OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עופר ברגמן

עופר ברגמן (נולד ב- 7 באוגוסט 1965) הוא פרופסור חבר במחלקה למדעי המידע באוניברסיטת בר-אילן. 

==ביוגרפיה==
עופר ברגמן הוא בוגר תואר ראשון (בהצטיינות) בפסיכולוגיה מאוניברסיטה העברית בירושלים (1993), תואר שני מאוניברסיטת בר-אילן (1997) ודוקטורט מבית הספר לחינוך של אוניברסיטת תל אביב (2006). תחומי המחקר שלו כוללים ניהול מידע אישי, אינטראקציית אדם-מחשב, והתנהגות מידע. הוא כתב מעל 40 פרסומים מדעיים. ה-H-index שלו עומד על 20.הוא קיבל מספר פרסים ומענקים כולל פרס המאמר המצטיין של JASIST, מענק הקרן הלאומית למדע ושני מענקים מטעם חברת גוגל.

==ספרו==
ברגמן הוא מחבר הספר The Science of Managing Our Digital Stuff אשר יצא בהוצאת MIT Press בנובמבר 2016. הספר נכתב יחד עם פרופסור סטיב וויטיקר. הספר מאחד כמה ממאמריו של ברגמן ומשווה את שיטת התיקיות המסורתית לחלופות שלה - חיפוש המאפשר גמישות רבה יותר מניווט לתיקיות, תגיות המאפשרות שמירה מרובת קטגוריות וניהול מידע קבוצתי. למרות זאת, ברגמן ווויטיקר מצאו ששיטות אלו, אשר עובדות היטב בתחומי ניהול מידע אחרים, נכשלות בניהול מידע אישי. במקום זאת הספר מציע את הגישה הסובייקטיבית-למשתמש למערכות לניהול מידע אישי, אשר מציעה עקרונות עיצוביים אשר עזרו ביצירת מספר עיצובים חדשניים. הספר זכה לשבחים ממומחים באינטראקציית אדם-מחשב - ויון רוג'רס, ג'ון קרול, אביגייל סלן ורוברט קראוט. ברגמן התראיין למגזין TheMarker על יציאת הספר.

==מחקר נוירו-קוגניטיבי==
האזורים הנידונים במחקרו של ברגמן
ברגמן השתמש בדימות מוחי על מנת לבדוק מתאמים נוירולוגיים להתנהגות מידע. במחקר שביצע עם ד"ר יעל בן אשר התפרסם בכתב העת Nature Scientific Reports, הם הצביעו על הבסיס הנוירולוגי להעדפת ניווט על חיפוש בניהול מידע אישי. תוצאות המחקר מראות שבעת ניווט לתיקיות, אנשים משתמשים באותם אזורים מוחיים המשמשים לצורך ניווט בעולם הפיזי ומשאירים את המערכת השפתית פנויה למשימות אחרות. לעומת זאת פעולת החיפוש מפעילה את אזור ברוקה האחראי על עיבוד שפה. לאחר צאת המאמר התראיין ברגמן לעיתון הארץ.

==הרצאות==
ברגמן הרצה על מחקריו באוניברסיטאות ומרכזי מחקר ברחבי העולם וביניהם MIT Media Lab בבוסטון, מיקרוסופט מחקר בסיאטל, National Institute of Informatics בטוקיו ואוניברסיטאות סירקיוז, קורנל ו-Cornell Tech שבניו יורק.

==חיים אישיים==
נשוי לפרופסור רותו מודן. השניים גרים בתל אביב ולהם שני ילדים.

אמו היא הסופרת תמר ברגמן והוא נכד לכתריאל יפה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מדעי המידע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
צ'ושירו הייאשי

צ'ושירו הייאשי (ביפנית: 林 忠四郎; 25 ביולי 1920 - 28 בפברואר 2010) היה אסטרופיזיקאי יפני. מסלול הייאשי בדיאגרמת HR וגבול הייאשי קרויים על שמו.

