OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קופה אמריקה 1919

נבחרת ברזיל, זוכת הקופה אמריקה]]
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1919 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1919) נערך בברזיל והיה הטורניר השלישי של הקופה אמריקה. נבחרת ברזיל זכתה לראשונה בתואר לאחר שניצחה במשחק הגמר את מחזיקת הגביע אורוגוואי.

הטורניר כולו נערך באצטדיון דס לאראנז'ירס בריו דה ז'ניירו בן 20,000 המושבים. הטורניר נערך במאי 1919.

לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. המדינות המשתתפות היו ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה ואורוגוואי. ארבעתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה.

==המשחקים==

----

----

----

----

----

----
===משחק הגמר===
משחק הגמר היה למשחק הארוך ביותר בהיסטוריית הטורניר. לאחר שבסיום 90 הדקות התוצאה הייתה 0–0 שני הקפטנים והשופט הסכימו על הארכה שאורך חצאה הוא חצי שעה, בסך הכל 150 דקות במשחק הכולל. ארתור פרידנרייך כבש בדקה ה-122' את שער הניצחון.

==מלכי השערים==
ארתור פרידנרייך מלך השערים (יחד עם נקו)
נקו מלך השערים (יחד עם ארתור פרידנרייך
;4 שערים
* ארתור פרידנרייך
* נקו
;3 שערים
* אדווין קלארקה
* קרלוס איזגירה
* הקטור סקארונה
;2 שערים
* איסבלינו גראדין

==קישורים חיצוניים==

* [http://isr.worldfootball.net/spielplan/copa-america-1919-in-brazil-endrunde/0/ נתונים על קופה אמריקה 1919]
*[http://www.rsssf.com/tables/17safull.html קופה אמריקה 1919 בארכיון RSSSF]

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:1919 בספורט
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: תחרויות כדורגל
גאולה בן אליעזר

גאולה בן אליעזר (11 בספטמבר 1918 – 1998) הייתה מחנכת ישראלית ובתו הבכורה של דוד בן-גוריון, ראש ממשלת ישראל הראשון.

== ביוגרפיה ==
גאולה בן אליעזר בילדותה (במרכז) יחד עם משפחתה, 1929
נולדה לפולה ולדוד בן-גוריון בעת שהותם בעיר ניו יורק. עלתה לארץ עם אמה ב-15 בנובמבר 1919, רק אז ראה אותה לראשונה אביה, שהשתחרר מעט לאחר מכן מהצבא הבריטי.

בהיותה כבת 19, נישאה לעמנואל בן אליעזר, יליד 1915, בנו של הסופר והעיתונאי משה בן אליעזר. נולדו להם שלושה ילדים: הבנים יריב (נולד ב-1940) ומשה ("מושי", נולד ב-1948), לימים בעלי תואר דוקטור בתקשורת, והבת אורית (לימים אורית עציוני, נולדה בערך ב-1950), ציירת ועובדת משרד החינוך. המשפחה התגוררה בשכונת צהלה בתל אביב.

בן אליעזר למדה הוראה ועבדה כמורה וכמחנכת בבית הספר היסודי בית החינוך ליד גן מאיר ולאחר מכן בצהלה במשך עשרות שנים. עם תלמידיה נמנה מי שהפך לימים לנשיא המדינה, יצחק הרצוג.

בפתיחת שנת הלימודים ה'תשפ"ב, אמר הנשיא הרצוג בדבריו לתלמידים ולמחנכים: 

בשנת 1969 ניסתה בן אליעזר לפנות לחיים הציבוריים והתמודדה למועצת העיר תל אביב במקום השלישי ברשימת רפ"י, אך לא נבחרה. בשלב מאוחר יותר הייתה חברה בתנועת תל"ם של משה דיין.

בשנת 1991, בתוכנית שהנחה יהורם גאון וששודרה ביום העצמאות ה-43 בערוץ 2 הניסיוני, התארחה בן אליעזר לשיחה פתוחה על אביה ועל החיים בצלו. לדבריה, חייו של בן-גוריון היו קודש לבניין הארץ והמדינה, בעוד חיי המשפחה נדחקו הצידה. היא מספרת כי בעוד חבריה וחברותיה היו יוצאים לטיולים עם משפחותיהם בסופי השבוע, בן-גוריון האב לא הקדיש פנאי לבילויים מסוג זה, ואף לא לארוחות משפחתיות, שלטענתה לא נערכו מעולם בהרכב מלא. כמו כן היא מתארת כי בן-גוריון לא היה מעורב בחיי ילדיו ובלימודיהם.

בראיונות נוספים ציינה בן אליעזר: "אני לא זוכרת את קיומו הרצוף בבית, מה עשה או איך התנהג איתנו. העובדה שאני הבת של בן-גוריון לא עזרה לי מעולם, להפך, הקניטו אותי ודרשו ממני יותר ממה שדרשו מהאחרים".

לצד אלה, העריכה בדיעבד את פועלו של אביה ואף ראתה בו נביא, שחזה בין היתר את הסכמי השלום עם מדינות ערב ואת העלייה הגדולה מברית המועצות.

גאולה בן אליעזר נפטרה בשנת 1998. בעלה עמנואל, שהיה גמלאי של משרד הביטחון, האריך ימים ונפטר ביולי 2008.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילדי ראשי ממשלת ישראל
קטגוריה:משפחת בן-גוריון
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:מורות בישראל
קטגוריה:מורים בישראל
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:צהלה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1998
בוסנגואה

בוסנגואה היא בירת אוהם, אחת מ-14 המחוזות של הרפובליקה המרכז-אפריקאית. העיר מונה 36,478 תושבים (מפקד האוכלוסין של 2003). היא ממוקמת 303 ק"מ (189 מייל) מצפון לבירת המדינה, בנגי. נהר האוהאם עובר דרך בוסנגואה וממשיך דרך מספר מפלים ממזרח לעיר, לפני שהוא פונה צפונה כדי להצטרף לנהר צ'ארי בצ'אד.

המנדג'יה, הקבוצה האתנית השלישית במספר האוכלוסייה ברפובליקה המרכז אפריקאית, מרוכזת בבוסנגואה. יחד עם שבט ה-Baya, קבוצה קרובה, המנדג'יה חשובים מבחינה היסטורית להתנגדותם לפלישה של מעצמות מוסלמיות שונות מצפון. מ-1901 עד 1905 בוסנגואה והסביבה מרדו נגד הרשויות הקולוניאליות הצרפתיות. בוסנגואה הפכה למרכז פעילות מיסיונרית פרוטסטנטית במהלך שנות העשרים. בשנת 1959, העיר הייתה מקום מושבו של המחוז האפוסטולי של בוסנגואה. ביוני 1980 העיר הייתה זירת העימותים בין המשטרה לחקלאים סביב מדיניות המזון הממשלתית. בשנה שלאחר מכן, נקראו כוחות צרפתים לדכא את ההתפרעויות לאחר הבחירות.

בעיר נמצא נמל תעופה מקומי קטן שמשרת מטוסים קלים. המוצרים החקלאיים העיקריים הם כותנה וקפה.

== אקלים ==
בבוסנגואה יש אקלים סוואנה טרופי.

== סכסוך 2012–2014 ==
במרץ 2013, השתלטו המורדים של ברית סלקה על העיר, כחלק ממלחמת האזרחים ברפובליקה המרכז-אפריקאית. המורדים רצו להפיל את ממשלתו של נשיא הרפובליקה המרכז אפריקאית פרנסואה בוזיזה.

בינואר 2014, תוארה בוסנגואה כעיר רפאים: "ריקה באופן מוזר ... ללא אנשים, רק בתים חרוכים וחלונות ראווה, גוש אחר גוש של דירות נטולות גג מושחרות, בנק נטוש, תחנת דלק מופשטת ממסגרות המתכת של מבנה שלה. משאבות, ובית עירייה מרוקן". האוכלוסייה, שמנתה פעם 50,000, ברחה בעיקר מהעיר כדי להימלט מאלימות קהילתית בין מוסלמים לנוצרים בעקבות מלחמת האזרחים. האוכלוסייה חיה בשני מחנות נפרדים - אחד למוסלמים ואחד לנוצרים.<ref></ref>

באפריל 2014, הותקפו כוחות צ'אדים שליוו שיירה של 540 התושבים המוסלמים האחרונים בעיירה בוסנגואה שבצפון מערב לגורה, צ'אד, על ידי מיליציה מקומית כשעברו בבוגילה. שלושה בני אדם נפצעו.<ref></ref> ב־24 בפברואר 2021 כבשו כוחות הממשלה את בוסנגואה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: ערים
טוז'ר

טוז'ר (בהונגרית: Tuzsér) הוא כפר על גדות נהר הטיסה במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית טוז'ר קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 693 תושבים ובשנת 2020 רק 802 תושבים.

הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-13.

==יהודי טוז'ר==
יהודים התיישבו בטוז'ר במחצית הראשונה של המאה ה-18. רובם היו סוחרים ובעלי משקים קטנים. משנת 1885 הייתה הקהילה מסופחת לקהילת מאנדוק.

במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה, בראשית אפריל רוכזו יהודי טוז'ר בכמה בתים, ואחר כך הובלו לגטו קישווארדה. בסוף מאי שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ. כמה גברים מהכפר יהודים הצליחו להסתתר אצל ידידים נוצריים.

אחרי המלחמה לא חזרו יהודים לחיות בטוז'ר.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|37
|
|-
|1880
|82
|1,060
|-
|1910
|76
|
|-
|1920
|76
|
|-
|1930
|78
|
|-
|1941
|55
|2,019
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אלסי וייטאקר מרטינז

אלסי וייטאקר מרטינז (באנגלית:Elsie Whitaker Martinez ; 1 במרץ 1890 - 31 בינואר 1984) הייתה ידועה ביופייה בנעוריה ובגיל מבוגר. היא הייתה המוזה של סופרים ואמנים מפורסמים ומקורבת לרוב האנשים בקהילה הבוהמיינית של צפון קליפורניה. <ref>Mrs. Elsie Martinez Dies at 93, Obituary". Monterey Peninsula Herald. February 3, 1984. p. 4.</ref>

== ביוגרפיה ==
אלסי וייטאקר נולדה ב־1 במרץ 1890 במניטובה, קנדה, בתו של הסופר וכתב המלחמה הרמן וייטאקר. 

היא ומשפחתה עברו לפיידמונט, קליפורניה בשנת 1902.

וייטאקר פגשה את הצייר חבייר מרטינז במסעדה בסן פרנסיסקו. הוא מצא בה נושא מושלם, ושרטט אותה והתחיל את סדרת הציורים והרישומים אלסי שלו. לאחר רעידת האדמה של 1906 עבר מרטינז לפיידמונט. חודשים לאחר מכן, הוא הציע נישואים לוייטאקר בת ה-18, שכבר הבטיחה להינשא לפחות לארבעה גברים נוספים, שהיו חברים של אביה. כשבחרה במרטינז אמרה, "החלטתי לבחור את מי שייתן לי את החיים המעניינים ביותר." מרטינז, בן 37, היה צעיר רק בשנתיים מאביה של אלסי. בני הזוג נישאו באוקטובר 1907.<ref>Piedmont Community Calendar 1997. Historical information about Piedmont written by Ann Swift. Printed 1996 by the City of Piedmont.</ref>

לחבייר מרטינז ואלסי וייטאקר מרטינז נולדה בת ב -13 באוגוסט 1913, מיקאלה מרטינז (1913–1989) היא הפכה לאמנית ידועה. בשנת 1944 נישאה לאמן ראלף דוקאס ושינתה את שמה למיקלה מרטינז דוקאס. <ref></ref>

בשנים 1962 ו-1963, אלסי התראיינה בהרחבה לתיעוד בע"פ כחלק מסדרה על ההיסטוריה האמנותית והתרבותית של מפרץ סן פרנסיסקו. הראיון נערך לבקשתו של ג'יימס די הארט, פרופסור לאנגלית, ששימש כיועץ. <ref></ref>

היא עברה לסן פרנסיסקו בשנת 1981, לאחר שהתגוררה שנים רבות בכרמל. 

היא מתה ב -31 בינואר 1984 בסן פרנסיסקו לאחר מחלה קצרה.

היא הייתה בת 93. היא קבורה בבית הקברות סן קרלוס במונטריי, קליפורניה. 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:מוזות
קטגוריה:ילידות 1890
קטגוריה:נפטרות ב-1984
אוקרושקה

אוקרושקה (ברוסית: окро́шка) הוא מרק רוסי על בסיס יוגורט, עם ביצים וירקות. אוקרושקה הקלאסי עשוי בדרך כלל מירקות טריים, תפוחי אדמה מבושלים, ביצים קשות, בשר, ויש המוסיפים קוואס<ref></ref>. כמו כן, נהוג להוסיף למרק שמנת חמוצה. יש המחליפי את הקוואס במים מינרליים<ref></ref>. האוקרושקה תמיד מוגש קר<ref></ref>, ולעיתים אף מוסיפים לו קוביות קרח על מנת לשמור על הטמפרטורה הקרה שלו במזג אוויר חם<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח הרוסי: מרקים
יחסי איראן–קוסובו

יחסי איראן–קוסובו הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן לבין רפובליקת קוסובו. כיום בין שתי המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים ואיראן אינה מכירה בקוסובו כמדינה עצמאית ורואה בה כחלק משטחה של סרביה.

== היסטוריה ==
ב-13 במרץ 2008 הודיע נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד, כי איראן, לאחר שבחנה את הנושאים והתנאים של האזור, החליטה שלא להכיר בעצמאותה של קוסובו. 

בתחילת מרץ 2008 אמר גולאמרסה אנסארי, שגריר איראן ברוסיה, כי "לשאלה זו יש היבטים חשובים מאוד. בכנות, האו"ם חילק את אחד מחבריו לשני חלקים, אם כי סעיף 1244 מאשר את שלמותה הטריטוריאלית של סרביה. זהו אירוע מוזר מאוד. אנו חושבים שמדינות מסוימות מנסות להחליש ארגונים בינלאומיים. כיום איראן בוחנת את שאלת עתידה של קוסובו. איראן... מביעה את דאגתה מהיחלשות הארגונים הבינלאומיים". 

בספטמבר 2011 ביקר סגן שר החוץ של איראן, מוחמד אקונדזאדה, בסרביה במהלך פגישת מועצת ה-NAM השנתית שהתקיימה בבלגרד באותה שנה,<ref>[http://www.rts.rs/page/stories/sr/story/9/Politika/950474/Nesvrstani+ponovo+u+Beogradu.html RTS – Nesvrstani ponovo u Beogradu (Serbian)]</ref> והצהיר כי איראן אינה מכירה בקוסובו כמדינה ריבונית.<ref>[https://archive.today/20120803185630/http://www.kurir-info.rs/vesti/iran-ne-priznaje-kosovo-122122.php Iran ne priznaje Kosovo], Kurir, 7 September 2011.</ref>

באפריל 2012, במהלך ביקור בבלגרד, אמר סגן שר החוץ האיראני, ראמין מהמנפרסט, כי איראן תדבק בהחלטתה לא להכיר בעצמאותה של קוסובו.<ref>[http://www.voiceofserbia.org/content/tehran-will-not-recognize-kosovo Tehran will not recognize Kosovo], International Radio Serbia, 11 April 2012</ref>

== ראו גם ==
* יחסי החוץ של איראן
* יחסי איראן–סרביה

== הערות שוליים ==
יחסי מונגוליה–פקיסטן

יחסי מונגוליה–פקיסטן הם יחסי החוץ בין מונגוליה לפקיסטן.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 ביולי 1962. ב-5 בנובמבר 2018 התקיימה באסלאמאבאד בין שרי החוץ של שתי המדינות במהלכה הם הסכימו לקיים שותפות בתחומים, כגון פוליטיקה, כלכלה, מסחר, תרבות, חינוך, תיירות וחקלאות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* פקיסטן מיוצגת במונגוליה באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין.
* מונגוליה אינה מיוצגת בפקיסטן לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
אדוארד סימונס

אדוארד סימונס (באנגלית: Edward Simmons; 1852–1931) היה צייר אימפרסיוניסטי אמריקאי, ידוע בזכות ציורי קיר בבניינים ציבוריים גדולים.

== ביוגרפיה ==
אביו היה כומר אוניטרי. הוא סיים את לימודיו בהרווארד קולג' בשנת 1874, ונסע ללמוד בפריז. הוא היה תלמידם של ז'ול ג'וזף לפבר וגוסטב בולאנז'ה, שם קיבל מדליית זהב.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Simmons, Edward Emerson". Encyclopædia Britannica. 25 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 123.</ref>

בשנת 1894 קיבל סימונס את העבודה הראשונה של האגודה האמנותית העירונית - סדרת ציורי קיר - "צדק", "גורלות" ו"זכויות האדם" - בתוך אולמות בית המשפט העליון של מדינת ניו יורק במנהטן.

מאוחר יותר עיצב סימונס את מלון וולדורף אסטוריה בניו יורק, ספריית הקונגרס בוושינגטון, ואת סדרת ציורי הקיר "ציוויליזציה של הצפון מערבי" ברוטונדה של קפיטול מדינת מינסוטה שבסיינט פול. 

בשנת 1914, הוא נסע עם צ'יילד האסאם כדי לצפות בציורי המדבר של אריזונה של האמן הקליפורני חבייר מרטינז בסטודיו שלו בפיידמונט, קליפורניה.
אדוארד סימונס, בן הנגר, 1889
סימונס היה חבר בקבוצת "עשרת הציירים האמריקאים", שפרשו מאיגוד האמנים האמריקאי. הוא נחשב גם לתורם לסגנון המכונה הרנסאנס האמריקאי. תנועה אמנותית לאחר מלחמת האזרחים האמריקאית שהדגישה את יחסי הגומלין בין האדריכלות, הציור, הפיסול ועיצוב הפנים.

סימונס פרסם את האוטוביוגרפיה שלו בשנת 1922.

== ונדליזם של ציור ==
בשנת 1996 ציורו "בן הנגר" הממוקם בכנסייה האוניטרית הראשונה, ניו בדפורד, מסצ'וסטס, נלקח מהקיר ונחתך ממסגרתו. הקטע המתאר את ישו נחתך והוסר, והציור ההרוס נשאר מונח על הרצפה. החלק האבוד נמצא בשנת 2006 מגולגל מאחורי מקרר כשהוא הוצא ממטבח הקהילה. הציור שוחזר והבעלות הועברה לבית ומוזיאון הגן של רוטש-ג'ונס-דאף.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Awaiting his return, 1884 Edward Simmons.jpg

File:Edward Simmons, Deux enfants a la lecture.jpeg

File:Edward Simmons, The Reflection, oil on canvas.jpg

File:Schoolboy by Edward Simmons.jpg

File:Edward E. Simmons - Thomas Hill (1818-1891) - H30 - Harvard Art Museums.jpg

File:'Low Tide, St. Ives Harbor' by Edward Emerson Simmons, 1887.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1852
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1931
אייכקירכן

אייכקירכן (בבווארית: Aichkirchen) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.

==אוכלוסייה==
{| class="wikitable"
! שנה
! אוכלוסייה
|-
|1991
|480
|-
|2001
|497	
|-
|2008
|519
|-
|}
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
באכמנינג

באכמנינג (בבווארית: Bachmanning) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.

== גאוגרפיה ==
באכמנינג שוכנת בגובה של 435 מ' מעל פני הים. 14% משטחה של העיירה הם אזורים מיוערים, ויותר מ-75% מהשטח משמש לחקלאות.<ref></ref>

==אוכלוסייה==
{| class="wikitable"
! שנה
! אוכלוסייה
|-
|1991
|571
|-
|2001
|638	
|-
|2022
|724
|}
==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
בוכקירכן

בוכקירכן (בבווארית: Buchkirchen) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.

==גאוגרפיה==
העיירה בוכקירכן שוכנת באזור המנהלי האוסרוקפירטל. כ-11% מאדמות העיירה מיוערות, ו-77% הן אדמות חקלאיות.

==היסטוריה==
בשנת 1179, בוכקירכן הוזכרה במסמך של האפיפיור אלכסנדר השלישי. בשנים אלו בוכקירכן נקראה "פויכקירכן" (Puechkirchen).

==אוכלוסייה==
{| class="wikitable"
! שנה
! אוכלוסייה
|-
|1991
|3,187	
|-
|2001
|3,648	
|-
|}
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
אברשטלצל

אברשטלצל (בבווארית: Eberstalzell) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.

==גאוגרפיה==
העיירה אברשטלצל שוכנת באזור המנהלי האוסרוקפירטל. כ-8% מאדמות העיירה מיוערות, ו-83% הן אדמות חקלאיות.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
אדט שבלמבך

אדט שבלמבך (בבווארית: Edt bei Lambach) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.

העיירה נמצאת בקרבתו של מחנה הריכוז גונסקירכן.
==אוכלוסייה==
{| class="wikitable"
! שנה
! אוכלוסייה
|-
|1991
|1,798	
|-
|2001
|2,082	
|-
|2016
|2,138
|-
|2018
|2,197
|-
|2021
|2,200
|-
|2022
|2,342
|}

== גאוגרפיה ==
העיירה נמצאת 330 מטרים מעל פני הים. עד שנת 2012 העיירה הייתה שייכת למחוז למבך, והחל משנת 2013 שייכת העיירה למחוז ולס.

שטחה הכולל הוא 21.3 קמ"ר. 27.7% מהשטח מיוער ו-62.4% מהשטח משמש לחקלאות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
מניפסט האינטלקטואלים הפשיסטים

מניפסט האינטלקטואלים הפשיסטים (באיטלקית: Manifesto degli Intellettuali del Fascismo) נוצר על ידי הפילוסוף האיטלקי ג'ובאני ג'נטילה. במכתב מציין ג'נטילה את היסודות הפוליטיים והאידואולגיים של הפשיזם האיטלקי<ref>Jeffrey T. Schnapp (1996). [https://www.jstor.org/stable/261164 Fascinating Fascism]. Journal of Contemporary History, Vol. 31, No. 2, Special Issue: The Aesthetics of Fascism (Apr., 1996), pp. 235–244, accessed 4 February 2009.</ref>. במכתב מצדיק ג'נטילה את האלימות הפוליטית של אנשי החולצות השחורות בכך שהם מביאים למהפכה שתביא למימוש הפשיזם האיטלקי ומסייעת לשלטונו של ראש הממשלה, בניטו מוסוליני ששלט באיטליה מ-1922 ועד 1943<ref>Giovanni Gentile (1928). "Philosophic Basis of Fascism", Foreign Affairs, vol. 6 (January/February) 1928, pp 290-304.</ref><ref>Giovanni Gentile (1929). Origini e dottrina del fascismo. Rome, 1929, 69 pp., revised 1934, 105 pp.</ref>.

== המכתב ==
[[ג'ובאני ג'נטילה, מיוזמי המכתב ואחד מהאינטלקטואלים שחתמו עליו]]
מניפסט האינטלקטואלים הפשיסטים הוא למעשה תמצית של ועידת התרבות הפשיסטית שנערך במרץ 1925 בבולוניה. מטרת הועידה ומהכתב היה לתמוך בממשלתו של ראש ממשלת איטליה, בניטו מוסוליני. מספר אינטלקטואלים.

איטלקיים ואנשי ציבור איטלקים בולטים עשו בוועידה ובעת כתיבת המכתב את המאמץ הפורמלי הראשון להגדרת השאיפות התרבותיות של הפשיזם האיטלקי.

המניפסט עצמו, פורסם לראשונה בעיתון "איל פופולו ד'איטליה" ולאחר מכן על ידי שאר העיתונים האיטלקים ב-21 באפריל 1925, וזאת כחלק מהחגיגות הלאומיות לייסוד הרפובליקה הרומית (רומא נוסדה ב-21 באפריל 753 לפנה"ס לערך)<ref>Emiliana P. Noether (1971). [https://www.jstor.org/stable/1881234 Italian Intellectuals under Fascism]. The Journal of Modern History, Vol. 43, No. 4 (Dec., 1971), pp. 630-648, accessed 4 February 2009.</ref>.
=== האינטלקטואלים שחתמו עליו ===
אינטלקטואלים איטלקיים רבים בעלי השפעה תרבותית חתמו על המניפסט, בין החותמים:
* ג'ובאני ג'נטילה
* ארדנגו סופיצ'י
* אילדבראנדו פיצטי
* מרגריטה צרפתי
* קורציו מלפרטה
* לואיג'י פיראנדלו
*אלפרדו פנציני 
*לואיג'י ברזיני האב 
*סלבטורה פינצ'רל 
*לואיג'י פדרזוני 

== תרגומים ==
* ג׳ובאני ג׳נטילה, "מניפסט האינטלקטואלים הפשיסטים אל האינטלקטואלים בני כל האומות", מאיטלקית: יונתן פיין, דחק - כתב עת לספרות טובה, עמ׳ 720–726

== ראו גם ==

* מניפסט האינטלקטואלים האנטי-פשיסטים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המפלגה הפשיסטית הלאומית
טטריב

טטריב (באוקראינית: Тетерiв) הוא נהר באוקראינה, אחד מיובליו העיקריים של הדנייפר.

אורכו של הנהר הוא 385 קילומטרים, ואגן הניקוז שלו הוא כ-15,300 קמ"ר. רוחבו נע בין 40 ל-90 מטרים, בטרם הוא נשפך לנהר הדנייפר.<ref name="Izsak"></ref><ref name="névj"></ref><ref name="BSZE"></ref><ref name="enc"></ref>

הנהר בדרך כלל קופא בין דצמבר למרץ, וזרימתו מתחדשת בעוצמה בעת הפשרת השלגים.

הערים המרכזיות ששוכנות לגדותיו הן ז'יטומיר, רדומישל וקורוסטישיב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקראינה: נהרות ונחלים
קטגוריה:יובלי הדנייפר
סיים (נהר)

סיים (באוקראינית וברוסית: Сейм) הוא נהר הזורם באוקראינה וברוסיה. הוא יובלו העיקרי של הדסנה.

אורכו של הנהר הוא 748 קילומטרים, ואגן הניקוז שלו הוא כ-27,500 קמ"ר.<ref name="Izsak"></ref><ref name="névj"></ref><ref name="BSZE"></ref><ref></ref> בדרך כלל רוחבו נע בין 80 ל-100 מטרים, אך בשיאו רוחבו נע בין 9 ל-12 קילומטרים. עומקו הממוצע הוא 4–5 מטרים.

הנהר קופא בסוף נובמבר ומפשיר בסוף מרץ.

הערים המרכזיות ששוכנות לגדותיו הן קורסק, קורצ'אטוב, באטורין ורילסק.

הנהר שופע בדגים, כגון לש, שפמנון אירופי, זאב נהרות צפוני, קרפיון מצוי, פרקה ועוד. על גדות הנהר מקננות להקות של כוכית הגדות, חסידות ואנפות. כמו כן, על גדות הנהר ובתוכו שוכנים ריכוזים גדולים של בונים אירופים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקראינה: נהרות ונחלים
קטגוריה:רוסיה: נהרות
שום (יישוב)

שום (בהונגרית: Som) הוא כפר במחוז שומוג', בנפת שיופוק.

== מיקום ==
הכפר שום הוא השער המזרחי של מחוז שומוג', הבא מכיוון מחוז טולנה, נכנס למחוז שומוג' ב"משק שום-שימון". הכפר ממוקם בחלק הצפון מזרחי של מחוז שומוג', 8 ק"מ משיופוק (שנמצאת על שפת אגם בלטון), לאורך הכביש הראשי 65. בשל מיקומו הגאוגרפי, העיר שיופוק היא יישוב הרקע, כמעט הכל קשור לעיר זו. תחנות רכבת: שום - נאג'ברן ודראנפוסטה הן תחנות רכבת על קו הרכבת קאפושוואר - שיופוק. הכפר מחולק על ידי הנחל קיש-קופאני, שמימיו זורמים לדנובה דרך השיו.

אוכלוסיית הכפר מונה כ-700 איש, וצומח לאט לאט בשל קרבת אגם בלטון. השלטון המקומי יצר יחסים טובים עם היישובים השכנים במחוזות שומוג' וטולנה. הכשרת גנים ובתי ספר מתקיימת בעיקר במוסדות המשותפים הפועלים בכפר השכן שאגוואר.

== היסטוריה ==
ברשומות הכתובות הכפר היה שייך לראשונה כרכושה העתיק של משפחת טיבולד, שהושג על ידי טיבולד וקוזמה ממשפחה זו בשנת 1229. לרגל ההסכם הירושות משנת 1294 בניהם של קוזמה, זרייה ודמטר, זכו יחד באדמות ובתחנת המעבורת שנהרסה בינתיים. בעשור שלפני הכיבוש הטורקי בעל הבית כבר היה מישהו אחר ממשפחה אחרת. על פי רישום מס האוצר הטורקי, היישוב הפך לזירת פשיטות טורקיות וקרבות גבול סדירים. הצייר בלה איוואני-גרינוולד נולד בכפר והייתה בו אוכלוסייה יהודית מצומצמת. במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה חלק ניכר מאוכלוסיית הגברים בגיל המתאים גויס לצבא והיהודים גורשו למחנות ריכוז.

== אתרים בעלי חשובות ==
* בפאתי הכפר, על גבעה, נמצא עץ הפרסה, הקרוי על שם פורעי שומוג' המפורסמים. בתחילת 2020, העץ המקורי עדיין עמד, אך הוא כבר היה במצב של ריקבון. בעבר ניטע לידו עץ חדש כממשיכו.
* מאז 2005, פסטיבל העוגיות של שום מתקיים מדי סוף יוני.
* אנדרטת בארוק היא הכנסייה רומית-קתולית שנחנכה בשנת 1757 (מגדל עץ). יצירת המזבח שלו נעשתה על ידי תלמידו של דורפמייסטר.

== ילידי המקום ==
* בלה איוואניי-גרינוולד (בהונגרית: Iványi-Grünwald Béla; שוֹם, 6 במאי 1867 – בודפשט, 24 בספטמבר 1940) היה צייר יהודי-הונגרי ידוע.

== גלריית תמונות ==
<gallery class="center">
קובץ:Som, katolikus templom.JPG|כנסייה קתולית
קובץ:Som, református templom.JPG|כנסייה קלוויניסטית
קובץ:Som-Nagyberény.jpg|תחנת הרכבת שום נאג'ברני
קובץ:Som, Patkó-fa.jpg|עץ הפרסה שום
קובץ:Emléktáblák Somban.jpg|לוחות זיכרון של בלה איוואני-גרינוולד
קובץ:Kopjafa 3.jpg|II. מצבה של גיבורי מלחמת העולם השנייה בבית הקברות
קובץ:Somi Süti Fesztivál.jpg|פסטיבל עוגיות שום
קובץ:Som közösségi ház.jpg|בית קהילה שום
קובץ:Festotabor kep SzA.JPG|אחד מציורי מחנה היצירה הבינלאומי של בלה איוואני גרינוולד
</gallery>

== ראו גם ==
* [https://web.archive.org/web/20060302175345/http://falvak.hu/som אתר האינטרנט של המועצה המקומית שום]
* [https://www.lenkeytibor.hu האתר של טיבור לנקאי]

== קישורים חיצוניים ==

* 
קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:מחוז שומוג'
ישראל מייזנר

ישראל מייזנר הוא מומחה לאולטרה סאונד, אולטרסאונד גינקולוגי וגינקולוגיה. בוגר בית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. החל לעסוק ברפואה בשנת 1978. בשנת 1980 החל לעסוק במיילדות ואולטרה סאונד. פרופ' מייזנר ייסד וניהל במשך 23 שנים את יחידת האולטרה סאונד למיילדות וגינקולוגיה בבית החולים בילינסון. ייסד וניהל את יחידת האולטרה סאונד למיילדות וגינקולוגיה במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בנגב. מייזנר הוא ממייסדי החברה הישראלית לאולטרה סאונד במיילדות וגינקולוגיה, ובמשך 10 שנים חבר הוועד של ארגון האולטרה סאונד העולמי. מייזנר התמחה בתחום האולטרה סאונד, ובביצוע פעולות פולשניות תחת בקרת אולטרה סאונד, כגון בדיקות סיסי שליה ומי שפיר, דיקור ציסטות, עירוי דם לעובר ועוד.
מייזנר חבר המערכת בעיתון "הרפואה" - עיתון ההסתדרות הרפואית בישראל. הוא גם מנהל פורום האולטרסאונד באתר beok.

==לימודים ואקדמיה==
בשנת 1978 סיים מייזנר לימודי רפואה בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב. ביצע התמחות במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה בנגב. התמחה באולטרה סאונד במשך שנתיים בלונדון - King's College Hospital. בשנת 1980 החל לעסוק במיילדות ואולטרה סאונד.

בשנת 1982 החל לעסוק בדיקור מי שפיר, פרופסור מייזנר כלול ברשימת הרופאים הנבחרים בתחום מי שפיר וסקירת מערכות לשנת 2021.

בשנת 2008, סיים לימודי משפטים ב (תואר LLB), ומרצה בתחום רפואה ומשפט.

===מינויים אקדמיים===
* פרופסור חבר קליני - אוניברסיטת תל אביב.
* פרופסור חבר - אוניברסיטת בן-גוריון.
* בין השנים 1990–1995 שימש פרופסור אורח בישיבה יוניברסיטי בניו יורק.

=== חברויות באיגודים וארגונים מקצועיים ===
* מנהל היחידה לאולטרה סאונד במיילדות וגינקולוגיה בבית חולים רבין.
* איגודים וארגונים נוספים:
<div class="mw-content-ltr">
* The Israeli Society of Perinatology.
* The Israeli Society of Ultrasound in Obstetrics and Gynecology.
* The Israeli Society of Infertility.
* AIUM- American Institute of Ultrasound in Medicine.
* ISUOG- International Society of Ultrasound in Obstetrics and Gynecology.
</div>

===פרסים והוקרה===
* על שמו של פרופסור מייזנר, יחד עם עוד שני רופאים, נקראת תסמונת גנטית מיוחדת – Carmi-Katz-Meizner syndrome<ref></ref>.
* פרופסור מייזנר נבחר לרשימת הרופאים הגניקולוגים בשנים 2015, 2016, 2017, 2018 ו-2020 בקטגוריית אולטרה סאונד מיילדותי על פי מגזין פורבס –Forbes.

==ספרים ==
פרופסור ישראל מייזנר כתב 2 ספרים ולמעלה מ־200 מאמרים מדעיים בספרות המקצועית העולמית בתחום.
<div class="mw-content-ltr">
* In Utero Diagnosis of Skeletal Disorders An Atlas of Prenatal Sonographic and Postnatal Radiologic Correlation Jun 16, 1993
* Fetal Well-Being: Physiological Basis and Methods of Clinical Assessment
</div>

==ראו גם==
* אולטרה סאונד
* מי שפיר
* בדיקת אולטרה סאונד להיריון

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://scholar.google.co.il/scholar?hl=iw&as_sdt=0%2C5&q=Israel+Meizner&btnG= רשימת הספרים והמאמרים שכתב פרופסור ישראל מייזנר ב- scholar.google ]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
פישלהאם

פישלהאם (בבווארית: Fischlham) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.
==גאוגרפיה==
העיירה פישלהאם שוכנת באזור המנהלי האוסרוקפירטל. כ-19% מאדמות העיירה מיוערות, ו-69% הן אדמות חקלאיות.
== אישיות ==
העיירה ידועה במיוחד בשל בית הספר היסודי, בו למד את שנותיו הראשונות, הפיהרר העתידי, אדולף היטלר. היטלר למד בבית הספר היסודי במשך שנתיים, משנת 1895 עד לשנת 1897.

לצד אחיה היטלר, למדה אחותו פאולה היטלר גם כן בבית הספר היסודי. משנת 1903 ועד לשנת 1909.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
שקרניות קטנות: החטא הקדמון

שקרניות קטנות: החטא הקדמון (באנגלית: Pretty Little Liars: Original Sin) היא סדרת דרמת נעורים אמריקאית, שנוצרה על ידי רוברטו אגירה-סאקאסה ולינדזי קאלהון ברינג עבור שירות "HBO Max" ומהווה אתחול מחודש לסדרה "שקרניות קטנות".

הסדרה עלתה לשידור ב-28 ביולי 2022.

==צוות השחקנים והדמויות==
===דמויות ראשיות===
* צ'נדלר קיני – טאבי האוורת, מושבעת של סרטי אימה, ששואפת לביים סרטים.
* מאיה רפיקו – נועה אוליבר, אצנית שאפתנית, שזה עתה השתחררה ממוסד לעבריינים צעירים.
* ביילי מדיסון – אימוג'ן אדמס, נערה בעלת-תושייה שנכנסה להיריון.
* זאריה – פרן ברייאנט, בלרינה נחושה העוסקת בלחימה נגד הגזענות בתעשייה.
* מאליה פילס – מיני "מאוס" הונדורה, נערה בעלת אובססיביה לאינטרנט, הסובלת מרקע של טראומה נפשית.
* אלכס איונו – שון, בן זוגה של נועה וספורטאי מקובל ואהוד בתיכון מילווד.
* מלורי בכטל – קארן ביזלי, מלכת הכיתה של תיכון מילווד, שלה סכסוך ממושך עם אימוג'ן.
* אריק ג'ונסון – שריף ביזלי, השריף המקומי והפטריארך של משפחת ביזלי.

===דמויות משניות===
* קרסון רולנד – צ'יפ
* ג'ורדן גונזלס – אש
* בן קוק – הנרי
* אליאס קאקאבס – גרג
* בנטון גרין – זיק
* ליאה סלונגה – אלודי
* שרון ליאל – סידני
* קרלי פופ – דייווי
* אלנה גוד – מרג'ורי
* זאקיה יאנג – קורי
* קריסטלה קרטר – האחות סימונס
* דרק קלנה – וס
* קייט ג'נינגס גרנט – מאדאם ז'ירי
* רוברט סטנטון – מרשל קלנטון
* ג'ניפר פרין – מרתה ביזלי
* ליילה קרופורד – סנדי
* בריאן אלטמוס – טיילר
* אנתוני אורדונז – מר גרדנר
* ג'פרי בין – מר סמית'י

==הפקה==
===פיתוח===
ב-2 בספטמבר 2020, נודע כי אתחול מחודש של הסדרה "שקרניות קטנות" נמצא בפיתוח באולפני האחים וורנר, ושעל הפקתה ויצירתה יהיה אמון יוצר "ריברדייל", רוברטו אגירה-סאקאסה, שיחליף בתפקיד את א. מרלן קינג. עוד נמסר כי האתחול המחודש יציג דמויות חדשות וקשתות עלילה חדשות. ב-23 בספטמבר 2020, נמסר כי שירות "HBO Max הזמינה רשמית את הסדרה, שתהיה בת 10 פרקים ותיקרא "שקרניות קטנות: החטא הקדמון", ושתופק ותפותח על ידי אגירה-סאקאסה ולינדזי קאלהון ברינג. אגירה-סאקאסה אף אמון על הפקת הסדרה בפועל לצדן של לזלי מורגנשטיין וג'ינה גירולמו.
===ליהוק===
ביולי 2021, נמסר על ליהוקן של צ'נדלר קיני, מאיה רפיקו וביילי מדיסון לצוות השחקנים הראשי. באוגוסט 2021, נמסר על ליהוקן של זאריה ומאליה פילס לצוות השחקנים הראשי.
===צילומים===
ב-8 ביולי 2021, נמסר כי צילומי הסדרה עתידים להתקיים באולפני "Upriver" שבסאוגרטס, ניו יורק, בשלהי קיץ 2021. צילומי הסדרה החלו ב-23 באוגוסט 2021 בהדסון, ניו יורק, והסתיימו ב-4 במאי 2022.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:HBO Max: תוכן מקורי
קטגוריה:סדרות דרמת אימה
רסולניק

רסולניק (ברוסית: рассольник) הוא מרק רוסי אשר המרכיבים העיקריים שלו הם מלפפונים חמוצים, גריסים, וכליות של חזיר או בקר, אם כי יש כאלו המכינים אותו ללא בשר. בעבר, רסולניק היה נקרא קליה, והוא היה מכיל גם דגים, אך מהמאה ה-19 הוא מוכר בשם רסולניק, ובדרך כלל אין מכינים אותו עוד עם דגים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח הרוסי: מרקים
קטגוריה:המטבח הסובייטי
מיכאל גולדברג (צייר)

מיכאל גולדברג (באנגלית: Michael Goldberg; 24 בדצמבר 1924 – 31 בדצמבר 2007<ref name="glueck2008"></ref>) היה צייר אקספרסיוניסטי מופשט ומורה אמריקאי, הידוע בעיקר בעקבות ציורי פעולה, הפשטות וציורים של טבע דומם.

== ביוגרפיה ==
מוותיקי מלחמת העולם השנייה, גולדברג היה אחד הניצולים האחרונים שנותרו מאסכולת ניו יורק;<ref>Marika Herskovic, [http://www.worldcatlibraries.org/oclc/50666793&tab=holdings New York School Abstract Expressionists Artists Choice by Artists,] (New York School Press, 2000.) pp.150-153</ref> לפעמים הוא כונה כחבר ב"דור השני" של האקספרסיוניזם המופשט, אף על פי שהחל להציג את ציורי הפעולה שלו תערוכות קבוצתיות בגלריות בניו יורק בתחילת שנות החמישים. גולדברג החל לקחת קורסים בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק בגיל 14. בשנות החמישים למד ציור אצל האנס הופמן, והוא דן בציור עם וילם דה קונינג, לי קרסנר, ג'קסון פולוק, פרנץ קליין, מארק רותקו ועוד כמה חברים מאסכולת ניו יורק<ref name="sandler1978pp1-29"></ref> לפעמים במועדון הרחוב השמיני,<ref>Marika Herskovic, [http://www.worldcatlibraries.org/oclc/50666793&tab=holdings New York School Abstract Expressionists Artists Choice by Artists,] (New York School Press, 2000.) p.11</ref> מקום מפגש קבוע של אמנים מודרניים העובדים ברחוב העשירי בניו יורק ובסביבתו<ref name="sandler1978pp1-29" /><ref>[http://www.uky.edu/ArtMuseum/collections_abstract.html University of Kentucky Art Museum, retrieved January 4, 2008]</ref> ולפעמים בטברנה של ארז.<ref>Sandler, Irving H. The New York School: The Painters and Sculptors of the Fifties, New York: Harper & Row, 1978. pp.2-29</ref> הוא החל להציג את ציוריו בניו יורק בתחילת שנות ה-50, וכמה מעמיתיו באקספרסיוניזם המופשט כללו אמנים כמו ג'ואן מיטשל, אלפרד לסלי, גרייס הרטיגן, הלן פרנקנטלר, נוקס מרטין, פרידל דזובאס, נורמן בלום וסם פרנסיס בין היתר.

מיכאל גולדברג התבלט בסוף שנות החמישים, תחילת שנות השישים, בדיוק בזמן שציורי שדות הצבע, ציור קצה והפופ ארט עלו על מרכז הבמה. עם שינוי אופנות בעולם האמנות, ההישגים הגדולים ביותר שלו כצייר לא הוכרו מספיק ורבים מבני דורו התעלמו מעבודתו במשך שנים רבות. הוא נודע בתחילת שנות החמישים בעקבות רומן שניהל עם המשוררת והמחזאית ויולט רני לאנג והוא נחגג במחזה שלה "יציאת אש", כפי שסופר בזיכרונותיה של אליסון לורי V.R. Lang, Poems & Plays, with a Memoir by Alison Lurie. עם זאת, בשנות השבעים והשמונים עבודתו החלה להשיג הכרה והערכה והוא נהנה מקריירה ארוכה, מוצלחת ומפורסמת כצייר מופשט. עבודותיו כמו אחרים בזרם האקספרסיוניסטי המופשט הביעו שילוב ציורי של המטאפיזיקה המערבית והפילוסופיה המזרחית. לאורך הקריירה הארוכה שלו וכלה בשנותיו הבוגרות, המשיך ללמד, לצייר ולהציג את עבודותיו. בשיעוריו בבית הספר לאמנות חזותית בניו יורק השתתפו היטב סטודנטים מסורים וגם כן מעריצים. הוא חי עם אשתו ובן זוגה הוותיק, הציירת לין אומלאוף, המלמדת גם בבית הספר לאמנות חזותית. הוא מת במנהטן מהתקף לב.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.michaelgoldbergestate.com העיזבון של מייקל גולדברג]
* [https://www.nytimes.com/2008/01/04/arts/04goldberg.html?ex=1357189200&en=bd7c144a3947241f&ei=5090&partner=rssuserland&emc=rss הספד של ניו יורק טיימס, 4 בינואר 2008]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הברונקס: אישים
קטגוריה:אמנים אקספרסיוניסטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
מארק ראולי

מארק ראולי (באנגלית: Mark Rowley; נולד ב-29 בינואר 1990) הוא שחקן סקוטי.

==ביוגרפיה==
=== ראשית חייו ===
מארק ראולי נולד בפייזלי שבסקוטלנד. הוא החל לשחק לאחר שהשתתף בשיעורים בחברת התיאטרון "PACE" בפייזלי. בשנת 2013 סיים ראולי את לימודיו בקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד שבגלאזגו.<ref name="river"></ref>

=== קריירה ===
בשנת 2013 כיכב ראולי בפרק של "לות'ר" לצד אידריס אלבה,<ref name="river" /> ייתכן וראולי היה השחקן הצעיר ביותר ששיחק את מקבת בגיל 25, בגרסת 2018 האחרונה שביים קיט מונקמן.<ref name="Mac"></ref> ראולי שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקצר 2018 "Lift Share", שהוקרן בבכורה בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע באדינבורו ביוני 2018.<ref name="lift"></ref>

משנת 2017 עד 2020 גילם ראולי את תפקיד הלוחם האירי "פינאן", בדרמה ההיסטורית המשודרת בשירות ההזרמה נטפליקס, "הממלכה האחרונה" לצד אלכסנדר דריימון.<ref name="Finan"></ref><ref name="RTcast"></ref> בשנת 2020 הופיע ראולי במיני-סדרה "The North Water", יחד עם עמיתתו מהסדרה "הממלכה האחרונה", אלייזה באטרוורת'.

ראולי לוהק לאחד מהתפקידים הראשיים בסרט שבעה מלכים צריכים למות שייצא בשנת 2023. סרט המבוסס על הספר "הסיפורים הסקסונים" מאת ברנרד קורנוול. זהו סרט המשך לסדרת הטלוויזיה "הממלכה האחרונה".

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 2018
| מקבת'
| מקבת
|
|-
| 2019
| Guns Akimbo
| דני
|
|-
|2023
|שבעה מלכים צריכים למות
|פינאן
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
| 2011
| Case Histories
| ג'וש פיירלי
| פרק אחד – חלק 1
|-
| 2012
|רופאים
| קני לאפלין
| פרק אחד
|-
| 2013
| לות'ר
| קאלום
| פרק מס' 3.3
|-
| 2013–2014
| ריבר סיטי
| ג'יימי מקאליסטר
| 3 פרקים
|-
| 2014
| דרקולה הצעיר
| מזחים
| 4 פרקים
|-
| 2016
| Home Fires
| סטיבן בנקס
| 2 פרקים
|-
| 2017–2022
| הממלכה האחרונה
| פינאן
| תפקיד ראשי (עונות 5-2); 36 פרקים
|-
| 2020
| הנסיכה הספרדייה
| אלכסנדר סטיוארט
| 5 פרקים
|-
| rowspan="2" | 2021
| The North Water
| ביין
| פרק: "Behold the Man"
|-
|דומינה
|וריקה
|פרק אחד
|-
|2022
|המכשף: מקור הדם
|אלוואטיר
|מיני-סדרה
|-
|2024
|יום אחד
|מר גודלמינג
|2 פרקים
|}

=== משחקי וידאו ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
|-
| 2015
| Assassin's Creed: Syndicate (משחק וידאו)
| אלכסנדר גרהם בל (קול)
|-
| 2017
| Star Wars Battlefront II
| קול
|-
| 2018
| Battlefield V (משחק וידאו)
| קול
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סקוטים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1990
יחסי פקיסטן–קרואטיה

יחסי פקיסטן–קרואטיה הם יחסי החוץ בין פקיסטן לקרואטיה.

== היסטוריה ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 ביולי 1994. ב-28 באוגוסט 2000 נחתמה אמנת סחר ושיתוף פעולה כלכלי בין המדינות, אשר נכנסה לתוקף בפברואר 2001. ב-1 ביולי 2007 נחתם מזכר הבנות בין משרדי החוץ בשתי המדינות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קרואטיה מיוצגת בפקיסטן באמצעות שגרירותה בטהראן, איראן.
* פקיסטן מיוצגת בקרואטיה באמצעות שגרירותה בסרייבו, בוסניה והרצגובינה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בזאגרב.

== הערות שוליים ==
שאיפת עשן

שאיפת עשן היא שאיפת כמות גדולה של אדים רעילים או תוצרי לוואי של בעירה דרך מערכת הנשימה וכתוצאה מכך פציעה חמורה או מוות. שאיפת עשן היא גורם התמותה העיקרי של קורבנות שרפה. שאיפה או חשיפה לתוצרי בעירה כגון גזים חמים עלולים לגרום לסיבוכים חמורים של הנשימה.<ref></ref>

כ-50-80% ממקרי המוות כתוצאה מפגיעת שאיפת עשן, לא באו כתוצאה ממגע ישיר עם הלהבות, אלא כתוצאה מכוויות במערכת הנשימה.<ref></ref> העשן החם פוגע או הורג על ידי שילוב של נזק תרמי, הרעלה וגירוי ריאתי ונפיחות, הנגרמים על ידי פחמן חד-חמצני, ציאניד ומוצרי בעירה אחרים.

== תסמינים ==
התסמינים של שאיפת עשן נעים בין שיעול, הקאה, בחילה, ישנוניות ובלבול. כוויות באף, בפה ובפנים, שערות נחיריים חדות, קשיי נשימה וכיח פחמני (רוק שרוף) הם סימנים נוספים לפגיעה משאיפת עשן.

טיפול רפואי מוקדם עשוי להיות נחוץ כדי להציל את חיי המטופל, כולל הנשמה מלאכותית מכנית, גם אם האדם בהכרה מלאה. בהמתנה להתערבות רפואית, יש להביא את המטופל לאוויר צח ולתת לו חמצן רפואי במידת האפשר.<ref></ref>

== סיבות ==
גז הפליטה מורכב בעיקר בחומר הבוער ובחום שבו הוא נשרף.<ref></ref> כל מרכיבי גז הפליטה יכולים להזיק מאוד לבריאות האדם. אולם בדרך כלל הוא מורכב משלוש קבוצות גדולות:

# גזים מגרים, כגון מימן כלורי או גופרית דו-חמצנית, בעלי השפעה קורוזיבית על ריריות, עיניים, מערכת הנשימה ועוד. כאן מבדילים בין תת--קבוצות גזים. גזים מגרים מיידית הם הידרופיל גזים מגרים מסוג חביון הם ליפופיליות.
# גזים רעילים הם בעיקר פחמן דו-חמצני (CO<sub>2</sub>), המונע שחרור של פחמן דו-חמצני מהגוף, כמו גם פחמן חד-חמצני (CO) וציאניד (מימן ציאנידי, HCN), המונעים ניצול או קישור לחמצן לגוף האדם.
#חלקיקי פיח ודיוקסינים עלולים לגרום לנזקים תרמיים, לשמש כלי הובלה לרכיבים מקשת הגזים המגרים ולשחרר אותם רק לאחר עיכוב, הגורם לגירוי ארוך טווח ולשינויים מכניים בגוף האדם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גורמים חיצוניים לתחלואה ומוות
קטגוריה:רפואת ריאות
קטגוריה:פציעות, הרעלות ותוצאות של גורמים חיצוניים
קטגוריה:שרפות
מילטון רזניק

מילטון רזניק (באנגלית: Milton Resnick; 7 בינואר 1917 – 12 במרץ 2004) היה אמן אמריקאי. חלק מהציורים הגדולים ביותר שוקלים יותר משלוש מאות קילוגרמים, כמעט כל המשקל בעקבות השימוש בצבע רב. <ref>Mary Ellen Abell, Phd. </ref> הייתה לו קריירה ארוכה ומגוונת, שנמשכה כששים וחמש שנים. הוא הפיק לפחות שמונה מאות בדים ושמונה אלפים עבודות על נייר ולוח. <ref>As of 2016, the Milton Resnick and Pat Passlof Foundation owns 8003 paintings on board and paper, and 402 on canvas, only forty of which are dated before 1980. </ref>

הוא גם כתב שירה על בסיס כמעט יומי במשך שלושים השנים האחרונות לחייו. הוא היה קורא נלהב, דובר מרתק ומספר סיפורים מחונן, המסוגל לשוחח עם קהל המכללות בפגישות שעשויות להימשך שלוש שעות.

עיזבונו מוחזק על ידי קרן מילטון רזניק ופט פסלוף. החל משנת 2017, מאה שנה להולדתו, פתחה הקרן את ביתו וסטודיו לשעבר, ברחוב אלדרידג 87 במנהטן כחלל תצוגה ציבורי להצגת עבודותיו, של אשתו פט פאסלוף וציירים אקספרסיוניסטים מופשטים אחרים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://resnickpasslof.org/the-artists/milton-resnick קרן מילטון רזניק ופט פאסלוף]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אוקראיני-יהודי
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:אמנים אקספרסיוניסטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
ג'יימס לסטוביק

ג'יימס לסטוביק (באנגלית: James Lastovic; נולד ב-15 באוקטובר 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

==ביוגרפיה==
לסטוביק נולד בסן דייגו שבקליפורניה. הוא למד בבית הספר למשחק רוסקין.

===קריירה===
הופעת הבכורה שלו הייתה בסרט הילדים העצמאי לשנת 2013, "Taking Pony". 

בשנת 2015 הופיע בפרק של מיני סדרת טלוויזיה, "Musical Concierge". באותה שנה החל לשחק בתפקיד הקבוע של ג'ואי ג'ונסון באופרת הסבון האמריקאית, "ימי חיינו". הוא הופיע בסדרה עד שנת 2017 והופיע ב-98 פרקים. 

בשנת 2018 לוהק לתפקיד כריסטיאן קין, בנו של הכומר המאוהב בפאטי (דבי ראיין) בסדרת הטלוויזיה "רעבים".

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
|+ טלוויזיה וקולנוע
|-
! שנה !! כותרת !! תפקיד !! הערות
|-
| 2013 || A Taking Pony?! || ווסלי || סרט קולנוע
|-
| 2015 ||Musical Concierge
| || מיני סדרה, פרק אחד
|-
| 2018–2019 || רעבים || כריסטיאן קין || סדרת טלוויזיה, תפקיד משני
|-
| 2015–2020 || ימי חיינו || ג'ואי ג'ונסון || 105 פרקים
|-
| 2021 ||This Game's Called Murder
| קיין || סרט קולנוע
|-
| טרם פורסם ||The Doghouse
| רוב פטרסון || סרט קצר, תסריטאי, מפיק
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
קופה אמריקה 1920

נבחרת אורוגוואי, זוכת הקופה אמריקה]]
טורניר אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל 1920 בכדורגל (בספרדית: Campeonato Sudamericano de Football 1920) נערך בצ'ילה והיה הטורניר הרביעי של הקופה אמריקה. נבחרת אורוגוואי זכתה בפעם השלישית בתואר לאחר שסיימה במקום הראשון בבית.

הטורניר כולו נערך באצטדיון ואלפארייסו ספורטינג קלוב בויניה דל מאר ומספר המושבים שהכיל אינו ידוע. הטורניר נערך בספטמבר 1920.

לא היו שלבי מוקדמות לטורניר. המדינות המשתתפות היו צ'ילה, ארגנטינה, אורוגוואי ומחזיקת הגביע ברזיל. ארבעתן מתחרות אחת נגד השנייה בבית אחד. שתי נקודות התקבלו בניצחון, נקודה אחת לתוצאת תיקו ואפס נקודות להפסד. אם והתקבל שוויון נקודות בין שתי הנבחרות המובילות בבית, משחק גמר יערך כדי לקבוע מי הזוכה.

ההפסד 6–0 של נבחרת ברזיל בטורניר זה לאורוגוואי היה הפסדה הגדול ביותר בהיסטוריה, עד מונדיאל 2014 בו ברזיל הפסידה 7–1 לגרמניה במשחק הידוע בשם "מינייראסו".

==המשחקים==

----

----

----

----

----

==מלכי השערים==
אנחל רומאנו, סיים כמלך השערים בטורניר
;3 שערים
* אנחל רומאנו
* חוסה פרס
;2 שערים
* ראול אצ'ביירה

==קישורים חיצוניים==

* [http://isr.worldfootball.net/spielplan/copa-america-1920-in-chile-endrunde/0/ נתונים על קופה אמריקה 1920]
*[http://www.rsssf.com/tables/17safull.html קופה אמריקה 1920 בארכיון RSSSF]

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:1920 בספורט
קטגוריה:תחרויות כדורגל בצ'ילה
קונאן (סדרת טלוויזיה, 1997)

קונאן (באנגלית: Conan the Adventurer) הייתה סדרת הרפתקאות טלוויזיה אמריקאית שבועית בשידור חי באורך שעה. היא הופקה על ידי מקס א' קלר ומיצ'לין קלר בשנים 1997 עד 1998, על בסיס דמותו של קונאן הברברי. תוכנית הטלוויזיה עלתה לראשונה ב-22 בספטמבר 1997. הסדרה התפשטה לכ-150 מדינות בעולם<ref></ref>.

את תפקידו של קונאן מילא ראלף מולר, פעמיים מר יוניברס, יליד גרמניה, וחברו של ארנולד שוורצנגר<ref></ref>.

התסריט לפיילוט נכתב על ידי סטיב הייז, ראש פיתוח הפרויקטים של הסדרה. העלילה חרגה ממהות הדמות של קונאן, כמו זו של קונאן שתוארה קודם לכן בסרטי שנות השמונים ובסדרות הקומיקס של מארוול קומיקס, מכיוון שהעיבוד הזה היה שליו יותר ומיועד לכל קבוצות הגיל.

==קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:USA Network
קטגוריה:קונאן הברברי
ג'רי קלצ'קה

ג'רלד דניאל קלצ'קה (באנגלית: Gerald Daniel Kleczka; 26 בנובמבר 1943 – 8 באוקטובר 2017) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת ויסקונסין, בו שוכנת העיר מילווקי. קלצ'קה היה חבר המפלגה הדמוקרטית.

== ביוגרפיה ==
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון דון בוסקו שבמילווקי, בשנת 1961 למד במשך שנתיים באוניברסיטת ויסקונסין–מילווקי. לאחר מכן שימש כרואה חשבון ושירת במשמר הלאומי המדינתי. קלצ'קה נבחר לאחר מכן אל בית המחוקקים של ויסקונסין, שם כיהן באספה המדינתית, הבית התחתון בין השנים 1969–1974. מאוחר יותר, היה חבר בסנאט של ויסקונסין שנים 1975–1984. קלצ'קה נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות לאחר מותו של חבר הקונגרס קלמנט ג'ון זַבְּלוֹקִי. בבחירות המקדימות ניצח קלצ'קה את התובע המחוזי של מחוז מילווקי א. מייקל מקאן.

במהלך כהונתו בקונגרס, היה קלצ'קה חבר בוועדת הדרכים והאמצעים של בית הנבחרים, האמונה על מיסוי, ובהמשך הוסיף לשבת בוועדת התקציב. הוא היה ידוע כאחד החברים הליברליים יותר בקונגרס וסייע להבטיח מימון למיזמים רבים בתחומי החינוך, העוני ושיפורי הדיור הציבורי. בשנת 1999 העניק את חסותו, ביחד עם הסנאטור הרפובליקני ויליאם רות', לחקיקה שהוציאה מחוץ לחוק מכירה או ייצור של מוצרים עם פרוות כלבים או חתולים כפשע פדרלי; נשיא ארצות הברית ביל קלינטון חתם על הצעת החוק בשנת 2000.

במשך תקופת כהונתו הראשונה ייצג קלצ'קה מחוז שכלל את רוב דרום העיר מילווקי, כמו גם חלק ממחוז ווקישו (Waukesha) המזרחי. לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית שנערך ב-2000 בוטל מחוז הקונגרס החמישי, שהשתרע על מרכז העיר וצפון מילווקי ויוצג על ידי הדמוקרט טום בארט, ורוב שטחו של המחוז הבטל אוחד עם מחוז הקונגרס הרביעי. התצורה החדשה של מחוזו של קלצ'קה הייתה קומפקטית יותר הממוקמת אך ורק במחוז מילווקי, ובתוכה כל העיר עצמה; לפיכך היה מחוז בחירה זה לדמוקרטי ביותר בוויסקונסין. בעוד שמחוז הקונגרס הרביעי היה המחוז של בארט יותר מזה של קלצ'קה, בארט בחר להתמודד על תפקיד מושל ויסקונסין, ובכך העביר למעשה את השרביט לקלצ'קה.

קלצ'קה נעצר לפחות פעמיים בגין נהיגה בשכרות בזמן כהונתו. מעצר משנת 1995 על נהיגה בגילופין — תכולת האלכוהול בדם שלו הייתה כפולה מההגבלה החוקית בווירג'יניה — הובילה אותו להכיר באלכוהוליזם שלו ולפנות לטיפול. הוא הזכיר את הדת כחלק מהסיבה להחלמתו והמשיך להיפגש באופן קבוע עם אלכוהוליסטים אנונימיים.

קלצ'קה הודיע על פרישה בשנת 2004, ולא התמודד לתקופת כהונה נוספת. כהונתו נחתמה רשמית בינואר 2005 לאחר עשר תקופות כהונה בבית הנבחרים, והוחלף על ידי חברת הסנאט המדינתי גוון מור, גם היא דמוקרטית. ב-8 באוקטובר 2017 נפטר קלצ'קה מסיבות טבעיות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של ויסקונסין
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מוויסקונסין
קטגוריה:רואי חשבון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
ג'ולייט תומפסון (ציירת)

ג'ולייט תומפסון (באנגלית: Juliet Thompson; 1873–1956) הייתה ציירת אמריקאית, ותלמידה של מנהיג האמונה הבהאית עבד אל-בהאא. היא זכורה בזכות ספרה "יומנה של ג'ולייט תומפסון" וציירה גם דיוקן בגודל טבעי של עבד אל-בהאא.

== ראשית חייה ==
תומפסון נולדה בוושינגטון הבירה, או בסמוך לה, ב-23 בספטמבר 1873. הוריה, ג'יימס ו. תומפסון וסלסטה, שלחו אותה לבית הספר לאמנות קורקורן. אביה נפטר כשהייתה בת 12 והשאיר מעט כסף למשפחה, אך תומפסון כבר הצליחה למכור ציורים. תומפסון הייתה חברה פעילה בקהילת האמנים בוושינגטון הבירה<ref></ref> וציירת מרכזית במופע השנתי של מועדון קוסמוס משנת 1897.

== האמונה הבהאית ==
לאחר שנחשפה לאמונה הבהאית בוושינגטון הבירה סמוך לשנת 1898, נסעה לפריז בהזמנת אמה של לורה קליפורד ברני. מאוחר יותר בשנת 1901 בפריז היא פגשה את תומאס ברייקוול - הבריטי הראשון שעבר לדת הבהאית. כמו כן פגשה שם את צ'ארלס מייסון רמי, מראשי הדת הבהאית ומפיציה, שפגש לראשונה את תומפסון כשקיבלה שיעורים בנושא הדת הבהאית.

בין שיחות רבות שנשא עבד אל-בהא בארצות הברית הוא נשא אחת בביתה ב-15 בנובמבר 1912 בניו יורק. בפגישה זו הוא תיאר תכונות ייחודיות של הדת.

במהלך מלחמת העולם הראשונה היא נתנה הרצאות בנושא הבהאיים כנושאי השלום החשובים ביותר בעולם. בשנות הארבעים עשתה תומפסון מספר נסיעות למקסיקו כדי להפיץ את הדת.

== דיוקן עבד אל-בהאא ==
ג'ולייט תומפסון, דיוקן של עבד אל בהאא, 1912
במסעו הראשון של עבד אל-בהאא במערב בסתיו 1911 היא פגשה אותו בצרפת. במהלך הנסיעה השנייה הוא הגיע לניו יורק - שם היה במשך מספר ימים וישב מולה לציור דיוקן בגודל טבעי. על הדיוקן אמר עבד אל-בהאא "אני רוצה שתציירי אותי עבור אלוהים." המקור של הדיוקן בגודל טבעי אבד, אך ישנם צילומים שלו. רפרודוקציה של הציור הוצגה בקונגרס העולמי השני של הבהאיים, ואחת מהן ממוקמת במושב בית הצדק האוניברסלי בחיפה, ממש מחוץ לחדר הישיבות.

== עלייה לרגל ==
במהלך חייה עלתה ג'ולייט לרגל לאתרי הבהאיים בארץ ישראל - חיפה ועכו. הראשון היה ביולי, 1909 כשהחלה לכתוב את יומנה שיצא לאור בסופו של דבר. עבודתה מהווה מקור מרכזי בתיאור מסעותיו של עבד אל-בהאא למערב כשהיה באירופה בשנת 1911 וכן כמה ממסעותיו בארצות הברית בשנת 1912. העלייה לרגל השנייה של תומפסון הייתה בשנת 1926.

== יצירה ==
התערוכה הראשונה של תומפסון כציירת פורטרטים הייתה בגלריות של קנודלר. תומפסון עבדה כציירת דיוקנאות במשך שנים בוושינגטון ומאוחר יותר בניו יורק אם כי היו לה התנסויות באמנויות אחרות.

בסביבות 1898 עד 1900 למדה בצרפת והציגה את עבודתה שם. עם שובה לארצות הברית, עברה תומפסון לניו יורק בסביבות 1902. היא הייתה במועצת המנהלים של אגודת ציירי הפסטל שהוקמה בשנת 1910, שכללה גם את ג'רום מאיירס, ואברט שין, והנשיא היה ליאון דאבו.

היא גם תרמה את אמנותה לצדקה: טיפול רפואי חינם לנזקקים, זכות בחירה לנשים, פרויקט להוצאת ילדים מהרחובות, ותמיכה בנשים וילדים בזמן מלחמת העולם הראשונה.

== מוות ==
ג'ולייט תומפסון מתה ב-4 בדצמבר 1956 בביתה בניו רושל, ניו יורק. טקס הזיכרון נערך עבורה בבית הפולחן הבהאי בווילט.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:בהאים
קטגוריה:ילידות 1873
קטגוריה:נפטרות ב-1956
הולצהאוזן

הולצהאוזן (בבווארית: Holzhausen) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.

==אוכלוסייה==
{| class="wikitable"
! שנה
! אוכלוסייה
|-
|1991
|597
|-
|2001
|642	
|-
|}
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
יחסי נורווגיה–קניה

יחסי נורווגיה–קניה הם יחסי החוץ בין קניה לבין נורווגיה.

== היסטוריה ==
נכון לתחילת המאה ה-21 היחסים בין שתי המדינות הם מלאים ותקינים.<ref name="businessdailyafrica">[http://www.businessdailyafrica.com/Norway-resets-Kenya-ties-with-eyes-on-trade-investments-/-/539546/2905486/-/cah8v9/-/index.html. Norway resets Kenya ties with eyes on trade investments]. Retrieved on 22 December 2015.</ref>

היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו זמן קצר לאחר עצמאותה של קניה בשנת 1963.<ref name="norwayinkenya">[http://www.norway.or.ke/News_and_events/Kenya/#.VnmuCRqyOko. Bilateral Relations | Norway and Kenya]. Retrieved on 22 December 2015.</ref>

בשנת 1990 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין קניה לנורווגיה בשל הביקורת של נורווגיה על ממשלת קניה והנהגתה. הקשרים חודשו בשנת 1994 על ידי השגריר הנורווגי שמונה בשנת 1997.

שרת הסחר של נורווגיה, מוניקה מאלנד, הובילה משלחת של 54 חברות לקניה בספטמבר 2015.

שר החוץ בורגה ברנדה ביקר בניירובי בכנס השרים העשירי של ארגון הסחר העולמי שנערך במרכז הכנסים הבינלאומי קניאטה בדצמבר 2015.

== שיתוף פעולה לפיתוח ==
נורווגיה משתפת פעולה עם קניה במעבר מעזרה למסחר והשקעות.

תחומי מפתח לשיתוף פעולה קנייתי ונורווגי הם:
* זכויות אדם
* ממשל

== יחסים כלכליים ==
סך המסחר הוא כ-8.1 מיליארד שילינג קנייתי (72.4 מיליון אירו).

בשנת 2014 ייצאה קניה סחורות בשווי 5.8 מיליארד שילינג קנייתי (51.8 מיליון אירו) לנורווגיה. בנוסף, נורווגיה ייצאה סחורות בשווי 2.3 מיליארד שילינג קנייתי (20.5 מיליון אירו).

הייצוא העיקרי של קניה לנורווגיה כולל: צמחים, פרחים, קפה, תה ותבלינים.

60% מהיצוא של נורווגיה לקניה מורכב מדשן כימי.

קרן העושר של נורווגיה השקיעה בקניה החל משנת 2012, נכון לשנת 2015 סך ההשקעה שווה 8.2 מיליארד שילינג קנייתי (73.25 מיליון אירו). נורפונד, שהיא קרן השקעות לחברות קטנות ובינוניות במדינות מתעוררות, הקימה משרד בניירובי בשנת 2007. משרד המסחר הנורווגי, Innovation Norway, פתח גם משרד בניירובי בשנת 2014.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קניה מיוצגת בנורווגיה באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, שוודיה.
* נורווגיה מחזיקה בקניה שגרירות בניירובי.

== הערות שוליים ==
קרנגבלאך

קרנגבלאך (בבווארית: Krenglbach) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה.

==אוכלוסייה==
{| class="wikitable"
! שנה
! אוכלוסייה
|-
|1991
|2,384	
|-
|2001
|2,644		
|-
|2007
|3,073		
|-
|}
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים