OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלפרד ויננברג

אובר-גרופנפיהרר אלפרד ויננברג (; 20 ביולי 1891 – 30 בדצמבר 1963) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על משטרת הסדר.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
ויננברג נולד ב-20 ביולי 1891 בעיר זרבור שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. העיר נמצאת כיום בתחומי צרפת המודרנית. ב-25 בפברואר 1913 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והוצב ברגימנט הרגלים ה-56 (הפרוסי). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא כבר היה מפקד פלוגה. בספטמבר של אותה שנה הוא נפצע במהלך קרבות החזית המערבית. וב-1915 נפצע פעם נוספת בחזית המזרחית. בנוסף על כך הוא קיבל הכשרה כטייס קרבי. פרט לשתי מחלקות של צלב הברזל, במהלך המלחמה הוא קיבל גם את אות הפציעה בזהב. עם תום המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, הצטרף לרייכסווהר, ובספטמבר 1920 עזב אותו בדרגת האופטמן. הוא התגייס כאובר-לויטננט למשטרת פרוסיה. הוא מילא תפקידי הדרכה ומטה במשטרה, ובשנת 1929 התחתן ונולדה לו בת. ב-1 במאי 1933 הוא הצטרף למפלגה הנאצית וקיבל את מספר החבר 2.222.600. החל מאוגוסט 1933 פיקד על משטרת ביטום, החל ממאי 1934 על משטרת גלייביץ, החל מפברואר 1935 על משטרת זארבריקן, מאוקטובר 1937 על משטרת מנהיים. בדצמבר 1938 מונה לקצין בכיר במשטרת הסדר.

===מלחמת העולם השנייה===

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה בספטמבר 1939 הצטרף ויננברג לאס אס, וקיבל את מספר החבר 405.898. ב-2 באוקטובר של אותה שנה מונה למפקד רגימנט הרובאים-משורה ה-3 של האס אס, וקיבל דרגת שטנדרטנפיהרר. הוא פיקד על הרגימנט שלו במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה ב-1940, ובמהלך מבצע ברברוסה ב-1941, וב-15 בנובמבר של אותה שנה הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 בדצמבר של אותה שנה מונה למפקד דיוויזיית אס אס משטרה הרביעית. הוא לחם עם הדיוויזיה בקרבות החזית המזרחית, ולאות הוקרה קיבל ב-23 באפריל 1942 תוספת של עלי אלון לצלב האבירים שלו והועלה לדרגת בריגדפיהרר. ב-1 ביולי 1943 הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר, וב-5 באוגוסט של אותה שנה הוא הועבר לפקד על קורפוס הפאנצר אס אס הרביעי, והחזיק בתפקיד עד 23 באוקטובר של אותה שנה. עוד לפני כן מונה למפקד משטרת הסדר - ארגון שריכז תחתיו את מרבית ארגוני המשטרה והז'נדרמריה בגרמניה והארצות הכבושות. ויננברג החזיק בתפקיד עד סוף המלחמה. בימים האחרונים של המלחמה, הדיח היטלר את היינריך הימלר מתפקיד ראש המשטרה הגרמנית, ונתן לוויננברג את התפקיד במקומו.

===אחריתו===
לאחר המלחמה נכלא ויננברג בדכאו, אולם שוחרר ב-1947. לאחר שחרורו חי בקרפלד עד מותו ב-30 בדצמבר 1963 בגיל 72.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/W/WuennenbergA.htm אלפרד ויננברג] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1963
סופיה שרלוטה מהנובר

סופיה שרלוטה מהנובר (בגרמנית: Sophie Charlotte von Hannover; 30 באוקטובר 1668 - 1 בפברואר 1705), הייתה אחותו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה ואשתו של פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה.

==ביוגרפיה==
[[סרקופג של סופיה שרלוטה מהנובר בקתדרלת ברלין]]
סופיה שרלוטה נולדה ב-30 באוקטובר 1668 באיבורג, לארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולסופיה, נסיכת פפאלץ, בתם של פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ואליזבת סטיוארט, נסיכת אנגליה וסקוטלנד. בעת לידתה היה אביה הנסיך-בישוף של בישופות אוסנבריק, ובשנת 1672 עברו בני המשפחה לאוסנבריק. בשנת 1679 ירש אביה מאחיו יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג את נסיכות קאלנברג, ובני המשפחה עברו להנובר.

בתקופת ילדותה ביקרה סופיה שרלוטה עם אמה בממלכת צרפת, במטרה להשיאה ללואי, הדופן הגדול, אולם הלה התחתן לבסוף עם מריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה. לבסוף התחתנה סופיה שרלוטה ב-8 באוקטובר 1684 עם פרידריך, נסיך הכתר של ברנדנבורג, בנו של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בשנת 1688 מת חמיה פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בתחילה התערבה סופיה שרלוטה בניהול הנסיכות ובפוליטיקה, ואף הביאה להדחתו של אברהרד פון דאנקלמן מתפקיד הקנצלר בשנת 1697.

בשנת 1695 עברה סופיה שרלוטה להתגורר בארמון ליצנבורג, שתוכנן בסגנון אדריכלות בארוק על ידי האדריכל ארנולד נרינג. בשנת 1700 קיבל בעלה פרידריך היתר מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להחזיק בתואר "מלך", והוכתר יחד עם סופיה שרלוטה למלך פרוסיה. לאחר הכתרתם של הזוג כמלכי פרוסיה, הורחב הארמון שיועד במקורו להיות "ארמון קיץ" (Sommerhaus) על ידי האדריכל אאוזנדר פון גתה.

סופיה שרלוטה התכתבה הרבה עם גוטפריד וילהלם לייבניץ, וטרחה ללמוד צרפתית, אנגלית ואיטלקית, מלבד לגרמנית שהייתה שפת האם שלה. סופיה שרלוטה הקיפה את עצמה בפילוסופים ותאולוגים כאיסק דה בוסובר, דניאל ארנסט יבלונסקי וג'ון טולנד, ובכך נתנה השראה לייסוד האקדמיה הפרוסית למדעים. בנוסף אהבה סופיה שרלוטה מוזיקה, ואף ניגנה בצ'מבלו.

ב-1 בפברואר 1705 מתה סופיה שרלוטה בהנובר, בעת ביקור אצל אמה, כתוצאה מדלקת ריאות. לאחר מותה קרא פרידריך את ארמון ליצנבורג, את גניו ואת כל האזור שבו הוא שוכן, לזכרה, על שמה - ארמון שרלוטנבורג.

==משפחתה==
ב-8 באוקטובר 1684 התחתנה סופיה שרלוטה עם פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ממנו נולדו לה שני בנים:
* פרידריך אוגוסט מברנדנבורג (1685–1686)
* פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה (1688–1740)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידי 1668
קטגוריה:נפטרים ב-1705
פיטות נמלים

פיטות נמלים (שם מדעי: Grallariidae) היא משפחה של ציפורי שיר החיה ביערות באזורים טרופיים של אמריקה הדרומית. בנות המשפחה דומות לציפורים ממשפחת הפיטיים, אך קרובות יותר למשפחת ציפורי נמלים.

אורכן של פיטות הנמלים 10–20 ס"מ. הן בעלות רגליים חזקות העוזרות להן לנוע מהר על הקרקע. הן צבעוניות בראשיהן ובגופן, בעלות ראשים גדולים ומקורים קטנים. ציפורים אלו ייחודיות בתנוחתן הזקופה ובשרירי הזנב הזקופים שלהן.

בעבר נחשבו בנות המשפחה ממשפחת ציפורי הנמלים ולאחר מכן הועברו ליורקניים ולפלומגביים. הן נחשבות גם קרובות לציפורי הפיטה החיות בדרום-מזרח אסיה ומצויות גם הן על קרקע היער.

הן ניזונות על הקרקע, שם הן מצויות בדרך כלל, מחרקים שונים וחלקן גם מתמחות בנמלים.

==מיון==
*משפחת פיטות נמלים (Grallariidae)
**תת-משפחה Grallariinae
***סוג Grallaria - בו 32 מינים
**תת-משפחה Myrmotherinae
***סוג Hylopezus - בו 10 מינים
***סוג Myrmothera - בו 2 מינים
***סוג Grallaricula - בו 9 מינים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1873
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ סקלטר
קטגוריה:דמויי-טירן
טיטירדיים

הגדול במשפחה -Tityra semifasciata
טיטירדיים (שם מדעי: Tityridae) הם משפחה של ציפורי שיר החיים ביערות באזורים טרופיים של אמריקה הדרומית. בני משפחה זו הם קרובות של המשפחות טירניים, מנקיניים וקוטינגיים ובעבר מינים שונים השתייכו למשפחות אלה. עם זאת משפחה זו לא מוכרת על פי כל החוקרים וחלקם רואים בהם מינים של טירניים או אף של קבוצות טקסונים ללא מקור.

הם עופות בינוניים (לסדרה) באורך 9–22 ס"מ ובעלי נוצות מקושטות, בעיקר בזנבם. הם בעלי ראשים גדולים ומקורים מוארכים ונוקשים, עיניים גדולות וציצת ראש גדולה. חלקם בעלי ראשים אדומים או לבנים ואחרים בעלי מקור ארוך.

הם חיים בין ענפי היער ומחפשים ציד של חרקים אותם הם חוטפים בזריזות. הם מצויים בעיקר ביערות ומשמיעים שריקות חזקות.

==סוגים==
* Tityra
* Schiffornis
* Laniocera
* Iodopleura
* סוג ומין יחיד Laniisoma elegans
* סוג ומין יחיד Xenopsaris albinucha
* Pachyramphus

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:דמויי-טירן
חד-מקור

איור של החד-מקור.
חד-מקור (שם מדעי: Oxyruncus cristatus) הוא מין של ציפור שיר יחידה בסוגה ובמשפחתה (Oxyruncidae), אם כי יש חוקרים המשייכים אותה למשחת הטיטירדיים. ציפור זו חיה באזורי היערות ההרריים של אמריקה הדרומית ודרום אמריקה המרכזית בפנמה וקוסטה ריקה.

אורכו 17 ס"מ והוא בעל נוצות ירוקות ומוסוות ביותר בצמחייה הטרופית. לזכרים ישנו ראש עם כתם אדום למעלה ובעלי מקור אפור מחודד וקטן. הבטן צהובה ומעט מנומרת והזנב קטן מאוד. עוף זה ניזון מפירות ומחרקים שונים ביער, בשבילם הם מתהפכים על הענפים ומחפשים בין הזלזלים.

הוא מצוי בעיקר בחופות היער אך לפעמים יורד גם לקרקע והוא מקנן בחורי עצים. לעיתים הוא מצטרף לאכילה עם להקות עופות המחפשים חרקים.

תת-מינים:
* Oxyruncus cristatus frater 
* Oxyruncus cristatus brooksi
* Oxyruncus cristatus phelpsi 
* Oxyruncus cristatus hypoglaucus 
* Oxyruncus cristatus tocantinsi 
* Oxyruncus cristatus cristatus

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'ון סווינסון
קטגוריה:דמויי-טירן
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:פנמה: עופות
קטגוריה:קוסטה ריקה: עופות
באטרפילד 8 (סרט)

באטרפילד 8 (באנגלית: BUtterfield 8) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1960 המבוסס על רומן בשם זה מאת ג'ון או'הרה.

אליזבת טיילור משחקת בתפקיד הראשי לצידם של לורנס הארווי ואדי פישר שהיה בתקופה זו בעלה הרביעי.

טיילור זכתה עבור תפקידה בסרט זה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר.

שם הספר והסרט נובע משיטת מרכזיות הטלפון שהייתה בארצות הברית וקנדה עד 1970. BU מסמל 28 במרכזיה ששרתה את מנהטן ואפר איסט סייד ובאטרפילד 8 זו הקידומת 288 של מספר טלפון בעל סה"כ 7 ספרות.

יוצרי הסרט בקשו לשנות את השם של הסרט ל"גלוריה", כשם גיבורת הסרט. בחלק מהמדינות הוא נקרא באטרפילד 8 ובחלק (כולל בישראל), הוא נקרא גלוריה.

==תקציר העלילה==
גלוריה וואנדורס (אליזבת טיילור) מתפרנסת כנערת ליווי. היא נמצאת לאחרונה בקשר עם וסטון ליגט (לורנס הארווי), עורך דין עשיר ומקווה שאתו תוכל להפסיק את חייה ההוללים. היא נפגעת מכך כשהיא קמה בבוקר בדירתו ומוצאת שהשאיר לה כסף. היא כותבת בשפתון על הראי: "לא למכירה", משאירה את הכסף, לוקחת פרוות מינק ונוסעת לחברה סטיב קרפנטר (אדי פישר) בגריניץ' וילג'. סטיב הוא חבר ילדות של גלוריה והאדם היחיד איתו היא מוכנה לדבר בפתיחות.

ליגט נשוי לאמילי (דינה מריל), עובד בחברה ששייכת למשפחתה אך אינו מרוצה מחייו ומאשתו. כשהוא חוזר לדירתו ומוצא את הכסף שהשאירה לו גלוריה הוא כועס ולאחר שהוא מוצא אותה בבר הם מתפייסים, מבלים במוטל המנוהל על ידי שחקנית וודוויל לשעבר בשם "הפי" (קיי מדפורד). הוא מספר לה כי הוא נשוי ולוקח אותה לבית הולדתו ולשייט.

לאחר חמישה ימים חוזרת גלוריה לאמה המודאגת (מילדרד דאנוק) ולאחר מריבה היא מגלה לה לראשונה כי היא אינה דוגמנית אלא נערת ליווי ואמה סוטרת לה.

בינתיים מגלה אמילי כי פרוות המינק שלה חסרה ורוצה להתקשר למשטרה אך ליגט מונע ממנה. הוא מתחיל לחפש את גלוריה בברים ומיד מתגלה לו שהיא למעשה נערת ליווי וכל באי הברים מברכים אותו על הצטרפותו ל"אחוות מאהבי גלוריה".

כשהוא מוצא לבסוף את גלוריה הוא שתוי וכועס ומכנה אותה בשמות גנאי, מתפרע ומחליף מהלומות בבר. גלוריה מחזירה אותו לביתו ורוצה לתת לו בחזרה את פרוות המינק אבל הוא זורק לה אותו בחזרה וצועק שהפרווה "מזוהמת". אשתו אמילי מתבוננת במריבה מחלון הדירה. ליגט מודיע לאמילי כי ברצונו להתגרש.

גלוריה ההמומה נוסעת לסטיב ובפעם הראשונה מגלה לו כי התנהגותה נובעת מכך שבגיל 13 נאנסה פעמים רבות על ידי ידיד של אמה האלמנה וכי למעשה נהנתה מזה כי הוא העניק לה חיבה ואהבה.

היא חוזרת לאמה ואומרת כי היא נוסעת לבוסטון להתחיל שם חיים חדשים.

ליגט מחפש את גלוריה ולבסוף פוגש את גלוריה בבר, מתנצל ומשכנע אותה לבוא איתו למוטל של "הפי". היא משתכנעת בחוסר רצון אבל כשהם מגיעים והוא יוצא מהמכונית היא משנה את דעתה ומריצה את מכוניתה במהירות כשליגט נוסע אחריה. כשהיא מבחינה שהוא רודף אחריה היא מגבירה את המהירות, מתנגשת במחסום דרכים ונהרגת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=8R801nMyrMI קדימון לסרט באטרפילד 8], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=nSaSkMp7-X8 אליזבת טיילור מקבלת פרס אוסקר על משחקה ב"באטרפילד 8"], באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1960
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:אונס בקולנוע
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי אליזבת טיילור
תאוריית אנרגיה-כושר תמרון

מיג־15 ל־F-86. ניתן לראות את העליונות של ה־F-86 בכושר תמרון במהירויות נמוכות, את היתרון של המיג במהירויות של מעל מאך 0.6 ואת המהירות המרבית של שני המטוסים.]]
תאוריית אנרגיה־כושר תמרון היא מודל של ביצועי כלי טיס שפותחה על ידי ג'ון בויד והמתמטיקאי תומאס קריסטי בחיל האוויר האמריקאי בשנות ה־60. המודל מתייחס לנתונים כגון דחף, משקל, גרר, שטח כנף ותכונות כלי הטיס נוספות ומאפשר לכמת אותם יחדיו. המודל מאפשר לחשב מראש את ביצועי כלי הטיס בקרבות אוויר, וכן להשוות ביצועים בין כלי טיס שונים. המודל עזר בהנדסת מטוסי קרב בני הדור הרביעי בארצות הברית כגון ה־F-15 וה־F-16.

מרבית מאפייני ביצועי כלי הטיס מתוארים בנוסחה הבאה:

<math>P_S = V \left ( \frac{T-D}{W} \right )</math>

כאשר:

<math>V</math> – מהירות

<math>T</math> – דחף

<math>D</math> – גרר

<math>W</math> – משקל

<math>P_S</math> – עודף אנרגיה ספציפי. נתון זה מציג את עודף האנרגיה ביחידות מהירות, בניגוד לנתוני עודף אנרגיה אחרים המציגים את האנרגיה ביחידות של אנרגיה ליחידת משקל.

