OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עפר צפריר

עפר צפריר (נולד ב-26 ביוני 1967) הוא קצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל, בתפקידו האחרון כיהן כקצין שריון ראשי בזרוע היבשה (מיולי 2012 עד יולי 2013).

== קורות חייו ==
עם גיוסו לצבא בשנת 1985 התנדב לקורס טיס. שנה לאחר מכן, לאחר שהודח מהקורס, עבר לחיל השריון. בשריון עבר צפריר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. בהמשך שימש כמ"פ, סמג"ד, ראש לשכת מפקד פיקוד הצפון, מג"ד וסמח"ט בשריון. ב-2001 מונה לקצין אג"ם של עוצבת הגליל, בהמשך שירת כקצין אג"ם של פיקוד הדרום בתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות, מפקד חטיבת הראל וסגן מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. ביוני 2007 מונה למפקד חטיבה 188, אותה שיקם לאחר מלחמת לבנון השנייה והוביל במהלך מבצע עופרת יצוקה. בנובמבר 2009 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת נתיב האש. לאחר מכן שימש כמפקד המרכז לאימוני מפקדות. ביולי 2012 מונה לתפקיד קצין שריון ראשי, ושימש בתפקיד זה בין היתר במבצע עמוד ענן. ביולי 2013 הוחלף בתפקיד על ידי תא"ל שמואל אולנסקי.

בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. נשוי ואב לשלושה.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20131213165428/http://www.yadlashiryon.com/show_item.asp?itemId=5008&levelId=63853&itemType=0 עפר צפריר] באתר יד לשריון
* .
* .
* שאול נגר, [https://web.archive.org/web/20150610202728/http://www.yadlashiryon.com/show_item.asp?levelId=63829&itemId=3810 4 ביולי 2012: תא"ל עֹפר צפריר: חובה עלינו לעצב את השריון כחוד החנית של הכוח הלוחם], באתר "יד לשריון".
* [http://www.israeldefense.co.il/?CategoryID=485&ArticleID=2705 מפקד חדש בשריון], אתר "ישראל דיפנס", 4 ביולי 2012.
* [https://web.archive.org/web/20120618235719/http://dover.idf.il/IDF/News_Channels/art_minuim/09/07/1201.htm האלוף אייזנקוט: הדרך להרחיק מלחמות – שמירה על רמת הביצוע], אתר צה"ל, 13 ביולי 2009.
* .

== הערות שוליים ==

{

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 188
קטגוריה:קציני שריון ראשיים
קטגוריה:מפקדי חטיבת הראל
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 188
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
פיירסטורם

פיירסטורם (באנגלית: Firestorm, "סופת אש") זהו שמן של מספר דמויות בדיוניות של גיבורי-על המופיעות בחוברות הקומיקס ליגת הצדק ביקום DC קומיקס. פיירסטורם המקורי (רוני ריימונד ומרטין שטיין) הופיע לראשונה בחוברת Firestorm, The Nuclear Man #1 ממרץ 1978 ונוצר על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר אל מילגרום. מרטין שטיין הופיע לבדו כפיירסטורם בחוברת Firestorm, The Nuclear Man Vol.2 #100 מאוגוסט 1990, ונוצר על ידי הכותב ג'ון אוסטרנדר והמאייר טום מנדרייק. ג'ייסון ראש הופיע כפיירסטורם השלישי בחוברת Firestorm Vol.3 #1 מיולי 2004, ונוצר על ידי הכותב דן ג'ולי.

פיירסטורם הוא האלטר אגו אותו חלקו שלושה צמדים - רונלד "רוני" ריי ריימונד (המזוהה ביותר עם הדמות) ומרטין שטיין; ריימונד, שטיין ומיקאיל ארקדין; וכן ריימונד וג'ייסון ראש. דמותו נבדלת משאר גיבורי-על בכך ששני אנשים רגילים מתמזגים יחדיו לצורך יצירתו בעזרת "מטריצת פיירסטורם" המיוחדת. במקור, תלמיד התיכון רונלד ריימונד והפיזיקאי זוכה פרס נובל מרטין שטיין נלכדו בתאונה גרעינית שאיפשרה להם להתמזג יחדיו לכדי פיירסטורם, האיש הגרעיני. מכיוון ששטיין היה מחוסר הכרה במהלך התאונה, ריימונד הוא זה שנוטל את השליטה על פיירסטורם בעוד שטיין משמש כקול ההגיון שלו. דו-השיח התמידי בין השניים היה לאבן הדרך שסללה את מיטב הרפתקאותיהם.

את שני חצאיו של פיירסטורם - רוני ריימונד ומרטין שטיין - מגלמים השחקנים רובי אמל וויקטור גרבר בסדרת הטלוויזיה "הפלאש", ולוק רודריק גילם את דמותו של ג'ייסון ראש. גרבר שב לגלם את הדמות בסדרת ההמשך "אגדות המחר" בעוד השחקן פראנז דרמה מגלם בסדרה את דמותו של ג'פרסון "ג'קס" ג'קסון, חציו החדש של שטיין, אשר הופיע לראשונה בפרק בעונתה השנייה של "הפלאש". מרטין שטיין נהרג בפרק הקרוסאובר "משבר בארץ-X", ואיתו אבד פיירסטרום.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.dccomics.com/characters/firestorm-in-comics דף הדמות] באתר הרשמי של DC קומיקס
* [http://dc.wikia.com/wiki/Firestorm דף הדמות] בפרויקט ויקיה של DC קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
זסטפוני

זֵסטָפּוֹנִי (בגאורגית: ზესტაფონი) עיר תעשייתית בנפת זסטפוני, במחוז אימרתי שבגאורגיה, המשמשת כמרכז המנהלתי של הנפה. עד שנת 1921 נקראה קווירילה. אוכלוסייתה מונה 20,814 (נכון ל-2014). הוכרזה לעיר בשנת 1926.

בעבר הייתה זסטפוני מרכז של המחוז ההיסטורי מַרגווֵתִי בתוך מחוז אימרתי ההיסטורי. כיום העיר מהווה את המרכז הדתי של האיפרכיה של מרגוותי (הכנסייה הגאורגית). זסטפוני ממוקמת בקצה המזרחי של מישור קולכתי על שתי גדותיו של נהר הקווירילה. העיר היא מרכז תעשייתי חשוב עם מפעל להפקת סגסוגת ברזל ומנגן המעבדות עפרות מנגן מהעיר הסמוכה, צ'יאתורה. העיר, הממוקמת בשפלת קולחתי באזור בעל אקלים טרופי למחצה עם חורפים קרים יחסית עם טמפרטורה ממוצעת של 4 °C- מעלות בינואר וקיצים חמים עם טמפרטורה ממוצעת של 24 °C באוגוסט. האזור הכפרי מסביב לעיר הוא אזור גדול גפנים.

קבוצת הכדורגל המקומית, מועדון הכדורגל של זסטפוני המשחקת בליגת העל הגאורגית, זכתה פעמיים באליפות ליגת העל הגאורגית, בעונה 2010/11 ובעונה 2011/12.

==כלכלה==
העיר זסטפוני והעיירה השכנה שורפני הן מרכזים תעשייתיים. המפעל להפקת סגסוגת ברזל ומנגן, המעבד עפרות מנגן, מגיע ברכבת מצ'יאתורה העוברת בעמק נהר הקווירילה. תעשייה זו מספקת כ-6% מתצרוכת המנגן בעולם. מפעל המנגן הוא המפעל הגדול ביותר בגאורגיה. בשנת 1998, ייצר המפעל 35,000 טון מנגן-צורני (silicomanganese) ו-11,000 טון סגסוגת מגנזיום פחם. זה היה נמוך בהרבה מהשיא הקודם של ייצור 110,000 טון של סגסוגות מבוססות מנגן. בפברואר 2006, רכשה את המפעל חברת המסחר הבריטית סטמקור (Stemcor).

התעשייה האחרת באזור זסטפוני-שורפני הם: מוצרי חשמל וכבלי נחושת ואלומיניום. בתקופת השלטון הסובייטי בגאורגיה ייצרו באזור גם חומרים חסיני אש, שיש ובגדים. זסטפוני היא גם מרכז גדול גפנים וייצור יין. זני הגפנים הידועים של האזור הם בעיקר צִיצקָה וצוֹלִיקַאוּרִי.

העיר שוכנת על הכביש מספר 1 הגאורגי (ს1) שהוא הכביש המהיר הראשי של גאורגיה. הכביש הוא כביש בינלאומי השייך לרשת הכבישים E שבאירופה (E97). סכר חדש על נהר הקווירילה נמצא בבניה.

==היסטוריה==
העיר זסטפוני נזכרת לראשונה בכתובים בשנות ה-60 של המאה ה-16. שם העיר נגזר מהעובדה שהעיר משתרעת על שתי גדות נהר הקווירילה. המילה פּוֹני (ფონი) פירושה מעבר או מעבר חוצה וזֵדָה פּוֹנִי המעבר העליון או הגדה העליונה. שם זה שימש את המקומיים שהתגוררו במקום וגם את הנוסעים שביקרו במקום בימי קדם. בשנות ה-20 של המאה ה-19, הוצב בעיר צבא של קוזקים. שמה של העיר באותם ימים היה קווירילה, עם שם הנהר שחצה אותו. בשנות ה-20 של המאה ה-20 שונה שם העיר לג'וּרֵ'לִי, על שם מהפכן גאורגי מפורסם. רק מאוחר יותר שונה שם העיר בחזרה לשמה המקורי זסטפוני.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:אימרתי
קליטה (עלייה לארץ ישראל)

קבלת פנים לעולים חדשים
[[כרזה משנות ה-40 לעידוד קליטת עלייה]]
אחות ב[[יהוד מסבירה לאמהות עולות כיצד להחליף חיתול לילדיהן]]
קליטה היא התהליך שבו עולה חדש מסתגל לחברה ולתרבות בישראל. 

מאחר שהעלייה לארץ ישראל היא מונח מרכזי בתרבות היהודית, פעילות זו ניצבת במקום מרכזי בסולם העדיפויות של ממשלת ישראל.

בעידוד עלייתם של יהודים לישראל מטפלים שליחי עלייה מטעם הסוכנות היהודית, המוצבים בקהילות גדולות של יהודים. בקליטתם של עולים חדשים בישראל מטפל, מאז הקמתו, המשרד לקליטת עלייה ולפני כן הטיפול היה מפוזר בין גורמים שונים והעיקרי הייתה הסוכנות היהודית.

הסוכנות היהודית, בתקופה בה טיפלה בקליטת העלייה, הייתה מספקת לעולים החדשים, שהגיעו לישראל, ציוד ביתי מינימלי, שולחן, כיסאות ומיטות סוכנות עם מזרני קש.

מרכז קליטה הוא מוסד מגורים בו זכאים לדור עולים חדשים מיד לאחר עלייתם לישראל.

לימוד השפה הוא חלק מתהליך הקליטה. אולפן עברית הוא בית ספר ללימוד אינטנסיבי של השפה העברית.
האולפן נועד להקל על שילוב מהיר ככל האפשר של העולה במדינה ועל התערותו החברתית, התרבותית והכלכלית בה. להשגת מטרה זו נלמדת עברית ברמה המאפשרת קיום שיחה, קריאה והבנה בסיסית של השפה. בנוסף, אולפנים רבים מלמדים גם נושאי תרבות ישראלית, היסטוריה וגאוגרפיה.

רוב העולים זכאים גם למגוון הטבות ולסיוע כלכלי, המתבטא בסל קליטה, סיוע בשכר דירה, דמי קיום, פטור ממכס או החזר מכס ועוד.

קליטת עלייה היא תהליך מאתגר גם לעולים וגם לקולטים. הרגשות המעורבים באים לידי ביטוי בתרבות הישראלית, בין השאר בביטויים כגון "ישראל אוהבת עלייה ולא אוהבת עולים", בבדיחות עדתיות, ובמערכון "עולים חדשים" של אריק איינשטיין ואורי זוהר מהתוכנית לול (1973), בו כל דור של עולים מתקבל בלעג וחשש על ידי הוותיקים - העולים מהעליות הקודמות.

ב-2016 הוכרז ז' במרחשוון כ"יום העלייה" - יום הצדעה לעולים החדשים. במסגרת ציון היום לראשונה בכנסת, חברי כנסת שיבחו את "אלו שעזבו הכל, התגברו על כל הקשיים והגשימו את החזון הציוני והתנ"כי", וקראו לישראלים לסייע בהכנסת אורחים.

==ראו גם==
* מגשימי תקוותנו
* פרויקט תגלית
* מעברה
* מיזוג גלויות
* מחאות דיור בישראל

== הערות שוליים == 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://youtu.be/D54Nolqg8aQ?list=PLT-roSWIpp1Gw49p47hfE88qJyabx5g4y&t=423 עולים חדשים נקלטים בקיבוץ], מרכז ההסברה, ארכיון שפילברג, 1957 <small><small>(התחלה 7:03)</small></small> 
* 

*
קטגוריה:ישראל: חברה
קטגוריה:ציונות
מאיר גחטן

מאיר מרום גחטן (נולד ב-5 בנובמבר 1957) שירת כתת-אלוף בצה"ל, בין היתר כקצין שריון ראשי, כמפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה וכמפקד עוצבת סיני.

== קורות חייו ==
גחטן גדל ולמד ברמת השרון. עם גיוסו לצבא בשנת 1975 שובץ בחיל השריון. בשריון עבר גחטן הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים, והשתתף במבצע ליטני. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים וכמ"פ. לאחר מכן שימש כסגן מפקד גדוד 71 ולחם במלחמת לבנון. בשנים 1987–1985 שימש גחטן כמפקד גדוד 71 והוביל אותו בלחימה ברצועת הביטחון. בתפקידו הבא שימש כסמח"ט חטיבה 188, ולאחר מכן כראש ענף שריון במרכז הלאומי לאימונים ביבשה. לאחר מכן הועלה לדרגת אל"ם ושימש כמפקד חטיבת מרכבות הפלדה. בשנים 1994–1992 שימש גחטן כמפקד חטיבה 188. עם סיום תפקיד זה הועלה גחטן לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת סיני. בשנים 2000–1997 שימש גחטן כקצין שריון ראשי ולאחר מכן כמפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. בשנת 2002 מונה לנספח צה"ל בסינגפור. לאחר תפקיד זה השתחרר מצה"ל.

לאחר מלחמת לבנון השנייה ביצע גחטן, בשירות מילואים, את התחקירים המבצעיים אודות מהלכי אוגדה 366 במלחמה, ומתח על מפקדה תא"ל ארז צוקרמן ביקורת קשה.

לאחר שחרורו מצה"ל עסק גחטן במתן ייעוץ ביטחוני ואימונים צבאיים לכוחות ביטחון בגיאורגיה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20160303210249/http://www.yadlashiryon.com/show_item.asp?itemId=196&levelId=63853&itemType=0 תא"ל מאיר גחטן], באתר "יד לשריון".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 188
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בסינגפור
קטגוריה:קציני שריון ראשיים
קטגוריה:מפקדי חטיבת מרכבות הפלדה
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 188
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת לבנון הראשונה
שבי בן ברוך

שאר ישוב (שבי) בן ברוך (נולד ב-4 באפריל 1944) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.

== קריירה ==
שבי בן ברוך נולד בארץ ישראל, בן לזוג מורים, פנינה ויוסף בן ברוך, ולו אח מבוגר ממנו ואחות צעירה ממנו. כשהיה בן 12 נסע עם משפחתו לשליחות של שלוש שנים בשוודיה. כשחזר לישראל הצטרף למחלקת הנוער של הפועל תל אביב, בעקבות האחים משה ודני בורסוק, שלמדו עמו בבית הספר תיכון חדש. מאמנו הראשון של בן ברוך בקבוצת הנוער היה שלמה פוליאקוב, ולצידו שיחקו בקבוצה דוד פרימו ויחזקאל חזום.

בשנת 1962 עלה בן ברוך לקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, ובמהרה השתלב בהרכב שכלל את רחביה רוזנבוים, גדעון טיש ואמציה לבקוביץ' הוותיקים. ב-16 בנובמבר 1963 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, במשחק מול הפועל טבריה באצטדיון בלומפילד שהסתיים בתיקו 3-3. ב-25 במאי 1965 כבש צמד שערים בניצחון 1-2 על מכבי חיפה.

בעונת 1965/1966 זכה עם הפועל תל אביב לראשונה באליפות המדינה, תחת הדרכתו של המאמן דוביד שווייצר, כשלצידו מככבים בקבוצה, בין היתר, שייע פייגנבוים, ג'ורג' בורבה ושים בן יהונתן. בן ברוך כבש שלושה שערי ליגה בעונה זו, כולל שער הניצחון מול הפועל באר שבע בדקה ה-80. בשנת 1967 זכה עם הקבוצה באליפות אסיה לקבוצות. בן ברוך, שחזר לשחק לאחר פציעה ארוכה, נכנס למשחק הגמר מול אלופת מלזיה כמחליף בדקה ה-65, וסייע להפועל תל אביב להפוך לזוכה הראשונה במפעל.

בעונת 1968/1969 זכה עם הפועל תל אביב באליפות נוספת, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, ששיחק עמו בעבר והפך למאמן הקבוצה. בנוסף לשחקנים ששיחקו לצידו לאורך כל שנות ה-60, בעונה זו כיכבו בקבוצה גם הצעירים רוני קלדרון, קיקו רחמינוביץ' ונחמן קסטרו. בן ברוך כבש שני שערי ליגה בעונה זו, ובעונה שלאחר מכן הגיע עם הפועל תל אביב שוב לגמר אליפות אסיה, אך הפעם הפסידה הקבוצה לאלופת איראן, וסיימה במקום השני בטורניר.

