OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לייב אקשן

לייב אקשן (Live action, מילולית: "פעולה חיה") הוא צילום, דיגיטלי או בפילם, שלא באמצעות הנפשה קלאסית או ממוחשבת. המונח משמש בתעשיית הקולנוע, הטלוויזיה והפקות וידאו אחרות. מאחר שטכניקה זו היא הנורמה, השימוש במושג לרוב מיותר, ונעשה בו שימוש בדרך כלל רק במקרים שבהם מצופה שייעשה שימוש בהנפשה, כמו בסרטי פיקסאר ובמשחק וידאו, או כאשר היצירה היא עיבוד קולנועי של סרט או סדרה מצוירת, כמו סרטי הקולנוע "סקובי-דו" (2002), "הפלינטסטונס" (1994) או "101 כלבים וגנבים" (1996). שימוש בבובות או בדגמים, למשל בסרט "בעקבות הקריסטל השחור" (1982) נחשב גם כן כלייב אקשן, ובלבד שלא נעשה שימוש בסטופ מושן להנפשתן.

במונח זה נעשה שימוש גם בעולם ההנפשה, על מנת להתייחס לדמויות שאינן מונפשות, בסרטים מצוירים למחצה, כגון "ספייס ג'אם" (1996), "מי הפליל את רוג'ר ראביט" (1988), "לוני טונס: חוזרים לאקשן" (2003), או "מרי פופינס" (1964), בהם בני אדם ודמויות מונפשות חיות יחדיו, כך שדמויות ה"לייב אקשן" הן דמויות "אמיתיות", כגון בוב הוסקינס וג'ולי אנדרוז, לעומת הדמויות המונפשות כגון רוג'ר ראביט.

המונח נפוץ בהקשרים של סרט או סדרת טלוויזיה המבוססים על יצירה מאוירת כגון חוברת קומיקס. עיבודים של קומיקסים ללייב אקשן נפוצים במיוחד בסרטי גיבורי-על, כגון "סופרמן" (1978), "באטמן" (1989), "הנוקמים" (2012), "וונדר וומן" (2017), "הפנתר השחור" (2018), "הפלאש" (2023), ועוד רבים אחרים; וגם בסדרות טלוויזיה כמו "המפתחות של משפחת לוק" ו"המתים המהלכים".

ככל שבתעשיית הקולנוע גובר השימוש בתמונות ביצירת מחשב (Computer-generated Imagery), המוכר בעיקר בראשי התיבות CGI, חלק ממבקרי הקולנוע וביניהם מארק לנגר מוצאים לנכון לדון ביחסים שבין הלייב אקשן לבין ההנפשה. לטענתם – סרטים חדשים, שמשתמשים באפקטים מיוחדים ממוחשבים, לא ניתנים להשוואה עם סרטי לייב אקשן המשלבים בתוכם דמויות מונפשות, וזאת בשל תפיסת הריאליזם של שילוב שני הסגנונות.

==ראו גם==
* סרטי לייב אקשן המבוססים על סרטי דיסני

==הערות שוליים==

קטגוריה:מינוחים בקולנוע
מקומות של זיכרון (הרובע הבווארי)

אחד השלטים, צד הטקסט
צדו השני של השלט, צד הסמל
אנדרטת "מקומות של זיכרון ברובע הבווארי: הדרה ונישול, גירוש ורצח של יהודי ברלין בין השנים 1933-1945" (בגרמנית: Orte des Erinnerns im Bayerischen Viertel: Ausgrenzung und Entrechtung, Vertreibung, Deportation und Ermordung von Berliner Juden in den Jahren 1933 bis 1945) תוכננה על ידי היסטוריון האמנות, המבקר והאוצר פרידר שנוֹק (Frieder Schnock) והאמנית והמרצה פרופ' רנאטה שטי (Renata Stih) ונחנכה ב-11 ביוני 1993. האנדרטה מורכבת מ-80 שלטים המפוזרים ברחבי הרובע הבווארי, שהוא חלק משכונת שנברג שבברלין. לכל שלט שני צדדים: באחד נרשם חוק או תקנה, ולעיתים עדות אישית, משנות השלטון הנאצי המגביל את היהודים, ובשני ציור או סמל מתאים.

==רקע היסטורי==
בין 1898–1908 בנתה חברת הקרקע הברלינאית (Berlinische Boden-Gesellschaft) על קרקע הרובע הבווארי מבנים רבים בסגנון ביתי עם דירות מרווחות. הרחובות בשטח הבנוי נקראו על שמות מקומות בבוואריה. תושביו הראשונים של הרובע היו גרמנים אמידים. מספר היהודים בשכונת שנברג היה רב – בשנברג כולה חיו בשנת 1933 כ-16,000 יהודים, כ-10% מהקהילה היהודית בברלין באותו הזמן, והיא כונתה "שווייץ היהודית" – אך לא ידוע מספרם המדויק ברובע עצמו. בשכונה חיו בין היתר אלברט איינשטיין, גרטרוד קולמר וחנה ארנדט. בעקבות עליית הנאצים לשלטון דוכאו היהודים, ובשנת 1941 החלו לגרש יהודי מהרובע, ובאביב 1943 נעצרו גם הפועלים בני השכונה וגורשו. ב-19 במאי 1943, הרובע וברלין כולה, כפי שדווחו הנאצים, היו "נקיים מיהודים" (Judenfrei).

==בניית האנדרטה==

במשך שנים אחרי השואה לא נותר זכר לקהילה היהודית הגדולה במקום, מלבד אנדרטת אבן במיקומו של בית הכנסת הישן של הרובע, ולוח זיכרון במקום שבו התגורר אלברט איינשטיין בין השנים 1918–1933. בשנת 1983 החלה קבוצה של תושבי השכונה להתעניין בעברה ובתולדותיה במהלך השואה. הם מצאו מסמכים ותעודות רבות – בין השאר מכתבים ויומנים, תמונות, רישומים של הגסטפו. באמצעות המידע הצליחו לשחזר את ההיסטוריה של רוב בתי השכונה. את תוצאות המחקר פרסמו בתערוכה, שלה קראו "החיים בשנברג–פירדנאו בשנים 1933–1945". בשנת 1988 החל אחד מתושבי הרובע הבווארי לאסוף שמות של קורבנות ה"אריזציה" בשכונה. לאחר שנת עבודה אסף למעלה מ־6,000 שמות, ותיעד גם הפקעת רכוש יהודי. בהמשך לצעדים אלו, בתחילת שנות ה-90 החלו תושבי השכונה בסיוע עיריית רובע שנברג לחפש דרך להנציח את הקהילה היהודית המקומית. הוכרזה תחרות, ומתוך 96 הצעות נבחרה הצעתם של צמד אמנים בשם שטי ושנוק. הם הציעו להציב ברחבי הרובע שלטים עם חוקים שנחקקו נגד היהודים בתקופת השלטון הנאצי. בסך הכול נתלו כ־80 שלטים, חלקם במקומות הקשורים לכיתוב בשלטים.

כבר בתהליך הצבת השלטים הראשונים של הפרויקט החלו מתגלעות מחלוקות סביבו. בעת תליית אחד השלטים צעק אחד התושבים בשכונה לעבר התולים "חזירים יהודים, עופו מכאן!". בהמשך הגיעו תלונות גם מן הצד השני על תליית שלטים אנטישמיים, ולמקום הגיעו כוחות משטרה שביקשו להוריד את השלטים. הפשרה שהושגה הייתה שלכל שלט תוצמד לוחית הסבר קצרה, שמבהירה כי מדובר באנדרטת זיכרון.

==קישורים חיצוניים==

* Caroline Bartholomew, [http://urbanlabsce.eu/rebuilding-berlins-identity/ Rebuilding Berlin's Identity], Urban Labs Central Europe, 30 January 2018
* 

*[https://archive.today/20150426180131/http://eyal-berlin.com/2014/04/19/fearandloathing/ פחד ותיעוב ברובע הבווארי], באתר "אייל – מדריך בברלין"
*מיקי ריס, [http://spitzmag.de/issues/spitz_5/556/ אחרי עשרים שנה], מגזין שפיץ, 28 במאי 2013
*
* 

קטגוריה:ברלין: אנדרטאות להנצחת השואה
מסגד עומר בן אל-ח'טאב (ברלין)

מסגד עומר בן אל-ח'טאב (בגרמנית: Umar-Ibn-Al-Khattab-Moschee, בטורקית: Ömer İbnu’l Hattâb Camii) הוא מסגד בשכונת קרויצברג בברלין.

המסגד נבנה על ידי ארגון IVWP (ארגון אסלאמי למיזמי צדקה) ונקרא על שמו של הח'ליפה עומר בן אל-ח'טאב.

בנייתו החלה בשנת 2004 ועלתה כ-10 מיליון אירו. למסגד כיפה קטנה וארבעה מינרטים בגובה של כ-7 מטרים, המעוטרים בחצי סהר מוזהב. היכל התפילה יחד עם שתי קומות נוספות יכולים להכיל כ-1000 איש. חלק נוסף במסגד, הנקרא "מרכז משארי" (Maschari Center), כלל שבעה אולמות אירועים, בית ספר לקוראן וכמו כן גם חנויות בוטיק, מאפיות ומרכול.

ה"ארגון האסלאמי למיזמי צדקה" שייך ל"אגודת מיזמי צדקה אסלאמיים" (Association of Islamic Charitable Projects), תנועה אסלאמית מלבנון. "מרכז משארי" הוא מרכז התנועה בגרמניה.

== היסטוריית הבניין ==
באתר המסגד היה בעבר "מרכול בולֶה" שנשרף במהומות אחד במאי 1987 בקרויצברג. ההריסות מהשריפה נשארו במקום, וחלקי הבניין פונו רק שנים לאחר מכן. בתחילת שנת 2004 ביקש ארגון IVWP היתר בנייה עבור האתר.

הבנייה הושלמה ב-2008, אך המסגד נפתח רק ב-21 במאי 2010.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אירופה: מסגדים
קטגוריה:ברלין: מבני דת
שועל בנגלי

שועל נח בהודו
שועל בֶּנְגָּלִי (שם מדעי: Vulpes bengalensis) הוא מין של שועל קטן יחסית, החי באזורי מזרח אסיה, בתת-היבשת ההודית ואזור ההימלאיה.

זהו שועל קטן יחסית בעל פרצוף מוארך עם אוזניים כהות מעט. זנבו השחור ארוך ביותר יחסית לגופו וקצהו שחור. צבעו הכללי הוא בין אפור לחום בהיר. אורכו כ-46 ס"מ, כאשר הזנב מגיע לאורך של כ-25 ס"מ, ומשקלו נע בין 2.3 ל-4.1 ק"ג.

== תזונה ==
השועל הבנגלי הוא אוכל-כול, בדומה לרוב השועלים, וניזון בעיקר ממכרסמים, כמו גם עופות, זוחלים קטנים, סרטנים, חרקים ואף פירות. את הגורים הוא יאכיל בעכברים.

== תפוצה ==
השועל הבנגלי מצוי לאורך תת-היבשת ההודית במגוון אזורי מחיה, לבד מהיערות הצחיחים של דרום הודו. הם מעדיפים כרי עשב הרריים או ערבות פתוחות וגם יערות.

השועל נפוץ במדינות הבאות: הודו, בנגלדש, נפאל ופקיסטן.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1800
בנגלי
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:בנגלדש: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בערבות הודו
צבי אורליאנסקי

צבי אורליאנסקי (נולד ב-1973) הוא צ'לן ישראלי, חבר בטריו מיתרים אראטו ובקאמרטה הישראלית ירושלים.

==ביוגרפיה==
===לימודים===
צבי אורליאנסקי סיים בהצטיינות את בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה ליד אוניברסיטת תל אביב. בין מוריו היו עוזי ויזל, הלל צרי. הוא המשיך בלימודיו בקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד בבוסטון, ארצות הברית. בהמשך השתלם, בין השאר, אצל ברנרד גרינהאוס משלישיית בוזאר ואצל דייוויד סויר מרביעיית גוארנרי.

===קריירת נגינה===
אורליאנסקי הופיע עם תזמורות שונות בארץ, בין השאר התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון והתזמורת הסימפונית חיפה, בפסטיבלים שונים באירופה וברסיטלים בישראל, אירופה, אוסטרליה וארצות הברית. הוא צ'לן ראשי בקאמרטה הישראלית ירושלים.
אורליאנסקי מנגן גם מוזיקה קאמרית, כחבר בטריו מיתרים אראטו.

אורליאנסקי הוא בנה של זמרת הסופרן אווה בן-צבי.

==פרסים ואותות הוקרה==
* תחרות פרס קלרמונט
* מלגת לימודים מקרן התרבות אמריקה-ישראל
* מלגה מהקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20171107170252/https://e.walla.co.il/item/232157 ואלה תרבות, פרס ראשון לשלישיית טל בתחרות טריו דה טריאסטה באיטליה], 30 במאי 2002
* [http://getplay.pk/video/FOJQ8yzlT9Y/getplay--from-russia-with-love.html יוטיוב, "אינטרמצו עם אריק", "מרוסיה באהבה"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'לנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
יקב צ'ילאג

כרזת התעמולה We Can Do It!}} מתקופת מלחמת העולם השנייה במסגרת מסע התעמולה We Can Do It!, יחד עם לוגו היקב]]
250px

יקב צ'ילאג היה יקב בוטיק בישראל, שנוסד ונוהל על ידי הייננית אורנה צ'ילאג. היקב נוסד בשנת 1999 ונסגר בתחילת שנת 2021.

== רקע ==
יקב צ'ילאג הוקם בשנת 1999 ביהוד על ידי אורנה צ'ילאג, ייננית שלמדה ב והשתלמה ב שבטוסקנה, איטליה. כרמי היקב היו פזורים ברחבי הארץ, באזורים המובחרים לגידול ענבי היין: כרמים בגליל, ביניהם כרם בן זמרה, וכרמים במצפה רמון.

יקב צ'ילאג היה היקב הראשון שהוקם על ידי אישה ייננית ופעל רבות לקידום תרבות היין בארץ ובעולם.

== ייצור ==
הייצור ביקב נעשה תחת הסיסמה Slow Wine – יין שלוקח את הזמן. עשיית היין ביקב נעשתה ללא האצת תהליכים, ואיפשרה לתנאי ההבשלה והתסיסה להתנהל בזמנם, תוך שימת דגש על עקרונות אקולוגיים וירוקים.

שיטת הייצור ביקב שילבה את הידע והסגנון אותם רכשה צ'ילאג באיטליה עם הטרואר והענבים הישראלים ושיקפה את המסורת העתיקה של יצור היין באגן הים התיכון, תוך שימוש ביתרונות שמקנה הטכנולוגיה החדשה.

ליקב היו שלוש סדרות עקריות:
* PRIMO – סדרת הדגל של היקב. סדרת יינות אדומים שהתיישנו זמן ארוך, על טהרת זן ענב יחיד, כדוגמת יין הקברנה סוביניון.
* SOLO – סדרת יינות אדומים בוגרים שכללה קברנה סוביניון 2005 שנבצר בכרם בן-זמרה בגליל. יין מרלו 2005 שענביו נבצרו בכרם נס־הרים בהרי ירושלים.
* VIVO – סדרת יינות אדומים צעירה שכללה איחוד זני ענבים שונים בבקבוק אחד כדוגמת בלנד 2006 של קברנה מרלו וסירה מהגליל העליון ומהרי ירושלים.

בנוסף לסדרות הקבועות, החל משנת 2012 ייצר היקב יינות לבנים מזנים שונים, ביניהם: סוביניון בלאן, ויונייה, וגווירצטרמינר.

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.onlife.co.il/career/67506 אורנה צ'ילאג: הסיפור של אחת הייניות הראשונות בישראל], באתר "און ליף"
* דניאל רוגוב, מדריך רוגוב ליינות ישראל 2011, תרגום: עמית יריב, טובי, 2011, עמ' 114 ו-323
* ירון גולדפישר, שביל היין: טיול ביקבי ישראל, הוצאת קואורדינטה, תל אביב, שנת 2007, עמ' 160
* יו ג'ונסון, Pocket Wine Book, 2009, עמ' 217
* רוברט פארקר, [http://www.cellartracker.com/wine.asp?iWine=330270 רשמי טעימה של יינות היקב], באתר CellarTracker.com
* [https://web.archive.org/web/20151213124238/http://www.sommelier.co.il/ad.asp?id=138 נטיית כרמים במצפה רמון], באתר Sommelier.co.il

== קישורים חיצוניים ==
* , אורכב בארכיון האינטרנט, ב-14 באפריל 2021
* 
* 
* אלון גונן, "[https://www.foodis.co.il/השבוע-בענף-היין-159-קוורטט-הרי-יהודה-והצע/ השבוע בענף היין 159: קוורטט הרי יהודה והצעות לבאים אחריו], באתר "אכול ושאטו", 14 בדצמבר 2018
* 
* יונתן לבני, "[https://web.archive.org/web/20151211103038/http://www.israelwines.co.il/ArticleItem.aspx?id=5198 השקה לבנה ביקב צ'ילאג]", באתר Israel Wines, 26 ביוני 2014
* 
* 

== הערות שוליים ==

צ'ילאג
קטגוריה:יהוד-מונוסון
קטגוריה:מצפה רמון: חברות
הלמנייה

הלמנייה אדומה ליד עמוד גדר
הלמניה היא כלי עבודה ידני המשמש לנעיצת עמוד מתכת, (בדרך כלל צינור או "ברזל זווית") לקרקע. המילה "הלמניה" נגזרת מהמילה העברית "להלום", זאת אומרת להלום בעמוד לנעיצתו בקרקע. הכלי משמש למטרות בנייה וחקלאות.

