OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יצחק לבנון (שגריר)

יצחק לבנון (5 בנובמבר 1944 – 27 בדצמבר 2023) היה דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל במצרים ומרצה במרכז הבינתחומי הרצליה.

==ביוגרפיה==
לבנון נולד בביירות בירת לבנון. אמו שולמית קישיק-כהן הייתה מרגלת למען ישראל בלבנון ופעילת עלייה אשר עסקה בהברחת יהודים מסוריה ומלבנון לישראל. ב-1967 עלה לארץ עם משפחתו. את דרכו בשירות החוץ החל בשנות ה-80, ומילא שורה ארוכה של תפקידים בהם מנהל המחלקה לתקשורת ערבית במשרד החוץ, שליח ישראל למוסדות האו"ם בז'נבה, ותפקידים שונים במשלחות הישראליות באו"ם, ונצואלה, קולומביה, צרפת וקנדה. לאחר מכן היה הקונסול הכללי בבוסטון.

בנובמבר 2009 מונה לבנון לשגריר ישראל במצרים. הוא כיהן בתפקיד זה בתקופת ההפיכה במצרים ב-2011. בעת תקיפת שגרירות ישראל במצרים שהה לבנון בקהיר וחולץ ממצרים בטיסה מיוחדת של חיל האוויר.

בסוף שנת 2011 פרש משירותו במשרד החוץ. בשנותיו האחרונות, הרצה לבנון במרכז הבינתחומי הרצליה ופרסם מאמרים בענייני המזרח התיכון.

בשנת 2022 לבנון הוציא לאור את ספר זיכרונותיו "בעין הסערה: סודות דיפלומטיים".

נפטר ב-27 בדצמבר 2023. נטמן בבית העלמין בהרצליה.

==ספריו==
* 

==קישורים חיצוניים==

* הרצאת יצחק לבנון, [http://www.youtube.com/watch?v=TSHufv63yyY 30 ימים בקהיר - עדות אישית על המהפכה, סיפור היחסים בין ישראל למצרים], במכון ליחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי ישראל במצרים
קטגוריה:קונסולי ישראל בבוסטון
קטגוריה:ישראלים ילידי לבנון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:שגרירי ישראל במוסדות האו"ם
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
המרכז האירופי לדיני נזיקין וביטוח

המרכז האירופי לדיני נזיקין וביטוח (באנגלית: European Centre of Tort and Insurance Law ובקיצור המקובל ECTIL) הוא מרכז המחקר החשוב ביותר של האיחוד האירופי בתחומי הנזיקין והביטוח. פועל מווינה שבאוסטריה.

שלוש מטרותיו העיקריות: 
*לערוך מחקר משפטי משווה על דיני הנזיקין במדינות אירופה ובאיחוד האירופי
*לפעול להרמוניזציה של דיני הנזיקין והביטוח באירופה באמצעות ניסוח עקרונות נזיקין משותפים, בשיתוף פעולה עם הקבוצה האירופית לדיני נזיקין
*לשתף פעולה עם חוקרים ומוסדות מחקר בתחומי הנזיקין והביטוח לשם קידום המחקר בתחומים אלה. 
המרכז נוסד על ידי הקבוצה האירופית לדיני נזיקין כבסיס מוסדי להגשמת יעדים אלה. 

אחד מהפרויקטים השאפתניים ביותר של המרכז, אשר הוצא אל הפועל באמצעות קבוצת הנזיקין, הוא ניסוח עקרונות דיני הנזיקין האירופיים (Principles of European Tort Law הידועים ביבשת גם בשם המקוצר PETL). בנוסף לכך מוציא המרכז ספרים העוסקים בסוגיות שונות בדיני הנזיקין באופן השוואתי – תוך ניסיון לתת במה לכל השיטות באיחוד האירופי ולזהות עקרונות, מגמות או תוצאות – ברמת האיחוד.

המרכז עורך מדי שנה את הכנס השנתי של דיני הנזיקין האירופיים בווינה בו מוצגים דוחות של כל מדינות האיחוד האירופי ואיגוד הסחר החופשי האירופי ונדונות סוגיות אקטואליות בתחום זה. לאחר כל כנס מוציא המרכז את ספר השנה של דיני הנזיקין בו מופיעים דוחות של המדינות השונות ודוחות משווים ומסכמים.

בפעילות המרכז מעורבים שני חוקרים ישראלים. פרופסור ישראל גלעד מן האוניברסיטה העברית הוא חבר קבוע בקבוצת הנזיקין, הגוף המייסד, ובמרכז עצמו ונוטל חלק בעריכה ובכתיבה של פרסומי המרכז. פרופסור רונן פרי הוא הרפורטר של ישראל לספר השנה של דיני הנזיקין וחבר קבוע של המרכז.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://ectil.org/ דף הבית] של המרכז.

קטגוריה:מכוני מחקר אירופיים
קטגוריה:משפט אזרחי
קטגוריה:האיחוד האירופי: חוק ומשפט
חוברת (גלריה גורדון)

כריכת "חוברת" (1974)
"חוברת" היא פנזין או קובץ מודפס של יצירות אמנות מושגיות שיצאה במאי 1974 בהוצאת גלריה גורדון. היא הכילה יצירות טקסט ועבודות מושגיות של דוד אבידן, תמר גטר, דוד גינתון, יאיר גרבוז, רפי לביא, מיכל נאמן ואפרת נתן. "חוברת" היוותה ביטוי לשימוש הנרחב בטקסטים באמנות מושגית בשנות השבעים של המאה ה-20. גרבוז הגדיר בדיעבד את יצירותיהם של משתתפי ה-"חוברת" כניסיון "בהגדרת טריטוריה פיזית ונפשית ובסימון מידותיה וגבולותיה." 

החוברת, בת 48 עמודים לא ממוספרים, שהודפסו בסטנסיל. מיעוטם מודפס משני צדי הדף. "חוברת" הודפסה במכונה שהייתה שייכת ל"מדרשה לאמנות". בספרו "כל הסיכויים שבקרוב תעבור כאן רכבת" (2000), תיאר יאיר גרבוז את המניע שלו ושל רפי לביא להפקת החוברת כרצון להצגת העבודות המושגיות שיצרו האמנים במעין "תערוכה במדיום הסטנסיל". את המימון להפקתה סיפק שעיה יריב, בעליה של גלריה גורדון, שבה גם נמכרו עותקיה. 

האמנים המשתתפים יצרו עבור "חוברת" עבודות בעלות ממד ארס פואטי בולט. דוד אבידן, לדוגמה, הדפיס את השיר "תרומה צנועה לתאוריה-של-הפואטיקה", שפורסם שנה קודם לכן בספרו "שירים שימושיים". אל מילות השיר מצורפות 22 הערות שוליים ממוספרות, בהתאמה למילות השיר. רפי לביא יצר מפות מנטאליות של דירתו ושל אזור מגוריו בתל אביב, ואילו יאיר גרבוז פרסם טקסט בשם "ביוגרפיה+תחביבים+רשימות+הסברים+תוכן העניינים" ובו דיווח בגוף ראשון על משמעות היות אמן, לצד סדרת רשימות המתבססות על שדות סמנטיים שונים, כגון מוצרי נייר וחומרי אמנות. 

בעבודות רבות ישנה התייחסות אל הגוף ואל התודעה ומגבלותיהם. דוד גינתון, לדוגמה, יצר דפים ובהם כתמים שנוצרו על ידי הטבעת חלקי גופו, בצירוף כותרות מבארות כגון "נחתם על ידי האף". מיכל נאמן יצרה דפים המשלבים התייחסויות פוליטיות עם דימויים גופניים, כגון גרסה ל"גדי בחלב אמו". תמר גטר פרסמה דפים ובהם בדיקה תודעתית של גודלה של גלוית דואר, לצד עבודת טקסט המעמתת בין צורה לטקסט. 

"חוברת", נתקלה בביקורת לא אוהדות של יהושע קנז, עורך המוסף הספרותי ב"הארץ" ושל יגאל תומרקין, שפרסם כתגובה חוברת פארודית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: אמנות
קטגוריה:ספרי אמנות
קטגוריה:1974 בישראל
קטגוריה:מיכל נאמן
ג'ון מרשל (שחיין)

ג'ון בירני מרשל (באנגלית: John Birnie Marshall, 29 במרץ 1930 - 31 בינואר 1957). היה שחיין אוסטרלי, בעל שתי מדליות אולימפיות, כסף וארד (לונדון 1948) ושיאן עולם (קבע 28 שיאי עולם).

== ביוגרפיה ==
מרשל נולד בבונדיי, פרוור בסידני. אביו היה אלוף מערב אוסטרליה בגלישת גלים. מיד לאחר הולדתו עזבה משפחתו לפרת' ומספר שנים לאחר מכן למלבורן. 

באליפות אוסטרליה בשחייה שנערכה בשנת 1947 זכה מרשל בכל משחי החופשי מ-220 יארד חופשי ועד 1650 יארד חופשי.

===מדליות אולימפיות===
באולימפיאדת לונדון (1948) זכה מרשל בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:31.3 דקות, אחרי ג'יימס מקליין מארצות הברית (19:18.5 דקות) ולפני גאורג מיטרו מהונגריה (19:43.2 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:47.7 דקות, אחרי ביל סמית' שקבע שיא אולימפי חדש של 4:41.0 דקות
וג'יימס מקליין (4:43.4 דקות) שניהם מארצות הברית. לרוע מזלו המשחה החזק שלו, 200 מטר חופשי לא נערך במשחקים אלו.