ב-10 באפריל 1971 כבש בן ברוך את שערו האחרון בקריירה, בניצחון 6–1 על מכבי שעריים במסגרת גביע המדינה, ובתום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 27. בסך הכל כבש בן ברוך 16 שערים במדי הפועל תל אביב, מתוכם 13 בליגה.

לזכותו של בן ברוך 7 הופעות בנבחרת ישראל. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-28 בנובמבר 1964, במשחק ידידות מול נבחרת יוגוסלביה שנערך באצטדיון בלומפילד. ב-26 באוקטובר 1966 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת דנמרק בקופנהגן.

לאחר פרישתו מכדורגל הפך לרואה חשבון.

== תארים ==
;הפועל תל אביב
* אליפות: 1965/1966, 1968/1969
* אליפות אסיה לקבוצות: 1967

== קישורים חיצוניים ==

* [http://football.org.il/national-team-player/?player_id=80816 נתוני נבחרות] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* [http://wiki.red-fans.com/index.php?title=שבי_בן_ברוך שבי בן ברוך], באתר "ויקיפועל"

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
אלכס דימיטריאדס

דימיטריאדס בטקס פרסי פרס מוסד הקולנוע האוסטרלי, עם הפרס בו זכה ב-2012 על תפקידו ב"הסטירה"
אלכס דימיטריאדס (באנגלית: Alex Dimitriades; נולד ב-28 בדצמבר 1973) הוא שחקן אוסטרלי.

==ביוגרפיה==
דימיטריאדס נולד בסידני וגדל בארלווד. הוריו היגרו מיוון, והוא היה הצעיר מבין שלושה אחים.

רבים מהתפקידים אותם גילם היו של אוסטרלים ממוצא יווני, ובכלל זה גם תפקידו הראשון, בסרט "The Heartbreak Kid" (1993), בו גילם את התפקיד הראשי. ב-1994 גילם דמות דומה בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "תיכון הלבבות השבורים", שהייתה ספין אוף של הסרט. ב-1995 השתתף בסדרת הטלוויזיה "Blue Murder", וב-1998 גילם שוטר ממוצא יווני בסדרת המשטרה "הצד הפראי" לצד אבי קורניש. 

ב-1998 שב למסכי הקולנוע, כשגילם את דמותו של צעיר הומוסקסואל ממשפחה יוונית-שמרנית, בסרט "Head On". על תפקידו זה זכה בפרס המבקרים האוסטרלים בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס מוסד הקולנוע האוסטרלי. בשנת 2001 היה מועמד לפרס מוסד הקולנוע האוסטרלי בקטגוריית שחקן המשנה הטוב ביותר, על תפקידו בסרט "La Spagnola". בשנת 2002 שב לגלם דמות שוטר, בסדרת הטלוויזיה "Young Lions". באותה שנה השתתף לראשונה בסרט הוליוודי, "ספינת רוחות". ב-2005 השתתף בסרט הוליוודי נוסף, "הג'יגולו מת מצחוק 2: ג'יגולו אירופאי", וב-2008 השתתף בסרט היווני "To gamilio party". באותה שנה השתתף גם בסדרת הטלוויזיה "Underbelly" שעסקה במלחמות הכנופיות במלבורן.

בשנת 2011 גילם דמות נוספת של אוסטרלי ממוצא יווני, בסדרת הטלוויזיה עטורת הפרסים "הסטירה". על תפקידו בסדרה זכה דימיטריאדס בפרס מוסד הקולנוע האוסטרלי בקטגוריית השחקן הטוב ביותר, וכן היה מועמד לפרס לוגי. 

בשנת 2014 שיחק בסרט הטלוויזיה של הערוץ האוסטרלי ABC, "Carlotta", ביוגרפיה על קרלוטה <small>(אנ')</small> כוכבת קברט טרנסג'נדרית ידועה מניו סאות' ויילס. 

בשנת 2015 שיחק בדרמה "Ruben Guthrie" לצד ברנטון ת'ווייטס, וגילם את המורה מאט באשיר במיני-סדרת הדרמה "המנהל". 

בשנת 2016 השתתף לצד אנה טורב בסדרת הטלוויזיה - המותחן הפוליטי "עיר סודית" ברשת Fox Showcase האוסטרלית ובהפצה בינלאומית בנטפליקס. ב-2019 שב לשחק בעונתה השנייה של הסדרה. 

בשנת 2017 שיחק לצד הוגו ויבינג בסדרת הדרמה "שבעה סוגי עמימות" של רשת ABC האוסטרלית; וזו מבוססת על ספר באותו שם מאת אליוט פרלמן. 

בשנת 2018 שיחק בסדרת הטלוויזיה "ארצות הגאות", סדרת מקור של שירות נטפליקס. שיחק גם במיני-סדרת הדרמה "הבכי", הפקה משותפת בין אוסטרליה לבריטניה, בתפקיד הבלש פיטר אלכסיאדס. 

בשנת 2020 שיחק לצד הארייט וולטר ופרנסס או'קונור בסדרת הדרמה "The End" בדמותו של ד"ר ניקוס לומידיס. 

בשנת 2021 גילם את קירק גילברט בסדרת הדרמה "גרייס המופלאה" מבית ערוץ 9. 

בשנת 2022 החל לשחק בתור קוסטה פניגיריס בסדרת הטלוויזיה "התייר" של רשת ה-BBC.

===בתיאטרון===
בנוסף לקריירה הקולנועית והטלוויזיונית, הופיע דימיטריאדס מספר פעמים על בימות התיאטרון. בין המחזות בהם השתתף: "האישה עם עיני הכלב" (2004), "קיסר סידני" (2006)", "שומר הלילה" (2007) ומחזה המבוסס על הסרט "איש הגשם" (2010).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אוסטרלים
איגור ריבק

איגור מיכאילוביץ' ריבק (באוקראינית: Ігор Михайлович Рибак; 21 במרץ 1934 – 28 בספטמבר 2005) היה מרים משקולות אוקראיני ממוצא יהודי, שייצג את ברית המועצות. אלוף אולימפי (מלבורן 1956) ואלוף אירופה במשקל עד 67.5 ק"ג.

== ביוגרפיה ==
ריבק נולד בחרקוב.

===אלוף אירופה===
באליפות ברית המועצות בהרמת משקולות שנערכה בשנת 1956 זכה ריבק במדליית כסף במשקל של עד 67.5 ק"ג, לאחר שהרים 375.0 ק"ג במצטבר: לחיצה - 110 ק"ג, הנפה - 115 ק"ג ודחיקה - 150 ק"ג. באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בהלסינקי שבפינלנד בסוף יוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשקל של עד 67.5 ק"ג, לאחר שהרים 382.5 ק"ג במצטבר: לחיצה - 112.5 ק"ג, הנפה - 120 ק"ג ודחיקה - 150 ק"ג.

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה ריבק במדליית זהב בהקמת משקולות במשקל של עד 67.5 ק"ג, לאחר שקבע שיא אולימפי חדש של 380 ק"ג במצטבר: לחיצה - 110 ק"ג, הנפה - 120 ק"ג ודחיקה - 150 ק"ג, לפני בן ארצו רוויל חבוטדינוב (372.5 ק"ג: 125 ק"ג, 110 ק"ג, 137.5 ק"ג) וקים צ'אנג-הוי מקוריאה הדרומית (370.0 ק"ג: 107.5 ק"ג, 112.5 ק"ג, 150 ק"ג).

בסוף שנות ה-50 סיים ריבק את לימודיו והחל לעבוד כרופא ספורט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספורטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:מרימי משקולות סובייטים
קטגוריה:מרימי משקולות יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: הרמת משקולות
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1934
קטגוריה:נפטרים ב-2005
נאצ'ו מונראל

איגנסיו מונראל אראסו (בספרדית: Igancio Monreal Eraso; נולד ב-26 בפברואר 1986) הוא כדורגלן עבר ספרדי אשר שיחק בעמדת המגן השמאלי והבלם.

==קריירה==
נאצ'ו מונראל גדל בפמפלונה והצטרף לקבוצת מחלקת הנוער של העיר, אוסאסונה. ב-22 באוקטובר 2006 ערך מונראל את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אוסאסונה בהפסד 0–1 לוולנסיה. הוא סיים את עונת עם 10 הופעות בליגה, ו-2 הופעות במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. לאחר שקבוצתו העפילה באותה עונה לגביע אופ"א, רשם 4 הופעות ועזר לקבוצתו לעלות לחצי גמר המפעל, שם הודחו על ידי סביליה. בעונת הפך מונראל לשחקן הרכב בכיר יחד עם תוצרת נוספת של מחלקת הנוער, סזאר אספיליקווטה. באותה עונה הופיע ב34 משחקים.

