OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כיכר החטופים והנעדרים

כיכר החטופים והנעדרים הוא שם זמני שניתן לכיכר הסמוכה למוזיאון תל אביב לאמנות על ידי מטה משפחות החטופים והנעדרים, בטקס שנערך ב-24 באוקטובר 2023, בעקבות אירועי ה-7 באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל.

במקום הוקמה "עיר אוהלים" זמנית מטעם משפחות החטופים והנעדרים, וכן הוצבו בה מיצגים אמנותיים המביעים הזדהות עם מאבק מטה משפחות החטופים והנעדרים, וכביטוי לתמיכה והזדהות עם משפחות הנופלים וחללי צה"ל. בכיכר נערכות מעת לעת עצרות למען שחרור החטופים.

==היסטוריה==
השם "כיכר החטופים והנעדרים" ניתן באופן זמני לכיכר הסמוכה למוזיאון תל אביב לאמנות ולספריית בית אריאלה, על ידי מטה משפחות החטופים והנעדרים בטקס שנערך ב-24 באוקטובר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, שבו הפריחו מאות בלונים לאוויר כסמל לחופש.

ב-3 בנובמבר 2023 הוקמה בכיכר "עיר אוהלים" זמנית מטעם משפחות החטופים והנעדרים. במקום הוקמו מאהלים של קיבוצים מהנגב המערבי, של משפחות קורבנות הטבח בפסטיבל נובה, וכן מתחם שהוקם על ידי תנועת הנוער בני עקיבא וארגון "איילת השחר" השייך לקרן וולפסון.

לאחר מכן הוצבו ברחבת הכיכר מיצגים אמנותיים לאות הזדהות עם מאבק מטה משפחות החטופים והנעדרים, וכביטוי לתמיכה והזדהות עם משפחות הנופלים וחללי צה"ל. בין המיצגים הבולטים: מיצב שולחן השבת הריק, מיצב כיסאות כתר צהובים ריקים וסדרה של מראות קטנות כמספר החטופים סביב הפסל "עקדת יצחק" של מנשה קדישמן.

ב-24 בנובמבר 2023 נערכה בכיכר קבלת שבת מרובת משתתפים, על רקע שחרורם של 13 המשוחררים הראשונים במסגרת הפסקת האש בין ישראל לחמאס. באירוע נכח גם השר בני גנץ.

בינואר 2024 הוצב בכיכר מיצג של מנהרה באורך 30 מטרים המדמה את מנהרות החמאס וממחישה את התנאים הקשים בהם נמצאים החטופים. המנהרה צרה ומוארת באור עמום, ובתוכה רמקולים המשמיעים את שמות החטופים, הודעות מוקלטות ממשפחותיהם וקולות ירי.

בערב חג הפורים ה'תשפ"ד התקיים בכיכר אירוע קריאת מגילת אסתר, בהובלת ארגון רבני צהר והרב קנת ברנדר, ראש ישיבת מוסדות אור תורה סטון.

בכיכר נערכות מעת לעת עצרות למען שחרור החטופים. בין השאר נאמו בעצרות גדי ירקוני, ראש מועצה אזורית אשכול, חיים ילין, שכיהן בתפקיד לפניו, נשיא צרפת עמנואל מקרון (בנאום מצולם), שגריר ארצות הברית בישראל ג'ק לו, נשיאת בית המשפט העליון בדימוס דורית בייניש, חתן פרס נובל לכימיה אהרון צ'חנובר והרב ישראל מאיר לאו. כמו כן הופיעו בה אמנים ואנשי ציבור, בהם אהוד בנאי, ירדנה ארזי, הגבעתרון, שי גבסו, ריטה, לוסי אהריש, לינוי בר גפן, ירדן ג'רבי, לינור אברג'יל, ישראל קטורזה, עמוס תמם, שלום מיכאלשווילי, שרית חדד, איתי לוי, רן דנקר, יסמין מועלם, עילי בוטנר, זהבה בן ואמיר דדון.

ב-30 במרץ 2024, בתום עצרת בכיכר, החלו בני משפחות החטופים לצעוד לכיוון הקריה, ואליהם הצטרפו חלק ממשתתפי הפגנת מחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע ונגד בנימין נתניהו. משטרת ישראל הכריזה על ההתקהלות כלא-חוקית. המשטרה כיבתה את המיקרופונים שהציבו המשפחות בגשר בגין, ובמקום התפתחו אירועי אלימות בין השוטרים למוחים.

== גלריה ==
{| class="wikitable"
|+
!שלט שמזוהה עם המשפחות
!עוד שלט המזוהה עם המשפחות
|-
|הכניסה ל"מערת החטופים"
|נאומו של [[ג'ק לו בכיכר]]
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: כיכרות
קטגוריה:ויקיפדיה: אקטואליה
קטגוריה:חטיפת חיילי צה"ל
קטגוריה:החטיפה לרצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
פיגוע הדקירה בשער הפרחים

פיגוע הדקירה בשער הפרחים בוצע ב-6 בנובמבר 2023, כ"ב בחשוון ה'תשפ"ד, במהלכה של מלחמת חרבות ברזל, בו נדקרו 2 שוטרי מג"ב שהיו בסמוך לשער הפרחים בירושלים.

המחבל נוטרל, אך כתוצאה מהדקירה נפצעה לוחמת מג"ב במצב אנוש, שבהמשך נקבע מותה בדרכה לבית החולים, ועוד שוטר שנפצע במצב קל עד בינוני.

== הפיגוע ==
המחבל, בן 16 תושב עיסאוויה הגיע בסביבות השעה 08:10 חמוש בסכין בסמוך לכניסה לתחנת משטרת שלם במחוז ירושלים, הממוקמת במזרח ירושלים.

המחבל הסתער בריצה לעבר כוח מג"ב שפעל מחוץ לתחנת שלם עם סכין שלופה בידו, ודקר מספר פעמים בפראות לוחמת מג"ב שפעלה במקום. בתוך שניות בודדות, לוחמי מג"ב שהיו עמה נטרלו את המחבל בירי וחיסלו אותו. כתוצאה מהפיגוע לוחמת מג"ב נפגעה באורח אנוש ופונתה לקבלת טיפול רפואי לאחר מכן נקבע מותה בבית החולים. לוחם נוסף נפגע באורח קל עד בינוני, ופונה להמשך טיפול רפואי בבית החולים.

הלוחמת שנרצחה היא סמ"ש רוס אלישבע רוז איידה לובין, בת 20, עולה מארצות הברית, תושבת הקיבוץ סעד בעוטף עזה. מפכ"ל המשטרה, קובי שבתאי אמר: "רוז היא החלל ה-59 של משטרת ישראל במלחמה הנוכחית, כולם גיבורי וגיבורות ישראל שעמדו בעוז במשימת ההגנה על מדינת ישראל בכל הגזרות". לובין אף נלחמה והגנה בקרב מחוץ לקיבוץ בו גרה חודש לפני שנרצחה.

== תחקיר הפיגוע ==
לפי תחקור נרחב, נמצא כשל משמעותי חמור בהתנהלות אחד הלוחמים שנטש את עמדתו, והלך לקנות בורקס. ברגע הזה המחבל תקף את הלוחמת ורצח אותה.

ניצב בריק יצחק מפקד משמר הגבול, החליט להדיח אותו ולהחזיר אותו לצה"ל.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:טרור פלסטיני
שער הפרחים
שער הפרחים
שער הפרחים
קטגוריה:צה"ל: פגיעות מפעולות טרור
שער הפרחים
קטגוריה:פיגועי טרור נגד חיילים ושוטרים
שער הפרחים
קטגוריה:פיגועים שבוצעו על ידי ערבים ממזרח ירושלים
זאהר ג'בארין

זאהר ג'בארין (בערבית: زاهر جبارين; נולד ב-11 בספטמבר 1968) הוא מנהיג, סופר וטרוריסט פלסטיני, ממייסדי הזרוע הצבאית של חמאס. נחשב לאיש הכספים העיקרי של הארגון<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>, ומי שעומד בראש המערך הפיננסי שלו. 

שימש כסגנו של סאלח אל-עארורי, ומאז 2024 החליף אותו כמנהיג חמאס ביהודה ושומרון.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1968 בעיירה סלפית שבהרי שומרון.

בנעוריו נעשה דתי והלך למסגד המקומי. קרא את כתביו של חסאן אל־בנה, מייסד האחים המוסלמים, תנועה פוליטית איסלמיסטית שחמאס צמח מתוכה, על פי ספר שפרסם ג'בארין.

זאהר למד משפט איסלאמי באוניברסיטת א-נג'אח בשכם ועם הקמת תנועת החמאס ב-1987 הצטרף לשורות הארגון.

== פעילותו בארגון החמאס ==
במהלך האינתיפאדה הראשונה היה אחראי להפצת הכרוז הראשון של חמאס ביהודה ושומרון. מיוחס לו גיוסו של "המהנדס" יחיא עיאש לשורות חמאס. שותפות בתכנון חטיפת נסים טולדנו ורציחתו.

אחראי גם על תכנון שורת פיגועים: ברמת אפעל, ירושלים וכפר ברוקין בשומרון. בגין כל אלו נעצר בידי שירות הביטחון הכללי ב-1993 ונשפט למאסר עולם ועוד 35 שנה.

ב-2011 שוחרר ב"עסקת שליט" וגורש לטורקיה, שם חבר לסאלח אל-עארורי. עוסק בטיפול במימון החמאס באמצעים מגוונים, לרבות הלבנת הון רחבת היקף.