===שיאן עולם===
לאחר המשחקים האולימפיים שחה מרשל בהדרכתו של רוברט קיפוט באוניברסיטת ייל שבארצות הברית. בשנים 1950 - 1951 הגיע לשיאו וקבע 19 שיאי עולם חדשים, 15 מהם בחודש אחד, במשחים ל-200 מטר, 220 יארד, 400 מטר, 440 יארד, 800 מטר, 880 יארד ו-1 מייל חופשי.

באולימפיאדת הלסינקי (1952) סיים מרשל במקום שמיני בתוצאה של 19:53.4 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 19:09.2 דקות ובמקום 15 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:50.3 דקות ולא עלה לשלב הגמר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 4:46.8 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה 9:01.4 דקות, כשחיין אחרון הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 2:13.7 דקות. 

בשנת 1954 חזר מרשל לאוסטרליה והתחתן עם אלופה בקפיצה למים. 

באולימפיאדת מלבורן (1956) סיים מרשל במקום חמישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:27.2 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:26.8 דקות.

מספר שבועות לאחר המשחקים האולימפיים נפצע מרשל בתאונת דרכים במלבורן, פצעים קשים ביותר וששה ימים לאחר מכן ב-31 בינואר 1957 הוא נפטר והותיר אחריו אישה ותינוק בן 7 חודשים.

== תארים והישגים ==
* בשנת 1973 זכה מרשל להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
*התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי (ויקיפדיה באנגלית).

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדליסטים אולימפיים אוסטרלים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים אוסטרלים
קטגוריה:שיאני עולם אוסטרלים: שחייה
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-1957
קטגוריה:חברי אחוות הגולגולת והעצמות
יצחק מסר

יצחק מסר (1942-1891) היה מקובל חסידי פולני מהעיר סאנוק, שבגליציה המערבית, פולין. היה בוגר ישיבות הונגריה ובעל השכלה כללית רחבה. בנוסף להשכלתו היה פעיל בכינון מערכת חינוך חדשה בעיר מולדתו שהתבססה על חדר מתוקן, ברוח חזונו של אחד העם, אך תוך נאמנות להלכה. היה מהפעילים הבולטים של תנועת המזרחי בעירו, והיה מקורב להלל צייטלין.

במהלך השואה, בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב הוגלה לערבות סיביר, שם כתב במשך כשנה וחצי על שקים וניירות מזדמנים חיבור קבלי שזכה לשם וממדבר מתנה. החיבור יצא לאור בשנת תשמ"ה בידי פרופ' משה חלמיש, והוא נחשב אחת היצירות הקבליות הבודדות שנכתבו במהלך השואה וששרדו אותה.
בנותיו של מסר, טוניה שמרלובסקי וסוניה אביזוהר הן ששמרו את כתב היד ודאגו לפרסמו.
על אודות החיבור כתב חלמיש בהקדמת הספר:

:אמנם אין הקונטרס וממדבר מתנה מציג שיטה חדשה או תכנים חדשים. ייחודו הוא בסיגול מפתיע [...] של חישובים מספריים לרעיונות ידועים, באמצעותם הוא מחזק ומאשש דברי קבלה בתחומים שונים. ההתאמה המפליאה של החישובים בלא אמצעי כתיבה סבירים, מקום הכתיבה ותנאי הכתיבה – הם הם שמעלים את השתאותנו, וייתכן מאוד שבתנאים נורמליים היה המחבר מגיע ליצירה פורייה.

עם זאת, לאחרונה טוען ד"ר יצחק הרשקוביץ שלמסר תרומה חשובה אף מבחינה תוכנית להתפתחותם של רעיונות קבליים בעיצומה של השואה, ובפרט בכל הנוגע למאמצי האדם בעבודת האל, ולמקומם של פולחנים מעשיים (כדוגמת ברכות, עבודה בגשמיות ועוד) בפרקטיקה הדתית היהודית.

==קישורים חיצוניים==
* יצחק הרשקוביץ, "[http://www.academia.edu/1791726/Ararita_A_Kabbalistic_Godly_Appellation_in_the_Midst_of_the_Holocaust_A_Study_in_the_Writings_of_R._Yitzchak_Messer_During_the_Holocaust_ Ararita: A Kabbalistic Godly Appellation in the Midst of the Holocaust (A Study in the Writings of R. Yitzchak Messer During the Holocaust)]", 5th Annual Summer Workshop for Holocaust Scholars, Yad Vashem, The International Institute for Holocaust Research, July 2012.

יצחק הרשקוביץ, [https://www.academia.edu/34595112/Umimidbar_Matanah_The_Holocausts_Impact_on_a_Kabbalistic_Treatise_from_Siberia_%D7%95%D7%9E%D7%9E%D7%93%D7%91%D7%A8_%D7%9E%D7%AA%D7%A0%D7%94_%D7%97%D7%95%D7%AA%D7%9D_%D7%94%D7%A9%D7%95%D7%90%D7%94_%D7%A2%D7%9C_%D7%97%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A8_%D7%A7%D7%91%D7%9C%D7%99_%D7%9E%D7%A2%D7%A8%D7%91%D7%95%D7%AA_%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%99%D7%A8_Daat_78_2015_93-105 "וממדבר מתנה: חותם השואה על חיברו קבלי מערבות סיביר"], דעת 78 (2015), עמ' 93-105. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:סאנוק: רבנים
חטט נקרי

חטט נקרי או חטט (שם מדעי: Camarhynchus pallidus) 
# הוא מין של עוף ממשפחת הפרושיים. הוא אוכל חרקים המתחבאים בתוך עצים באיי גלאפגוס. הוא מצליח להוציא אותם מתוך העץ על ידי שימוש בעלים או מקלות קטנים, המחלצים את החרק מתוך החור שנוצר על ידי מקורו החזק של החטט.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1870
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ סקלטר
קטגוריה:פרושי דרווין
קטגוריה:בעלי חיים משתמשי כלים
Sly Cooper: Thieves in Time

Sly Cooper: Thieves In Time (בתרגום חופשי לעברית: סליי קופר: הגנבים בזמן) הוא משחק וידאו מסוגת פלטפורמה-התגנבות אשר פותח על ידי Sanzaru Games ויצא לאור על ידי Sony Computer Entertainment ב-5 בפברואר 2013 בצפון אמריקה וב-28 במרץ 2013 באירופה לקונסולות המשחקים PlayStation 3 ו-PlayStation Vita. הוא המשחק הרביעי בסדרת המשחקים Sly Cooper.

המשחק ממשיך באותה הנקודה שהסתיים המשחק השלישי: סליי קופר איבד את הזיכרון והפך לשותף של כרמליטה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי התגנבות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2013
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
יצחק פרנס

יצחק פרנס (11 בנובמבר 1935 - 29 בנובמבר 2012) היה מהאבות המייסדים של הנוירוביולוגיה בישראל וממקדמי חינוך מדעי לנוער.

== ביוגרפיה ==
פרנס נולד בירושלים ב-1935, דור 11 למשפחת פרנס שהגיעה לירושלים בעקבות גירוש ספרד.
בשנת 1960 סיים תואר שני בביולוגיה באוניברסיטה העברית, ובשנת 1963 קיבל תואר דוקטור בפיזיולוגיה מהאוניברסיטה העברית. מאז 1966 נמנה עם סגל האוניברסיטה העברית. בשנת 1971 קודם לדרגת פרופסור חבר ובשנת 1975 קודם לדרגת פרופסור מן המניין.

פרנס מילא תפקידים רבים באוניברסיטה העברית וביניהם ראש המחלקה לנוירוביולוגיה, יו"ר החוג לפיזיולוגיה, חבר בוועד הפועל וחבר וועדת הקבע ועוד. כמו כן כיהן כדיקן הפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטה העברית בשנים 1981–1984.

במשך השנים היה פרופסור אורח באוניברסיטאות סטנפורד, CalTech, NIH, אוניברסיטת קולומביה בניו-יורק, ואוניברסיטאות נוספות. פרופ' פרנס נבחר כחבר כבוד באקדמיה הבווארית, קיבל את פרס מקס-פלנק. ביחד עם אשתו הניורוביולוגית פרופ' חנה פרנס קיבל תואר דוקטור כבוד מהאוניברסיטה הטכנית במינכן. על פעילותו הציבורית בעיר ירושלים קיבל אות הוקרה מעיריית ירושלים.

פרופ' פרנס מלא תפקידים רבים ברמה הארצית והלאומית: הוא הקים את החברה הישראלית למדעי העצב ונבחר לנשיאה הראשון. ב-1995 מונה על ידי ראש הממשלה, יצחק רבין, לתפקיד יו"ר המועצה הלאומית למחקר ופיתוח.

בשנת 1990, מתוך הכרה בצורך לשפר את החינוך המדעי בישראל, הקים באוניברסיטה העברית מעבדות מתקדמות בהן לומדים תלמידי חטיבות ביניים ותיכונים מרחבי הארץ בחסות אקדמית. המעבדות הוקמו בשיתוף עם עיריית ירושלים וקרן ירושלים, ושרתו בהצלחה עשרות אלפי תלמידים. המודל, אשר היה הראשון מסוגו בעולם, הועתק גם למדינות אחרות.