<math>\left ( \frac{T-D}{W} \right )</math> – יחס זה דומה ליחס דחף־משקל (<math>\frac{T}{W}</math>) אך לוקח בחשבון גם את הגרר במהירות הנתונה.

קטגוריה:תעופה צבאית
סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה

סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה (בגרמנית: Sophie Dorothea Herzogin von Braunschweig und Lüneburg; 15 בספטמבר 1666 - 13 בנובמבר 1726), הייתה אשתו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.

==ביוגרפיה==
סופיה דורותיאה נולדה ב-15 בספטמבר 1666 בצלה, לגאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולאלאונור ד'אסמיר ד'אולברוז. בתחילה היו כמה מועמדים שרצו להינשא עם סופיה דורותיאה, עקב ההון הרב שהייתה אמורה לרשת, והם כללו את קרל האחד עשר, מלך שוודיה, מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה ופרידריך קרל, דוכס וירטמברג-ויננטל, אולם החליטו אביה ודודה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג להשיאה לבן דודה גאורג לודוויג, נסיך בראונשווייג-לינבורג, על מנת לאחד את כל חלקי הדוכסות. כששמעה על כך סופיה דורותיאה היא התעלפה, וסירבה בכל תוקף להתחתן עם גאורג לודוויג, אולם לבסוף התחתנה עמו ב-22 בנובמבר 1682. נישואי הזוג לא היו מוצלחים, ונולדו להם רק שני ילדים. לאחר היוולדה של בתם היחידה לא נכנסה שוב סופיה דורותיאה להריון. בני הזוג התרחקו זה מזה ובעלה גאורג לודוויג העדיף את חברתה של פילגשו, שהייתה בת לווייתה של סופיה דורותיאה, שילדה לו שלוש בנות. גם סופיה דורותיאה לקחה לעצמה מאהב, הרוזן השוודי פיליפ כריסטוף קניגסמארק, והשניים תכננו להימלט יחדיו אולם בשנת 1694 נרצח הרוזן והחשד נפל על גאורג ותומכיו. באותה השנה התגרש גאורג מרעייתו ואסר אותה בטירת אהלדן. היא לא הורשתה לבקר את ילדיה ואת אביה או להנשא מחדש ויכלה לצאת מהטירה רק עם ליווי צמוד.

בשנת 1698 מת חמיה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעלה גאורג לודוויג מונה לדוכס בראונשוויג-לינבורג-קאלנברג. בשנת 1705 מת אביה גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעלה ירש אותו, והפך לדוכס בראונשווייג-לינבורג. בשנת 1708 העניק לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לגאורג לודוויג מעמד רשמי של נסיך בוחר, ובשנת 1714 הוא הוכתר כג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.

באוגוסט 1726 חלתה סופיה דורותיאה, וב-13 בנובמבר מתה בטירת אהלדן כתוצאה מדלקת בכבד. בעלה ג'ורג' לא התאבל עליה, ואף כעס כששמע שבתם סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר לבשה שחורים. ג'ורג' שלח את גופתה לקרוביה לצורך קבורתה, וזמן קצר לאחר מכן מת אף הוא ב-11 ביוני 1727.

==משפחתה==
ב-22 בנובמבר 1682 התחתנה סופיה דורותיאה עם ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה, ממנה נולדו לו שני ילדים:
* ג'ורג' השני, מלך בריטניה (1683–1760)
* סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר (1687–1757), התחתנה עם פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1666
קטגוריה:נפטרים ב-1726
התזמורת הסימפונית בת ים

התזמורת הסימפונית בת ים הייתה תזמורת סימפונית קלה שפעלה בעיר בת ים בין השנים 1995–1999.

התזמורת הסימפונית בת ים נוסדה על ידי דוד קריבושי, שהיה מנהלה המוזיקלי, המעבד שלה ומנצחה הקבוע. 

הנגנים בתזמורת היו ברובם עולים חדשים מרוסיה ומוזיקאים ישראלים תושבי בת ים. רפרטואר התזמורת כלל בעיקר קטעי מוזיקה קלאסית ומוזיקה פופולרית שקריבושי אהב לנצח עליה במיוחד.

תזמורת בת ים השתתפה בתוכניות טלוויזיה כמו בשידור חי עם דן שילון והראשון בבידור עם דודו טופז. כמו כן היא השתתפה גם בעצרת השלושים לרצח יצחק רבין בניצוחו ובעיבודו של קריבושי. 

בין האמנים שהופיעו והשתתפו עם התזמורת היו: מקהלת הגליל העליון, ששי קשת, סימה עמיאל, גלי עטרי, מרגלית צנעני, דנה אינטרנשיונל, צביקה פיק ועוד.

התזמורת הופיעה בדרך קבע בהיכל התרבות אשר נמצא בשכונת רמת יוסף שבבת ים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
בת ים
קטגוריה:בת ים: תרבות
בת ים
התזמורת הסימפונית תל אביב

התזמורת הסימפונית תל אביב הייתה תזמורת סימפונית, שפעלה בעיר תל אביב בין השנים 1992 - 1995.

==היסטוריה==
התזמורת הסימפונית תל אביב נוסדה על ידי המנהל המוזיקלי שלה איתי טלגם והיא החלה לתפקד כתזמורת סימפונית המכוונת אל קהילת אוהבי המוזיקה בעיר שאינם יכולים להרשות לעצמם לרכוש כרטיסים לקונצרטים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

התזמורת הסימפונית תל אביב הופיעה בשתי סדרות קונצרטים באולם אהל שם ובמרכז סוזן דלל. כמו כן התזמורת הופיעה במקומות שונים בעיר.

נגני התזמורת היו ברובם צעירים - ילידי ארץ ישראל ועולים חדשים. הכנר הראשי שלה היה אייל שילוח.

התזמורת הייתה מיסודה של תזמורת העולים ומשך חייה נקבע מראש. שכן היא הייתה תלויה בהקצבה של הוועדה הבין-משרדית לקליטת אמנים עולים, והקצבות אלה מוגבלות מראש לפרק זמן של שלוש שנים.

עם פירוק התזמורת נקלטו חלק מנגניה בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, ואיתי טלגם נאלץ לסיים את תפקידו כמנהל המוזיקלי של התזמורת.

בשנת 1995 השתתפה התזמורת בקונצרט טלוויזיוני ששודר בערוץ הראשון כמחווה לדני קיי, עם שלמה בראבא כמנצח.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.youtube.com/watch?v=q91QOMlCLEs חיים פרמונט - כעופרת הרקיע טרם גשם] (בביצוע זמרת האלט מירה זכאי, מקהלת האיחוד והתזמורת הסימפונית תל אביב בניצוחו של אבנר איתי), באתר YouTube
*[https://www.youtube.com/watch?v=b4i11FfGptc&t=10s שלמה בראבא מנצח], באתר YouTube

== הערות שוליים ==

תל אביב-יפו
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
תל אביב-יפו
אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג

אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Augusta von Sachsen-Gotha-Altenburg; 30 בנובמבר 1719 – 8 בפברואר 1772) הייתה דוכסית סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1732–1772.

==ביוגרפיה==
אוגוסטה נולדה ב-30 בנובמבר 1719 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לפרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ולמגדלנה אוגוסטה, נסיכת אנהלט-צרבסט, בתו של קרל, נסיך אנהלט-צרבסט.

בשנת 1736 התחתנה אוגוסטה עם פרדריק, נסיך ויילס, בנו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה, בארמון סנט ג'יימס שבלונדון. בעלה פרדריק היה מסוכסך עם הוריו, ולאחר שבני הזוג סירבו שחמותה קרולינה, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך תהיה נוכחת בלידת בתם הבכורה אוגוסטה, נסיכת בריטניה, גורשו בני הזוג מהארמונות המלכותיים, ונאלצו לעבור לגור בבית פרטי בכיכר סנט ג'יימס בלונדון. בשנים הבאות עברה המשפחה להתגורר בארמון קיו, שם הניחו את היסודות לאחד מהגנים הבוטניים הגדולים בעולם. בשנת 1751 מת בעלה פרדריק, נסיך ויילס במפתיע, ובנה ג'ורג' הוכתר כהנסיך מוויילס, ואילו אוגוסטה קיבלה את התואר "הנסיכה האלמנה מוויילס". מכיוון שבנה ג'ורג' עוד היה קטין, העביר הפרלמנט הבריטי חוק ולפיו אם ג'ורג' יעלה לשלטון בעודו צעיר, תכהן אוגוסטה כעוצרת בשמו. אוגוסטה הפקידה את ג'ון סטיוארט, הרוזן מביוט על חינוך בנה, ואף התייעצה עמו רבות. שמועות נפוצו על כך שהתנהל רומן בין השניים. סביר להניח שהשמועות הללו היו לא נכונות עקב נישואיו המאושרים של ביוט ועקב אדיקותו הדתית והתנגדותו לאפשרות של ניאוף.

בשנת 1760 מת חמיה ג'ורג' השני, מלך בריטניה, ובנה עלה לשלטון במקומו כג'ורג' השלישי, מלך בריטניה. לאחר שבנה עלה לשלטון פרשה אוגוסטה מחיי החצר, וב-8 בפברואר 1772 מתה אוגוסטה מסרטן הגרון, וב-15 בפברואר נקברה במנזר וסטמינסטר.

==משפחתה==
ב-8 במאי 1736 התחתנה אוגוסטה עם פרדריק, נסיך ויילס, בנו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה. ממנה היו לו 9 ילדים:
* אוגוסטה, נסיכת בריטניה (1737–1813)
* ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת (1738–1820)
* הנסיך אדוארד, דוכס יורק ואולבני (1739–1767)
* אליזבת, נסיכת בריטניה (1741–1759)
* הנסיך ויליאם הנרי, דוכס גלוסטר ואדינבורו (1743–1805)
* הנסיך הנרי, דוכס קמברלנד וסטראת'רן (1745–1790)
* לואיזה, נסיכת בריטניה (1749–1768)
* פרדריק, נסיך בריטניה (1750–1765)
* קרוליין מתילדה, נסיכת בריטניה (1751–1775)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1719
קטגוריה:נפטרות ב-1772
פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג

פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Friedrich I Herzog von Sachsen-Gotha-Altenburg; 15 ביולי 1646 – 2 באוגוסט 1691) היה דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1675–1691.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-15 ביולי 1646 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה, לארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, ולאליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.

לאחר מותו של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה בשנת 1675 שלטו פרידריך ואחיו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת האחים; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד.

פרידריך המשיך את דרכו של אביו, וטיפח מאוד את הדוכסות. בשנת 1680 העביר את ארמונו לעיר פרידריכסוורט שהקים על שמו, ובשנת 1683 בנה את ארמון התיאטרון של גותה. פרידריך העביר בשנת 1685 את חוק זכות הבכורה, שנועד למנוע מריבות בין יורשיו על הנחלות, ובשנת 1688 קיבל לכך אישור מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. פרידריך השתתף במלחמה האוסטרית-טורקית, ולאחר מכן לחם במלחמת תשע השנים.

ב-2 באוגוסט 1691 מת פרידריך בפרידריכסוורט, ובנו פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-14 בנובמבר 1669 התחתן פרידריך עם מגדלנה זיבילה מסקסוניה-וייסנפלס, בתם של אוגוסט, דוכס סקסוניה-וייסנפלס ומריה אנה ממקלנבורג-שוורין. ממנה היו לו 8 ילדים:
* אנה סופיה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1670–1728), התחתנה עם לודוויג פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט.
* מגדלנה זיבילה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1671–1673).
* דורותיאה מריה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1674–1713), התחתנה עם ארנסט לודוויג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן.
* פרדריקה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1675–1709), התחתנה עם יוהאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט.
* פרידריך השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג (1676–1732).
* יוהאן וילהלם מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1677–1707).
* אליזבת מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1679–1680).
* יוהנה מסקסוניה-גותה-אלטנבורג (1680–1704), התחתנה עם אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ.

ב-14 באוגוסט 1681 התחתן פרידריך עם כריסטינה מבאדן-דורלאך, בתם של פרידריך השישי, מרקיז באדן-דורלאך וכריסטינה מגדלנה מפפאלץ-צווייבריקן, אך לא היו לו ילדים ממנה.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בית וטין נולד:15 ביולי 1626 מת:2 באוגוסט 1691
|-
| rowspan="1" align="center"| ארנסט הראשון
| rowspan="1" align="center"| דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג 1675–1691
| rowspan="1" align="center"| פרידריך השני
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1646
קטגוריה:נפטרים ב-1691
לואיזה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל

לואיזה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל (גרמנית: Luise von Braunschweig-Wolfenbüttel; 29 בינואר 1722 - 13 בינואר 1780), הייתה אמו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.

== ביוגרפיה ==
לואיזה נולדה בהולצמינדן ב-29 בינואר 1722 לפרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ולאנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-לינבורג, בתם של לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-לינבורג וכריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן. חצר אביה נחשבה לחצר מאוד צנועה ביחס לתקופה, אולם לואיזה בילתה ילדות מאושרת בביתם. בשנת 1733 התחתנה אחותה אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל-בפרן עם פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, ובשנת 1742 התחתנה לואיזה עם אח של פרידריך - אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה. מכיוון שלאחותה וגיסה לא היו ילדים, הפכו לואיזה ובעלה אוגוסט וילהלם לנסיכי הכתר של פרוסיה. בשנת 1758 מת בעלה אוגוסט וילהלם מסרטן המוח, ולואיזה עברה להתגורר באורניינבורג עד למותה ב-13 בינואר 1780.

לאחר מות גיסה פרידריך השני, מלך פרוסיה ללא ילדים, ירש אותו בנה של לואיזה - פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.

==משפחתה==
ב-6 בינואר 1742 התחתנה לואיזה עם אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה, בנו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
* פרידריך וילהלם (1744–1797)
* היינריך (1747–1767) 
* וילהלמינה (1751–1820) 
* אמיל (1758–1759)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:ילידות 1722
קטגוריה:נפטרות ב-1780
אמליה, דוכסית וירטמברג

אמליה, דוכסית וירטמברג (28 ביוני 1799 – 28 בנובמבר 1848), הייתה בתו של לודוויג, דוכס וירטמברג ואשתו של יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.

== ביוגרפיה ==
אמליה נולדה ב-28 ביוני 1799 בואליספורט שבשלזיה, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו.

בשנת 1817 התחתנה אמליה עם יוזף, נסיך הכתר של סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בנו של פרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ממנו נולדו לה 6 ילדים. בשינויים שחלו במדינות תורינגיה לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, קיבל אביו פרידריך, דוכס סקסוניה-הילבורגהאוזן את אזור אלטנבורג, והפך לדוכס סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1834 מת אביו פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ובעלה עלה לשלטון במקומו כיוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. שלטונו של יוזף היה מאוד שמרני, ומשום כך נאלץ להתפטר במהלך מהפכות אביב העמים, ואחיו גאורג, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.

במהלך ההפגנות שאירעו בדוכסות, ב-28 בנובמבר 1848 מתה אמליה באלטנבורג.

== משפחתה ==
ב-24 באפריל 1817 התחתנה אמליה עם יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
* מריה מסקסוניה-אלטנבורג (1818–1907), התחתנה עם גאורג החמישי, מלך הנובר
* פאולינה (1819–1825)
* תרזה (1823–1915)
* אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1826–1896), התחתנה עם פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג
* אלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1830–1911), התחתנה עם קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה
* לואיזה (1832–1833)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:ילידות 1799
קטגוריה:נפטרות ב-1848
הנסיך פיליפ, רוזן פריז

הנסיך פיליפ, רוזן פריז (בצרפתית: Louis-Philippe-Albert d'Orléans; 24 באוגוסט 1838 – 8 בספטמבר 1894), היה נכדו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, וטוען לכתר צרפת בשם לואי פיליפ השני, מלך צרפת, או בשם פיליפ השביעי, מלך צרפת.

==ביוגרפיה==
פיליפ נולד ב-24 באוגוסט 1838 בפריז, לפרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן ולהלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וקרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בהיותו בן 4 מת אביו בתאונת כרכרה, ופיליפ מונה ליורש העצר הצרפתי. בשנת 1848 פרצו מהומות כנגד שלטונו של סבו - לואי פיליפ, מלך הצרפתים, והלה ניסה להעביר את השלטון לפיליפ, אולם הניסיון נכשל, ובני המשפחה ברחו לבריטניה, ובצרפת הוכרזה הרפובליקה הצרפתית השנייה.

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית התנדב פיליפ יחד עם אחיו רובר, דוכס שארטר לשרת בצבא האיחוד. פיליפ שירת במטהו של ג'ורג' מקללן, ולאחר הכישלון במערכת חצי האי, התפטרו הוא ואחיו מצבא האיחוד.

