OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרנסס וייט

פרנסס וייט (באנגלית: Frances White; נולדה ב-1 בנובמבר 1938, לידס) היא שחקנית בריטית. ידועה בעיקר בשל משחקה באופרת הסבון "קרוסרודס" בתפקיד קייט המילטון, וכמיס פלוד בסיטקום של ה-BBC "ממאי עד דצמבר".

==ביוגרפיה==
וייט נולדה בלידס. יש לה בני משפחה רבים באירלנד והיא מעורבת בחיים שם.

היא השתתפה בתוכניות טלוויזיה רבות, בין השאר ב-"Trevor's World of Sport"; בסדרה "דנג'רפילד"; בסדרה הקומית "A Very Peculiar Practice"; כקסנדרה הנביאה מטרויה בסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" בפרקים "The Myth Makers"; כיוליה, בתו של אוגוסטוס, קיסר רומי, ב"אני, קלאודיוס"; ובתפקיד המלכה שארלוט, אשתו של המלך ג'ורג' השלישי, בסדרה Prince Regent.

בקולנוע השתתפה בין השאר בסרטים The Pumpkin Eater (1964), Press for Time (1966)  וב"מרי מלכת הסקוטים" (1971).

בסדרת האנימציה לילדים "Peppa Pig" גילמה את הדמות של גרני פיג.

היא מתגוררת בכפר מחוץ לעיר ברקהמסטד שבהרטפורדשייר.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
|1971
|מרי מלכת הסקוטים
| dir="ltr" |Mary, Queen of Scots
|מרי פלמינג
|
|-
| 1976
|
| dir="ltr" | A Little Bit of Wisdom
| לינדה קלארק
| סדרת טלוויזיה
|-
|1976
|אני, קלאודיוס
| dir="ltr" |I, Claudius
|יוליה
|
|-
|1977–1978
|קרוסרודס
| dir="ltr" |Crossroads
|קייט המילטון
|
|-
|1979
|
| dir="ltr" |Prince Regent
|המלכה שארלוט
|
|-
| 1983
| רמפול
| dir="ltr" | Rumpole of the Bailey
|
| בפרק "Rumpole and the Genuine Article"
|-
| 1986
|
| dir="ltr" | A Very Peculiar Practice
| דורותי המפטון
|
|-
| 1989-1994
|ממאי עד דצמבר
| dir="ltr" |May to December
|ורה פלוד
|סדרת טלוויזיה
|-
| 1998–1999
| דנג'רפילד
| dir="ltr" | Dangerfield
| מולי קרמר
|
|-
| 2000–2009
| רופאים
| dir="ltr" | Doctors
| סטלה ולס / מרי פלפס
|
|-
| 2004–2012
|
| dir="ltr" | Peppa Pig
|
| דיבוב
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1938
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1938
אוניברסיטת יאשי

אוניברסיטת יאשי (ברומנית: Universitatea Iași, הידועה גם כאוניברסיטת אלכסנדרו יואן קוזה (ברומנית: Universitatea Alexandru Ioan Cuza) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת ביאשי, רומניה.
[[אלכסנדרו יואן קוזה]]
אוניברסיטת יאשי נוסדה ב-26 באוקטובר 1860 והיא המשך של מוסדות חינוך גבוה קדומים יותר שהתקיימו ביאשי. בעת הקמת האוניברסיטה היו בה שלוש פקולטות, משפטים, פילוסופיה וספרות ותאולוגיה והיו לה שבעים מאזינים לקורסים שלה. האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט וחברה בקבוצת קוימברה.
כיכר האוניברסיטה

== הלומדים והפקולטות באוניברסיטת יאשי ==
בשנת הלימודים 2011 - 2012 נרשמו לאוניברסיטת יאשי, ל-15 הפקולטות שלה, 31,249 סטודנטים ומתוכם 22,945 לתואר ראשון, 7,108 לתואר שני ו-1,196 לדוקטורט.

הפקולטות של האוניברסיטה הן:
* הפקולטה לביולוגיה
* הפקולטה לכימיה
* הפקולטה למשפטים
* הפקולטה לכלכלה ומנהל עסקים
* הפקולטה לחינוך גופני וספורט
* הפקולטה לפילוסופיה ומדעי החברה
* הפקולטה לפיזיקה
* הפקולטה לגאוגרפיה וגאולוגיה
* הפקולטה למידענות
* הפקולטה להיסטוריה
* הפקולטה לספרות
* הפקולטה למתמטיקה
* הפקולטה לפסיכולוגיה ומדעי החינוך
* הפקולטה לתאולוגיה אורתודוקסית
* הפקולטה לתאולוגיה רומאנו-קתולית

== ראו גם ==
* ספריית אוניברסיטת יאשי

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.hartaiasului.ro/educatie-training-media-c9/facultati-universitati-sc159/universitatea-alexandru-ioan-cuza-din-iasi-id658.html אוניברסיטת יאשי על מפת העיר יאשי]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רומניה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:יאשי: מבנים
קטגוריה:רשת אוטרכט
קטגוריה:קבוצת קוימברה
נמל התעופה הבין-לאומי חמד

נמל התעופה הבין־לאומי חמד (בערבית: مطار حمد الدولي) הוא נמל התעופה של העיר דוחה, בירת קטר. הנמל, שנפתח ב־30 באפריל 2014, החליף את נמל התעופה הבינלאומי הישן של דוחה. מפתיחתו ועד 2019, זכה באופן עקבי בתואר "נמל התעופה הטוב ביותר במזרח התיכון" לפי חברת Skytrax. ב־2021 זכה גם במקום הראשון בעולם כולו לפי Skytrax<ref></ref>.

==הקמת נמל התעופה==
תכנון נמל התעופה החדש החל בשנת 2003 ועבודות ההקמה שלו החלו ב-2005. נמל התעופה נבנה על פי רעיון עיצובי של נווה מדבר. ועדת הפיתוח של הנמל החדש מסרה את חוזה פיתוח הנמל לחברת ההנדסה בכטל האמריקאית. תכנון הטרמינל והזרועות ממנו נעשה על ידי פירמת התכנון הבינלאומית HOK. עבודות ההקמה נעשו על ידי חברות קבלניות מטורקיה ומיפן.

נמל התעופה תוכנן להיפתח כבר בשנת 2009, אך שורה של עיכובים גרמו לדחיית הפעלתו עד ל-1 בדצמבר 2013, המועד שבו החלו לפעול טיסות מטען מנמל התעופה. לאחר עיכובים נוספים נחנך הנמל ב-30 באפריל 2014. ב-27 במאי 2014 העתיקו אליו את פעילותן חברת קטר איירווייז ויתר חברות התעופה שפעלו מנמל התעופה הישן.

==נמל התעופה==
נמל התעופה נבנה חמישה קילומטרים ממזרח לנמל התעופה הישן של דוחה. הוא משתרע על פני שטח של 22 קילומטרים רבועים, שמחציתו היא שטח ים שיובש. נמל התעופה תוכנן להתמודד עם קיבולת של 50 מיליון נוסעים בשנה (על פי הערכה אחרת יוכל לקבל עד 93 מיליון נוסעים בשנה).

בנמל הוקם טרמינל אחד, הממוקם בחלקו הדרומי של שטח הנמל. קיימת בנמל תשתית להקמת טרמינל שני בעתיד.

טרמינל 1 כולל חמש זרועות: זרועות A ו-B (10 שערי עלייה למטוס בכל אחת) מתפצלות מבנין הטרמינל לכיוון מזרח ומערב; זרוע C (13 שערים), הארוכה ביותר, מתפצלת ממנו לכיוון צפון, ואילו זרועות D ו-E, שבנייתן הושלמה רק בחלקה (כרגע עם ארבעה שערים בכל אחת), מתפצלות מן הקצה הצפוני של זרוע C. מקצת השערים אינם כוללים גשרי עלייה למטוס. ארבעה מהשערים מסוגלים לשרת את מטוסי הענק איירבוס A380. ממזרח וממערב לזרוע C ניבנו רחבות חניה נוספות למטוסים.

לאחר שתושלם בניית הזרועות בטרמינל 1 יהיו בנמל התעופה 41 שערי עלייה למטוס המצוידים בגשרים ו-22 רחבות חניה נוספות למטוסים, אשר גישת הנוסעים אליהן תיעשה באמצעות אוטובוסים.

בנמל התעופה שני מסלולי טיסה מקבילים (16L/34R ו-16R/34L), במרחק של שני קילומטרים זה מזה, אשר מבנה הטרמינל נתון בתווך ביניהם. אורך המסלול הראשון הוא 4,850 מטרים (מהארוכים בעולם) ואורך השני - 4,250 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180807014828/http://www.ndiaproject.com/ אתר הקמת נמל התעופה החדש של דוחה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוחה: מבנים
חמאד
BM-25 (משגר רקטות)

BM-25 הוא משגר רקטות סובייטי רב קני שפותח בברית המועצות ויכול לשגר רקטות בקוטר של עד 250 מ"מ ב-6 קנים.
המשגר פותח בשנת 1957 ושימש בשירות צבא רוסיה עד שנות ה-70 ומשמש עד היום בתימן.

== ראו גם ==
* קטיושה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רקטות ארטילריות סובייטיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1957
מארק קירק

מארק קירק (באנגלית: Mark Kirk; נולד ב-15 בספטמבר 1959) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. כיהן כסנאטור מטעם מדינת אילינוי וכחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
קירק נולד בשמפיין שבאילינוי וגדל בקנילוורת'. ב-1981 סיים תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת קורנל ב-1982 תואר שני מבית הספר לכלכלה של לונדון וב-1992 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת ג'ורג'טאון.

ב-1989 התנדב לכוחות המילואים של הצי האמריקאי ושירת כקצין מודיעין עד שחרורו בדרגת קומנדר ב-2013. הוא מילא משימות במבצע כוח מאוחד ביוגוסלביה, בשמירה על האזור אסור לטיסה בצפון עיראק ובמלחמת אפגניסטן.

השנים 1984 עד 1990 עבד במטהו של חבר הקונגרס ג'ון פורטר מאילינוי, לאחר מכן עבד כעוזר במחלקת המדינה של ארצות הברית, כעורך דין בפירמה פרטית וכיועץ של ועדת יחסי החוץ בבית הנבחרים האמריקאי.

בשנת 2000 נבחר לנציג המחוז העשירי של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית והחל כהונתו בינואר 2001, מאז הוא נבחר לארבע כהונות נוספות. בנובמבר 2010 זכה בבחירות לסנאט, והושבע באותו החדש עקב מילוי כיסאו החסר של ברק אובמה, שמולא זמנית על ידי רולנד בריס. במהלך כהונתו, החזיק קירק בשולחן הממתקים של הסנאט.

קירק מכהן בסנאט כחבר בוועדת ההקצבות, בוועדת הבנקאות, ועדת הבריאות, חינוך ועבודה ובוועדה המיוחדת לענייני הזדקנות. יחד עם בוב מננדז מהמפלגה הדמוקרטית נמנה עם המובילים בסנאט לחקיקת העיצומים נגד איראן במטרה לפגוע בתוכנית הגרעין האיראנית.

בינואר 2012 סבל משבץ איסכמי, עבר שורת ניתוחי בראשו להקלת הנפיחות במוחו ונזקק לשנת שיקום והחלמה עד שובו לעבודה בינואר 2013, כך שנעדר מהסנאט במשך שנה. כתוצאה מכך משתמש קירק בכיסא גלגלים.

בבחירות בשנת 2016 הפסיד קירק לתמי דקוורת' מהמפלגה הדמוקרטית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20150703195141/http://www.kirk.senate.gov/?p=about_senator מארק קירק] באתר הסנאט
* [https://web.archive.org/web/20150908195333/http://kirkforsenate.com/meet-mark-kirk/ אתר הבחירות של מארק קירק]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:ראשי סגל בארצות הברית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
ג'ק ריד

ג'ון פרנסיס ריד (באנגלית: John Francis Reed; נולד ב-12 בנובמבר 1949), הידוע כג'ק ריד, הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת רוד איילנד מאז שנת 1997. קודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
ריד נולד בקרנסטון שברוד איילנד, כבנם של מרי לואיס (לבית מונהאן) וג'וזף אנתוני ריד. הוא סיים את לימודיו באקדמיית לה סאלה שבפרובידנס, וכן באקדמיה הצבאית של ארצות הברית שנמצאת בבסיס וסט פוינט, ניו יורק, שם הוא סיים תואר ראשון במדע ב-1971. לאחר השלמת השכלתו האקדמית, שירת שנים אחדות בצבא ארצות הברית, עבר קורס קציני חי"ר ושירת כצנחן עד שחרורו ב-1979 בדרגת קפטן. הוא שירת בגדוד השני, במסגרת הרגימנט ה-504 בדיוויזיה המוטסת ה-82, שם היה למפקד מחלקה, מפקד פלוגה וקצין מטה גדודי. גם לאחר שחרורו מהצבא, המשיך ריד לשרת במילואים עד שנת 1991.

ריד למד בבית הספר לממשל ג'ון פ. קנדי שבאוניברסיטת הרווארד, שם סיים תואר שני במדיניות ציבורית. לאחר מכן חזר לווסט פוינט ב-1978, שם שירת כפרופסור חבר במחלקה למדעי החברה. לאחר סיום שירותו הצבאי, נרשם ללימודים בבית הספר הרווארד למשפטים, שם הפך לחבר במועצת יועצי הסטודנטים. ב-1982 סיים תואר J.D במשפטים ושימש כעמית בפירמת עורכי דין בוושינגטון די. סי., הנקראת "Sutherland Asbill & Brennan".

לאחר מכן נבחר ריד לשרת כחבר בסנאט המדינתי של רוד איילנד ב-1984. הוא נבחר לשתי כהונות נוספות, עד סיום שירותו ב-1990. בהמשך נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1991, כשזכה ב-59% ממניין הקולות, על תקן המחוז השני של רוד איילנד, ונבחר לתפקיד זה לשתי כהונות נוספות. ב-1996 החליט להתמודד לסנאט של ארצות הברית, לאחר שהסנאטור הדמוקרטי המכהן קלייבורן פל, ששירת בתפקיד זה מ-1961, הודיע כי יפרוש מתפקידו. ריד הביס את יריבתו הרפובליקנית ננסי מאייר, ברוב של 63% מן הקולות. הוא נבחר לסנאט לשלושה כהונות נוספות, כשהאחרונה בהן הייתה ב-2014.

בסנאט חבר ריד בוועדת הכוחות המזוינים, שם הוא הדמוקרט הבכיר ביותר, וכן בוועדת ההקצבות ובוועדה לבנקאות, שיכון ועניינים אורבניים. החל מ-3 בפברואר 2021 הוא משמש כיושב ראש ועדת הכוחות המזוינים של הסנאט.

ריד נשוי ואב לילדה. הוא קתולי באמונתו.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.reed.senate.gov/ ג'ק ריד], באתר הסנאט
* 

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מרוד איילנד
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של רוד איילנד
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קטגוריה:בוגרי בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד
טים סקוט

טימותי יוג'ין "טים" סקוט (באנגלית: Timothy Eugene "Tim" Scott; נולד ב-19 בספטמבר 1965) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. סקוט מכהן כסנאטור מטעם מדינת קרוליינה הדרומית משנת 2013. קודם לכן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
סקוט נולד בצפון צ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית, הוא גדל יחד עם אחיו בתנאי עוני במשפחה חד-הורית לאחר שאמו נמלטה מאביו. בתיכון התדרדר בלימודיו. בעל מסעדת מזון מהיר, שזיהה את הרעב והמצוקה הכספית שלו העניק לו כריכים חינם, הפך לדמות אב בשבילו והנחיל לו את עמדותיו הכלכליות השמרניות. בשנים 1983–1984 למד בסיוע מלגת פוטבול בקולג' פרסביטריאני וב-1988 סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת צפון צ'ארלסטון. לאחר הלימודים פתח סוכנות ביטוח שזכתה להצלחה.

בשנים 1995 עד 2008 כיהן כחבר במועצת מחוז צ'ארלסטון. ב-2009 נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הדרומית. בנובמבר 2010 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ברוב של 65%. ב-2012 נבחר לכהונה נוספת ברוב של 63%.

בינואר 2013 מונה על ידי מושלת קרוליינה הדרומית ניקי היילי לסנאטור, בעקבות פרישתו של ג'ים דמינט. בנובמבר 2014 נבחר להשלים את כהונתו של דמינט בסנאט ברוב של 61%. הוא היה בכך לאפריקאי אמריקאי הראשון שנבחר לסנאט מאחת ממדינות דרום ארצות הברית מאז המאה ה-19. בנובמבר 2016 נבחר לכהונה מלאה ראשונה ברוב של 61%. סקוט מכהן בסנאט כחבר בוועדת הכספים, בוועדת החינוך, בריאות ועבודה, בועדת הבנקאות, השיכון והעניינים האורבניים, בוועדת העסקים הקטנים והיזמות ובוועדה המיוחדת לענייני הזדקנות.

במאי 2023 הכריז על מועמדותו בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024.

ב-12 בנובמבר 2023 התראיין לרשת פוקס ניוז והודיע על השעיית הקמפיין שלו בבחירות המקדימות בעקבות סקרים נמוכים.
==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20150611003637/http://www.scott.senate.gov/about-me/biography טים סקוט] באתר הסנאט
* [http://votetimscott.com/ אתר הבחירות של טים סקוט]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקרוליינה הדרומית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הדרומית
קטגוריה:פוליטיקאים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סנאטורים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אפרו-אמריקאים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:תנועת מסיבת התה: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
פטי מארי

פטרישה לין "פטי" מארי (באנגלית: Patricia Lynn "Patty" Murray; נולדה ב-11 באוקטובר 1950) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, המכהנת כסנאטורית מטעם מדינת וושינגטון מאז שנת 1993. מינואר 2023 היא מכהנת כנשיאה הזמנית של הסנאט של ארצות הברית, התפקיד השני הבכיר ביותר בסנאט והשלישי בסדר הירושה של הנשיא. היא האישה הראשונה המכהנת בתפקיד.

==ביוגרפיה==
מארי נולדה בבות'ל שבוושינגטון, עיירה קטנה במחוז קינג הסמוכה לסיאטל. היא בתם של בברלי ודייוויד ג'ונס, למשפחה בת שבעה ילדים. אמה עסקה בחשבונאות ואביה הוא בוגר מלחמת העולם השנייה, זוכה עיטור לב הארגמן. מוצאה הוא ולשי, סקוטי, אירי וקנדי-צרפתי. היא קתולית.

ב-1971 סיימה מארי תואר ראשון בחינוך פיזי באוניברסיטת המדינה של וושינגטון. היא שימשה כגננת במשך מספר שנים, ולאחר מכן לימדה כיתת הורנות במכללה במדינת וושינגטון בשנים 1984–1987. ב-1988 התמודדה בהצלחה לסנאט המדינתי של וושינגטון, בו כיהנה עד 1993.

ב-1992 הכריזה על כוונתה להתמודד לסנאט של ארצות הברית, בצל פרסומים של הסיאטל טיימס על מעורבות בתקיפה מינית של הסנאטור הדמוקרטי המכהן ברוק אדמס. חרף הכחשותיו, רמת הפופולריות שלו במדינה ירדה, והוא הכריז על כוונתו לפרוש מן החיים הפוליטיים. מארי הביסה את יריבה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, ובבחירות הכלליות עמדה מול חבר בית הנבחרים הרפובליקני רוד צ'נדלר, עליו גברה ברוב של 54%. עם בחירתה הייתה לאישה הראשונה המייצגת את מדינת וושינגטון בסנאט. היא נבחרה לכהונות נוספות ב-1998, 2004 ו-2010.

בשנים 2013–2015 שישמה כיושבת ראש הוועדה לתקציב בסנאט. קודם לכן שימשה כיושבת ראש משותפת בוועדה של הקונגרס להפחתת הגירעון. היא גם משמשת כיושבת ראש ועדת הבריאות, החינוך, העבודה והפנסיונים של הסנאט. היא גם חברה בוועדת ההקצבות, בוועדת התקציב ובוועדה לענייני חיילים משוחררים.

מארי נשואה לרוב ואם לשני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.murray.senate.gov/public/ פטי מארי] באתר הסנאט
* [https://www.facebook.com/pattymurray הדף של פטי מארי] בפייסבוק
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת וושינגטון
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממדינת וושינגטון
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בתי המחוקקים של מדינת וושינגטון
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטוריות חברות המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של וושינגטון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
ועדת השרים למתן היתר לפרסומים

ועדת השרים למתן היתר לפרסומים היא ועדה ממשלתית ישראלית שבה חברים שלושה שרים, ומטרתה לאשר לפרסום פרסומים של עובדי הציבור ועובדי הציבור לשעבר. 

סעיף 117 לחוק העונשין, שהחליף את סעיף 27 לחוק דיני העונשין (ביטחון המדינה, יחסי חוץ וסודות רשמיים), תשי"ז­-1957, מטיל עונש של שלוש שנות מאסר על עובד ציבור שמסר, ללא סמכות כדין, ידיעה שהגיעה אליו בתוקף תפקידו, לאדם שלא היה מוסמך לקבלה. במיוחד רלוונטית הגבלה זו לעובד ציבור בכיר, המעוניין לפרסם ספר זכרונות על תקופת כהונתו, אך היא חלה גם על עובדי ציבור זוטרים. 

בהתאם לסעיף זה פורסמו בשנת 1975 כללים לעניין היתרים לפרסום ספרים וחוברות בידי עובד ציבור.

הכללים מגדירים עובד ציבור: "ראש הממשלה, שר, סגן שר, נושא משרה או תפקיד ממלכתי במינוי על־פי חיקוק, עובד המדינה לפי חוק שירות המדינה (מינויים), תשי״ט-1959, או לפי חוזה או בדרך אחרת, לרבות חייל ושוטר, וכן מי שהיה מן המנויים בהגדרה זו וחדל להיות אחד מאלה".

האיסור לפרסם אינו חל על עובד הציבור לשעבר כאשר מתקיימים שלושת התנאים הבאים גם יחד:
:(א) חלפו חמש שנים מהיום שחדל להיות עובד הציבור;
:(ב) הידיעה אינה נוגעת לביטחון המדינה או ליחסי החוץ של המדינה;
:(ג) במסירתה אין משום פגיעה באינטרס ציבורי או בזכות של פרט.

אין איסור על פרסום ידיעה שכבר פורסמה. 

לשם בדיקת בקשות היתר לפרסום ולשם מתן היתר לפרסום מוקמת ועדת שרים לעניין זה. עובד הציבור המבקש לכלול ידיעה שהניעה אליו בתוקף תפקידו בפרסום אותו הוא עומד לפרסם, נדרש להגיש את הפרסום לאישור הוועדה. אם הפרסום כולל ידיעה שחלה עליה חובת הצנזורה לפי תקנות ההגנה (שעת חירום), יש להעביר תחילה את הפרסום לבדיקת הצנזורה.

בין פעולות הוועדה היה איסור פרסום מחבר הספר "המטרה מקדשת" בשנת 2016, ועיכוב הפרסום של הספר "תיק כחול-לבן" במשך ארבע שנים עד פרסומו בשנת 1992.

== חברי הוועדה ==
{| class="wikitable"
|+
! colspan="2" |שם
!תפקיד
!סיעה
|-
|159x159 פיקסלים
|יריב לוין
|שר המשפטים - יו"ר
|הליכוד
|-
|162x162 פיקסלים
|יואב גלנט
|שר הביטחון
|הליכוד
|-
|161x161 פיקסלים
|אלי כהן
|שר החוץ
|הליכוד
|-
|155x155 פיקסלים
|גילה גמליאל
|שרת המודיעין
|הליכוד
|}

==הערות שוליים== 
 

קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי
מתן היתר לפרסומים
קטגוריה:הוצאה לאור
דדו - 48 שנה ועוד 20 יום

הספר דדו - 48 שנה ועוד 20 יום הוא ביוגרפיה של רא"ל (מיל') דוד אלעזר, רמטכ"ל צה"ל בעת מלחמת יום הכיפורים, מאת הסופר חנוך ברטוב. הספר יצא לאור בשנת 1978 בהוצאת ספרית מעריב, ובשנת 2002 יצא לאור במהדורה מורחבת ומוערת בהוצאת דביר.

==תוכן הספר==

הספר מחולק לשני כרכים. הכרך הראשון מספר את קורות חייו של דוד אלעזר עד 1973: עלייתו לארץ ישראל, שירותו בפלמ"ח ובמלחמת העצמאות, הקריירה הצבאית שלו כולל שירותו כמפקד גייסות השריון ואחרי כן כאלוף פיקוד הצפון בזמן מלחמת ששת הימים ועד מינויו לרמטכ"ל ותחילת כהונתו בתפקיד זה.

הכרך השני עוסק בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים ובמלחמה עצמה, בצורה של יומן מפורט שבו מתוארים בפירוט מהלכי הלחימה ותהליכי קבלת ההחלטות הצבאיות והמדיניות שבהן היה מעורב אלעזר.

==כתיבת הספר והוצאתו לאור==
לאחר שוועדת אגרנט מצאה את אלעזר אחראי למחדל תחילתה של מלחמת יום הכיפורים, יעץ לו עורך דינו, אמנון גולדנברג, לכתוב בספר את גרסתו לנסיבות הכניסה למלחמה.
אלעזר פנה לחנוך ברטוב שיהיה שותפו למשימה זו, והחל באיסוף המידע הרלוונטי. בערב פסח תשל"ו (1976) הודיע אלעזר לברטוב שהשלים את איסוף המידע, ולמחרת נפטר מהתקף לב. ברטוב נרתם למשימה, והחל לעיין במסמכים ובהקלטות שאסף אלעזר. כתיבת הספר עלתה לו במאמץ נפשי כבד.

הספר הוגש לאישור הצנזורה הצבאית, שהשמיטה מידע על פגישתו של ראש "המוסד", צבי זמיר, עם מקור שנודע בשם "בבל" (ולימים נחשף כאשרף מרואן). שר המשפטים, שמואל תמיר, הציע שברטוב ימסור את הספר גם לוועדת השרים למתן היתר לפרסומים, אך ברטוב, שלא היה חייב בכך משום שלא היה עובד ציבור, סירב.

טרם צאתו לאור של הספר פורסמו פרקים מתוכו בעיתון "מעריב".
הספר יצא לאור בדצמבר 1978 בשני כרכים בהוצאת ספרית מעריב. הספר נמכר ב-50 אלף עותקים וזיכה את ברטוב בפרס יצחק שדה לספרות צבאית לשנת 1978. בשנת 2002 הספר יצא לאור בהוצאת דביר במהדורה מורחבת ומוערת, שלה נוספו כ-600 הערות שוליים ופרטים שלא היו ידועים לברטוב בעת פרסום המהדורה הראשונה.

==שם הספר==
שם הספר, "דדו - 48 שנה ועוד 20 יום" מעיד על המשקל הרב שניתן בו למלחמת יום הכיפורים - הספר מספר על 48 שנותיו הראשונות של דדו, ועל 20 הימים של מלחמת יום הכיפורים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביוגרפיות
קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים: ספרים
קטגוריה:ספרי 1978
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
EBid

ebid הוא אתר אינטרנט למכירות פומביות שנוסד בדצמבר 1998. יש לו אתרים ייעודיים ב 23 מדינות רק מי שרשום באתרים ייעודיים אלו יכול למכור. עם זאת, מתאפשרת רכישה לקונים ביותר מ-100 מדינות, על ידי רישום באתרים שנועדו ליבשות. ebid משתמש בשירות תשלומים שלו, PPPay, כדי לאפשר למוכרים וקונים לשלם זה לזה במטבעות אירו ולירה שטרלינג, אך אין מגבלה לאופן תשלום זה. Paypal ו-(Skrill (Moneybookers נתמכים גם הם כאמצעי תשלום. מוכרים וקונים יכולים להסכים על כל אמצעי תשלום אחר, אך אמצעים אחרים אלו לא משולבים באתר.

על פי דירוג אלקסה, לשם התחום eBid יש 8 מיליון צפיות בחודש, ומושך כ 60,000 מבקרים ביום (כ 15 מיליון בשנה).

האתר מצהיר על עצמו כ-Google Shopping Marketplace Partner.

==סוגי החברות==
ב eBid שלושה סוגי חברות:
# קונה בלבד. החברות ללא תשלום. כדי לקנות באתר מספיק להרשם באתרים שלו שמיועדים ליבשות, למשל ב-[http://as.ebid.net as.ebid.net].
# מוכר אקראי. החברות ללא תשלום, אך נדרש אימות באמצעות כרטיס חיוב. העמלה הסופית היא 3%.
# מוכר+ היא חברות המיועדת למוכרים מקצועיים. התשלום עבורה היא אחת לתקופה, או תשלום חד פעמי.

==תוכנית נקודות Buddy Points==
החברים יכולים לקבל נקודות בקניה, מכירה, או פרסום של פריט חדש. נקודות אלו יכולות לשמש במכירות Buddy של פריטים החל ממוצרים שימושים המפרסמים את eBid וכלה במצלמות, צגים, ומוצרים חשמליים לבית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירותי אינטרנט
קטגוריה:חברות אינטרנט
קטגוריה:אתרי מסחר אלקטרוני
קטגוריה:בתי מכירות פומביות
היסטוריה של הקולנוע הישראלי (2009)

היסטוריה של קולנוע ישראלי הוא סרט תיעודי משנת 2009 בבימויו של רפאל נג'ארי.
== תוכן ==
הסרט מקיף שני חלקים:
* הקולנוע הישראלי מ-1932 עד 1978
* הקולנוע הישראלי מ-1978 עד 2007

הסרט הוא ניסיון אמנותי ראשון מסוגו לסכם את קורותיו של הסרט הישראלי, החל בקולנוע הציוני המגויס, אשר ביקש להצדיק את הקיום היהודי המתחדש בארץ ישראל בשנות ה-30, וכלה בקולנוע המסחרי והאמנותי של שנות ה-60; החל בצמיחת ייצוגים עדתיים ומקומיים בשנות ה-70 ובהתעוררות הפוליטית של שנות ה-80 לנוכח החרפת הסכסוך בין הישראלים לפלשתינאים, וכלה בקולנוע המגוון, האישי והפיוטי של שנות ה-90 ושנות האלפיים.

הסרט כולל ראיונות מצולמים עם נפתלי אלטר, מוחמד בכרי, חיים בוזגלו, יוסף סידר, סלים דאו, שמוליק דובדבני, רונית אלקבץ, נורית גרץ, עמוס גיתאי, מנחם גולן, איתן גרין, אמיר הראל, אברהם הפנר, נחמן אינגבר, אורי קליין, דובר קוסאשווילי, משה מזרחי, אבי מוגרבי, יעל מונק, ג'אד נאמן, אבי נשר, שולי רנד, זאב רווח, מרק רוזנבאום, דניאל וקסמן, קרן ידעיה.

הסרט הופק בתמיכת פרויקט קולנוע של קרן רבינוביץ'.

==פסטיבלים ומועמדויות==
* פסטיבל ברלין - פנורמה, גרמניה 2009
* פסטיבל טורונטו - קטגוריה "עיר לעיר", קנדה 2009
* פסטיבל טוקיו - מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר באסיה, יפן 2009

==ראו גם==
* חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2009
דטלף שרמפף

דטלף שרמפף (בגרמנית: Detlef Schrempf; נולד ב-21 בינואר 1963) הוא כדורסלן עבר גרמני ששיחק במשך 16 עונות בליגת ה-NBA בשתי עמדות הפורוורד. שרמפף זכור בעיקר כשחקן בקבוצות אינדיאנה פייסרס וסיאטל סופרסוניקס, אם כי שיחק גם עבור דאלאס מאבריקס ופורטלנד טרייל בלייזרס. הוא היה ידוע כשחקן התקפי מוכשר בעל אינטליגנציית משחק גבוהה, המסוגל לשחק הן בסביבת הסל כשחקן ציר, והן כשחקן חוץ בעל קליעה מצוינת לשלוש ויכולת מסירה טובה.

==ראשית חייו ומכללות==
שרמפף נולד בלברקוזן, שהייתה חלק מגרמניה המערבית, בשנת 1963. בשנתו האחרונה בתיכון עבר שרמפף עם משפחתו לסיאטל, וושינגטון, ולמד בתיכון סנטרליה שאת קבוצת הכדורסל שלה הוביל לאליפות המדינה. בסיום לימודיו התיכוניים בחר שרמפף ללמוד באוניברסיטת וושינגטון, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה במשך ארבע שנים (1981-85). במהלך שנותיו במכללה הוביל את הקבוצה לאליפות המחוז (ה-Pac-10) בעונות 1984-1985, ואף לשלב 16 הגדולות של טורניר אליפות המכללות ב-1984. בשנת 1995 נבחר שרמפף ל"היכל התהילה" של קבוצת הכדורסל באוניברסיטת וושינגטון.

==קריירה ב-NBA==
שרמפף נבחר על ידי הדאלאס מאבריקס בבחירה השמינית בדראפט 1985, אך התחיל לקבל דקות משחק משמעותיות רק באינדיאנה פייסרס, אליה נשלח בטרייד באמצע עונת . בעונות ו- זכה בתואר השחקן השישי של העונה, לאחר שהעמיד בהן של 16.7 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-3.8 אסיסטים למשחק. בעונת הפך לשחקן חמישייה קבוע, והיה לשחקן היחיד ב-NBA בין 30 המובילים בנקודות (19.1), ריבאונדים (9.5) ואסיסטים (6.0), ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר לראשונה בקריירה.

בסיום עונת 1992/93 הועבר שרמפף בטרייד לסיאטל סופרסוניקס בתמורה לדריק מקי וג'רלד פאדיו. בעונת הגיע שרמפף עם הסופרסוניקס, בה שיחקו גם גארי פייטון, שון קמפ והרסי הוקינס, לגמר ה-NBA, בו הפסידו לשיקגו בולס בשישה משחקים (4-2). בכך הפך לגרמני הראשון שמשחק בגמר ה-NBA (נכון לשנת 2015, דירק נוביצקי הוא הגרמני היחיד פרט לשרמפף שהגיע למעמד זה). בתקופתו בסיאטל נבחר שרמפף למשחק האולסטאר בעונות ו-.

לקראת עונת עזב שרמפף את הסופרסוניקס כשחתם על חוזה בפורטלנד טרייל בלייזרס, בה שיחק במשך שנתיים עד פרישתו בשנת 2001. ממוצעי הקריירה של שרמפף ב-NBA עומדים על 13.9 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים. לאורך הקריירה קלע שרמפף ב-49.1% מהשדה, 38.4% לשלוש ו-80.3% מקו העונשין.

==נבחרת לאומית==
שרמפף שיחק עבור נבחרת גרמניה המערבית באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ובאליפות אירופה בכדורסל (1983 ו-1985), ועבור נבחרת גרמניה באולימפיאדת ברצלונה (1992).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים גרמנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורסלני דאלאס מאבריקס
קטגוריה:כדורסלני אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:בחירות דראפט של דאלאס מאבריקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
קרפדת בילזבופו

קרפדת בילזבופו בהשוואה ליד אנושית.
קרפדת בילזבופו (שם מדעי: Beelzebufo) הוא סוג של דו חי גדול נכחד מתקופת הקרטיקון העליון שלפני 70 מיליון שנה. הבילזבופו הייתה ככל הנראה הקרפדה או חסר הזנב הגדול ביותר אי פעם. קרויה גם צפרדע הגיהנום וקרפדת השטן. היא משויכת למשפחת קרפדות מקרינות (Ceratophryidae) – המשפחה של צפרדע הפקמן.

מאובניה נמצאו במדגסקר ותוארכו לתקופת הקרטיקון, זמנם של הדינוזאורים הענקיים, כגון הטירנוזאורוס והטריצרטופס.

==תיאור==
היא נחשבה לקרפדה ענקית מכיוון שהגיעה לאורך 40 ס"מ ולמשקל של עד ארבעה ק"ג. 

הייתה מסוגלת לטרוף דינוזאורים צעירים שונים על ידי הרחבת פיה, כרוב בני משפחתה.

לאחר הכחדתה הפכה צפרדע גוליית (Conraua goliath), ששוקלת שלושה ק"ג ואורכה מגיע עד 35 ס"מ, לצפרדע הגדולה ביותר.

הסוג כלל מין יחיד Beelzebufo ampinga.

== בתרבות ==
* קרפדה זו נראית בסדרה "מהפכת הדינוזאורים", שם טורפות שתי קרפדות רהונאביסים צעירים, אך אחת מהן נמעכה על ידי רפטוזאורוס.
* הקרפדה מופיעה גם בסדרה "כוכב פרהיסטורי", שם היא טורפת מסיאקזאורוס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nationalgeographic.com/animals/facts/devil-frog קרפדת בילזבופו], באתר נשיונל ג'יאוגרפיק

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרפדות מקרינות
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון בהודו ובמדגסקר
קטגוריה:חסרי זנב פרהיסטוריים
קטגוריה:דו-חיים שחיו במזוזואיקון
קטגוריה:מדגסקר: מאובנים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2008
אדנילט ציקלאז

אדנילט ציקלאז
המבנה של אדנילט ציקלאז

אדנילט ציקלאז (באנגלית: AC - Adenylate cyclase) הוא אנזים בעל תפקיד מרכזי בתהליכי הוויסות של התא, הנמצא בממברנת התא.

הוא האנזים הכי פוליפילטי הידוע, נמצאו שישה סוגים שונים שלו שכולם קטליזטורים של אותן התגובות בעודם מייצגים משפחות גנים בלתי תלויות ללא רצף או הומולוגיה מבנית ידועה.

אדנילט ציקלאז הוא קטליזטור בתהליך המרת המולקולה ATP למולקולה cAMP. בעת קישור הורמונים אל GPCR באתר המטרה שלהם על פני הממברנה החיצונית של התא, מתרחש שינוי בתוך התא המאפשר קישור של חלבון ממשפחת החלבוני ה-G לחלבון הממברנלי אדנילט ציקלאז ולהפעלתו. 
בשלב הבא מתפצל הטרימר לשתי יחידות: יחידת אלפא ויחידה המורכבת מבטא וגאמא כך שהן מחוברות לדימר, חלבון אלפא(S) נודד לאדנילט ציקלאז ומשפעל אותו. בשלב זה אדנילט ציקלאז מושך אליו מולקולות ATP והופך אותם למולקולות cAMP. לתהליך זה ידועות שתי בקרות. הראשונה- המאפשרת את הפסקת אדנלט ציקלז, היא החלפה של GTP ל-GDP G אלפא מתנתק מהחלבון ומתחבר שוב לטרימר ההתחלתי. 
דרך שנייה- היא תחרות של G אלפא (Q) אשר מתחרה על הקישור לאדנילט ציקלאז.

==ראו גם==
* מערכת פוספוטרנספראז

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעבר אותות
קטגוריה:אנזימים
קטגוריה:ביוכימיה
חטיבה 943

חטיבה 943, המכונה גם "עוצבת השחר", הייתה חטיבת שריון בצה"ל. החטיבה הוקמה בשנת 1978 ולחמה במלחמת לבנון הראשונה תחת פיקוד אוגדה 90.

== היסטוריה ==
===הקמת החטיבה===

החטיבה הוקמה בשנת 1978, והורכבה משלושה גדודי טנקים M48 פטון - 346, 572 ו-573.

===מלחמת לבנון===

במלחמת לבנון הראשונה לחמה החטיבה שצוידה בטנקי M48 פטון ("מגח"), וכללה 3 גדודים: 346 (בפיקודו של אמנון לביא), 572 (בפיקודו של גיורא עוז), ו-573 (בפיקודו של עלי ברוק) בגזרה המזרחית החטיבה בפיקודו של המח"ט נחמן ריבקין, לחמה במסגרת אוגדה 90 בפיקודו של גיורא לב.

ב-10 ביוני הותקפו בידי מטוסי חיל האוויר, גדוד 572 של החטיבה יחד עם גדוד 931 של הנח"ל בפיקוד יום טוב סמיה, וספגו אבדות כבידות - 24 הרוגים, ולמעלה מ-100 פצועים. בליל 11 ביוני, גדוד 573 שהוביל את החטיבה לאחר תקיפת המטוסים והיה ממוקם בג'בל ערבה, פגע בטנקים של גדוד 362 מחטיבה 399 שהיו בדרכם למשולש טובלנו, משום שחשב שמדובר בכוח שריון סורי נסוג.

בהמשך, החטיבה הייתה מעורבת בקרב החילוץ של גדוד 362 (קרב סולטאן יעקוב).

=== סגירת החטיבה ===
בשנת 2004, בעת סגירת אוגדה 90 פורקה החטיבה, כחלק מארגון מחדש של צה"ל.

== ראו גם ==
*קרב סולטאן יעקוב

== לקריאה נוספת ==
* זאב שיף ואהוד יערי, "מלחמת שולל", הוצאת שוקן, 1984, פרק תשיעי "המלחמה בסורים", עמ' 183–222

== קישורים חיצוניים ==
* .
* 

943
943
ג'ון ורדון

ג'ון ורדון (באנגלית: John Verdon נולד ב-1 בינואר 1942) הוא סופר אמריקאי, מחברם של מותחנים בלשיים העוסקים בעלילותיו של הבלש דייב גרני. ספרו הראשון "חשוב על מספר" יצא לאור בשנת 2010 והיה לרב-מכר בינלאומי.

הקריירה הראשונית של ג'ון ורדון הייתה בתעשיית הפרסום בניו יורק. לאחר פרישתו מתעשיית הפרסום, עבר יחד עם משפחתו להתגורר למרגלות הרי הקטסקיל. לאחר שעזב את העיר עיצב ובנה רהיטים במשך עשר שנים נוספות. בתקופה זו הפך לחובב ספרי בלשים קלאסיים.
אשתו, נעמי, עודדה אותו לכתוב את הרומן הבלשי הראשון שלו. שנתיים לאחר מכן הוא סיים לכתוב את "חשוב על מספר", מותחן מפתיע ומצליח שתורגם ליותר מ-20 שפות, והפך לרב מכר בינלאומי. ההצלחה של הרומן והביקורות הטובות שקיבל, הובילו את ורדון לכתוב מותחן בלשי נוסף העוסק באותן דמויות בשם "עצמי עיניים חזק". זאת הייתה ההתחלה של סדרת ספרים בלשיים שכללה גם את הספרים "תנו לשד לישון" "פיטר פן חייב למות" ו"אגם הזאבים".

== ספריו ==
* חשוב על מספר (כתר, 2010)
* עצמי עיניים חזק (כתר, 2011)
* תנו לשד לישון (כתר, 2012)
* פיטר פן חייב למות (כתר, 2014)
* אגם הזאבים (כתר, 2016)
* וייט ריבר בוערת (כתר, 2018)
*הגבעה מעל האגם (כתר, 2021)
*הצפעוני (כתר, 2023)

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
תומאס הווארד, דוכס נורפוק השלישי

תומאס הווארד, הדוכס השלישי מנורפוק (באנגלית: Thomas Howard, 3rd Duke of Norfolk; 1473 - 25 באוגוסט 1554) ורוזן סארי מ-1514, (תואר שעבר אליו מאביו עם מינויו לדוכס נורפוק) היה פוליטיקאי בולט בתקופה הטיודורית. הוא היה דוד של שתיים מנשותיו של הנרי השמיני: אן בולין וקתרין הווארד והיה לו חלק מרכזי בתככים ובתחבולות שהיו מאחורי הנישואים האלה. 

בין השאר ניצל את כוחו כדודה של קתרין כדי לגרום להוצאתו להורג של יריבו הפוליטי וראש השרים של הנרי תומאס קרומוול. הוא נטל חלק בדיכוי ההתקוממויות נגד הנרי והוביל את הצבא האנגלי בפלישה לצרפת ב-1544. ב-1520 הוא מונה למושל אירלנד אך לאחר תקופה קצרה הודח מתפקידו. 

לאחר שסר חינו ב-1546, הוא הואשם בבגידה, נושל מהדוכסות ונכלא במגדל לונדון וניצל מהוצאה להורג בשל מות המלך. הוא שוחרר עם עלייתה של המלכה מרי הראשונה. הוא סייע למרי להגן על כיסאה ובכך הכין את הבמה לניכור בין המשפחה הקתולית שלו ובין הקו המלכותי הפרוטסטנטי שיימשך על ידי המלכה אליזבת הראשונה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:אישים בחצר הנרי השמיני
קטגוריה:הלורד הראשון של האוצר
קטגוריה:ילידי 1473
קטגוריה:נפטרים ב-1554
מנחם בן זרח

רבי מנחם בן אהרן בן זרח היה רב מתקופת הראשונים שפעל בספרד במאה ה-14, מחבר הספר צידה לדרך.

==חייו==
אביו אהרן היה ממגורשי צרפת, בגירוש היהודים בשנת ה'ס"ו (1306). אביו התיישב באיסטלא שבמחוז נווארה שבספרד (שהייתה אז למשך כחמישים שנה תחת שלטון מלך צרפת), שם נולדו לו חמישה ילדים, בהם בנו מנחם, שנולד בסביבות שנת ה'ע' (1310). בפרעות שנערכו ביהודים עם מות מלך צרפת בשנת ה'פ"ח (1328) נרצחה כל המשפחה, מלבד רבי מנחם ששרד פצוע ומוטל בין המתים עד שבא פרש מיודעי בית אביו והוציאו מבין המתים והביאו אל ביתו, והעלה ארוכה למכתו. בגיל 16 נשא לאישה את בת הרב בנימין עביץ שהיה מרביץ תורה.

כשנתרפא, הלך ללמוד בעיר טוליטולה (כיום טולדו) אצל רבי יהושע אבן שועיב ורבי יהודה בן הרא"ש, ובעיר אלקלעה אצל רבי יוסף אבן אלעיש. כשנפטר רבו זה בשנת ה'ק"י (1370) נתמנה לכהן כרב ומלמד תורה בקהילתו אשר באלקלעה.

בשנת ה'קכ"ט (1369) האחים אנריקה ופדרו בני אלפונסו נלחמו ביניהם בקסטיליה. במהלך המלחמה שדדו פורעים את כל רכושו והוא נותר כמעט בחוסר כל עד שבא השר דון שמואל אברבנאל לעזרתו, ובקשריו העמידו לכהן כרב וראש הישיבה בעיר טולדו. כפי שעולה מהקדמתו לספר קיצורי ההלכות שלו צידה לדרך, הוא חיבר את הספר כאות הכרת הטוב לאברבנאל, משום שהיה עסוק הרבה בענייני המלוכה ולא היה לו פנאי לעסוק בתלמוד ובספרי פוסקי ההלכה.

את מכתביו היה חותם בשם "מנחם הצרפתי".

נפטר בשנת ה'קל"ד, ומנוחתו בעיר טולדו שבספרד. על מצבתו בעיר טוליטולה נחרת "מנחם בן זרח תמ"ך (תהא מנוחתו כבוד) בן הקדוש רבי אהרן...יעמד אל קץ ימין עם כל כתוב לחיים בספר"

==ספרו==
כתב ספר בשם צידה לדרך וקרא את שמו בארמית "זוודין דאורחא" וחילק את הספר לחמישה חלקים. החלק הראשון עוסק בענייני תפילות וברכות, ומקביל לחלק הראשון בטור אורח חיים, החלק השני עוסק בהלכות איסור והיתר, ומקביל לטור יורה דעה, החלק השלישי עוסק בהלכות נשים, ומקביל לטור אבן העזר, החלק הרביעי העוסק בדיני שבתות וימים טובים והחלק החמישי העוסק בדיני תעניות, מקבילים שניהם לחלקים השני והשלישי בטור אורח חיים. את ספרו הוא מסיים במאמר על ביאת המשיח.

בהקדמתו מביא את השתלשלות ההלכה מחתימת המשנה ועד ימיו, ותוקף את גדולי דורו הפילוסופיים על זלזולם בהלכה.

הספר יצא לאור לראשונה בפרארה בשנת שי"ד. החיד"א מביא מסורת שהספר נכתב עבור רבי שמואל אברבנאל שהיה שר בחצר המלך ועקב טרדותיו לא היה לו זמן רב ללמוד.

בספרו כתב גם קיצור לספר תורת חובות הלבבות במטרה שיקראו כל אחד מהשערים בספר באחד מעשרת ימי תשובה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:נפטרים ב-1385
קטגוריה:יהודים שמוצאם ממגורשי צרפת
יצחק עוזיאל

רבי יצחק עוזיאל היה מחכמי פאס ומראשוני הרבנים באמסטרדם בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17.

==תולדותיו==
נולד בסביבות שנת ש"י (1550) בעיר פאס לרבי אברהם עוזיאל מגדולי יהדות פאס בדור שלאחר גירוש ספרד, אבותיו היו ממגורשי קסטיליה.

בשנת ש"ע (1610) נסע להולנד, ובדרשתו באמסטרדם עורר על הצורך לייסד בית כנסת לקהל מגורשי פורטוגל שהגיעו לאמסטרדם. ואכן קיימו את בקשתו והקימו להם בית כנסת, וקראו את שמו "נווה שלום" והיה להם לרב ולמנהיג. על תקופת פעילותו באמסטרדם כותב ההיסטוריון היהודי דוד פרנקו-מנדס: 

כאן גם הכירו תלמידו רבי מנשה בן ישראל אף הוא ממשפחת מגורשים שהגיע לאמסטרדם בגיל 6, ומשנפטר בשנת ש"פ (1620), המשיך תלמידו זה את הנהגתו.

היה גם פייטן ומשורר. את ספרו מענה לשון בענייני דקדוק הלשון העברית לא זכה להוציא לאור בחייו, והוא יצא לאור כשבע שנים לאחר פטירתו בבית הדפוס של תלמידו רבי מנשה בן ישראל, אמסטרדם, שפ"ז.

כן תרגם את הספר משלי אריסטו מלטינית לעברית.

רבי יצחק נפטר בכ"ב בניסן, ה'שפ"ב (3 באפריל 1622), ונטמן בבית הקברות בית חיים שבעיר אודרקרק אן דה אמסטל שליד אמסטרדם.

==ראו גם==
* יהדות פאס
* הקהילה היהודית באמסטרדם

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://etshaimmanuscripts.nl/items/eh-47-e-32/ אוסף שירה עברית מרבי יצחק עוזיאל] באתר: [http://etshaimmanuscripts.nl/ ספריית "עץ-חיים"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים הולנדים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:פאס: רבנים
קטגוריה:אמסטרדם: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1622
הפיגוע בסוסה

הפיגוע בסוסה שבתוניסיה התרחש ב-26 ביוני 2015. מחבל חמוש ברובה סער פתח באש לעבר נופשים בחוף הים שמצפון לעיר סוסה שבחופה המזרחי של המדינה. בפיגוע נרצחו 38 אנשים וכ-40 נפצעו, מרביתם תיירים. 

הפיגוע התרחש בשעת צהריים ליד מתחם של בתי מלון בבעלות ספרדית בפורט אל-קנטאורי, כעשרה קילומטרים מצפון לסוסה. במתחם שהו באותה עת למעלה מ-500 תיירים. המחבל הגיע לחוף שהמה נופשים, כשהוא מתחזה לתייר ומסתיר רובה סער מסוג קלשניקוב תחת שמשייה, ופתח שם באש. לאחר מכן נכנס לבית מלון סמוך ופגע באנשים נוספים. הוא נהרג בהמשך בחילופי אש בינו לבין כוחות הביטחון התוניסאים. אפשר שבפיגוע היה מעורב מחבל נוסף.

המחבל שנהרג זוהה בהמשך כסייף א-דין רזגואי, בן 22 מהעיר קירואן. 

מרבית ההרוגים בפיגוע היו תיירים, מהם 30 בריטים.

בעקבות הפיגוע ביקשו אלפי תיירים מערביים באזור סוסה ובאזורים אחרים בתוניסיה לעזוב את המדינה במהירות.

הפיגוע התרחש שלושה חודשים לאחר הפיגוע במוזיאון הלאומי בארדו בעיר הבירה תוניס, שבו נרצחו 21 אנשים. בנובמבר 2015 אירע פיגוע נוסף בבירה, שבו נהרגו 14 אנשי המשמר הנשיאותי. ארגון הטרור המדינה האסלאמית נטל אחריות על הפיגועים.

==קישורים חיצוניים==

*
*
*
*[http://www.bbc.com/news/live/world-africa-33208573 Tunisia attacks: As it happened], באתר BBC News, 26 ביוני 2015

סוסה
קטגוריה:פיגועי טרור בתוניסיה
סוסה
ארנסט וסלסטין

ארנסט וסלסטין (בצרפתית: Ernest et Célestine) הוא סרט דרמה קומית בהנפשה קלאסית מ-2012. הסרט בוים על ידי סטפן אוביאר, וינסן פאטאר ובנז'מן רנה, הופק על ידי דידייה ברונר, אנרי מגלון ווינסן טבייה, ונכתב על ידי דניאל פנק, בהתבסס על סדרת ספרים בעלת שם זהה.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של קנזס, ב-23 במאי 2012, ולאחר מכן הוא הופץ להקרנות מסחריות בצרפת ובבלגיה, ב-12 בדצמבר 2012 וב-19 בדצמבר 2012, בהתאמה. בישראל הסרט לא הופץ להקרנות מסחריות, ושודר בערוץ "Yes 5" של חברת הכבלים Yes, שש פעמים בלבד.

== תקציר העלילה ==
סלסטין היא עכברה יתומה צעירה שחולמת להיות ציירת, אם כי הסובבים אותה מעוניינים שהיא תהיה רופאת שיניים, המקצוע אותו מרבית העכברים לומדים. בלילות, אחת מהאומנות בבית היתומים מספרת לעכברים על דובים, על כך שהם גדולים ורעים ורוצים לאכול את כל העכברים.

יום אחד, יוצאת סלסטין ללקט שיני חלב של דובים הפזורים ביער עבור המרפאה שלה, והיא פוגשת בארנסט, דב גדול ממדים שנראה מפחיד, אם כי הוא למעשה נחמד מאוד. ארנסט מספר לסלסטין כי הדובים פוחדים מעכברים, וארנסט מספר לה כי כך גם ההפך.

בין ארנסט וסלסטין מתפתחת חברות מיוחדת, אותה הם מנסים להסתיר מהסובבים אותם, מכיוון שאלו פוחדים מאלו.

== דמויות ומדבבים ==
{| class="wikitable"
|-
! דמות !! מדבב/ת בצרפתית !! מדבב/ת באנגלית
|-
| ארנסט || לאמבר וילסון || פורסט ויטאקר
|-
| סלסטין || פולין ברונר || מקנזי פוי
|-
| האפור האחד || אן-מארי לופ || לורן באקול
|-
| השופט העכבר || פייר באטון || פול ג'יאמטי
|-
| רופא השיניים || דומיניק קוליגיון-מורין || ויליאם ה' מייסי
|-
| לוסיין || בריג'יט וירטוד || מייגן מולאלי
|-
| ז'ורז' || פטריק מלנק || ניק אופרמן
|-
| השופט הדב || פאודור אטקין || ג'פרי רייט
|}

== ביקורת ==
"ארנסט וסלסטין" זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרים. באתר "Rotten Tomatoes" קיבל הסרט ציון של 97 מתוך 100, בהתבסס על 75 ביקורות (73 "טריות" ו-2 "רקובות"). באתר "Metacritic" קיבל הסרט ציון של 86 מתוך 100, בהתבסס על 22 ביקורות (21 חיוביות ואחת שלילית). אנדרו צ'אן מקהילת מבקרי הקולנוע של אוסטרליה ביקר את הסרט לחיוב, וכתב עליו כי הוא . גלן קני מפורטל האינטרנט "msn" ביקר את הסרט לחיוב גם הוא, נתן לו ½3 כוכבים מתוך 4, שיבח אותו למסרים החיוביים על ידידות שהעביר, וכתב עליו כי הוא .

== פרסים ומועמדויות ==
בנוסף לביקורות החיוביות לו הסרט זכה, הוא גם הועמד לזכייה בפרסים רבים.

הסרט הועמד לפרס הסרט המונפש ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-86, אך הפסיד ל"לשבור את הקרח". בנוסף, בטקס פרסי אנני ה-41 הסרט הועמד לפרס הסרט הטוב ביותר, פרס התסריט הטוב ביותר ולעוד כמה, אך לא זכה באף אחד מהם. הסרט גם הועמד לפרס הסרט הטוב ביותר במפסטיבל סרטי ההנפשה הבינלאומי אנסי, אך גם שם לא זכה.

== ראו גם ==
* זוטרופוליס - סרט דומה של דיסני

== קישורים חיצוניים ==

* "[http://www.bcdb.com/bcdb/cartoon.cgi?film=142056 ארנסט וסלסטין]", במסד הנתונים Big Cartoon DataBase 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים בלגיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי הנפשה צרפתיים
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
ג'ירף נובי

ג'ירף נובי (שם מדעי: Giraffa camelopardalis Camelopardalis) הוא תת-מין של ג'ירף מנומר החי במערב אתיופיה, קניה, אוגנדה ואולי במזרח סודאן

תת מין זה מאופיין בכתמים בצבע חום ערמוני על רקע בהיר. אין כתמים על הצד הפנימי של הרגל ומתחת לברך. אצל הזכרים הכתמים כהים יותר לעיתים עד צבע שחור, והם לרוב גבוהים יותר אך זהו לא אמצעי מספיק על מנת להבדיל בין זכר ונקבה.

ג'ירפים נוביים מזדווגים בכל עונות השנה ולאחר הריון של כ-15 חודשים הנקבה ממליטה צאצא יחיד, אם כי תועדו בתת-מינים אחרים תאומים אף שגם אז זהו מקרה נדיר למדי. בעת היוולדו הג'ירף נופל מגובה של כ-2 מטרים מאחר שהאם ממליטה בעמידה. הוולד נולד במשקל של כ-90 ק"ג ובגובה של כ-1.8 מטרים. זמן קצר לאחר שנולד הוא יכול לעמוד ולינוק מאמו ולאחר כמה שעות כבר יוכל לרוץ בעקבותיה. הג'ירף יונק מאמו עד סביבות גיל שנה. רק ב-25% עד כ-50% מהגורים עוברים את השנה הראשונה לחייהם שכן נשקפת להם סכנה מצד טורפים כגון אריות, צבועים, תנים, זאבים טלואים, נמרים ואף תועדו מקרים שבהם גורים נטרפו על ידי תנינים.

בעבר היה מחולק לשני תת-מינים - ג'ירף נובי וג'ירף רוטשילד אך לאחרונה בעקבות מחקר עכשווי נתברר כי הם זהים גנטית.

נכון ל-2017, מספר הג'ירפות הנוביות מוערך ב-2,645 פרטים בלבד.

הג'ירף הנובי תואר על ידי החוקר קארולוס ליניאוס ב-1758.

==קישורים חיצוניים==

* [https://giraffeconservation.org/giraffe-species/ אתר הקרן לשימור הג'ירף] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ג'ירפיים
קטגוריה:אתיופיה: יונקים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
שמחה פינסקר

שמחה פינסקר (31 במרץ 1801 – 29 באוקטובר 1864) היה חוקר קדמוניות ומדקדק. אביו של יהודה לייב פינסקר.

== תולדות חייו ==
נולד בטרנופול שבגליציה. אביו שבח הלוי היה מגיד חסידי ופינסקר התחנך בנעוריו חינוך דתי-חסידי, אך למד גם גרמנית ומתמטיקה. בגיל 15 התייתם מאביו ועבר לפולין, שם התחתן עם מייטא, בתו של חיים וועליר והחל לעסוק במסחר. הוא לא עשה חיל בעסקיו ולאחר שנדד ברחבי פולין כמורה פרטי לבני יהודים עשירים התיישב ב-1827 באודסה. באודסה היה בין מייסדיו של חדר מתוקן ובית ספר לנערים. פינסקר שקד במיוחד על פיתוחה של ספריית המוסד על ידי רכישת ספרים רבים בשפות שונות. ב-1836 ייסד גם בית ספר לנערות, ליד בית הספר לנערים.

במקביל התחיל לחקור בנושאי חכמת ישראל ואסף ספרים רבים בנושא. בין היתר רכש כתבים קראיים עתיקים שהביא לאודסה אברהם פירקוביץ' מחצי האי קרים והחל לפענחם, לשם כך למד ערבית. בשנת 1858 עבר לווינה על מנת להתמקד במחקריו ולהוציא לאור את ספריו. בשנת 1860 הוציא לאור את ספרו "לקוטי קדמוניות", שהיה המחקר המקיף ביותר על תולדות הקראים. למרות שבתחילת דבריו ציין ש"הדת הקראית [לעומת היהדות הרבנית] היא כלבנה כנגד השמש", התייחס אליה בכבוד רב ובאופן מקצועי ומעמיק בלי השיפוטיות שאפיינה קודם לכן את יחסם של היהודים הרבניים אל הקראים. ב-1863 ראה אור ספר הדקדוק העברי השיטתי שלו "מבוא אל הנקוד האשורי או הבבלי", המבוסס על מחקריו ברבדי העברית העתיקה. לספר זה צירף בנספח את ספרו של אברהם אבן עזרא "יסוד מספר". ספר זה נכתב במקור בעת היותו מורה בבית הספר שיסד באודיסה. מטרת הספר הייתה להיות לעזר לתלמידים בשינון הפעלים והבניינים. באותה עת ביקש אהרן ילינק מפינסקר לפרסם בקובצי "בית המדרש", אך למרות הענות חיובית חלה פינסקר ונפטר זמן קצר לאחר מכן והיוזמה לא יצאה לפועל.

החקירה המקראית הייתה תכליתו העליונה. כתב עליו בר טוביה: "באמת היה אחד מ'בעלי המקרא' המועטים ששתלם הקדוש-ברוך-הוא בישראל בדורות שונים, החל מרבי חנינא קרא ורבותיו ותלמידיו בימי התנאים והאמוראים, וכלה ברבי שמעון קרא, ברבי יוסף קרא וחבריהם בימי הביניים, וברבי שמואל דוד לוצאטו ורבי יוסף הלוי ויחידי סגולה שכמוהם, שעל דגלם יימנה גם רבי שמחה פינסקר, בדור החדש".<ref></ref>

== ספריו ==
* [https://books.google.co.il/books?id=-waOlGUQCRUC&printsec=frontcover&hl=iw#v=onepage&q&f=false לקוטי קדמוניות: לקורות בני מקרא והליטעראטור שלהם על פי כתבי יד עבריים וערביים] (וויען: דרוק פאָן אדאלבערט דעללא טאָררע, תר"ך)
* מבוא אל הנקוד האשורי או הבבלי: על פי כתבי יד ... ונלוה אליו ספר יסוד מספר להחכם ר' אברהם בן עזרא ... / מתוקן ומבואר מאת שמחה פינסקער (ווין: דפוס פיליפ בענדינער, תרכ"ג)
* ספר האחד / להפלסוף... מ' אברהם אבן עזרא על תשעה המספרים הפשוטים; נעתק מכ"י... עם ביאור מספיק על ד' המספרים מאת החכם... שמחה פינסקר; ונשלם ביאור יתר המספרים על ידי מיכאל אבא גאָלדהארט (אָדעסא: דפוס ל' ניטצשע וא' צעדערבוים, תרכ"ז)
* משלי הגזרה והבניה: על שמוש הגזרות והבנינים (וויען: בראג, 1887)

== לקריאה נוספת ==

* שמעון פדרבוש (עורך), חכמת-ישראל באירופה, ע' 254-246, ירושלים: הוצאת ראובן מס, 1965.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* בר טוביה, [http://benyehuda.org/frenkel/pinsker.html רבי שמחה פינסקר], "הדואר" 1923, בפרויקט בן-יהודה - מקונן על כך ששמחה פינסקר נזכר אז רק כאביו של יהודה לייב פינסקר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי יהדות ארצות האסלאם
קטגוריה:יהדות קראית
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: אישים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1801
קטגוריה:נפטרים ב-1864
סו סיטי

סו סיטי (באנגלית: Sioux City) היא בירת מחוז וודברי במדינת איווה בארצות הברית. העיר שוכנת על הגדה המזרחית של נהר מיזורי במקום בו נשפכים אליו הנהרות ביג סו ופלויד ובקרבת משולש הגבולות של איווה, נברסקה ודקוטה הדרומית. בעיר מתגוררים כ-80 אלף תושבים (נכון ל-2020),<ref></ref> והיא העיר הרביעית מבחינת גודל אוכלוסייתה באיווה. במטרופולין של העיר מתגוררים כ-170 אלף תושבים (נכון ל-2020).

==היסטוריה==
האזור היה מיושב על ידי בני שבט הסו לפני הגעתם של הצרפתים לאזור.

לאחר שארצות הברית קנתה את האזור בצרפת במסגרת רכישת לואיזיאנה ב-1803 נשלחה משלחת בהנהגת מריווד'ר לואיס וויליאם קלארק כדי לחקור אותו. במהלך מסעה המשלחת חנתה פעם אחת באזור סו סיטי של היום.

ב-1848 ויליאם תומפסון הקים בקרבת האזור בו נמצאת העיר היום תחנת מסחר במטרה להקים בהמשך עיר, אך תוכניתו לא צלחה בסופו של דבר.

בערך באותו זמן התיישב באזור סוחר פרווה קנדי בשם תאופיל בריגייה (Théophile Bruguier). הוא הציע לחברו ג'יימס ג'קסון, שהיה מוכר מוצרי פרווה, להקים תחנת מסחר באזור. ג'קסון בתורו שכנע את החם שלו ג'ון קוק להקים עיירה. קוק התרשם, קנה את כל האדמות באזור והקים את סו סיטי ב-1854. כעבור שלוש שנים סו סיטי קיבלה מעמד של עיר.

העיר המשיכה להתפתח ולגדול בעשורים שלאחר מכן עד שההתפתחות נעצרה בסוף המאה ה-19 בעקבות מספר אירועים, בהם עליית נהר פלויד על גדותיו ב-1892. עם זאת העיר הצליחה להתאושש במהרה.

==חינוך==
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת בראייר קליף ומכללת מורנינגסייד.

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה סו גייטוויי, שנמצא במרחק של 11 קילומטרים דרומית למרכז העיר ומציע טיסות לשיקגו.

בעיר עובר כביש בין-מדינתי 29, המקשר בין קנזס סיטי במיזורי ובין הגבול של ארצות הברית עם קנדה.

==ערים תאומות==
* 
* 

==ראו גם==
* התזמורת הסימפונית של סו סיטי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איווה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1854
Love on Top

Love on Top הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מאלבום האולפן הרביעי שלה 4. השיר יצא כסינגל הרביעי מן האלבום ב-12 בספטמבר 2011. השיר נכתב על ידי ביונסה, נאש ושיאה טיילור, ואף הופק על ידי ביונסה וטיילור. זהו שיר מסוג R&B החוזר אל שנות השמונים. השיר נעשה בסגנון דומה לזה של סטיבי וונדר, ויטני יוסטון וג'קסון 5. השיר מתאר אישה אשר שרה על גבר שנאמן לה ושם את אהבתה בראש ובראשונה.

"Love on Top" קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. את השיר ביצעה ביונסה בטקס פרסי ה-VMA של MTV לשנת 2011, ובסוף הביצוע הודיעה על הריונה. מעשה זה גרם לשיר להופיע בכמה וכמה מצעדים ברחבי העולם. השיר הגיע לעשירייה הראשונה בהונגריה, קוריאה הדרומית, בלגיה, אוסטרליה, איטליה, ניו זילנד, ובריטניה. כמו כן, השיר הגיע למקום ה-20 המצעד הבילבורד הוט 100 של ארצות הברית, והפך להופעת הבכורה השנייה הגבוהה ביותר של ביונסה כאמן סולו במצעד. זאת ועוד, השיר הגיע למקום ה-1 במצעד ההיפ הופ וה-R&B של ארצות הברית ושהה במקום הראשון במשך שבעה שבועות רצופים. השיר הגיע למעמד פלטינום בארצות הברית עם מכירות של מעל למיליון עותקים. בטקס פרסי גראמי ה-55 זכתה ביונסה בפסלון על ביצוע ה-R&B המסורתי הטוב ביותר על "Love on Top".

לסינגל יצא וידאו קליפ הצולם בסטודיו של ביונסה בניו יורק שמשקיף על נהר ההדסון לכיוון ניו ג'רזי. בקליפ נראית ביונסה שרה את השיר, רוקדת ומחליפה תלבושות יחד עם חמישה רקדנים. מבקרי המוזיקה שיבחו את הקליפ בטענה שקליפ השיר פשוט, ואף שיבחו את התלהבות הנעורים של ביונסה במשך הקליפ.

== ביקורות ==
=== רשימות כל הזמנים ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ של כל הזמנים
|167
|<ref></ref>
|}

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי ביונסה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירי דיסקו אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
בלודנץ

בלודנץ (בגרמנית: Bludenz) היא עיר במדינת פורארלברג שבאוסטריה, משמשת כבירת מחוז בלודנץ.

העיר שוכנת על גדת נהר איל, יובל של נהר הריין, בעמק הנמצא בין רכס הרי יער ברגנץ מצפון, לרכס רטיקון (Rätikon) מדרום.

בלודנץ היא אתר נופש קיצי פופולרי, ונמצאת בקרבת מקום לאתרי סקי רבים.

== היסטוריה ==

ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בעיר, מעידים על התיישבות רצופה באזור מתקופת הברונזה ועד לתקופת לה טן. השם בלודנץ ניתן לה על ידי הקלטים, בשנת 600 לפנה"ס היה בבלודנץ מחנה אימונים צבאי של הרומאים.

האזכור הראשון לבלודנץ נמצא במסמך משנת 830, שבו פורטו אחוזות שבשליטת האימפריה הפרנקית בחבל רייטיה. את מעמדה כעיר קיבלה בלודנץ בשנת 1274.

הדוכס פרידריך הרביעי ברח לעיר בשנת 1416 לאחר שהוטל עליו חרם קיסרי בעקבות תמיכתו באנטי אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה בועידת קונסטנץ.

== קישורים חיצוניים == 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פורארלברג: ערים