OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שבועת הנאמנות הלאומית של סינגפור

שבועת הנאמנות הלאומית של סינגפור (מלאית Ikrar Negara Singapura; אנגלית: Singapore National Pledge) היא שבועת נאמנות למדינת סינגפור הנאמרת מדי יום בבתי הספר ובאירועים רשמיים דוגמת מצעד היום הלאומי ויום הצבא.

==היסטוריה==
השבועה חוברה זמן קצר לאחר הקמת המדינה באוגוסט 1966 על ידי שר החוץ סינטמבי רג'רטנאם. רג'רטנאם האמין שבאמצעות השבועה ניתן יהיה לגשר על השוני הרב בין הקבוצות המרכיבות את האומה הסינגפורית על ידי הדגשת הרגש והמחויבות הלאומית לסינגפור בקרב כלל האוכלוסייה, ללא הבדל דת, גזע או שפה. הטיוטה הראשונה הוגשה לראש הממשלה הראשון של סינגפור, לי קואן יו, ולאחר מקצה שיפורים הועלתה לאישור הקבינט (הממשלה הסינגפורית).

ב-25 באוגוסט 1966 כ-500,000 תלמידים מ-529 בתי ספר שונים קראו את השבועה הלאומית של סינגפור בפעם הראשונה. בהוראת שר החינוך, השבועה נעשתה בפני דגל סינגפור ובהרמת יד ימין. ב-27 ביוני 1988 שונו הנהלים והתלמידים נדרשו להישבע עם יד ימין צמודה לחזם, זאת כדי לבטא טוב יותר את המשמעות הרגשית של השבועה.

חל איסור חמור על כל שימוש מסחרי בשבועה. ארגונים המעוניינים להדפיס או להשתמש בשבועה בכל מדיה שהיא נדרשים לעתור למשרד ראש הממשלה בבקשה מנומקת.

==נוסח השבועה==
השבועה נכתבה במקור במלאית אך תורגמה לשאר השפות הרשמיות של סינגפור וכל אזרח רשאי לומר אותה בשפתו.

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! תרגום לאנגלית !! מלאית
|-
| <poem>אנו, אזרחי סינגפור
נשבעים כעם אחד,
ללא הבדל גזע, שפה או דת,
לבנות חברה דמוקרטית,
המבוססת על צדק ושוויון,
למען אושרה, שגשוגה
וקדמתה של אומתנו.</poem>
| dir="ltr" | <poem>We, the citizens of Singapore
pledge ourselves as one united people,
regardless of race, language or religion,
to build a democratic society,
based on justice and equality,
so as to achieve happiness, prosperity and
progress for our nation.</poem>
| dir="ltr" | <poem>Kami, warganegara Singapura,
sebagai rakyat yang bersatu padu,
tidak kira apa bangsa, bahasa, atau ugama,
berikrar untuk membina suatu masyarakat yang demokratik,
berdasarkan kepada keadilan dan persamaan
untuk mencapai kebahagiaan,
kemakmuran dan kemajuan bagi negara kami.</poem>
|-
! !! תרגום לטמילית !! תרגום למנדרינית
|-
| |
| dir="ltr" | <poem>சிங்கப்பூர் குடிமக்களாகிய நாம் இனம்,மொழி,மதம்
ஆகிய வேற்றுமைகளை மறந்து ஒன்றுபட்டு,நம் நாடு
மகிழ்ச்சி,வளம்,முன்னேற்றம் ஆகியவற்றை அடையும்
வண்ணம் சமத்துவத்தையும்,நீதியையும்
அடிப்படையாக கொண்ட ஜனாயக
சமுதாயத்தை உருவாக்குவதற்கு
உறுதி மேற்கொள்வோமாக</poem>
| dir="ltr" | <poem>我们是新加坡公民，
誓愿不分种族、言语、宗教，
团结一致，
建设公正平等
的民主社会，
并为实现国家之幸福、繁荣与进步，
共同努力。</poem>
|}

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.youtube.com/watch?v=svG6jU7V4Xw טקס קריאת השבועה בתיכון הואה צ'ונג בסינגפור], יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:סינגפור: תרבות
קטגוריה:סינגפור: סמלים לאומיים
הגמ"ח המרכזי

הגמ"ח המרכזי הוא קרן גמ"ח הלוואות בקהילה החרדית שהוקמה בשנת 2002 ובה התורם מכספו לקופת הגמ"ח מקבל זכות קדימה לקבל בעתיד הלוואה נוחה ומענק עבור נישואי צאצאיו בהתאם לגודל תרומתו.

מייסד הגמ"ח הוא הרב גבריאל יוסף לוי, ראש ישיבת באר התורה בבית שמש, בהמלצתם של כל גדולי ישראל דאז, הגרי״ש אלישיב, הגרמ״י לפקוביץ, הגראי״ל שטיינמן והגר״נ קרליץ. בהנהלת הגמ"ח חברים רבנים, רואה חשבון ואישי ציבור. רב הגמ״ח לענייני ריבית הוא הרב יצחק וינברג. מנכ״ל הגמ"ח כיום הוא הרב חיים אלעזר אלתר, אשר ניהל מספר עמותות, ביניהן, מרכז הצדקה ועוד, מייסוד הגמ״ח ועד שנת 2023 כיהן כמנכ״ל הגמ״ח משה מונטג, לשעבר חבר מועצת עיריית בית שמש מטעם דגל התורה. משרדי הגמ"ח מצויים בבית אקה נדל"ן בשכונת רוממה שבירושלים. 

נכון לפברואר 2023 חברים בגמ"ח כ-162,000 בתי אב.

==התוכנית הכלכלית של הגמ"ח==
על פי התוכנית הכלכלית של הגמ"ח, כל הורה התורם לגמ"ח "יחידת השתתפות" בת 4,800 ש"ח מקבל תמורתה זכות ללוות עד 40,000 ש"ח ב-100 תשלומים חודשיים בעת נישואי ילדיו. תקנון הגמ"ח מאפשר לתרום עבור כל ילד עד 6 יחידות השתתפות. מחצית מסך כל יחידת השתתפות מוחזר כמענק לזוג הצעיר.
כך שבסופו של דבר תרומת ההורים מסתכמת ב-2,400 ש״ח בכדי לזכות את ילדיהם ב-40,000 ש״ח באל יחידת הלוואה.

כדי להימנע מהאיסור ההלכתי על נטילה או מתן של ריבית, החוזה הנחתם עם הגמ"ח מפריד באופן פורמלי בין "יחידת ההשתתפות" המוגדרת כתרומת ההורה, לבין ההלוואה הניתנת לבנו של התורם. לפי החוזה לתורמים ניתנת רק זכות קדימה בבואם לקבל הלוואה ואין התחייבות מלאה למתן ההלוואה.

הונו העצמי של הגמ"ח מבוסס על הפקדות ההורים, בשווי כולל של מיליוני דולרים, וכן על הפקדות שניתנות לגמ"ח כהלוואה לטווח ארוך על ידי מי שמוותרים על הריבית שכספם יכול להניב באפיקי השקעה אחרים.

== התרחבות פעילותו ==
ב-2003 יצא כרוז החתום על ידי רבנים ליטאים רבים (בראשות הרב יוסף שלום אלישיב והרב אהרן יהודה לייב שטיינמן) הקורא להצטרף לגמ"ח. ביולי 2009 הגיע מספר בתי האב החברים בגמ"ח לכ-10,000 בתי אב אשר זכאים לכ-95,000 יחידות הלוואה של 10,000 דולרים כל אחת. ובפברואר 2017 פורסם כי בגמ"ח יש מעל 125 אלף משפחות.

עם השנים, הגמ"ח החל לפעול בתחומים נוספים ובהם המאבק בעליית מחירי הדירות בשכונות "מתחרדות" דוגמת קריית היובל בירושלים, ופרדס כץ בבני ברק. מומחים מטעם הגמ"ח העריכו את מחירן הריאלי של הדירות בשכונה, פרסמו אותו והצהירו על מניעת הזכות ליהנות משירותי הקהילה מהרוכשים דירות במחיר גבוה מהמחיר שעליו הוכרז. הגמ"ח השתתף במכרז הקרקעות של האוניברסיטה העברית בירושלים. מנהלי הגמ"ח עניינו בעלי הון חרדים מהארץ ומחו"ל כדי לממן רכישת קרקע לשם בניית דירות במחיר מוזל. בסופו של דבר לא זכה הגמ"ח במכרז.

== קישורים חיצוניים ==

*
*[http://chabad.org.il/_Uploads/files/sh1155usa.pdf על הגמ"ח המרכזי ב'שיחת השבוע']
*[http://www.peopleil.org/details.aspx?itemID=7787&nosearch=true&searchMode=1 על הגמ"ח המרכזי באתר 'אנשים ישראל']
*[http://www.yesod.net/yesod/archives/2009/02/post_315.html על הגמ"ח המרכזי באתר יסו"ד - ישראל סוציאל-דמוקרטית]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות חרדית בישראל
קטגוריה:ארגוני סיוע כלכלי בישראל
החוזר בתשובה

החוזר בתשובה (ביידיש: דער בעל־תשובה) הוא חיבור מאת יצחק בשביס-זינגר, שתורגם לעברית על ידי בנו ישראל זמיר, המתאר מונולוג של יהודי חוזר בתשובה.

==תיאור העלילה==
המספר, יוסף שפירא, מגולל את חייו הקודמים בתיעוב, כשהוא מטיל רפש בכל אורח החיים המערבי, ומספר על התלבטויותיו וחיבוטיו בתהליך החזרה בתשובה. 

סיפור חזרתו בתשובה של שפירא מקפל מאפיינים טיפוסיים של שינוי רוחני: לאחר ששקע במרדף אחר רכוש ותענוגות הגוף, מגלה הגיבור בלילה אחד שגם פילגשו וגם בת-זוגו בוגדות בו. ההשפלה הכפולה דוחפת אותו לראות בעולם החומר עולם של כזב, והוא מחליט לשוב למורשת אבותיו. הוא ממיר את רכושו הרב להמחאות נוסעים, ועוזב את מולדתו לעולם כשהוא משאיר את הכל מאחור. במונולוג זה מתבטאים כל המוטיבים המרכזיים ביצירתו של בשביס-זינגר: האמונה באל, הקבילה על הצדק, וכמובן הצמחונות.

אף כי הספר הוגדר בשעת פרסומו כרומאן, יריעתו הקצרה מאפשרת לראות בו נובלה.

קטגוריה:ספרות יהודית
קטגוריה:תנועת התשובה: ספרות ואמנות
קטגוריה:ספרי יצחק בשביס-זינגר
קטגוריה:ספרי 1983
קטגוריה:ספרי ספריית פועלים
ניתוב מקור

ניתוב מקור (באנגלית: Source routing) הוא מנגנון ניתוב המאפשר לשולח חבילת מידע לקבוע את הנתיב שבו היא תישלח אל היעד. זאת בניגוד לשיטות ניתוב אחרות שבהן הנתיב נקבע על ידי הנתבים שבדרך אל היעד. ניתוב מקור מאפשר זיהוי בעיות נוח יותר בשל השליטה בנתיב שבו החבילה תעבור. כדי לאפשר ניתוב מקור, השולח נדרש להכיר את הרשת ואת הנתיבים המובילים אל היעד המבוקש והבחירה נעשית בהתאם לפרמטרים מותאמים אישית ולא לפי שיקולי נתבים שבדרך. ניתוב אינדיבידואלי שכזה מאפשר בדרך כלל לעקוף עומסי תעבורה ברשת אם מבחינת טופולוגיה הדבר אפשרי, שכן כל צומת יכול לבחור בנתיב כרצונו.

ב-Internet Protocol יש שתי אפשרויות לשימוש בניתוב מקור:
# ניתוב מקור נוקשה (strict source and record route, ובקיצור: SSRR) - באפשרות זו המקור נדרש לפרט את כלל הצמתים בנתיב של החבילה. במידה ושני צמתים עוקבים אינם סמוכים זה לזה במציאות, תוחזר הודעת שגיאה והחבילה לא תנותב הלאה.
# ניתוב מקור גמיש (loose source and record route, ובקיצור: LSRR) - באפשרות זו המקור נדרש לפרט רשימת "עוגנים" שדרכם חבילת המידע תנותב. כל עוגן אחראי לנתב את החבילה לעוגן שאחריו, כאשר הנתיב בין עוגן לעוגן הוא גמיש ונתון לשיקולי העוגן השולח, ולא לשיקולי השולח המקורי של החבילה.

קטגוריה:ניתוב
שמיטת חבילות מידע

שמיטת חבילות מידע היא סוג של התקפת מניעת שירות היכולה להתבצע על ידי צמתים המשמשים כנתבים ברשת מחשבים. במסגרת התקפה זו הצומת המנתב משמיט חבילות מידע המנותבות דרכו באופן מלא ("התקפת חור שחור") או באופן חלקי על ידי בחירה אקראית של חבילות מידע או השמטה כל n חבילות או כל t שניות ("התקפת חור אפור").

התקפה מסוג זה רלוונטית במיוחד ברשתות אד-הוק שכן הצמתים המרכיבים רשתות מסוג זה אחראים על הניתוב של חבילות המידע של צמתים אחרים ברשת, ללא נתבים או רכיבי ניתוב אחרים.

==קישורים חיצוניים==
*דניאל ראפו, [http://perso.crans.org/~raffo/papers/phdthesis/thesisch3.html#x10-390003.1.2 Security Schemes for the OLSR Protocol for Ad Hoc Networks], סעיף 3.1.2 - ניתוב תעבורה שגוי 
* [http://www.osischool.com/protocol/Tcp/dropPacket/index.php סימולציית השמטת חבילות TCP] 

קטגוריה:ניתוב
קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:התקפות מניעת שירות
ציידים בשלג

ציידים בשלג (1565) הוא ציור שמן על לוח עץ מאת פיטר ברויגל האב. הציור מוצג כיום במוזיאון לתולדות האמנות, וינה. זוהי יצירה גדולה, 117 × 162 ס"מ, המהווה חלק מהסדרה המתארת את חודשי השנה. מסדרה זו נותרו כיום חמש תמונות בלבד, המתארות תקופות שונות במהלך השנה.

תמונת "הציידים בשלג" מתארת את החודשים דצמבר ינואר, ונחשבת כאחת מתמונות הנוף החורפיות המפורסמות.

התמונה מתארת סצנה חורפית, בה שבים שלושה ציידים ממסע ציד, כשהם מלווים בכלביהם. לפי המתואר בציור, מסע הציד לא היה מוצלח. הציידים מכתתים רגליהם בכבדות, והכלבים נראים אף הם במצב ירוד. אחד הציידים נושא על גבו גופה כחושה של שועל, הממחישה את דלות שלל הציד. כל הסצנה משרה אווירה של יום קודר, קר ועגמומי.

הצבעים בציור נשלטים על ידי גוני הלבן והאפור, העצים החומים חשופים וללא עלים, ועטויים בחלקיקי שלג, קרח או כפור. צבע השמים הוא בגוון לא מוגדר של אפור, שאינו מאפשר לדעת את זמן התרחשות הסצנה. חזרת הציידים מתרחשת לרוב בין הערבים ולקראת השקיעה, אך ייתכן שהם חוזרים מוקדם יותר עקב דלות הציד.

במרחק, אך באופן התופס חלק ניכר מהתמונה, ניכרים הרים מושלגים, נהר מתעקל, ונוף שטוח של העמק. הציפורים הבודדות על ענפי העצים משמאל מהוות השלמה קומפוזיציונית לצלליות האנשים ממרחק, וגם הן שחורות וקודרות.
במרחק נראות דמויות, הנראות כצלליות, המחליקות על הקרח הדק, כשחלקן עוסקות במשחקים הדומים לקרלינג והוקי קרח.

בתוך העמק, בצד ימין של התמונה, מוצבת טחנת מים המחוברת לגלגל מים קפוא ומכוסה בקרח, המשמש, כפי הנראה, לטחינת חיטה לקמח בימים חמים יותר.

הצוקים המושלגים ברקע הם גבוהים וחדים, מאפיין החוזר על עצמו גם ביצירות אחרות של ברויגל בסדרת עונות השנה. צוקים כאלה אינם נמצאים בנוף הטבעי בארצות השפלה. ייתכן כי חלק מתיאורי ההרים מבוסס על רישומים שעשה ברויגל בעת ששהה באיטליה בשנת 1553, אך סביר להניח כי מקורם של נופים אלה הוא בדמיון היוצר של האמן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:פיטר ברויגל האב
קטגוריה:ציד
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
סביבה (מערכות)

מודל כלכלי מקיף המתאר כיצד אנרגיות טבעיות מניעות מחזורים טבעיים המייצרים משאבים. סקטורים מיצרניים מנצלים משאבים אלו לחומרי גלם, שהופכים לסחורות ושירותים סופיים במגזר היצרני. הסחורות מופצות לצריכה, והפסולת חוזרת לסביבה.במדע ובהנדסה, מערכת פיזיקלית היא החלק מהיקום אותו חוקרים, בעוד הסביבה היא שאר היקום, מחוץ לגבולות המערכת. בתרמודינמיקה הסביבה מכונה לעיתים מאגר. מערכות שונות יכולות לעבור אינטראקציה עם הסביבה בדרכים שונות – מעבר מסה, אנרגיה (כולל חום ועבודה), תנע קווי, תנע זוויתי, מטען חשמלי, או גדלים נשמרים אחרים. בחלק מתחומי המחקר, כמו תורת האינפורמציה, מתייחסים גם למעבר מידע. בחקר מערכות מנסים להפריד את הגורמים השונים לכוחות בתוך המערכת, ואינטראקציות חיצוניות, כדי להקל על ניתוח המערכת, ולהשתמש בניתוח כללי ככל האפשר.

לדוגמה, בניתוח של מערכת תגובה כימית, פרמטרים פנימיים יהיו זהות החומרים השונים והאינטראקציה ביניהם (יצירת חומרים אחרים, פליטת או קליטת חום וכו'), כאשר אינטראקציה עם הסביבה יכולה, לדוגמה, לספק חום – על ידי חימום כלי התגובה. ניתוח התגובה הכימית מבוצע באופן כללי (ללא תלות בחימום חיצוני), ומתקבלת תוצאה שאליה רק יש להוסיף מעבר חום מהסביבה כפרמטר.

==ראו גם==
* סביבה (פסיכולוגיה)

קטגוריה:תרמודינמיקה
לה פוסט

לה פוסט (צרפתית: La Poste) הוא שירות הדואר של צרפת, שגם מפעיל שירותי דואר במושבותיה של צרפת מעבר לים.

שירות דואר זה מתמחה באספקת שרותי דואר ובנקאות. כמו כן, לה פוסט מפעיל את שירותי הדואר של מונקו.

לה פוסט הוא המעסיק השני הגדול ביותר בצרפת לאחר הממשלה. 

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:צרפת: כלכלה
קטגוריה:שירותי דואר לאומיים
קטגוריה:צרפת: תקשורת
הצעה מגונה (סרט)

הצעה מגונה (באנגלית: Indecent Proposal) הוא סרט דרמה משנת 1993, בבימויו של אדריאן לין, ובכיכובם של רוברט רדפורד, דמי מור ווודי הרלסון. הסרט מבוסס על רומן של ג'ק אנגלהרד.

== תקציר העלילה ==

זוג צעיר ומאוהב מתחתן. הם לוקחים הלוואות ומשכנתה ובונים בית, אבל אז מתחילה עונה של שפל כלכלי והם עומדים להפסיד כל מה שיש להם. בניסיון אחרון להרוויח כסף הם נוסעים לווגאס, בתחילה הם מרוויחים, אך לבסוף הם מפסידים את כל כספם. מיליונר ששמע את הבעיה שלהם מציע להם עסקה במסגרתה הוא ישלם להם מיליון דולר תמורת בילוי של לילה עם האישה.

האשה (דמי מור) ובעלה נענים להצעה, אלא שלאחר שהחל הלילה התחרט הגבר וניסה למנוע את העסקה. הוא איחר את המועד והעסקה בוצעה במלואה. הסכום שקיבלו סייע לזוג לצלוח את המשבר ולפתוח בחיים חדשים, אבל כאביו של הבעל אינם מרפים והוא אינו בוטח באשתו יותר. היחסים ביניהם מדרדרים והמיליונר שב לתמונה כשהוא מתחיל להעסיק את האישה - בתחילה בעל כורחה - כמתווכת, ורוכש נכס של הזוג המועמדים למכירה כאשר הם אינם עומדים בתשלום המשכנתה. הוא פותח בחיזור אגרסיבי אחר האישה עד שלבסוף הזוג מתגרש והאישה עוברת להתגורר עם המיליונר. לאחר מערכת יחסים סוערת האישה והבעל לשעבר נפגשים, וכשהמיליונר מבין שהאישה לעולם לא תסתכל עליו באותה צורה בה היא מסתכלת על בעלה לשעבר הוא גורם לה לעזוב אותו. שני בני הזוג נפגשים בטעות במזח שבו נישאו, כששניהם הגיעו אליו על מנת להיזכר בראשית יחסיהם. הם מחליטים לנסות ולבנות את הקשר ביניהם מחדש.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1993
קטגוריה:סרטים ארוטיים
קטגוריה:סרטי רוברט רדפורד
קטגוריה:סרטים שהולחנו על ידי ג'ון בארי
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: סרטים
באפין (אי)

מראה לאורך חופי האי
מפרץ ויקטור
האי באפין (באנגלית Baffin Island, בצרפתית Île de Baffin, באינוקטיטוט: ᕿᑭᖅᑖᓗᒃ) שבטריטוריית נונאווט, הוא האי הגדול ביותר בארכיפלג הארקטי הקנדי. שטחו של האי הוא 507,451 קמ"ר וככזה הוא הגדול ביותר בקנדה והחמישי בגודלו בעולם. באי חיים כ-11,000 תושבים נכון ל-2007. האי נקרא על שמו של מגלה הארצות האנגלי ויליאם באפין. ככל הנראה האי היה ידוע כבר בתקופה הטרום-קולומביאנית לנורמנים שישבו בגרינלנד ובאיסלנד.

== גאוגרפיה ==
העיר איקאלואיט, עיר הבירה של טריטוריית נונאווט ממוקמת בחופו הדרום מזרחי של האי. עד 1987 נקראה העיר בשם פרובישר ביי, כשמו של המפרץ שלחופו היא יושבת (מפרץ פרובישר). מדרום לאי משתרע מצר הדסון שמפריד אותו מקוויבק ומהיבשת. ממזרח לאי נמצאים מפרץ באפין ומצר דייוויס שמעבר להם נמצאת גרינלנד. גופי המים-אגן פוקס (Foxe Basin), מפרץ בות'יה (Gulf of Boothia) ומצר לנקסטר (Lancaster Sound) מפרידים את האי משאר הארכיפלג מצפון וממערב. הרי באפין נמתחים לאורך החוף הצפון-מזרחי של האי, והם מהווים חלק מרכס הקורדילרה הארקטית. הפסגה הגבוהה ביותר באי היא הר אודין (Mount Odin) שגובהה הוא 2,143 מטרים. פסגה נוספת היא הר אסגארד (Mount Asgard) שממוקמת בשטח הפארק הלאומי אויוטוק (Auyuittuq National Park) וגובהה 2,011 מטרים. בחלק הדרום-מרכזי של האי נמצאים שני אגמים גדולים: אגם נטילינג (Nettilling Lake) ששטחו הוא 5,066 קמ"ר ואגם אמג'ואק (Amadjuak Lake) הנמצא דרומה יותר. כיפת הקרח בארנס (Barnes Ice Cap) היא החלק המרכזי באי, אך מאז תחילת שנות ה-60 נראה כי כיפת קרח זו נמצאת בנסיגה.

== אוכלוסייה ומנהל==
מבחינה מנהלתית האי באפין מהווה חלק ממחוז קיקיקטאלוק (Qikiqtaaluk) שבטריטוריית נונאווט. רוב 11,000 התושבים מתגוררים בעיר איקאלואיט, שבה למעלה מ-6000 תושבים. ערים נוספות על האי הן פנגנירטונג (Pangnirtung) ופונד אינלט (Pond Inlet) שבכל אחת מהן מתגוררים יותר מאלף איש. ביתר יישובי האי מתגוררות קהילות קטנות יותר (פחות מאלף תושבים בכל אחד).

== אקלים==
האי באפין, כמו רובה של קנדה המזרחית, נמצא בנתיב זרימת האוויר הצפוני, ומזג האוויר קר מאוד במשך כל השנה. החורף ארוך מאוד, קר וערפילי, והקיץ מעונן. הפשרת האביב מגיעה מאוחר יחסית לאורך הגאוגרפי: בסביבות תחילת יוני באיקאלואיט שבדרום-מזרחו של האי, ובאמצע יולי בחופיו הצפוניים. שלג, לעיתים כבד, יורד משך כל השנה, אולם הוא פחות נפוץ ביולי ובתחילת אוגוסט. הטמפרטורה הממוצעת השנתית באיקאלואיט היא -8.5 מעלות צלזיוס (לשם ההשוואה ברייקיאוויק בירת איסלנד שנמצאת על אותו קו רוחב הטמפרטורה הממוצעת היא 5 מעלות צלזיוס). ים קרח מקיף את האי במשך מרבית השנה. עד לאחרונה הוא היה נסוג לחלוטין מהחופים הצפוניים רק בתקופות קצרות ובלתי צפויות באוגוסט. כיום הים נקי לחלוטין מקרח באזור איקאלואיט מאמצע או סוף חודש יוני עד לסוף חודש ספטמבר.

רובו של האי באפין נמצא מצפון לחוג הארקטי. בכל היישובים הנמצאים מצפון לפנגנירטונג (Pangnirtung) מתרחשת התופעה של שמש חצות בקיץ ולילות קוטב בחורף. לדוגמה ביישוב המזרחי קלייד ריוור (Clyde River) השמש זורחת ברציפות במשך חודשיים וחצי מה-14 במאי עד ה-28 ביולי. בנוסף, לאורך תקופה ארוכה, בין ה-26 באפריל ועד ה-16 באוגוסט, החלק החשוך של היממה הוא למעשה דמדומים ולא חושך של ממש. בחורף השמש שוקעת ב-22 בנובמבר ולא זורחת עד ה-19 בינואר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090124013436/http://nunavuttourism.com/destinations.php?IDRegion=3 האזור בלשכת התיירות של נונאווט]
* 

קטגוריה:נונאווט: איים
קטגוריה:איים באוקיינוס הקרח הצפוני
קטגוריה:הארכיפלג הארקטי הקנדי
דואר בולגריה

דואר בולגריה

דואר בולגריה (בולגרית: Български пощи) הוא שירות הדואר הלאומי של בולגריה. החברה הוקמה בשנת 1879 לאחר שחרור בולגריה מהשלטון העות'מאני.

החל משנת 2005 החברה מפעילה 3,008 סניפי דואר ובסך הכל 80,060 ק"מ של מסלולי דואר. החברה הייתה מונופול במדינה בשירותי דואר עד שנת 2006.

נכון לשנת 2016, החברה מפעילה 2,981 סניפי דואר ו-4,814 תיבות מכתבים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

בולגריה
קטגוריה:חברות בולגריות
תמיר כחלון

תמיר כחלון (נולד ב-29 באוקטובר 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

== קריירה ==
כחלון החל את דרכו בקבוצות הצעירות של מכבי תל אביב, ובשנת 2004 הועלה לקבוצת הנוער של המועדון. הוא שיחק בקבוצת הנוער במשך שלוש עונות, ואף זכה עמה באליפות הליגה הלאומית לנוער (כיום ליגת העל לנוער) ב-2005. 

בתחילת עונת ערך כחלון את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק גביע הטוטו מול הפועל פתח תקווה, ובהמשך העונה הבקיע את שערו הראשון בקבוצה הבוגרת, במשחק באותו טורניר נגד מכבי חיפה. עם זאת, הוא לא שיחק באף משחק בקבוצה הבוגרת במסגרת הליגה.

לפני תחילת עונת הושאל כחלון לבני יהודה תל אביב על מנת לצבור ניסיון ודקות משחק. בכך ערך כחלון את הופעת הבכורה שלו בליגת העל לבוגרים. הוא שיחק בקבוצה במשך שתי עונות בהן כבש ארבעה שערי ליגה. עונתו השנייה () הייתה מוצלחת לקבוצה, שסיימה במקום החמישי בליגת העל והעפילה למוקדמות הליגה האירופית. בסיום עונה זו, לאחר בוררות שנערכה בין השחקן לבין מכבי תל אביב, הוחלט כי כחלון צריך לשוב למכבי תל אביב מההשאלה. לאחר שחזר מהשאלה, כחלון נתן עונה טובה בקבוצה ובמועדון החליטו להשאיר אותו לעוד עונה, למרות התנגדותה של משפחתו.

בינואר 2011, לאחר ששותף רק ב-2 משחקי ליגה בעונה זו, הושאל על ידי מכבי תל אביב לקבוצת שרלרואה הבלגית עד לסיום העונה, בה הוא שיחק יחד עם עוד שלושה שחקנים ישראלים, מתן אוחיון, דודו ביטון וחאתם אלחמיד. בסיום עונה זו, הושאל כחלון לקבוצת קרקוביה קרקוב הפולנית.