לפרופ' פרנס שלושה ילדים ושישה נכדים ונכדות. בתו מיכל פרנס היא פרופ' למדעי המחשב המכהנת מאז 2022 כסגנית הנשיא לעניינים אקדמיים במכללה האקדמית תל אביב יפו. בתו דורית פרנס היא ד"ר לניורוביולוגיה ומטפלת ברפואה סינית, ובנו משה פרנס הוא פרופ' לביולוגיה באוניברסיטת תל אביב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* יצחק פרנס, [http://www.hayadan.org.il/brain-wash-or-brain-drain-1005112/ שטיפת מוח – בריחת או הברחת מוחות? ] באתר הידען
* 

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדעי החיים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
U-1206

U-1206 הייתה צוללת מדגם VIIC של הצי הגרמני במלחמת העולם השנייה. היא הושקה ב-30 בדצמבר 1943 במספנת שישאו ורקה בדנציג, והוכנסה לשירות פעיל בצי ב-16 במרץ 1944. סמל הצוללת היה חסידה לבנה ירוקת-מקור וירוקת-רגליים על מגן שחור. באחד מסיוריה התמלאה מים כתוצאה מהפעלה שגויה של אסלת השירותים , ומשום שלא ניתן היה להצילה - הוטבעה במכוון על ידי מפקדה.

==קורות שירותה בצי==
לאחר כניסתה לשירות פעיל, תחת פיקודו של אוּבֶּר-לוֹיטְנָנְט גונתר פריץ, נטלה הצוללת חלק באימוני פלגת הצוללות השמינית עד יולי 1944, אז הועברה אל פלגת הצוללות האחת-עשרה. הפיקוד על הצוללת נמסר לידי קפיטן-לויטננט קרל-אדולף שליט (Schlitt), והיא צוידה בצינור שינור (שנורקל) .

ב-28 במרץ 1945 הפליגה הצוללת מקיל להפלגת האימונים הראשונה שלה בים הצפוני וב-30 במרץ היא שבה לנמל. ב-2 באפריל יצאה הצוללת מהורטן להפלגת סיור בת-יום, ולהפלגתה המבצעית הראשונה נשלחה ב-6 באפריל מכריסטיאנסנד. ב-14 באפריל, תוך כדי הסיור, התמלאה הצוללת מים וטבעה כתוצאה מהפעלה שגויה של אסלת השירותים שלה.

===נסיבות טביעתה===
U-1206 הייתה אחת מן הצוללות של שלהי המלחמה שצוידה באסלת שירותים ימית מסוג חדש. האסלה פעלה בלחץ גבוה והותאמה לשימוש כשהצוללת נמצאה מתחת לפני המים, גם בעומק רב. ריקון האסלה לים היה מסובך ביותר, וימאים בצוללת עברו הכשרה מיוחדת כיצד להפעילה.

ב-14 באפריל 1945, 8 מייל (13 ק"מ) מפטרהד , סקוטלנד, בעודה שטה בעומק של 200 רגל (61 מ'), הופעלה האסלה החדשה בצורה שגויה, וכתוצאה מכך חדרו לתוך הצוללת כמויות גדולות של מי ים. על פי הדוח הרשמי של מפקד הצוללת, דבר החדירה של מים לחלקה הקדמי של הצוללת נמסר לו בשעה שסייע בתיקון אחד ממנועי הדיזל בחדר המכונות. המים הציפו את מצברי הצוללת, שנמצאו מתחת לשירותים, וגרמו להשתחררות גז כלור, כך שלא נותרה כל ברירה אלא לעלות אל פני המים. ברגע בו הגיחה U-1206 מן המעמקים היא התגלתה על ידי ספינות סיור בריטיות שפתחו מיד באש תותחים. לקפיטן-לויטננט שליט לא נותרה ברירה אלא להטביע במכוון את הצוללת ולנטוש אותה. בהתקפה נהרג אדם אחד, ושלושה אחרים טבעו בים הסוער לאחר הנטישה. 46 מאנשי הצוות נפלו בשבי. שליט דיווח כי הצוללת טבעה בנ"צ , אך לא ניתן היה למצוא אותה שוב.

באמצע שנות השבעים, במהלך סקר תת-ימי לקראת הנחת צינור נפט משדה פורטיס של חברת בריטיש פטרוליום (BP) אל מפרץ קְרוּדֶן , התגלו שרידי U-1206 בנ"צ ובעומק 230 רגל (70 מ') בקירוב.

מספר רב של מקורות מיחסים בטעות את המקרה לצוללת U-120.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Busch, Rainer; Röll, Hans-Joachim (1999). German U-boat commanders of World War II: a biographical dictionary. Translated by Brooks, Geoffrey. London, Annapolis, Md: Greenhill Books, Naval Institute Press.
* Busch, Rainer; Röll, Hans-Joachim (1999). Deutsche U-Boot-Verluste von September 1939 bis Mai 1945 [German U-boat losses from September 1939 to May 1945]. Der U-Boot-Krieg (in German). Vol. IV. Hamburg, Berlin, Bonn: Mittler.
* Gröner, Erich; Jung, Dieter; Maass, Martin (1991). German Warships 1815–1945, U-boats and Mine Warfare Vessels. Vol. 2. Translated by Thomas, Keith; Magowan, Rachel. London: Conway Maritime Press.
* Niestle, Axel (1998). German U-Boat Losses During World War II. Greenhill.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:צוללות גרמניות שטבעו
קטגוריה:צוללות גרמניות במלחמת העולם השנייה
איתי ארקין

איתי ארקין (נולד ב-7 ביולי 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער.

== קריירה ==
ארקין, בנו של איש העסקים מורי ארקין, נולד וגדל בכפר שמריהו. הוא החל לשחק במחלקת הנוער של מכבי הרצליה, ובהמשך שיחק גם בקבוצת הנוער של הפועל כפר סבא. בעונת הצטרף לקבוצת הפועל רמת גן, ששיחקה אז בליגה הלאומית, ושימש שוער מחליף. בעונת , עת שיחקה הקבוצה בליגת העל, היה ארקין לשוער הראשון של הקבוצה, והחזיק בעמדה זו במשך שלוש עונות. בעונה הראשונה ירדה רמת גן לליגה הלאומית, בשנייה חזרה לליגת העל, ובשלישית שוב ירדה לליגה הלאומית, אך גם זכתה בגביע המדינה, כאשר ארקין מניף את הגביע בתום משחק הגמר, בו ניצחה קבוצתו את עירוני קריית שמונה, 4-2 בדו-קרב בעיטות עונשין. 

בשנת 2009 היה אחיו של ארקין, ניר, למשקיע העיקרי בקבוצה שרכשה את הפועל רמת גן. קידומו של איתי ארקין, לעמדת השוער הראשון של הקבוצה שאחיו הוא בעליה, עורר ביקורת, בטענה כי אינו מתאים לשמש שוער ראשון של קבוצה בליגת העל, וכי קודם אך ורק בשל קשריו. מנגד, טוענים אחרים כי אף שלא נחשב לאחד מטובי השוערים בישראל, הוא אינו פחות טוב משוערים אחרים בליגת העל, ושדווקא קשריו המשפחתיים גורמים לכך שישפטו אותו בחומרה.

לקראת עונת עזב אביו את הפועל רמת גן ואיתי ארקין חתם בקבוצת מכבי הרצליה מהליגה הלאומית. הוא פתח בשערה עד ינואר 2014, עת החתימה הקבוצה את השוער דניאל ליפשיץ, וארקין עזב את הקבוצה ולמעשה פרש ממשחק פעיל.

== חיים אישיים ==
ב-2014 מונה ארקין לאנליסט בארקין אחזקות, זאת לאחר התמחות בקרן הגידור ספרה וכיום הוא מנהל השקעות בחברה. בנוסף, הוא משמש כחבר דירקטוריון בחברות אקסלנס ביוסיינס, סול-ג'ל טכנולוגיות וקמרי פארמה. ארקין משמש אף כחבר בוועדות ההשקעה של הקרנות אקסלמד וספרה גלובל הלת'קר. ארקין למד במרכז הבינתחומי הרצליה לתואר BA במנהל עסקים, אותו סיים בהצטיינות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://football.org.il/Leagues/Pages/PlayerDetails.aspx?PLAYER_ID=6312 עמוד השחקן] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:כפר שמריהו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
יוסף הדס

יוסף הדס (עָדֵס) (18 במאי 1928 – 29 בינואר 2021) היה דיפלומט ישראלי ואיש שירות החוץ במשך 42 שנים. כיהן כמנכ"ל משרד החוץ בשנים 1991–1993.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר חלב שבצפון סוריה ב-1928, בן לאהרון ובוליסה. בשנת 1947 נסע לפריז ללימודי הנדסה אך קטע אותם ועלה ארצה בשנת 1948 בעקבות מותו של אחיו, מרדכי בקרבות על ירושלים. הוא התגייס לצה"ל ונפצע ברגלו.
בשנת 1951 הצטרף למשרד החוץ כעוזר מחקר במחלקת החקר. במקביל למד לימודי משפטים באוניברסיטה העברית.