==ביוגרפיה==
צ'ושירו הייאשי נולד בקיוטו ב-1920 וקיבל תואר ראשון באוניברסיטת טוקיו ב-1942. החל מ-1945 עבד באוניברסיטה זו תחת הנחייתו של הידקי יוקאווה, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1949. באותה השנה הייאשי השלים את הדוקטורט וב-1954 קיבל דרגת פרופסור. תחום מחקרו העיקרי של הייאשי היה אסטרופיזיקה תאורטית וקוסמולוגיה, העבודה המפורסמת ביותר היא פיתוח מתמטי של מסלול התפתחות של קדם-כוכב בדיאגרמת HR, שלימים נקרא על שמו - מסלול הייאשי. עבודה מפורסמת נוספת הייתה מציאת רדיוס מקסימלי של כוכב עבור מסה נתונה, הנקרא גם כן על שמו - גבול הייאשי. בנוסף, חקר הייאשי התפתחות כוכבים בשלבים צעירים וננסים חומים ותרם את חלקו לפיתוח מודל הנוקליאוסינתזה (יצירת יסודות) במפץ הגדול, שהרחיב את המאמר המפורסם אלפר-בתא-גאמוב . ב-1984 יצא לגמלאות.

זוכה מדליית אדינגטון לשנת 1970, פרס קיוטו לשנת 1995 ומדליית ברוס בשנת 2004.

נפטר ב-2010 בגיל 89.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.phys-astro.sonoma.edu/BruceMedalists/Hayashi/index.html Chushiro Hayashi] באתר מדליית ברוס.
* [https://web.archive.org/web/20100130094411/http://www.inamori-f.or.jp/laureates/k11_b_chushiro/prf_e.html Chushiro Hayashi] באתר Inamori Fondation

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיזיקאים יפנים
קטגוריה:זוכי מדליית ברוס
קטגוריה:אסטרופיזיקאים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2010
קוז'יניצה

קוז'יניצה (בפולנית: Kozienice, נהגה: [kɔʑɛˈɲit͡sɛ], ; ביידיש: קאזשניץ; לעיתים נכתב בספרות העברית קוז'ניץ) היא עיר בת קרוב ל-20,000 תושבים במרכז פולין, בפרובינציה מזוביה. העיר היא בירת מחוז קוז'יניצה, ויושבת במרחק מה (כ-4 מיילים) מנהר הויסלה.

העיר קיבלה זכויות עיר כבר ב-1322, אבל בשמה הנוכחי היא מופיעה ברשומות רק החל מ-1429.

למרות שהעיר ממוקמת בתחומי האזור ההיסטורי פולין קטן, מאז מלחמת העולם השנייה עברה העיר שינוי שייכות מנהלתי פעמיים (ב-1945 וב-1975). בחלוקה המנהלית החדשה (החל מ-2009) היא משתייכת מנהלתית לפרובינציה מזוביה.

==יהודי קוז'ניץ==
לקוז'יניצה (בשמה השגור בפי יהודיה דוברי היידיש: קוז'ניץ) היסטוריה יהודית עשירה. באזור שנת 1790 (לאחר פטירת רבי אלימלך מליז'נסק) עבר לעיר הרב ישראל הופשטיין והפך אותה למרכז חסידי מפורסם. הרב הקנה לעצמו שם של "מגיד" ואחד מבכירי התלמידים של ר' אלימלך, ועל כן אלפי חסידים פקדו את העיר ללמוד מתורתו ואף לקבל ברכות או לבקש ישועות. גם לאחר פטירתו המשיכו צאצאיו לכהן באדמו"רות קוז'ניץ עד לתקופת השואה. 

בשנת 1856 נמנו בקוז'יניצה 2,855 תושבים, ומתוכם 1,961 יהודים (כשני שלישים מתושבי העיר). בשנת 1897 מנתה אוכלוסיית העיר 6,882 נפש, כאשר כ-3,700 מתוכם היו יהודים.

