OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הפסק (הלכה)

בהלכה, הפסק הוא ביטוי למצב בו יש המתנה פסיבית או שנעשית פעולה אקטיבית זרה בזמן עשיית מצווה, לדוגמה המתנה משמעותית בין ברכה על מאכל לבין אכילתו.

==הפסקים מפורסמים==
ה'הפסק' המפורסם ביותר הוא בין ברכת 'נטילת ידיים' לברכת 'המוציא' ולאכילת הלחם (או החלה בסעודת שבת). למעט קהילת יוצאי תימן, כל הקהילות נוהגות שלא לדבר במילים מפורשות, למעט - "העבירו מלח", עד לאכילת הלחם. בחלק מהקהילות נוהגים שקט מוחלט. אם כי מעיקר הדין מותר להפסיק בין הנטילה להמוציא.

בעת התפילה ישנם חלקים שבהם ההלכה קובעת שאסור 'הפסק' - ומאפשרת זאת רק במקרים קיצוניים של סכנה וכדומה. המשנה במסכת ברכות מדברת על איסור דיבור מרגע שמתחילים בברכות לקראת קריאת שמע ובהמשך עד סיום תפילת עמידה. בגלל הרצון "לסמוך גאולה לתפילה" - כלומר שברכת הגאולה תסתיים ומיד תתחיל תפילת העמידה, ישנם מנהגים שונים באשר לאמירת פיוטים ותוספות לתפילות עתיקות אלו. משום כך, לדוגמה, יש הנוהגים (מנהג ארץ ישראל) שלא לומר בשבת את פסוקי השבת והחג לפני תפילת העמידה בימים אלו.

==מה נחשב להפסק==
הפוסקים דנים, בגדר מה בדיוק נחשב להפסק. יש שסוברים, שהפסק נחשב כל דבר המפסיק את הדבר שהיה קודם מכיוון שלא ניתן לעשותם יחד, ובכך הם מסבירים את החילוק שמבואר במסכת חולין בין אדם הנוטל מים אחרונים כדי לברך ברכת המזון, שמכיוון שברכת המזון היא הפסק לסעודה - שהרי לא ניתן לברך ולאכול כאחד, לכן אדם האומר "הביאו מים אחרונים ונברך" הפסיק את סעודתו, ואם רוצה לחזור ולאכול חייב לברך ברכה ראשונה, אבל אדם השוחט בעלי חיים, ומכסה את דמו, אין הדבר נחשב להפסק אם רוצה לשחוט שוב עוד בעל חיים, ואין הוא צריך לחזור ולברך, כיוון שהוא יכול עדיין לשחוט ביד אחת ולכסות את הדם ביד שנייה. לפי זה, נמצא לכאורה, שאדם המתפלל באמצע הסעודה, נחשב הדבר להפסק, והוא צריך לברך שוב.

יש שהסבירו את דברי הגמרא בדרך אחרת; ברכת המזון נחשבת להפסק רק מפני שהיא מפסיקה את האכילה; לעומת זאת, כיסוי הדם אינו מסמל את הפסקת השחיטה, אלא אדרבה כיסוי הוא צורך השחיטה.

==המפסיק בין שתי מצוות==
הראשונים נחלקו, גם האם שחיטה מפסקת בין כיסוי הדם האחד למשנהו, ואם צריך לברך במקרה שהפסיק ביניהם. יש שכתבו שכשם שאין הכיסוי מפסיק בין שחיטה לשחיטה כך אין השחיטה מפסקת בין כיסוי הדם למשנהו ויש שסוברים, שבעוד שכיסוי הדם אינו מסמל את הפסקת השחיטה, אלא אדרבה כיסוי הוא צורך השחיטה, הרי שהשחיטה אינה מצורכי הכיסוי והיא מפסיקה ביניהם.

בנושא זה נחלקו עוד הראשונים, אם שיחה בין שחיטה לשחיטה נחשבת להפסק ומצריכה לברך שוב. הרי"ף סובר, שדווקא השח בין תפלין של יד לתפילין של ראש חוזר ומברך, מכיוון שהן שתי מצוות שאינן מעכבות זו את זו, ולכן כאשר אדם מפסיק ביניהן בדיבור, הוא גורם לכך שהן יחשבו לשני מעשים שונים, אך אדם המפסיק בין אותה מצווה עצמה, כמו המפסיק בקריאת הלל בין פרק לפרק, אינו חוזר ומברך.

אך הרמב"ן ורבינו יונה סוברים שגם כאשר מדובר בשתי מצוות נפרדות, תלוי הדבר: אם מדובר בשתי מצוות ששתיהן מוטלות על האדם כחובה, כמו תפילין של יד ותפילין של ראש, אסור לו להפסיק ביניהן, ולכן אם הפסיק יחזור ויברך; אבל בשתי מצוות שהוא לא חייב לעשותן, כמו שחיטה שאם אינו רוצה יכול לא לשחוט ולא לאכול, לא ניתן לומר שאסור לו להפסיק, וממילא גם לא ניתן לומר שאם הפסיק חייב לחזור ולברך, כשם שהסח באמצע הסעודה אינו חייב לחזור ולברך ברכת המוציא.

== לקריאה נוספת ==

* אלעד פורטל, ברוך הוא וברוך שמו, הוצאת פאר הקודש, אשקלון, תשע"ב, 2012.

==קישורים חיצוניים==

* [http://ph.yhb.org.il/category/ברכות/12-כללי-ברכות/ דיני ברכות] -הרב אליעזר מלמד באתר פניני הלכה

==הערות שוליים==

קטגוריה:הלכה
ולטר בראק

ולטר בראק (בגרמנית: Walter Brack; 20 בנובמבר 1880 - 19 ביולי 1919) היה שחיין גרמני, אלוף האולימפי הראשון בסגנון גב, בעל 2 מדליות ושיאן עולם.

== ביוגרפיה ==
בראק נולד בברלין. 

באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה בראק במדליית זהב ובמדליית כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 יארד גב בתוצאה של 1:16.8 דקות, לפני חבריו לנבחרת גאורג הופמן וגאורג זכריאס ובמדליית כסף במשחה ל-440 יארד חזה, אחרי חברו לנבחרת זכריאס שקבע תוצאה של 7:23.6 דקות ולפני הנרי ג'יימיסון הנדי מארצות הברית. 

בשנת 1919 נפטר בראק בעיר הולדתו.

== תארים והשגים ==
* בשנת 1997 זכה בראק להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==
 
* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Walter+Brack&name=Search sports123.com] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני גב
קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת סנט לואיס (1904)
קטגוריה:אלופים אולימפיים גרמנים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם גרמנים: שחייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1919
קללת פרח הזהב

קללת פרח הזהב (满城尽带黄金甲) הוא סרט דרמה סיני בבימויו של ג'אנג יי-מו משנת 2006. עלות ההפקה שלו נאמדת ב-45 מיליון דולר, ובזמן יציאתו היה הסרט היקר ביותר להפקה בתולדות סין. הסרט מבוסס על המחזה הסיני הפופולרי "סופת רעמים" משנת 1934 של קאו לי, ומתאר פרשת בגידה וקשירת קשר בבית הקיסר פינג משושלת טאנג במאה ה-10. במקור נקרא הסרט "עיר עטויה שריון זהוב".

==שחקנים ראשיים==
*צ'או יון-פאט - הקיסר פינג
*גונג לי - הקיסרית
*ליו יה - הבן הבכור וואן
*ג'אי צ'ו - הבן האמצעי ג'אי
*לי מאן - בת הרופא המלכותי, ג'יאנג צ'אן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטים סיניים
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
ליאל דניר

ליאל דניר (נולדה ב-25 בינואר 1985) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.

== קורות חייה ==
דניר נולדה וגדלה בתל אביב והיא בת זקונים למשפחה בת שלושה ילדים. הוריה התגרשו כשהייתה בת חמש ומאז נותק הקשר עם אביה. מוטי רייף היה זה שגילה אותה במפגש מקרי כשהייתה בת 17 והביא אותה לתחרות "תגלית השנה", בה זכתה במקום הראשון. זמן קצר לאחר הזכייה, השתתפה בקמפיין של מעצב האופנה ג'אנפרנקו פרה בפריז ובהפקות אופנה למגזינים מובילים. ב-2007 השתתפה בקליפ לשיר "מותק את אצלי בראש" שביצע ותרגם שלומי שבן לשיר "Mama, you have been on my mind" של בוב דילן.

בשנת 2006 הייתה מנחה של תוכנית הטלוויזיה "אקזיט", לצד איתי תורג'מן. ב-2008 גילמה את גאיה בסדרה "לאהוב את אנה". בשנת 2009 דניר דגמנה לקולקציית בגדי החורף של חברת "קאלה".

בשנים 2007 - 2010 למדה דניר בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב. בכיתתה למדו בין השאר יעל איתן, ג'ייסון דנינו הולט, אריאל וולף, גל לב, מגי אזרזר, יערה פלציג ואיתי זבולון.

בשנת 2010 שיחקה בסרט הקולנוע "לך יום אף לך לילה" של הבמאי אייל ציון וב"התגנבות יחידים" של הבמאי דובר קוסאשווילי. ב-2011 שיחקה בקומדיה "בובי ואני", והתארחה בסדרה הקומית "החברים של נאור".

בשנת 2011 שיחקה בסדרה האינטרנטית של ynet "במעגל סגור" בתפקיד מאיה ושיחקה לצד הנרי דוד. כמו כן השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "סברי מרנן" ובסדרה החברים של נאור בתפקיד אורח בפרק "ויפאסנה".

בשנת 2012 גילמה דניר את דמותה של נחמה בסרט החרדי "מלאכיות בלבן". דניר הופיעה בסרט, שבויים על ידי טלי אברהמי, לצידן של ליאת אזר ואליענה שכטר.

בשנת 2013 כיכבה בקליפ לשיר "להציל אותי" של גיא ויהל. באותה שנה התארחה בסדרה "בית המשאלות" של הבמאי חיים בוזגלו לערוץ הראשון, ושיחקה בכמה פרקים בסדרת הנוער "יומני החופש הגדול" בתפקיד אביגיל.

בעבר דניר ניהלה מערכת יחסים מתוקשרת עם השחקן רן דנקר. אחיה רעואל הוא זמר ובעבר התפרסם כחבר בלהקת הפאנק "דפקט החממה". דניר נשואה לגילי בראל ואם לשלושה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ynet.co.il/tags/ליאל_דניר כתבות על ליאל דניר], באתר ynet
* 
* חגית רון-רבינוביץ', [https://www.israelhayom.co.il/article/42127 "יש לי הרבה לתקן"], באתר ישראל היום, 18 במאי 2012
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:זוכות תגלית השנה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
הגביע הרוסי בכדורעף גברים

הגביע הרוסי בכדורעף לגברים (ברוסית: Кубок России по волейболу среди мужчин) הוא טורניר פלייאוף רוסי בכדורעף, הנחשב לשני בחשיבותו במדינה, אחרי האליפות. הטורניר נערך החל מ-1993.

שיאנית הזכיות היא זניט קאזאן, עם 10 במספר.

==מבנה==
הטורניר נערך בשלושה שלבים: 
* שלב מוקדמות שקובע מי המתמודדות בטורניר
* שלבי הכרעה, המורכבים משלב חצי הגמר ושלב הגמר. 

שלב המוקדמות נערך עוד לפני פתיחת העונה בליגה הבכירה והוא מחולק לתחרויות אזוריות שמנפות מכל אזור ואזור במדינה, את קבוצות הכדורעף הטובות ביותר, בשיטת משחקי פלייאוף. 

שחקני הנבחרת הרוסית אינם משתתפים בטורניר וקבוצות כדורעף ששלושה שחקנים ויותר מקבוצתה משחקים בנבחרת, מעפילה ישירות לשלב חצי הגמר באופן עצמאי וללא קשר לתוצאות משחקיה. שלבי ההכרעה של חצי הגמר והגמר נערכים במתכונת מלאה בהשתתפות כל שחקני הנבחרת מקבוצותיהם השונות.

בשנים 2003–2008 בשלב חצי הגמר השתתפו 15 קבוצות שחולקו לארבעה בתים, כמנצחות הבית מעפילות לפיינל פור הגביע. בעונת 2009 השתתפו 4 קבוצות זרות בגביע הרוסי, מבלארוס, קזחסטן, לטביה ואוקראינה. בשלב הגמר - שכולל את הפיינל פור והטופ-8 - משתתפות 8 קבוצות.

החל משנת 2005 מחזיקת הגביע, מעפילה אוטומטית לליגת האלופות.
==זוכות הגביע==
{| class="wikitable" style="font-size: 97%; text-align: center;"
!№
!שנה
!אלופה
|-
|I
|1993
|סמוטלור
|-
|II
|1994
|צסק"א מוסקבה 
|-
|III
|1995
|בלוגוריה בלגורוד 
|-
|IV
|1996
|בלוגוריה בלגורוד 
|-
|V
|1997
|בלוגוריה בלגורוד
|-
|VI
|1998
|בלוגוריה בלגורוד
|-
|VII
|1999
|לוקומוטיב איזומרוד יקטרינבורג
|-
|VIII
|2000
|לוקומוטיב איזומרוד יקטרינבורג
|-
|IX
|2001
|לוקומוטיב איזומרוד יקטרינבורג
|-
|X
|2002
|איסקרה אודינצובו 
|-
|XI
|2003
|בלוגוריה בלגורוד
|-
|XII
|2004
|דינמו טטרנסגז קאזאן
|-
|XIII
|2005
|בלוגוריה בלגורוד
|-
|XIV
|2006
|דינמו מוסקבה
|-
|XV
|2007
|דינמו טטרנסגז קאזאן
|-
|XVI
|2008
|דינמו מוסקבה
|-
|XVII
|2009
|זניט קאזאן 
|-
|XVIII
|2010
|לוקומוטיב נובוסיבירסק
|-
|XIX
|2011
|לוקומוטיב נובוסיבירסק
|-
|XX
|2012
|בלוגוריה בלגורוד 
|-
|XXI
|2013
|בלוגוריה בלגורוד 
|-
|XXII
|2014
|זניט קאזאן 
|-
|XXIII
|2015
|זניט קאזאן 
|-
|XXIV
|2016
|זניט קאזאן
|-
|XXV
|2017
|זניט קאזאן 
|-
|XXVI
|2018
|זניט קאזאן 
|-
|XXVII
|2019
|זניט קאזאן
|-
|XXVIII
|2020
|דינמו מוסקבה
|-
|XXIX
|2021
|זניט קאזאן
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רוסיה: כדורעף
קטגוריה:תחרויות ספורט ברוסיה
קטגוריה:תחרויות כדורעף באירופה
נמר, דרקון

נמר, דרקון (בסינית: 卧虎藏龙) הוא סרט קולנוע אפי דובר מנדרינית בהפקה משותפת של טאיוון, סין וארצות הברית, שבוים על ידי אנג לי בשנת 2000. הסרט זכה לשבחים ולפרסים רבים בעולם, ואף זכה לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר.

בשנת 2016 יצא סרט המשך "נמר דרקון: חרב הגורל" שהופץ בנטפליקס. 

==עלילה==
העלילה מתרחשת בסין בזמן שושלת צ'ינג, במאה ה-18. לי מו באי הוא לוחם וודאנג אגדי החוזר לביתו. הוא פוגש את ידידתו הטובה שו ליאן, ומספר לה שהחליט לפרוש מלימודי הוודאנג, ולהחזיר את חרבו המפורסמת, "חרב הגורל הירוקה", למורה שלו. שו ליאן לוקחת על עצמה את המשימה ונוסעת להחזיר את החרב. היא מביאה את החרב למורה, ופוגשת בביתו את הנערה הצעירה ג'ן, העומדת להתחתן בניגוד לרצונה עם איש עשיר, ואת האומנת המבוגרת שלה. באותו לילה נגנבת החרב על ידי לוחם וודאנג אלמוני.

לי מו באי מגיע גם הוא לבית המורה, ומגלה שמי שגנב את החרב היא ג'ן, שהיא למעשה תלמידת וודאנג מוכשרת ופורעת חוק. האומנת שלה היא למעשה "שועלת הירקן", לוחמת ופושעת ידועה לשמצה שהרגה בעבר את מורהו של לי מו באי.

עוד מתגלה שג'ן מאוהבת בשודד הדרכים המונגולי המפורסם "הענן השחור", שהתקיף בעבר את שיירת דרכים שנסעה בה, וגנב לה את המסרק. לאחר שרדפה אחריו למערה שלו התאהבה בו, אך חזרה לחייה הרגילים ולחתונה המיועדת.

כעת, "שועלת הירקן" מנסה לשכנע את ג'ן להרוג את לי מו באי כנקמה על התנהגותו אליה בעבר, לי מו באי מנסה לשכנע אותה לחזור למוטב, ו"הענן השחור" מופיע לפתע ומבקש שתהיה איתו. ג'ן בורחת ולי מו באי ושו ליאן הולכים בעקבותיה.

בסוף הסרט מצליח לי מו באי לשכנע את ג'ן להתנגד ל"שועלת הירקן", אך משלם על כך בחייו, לאחר שהתוודה בפני שו ליאן שהוא למעשה אהב אותה כל השנים. ג'ן ו"הענן השחור" מתאחדים במנזר הוודאנג של לי מו באי.

==שחקנים ראשיים==
*צ'או יון-פאט - לי מו באי
*מישל יאו - שו ליאן
*ג'אנג דזה-יי - ג'ן
*ג'אנג צ'ן - לו "הענן השחור"
*צ'נג פיי-פיי - "שועלת הירקן"

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דרקונים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: עיצוב ההפקה הטוב
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר שאינו באנגלית
קטגוריה:נמר בתרבות
קטגוריה:סרטי אנג לי
קטגוריה:סרטים סיניים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: פעולה/הרפתקה/מותחן
קטגוריה:סרטי 2000
ההנחיות המלכותיות של הונג קונג

ההנחיות המלכותיות של הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Royal Instructions) הן כתב הנחיות שהוצא על ידי המלכה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת בשנת 1843. לצד מכתב ההרשאה המלכותי של הונג קונג, כתב ההנחיות היה אחד משני המסמכים ששימשו באופן מעשי כחוקה של הונג קונג, עד ההעברה של האי לידי סין העממית ב-30 ביוני 1997.

ההנחיות הגדירו את תפקידם וסמכויותיהם של מושל הונג קונג, המועצה המחוקקת של הונג קונג והמועצה המבצעת של הונג קונג.

בשנת 1997 הוחלפו ההנחיות בחוק יסוד הונג קונג.

==ראו גם==
* מכתב ההרשאה של הונג קונג

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hklii.org/hk/legis/en/ord/2702.txt ההנחיות המלכותיות של הונג קונג]

קטגוריה:הונג קונג: היסטוריה
קטגוריה:הונג קונג: חוק ומשפט
מכתב ההרשאה של הונג קונג

מכתב ההרשאה של הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Letters Patent) היה אחד משני המסמכים המהווים את חוקת הונג קונג בתקופת היותה מושבה בריטית, לצד ההנחיות המלכותיות של הונג קונג.

מכתב ההרשאה הוצא על ידי המלכה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת בשנת 1843. מכתב הרשאה חדש הוצא על ידי המלך ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת בשנת 1917 וכלל הנחיות בדבר הפרדת הרשויות במושבה. המכתב קבע את משך כהונת מושל הונג קונג, וקבע את הפרדת הרשויות בין המועצה המחוקקת של הונג קונג, המועצה המבצעת של הונג קונג והרשות השופטת בהונג קונג.

במכתב נערכו מספר תיקונים במהלך השנים, ובשנת 1997, לאחר העברת השלטון בהונג קונג לידי סין העממית הוחלף המכתב בחוק יסוד הונג קונג.

המכתב הטיל הגבלות על סמכויות המושל ועל המועצה המבצעת (הרשות המבצעת) של המושבה, וזאת במטרה להקפיד על מנהל תקין ועל הפרדת רשויות. כך קבע המכתב את אופן מינוי השופטים במושבה ואת אופן פיטוריהם, במטרה למנוע השפעה לא ראויה של הרשות המבצעת על הרשות השופטת.

המכתב העניק למושל ולרשות המחוקקת (המועצה המחוקקת) סמכות חקיקה, וקבע כי המחוקק לא יוכל לחוקק חוקים בלא אישור המועצה המחוקקת (שהוא עמד בראשה). עוד קבע המכתב כי כל חוק של המועצה המחוקקת צריך אישור של המושל (הסכמה מלכותית) על מנת שייכנס לתוקפו.

==ראו גם==
* ההנחיות המלכותיות של הונג קונג

==קישורים חיצוניים==
* נוסח מכתב ההרשאה

קטגוריה:הונג קונג: היסטוריה
קטגוריה:הונג קונג: חוק ומשפט
קטגוריה:מסמכים משפטיים היסטוריים
חוק יסוד הונג קונג

עטיפת חוק יסוד הונג קונג
חוק יסוד הונג קונג (בסינית מסורתית: 中華人民共和國香港特別行政區基本法 ; בסינית מפושטת: 中华人民共和国香港特别行政区基本法) או בשמו המלא חוק יסוד של האזור המנהלי המיוחד של הונג קונג ברפובליקה העממית של סין הוא החוק העומד בבסיס החוקה של הונג קונג מאז עברה המושבה הבריטית לשליטת הרפובליקה העממית של סין בשנת 1997. החוק נחקק ב-4 באפריל 1990 על ידי הקונגרס הלאומי העממי בהתאם להסכם עם הממלכה המאוחדת, ונוסח על פי ההצהרה המשותפת של סין-בריטניה בשאלת הונג קונג שנחתמה ב-19 בדצמבר 1984. החוק נכנס לתוקפו ב-1 ביולי 1997 והחליף את המסמכים החוקתיים שקדמו לו – מכתב ההרשאה של הונג קונג וההנחיות המלכותיות של הונג קונג.

החוק יוצר את הבסיס המשפטי עליו הוסכם לפי תופעל שיטת "מדינה אחת, שתי שיטות" אשר נותנת להונג קונג מידה רבה של אוטונומיה תחת השלטון הסיני, ומשאירה בתוקפה את השיטה הקפיטליסטית הכלכלית במושבה למשך 50 שנה, וכן את המשפט המקובל. חוק היסוד גם מגן על הזכויות והחירויות של תושבי הונג קונג.

==ניסוח החוק==
החוק נוסח על ידי מועצה משותפת שבה היו חברים נציגים הונג קונגים ונציגים של סין העממית, שבראשה ישב ג'י פנגפיי. טיוטת החוק פורסמה באפריל 1988 וטיוטה שנייה בפברואר 1989. החוק עצמו נחקק ב-4 באפריל 1990, ובמקביל אושר הדגל של האזור המיוחד של הונג קונג והסמל של האזור המיוחד של הונג קונג.

==נוסח החוק==
===עקרונות עיקריים===
החוק קובע כי האזור המיוחד של הונג קונג מהווה חלק מהרפובליקה העממית של סין אולם נותן לאזור אוטונומיה רבה בתחום החקיקה הפנימית ומתיר על כנו את המשפט המקובל ואת דיני היושר שהיו במושבה, תוך שהוא קובע שלסמכות השופטת הגבוהה בהונג קונג סמכות שיפוט עליונה (היינו אי אפשר לערער על החלטותיה לבתי משפט בסין העממית, מחד, ומאידך בוטל המנגנון של ערעור לבית הלורדים).

החוק קובע כי השיטה הכלכלית בהונג קונג תישאר בלא שינוי (היינו שיטה קפיטליסטית למשך 50 שנה, והשיטה הסוציאליסטית של סין לא תופעל בהונג קונג לתקופה זו).

===זכויות יסוד===
על פי חוק היסוד, כל אזרחי הונג קונג שווים בפני החוק. החוק מעניק לכולם זכות הצבעה וזכות בחירה. כמו כן חוק היסוד מבטיח חופש ביטוי, חופש עיתונות, חופש התאגדות, חופש הפגנה, חופש תנועה, חופש דת וחופש לשבות.

החוק אוסר על מאסר בלא סיבה, ועל חיפוש גופני בניגוד לחוק, ואוסר על עינויים.

===קשרי חוץ===
החוק קובע כי הרפובליקה העממית של סין אחראית להגנת הונג קונג וליחסי החוץ שלה, אולם מתיר להונג קונג להשתתף בארגונים בינלאומיים ובכנסיים בינלאומיים בנושאים מסוימים.

==תיקוני החוק ופרשנותו==
סעיף 158 של החוק מעניק לבתי המשפט של הונג קונג סמכות לפרש את החוק בהתאם למטרתו, ובהתאם לסמכויותיהם.

אופן תיקון החוק נקבע בסעיף 159, וקובע כי החוק לא יתוקן באופן המשנה את מטרתו היסודית. לתיקון החוק נדרש אישור של המועצה המחוקקת של הונג קונג, ושל שני שלישים של הנציגים של הונג קונג בקונגרס הלאומי של סין.

==ראו גם==
* חוק יסוד מקאו
* מכתב ההרשאה של הונג קונג וההנחיות המלכותיות של הונג קונג.

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://www.basiclaw.gov.hk/en/basiclawtext/index.html טקסט החוק]
*[http://sunzi1.lib.hku.hk/bldho/ ההיסטוריה של חקיקת החוק]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הונג קונג: חוק ומשפט
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: חוק ומשפט
קטגוריה:הונג קונג: פוליטיקה
ספינת החלל טיטניק

ספינת החלל טיטניק הוא ספר שעלילתו מבוססת על משחק מחשב באותו השם. הספר והמשחק הם למעשה ספין אוף של סדרת הספרים מדריך הטרמפיסט לגלקסיה אשר נכתבה על ידי הסופר דאגלס אדמס. את הספר כתב טרי ג'ונס, מחבורת מונטי פייתון, שהיה בקשרי חברות עם אדמס.

==רקע==
בהחיים, היקום וכל השאר, הספר השלישי בסדרת הספרים, מתאר דאגלס אדמס את ספינת החלל טיטניק, הספינה המפוארת ביותר שנוצרה, שסבלה מכשל קיומי מסיבי עם תחילת מסע הבתולין שלה. 15 שנים לאחר מכן, החליט אדמס להפיק משחק מחשב שיהיה מבוסס על אותה פסקה. ג'ונס, חברו של אדמס, דיבב במשחק דמות של תוכי מופרע. במהלך העבודה על הפקת המשחק ביקש אדמס מג'ונס לכתוב את הספר, וזאת לאור לוח הזמנים הצפוף. ג'ונס הסכים מיד, אך התנה זאת בכך שאת הספר יכתוב בעירום, וכך היה.

==עלילה==

ספינת החלל טיטניק היא הספינה הגדולה ביותר, המדהימה ביותר, החדשנית ביותר והמפוארת ביותר שנבנתה אי פעם. הספינה נבנתה כך שדבר לא יכול להשתבש בה. שניות לאחר השקתה היא עוברת כשל קיומי ספונטני מאסיבי, ונעלמת מהקיום. באותו הערב חוזרים דן ולוסי גיבסון, המתגוררים על כדור הארץ, לביתם ומגלים שהספינה הופיעה לה במקום שבו היה ביתם.

==מקור השם==
שמה של הספינה מבוסס על הספינה טיטניק שירדה למצולות בשנת 1912 לאחר שפגעה בקרחון במהלך מסע הבכורה שלה. במסגרת הפרסומים לקראת השקת הספינה נכתב בעיתוני התקופה שטיטניק היא "ספינה שלא מסוגלת לטבוע".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדריך הטרמפיסט לגלקסיה
קטגוריה:ספרי 1997
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
קטגוריה:משחקי הרפתקאות גרפיים מסוג הצבע והקלק
בואינג 314

בואינג 314 (באנגלית: Boeing 314) היה מטוס ימי דו קומתי לטווחים ארוכים. המטוס יוצר בחברת בואינג בין השנים 1938 ל-1941, והיה אחד המטוסים הגדולים של אותה התקופה.
בשנת 1991 כתב הסופר קן פולט את ספרו לילה מעל הים, המספר על טיסת לילה במטוס בערב מלחמת העולם השנייה.

== פיתוח ==
פיתוח המטוס החל לאחר שחברת התעופה פאן אמריקן הזמינה מבואינג מטוס ימי שיחליף את מטוסי המרטין M-130 שהיו ברשותה. הדגם שהציעה בואינג כלל שני מצופים שהוסיפו ליציבות המטוס בעת שצף על המים. כדי לטוס ליעדים ארוכים הייתה למטוס קיבולת דלק של 16070 ליטר בנזין.

טיסת הבכורה של הדגם החדש הייתה ב-28 ביוני 1939. בואינג ייצרה 12 מטוסים מדגם זה בין 1938 ל-1941.

פאן אמריקן השתמשה במטוס לטיסות יוקרה, ובטיסות הלילה שלה הומרו המושבים למיטות. במטוס היו גם חדר אוכל ושפים ברמת ארבעה כוכבים, טיסה מסן פרנסיסקו להונג קונג עלתה 760 דולר. 

את המטוסים הטיסו הצוותים המנוסים ביותר שהיו לפאן אמריקן. בשנת 1946 יצאו המטוסים משירות.

== אירועים מפורסמים ==
בשנת 1941, בפרוץ המתקפה על פרל הארבור, כאשר אחד מהמטוסים של חברת פאן אמריקן תוכנן להמריא לסן פרנסיסקו ועל מנת להימנע מהלחימה בדרך העוברת באוקיינוס השקט, נאלצו צוות המטוס ונוסעים להקיף את כדור הארץ מצידו המערבי דרך יבשות אסיה ואפריקה. טיסה זו הוכרזה כטיסה המסחרית הראשונה שהקיפה את כדור הארץ.

== גרסאות ==
בואינג 314, הגרסה הראשונה למטוס, צויד במנועים בעלי 1,500 כ"ס, נבנו שישה מטוסים מדגם זה.

בואינג 314A, שיפור של הגרסה הראשונה, צויד במנועים חזקים יותר (1,600 כ"ס), וקיבולת הדלק הוגדלה ב-4,500 ליטרים.

בואינג 314B ו-C-98 דגמים מיוחדים עבור חיל האוויר האמריקאי.

מודל 306 לא נבנה, תוכנן להיות בעל כנף דלתא.

== מפעילים ==
 ארצות הברית
* פאן אמריקן וורלד איירווייז
* חילות האוויר של צבא ארצות הברית
* הצי האמריקני
 בריטניה
* בריטיש אוברסיס איירוויז (BOAC)

== הערות שוליים==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100330015909/http://www.flyingclippers.com/B314.html בואינג 314 באתר "Flying clippers"] 
* [http://www.zpub.com/sf/history/boeing314.html בואינג 314 באתר "Zpub"] 
* [http://www.aviation-history.com/boeing/314.html על המטוס] 
* [http://www.aviastar.org/air/usa/boeing-314.php המטוס באתר "מוזיאון המטוסים הווירטואלי"] 

קטגוריה:מטוסים ימיים אמריקאיים
קטגוריה:מטוסי נוסעים אמריקאיים
314
מרטין M-130

מרטין M-130 (באנגלית: Martin M-130) היה מטוס נוסעים ימי, מתוצרת חברת גלן ל. מרטין (כיום לוקהיד מרטין). המטוס נבנה במפעלי החברה בבולטימור, במיוחד עבור חברת התעופה פאן אמריקן.

== היסטוריה ==
פיתוח המטוס החל באמצע שנות השלושים בהוראת נשיא חברת פאן אמריקן חואן טריפ. המטוס הראשון טס בדצמבר 1934, והוא כונה "סין קליפר".
המטוס השני טס לראשונה באוקטובר 1936, והוא כונה "פיליפיני קליפר". המטוס השלישי טס לראשונה בנובמבר 1936, והוא כונה "הוואי קליפר".

פאן אמריקן השתמשה במטוסים לטיסותיה ליעדים במזרח הרחוק, זמן הטיסה בין קליפורניה למנילה עמד על שבוע לכל צד.

ביולי 1938 נעלם הוואי קליפר מעל האוקיינוס השקט, בטיסה בין גואם למנילה. במטוס היו תשעה אנשי צוות ושישה נוסעים. הגורם להעלמות לא ידוע.

טווח הטיסה הגדול יחסית למטוסי אותה התקופה, הביא את ממשלת ארצות הברית לגייס את שני המטוסים שנותרו לצורכי הצי האמריקאי בשנות מלחמת העולם השנייה.

בינואר 1943 התרסק הפיליפיני קליפר בעת הגישה לנחיתה בסן פרנסיסקו. המטוס הטיס חיילים מהצי האמריקני, 19 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.

ב-8 בינואר 1945 נהרס הסין קליפר במהלך הנחיתה בפורט אוף ספיין (טרינידד וטובגו) 23 מתוך 30 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.aviastar.org/air/usa/martin_china.php על המטוס] 
* [https://web.archive.org/web/20090922221044/http://scholar.library.miami.edu/panam/china.html תמונות המטוסים]
* [https://web.archive.org/web/20100406041132/http://www.flyingclippers.com/M130.html המטוס באתר "Flying clippers"] 

קטגוריה:חברת גלן ל. מרטין
קטגוריה:מטוסים ימיים אמריקאיים
קטגוריה:מטוסי נוסעים אמריקאיים
Teenage Dream (שיר של קייטי פרי)

Teenage Dream (בעברית: חלום נעורים) הוא שיר של זמרת הפופ האמריקאית קייטי פרי. השיר יצא לאור כסינגל השני מן אלבום האולפן השלישי של פרי, Teenage Dream, ב-23 ביולי 2010.

השיר קיבל ביקורות חיוביות רבות והגיע לפסגות מצעדי ארצות הברית, ניו זילנד ואירלנד. השיר הגיע גם לעשרה הראשונים באוסטרליה, קנדה והממלכה המאוחדת. קליפ השיר פורסם ב-10 באוגוסט 2010. פרי הופיעה איתו לראשונה ביולי 2010 ב-MTV World.

== ביקורות ==
=== רשימות כל הזמנים ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים
|38
|<ref></ref>
|}

== וידאו קליפ ==
הקליפ לשיר צולם בסנטה ברברה שבקליפורניה ביולי 2010. הקליפ נוהל על ידי יוהאן למוין. פרי תכננה את הקונספט עם כותבי שירים במהלך מפגשים. בקליפ מופיעה בהתחלה פרי עם בן זוגה, אותו משחק ג'וש קלוס, בתוך מכוניתם, אחר כך נראית פרי במסיבה עם חבריה כאשר בסצנה האחרונה מתנשקת פרי עם בן זוגה מתחת לים. פרי אמרה על הקליפ בראיון ב-YouTube כי הוא יהיה שונה מאוד מהקליפ של השיר "California Gurls". הקליפ גרף מעל 284 מיליון צפיות (נכון לינואר 2022).

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תואר
!עותקים
!מקור
|-
! (RIAA)
|יהלום
|10,000,000
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2010
קטגוריה:סינגלים מ-2010
קטגוריה:שירי קייטי פרי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קייטי פרי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי יואן למואן
קטגוריה:שירים על בני נוער
קטגוריה:שירים על חלומות
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירי פופ רוק אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בקנדה
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
Firework

Firework (בעברית: זיקוקים או זיקוק) הוא סינגל של זמרת הפופ קייטי פרי. השיר נכתב על ידי קייטי פרי, מייקל ס. אריקסן, טור אריק הרמנסן, סאנדי ווילהלם ואסתר דין. השיר הופק על ידי סטארגייט וסנדי וי, פורסם באלבום האולפן השלישי של פרי, Teenage Dream, ויצא לאור ב-16 באוקטובר 2010. פרי אמרה על השיר כי הוא על העצמה עצמית וכי לדעתה זהו השיר החשוב ביותר באלבום.

השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרים רבים ואף זכה להצלחה מסחרית. הוא הגיע לפסגה במצעד בילבורד הוט 100 ולחמשת השירים הראשונים בעשרים מצעדים אחרים בעולם.

== וידאו קליפ ==
ב-28 באוקטובר 2010 פורסם הקליפ לשיר שאורכו כארבע דקות.
בתחילת הקליפ יוצאת פרי אל מרפסת כלשהי בלבוש שמלה מהודרת ועגילים ומביטה למטה על בודפשט, במהלך השיר יוצאים מתוך החזה של פרי זיקוקים כדי לעזור לאחרים ליצור השראה, להתגבר על הפחד שלהם ועל חוסר הביטחון שלהם ולעזור להם לייצר את ה"זיקוקים" שלהם.

ה"זיקוקים" של פרי עוזרים לאישה בעלת עודף משקל במסיבת בריכה לאזור אומץ, להוריד את בגדיה ולקפוץ אל תוך המים, לחולת לוקמיה לאזור אומץ ולצאת אל הרחוב למרות היותה קירחת, שחקן צעיר אשר הולך בתוך סמטה חשוכה ונתקל בבריונים ובעזרת קסמים שהוא מכיר מצליח לגרום להם לא לשדוד אותו, נער אשר מתעמת עם הוריו עקב צעקותיהם ומפני שהם מפחידים את אחותו הקטנה ובחור צעיר הומוסקסואל אשר מגייס אומץ וניגש אל בחור הומוסקסואל אחר ומנשק אותו.

בסוף הקליפ, פרי ונערים מרחבי העיר מתכנסים בחצר של ארמון בודה, רוקדים ומאירים את השמיים בעזרת זיקוקים.

ב-28 באוגוסט 2011, זכתה פרי בפרס "קליפ השנה" לשיר, בטקס פרסי הווידאו של MTV, ה-VMA. השיר הועמד בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר" באותו הטקס.

הקליפ זכה להצלחה עם מעל 1.3 מיליארד צפיות ביוטיוב (נכון לינואר 2022) ובכך מזכה את קייטי פרי כאמנית הראשונה עם ארבעה קליפים שעברו מספר צפיות של מיליארד צפיות.

== השיר בסרטים ==
* השיר נמצא בסרט "מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה" בסוף הסרט כאשר החיות בקרקס האווירי.
* השיר נמצא בסרט "ראיון סוף" ומקבל התייחסות משמעותית בסרט. השיר מופיע בו מספר פעמים, גרסה איטית של השיר המבוצעת על ידי ג'ני ליין מתנגנת בסוף השיר כאשר קים ג'ונג-און (רנדל פארק) נהרג.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2010
קטגוריה:סינגלים מ-2010
קטגוריה:שירי קייטי פרי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אסתר דין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טור אריק הרמנסן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיקל סטורלר אריקסן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קייטי פרי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סטארגייט
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דייב מאיירס
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ השנה
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
אריק רוטשטיין

אריק רוטשטיין (נולד בתל אביב ב-2 במרץ 1967) הוא תסריטאי ובמאי ישראלי.

נולד בשם אריה רוטשטיין. רוטשטיין הוא בוגר המחזור הרביעי של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.

אחיו הם השחקן רפי רוטשטיין והתסריטאי שלומי רוטשטיין. וגיסתו היא השחקנית מיקי פלג רוטשטיין.

==עבודות בולטות==
* הפוך - במאי בעונה השנייה. סדרת דרמה בערוץ 2, קשת. (1998)
* שבתות וחגים - יוצר ותסריטאי בארבע עונות. סדרת דרמה בהוט3. (1999-2004)
* פלורנטין - במאי ותסריטאי העונה השלישית. סדרת דרמה בערוץ 2, טלעד. (2000-2001)
* דקות של תהילה - יוצר הסדרה, במאי ותסריטאי. סדרת דרמה בערוץ 2, טלעד. (2001)
* הוא והיא - במאי וכותב. סדרה קומית בערוץ 2, רשת. (2002)
* אהבה מעבר לפינה - עורך ראשי בעונה השלישית. דרמה יומית בערוץ 2 (הפקה משותפת של 3 הזכייניות: רשת, שידורי קשת וטלעד).(2005)
* ילדות רעות - יוצר הסדרה, עורך ותסריטאי ראשי. דרמה יומית בערוץ 24. (2006)
* חמישה גברים וחתונה - במאי ותסריטאי. סדרה קומית בערוץ 10. (2008)
* חיים אחרים - במאי. סדרת דרמה בערוץ 2, שידורי קשת. (2010)
* יום האם - במאי פיילוט. סדרה קומית בערוץ 2, שידורי קשת. (2012)
* אנטנה - במאי ותסריטאי. סרט קולנוע עלילתי. (2017)

==פרסים==
* פרס וולג'ין עבור הסרט הקצר הטוב "רב קומות" פסטיבל ירושלים.
* פרס התסריט עבור התסריט הטוב מטעם המכון הישראלי לקולנוע עבור "רב קומות".
* פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה עבור הדרמה הטובה ביותר "שבתות וחגים".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
וראצה (מחוז)

מחוז (אובלסט) וראצה (בולגרית Област Враца) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בצפון מערב בולגריה ומשתרע מהרי הבלקן בדרומו ועד לגדות הדנובה בצפונו. המחוז גובל ברומניה ובירתו היא העיר וראצה.

==היסטוריה==
התיישבות אנושית מאורגנת בשטח מחוז וראצה התרחשה בתקופת הברונזה המאוחרת. היו אילו שבטים תראקים אשר בהמשך היוו חלק מהממלכה התראקית, שחלשה לפרקים גם על אזור וראצה. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס נכבש האזור על ידי צבא הרפובליקה הרומית ובהמשך הפך חלק מפרובינציית מואסיה. בשלהי המאה ה-4 פלשו לאזור שבטים גותים וגרמאנים ובהמשך ההונים והרומאים איבדו את החזקה עליו. בהמשך נשלט השטח על ידי האימפריה הביזנטית ובמהלך המאה ה-7 הפך חלק מהאימפריה הבולגרית הראשונה.

בשלהי המאה ה-14 נכבש האזור על האימפריה העות'מאנית ולהוציא את תקופת בין המלכים באימפריה, נותר בחזקת העות'מאנים עד המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). לאחר המלחמה הפך האזור חלק מנסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין. בראשית המאה ה-20, תקופת שלטונו של פרדיננד הראשון, מלך בולגריה, חלה תנופת פיתוח כלכלי באזור בעיקר לאחר חיבורה של העיר וראצה לרשת מסילות הברזל הבולגריות ולתשתית החשמל.

==כלכלה==
בבחינת תעסוקת המחוז עולה, כי למעלה ממחצית המועסקים הם במגזר השירותים, כ-40 אחוזים במגזר התעשייה ו-10 אחוזים מועסקים במגזר החקלאות. אחוז האבטלה גבוה בשיעור ניכר מהממוצע הבולגרי, עניין המסביר את שיעור הגירת העבודה הגבוה מהמחוז. המחוז מתבסס על תעשייה קלה בתחום עיבוד המזון, יקבים, טקסטיל, חמרי בניין ומוצרים אלקטרוניים. בשטח המחוז או בסמוך אליו חולפים עורקי התחבורה מספר 4, 5, 7, 8 ו-9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. כמו כן, חוצה הכביש המהיר הפנים בולגרי E-79 את המחוז וסמוך לעיר אוריאחובו מצוי קומפלקס נמל הדנובה המשותף לבולגריה ורומניה, אוריאחובו - בצ'ט ובו מרכז מעבורות.

==דמוגרפיה==
אוכלוסיית המחוז נמצאת במגמת קיטון משמעותית בעיקר בשל הגירת עבודה ממנו, אך גם בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה. בעשור הראשון של המאה ה-21 קטנה אוכלוסיית מחוז וראצה ב-19 אחוזים. לפי נתוני מפקד 2001, 49.1% מהאוכלוסייה הם גברים ו-50.9 אחוזים הן נשים. עוד לפי נתוני המפקד עולה, כי 94.4 אחוזים מחזיקים בדת הנוצרית אורתודוקסית, 1.74 אחוזים הם מוסלמים סונים, ומחצית האחוז מן האוכלוסייה הם קתולים. 2.82 אחוזים הגדירו עצמם כאתאיסטים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
וראצה
Santana (אלבום, 1969)

Santana הוא אלבום הבכורה של להקת סנטנה. האלבום הוקלט במאי 1969, יצא לשווקים באוגוסט וזכה לפרסום ולהצלחה לאחר הופעתה המוצלחת של הלהקה בפסטיבל וודסטוק באמצע אוגוסט 1969. האלבום יצר סגנון חדש ברוק שכונה "רוק לטיני" וערב סגנונות מוזיקליים שונים; בהם: מוזיקה אפרו-קובנית, בלוז, רוק, ג'אז ופאנק.

בשנת 2003 דורג האלבום במקום ה-150 ברשימת האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון.

==הרכב הלהקה באלבום "סנטנה"==
* קרלוס סנטנה - גיטרה חשמלית ושירה
* גרג רולי - אורגן האמונד, פסנתר ושירה
* דייוויד בראון - גיטרה בס
* מייק קארבלו - טימבלס, תופי קונגה וכלי הקשה
* מייקל שריב - תופים
* חוזה "צ'פיטו" אריאס - טימבלס, תופי קונגה וכלי הקשה

== רשימת השירים ==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי 1969
קטגוריה:אלבומי סנטנה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
אסטרטגיית העכביש

אסטרטגיית העכביש (באיטלקית: La strategia del rango) הוא סרט קולנוע מ-1970 בבימויו של ברנרדו ברטולוצ'י. התסריט שכתב ברטולוצ'י הוא על פי סיפור שכתב ח. ל. בורחס "נושא הבוגד והגיבור".
הסרט נעשה במימון חברת הטלוויזיה "RAI" הגדולה באיטליה והציג בפסטיבל הסרטים בוונציה.

== עלילה ==
אטוס מנייאני הבן מגיע לעיירה "טארה" שם היה אביו נהרג לפני לידתו, לבקשתה של המאהבת של אביו, דרייפה. אביו של הגיבור, אטוס מנייאני האב, נחשב לגיבור המלחמה של המורדים בעיירה כנגד הפאשיזם. הסיפור הידוע בעיירה הוא שאטוס מנייאני האב נרצח על ידי פשיסט בשנת 1936. דרייפה פותחת בפני אטוס מנייאני הבן את רשת השקרים שעולה מתוך הרצח של אביו, ואטוס מנייאני הבן מוצא את עצמו לכוד ברשת שקרים זהה.

הסיפור של בורחס מסופר בצורה כרונולוגית – חוקר צעיר, ראין, שהוא נינו של הגיבור, מגיע לכתוב ביוגרפיה על הגיבור פרגוס קילפאטריק. אטוס מנייאני הבן מגיע לעיירה הציורית "טארה" לבקשתה של המאהבת של אביו, דרייפה. מרגע הגעתו הוא שוקע, כמו כל העיירה, בתוך נוכחותו של אביו המת – הוא הולך בדרך אטוס מנייאני, חולף על פני תיאטרון אטוס מנייאני וחוזה בפסל אביו, הזהה לו לחלוטין, במרכז העיר.
אטוס מנייאני הבן מעוניין לברוח מהחקירה מהגע שהיא מתחילה בביתה של דרייפה – הוא חוזר ואומר כל הזמן שיש לו רכבת עוד שעה, או מחר, שאולי הוא יספיק לתפוס. אך הוא נשאב לתוך החקירה ולתוך רשת קורי העכביש שהיא מכילה. 
הסיפור נחשף דרך חקירתו של הבן את המעורבים באירוע של רציחתו של האב. את מהלך החקירה מציג ברטולוצ'י בצורה חדשנית – הפלאשבק לעבר, לזיכרון של הנחקרים (חבריו של האב והמאהבת) עובר בצורה שמתעתעת ומערערת את תפיסת הזמן בסרט: הנחקרים נראים ב"שחזור" אותו דבר כפי שהם נראים בהווה של הסרט, על אף שחלפו 30 שנה מאז אירועי העבר, אין כל ניסיון להראותם צעירים ב 30 שנים. בנוסף, אטוס מנייאני הבן מגלם באותם שחזורים את אביו.

דרך נוספת של הבמאי להנכיח את שאלת הזמן היא בסיום – אטוס מנייאני הבן מחכה לרכבת לצאת מטארה, אך היא מאחרת, פעם הכרוז אומר שתאחר ב 20 דקות, אחר כך ב 35 דקות. כשהבן מבקש לקרוא את העיתון היומי, נאמר לו שהעיתון לא הגיע היום משום ש"לפעמים שוכחים שאנחנו קיימים". בתמונה הבאה אנו רואים צמחיית בר על המסילה כזו שמציגה שאלה שאולי כבר שנים לא עברה הרכבת בטארה, כנראה שמאז תקופת הפאשיזם. טארה, שהיא מיקרוקוסמוס לאיטליה לא השתקמה מאז מותו של אטוס מנייאני והפאשיזם, לא עברה בה הרכבת והיא תקועה במעין לימבו מאז אותן השנים הנעלמות של הפאשיזם.

בנוסף, חדשנותו של הסרט היא חדשנות של הגל החדש והקולנוע המודרני האירופאי – המדיום הקולנועי מודע לעצמו ושואל שאלות על עצמו: מי הוא המספר הקולנועי? מי גיבור הסיפור? לסיפור של מי המספר מחויב? ישנו המספר, שרוצה להגיד משהו ביוגרפי על אטוס מנייאני האב, שהעיר טארה רוויה בנוכחותו וישנו הסיפור של אטוס מנייאני הבן – ניכרות שתי ישויות נפרדות של המספר הקולנועי המכין אותנו לקראת האי-התאמה שבין הזיכרון על האב ובין הנוכחות של הבן.

== שחקנים ==
אטוס מנייאני (האב והבן): ג'וליו ברוגי

דרייפה: אלידה ואלי

גייבאזי: פיפו קמפניני

ראזורי: פרנקו ג'יובאנלי

קוסטה: טינו סקוטי

== לקריאה נוספת ==
* חורחה לואיס בורחס, גן השבילים המתפצלים, נושא הבוגד והגיבור, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1975

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטי ברנרדו ברטולוצ'י
קטגוריה:סרטי 1970
Abraxas

Abraxas (אברקסס) הוא אלבומם השני של להקת סנטנה. האלבום הוקלט בין 17 באפריל ל-2 במאי 1970, ויצא לשווקים בספטמבר 1970. באלבום בא לידי ביטוי סגנון המוזיקה הייחודי של סנטנה שהיה שילוב של רוק, בלוז, ג'אז, סלסה, ועוד.

שם האלבום נלקח מספרו של הרמן הסה "דמיאן". את הציור שעל עטיפת האלבום, צייר הצייר היהודי מתי קלארווין. באפריל 1998 פורסמה גרסה מחודשת לאלבום, והיא כללה שלושה שירים שלא היו באלבום המקורי.

הלהיט שבלט באלבום היה "Black Magic Woman" (בישראל התפרסם כ"אשת הקסם השחור"), שהיה גרסת כיסוי לשירם של להקת פליטווד מק והגיע למקום הרביעי במצעד הלהיטים האמריקאי. כמו כן יצאו כסינגלים גם השירים "Oye Como Va" ו-"Hope You're Feeling Better". הקטע האינסטרומנטלי השקט "Samba Pa Ti" הפך ברבות השנים לקטע פופולרי וזכה גם לגרסאות כיסוי של חוזה פליסיאנו ואנז'ליק קיג'ו.

בשנת 2003 דורג האלבום במקום ה-205 ברשימת האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון.

== הרכב הלהקה באלבום ==
*קרלוס סנטנה - גיטרה, שירה, והפקה
*גרג רולי - קלידים, ושירה
*דייוויד בראון - גיטרה בס, טכנאי קול
*מייקל שריב - תופים
*חוזה "צ'פיטו" אריאס - טימבלס, כלי הקשה, קונגה
*מייק קארבלו - כלי הקשה, קונגה

== רשימת השירים ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.superseventies.com/spsantana2.html האלבום] באתר "Superseventies" 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי 1970
קטגוריה:אלבומי סנטנה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת CBS
שפיץ (כתב עת)

שפיץ הוא כתב עת של איגוד הקריקטוריסטים הישראלי.
== היסטוריה ==
"שפיץ" החל לצאת לאור בחודש ספטמבר 1992, בעקבות הקמתו של תא הקריקטוריסטים הישראלי באגודת העיתונאים בתל אביב. הגיליון הראשון היה עלון בן 8 עמודים, שעיקרו חדשות מעולמם של חברי התא, שבהן שולבו קריקטורות פרי עטם. הגיליון השני, שיצא לאור בפברואר 1993, גדל ל-24 עמודים. הגיליון השלישי, שיצא לאור בחודש יוני 1993, גדל ל-40 עמודים, והחל לשאת אופי של מגזין.

החל מהגיליון הרביעי, שיצא לאור באוקטובר 1993, הפך כתב העת למגזין בן 80 עמודים, המתמקד בקריקטורה, הומור, קומיקס וסאטירה (נושאים אלה צוינו בעמוד השער שלו), ורק בסופו נכללו עמודים מעטים העוסקים בחדשות מעולמם של חברי התא. בכך שינה כתב העת את אופיו, מכתב עת פנימי של חברי התא, לכתב עת הפונה לציבור הרחב. החל מהגיליון החמישי המו"ל של כתב העת הפך לאיגוד הקריקטוריסטים הישראלי. מ-2003 (גיליון 18) עד 2006 (גיליון 19) כתב העת לא יצא לאור. החל מהגיליון ה-21 הוא מוגדר כ"פרויקט קריקטורה וקומיקס ישראלי".

כל גיליון מוקדש לנושא מסוים:
* גיליונות 1,2,3: דוש | מהדורה מיוחדת לגיליונות הראשונים (יצא לאור ב-2018)
*גיליון 4: קדימה אוכל
* גיליון 5: שחור בעיניים (חרדים)
* גיליון 6: פגישת מיחזור (איכות הסביבה)
* גיליון 7: ראי עכו"ם (אמונות טפלות)
* גיליון 8: אחוזים יקרים (הטלוויזיה בישראל)
* גיליון 9: תיירות
* גיליון 10: שפריץ וגמרנו (סקס)
* גיליון 11: השפיץ של תל אביב
* גיליון 12: הנהג הישראלי
* גיליון 13: קריקאטור דה פראנס (צרפת)
* גיליון 14: בחירות 1999
* גיליון 15: המילניום
* גיליון 16: קולנוע
* גיליון 17: הפסקת קפה / זאב
* גיליון 18: יער
* גיליון 19: קומיקסראללה (מלחמת לבנון השנייה)
* גיליון 20: מבט על יבין (חיים יבין)
* גיליון 21: הרצל, חוזה אישי (בנימין זאב הרצל)
* גיליון 22: סלברית"אים (תרבות הידוענים של תל אביב)
* גיליון 23: שמוליקיבוץ (הוקרה לשמוליק כץ)
* גיליון 24: נתב"ג (נושא התערוכה דוד בן-גוריון)
* גיליון 25: רעיות ראש הממשלה
* גיליון 26: כותרות סיום (דמדומי העיתונות הכתובה)
* גיליון 27: 40 שנה לניקוי ראש
* גיליון 28: מוח - משחקי האונה
* גיליון 29: מחול השדים והרוחות (עדתיות וגזענות)
* גיליון 30: רכבת
* גיליון 31: רשומון פרס (פרידה משמעון פרס)
* גיליון 32: מצויר ירושלמי (ירושלים)
* גיליון 33: אופניים
* גיליון 34: נתב"ג
* גיליון 35: הגשש החיוור
* גיליון 36: ג'קי (60 שנה לציור השבועי לילד) 
* גיליון 37: דגל המחאה (המחאה נגד הרפורמה המשפטית) 

מאמר המערכת בפתח כל גיליון הוא רצועת קומיקס מאת העורך, ניסים חזקיהו.

עם המשתתפים בכתב העת נמנו הקריקטוריסטים דוש, זאב, מייק ג'גו, יעקב שילה, שלמה כהן ושמוליק כץ, הקומיקסאים אורי פינק ויעקב קירשן, והסאטיריקן אורי אורבך, וכן מישל קישקה, טל אביב, ארנון אבני, עמוס אלנבוגן, מושיק לין, פרידל שטרן, אבי כץ, צילה ודידי מנוסי, שחר נבות, גיא מורד ושי צ'רקה.

גיליון 5, שעסק בחרדים, עורר את זעמו של ח"כ מנחם פרוש, שפנה ליועץ המשפטי לממשלה, מיכאל בן יאיר, בדרישה לפתוח בהליכים פליליים נגד "שפיץ". בן יאיר דחה דרישה זו, אך במכתב מטעמו לעורך "שפיץ" ציין: "היועץ המשפטי לממשלה רואה באי-נחת פרסומים אלה, הנמצאים על הקו הדק, התוחם בין חופש הביטוי המותר והסביר, לבין התחום בו יש לאכוף את החוק הפלילי, ולהגיש כתבי אישום בגין חשד לעבירות על פי חוק העונשין".

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:קריקטורה בישראל
קטגוריה:קומיקס ישראלי
קטגוריה:עיתונות סאטירית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת לאמנות
המלכים העצלים

המלכים העצלים (בצרפתית: rois fainéants) היו מלכים מהשושלת המרובינגית שישבו על כיסא המלוכה באופן רשמי, אף כי את המדינה ניהל בפועל המיורדומוס שלא התחשב בדעתם של מלכים אלו.

גם בשלהי התקופה המרובינגית, היה למיורדומוס צורך בלגיטימציה ולכן, במשך 78 שנים המשיכו להמליך מלכים עושי-כלום, מצאצאי כלוביס הראשון בעודם שולטים בפועל בממלכה. הנימוק העיקרי למעשה זה היה דתי, המלכים המרובינגים נחשבו כצאצאי האל הגרמאני הקדם-נוצרי, דרך מרובך המלך המיתולוגי, ואחד מסימני המלוכה היה שיערם הארוך שבאבדם אותו היו מאבדים מכוחם המלכותי. כאשר חשו המיורדומוס שאינם זקוקים עוד למלך שאינו עושה דבר, הכתיר עצמו פפין הגוץ כמלך ויסד את השושלת הקרולינגית.

איינהרד מתאר בספרו "חיי קרל הגדול" את סופה של השושלת המרובינגית:

המלכים העצלים היו:
*כלותאר השלישי – מלך משנת 657
*תיאודריך השלישי – מלך משנת 673
*כלוביס השלישי – מלך אוסטרזיה בשנים 675–676
*כלוביס הרביעי – מלך הפרנקים 691–694
*כלותאר הרביעי – מלך אוסטרזיה בשנית 717–718
*תיאודריך הרביעי – מלך הפרנקים 721–737
*כילדריך השלישי – מלך הפרנקים 743–751

מלבד המלכים המרובינגים, זכה גם המלך הקרולינגי האחרון, לואי החמישי, מלך צרפת, בכינוי זה.

==בארצות אחרות==
מלכים עצלים, או כאלו שהיו שליטי בובה היו במקומות שונים בעולם, בתקופות שונות.

למשל, השליטים האחרונים של האימפריה המוגולית בהודו ששלטו במאה ה-18, ובעיקר שה גהאן השני , מוחמד אברהים , מוחמד שה ושה עלאם השני , ישבו אמנם בחצר בדלהי אולם השלטון בפועל היה בידי מפקדי הצבא.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ימי הביניים
קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:השושלת הקרולינגית
אווה לה גליאן

אווה לה גליאן (באנגלית: Eva Le Gallienne; 11 בינואר 1899 – 3 ביוני 1991) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון, במאית ומפיקה אנגלייה זוכת פרס אמי ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1980 על תפקידה בסרט "התחייה מחדש".

==ביוגרפיה==
נולדה בלונדון למשורר האנגלי ממוצא צרפתי ריצ'רד לה גליאן ולעיתונאית הדנית ג'ולי נורגארד. לאחר שהוריה נפרדו נאלצה להעביר את זמנה בין פריז ללונדון.

גליאן ערכה את הופעתה הראשונה על במה ב-1914 בגיל 15 במחזה של מוריס מטרלינק "מונה ורנה". הפליגה בשנה לאחר מכן לניו יורק ונסעה לאריזונה וקליפורניה שם הופיעה במספר הפקות תיאטרון. חזרה לאירופה לתקופה קצרה, כשחזרה לארצות הברית הפכה לשחקנית תיאטרון מובילה על בימות ברודוויי, התפרסמה בעיקר בזכות הופעתה במחזהו של פרנץ מולנר האגדי ליליאום". הקימה בשנת 1920 את התיאטרון האזרחי בניו יורק בסיוע חברתה אליס דלמאר כורת פחם עשירה מקולרדו.

גליאן קיבלה את פרס הטוני בשנת 1964 כתואר של כבוד על עבודתה בתחום התיאטרון במשך כ-50 שנה, הועמדה לפרס ב-1981 על הופעתה במחזה "אל הבית של סבתא אנחנו הולכות".

גליאן התפרסמה בקולנוע ב-1959 בסרט "תלמיד השטן" והועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ב-1980 על תפקידה בתור הסבתא פרל בדרמה "התחייה מחדש", הייתה בגיל 81 המועמדת המבוגרת ביותר לפרס עד לשנת 1997 אז הועמדה גלוריה סטיוארט לפרס כשהיא בת 87.
זכתה ב-1978 בפרס אמי על הופעתה בסרט "המשפחה המלכותית", סרט המבוסס על מחזה מצליח בכיכובה של גליאן.

מעולם לא הסתירה את נטיותיה הלסביות בקרב התעשייה ההוליוודית, אך הקפידה לשמור על חשאיות מלאה לגבי חייה הפרטיים.

ניהלה מערכות יחסים עם השחקניות טאולה בנקהאד, ביאטריס לילי ולוראט טיילור. את מערכות היחסים המתוקשרות ביותר שלה ניהלה עם השחקניות אלה נאזימובה וג'וזפין האטצ'ינסון ועם המחזאית מרסדס דה אקוסטה. ניהלה מערכת יחסים הטרוסקסואלית אחת עם השחקן בסיל רת'בון.

גליאן נפטרה ביוני 1991 בביתה שבקונטיקט מנסיבות טבעיות כשהייתה בת 92.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:שחקניות לסביות
קטגוריה:זוכי פרס טוני לשם כבוד
קטגוריה:להט"ביות בריטיות
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית משנה בקומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בקומדיה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1991
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1991
דריק אדקינס

דריק אר. אדקינס (באנגלית: Derrick R. Adkins; נולד ב-2 ביולי 1970) הוא אתלט אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי ואלוף עולם בריצת 400 מטר משוכות.

== ביוגרפיה ==
אדקינס נולד בברוקלין, ניו יורק. 

באוניברסיאדה שנערכה בשפילד, אנגליה ביולי 1991 זכה אדקינס במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בסוף אוגוסט אותה שנה סיים אדקינס בריצת 400 מטר משוכות במקום שישי בתוצאה של 49.28 שניות, המנצח היה סמואל מטטה מזמביה (47.64 שניות).

באוניברסיאדה שנערכה בבאפלו, ארצות הברית ביולי 1993 זכה אדקינס במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.35 שניות.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בסוף חודש אוגוסט אותה שנה סיים אדקינס בריצת 400 מטר משוכות במקום שביעי בתוצאה של 49.07 שניות, המנצח היה חברו לנבחרת קווין יאנג (47.18 שניות).

באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 1994 זכה אדקינס לראשונה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות.

===אלוף עולם===
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995, זכה אדקינס במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 47.98 שניות, לפני מטטה (48.03 שניות) וסטפן דיאגנה מצרפת (48.14 שניות).

===אלוף אולימפי===
לפני אולימפיאדת אטלנטה (1996), הפסיד אדקינס ליריבו הגדול, מטטה, ב-4 מתוך 5 התחרויות שביניהם, אך במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 47.54 שניות, לפני מטטה (47.78 שניות) ולפני חברו לנבחרת קלווין דייוויס (47.96 שניות). 

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 סיים אדקינס במקום 14 בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 48.95 שניות, המנצח היה דיאגנה (47.70 שניות).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:רצי משוכות אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 400 מטרים משוכות (גברים)
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה באתלטיקה
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
מלכת הלבבות

מלכת הלבבות היא דמות מהספר "אליס בארץ הפלאות", מאת הסופר לואיס קרול. מלכת הלבבות היא מונרכית בעלת מזג-חם שלואיס קרול עצמו תיאר אותה בתור "הזעם העיוור", הממהרת לחרוץ דיני מוות לקלה שבעבירות. המשפט המפורסם המזוהה איתה ביותר, הוא "ערפו את ראשו!".

בספר, מתייחסים למלכה כקלף מתוך חפיסת קלפי משחק בהם משחקת אליס, אך איכשהו היא מסוגלת לדבר ולשלוט באדמות בסיפור, לצדו של מלך הלבבות. לעיתים קרובות, מתבלבלים בין מלכת הלבבות למלכה האדומה מספר ההמשך – "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם", אף על פי שהשתיים שונות מאוד.
בגינות הארמון, פוגשת אליס בשלושה קלפים (העסוקים בצביעת ורדי הגן באדום, כי הם שתלו ורדים לבנים ולא אדומים כמו שהמלכה רצתה) שממליצים לה לצאת מהקרקעות כדי לא לפגוש במלכה. היא מבולבלת, וכיוון שמעולם לא פגשה במלכה, מתעלמת מהמלצתם. כשהמלכה מגיעה לגן ושואלת את אליס מי שוכב על הרצפה (שכן צדם האחורי של כל הקלפים זהה), היא עונה שאינה יודעת. המלכה מתרגזת ומצווה שיערפו את ראשה של אליס, אך בעלה המתון יחסית, מזכיר לה שהיא רק ילדה ובכך מציל אותה מגזר הדין.

למרות התדירות הגבוהה של גזרי דין מוות שהמלכה גוזרת, נראה שרק מעט אנשים אכן מאבדים את ראשם בסיפור. מלך הלבבות נותן מחילה להרבה מנתיניו כשהמלכה אינה מסתכלת וחיילי הקלפים מתנהגים כאילו הם מרצים אותה אך בפועל אינם מבצעים את גזרי הדין. הגריפון אומר לאליס ש"אלו רק גחמות שלה: היא אף פעם לא מוציאה אף אחד להורג, את יודעת". אך עדיין, כל היצורים בארץ הפלאות פוחדים מהמלכה. בפרקים האחרונים, המלכה חורצת את דינה של אליס בשנית (על כך שהגנה על נסיך הלבבות), והיא מציעה גישה חדשה להגיע לצדק: עונש לפני גזר הדין.

תיאורים מודרניים בתרבות הפופולרית בדרך כלל מציגים את המלכה כאנטגוניסט, בגלל תחושת הסכנה שהדמות משרה, אבל בספר זה לא תפקידה של המלכה. היא פשוט עוד אחד מרבים מהמכשולים שאליס נתקלת בהם במסעה בארץ הפלאות, אך אולי היא מהווה סיכון פוטנציאלי גבוה יותר.

דמותה של מלכת הלבבות הופיעה אף בסרט של אולפני וולט דיסני משנת 1951 "עליסה בארץ הפלאות" בתור הנבל העיקרי.

בגרסה המקורית של הספר שנקרא "הרפתקאותיה של עליסה מתחת לאדמה", היא כונתה ה"דוכסית" (הרבה לפני הופעתה של הדוכסית ב"עליסה בארץ הפלאות") ובנוסף צוין שהיא הייתה אחראית על הצבים המדומים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:עריצים ודיקטטורים בדיוניים
דגל ניו אינגלנד

דגל ניו אינגלנד (אנגלית: Flag of New England), לעיתים גם כ-"הדגל האדום של ניו אינגלנד" (Red Flag of New England) הם סדרה של מספר דגלים אשר הונפו על ידי המתיישבים האירופאיים במושבה הבריטית במסצ'וסטס בפרט ובניו אינגלנד בכלל מהקמתה בשנת 1620 ועד למלחמת העצמאות האמריקנית בשנות השבעים של המאה ה-18. לדגל מספר גרסאות ורובן מתארות דגל צבעוני אשר הוטען בתמונת עץ על שדהו או בקנטון.

עיצובו של הדגל התבסס על עיצובו של הנס הבריטי האדום אשר היה בשימוש במושבות האנגליות פלימות' ובג'יימסטאון אשר יושבו בידי מהגרים אשר חלקם הגרו מאנגליה לעולם החדש בעקבות רדיפות דתיות. בשנת 1636, הורה מושל הקולוניה ג'ון אנדיקוט, להסיר את צלב ג'ורג' הקדוש מן הדגלים אשר הונפו במושבה לאחר דרשה מפיו של רוג'ר ויליאמס (אשר גורש בהמשך מן המושבה בגלל דעותיו הליברליות והקים את מושבת רוד איילנד) אשר גינתה את הצלב כסמלו של האנטיכריסט. דגל זה, שדה אדום עם קנטון לבן, שימש כדגלה הבלתי רשמי של מושבת מפרץ מסצ'וסטס במשך כ-50 שנה, והוא הפך פופולרי עד כי בשנת 1665 הנחה הנציב המלכותי כי על כוחות המיליציה וספינות המושבות להניף . אולם, רק לאחר ירידת כוחם של הפוריטנים על דעותיהם של המתיישבים, חזר הצלב להופיע על דגלי המושבות, לעיתים בצירוף עץ מוטען בקנטון הצלב (האלון הוא סמל מסורתי של אנגליה). סוגו של העץ אינו ברור משרטוטים אשר שרדו, לעיתים הוא נראה כאלון, עץ המזוהה עם אנגליה, ולעיתים כאורן, עץ אשר גדל ביערות סביב המושבה. 

משנת 1707 וחקיקתם של חוקי האיחוד אשר הובילו להקמתה של הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה, הוחלף הצלב ה אדום אשר בקנטון בדגל הממלכה המאוחדת בדגלים הימיים הבריטיים, ודגל בעל קנטון בצבעי דגל האיחוד, בצירוף עץ אורן בקנטון לבן החל להופיע ברחבי המושבות.

עם תחילתה של מלחמת העצמאות האמריקאית, הסירו חברי המיליצה של מסצ'וסטס את הצלבים מהקנטון, הגדילו את העץ ויצרו את גרסתו השלישית של דגל ניו אינגלנד במרידתם בשלטון הבריטי. דגל שכזה מתואר בציורו של ג'ונתן טרומבל "הקרב על גבעת בנקר" משנת 1785.

{| align=center cellpadding=0 cellspacing=0 style="border:1px solid #ccc; background:#fff;"
|-
|
{| cellspacing=3 cellpadding=3 style="background:#fff;"
|width=180px align=center|גבול
|width=180px align=center|גבול
|width=180px align=center|גבול
|width=180px align=center|גבול
|-
|align=center| דגלה הלא רשמי של מושבת מפרץ מסצ'וסטס 1636 - 1686
|align=center| דגל מושבת פלימות' 1686 - 1707
|align=center| דגל ניו אינגלנד 1707 - 1775
|align=center| דגל בנקר היל 1775
|}
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20070401075528/http://www.midcoast.com/%7Emartucci/flags/NEFlag.html ההיסטוריה של דגל ניו אינגלנד] 

== הערות שוליים ==

ניו אינגלנד
ניו אינגלנד

ניו אינגלנד