד השגרה", תחת חסותה של "הד ארצי". מהאלבום, שבו קלרמן כתבה והלחינה את כל השירים. האלבום נכשל מבחינה מסחרית, ולווה במעט הופעות בהן ליוותה אותה להקת גוונים כהים. השיר היחיד שהצליח מהאלבום היה "אז מה זה אומר". בעקבות זאת, קלרמן הקפיאה את עבודתה על אלבום שני. בגלל שאף אחד משיריה לא הצליח ורק השיר "אז מה זה אומר" הצליח, היא נחשבת לזמרת של להיט אחד.

כיום חיה באזור כפרי באנגליה ועובדת במחשבים, שם היא מקליטה שירים ומעלה אותם להאזנה חופשית באתר שלה.

==דיסקוגרפיה==
* בעד ונגד השגרה, 1996

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:זמרות רוק ישראליות
קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:גיטריסטיות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראליות שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
סאה בסאה

סְאָה בִּסְאָה היא מושג בהלכות ריבית שמשמעותו הלוואת סחורה בתורת הלוואה ולא בתורת מכירה, כאשר תשלום ההלוואה מתבצע בהשבת סחורה בכמות שווה לכמות שניתנה, בלא קשר לערך הסחורה. 

מהתורה אין איסור ריבית בהלוואה שכזו, אך היא אסורה מדרבנן, מכיוון שישנה אפשרות ששווי הסחורה יתיקר, וממילא אף אם המלווה ישיב את הלואתו באותה כמות סחורה כפי שקיבל, שווי התשלום יהיה גבוה יותר מהסחורה שקיבל כהלוואה.

על מנת להימנע מאיסור ריבית זה, יש צורך להתנות מראש שהחזר ההלוואה יהיה על פי שווי הסחורה בזמן החזר החוב, ולא על פי הכמות שקיבל.

==האופנים בהם מותר==
חז"ל התירו ללות סאה בסאה, בלא שיעבור על איסור ריבית, במקרה שיש ללווה מסוג הסחורה שלווה בביתו. בתלמוד נחלקו אמוראים, האם יש צורך שיהיה ללווה לפחות כמות של סאה או שדי אפילו בפחות מכך. 

להלכה נפסק להקל, שאין צורך שיהיה ללוה בכמות שכנגד כל ההלוואה אלא מספיק שיהיה ברשותו אפילו כלשהו. 

היתר נוסף שנזכר בתלמוד הוא במקרה ש"יצא השער", פירוש כאשר נקבע לחפץ או לסחורה מחיר קבוע בשוק, וממילא יכול הלווה לקנות את החפץ בכל זמן, ולכך יש להתייחס אל הסחורה כאילו היא קיימת ברשותו של הלווה. 

==עד שיבוא בני==

במשנה נאמר: . המשנה קובעת, שלמרות שאסור לאדם ללוות מאדם אחר חיטין - שהם אובייקט שאינו נחשב לכסף - ולהחזיר לו אותו בפעם אחרת, דבר האסור באיסור "סאה בסאה", מותר לאדם ללוות מאדם אחר כסף כאשר הוא אינו לווה כדי להשתמש בכסף שאינו בידו באותה שעה, אלא כדי לפתור סיבה טכנית - מפתח של המחסן שבו אצורים החיטים אינו בידיו, אלא ביד בנו או שאבד ואינו יכול לפתוח זמנית את המחסן. מהמשנה אכן ניתן להסיק, כי יש לאדם באוצרו את כמות החיטים הנדרשת לו כעת ושאותה הוא לווה, אלא שמנוע הוא מלהשתמש בו מהסיבה הנזכרת. גדרי ההלכה אינם ברורים, מהו סכום המעות שמותר ללוות במקרה כזה, ורב הונא קובע את גבולות ההיתר: , כלומר - מותר לאדם ללוות חיטים בכמות של סאה אם יש לו באוצרו סאה, ויותר - בהתאם לכמות שבאוצרו. פסיקה זו מנוגדת לשיטתו של הלל הזקן החלוק על משנה זו כמוזכר בהמשך המשנה , ושכמותה פוסק שמואל רבו. 

שיטה אחרת מקילה יותר, של רבי יצחק מקילה עוד יותר וקובעת כי "אפילו אם יש לו סאה לווה עליה כמה כורין". בתוספות הוזכרו שתי אפשרויות לפרש את דבריו: שיטת הריב"ן, שכאשר יש לאדם בביתו סחורה בכמות של סאה מותר להלוות סחורה בכמות זו פעמים רבות מפני שבכל פעם בנפרד אין להחשיב את הסחורה כהלוואה אלא כפתרון טכני, מכיוון שיש בידו של הלווה את הסחורה הנדרשת (ובשונה מכל הלוואה שהיא רק כאשר אין ללווה את סכום ההלוואה), ולפי פירוש אחר מותר גם להלוות כמות גדולה של סחורה בפעם אחת, מכיוון שלא יכול לחלוק על אף חלק מהסחורה דיני הלוואה, מכיוון שכל חלק וחלק מההלוואה בנפרד, אין להחשיב אותה כהלוואה מכיוון שיש ללווה את שוויה בבית. ההלכה נפסקת כרבי יצחק, מכיוון שכך נראה מברייתא שאותה מצטט רבי חייא, מסדר הברייתות, שציטט אותה כראיה לדברי רבי יצחק.

==ראו גם==
* סחר חליפין

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הלכות ריבית
קטגוריה:בבא מציעא: סוגיות תלמודיות
פינקוטק הישן

פינקוטק הישן (בגרמנית: Alte Pinakothek) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם ב"מתחם האמנות" (Kunstareal) בעיר מינכן. הפינקוטק הישן הוא אחד הוותיקים מבין המוזיאונים לאמנות בעולם, ומחזיק באחד האוספים הגדולים ביותר של "הציירים הגדולים" (Old Masters) שפעלו באירופה לפני שנת 1800. שמו של המוזיאון נגזר מתקופת זמן הפריטים המוצגים בו, בדומה למוזיאונים הסמוכים אליו פינקוטק החדש ופינקוטק המודרני.

==היסטוריה==
אוסף האמנות של משפחת ויטלסבאך החל בתקופתו של וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה אשר הורה כבר במאה ה-16 לציירים המפורסמים בני תקופתו ליצור מספר ציורים היסטוריים. מקסימיליאן הראשון ("הגדול") דוכס בוואריה המשיך במדיניות רכישת הציורים ובעיקר מפרי עבודתו של אלברכט דירר. נכדו, מקסימיליאן השני עמנואל, רכש בתקופת שלטונו באזור ארצות השפלה, אוסף גדול של ציורים פרי מכחולם של האומנים בני האסכולה ההולנדית והפלמית. בשלהי המאה ה-18 הוצג כבר חלק נכבד מן האוסף בארמון הישן והיה נגיש גם לציבור הרחב.

לאחר איחוד בוואריה עם מחוז ריין-פפאלץ בשנת 1777 הועברו אוספי הציורים של מאנהיים, דיסלדורף וצווייבריקן למינכן, במטרה להגן עליהם מפני הקרבות שהתחוללו באזור במהלך המהפכה הצרפתית. כחלק מתהליך ירידת כוחה של הכנסייה שהתרחש בשנים שלאחר מכן, הועברו יצירות אמנות רבות שהוחזקו ברשותם של מנזרים וכנסיות לבעלותה של המדינה, וצורפו לאוסף המשפחתי והרחיבו אותו. המלך לודוויג הראשון מבוואריה המשיך להגדיל את האוסף באמצעות רכישות מיצירותיהם של אמנים גרמנים והולנדים, וצירף אליו גם ציורים פרי עבודתם של אמני הרנסאנס האיטלקי.

==המבנה==
בשנת 1826 הורה לודוויג הראשון מבוואריה לאדריכל לאו פון קלנצה לתכנן בניין חדש עבור אוסף האומנות של משפחת ויטלסבאך. עיצובו של פון קלנצה למוזיאון, התייחד בחללי תצוגה ענקיים וגבוהים, ולאחר חנוכתו בשנת 1836 שימש השראה למבני מוזיאונים רבים אחרים ברחבי אירופה. במהלך מלחמת העולם השנייה ניזוק מבנה המוזיאון אך שוקם ונפתח מחדש לתצוגות בסוף שנות ה-50.

==כיום==
מוזיאון פינקוטק הישן מתנהל תחת פיקוח של רשות ציבורית ממשלתית. האוסף כולל כמה אלפי ציורים מן המאה ה-13 ועד המאה ה-18. רוב האוסף מורכב מעבודות של ראשוני הציירים הגרמנים, ההולנדים, הפלמים, והאיטלקים ונחשב לאחד מחשובי האוספים בעולם. במוזיאון עצמו מוצרים יותר מ-800 ציורים, וציורים נוספים מושאלים לתצוגות במוזיאונים אחרים בבוואריה.

===ציירים מפורסמים שעבודותיהם מוצגות במוזיאון===
*גרמנים - אלברכט דירר, אלברכט אלטדורפר, מתיאס גרינוואלד.
*הולנדים ופלמים - הירונימוס בוש, רמברנדט, ואן ליידן, פטר ברויגל, רובנס, ואן דייק.
*איטלקים - ג'וטו, בוטיצ'לי, רפאל, לאונרדו דה וינצ'י, טיציאן.
*צרפתים - קלוד לורן, ניקולא פוסן, פרנסואה בושה, ז'אן-בטיסט סימאון שארדן, 
*ספרדים - אל גרקו, ולאסקז, פרנסיסקו דה סורבראן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:מינכן: מוזיאונים
קטגוריה:מינכן: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן לאו פון קלנצה
מאזני פיתול

מאזני פיתול
מאזני פיתול, נקראים גם מטוטלת פיתול, הם כלי מדעי לחישוב כוחות קטנים מאוד. הממציא של מאזני הפיתול הוא שארל-אוגוסטן דה קולון, שפיתח את המאזניים בשנת 1777. גם ג'ון מישל פיתח מאזניים דומות באופן עצמאי לקראת שנת 1783. מאזני הפיתול ידועים בעיקר בגלל השימושים של קולון למדידת כוחות אלקטרוסטטים בין מטענים. קולון השתמש במדידות אלה בשביל להגדיר את חוק קולון. המאזניים תרמו גם להנרי קוונדיש בניסויו למדידת צפיפות כדור הארץ. ניסויים אלו הביאו למציאת קבוע הכבידה במועד מאוחר יותר.

== תיאור ==
מאזני הפיתול מורכבים ממוט התלוי ממרכזו בעזרת סיב דק. הסיב משמש כקפיץ פיתול מאוד חלש המנסה להחזיר את המערכת לשיווי משקל. אם מופעל כוח לא ידוע על קצה המוט בזווית ישרה המוט יסתובב עד שהמערכת תגיע לשיווי משקל (הכוח שהסיב מפעיל יהיה שווה לכוח המופעל על המוט), כך הכוח המופעל יהיה פרופורציונלי לזווית בה המוט הסתובב.

== חישוב הכוח ==
כדי לחשב את הכוח הפועל על המאזניים, צריך לדעת את קבוע הקפיץ של הסיב עליו תלוי המוט. הדבר לא קל משום שגודלו של קבוע זה קטן מאוד. קוונדיש עשה זאת על ידי בדיקת התהודה של הסיב. אם נהרוס את מצב השיווי המשקל על ידי כוח חיצוני ולאחר מכן נבודד את המערכת - המערכת תהפוך למתנד הרמוני בעלת תדירות התלויה בקבוע הקפיץ של הסיב – כך ניתן למצוא את קבוע הקפיץ. לאחר מציאת קבוע הקפיץ חישוב הכוח הוא עניין של מכניקה פשוטה.

== דוגמה לשימוש ==
קולון השתמש במאזני פיתול למדידת כוחות אלקטרוסטטיים בין מטענים. בניסויו של קולון, המוט היה מוט מבודד עם כדור מצופה מתכת בצד אחד. הכדור על המוט הוטען במטען אלקטרוסטטי ידוע מראש. הביאו כדור חדש טעון במטען בעל אותו סימן לקרבת הכדור שעל המוט והמוט הסתובב בזווית מסוימת (המטענים דחו אחד את השני). על ידי חישוב הזווית קולון היה יכול לחשב את כוח הדחייה בין הכדורים במטענים שונים במרחקים שונים וכך הגיע לחוק קולון.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Cavendish, H. (1798), [http://books.google.com/books?id=O58mAAAAMAAJ "Experiments to determine the Density of the Earth"], in MacKenzie, A.S., Scientific Memoirs, Vol.9: The Laws of Gravitation, American Book Co., 1900, pp. 59–105
*[http://books.google.co.il/books?id=IAwEAAAAYAAJ&pg=PA452&hl=iw Charles Augustin de Coulomb], 6, Werner Co., 1907, p. 452
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכשירי מדידה
en:Torsion spring#Torsion balance
יעקב בצלאל לויטרבך

יעקב בצלאל לויטרבך (כתב את שמו: יעקב בצלאל הכהן לויטערבאך, ובאנגלית: Jacob Zallel Lauterbach; 6 בינואר 1873–1942) היה חוקר מדעי היהדות יהודי אמריקאי, יליד גליציה שהתחנך באוניברסיטאות גרמניה, רב בארצות הברית, פרופסור בהיברו יוניון קולג' ומחבר שאלות ותשובות עבור התנועה הרפורמית באמריקה. התמחה בספרות מדרשית ותלמודית ונודע במיוחד בשל המהדורה הביקורתית של מכילתא דרבי ישמעאל ותרגומה לאנגלית.

== חייו ועבודתו ==

לויטרבך נולד בשנת 1873 ב שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, בנם של טויבה לבית בנדלר וישראל לויטרבך. למד באוניברסיטאות ברלין ואוניברסיטת גטינגן, שם למד אצל יוליוס ולהאוזן וקיבל בשנת 1902 תואר דוקטור. במקביל למד בבית המדרש לרבנים בברלין, ושם קיבל סמיכה לרבנות. בשנת 1903 היגר לארצות הברית, הצטרף למערכת "האנציקלופדיה היהודית", שעבורה כתב את מרבית הערכים בנושא ספרות חז"ל (260 ערכים)
. לאחר מכן שירת כרב בקהילות מסורתיות ובקהילות רפורמיות ברוצ'סטר שבמדינת ניו יורק, בהאנטסוויל שבאלבמה ובפאוריה שבאילינוי. בשנת 1911 הצטרף לסגל ההיברו יוניון קולג' בסינסינטי, וכיהן בו עד 1934.

לויטרבך היה בראש ובראשונה למדן. עם זאת, הוא הכיר את השיטות החדשות של מחקר ביקורתי, כולל השוואת כתבי יד ופענוחם. אחרי שפרש ממשרתו בהיברו יוניון קולג' הוא המשיך להתגורר בקולג' ולהדריך את הסטודנטים.

לויטרבך חיבר כמה וכמה ספרים מלבד שלושת הכרכים של המכילתא. פרט לעבודתו באנציקלופדיה היהודית, הוא כתב גם 17 ערכים לאנציקלופדיה אוצר ישראל בעריכתו של יהודה דוד אייזנשטיין.

==פרסומיו==
בין פרסומיו החשובים (רשימה מלאה - במאמרו של Rothman):
* 

<div style="direction: ltr;">
* 
*"The Talmud and Reform Judaism" (1911), American Israelite 58(18):p. 1.
*"The attitude of the Jew towards the non-Jew" (1921), C.C.A.R. Yearbook 31:186–233.
*"A significant controversy between the Sadducees and the Pharisees" (1927), H.U.C.A. 4:173–205.
*"Is it permissible to let a non-Jewish contractor, building a synagogue, work on the building on the Sabbath?" [A responsum] (1927), C.C.A.R. Yearbook 37:202–206.
*"Should one cover the head when participating in divine worship?" [A responsum] (1928), C.C.A.R. Yearbook 38:589–603.
*"Talmudic-rabbinic view on birth control" [A responsum] (1927), C.C.A.R. Yearbook 37:369–384.
*Mekilta de-Rabbi Ishmael: A Critical Edition on the Basis of the Manuscripts and Early Editions with an English Translation, Introduction, and Notes (1933
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
<div style="direction: ltr;">
* 
</div>

;מחיבוריו
* 
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:חוקרי ספרות חז"ל
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:חוקרי יהדות יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל היברו יוניון קולג'
קטגוריה:עורכי אנציקלופדיה אוצר ישראל
קטגוריה:חוקרי מדרש ואגדה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942
טיכה (כוכב לכת משוער)

תרשים של עננת אורט בה חשבו למצוא את טיכה
טיכה (באנגלית: Tyche) הוא כינוי לכוכב לכת, אשר עד 2014 היו מדענים ששיערו את קיומו במערכת השמש, באזור עננת אורט. טיכה אמור היה להיות כוכב הלכת הגדול ביותר במערכת השמש, בעל קוטר הגדול פי 1.4 מזה של כוכב הלכת צדק ומסה של פי 4 ממנו. מעולם לא נמצאו לכוכב לכת היפותטי זה הוכחות תצפיתיות וגם לפני 2014 קיומו היה שנוי במחלוקת, אך תומכיו ציינו כי גם לפני גילוי נפטון התאוריה המדעית הקדימה את גילוי העובדות. מדובר היה בעיקר בחוקרים מאוניברסיטת לואיזיאנה (University of Louisiana at Lafayette), אשר טענו עד 2014, שהתנהגותם של אסטרואידים במערכת השמש החיצונית מצביעה על קיום כוכב הלכת.

ב-2014, לפי תצפיות של טלסקופ החלל WISE, פסלה נאס"א את האפשרות לקיומו של טיכה.

== היסטוריה ==
הפרופ' דניאל ויטמאייר וג'ון מאטיס מאוניברסיטת לואיזיאנה טענו מ-1999 כי ייתכן שקיים כוכב לכת ענק בעננת אורט, על פי ניתוח שביצעו לתנועתם של שביטים שהגיעו אל פנים מערכת השמש. תנועתם של שביטים אלה הושפעה לטענתם מנוכחותה של מסה משמעותית בעננת אורט, מסה שוויטמאייר העריך כגדולה פי 4 ממסתו של צדק.

לפי חישוביו של ויטמאייר דובר בכוכב לכת צעיר, הגדול ביותר במערכת השמש. קוטרו אמור היה להיות גדול פי 1.4 מקוטרו של צדק ומסתו פי 4, והוא אמור היה להימצא במרחק של כ-15,000 יחידות אסטרונומיות מהשמש או כרבע שנת אור, אך עדיין בתוך עננת אורט, שמעריכים כי היא משתרעת עד מרחק של כ-50,000 יחידות אסטרונומיות מהשמש. להערכתו, הרכבו של טיכה צריך היה להיות דומה לזה של צדק ושבתאי, ענק גזים המכיל בעיקר מימן והליום ומקיף את השמש במחזור של בערך 1.8 מיליון שנים.
החוקרים האמינו כי גם אם יימצא כוכב הלכת, רוב הסיכויים שהוא אינו כוכב לכת מקורי של מערכת השמש, אלא נוצר במקום אחר ונלכד עם השנים בכוח הכבידה של השמש.

לכוכב הלכת המשוער אף ניתן שם זמני "טיכה" (Tyche), על שם האלה במיתולוגיה היוונית טיכה, השולטת במזל ובשגשוג של העיר. כמובן, רק אילו ניתן אישור סופי לגילוי הכוכב התאורטי הזה היה האיגוד האסטרונומי הבינלאומי (IAU) נותן לו שם רשמי.

== ניסיונות גילוי ==
המדענים קיוו לגלות את טיכה בעזרת החום והקרינה שהוא אמור להפיק. הם סברו שבגלל מבנהו ומסתו הגדולה הוא עשוי להיות חם יותר מסביבתו הקפואה וגם ההתקררות האיטית יותר שלו לאחר היווצרותו אמורה הייתה לסייע בגילויו. ההערכה הייתה שטמפרטורת פני השטח של טיכה היא כ-73 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, הרבה מעל לטמפרטורה של עצמים בסביבתו, הקרובה לאפס מוחלט. לשם כך נעזרו המדענים בטלסקופ החלל WISE. טלסקופ זה, ששוגר בדצמבר 2009, רגיש לאורכי גל בקרינה תת-אדומה, קרינה הנפלטת מגופים קרים.

== שלילת התאוריה ==
במרץ 2014 הודיעה נאס"א שתצפיות מטלסקופ החלל WISE פוסלות את האפשרות לקיום גוף מסדר גודל של שבתאי ומעלה במערכת השמש החיצונית.

== ראו גם ==
* כוכב לכת תשיעי (משוער)
* נמסיס (כוכב משוער)
* ניבירו

== קישורים חיצוניים ==
* J. J. Matese, P. G. Whitman, D. P. Whitmire, [http://www.ucs.louisiana.edu/~jjm9638/MS7292.pdf ראיות משביטים לגוף מסיבי בעננת אורט החיצונית], אוניברסיטת לואיזיאנה, 1999
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גופים טרנס-נפטוניים
קטגוריה:כוכבי לכת משוערים
אור גרוסמן

אור גרוסמן (נולדה ב-31 באוגוסט 1987) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
גרוסמן נולדה בשכונת רמת חן שברמת גן. אביה, הלל גרוסמן, שהיה אדריכל נפטר כשהייתה בת 18. אמהּ, סמדר (לבית ששון), אמנית במקצועה.

== קריירה ==
בשנת 2009 אור גרוסמן הובילה את הקמפיין והקטלוג של מעצבת התכשיטים שירי אודיז. דגמנה בישראל ומחוצה לה בתור פרזנטורית של חברת לי קופר, ושל חברת האיפור האיטלקית קולי סטאר. בשנת 2009 שיחקה ב"נשות הטייסים" בתפקיד קרן שהוא התפקיד הטלוויזיוני הגדול הראשון שלה. ב-2010 השתתפה בסדרה המצליחה "הכל דבש", ובתוכנית "TLV - עושים את תל אביב".
בשנת 2011 דגמנה ביחד עם עוז זהבי בקמפיין קולקציית האביב קיץ של חברת רנואר. באותה שנה שיחקה גרוסמן בתפקיד חוזר בעונה השנייה של "עספור" בתור ענהאל. כמו כן, השתתפה ב"השנים הכי יפות".

בינואר 2012 הופיעה גרוסמן במגזין הארופאי "Hello" בפרסומת לחברת הקוסמטיקה Carisma לצידה של הדוגמנית בר רפאלי. במרץ 2012 נבחרה גרוסמן להוביל את קמפיין האקססוריז העולמי של חברת Diesel. בחנוכה 2013 השתתפה ב"X פסטיגל". באוגוסט 2014 נבחרה שוב כפרזנטורית של מותג האופנה הישראלי רנואר, הפעם לצידו של הכדורסלן גל מקל. נכון ל-2016, גרוסמן הפכה שותפה במותג הטי שרט הישראלי Q, ובנוסף מדגמנת עבור "איל מקיאז'".

== חיים אישיים ==
ב-29 באוגוסט 2013 התחתנה עם איש העסקים הישראלי-אמריקאי לני שפורן. בפברואר 2014 הודיעו בני הזוג על פרידתם, ובמרץ 2014 התגרשו.

בדצמבר 2014 התארסה לג'יימי דינר, מנהל קרן גידור בריטי-יהודי. במרץ 2015 הם נישאו. ב-9 ביולי 2015 נולד בנם הבכור. במרץ 2017 נולד לשניים בן. הם מתגוררים באנגליה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:משתתפות הפסטיגל
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראליות שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
קהילת וויען

קהל עדת יראים וויען היא עדה שמרכזה בשכונת ויליאמסבורג שבברוקלין ונוסדה על ידי יהודים יוצאי וינה ('וויען' בכתיב ארכאי). יש לה בתי כנסת גם בבורו פארק ובמונסי וכן מוסדות חינוך הכוללים תלמוד תורה, ישיבה קטנה וישיבה גדולה. כקבוצות הונגריות דומות (כמו חסידות פאפא וקהילות צעהלים, ניטרא, קראסנה וקאשוי), יש לה כיום מאפיינים חסידיים מסוימים, על אף שמייסדיה היו ברובם אשכנזים (מתנגדים) יוצאי אוברלנד, ממתפללי ה"שיף-שול" בווינה. היא מונה כ-500 משפחות.

הקהילה הוקמה ב-1941 על ידי פליטים שנמלטו מהנאצים. הם רכשו בניין תיאטרון בשדרות בדפורד והפכוהו לבית כנסת. רבם הראשון היה הרב יונתן שטייף, שכיהן לפני מלחמת העולם השנייה כדיין בבודפשט ונפטר בשנת תשי"ח. בשנת תשכ"א מונה במקומו הרב עזריאל יהודה ליבוביץ. משנת תשנ"ב מכהן הרב אשר אנשיל כ"ץ, בנו של הרב יהושע כ"ץ, אב"ד סומבטהלי, ואחי הרב מסרדהלי. דייני הקהילה בעבר וכיום הם הרב יוסף אליהו שטיינר בוויליאמסבורג, הרב יחזקאל הורוביץ והרב צבי הלפרין בבורו פארק והרב מנחם פישר במונסי.