ב-10 ביוני 2011 חתם מונראל על חוזה לחמש שנים במאלגה תמורת 6 מיליון אירו. בעונתו הראשונה בקבוצה נאבק עם אליסאו על המקום בהרכב, והיה שחקן משמעותי להעפלתה של מאלגה לליגת האלופות לראשונה בתולדותיה. מונראל כבש את השער היחיד שלו לטובת מאלגה בניצחון 2–3 על מאיורקה ב-27 בינואר 2013.

ב-31 בינואר 2013 חתם מונראל בארסנל על חוזה לארבע שנים תמורת 8 וחצי מיליון אירו, וערך את הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 0–1 על סטוק סיטי. מונראל כבש את שערו הראשון בקבוצה ב-16 במרץ, בניצחון 0–2 על סוונסי סיטי.

ב-31 באוגוסט 2019 חזר מונראל לאחר שש וחצי שנים לספרד, וחתם בריאל סוסיאדד.

ב-16 באוגוסט 2022 הודיע על פרישה מכדורגל.

===נבחרת ספרד===
ב-2007 זומן לראשונה לנבחרת ספרד עד 21. הוא פתח בכל המשחקים במסגרת יורו 2009 לנבחרות צעירות, לאחר שנבחרתו הודחה כבר בשלב הבתים. ב-6 באוגוסט 2009 זומן מונראל בפעם הראשונה לנבחרת ספרד הבוגרת, במשחק ידידות נגד נבחרת מקדוניה. הוא נכנס כמחליף בדקה ה-75 באותו משחק, בו ניצחה ספרד 2–3.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.arsenal.com/first-team/players/nacho-monreal עמוד השחקן] באתר הרשמי של ארסנל
*[http://www.premierleague.com/en-gb/players/profile.overview.html/nacho-monreal עמוד השחקן] באתר הפרמייר ליג
*

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:פמפלונה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:ספורטאים ספרדים באנגליה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1986
לואי ה-13 של רמי מרטן

בקבוק של לואי ה-13
לואי ה-13 של רמי מרטן (בצרפתית Louis XIII de Rémy Martin) הוא משקה אלכוהולי מסוג קוניאק שמיוצר על ידי חברת רמי מרטן.

המשקה מיוצר מענבים שמגיעים מהקומונה קוניאק ממחוז שראנט שבחבל פואטו-שראנט שבצרפת. גילאי האו-דה-וי של המשקה נעים מ-40 ל-120 שנות יישון בחביות מעץ אלון מזן לימוזין.

בקבוק בנפח 750 מיליליטר של לואי ה-13 יכול לעלות עד 34 אלף דולר. בשנת 2008 יצאה גרסה מיוחדת בשם "פנינה שחורה" המונה כ-786 בקבוקים שעוצבו במיוחד על ידי אמני חברת Baccarat מקריסטל שחור ופלטינה.

==בתרבות==
* בסרט הקולנוע "קוקטייל", בריאנן פלניגן ודאג קוגלין מתערבים על בקבוק לואי ה-13.
* הסרט "100 שנים - הסרט שאתם לא תראו" הופק בשיתוף פעולה עם החברה המייצרת את הקוניאק.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.louisxiii-cognac.com/ האתר הרשמי של המשקה]
* 
* 

קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:קוניאק
קטגוריה:לואי השלושה עשר, מלך צרפת
ולרי שרי

ולרי פטרוביץ' שָׁרִי (בבלארוסית: Валерий Петрович Шарий; נולד ב-2 בינואר 1947) הוא מרים משקולות יהודי-בלארוסי, שייצג את ברית המועצות. אלוף אולימפי (מונטריאול 1976), אלוף עולם (1975), פעמיים ברציפות אלוף אירופה (1975 ו-1976) ושיאן עולם.

== קורות חיים ==
שרי נולד וגדל בצ'רוויין שבמחוז מינסק.

באליפות העולם בהרמת משקולות שנערכה בסופיה שבבולגריה בשנת 1969 סיים שרי במקום חמישי (אליפות עולם) ורביעי (אליפות אירופה) במשקל עד 82.5 ק"ג.

באולימפיאדת מינכן (1972) החל שרי את התחרות במשקל עד 82.5 ק"ג, בלחיצה של 170 ק"ג, אך כשל בשלושת הניסיונות ולא המשיך בתחרות.

===אלוף עולם===
באליפות העולם בהרמת משקולות שנערכה במוסקבה בשנת 1975 זכה שרי במדליית זהב במשקל עד 82.5 ק"ג, לאחר שהרים משקל מצטבר של 357.5 ק"ג.

===אלוף אירופה===
באליפות אירופה בהרמת משקולות שנערכה בברלין בשנת 1976 זכה שרי במדליית זהב במשקל עד 82.5 ק"ג, לאחר שהרים משקל מצטבר של 367.5 ק"ג

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה שרי במדליית זהב בהרמת משקולות במשקל של עד 67.5 ק"ג, לאחר שקבע שיא אולימפי חדש של 365 ק"ג במצטבר: הנפה - 162.5 ק"ג ודחיקה - 202.5 ק"ג, לפני טרנדפיל סטוייצ'ב מבולגריה (360.0 ק"ג: 162.5 ק"ג ו-197.5 ק"ג) ופטר בצזקו מהונגריה (345.0 ק"ג: 157.5 ק"ג ו-187.5 ק"ג). 

לאחר שפרש מספורט תחרותי בשנת 1980, שרת שרי בצבא והגיע לדרגת מייג'ור. הוא סיים את שרותו הצבאי עם התפרקות ברית המועצות והפיכת בלארוס למדינה עצמאית. לאחר מכן, משנות ה-90 עבד כמאמן הרמת משקולות וזכה להצלחה רבה.

== תארים והישגים ==
* במהלך הקריירה שלו, קבע שרי 13 שיאי עולם, כולם במשקל של עד 82.5 ק"ג. 1 בלחיצה, 4 בהנפה, 3 בדחיקה ו-5 במשקל מצטבר.

==קישורים חיצוניים==

 
קטגוריה:ספורטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:ספורטאים יהודים בלארוסים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: הרמת משקולות
קטגוריה:מרימי משקולות סובייטים
קטגוריה:מרימי משקולות יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1947
לינוקס דגל אדום

לינוקס דגל אדום (בסינית: 红旗Linux) היא גרסת הפצה המבוססת על ליבת מערכת ההפעלה לינוקס, אשר נפוצה מאוד בסין. הגרסה מפותחת על ידי חברת Red Flag Software. הסמל שלה הוא הפינגווין Tux, הסמל של לינוקס, מנופף בדגל אדום.

הגרסה הראשונה יצאה בשנת 1999 על ידי המכון לחקר התוכנה של האקדמיה הסינית למדע, בתמיכה כלכלית של המדינה. בעקבות מתחים עם חברת מיקרוסופט, החליטה הממשלה הסינית בשנת 2000 להסיר לצמיתות את גרסאות של מערכת ההפעלה חלונות 2000 ממחשבי הממשלה ולהחליפם ב"לינוקס דגל אדום".

== קישורים חיצוניים ==

* 
קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
מעבדות פייר פאבר

מעבדות פייר פאבר (Laboratoires Pierre Fabre) היא חברת קוסמטיקה ותרופות רב-לאומית שמטה נמצא בעיר קאסטר שליד טולוז בצרפת. מחזור החברה בשנת 2012 היה כ-1.978 מיליארד יורו. 

החברה הוקמה בשנת 1963 על ידי פייר פאבר, והיא פועלת ביותר מ-130 ומעסיקה יותר מ-10,000 עובדים, מתוכם כשליש מחוץ לצרפת.

החברה מוכרת בזכות הגרסה של ל-Vinorelbine, בשם Navelbine, תכשיר הנלחם בסרטן.

בשנת 1975 רכשה החברה את Avène, המוכרת בזכות משחות ההגנה נגד שמש.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:חברות קוסמטיקה
קטגוריה:יצרני תרופות
אוסקר שלמר

אוסקר שלמר (בגרמנית: Oskar Schlemmer; 4 בספטמבר 1888 – 13 באפריל 1943) היה צייר, פסל, מעצב וכוריאוגרף גרמני המזוהה עם אסכולת הבאוהאוס. מפורסם בזכות יצירתו "הבלט הטריאדי", אותה העלה על הבמה בשנת 1923, המשלבת בובות, צבעים עזים ותנועה על הבמה.