בשנת 1960 יצא לשליחות באפריקה, בתחילה כמזכיר שני וסגן קונסול בסנגל ומשם למאלי ולניז'ר. כבר אז התריע מפני התפשטות האסלאם באפריקה.

בשנת 1963 מונה למזכיר ראשון בשגרירות ישראל בפריז, ולאחר מכן ליועץ לענייני המזרח התיכון. בתקופה שקדמה למלחמת ששת הימים תרמו דיווחיו מפריז לעיצוב עמדת ממשלת ישראל. בעת שירותו בפריז אף ריכז את המאמצים לארגון הגנתו המשפטית של אלי כהן.

בשנת 1967 שב ארצה לתפקיד סגן מנהל מחלקת אפריקה ולאחר מכן ניהל את מחלקת החקר.

בשנת 1971 שב לפריז בתפקיד ציר. בשנים אלה השלים את הדוקטורט באוניברסיטת סורבון. שימש סגן מנהל המרכז למחקר ותכנון במשרד החוץ.

בשנת 1977 מונה על ידי שר החוץ דאז משה דיין לטפל ביחסים עם מצרים ובהמשך לאחראי על יישומו של חוזה השלום עמה. בחלקו נפלה הזכות להוביל את פתיחת שגרירות ישראל בקהיר ולהניף את דגל הלאום בטקס חנוכתה.

בשנת 1981 מונה לשגריר בדנמרק וב-1983 לשגריר בבלגיה, לוקסמבורג והאיחוד האירופי שם הרחיב את קשרי ישראל עם הקהילייה האירופית המתרחבת בכלל והסכמי הסחר עמה בפרט. בשובו מבריסל בשנת 1987 מונה לסמנכ"ל לענייני אפריקה אסיה ואוקיאניה. בתפקידו זה הניח את היסודות לכינון היחסים הדיפלומטיים עם הודו וסין.

בשנת 1990 מונה כסמנכ"ל אחראי על אירופה המערבית ובנוסף על אמריקה הלטינית, ולאחר מכן כמשנה למנכ"ל.

בשנת 1991 מונה על ידי שר החוץ דאז דוד לוי למנכ"ל. באותה שנה היה חבר במשלחת הישראלית לועידת מדריד. לאחר הוועידה שימש כראש משלחת ישראל למשא ומתן עם לבנון. עם כניסתו של שמעון פרס לתפקיד שר החוץ המשיך יוסף בתפקידו כמנכ"ל וזאת עד לפרישתו לגמלאות בשנת 1993.

לאחר פרישתו ממשרד החוץ עמד בראש משלחות ישראל למשא ומתן המולטילטרלי בעניין פליטי 1948 ועקורי 1967.

== משפחתו ==
יוסף היה נשוי לסטלה משנת 1955 ועד לפטירתה בשנת 2012. לזוג שלושה ילדים.

נפטר ב-29 בינואר 2021.

== השכלה == 
* לימודי הנדסה בפריז בשנת 1947.
* תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בשנת 1955.
* דוקטורט במדעי המדינה וביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת סורבון בפריז בשנת 1975.

== ספרו ==
* בין חלב לירושלים: ארבעים שנה בשירות החוץ, הוצאת כרמל, 2011.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://books.google.co.il/books/about/%D7%91%D7%99%D7%9F_%D7%97%D7%9C%D7%91_%D7%9C%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%A9%D7%9C%D7%99%D7%9D.html?id=4ltRAQAAIAAJ&redir_esc=y בין חלב לירושלים], באתר Google Books
* 

קטגוריה:מנכ"לי משרד החוץ
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:שגרירי ישראל בדנמרק
קטגוריה:שגרירי ישראל בבלגיה
קטגוריה:שגרירי ישראל באיחוד האירופי
קטגוריה:שגרירי ישראל בלוקסמבורג
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:ישראלים ילידי סוריה
קטגוריה:אישים הקבורים בקריית ענבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
נץ קצר-אצבעות

Accipiter brevipes
נץ קצר-אצבעות (שם מדעי: Accipiter brevipes) הוא מין עוף דורס קטן מסוג נץ ממשפחת הנציים. הוא מקייץ ומקנן ביערות יוון, חבל הבלקן ורוסיה, ונודד דרומה בסתיו. לעיתים הנדידה מתבצעת בלהקות, בניגוד לנדידת הנץ המצוי, שנודד יחידני. אזורי החריפה משתרעים ממצרים עד איראן. נץ זה נצפה גם בישראל.

== מאפיינים ==
אורכו של הנץ 32–38 ס"מ, משקלו 140-195 גרם ומוטת כנפיו 65–75 ס"מ. הנקבה גדולה יותר מהזכר.
 
לזכר גוון כחול-אפור בחלק גופו העליון, החזה והבטן לבנים ומפוספסים בפסים צפופים בצבע אדום. לנקבה חלקים עליונים חומים והפספוס בחלק התחתון הוא אדום חלודי יותר. הצעיר דומה לנקבה אך שולי הנוצות שלו בהירים והפספוס בחלק התחתון הוא חום כהה ופחות צפוף. 

הנקבה מטילה בעונת הרבייה 3–5 ביצים, עליהן היא דוגרת 30–45 ימים. הגוזלים לומדים לעוף 40–45 ימים לאחר הבקיעה. 

הנץ צד עופות קטנים יותר, מכרסמים, זוחלים וחרקים גדולים, כאשר הוא מסתמך על גורם ההפתעה ועט עליהם במהירות ובאופן בלתי צפוי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdsbase.com/bbis_test/heb/spec.jsp?id=147&heb_name=נץ%20קצר-אצבעות%20(Accipiter%20brevipes)&lat_name=Accipiter%20brevipes&eng_name=Levant%20Sparrowhawk מקומות בישראל שבהם אפשר לראות את הנץ, הקולות שהוא משמיע ומפת האזוריים שבהם הוא מצוי ביותר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1850
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולאי סברצוב
קטגוריה:נץ (סוג)
קטגוריה:ארץ ישראל: נציים
קטגוריה:יוון: עופות
ביצנית אדומת-רגל

בִּיצָּנִית אֲדֻמַּת-רֶגֶל (שם מדעי: Tringa erythropus) ביצנית אדומת רגל היא עוף מהסוג ביצנית, במשפחת החרטומניים. חיה בעיקר באגמים ומקווי מים.

== מאפיינים ==
ביצנית אדומת-רגל ניזונה מחרקים, תולעים ועשבים. רוב הביצניות אדומות-הרגל מקננות ומתרבות לאורך חוף האוקיינוס הארקטי באירואסיה, מלפלנד בסקנדינביה במערב ועד צ'וקוטקה שבמזרח סיביר. הן נודדות וחורפות באגן הים התיכון, (כולל בישראל), באיים הבריטיים, צרפת, אסיה הטרופית ואפריקה הטרופית. פרטים תועים נצפו גם בצפון אמריקה ובאוסטרליה.

המין הטקסונומי של הביצנית נבדל מביצניות אחרות עקב צבע הרגל האדום.

מידות: אורך גוף: 31-29 ס"מ. מוטת כנפיים: 67-61 ס"מ. משקל: 205-121 גרם.

הביצנית מטילה את ביציה בגומה בקרקע בשטח הפתוח של הטייגה, ארבע ביצים בתטולה. הזכרים הם אלו המגדלים את האפרוחים. עם בוא הסתיו, הנקבות עוזבות את אתרי הקינון כשבוע לפני בקיעת הביצים, מתלהקות ומתחילות בנדידה דרומה. הזכרים, שמטפלים באפרוחים, יוצאים למסע חודש מאוחר יותר.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
Tringa erythropus s2.JPG
Dunkler Wasserlaeufer1.JPG
Spotted Redshank (Tringa erythropus) at Bharatpur I IMG 5550.jpg
Pluvialis apricaria and Tringa erythropus in flight.jpg
Spotted Redshank Tringa erythropus by Dr. Raju Kasambe DSCN2455 (11).jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdsbase.com/bbis_test/heb/spec.jsp?id=210 ביצנית אדומת-רגל] בתוך [http://www.birdsbase.com מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל ע"ש] 
* [http://www.birds.org.il/he/species-page.aspx?speciesId=198 ביצנית אדומת-רגל], באתר הצפרות הישראלי
* [http://www.tatzpit.com/site/pages/inPage.asp?catID=9&subID=14&subsubID=627 הביצנית], באתר תצפית
* [https://sites.google.com/site/haziporim/hwpmym/byznyt-dwmt-rgl הביצנית], באתר ציפורים פה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:חרטומניים
קטגוריה:ארץ ישראל: חרטומניים
קטגוריה:בעלי חיים בביצות באירופה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1764
דייוויד מויס

דייוויד ויליאם מויס (באנגלית: David William Moyes; נולד ב-25 באפריל 1963) הוא כדורגלן עבר סקוטי ומאמן ווסטהאם יונייטד בהווה.

==קריירת משחק==
למויס מעל 550 משחקי ליגה בקריירה במספר מועדונים, לרוב כקשר אמצע, שהחלה בסלטיק, איתה זכה באליפות, לאחר מכן שיחק עבור דנפרמלין אתלטיק ונגמרה בפרסטון נורת' אנד.

==קריירת אימון==
לאחר שפרש ממשחק פעיל הפך למנהל בפרסטון, בה החל כמאמן זוטר עד שהפך למאמנה הבכיר ב-1998.
מויס הפך למנג'ר של אברטון במרץ 2002 ותחתיו המועדון העפיל לליגת האלופות בשנת 2005 והגיע לגמר הגביע האנגלי בשנת 2009. ביום השנה העשירי שלו במועדון קיבל שבחים רבים מעמיתיו למקצוע, כולל סר אלכס פרגוסון, ארסן ונגר וקני דלגליש על הישגיו באברטון, על אף שפעל עם תקציב מוגבל. באברטון היה מויס המאמן בעל הוותק השלישי הארוך ביותר בפרמייר ליג, אחרי אלכס פרגוסון וארסן ונגר.

ב-9 במאי 2013 חתם על חוזה ל-6 שנים (החל מעונת 2013/14) בתפקיד מאמן מנצ'סטר יונייטד במקומו של סר אלכס פרגוסון שהודיע על פרישה לאחר 27 שנים בתפקיד זה. ב-1 באוגוסט 2013 זכה בתואר הראשון שלו כמאמן מנצ'סטר יונייטד, מגן הקהילה האנגלי. ב-22 באפריל 2014, פוטר מתפקידו לאחר 11 חודשים כמאמן יונייטד, לאור הכישלונות הרבים שצבר עם המועדון.

ב-9 בנובמבר 2014 מונה למאמנה של ריאל סוסיאדד הספרדית. ב-9 בנובמבר 2015 לאחר שנה, פוטר מתפקידו. ב-23 ביולי 2016 מונה למאמנה של סנדרלנד. בסיום העונה קבוצתו ירדה ליגה וסיים את תפקידו. ב-6 בנובמבר 2017 מונה למאמנה של וסטהאם יונייטד. ב-13 במאי 2018 פוטר מהמועדון, אחרי עונה בה הלונדונים לא עמדו בציפיות. ב-29 בדצמבר 2019 מויס חזר לווסטהאם יונייטד.

תחת מויס הציגה ווסטהאם יכולת טובה. בעונת 2020/2021 סיימה במקום השישי והעפילה למפעלים האירופיים לראשונה מאז 2016. בעונת 2021/2022 בליגה האירופית הקבוצה העפילה לחצי הגמר של הטורניר אך הודחה על ידי איינטרכט פרנקפורט, כאשר סיימה במקום הראשון בשלב הבתים ועברה בדרך את שיאנית הזכיות סביליה בשמינית הגמר ואת אולימפיק ליון ברבע הגמר, בליגה, סיימה הקבוצה במקום השביעי והעפילה שוב למפעלים האירופיים שנה שנייה ברציפות.

במהלך עונת 2022/2023 העפילה ווסטהאם לגמר הקונפרנס ליג, שם גברו על פיורנטינה בתוצאה 1–2, ומויס זכה בתואר ראשון מזה תשע שנים.

במהלך מונדיאל 2010 בדרום אפריקה, פירשן מויס מספר משחקים נבחרים לתחנת הרדיו של BBC.

==תארים ופרסים==
===תארים כשחקן===
סלטיק:
* ליגת העל הסקוטית: 1981/1982

בריסטול סיטי:
* פרס הפוטבול ליג: 1986

פרסטון נורת' אנד:
* הליגה השלישית של הפוטבול ליג: 1995/1996

===תארים כמאמן===
פרסטון נורת' אנד:
* הליגה השנייה של הפוטבול ליג: 1999/2000

מנצ'סטר יונייטד:
* מגן הקהילה: 2013

ווסטהאם יונייטד:
* הליגה האזורית: 2023

===פרסים===
* מאמן העונה של התאחדות המאמנים (3): 2002/03, 2004/05, 2008/09
* מאמן החודש בפרמייר ליג (10): נובמבר 2002, ספטמבר 2004, ינואר 2006, פברואר 2008, פברואר 2009, ינואר 2010, מרץ 2010, אוקטובר 2010, ספטמבר 2012, מרץ 2013

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני בריסטול סיטי
קטגוריה:כדורגלני המילטון אקדמיקל
קטגוריה:כדורגלני פרסטון נורת' אנד
קטגוריה:גלאזגו: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:מאמני פרסטון נורת' אנד
קטגוריה:מאמני אברטון
קטגוריה:מאמני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:מאמני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:מאמני סנדרלנד
קטגוריה:מאמני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1963
חופית כהת-חזה

חופית כהת-חזה (שם מדעי: Calidris melanotos) הוא מין של עוף מהסוג חופית. נפוצה בעיקר בחופי ים ובבורות ביוב.

החופית כהת-החזה ניזונה מתולעים, פרוקי-רגליים, רכיכות, סרטנים וחרקים. רוב החופיות כהות-החזה חיות באמריקה בעיקר, וכן גם באסיה. נפוצות בחופי האוקיינוס האטלנטי, ניתן למוצאן בחורף, ובסתיו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdsbase.com/bbis_test/heb/spec.jsp?id=230 חופית כהת-חזה] בתוך [http://www.birdsbase.com מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל ע"ש] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:ארץ ישראל: חרטומניים
קטגוריה:חרטומניים
קטגוריה:האזור הארקטי: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1819
מבחן AKS לראשוניות

מבחן AKS לראשוניות הוא אלגוריתם דטרמיניסטי להוכחת ראשוניות שנוצר ופורסם על ידי מנינדרה אגרוול, ניראג' קיאל, וניטין סקסנה מהמכון ההודי לטכנולוגיה קנפור, ונקרא על שמם. האלגוריתם התפרסם ב-6 באוגוסט 2002, במאמרם "PRIMES is in P". החוקרים קיבלו שבחים רבים על עבודתם, כולל פרס גדל לשנת 2006 ופרס פולקרסון לשנת 2006. האלגוריתם קובע האם מספר הוא ראשוני או פריק בזמן ריצה פולילוגריתמי.

זמן הריצה של האלגוריתם המקורי הוא <math>\Omicron(\log^{12}(n))</math> כאשר בהמשך הצליחו לשפרו ל<math>\Omicron(\log^{6}(n))</math>.

==רקע מתמטי==
אלגוריתם AKS מבוסס על המשפט המתמטי הבא: בהינתן מספר שלם n, גדול מ-2, ומספר שלם a, זר ל-n, המספר n הוא ראשוני אם ורק אם מתקיימת הקונגרואנציה (הפולינומית) הבאה: <math>(x - a)^{n} \equiv (x^{n} - a) \pmod{n} \ </math>. המשפט הוא הכללה לפולינומים של המשפט הקטן של פרמה, וניתן להוכיח אותו בעזרת הבינום של ניוטון עם התכונה של מקדם בינומי: <math>{n \choose k} \equiv 0 \pmod{n}</math> לכל k הקטן מ-n, אם ורק אם n הוא ראשוני.

==האלגוריתם==
האלגוריתם הוא כדלקמן:
# קלט: מספר טבעי n > 1.
# אם n = a<sup>b</sup> למספרים שלמים a,b > 1, המספר פריק.
# מצא r הקטן ביותר כך ש-<math>O_r(n) > ( \log_2 n )^2</math> כאשר <math>O_r(n)</math> הוא הסדר הכפלי של n מודולו r, כלומר: זהו המספר הטבעי הקטן ביותר k כך ש-<math>n^k \equiv 1 \pmod{r}</math>.
# אם <math>1 < \gcd(a,n) < n</math> עבור איזשהו a ≤ r, המספר פריק.
# בצע מ- a = 1 עד ל-<math>\scriptstyle\lfloor \scriptstyle{\sqrt{\varphi(r)}\log(n)} \scriptstyle\rfloor</math> (כאן <math>\varphi</math> היא פונקציית אוילר)
## אם לא קיימים פולינומים f ו-g כך ש-<math>(X+a)^n - (X^n+a) = nf(x) + (x^r - 1)g(x)</math> עבור a (כלומר: <math>(X+a)^n \not\equiv (X^n + a) \pmod{(n,x^r-1)}</math>), המספר פריק.
# המספר ראשוני.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבחני ראשוניות
ספורטקרינג בוורן

ואסלנד-בוורן הוא מועדון כדורגל מקצועי מהעיר בוורן, בלגיה המשחק בליגת המשנה בבלגיה. המועדון מייצג את הערים האסדונק, בוורן וסינט-ניקלאס. 

== היסטוריה ==
המועדון נוסד כמועדון חובבני בשם "הכוכב האדום" בשנת 1936. ב-1944 הצטרף להתאחדות לכדורגל הבלגית תחת השם "הכוכב האדום האסדונק" והחל לשחק בליגות הנמוכות. ביוני 2002 שינה המועדון את שמו ל"כוכב האדום ואסלנד", על שם ואסלנד - האזור שבו שוכנות האסדונק וסיינט-ניקלאס, ועבר לשחק באצטדיון בעיר סינט-ניקלאס שהיה שייך קודם לקבוצה המקומית שהתאחדה עם לוקרן. בשנת 2010 התאחדה עם קבוצת בוורן ובעקבות זאת שינתה את שמה ל"ואסלנד-בוורן" ועברה לשחק באצטדיון של בוורן, פריטייל, שמכיל 13,290 מקומות.

בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה הבלגית השנייה ועלתה לליגת העל הבלגית. בסיום עונת 2020/21 הקבוצה נשרה לליגת משנה.

בשנת 2022 שינה המועדון את שמו לספורטקרינג בוורן, דבר שנעשה בהסכמה עם מועדון הכדורגל בוורן.

