OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אליעזר פרמינגר

אליעזר פּרֶמינגר (13 באפריל 1920 – 15 בספטמבר 2001) היה פעיל פוליטי קומוניסטי ישראלי, חבר הכנסת הראשונה (1949–1951), ולאחר מכן מנהל חברות ממשלתיות בתחום משאבי הטבע.

==ביוגרפיה==
פרמינגר נולד בשנת 1920 בווינה בירת אוסטריה להורים ליברלים שומרי מסורת, הלל (היינריך) ועמליה (מכלה) פרמינגר. הם גדלו בבית דתי, עזבו את העיירה בגליציה ופנו לחפש את עתידם בבירת האימפריה האוסטרו-הונגרית.

כשהפשיזם הלאומני פרח באוסטריה, הצטרף אליעזר פרמינגר הצעיר כחבר פעיל בתנועת הנוער הקומוניסטית, שפעלה במחתרת. בליל הבדולח נאלצה אמו להחביאו בארון כשפלוגות הסער של האס.אה (S.A.) ביקרו בביתם וחיפשו גברים יהודים. למחרת, כשאליעזר פרמינגר פנה לראש התא המחתרתי שלו וביקש את עזרתו, היה הלה חסר אונים והציע לו לעזוב לארץ ישראל. כך הבין הנער הצעיר לראשונה, שפתרון הבעיה היהודית לא יבוא מהקומוניזם. המשפחה חיפשה ללא הועיל קרובים בארצות שונות כדי להגר אליהן. אליעזר שהצטיין בלימודיו, קיבל אשרת כניסה לארץ ישראל במכסת מלגות כסטודנט בטכניון בחיפה, ונאלץ לוותר על חלומו ללמוד שפות קלאסיות לטובת לימודי הנדסה. בשנת 1939 עלה לארץ ישראל. לאחר עלייתו נמנה עם פעילי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה, ממנה פרש בשנת 1945 והקים עם פורשים נוספים את האיגוד הקומוניסטי. ביולי 1947 הופיע מטעמה בפני ועדת אונסקו"פ. באוקטובר 1947 הפך האיגוד למפלגת הקומוניסטים העבריים.

בדצמבר 1948 הצטרף אל המפלגה הקומוניסטית הישראלית, במסגרת הצטרפות האיחוד הקומוניסטים העבריים, בשנת 1949 נבחר לכהן בכנסת הראשונה.

בתחילת כהונתו כחבר הכנסת פרש פרמינגר מסיעת מק"י, על רקע מחלוקת בהתייחסות לסוגיה היהודית והציונית, והקים את מפלגת הקומוניסטים העבריים. ביוני 1949 הוכרה סיעתו הנפרדת. בהמשך אותה שנה הצטרף למפ"ם. 

בתחילת 1956, מונה למשנה למנכ"ל משרד הפיתוח, על ידי שר הפיתוח בנטוב ממפ"ם. מינוי זה לא אושר על ידי נציבות שירות המדינה, בגלל התנגדות לעצם התפקיד ולמינוי אליו ללא מכרז. לבסוף, המינוי אושר בספטמבר 1956. בתחילת 1963 כיהן כמנכ"ל בפועל למשך חודשיים.

בתחילת 1963 עזב את משרד הפיתוח ומונה למנהל פיננסי ומסחרי של "כימיקלים ופוספטים".

בהמשך היה יו"ר חברת "חרסינה וחול נקי", יו"ר החברה לפיתוח אילת ודירקטור בחברות "מחצבי ישראל" ו"חברת הפוספטים". 

בנו הוא הבמאי והפרופסור לקולנוע ענר פרמינגר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.kadisha.biz/ShowItem.aspx?levelId=59689&template=18&ID=121432 דף הקבר של אליעזר פרמינגר באתר חברה קדישא] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מק"י
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם סיעות יחיד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:קומוניסטים ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:פקידים במשרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
מרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה

מרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה הוא מרכז מדעי ומצפה כוכבים לנוער השוכן בבניין המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בבאר שבע.

המרכז הוקם על ידי קרן רש"י באמצעות תוכנית מדערום לפיתוח מוקדי מצוינות במדעים. מרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה מאפשר לימודים יישומיים בפיזיקה לתלמידי מחוז הדרום הניגשים לבגרות בפיזיקה ב-5 יחידות לימוד. במקום קיים גם מרכז אסטרונומי לנוער ולקהילה ובו פלנטריום משוכלל, טלסקופ רובוטי משוכלל, טלסקופים ניידים וטלסקופ שמש.

המרכז נמצא בבניין פיזיקה באוניברסיטה והוא המוקד של תוכניות מדערום. המרכז מעודד תלמידים לכתיבת עבוד­ות גמר והגשת פרויקטים, מאתר תלמידים מחוננים בתחומי הפיזיקה ומסייע להם להרחיב ולהעמיק את לימודיהם והתעניינותם בפיזיקה. בשנת הלימודים 2012 קבוצה של 15 תלמידי ותלמידות תיכון ביקרו במאיץ החלקיקים ה-LHC שב-CERN במסגרת לימודיהם במרכז אילן רמון.

המרכז מקיים לימודים בבוקר ובערב, בפיזיקה ואסטרונומיה בדגש על לימוד חווייתי והתנסות מדעית, ומחנות מדע בקיץ.

== הפעילות האסטרונומית ==
הפעילות האסטרונומית במרכז אילן רמון נעשית ביום ובלילה וכוללת שימוש בציוד מגוון:
*פלנטריום מדגם E-5 מתוצרת חברת GOTO
*טלסקופ רובוטי בקוטר "16 (40 ס"מ) תוצרת חברת MEADE
*טלסקופ לצפייה בשמש בקווי פליטה של מימן מיונן (Halpha) של חברת corronado
* טלסקופ רובוטי נייד בקוטר 200 מ"מ של חברת MEADE
* טלסקופ דובסוני נייד בקוטר 250 מ"מ של חברת MEADE
*טלסקופ רובוטי נייד בקוטר 125 מ"מ של חברת MEADE

== שנת האסטרונומיה ==
במלאת 400 שנים לשימוש הראשון שנעשה בטלסקופ על ידי גלילאו גלילי, הכריז האיגוד האסטרונומי הבינלאומי על שנת 2009 כשנת האסטרונומיה העולמית. מרכז אילן רמון החליט עקב כך על קיום של חידון אסטרונומי ראשון לתלמידי בתי ספר יסודיים. החידון התנהל בשלושה שלבים: שלב א' התנהל באינטרנט ובו השתתפו 1300 תלמידים. מתוכם העפילו 100 לשלב השני שהיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב לאחר שקיבלו המתחרים חוברת למידה על אסטרונומיה וחקר החלל. 10 ילדים הגיעו לשלב הגמר שהתקיים באוניברסיטת בן-גוריון ונערך בעל פה, בנוכחות נשיאת האוניברסיטה הפרופ' רבקה כרמי. כשופט הראשי שימש הד"ר יגאל פתאל. מאז החידון התקיים מדי שנה ומספר המשתתפים בו עולה בהתמדה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://ilanramon.bgu.ac.il אתר מרכז אילן רמון לנוער שוחר פיזיקה] 
* [https://web.archive.org/web/20081006195156/http://www.rashi.org.il/hebrew קרן רש"י]

<gallery>
קובץ:E5_planetarium_Ilan_ramon.JPG|פלנטריום מדגם E-5 המוצב במרכז
קובץ:Planetarium_show_Ilan_ramon.JPG|הפלנטריום בפעולה, ברקע מימין ניתן להבחין בעגלה הגדולה
קובץ:Jupiter IRC.jpg|כוכב הלכת צדק כפי שצולם ממרכז אילן רמון
קובץ:Juvians movment.jpg|כוכב הלכת צדק וירחיו איו ואירופה כפי שצולמו ממרכז אילן רמון, סט התמונות צולם במשך כשעתיים וחצי ומראה את התנועה המהירה סביב לצדק
</gallery>

== הערות שוליים ==

אילן רמון, מרכז לנוער שוחר פיזיקה
קטגוריה:הנצחת אילן רמון
קטגוריה:אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:באר שבע: חינוך
קטגוריה:באר שבע: מבנים
חנן רובין

חנן (הנס) רוּבִּין (10 באוגוסט 1908 - 24 באוקטובר 1962) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפ"ם.

== חייו ==
רובין נולד בברלין בירת גרמניה. בנעוריו היה פעיל בתנועה הציונית "תכלת לבן (בלאו וייס)". הוא למד לימודי משפטים באוניברסיטאות ברלין ופרייבורג והוסמך כדוקטור למשפטים. במהלך שנות לימודיו פעל רובין בהתאחדות איגודי הסטודנטים של גרמניה והיה פעיל במרכז אגודת קדימה. בשנת 1930 הוא הצטרף להמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה וכעבור זמן עבר למפלגת הפועלים הסוציאליסטית (SAPD).

בשנת 1933 עלה רובין לארץ ישראל. תחילה עבד כפועל חקלאי, וכעבור שנה מעלייתו נבחר לוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית. פעילותו הציבורית החלה בהיותו ממייסדי הליגה הסוציאליסטית וממנהיגי מפ"ם. עם קום המדינה נבחר מטעם המפלגה לכהן כחבר הכנסת מהכנסת הראשונה ועד הכנסת החמישית. כהונתו נמשכה לאורך 13 שנים, עד לפטירתו, ובמהלך תקופה זו הוא כיהן כחבר ועדת החוקה, חוק ומשפט, ועדת הכספים וועדת העבודה. מהכנסת השלישית ואילך כיהן כסגן יושב ראש הכנסת.

בשנת 1952, במהלך ההפגנה נגד הסכם השילומים מגרמניה, נפגע רובין בראשו מאבן שהושלכה אל תוך אולם מליאת הכנסת. הוא נחבש, וחזר לדיון לאחר כמה דקות.

בתו יעלה נישאה לח"כ לשעבר אלעזר גרנות, אף הוא איש מפ"ם. בתו אושרית נישאה ליהודה ריפתין, בנו של ח"כ של מפ"ם יעקב ריפתין.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1962%2F10%2F25&id=Ar00102&sk=46DB5CD5 ד"ר חנן רובין], דבר, 25 באוקטובר 1962.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי בלאו וייס
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:פעילים ציונים בגרמניה
קטגוריה:משפטנים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השלישית
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת החמישית
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
מאי ישראלי

מאי ישראלי לשמן (נולדה ב-14 בספטמבר 1966) היא זמרת סופרן ישראלית, ראש המחלקה לביצוע רב תחומי באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

==ביוגרפיה==
ישראלי היא בוגרת תואר שני באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב, וזכתה במלגת קרן פליציה-בלומנטל ללימודי המשך בלונדון, בהדרכת פרופסור אליסון פירס מהאקדמיה המלכותית. בנוסף למדה משחק בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב<ref></ref>. את שירותה הצבאי עשתה בלהקת פיקוד מרכז<ref name=":0"></ref>.

ישראלי הופיעה עם התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית ירושלים, תזמורת האופרה הקאמרית, אנסמבל "אקוואריוס" ותזמורות נוספות, וכן ברסיטלים בלונדון, בסקוטלנד ובפריז. בנוסף הוזמנה לשיר בקונצרט גאלה בפריז, במסגרת פסטיבל הבינלאומי הראשון ליצירותיו של המלחין וילה לובוס. בישראל העלתה שלושה מופעים אישיים, המוקדשים למחזות זמר, לשירי עם ברזילאיים ולשיר האמנותי הישראלי<ref name=":0" />.

החל משנת 2004 היא מופיעה בישראל ומחוצה לה בתפקיד שנכתב במיוחד עבורה באופרה "צחוק של עכברוש" של התזמורת הקאמרית הישראלית.

בן זוגה הוא המוזיקאי אורי לשמן, והם משתפים פעולה מקצועית. בשנת 2016 יצרו בני הזוג את ״בין השורות בין הצלילים״, סדרת פודקאסטים על הזמר העברי בשיתוף רדיו ״קול האוניברסיטה״ של אוניברסיטת רייכמן<ref></ref>. בדצמבר 2023 יצא אלבומם המשותף ״כנף אל כנף״<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:חברות להקת פיקוד המרכז
קטגוריה:חברי להקת פיקוד המרכז
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:סגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
משה (מיכלאנג'לו)

"משה" (באיטלקית: Mosè; 1513–1515) הוא פסל שיש מאת האמן האיטלקי בן תקופת הרנסאנס מיכלאנג'לו בואונרוטי, המציג את דמותו של משה רבנו.

הפסל נועד להיות אחד מן המרכיבים המרכזיים במצבה מפוארת שהזמין האפיפיור יוליוס השני ממיכלאנג'לו בעבור עצמו. המצבה המפוארת, שאמורה הייתה להיות מוקמת בבזיליקת פטרוס הקדוש, לא הוקמה מעולם, ומיכלאנג'לו יצר במקומה מצבה פשוטה יותר, העומדת בקפלה בבזיליקת סן פייטרו אין וינקולי על גבעת האסקלין ברומא. הפסל עשוי שיש, וגובהו 2.35 מטרים.

==היסטוריה של הפסל==
התכנון המקורי של הקבר שבו אמור היה הפסל להיות משובץ, כלל מבנה בעל שלוש קומות, שבו אמורים היו להיות משובצים כ-40 פסלים שונים. לאחר מותו של יוליוס בשנת 1513 קטנו ממדי הפרויקט. בשנת 1542 הוצא חוזה נוסף, ובו התבקש מיכלאנג'לו ליצור מבנה פשוט הצמוד לקיר הכנסייה, שבו ישובצו פסלים מעטים.

==תיאור==
משה מתואר יושב כשהוא לבוש מעין טוגה או בד כשפלג גופו העליון עירום. ביד אחת הוא אוחז אל גופו לוח מרובע המסמל את לוחות הברית, ואילו ידו השנייה מונחת בחיקו. ראשו עטור הזקן מופנה לשמאל, והוא מביט בריכוז אל נקודה מרוחקת מאתנו. מיכלאנג'לו תיאר את זקנו כמפותל וארוך ומגיע עד לחיקו. הוא נעול סנדלים בעלי רצועות עור הקשורות על שוקיו.

על ראשו עיצב מיכלאנג'לו זוג קרניים קטנות. ייצוג זה בא ככל הנראה בעקבות פרשנות מוטעה של קרינת פני משה, כפי שנאמר בשמות , שבתרגום הוולגטה תורגם כאילו הכוונה היא לקרן כאיבר בגוף ולא לקרן אור. ואולם יש הטוענים כי לא סביר שמיכלאנג'לו, איש רנסאנס בעל השכלה רחבה וידע בשפות, הוטעה בעקבות תרגום הוולגטה כאשר עמדו בפניו תרגומים נוספים והמקור. למעשה גם במסורת היהודית נמצא פירוש המתייחס למילה "קרן", כאל קרן של חיה שניתן לנגוח בה. מבחינה פיסולית הקרן מצביעה על כיוון שמדגיש את מבטו המרוחק של משה והמנוגד לזרועו הנטויה.

== ראו גם ==

* דוד (מיכלאנג'לו)
* פייטה (מיכלאנג'לו)

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיכלאנג'לו בואונרוטי: פסלים
קטגוריה:פיסול של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:רומא: פסלים
קטגוריה:המקרא בתרבות ובאמנות
דימר

חומצות קרבוקסיליות, הנקשרות זו לזו בקשרי מימן]]
בכימיה, דימר (מיוונית: די - שתיים, מר - יחידה) היא מולקולה או תצמיד (קומפלקס) של מולקולות המורכב משתי יחידות פשוטות יותר - מונומרים. במובן זה ניתן לראות בדימר פולימר קצר מאוד. שתי יחידות הבסיס יכולות להיות זהות, אז מכונה הדימר הומודימר, או שונות ואז הוא מכונה הטרודימר. יצירת דימר ממולקולה אחת נקראת דימריזציה, והפעולה ההפוכה לה נקראת דיאסוציאציה.

== דימרים קוולנטים ==
דימרים מולקולריים נוצרים לרוב על ידי תגובה בין שתי תרכובות זהות. 2A -> A-A. בדוגמה זו, מונומר "A" עבר דימריזציה לדימר "A-A".

הרבה מולקולות אורגניות קטנות, בעיקר פורמלדהיד, יוצרות בקלות דימרים. בדימר של פורמלדהיד (CH<sub>2</sub>O) הוא דיוקסטאן (C<sub>2</sub>H<sub>4</sub>O<sub>2</sub>). 

== דימרים לא קוולנטים ==

== כימיה של פולימרים ==
בהקשר של פולימרים המונח דימר מתייחס למולקולה בעלת פולימריזציה מדרגה 2, ללא קשר לסטויכיומטריה או לתגובות דחיסה. יחס זה שימושי אשר באים לנתח סוכרים. לדוגמה: צלוביוז הוא דימר של גלוקוז, זאת למרות שבריאקציית היצירה שלו נוצרים מים, דבר אשר היה מעמיד אותה כביכול בהקשר של תגובות הידרוליזה.

2C<sub>6</sub>H<sub>12</sub>O<sub>6</sub> → C<sub>12</sub>H<sub>22</sub>O<sub>11</sub> + H<sub>2</sub>O

במקרה זה לדימר יש סטויכיומטריה שונה מזוג המונומרים.

כמו סוכרים גם חומצות אמינו יכולות ליצור דימרים. במקרה זה הדימרים נקראים דו-פפטידים. דוגמה לדו-פפטיד הוא ה-Glycylglycine . דו-פפטיד זה מורכב משתי מולקולות גליצין המחוברות זו לזו בקשר פפטידי. דוגמאות נוספות הן אספרטם וקרנוזין . 

== דימרים בביוכימיה ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:תרכובות
קטגוריה:הנדסה כימית
מוקרנס

קמרון גומחת הכניסה של [[ארמון הגבירה טונשוק. ניתן לראות שימוש באבלק, עיטורי נטיפות (מוקרנס) ועיטורים גאומטריים]]
מוקרנס ב[[אלהמברה]]

מֻקָרנָס (בערבית ובפרסית: مقرنس; בטורקית: Mukarnas; בספרדית: mocárabe) - עיטור דמוי נטיפי אבן מדורגים הנקראים בעברית "עיטור נטיפות".

סגנון המוקרנס פרח במצרים של המאה ה-12, עת שהייתה מוקד שליטתם של השושלת הפאטמית במזרח התיכון, כחלק מהתפתחות כללית באדריכלות הקשתות<ref name=":0"></ref>.

ייתכן שמקור העיטור באדריכלות הפרסית-סלג'וקית<ref name=":0" />, והוא מעטר בדרך כלל את גומחת שער הכניסה למבנה ממלוכי מונומנטלי וכן מעברים וכרכובים כגון מבנה הנושא מרפסת או כיפה. נפוץ מאוד גם השימוש של מוקרנס כבסיס קשת זווית בפינת מבנה כיפתי. עומק המוקרנס (מספר שורות הנטיפים) מעיד על עושר המבנה ופארו. יש מבנים ובהם 15 שורות מוקרנס (המספר קשור כמובן גם לעומק גומחת השער - ה"").

בעלי המלאכה שהתקינו את המוקרנס היו אומנים נודדים. הם חתמו על יצירותיהם במקום נסתר באמצעות סימן סתתים וכמה משמותיהם ידועים עד היום.

==ראו גם==
* אדריכלות ממלוכית 
* אבלק
* אדריכלות מורית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
FAFSA

The Free Application for Federal Student Aid (בראשי תיבות: FAFSA) הוא טופס שנתי אותו רשאים למלא סטודנטים או סטודנטים לעתיד באוניברסיטאות ובקולג'ים בארצות הברית ולפעמים גם הורי הסטודנטים כדי להירשם כמועמדים ולקבוע את מידת זכאותם לקבלת מלגות או הלוואות כספים פדרליות למימון לימודיהם. כל האוניברסיטאות והקולג'ים מפנים כחלק מתהליך ההרשמה לעזרה כספית ל-FAFSA, אשר מיועד לתושבי ארצות הברית בלבד (אזרחים ותושבי קבע). הרשויות האמריקאיות מלוות כספים לרוב לכל מי שעומד בקריטריונים והסטודנטים לרוב מחויבים להחזיר את ההלוואה במשך תקופה לאחר סיום לימודיהם. 

את טופס ה-FAFSA ממלאים הסטודנטים דרך אתר אינטרנט ייעודי. טופס ה-FAFSA מורכב משאלות מרובות לגבי מצבו הכלכלי של הסטודנט ושל משפחתו של הסטודנט, מידע זה מוכנס לתוך נוסחה הקובעת את מידת יכולתה הכספית של המשפחה לתמוך בתלמיד (נתון זה נקרא EFC). הגורמים הקובעים את ה-EFC כוללים את גודל המשפחה, הכנסתה, מספר חברי המשפחה אשר לומדים בקולג', ורכוש המשפחה. טופס ה-FAFSA לא מכיל שאלות הנוגעות למוצאו, גזעו או דתו של התלמיד.

בעקבות המידע אשר נקלט באתר מונפק דו"ח אשר מכיל מידע מפורט לגבי זכאותו של הסטודנט למענקים פדרליים (דו"ח אשר נקרא SAR), ומועבר לסטודנט. התלמיד צריך לסקור את הדו"ח בקפדנות על מנת לבצע את התיקונים ההכרחיים על מנת להשלים את הדו"ח. גרסה אלקטרונית של הדו"ח (אשר מכונה ISIR) נשלחת לקולג'ים/אוניברסיטאות אותם התלמיד ציין בטופס. ה-ISIR נשלח גם לסוכנויות אשר אחראיות על הענקת המלגות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארצות הברית: חינוך
הרביעייה האיטלקית

הרביעייה האיטלקית (באיטלקית: Quartetto Italiano) הייתה רביעיית מיתרים שנוסדה בשנת 1945. הופעת הבכורה של הרביעייה התרחשה ב-1945 בעיר קארפי שבנפת מודנה, באיטליה, כשכל חבריה היו עוד בשנות העשרים המוקדמות לחייהם. שמו המקורי של ההרכב היה "הרביעייה האיטלקית החדשה" (Nuovo Quartetto Italiano) ובשנת 1951 החליטו חברי ההרכב לקצר את שמו. 

הרכב זה נודע במיוחד בזכות ביצועיו המוקלטים למכלול רביעיות המיתרים של לודוויג ואן בטהובן (שהוקלטו בין השנים 1967 ו-1975) וכן לאלה של קלוד דביסי ומוריס ראוול. מלבד אלה, הקליטו חברי הרביעייה גם את כל רביעיות המיתרים של מוצרט, שומאן, ברהמס ווברן.

הרביעייה התפרקה בשנת 1980.

==חברי הרביעייה==
* פאולו בורצ'אני - כינור ראשון
* אליזה פּגְרֶפִי - כינור שני
* ליונלו פורצאנטי - ויולה (בשנים 1945-1947)
* פּיורו פארוּלי - ויולה (בשנים 1947-1977)
* דינו אשוֹלה - ויולה (בשנים 1977-1980)
* פרנקו רוסי - צ'לו

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20170602022008/http://quartettoitaliano.com/ האתר הרשמי של הרביעייה]
* [http://www.premioborciani.org/ פרס פאולו בורצ'אני] - אתר תחרות בינלאומית לרביעיות מיתרים על שם פאולו בורצ'אני.

הרביעייה האיטלקית
הרביעייה האיטלקית
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
גדליהו בובליק

גדליהו בּוּבּלִיק (באנגלית: Gedaliah Bublick; תרל"ה, 10 באוקטובר 1875, גרודנו, האימפריה הרוסית - ז' באדר תש"ח, 17 בפברואר 1948) היה עיתונאי יידי ומנהיג ציוני דתי אמריקאי.

==ראשית דרכו==
גדליהו בובליק נולד בשנת תרל"ה (1875) בגרודנה שברוסיה, בן לאהרן ולדבורה.
גדל בביאליסטוק שבפולין ולמד בישיבת לומז'ה. לאחר מכאן עבר לליטא, שם למד בישיבת מיר.
בשנת 1899 נישא לאלה קוסובסקי.

בשנת 1900 הגיע בובליק לפריז, שם סייע לקבוצת משפחות מביאליסטוק להשיג אשרות כניסה לארגנטינה באמצעות ארגון יק"א של הברון הירש. בובליק הצטרף לקבוצה בארגנטינה לשלוש שנים ולימד את ילדי הקבוצה עברית.

בשנת 1904 היגר בובליק לניו יורק שבארצות הברית, שם כתב בעיתון "יידישע נייעס". ב-1915 מונה כעורך הראשי של העיתון. בובליק היה מגדולי המתנגדים לתנועות היהדות המתקדמת והיהדות הקונסרבטיבית.

==מקומו בציונות==
בשנת 1920 ביקר בובליק לראשונה בארץ ישראל. הוא היה פעיל מאוד בקהילתו ונמנה עם מייסדי הקונגרס היהודי האמריקאי. במאי 1920 נבחר להיות סגן יו"ר הקונגרס היהודי האמריקאי.

בין השנים 1919–1926 היה חבר בהנהלת ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית וכיהן כחבר ההנהלה הציונית. בובליק היה מפעילי הציונות הדתית וממקימי תנועת המזרחי. בשנים 1928–1932 כיהן כנשיא תנועת המזרחי.

בובליק נסע מספר פעמים נוספות לארץ ישראל ונכח בטקס הפתיחה של האוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1925, כנציג קרן היסוד.

==השקפתו הדתית==
כאדם צעיר נמשך בובליק לתנועת ההשכלה. לאחר שלא מצא בה תשובות הולמות, הפך בובליק לתומך נלהב של היהדות האורתודוקסית. רבים מכתביו עוסקים בקשיים בפניהם ניצבת היהדות האורתודוקסית. בספרו "מן המיצר" הוא חזה התבוללות ונישואי תערובת בקרב יהדות התפוצות (ובעיקר בארצות הברית) וצפה סכנה מיהדות המסורתית.

בובליק נפטר בניו יורק בז' באדר תש"ח, 17 בפברואר 1948.

==יצירותיו==
* מיין רייזה אינ אראטצ ישרואל (ניו יורק, 1921)
* מן המיצר (ניו יורק, 1923)
* סך הכל (ניו יורק, 1927)

כתביו שתורגמו לעברית:
* כתבים נבחרים / בעריכת א"ל גלמן ואהרן פצ’ניק; תרגם מיידיש: י"א זיידמן, ירושלים : הוועד לכתבי גדליה בובליק (בסיוע קרן א"י של המזרחי בירושלים ומועצת "ישראל הצעיר" בארצות הברית), תשכ"ב. (כרך אחד: "מן המיצר: עיונים בבעיות היהדות".)

==הנצחה==
רחובות במספר ערים בישראל נקראים על שמו של בובליק, בהם רחוב בשכונת רמות בירושלים, בתל אביב ועוד.

==לקריאה נוספת==
* 'בובליק, גדליהו', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 68–69. 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 'בובליק, גדליה', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 118 (, תמונה 1316).
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [http://archive.jta.org/article/1948/03/21/3013442/gedaliah-bublick-noted-writed-and-mizrachi-leader-dies-at-meeting-was-73 Gedaliah Bublick, Noted Writed and Mizrachi Leader, Dies at Meeting; Was 73], JTA, March 19, 1948
</div>
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים כותבי יידיש
קטגוריה:פעילים ציונים בארצות הברית
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:גרודנו: אישים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:ביאליסטוק: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1875
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1948
אדם בן כלב (סרט)

אדם בן כלב (באנגלית: Adam Resurrected) הוא סרט דרמה אמריקאי-גרמני-ישראלי שיצא לאקרנים ב-2008 ומהווה עיבוד לספר בעל אותו שם של יורם קניוק מ-1968. הסרט עוסק ביהודי שלפני השואה נחשב לגדול בדרני גרמניה, המאולץ בידי מפקד מחנה ריכוז לחיות חיי כלב ולבדר את הנידונים למוות, ולאחר המלחמה, בתחילת שנות ה-60, מאושפז בבית חולים פסיכיאטרי לניצולי השואה במדבר יהודה.

בסרט, שבוים בידי פול שרדר וצולם בישראל, ברומניה ובגרמניה, מככבים בין השאר ג'ף גולדבלום בתפקיד אדם שטיין, וילם דפו בתפקיד קולונל קליין, דרק ג'קובי בתפקיד ד"ר גרוס, מספר שחקנים גרמניים ובהם מוריץ בליבטרו, והשחקנים הישראליים איילת זורר, יבגניה דודינה, חנה לסלאו, עידן אלתרמן, חנה מרון ודרור קרן. הסרט מצולם בחלקו בצבע ובחלקו בשחור-לבן.

זהו העיבוד הקולנועי הראשון לספר "אדם בן כלב". הספר עובד בעבר למחזה בתיאטרון גשר, שהציג אותו בהצלחה במשך כ-15 שנה ולאחר מכן המשיך להציגו מדי שנה ביום הזיכרון לשואה ולגבורה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* יעל שוב, [http://www.fipresci.org/festivals/archive/2008/haifa/adam_resurrected_yshuv.htm Of Dogs and Men], באתר פיפרסקי, 2008

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים על ניצולי השואה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
איסור הכאת הורים

איסור הכאת הורים הוא ציווי מקראי האוסר על אדם להכות את אביו או אמו. עונשו של המכה הוא מוות בחנק.

==מקור המצווה==
המקרא אינו אוסר על הכאת הורים, אך הוא מציין את עונשו של המכה: . האיסור לעשות כן נלמד מהאיסור הכללי להכות כל אדם מישראל. מלבד האיסור, מבטל המכה גם שתי מצוות עשה: מצוות כיבוד הורים ומצוות מורא הורים.

==דיני המצווה==
אסור להוציא מההורה דם בעודו בחיים, העובר על האיסור אינו חייב מיתה, עד שיכה את הוריו מכה שכתוצאה ממנה יצא דם מגוף ההורה. אם, למשל, המכה הייתה באוזן וכתוצאה ממנה ההורה נתחרש, אומרים שחזקה שיצא דם וחייב בעונש.

עבור גוי שהתגייר, האיסור להכות את הוריו הוא מדברי חז"ל בלבד, שכן הוריו הביולוגיים אינם נחשבים כהורים לעניינים ההלכתיים; . הורה שהוא רשע אסור להכותו, אך על הכאתו אין עונש מוות.

על פי ההלכה אם הכה אדם את הוריו ולא יצא דם, אם חייב לשלם על ההכאה להורה, משלם, ואם לא - עונשו מלקות; זאת על פי הכלל "אין אדם לוקה ומשלם".

מותר לבן להוציא דם מאביו אם הדבר הוא לצורך רפואי, אך ההלכה היא שהדבר מותר רק כאשר אין אפשרות שאדם אחר יעשה זאת, וכאשר הבן יותר מומחה או שיש להם צער רב ואביו מבקש ממנו מותר.

בספר החינוך נאמר שנוסף לחיוב מיתה יש בעונש זה גם חיוב כרת, אולם כרת זה אינו נזכר ברשימת הכריתות ב או במקורות אחרים, ודעת החינוך היא דעת יחיד

== ראו גם ==
* איסור קללת אב ואם

==קישורים חיצוניים==
* 
* הרב יצחק יוסף, [http://yalkut.info/הלכות-כבוד-אב-ואם/סימן-רמ-דין-מכה-אביו-ואמו-פרק-טז.htm סימן ר"מ - דין מכה אביו ואמו - פרק ט"ז], אתר ילקוט יוסף

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
איסור הכאת הורים
קטגוריה:פרשת משפטים
קטגוריה:חייבי חנק
קטגוריה:אלימות במשפחה
צו עיכוב יציאה מהארץ

צו איסור יציאה מן הארץ הוא צו שיפוטי האוסר על אדם לצאת ממדינה בה הוא חי. צו איסור יציאה ניתן כדבר שבשגרה לחשודים ונאשמים מחשש שמא יברחו מנשיאת עונשם<ref></ref>. כמו כן, מוצאים צווי איסור יציאה לקטינים שהוריהם מסוכסכים מחשש לחטיפה על ידי הורה.

==בישראל==
באופן כללי מעוכבת בישראל יציאתם מישראל של נאשמים במהלך ניהול המשפט נגדם. אולם, לאור חזקת החפות ממנה נהנה הנאשם במהלך משפטו, נענות הרשויות לבקשות ליציאה מישראל למטרות שונות, כאשר ניתנות ערבויות סבירות למניעת המלטות.

לאחר שאדם מורשע בדין, נהוג שלא לאשר יציאתו מישראל אלא במקרים חריגים.

כתבה על כך השופטת אילה פרוקצ'יה:
:"חופש התנועה נתון לאדם כזכות חוקתית הכתובה עלי חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו. זכות חוקתית זו אינה מוחלטת, והיא כפופה לסייגים המשקפים אינטרסים נוגדים בעלי חשיבות מיוחדת. היותו של אדם נתון להליך פלילי במדינה נמנה עם אותם מצבים שבהתקיימם יש כדי לסייג את חופש התנועה של האדם בישראל. האיזון הנדרש בין חופש התנועה של האדם לבין הגשמת האינטרס הציבורי הכרוך במימוש ההליך הפלילי אינו עשוי מעור אחד. הוא תלוי, בין היתר, בשלב בו מצוי ההליך הפלילי, באופי החשדות או האישומים כנגד האדם, ובמידת הסכנה הקיימת להימלטותו או לשיבוש תקינות ההליך השיפוטי על ידו.
:"ככל שההליך הפלילי מצוי בשלב מתקדם יותר, וההסתברות להרשעה ולענישה של הנאשם גוברת, כך הנטייה לסייג את חופש התנועה של הנאשם תגבר, כדי למנוע סיכולו של ההליך הפלילי על ידי חשש להימלטות, ההולך וגובר עם התקרב ההליך לשלבו הסופי. החשש הולך וגובר כאשר העונש לו צפוי הנאשם הוא מאסר, ובמיוחד כאשר מדובר באדם חסר רקע פלילי קודם, וכאשר מקום מושבו הקבוע בחוץ לארץ, ומשהוא עתיר נכסים באופן המקל באופן ניכר על יכולתו להימלט מהדין. אכן, בשלב ערעור על הכרעת דין מרשיעה ועל גזר דין המטיל מאסר, הסיכון להימלטות הנאשם גובר באופן ניכר, ולפיכך הכף נוטה בבירור להגביל באותו שלב את חופש תנועתו, כדי להבטיח את סיומו של ההליך הפלילי ללא תקלה."
:"ההגבלות על חופש התנועה של מי שהורשע ונדון למאסר, וערעורו תלוי ועומד, גם הן אינן בבחינת עקרון מוחלט. באיזון המתחייב בין חופש התנועה לבין הגשמת ההליך הפלילי עשויים גם בשלב זה להתקיים מצבים חריגים ומיוחדים שבהם תידרש יציאתו את הארץ של נאשם שנגזר עליו עונש חמור הנתון לערעור, כדי להגשים צורך אישי-אנושי מיוחד, אשר בנסיבות העניין עשוי אף לגבור על האינטרס הציבורי שבהבטחת תקינות ההליך. אולם מדובר בצורך נדיר שמשקלו כבד, וכאשר הוא גובר במהותו על האינטרסים האחרים"

עם זאת, היו מקרים בהם אושר לאדם לצאת מישראל לצרכים עסקיים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוק ומשפט
עיכוב יציאה מהארץ
סטפן לויצקי

סטפן מיכאלוביץ' לויצקי (ברוסית: Степан Михайлович Левитский) (25 באפריל 1876 – 21 במרץ 1924) היה שחמטאי רוסי.

==ביוגרפיה==

==פעילות השחמטית==
בשנת 1899 הגיע לויצקי למקום השלישי בתחרות מוסקבה, שהייתה אליפות רוסיה הראשונה. (ניצח: מיכאל צ'יגורין). [http://xoomer.alice.it/cserica/scacchi/storiascacchi/tornei/1851-99/1899mosca.htm]
בשנת 1903 הגיע למקום השמיני בתחרות קייב, אליפות רוסיה השלישית. (ניצח: צ'יגורין).
[http://xoomer.alice.it/cserica/scacchi/storiascacchi/tornei/1900-49/1903kiew.htm]
בשנת 1905 חלק מקום 8–11 בתחרות סנקט פטרסבורג, אליפות רוסיה הרביעית. (ניצח: גרז סלווה).
[http://xoomer.alice.it/cserica/scacchi/storiascacchi/tornei/1900-49/1905spietr.htm]
בשנת 1907 הגיע למקום השני, אחרי אז'ן זנוסקו-בורובסקי בתחרות סנקט פטרסבורג. באותה שנה הפסיד בדו-קרב לשמעון אלאפין 5-0.

לויצקי ניצח באליפות כלל-רוסיה לחובבים סנקט פטרסבורג בשנת 1911. בחודשים יולי-אוגוסט 1912 חלק מקום 13 - 14 בברסלב (ניצחו: עקיבא רובינשטיין ואולדריך דוראס.
[http://xoomer.alice.it/cserica/scacchi/storiascacchi/tornei/1900-49/1912breslau.htm]
בחודשים אוגוסט - ספטמבר 1912 הגיע שלישי בתחרות וילנה, אליפות רוסיה השמינית (ניצח: רובינשטיין).
[https://www.webcitation.org/5kmWRkprg?url=http://www.geocities.com/SiliconValley/Lab/7378/russia.htm]
בשנת 1913 הפסיד לויצקי דו-קרב לאלכסנדר אלכין 3-7 בסנקט פטרסבורג. באותה שנה הגיע למקום ה-13 באליפות רוסיה התשיעית. (ניצחו: אלכין ואהרון נימצוביץ').
[https://web.archive.org/web/20110903161928/http://www.alekhinechess.com/english/tables/masters1913.html]

== התקפת לויצקי ==

לויצקי פיתח את התקפת רץ המלכה, הידועה כהתקפת לויצקי. 1. ד4 ד5 2. רז5.

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0"
|

|}

המשחק המפורסם הראשון שבו נקט בשיטה זו היה נגד עקיבא רובינשטיין, בתחרות וילנה בשנת 1912. תחילת המשחק הייתה 1. ד4 ד5 2. רז5 ג6 3. פג3 רו5 4. מהד2 פד7 5. ו3 פזו6 6. ה4 ד:ה4 7. מהו4 מהא5 8. 0-0-0 ה:ו3 9. ד5 עם התקפה חזקה.

== תחבולה מפורסמת של מרשל במשחק מול לויצקי ==
{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0"
|

|}
העמדה לפני ההקרבה מה-ז3!!

במשחק מפורסם מול פרנק מרשל, מתחרות ברסלב 1912, מרשל הכריע את המשחק בהקרבה מרשימה של המלכה, תוך מתן שלוש אפשרויות הכאה של המלכה.
מסופר כי הצופים במשחק זרקו על לוח השחמט מטבעות זהב מרוב התלהבות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/PL/PL22977.htm מד כושר של לויצקי],chessmetrics.com

==משחקים מוסברים (באנגלית) == 
=== 1912 ===
* [https://www.youtube.com/watch?v=ICR6WLJi8dk סטפן לויצקי מול פרנק מרשל], 20.7.1912, The American Beauty - Move that Triggered a Shower of Gold Coins

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

קטגוריה:שחמטאים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1876
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1924
תחומין

תחומין הוא כתב עת תורני חד-שנתי לענייני תורה, חברה ומדינה, המהווה במה לבירורי הלכה בסוגיות הנולדות מהמפגש בין אורח החיים היהודי ובין הקדמה הטכנולוגית והמודרניזציה. תחומין עוסק במגוון רחב של נושאים הלכתיים: שבת ומועד, איסור והיתר (כשרות המזון), מצוות התלויות בארץ, אישות ומשפחה, חברה ושלטון, משק וכלכלה, משפט עברי, הלכות צבא, הלכות מדינה, תורה ומדע, וענייני מקדש וגאולה.

כתב העת נוסד בשנת תש"מ (1980) על ידי הרב ישראל רוזן, ויוצא לאור על ידי מכון צומת שבגוש עציון. נכון לשנת ה'תשפ"ד (2024) יצאו לאור 44 כרכים (בכריכה קשה), כל כרך מכיל כ- 500 עמודים. הרב אורי דסברג היה העורך הראשי עד פטירתו בשנת תשע"א (2011), הרב ישראל רוזן היה אחד העורכים עד פטירתו בתשע"ח (2017), והרב יהודה שביב היה אחד העורכים עד לפטירתו בשנת תשע"ט (2018). כיום, עורך כתב העת הוא בעז אופן. בין חברי המערכת נמנים הרב מנחם פרל, הרב אורי סמט, הרב שי סימינובסקי, הרב ד"ר איתמר ורהפטיג, יצחק ברט. 

המאמרים ברובם הם מאת רבנים וחוקרים דתיים לאומיים. המאמרים המתפרסמים ערוכים לראשי פרקים ולכותרות משנה, המוצגים לפני הקורא בתחילת המאמר. בתחילת כל כרך מוצגים תוכן העניינים ורשימת המשתתפים בקובץ (מקום מגורם ועיסוקם), וכל כרך עשירי מכיל בסופו מפתח ערכים (אינדקס) מפורט. 

כמו כן קיים מאגר ממוחשב בשם תחומין פלוס, הכולל את כל קובצי תחומין שיצאו לאור, ומאפשר חיפוש בכל הקבצים (בתשלום).

==קישורים חיצוניים==
* [http://books.zomet.org.il מאגר תחומין מקוון באתר תחומין פלוס] <small>(בתשלום)</small>
* [http://www.zomet.org.il אתר מכון צומת]
* [http://www.rambish.org.il/results.asp?SearchFunction=find&SearchCode=F2_WSR&SearchRequest=70 רשימת מאמרי כתב העת תחומין] באתר רמבי"ש
* 
קטגוריה:ישראל: כתבי עת תורניים
קטגוריה:כתבי עת למחקר תורני
קטגוריה:ספרי הלכה
סוניה גנדי

סוניה גנדי
סוניה גנדי (נולדה ב-9 בדצמבר 1946) היא פוליטיקאית הודית ממוצא איטלקי ואלמנתו של ראש הממשלה לשעבר של הודו, רג'יב גנדי.

==ביוגרפיה==
נולדה באיטליה בשם סוניה מאינו (Sonia Maino) בכפר לוזיאנה ליד ויצ'נצה במחוז ונטו, בבית קתולי. ב-1964 היא נסעה לאנגליה כדי ללמוד אנגלית, ושם פגשה את רג'יב גנדי, אשר למד בקיימברידג'. הזוג נישא ב-1969, ועבר לגור בבית אמו של רג'יב, ראש ממשלת הודו אינדירה גנדי. סוניה גנדי קיבלה אזרחות הודית ב-1983.

ב-1981 נכנס רג'יב גנדי לחיים הפוליטיים, ולאחר ההתנקשות באימו באוקטובר 1984 נבחר לראש ממשלת הודו. בתקופה זו סוניה נשארה לרוב לא מעורבת פוליטית. לאחר ההתנקשות בחייו של בעלה במהלך עצרת בחירות בבחירות ב-1991, הופעל עליה לחץ ציבורי להיכנס בעקבותיו לפוליטיקה. גנדי סירבה תחילה, אבל לאחר תבוסת מפלגת הקונגרס הלאומי בבחירות ללוק סבהה ב-1996, והתערערות ההנהגה של סיטראם קסרי, היא הצטרפה לפוליטיקה ב-1997 ונבחרה לפרלמנט ההודי.

לאחר הבחירות ללוק סבהה ב-1999 היא נבחרה למנהיגות האופוזיציה. בבחירות ללוק סבהה ב-2004, האופוזיציה ניצחה את הברית הדמוקרטית הלאומית, אבל גנדי הודיעה, שנתפסה במהלך הבחירות כמועמדת המפלגה לראשות הממשלה, כי לא תקבל את התפקיד. סוניה בחרה במאנמוהאן סינג לעמוד בראשות הממשלה במקומה.

ב-2004 הכתיר אותה המגזין פורבס כ"אשה השלישית הכי חזקה בעולם".

בדצמבר 2017 התפטרה מנשיאות מפלגת הקונגרס הלאומי ההודי והעבירה את ההנהגה לידי בנה רהול גנדי. לאחר שרהול התפטר בעקבות כישלון המפלגה בהבחירות ללוק סבהה, שבה סוניה לעמוד בראשות המפלגה באוגוסט 2019 כנשיאה זמנית,, ובאוקטובר 2019 נבחרה בשנית לנשיאת המפלגה. והתפטרה מהתפקיד באוקטובר 2022.

בפברואר 2024 הודיעה סוניה על מועמדותה לרג'יה סבהה מראג'סטאן לקראת הבחירות בפברואר, וכי לא תיקח חלק בבחירות ללוק סבהה עקב מצבה הבריאותי. ב־3 באפריל 2024 החלה לכהן כחברת הרג'יה סבהה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאיות הודיות
קטגוריה:בני זוג של מנהיגי מדינות
קטגוריה:משפחת נהרו-גנדי
קטגוריה:הודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:איטלקים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1946
קטגוריה:חברי הלוק סבהה מאוטר פרדש
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:נשיאי הקונגרס הלאומי ההודי
בית הכנסת הכוראלי (מוסקבה)

בית כנסת הכוראלי של מוסקבה (ברוסית: Московская Хopaльнaя Cинaгoга) הידוע גם בכינויו בית הכנסת ברחוב ארכיפובה שנבנה בסגנון הנאו-קלאסיציזם.

==היסטוריה==
בשנת 1881 פנתה הקהילה המקומית לאדריכל האוסטרי סיימון איבושיץ (Simon Eibuschitz) לצורך תכנון הבניין. הבנייה החלה ב-27 במאי 1887 אך היא הופסקה בשנת 1888. הבנייה חודשה רק בשנת 1905 תחת הנחיות של האדריכל רומן קליין (Roman Klein). בית הכנסת נפתח בשנת 1906.

בית הכנסת תפקד גם בתקופת ברית המועצות, כהדגמה לכך שיש בברית המועצות חופש דת, למרות שבחלקו הועבר לצרכים אחרים. בשנת 1925 התקיים בבית הכנסת אספה ציונית בהשתתפות חיים ויצמן. בשנת 1938 נעצרו ראשי בית הכנסת והואשמו בהעלמת הכנסות. 

במוסקבה עמדה גולדה מאיר בראש צירות ישראל בברית המועצות.
יהודים רבים לא נמנעו מלבקר בבית הכנסת הכוראלי במוסקבה בחגים, בזמן שבו הגיעו אליו אנשי המשלחת הדיפלומטית הישראלית. קבלת הפנים שנערכה להם בחודש ספטמבר 1948 הייתה חגיגית ולבבית, על גבול האקסטזה. עשרות אלפים הרעיפו אהבה אין קץ על נציגי המדינה היהודית הצעירה. מפורסמת מאוד התמונה של גולדה מאיר עומדת בחזית בית הכנסת בראש השנה תש"י (1949 ) אומנם אחרי זמן מה כבר גבר הפחד, והיהודים היו הססניים למדי לגבי התקרבות לדיפלומטים הישראליים. רב בית הכנסת הנוכחי הוא אדולף שייביץ'.

בבית הכנסת קיים אולם תפילה נוסף ששימש בזמן הקומוניזם את קהילת חסידי חב"ד, ומשמש כיום את הקהילה הגדולה של יהודי גאורגיה שהיגרו למוסקבה, ובו התפילה מתנהלת בנוסח יהודי גאורגיה, בראשות הרב אברהם אלאשוילי המכהן גם כשליח חב"ד במקום.

<gallery>
קובץ:בית הכנסת קורל (מוסקבה).jpg
קובץ:Хоральная Синагога (Москва) 1.jpg
קובץ:Israel 10000 NIS Bill 1984.jpg|דיוקנה של גולדה מאיר על שטר כסף של 10,000 שקל ישן (שמופיעה גם על שטר 10 שקלים חדשים. צדו השני של השטר כולל את התמונה ממוסקבה עם הכיתוב "שלח את עמי".
קובץ:Московская хоральная синагога (01).jpg|
קובץ:Московская хоральная синагога.jpg|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

כורל (מוסקבה)
כוראלי
מייקל סקוטוס

מייקל סקוטוס (1175 - בערך 1232) היה מלומד סקוטי שנודע בשל תרגומיו לספרי אריסטו מערבית ללטינית. תרגומים אלה תרמו להתפתחות המדע במשך המאה השלוש עשרה.

== חייו ==
סקוטוס נולד בסקוטלנד ולמד בדרהאם, באוקספורד ובסורבון. הקדיש את עצמו ללימודי פילוסופיה, מתמטיקה ואסטרולוגיה, וכנראה למד גם תאולוגיה. בערך ב-1217 הגיע לטולדו שבספרד, שהייתה מרכז תרבותי יהודי - מוסלמי שבו היו ספריות שהכילו כתבי יד עתיקים. שם למד ערבית - דבר שפתח בפניו את הדרך לקריאת כתבי אריסטו ואת הפירושים של כתביו שנעשו בידי המלומדים הערביים אבן סינא ואבן רושד.

בטולדו תרגם מערבית ללטינית את ספרו של אריסטו "היסטוריה של החיות" - תרגום שמאוחר יותר שימש את הפילוסוף והתאולוג אלברטוס מגנוס. שם גם תרגם את הספר "אסטרונומיה" של האסטרונום הערבי אלפטראגיוס העוסק בתורת האסטרונומיה של אריסטו.

בערך ב-1220 עזב את טולדו. למד רפואה בסלרנו ונסע לבולוניה, שם עסק במקצוע זה. ב-1224 הגיע לרומא ונתקבל לשירותו של האפיפיור הונוריוס השלישי, שמינה אותו לארכיבישוף של קאשל שבאירלנד. אולם, הוא סירב לקבל משרה זו בטענה כי איננו בקי בשפתם של האירים, ותחת זאת שימש במשרות מזדמנות באיטליה.

ב-1227 הוזמן לחצרו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שבעיר פלרמו שבסיציליה. שם שימש כאסטרולוג וכרופא של קיסר זה, ולימד אותו גם את חוכמת הנסתר, כימיה, מטלורגיה ופילוסופיה. לבקשתו של הקיסר, תרגם ללטינית את חיבורו של אבן סינא "מבוא לתורת החיות" כדי שהקיסר יוכל להסתייע בו בצאתו לציד עופות.

אולם, תרומתו החשובה של מייקל סקוטוס היא בתרגומיו מערבית ללטינית של ספרי אריסטו "על הנפש", "על השמים", "פיזיקה" ו"מטאפיזיקה", ושל פירושי אבן רושד לספרים אלה. תרגומים אלה, שנעשו באוניברסיטה של נאפולי בשיתוף עם המלומד יעקב אנטולי (שתרגם את אבן רושד לעברית), תרמו לשימור הידע המדעי ולהנחלתו לעולם הנוצרי במאה השלוש עשרה.

הוא כתב גם מחקרים בתורת הנסתר (ובהם הספר "פיזיונומיה" שבו הוא מתאר את הקשר שבין אופיו של האדם לבין תכונותיו הגופניות), ושני ספרים באלכימיה. בספרים אלה עסק, בין היתר, ביחסי מין ובהתפתחות העובר. הוא ערך ניסויים והאמין בסגולותיהן של אבנים מסוימות (טופז למשל) לעזור בכיבוש היצר. סקוטוס התעניין גם בגאולוגיה ותיאר את מי הגפרית ואת התופעות הגעשיות של האיים הליפאריים של הים הטירני.

בשל מיומנותו באסטרולוגיה ובכימיה, נפוצו אגדות על עיסוקו בכישוף והוא נודע בכינוי "הקוסם". בקומדיה האלוהית של דנטה אליגיירי הוא מתואר כאחד השוכנים במעגל השמיני של הגיהנום, במדור המאכלס מכשפים ונביאי שקר. דמותו עוררה
עניין גם בספרות המודרנית, והסופר הסקוטי וולטר סקוט כתב גם הוא אודותיו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:מתרגמים ללטינית
קטגוריה:מתרגמים מערבית
קטגוריה:פילוסופים סקוטים
קטגוריה:פילוסופים של ימי הביניים
קטגוריה:ילידי 1175
קטגוריה:נפטרים ב-1232
מנחם רצון

מנחם רצון (5 באוגוסט 1919 – 12 בנובמבר 1987) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפ"ם בכנסת הראשונה.

== חייו ==
רצון נולד בשכונת מחנה יהודה בפתח תקווה. בהשכלתו היה בוגר קורס למורי דרך של סמינר הקיבוצים, ולפרנסתו עבד תחילה בעבודה חקלאית וכפועל תעשייה ולאחר מכן החל לעבוד בהדרכת טיולים.

פעילותו הציבורית החלה עם הצטרפותו לליגה הסוציאליסטית ולמפ"ם. בשנת 1946 הוא נעצר בגין פעילותו על ידי הבריטים. בשנים אלו הוא היה חבר הנהלת הספורט של הפועל מחנה יהודה ומאוחר יותר הוא נבחר לכהן כחבר הוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית וכחבר מועצת פועלי פתח תקווה, בה הוא כיהן מחלקת התכנון.

בשלהי כהונתה של הכנסת הראשונה הושבע רצון לכהן כחבר הכנסת מטעם מפ"ם במקומו של דב בר-ניר. כהונתו נמשכה לאורך ארבעה חודשים, עד לכינון הכנסת השנייה.

בשנים שלאחר קום המדינה היה רצון חבר מועצת העיר פתח תקווה, מנהל מִנהל התרבות בעיריית פתח תקווה, מנהל "בית נטע" בעיר ומנהל מכון אבשלום לידיעת הארץ.

על שמו נקרא רחוב בשכונת מחנה יהודה בפתח תקווה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:חברי מועצת העיר פתח תקווה
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
רוסתם בסתוני

רוסתם בסתוני (בערבית: رستم بستوني; 15 במרץ 1923 - 26 באפריל 1994) היה איש ציבור ערבי-ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפ"ם בכנסת השנייה ועורך שבועון המפלגה בערבית "אל פג'ר".

==ביוגרפיה==
בסתוני נולד בשנת 1923 בא-טירה שליד חיפה. בוגר הטכניון באדריכלות ושנים אחדות עסק בהוראה. במהלך הכנסת הראשונה שימש מזכיר סיעת מפ"ם ובאותה תקופה החל לפעול בחטיבה הערבית במפלגה. במערכת הבחירות לכנסת השנייה (1951) נבחר לכהן מטעמה כחבר הכנסת.

בכנסת היה בסתוני חבר ועדת החוקה, חוק ומשפט, ועדת העבודה, ועדת הפנים וועדת השירותים הציבוריים. בשנת 1953 פרש מהסיעה עם משה סנה ואברהם ברמן להקמת סיעת שמאל, אך כעבור זמן חזר לשורות מפ"ם, אך עזב את המפלגה סופית ב-1961.

בשנת 1954 הגיש בכנסת, יחד עם מאיר וילנר (מק"י), הצעה לביטול הממשל הצבאי על ערביי ישראל, אותו כינו "משטר של דיכוי לאומי אכזרי, שנותר בארצות מעטות בלבד, כגון דרום אפריקה וארצות הברית ביחסן לכושים."

במרוצת השנים החזיק בשורת תפקידים מטעם המפלגה, ובהם עורך השבועון הערבי "אל פג'ר" ויועץ לענייני הכפר הערבי במשרד השיכון. בשנת 1966 ייסד את "ועדת הפעולה הערבית-ישראלית למען ישראל".

בסתוני היה תומך עקבי בפתרון המדינה האחת. לאחר מלחמת ששת הימים הפציר בישראל שלא לסגת מהשטחים שכבשה: "על ישראל להשאיר את השטחים בידיה, ובמקביל לתכנן ולהוציא לפועל תוכנית ארוכת-טווח לרכוש את אמונם ורצונם הטוב של מיליון וחצי הערבים המאכלסים את השטחים הללו. תידרש סבלנות, אבל הזמן בצדה של ישראל, והמטרה היא שלום במזרח התיכון."

בשנת 1969 היגר לארצות הברית. בארצות הברית הוא לימד היסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטה של מדינת ניו יורק, ולאחר מכן שימש כאדריכל ראשי של הקולג' הניו יורקי לטכנולוגיה.

בסתוני היה חבר הכנסת הערבי הראשון שכיהן מטעם מפלגה ציונית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם סיעת שמאל
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד הבינוי והשיכון
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:חברי כנסת נוצרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
מפת אתר

מפת אתר ('sitemap') היא הצגה גרפית של הארכיטקטורה של אתר אינטרנט מסוים - חלוקתו לדפים והקישור בין הדפים.
מפת אתר של העמוד הראשי של ויקיפדיה באנגלית
מפת האתר יכולה להיות מסמך (בכל תצורה סטנדרטית שהיא) אשר משמש ככלי תכנוני לבניית אתרים או כדף אינטרנט המתאר את הדפים הנכללים באתר אינטרנט ספציפי. מפת האתר בדרך כלל מתארת את האתר בתצורה הירארכית ובכך עוזרת למנועי חיפוש למפות את עמודי האינטרנט באתר באופן קל ופשוט יותר.

בעוד שמספר מפתחים גורסים שהמושג אינדקס אתר מדויק יותר לתאר את תפקיד מפת האתר, הרי שרוב גולשי האינטרנט מתייחסים לשני המושגים כמושג זהה פרט לעובדה שאינדקס אתר בדרך כלל ממוין בסדר אלפאביתי בעוד שמפת האתר ממוינת באופן הירארכי.

== יתרונות מפת האתר ==
מפת האתר משפרת את אלגוריתמי החיפוש של מנועי חיפוש בכך שהיא מבטיחה שכל העמודים אשר נכללים באתר מסוים ימצאו. תכונה זו חשובה במיוחד כאשר העמוד משתמש ב- Macromedia Flash או בתפריטי JavaScript שאינם מכילים קישור HTML.

רוב מנועי החיפוש ימצאו אך ורק מספר מסוים של עמודים באתר מסוים ומכאן כאשר האתר גדול מאוד ומכיל כמות גדולה של דפים - מפת האתר מחויבת אם ברצון מנהל האתר לאפשר למבקרים למצוא את כל עמודי האתר כאשר הם משתמשים במנועי חיפוש.

== יתרונות מפת אתר ==
היתרון בהוספת מפת אתר לאתר ספציפי יבואו לידי ביטוי באופן אופטימלי במקרים הבאים:

* האתר מכיל תוכן דינמי.
* האתר מכיל תכנים שאינם גלויים בקלות על ידי מנועי חיפוש (כפי שהוזכר קודם דפים המכילים FLASH או AJAX).
* האתר חדש וישנם מעט קישורים אליו - רוב מנועי החיפוש מגיעים לאתרים בעזרת קישורים מאתרים אחרים.
* האתר מכיל כמות גדולה של דפים שאינם מקושרים כלל אחד לשני או שהקשר בינם רופף.

==מפת אתר בפורמט XML==
google הציגה את אתר מפות האתר, המכיל את המפות בפורמט XML כדי שמפתחי אתרי אינטרנט יוכלו לפרסם את רשימת הקישורים מהאתרים אותם הם בונים. ההנחה הבסיסית היא שישנם אתרים בעלי מספר גדול של דפי אינטרנט דינמיים אשר ניתן לגשת אליהם אך ורק דרך כניסה דרך טפסים/משתמשים ספציפיים.
בעזרת שימוש בקובצי מפת האתר ניתן ללמד מנוע חיפוש איך למצוא את אותם הדפים.
מנועי החיפוש Google,MSN,Yahoo ו - Ask, תומכים באופן משותף בפרוטוקול מפת האתר.

מפני שמנועי החיפוש Google, MSN, Yahoo ו-Ask משתמשים באותו הפרוטוקול, אתר אשר מכיל מפת אתר מאפשר לארבעת מנועי החיפוש הגדולים ביותר גישה עדכנית לכלל הדפים שבאותו האתר.

מפת אתר XML אינה מבטיחה במאת האחוזים שמנועי החיפוש אכן ימפו את כל הדפים באתר זהו מנגנון ספציפי לכל מנוע חיפוש אף זוהי הדרך הטובה ביותר להגדיל את הסיכויים שכל הדפים באתר ספציפי ימצאו כאשר נחפש אותם בעזרת מנוע חיפוש.

ניתן להוסיף פרטי מידע במפת האתר על מנת להקל על מנועי החיפוש וכדי לוודא שהמידע עדכני. להלן מספר פרטי מידע שניתן להוסיף במפת האתר:

* תדירות שינוי המידע באתר ביחס לעמוד ספציפי - כל עמוד באתר עשוי להתעדכן ברמת תדירות שונה.
* תאריך עדכון אחרון של כל עמוד באתר.
* מידרג החשיבות של כל עמוד באופן יחסי לשאר העמודים באותו האתר.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Peter Morville, Information Architecture on the World Wide Web, Feb 1998. pp:58.
</div>

==קישורים חיצוניים==
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.google.com/press/pressrel/sitemapsorg.html Major Search Engines Unite to Support a Common Mechanism for Website Submission], November 16, 2006.
</div>

קטגוריה:אתרי אינטרנט
קטגוריה:עיצוב אתרי אינטרנט
הפיגוע באוטובוס ילדי אביבים

הפיגוע באוטובוס ילדי אביבים היה פיגוע ירי שהתרחש ב-22 במאי 1970 על כביש הצפון הישן בסמוך לקיבוץ ברעם, והגבול בין ישראל ללבנון. חוליית מחבלים מארגון "החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית" ירתה אל עבר אוטובוס שהסיע את ילדי מושב אביבים ורצחה 12 מנוסעיו, בהם שמונה ילדים. נוסעת נוספת שהייתה ילדה בעת הפיגוע ונותרה עם רסיס בראשה בעקבות הפיגוע, נפטרה לאחר 43 שנים מזיהום של הרסיס.

התוקפים בחנו היטב את הכביש במשך מספר שבועות לפני התקיפה, והמארב תוכנן בקפדנות רבה.

== הפיגוע ==
ב-22 במאי 1970, בשעות הבוקר המוקדמות, יצא האוטובוס ממושב אביבים, כאשר הוא מסיע תלמידים אל שני בתי ספר אזוריים, כמנהגו מדי יום. האוטובוס נכנס לקיבוץ ברעם ויצא חזרה אל הכביש המוביל למושב דוב"ב וכאשר הגיע לנקודת המארב, פתחו המחבלים לעברו בירי אוטומטי מאסיבי משני צידי הדרך. הנהג היה בין אלו שנהרגו במכת האש הראשונה, כמו גם שני המבוגרים הנוספים באוטובוס. כל שלושת המבוגרים נהרגו בעת שהאוטובוס התרסק אל הסוללה בצידי הכביש, בזמן שהמחבלים המשיכו כל העת לירות אל תוך הרכב.

עד אשר כוחות ההצלה הגיעו מאביבים, המחבלים הספיקו לברוח מהמקום. בנוסף, עבר זמן רב עד אשר האמבולנסים והכוחות הצבאיים הגיעו, מה שאפשר לתוקפים זמן מספיק לברוח אל תוך לבנון ולהיעלם, ולכך שהאמבולנסים הגיעו מאוחר מדי כדי להציל חלק מהילדים, והם מתו מהפציעות האנושות. באוטובוס היו כ-30 ילדים מכיתות א' עד ג', מורות ושני מבוגרים נוספים. שמונה ילדים נרצחו (בין הגילאים שש עד תשע), ארבעה מבוגרים נרצחו אף הם (ביניהם נהג האוטובוס) ו-19 ילדים נפצעו מן הירי.

== אחרית דבר ==
הילדים נקברו בחלקה מיוחדת בבית העלמין של צפת. במושב הוקמה אנדרטה לזכרם.

אירוע חבלני זה והתגברות פעולות הטרור באזור הגבול עם לבנון בשנות ה-70 בכלל הובילו לבסוף למבצע ליטני בשנת 1978, שבמהלכו פלש צה"ל לדרום לבנון כדי לפגוע בתשתיות ארגוני הטרור הפלסטינים בדרום לבנון ובכך להפחית את פעילותם כנגד ישראל.

לאחר הפיגוע הקשה הוחלט לסלול כביש עורפי כתחליף לכביש הצפון בקטע שבין דובב לאביבים, המתבסס בחלקו על תוואי נחל דישון ונחל יראון.

==ראו גם==
* אסון מעלות

==לקריאה נוספת==
*אורי נדב וחיותה דויטש, אתמול פער את לועו - סיפורם של אנשי אביבים, הוצאה עצמית, מצפה אבירים, 2020

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* [http://www.nfc.co.il/Archive/001-D-131639-00.html?tag=15-35-25 היום לפני 37 שנה: אוטובוס ילדי אביבים] באתר חדשות מחלקה ראשונה, 22 במאי 2007
* [http://news.walla.co.il/?w=/550/1679579 "השבוע לפני: אוטובוס הדמים באביבים"], כתבת וידאו, וואלה חדשות, 28 במאי 2010
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרור פלסטיני
קטגוריה:מעשי טבח בישראל
קטגוריה:1970 בישראל
קטגוריה:גבול ישראל–לבנון
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בצפת
קטגוריה:ישראל: פיגועי ירי
קטגוריה:פעולות טרור ב-1970
קטגוריה:פיגועי אש"ף שיצאו מלבנון
קטגוריה:אביבים
קטגוריה:ברעם
קטגוריה:רצח קטינים בישראל על רקע לאומני
קטגוריה:הגליל: פיגועים
קטגוריה:פיגועים שבהם נרצחו בני משפחה
קטגוריה:ירי המוני בישראל
גבריאלה פוסנטי

גבריאלה פוסנטי, הקרוי גם "גבריאל הקדוש של גבירתנו של הייסורים" (San Gabriele dell'Addolorata) הוא קדוש נוצרי. שמו המקורי הוא פרנצ'סקו פוסנטי (Francesco Possenti, נולד ב-1 במרץ 1838 באסיזי). 

פוסנטי היה בן למשפחה בת 13 ילדים. אביו היה פקיד במדינת האפיפיור. כשהיה ילד עברה המשפחה לספולטו, שם התחנך בבית ספר של האחים של בתי הספר הנוצרים ובמכללה של המסדר הישועי. פוסנטי היה פסיוניסט (חבר באגודה דתית מיסטית שהקים "פאולוס של הצלב" במהלך המאה ה-18). הוא היה ידוע בפולחן מרים הבתולה ובשל כך הצטרף לפסיוניסטים. 

פוסנטי מת בגראן סאסו ד'איטליה ב-27 בפברואר 1862 כתוצאה ממחלת השחפת. ב-1920 הכריז עליו האפיפיור בנדיקטוס החמישה עשר כקדוש.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:איטלקים שנפטרו משחפת
קטגוריה:ילידי 1838
קטגוריה:נפטרים ב-1862
CDMA

אות הנתונים, באמצע האות המקודד, ולמטה תוצאת ה-XOR בין שני האותות הקודמים]]
Code Division Multiple Access או CDMA היא שיטה אחת ממשפחת השיטות לחלוקת יכולת שידור בין תחנות בתיאום מראש (DMA = Division Multiple Access), לצד השיטות FDMA ו- TDMA. בניגוד ל-TDMA (חלוקת יכולת שידור בין תחנות לפי זמן) ו-FDMA (חלוקת יכולת שידור בין תחנות לפי תדר) שיטה זו מאפשרת שליחה על כל רוחב הפס ובכך מונעת בזבוז משאבים. בשיטה זו כלל המשתמשים משדרים על אותו תדר באופן קבוע וההפרדה נעשית באמצעות קידוד על ידי סדרה אקראית של כל מכשיר.

השיטה נמצאת בשימוש בתקשורת סלולרית (ריבוב) בה ישנם ריבוי צדדים משדרים וריבוי צדדים קולטים. 

רשתות CDMA נמצאות בשימוש נרחב בארצות הברית. בישראל, חברת פלאפון תקשורת הפעילה במשך שנים רשת סלולרית בשיטה זו, אם כי השימוש בה הולך ופוחת בהדרגה לטובת רשתות בטכנולוגיית UMTS ו-LTE שפלאפון הקימה, והיא סיימה את פעילות רשת ה-CDMA של החברה בסוף יוני 2017.

== ראו גם ==
* בעיית קרוב-רחוק

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ריבוב
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
לחי (איבר)

לחי (ריבוי: לחיים) היא האזור בפנים המכסה את הפה. מבחינה אנטומית, הלחיים נמצאות בין עצם הלחי לבין הלסת התחתונה. הן נמצאות מתחת לארובת העין ובין האף והאוזן הימנית או השמאלית, בכל אחד מצדי הפנים. 

בבסיס לפעולת הלחיים שריר, שריר המחצצר, המסייע בפתיחת וסגירת הפה ובלעיסה. השריר מכוסה בעור כלפי חוץ; וכלפי פני הפה בקרום רירי של חלל הפה. על פנים הלחי קיימות בלוטות רוק, בלוטות הלחי. מבנה הלחיים ותפקודן גם משפיע על הבעות הפנים ועל ההבעה המילולית. לחלק מבני האדם ישנה "לחי קשורה"- שכבה של קרום מולד בתוך הלחי הפנימית שמחבר בין פנים הלחי לבין החניכיים באזור הטוחנות והמלתעות (באנגלית: Buccal tie), בדומה ללשון קשורה או שפה קשורה. 

בתרבות האנושית, צבען של הלחיים מסמל את מצב הבריאות, ולחיים אדומות נחשבות למשקפות בריאות ונעורים, בעוד שלחיים חיוורות משקפות חולשה או חולי. 

לעיתים אנשים מאפרים את לחייהם בסומק, דבר אשר מזוהה בעיקר עם נשים אך לא רק. 

אצל בעלי חיים בעלי חוליות, סימנים על הלחי יכולים לשמש להבחנה בין מין למין ובין יחידים בתוך אותו מין.

== ראו גם ==
* סטירת לחי
* נשיקה על הלחי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
נערי שיקגו

הגידול הכלכלי של צ'ילה (כתום) לעומת הגידול בשאר ארצות אמריקה הלטינית (כחול) בין 1971 ל-2007
נערי שיקגו היו קבוצה של מעל 100 גברים, בעיקר כלכלנים צ'יליאנים צעירים, שפעלו בצ'ילה במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 תחת הדיקטטורה של אוגוסטו פינושה ליישום מדיניות כלכלית של שוק חופשי ומבוזרת. שמה של הקבוצה נגזר מכך שחבריה קיבלו את הכשרתם תחת הנחייתם של מילטון פרידמן וארנולד הרברגר (Harberger) מאוניברסיטת שיקגו.

נערי שיקגו קיבלו את הכשרתם הראשונית בכלכלה בבית הספר לכלכלה של האוניברסיטה הקתולית האפיפיורית של צ'ילה (Pontificia Universidad Católica de Chile). בשנת 1956 חתם בית הספר לכלכלה הסכם שיתוף פעולה בן שלוש שנים עם הפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת שיקגו שכלל את תרומתה של ספרייה מודרנית מלאה, מלגות לסטודנטים הצ'יליאנים המצטיינים ומימון הוראת קורסים בצ'ילה בידי מרצים מאוניברסיטת שיקגו ועוד. ההסכם חודש שלוש פעמים והשפיע עמוקות על הוראת מדע הכלכלה בצ'ילה. בוגרי התוכנית קיבלו את הכינוי "נערי שיקגו". חלק מהבוגרים המשיכו ללימודים מתקדמים באוניברסיטת שיקגו עצמה והשתתפו בסדנאות שהעבירו הרברגר (Latin American Finance Workshop) ופרידמן (Money and Banking Workshop), ואחדים פנו ללימודים באוניברסיטאות מובילות אחרות בארצות הברית. חברי הקבוצה כולה הושפעו מתורת השוק החופשי מבית מדרשו של בית הספר לכלכלה של אוניברסיטת שיקגו ומהצעותיו של פרידמן לאופן ניהולה של מדיניות ציבורית.

תחת הדיקטטורה של פינושה ניתנה ההזדמנות לרבים מנערי שיקגו ליישם את תורתם במסגרת המדיניות הכלכלית של השלטון ובגיבויו. חברי הקבוצה כיהנו בעמדות מפתח כלכליות, כגון שרי האוצר, העבודה והכלכלה וראשי הבנק המרכזי של צ'ילה. תחת הנחייתם החלה המדינה הצ'יליאנית בתהליך של הפרטה וצמצום ההוצאות הציבוריות על מנת להנמיך את האינפלציה וכן רפורמות כלכליות וחברתיות נוספות. הרפורמות הביאו לפריחה כלכלית שמילטון פרידמן כינה "הנס הצ'יליאני", ולטענתו היא שהביאה לסיום הדיקטטורה ומעבר לחברה דמוקרטית.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Valdés, Juan Gabriel (1995), [https://books.google.com/books?id=11ygvsWmZk0C&lpg=PP1&dq=Pinochet's%20economists&pg=PP1#v=onepage&q&f=false Pinochet's Economists: The Chicago School of Economics in Chile], Cambridge, Cambridge University Press. 
*Constable, Pamela, and Arturo Valenzuela (1991), [https://www.questia.com/PM.qst?a=o&d=102077199 A Nation Of Enemies: Chile Under Pinochet], New York, W.W. Norton. 
</div>
==קישורים חיצוניים==
* 
* 
קטגוריה:צ'ילה: כלכלה
קטגוריה:הדיקטטורה הצבאית בצ'ילה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו