OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קטע כלי

קטע כֵּלִי (בעבר: קטע כִּלְיִי; בלועזית: קטע אינסטרומנטלי) הוא קטע מוזיקלי ללא זמרה. קטעים כֵּלִיִּים קיימים בכל הסגנונות של המוזיקה, אך הם נפוצים בדרך כלל יותר במוזיקה קלאסית, ג'אז, בלוז ובמוזיקה אלקטרונית. במוזיקת הרוק התפתח ז'אנר נפרד הנקרא רוק אינסטרומנטלי.

במקרים רבים קטע כלי הוא פשוט חלק משיר ארוך יותר (לדוגמה קטע סולו גיטרה), אך קיימות גם יצירות כליות שלמות.
במוזיקת פופ הקטעים הכליים קצרים ובדרך כלל לא יותר ארוכים מ-3 דקות. קטעים כליים ארוכים יותר נפוצים בג'אז וברוק מתקדם.
הביצועים הכליים בדרך כלל לא זוכים לאהדה דומה לשירים המקוריים, אך היו ביצועים כליים שהגיעו לראשי המצעדים.

== דוגמאות לקטעים כליים ==
* הביטלס – Flying, Cry For A Shadow.
* מטאליקה – Orion, The call of Ktulu.
* ג'ימי הנדריקס – The House of the Rising Sun, The Star-Spangled Banner.
* לד זפלין – Moby Dick, Black Mountain Side.
* פינק פלויד – Speak To Me, Atom Heart Mother, One of These Days, Any Colour You Like, Interstellar Overdrive.
* פליטווד מק – Albatross.
* סיקרט גארדן – Nocturne.
* יהודה פוליקר– מעל הגשר, המנטליות של תוף הפח, נני.
* כוורת – יוסי מה נשמע, התמנון האיטר.
* משינה – ריקוד המכונה, מפלצות התהילה.
* פורטיסחרוף – ישעיהו ליבוביץ, הכל או כלום.
* חיים צינוביץ – נעימה.
* טיפקס – בואי אלי, רבי יעקב.
* גלן מילר – In the Mood.

==ראו גם==
* רוק אינסטרומנטלי

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקה
תחנת הרכבת קריית חיים

תחנת הרכבת קריית חיים היא תחנת נוסעים של רכבת ישראל המשרתת את אזור הקריות, ובעיקר את השכונה החיפאית קריית חיים. התחנה נמצאת על מסילת החוף של רכבת ישראל במרכז קריית חיים. תוואי מסילת הברזל מחלק את הקריה לקריית חיים מזרחית ולקריית חיים מערבית. מבחינה מוניציפלית, התחנה נמצאת בשטח העיר חיפה.

== היסטוריה ==
הכניסה לתחנת הרכבת, דצמבר 2012
בשנות ה-30 התחנה הייתה נקודת עצירה (באנגלית: Halt - מקום מוסכם לעצירת רכבת לצורך העלאת והורדת נוסעים, ללא רציף או מבנה תחנה) בקו ביירות-טריפולי-חיפה, שהופעל בימי המנדט הבריטי ותחנה ברכבת הפרברית לקריית מוצקין. נקודת העצירה חיברה את תושבי קריית חיים עם נמל חיפה, מקום העבודה הבלעדי באזור באותה תקופה. במרוצת השנים הוקם בתחנה צריף קטן.

התחנה הפעילה כיום הוקמה על ידי רכבת ישראל באמצע שנות ה־90. שני הרציפים של התחנה חוברו במנהרה רק בשנת 2000, דבר שהפחית את הסיכון בחציית פסי הרכבת מהרציף האחד לרציף שמולו. הקמתה מחדש של התחנה פגעה בחורשת האקליפטוס הסמוכה (ששימשה את קן הנוער העובד והלומד בשכונה) - חלק מעציה נכרתו לשם הקמת מגרש חניה.

בעקבות המרחק הקצר יחסית בין תחנת קריית חיים לתחנת קריית מוצקין, חלק מהרכבות החולפות אינן עוצרות בתחנה.

ב-16 ביולי 2006, בעיצומה של מלחמת לבנון השנייה, שותקה תנועת הרכבות לתחנה לאחר שטיל קטיושה פגע במוסכי הרכבת בחיפה והרג שמונה מעובדי רכבת ישראל. ב-14 באוגוסט (תום המלחמה), חודשה תנועת הרכבות לתחנה.

== מבנה התחנה ==
מסילה כפולה עוברת בתחנה - מסילה מזרחית (צמודה לרציף 1) לרכבות דרומה ומסילה מערבית (צמודה לרציף 2) לרכבות צפונה.

בתחנה שני רציפי צד (רציף 1 בסמוך לקריית חיים מזרחית; רציף 2 בסמוך לקריית חיים מערבית) המחוברים ביניהם במעבר תת-קרקעי. כניסה לתחנה אפשרית רק מקריית חיים מזרחית, אך היציאה ממנה אפשרית בשני חלקי התחנה.
תרשים התחנה

== קווי אוטובוס העוברים בתחנה ==
{| class="wikitable"
|+
!קו
!מפעילה
!מסלול
!הערות נוספות
|-
|13
| rowspan="4" |אגד
|קריית מוצקין, מרכזית הקריות - קריית ביאליק, צור שלום - שכונת אפק - הקריון - קריית שמריהו - סביניה - קריית ביאליק הוותיקה - קריית חיים מזרחית - רכבת קריית חיים - קריית חיים מערבית - הטיילת - קריית ים, חוף ימית
|♿
|-
|26
|קריית חיים, הטיילת - קריית חיים מערבית - רכבת קריית חיים - קריית חיים מזרחית - צומת קריית חיים - קריית אתא, זבולון - קריית אתא מרכז - גבעת אתא - גבעה א - גבעת הרקפות - תל חי
|♿
|-
|80/80א
|קריית אתא מרכז - חנקין - קריית חיים, צומת קריית חיים - קריית חיים מזרחית - רכבת קריית חיים - כיכר צייזל - קריית שמואל
|
|-
|93/93א
|קריית חיים, חוף קריית חיים - החוף הנפרד - הטיילת - קריית חיים מערבית - כיכר צייזל - רכבת קריית חיים - קריית חיים מזרחית - בן צבי/חטיבת דגן
|
|}

==שירות רכבות בתחנה==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://rail.co.il/?page=stationinfo&stationname=700 תחנת הרכבת קריית חיים] באתר רכבת ישראל
* [https://kidan.org/index.php/he/פרויקטים/מבני-ציבור-ובריאות/60-תחנת-הרכבת-שבקריית-חיים תחנת הרכבת שבקריית חיים] - תמונות של התחנה, באתר קידן ניהול פרויקטים
* [http://www.leviton-shumny.co.il/document/166,62,25.aspx תחנת רכבת ק. חיים ומוצקין], באתר לויטון-שומני ארכיטקטים

קטגוריה:קריית חיים
קריית חיים
קריית חיים
קבוע פאראדיי

קבוע פאראדיי משמש בכימיה ופיזיקה לסימול כמות המטען החשמלי הקיים במול אחד של אלקטרונים. משתמשים בקבוע פאראדיי במערכות אלקטרוליטיות על מנת לחשב מסה של יסודות שונים שייאספו באלקטרודה.<br />
נקרא על שם המדען הבריטי מייקל פאראדיי.

קבוע פאראדי, F, מחושב באמצעות המשוואה:
:<math>F=N_A \cdot q</math>

כאשר N<sub>A</sub> הוא מספר אבוגדרו (בערך מול<sup>1-</sup>) ו-q הוא מטען של אלקטרון בודד (בערך ).

ערכו של F נקבע לראשונה על ידי שקילת כמות כסף בריאקציה כימית שהועבר בה זרם חשמלי קבוע בפרק זמן מדוד. ערך זה שימש על מנת לחשב את מספר אבוגדרו. כיום ממשיכים לחקור דרכים מדויקות יותר לחשב את קבוע פאראדיי ואי לכך את מספר אבוגדרו. ידוע גם על תוכניות להשתמש במספר זה על מנת להגדיר מחדש את הקילוגרם במונחים של מספר ידוע של אטומים.

ערכו של קבוע פאראדיי - F = 96,485.338383 קולון/מול

==השימוש בקבוע==
בכימיה, מוכר חוק, מלבד (חוק פאראדיי) כחוק פאראדיי. חוק זה, המנוסח כ 
<math>Q=I \cdot t=n \cdot F </math> מייצג את הקשר בין מטען הצורון לזרם שצריך להעביר על מנת לחמצן אותו. כאשר:
* <math>Q</math> מייצג את המטען הכולל שצריך להעביר, ביחידות קולון
* <math>F</math> הוא קבוע פאראדיי
* <math>n</math> מייצג את כמות המולים
* <math>I</math> מייצג את הזרם, ביחידות אמפר
* <math>t</math> מייצג את הזמן ביחידות של שנייה

כלומר, סך המטען שעבר במערכת שווה למכפלת הזרם בזמן וגם למכפלת כמות המולים בקבוע פאראדיי. אם מדובר ביון דו ערכי, יש לכפול במטען היון: לדוגמה, לחימצון נחושת יש להעביר מטען גדול פי 2.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

פאראדיי
קטגוריה:אלקטרוכימיה
תסביך סינדרלה

תסביך סינדרלה הוא תסביך נשי שכינויו מבוסס על אגדת הילדים סינדרלה, המספרת על ילדה יתומה מאם, המכונה "לכלוכית", הנושעת על ידי נסיך המחפש אחריה ונושא אותה לאישה. בבסיס התסביך קיימת ציפייה נשית פסיבית ורומנטית לנסיך בדמותו של גבר שיציל את האישה משממונה ויעניק לחייה משמעות.

קולט דאולינג הגדירה לראשונה את תסביך התלות הנשית בשם זה בספרה "תסביך סינדרלה - פחדן החבוי של נשים מאי תלות" שיצא לאור בארצות הברית בשנת 1981, ויצא לאור בתרגום עברי בהוצאת שוקן בשנת 1983.

בספר מביאה דאולינג מחקרים המדגימים את הפחד הנשי מפני הצלחה, ואת רמת הביטחון הנמוכה שיש לנשים בכישוריהן וביכולתן, גם כאשר רמת המשכל שלהן גבוהה ביותר.

קטגוריה:פמיניזם
סינדרלה
קטגוריה:עצמי
קטגוריה:סינדרלה
קייס נאשף

קייס נאשף (בערבית: قيس ناشف, בתעתיק מדויק: קַיס נאשִף; נולד ב-12 ביוני 1978) הוא שחקן ערבי-ישראלי. זוכה פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל ונציה לשנת 2018 על תפקידו הראשי בסרט "תל אביב על האש".

==ביוגרפיה==
נאשף נולד בטייבה, לאם גרמנייה-נוצרייה ולאב ערבי-מוסלמי. בוגר לימודי משחק בבית צבי.

==פילמוגרפיה==
בשנת 2001 ביצע הופעת אורח בעונתה השנייה של הסדרה מבית ערוץ הילדים; "החבר'ה הטובים" בדמותו של שיהאד.

בשנת 2005 הופיע לראשונה בסרט הקולנוע "גן עדן עכשיו" בבימוי האני אבו אסעד. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2006, פרס אמנסטי אינטרנשיונל בפסטיבל ברלין ובפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לתסריט הטוב ביותר. כמו כן, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. בהמשך אותה שנה, השתתף בסרט "אלנבי רומאנס" בבימוי יוני זיכהולץ.

בשנת 2006 החל לשחק בסדרת הדרמה "פרשת השבוע" את דמותו של אמיר אל-נאשף, והשתתף בכל שלוש עונות הסדרה אשר שודרה ב-HOT.

בשנת 2007 גילם את עמאד בסרט "בשמיים אחרים" לצד מלאני פרס.

בשנת 2008 השתתף בסרט אמריקאי "גוף השקרים" של הבמאי רידלי סקוט, לצד לאונרדו דיקפריו וראסל קרואו. באותה שנה השתתף בסרט אמריקאי נוסף "AmericanEast" אודות אוכלוסייה ערבית החיים בלוס אנג'לס לאחר פיגועי 11 בספטמבר.

ב-2010 גילם את נחום, התפקיד הראשי בסרט "תכריכים" שכתב וביים שלום הגר.

בשנת 2012 שיחק בסדרה "אננדה" לצד משה אשכנזי ודנה מודן. בשנת 2015 שב לשחק בעונה השנייה.

בשנת 2013 שיחק בסרט האימה של אהרון קשלס ונבות פפושדו "מי מפחד מהזאב הרע" לצד צחי גראד וליאור אשכנזי. בנוסף שיחק בסרט הדרמה של יוסי ארצי "אושר עטוף בשמיכה" לצד הילה וידור ומוריס כהן, ובסרטו של מתן גוגנהיים "פרדייס קרוז" לצד עוז זהבי וגיל דסיאנו ביטון.

בשנת 2018 זכה בפרס השחקן בפסטיבל הסרטים של ונציה במסגרת "אופקים" על תפקידו הראשי בסרט "תל אביב על האש" בבימוי סאמח זועבי.

בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה השנוי במחלוקת "אמירה", של הבמאי המצרי מוחמד דיאב <small>(אנ'),</small> שהיה אמור לייצג את ירדן בטקס פרסי האוסקר, אך לאחר שארגוני אסירים פלסטינים מחו נגד אופיו של הסרט, ירדן החליטה לא לשלוח אותו לאוסקר. 

בשנת 2022, זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ברבאט על כיכובו ב"אבו עומאר", סרט הביכורים של רוי קריספל. היה זה הסרט הישראלי הראשון שהוקרן במרוקו<ref></ref>.

== חיים אישיים ==
גרושתו של נאשף היא הבמאית לארה שהד זועבי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:טייבה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
אלפבית גלגוליטי

אותיות באלפבית
האלפבית הגלגוליטי או גְּלַגּוֹלִיצַה, ידוע כאלפבית הסלאבי הקדום ביותר. פותח במקור על ידי קירילוס ומתודיוס שליחים נוצרים שנתמקמו במקום, בין 862 ו-863 לספה"נ, כדי להביא את הביבליה (ספרי התנ"ך היהודיים, עם הברית החדשה) ולהנגישם לפשוטי עם מקומיים דוברי שפות הסלאביות על ניביהם המגוונים, כדי לאפשר להם קריאה ברורה ככל שניתן של כתובים ספרותיים מתקדמים שמקורם בלשונות הזרות להם: עברית, יוונית ולטינית. 

שמו של האלפבית נגזר מהמילה "глаголъ glagolə" שפירושה "מילה" בסלאבית כנסייתית עתיקה. פירוש המילה "glagolati" הוא "לדבר", ולכן יש שמכנים את הגלגוליצה בצורה פואטית "הסימנים שמדברים".

האלפבית הגלגוליטי המקורי הכיל 41 אותיות, אך הוא השתנה במקצת בגרסאות המאוחרות של הכתב. מקורן של 24 מתוך 41 האותיות הגלגוליטיות המקוריות הוא ככל הנראה באלפבית היווני, אך הן מעוצבות אחרת. משערים שהאותיות Ⱋ, Ⱎ וⰜ מקורן באותיות העבריות ש ו-צ. הפונמות האלה לא היו קיימות ביוונית, אך היו נפוצות מאוד בכל השפות הסלאביות. מקורן של שאר האותיות הגלגוליטיות אינו ידוע. משערים שחלקן הושאלו מהכתב העברי ומהכתב השומרוני, אותם למד קירילוס במסעותיו. האלפבית הגלגוליטי והאלפבית הקירילי כמעט זהים בהרכבם, אך שונים באופן ניכר בצורתן של האותיות.

==שם הכתב בשפות סלאביות שונות==
בבולגרית, ברוסית ובמקדונית מכונה הכתב בשם глаго́лица, בצ'כית - hlaholice, בסלובקית - hlaholika, בפולנית - głagolica, בקרואטית - glagoljica, באוקראינית - глаголиця, בבלארוסית - глаголіца ובסלובנית - glagolica.

Ⰲⰻⰽⰻⱂⱑⰴⰺⱑ - המילה ויקיפדיה בכתב הגלגוליטי.

==קישורים חיצוניים==

* 

גלגוליטי
קטגוריה:שפות סלאביות
F/A-18 סופר הורנט

F/A-18E/F סופר הורנט (Super Hornet; מאנגלית: Hornet - "צרעה") הוא מטוס קרב אמריקני רב-משימתי מהדור הרביעי מתוצרת מקדונל דאגלס (כיום בואינג). משמש כמטוס קרב של הצי האמריקני, ומוצב על נושאות המטוסים של הצי. המטוס נמצא גם בשירות חיל האוויר המלכותי האוסטרלי.

המטוס מצויד בתותח 20 מ"מ פנימי והוא מסוגל לשאת טילי אוויר-אוויר וטילי אוויר-קרקע. הוא יכול לשאת עד חמישה מכלי דלק חיצוניים, וניתן לציידו במערכת שתאפשר לו לתפקד כמטוס תדלוק.

== היסטוריה ==
שני הדגמים של "סופר הורנט", דגם E החד-מושבי ודגם F הדו-מושבי, שומרים על השם והעיצוב של F/A-18 הורנט אך הם למעשה מטוסים שונים שגדולים ב-30% מהמטוס המקורי. לסופר הורנט יש גוף מוארך וכנפיים מוגדלות, הארכים בשפות התקיפה ובמייצבי הגובה. מנועי ה-GE F414 חזקים יותר ממנועי ה-F404 המקוריים של ה-F/A-18; חליפת האוויוניקה שודרגה אך דומה באופן בסיסי.

תוכנית ה-E/F החלה כאשר חברת מקדונל דאגלס הציעה את הגדלת ההורנט כדי להחליף את פרויקט ה-A-12 שבוטל (ה-A-12 היה פרויקט שאפתני ויקר לייצר תחליף חמקן למטוסי ה-A-6 של הצי ולמטוסי התקיפה של חיל האוויר האמריקאי). הקונגרס נטה שלא לממן מטוס "חדש", אך ה-F/A-18E הוצג כשדרוג, וחוזה הפיתוח על סך של 3.8 מיליארד דולר נחתם בדצמבר 1992. המטוס הראשון מהדגם החדש נגלל במקדונל דאגלס ב-17 בספטמבר 1995, והייצור הסדרתי החל בספטמבר 1997, לאחר המיזוג בין מקדונל דאגלס לבואינג חודש קודם לכן. הסופר הורנט מיוצר גם כיום. המטוס החל לפעול בשירות הצי האמריקאי בשנת 1999, והוא פועל בו לצד ה-F/A-18 הורנט.

המטוסים מיועדים להחלפה במטוס מהדור השישי שיפותח במסגרת פרויקט F/A-XX החל משנת 2025.

== חימוש ==
למטוס 11 מתלי חימוש: 2 בקצות שתי הכנפיים, עוד 6 מתלים על שתי הכנפיים (3 בכל כנף) ועוד 3 מתחת לגוף, קיבולת של 17,750 ליברות (8,050 ק"ג) דלק תחמושת חיצונית. בנוסף לחימוש מסוגים שונים, הוא מסוגל לשאת גם פודי סימון ורכישת מטרות מסוג לנטירן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ארצות הברית
קטגוריה:כלי טיס המשרתים בנושאת מטוסים
קטגוריה:מקדונל דאגלס
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:בואינג: כלי טיס צבאיים
חניה

[[סמליל בין-לאומי לסימון חניה]]
חניה היא המצב בו מצוי כלי רכב בעת שהוא אינו בשימוש. 

== מכוניות פרטיות ==
באופן טיפוסי, מכוניות נמצאות רוב הזמן בחניה. בערים, הצורך במקומות חניה יוצר בעיה קשה, מכביד על התנועה ומצריך משאבי שטח. לרוב, מוקצים מקומות חניה בערים בצדי רחובות ובחניונים, שחלקם מגרשים פתוחים במפלס הרחוב וחלקם מבנים ייעודיים או חלק, לעיתים תת-קרקעי, ממבנה שמשמש גם או בעיקר למטרות אחרות.

==תשלום==
חניון בתשלום

ביישובים בהם יש מחסור במקומות חניה נוהגות רשויות מקומיות לגבות תשלום עבור חניה במרחב הציבורי, לאורך רחובות ובחניונים. התשלום בעד החניה נעשה במגוון של דרכים - גבייה ידנית של תשלום עבור חניה בכניסה או ביציאה מהחניון, גבייה אוטומטית באמצעות מכונות, תשלום באמצעות אפליקציה, מינוי ועוד.

בחניה לאורך רחובות גבייה ידנית אינה מעשית ועל כן הומצאו אמצעים שונים לגביית התשלום. בשנת 1935 הוכנס לשימוש בארצות הברית המדחן שקיבל תשלום באופן אוטומטי. בהמשך הוכנסו לשימוש כרטיסי חניה, מדחני כרטיסים, תשלום סלולרי מהטלפון הסלולרי ומכשירי צג לתשלום עבור חניה.

==השלכות החניה בחינם==
הכלכלן דונלד שופ, חוקר תכנון עירוני שעסק בשאלת החניה ותמחורה, טען כי מתן חניה בחינם גורם נזק חברתי, כלכלי וסביבתי ומוביל לבזבוז עצום של משאב ציבורי מוגבל - הקרקע. ניסיונות להגדיל את היצע החניה יובילו לעלייה בביקוש ובשימוש ברכב פרטי, ובמהרה ייווצר שוב מחסור במקומות חניה. שופ הציע לתמחר באופן דינמי את החניה, כדי להגיע למצב שבו מצד אחד רוב גדול של החניות יהיה בשימוש, ומצד שני תהיה תחלופה גבוהה ונהג שמגיע יוכל למצוא חניה, בתשלום, במרחק סביר מיעדו תוך זמן קצר. הרצון לחסוך בדמי החניה יעודד את התושבים להשתמש בחלופות לרכב הפרטי, או לשתף נסיעות.

==עבירות חניה בישראל==
לפי לתקנות התעבורה חניית כלי רכב מותרת בכל מקום למעט המקומות המצוינים בחוק, למשל לפי תמרור מתאים או על מדרכה. העונש על חניה במקום אסור הוא קנס. קיימים שני סוגי עבירות חניה: חניה ללא תשלום וחניה באופן המפריע לתנועה. כאשר רחב חונה באופן המפריע לתנועה, עשויה הרשות המקומית לפנות את הרכב באמצעות גרר אל חניון גרירה מקומי. האכיפה של עבירות חניה מתבצעת בצורה יזומה על ידי הרשות המקומית או על ידי פניה של אזרחים לרשות המקומית. עבירת חניה על המדרכה תסומן לפעמים על ידי אזרחים המרימים את מגב השמשה של הרכב, כדי לסמן לנהג שחנה באופן המפריע לאזרחים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://shoup.bol.ucla.edu/Chapter1.pdf הפרק ראשון] של הספר "העלות הגבוהה של חניה בחינם" מאת דונלד שופ
* ניר חסון, [https://www.haaretz.co.il/news/education/.premium-MAGAZINE-1.8993348 לא מצליחים לצאת מהחניה: הגורם הנסתר שמעצב את הערים ומשפיע על חיינו], הארץ 28 ביולי 2020

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כיכר ראסל

כיכר ראסל
כיכר ראסל (באנגלית: Russell Square) היא כיכר בשכונת בלומסברי ברובע קמדן שבלונדון. הכיכר סמוכה למוזיאון הבריטי ונושקת לאוניברסיטת לונדון. מקורו של שם הכיכר הוא שם המשפחה של הדוכס מבדפורד שאחוזתו הייתה באזור. הכיכר נוצרה בתחילת המאה ה-19 כאשר היא הוקפה מכל צדדיה ברחובות ובניינים שונים. זו הכיכר השנייה בגודלה של לונדון. היא הוקמה בשנת 1801 על ידי המפרי ריפטון. ג'יימס ברטון היה המעצב של המבנים המקוריים שהקיפו את הכיכר, שרק מעטים מהם נותרו.

בסמוך לכיכר מצויה תחנת הרכבת התחתית כיכר ראסל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ראסל
קטגוריה:קמדן
יעקב לוריא

יעקב לוריא (28 בינואר 1913 - 22 בפברואר 1966) היה צייר ישראלי, מראשוני גבעת ברנר.

==קורות חייו==
===עד עלייתו ארצה===
לוריא נולד בפנזה שברוסיה. בגיל שלוש עקר עם משפחתו לעיר שַבְלי שבליטא, שם סיים את לימודיו בגימנסיה "תרבות" שכל הלימודים בה התנהלו בעברית.

כבר בגיל צעיר התגלה כישרונו לציור, אך הימים היו ימי ההתעוררות הציונית בליטא ויעקב הצטרף לתנועת הנוער הציונית סוציאליסטית; תחילה לתנועת השומר הצעיר ואחר כך לתנועת החלוץ הצעיר. עם סיום לימודיו בגימנסיה הצטרף יעקב לתנועת החלוץ וכעבור זמן עבר לעבוד במרכז התנועה בעיר קובנה, שם נשאר עד עלייתו ארצה בשנת 1934.

===שנים ראשונות בארץ===
לאחר הגעתו ארצה היה תחילה חבר פלוגת הקיבוץ המאוחד בהרצליה וכעבור שנה עבר לקיבוץ גבעת ברנר שבו היו כמה מיוצאי תנועת החלוץ בליטא. כחלוץ חסון וצעיר היה להוט לצאת לעבודות קשות ובין היתר עבד במפעלי ים המלח בסדום, בנמל תל אביב ובקידוח בארות. בימי מלחמת העולם השנייה נעשה נוטר.

==פעילות אמנותית==
החל בשנות ה-40 הרבה לעסוק בזמנו הפנוי בציור יחד עם עוד שניים-שלושה מבני הקיבוץ, שאליהם הצטרף יצחק פרנקל, שכבר היה צייר ידוע בארץ, והגיע לגבעת ברנר כמורה לציור.

משנת 1949 ריכז את מדור האמנות בוועדת התרבות של הקיבוץ המאוחד שם ריכז את הפעילות בקרב ציירי הקיבוצים, שהתלבטו כיצד לשלב בין עבודה גופנית לחיי אמנות.

בשנת 1951 החל ללמד ציור בבית הספר של גבעת ברנר וב-1953 יצא ללמוד ציור בפריז.

מאז שובו ארצה עסק לוריא לסירוגין בהוראת הציור בגבעת ברנר ובפעילות במזכירות הקיבוץ המאוחד. לוריא גילה עניין גובר בתיאטרון ובבימוי, והרבה לביים ולצייר תפאורות בהצגות שהועלו בקיבוצו. כמו כן שמע הרצאות בחוג לאמנות של אוניברסיטת תל אביב כתלמיד שלא מן המניין.

==ספר==
חלק מיצירותיו רוכזו בספר יעקב לוריא שיצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1968.

==קישורים חיצוניים==
* [https://gbstories.org/gbs__www/static/aurelia/index.html#/member-details/52/*?keywords= יעקב לוריא] באתר 'סיפורי גבעת ברנר'
* [http://youtu.be/cbudwMHmy84/ סרט לזכרו של יעקב לוריא] שהוכן בשנת 1996, במלאת 30 שנים למותו.

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת ברנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
קירשווסר

בקבוק קירש שווייצרי עממי
קירשווסר (גרמנית: Kirschwasser; מילולית: מי דובדבנים) או בקיצור קירש, הוא משקה אלכוהולי צלול מסוג ברנדי המופק על ידי זיקוק כפול של תסס מיץ דובדבנים שחורים. הדובדבן שממנו מזקקים קירשווסר יכול להיות מתוק או חמוץ, באופן מסורתי משתמשים בדובדבן מורלו חמוץ הנכתש ביחד עם החרצן שלו. הדובדבן גדל בסביבות היער השחור בדרום גרמניה ולכן מאמינים כי שם מקור המשקה.

כעשרה קילוגרם של דובדבנים נדרשים להכנת בקבוק אחד של קירשווסר.

==שיוך==
משקאות אלכוהוליים צלולים מזיקוק של פירות נפוצים בין היתר בדרום גרמניה, מערב אוסטריה ובקנטונים דוברי הגרמנית של שווייץ. משקאות דומים לקירשווסר מאותם אזורים הם אובסטלר (Obstler) שמזוקק מתפוחים או תערובת של תפוחים ואפרסקים, Zwetschgenwasser משזיפים ו-Himbeergeist מפטל. משקאות דומים בצרפת ובקנטונים דוברי הצרפתית של שווייץ מכונים בצרפתית "eau de vie" (מי החיים, אותו המונח שבמקור המילים ויסקי ואקוואויט).

משקאות דומים ניתן למצוא גם במדינות אחרות, כדוגמת הסליבוביץ' המופק משזיפים המוכר בכל המדינות שהרכיבו את יוגוסלביה.

==אופן השתייה==
בניגוד לליקר דובדבנים, הקירשווסר אינו מתוק כלל, ולקירשווסר איכותי טעם נקי של זיקוק מעודן (בדומה לוודקה פרימיום) עם בת טעם עדינה של דובדבן. בדרך כלל קירשווסר נשתה נקי, מקורר, בכוסות קטנות מאוד בתור אפריטיף. לעומת זאת, באופן מסורתי באזורים הכפריים של הארצות דוברות הגרמנית, הוא מוגש בטמפרטורת החדר או מחומם קלות בידיים בתור דיז'סטיף.

==שימושים נוספים==
*קירשווסר הוא מרכיב הכרחי בהכנת פונדו גבינה.
*קירשווסר משמש במתכון המקורי של Schwarzwälder Kirschtorte (טורט היער השחור) שמקורו במאה ה-16.
*קירשווסר משמש כמרכיב בקוקטיילים "פלורידה", "ליידי פינגר" ו"היער השחור".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברנדי
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קלאוס פורמן

קלאוס פורמן (בגרמנית: Klaus Voormann; נולד ב-29 באפריל 1938) הוא אמן, מוזיקאי ומפיק תקליטים גרמני עטור פרסי גראמי. ידוע בעיקר בקשריו עם חברי להקת הביטלס עימם פעל בראשית דרכם בגרמניה, וכן עיצב כמה מעטיפות אלבומיהם. הוא עיצב יצירות אמנות ללהקות רבות כולל הביטלס, הבי ג'יז ועוד. העבודה הבולטת ביותר שלו כמפיק הייתה עבודתו עם להקת Trio, כולל הלהיט ברחבי העולם "Da Da Da". כמוזיקאי, פורמן ידוע בעיקר עקב היותו הבסיסט של להקת מנפרד מאן בשנים 1966-1969, וכבסיסט בשורה של הקלטות, כולל כאלה שנעשו ידי חבריו לשעבר של להקת הביטלס.

== קריירה ==
הקשר שלו עם הביטלס החל בהופעתה הראשונה של הלהקה בעיר הגרמנית המבורג בשנות השישים המוקדמות. הוא גר בדירתה של הלהקה בלונדון יחד עם ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר אחרי שג'ון לנון ופול מקרטני עברו לגור עם בנות הזוג שלהם, ועיצב את עטיפת האלבום שלהם, Revolver, שעבורו הוא זכה בפרס גראמי. בעקבות פירוק הלהקה, החלו לצוץ שמועות על הקמת להקה חדשה בשם The Ladders וחבריה הם לנון, האריסון, סטאר ופורמן, אך הדבר לא יצא אל הפועל, אם כי כל חברי להקת The Ladders בתוספת בילי פרסטון הופיעו בהקלטת השיר I'm the Greatest ופורמן אף ניגן באלבומים של לנון, האריסון וסטאר, והיה במשך זמן מסוים חבר בלהקת Plastic Ono Band. בשנת 1990 הוא עיצב את העטיפות של האלבומים של הביטלס The Beatles Anthology.

בשנת 2009 הוציא את אלבום הבכורה שלו A Sideman's Journey, בהשתתפות מוזיקאים בולטים רבים, כולל שני החברים הנותרים של הביטלס.

פורמן נולד וגדל בצפון העיר ברלין למשפחה מרובת ילדים. בסוף שנות ה-50 עבר לעיר המבורג במטרה להשלים את לימודי האמנות, שם הכיר את חברי "להקת חיפושיות הכסף" (שלאחר מכן התפרסמו כלהקת הביטלס), שבאו להופיע במקום מבריטניה. פורמן התחבר עם ג'ון לנון ועם ג'ורג' האריסון - עמו שמר על קשרי חברות עד למותו של האריסון בשנת 2001.

בראשית שנות ה-60 החליט פורמן לעזוב את גרמניה ולעבור ללונדון, שם התגורר בדירה יחד עם חברי להקת הביטלס, כשלפרנסתו עבד כגרפיקאי. בשנת 1965 עבר פורמן להתגורר בדירה פרטית, אך נשאר בקשר הדוק עם חברי הלהקה, על אף הצלחתם העולמית.

בשנת 1966 הוזמן פורמן לעצב את עטיפת אלבומה של הביטלס: Revolver. העטיפה שיצר פורמן מציגה מעין קולאז' של מחברת רישומים. על אף הצלחתו המסחררת של האלבום, שכרו של פורמן היה לא יותר מ-40 פאונד. על עבודה זו זכה פורמן בפרס גראמי לעיצוב אלבום. 

בשנת 1966 הצטרף פורמן ללהקת מנפרד מן בתור בסיסט.

בספטמבר 1969 גייס אותו ג'ון לנון כנגן בס בלהקת Plastic Ono Band, שנועדה ללוות אותו ואת יוקו אונו בהופעה בפסטיבל רוקנרול ושלם בטורונטו (יחד עם אריק קלפטון והמתופף אלן וייט). בעקבות כך הפך פורמן לציר מרכזי בלהקות הליווי של לנון ואונו ובפרט בתקליט הסולו הראשון של לנון, John Lennon/Plastic Ono Band.

בשנת 1970 חזר פורמן לשתף פעולה עם חברי להקת הביטלס: לצד נגינה בגיטרה בס באלבומיהם של לנון, האריסון ורינגו.

פורמן פרש מעסקי המוזיקה בשנת 1989, והחליט להיות יותר עם משפחתו. הוא גר בסביבות העיר מינכן, ביחד עם אשתו השנייה קריסטין ועם שני ילדיהם. מפעם לפעם הוא מופיע בתוכניות טלוויזיה, בעיקר כשנושאה של התוכנית הוא על שנות ה-60 בכלל, או על להקת הביטלס בפרט. בשנת 1996 הלחין את פסקול הסרט "בילבי".

בשנת 1996, נתבקש קלאוס לעצב את עטיפת אלבום האוסף The Beatles Anthology. בשנת 2007 נתבקש קלאוס לעצב את עטיפת האלבום "Timeless" בעבור להקת Wet Wet Wet.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.iheartklaus.com אתר מחווה לקלאוס פורמן] 

קטגוריה:מוזיקאים גרמנים
קטגוריה:הביטלס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1938
שם תואר

בדקדוק, שם תואר (נקרא גם תואר סתם או תואר השם) הוא חלק דיבר המשמש להרחבת המידע הניתן לגבי שמות עצם (במינוח בלשני: לְאַיֵּךְ, מלשון "איך", Qualify). דוגמאות לשמות תואר: אדום, יפה, גבוה. גם תיאורי כמות (חצי קילו, שני תפוחים) נחשבים כשמות תואר.

== בתחביר עברי ==
במונחים של התאוריה התחבירית, שם־העצם המתואר משמש כ"ראש"/"גרעין" של צירוף שמני, ואילו שם התואר משמש כ"משלים" שלו. משלים זה יכול כשלעצמו להיות צירוף תוארי שבו שם התואר הוא הגרעין. בעברית שם התואר בא לאחר שם העצם אותו הוא מתאר (תפוח אדום), אך יש שפות (כמו אנגלית) בהן התואר בא לפני שם העצם (red apple). במונחי התחביר המסורתי, שם התואר משמש בדרך כלל בתפקיד לוואי, אולם במשפטים שמניים יכול לבוא שם התואר בתפקיד נשוא.

===זיהוי שמות תואר בעברית===
לשם התואר מספר סימנים המסייעים לזיהויו במשפטים הכתובים עברית:
# נוטים במין ובמספר – כל שמות התואר ניתנים להטייה במין, במספר וביידוע, בהתאם לשם העצם אותו הם מתארים: בחור נָאֶה, בחורה נָאָה, בחורים נָאִים, בחורות נָאוֹת.
# ניתנים ליידוע – אפשר ליידע שם תואר באמצעות ה"א הידיעה. בניגוד לצירוף סמיכות, ביידוע של צירוף שם עצם ושם תואר, הן שם העצם והן התואר מקבלים ה"א הידיעה: בחור נאה ← הבחור הנאה, משקפיים יפים ← המשקפיים היפים.
# מבנים אופייניים של שם התואר – רבים משמות התואר שייכים למשקלים אופייניים של צורות בינוני ושל משקל קטיל – מנומס, זהיר, מרהיב, וכמו כן בעלי צורנים סופיים אופייניים, למשל הצורן הסופי ִי – איכותי, חד-כיווני.
#שם התואר דומה לשם המתואר: במין (זכר/נקבה), בכמות (יחיד/רבים), בידוע (את התואר מיודע גם שם התואר מיודע).

=== שמות תואר מן הכפולים במשקל פָּעִיל (פַּעִיל) ===
שמות התואר מן הכפולים במשקל פעיל באים בקמץ, כגון דָּלִיל, דָּקִיק, חָמִים, קָלִיל, רָכִיךְ, כדרך רוב שמות התואר במשקל זה שלא מן הכפולים: דָּבִיק, נָדִיר וכדומה.

שמות התואר דקיק, קליל ורכיך כשרים גם בפתח ודגש: דַּקִּיק, קַלִּיל, רַכִּיךְ (על דרך כַּבִּיר, עַלִּיז).

=== צירוף תארים ===
צירוף שמות תואר כגון (מסמך) חברתי־כלכלי, אפשר ליידעו בשתי דרכים: יידוע שם התואר הראשון או יידוע כל אחד משמות התואר. סימון המקף בצירוף כזה אינו חובה. לדוגמה: 'המסמך החברתי־כלכלי' או 'המסמך החברתי הכלכלי'.

== בשפות אחרות ==
===תארים השוואתיים===
מדרגות התואר, שיעור בספר{{ש}}דקדוק לתלמידים מאת [[משה ברייטברד, 1936]]
בשפות אחדות, כמו אנגלית וערבית, יש נטייה מיוחדת המאפשרת ליצור שמות תואר השוואתיים. כך, באנגלית, קיימת פרדיגמה מורפולוגית מהסוג: Big-Bigger-Biggest, המייצרת את ההבחנה "יותר" ו"הכי". בערבית קיים משקל מיוחד לצורך זה, משקל أفعل ("אפעל", למשל: كبير (כּבּיר)=גדול; أكبر (אכּבּר)=יותר/הכי גדול: "אַלְלָהֻ אכּבּר" = אלוהים [הוא] הגדול ביותר). בעברית לא ניתן לגזור שמות תואר השוואתיים בצורה זו, ויש להשתמש במילים "יותר", "הכי", או במקבילותיהן.

== משמעות בתורת הקבוצות ==
במונחים סמנטיים של תורת הקבוצות, שם התואר מצמצם את הקבוצה שעליה מצביע שם העצם, והצירוף התוארי כולו הוא בעצם החיתוך בין הקבוצה שמיוצגת על ידי שם התואר לבין הקבוצה שמיוצגת על ידי שם העצם. לדוגמה, הצירוף "פילים כחולים" מצביע על קבוצת האובייקטים בעולם שנוצרת כתוצאה מחיתוך קבוצת הפילים וקבוצת הדברים הכחולים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחביר
קטגוריה:חלקי הדיבר
רב רחומי השלישי

רב רחומי (רב ריחומי) היה מראשוני הסבוראים, שעסקו בעריכת התלמוד הבבלי ובהשלמתו אחרי האמוראים. לפי אגרת רב שרירא גאון, נפטר בחודש ניסן שנת ד'רס"ו (506).<BR>
קדמו לו שני חכמים בשם זה, "רב רחומי": הראשון היה אמורא בן הדור החמישי ותלמידו של אביי, והשני בדור השביעי, אמורא גם הוא, תלמידו של רבינא; לכן מקובל לכנות אותו רב רחומי השלישי.

היה תלמידו של רבה תוספאה.

נשא ונתן עם רבה יוסי (שמוזכר כ"רב יוסף" או כ"אבא יוסי"), ראש ישיבת פומבדיתא, ומחלוקת אחת שלהם מובאת פעמיים בתלמוד. המחלוקת היא בעניין פירוש המושג "פתחי שימאי", שמוזכר בעירובין בעניין "צורת הפתח" ובמנחות בפרטי דיני מזוזה. לדעה אחת, "פתחי שימאי" הם פתחים חסרי משקוף מלמעלה; ולדעה השנייה אלו פתחים חסרי מזוזות - שתי דפנות הפתח.

כמה חוקרים זיהו את רב רחומי עם "רב נחומי" (או רב נחומאי), שמוזכר בתלמוד כמי שחולק על רבה, בהסבר מחלוקת תנאים בנושא עירוב חצרות בלחם וביין. לפי זיהוי זה, מדובר בשני סבוראים. באותו מקור תלמודי קיימות נוסחאות אחרות בספרי הראשונים והאחרונים, כמו: "רב רחומי ורבה בר יוסף", "רבה יוסי ורב רחומאי", "רב ריחומאי ואבא יוסי", "רב רחומאי ורב יוסף" ועוד.

זיהוי נוסף, הוא עם "ר' נחוניא" שמוזכר במסכת חולין בלימוד הלכה ששאל בארץ ישראל בהלכות טרפות. גם שם מופיעות נוסחאות נוספות בכתבי יד ובספרות התורנית, כמו "רב נחומאי", "רב נחמיה" ועוד. חוקרים מסוימים זיהו אותו עם רב רחומי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סבוראים
קטגוריה:הדור השמיני לאמוראי בבל
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5
קטגוריה:נפטרים ב-506
מלון טאבה וכפר נלסון

מלון נלסון טאבה (2008)
נלסון טאבה (בערבית: فندق طابا وقرية نيلسون, בערבית מצרית: هيلتون طابا و قريه نيلسون) הוא בית מלון השוכן סמוך לגבול ישראל–מצרים, ובעבר היה בבעלות רשת הילטון העולמית. המחלוקת בסוגיית הבעלות על המלון היוותה ספיח אחרון להסכמי השלום בין שתי המדינות, והוכרעה לבסוף לטובת המצרים, באמצעות בוררות בינלאומית. בנובמבר 2016 הודיעה רשת הילטון שהיא עוזבת את המלון בטאבה החל מ-1 בינואר 2017, כשבוע אחרי שהיא הודיעה שהיא עוזבת את המלון באילת. המלון נרכש על ידי חברת , שופץ ונפתח מחדש כ-Taba Hotel & Nelson Village. המפעיל הוא Steigenberger Hotels and Resorts.

==היסטוריה==
המלון הוקם בשנת 1979 בטאבה שבסיני (6 ק"מ דרומית לאילת), כשזו הייתה בשלטון ישראל. המלון, שנקרא אז אביה סונסטה, נבנה ליד כפר הנופש שבנה רפי נלסון, על ידי איש העסקים הישראלי אליהו פפושדו. בזמנו נחשב כמלון פאר מהמובילים בארץ, בעל שלוש עשרה קומות ו-430 חדרים. המלון נבנה בעיצומן של השיחות המדיניות בין ישראל ומצרים והיווה סלע מחלוקת בין המדינות על שרטוט הגבול ביניהן באזור אילת. עם חתימת הסכם השלום סוכם כי נושא השליטה במלון ידון בשיחות עתידיות בין שתי המדינות. במסגרת שיחות אלו לא הצליחו הצדדים להגיע להסכמה. מצרים טענה כי רצועת החוף הקטנה היא "חלק מאדמת מצרים הקדושה" ושאין לוותר עליה, כיוון שלא הייתה בשליטה ישראלית לפני מלחמת ששת הימים. ישראל טענה מנגד כי שטח המחלוקת הוא קטן וסימון הגבול של יוני 1967 אינו ברור. עוד טענה כי מכיוון שקיים על השטח מלון, יש לאפשר לה להמשיך ולהחזיק בו.

המלון ופיסת האדמה עברו לדיון בבוררות בינלאומית ב-1986. במסגרת הבוררות נקבע כי השטח יעבור לידי מצרים, אך אזרחים ישראלים יוכלו להגיע למלון ולכפר של נלסון לידו, בלי לשלם אגרת גבול. ב-1 בינואר 1989 עבר המלון לידי מצרים. זמן קצר אחר כך הוא נמכר לבעלות מצרית והכפר של נלסון ננטש.

תחת שלטון מצרים הפך המלון, והכפר של נלסון שלצידו, לחלק מרשת הילטון. תיירים ישראלים המשיכו לפקוד אותו בזכות המחיר הנמוך יחסית והקזינו, שהפעלתו מותרת במצרים.

==הפיגוע במלון==

באוקטובר 2004 אירע פיגוע במלון, שכוון נגד ישראלים. עשרות מאורחי המלון נהרגו או נפצעו, והרס רב נגרם לו. רצף פיגועים באזור חצי האי סיני, יחד עם התראות מוגברות שהמליצו לישראלים שלא לבקר בו, גרמו לירידה בתיירות הישראלית באזור. המלון עצמו היה בשיפוצים במשך שנתיים, ונפתח מחדש רק בדצמבר 2006.

==הערות שוליים==

==לקריאה נוספת==
* מתיו טיג, סיני - חלום ושברו - מרירות המולידה טרור רוחשת בקרב שבטי הבדואים בחצי האי סיני, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 130, מארס 2009

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:מצרים: בתי מלון
קטגוריה:יחסי ישראל–מצרים
קטגוריה:טאבה
כריסטינה שטירמר

כריסטינה שטירמר (בגרמנית: Christina Stürmer; נולדה ב-9 ביוני 1982 באלטנברג) היא זמרת פופ אוסטרית וסולנית להקה הנושאת את שמה.

==ביוגרפיה==
===ילדות===
כריסטינה גדלה בבית מוזיקלי, והייתה נגנית סקסופון בלהקת ג'אז כבר בגיל 13. לאחר מכן עברה לנגינה בחליל צד. את קריירת השירה החלה בשנת 1998 בגרסאות כיסוי לשירים באנגלית בליווי להקה מקומית בשם סקוטי, וכמו כן הייתה חברה בלהקת א-קפלה בשם סולומלינה. לאחר שסיימה את חוק לימודיה בתיכון עבדה כמוכרת בחנות ספרים בעיר לינץ.

===הזינוק בקריירה===
כריסטינה זכתה בשנת 2003 במקום השני בעונתה הראשונה של תחרות כוכב נולד האוסטרית, סטארמאניה. זמן קצר לאחר מכן היא כבשה את המצעדים האוסטריים עם שיר מקורי בשם "Ich lebe" (אני חיה), שנשאר במקום המכובד למשך תשעה שבועות.

===ראשית הקריירה באוסטריה===
לאחר השקת הסינגל "Ich lebe", הושק סינגל נוסף בשם "Geh nicht wenn du kommst" ומיד לאחריו סינגל מחאתי כנגד המלחמה בעיראק, "Mama (Ana Ahabak)" [אמא (אני אוהבת אותך)] המתאר את המלחמה מנקודת מבטה של ילדה קטנה זכה אף הוא להצלחה ושהה שבועות ספורים בראש מצעד המכירות האוסטרי. אלבום הבכורה "Freier Fall" [נפילה חופשית] שכלל את שני הלהיטים ועוד שירים נוספים הושק בהמשך שנת 2003, עלה אף הוא למקום הראשון במצעדים האוסטריים. כריסטינה ולהקתה יצאו בשנה זו למסע הופעות ראשון ברחבי המדינה.

האלבום השני שיצא לאור שנה לאחר מכן, "Soll das wirklich alles sein?" גרר אחריו סיבוב הופעות נוסף ומוצלח אף יותר, שכלל בין השאר הופעה בפני 11.000 אנשים באיצדיון הוינאי, Wiener Stadthalle, הופעה שאף תועדה ב-DVD שליווה את מסע ההופעות.

===הכניסה לשוק המוזיקה בגרמניה===
יחד עם מנהליה האישיים, כריסטינה החליטה להקליט מחדש מספר שירים מאלבומיה שהושקו זה מכבר באוסטריה במטרה להסתער גם על שוק המוזיקה הגרמני. בשנת 2004 הסינגל "Vorbei" יצא לאור בגרמניה אך לא עמד בציפיות. ב-2005, שנה לאחר מכן יצא סינגל הבכורה "Ich lebe" בגרסה חדשה וכבש את המקום הראשון במצעד המכירות הגרמני. האלבום השלישי בשם "Schwarz Weiss" הושק ביוני 2005 בגרמניה, שווייץ ואוסטריה וזכה להצלחה רבה.

==להקה==
הלהקה שמלווה את כריסטינה שטירמר בהופעותיה ברחבי אירופה מורכבת מגוונאל "גוון" דאמן (בסיסט), הרטמוט "הארדי" קאם (גיטריסט וקלידן), קלאוס פרז-סאלאדו (מתופף), ואוליבר וארגה (גיטריסט).

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
*Freier Fall [נפילה חופשית] - מקום ראשון באוסטריה.
*Soll das wirklich alles sein? [האם זה באמת הכל?] - מקום ראשון באוסטריה.
*Wirklich alles! (אלבום בהופעה חיה)
*Schwarz Weiss [שחור לבן] - מקום שלישי בגרמניה.
*Lebe lauter [לחיות בקצב גבוה] - מקום ראשון באוסטריה ובגרמניה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות אוסטריות
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1982
טרינו קיווילאן

טרינו קיווילאן (באסטונית: Triinu Kivilaan; נולדה ב-13 בינואר 1989) היא זמרת אסטונית ודוגמנית לשעבר שהייתה חברה בלהקת הבנות ונילה נינג'ה. 
== קריירה ==
קיווילאן, ילידת ויליאנדי, הצטרפה בשנת 2004 ללהקת "ונילה נינג'ה". היא החליפה את מאריה קיווי שהייתה בהריון. נטען כי טרינו נבחרה משום שהיא דומה לה במראה. טרינו הייתה החברה הצעירה בלהקה, ובאותו זמן היא המשיכה את לימודיה במקביל לקריירה המוזיקלית. 

הלהקה יצגה את שווייץ בתחרות האירוויזיון בשנת 2005. באותה עת, טרם מלאו לטרינו 16 שנים, כמתחייב מתקנון התחרות. אולם, מכיוון שמועד האירוע חל לאחר יום הולדתה ה-16, הלהקה הורשתה להשתתף בתחרות.

טרינו עזבה את "ונילה נינג'ה" בדצמבר 2005, כאשר שלוש חברות הלהקה הנותרות (לנה קורמה, קטרין סיסקה ופירט יארוויס) החליטו להמשיך כשלישייה. קיים חוסר ודאות לגבי הסיבה המדויקת לפרישתה מהלהקה. 

ב"ונילה נינג'ה", טרינו סיפקה בעיקר קולות רקע ומוזיקה באסית במהלך הופעות חיות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ילידות 1989
קטגוריה:דוגמניות אסטוניות
קטגוריה:נציגי שווייץ באירוויזיון
קטגוריה:זמרות אסטוניות
איביס

איביס וסוויטהוטל
איביס (בצרפתית: Ibis) היא חברת מלונות בינלאומית, בבעלות חברת אקור הצרפתית. לאיביס 758 מלונות מסביב לעולם, כאשר 368 מהם נמצאים בצרפת והיתר ממוקמים ברובם באירופה, אך גם באמריקה, אסיה ואפריקה.

המלונות ממוקמים בדרך כלל במרכזי הערים או סמוך לנמלי תעופה ותחנות רכבת.

מלון איביס הראשון נפתח בבורדו ב-1974.

===בישראל===

המלון הראשון של איביס בישראל נפתח בקיץ 2017 בירושלים. המלון השני נפתח במרץ 2019 גם כן בירושלים.

==מתקני המלונות==
מלונות איביס מדורגים ברמה בינונית במלונות אקור, ובניגוד למלונות חסכוניים כמו מלונות פורמולה 1 ואיביס באדג'ט, הם מציעים שירותי קבלה 24 שעות ביממה. בחדרים ישנם חדרי אמבטיה ושירותים, כמו גם שולחן, מיטה כפולה, שטח מלתחה, אינטרנט אלחוטי וערוצי טלוויזיה בינלאומיים.

המלונות לעיתים כוללים מסעדה או בר המציעים ארוחות ערב.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רשתות בתי מלון
קטגוריה:חברות צרפתיות
מגש

מגש ועליו [[קומקום תה וכלים נוספים]]
[[עגלת תה]]
מגש (שם נרדף: טַס) הוא כלי שטוח המשמש לנשיאת חפצים, בעיקר מזון ושתיה.

מגשים יכולים להיות עשויים מחומרים שונים, כגון מתכת, עץ, פלסטיק או זכוכית. רוב המגשים מלבניים או אליפטיים, ובדרך כלל שוליהם מוגבהים מעט על מנת למנוע מהחפצים שעליהם ליפול.

יש מגשים הכוללים גם ידיות נשיאה, ולחלקם מחוברות רגליות, לרוב כדי שישמשו להגשת ארוחת בוקר למיטה. להגשה למיטה משמשים גם מגשים שבתחתיתם כרית ממולאת קלקר, כדי ליצבם על ברכי הסועד וכלי המיטה.

עגלת תה היא מגש על גלגלים, המיועדת להבאת תקרובת רבה יחסית אל הסועדים. בשימוש ביתי היא יועדה לארוחה קלה כגון שעת התה (ומכאן שמה) שאינה נערכת סביב שולחן, או בשיטת מזנון, ומוגשת בסלון ולא בחדר אוכל או פינת אוכל. במסעדות משמשת לעיתים כעזר למלצרים להגשת המנות שהוזמנו או להצגת מבחר פריטי תפריט הקינוחים של המסעדה. באולמות אירועים נושאים המלצרים מגשים גדולים, ובהגיעם לקרבת הסועדים הם מניחים אותם על בסיס רגליים מתקפל.

לכיסאות אוכל לפעוטות מצורף מגש, הניתן להסרה.

יש המכנים גם תבנית אפייה בשם מגש.

==שימושים נוספים==
מספר מתקנים נוספים, בעלי פונקציה דומה, נקראים אף הם "מגש":
* המקום בו מונחים הדפים במדפסת
* בתותחים, המתקן עליו מונחים הפגזים לפני טעינתם

בשירו של נתן אלתרמן, "מגש הכסף", המגש משמש כמטפורה ללוחמים במלחמת העצמאות, שבמותם הגישו את המדינה לעם ישראל.

==ראו גם==
*תחתית
*מגש קוביות קרח

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:כלי אחיזה
ביון מבוריסתנס

ביון מבוריסתנס (ביוונית: Βίων Βορυσθενίτης; 325 – 250 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.

== חייו ==
ביון היה בנו של עבד משוחרר מן המושבה היוונית אולביה שבסקיתיה, ששכנה על גדות הנהר בוריסתנס (כיום הנהר דנייפר). משפחתו נמכרה שוב לעבדות אחרי שאביו לא יכול היה לפרוע את חובותיו. אולם, ביון שהיה צעיר יפה תואר נקנה על ידי נואם מחונן שנתן לו חינוך מעולה, והשאיר לו את כל רכושו לפני מותו. ביון הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה, ונפגש שם עם אנטיגונוס השני, מלך מקדוניה שהיה פטרונם של סופרים, משוררים ופילוסופים, ובהם זנון מקיטיון. ביון למד באקדמיה מיסודו של אפלטון. לאחר זמן קצר עזב את האקדמיה והפך לתלמידו של הפילוסוף קראטס מתבאי מן האסכולה של הציניקנים. הוא לבש סחבות והלך עם מקל ושק על גבו כמו קבצן - מה שהיה סימן היכר של אסכולה זו. עבר ללמוד אצל תאודורוס האתאיסט מקירנה (קירנאיקה שבצפון אפריקה), והיה תלמידו של תאופרסטוס (יורשו של אריסטו בליקיאון).

ביון בילה את מרבית חייו בנדודים מעיר לעיר, והרוויח את לחמו מהרצאות ומהוראה. כתב את משנתו בשפה קלה להבנה כדי שתהיה מובנת לחוג רחב יותר של קוראים. ביון שנמנה עם הסופיסטים היה מוכן לשוחח על פילוסופיה עם כל מי שרצה בכך. הוא הצטיין גם כמשורר וכמוזיקאי. שיחתו מוכיחה שהיה מתון ואהוב. הוא השאיר לנו את זיכרונותיו ואת אמרותיו השנונות. כאשר נשאל למי הכי רע בעולם, השיב: "למי שרוצה מאוד להיות מאושר". האם טוב הדבר לקחת אישה? "אם תינשא למכוערת תישא בסבל, ואם תינשא ליפה תהיה לבעל מרומה".

משנדבק במחלה עבר להתגורר בעיר כלקיס שבאי אובויה מצפון לאתונה, אך סבל שם מבדידות ומטיפול לקוי. משנודע הדבר למלך אנטיגונוס הוא שלח לביון שני משרתים. אומרים שביון שכל חייו לא האמין באלים, עשה ככל יכולתו להסתייע בהם על מנת לעכב את מותו ההולך וקרב. הוא נפטר בברכת שלום לאל פלוטו - אל המתים במיתולוגיה היוונית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070504042530/http://classicpersuasion.org/pw/diogenes/dlbion.htm אתר Peithô's]
* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
CAC 40

ה-CAC 40, אשר קיבל את שמו מהמערכת האוטומטית של בורסת פריז ה-Cotation Assistée en Continu (ציטוט (שערים) רציף), הוא מדד מניות צרפתי.

האינדקס מייצג מדד משקל היוון של 40 המניות הנסחרות ביותר מבין 100 המניות המובילות בבורסת פריז. ערך הבסיס של 1000 נקבע ב-31 בדצמבר 1987.

על אף שה-CAC 40 מורכב מחברות צרפתיות, 45% ממניותיהן הן בבעלות משקיעים זרים. משקיעים גרמניים מחזיקות את החלק הגדול ביותר של 21% מהמניות. משקיעים יפנים, אמריקאים ובריטיים הם גם בעלים חשובים – אחוז זה בדרך כלל גדול. ההסבר בעובדה שחברות CAC 40 או בינלאומיות, יותר בינלאומיות מכל חברה אחרת בשוק האירופאי. רבות מחברות אלו מנהלות עסקים מחוץ לצרפת (63% מעובדי חברות CAC 40 מתגוררים מחוץ לצרפת).

האינדקס מנוהל על ידי הבורסה הפאן אירופאית Euronext לצד האינדקס הבלגי BEL20, האינדקס הפורטוגלי PSI-20 והאינדקס ההולנדי AEX. בורסת פריז נקראת גם יורונקסט פריז.

== הרכב ==
רשימת החברות המופיעות באינדקס CAC 40, נכון למאי 2020:

*Accor

*Air Liquide

*Airbus

*ArcelorMittal

*Atos

*AXA

*BNP Paribas

*Bouygues

*Capgemini

*Carrefour

*Crédit Agricole

*Danone

*Dassault Systèmes

*Engie

*Essilor

*Hermès

*Kering

*L'Oréal

*Legrand

*LVMH

*Michelin

*Orange

*Pernod Ricard

*PSA

*Publicis

*Renault

*Safran

*Saint-Gobain

*Sanofi

*Schneider Electric

*Société Générale

*Sodexo

*STMicroelectronics

*Thales

*Total

*Unibail-Rodamco-Westfield

*Veolia

*Vinci

*Vivendi

*fr

== ראו גם ==
* SBF 120
* CAC Next 20
* IBEX-35
* PSI-20

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://finance.yahoo.com/q?s=%5EFCHI FCHI: Summary for CAC 40 INDEX - Yahoo! Finance]
* [http://www.bloomberg.com/apps/quote?ticker=CAC:IND Bloomberg page for CAC:IND]
* [http://www.euronext.com/trader/composition/0,5372,1732_6868,00.html?selectedMep=1&idInstrument=20631&isinCode=FR0003500008 Euronext page for CAC 40 Index]

קטגוריה:מדדי מניות
קאת (עוף מקראי)

[[לילית מדבר, אחד הזיהויים המוצעים לקאת]]
[[שקנאי - זיהוי העוף ע"פ הרב יוסף קאפח.]]
[[כוס החורבות - לפי אחד הזיהויים אחד מתת-המינים שלו הוא הקאת]]
קָאָת (או: קָאַת) הוא מין עוף דורס לילה, שהוזכר בתורה ברשימת העופות הטמאים, ובישעיהו ובתהילים כעוף מדברי, המסמל חורבן של מקום. זיהויו של העוף אינו ברור ונתון למחלוקת בין החוקרים. בין השאר, יש המזהים אותה עם העוף הנקרא כיום לילית מדבר (Strix Butleri), הדומה לכוס החורבות, אך גדול ובהיר ממנו. היו גם שזיהו אותה עם תת-מין של כוס החורבות, Athene Noctua Saharae. לעיתים זוהה הקאת גם כשקנאי.

==זיהוי העוף==
בספר ויקרא נאמר:

איסור זה באשר לקאת חוזר על עצמו בספר דברים (יד, יז).

רמז למהותו של העוף ניתן ללמוד מספר ישעיהו, שם נאמר:
, וכן בספר צפניה, שם נאמר :
כך שמדובר ככל הנראה בעוף לילי, המסמל שממון וחורבן של מקום (בהקשר זה מופיעה הקאת יחד עם הקפוד - שבמקרים אלו הוא עוף לילי). כן עולה גם מן הכתוב () "דמיתי לקְאַת מדבר, הייתי ככוס חֳרבות". מכתוב זה עולה גם, ככל הנראה, שעוף זה נוהג להשמיע קולות הדומים ליללות ובכיות בלילה.

בתלמודים מזוהה הקאת כציפור הנקראת בלשונם 'קיק', מזיהוי זה משתמע ש'שמן הקיק' המופיע ב כאחד השמנים הפסולים להדלקת נר שבת מופק מציפור זו. בתלמוד הבבלי מוסיפים שציפור ה'קיק' שוכנת "בכרכי הים". 
רס"ג תרגם את המילה למילה הערבית 'קוק', שהרב יוסף קאפח מסבירה כ"עוף מים לבנבן בעל מקור ארוך, חי מציד דגים", ומשום זה יש הסוברים שהקאת הוא השקנאי המוכר לנו היום ש"מקיא" את הדגים מפיו ואוכל אותם.

בקרב החוקרים החדשים, יש המזהים אותה עם העוף הדומה לכוס החורבות, Strix Butleri (לילית המדבר); פליקס מזהה אותה עם תת-מין של כוס החורבות אשר שמו המדעי הוא Athene Noctua Saharae.

שמה של הקאת נגזר אולי מהמייתה, או על שם הקאתה את עצמות הטרף שלה, כדרכם של דורסי הלילה. יצוין כי בעוד שבתורה מנוקד שמה של הקאת בשני קמצים (קָאָת), בנביאים הוא מנוקד בקמץ ופתח (קָאַת).

==קישורים חיצוניים==
* אלקנה ביליק, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/sde_chem/shmini.htm ספקות במדובר על החי בפרשת שמיני], באתר [http://www.daat.ac.il/index.htm דעת]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עופות טמאים
זכריה פליאשווילי

בול סובייטי לזכרו משנת 1971
זַכַּריה פַּליאשווילי (בגאורגית: ზაქარია ფალიაშვილი; 16 באוגוסט 1871 – 6 באוקטובר 1933) היה מלחין גאורגי, שנחשב למייסד האסכולה האופראית הגאורגית. הוא הוכתר כ"אמן העם" בשנת 1925 בתקופת גאורגיה הסובייטית.

==ביוגרפיה==
פליאשווילי נולד בכותאיסי, ב-16 באוגוסט 1871, למשפחה מוזיקלית. אביו היה זמר במקהלת הכנסייה, ושלושה מאחיו היו מוזיקאים. כנער צעיר הוא שר במקהלה ולמד לנגן על עוגב בכנסייה הקתולית של מרי הקדושה בכותאיסי. את השכלתו המוזיקלית הראשונית קיבל מאחיו איוון, לימים מנצח. בשנת 1887 עבר לטביליסי, שם היה חבר-מקהלה בכנסייה הקתולית של מריה הקדושה, והחל לפקוד את בית הספר למוזיקה בטביליסי. לימודיו כללו נגינה על קרן צרפתית והלחנה. בין השנים 1900-1903 הוא למד להלחין תחת שרביטו של סרגיי טאנייב בקונסרבטוריון של מוסקבה. עם חזרתו למולדתו, החל לשחק תפקיד חשוב בהתפתחות המוזיקה הלאומית של גאורגיה. הוא אסף שירי פולקלור גאורגיים, וייסד, יחד עם אחרים, את הפילהרמוניה הגאורגית. ב-1918 אף נתמנה למנהל הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי, תפקיד שבו שימש לסירוגין גם מאוחר יותר.
זכריה פליאשווילי

פליאשווילי הלחין יצירות לתזמורת הסימפונית, אבל נודע בעיקר בשל המוזיקה הווקלית שלו, שכללה שירים ופזמונים. יצירותיו העיקריות הן שלוש האופרות: "אבסלום ואתרי" (אבשלום ואתרי), דאיסי ("דמדומים") ולטוורה.

יצירות נוספות שלו: קנטטה לכבוד מהפכת אוקטובר משנת 1927, סוויטה גאורגית המבוססת על מוטיבים פולקלוריסטיים לתזמורת משנת 1928, מוזיקה לרומנסות ויצירות למקהלה ואחרות.

תיאטרון הבלט והאופרה של טביליסי נקרא על שמו, ומדי עונה האופרה הראשונה שמועלית היא פרי יצירתו. האופרה מעלה מדי שנה שלוש הפקות קבועות: אבשלום ואתרי, דאיסי וכתו וקוטה של דולידזה.

זכריה פליאשווילי נפטר ב-6 באוקטובר 1933 בטביליסי.

== לקריאה נוספת ==
* "100 אופרות: היסטוריה של יצירתם, נושא, מוזיקה" לנינגרד, בהוצאת "מוזיקה", 1968, עמ' 448
* סטנלי סאדי: "האנציקלופדיה החדשה למוזיקה ומוזיקאים של גרוב, כרך 19, , 
* ולדימיר גריגורביץ' דונאדזה, "זכריה פליאשווילי", מוזיקה מוסקבה, 1971
* ל. זאמבגיג'ה, זכריה פליאשווילי, גנתלבה, טביליסי, 1966

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20060603091728/http://eng.kavkaz.memo.ru/persontext/engperson/id/565129.html ביוגרפיה של פליאשווילי זכריה פטרוביץ'], באנגלית
* [https://web.archive.org/web/20070430230045/http://georgian-music.com/index.php3?sc=30 זכריה פליאשווילי באתר http://georgian-music.com], באנגלית (אפשרות להאזנה)
* [http://www.parliament.ge/pages/archive_en/C_D/paliash.htm זכירה פליאשווילי באתר ממשלת גאורגיה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים גאורגים
קטגוריה:מלחיני אופרה
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:ילידי 1871

קטגוריה:נפטרים ב-1933
ישיבת חכמי לובלין (בני ברק)

ישיבת חכמי לובלין היא ישיבה כלל חסידית השוכנת בשכונת זיכרון מאיר בבני ברק.
== היסטוריה ==
הישיבה נוסדה בשנת תש"ז, 1947, בידי הרב שמואל הלוי ואזנר, כהמשך וזכר לישיבת חכמי לובלין בלובלין שבפולין, שבה למד הרב ואזנר. את השטח להקמת הישיבה תרם, בעידוד החזון איש, יעקב הלפרין, מייסד שכונת זיכרון מאיר, שהיה מקורב לרב שפירא.

בישיבה פועלים גם כולל הלכה וכולל עיון. בנו של הרב ואזנר, הרב חיים מאיר, לימד בישיבה במשך שנים רבות, וכן נכדו הרב יוסף בנימין ואזנר. 

בין בוגרי הישיבה הרבנים משה הלברשטאם, משה שאול קליין, שמואל אליעזר שטרן, יעקב יוסף זינגר ואריה שכטר, והאדמו"רים מבערגסאז, מסאסוב, מקוסוב, ממעליץ ומשאץ כמו רבנים ואדמו"רים נוספים.

==קישורים חיצוניים==
* 

*
חכמי לובלין (בני ברק)
קטגוריה:בני ברק: ישיבות
חכמי לובלין
קטגוריה:ישיבת חכמי לובלין
קטגוריה:מהר"ם שפירא
קטגוריה:ישיבות כלל חסידיות
*
המנון בנגלדש

אָמָר שונאר באנגלה (, בנגלה המוזהבת שלי) הוא ההמנון הלאומי של בנגלדש. השיר נכתב והולחן על ידי רבינדרנת טאגור. השיר נכתב בשנת 1906 במהלך החלוקה של בנגאל בשנת 1905 - כאשר חבל בנגאל (בנגלה) חולקה לשני חלקים על ידי הממשלה הבריטית בהתבסס על דת. שיר זה, יחד עם קומץ נוספים, נכתב כדי לעורר מחדש את רוח האחדות של בנגלה.

10 השורות הראשונות מהוות את ההמנון הלאומי של בנגלדש. ההמנון אומץ בשנת 1972 לאחר שהבנגאל (בנגלה) המזרחית, המוסלמית ברובה, זכתה לעצמאותה תחת השם בנגלדש.

== מילים ==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! תעתיק עברי !! בנגלית
|-
| <poem>בנגלה המוזהבת שלי
בנגלה המוזהבת שלי
אני אוהב אותך.

השמיים שלך לנצח,
האוויר שלך מכוון את לבי
כמו היה האחרון חליל.

באביב, הוי אמי,
ניחוחות מטעי המנגו שלך
משכרים אותי,
הוי איזו הנאה!
בסתיו, הוי אימי,
בשדות האורז
ראיתי חיוכים בכל מקום.

הוי איזה יופי, אילו צללים,
איזו חיבה, איזה רוך!
איזו כסת פרשת
למרגלות עצי באנין
ולאורך גדות הנהרות!

הוי אמי, מילים משפתייך
הם כמו נקטר לאוזני.
הוי, איזו הנאה!
אם עצב, הוי אמי,
משרה הבעה עצובה על פניך,
עיני מלאות בדמעות!</poem>
| –
| dir="ltr" | <poem>আমার সোনার বাংলা
আমার সোনার বাংলা,
আমি তোমায় ভালবাসি।

চিরদিন তোমার আকাশ,
তোমার বাতাস
আমার প্রাণে বাজায় বাঁশি।

ও মা,
ফাগুনে তোর আমের বনে
ঘ্রানে পাগল করে--
মরি হায়, হায় রে
ও মা,
অঘ্রানে তোর ভরা খেতে,
আমি কি দেখেছি মধুর হাসি।।

কি শোভা কি ছায়া গো,
কি স্নেহ কি মায়া গো--
কি আঁচল বিছায়েছ
বটের মূলে,
নদীর কূলে কূলে।

মা, তোর মুখের বাণী
আমার কানে লাগে
সুধার মতো--
মরি হায়, হায় রে
মা, তোর বদনখানি মলিন হলে
আমি নয়ন জলে ভাসি।।</poem>
|}

הצירוף "בנגלה המוזהבת" מביע את יוקרתה של ארץ הבנגל או מציין את צבע שדות האורז לפני הקציר.

==מדיה==

==ראו גם==

* דגל בנגלדש
* סמל בנגלדש

==קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20091211211824/http://ethikana.com/bangladesh/abtbd/anthem.htm ההמנון הלאומי של בנגלדש]
* [https://web.archive.org/web/20060627102348/http://www.plusbangla.com/image/anthem_bang.gif הטקסט בבנגלית]

קטגוריה:בנגלדש: סמלים לאומיים
בנגלדש
המנון ברוניי

אללה יברך את הסולטאן (במלאית: لله ڤليهاراكن سلطن) הוא ההמנון הלאומי של ברוניי. ההמנון נכתב על ידי מוחמד יוסף בן עבד א-רחים והולחן על ידי בסאר בן סאגאפ בשנת 1947. הוא אומץ כהמנון לאומי בשנת 1951.

==מילות השיר==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! מלאית (כתב ג'אווי) !! מלאית (אלפבית לטיני) !! תעתיק עברי!! תרגום לעברית
|-
| <poem>يا ﷲ لنجوتكنله اوسيا
كباوه دولي يڠ مها مليا
عاديل بردولت منأوڠي نوسا
مميمڤين رعيت ككل بهاڬيا
هيدوڤ سنتوسا نڬارا دان سلطان
الهي سلامتكن بروني دارالسلام</poem>
| dir="ltr" | <poem>Ya Allah lanjutkanlah Usia
Kebawah Duli Yang Maha Mulia
Adil berdaulat menaungi nusa
Memimpin rakyat kekal bahagia
Hidup sentosa Negara dan Sultan
Ilahi selamatkan Brunei Darussalam</poem>
| <poem>יַא א(לְ)לַּה לַנְג'וּתְכַּנְלַה אוּסְיַא
כֵּבָּאוָּה דּוּלִי יַנְג מַהַא מֻלְיַא
עַאדִיל בֵּרְדַּוְּלַת מֵנַאוּנְגִּי נוּסַא
מֵמִימְפִּין רַעְיַת כֵּכַּל בַּהַאגְיַא
הִידוּפּ סֵנְתּוֹסַא נֵגַארַא דַאן סֻלְטַאן
אִלַהִי סֵלַאמַתְכַּן בְּרוּנֵי דַארֻ (אל)סַּלַאם</poem>
| <poem>האל יברך את הוד רוממותו
בחיים ארוכים
שלוט על הממלכה בצדק ובאצילות
והובל את אנשינו בשמחה לנצח
שלווה תהיה, הממלכה
האל, שמור על ברוני, משכן השלום</poem>
|}

==מדיה==

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20000817041024/http://www.brunei.gov.bn/about_brunei/images/anthem.gif תווים עם מילים]
* [http://bruneiresources.com/flagandcrest.html Flag and Crest] - מידע אודות ההמנון בצירוף ביצוע קולי
* [http://www.youtube.com/watch?v=MLAJaa0xoW8 YouTube] - וידאו המציג ביצוע של ההמנון

קטגוריה:ברוניי: סמלים לאומיים
ברוניי
עיטוש

גבר מתעטש
[[קומיקס של תהליך העיטוש]]
עיטוש (נקרא בלשון העם גם אפצ'י) הוא רפלקס עצמאי אצל האדם ובעלי חיים רבים, הנגרם על ידי חדירת חלקיקים זעירים לאף, אלרגיה, נפילה של הטמפרטורה, או זיהום ויראלי, ישנו גם עיטוש שנגרם בעקבות רפלקס בתגובה לחשיפה לאור בהיר.

העיטוש גורם ליציאת אוויר במהירות גבוהה מהפה ומהאף. מטרת העיטוש היא ניקוי דרכי הנשימה. במהלך היום נכנסים אלפי מיקרואורגניזמים וחלקיקים שונים לגוף, בעיקר דרך האף, כשהשיעריות שבאף מגורות יתר על המידה, מופעל רפלקס של עיטוש בעזרת אוויר במהירות גבוהה.

העיטוש עשוי להיות גם תוצאה של בטן מלאה לאחר ארוחה.

במהלך ההתעטשות ניתזות טיפונות אשר יכולות להכיל חיידקים מדבקים אצל אנשים חולים, לפיכך נהוג לכסות את הפה במהלך ההתעטשות, עד סוף המאה שעברה היה נהוג לכסות את הפה באמצעות מטפחת או כף היד, אולם בעקבות התובנה שהחיידקים נשארים על כף היד זמן מה, ולאחר מכן בעזרת היד אנו נוגעים בדברים רבים וכך מעבירים מחלות, בתחילת המאה העשרים ואחת החלו לכסות את הפה בעזרת גומץ המרפק. שיטה משלימה בה משתמשים בנוסף לכיסוי הפה, היות שכיסוי הפה לא עוצר את כל הטיפונות והחיידקים, הוא שינוי כיוון ההתעטשות, נהוג כיום גם להתעטש כלפי מטה, כדי שהחידקים יגיעו לכיוון הרצפה אזור בו סיכויי ההדבקה נמוכים יותר.

==תגובה מילולית==
התגובה המקובלת בשפה העברית לעיטוש של אדם אחר היא "לבריאות", אף שיש המשתמשים במילה הארמית "אסותא", שמשמעותה דומה. תגובות דומות נהוגות בשפות אירופה, למשל na zdrowie (לבריאות) בפולנית, או Gesundheit (בריאות), בגרמנית.

בשפה האנגלית מקובל להשתמש בביטוי Bless You (תבורך) ולעיתים בביטוי גזונטהייט שמקורו בגרמנית.

על פי המסורת היהודית נאמר "לבריאות" מכיוון שכשאדם היה מתעטש, הוא היה נותר ללא רוח חיים ולכן מאחלים לבריאותו.
המדרש בפרקי דרבי אליעזר (פרק נב) מספר: "מיום שנבראו שמים וארץ לא היה אדם חולה, אלא אם היה בדרך או בשוק, היה עוטש והייתה נשמתו יוצאת מנחיריו, עד שבא יעקב אבינו ביקש על זאת רחמים, ואמר לפניו: ריבון כל העולמים, אל תיקח נפשי ממני עד שאצווה את בני ובני ביתי...לפיכך, חייב אדם לומר לחבירו בשעת עטישותיו חיים"

== ראו גם ==
* שיעול

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=KdypW7gglp8 Why Do We Sneeze?] - סרטון הסבר על עיטוש 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רפלקסים
קטגוריה:מערכת הנשימה