== ביוגרפיה ==
שלמר נולד בשטוטגרט והיה הצעיר משישה אחים. שני הוריו מתו כשהיה בן 12, וכבר כשהיה בן 15 החל לפרנס את עצמו. הוא למד ציור בתור מתמחה של אדולף הלצל (Adolf Hölzel) בשטוטגרט. אוסקר שלמר למד עיצוב גרפי יישומי בבית מלאכה למוצרי קישוט בשטוטגרט בין השנים 1903–1905. בין 1906 ל-1910 למד במשך סמסטר אחד בבית הספר לאמנויות שימושיות בשטוטגרט ואז קיבל מלגה לאקדמיה של העיר. בשנים 1911–1912 עבד שלמר כצייר פרילנסר בברלין ויצר קשר עם הגלריה של הרווארד וולדן. בשנת 1912 הוא חזר לשטוטגרט והיה לאחד מתלמידי התואר השני של אדולף הלצל. בשנים 1913–1914 הוא פתח וניהל את Neuer Kunstsalon (סלון לאמנות חדשה) במחוז Neckartor. יחד עם וילי באומייסטר והרמן שטנר, עיצב ציורי קיר לאולם הראשי של התערוכה של דויטשר וורקבונד (פדרציית העבודה הגרמנית) בקלן בשנת 1914. בשנת 1914 התגייס לצבא הגרמני על מנת להשתתף במלחמת העולם הראשונה, ולאחר שנפצע הועבר ליחידה שעסקה בקרטוגרפיה.

Bauhaustreppe (מדרגות באוהאוס), 1932, [[המוזיאון לאמנות מודרנית שבניו יורק]]
בשנת 1919 החל לפסל והציג תערוכה בגלריה בברלין. בשנת 1920 נישא להלנה טוטיין (Helena Tutein). הוא נקרא באותה שנה על ידי ולטר גרופיוס, מייסד בית ספר הבאוהאוס, לעמוד בראש המחלקה לציורי קיר במוסד, ואחר כך בשנת 1923 החל להעביר את הסדנאות לתיאטרון.

עם עליית הנאצים בשנות השלושים, סווגה יצירתו של שלמר כ"אמנות מנוונת", והוא נאלץ לנוע תכופות בתוך גרמניה כדי להימנע מרדיפות הנאצים. בשנים אחרונות לחייו עבד ב-Institut für Malstoffe שבוופרטל, יחד עם וילי באומייסטר וגיאורג מוך, שם ניתנה לו ההזדמנות לצייר ללא פחד מרדיפה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.schlemmer.org/ אתר המוקדש לשלמר]
* [http://maritbenisrael.wordpress.com/2010/02/15/קרקס-קוביות-ואוסקר-שלמר/ קרקס קוביות, וגם אוסקר שלמר והתיאטרון של הבאוהאוס] בבלוג של מרית בן ישראל
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:פסלים גרמנים
קטגוריה:באוהאוס
קטגוריה:כוריאוגרפים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
קליניק

קליניק (Clinique) היא יצרנית בשמים וקוסמטיקה בבעלות חברת אסתי לאודר.

== אודות ==
הרעיון מאחורי קליניק הגיע ממכתבה שפורסמה בעיתון האמריקאי ווג, שפורסמה על ידי קארול פיליפס וד"ר נורמן אורנטרייך, שבו הם מסבירים את החשיבות של טיפוח העור בצורה קבועה.

אוולין לאודר, קרובת משפחה של אסתי לאודר קראה את המאמר והביא אותו לידיעתה. ד"ר אורנטרייך ופיליפס גויסו בעקבות כך ליצור את המותג "קליניק", ובשנת 1968 קו המוצרים של קליניק הושק לראשונה בחנות Saks שבשדרה החמישית. הרעיון שעומד בבסיס קליניק הוא יצירת קוסמטיקה המבוססת על מחקרי רפואת עור כגון בדיקת אלרגנים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.clinique.co.il/ אתר האינטרנט של יבואנית קליניק] בישראל

קטגוריה:חברות קוסמטיקה
קטגוריה:חברות קוסמטיקה אמריקאיות
ודוטה

[[הסיטי של לונדון מעבר לנהר התמזה, קאנאלטו וֶדוּטה קלאסית מ-1747]]
וֶדוּטה (באיטלקית: Veduta - "מראה") הוא ציור מאוד מפורט בפרטיו, בדרך כלל רחב-יריעה, של נוף אורבני של עיר או של טבע.

הז'אנר של ציורי נוף החל בפלנדריה, שם אמנים כמו ציירו בסגנון וֶדוּטה כבר בתחילת המאה ה-16. במאה ה-17 ציירים הולנדים התמחו בציור מפורט ומדויק של ערים ונופים, אשר טיפחו את הגאווה של מעמד הביניים ההולנדי העשיר. אחד מהציורים המפורסמים מהתקופה הוא "נוף העיר דלפט" של יאן ורמיר.

כחלק מ"הטיול הגדול", שנהגו לערוך בני המעמד הבינוני-גבוה באירופה במאות ה-17 וה-18, נופים מפורסמים כמו התעלה הגדולה בוונציה והפורום ברומא היוו השראה לציורי וֶדוּטה רבים. במאה ה-18 הפכה ונציה למרכז של ציירי סגנון הוודוטה. בין היוצרים המפורסמים היו בני משפחת גוארדי ומשפחת קאנאלֶה (הציירים קאנאלטו וברנרדו בלוטו).

בין האמנים מהמאה ה-19 ניתן לציין את אנטוניטה ברנדייס. בהמשך המאה ה-19 התחלפה הגישה המנסה לתאר במדויק את נוף העיר, לגישה המחפשת יותר את הרושם האישי שהנוף עשה על האמן, והובילה להופעת האימפרסיוניזם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אסכולות באמנות
פאסוס די פריירה (כדורגל)

מועדון כדורגל פאסוס די פריירה (בפורטוגזית: Futebol Clube Paços de Ferreira) הוא מועדון כדורגל מהעיר פאסוס די פריירה שנמצא במחוז פורטו בפורטוגל.
== היסטוריה ==
המועדון נוסד בשנת 1950.
בעונת המועדון סיים במקום השישי בליגה והעפיל בפעם הראשונה לטורניר אירופי. המועדון הפסיד בסיבוב הראשון של גביע אופ"א לקבוצת א.ז. אלקמאר והודח מהטורניר. בעונת המועדון הגיע לגמר הגביע הפורטוגלי והעפיל לליגה האירופית. המועדון ניצח בסיבוב המוקדמות השני את קבוצת זימברו קישינב. בסיבוב המוקדמות השלישי המועדון הפסיד לקבוצת בני יהודה תל אביב והודח מהטורניר. בעונת רשם המועדון הישג שיא כאשר סיים במקום השלישי בליגה והעפיל לשלב הפלייאוף של ליגת האלופות בעונת . המועדון הפסיד לקבוצת זניט סנקט פטרבורג והודח מהטורניר. בעונה זו הגיע לשמינית גמר הגביע הפורטוגלי והפסיד לקבוצת דפורטיבו דאס אבס. בסיום עונת נשר המועדון לליגה הפורטוגלית השנייה.

==סגל שחקנים==
נכון ל-31 בינואר 2023 

 
 (קפטן)

 (בהשאלה מאתלטיקו מיניירו)
 (בהשאלה מלומל)

 (בהשאלה מגרנדה)
 (בהשאלה ממונקו)

 (בהשאלה מאל וחדה)

 (בהשאלה מספורטינג ליסבון)
 (בהשאלה מבנפיקה ליסבון)
 (בהשאלה מספורטינג בראגה)
 (בהשאלה מנ.ק. בראבו)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.castores1950.blogspot.com/ אתר האוהדים]

קטגוריה:קבוצות כדורגל פורטוגזיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1950
מוחמד פריד תוהאמי

הגנרל מוחמד אחמד פריד א-תוהאמי (בערבית: محمد أحمد فريد التهامي, בתעתיק מדויק: מחמד אחמד פריד אלתהאמי; 1947 – 22 ביולי 2024) היה ראש המודיעין הכללי במצרים מיולי 2013 עד דצמבר 2014.

==ביוגרפיה==
תוהאמי נולד ב-1947 ולמד באקדמיה הצבאית בקהיר, בה השלים את לימודיו ב-1967. שירת בגדודי המודיעין הצבאי המצרי.

בשנת 2004, נשיא מצרים חוסני מובארכ מינה אותו לראש רשות הבקרה המינהלית, גוף ממשלתי האחראי ללוחמה בשחיתות. בספטמבר 2012 פוטר מהתפקיד על ידי הנשיא מוחמד מורסי, לאחר שמועות בעניינו כי הסתיר ראיות נגד מובארכ במשפט שהתנהל נגדו.

ב־4 ביולי 2013 מונה תוהאמי בידי נשיא מצרים הזמני עדלי מנסור לראש המודיעין הכללי כמחליפו של מוחמד ראפת שחאתה, והוחלף ב-21 בדצמבר 2014 על ידי ח'אלד פאוזי .

נפטר ב-22 ביולי 2024.

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1947
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2024
סרגיי צ'פליגין

סרגיי צ'פליגין (24 במרץ (5 באפריל) 1869 - 8 באוקטובר 1942) היה פיזיקאי ומתמטיקאי רוסי וסובייטי. הוא תרם רבות לחקר אווירודינמיקה והידרודינמיקה. על תרומתו לקידום תחומים אלו הוענקו לו מספר עיטורים ותואר גיבור העמל הסוציאליסטי. בשנת 1925 לצ'פליגין הונקה מדליית ז'וקובסקי עבור עבודות בתחום מחקריו ובשנת 1929 הוא התקבל כחבר מלא באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

==ביוגרפיה==
סרגיי צ'פליגין נולד בעיירה במחוז ליפצק שלאחר מותו נקראה על שמו. כאשר צ'פליגין היה בין שנתיים אביו נפטר, אימו התחתנה שנית והמשפחה עברה לוורונז'. כבר בתקופת לימודים בבית הספר היה ברור שיש לו כישרון למדעים מדויקים. בגיל 14 הוא התחיל לתת שיעורים פרטיים. בשנת 1886 צ'פליגין סיים את בית הספר בהצטיינות והתקבל ללימודים באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1890 הוא סיים את הלימודים בפקולטה ללימודי פיזיקה ומתמטיקה ולפי בקשת ניקולאי ז'וקובסקי הושאר להמשך לימודים להכנה לפרופסורה. לצורך כך הוענקה לו מלגה בגובה של 50 רובל.

החל משנת 1893 צ'פליגין היה מלמד במוסדות להשכלה גבוה במוסקבה כולל אוניברסיטת מוסקבה ובשנת 1909 התקדם לדרגת פרופסור. בשנת 1911 הוא עזב את האוניברסיטה מסיבות פוליטיות אך המשיך ללמד מתמטיקה במוסדות אחרות.

לאחר מהפכת אוקטובר צ'פליגין המשיך בעבודת מחקר והרצאות לסטודנטים. בשנת 1918 לפי בקשת ניקולאי זוקובסקי הוא עבר לעבוד במכון לחקר תעופה החדש שהוקם על ידי השלטון הסובייטי. צ'פליגין עבד במוסד זה עד סוף חייו וגידל בו שורה של מתמטיקאים ופיזיקאים צעירים כולל מסטיסלב קלדיש לאוניד סדוב, לאוניד לייבנזון ומיכאיל לברנטייב.

בשנת 1942 צ'פליגין נפטר ממחלת לב בנובוסיבירסק ונטמן בנובוסיבירסק שטח מכון לחקר תעופה שנקרא על שמו. החל מאותה שנה אקדמיה למדעים מעניקה מדליה על שמו עבור המחקר בתחום המכניקה.

==תחומי מחקר עיקריים==
* הידרודינמיקה כולל חקר חוקי התנועה בסביבה נוזלית.
* מחקר בתחום עקרון המילטון.
* חקר אווירודינמיקה כולל חקר הכנף, כוח עילוי
* חקר משוואה דיפרנציאלית

==קישורים חיצוניים==

* [http://www-history.mcs.st-andrews.ac.uk/Biographies/Chaplygin.html קורות חיים]

קטגוריה:מתמטיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים רוסים
קטגוריה:מתמטיקאים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:פיזיקאים סובייטים
קטגוריה:מתמטיקאים סובייטים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1869
קטגוריה:נפטרים ב-1942
נתן בירמן

נתן בירמן (נולד ב-18 בנובמבר 1947) הוא חצוצרן ומורה למוזיקה ישראלי.

==ביוגרפיה==

נתן (נָאוּם) בירמן נולד בקורוסטן שליד ז'יטומיר, באוקראינה הסובייטית (ברית המועצות). הוא בוגר אקדמיה למוזיקה על שם מוסורגסקי באורל שברוסיה, הוא למד אצל פרופ' שולוקוב ומאוחר יותר השתלם במשך מספר שנים אצל פרופ' טימופיי דוקשיצר במוסקבה.

שימש חצוצרן הראשון של התזמורת הפילהרמונית של אורל וכיהן כחבר בחבר השופטים בתחרות הבינלאומית לנגני כלי נשיפה במינסק ב-1988 וכן בתחרות הבינלאומית לנגני כלי נשיפה ביקטרינבורג בשנת 2007.

בשנת 1990 עלה לישראל, ומאז הופיע עם התזמורות המובילות בארץ: התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ראשון לציון. השתתף בפסטיבל למוזיקה בכפר בלום ובפסטיבל אבו גוש, ושימש חצוצרן של חמישיית כלי הנשיפה הישראלית והחצוצרן הראשון של התזמורת הסימפונית חיפה.

כיום משמש חצוצרן ראשון של חמישיית כלי הנשיפה הישראלית ונגן וסולן חצוצרה ראשון של התזמורת הסימפונית החדשה-חיפה.

בינואר 2014 יצא בירמן לסיבוב קונצרטים עם התזמורת הסימפונית החדשה חיפה בארצות הברית עד חודש מרץ 2014.

בירמן פעיל כמורה לחצוצרה בבתי ספר ברחבי הארץ. תלמידיו זכו בפרסים בתחרויות בארץ ובעולם.
ביוני 2023 התחיל ללמד בעירו חולון בקונסרבטוריון "שטיינברג" אצל תלמידו לשעבר עומר גבאי שמנהל את הקונסרבטוריון כיום. [https://www.holon.muni.il/Lists/List2/CustomDispForm.aspx?ID=2868]

== חיים אישיים ==
בירמן נשוי ואב לבת. מתגורר בחולון.

==קישורים חיצוניים== 

<div class="mw-content-ltr">
* "[http://books.google.co.il/books?id=6-hXsTRgw7IC&pg=PA283&dq=biermann Biermann (Birman), Nathan Mikhaikovich]," in: Edward H. Tarr, East Meets West: The Russian Trumpet Tradition from the Time of Peter the Great to the October Revolution: with a lexicon of trumpeters active in Russia from the seventeenth century to the twentieth, Hillsdale, N.Y.: Pendragon Press (Bucina), 2003, p. 283
</div>

קטגוריה:חצוצרנים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
מערך לונדון

מערך לונדון (באנגלית: London Array) הוא חוות טורבינות רוח ימית, הממוקמת בים הצפוני, מול שפך נהר התמזה, במרחק של 20 קילומטרים מחוף בריטניה. 

החווה מכילה 175 טורבינות רוח, המותקנות על פני שטח של 90 קילומטרים רבועים ומפיקות עד 630 מגה ואט חשמל. 
== היסטוריה ==
בשנת 2001 הראו מחקרים את התאמת אתר החווה להקמת חוות טורבינות רוח. בשנת 2005 החלו הליכי התכנון והרישוי של החווה. עבודות הקמת החווה החלו במרץ 2011. בשלהי 2012 החלה החווה לייצר חשמל ובאפריל 2013 הסתיים השלב הראשון שתוכנן להקמתה וכל טורבינות הרוח בה הפכו לפעילות. החווה נחנכה על ידי ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, ב-4 ביולי 2013. 

החווה תכיל גם שלוש תחנות ביניים ימיות לניתוב החשמל, אשר טרם הושלמו. הטורבינות והתחנות יקושרו אלו לאלו ואל חוף קנט שבבריטניה באמצעות 430 קילומטרים של כבלי חשמל תת-ימיים.

תוכנן שלב שני של בניית התחנה, שבעקבותיו היא הייתה אמורה להכיל 341 טורבינות רוח על פני שטח של 245 קילומטרים רבועים, אשר יפיקו עד 1,000 מגה ואט חשמל, ולהיות חוות טורבינות הרוח הימית הגדולה בעולם. 
בשנת 2014 הוכרז על ביטול השלב השני של המיזם, עקב חשש שהוא יזיק לאוכלוסיית ציפורי הים באזורו.

החווה תוכננה ונמצאת בבעלות קונסורציום של שלוש חברות פרטיות – DONG Energy, E.ON UK Renewables ו-MASDAR. חברת בת של תאגיד רויאל דאטש של הייתה שותפה לקונסורציום אך פרשה ממנו ב-2008. 

עלות הקמת החווה הגיעה ל-1.8 מיליארד לירות שטרלינג.

==ראו גם==
* חוות הרוח הימית אנהולט

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130526111428/http://www.londonarray.com/wp-content/uploads/PR-Commissioning-complete-at-London-Array.pdf הודעה לעיתונות על הפעלת החווה במלואה]

קטגוריה:חוות רוח
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אנרגיה
קטגוריה:תעלת למאנש
קלע שרשרת

קלע שרשרת צרפתי. המוזיאון הימי בטולון
קלע מוט. פורט נלסון (המפשייר).
קלע שרשרת (באנגלית: Chain-shot) היה סוג של תחמושת לתותחים ימיים בעידן המפרשים. הקלע היה מורכב משני חצאי כדור ברזל שחוברו יחד בשרשרת. קלע מוט (bar-shot או double-headed shot) דמה לו במבנהו, אך שני חצאי הכדור שלו היו מחוברים באמצעות מוט ברזל. שני סוגי קלעים אלה נועדו לקרוע את חלקי ה השונים, ועל ידי כך למוטט תרנים וכלונסאות ולשלול מן האונייה את יכולתה לנוע כחפצה. כלי שיט שתנועתו משותקת או מוגבלת אינו יכול לכוון את נשקו אל האויב והוא הופך למטרה נייחת שקל לפגוע בה ולהטביעה.