ערב מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-4,800 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החל לחטוף מדי יום מאות מיהודיה לעבודות כפייה.

באוקטובר 1939 שרפו הגרמנים בית כנסת בעיר, תוך רצח יהודים שניסו להוציא ממנו את ספרי התורה. בד בבד, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, תוך החרמת רכושם, ושילוח חלקם למחנות עבודה.

בסוף 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, תוך הוצאה להורג של יהודים שנתפסו מנסים להבריח אליו מזון, או שלא העבירו דברי פרווה לגרמנים. בחורף 1942-1941 מתו רבים מיושבי הגטו ממגפת טיפוס הבהרות שפרצה בו. בקיץ 1942 הובאו לגטו שבעיר יהודים רבים שגורשו מיישובי הסביבה, ומספר יושביו הגיע לכ-8,000 איש.

ב-27 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, ושילחו את כל יושביו (13,000 איש) למחנה ההשמדה טרבלינקה. אחר כמה מאות יהודים שהצליחו להימלט ליערות הסביבה בזמן האקציה ערכו הגרמנים מצוד ממושך, בו תפסו ורצחו את רובם המוחלט של הנמלטים. כ-70 יהודים שהושארו בעיר עבור איסוף ומיון רכוש המגורשים הועברו בדצמבר 1942 למחנה בסקרז'יסקו קמיינה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין] (מעודכנים ל-2014)
* 
* 
* 
* 
* [https://www.yadvashem.org/he/holocaust/this-month/september/1939-4.html על יהודי קוז'יניצה], באתר יד ושם.
* 

קטגוריה:מזוביה: ערים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
מיכאל טוכפלד

מיכאל טוכפלד (נולד ב-1952) הוא עיתונאי ושדרן רדיו וטלוויזיה.

== ביוגרפיה ==
טוכפלד לימד אנגלית ותקשורת בישיבת בני עקיבא נחלים. את דרכו העיתונאית החל בתוכנית "יומן מורשת" ברשת א' של קול ישראל. בהמשך עבד במשך כשבע-עשרה שנים ברשת ב של קול ישראל כמגיש, עורך, כתב בכנסת וכתב לענייני משפט ודתות. במקביל היה בעל טור פרשנות פוליטית בעיתון מקור ראשון ובעל טור ראיונות פוליטי קבוע.

מאז הקמתו של ערוץ הכנסת ב-2004 ועד 2009 שימש בו כמגיש תוכניות ומשדרי חדשות, בעיקר אולפן פתוח ששודרה מדי יום חול בשעה 14:00 וכן את המהדורה המרכזית. בשנת 2011 עמד בראש מחלקת החדשות ברדיו קול חי במשך שבעה חודשים. הגיש תוכנית שבועית ברדיו גלי ישראל והיום הוא כתב ופרשן ב-מקור ראשון.

בשנת 2022 יצא לאור הרומן הראשון של טוכפלד- "תיקון" בהוצאת ידיעות ספרים.

טוכפלד מתגורר בפתח תקווה, נשוי לדבורה ואב לארבעה: מתי טוכפלד, הכתב הפוליטי של ישראל היום; הרב איתי טוכפלד, ר"מ עתודאים במרכז האקדמי לב ירושלים; אריאל טוכפלד, מהנדס תעשייה וניהול ויהונתן טוכפלד, מבעלי משרד הפרסום הדיגיטלי "42".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.facebook.com/pages/פעמיים-הפוך/631221686890162 התוכנית "פעמיים הפוך" עם מיכאל טוכפלד ומגיש אורח נוסף], באתר פייסבוק ו"גלי ישראל"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מגישים בערוץ כנסת
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:פרשנים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:כתבים פרלמנטריים ישראלים
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל רדיו קול חי
קטגוריה:סגל גלי ישראל
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:כתבים משפטיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
תנאי גבול בדינמיקה של זורמים

בדינמיקה חישובית של זורמים , (Computational fluid dynamics CFD), תנאי הגבול הם חלק עיקרי בהגדרה ופתרון בעיה. על המשתמש להגדיר את תנאי הגבול בצורה נכונה, חכמה ויעילה תוך היכרות והבנה של תפקידם באלגוריתם הנומרי.

תנאי שפה שאינם מוגדרים היטב, עלולים להוביל לפתרון שגוי והגדלה של הזמן לפתירת הבעיה. בעיות בלתי תמידיות דורשות בנוסף גם "תנאים התחלתיים" המגדירים את הערכים התחלתיים של הזרימה.

== תנאי גבול בכניסה ==
200px
בתנאי שפה בכניסה, צריך להגדיר את הפילוג של כל המשתנים במהירות הראשית.
משתמשים בתנאי שפה מהסוג הזה בעיקר כאשר המהירות בכניסה ידועה.

== תנאי גבול ביציאה ==
200px
בתנאי גבול ביציאה, הפילוג של כל משתני הזרימה צריך להיות מוגדר ביציאה במהירות הראשית.

משתמשים בתנאי שפה מהסוג הזה בעיקר כאשר המהירות בכניסה ידועה. הזרימה מפותחת כאשר אין שינוי בכיוון הזרימה כאשר היציאה נבחרת רחוקה מספיק מההפרעות הגאומטריות.

באזור כזה, הגרדיאנט של כל המשתנים שווה לאפס בכיוון הזרימה חוץ מהלחץ.

== תנאי שפה ==
200px
בבעיות של זרימה מוקפת קירות נדרוש כתנאי גבול אי החלקה ואי חדירה עבור רכיבי מהירות על הקיר.

הרכיב הנורמלי מוגדר כאפס ואילו הרכיב המשיקי מוגדר כמהירות של הקיר.

<math>V_{normal}=0</math><br>

<math>V_{tangential}=V_{wall}</math>

ניתן להגדיר מעבר חום דרך הקיר. אם הקירות נחשבים אדיאבטיים כך שמעבר חום על פני הקיר מוגדר כאפס.

<math>Q_{AdiabaticWalls}=0</math>

== תנאי גבול לחץ תמידי ==
200px
משתמשים בתנאי גבול מסוג זה כאשר ערכי גבול של לחץ ידועים והפרטים של פילוג הזרימה אינם ידועים .

זה כולל לחץ בכניסה וביציאה בעיקר.

דוגמאות אופייניות משתמשות בתנאי גבול זה וכוללים זרמי ציפה, זרימה פנימית עם מספר יציאות, זרימה חופשית וזרימה חיצונית סביב אובייקטי.

דוגמה יכולה להיות זרימה היוצאת לאטמוספירה שבה לחץ הוא אטמוספירי.

== תנאי גבול אקסיסימטרי ==
200px
במצב גבול זה, המודל הוא אקסיסימטרי לאורך הציר המרכזי, כך שכל התהליך הפיזי עבור R (מרחק מציר הסימטריה) ועבור כל θ (זווית הטיה) ובכל חתך-Z, משתני זרימה בעלי אותו ערך ופילוג.

דוגמה לכך היא הזרימה אקסיסימטרית לאורך ציר מרכזי של צינור.

<math> \operatorname{V_r}(\theta)= Const</math>

== תנאי גבול סימטריים ==
200px
במצב גבול זה, הנחה הוא כי בשני הצדדים של הגבול, קיימים אותם תהליכים פיזיים.

כל המשתנים באותו מרחק מהגבול בעלי אותו ערך וגרדיאנט.

תנאים בגבול סימטרי הם -
*אין זרימה דרך הגבול
*אין שטף סקלר דרך הגבול

דוגמה לכך היא זרימה בצינור עם מכשול סימטרי בזרימה.