ביולי 2021 נבחר לכהן כסגנו של סאלח אל-עארורי בהנהגת החמאס ביו"ש. לאחר ההתנקשות באל-עארורי, עלתה השערה כי הוא זה שיחליפו.

==קישורים חיצוניים==
* יוני בן מנחם, [https://arabexpert.co.il/2021/07/22/3759/ איראן מחזקת את השפעתה על ארגון חמאס בגדה], 22 ביולי 2021
* [https://www.gfatf.org/archives/zaher-jabarin/ זאהר ג'בארין], באתר "Global fight against terrorism funding" 
* [https://www.opensanctions.org/entities/NK-f5aFZDTfigZqpTabjCZJdm/ זאהר ג'בארין], באתר OpenSanctions, המרכז מידע על אנשים וחברות שהוטלו עליהם סנקציות

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הלשכה המדינית של חמאס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת א-נג'אח
קטגוריה:משוחררי עסקת שליט
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1968
ליאון סורוז'ון

ליאון שבתאי סורוז'ון (בבולגרית: Леон Сабитай Суружон; 30 בינואר 1913, נובי פאזאר, ממלכת בולגריה – 28 בינואר 2007, בריסל, בלגיה) היה מוזיקאי ומורה למוזיקה יהודי-בולגרי אשר מרכז פעילותו היה בבולגריה ובבלגיה, פרופסור באקדמיה הלאומית הבולגרית למוזיקה.

==קורות חיים==
נולד בנובי-פאזאר לשבתאי שהיה סוחר אמיד ולאסתר פעילה ציונית חברת ויצו. ב-1919 עברה המשפחה לסופיה בירת בולגריה. בילדותו למד נגינת כינור ביחד עם אחיו. בהמשך, בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 סיים את הקונסרבטוריון של פראג, שב לבולגריה ומונה לקונצרטמייסטר של תזמורת האופרה והבלט הלאומיים בסופיה. הוא יצא לפריז ללימודים גבוהים באקול נורמל סופרייר, ושם למד ניצוח אצל ג'ורג'ה אנסקו. בראשית שנות ה-40 שב לסופיה. בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר החלת החוק להגנת האומה, נשלח סורוז'ון לעבודות כפייה. לאחר המלחמה שב לעבודתו המוזיקלית.

מ-1949 לימד מוזיקה ונגינת כינור באקדמיה הלאומית הבולגרית למוזיקה, בהמשך כיהן כפרופסור, ובין 1959–1962 כיהן כדיקן פקולטה. סורוז'ון נחשב לאחד המורים המובילים במדינה בתחומו והכשיר דורות של מורים למוזיקה. סורוז'ון השתתף בקונצרטים במדינות רבות ובכללן פולין, צ'כיה, צרפת, ברית המועצות ובהמשך רוסיה, סין, ישראל, קובה, בלגיה וספרד.

בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 הגיע סורוז'ון לאנטוורפן בבלגיה עם קבוצת נגנים ומוזיקאים בולגריים וערך מסע הופעות, אשר בעקבותיו חילק את זמנו בין בולגריה לבלגיה, ולימד גם במכון למוזיקה בבריסל.

ליאון סורוז'ון הלך לעולמו ב-2007 בבריסל בירת בלגיה, והובא לבקשתו לקבורה במולדתו, בולגריה. היה נשוי לפסנתרנית קטיה קזנג'ייבה, אחייניתה של דורה גאבה. אחותו סולטנה סורוז'ון הייתה ציירת נודעת.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.iustitia.bg/leon-suruzhon ליאון סורוז'ון - תקציר ביוגרפי], באתר Iustitia.bg 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים בלגים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:ניצולי השואה: בולגריה
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:נפטרים ב-2007
דז'ה ויינברגר

דז'ה ויינברגר, שמו המחתרתי היה סיר (Szír), (בהונגרית: Weinberger Dezső; קושיצה, 28 באוקטובר 1926 – בודפשט (?), לאחר ה-24 בדצמבר 1944) היה פועל יהודי-הונגרי, מנהיג קבוצת-סיר בתנועת ההתנגדות המחתרתית נגד הנאצים ומשתפי הפעולה איתם, בריוני מפלגת צלב החץ בהונגריה. ויינברגר היה אחת הדמויות הירואיות הבודדות בהונגריה שלחמו לוחמה מזוינת נגד הנאצים ומשתפי הפעולה איתם.

== קורות חייו ==
דז'ה ויינברגר נולד במשפחה יהודית. אביו היה מורה, אמו תופרת. ב-1942 נמלט לבירת הונגריה מהטרור האנטישמי שהתחולל בהונגריה העליונה (במסגרתו נחטפו הוריו וחמשת אחיו ונשלחו ככל הנראה למחנות הריכוז). ויינברגר הנער השתלב בתנועת הפועלים בארגון עובדים של הפועלים בבתי החרושת וביצע בעיקר עבודת הסברה ומידע. משנת 1943 היה חבר במפלגת הקומוניסטים של הונגריה. לאחר כניסת הוורמאכט לממלכת הונגריה (מבצע מרגרטה) במאי 1944 ירד למחתרת והצטרף לתנועת ההתנגדות (שלא הייתה נרחבת), והיה מנהיג של אחת מקבוצות הפרטיזנים הקומוניסטיות של ההתנגדות המזוינת בשם קבוצת-סיר תחת שם הקוד סיר. ב-22 בנובמבר 1944 חברי הקבוצה פוצצו את מלון מטרופול עם 4 חבילות חומר נפץ של 3 קילוגרם כל אחד והרגו 19 קציני SS. הקבוצה פתחה גם במתקפת רימוני יד על בית נאמנות של מפלגת צלב החץ וגם נגד מחנה הנוער האנטי-בולשביסטי, והציתה מספר נגמ"שים. ב-2 בדצמבר 1944 פוצצה הקבוצה בהנהגתו של ויינברגר את עמודי התמך בכניסה לתיאטרון העירוני כדי למנוע את עצרת בריוני מפלגת צלב החץ שהייתה אמורה להתקיים בתיאטרון. לאחר מכן, כמה מחברי קבוצת-סיר נהרגו או נתפסו, רק גאבור צ'יליק (כינויו היה סיגר - Szivar) הצליח להימלט. ויינברגר נראה לאחרונה בפגישה מחתרתית בחג המולד 1944, ולאחר מכן נעלם. לפי כמה מקורות, הוא נעצר על ידי הסובייטים שכבר היו בעיר ושחררו אותה (את הצד של פשט) מהנאצים ב-18 בינואר 1945 ומת במחנה גולאג.<ref>Magyar szabadságharcosok a fasizmus ellen. Szerk. Harsányi János. Budapest, 1966, Zrínyi, 682. p.</ref>

== ספרות ==
* לאיוש פהר: מאבקנו למען בודפשט, 1946, 1969
* כתבים נבחרים מהמאבק המזוין של תנועת פועלי הנוער ההונגרית II., בודפשט 1952
* יאנוש הרשאני (עורך): לוחמי חופש הונגרים נגד הפשיזם, בודפשט, 1966
* גאבור צ'יליק: פעולה, הוצאת Magvető, בודפשט, 1965
* גאבור צ'יליק: נלחמנו בבודפשט, Magvető, בודפשט, 1964
* נושאי הלפידים, בודפשט, 1968
* לזכרו של "סיר", נפסבה, 27 בנובמבר 196

== לקריאה נוספת ==
* Munkásmozgalom-történeti lexikon. Szerkesztette Vass Henrik – Bassa Endre – Kabos Ernő. Budapest: Kossuth Könyvkiadó. 1976. (לקסיקון לתולדות תנועת הפועלים)
* Ungváry Krisztián: Budapest Ostroma (Corvina Kiadó, Budapest, 2005. (262. oldal)) (המצור על בודפשט)
* Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ([https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* A Szocialista Forradalomért (Kossuth Könyvkiadó, Budapest, 1975. 758–759. o.) (למען המהפיכה הסוציאליסטית)
* ([https://opac-nevter.pim.hu/en/record/-/record/PIM116425 דז'ה ויינברגר] במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
* (רובע 6 של בודפשט)
== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים הונגרים
קטגוריה:לוחמי מחתרת יהודים בשואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1926
קטגוריה:הונגרים שנפטרו במאה ה-20
אה"מ פארמור (1694)

אוניית הוד-מלכותו "פּארֶמוּר" (באנגלית: HMS Paramour) הייתה אוניית מפרשים של הצי המלכותי האנגלי מסוג פינק , נושאת 6 תותחים, שהושקה באפריל 1694. פיקד עליה לזמן קצר האסטרונום אדמונד האלי, תחילה כאזרח ואחר כך כ"קפטן במינוי זמני".

"פּארֶמוּר" תוכננה ונבנתה על ידי פישר הרדינג (Fisher Harding) הארכיטקט הראשי של מספנת הצי בדפטפורד . היא הייתה אוניית מפרשים תלת-תורנית מלאת-מעטה . האונייה נבנתה מלכתחילה כאוניית מחקר לשימושו של הצי המלכותי. באחת מהפלגות המבחן שלה ביקר בה הצאר פיוטר הראשון, שאף אחז בהגה.

אחרי שלוש הפלגות בפיקוד האסטרונום האלי היא הוסבה לספינת הרעשה וחומשה במרגמה כבדה. "פארמור" מילאה תפקיד זה עד 22 באוגוסט 1706, אז נמכרה לקפטן ג'ון קונסטבל (Constable), כנראה לשירות כאונייה מסחרית. על קורותיה לאחר מכן לא ידוע דבר.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Colledge, J. J. and Warlow, Ben (2006) [1969]. Ships of the Royal Navy: The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy. London, Chatham Publishing. Revised edition.
* Agnew, Duncan Carr (1983), "The Three Voyages of Edmond Halleyin the Paramore: 1798–1701". Eos, Transactions American Geophysical Union, Volume 64, Issue 27. p. 444 ff. 
</div>

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://halleyslog.wordpress.com/2013/06/07/halleys-ship-the-paramore-pink/ "Halley's ship, the Paramore"] in: Halley's Log - Capt Edmond Halley's logs from HMS Paramore 1698-1701. 07 June 2013. Accessed on 20 February 2024.
</div>

קטגוריה:אוניות מלחמה אנגליות
קטגוריה:ספינות מחקר גאוגרפי
פארמור (1694), אה"מ
אלנה, נסיכת רומניה

אלנה, נסיכת רומניה (נולדה ב-15 בנובמבר 1950) היא נסיכה רומנייה.

==ביוגרפיה==
אלנה היא השנייה מחמשת בנותיהם של מיכאי הראשון, מלך רומניה ואנה, מלכת רומניה, היא בילתה את ילדותה בבית משפחתה בלוזאן שבשווייץ ובהרטפורדשייר שבאנגליה, היא ואחיותיה העבירו את החגים ביחד עם סבתם אלנה, נסיכת יוון ודנמרק בפירנצה ובדנמרק לצד סביהם מרגרט, נסיכת דנמרק ורנאטו, נסיך בורבון-פארמה.

בשנות השבעים עסקה בלונדון בהוראה של ילדים בעלי מוגבלויות, לאחר מכן למדה שחזור אמנות ועבדה בלונדון בחברה שעוסקת בנושא. במהלך שנות השמונים החלה לעסוק בפרויקט להכשרת פליטים אתיופים בעלי מוגבלות בדפוס, כריכת ספרים ועבודת יצירה עם עור, ב-1982 ייסדה בית ספר בינלאומי בסודאן, ב-1990 נמנתה בין המייסדים של קרן העוסקת בסיוע לקורבנות שלטונו של צ'אושסקו.

ב-1983 נישאה לרובין מדפורת'-מילס, פרופסור לגאוגרפיה בריטי ונולדו להם שני ילדים, ב-1991 הם התגרשו, ב-1998 נישאה בשנית.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1950
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1950
קטגוריה:נסיכות רומניות
נחל שמש

נחל שמש הוא נחל אכזב בתחומי העיר בית שמש והמושב ישעי. אורכו כ־1.15 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל מוקם בגובה של כ־220 מטרים מעל פני הים בסמיכות לאמפי בית שמש, קרוב ליציאה המרכזית של בית שמש. הוא זורם מערבה וחולף מתחת לכביש 38 בצומת ישעי. לאחר מכן נכנס הנחל לתחומי המושב ישעי, ובגובה של כ־190 מטרים מעל פני הים הוא נשפך לנחל ישעי.

קטגוריה:שפלת יהודה: נחלים
קטגוריה:בית שמש: נחלים
אראטי פרבהאקר

אראטי פרבהאקר (באנגלית: Arati Prabhakar; נולדה ב-2 בפברואר 1959) היא מהנדסת אמריקאית המכהנת כיועצת המדעית לנשיא ארצות הברית וכמנהלת ה-12 של משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה תחת הנשיא ג'ו ביידן. בעבר הייתה מנהלת DARPA – הסוכנות הצבאית לפרויקטים מחקריים מתקדמים של ארצות הברית, תפקיד בו כיהנה מיולי 2012 עד 20 בינואר 2017. כמו כן, בשנים 1993–1997 עמדה בראש המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה, האישה הראשונה בתפקיד זה.

== ביוגרפיה ==
משפחתה של פרבהאקר היגרה לארצות הברית בירת הודו ניו דלהי, כשהייתה בת שלוש. אמה הגיעה לארצות הברית בשביל תואר אקדמי בעבודה סוציאלית בשיקגו. בגיל עשר עברה המשפחה ללאבק שבטקסס, שם גדלה והתחנכה. בשנת 1979 השלימה באוניברסיטת טקסס טק לימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל, וב-1980 קיבלה תואר שני באותו התחום. ב-1984 השלימה דוקטורט בפיזיקה יישומית מאת המכון הטכנולוגי של קליפורניה. היא הייתה האישה הראשונה שהשלימה דוקטורט בתחום זה במכון הטכנולוגי של קליפורניה.

בתום לימודיה הגבוהים נסעה לוושינגטון הבירה ושהתה שם בשנים 1984–1986 על בסיס מלגה במשרד להערכה טכנולוגית (Office of Technology Assessment). לאחר מכן, מ-1986 עד 1993, עבדה בסוכנות הצבאית לפרויקטים מחקריים של ארצות הברית (DARPA). את דרכה שם החלה כמנהלת תוכניות ומאוחר יותר התקדמה למנהלת מייסדת של משרד הטכנולוגיה של הסוכנות למיקרואלקטרוניקה.

בגיל 34 מונתה פרבהקאר לראש המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה (NIST), תפקיד אותו מילאה בין השנים 1993 ל-1997. לאחר שירותה ב-NIST הייתה מנהלת טכנולוגיות ראשית בתאגיד "Raychem" עד 1998. בשנה זו קודמה לתפקיד סגנית נשיא התאגיד, ועבדה שם עד שנת 2000. ב-2001 הצטרפה ל-"U.S. Venture Partners" חברת השקעות בנקאיות וקרן הון סיכון. היא עבדה בחברה זו עד 2011 והתמקדה בטכנולוגיה ירוקה וחברות הזנק בתחום טכנולוגיית מידע. ב-20 ביולי 2012 מונתה בידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לראש DARPA. בינואר 2017, עם ההשבעה של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, תם שירותה בסוכנות הצבאית.

בשנים 2017–2018 הייתה עמיתה במרכז ללימודים מתקדמים של מדעי ההתנהגות (CASBS) באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 2019 הקימה את "Actuate", מוסד ללא כוונת רווח המתמקד בנושאים הכוללים שינויי אקלים ומחלות כרוניות.

בשנת 2022 החליט נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן למנות את פרבהאקר למנהלת משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה של הבית הלבן וליועצת המדעית לנשיא ארצות הברית. ב-21 בספטמבר אותה שנה אישר הסנאט של ארצות הברית את מינויה לתפקיד. בתפקיד זה, פרבהאקר היא חברת הקבינט של ארצות הברית, וייעצה לנשיא ביידן בסוגיות הנוגעות לאסדרה של בינה מלאכותית.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.defense.gov/About/Biographies/Biography/Article/602751/dr-arati-prabhakar ביוגרפיה רשמית], באתר מחלקת ההגנה של ארצות הברית 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא הודי
קטגוריה:מהגרות מהודו לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס טק
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:מהנדסי חשמל אמריקאים
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ו ביידן
קטגוריה:אסייתים-אמריקאים חברי הקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
נחל גבול

נחל גבול הוא נחל אכזב ברמת יששכר שבגליל התחתון. אורכו כ־3 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם כקילומטר וחצי דרומית לגן לאומי כוכב הירדן, בגובה של כ־220 מטרים מעל פני הים. הוא זורם בתחילתו בכיוון דרום־מערב ומגיע למורדות חורבת גבול, שם פונה מערבה ויורד מתחת לגובה פני הים. בגובה של כ־60 מטרים מתחת לפני הים הוא נשפך לנחל יששכר.

גבול
נחל ברית

נחל ברית הוא נחל ברמת יששכר. אורכו כ־2.1 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־120 מטרים מעל פני הים ממערב לכפר טייבה. הוא זורם לדרום־מזרח, לכיוון המושב מולדת, ובטרם מגיע אליה פונה מזרחה וחוצה את כביש 7172. מייד לאחר מכן, בגובה של כ־45 מטרים מעל פני הים, הנחל נשפך אל נחל יששכר.

ברית
נחל צבאים

נחל צבאים הוא נחל ברמת יששכר. אורכו קרוב לשישה קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־40 מטרים מעל פני הים כחצי קילומטר ממושב רמת צבי, דרומית לתוואי כביש 717. כיוונו הכללי של זרימת הנחל הוא מזרח, והוא חולף בשטחים חקלאיים בין מושב מולדת לקיבוץ בית השיטה. לקראת סופו, תוואי הנחל יורד מתחת לגובה פני הים. בגובה של כ־15 מטרים מתחת לפני הים הוא נשפך לנחל יששכר.

צבאים
אלה בנאסי

אלסנדרו "אלה" בנאסי (באנגלית: Alessandro "Alle" Benassi) הוא די ג'יי, פזמונאי ומפיק מוזיקלי איטלקי, הידוע בעיקר כחבר בצמד האחים בנאסי וכשותף לכתיבת מספר להיטים של כריס בראון ומדונה.<ref name=":0"></ref> הוא כתב את "Beautiful People" שדורג בחמישייה הפותחת במצעד הסינגלים הבריטי.<ref></ref>

בשנת 2012 עבד עם בן דודו, בני בנאסי על מספר שירים מ-MDNA של מדונה.<ref name=":1"></ref>

== קריירה ==
בנאסי ובן דודו בני בנאסי החלו לעסוק בתקליטנות בעיר הולדתם רג'ו אמיליה, איטליה בשנות ה-80.<ref name=":0" /> באמצע שנות ה-90, הם התחילו לעבוד במסגרת חברת ההפקות "אוף לימיטס" של לארי פניני'ולי. שם, הם עבדו עם מספר אמנים ולהקות כדוגמת ויגפילד. אלה בנאסי כתב והפיק שירים עבור אלבומה הרביעי, 4.<ref></ref> לאחר מכן, אלסנדרו ובני בנאסי הוציאו מספר אלבומים במסגרת הצמד שהקימו, האחים בנאסי: (2003), (2004) ו- (2005).<ref></ref> מאוחר יותר הוא המשיך להפיק שירים עבור כריס בראון.<ref name=":0" />

בשנת 2012 עבד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה על השירים "Girl Gone Wild", "" ו-"Best Friend".<ref name=":1" />

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקליטנים איטלקים
קטגוריה:פזמונאים איטלקים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:איטלקים שנולדו במאה ה-20
חורף דמוגרפי

מפה מ-2011 המציגה את שיעור הילודה הממוצע לאישה
פירמידת הגילאים של [[איטליה היא דוגמה למדינה שנמצאת במהלך חורף דמוגרפי. פירמידת הגילאים דומה לזאת ברוב מדינות אירופה.]]
חורף דמוגרפי הוא מונח בדמוגרפיה המתאר מגמה דמוגרפית בה שיעור הפריון הוא נמוך במיוחד ואף שלילי בקרב קבוצה נחקרת, גודל האוכלוסייה קטן, והמצב עלול לגרום להשלכות מרחיקות לכת בטווח הארוך.<ref></ref> מצב זה הוא ההפך מבייבי בום.

==תיאור==
התופעה מתייחסת להאטה בקצב גידול האוכלוסייה ויחס שיעור הזדקנות האוכלוסייה (לרוב קבוצות גיל 65+) גבוה מזה של שיעור הילודה. בנוסף מתייחסת התופעה לשיעור אוכלוסיית בגיל הפריון המשמש גם כוח האדם העובד ושבאחריותו לכלכל את יתר קבוצות הגילאים באוכלוסייה (לרוב קבוצת גיל 15–64), שכמותו צונחת.

שיעור הפריון שהוא הסף לכניסה לחורף דמוגרפי הוא יחס של 2.11 ילדים לאישה מקרב כלל האוכלוסייה, וככל שמספר זה נמוך יותר והיחס בין קבוצת גיל הפריון לשאר הקבוצות חד יותר ונמשך לתקופה ארוכה יותר, כך המשבר והסיכון בחורף הדמוגרפי חריפים יותר, וגורמים ללולאה של החרפת המצב.

== גורמים ==
ישנם מספר גורמים לחורף דמוגרפי, שאף משפיעים אחד על השני. להלן רשימה של סיבות עיקריות:
* שיפור ברפואה מוביל לתוחלת חיים ארוכה, אבל במקביל מקטין את היחס בין קבוצות הגיל מה שמכביד על הכלכלה בהפניית משאבים לקבוצה שאינה יצרנית.
* עלייה ברמת החיים, עיור (התיישבות עירונית) וגישות חברתיות ותרבותיות נוטות להוביל ליוקר מחיה ולגישות הגורסות כי עדיף לתחזק משפחה קטנה, שמחירה הכלכלי נמוך יותר.
* משברים כלל עולמים או מקומיים, כגון מלחמות, מגפות ומשברים כלכליים, המגבילים את יכולת התפקוד של אוכלוסייה מקבוצת גיל הפריון והגיל העובד, ופוגעים בהן לטווח הרחוק.

== השלכות ==

בין ההשלכות האפשריות כתוצאה מחורף דמוגרפי ניתן למצוא משבר כלכלי.

==דרכים לטיפול==
למדינות יש מספר דרכים עיקריות להילחם בתופעה, ביניהן עידוד וסיוע ממשלתי, לפעמים כלכלי, למשפחות גדולות יותר וניסיון לשינוי אורח החיים ולגישות חברתיות בקרב האוכלוסייה. דרך נוספת היא עידוד של הגירת צעירים למדינה.

==דוגמאות==
דוגמה אקטואלית לתופעה מצויה ברוב מדינות העולם המערבי, בהן ניתן לצפות בחורף דמוגרפי, המאפיין בעיקר את מדינות אירופה, העונות על רוב הגורמים לתופעה זו על כן, וכדי לעצור מצב זה, מדינות באירופה נוקטות בדרכים שונות, כגון מתן הטבות לעידוד ילודה ואישור הגירת זרים לצורך עבודה או אזרחות.

דוגמה אחרת היא סין, בה יזם בעבר השלטון חוק להגבלת הפריון כחלק מ"מדיניות הילד האחד", מחשש לפיצוץ אוכלוסין. בטווח הרחוק, גישה זו גרמה להפיכת היוצרות ולחורף דמוגרפי במדינה, עם שיעור אוכלוסייה מבוגרת גדולה אל מול כוח אדם עובד שקטן, ושיעור פריון נמוך עקב הרגלים שנטבעו בחברה בזמן "מדיניות הילד האחד". סיבה נוספת היא יוקר מחיה, המקשה על קיום משפחה רחבה.

יוקר המחיה משפיע על מאזן החורף הדמוגרפי בצורה דומה גם בחלק גדול ממדינות ברית המועצות לשעבר וחלק מהגוש הסובייטי לשעבר, שהוביל לגישות חברתיות הגורמות לדילול האוכלוסייה, בדומה לסין. רוסיה, למשל, מעודדת הגירת רוסים לתחומה ממדינות אחרות שהיו חלק מברית המועצות בעבר.

== ראו גם ==
* משבר ההגירה באירופה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דמוגרפיה
נחל זיקה

נחל זיקה הוא נחל אכזב ברמת יששכר. אורכו כקילומטר וחצי.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם כ־2.7 קילומטרים מדרום־מערב לגן הלאומי כוכב הירדן, בגובה של כ־150 מטרים מעל פני הים. כיוון הזרימה שלו הוא דרום־מערב. לקראת סופו יורד תוואי הנחל אל מתחת לגובה פני הים, ובגובה של כ־35 מטרים מתחת לפני הים הוא נשפך לנחל יששכר. באזור שפך הנחל מצויות 4 חורבות: חורבת שחוח, חורבת יוב, חורבת סהדה וחורבת סהד.

זיקה
חיל האוויר של מאלי

חיל האוויר של מאלי (בצרפתית: Armée de l'air du Mali) הוקם ב-1961, ומשמש כזרוע האווירית העיקרית של הכוחות המזוינים של מאלי. החיל הוקם בסיוע צרפת שסיפקה בתחילה אימונים וציוד לחיל החדש. בשנים שאחר כך, עברה ברית המועצות לספק את רוב הסיוע לחיל האוויר.

== היסטוריה ==
חיל האוויר של מאלי הוקם ב-1961 בסיוע צבאי צרפתי, שכלל את המטוס החד מנועי מדגם MH 1521 ברוסאר, ובהמשך שני מטוסי תובלה מדגם דאגלס C-47 דקוטה. ב-1962 החלה מאלי לקבל סיוע מברית המועצות, שכלל מטוסי אנטונוב An-2 ומסוקי תובלה קלים מדגם מיל מי-4.

באמצע שנות ה-60 סיפקה ברית המועצות למאלי חמישה מטוסי קרב מדגם מיג-17 ומטוס אימונים מיג-15, ובתחילה הם הוטסו על ידי טייסים סובייטים. ב-1971 הועברו שני מטוסי תובלה איליושין Il-14 ומסוק מיל מי-8. לאחריהם נמסר גם אנטונוב An-24.

ב-1974 נמסרו למאלי 12 מטוסי מיג-21Bis וכן זוג מטוסי מיג-21UM שהגיעו כמה שנים מאוחר יותר. מטוסים אלה השתתפו במלחמת אגאכר נגד וולטה עילית, ושוב ב-1985 נגד בורקינה פאסו, אחרי ששינתה את שמה. ב-2005 הועברו עוד שלושה מטוסי מיג 21 מצ'כיה במטרה לתגבר את המטוסים שנותרו בשירות. עם זאת, עד 2010 הם טסו רק בטקסים. בינואר 2012 נותרו רק שני מטוסי מיג 21 מבצעיים, ובינואר 2013 שלח חיל האוויר הניגרי צוות במטרה להשמיש מטוסי קרב נוספים, אולם הרעיון נזנח.

ביוני 2015 הזמינה מאלי ארבעה מטוסי תקיפה קלים מברזיל, שנמסרו עד 2018. אחד מהם התרסק מספר שנים מאוחר יותר, ושני הטייסים שבו נהרגו.

בדצמבר 2020 הזמינה ממשלת מאלי 4 מטוסי מיל מי-171, והם הגיעו ב-30 בספטמבר 2021.

== כלי טיס ==
{| class="wikitable"
!כלי טיס
!ארץ מקור
!בשירות
!כניסה לשירות
|-
! colspan="4" |כטמ"ם
|-
|באירקטאר TB 2
|טורקיה
|~9
|2022–2023
|-
! colspan="4" |מטוסי קרב
|-
|L-39
|צ'כיה
|~13
|2022–2023
|-
|A-29B
|ברזיל
|~3
|2018
|-
! colspan="4" |מסוקי קרב ותובלה
|-
|מי-35
|רוסיה
|~4
|2017–2021
|-
|מי-24D
|ברית המועצות
|~2
|2009–2012
|-
|מי-24P
|ברית המועצות
|~4
|2022
|-
|מי-17Shs
|רוסיה
|~4
|2021
|-
|מי-8MT
|ברית המועצות
|~1
|לא ידוע
|-
! colspan="4" |מסוקי תובלה
|-
|מי-8T
|ברית המועצות
|~2
|2023
|-
|AS-332 סופר פומה
|צרפת
|~2
|2016
|-
! colspan="4" |מטוסי אימון
|-
|Humbert Tétras
|צרפת
|~3
|2003
|-
|Humbert Tétras 912CSLM
|צרפת
|~5
|2012
|-
! colspan="4" |מטוסי תובלה
|-
|CASA C-295
|ספרד
|~2
|2016–2022
|-
|באסלר BT-67
|ארצות הברית
|~1
|1998
|-
|ססנה 208 קרוואן
|ארצות הברית
|~1
|2019
|-
|חרבין Y-12
|סין
|~2
|2017
|-
! colspan="4" |מטוסי נוסעים
|-
|בואינג 737 MAX
|ארצות הברית
|~1
|2015
|-
! colspan="4" |כטמ"ם ריגול
|-
|Hawker Q800X
|צרפת
|לא ידוע
|2021
|-
|אורלן-10
|רוסיה
|לא ידוע
|2022
|-
! colspan="4" |רדאר
|-
|P-18
|ברית המועצות
|~1
|2022
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאלי: צבא וביטחון
מאלי
נחל תולע

נחל תולע הוא נחל אכזב ברמת יששכר. אורכו כ־1.8 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם כ־3.4 קילומטרים מדרום־מערב לגן הלאומי כוכב הירדן, בגובה של כ־120 מטרים מעל פני הים. כיוון הזרימה שלו הוא דרום־מערב. כ־2.5 קילומטרים מזרחית למושב מולדת, בגובה פני הים, הנחל נשפך לנחל יששכר.

תולע
נחל יחמי

נחל יחמי הוא נחל אכזב ברמת יששכר. אורכו כ־700 מטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם כ־1.3 קילומטרים צפונית לפארק תעשייה צבאים, בגובה של כ־15 מטרים מתחת לפני הים. כיוון הזרימה הכללי שלו הוא דרום. במרחק של כ־700 מטרים צפונית לפארק תעשייה צבאים ובגובה של 145 מטרים מתחת לפני הים, נשפך הנחל לנחל יששכר.

יחמי
איתמר דרוקמן

איתמר דרוקמן (נולד ב־3 באוגוסט 1996) הוא איש תקשורת וניהול ישראלי, מנכ"ל והעורך הראשי של 103fm (לשעבר "רדיו ללא הפסקה").

==ביוגרפיה==
דרוקמן נולד וגדל בשוהם. למד בבית ספר תיכון שוהם ולאחר מכן עשה שנת שירות בנתיבות מטעם הצופים. בהמשך בשנים 2017-2019 ריכז את שבט ראם בשוהם. 

בשנת 2015 התגייס לגלי צה"ל. שם שימש כמפיק, עורך, רכז מערכת האקטואליה ופיקד על קורס העיתונאים עד 2018. 

ממרץ 2018 - אוגוסט 2023 שימש כעורך התוכנית קלמן ליברמן ברשת ב' בתאגיד השידור הישראלי.

באוגוסט 2023, עם פרישתו של אור צלקובניק ומינויו למנכ"ל חדשות 13, מונה דרוקמן למנכ"ל רדיו 103fm במקומו.

הוא בעל תואר ראשון בכלכלה והיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב.

דרוקמן מתגורר בתל אביב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:אנשי תקשורת ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:שוהם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
מרכז השואה והסובלנות של הונג קונג

מרכז השואה והסובלנות של הונג קונג (בסינית: 香港猶太大屠殺及寬容中心; בפין יין: Xiānggǎng yóutài dà túshā jí kuānróng zhōngxīn) הוא ארגון ללא מטרת רווח השוכן במזרח הונג קונג ומטרתו לימוד השואה וקידום הסובלנות בהונג קונג.

המרכז נוסד ב-2011, והוא הארגון הראשון המוקדש ללימוד השואה בסין.<ref></ref> את המרכז ייסדו תושבי הונג קונג במטרה להעלות את המודעות ולקדם את לימוד השואה הן בהונג קונג והן ביתר האזור.

המרכז מציג תערוכות, מכין מערכי למידה ומביא ניצולי שואה כדי לסייע בהוראת השואה באסיה, שאינה מפותחת דייה. בפעילויות הללו השתתפו אלפי תלמידים. המרכז גם מעביר מידע על אודות מקרים אחרים של רצח עם, כגון טבח ננקינג או רצח העם בקמבודיה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונג קונג: מוזיאונים
קטגוריה:אסיה: מוזיאונים להנצחת השואה
קטגוריה:יהדות סין
חוק תגמולים לבני משפחה של חטופים ונעדרים בפעולת איבה

חוק תגמולים לבני משפחה של חטופים ונעדרים בפעולת איבה, התשפ"ד–2023 אושר בכנסת ה-25 ב-6 בנובמבר 2023, כמענה לחטיפתם של אזרחים וחיילים מישראל לרצועת עזה במתקפת הפתע על ישראל.

==היסטוריה חקיקתית==
על הצעת החוק חתומים עשרות חברי הכנסת, ממרבית הסיעות. דברי ההסבר להצעת החוק מציינים: "על פי חוק, ניתנים תגמולים והטבות שונות לבני
משפחה של מי שמתו בפגיעת איבה ולבני משפחה של חיילי צבא הגנה לישראל ואנשי כוחות הביטחון שנספו בשירותם, וכן למי שנגרמה להם נכות בנסיבות אלה. ואולם, ההסדרה לגבי נעדרים וחטופים חסרה בעניין זה". הצעת החוק באה להשלים את החסר.

החוק אושר ב-6 בנובמבר 2023. במסגרת החוק תוקנו בתיקון עקיף חוקים רלוונטיים אחדים.

==הוראות החוק==

החוק קובע כי כל עוד טרם שוחרר חטוף או כל עוד לא נודע גורלו של נעדר, זכאי בן משפחתו לזכויות שזכאי להן בן משפחה לפי חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) או לפי לחוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה. זכאותו של בן משפחה לא תחול אם הוכרה זכאותו לפי אחד משני חוקים אלה בשל היותו בן משפחה של אותו אדם בעד אותה תקופה,
ויראו תשלומים ששולמו לפי הוראות חוק זה כאילו שולמו על חשבון סכומים המגיעים כאמור לפי החוקים האמורים בעד התקופה שקדמה לכך. הוראות אלה אינן גורעות מזכותו של החטוף או הנעדר עצמו לפי כל דין.

כל חיקוק המעניק או נותן סמכות להעניק זכות יתר, פטור, שחרור מלא או חלקי מחובה המוטלת על פי דין או עדיפות או זכות אחרת הניתנים לבן משפחה של חייל שנספה במערכה או לבן משפחה של נפגע פעולת איבה שמת עקב פגיעת איבה, רואים אותו כמעניק או נותן סמכות להעניק אותם גם לבן משפחה של חטוף או נעדר לפי חוק זה, ויראו את הזכויות המוענקות לו לפי חוק זה כאילו היו זכויות המוענקות לפי אחד החוקים האמורים, לפי העניין.

הקביעה כי אדם הוא חטוף או כי חייל הוא נעדר תהיה בידי צה"ל, והקביעה כי אדם, למעט חייל, הוא נעדר, תהיה בידי הרשות המאשרת (שמונתה על ידי שר הביטחון, בהתייעצות עם שר העבודה והרווחה), לאחר התייעצות עם משטרת ישראל. נקבע כי אדם שאינו חייל או משרת בכוחות הביטחון הוא חטוף או נעדר, תקום לגביו זכאות לפי חוק זה, ובלבד שמתקיים בו שהוא תושב ישראל או שהוא אזרח ישראל או נכנס לישראל כדין.

במסגרת החוק תוקנו בתיקון עקיף חוקים רלוונטיים אחדים:
* חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום), התש"י–1950. בחוק זה תוקנה הגדרת בן משפחה, מאשתו של הנספה ביום מותו, כולל ידועה בציבור, ובעלה של הנספָה ביום מותה, כולל ידוע בציבור, להגדרה: "מי שהיה נשוי לנספה ביום מותו, ובכלל זה מי שהוא והנספה התגוררו יחד לפני יום המוות ובאותו מועד הם היו ידועים בציבור כבני זוג" - הנוסח המתוקן כולל גם זוגות מאותו המין.
* חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה, התש"ל–1970
* חוק תשלומים לפדויי שבי, התשס"ה-2005: הכרה במי שהיה חטוף כפדוי שבי לעניינו של חוק זה.
* חוק מימון הוצאות למשפחות שבויים ונעדרים, התשס"ח-2008: הרחבת החוק כך שיחול גם על חטופים, וקביעה כי לשם סיוע למשפחה לקדם מאמצים לשחרורו או לאיתורו של מי שנקבע לגביו כי הוא חטוף או נעדר יינתנו למשפחה מענקים כספיים, כל עוד לא שוחרר החטוף או אותר הנעדר.
* פקודת מס הכנסה: פטור ממס הכנסה לקצבאות המשולמות לפי חוק זה.
* חוק בתי משפט לעניינים מינהליים, התש"ס-2000.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

תגמולים לבני משפחה של חטופים ונעדרים בפעולת איבה
קטגוריה:שביית אזרחי ישראל וחיילי צה"ל
קטגוריה:החטיפה לרצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
באלדב סינג

באלדב סינג (בפנג'אבי: ਬਲਦੇਵ ਸਿੰਘ; בהינדי: बलदेव सिंह; 11 ביולי 1902 – 29 ביולי 1961) היה פוליטיקאי הודי ששימש כשר ההגנה הראשון של הודו.

==ביוגרפיה ==
באלדב סינג נולד ב-11 ביולי 1902 למשפחה סיקית בפנג'אב. אביו, אינדר סינג, שהחל את חייו כפקיד ממשלתי באוטר פרדש, הקים חברה לפלדה בג'אמשדפור, ביהר (היום בג'הרקנד), אליה הצטרף סינג לאחר שהשלים את לימודיו באמריטסר.

בשנות השלושים שב סינג לפנג'אב, ובבחירות הראשונות לאספה המחוקקת של פנג'אב שנערכו ב-1937, נבחר מטעם שירומאני אקאלי דאל, בו זכה בזכות הפעילות הפילנתרופית של משפחתו. ביולי 1942 הצטרפה שירומאני אקאלי דאל לקואליציה בראשות מפלגת האיחוד ו, וסינג מונה לשר הפיתוח. הוא כיהן במשרה עד ספטמבר 1946.

ב-1946, כשוועדה ממשלת הודו באה להודו על מנת לשמוע את דעות ההודים לגבי עתיד הודו הבריטית, סינג היה חבר במשלחת הסיקית. הוא העדיף את אחדות הודו עם ביטחונות למיעוטים, אך אם תחולק הודו ביקש שהחלקים המוסלמים של פנג'אב יעברו למדינה המוסלמית כדי להבטיח רוב סיקי במדינה. הוועדה הציעה תוכנית להודו מאוחדת בה ניתנת אוטונומיה למוסלמים, תוכנית שנדחתה על ידי הסיקים שלא הוזכרו בה.

ב-2 בספטמבר 1946 הוקמה ממשלה הזמנית ההודית בראשות ג'ווהרלל נהרו, וסינג הצטרף אליה כשר ההגנה ולאחראי על צבא הודו הבריטית. עם עצמאות הודו ב-15 באוגוסט 1947 הפכה הממשלה לממשלת הודו וסינג מונה לשר ההגנה האחראי על צבא הודו.

סינג נבחר על ידי האספה המחוקקת של פנג'אב לחבר באספה החוקתית של הודו, שמונתה על כתיבת חוקת הודו.

סינג היה שר ההגנה במהלך חלוקת הודו וההגירה הכפויה שנלוותה אליה, והיה ממונה על צבא הודו במהלך מלחמת הודו–פקיסטן הראשונה שהתחוללה בעיקרה בחבל קשמיר, וכן על מבצע פולו, בו סופחה מדינת היידראבאד שביקשה להכריז על עצמאות להודו.

סינג נבחר לחבר בלוק סבהה בבחירות הראשונות שהתקיימו בהודו העצמאית ב-1952, ונבחר בשנית ב-1957.

סינג נפטר לאחר מחלה בדלהי ב-1961, וגופתו נשרפה בעיירת הולדתו בפנג'אב.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שרי ההגנה של הודו
קטגוריה:אישים סיקים
קטגוריה:חברי הלוק סבהה
קטגוריה:אישים שגווייתם נשרפה
קטגוריה:ילידי 1902
קטגוריה:נפטרים ב-1961
קטגוריה:חברי האספה החוקתית של הודו
קטגוריה:חברי הקונגרס הלאומי ההודי
קטגוריה:שרי ממשלות ג'ווהרלל נהרו
כופיראת

כּוּפְירָאת (בערבית: كفيرت, תעתיק עברי: כֻּפירָת) הוא כפר פלסטיני בנפת ג'נין ושוכן כעשרה ק"מ מערבית לעיר ג'נין, מזרחית ליעבד וצפונית לעמק דותן. הכפר משתרע מההר, בגובה של כ-325 מ' מעל פני הים ועד לבתים שבעמק, בגובה של כ-250 מ' מעל פני הים.

== מקור השם ==
לפי וילנאי, מקור השם הוא מערבית - כפיר הוא כפר קטן וברבים כֻּפיראת.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
בכפר ובסביבתו בקרובה (תל א-מצלה במערב ותל א-מֻחפר - במזרח) נמצאו שרידים וחרסים מתקופות קדומות, כמו: הברזל השנייה, פרסית, הלניסטית, רומית מוקדמת ומאוחרת, ביזנטית, מוסלמית מוקדמת ומימי הביניים.<ref></ref>

== אוכלוסייה ==
{| class="wikitable"
| colspan="3" |מפקדי אוכלוסין - כופיראת
|-
|שנה
|תושבים
|מקור
|-
|1922
|113
|<ref name=":1"></ref>
|-
|1931
|154
|<ref name=":0" />
|-
|1945
|240
|<ref name=":1" />
|-
|1961
|457
|<ref name=":1" />
|-
|1967
|583
|<ref name=":0" />
|-
|1982
|290
|<ref name=":1" />
|-
|1997
|1,812
|<ref name=":1" />
|-
|2005
|2,376
|<ref name=":1" />
|-
|2007
|2,516
|<ref name=":1" />
|}
כל התושבים הם מוסלמים.

המשפחות בכופיראת הן ממוצאים שונים, כמו: בכר (بكر) או בשמם האחר = אל מוסא (آل موسى), שמוצאם מחצי האי ערב, משפחת פארס (فارس), שמוצאה מהחורן שבצפון ירדן, משפחת עווד (عواد) מקבלאן, משפחת אל-ע'ובארי (الغباري), מאום אל-פחם, ועוד.

== אדמה, חקלאות ומים ==
על פי סקר שנערך בשנת 1945, שטח הכפר הוא 732 דונם, מהם 2 דונם מושע. מתוך כלל האדמות הכפר ישב על כ-6 דונם, 441 דונם מעובדים ו-285 דונם אדמות בור.<ref name=":1" />

== תשתיות ==
בשנת 1982, במימון קטארי נפרשו בכפר רשתות חשמל ומים.<ref></ref>
הכפר כופיראת בנפת ג'נין

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=FCzSXtfG43c&ab_channel=AhmadKhateeb סרטון יוטיוב - מבט מהאוויר על הכפר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפת ג'נין
רות קידר

רות קידר הייתה קלעית פאראלימפית נציגת ישראל במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988).
== ביוגרפיה ==
קידר שירתה בחיל הקשר. הייתה משותקת בשתי רגליה מתקופת מלחמת ששת הימים. היא הייתה מרותקת לכיסא גלגלים והתאמנה במסגרת בית הלוחם.

ב התחרתה בקליעה בשלוש תחרויות רובה אוויר לדרגות נכות 2–6: בתחרות קליעה בכריעה צברה 393 נקודות וזכתה במדליית כסף, בתחרות קליעה בשכיבה צברה 386 נקודות ודורגה במקום העשירי ובתחרות קליעה בשלושה מצבים צברה 779 נקודות ודורגה במקום ה-14 והאחרון.

קידר נפטרה בשנת 1998 והוכרה כחלל צה"ל בהיותה נכת צה"ל שנפטרה לאחר השירות.

הייתה תושבת רמת השרון, נשואה ואם לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.paralympic.org/ruth-keidar פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדליסטיות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:קלעים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:קלעיות
קטגוריה:קלעים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:קלעים נכים ישראלים
קטגוריה:נכי צה"ל שהוכרו לאחר מותם כחללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
אלכסנדר בגרטיוני

אלכסנדר בגרטיוני<ref>אליפות ירושלים 2018 [https://www.jeruchess.com/Event.aspx?Id=255], www.Jeruchess.com</ref><ref>Gino Di Felice: Chess International Titleholders: 1950–2016 publisher=McFarland 2017 </ref><ref>Igor Berdichevsky : Шахматная еврейская энциклопедия (Jewish Chess Encyclopedia) page 23, Moscow 2016, Russian Chess House, isbn=978-5-94693-503-6</ref>
(ברוסית: Александр Анатольевич Багратиони; נולד ב-13 ביולי 1990 בטרנופול) הוא שחמטאי יהודי-אוקראיני-גרמני בדרגת רב-אמן מאז 2014.<ref> Aaron Bagrationi - Netanya Chess Club</ref> המייצג את ישראל מאז 2020.<ref>Transfers in 2020 FIDE Chess Ratings</ref>

הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הלאומית לכלכלה טרנופול בשנת 2011.<ref>Igor Berdichevsky : Шахматная еврейская энциклопедия (Jewish Chess Encyclopedia) page 23, Moscow 2016, Russian Chess House, isbn=978-5-94693-503-6
 </ref> הוא זכה בתואר המאסטר הבינלאומי בשנת 2009.<ref>Легкий мат в 1 ход для разминки. Быстро решишь? , website=ChessOK
 </ref> הוא עבר לישראל ב-2011, והשיג את תואר הגראנדמאסטר ב-2014. הוא זכה באליפות ירושלים בשחמט בשנת 2018.<ref>אליפות ירושלים 2018 [https://www.jeruchess.com/Event.aspx?Id=255], website=Jeruchess</ref> הוא חי בגרמניה מאז 2019.<ref>Gino Di Felice: Chess International Titleholders: 1950–2016, McFarland 2017, </ref><ref>Auch zweite Vorrunde des Sparkassen Online Open hochkarätig besetzt </ref>

==קבלת דרגות בינלאומיות==
* 2009 - אמן בינלאומי
* 2014 - רב אמן

==תוצאות==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
 |-
 !שנה||עיר ||טורניר ||+ || − ||= ||תוצאה ||מקום

 |-
 |2010 || align="left" |יבפטוריה || align="left" |«יבפטוריה 2010» ||5 ||0 ||4 ||7 מתוך 9 ||<ref></ref>
 |-
 | || align="left" | נובהורוד-סיוורסקי|| align="left" |«מחוז סברסקי, רוסיה 2010» ||7 ||0 ||6 ||10 מתוך 13 ||<ref></ref>
 |-
 |2014 || align="left" |קאראצ'אייבסק || align="left" |«קאראצ'אייבסק 2014» ||5 ||0 ||4 ||7 מתוך 9 ||<ref></ref>
 |-
 | || align="left" |צ'רקסק || align="left" |«צ'רקסק 2014» ||5 ||0 ||4 ||7 מתוך 9 ||<ref></ref>
 |-
 |2018|| align="left" |ירושלים|| align="left" |ירושלים 2018||9||0||0||9 מתוך 9||
|}
220px

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.chess.org.il/Players/Player.aspx?Id=18777 דף באיגוד השחמט הישראלי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:שחמטאים יהודים גרמנים
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:מהגרים מאוקראינה לגרמניה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1990
el:Αλέξανδρος Μπαγκρατιόνι
ספר האלילים

ספר האלילים (בערבית: كتاب الأصنام), הוא ספר המתאר אלים וטקסים של דתות ערביות פרה-אסלאמיות. נכתב על ידי החוקר הערבי (737–819), הטקסט ביקורתי כלפי הדת הערבית הפרה-אסלאמית ומגנה את מצב השחיתות הדתית שאליה התדרדרו כביכול הערבים מאז ייסוד הכעבה. הספר סייע בזיהוי שירק (חטא הפוליתאיזם) עם "עבודת האלילים של הערבים הפרה-אסלאמים".<ref></ref>

, הפילולוג המצרי, גילה ורכש את כתב היד היחיד הקיים במכירה פומבית בדמשק. פאשה הכריז על תגליתו ב.

כתב היד, אחד מני רבים באוסף הנרחב שלו, נתרם לממשלת מצרים לאחר מותו ב-1934.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://ia903105.us.archive.org/10/items/KitabAlAsnam/Allat.pdf ספר האלילים] (באנגלית)
* (באנגלית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיתולוגיה ערבית
ניי האישנג

ניי האישנג ( בסינית: 聂海胜; באנגלית: Niè Hǎishèng, נולד ב-13 באוקטובר 1964) הוא טייס קרב וטייקונאוט סיני. הוא השתתף במספר טיסות לחלל וביצע פעילות חוץ-רכבית.

אסטרואיד 9517 נקרא על שמו.

== ביוגרפיה ==
ניי האישנג נולד בשנת 1964 במחוז חוביי. לאחר סיום הלימודים בבית הספר בשנת 1983 הוא החל ללמוד טיס. לאחר סיום הלימודים שירת כטייס קרב בחיל האוויר של צבא השחרור העממי. הוא ביצע מספר תפקידים וקודם בדרגות.

בטיסה ב-12 ביוני 1989 התרחשה תקלה במטוס בו היאשנג טס ואחר עצירת המדחף החלה נפילה. האישנג ניסה להציל את המטוס ונטש אותו רק בגובה של כ-500 מ'.

בשנת 1998 האישנג נכלל ביחידת הטייקונאוטים. הוא היה בצוות גיבוי של טיסה המאוישת הראשונה בחללית שנג'ואו 5.

בשנת 2005 האישנג ביצע טיסת חלל ראשונה בחללית שנג'ואו 6 (פיי ג'ונלונג היה מפקד צוות). במהלך טיסה בוצעו כמה ניסויים ותמרונים בחלל.

ביוני 2013 האישנג ביצע טיסת חלל שנייה בחללית שנג'ואו 10 כמפקד צוות. החללית התחברה לתחנת חלל טיינגונג 1 לביצוע מספר ניסויים מדעיים. החללית חזרה לכדור הארץ כעבור כ-14 ימים.

ביוני 2021 האישנג ביצע טיסת חלל שלישית בחללית שנג'ואו 12 כמפקד צוות. החללית התחברה לתחנת חלל טיינגונג 1 לביצוע מספר ניסויים מדעים ופעילות חוץ רכבית. ב-20 באוגוסט האישנג ביצע פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות. במהלך פעילות זו בוצעו עבודות תחזוקה והותקן ציוד נוסף בחלק החיצוני של תחנת החלל החללית חזרה לכדור הארץ כעבור כ-92 ימים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.chinadaily.com.cn/a/202106/16/WS60c96097a31024ad0bac70e5.html ביוגרפיה]
* [http://www.spacefacts.de/bios/international/english/nie_haisheng.htm ביוגרפיה של ניי האישנג באתר spacefacts]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי חלל
קטגוריה:טייסים צבאיים סינים
קטגוריה:טייסי חלל שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1964
סויוז TMA-11M

סויוז TMA-11M (ברוסית:Союз TMA-11M) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-7 בנובמבר 2013 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-13 במאי 2014. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות שהתווספו למשלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==הצוות==
* מיכאיל טיורין - מפקד
* ריצ'רד מסטרקיו - מהנדס טיסה
* קואיצ'י וקאטה - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* מקסים סוראייב - מפקד
* ריד וייסמן - מהנדס טיסה
* אלכסנדר הרסט - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז TMA-10M" שוגרה ב-7 בנובמבר 2013 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית כעבור 7 שעות והתחברה למודול "ראסבט". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 37 בפיקוד פיודור יורצ'יחין. בעקבות הגעת החללית מספר אנשים השוהים בתחנת החלל גדל ל-9. זה היה חריג ונועד בין היתר להגעה לפיד אולימפי לחלל וחזרתו בחללית סויוז TMA-09M.

צוות החללית הצטרף למשלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית שהחלה לפעול ב-10 בנובמבר.

"סויוז TMA-11M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 39.

ב-14 במאי 2014 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ. הנחיתה בוצע ללא בעיות מיוחדות וחללית נחתה בשטח קזחסטן. ניתוק החללית מתחנת החלל סימן סיום פעילות משלחת מס' 39 לתחנת החלל הבין-לאומית.

יחידת נחיתה של החללית מוצבת ב"בית המדע וטכנולוגיה" בקאזאן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tma-11M.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/iss_soyuz_tma11m.html מידע על המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2013 ברוסיה
קטגוריה:2014 ברוסיה
בית אמיל זולא

בית אמיל זולא (בצרפתית: Maison d'Émile Zola) הוא מבנה במדאן שבצרפת, שבו התגורר אמיל זולא במשך 24 שנים (שמונה חודשים בשנה, בחורף היה עובר לפריז) וכתב בו שמונה רומנים. הבית שימש לאירוח ומפגש של ידידיו, מפגשי סופרים, שהולידו את הספר "ערבי מדאן" (Les Soirées de Médan).

כיום משמש הבית מוזיאון לחייו של זולא, ולידו מוזיאון קבע של פרשת דרייפוס.
== היסטוריה ==
אמיל זולא קנה את הבית בשנת 1878 מהכנסות הרומן "המלכודת", שפורסם בשנת 1877. הבית הורחב עם בניית המגדלים ז'רמינל וננה, לפי שמות הספרים. מיקומו של הבית היה נוח לזולא, במרחק לא גדול מבית רעייתו ובמרחק לא גדול מבית פילגשו וילדיו.

זולא אירח מפגשים עם ידידיו בבית. אורחיו הקבועים גי דה מופסאן, ז'וריס-קרל הויסמנס, אנרי סארד, לאון אניק ופול אלקסיס כונו "קבוצת מדאן". הרעיון לכתיבת קובץ הסיפורים "ערבי מדאן" עלה בפריז, בארוחה משותפת של זולא וחבריו הסופרים. הרעיון היה שכל סופר יגיש סיפור לקובץ, וכך נוצר קובץ של שישה סיפורים - השם בא להזכיר את הרגעים הנעימים שחוו במקום.

מאז 1903, שנה לאחר מותו של זולא, בכל יום ראשון הראשון בחודש אוקטובר מתקיימת עלייה לרגל לבית במדאן.

אחרי מות זולא ירשה רעייתו אלכסנדרין את הבית. ב-1905 היא תרמה את הבית לבית החולים הציבורי האוניברסיטאי של פריז במטרה להפוך אותו לבית נופש למחלימים.

המוזיאון הראשון המוקדש לפרשת דרייפוס הוקם באתר ונחנך ביום שלישי, 26 באוקטובר 2021, על ידי נשיא צרפת. במקביל לפתיחת מוזיאון פרשת דרייפוס, נפתח מחדש לציבור בית אמיל זולא, שהיה סגור מאז 2011 לצורכי שיפוצים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צרפת: אנדרטאות
קטגוריה:משפחת זולא
קטגוריה:צרפת: מוזיאונים ביוגרפיים
קטגוריה:צרפת: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:איל-דה-פראנס: מבנים
ראשיא אל-פוח'אר

רַאשַׁ֫יַּא אל-פַחַּ֫'אר (בערבית: راشيا الفخار) הוא כפר לבנוני נוצרי בנפת חאצביא שבמחוז א-נבטיה שבדרום לבנון. הכפר ממוקם במורדות המערביים של החרמון, בגובה שמתחיל ב-750 מ' כשהפסגה הגבוהה ביותר היא ב-1,250 מ'. האוכלוסייה היא בעיקרה נוצרית יוונית אורתודוקסית.

== אטימולוגיה ==
לפי החוקר אניס פריחה מקור המילה הראשונה ראשיא (راشيا) הוא מהמלה הארמית או הסורית "ראשאנה" שפירושו אדונים, כלומר האדונים שאכלסו את המקום. להערכת פריחה, עם הזמן, התושבים החלו להשתמש במילה רשאיה, משום שהיא קלה יותר להיגוי. משמעות המילה השנייה: אל-פַחַּ֫'אר (الفخار) הוא: חרס, כלי חרס וכן קַדָּר. תושבי המקום עסקו בקדרות (במאה העשרים ואחת נותרו מעט בעלי מלאכה העוסקים בקדרות.<ref></ref>

התוספת באה כדי להבדיל את הכפר, מכפר אחר בשם ראשיא אל-וַאד.

== היסטוריה ==
במחקרו בשנת 1838, במהלך התקופה העות'מאנית, ציין עלי סמית שתושבי ראשיא אל-פח'אר הם נוצרים "יוונים".

בשנת 1852 ציין אדוארד רובינסון שהכפר מפורסם בזכות כלי החרס שמייצרים בו ואפשר לראות שם תנורים גדולים בצורת כיפה לשריפת החימר. ברחבי הכפר אפשר לראות תצוגה של מגוון כלי חרס והם מוכרים אותם ברחבי לבנון וכן בסוריה.

בשנת 1875, ויקטור גרן כתב שבכפר חיים כ־700 תושבים, רובם "יוונית סכיזמטית". גם הוא ציין את ייצור כלי החרס.

== אדמה, חקלאות ומים ==
הגידולים הבולטים של העיירה: כרמי זיתים, כרמי ענבים, תאנים וכן גידולי שדה כמו דגנים, עדשים וחומוס.

הגידולים החקלאיים מושקים (מלבד הגשמים) במימי כמה מעיינות.

== אתרים ==
נמצאים שרידי ארמון עתיק, חלקי סרקופגים מהתקופה הפיניקית והרומית, וכן מעיין עתיק שבדפנותיו אבנים מגולפות.

ליד הכפר, על ראש הר, נמצא בניין עתיק המכונה "קבר עות'מאן" (אין פרטים).

== אודות הכפר – כיום ==
בעידן המודרני פחת השימוש בכלי חרס, ולכן נשארו רק מעטים העוסקים במלאכת הקדרות. בשנת 2003 הוקם קואופרטיב לייצור ושיווק כלי חרס במטרה לשמר את האומנות והעברתה לדורות הבאים. לצד כלי הייצור המסורתיים, הקואופרטיב מצויד במכונות חדישות ובהן תנורים, מערבלים וארונות אחסון לייבוש, לפני השריפה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:לבנון: יישובים
יחסי לבנון–תימן

יחסי לבנון–תימן הם היחסים הבין-לאומיים בין לבנון לתימן.

== היסטוריה ==

ב-2015 טען חבר בתנועה החות'ית כי היחסים בין החות'ים לחזבאללה החלו עם הקמת הארגון ב-2005.

באוקטובר 2018 האשימה ממשלת תימן את ארגון הטרור הלבנוני חזבאללה בסיוע ובתמיכה לחות'ים במלחמת האזרחים בתימן.

סרטון שהופץ באוקטובר 2021 ובו נשמע שר לבנוני תוקף בבוטות את ההתערבות הסעודית בתימן הכעיס את ריאד וכתוצאה מכך הסעודים גירשו את השגריר הלבנוני והודיעו על הפסקת הסחר בין לבנון וערב הסעודית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
הילה רוזן

הילה רוזן גליקשטיין (נולדה ב-5 בספטמבר 1977) היא טניסאית עבר ישראלית. 3 פעמים אלופת ישראל בטניס (1994, 1995 ו-1997). במהלך הקריירה שלה זכתה ב-7 טורנירי ITF ליחידות וב-8 טורנירי ITF לזוגות נשים. ייצגה את ישראל במשך 11 שנים (1994–2004) רצופות בגביע הפדרציה.

== ביוגרפיה ==
רוזן נודלה וגדלה בחיפה. החלה להתאמן בטניס בגיל 8 בהדרכת חיה מזרחי. בהמשך היא התאמנה במרכז הטניס בחיפה בהדרכת האחים אמנון ושרון כסיף ושחר פרקיס שהצטרף לצוות המאמנים. בגיל 16 עברה להתאמן במרכז הספורט הלאומי הדר יוסף ובהמשך במרכז הטניס ברמת השרון בהדרכת הנס פליוס, מהולנד. למרות זאת היא השלימה את לימודיה בבית הספר הריאלי בחיפה ומצאה את עצמה מבלה שעות בדרכים על קו חיפה-תל אביב. מגיל 13 השתתפה בתחרויות נוער ברחבי העולם. בדצמבר 1991 הגיעה לשלב חצי הגמר בתחרות Orange Bawl בפלורידה , הנחשבת לאליפות העולם הבלתי רשמית לנוער. היא זכתה בתחרויות נוער בבלגיה, בהולנד, בארצות הברית ובדרום אמריקה.

===1994===
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1994 זכתה בפעם הראשונה בקריירה שלה בתואר לנשים יחידות. 

בטורניר שנערך בחיפה ב-29 באוגוסט היא זכתה בתואר ITF הראשון שלה לאחר ניצחון במשחק הגמר על ציפי אובזילר ב-2 מערכות (6–1, 7–5).

===1995===
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1995 הגנה על תוארה לנשים יחידות.

בטורניר שנערך בקהיר, מצרים ב-13 בנובמבר היא זכתה בתואר ITF השני שלה לאחר ניצחון במשחק הגמר על אולריקה פרילר מאוסטריה ב-2 מערכות (6–3, 6–2)

===1997===
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1997 היא זכתה בפעם השלישית בתואר לנשים יחידות.

במסגרת גביע הפדרציה שנערך בבארי, איטליה ב-25 באפריל אותה שנה, נגד נבחרת רוסיה, היא ניצחה את אנה קורניקובה ב-2 מערכות (6–1, 7–6<sup>(7–3)</sup>), שדורגה באותה העת בטופ 20 בעולם.

במהלך הקריירה שלה רוזן זכתה בתחרויות בינלאומיות בקנדה, ספרד, אוזבקיסטן, ארצות הברית ובקנדה והשתתפה במוקדמות של כל ארבעת תחרויות הגראנד סלאם.

לאחר פרישתה מספורט תחרותי החל ללמוד משפטים. 

=== גביע הפדרציה ===
בשנים 1994–2004 ייצגה את ישראל ב-32 מפגשים במסגרת גביע הפדרציה ניצחה ב-15 משחקים אישיים והפסידה ב-8 משחקים אישיים.

== חיים אישיים ==
רוזן נשואה לטניסאי שלמה גליקשטיין. היא שותפה במשרד עורכי דין, מ. פירון ושות'

==קישורים חיצוניים==

* [https://ita.co.il/איפה-היא-היום-הילה-רוזן-גליקשטיין// איפה היא היום: הילה רוזן-גליקשטיין], באתר איגוד הטניס בישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בטניס
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קינת דידו

קינת דידו (מאנגלית: Dido's Lament או When I am laid in earth) היא האריה הסוגרת את האופרה דידו ואניאס מאת הנרי פרסל (לברית מאת נחום טייט).

האריה היא אחת מהמבוצעות ביותר מיצירות המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק.

האריה, אשר ממוקמת לקראת סיום האופרה, מציגה את קינתה של דידו לאחר עזיבתו של אהובה אנאס. היא פונה לבלינדה ונפרדת ממנה לשלום לפני מותה.

==תוכנו המוזיקלי של השיר==

קו הבס החוזר בשיר - קוורטה כרומטית בירידה

השיר נפתח ברצ'יטטיב סקו (Secco) על הטקסט "Thy hand, Belinda" ("ידך בלינדה") המלווה בבאסו קונטינואו.

על המילים חושך (Darkness) ומוות (Death) והירידה לקבר, פרסל משתמש בציור מילים בעזרת שירה ונגינה בכרומטיות בירידה.

תפקיד הבס מנוגן בחזרתיות - באוסטינטו ומתבסס על קוורטה כרומטית בירידה , מהלך בס נפוץ בתקופת הבארוק.

לבסוף, שילוב הבס באוסטינטו, הטמפו האיטי והמשקל המשולש מאפשר התייחסות לשיר ככתובה בצורת הפסקליה .

==טקסט השיר בשפה האנגלית==
<div class="mw-content-ltr">
Recitative

Thy hand, Belinda, darkness shades me,
On thy bosom let me rest,
More I would, but Death invades me;
Death is now a welcome guest.

Aria

When I am laid, am laid in earth, May my wrongs create 
No trouble, no trouble in thy breast;
Remember me, remember me, but ah! forget my fate.
Remember me, but ah! forget my fate.
</div>
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אריות