התפתחות יתר של השדיים

התפתחות יתר של השדיים, ידועה גם כהיפרטרופיה של השדיים או גדילת יתר של השדיים, (באנגלית: Breast hypertrophy), היא מצב רפואי נדיר של רקמות החיבור בשדיים בו השדיים גדלים יתר על המידה.
מצב זה מחולק על פי חומרתו לשני סוגים, מקרומסטיה (מקרו=גדול; מסטיה=שד) וגיגנטומסטיה (גיגנטיק=ענק; מסטיה=שד). גדילת יתר של רקמות השדיים עלולה להיגרם על ידי רגישות היסטולוגית להורמונים מסוימים, ביניהם פרולקטין, הורמונים נשיים וגורמי גדילה.<ref></ref> גדילת יתר של השדיים היא למעשה גידול שפיר שיכול להתקיים בצד אחד או בשני הצדדים בבית החזה. מצב רפואי זה תואר לראשונה בספרות המדעית בשנת 1648.<ref></ref>
גדילת יתר (יונילטרלית) של השדיים

==תיאור המצב הרפואי וסוגיו==
האינדיקציה להתפתחות יתר של השדיים היא מסת שדיים שעולה על בערך 3% ממסת הגוף הכוללת.<ref></ref> קיימות הגדרות שונות למה נחשבת כרקמת שד מוגדלת, כאשר טווח המסה של הרקמה הרגילה ושל הרקמה החריגה גם יחד שנחשב ללא תקין נע בין 0.6 קילוגרם עד 2.5 קילוגרם. עם זאת, מרבית הרופאים מגדירים תהליך גדילה של השדיים כהתפתחות יתר של השדיים כשמסת הרקמה עולה על 1.5 קילוגרם. מקורות מסוימים מבחינים בין מקרומסטיה, כאשר מסת רקמת השדיים נמוכה מ-2.5 קילוגרם, לגיגנטומסטיה, כאשר מסת רקמת השדיים עולה על 2.5 קילוגרם.<ref></ref><ref></ref> התפתחות היתר עלולה לגרום לאי נוחות בשרירים ומתיחת יתר של העור, שעלולה לגרום במקרים מסוימים לכיבים.<ref></ref>
גדילת יתר של השדיים עשויה להשפיע על שני השדיים בצורה דומה, אך לרוב משפיעה על שד אחד יותר מעל השד השני, וגורמת לא-סימטריה, כאשר שד אחד גדול יותר מהשד השני. הא-סימטריה יכולה לנוע בין הבדל מינורי בין השדיים ועד שד אחד הגדול בצורה משמעותית מהשד השני. גדילת יתר עלולה להשפיע בנוסף על הפטמה ועטרת הפטמה, במקום או בנוסף להשפעתה על השד כולו. גדילת יתר של השדיים מסווגת לחמישה סוגים: כזו המופיעה במהלך גיל ההתבגרות (virginal hypertrophy), כזו המופיעה במהלך ההיריון, כזו המופיעה בנשים בוגרות ללא סיבה מובהקת, כזו המקושרת בטיפול באמצעות פניצילינאמין, וכזו המקושרת עם השמנת יתר קיצונית.

===גדילת יתר של השדיים בגיל ההתבגרות===
כאשר התפתחות יתר של השדיים מתרחשת במהלך גיל ההתבגרות, היא ידועה כהתפתחות יתר של השדיים בנערות. בנוסף למידת החזה הגדולה, ישנם תסמינים נוספים הכוללים נגעים אדומים ומגרדים וכאב בחזה. האבחנה מתבצעת כאשר החזה של נערה מתבגרת גדל במהירות וצובר מסה גדולה, לרוב בצמוד לקבלת המחזור הווסתי הראשון. רופאים מסוימים סבורים כי ההתפתחות המהירה של השדיים קורית עוד קודם למחזור הווסתי הראשון.<ref></ref>
נשים מסוימות הסובלות מהתופעה חוות התפתחות יציבה של השדיים במשך תקופת זמן ארוכה של מספר שנים, ולאחריה האצה בקצב הצמיחה הנורמלי. לעומתן, מתבגרות אחרות חוות התפתחות מינימלית או זניחה של השדיים עד לנקודה שבה השדיים מתפתחים מהר מאוד בתקופה קצרה של זמן. זה עלול לגרום אי נוחות ניכרת. נשים הסובלות מהתפתחות יתר של השדיים לעיתים קרובות חוות גדילה מואצת של הפטמות בנוסף. במקרים חמורים של התפתחות יתר של השדיים, מופיעה בנוסף התפתחות יתר של הדגדגן.
במחזור הווסתי הראשון, נערות מסוימות שחוו התפתחות מועטה של השדיים או לחלופין לא חוו התפתחות של השדיים כלל, עשויות לחוות גדילה מואצת של שלוש מידות חזייה או יותר תוך ימים ספורים.

===גדילת יתר של השדיים במהלך היריון===
אפקט דומה עשוי להתרחש בתחילת ההיריון או במהלך השבועות ה-16 ועד השבוע ה-20. כאשר הנפיחות ברקמות החיבור מתרחשת לאחר הלידה, זה עלול להשפיע לרעה על אספקת החלב לטווח הרחוק.<ref></ref> הנפיחות גדלה עם כל היריון עוקב.
הגדילה המהירה של השדיים יכולה לגרום לגלי חום עזים. כמו כן עלולים להגרם אי-נוחות קיצונית, חום מקומי, אודם, גירוד ואף לקילוף העור. הנפיחות עלולה לדכא את אספקת החלב מכיוון שהיא לוחצת וחוסמת את בלוטות החלב, מה שגורם לדלקת בשד.<ref></ref><ref></ref>

===גדילת יתר של השדיים בינקות===
בספרות הרפואית דווחו בנוסף מקרים של התפתחות יתר של השדיים בגיל ינקות.<ref></ref><ref></ref>

==גורמים==
הסיבה הבסיסית לגדילה המהירה ברקמות החיבור של השדיים, שתוצאותיה גדילה לממדים ענקיים וחסרי פרופורציה, עדיין לא הובהרה לחלוטין. אף על פי כן, הגורמים האפשריים כוללים רגישות גבוהה להורמונים מסוימים (כמו אסטרוגן, פרוגסטרון ופרולקטין)<ref></ref> או גורמי גדילה בשדיים.<ref></ref> שדיים מקרומסטיים מדווחים כמורכבים בעיקר מרקמות חיבור שומניות וסיביות, בעוד רקמות בלוטה נשארות יציבות.<ref name=":0"></ref>

מקרומסטיה מתרחשת אצל בערך כמחצית מהנשים אשר סובלות מסינדרום יתר ארומטאז (מצב של היפראסטרוגניה).<ref></ref><ref></ref> היפרפרולקטינימיה דווח כגורם במקרים מסוימים של מקרומסטיה.<ref></ref><ref></ref> מקרומסטיה קושרה גם עם היפרקלצמיה. כמו כן ניתן לראות כי כשני שלישים מהנשים אשר סובלות ממקרומסטיה סובלות גם מהשמנת יתר.<ref name=":0" /> מלבד ארומטאז, לפחות עוד שתי מוטציות גנטיות מקושרות לגרימת מקרומסטיה.<ref></ref><ref></ref>

מספר קטן של תרופות נקשרו כגורמים לגיגנטומסטיה, כולל פניצילאמין, בוצילאמין, נאותיזאטזון, ציקלוספורין, אינדינאביר ופרידניסולון.<ref name=":0" /><ref></ref><ref></ref>

==טיפול==
טיפול רפואי טרם הוכח כיעיל באופן שיטתי. טיפולים רפואיים שונים שנוסו כוללים בתוכם טיפול בטמוקסיפן,<ref></ref> פרוגסטרון, ברומוקריפטין, טסטוסטרון וגונדוטרופין המשחרר את אגוניסט ההורמון לופרורלין.

