OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
העופל

עיר דוד בדרום גבעת העופל, מתוך [[דגם ירושלים בסוף ימי בית שני]]
העֹפֶל, כינוי מקראי לחלק מסוים של עיר. במקרא, עופל מוזכר בהקשר לשתי ערים: שומרון וירושלים. מקור המילה מן השורש ע.פ.ל שקיים במספר שפות שמיות ופירושו התרומם או התנשא. ייתכן וגובהו של העופל מסביר את ההקשר מהכתובים המורה כי העופל היה אזור מבוצר ומוגן ששימש כמצודה פנימית בעבור המלך ומנהלי הממלכה. גם במצבת מישע מוזכרת 'חומת העפל' בין מפעלי הבנייה של מישע מלך מואב.

==העופל בשומרון==
על פי הכתובים, נראה כי אלישע הנביא ונערו התגוררו בעופל שבעיר. בחפירות ארכאולוגיות בתחילת המאה ה-20 בתל שומרון נמצאו שרידי מצודה בראש הגבעה שיש שזיהו עם העופל.

==העופל בירושלים==
קרן העופל פינת החומה המזרחית והחומה הדרומית של הר הבית
בירושלים, העופל מתייחס לגבעה ארוכה וצרה, מעבר לקצה הדרומי של הר הבית. האזור כולו נמוך מהר הבית ויש להעפיל משם אליו. העופל תחום ממערב על ידי עמק הגיא המרכזי, מדרום על ידי גיא בן הינום, ועל ידי נחל קדרון במזרח.
המתחם הביזנטי שהוקם על גבי העופל שנחשף בתוך [[הגן הארכאולוגי ירושלים]]
גבעת עיר דוד, המהווה את הגרעין הקדום של ירושלים, שוכנת בדרום העופל. הדעה המקובלת במחקר היא שהעיר התרחבה לכלול את העופל בימי שלמה המלך, שבנה את בית המקדש על הר הבית. בימי שיבת ציון, נתינים התיישבו באזור העופל, כדי להיות קרובים לבית המקדש, בו הם שירתו.

קרן העופל הוא הכינוי לפינה הדרום מזרחית של חומת הר הבית באזור זה מתנשאת החומה ההרודיאנית לשיא גובהה, 20 מטר, ובה בעת חודרת כ-20 מטר לעומק האדמה. החומה נושקת ומתחברת לחומה החשמונאית הקדומה ממנה. על פי מסורת נוצרית, זהו מקום הסקילה של יעקב הצדיק. קרן העופל מוזכרת בתוספתא בנוגע לשאלה מתי צריך להפסיק להתפלל עבור ירידת גשמים: "צאו וראו, אם עומד אדם בקרן אפל<ref>בתוס' כפשוטה (להלן) מובאים עדי נוסח בהם מוחלפת המילה "אפל" זו ב"עופל" ומעלה ר"ש ליברמן את ההשערה כי זה העופל שבמקרא.</ref> ומשקשק את רגלו בנחל קדרון, אנו מתפללים שלא ירדו גשמים"<ref> - מובאים עדי נוסח בהם מוחלפת המילה "אפל" ב"עופל" ומעלה את ההשערה כי זה העופל שבמקרא.</ref>.

בעופל נערכו חפירות ארכאולוגיות נרחבות: בנימין מזר ומאיר בן דב חשפו את מדרגות חולדה המובילות לשער הכפול וסדרה של מבנים מהתקופה האומיית, יובל ברוך ורוני רייך חשפו את המדרגות העולות לשער המשולש מדרום וממזרח, ואילת מזר חשפה מערכת של ביצורים מימי הבית הראשון, שלדעתה נבנו על ידי שלמה המלך. ארכאולוגים רבים אינם מקבלים את הטענה האחרונה ומסתייגים מהצעת התארוך המוקדם לשרידים.

כיום, הוקם בעופל גן ארכאולוגי ומרכז מבקרים ע"ש דוידסון, המציג שרידים ושחזורים של ירושלים בתקופות שונות בעיקר מסוף ימי בית שני.

==לקריאה נוספת==
*הערך 'עפל, העפל' באנציקלופדיה מקראית

== קישורים חיצוניים ==

* [http://holyland-pictures.com/category/jerusalem/the-ophel/ תמונות של העופל]
* [https://web.archive.org/web/20110721141312/http://www.archpark.org.il/excavations2.shtml היסטוריה של חפירות העופל], archpark.org
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בירושלים
קטגוריה:ירושלים: היסטוריה
קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:עיר דוד
החדר (מחזה)

החדר (באנגלית: The Room) הוא המחזה הראשון של הסופר, המחזאי, השחקן והבמאי הבריטי הרולד פינטר. המחזה נכתב בשנת 1957 כאשר פינטר היה סטודנט באוניברסיטת בריסטול, בבריסטול, אנגליה.

"החדר" הציג לצופים מחזה שונה מן האחרים באותה תקופה, מכיוון שהכיל מספר אלמנטים חדשים למחזות כגון דיאלוגים סתומים, תיאור לא ברור, שיחות שלא מתקדמות, הומור פשוט והדגשה של התפאורה כאילו היא אחת הדמויות. יש הטוענים כי פינטר קיבל את השראתו מן האקזיסטנציאליזם ובכך יצר את מה שנקרא תיאטרון האבסורד.

==עלילה==
כמו המחזה השני של פינטר, מסיבת יום הולדת, גם עלילת מחזה זה מתרחשת בבניין דירות מתפורר, "אכסניה", שבו מבקרים זרים.

העלילה במחזה היא עלילה סתומה, חסרת כל רצף זמנים, לא ברור שמה שמוצג לצופה קודם באמת קרה קודם, להרבה מהדברים שקורים במחזה אין שום משמעות מובנת, כל משמעות שתינתן היא ניחושית ואין לה ראיות מן מבוססות. קשה מאוד להבין איזה מסר היא מנסה להעביר לצופים.

המחזה מתאר אישה בשנות ה-60 לחייה בשם רוז האד, הנשארת בדירתה בעוד דמויות שונות נכנסות ויוצאות מהדירה. ברט בעלה, שיוצא בתחילת המחזה וחוזר בסופו, אדון קיד בעל הבית, הזוג סנדרז, שהם זוג שבא לחפש דירה פנויה (הזוג בא פעמיים אך לא ברור מה הקשר הזמני בין שני הביקורים). לבסוף מגיע ריילי כושי סומא שבא לקרוא לרוז, ששמה לפתע אינו רוז, לחזור לביתה. לאחר מכן נכנס בעלה של רוז ורוצח את העיוור.

בסוף המחזה לאחר הרצח, צועקת רוז "אני לא יכולה לראות אני לא יכולה לראות" לא ברור אם מדובר בעיוורון פיסי או רק בחוסר יכולת להסתכל במראֶה.

==מאפיינים==
כבר במחזה ביכורים זה של פינטר ניתן לזהות דפוסים אשר יחזרו על עצמם גם במחזות מאוחרים יותר שלו. בין היתר, הדיאלוגים מוכרים לצופה מצד אחד, מצד שני הם מטרידים בסתמיותם. הדמויות מאופיינות בצורה עדינה וכמעט בלתי מורגשת והקהל אינו יכול ללמוד כמעט דבר עליהן. האווירה במחזה משלבת הומור עם תחושת איום.

==הדמויות==
*רוז האד - הדמות הראשית ביצירה אשר חווה על בשרה את המסר שהמחזה מנסה להעביר.
*ברט האד - בעלה של רוז. מתאר דמות שמתהפכת במהלך המחזה, לתדהמת הצופים.
*מר וגברת סנדז - הזוג אשר בא לדירתה של רוז במחשבה שהיא פנויה.
*מר קיד - בעל הבית. דמות הפכפכה ולא עקבית.
*ריילי, האיש השחור העיוור מהמרתף (במחזה מייחסים לו את השם "כושי סומא") - דמות מסתורית אשר בסוף המחזה עולה לדירתה של רוז כדי למסור לה הודעה.

==ציטוטים מהמחזה==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* הרולד פינטר, [http://www.haroldpinter.org/plays/plays_room.shtml על בכורת "החדר"], אתר הבית של הרולד פינטר (אנגלית)
* פנינה שירב, [http://www.education.gov.il/tochniyot_Limudim/sifrut/asi40008.htm להוראת "החדר" של הרולד פינטר]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יצירות משנת 1957
קטגוריה:מחזות אנגליים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1950
קטגוריה:תיאטרון האבסורד
סרייבו המזרחית

סָרָיֶיבוֹ המזרחית (בסרבית, באותיות קיריליות: Источно Сарајево; באותיות לטיניות: Istočno Sarajevo) היא עיר ברפובליקה סרפסקה, אשר נושקת לעיר הבירה של בוסניה והרצגובינה כולה, סרייבו, הנמצאת מעבר לגבול האדמיניסטרטיבי - בתוך הפדרציה של בוסניה והרצגובינה. העיר, ברובה, לא הייתה מעוירת לפני מלחמת האזרחים בבוסניה. דה יורה, סרייבו היא בירתה של רפובליקה סרפסקה, אך דה פקטו, עיר הבירה היא באניה לוקה.

==השם==
בעבר הייתה ידועה כסרייבו הסרבית (Srpsko Sarajevo, Српско Сарајево, Serb Sarajevo), אך בית המשפט לחוקה קבע כי שמה יהיה סרייבו המזרחית.

==היסטוריה==

==רשויות==
העיר חובקת בתוכה מספר יישובים נוספים:
*איסטוצ'נה אילידז'ה - Источна Илиџа
*איסטוצ'נו נובו סרייבו - Источно Ново Сарајево
*איסטוצ'נו נובי גראד - Источни Нови Град
*פאלה - Пале
*סוקולץ - Соколац
*טרנובו - Трново

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20120107141019/http://www.sarajevo-rs.com/ פורטל העיר]
* [http://www.unssa.rs.ba אוניברסיטת איסטוצ'נו סרייבו]
* [http://www.oc-jahorina.com מרכז האולימפי יהורינה]
* [https://web.archive.org/web/20070927210553/http://www.vladars.net/en/srpska/opstine.html ערים ורשויות מקומיות באתר ממשלתה של סרפסקה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:רפובליקה סרפסקה: ערים
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: ערים
קטגוריה:סרייבו
גלן ג'ורדן

גלן ג'ורדן (באנגלית: Glenn Jordan; נולד ב-5 באפריל 1936) הוא במאי טלוויזיה ומפיק סרטי טלוויזיה אמריקני, זוכה ארבעה פרסי אמי.

==ביוגרפיה==

נולד בסן אנטוניו, טקסס. למד באוניברסיטת ייל. את סרטו הראשון, שהיה סרט טלוויזיה, ביים ב-1969, שמו היה "תן לי לשמוע אותך לוחש". מאז הפך לאחד מבמאי הטלוויזיה המוערכים והפוריים של התעשייה. ב-1974 זכה בפרס אמי הראשון שלו, כשביים את המיני סדרה "בנג'מין פרנקלין". הוא היה מועמד לאמי ארבע שנים אחר כך על סרט הטלוויזיה "עלובי החיים", אותו ביים וכמו גם על "חדרה של אמא" (1981) ו"שמלה אפורה" (1986). שנה אחר כך זכה בשני פרסי האמי על סרטו "הבטחה". הסרט קיבל 5 פרסי אמי ושני פרסי גלובוס הזהב. שנה לאחר מכן היה מועמד פעם נוספת לאמי על בימוי "הדהוד באפילה". 

בשנות התשעים ביים לערוץ הולמרק את הסרט "שרה, פשוטה וגבוהה", עיבוד קולנועי לספרה של פטרישה מקלקלן. סרט זה קיבל רייטינג גבוה. לאור ההצלחה, ביים ג'ורדן שני סרטי המשך לסרט: "העפרוני" (1993) ו"שרה פשוטה וגבוהה: סוף החורף" (1999). ב- 1993 ביים סרט הנחשב לטוב ביותר שלו (על פי IMDb). היה זה "ברברים בשער", בכיכובו של ג'יימס גארנר, שקיבל 9 מועמדויות לאמי, וזכה בקטגוריית סרט הטלוויזיה הטוב ביותר.

בתחילת שנות השמונים ביים שלושה סרטים שהוקרנו על גבי מסך הקולנוע: "רק כשאני צוחק" (1981), סרט שקיבל שלוש מועמדויות לפרס האוסקר (כולן בקטגוריות המשחק), "ידידים לעניין" (1984) ו"Mass Appeal" מאותה השנה.

==מסרטיו==
* "רק כשאני צוחקת" (1981)
* "אהבה קשוחה" (1985)
*"שרה, פשוטה וגבוהה" (1991) - סרט טלוויזיה של הולמרק
* "לרקוד עם כלב לבן" (1993)
* "חשמלית ושמה תשוקה" (1995)
* "הנשים של ג'ייק" (1995)
* "תכסיס משפטי" (1996)
* "מרי וטים" (1996)
* "זיכרון חג המולד" (1997)
*"משפטי" (1998)
* "ארוכה הדרך הביתה" (1998)
* "דהירת לילה הביתה" (1999)
*"שרה, פשוטה וגבוהה: סוף החורף" (1999) - סרט טלוויזיה של הולמרק
* "מיילדות" (2001)
* "לוסי" (2003)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: בימוי מיני-סדרה או סרט טלוויזיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
המס היהודי

מטבע של [[נרווה עם הכיתוב "בוטלה אכזריות גביית המס היהודי"]]
המס היהודי (לטינית: Fiscus Iudaicus) היה מס שגבתה האימפריה הרומית מנתיניה היהודים בכל רחבי האימפריה אחרי חורבן בית המקדש השני, כעונש קולקטיבי לאחר המרד הגדול (66–70 לספירה). המס נקבע כתחליף למחצית השקל שנהגו להעלות עד אז לבית המקדש.

הטלת המס היהודי היא המקרה הראשון בהיסטוריה המתועדת, שבו חלה הוראה מטעם השלטון על כלל היהודים, בתור יהודים, באשר הם.

== הטלת המס ==
המס היהודי הוטל על ידי הקיסר אספסיאנוס אחרי דיכוי המרד הגדול. שיעורו היה שתי דרכמות בשנה, בשיעור שווה למחצית השקל שהיהודים היו מעלים כתרומה לבית המקדש. כדי להשפיל את היהודים ולהדגים את ניצחון אלוהי הרומאים על אלוהי ישראל המס הועלה למקדש יופיטר שברומא. שמו של המס היה בתחילה "מחיר שני הדינרים של היהודים" שם זה השתמר לפחות עד שנת שלטונו השמינית של הקיסר דומיטיאנוס שנת 89 לספירה. לאחר מכן נקרא במסמכים השונים פשוט "מס היהודים".

בניגוד לתרומה שניתנה לבית המקדש, אשר נגבתה רק מגברים מגיל 20 ועד גיל 50, תשלום המס היהודי היה חובה על כל היהודים באימפריה כולל נשים, ילדים מגיל 3 וזקנים עד גיל 65.

== גביית המס ==
על גביית המס היהודי מונה פקיד מיוחד, "המפקח על מס הגולגולת של היהודים" (לטינית: procurator ad capitularia Iudaeorum).

בפפירוסים שנמצאו במצרים, מצויות עדויות על גביית המס היהודי בפועל. אוסטרקונים ששימשו קבלות על תשלום המס, המלמדים על תשלומים רטרואקטיביים, ומעידים כי המס חויב בדיעבד, מחורבן המקדש, למרות שבפועל החלה גבייתו, לפחות במצרים, רק בשנת 72.

בימיו של הקיסר דומיטיאנוס המס נגבה באכזריות וגבייתו הורחבה לא רק ליהודים אלא גם לאנשים שהיו קרובים אל היהדות, וגם הגבלת הגיל על גבייתו בוטלה. סווטוניוס מספר שבהיותו ילד קטן היה עד לבדיקת נימולותו של זקן כבן 90. יש הטוענים שהגברת הנוקשות בגביית המס באה כתוצאה מתנועת גיור.

הירצחו של דומיטיאנוס ועליית נרווה לשלטון הביאה הקלה בגביית המס. על דבר זה מעידים המטבעות שנרווה טבע שנושאים את הכיתוב "בוטלה אכזריות גביית המס היהודי" (לטינית: fisci Iudaici calumnia sublata).

== ביטול המס ==
על אף ההקלה במס בתקופת שלטונו של נרווה, המשיכו לגבות את המס לפחות עד ימי הקיסר יוליאנוס, במחצית השנייה של המאה ה-4.
עם זאת, לדעת כמה חוקרים, המס בוטל בשנת 95 לערך, בשנותיו האחרונות של הקיסר דומיטיאנוס בהשפעתה של משלחת חכמים בראשות רבן גמליאל דיבנה שנסעה לרומא. 

==הנצרות והמס היהודי==
בתקופת המרד הגדול, מרבית הנוצרים החשיבו את אמונתם כפלג משיחי של היהדות ולמעשה רבים מהם היו מהעם היהודי והיו נימולים. עם זאת לא עבר זמן רב מהטלת המס ונוצרים-יהודים דרשו להכיר באמונתם כדת נפרדת מהיהדות למטרות גביית המס. שהרי המס לא נגבה מיהודים לאחר שהמירו את דתם לאחת אחרת, והנוצרים ככלל לא השתתפו במרידות כנגד הרומאים. לבסוף בתקופת הקיסר נרווה בקשתם התקבלה. ניתן לסמן אירוע זה כאחד המרכזיים בתהליך ההתפצלות של שתי הדתות.

==קישורים חיצוניים==
*[http://jewishencyclopedia.com/articles/6157-fiscus-judaicus FISCUS JUDAICUS] באתר האנציקלופדיה היהודית
* [http://www.livius.org/fa-fn/fiscus/judaicus.html Livius.org: Fiscus Judaicus]
* Heemstra, Marius (2010). "[https://web.archive.org/web/20120325025902/http://dissertations.ub.rug.nl/FILES/faculties/theology/2009/m.heemstra/thesis.pdf]". [http://books.google.com/books?id=XH2IkLNuIsQC&printsec=frontcover&source=gbs_ge_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false The Fiscus Judaicus and the Parting of the Ways]. Tübingen: Mohr Siebeck. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המרד הגדול
קטגוריה:מיסים
הביטאט 67'

האביטאט 67 (Habitat '67) הוא שמו של פרויקט מגורים במונטריאול, קוויבק, קנדה. קומפלקס המגורים נבנה במסגרת תערוכת אקספו 67' שנערכה בעיר והוא תוכנן על ידי האדריכל הישראלי-קנדי משה ספדיה. המבנה, שהתחיל כפרויקט הגמר של לימודיו של ספדיה באוניברסיטת מקגיל הוא מבנה ברוטליסטי שצורתו יוצאת הדופן הייתה בעת בנייתה צורה חדשה לחלוטין של מבנה מגורים.

== היסטוריה ==

הבניין הוא אוסף של יחידות מגורים טרומיות אשר נבנו מבטון מזוין בנפרד וחוברו יחד באתר. ספדיה תכנן כמה וריאנטים שונים של יחידת המגורים הבסיסית עם כמה אפשרויות לחיבור בין יחידה ליחידה. כל יחידה קובייתית תוכננה להתחבר אל יחידות דומות במרחב וליצור חללים ביניהם המיועדים למעברים, שירות וחצרות פרטיות. מראה הבניין כולו מבחוץ נראה ככפר ים תיכוני הבנוי על גבעה אך למעשה רוב נפחו הפנימי הוא ריק.

התכנון של יחידות טרומיות המיוצרות על ידי טפסות רב פעמיות במפעל נועד להוזיל באופן משמעותי את מחיר בניית המגורים. הפרויקט במונטריאול הוא היחיד שנבנה אך במקור תוכננו מבנים כגון זה במקומות נוספים. בפועל, מחירי הדיור בפרויקט גבוהים מאוד משום שלא נבנו מספיק בנייני האביטאט זהים כדי שהבנייה המתועשת תהיה יעילה ומשתלמת כלכלית ובנוסף ערך הדירות עלה מאוד בשל הביקוש הגבוה שנוצר מאיכותו וייחודו האדריכלי של הקומפלקס.

==בתרבות==

האביטאט 67' שימש כאתר הצילום לוידאו קליפ לשירו של לאונרד כהן "In My Secret Life".

האביטאט 67' מופיע בעטיפת האלבום "Velocity : Design : Comfort" של להקת המוזיקה האלקטרונית האמריקאית Sweet Trip.

פרויקט האביטאט 67', [[מונטריאול, 1967]]

==ראו גם==
*בנייה טרומית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונטריאול: מבנים
קטגוריה:ברוטליזם
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן משה ספדיה
קטגוריה:קנדה: בתי מגורים
קטגוריה:יצירות משנת 1967
ברוך אזניה

ברוך אזניה (אייזנשטדט) (19 בספטמבר 1905 – 6 ביולי 1994) היה עסקן ציבורי וחבר הכנסת.

== ביוגרפיה ==
נולד בפינסק שהייתה אז תחת שלטון רוסיה, למד משפטים בקניגסברג בירת פרוסיה המזרחית ולאחר סיום לימודיו עבד כעורך דין בדנציג. במקביל, החל את פעילותו הציונית בתנועת הבונים וב-1929 מונה כמזכיר הוועד המרכזי של פועלי ציון, הציונים-סוציאליסטים בגרמניה. ביוני 1931 נבחר כנציג דנציג לקונגרס הציוני, בעת היותו חבר פועלי ציון ימין.

אזניה עלה לארץ ישראל ב-1933 והצטרף ל"קיבוץ ג" (גבעת חיים), שם עבד כמורה. הוא היה מדריך של קבוצת עליית הנוער בתל יוסף, בשנת 1935. לקראת סוף 1935 יצא לקונגרס הציוני בלוצרן ונשאר בשליחות התנועה בגרמניה עד 1937. בדצמבר 1935 נעצר על ידי הנאצים בעת היותו בברלין, במסגרת מעצר של חברי החלוץ.

היה מפעילי הקיבוץ המאוחד ואחרי הפילוג ב-1952 השתייך לפלג שהקים את גבעת חיים איחוד והיה פעיל באיחוד הקבוצות והקיבוצים.

בשלהי הכנסת הראשונה, אחרי התפטרותם של השל פרומקין ואבא חושי מהכנסת, היה אזניה הבא בתור ברשימת מפא"י והושבע כח"כ בשלהי כהונת הכנסת הראשונה. מאז כיהן עד תום כהונת הכנסת השישית.

ברוך אזניה לימד בבית הספר התיכון ע"ש רופין (נקרא כעת "קריית החינוך ע"ש בן-גוריון") במועצה אזורית עמק חפר במגמה הכלכלית-אזרחית.

נקבר בקיבוצו, גבעת חיים איחוד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך מפא"י-אחדות העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:ישראלים ילידי בלארוס
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:גבעת חיים איחוד: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת חיים איחוד
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הכנסת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
קטגוריה:חברי הכנסת: משפטנים
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי חינוך
חיל העזר האווירי לנשים

חיל העזר האווירי לנשים (באנגלית: The Women's Auxiliary Air Force; בראשי תיבות: WAAF) היה חיל הנשים של חיל האוויר המלכותי של בריטניה במלחמת העולם השנייה. החיל נוסד ב-1939 ובשיא כוחו, ב-1943, שירתו בו כ-180,000 חיילות, וכ-2,000 חיילות התגייסו מדי שבוע.

"חיל אוויר לנשים" התקיים בין 1918 ל-1920, וביוני 1939 הוקם ה-WAAF. גיוס החובה לנשים החל רק ב-1941, וחל רק על נשים לא נשואות בין הגילאים 20 ל-30 ולהן ניתנה בחירה בין זרועות שונות, לרבות חיל העזר לנשים (ATS), שסייע לצבא היבשה, וה-WAAF, או עבודה במפעל או במשק.

נשות ה-WAAF לא שירתו כצוותי אוויר. השימוש בנשים כטייסות הוגבל לשירות ה-ATA, שירות התובלה שהיה בעיקרו אזרחי. הנשים לא השתתפו בקרב, אך היו חשופות לכל הסכנות ב"חזית הבית" כאשר עבדו במתקנים צבאיים. הן שירתו במערך הרפואה, כנשות צוות של בלוני נ"מ, בשירותי הסעדה, מטאורולוגיה, רדאר, תובלה, טלפוניה וקשר. רבות מהן עבדו כמפענחות צפנים ותצלומי אוויר, ושירתו במערך המודיעין של חיל האוויר. תפקידים אלו היו חיוניים לשליטה במערכות האוויר הגדולות של המלחמה, הן בתחנות המכ"ם והן בחדרי המבצעים, במיוחד במהלך הקרב על בריטניה, בהנחיית צוותי אוויר אל מול גלי התקיפה של הלופטוואפה. משנת 1943 לקחו הנשים חלק חשוב במבצע קורונה, מבצע ששילב הונאה צבאית ולוחמה אלקטרונית. רבות מהמעורבות במבצע היו יהודיות שנמלטו מגרמניה הנאצית. 

משכורתן של חיילות ה-WAAF הייתה שני שלישים ממשכורתו של גבר ששירת ב-RAF.

עם סוף המלחמה שוחררו אלפי נשים מן השירות. ב-1949 קובצו מחדש מאות הנשים שנותרו בחיל ל"חיל האוויר המלכותי לנשים" (WRAF).

==מתנדבות היישוב==
היישוב ראה עצמו כחלק מן המאבק כנגד גרמניה, והקריאה לנשים לשרת ולהתגייס, כשם שרבים מן הגברים התגייסו, נשמעה החל מתחילת המלחמה, על אף התנגדותם של גורמים דתיים. 

בינואר 1942 התגייס לחיל העזר לנשים שסייע לצבא היבשה מחזור ראשון של 60 נשים, שאומנו במחנה סרפנד. בסך הכול שירתו במהלך המלחמה ב-ATS כ-3,500 נשים. רק באמצע שנת 1943 החל הגיוס ל-WAAF, ובמהלך המלחמה שירתו בו כ-800 נשים.

לאחר תחילת גיוס הנשים ב-1943, התקדם הגיוס בעצלתיים ללא עידוד המוסדות הלאומיים, ובכל זאת התגייסו כ-800 ארצישראליות ששימשו בתפקידי פקידות ובעוד מגוון של תפקידים (מכשירניות, מרכזניות, אלחוטאיות, צלמות, מפעילות טלפרינטרים, נהגות אמבולנס, אחיות, סייעות רפואיות, ואף מקפלות מצנחים). בין בוגרות ה-WAAF, הנדבנית גיטה שרובר.

==ראו גם==
* חיל העזר לנשים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.amalnet.k12.il/meida/history/1939_45/hisi2010.htm המתנדבות לצבא הבריטי, בעברית]
* תמר לובושינסקי-קטקו, [https://web.archive.org/web/20160312003502/http://www.aka-idf.idf.il//yohalan/main/main.asp?catID=26223 דמות הלוחמת היהודית במלחמת העולם השנייה], באתר יוהל"ן

קטגוריה:יחידות חיל האוויר המלכותי
קטגוריה:היישוב היהודי בארץ ישראל בימי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:צבא: נשים
קטגוריה:חיל האוויר המלכותי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נשים בממלכה המאוחדת
ILife

iLife היא חבילת תוכנה (אשר פיתוחה הופסק לאחר שנת 2015) שפותחה באפל מחשבים ל-Mac OS X, ומשמשת לעריכה, צפייה וארגון של תוכן דיגיטלי. נכון ל-iLife, iLife '09 כוללת שש תוכנות: iTunes, iPhoto, iMovie, iDVD, GarageBand ו-iWeb. החבילה מגיעה עם כל מחשב מקינטוש חדש שנקנה באפל.

עד כה פורסמו 6 גרסאות שונות של iLife:
* iLife, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2003; 49$
* iLife '04, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2004; 49$
* iLife '05, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2005; 79$
* 06' iLife, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2006. 79$
* 08' iLife, הוצגה בתערוכת Macworld באוגוסט 2007. 79$
* 09' iLife, הוצגה בתערוכת Macworld בינואר 2009. 79$
* 11' iLife, הוצגה באירוע אפל מיוחד באוקטובר 2010. 49$

iLife '11 שוחררה ב-20 באוקטובר 2010 ומצריכה את הגרסה העדכנית ביותר, כיום, של מערכת ההפעלה Mac OS X - 10.6.7.

== היסטוריה ==
הגרסאות הראשונות של iMovie,iPhoto, iDVD, GarageBand ו-iWeb הושקו בסדר זה כחלק מהחזון של סטיב ג'ובס ליצירת "דרך חיים דיגיטלית" (digital lifestyle) במחשבי המקינטוש. בתחילה, iMovie, iTunes ו- iPhoto ניתנו להורדה בחינם מהאתר של אפל, ו-iDVD הייתה זמינה רק למחשבים עם כונני SuperDrive (קורא וצורב DVD).

בתערוכת Macworld בינואר 2003, כל התוכנות הוכנסו לחבילה אחת בשם "iLife".
בעוד ש-iTunes נשארה תוכנה חינמית, שאר התוכנות הפכו לזמינות אך ורק על ידי קניית החבילה כולה או רכישת מחשב מקינטוש חדש. iTunes היא גם התוכנה היחידה שניתנת להרצה על Microsoft Windows.

== התוכנות ==
* iTunes היא תוכנה המאפשרת שמיעה והצגת קובצי מוזיקה ווידאו בפורמטים שונים. בנוסף, iTunes מאפשרת גישה לחנות שירים מקוונת ומאפשרת סינכרון קובצי מוזיקה, וידאו ותמונות עם נגן אייפוד.
* iPhoto היא תוכנה המיועדת לארגון תמונות, ומאפשרת למשתמש לצפות, לאחסן, לערוך ולשתף תמונות דיגיטליות. התוכנה מאפשרת גם יצירת אלבומי תמונות באינטרנט או על גבי CD. היתרון הגדול של iPhoto הוא היכולת שלה לייבא תמונות מרוב המצלמות הדיגיטליות ללא צורך בהתקנת דרייברים. בגרסה האחרונה של התוכנה, יש אפשרות לזיהוי פנים וזיהוי המקום שבו צולמה התמונה.
* iMovie מאפשרת צילום ועריכה של ווידאו והוספה של אפקטים מיוחדים. התוכנה יודעת לעבוד גם עם מצלמות MPEG-4, HDV ועם מצלמת iSight של אפל.
* iDVD מתקשרת עם iMovie לצורך צריבת סרטים על גבי DVD והוספה של תפריטים בהם.
* GarageBand היא תוכנה ליצירה ועריכה של מוזיקה ופודקאסטים, שיודעת לתקשר עם מכשירים חיצוניים כגון גיטרות. בגרסה האחרונה, נוספה בה אפשרות לצפות בשיעורי נגינה בשלבים בפסנתר ובגיטרה. בנוסף, ניתן להוריד בתשלום דרך החנות המקוונת שיעורי נגינה עם אמנים ידועים כגון סטינג, ונורה ג'ונס.
* iWeb היא התוכנה האחרונה שהתווספה לחבילת iLife, והוצגה לראשונה בתערוכת Macworld בינואר 2006. התוכנה מקנה את היכולת לשתף באינטרנט את התכנים שנוצרו על ידי תוכנות iLife האחרות.

הערה: בשנת 2010 כשאפל הכריזה על גרסת ilife 11, לא נכללו בה iDVD וiWeb.

הגרסה הנוכחית היא iLife 13 ל-OS X ול-IOS 7

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אייטונס
קטגוריה:אפליקציות בסיסיות במכשירי חברת אפל
קטגוריה:תוכנות מולטימדיה
קטגוריה:תוכנות ואפליקציות של חברת אפל
ארנולד לובל

ארנולד סטארק לובל (באנגלית: Arnold Stark Lobel; 22 במאי 1933 – 4 בדצמבר 1987) היה סופר ילדים ומאייר אמריקאי פופולרי. לובל מוכר בעיקר בשל סדרת הספרים שכתב: .

==ביוגרפיה==
נולד בלוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה. לאחר שסיים לימודי אמנות, נישא ב-1955 לאניטה קמפלר ונולדו להם שני ילדים. 

בשנת 1974 לובל יצא מהארון, ובתחילת שנות ה-80 נפרד מאשתו והחל להיות בזוגיות עם הווארד ויינר.

בשנת 1981 זכה לובל במדליית קולדקוט, הניתנת כפרס שנתי לספר הילדים המאויר הטוב ביותר לאותה שנה, עבור ספרו "משלים".

לובל היה מאייר מוכשר שאייר גם ספרים של סופרי ילדים אחרים, ביניהם ספרו של נתניאל בנצ'לי, "סם והמינוטמן".

בין ספריו ניתן למנות את "צפרדי וקרפד ביחד" - סדרת ספרים לגיל הרך שהחלה להתפרסם ב-1970. עלילת "צפרדי וקרפד" נסובה סביב שני חברים, צפרדי וקרפד, שאי אפשר להפריד ביניהם. הם יוצאים למסע מעבר להרים, מגלים דברים, מכינים עוגיות, מטפלים בגינות ועוד הרפתקאות דומות. הסיפורים מתובלים בהומור, מסופרים בפשטות ותמיד מובילים את הילדים והמבוגרים לשמוח יחד איתם על חברות אמת.
על פי בתו, אדריאן, קיים מימד נוסף שגרם לפופולריות של הסדרה: "צפרדי וקרפד הם בני אותו המין, והם אוהבים אחד את השני." 

ב-4 בדצמבר 1987 מת לובל כתוצאה מדום לב, שככל הנראה נבע ממחלת האיידס בה חלה.

==ספריו שיצאו בעברית==
בסוגריים, השנה בה יצא הספר לאור בארצות הברית:
*אני יודע לקרוא (1970) - צפרדי וקרפד חברים, הוצאת אדם
*אני יודע לקרוא (1972) - צפרדי וקרפד ביחד, הוצאת אדם
*אני יודע לקרוא (1976) - צפרדי וקרפד כל השנה, הוצאת אדם
*אני יודע לקרוא (1979) - צפרדי וקרפד יום יום, הוצאת אדם
*משלים (1980)
*משירי אמא אווזה (איורים), הוצאת מודן
*מרק עכברים (2010) - הוצאת צלטנר. תרגום: יהודה אטלס

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:מאיירים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכון פראט
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מאיידס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
קטגוריה:זוכי מדליית קולדקוט
הוועדה לתקינה שמאית

סמל הוועדה לתקינה שמאית
הוועדה לתקינה שמאית היא ועדה מקצועית אשר הוקמה בסוף שנת 2005 על ידי מועצת שמאי המקרקעין בשיתוף עם אגף שומת מקרקעין, לשכת שמאי המקרקעין, צרכני שומות ובעלי עניין בתחום שמאות המקרקעין.

הוועדה הוקמה במטרה לקבוע כללים נורמטיביים-מקצועיים לעורכי שומות המקרקעין אשר יביאו לשיפור בשלושה מדדי איכות: מקצועיות, רמת גילוי ובהירות. לשם שמירת ענייניו של ציבור המשתמשים בדו"חות השומה. הוועדה לתקינה שמאית משתייכת ארגונית למועצת שמאי המקרקעין שבמשרד המשפטים.
 
פעילות הוועדה השוטפת כוללת בעיקר: הקמת ועדות משנה לעניין תקן מקצועי שמאי מסוים (אשר בהרכבם יוכלו להשתתף גם חברים/משקיפים חיצוניים), החלטות בדבר אישור/דחייה של הצעות לתקן, חשיפה ופרסום של הצעות לתקן לציבור השמאים/צרכנים/בעלי עניין, הפצה של מוצרי תקינה ושל הצעות לתקן באמצעים שייקבעו, ניהול מערך משוב של הציבור להצעות לתקן, שימוע ועוד.

הוועדה לתקינה שמאית קבעה את התקנים הבאים לצורך שיפור המקצועיות, רמת הגילוי ובהירות של שומות המקרקעין בישראל.

==תקנים מאושרים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
! מספר תקן
! מטרת התקן
|-
| 1
| פרוט מזערי נדרש בשומות מקרקעין לסוגיהן
|-
| 2
| יישום גישות השומה בשומות מקרקעין לנכסים בנויים למגורים, משרדים, תעשייה, מלאכה ומסחר
|-
| 3
| יישום גישות השומה בשומות מקרקעין לנכסים לא בנויים למגורים, משרדים, תעשייה, מלאכה, מסחר ולקרקע חקלאית
|-
| 4.1
| הוראות לעריכת סעיף "זיהוי הנכס" בשומות מקרקעין
|-
| 5
| הוראות לעריכת סעיף "תיאור הנכס והסביבה" בשומות מקרקעין
|-
| 6
| הוראות לעריכת סעיף "המצב התכנוני" בשומות מקרקעין
|-
| 7
| הוראות לעריכת סעיף "הזכויות בנכס" (המצב המשפטי) בשומות מקרקעין
|-
| 8
| הוראות לעריכת סעיף "עקרונות גורמים ושיקולים" בשומות מקרקעין
|-
| 9
| הגדרה ודווח של שטחים בנויים בדירות מגורים בשומות מקרקעין
|-
| 11
| סוגיות מיסוי בשומות מקרקעין (פרק א'- התייחסות למע"מ)
|-
| 14
| פרוט מזערי נדרש בסקירה של שומת מקרקעין (Review)
|-
| 15
| פרוט מזערי נדרש בטבלת הקצאה ואיזון הנערכת לתוכנית איחוד וחלוקה
|-
| 16
| פרוט מזערי נדרש בשומת מקרקעין שעניינן הכרעה במחלוקת שמאית
|-
| 17.1
| פרוט מזערי נדרש בשומות מקרקעין המבוצעות לצורך דיווח על פי חוק ניירות ערך ולצורך יישום תקינה חשבונאית
|-
| 18
| גילוי מינימלי נדרש בשומות מקרקעין המבוצעות עבור נכסי ההשקעה במקרקעין - ריט
|-
| 19
| פרוט מזערי נדרש בשומות מקרקעין המיועדות להצעת זכויות במקרקעין כבטוחה לאשראי
|-
| 20
| פרוט נדרש בדו"ח לבדיקה של נכס מקרקעין שאינה כוללת הערכת שווי
|-
| 21
| פירוט מזערי נדרש בשומות מקרקעין המבוצעות לצורך בדיקה שמאית כלכלית לתוכנית פינוי בינוי
|-
| 22
| פרוט מזערי נדרש בשומה לקרקע המשווקת לציבור על בסיס ציפיות
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120106163856/http://www.justice.gov.il/MOJHeb/VaadaLetkinaShamaot/TkanimMeusharim תקני שמאות באתר משרד המשפטים]

ועדה לתקינה שמאית
קטגוריה:ישראל: שמאות מקרקעין
קטגוריה:תקנים
מרקונייץ' גראד

מרקוֹנייץ' גראד (בסרבית בכתב קירילי: Мркоњић Град) היא עיר ועיירה במערבה של בוסניה והרצגובינה במחוז רפובליקה סרפסקה.

== השם==
העיר שינתה את שמותייה מספר פעמים: Gornje Kloke, Novo Jajce ,Varcarev Vakuf, Varcar Vakuf ונשארה בסוף עם השם מרקונייץ' בעת שלטונו של פטר הראשון, מלך סרביה.

==היסטוריה==
במהלך מלחמת העולם השנייה העיר הייתה ידועה בשל כינוס הפרטיזנים הסרבים ב-25 בנובמבר 1943.

בתקופת מלחמת האזרחים בבוסניה הייתה בשליטה סרבית. בשנת 1995 כבשו אותה כוחות הקרואטים. אחרי הסכם דייטון הועברה לרפובליקת סרפסקה.

== דמוגרפיה ==
בשנת 1991 העיר מנתה כ-27,379 תושבים מהם:
* 21,159 סרבים 
* 3,275 מוסלמים-בוסניים
* 2,141 קרואטים 
* 584 יוגוסלבים 
* 220 אחרים

העיירה מנתה 11,261 תושבים בהם: 78% סרבים, 13% מוסלמים-בוסניים, 3% קרואטים, 4% יוגוסלבים, 2% אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רפובליקה סרפסקה: ערים
בילצ'ה

בילצ'ה (בסרבית בכתב קירילי: Билећа) היא עיר בדרום-מזרח רפובליקה סרפסקה, שבבוסניה והרצגובינה.

העיר שוכנת בהרצגובינה מזרחית ליד הגבול עם מונטנגרו וצפונית לטרבינייה ודרומית לגאצקו. אגם בילצ'ה (Билећко језеро/Bilećko jezero) ממוקם דרומית לעיר. מנהלית, העיר שייכת לאזור העיר טרבינייה.

ידוע כי לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר יהודים, אם כי מספרם היה קטן. ב-1938 אישר משרד המשפטים היוגוסלבי את "התוכנית הכללית לחלוקת סמכויות" של הקהילות היהודיות בממלכת יוגוסלביה ובילצ'ה נתונה הייתה לסמכותה של קהילת דוברובניק.

==דמוגרפיה ==
על פי דו"ח מ-1910 העיר הייתה מיושבת על ידי רוב של 82.27% סרביים אורתודוקסיים.
על פי רשומון של ממלכת יוגוסלביה מ-1931 היו בעיר 81.27% סרביים אורתודוקסיים.

ב-1991 היו בבילצ'ה 13,269 תושבים:
*10,651 סרבים
*1,944 מוסלמים
*223 קרואטים
*39 יוגוסלבים
*412 אחרים

ב-2005 מנתה העיר 12,000 תושבים כאשר 11,920 (99.3%) סרבים ו-80 (0.7%) בוסנים-מוסלמים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:רפובליקה סרפסקה: ערים
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: ערים
אספת הנבחרים של רפובליקה סרפסקה

אספת הנבחרים של רפובליקה סרפסקה (בסרבית, באותיות קיריליות: Народна скупштина Републике Српске) היא גוף המחוקק של רפובליקה סרפסקה, אחת משתי הישויות של בוסניה והרצגובינה. לה ממשלת רפובליקה סרפסקה מחויבת ע"פ חוקתה וחוקיה של רפובליקה סרפסקה. האספה היא מונה 83 חברים ומקום מושבה היא עיר הבירה דה פקטו של רפובליקה סרפסקה באניה לוקה. הכהונה הקיימת כיום היא השביעית במספרה מאז יסוד הפרלמנט, כאשר יו"ר שלה הוא איגור רדוייצ'יץ' (Игор Радојичић), הברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאים של רפובליקה סרפסקה (СНСД).

==היסטוריה==
*אספה ראשונה: 24 באוקטובר 1991 - 14 בספטמבר 1996
*אספה שנייה: 19 באוקטובר 1996 - 27 בדצמבר 1997
*אספה שלישית: 27 בדצמבר 1997 - 19 באוקטובר 1998
*אספה רביעית: 19 באוקטובר 1998 - 16 בדצמבר 2000
*אספה חמישית: 16 בדצמבר 2000 - 28 בנובמבר 2002
*אספה שישית: 1 באוקטובר 2006 - 28 בנובמבר 2002
*אספה שביעית: (נוכחית) 1 באוקטובר 2006

==המפלגות ומספר מושבים 2002==
*26 - המפלגה הדמוקרטית הסרבית
*18 - הברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאים
*9 - המפלגה לקידום דמוקרטי
*6 - מפלגת הפעולה הדמוקרטית
*3 - המפלגה הרדיקלית הסרבית ברפובליקה סרפסקה
*4 - מפלגת בוסניה והרצגובינה
*3 - האיחוד הדמוקרטי העממי
*3 - המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של בוסניה והרצגובינה
*11 למפלגות אחרות או סיעות עצמאיות

==המפלגות ומספר מושבים 2006==
*41 - הברית הסוציאל-דמוקרטים העצמאים (СНСД)
*17 - המפלגה הדמוקרטית הסרבית (רפובליקה סרפסקה)
(СДС)
*8 - המפלגה לקידום דמוקרטי (ПДП)
*4 - המפלגה בגין בוסניה והרצגובינה
*4 - הברית הדמוקרטי העממי (ДНС)
*3 - המפלגה הסוציאליסטית (СП)
*3 - מפלגת הפעולה הדמוקרטית (СДА)
*2 - המפלגה הרדיקלית הסרבית של רפובליקה סרפסקה
(СРС РС)
*1 - המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של בוסניה והרצגובינה
(СДП)

== קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רפובליקה סרפסקה: פוליטיקה
סרפסקה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: חוק ומשפט
קטגוריה:באניה לוקה
שריר החזה הגדול

שריר החזה הגדול (TA: Musculus pectoralis major) הוא שריר רחב דמוי מניפה הפרושה על פני החזה. לשריר שני חלקים, החלק הבריחי (Pars clavicularis muscluspectoralis majoris) והחלק של עצם החזה והצלעות (Pars sternocostalis muscluspectoralis majoris) המניעים את הזרוע לכיוון קירוב וסיבוב פנימי וכן לכיוון כיפוף (החלק הבריחי בלבד) ופשיטה (החלק של עצם החזה והצלעות בלבד).

== תיאור ==
שריר החזה הגדול מרכיב את המסה השרירית של קדמת החזה אצל גברים. אצל נשים השריר ממוקם עמוק לשדיים.

תחילתו של השריר במחצית התיכונה של עצם הבריח (הראש הבריחי), בפן הקדמי של עצם החזה, בסחוס הצלעי של שש הצלעות העליונות ובאלל שריר הבטן המלוכסן החיצוני (aponeurosis of the external oblique muscle, החלק של עצם החזה והצלעות).

השריר מסתיים בגיד הנאחז בשפה הצידית של החריץ שבין הגבשושיות של עצם הזרוע.

=== משולש הדלתא והחזה ===
בין חיבור שריר החזה הגדול וחיבור שריר הדלתא לעצם הבריח נותר מרווח שביחד עם עצם הבריח כבסיסו מגדיר את משולש הדלתא והחזה (Trigonum clavipectorale; Trigonum deltopectorale). הוריד האגודלי (Vena cephalica) עובר דרך המשולש בדרכו לווריד בית השחי.

== עצבוב ==
שריר החזה הגדול מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6 לראש הבריחי) השביעי והשמיני ושורש העצב החזי הראשון (C7, C8, T1 לחלק של עצם החזה והצלעות) דרך עצב החזה הקדמי התיכון (Nervus pectoralis medialis) ועצב החזה הקדמי הצידי (Nervus pectoralis lateralis).

== ראו גם ==
* אנטומיה טופוגרפית (גו במבט קדמי, בית חזה במבט צידי)
* אנטומיה - מונחים
* תסמונת פולנד - עיוות מולד נדיר המאופיין בתת-פיתוח או בהיעדר שריר החזה הגדול

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חזה גדול
רומר גודן

מרגרט רומר גודן (באנגלית: Margaret Rumer Godden; 10 בדצמבר 1907 - 8 בנובמבר 1998) הייתה סופרת אנגליה, שכתבה מעל ל-60 ספרים.

==ביוגרפיה==
גודן נולדה בסאסקס שבאנגליה.<ref></ref> היא גדלה יחד עם שלוש אחיותיה בנראיאנגאנג' אשר בהודו. היא חזרה לבריטניה עם אחיותיה בראשית שנות ה-20 לחייה והכשירה עצמה לקריירה של רקדנית בלט.
בשנת 1930 נסעה לקולקטה לפתוח שם בית ספר לבלט לילדים אנגליים והודיים. גודן ניהלה את בית הספר במשך 20 שנה בעזרת אחת מאחיותיה. לאחר נישואים כושלים שנמשכו 8 שנים, עברה עם שתי בנותיה לקשמיר. אחרי שנישאה בשנית בשנת 1949, חזרה לבריטניה בכוונה להקדיש את זמנה לכתיבה. גם אחותה, ג'ון גודן, כתבה שני רומנים.

במועד מאוחר בחייה עברה גודן לקתוליות ואחדים מספריה שנכתבו לאחר מכן עוסקים בנשים בקהילות דתיות. בספרים כמו Margaret Rumer Godden ו-In This House of Brede היא בוחנת בעין חדה את האיזון בין ההיבטים המיסטיים של הדת לכניעת הפרט למשמעת הרוחנית. בשנות ה-70 לחייה פרשה לדאמפרישייר. גודן נפטרה בגיל 91 ב-8 בנובמבר 1998. 

גודן מעלה בספריה את אווירת הודו באמצעות כל החושים: כתיבתה ססגונית ועשירה בפרטים של ריחות, מרקמים, אור, פרחים, רעשים וחוויות מישוש. ספרי הילדים שלה, בייחוד כמה ספורי בובות שכתבה, מתארים באופן משכנע את המחשבות ומשאלות הלב הנסתרות של גיל הילדות.

==רשימה חלקית של ספריה==
* Chinese Puzzle (1936), יצירתה הראשונה שיצאה לאור.
* נרקיס שחור - Black Narcissus (1939), ספרה הראשון שהיה לסרט בשנת 1947 - סיפור על אובדן דרך של נזירות אירופאיות בהודו. עובד לסרט קולנוע בשנת 1947.
* Breakfast with the Nikolides (1942)
*The River (1946) עובד בשנת 1951 לסרט בבימוי ז'אן רנואר. הסופרת הייתה שותפה לכתיבת התסריט.
* The Doll's House (1947), ספר ילדים - סיפור על בובה הולנדית אמיצה בת 100 שנה, על משפחתה, על בית הבובות הוויקטוריאני שלהם ועל שתי הילדות האנגליות, שהם שייכים להן.
* In Noah's Ark (1949), תרגום של קובץ שירים מאת המשוררת הצרפתית כרמן ברנו דה גאסטולד.
* The Mousewife (1951), ספר ילדים
* Miss Happiness and Miss Flower (1961), ספר ילדים על בובות יפניות והבית שנבנה בשבילן.
* Kingfishers Catch Fire (1953)
*Greengage Summer (1958) עובד לסרט מצליח
*An Episode of Sparrows (1955), עובד לסרט מצליח.
בעברית יצא לאור ב-1987 ספרה "קיזי הילדה הצועניה" בסדרת מרגנית בתרגומם של אוריאל אופק ועדית זרטל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:סופרות אנגליות

קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1998
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1998
פטרי לינדרוס

פטרי "פיט" לינדרוס (בפינית: Petri Lindroos; נולד ב-10 בינואר 1980 אספו שבפינלנד) הוא סולן וגיטריסט לשעבר להקת המלודיק דת' מטאל נורת'ר ולהקת הפולק/ויקינג מטאל אנספיריום. לינדרוס שר בסגנון הגראולינג.

לינרדוס החל לנגן כבר בגיל 12, והושפע מהלהקות צ'ילדרן אוף בודום, לוסט הוריזון, סלייר וסקיד רואו.

ב-2009 סולק לינדרוס מהלהקה עקב הקדשת זמן רב מדי ללהקה השנייה שלו - אנספיריום.

== דיסקוגרפיה ==
=== עם נורת'ר ===
*אלבומים:
** 2002 - Dreams of Endless War
** 2003 - Mirror of Madness
** 2004 - Death Unlimited
** 2006 - Till Death Unites Us
** 2008 - N

*מיני אלבומים:
** 2005 - Solution 7
** 2007 - No Way Back

=== עם אנסיפרום ===
* 2006 - Dragonheads - מיני אלבום 
* 2007 - One More Magic Potion - סינגל לאלבום Victory Songs
* 2007 - Victory Songs - אלבום

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גיטריסטים פינים
קטגוריה:זמרים פינים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1980
טיסה 593 של אירופלוט

טיסה 593 של חברת התעופה אירופלוט התרסקה ב-23 במרץ 1994 על גבעה בסיביר. כל 75 הנוסעים וצוות המטוס נהרגו. המטוס בטיסה זו, מדגם איירבוס A310-308, היה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי שרמטייבו במוסקבה אל נמל התעופה הבינלאומי קאי טק בהונג קונג. הקופסה השחורה של המטוס נמצאה ומניתוח המידע שהוקלט בתא הטייס עלה כי בנו בן ה-15 של הטייס אחז בהגאים בזמן ההתרסקות.

== האירועים שהובילו לתאונה ==
מניתוח נתוני הטיסה עלה כי בעת התאונה האווירית המטוס פנה לפתע ימינה, נסק במהירות ואז צלל בחדות מטה. 

על פי הקלטות שמע מתא הטייס, התברר כי ילדיו של הטייס, יארוסלאב קודרינסקי, שהו בתא הטייס בעת התאונה. כפי שמשתמע, קודרינסקי הציע לילדיו לשבת מאחורי ההגאים. ראשונה לשבת מאחורי ההגה הייתה הבת. קודרינסקי כיוון את הטייס האוטומטי כך שהמטוס יסטה וכך יצר את הרושם כאילו בתו היא זו שמכוונת את המטוס, למרות שלמעשה לא הייתה לה שום שליטה עליו. אחריה התיישב בכיסא הטייס בנו אלדר. שלא כמו אחותו, אלדר למעשה הפעיל כוח על ההגה. בכך, הפעיל הבן בלא יודעין תכונה של מערכת הטייס האוטומטי ב-A-310 שרוב הטייסים באותה התקופה לא ידעו על קיומה: ביצוע היגוי מנוגד למה שהוגדר לטייס האוטומטי במשך יותר מ-30 שניות שגורם לניתוק חלקי של המערכת.

מערכת הטייס האוטומטי החליפה את השליטה במאזנת המטוס לשליטה ידנית, בעוד שהיא המשיכה לשלוט ביתר הגאי המטוס. הפעלת תכונה זו של מערכת הטייס האוטומטי לא הפעילה התרעה קולית, ונורת חיווי שכן נדלקה ככל הנראה נעלמה מעיני הצוות. הראשון שהבחין בבעיה היה אלדר ששם לב לכך שהמטוס נוטה ימינה. זמן קצר לאחר מכן, הסמן של נתיב הטיסה השתנה והראה שהם היו בהקפת המתנה (מצב שבו נמצא מטוס עד שניתן לו אישור נחיתה ועד לרגע זה הוא חג במעגלים). הדבר בלבל את הטייסים למשך 9 שניות. 

לאחר מכן, סטה המטוס ימינה בלמעלה מ-45 מעלות, זווית גדולה מהזווית המרבית שבה הוא מתוכנן לפנות בתנאים רגילים. הסטייה גרמה לעליית כוח הג'י על הטייסים ועל הצוות כך שגופם שקל ככפליים ממשקלם הרגיל, מה שמנע את הגעת הקברניט חזרה לכיסאו. המערכות האחרות של הטייס האוטומטי ניסו לפצות על סטיית המטוס בזה שהכניסו את המטוס לעלייה כמעט אנכית, מה שכמעט הוביל את המטוס למצב של הזדקרות. טייס המשנה ואלדר הצליחו לגרום למטוס לצלול, וכך ירדו כוחות הג'י שהופעלו על הטייסים ויארוסלאב יכול היה לקחת בחזרה את השליטה על המטוס. למרות שהוא וטייס המשנה שלו הצליחו לאזן את המטוס, הגובה הנמוך שבו היו הוביל להתרסקותם. 

הליך מתקן שהטייסים לא היו מודעים לו במטוס מדגם A310, היה שאילו הם לא היו נוגעים בהגאים בזמן ההזדקרות, המערכות האוטומטיות של המטוס היו נוטלות שליטה ומתקנות לבד את המצב, כך שהמטוס לא היה מתרסק.

==מספר הטיסה==
חברות תעופה נוהגות בדרך כלל לשנות את מספר הטיסה של טיסות שהיו מעורבות בתאונות קטלניות, אולם אארופלוט המשיכה להשתמש במספר הטיסה 593 בקו השירות מוסקבה-הונג-קונג עד תחילת שנת 2006.

כיום, הטיסות בין מוסקבה להונג קונג המבוצעות על ידי החברה, משתמשות במספר הטיסה 218, ומופעלות הן במטוס האיירבוס A330 והן במטוס הבואינג B77W

נתיב זה הופסק בתחילת שנת 2020 בעקבות התפרצות נגיף הקורונה<ref></ref>

אסון תעופה זה סוקר ב"תעופה בחקירה", סדרת טלוויזיה דוקומנטרית קנדית שמשודרת בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, תחת הכינוי "ילד בתא הטייס".

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

אארופלוט
קטגוריה:1994 ברוסיה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי איירבוס
קטגוריה:אירופלוט: תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1994
טיפוס אידיאלי

טיפוס אידיאלי הוא מושג בסוציולוגיה שטבע מקס ובר בהשפעת מורהו היינריך ריקרט<ref>Peter-Ulrich Merz-Benz: Max Weber und Heinrich Rickert. Die erkenntniskritischen Grundlagen der verstehenden Soziologie. Königshausen & Neumann, Würzburg 1990, 3-88479-326-8}}.</ref>, ככלי אנליטי שיכול לסייע בהבנת תופעות חברתיות שונות. בהפשטה, הטיפוס האידיאלי הוא נקודת ייחוס לפיה ניתן לבחון תופעות שונות: הוא הקיצון בהתנהגות או בתופעה מסוימת.

טיפוס הוא אידיאלי משום שיש בו הבניה תאורטית של תופעה מסוימת. כיוון שאין אף מודל שקיים בשלמותו במציאות, מתייחסים אל מודל שכזה כאל טיפוס אידיאלי: כיוון שאין שלטון דמוקרטי מוחלט, משרטטים טיפוס אידיאלי של השלטון הדמוקרטי ומשווים אליו את מה שמתרחש במציאות. כך ניתן לומר שישראל קרובה יותר לטיפוס האידיאלי של שלטון דמוקרטי מאשר, למשל, קובה.

המונח "אידיאלי" הוא כלי לניתוח, ולא לשיפוט ערכי או מוסרי. כך גם לתופעה חברתית אי-מוסרית כרצח עם יש טיפוס אידיאלי.

ובר עסק בטיפוס האידיאלי בהקשר של ארגון בירוקרטי. הוא ניסח את הקווים המנחים של ארגונים ביורוקרטיים, והשווה אותם לארגונים קיימים.

לשם חקירתם של ארגונים ביורוקרטיים, מבחינה היסטורית ובחברות בנות-זמננו, פיתח ובר טיפוס טהור של הביורוקרטיה, שמאפייניו העיקריים הם: מבנה היררכי, יעיל, הפועל באופן לא-אישי, בעזרת כללי התנהגות מוגדרים וכתובים, ועל ידי חלוקת סמכויות ועבודה בין בעלי-תפקידים מומחים בתחומיהם, שאותם הוא ממנה ומקדם בהתאם להישגיהם.
==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוציולוגיה
לשחק באור המנסרה

"לשחק באור המנסרה" הוא ספר משחק לשחקן יחיד מאת דסי אלבר. הספר הוא אחד מספרי המשחק הבודדים שיצאו לאור במקור בשפה העברית. כבכל ספר משחק, הקורא יכול להשפיע על גורל הגיבור והתפתחות העלילה. הספר יצא בהוצאות פלדה ואש והתעשייה הגובלינית בשנת 2006 בישראל.

==עלילת הספר==
העלילה מתרחשת בעולם פנטזיה, הממלכה אליה מגיע הגיבור, גנב נמלט בשם אורגנוואלד, כדי להימלט מהשלג השורר בחוץ. במהרה מגלה הגנב שהממלכה נמצאת בסכנה, ושלו הכוח להחליט את גורלה. מכשפה מרושעת מהעבר הרחוק שואפת לנקום באהובה לשעבר בכך שתמיט חרון על הממלכה כולה, בני המלוכה, האח והאחות, רבים ביניהם בקשר לכס המלוכה ושואפים להרוס זה את זה. על אורגנוולאד מוטל לבחור אילו כוחות לשרת ולמי לעזור.

==מבנה הספר==
הספר מכיל 776 קטעים בהם עובר הקורא על פי בחירתו, כל קטע מוביל לקטע נוסף או למספר קטעים המציגים בחירה לקורא, אשר בוחר עבור הגיבור הראשי את אופן פעולתו. השינויים בדמות הגיבור כגון מצב פיזי או כמות ניסיון שנרכש, וכן הציוד שאוסף הגיבור במהלך ההרפתקה נרשמים בדף דמות המיוחד לשם כך ועל הקורא לעדכן אותו. נוסף על כך בקטעים חשובים לעלילה מתבקש הקורא לסמן "חותמת" במספר כלשהו. חותמות אלה, במספר 1 עד 77, מטרתן לעקוב אחר העלילה. הקטע אליו יופנה השחקן ייקבע לעיתים לפי החותמות המסומנות אצלו. סימון חותמות אלו גורם לכך שבחירת המהלכים של הקורא תשפיע על מהלך העלילה באופן הגיוני.

== קישורים חיצוניים==
*[http://tactica-games.co.il/prism/ אתר הספר]
*[https://web.archive.org/web/20150801221626/http://nekudapsik.net/ "נקודה פסיק"] - אתר שדסי אלבר כותבת בו 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:ספרי 2006
קטגוריה:ספרי משחק
מערכת העצבים הפאראסימפתטית

מערכת העצבים הפאראסימפתטית היא תת-מערכת של מערכת העצבים האוטונומית. היא אחראית לפעולות הרגעה ושימור כשהגוף נמצא במנוחה. בנוסף, אחראית על האטת פעולות גופניות בעת לחץ או מצבים מאיימים על מנת לאפשר לגוף להגיב כראוי. כמו כן, היא מעכבת את פעולות התת-מערכת המנוגדת לה - מערכת העצבים הסימפתטית.

על מנת לבצע את תפקידיה השונים המערכת עושה שימוש בקבוצת עצבים המשחררים מוליך עצבי בשם אצטילכולין.

==ראו גם==
* מערכת העצבים ההיקפית

==לקריאה נוספת==
קרול הווארד, מסע שלא ייאמן, הד ארצי 2000.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מערכת העצבים האוטונומית
טרנסלוקציה רוברטסונית

טרנסלוקציה רוברטסונית (באנגלית: Robertsonian translocation) היא צורה שכיחה של ארגון מחדש כרומוזומלי שמתרחש עם שני כרומוזומים אקרוצנטריים (אשר בהם הצנטרומר מצוי מאוד קרוב לקצה הכרומוזום) שמתאחדים לכרומוזום אחד ובכך עושים את האורגניזם הנושא אותו שונה מרוב הקריוטיפ של אותו המין ברוב המקרים (ידוע על מין אחד של חדף ארך-זנב שאוכלוסיות בו שונות במספר הכרומוזומים שבהן). היא אחת הסיבות לאנאפלואידיה בעולם החי. הטרנסלוקציה קרויה על שם גנטיקאי החרקים האמריקאי ו. ר. ב. רוברטסון, אשר תיאר אותה לראשונה בחגבים ב-1916.

טרנסלוקציה זו נקראת גם "טרנסלוקציה של זרוע-שלמה" (בתרגום חופשי) וטרנסלוקצית איחוי צנטרי. היא נכנסת לקטגוריית הטרנסלוקציות הכרומוזומליות. 

טרנסלוקציה רוברטסונית היא טרנסלוקציה לא הדדית בה שני כרומוזומים אקרוצנטרים הומולוגיים או לא הומולוגיים נשברים בצנטרומרים שלהם, ולאחריה הזרועות הארוכות מתחברות דרך צנטרומר אחד. גם הזרועות הקצרות מתחברות ליצירת התוצר המשלים, אשר לרוב מכיל גנים לא חיוניים ובדרך כלל אובד תוך מספר חלוקות תא. 

בבני אדם, כאשר בטרנסלוקציה רוברטסונית מתחברות הזרועות הארוכות של כרומוזום 21 עם 14 (או 15), הנשא ההטרוזיגוט הוא נורמל-פנוטיפית (כלומר ביטוי התכונות נורמלי) כיוון שלא חל איבוד של המידע הגנטי ויש שני עותקים של כל הכרומוזומים והגנים החיוניים, וזאת למרות שמספר הכרומוזומים הכללי הופחת באחד ל-2n-1 במקום 2n הנורמלי.

לאדם בעל טרנסלוקציה רוברטסונית אחת יהיו 45 כרומוזומים ולא יופיעו בעיות בריאותיות כיוון שאין איבוד של חומר גנטי, אם שני הורים עם 45 כרומוזומים מולידים ילדים הם יכולים להיות בעלי 44 כרומוזומים אך בעיות גנטיות עלולות להופיע בצאצאיו במידה וירשו כרומוזום בעל מידע גנטי עודף או חסר.

טרנסלוקציה רוברטסונית היא הסוג הנפוץ ביותר של שינויי כרומוזומים שמתרחשים אצל בני אדם: אחד מכל 1000 בני אדם נולד עם טרנסלוקציה רוברטסונית.. היא אפשרית בחמישה זוגות כרומוזומים הומניים והם - 13, 14, 15, 21 ו-22. טרנסלוקציות רוברטסוניות הכי תדירות הן בין כרומוזומים 13 ו14, כרומוזומים 14 ו21, כרומוזומים 14 ו15.

==חשיבותה למין האנושי==
[[קריוטיפ של תסמונת דאון עם טרנסלוקציה]]

טרנסלוקציה רוברטסונית היא התהליך שיצר כרומוזום 2 האנושית (ושנשארה כשני כרומוזומים של שימפנזות מס' 12 ו-13) שהפריד את המין שלנו משאר מיני הומינואידים שלא מסוג אדם לפני בין 4.5 ל-2.5 מיליוני שנים..

טרנסלוקציה רוברטסונית מאוזנת לא גורמת להוספת או הפחתת החומר הגנטי או לבעיות בריאותיות. בצורתה הלא מאוזנת, היא גורמת לחסרים או תוספות מסוגים שונים במהלך מיוזה ובמקרה של טריזומיות היא גורמת לכך שיהיו בתא שלושה עותקים של הזרוע הארוכה של כרומוזום. אם עובר אדם שעבר אותה לא הופל טבעית גורם לטריזומיה 13 (תסמונת פטאו) או טריזומיה 21 (תסמונת דאון) (2.5-4% של כלל הופעות התסמונת), מונוזומיות, טריזומיות וטטראזומיות אחרות. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציטוגנטיקה
קטגוריה:תא

de:Translokation (Genetik)#Robertson-Translokation (Zentrische Fusion)
קשת ארוכה

קשת ארוכה (באנגלית: Longbow; נקראת גם קשת אנגלית ארוכה או קשת וולשית ארוכה) היא קשת שמקורה בווילס שבבריטניה.
קשת ארוכה.

הקשת שאורכה נע בין 1.8 ל-2 מטרים הייתה יוצאת דופן מבחינת מידותיה ומכאן נגזר שמה. גודלה של הקשת הביא לכך שנדרש כח רב על מנת להפעילה.

השימוש בקשת נחשב על פי רוב לעיסוק לא ראוי לאצילים ולכן השימוש בו היה נפוץ בעיקר בקרב האיכרים. במלחמת מאה השנים בין צרפת לאנגליה הטילה הקשת הארוכה את חיתתה על הצרפתים. הטווח הארוך שלה גרם לאבדות רבות בקרב האבירים הצרפתים. הקשת המוצלבת, אשר שימשה את הצרפתים לא יכלה להתחרות בטווח העדיף של הקשת הארוכה. הניצחונות של האנגלים בקרבות פואטיה, אז'נקור וקרסי הושגו בעיקר בזכות השימוש היעיל של הצבא האנגלי בקשת הארוכה.

הפעלה מיומנת של הקשת הארוכה דרשה אימון רב. לפיכך הוצאו צווים באנגליה שהוציאו את משחקי הכדורגל והגולף מחוץ לחוק וזאת על-מנת שהאיכרים יקדישו את כל זמנם הפנוי לאימוני קשתות.

רבים סוברים כי לקשת הארוכה היה טווח הירי הגדול ביותר אולם הקשת המורכבת הייתה חזקה יותר. הטווח המקסימלי הממוצע המיוחס לקשת הארוכה נע בין 240 ל-270 מטר. הטווח המקסימלי הממוצע המיוחס לקשת הטורקית ולקשת המונגולית נע בין 320 ל-340 מטר. בחצים מיוחדים המיועדים לירי למרחק (Flight Arrows) הושגו טווחים העולים על 600 מטר. הטווח הארוך ביותר המתועד הושג על ידי קשת מורכבת טורקית והגיע ל-888 מטר.

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.futurelearn.com/courses/agincourt/1/steps/53696 Examining an English longbow]
</div>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קשתות
רונדל (שירה)

רונדל (בצרפתית: Rondel) הוא מבנה של פואמה שהתפתח בצרפת בין סוף המאה ה-13 ל-15.

זהו שיר בן 14 או 13, שורות ששתי השורות הראשונות (ובמקרים נדירים השורה הראשונה) של הבית הראשון חוזרות על עצמן כשורות האחרונות בכל הבתים. בנוסף לחזרה הוא בנוי גם על חריזה, במודל של A ו-B.

לדוגמה: 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שירה

קטגוריה:סוגות שיריות
רק כלבים רצים חופשי

רק כלבים רצים חופשי הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של ארנון צדוק, שיצא לאקרנים בשנת 2007. התסריט נכתב כ-25 שנים לפני יצירת הסרט בידי אסי דיין, ועובד על ידי ארנון צדוק.

המשפט "במקום בו אני חי, רק כלבים רצים חופשי" פותח את הסרט.

==תקציר העלילה==
אוּרי (ליאור אשכנזי) הוא עורך דין תל אביבי מצליח אשר נקרא במפתיע למילואים כקצין ביחידה מובחרת על מנת לקחת חלק בלחימה ביהודה ושומרון. במהלך הפעילות, לאחר שנהרגים שלושה מאנשי היחידה, יורה מפקדה היחידה וחברו הטוב, נדב (יפתח קליין), בשני מחבלים שנכנעו ובילד פלשתינאי. בעוד אורי נדרש להעיד במשפט כנגד חברו, אשתו של אורי, תלמה (איילת זורר), עובדת סוציאלית המנסה לסייע למשפחת סיטון (נטע גרטי ויגאל עדיקא), עוברת אונס אלים על ידי חבורת עבריינים, ומתאבדת. אורי מחליט לנקום את מותה.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקנ/ית !! דמות
|-
| ליאור אשכנזי || אורי בלום
|- 
| איילת זורר || תלמה בלום
|- 
| נטע גרטי || עמליה סיטון
|- 
| אלון אבוטבול || חיים נוימן
|- 
| יגאל עדיקא || אלי סיטון
|- 
| יפתח קליין || נדב שדמי
|- 
| מתי סרי || כרמי
|- 
| אליענה בקייר || שרה
|-
|פיני קידרון
|יונס
|-
|איטן גרינברג
|ששת 
|-
|שירי ארצי
|בחורה בבית משפט
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070312202157/http://www.filmfund.org.il/page.aspx?section=625&mode=movie&itemid=1940 "רק כלבים רצים חופשי"] באתר קרן הקולנוע הישראלי
* 

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2007
תחנת צ'רינג קרוס

תחנת הרכבת צ'רינג קרוס (באנגלית: Charing Cross railway station) היא תחנת רכבת במרכז העיר לונדון בירת אנגליה. התחנה היא אחת מ-17 התחנות המנוהלות על ידי חברת נטוורק רייל. הרכבות העוצרות בתחנה שייכות לחברות סאות'איסטרן וסאות'רן.

התחנה נמצאת באזור צ'רינג קרוס של לונדון, ונקראת, כשם האזור, על שם ה-12 והאחרון מבין צלבי אלינור, שהוצב בסמוך. חזית תחנת הרכבת פונה לרחוב הסטרנד, ואילו בחלקה הדרומי נמצא קצהו הדרומי של גשר הנגרפורד המשמש את הרכבות המגיעות לתחנה. מול החזית ניצב מונומנט הצלב של צ'רינג קרוס שהוא צריח בסגנון נאו גותי המייצג את נקודת המרכז המדויקת של לונדון.

בשעות השיא, יוצאות מהתחנה 35 רכבות מדי שעה.

== היסטוריה ==
קודם לבניית התחנה, עמד במקום זה שוק הנגרפורד. תחנת הרכבת הראשונה במיקום זה נבנתה על ידי חברת סאות' איסטרן רילוויי ונפתחה לציבור ב-11 בינואר 1864. התחנה תוכננה על ידי סר ג'ון הוקשו, בסגנון ויקטוריאני טיפוסי. גג התחנה היה בנוי כיפת ברזל שכיסתה את השטח שבו עמדו ששת הרציפים. שנה מאוחר יותר נפתח לציבור מלון צ'רינג קרוס, שתוכנן על ידי האדריכל אדוארד מידלטון בארי, ב-15 במאי 1865. המלון נבנה בסגנון הרנסאנס הצרפתי. לרגל פתיחת התחנה והמלון, הוצב בכיכר שבפתח המלון העתק של אחד מצלבי אלינור, הדומה לצלב שעמד במקום מאז המאה ה-13 ועד שנת 1647.

גג התחנה המקורי התמוטט ב-5 בדצמבר 1905. שישה אנשים נהרגו בתקרית (שני פועלים שעבדו על הגג באותה עת, מוכר ספרים, ושלושה הולכי רגל שהלכו בסמוך למבנה התחנה). מספר הנפגעים הקטן יחסית היה הודות לעובדה שההתמוטטות אירעה שלא בשעת העומס, ובשל כך שהגג התמוטט באיטיות, דבר שאיפשר לעומדים על רציפי התחנה לברוח ממנה בטרם התמוטט הגג. בעת תחילת העבודות להסרת חלקי הגג שלא התמוטטו, ואשר היו בסכנת התמוטטות, הוצבו פיגומי עץ מעל התחנה. במקום מבנה הגג האלגנטי בעל הכיפה הגדולה, נבנה ב-1906 גג ברזל פשוט.

התחנה והמלון ניזוקו על ידי הפצצות מטוסי הלופטוופה במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה ושוקמו לאחריה.

בשנת 1990 הוחלף גג התחנה הפשוט בצורתו, במבנה משרדים ומרכז קניות רחב-היקף. מבנה זה נבנה בסגנון פוסט-מודרני, בתכנונו של האדריכל טרי פארל, ומרמז בצורתו על תחנות הרכבת של המאה ה-19.
חזית התחנה במאה ה-19
התחנה וגשר הרכבת שבדרומה

== רכבת תחתית ==
מתחת לשטח התחנה מצויות שתי תחנות של הרכבת התחתית של לונדון המשמשות אותה - תחנת הרכבת התחתית צ'רינג קרוס ותחנת הרכבת התחתית אמבנקמנט.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.networkrail.co.uk/aspx/795.aspx מידע על התחנה] באתר נטוורק רייל

צ'רינג קרוס
קטגוריה:וסטמינסטר: תחבורה
קטגוריה:תחנות רכבת בניהול נטוורק רייל