בשנת 1864 התחתן פיליפ עם בת דודתו מארי איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של אנטואן, דוכס מונפנסייה והאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, ממנה היו לו 8 ילדים.

לאחר מותו של סבו לואי פיליפ, מלך הצרפתים שהודח במהפכת אביב העמים בשנת 1848, נותרו שני טוענים לכתר "מלך צרפת". "אנרי החמישי", ופיליפ. לאחר נפילת הקיסרות השנייה בשנת 1870 הציעה האספה הלאומית את הכתר לאנרי, רוזן שאמבור, ומכיוון שזה היה חסר ילדים, סוכם בין המלוכנים כי כתרו יעבור לאחר מותו אל פיליפ, נציג בית אורליאן, וכך תיפתר המחלוקת בין שני בתי המלוכה המתחרים. אך להפתעת המלוכנים סירב אנרי לקבל את המלוכה אלא אם כן תזנח צרפת את דגל הטריקולור, ותחליפו בדגלה של צרפת שלפני המהפכה. תנאי זה לא התקבל על דעת האספה הלאומית, וסוכם על הקמת הרפובליקה הצרפתית השלישית כרפובליקה זמנית עד למותו של אנרי, שאז יוכל הרוזן מפריז לקבל את המלוכה, מבלי להעלות תנאים מסוג זה. אך לאחר מותו בשנת 1883, הייתה כבר הרפובליקה מבוססת, והעם סירב להחליפה במלוכה.

כיום רואים המלוכנים שנותרו בצרפת את צאצאיו של לואי פיליפ, השומרים על התואר "רוזן פריז" כטוענים הלגיטימיים לכתר. מיעוט מקרב המונרכיסטים סבור כי אחד מצאצאי בורבון שנותרו בחיים, אזרח ספרדי בשם דון לואיס אלפונסו דה בורבון, המכונה הדוכס מאנז'ו, הוא הראוי לשאת את התואר "הטוען לכתר". שני הצדדים אף נאבקו בבתי המשפט של הרפובליקה, כאשר לאחרונה טען הרוזן מפריז כי יריבו מבורבון אינו ראוי לשאת את התואר המלכותי "דוכס". בתי המשפט דחו את התביעה.

בשנת 1886 נערכה חגיגת הנישואים של בתו אמלי, נסיכת אורליאן עם קרלוש, מלך פורטוגל בפאר רב, ובעקבות כך גורש פיליפ שוב מצרפת. פיליפ התגורר בבית סטואו בבריטניה, לשם ברח סבו בעוזבו את צרפת, וב-8 בספטמבר 1894 מת פיליפ בביתו.

==משפחתו==
בשנת 1864 התחתן פיליפ עם בת דודתו מארי איזבל, נסיכת אורליאן, בתם של אנטואן, דוכס מונפנסייה והאינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה, ממנה היו לו 8 ילדים:
* אמלי, נסיכת אורליאן (1865–1951), התחתנה עם קרלוש, מלך פורטוגל
* פיליפ, דוכס אורליאן (1869–1926)
* הלן, נסיכת אורליאן (1871–1951), התחתנה עם אמנואלה פיליברטו, דוכס אאוסטה
* שארל, נסיך אורליאן (1875)
* איזבל, נסיכת אורליאן (1878–1961), התחתנה עם הנסיך ז'אן, דוכס גיז
* ז'אק, נסיך אורליאן (1880–1881)
* לואיז, נסיכת אורליאן (1882–1958), התחתנה עם קרלוס, נסיך בורבון-שתי הסיציליות
* פרדינן, דוכס מונפנסייה (1884–1924)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:פריז: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1838
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1894
פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן

פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן (בצרפתית: Ferdinand-Philippe d'Orléans; 3 בספטמבר 1810 – 13 ביולי 1842) היה בנו הבכור של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, ואביו של הטוען לכתר מבית אורליאן - הנסיך פיליפ, רוזן פריז.

==ביוגרפיה==
פיליפ נולד ב-3 בספטמבר 1810 בפאלרמו, לשם ברחו הוריו בעקבות המהפכה הצרפתית, ללואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן ולמריה אמליה מנאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו השלישי, מלך סיציליה ומריה קרולינה מאוסטריה. בשנת 1814 ביקר פרדיננד פיליפ עם הוריו לראשונה בצרפת, במהלך הרסטורציה, ובשנת 1817 השתקעה המשפחה סופית בצרפת. פרדיננד פיליפ התחנך בבית ספר עממי, ובשנת 1819 הצטרף לצבא הצרפתי, שם שירת ברגימנט ההוסרים ה-1, ובשנת 1824 קיבל דרגת קולונל.

במהלך מהפכת יולי 1830 פיקד פרדיננד פיליפ על חיל המצב בז'ואיני, והוביל אותו במהירות לפריז, על מנת לסייע למרד. ב-9 באוגוסט הוכתר אביו כלואי פיליפ, מלך הצרפתים, ופרדיננד פיליפ קיבל את התואר "דוכס אורליאן". בשנת 1831 נשלחו פרדיננד פיליפ ואחיו לואי, דוכס נמור לבלגיה, תחת פיקודו של מרשל אטיין מוריס ז'ראר. בנובמבר 1831 נשלח פרדיננד פיליפ יחד עם מרשל ניקולא סולט לדכא את מרידות קאנוט, אותם דיכאו במהירות וללא שפיכות דמים. בשנת 1832 נשלח פרדיננד פיליפ בראש חטיבה לסייע למורדים הבלגים, ונחל הצלחה במשימתו.

בשנת 1835 התלווה פרדיננד פיליפ למרשל ברטראן קלאוסה לאלג'יריה, להילחם נגד עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי, ואף נפצע בקרב חברה. לאחר מכן השתתף פרדיננד פיליפ בכיבוש הערים מסקארה ותלמסאן, ולאחר מכן חזר לפריז. בשנים 1839 ו-1840 הגיע פרדיננד פיליפ שוב לאלג'יריה, וטיפל שם בניהול הממשל הצרפתי.

פרדיננד פיליפ היה מיועד להתחתן עם לואיז מארי תרז, נסיכת ארטואה, אולם לאחר מהפכת יולי 1830 ביטלה משפחתה את ההתקשרות ביניהם. בשנת 1835 נעשה ניסיון לשדכו עם מריה תרזה מאוסטריה, בתו של הארכידוכס קרל, דוכס טשן, אולם ניסיון זה לא צלח, עקב התנגדותם של מטרניך וסופי, נסיכת בוואריה - אמו של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה. לאחר מכן הוצעו לו ז'נואריה, נסיכת ברזיל, בתו של פדרו הראשון, קיסר ברזיל, ואיזבלה, נסיכת ספרד, בתו של פרנסיסקו דה פאולה, אחיו של פרננדו השביעי, מלך ספרד, אולם שתיהן נדחו על ידו. בהמשך אף הוצעו לו נסיכות פרוטסטנטיות, ביניהם לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, מריה מסקסוניה-אלטנבורג וויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה, אך עם אף אחת מהם לא השתדך לבסוף. בסופו של דבר התחתן פרדיננד פיליפ ב-30 במאי 1837 עם הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וקרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ממנה היו לו שני ילדים.

פרדיננד פיליפ אהב מאוד מדע, ספרות ואמנות, ואף השקיע ממון רב בקניית חפצי אמנות ועתיקות. ב-13 ביולי 1842 יצא פרדיננד פיליפ בכרכרה פתוחה, לסקור את חיילי הצבא באזור המארן. באמצע הדרך התהפכה המרכבה מסיבה בלתי ידועה, ופרדיננד פיליפ נחבט קשות בגולגולתו, וכעבור כמה שעות מת.

==משפחתו==
ב-30 במאי 1837 התחתן פרדיננד פיליפ עם הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וקרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ממנה היו לו שני ילדים:
* הנסיך פיליפ, רוזן פריז (1838–1894)
* הנסיך רובר, דוכס שארטר (1840–1910)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית אורליאן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1810
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1842
הפרעות גופניות בזכרים

הפרעות גופניות בזכרים הוא מונח מטרייה לבעיות גופניות שהן ייחודיות, או כמעט בלעדיות לזכרים אנושיים ולעיתים גם לקופי אדם זכריים. לעיתים נקראים בעיות אלה גם בעיות זכרים או בעיות אנדרולוגיות.