==שחקנים מפורסמים==
* ג'רי פורטרס
* הרווה נ'דג'אנה אונאנה
* תומאש ראדזינסקי
* כריסטיאן בוקאנוגה
* ז'אן-פייר לה פלאסה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1936
קטגוריה:קבוצות כדורגל בלגיות
אבי קוסטליץ

אבי (אברהם צבי) קוסטליץ (נולד בשנת 1947) הוא בכיר בשב"כ לשעבר, כיהן כיו"ר ומנכ"ל רשות שדות התעופה וכחבר מועצת עיריית ירושלים. שימש מנכ"ל חברת "טרייסגארד". בשנים האחרונות-איש עסקים עצמאי.

==ביוגרפיה==
נולד במחנה עקורים בגרמניה ובגיל שנה, עלה עם הוריו לישראל והשתכנו בחדרה. אביו, מרדכי קוסטליץ, יליד הונגריה וניצול שואה, שימש כ-26 שנים כסגן ראש עיריית חדרה מטעם המפד"ל וממונה על תיקי החינוך והרווחה. 

למד בישיבה התיכונית "מדרשית נעם" בפרדס חנה, התגייס לצה"ל לפלס"ר 7 באוגוסט 1964 והשתחרר באפריל 1967 בדרגת סגן, לאחר שסיים קורס קציני חי"ר ועבר הסבה לטנקים. 

במלחמת ששת הימים, שירת במילואים ולחם כמ"מ טנקים ברמת הגולן ובסיומה קיבל צל"ש חטיבה.

במלחמת יום הכיפורים לחם במילואים כמ"פ טנקים ברמת הגולן ואחר כך באזור סואץ. לאחריה התמנה לתפקיד של מג"ד טנקים. 

בעל תואר ראשון בהצטיינות בכלכלה ומדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון שבנגב. 

שירת בשב"כ במשך כ-25 שנה ושימש בתפקידי פיקוד מבצעיים שונים, ביניהם: מפקד שב"כ לבנון (84'-83'), מפקד שב"כ אזור הדרום, ומפקד שב"כ יהודה, שומרון וירושלים.

באמצע שנות ה-90 פרש מן השב"כ לאחר 25 שנות שירות מבצעי ופיקודי והצטרף למפד"ל. עמד בראש מטה הבחירות של המפד"ל בבחירות לכנסת ה-14. 

באוגוסט 1996 התמנה ליו"ר מועצת רשות שדות התעופה וכיהן בתפקידו 9 חודשים. 

מיד לאחר מכן, בשנת 1997 מונה למנכ"ל רשות שדות התעופה וכיהן בתפקיד עד לשלהי 2001. בתקופת כהונתו אושרה תוכנית הענק "נתב"ג 2000". הפרויקט יצא לפועל ב-1998 בעלות כוללת של כ-1 מיליארד דולר. 

בשנת 2002 הקים חברה עצמאית ועסק בייעוץ אסטרטגי לחברה אמריקאית בתחום הבידוק הביטחוני לתעופה ובמתן שירותי ניהול מקומיים.

בין השנים 2003 – 2008 היה חבר מועצת עיריית ירושלים מטעם סיעת "ירושלים תצליח", בראשות ניר ברקת. היה חבר פעיל בוועדת הכספים ושימש דירקטור בתיאטרון ירושלים. 

בשנת 2008 מונה למנכ"ל חברת הסטארט-אפ "טרייסגארד", שפיתחה טכנולוגיה לגילוי עקבות חומרי נפץ בכבודת יד בנמלי תעופה ובמעברי גבול.

מאז שנת 2009 הוא איש עסקים המתמחה בייצוג משקיעים בתחום הנדל"ן ובמתן שירותי ניהול בכירים. 

בשנת 2010 נתן חוו"ד מומחה, לטובת הבנק הערבי הירדני, בתביעה שהגישו נגדו נפגעי טרור ישראלים ואמריקאים.

נשוי לשפרה-ציירת, פסלת ומטפלת באומנות, ואב לשלושה. מתגורר בשכונת רמות אלון בירושלים. היה יו"ר ועד הפעולה של תושבי שכונת רמות אלון, נגד בניית גדר ההפרדה בין השכונה לכפר בית איכסא.

קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי השב"כ
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:יו"ר רשות שדות התעופה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:רמות אלון
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
מארק הדלו

מארק הדלו (באנגלית: Mark Hadlow; נולד ב- 1957) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה, זמר, קומיקאי, תסריטאי, מפיק ובמאי ניו זילנדי ששיחק בסרטיו של פיטר ג'קסון "פגוש את הפיבלס", "ההוביט: מסע בלתי צפוי" ו" "קינג קונג".

זכה להצלחה גדולה בארצו בזכות יכולות השירה שלו ובזכות תפקידיו הקומיים בסדרות טלוויזיה בניו זילנד.
התפרסם בקולנוע ולעולם בזכות שיתוף פעולה רב שנים עם הבמאי המצליח פיטר ג'קסון.
בשנת 1989 דיבב את הדמויות הראשיות בקומדיה השחורה של ג'קסון "פגוש את הפיבלס".
ב-2005 השתתף הדלו בתפקיד קטן בסרטו של ג'קסון "קינג קונג" בתור השחקן הארי.
בשנת 2012 צירף ג'קסון את הדלו לפרויקט שלו "ההוביט: מסע בלתי צפוי", בסרט הופיע בתפקיד דורי מחבורת 13 הגמדים. בשנת 2018 שיחק בסרט הפוסט-אפוקליפסי "מנועי התמותה" לצד סטיבן לאנג. 
מלבד עבודות בקולנוע ובטלוויזיה עובד הדלו גם ב"תיאטרון קורט" בניו זילנד שם הוא מפיק, מביים ומשחק.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדים
קטגוריה:זמרים ניו זילנדים
קטגוריה:קומיקאים ניו זילנדים
קטגוריה:במאי קולנוע ניו זילנדים
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-1957
ימאנז'ה

ימאנז'ה (Iemanjá) היא אלת הים והגלים בדת הקנדומבלה ובדתות אפרו-ברזילאיות נוספות ומקורה בדתות הפולחן שבמערב אפריקה שם הימאנז'ה היא אלת המים המתוקים. 

==מקור==
דמותה של ימאנז'ה צמחה בדת היורובה במערב אפריקה בעיקר בניגריה, ובאנגולה. על פי היורובה, לימאנז'ה אין תפקיד מרכזי כל כך והיא אחראית על מי הנהרות והנחלים ועל המים המתוקים, והיא מתוארת כאישה עירומה בעלת כובע עץ בצורת קערה שנמצאת בהריון תמידי. 

==בברזיל==
בברזיל ימאנז'ה היא אלת הים והגלים וגם יצורי המים. האלה מתוארת כאישה יפה, מלאת עצמה ומסתורין, ולכן מלבד זה שהיא אלה חזקה היא גם אישה יפה ומאמיניה מתייחסים אליה כאל אלה, כאם וגם כמאהבת. בתרבות המלחים והדייגים בברזיל טביעה של מלחים נחשבת כמנוחת עולמים יחד עם אלת הים. ימאנז'ה היא אשתו של אושלה והיא אם האלים ובנה הוא אל המלחמה אוגום על פי המיתולוגיה האפרו-ברזילאית. דמותה היא המרכזית ביותר במיתולוגיה והיא בעלת שמות רבים ונקראת על פי אירועים וקבוצות שונות, כלומר שבזמן טקסי פולחן היא מכונה "האם והמלכה של המים", בהקשר של מוות היא מכונה יותר אינאי או הנסיכה איוקה כלומר "המלכה של הארצות מעבר לאופק", הנשים מכנות אותה בשם דונה מאריה והמלחים מכנים אותה ז'אנינה כלומר "ימאנז'ה אם המצולות". 

הימאנז'ה מופיעה בהתגלמותן של דמויות שונות - לעיתים כאישה זקנה וחכמה, לעיתים כאישה בעלת רגל צולעת ולפעמים כאישה יפה רוקמת מזימות המחזיקה את חרבו על בנה.
דמותה הייתה שולית באפריקה, אך התפילות שהביאו השחורים ששרדו את המסע באוניות לברזיל לעבדות שיבחו את אלת הים והיא נהפכה לאם בני הילידים האפרו-ברזילאים.

==טקסים וחגים==
חודש פברואר הוא חודש שבו נערכים טקסים דתיים שונים לכבוד ימאנז'ה גם בכנסית בונפים שבסלבדור ואחר כך על החופים ברחבי צפון מזרח ברזיל יוצאים סירות המשליכות מנחות אל הים, במנחות דברים סימבולים המבטאים את הבקשה כשכל חלק מביעה משהו וכולל פרחים, נרות, קמעות, מאכלים, נוצות, ביצים ועוד. הגלים מסמלים את שערה של האלה ואם המתנה חוזרת על החוף זה סימן שימאנז'ה דחתה את המתנה ושעתידה להיות שנה לא טובה.
בריו דה ז'יינרו נערך פולחן אומבנדה דומה לכבוד ימאנז'ה והוא נחגג כחלק מחגיגות הסילבסטר בו נערך פולחן דומה.

==ימאנז'ה בתרבות ובפולקלור==
מלבד הטקסים והאמונה הדתית, דמותם של האלים השונים, בייחוד של ימאנז'ה חדרו עמוק מאוד לתרבות הברזילאית, ז'ורז'י אמאדו הוא הסופר הבולט ביותר, שנהג לחבר בספריו רומנים ואמירות שונות יחד עם טקסי פולחן הקנדומבלה והביא תיאורים שונים של דמותה ימאנז'ה בייחוד ב"דונה פלור ושני בעליה". בספרו "ים המוות", סיפר אמאדו על תרבות המלחים והדייגים בחופים ואמונתם בימאנז'ה.
סירדנה, היא סגנון מוזיקה שמדבר על מלחים ותרבות יורדי הים עם כוחות האלים במיוחד של ימאנז'ה, גם דוריבאל קאיימי כתב שירים שמתעסקים בכך, מלבד כל האלה ישנם מזמורים רבים קיימים בעת ביצוע טקסים המיועדים לימאנז'ה, כמו גם כלי נגינה ייחודים.

==ראו גם==
* קנדומבלה
* אומבנדה
* פולקלור ברזילאי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:ברזיל: דת
קטגוריה:באהיה: תרבות
קטגוריה:אנימיזם
קטגוריה:רוחניות ואמונה
קטגוריה:קדושים עממיים
ריימונד פאולס

ריימונד פאולס (בלטבית: Raimonds Pauls; נולד ב-12 בינואר 1936 בריגה) הוא מלחין ופסנתרן סובייטי ממוצא לטבי. בשנת 1985 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות. בשנת 1995 לפאולס הוענק "עיטור שלושת הכוכבים" - עיטור הגבוה של לטביה. פאולס שימש כשר התרבות של לטביה בין השנים 1990 ל-1993.

== חייו ==
ריימונד פאולס נולד בריגה למשפחת פועלים. בגיל 10 הוא התחיל ללמוד בבית הספר למוזיקה ליד הקונסרבטוריון של ריגה. בשנת 1953 הוא התחיל ללמוד נגינת פסנתר בקונסרבטוריון. בשנת 1958 הוא עזב את הלימודים והחל לנגן בבתי קפה. בשנת 1958 הוא התקבל לתזמורת ובשנת 1964 מונה למנהלו.

בשנת 1962 פאולס חזר ללמוד ובשנת 1965 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון במסלול הלחנה.

במהלך שנות ה-70 וה-80 הוא היה מנהל של מספר להקות שפעלו בלטביה הסובייטית. באותה תקופה פופולריות שלו פרצה מעבר לגבולות לטבייה. הוא היה ידוע בכל רחבי ברית המועצות בין היתר הודות לשירים שהלחין ובוצעו על ידי אלה פוגצ'ובה, ולרי לאונטייב ולאימה ואיקולה. מילים לשירים אלו נכתבו על ידי איליה רזניק ואנדריי ווזנסנסקי. המלחין גם שיתף פעולה עם המשורר מיכאיל טאניץ'.

בשנים 1990-1993 ריימונד פאולס היה שר התרבות של לטביה העצמאית. במשך מספר שנים פאולס היה חבר של הפרלמנט הלטבי. בשנת 1999 הוצא לו להיות מועמד לנשיא אך פאולס סירב.

בשנת 1992 הוא ארגן תחרות שירים בינלאומית ביורמלה "הגל החדש" שמקיימת כל שנה והוא מכהן כיושב ראש שופטי התחרות.

בשנים 1994-1995 פאולס היה מנהל אמנותי של ביג בנד של הרדיו הלטבי.

הוא הופיע במהלך סרטון הביניים שהוצג במהלך זמן ההצבעות באירוויזיון 2003.

במהלך הקריירה פאולס כתב מספר רב של שירים. בנוסף לכך הוא כתב מוזיקה לסרטים ומוזיקה למחזמר. המחזמר האחרון שלו על פי סיפורי איסאק בבל על חיי היהודים באודסה הוצג בשנת 2012 בישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://my.mail.ru/mail/elena.astakhova/video/8575/13893.html שירי פאולס בסרט שצולם בריגה 1984]
* [http://www.youtube.com/watch?v=rKsuGEBBgGc#t=64 קונצרט של ריימונד פאולס 2002]

קטגוריה:מלחינים לטבים
קטגוריה:מוזיקאים לטבים
קטגוריה:פסנתרנים
קטגוריה:פוליטיקאים לטבים
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:שרי תרבות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1936
גולמט שחור

Cepphus grylle grylle
גולמט שחור במעוף
גולמט שחור (שם מדעי: Cepphus grylle) הוא מין של עוף מסוג גולמט אשר במשפחת האלקיים. מידותיו הן: אורך 30-32 ס"מ; משקל 300-460 גרם; מוטת כנפים 52-58 ס"מ. הזוויגים דומים.

===תיאור===
לגולמט יש לבוש קיץ ולבוש חורף, והם שונים למדי:
בקיץ כל גופו של הגולמט שחור חוץ מכתם לבן גדול על כל כנף ורגליים בצבע אדום. בחורף פלג-הגוף העליון מקבל גוונים של אפור-לבן. הכתם הלבן על הכנפיים נשמר, אך הוא פחות בולט. פלג-הגוף התחתון לבן לגמרי. גם צבע הרגליים מבהיר והופך לוורוד.

===תפוצה ובית גידול===
לגולמט שחור יש חמישה תת-מינים:

1. Cepphus grylle mandtii -
נפוץ מצפון-מזרח קנדה דרך סבאלברד וצפון אלסקה עד צפון סיביר.

2. Cepphus grylle arcticus -
נפוץ מצפון-מזרח ארצות הברית דרך דרום-מזרח קנדה, דרום גרינלנד, אירלנד ובריטניה, עד דרום סקנדינביה והים הלבן.

3. Cepphus grylle islandicus -
נפוץ באיסלנד.

4. Capphus grylle faroeendis -
נפוץ באיי פארו.

5. Capphus grylle grylle - נפוץ בים הבלטי.

בית הגידול המועדף על הגולמט בעונת הרבייה הוא חופים סלעיים, צוקים או איים בצפון האוקיינוס האטלנטי במזרח צפון אמריקה עד מיין בדרום, ובמערב אירופה, עד אירלנד בדרום. הגולמטים צוללים ושוחים מתחת לפני המים כדי לתפוס דגים. הגולמט ניזון בעיקר מדגים וסרטנים, אך גם מחרקים, רכיכות וחומרים צמחיים שונים.

בעונת הרבייה הגולמט משמיע צליל הדומה לשריקה.

מצב השימור של גולמט שחור מוגדר ללא חשש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:אלקיים
קטגוריה:קנדה: עופות
קטגוריה:אירלנד: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
תמהיל השיווק

תמהיל השיווק הוא כלי שבעזרתו מנהלי שיווק מגדירים את האסטרטגיה השיווקית של הארגון. מקובל לחלק את תמהיל השיווק לארבעה תחומים:

* המוצר (Product) - הגדרת תכונות המוצר והתועלות שהמוצר מעניק, על פי צורכי הלקוחות השונים
* המחיר (Price) - קביעת המחיר שבו המוצר ימכר ללקוחות השונים ובערוצי ההפצה השונים, ביצוע המחרה (Pricing) בניגוד לתמחיר (Costing) שקובע את עלויות ייצור המוצר
* הפצה (Place) - בחירת ערוצי ההפצה והשיווק של המוצר לאורך כל שרשרת ההפצה
* קידום מכירות (Promotion) - גיבוש תקשורת שיווקית ומהלכים שיווקיים, כמו מבצעים, כדי להגדיל את הביקוש למוצר

מכיוון שבאנגלית ניתנה כותרת המתחילה באות P לכל אחד מהתחומים הללו, מקובל לקרוא לתמהיל השיווק ארבעת ה-Ps. יש המוסיפים תחום נוסף שהוא המיצוב (Positioning) ובכך מקבלים את חמשת ה-Ps.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20130621073946/http://www.mitzuv.com/Art4PsHe.asp השינויים הנדרשים בארבעת ה-Ps]

קטגוריה:שיווק
Purpendicular

Purpendicular הוא אלבומה החמישה עשר של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור בבריטניה בפברואר 1996 ובחודש אפריל בארצות הברית. באלבום מופיע לראשונה הגיטריסט האמריקאי סטיב מורס, שפרש מלהקת Dixie Dregs.

האלבום הוקלט בשנים 1995–1996 באולפני (Greg Rike) שבאורלנדו, פלורידה. חברי הלהקה נטו בכתיבת האלבום ל"מוזיקה ניסיונית", וביצעו שינויים בפריטת הגיטרה ובנגינת הקלידים; כך, למשל, מורס ניגן בטכניקת "Pinch harmonic" .

שם האלבום הוא משחק מילים המבוסס על שמה של הלהקה, כשהמילה "perpendicular" פירושה באנגלית "מאונך".

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו על ידי איאן גילן, רוג'ר גלובר, ג'ון לורד, סטיב מורס ואיאן פייס

==מבצעים==
*איאן גילן - שירה, מפוחית פה
*רוג'ר גלובר - גיטרה בס
*ג'ון לורד - קלידים, עוגב
*סטיב מורס - גיטרה
*איאן פייס - תופים

==קישורים חיצוניים==

[http://www.allmusic.com/album/purpendicular-mw0000183365 האלבום באתר Allmusic]

קטגוריה:אלבומי דיפ פרפל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ
לודמילה פינאיבה

לודמילה פינאיבה (ברוסית: Людмила Пинаева; 14 בינואר 1936) הייתה קיאקיסטית סובייטית. היא זכתה באליפות ב-3 אולימפיאדות: (טוקיו 1964, מקסיקו סיטי 1968 ומינכן 1972), בעלת 7 מדליות זהב באליפות העולם (1963, 1966, 1970, 1971, 1973).

== ביוגרפיה ==
לודמילה פינאיבה (חבדוסיוק) נולדה בפרברי לנינגרד למשפחת עובד במסילת רכבת. היא התחילה להתאמן בחתירה בגיל יחסית גבוה אך הצליחה להתברג לצמרת החתירה הסובייטית. בשנת 1958 היא השתתפה בהצלחה באליפות ברית המועצות.

==משחקים אולימפיים==
בשנת 1964 פינאיבה נכללה בנבחרת ברית המועצות ונשלחה לטוקיו 1964 בה זכתה במדליית זהב במקצוע החזק שלה - 500 מ'.

בשנת 1968 היא השתתפה באולימפיאדה בפעם השנייה. מספר ימים לפני התחרות היא נפגעה מפגיעת רכב אך הוחלט לתת לה אפשרות להתחרות. פינאיבה אכן זכתה במדליית זהב שנייה. בנוסף לכך, פינאיבה השתתפה בתחרות זוגות וזכתה עם בת זוגה במדליית ארד.

בשנת 1972 פינאיבה השתתפה בתחרות זוגות בלבד וזכתה במדליית זהב שלישית.

בסך הכול היא זכתה ב-4 מדליות אולימפיות.

==תחרויות נוספות==
פינאיבה זכתה במספר אליפויות עולם במקצועות שונות (יחיד, זוגות וצוות של ארבע). בנוסף לכך היא זכתה 6 פעמים באליפויות אירופה ו-19 פעמים באליפויות ברית המועצות.

בשנת 1963 פינאיבה סיימה מכון לספורט והוסמכה כמאמנת. לאחר סיום קריירה הספורטיבית פינאיבה כיהנה בתפקידים שונים בממסד ספורטיבי עירוני בלנינגרד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:קיאקיסטים סובייטים
קטגוריה:קיאקיסטיות
קטגוריה:ספורטאיות סובייטיות
קטגוריה:אלופות אולימפיות מברית המועצות
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מברית המועצות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קאנו/קיאק
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: קאנו/קיאק
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1936
אברהם יהודה שוורץ

הרב אברהם יהודה הכהן שוורץ (א' באב תקפ"ד, 26 ביולי 1824 – כ"ד בתשרי תרמ"ד, 25 באוקטובר 1883) היה רב הקהילות ברגסז ומאד בהונגריה, נודע בספרו שו"ת קול אריה.

==ביוגרפיה==
נולד בא' באב ה'תקפ"ד בעיר מאד בהונגריה לר' פנחס זליג הכהן שוורץ (הראשון) בן רבי משה הכהן קעניג מזאמבור ורעייתו הענדל (בת ר' מרדכי צבי שוורץ ורעייתו זיסל) בגיל ארבע עשרה היה לתלמידו של החתם סופר בישיבת פרשבורג. לאחר שנה וחצי נפטר רבו, והוא עבר ללמוד בישיבת וורבוי אצל הרב בנימין וולף לעוו. בשנת תרכ"א נתקבל לרב בעיר ברגסס, בה גם עמד בראש ישיבה שמנתה כחמישים תלמידים. היה נוסע בתור חסיד לרבי חיים הלברשטאם מצאנז. 

בשנת תרמ"א מונה לרבה של עיר הולדתו מאד, בהונגריה הפנימית, גם שם ניהל את ישיבתו עד לפטירתו בכ"ד בתשרי תרמ"ד. תלמידו היה רבי נתנאל פריד מבלמזויוורוש.

נודע כפוסק חשוב בזכות ספר השו"ת שכתב "קול אריה". הספר נדפס לראשונה בשנת תרס"ד בשאמלוי, ויצא לאור על ידי נכדו – הרב שלמה זלמן אהרנרייך. 
לרב שוורץ היו חמישה בנים ושש בנות. רבים מצאצאיו שימשו כרבנים בקהילות הונגריה וספרים 
רבים נכתבו על ידם.

==צאצאים בולטים==
חתנו, הרב אליעזר צוקר מבערגסאז

* בנו, הרב נפתלי שוורץ
* נכדו הרב פנחס זליג שוורץ
* הרב שלמה זלמן אהרנרייך משימלוי
* הרב חיים צבי אהרנרייך ממאד (הונגריה)

==ראו גם==
*משפחת הכהן שוורץ

==לקריאה נוספת==
* אברהם פוקס, ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן, ירושלים, תשל"ט, עמ' 474–475
* יצחק יוסף כהן, חכמי הונגריה, מכון ירושלים, ירושלים, תשנ"ז, עמ' 356–357

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תלמידי החת"ם סופר
קטגוריה:משפחת הכהן שוורץ
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:מאד: רבנים
קטגוריה:ילידי 1824
קטגוריה:נפטרים ב-1883
הבלש האמיץ שוורץ

הבלש האמיץ שוורץ הוא סרט קולנוע ישראלי בבימוי ותסריט של עמי ארצי ולויד קאופמן . הסרט יצא לאקרנים ב-1973 בכיכובם של בומבה צור, יוסף שילוח, אילן דר, מונה זילברשטיין, ששי קשת, טליה שפירא ועוד.

== עלילת הסרט ==

קומדיה ובמרכזה הבלש שוורץ (בומבה צור) ועוזרו, שמחה (יוסף שילוח), שנשכרים על ידי ד”ר לוקס (גדעון זינגר) כדי לעקוב אחר אשתו (אביבה מרקס) שהוא חושד כי היא בוגדת בו. שני הבלשים השלומיאלים והלא מקצועיים במיוחד נקלעים לתסבוכות, בין היתר עם שני שחקני תיאטרון פולניים (בגילומם של אורי זוהר ואלישבע מיכאלי), ומאפיונר בסגנון דון קורליאונה (בגילומו של דובי גל). בסצנת החתונה מככב בועז שרעבי בהופעת אורח.

== תהליכי הפקה ==
התסריט המקורי לסרט היה של לויד קאופמן, אך הוא נכתב מחדש על ידי עמי ארצי. קאופמן, שהיה מפיק צעיר זמן קצר אחרי שסיים את לימודיו, שוכנע להשקיע בסרטו החדש בטענה כי הסרט יהיה שלאגר בטוח בישראל ובקהילה היהודית בארצות הברית. הוא גייס את אנדרו לאק , שהיה אז מפיק ב-CBS, להשקעה בסרט וכמפיק-שותף.

קאופמן התחרט על השקעתו בסרט עוד כשהיה בשלבי הפקה וכשחתם על ויתור על זכויות ההפצה בישראל. בספרו Produce Your Own Damn Movie הוא מתאר את הפקת הסרט ככישלון הכלכלי והיצירתי החרוץ ביותר בחייו ומשתמש בו כדי להמליץ למפיקים מתחילים מה לא לעשות. הוא טען שהסרט "עשה יותר נזק ליהודים מאשר מיין קאמפף", ושההפקה, בנוסף לחוויות אחרות בישראל, גרמה לו לפתח שנאה-עצמית יהודית. כשהחברה שלו, Troma Entertainment, השיקה טכנולוגיה חדשה להורדת סרטים מאתר האינטרנט, היא הודיעה שכניסוי היא תשווק דרכו את הבלש האמיץ שוורץ, תחת שמו האנגלי "", "הסרט הגרוע ביותר שהפיק לויד קאופמן מעולם". 

לפי קאופמן, התוכנית המקורית הייתה לצלם את הסרט בשתי שפות – עברית ואנגלית – אך כשהוא הגיע לישראל התברר לו שבמקום לצלם באנגלית נעשה ניסיון לדבב את הסרט, ושגם הקטעים בהם השחקנים דיברו באנגלית נזקקו לדיבוב מאנגלית לאנגלית. הוא כתב שהובטח לו שהישראלים רואים כל מה שיוצא לקולנוע בעברית מספר פעמים, כך שההצלחה מובטחת, אך עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הקולנוע הישראלי סבל מחוסר הצלחה ו"הבלש האמיץ שוורץ" היה כישלון מהדהד בקופות בישראל. הסרט לא הופץ מחוץ לישראל במשך שנים רבות.

רק דב הניג, שערך את הסרט, המשיך לקריירה הוליוודית מצליחה, ואף היה מועמד לפרס אוסקר בשנת 1993 לסרט "הנמלט" בעריכת סאונד.

המוזיקה לפסקול הסרט נכתבה על ידי יגאל בשן שגם מבצע את השירים בסרט. העיבוד המוזיקלי של בני נגרי התאפיין בסגנון הפאנק האופייני לסרטי בלקספלויטיישן.

בשנת 2008 הופץ הסרט ב-DVD באיכות צפייה משופרת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://jfc.org.il/movie/17093-2/ "הבלש האמיץ שוורץ" - הסרט המלא לצפייה בתשלום] באתר [https://jfc.org.il/ ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים עצמאיים
קטגוריה:סרטי 1973
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1973