OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
We Are One

"We Are One" (בעברית: "אנחנו אחד") הוא סינגל שהוקלט על יד להקת האינדי פופ האירית ויילד יות'. את השיר הוציאה לאור ב-27 בינואר 2023 חברת התקליטים אימפרקפטלי פרפקט רקורדס.<ref></ref> הוא ייצג את אירלנד באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב, לאחר שזכה ב-Eurosong 2023, הקדם האירי לאירוויזיון.<ref></ref><ref></ref>

== על השיר ==
בריאיון לאתר מעריצי תחרות הזמר של האירוויזיון, ESCBubble, אמר סולן הלהקה, קונור אודונוהו, שההשראה לכתיבת השיר נעוצה במשימתו הבין-לאומית של האירוויזיון, להביא אחדות לאירופה. הוא הסביר ש-"We Are One" מביא מסרי שלום ואחדות לאנשים.<ref></ref>

== לפני האירוויזיון ==
Eurosong 2023 הוא אירוע שהופק על ידי רשות השידור האירית RTÉ במטרה לבחור את הנציג ואת השיר האירי לאירוויזיון 2023. היא שודרה במהלך מהדורה מיוחדת של התוכנית The Late Late Show. זהות הזוכה נודעה באמצעות שילוב של הצבעות השופטים המקצועיים, קולות חברי השיפוט הבין-לאומיים וההצבעות הדיגיטליות של הצופים בבית.<ref name=":0"></ref>

ב-3 בפברואר 2023 נערך גמר הקדם בסטודיו 4 של RTÉ בדבלין,<ref></ref> בהגשתו של ראין טוברידי. "We Are One" הגיע למקום הראשון עם 34 נקודות מתוך 36 אפשריות, והוכרז כמנצח של האירוע.

== באירוויזיון ==
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר<ref name="Rules"></ref>; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. אירלנד שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-9 במאי 2023,<ref></ref>
ויילד יות' בחצי הגמר הראשון
לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אירלנד הופיעה שישית, לפני קרואטיה ואחרי פורטוגל.<ref name="order"></ref> ב-9 במאי 2023 ביצעה הלהקה את "We Are One" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-13 במאי.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירי אירלנד באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי שלום
קאיפורה

קאיפורה (שם מדעי: Caipora) הוא סוג של קוף קדום ממשפחת קופי העכביש, אשר התקיים באמריקה הדרומית של סוף הפליסטוקן באזורי יער עבות שהשתרע באזור בתקופתו.

==תיאור==
הסוג התגלה ב-1992 במערה "Toca da Boa Vista" שבבאהיה בצפון-מזרח ברזיל ותואר לאחר ארבע שנים, ב-1996 בידי החוקרים: Cartelle & ו-Hartwig, כשהוא נקרא על הישות המסתורית "Caipora", המכונה: "תושב היער" בידי עמי ברזיל. הסוג מכיל מין אחד - Caipora bambuiorum, אשר נקרא על חברת המחקר הברזילאית "Grupo Bambui". בעבר הוא נחשב לבן לסוגים אחרים כמו הפרוטופיתקוס והקרטלס הגדולים יותר. ממצאיו תוארכו ללפני 10,000 שנה מזמננו, מעט לפני ההולוקן.

קוף זה היה קרובם של השאגן, המורוקי וקוף העכביש, אך היה כבד יותר והגיע עד למשקל של 20.6 ק"ג. הוא ידוע רק ממאובנים שהשתמרו מפיסת הנאוקרניום (Neurocranium) או "קופסית המוח". אף שאלה לא השתמרו נראה שהיו לו גפיים ארוכות ללפיתת ענפים וכנראה שגם זנב לופתני בדומה לקרוביו. ככל הנראה הוא דמה לקופי המורוקי וניזון בעיקר מעלים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קופי עכביש
קטגוריה:יונקים שחיו בפליסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:פרימטים שחיו בפליסטוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1996
קרטלס

קרטלס (שם מדעי: Cartelles) הוא סוג של קוף קדום ממשפחת קופי העכביש, אשר התקיים באמריקה הדרומית של הפליסטוקן כשהוא חי לפני 15 אלף שנה מזמננו, מעט לפני ההולוקן.
 
==תיאור==
המאובנים של הסוג התגלו ב-1992 במערה "Toca da Boa Vista" שבבאהיה בצפון-מזרח ברזיל, לצידם של פרימטים נוספים כמו הפרוטופיתקוס והקאיפורה. הוא תואר למדע ב-2013 בידי החוקרים Halenar ו-Rosenberger כששמו ניתן להוקרת החוקר קאסטור קרטל (Cástor Cartelle), אשר חשף את מאובניו. הסוג הכיל מין יחיד: Cartelles coimbrafilhoi.

קוף זה הגיע למשקל של 24 ק"ג, מה שהופך אותו לאחד מהגדולים שבקופי העולם החדש לצד הפרוטופיתקוס. מבנה השלד שלו מרמז שבניגוד לקרוביו דווקא התקיים רוב זמנו על הקרקע, אך עדיין ידע לטפס על עצים כדי להימלט מטורפים. מבנה השלד המאובן של הקוף דמה מעט לזה של קופי עכביש או המורוקי אך מחקרים על מבנה הגולגולת שלו מרמזת על קרבתו לקופי שאגן וייתכן שהיה אוכל עלים קולני כמוהו, אם כי כבד יותר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קופי עכביש
קטגוריה:יונקים שחיו בפליסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:פרימטים שחיו בפליסטוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2013
גריאזי

גריאזי (ברוסית: Гря́зи) היא עיירה והמרכז האדמיניסטרטיבי של האזור המנהלי גריאז'ינסקי שבמחוז ליפצק, רוסיה. העיירה ממוקמת על גדות נהר מאטיירה (היובל השמאלי של נהר וורונז'), כ-30 קילומטרים דרומית מזרחית לעיר ליפצק, המרכז האדמיניסטרטיבי של מחוז ליפצק. לפי מפקד האוכלוסין שנערך ב-2010 אוכלוסיית העיירה מונה כ-46,807  איש.

== היסטוריה ==
העיירה נוסדה במחצית השנייה של המאה ה-19, כיישוב סביב תחנת הרכבת גריאזי, שנפתחה ב-1868. היישוב קיבל מעמד של עיירה בשנת 1938.

== מעמד מינהלי ועירוני ==
במסגרת החטיבות המנהליות, גריאזי משמשת כמרכז האדמיניסטרטיבי של האזור המנהלי גריאז'ינסקי. כחטיבה אדמיניסטרטיבית, היא נכללת בתוך האזור המנהלי גריאז'ינסקי כעיירה גריאזי תחת סמכות השיפוט המחוזית. כחטיבה מוניציפלית, העיירה גריאזי היא תחת תחום השיפוט המחוזי של האזור העירוני של גריאז'ינסקי כ"התיישבות העירונית גריאז'י".

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מחוז ליפצק: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1868
סניווה

סניווה (שם מדעי: Saniwa) הוא סוג נכחד של לטאה ממשפחת הכוחיים, אשר התקיימה במשך האאוקן שלפני 48 מיליון שנה. היא הלטאה הראשונה מבני משפחתה שהתגלתה באמריקה הצפונית והיא תוארה ב-1870 למדע בידי החוקר ג'וזף ליידי. משמעות השם שניתנה לליידי מהחוקר פרדיננד ונדביר היידן על שם הכינוי המקומי של כמה שבטי אינדיאנים למספר לטאות מדבריות: "Saniwa".

המאובנים של הלטאה התגלו בתצורות ברידגר ובתצורות הנהר הירוק בויומינג. כיום כלולים בה 2 מינים, אשר תקפותם נתונה במחלוקת: Saniwa ensidens ו-Saniwa orsmaelensis.

הלטאה הייתה בעלת זנב ארוך ומייצב שאורכו כמחצית מאורכה והיא הגיעה לאורך של 1.3 עד 2.1 מטרים. היהלה חוטם מחודד, נחיריים מגודלות ושיניים מעוקלות רבות בלסת, דומות לשיני נחש וגפיים קצרות יחסית. לפי מחקר מ-2018 Saniwa ensidens גם ניחנה בשתי עין הקודקוד אחת מאחורי השנייה, אחת מהן כמו של חולייתנים פרימיטיביים מתוך בלוטת האצטרובל, בעל החוליות ובעל הלסתות היחיד הידוע כבעל 2 עיני קודקוד.<ref>https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0960982218302069</ref>

לטאה זו כנראה חיה בדומה ללטאות כוח בינוניות כמו כוח הנילוס או כוח התחרה וייתכן שחיה בקרבת המים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1870
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1870
קטגוריה:כוחיים
קטגוריה:לטאות פרהיסטוריות
קטגוריה:בעלי חיים שחיו באאוקן באמריקה הצפונית
פלאוסניווה

פלאוסניווה (שם מדעי: Palaeosaniwa; מילולית: "סניווה עתיק") הוא סוג נכחד של לטאה ממשפחת הכוחיים, אשר התקיימה במשך סוף הקרטיקון שלפני 70.6 עד 66 מיליון שנה מזמננו בגיל המאסטריכט. הסוג תואר למדע ב-1928 בידי צ'ארלס ו. גילמור ונכלל בו מין אחד: Palaeosaniwa canadensis.

לטאה זו ידועה רק ממספר מאובנים של שיניים וכמה חוליות, מרביתם חלקיים, מאלברטה, ויומינג ומונטנה ואלו העלו שהיא הגיעה לאורך של 3 עד 3.5 מטרים בקירוב, מה שהופך אותה לאחת מהגדולות שבלטאות הקרטיקון. במראהו דמתה לסניווה המאוחרת יותר, מה שנתן לה את שמה. עקב גודלה כנראה הייתה טורפת-על דומה לכוח ענק מודרני, אשר צדה ביעילות טרף של חולייתנים מקומיים לרבות עופות, יונקים, זוחלים אחרים ודינוזאורים קטנים וכן ביצים ונבלות.

לטאה זו אולי הייתה שייכת לכוחיים עקב מראה, אף שמספר חוקרים טוענים שהיא קרובה יותר להלודרמיים או אף לאב-קדמון נכחד שלהם.

הלטאה הגדולה נכחדה לפני 66 מיליון שנה, עם הכחדת הקרטיקון הגדולה.

==ראו גם==
*אספרוזאורוס - לטאה דומה מדרום קוריאה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1928
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס ו. גילמור
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1928
קטגוריה:כוחיים
קטגוריה:לטאות פרהיסטוריות
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון באמריקה הצפונית
אוסטפאליה

שאר [[ממלכת גרמניה}}]]
מפת אוסטפאליה מהמאה ה-19 בסביבות 1000, מציגה יישובים וחלוקות משנה
אוסטפאליה (בגרמנית: Ostfalen; באוסטפאלית: Oostfalen) הוא אזור היסטורי בצפון גרמניה, המקיף את הגאו המזרחי של דוכסות הגזע ההיסטורית של סקסוניה, התחום בערך על ידי נהר ליין במערב והאלבה וזאלה במזרח. הטריטוריה מתכתבת עם החלק הדרום-מזרחי של המדינות של היום סקסוניה התחתונה, מערב סקסוניה-אנהלט וצפון תורינגיה. יחד עם וסטפאליה, מרכז אנגריה ונורדאלבינגיה היה זה אחד מארבעת האזורים המנהליים העיקריים של סקסוניה.

== אטימולוגיה ==
פירוש השם Ostfalen כנראה הוא "מישור מזרחי". פאלן היא מילה גרמנית שמשמעותה "שטוח", "מפלס" ו"מישור" וקשורה למילה השוודית העתיקה fala, שנמצאת כיום בשמות מקומות כמו Falbygden ו-Falun, וכן בעיירה פאלסטדט שבצפון גרמניה. מישור צפון גרמניה של אוסטפאליה ווסטפאליה, המחולק על ידי נהר וזר, עומד בניגוד לאזור ההררי מדרום, לרמות המרכזיות של פרנקוניה ותורינגיה. בניגוד לשם וסטפאליה, שהונצח על ידי דוכסות וסטפאליה שהוחזקה על ידי הארכיבישופים-הבוחרים של קלן, השם אוסטפאליה יצא משימוש בהדרגה כאשר דוכסות הגזע הסקסונית התמוססה עם הדחת הדוכס היינריך הארי ב-1180.

בלשנים גרמנים הציגו מחדש את המונח במאה ה-19 במהלך חקר השפה האוסטפאלית כניב גרמני נמוך. עם עליית חקר הגזע במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, החלו להזכיר – בעיקר מאת הנס פ.ק. גינתר<ref>Hans F. K. Günther, Rassenkunde des deutschen Volkes, München (J. F. Lehmann) 1922.</ref>– תת-סוג "פאלי" (fälische Rasse) של "הגזע הארי" לפי התפיסה הנסתרת של הלנה בלוואצקי וחסידיה האריוסופיים.

== היסטוריה ==
עם תבוסתו של קרל הגדול והטבלתו של הדוכס וידוקינד בשנת 785 במהלך המלחמות הסקסוניות, אדמותיו שולבו באימפריה הפרנקית והסקסונים הומרו יותר ויותר לנצרות. הבישופים של הלברשטאדט והילדסהיים הוקמו במזרח סקסוניה, תחומות על ידי נהר אוקר, בשנים 804 ו-815 בהתאמה. דוכסות סקסוניה מימי הביניים חולקה בין מחוזות אוסטפליה, וסטפאליה ואנגריה.

הטריטוריה האוסטפאלית ברכס הרי הארץ הייתה חלק מאדמות התורשה של היינריך הצייד, הדוכס הסקסוני הראשון שהפך למלך הרומאים ב-919, וצאצאיו לשושלת האוטונית. הם השאירו כמה מנזרים וטירות רומנסקיות, נוף תרבותי שמקיף היום שלושה אתרי מורשת עולמית עם העיירות מימי הביניים גוסלאר וקוודלינבורג, כמו גם את קתדרלת סנט מריה וכנסיית סנט מיכאל בהילדסהיים. מכיוון שהטריטוריה המזרחית גבלה באדמות הסלאבים הפולבים מעבר לנהרות האלבה וזאלה, היא הפכה לנקודת המוצא של האוסטידלונג הגרמנית ("התיישבות המזרח") שהתחילה בפלישות של המלך היינריך והמשיכה על ידי המרקיזים הסקסונים.

לאחר שהדוכס מבית ולף היינריך הארי הודח באימפריאלי בשנת 1180, אוסטפאליה חולקה יותר ויותר למדינות קטנות יותר, ובראשן דוכסות בראונשווייג-לינבורג ורוזנויות אנהלט, ורניגרודה ובלנקנבורג וכן העיר הקיסרית של גוסלר, כמו גם השטחים הכנסייתיים של ארכיבישופות מגדבורג, הנסיכויות-בישופויות של הילדסהיים והלברשטאדט ומנזר קוודלינבורג. המסורת הסקסונית הונצחה על ידי הדוכסים האסקנים מסקסוניה-ויטנברג, שהבטיחו לעצמם את הכבוד האלקטורלי ומאוחר יותר הקימו את נסיכות הבוחר מסקסוניה באלבה העליונה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טריטוריות היסטוריות
קטגוריה:בראונשווייג: היסטוריה
אאוג'ניו לנדזיו

אאוג'ניו לנדזיו (באיטלקית: Eugenio Landesio; 1810–1879) היה צייר איטלקי ותלמידו של צייר הנוף ההונגרי קארוי מרקו האב. הקריירה של לנדזיו במקסיקו התאפיינה בשנותיו באקדמיה של סן קרלוס, שם השפיעה על דורות צעירים יותר של ציור הנוף המקסיקני כמו חוסה מריה ולאסקו גומס.<ref name=":0">Altamirano Piolle, María Elena (1993). Homenaje Nacional. José María Velasco (1840-1912). Museo Nacional del Arte</ref>

== שנים מוקדמות ==
אאוג'ניו לנדזיו נולד בשנת 1810 באלטסנו, כפר ליד טורינו באיטליה, למשפחת צורפים. הוא חי ברומא בילדותו. הוא אהב לצייר מגיל צעיר ואביו השלים עם העובדה שהוא יהיה צייר. לנדזיו החל ללמוד ציור נוף אצל הצייר הצרפתי אמדה בורז'ואה (Amédée Bourgeois) והמשיך להיות תלמידו של צייר הנוף ההונגרי קארוי מרקו האב.<ref name=":0" />

== הגעה למקסיקו ==
כמו המורה שלו, לנדזיו היה צייר נוף רומנטי, עם נטייה להדגיש את המתיקות של הסצנות שצייר. עבודתו נודעה במקסיקו כאשר כמה מציוריו נרכשו על ידי האקדמיה של סן קרלוס. בינואר 1855, בהזמנתו של הצייר הקטלוני פלגרי קלבה, שהיה מנהל המדור לציור דמויות באקדמיה, הוא נסע למקסיקו כדי להעביר שיעורים בנוף, פרספקטיבה ועקרונות הקישוט.

לנדזיו כתב שלושה ספרים על ציור נוף ששימשו כספרי לימוד לתלמידי האקדמיה של סן קרלוס.

בשנת 1873, במהלך ממשלו של הנשיא סבסטיאן לרדו דה טחדה, המורים באקדמיה נדרשו להישבע לדבוק בחוקי הרפורמה, שהועברו במקסיקו מספר שנים קודם לכן ועסקו בהפרדת הדת מהמדינה. אאוג'ניו לנדזיו סירב ונאלץ להתפטר מתפקידו.

== יצירה והוראה ==
לנדזיו היה בעל השפעה רבה בתחומו, דומה לזו של חבריו הקטלונים שהמליצו עליו בתחומי ציור הדמויות. ניתן לטעון שהעיסוק בציור נוף כפעילות ממוסדת רגילה במקסיקו החל עם לנדזיו. היו לו מספר תלמידים מצטיינים, כולל חוסה חימנס (1830–1859). אחד מתלמידיו היה יוצא דופן, שעתיד היה לבסס את המקצוע במקסיקו ולהפוך למורה הבכיר בדור הבא: חוסה מריה ולסקו גומס (1840–1912).<ref></ref>

לנדזיו היה צייר אקדמי בעל כישרון דידקטי ואנליטי רב. בהתאם לנורמות האקדמיות, שיטת ההוראה שלו בסן קרלוס כללה פירוק של הנוף למרכיביו, ולאחר מכן מחקר מפורט הדרגתי של אלמנטים האלה והיצירה הסופית מחדש שלהם למטרות אסתטיות. הוא שילב עבודה בסטודיו עם ציור מהטבע באוויר הפתוח.

לנדזיו הבחין בין שני חלקים גדולים אינטגרליים של הנוף: "מקומות" ו"אירועים". הראשונים כוללים את הסוגים השונים של סביבה וסביבות נוף (שמיים, עלווה, אדמות, מים, מבנים), בעוד שהאחרונים כוללים את קבוצות הדמויות השונות המעניקות למקום נתון תחושת קנה מידה, מאפיינים אקטואליים מבדילים, עניין נרטיבי, או פאן היסטורי (היסטוריה, סצנות פופולריות, צבאיות או משפחתיות, דיוקנאות, בעלי חיים).<ref>Palhares, Héctor (2011). "José María Velazco en las Colecciones del Soumaya". Revista mensual. Museo Soumaya.</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:El Puente de San Antonio en el camino de San Ángel junto a Panzacola, 1855 - Eugenio Landesio.jpg
File:Landesio La hacienda de Colon.jpg
File:Eugenio Landesio - The Valley of Mexico Seen from the Tenayo Hill - Google Art Project.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים מקסיקנים
קטגוריה:ילידי 1810
קטגוריה:נפטרים ב-1879
כנפרגלאים

כנפרגלאים (שם מדעי: Pteropods, מיוונית עתיקה: "רגל כנף") היא סדרה של חלזונות אחורני-זימים השוכנים באוקיינוסים ונעים לאורך הים הפתוח בשחייה חופשית. רובם חיים בעשרת המטרים העליונים של האוקיינוס ואורכם פחות מ-1 ס"מ. רכיכות אלה בעלי תפוצה כלל עולמית והם ברובם אוכלי פלנקטון או שהם טורפים רכיכות אחרות השוחות לצידם.

==מיון==
הכנפרגלאים כוללים שני ענפים פילוגנטים: Thecosomata (בתרגום מילולי "גוף-מעטפת" ) המכונים פרפרוני הים, ו-Gymnosomata (שפירושו "גוף עירום") המכונים גם מלאכי הים. שני הענפים דומים אחד לשני מבחינה מורפולוגית שניהם קטנים ושקופים, ושתי הקבוצות שוחות באמצעות איברים דמויי כנפיים. 

הדיון האם הענפים אחים זה לזה עדיין פתוח מבחינה מדעית ובמידה ומחקרים עתידיים יגדלו שלא כך הדבר, הדמיון ביניהם מרמז אבולוציה מתכנסת של הסתגלות לאורח החיים שלהן.

*על-משפחה Clionoidea
**משפחה Clionidae
**משפחה Cliopsidae
**משפחה Notobranchaeidae
**משפחה Pneumodermatidae
*על-משפחה Hydromyloidea
**משפחה Hydromylidae
**משפחה Laginiopsidae

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:אחורני-זימים
סרגיי זריאנקו

סרגיי זריאנקו (ברוסית: Сергей Зарянко; 6 באוקטובר 1818 - 1 בינואר 1870 ) היה צייר דיוקנאות רוסי ומורה לאמנות ממוצא בלארוס.

== ביוגרפיה ==
הוא היה בנו של צמית באחוזת משפחת לובומירסקי. לאחר שאביו קיבל את חירותו, הם עברו לסנט פטרבורג ונכנסו לעבוד אצל אלכסנדר גוליצין, שלימים יהיה שר בממשלה. הוא גילה כישרון מוקדם לאמנות וקיבל את שיעוריו הראשונים מווסילי אבורין. בשנת 1834, הודות להמלצה של אלכסיי ונציאנוב, הוא הצליח להתחיל להשתתף בשיעורים באקדמיה הקיסרית לאמנויות. <ref></ref>

בתחילה הוא צייר פנים ולא דיוקנאות ולמד ציור נוף אצל מקסים וורובייב. בשנת 1836 הוענקה לו מדליית כסף. שנתיים לאחר מכן, הוא קיבל את התואר "אמן" וזכה במדליית כסף נוספת ב-1841.<ref name=":0"></ref>

בשנת 1843, הוא קיבל תואר "אקדמי" ונסע למוסקבה, שם הפך למורה במכון הצבאי של אלכסנדרוב ועבד כצייר איקונות. החל משנת 1846, הוא גם נתן שיעורים בבית הספר לאדריכלות של ארמון מוסקבה, אך עד מהרה חזר לסנט פטרסבורג והחל לצייר פורטרטים.[2] בשנת 1849, ציוריו של הגנרל פיוטר קרלוביץ' לומנובסקי (1798–1860) וזמר האופרה, אוסיפ פטרוב, ביססו את המוניטין שלו בתחום זה. בשנה שלאחר מכן, דיוקנו של פיודור טולסטוי זיכה אותו בתואר "פרופסור".

ב-1856, בהמלצתו של פיאודור פרינישניקוב, הוא החל לעבוד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה כפרופסור בכיר לציור והיו בו תלמידים בולטים רבים; כולל וסילי פרוב, אילריון פריאנישניקוב ו-וסילי פוקירב. הוא צייר מעט במהלך שנות ה-60, והתמקד במקום זאת בהוראה לאחר שסבל בעיניו במשך שנים רבות.<ref name=":0" />

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Lermontov by S. Zaryanko.jpg
File:Fedor Petrovich Tolstoy b.jpg
File:Sergey Zaryanko 08b.jpg
File:Alexander III by S. Zaryanko (v. 1855, priv. coll.).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1818
קטגוריה:נפטרים ב-1870
נחל אמונים

נחל אמונים הוא נחל אכזב במדבר יהודה. אורכו כ־6.6 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־350 מטרים מעל פני הים, במורדותיו המזרחיים של הר קנאים, כקילומטר דרומית לתוואי כביש 3199 (כביש ערד–מצדה). הנחל זורם מזרחה ונשפך אל נחל רחף (הנשפך לים המלח), בגובה 135 מטרים מתחת לפני הים.

אמונים
בדרך המחתרת לפלסטינה

בדרך המחתרת לפלסטינה (באנגלית: Underground to Palestine) הוא ספר משנת 1946 מאת העיתונאי האמריקאי י' פ' סטון, שתיעד כמה ממאות אלפי ניצולי השואה, שניסו להגיע למולדת היהודית בארץ ישראל המנדטורית מממחנות העקורים לאחר מלחמת העולם השנייה והשואה.

בשנת 1946 נסע סטון עם אנשי ההגנה לאירופה, שם הוא הצטרף לקבוצת יהודים שיצאו ממחנות העקורים, נדדו ברחבי היבשת, וחיפשו נמל שממנו יוכלו להפליג לארץ ישראל. בהמשך הוא הצטרף להפלגת אניית המעפילים ביריה, שנשאה על סיפונה כאלף מעפילים, שיצאו ממרסיי (נמל סט ) לארץ ישראל, ונאבקו במצור הבריטי. האנייה נתפסה על ידי משחתת בריטית ב-29 ביוני 1946 וניגררה לחיפה. שם נעצרו המעפילים וצוות האנייה. סטון תיעד את מסעה של האנייה ואת מעצר המעפילים בספרו "בדרך המחתרת לפלסטינה" (Underground to Palestine). בספר, שיצא לאור בארצות הברית בשנת 1946, הביע סטון אהדה למפעל ההעפלה ולמפעל הציוני. עם הקמת מדינת ישראל היה סטון בין המברכים על הקמתה. במהלך שנות ה-60 של המאה העשרים, הפך סטון את אהדתו למדינת ישראל, לאהדה של התנועה הלאומית הפלסטינית.

סטון כתב שהעקורים עשו מאמצים רבים להגיע למולדת היהודית שלהם בארץ ישראל, אף על פי שהיה להם קל הרבה יותר להגר לארצות הברית. כך הוא כתב:

תרגום:

כיהודים הם נבעטו מכל מקום ועכשיו הם רוצים לחיות כיהודים. שוב ושוב שמעתי אותם אומרים: 'אנחנו רוצים לבנות מדינה יהודית. ... נמאס לנו להזיע ולהקיז את דמנו במקומות שבהם אנחנו לא רצויים״. ... היהודים הללו רוצים את הזכות לחיות כעם, לבנות כעם, לתרום את תרומתם לעולם כעם. האם השאיפות הלאומיות שלהם פחות ראויות מהכבוד של כל עם מדוכא אחר?

העיתונאי ג'ון ר. מקארתור כתב בעיתון הקנדי "גלוב אנד מייל " אודות הספר "בדרך המחתרת לפלסטינה", שהוא טוב יותר מהספר "עשרת הימים שזעזעו את העולם" של ג'ון ריד .

== היסטוריית הפרסום של הספר ==
הספר הופיע לראשונה כסדרת מאמרים, שפורסמה בעיתון אמריקאי PM, שפעל בשנות הארבעים של המאה העשרים. סדרת המאמרים זכתה בפרס גילדת העיתונאים של ניו יורק, בעמוד הראשון ב-1947.<ref name="Stone2011"></ref>

בשנת 1978 הודפס הספר מחדש תחת הכותרת:- "בדרך המחתרת, לפלסטינה כפי שהיא משתקפת כעבור שלושים שנה" Underground to Palestine and Reflections Thirty Years Later . הספר הכיל שני פרקים נוספים (Confessions of a Jewish Dissident ו-The Other Zionism) ששניהם הופיעו במקור כמאמרים שפורסמו ב-New York Review of Books .<ref>Linfield, Susie (Fall 2012) [http://www.dissentmagazine.org/article/zionism-and-its-discontents Zionism and Its Discontents] dissentmagazine.org </ref><ref name="Campbell1979"></ref>

הספר "בדרך המחתרת לפלסטינה" אזל, ייתכן, בגלל עמדתו הבלתי פופולרית של סטון בעד פתרון המדינה האחת.<ref name="MacArthur2009"></ref>

== ראו גם ==
* הצי הסודי של היהודים
* אקסודוס (ספר)
* מחנות העקורים
* תנועת הבריחה
* ההגנה
* ההעפלה
* המוסד לעלייה ב'
* פלי"ם

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.palyam.org/Hahapala/Teur_haflagot/Stone_Biria.pdf קטע מ"בדרך המחתרת לפלסטינה" העוסק בספינה ביריה]
* [http://www.palyam.org/Hahapala/Teur_haflagot/Stone_Wedgewood.pdf קטע מ"בדרך המחתרת לפלסטינה" העוסק בספינה וג'ווד]

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:כוח המגן העברי בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ההעפלה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ההעפלה
קטגוריה:ניצולי השואה באירופה (1945–1956)
קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:ההגנה
קטגוריה:ספרי 1946
וייט'ס פרי

הטענת מעבורת וייט'ס פרי בגדה של מדינת [[וירג'יניה, אל מול הגדה שבמדינת מרילנד.]]
וַייטְ'ס פֶרִי (באנגלית: White's Ferry) הייתה מעבורת כבל שפעלה על פני נהר הפוטומק במשך 234 שנים והאחרונה מתוך 100 שפעלו בנהר<ref></ref>. המעבורת הובילה מכוניות, אופניים והולכי רגל בין מחוז לודון , וירג'יניה ומחוז מונטגומרי , מרילנד. כיום האתר מציע שירותי דייג ופנאי כולל שיט בקאנו. עד לסגירתה ב-2020, המעבורת הסיעה בין 600 ל-800 לקוחות מדי יום<ref name=":3"></ref><ref name=":0"></ref>.

כבר המתיישבים הראשונים זיהו כי המים השקטים יחסית של נהר הפוטומק במקום, יספקו מיקום אידיאלי למעבורת. ואכן, בשנת 1786 נפתחה בעיירה ליסבורג , מעבורת שקישרה בין שתי גדות הנהר: האחת בווירג'יניה והשנייה שמנגד במרילנד. המעבורת נקראה בעת ההיא "המעבורת של קונארד"<ref name=":0" /><ref></ref>. בסוף שנות ה-60 של המאה ה-19, לאחר סיום מלחמת האזרחים, ניהל את המעבורת מפקד גדוד בדימוס של צבא הפדרציה בשם אלישע ווייט , אשר שינה את שם המעבורת לוייט'ס פרי. בשנת 1871, החל להתפתח ויכוח בדבר ההרשאה לנחיתת המעבורת בגדה של מרילנד, שהייתה קרקע פרטית של חווה בשם רוקלנד. בסופו של המשא ומתן שהתקיים, נחתם חוזה בין בעלי החווה לבין בעלי המעבורת, וזו שימשה לחציית הנהר מווירגיניה למרילנד ולהפך עד שנת 2020. במשך השנים, מעבורות אחרות שפעלו בין שתי גדות הנהר כגון: אדוארד'ס פרי וסְפִּינקְס פרי נסגרו, וייט'ס פרי נותרה היחידה שאפשרה לתושבי מחוזות לודון ומונטגומרי וסביבותיהם בשתי המדינות, לנסוע למקומות עבודתם ולעיסוקים אחרים ללא צורך לנסוע עשרות קילומטרים כדי לחצות את הנהר מעל גבי אחד הגשרים הקבועים. בשנת 2004 הרחיבו בעלי המעבורת את אזור הנחיתה בגדה של חוות רוקלנד, מרילנד וללא הרשאה. החל סכסוך משפטי, שבמשך 16 שנה לא הצליחו להגיע לעמק השווה<ref name=":2"></ref>, והמעבורת נסגרה בדצמבר 2020<ref name=":0" />.

סגירת המעבורת הביאה לתרעומת וכעסים רבים בקרב התושבים והסוחרים שהשתמשו בשירותי המעבורת בשתי המדינות עד לסגירתה. הם נאלצו לבזבז 4 שעות מדי יום כדי לחצות את הנהר באמצעות כביש מס' 15 <ref name=":1"></ref> אגב נסיעה של 100 קילומטר לכל צד, במקום שלוש וחצי דקות בלבד באמצעות המעבורת<ref name=":3" />. מחקר משותף של שני המחוזות משתי המדינות בוצע כדי לבחון את האפשרויות השונות להפעלה, למרות חילוקי הדעות בין בעלי המעבורת (החדשים) לבעלי החווה<ref></ref>. לפי המחקר, הרי שבמודל השיקום בבעלות ציבורית, המעבורת תפסיד כסף בחמש שנות השירות הראשונות. ברם, לפי מודל בבעלות ציבורית ומופעלת קבלן, יתקבל רווח קל לאחר חמש שנים. לפי מודל המופעל על ידי קבלן, המחקר אמר ש"רווח משמעותי" יתקבל מדי שנה בהשוואה לשנים קודמות<ref name=":2" />. עד כה המאמצים השונים לא הביאו לתוצאות מעשיות<ref></ref><ref name=":2" />.

אתר העגינה של המעבורת במחוז מונטגומרי נקרא על שם המעבורת, ובשנת 2017 התפרסם כאתר הפרטי, שאליו הועבר פסלו של החייל מצבא הקונפדרציה, שהיה מוצב עד אז באזור ציבורי בעיר הסמוכה רוקוויל שבמרילנד<ref></ref><ref></ref>. זאת במסגרת המגמה בארצות הברית להסרת אנדרטאות לזכר מנהיגי הקונפדרציה מהמרחב הציבורי.

==קישורים חיצוניים==

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעבורות
קטגוריה:וירג'יניה
קטגוריה:מרילנד
קטגוריה:פוטומק
טויוחירו אקיאמה

טויוחירו אקיאמה (ביפנית: 秋山豊寛; נולד ב-22 ביולי 1942 טוקיו) הוא עיתונאי יפני. בשנת 1990 הוא היה חבר בצוות סויוז TM-10 ובכך הפך ליפני הראשון שטס לחלל והראשון שעשה זאת בטיסה מסחרית.

==קורות חיים==
טויוחירו אקיאמה נולד טוקיו. הוא סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה הנוצרית הבינלאומית בעיר והצטרף לחברת שידורי טלוויזיה Tokyo Broadcasting System כעיתונאי בשנת 1966. בשנים 1967–1971 הוא עבד עבור BBC. בשנים 1984–1988 הוא היה כתב של TBS בוושינגטון די.סי.

בשנת 1989 החברה החליטה לציין 50 שנות קיומה בשליחות עיתונאי לחלל. 163 עובדים הגישו את המועמדות. עלות המשימה הייתה מעל ל-20 מיליון $. באוקטובר 1989 אקיאמה החל הכנות לטיסה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים בעיר הכוכבים. לאחר סיום הקורס הוא הוצב בחללית סויוז TM-11 (ויקטור אפנסייב היה מפקד צוות) ששוגרה לחלל בדצמבר 1990. אקיאמה היה העיתונאי הראשון שהגיע לחלל. במהלך הטיסה הוא ערך שידורים חיים. בנוסף לכך הוא ערך ניסוי על צפרדעים יפנים על בסיס הצעה של תלמידי בית ספר. כעבור שבוע בחלל הוא חזר על סיפון חללית סויוז TM-10.

לאחר חזרה לכדור הארץ אקיאמה מונה למנהל מחלקת החדשות של TBS. הוא עזב את החברה שנת 1995. החל מינואר 1996 הוא עבד בחווה שהקים באזור פוקושימה תוך התמחות בחקלאות אורגנית. בשנת 2011 בעקבות האסון הגרעיני בפוקושימה הוא עזב את החווה.

בנובמבר 2011 אקיאמה מונה לפרופסור לחקלאות באוניברסיטת קיוטו לאמנות ועיצוב.

בעקבות טיסתו לחלל לאקיאמה הוענקו מספר עיטורים של רוסיה ויפן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/international/english/akiyama_toyohiro.htm קורות חיים]
* 

קטגוריה:עיתונאים
קטגוריה:יפנים
קטגוריה:אסטרונאוטים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1942
שליטה בכפייה

שליטה בכפייה המכונה גם יחסי התעללות או התנהגות שתלטנית (באנגלית: Coercive control או Abusive power and control) היא מעשה או דפוס פעולות של תקיפה, הפחדה, השפלה, או מעשה התעללות אחר שנעשה כדי לפגוע, להעניש, או להפחיד את הקורבן.<ref name=":0"></ref> המונח נטבע לראשונה על ידי פרופסור איוון סטארק.<ref name=":0" />

שליטה כפייתית אינה צורה מתונה של אלימות במשפחה אלא המסד שעליו נבנים יחסי התעללות. שליטה כפייתית היא שיוצרת את התנאים הפסיכולוגיים שמאפשרים ליחסי התעלות להתקיים ולהתדרדר, ולעיתים להוביל לתוצאות הרות אסון.<ref name=":0" />

המונח "שליטה בכפייה" מדגיש את אופייה השיטתי והמתמשך של השליטה ואת מגוון הטקטיקות שבהן משתמש הפוגע במטרה להגביל את עצמאות הקורבן, בהן "כל פיסת ידע שיש לו על הקורבן: הכנסות, שיחות הטלפון, בעיות רפואיות, פחדי ילדות וטראומות, תשוקות מיניות או פעולות אסורות".<ref></ref> כדי להמחיש את אופייה החמקמק ובו-זמנית העוצמתי של השליטה באמצעות טקטיקות כפייה אלו, במקביל לדרישות שונות ואיומים של הדמות המתעללת נוכח אי-ציות, פותח הדימוי "כלוב בלתי נראה" (invisible cage) לתיאור תחושת הקורבן. הדימוי מבטא את הקושי של הקורבן לזהות את מצבו, לשתף בו ולהסבירו לסביבה הקרובה, ואף להוכיח את תחושותיו כדי לקבל הכרה ממסדית. לכך מתווסף גם השימוש בילדים כטקטיקה להמשך השליטה.<ref></ref>

אף שמונח זה וההתנהגויות הרבות הנכללות בתוכו אינו בהכרח מסביר או עונה על קריטריונים של הפרעות אישיות שונות,<ref></ref> לעיתים מכונים מעשים או דפוסים אלה ברשתות החברתיות "התעללות נרקיסיסטית ו/או פסיכופתית".

== ראו גם ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלימות
קטגוריה:התעללות

2023 02
קטגוריה:התנהגות האדם
נישואי נוחות

שוטרים בריטים שעצרו אדם החשוד שלקח חלק בנישואים פיקטיביים, 8 ביוני 2010
נישואי נוחות הם נישואים שנוצרו מסיבות שונות מלבד אהבה רומנטית מחויבות ורצון לבנות חיים משותפים. בדרך כלל המטרה העיקרית היא על מנת להשיג יתרון מסוים - לרוב למען רווח אישי, או מטרה אסטרטגית אחרת, כגון נישואים פוליטיים.

בעת המודרנית אחת הסיבות הנפוצות ביותר לנישואי נוחות היא השגת אשרת שהייה. במקרים אלו ייתכן שאחד מבני הזוג יזדקק לאשרת שהייה על מנת להמשיך להתגורר בגבולות מדינה מסוימת, בעוד שבן/בת הזוג שלו/ה עשוי להסכים להתחתן על מנת לסייע להם בכך. נישואים אלו הם לרוב חסרי רגשות רומנטיים, ולעיתים רבות אין לאותם בני הזוג שום כוונה לחיות יחד כשותפים לחיים.

סיבה נוספת לנישואי נוחות היא רווח כספי. לדוגמה, אנשים עשירים עשויים לבחור בנישואי נוחות על מנת להגן על נכסיהם או על מנת להפחית את חבות המס שלהם. במקרים הללו לעיתים מסוימות אין לבני הזוג שום כוונה לחיות יחד כזוג.

נישואי נוחות שמבוצעים למטרות פוליטיות מתקיימים לדוגמה על מנת לבסס בריתות פוליטיות בין מדינות, שושלות או משפחות חזקות ומשמות כסמל לאחדות פוליטית. בעבר, נישואים מהסוג הזה היו נפוצים ושימשו לרוב להבטחת המשך קיום הברית וליצירת בריתות אסטרטגיות בין משפחות חזקות, אך כיום הם פחות נפוצות. לעיתים רבות נישואי נוחות שמבוצעים למטרות פוליטיות אינם מבוססים על אהבה רומנטית בין בני הזוג וייתכן אף שבני הזוג לא הכירו לפני כן.

חשוב לציין כי נישואי נוחות שאינם נישואים פיקטיביים שנוצרו למטרות מרמה, או נישואים בכפייה, אינם מבוצעים בניגוד לחוק.<ref></ref> כל עוד שני הצדדים הם אנשים מבוגרים שהתחתנו בהסכמה מרצונם החופשי, זה נחשב לאיחוד משפטי תקף.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיני משפחה
קטגוריה:נישואים
פראן גרסיה

פרנסיסקו "פראן" חוסה גרסיה טורס (בספרדית: Francisco "Fran" José García Torres; נולד ב-14 באוגוסט 1999 בבולאניוס דה קלאטרבה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ריאל מדריד מהליגה הספרדית.

== קריירת מועדונים ==
גרסיה גדל במחלקות הנוער של בולאניוס וריאל מדריד. בשנת 2018 החל לשחק בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד. ב-6 בדצמבר 2018 ערך את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הראשונה של ריאל מדריד, בניצחון 6-1 על מלייה במסגרת גביע המלך הספרדי לעונת .

ב-1 בספטמבר 2020 הושאל גרסיה למשך עונה אחת לראיו ואיקאנו מהליגה הספרדית השנייה. הוא ערך 41 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שער אחד, וסייע לקבוצתו להעפיל ללה ליגה.

ב-13 ביולי 2021 חתם גרסיה על חוזה קבוע לארבע שנים בראיו ואיקאנו. ב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 3-0 לסביליה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2021/2022. ב-18 בפברואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2-1 לאלצ'ה במסגרת המחזור ה-25 בליגה.

בקיץ 2023 הפעילה ריאל מדריד את סעיף השחרור שלו בגובה חמישה מיליון יורו. גרסיה עבר רשמית לקבוצה ב-1 ביולי 2023.

== תארים ==

; ריאל מדריד

* ליגת האלופות: 2023/2024
* אליפות ספרד: 2023/2024
* הסופר קאפ האירופי: 2024

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואיקאנו
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1999
בלאדימיר דיאס

בלאדימיר יובאני דיאס סאוודרה (בספרדית: Bladimir Yovany Díaz Saavedra; נולד ב-10 ביולי 1992) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ.

==קריירה==
דיאס התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומויות בקולומביה, ממנה עבר לשחק בליגת העל של אל סלוודור. בעונת קלאסורה הבקיע 15 שערים והיה מלך שערי הליגה. בין לבין שיחק גם בתאילנד וגוואטמלה.

ביוני דיאס חתם באלאשקרט ירוואן מליגת העל הארמנית עד לסיום העונה.

ב-27 בדצמבר 2022 חתם בא-דירייה מהליגה הסעודית השנייה, אך שוחרר ממנה כעבור שלושה שבועות.

ב-1 בפברואר 2023 חתם בסקציה נס ציונה מליגת העל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני אלאשקרט ירוואן
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקוסטה ריקה
קטגוריה:ספורטאים זרים באל סלוודור
קטגוריה:ספורטאים זרים בתאילנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בגואטמלה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים קולומביאנים בישראל
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1992
ויקטור זרובין

ויקטור איוואנוביץ' זרובין (באוקראינית: Віктор Іванович Зарубін, ברוסית: Виктор Иванович Зарубин; 13 בנובמבר 1866 – 5 בנובמבר 1928) היה צייר אוקראיני ורוסי יליד אוקראינה. רוב יצירותיו הן נופים עם דמויות.

== ביוגרפיה ==
אביו היה פרופסור. עם סיום השכלתו הבסיסית בגימנסיה המקומית, הוא נרשם לאוניברסיטת חרקוב, שם, על פי דרישת הוריו, סיים את לימודיו במחלקה לפיזיקה ומתמטיקה בשנת 1893. במהלך השנים הללו עבד גם במשרה חלקית עבור לשכת האוצר, סוכנות של משרד האוצר.<ref></ref>

מיד לאחר סיום הלימודים הוא התפטר מתפקידו בלשכת האוצר וברח עם ארוסתו ללמוד אמנות בפריז. הוא היה באקדמיה ז'וליאן במשך שלוש שנים; למד אצל ז'ול לפבר וטוני רובר-פלרי וערך את התערוכה הקטנה הראשונה שלו ב-1896.

לאחר מכן עבר לסנקט פטרבורג, שם התקבל לאקדמיה האימפריאלית לאמנויות ולמד אצל ארכיפ קוינג'י. משנת 1897 השתתף בתערוכות השנתיות שם ובשנת 1898 זכה בתואר "אמן" על ציורו "בית האלוהים". ב-1909 הועלה לדרגת "אקדמאי".<ref></ref>

לאחר 1917, הוא עזר בעיצוב אירועים וחגיגות מהפכניות, ארגן מופעי אמנות ואייר ספרי ילדים. הוא גם השתתף בתערוכות האחרונות של הנודדים וב-1925 הפך לחבר ב"אגודת אמני המהפכה הרוסית". במהלך העשור האחרון לחייו, הוא הציג קבוע באירועי האמנות הרבים בחסות המדינה וזכה להצלחה במיוחד ב"תערוכת היובל לאמנות התיאטרון והדקורטיבית" ב-1927.

ניתן לראות את יצירותיו במוזיאונים ברחבי רוסיה, אוקראינה, בלארוס וגם בארמון בלוודר בווינה שבאוסטריה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:Виктор И. Зарубин - Толпа паломников (1903).jpg
 File:Виктор И. Зарубин - Голос тишины (1907).jpg
File:Виктор И. Зарубин - Жены рыбаков (1919).jpg
File:Виктор И. Зарубин - Сцена из Нормандии.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1866
קטגוריה:נפטרים ב-1928
המרכז לחינוך סייבר

המרכז לחינוך סייבר הוא ארגון ממשלתי חברתי שנוסד על ידי קרן רש"י ופועל לשינוי חברתי באמצעות שינוי וקידום החינוך הטכנולוגי בישראל. המרכז מפעיל מספר תוכניות לאומיות המכשירות למקצועות הסייבר והטכנולוגיה בתיכונים ברחבי הארץ, בדגש על מוסדות בפריפריה הגאוגרפית ובפריפריה החברתית בישראל.

הארגון פועל בשיתוף משרד הביטחון, משרד ראש הממשלה, מטה הסייבר הלאומי ומטה הסייבר הצבאי על מנת ללמד את התלמידים ידע מעשי שיסייעו להם להשתלב ביחידות טכנולוגיות דוגמת יחידה 8200, יסייעו להם ללמוד באקדמיה במקצועות הטכנולוגיים ובעתיד להשתלב בתעשיית ההיי-טק הישראלית.

== תוכניות המרכז ==
===מגשימים===
* מגשימים סייבר - תוכנית לתלמידי כיתות י'-י"ב המחזקת אצל חניכים מצטיינים את מקצועות הטכנולוגיה והסייבר על מנת להעלות את מספר המלש"בים המתקבלים ליחידות הטכנולוגיות בצה"ל מהפריפריה הגאוגרפית ומהפריפריה החברתית בישראל. תוכנית זו מתמקדת בלימודי תכנות, לימודי תקשורת ורשתות, ומערכות הפעלה. התוכנית משלבת ליווי מנטורים מתעשיית ההיי טק הישראלי.
*מגשימים AI היא תוכנית הדומה ל"מגשימים סייבר" וגם היא נלמדת במסגרת כיתות י'-י"ב. מטרת התוכנית להגדיל את מספר המלש"בים המתקבלים ליחידות העוסקות בבינה מלאכותית בצה"ל.

===ממריאות===
ממריאות היא תוכנית מצוינות לתלמידות. התוכנית מתמקדת במקצועות הסייבר והמחשבים והיא נועדה לנערות בכיתות י'-י"ב. גם תוכנית זו ממקדת את לימודי החניכות במקצועות הטכנולוגיים, מקצועות שיאפשרו לבנות להתמודד בהצלחה רבה יותר על קבלתן ליחידות טכנולוגיות ובהמשך להשתלב בתעשיית ההיי-טק והסייבר בישראל. במסגרת התוכנית קיים גם מסלול לנערות דתיות שיכולות להמשיך מיד בסוף לימודיהן לשירות לאומי בתפקידים טכנולוגיים בגופי ביטחון.

===סטארטק===
סטארטק היא תוכנית מצוינות לתלמידי כיתות ז-ח (חטיבת הביניים). במסגרת התוכנית לומדים החניכים טכנולוגיות שונות בצורה חוויתית בעולמות הטכנולוגיה והמחשבים, תיכנות, פיתוח משחקים, השתתפות בכנסים טכנולוגיים ובימי העשרה בתעשיית ההייטק.

==שיתופי פעולה==
===גשרים===
גשרים הוא פרויקט הנעשה בשיתוף פעולה נרחב של יחידה 8200, חיל החינוך והנוער, המרכז לחינוך סייבר, משרד החינוך, הרשויות המקומיות וקרן רש״י. במסגרת התוכנית, מורות חיילות ומש"קיות הוראה והדרכה מטעם אכ"א בשילוב חיילים מיחידה 8200 מעבירים תכנים שפותחו על ידי המרכז לחינוך סייבר בחטיבות ובתיכונים, ובכך מהווים חיזוק למערך ההוראה הקיים.
===קורסים מקוונים===
המרכז לחינוך סייבר יוצר תכנים גם לטובת מיזם הלמידה הדיגיטלית קמפוס IL, ביניהם קורסים ברמות שונות על שפת פייתון, קורס היכרות עם האינטרנט וקורסי סייבר למיניהם.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: חינוך
קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור
קטגוריה:סייבר ותכנות בישראל
אלסנדרה (זמרת)

אלסנדרה וטלה מלה (באנגלית: Alessandra Watle Mele; נולדה ב-5 בספטמבר 2002), הידועה בשם אלסנדרה, היא זמרת ופזמונאית נורווגית-איטלקייה. היא התמודדה בעונה השביעית של The Voice – Norges beste stamme בשנת 2022, וייצגה את נורווגיה באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת עם השיר "Queen of Kings".

== ביוגרפיה ==
אלסנדרה נולדה ב-5 בספטמבר 2002 בפייטרה ליגורה בליגוריה שבצפון איטליה, לאב איטלקי ולאם נורווגית, וגדלה בצ'יזנו סול נבה.<ref></ref> בגיל שתים עשרה, היא זכתה בעונה החמישית של VB Factor, תוכנית כישרונות מקומית באזור עמק בורמידה.<ref></ref> לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון בשנת 2021, היא עברה ללילהאמר על מנת ללמוד ב-Lillehammer Institute of Music Production and Industries (LIMPI).<ref></ref>

בשנת 2022 השתתפה בעונה השביעית של The Voice – Norges beste stemme, הגרסה הנורווגית של הזיכיון The Voice. היא הודחה בשלב ההופעות החיות.

ב-4 בינואר 2023 מלה הוכרזה כאחת מעשרים ואחד אמנים שיתחרו במלודי גרנד פרי 2023, הבחירה הלאומית הנורווגית לאירוויזיון 2023. היא ביצעה את השיר "Queen of Kings" בחצי הגמר הראשון ב-14 בינואר 2023, והייתה בין שלושת המבצעים שהעפילו לגמר ב-4 בפברואר 2023. היא המשיכה וזכתה בתחרות, כשהיא מקבלת את מירב הנקודות הן בהצבעת הקהל והן בהצבעת השופטים. כך נבחרה לייצג את נורווגיה בתחרות האירוויזיון 2023 בליברפול שבממלכה המאוחדת.<ref></ref>

ב-11 במאי 2023 ביצעה אלסנדרה את "Queen of Kings" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. נורווגיה הופיעה כמדינה ה-20. במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג שירה של נורווגיה במקום ה-17, עם 52 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום השלישי, עם 216 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים "Queen of Kings" במקום החמישי, כשבסך הכל קיבל 268 נקודות.

ב-10 במאי 2024 הוכרזה אלסנדרה כמגישת הניקוד הנורווגי לאירוויזיון 2024. אולם למחרת הודיעה כי היא מתפטרת מהתפקיד בגלל "רצח העם" שמתרחש בעזה. היא הוחלפה בתפקיד על ידי אינגווליד הלינסן.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
בראיון ל-Eurovision Fun סיפרה אלסנדרה שהיא ביסקסואלית, כשהשיר שלה "Queen of Kings" מייצג את חוויותיה כאישה ביסקסואלית.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נציגי נורווגיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2023
קטגוריה:להט"בים נורווגים
קטגוריה:להט"בים איטלקים
קטגוריה:זמרות נורווגיות
קטגוריה:זמרות איטלקיות
קטגוריה:ילידות המאה ה-21
עזיזי דיעי

הרב עזיזי דיעי
הרב עזיזי דיעי (ה'תרע"ב, 1911 - ט"ו באדר ה'תשנ"ט, 1999) היה רבה של חצור הגלילית במשך 45 שנים, בין השנים 1951 ועד 1996.

מילא תפקידים נוספים כמו: רב מקומי ואזורי, מורה בבית הספר הראשון, אחד ממייסדי הוועד המקומי הראשון בחצור, חבר מועצת עירייה מטעם הפועל המזרחי והמפד"ל, ממייסדי המועצה הדתית בחצור ועוד. 

== פועלו בתוניסיה ==
הרב דיעי עזיזי נולד בשנת 1911 (תרע"ב) באי ג'רבה שבדרום תוניסיה להוריו אסתר ויוסף דיעי. הוא הוסמך לרבנות בהיותו בן 22, על ידי הרב מרדכי סגרון בתוניסיה<ref name=":0"></ref>.

הרב דיעי שימש כמנהיג רוחני בקהילת חאג'ב אל עיון בדרום תוניסיה. 

בתקופת מלחמת העולם השנייה, כאשר הגרמנים כבשו את תוניסיה, ניצל הרב ארבע פעמים מהאויב הנאצי שרדף אותו בשל היותו נתין בעל דרכון בריטי. 

הרב דיעי ומשפחתו היו מן הראשונים שעזבו את חאג'ב אל עיון, וב־1949 החלו את מסעם ארצה ממניע דתי<ref></ref><ref></ref>.

== העלייה לישראל ולחצור הגלילית ==
בשנת 1950 הרב דיעי ומשפחתו הגיעו עם אניית המעפילים נגבה למחנה העולים שער העלייה ולמעברת פרדס חנה. הרב הראשי הספרדי בן-ציון מאיר חי עוזיאל הציע לרב דיעי לשמש רבה של באר שבע, אך הרב דיעי התעקש להצטרף בשנת 1951 למשפחות העולים שהכיר בהפלגה ונשלחו למעברת ראש פינה. עם פינוי תושבי מעברת ראש פינה לחצור ב־1953 היה הרב חלק מהגרעין המייסד של חצור ושימש רב מקומי ואזורי, בהמשך לתפקידו זה במעברת ראש פינה. הוא היה ממקימי הוועד המקומי הראשון שקידם הקמת רשות מקומית עצמאית, שימש בו נציג הפועל המזרחי והיה בעל כוח פוליטי בהיותו לשון מאזניים בין חברי מפא"י לחברי אחדות העבודה. עם היות חצור מועצה מקומית ב־1956 שימש חבר מועצה מטעם המפד"ל עד 1965, ובמשך השנים היה שותף לקואליציה בראשות מפא"י אף שימש כסגן יו"ר המועצה, הלל לנדסמן איש קיבוץ איילת השחר ששימש כראש המועצה המקומית הראשון בחצור בין השנים 1956 ל-1966. נוסף על כך, היה ממייסדי המועצה הדתית ב־1962 ועמד בראשה עד 1991, שאז פוצלו תפקידי הרבנות והמועצה הדתית. הוא המשיך לשמש רב היישוב עד 1996<ref name=":0" />. בנו, הרב מרדכי דיעי, החליף את הרב בתפקיד רב המקום, ונכדו הרב עוזיאל דיעי (45) משמש כיום כרבה של חצור לאחר שכהן עשרים שנה כרב בעיר רחובות.

הרב עזיזי היה ממקימי המקווה ובית העלמין הראשון בחצור. הוא יזם את הקמת המועצה הדתית בחצור ועסק בענייני דת וקהילה, בשמירת שבת בחצור ובמניעת חילול שבת בפומבי. בין פעילויותיו נמצא גם קביעת יום ההילולא לחוני המעגל. 

== הגותו ומפעלי הנצחה של הרב ==
הרב חיבר את הספר "דעה והשכל" (1990) בספר זה כלולים חלק מחידושיו שכתב אותם עוד בתוניסיה בכתבים שהושמדו בתקופת מלחמת העולם השנייה בכיבוש הגרמני ובתוספת לחידושיו שהגה בשנים האחרונות<ref></ref>.

הקמת ישיבה וכולל "שערי דעה" בתקופתו של ראש המועצה יוסי אלול, הסמוכה לבית הכנסת הראשון בחצור שהיה בזמנו לכלל העולים "שבת אחים".  

ב-2007, נחנך רחוב "שדרות הרב עזיזי" ברחוב שבו נמצא ביתו של הרב. עד היום מתקיימת מסורת של חידון תנ"ך מקומי בחצור, שאותו יזם ומארגן הבן, דיעי ציון, לזכרו של אביו. 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=ekG9BEldmpU&t=15s&ab_channel=%D7%91%D7%9F%D7%A6%D7%99%D7%95%D7%9F%D7%93%D7%99%D7%90%D7%99 מצגת תש"פ להנצחת זכרו של הרב עזיזי דיעי] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חצור הגלילית: אישים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:רבנים ג'רבאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
מאזה מניקה

מאזה מניקה (באיטלקית: Mezze Maniche; מילולית: "שרוולים קצרים") היא פסטה שמקורה בצפון איטליה. אפשר לשלב אותה עם ירקות, בשר, מאכלי ים ואפילו בסלט פסטה.

צינורות יבשים של מאזה מניקה בדרך כלל מחורצים והם כחצי מהגודל של ריגטוני.

== באופן המסורתי ==
ישנו מתכון מפיאצ'נצה שבאמיליה-רומאניה למאזה מניקה טרייה. שם, היא נקראת "mezze maniche dei frati" שמשמעותה היא "שרוולים של נזירים".

היא מבושלת בציר ומוגשת באופן מסורתי בערב חג המולד.

== מנות ==
באזורי צפון איטליה נוטים להעדיף רטבי שמנת קלים המכילים יותר ירקות ופירות ים מאשר בשר. אנשים בצפון איטליה רואים במאזה מניקה יותר "כפסטה קיצית" ולכן היא מלווה בדרך כלל ברוטב פסטה קליל. דרך נפוצה לאכול את הסוג הזה של פסטה היא עם רוטב שמנת קל, גבינתי ופטריות מוקפצות.

ניתן להגיש מאזה מניקה עם רטבים מפורסמים כמו "קרבונרה", "אמטריצ'יאנה", "גריצ'יה", ו"ארביאטה" 

== ראו גם ==
* גואנצ'לה
* פפרדלה
* קפליני
* המטבח האיטלקי

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוגי פסטה
ז'אק הראשון, נסיך מונקו

ז'אק הראשון, נסיך מונקו (בצרפתית: Jacques François Léonor Goyon de Matignon Grimaldi; 21 בנובמבר 1689 – 23 באפריל 1751) היה נסיך מונקו מ-1731 עד 1733. הוא היה גם דוכס ולנטינואה מ-1716 עד 1733, ורוזן ת'וריני.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
מוצאו של ז'אק היה ממשפחה נורמנית עתיקה. "Thorigny" המכונה כעת Torigni-sur-Vire, שם בניין העירייה היא הטירה המשפחתית לשעבר. דודו היה מרשל צרפת שארל אוגוסט דה גיון דה מטיניון.

הוא היה בנם של ז'אק גיון דה מטיניון, הרוזן דה ת'וריני, ושרלוט גיון דה מטיניון, הרוזנת דה ת'וריני סו-ז'ור.

כאשר אנטואן הראשון, נסיך מונקו ואשתו מארי דה לורן-ארמניאק חיפשו בת זוג לבתם וליורשת לואיז איפוליט ממונקו, המשפחה הציעה אותו כמועמד. מועמדותו נתמכה על ידי צרפת לואי ה-14, שרצה לגבש את ההשפעה הצרפתית במונקו.

ז'אק ולואיז איפוליט נישאו ב-20 באוקטובר 1715 ונולדו להם תשעה ילדים. טקס החתונה היה המעשה הרשמי הראשון שהמלך בן החמש, לואי ה-15, ביצע במהלך העוצרות של פיליפ השני, דוכס אורליאן.

הנישואים לא היו מאושרים במיוחד. ז'אק העדיף להישאר יותר בוורסאי, שם היו לו כמה פילגשים, מאשר במונקו.

לאחר מותו של אנטואן הראשון ממונקו, נסעה לואיז איפוליט מפריז למונקו ב-4 באפריל 1731 וזכתה לקבלת פנים נלהבת על ידי האוכלוסייה. כשז'אק הצטרף אליה כמה פעמים מאוחר יותר, קבלת הפנים הייתה קרה הרבה יותר.

ז'אק שימש כעוצר עבור אשתו מ-21 בפברואר 1731 ועד מותה. בסוף 1731, לואיז איפוליט מתה מאבעבועות שחורות. ז'אק הראשון הזניח את ענייני המדינה ובלחץ האוכלוסייה נאלץ לעזוב את הארץ במאי 1732. הוא התפטר לטובת בנו אונורה בשנה שלאחר מכן.

את השנים האחרונות לחייו בילה בוורסאי ובפריז. בוורסאי הוצעה לואיז-פרנסואז דה בורבון-מיין, נכדתם של לואי ה-14 ופילגשו, מאדאם דה מונטספן, כאישה לנסיך האלמן; למרות שהיה לה נדוניה גדולה, (היא הייתה בתו של לואי-אוגוסט דה בורבון, דוכס מיין ואשתו, אן לואיז בנדיקט דה בורבון), הנישואים מעולם לא התממשו והנסיך לא התחתן שוב.

מעונו בפריז נקרא על שמו Hôtel Matignon והוא כיום מעונו הרשמי של ראש ממשלת צרפת. לפני מותו, הוא ביקר תדיר בוורסאי עם בנו.

== משפחתו ==
לז'אק ולאשתו לואיז איפוליט, נסיכת מונקו נולדו תשעה ילדים:
* אנטואן שארל מארי (16 בדצמבר 1717 – 4 בפברואר 1718), "מרקיז דה באו קומטה דה מאניון".
* שרלוט תרז נטלי (19 במרץ 1719 – 1790), נזירה במנזר הביקור בפריז.
* אונור השלישי קאמיל לאונור (10 בנובמבר 1720 – 21 במרץ 1795), יורשו של אביו.
* שארל מארי אוגוסט (1 בינואר 1722 – 24 באוגוסט 1749), "רוזן קרלדס".
* ז'אק (9 ביוני 1723 – יוני 1723).
* לואיז פרנסואז (15 ביולי 1724 – 15 בספטמבר 1729), מדמואזל דה באו.
* פרנסואה שארל (4 בפברואר 1726 – 9 בדצמבר 1743), "רוזן דה ת'וריני".
* שארל מוריס (14 במאי 1727 – 18 בינואר 1798), רוזן ולנטינואה; התחתן ב-10 בנובמבר 1749 עם Marie Chrétienne de Rouvroy.
* מארי פרנסואז אן תרז (20 ביולי 1728 – 20 ביוני 1743), מדמואזל ד'אסטווויל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוזנים צרפתים
קטגוריה:דוכסים צרפתים
קטגוריה:מונרכים שוויתרו על כסאם
קטגוריה:נסיכי מונקו
קטגוריה:בית גרימלדי
קטגוריה:ילידי 1689
קטגוריה:נפטרים ב-1751
גליל כורש

גליל כורש הוא מסמך מאמצע המאה ה-6 לפני הספירה, המכיל הכרזה של המלך כורש הגדול לבבלים תחת שליטתו. המסמך העניק זכויות אדם כמו ביטול העבדות, חופש דת ושוויון אתני. המסמך נחשב מסמך זכויות האדם הראשון בהיסטוריה. המסמך כתוב על גבי גליל חמר ונכתב אכדית, כיום מוצג במוזיאון הבריטי.

הרעיונות במסמך התפשטו מן האימפריה הפרסית לממלכות שכנות ביניהן הודו, יוון ורומא וסייע לקדם מושגים כמו "משפט הטבע". בתקופה המודרנית תורגם המסמך לכל שש השפות הרשמיות של האו"ם, כאשר הוראות בו מקבילות לארבעת הסעיפים הראשונים של ההכרזה האוניברסלית בדבר זכויות האדם.

== תוכן ==
מקומות במסופוטמיה שהוזכרו בהכרזת כורש
בהכרזה נאמר, בין השאר (שורות 20–35):

== משמעות ==

מסתבר, כי מעשי השיקום של כורש נעשו כתגובה ליריבו – נבונאיד מלך בבל, שמלך יחד עם בנו בל-שר-אֻצֻר (בלשאצר המקראי). כהני בבל הביעו התנגדות עזה לרוח החדשה שהביא איתו נבונאיד, שכללה העדפת פולחן אל הירח סין מצפון מסופוטמיה על פני אלי בבל ובראשם מרדוך. כורש עשה יד אחת עם כהני מרדוך והצליח להפיל את נבונאיד בעזרת תמיכה מבית שהשיג בבבל.

הממצא מגלה זיקה להכרזת כורש המקראית. היהודים אינם נזכרים בכתובת הגליל, לא במישרין ולא ברמיזה. על כן, היה מי שהניח שהכרזת כורש המקראית כלל לא נכתבה, או שמא התנסחה באופן שונה. לשיטה זו, הנהגת שבי ציון עשתה בהכרזה שימוש על מנת לבסס את שליטתה בפחוות יהודה, אל מול הנהגת האוכלוסייה היהודית הגדולה שנשארה בארץ, ואכן הצליחה להעביר את מוסרות השלטון הדתי לידי השבים מבבל – והשימוש בהכרזה הפך אותה בחלוף הזמן למסמך היסטורי.

== גילוי ==
מוזיאון הבריטי בלונדון|ימין]]הגליל התגלה על ידי האשורולוג הבריטי יליד מוסול הורמוזד רסאם, בשנת 1879 ביסודות מקדש אסגילה לאל מרדוך בבבל.
גליל כורש במרכז סמל [[חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית]]

== ראו גם ==

* רשימת ממצאים מרכזיים בארכאולוגיה מקראית
* הכרזת כורש

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כתובות באכדית, באשורית ובבבלית
קטגוריה:מסמכים היסטוריים
קטגוריה:המאה ה-6 לפנה"ס
קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:כורש הגדול
קטגוריה:אוספי המוזיאון הבריטי
גיא מזרחי

גיא מזרחי (נולד ב-30 במרץ 2001) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בהפועל באר שבע.

==קריירה==
מזרחי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של הפועל פתח תקווה ובגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. בקיץ הושאל לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית במדיה שיחק 34 משחקי ליגה ו-5 נוספים בגביע המדינה בו הגיעה קבוצתו לחצי הגמר.

בתחילת עונת 2021/2022 חזר למכבי תל אביב. ב-13 בספטמבר 2021 הושאל לעירוני קריית שמונה מליגת העל עד לסיום העונה. 6 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 להפועל חיפה. ב-17 בדצמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–2 נגד צעירי טייבה.

באוגוסט הושאל להפועל חיפה. ב-21 בינואר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0–1 נגד עירוני קריית שמונה.

בתחילת עונת 2023/2024 חזר למכבי תל אביב, אך ב-20 בספטמבר שוחרר וחתם במכבי נתניה.

ב-30 ביוני 2024 חתם לארבע שנים בהפועל באר שבע.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב בת ים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2001
Good Morning Gorgeous

Good Morning Gorgeous הוא אלבום האולפן הארבעה עשר של הזמרת האמריקאית מרי ג'יי בלייג'. האלבום יצא לאור ב-11 בפברואר 2022 דרך חברת התקליטים 300 אנטרטיינמנט והחברה שלה: מרי ג'יין הפקות.<ref></ref> זהו האלבום הראשון שלה תחת הוצאת חברת 300 אנטרטיינמנט והראשון שלה שלא יצא תחת הוצאת יוניברסל מיוזיק.<ref></ref>

האלבום קיבל שש מועמדויות בטקס פרסי גראמי ה-65, כולל אלבום השנה ואלבום ה-R&B הטוב ביותר.<ref></ref>

== קידום ==
בלייג' הוציאה את רשימת הרצועות של האלבום ב-21 בינואר 2022 לצד צאת הסינגל השלישי של האלבום, "Rent Money". יומיים לאחר צאת האלבום הופיעה בלייג' לצד ד"ר דרה, סנופ דוג, אמינם וקנדריק לאמאר במופע המחצית של הסופרבול LVI.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2022
קטגוריה:אלבומי מרי ג'יי בלייג'
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ד'מייל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי די ג'יי חאלד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סוויז ביטס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לונדון און דה טראק
אנקסיגנה

אנקסיגנה (שם מדעי: Annakacygna) הוא סוג נכחד של ברבור גדול שהתקיים במשך המיוקן שלפני 11.5 מיליון שנה ביפן.

המאובנים שלו התגלו בתצורות האראיצ'י (Haraichi Formation) בשנת 2000. הממצאים שלו כללו שלד כמעט שלם, אשר מצוי כיום במוזיאון הטבע של גונמה החל מ-2005. סוג זה תואר ב-2022 בידי החוקרים Matsuoka ו-Hasegawa ומשמעות שמו היא: "הברבור של אנקה " - העיר בגונמה שבהונשו, בה התגלה. בסוג נכללים שני מינים, שניהם תוארו ב-2022: Annakacygna hajimei, שנקרא על שם החוקר המגלה שלו: "Hajime Nakajima" ו-Annakacygna yoshiiensis, שנקרא על שם העיירה "Yoshii".

לפי הממצאים, היה זה קרוב של הברבור השחור והברבור המצוי, שהיה דומה להם בגודל ואולי גם במראה. הוא נראה קרוב גם לסוג ברבור אחר, ה-Megalodytes מאמריקה הצפונית. עם זאת הוא נחשב בעיקר לקרובם של הברבורים שצוינו לעיל ושל ברבור קוסקורובה, בעל מבנה האגן המייצב הדומה, וכמותם היה בעל מקור בולבוסי שהיה בנוי לסינון פלנקטון מפני המים. בניגוד להם היו לו כפות רגליים קצרות יותר כשל צוללנאים וטבלנאים ואגן ירכיים כבד יותר שהותאם לצלילה.

בשונה מקרוביו, התקיים ברבור זה דווקא בסביבה ימית בעיקרה. אלה כללו מספר דגים, טורפים ימיים כמו האלודסמוס ולווייתנאים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ברבורים
קטגוריה:אווזאים נכחדים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו במיוקן באסיה
קטגוריה:עופות שחיו במיוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2022