ההלמניה מורכבת מגליל פלדה או ברזל הפתוח בצידו האחד וסגור בצידו השני, החלק הסגור משמש פטיש לנעיצת ברזל הזווית לקרקע, בשני צידי ההלמניה יש ידיות המשמשות לאחיזתה בזמן העבודה. יתרונה של ההלמניה מול פטיש או מקב הוא שהיא "אוחזת" בעמוד הננעץ ומייצבת אותו, ושימוש בה מונע "החטאה" של העמוד שיכולה להתרחש כשמשתמשים באלו.

העבודה עם הלמניה יכולה להתבצע בידי אדם אחד באמצעות אחיזה בשתי הידיות או בידי שני אנשים כאשר כל אחד מהם אוחז בידית אחרת וזאת בהתאם לעומס העבודה וקושי הקרקע בה ננעץ העמוד.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.bayadaim.org.il/2012/02/%D7%90%D7%AA%D7%94-%D7%97%D7%99%D7%99%D7%91-%D7%9C%D7%99-%D7%94%D7%9C%D7%9E%D7%A0%D7%99%D7%94/ אתה חייב לי הלמניה] באתר קחו את הקיימות בידיים
*[http://wiki.keh.co.il/index.php/%D7%94%D7%9C%D7%9E%D7%A0%D7%99%D7%99%D7%94 הלמנייה], באנציקלופדיה עין השופט

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:כלים חקלאיים
רן קוז'וך

רן קוז'וך (נולד ב-12 בינואר 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני, וכיום מאמנה של הפועל באר שבע.

==קריירה==
רן קוז'וך עם [[עדן קארצב 2022]]
קוז'וך התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי נתניה. ב-8 בספטמבר 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–2 להפועל תל אביב. את העונה הוא סיים עם 19 הופעות בליגה. עונה לאחר מכן, רשם רק 12 הופעות כאשר בכולן עלה מהספסל. בקיץ חתם בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית, עימה פספס את העלייה לליגת העל במחזור האחרון. עונה לאחר מכן חתם בהפועל ירושלים, בתום העונה חתם בהפועל עכו ובקיץ חזר לקריית שמונה והיה שותף לעלייה של המועדון לליגת העל לראשונה בתולדותיו.

בעונת מיעט לשחק, אך ב-24 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 2–3 נגד בית"ר ירושלים. עונה לאחר מכן חזר להרכב הראשון של המועדון, אך בסיום העונה המועדון ירד בחזרה לליגה הלאומית וקוז'וך עזב את המועדון וחתם בהפועל אשקלון והיה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל. בקיץ חתם בהפועל עכו. בעונה הראשונה שלו זכה לדקות משחק רבות, אך בעונתו השנייה במועדון שיחק רק בארבעה משחקים.

בקיץ חזר להפועל אשקלון. בסיום העונה חתם במכבי אום אל-פחם, אך המועדון נקלע לקשיים כלכליים ובינואר חתם בעירוני קריית גת מליגה א' עימה עלה לליגה הלאומית. בקיץ חתם בהפועל ניר רמת השרון. ב-6 באוקטובר 2015 חתם בהפועל בית שאן מליגה א'. לאחר סכסוך עם ראשי בית שאן עזב את המועדון כעבור חודשיים. בינואר חתם בהכח עמידר רמת גן.

בקיץ חתם בהפועל הרצליה בה שיחק עונה אחת.

לאחר שאת עונת התחיל כשחקן חופשי, בינואר חתם בהפועל באקה אל-גרבייה. בתום העונה פרש מכדורגל פעיל.

==קריירת אימון==
בתחילת עונת 2018/2019 מונה לעוזרו של בני בן זקן בבני סכנין, לאחר כחודש פוטר מתפקידו. בתחילת העונה חבר למסאי דגו ומונה לעוזרו בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית בכדורגל. לאחר סיום העונה מונה דגו למאמן עירוני קריית שמונה מליגת העל בכדורגל, וקוז'וך מונה לעוזרו גם בקבוצה זו. בעונת 2020 מונה לעוזר מאמן הפועל חדרה עד סוף העונה.

בעונת 2021 מונה לעוזר מאמן מכבי נתניה. בנובמבר 2022 מונה למאמן זמני בעקבות התפטרותו של בני לם, וב-18 בדצמבר מונה למאמן הקבוצה עד סוף העונה.ב-21 בדצמבר 2023 פוטר מתפקידו.ב-4 בינואר 2024 מונה למאמן מכבי פתח תקווה.
ב-30 במאי 2024 זכה עם מכבי פתח תקווה בגביע המדינה. לאחר ניצחון 1-0 נגד הפועל באר שבע. ב-2 ביוני 2024 מונה למאמן הפועל באר שבע.

==תארים==
===כמאמן===
מכבי נתניה
*גביע הטוטו: 2022/2023
מכבי פתח תקווה
*גביע המדינה: 2023/2024

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני מכבי אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני מכבי קריית גת
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל בית שאן
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל הרצליה
קטגוריה:בוגרי תיכון שרת
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית נתניה
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני מכבי נתניה
קטגוריה:מאמני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
סמילה

סמילה (אוקראינית: Сміла) היא עיר במחוז צ'רקאסי אוקראינה.

==היסטוריה==
המידע הקדום ביותר על היישוב נמצא במסמכים של הדוכסות הגדולה של ליטא מ-1542, במקום היה כפר בשם יצקוב-טיאסמינה. בשנות ה-50 של המאה ה-17 החל להופיע השם הנוכחי, סמילה.

ב-1660 סמילה עברה לידיה של האיחוד הפולני-ליטאי. בעקבות פלישות של טטרים וטורקים וקרבות בלתי-פוסקים הצטמצמה אוכלוסיית היישוב.

ב-1773 היא קיבלה זכויות מגדבורג.

בעקבות חלוקת פולין העיר עברה לידיה של האימפריה הרוסית. באמצע המאה ה-19 החלה התפתחות תעשייתית של העיר. ב-1876 העבירו בעיר קו רכבת.

ב-4 באוגוסט 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-29 בינואר 1944.

==הקהילה היהודית==

==אוכלוסייה==
שינוי אוכלוסייה של סמילה לאורך השנים:
{| class="wikitable"
|שנה || מספר אוכלוסייה 
|-
|1741|| 2,500
|-
|1845|| 8,000
|-
|1860|| 12,600
|-
|1897|| 15,200
|-
|1917|| 33,300
|-
|1973|| 58,000
|-
|1989|| 89,000
|-
|2005|| 69,800
|-
|2007|| 68,600
|-
|2010|| 67,800
|-
|2011|| 68,700
|}

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==תושבים מפורסמים==
*גריגורי שטרן - מצביא סובייטי.
*שלמה שליפר - הרב הראשי של מוסקבה בין השנים 1943–1957.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז צ'רקאסי: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
איזיום

איזיום (באוקראינית: Ізюм) היא העיר השלישית בגודלה במחוז חרקוב באוקראינה.

==היסטוריה==
היישוב הוקם ב-1681 בעקבות הגירה פנים-אוקראינית. מסוף המאה ה-17 ועד סוף המאה ה-18 היה היישוב למרכז חשוב של הקוזאקים. בשנות ה-80 של המאה ה-17 כאן הוקמה טירה שהייתה מורכבת מעיר "הגדולה" ומעיר "הקטנה".

ב-1897 באיזיום התגוררו 13,108 תושבים, מתוכם היו 78 אחוזים אוקראינים ו-20 וחצי אחוזים רוסים.

בזמן מלחמת העולם השנייה בקרבת העיר התנהלו קרבות קשים במסגרת קרב חרקוב השני. העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-24 ביוני 1942 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-5 בפברואר 1943.

במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, העיר הייתה תחת כיבוש צבאי רוסי לאחר קרב קשה. הוא נמשך עד שכוחות אוקראינים כבשו אותה מחדש בספטמבר 2022 כחלק ממתקפת נגד אוקראינית. כתוצאה משחרור העיר התגלה שבמהלך הכיבוש הרוסי, נבזזו כמעט כל בתי המרקחת בעיר על ידי חיילים, בוצע נזק משמעותי לאתר הכנסייה ההיסטורי, ורוב שירותי העיר לאזרחים הופסקו כליל<ref></ref>. קייב החלה במתן עזרה ראשונה לתושבים ושיקום שירותי הבריאות והמים של העיר. התגלה לפי המשטרה האוקראינית קבר המונים של 440 קורבנות בעיר <ref></ref>.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית איזיום לפי שנים:
{| class="wikitable"
| ||שנה || מספר תושבים
|-
|1 || 1785 || 4,301
|-
|2 || 1843 || 6,617
|-
|3 || 1897 || 13,108
|-
|4 || 1989 || 64,300
|-
|5 || 2001 || 56,100
|-
|6 || 2010 || 52,030
|-
|7 || 2014 || 51,171
|}

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://tvoj.kharkov.ua/history/hst.php?r=33 היסטוריה של איזיום] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז חרקוב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1681
וורן ויינשטיין

וורן ויינשטיין (באנגלית: Warren Weinstein; 3 ביולי 1941 – 14 בינואר 2015) היה קבלן יהודי-אמריקאי ודירקטור בחברת "Pakistan for J.E. Austin Associates" אשר מטרתה להגביר תחרותיות עסקית וצמיחה במדינות מתפתחות. ויינשטיין נחטף על ידי פעילי אל-קאעידה באוגוסט 2011 בלאהור שבפקיסטן. הוא נהרג בינואר 2015 בתקיפה אווירית של ארצות הברית בגבול פקיסטן-אפגניסטן, כפי שדיווח הבית הלבן באפריל 2015.