כשנורה הקלע ויצא מן הקנה, הוא הסתחרר באוויר והשרשרת נמתחה למלוא אורכה. לפנים השתמשו בשרשרת שאורכה עד שישה רגל (1.8 מטר). ברם, בשל תנועת הסחרור היה הקלעים משני הסוגים בלתי מדויקים כשנורו ממרחק, ועל כן שימשו בעיקר לירי מטווח קרוב. 

השימוש בקלעי מוט ושרשרת גווע עם היעלמותה של אוניית המפרשים המלחמתית העשויה עץ והופעתה של אוניית המלחמה המשוריינת במחצית השנייה של המאה ה-19. פיתוחם של תותחים חדישים, הנטענים מן המכנס ויורים פגזים ולא קלעים מוצקים, תרם גם הוא להפסקת השימוש בהם.
== ראו גם ==
* כדור תותח
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחמושת ארטילרית
קטגוריה:אמצעי לחימה ימיים
מרקוס ליקיניוס קראסוס הצעיר

מרקוס ליקיניוס קראסוס הצעיר, שהיה ידוע גם בכינויים "החסכן" ו"העשיר", היה נכדו של קראסוס חבר הטריומווירט הראשון, שנהרג בחרן במסעו נגד הפרתים. הוא נולד בשנת 60 לפנה"ס והיה למצביא רומי. כמו רבים מן האצולה, החליף קראסוס מחנות מספר פעמים במהלך מלחמות האזרחים הרומיות, והצטרף למחנה אוקטביאנוס (לפני קרב אקטיום). בשנת 30 כיהן קראסוס כקונסול לצידו של אוקטביאנוס, אך הוא ידוע בעיקר בהצלחותיו הצבאיות שלא זיכו אותו בעיטורים שהיו נהוגים באותה עת.

==פעילותו הצבאית==
קראסוס הצעיר היה מצביא רומי אשר לחם בראשית מלחמות האזרחים הרומיות במחנות סקסטוס פומפיוס ומרקוס אנטוניוס (החל משנת 36 לפנה"ס). לאחר שחבר לאוקטביאנוס ומונה לקונסול לצידו, יצא קראסוס בקיץ שנת 30 לפנה"ס, לפני סיום כהונתו כקונסול, נגד הבסטרנים, בני שבט גרמאני שישבו מעבר לגבולות הפרובינקיה מקדוניה ואיימו לפלוש לאימפריה. קראסוס יצא נגדם עם כוח צבאי, ובתחילה הניס אותם לאחור מבלי להילחם בהם כלל. הוא רדף אחריהם במנוסתם למואסיה והבסטרנים שלחו אליו שליחים במטרה לפייסו, וטענו כי טרם עשו לרומאים דבר-מה שיצדיק את רדיפתו. קראסוס עיכב את השליחים במחנהו בטענה שיתן להם את תשובתו ביום המחרת, ואירח אותם ביד נדיבה באוכל ובמשקאות. לאחר שהשתכרו למד מהם את תוכניתם. כך הצליח בעזרת תחבולות להפילם במלכודת ולערוך בהם טבח גדול ליד אחד מיובלי הדנובה. במהלך הקרב הרג קראסוס במו-ידיו את מלך הבסטרנים. הוא לא שב מיד לרומא ובשנת 29 המשיך קראסוס בפעולות דיכוי אויבי רומא במחוז מואסיה ובניהם גם התראקים שהתנכלו לו ברדיפתו אחר הבסטרנים.

==אותות ועיטורים==
לאחר ניצחונו, הסנאט העניק לקראסוס ואוקטביאנוס את הכבוד הגדול של עריכת טריומף כבר בחורף שלסוף שנת 29 לפנה"ס. אוקטווינוס ויתר על השתתפות בטריומף, על אף שכבוד זה היה שיא הקריירה שאזרח רומי היה יכול לקוות לו. תהילת הטריומף נמשכה לאורך כל חייו של האזרח ואף יורשיו נהנו מפירותיה. ברומא תהילה צבאית הייתה ונשארה, לאורך כל ההיסטוריה, מרכיב חשוב ביותר של כוח פוליטי. עריכת תהלוכת הניצחון ברומא לא הייתה רק ציון והוקרה על השירותים הגדולים של המצביא המנצח, אלא הרבה מעבר לכך. במהלך התהלוכה המצביא היה מקושט וכמעט מחופש לאל. הוא שימש כנציג של האל מארס ואפילו כהתגלמותו. 

עם זאת, לאחר ששב לרומא, לא הסתפק קראסוס בטריומף, אלא דרש גם כבוד נוסף של ספוליה אופימה המוענק למצביא רומי שהצליח תוך כדי קרב להרוג במו ידיו את מנהיג האויב. כבוד זה הוענק קודם לכן רק 3 פעמים בכל תולדות רומא. דרישתו של קראסוס, בנוסף לטריומף שכבר הוענק לו, קוממה את אוקטביאנוס. הנימוק לפסילת התואר היה שהספוליה אופימה הוענקה רק למפקד העליון של הכח הצבאי ובמקרה המדובר היה אוגוסטוס המפקד, וקראסוס היה רק בחזקת שליח (legatus). תקרית זו הייתה אחד מביטויי השינוי שחל במעמדה של האריסטוקרטיה ברומא עם כינון הפרינקיפט. גם התואר "אימפרטור" שהיה נהוג לתת לאזרח רומי אשר כובד בטיורמף לא חל על קראסוס. ערכם של ניצחונותיו הוקטן ככל הנראה מפאת חששות של אוקטביאנוס שהיוקרה שיקבל קראסוס תפגע במעמדו.

==תארים ותפקידים נוספים==
פרוקונסול של מקדוניה ואכאיה

==לקריאה נוספת==
*צבי יעבץ, אוגוסטוס: ניצחונה של מתינות (ת"א: דביר), 1988, עמ' 37-38.
*קסיוס דיו. [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Roman/Texts/Cassius_Dio/home.html ההיסטוריה של רומא]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
יותם שירן

יותם שירן (נולד ב-8 באוגוסט 1990) הוא כדורסלן ישראלי אשר משחק במועדון הפועל כפר סבא מהליגה הארצית.

==קריירה==
שירן, בן קיבוץ שפיים, שיחק בקבוצת הנוער של הפועל גליל עליון ובנבחרת הכדורסל של תיכון "עמק החולה". בעונת נבחר לחמישיית העונה בליגת הנוער. 

בעונת הצטרף שירן להפועל חולון בליגת העל בכדורסל. הוא מיעט לשחק בה, אך היה שותף לזכייתה בגביע המדינה. בעונה הבאה הצטרף להפועל לב השרון מהליגה הלאומית. באותה עונה קלע 19.3 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר לתגלית העונה של הליגה הלאומית. בסיום העונה עבר להפועל בארי, ובהמשך העונה עבר להפועל קריית טבעון. לקראת עונת חתם במדי הפועל תל אביב לשלוש שנים יחד עם אבירם זליקוביץ' ובר טימור במטרה מוצהרת של המאמן ארז אדלשטיין לבנות קבוצה המבוססת על ישראלים צעירים ומבטיחים. שירן העפיל עם הקבוצה לליגת העל, והמשיך לשחק במדיה כמחליף גם לאחר העפלתה. בסיום עונת 2013/2014 שוחרר מהקבוצה והפסיק לשחק כדורסל בצורה מקצוענית למשך יותר משנתיים. בעונת 2016/2017 חזר שירן לשחק כדורסל בבית"ר כפר יונה מהליגה הארצית. בעונת 2017/2018 שיחק במכבי הוד השרון מהליגה הלאומית.
בקיץ 2018 חתם באליצור עירוני נתניה מהליגה הלאומית 

בקיץ 2019 חתם בהפועל כפר סבא מהליגה הארצית

===בנבחרות ישראל===
שירן היה חבר בנבחרות הקדטים, הנוער והעתודה של ישראל. הוא שיחק במדי נבחרת הקדטים באליפות אירופה שנערכה ב-2006 בספרד, בה סיימה הנבחרת במקום השביעי. בשנת 2008 שיחק במדי נבחרת הנוער באליפות אירופה שנערכה ביוון, והיה שני לקלעי הנבחרת אחרי בן רייס, עם 10.3 בממוצע למשחק. 

