OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גבול עיראק–ערב הסעודית

גבול עיראק–ערב הסעודית הוא הגבול הבין-לאומי המפריד בין עיראק לערב הסעודית. אורך הגבול הוא 811 ק"מ, והוא מתחיל ממשולש הגבולות עם ירדן במערב ומסתיים במשולש הגבולות עם כווית במזרח, ליד ואדי אל-באטין.<ref></ref>

== היסטוריה ==
מבחינה היסטורית, לא היה גבול מוגדר בבירור בחלק זה של חצי האי ערב. בתחילת המאה ה-20, שלטה האימפריה העות'מאנית בעיראק, והאזורים הדרומיים לאימפריה הורכבו מקבוצות ערביות מאורגנות, שהבולטת שבהן הייתה אמירות נג'ד וחסה , שנשלטה על ידי בית סעוד.<ref name="al-rasheed">Madawi Al-Rasheed. A History of Saudi Arabia. Cambridge, England, UK: Cambridge University Press, 2002. Pp. 40.</ref><ref name="IBS111"></ref>

במהלך מלחמת העולם הראשונה, הצליח המרד הערבי, שנתמך על ידי האימפריה הבריטית, לסלק את העות'מאנים מרוב המזרח התיכון. כתוצואה מהסכם סייקס–פיקו האנגלו-צרפתי הסודי מ-1916, השיגה בריטניה את השליטה בוילאייטים העות'מאניים מוסול, בגדאד ובצרה, שאוחדו לעיראק המנדטורית ב-1920. בזמן הזה, הצליח אבן סעוד להרחיב את תחומיו במידה ניכרת, ולבסוף הכריז על ערב הסעודית ב-1932.

בדצמבר 1922, נפגש הנציב העליון הבריטי של מסופוטמיה, פרסי קוקס , עם אבן סעוד וחתם על אמנת עוקייר, שסיכם את גבול ערב הסעודית עם כווית ועיראק. הגבול שנוצר כך, שהכיל גם את האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית, היה שונה במקצת מהגבול המודרני. בנובמבר 1925, נחתם הסכם בהרה, שאשרר את הגבול שנוצר.<ref></ref>

האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית פוצל ב-1975, והסכם גבול סופי נחתם ב-1981.<ref></ref><ref name="cia"></ref><ref></ref> פרטי ההסכם לא נחשפו עד ל-1991, כאשר ערב הסעודית הפקידה את ההסכמים באו"ם בעקבות מלחמת המפרץ.<ref name="dope"></ref> אחר תום המלחמה, היחסים עם עיראק נהרסו כמעט לחלוטין.<ref name="iraqwatch.org"></ref>

=== גדר גבול ===
באפריל 2006, בזמן שבעיראק הייתה מלחמת עיראק, החלה ערב הסעודית לקרוא למכרזים להקמת גדר גבול לאורך כל הגבול, במטרה למנוע מהאלימות בעיראק לזלוג לשטחה.<ref></ref><ref></ref>

ההצעות הושמו רק בספטמבר 2014, כאשר הלחימה בעיראק הסלימה בעקבות עליית המדינה האסלאמית באזור. המדינה האסלאמית כבשה חלק גדול ממערב עיראק. כיבוש זה העניק לה גבול יבשתי משמעותי עם ערב הסעודית מדרום, והגדר גבול נועד למנוע מחמושי המדינה האסלאמית להיכנס לערב הסעודית.<ref></ref> גדר הגבול מורכב מגדר רב-שכבתית וקיר חוסם תעלה. גדר הגבול כולל חמש שכבות של גידור הכוללות 78 מגדלי שמירה, מצלמות ראיית לילה ומצלמות מכ"ם, שמונה מרכזי פיקוד, 10 רכבי מעקב ניידים, 32 מרכזי תגובה מהירה ו-3 חוליות התערבות מהירה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== מעברי גבול ==
* ערער <ref></ref>

== ראו גם ==
* יחסי עיראק–ערב הסעודית
* האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מערכות ביצורים
קטגוריה:ערב הסעודית: גבולות
קטגוריה:עיראק: גבולות
קטגוריה:מכשול מעבר גבול
נחש הקשת

ציור סלע של נחש הקשת בארץ ארנהם.]]
נחש הקשת (אנגלית: Rainbow Serpent), הוא שם שנתנו אתנוגרפים ואתנולוגים מודרניים לדמויות מיתיות במיתולוגיות של הילידים אבוריג'ינים באוסטרליה. לדמויות נחש קשת יש שמות מקוריים שונים ותפקידים שונים אצל עמי ילידים שונים, אך הן בדרך-כלל מתוארות כאל, לעיתים האל הבורא, בדמות נחש או דג, החי בבורות מים, וכאשר הוא עובר מבור אחד למשנהו הוא נראה בדמות הקשת בענן.

נראה כי הראשון שהשתמש במונח באנגלית, וייתכן שטבע אותו, היה האנתרופולוג הבריטי אלפרד רדקליף-בראון.

מינים שונים של בעלי-חיים, בעיקר נחשים, באזורים שונים של אוסטרליה, הוצעו כהשראה לדמות המיתית, למשל פיתון אונפלי ופיתון מים חום. כמו כן הוצע מין של נחש נכחד, הוונאמבי.

בארץ ארנהם בטריטוריה הצפונית, ציורי סלע של נחש הקשת מתוארכים לתקופה של 4,000 עד 6,000 שנה לפני זמננו ולפיכך תוארו כ"דת העתיקה בעולם". ארכאולוגים שיערו שראשית הופעתם קשורה להצפת אזורי החוף באוסטרליה בראשית ההולוקן.

פסטיבל נחש הקשת הוא פסטיבל שנתי של מוזיקה, אמנויות ותרבות במדינת ויקטוריה בדרום-מזרח אוסטרליה.

האחיות וואווילאק הן שתי דמויות בוראות במיתולוגיה של אנשי היונגור בארץ ארנהם. מסופר כי דם הווסת (או בגרסה חלופית של הסיפור, דם הלידה) של אחת מהן זיהם בור מים שבו חי יורלונגור, שמו המקומי של נחש הקשת. יורלונגור זעם על כך והוריד מבול אשר שטף את הארץ ובלע את האחיות ואת בניהן התינוקות. לאחר מכן הפך יורלונגור לקשת בענן, ירד לאדמה והקיא את האחיות ואת בניהן כשהם בחיים. סיפור זה שימש כבסיס לטקסי בגרות אצל בני היונגור.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:פולקלור
Fuck, I'm Lonely

"Fuck, I'm Lonely" (יצא גם בגרסה מצונזרת בשם Lonely<ref></ref> ובשם <ref name=":0"></ref>) הוא סינגל של הזמר האמריקאי, לאוב, בשיתוף פעולה עם הזמרת האנגלית, אן-מארי, שיצא, על ידי חברת התקליטים AWAL, ב-1 באוגוסט 2019, לצד הטריילר לעונה השלישית של סדרת הנוער 13 סיבות, שנמצא בפסקול של הסדרה.<ref name="MTV"></ref> השיר נכלל גם באלבום הבכורה של לאוב, How I'm Feeling.<ref name="dork"></ref>

נכון לנובמבר 2021, השיר הושמע למעלה מ-405 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של הסינגל יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של לאוב ב-22 באוגוסט 2019. נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-44 מיליון פעמים.<ref name=":0" />

== ביקורת ==
המגזין Clash אמר כי השיר "כנה באכזריות אבל מדבק במיוחד" והרחיב כי ללאוב יש את "היכולת לגרום לרגשות העגומים ביותר להיראות יפים", כמו כן "דיכוטומיה עקבית שעוברת בעבודתו".<ref name="Clash"></ref> המגזין i-D אמר שהשיר "גם קליט בצורה מסוכנת וגם די עצובה כשחושבים על זה", ותיאר את השיר כ-"מאלץ אותך להתעורר בארבע לפנות בוקר, ביום ראשון בבוקר, כשאתה נמס לתוך הספה באפטר פארטי" .<ref name="i-D"></ref> ה-MTV כתב שהשיר הוא "מבחינה קולית ותמטית, [...] בדיוק בקנה אחד עם שאר הסינגלים האחרונים של לאוב [...] על שילוב מוזר של סינתיסייזרים, הוא ואן-מארי חושבים על האקסים שלהם ומתפלשים בבדידותם".

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה
|70,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|זהב
|15,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|כסף
|200,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|זהב
|500,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי לאוב
קטגוריה:שירי אן-מארי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לאוב
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייקל פולק
קטגוריה:שירים מסדרות טלוויזיה
הרמן סטרליגוב

הרמן לבוביץ' סטרליגוב (ברוסית: Герман Львович Стерлигов; נולד ב-18 באוקטובר 1966) הוא איש עסקים רוסי, מהמיליונרים הראשונים של רוסיה<ref>http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/5148132.stm</ref>.