== קורות חייו ==
ויינשטיין סיים תואר שני ביחסים בינלאומיים, וכן דוקטורט במשפטים וכלכלה באוניברסיטת קולומביה. בשנות ה-70 שימש פרופסור למדעי המדינה ב (SUNY Oswego), בשנת 1979 עזב כדי להשתתף בפעילות הסוכנות האמריקנית לפיתוח בין-לאומי (USAID).

ויינשטיין נחטף על ידי פעילי אל-קאעידה באוגוסט 2011 בלאהור שבפקיסטן. ב-14 בינואר 2015 נהרג בשוגג על ידי כטב"מ אמריקאי בעת פעילות נגד טרור, יחד עם החטוף האיטלקי ג'ובאני לו-פורטו ועם אחמד פארוק, מנהיג אל-קאעידה אמריקאי. דבר מותו התפרסם על ידי הבית הלבן רק ב-23 באפריל 2015. על פי ההודעה, הכוחות האמריקאים לא היו מודעים לנוכחות החטופים במקום התקיפה. הם נהרגו על ידי "התקפת חתימה" המופעלת על פי שיקולי עדות על פעילות המצביעה על סבירות גבוהה למטרות במקום, ללא ידע מי מבצע את הפעילות.

אשתו של ויינשטיין, אליין, קראה לפעילות הממשלתית האמריקאית בנושא בעלה "לא רציפה ומאכזבת" בעקבות ההודעה, בדומה לקריאות שנשמעו מהורי הרוגים אחרים, כולל ג'יימס פולי ו. "אנו מקווים שמות בעלי ואחרים אשר התמודדו עם טרגדיות דומות בחודשים האחרונים יגרמו סוף סוף לממשלה לקחת ברצינות את האחריות שלה ותכונן שיתוף פעולה ברור ורציף בתמיכה בחטופים ומשפחותיהם", הודיעה בקריאה לתקשורת.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.timesofisrael.com/obama-defends-us-intelligence-after-hostage-deaths/ אובמה מגן על הביון האמריקאי לאחר מות החטופים], Times of Israel, אפריל 2015

קטגוריה:פקיסטן: היסטוריה
קטגוריה:אישים שנחטפו ונהרגו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
צ'והוייב

צ'והוייב (באוקראינית: Чугуїв) היא עיר במחוז חרקוב אוקראינה.

==היסטוריה==
היישוב הוקם על ידי קוזאקים אוקראינים וחיילים רוסים ב-1638 במטרה לשמור על גבולותיה של רוסיה מפני פלישות של שבטים נוודים. ב-1639 במקום הוקמה טירה.

ב-1780 צ'והוייב קיבלה מעמד של עיר. ב-1897 התגוררו בעיר 12,500 תושבים, מתוכם 86 אחוזים אוקראינים ו-9 אחוזים רוסים.

העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-30 באוקטובר 1941 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-10 בפברואר 1943.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז חרקוב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1638
Get Me Bodied

Get Me Bodied הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מאלבום האולפן השני שלה B'Day. השיר יצא כסינגל החמישי מן האלבום ב-10 ביולי 2007. השיר הופק על ידי קאסים דיקן, שון גארט וביונסה, ואף נכתב על ידם יחד עם מקבה רידיק, אנג'לה ביינס ועם אחותה של ביונסה, סולאנג' נואלס.

Get Me Bodied הוא שיר מסוג R&B, דאנסהול, ו-bounce ים השפעות של רגאיי. השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה, ששיבחו את צלילי השיר ושירה של ביונסה. האגודה האמריקנית של מלחינים, מחברים, ומוציאים לאור בחרה בשיר לשיר ה-R&B הטוב ביותר לשנת 2007. השיר הגיע תחילה למקום ה-68 במצעד הבילבורד הוט 100, ובשל וידאו ויראלי הגיע לשיא חדש של 46 במצעד בשנת 2013.

לשיר יצא וידאו קליפ אשר הופק על ידי ביונסה ואנתוני מנדלר. קליפ השיר נוצר בהשראת ריקוד הפרוג מהעיבוד הקולנועי של המחזמר מברודוויי "Sweet Charity" מאת בוב פוסי. בקליפ נראית ביונסה יחד עם חברותיה קלי ומישל מלהקת העבר דסטיניז צ'יילד ואף גם עם אחותה סולאנג' יוצאת עם שמלת ערב ותסרוקת מלימוזינה ומתחילה לרקוד ולשיר ברחבת הריקודים לאורך כל השיר. בחודש אפריל 2011, הקליטה מחדש ביונסה את השיר עם שינוי בכמה מילים תחת השם "Move Your Body", את זאת עשתה למען הקמפיין "!Let's Move" אותו יזמה כדי להילחם בהשמנה בקרב ילדים ונערים. לגרסה זו יצאה גם כן וידאו קליפ בוא נראית ביונסה רוקדת עם תלמידים בחדר אוכל בבית ספר תוך כדי מילות השיר ובסופו נוגסת בתפוח.

== מיקומי שיא ==
{| class="wikitable"
!מצעדים (2007)
!מיקום שיא
|-
|ארצות הברית (בילבורד הוט 100)
|46
|-
|ארצות הברית (שירי R&B ו-Hip Hop)
|10
|-
|ארצות הברית (שירי R&B)
|5
|-
|ארצות הברית (שירי פופ)
|88
|-
|ארצות הברית (שירי R&B ו-Hip Hop (סוף שנה))
|26
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי ביונסה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ביונסה
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי אנתוני מנדלר
פרבומייסקיי

פרבומייסקיי (אוקראינית: Первомайський) היא עיר במחוז חרקוב אוקראינה.

==היסטוריה==
היישוב הוקם ב-1869, תחילה בתור תחנת רכבת של הקו קורסק-חרקוב-סבסטופול. השם הראשון שניתן לו היה ליחצ'ובה (אוקראינית: Лихачове). עד ה-1 בספטמבר 1917 היה חלק מהאימפריה הרוסית, החל מדצמבר 1922 חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.

ב-1927 חיו כאן 56 תושבים ב-13 משפחות, שנה מאוחר יותר הגיע מספר המשפחות ביישוב כבר ל-85. גידול אוכלוסין זה נבע בעיקר מהתפתחות תעשייתית ודרישה לעובדים. ב-1939 חיו כאן 640 תושבים.

היישוב נכבש על ידי הגרמנים ב-20 באוקטובר 1941, הוא שוחרר ונכבש מספר פעמים. שוחרר סופית על ידי הצבא האדום ב-16 בספטמבר 1943.

ב-24 ביוני 1952 שמו של היישוב שונה לפרבומייסקיי.

בדצמבר 1991 פרבומייסקיי קיבלה מעמד של עיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז חרקוב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
פלסנסיה

פלסנסיה (בספרדית: Plasencia) היא עיר במחוז קסרס הנמצאת בקהילה האוטונומית אקסטרמדורה שבמערב ספרד. לפלסנסיה מיקום אסטרטגי על כביש דה לה פלטה והיא ממוקמת על גדות נהר חרטה (Río Jerte).

== רקע ==
פלסנסיה הייתה מיושבת על ידי רומאים וערבים עד המאה ה-12, אז נכבשה על ידי אלפונסו השמיני ואוכלסה מחדש. בתחילת המאה ה-15, משפחת האצולה של האזור עברה אל העיר וקבעה את מראה ופני העיר כיום. מבנה ימי הביניים שמאפיין אותה יכול להראות בבירור את שרידי הקירות של העיר, ביניהם מגדלים ושערים, כמו שער השמש או שער מריה הקדושה. פלסנסיה מאופיינת בשימור תדמית וחיי ימי הביניים, כמו גם הרחובות בה שניכרים במראה האופייני לתקופה.

במרכז פלסנסיה שוכנת הכיכר המרכזית פלאסה מאיור (Plaza Mayor) המהווה את מקום המפגש המרכזי של העיר, במיוחד כאשר מציינים אירועים וחגיגות בסדר גודל משמעותי, כמו חגיגות יום שלישי הגדול, שהוא פסטיבל תיירות. בסביבת אותו המקום שוכנת העירייה. בעיר ארמונות, בתי אצולה ומבני דת בעלי חשיבות גדולה המרכיבים את הרובע העתיק הייחודי של העיר. אחד משני האוספים ההיסטוריים הייצוגיים ביותר של העיר הוא בנייתן של שתי הקתדרלות, הקתדרלה הישנה והקתדרלה החדשה; הישנה מעוצבת בסגנון רומנסקי, למרות העובדה שהחלה להיבנות במאה ה-13, לעומת האלמנטים הגותיים והרנסאנסים הרבים המצויים בחדשה. ההבדל נעוץ בעובדה שהסגנונות האמנותיים מאירופה הגיעו באיחור לאקסטרמדורה בשל היותה הגבול בין המלכים הנוצרים לבין מוסלמים. כך יצא מצב שכאשר הסגנון הרומנסקי הגיע לצפון חצי האי האיברי במאה ה-10 והמאה ה-11, באזור אקסטרמדורה לא נבנו מבנים בסגנון זה עד המאה ה-13.

== אתרים בעיר ==
בפלסנסיה אתרי תיירות ואתרים כלליים רבים. רשימה חלקית:
* פרס אנקיסו, מוזיאון אתנוגרפי-טקסטיל.
* ארמון מיראבל, בו קיים אוסף ציד.
* מקדש הבתולה של אורצ'רד.
* הפארק הלאומי מונפרגואה.
* המנזר של סנטו דומינגו, ניתן ליהנות באזור ממאכלים האופייניים למחוז.

== כלכלה ==
התעשיות העיקריות עוסקות בעיבוד כותנה, שימור ועיבוד טבק ושימורי בשר. תעשיות נוספות בעיר כוללות שמן זית, שמן סויה, פלפל, תאנים ומזון לבהמות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.spain.info/en/que-quieres/ciudades-pueblos/otros-destinos/plasencia.html Turism in Plasencia], באתר [http://www.spain.info Turism in Spain] 
* [http://ssweb.seap.minhap.es/REL/frontend/inicio/municipios/11/13423/125 נתונים כלליים על פלסנסיה], באתר [http://ssweb.seap.minhap.es Entidades Locales] 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אקסטרמדורה: ערים
שחף וולמן

שחף וולמן (נולדה ב-9 בינואר 1986) היא יוצרת מוזיקלית, כותבת ומלחינה ישראלית.

==ביוגרפיה==
וולמן גדלה ברעננה וברמת גן ולמדה לנגן מגיל צעיר על קלידים. בנעוריה, החלה לכתוב ולהלחין.

משנת 2005 שותפה לכתיבה והלחנה עבור מגוון רחב של אלבומים ואמנים ישראלים, ביניהם: יהודה פוליקר ("תבוא"), גלי עטרי ("לא מאוחר"), רמי קלינשטיין ("בינו לבינה", "מכולם", "יפה שבא לבכות"), מירי מסיקה ("מפחד עלייך"), שיר לוי ("יום אחד תבקשי", "במרחק", "אל תדאג") שירי מימון ("שבי לרגע", "ממשיכה מכאן"), פאר טסי ("בשלושים לעשירי"), אריק סיני ("חדשות מליל אמש"), פיטר רוט ("הולך לי הפוך"), עידן יניב ("איך אוכל לשמח אותך"), שרון חזיז ("מראה מראה"),ישי לוי וסגיב כהן ("על גג העולם"), סגיב כהן ("יש בחוץ חיים", "יפה שעה אחת קודם"), להקת שלווה ("סיבות למסיבות") מנור שבת ("רקפת"), האחיות כרקוקלי ("מי אם לא את", "כאן ועכשיו"), חני נחמיאס ("חני בארץ ההצגות"), גרסה עברית לפסקול הסרט של חברת וולט דיסני, "היי סקול מיוזיקל" ועוד.

את השיר הראשון שהתפרסם בביצועה ("מאז ועד היום") עיבד והפיק מוזיקלית דניאל סלומון.

כתבה, הלחינה ואיירה שירים לילדים בספר ובדיסק "חלונות קסומים", כתבה והלחינה לספרים מנגנים, צעצועים וערוצי ילדים. בנוסף, עוסקת מעל עשור בקופירייטינג ומנחה סדנאות פזמונאות באופן פרטי, במכללת BPM ובסטודיו "גרופ מיוזיק" שייסד בעלה המוזיקאי, אמן הגיטרות אבירם גרופר.

וולמן זוכת פרס אקו"ם ע"ש עלי מוהר לעידוד פרסום היצירה לשנת 2013.

==שירים שכתבה==
* "ממריאים" - היי סקול מיוזיקל (2007)
* "שבי לרגע" - שירי מימון (2008)
* "יום אחד תבקשי" - שיר לוי (2010)
* "איך אוכל לשמח אותך" - עידן יניב (2012)
* "מראה מראה" - שרון חזיז מתוך פרויקט שמים (2014)
* "שש בבוקר" - "שש בבוקר" בביצוע שירלי מקאלן, מתוך "פרויקט שמים", קליפ באירוח לוסי דובינצ'יק (2015)
* "יש בחוץ חיים" - סגיב כהן מתוך פרויקט שמים (2015)
* "בינו לבינה" - רמי קלינשטיין (2015)
* "מכולם" - רמי קלינשטיין (2015)
* "הולך לי הפוך" - פיטר רוט (2015)
* "מאז ועד היום" - שחף וולמן (2016)
*"מפחד עלייך" - מירי מסיקה (2018)
*"יפה שבא לבכות" - רמי קלינשטיין (2018)
*"תבוא" - יהודה פוליקר (2018)
* "על גג העולם" - ישי לוי וסגיב כהן (2019)
* "לא מאוחר" - גלי עטרי (2020)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס אקו"ם
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
ירון בעל החלונות

ירון בעל החלונות היא קלטת ילדים משנת 1993 בכיכובם של ירון לונדון, רמי ברוך, שרית סרי ואסף איש שלום. הקלטת משלבת שירים כגון "אני אוהב לשרוק ברחוב", "עולם הפוך", "התפייסות" (שמוכר גם כשיר של אריק איינשטיין) ו"פרת משה רבנו" - עם סיפורים קצרים בנושאים שונים. 

סיפורים בקלטת: בתחילת הקלטת מובא לנו סיפורו של ירון הילד (ספק אמת, ספק בדיה) על האופן שבו למד לקרוא באמצעות אותיות צבעוניות שצייר יחד עם סבו. זאת, חרף התנגדות סבתו ללימודי הקריאה ("איזה מן עיסוק זה לתינוק ללמוד לקרוא?" תהתה הסבתא) סבו של הילד למד כבר בגיל צעיר "ללמוד בתורה וגם לכתוב", לדבריו, כך ש"גם הוא (הילד) יכול".על תליית האותיות על הקירות מגיבה הסבתא "זה לא בית, זה קרקס!" תוך החמצת פנים רבת משמעות. הפרויקט עלה יפה-הילד הבחין פתאום באותיות הרבות סביבו ואף הצליח לקרוא את הצירוף "רינה ודינה קונדיטוריה". העובדות הנ"ל ריגשו את סבו וסבתו עד כדי בכי ממש.

סיפור אחר מספר לנו על אורי, בגילומו של רמי ברוך, שעובר לבית חדש ומתיידד עם הדמויות שבציוריו, כאשר חש בדידות במקום החדש שבו גר.

ישנו סיפור נוסף על הסבתא שרוכבת על אופניים (שרית סרי בתפקיד שמזכיר את דמות הסבתא בסיפור האותיות ומעט את דמותה בסרט מר באום. יום אחד, גונבים לה את האופניים. התפתחות העניינים אינה ברורה (ההסבר המובא בהמשך מראה שסיפורים משתנים ככל שהם מובאים ממקורות שונים בזמנים שונים)

ממש בסוף הקלטת ניתן לראות ולשמוע את ירון לונדון מספר את משל הארנבת ("מדוע אין זנב לארנבת") של חיים נחמן ביאליק.

הקלטת הופקה על ידי משרד החינוך והתרבות (ת"ל), המרכז לטכנולוגיה חינוכית, עם עובד, קלסיקלטת, אולפני הבירה ירושלים ׁׁוים הפקות.

קטגוריה:סרטים שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:יצירות משנת 1993
קטגוריה:קלטות ילדים ישראליות
קטגוריה:קלסיקלטת: קלטות
מוזיקת סוקה

מוזיקת סוקה (באנגלית: Soca music) היא סוגה מוזיקלית שמקורה בטרינידד וטובגו. היא התפתחה מהקליפסו בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20, והושפעה מסגנונות מוזיקליים אחרים, בהם קאדנס, פאנק ומוזיקת נשמה. במרוצת השנים הפכה הסוקה לסוגה מוזיקלית פופולרית במדינות דוברות האנגלית באזור הים הקריבי.

מי שנחשב לאבי הסוקה הוא המוזיקאי גארפילד בלאקמן, שהתפרסם בכינויים "לורד שורטי" ו"ראס שורטי הראשון"<ref></ref>. בלאקמן החל את דרכו כזמר וכיוצר מוזיקת קליפסו, והחל לשלב בה סגנונות מוזיקליים קריביים אחרים. באלבומו ""Endless Vibration"", מ-1973, העניק בלאקמן לסגנון שיצר שם: Soul of Calypso ("נשמת הקליפסו"), ובראשי תיבות - Soca.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:טרינידד וטובגו: תרבות
טינקרבל ופיית הפיראטים

טינקרבל ופיית הפיראטים (באנגלית: The Pirate Fairy) הוא סרט באנימציית 3D של חברת וולט דיסני, אשר משמש כספין אוף לסרט "פיטר פן", וכסרט המשך לסרט "טינקרבל וסוד הכנפיים". הסרט יצא לראשונה בדנמרק ב-13 בפברואר 2014, ובישראל ב-13 במרץ 2014. הסרט הוא הסרט החמישי בזיכיון "פיות דיסני", ואורכו כ-78 דקות.

== תקציר העלילה ==
זארינה היא פיה חכמה וסקרנית, שאחראית יחד עם חברותיה לשמירה על אבקת הפיות. זארינה נחושה בדעתה לגלות מה הן הכוחות המיוחדים של אבקת הפיות, היא מנסה את האבקה, גורמת לבלגן ומחליטה לברוח מפיקסי הולו, כפר הפיות. בעקבות המעשה היא מודחת מחבורת הפיות.

כעבור שנה, פיקסי הולו חוגגת בפסטיבל עם פיות מהעולם כולו. במהלך הפסטיבל, טינקרבל וחברותיה מזהות את חברתן זארינה מתעופפת בין האנשים ומפזרת אבקת שינה. זארינה נעלמת, וטינקרבל וחברותיה מבינות שהיא גנבה את האבקה הכחולה, האבקה היחידה שדרכה פיות יכולות לעוף. בעקבות זאת, טינקרבל וחברותיה מחליטות להשיב את האבקה. בדרך הן מגלות שזארינה הפכה לקפטן של ספינת שודדי ים. כשהן מגיעות לשם, הן פוגשות נער סיפון בשם ג'יימס - קפטן הוק.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סדרות סרטי אנימציה
קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי אנימציה של סטודיו דיסני-טונס
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:פיות דיסני
ססאר מנדיונדו

ססאר גונסאלס לופס, הידוע גם כמנדיונדו (בספרדית: César González "Mendiondo" López; נולד ב-26 ביוני 1966), הוא כדורגלן עבר ספרדי, וכיום מאמן כדורגל.

==קריירה==
מנדיונדו החל לשחק כדורגל כקשר במחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד, ומאוחר יותר עבר לשחק כמגן. בצעירותו שיחק בנבחרת הנוער של ספרד, ולזכותו גם הופעה אחת בנבחרת הצעירה. את הקריירה המקצוענית התחיל בעונת , אך לאחר הופעה אחת בלבד במדי אתלטיקו מדריד בליגה חזר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. את מרבית הקריירה שלו עשה בקבוצת אספניול, במדיה שיחק שש שנים, ובנוסף שיחק גם בראיו ואיקאנו ובמרידה.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל בשנת 1998 מונה לעוזר מאמן במרידה, הקבוצה האחרונה בה שיחק. בשנת 2000 הצטרף לצוות המקצועי של אתלטיקו מדריד, ושימש כאחראי על הסקאוטינג במועדון וכעוזר תחת כמה מאמנים, וביניהם לואיס אראגונס שאימן אותו כשעלה לקבוצה הבוגרת של המועדון כשחקן. בשנת 2006 מונה לעוזרו של אראגונס בנבחרת ספרד לקראת משחקי מונדיאל 2006, ובמשך שנתיים היה חלק מהצוות המקצועי של הנבחרת. לאחר זכייתה של נבחרת ספרד ביורו 2008, המשיך מנדיונדו עם אראגונס גם לפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית. ב-2013 מונה למנהל הטכני של סיוואספור לצידו של המאמן רוברטו קרלוס. באמצע עונת מונה מנדיונדו למאמן קבוצת טורחון מהליגה הרביעית בספרד, אך לא הצליח להציל אותה מירידה לליגה החמישית.

לקראת עונת הגיע מנדיונדו לישראל, ומונה למאמן קבוצת הפועל תל אביב. אך לאחר שני מחזורים סיים את תפקידו במועדון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואיקאנו
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני מרידה
קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:מאמני הפועל תל אביב
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל זרים בישראל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1966
מיילן

מיילן (Mylan N.V) היא חברה רב-לאומית לייצור תרופות הרשומה בהולנד ומשרדיה הראשיים נמצאים בהרטפורדשייר שבממלכה המאוחדת. בחברה הועסקו ב-2013 כ-22,000 עובדים והיא מכרה בכ-145 מדינות ברחבי העולם. עד 2007 הייתה מיילן חברה אמריקנית שפעלה בשוק המקומי בלבד, אך לאחר שרכשה את חטיבת התרופות הגנריות של חברת מרק הגרמנית ואת מעבדות מטריקס ההודית היא הפכה לחברת התרופות הגנריות השנייה בגודלה בעולם, אחרי טבע.

מיילן מייצרת למעלה מ-1,000 מוצרים שונים. מפעליה נמצאים באמריקה הצפונית, באירופה, בהודו, בסין, ביפן ובמדינות נוספות, ומאפשרים כושר ייצור של כ-58 מיליארד גלולות בשנה. מיילן היא גם אחד הספקים הגדולים בעולם של חומרים פעילים (API) לייצור תרופות.

ניירות הערך של החברה נסחרו בבורסת נאסד"ק. באוקטובר 2015 נרשמו ניירות הערך של החברה למסחר גם בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

==היסטוריה==
מיילן נוסדה ב-1961 בווירג'יניה המערבית על ידי מילאן פוסקר ודון פאנוז. היא החלה כחברת הפצה לתרופות, וב-1966 קיבלה לראשונה אישור לייצר תרופה אנטיביוטית מסוג פניצילין. ב-1973 החברה הונפקה והחלה להיסחר מעבר לדלפק וב-1976 הועברה למסחר בנאסד"ק. החל מ-1986 נסחרה גם בבורסה לניירות ערך בניו יורק.

ב-1976 עברה החברה לפרבר של פיטסבורג שבפנסילבניה, ושם ממוקמים משרדיה האמריקניים עד היום.

===רכישת חברות===
מיילן רכשה את חברת Bertek ב-1993 ואת מעבדות UDL ב-1996. רכישת השליטה במטריקס ההודית (ינואר 2007, ב-765 מיליון דולר) ורכישת החטיבה הגנרית ממרק הגרמנית (מאי 2007, ב-6.7 מיליארד דולר) הקנו לחברה מעמד גלובלי ופעילות ייצור בלמעלה מעשר מדינות ברחבי העולם.

בספטמבר 2010 רכשה את ביוניש ב-544 מיליון דולר וב-2011 חתמה על הסכם עם פייזר האמריקנית, חברת התרופות הגדולה בעולם, לייצר עבורה את הגרסה הגנרית של תרופת Advair של חברת גלקסו סמית' קליין.

בדצמבר 2013 רכשה את אגילה ב-1.43 מיליארד דולר.

ב-2014 רכשה מיילן את חטיבת המוצרים הגנריים של אבוט מחוץ לארצות הברית תמורת 6.3 מיליארד דולר. בנובמבר 2015 רכשה ב-750 מיליון דולר מספר מוצרים מתחום בריאות האישה מחברת Famy Care ההודית, המתמחה בייצור גלולות למניעת הריון.

באפריל 2015 פרסמה מיילן הצעת רכש עוינת לחברת התרופות "פריגו", הרשומה באירלנד, אך הצעתה נדחתה. באותה עת חברת "טבע" פרסמה הצעת רכש עוינת למיילן, בסכום של 40 מיליארד דולר, אף הצעה זו נדחתה. טבע לא ויתרה וניסתה לפעול בצורה ישירה מול בעלי המניות על מנת להשיג רוב, אך בעלי המניות ביצעו מהלך מקדים של מסירת המניות לידי נאמן, וכך טבע לא יכלה לפעול פרטנית כאשר רוב המניות מרוכזות בידי נאמן אחד העומד בסירובו, ולא הצליחה להשיג רוב.

במאי 2016 רכשה מיילן את חטיבת התרופות הגנריות של רנסאנס במיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצרני תרופות
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:חברות שנסחרו בנאסד"ק
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
בית הקברות פובונזקי

שמאל
שדרת הנודעים
בית הקברות פובונזקי (בפולנית: Cmentarz Powązkowski) הוא בית קברות היסטורי הממוקם בחלקה המערבי של העיר ורשה, בירת פולין. הוא אחד מבתי הקברות העתיקים בעיר והידוע שבכולם. נקברו בו אישים ידועים רבים מההיסטוריה המודרנית של פולין, שמקצתם נטמנו ב"שדרת הנודעים" (הוקמה ב-1925).

בית הקברות נפתח ב-4 בנובמבר 1790 והשתרע בתחילה על שטח של 25 דונם. בהמשך נבנתה בשטחו כנסיית סנט קארלו בורומאו, שתכנן האדריכל דומניקו מרליני (Domenico Merlini). לימים גדל שטחו של בית הקברות ל-430 דונם ונקברו בו למעלה ממיליון איש. 

כמו בבתי קברות אירופיים ותיקים אחרים, הוקמו בו מצבות ומבנים מעשי ידיהם של כמה מהפסלים הידועים ביותר ביבשת, פולנים ואחרים. מקצתם מהווים דוגמאות מצוינות של סגנונות אמנותיים וארכיטקטוניים שונים.

