רשות שדות התעופה

רשות שדות התעופה בישראל (מכונה גם בראשי תיבות רש"ת) הוקמה בשנת 1977 כתאגיד סטטוטורי מכוח , כרשות המופקדת על תפעולם של שדות התעופה האזרחיים העיקריים בישראל. מקום מושבה הוא בנמל התעופה בן-גוריון.

==תפקידי הרשות==
הכיכר וחנויות פטורות ממכס בנמל התעופה בן-גוריון
דגלי רשות שדות התעופה וסמלה הקודם במעבר יצחק רבין
מעבר טאבה
תפקידי הרשות מוגדרים ב, הקובע כדלקמן:

בנוסף מוענקת לרשות שדות התעופה , רשות לתת שירותים אחרים בשדות התעופה או בקשר אתם. שדות התעופה שבאחריותה של רשות שדות התעופה:
* נמל התעופה בן-גוריון
*נמל התעופה רמון
* נמל התעופה חיפה
* שדה התעופה ראש פינה
* שדה התעופה הרצליה

בעקבות הסכמי השלום בין ישראל לשכנותיה נקבע בחוק רשות שדות התעופה כי הרשות תהיה אחראית גם על אחזקתם, פיתוחם וניהולם של מעברי הגבול היבשתיים שהוקמו בעקבות הסכמים אלה:
* בגבול מצרים:
** מעבר ניצנה
** מעבר מנחם בגין (מדרום לאילת, ידוע בשמו הקודם "מסוף טאבה")
* בגבול ירדן:
** מעבר אלנבי
** מעבר נהר הירדן (ליד בית שאן)
** מעבר יצחק רבין (מצפון לאילת, ידוע בשמו הקודם "מסוף ערבה").
* בגבול שטחי הרשות הפלסטינית:
** מעבר קרני

==מבנה הרשות==
סמלה הישן של רשות שדות התעופה
בראש הרשות עומדת מועצת הרשות המכהנת משך ארבע שנים ובה חברים יושב ראש, שבעה נציגי ציבור ושבעה נציגי מדינה. כל חברי המועצה ממונים על ידי שר התחבורה באישור הממשלה. מועצת הרשות פועלת באמצעות שבע ועדות המופקדות על נושאי כספים, פיתוח, ביקורת, מינהל ארגון וכוח אדם, בטיחות וביטחון, שדות תעופה פנים ארציים ומסופים וקשרים בינלאומיים.

המועצה ממנה מנהל כללי לפי הצעת שר התחבורה ובאישור הממשלה. פעילות הרשות מתבצעת באמצעות שש חטיבות שבראש כל אחת מהן ניצב סמנכ"ל - חטיבת מינהל וארגון, חטיבת כלכלה וכספים, חטיבת תכנון והנדסה, חטיבת מסופי גבול ושדות תעופה פנים ארציים, חטיבת התקשוב וחטיבת מבצעים.

הרשות נמצאת תחת פיקוחו הכללי של שר התחבורה המאשר, יחד עם שר האוצר את תקציבה. תקציב הפיתוח של הרשות כפוף לאישורם של שר התחבורה ושל הממשלה.
==הנהלת הרשות==
===מנכ"לים===
{| class="wikitable"
!שם
!תקופת כהונה
|-
|אריה רביב
|1977–1978
|-
|רמון הראל
|1978–1982
|-
|צבי גוב-ארי
|1982–1989
|-
|ברוך לוי
|1989–1993
|-
|מוטי דבי
|1993–1997
|-
|אבי קוסטליץ
|1997–2001
|-
|גבי אופיר
|2001–2007
|-
|קובי מור
|2007–2012
|-
|יעקב גנות
|2012–2021
|-
|חגי טופולנסקי
|2022–2023
|-
|אמנון כהן (מ"מ)
|2023 ואילך
|}

===יושבי ראש מועצת המנהלים===
{| class="wikitable"
!שם
!תקופת כהונה
|-
|אהרן רמז
|1977–1981
|-
|אריה גרוסבורד
|1981–1990
|-
|יעקב אבן
|1990–1992
|-
|חיים קורפו
|1992–1996
|-
|אבי קוסטליץ
|1996–1997
|-
|צבי שלום
|1997–2006
|-
|עובדיה עלי
|2006–2015
|-
|אלי מרום
|2015–2018
|-
|יצחק גרשון
|2020 ואילך
|}

==תקציב הרשות==
הרשות עצמאית מבחינה תקציבית, כלומר היא מממנת את עצמה מבלי להיסמך על תקציב המדינה. הכנסותיה מגיעות מאגרות שמשלמים הנוסעים ליעדים בעולם, וחברות התעופה, לצד ההכנסות משטחי המסחר בטרמינלים. אגרות אלה עלו בשנים האחרונות. כך למשל, אגרת הנוסע היוצא, שאותה משלם כל אדם שיוצא מישראל בכלי טיס, הייתה 13 דולר בשנת 2008, לעומת 26.82 דולר בשנת 2014. בסך הכל הסתכמו ההכנסות מאגרות נוסע בשנת 2014 ב–409 מיליון שקל. כ–80% מההכנסות של המסחר בנתב"ג מקורן במסחר קמעוני, הכולל את חנויות הדיוטי פרי, חניה, מסעדות, חדרי אח"מים ודוכני המרת מטבע. היתר מגיע ממסחר שאינו קמעוני, כמו חוזי תדלוק למטוסים, מזון למטוסים, חברות שירותי קרקע, פרסום ומסופי מטען.

בשנת 2014 סך כל הכנסות הרשות הסתכמו בכ–3 מיליארד שקל. סך כל ההוצאות הסתכמו בכ–2.5 מיליארד שקל, מתוכם הוצאות שכר היו כ–1.11 מיליארד שקל. בקופתה של הרשות נצברים מדי שנה עודפים בסך של כחצי מיליארד שקל. העודפים אמורים לממן את השקעות הרשות בפיתוח שדות תעופה ותשתיות בשנים הבאות. בקרן הפיתוח של הרשות הצטבר, נכון לשנת 2015, סכום של כ-5.6 מיליארד שקל.

==ראו גם==
* גבולות מדינת ישראל

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ישראל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ישראל: תאגידים סטטוטוריים
קטגוריה:ישראל: תחבורה - חברות תשתית
קטגוריה:ישראל: תעופה
קטגוריה:משרד התחבורה והבטיחות בדרכים