הרב אשר כ"ץ החליף בשנת תשס"ח את נוסח התפילה בבית הכנסת המרכזי בוויליאמסבורג מנוסח אשכנז לנוסח ספרד והחל לערוך טישים. במונסי נותר נוסח אשכנז, ובבורו פארק יש שתי קהילות המתפללות בנוסח ספרד ואחת שנותרה עם אשכנז. בקהילת וויען בירושלים, ברחוב מנחת יצחק בקרית בעלזא, ממשיכים להתפלל בנוסח אשכנז, ובית הכנסת הוא אחד היחידים בירושלים שבו מקדשים בבית הכנסת בליל שבת ומניחים תפילין בחול המועד.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

וויען
קטגוריה:יהדות בברוקלין
קטגוריה:יהדות וינה
רב אחא בר רב איקא

רב אחא בר איקא הוא אמורא בבלי בדור החמישי לאמוראי בבל.

נולד לרב איקא, ולאחותו של רב אחא בר יעקב. הוא התגורר בפפוניא, יחד עם דודו, רב אחא בר יעקב.

מוזכר בתלמוד הבבלי עשרות פעמים, כשהוא דן עם רב פפא חבירו, ורב הונא בר מנוח מזכיר רבות מאמרותיו. ייתכן שהיה אחיו של רב הונא בריה דרב איקא.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הדור החמישי לאמוראי בבל
רב הונא בר מנוח

רב הונא בר מנוח הוא אמורא, שחי בדור השישי לאמוראי בבל.

רב הונא למד אצל רבא, ולאחר תלמידו, עבר יחד עם שני חברי רב שמואל בר אידי ורב חייא מווסתניא לפני רב פפא שהמשיכו בראשות הישיבה. הוא וחבריו לא היו מרוצים מדרך לימודו של רב פפא, ולפעמים כאשר תורתו לא מצאה חן בעיניהם הם רימזו זה לזה, רב פפא נפגע, והוא חלם חלום בו רימזו לו משמים כי עלול לחול עונש חמור על שלושת תלמידיו אלו, בפסוק "ואכחיד את שלושת הרועים", ובעקבות חלום זה רב פפא ביקש מהם שלא ימשיכו עוד בלימוד בבית מדרשו, והם עזבו את הישיבה.

רב הונא בר מנוח מוסר רבות מאמרותיו של רב אחא בר רב איקא.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:הדור השישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבא
אריתרומיצין

אריתרומיצין (Erythromycin) הוא אנטיביוטיקה מקבוצת המאקרולידים היעילה נגד טווח רחב של חיידקים, דומה לזה של הפניצילין, ואף מעט רחב יותר. ניתנת פעמים רבות למטופלים הרגישים לפניצילין. האריתרומיצין יעיל נגד זיהום בדרכי הנשימה העליונות, גם נגד סוגים נדירים של דלקת ריאות כמו דלקת ריאות על רקע זיהום ב-Mycoplasma pneumoniae ומחלת הלגיונרים (Legionellosis). אריתרומיצין נקשר לתת יחידה 50S של הריבוזום החיידקי ומשבש את פעילותו.

המוצר שווק לראשונה על ידי החברה הפרמקולוגית הבינלאומית, אלי לילי, וכיום ידועה בתור EES (Erythromycin ethylsuccinate).
התרופה היא אגוניסט של ההורמון המופרש במערכת העיכול מוטילין, ולכן כרוכה לעיתים קרובות בתופעות לוואי הבאות: שלשולים, סחרחורות, כאבי בטן והקאות.

תופעות לוואי חמורות יותר הן הפרעות בקצב הלב וחירשות זמנית. תגובות אלרגיות נעות מסרפדת לאנאפילקסיס. נוסף על כך, קיימת סבירות נדירה לעימדון מרה, תסמונת סטיבנס-ג'ונסון (Stevens-Johnson syndrome), ונמק אפידרמלי רעלני (Toxic epidermal necrolysis).

<br />

== ראו גם ==
* פניצילין
* ריבוזום
* עמידות לאנטיביוטיקה

== קישורים חיצוניים ==

*
* 

קטגוריה:אנטיביוטיקה
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי