OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
זוראן מילנוביץ'

זוראן מילנוביץ (בקרואטית: Zoran Milanović; נולד ב-30 באוקטובר 1966, זאגרב) הוא פוליטיקאי קרואטי, החל מ-2 ביוני 2007 יושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קרואטיה, ראש ממשלת קרואטיה מ-23 בדצמבר 2011 ועד 22 בינואר 2016. במהלך כהונתו, עמד בראש קואליציה של שמאל-מרכז. נשיא קרואטיה החל מ-19 בפברואר 2020.

== ביוגרפיה ==
===שנותיו המוקדמות===
זוראן מילנוביץ' נולד בזאגרב כבנם של סטיפה וגינה מילנוביץ', שמוצאם מן העיר סין מדרום קרואטיה.
הוא גדל בשכונות "טרנייה" (Tnje) ואחר כך "צ'רנומרץ" (Črnomerec) בבירת קרואטיה. למד בבית הספר התיכון "Centar za upravu i pravosuđe (מרכז למנהל ולמשפט), הנקרא בימינו הגימנסיה 1.

בפקולטה במשפטים בזאגרב הצטיין בלימודיו וזכה פעם לפרס הרקטור.

אחרי סיום לימודי משפטים באוניברסיטת זאגרב בשנת 1986, מילנוביץ', עבד כמתמחה בבית הדין למסחר של קרואטיה ובשנת 1993 במשרד החוץ של ארצו. כעבור שנה נשלח לנגורנו קרבאך כחבר במשלחת שליחים מטעם האו"ם.

בשנת 1996 התמנה ליועץ של המשלחת הקרואטית באיגוד האירופי ובנאט"ו בבריסל. אחרי סיום תפקידו שה חזר למשרד החוץ הקרואטי.

בשנת 1998 סיים השתלמות במשפט אירופי בבריסל.

===כניסתו לפוליטיקה===
בשנת 1999 הצטרף מילנוביץ' למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של קרואטיה. אחרי ניצחון מפלגה זו בבחירות לפרלמנט בשנת 1999 הוא היה אחראי ליחסים עם נאט"ו וכעבור שלוש שנים, התמנה לסגן שר החוץ לצידו של השר טונינו פיצולה. עזב תפקיד זה אחרי הבחירות בשנת 2003.

ב-2004 נבחר לוועד הפועל של המפלגה והיה לזמן קצר דובר המפלגה, במקום גורדנה גרביץ'. נבחר בהמשך להיות מתאם לקראת הבחירות משנת 2007.

===בראשות המפלגה===
בבחירות הפרלמנטריות משנת 2007 נבחר כחבר בפרלמנט והיה ליושב ראש הסיעה הפרלמנטרית של המפלגה הסוציאל -דמוקרטית.
ב-2 ביוני 2007 באספה מיוחדת של המפלגה, בעקבות התפטרותו ב-11 באפריל של יושב ראש המפלגה, איביצה ראצ'אן, נבחר זוראן מילנוביץ' לראשות המפלגה הסוציאל, מול יריבים כמו ז'לקה אנטונוביץ', מילאן בנדיץ' וטונינו פיצולה.

בסיבוב השני של ההצבעות עמד מול אנטונוביץ'.

===הבחירות ב-2011===
ב-23 בנובמבר 2010 חתם מילנוביץ' הסכם עם "המפלגה העממית הקרואטית - הדמוקרטית הליברלים" (HNS-LD), עם "הדיאטה הדמוקרטית האיסטריאנית" (IDS) ועם המפלגה הקרואטית של הגמלאים (HSU), על מנת ליצור קואליציה פוליטית, הקרויה "הברית למען השינוי" (SZP) לקראת הבחירות ב-2011.

ב-15 ביולי 2011 ארבע המפלגות של SZP אימצו מצע משותף. הקואליציה נודעה בהמשך תחת הכינוי "קואליציית קוקוריקו" .בבחירות שהתקיימו ב-4 בדצמבר 2011 הברית זכתה ב-40% מהקולות וב-80 מושבים מתוך 151, מול יריבתה העיקרית, האיחוד הדמוקרטי הקרואטי HDZ של יאדרנקה קוסור.

===ראש ממשלה===
10 יום אחרי הניצחון בבחירות הוטל על מילנוביץ' על ידי הנשיא איבו יוסיפוביץ' להרכיב את הממשלה ה-12 של קרואטיה.

בנאומו בפרלמנט הכריז מילנוביץ' כי ממשלתו תדבק בתוכנית לחידוש הצמיחה הכלכלית, שהייתה רק 0.5% מתל"ג ב-2001, להעביר בפרלמנט קיצוצים נרחבים בתקציב ולהבטיח את הצלחת משאל העם על הצטרפות קרואטיה לאיחוד האירופי.

===חיים אישיים===
זוראן מילבנוביץ' נשוי משנת 1994 לסאנה לבית מוסיץ'. לזוג שני בנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת קרואטיה
קטגוריה:נשיאי קרואטיה
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1966
גירית אמריקאית

גירית אמריקאית (שם מדעי: Taxidea taxus) היא מין יחיד בסוגו ממשפחת הסמוריים החי באמריקה הצפונית ביערות ובערבות. אף על פי שהיא קרויה גירית היא שייכת לתת-משפחה נפרדת. היא קרובתה של הגירית הנכחדת כאמיטאטקסוס. מקור השם גירית הוא בגלל עיטורי הפנים שדומים לעיטורי הגירית המצויה.

== מאפיינים ==
נפוצה במערב ובמרכז ארצות הברית, צפון מקסיקו, מרכז קנדה ובאזורים מסוימים בדרום מערב קולומביה הבריטית.

אורך גופה בין 60 ל-75 ס"מ, והזכרים מעט גדולים מהנקבות, כאשר משקלם הממוצע הוא 9 ק"ג ושל נקבה כ-7 ק"ג. תת-המין הצפוני של הגירית האמריקאית, T. t. jeffersonii, מעט גדול מתת המינים הדרומיים.

מין זה הוא טורף, הניזון בין היתר מחולדי השק, סנאיים, חפרפרות, מרמיטות, נובחניות, פיקות וחולדות סוחרות.

== גלריה ==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
AmericanBadger.JPG
American Badger.jpg
Taxidea taxus (Point Reyes, 2007).jpg
Henry Vilas Zoo IMG 2383.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סמוריים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:פארק לאומי ילוסטון: בעלי חיים
קטגוריה:פאונה של המישורים הגדולים
קטגוריה:מקסיקו: יונקים
קטגוריה:יונקים: טורפי-על
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:יונקים משתמשי כלים
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1777
סטפנוס השלישי

סטפנוס השלישי (בלטינית: Stephanus III; נפטר ב-1 בפברואר 772) כיהן כאפיפיור בין השנים 768 ו-772.
== חייו ==
סטפנוס השלישי נולד בסביבות שנת 720 בסיציליה כבנו של אדם בשם אוליבוס (Olivus). הוא הגיע לרומא בתקופת כהונתו של האפיפיור גרגוריוס השלישי והוצב במנזר כריסוגונו הקדוש, שם הפך לנזיר בנדיקטיני. סטפנוס הוסמך ככומר בעת כהונת האפיפיור זכריה, ולאחר הסמכתו החליט האפיפיור כי סטפנוס ימשיך בעבודתו בארמון הלטראנו. סטפנוס התקדם בהדרגה למשרה בכירה בעת ששירת תחת האפיפיורים שאחרי זכריה - סטפנוס השני ופאולוס הראשון - והיה סמוך למיטת חוליו של פאולוס הראשון לפני מותו בסוף יוני 767, שעה שפלגים חזקים החלו בתמרוניהם כדי להבטיח את בחירתו של המועמד המועדף עליהם להחליפו.

במהלך ימי הביניים נחשב כקדוש של סיציליה ויום חגו נקבע ב-1 בפברואר. באותה תקופה תושבי סירקוזה ניסו לשכנע את הכס הקדוש להכיר רשמית בקדושתו של סטפנוס השלישי, אך ללא הצלחה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-8
קטגוריה:ילידי 720
קטגוריה:נפטרים ב-772
אח"י תנין (צוללת מסדרת גל)

אח"י תנין הייתה צוללת מסדרת גל, השנייה בסדרה שנבנתה באנגליה לפי תכנון גרמני על פי אפיון שהוכן בחיל הים הישראלי.

אח"י תנין בפיקודו של רס"ן דורון עמיר הגיעה לנמל חיפה ב-14 ביולי 1977. במהלך טקס חנוכתה התנגשה ברציף ונזקקה לתיקונים.

עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה נקרא דורון עמיר על ידי מפקד שייטת הצוללות, לפקד על אח"י תנין, שהייתה במבחנים לאחר שיפוץ ארוך. הוא הכשיר את הצוללת, ומסרה לפיקודו של חיים כפיר קופרט.

בתקיפת אי הארנבות ביוני 1984 השתתפה אח"י תנין במשימות של תצפית והכוונת כוחות.

אח"י תנין הוצאה משירות ב-2002.
==מפקדים==
{|border="1" align="center""| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed"
| colspan="6" |מפקדי הצוללת 
|-
|דרגה ושם ||תקופת הפיקוד|| פעילות לציון||תמונה
|-
|דורון עמיר || אוקטובר 1976 עד יולי 1977 |||-
|יגאל גולן|| יולי 1977 עד פברואר 1979|||-
|שאול חורב|| פברואר 1979 עד אפריל 1980|||-
| גיורא סער || אפריל 1980 עד ספטמבר 1981||||
|-
|חיים כפיר (קופרט)|| נובמבר 1982 עד יולי 1984|||-
|איתן שמחוני|| יולי 1984 עד יוני 1986||||
|-
|אייל בן ציון|| יוני 1986 עד נובמבר 1987|||-
|אורי דיסטניק|| דצמבר 1989 עד 1990|||-
|אבנר ארז|| ספטמבר 1990 יוני 1993|||-
|יהונתן ורט|| יוני 1993 עד אוגוסט 1994|||-
| רונן קלר|| אוגוסט 1994 מאי 1995|||-
|יהונתן ורט|| ינואר 1997 עד ינואר 1998|||-
|גיל אגינסקי|| ינואר 1998 עד אוקטובר 1999|||-
|חן טל|| אוקטובר 1999 עד דצמבר 2000 ||||
|-
|דורון לוין|| דצמבר 2000 עד פברואר 2002||||
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==ביאורים==

==הערות שוליים==

תנין
קטגוריה:תנינאים בתרבות
גאורגי צ'יצ'רין

גאורגי ואסילייביץ' צ'יצ'רין (ברוסית: Георгий Васильевич Чичерин (12 בנובמבר (הלוח היוליאני, 24 בנובמבר לפי הלוח הגרגוריאני) 1872 - 7 ביולי 1936) היה דיפלומט רוסי 
וסובייטי, שר החוץ של ברית המועצות בשנות ה-20 של המאה ה-20.

גאורגי צ'יצ'רין נולד באחוזה משפחתית במחוז טמבוב למשפחה אצילה. אימו הייתה ממשפחת גרמנים-בלטים וקרובי משפחתה רבים היו דיפלומטים. המשפחה הייתה דתייה מאוד.

בשנים 1891-1896 צ'יצ'רין למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג בפקולטה לפילוסופיה והיסטוריה. בשנת 1897 הוא החל לעבוד במשרד החוץ הרוסי, בו עבד גם אביו.

צ'יצ'רין מאוד אהב מוזיקה ותרם רבות להכרת יצירות של ריכרד וגנר ופרידריך ניטשה ורוסיה. בשנת 1904 הוא התקרב למנשביקים ונסע לגרמניה למרות שבאופן רשמי היה בשרות משרד החוץ.

בשנת 1905 צ'יצ'רין הצטרף באופן רשמי למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית. הוא היה פעיל במנגנון המפלגתי ובשנת 1907 השתתף בוועידת המפלגה בלונדון. בשנת 1907 הוא נעצר בברלין עקב שימוש בדרכון מזויף. בסופו של דבר הוא הועבר לצרפת.

לקראת תחילת מלחמת העולם הראשונה צ'יצ'רין עבר ללונדון. צ'יצ'רין נבחר ליושב ראש הוועדה לעזרה למהפכנים העצורים בכלא הרוסי. בראשות צ'יצ'רין הארגון הפך להיות למוסד תעמולה נגד מדיניות השלטון הרוסי.

לאחר מהפכת פברואר צ'יצ'רין ארגן מעבר מהפכנים גולים לרוסיה. ב-22 באוגוסט 1917 הוא נעצר בשל תעמולה נגד גיוס לצבא האנגלי,<ref>יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 269</ref> אך שוחרר תוך זמן קצר. בינואר 1918 הוא חזר לרוסיה הסובייטית ומונה לסגן שר החוץ לב טרוצקי.

==בשרות משרד החוץ הסובייטי==
במרץ 1918 צ'יצ'רין היה בין חותמי הסכם ברסט-ליטובסק. לאחר שטרוצקי עזב את תפקיד שר החוץ, צ'יצ'רין מונה לממלא מקום ומ-30 במאי 1918 לקומיסר עממי לענייני חוץ. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1930.

ולדימיר לנין העריך את פועלו של צ'יצ'רין ותיאר אותו כ"בן אדם מוכשר, בעל ידע רב אך ללא יכולות ניהול".
 
צ'יצ'רין פעל רבות להוצאת המדינה מהבידוד הדיפלומטי. בשנת 1921 הוא הצליח להביא לחתימת הסכמים עם טורקיה, אפגניסטן ואיראן. בשנת 1922 הוא היה בראש המשלחת הסובייטית בוועידת ג'נובה במהלך חתם על הסכם רפאלו עם גרמניה. בשנת 1923 הוא עמד בראש המשלחת הסובייטית בוועידת לוזאן בה הוחלט על הסדרי מיצרים בין הים התיכון לבין הים השחור.

צ'יצ'רין היה ביחסים מתוחים עם סגנו מקסים ליטבינוב. כל עובדי משרד החוץ הסובייטי היו מעורבים במאבק בין שני האנשים.

בשנת 1928 צ'יצ'רין חלה ולמעשה ניהול המשרד עבר לסגנו. בשנת 1930 הוא הוצא לגמלאות באופן רשמי.

בשנת 1936 הוא נפטר והוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה. לאחר פטירתו, בתקופת סטלין פעולותיו של צ'יצ'רין בראש משרד החוץ לא הוזכרו כלל. בשנת 1988 צולם סרט קולנוע שהוקדש לתיאור פעילותו במשרד החוץ.

== ראו גם ==

* יחסי החוץ של ברית המועצות

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיפלומטים סובייטים
קטגוריה:שרי החוץ של ברית המועצות
קטגוריה:מהפכנים רוסים
קטגוריה:מנשביקים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1872
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1872
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1936
קטגוריה:אצולה להט"בים
ויליאם נפייר, לורד נפייר התשיעי

ויליאם נֶפְּייר, לורד נפייר ה-9 (באנגלית: William Napier, 9th Lord Napier; ) היה קצין בצי המלכותי הבריטי, מדינאי ודיפלומט.

== שנותיו הראשונות ==
ויליאם נפייר היה בנו של פרנסיס נפייר, לורד נפייר ה-8 (1758-1823). הוא שירת כפרח קצונה בקרב טרפלגר וכלפטננט תחת פיקודו של תומאס קוקריין, ארל דָנדוֹלֶנד ה-10.

==קורותיו כמדינאי ודיפלומט==
האנדרטה לזכרו של נפייר, הונג קונג
מ-1824 עד 1832 שימש נפייר, מתוקף היותו פיר סקוטי, נציג נבחר של סקוטלנד בבית הלורדים הבריטי. 

בדצמבר 1833, עם פקיעת המונופול של חברת הודו המזרחית הבריטית על המסחר עם המזרח הרחוק, מונה לורד נפייר על ידי לורד פלמרסטון, שר החוץ וידיד של משפחת נפייר, למפקח הראשי הראשון על המסחר הבריטי בקנטון (כיום גואנגג'ואו), בסין. הוא הגיע למקאו ב-15 ביולי 1834 ולקנטון עשרה ימים לאחר מכן, כשמשימתו להרחיב את היקף הסחר הבריטי מאזור החוף אל עומקה של סין. נפייר, שהיה חסר את הניסיון הדיפלומטי והמסחרי הדרוש, לא הצליח להשיג את המטרה.

נסיונותיו להסדיר פגישה עם המשנה לקיסר בקנטון לא צלחו, ובשל התנהלותו וחוסר ניסיונו הדיפלומטי נוצר נתק תקשורת מוחלט בינו לבין הממשל הסיני. נפייר, נחוש להשיג את מטרתו ויהי מה, החליט להשתמש בכוח, ושלח את ספינות המלחמה "אנדרומקי" (Andromache) ו"אימוג'ין" (Imogene) אל מעגן וואמפואה (Whampoa) תוך הפרה מפורשת של צו המשנה לקיסר סין לוּ. כשניסו הספינות לפרוץ בעד הביצורים המגנים על מצר בוקה טיגריס, בשפך נהר הפנינים, נורתה עליהם אש תותחים מן החוף. הלחימה נמשכה תוך אבדות בשני הצדדים אך ללא הכרעה, ונפייר, שחלה בטיפוס, שב בסופו של דבר בספטמבר אל מקאו, שם מת ממחלתו ב-11 באוקטובר. הוא נקבר במקאו, אך לאחר זמן הועברה גופתו ונקברה מחדש באטריק שבסקוטלנד. לאחר מותו הציבה ממשלת בריטניה אנדרטה לזכרו בחזית בניין המכס במקאו. עמוד הזיכרון אבד לזמן מה, ומשנמצא הועבר אל בית הקברות של הונג קונג ואחר כך למוזיאון להיסטוריה של הונג קונג, שם הוא מצוי כיום. 

לורד נפייר נישא לאליזבת קוקריין-ג'ונסטון (1795-1883), בתו של אנדרו קוקריין-ג'ונסטון, ב-1816. לשניים נולדו שני בנים וחמש בנות. בנו הבכור, פרנסיס נפייר, הצטרף גם הוא לשירות הדיפלומטי והקולוניאלי ומילא בהם תפקידים בכירים ביותר. 

נפייר היה הראשון שהציע לקבוע נוכחות בריטית בהונג קונג, שבימיו הייתה עדיין אוסף של כפרי דייגים קטנים.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Frank Welsh, Maya Rao (Editor): A Borrowed Place: The History of Hong Kong. Hong Kong, 1996.
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קציני הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:דיפלומטים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1786
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1834
פולינה אסטחובה

פולינה אסטחובה (ברוסית: Полина Григорьевна Астахова; 30 באוקטובר 1936 דניפרופטרובסק - 5 באוגוסט 2005, קייב) הייתה מתעמלת סובייטית. אלופה אולימפית (מלבורן 1956 ורומא 1960 וטוקיו 1964), בעלת 10 מדליות, מהן 5 מדליות זהב ואלופת עולם (מוסקבה 1958, פראג 1962 ודורטמונד 1966).

== ביוגרפיה ==
פולינה אסטחובה נולדה בדנייפרופטרובסק (אז בתחומי ברית המועצות). בגיל 13 המשפחה עברה לדונצק ופולינה החלה להתאמן. כבר בשנת 1954 היא השתתפה באליפות ברית המועצות ובשנת 1956 נכללה בנבחרת ברית המועצות.

אסטחובה השתתפה ב-3 אולימפיאדות והייתה חברה בנבחרת ברית המועצות במשך שנות ה-60. בשנת 1972 היא סיימה את הקריירה הספורטיבית והייתה מאמנת של המתעמלות האוקראיניות. 

לאחר התפרקות ברית המועצות אסטחובה לא הצליחה למצוא את עצמה באוקראינה העצמאית. היא אף נאלצה למכור את המדליות שלה כדי לשרוד. בשנים אחרונות היא הייתה מקבלת תמיכה מקרן עזרה לספורטאים וותיקים.

===מדליית זהב באליפות===
באליפות העולם בהתעמלות אסטחובה הייתה זוכה באליפויות קבוצתיות ומדליית זהב במקצוע החזק שלה - מקבילים מדורגים.

===מדליית זהב אולימפית===
באולימפיאדת מלבורן (1956) היא זכתה ב-2 מדליות, היא הייתה הצעירה בין המתעמלות בנבחרת. באולימפיאדת רומא אסטחובה הייתה בין החזקות בנבחרת והייתה מובילה בתחרות קרב רב אישית. אומנם במכשיר ה-7 היא נפלה מהקורה וכתוצאה מכך לא יכלה להתברג לזוכות במדליות. למרות שהיא זכתה באולימפיאדה זו במספר מדליות, אסטחובה ראתה בהשתתפותה החמצה ואף שקלה להפסיק השתתפות בתחרויות רשמיות.

היא בכל זאת המשיכה בקריירה לאחר הפסקה של שנה ונכללה בנבחרת שנסע לאולימפיאדת טוקיו בה אסטחובה זכתה במספר מדליות נוספות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלופות אולימפיות: קרב-רב
קטגוריה:אלופות אולימפיות: מקבילים מדורגים
קטגוריה:אלופות עולם בהתעמלות
קטגוריה:מתעמלות באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:מתעמלות באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:מתעמלות באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: התעמלות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית סובייטיות: התעמלות
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית סובייטיות: התעמלות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין באיקובה
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1936
קטגוריה:רוסיות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2005
Rapture of the Deep

Rapture of the Deep (התלהבות של המעמקים) הוא אלבומה השמונה עשר של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שהוקלט בין מרץ ליוני, ויצא לאור בנובמבר 2005.

האלבום קיבל ביקורות חיוביות מאוד. מגזין הרולינג סטון העניק לו 4.5 כוכבים מתוך 5. אתר Allmusic העניק לאלבום 3.5 כוכבים מתוך 5, וציין כי "האלבום ממשיך את האיכות שהציגה כבר באלבום הקודם Bananas, שהיה נפלא באופן מפתיע".

האלבום הגיע למקום 43 במצעד הבילבורד האמריקאי.

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו על ידי איאן גילן, רוג'ר גלובר, דון איירי, איאן פייס וסטיב מורס

השיר "MTV" התווסף למהדורת ההופעה המיוחדת שיצאה בשנת 2006; כמו כן, במהדורה זו, אורכם של חלק מהשירים שונה.

==מבצעים==
*איאן גילן - שירה
*רוג'ר גלובר - גיטרה בס
*דון איירי - קלידים
*סטיב מורס - גיטרה
*איאן פייס - תופים

==קישורים חיצוניים==

[http://www.allmusic.com/album/rapture-of-the-deep-mw0000703026 האלבום באתר Allmusic]

קטגוריה:אלבומי דיפ פרפל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
Now What?!

Now What?! (עכשיו מה?!) הוא אלבומה התשעה עשר של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור באפריל 2013.

מהאלבום יצא לאורו שני סינגלים "Hell to Pay" ו-"All the Time in the World". שני שירים מהאלבום הוקדשו לזכר החבר המייסד של הלהקה ג'ון לורד שמת ביולי 2012 - "Uncommon Man" ו-"Above and Beyond".

באותה שנה גם השיקה הלהקה אתר אינטרנט ובו עדכונים וחדשות לגבי האלבום.

האלבום המשיך את האיכות הבלתי מתפשרת שהציגה הלהקה בשני אלבומיה הקודמים, וקיבל ביקורות חיוביות רבות. אתר Allmusic העניק לאלבום 4 כוכבים מתוך 5.

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו על ידי איאן גילן, רוג'ר גלובר, דון איירי, איאן פייס סטיב מורס ובוב אזרין, פרט לשיר "It'll Be Me" שנכתב על ידי ג'ק קלמנט

==מבצעים==
*איאן גילן - שירה
*רוג'ר גלובר - גיטרה בס
*דון איירי - קלידים
*סטיב מורס - גיטרה
*איאן פייס - תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי דיפ פרפל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
מחלבות יטבתה

קו יצור שוקו במחלבות יטבתה
מחלבת יטבתה הוא שמה של מחלבה בבעלות שטראוס וקיבוץ יטבתה המשווקת מוצרי חלב שונים.

==היסטוריה==
מחלבת יטבתה הוקמה בשנת 1962 על ידי אנשי הקיבוץ ובראשם משה הס מקיבוץ חולדה ששימש כמלווה למשק ביטבתה. בשנותיה הראשונות של המחלבה היצור עמד על בין 500–800 אלף ליטר חלב בשנה וייצור שמנת.

בתחילת שנות השישים פתח חבר הקיבוץ, אריה הורביץ, קיוסק קטן על אם הדרך, להרוות את צמאונם של הנוסעים לאילת, בפרט במוצרי המחלבה של הקיבוץ. קיוסק זה התפתח במהלך השנים למסעדה.

בשנת 1997, נרכשה כ-50 אחוז מהבעלות על המחלבה על ידי מחלבות שטראוס, שהשקיעו בהמשך פיתוחה, כמחלבה שמשלימה את קו המוצרים של שטראוס.

בשנת 2010, ועדת פרס מפעל חיים בתעשייה מטעם איגוד תעשיות המזון, בחרה להעניק לינון יניר מנכ"ל מחלבת יטבתה את הפרס, לרגל מאה שנה לתנועה הקיבוצית, ועל תרומתה של מחלבת יטבתה לקידום תעשיית המזון בישראל.

{| align=center
<div style="text-align: center;">סמלילי המחלבה לאורך השנים</div>
|<gallery heights="130px" widths="130px" perrow="6">
קובץ:סמליל מחלבת יטבתה 1998.svg|סמליל המחלבה מ-1998 עד 2007
קובץ:סמליל מחלבת יטבתה 2007.svg|סמליל המחלבה מ-2007 עד 2013
קובץ:סמליל מחלבת יטבתה 2013.svg|סמליל המחלבה מ-2013 עד 2022
 </gallery>
|}
==ראו גם==
* יטבתה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130603190920/http://www.yotvata.org.il/Dairy.html אודות המחלבה באתר] קיבוץ יטבתה
* 
* [https://web.archive.org/web/20120715064553/http://www.strauss-group.com/he/pr/NewsPRHebrew/50--/ מחלבת יטבתה מציינת 50 שנה להיווסדה: לציון האירוע משיקה יטבתה לוגו חגיגי, קמפיין תדמית, ופעילות אינטרנטית] באתר שטראוס גרופ
* 
* 
* יוסי מלול, [https://kenes-media.com/הרפת-והחלב/כל-החיים-ברפת/ כל החיים ברפת], 29 במאי 2022

==הערות שוליים==

קטגוריה:שטראוס גרופ
יטבתה
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:יטבתה
ערוץ החדשות היהודי

ערוץ החדשות היהודי (באנגלית: Jewish News One או JN1) היה ערוץ טלוויזיה בינלאומי שעסק בחדשות העולם היהודי בתפוצות ובמדינת ישראל.

==היסטוריה==
הערוץ הוקם על מנת לתת ליהודי העולם אפשרות ליהנות ממדיה שקשורה ליהודים ולא עוסקת בנושאים אחרים. הערוץ הציג עצמו כמוסד ללא כוונת רווח, כערוץ חופשי, ללא קשר למדינה או ממשלה מסוימת וללא אג'נדה פוליטית. התורם העיקרי למימון הערוץ היה האוליגרך איגור קולומויסקי, יחד עם האוליגרך ודים רבינוביץ'. מנהל הערוץ היה בנו של ודים רבינוביץ', אולג רבינוביץ'.

הערוץ החל לשדר ב-21 בספטמבר 2011.

הערוץ שידר מבזק חדשות כל חצי שעה ומשלב תוכניות בנושאי יהדות. הוא פעל ממשרדים במגדל משה אביב ברמת גן, וממשרדים בקייב באוקראינה.

הערוץ סיים את שידוריו ונסגר במאי 2014, לאחר שפיטר את כל העובדים בישראל. 
הערוץ המשיך לפעול באוקראינה, תחת שם חדש, "UN1", והחל להתמקד בחדשות פנים-אוקראיניות.

== שפות שידור ==
בזמן פעילותו, ניתן היה לקלוט את הערוץ בשפות שונות : אנגלית, רוסית, אוקראינית, צרפתית, ספרדית וערבית.

== ראו גם ==
* i24news

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערוצי חדשות
קטגוריה:עיתונות יהודית
זאב בן אריה (שגריר)

זאב בן-אריה (נולד ב-30 באוקטובר 1945) הוא דיפלומט ישראלי. כיהן כשגריר ישראל בבלארוס.

==ביוגרפיה==
בן-אריה נולד בעיר חרקוב שבאוקראינה בשם ולדימיר פלנצ'יק. למד באוניברסיטת חרקוב ולאחר סיום לימודיו בשנת 1971 עלה לישראל. בשנת 1972 החל לעבוד בקול ישראל ושנים רבות היה מנהל מחלקת החדשות בשפה הרוסית. היה מחברי מערכת העיתון בשפה הרוסית "ורמיה" שיצא לאור בישראל בשנות ה-90.

בתחילת שנות ה-90 הצטרף לשירות החוץ של ישראל. תחילה עבד בתפקידים שונים בשגרירויות ישראל בקייב, מינסק ומוסקבה. באוגוסט 2004 מונה לשגריר ישראל בבלארוס, תפקיד אותו מילא עד לשנת 2009. בסוף 2009 התמנה לשגריר בלטביה ושגריר לא תושב בליטא. לאחר מכן היה תקופה קצרה יועצו של שר החוץ אביגדור ליברמן עד שנאלץ לפרוש בעקבות החשדות נגדו.

בן-אריה, הדובר כמה שפות, עוסק בספרות ותרגם כמה ספרים עבריים לרוסית.

===פרשת השגריר===
בשנת 2010 נחקר בן-אריה בחשד שבהיותו שגריר בבלארוס עדכן את חבר הכנסת אביגדור ליברמן אודות בקשה לסיוע בחקירות בעניינו אותה התבקש להעביר ממשרד המשפטים הישראלי לרשויות החוק בבלארוס. על פי החשד, עובדה זו סייעה לו לקבל את תפקיד השגריר בריגה. הפרשה זכתה לכינוי "פרשת השגריר".

בשנת 2012 הורשע בן-אריה בבית משפט במסגרת עסקת טיעון ונגזרו עליו 4 חודשי עבודות שירות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי ישראל בבלארוס
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חרקוב
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:אישי ציבור ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:מתרגמים מעברית לרוסית
קטגוריה:מורשעים בהסדר טיעון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
לאופולד גמלין

לאופולד גמלין (בגרמנית: Leopold Gmelin; 2 באוגוסט 1788 - 13 באפריל 1853) היה כימאי ורופא גרמני.

== ביוגרפיה ==
גמלין נולד ליוהאן פרידריך גמלין ב-1788. הוא למד רפואה וכימיה באוניברסיטאות גטינגן, טובינגן ווינה. בשנת 1813 החל להרצות על כימיה באוניברסיטת היידלברג.

כארבע שנים אחרי כן, הפך לפרופסור לכימיה ולרפואה. ב-1822, גילה את אשלגן הבלוטות כחול אלחוטן (Potassium ferricyanide). הוא כתב על הגילוי שלו בספר 'מדריך לכימיה' (בגרמנית; Handbuch der Chemie). בשנת 1827 גילה את הטאורין ביחד עם פרידריך טידמן. גמלין מת ב-1853 בהיידלברג. אחד מתלמידיו היה הכימאי פרידריך ולר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1788
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1853
ארתור לנק

ארתור לנק (נולד ב-10 בפברואר 1964) הוא דיפלומט ישראלי, בעבר שגריר ישראל באזרבייג'ן ובדרום אפריקה.

==ביוגרפיה==
לנק נולד בפטרסון במדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. עלה לישראל בשנת 1983. בשנים 1984–1986 שירת כחובש בצה"ל, והיה מדריך לעזרה ראשונה בבית ספר להכשרת קציני רפואה של צה"ל. לאחר מכן למד באוניברסיטה העברית וקיבל תואר במשפטים ותואר שני במשפט הבינלאומי.

לנק הצטרף בשנת 1994 לשירות החוץ של ישראל. תחילה הוצב בשגרירות הישראלית בניו דלהי, ולאחר מכן בלוס אנג'לס. היה מנהל המחלקה למשפט בינלאומי במשרד החוץ והיה שותף בצוות המשפטי שייצג את ישראל בבית הדין הבינלאומי בהאג בעניין גדר ההפרדה. הוא גם שירת בוועדת מזכ"ל האו"ם לבירור העובדות של פרשת המשט בשנים 2010–2011.

באפריל 2005 מונה לנק לשגריר הישראלי באזרבייג'ן, תפקיד בו כיהן עד לשנת 2009. בינואר 2013 הוחלט למנותו לשגריר ישראל בדרום אפריקה ושגריר לא תושב בלסוטו, סווזילנד ומאוריציוס<ref></ref>, שם כיהן עד שנת 2017.

לנק היה מרצה במכון הרצוג לחקר המזרח התיכון באוניברסיטת בן-גוריון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.shalom-magazine.com/Article.php?id=470604 ריאיון עם לנק], באתר SHALOM
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי ישראל באזרבייג'ן
קטגוריה:שגרירי ישראל באסוואטיני
קטגוריה:שגרירי ישראל בדרום אפריקה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
משחק דפדפן

משחק דפדפן הוא משחק מחשב אינטרנטי אליו ניגשים באמצעות דפדפן. משחקי דפדפן ממומשים בטכנולוגיות אינטרנט סטנדרטיות או בתוספות לדפדפן, כגון אדובי פלאש או Java. משחקים אלו כוללים בדרך כלל ממשק משתמש בטכנולוגיות צד לקוח הנתמכות בדפדפן, כגון HTML, ובטכנולוגיות צד-שרת על מנת לממש לוגיקה ותיאום בין מספר שחקנים. משחקי דפדפן הם ניידים וניתן לשחקם דרך מגוון מכשירים שונים, דפדפנים ומערכות הפעלה.

==מאפיינים==
משחקי דפדפן הם לעיתים קרובות חינמיים ואינם דורשים התקנת תוכנות על מחשב השחקן, מלבד הדפדפן וחיבור לאינטרנט. חלק ממשחקי הדפדפן הם מרובי משתתפים ובהם אינטראקציה בין מספר שחקנים. לרוב משחקי הדפדפן אינם מצריכים מחשב בעל יכולת עיבוד גרפית גבוהה.

לאחר 2010, משחקי דפדפן שנכתבו בפורמטים אחרים מלבד Flash נותרים פופולריים, כגון HTML5, WebGL ו-WebAssembly.

וב - 12.1.2021 הוסר הפלאש מכלל הדפדפנים באינטרנט (מלבד דפדפנים בודדים שמלכתחילה נועדו בשביל משחקי פלאש וכדומה) הפלאש נמחק היות שגרם לפריצות רחבות בקרב משתמשים ואתרים אשר השתמשו בו, מה שגרם לכ-90% ממשחקי הדפדפן הפופולריים לחדול מלתפעל. כתוצאה מכך אתרים דוגמת Friv שהתבססו על משחקי דפדפן מופעלים על ידי Flash נסגרו. בהמשך חלקם נפתחו מחדש תוך שימוש בטכנולוגיות אחרות.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:משחקי רשת
נוסחה אטומית

בהינתן שפה <math>\mathcal L</math>, נוסחה אטומית בשפה היא הפעלת אחד מבין סימני היחס על שמות העצם של השפה, כאשר כל שם עצם הוא שם משתנה או שם קבוע.

==נוסח רשמי==
תהי <math>\mathcal L </math> שפה. אם <math> r_1 \in \mathcal{R} </math> סימן יחס <math> k </math> מקומי, כאשר <math> \mathcal R </math> היא אוסף סימני היחס של השפה <math> \mathcal L </math>, אז <math> r_1 (\tau _1 , ... \tau_k) </math> כאשר <math> \forall _{1\leq i \leq k} \, : \, \, \tau_i \in {\mathcal C} \cup {\mathcal V} </math>, כאשר <math> \mathcal C </math> אלו שמות הקבועים של השפה <math>\mathcal L </math> ו-<math>\mathcal V </math> אלו שמות המשתנים שלה.

== תכונות ==
נוסחה אטומית אינה משתנה תחת ייחוס.

==הרחבת נוסחה אטומית==
הרחבה של נוסחה אטומית מתבצעת על ידי הוספת קשרים לוגיים וכמתים, ובכך אנו בעצם יכולים לבטא טענות יותר מסובכות מאשר הללו הבסיסיות אשר ניתנות לביטוי בידי הנוסחאות האטומיות בלבד. המושג המכליל את מושג הנוסחה האטומית במובן לעיל הוא מושג הנוסחה. 
 
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:לוגיקה
המשכיות (פסל)

"המשכיות" (1997) הוא פסל מאת האמן הישראלי מנשה קדישמן. הפסל, הניצב במכון ויצמן למדע, מציג דימוי של עצים העשויים מתשליל בלוחות מתכת.

הפסל "המשכיות" מורכב מחמישה לוחות פלדה נפרדים, בהם גזור תשליל (נגטיב) של עץ. הלוחות מונחים זה בתוך זה, כך שהם יוצרים מעין עץ תלת־ממדי. הפסל מהווה המשך לסדרת פסלי העצים שיצר קדישמן החל משנות השבעים של המאה ה-20, העוסקים ביחס שבין דימוי לרקע ובין תרבות לטבע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנשה קדישמן
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:מכון ויצמן למדע
קטגוריה:רחובות: תרבות
קבוע קירי

קבוע קירי הוא קבוע פיזיקלי מתחום האלקטרומגנטיות המקשר בין הסוספטיביליות המגנטית של החומר לבין הטמפרטורה שלו.
קבוע קירי, ביחידות SI, נתון ע"י: 

:::<math>C = \frac{\mu_B^2}{3 k_B}N g^2 J(J+1)</math>
כאשר: <math>N</math> הוא מספר האטומים, או המולקולות, המגנטים עבור יחידת נפח.
<math>g</math> הוא פקטור לנדה .<math>\mu_B</math> הוא המגנטון של בוהר ([J/T] 10<sup>-24</sup>×9.27400915)<math>J</math> הוא המספר הקוונטי של התנע הזוויתי <math>k_B</math> הוא קבוע בולצמן.

עבור מערכת מסדר שני עם מומנט מגנטי <math>\mu</math> מתקבל:
::::<math>C = \frac{1}{k_B}N \mu^2</math>
קבוע קירי מופיע בחוק קירי המקשר בין המגנטיזציה של חומר פאראמגנטי לבין השדה המגנטי המופעל עליו והטמפרטורה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קירי
קטגוריה:מכניקת הקוונטים
נוסחה (לוגיקה)

בהינתן שפה <math> \mathcal L </math>, נוסחה בשפה היא הפעלת אחד מבין סימני היחס על שמות העצם של השפה, כאשר כל שם עצם הוא שם משתנה או שם קבוע, או צרוף של נוסחאות על ידי קשרים לוגיים.
נוסחה בתחשיב היחסים זקוקה לסמנטיקה (פרשנות) על מנת להיקבע כנכונה או לא.
מבנה M המוגדר מעל מילון T (אוסף סימני היחסים, קבועים, פונקציות) מוגדר להיות בעל תחום לא ריק והגדרת הקבועים, יחסים ופונקציות המוגדרות במילון. הנוסחא לרוב מוגדרת מעל המילון ומשמעותה נקבעת על פי המבנה.

==הגדרה רשמית==
תהי <math>\mathcal L </math> שפה.
# אם <math> \phi </math> נוסחה אטומית אז <math> \phi </math> היא גם נוסחה (המונח "נוסחה" מכיל בתוכו את המונח "נוסחה אטומית" כמקרה פרטי).
# אם <math> \phi </math> נוסחה (לאו דווקא אטומית) אזי <math>\neg \phi</math> היא נוסחה. נשים לב שהחל משלב זה כבר מדובר על נוסחאות שאינן אטומיות.
# אם <math> \phi </math> ו-<math> \psi </math> נוסחאות כלשהן, אז לכל קשר לוגי <math>*</math> (שאינו שלילה) הרי ש-<math> \phi * \psi </math> היא נוסחה.
# אם <math> \phi </math> היא נוסחה ו-<math> x </math> הוא משתנה, <math>\forall_x \phi</math> ו-<math>\exists_x \phi</math> הן נוסחאות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוגיקה
מגדל ג'וצ'ה

מגדל ג'וצ'ה (נקרא באופן רשמי מגדל הרעיון של ג'וצ'ה בקוריאנית: 주체사상탑) הוא מונומנט בפיונגיאנג, קוריאה הצפונית.

==שם המבנה==
המגדל קרוי על שם רעיון הג'וצ'ה - תזה שנכתבה על ידי קים איל-סונג, שליט קוריאה המבוססת על קומוניזם, מרקסיזם, הדוגלת ב"הסתמכות עצמית" ועל כלכלה אוטרקית. הרעיון העיקרי של התזה הוא שכל קוריאני צריך לרתום את ייעודו האישי כדי להפוך את האומה לגדולה.

==המבנה==
המגדל נבנה על גדות נהר הטאדונג לכבוד יום הולדתו ה-70 של הרודן קים איל-סונג והושלם בשנת 1982.

הבניין מתנוסס לגובה של 170 מטרים. המגדל מורכב מ-150 מטרים הבנויים מ-25,550 לבנים המסמלות, כל אחת, יום בחייו של קים איל-סונג (365×70).
בראש המגדל יש לפיד עשוי מברזל המתנוסס לגובה 20 מטרים. המגדל הוא יעד תיירותי פופולרי, בו המבקרים יכולים להעפיל לראש המגדל במעלית כדי להשקיף על פיונגיאנג מלמעלה.<ref></ref>

הבניין הוא המונומנט העמודי השני הגבוה בעולם אחרי אנדרטת סן חסינטו. מגדל ג'וצ'ה גבוה מאנדרטת וושינגטון ב-70.6 סנטימטרים.

==גלריה==
<div align=center><gallery mode="packed" widths="200" heights="200">
Pyongyang JucheTower.jpg|מבט מכיכר קים איל סונג שמעברו השני של נהר טאדונג לעבר המגדל
Pyongyang Juche tower.JPG
Image:Pyongyang-May-2005.JPG|מבט מהמגדל לעבר כיכר קים איל-סונג שמעברו השני של נהר טאדונג; בימין התמונה מלון ריוגיונג
</gallery></div>

==קישורים חיצוניים==

* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיונגיאנג: אנדרטאות
בירה שפירא

בירה שפירא היא מבשלת בירה ישראלית.
== היסטוריה ==
המבשלה הוקמה בבית שמש בשנת 2011 בידי האחים איציק ודני שפירא. השניים, תושבי ירושלים עסקו מספר שנים בייצור בירה ביתית, בתחילה באופן חובבני, ואחר כך באופן מקצועי יותר, בפרט לאחר שאיציק שפירא התמחה מספר חודשים במבשלת לפט האנד בקולורדו. לשניים הצטרף גם יוחאי קודלר, שהקים את מבשלת הנגב בקריית גת. פתיחת המבשלה לוותה בסדרת סרטוני פרסומת קצרים בבימויו של וניה הימן, שהועלו לאתר YouTube, וזכו למאות אלפי צפיות.

המבשלה מפיקה מעל 20,000 ליטרים בירה בחודש. בתחילה יוצרו שני סוגי בירה, פייל אייל וסטאוט שיבולת-שועל, ונכון ל-2018 מיוצר גם סוג שלישי, בירת חיטה. בירה מסוג רביעי, וינטר אייל, מיוצרת כמוצר עונתי. מוצרי המבשלה שווקו בתחילה בעיקר בירושלים, אך גם במקומות ספורים בתל אביב. המבשלה ממתגת עצמה כ"בירה ירושלמית", והלוגו שלה אף מבוסס על סמל העיר ירושלים.
ביוני 2021 רכשה חברת טמפו משקאות 50.1% ממניות המבשלה ובכך הפכה לבעלי השליטה במבשלה. 
בקבוקי בירה שפירא משלושה סוגים

== סוגי הבירות ==
* Pale Ale (הירוקה) 5% כוהל בנפח.
* Oatmeal Stout (האדומה) 5.2%.
* Jack's Winter Ale (הסגולה) 8.5%.
* Wheat Beer (הצהובה) 5.2%.
* IPA 6.5% (הכחולה).
* Lager 4.9%.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://beerdrinking.wordpress.com/tag/%D7%A9%D7%A4%D7%99%D7%A8%D7%90-%D7%90%D7%95%D7%98%D7%9E%D7%99%D7%9C-%D7%A1%D7%98%D7%90%D7%95%D7%98/ בירה שפירא] באתר "קוראים ושותים"
* [http://beerblog-il.com/breweries/%D7%A9%D7%A4%D7%99%D7%A8%D7%90/ בירה שפירא] באתר בירבלוג
* 

שפירא
שפירא
קטגוריה:בית שמש: חברות
קטגוריה:טמפו תעשיות בירה
סיירון

סקירון (יוונית עתיקה: Σκίρων) היה שודד דרכים במיתולגיה היוונית ששדד נוסעים בגבול בין אטיקה לבין מגארה. הוא שדד את העוברים ובעט בהם לתוך הים שם היו נאכלים על ידי צבי ענק. סקירון נרצח על ידי תזאוס אשר הרגו באותו מקום והשליכו לים באותו אופן בו פעל סקירון כנגד קורבנותיו.

בתרבות הפופולרית, סקירון מוזכר ביצירה "The Devil's Tringale" באלבום In the Wake of Poseidon של להקת קינג קרימזון בקטע "The Hand of Sceiron".

סקירון מוזכר ב"בית האדס", הספר הרביעי בסדרת גיבורי האולימפוס של ריק ריירדן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
PAYDAY: The Heist

Payday: The Heist הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי Overkill Software ו-Valve והופץ על ידי Valve לסטים. המשחק יצא לפלייסטיישן 3 בתאריך ה-18 באוקטובר 2011 (ל-צפון אמריקה) ובתאריך ה-2 בנובמבר 2011 (ל-אירופה), ולמחשב המשחק יצא בתאריך ה-20 באוקטובר 2011. המשחק יצא לפלטפורמות ה-PlayStation 3 וה-Microsoft Windows בלבד.

== משחקיות ==
ב-Payday: The Heist, השחקנים יכולים להשתמש במגוון של כלי נשק כדי להשלים את מטרותיהם (בדרך כלל גנבת חפץ מסוים או כמות מסוימת של כסף). המשחק הוא בגוף-ראשון, אבל מציע כמה פיתולים על נוסחת FPS הסטנדרטית: כאשר השחקן הורג אזרחים השחקן "נענש" במשחק. לעומת זאת, לשחקן יש אפשרות לקחת אזרחים כבני ערובה.

המשחק מתמקד בצוות של ארבעה שודדים: דאלאס, הוקסטון, צ'יינס ווולף. השוד הראשון שלהם מתקיים בבנק העולם הראשון, שאותו ביצעו תוך שימוש במסיכות של ליצנים שמסתירים את פניהם. לאחר השוד הראשון מופיעה הודעה שבה כתוב שהם מסודרים לכל החיים, אך כדאי לשדוד עוד מקומות.

== פיתוח ==
מכיוון שהחברה Valve השתתפה בפיתוח המשחק, המשחק מזכיר קצת באופיו את המשחק Left 4 Dead. המאפיינים הדומים הם:

# כאשר השחקן מאבד את כל כמות החיים שלו הוא נופל לרצפה, ויש לו זמן מוגבל עד למוות, אלא אם אחד מחברי הקבוצה עוזר לו לקום,
# השלבים בנויים באותו סגנון כמו Left 4 Dead, פאט לכך שבמקום זומבים ישנם אזרחים, ומקומות כגון בנקים.
# אחד השלבים במשחק מתרחש בבית החולים "Mercy", בדומה לשלב הראשון ב-Left 4 Dead (ששמו "No Mercy").

== מכירות ==
באוקטובר 2012 המשחק Payday: The Heist נמכר כבר כמעל ל-700,000 יחידות.

== ציונים ==
{| class="wikitable"
|-
! האתר !! הציון
|-
| GameRankings || 76.67% - PC 70.61% - PS3
|-
| Metacritic || 70/100 - PS3 76/100 - PC
|-
! האתר !! הציון
|-
| GameFAQs || 7.8/10 - PC
|-
| GameSpot || 7.5/10 - PS3
|-
| IGN || 7.5/10 - PS3 7.6/10 - PC
|}

== ראו גם ==
*Left 4 Dead
*Left 4 Dead 2

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2011
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בשוודיה
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
רוג'ר גלובר

רוג'ר דייוויד גלובר (באנגלית: Roger David Glover; נולד ב-30 בנובמבר 1945) הוא בסיסט בריטי. גלובר נודע בעיקר כבסיסט של להקת הרוק הכבד דיפ פרפל, שם היה חבר, בין היתר, בהרכבה השני והמצליח.

==ביוגרפיה==
===שנים מוקדמות===
גלובר נולד בוויילס שבבריטניה. הוא עבר עם משפחתו לסנט הלנס לפני שהתיישבו בדרום קנזינגטון כשהיה בגיל עשר. באותו הזמן, התחיל גלובר להתעניין במוזיקת הרוק, ועוד לפני שהגיע לגיל 13, כבר התחיל לנגן בגיטרה. מאוחר יותר, עבר למחוז הצפוני בלונדון, פינר. כשהיה בתיכון בהארו הקים את להקתו הראשונה, "Madisons", יחד עם מספר חברים, שמאוחר יותר התמזגה ללהקה אחרת בשם "Episode Six" שאחד מחבריה היה איאן גילן. בשנת 1969, גילן וגלובר פרשו מהלהקה והצטרפו ללהקת דיפ פרפל.

===דיפ פרפל===
גלובר בילה ארבע שנים בלהקה כבסיסט בהרכבה השני, אשר זכה להצלחה אמנותית ומסחרית גדולה, עם אלבומים כמו Deep Purple in Rock ו-Machine Head שנחשבים עד היום לאלבומי מופת ברוק הכבד. גלובר היה הכותב של הריף המפורסם בשיר "Maybe I'm a Leo", לאחר ששמע את שירו של ג'ון לנון "?How Do You Sleep".

===קריירת סולו===
במהלך שנות השבעים הפיק גלובר אלבומים של להקות רבות, בהן ג'ודס פריסט, Nazareth ,Elf ועוד.
בשנת 1974 פרש גלובר מדיפ פרפל, בהמשך השנה הוציא גלובר את אלבום הסולו הראשון שלו "Butterfly Ball", וב-1974 הוציא אלבום שני בשם "Elements".

משנת 1979 עד 1984 שימש גלובר כבסיסט, כותב השירים והמפיק של להקתו של ריצ'י בלקמור ריינבו, אותה הקים בלקמור לאחר שפרש מדיפ פרפל.

ב-1983 הוא הקליט את אלבומו השלישי "Mask", שיצא לאור שנה לאחר מכן.

===בחזרה לדיפ פרפל לצד קריירת סולו=== 
באפריל 1984, שבה דיפ פרפל לפעילות, כשגלובר מצטרף אליה, שם הוא ממשיך לנגן עד היום.

ב-1988 הקליטו הוא ואיאן גילן אלבום משותף בשם "Accidentally on Purpose". 18 שנים מאוחר יותר, ניגן גלובר במסע הופעות קצר שערך גילן.
ב-2001 השתתף גלובר יחד עם נגני בס נוספים וחברי להקת "Gov't Mule" באלבום מחווה לוודי אלן "The Deep End", שמת ב-2005.

ב-2002 הוציא את אלבומו הרביעי "Snapshot", תחת השם "Roger Glover & The Guilty Party". באלבום משתתפים בין היתר רנדל ברמבלט, כמו כן בתו של גלובר, ג'יליאן.
ב-2011 הוציא את אלבומו השישי "If Life Was Easy".

==חיים אישיים==
גלובר מתגורר בשווייץ יחד עם בת זוגו מרים. ב-2009 נולדה להם בת בשם לוסינדה. גלובר הוא גרוש, ויש לו בת מנישואיו הקודמים בשם ג'יליאן.

==דיסקוגרפיה==
עם דיפ פרפל
*ראו: דיסקוגרפיה של דיפ פרפל לפי הרכבים

עם להקת אפיסוד סיקס
*Put Yourself In My Place (1987)
*BBC Radio 1 Live 1998/1969 (1997)
*The Complete Episode Six (1991)
*Cornflakes and Crazyfoam (2002)
*Love, Hate, Revenge (2005)

אלבומי סולו
*The Butterfly Ball and the Grasshopper's Feast (1974)
*Elements (1978)
*Mask (1984)
*Accidentally on Purpose (עם איאן גילן, 1988)
*Snapshot (2002)
*If Life Was Easy (2011)

עם להקת ריינבו
*Ritchie Blackmore's Rainbow (1975)
*Rising (1976)
*Long Live Rock 'N' Roll (1978)
*Down To Earth (1979)
*Difficult To Cure (1981)
*Straight Between The Eyes (1982)
*Bent Out Of Shape (1983)
*Stranger In US All (1995)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:חברי דיפ פרפל
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1945
אסי שריב

אסף (אסי) שריב (נולד ב-6 באפריל 1972) הוא עורך דין, יועץ תקשורת, עיתונאי ודיפלומט ישראלי.
== חייו ==
בשנת 1990 התגייס שריב לצה"ל כעיתונאי ב"במחנה". בשנת 1993 מונה להיות עורך העיתון. בין השנים 1994 ל-1995 שימש עורך משנה בעיתון הכלכלי "גלובס".

בשנת 1997 קיבל תואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה. התמחה במשרד עורכי הדין ויסגלס-אלמגור. בשנת 2002 החל לשמש עוזרו של דב וייסגלס, מנהל לשכת ראש הממשלה אריאל שרון. אחר כך שימש יועץ התקשורת של אריאל שרון ושל אהוד אולמרט.

בין השנים 2007 ל-2010 שימש קונסול כללי של ישראל בניו יורק.

ביולי 2011 מונה למנכ"ל זמני של מרכז פרס לשלום, ובסוף אותה שנה סיים תפקיד זה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:יועצי תקשורת של ראשי ממשלת ישראל
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:קונסולי ישראל בניו יורק
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
Revista mea

Revista Mea (רביסטה מיה, מרומנית: "כתב העת שלי") הוא שבועון ישראלי בשפה הרומנית, אשר יוצא לאור החל משנת 1953.

בשנת 1991 נרכש המגזין, כחלק מקבוצה של עיתונים ישראלים בשפות אירופאיות בעלות קהילת דוברים ישראלית קטנה, על ידי ג'ורג' אדרי, ומאז הוא בבעלותו. בתגובה לרכישה זו חלק מהעורכים ייסדו שני כתבי עת חדשים ומתחרים, "Ultima oră" (השעה האחרונה) ו-"Orient Expres".

באפריל 2011 יצא גיליון מספר 2,500 של המגזין. 

בין עורכי המגזין היה סבסטיאן קוסטין. 

== ברומניה ==
ברומניה, בשנים 1935 - 1936, הופיע כתב עת שנשא את אותו שם, שהיה בעל נטייה אנטישמית, מחוגי התנועה הלגיונרית.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* G. Bar-Haim, "Revista Mea: Keeping Alive theRomanian Community in Israel," in S. H. Riggins, ed., EthnicMinority Media: An International Perspective (Newbury Park,CA: Sage Publications, 1992).
</div>

קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:העלייה מרומניה
מאפיות לוטוס

מאפיות לוטוס (באנגלית: Lotus Bakeries) היא חברה בלגית העוסקת בייצור של עוגיות, ממרחים ומאפים. 

== אודות ==

החברה הוקמה 1932 על ידי האחים בון (Boone) והתמחתה בייצור ביסקוויט מתובל (ספקולוס). בשנת 1974 התמזגה עם מאפיית קורונה.

נכון לשנת 2009 החברה הרוויחה כ-256 מיליון אירו, מתוכם כ-16 מיליון רווח נקי. היא מעסיקה כ-1,850 עובדים. 

בישראל היא מוכרת בעיקר בזכות עוגיות הספקולוס או הביסקוף אותן היא מייצרת, העשויות מבצק קינמון ותבלינים ואחר כך מקורמלות, אשר בישראל מוכרות בשם "עוגיות לוטוס".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120901041007/http://lotusbakeries-com.hostedby.agency.be/_webdata/Corporate_History_E_sept_09.pdf ההיסטוריה של החברה]

קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:חברות בלגיות
לואיג'י ורדרמה

לואיג'י ורדרמה (באנגלית: Luigi Verderame, מוכר בכינויו לואיג'י; נולד ב-9 ביולי 1950) הוא זמר בלגי, אשר זכה להצלחה בישראל בשנות השישים והשבעים.

== ביוגרפיה ==
לואיג'י נולד בעיירה קטנה שליד לייז' שבבלגיה, להורים ממוצא סיציליאני. יש לו כשלושה אחים ושלוש אחיות בוגרות. הוא החל לשיר בגיל צעיר, והשתתף בלהקה יחד עם אחיו ואחיותיו הבוגרים. 

בדצמבר 1968 הגיע לואיג'י לראשונה לישראל וזכה להצלחה גדולה בהופעותיו. הוא שב לישראל עוד מספר פעמים, ואף הקליט תקליט בעברית בשם "לואיג'י בישראל", על אף שבאותה עת לא דיבר את השפה. כעבור מספר שנים למד את השפה העברית. הוא הקליט שיר בשם "12 שעות", אותו כתבו אהוד מנור ונורית הירש, אשר הפך ללהיט בתקופתו. כמו כן הוא התפרסם בביצוע השיר "מפרשי זהב" של לאה גולדברג, (בלחן של עקיבא נוף) בפסטיבל שירי הילדים השלישי ב-1972. שיר נוסף שהיה להיט שלו הוא השיר "המנהיג" (ידוע גם כ"נלך בעקבותיו") ב-1971 שגם נכתב על ידי אהוד מנור, אך הולחן על ידי צביקה פיק.

לואיג'י סירב להחרים את ישראל, ולכן הוחרם על ידי מדינות ערב.

בשנת 2005 יצא ללואיג'י אוסף כפול בהוצאת הד ארצי בעריכת אילן בן-שחר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים בלגים
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:משתתפי פסטיבל שירי הילדים
קטגוריה:ילידי 1950
אספרטה

אספרטה (בטורקית: Isparta) היא עיר בדרום-מערב טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז הים התיכון. העיר שוכנת במרחק 312 ק"מ דרום-מערבית לבירה אנקרה ולפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה נאמדה מנתה 268,595 תושבים. העיר ידועה בתעשיית מי הוורדים שלה וידועה גם בכינוי "עיר הוורדים".

==היסטוריה==
בתקופה הביזנטית הייתה ידועה העיר בשמות בָּאריס או סְבָּאריטָה. במאה ה-14 שונה שמה לחאמיד, על שם הנסיכות הבייליקית ששלטה באזור. ב-1381 נמכרה העיר לסולטאן מוראט הראשון. ב-16 בינואר 1869 פקדה את העיר רעידת אדמה שגרמה לה נזקים כבדים. במהלך המאה ה-19 התיישבו בעיר פליטים מוסלמים מהבלקן, והם שייסדו בה את תעשיית מי הוורדים. במהלך רפורמות אטאטורק ב-1922, הוחזר שמה המקורי של העיר, אך בהגייה טורקית - אספרטה.

==העיר כיום==
כלכלת העיר מבוססת כיום על תעשיית מי ורדים ושטיחים, וגם התיירות מתחילה להתפתח בה. ב-1992 נפתחה בעיר אוניברסיטת סוליימאן דמירל, הקרויה על שם נשיא טורקיה התשיעי, סוליימאן דמירל, יליד העיר. הגעתם של סטודנטים מאזורים שונים בטורקיה שינתה מעט את אופייה של העיר, שאוכלוסייתה נחשבת שמרנית.

אף שרוב המבנים בעיר מודרניים, נותרו בה כמה מבנים מהתקופה העות'מאנית, ואף מתקופות מוקדמות יותר. עם מבנים אלה נמנים מסגד חיזיר ביי (נבנה בסביבות 1325), המסגד הגדול (נבנה ב-1429 ושופץ במאה ה-19), מסגד האצ'י אבדי (1569), מסגד פירדווס פאשה (בתכנונו של סינאן, המאה ה-16).

את העיר משרת שדה תעופה, ממנו מתקיימות טיסות סדירות לאיסטנבול. ב-30 בנובמבר 2007 התרסק בו מטוס של חברת אטלס ג'ט, וכל 57 נוסעיו נהרגו.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טורקיה: ערים
הקוטב הצפוני 1

הקוטב הצפוני 1 (ברוסית: Северный полюс-1) היא תחנת מחקר סובייטית שפעלה על הקרח של האוקיינוס הארקטי במשך 9 חודשים בשנים 1937–1938. במהלך קיומה התחנה נדדה לאורך כ-2000 ק"מ. סגל התחנה כלל את איוואן פאפאנין (ראש המשלחת), ארנסט קרנקל (קשר), יבגני פיודורוב (מטאורולוג וגאופיזיקאי) ופיוטר שירשוב (ביולוג ואוקיינוגרף).

==הכנות==
ב-13 בפברואר 1936 אוטו שמידט הציע להקים תחנת מחקר באזור הקוטב הצפוני. יוסיף סטלין וקלימנט וורושילוב אישרו את התוכנית וקבעו שנת 1937 כיעד להקמת התחנה.

לצורך הכנת בסיס ביניים על ארץ פרנץ יוזף באביב 1936 החלו סריקות אוויריות ובאוגוסט 1936 לאזור נשלח שובר קרח עם ציוד. לאחר הקמת הבסיס ושדה תעופה לתקופת החורף הושארו 24 אנשים.

ב-13 בפברואר 1937 ליוסיף סטלין דווח על מהלך ההכנות. במהלך הדיון אושר הרכב המשלחת וניתן אישור לשליחתה. לצורך תמיכה אווירית לפרויקט הוקצו ארבעה מטוסים בפיקוד של מיכאיל וודופיאנוב שהיה טייס מנוסה בטיסות באזור ואחד ממשתתפי מבצע הצלה של האונייה "צ'ליוסקין". המטוסים נוצלו להעברת המשלחת וסחורות למיקום תחנת המחקר. זה היו מטוסי מפציץ מתוצרת אנדריי טופולב.

==הקמת התחנה==
ב-22 במרץ 1937 המטוסים עזבו את מוסקבה וב-19 באפריל הגיעו לבסיס ביניים בארץ פרנץ יוזף. במהלך חודש מאי נערכו טיסות לכיוון הקוטב ובחירת מקום להקמת תחנת המחקר. ב-21 במאי בוצע נחיתה והחלה הקמת בסיס על הקרח. לאתר התחנה הובאו כ-10 טון ציוד ומזון מהם ציוד רדיו שונה במשקל כולל של חצי טון. ב-6 ביוני כל המטוסים עזבו את אזור התחנה והיא הוכרזה פועלת באופן רשמי. המטוסים חזרו למוסקבה ב-25 ביוני ונערכה קבלת פנים חגיגית בארמון הקרמלין הגדול.

==פעילות תחנת מחקר==
התחנה הוקמה על יחידת קרח בשטח של 15 קמ"ר ועובי של 3 מ'. כל חודש למוסקבה נשלחו דו"חות על פעילות שנעשתה. במהלך הנדידה חברי המשלחת מדדו את מהירות הנדידה, טמפרטורת האוויר, גודל השדה המגנטי ומדידות נוספות. החל מינואר 1938 שטח הקרח החל לקטון ובסופו של דבר יחידת קרח נשברה לחלקים במהלך הסערה. חלק מהציוד הלך לאיבוד, היתר הועבר ליחידה בגודל של 200 על 300 מ'. להצלת חברי המשלחת נשלחו שלוש שוברות קרח. האוניות אספו את המשלחת באזור ים גרינלנד כמה עשרות קילומטרים מהחוף. על סיפון האונייה חברי המשלחת חזרו ללנינגרד ב-15 במרץ 1938.

תוצאות המחקרים דווחו לאספת מדענים וקיבלו הערכה גבוהה. לכל חברי המשלחת והטייסים שהשתתפו בפרויקט הוענק תואר גיבור ברית המועצות.

ארנסט קרנקל ויבגני פיודורוב פרסמו ספרים על החיים בתחנת המחקר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:1937 בברית המועצות
קטגוריה:חקר האזור הארקטי
אהוד נצר (מהנדס)

אהוד נצר (נולד ב-1954 בערך) הוא מנהל בכיר בתעשייה הביטחונית בישראל, בהכשרתו מהנדס מכונות. 

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב להורים יוצאי האצ"ל. אביו היה אחיו של הכדורגלן ולוחם האצ״ל נתן פנץ. כשהיה בכיתה ה' עברה משפחתו לצפת. התגייס לחיל הים והיה בקורס חובלים.

בעל תואר ראשון ושני בהנדסת מכונות מהפקולטה להנדסת מכונות בטכניון ותואר שלישי מאוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית.

במשך 25 שנה, מילא שורת תפקידים בחברת "רפאל", והתקדם עד לתפקיד ראש חטיבת המערכות והתקשוב בה וסמנכ"ל.

ב-2007 פרש מ"רפאל" ובמשך כשנה וחצי היה מנכ"ל חברת אורביט לתקשורת לוויינים.

בשנת 2008 מונה לסמנכ"ל פיתוח בוועדה לאנרגיה אטומית.

ב-11 ביולי 2013 החליף את אודי אדם בתפקיד מנכ"ל הקריה למחקר גרעיני - נגב. סיים את תפקידו בפברואר 2018, ובהמשך אותה שנה התמודד על תפקיד מנכ"ל התעשייה האווירית לישראל. 

מכהן כיו"ר הסטארט-אפ סיגה, שעוסק במערכות לזיהוי מתקפת סייבר על תשתיות לאומיות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* שהמציא יחד עם יצחק פורת

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל רפאל
קטגוריה:מנהלי הקריה למחקר גרעיני – נגב
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:עובדי הוועדה לאנרגיה אטומית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
מטמן

קנקן תה מכוסה במטמן
מַטְמֵן (באנגלית: Tea cosy) הוא כיסוי לקנקן תה שנועד לשמור על חום בתוך הקנקן למשך זמן רב. מטמנים עשויים בדרך-כלל מבד ולרוב סרוגים מצמר. התיעוד הראשון למטמן הוא מבריטניה, משנת 1867.

==ראו גם==
* תה מנחה
* הטמנה (שבת)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תה
קטגוריה:אמצעי חימום והכנת מזון
קטגוריה:כלי בית
קטגוריה:טקסטיל
מרוץ עין גדי

מרוץ עין גדי הוא מרוץ שנתי המתרחש סמוך לים המלח.

המירוץ נערך מדי שנה מאז שנת 1984, והוא אחד מאירועי הריצה הוותיקים במדינת ישראל. מסלול המרוץ הוא על כביש 90.
המרוץ התחרותי הוא בשתי רמות: ריצת חצי מרתון וריצה למרחק של 10 ק"מ. בנוסף נערך מרוץ למרחק 2 ק"מ לילדים ונוער.

בשנת 2010 השתתפו כ-3000 רצים. בעקבות עומס חום כבד (כ-40 מעלות) שלושה רצים נפגעו קשה.

בשנת 2013 השתתפו במרוץ החצי מרתון כ-700 משתתפים ובמרוץ למרחק 10 ק"מ כ-500 משתתפים.

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: אירועי ספורט עממי
עין גדי
קטגוריה:עין גדי
רוטורואה

רוטורואה (Rotorua; בשמה המאורי המלא: Te Rotorua-nui-a-Kahumatamomoe; מילולית: האגם השני בגודלו של קאהומאטאמומואה) היא עיר בחבל ביי אוף פלנטי שבאי הצפוני של ניו זילנד. העיר שוכנת לחופו הדרומי של אגם רוטורואה שעל שמו היא נקראת, כ-60 ק"מ דרומית לטאורנגה, כ-80 ק"מ צפונית לטאופו, כ-105 ק"מ מזרחית להמילטון וכ-230 ק"מ דרומית-מזרחית לאוקלנד. היא מהווה מוקד משיכה לתיירים בשל הפעילות הגאותרמית המתרחשת בסביבתה, וכוללת גייזרים ובריכות בוץ. בשנת 2018 התגוררו בעיר כ-54,500 תושבים, וכ-5,000 תושבים נוספים התגוררו בסביבתה.

==היסטוריה==
האזור בו שוכנת העיר אוכלס לראשונה בבני טה אראווה המאורים. האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה ככל הנראה הסוחר הדני פיליפ טאפסל, שהחל לסחור עם המאורים באזור ב-1828, ואף נישא לבת טה אראווה. ב-1835 הגיע למקום תומאס צ'פמן, והקים מיסיון. המיסיון ננטש כעבור שנה, והוקם מחדש ב-1838 על האי מוקויה שבאגם רוטורואה. במהלך מלחמות הקרקעות של ניו זילנד ידע האזור מספר התנגשויות בין המתיישבים האירופאים לבין המאורים.

לאחר שוך הקרבות, החליטו ב-1883 שלטונות ניו זילנד, אז מושבה בריטית, על הקמת עיירת נופש במקום. ב-1894 נחנך קו רכבת בין רוטורואה לאוקלנד, ופיתוחה הואץ. ב-1922 קיבלה מעמד של עיירה (borough) וב-1962 הוכרזה כעיר.

==אתרים ופעילויות==
בסמוך לעיר מספר אתרים תרמיים, ובהם גייזרים, בריכות בוץ ומעיינות חמים, וכן שרידי הכפר טה ואירואה, שנהרס בהתפרצות הר הגעש טרוורה הסמוך, ב-1886. האזור בו שוכנת העיר עשיר בגופרית, ולעיתים נודף בה ריח עז של גופרית. נחל קרוסין קריק ממוקם כ-30 קילומטרים דרומית לעיר.

פרט לאגם רוטורואה, יש באזור 16 אגמים נוספים, ומתקיימות בהם פעילויות שונות כשחייה, דיג וספורט מים. בשנת 2007 נערכה באגם רוטורואה אליפות העולם בסקי מים, וב-2009 נערכה בו אליפות העולם בשיט לעיוורים. סביבת העיר היא גם מרכז לספורט אתגרי, כגון רפטינג, אופני הרים וזורבינג. בשנת 2006 נערכה בה אליפות העולם במרוץ אופני הרים.

בנוסף, פועל בעיר מוזיאון רוטורואה לאמנות והיסטוריה. ב-1967 הוקם המכון לאמנות מאורית, ובסביבות העיר, שבה אוכלוסייה מאורית רבה, אתרים ופעילויות שונות הקשורים בתרבות המאורית.

==תחבורה==
בסמוך לעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי של רוטורואה. אייר ניו זילנד מפעילה טיסות מנמל התעופה לאוקלנד, ולינגטון, קווינסטאון, קרייסטצ'רץ' ואף לסידני שבאוסטרליה. חברות קטנות יותר מפעילות טיסות לגיזברן, נאפייר, ניו פלימות' ופאקאטאנה. בעבר הפעילה גם קוואנטס טיסות לקרייסטצ'רץ'.

הרכבת שחיברה את רוטורואה לאוקלנד חדלה לפעול ב-2001, בהיעדר ביקוש מספיק.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.rdc.govt.nz/Pages/default.aspx אתר העירייה]
* [https://web.archive.org/web/20100726202424/http://www.info-rotorua.com/ מידע תיירותי על העיר]
* [http://www.youtube.com/user/DestinationRotorua?gl=NZ&hl=en-GB רוטורואה] בYouTube
* 
* [https://www.bbc.com/travel/article/20211024-the-birthplace-of-new-zealand-tourism The birthplace of New Zealand tourism] - מאתר ה-BBC

<center>
<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="4">
קובץ:Lady Knox Geyser.ogv|גייזר ליידי נוקס <small>(לחצו להפעלה)</small>
קובץ:Waimangu Volcanic Valley.jpg|בריכת בוץ בעמק ואימאנגו
קובץ:Zorbing.jpg|זורבינג
קובץ:Maori welkom.JPG|ריקוד מאורי
</gallery></center>

קטגוריה:ניו זילנד: ערים
קטגוריה:האי הצפוני
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1883