בינואר 2012 חזר כחלון לישראל, והושאל למועדון ספורט אשדוד עד לסוף העונה. בקיץ 2012 שוחרר מאשדוד ועבר להפועל עכו.

ביוני 2013 חתם כחלון לשנתיים בעירוני קריית שמונה, בעסקה שכללה את מעברו של דן איינבינדר למכבי תל אביב. בתחילת עונת כבש כחלון ארבעה שערים ב-11 הופעות, אך בדצמבר 2013 נפצע ולא חזר לשחק עד תום העונה, בה זכתה קבוצתו בגביע המדינה. בתחילת העונה שלאחר מכן היה אמור לחזור לשחק, אך במחנה האימונים של הקבוצה התברר שעליו לעבור טיפולים נוספים, ולבסוף נאלץ לפרוש ממשחק פעיל.

==קישורים חיצוניים==

* רענן ברנובסקי, [http://sports.walla.co.il/?w=/7/1777287&m=1&mid=107378 תמיר כחלון: "אכלתי את עצמי מרוב עצבים"], באתר וואלה!, 7 בינואר 2011
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני שרלרואה
קטגוריה:כדורגלני קרקוביה קרקוב
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בבלגיה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בפולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
שב שמעתתא

שב שמעתתא הוא חיבור העוסק בשבע סוגיות הלכתיות סבוכות שונות. הספר נכתב בצורה עיונית על ידי הרב אריה לייב הכהן הלר, מחבר ספרי ההלכה הפופולריים בעולם הישיבות, קצות החושן ואבני מילואים.

== על הספר ==
=== שם הספר ===
שב שמעתתא בתרגום מילולי מארמית הוא "שבע שמועות", כאשר הכוונה ב"שמועה" בארמית היא לסוגיה הלכתית. שם הספר לקוח משני מקורות בגמרא ו.

=== הוצאה לאור ===
הרב הלר חיבר את הספר כבר בנערותו סביב שנת ה'תק"כ (1760) ואולם הוציאו לדפוס (תקס"ד) רק בשלב מאוחר יותר של חייו "מאשר יגורתי מפני השגיאה אשר עלי נתיב מחקר בני הנעורים ... על כן לא קדמתי להעלותו לבית הדפוס" (מהקדמת המחבר).

המעשה מספר כי כל אחת משבע הסוגיות שבספר זה נאמרה באחד מימי השבע ברכות בחתונת מחברו.

== מבנה הספר ==
* הקדמה רחבה הכוללת, בין השאר, נושאים באמונה
* 7 פרקי "שמעתתא" העוסקים בנושאים:
** שמעתתא א - ספק דאורייתא, ספק טומאה ברשות היחיד, ספק טומאה ברשות הרבים, ספק ספיקא
** שמעתתא ב - חזקת הגוף וחזקת ממון, ברי ושמא
** שמעתתא ג - חזקה דמעיקרא, חזקה דהשתא, חזקה העשויה להשתנות
** שמעתתא ד - רוב וקרוב, רוב בממון, מוחזק
** שמעתתא ה - מחזיקין מאיסור לאיסור, חזקה דרבא
** שמעתתא ו - עד אחד נאמן באיסורין, ספיקא דתרי ותרי
** שמעתתא ז - עד אחד במיתה, מסיח לפי תומו, סימנין, טביעת עין

== פרשנות על הספר ==
הספר, בחריפותו, עורר עניין רב בין תלמידי חכמים רבים ונכתבו עליו פירושים וביאורים שונים המפלפלים סביב דבריו.

בין מפרשי הספר נמצאים:
* הרב אברהם בורנשטיין בעל ה"אבני נזר"
* הרב אלחנן וסרמן
* הרב שלמה זלמן אויערבאך
* הרב יעקב ישראל קניבסקי
* אגרא דשמעתתא מאת הרב חיים פינחס שיינברג
* רשימות בשמעתתא מאת הרב משה שטרנבוך
* הרב חיים שמואל לופיאן
* הרב ברוך תאומים-פרנקל
* שמעתתא המבוארת מאת הרב משה לייב לוק
* הרב יעקב רבינוביץ'-תאומים
* מילואי שמעתתא מאת הרב יחיאל דזימיטרובסקי
* זר זהב מאת הרב ירוחם דגני
* שמועות רבותינו פוניבז׳ [הרב יעקב זריהן]

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* הרב יהושע מגנס [https://www.youtube.com/watch?v=4kTuzewc7aU&t=789s הקדמה ללימוד "שב שמעתתא", י"ב כסלו תשע"ח], שיעור וידאו
* 

קטגוריה:ספרי חידושים תורניים
פארופה

פארופה (בפורטוגזית: Farofa) היא דייסת מניהוט מצוי או קמח תירס שמקורה באמריקה הדרומית ופופולרית במיוחד בברזיל.

כיום ניתן לקנות תערובת פארופה במרכול<nowiki/>ים אך מכינים אותה לרוב לפי מתכון משפחתי ביתי. 
את הפארופה ניתן להגיש במגוון רחב של תוספות, הכוללות בשר מעושן, קותל חזיר, בצל מטוגן ועוד. גודלם של גרגרי הפארופה משתנה בהתאם למתכון החל מגושים גדולים ועד לגודל של גרגרי מלח. לרוב מתכוני הפארופה טעם מעושן ומעט מלוח.

מתכונים ברזילאים מסורתיים דורשים כי קמח המניהוט יטוגן עם חמאה, מלח וחתיכות בייקון, עד להזהבה.

בפארופה משתמשים כתוספת לבשר, בעיקר בשר ברביקיו או תבשיל בשר. ניתן לפזרה מעל הבשר, לערבבה עם תוספות שונות כגון פייז'ואדה (תבשיל שעועית ובשר), אורז או סלט, או לאכלה כתוספת בפני עצמה. היא גם משמשת כמלית לבשר עוף ותבשילים אחרים, כשהיא מעורבת בצימוקים, אגוזים ופירות מתוקים כגון תפוח ובננה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח הברזילאי
מצר הדסון

מצר הדסון (באנגלית Hudson Strait; בצרפתית Détroit d'Hudson) הוא מצר ים המקשר את האוקיינוס האטלנטי אל מפרץ הדסון שבקנדה. המצר משתרע בין האי באפין לבין החופים הצפוניים של קוויבק. הכניסה המזרחית אל המצר ניכרת על ידי כף צ'ידליי (Cape Chidley) והאי רזולושן (Resolution Island). המצר התגלה על ידי מגלה הארצות הבריטי הנרי הדסון ששט לתוכו על סיפונה של האונייה הבריטית דיסקברי במטרה לגלות את המעבר הצפון-מערבי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נונאווט: מצרי ים
קטגוריה:מצרי ים באוקיינוס הקרח הצפוני
אתינגורס

אתינגורס בפגישה עם ה[[אפיפיור פאולוס השישי בקריית הוותיקן ב-1967]]
הפסל ב[[בזיליקת הבשורה בנצרת המנציח את מפגשו של אתינגורס עם האפיפיור פאולוס השישי]]
הפטריארך אתינגורס (יוונית Πατριάρχης Αθηναγόρας, 25 במרץ 1886-7 ביולי 1972) היה פטריארך קונסטנטינופול משנת 1948 ועד מותו.

הוא נולד בכפר צאראפלנה (בימינו - ואסיליקוס) ליד יואנינה שבאפירוס כאריסטוקליס ספירו (Αριστοκλής Σπύρου).אביו מתיאס היה רופא הכפר. הקהילה הארומנית ביוון מיחסת למשפחה שורשים ארומניים. הוא התיתם מאמו בגיל 13. למד בבית ספר בקוניצה ואחר כך ב"בית הספר סלוניקי הקדושה בחאלקי" (Ιερά Θεολογική Σχολή της Χάλκης, בטורקית Rum Ortodoks Ruhban Okulu) באי הייבליאדה (Heybeliada, ביוונית חלקי - Χάλκη) שבאיי הנסיכים ליד איסטנבול. כשסיים את לימודיו ב-1910, הוסמך כדיאקון ונטל לעצמו את השם אתינגורס. ב-1919 מונה למזכירו של מלטיוס (Πατριάρχης Μελέτιος), פטריארך אתונה, וב-1922 היה לארכיבישוף המטרופוליטני של קורפו. 

ב-30 באוגוסט 1930 מונה לארכיבישוף הארכידיוקסיה האורתודוקסית של צפון אמריקה ודרום אמריקה, והחל בתפקידו ב-24 בפברואר 1931. אותה עת הייתה הארכידיוקסיה שסועה בין תומכי המלוכה היוונית לבין תומכיו של אלפתריוס וניזלוס, ותפקדה למעשה כשתי קהילות נפרדות. אתינגורס שינה את דרך פעולתה של הארכידיוקסיה, וריכז ברשותו את הסמכויות הביצועיות על חשבונם של הבישופים, וכך הצליח להשיב את ההרמוניה לקהילתו. 

ב-1 בנובמבר 1948 נבחר אתינגורס למשרת הפטריארך של קונסטנטינופול, והחל בתפקידו בינואר 1949. הוא נשא בתפקיד משך 23 שנים, ופעולותיו החשובות ביותר היו בתחום שיפור היחסים בין הכנסייה האורתודוקסית לכנסייה הקתולית. ב-5 בינואר 1964 נפגש עם האפיפיור פאולוס השישי בירושלים, אירוע שלא התרחש משך 900 שנים, וכתוצאה ממפגש זה שלחה הפטריארכיה של קונסטנטינופול משקיפים לועידת הוותיקן השנייה ב-1964 וב-1965. שתי הכנסיות ניסחו הצהרה משותפת אשר פורסמה ב-1965. מגעיו עם האפיפיור הביאו להבנות בין שני הפלגים הנוצרים, שלא היה להם תקדים מאז הפילוג הגדול ב-1054. שני אנשי הדת המשיכו ונפגשו הן באיסטנבול והן ברומא, ושיתוף הפעולה המשיך וממשיך גם על ידי יורשיהם. 

מבית נאלץ אתינגורס להתמודד עם יחסו העוין של המשטר הטורקי כנגד האוכלוסייה היוונית בטורקיה, אשר הגיע לשיאו בפרעות איסטנבול בליל ה-6 בספטמבר 1955 וביום המחרת. הפרעות שלפי מספר מקורות אורגנו על ידי המפלגה הדמוקרטית בראשות ראש ממשלת טורקיה אדנאן מנדרס, הופנו בעיקר נגד האוכלוסייה היוונית באיסטנבול ובמידה פחותה גם באיזמיר. האירועים עלו בחייהם של לפחות 13 יוונים וארמני אחד, 32 יוונים נפצעו באורח קשה ולמעלה מ-5,000 בתים, כנסיות ובתי עסק נפגעו או נהרסו. בתוך עשר שנים הצטמצמה האוכלוסייה היוונית בעיר מ-80,000 או 100,000 ל-48,000 בלבד. 

אתינגורס מת באיסטנבול ב-1972.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090227061849/http://orthodoxinstitute.org/athenagoras.html אתינגורס באתר המכון האורתודוקסי]
* 
* 

קטגוריה:הפטריארכים של קונסטנטינופול
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:ילידי 1886

קטגוריה:יוונים שנפטרו ב-1972
שנאת חינם

מקדש שני מפני מה חרב? מפני שהייתה בו שנאת חינם
[[חורבן בית המקדש השני, דייוויד רוברטס, שמן על בד, 1850.]]
כרזה נגד שנאת חינם בגבעתיים, 2023
שנאת חינם הוא מונח שמקורו ביהדות, והוא מבטא שנאה לא עניינית שבה אדם שונא אדם או קבוצה אחרת ללא כל סיבה עניינית, רק בשל העובדה שיש לו או להם תפיסה אחרת ששונה משלו, או השתייכות לקבוצה שונה.

== מקור ==
המקום הראשון שנזכר מושג זה של 'שנאת חינם' מופיע בדברי חז"ל בתלמוד, שם נאמר כי בית המקדש השני חרב רק בשל שנאת חינם שהייתה באותו דור, על אף שהקפידו על קיום שאר המצוות: 

אגדת 'קמצא ובר קמצא' שבמסכת גיטין שבה אדם שהוזמן בטעות לאירוע של שונאו, סולק משם בבושת פנים על אף שביקש לשלם את כל הוצאות האירוע, ממחישה מצב זה של שנאה אשר אין לה כל הצדקה. 

המהר"ל בהסבר לאגדה זו מציין כי שנאה מסוג זה יכולה לגרום לאנשים זרים להתחבר ולאהוב אחד את השני, כשלמעשה אין זו אהבת אמת אלא אהבה המוזנת משנאה משותפת לקבוצה אחרת.

== אהבת חינם ==

כמושג הופכי לשנאת חינם, נתפרסם המושג אהבת חינם, והוא הופיע לראשונה בספרות הרבנית במאה ה-20 בדברי תורתו של רבי יחזקאל מקוזמיר, שאמר: "כמו שחורבן בית המקדש היה על ידי שנאת חינם, כן לתקן זה צריך אהבת חינם, שכל אחד מישראל יאהב את חבירו בחינם".

המושג התפרסם בעקבות השימוש שעשה בו הרב קוק, בפרט בספרו אורות הקודש:

לרב קוק גם מיוחס המשפט "מוטב שאכשל באהבת חינם מאשר בשנאת חינם".

==ראו גם==
* מחלוקת לשם שמים

== קישורים חיצוניים ==

* הרב יצחק פנגר - [https://www.hidabroot.org/video/213146 מהי שנאת חינם] באתר הידברות
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שנאה
קטגוריה:מושגים ביהדות
שעה היסטורית

שעה היסטורית הייתה תוכנית רדיו שהוגשה בכל יום שישי בגלי צה"ל, בין השעות 19:00 – 20:00. התוכנית עסקה בנושאים היסטוריים, כל תוכנית עסקה בנושא אחר. מטרת התוכנית הייתה להביא את ההיסטוריה בפני המאזינים בסגנון סיפורי משעשע ומעניין.

שידור התוכנית החל בשנת 1983 והיא שודרה ברציפות עד קיץ 2013 (כולל שידורים חוזרים). התוכנית הוקמה ביוזמת של דן פרת ואלכס אנסקי. במשך השנים הוגשו למעלה מ-600 תוכניות (עד ל-7 באוגוסט 2009 שודרו 628 תוכניות). את התוכנית הנחה פרופ' מיכאל הרסגור, היסטוריון שהתמחה בהיסטוריה של ימי הביניים באירופה. לצד הרסגור הנחו במשך השנים שלושה שדרנים. המנחה השותף הראשון היה אלכס אנסקי, אשר הנחה את התוכנית במשך 21 שנים עד לפרישתו לגמלאות מגלי צה"ל בשנת 2005. את אנסקי החליף השדרן ערן סבאג אשר היה מנחה שותף למשך שנה ופרש ללימודי דוקטורט. לאחר פרישתו הנחתה את התוכנית השדרנית ליעד מודריק. בתוכנית שהוגשה ב-27 בספטמבר 2003 חגגה התוכנית 20 שנה.

התוכנית הוגשה בסגנון של שיחה בין ההיסטוריון מיכאל הרסגור למנחה הנוסף שהוא השואל התם שאינו מתמצא בנושא. הוא שואל את השאלות והרסגור עונה ומסביר. הרסגור ירד לפרטים קטנים, אבל עם זאת הגיש את התמונה כולה בשילוב של הומור. בתוכנית שולבו קטעי מוזיקה המותאמים לנושא התוכנית הספציפית. התוכניות שהוגשו לאורך השנים עסקו בעיקר בהיסטוריה של אירופה.

התוכנית זכתה להומאז' סאטירי שהפך לפינה קבועה בתוכנית הערב של שרון טייכר וערן זרחוביץ' ברדיו תל אביב.

לאחר פטירתו של הרסגור ב-2011, התוכנית המשיכה את רצף השידור, על ידי שידור חוזר של פרקים ישנים עד קיץ 2013.

== ראו גם ==
* קטעים בהיסטוריה

== קישורים חיצוניים ==
=== ארכיון ===
* 
* 
* 20px [https://podcasts.apple.com/us/podcast/שעה-היסטורית/id1321883161 שעה היסטורית] באתר Apple Podcasts
* [https://omny.fm/shows/podcastsunused/playlists/playlist-7 שעה היסטורית] באתר Omny.fm
* 20px [https://www.youtube.com/playlist?list=PLkz85oh6C-ycjAEkCuHApD5qjTXypma6P שעה היסטורית עם מיכאל הרסגור פרקים 1 עד 400 לפי הסדר], באתר יוטיוב
* [https://web.archive.org/web/20210414131643/http://shaa-historit.jetnumbers.com/ שעה היסטורית עם מיכאל הרסגור – הקלטות כל הפרקים], באתר ארכיון האינטרנט

=== מידע נוסף ===
* [http://213.8.193.29/msnvideo/glz/shaa25-2-11.wma ההיסטוריה של מאחורי הקלעים של שעה היסטורית] פרופ' מיכאל הרסגור וליעד מודריק
* 
* 

קטגוריה:תוכניות רדיו בגלי צה"ל
If I Fell

"If I Fell" (בעברית: "אם אפול", או עם המשך השורה - "in Love with You": "אם אתאהב בך") הוא שיר רוק אנד רול ומרזיביט של להקת הביטלס מהאלבום A Hard Day's Night, שנכתב בעיקר על ידי ג'ון לנון, אך הקרדיט ניתן ללנון-מקרטני.

השיר מתאפיין במבנה בלתי רגיל הכולל הקדמה שלא חוזרת במהלך השיר ולאחריה בתים רצופים (בלי פזמון מובהק), כשכל אחד מהם מתרחב מעט מקודמו. ההרמוניה בשיר מורכבת משני חלקים נפרדים המורכבים כל אחד ממהלך הרמוני נפרד. המרכז הטונאלי מתחלף במהלך השיר בין רה במול מז'ור לרה מז'ור. בהקלטה שרים לנון ומקרטני ביחד לתוך מיקרופון אחד.

== מבנה ==
השיר נפתח בקטע מבוא שלנון לא שר. לכל פסוק שקדם לקטע ב' (גשר או אמצע שמונה) יש סיומת מעט שונה, מה שיוצר מעבר חלק בין השניים. שאר השיר משתמש בהרמוניה של שני חלקים, כאשר לנון שר את התווים הנמוכים בעוד מקרטני שר את התווים הגבוהים יותר. הוא כולל את שינויי האקורדים המורכבים של לנון: השינויים העיקריים ממי במול מינור לרה מז'ור בסוף המבוא, המנוגנים בסדרה של אקורדים יורדים; שאר היצירה משתמשת בעיקר באקורדים פתוחים, כולל D תשיעית יוצאת דופן דומיננטית.

== הקלטה וביצוע ==
לנון ומקרטני חלקו מיקרופון אחד "בשביל ההרמוניות הקרובות של האחים אברלי".

כמו רוב היצירות המוקדמות של הביטלס, השיר יצא בשני מיקסים שונים למונו וסטריאו. שירת הפתיחה של לנון היא חד-פעמית במונו, אך כפולה במיקס הסטריאו.

"If I Fell" היה חלק מהרפרטואר של הביטלס במהלך סיבוב ההופעות שלהם בארצות הברית ובקנדה בשנת 1964. הלהקה בדרך כלל ביצעה את השיר מהר יותר מגרסת האולפן, ולנון ומקרטני שרו אותו לעיתים קרובות בצחוק מודחק בקושי. יותר מפעם אחת הוא הוצג כ"If I Fell Over".

== מהדורות סינגל ==
"If I Fell" שוחרר כבי-סייד של הסינגל האמריקאי "And I Love Her" בקפיטול 5235. בתור הבי-סייד, הוא הגיע למקום ה-53 במצעד הבילבורד הוט 100. למקום ה-28 בקנדה. גם כסינגל בנורווגיה, שם הגיע למקום הראשון.

בבריטניה, הוא יצא לאור ב-4 בדצמבר 1964 כ-A-side של סינגל "Tell Me Why" ב-Parlophone DP 562. הסינגל היה מיועד לייצוא, אך כמה קמעונאים מכרו אותו בבריטניה בכל מקרה. השיר לא נכנס למצעדים שם ובדרך כלל אינו נחשב לסינגל "רשמי" בבריטניה.

== גרסאות כיסוי ==
* מארון 5 הוציאו גרסה אקוסטית של השיר באלבומם "Acoustic 22.1.03".
* אוון רייצ'ל ווד שרה את השיר בסרט "מעבר ליקום".
* בסרטו של אלן פארקר, "ימים אחרונים של אהבה" (Shoot the Moon) שרה דיאן קיטון את השיר באמבטיה כבהסח הדעת, בשעה שמילות השיר מתארות במדויק את הסיטואציה בה היא נמצאת בחייה.

== השתתפות ==
* ג'ון לנון - שירה וגיטרה אקוסטית.
* פול מקרטני - שירה וגיטרה בס.
* ג'ורג' האריסון - גיטרה מובילה.
* רינגו סטאר - תופים וכלי הקשה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1964
קטגוריה:סינגלים מ-1964
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
יסמין רפשה

יסמין רפשה (סרבו-קרואטית: Jasmin Repeša; נולד ב-1 ביוני 1961 בקפז'ינה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר, ומאמן בוסני-קרואטי המשמש כמאמן קבוצת פורטיטודו בולוניה. אימן בעבר את נבחרת קרואטיה בכדורסל. נחשב לאחד המאמנים הבולטים והמנוסים בקרואטיה ובאירופה.

==קריירה==
רפשה שיחק כדורסל במשך כשש שנים לפני פציעה שקטעה לו את קריירת המשחק.

רפשה פנה לקריירת אימון ואימן קבוצות נוער בקרואטיה ובאיטליה לפני עבודתו כמאמנה הראשי של קבוצת הבוגרים של ציבונה זאגרב, אותה אימן במשך שנתיים כשתחת הדרכתו זכתה בשתי אליפויות ליגה ובגביע אחד, כשבעונת 1995/96 קבוצתו זוכה בדאבל.

לאחר מכן, אימן את טופאש בורסה הטורקית עימה הוביל לשתי אליפויות רצופות (1998/99 ו-1999/00).

לאחר שלוש שנים בטורקיה אימן את ספליט ולאחר מכן אימן חצי עונה בקבוצה הפולנית, שלאסק ורוצלב וזכה עימה באליפות הליגה.

לאחר מספר שנים בקבוצות לא-קרואטיות, חזר לאמן את ציבונה זאגרב וזכה עימה בדאבל שני והוביל אותה להישג השיא שלה בשנים האחרונות באירופה, לאחר שהעפיל עימה לשלב הבתים השני של היורוליג, הטופ 16.

בעקבות הצלחותיו עם ציבונה, התמנה כמאמנה של פורטיטודו בולוניה. תחת הדרכתו, רשמה פורטיטודו בולוניה את אחת התבוסות הקשות במפעלים בה שיחקה, כשבגמר פיינל פור היורוליג, הובסה על ידי מכבי תל אביב, 118:74. למרות זאת, רפשה המשיך לאמנה ואף הוביל אותה לדאבל איטלקי (אליפות וגביע) בשנת 2005.

רפשה קיבל באותה שנה את משרת המאמן הראשי של נבחרת קרואטיה הבוגרת, והוביל אותה לשלוש אליפויות אירופה.

לאחר שנה ללא אימון קבוצה בוגרת, רפשה התמנה כמאמן לוטומטיקה רומא תחת הג'נרל מנג'ר, דיאן בודירוגה. תחת הדרכתו רומא הובלה לגמר אליפות איטליה אך נוצחה פעמיים בגמר על ידי מונטפסקי סיינה.

בקיץ 2012 התמנה לתפקיד המאמן בקבוצת אוניקאחה מאלגה מהליגה הספרדית.

בשנת 2018 מונה למאמן קבוצת בודוצ'נוסט פודגוריצה מהיורוליג.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:מאמני כדורסל קרואטים
קטגוריה:מאמני בנטון טרוויזו
קטגוריה:מאמני אוניקאחה מלאגה
קטגוריה:מאמני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1961
רע"ש - זכויות הגבר במשפחה

רע"ש (התמודדה תחת השמות רע"ש – זכויות הגבר במשפחה וצדק לכל – רע"ש) היא מפלגה שהוקמה בשנת 1986 על ידי יעקב שלוסר העומד מאז בראשה. מטרתה המוצהרת של המפלגה היא להשוות את הזכויות בין גברים לנשים בנושא דיני משפחה לטובת המשפחה כולה, וכן לחוקק חוקים למען זוגות צעירים, גמלאים, נהגי מוניות והסעים ופגועי נפש.

יו"ר המפלגה, שלוסר, טוען בספרו "זכויות הגבר במשפחה?", שלמעשה דיני המשפחה הקיימים כיום במדינת ישראל מפלים באופן חמור את הגברים, ושלגבר אין הגנה במערכת השיפוט האזרחית, כיוון שזו, מנסה "לאזן" וליצור אפליה מתקנת כנגד בתי הדין הרבניים. עוד מצביע שלוסר על חוקים ופסקי דין מפלים לכאורה, הקיימים כנגד הגבר בדיני משפחה. בהקשר למפלגתו, טוען שלוסר לצורך ב"מאבק בתוך בית המחוקקים לשינוי העוולות והחוקים." ובעצם ליישום פוליטי של ספרו.

==מצע המפלגה==
מצע מפלגת רע"ש הוא מצע חילוני העוסק בתחומים שונים, כאשר דגש המצע ניצב על התחום החברתי. המצע החברתי כולל בתוכו חוקים בעלי זיקה גברית – השואף לשוויון זכויות אזרחי וחוקתי בין נשים וגברים, לצד זכויות עובדים, חיקוק חוקים "ירוקים" למען איכות הסביבה וסעיפים חברתיים נוספים הלקוחים מקצוות שונות של הקשת הפוליטית.

==התמודדות המפלגה בבחירות לכנסת==
המפלגה התמודדה מאז הבחירות לכנסת ה-14 ועד הבחירות לכנסת ה-18, אך מעולם לא עברה את אחוז החסימה.

המפלגה התמודדה לראשונה בבחירות לכנסת ה-14 בה קיבלה 2,388 קולות (פחות מעשירית האחוז מסך קולות המצביעים)
בבחירות שלאחר מכן הושגו התוצאות הבאות:
*הבחירות לכנסת ה-15: 1,257 קולות
*הבחירות לכנסת ה-16: 1,284 קולות
*הבחירות לכנסת ה-17: 3,819 קולות
*הבחירות לכנסת ה-18: 921 קולות

==ראו גם==
* התנועה לזכויות הגבר
* א' זה אבא
*אפליית גברים

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפלגות בישראל שמעולם לא עברו את אחוז החסימה
קטגוריה:ארגוני גברים
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1986
דלה איינוגבה

במידלה מת'יו איינוגבה (באנגלית: Bamidele Mathew Aiyenugba; נולד ב-20 בנובמבר 1983) הוא כדורגלן ניגרי אשר משחק בעמדת השוער בקאוורה סטארס.

== קריירה ==
איינוגבה התחיל את הקריירה המקצועית בשנת 1998 במדי קאוורה סטארס. ב-2001 עבר לקבוצת אניימבה ושימש תחילה כמחליפו של וינסנט אניימה. עם עזיבתו של אניימה לבני יהודה תל אביב ב-2005 קיבל איינוגבה את אפודת השוער הראשון. בשנת 2007 עבר איינוגבה גם הוא לבני יהודה לאחר שאניימה עבר להפועל תל אביב ואיינוגבה הובא כמחליפו. במאי 2012 האריך בשנתיים את חוזהו בבני יהודה. בתום עונת ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, ובעונה שלאחר מכן העפיל עמה בחזרה לליגת העל. ב-28 ביולי הפועל אשקלון הודיעו על החתמתו של איינוגבה. ולאחר יום הודיע שהוא נשאר. ב-2 באוגוסט חתם רשמית בהפועל אשקלון. ב-25 ביולי 2018 חתם איינוגבה בהפועל אכסאל מהליגה הלאומית. ב-3 באוקטובר 2019 חתם איינוגבה בהפועל עפולה. בחודש ינואר של אותה עונה שוחרר מהמועדון. ב-12 באוגוסט 2020 חזר איינוגבה לאחר 13 שנה בישראל לניגריה, וחתם בקבוצת נעוריו קאוורה סטארס.

בנבחרת ניגריה משחק איינוגבה מאז 2005. בשנת 2011 שוערה הראשון של הנבחרת, וינסנט אניימה, רב עם מאמן הנבחרת סמסון סיאסיה ונשאר מחוץ לסגל לקראת המשחק נגד במסגרת מוקדמות אליפות אפריקה. בעקבות זאת, הפך איינוגבה לשוערה הראשון של הנבחרת לאחר שפתח בשער ולא ספג, וגרם לניצחונה של הנבחרת.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:שוערי כדורגל ניגרים
קטגוריה:ג'וס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:כדורגלני אנימבה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל אכסאל
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1983
פאלון (נבדה)

פאלון (באנגלית: Fallon) היא עיר במחוז צ'רצ'יל שבמדינת נבדה, ארצות הברית. שטח שיפוטה הוא 7.9 קמ"ר, ובשנת 2000 התגוררו בה 7,536 תושבים. העיר ממוקמת בעמק להונטן.

העיר ידועה בכינוי "נווה המדבר של נבדה"<ref name=":0"></ref>.

== היסטוריה ==
ההתיישבות הראשונה במקום החלה בזמן הבהלה לזהב, לאחר שרבים נעצרו במקום לאחר שחצו את נהר קרסון. המקום זכה אז לכינוי "צומת מאובק" שחיבר בין בין סנט קלייר לסטילווטר.

בשנים לאחר מכן המקום התפתח והמקומיים כינו אותו "העיירה של ג'ים", על שמו של ג'ים ריצ'רדס שבשנת 1896 היה בעל חנות בסמוך לבית החווה ולדואר של מייק ואליזה פאלון.

בשנת 1903, סנטור המדינה וורן ו. ויליאמס העביר רשמית את מושב המחוז מסטילווטר לעיירה החדשה פאלון, עובדה שהובילה לצמיחה מהירה של המקום<ref name=":0" />

במקום עדיין קיימים בתים משוחזרים, בין היתר ביתו של רוברט ל. דגלאס שנבנה בשנת 1904 ושימש בעבר כבית חולים, ובית המשפט של מחוז צ'רצ'יל שנבנה בשנת 1903<ref></ref>.

ממזרח לפאלון נמצא האתר הארכאולוגי גריימז פוינט בו נמצאו פטרוגליפים שנוצרו על ידי העמים שישבו באזור לפני ההתיישבות האירופית.

== מסחר ותעשייה ==
ענף הייצור הראשוני בפאלון הוא אספסת המשמשת למספוא. כמו כן, מועסקים רבים מתושבי העיר בבסיס האווירי של הצי האמריקני. במרכז העיר חולף כביש מספר 50, הידוע כדרך הבודדה באמריקה, ובעיר עסקים רבים המשמשים את העוברים בדרך זו. העיר היא בירת מחוז צ'רצ'יל ובה ממוקמים משרדי ההנהלה ובית המשפט המחוזי.

== אקלים ==
האקלים בפאלון ממוזג ויבש. הקיץ מאופיין בטמפרטורות גבוהות, מעל 30 מעלות ביום, והחורפים קרים ומושלגים.

== שמורת הטבע הלאומית סטילווטר ==
שמורת הטבע ממוקמת בעמק להונטן שבצפון מרכז נבאדה בסמוך לפאלון, שישים קילומטרים ממזרח לרינו. השמורה מהווה מוקד משיכה מרכזי למינים רבים של ציפורים, בין היתר חרטומנית ארוכת-מקור, תמירון שחור-צוואר, סייפן אמריקאי, שקנאי אמריקני, קורמורן מצויץ, מגלן לבן-פנים ומינים שונים של אנפתיים, שחפיתיים ועופות מים אחרים<ref></ref>.

== ניסויים בנשק גרעיני ==
המעבדה הלאומית לוס אלמוס בשיתוף מחלקת ההגנה של ארצות הברית ביצעו ניסוי תת-קרקעי כ-45 ק"מ דרום מזרחית לפאלון<ref name=":1"></ref> ב-26 באוקטובר 1963. במהלך הניסוי בפרויקט "שואל", שהיה חלק מפרויקט ולה<ref></ref>, בוצע פיצוץ של פצצה במשקל 12.5 קילוטון כ-360 מטרים מתחת לפני השטח<ref name=":1" />.

== ערים תאומות ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נבדה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
הבונה החופשי

גיליון מאי [[1973 של הבונה החופשי.]]

העיתון הבונה החופשי הוא ביטאונה של הלשכה הגדולה של הבונים החופשים במדינת ישראל. בביטאון מאמרים הקשורים למסדר, דבר הנשיא, תמונות מאירועים ועדכונים מהלשכות במסדר. בעיתון מאמרים בשפות שונות (בעיקר בעברית, באנגלית, בספרדית ובערבית).

הגיליון הראשון הופיע בינואר 1933, תוצר של עבודתם של האחים למסדר חיים הררי ורפאל אבולעפיה (כמוציא לאור) ומאז הוא הופיע ברציפות במשך 5 שנים. בשנים 1938–1948 הייתה הופעתו בלתי סדירה, עקב קשיים כספיים והמצב הפוליטי המעורער.
כך עד לאיחוד הלשכות של הבונים החופשים בישראל, בשנת 1953 ובחסותה של הלשכה הגדולה של סקוטלנד, מאז החל לצאת באופן סדיר, עד היום.

== היסטורית הבונים החופשיים היהודים הראשונים ==
המקרה הראשון של קבלת יהודי לבונים החופשיים אירע בשנת 1732 בלונדון. השם של הבונה החופשי היהודי הראשון שמוזכר באותה תקופה הוא Edmon Rose. 

יש מספר עדויות על כך שגם בגרמניה בשנת 1762 נתקבלו יהודים לסניפי הבונים החופשים. חברות בבונים החופשיים הקנתה היכרות וקשרים עם חוגים שלא היו פתוחים בפני היהודים, שכן היהודים באנגליה חיו בשולי החברה האנגלית. היו מספר לשכות של יהודים גם בהולנד ובצרפת. 

עדויות ראשונות לקיומם של בונים חופשיים בארץ קיימות משנת 1868. הלשכה הלאומית הגדולה בישראל הוקמה בשנת 1933. כיום יש במדינת ישראל לשכה מרכזית של הבונים החופשים שהוקמה ב-1953. גוף זה מאחד תחתיו את כל לשכות הבונים החופשים במדינת ישראל. יש כיום כשש לשכות סדירות במדינת ישראל: לשכות באזור הצפון, לשכות בחיפה, לשכות בגליל, בדרום, באזור השרון ובאזור המרכז.<ref></ref>

== עורכי הביטאון ==
בין עורכי הביטאון במהלך השנים היו:
* חיים הררי- 1933 - 
* יצחק ילין (?)
* יצחק פתאי
* אליעזר דובינסקי
* שלמה זרנקין
*משה שהם (שטיינפלד)
* צבי לוין: 1960–1977 וגם 1987.
*בן ציון חיים איילון: 1978–1979.
* יהושע הדרי: 1983–1989.
* ליאון זלדיס: 1992–2001 וגם 2005–2007.
* שמואל נבו: 2002.
* שלמה ספיר: 2003–2004.
* שוקה כהנא ומוטי צבירן: 2008–2009.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:עיתונות בעברית
דבקון

דבקון
הדבקון (בעל העלים הירוקים) צמוד לצמח שעליו נשרו בחורף
דִּבְקוֹן (שם מדעי: Viscum; באנגלית: Mistletoe) הוא צמח טפיל הגדל על ענפיהם של עצים ושיחים גדולים. הדבקון מנצל את העץ הפונדקאי כדי להשיג מים וחומרי הזנה, וגם כדי להעניק לעצמו בסיס לצמיחה, אולם הוא מקיים בעליו שלו פוטוסינתזה עצמאית ולכן נחשב "טפיל למחצה". קיימים מספר מיני דבקון. בישראל, בעיקר בצפון, נפוץ דבקון הזית, החוסה בעיקר תחת עץ הזית, הדרים, שקד ואשחר. עם גדילתו, הדבקון יוצר סבך צפוף הנקרא מטאטא מכשפה.

השם דבקון התייחס לראשונה למין הדבקון הלבן , שהיה נפוץ באירופה ובריטניה. כיום ידוע כי ישנן מספר משפחות דבקונים. למשפחה הגדולה ביותר, Loranthaceae, כ-73 סוגים וכ-900 מינים. כמו כן ישנם את ההרנוגיים ואת הסנטליים.

לדבקון שני מחזורי פריחה בשנה, אחד מהם בחורף, וזאת ללא קשר למחזורי הפריחה ולמקצב החיים של הצמח הפונדקאי שלו. הדבר בולט במיוחד בסתיו ובחורף, כאשר הצמח הפונדקאי עומד בשלכת או ערום מעלים, ואילו את עליו הירוקים של צמח הדבקון ניתן לראות במלוא חיותם.

הדבקון האירופאי (הלבן) היה נוכח במיתולוגיה היוונית באופן בולט. למשל ורגיליוס מדמה את זמורת הזהב של איניאס, האבא המיתולוגי של הרומאים, לדבקון. בלדר, אל היופי במיתולוגיה נורדית, נהרג באמצעות דבקון.

צמח הדבקון הוא בין הפריטים הנפוצים בשימוש קישוטי חג המולד, ייתכן שבשל היותו ירוק ופורח בתקופת הסתיו והחורף, בה רוב צמחי הבר אינם פורחים. ידוע כי ענפי הצמח, עליו ופרחיו, שימשו כפריטים דקורטיביים כבר מאתיים שנים לפני הספירה, על ידי הדרואידים, כדי לקשט את בתיהם בתקופת החורף ולחגוג את חגיגות החורף. הדרואידים האמינו כי לעליו הירוקים של הדבקון, המופיעים בתקופה המתה והקרה של החורף, יש יכולת להביא מזל טוב ולהדוף רוחות רעות. בנוסף, האמונה העממית ראתה בעליו הירוקים של הדבקון יכולת ריפוי גבוהה, החל מריפוי פצעים ועד להגברת פוריות. המסורת מחשיבה עד היום את הדבקון הלבן (האירופאי) כצמח מרפא, בין השאר כנגד מחלת הסרטן, וקיימים מחקרים מדעיים התומכים בכך.

עמי סקנדינביה ראו בדבקון סמל לשלום והרמוניה, והוא מקושר עם פריג, אלת האהבה במיתולוגיה הנורדית, אשתו של אודין ואימו של בלדר. כנקמה על מותו של בנה בלדר, סירבה פריג לאפשר לחורף להסתיים, וכדי לשכנע אותה להסיר את רוע החלטתה ולהביא את האביב, הובא צמח הדבקון על מנת להחזיר אותו לחיים. לפי המסורת, עד היום מסרב החורף להשתחרר מתפקידו ולפנות את מקומו לאביב, והוא מתרצה רק לאחר שזוג אוהבים מתנשק מתחת לדבקון.

== דבקון הזית ==
דבקון הזית הוא שיח ירוק עד דוביתי, שפונדקאיו הם ענפי הזית, או ענפי עצים אחרים, עליו הם נגדיים ומוארכים ופרחיו הם ירוקים ובעלי עטיף פשוט בן שלושה - ארבעה עלים. פריו הוא ענבה מדומה בעלת ציפה דביקה, המכילה עד שלושה זרעים. וכאשר ציפור האוכלת את הפרי מנקה את מקורה מן הציפה הדביקה בענף של עץ, נדבק אחד הזרעים אל קליפת הענף. הזרע נובט בקליפה והנבט שולח שורשים החודרים עד לצינורות העצה. ובעוד ששורשים אלה מספקים לדבקון מים ותמיסות מלחים וזה הולך ומתפתח לשיח, הפונדקאי הולך ומדלדל, פרחיו ופירותיו מתמעטים ולבסוף הוא מתייבש ומת בגלל חוסר מים ומזון.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.rmrs.nau.edu/mistletoe/ מרכז הדבקון], באתר שירות היערות האמריקאי
* [http://www.mistletoe.org.uk/ אודות הדבקון], .Mistletoe.org.uk

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנטלניים
קטגוריה:צמחים טפיליים
קטגוריה:נשיקות
קטגוריה:צמחי חג המולד
ליל ולפורגה

ליל ולפורגה ב[[היידלברג]]
"השבת של המכשפות", מאת [[יוהאן פראטוריוס, 1668]]
ליל ולפורגה או ליל ולפורגיס (בגרמנית: Walpurgisnacht) הוא חג דתי במדינות צפון אירופה שמקורו במסורת הפגנית הטרום-נוצרית.

שמו של החג נגזר משמה של ולפורגה הקדושה , מיסיונרית אנגלייה בת המאה ה-8 ואחותם של ויניבלד הקדוש ושל ויליבלד הקדוש, אשר התקדשה בתאריך זה ב-770. מועד החג הוא ליל ה-30 באפריל או ה-1 במאי, שנחשב בתרבות הוויקינגית ליום תחילת האביב, וצוין בחגיגות שמחה, ריקודים והבערת מדורות. 

התפשטות התרבות הוויקינגית בצפון אירופה הביאה עמה את מסורת החגיגות לכל רחבי היבשת. ראשוני הנוצרים באירופה נהגו "לנצר" מנהגים פגאניים מסורתיים, ויצרו את הקשר בין החג המסורתי של עובדי האלילים לנצרות המתפתחת. הבערת המדורות מסמלת את המעבר מהקור והחשכה של החורף לחום ולאור של הקיץ. בגרמניה, מקושר ליל ולפורגה גם לתרבות הכישוף, במסגרתה חוגגות מכשפות ורוקדות סביב האש.

ליל ולפורגה השפיע, ככל הנראה, על מנהגי היציאה לטבע של ל"ג בעומר.

== ראו גם ==

* 256 ולפורגה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חגים ומועדים
קטגוריה:אירופה: תרבות
קטגוריה:אירועים בחודש אפריל
קטגוריה:פגניות
קטגוריה:לילות מיוחדים
קטגוריה:מועדים בין-לאומיים
פלאסה דה אספניה (מדריד)

פסלו של [[דון קישוט]]
פלאסה דה אספניה (בספרדית: Plaza de España) היא כיכר עירונית מפורסמת ומרכזית במדריד, בירת ספרד. הכיכר ממוקמת במרכז העיר מדריד, בקצהו המערבי של רחוב גראן ויה ובסמוך להארמון המלכותי.
ברחובות הגובלים בכיכר נמצאים שניים מהמבנים הגבוהים בעיר - מגדל מדריד ובניין ספרד.

==אנדרטת סרוואנטס==
במרכז הכיכר מוצבת אנדרטה לזכרו של הסופר והמחזאי הספרדי מיגל דה סרוואנטס. עיקר בנייתה של האנדרטה נערכה בין השנים 1925 ו-1930, אך האנדרטה הושלמה רק בשנת 1957. האנדרטה מורכבת מעמוד אבן שבחלקו התחתון פסלו של סרוואנטס ולרגליו פסלי ארד של דון קישוט וסנצ'ו פנצ'ו, גיבורי הרומן המפורסם של סרוואנטס, דון קישוט. בשני צדי העמוד מוצבים פסלי אבן של דולצינאה, בחירת לבו של דון קישוט.

<gallery>
Image:A Black and White Photo of the Bronze sculptures of Don Quixote and Sancho Panza in Madrid Spain.jpeg|פסלו של דון קישוט
Image:A Black and White Photo of the Cervantes Monument in Madrid Spain.jpeg|פלאסה דה אספניה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.hakolal.co.il/%D7%9B%D7%99%D7%9B%D7%A8-%D7%A1%D7%A4%D7%A8%D7%93-Plaza-de-Espana.html מידע בעברית על כיכר אספניה במדריד]

קטגוריה:מדריד: כיכרות
BLT

כריך BLT
BLT הוא כריך שמרכיביו העיקריים הם בייקון, חסה ועגבנייה; שמו נגזר מראשי התיבות של מרכיביו באנגלית: Bacon, Lettuce, Tomato. זהו הכריך השני בפופולריות שלו ברחבי ארצות הברית אחרי כריך שינקן.

בכריך המסורתי יש מספר רצועות של בייקון עשויות היטב, עלי חסה (לרוב מהזנים המכונים בישראל אמריקאית או ערבית) ופרוסות של עגבנייה; מרכיבים אלה נתונים בין שתי פרוסות של לחם, לרוב קלוי. מיונז מלווה פעמים רבות את המנה כממרח. 
 
הסברה היא שמוצאו של הכריך הוא בארוחות התה מהתקופה הוויקטוריאנית המאוחרת. בין שנות השלושים לשנות החמישים של המאה העשרים הייתה גבינה מרכיב רווח במתכונים לכריך זה בספרי בישול רבים.

הכריך נהיה פופולרי לאחר מלחמת העולם השנייה בשל התפשטותם המהירה של סופרמרקטים אשר הפכו את הרכיבים לזמינים לכל אורך השנה. 
השימוש בראשי התיבות של הכריך החל כנראה בתעשיית ההסעדה האמריקאית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
<div class="mw-content-ltr">

</div>

קטגוריה:כריכים
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
קטגוריה:המטבח האמריקאי
פלאסה דה קסטייה

פלאסה דה קסטייה (בספרדית: Plaza de Castilla) היא כיכר מרכזית מפורסמת במדריד, בירת ספרד. הכיכר ממוקמת בצפון העיר בשדרת קסטיאנה - ציר התנועה המרכזי החוצה את מדריד מצפון לדרום. בכיכר ניצבים מגדלי שער אירופה, מהמבנים הגבוהים בעיר, לצד אובליסק קאחה ומספר אנדרטות נוספות.

בכיכר תחנת רכבת תחתית בה עוברים שלושה קווים, בנוסף לתחנת אוטובוסים תת-קרקעית ותחנות אוטובוס במפלס הרחוב, המשמשות אוטובוס עירוניים ובין-עירוניים כאחד. בזכות סמיכותה של הכיכר לתחנת צ'מרטין ולאזורי העסקים CTBA ו-AZCA, היא מהווה צומת תחבורה ציבורית מרכזי בצפון העיר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מדריד: כיכרות
ואל (דרום אפריקה)

ואל (באפריקאנס: Vaal, נהגה "פָאל") הוא נהר בדרום אפריקה, יובלו הגדול ביותר של נהר אורנג'.
== גאוגרפיה ==
מוצא הנהר בהרי דראקנסברג בפרובינציית מפומלנגה, ממזרח ליוהנסבורג ו-30 קילומטרים צפונית לקלרנס שבפרובינציית המדינה החופשית. הנהר זורם בכיוון דרום-מערב עד שהוא נשפך אל נהר אורנג' מדרום-מערב לקימברלי שבפרובינציית הכף הצפוני. אורכו 1,120 קילומטר והוא משמש גבול טבעי בין הפרובינציות חאוטנג, מפומלנגה, והפרובינציה הצפון מערבית - השוכנות על גדתו הצפונית, לבין המדינה החופשית שנמצאת לאורך גדתו הדרומית.

זרימת הנהר מוסדרת על ידי סכר ואל, 37 ק"מ במעלה הזרם של ונגרינג. סמוך לוורנטון מועברים מים לתוכנית ההשקיה של Vaalhartz. היובלים העיקריים של הנהר - נהרות הקליפ, ווילג', ואלס, וטרה וריאט - נכנסים לגדה השמאלית. הוואל מפותח לחלוטין מבחינה כלכלית, מימיו משמשים לצרכים המקומיים והתעשייתיים של ויטווטרסראנד.

בעבר שימש הוואל גבול בין שתי רפובליקות בוריות - מדינת אורנג' החופשית והרפובליקה הדרום-אפריקאית, הידועה גם בשם רפובליקת טרנסוואל, שמשמעות שמה "מעבר לוואל".

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרום אפריקה: נהרות
קטגוריה:מפומלנגה: גאוגרפיה
קטגוריה:חאוטנג
קטגוריה:המדינה החופשית: גאוגרפיה
קטגוריה:הכף הצפוני