OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
צבי סוף הסוואנה

צבי סוף הסוואנה (שם מדעי: Redunca redunca) הוא מין בסוג צבי סוף מתת משפחת צבאי סוף. צבי סוף הסוואנה נפוץ במרכז אפריקה וחי בעיקר באזורי אדמות מרעה קרוב למים.

== מאפיינים ==
צבעו אדמדם עם צבע בהיר יותר מאחור וצבע לבן בבטנו. לזכרים קרניים עקומות שמצביעות קדימה והם עשויים לשקול עד 55 ק"ג. הזכרים מגיעים לגובה של 75 עד 89 ס"מ והנקבות לגובה של 69 עד 76 ס"מ. לזכרי צבי סוף הסוואנה שריקות מיוחדות ולנקבות קול דמוי קרקור צפרדע.

הם חיים לבד או בקבוצות קטנות מורכבות ממספר פרטים. צבי סוף הסוואנה פעיל במהלך היום, אך נסוג לאזורים קרים יותר כשטמפרטורת היום מגיעה לשיאה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/19392/all צבי סוף הסוואנה באתר IUCN] 

== הערות שוליים ==

3 פרטים של צבי סוף הסוואנה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:צבאי סוף
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1767
קטגוריה:טנזניה: יונקים
קטגוריה:קניה: יונקים
קודו מסורטט

קודו מסורטט (שם מדעי: Tragelaphus scriptus; קרוי באנגלית: Bushbuck) הוא אנטילופה אפריקנית בינונית החיה באזורים מיוערים באפריקה שמדרום לסהרה. מין בסוג קודו מתת משפחת פרים.

== מאפיינים ==
גובהו של הקודו המסורטט בסביבות 90 ס"מ ומשקלו נע בין 30 ל-80 ק"ג (תלוי בתת-מין). לקודו המסורטט פרווה בצבע חום בהיר, עם עד שבעה פסים וכתמים לבנים בצדדיו. החרטום לבן גם כן. לזכרים קרניים שעשויות להגיע לאורך של למעלה מחצי מטר עם פיתול אחד.
 
הם ניזונים בעיקר מעשב, אך יכולים לאכול כל חומר צמחי אחר. הקודו פעילים כמעט 24 שעות ביום, אך נוטים להיות פעילי לילה באזורים מיושבים באדם. הם חיים בדרך כלל כבודדים, אך לעיתים גם בזוגות.

ההיריון נמשך כ-180 יום ובסופו נולד גור במשקל של כ-4 ק"ג. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל שנה. אורך חייהם כ-12 שנה.

==תת-מינים==
* T. s. scriptus
* T. s. bor
* T. s. decula
* T. s. fasciatus
* T. s. knutsoni
* T. s. meneliki
* T. s. ornatus

קודו סילבטיכוס ( Tragelaphus sylvaticus) הופרד למין עצמאי, לדעת כמה חוקרים.

== גלריה ==
<gallery widths="200" heights="150">
Kodu-mesurtat-SRG001.jpg|קודו מסורטט בספארי ברמת-גן
Tragelaphus scriptus (male).jpg
Bushbuck (Tragelaphus scriptus) female (16657214033).jpg
Gorongosa - Bushbuck.JPG
Bushbuck.jpg
Bushbuck1.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.ultimateungulate.com/Artiodactyla/Tragelaphus_scriptus.html Bushbuck]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:פרים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
קטגוריה:ניגריה: יונקים
קטגוריה:מוזמביק: יונקים
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
מטרופולין (תחבורה ציבורית)

[[גולדן דרגון של חברת מטרופולין בתל אביב.]]
מטרופולין תחבורה ציבורית בע"מ היא חברת תחבורה ציבורית אשר נוסדה בשנת 2000.
החברה מפעילה כ-200 קווי שירות באשכול הנגב, באשכול השרון ואשכול נתניה–תל אביב באמצעות כ-800 אוטובוסים. בחברה מועסקים כ-1,000 עובדים והמטה שלה ממוקם בכפר סבא. מטרופולין מוחזקת בבעלות מלאה (100%) של חברת "בון תור", שבתורה מוחזקת על ידי קרן ההשקעות "ג'נריישן קפיטל" הנסחרת בבורסה (73%) וקבוצה בראשות לאומי פרטנרס (27%)<ref></ref><ref></ref>.

==היסטוריה==
חברת מטרופולין תחבורה ציבורית בע"מ הוקמה בשנת 2000 על ידי חברת תור-בוס יחד עם קבוצת מכשירי תנועה וחברת אתגל אחזקות. החברה הוקמה במסגרת פתיחת ענף התחבורה הציבורית לתחרות, צעד ממשלתי שהחל בשנות ה-90 במטרה ליצור הוזלת מחירים ותחרות בענף התחבורה הציבורית בישראל.

בשנת 2002 זכתה מטרופולין במכרז משרד התחבורה להפעלת קווי התחבורה הציבורית ב"אשכול הנגב", להפעלת קווי תחבורה בינעירוניים בנגב ובין באר שבע לתל אביב. המכרז חודש בשנת 2012.

בשנת 2003 חברה קבוצת מטרופולין לחברת נהור נתיבי תחבורה, שהיא חברת בת של דן תחבורה ציבורית, וביחד הקימו את חברת מטרודן באר שבע בע"מ. באוקטובר 2003 זכתה מטרודן במכרז להפעלת קווי התחבורה העירוניים בעיר באר שבע. פעילות מטרודן הסתיימה בשנת 2016 עם תום תקופת המכרז.

בשנת 2010 זכתה מטרופולין במכרז השרון והיא מפעילה באשכול כ-100 קווים עירוניים ובינעירוניים באמצעות כ-320 אוטובוסים חדשים. קווי מטרופולין משרתים את הערים כפר סבא, רעננה, הוד השרון, הרצליה, רמת השרון ויישובי הסביבה לרבות קווים בינעירוניים מאזור השרון לתל אביב.

בשנת 2012 זכתה מטרופולין מחדש במכרז אשכול הנגב, והחל מינואר 2014, היא מפעילה במסגרתו כ-220 אוטובוסים חדישים ומבצעת מאות נסיעות יומיות בעשרות קווים המשרתים יישובים רבים באזור הנגב והשפלה, כגון: ראשון לציון, נס ציונה, יבנה, אשדוד, קריית גת, שדרות, נתיבות, מצפה רמון, באר שבע, ערד, אופקים, ירוחם, דימונה ועוד.

בשנת 2017, זכתה מטרופולין במכרז "שרון – חולון מורחב", הנחשב למכרז הגדול ביותר של משרד התחבורה ובמסגרתו החלה החברה בשנת 2019 בהפעלת קווי שירות נוספים, הכוללים: קווים בינעירוניים המשרתים את העיר נתניה, קווים עירוניים ובינעירוניים באזור גוש דן (חולון, ראשון לציון, תל אביב והסביבה) וכן קווים עירוניים ובינעירוניים בערי השרון. במסגרת הפעילות באזור זה מפעילה החברה 5 אוטובוסים חשמליים ו- 84 אוטובוסים המונעים בגז ובכך למעשה הופכת למפעילה המחזיקה בצי הגדול ביותר של רכבים המונעים בהנעה אלטרנטיבית.

בשנת 2022, זכתה מטרופולין במכרז אשכול "אונו - אלעד" ותחליף את חברת "קווים" באשכול זה אשר מפעילה אותו מאז 2003

בדצמבר 2022, זכתה מטרופולין בפעם השנייה במכרז אשכול השרון<ref></ref>.

ב-6 ביוני 2023 החלה מטרופולין להפעיל את אשכול "אונו - אלעד" במקום חברת "קווים", כאשר בשלב הראשון החברה מפעילה את הקווים העירוניים והבינעירוניים בעיר אלעד ואת קווי נתב"ג. בהמשך תפעיל מטרופולין קווים נוספים. ב-27 באוקטובר 2023 החלה החברה בהפעלת מספר קווים בבקעת אונו.

==החברה כיום==
נכון לשנת 2019 מפעילה חברת מטרופולין כ-800 אוטובוסים ב-200 קווי שירות בשרון והדרום, המשרתים למעלה מ-25 מיליון נוסעים בשנה. היא החברה השישית בגודלה בישראל בכמות הנסיעות המבוצעות.
כמו כן, החברה עומדת בתווי תקן: ISO 9001:2008 ו-ISO 9301 בתחום הבטיחות והאיכות בתחבורה הציבורית ובנסיעות מיוחדות.

==ראו גם==
* מטרודן

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות אוטובוסים ישראליות
קטגוריה:באר שבע: תחבורה
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2000
הפארק הלאומי המלכה אליזבת

[[חסידן אפריקני ותנין בפארק הלאומי המלכה אליזבת]]
הפארק הלאומי המלכה אליזבת (באנגלית: Queen Elizabeth National Park) היא שמורה מתויירת באוגנדה. השמורה מצויה במערב המדינה ומשתרעת על שטח של כ-2,000 קמ"ר מימת ג'ורג' עד ימת אדוארד וסביב ערוץ קזינגה שמחבר ביניהם.

הפארק קרוי על שמה של המלכה אליזבת השנייה ונוסד ב-1954.

הפארק ידוע בחיות הבר שבו. אף על פי שבעלי חיים רבים נהרגו במלחמת טנזניה-אוגנדה, מינים רבים התאוששו, כולל: היפופוטמים, פילים, נמרים, אריות ושימפנזות; כיום חיים בפארק 95 מיני יונקים ולמעלה מ-500 מיני עופות.

השמורה כוללת את יער מאראמאגמבו והיא גובלת בקיגזי ושמורת השעשועים קימבורו, הפארק הלאומי קיבאלה והפארק הלאומי וירונגה שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו. העיר קססה שוכנת בקצה הצפון מערבי של הפארק.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:אוגנדה: פארקים לאומיים
התיאטרון המלכותי הלאומי

התיאטרון המלכותי הלאומי - מבט מכיוון [[גשר ווטרלו]]
ברוטליסטי של התיאטרון עורר ביקורת ואף טינה כלפי הבניין, אולם תאורה לילית יצירתית ייפתה את מראה הבניין בלילה והגבירה את הפופולריות שלו]]
התיאטרון המלכותי הלאומי (באנגלית: Royal National Theatre) הוא בניין ולהקת תיאטרון באזור סאות' בנק שבלונדון.
== פעילות ==
הבניין נמצא מזרחית לגשר ווטרלו ונמצאים בו שלושה אולמות תיאטרון - אולם על שם לורנס אוליבייה, המנהל האומנותי הראשון של התיאטרון; אולם ליטלטון (על שם סר אוליבר ליטלטון, היו"ר הראשון של התיאטרון) ואולם קוטסלו (על שם לורד קוטסלו - ראש מנהלת התיאטראות של סאות' בנק בעת הקמת התיאטרון).
את המבנה תכנן האדריכל דניס לאסדון והוא נפתח לקהל בשנת 1976 בשם "התיאטרון הלאומי". השם "התיאטרון המלכותי הלאומי" ניתן לו בשנת 2000.

אולם אוליביה בנוי בסגנון התיאטרון היווני העתיק שבאפידאורוס, כלומר הצופים מצויים מכל עברי הבמה, והוא מסוגל להכיל 1,160 צופים. אולם ליטלטון מסוגל להכיל 890 צופים ואולם קוטסלו מסוגל להכיל 300 צופים.

בתיאטרון מוצגים מחזות קלסיים של שייקספיר ושל מחזאים אחרים, וכן מחזות מודרניים ומחזות זמר.

==מנהלים אומנותיים==
* לורנס אוליבייה (1963–1973)
* פיטר הול (1973–1988)
* ריצ'רד אייר (1988–1997)
* טרבור נון (1997–2003)
* ניקולס הייטנר (2003–2015)
*רופוס נוריס (2015– )

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* 

* [https://web.archive.org/web/20070210013202/http://www.nt-online.org/ אתר התיאטרון]

קטגוריה:למבת'
קטגוריה:ברוטליזם
קטגוריה:לונדון: תיאטראות
קטגוריה:תיאטראות לאומיים
סמל המעוין האדום

דגל המעוין האדום כפי שאושר על ידי ארגון [[הצלב האדום הבינלאומי.]]
סמל המעוין האדום (באנגלית: Red Crystal flag) הוא סמל נייטרלי מבחינה פוליטית ודתית, שאישורו על ידי ארגון הצלב האדום הבינלאומי התקבל כפשרה המאפשרת את הצטרפותו של ארגון מגן דוד אדום הישראלי לארגון.

== סיבת הבחירה בדגל המעוין ==
לאחר מחלוקת רבת שנים שבעטיה סירב ארגון הצלב האדום הבינלאומי לקבל לשורותיו את ארגון מגן דוד אדום הישראלי (מד"א), הוסכם, במסגרת פרוטוקול III, על סמל נייטרלי שיאפשר את קבלתו של מד"א.

בשל ניסוחה של אמנת ז'נבה משנת 1949, על מנת לאפשר הוספת סמל נוסף המציין מבנים וכלי רכב רפואיים המוגנים במסגרת האמנה, נדרשה הצבעה של כל 192 המדינות החברות באמנה. בין 5 בדצמבר ל-8 בדצמבר 2005 התקיים כנס של המדינות החברות באמנה ביוזמתה של ממשלת שווייץ, והוסכם בו על אימוץ דגל המעוין כסמל נייטרלי בעל מעמד שווה לסמל הצלב האדום והסהר האדום. בעד קבלת הסמל הנייטרלי הצביעו 98 מדינות, 27 התנגדו, 10 מדינות נמנעו ו-57 נעדרו.

רוב המדינות שהתנגדו לסמל החדש היו מדינות ערביות ומוסלמיות אשר התנגדו לסמל שיאפשר הגנה בינלאומית למגן דוד - סמלו של מד"א.

==שימוש בדגל ==
בהתאם לפרוטוקול III לאמנה, מדינה יכולה להשתמש בשטחה היא בכל סמל פנימי שתרצה, או בשילוב של הסמל בתוך דגל המעוין האדום. במקרה שמדינה תרצה להשתמש בסמל, תחילה עליה להודיע על כך למדינות החברות באמנת ז'נבה, באמצעות ממשלת שווייץ. כאשר ארגון מקומי משתתף בפעילות בינלאומית, על הארגון להשתמש בסמלו כשהוא משולב בדגל המעוין האדום.

==שימושים שונים בדגל==
<center>
<gallery>
תמונה:Red Crystal with Cross.svg|דגל המעוין האדום ובו הצלב האדום.
תמונה:Red Crystal with Crescent.svg|דגל המעוין האדום ובו הסהר האדום.
תמונה:Red Crystal with Star.svg|דגל המעוין האדום ובו סמל מגן דוד אדום.
תמונה:Red Crystal with Cross and Crescent.svg|דגל המעוין האדום ובו צלב וסהר אדומים.
</gallery>
</center>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

המעוין האדום
קטגוריה:הצלב האדום
רוברט מ. פירסיג

רוברט מיינרד פירסיג (באנגלית: Robert M. Pirsig; 6 בספטמבר 1928 - 24 באפריל 2017) היה פילוסוף וסופר אמריקאי, שנודע בזכות ספרו הראשון, "זן ואמנות אחזקת האופנוע" (1974). הספר מתאר בקווים כלליים את רעיונותיו של פירסיג על איכות, בדרך של סיפור אוטוביוגרפי בעיקרו, על מסעם של אדם ובנו על אופנוע לרוחב צפון אמריקה, בלוויית חברים. הספר הוא רב-מכר עד עצם היום הזה. ב-1974 זכה פירסיג במלגת גוגנהיים כדי לאפשר לו לכתוב את ספר ההמשך "ליילה: חקירה על אודות המידות" (1991), שדן בנושא של המטאפיזיקה של האיכות.

פירסיג היה ילד מחונן, עם מנת משכל של 170 בגיל 9. הוא הוקפץ מספר כיתות, דבר שיחד עם גמגום יצר חוויה קשה של ילדות בבית הספר. פירסיג התחיל את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת מינסוטה ב-1943. אחרי שנשר מהלימודים שם, ואחרי שרות צבאי בקוריאה, הוא חזר כדי לקבל תואר ראשון ב-1950. לאחר מכן למד באוניברסיטה ההינדית בבנארס שבהודו, כדי להמשיך לחקור את פילוסופיית המזרח. ב-1954 נישא לננסי אן ג'יימס. לזוג נולד בן ראשון, כריס, ב-1956; ובן שני תאודור (טד), ב-1958.

תוך שהוא מתפרנס מעבודות מזדמנות ומהוראת כתיבה, פירסיג בילה את השנים 1960–1963 בכניסה ויציאה מבתי חולים לחולי נפש. הוא טופל בנזעי חשמל. פירסיג התגרש מננסי ב-1978, והתחתן עם ונדי קימבול מאוחר יותר באותה שנה. לזוג נולדה בת, נל, ב-1981.

פירסיג פרסם רק מעט מחוץ לשני הספרים העיקריים שלו ונמנע מחשיפה ציבורית. הוא שט בספינתו לעיתים קרובות באוקיינוס האטלנטי וחי גם בשוודיה, בבלגיה ובאנגליה. ב-1979 נדקר למוות כריס, בנו הראשון של פירסיג, שמילא תפקיד חשוב בספר "זן ואמנות אחזקת האופנוע", במהלך שוד בסן פרנסיסקו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.nytimes.com/2017/04/24/books/robert-pirsig-dead-wrote-zen-and-the-art-of-motorcycle-maintenance.html?_r=0 Robert M. Pirsig, Author of ‘Zen and the Art of Motorcycle Maintenance,’ Dies at 88, הניו יורק טיימס, APRIL 24, 2017]
</div>
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
אי רובינזון קרוזו

ממוזער
אי רובינזון קרוזו (בספרדית: Isla Robinsón Crusoe), ובשמו הקודם מאס א טיירה (Más a Tierra), הוא אי געשי השייך לארכיפלג של איי חואן פרננדס הצ'יליאנים, הממוקמים בדרום האוקיינוס השקט, כ-640 קילומטר מערבית ליבשת אמריקה הדרומית.

== גאוגרפיה ==
האי, שגודלו כ-50 קמ"ר, הוא האי המאוכלס היחיד בארכיפלג. רוב אוכלוסייתו, כ-1,100 נפשות, מרוכזת בכפר אחד הממוקם בחופו הצפוני של האי. כלכלת האי מתבססת בעיקר על דיג, ייצוא של סרטנים ותיירות.

האי, כמו שאר הארכיפלג, התגלה לאירופאים לראשונה בשנת 1574 על ידי המלח הספרדי חואן פרננדס, בעקבות גילויו האי זכה תחילה לשם "אי חואן פרננדס".<ref></ref> בשנת 1704 ננטש על האי מלח צעיר בשם אלכסנדר סלקירק, אשר שרד לבדו על האי במשך חמש שנים עד שחולץ על ידי ספינה חולפת. סיפורו היה ההשראה לרומן "רובינזון קרוזו", מאת הסופר דניאל דפו, שפורסם לראשונה בשנת 1719. במהלך המאות ה-17 וה-18 שימש האי כמקור מסתור לשודדי ים.

במהלך מלחמת העולם הראשונה טובעה אניית הצי הגרמנית דרזדן באחד ממפרציו של האי, בימינו מהווים שרידיה מקור משיכה תיירותי לצוללים.

בשנת 1966 שינתה ממשלת צ'ילה את שם האי ממאס א טיירה ("קרוב ליבשת") לרובינזון קרוזו, בשל שיקולים תיירותיים.
ב-27 בפברואר 2010 נפגע האי מגלי-צונאמי בגובה של כחמישה מטרים שנוצרו בעקבות רעידת האדמה בצ'ילה. חמישה בני אדם נהרגו ורוב הכפר נהרס.

האי, כמו כל הארכיפלג, הוכרז על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית והוא מהווה את מקום הגידול של כ-104 מינים של בעלי חיים וצמחים אנדמיים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

רובינזון קרוזו
קטגוריה:צ'ילה: איים
קטגוריה:מחוז ולפראיסו
רובינזון קרוזו
רובינזון קרוזו
קטגוריה:מקומות ששימשו כמושבת עונשין
האקדמיה הצרפתית

[[הקרדינל רישלייה, מייסד האקדמיה הצרפתית]]
האקדמיה הצרפתית (בצרפתית: Académie française) היא אגודה מדעית שנוסדה בשנת 1635 בצרפת, ומטרתה קידום ענייני השפה הצרפתית.

== היסטוריה של האקדמיה הצרפתית ==
בתחילה הייתה האקדמיה הצרפתית חוג בלתי רשמי שבו התנהלו שיחות בנושאים הקשורים בשפה הצרפתית. הקרדינל רישלייה, השר הראשי של המלך לואי השלושה עשר, לקח חוג זה תחת חסותו. ב-22 בפברואר 1635, בהתאם לבקשתו של רישלייה, חתם המלך על מסמך רשמי שהיווה את הבסיס המשפטי לקיומה של האקדמיה והעניק לה מעמד של מונופול. מסמך זה נרשם על ידי הפרלמנט של פריז כהוראה מלכותית ב-10 ביולי 1637. תפקידה העיקרי של האקדמיה, כפי שנקבע במסמך הרשמי של ייסודה, היה לתכן את השפה הצרפתית, לקבוע כללים לשימוש בה, ולעשותה מובנת לכל הצרפתים ולכל דוברי השפה הצרפתית. ברוח זו החלה האקדמיה לערוך את "מילון האקדמיה הצרפתית". המהדורה הראשונה של המילון הופיעה ב-1694, והמהדורה האחרונה (לעת עתה) - ב-1992. בסך הכול יצאו לאור שמונה מהדורות, והמהדורה התשיעית נמצאת בשלבי עריכה.

בתקופת המהפכה הצרפתית ביטלה האספה הלאומית את כל האקדמיות המלכותיות, כולל האקדמיה הצרפתית. ב-1792 נאסר עליה לבחור חברים חדשים במקום אלה שנפטרו. ב-1795 חודשו פעולותיה במסגרת המכון של צרפת שנוסד אז. נפוליאון בונפרטה, בתפקידו כקונסול ראשון, החליט להחיות מחדש את האקדמיות המלכותיות. האקדמיה הצרפתית המשיכה ליהנות מחסותם של כל המלכים, הקיסרים והנשיאים הצרפתיים עד היום.

== פעולות האקדמיה הצרפתית ==
האקדמיה פועלת לשמור על איכותה של השפה ולעקוב אחר התפתחותה. היא מוסמכת לקבל החלטות בתחומי הדקדוק, הכתיב והספרות בשפה הצרפתית, אם כי החלטות אלה הן בגדר המלצה שאינה מחייבת את הציבור ואת הממשלה. האקדמיה מוסמכת להעניק פרסים בשטחים הבאים: ספרות, שירה, תיאטרון, קולנוע, היסטוריה ותרגום. היא מעניקה כשישים פרסים מדי שנה, שהחשוב שבהם הוא פרס הפרנקופוניה (הפרס הגדול של כל הארצות הדוברות צרפתית).

האקדמיה מורכבת מארבעים חברים הנבחרים על ידי החברים עצמם. (החברים הראשונים התמנו על ידי רישלייה). הם נבחרים לכל חייהם, אך קיימת אפשרות לסיים את חברותם בגלל התנהגות לא נאותה. כך הודחו לאחר מלחמת העולם השנייה החברים שארל מוראס, אנרי פיליפ פטן, אבל בונאר, ואבל הרמן בשל קשריהם לממשלת וישי. מאז היווסדה שימשו באקדמיה כ־700 חברים ובהם: משוררים, סופרים, מחזאים, פילוסופים, רופאים, מדענים, מבקרי אמנות, אנשי צבא, מדינאים ואנשי כנסייה. כאשר מתפנה מקום באקדמיה על המועמדים להציע את מועמדותם, אך גם חברי האקדמיה רשאים להציע מועמד. המועמד מתקבל כחבר ברוב קולות. אם אין מועמד שזכה ברוב הקולות, על הבחירה להתקיים במועד מאוחר יותר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

*
קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:צרפת: תרבות
קטגוריה:צרפת: מדע וטכנולוגיה
צרפתית
קטגוריה:צרפתית
The Bends

The Bends הוא אלבומה השני של להקת הרוק הבריטית רדיוהד, שיצא לראשונה ב־13 במרץ 1995.

האלבום מתחיל את המעבר של רדיוהד למוזיקת רוק אלטרנטיבית ואלקטרונית ניסיונית יותר.

== רשימת השירים באלבום ==

*הגרסה היפנית של האלבום מכילה שני שירים נוספים:
**?How Can You Be Sure (השיר קיים כ־B-side בסינגל Fake Plastic Trees).
**Killer Cars (השיר קיים כ־B-side בסינגלים High and Dry / Planet Telex ו־Just).
* השיר My Iron Lung נכלל ב־EP באותו שם, שיצא ב-24 באוקטובר 1994.
:ה־EP הכיל שירים שהוקלטו בזמן הקלטת The Bends וגרסה אקוסטית של השיר המפורסם ביותר של רדיוהד, Creep (מתוך האלבום Pablo Honey שיצא ב־1993).
* השיר Planet Telex הוקלט כשסולן הלהקה, תום יורק, היה שיכור. הוא נשכב על הרצפה והמיקרופון הוחזק ליד פיו.
* לאחר הקלטת השיר האמוציונלי Fake Plastic Trees פרץ יורק בבכי.
*השיר Just נולד מתוך תחרות בין תום יורק לג'וני גרינווד על כמה אקורדים ניתן להכניס לשיר אחד.

== סינגלים ==

== פרסים והישגים ==
* ב־2005 בחרו קוראי מגזין Q הבריטי את האלבום למקום השני ברשימת האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים. את המקום הראשון שמרו הקוראים לאלבומם השלישי של רדיוהד, OK Computer.
* הגיע למקום 88 במצעד האלבומים של ארצות הברית The Billboard 200.
* בשנת 2020 דירג המגזין רולינג סטון את האלבום במקום ה־276 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלבומי 1995
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי רדיוהד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
גזוז (להקה)

גזוז הייתה להקת פופ ורוק ישראלית, שהוקמה ב־1978 ופורקה ב־1979.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה על ידי דני סנדרסון ואברהם דשא (פשנל). בשונה מ"כוורת", גזוז הייתה שותפות עסקית של סנדרסון ופשנל בלבד, וכל שאר חברי הלהקה הועסקו כשכירים. ההרכב כלל את מזי כהן וגידי גוב כזמרים, מוטי דיכנה כבסיסט וזמר, דני פאר כנגן פסנתר, מאיר שפייזר, גרי רזניק וזיו בן כנגני כלי נשיפה ושלמה חממי כנגן תופים. סנדרסון עצמו, אשר כתב, הלחין ועיבד את כל שירי הלהקה, שימש כזמר ונגן גיטרה. תחילה התכוון סנדרסון לצרף כצלע הנשית ללהקה את הזמרת ג'וזי כץ שהייתה באותה תקופה בשיא הצלחתה, אך כץ ויתרה עקב נסיבות אישיות. סנדרסון הציע גם ליהודית רביץ להצטרף אך זו סירבה כיוון שרצתה לשיר חומרים משלה שסנדרסון לא היה מעוניין לכלול. לאחר מכן הועלתה אפשרות לצרף את הזמרת גלי עטרי אך לבסוף הוחלט כי מזי כהן תהיה הזמרת השלישית בהרכב.

מוזיקלית הציגה "גזוז" קו של רוק רך וידידותי, המושפע מרוק'נ'רול אמריקני של שנות השבעים, עטוף בעיבודים עשירים (קולות וסקציית כלי נשיפה) כשתפקידי השירה התחלקו בין גוב, סנדרסון, כהן ודיכנה. בדומה לכוורת, מילות השירים הרבו לכלול נושאים הומוריסטיים ומשחקי מילים ורבים מהם הפכו ללהיטים בתחנות הרדיו, בהם "רוני", "אמא ודני", "חללית", "תה עושה סחרחורת", "תשע בכיכר" ו"לכבוד הקיץ".

הלהקה השיקה את שיריה בקליפים ששודרו בתוכנית "עוד להיט" .
אלבומה הראשון של הלהקה, "גזוז", הכיל את הלהיטים: "תשע בכיכר", "היא לא תדע", "אמא ודני" ו-"גוביינא". האלבום נמכר ב-70,000 עותקים. הלהקה הספיקה להוציא אלבום נוסף בשם "גלגול שני", לפני שסנדרסון החליט על פירוקה ב-1979.

בעקבות הצלחת האלבום, נבחרה גזוז באותה שנה, 1979, ללהקת השנה במצעד הפזמונים התשל"ט של רשת ג'. בנוסף, נבחרה ללהקת השנה בתחום הבידור באירוע בחירת אנשי השנה של העיתון מעריב.

=== לאחר פירוק הלהקה ===
שיתוף הפעולה בין סנדרסון וגוב התחדש כעבור שנה, בלהקת "דודה".

בשנת 1990 יצא האלבום "20 הלהיטים" - האוסף היחיד של שירי הלהקה, שכלל את כל שירי האלבום הראשון "גזוז" וכן תשעה מתוך 13 שירי האלבום השני "גלגול שני", (כולל הקלטה מחדש של השיר "היא התיישבה ליד פסנתר" מ"גלגול שני"). בשנת 2002 יצאה מהדורה שנייה לאלבום אוסף זה, שכללה 6 שירים נוספים של הלהקה (מתוכם 3 שירים נוספים מ"גלגול שני" שלא ראו אור במהדורה הקודמת של האוסף).

הלהקה התאחדה פעמיים: בערד בשנת 1993, בהרכב חלקי אך עם אפרים שמיר בתור אורח מיוחד, ובשנת 1996 בתוכניתו של דני סנדרסון בערוץ הראשון (בהרכב כמעט מלא, ממנו נעדר רק דני פאר, ובתגבור של רועי זו-ארץ וניצן עין הבר שהיו נגניו של סנדרסון באותה תקופה).
ב-2014 הופיעו סנדרסון, גוב וכהן במסגרת המופע "דני גידי וחברים" ובו הם שרו רבים מלהיטי הלהקה.

=== מחוות ===
בשנת 2009, לרגל שלושים שנה לפירוק הלהקה, העלו הקומיקאים גורי אלפי, רועי בר-נתן וטלי אורן מופע מחווה ללהקה בו שרו רבים מלהיטיה. עקב הצלחת המופע יצאו השלושה לסיבוב הופעות נוסף בקיץ 2011, תחת השם "לכבוד הקיץ" (על שם אחד מלהיטי הלהקה) ואף הפיקו קליפ וידאו כמחווה לעטיפת התקליט הראשון. בחלק מן המופעים השתתף גם דני סנדרסון עצמו כזמר אורח והסיבוב ככלל זכה להצלחה.

== דיסקוגרפיה ==
* "גזוז", הד ארצי (1979)
* "גלגול שני", הד ארצי (1979)
* "20 הלהיטים" - אלבום אוסף, הד ארצי (1990)

== קישורים חיצוניים ==

* בערוץ הרשמי של רשות השידור
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:להקות פופ ישראליות
קטגוריה:גזוז
קטגוריה:להקות השנה
קטגוריה:שנות ה-1970 בישראל
קטגוריה:שנות ה-1970 במוזיקה
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1978
ספרייה (תכנות)

בתכנות, ספרייה היא אוסף של תת-תוכניות המשמשות לפיתוח תוכנה. ספריות מכילות קוד או מידע, שמספקים שירות לתוכניות עצמאיות. זה מאפשר לשתף ולשנות קוד או מידע באופן מודולרי. ישנם קובצי הרצה שהם גם תוכניות עצמאיות וגם ספריות, אך רוב הספריות אינן קובצי הרצה. קובצי הרצה וספריות מייצרים הפניות - הידועות כקישורים (links) - זה לזה בתהליך הידוע כקישור, אשר נעשה באמצעות מקשר.

רוב מערכות ההפעלה המודרניות מספקות ספריות שמשמשות את רוב שירותי המערכת. ספריות אלו מספקות את השירותים שיישומים מודרניים מצפים ממערכת הפעלה לספק וככאלו, הן מספקות את רוב הקוד שמשמש יישומים מודרניים. גם רוב שפות התכנות מספקות ספריה סטנדרטית , המכילה פונקציות בסיסיות לפעולות נפוצות. יש שפות שמספקות מערכת ניהול חבילות שכוללת אתר שיתופי של ספריות, כך שמשתמשים יכולים להעלות ספריות ולהוריד אותם בקלות.

ניתן לסווג ספריות על פי אופי הקישור אליהן. בשיטת הקישור הסטטי מכניס המקשר בזמן הפיתוח את קוד התוכנה של הספרייה לתוך תוכנית ההרצה. באופן זה תוכנית ההרצה אינה זקוקה בזמן הריצה לקובץ נפרד עם קוד הספרייה. בשיטת הקישור הדינמי מתבצע בזמן ריצה קישור בין תוכנית ההרצה לקובץ ספרייה נפרד. בשיטה זו ניתן לשתף את קוד הספרייה בזיכרון המחשב בין תהליכים שונים במערכת ההפעלה. דוגמה לשיטת קישור דינמי היא השימוש ב-Dynamic-Link Library (קובצי dll) במערכת ההפעלה חלונות.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:מערכת הפעלה
ליילה: חקירה על אודות המידות

ליילה: חקירה על אודות המידות (אנגלית: Lila: An Inquiry into Morals; 1991) הוא הרומן הפילוסופי השני של רוברט מ. פירסיג, שידוע בעיקר בזכות ספרו זן ואמנות אחזקת האופנוע.

== עלילה ==
סיפור אוטוביוגרפי בחלקו זה מתרחש בסתיו, כשהסופר משיט את ספינתו במורד נהר ההאדסון. פיידרוס, האלטר אגו של המחבר, מנוער משגרתו המתבודדת באמצעות מפגש עם ליילה, אישה ישירה אבל מעורערת, אשר קרובה להתמוטטות נפשית. 

כמו בספרו הקודם, העלילה משובצת ברגעים של מחשבות פילוסופיות עמוקות. מטרתו העיקרית של הספר היא לפתח מערכת מטאפיזית שלמה, שמבוססת על הרעיון של איכות; רעיון שהוצג בספרו הראשון של הסופר. שלא כמו בספרו הראשון, שבו הוא יוצר דיכוטומיה בין איכות קלאסית ורומאנטית, הספר הזה מתמקד בחלוקה בין איכות סטאטית ודינמית.

מטרה נוספת של הספר הוא לבקר את תחום האנתרופולוגיה. פירסיג טוען שהאובייקטיביות המסורתית בתחום עיון זה, הופכת אותו ללא יעיל. הסופר משתמש במושג האיכות כדי להסביר את הקשיים של החברה המערבית להבין את הערכים ואת דרך ההתבוננות של האינדיאנים. מסקנה מעניינת של הספר היא שהתרבות האמריקאית המודרנית היא תוצאה של מפגש של ערכים אינדיאנים וערכים אירופאים.

נושא נוסף שמנותח באמצעות שימוש במטאפיזיקה של איכות, הוא קשר הגומלין בין תבניות אינטלקטואליות לתבניות חברתיות. פירסיג טוען שעד לסוף התקופה הוויקטוריאנית, תבניות חברתיות שלטו בהתנהגות של חברי התרבות האמריקאית. כתוצאה ממלחמת העולם הראשונה, תבניות אינטלקטואליות והשיטה המדעית תפסו את השליטה הזאת, כשהן לוקחות את האחריות על מטרות האומה ועל פעולותיה. ההופעה המאוחרת יותר של הפשיזם, לפי גישת הספר, היא מאבק אנטי-אינטלקטואלי להחזרת תבניות חברתיות לשליטה. התנועה ההיפית שהבינה את הפגמים שקיימים גם בתבניות החברתיות וגם בתבניות האינטלקטואליות, דחתה את שני סוגי התבניות הללו. ההיפים שאפו לאיכות ביולוגית, שאותה זיהו בטעות עם האיכות הדינאמית. התוצאה הייתה ניוון חברתי, שהתבטא בפשע ובסמים.

כיום החברה האמריקאית אינה מחפשת עוד איכות דינמית, אלא מנסה לחזור אל הוויקטוריאניות - התבניות הסטטיות החברתיות הנוקשות, כדי להתמודד עם התבניות הביולוגיות הדומיננטיות באזורים מסוימים, כגון שכונות העוני של הערים הגדולות.

==קישורים חיצוניים==
*
* 

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:אוטוביוגרפיות
קטגוריה:ספרי 1991
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
טקאשי קיטאנו

טקאשי קיטאנו (ביפנית: 北野 武; נולד ב-18 בינואר 1947 בטוקיו), הידוע גם בכינויו "beat" קיטאנו, הוא קומיקאי, מנחה טלוויזיה, שחקן טלוויזיה וקולנוע ובמאי, תסריטאי ועורך קולנוע יפני מפורסם, זוכה שלושה פרסי האוסקר היפני מתוך 11 מועמדויות, על עבודתו כשחקן, במאי, תסריטאי ועורך קולנוע. 

קיטאנו החל את דרכו כחלק מצמד קומיקאים שהופיע במועדון לילה (נקרא the two beat ומכאן כינויו). את קריירת הבימוי שלו החל קיטאנו בשנת 1989 בעת שהבמאי של הסרט שבו כיכב עזב את הסט לאור מחלוקות איתו - מה שגרם לאולפן להעביר את הסרט לידיו של קיטאנו (הסרט נקרא violent cup). קריירת הבימוי שלו המריאה מאותו רגע והלאה, כשהוא מתמחה בעיקר בסרטי גנגסטרים אלימים שבהם גם שיחק (בדרך כלל כשחקן הראשי).

==התאונה והתפנית==
ב-1995, בעת עבודה על הסרט ?getting any, אירעה לו תאונת אופנוע ששינתה את חייו. השריד הפיזי הכי בולט של אותה תאונה היא הצלקת והשיתוק שמופיעים על פניו. סרטיו הבאים של קיטאנו הראו שינוי גישה וסגנון וגם בנושאים בהם החל לעסוק - והבימוי שלו הפך להיות מוערך ברחבי העולם. סרטו hana bi (זיקוקין די-נור) היה הראשון שזכה לפרסים בינלאומיים רבים (כולל הסרט הלא אירופי הטוב ביותר לשנת 1997). 

מאז יצר סרטים רבים כבמאי, עורך ומפיק, וגם כיכב בלא מעט סרטים כשחקן.

== הייחוד של קיטאנו כבמאי ==
קיטאנו מצטיין בסגנון מאופק, קומפוזיציות מורכבות ותנועות מצלמה מתוזמנות היטב. סרטיו מלאי הומור ואירוניה, למרות ההתעסקות הרבה בסיפורים של אלימות וגנגסטרים. סגנונו הייחודי זוכה להערכה ברחבי העולם וזכה למחמאות רבות ואף למחוות בידי במאים ידועים כקוונטין טרנטינו.

== קריירה כשחקן ==
בשנת 2016 הופיע קיטאנו כדמות ראשית במשחק הווידאו Yakuza 6: Song of Life. בשנת 2017 שיחק בסרט הפעולה "הרוח במעטפת", המבוסס על מאנגה יפנית באותו השם.

בשנת 2020 גילם את גנרל יאמאשיטה במיני-סדרת המלחמה ההודית "הצבא הנשכח" של רשת פריים וידאו. 

== פילמוגרפיה חלקית ==
=== סרטים ===
* זיקוקין דינור - 1997
* קיקוז'ירו - 1999
* טאבו - 1999
* אחי - 2000
* בובות - 2002
* זטואיצ'י - 2003
* טקאשי'ס - 2005
* שערורייה - 2010
* שערורייה 2 (בתהליכי הפקה) - 2011
* הרוח במעטפת - 2017

=== טלוויזיה ===
* הטירה של טקאשי - שעשועון טלוויזיה הומוריסטי

==לקריאה נוספת==
* , פרק ז': פרחים ואש - הסמוראי כליצן מלנכולי - על טקאשי קיטאנו, עמ' 273–312.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:קומיקאים יפנים
קטגוריה:במאי קולנוע יפנים
קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1947
מצג

מַצָּג (או מִקְדָּם, הֶצֵּג, אֶקְסְפּוֹזִיצְיָה בלעז) ביצירת ספרות כולל את כל המידע הקודם לסצנה הראשונה של הסיפור. המצג נותן, למעשה, רקע להתרחשויות העלילה בסיפור. 

המידע הניתן במצג כולל פרטים כלליים על הזמן והמקום שהעלילה מתרחשת בהם ומידע ספציפי על הביוגרפיה, הקודמת לסצנה הראשונה, של דמויות המשחקות תפקיד בעלילה.

המידע במצג, כמו גם אופן מסירתו, עשויים לרמוז רמזים מטרימים החיוניים להבנת המשך הסיפור.

מצג עשוי להימסר במרוכז (מצג בגוש אחד) או במפוזר, לאורך הסיפור כולו, וכן עשוי להימסר לפני הסצנה הראשונה (מצג תחילי, הנמסר בראש הסיפור) או אחרי הסצנה הראשונה (בשלב כלשהו בהמשך הסיפור). גם מצג תחילי בגוש אחד, דוגמת המצג של הרומן אבא גוריו משאיר פריטי מצג רבים (הקודמים לסצנה הראשונה של הסיפור) ומוסרם בהמשך הסיפור (למשל על מנת ליצור מתח או הפתעה). 

פריטי מצג מפוזר ניתן ללקט ממשפטים רבים במהלך הסיפור - כל פריט מידע שמספר על דבר מה שאירע לפני הסצנה המובחנת הראשונה של הסיפור, הוא פריט מצג.

לדוגמה: בסיפורו של ש"י עגנון, "הרופא וגרושתו", משפט הפתיחה הוא "כשנכנסתי לשמש בבית החולים מצאתי אחות רחמנייה בחורה בלונדינית, שהייתה אהובה על הכל וכל החולים סיפרו בשבחה". במשפט זה כמה פריטי מצג. הוא מציג את הדמויות העיקריות בסיפור: המספר והאחות (שלדעתה מייחס המספר משקל רב). הוא מציג את בית החולים, שמתרחש בו חלק נכבד מעלילת הסיפור. עוד נרמז זמן ההתרחשות ("כשנכנסתי לשמש בבית החולים").

==קישורים חיצוניים==

* דינה ציונית, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=7447 אקספוזיציה], באתר הספרייה הווירטואלית של מט"ח
* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=12425 מצג (אקספוזיציה)], באתר הספרייה הווירטואלית של מטח

קטגוריה:תורת הספרות

en:Exposition (literary technique)
bg:Експозиция (литература)
de:Exposition (Literatur)
fr:Exposition (théâtre)
ka:ექსპოზიცია (ლიტერატურა)
ru:Экспозиция (литературоведение)
sv:Exposition
מרי רנו

מרי רנו (באנגלית: Mary Renault; 4 בספטמבר 1905 - 13 בדצמבר 1983) הייתה סופרת אנגליה. יצירותיה פופולריות בקרב חובבי הרומן ההיסטורי.

==ביוגרפיה==
נולדה בלונדון (שמה האמיתי היה מרי שאלאן) ולמדה בקולג' סנט יו באוקספורד, שהיה אז קולג' לנשים בלבד. היא הוסמכה לאחות, ובספריה הראשונים בא לידי ביטוי ניסיונה כאחות. בשנת 1948, אחרי שהרומן שלה North Face זכה בפרס MGM בשווי $150,000, היגרה לדרום אפריקה עם בת זוגה ג'ולי מולארד, אחות גם היא. בשנות ה-50' הייתה פעילה בתנועת Black Sash נגד האפרטהייד.

כתיבתה המוקדמת עסקה בנושאים בני ימינו, בעיקר על רקע תקופת המלחמה, אבל בשנת 1956 החלה לכתוב סדרת ספרים שזירת התרחשותם הייתה יוון העתיקה, בכללם הטרילוגיה על חיי אלכסנדר הגדול: אש משמיים (1970), הנער הפרסי (1972) ומשחקי קבורה (1981). למרות אי-היותה בקיאה בספרות קלאסית, זכתה להוקרה על הקפדנות ללא דופי שבה הקימה לחיים את העולם היווני. יחסה האוהד לאהבה בין גברים קירב את ספריה גם ללב קהל קוראים רחב בקהילת ההומוסקסואלים.

כמה מעמדותיה ההיסטוריות היו שונות מהמקובל, כגון ביקורתה החריפה על הנואם דמוסתנס. אף כי רנו לא יכלה לקרוא את נאומי דמוסתנס במקורם היווני, היא סברה שהייתה הפרזה גדולה בהערכת כושר הנאום של דמוסתנס, שלא היה, לדעתה, אלא תועמלן מרושע. היא טענה ש"גם ההערכה שזכה לה האיש עצמו הייתה מוגזמת לאין שיעור. הוא היה מושחת. דבר ידוע הוא, שהאיש לקח שוחד ותמיכות מן הפרסים. הוא היה פחדן, בקרב כירוניה הוא זרק את המגן והנשק ונס על נפשו. הוא היה אכזר, מעולם לא גילה חמלה למישהו, אם במילה ואם במעשה. כל אלה הן עובדות ידועות היטב." נוסף לכך, רנו הציעה שתי תאוריות חדשניות על דמוסתנס:
* הוא ניסה לפגוע מינית באלכסנדר הצעיר, בלי לדעת את זהותו, כשדמוסתנס היה שליח למקדוניה.
* דמוסתנס היה בין השותפים לקשר ההתנקשות בפיליפוס השני.

== ספריה שתורגמו לעברית ==
* היין האחרון (1956), תרגמה חנה קסל, הוצאת זמורה ביתן, 1988.
* מות יומת המלך (1958) - תזאוס האגדי עד מות אביו. תרגמה דליה רביקוביץ, הוצאת עם עובד, 1962. נחשב לספרה הטוב ביותר של רנו.
* השור מן הים (1962) - שארית חיי תזאוס. תרגם מרדכי ברקאי, הוצאת זמורה ביתן, 1991.
* אש משמיים (1969) - אלכסנדר הגדול עד מות אביו. תרגמה שולמית במברגר, הוצאת זמורה ביתן מודן, 1978.
* הנער הפרסי (1972) - אלכסנדר אחרי כיבוש פרס. תרגמה שולמית במברגר, הוצאת זמורה ביתן מודן, 1978.
* משורר התהילה (1978), תרגמה ניצה בן ארי, הוצאת זמורה ביתן, 1983.
* משחקי קבורה (1981) - ממשיכי אלכסנדר. תרגם חגי פינסקר, הוצאת זמורה ביתן, 1985.

"מות יומת המלך" ו"השור מן הים" עובדו לסדרה בת 11 פרקים ברדיו 4 של ה-BBC, תחת הכותרת "מות יומת המלך" (The King Must Die).

==קישורים חיצוניים==

* גיטה אבינור, [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/01680-files/01680003-files/01680003-134-138.pdf "המלך מת עם סתו" (על "מות יומת המלך" למרי רנו), בצל הזכרונות: מאמרים בבקורת הספרות, מפעל סופרי חיפה, 1975]
* 
* 

קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:אחיות בריטיות
קטגוריה:דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד: אישים
קטגוריה:סופרות דרום אפריקאיות
קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:להט"ביות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1905
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1983
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1983
אגם אדוארד

אגם אדוארד (באנגלית: Lake Edward) הוא הקטן מבין האגמים הגדולים של אפריקה.

== גאוגרפיה ==
האגם מצוי על הבקע הסורי-אפריקני, על הגבול בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואוגנדה וגדתו הצפונית של האגם נמצאת כמה ק"מ דרומית לקו המשווה. הנרי מורטון סטנלי ביקר באגם ב-1888 והעניק לו את שמו, על שם אלברט אדוארד, נסיך ויילס. האגם קיבל מאוחר יותר את השם אגם אידי אמין או אגם אידי אמין דאדא על שם הדיקטטור האוגנדי אידי אמין, אך כיום קרוי האגם שוב אגם אדוארד.

אגם אדוארד מוזן על ידי הנהרות ניאמוגסני, איששה, רוטשורו ורווינדי. הוא מנוקז בצפון דרך נהר סמליקי לאגם אלברט. אגם אדוארד מחובר באמצעות ערוץ קזינגה לאגם ג'ורג' שמצפון מזרח אליו. האגם שוכן בגובה של 920 מטר, אורכו 77 ק"מ ורוחבו 40 ק"מ בנקודות השיא שלו. האגם משתרע שטח כולל של 2,150 קמ"ר (ה-15 בגודלו ביבשת). החופים הצפוניים והדרומיים שלו הם מישורים נמוכים, אך רוב גדותיו המזרחיות והמערביות הם קירות תלולים.

חברת בעלי החיים החיים על גדות הנהר מוגנת על ידי הפארק הלאומי וירונגה (קונגו) ופארק לאומי המלכה אליזבת (אוגנדה). האגם משמש כבית גידול למיני עופות ודגים רבים. דיג היא פעילות חשובה בקרב התושבים המקומיים.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

אדוארד, אגם
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: גאוגרפיה
אדוארד
אדוארד
אדוארד, אגם
האריה, המכשפה וארון הבגדים

האריה, המכשפה וארון הבגדים הוא ספר ילדים, הראשון שנכתב בסדרת הספרים "דברי ימי נרניה", מאת הסופר קלייב סטייפלס לואיס. הספר, המשתייך לסוגת הפנטזיה, נכתב בשנת 1950. מבחינה כרונולוגית, הספר משתבץ שני בסדרה, לאחר "אחיינו של הקוסם". זהו הספר המפורסם ביותר בסדרה.

הספר תורגם לעברית לראשונה בשנת 1961 על ידי שושנה וידל בהוצאת "מחברות לספרות", ולאחר מכן תורגם על ידי נורית גולן בהוצאת "זמורה-ביתן" (ספרי מרגנית). הספר מעוטר באיורים המקוריים מאת פולין ביינס. חלק מספרי הסדרה יצאו במהדורה מנוקדת.

הספר עובד לטלוויזיה, לרדיו, לקולנוע והומחז. בשנת 2005 יצא לאקרנים בהפקת חברת וולט דיסני סרט על פי הספר, בתיאום עם נושא הספר.

==עלילה==
פיטר, סוזן, אדמונד ולוסי עוברים להתגורר באחוזה כפרית בזמן ההפצצות הגרמניות על לונדון בימי מלחמת העולם השנייה. במהלך שיטוטיהם בביתו של הפרופסור (דיגורי), הם מוצאים מעבר דרך ארון בגדים אל עולם אחר, עולם בו יש קסם, יצורים מיתולוגיים (כגון פאונים, נימפות, קנטאורים וענקים) וחיות מדברות. בעולם שורר חורף נצחי בהשפעתה של מכשפה, וחג המולד אף פעם לא מגיע. האחים מגלים כי נועד להם תפקיד מרכזי בהיסטוריה של נרניה, לפי אגדותיה, המספרות על שני בני אדם ושתי בנות חווה - שיגרשו את המכשפה וימלכו על נרניה שנים רבות, בטירת קייר פרבל, שם מחכים עבורם ארבעה כיסאות מלכות.

==מסרים חינוכיים==
הסיפור מציג את מערכת היחסים המורכבת בין ארבעת האחים, ובין היתר את השפעתם של יחסי אחים קלוקלים על תפקודם, וכן מספר מקבילות לסיפורי הברית החדשה.

בתחילת הספר אדמונד מעדיף את התענוג באכילת רחת לוקום של המלכה הלבנה בתמורה ל"מכירת" אחיו ואחיותיו. המקבילה הנוצרית של סיפור זה הוא מכירת ישו על ידי יהודה איש קריות לרומאים בתמורה לשלושים שקלי כסף. בנוסף, ניתן להקביל את רדיפת המלכה הלבנה אחר האחים בנרניה לסיפור של טבח החפים מפשע ובכך בעצם להקביל את המלכה הלבנה להורדוס.

אסלן, האריה, הוא הגואל, בנו של האל, אשר נעדר לפרקי זמן ממושכים מנרניה. בהיעדרו, הולכת ונחלשת אמונתם של בני עמו באסלן, בקיומו ובכוחו. אסלן מקריב עצמו ונעקד על שולחן האבן (המקביל לצלב), על מנת לגאול ממוות את הנער אדמונד. בכך הוא שובר את הכישוף ולאחר מכן קם לתחייה, ועוזב שוב לאחר השלמת משימתו. דבר זה מקביל למעשהו של ישו על-פי המסורת הנוצרית, שהוקרב על הצלב כדי לתת לבני-האדם הזדמנות להיגאל מן החטא הקדמון של אדם וחווה באמצעות טבילה ואמונה בו, ולאחר-מכן קם לתחייה.

כאשר הוא מחליט להפגין את כוחו, שאגתו מזכירה גם לאלו ששכחוהו כי הוא האל האמיתי. הוא בוחן כליות ולב, ולא ניתן לשקר לו. כמו ישו, אשר לפי הנצרות בכוחו לרפא חולים כבמעשה נס, גם אסלן עושה ניסים - נשיפתו משיבה לחיים את היצורים שהמכשפה הפכה לפסלי אבן.

לאחר הריגתו של אסלן על שולחן האבן, לוסי וסוזן נשארות כדי לבכות על גופתו. בברית החדשה, מריה אם ישו ומריה מגדלנה נשארות כדי להוריד את גופת הצלוב ולבכות עליו.

כמו כן, עולה בסיפור מסר ברור אודות סגירת ארון מבפנים והטיפשיות שבדבר.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://cslewis.drzeus.net/papers/lionwitchallegory.html אלגוריות נוצריות בספר] - אדמונד כיהודה איש קריות
* [http://cslewis.drzeus.net/papers/wardrobe_metaphor.html ארון הבגדים כאלגוריה נוצרית]
* 
*[https://harpatka.net/guide/האריה-המכשפה-וארון-הבגדים/ האריה, המכשפה וארון הבגדים], במדריך הרפתקה לספרי נוער

קטגוריה:דברי ימי נרניה
קטגוריה:ספרי 1950
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
בורביסטה

ממלכת דאקיה בזמן שלטון בוּרביסטה - 82 לפנה"ס
בּוּרבּיסטה (Burebista) היה גדול מלכי דאקיה והנהיג אותה בין 70 לפני הספירה ועד 44 לפני הספירה.

== ביוגרפיה ==
בורביסטה איחד את השבטים התראקיים (הדאקים הם תראקים צפוניים) שבין הרצ'יניקה (Hercinica בחבל מורבייה בימינו) במערב, נהר הבוג הדרומי במזרח, הרי הקרפטים הצפוניים ודיוניסופוליסין (Dionysopolisin) בדרום. הוא בחר לו כבירה ישוב בשם ארג'דאבה (Argedava) או סארג'דאבה (Sargedava) שנמצא באזור קוסטשטי בהרי אורשטיה (Orastie). המקום הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

שמו האמיתי של המלך אבד במהלך ההיסטוריה והוא מוזכר על ידי סופרים יווניים בשם Bu-ere-bu-ist-as שמשמעותו היא: זה שאיננו.

המרכז הרוחני של הממלכה נקרא על ידי סטראבון בשם קאגאיון (Kagaion) (ההר הקדוש) ומקומו היה כנראה אי שם באזור הרי בוצ'ג'י (Bucegi).

הפרוקונסול של הפרובינקיה מקדוניה, וארו לוקולוס כבש, במהלך מלחמת מיתרדטס השנייה, ערים יוניות בחוף המערבי של הים השחור עד אפולוניה ועד הדלתה של הדנובה. תושביהן היוונים של הערים הכבושות ביקשו את עזרתו של בורביסטה. הוא ניצח חיל רומאי בהנהגתו של אנטוניוס היברידה (Antonius Hybrida), והערים היוניות טומיס (Tomis), קאלאטיס (Calatis), דיוניסופוליס (Dionysopolis) ואפולוניה (Apolonia) הסכימו להסתפח לממלכתו של בורביסטה, כדי לזכות בהגנתו.

בורביסטה המשיך במסעותיו הצבאיים באזור, כבש את אליובריקס (Aliobrix) (בדרום בסרביה, היום באוקראינה), טיראס (Tyras) ואודסה (Odessas).

בשנת 58 יוליוס קיסר לטש עיניים אל ממלכתו, אך יצא בסוף למלחמה בגאלים.

בשנת 48 לפני הספירה, התערב בורביסטה בפוליטיקה הפנימית של האימפריה הרומית והתייצב כבן ברית של פומפיוס, כנגד יוליוס קיסר. לאחר שלוש שנים ניצח קיסר את יריבו ושלח לגיונות להעניש את בורביסטה. ב-15 במרץ 44 לפנה"ס, לפני הקרב המכריע, נרצח קיסר בסנאט. זמן לא רב לאחר מכן מת גם בורביסטה בנסיבות לא ידועות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכים
קטגוריה:שליטי דאקיה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
רפאל (מלאך)

רפאל הוא שמו של מלאך בדת היהודית, הנוצרית והאסלאמית. ומקורה כפי הנראה הוא בקבלה היהודית. משמעות השם בעברית היא "האל ירפא".

== ביהדות ==
רפאל הוא אחד מבכירי המלאכים ונמנה כאחד מהארבעה העומדים לפני כיסא הכבוד וכחלק מתפקידם שומרים ומשגיחים על ארבע כנפות הארץ (גבריאל, מיכאל, רפאל ואוריאל).

לפי האמונה היהודית זהו מלאך הממונה על הרפואה. לפי מסורת חז"ל, רפאל היה אחד משלושת המלאכים שבאו לבקר את אברהם, והוא המלאך שריפא את אברהם אבינו לאחר שנימול.

בתנ"ך עצמו אין בדרך כלל אזכור מפורש של שמות המלאכים. כבר בזמנם של חז"ל, עלתה הטענה, למשל על ידי האמורא רבי שמעון בן לקיש, כי שמות המלאכים הם שמות באכדית ובבלית, שהובאו לארץ ישראל עם חזרתם של גולי בבל.<ref>בראשית רבא, מ"ח, ט': "אמר רבי חנינא: שמות חודשים עלו מבבל. ריש לקיש אמר: אף שמות מלאכים מיכאל רפאל וגבריאל".</ref> חוקרים וארכאולוגים מודרניים נוטים להסכים לטענה זאת.

מתוך כל המלאכים ביהדות, רק שניים מוזכרים בתנ"ך בשמם: גבריאל,<ref>ספר דניאל, פרק ח', פסוק ט"ז ושם בהמשך ט, כא</ref> ומיכאל<ref>ספר דניאל, פרק י', פסוק י"ג; שם, פרק י', פסוק כ"א; פרק י"ב, פסוק א'.</ref>. שמות מלאכים נוספים מוזכרים החל מהמאה השלישית לפני הספירה, בספר חנוך א', וכן במדרשים. רפאל מופיע כדמות חשובה בספר טוביה, אחד מהספרים החיצוניים.

== בנצרות ==
המיתולוגיה הנוצרית מקבלת את יכולות הריפוי המיוחדות למלאך רפאל, ואף כאן הוא מוכר כמלאך שריפא את אברהם אבינו בשליחות האל. אולם תפקידו במלכות השמיים אינו קשור באופן ישיר לריפוי, אלא לעצם השליחות. המלאך רפאל הוא הממונה על המסעות והשליחויות, והוא השומר על הנוסעים בדרכים.

== באסלאם ==
אסראפיל תוקע בשופר, איור לספר של [[זכריא אל-קזוויני, 1280]]
גם במיתולוגיה האסלאמית דמות המלאך רפאל משמעותית. רפאל, המכונה בערבית איסראפיל (ﺇﺳﺮﺍﻓﻴﻞ), הוא אחד מארבעת המלאכים המוזכרים בכתבים, ביחד עם המלאכים ג'יבריל (גבריאל), מיכָּאִיל (מיכאל), ואיזְרָעאִיל (עזריאל). בניגוד לשלושת המלאכים האחרים המוזכרים בקוראן עצמו, מוזכר המלאך רפאל/איסראפיל בספרות החדית'.

לפי החדית', יהיה המלאך רפאל המבשר את הגעת יום הדין, על ידי נשיפה בקרן עצומת ממדים, הקרויה "סוּר". לפי האמונה, ינשוף המלאך רפאל בקרן פעמיים: הנשיפה הראשונה תבשר את תחילת יום הדין, ואלו בנשיפה השנייה ייאספו כל נשמות המתים בנקודת האמצע בין גן עדן לגיהנום, שם ייחקרו על חטאיהם ועל מעשיהם הטובים.

== ספר רפאל המלאך ==
הספר רפאל המלאך הוא חיבור המיוחס לר' יהודה יודל רוזנברג, ובו אוצרות של קמיעות, רפואות, סגולות, השבעות, לחשים הקשורים ברפאל המלאך.
== המלאך רפאל בתרבות==
* רפאל המלאך מופיע בסדרה "המלאך השומר שלי" בתור יריבו של המלאך יניב (בן אדם) והמלאך השומר של לפיד (יון תומרקין). את דמות המלאך משחק ישראל אטיאס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070702212259/http://faculty.biu.ac.il/~barilm/angel.html שמותיהם של מלאכים ביהדות] מאת מאיר בר-אילן
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלאכים
קטגוריה:מלאכים ביהדות
קטגוריה:מלאכים בנצרות
קטגוריה:דמויות וקבוצות באסלאם
הוורד (תיאטרון)

הוורד (באנגלית: The Rose) היה תיאטרון שפעל בלונדון בתקופה האליזבתנית.

התיאטרון היה באזור בנקסייד בסאת'ק על הגדה הדרומית של התמזה - אזור שהיה מחוץ לשטח השיפוט של הסיטי של לונדון ועל כן לא חל עליו האיסור להפעיל תיאטראות שהיה בתוקף בלונדון עצמה.

==הקמת התיאטרון==
תיאטרון הוורד נבנה ב-1587 על ידי פיליפ הנסלו וג'ון צ'ולמלי. מספר שנים מאוחר יותר הורחב המבנה, שהיה מצולע בקוטר 21 מטרים, כך שיכיל כ-2000 צופים.

תיאטרון הוורד שימש את להקת אנשי האדמירל אשר שיחקה במחזות של כריסטופר מארלו והתחרתה בלהקת התיאטרון של ויליאם שייקספיר. בשנת 1605 ננטש המבנה.

==חפירות ארכאולוגיות==
בשנת 1989 היה חשש ששרידי המבנה יהרסו בשל פרויקטי פיתוח באזור. לאחר לחץ ציבורי שבראשו עמדו פגי אשקרופט ולורנס אוליבייה, הוחלט שהבנייה מעל שרידי המבנה לא תפגע בשרידים, ובפרויקט מיוחד נערכה במקום חפירה ארכאולוגית.

בשנת 1999 נפתח האתר לציבור ומוצגים בו ממצאים שנתגלו במקום.

==ראו גם==
* תיאטרון הגלוב

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.rosetheatre.org.uk/ תיאטרון הוורד]

קטגוריה:סאת'ק
קטגוריה:לונדון: מבנים היסטוריים
קטגוריה:לונדון: תיאטראות
קטגוריה:לונדון: אתרים ארכאולוגיים
גלן מטלוק

גלן מטלוק
גלן מטלוק (באנגלית: Glen Matlock; נולד ב-27 באוגוסט 1956) הוא נגן גיטרה בס בריטי.
הוא נודע בעיקר כנגן הבס המקורי של להקת הפאנק הסקס פיסטולס.
== ביוגרפיה ==
חברי הסקס פיסטולס לא חיבבו את מטלוק, מכיוון שנהג להאזין למוזיקה בסגנון הביטלס.
גיטריסט הסקס פיסטולס, סטיב ג'ונס, טען כי הסיבה שבגללה הוא אינו מחבב את מטלוק היא משום שמטלוק כל הזמן שוטף את הרגליים שלו.

לבסוף פוטר מטלוק מהלהקה והוחלף על ידי סיד וישס שלא ידע לנגן על גיטרה בס, אך מטלוק דאג להעביר לו שיעורים.
למעשה בהקלטת האלבומים של הלהקה בא מטלוק להחליף את וישס בקטעי הבס.

לאחר שפוטר מטלוק מהסקס פיסטולס הוא הקים את להקת הילדים העשירים.

בסדרה פיסטול אודות להקת סקס פיסטולס מגלם את דמותו השחקן הבריטי כריסטיאן ליס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאי פאנק (Punk)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:חברי להקת סקס פיסטולס
קטגוריה:גיטריסטי רוק
קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1956
אנשי האדמירל

אנשי האדמירל (באנגלית: Admiral's Men) הייתה להקת תיאטרון בתקופה האליזבתנית. הלהקה כונתה בתחילת דרכה "אנשי לורד האו" על שמו של מממן הקבוצה צ'ארלס האוורד, וכאשר האוורד הפך בשנת 1585 למפקד הצי הבריטי - הלורד אדמירל הראשי שינתה הלהקה את שמה על מנת לאזכר את תארו של פטרונם. כינויים נוספים, מאוחרים יותר, של הלהקה היו: אנשי נוטינגהאם, אנשי הנסיך הנקרי וכן אנשי אלקטור פלאטינייט.

השחקן הראשי שבלהקה היה אדוארד אלין ומנהל הלהקה היה פיליפ הנסלו. הלהקה הופיע בעיקר בתיאטרון הוורד במחזותיו של כריסטופר מארלו - "טאמבורליין" ו"דוקטור פאוסטוס", וכן במחזות של ג'ורג' צ'פמן וויליאם הוטון.

הלהקה התחרתה בלהקת אנשי הלורד צ'מברלין אשר הציגה מחזות של ויליאם שייקספיר ועם פרישתו של אלין ב-1603 החלה דעיכתה של הלהקה, אשר פורקה לבסוף בשנת 1631.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תיאטרון בריטי
הסופר קאפ האסיאתי

גביע הסופר קאפ האסיאתי היה תחרות בה נפגשו אלופות שני הטורנירים החשובים של אסיה, אליפות אסיה לקבוצות וגביע אסיה למחזיקות גביע.

התחרות נוסדה ב-1995, והיא בוטלה בשנת 2002 אחרי שה-AFC מיזג את שני הטורנירים הראשיים יחד בליגת האלופות האסיאתית. בתחרות האחרונה זכתה קבוצת סוואן סמסונג בלווינגס מקוריאה הדרומית.

==טורנירי הסופר קאפ האסיאתי==

{| border=1 cellpadding=1 cellspacing=0 width=100% style="border-collapse:collapse"
|- align=center style="background:#efefef;"
!width=5%|שנה
!width=20%|אלופה
!width=10%|תוצאה
!width=20%|פיינליסטית
|- align=center bgcolor=#D0E7FF
|2002
|סוואן סמסונג בלווינגס<br/><small>20px</small>
|1 - 1<br/><small>(2-4 בפנדלים)</small>
|אל-הילל<br/><small>20px</small>
|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2001
|סוואן סמסונג בלווינגס<br/><small>20px</small>
|4 - 3
|אל-שבאב<br/><small>20px</small>
|- align=center bgcolor=#D0E7FF
|2000
|שימיזו אס-פולס<br/><small>20px</small>
|3 - 2
|אל-הילל<br/><small>20px</small>
|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1999
|ג'ובילו איוואטה<br/><small>20px</small>
|2 - 2
|אל-איטחד<br/><small>20px</small>
|- align=center bgcolor=#D0E7FF
|1998
|פוהאנג סטילרס<br/><small>20px</small>
|1 - 1
|אל-נאסר<br/><small>20px</small>
|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1997
|אל-הילל<br/><small>20px</small>
|2 - 1
|פוהאנג סטילרס<br/><small>20px</small>
|- align=center bgcolor=#D0E7FF
|1996
|אלהווה צ'ונמה<br/><small>20px</small>
|6 - 3
|שונאן בלמאר<br/><small>20px</small>
|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1995
|יוקוהמה אף. מרינוס<br/><small>20px</small>
|4 - 3
|קסיקורן באנק<br/><small>20px</small>
|}

אסיאתי
קטגוריה:תחרויות כדורגל בין-לאומיות למועדונים
סופר קאפ
קטגוריה:תחרויות כדורגל באסיה
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
אל-איתיחאד (כדורגל)

אצטדיון הקבוצה
אל-איתיחאד (בערבית: الاتحاد - "ההתאחדות") הוא מועדון כדורגל סעודי מהעיר ג'דה, המשחק בליגת העל הסעודית. אל-איתיחאד מארחת את משחקיה באצטדיון הראשי של ג'דה, עיר הספורט המלך עבדאללה, האצטדיון השני בגודלו בערב הסעודית, אשר מכיל 62,345 צופים. 

המועדון הוא אחד ממועדוני הכדורגל הפופולריים בסעודיה. לאל-איתיחאד יש יריבות ארוכת שנים עם אל-הילאל, המכונה האל קלאסיקו הסעודי ונחשב למשחק השנתי הבולט והנצפה ביותר בכדורגל הסעודי.

המועדון המצוי בבעלות מוחמד אל-פאייז וחברת Sela Sport Co, שגם מממנת את נבחרת ערב הסעודית בכדורגל. בשנים 2007–2013, מומן על ידי חברת הטלקום הסעודית.

== היסטוריה ==
המועדון נוסד בשנת 1927, מה שהופך אותו למועדון הספורט הוותיק ביותר שעדיין פעיל בסעודיה. התקופה המצליחה ביותר בתולדות המועדון הייתה שנות ה-90 וה-2000, כאשר המועדון השיג מספר רב של תארים והישגים מקומיים הבינלאומיים. בשנת 1999, זכה המועדון בגביע אסיה למחזיקות גביע אחרי ניצחון על צ'ונאם דרגונס. המועדון זכה בליגת האלופות האסיאתית בשנת 2004 לאחר ניצחון על אלהווה צ'ונמה, ובשנת 2005, לאחר ניצחון על אל-עין. המועדון הגיע למקום הרביעי באליפות העולם למועדונים ב-2005 ביפן. המועדון צפוי להשתתף בגביע העולם למועדונים 2023 שיתקיים בסעודיה. 

אל-איתיחאד נחשב לאחד המועדונים האסייתיים המצליחים ביותר ברמה המקומית והיבשתית, ובאמתחתו שתי זכיות רצופות בליגת האלופות האסייתית (אחת משלוש הקבוצות האסיאתיות היחידות שהשיגו זאת) גביע אסיה למחזיקות גביע פעם אחת, ליגת האלופות של המפרץ ותואר ליגת האלופות הערבית לפחות פעם אחת. ברמה מקומית, אל-איתיחאד הוא גם המועדון השני המצליח ביותר בסעודיה, לאחר שזכה בתשע אליפויות ליגה, חמש תוארי גביע המלך, שמונה תוארי גביע יורש העצר, שלושה תוארי גביע הפדרציה הסעודית וסופר קאפ סעודי.

ב-2 באוקטובר 2023 סירבה הקבוצה לעלות לאחד ממשחקי ליגת האלופות האסיאתית מול הקבוצה האיראנית ספהאן, בגלל הצבה של פסלו של קאסם סולימאני בכניסה לאצטדיון בו היה אמור להיערך המשחק.<ref></ref> בתחילת נובמבר, הודיעה התאחדות הכדורגל של אסיה כי אל-איתיחאד יזכו בניצחון טכני 3-0 על ספהאן.<ref></ref>

== שחקנים מפורסמים ==
* כרים בנזמה
* אנגולו קאנטה
* פאביניו
* ז'וטה

== תארים ==
;אליפויות
* זכייה (9): 1982, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2007, 2009, 2023
;גביע המלך הסעודי
* זכייה (9): 1958, 1959, 1960, 1963, 1967, 1988, 2010, 2013, 2018
;הסופר קאפ הסעודי
*זכייה (1): 2022
;גביע יורש העצר הסעודי
*זכייה (9): 1958, 1959, 1963, 1991, 1997, 2001, 2004, 2017
;גביע הפדרציה הסעודי
* זכייה (3): 1986, 1997, 1999
;ליגת האלופות האסיאתית
* זכייה (2): 2004, 2005
;גביע אסיה למחזיקות גביע
* זכייה (1): 1999
;הסופר קאפ האסיאתי
* זכייה (1): 1999
;ליגת האלופות הערבית
* זכייה (1): 2005
;ליגת האלופות של המפרץ
* זכייה (1): 1999
;הסופר קאפ המצרי-סעודי
*זכייה (2): 2001, 2003

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל סעודיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1928
קטגוריה:ג'דה
דניאל אלסופ

דניאל אלסופ (באנגלית: Daniel Allsopp; נולד ב-10 באוגוסט 1978, מלבורן) הוא כדורגלן עבר אוסטרלי.

ב-1995 סיים כמלך השערים באליפות העולם עד גיל 17 שנערכה באקוודור. אלסופ לא הצליח להשתלב בנבחרת אוסטרליה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סידני (2000).

== תארים ==
;מלבורן ויקטורי
* הפרמיירשיפ האוסטרלי (2): , 
* הצ'פיונשיפ האוסטרלי (2): , 

;תארים אישיים
* נעל הזהב של גביע העולם עד גיל 17: 
* נעל הזהב של ליגת העל האוסטרלית: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרלים
קטגוריה:כדורגלנים אוסטרלים
קטגוריה:מלבורן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני נוטס קאונטי
קטגוריה:כדורגלני רקסהאם
קטגוריה:כדורגלני בריסטול רוברס
קטגוריה:כדורגלני מלבורן ויקטורי
קטגוריה:כדורגלני א-ריאן
קטגוריה:כדורגלני די.סי. יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטרליה
קטגוריה:כדורגלני האל סיטי
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1978
הדירוג העולמי של פיפ"א לנשים

הדירוג העולמי של פיפ"א לנשים הוא דירוג של נבחרות הכדורגל הלאומיות, שנקבע על ידי פיפ"א כל שלושה חודשים, מאז יולי 2003. בדירוג משתתפות 178 נבחרות.

הדירוג הרבעוני נקבע לפי הישגיהן ותוצאות משחקיהן של הנבחרות עד אותו חודש.
הדירוג משפיע על חלוקת הנבחרות והקבוצות לבתים במפעלים הבינלאומיים השונים.

==ראו גם==
* הדירוג העולמי של פיפ"א

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.fifa.com/worldranking/rankingtable/women/index.html הדירוג העולמי לנשים באתר פיפ"א]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגל נשים
קטגוריה:פיפ"א
פיפ"א לנשים