OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פוסאקו שיגנובו

פוסאקו שיגנובו (ביפנית: 重信 房子; נולדה ב־28 בספטמבר 1945) היא המייסדת והמנהיגה לשעבר של ארגון הטרור הבין־לאומי – הצבא האדום היפני.

==חייה המוקדמים==
פוסאקו שיגנובו נולדה ב־28 בספטמבר 1945 במחוז סטאגאיה שבטוקיו. אביה היה מורה באחד מבתי הספר של הטרקויה בו למדו ילדים עניים מהאי קיושו, ומאוחר יותר היה למייג'ור בצבא הקיסרי היפני, ושירת במנצ'וריה. לאחר שסיימה את לימודי התיכון, פוסאקו שיגנובו עבדה בתאגיד קיקומן והחלה ללמוד באוניברסיטת מייג'י, שם סיימה את לימודי התואר הראשון בכלכלה פוליטית והיסטוריה.

במהלך לימודיה באוניברסיטה היא הצטרפה לתנועת הסטודנטים שמחתה באותה עת כנגד העלאת שכר הלימוד, ובהמשך הייתה לאקטיביסטית במסגרת תנועות סטודנטים שמאלניות, ולבסוף הפכה לאחת המנהיגות הבולטות בתנועות אלה.

==הצבא האדום היפני==
בפברואר 1971 נסעה יחד עם פעיל שמאל נוסף, צויושי אוקדירה, למזרח התיכון על מנת ליצור קשרים בין־לאומיים עבור סיעת הצבא האדום היפנית, אך עם הגעתם למזרח התיכון היא עזבה את סיעת הצבא האדום בשל מחלוקות אידאולוגיות, וסכסוך אישי בינה לבין מנהיג הארגון צונאו מורי. לאחר מכן, סיעת הצבא האדום חברה לפלג מאואיסטי של המפלגה הקומוניסטית של יפן ויחד הקימו את הצבא האדום המאוחד. מששמעה פוסאקו שיגנובו על טיהורים פנימיים שבוצעו בצבא האדום המאוחד בחורף 1971–1972, היא הביעה זעזוע וצער על כך.

פוסאקו שיגנובו נשארה במזרח התיכון במשך 30 שנה. ההגירה שלה התבססה על רעיונות של סולידריות מהפכנית בין־לאומית, לפיהם תנועות מהפכניות מכל העולם צריכות לשתף פעולה על מנת להוביל בסופו של דבר מהפכה קומוניסטית עולמית. מטרתה העיקרית בזמן שהותה במזרח התיכון הייתה לתמוך במאבק הפלסטיני. בתחילה היא הצטרפה לחזית העממית לשחרור פלסטין, אך בהמשך הצבא האדום היפני הפך לארגון עצמאי. במספר מכתביה היא מציינת שמטרתה הייתה "לגבש ברית מהפכנית בין לאומית נגד האימפרליסטים של העולם".

במהלך חייה במזרח התיכון נולדה מיי שיגנובו, ביתה של פוסאקו שיגנובו ושל פעיל בכיר בחזית העממית לשחרור פלסטין. כיום מיי שיגנובו היא עיתונאית יפנית.

==מעצר==
פוסאקו שיגנובו שבה ליפן ביולי 2000. היא נעצרה באוסקה ב־8 בנובמבר באותה שנה. עם הגעתה לטוקיו חיכו לה מספר כתבים והיא צעקה לעברם "אני אמשיך להילחם" כשהיא מרימה את אגודליה.

היא נשפטה על 3 עבירות: זיוף דרכון, סיוע לחבר נוסף בצבא האדום היפני בזיוף דרכון וניסיון לרצח על תכנון ההשתלטות החמושה על שגרירות צרפת בהאג וחטיפת יושביה בשנת 1974. היא נמצאה אשמה בשתי העברות הראשונות, אך מעורבותה בהשתלטות על השגרירות לא הוכחה. בין העדים שהגיעו להגן עליה במשפטה הייתה ליילה ח'אלד. ב־8 במרץ 2006 גזר עליה בית המשפט 20 שנות מאסר בפועל, ובשנת 2010 בית המשפט העליון אישר סופית את פסק הדין. בפסק הדין ציין השופט שעל אף שלא הושגו ראיות מכריעות בנוגע למעורבותה בהשתלטות החמושה על השגרירות הצרפתית בהאג, או לכוונות רצח, פסק הדין מתייחס גם לאפשרות של קשירת קשר להשתלטות על השגרירות. היא שוחררה מהכלא ב-28 במאי 2022, כיומיים לפני יום השנה ה-50 לזכר הטבח בנמל התעופה לוד, אשר תוכנן בידיה, לאחר שריצתה מעל 21 שנות מאסר.

בדצמבר 2008 אובחן אצלה סרטן המעי הגס, ובמסגרת הטיפולים בסרטן עברה שלושה ניתוחים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשים יפניות
קטגוריה:טרוריסטים קומוניסטים
קטגוריה:פוליטיקאיות יפניות
קטגוריה:יפן: אנטישמיות
קטגוריה:ראשי ארגוני טרור
קטגוריה:ילידות 1945
קטגוריה:טרוריסטיות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1945
יחסי ארגנטינה–קטר

יחסי ארגנטינה–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הארגנטינאית למדינת קטר.

== יחסים כלכליים ==
לארגנטינה וקטר היסטוריה רבת שנים של יחסים כלכליים פוריים וענפים. ארגנטינה מחפשת תמיכה קטרית כדי להקים מסוף גז טבעי חדש. הסחר בין קטר לארגנטינה גדל ב-150% בין 2012 ל-2013 מ-1.46 מיליארד ריאל קטרי (400 מיליון דולר אמריקאי), הסחר גדל ל-3.64 מיליארד ריאל קטרי (מיליארד דולר אמריקאי). ייצוא בולט מארגנטינה לקטר הוא מוצרי מזון ומשקאות. הייצוא הבולט ביותר של קטר לארגנטינה הוא הגז הטבעי והנפט.

== יחסים פוליטיים ==
[[אמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני בפגישה עם נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי|ימין]]
לקטר ולארגנטינה אינטרסים משותפים.

ארגנטינה הכירה במדינת פלסטין בחסות קטר ומקבלת לשטחה פליטים סורים ופלסטינים אשר הגיעו לארגנטינה מסיבות הומניטריות שונות. נשיא ארגנטינה מאוריסיו מאקרי ואמיר קטר תמים בן חמד אאל ת'אני מיודדים. נשיא ארגנטינה ציין במהלך פגישתו עם תמים בן חמד אאל ת'אני בשנת 2013 על תמיכתו בפתרון שתי מדינות לשני עמים.

אמיר קטר הצהיר כי הוא מעוניין לפתח את היחסים עם ארגנטינה ליותר ממה שהם עכשיו. נשיא ארגנטינה נעתר לבקשה והם החלו לחשוב על דרכים שבהן ניתן לפתח את היחסים הדיפלומטיים שבין השתיים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
אוריאנה סבטיני

אוריאנה סבטיני (; נולדה ב-19 באפריל 1996 בבואנוס איירס) היא שחקנית וזמרת ארגנטינאית. היא ידועה בשל תפקידה בסדרה "אליאדוס" שהפיקה כריס מורנה.

==ביוגרפיה==
סבטיני היא בתם של אוסוולדו סבטיני ושל השחקנית קתרין פלופ. דודתה היא טניסאית העבר גבריאלה סבטיני. היא החלה את הקריירה מגיל צעיר ולמדה שירה ומשחק בתיאטרון ושנה באקדמיה לקולנוע בניו יורק.

=== קריירה ===

סבטיני החלה את הקריירה שלה בשנת 2011, כששיחקה בסדרה "porque yo te amo" (כי אני אוהב אותך) בתפקיד רוסיו.

בשנת 2012 החלה להצטלם לסדרה "אליאדוס" בהפקת כריס מורנה ושיחקה את אסול. העונה הראשונה עלתה ב-2013. ב-2014 השתתפה בתוכנית אירוח יחד עם חבריה לסדרה ג'ני מרטינס ומריאל פרוקסי. באותה שנה עלתה העונה השנייה של הסדרה. בסיומה עלה המחזמר על פי הסדרה בגראן רקס. באותה שנה השתתפה בתוכנית של "הפנים שלך נשמעות לי".

בשנת 2016 שיחקה בסדרה "מי זה מי" בתפקיד כריסטי.

בשנת 2018 גילמה את אלינה במותחן הפשע "הנערה הנעדרת" בכיכובה של לואיסנה לופילטו.

=== חיים אישיים ===
במהלך צילומי הסדרה "אליאדוס" היא הייתה בזוגיות עם השחקן חוליאן סרנו המגלם את פרנקו.

בשנת 2018 נכנסה סבטיני לזוגיות עם הכדורגלן הארגנטינאי וקשר מועדון הכדורגל רומא, פאולו דיבאלה.

== פילמוגרפיה ==
=== בטלוויזיה ===
{| class="wikitable"
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!ערוץ
|-
|2011
|בגלל שאני אוהב אותך
|רוסיו
|Canal 10
|-
|2013 - 2014
|אליאדוס
|אסול
|Telefe / Fox
|-
|2014
|הפנים שלך נשמעות לי
|עצמה/Katy Perry/Aino Jawo/Christina Aguilera
|Telefe
|-
|2016
|מי זה מי
|כריסטי RW
|Telemundo
|-
|2019
|Secreto bien guardado
|אמליה פרז קייב
|מיני-סדרה ב-CINE.AR
|}

=== בתיאטרון ===
{| class="wikitable"
!שנה
!Título
!דמות
!תיאטרון
|-
| rowspan="2" |2014
|El club del hit
|עצמה
|Teatro Tabarís
|-
|אליאדוס
|אסול מדינה
|Teatro Gran Rex
|}

== דיסקוגרפיה ==
{| class="wikitable"
!Año
!Sencillo
!Artista
|-
| rowspan="6" |2013
!«Amor mío»
| rowspan="8" |Elenco de Aliados
|-
!«Ya no hay fuego»
|-
!«Ahora o nunca»
|-
!«Tanto amarte»
|-
!«Levantate y anda»
|-
!«Refundación»
|-
| rowspan="3" |2014
!«Mañana»
|-
!«Diferente»
|-
!«Love is louder» (ft.)
|Jota Esse
|-
|2016
!«Love me down easy»
|Oriana Sabatini
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1996
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאיות
קטגוריה:זמרות ארגנטינאיות
קטגוריה:דוגמניות ארגנטינאיות
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא איטלקי
יחסי בחריין–קטר

יחסי בחריין–קטר (בערבית: العلاقات البحرينية القطرية) הם היחסים בין מדינת קטר ובין ממלכת בחריין, אשר כוננו כאשר שתי המדינות קיבלו את עצמאותן בשנת 1971. היחסים בין שתי המדינות נותקו ביוני 2017 כחלק מהמשבר הדיפלומטי הקטרי.

== היסטוריה ==
=== סכסוכים טריטוריאליים (1867–2001) ===
החל משנת 1936, קטר ובחריין היו מעורבות בסכסוכים טריטוריאליים על מגוון שטחים כדוגמת איי חוואר, פאשת אל-עזאם, פאשת דיבאל, אל-ג'ארדה וא-זובארה. בשנת 1996, בחריין החרימה את פסגת מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ שקטר אירחה, בטענה כי הפסגה האחרונה שהתקיימה בקטר בשנת 1990 שמשה כפלטפורמה לשוב ולהזכיר תביעותיה הטריטוריאליות של קטר למדינות מועצת שיתוף הפעולה האחרות. עוד תירוץ לאי ההשתתפות הייתה הפלישה הקטרית לפאשת דיבאל בשנת 1986.

בחודש דצמבר 1996, שני האזרחים הקטרים, סלווה פח'רי ופהאד אאל בייקר, נעצרו באשמת ריגול לטובת בחריין. במהלך המשפט בחריין הטיחה האשמות בשניים כי הם "ריגלו עבור קטר לפני שריגלו עבורנו" ו"יש להעניש את הקטרים בחומרה". בחריין טענה כי הם הבינו שהשניים מרגלים לטובת קטר בשנת 1987.

בשנת 1997 חבר בית ח'ליפה ערק לקטר במטוס פרטי שנחת בנמל התעופה אל-ח'ור.

הסכסוכים הטריטוריאליים כולם נפתרו בשנת 2001 בהתערבותו של בית הדין הבינלאומי לצדק, כאשר הפשרה הייתה הענקת שטח שווה לשני הצדדים, אף על פי שלפני הכיבושים של שתי המדינות, קטר שלטה ביותר שטח. בחריין קיבלה את איי חוואר, אל-ג'ארדה ופאשת אל-עזאם, וקטר קיבלה את א-זובארה, פאשת דיבאל והאי ג'נאן.

==== א-זובארה ====
החל מן המאה ה-19 ואילך, שתי המדינות טענו מעת לעת בעלות על א-זובארה, עיירה נטושה על החוף הצפון מערבי של קטר. הייתה כוננות מוגברת למלחמה, כאשר קטר בנתה מבצר באופן מחשיד, מעשה שנחשב בלתי חוקי בבחריין.

בשנת 1944 הושג הסדר במהלך פגישה בתיווך של הסעודים, שבו הוסכם כי קטר היא הבעלים הריבוניים והחוקיים של האזור.

=== המשבר הדיפלומטי הקטרי (2017–הווה) ===
ביוני 2017 הודיעה בחריין על ניתוק היחסים עם קטר בעקבות ניתוק היחסים בין קטר לערב הסעודית. העילה הרשמית לניתוק היחסים הייתה טענה לתמיכה של קטר בטרור איסלאמיסטי קיצוני.

== שגרירויות ==
לקטר הייתה שגרירות בבחריין, שמוקמה במנאמה, ואילו לבחריין הייתה שגרירות בקטר, שמוקמה בדוחה.

== הערות שוליים ==

*
עבודה שחורה (שיר)

"עבודה שחורה" הוא שיר של אהוד בנאי מתוך אלבומו הראשון "אהוד בנאי והפליטים", אשר יצא בשנת 1987. השיר נכתב והולחן על ידי בנאי, במחאה על אפלייתם של היהודים בני העדה האתיופית.

== רעיונות מרכזיים ==

במהלך הבית הראשון של השיר בנאי מדגיש את קשר הדם של בני העדה האתיופית לעם היהודי. הוא מתאר את "תלאות" הדרך של בני העדה, שאותם הוא מכנה "האחים כהי העור" ו"הבנים האבודים", כינוי אשר בא לרמוז על היותם צאצאיהם של עשרת השבטים, אשר הופרדו מעם ישראל לאחר שיצא לגלות. הביטוי "האחים כהי העור" מרמז עוד על הקשר של העדה, אשר הביאה עימה "מסורת מופלאה ועתיקה", לעם היהודי.

לקראת סוף הבית הראשון בנאי יוצא כנגד הקביעה של הרבנות הראשית, שלפיה אתיופים שבמוצאם התערבבו גם לא־יהודים היו צריכים לעבור טבילה במקווה כדי להיחשב יהודים לכל דבר, פעולה שלפי בנאי "שוטפת את התמימות" של בני העדה שהביאה אותם לעלות לארץ מתוך אמונתם ביהדות. בשורה החותמת את הבית הראשון (ואף את השני) בנאי שואל "ומי יֵדע אם אברהם לא היה שחור", כדרך להדגיש כי אין מקום להפליה על רקע גזעי וצבע העור, שכן בהיעדר הוכחה היסטורית חותכת ניתן אף לשער כי אברהם אבינו היה שחור.

בבית השני בנאי מציג את המציאות הקשה של עולי אתיופיה לאחר הגיעם לישראל: הם חיים במרכז קליטה בטבריה, הרחק ממרכז הארץ, מנסים להיקלט במדינה החדשה והמודרנית ולקלוט את אורח החיים השונה בתכלית ממה שהורגלו אליו. וכפי שמתאר זאת בנאי: "מאצל המדורה, מעבר להרי החושך אל הרחוב המקומי, הדיגיטלי, המבולבל". גם בבית זה מודגש הפער שבין חלומם של בני העדה למציאות הקשה – הם חלמו שנים על בית בישראל וכעת הצליחו להגשים את החלום, אך בתחושתם הגלות עדיין נמשכת, בשל היחס המפלה כלפיהם.

בבית השלישי מתוארת צעדת המחאה של בני העדה לירושלים. העמידה שלהם מול הבניין – לפי הנרמז מדובר בהיכל שלמה – מתוארת כעמידה מול "לב של אבן". לפי דויד פרץ, בשימוש בביטוי זה בנאי מרמז לשורה הידועה מהשיר "הכותל", שכתבו יוסי גמזו ודובי זלצר: "יש אנשים עם לב של אבן, יש אבנים עם לב אדם". העולים מאתיופיה עומדים מול ממסד אטום, שמתאפיין ב"לב של אבן", ומחכים שהדלת תיפתח להם מבפנים ושהממסד הישראלי יקבל אותם אל חיקו.

סוף השיר מבהיר את האכזבה הגדולה שנחלו בני העדה בישראל. המשפט "ועכשיו מה שנשאר זו עבודה שחורה" מלמד כי האפליה כלפי יוצאי אתיופיה היא בשל צבע עורם השחור, וכל שנותר להם לעשות בארץ החדשה הוא "עבודה שחורה". הביטוי, המשמש כשם השיר, הוא דו־משמעי: הוא מכוון גם לעבודות קשות ולא מקצועיות, וגם לכך שעבודות אלה נועדו למי שצבע עורם שחור.

=== סגנון השיר ===
ההפקה המוזיקלית של הגיטריסט ומפיק האלבום יוסי אלפנט עטפה את השיר במרכיבים של מוזיקה אפריקאית (בתיפוף המודגש ובקולות השבטיים), לצד מרכיבים של מוזיקת רוק (הגיטרות החורקות), אולם אין בשיר מרכיבים של מוזיקה אתיופית או משירת הקודש של ביתא ישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.hebraico.pro.br/r/musica/musica.asp?guid=B8D78D7A-B055-11E7-9889-0050568D3191&idioma=E מילים לשיר עבודה שחורה עם תרגום ותעתיק לאנגלית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:שירי אהוד בנאי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד בנאי
קטגוריה:קליטת עלייה
קטגוריה:יהדות אתיופיה בישראל
קטגוריה:שירי מחאה בעברית
קטגוריה:הגירה ועלייה בתרבות
בניין בנק מינשנג

תמונה של בניין בנק מינשנג בעיר ווהאן, סין בשנת 2010.בניין בנק מינשנג (ידוע גם בשם: בניין ווהאן לניירות ערך בינלאומיים) הוא גורד שחקים אשר משמש למשרדים הממוקם בעיר ווהאן שבמחוז חוביי שבסין. המגדל מתנשא לגובה של 331 מטרים (1,086 רגל) וכולל 68 קומות (קיימות עוד 3 קומות תת-קרקעיות נוספות). בניית המגדל החלה בשנת 2001 והסתיימה כעבור 7 שנים, בשנת 2008. בניין בנק מינשנג משתרע על שטח של 110,000 מטרים רבועים, הוא עוצב על ידי המכון לעיצוב אדריכלי של ווהאן. עלות בניית המגדל נאמדת בכ-145 מיליון דולר אמריקני.

== ראו גם ==
* המגדלים הגבוהים בעולם
* מרכז ווהאן גרינלנד
* מרכז ווהאן

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ווהאן: גורדי שחקים
WWE 2K16

WWE 2K16 הוא משחק היאבקות בידורית שיצא בסוף שנת 2015.

== מצבי משחק ==
במשחק ישנם מצבים חיצוניים (שהמפתחים לא ייצרו, אלא רק נתנו לזה גישה למשחק שיצרו) ושונים:

* comunity creation (CAWS) in online - אנשים מוכשרים (מפתחים) מייצרים דמויות-לוגואים-זירות-פרצופים-ומהלכים ואפשר להורדי בחינם הכל (צריך בשביל זה אינטרנט)
* מודים נוספים, אשר ניתן להוריד ולהוסיף.

==רקע==
על רקע המשחק נמצא "סטון קולד" סטיב אוסטין ומאחוריו רקע אדום.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [http://www.wwe.com/inside/2k/wwe-2k16/wwe-2k16-gamescom-gameplay-features-mycareer-2k-showcase-27763058 דף המשחק], באתר WWE 

קטגוריה:משחקי ספורט ממוחשבים
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2015
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
יחסי איחוד האמירויות הערביות – קפריסין

פגישה מרובעת ב[[פאפוס שבקפריסין בהשתתפות (מימין לשמאל) נציג איחוד האמירויות הערביות אנוואר גרגאש, שר החוץ הישראלי גבי אשכנזי, שר החוץ היווני ניקוס דנדיאס ושר החוץ הקפריסאי ניקוס חריסטודולידס, אפריל 2021 (במהלך מגפת הקורונה בקפריסין)]]
יחסי איחוד האמירויות הערביות–קפריסין הם היחסים הדיפלומטיים שבין איחוד האמירויות הערביות לבין רפובליקת קפריסין. היחסים בין שתי המדינות הם יחסים חמים. איחוד האמירויות מחזיקה שגרירות בניקוסיה וקפריסין מחזיקה שגרירות באבו דאבי וקונסוליה בדובאי.

== קשרים כלכליים ==
=== פלישת טורקיה לקפריסין ===
לאחר פלישת טורקיה לקפריסין בשנת 1974 הכלכלה הקפריסאית קרסה. יזמים קפריסאים רבים הפעילו את העסקים שלהם באיחוד האמירויות, וההכנסות שקיבלו מעסקיהם, עזרו לבנייה מחדש של הכלכלה.

=== מרכז הסחר הקפריסאי בדובאי ===
מרכז הסחר עבור רפובליקת קפריסין הוקם בשנת 1977 בדובאי, והוא אחד ממרכזי הסחר הראשונים שהוקמו בעיר. הוא הוקם על ידי משרד המסחר, התעשייה והתיירות הקפריסאי במטרה להגדיל את היצוא של קפריסין, ויצירת הזדמנויות עסקים עם מדינות המפרץ הפרסי.

=== הסכמים ===
ב-27 בפברואר 2011, שתי המדינות חתמו על אמנה למניעת כפל מס ואמנה להגנת השקעות, הדבר בא לעודד יותר השקעות בקפריסין. בינואר 2021 חתמו שתי המדינות על הסכם שיתוף פעולה צבאי.

== שגרירים ==
שגריר איחוד האמירויות בקפריסין הוא עבדול-ואהב נאסר אל-נג'ר, ושגריר קפריסין באיחוד האמירויות הוא וסיליס פולמיטיס.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
התנ"ך (סרט)

התנ"ך () הוא סרט אמריקני-איטלקי על סיפורי התנ"ך, בהפקת דינו דה-לורנטיס ובבימוי ג'ון יוסטון, שיצא לראשונה ב-1966. הסרט מספר על 22 הפרקים הראשונים של ספר בראשית, מסיפוריהם של אדם וחוה עד לעקידת יצחק. הסרט הופץ בארצות הברית על ידי חברת ההפצה פוקס המאה ה-20, ומככבים בו מייקל פארקס, אולה ברגריד, ריצ'רד האריס, ג'ון יוסטון (במאי הסרט), סטיבן בויד, ג'ורג' סי. סקוט, אווה גרדנר ופיטר או'טול.

==עלילה==
הסרט מתאר חמישה סיפורים עיקריים לפי הסדר הכרונולוגי שלהם: בריאת העולם, אדם וחוה, קין והבל, תיבת נח וסיפורו של אברהם. ישנם גם שני סיפורים קצרים: מגדל בבל ומהפכת סדום ועמורה. הסיפורים משתנים במידה רבה בטון. סיפורו של אברהם נוגה ומכובד, בעוד שהסיפור על נח מתמקד באהבתו לכל בעלי החיים - צמחוניים, טורפים ואוכלי כול, וההרמוניה בה הוא חי עימם.

במקור, הסרט היה אמור להיות הראשון בסדרת סרטים ש"יכסו" את כל סיפורי התנ"ך, אבל שאר סרטי ההמשך מעולם לא צולמו.

==שחקנים==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים איטלקיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי תנ"ך
ח'רבת חרד'אן

ח'רבת חרד'אן היא חורבה ארכאולוגית הנמצאת כקילומטר וחצי ממזרח לתחום השיפוט של ירושלים, וכשניים וחצי ק"מ דרומית לאבו דיס.

החורבה נמצאת על גבעה תלולה ברום 609 מטר מעל פני הים, מעל נקודת העיקול של נחל קדרון מכיוון דרום לכיוון מזרח.

החורבה מזוהה כיום עם אתר הנזכר במשנה בהקשר למצוות השלכת השעיר לעזאזל. לפי מסכת יומא: .

השם "בית חדודו" מופיע בנוסחים שונים בדפוסים השונים של המשנה והתלמוד, וכך גם מופיעות הגרסאות "בית חרורו" ואף "בית חורון". מיקום זה, בו מגיע השעיר למדבר, שאז הכהן הגדול יכול להמשיך את עבודתו, מתאים לנתוניה של ח'רבת חרד'אן. זאת, מכיוון שמרחקה מירושלים הקדומה הוא כ-5 ק"מ, השווים לשלושה מיל רומיים, ומכיוון שבמיקומה מתחיל מדבר יהודה. חיזוק לכך שהשם המקורי שבמשנה היה בית חרודן, וכי המדובר באתר זה, נמצא לדעת החוקרים באזכורו של השם "חרודן" בשטר כתובה עתיק שנתגלה במדבר יהודה.

==לקריאה נוספת==
* יואל אליצור, מקום בפרשה - גאוגרפיה ומשמעות במקרא, הוצאת ידיעות אחרונות, עמ' 430.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:מדבר יהודה
ליאור פאוקר

ליאור פאוקר (נולד ב-26 ביוני 1985) הוא שחקן, קומיקאי, תסריטאי, עורך וידאו, כוכב ילדים ובמאי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
===קריירה===
את תחילת דרכו עשה כשיצר עם דרור טייכנר את צמד הבידור "צמד שיניים", והשתתף כחלק מהצמד באודישנים לכוכב נולד. בשנת 2008 השתתף הצמד ב-DVD לילדים בשם "איני מיני מו מטיילים בספר האנגלית". את דרכו העצמאית החל בשנת 2009 ככותב וכשחקן בסדרה מנדלבאום בלש פרטי, שם גילם את דמותו של פאוקר שלוש לצד גאלה קוגן ויניב פולישוק. "צמד שיניים" הופיעו ליאור פאוקר ודרור טייכנר בנוסף בתוכניות של דוד חיים בתפקידים של צמד כוכבי הילדים פנצ'ר ופופיק השובבים (במקור: פנצ'ר וצ'ופצ'יק השובבים) ובנוסף פאוקר השתתף בסדרת הקומדיה של ערוץ הילדים "הפיג'מות" בתפקידים פאוקר שלוש ואוג'ד - הגרסה האנגלית לעודד פז. בשנת 2013 שיחק את ויזי בסדרה בית ספר למכשפים וגילם דמויות שונות בסדרת המערכונים גן חיות יחד עם דרור טייכנר. לאחר מכן הופיע צמד שיניים בסדרה סופר שטותניק אשר שודרה בערוץ ניקלודיאון. בשנת 2016 שיחקו הצמד בקומדיה ששודרה לכבוד פורים בשם מיסטר צ'יפס. בשנת 2012 החלו הצמד להופיע בתוכנית הצחוקייה.

==== צמד שיניים ====
בשנת 2006 הקים יחד עם דרור טייכנר את "צמד שיניים" והם השתתפו יחד במספר תוכניות כגון: "מיסטר צ'יפס", "הצחוקייה", "חדשות עם שיניים" ו"מטר שבעים ומטר שבעים ושתיים".

==== מוזיקאי ====
פאוקר ביצע יחד עם נטע פלוטניק את שיר הפתיחה של הסדרה "בית ספר למכשפים" בכיכובו.

==== מדבב ====
בשנת 2007 דיבב ב"שאולין ווזאנג" יחד עם שותפו דרור טייכנר ובשנת 2008 דיבב בסדרה "בובספוג מכנסמרובע" דמויות שונות. בשנת 2009 דיבב בסדרה "מדברים אנגלית עם נאדי".

==== תסריטאי ====
בשנת 2010 כתב את העונה השנייה של הסדרה "מנדלבאום בלש פרטי" בה שיחק את פאוקר שלוש.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה

[[פרוטומה של מקסימיליאן הראשון מאת ברטל תורוואלסן]]
מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה (בגרמנית: Maximilian I von Bayern; 17 באפריל 1573 - 27 בספטמבר 1651), היה דוכס בוואריה בין השנים 1597–1623, ולאחר מכן הנסיך הבוחר מבוואריה בין השנים 1623–1651, והנסיך הבוחר מפפאלץ בין השנים 1623–1648.

==ביוגרפיה==
מקסימיליאן הראשון נולד ב-17 באפריל 1573 לוילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן. מקסימיליאן התחנך על ידי הישועים, ובשנת 1591 החל ליטול חלק בממשלה. בשנת 1595 התחתן מקסימיליאן עם בת דודו אליזבת מלורן, ובשנת 1597 מונה לדוכס בוואריה, לאחר התפטרותו של אביו.

עד לשנת 1607 לא נטל מקסימיליאן חלק במלחמות הדת שהיו באותה עת בגרמניה, אולם, באותה שנה שלח מקסימיליאן את צבאו לכבוש את העיר דונאוורת, ולהשליט בה את הדת הקתולית. בתגובה על כך הקימו הנסיכים הפרוטסטנטים את הברית הפרוטסטנטית, שכנגדה הוקמה בשנת 1609 הליגה הקתולית.

בשנת 1619 סירב מקסימיליאן להציע את מועמדותו לכס הקיסרות של האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1619 פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ מונה למלך בוהמיה, במקום פרדיננד משטיריה, ארכידוכס אוסטריה, שהיה קתולי מובהק. בתגובה על כך שלח מקסימיליאן את צבאו לעזרת בית הבסבורג, ועד מהרה הובס פרידריך על ידי הכוחות האוסטרים והבווארים בקרב ההר הלבן בשנת 1620, ובשנים לאחר מכן נכבשו נחלותיו בפפאלץ עצמה על ידי הכוחות הספרדים. בשנת 1623 הודח פרידריך מתפקידו, ונחלותיו נמסרו למקסימיליאן, שהיה אף הוא מבית ויטלסבאך, ובנוסף, שודרגה דוכסות בוואריה למעמד של נסיכות הבוחר. בשנת 1632 כבש צבא שוודיה את מינכן, שנכבשה בחזרה רק לאחר שקיבל מקסימיליאן סיוע מאלברכט פון ולנשטיין.

בשלום וסטפאליה בשנת 1648, הוחזרה נסיכות הבוחר מפפאלץ מלבד פפאלץ העילית לבנו של פרידריך החמישי קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ, אולם, מעמדה היה פחות משאר נסיכויות הבוחר.

ב-27 בספטמבר 1651 מת מקסימיליאן במינכן, ובנו פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-6 בפברואר 1595 התחתן מקסימיליאן עם אליזבת מלורן, בתו של קרל השלישי, דוכס לורן וקלוד דה ולואה, נסיכת צרפת, אך לא היו לו ממנה ילדים.

ב-15 ביולי 1635 התחתן מקסימיליאן עם מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתו של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה אנה מבוואריה, ממנה היו לו שני ילדים:
* פרדיננד מריה (1636–1679).
* מקסימיליאן פיליפ הירונימוס (1638–1705).

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה בית ויטלסבאך נולד:17 באפריל 1573 מת:29 בספטמבר 1651
|-
| rowspan="1" align="center"| וילהלם החמישי
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה 1597–1623
| rowspan="1" align="center"| שדרוג המדינה
|-
| rowspan="1" align="center"| הקמה חדשה
| rowspan="1" align="center"| נסיכות הבוחר מבוואריה 1623–1651
| rowspan="1" align="center"| פרדיננד מריה
|-
| rowspan="1" align="center"| פרידריך החמישי
| rowspan="1" align="center"| נסיכות הבוחר מפפאלץ 1623–1648
| rowspan="1" align="center"| קרל לודוויג
|}

קטגוריה:נסיכים בוחרים מבוואריה
קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1573
קטגוריה:נפטרים ב-1651
מגדל מרכז ההון יואשיו 1

מגדל מרכז ההון יוּ'אֶשְׂיוֹ' 1 הוא גורד שחקים אשר משמש למשרדים הנמצא בעיר ווהאן שבמחוז חוביי, סין. גובה המגדל הוא 330 מטרים וכולל 65 קומות. בניית המגדל החלה בשנת 2012 והסתיימה בשנת 2017. המגדל משתרע על שטח של 182,600 מטרים רבועים.

== ראו גם ==
* המגדלים הגבוהים בעולם
* בניין בנק מינשנג
* מלון לונגשי הבינלאומי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ווהאן: גורדי שחקים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מיזמים עתידיים
טפה סיאלכ

טפה סיאלכ (בפרסית: تپه سیلک) הוא אתר ארכאולוגי גדול בפרבר של כאשאן (במרכז איראן), קרוב לגן פין (باغ فین). התושבים הקדומים של האזור קשורים לתרבות נהר הזאינדה.
טפה סיאלכ
== היסטוריה ==

הזיקורת בטפה סיאלכ נבנה בסביבות 3000 לפני הספירה. מחקר משותף של הארגון למורשת תרבותית באיראן, הלובר, והמכון הצרפתי למחקר באיראן מאשר כי ההתיישבות המוקדמת ביותר בסיאלכ מתוארכת ל־5500–6000 לפנה"ס.

חוקרים משערים כי סיאלכ וכל השטח סביב לה נוצרו כתוצאה ממקורות מים סמוכים, שעדיין קיימים היום. "מעיין סולימאן" הזרים מים לאזור זה מן ההרים הסמוכים במשך אלפי שנים. "גן פין", שנבנה במתכונתו הנוכחית במאה ה־17, הוא אתר תיירות פופולרי. במקום זה מלכי השושלת הספווית בילו את חופשותיהם, הרחק מערי הבירה שלהם. כאן גם קבור פירוז נהאוונדי (אבו לואלואה), המתנקש הפרסי בחייו של הח'ליף עמר. 

== ארכאולוגיה ==
כלי חרס מטפה סיאלכ
כד חרס מטפה סיאלכ
 טפה סיאלכ נחפרה במשך שלוש עונות (1933, 1934, 1937) על ידי צוות בראשות רומן גירשמן.
מחקרים הקשורים באתר נערכו על ידי ד"א מקואן (McCown), י' מג'ידזאדה (Majidzadeh) ;ופ' אמייה (Amieh).
החפירה חודשה במשך מספר עונות בין השנים 1999 ו־2004 על ידי צוות משותף של אוניברסיטת פנסילבניה ושל הארגון למורשת תרבותית באיראן בראשות צאדק מלכ שהמירזאדי, שנקרא "הפרויקט לבדיקה חוזרת של סיאלכ".

ממצאים מן החפירה הראשונית נמצאים ברובם בלובר, בעוד אחרים ניתן למצוא במוזיאון הבריטי, במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו־יורק, במוזיאון הלאומי של איראן ובידיהם של אספנים פרטיים.

ממצאים אלה כללו כמה כלי חרס מעוטרים נאים.
== ראו גם ==
* היסטוריה של איראן הקדומה
* עילם
* אדריכלות איראנית
* כאשאן

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070210071728/http://www.iranian.com/History/2004/April/Sialk/ Iranian.com]
* [https://web.archive.org/web/20060223102532/http://archnet.org/library/images/thumbnails.tcl?location_id=5826 Archnet.org]
* [http://www.Kashan.ir עיריית כאשאן]
* [http://www.sartar.ir כאשאן]
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ערים עתיקות
קטגוריה:איראן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:זיקורתים
קטגוריה:פרובינציית אספהאן

== הערות שוליים==
פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה

פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה (בגרמנית: Ferdinand Maria von Bayern;), היה הנסיך הבוחר מבוואריה בין השנים 1651–1679.

==ביוגרפיה==
פרדיננד מריה נולד ב-31 באוקטובר 1636 בארמון שליסהיים שבמינכן, למקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה ומריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה.

בשנת 1651 מת אביו מקסימיליאן הראשון, הנסיך הבוחר מבוואריה, ופרדיננד מריה ירש את השלטון, אולם, עד לשנת 1654 כיהנו אמו ודודו אלברכט השישי, דוכס בוואריה כעוצרים. לאחר מותו של דודו פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1657, נמנע פרדיננד מריה להציע את מועמדותו לכס הקיסרות של האימפריה הרומית הקדושה, על אף שהיה בברית עם ממלכת צרפת, משום שלא רצה להיאבק בבית הבסבורג. במהלך השנים 1664–1666 שלח פרדיננד מריה את צבאו לעזרת ממלכת הבסבורג, במלחמתם כנגד האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת הולנד שמר פרדיננד מריה על נייטרליות, ובשנת 1680 השיא את בתו מריה אנה ויקטוריה עם לואי, הדופן הגדול, על מנת לחזק את בריתו עם ממלכת צרפת.

פרדיננד מריה שיפר מאוד את הצבא הבווארי, ושיקם את הנסיכות מהנזקים שנגרמו במהלך מלחמת שלושים השנים. בנוסף, כינס את הדיאט של בוואריה בשנת 1669, לאחר שלא כונס משנת 1612.

ב-26 במאי 1679 מת פרדיננד מריה במינכן, ובנו מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-8 בדצמבר 1650 התחתן פרדיננד מריה עם אנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה, בתו של ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה וכריסטין מארי מצרפת, ממנה היו לו 8 ילדים:
* מריה אנה ויקטוריה (1660–1690), התחתנה עם לואי, הדופן הגדול
* מקסימיליאן עמנואל (1662–1726)
* לואיזה מרגרטה אנטוניה (1663–1665)
* לודוויג אמדאוס ויקטור (1665)
* בן (1666)
* מריה פרנץ (1670)
* יוזף קלמנס (1671–1723)
* ויולנטה ביאטריקס (1673–1731), התחתנה עם פרדיננדו דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה בית ויטלסבאך נולד:31 באוקטובר 1636 מת:26 במאי 1679
|-
| rowspan="1" align="center"| מקסימיליאן הראשון
| rowspan="1" align="center"| נסיכות הבוחר מבוואריה 1651–1679
| rowspan="1" align="center"| מקסימיליאן השני עמנואל
|}

קטגוריה:נסיכים בוחרים מבוואריה
קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1636
קטגוריה:נפטרים ב-1679
אנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה

אנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה (; ) הייתה אשתו של פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה.

==ביוגרפיה==
אנריקטה אדליידה נולדה ב-6 בנובמבר 1636 בטורינו לויטוריו אמדאו הראשון דוכס סבויה ולכריסטין מארי מצרפת, בתם של אנרי הרביעי מלך צרפת ואשתו השנייה מארי דה מדיצ'י.

ב-8 בדצמבר 1650 התחתנה אנריקטה אדליידה עם פרדיננד מריה, נסיך בוואריה, וכעבור שנה מונה בעלה לנסיך הבוחר מבוואריה. לאנריקטה אדליידה היה השפעה גדולה מאוד על בעלה, והיא זאת שדחפה אותו לכרות ברית עם ממלכת צרפת נגד ממלכת הבסבורג, ולחתן את בתם מריה אנה ויקטוריה עם לואי, הדופן הגדול.

ב-13 ביוני 1676 מתה אנריקטה אדליידה במינכן.

==משפחתה==
ב-8 בדצמבר 1650 התחתנה אנריקטה אדליידה עם פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה, ממנו היו לה 8 ילדים:
* מריה אנה ויקטוריה (1660–1690), התחתנה עם לואי, הדופן הגדול
* מקסימיליאן עמנואל (1662–1726)
* לואיזה מרגרטה אנטוניה (1663–1665)
* לודוויג אמדאוס ויקטור (1665)
* בן (1666)
* מריה פרנץ (1670)
* יוזף קלמנס (1671–1723)
* ויולנטה ביאטריקס (1673–1731), התחתנה עם פרדיננדו דה מדיצ'י, הנסיך הגדול של טוסקנה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:ילידות 1636
קטגוריה:נפטרים ב-1676
ברווה (סימן דיאקריטי)

ברווה (באנגלית: Breve) הוא סימן דיאקריטי ˘, שצורתו חצי עיגול, ונכתב מעל האות. מקור השם במילה הלטינית: brevis, שמשמעותה "קצר", או הסימן וְרַאכִי (vrachy) מיוונית עתיקה. סימן דיאקריטי זה דומה במידה רבה לסימן הדיאקריטי "קַארוֹן", שהוא למעשה סימון של וי קטן מעל אות מסוימת (עיצור או תנועה), אך רק מעוגל יותר, כפי שניתן לראות מהשוואה של השניים:
*<big><big>Ǎ ǎ Ě ě Ǐ ǐ Ǒ ǒ Ǔ ǔ</big></big> (וי קטן)
*<big><big>Ă ă Ĕ ĕ Ĭ ĭ Ŏ ŏ Ŭ ŭ</big></big> (ברווה)
הסימן מופיע בדרך כלל בשפות הקשורות לאלפבית הלטיני, אך קיימות גם אותיות מסוג זה באלפבית הקירילי, כדוגמת Й ו- Ў.רשימת השפות, אשר בהן קיים סימן הברווה, כוללת את הטורקית, האזרית, הטטרית של קרים והלאזית, אשר בארבעתן קיימת האות Ğ; באספרנטו קיימת האות ŭ; ברומנית ובוייטנאמית קיימת האות ă וכדומה.הסימן קיים גם ב-IPA - לציון תנועה קצרה מהרגיל. דוגמה לכך היא המילה האנגלית: police, אשר נהגית [pʰə̆ˈliˑs]. שלא במסגרת ה- IPA, משתמשים בברווה לציון תנועות קצרות בספרים אקדמאיים, כמו גם תעתיק בשפות: לטינית, יוונית עתיקה ובשפות נוספות אחרות.
סימן הברווה מהווה סימון הפוך בייעודו הדיאקריטי לסימן הקו העילי, אשר משמש כמאריך תנועה.בתקופה האחרונה קיימת מגמה להמעיט בשימוש של סימן הברווה לציון תנועות קצרות; כדי להבדיל בין אותיות "ארוכות" ו"קצרות", הנטייה כיום היא שימוש בקו עילי, על מנת לציין תנועות ארוכות. מכאן ניתן להסיק, כי כל יתר התנועות, שאינן מסומנות בסימן זה- הן קצרות בהכרח.

===צורת כתיבה במחשב===
בתוכנת וורד, יש להקליד את האות הרצויה, לכתוב אחריה 0306 וללחוץ Alt+X.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סימנים דיאקריטיים
Suzanne

"Suzanne" (סוזן) הוא שיר שנכתב על ידי המשורר והמוזיקאי הקנדי לאונרד כהן ב-1960. השיר פורסם לראשונה ב-1966 והוקלט על ידי ג'ודי קולינס באותה שנה. כהן ביצע את השיר באלבומו מ-1967 "שירים של לאונרד כהן".

== רקע ==
ההשראה לשיר נבעה מיחסיו האפלטונים של כהן עם סוזן ורדל, חברתו באותה עת של הפסל הקנדי ארמן ויאנקור . מילות השיר מתארים את המפגשים של השניים: כהן ביקר את סוזן בדירתה ליד נמל מונטריאול בה היא הגישה לו תה. הם הסתובבו במונטריאול ליד כנסיית נוטרדאם דה בון סקור , לשם נהגו ספנים לבוא כדי לקבל ברכה לפני יציאתם לים.

בשנת 2006 התראיינה סוזן ב-CBS אודות השיר ואמרה שהיא וכהן לא ניהלו מערכת יחסים מינית, בניגוד לכמה פרשנויות לשיר. בראיון שנערך ב-1994 ב-BBC אמר כהן שהוא רק זכה לדמיין קיום יחסי מין איתה. כהן וסוזן נפגשו פעמיים אחרי שהשיר זכה לפופולריות - פעם אחת לאחר מופע של כהן ב-1970 ופעם בשנת 1990 כאשר רקדה מולו אך כהן לא דיבר איתה, וייתכן שאף לא זיהה אותה. סוזן לא זכתה לרווחים כלכליים מהשיר.

מלות השיר הופיעו לראשונה בשיר "סוזן לוקחת אותך מטה" בספר השירה של כהן ב-1966 "טפילים של גן עדן", כנראה בגלל מחסור בחומר חדש.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20150217142712/http://www.leonardcohen.com/us/music/songs-leonard-cohen/suzanne The song lyrics], from Leonard Cohen's web site (higher graphics)
* [http://leonardcohenfiles.com/album1.html#0 The song lyrics], from The Leonard Cohen Files (lower graphics)
* [http://music.cbc.ca/#!/blogs/2013/6/Rear-view-Mirror-Who-was-Suzanne-and-why-did-Leonard-Cohen-make-her-famous Rear-view Mirror: Who was "Suzanne" and why did Leonard Cohen make her famous? (CBC)]
* [http://www.leonardcohenfiles.com/verdal.html Transcripted excerpt from the BBC Radio 4 FM, June 1998 interview with Suzanne Verdal McCallister]
* [http://www.metrolyrics.com/suzanne-lyrics-leonard-cohen.html Lyrics of this song] at MetroLyrics

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1967
קטגוריה:שירי לאונרד כהן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים המבוססים על פואמות
קטגוריה:שירים על קנדה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
יונה בן דוד

יונה בן דוד (1927 - מאי 2016) היה איש בדיקות רכב, מייסד ויו"ר קומפיוטסט.

==ביוגרפיה==
בן דוד היה מבעלי ומנהל מכון דינמומטר, שנפתח באוקטובר 1968, לבדיקת מכוניות, שגם ייצר ציוד בדיקה.

בשנות ה-70 פיתח מערכת ממוחשבת לבדיקת מכוניות שיוצאה ל-11 מדינות. המערכת שנקראה VCT הכילה את הנתונים של יצרני המכוניות והשוותה אותם לנתוני הרכבים הנבדקים והתגאתה בבדיקת 56 רכיבים ברכב ב-12 דקות. בשנת 1983 הקים את מכון קומפיוטסט לבדיקת מכוניות, אותו ניהל במשך שנים רבות.

המציא ורשם 6 פטנטים בנושא בדיקות רכב.

בשנת 2015 שיתף פעולה עם אמיר זיו אב בפיתוח מכשיר בדיקה ממוחשב לטנקים.

==קישורים חיצוניים==
* מערכת אוטו, [http://www.auto.co.il/%D7%9B%D7%AA%D7%91%D7%94-33564-%D7%94%D7%9C%D7%9A-%D7%9C%D7%A2%D7%95%D7%9C%D7%9E%D7%95-%D7%99%D7%95%D7%A0%D7%94-%D7%91%D7%9F-%D7%93%D7%95%D7%93-%D7%96-%D7%9C.aspx הלך לעולמו יונה בן דוד ז"ל], אתר אוטו, 15 במאי 2016

פטנטים:
* , 26 ביוני 1979
* , 24 בפברואר 2009
* , 30 במרץ 2010

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ממציאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
ספר (גאוגרפיה)

עיר סְפָר (ידועה בנוסף כפריפריה) הוא מונח הלקוח במקור מתקופת התלמוד המתאר עיר היושבת בגבול עם מדינה אחרת. ערי הספר הן בדרך כלל חשופות במיוחד והן הראשונות שנפגעות במלחמה עם המדינות השכנות. כיום, ערי פריפריה עלולות להתפרש גם כערי ספר מעצם היותן מרוחקות ממרכזים מטרופוליניים חשובים.

== בספרות חז"ל ==
בספרות חז"ל מצינו כמה דברים הנוגעים למעשה לערי ספר:

* חז"ל אסרו להחזיק כלבים ללא שרשראות בעיר מפני שהם מטילים יראה על סביבתם, אך בעיר ספר התירו להחזיק כלב ללא שרשרת בשעות הלילה - מפני הסכנה.
* יש דעה האוסרת להחזיק בערי ספר עבד כנעני שאינו רוצה למול, שמא ישמע דבר וילך ויספר לחבירו הנוכרי שמעבר לגבול.
* בדיני עיר הנדחת אמרו שאין עושים עיר הנדחת אחת מערי הספר שמא יכנסו אליה כשיראו אותה חרבה וילחמו על ארץ ישראל כולה.
* גויים שצרו על ערי ישראל, לא מחללים עליהם שבת אלא אם כן באו להרוג. אבל אם רוצים הם לבוא על עיר הסמוכה לספר, אפילו על עסקי תבן וקש מחללים עליהם את השבת

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:הלכה
וילהלם החמישי, דוכס בוואריה

וילהלם החמישי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Wilhelm V von Bayern; ) היה דוכס בוואריה בין השנים 1579–1597.

==ביוגרפיה==
וילהלם החמישי נולד ב-29 בספטמבר 1548 לאלברכט החמישי, דוכס בוואריה ואנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואנה, נסיכת בוהמיה והונגריה. וילהלם התחנך על ידי הישועים, והקדיש את חייו לתפילות, אמונה, ושאר מצוות הדת.

ב-24 באוקטובר 1579 מת אביו אלברכט החמישי, דוכס בוואריה, ווילהלם עלה לשלטון במקומו. כאביו וסבו היה וילהלם קתולי מובהק, והתנגד בחריפות לרפורמציה. לאחר שגבהארד טרוכזס פון ואלדבורג ארכיבישוף קלן המיר את דתו ונשא אשה, פרצה מלחמת קלן, וב-18 החודשים הראשונים פיקד אחיו פרדיננד מבוואריה על הכוחות הקתולים. בסופו של דבר הצטרפו כוחות ספרדים בפיקודו של אלכסנדר פארנזה, דוכס פארמה וגרשו את פון ואלדנבורג, ומסרו את הארכיבישופות לאחיו של וילהלם ארנסט מבוואריה, ובמהלך ה-200 שנים הבאות הייתה הארכיבישופות בשליטת בית ויטלסבאך. במהלך שלטונו גורשו כל הפרוטסטנטים מהדוכסות, והוקמו בתי ספר קתולים חדשים.

ב-15 באוקטובר 1597 התפטר וילהלם מתפקידו, ובנו מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו, וב-7 בפברואר 1626 מת וילהלם במינכן.

==משפחתו==
ב-22 בפברואר 1568 התחתן וילהלם עם רנאטה מלורן, בתם של פרנץ הראשון, דוכס לורן וכריסטינה מדנמרק, ממנה היו לו 10 ילדים, מהם 6 הגיעו לבגרות:
* כריסטוף (1570)
* כריסטינה (1571–1580)
* מקסימיליאן (1573–1651)
* מריה אנה (1574–1616)
* פיליפ וילהלם (1576–1598)
* פרדיננד (1577–1650)
* אלאונורה מגדלנה (1578–1579)
* קרל (1580–1587)
* אלברכט (1584–1666)
* מגדלנה (1587–1628)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| וילהלם החמישי, דוכס בוואריה בית ויטלסבאך נולד:29 בספטמבר 1548 מת:7 בפברואר 1626
|-
| rowspan="1" align="center"| אלברכט החמישי
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה 1579–1597
| rowspan="1" align="center"| מקסימיליאן הראשון
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 1548
קטגוריה:נפטרים ב-1626
לילך רחמני

לילך רחמני (נולדה ב-3 במאי 1963) היא מפיקת טלוויזיה, עורכת וצלמת ישראלית.

== ביוגרפיה==
לילך רחמני נולדה בשם לילך ולן. בוגרת החוג לקולנוע וטלוויזיה והחוג לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת תל אביב.

רחמני התחילה את דרכה בשנת 1989 כעוזרת במאי ובהמשך כמפיקה בטלוויזיה החינוכית בתוכנית "שבעים פנים" בהנחיית ירון לונדון. לאחר מכן הפיקה את "שיחות ברוח" בהנחיית פרופסור יוסף בן שלמה, שלימד אותה בחוג לפילוספיה יהודית באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1997 הפיקה וערכה את הסדרה "אדום ירוק" שהפכה לחלק מתוכנית הלימודים של משרד החינוך בנושא בטיחות בדרכים. ב-1998 הפיקה את הסרט הדוקומנטרי "לתת בלי לרצות לקחת" על דמותו של ניר פורז שנהרג בניסיון החילוץ של נחשון וקסמן. בין השנים 1998–2008 הפיקה וערכה את התוכנית "בחדר של חני" בהנחיית חני נחמיאס; בשנת 2001 זכתה התוכנית בפרס מסך הזהב בקטגוריית התוכנית הטובה ביותר לילדים ולנוער.

בשנת 2010 הפיקה במסגרת שיתוף פעולה עם האופרה הישראלית את התוכנית "אופרה אחרת", שש אופרות שהותאמו לטלוויזיה. בין השנים 2011–2012 הפיקה וערכה את "חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי" ואת "חידון התנ"ך הבינלאומי למבוגרים" בהנחיית אבשלום קור. בשנת 2011 יצרה את תוכנית הלייף סטייל הערבית-יהודית הראשונה "אחלה יום" בהנחיית מירה עווד ויובל כספין.

בשנת 2012 נבחרה רחמני לכהן כאחת מסגני יושב ראש אגודת העיתונאים בתל אביב.

רחמני מרצה בקורס "תקשורת לנוער יוצאי אתיופיה" מטעם הטלוויזיה החינוכית ומשרד החינוך, במסגרתו לומדים תלמידים מצטיינים מהקהילה האתיופית עיתונות, רדיו וטלוויזיה. בשנת 2016 הצטרפה למשלחת בוגרי הקורס למסע שורשים באתיופיה, שם צילמה ביחד עם הבמאי צביקה גודל את הסרט התיעודי "פה היה הבית".

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפיקות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:צלמות ישראליות
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:עורכות ישראליות
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
לוריין דאונס

לוריין אליזבת' דאונס (באנגלית: Lorraine Elizabeth Downes; ) היא דוגמנית ניו זילנדית, מיס תבל לשנת 1983.

==ביוגרפיה==
דאונס נולדה באוקלנד שבניו זילנד למשפחה בת ארבע בנות. היא החלה לעבוד כדוגמנית מקצועית וב-1983 נבחרה למיס ניו זילנד, ובתחרות מיס תבל זכתה במקום הראשון, כשגברה על שאר המתמודדות בניקוד בתחרות.

ב-1986 הקימה את סוכנות הדוגמנות "Care Of Lorraine Models and Talent".

ב-2006 זכתה בגרסה הניו זילנדית של "רוקדים עם כוכבים".

ב-1986 נישאה לשחקן הרוגבי מוראיי מקסטד ונולדו לה בן ובת. ב-2001 הם התגרשו. ב-2009 נישאה בשנית לשחקן הקריקט מרטין קרואו. הזוג נותר יחד עד למותו של קרואו מלימפומה ב-2016.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:דוגמניות ניו זילנדיות
קטגוריה:זוכות מיס תבל
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1983
קטגוריה:זוכי רוקדים עם כוכבים
קטגוריה:ניו זילנדיות שנולדו ב-1964
כוכב הבזק

עיבוד אמנותי של התפרצות הכוכב [[DG בכלבי ציד על פי תצפיות של טלסקופ החלל סוויפט]]
כוכב הבזק (באנגלית: Flare star, נקרא גם משתנה מסוג UV בלווייתן ולפעמים גם כוכב מתפרץ) הוא כוכב משתנה שבהירות נראיתו עולה בפתאומיות לפרק זמן קצר של מספר דקות ואז חוזרת לקדמותה. כוכבים מסוג זה הם כמעט תמיד ננסים אדומים וההשערה המקובלת היא שהסיבה לשינוי החד בבהירות היא התפרצות סולרית שנוצרת כתוצאה מפעילות מגנטית חזקה, שמאיצה את החומר המיונן בשכבות החיצוניות של הכוכב, וגורמת להעפת חומר חם מפני הכוכב ולקרינת בלימה. השינוי בעוצמת ההארה של הכוכב הוא בדרך כלל של דרגת בהירות או שתיים השקולות לעליה של פי 2.5 עד פי 6 בעוצמת ההארה של הכוכב, אך נצפו גם התפרצויות שהעלו את הבהירות ב-5 דרגות. השינוי בבהירות מתרחש בכל הספקטרום מגלי רדיו ועד לקרינת X ומכיוון שרוב הכוכבים מסוג זה הם ננסים אדומים שרוב קרינתם היא בתחום התת-אדום, השינוי באור נראה ובאורכי גל קצרים יותר הוא דרמטי במיוחד.

==מנגנון==
תנועת הפלזמה בכוכבים יוצרת על פי תאוריית הדינמו שדות מגנטיים חזקים. חוזק השדות תלוי במהירות הסיבוב של הכוכב על צירו ועם הזדקנות הכוכב מהירות הסיבוב יורדת והפעילות המגנטית שלו נחלשת. בכוכבים בעלי פעילות מגנטית חזקה, השדות המגנטיים משתנים במהירות ושינויים אלו יוצרים, כפי שקובע חוק פאראדיי, שדות חשמליים חזקים שמאיצים את האלקטרונים והיונים של הפלזמה למהירויות גבוהות ויוצרים התפרצויות סולריות. בכוכבים קטנים עם מסה נמוכה ומהירות סיבוב גבוהה נוצרות התפרצויות סולריות חזקות במיוחד שעשויות להתפרש על אחוזים גדולים משטח פניו של הכוכב. ההאצה החזקה של החומר הטעון יוצרת קרינת בלימה ומחממת את החומר לטמפרטורות גבוהות שגורמות לפליטת קרינה בטווח רחב מאוד של אורכי גל. בעוד שבכוכבים דמויי שמש ההתפרצויות קטנות ביחס לגודל הכוכב והעלייה בקרינה היא קטנה ביחס לעוצמת ההארה של הכוכב, בכוכבים קטנים וקרים ההתפרצויות גדולות ביחס לגודל הכוכב והשינוי בקרינה ובעוצמת ההארה משמעותי הרבה יותר.

בכוכבים זוגיים שהמרחק בין בני הזוג קטן והשדות המגנטיים של בני הזוג משפיעים זה על זה, נוצרת תופעה דומה של התפרצויות סולריות בכוכבים גדולים יותר ומסיביים יותר. כוכבים משתנים אלה מסווגים כמשתני RS בכלבי ציד, אך בשל גודלם ועוצמת הארתם השינוי הוא קטן בהרבה. ישנם גם כוכבים דמויי שמש שנצפו בהם התפרצויות שמש חזקות פי 1,000 מאשר ההתפרצויות שעל פני השמש. המנגנון שיוצר התפרצויות מסוג זה אינו ידוע והועלתה השערה שבמקום בן זוג יש לכוכבים אלה כוכב לכת דמוי צדק שמקיף אותם במרחק קטן והמגנטוספירה שלו משפיעה על השדות המגנטיים של הכוכב. תצפיות של טלסקופ החלל קפלר בכוכבים אלה לא מצאו ראיות לקיומו של כוכב לכת כזה.

==כוכבי הבזק קרובים==
חלק מהננסים האדומים הקרובים למערכת השמש הם כוכבי הבזק. ביניהם:
*פרוקסימה קנטאורי
*כוכב ברנרד
*וולף 359
*UV בלווייתן
*רוס 248

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
הבזק
מקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה

מקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה (בגרמנית: Maximilian III. Joseph von Bayern; ), היה הנסיך הבוחר מבוואריה בין השנים 1745–1777.

==ביוגרפיה==
מקסימיליאן השלישי יוזף נולד ב-28 במרץ 1727 במינכן, לקרל אלברכט, הנסיך הבוחר מבוואריה ומריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ווילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג.

ב-20 בינואר 1745 מת קרל אלברכט במינכן, ומקסימיליאן יוזף עלה לשלטון בבוואריה במקומו. אולם, בעקבות מלחמת הירושה האוסטרית, רוב הנסיכות הייתה כבושה על ידי הצבאות האוסטרים. ב-13 בספטמבר 1745 חתם מקסימיליאן יוזף על הסכם פיסן, ובו תמך בבחירת פרנץ מלורן לקיסר האימפריה הרומית הקדושה.

ב-9 ביולי 1747 התחתן מקסימיליאן יוזף עם מריה אנה סופיה מסקסוניה, בתם של אוגוסט השלישי, מלך פולין ומריה יוזפה מאוסטריה, אולם, לא היו להם ילדים.

מקסימיליאן יוזף היה שליט נאור, ועשה הרבה על מנת לפתח את המדינה; הוא ביטל את הצנזורה על העיתונות, פיתח את התעשייה ועודד את החקלאות. כמו כן ייסד את האקדמיה למדעים של בוואריה, ויצא נגד הבזבזנות של הכנסייה בבוואריה.

ב-30 בדצמבר 1777 מת מקסימיליאן השלישי יוזף ללא יורשים, ובמקומו עלה לשלטון קרל תאודור, הנסיך הבוחר מפפאלץ. ב-8 בינואר 1778 חתם קרל תאודור על הסכם עם יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על החלפת בוואריה בארצות השפלה האוסטריות, אולם, מריה אנה סופיה מסקסוניה אלמנתו של מקסימיליאן יוזף ובן דודו קרל השני אוגוסט, דוכס פפאלץ-צווייבריקן התנגדו לכך, בסיוע פרוסיה ורוב המדינות הגרמניות הקטנות, ובעקבות כך פרצה מלחמת הירושה הבווארית. בשנת 1779 נחתם הסכם טשן, שבו קיבלה אוסטריה שטחים מסוימים בבוואריה, אך מלבד זאת לא נעשו שום שינויים טריטוריאליים.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| מקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה בית ויטלסבאך נולד:28 במרץ 1727 מת:30 בדצמבר 1777
|-
| rowspan="1" align="center"| קרל אלברכט
| rowspan="1" align="center"| נסיכות הבוחר מבוואריה 1745–1777
| rowspan="1" align="center"| קרל תאודור
|}

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:נסיכים בוחרים מבוואריה
קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1727
קטגוריה:נפטרים ב-1777
יחסי מצרים–קטר

יחסי מצרים–קטר הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מצרים הערבית לבין מדינת קטר, שהחלו בשנת 1972. יחסי שתי המדינות עברו עליות ומורדות.

== מחלוקות פוליטיות ==
בשנת 1997 החרימה מצרים את ועידת MEMA אשר נערכה בקטר בשנת 1997 בטענה שהאחרונה מממנת את ארגוני המורדים במצרים. בנוסף, האשימו המצרים את קטר ביחס עוין. הסכסוך יושב מאוחר יותר באותה שנה בתיווך ערב הסעודית, אך מספר שבועות לאחר מכן פיטרו הרשויות הקטריות כ-700 עובדים מצריים. כמו כן, הוסיפה קטר כי מצרים רבים היו מעורבים באספקת נשק ומחסה לאמיר קטר היוצא ח'ליפה בן חמד אאל ת'אני בשנת 1996. קטר החלה בשלילת אשרות כניסה לאזרחי מצרים בטענה שהם ניסו לפוצץ את שדה התעופה. כמו כן דווח אודות הטרת עובדים מצריים.

ביולי 2013 הודח נשיא מצרים מוחמד מורסי אשר נתמך על ידי קטר, מה שהחריף את היחסים בין המדינות. ערב הסעודית, כווית ואיחוד האמירויות הערביות תמכו במצרים בסוגיה זו. הביקורת המרכזית מקרב מדינות ערב הייתה נגד המחסה שנתנה קטר ליוסוף אל-קרדאווי, ממנהיגיה הרוחניים של תנועת האחים המוסלמים.

במרץ 2014 הוחזרו שגרירן בקטר של ערב הסעודית, בחריין ואיחוד האמירויות הערביות. בין היתר במחאה על תמיכת קטר בתנועת האחים המוסלמים במצרים לכאורה. בדצמבר 2014, ניסתה קטר לחמם את יחסיה עם מצרים בעקבות לחץ ממדינות המפרץ הפרסי, בעיקר בחריין וערב הסעודית.

בפברואר 2015, אירעה תקרית נוספת, כאשר מצרים התקיפה מעוז המדינה האסלאמית בלוב, לאחר שנערפו ראשיהם של אזרחים מצרים-קופטים. משרד החוץ של קטר הביע הסתייגות מההתקפות. בתגובה, האשים טאריק עאדל, נציג מצרים בליגה הערבית, את קטר בתמיכה בטרור. בנוסף, השיקו אזרחים מצריים מסע פרסום אינטרנטי בגנות קטר. עם זאת, מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ דחתה את האשמות המצריות. זמן קצר לאחר הפרשה, החזירה קטר את שגרירה ממצרים.
בדצמבר 2016 החליטה מצרים עקרונית לנתק את יחסיה עם קטר אך השאירה את האפשרות לבקר בקטר ולסחור איתה. הניתוק המוחלט של יחסי מצרים-קטר התרחש ב-5 ביוני 2017 כאשר מצרים יחד עם בחריין, ערב הסעודית ואיחוד האמירויות הערביות ניתקו את כל יחסיהן וקשריהן הכלכליים עם קטר.

===חידוש היחסים===
ב-21 בינואר 2021, מצרים חידשה את היחסים הדיפלומטיים עם קטאר, והפכה למדינה הראשונה שעשתה זאת באופן רשמי במסגרת הסכם לסיום הסכסוך.

== אל-ג'זירה ==
רשת אל-ג'זירה, אשר הוקמה על ידי שליט קטר, האמיר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, נהגה לשלב בשנותיה הראשונות ביקורת רבה נגד נשיא מצרים, חוסני מובארכ. מסיבה זו, הוטלו הגבלות על פעילותה מצידו ומצד התקשורת המצרית. ב-1997 נשלח ראש המודיעין הכללי של מצרים, עומאר סולימאן, לדוחה, כדי להגיב לביקורת של הרשת על הממשל המצרי. בראיון בשנת 2002, מובארכ האשים את אל-ג'זירה ב"הפצת חיכוך, איבה וחוסר יציבות בין מדינות ערב".

בשנת 2010 הועבר מברק דיפלומטי מראש ממשלת קטר, חמד בן ג'אסם בן ג'אבר אאל ת'אני, לסנאטור האמריקאי ג'ון קרי, בו הודיע שהגיש הצעה למובארכ, אם מצרים תסכים לספק הסדר בר-קיימא לפלסטינים במהלך אותה תקופה.

לאחר ההפיכה במצרים בשנת 2013, החליף עבד אל-פתאח א-סיסי את נשיא מצרים מוחמד מורסי, חבר האחים המוסלמים. א-סיסי יזם סנקציות על בנות בריתה בתקשורת של האחים המוסלמים, ביניהן אל-ג'זירה, במהלכן נעצרו שלושה מעיתונאים הרשת. בספטמבר 2013 נחסמה רשת אל-ג'זירה לחלוטין במצרים, בעקבות האשמות כי הרשת משבשת את ענייניה הפנימיים של המדינה.

== יחסים כלכליים ==

החלק הגדול ביותר של ההשקעות הפיננסיות שבוצעו על ידי חברות קטריות מינואר 2003 ועד יוני 2014, היה במצרים, 31.1 אחוזים.

== הערות שוליים ==
ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר

ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר (בגרמנית: Ernst August I; 5 ביוני 1771 – 18 בנובמבר 1851) היה מלך הנובר בין השנים 1837–1851.

==ביוגרפיה==
===בצעירותו===
ארנסט אוגוסט נולד בארמון בקינגהאם שבלונדון ב-5 ביוני 1771, לג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת ולשארלוט ממקלנבורג-שטרליץ. בצעירותו לימדו את ארנסט אוגוסט מורים פרטיים בארמון, ובקיץ 1786 נשלח לאוניברסיטת גטינגן שבגרמניה (יחד עם אחיו הנסיך אדולפוס, שקיבל את התואר דוכס קיימברידג' בשנת 1801, והנסיך אוגוסטוס, שקיבל את התואר דוכס סאסקס בשנת 1801).

בשנת 1791, עם סיום לימודיו, נשלחו הנסיכים ארנסט אוגוסט ואדולפוס להנובר לצורך רכישת השכלה צבאית. הנסיכים למדו תחת מפקד צבא הנובר, גנרל-פלדמרשל וילהלם פון פרייטאג. במרץ 1792 הועלה ארנסט אוגוסט לדרגת קולונל ומונה למפקד רגימנט הדרגונים ההנוברי ה-9, ולחם עמו במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה תחת פיקודו של אחיו פרדריק, דוכס יורק. ב-18 במאי 1794 נפצע ארנסט אוגוסט במהלך קרב טורקואן, ונשלח לבריטניה לצורך החלמתו. בנובמבר 1794 חזר ארנסט אוגוסט לתפקידו, והועלה לדרגת מייג'ר-ג'נרל. במהלך שנת 1795 השתתף ארנסט אוגוסט בנסיגת הצבא הבריטי בהולנד, ובשנת 1796 חזר שוב לבריטניה. בשנת 1798 הועלה לדרגת לפטננט-ג'נרל, ובשנת 1799 הוענק לו התואר דוכס קמברלנד. בשנת 1801 מונה לקולונל הכבוד של רגימנט ההוסארים ה-15, ובשנת 1803 הועלה לדרגת ג'נרל מלא. בשנת 1813 השתתף ארנסט אוגוסט בקרב לייפציג, וב-6 בנובמבר 1813 הועלה לדרגת פילדמרשל.

בשנת 1815 מונה ארנסט אוגוסט לאביר מסדר האמבט, ובשנת 1831 מונה לאביר מסדר פטריק הקדוש.

ארנסט אוגוסט היה ארכי ריאקציונר, והתנגד למתן האמנציפציה הקתולית בשנת 1828, ובשל כך היה הבן השנוי במחלוקת מכל בניו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת.

===שלטונו===
ב-1837 נפטר אחיו המלך ויליאם הרביעי בגיל 71, ואחייניתו ויקטוריה הוכתרה למלכת הממלכה המאוחדת. אמנם ממלכת הנובר, שהייתה מאוחדת באיחוד פרסונלי עם בריטניה מאז 1714, פוצלה ממנה עם המלכתה של המלכה, הואיל ובהנובר, על פי החוק הסאלי, נאסר על נשים לשלוט, ומשום כך הוכתר ארנסט אוגוסט למלך הנובר. בנוסף, מונה ארנסט אוגוסט גם ליורש העצר של כס המלוכה הבריטי עד לידתה של הנסיכה ויקטוריה בשנת 1840, משום שהמלכה הצעירה טרם נישאה וטרם ילדה ילדים.

עם עלותו לשלטון הפך ארנסט אוגוסט לריבון מסדר הגואלפים, ובשנת 1839 ייסד את מסדר גאורג הקדוש.

ארנסט אוגוסט היה שליט ריאקציונרי, וביטל את החוקה שניתנה להנובר בשנת 1833. במהלך מהפכות 1848 פרצו הפגנות ברחבי הממלכה, ומשום כך נאלץ ארנסט אוגוסט להנהיג משטר יותר ליברלי, ולאפשר את חופש העיתונות.

ב-18 בנובמבר 1851 מת ארנסט אוגוסט, ובנו גאורג החמישי, מלך הנובר עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-29 במאי 1815 התחתן ארנסט אוגוסט עם פרדריקה ממקלנבורג-שטרליץ, בתם של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ופרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטאדט, ממנה נולדו לו שלושה ילדים, אך רק אחד מהם שרד:
*גאורג החמישי, מלך הנובר (1819 -1878)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכי הנובר
קטגוריה:מרשלים בריטים
קטגוריה:בריטים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1771
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1851
אלינה לואנסון

אלינה לואנסון (ברומנית: Elina Löwensohn; נולדה ב-11 ביולי 1966) היא שחקנית אמריקאית-רומנייה. 

==ביוגרפיה==
לוונסון נולד בבוקרשט, רומניה. לאחר מות אביה, ניצול שואה, היגרה עם אימה לארצות הברית, שם פתחה אמה בשביתת רעב כדי לקבל עבורה אשרה.

לאחר סיום התיכון, לואנסון למדה משחק בניו יורק ושיחק בכמה הפקות תיאטרון מצליחות.

== קריירה ==
בשנת 1993 היא גילמה את תפקיד דיאנה רייטר בסרטו של סטיבן ספילברג "רשימת שינדלר". ב-1994 שיחקה בפרק בסדרה "סיינפלד" כמתעמלת היוצאת עם ג'רי. בשנה זו גם שיחקה את תפקיד נדיה בסרט הערפדים "נדיה".

ב-1995 שיחקה בסרט "אנטוניה שלי" המבוסס על הרומן בעל אותו שם. 

ב-1997 שיחקה בסרט הקומדיה "אני, אמא והמאפיה היהודית". ב-1998 שיחקה בסרט "חכמת התנינים" לצד ג'וד לאו. 

ב-2005 שיחקה בסרט "מים אפלים". ב-2006 שיחקה בסרט "פיי גרים", המהווה סרט המשך להנרי פול. 

ב-2009 שיחקה בסרט "לורדס" לצד לאה סדו.

ב-2018 שיחקה בסרט האימה ומתח הצרפתי "סכין + לב" שהוקרן בפסטיבל הקולנוע בקאן והיה מועמד לפרס דקל הזהב. 

ב-2021 כיכבה בסרט המדע הבדיוני הצרפתי "After Blue". 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות רומניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:מהגרות מרומניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966