סטרליגוב ב-1990 היה אחד ממייסדי בורסת הסחורות הראשונה ברוסיה - "אליסה".

היה מועמד בבחירות לראשות עיריית מוסקבה (2003). בבחירות 2004, רץ לנשיאות הפדרציה הרוסית אך לא עבר את תהליך הרישום.

בשנת 2004 עזב את עסקיו ויחד עם משפחתו עבר ממוסקבה לאחד מהיישובים במחוז מוסקבה, שם הקצתה ממשלת מחוז מוסקבה 37 דונם של אדמה וסטרליגוב התחיל לעסוק בחקלאות. מאז 2008, ארגן פרויקט צדקה בשם "סלובודה".

סטרליגוב מחשיב את עצמו נוצרי אורתודוקסי<ref>https://www.dw.com/en/selling-bread-with-homophobia-in-russia/a-39171669</ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1966
Okay (שיר)

"Okay" (לעיתים מסוגנן כ-okay) הוא שיר של הלהקה האמריקאית, LANY, והזמרת האמריקאית, ג'וליה מייקלס, שיצא, על ידי חברות התקליטים Side Street Entertainment ופולידור רקורדס, ב-23 באפריל 2019.

נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-57 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== רקע ==
בריאיון עיתונאי לזיין לואו מ-Beats 1, מייקלס אמרה כי: "זה היה יום די אינטנסיבי. מבחינה רגשית, שנינו עברנו הרבה... וזו הייתה הפעם הראשונה שבאמת נפגשנו. אז כשיש לך את הזמן הזה ביחד, ואז אתה כמו, 'אוקיי, בוא נשפוך הכל על השולחן' זה יכול להיות קצת כבד. הייתה נקודה שבה [פול] הביט בי, רציני מאוד, ואמר, 'אני אהיה בסדר, נכון?' ואני הייתי כמו, 'אוף, אנחנו חייבים לכתוב את זה'".<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של השיר יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של הלהקה ב-23 במאי 2019. בווידאו קליפ, מייקלס וסולן LANY, פול קליין, מסתובבים על חוף הים של סנטה מוניקה בנפרד. שניהם מסיימים מחליקים ברולר דרבי, מתחת לכדור דיסקו ענק.<ref name="RS May"></ref> נכון לנובמבר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-7 מיליון פעמים.<ref></ref>

== ביקורת ==
מדלין רוט, מ-MTV, אמרה כי: "הדרך שבה [מייקל] וקליין חוזרים על המילים המרכזיות של השיר - "" - הופכת אותו להצהרה הצהרתית וגם לשאילתה מודעת לעצמה". בנוסף, היא אמרה כי: "הקולות שלהם שזורים זה בזה, ושוברים את הנוסחה המסורתית של שיתוף פעולה שבו אמנים מתחלפים בתורות בפסוקים".<ref></ref>

ראניה אנטיפוס, מבילבורד, אמרה כי: "זה כל כך נפוץ להרגיש כל כך נמוך אחרי שברון לב כי אתה מתחיל לתהות אם אי פעם יהיה בסדר שוב. זו השאלה שבה מתמודדים LANY וג'וליה מייקלס בשיתוף הפעולה החדש שלהם. הלחן קליט וקליל באופן מפתיע לנושא כה כבד, אבל הקצב הקצבי מוסיף לתחושה של, כן, אולי אני אהיה בסדר בתוך החושך."<ref></ref>

מייק ואס, מ-Idolator, כינה את השיר "פנינה נוספת" עבור מייקלס.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" |אזור
! scope="col" |תאריך
! scope="col" |פורמט
! scope="col" |חברת תקליטים
! scope="col" |הערות
|-
! scope="row" |עולמי
| 23 באפריל 2019
|הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה
| Street Entertainment, פולידור רקורדס
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי LANY
קטגוריה:שירי ג'וליה מייקלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'וליה מייקלס
קטגוריה:בלדות פולק
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
טל שמיים

בלון התצפית "טל שמיים" באוויר, פברואר 2024
טל שמיים היא מערכת לגילוי והתרעה מסוג בלון תצפית, שצפויה להיות אחד הנדבכים במערך ההגנה האווירית של ישראל.

== מטרה ==
המערכת מורכבת בתוך "בועה" ייעודית בחלקו התחתון של בלון אווירודינמי, עגון בכבל למתקן קרקעי, המרחף בגובה רב, ומסייעת למערך הבקרה של חיל האוויר לגבש תמונה מדויקת ורחבה של המרחב האווירי של ישראל וסביבתה — בין היתר בטווחים רחוקים ובגבהים נמוכים יחסית, שבהם פועלים טילי שיוט וכלי טיס בלתי מאוישים. היא פועלת מאתר ייעודי בצפון ישראל, שהקים אגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון.

== היסטוריה ==
המערכת, אחת הגדולות מסוגה בעולם, פותחה במסגרת תוכנית משותפת למינהלת חומה במפא"ת ולסוכנות האמריקנית להגנה מפני טילים (MDA). התשתית האווירית של המערכת פותחה בחברת TCOM האמריקנית, ונושאת עליה מערכת מכ"ם שפותחה בחברת אלתא. הליך הפיתוח נמשך כמה שנים, והמערכת נחשפה עם תחילת פריסתה, בנובמבר 2021.

ב-23 במרץ 2022 התקיים טקס מסירת מערכת ההתרעה האווירית "טל שמיים" ממנהלת "חומה" במפא"ת שבמשרד הביטחון לחיל-האוויר. הטקס התקיים במעמד מפקד חיל האוויר, אלוף עמיקם נורקין, ראש מפא"ת במשרד הביטחון, תא"ל (מיל') ד"ר דני גולד, ראש הסוכנות האמריקאית להגנה מטילים (MDA) אדמירל ג'ון היל, ראש מנהלת "חומה" במפא"ת משה פתאל ומפקד מערך הבקרה ופיקוח הטיסה, אל"ם א'.

במאי 2023 נחשף שהמערכת ניזוקה ממזג אוויר סוער מספר חודשים קודם לכן ויצאה מכלל שימוש.
במהלך מלחמת חרבות ברזל תוקן הבלון בסיוע אמריקאי, ובינואר 2024 הועלה שוב לאוויר, אך הבלון עדיין לא הוגדר כמבצעי.

במרץ 2024 דווח שאזרבייג'ן מתכוונת לרכוש מערכת "טל שמיים" מישראל.

ב-16 במאי 2024 הצליח חזבאללה לפגוע במערכת באמצעות כטב"ם ששוגר מלבנון.

ב-28 באוגוסט 2024 פורסם שבצה"ל שוקלים לבטל לחלוטין את הפרויקט לאחר שנפגע מארגון הטרור חזבאללה.

<gallery widths="200" heights="150">
קובץ:'Tal Shamayim' system, 2022 II.jpg|טקס מסירת מערכת ההתרעה האווירית "טל שמיים" ממנהלת "חומה" במפא"ת שבמשרד הביטחון לחיל-האוויר.
קובץ:'Tal Shamayim' system, 2022 III.jpg|מפקד חיל האוויר, אלוף עמיקם נורקין וראש הסוכנות האמריקאית להגנה מטילים (MDA) אדמירל ג'ון היל בטקס.
קובץ:'Tal Shamayim' system, 2022 IV.jpg|מפקד חיל האוויר, אלוף עמיקם נורקין, ראש מפא"ת במשרד הביטחון, תא"ל (מיל') ד"ר דניאל גולד וראש הסוכנות האמריקאית להגנה מטילים (MDA) אדמירל ג'ון היל בטקס.
</gallery>

== ראו גם ==
* EL/M-2083

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמצעי איסוף מודיעין
קטגוריה:ישראל: מערכות הגנה נגד טילים
קטגוריה:כדורים פורחים: שימושים צבאיים
קטגוריה:מערך ההגנה האווירית: אמצעי לחימה
קטגוריה:חיל האוויר הישראלי: אמצעי לחימה
קטגוריה:מוצרי אלתא
אטלנטה יונייטד

מועדון הכדורגל אטלנטה יונייטד (באנגלית: Atlanta United Football Club או בקיצור "Atlanta United") הוא מועדון כדורגל מהעיר אטלנטה, בירת מדינת ג'ורג'יה, המשתתף בליגת ה-MLS האמריקנית, במסגרת המחוז המזרחי של הליגה. המועדון נוסד בשנת 2014 כהרחבה לליגת ה-MLS, והחל משנת 2017 משחקת הקבוצה בליגה האמריקנית הבכירה.

==היסטוריה==
בזמן ההכרזה על הקמת הקבוצה (שנת 2014), העיר אטלנטה הייתה המטרופולין הגדול ביותר בארצות הברית ללא קבוצת MLS, וזאת למרות שלעיר היו באותה עת קבוצת פוטבול, קבוצת כדורסל וקבוצת בייסבול. הניסיון הראשון ליצור קבוצת כדורגל שתתחרה ב-MLS נעשה כבר בשנת 2008, אך ב-2010 ירדה ההצעה מהפרק.

===ההצטרפות ל-MLS===
בשנת 2012, לאחר שאושרה התוכנית לבניית אצטדיון חדש לקבוצת ה-NFL של העיר (הפלקונס), הודיע הקומישינר של ה-MLS, דון גרבר, כי אם האצטדיון יאפשר משחקים של ה-MLS, בנוסף למשחקי ה-NFL, תיבחן מחדש האפשרות לצירוף קבוצה מהעיר לליגת הכדורגל. לאחר שנקבע כי אצטדיון הפוטבול יחנך בשנת 2017, הודיעה מנהלת הליגה כי גם אטלנטה יונייטד תורשה להתמודד ב-MLS, החל משנה זו.

משחק הבית הראשון של אטלנטה התקיים ב-17 במרץ 2017, באצטדיון הפוטבול הישן של הפלקונס, אצטדיון בובי דוד, והוא משך אליו למעלה מ-55,000 צופים, בליגה שהממוצע שלה הוא פחות מ-25,000. לאורך השנים הבאות, אטלנטה יונייטד תזוהה עם קהל רב במשחקי הבית שלה, כשהממוצע שלה עומד על קרוב ל-50,000 צופים למשחק, בכל עונה, מה שהופך אותה, נכון לשנת 2021, לקבוצה במקום ה-9 בעולם מבחינת קהל במשחקי כדורגל.

===הישגים ספורטיביים===
הצלחתה של הקבוצה לא הייתה רק ביציעים, אלא גם על כר הדשא. כבר בעונתה הראשונה, הצליחה אטלנטה להעפיל לפלייאוף ה-MLS, והייתה לקבוצת ההרחבה השלישית בלבד, שהגיעה להישג זה בעונתה הראשונה. במשחק הפלייאוף הראשון שלה, ארחה אטלנטה את הקולומבוס קרו, למשחק בו נכחו 67,221 צופים, שיא MLS באותה עת. המשחק, שנגרר להארכה והגיע עד לפנדלים, הסתיים בניצחונה של האורחת מאוהיו, 3-1.

בעונתה השנייה בליגה, אטלנטה הצליחה לשחזר את ההישג מהעונה הקודמת, והעפילה שוב לפלייאוף, אך הפעם היא הצליחה להגיע עד לגמר גביע ה-MLS. במשחק זה, הקבוצה שוב שברה שיא קהל, ובמשחק ראו 73,019 צופים את אטלנטה מנצחת את הפורטלנד טימברס, בדרך לאליפות ארצות הברית הראשונה בתולדותיה. בנוסף, ברמה העירונית, היה זה תואר האליפות הראשון של קבוצה מקצוענית (בכל ענף ספורט) מהעיר אטלנטה, מאז זכייתם של האטלנטה ברייבס בוורלד סיריס בשנת 1995.

בזירה הבינלאומית, אטלנטה התמודדה ב-14 באוגוסט 2019 בגביע קמפאונס מול קלוב אמריקה המקסיקנית, ניצחה אותה 3-2, והייתה לקבוצה השנייה שזוכה בטורניר זה (והקבוצה האמריקנית הראשונה). בנוסף, עקב זכייתה בגביע ה-MLS בשנה הקודמת, אטלנטה זכתה לראשונה בכרטיס לליגת האלופות של CONCACAF.

==תארים==
;גביע ה-MLS
זכייה (1)
* 2018

;גביע ארצות הברית הפתוח
זכייה (1)
* 2019

;גביע קמפאונס
זכייה (1)
* 2019

==לוגואים==
<gallery>
Atlanta United-Logo-2014-2015.png|לוגו הקבוצה בין השנים 2014–2015
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:קבוצות MLS
קטגוריה:אטלנטה: מועדוני ספורט
צו חיפוש אזורי

צו חיפוש אזורי הוא צו שנעשה בו שימוש בארצות הברית על ידי רשויות אכיפת החוק לצורך השגת מידע על כל המידע הדיגיטלי שנאסף על משתמשים ששהו באזור גאוגרפי מסוים בתאריך מסוים או לאורך תקופת זמן. הצו מנצל את העובדה שחברות טכנולוגיה כמו גוגל אוספות במקביל למידע הגאוגרפי גם סוגים נוספים של מידע כתוצאה משימוש בשירותים נוספים בפלטפורמה<ref></ref>.

== היסטוריה ==
חברת גוגל דיווחה כי בשנים האחרונות חלה עלייה עקבית במספר הפניות של רשויות החוק אליה במטרה לממש צווי חיפוש [https://services.google.com/fh/files/misc/supplemental_information_geofence_warrants_united_states.pdf אזוריים]<ref></ref>.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: חוק ומשפט
חיפוש

2021 11
יחסי קובה – קוריאה הצפונית

יחסי קובה-קוריאה הצפונית הם היחסים הדו-צדדיים בין קובה וקוריאה הצפונית.

לקובה יש יחסים דיפלומטיים עם קוריאה הצפונית מאז 29 באוגוסט 1960. <ref></ref>

== היסטוריה ==
קובה הייתה אחת מבנות הברית העקביות ביותר של קוריאה הצפונית.<ref name="thediplomat.com"></ref> התקשורת הצפון קוריאנית מציגה את הקובנים כחברים בעניין המשותף של הסוציאליזם. <ref></ref> במהלך המלחמה הקרה, קוריאה הצפונית וקובה יצרו קשר של סולידריות על בסיס עמדותיהן המיליטנטיות המתנגדות לכוח האמריקאי.<ref name="Young2016"></ref>

צ'ה גווארה, אז שר בממשלת קובה, ביקר בקוריאה הצפונית ב-1960 והכריז עליה כמופת לקובה.<ref name="Cumings1997"></ref> ב-1968, ראול קסטרו הצהיר שדעותיהם "זהות לחלוטין בכל דבר". מנהיג קובה פידל קסטרו ביקר ב-1986.<ref name="Yonhap2016"></ref> קובה הייתה אחת המדינות הבודדות שהפגינו סולידריות עם קוריאה הצפונית על ידי החרמת אולימפיאדת סיאול ב-1988.<ref name="Young2016" />

פידל קסטרו כתב כי בשנות ה-80 קים איל-סונג, "לוחם ותיק ובלתי מעורער, שלח לנו 100,000 רובי AK-47 והתחמושת המקבילה לו מבלי לגבות סנט". <ref></ref>

בשנת 2013, נערך חיפוש בספינה צפון קוריאנית, כנופיית צ'ונג צ'ון, על ידי רשות תעלת פנמה בזמן שנסעה בתעלת פנמה ונמצא שהיא נושאת נשק מקובה, ככל הנראה לתיקון בקוריאה הצפונית ובחזרה. <ref></ref> הספינה הועברה מאוחר יותר לממשלת קוריאה הצפונית. <ref></ref> <ref></ref>

בינואר 2016, קוריאה הצפונית וקובה הקימו מערכת סחר חליפין. כמו כן בשנת 2016, מפלגת הפועלים של קוריאה והמפלגה הקומוניסטית של קובה נפגשו כדי לדון בחיזוק הקשרים. לאחר מותו של פידל קסטרו ב-2016, ממשלת קוריאה הצפונית הכריזה על תקופת אבל של שלושה ימים ושלחה משלחת רשמית להלווייתו. המנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און ביקר בשגרירות קובה בפיונגיאנג כדי לחלוק כבוד. <ref></ref>

בשנת 2018, נשיא קובה החדש מיגל דיאס-קאנל ביקר בקוריאה הצפונית, והדגיש את הסולידריות הסוציאליסטית ואת ההתנגדות לסנקציות. <ref></ref> <ref></ref> ליום הולדתו בשנת 2021 קים ג'ונג-און שלח לדיאס-קאנל סל פרחוני דרך שגריר המדינה. <ref></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קובה מחזיקה בקוריאה הצפונית שגרירות בפיונגיאנג.
* קוריאה הצפונית מחזיקה בקובה שגרירות בהוואנה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי קוסובו – קוריאה הצפונית

יחסי קוסובו–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין קוריאה הצפונית לקוסובו.

== היסטוריה ==
במרץ 2017 ביקר שגריר צפון קוריאה רי פיונג דו בבלגרד ואישר את תמיכת קוריאה הצפונית בשלמותה הטריטוריאלית של סרביה ואת התנגדותה לעצמאותה של קוסובו.<ref name="Ramani"></ref><ref>[http://www.b92.net/eng/news/politics.php?yyyy=2017&mm=03&dd=21&nav_id=100823 Serbia Grateful to N. Korea for Stance on Kosovo], B92.Net, B92, 21 March 2017.</ref>

== הערות שוליים ==
יחסי טנזניה – קוריאה הצפונית

יחסי טנזניה–קוריאה הצפונית הם יחסים דו-צדדיים בין הרפובליקה העממית הדמוקרטית של קוריאה וטנזניה. לטנזניה ולקוריאה הצפונית יש היסטוריה ארוכה של שיתוף פעולה צבאי, שהחל בתמיכה ההדדית שלהן במאבק האנטי-אימפריאליסטי באפריקה הדרומית במהלך המלחמה הקרה.

== סקירה כללית ==
=== סיוע צבאי ===
קוריאה הצפונית סיפקה סיוע צבאי למדינות אפריקאיות מאז תחילת שנות ה-70 כדי לסייע למדינות אפריקאיות במאבק השחרור שלהן. <ref></ref> בשנת 2014 אוגנדה וטנזניה הואשמו על ידי האו"ם בגין עסקאות נשק שונות עם קוריאה הצפונית. האו"ם טען כי טנזניה ניהלה סחר בלתי חוקי בנשק למרות האמברגו שהוטל על המדינה. המומחים טענו כי 18 טכנאים צבאיים היו מעורבים בשיפוץ ובתחזוקה, מטוסי F-7 של חיל האוויר של טנזניה וכלי טיס צבאיים אחרים. <ref></ref>

אובמה הדגיש נקודה זו במהלך ביקורו בטנזניה, אולם שר החוץ של טנזניה לא הכחיש את ההאשמות. שר החוץ של טנזניה הכחיש כל עסקאות נשק עם קוריאה הצפונית, אך אמר כי השימוש בטכנאים צפון קוריאנים אינו מהווה הפרה של הסנקציות של האו"ם.

=== סחר ===
הסחר בין טנזניה לקוריאה הצפונית אינו מהותי. טנזניה מייצאת רק כמויות קטנות של קפה לקוריאה הצפונית וקוריאה הצפונית מייצאת כמויות קטנות של מכשירים רפואיים או תרופות. <ref></ref>

=== מרפאות רפואיות ===
קוריאה הצפונית הפעילה במדינה כ-13 מרפאות רפואיות, מהן שתיים נסגרו. עם סגירת שתי המרפאות, הממשלה מצאה אי סדרים שונים עם המרפאות. לרופאים לא היה רישיון והם ביצעו שיטות רפואיות ללא רישיון. <ref></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קוריאה הצפונית מחזיקה בטנזניה שגרירות בדאר א-סלאם המוסמכת לכל המדינות השכנות מלבד אוגנדה וקניה. <ref></ref>
* טנזניה מיוצגת בקוריאה הצפונית באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
הר בוייר

הר בוייר (באנגלית: Mount Boyer) הוא הר בהרי מריק, בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 

הר בוייר ממוקם 2 קילומטרים דרומית-מערבית מהר בקר. 

גובהו של ההר 1,500 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

ההר מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961 – 1967.

=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של פרנסיס סי. בוייר (Francis C. Boyer), שהיה נגד רפואה בצי ארצות הברית, שהיה אחראי על תחנת אייטס בשנת 1964.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20210602230148/https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:1792 הר בוייר] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=107908 הר בוייר] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
*[https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1719&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר בוייר] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://latitude.to/satellite-map/aq/antarctica/416822/mount-becker תצלום לוויין של אזור הר בוייר]

== הערות שוליים ==

 

בוייר
נאשוויל (כדורגל)

מועדון הכדורגל נאשוויל (באנגלית: Nashville Soccer Club או Nashville SC) הוא מועדון כדורגל מהעיר נאשוויל, בירת מדינת טנסי, המשתתף בליגת ה-MLS האמריקנית, במסגרת המחוז המערבי של הליגה. המועדון נוסד בשנת 2017 כהרחבה לליגת ה-MLS, והחל משנת 2020 משחקת הקבוצה בליגה האמריקנית הבכירה.

==היסטוריה==
מאז שלהי שנות ה-80, היו בנאשוויל שתי קבוצות כדורגל, אשר שיחקו בליגה החצי-מקצוענית NPSL. הראשונה, נאשוויל מטרוס, התקיימה מאז 1989 ועד 2012 וירש אותה מועדון הכדורגל נאשוויל, מ-2013 ועד 2016. קבוצות אלה, היו קבוצות אוהדים, דוגמת הפועל קטמון או מכבי קביליו יפו.

לאור ההצלחה של קבוצות האוהדים, החליטו מספר אנשי עסקים מקומיים לנסות ולהקים קבוצה מקצוענית, כחלק מה-MLS, במסגרת הרחבת הליגה. באוגוסט 2016, הוגשה ההצעה למנהלת הליגה, ובה גם התחייבות לבניית אצטדיון חדש וייעודי לכדורגל (באנגלית: soccer specific stadium). באוקטובר 2017 נחשפו התוכניות של בניין אצטדיון חדש וחדיש, בעלות של $275 מיליון דולר, תוכנית אשר אושרה על ידי עיריית נאשוויל כחודש לאחר מכן. ב-20 בדצמבר 2017 הכריזה מנהלת ה-MLS באופן רשמי, כי נאשוויל תצטרף לליגה, החל מעונת 2020.

במהלך השנתיים הראשונות של הקבוצה בליגת ה-MLS, היא שיחקה במסגרת המחוז המזרחי של הליגה, אך הצטרפותה של שארלוט לליגה בעונת 2022, כקבוצת ההרחבה ה-18 שלה, הובילה להעברתה של נאשוויל מהמחוז המזרחי של הליגה למערבי.

===הישגים ספורטיביים===
עונת 2020 הייתה קשה לנאשוויל עקב מגפת הקורונה, והפסקת המשחקים בליגה לאחר שני מחזורים בלבד. למרות זאת, לאחר שהעונה שבה לסדרה (על אף שלא במלואה), הקבוצה הצליחה להעפיל לפלייאוף, דבר שאינו שכיח בעונה ראשונה של קבוצה חדשה. בעונת 2021, הקבוצה השתפרה משמעותית, ובעוד בעונת 2020 היא הבטיחה את עלייתה רק במחזור המשחקים האחרון, בעונת 2021 הצליחה הקבוצה להבטיח מקום בפלייאוף, כמה שבועות לפני תום העונה הסדירה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:קבוצות MLS
קטגוריה:נאשוויל: מועדוני ספורט
סנט לואיס סיטי

מועדון הכדורגל סנט לואיס (באנגלית: Louis City Soccer Club או Louis City SC) הוא מועדון כדורגל מהעיר סנט לואיס שבמדינת מיזורי, המשחק במחוז המערבי של ליגת ה-MLS החל משנת 2023.

המועדון מארח את משחקיו הביתיים באצטדיון 'סיטי פארק' (אנ') בסנט לואיס.

==היסטוריה==
מאז שנת 2007, נעשו ניסיונות להקים או להעתיק קבוצת MLS לעיר סנט לואיס. אחת הספקולציות שעלו בתקופה זו הייתה האפשרות שריאל סולט לייק תעבור מיוטה למיזורי, אם לא ייבנה לקבוצה אצטדיון חדש, אך לבסוף תוכנית זו לא יצאה אל הפועל. החל משנת 2014, נבחנה האפשרות להקמת אצטדיון חדש בעיר, שכמו במקרה של אטלנטה, ישמש הן את קבוצת ה-NFL של העיר, והן את קבוצת הכדורגל העתידית. עם זאת, מעברם של הסנט לואיס ראמס ללוס אנג'לס, הורידו תוכנית זו מהפרק.

בשנת 2017, לאחר שנמצאו מקורות מימון מספיקים על מנת לסייע בהקמה של אצטדיון חדש וייעודי לכדורגל (באנגלית: soccer specific stadium), בעלות של כ-$200 מיליון דולר, באזור הדאונטאון של העיר, שוב עלה רעיון הקמת קבוצת MLS בעיר לסדר היום. לאחר עיכובים ביורוקרטיים רבים, ב-20 באפריל 2019 הוציאה מנהלת ה-MLS הודעה המאשרת את הצטרפותה של סנט לואיס לליגה, החל מעונת 2023.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:קבוצות MLS
קטגוריה:סנט לואיס: מועדוני ספורט
אצטדיון PNC

אצטדיון PNC (באנגלית: PNC Stadium) הוא אצטדיון כדורגל ביוסטון, בירת טקסס שבארצות הברית. קיבולת האצטדיון היא 23,039 צופים. שמות האצטדיון הקודמים היו אצטדיון BBVA קומפאס (באנגלית: BBVA Compass Stadium), והוא שימש עד שנת 2019, עת הוחלף השם לאצטדיון BBVA (באנגלית: BBVA Stadium) ששימש עד שנת 2021 עת הוחלף לשם הנוכחי.

==היסטוריה==
במהלך שש השנים הראשונות לקיומה, יוסטון דינמו נדדה בין שלושה אצטדיונים שונים, בהתאם לתחרות בה שיחקה (משחק בליגת ה-MLS, משחק במסגרת גביע ארצות הברית הפתוח או טורניר בינלאומי של CONCACAF). לאור זאת, בשנת 2009, החלה הקבוצה לחפש מקורות מימון על מנת לבנות לעצמה אצטדיון חדש, המיועד לכדורגל בלבד, וסמוך לאזור הדאונטאון. דרישות אלה, בנוסף לנוחות הקבוצה והפסקת הנדודים, היו חלק מדרישות הפרנצ'ייז, מצד מנהלת הליגה.

ב-26 בינואר 2010 הודיעה הקבוצה כי היא מצאה מקום המתאים לבניית האצטדיון החדש, וב-7 באפריל של אותה שנה, אישרה מועצת העיר יוסטון את תוכנית הבנייה. ב-5 בפברואר 2011 החלו העבודות, וב-12 במאי 2012 ארחה יוסטון את משחקה הראשון באצטדיון החדש, בו היא ניצחה את די.סי. יונייטד 1-0.

===ציוני דרך מרכזיים===
מאז נחנך האצטדיון החדש, לא הצליחה יוסטון דינמו לזכות בשום תואר במסגרת הליגה. עם זאת, ב-26 בספטמבר 2018 היא זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע ארצות הברית הפתוחח, לאחר שניצחה את פילדלפיה יוניון בתוצאה 3-0, לעיני 16,060 צופים.

בזירה הבינלאומית, ב-12 באוקטובר 2012, שימש האצטדיון כמגרשה הביתי של נבחרת מקסיקו במשחק מוקדמות מונדיאל 2014, בו ניצחו המקסיקנים את גיאנה בתוצאה 5-0. כשלושה חודשים לאחר מכן, ב-29 בינואר 2013, שימש האצטדיון לראשונה כמגרשה הביתי של נבחרת ארצות הברית בכדורגל, אשר סיימה בתיקו 0-0 מול קנדה.

אף על פי שנבחרת ארצות הברית קיימה מספר משחקים ביוסטון, ואף על פי שהאצטדיון ארח לא פחות מ-14 משחקים במסגרת גביע הזהב של CONCACAF, נכון לשנת 2021 טרם שוחק בו משחק רשמי (מוקדמות מונדיאל או גביע הזהב) בו שיחקה נבחרת ארצות הברית. עם זאת, נבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים קיימה כבר מספר משחקים רשמיים באצטדיון, האחרון שבהם בשנת 2020.

בנוסף, אף על פי שהעיר יוסטון עצמה תארח משחקים במסגרת מונדיאל 2026, יהיה זה אצטדיון NRG (המשמש את קבוצת הפוטבול יוסטון טקסאנס), ולא אצטדיון PNC, אשר יארח את המשחקים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוסטון: ספורט
קטגוריה:טקסס: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:יוסטון: מבנים
קסניה בוגוסלבסקיה

קסניה בוגוסלבסקיה (ברוסית: Ксения Богуславская, באנגלית: Kseniya Boguslavskaya; 24 בינואר 1892 – 3 במאי 1972) הייתה אמנית אוונגרד רוסית, משוררת ומעצבת פנים. בעלה ז׳אן פוני היה גם צייר.

== קריירה ==
נולדה בסנט פטרסבורג, למדה אמנות בפריז בשנים 1911 עד 1913. היא חזרה לסנט פטרסבורג ב-1913 ונישאה לז׳אן פוני. דירתם בסנט פטרסבורג הפכה למקום מפגש לאמנים ומשוררים אוונגרדיים. עם פוני היא פרסמה את החוברת הקובו-פוטוריסטית "Рыкающий Парнас" ב-1914.

במהלך שנת 1915 הצטרפה בוגוסלבסקיה ל״סופרמוס״ («Супремус»), קבוצת אמנים אוונגרדיים. חלק מחברי הקבוצה כללו (ליובוב פופובה, נאדז'דה אודלטסובה, ורווארה סטפנובה, אלכסנדרה אקסטר, איבן קליון, נינה גנקה-מלר, ז׳אן פוני ואחרים. את הקבוצה הוביל מייסד הסופרמטיזם, קזימיר מלביץ'.

בשנים 1915–1916 עם אמנים סופרמטיסטים אחרים, היא עבדה במרכז העממי של כפר ורבובקה במחוז האוקראיני ליד קייב. היא הציגה בתערוכה הפוטוריסטית הראשונה ב-1915, ועזרה בארגון תערוכת הסופרמטיסט בסוף 1915. היא גם הייתה חברה בקבוצות אמנים רוסיים נוספות.

== תקופת ברלין ==
ב-1919 היא ופוני ברחו מברית המועצות אל פינלנד. היא התגוררה בברלין בין השנים 1919 ל-1923, עבדה כמעצבת תפאורות עבור הקברט הרוסי-גרמני בשם Der Blaue Vogel ועבור התיאטרון הרומנטי הרוסי. בברלין, היא יצרה קשרים עם הפוטוריסטים הבינלאומיים.

== תקופת פריז ==
לאחר 1923 היא גרה עם בעלה בפריז. בעלה נפטר בפריז ב-1956; היא תרמה 12 ציורים של בעלה למוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית בפריז ב-1959 ותרמה כמה מתחריטיו וניירות אחרים לספרייה הלאומית של צרפת ב-1966. היא הציגה ב-Salon des Indépendants ב-1966 ועזרה בארגון תערוכה מעבודותיו של פוני במוזיאון דה ל'אורנג'רי באותן שנים.

היא מתה במונפרנאס, פריז ב-1972.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:אוונגרד רוסי
קטגוריה:ילידות 1892
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרות ב-1972
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1972
אנה גורית

אנה (אנקה) גורית הייתה עורכת סרטים ישראלית.

==קורות חייה==
נולדה בפולין בשנות ה-20 של המאה ה-20. למדה קולנוע באוניברסיטת לודז'. ב-1955 ערכה את סרטה הראשון, "תחת השמיים" של קורט וובר.
לאחר מכן עבדה בעורכת יומנים וסרטים דוקומנטריים בחברה הממשלתית "פילם פולסקי".
ב-1958 עלתה לישראל עם בעלה ובנה. עברתה את שמה מהנקה גורצקה. עבדה 7 שנים בסרטי גבע כעורכת סרטים. לאחר מכן עבדה כעורכת עצמאית. הרבתה לשתף פעולה עם הבמאי אורי זוהר.

ב-2019 נערכה לכבודה רטרוספקטיבה בפסטיבל קולנוע דרום.

==מהסרטים שערכה==
===קולנוע===
* חבורה שכזאת, 1963
* האתמול של מחר, 1963 (עם נלי גלעד)
* חור בלבנה, 1965
* מוישה ונטילטור, 1966
* סבינה והגברים, 1966
* עליזה מזרחי, 1967
* כל ממזר מלך, 1968
* השכונה שלנו, 1968
* הצד השני, 1968
* התרוממות, 1970
* השוטר אזולאי, 1971
* התרנגול, 1971
* שתי דפיקות לב, 1972
* עיניים גדולות, 1974
* יער אמלש הקסום, 1974

===טלוויזיה===
* ליאור, 1974 (בהפקת הטלוויזיה הלימודית)
* "חבילות מאמריקה", 1972
* כנרת כנרת, 1974
* דודי ורעי, 1975
* "שכרון סיני", 1979 (תיעודי)

===סרטים תיעודיים===
* בדמייך חיי, דוד פרלוב, 1962
* בירושלים, דוד פרלוב, 1963
* הקרב על היעד, אורי זוהר, חיים חפר, 1963
* האתמול של המחר, ברוך אגדתי, 1964
* מותו של אברהם לייב, דן בן אמוץ, 1964
* עת עדרים, יצחק הרבסט, 1965
* הכנסת, נתן גרוס, 1965
* אמצעי שליטה של המש"ק, אורי זוהר, 1966
* ביקור האפיפיור בישראל 1964, לא ידוע, 1966
* מצדה, יצחק הרבסט, 1968
* סטודנטים, עקיבא ברקין, 1968
* הבימה – אתמול והיום, בלה ברעם, 1972
* בארץ הנגב, יצחק הרבסט, 1975
* ירושלים של ילדים, בלה ברעם, 1978
* דיוקנו של אמן – מרדכי ארדון, יונה זרצקי, 1980

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 	
* 
* 	
* [https://www.smadarzamir.com/post/לאן-נעלמה-אנה-גורית לאן נעלמה אנה גורית?] באתר של סמדר זמיר

קטגוריה:עורכות קולנוע ישראליות
קטגוריה:עורכי קולנוע ישראלים
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים לא-יהודים
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
It's in the Rain

"It's in the Rain" (בעברית: "זה בגשם") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, עבור אלבום האולפן השביעי שלה, Amarantine.<ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-2006, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השני מתוך האלבום.<ref name=":1" /> הוא הופץ כסינגל שנה לאחר צאתו של האלבום.<ref name=":1" />

השיר הגיע למקום השביעי במצעד הסינגלים האיטלקי.<ref></ref>

== הוצאה ==
השיר הופץ כסינגל האירופאי השני שהוציאה אניה מתוך אלבומה, Amarantine, משנת 2005.<ref name=":1" /> הוא הופץ בחלק ממדינות אירופה במחצית הראשונה של 2006.<ref name=":1" /> במקומות אחרים, כולל הממלכה המאוחדת ואירלנד, השיר הופץ כסינגל בנובמבר 2006, כדי לקדם את ההוצאה המחודשת של האלבום, Amarantine.<ref name=":1" />

פרק זמן לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-7 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אניה ב-22 באוקטובר 2008.<ref name=":0"></ref> הוא צבר למעלה מ-10 מיליון צפיות.<ref name=":0" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|2006
|תקליטור
|האחים וורנר
|style="text-align:center;"|<ref name=":1" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2005
קטגוריה:סינגלים מ-2006
קטגוריה:שירי אניה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רומא ראיין
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ניקי ראיין
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:שירי העידן החדש
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
אלדד קטורזה

אלדד קטורזה (נולד ב-20 בנובמבר 1965) הוא מנהל מכון גרטנר לחקר אפידמיולוגיה ומדיניות בריאות במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר, מומחה ברפואת נשים. פרופסור חבר בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

== קורות חייו ==
קטורזה נולד בבאר-שבע בשנת 1965. שירת כלוחם ומפקד בגדוד 890 בחטיבת הצנחנים, עד לתפקיד מ"פ מסייעת. לאחר מכן עבר לשרת כמפל"ג ביחידת שלדג של חיל האוויר, שם, בין היתר, השתתף במבצעים האוויריים להעלאת יהודי אתיופיה, ואף פיקד על חלק מהם.

לאחר שירותו הצבאי החל בלימודי תואר ראשון במדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, שסיים בהצטיינות. לאחר מכן החל בלימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בה בעת ללימודי הרפואה המשיך ללימודי תואר שני במחקר רפואי, שאף אותו סיים בהצטיינות.

עם תום לימודי הרפואה ביצע שנת סטאז' ולאחר מכן התמחות במיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי שיבא תל-השומר. בתום ההתמחות ביצע השתלמות-על בהדמיית מוח העובר באולטרסאונד ו-MRI בבית החולים טרוסו בפריז. עם חזרתו לישראל בשנת 2011 החל לרכז את תחום הדמיית מוח העובר במכון הדימות של אגף הנשים והיולדות בשיבא. הוא מבצע ומפענח בדיקות MRI מוח עובר כחלק מצוות הנוירו-רדיולוגיה של מכון הדימות. כמו כן הקים וניהל את המרפאה לנוירולוגיה של העובר, מרפאה מולטי-דיסציפלינרית הנותנת מענה כוללני-הדמייתי, גנטי ונוירולוגי, לזוגות עם חשד להפרעה נוירולוגית בעובר, והוא מבצע ומפענח בדיקות MRI מוח עובר.

קטורזה הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב, והשלים התמחות-על במנהל רפואי במסגרת הנהלת המרכז הרפואי שיבא.

=== מחקר, אקדמיה והוראה ===
קטורזה הוא פרופסור חבר במסלול האקדמי בחוג למיילדות וגינקולוגיה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הוא משתתף באופן קבוע בכנסים בתחום עיסוקו, פרסם מאמרים בכתבי עת מדעיים והיה שותף לפרסומם של כ-90 מחקרים.

ביולי 2020 מונה קטורזה למנהל מכון גרטנר.

קטורזה גם מנהל את פרויקט ח"ץ (חוקרים צעירים) במרכז הרפואי שיבא, פרויקט המשלב בין רופאים וחוקרים ותיקים וצעירים.

== חיים אישיים ==
קטורזה נשוי לדנה ואב לשני ילדים. מתגורר בגבעתיים.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.medico.co.il/doctors/דר-אלדד-קטורזה/ אלדד קטורזה] באתר מדיקו
*[https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/?term=katorza+e&sort=date פרסומים מדעיים של פרופ' אלדד קטורזה] באתר Pubmed
*[https://quality.doctorsonly.co.il/2019/10/175606/ פרופיל רפואי: אלדד קטורזה, מנהל המרפאה לנוירולוגיה של העובר ב"שיבא"] באתר DoctorsOnly
*[https://qunality.doctorsonly.co.il/2021/04/226961/ פרופ' אלדד קטורזה מינוי למנהל מכון גרטנר בשיבא] באתר DoctorsOnly
*
*

קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:לוחמי יחידת שלדג
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
Sad Boy

"Sad Boy" (בעברית: "ילד עצוב") הוא שיר של המפיק המוזיקלי המרוקאי-הולנדי R3hab והדי ג'יי האנגלי ג'ונאס בלו, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אווה מקס והזמרת קיילי קנטרל.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-10 בספטמבר 2021, על ידי חברת התקליטים ארטיסט פרטנר גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים השוודי.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ג'ק האויט, אנטונינה ארמאטו, אווה מקס, הייט, אמבר ואן דיי, YK קוי, ג'ונאס בלו ו-R3hab והופק על ידי YK קוי, R3hab וג'ונאס בלו, גם כן.<ref name=":0" /> ב-31 באוגוסט 2021 פרסם ג'ונאס בלו פוסט בו תייג את R3hab, אווה מקס וקיילי קנטרל.<ref></ref> יומיים לאחר מכן, השיר הוכרז באופן רשמי על ידי ג'ונאס ותאריך יציאתו, 10 בספטמבר 2021, נחשף.<ref></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ב-10 בספטמבר 2021, ביום צאתו כסינגל.<ref name=":1"/> בתחילת קליפ המילים, ניתן לראות לב שבור מואר באורות, עם קרדיטים של R3hab, ג'ונאס בלו, אווה מקס וקיילי קנטרל לפי הסדר.<ref name=":1"></ref> הוא זכה להצלחה מתונה כאשר צבר למעלה מ-1.7 מיליון צפיות בסך הכול.<ref name=":1" />

הווידאו קליפ הרשמי של "Sad Boy" יצא לאור ב-20 באוקטובר 2021 והוא מעין קליפ מונפש.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|10 בספטמבר 2021
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|ארטיסט
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי ג'ונאס בלו
קטגוריה:שירי אווה מקס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אווה מקס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אנטונינה ארמאטו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ונאס בלו
קטגוריה:שירים על רגשות
Haunted Heart

Haunted Heart (בעברית: לב רדוף) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, מתוך סרט האנימציה הממוחשבת האמריקאי, "משפחת אדמס" (2019).<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-27 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כשיר הנושא מהסרט.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref>

השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הילדים הדיגיטליים.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי טים ג'יימס, כריסטינה אגילרה ואנטונינה ארמאטו והופק על ידי רוק מאפיה.<ref name=":0" /> בסמוך לצאתו, פורסמה עליו כתבה ברולינג סטון בה נכתב: "בשיר הרודף והדרמטי הזה, אגילרה מתייחסת בחוכמה לאופן שבו אתה לא יכול לשלוט בהתאהבות, ומשווה את זה לאירוע בלתי נמנע שיכול להרגיש ממש מפחיד, אבל גם משכר".<ref></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-8 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ב-27 בספטמבר 2019, ביום צאתו כסינגל. קליפ המילים כולל שלושה חלקים; חלק המילים של "Haunted Heart"; חלק בו ניתן לראות סצנות של אגילרה מקליטה אותו באולפן הקלטות; וחלק שלישי הכולל סצנות הלקוחות מ"משפחת אדמס".<ref name=":1" /> אגילרה ביצעה את השיר ב-2019 לכבוד ליל כל הקדושים.<ref></ref>

נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של קליפ המילים עומד על למעלה מ-5.9 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|27 בספטמבר 2019
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|RCA
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אנטונינה ארמאטו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טים ג'יימס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי רוק מאפיה
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס

pl:Haunted Heart (singel Christiny Aguilery)
Sorry, I'm a Lady

Sorry, I'm a Lady (בעברית: סליחה, אני ליידי) הוא סינגל משנת 1977 של צמד הזמרות הספרדי באקארה .

== הצלחה מסחרית ==
"Sorry, I'm a Lady" זכה להצלחה בינלאומית והפך ללהיט. במצעדי השירים שבאוסטריה, אירופה, גרמניה, הולנד ונורווגיה הגיע למקום הראשון.<ref name=":0"></ref><ref></ref><ref></ref> במצעד הסינגלים השווייצרי הגיע למקום השני,<ref></ref> ובמצעד הסינגלים השוודי למקום השלישי.<ref></ref> במצעד הסינגלים הבריטי הגיע למקום השמיני בשיאו.<ref></ref>

בישראל, הפך השיר ללהיט כאשר דורג במצעד השנתי במקום ה-72,<ref></ref> תוך שבמצעד השבועי הגיע בשיאו למקום השני.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|1977
|תקליט 7 אינץ' • תקליט 12 אינץ'
|RCA
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1977
קטגוריה:סינגלים מ-1977
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פרנק דוסטל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רולף סוג'ה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי פרנק דוסטל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רולף סוג'ה
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
נינה גנקה-מלר

נינה הנריקובנה גנקה או נינה גנקה-מלר (ברוסית: Нина Генке-Меллер, Нина Генке, באנגלית: Nina Genke-Meller: 19 באפריל 1893 – 25 ביולי 1954) הייתה אמנית סופריסטית, מעצבת וגרפיקאית אוקראינית-רוסית.

== ביוגרפיה ==
נינה גנקה נולדה במוסקבה ב-1893 לאב הולנדי, גנריק גנקה, ולאם רוסייה, נדז'דה טיכאנובה. היא נישאה לאמן ואדים מלר (1884-1962). נינה גנקה-מלר נפטרה בקייב ב-1954.

== חינוך ==
בשנת 1912 סיימה את לימודיה בגימנסיה הפרטית לבנדובסקיה בקייב. היא קיבלה תואר בשפה והיסטוריה רוסית. בשנה שלאחר מכן היא החלה ללמד היסטוריה, גאוגרפיה וציור במכללה הגבוהה לנשים בסקופטסי. שם היא פגשה את האמנית יבגניה פריבילסקה שעמדה בראש הסטודיו לאמנות במרכז עממי וקיבלה השראה רבה להפוך לאמנית בעצמה. בשנת 1914 החלה גנקה ללמוד בסטודיו של אלכסנדרה אקסטר בקייב לצורך השכלתה לאמנות, והפכה לעוזרת בסטודיו של אקסטר מ-1915 עד 1917. במקביל, היא עבדה כאמנית במרכז העממי של כפר סקופצי, בפיקוח יבגניה פריבילסקיה.

== יצירה ==
נינה גנקה הייתה קשורה קשר הדוק לקבוצת ״סופרמוס״ שהונהגה על ידי קזימיר מלביץ', מייסד הסופרמטיזם. משנת 1915 עבד גנקה כאמן ראשי של המרכז העממי של כפר ורבובקה (מחוז בקייב). היא משכה אמנים אוונגרדיים מפורסמים כמו קזימיר מלביץ', נדז'דה אודלטסובה, אלכסנדרה אקסטר, איבן קליאן, ז׳אן פוני, ליובוב פופובה, אולגה רוזנובה, קסניה בוגוסלבסקיה ואחרים לקואופרטיב האומנים האיכרים היצירתיים. 1915-1916 השתתפה ביצירת ההצגה "קמירה קיפארד" עבור תיאטרון קאמרני במוסקבה. כמו כן לימדה רישום בגימנסיה הפרטית של קרוגר, עבדה במשותף על פאנל גדול עם האמנית קטריה וסילייבה, כחברה במרכז העממי של קייב. יחד עם קבוצת האמנים-סופרמטיסטים יצרו רשת של אולפנים אמנותיים ותעשייתיים שמטרתם לתמוך באמנות עממית בטרנופול, קולומיאה, אזורי צ'ורטקוב וצ'רנוביץ.

זמן קצר לאחר מהפכת אוקטובר של 1917, נינה גנקה השתתפה בקישוט רחובות קייב ואודסה לחגיגות המהפכה יחד עם אלכסנדרה אקסטר וקלימנט רדקו, והחלה לעצב מופעים גרנדיוזיים וכתבה ספר על עיצוב גרפי.

גנקה הייתה אמן ראשי של בית ההוצאה לאור Golfstream בראשות המשורר-פוטוריסט האוקראיני, מיכאיל סמנקו. במקביל עבדה כגרפיקאית.

בין השנים 1920–1924 לימדה אמנות. בשנת 1924 עברה למוסקבה, עבדה כמעצבת במה, מעצבת קרמיקה (בעיקר צלחות) ועיצבה טפטים. גנקה גם מילאה תפקיד של סגן ראש המועצה לאמנויות יפות.

בשלב מאוחר יותר, עבדה גנקה כמעצבת פנים ומפקחת על מוסדות דקורטיביים ואמנות שימושית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים רוסים
קטגוריה:אמנים אוקראינים
קטגוריה:אמניות
קטגוריה:ילידות 1893
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1893
קטגוריה:נפטרות ב-1954
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1954
נוכלת ושמה סו

נוכלת ושמה סו (באנגלית: Curly Sue - סו המתולתלת) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית משנת 1991 בבימויו, בכתיבתו ובהפקתו של ג'ון יוז, עם ג'יימס בלושי, קלי לינץ' ואליסן פורטר בתפקידים הראשיים.

הילדה-שחקנית אליסן פורטר בת העשר זכתה ב"פרס האמן הצעיר" כשחקנית הצעירה הטובה ביותר בסרט קולנוע.

התסריט הוא על זוג חסרי בית, מבוגר וילדה, שאירוע אחד מביא למהפך חיובי בחייהם כמו באגדות. המבקרים לא אהבו את הסרט אבל הוא הצליח מאד מסחרית.

== תקציר עלילה ==
ביל דנסר (ג'יימס בלושי) מגדל לבד את סו (אליסן פורטר) מאז לידתה. הוא הכיר את אמה בבאר בפלורידה. האם מתה והשאירה לו את סו. ומאז הוא מגדל אותה לבד למרות שאינו אביה הביולוגי. אין לו מקום עבודה קבוע ולמעשה הוא וסו הם חסרי בית. הם מסתובבים ברחובות ומקיימים את עצמם ממעשי נוכלות קטנים.

כעת סו בת עשר והם מגיעים לשיקגו שם מנסה ביל להיכנס למסעדה,, מתווכח עם המלצר ובינתיים סו חוטפת עוגות.

הם מנסים לביים תאונת דרכים כדי לסחוט את הנהג. גריי אליסון (קלי לינץ') היא עורכת דין אמידה שמנהלת משרד עם ברנרד אוקסבר (פרד תומפסון). ביל וסו אורבים בחניית הבניין, סו מכה את ביל שמשתטח מאחורי המכונית של קלי ומביים שנפגע ממכוניתה. קלי המבוהלת מרגיעה אותם ומזמינה אותם למסעדת פיצה. היא מתבוננת בהם כשהם אוכלים ברעבתנות ומתרגשת מהיחס החם בין ביל לסו. קלי מזעיקה את הארוס השחצן שלה ווקר (ג'ון גץ), שמסתכל בבוז ובתיעוב על שני חסרי הבית האלה.

קלי וווקר הולכים לקונצרט והיא ממשיכה לחשוב על החיבה של ביל וסו. שני חסרי הבית ממשיכים להסתובב ברחובות שיקגו ונתקלים שוב במכונית של קלי בכניסה לביתה. הפעם זו תאונה אמיתית. ביל נפצע קלות וזועק וקלי לוקחת אותם לדירתה המפוארת.

למחרת מספר לה ביל את סיפורם והיא קונה להם בגדים חדשים ומגלה שסו היא אנאלפביתית. היא מוכיחה את ביל ומשכנעת אותו למצוא עבודה. הם משחקים קלפים עם העוזרת טרינה (ויוקה דייוויס) וסו מנצחת אותם. בינתיים מגלה ווקר את ביל בדירתה של קלי ומתפתח שם ריב בו נחבטים שניהם.

קלי קונה בגדים חדשים לשניהם והם יוצאים לבלות בעיר ולבצע שטויות - "מתפלחים" לחתונה לא שלהם, הולכים לראות סרט בתלת מימד ו"סוחבים" פופקורן וקוקה קולה מאחד הצופים. ביל מוצא עבודה בבניין ומתפתח רומן אהבה בינו לקלי.

ג'ון מלשין עליהם למחלקת הרווחה, סו נלקחת למעון לילדים וביל נעצר.

קלי משחררת את ביל בערבות ואת סו מהמעון ומקבלת עליה משמורת.

לבסוף הם מלווים את סו ליום הראשון שלה בבית הספר.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|ג'יימס בלושי
|ביל דנסר
|חסר בית
|-
|קלי לינץ'
|גריי אליסון
|עורכת דין
|-
|אליסן פורטר
|סו
|ילדה חסרת בית
|-
|ג'ון גץ
|ווקר
|ארוס של גריי
|-
|פרד תומפסון
|ברנרד אוקסבר
|עורך דין
|-
|אדי מקלורג
|
|מזכירה
|-
|קמרון ת'ור
|
|מלצר ראשי
|-
|סטיב קארל
|טסיו
|מלצר
|-
|ויוקה דייוויס
|טרינה
|עוזרת בית
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=x5XjwDEz5Cc קדימון לנוכלת ושמה סו], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=FGPjjKc6qJs נעימת הנושא העיקרי של נוכלת ושמה סו], באתר יוטיוב
* [https://www.tcm.com/tcmdb/title/72007/curly-sue#overview נוכלת ושמה סו], באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי ג'ון יוז
איוואן קליון

איוואן ואסילייביץ' קליוּן, (ברוסית: Иван Васильевич Клюн, נולד בשם קליונקוב – Клюнков, באנגלית: Ivan Kliun; 1 ספטמבר 1873 – 13 בדצמבר 1943) היה צייר אוונגרד רוסי, פסל ותאורטיקן אמנות.

== ביוגרפיה ==
אביו היה נגר. בשנת 1881, במטרה לשפר את מצבם הכלכלי, עברה המשפחה לקייב. ב-1890 הם עברו שוב, לפולין הרוסית. את השכלתו האמנותית הראשונית קיבל בחברה לעידוד האמנויות היפות בוורשה, בשנות התשעים של המאה ה-19, בעת שעבד כרואה חשבון. ב-1898 עבר למוסקבה, שם פקד את האולפנים של פיודור רברג ואיליה משקוב.

אולם הקשר החשוב ביותר שלו הגיע בשנת 1907 כאשר פגש את קזימיר מלביץ' והוצג בפני האוונגרד הרוסי. מפגש זה השפיע עליו מאוד, אם כי הוא הצטרף לסלון מוסקבה כאשר הוא נוצר בשנת 1910 ונשאר חבר שם עד 1916. הוא עבד במקור בסגנון הסימבוליסטי, אך בשנת 1913, בשל השפעתו של מלביץ', הוא החל להציג עם קבוצה מסנט. פטרבורג המכונה ״איחוד הנוער״. בשלב זה, הוא התחבב בקובו-פוטוריזם, החל לפסל (בהשפעת ולדימיר טאטלין) ומאוחר יותר הציג עם כמה קבוצות אוונגרד אחרות.

בשנת 1915, הוא סיפק ליטוגרפיות ופרק קצר לספר, "החטאים הסודיים של האקדמאים" מאת המשורר אלכסיי קרוצ'ניך . הספר היה ביקורת חריפה על הסמליות והדקדנס בכלל. באותה שנה הוא הפך לחסידי הסופרמטיזם של מלביץ', ובשנה שלאחר מכן הצטרף לקבוצתו הידועה בשם סופרמוס . כשהיה שם, הוא עזר להכין מניפסט וכתב עת שמעולם לא פורסם. הוא גם שיתף פעולה עם המרכז העממי של כפר ורבובקה - עבודה עם אומנים איכרים.

מ-1918 עד 1921, לימד ציור בסדנאות האמנות של וחוטמאס . משנת 1920, הוא היה חבר במכון לתרבות אמנותית, ולאחר 1921, חבר באקדמיה הממלכתית למדעי האמנות .

עד אמצע שנות ה-20, עבודותיו היו בעיקר צורות גאומטריות. בסוף שנות ה-20 הוא פיתח עניין באמנות מערב אירופה מודרנית, במיוחד הצרפתית; העתקת יצירות של פיקאסו ובראק.

בתחילת שנות ה-30, הוא יצר ציורי טבע דומם רבים בסגנון הפוריסטי. מאמצע שנות ה-30 ואילך הוא, ורוב האמנים הסובייטים, נאלצו לצייר יצירות של ריאליזם חברתי. בתגובה, הוא יצר טבע דומם ונופים מציאותיים ונתן אותם לחברים ובני משפחה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
קובץ:«Портрет жены художника».jpg
קובץ:Landscape Racing By (Kliun, 1914, 18).jpg
קובץ:Landscape Racing By.png|alt=
קובץ:Иван Клюнков (Клюн) «Беспредельное по принципу свет-цвет».jpg|alt=
קובץ:Клюн Натюрморт с цветами и кувшином.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:אוונגרד רוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1873
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1943
מאיר מלמד

שלט בכניסה לשכונת נוה מאיר ברמלה שנקראה על שמו.
מאיר מלמד (ג' באלול ה'תרס"ו, 24 באוגוסט 1906 - כ"ז בשבט ה'תשמ"ז, 26 בפברואר 1987) היה ראש העירייה הראשון של רמלה תחת שלטון מדינת ישראל, בין השנים 1949–1965.

==ביוגרפיה==
נולד ברוסה שבבולגריה ב-1906 למשה, צאצא למשפחת רבנים, ולאסתר בת שמואל לוי. רכש השכלה ובקיאות בשפות בולגרית, עברית, ספרדית, צרפתית וגרמנית. כבר מגיל צעיר עסק בפעילות לאומית. היה יו"ר תנועת מכבי ברוסה, וממייסדי פועלי ציון בבולגריה.

עלה לארץ ישראל בשנת 1934, ועבד כפועל חקלאי בכפר סבא. לאחר מכן עבד בפיצוץ סלעים בנמל תל אביב, הצטרף ל"הגנה" ועבר קורס מפקדים. הוא עסק בהוראת חינוך גופני במכללת מקס פיין בתל אביב, והיה אחראי מטעם ההגנה על חינוך גופני מיוחד בבתי ספר תיכוניים בתל אביב. הצטרף למפא"י והיה חבר מרכז המפלגה.

במלחמת העצמאות שרת כקצין בצבא ההגנה לישראל.
===כראש עיר===
במאי 1949 התבקש למלא את תפקיד ראש המועצה הממונה ברמלה. בבחירות הראשונות לרשויות המקומיות בישראל שהתקיימו בנובמבר 1950, התמודד בראשות רשימת מפא"י לעיריית רמלה. מפלגתו זכתה ב-4 מושבים במועצת העיר והייתה לרשימה הגדולה במועצה. בתמיכת הציונים הכלליים, המזרחי והרשימה הערבית המקומית, נבחר לראשות העיר בינואר 1951.

הוא כיהן בתפקידו במשך שלוש קדנציות, שנמשכו 15 שנים רצופות. הוא קידם את הפיכתה של רמלה לעיר קולטת עלייה, ובכך תרם להגדלת אוכלוסייתה ולהתפתחותה. באפריל 1964 הודיע על פרישתו מן התפקיד מסיבות בריאותיות, אולם בהמשך חזר בו מהתפטרותו. בספטמבר 1965 פרש סופית מן התפקיד.
===לאחר פרישתו===
לאחר פרישתו מן העירייה, עסק בהוראת חינוך גופני באופן פרטי.

במרץ 1966 ניתנה לו "אזרחות כבוד" של רמלה.

נפטר באפריל 1987 ונקבר בבית הקברות הישן ברמלה. הותיר אחריו את רעייתו חנה, בן ובת.

על שמו נקראת שכונת "נווה מאיר" ברמלה ומרכז הספורט העירוני של העיר.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית רמלה
קטגוריה:מורים לחינוך גופני
קטגוריה:פעילים ציונים בבולגריה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:אישים שעל שמם שכונות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987