בעיות כאלה הן למשל גינקומסטיה, התקרחות הקרקפת או צמיחה מעטה של זקן, עקמת פין, השמנה בטנית בזכרים (בפרט "כרס"), אימפוטנציה וכן בעיות הקשורות לבלוטת הערמונית (פרוסטטה) כמו ערמונית מוגדלת ופרוסטטיטיס.

הטיפול בבעיות אלה עשוי להיות כירורגי או אחר והסיבות להן אינן ברורות מספיק ונתונות למחלוקות מדעיות אשר המחקר אודותן מועט; רופאים ודיאטנים מסוימים טוענים כי סיבות לחלק מבעיות אלה הן כימיקלים שונים (בפרט במזון ומי השתייה) וכן קרינה אשר משבשים את המנגנונים ההורמונאליים הזכריים.

הבעיות הללו גורמים לגברים רבים מבוכה רבה ולכן גברים אלה עשויים לחפש טיפול בהן:

תחומים שונים ברפואה ובדיאטה הקלינית מטפלים בבעיות אלה: גינקומסטיה מטופלת על ידי אנדוקרינולוגים וכירורגים פלסטיים כאשר התקרחות הקרקפת וצמיחה מעטה של זקן מטופלים בעיקר על ידי רופאי עור (בפרט עם תת-התמחות בהירולוגיה). עקמת פין מטופלת על ידי אורולוגים והשמנה בטנית בזכרים מטופלת על ידי דיאטנים קליניים ולעיתים גם על ידי כירורגים פלסטיים.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Asymmetric Gynecomastia.jpg|גינקומסטיה א-סימטרית, כלומר גינקומסטיה בה שד אחד גדול ממשנהו (אחרי ולפני הניתוח).
קובץ:Alopecia.jpg|דילול של השיער כחלק מתהליך התקרחות (Alopecia).
קובץ:Peyronie_disease.jpg|עקמת קלה של הפין הנובעת מגודש קולגן בשל מחלת פיירוני.
קובץ:Abdominal obesity in men.jpg|השמנה בטנית בזכר בעל משקל סביר, ללא התפתחות גינקומסטיה.
קובץ:Bierbauch1.jpg|השמנה בטנית בזכר עם עודף משקל, עם פסאודוגינקומסטיה.
</gallery>

==ראו גם==
* הפרעות אכילה בגברים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בריאות מינית
קטגוריה:גבר
יחזקאל סירקין

הרב יחזקאל סירקין מקאפוסט, בשנות ה-80 של [[המאה ה-19]]
הרב יחזקאל סירקין (נולד בין ה'תקפ"א לה'תקפ"ח - נפטר בט"ז באלול ה'תרמ"ט, 12 בספטמבר 1889) היה רב רוסי, רבן של יאקובשטאדט שבלטביה וקאפוסט שברוסיה הלבנה במחצית השנייה של המאה ה-19.

==קורות חיים==
נולד בעיר טטורסק לרב משה סירקין מוויטבסק. לאחר נישואיו כיהן זמן מה כראש ישיבה בוויטבסק, כרבה של יאקובשטאדט ולאחר מכן במשך למעלה מ-30 שנה כרבה של קאפוסט ומנהיג עדת החסידים בעיר. היה מקורב לאדמו"רי חסידות חב"ד.

==כתביו==
ספרו הראשון "בנין יחזקאל" על מסכת נדרים ומסכת כתובות יצא לאור בוורשה בשנת תרכ"א בהסכמת רב העיר רבי דובעריש מייזליש, האדמו"ר רבי יצחק מאיר אלתר מגור והרב ישעיה מושקט רבה של פראגה. 

רבים מחידושיו התפרסמו בכתב העת הרבני "יגדיל תורה" שראה אור באודסה בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19. חיבור נוסף שלו בשם "בנין יחזקאל" נדפס באודסה תרמ"ה וכולל בעיקר דיון מחודש בנושאים שדן בהם על גבי גיליונות ה"יגדיל תורה".

חידושים נוספים שלו משוקעים בכתבי בני דורו. כך למשל עוסק הסימן הראשון בספר "ראש לראובני" של הרב ראובן לוין מדננבורג במשא ומתן עם הרב סירקין על שיעור אורך חוטי הציצית.

==לקריאה נוספת==
* חידושים על מס' נדרים וכתובות מהגאון מוה"ר יחזקאל סירקין אבד"ק קאפוסט זצ"ל, בתוך: כרם שלמה (באבוב), חוברת ק"צ, תמוז תשנ"ז, עמ' יג-יח

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
;ספריו
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים לטבים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:רבני חב"ד במאה ה-19
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:חסידי קאפוסט
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים בלארוסים
קטגוריה:יקבפילס: רבנים
עונת 2010 בגביע ליברטדורס

עונת 2010 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-51 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-26 בינואר 2010 והתחרות הסתיימה ב-18 באוגוסט 2010. בתחרות השתתפו 40 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון ומקסיקו.

התחרות הסתיימה בניצחון של מועדון ספורט אינטרנסיונל, וזאת בפעם השנייה בתולדות המועדון.

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 40 קבוצות:
* ארגנטינה - 6
* ברזיל, מקסיקו - 5 כל אחת
* אקוודור, קולומביה, פרו, צ'ילה, בוליביה, אורוגוואי, פרגוואי, ונצואלה, מקסיקו - 3 (כל אחת)

מקסיקו קיבלה פיצוי והרחבת הייצוג בעקבות בעיות שהיו בעונה הקודמת (בעקבות מגפת השפעת הקבוצות סירבו לנסוע למקסיקו ולא נמצא מגרש חליפי). קבוצות אלו הוכנסו ישירות לשלב השני.

בתחילה 12 קבוצות (1 מכל המדינות המשתתפות ו-2 מארגנטינה) התחרו על 6 מקומות במשחקי הבתים.
בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-8 בתים. קבוצות מנצחות מכל בית העפילו לשלב השני לקבוצות אלו התווספו 6 קבוצות החזקות שהגיעו למקום השני. החל מהשלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על ניצחון הוענקו שלוש נקודות ועל תיקו נקודה בודדת.

במידה ומספר קבוצות בבית סיימו עם אותו מספר נקודות, ההכרעה הייתה נקבעת לפי סדר חשיבותם של התנאים הבאים: יתרון בהפרש שערים, יתרון בשערים שנכבשו, חוק שערי חוץ, בעיטות עונשין. בסדרת הגמר חוק שערי חוץ לא בתוקף. במקומו הייתה תוספת זמן ובעיטות עונשין במידת הצורך.

הקבוצות דורגו בהתאם להישגיהן בשלב הבתים: 1-8 מנצחות הבית, 9-16 הקבוצות שסיימו במקום השני. קבוצות ממקסיקו שהעפילו ישירות לשלב זה דורגו במקום 13 ו-14.

==השלבים המתקדמים==

===סדרת הגמר===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa2010.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2010
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
ביצה סקוטית

ביצה סקוטית (באנגלית: Scotch Egg) היא מאכל בריטי, המכיל ביצה קשה עטופה בבשר טחון ומצופה בפירורי לחם, מטוגנת או אפויה.

הכלבו הלונדוני פורטנאם אנד מייסון טוען כי המציא את המתכון באמצע המאה ה-18, בהתבסס על מנה מהמטבח של האימפריה המוגולית בשם "נרקיסי כופתא".

הביצה הסקוטית מוגשת בפאבים, בדוכנים ובסופרמרקטים ברחבי הממלכה המאוחדת והיא פופולרית גם כמזון לפיקניק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:טיגון עמוק
שאול אורג

שאול אורג (נולד ב-1970) הוא פסיכולוג ופרופסור להתנהגות ארגונית בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטה העברית בירושלים.

== ביוגרפיה ==

בנם של דבורה ויוסף אורג. למד לתואר ראשון בפסיכולוגיה ומדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב וסיים בשנת 1994. את התואר השני, בפסיכולוגיה קלינית, למד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וסיים בשנת 1997. ב-1999 החל בלימודי דוקטורט בהתנהגות ארגונית בבית הספר ליחסי תעשייה ועבודה (School of Industrial and Labor Relations) באוניברסיטת קורנל.

לאחר קבלת תואר דוקטור חזר לישראל והצטרף לסגל החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת חיפה. בשנת 2011 עבר אורג לבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית.

אורג נשוי לאיילת, ואב ליונתן, דניאל ואביגיל.

== מחקר ==
במחקריו מתמקד באופן בו מאפיינים אישיים, כגון תכונות אישיות וערכים אישיים, משתלבים עם גורמים חברתיים וארגוניים בניבוי עמדות והתנהגויות של החברים בארגון. בפרט, הוא מתמקד בניסיון להבין ולנבא תגובות של אנשים למצבי שינוי. במסגרת זו, ערך מחקרים המתמקדים בתופעת ההתנגדות לשינוי, המנבאים שלה והאופנים בהם היא באה לידי ביטוי. במחקרים אחרים מתמקד באישיות מנהיגים ובהשלכותיה על חברי הארגון ועל בעלי עניין אחרים.

מבין כתבי העת בהם פרסם את מאמריו הם ה-Academy of Management Annals, Academy of Management Review, Journal of Applied Psychology, Journal of Organizational behavior, Personnel Psychology, Journal of Personality and Social Psychology, ו-Psychological Science. הוא עורך משנה של כתב העת Personnel Psychology וחבר מערכת ב-Journal of Organizational Behavior ו-Journal of Change Management.

== ספרים ==

<div class="mw-content-ltr">
* Oreg, S., Michel, A., & By, T. B., (Eds.)(2023), The psychology of organizational change: New insights on the antecedents and consequences of Individuals' responses to change, Cambridge University Press.
* Oreg, S., & Goldenberg, J., (2015), Resistance to Innovation: Its sources and manifestations, University of Chicago Press.
* Oreg, S., Michel, A., & By, T. B., (Eds.)(2013), The psychology of organizational change: Viewing change from the employee's perspective, Cambridge University Press.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://pluto.huji.ac.il/~oreg//// האתר האישי של פרופ' שאול אורג]
* [https://www.ilr.cornell.edu/people/shaul-oreg//// האתר האישי של פרופ' שאול אורג] באתר אוניברסיטת קורנל
* [http://bschool.huji.ac.il/סגל_ומחקר/סגל_אקדמי/%25D7%25A9%25D7%2590%25D7%2595%25D7%259C_%25D7%2590%25D7%2595%25D7%25A8%25D7%2592 פרופ' שאול אורג], באתר האוניברסיטה העברית

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מינהל עסקים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
עבד אל-מאלכ סלאל

עבד אל-מאלכ סלאל (בערבית: عبد المالك سلال; נולד ב-1 באוגוסט 1948) הוא דיפלומט ופוליטיקאי אלג'יראי שכיהן כראש ממשלת אלג'יריה מ-2014 עד מאי 2017. קודם לכן כיהן כראש הממשלה מ-3 בספטמבר 2012, עד שהוחלף ב-13 במרץ 2014. הוא מונה מחדש לתפקיד על ידי נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה.

== ביוגרפיה ==
עבד אל-מאלכ סלאל נולד ב־1 באוגוסט 1948 בעיר קונסטנטין שבאלג'יריה. הוא הצטרף אל החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה בשנת 1988 ואת דרכו הפוליטית החל בשנת 1995, כאשר עבד במשרד החוץ של אלג'יריה עד שנת 1996. באותה שנה כיהן כשגריר אלג'יריה בבירת הונגריה, בודפשט. הוא שימש בתפקיד זה עד שנת 1997.

בשנת 1998 מונה על ידי ממשלת אלג'יריה לכהן כשר הפנים. הוא כיהן בתפקיד זה עד שנת 1999. לאחר מכן כיהן בשלל תפקידים שונים בממשלת אלג'יריה עד למינויו לתפקיד ראש ממשלת אלג'יריה. בין השנים 1999–2001 מונה לשר הנוער והספורט. הוא כיהן כשר העבודות הציבוריות (2001–2002), כשר התחבורה (2002–2004) וכשר משאבי המים (2004-2012).

בפברואר 2022, עבדאלמלק סלאל אושפז ב-CHU Mustapha-Pacha באלג'יר בגלל זיהום בגרסה Omicron של קוביד-19 והיו לו בעיות בריאות הקשורות לאחרון.
=== ראש ממשלת אלג'יריה ===
בשנת 2012 מונה סלאל על ידי נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה לתפקיד ראש ממשלת אלג'יריה. סלאל נחשב לטכנוקרט, והיה מעורב בבחירות לנשיאות אלג'יריה בשנים 2004 ו-2009 בהם ניצח בותפליקה. ב-13 במרץ 2014 עזב סלאל את ראשות ממשלת אלג'יריה על מנת לפעול למען תעמולת בחירות של הנשיא החולה בותפליקה. לאחר שבותפליקה זכה בבחירות, מונה מחדש לתפקיד בכהונתו השנייה.

את כהונתו סיים ב-25 במאי 2017.

== ראו גם ==
* נשיא אלג'יריה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

2016 12
קטגוריה:פוליטיקאים אלג'יראים
קטגוריה:ראשי ממשלת אלג'יריה
קטגוריה:אלג'יראים
קטגוריה:דיפלומטים
קטגוריה:ילידי 1948
סנופטה

ביבליותיקה אלכסנדרינה
בית האופרה באוסלו
משרדי סונהטה באוסלו נורווגיה, ינואר 2020
סנופטה () היא חברת אדריכלות נורווגית העוסקת באדריכלות נוף, עיצוב פנים, אדריכלות בניין, עיצוב תעשייתי ועיצוב גרפי. החברה מעסיקה כ-240 עובדים והיא בעלת סניפים באוסלו, בניו יורק, בסן פרנסיסקו, בסטוקהולם ובאינסברוק. סנופטה נוסדה על ידי האדריכל האמריקאי אדווארד קריג והאדריכל הנורווגי קיטיל טרדאל . 
המשרד הוקם בשנת 1989.

בשנת 1989 הם ניגשו לתחרות אדריכלות עבור בניית ביבליותיקה אלכסנדרינה, שנעשתה בשיתוף פעולה עם האדריכל האוסטרי כריסטופר קפלר.

מבניהם המפורסמים הם בניין ביבליותיקה אלכסנדרינה, אשר קיבלו בגינו את פרס אגא חאן לאדריכלות (הפרס התשיעי לשנים 2002–2004) ובנין בית האופרה של אוסלו, עליו זכו בפרס פסטיבל האדריכלות העולמי בקטגוריית תרבות לשנת 2008, בפרס האיחוד האירופי לאדריכלות עכשווית - פרס מיס ון דה רוהה, בשנת 2009, בפרס האגודה למחקר עיצוב סביבתי בקטגוריית פרס מקומות נהדרים (GPA) לשנת 2009 ובפרס האירופי למרחב ציבורי עירוני לשנת 2010 ("גג בית האופרה מגיח בעדינות ממימי נמל ביורביקה להציע לאנשים ההולכים עליו נופים מרהיבים של העיר והפיורד."). בנוסף זכו בפרס העולמי לאדריכלות בת קיימא לשנת 2010 ובפרסים נוספים. 
מבנה האופרה באוסלו שאוב מהטבע הנורווגי, ובעל דמיון לקרחון מחליק. גם לביבליותיקה אלכסנדרינה עקרונות השאובים מעולם הטבע.

== פרויקטים ראויים לציון ==
* מוזיאון האמנות בלילהאמר , נורווגיה (1992)
* השגרירות הנורווגית המלכותית בברלין, גרמניה (2001) - חלק בלתי נפרד ממתחם השגרירויות הנורדיות 
* ביבליותיקה אלכסנדרינה, אלכסנדריה, מצרים (2002)
* בית האופרה של אוסלו, נורווגיה (2008)
* מרכז וולף לאמנויות, אוניברסיטת סטייט בבולינג גרין , באולינג גרין, אוהיו (2011)
* ספריית ג'יימס ב' האנט ג'וניור באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, ראלי, קרוליינה הצפונית (2013)
* האנדרטה הלאומית וה מוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר בניו יורק. (2014)
* מרכז למידה לסטודנטים באוניברסיטת ריירסון, טורונטו, קנדה (2015)
* הרחבת מוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית , סן פרנסיסקו, קליפורניה (2016)
* המרכז הבינלאומי מערת לאסקו הרביעי לאמנות מערות, מונטניאק, דורדון , צרפת (2016)
* שחזור מחדש לכיכר טיימס בניו יורק (2017)
* הפקולטה לאמנות, מוזיקה ועיצוב, אוניברסיטת ברגן (2017)
* הספרייה המרכזית בקלגרי , קלגרי, אלברטה, קנדה (2018)
* מסעדה מתחת למים, לינדסנס , נורווגיה (2019)
* ספריית צ'ארלס באוניברסיטת טמפל, פילדלפיה, פנסילבניה (2019)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים נורווגים
מריה אמליה מנאפולי וסיציליה

מריה אמליה מנאפולי וסיציליה (; 26 באפריל 1782 – 24 במרץ 1866), הייתה אשתו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים.

==ביוגרפיה==
מריה אמליה נולדה ב-26 באפריל 1782 בנאפולי, לפרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה. עם פרוץ המהפכה הצרפתית לא התנגד לכך אביה, אולם לאחר הריגתם של דודיה לואי השישה עשר, מלך צרפת ומארי אנטואנט, מלכת צרפת, חבר אביה לקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, ובשנת 1798 ברחה עם משפחתה לסיציליה. בשנת 1800 ברחה מריה אמליה עם אמה לאוסטריה, שם שהתה בשנתיים הבאות. בשנת 1802 חזרה המשפחה לנאפולי, אולם בשנת 1806 שוב ברחו לסיציליה.

ב-25 בנובמבר 1809 בעודם בגלות, התחתנה מריה אמליה עם לואי פיליפ השלישי, דוכס אורליאן, שהיה אף הוא בגלות באותה תקופה. בשנת 1814 חזר לואי פיליפ יחד עם מריה אמליה לצרפת, אולם עם חזרתו של נפוליאון נמלטו שוב מצרפת, ורק בשנת 1817 חזרו אליה שוב.

בשנת 1830 בעקבות מהפכת יולי הוכתר בעלה כלואי פיליפ, מלך הצרפתים, נגד דעתה של מריה אמליה, ותחת לחציה של אחותו אדלייד, נסיכת אורליאן. מריה אמליה לא התערבה בשום אופן בפוליטיקה ובניהול הממשל, ואף עשתה כל שביכולתה על מנת להתרחק מכך. בשנת 1832 לאחר ניסיון ההפיכה של אחייניתה מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי שנכשל, פנתה אליה מריה קרולינה בבקשה שתתערב למען שחרורה מהכלא, אולם מריה אמליה סירבה לעשות שום דבר למענה.

מריה אמליה שמרה אף בתור מלכה על אורח חיים פשוט, והרבתה בפילנתרופיה למען העניים והנזקקים. בשנת 1843 אירחה מריה אמליה את ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת בנורמנדי, אולם לא הצטרפה לבעלה לביקור גומלין בבריטניה בשנת 1844.

הברונית בטי סלומון דה רוטשילד פיתחה איתה ידידות קרובה.

במהלך מהפכת פברואר בשנת 1848 לחצה מריה אמליה על בעלה שלא ייכנע ויוותר על הכתר, אלא יילחם למענו, על אף שמלכתחילה לא רצתה שיקבל אותו עליו. לבסוף נכנע בעלה והתפטר מהשלטון, ובני המשפחה נמלטו בחשאי לאנגליה. בבריטניה התקבלו בני המשפחה בסבר פנים יפות על ידי המלכה ויקטוריה, שאף העמידה לרשותם את בית קלרמונט, ומכיוון שכספם לא הוחרם על ידי הממשלה הצרפתית, לא סבלו מבעיות כספיות. כעבור שנתיים, בשנת 1850 מת בעלה לואי פיליפ, וב-24 במרץ 1866 מתה מריה אמליה בביתה.

==משפחתה==
ב-25 בנובמבר 1809 התחתנה מריה אמליה עם לואי פיליפ, מלך הצרפתים. לבני הזוג היו 10 ילדים:
* פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן (1810–1842), התחתן עם הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין.
* לואיז, נסיכת אורליאן (1812–1850), התחתנה עם לאופולד הראשון, מלך הבלגים.
* מארי, נסיכת אורליאן (1813–1839), התחתנה עם אלכסנדר, דוכס וירטמברג.
* לואי, דוכס נמור (1814–1896), התחתן עם ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-גותה.
* פרנסואז, נסיכת אורליאן (1816–1818)
* קלמנטין, נסיכת אורליאן (1817–1907), התחתנה עם אוגוסט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה.
* פרנסואה, נסיך ז'ואנוויל (1818–1900), התחתן עם פרנסיסקה, נסיכת ברזיל.
* שארל, דוכס פנתייבר (1820–1828)
* אנרי, דוכס אומאל (1822–1897), התחתן עם מריה קרולינה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות.
* אנטואן, דוכס מונפנסייה (1824–1890), התחתן עם האינפנטה לואיסה פרננדה, דוכסית מונפנסייה.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:ילידות 1782
קטגוריה:נפטרות ב-1866
סעיף 197 לחוק התכנון והבניה

סעיף 197 לחוק התכנון והבניה קובע את חובת ועדה מקומית לתכנון ולבנייה לפצות בעלי מקרקעין הנמצאים בתחום תוכנית העוברת שינוי או גובלים עמה, בגלל השינוי בתוכנית. מימון הפיצויים מגיע בעיקרו מהיטל השבחה הנגבה מבעלי מקרקעין שערך המקרקעין שלהם עולה בגלל השינוי בתוכנית. במשך שנים, נהגה בישראל פרקטיקה על פיה יזמים נדרשו לתת לוועדה המקומית כתב שיפוי כתנאי לאישור שינוי תוכנית שהם הציעו. בסופו של דבר נוהל זו עוגן בחוק ב-2017 בסעיף 197א לחוק התכנון והבניה.

==תוכן הסעיף==
סעיף 197 קובע: "נפגעו על ידי תוכנית, שלא בדרך הפקעה, מקרקעין הנמצאים בתחום התוכנית או גובלים עמה, מי שביום תחילתה של התוכנית היה בעל המקרקעין או בעל זכות בהם, זכאי לפיצויים מהוועדה המקומית, בכפוף לאמור בסעיף 200."

סעיף 200 קובע: 
"לא יראו קרקע כנפגעת אם נפגעה על ידי הוראה שבתוכנית הנמנית עם אחת ההוראות המפורטות להלן ובלבד שהפגיעה אינה עוברת את תחום הסביר בנסיבות העניין ואין זה מן הצדק לשלם לנפגע פיצויים:
:(1) שינוי בתחום אזורים ובתנאי השימוש בקרקע שבהם;
:(2) קביעת המירווח מסביב לבנינים וביניהם;
:(3) הגבלת מספר הבנינים בשטח מסוים;
:(4) הסדרת אתריהם של בניינים, גדלם, גובהם, תכנון צורתם או מראם החיצוני;
:(5) איסור הבניה או הגבלתה, לצמיתות או לשעה, במקום שהקמת בניינים על הקרקע עלולה, בגלל מקומה או טיבה, להביא לידי סכנת שיטפון, סחף קרקע, סכנה לבריאות או סכנת נפשות או לידי הוצאה יתירה של כספי ציבור להתקנת דרכים או ביבים, להספקת מים או לשירותים ציבוריים אחרים;
:(6) איסור השימוש בקרקע או הגבלתו שלא בדרך איסור בניה או הגבלתה, כשהשימוש עלול להביא לידי סכנה לבריאות, סכנת נפשות או פגיעה רצינית אחרת לרעת הסביבה;
:(7) הגבלת דרכי השימוש בבנינים;
:(8) קביעת קו במקביל לדרך, שמעבר לו לא יבלוט שום בנין;
:(9) חיוב להתקין על יד בנין המיועד לעסק, למלאכה או לתעשייה מקום לטעינת כלי רכב, פריקתם וציודם בדלק, הכל כדי למנוע חסימת דרך לתעבורה;
:(10) חיוב להתקין בבנין המיועד לעסק, למלאכה או לתעשייה, למגורים, לבית לינה או לשימוש על ידי הציבור, או על יד בנין כאמור, מקום לחניית כלי רכב, למקלט או למחסה בפני התקפה אווירית;
:(11) הוראה בתוכנית שחל עליה סעיף 81."

==חובת הפיצוי==
"נוסח הסעיף חל הן על נזקים ישירים שעשויים להיגרם לבעלי מקרקעין בשל פעילות של רשויות התכנון, כגון הפחתת הערך של המקרקעין עקב שינוי הנורמות המשפטיות החלות עליהם בתוכנית (למשל על ידי הפחתת אחוזי הבנייה הניתנים לניצול ביחס למקרקעין), והן על נזקים עקיפים יותר של פגיעה שאינה נגרמת על ידי התוכנית עצמה, אלא נובעת מתחולת התוכנית על מקרקעין סמוכים."

חובת הפיצוי חלה על הוועדה המקומית גם לגבי תוכניות שאושרו על ידי הוועדה המחוזית או הוועדה הארצית, בניגוד לעמדתה של הוועדה המקומית, בגלל שהכנסות היטל השבחה מגיעות לידיה. 

עם זאת, סעיף 119ב(1) לחוק התכנון והבניה קובע מקרים מסוימים בהם היזם צריך לשפות את הוועדה המקומית ב-70% מהפיצויים. 

==הערות שוליים==

סעיף 197