שמעון גרשון רוזנברג

הרב שמעון גרשון רוזנברג (מוכר בשם הרב שג"ר; 13 בנובמבר 1949 – 11 ביוני 2007) היה ראש ישיבה והוגה דתי מודרני, בעל הגות עם מאפיינים נאו-חסידיים ופוסטמודרניים. בה'תשנ"ו הקים את ישיבת שיח יצחק ועמד בראשה עד פטירתו.

== ביוגרפיה ==
נולד וגדל בירושלים, לשלום זליג ולסאסי, ניצולי השואה. אביו היה אחד מפועליו של אוסקר שינדלר. למד בבית הספר נווה עציון בשכונת בית וגן, והמשיך בישיבה התיכונית נתיב מאיר ובישיבת ההסדר כרם ביבנה. בשנת תשל"ג החל ללמוד בישיבת מרכז הרב, אצל הרב שלמה פישר ואצל מספר מקובלים. באותה שנה נישא למרים זיו. לאחר נישואיו החל ללמוד בכולל של ישיבת הכותל. את הכינוי שג"ר שבו הוא מוכר קיבל בישיבה התיכונית, כאשר אחד מחבריו ראה את ראשי התיבות על נרתיק הטלית שלו, וכינה אותו כך בתור הלצה<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=WstvR5Nc8_M חוצה ישראל עם הרב שג"ר], סרטון בערוץ [https://www.youtube.com/@user-bb8jo9gc7b מכון כתבי הרב שגר], באתר יוטיוב (אורך: 23:46)</ref>.

במלחמת יום הכיפורים נפצע קשה בקרבות הבלימה ברמת הגולן, כאשר הטנק שבו לחם ספג פגיעה ישירה ושניים מחבריו מהישיבה שהיו איתו בטנק נהרגו במקום. הוא עצמו נכווה קשה, ורק בקושי הצליח להיחלץ. לאחר שהחלים מפציעתו חזר ללימודים. הוסמך לרבנות בתחילת שנת תשל"ו על ידי הרב נסים דוד עזראן.

בחודש פברואר 2007 (שבט תשס"ז) התגלה כי הוא חולה בסרטן הלבלב. הדבר גרם לו לעזוב את הישיבה לצורך טיפולים. הוא ורעייתו עברו להתגורר במושב גבעת ישעיהו, בכך מימש חלום רב שנים. את כתביו מסר לעמיתו בראשות הישיבה, הרב יאיר דרייפוס, לצורך טיפול בהכנתם לדפוס. בערב שנערך לרפואתו ב-21 במאי 2007, הוכרז על הקמת מכון להוצאת כתביו לאור. הרב שג"ר הלך לעולמו כחודש לאחר מכן, בכ"ה בסיוון תשס"ז, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.

בשנת 2012 יצא סרטו של הרב מרדכי ורדי, "לרדוף אחרי הצל", העוסק בדמותו של הרב שג"ר.

===ר"מ וראש ישיבה===
בשנות השמונים לימד כר"מ דומיננטי בישיבת הכותל ואף החליף את ראש הישיבה, הרב ישעיהו הדרי שיצא לשבתון, למשך שנה. בעקבות התלכדותה של קבוצת תלמידים סביבו ומתחים פנימיים פרש מהישיבה.

ב-1984 היה ממקימי ישיבת מקור חיים (שפע) מקור חיים (באופן לא רשמי כונתה גם שפע). בראשות הישיבה עמד הרב עדין שטיינזלץ והיא הוקמה במטרה לתת מקום לתפיסות חדשניות יותר. יחד איתו עברו אליה קבוצה מתלמידיו בישיבת הכותל. בהמשך התגלעו מחלוקות חינוכיות והישיבה נסגרה בקיץ 1988, סוף זמן קיץ תשמ"ח. בשנת תשמ"ט עמד במשך שנה אחת בראש בית המדרש של מעלה - המרכז לציונות דתית, יחד עם הרב יואל בן נון ופרופ' שלום רוזנברג. בשנת תש"ן ייסד פרופ' בנימין איש שלום את בית המדרש של בית מורשה ומינה אותו לראש בית המדרש יחד עם הרב אליהו בלומנצוייג.

בסוף שנת תשנ"ו הקים את ישיבת שיח יצחק יחד עם הרב יאיר דרייפוס, שם שימש ראש ישיבה עד פטירתו. כמו כן כיהן כראש בית המדרש 'עורי', לימד בישיבת הר עציון ובמדרשת לינדנבאום. התגורר בשכונת קריית משה בירושלים, היה נשוי ואב לשישה ילדים. ד"ר אהוד פירר שהיה תלמידו בישיבת שיח יצחק מתאר את אישיותו כפי שהשתקפה בעיניו כתלמיד: "ראש הישיבה מיוסר ומתלבט, זה שלעולם לא אמר דברים נחרצים וששיעוריו תמיד הכילו הרבה יותר שאלות מתשובות".

ב-2007, מספר חודשים לפני פטירתו, כינס את תלמידיו והודיע שהוא חולה בסרטן סופני.

== הגותו והשקפתו ==
תלמידו של שג"ר, ד"ר אהוד פירר, הגדיר כי "השאלה שעמדה ביסוד מפעלו ההגותי של הרב שג"ר, ואשר כל הגותו יכולה להיתפס כסדרה של ניסיונות לענות עליה", היא שאלת נוכחותו של האלוהים בעולם במובן של שאלת החלל הפנוי.

לשיטתו של שג"ר, האופטימיות היא כניעה ובריחה מקבלת החיים כפי שהם. הוא אינו מסתיר את הערעור האמוני שבו הוא חי, ולאור זה הוא מנסח לעיתים מחדש עיקרי אמונה מסורתיים. הוא רואה זאת כחלק מהתקדמות ומשכלול הכלים הדתיים לאור התגמשותם (שבירת הכלים), כפי שמתואר בספרו כלים שבורים.

תפיסתו של הרב שג"ר מדגישה את הפן הרוחני-האינדיבידואלי של החיים בישראל, ולא רק את הפן הלאומי שלהם. הוא ראה צורך בכך שבני תורה ישתלבו בתחומים רבים, ולאו דווקא בצבא או בתפקידים מנהליים. הרב שג"ר עודד את תלמידיו לעסוק באמנות והוא עצמו כתב ופרסם שירה. הרב שג"ר שאב רבות מתורת החסידות. הקשר לחסידות מאפיין את רוב תלמידיו.

הרב שג"ר הדגיש את חשיבותו של לימוד התורה בכלל, ולימוד הגמרא בפרט כאמצעי מרכזי לכריתת ברית עם הקב"ה. עם זאת, הוא ראה צורך בפיתוח שיטה חדשה ללימוד הגמרא, משום שחש כי ישנו משבר ביחס ללימוד הגמרא בישיבות הדתיות לאומיות. שיטתו משלבת חיפוש משמעות ושימוש בכלי מחקר מדעיים עם דרך הלימוד הישיבתית הקלאסית. הסבר מפורט והדגמה לשיטתו מצוי בספרו "בתורתו יהגה".

ב-2005, על רקע תוכנית ההתנתקות, חתם על גילוי דעת של קבוצת רבנים מן הציונות הדתית שהביע התנגדות לסרבנות בצה"ל. השתתף בפעילות בארגון במעגלי צדק. ברובד הפוליטי התנגד הרב שג"ר לנסיגות משטחי יש"ע, במקביל להכרה ב'כיבוש כמשחית' ובצורך הכן בשלום. העיד על עצמו: "אינני מגדיר את עצמי כימני או כשמאלני, אלא כענייני".

כהמשך לראייה ההיסטוריוסופית מבית מדרשו של הרב קוק, בדרשותיו ליום העצמאות בספרו "ביום ההוא" זיהה הרב שג"ר את הדמוקרטיה הישראלית הרב-תרבותית והלאומית כשלב נוסף בתהליך הגאולה. הרב תרבותיות והרב לאומיות הן לדידו מבוא לתודעה מיסטית של הכלת הריבוי והמחלוקת. כמו כן, הוא מייחל לשבירת הבינאריות שבין ימין לשמאל בשיח הישראלי.

===פוסט מודרניות===
הרב שג"ר היה דמות רוחנית מקורית בהגות הציונית דתית. ספרו כלים שבורים: תורה וציונות דתית בסביבה פוסט מודרנית הוא ניסיון לתת מענה דתי להלכי הרוח המנשבים היום בעולם הכללי, בטענה כי תפיסה תורנית יכולה להכיל תפיסות מורכבות אלה.
הרב שג"ר קיבל חלק מהטיעונים הפוסט-מודרניים וזיהה בהם רעיונות ומושגים המופיעים בקבלה ובחסידות. הוא טען כי דווקא הדקונסטרוקציה, שאותה זיהה עם שבירת הכלים הקבלית, פותחת פתח לאופציה דתית, בכך שהיא נותנת לאדם את היכולת ליצור בחופשיות את עולמו הדתי. עמדה זו עוררה התנגדות מצד הרואים בפוסט-מודרניזם רוח זרה ליהדות ולכן מתנגדים גם להכנסתו לבית המדרש.

== ספריו ==
באביב תשס”ז (2007), כאשר נודע לרב שג"ר על דבר מחלתו, הוא בחר ועד להוצאת כתביו, שכינס את כתביו, לצד הקלטות וסיכומים של שיעוריו. המכון, בראשות הרב שמעון דויטש, הוציא כעשרים ספרים. הוא פועל גם לתרגום כתביו לשפות זרות, לקיום ערבי עיון ולניהול הארכיון.

הסדרה לזמן הזה – דרשות למועדי השנה:
* זיכרון ליום ראשון – דרשות לחודש אלול וראש השנה, 2000
* על כפות המנעול – דרשות לימי התשובה וליום הכיפורים, 2004
* פור הוא הגורל – דרשות לחג הפורים ולחודש אדר, 2005
* זמן של חירות – דרשות לחג הפסח, תש"ע
* בצל האמונה – דרשות לחג הסוכות, תשע"א
* ביום ההוא – דרשות ומאמרים על יום השואה, יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, יום העצמאות ויום ירושלים, תשע"ב
* להאיר את הפתחים – דרשות ומאמרים לימי החנוכה, תשע"ד
* שארית האמונה – דרשות פוסטמודרניות למועדי ישראל, הוצאת רסלינג, תשע"ה

הסדרה צירופים חדשים:
* לוחות ושברי לוחות: הגות יהודית נוכח הפוסטמודרניזם, תשע"ג
* בריתי שלום: ימין ושמאל, מלחמה ושלום, בעריכת זוהר מאור, תש"ף

הסדרה עיונים חדשים בהלכה:
* זאת בריתי – מאמרים על גרות, חילוניות ונישואין אזרחיים, תשע"ב
* הליכות עולם – הלכה והיסטוריה, בעריכת איתן אברמוביץ, תשע"ו

הסדרה שיעורים בגמרא:
* שמיטה – שיעורים בגמרא, בעריכת איתן אברמוביץ, תשע"ה
* יומא | סוכה | ראש השנה – שיעורים בגמרא, בעריכת עמיחי רוזנפלד, תשע"ז
* ברכות – שיעורים בגמרא, בעריכת עמיחי רוזנפלד, כרך א: תש"ף (על פרקים א–ב); כרך ב: תשפ"ב (על פרקים ג–ד)

הסדרה נמתיק סוד – עיונים חדשים בחסידות:
*שיעורים על ליקוטי מוהר"ן, בעריכת נתנאל לדרברג, כרך א: תשע"ג; כרך ב: תשע"ה
* שיעורים על ספר התניא, בעריכת אלחנן ניר וזוהר מאור, תשפ"א

ספרים נוספים:
* שובי נפשי – קובץ פרקי עיון על דרכי התשובה, 2001
*כלים שבורים: תורה וציונות דתית בסביבה פוסט מודרנית, 2003
* אהבוך עד מוות – עיון רב תחומי בסוגיית קידוש השם במסכת סנהדרין, בעריכת נעם סמט, 2004
* רעים האהובים – דרשות חתונה של הרב שג"ר והרב יאיר דריפוס, 2008
* "נהלך ברג"ש" – אסופה ממאמריו שיצאה לכבוד יום השנה לפטירתו, התשס"ח
* פניך אבקש – דרשות שנאמרו בישיבת הכותל בשנת תשמ"ב, תשס"ח
* בתורתו יהגה – לימוד גמרא כבקשת אלוקים, תשס"ט
* על פי שיעוריו הוציא שלמה שוק את הספר תאנים מתוקות – אוספים בחסידות כפי שלמדתי מהרב שג"ר
* Faith Shattered and Restored: Judaism in the Postmodern Age, ירושלים 2017, בתרגומו של אלי לשם ובעריכת זוהר מאור. אחרית דבר על ידי הרב שלום כרמי.

== מתלמידיו ==
*הרב יהושע אנגלמן – מלחין ורב קהילת 'יקר' בתל אביב
*הרב פרופ' יהודה ברנדס – ראש המכללה האקדמית הרצוג וראש בית המדרש של בית מורשה
*השחקן ברוך ברנר
*הרב דוב זינגר – ראש ישיבת מקור חיים
*הרב אהד טהרלב – ראש התוכנית הישראלית במדרשת לינדנבאום
*ישי מבורך – תאולוג שפיתח את משנת רבו לכיוונים רדיקליים יותר, השואבים השראה רבה מהשיח הפסיכואנליטי הלאקאניאני, בסדרת ספרים שפרסם בהוצאת רסלינג.
*הרב ד"ר צבי לשם – מנהל ספריית גרשם שלום בספרייה הלאומית
*ד"ר זוהר מאור – מרצה להיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן והעורך הראשי של ספרי הרב שג"ר
*פרופ' צבי מרק – ראש הקתדרה לחקר החסידות ע"ש ר' לוי יצחק מברדיטשב, אוניברסיטת בר-אילן.
*הרב ד"ר נעם סמט – ראש ישיבת שיח יצחק ומרצה במכללת הרצוג.
*הרב ד"ר אורי ליפשיץ – ראש ישיבת שיח יצחק, ורב קיבוץ טירת צבי לשעבר.
*הרב בני פרל – ראש הישיבה לאמנויות ולמדעים בר-אילן
*הרב בני קלמנזון, והרב עמי עולמי – מקימי וראשי ישיבת ההסדר בעתניאל
* הרב שמואל אריאל – ראש כולל הלכה בישיבת ההסדר בירוחם.
* המשוררים ד"ר אבישר הר-שפי, יורם ניסינוביץ, נחום פצ'ניק
*אורי אלון – במאי ויוצר טלוויזיה, מיוצרי הסדרה שטיסל
*הרב אמנון דוקוב – ר״מ בישיבת עתניאל
*הרב מומי פאלוך – ר"מ בישיבת אורות שאול
*הרב נחמיה רענן – ראש ישיבת שדמות נריה בשדמות מחולה, ור"מ בישיבת הר עציון לשעבר.
*הרב אלחנן ניר – סופר, משורר, עורך מוסף 'שבת' במקור ראשון, מלמד בישיבת שיח יצחק
*הרב ד"ר ראובן הכהן אוריה – ראש אולפנת 'נהורא'-מטה יהודה וראש ישיבת 'בית יהודה' בכפר מימון לשעבר

== לקריאה נוספת ==
* יאיר דרייפוס, נגיעות בשפת הלב, בעריכת איתן אברמוביץ. הוצאת ידיעות ספרים וישיבת שיח יצחק, 2013.
* יאיר שלג, הדתיים החדשים: מבט עכשווי על החברה הדתית בישראל, ירושלים: הוצאת כתר, 2000
* יונתן גארב, יחידי הסגולות יהיו לעדרים: עיונים בקבלת המאה העשרים, הוצאת כרמל, 2006, עמ' 213–217
* ישי מבורך, "לקראת דתיות פוסט-שואתית", תאולוגיה של חסר: על אמונה שלאחר התוהו, הוצאת רסלינג, 2016, עמ' 13–38; 130–134.
* רוני בר לב, הרב שג"ר כאינטלקטואל ומבקר חברתי של הציבור הדתי לאומי, דעת, כתב עת לפילוסופיה יהודית וקבלה 90 (2020), עמ' 731–762.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://siach.org.il/הרב-שגר/ הרב שג"ר], באתר ישיבת שיח יצחק
* [http://www.shagar.co.il מכון כתבי הרב שג"ר]

* ; 
* 
* 
* 
* 
* 

;מאמרים ושיעורים:
* 
* [http://www.vanleer.org.il/heb/videoShow.asp?id=244 השירה בהלכה ובספרות החסידית, הרצאה מוקלטת של הרב שג"ר ב'מכון ון ליר' בירושלים]
* 
* הרב שג"ר, [https://toravoda.org.il/כתבה/מדינה-יהודית-סתירה-ואוטופיה-הרב-שגר/ 'מדינה יהודית - סתירה ואוטופיה'], דעות, 41 (שבט תשס"ט)
* [https://eretzacheret.org/אפשר-והטראומה-תזכך-את-העמדה-הדתית-שלנו/ אפשר והטראומה תזכך את העמדה הדתית שלנו], "ארץ אחרת", 30 בנובמבר 2004

;כתבות:
* 
* אסף שרון ואיתי מור יוסף, '[https://toravoda.org.il/כתבה/המיסטיקה-חיונית-לקיום-הדתיאסף-שרון-וא/ "אי אפשר לאחוז בדת בלי הגרעין המיסטי שלה" - ריאיון עם הרב שג"ר]', דעות, 3 (שבט תשנ"ט), עמ' 9–13

;על דמותו ומשנתו:
* אביחי צור, [http://www.scribd.com/doc/17775432/Zur-Sacred-Deconstruction "דקונסטרוקציה דקדושה- מבוא להגותו של הרב שג"ר"], אקדמות כא', אלול תשס"ח, עמ' 110–139. המאמר מבוסס על [http://www.scribd.com/doc/66416570/דקונסטרוקציה-דקדושה-עבודת-מוסמך עבודת לקבלת תואר מוסמך באוניברסיטה העברית].
* 
* 
* יובל שרלו, [http://www.kipa.co.il/jew/show.asp?id=21445&from=h אודים מוצלים מאש], אתר כיפה
* 
* אריאל סרי-לוי, [https://toravoda.org.il/כתבה/לזכרו-הרב-שגר-זל-אריאל-סרי-לוי/ 'לזכרו - הרב שג"ר ז"ל'], דעות, 33 (אלול תשס"ז)
* 
* 
* 
* 
* אילן פוקס, [http://in.bgu.ac.il/bgi/iyunim/DocLib1/מגדר%20בישראל,%20אילן%20פוקס.pdf קול משלה ולימוד תורה: הרב שמעון רוזנברג ופמיניזם תרבותי], מרגלית שילה וגדעון כ"ץ (עורכים) מגדר בישראל: מחקרים חדשים על מגדר ביישוב ובמדינה (באר שבע: אוניברסיטת בן-גוריון, 2011) 771-789
* 
* הרב אליעזר מלמד, [http://www.yeshiva.org.il/midrash/shiur.asp?id=11734&cat=841 הרב שג"ר זצ"ל]
* - על השפה הדתית-אינטלקטואלית של הרב שג"ר
* המאמרות, [https://www.youtube.com/user/hamamarot עמוד יו-טיוב ובו שיעורים על משנת הרב שג"ר].
* עוזיאל פוקס, [http://asif.co.il/download/kitvey-et/kontr/kont-21/1-13.pdf רשימות לזכרו], נכתבו בתשס"ז
*זכריה טרובוף, '[https://bmj.org.il/wp-content/uploads/2019/12/31.7.Trubof.pdf אחדות ההפכים: ישראל והתפוצות בהגותו של הרב שג"ר',] אקדמות ל"א, אדר ב' תשע"ט
* 
* אריאל הורוביץ, [https://www.makorrishon.co.il/culture/301119/?fbclid=IwAR2_lgdWoRGB4j5PuU9H8h9-BkdtDSZ0QNgcpHnKpqfVpnxvGz_j7uji3wA מעבר לימין ולשמאל: הפוליטיקה הפוסטמודרנית של הרב שג"ר], מקור ראשון, 8 בינואר 2021

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ישיבת הכותל
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:בית מורשה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הקדושים
קטגוריה:פוסטמודרניזם
קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:פילוסופים יהודים
קטגוריה:ראשי ישיבות הסדר
קטגוריה:רבני ישיבת שיח יצחק
קטגוריה:רבני ישיבת הכותל
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: אישים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:זוכי פרס אגרסט