OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ארכתאון

אֶרֶכתֵאוֹן (ביוונית עתיקה: Ἐρέχθειον; ביוונית מודרנית: Ερέχθειο) הוא מקדש עתיק בצפונה של גבעת האקרופוליס באתונה, שנבנה לכבודו של ארכתאוס (Erechtheus), אחד ממלכי אתונה. 

ארכתאוס, הנקרא גם ארכתוניוס (), נולד לפי המיתולוגיה היוונית מזרעו של אל האש הפיסטוס, כאשר זה ניסה לאנוס את אתנה ומזימתו לא צלחה. אתנה מחתה את זרעו בממחטה וזרקה אותה לארץ. מזרע זה נולד ארכתאוס.

הארכתאון הוא המקדש היחיד שידוע כי היה בעל 3 מפלסים. להבדיל משאר המקדש, בו משמשים עמודים יוניים, גג המרפסת הדרומית, המכונה מרפסת העלמות, נתמך על ידי שש קריאטידות (פסלי נשים ששימשו כעמודי תמך). אחת מהן הועברה על ידי הלורד אלגין לבריטניה ומוצגת כיום במוזיאון הבריטי.

לאחר הקמת מוזיאון האקרופוליס בשנת 2009, הועברו חמש הקריאטידות הנותרות לתוך מבנה המוזיאון ובאתר הוצבו העתקים.

<gallery mode="packed">
קובץ:Athen Erechtheion BW 2017-10-09 13-58-34.jpg|הקריאטידות התומכות את הגג
קובץ:Eerechtheom03.JPG|אחת מהקריאטידות התומכות את הגג
קובץ:Athen Erechtheum BW 2017-10-09 13-47-38.jpg|הארכתאון על האקרופוליס באתונה
קובץ:Capitells de l'Erectèon.JPG|וולוטה בראש העמוד האיוני בחזית המזרחית של המבנה
Erechtheion. The cella frieze. Female figure, Ακρ. 1078.jpg|שבר אפריז מהצ'לה של הארכתאון המתאר דמות נשית מוצג במוזיאון האקרופוליס
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://ancient-greece.org/architecture/erechtheion.html ארכתאון], באתר Ancient-Greece.org
* 
* 

קטגוריה:אדריכלות קלאסית
קטגוריה:יוון העתיקה: מבנים
קטגוריה:אתונה: מבנים
קטגוריה:האקרופוליס באתונה
קטגוריה:מקדשים ביוון העתיקה
בית הספר יהל"ם

בית הספר יהל"ם (ראשי תיבות: "יום העשרה לפיתוח מצוינות", מבוטא לרוב כיהלום) הוא בית ספר אזורי לתלמידים מחוננים ומצטיינים בקריית אונו שהוקם בשנת 1990. אוכלוסיית היעד של בית הספר מגיעה מבתי הספר בקריית אונו, אור יהודה, רמת אפעל, אזור וחמ"ד.

בבית הספר לומדים כ-900 תלמידים בכיתות ג'-ט'. התלמידים המחוננים מאותרים על ידי משרד החינוך באמצעות מבחני מכון הנרייטה סאלד (שלב א' ושלב ב'), ואילו התלמידים המצטיינים מזוהים על פי מבחן שלב א' של מכון סאלד והישגיהם בו ובהתאם למכסה המקסימלית.

==אופי הלימודים==
בית הספר פתוח חמישה ימים בשבוע כאשר כל תלמיד מגיע ליום העשרה אחד בשבוע. התלמידים המחוננים מגיעים ביום קבוע ושאר התלמידים מגיעים בהתאם לשכבת גילם, כאשר לכל שכבת גיל ישנו יום לימודים קבוע.

אורך הלימודים כחמש שעות וחצי יומיות. כל יום נפתח בכינוס כל התלמידים וקיום שיחת בוקר בנושאי אקטואליה והעשרה. כמו כן ניתנת אפשרות לכל ילד להציג נושא מוגדר מראש או כישרון כלשהו.

==הרכב בית הספר==
בבית הספר מלמדים כ-40 מורים, כאשר רובם מורים עצמאיים.

בית הספר מלווה בוועדת היגוי המורכבת ממפקחים מטעם משרד החינוך, מנהלי המחלקות לחינוך ברשויות המקומיות, מנהלת המחלקה למחוננים של משרד החינוך, נציגי הורים, נציגי מנהלי בתי ספר אזוריים אחרים, נציגי יועצת בתי הספר ומנהלת בית הספר עצמה. הוועדה מתכנסת כשלוש פעמים בשנה כדי לדון בנושאים שונים הקשורים לפעילותו ולמצבו של בית הספר.

=== מנהלות בית הספר לדורותיו ===
* דליה רבין, ניהלה את תוכנית המחוננים האזורית בבית הספר ניר: 1990–1992
* תמרה בניא, יסדה וניהלה את בית הספר יהל"ם: 1994–1999
* ירונה ואן-דר הורסט: 1999–2001
* ורדה זילבר: 2001–2002
* ירונה ואן-דר הורסט: 2002–2003
* שוש אמיר: 2003–2017
* גילה גוטמן: 2017 - הווה

==מקצועות הלימוד==
רשימת מקצועות הלימוד כוללת:

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בתי ספר יסודיים בישראל
קטגוריה:מחוננות
קטגוריה:קריית אונו: חינוך
בווינגרד

גדרות תיל ו"שיני דרקון". בתמונה נראה רחוב שלומציון המלכה, בעבר רחוב הנסיכה מרי. 1948]]
עמדת בטון שהוקמה על ידי הבריטים בשנת 1946 בפינה הצפון-מערבית של [[חצר סרגיי (מגרש הרוסים). זו כנראה העדות היחידה ששרדה בנוף הירושלמי ל"בווינגרד" (צולם ב-2002)]]
שלט מורשת על מבצע קלשון בבווינגרד
בווינגרד הוא כינוי לאזור הביטחון הבריטי שהוקם במרכז ירושלים בסוף תקופת המנדט. באזור זה נכללו מגרש הרוסים והאזור ברחוב יפו הצמוד אליו. 

==הקמת בווינגרד==
בעקבות הריסת מחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט בירושלים ב-27 בנובמבר 1945, נקטו הבריטים אמצעי ביטחון שונים באזור מגרש הרוסים, כמו גידור וחסימת מדרכות. בעקבות פיצוץ מלון המלך דוד ב-22 ביולי 1946, החלו הבריטים בהחרמת חנויות ומשרדים בבניינים בהם היו יעדים בריטיים כדי למנוע התקפות דומות. הבריטים פינו בעלי חנויות ועסקים יהודים ממגרש הרוסים ומרחוב יפו הסמוך, והקימו מתחם צבאי מבוצר ומגודר סביב משרדי הממשלה שלהם בירושלים. המתחם כלל את בניין ג'נרלי, בית הדואר המרכזי ובניין בנק לאומי, שהיו בני 7 ו 8 קומות ומבנייניה הגבוהים של ירושלים. הקמת בווינגרד הפכה לשממה את האזור המסחרי השוקק ביותר של ירושלים היהודית. אזור מסחרי חלופי התפתח במהרה במעלה רחוב יפו.

המתחם נקרא בלעג בפי תושבי ירושלים היהודים בשם "מצודת בווין" או "בווינגרד", על שם שר החוץ הבריטי ארנסט בווין ולזכר ביצורי העיר סטלינגרד, שעמדה בגבורה בקרבות מלחמת העולם השנייה.

למרות שהמתחם היה מבוצר מאוד, עם גדרות גבוהות ומשטחים מכוסים בתיל, המחתרות הצליחו לחדור אותו ולבצע פעולות התקפיות נגד סממני השלטון הבריטי:
* ב־30 בנובמבר 1946 התקיפו לוחמים של האצ"ל את מפקדת הצבא של המנדט בעומק המתחם.
* באחד במרץ 1947 תקף האצ"ל את מועדון הקצינים שבמתחם. 17 קצינים וחיילים נהרגו במבצע.

==אזורי ביטחון נוספים==
לאחר מכן, ובעקבות המשך המתקפות של האצ"ל והלח"י עליהם, הקימו הבריטים בפברואר 1947 מספר אזורי ביטחון נוספים:
* אזור ביטחון א' (A) שכלל את אזור המושבה הגרמנית ותחנת הרכבת
* אזור ביטחון ב' (B) שכלל את אזור מלון המלך דוד, בניין ימק"א, קולג' טרה סנטה וחלק משכונת טלביה ורחביה
* אזור ביטחון ג' בצמוד לבווינגרד
* אזור ביטחון ד' (D) שכלל את אזור מחנה שנלר

מדי פעם, בעקבות פעילות זאת או אחרת של אחת המחתרות, עובו סידורי הביטחון באזורי הביטחון. כך, לאחר גילוי ניסיון בריחה מבית הסוהר המרכזי בירושלים נסגר רחוב מליסנדה לתנועת מכוניות והוגבלה תנועת הולכי הרגל.

עם פרוץ מלחמת העצמאות התכנסה ממשלת המנדט עוד יותר לתוך אזורי הביטחון. הממשלה רכשה דירות נוספות בתוך אזורי הביטחון והעבירה את פקידיה שהיו מחוץ לאזורי הביטחון אל תוכם. בנוסף, הרחיבה הממשלה את אזורי הביטחון. לדוגמה, בדצמבר 1947 מסרה הממשלה את בית קדימה לוועד הקהילה היהודית של ירושלים, תמורת בתים באזור ביטחון א'. בפברואר 1948 הוכללה חלק מטלביה באזור ביטחון א' וחלק אחר בתוך אזור ביטחון ב'. 

עם סיום המנדט הבריטי, נכבשו אזורי הביטחון בידי כוחות ההגנה והאצ"ל, כחלק ממבצע קלשון.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:המנדט הבריטי: צבא וביטחון
קטגוריה:רחוב יפו
קטגוריה:המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות
קטגוריה:ירושלים בתקופת המנדט הבריטי
מצית

סוגי מציתים שונים
מצית
תקריב של מנגנון מצית בחלקו העליון
מצית מסוג קליפר
מצית טורבו
מַצִּית הוא מכשיר קטן המשמש להדלקת אש.
== פעילות ==
מציתים פועלים במספר שיטות. במצית מבוסס חומר דלק, סיבוב גלגל אבן צור יוצר חיכוך בברזל שיוצר ניצוץ אש . הניצוץ מדליק את חומר הדלק שבמצית, ונוצרת להבה קטנה הניזונה לאט ממאגר חומר הדלק המצוי במצית, ישנם מצתים אשר במקום גלגל מאבן צור ישנו גביש פיזואלקטרי כלומר חומר המגיב ללחץ ביצירת זרם חשמלי. הזרם החשמלי מולך אל קצה המצית, שם נוצר ניצוץ בין שני מוליכים חשופים, והניצוץ מדליק את חומר הדלק שבמצית.

המצית מבוסס הדלק הראשון בעולם היה של חברת IMCO האוסטרית ועליו התבססו דגמי המציתים הראשונים של חברת זיפו, שעד היום היא מותג בתחום המציתים.

במצית ללא דלק קיים גביש פיזואלקטרי, מצית זה יעיל להדלקת להבת גז (למשל בכיריים), אך אינו יעיל לצורך הדלקת חומר בעירה מוצק (למשל סיגריה).

גרסה קודמת של המצית הייתה קופסת ההצתה, אשר הכילה גביש פיריט (ברזל), צור וחומר בעירה מוצק דליק במיוחד. באמצעות הכאה של הפיריט על הצור נוצר ניצוץ, אשר מכוון לחומרי הבעירה הדליקים. ב-1823 פיתח יוהאן דובריינר מצית עם שימוש בזרז פלטינה. המצית שכונה על שמו "מנורת דובריינר" והייתה בשימוש עד 1880 אז הופסק ייצורה. בסוף המאה ה-19, תחילת המאה ה-20 עוד כימאי גרמני קרל פון ולסבך יצר תרכובות מישמטאל (בגרמנית: תערובת מתכות) ופרוצריום שהחליפו את פיריט ואבן צור ביצירת ניצוץ.

טרם גילוי הפיריט היה המצית עשוי מקל עץ מחודד, אשר היה מחוכך במהירות גבוהה במשטח עץ ובו שקע. בשקע היה ממוקם חומר בעירה מוצק דליק במיוחד.

== ראו גם ==
*גפרור
*מצת

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אש
קטגוריה:כלי עישון
גל ארכובה

החלקים העיקריים של מנוע בוכנאי: גל ארכובה (אדום), בוכנות (אפור), צילינדרים (כחול) וגלגל תנופה (שחור)
גל הארכובה והחלקים הנעים של מנוע דיזל ימי מתוצרת Volvo Penta
גַּל אַרְכֻּבָּה (מכונה גם קְרַנְקְשַׁפְט, על פי האנגלית: crankshaft) הוא מכונה שהופכת תנועה קווית של בוכנות לתנועה סיבובית. המונח "ארכובה" הוא מילה נרדפת ל"ברך", וגל ארכובה נקרא כך בשל צורתו המזכירה מחזורים של ברך כפופה בזווית ישרה. גל הארכובה הוא אחד מהחלקים הנעים העיקריים של מנועי דיזל ובנזין. גל ארכובה נמצא גם במכונות בוכנאיות כמו מדחסים למיניהם, שם תפקידו להפוך את התנועה הסיבובית של המנוע החשמלי המניע את המדחס לתנועה קווית של בוכנת המדחס.

==פרטי המבנה==
גל ארכובה אחרי חישול
גל הארכובה יצוק או מחושל מפלדה, והוא כולל מספר ארכובות. הארכובה עצמה בנויה מפין ארכובה, זוג לחיי-ארכובה וזוג צווארי גל. כל אחת מבוכנות המנוע מחוברת אל ארכובה באמצעות טלטל. במנועי V מחוברים לכל ארכובה שני טלטלים נגדיים.

לקצה האחורי של גל הארכובה מחובר בברגים גלגל תנופה ולקצהו הקדמי משכך ריטוטים פיתוליים. הצרכן, המקבל את תנועתו הסיבובית מגל הארכובה, מחובר בברגים לגלגל התנופה.

הגל נישא על מסבים ראשיים, שמספרם כמספר הארכובות ועוד אחד. המסב נושא את משקל גל הארכובה ומעביר אל גוף המנוע את העומס שמפעילה עליו הבוכנה. ברוב המנועים המסבים הראשיים הם מסבי החלקה, שכל אחד מהם נתון בתוך בית חצי עגול בבית גל הארכובה. המסב סגור ומהודק למקומו על ידי מכסה-מסב חצי עגול. במנועים קטנים מאוד המסבים הראשיים הם מסבים גליליים. משטחי המיסוב של צווארי הגל ופיני הארכובות מוקשים ומלוטשים, כדי להעניק להם עמידות גבוהה בפני שחיקה. מעברים קדוחים בגל הארכובה מזרימים שמן סיכה מהמסב הראשי אל מסב הטלטל הסמוך לו.

אל לחיי הארכובות מחוברות בברגים משקולות איזון, המאזנות את המסה האקצנטרית של כל ארכובה, ותורמות לאיזון הכוח הצנטריפוגלי הנוצר על ידי המסה הסובבת של פין הארכובה, מסב הטלטל ולחיי הארכובות.

על הקצה הקדמי של גל הארכובה מולבש בכוח גלגל שיניים, המניע דרך תמסורת של גלגלי שיניים נוספים את גל הזיזים, משאבות שמן הסיכה, משאבות קירור ואבזרי עזר נוספים. במנועים קטנים ומהירים מולבש על קצה גל הארכובה גם גלגל רצועות ראשי, המניע את משאבת המים והאלטרנטור.

==חומרי ייצור==
גל הארכובה נתון למאמצים גדולים, הנובעים מצורת המבנה שלו ומן הכוחות הפועלים עליו בשעת עבודת המנוע. בשל כך עליו להיות חזק באופן מיוחד. גלי ארכובה של מנועים קטנים ומהירים עשויים יצקת ברזל או מחושלים מפלדת פחמן (0.4%) כיחידה אחת. במנועים בעלי מהירות בינונית (500–1000 סיבובים לדקה) גל הארכובה מחושל מפלדת פחמן כיחידה אחת. במנועים איטיים וגדולים (100–200 סיבובים לדקה) גל הארכובה בנוי מארכובות נפרדות, המחוברות בחימום וכיווץ או בריתוך חשמלי.

==קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
קטגוריה:מנועים
רוקפור בהופעה

רוקפור בהופעה הוא אלבום ההופעה הראשון והיחיד עד כה של להקת רוקפור. האלבום התאפיין בסאונד פסיכדלי, בדומה למוזיקה של שנות ה-60. בהופעה זו שהוקלטה במועדון הברבי התל אביבי - משכנם הקבוע של הופעות הלהקה, עובדו שיריהם בליווי כלי מיתר בעיבודו של המוזיקאי דניאל סלומון. בשירים "אבשלום" ו"שוב לא שקט" התארח המוזיקאי אביב גפן בשירה.
בנוסף לשירי ההופעה, צורפו לאלבום גם השירים "כביש 66" ו"מסיבת סיום", שהוקלטו באולפן.
השיר "כביש 66" מופיע בגרסתו האנגלית באלבום הבא של הלהקה, והראשון שלהם באנגלית, Supermarket.

==רשימת השירים==
#"מכונת הזמן" - 3:05
#"חור בלבנה" - 6:33
#"אבשלום" (גרסת כיסוי לשיר של אריק איינשטיין ושלום חנוך) - 3:49
#"הכעס" - 3:59
#"שוב לא שקט" - 3:45
#"לירות רחוק" - 4:41
#"היה היה" (גרסת כיסוי לשיר של אריק איינשטיין) - 5:47
#"קטיפה שחורה" - 4:17
#"Astronomy Domine" (גרסת כיסוי לשיר של פינק פלויד) - 3:50
#"סוף הדרך" - 5:20
#"כביש 66" - 5:57
#"מסיבת סיום" - 5:23

==השתתפו בהפקה==
*אלי לולאי: שירה וגיטרה
*ברוך בן יצחק: גיטרה ושירה
*מרק לזר: בס ושירה
*איסר טננבאום: תופים
*אביב גפן: שירה
*תמי טרטר: קולות רקע
*דניאל סלומון: עיבודים וניצוח כלי מיתר
*חן שנהר, אמיר גבירץ, נילי הדר, גרישה הס, יובל אדרת, שחר רוזנטל, שרון כהן: כינור
*מיכאל פייגנזון, קרין זוקמן, אלה פרימשטיין: ויולה
*יועד ניר, סאשה אגרנוב, דנה וקסמן: צ'לו

קטגוריה:אלבומי רוקפור
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
אבי מרגלית

עטיפת ספר שאייר אבי מרגלית
אבי (אברהם) מרגלית (1939–1979) היה מאייר ספרי ילדים, סופר ילדים עברי וגרפיקאי.

==ביוגרפיה==
מרגלית נולד וגדל בתל אביב ובצעירותו הצטרף לתנועת השומר הצעיר. אמו נפטרה בצעירותו ואביו, שהיה מגיה בעיתון "על המשמר", שלחו לתיכון בקיבוץ עין החורש. הוא שירת במסגרת הנח"ל המוצנח ובתום שירותו למד והשתלם בציור, איור ספרים וגרפיקה.

איוריו של אבי מרגלית, מלאי הדמיון והצבע, התחבבו מאוד על הקוראים הצעירים ועל מחברי ספרי הילדים העבריים. הוא אייר את ספריהם של: יוסי גמזו, מיכל סנונית, מירה מאיר, אוריאל אופק, ע. הלל, תקוה שריג, רבקה גורפיין-אוכמני, חנן שדמי, תרצה אתר, דבורה עומר, אברהם חלפי ואלי נצר. כן כתב ואייר בעצמו כמה ספרי ילדים.

מרגלית אייר את ספרו של קורניי צ'וקובסקי, הטלפון, בתרגומו של בנימין הרשב (הרושובסקי) (ה. בנימין). וכן את ההגדה של פסח, שיצאה בהוצאת מסדה, 1972.

מרגלית נפטר בקיבוץ מלכיה, בפסח שנת 1979

==ספרים שכתב==
* צבע בא לעולם, צייר וסיפר אבי מרגלית, תמוז, 1976.
* מאלף עד תו, צייר וכתב אבי מרגלית, תל אביב, הוצאת א. לוין אפשטיין, 1965.
* שעשועון הדבקות אלף בית, תל אביב, 1975.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:מאיירי הגדה של פסח
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
אבסולוטיזם נאור

[[פרידריך השני, מלך פרוסיה, הנחשב לשליט אבסולוטי נאור, מנגן בחליל יצירה מאת באך (פרט בציור של אדולף פון מנצל)]]
אבסולוטיזם נאור או דספוטיזם נאור, הוא מושג הבא לתאר את פועלם של שליטים אבסולוטיים או עריצים שהושפעו מרעיונות הנאורות, תקופה היסטורית באירופה שנמשכה במאות ה-18 וה-19.
המלכים והשליטים באותה תקופה האמינו בכך שטובת המדינה היא החשובה. הריבון (שליט) נועד לשרת את עמו ואל לו לשלול מאנשים את זכויותיהם בגלל אמונותיהם הדתיות. מלכים אלו שירתו את העם והגנו עליו, וטענו כי זכויותיהם שוות לאלו של התושבים. חסיד השיטה הזו היה וולטר, שהתכתב דרך קבע עם כמה שליטים של אותה תקופה.

מלכים נאורים הבדילו את עצמם ממלכים מסורתיים בדרך שבה שלטו. הם אימצו את רעיונות הנאורות, ובעיקר את עקרון הרציונליזם, והשתמשו בהם בממלכתם. הם אפשרו סובלנות דתית, את חופש הדיבור והעיתונות ואת הזכות להחזיק ברכוש פרטי. רבים טיפחו את האומנויות, את המדעים ואת החינוך. מעל הכול, היה אסור להם להיות שרירותיים בחוקיהם והם היו חייבים לציית לחוקים ולאכוף אותם בצורה שווה על כל נתיניהם.

אמונותיהם בקשר לכוחם המלוכני היו דומות לאלו של המלכים האבסולוטיים, וגם הם האמינו שלהם זכות השלטון מבטן ולידה. ההבדל בין שליט אבסולוטי לשליט אבסולוטי נאור התבסס על מידת האימוץ של רעיונות הנאורות. למשל, הקיסר יוזף השני אימץ לחלוטין את רעיון האמנה החברתית. לעומתו, יקטרינה הגדולה דחתה לחלוטין רעיון זה, אך אימצה רעיונות רבים אחרים מהנאורות, כמו להיות הפטרונית הגדולה של האומנויות ברוסיה.

שליטים אלו ניסו לשפר את חיי נתיניהם כדי לחזק את כוחם שלהם. למשל, את הצמיתות באירופה ביטלו שליטים נאורים. יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, תמצת את רוח האבסולוטיזם הנאור באומרו: "הכל למען העם, אך דבר לא על ידי העם".

יהודים שהיו נתיניהם של השליטים הנאורים זכו לשוויון זכויות, ביטול מיסים מפלים, והשליטים עודדו אותם לרכוש השכלה כללית וללמוד מקצוע פרודוקטיבי.

== שליטים נאורים ==
* פרידריך השני "פרידריך הגדול", פרוסיה (1740–1786) 
*מריה תרזה, אוסטריה (1740–1780); מעמדה כשליטה נאורה נתון לוויכוח
*קרלוס השלישי, ספרד (1759–1788) 
*יקטרינה הגדולה, רוסיה (1762–1796)
*יוזף השני, האימפריה הרומית הקדושה (1765–1790)
*גוסטב השלישי, שוודיה (1771–1792)
*לאופולד השני, טוסקנה/האימפריה הרומית הקדושה (1765–1790, 1790–1792)
*נפוליאון הראשון, צרפת (1804–1815)
*וילם הראשון, הולנד (1815–1840)
*המרקיז מפומבל, ראש ממשלת פורטוגל (1750–1777)

==ראו גם==
* דיקטטור נאור
==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיטות ממשל
קטגוריה:ליברליזם
חצוצרה (איבר)

החצוצרות הן שתי צינוריות דקות המחברות בין השחלות לרחם אצל נקבות היונקים.

ישנן שתי חצוצרות, המחוברות כל אחת לצד שונה של החלק העליון של הרחם מצד אחד, ומול שחלה מהצד השני. החצוצרות אינן מחוברות באופן ישיר אל השחלות אלא נפתחות לעבר השקע הצפקי. אצל נשים, אורכן של החצוצרות נע בין 7 ל-14 ס"מ.

כאשר מתפתחת ביצית בשחלה, היא נעטפת בשקיק המכונה "זקיק שחלתי". כשהביצית מוכנה, נקרעים קיר השחלה והזקיק, והיא משתחררת לעבר החצוצרה, בתוכה היא עושה את דרכה לעבר הרחם, כשהביצית נדחפת בעזרת תנועות הריסים שבתוך הציפוי הפנימי של החצוצרות. המסע אל הרחם אורך מספר שעות עד מספר ימים. אם הביצית מופרית בעת שהיא בתוך החצוצרה, אז בדרך כלל היא משתרשת ברירית הרחם כאשר תא זה מגיע אל הרירית, מה שמסמן את תחילתו של היריון. לעיתים קורה שהביצית המופרית משתרשת בחצוצרה ולא ברחם, ואז נוצר היריון חוץ-רחמי.

החצוצרות אינן הומולוגיות לצינור הזרע או לכל חלק אחר בגוף הזכר. לעוברים יש שני זוגות של פתחים ליציאת תאי רבייה מהגוף. זוג אחד מתפתח אצל נקבות לחצוצרות, רחם ונרתיק, בעוד הזוג השני מתפתח אצל זכרים ליותרת האשך וצינור הזרע. בדרך כלל אחד מזוגות הפתחים יתפתח בעוד השני יתמוסס וייעלם עוד בעת שהיית העובר ברחם.

בלועזית מכונות החצוצרות Fallopian tubes על שם האנטומיסט האיטלקי גבריאלה פלופיו, בן המאה ה-16, שגילה אותן.

==ראו גם==
*כריתת חצוצרות מניעתית

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מערכת הרבייה הנשית
אברהם מלמד (חבר הכנסת)

אברהם מלמד (7 באוקטובר 1921 – 12 בדצמבר 2005) היה פוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת מטעם מפד"ל.

==קורות חיים==
מלמד נולד בעיר קובנה שבליטא ולמד בישיבת טלז. בשנות מלחמת העולם השנייה היה פעיל במחתרת הציונית בגטו קובנה, ובתום המלחמה עסק בהעלאת פליטי השואה ארצה. עלה לישראל ב-1948 ושירת בחטיבת הנגב של הפלמ"ח במלחמת העצמאות.

היה ממייסדי המושב השיתופי ניר עציון, שם גם נקבר.

למד משפטים וכלכלה בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. הוא היה ממקימי התנועה הדתית הפועל המזרחי. נחשב ליוֹנִי בהשקפותיו המדיניות. יחד עם רפאל בן-נתן, מזכ"ל המפד"ל, בנה ושמר את הקשר בין המפד"ל לתנועת העבודה. היה מראשי סיעת "למפנה" במפד"ל.

בשנים 1969–1984 כיהן כחבר הכנסת מטעם מפד"ל מהכנסת השביעית ועד הכנסת העשירית. בכנסת היה חבר בוועדת הכספים, ועדת החוץ והביטחון, ועדת החוקה, חוק ומשפט והוועדה לענייני ביקורת המדינה. 

בין תפקידיו: המבקר הכללי של ועידת התביעות העולמית, יו"ר מועצת המנהלים של חברת דובק, חבר מועצת יד ושם. בתפקידו הציבורי האחרון היה ממלא-מקום יו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת בר-אילן.

אלמנתו יעל טאוב היא אמנית ילידת צרפת.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* יצחק לאור, [http://israeli-left-archive.org/greenstone/collect/znews/index/assoc/HASH01f4.dir/doc.pdf ריאיון עם ח"כ אברהם מלמד], עתה, 1, נובמבר 1977
* , , 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצילים בשואה: ליטא
קטגוריה:בוגרי ישיבת טלז
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפד"ל
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:מייסדי מושבים
קטגוריה:ניר עציון: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
יוסף תבורי

יוסף תבורי (נולד ב-1942) הוא רב וחוקר ספרות תלמודית.

==ביוגרפיה==
נולד באטלנטה בארצות הברית, גדל מספר שנים בבולטימור ולאחר מכן בניו יורק. סיים לימודים תיכונים בישיבת נר ישראל בבולטימור. לאחר מכן למד שנה בישראל, שנה בישיבת חיים ברלין בארצות הברית, כשמקביל היה ראש סניף בבני עקיבא ולאחר מכן למד בישיבת כרם ביבנה ולאחר מכן, כחבר קיבוץ עין צורים, בישיבת מרכז הרב. בעל שלשה תארים מטעם המחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן, בתפקידו האחרון עמד בראש מחלקה זו.

מחקריו נערכו במגוון תחומים, בהם:
* חקר המועדים (עבודת הדוקטורט שלו עסקה בהתגבשות הלכות ומנהגי ליל הסדר בתקופת המשנה והתלמוד, - 'לתולדות הלכות ליל הסדר', רמת-גן, תשל"ז - ועליה מבוסס ספרו 'פרקים בתולדות ליל הסדר', הוצאת הקיבוץ המאוחד - הילל בן חיים, 1996. כמו כן, כתב את הספר 'מועדי ישראל בתקופת המשנה והתלמוד', הוצאת מאגנס, ירושלים תשנ"ה).
*חקר התפילה ועולם בית הכנסת (קובצי 'כנישתא' יצאו לאור על ידו ובעריכתו). 
*חקר המדרש (הוציא את מדרש אסתר רבה במהדורה מדעית ביחד עם ארנון עצמון, ירושלים, 2015).
תבורי נודע גם במפתחות המאמרים שערך בתחומי מחקרו (רשימת מאמרים בענייני תפילה ומועדים, הוצאת בית הספרים הלאומי, תשנ"ג). 

תבורי שימש ברבנות במקביל לעבודתו המחקרית הפעילה. בשנת 1984 נתמנה לרבו של קיבוץ בארות יצחק. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 שימש כרב קהילה בשכונת 'הר נוף' בירושלים.

== קישורים חיצוניים ==

* .
* .
* 
* ,
* ,
* יוסף תבורי, סדרת [http://www.biupress.co.il/website/index.asp?category=138 כנישתא - מחקרים על בית הכנסת ועולמו], באתר [http://www.biupress.co.il/website/index.asp?action=show_covers&covers_mode=home_page הוצאת אוניברסיטת בר-אילן] 
* [https://en.calameo.com/read/004360523cdcc72aac22b כתבור בהרים] - מחקרים בתורה שבעל פה מוגשים לפרופסור יוסף תבורי. עורך: צור שפיר, 463 עמודים, הוצאת תבונות, מכללת הרצוג, תשע"ג
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: תלמוד ותורה שבעל-פה
קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה
קטגוריה:רבני קיבוצים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:רבנים פרופסורים
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:עין צורים: אישים
קטגוריה:בארות יצחק: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
אצטדיון המכביה

אצטדיון המכביה היה אחד מאצטדיוני הספורט הראשונים שנבנו בארץ ישראל בעת החדשה. הוא שכן בשטח מגרשי התערוכה הישנים בתל אביב, סמוך לשפך הירקון בגדה הדרומית של הנחל.
אצטדיון המכביה בשנת 1946
אצטדיון המכביה, 2007

== היסטוריה ==
האצטדיון נבנה לקראת משחקי המכביה הראשונה שנערכו במרץ 1932 עלות ההקמה הייתה 3,000 לירות (15,000 דולר) סכום עתק באותם הימים. האצטדיון תוכנן על ידי האדריכלית ג'ניה אוורבוך, על שטח חולי שמסרה ממשלת המנדט (ויועד כבר בתוכנית גדס לשמש למתקני ספורט). בניית האצטדיון החלה באיחור רב, ולכן הוא נבנה בחופזה, בתוך עשרה ימים. בנייתו הסתיימה ביום פתיחת התחרויות, 28 במרץ 1932.

האצטדיון הכיל כ-5,000 מקומות ישיבה (בטריבונות עץ) וכ-15,000 מקומות עמידה. לקראת פתיחת משחקי המכביה נסלל המשך רחוב בן יהודה שקישר בין השטח הבנוי של תל אביב לאצטדיון. סמוך לאצטדיון נבנו מתקני ספורט נוספים.
לקראת המכביה השנייה, שנערכה בשנת 1935 הורחב האצטדיון, נבנו מתקני שירות, והוגדל מספר מקומות הישיבה. לקראת פתיחת משחקי המכביה השלישית ב-1950, הוחלט שלא להמשיך ולשחק באצטדיון הקטן אלא לבנות אצטדיון חדיש (לתקופתו) וגדול ברמת גן, שיוכל להכיל עשרות אלפי צופים. משחקי המכביה השלישית כולל טקסי הפתיחה והסיום התקיימו באצטדיון רמת גן אך תחרויות האתלטיקה של המכביה המשיכו להתקיים באצטדיון עד המכביה השביעית. באוגוסט 1958 העבירה תנועת מכבי העולמית את האצטדיון לרשות קבוצת מכבי תל אביב והוא שימש כמגרשה הביתי עד שעברה הקבוצה לאצטדיון בלומפילד, ולאחר מכן לאצטדיון רמת גן. החל משנת 1969 לא שימש האצטדיון למשחקי הקבוצה הבוגרת, אלא רק כמגרש אימונים.

אצטדיון המכביה המשיך לשמש כמגרש למחלקת הנוער של מכבי תל אביב עד שנבנה למחלקת הנוער מגרש האימונים בקריית שלום.
האצטדיון נהרס באפריל 2012, כחלק מתוכניות הפיתוח של עיריית תל אביב-יפו לקו החוף, נמל תל אביב, מתחם הירידים הישן וגדות הירקון. על שטחו הוקם גן שעשועים לילדים וחניון.

==לקריאה נוספת==
* יואב רגב, ימי דיזנגוף: תל אביב 1936 – 1909. נתניה, אחיאסף, 2006, עמ' 189.
* עופר רגב, טיול קטן בעיר גדולה. תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ט, 1999, ע' 193.
* יעקב שביט וגדעון ביגר, ההיסטוריה של תל אביב. משכונות לעיר (1909 – 1936). תל אביב: רמות, תשס"א, 2001, עמ' 210.
* תל אביב ואתריה. ירושלים: הוצאת אריאל, 1987, עמ' 200.
* יוסף יקותיאלי יובל ומעלה 50+המכביה הראשונה, (חלק שני) זכרונות מ"המכבי", מהצבא הטורקי במלחמת העולם הראשונה ומתנועת הספורט העברית בארץ ישראל

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יריד המזרח
המכביה
קטגוריה:הצפון הישן
המכביה, אצטדיון
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים שנהרסו
המכביה
קטגוריה:מכבי תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגל
Seabound

Seabound הם הרכב סינת'-פופ מגרמניה.

== חברי ההרכב ==
פרנק מ. ספינת' – שירה, מוזיקה, מילים

מרטין וורברודט – מוזיקה

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
* 2001 No Sleep Demon
* 2004 Beyond Flateline
* 2004 No Sleep Demon v2.0
* 2006 Double-Crosser
* 2008 Come Forward: Live in Berlin
* 2009 When Black Beats Blue (Rarities)
* 2014 Speak in Storms

=== סינגלים ו-EP ===
* 2001 Travelling
* 2001 Hooked Promo MCD
* 2003 Dependent Club Invasion
* 2003 Contact
* 2004 Poisonous Friend EP
* 2004 Beyond Flatline Tour 2004

== פרויקט צד ==
* פרנק מ. ספינת' הוא חצי מהרכב הפ'יוצ'רפופ "Edge of Dawn". בנוסף תרם את קולו להרכבים "Haujobb" ו-"The Azoic".
* מרטין וורברודט הכין רמיקסים ללהקות סינתפופ ואינדסטריאל כמו "Haujobb" ו-"Stromkern".

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות סינת'-פופ
יעקב בוצ'ן

יעקב בוצ'ן (נולד בשנת 1946 באוסטריה) הוא סופר וצייר ישראלי.

==ביוגרפיה==
עלה לישראל עם הוריו, ניצולי השואה, בגיל שנתיים. בילדותו התגוררה משפחתו בתל אביב וסבלה מעוני.

כתיבתו של בוצ'ן משלבת את חוויותיהם הרגשיות של ילדי ניצולי השואה, בני הדור השני, הווי חיילים ומלחמות, ארץ ישראל, אהבות, אכזבות, נשים ואנשים. ניכר בה דמיון מה ליצירת פנחס שדה, מצד הסגנון ומצד התוכן. מבקרים הגיבו לה לרוב בצורה קיצונית - אהבו מאוד או שנאו מאד.

בין פועליו הספר "שביל ישראל", אלבום המשלב פרוזה עם מידע וציורי מקור (של הסופר) ומתאר מסע רגלי אמיתי לאורך שביל ישראל, מדן ועד אילת.

בוצ'ן זכה עד היום בשני פרסי ראש הממשלה לספרות, פרס ברנשטיין (על כתב היד של ספרו "ילד שקוף") ופרס אקו"ם לספרי ילדים. בוצ'ן אף עיצב מספר עטיפות לספרי סופרים אחרים.

מנחה מזה חמש-עשרה שנים כתיבה יוצרת בחוגים למבוגרים.

בוצ'ן מתגורר כיום בכפר-מונש ועובד כגרפיקאי. ממעט להתראיין ואינו מעורב בחבורות ספרותיות.

==מספריו==
*שני חיי יעקב (רומן אוטוביוגרפי) ספרית פועלים
*[https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH000899473/NLI מימים ימימה] (רומן) ספרית פועלים
*עיוור צבעים (רומן) עם עובד/הספרייה לעם
*צרעה (סיפורים) עם עובד
*ילד שקוף (רומן) זמורה ביתן
*כחול חלודה (רומן) זמורה ביתן
*שביל ישראל (אלבום מסע) כרטא
*תמיד ילווה אותו צל (ספר ילדים) הוצאת הקיבוץ המאוחד
*האיש שעבר דרך קירות (ספר ילדים) ידיעות אחרונות
*נחל חלב ותפוז דם (רומן) הקיבוץ המאוחד
*מודל עירום גוונים
*פנטזיה לבנטינית (רומן) ספרית פועלים
*גבריאלה (רומן לבני הנעורים) ספרית פועלים
*לאורך הקירות, מחזה, זכה בציון לשבח בתיאטרונטו
*ילד שקוף תורגם לגרמנית, בהוצאת בלייכר
*נר מהלך (רומן), ספרית פועלים
*צרחה אילמת ספרית פועלים
* חלום אינסופי הוצאת פרדס 2016.
* תאי עצב הוצאת כרמל 2019.
מחזה "שריקה" 2019 תיאטרונטו ,תורגמה לאנגלית בידי השחקנית הדר גלרון ,הצגה הופיעה בפראג,לונדון,ניו יורק, מיאמי, יוסטון.

==לקריאה נוספת==
*אמנון נבות, מקרי מבחן בספרותנו, על דוד שחר, א. דורית, יצחק בן-נר, דויד גרוסמן, יעקב בוצ’ן, אריה סמו, הדרה לזר, נדפס בעכשיו, 49, תשמ"ד 1984.
*דן מירון, על גבולות הכנות לשמה, או - האדם המשעמם והמוגבל כנסיך-יגונות בעיני עצמו, נדפס בידיעות אחרונות, יוני 1983.
*פנחס אלעד, ריבותיו המשגעות של יעקב, על "שני חיי יעקב", נדפס במאזנים, נ"ב, 1, תשמ'א 1981. 
*לאה חובב, דור שני לשואה - "תמיד ילווה אותו צל", על יעקב בוצ'ן, נדפס בספרות ילדים ונוער, 27, ג', תשס"א 2001.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* - ריאיון עם בוצ'ן
* 
* 
* 
* [http://actveng.haifa.ac.il/PDF/books/fantasy.pdf פרק מספרו פנטזיה לבנטינית]
* 

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ברנשטיין
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: ספרות
קטגוריה:אנשי הדור השני לשואה
קטגוריה:כפר מונש: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
סטרול

המבנה הבסיסי המשותף לכל הסטרולים
המבנה הכימי של כולסטרול

סטרולים (באנגלית ביחיד: Sterol) הם ליפידים הבנויים מארבע טבעות קשיחות של פחמן ומכילים קבוצת הידרוקסיל אחת לפחות (כוהל בעל מבנה סטרואידי). הסטרולים נבדלים זה מזה בקבוצות הפונקציונליות שלהם, אך כולם נגזרים מן הסטרול הבסיסי לנוסטרול, שהוא טריטרפן.

הסטרולים נמצאים בקרום התא של כל התאים האיקריוטיים, בו תפקידם העיקרי הוא הפחתת גמישותו של הקרום.

הסטרול השכיח ביותר בבעלי חיים הוא הכולסטרול, ממנו מייצרים התאים תרכובות חיוניות רבות, ובהן הורמוני המין אסטרוגן וטסטוסטרון, וכן הורמונים קורטיקוסטרואידים - כמו גלוקוקורטיקואידים (קורטיזול), מינרלוקורטיקואידים (אלדוסטרון) והורמונים מקומיים (פרוסטגלנדינים).

סטרולים צמחיים קרויים פיטוסטרולים; פיטוסטרולים חשובים הם campesterol, sitosterol, stigmasterol - שלושתם דומים במבניהם לכולסטרול.
Ergosterol הוא סטרול המצוי בממברנות תאי פטריות, ותפקידו דומה לזה של כולסטרול בבעלי חיים.

==ראו גם==
* אדולף וינדאוס, כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1928 על עבודתו בתחום הסטרולים והקשר שלהם לוויטמינים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליפידים
קורנל מקושינסקי

קברו של מקושינסקי ב[[זאקופנה]]
קוֹרנֶל מָקוּשינסקי (בפולנית: Kornel Makuszyński; 8 בינואר 1884 – 31 ביולי 1953) היה סופר ילדים פולני.

==ביוגרפיה==
נולד בעיירה סְטְרִי שבגליציה, אוסטריה (לימים בפולין; כיום באוקראינה), ולמד בבית ספר בעיר לבוב. את שיריו הראשונים כתב בגיל 14, שירים אשר פורסמו כעבור שנתיים בעיתון "סלובו פולסקי" שבו עבד כעבור זמן לא רב כמבקר תיאטרון. הוא למד שפות וספרות באוניברסיטת לבוב ובפריז. הוא פונה לקייב בשנת 1915, שם ניהל את התיאטרון הפולני והיה יושב ראש קהילת הסופרים והעיתונאים הפולנים. ספריו של מקושינסקי לילדים ולנוער זכו להצלחה רבה בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה לשנייה, ויצירתו הפטריוטית "שיר למולדת" זיכתה אותו בפרס ממשלת פולין.

בשנת 1918 עבר לוורשה, שם כתב ספרות לבני נעורים. ספריו זכו להצלחה רבה בפולין ותורגמו לשפות רבות, ביניהן לעברית.

קורנל מקושינסקי נקבר בזאקופנה, שם חי משנת 1945. בעיר יש מוזיאון המוקדש לזכרו.

ספריו של מקושיסקי היו פופולריים בזמנו גם בישראל, ויעידו על כך התרגומים עוד משנות העשרים והשלושים של המאה העשרים, וחלקם אף חודשו וזכו לתרגומים חדשים ומעודכנים כדוגמת "השד מכיתה ז'" שנקרא בתרגום המחודש "השד מהשביעית", "איגרת מעולם האמת" שתורגם מחדש בשנת 2003, ו"שניים שגנבו את הירח" שזכה לתרגום חדש בשנת 2002. עם זאת, בספר "מסע בסימן כלב" מ-1936 דמות היהודי בספר תוארה בצורה שלילית, אבל גם ספר זה שתורגם על ידי אורי אורלב זכה להצלחה.

חלק מספריו של קורנל מקושינסקי עובדו לקולנוע. בסרט "שניים שגנבו את הירח" השתתפו כילדים התאומים לך אלכסנדר קצ'ינסקי וירוסלב קצ'ינסקי שכיהנו ברבות הימים כנשיא פולין וכראש ממשלת פולין.

== ספריו ==
* שניים ללא חטא (1925) — סיפור אוטוביוגרפי על נעורי הסופר.
*אנשים מצחיקים (1928)
* שניים שגנבו את הירח (1928. תר' ענת זיידמן, 2002) - אלגוריה המתארת את עלילותיהם של שני נערים תאומים רעי לב הבורחים מביתם, מסתבכים בצרות שונות ופוגשים דמויות משונות עד שהם משתנים לטובה וחוזרים הביתה לאימם.
* החרב השבורה (1930. תר' שלמה סקולסקי, 1958) — קורות נער חסר-כל, שירש אחוזה ומצא ידידים.
* הנערה רטובת הראש (1932. תר' אהרן מזיא בשם הנערה מהבית הלבן, 1932) — נערה קונדסית, שאביה הסופר נספה בתאונה, מצליחה לרכך את לבה הקשה של דודתה העשירה והערירית.
* קוֹז'וּלְקה מַאטוּלְקָה (1933) — סיפורי הרפתקאות.
* שער הים (1934. תר' צבי ישיב, 1955) — נער יתום חובב-גאוגרפיה נעשה לספן.
* פיקי מיקי (1935. תר' אנדה עמיר-פינקרפלד בשם מאורעות הרפתקאות של פיקי-מוש וגוג בן-כוש, 1945) — תעלולי קופים ביער.
* איגרת מעולם האמת (1936. תר' דוד אליפלט, 1955; ענת זיידמן, 2003) — חיפוש בלשי אחרי אוצר בעקבות צוואה שנשרה מתמונה.
* הסיפור על בסיה (1937. תר' שלמה סקולסקי בשם בתיה, 1956; יוכבד פרידמן בשם השערוריות של באשה, 2002) — יתומה מאומצת על ידי סופר ושאר אנשים בעלי לב.
* השד מהשביעית (1937. תר' צבי ישיב בשם השד מכיתה ז, 1956; אורי אורלב בשם השד מהשביעית, 1990) — תלמיד בעל חוש בלשי מצליח לפענח תעלומה משפחתית, שמעורב בה הפרופסור המפוזר להיסטוריה.
* מסע בסימן כלב (1938. תר' דוד אליפלט, 1955; אורי אורלב, 2000) — הרפתקאות שלושה תלמידים וכלב, שיצאו לטייל ברחבי פולין.
* נער בעל כנפיים (1938. תר' צבי ישיב, 1954) — נער יתום הגדל על ידי ידידים-יריבים נעשה טייס מהולל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער פולנים
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1884
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1953
Neuroticfish

Neuroticfish היה שמו של פרויקט מוזיקלי גרמני שפעל משלהי שנות התשעים ועד ל- 2008 ושילב סינתפופ, EBM וסוגים שונים של מוזיקה אלקטרונית.

מאחרי Neuroticfish עמד סשה מאריו קליין, שבחר בשם "Neuroticfish" כיוון שהוא אינו יודע לשחות.

תחילתו של פרויקט מוזיקלי זה היא בשנות ה-90 המוקדמות בהן החל קליין להתנסות במוזיקה וליצור בעצמו תוך כדי שהוא שואב השפעות מלהקות כדפש מוד, סקיני פאפי ומהסינתפופ של שנות ה-80.

לאחר ש-Neuroticfish נכלל באוסף "A Reflexion of Synthpop" הוא זכה לפופולריות והצלחה במועדונים.

עיקר פרסומו של Neuroticfish נקנה בשל רצועה שכללה את הסימפול "Electronic body music is dead".

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
* 1999 - No Instruments
* 2000 - (No Instruments (Special Edition
* 2002 - Les Chansons Neurotiques
* 2003 - Surimi
* 2005 - Gelb

=== סינגלים ו-EP ===
* 2000 - M.F.A.P.L. - סינגל
* 2000 - Velocity N1 - סינגל
* 2001 - WakeMeUp - EP
*2001 - Sushi - EP
*2002 - Prostitute - סינגל
*2003 - Need / Its not me - EP
*2004 - Bomb - EP

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:להקות EBM
קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1998
קרין מיכאליס

קרין מיכאליס (דנית: Karin Michaëlis; 20 במרץ 1872 – 11 בינואר 1950) הייתה סופרת דנית.
== ביוגרפיה ==
קרין מיכאליס למדה מוזיקה בנעוריה אך פנתה לספרות. כתביה עוסקים במיוחד בבעיות האישה המודרנית, בשאלות חברתיות ובבעיית המלחמה. בין יצירותיה: הגיל המסוכן (1910, תיאור אהבה טראגית של אשה קשישה); הנערה עם כלי החרס (1925); ביבי (1928–1931); המושל; נשי ויינסברג, ועוד.

לאחר שעברה לקופנהגן הכירה את המשורר והסופר המצליח סופוס מיכאליס והשניים נישאו ב-1895. השניים התפרנסו מכתיבת ביקורות על הצגות תיאטרון. בני הזוג התגרשו ב-1911.
לאחר כן מיכאליס נישאה לדיפלומט האמריקאי צ'ארלס אמיל סטנגלנד. הוא לא אהב את הפעילות הספרותית והפוליטית של אשתו, שעשתה את פריצת הדרך שלה כמחברת בתקופה זו עם "הגיל המסוכן". הם נפרדו בשנת 1917.
מיכאליס הזהירה בשלב מוקדם מהסכנה הנשקפת מבניטו מוסוליני ואדולף היטלר. בשנת 1932 השתתפה בקונגרס אנטי-מלחמתי באמסטרדם. משנת 1933 שיכנה פליטים גרמנים באחוזתה באי תורו (Thurø), בהם ברטולט ברכט, הלנה וייגל ומריה לזר. בשנת 1940 היא נמלטה לארצות הברית בעצמה וחזרה לדנמרק רק בשנת 1946.

אחדים מספריה תורגמו לעברית, אך בעיקר היו מוכרים בארץ הספרים מסדרת "ביבי", ספרים לילדים ולנוער על ילדה יתומה מאם, שאביה מנהל תחנת רכבת בדנמרק ועל כן היא מרבה לשוטט ברחבי ארץ זו וכיוון שהיא חובבת ציור מושבעת, היא מציירת כל מה שרואות עיניה, אנשים, בתים ונופים. ציורים אלה, חלקם רישומים וחלקם בצבעים, ממלאים את הספרים בסדרה ותורמים הרבה לחן שבהם.

ספר אחר של קרין מיכאליס שתורגם לעברית לפני שנים רבות ונשכח עם הזמן הוא "האי הירוק", המספר על שואה עולמית, שבה מגלים תושבי האי הדני הקטן, שכל העולם נעלם בן לילה, לפחות עד כמה שידוע להם, והם נותרו לבדם, להסתדר כמיטב יכולתם. בנסיבות אלה, מתגלים כמובן המבוגרים בכל חולשותיהם ומי שמציל את המצב הם הילדים, בעזרת אחת מתושבות האי, שחלמה פעם, בצעירותה, חלום על מצב דומה ומאז הכינה עצמה לאפשרות כזאת בדיוק.

== ספריה לילדים ==
* ביבי: ילדה דנית קטנה (1929. תר' יצחק למדן, 1935) — בתו השובבה של מנהל תחנת הרכבת מסולקת מבית-הספר ויוצאת לטיולים.
* המסע הגדול של ביבי (1930. תר' א. אחירב, 1944) — ביבי מספרת על טיולה עם סבה באירופה בשורת מכתבים משעשעים, הכתובים בסגנון ילדותי.
* האי הירוק (1933. תר' חנה סמואל, 1945) — ילדי אי, שאסון טבע ניתקו מן העולם, מגלים תושייה ונוטלים את ניהול העניינים לידיהם.
* ביבי ואולֶה (1935)
* ביבי והילדה ההולנדית (1938)
* לוטֶה בת האושר (1938)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סופרות דניות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער דנים
קטגוריה:ילידות 1872
קטגוריה:נפטרות ב-1950
כעפעפי שחר

כעפעפי שחר הוא רומן ישראלי שנכתב על ידי הרב והסופר חיים סבתו בשנת 2005.

שם הספר לקוח מהפיוט "אנא הושע" מאת רבי ישראל נג'ארה, חלק משירת הבקשות העומדת במרכז העלילה. 
==הסיפור==
גיבור הספר הוא עזרא סימן טוב איש ירושלים, המוצא את פרנסתו בגיהוץ בגדים במכבסה. עלילת הספר סובבת סביב עזרא וארבעת מכריו: הסופר, רחמים - הכנר העיוור, משה-דוד האברך, וד"ר יהודה טויל, גיסו של עזרא.

עזרא הוא אדם ירא שמיים ותמים דרך, גם כשצרות ניתכות על ראשו הוא אינו מהרהר על דרכי ה'.
משה דוד וד"ר טוויל הם אנטיתזה לתמימותו של עזרא. ד"ר טויל הוא מומחה לשירת ימי הביניים, בקיא ומלומד, ובז בסתר לגיסו חסר ההשכלה.

למרות שעל פני השטח נראים חייו של עזרא נינוחים וחסרי דאגות, אין זה כך. הוא נושא בליבו צלקות שמקורן בבתו שהמירה את דתה לנצרות, ובמקרה עלום שאירע בילדותו, ובו, ככל הנראה גרם עזרא לעוורונו של רחמים.
עזרא מבקש את תיקונו של המקרה מהסופר, וזה אומר לו שימצא תיקון רק כשישמע את הסיפור מאדם אחר.

את הסיפור שומע עזרא מרחמים הכנר העיוור במסיבת כרת (מסיבה הנערכת לאדם בגיל 60, כאשר יצא מגדר "כרת"), ובאותה תקופה נרפא גם רחמים מעוורונו בעין אחת.

הסיפור סובב כולו על השאלה "מה עשינו בעולם"? ד"ר יהודה טוויל שואל את עצמו האם רק לחקור שירים הוא יודע או שמא גם לכתוב? ר' משה דוד רוצה לא רק ללמד מהספרים אלא אף לכתוב אחד
ובתוך כך שזורים מילות הפיוט: "נעורי עד הלום עשו לנפשם ומתי אעשה אנוכי לביתי"? לבסוף מוצא ד"ר טוויל את שירו שאיבד ור' משה דוד מבין, אחרי הניסיון לכתוב ספר, את ערכם של ספר התהילים ולימוד התורה. בסוף המעשה רואה עזרא, (כנראה שרק בעיני רוחו), את ביתו שהתנצרה, חוזרת אליו.

==קישורים חיצוניים==

* 
*
*
*אריק גלסנר, [http://www.notes.co.il/arik/42913.asp על חיים סבתו], בלוג באתר "רשימות", 12.4.2008, פורסם ב"מקור ראשון"
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:סיפורי ירושלים
קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי חיים סבתו
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
אשליית הקירות העקומים

אשליית הקירות העקומים
אשליית הקירות העקומים, הידועה גם כאשליית קירות בית הקפה (באנגלית: Café wall illusion), היא אשליה אופטית בה קווים ישרים ומקבילים נתפשים על ידי הצופה כמתכנסים, בטעות. את האשליה גילה דוקטור ריצ'רד גרגורי, אשר הבחין באפקט זה לראשונה כשהתבונן במרצפות הקיר של בית קפה, בבריסטול שבאנגליה.

מקור האשליה הוא הנטייה של מערכת הראייה לתפוש באופן שגוי את הקווים האפורים, אשר מפרידים בין השורות, כחלק מהאריחים השחורים והלבנים עצמם. חרף העובדה שכל אריח הוא ריבוע מושלם, התוספת של הקו האפור בנקודת ההשקה שלו עם אריח בצבע שונה משווה לו מראה טרפזי. בעוד שבחינה דקדקנית של כל ריבוע באמצעות מוקד הראייה תעיד על כך שאיננו טרפזי, הראיה ההיקפית, אשר סוקרת את התבנית במלואה, נסמכת על התפישה האינטואיטיבית ששוקי טרפזים אינם מקבילים זה לזה, וחוזה שדינם להתכנס. הציפייה להתכנסות שאיננה מתרחשת יוצרת את חוויית העקמומיות הרעועה שבאשליה זו.

אשליה זו עשויה להתקיים (בשיעור פחות) גם ללא קווים אפורים המפרידים בין השורות, כתוצאה מהניגודיות העזה שקיימת בין שחור ללבן, והרמזים שהיא מעניקה למוח ביחס לגדלים, זוויות וגבולות צורה.

==קישורים חיצוניים==

קירות עקומים
הילדה שראם

ד"ר הילדה שראם (בגרמנית: Hilde Schramm; נולדה ב-1936), פעילה גרמנית נגד האנטישמיות ולהנצחת זכר השואה.

שראם היא בתו של אלברט שפר, אשר היה שר החימוש בממשלתו של אדולף היטלר, ושותף לפשעי המשטר הנאצי. שפר הואשם בפשעי מלחמה ובפשעים כנגד האנושות במשפטי נירנברג ונדון לעשרים שנות מאסר בכלא שפנדאו. בטרם כיהן שפר כשר החימוש, היה אדריכלו האישי של היטלר, ונחשב לידידו הקרוב.

== ביוגרפיה ==
שראם היא השנייה מבין ששת ילדיו של שפר, בהם האדריכל אלברט שפר הבן . בילדותה, בטרם נפילת המשטר הנאצי, הייתה שראם בין המבקרים באוברזלצברג משכנו ההררי של היטלר, וניהלה אורח חיים המקובל בקרב ילדי בכירי המשטר הנאצי. לאחר כליאתו של אביה, ניהלה שראם עמו התכתבות ערה בעת שבתו בכלא, שהחלה בהיותה בת 17. התכתבות זו וטענתו של אביה כי "לא ידע דבר" הביאו אותה למחשבה עצמאית, ולמסקנות משלה. באשר לאביה טענה שראם כי אינה חשה אשמה, כי אם בושה.

לאחר מלחמת העולם השנייה בילתה שראם שנה בארצות הברית והתארחה אצל משפחה קוויקרית. לאחר מכן שבה לגרמניה ולמדה חינוך. בשנות השמונים הפכה שראם לפוליטיקאית ליברלית ושימשה כסגן נשיא הפרלמנט של ברלין, מטעם מפלגת הירוקים.

שראם שיתפה פעולה עם הביוגרפית של אביה, גיטה סרני אשר פרסמה בשנת 1995 ביוגרפיה ביקורתית בשם "אלברט שפר ומלחמתו באמת". סרני כינתה את שראם "האדם המוסרי ביותר שהכרתי מעודי".

בשנת 1994 ייסדה שראם את קרן "Zurückgeben" (להעניק בחזרה), אשר סייעה לנשים יהודיות בתחום האומנות. שראם ייסדה את הקרן בכספי ירושת אביה, ובמכירת תמונות משפחתיות, אשר היא חשדה כי במקורן היו שייכות ליהודים, והוחרמו בימי המשטר הנאצי. כן פעילה שראם במכון "קונטקט" המסייע לקורבנות הנאצים במזרח אירופה אשר אינם זכאים לסיוע אחר מן הממשלה הגרמנית. היא אף בחבר המנהלים של המרכז לסיוע לנפגעי טרור בברלין.

בספטמבר 2004 קיבלה שראם את פרס משה מנדלסון על פעילותה זו, ותרמה חלק מכספי הפרס למכון צוריקגבן, ולמכון קונטקט. הקהילה היהודית בברלין ביקשה כי הפרס לא יינתן בבית כנסת, והטקס התקיים בסוף בכנסייה. דובר הקהילה הדגיש כי שראם ראויה לקבל את הפרס, אך הבהיר כי המטען הרגשי הכרוך בזכר אביה של שראם אינו מאפשר הענקת הפרס בין כותלי בית כנסת.

==קישורים חיצוניים==

* רמי נוידרפר, [http://www.e-mago.co.il/Editor/history-589.htm על בתו הטובה של הפושע אלברט שפר]
*
* [http://www.guardian.co.uk/secondworldwar/story/0,14058,1462286,00.html הריאיון עם שראם ב"גרדיאן"] 
* , תרגום הראיון בגרדיאן לעברית
* [http://www.stiftung-zurueckgeben.de/pressespiegel/040702_spiegelonline.html קרן צורוקגבן - להעניק בחזרה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאיות גרמניות
קטגוריה:אלברט שפר
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1936
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1936
Live 2003

Live 2003 (בעברית: לייב 2003) הוא אלבום הופעה מאת להקת הרוק הבריטית קולדפליי.
האלבום הוקלט בסידני, אוסטרליה בימים 21–22 ביולי 2003, בזמן מסע ההופעות העולמי של האלבום A Rush Of Blood To The Head.

האלבום מכיל שירים של קולדפליי שהושמעו קודם לכן באלבומים:
*Parachutes - 2000
*A Rush Of Blood To The Head - 2002
*עם זאת, ישנם 2 שירים לא חדשים שלא הופיעו באלבומים הנ"ל:
**One I Love, שהופיע כביסייד בסינגל של השיר In My Place, שיצא ב-2002.
**See You Soon, שהופיע במיני-אלבום The Blue Room, שיצא ב-2000.
*האלבום מכיל שיר חדש, בשם Moses. השיר לא הושמע קודם לכן.

האלבום מכיל 2 דיסקים - דיסק DVD של ההופעה ודיסק רגיל (CD).

הגרסה היפנית של האלבום כוללת תיעוד דוקומנטרי של מסע ההופעות ומבט אל מאחורי הקלעים.

== דיסק 1 (DVD) ==
דיסק זה מכיל את ההופעה עצמה (וידאו). השירים בסדר הבא:
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
#Politik
#God Put A Smile Upon Your Face
#A Rush of Blood to the Head
#Daylight
#Trouble
#One I Love
#Don't Panic
#See You Soon
#Shiver
#Everything's Not Lost
#Moses
#Yellow
#The Scientist
#Clocks
#In My Place
#Amsterdam
#Life Is For Living
|}
</div>

== דיסק 2 (CD) ==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
#Politik (6:36)
#God Put A Smile Upon Your Face (4:57)
#A Rush of Blood to the Head (6:51)
#One I Love (5:08)
#See You Soon (3:29)
#Shiver (5:26)
#Everything's Not Lost (8:48)
#Moses (5:29)
#Yellow (5:36)
#Clocks (5:33)
#In My Place (4:13)
#Amsterdam (5:22)
|}
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2003
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
קטגוריה:אלבומי קולדפליי
קטגוריה:סרטי הופעה
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
אנדרו לויד ובר

אנדרו לויד ובר (באנגלית: Andrew Lloyd Webber; נולד ב-22 במרץ 1948 באנגליה) הוא אחד מגדולי מפיקי ומלחיני מחזות הזמר בעולם. זכה בפרס אוסקר, פרס גלובוס הזהב, שלושה פרסי גראמי ושבעה פרסי טוני. הוא מהבודדים שזכו בכל ארבעת הפרסים.

בין מחזות הזמר שהפיק והלחין: יוסף וכתונת הפסים המשגעת, ישו כוכב עליון, אוויטה, קאטס (Cats) ופנטום האופרה (המחזמר המצליח בכל הזמנים). בנוסף הלחין כמה יצירות ידועות, כמו הרקוויאם שלו משנת 1985.

היה נשוי לשרה ברייטמן, שגילמה את כריסטין במחזמר פנטום האופרה. הצ'לן ג'וליאן לויד ובר הוא אחיו הצעיר. אביהם היה ויליאם לויד ובר, נגן עוגב, מלחין ומנהל הקולג' המלכותי למוזיקה.

==מחזות זמר שהלחין==
{|class=wikitable
!שם המחזמר באנגלית
!שם בעברית
!שנת הפקה
!כותב/תמלילן
|-
| The Likes of Us || || 1965 || טים רייס
|-
| Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat || יוסף וכתונת הפסים המשגעת || 1968 || טים רייס, עיבוד הסיפור בבראשית
|-
| Jesus Christ Superstar || ישו כוכב עליון || 1971 || טים רייס (הופק בתחילה כאלבום בסגנון אופרת רוק בשנת 1970)
|-
| Jeeves || ג'יבס || 1975 || מבוסס על ספרי P. G. Wodehouse's Jeeves
|-
| Evita || אוויטה || 1976 || טים רייס
|-
| Tell Me on a Sunday || ספר לי ביום ראשון / שיר וריקוד || 1979 ||
|-
| Cats || קאטס|| 1981 || מבוסס על שירי טי אס אליוט
|-
| Starlight Express || סטארלייט אקספרס || 1984 || ריצ'רד סטילגו
|-
| The Phantom of the Opera || פנטום האופרה || 1986 || ריצ'רד סטילגו, צ'ארלס הארט. מבוסס על רומן מאת גסטון לרו
|-
| Aspects of Love || היבטים של אהבה|| 1989 || דון בלק, צ'ארלס הארט. מבוסס על רומן מאת דייוויד גרנט
|-
| Sunset Boulevard || שדרות סאנסט || 1993 || דון בלק, כריסטופר המפטון. מבוסס על סרט של בילי ויילדר
|-
| Whistle Down the Wind || שריקה במורד הרוח|| 1997 || ג'ים סטיינמן. מבוסס על רומן מאת מרי היילי בל
|-
| The Beautiful Game || המשחק היפה || 2000 || בן אלטון
|-
| The Woman in White || האישה בלבן || 2004 || דייוויד ציפל. ספר מאת שרלוט ג'ונס, מבוסס על "האישה בלבן" רומן מאת וילקי קולינס.
|-
| Love Never Dies || האהבה לעולם לא מתה || 2010 || צ'ארלס הארט וגלן סלייטר. המשך למחזמר פנטום האופרה.
|-
|School of Rock
|רוק בבית הספר
|2014
|גלן סלייטר. מבוסס על ספר מאת ג'וליאן פלוייס.
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

קטגוריה:מלחיני מחזות זמר
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:זוכי אוסקר: כותבי השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב – השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס טוני: מוזיקאים
קטגוריה:משפחת לויד ובר
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: תיאטרון ומופעים
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-21
קטגוריה:זוכי פרס וודרו וילסון
קטגוריה:זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1948
ברברה סטיל

ברברה סטיל (באנגלית: Barbara Steele; נולדה ב-29 בדצמבר 1937 בבירקנהד, צ'שייר, בריטניה), היא שחקנית קולנוע בריטית, אשר שיחקה בעיקר בסרטים איטלקיים, ונודעה כ"מלכת הצרחות" של ז'אנר סרטי האימה הגותיים האיטלקיים בשנות ה-60 של המאה ה-20. היא החלה את הקריירה שלה בהופעה ב"יום ראשון השחור" של הבמאי מריו באבה (Mario Bava) ב-1960 והופיעה, בין היתר, גם ב-8 וחצי של פדריקו פליני ובילדה יפה של לואי מאל.

==מסרטיה==
* יום ראשון השחור (1960)
* טירת האימים (1961, עיבוד של רוג'ר קורמן לסיפור של אדגר אלן פו)
* 8 וחצי (1963)
* צמרמורת (1975, מסרטיו הראשונים של דייוויד קרוננברג)
* פיראנה (1978, פארודיה על סרטי אימה)
*חדר הפרפרים (2012)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.archive.org/details/nightmare_castle|סרט האימה "Nightmare Castle" בכיכובה]

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1937
האחמניש

האחמניש (בפרסית: هخامنش, בפרסית עתיקה: Haxāmaniš; המאה ה-7 לפנה"ס) היה שליט העיר אנשאן, שנכבשה על ידיו מעילם, ושליטה הראשון של פרס ומייסד השושלת האחמנית, הנקראת על שמו.

מעט מאוד ידוע עליו, ועצם קיומו ההיסטורי מוטל בספק - ייתכן שהיה דמות אגדית. לפי סברה אחת, הומצא על ידי דריווש הראשון על-מנת ליחס אב קדמון משותף לו ולכורש, ובכך להצדיק את טענתו למלוכה; על פי סברה אחרת, הוא חי בזמן שלטונם של המלכים האשורים סנחריב ואסרחדון.

שלטונו התפרס על-פני אזור קטן בצפון-מערב פרס. בנו צ'ישפיש, שירש אותו, הרחיב את תחומי שלטונו על חשבונם של העילמים, אך רק בימי כורש הגדול, שחי ארבעה דורות לאחריו, השתלטה השושלת על כל פרס.

אפלטון זיהה את האחמניש עם פרסס, בנם של הגיבור המיתולוגי פרסאוס ושל אנדרומדה. כותבים מאוחרים יותר זיהו אותו לא כפרסס עצמו אלא כצאצא שלו, שכן הזמן שאליו מיוחס פרסס קודם לתקופתו של האחמניש ביותר מ-500 שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:מלכי פרס
קטגוריה:כורש הגדול
And One

And one היא להקת גל חדש, סינתפופ ו-EBM מגרמניה.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה בשנת 1989, השפעותיה מגיעות מלהקות כמו: דפש מוד, פט שופ בויז, קראפטוורק ואולטראווקס. סטיב נגהבי וכריס רויץ הקימו את הלהקה אחרי שנפגשו באקראי במועדון בברלין ב-1989. במשך השנים השתנה הרכב הלהקה, והיחיד שנותר כיום מההרכב המקורי הוא הסולן סטיב נגהבי, שנולד באיראן.

אלבום הבכורה של הלהקה, "Anguish", יצא ב-1991, ומתוכו יצא הסינגל הראשון שלהם, "Metalhammer". בהמשך אותה שנה יצא הסינגל "Aus Der Traum", כמחאה נגד מלחמת המפרץ.

ב-1992 עזב כריס רויץ את הלהקה.

ב-1993 תרמה עפרה חזה מקולה לשיר "Friend Of Stars" מאלבומם "Spot".

ב-1995 חברת התקליטים שלהם התפרקה, והם הצטרפו לחברת התקליטים הנחשבת "Virgin Records".

ב-1997 הוציאה הלהקה את אחד מלהיטיה הגדולים, "Sometimes".

אחרי מספר עזיבות של חברים את הלהקה במהלך השנים, ב-2001 התגבש ההרכב הנוכחי, בעקבות חזרתו של כריס רויץ והצטרפותו של ג'יו ואן אולי.

ב-2003 יצא אלבומם "Aggressor", שמילותיו נכתבו במקור באנגלית, אך כמחאה בעקבות המלחמה של ארצות הברית בעיראק חברי הלהקה שינו את המילים לגרמנית.

ב-2006 הוציאה הלהקה את האלבום "Bodypop", מתוכו יצא הסינגל "Military Fashion Show", שהפך ללהיטה המצליח והמוכר ביותר של הלהקה וללהיט מועדונים.

ב-30 במאי 2008 הופיעה הלהקה בישראל, במועדון הבארבי בתל אביב.

ב-2009 הוציאה הלהקה את אלבום האוסף "Bodypop 1 1/2", שהכיל בתוכו גרסאות כיסוי לקלאסיקות כמו שירם של דפש מוד "Never Let Me Down Again" ועוד.

ב-4 במרץ 2011 יצא האלבום הבא של הלהקה, Tanzomat. אך הסינגל, "Zerstörer" שיצא ב-21 בינואר לפני האלבום, אינו כלול באלבום.

ב-4 ביוני 2011, כריס רואיז וג'יו ואן אולי הודיעו שהם עוזבים את And One; הם הקימו להקה חדשה בשם PAKT עם צ'אד האוגר. ארבעה ימים לאחר מכן, ב-8 ביוני 2011, הודיע סטיב נגהאבי על שובם של ג'וק ג'יי וריק שאה באמצעות עמוד הפייסבוק הרשמי של הלהקה.

האלבום החדש של הלהקה, S.T.O.P., יצא ב-25 במאי 2012. שני סינגלים יצאו לקידום התקליט.

ב-8 באוגוסט 2014, And One הוציאו את אלבום האולפן ה-12 שלהם Magnet. האלבום יצא כאלבום אחד וגם כ-Magnet Trilogie I Box במהדורות רגילות ומוגבלות של CD וויניל.

The Magnet Trilogie I Box כולל את האלבומים החדשים הנוספים Propeller ו-Achtung 80. מהדורת הפרימיום מכילה את כל 3 האלבומים, ו-3 אלבומים חיים נוספים של And One Forever Tour 2014 כדלקמן: דיסק 1 - Propeller "Live". דיסק 2 - Magnet "Live". ודיסק 3 - Achtung 80 "Live".

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
* 1991 - Anguish
* 1992 - Flop
* 1993 - Spot
* 1994 - I.S.T.g
* 1994 - I.S.T.e
* 1995 - I.S.T (גרסה אנגלית וגרמנית משולבת)
* 1997 - The Best of And One (אוסף)
* 1997 - Nordhausen
* 1998 - 9 9.9.99 uhr
* 2000 - Virgin Superstar
* 2003 - Aggressor
* 2006 - Bodypop 
* 2009 - Live (הופעה חיה)
* 2009 - Bodypop 1 1/2 (אוסף)
* 2011 - Tanzomat 
* 2011 - Naghavi's Selection: Best of Virgin Years (אוסף)
* 2012 - S.T.O.P.
* 2014 - Magnet.
* 2014 - Propeller.
* 2014 - Achtung 80.

=== EP ===
* 1992 - Monotonie EP
* 1998 - Maschinenstürmer EP
* 2006 - Frontfeuer EP
* 2012 - Back Home

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20080612082323/http://www.andone.de/ אתר הבית הרשמי]
* [http://www.youtube.com/user/ANDONEofficial הערוץ הרשמי של הלהקה] באתר YouTube 
* [http://lyricwiki.org/And_One מילים לשירי הלהקה]

קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות EBM
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1989