==אישים שנקברו בבית הקברות==
בין האישים שנקברו בבית הקברות נמנים:
*סטניסלב מוניושקו - מלחין (1819–1872)
*הוגו קובונטיי - רפורמטור של החוקה ואיש חינוך פולני בולט שכיהן כסגן ראש הממשלה של פולין (1750–1812)
*הנריק וייניאבסקי - מלחין וכנר (1835–1880)
*ולדיסלב ריימונט - סופר, חתן פרס נובל לספרות (1867–1925)
*ולדיסלב גרבסקי - כלכלן, ראש ממשלת פולין (1874–1938)
*ואצלב שרפינסקי - מתמטיקאי (1882–1969)
*אדוורד רידז-שמיגלי - פוליטיקאי ואיש צבא (1886–1941)
*בולסלאב ביירוט - מנהיג קומוניסטי (1892–1956)
*יוליאן טובים - סופר ומשורר (1894–1953)
*יוליה פירוט - עיתונאית וצלמת מלחמה (1908–2000)
*ולדיסלב גומולקה - מנהיג קומוניסטי (1905–1982)
*אירנה סנדלר - חסידת אומות העולם (1910–2008)
*ויטולד לוטוסלבסקי - מלחין ופסנתרן (1913–1994)
*אדוורד גרק - מנהיג קומוניסטי (1913–2001)
*מריה קוושנייבסקה - אתלטית (1913–2007)
*זביגנייב הרברט - משורר ומחזאי (1924–1998)
*מארק חלאסקו - סופר ותסריטאי (1934–1969)
*קשישטוף קישלובסקי - במאי קולנוע (1941–1996)
*אנה קוז'מינסקה - חסידת אומות עולם (1919–2021)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

פובונזקי
קטגוריה:ורשה: בתי קברות
כמות צירית

בסטטיסטיקה, כמות צירית (באנגלית, pivot) היא פונקציה של התצפיות ושל הפרמטרים, אשר התפלגותה אינה תלויה בפרמטרים הבלתי ידועים.

לעיתים נוטים להתבלבל בין כמות צירית לבין סטטיסטי. כמות צירית מובחנת מסטטיסטי בכך שסטטיסטי הוא פונקציה של התצפיות בלבד, ואילו כמות צירית היא פונקציה העשויה להיות תלויה בנוסף גם בפרמטרים של המודל, אולם התפלגותה אינה תלויה באותם פרמטרים.

== הגדרה ==
יהי <math>X = (X_1, X_2, \dots, X_n) </math> מדגם אקראי מהתפלגות שתלויה בפרמטר (או וקטור של פרמטרים) <math>\theta</math>. אם <math>g(X, \theta)</math> הוא משתנה מקרי אשר התפלגותו זהה לכל <math>\theta</math>, ואיננה תלויה בו, אזי <math>g</math> נקרא כמות צירית.

כמויות ציריות הן הכרחיות בבנייה של סטטיסטי מבחן, מאחר שהן מאפשרות לסטטיסטי להיות בלתי תלוי בפרמטר. בנוסף, כמויות ציריות הן כלי לבנייה של רווחי סמך.

== דוגמאות ==
=== התפלגות נורמלית עם סטיית תקן ידועה ===
יהיו <math>y_1, y_2, \dots, y_n \sim N(\mu,\sigma^2)</math> משתנים מקריים בלתי תלויים המתפלגים נורמלית, כאשר הפרמטר <math>\sigma</math> ידוע. מתוקף היותם מתפלגים נורמלית אנו יודעים שמתקיים:
<math>\bar Y = \frac{1}{n}\sum_{i=1}^n{y_i} \sim N\left(\mu,\frac{\sigma^2}{n}\right)</math>
לכן, ניתן להחסיר <math>\mu</math> ולקבל: <math>\bar Y - \mu \sim N\left(0, \frac{\sigma^2}{n}\right)</math>. נמשיך ונחלק ב- <math>\sqrt{\frac{\sigma^2}{n}}</math> ונקבל <math>\frac{\bar Y - \mu}{\sigma / \sqrt{n}} \sim N(0,1)</math> 
קיבלנו ביטוי שהוא פונקציה של התצפיות (<math>\bar Y, n</math>) ושל הפרמטרים (<math>\mu,\sigma</math>), אולם ההתפלגות שלו היא ההתפלגות הנורמלית עם ממוצע 0 וסטיית תקן 1. בפרט, מדובר בכמות צירית, שכן ההתפלגות של אותו הביטוי איננה תלויה בפרמטרים <math>\mu,\sigma</math>.

=== התפלגות נורמלית עם סטיית תקן לא ידועה ===
יהיו <math>y_1, y_2, ..., y_n \sim N(\mu,\sigma^2)</math> משתנים מקריים בלתי תלויים המתפלגים נורמלית, כאשר הפרמטר <math>\sigma</math> אינו ידוע. 
נשתמש באומד חסר הטיה לשונות. אנחנו יודעים ש: <math>S^2 = \frac{\sum (y_i - \bar Y)^2}{n-1} \sim \chi _{n-1}^2 \frac{\sigma^2}{n-1}</math>.
נחלק ב- <math>\sigma^2</math> ונקבל <math>\frac{S^2}{\sigma^2} \sim \frac{\chi _{n-1}^2}{n-1}</math>. כעת, נשתמש בעובדה ש: <math>\frac{N(0,1)}{\sqrt{\chi _{n-1}^2 / (n-1)}} \sim t_{n-1}</math> ונקבל:
<math>\frac{(\bar Y-\mu)/(\sigma/\sqrt{n})}{\sqrt{S^2/\sigma^2}} = \frac{\sqrt{n}(\bar Y-\mu)}{S} \sim t_{n-1}</math> . זוהי פונקציה של התצפיות ושל הפרמטרים אשר מתפלגת בהתפלגות t, ואיננה תלויה בפרמטרים (<math>\mu,\sigma</math>), ולכן היא כמות צירית.

=== התפלגות מעריכית ===
יהיו <math>y_1, y_2, ..., y_n \sim exp(\theta)</math> משתנים מקריים בלתי תלויים המתפלגים מעריכית.
נשים לב לקשר: <math>x_i \sim exp(\theta) = \frac{1}{2\theta}\chi _2^2 = \Gamma(1,\theta)</math>.
לפיכך מתקבל גם כי: <math>\sum_{i=1}^n{y_i} = \frac{1}{2\theta}\chi _{2n}^2 = \Gamma(n,\theta)</math>. נכפול ב-<math>2\theta</math> ונקבל: <math>2\theta\sum_{i=1}^n{y_i} = \chi _{2n}^2</math>.
קיבלנו ש: <math>2\theta\sum_{i=1}^n{y_i}</math> היא כמות צירית, מאחר שההתפלגות שלה איננה תלויה בפרמטר <math>\theta</math>.

קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:התפלגויות
שבתי ונטורה

רבי דוד שבתי ונטורה (ה'תצ"ב, 1732 בערך – לפני תקנ"ט, 1799) היה רב ופוסק הלכה בדלמטיה, רבה של העיר ספליט (בכינויה היהודי: איספלטרו). נודע על שם חיבורו נהר שלום על שולחן ערוך אורח חיים.

==ביוגרפיה==
נולד לרב אברהם ונטורה, למד באיספאלטרו אצל רבי דוד פארדו, רבה של העיר. הרב פארדו עבר לכהן כרבה של סרייבו, ובשנת תקל"ג (1773) כשנפטר רבה של איספלטרו, רבי אברהם דוד פאפו, מינה תחתיו את תלמידו לכהן כרבה של העיר.

לפי אגדה המסופרת אודותיו עלה לארץ ישראל, אך אברהם יערי שולל אגדה זו, וסבור כי נפטר בדרכו לארץ ישראל בעת שהותו בעיר וידין, בולגריה.

בתו נישאה לאחיו ותלמידו, הרב אליהו ונטורה, מחבר הספר "כוכבא דשביט" (שאלוניקי תקנ"ט). בנו, הרב אברהם ונטורה היה בסוף ימיו רבה של הקהילה הספרדית בבוקרשט.

==נהר שלום==
ספרו נהר שלום ראה אור בשנת תקל"ה, בשנת תקל"ב קיבל המחבר בוורונה את הסכמותיהם של צמד שד"רי ארץ ישראל, רבי יעקב חזן ורבי יום טוב אלגאזי, באותה שנה הצטרפו בליוורנו להסכמות אלו גם השד"רים, רבי יצחק זאבי ורבי חיים רחמים בג'יו. הספר זכה לפרסום רחב באירופה כולה, לאחר שרבי ישראל מאיר הכהן הסתמך עליו רבות בספרו משנה ברורה. תלמידו רבי אברהם יונה כתב הקדמה לספרו זה.

== לקריאה נוספת ==
* הרב משה הלל, "בירור זהותו של מעתיק ספר "עץ חיים" להרח"ו כתב יד עם קולופון משנת של"ט: על הגעתו ותפוצתו של ספר "עץ חיים" באיטליה, ומפעלו של ר’ שבתי וינטורה", חצי גבורים פליטת סופרים כרך עשירי (תשעז), עמ' תתנז-תתקיא.

==קישורים חיצוניים==
* 
;ספרו
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:ניסיונות עלייה לארץ ישראל
קטגוריה:רבנים קרואטים
אוריאק

אוריאק (בצרפתית: Aurillac; באוקסיטנית: Orlhac) היא עיר המשמשת כבירת מחוז קנטל בדרום-מערב חבל אוברן-רון-אלפ. העיר שוכנת על גדות נהר הז'ורדן (Jordanne), אחד מיובליו של נהר הסר (Cère), כ-560 ק"מ דרומית לפריז וכ-223 ק"מ צפונית לטולוז.

== היסטוריה ==
מקור שם העיר הוא מלטינית: Aureliacum – הבית של אורליוס, וקיומה של העיר מן התקופה הגאלו-רומאית מוצג היטב בשרידי המקדש Fanum d'Aron מן המאה ה-1 שהתגלו בקרבת העיר. ההשערה היא כי מקור העיר, בדומה לערים רבות, באופידום שהוקם על פסגת ההר הסמוך. עם תום הכיבוש הרומאי התפשט היישוב אל המישור הסמוך לו, אך עם שקיעת האימפריה הרומית חזר היישוב והתבצר במחצית הדרך בין היישוב הרומי העתיק והיישוב הגאלי-רומי המאוחר יותר, מיקום בו נמצאת העיר כיום.

ההיסטוריה המתועדת של העיר מתחילה ב-856, כאשר ז'רלד מאורליאק, בנו של אציל בשם זהה, נולד בטירה שבעיר. ב-885 ז'רלד הקים בעיר מנזר בנדיקטיני, מנזר בו למד מלומד בן העיר בשם גרבר, מי שכיהן מאוחר יותר כאפיפיור הצרפתי הראשון תחת השם סילבסטר השני.

ז'רלד מת ב-910, אולם השפעתו על העיר ואופיה נמשכה שנים רבות לאחר מכן, כך לדוגמה שימש שמו כשם הניתן לילד בעת ההטבלה לנצרות.

במהלך מלחמות הדת בצרפת נכבשה העיר, בעקבות בגידה, על ידי הפרוטסטנטים. המנזר נבזז והספרייה שבו נשרפה כולה.

במפקד הראשון שנערך לתושבי העיר, בשנת 1759, נמנו בעיר 6,268 תושבים בלבד, אולם בעקבות בניית מסילת הרכבת לעיר ב-1866, התפתחה העיר משמעותית.

תושבי החבל נקראים בצרפתית "Aurillacois, Aurillacoises".

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוברן: ערים
סן פרנסיסקו כרוניקל

סן פרנסיסקו כרוניקל (באנגלית: San Francisco Chronicle) הוא עיתון יומי אמריקאי המשווק בעיקר באזור מפרץ סן פרנסיסקו שבקליפורניה ומופץ בכל רחבי המדינה, החל מאזור סקרמנטו וצפון קליפורניה ועד אזור סנטה ברברה. הוא הוקם בשנת 1865 בשם The Daily Dramatic Chronicle, על ידי שני אחים צעירים. העיתון נמצא בבעלות של חברת תאגיד הרסט (שייסד ויליאם הרסט) מאז שנת 2000.

העיתון זכה לתנופה עם צמיחתה של העיר סן פרנסיסקו, והיה לעיתון בעל התפוצה הגדולה ביותר באזור החוף המערבי של ארצות הברית (המונה את המדינות וושינגטון, אורגון וקליפורניה) בשנת 1880. כמו עיתונים רבים, הוא חווה ירידה חדה בתפוצה עם תחילת המאה העשרים ואחת, ודורג במקום ה-24 בדירוג הלאומי של תפוצת העיתונים במרץ 2010.

העיתון בעל שתי אתרים: SFGate, המכיל חדשות יחד עם מאפייני רשת, ו-sfchronicle.com, המשקף לרוב את הכתבות המוצגות בעיתון המודפס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.sfchronicle.com/ סן פרנסיסקו כרוניקל]
* [http://www.sfgate.com/ SFGate]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארצות הברית: עיתונים
קטגוריה:עיתונים באנגלית
קטגוריה:סן פרנסיסקו
קודיאק

קודיאק (באנגלית: Kodiak) הוא היישוב המרכזי באי קודיאק אשר נמצא באזור החוף הדרומי של אלסקה. לפי מפקד האוכלוסין האמריקאי של 2020, מונה אוכלוסיית העיר כ-5,581 תושבים.

== היסטוריה ==
האזור בו נמצא היישוב היה מיושב במקור על ידי אוכלוסיית ילידית במשך קרוב ל-7,000 שנים.

בשנת 1763, החוקר הרוסי סטפן גלוטוב גילה את האי והחליט לקרוא לו קאד'יאק (Кадьяк). פירוש השם "קאד'יאק" בשפת האוכלוסייה הילידית הוא "אי".

15 שנים לאחר מכן, במהלך 1778, מגלה הארצות הבריטי ג'יימס קוק עבר באזור זה.

בשנת 1791 צייד הפרוות הרוסי אלכסנדר ברנוב העביר את מרכז סחר הפרוות מ"מפרץ שלושת הקדושים" (Бухта Трёх Святителей), אשר הוקם ב-1784, לנמל סיינט פול (гавани Свято-Павловской, Svyato-Pavlovskoy Gavani) אשר היה למרכז היישוב המודרני של קודיאק. ברנוב היה סבור באותה העת כי מפרץ שלושת הקדושים לא היה מיקום טוב עבור מרכז סחר פרוות משום שלתושביו היה קשה להתגונן. היישוב במיקום החדש נקרא בתחילה פאבלובסקאייה (Павловская).

ציד לוטרות הים על ידי תושבי האימפריה הרוסית לשם מכירת פרוותיהם כמעט והוביל להכחדה של לוטרת הים במהלך המאה ה-19 והוביל למלחמות בין תושבי האימפריה הרוסית לבין האוכלוסייה הילידית.

במהלך סוף המאה ה-19 התיישבו באי אנשי דת מיסיונרים מהכנסייה האורתודוקסית המזרחית ובהמשך הפך היישוב לבירת אמריקה הרוסית (הקולוניה הרוסית היחידה ביבשת אמריקה).

עקב עסקת רכישת אלסקה ב-1867, אשר במסגרתה רכשה ארצות הברית קרקעות מהאימפריה הרוסית, הפך היישוב למרכז דיג בולט.

היישוב התאגד במהלך 1941. במהלך מלחמת העולם השנייה חששה ארצות הברית ממתקפה יפנית באזור אלסקה ובשל כך גדלה נוכחות הצבא האמריקני באזור היישוב, נסללו כבישים נוספים, והוקם נמל התעופה פורט לאברקרומבי.

במרץ 1964 צונאמי פקד את העיר במהלך רעידת האדמה וגלים בגובה 9 מטרים גרמו למותם של 15 בני אדם ולנזקים בעלות של 11 מיליון דולרים.

==דמוגרפיה==
על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2000 היו בעיר 6,334 תושבים, 1,996 משקי בית ו-1,361 משפחות. 46.40% מהתושבים הם לבנים, 0.69% אפרו-אמריקאים, 10.47% אינדיאנים, 31.73% אסיאתים ו-4.36% מגזע אחר ו-5.42% משני גזעים או יותר.

ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $55,142 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $60,484. ההכנסה החציונית לגברים הייתה $37,074 לעומת $30,049 לנשים. ההכנסה לנפש הייתה $21,522. בערך 3.7% מהמשפחות ו-7.4% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני, מהם 8.4% מתחת לגיל 18 ו-0.0% מגיל 65 ומעלה.

== גאוגרפיה ==
קודיאק משתרעת על שטח של כ-12.10 קילומטרים רבועים, מתוכם 9.5 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-4.5 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת 15 מטרים מעל פני הים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.city.kodiak.ak.us אתר האינטרנט של קודיאק]
* 

קטגוריה:אלסקה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1940
בריג-גליס

בריג גליס (בגרמנית: Brig-Glis, בצרפתית: Brigue-Glis, באיטלקית: Briga-Glis) רשות מקומית ועיר במחוז בריג שבקנטון ואלה בשווייץ, בסמוך לגבול עם איטליה. נכון לשנת 2017, בעיר מתגוררים 13,109 תושבים. 

השפה הרשמית היא (הגרסה השווייצרית של) גרמנית, אולם רוב תושבי המקום מדברים בניב המקומי של אלמאנית.

הרשות המקומית נוצרה מאיחוד הערים בריג, בריגבאד וגליס ב-1972.

התפתחות העיר ושגשוגה נובעות ממעבר סימפלון הסמוך, המקשר את שווייץ עם פיימונטה הסמוכה. פתיחת מנהרת סימפלון ובניית מסילת הרכבת בתחילת המאה ה-20, והעובדה שמדרונות ההרים מעל בריג פוריים פחות, הובילו למעמדה החשוב.

שטחה של העיר, נכון ל-2011, הוא 38 קמ"ר, אך רוב השטח מיוער או בלתי ראוי לשימוש, ורק כ-11 אחוז מן השטח מיושב.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ואלה: ערים