בשנת 2009 החל שירן לשחק במדי נבחרת העתודה. באותה שנה סיימה הנבחרת במקום ה-15 באליפות אירופה שנערכה ברודוס, וירדה לדרג ב'. באליפות אירופה דרג ב' שנערכה באוסטריה ב-2010 הפך שירן לגורם משמעותי יותר בנבחרת. הוא שיחק 32 דקות בממוצע למשחק, קלע 16.6 נקודות בממוצע, וקלט 5.4 כדורים חוזרים במשחק. הנבחרת סיימה במקום החמישי, ולא הצליחה לחזור לדרג א'.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131006173845/http://www.hapoeluta.com/%d7%99%d7%95%d7%aa%d7%9d-%d7%a9%d7%99%d7%a8%d7%9f/ יותם שירן] באתר הפועל תל אביב
* [http://wiki.red-fans.com/index.php?title=%D7%99%D7%95%D7%AA%D7%9D_%D7%A9%D7%99%D7%A8%D7%9F מידע] באתר האוהדים של הפועל תל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל לב השרון
קטגוריה:שפיים: אישים
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף עמק החולה
קטגוריה:כדורסלני הפועל מרנין-קריית טבעון
קטגוריה:כדורסלני אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
התכלות

[[קלקר הוא חומר מעשה ידי אדם, בעל קצב התכלות איטי במיוחד.]]
התכלות היא התפרקות כימית של חומר בידי חיידקים או יצורים חד תאיים אחרים. המושג מקושר לרוב לתחום האקולוגיה, טיפול בפסולת, ביו רפואה, ואיכות הסביבה. כיום תופס תאוצה השימוש בחומרים שמתכלים במהרה במקום בחומרים שקצב ההתכלות שלהם איטי, כגון במקום שקיות פלסטיק.

==היתרונות בחומרים שמתכלים במהרה==

האדם פולט לסביבה אשפה רבה, שגורמת לזיהום הסביבה. שימוש בחומרים מתכלים מפחית את כמות הפסולת המצטברת והנזקים שנגרמים ממנה, ובכך תורם לאיכות הסביבה.

דוגמה ידועה לנזק סביבתי שנגרם בשל פסולת שמושלכת בידי האדם היא מוות של צבי ים כתוצאה מאכילת שקיות פלסטיק. צבי ים בסביבתם הטבעית ניזונים ממדוזות, ואילו שקית פלסטיק שמצויה בתוך מי הים נראית לצב ים כמו מדוזה. לכן, צבי ים רבים מתפתים לאכול שקיות פלסטיק, ומתים כתוצאה מחסימת מערכת העיכול. בניגוד לשקית פלסטיק, שקית שמתכלה במהרה סביר שתעוכל במערכת העיכול של צב הים, ובכך הצב יפלוט אותה ממערכת העיכול שלו ויישאר בחיים. זאת אם השקית לא תתכלה (חלקית או לחלוטין) בטרם נאכלה בידי צב הים.

==החסרונות בחומרים שמתכלים במהרה==

מוצרים העשויים מחומר המתכלה מהר מתקלקלים או יוצאים מכלל שימוש תוך זמן קצר יחסית, ומחייבים הפקה של כמות גדולה יותר של מוצרים חלופיים וניצול רב יותר של משאבים. כך למשל, בעוד שבשקית ניילון ניתן לעשות שימוש חוזר, בשקית נייר זה לא תמיד ניתן וייצור הנייר הנדרש מגביר את כריתת היערות. בנוסף, מוצרים העשויים מחומרים המתכלים מהר נזרקים בתכיפות גדולה יותר לאשפה ובכך מגדילים את כמות הפסולת. לדוגמה, שימוש בכוס זכוכית, שאינה מתכלה, יכול להימשך לאורך שנים רבות, בעוד ששימוש בכוסות נייר מחייב החלפה תדירה של הכוסות.

==זמני התכלות של חומרים שונים==
זמן ההתכלות תלוי בתנאי הסביבה - לחות, טמפרטורה, קרינת שמש, זמינות חמצן ועוד. בתנאים שנבדקו, זמני ההתכלות המוערכים לחומרים שונים הם:
{|class="wikitable"
|-
| סוג החומר || זמן ההתכלות
|-
| שיירי מזון || 1-2 חודשים
|-
| נייר וקרטון|| 1-4 חודשים
|-
| שאריות כותנה || 5-6 חודשים
|-
| שאריות צמר || שנה
|-
| עץ || עשרות שנים
|-
| פחית שימורים || 100 שנה
|-
| פחית שתייה || 500-200 שנה
|-
| חיתולים חד-פעמיים || 500 שנה
|-
| בקבוקי פלסטיק ושקיות פלסטיק || מאות שנים
|-
| פלסטיק קשיח || 1,000 שנה
|-
| בקבוק זכוכית || מיליון שנה
|-
| קלקר ||מעל מיליון שנה
|}

==קומפוסט==
עלים שנשרו מעץ.]]

האדם מנצל את תופעת ההתכלות לשם ייצור קומפוסט. בהינתן תנאים מסוימים, חומרים אורגניים מתכלים והופכים לקומפוסט, שהוא סוג של דשן. השימוש בקומפוסט נפוץ מאוד בחקלאות ובגינות פרטיות. עם זאת, לא כל חומר מתכלה הוא חומר שיכול להפוך לקומפוסט - ישנם חומרים המתכלים ואינם הופכים לקומפוסט.

==ראו גם==
*זיהום הסביבה
*התיישנות (כלכלה)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cts.co.il/?CategoryID=210&ArticleID=503 האם השקיות המתכלות באמת מתכלות?]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסולת
גינון אנכי

גינה אנכית בצרפת
גינון אנכי (נקרא גם: גינון ורטיקלי) הוא גינון במישור ניצב לקרקע, או ניצב בקירוב. משמע, גינון באופן בו צמחים יכולים לגדול זה מעל זה ולא זה לצד זה, בניגוד לגינון המקובל המקביל למישור הקרקע.

הרעיון של גינון אנכי קיים לפחות מאז הגנים התלויים בבבל. כיום, גינון אנכי נפוץ באזור עירוניים, בהם השטח הפנוי לגינה או לחקלאות הוא מוגבל. במקרים אחרים, תפקיד הצמחים הוא לקשט קיר התומך בהם. בנוסף, ישנן טכניקות שונות לניצול יעיל של מים על ידי הזרמתם מצמח לצמח, כאשר הצמחים ממוקמים זה מעל זה.

המונח "גינון אנכי" הוטבע על ידי גילברט אליס ביילי בשנת 1915 בספרו "Vertical Farming". המשמעות הנוכחית של המושג שונה: ביילי כתב על גינון תת-קרקעי, והמושג היום מתייחס לגינון בבנייני מגורים עם שימוש באור טבעי.

ישנן מערכות הידרופוניות שמאפשרות גידול צמחים זה מעל זה. מערכות כאלה ניתנות לבנייה עצמית, או שניתן לרכוש אותן מוכנות.

==ראו גם==
*גינה קהילתית
*הורטיקולטורה
*הידרופוניקה
*צמחי ארץ ישראל
*אדריכלות נוף
*חקלאות עירונית

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://naturetech.shop/hydroponic-systen-diy-vertical-nft/ מדריך DIY לבניית מערכת הידרופונית אנכית על קיר לגידול 76 צמחים | כולל תמונות], באתר NatureTech
* 

== הערות שוליים ==

אנכי
קטגוריה:חקלאות עירונית
ריוונג' (אונייה, 1577)

"ריוונג" (באנגלית: Revenge) הייתה אוניית-מפרשים מלחמתית אנגלית נושאת 34 תותחים מסוג גליאון, שנבנתה והושקה במספנת הצי בדפפורד ב-1557.

היא הייתה אוניית הדגל של סר פרנסיס דרייק בקרב נגד הארמדה הספרדית ב-1588. שנה אחר כך השתתפה תחת פיקודו בפשיטה בחוף פורטוגל, וב-1590 עמדה בראש הצי של סר מרטין פרובישר שיצא אל חופי ספרד כדי ליירט וללכוד אוניות אוצר ספרדיות השבות מאמריקה. את עיקר פרסומה קנתה "ריוונג'" בלחימה ההרואית שניהלה עד כניעתה בקרב פְלוֹרֶס ב-1591 בפיקודו של סר ריצ'רד גרנוויל. האונייה השבויה לא הגיעה מעולם אל חופי ספרד. בדרכה חזרה נקלעה עם שאר אוניות הצי הספרדי לסערה עזה, פגעה בסלע ליד האי טרסיירה וטבעה על כל צוותה, ספרדים ושבויים אנגליים כאחד.

"ריוונג'" היא הראשונה מבין 13 אוניות הצי האנגלי ולימים הצי המלכותי הבריטי שנקראה בשם זה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוניות מלחמה אנגליות
קטגוריה:אוניות וספינות מפרשים יחידאיות
נפת חובי

נפת חוֹבִּי (בגאורגית: ხობის მუნიციპალიტეტი, מילולית: חוֹבִּיס מוּניציפַּליטֵטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה. הנפה ממוקמת במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. הנפה גובלת מצפון-מערב בנפת זוגדידי, מצפון-מזרח בנפת צ'חורוצקו, ממזרח בנפת סנקי, מדרום בנפת צ'וחטאורי, מדרום-מערב בפותי וממערב בים השחור.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:סמגרלו
קטגוריה:סמגרלו וסוואנתי עילית