מקרומסטיה במהלך הריון מטופלת בעזרת תרופות להקטנת שדיים בלבד וללא ניתוח.<ref></ref> טיפול ניתוחי כולל הקטנת ממפולסטיה וכריתת שד.<ref></ref> למרות זאת, ניתוח להסרת/הקטנת שד איננו נחוץ אם לא צריך להוריד לפחות 1.8 ק"ג רקמה לכל שד.במרבית המקרים של מקרומסטיה, ניתוח איננו נחוץ רפואית (תלוי בגובה המטופלת). טיפול נקודתי-אזורי כולל קירור השדיים בקרח.

טיפול למקרומסטיה הקשורה בהיפרפרוקלטינמיה עם אגוניסט קולטני מסוג D<sub>2</sub> כמו ברומוקריפטין וקברגולין, נמצא יעיל בחלק מהמקרים, אך לא בכולם.<ref></ref><ref></ref> דנזול, אנטיאסטרוגן ואנדרוגן חלש, נמצאו גם כיעילים בטיפול במקרומסטיה.<ref></ref>

כשגדילת יתר מתרחשת אצל מתבגרת, טיפולים לא פולשניים כגון טיפול תרופתי, טיפול בהורמונים, וסטרואידים אינם מומלצים בעקבות השפעות צדדיות ידועות ואינן ידועות.

ברגע שקצב גדילת השדיים אצל נערה מתייצב, הקטנת שדיים הופכת לאפשרות טיפול נאותה. במקרים מסוימים, אחרי טיפול אגרסיבי או ניתוחי, השד עשוי להמשיך לגדול או לגדול מחדש כך שכאופציה אחרונה ניתן לשקול כריתת שד.

הריון מזוהה כסיבה השנייה הכי נפוצה לגדילת יתר של השד. גדילת יתר של השד כתוצאה מהריון יכולה להיפתר מעצמה ללא טיפול לאחר סיום ההיריון.<ref></ref>

==תרבות וחברה==
===קשיים===
שדיים גדולים בצורה קיצונית הם מקור לתשומת לב גדולה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> חלק מהנשים מנסות להחביא או למסך את השדיים שלהן בעזרת בגדים מיוחדים ואפילו חזיות מקטינות. נשים עם מצב זה עלולות לחוות הטרדות ולקבל תשומת לב יתרה אשר עלול להוביל להשלכות פסיכולוגיות, בהן דיכאון.

במקרה ספציפי שדווח בשנת 1993 של ילדה בת 12 מיפן, שדיה הגדולים גרמו לה ל"בעיות פסיכולוגיות אינטנסיביות, אשר מנעו ממנה להשתתף בפעילויות וקשרים חברתיים".<ref></ref> השחקנית סולייל מון פריי, שכיכבה כילדה בסדרת הסיטקום "מיקי צ'יק צ'אק ועוד", דיווחה בריאיון למגזין "People" שבנים התגרו בה, קראו לה בשמות גנאי הקשורים לגודל שדיה וזה השפיע על עבודתה המקצועית וחייה החברתיים בצורה שלילית. "אנשים ראו אותי כפרוצה", אמרה בראיון, "לא יכולתי לשבת ישר מבלי שאנשים יחשבו שאני זונה".<ref></ref>

מציאת מידת חזייה גדולה דיה היא מאתגרת עבור הנשים הסובלות ממצב רפואי זה. כמו כן חזיות גדולות יותר הן יקרות יותר, לא מחמיאות ונדירות. חזיות שאינן מתאימות עם רצועות צרות עלולות לגרום לגירוי כרוני ואדמומיות באזור הכתפיים. פריחות בעור מתחת לשדיים הן נפוצות, במיוחד במזג אוויר חם. שדיים כבדים עלולים לגרום, לכאבי ראש, כאבי צוואר, כאבים בגב תחתון ועליון ונמלול או עקצוץ באצבעות.

===כיסוי ביטוחי===
חברות ביטוח בארצות הברית בדרך כלל דורשות מהרופא המטפל לספק הוכחות ששדיה הגדולים של המבוטחת גורמים לכאבי ראש, כאבי גב או כאבי צוואר לפני שהם ישלמו על ניתוח הקטנת שדיים. חברות ביטוח קובעות גם לנשים בעלות משקל עודף, מצב נפוץ במקרים של גיגנטומסטיה, להשיל קודם משקל מסוים. כמו כן נפוץ שמבקשים מהמטופלת לנסות קודם פיזיותרפיה או טיפולים אלטרנטיביים לכשנה או יותר.

==ראו גם==
*שד (איבר)

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Touraine, P. (2005). "Breast Inflammatory Gigantomastia in a Context of Immune-Mediated Diseases". Journal of Clinical Endocrinology & Metabolism. 90 (9): 5287–5294[https://doi.org/10.1210%2Fjc.2005-0642]
*Oladele, AO; Olabanji, JK; Alabi, GH (2007). "Reduction mammoplasty: The experience in Ile-Ife, Nigeria". Nigerian Journal of Medicine : Journal of the National Association of Resident Doctors of Nigeria. 16 (3): 261–267[https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/17937167]
*Netscher, David T.; Mosharrafa, ALI M.; Laucirica, Rodolfo (1996). "Massive Asymmetric Virginal Breast Hypertrophy". Southern Medical Journal. 89 (4): 434–7.[https://doi.org/10.1097%2F00007611-199604000-00019][https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/8614890]
*[https://www.loc.gov/catdir/samples/wiley031/00066252.pdf U.S.A Library of congress-Health Breast :A Primer]
*John Blair Deaver (1917)[https://books.google.com/books?id=avOD0yFh024C&pg=PA102 The Breast: Its Anomalies, Its Diseases, and Their Treatment] P. Blakiston's Son & Co
*Joseph, Jacques (1987).[https://books.google.com/books?id=sgzA3opK1D8C&pg=PA753&dq=hypertrophy+of+the+breast#PPA754,M1 Rhinoplasty and facial plastic surgery with a supplement on mammaplasty and other operations in the field of plastic surgery of the body: an atlas and textbook] Phoenix: Columella Press. p. 755.
*Plummer, Samuel C.; Bump, Warner S. (1927).[https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1399262 "Massive Hypertrophy of the Breasts"]Annals of Surgery. 85 (1): 61–6[https://doi.org/10.1097%2F00000658-192701000-00008]
*Warren, John Collins (1900).[https://books.google.com/books?id=6MPso2LRx20C&pg=PA234 The International text-book of surgery] Volume II. Saunders. p. 234.
*Erichsen, John Eric (1885) [https://books.google.com/books?id=xzBwgYe0yC8C&pg=PA693 The Science and art of surgery].Vol. II. H. C. Lea's Son & Company. pp. 693–694.
*Ochsner, Albert John (1921)[https://books.google.com/books?id=4762tNIkDBcC&pg=PA147 Surgical Diagnosis and Treatment: By American Authors].Lea & Febiger. p. 147.
</div>

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.sciencedirect.com/topics/medicine-and-dentistry/breast-hypertrophy הקטנת שדיים בעקבות היפרטרופיה של השדיים] 
*[https://www.hindawi.com/journals/cris/2017/3491012/ הצלחה בניתוח הקטנת שדיים בעקבות היפרטרופיה בגיל ההתבגרות] 
*[http://doi:10.1097/00006534-200111000-00024 The health burden of breast hypertrophy] 
*[https://www.wikirefua.org.il/w/index.php/מחלות_השד_בילדות_ומתבגרות_-_היבטים_כירורגיים_-_Breast_disorders_in_children_and_adolescents_-_surgical_aspects#.D7.94.D7.AA.D7.A4.D7.AA.D7.97.D7.95.D7.AA_.D7.99.D7.AA.D7.A8_.D7.A9.D7.9C_.D7.94.D7.A9.D7.93.D7.99.D7.99.D7.9D התפתחות יתר של השדיים], באתר ויקירפואה

==הערות שוליים==

קטגוריה:הפרעות בשד
קטגוריה:מחלות נדירות