מכשול מחלק הזרימה העליונה והזרימה התחתונה לתמונת ראי.

== תנאי גבול תקופתיים או מחזוריים ==
200px
תנאי גבול תקופתיים או מחזוריים נובעים מסוג שונה של סימטריה בבעיה בשונה מזו המתקבלת מתנאי גבול סימטריים.
דוגמה לכך תהיה זרימה בשבשבת, שבה האזור המסומן חוזר על עצמו ארבע פעמים בקואורדינטות r-תטא .
האזורים המחזוריים-סימטריים צריכים להיות בעל אותם משתני זרימה ופילוג וצריכים למלא את התנאי עבור כל חתך Z.

== ראו גם ==
* תנאי שפה

== קישורים חיצוניים ==

* מכניקת זורמית חישובית, בוויקיפדיה האנגלית
* מכניקת זורמית ניסויית, בוויקיפדיה האנגלית
* בעיית תנאי התחלה, בוויקיפדיה האנגלית

קטגוריה:הידרודינמיקה
קטגוריה:מכניקת הזורמים
יאסברן

יאסברן (בהונגרית: Jászberény) היא עיר במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק בהונגריה, על נהר זאג'בה, יובל של הנהר טיסה, כ-80 ק"מ ממזרח לבודפשט.

==היסטוריה==
ממצאים ארכאולוגיים מהאזור שסביב יאסברן מקורם בעם נוודים מתקופת האבן והם מתוארכים ל-18,500 שנה לפני זמננו. בחפירות באזור, שנועדו להתחקות אחר ממצאים שהשתייכו לציידים-לקטים מתקופת האבן התיכונה באירופה, נמצאו שרידי יישובים. בתקופה זו החלה התחממות אזורית והצמחייה עברה אבולוציה והפכה מיערות מחטניים ליערות נשירים. בתקופה זו ומאוחר יותר, וייתכן שעקב לחצי הסביבה, הפכו הנוודים ליושבי קרקע וחקלאים. הם נטעו צמחייה ובייתו בעלי חיים. יש המשערים שהם מהראשונים באירופה שעשו זאת.

לפני כ-8,000 שנה כבר התקיימו יישובי קבע לאורך הנהר זאג'בה. לפני כ-5,000 שנה החלו להתיישב באזור מתיישבים ששלטו באמנות יציקת הברונזה. יש עדויות להתיישבות של קלטים באזור במאות ה-4 וה-3 לפני הספירה. ביצורים מתקופת האימפריה הרומית (מהמאה הראשונה והשנייה לספירה) נמצאים באזור. האזור היה חלק מהלימס הרומי בצפון מזרח אירופה.

יישובו מחדש של המקום החל ב, בתקופת שלטונו של המלך בלה הרביעי. לפי מחקרים בלשניים, בקרב תושבי האזור היו השפעות הודו-איראניות וטורקיות. במאה ה-15 נבנתה במקום כנסייה, ובמאה ה-16 היה האזור נתון להתקפות האימפריה העות'מאנית, שאף שלטה באזור היישוב יאסברן עד תחילת המאה ה-18. אז עבר האזור לשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית, שאפשרה למסדר הטבטוני לשלוט במקום. השלטון האוסטרו-הונגרי נמשך גם בעת המרד הכושל של פרנץ ראקוצי בתחילת המאה ה-18. לאחר מכן קנו תושבי האזור מהמלכה מריה תרזה זכויות יתר בתחומי המסחר והדיור.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 הואץ פיתוחה התעשייתי של יאסברן, שעד אז התאפיינה בתוצרת חקלאית. עקב כך התפתחו המסחר והתעסוקה בעיר, ועלתה רמת החיים של תושבי העיר.

==ספורט==
בעיר משחקת קבוצת הכדורסל יאסברני KSE שמשחקת בליגת העל ההונגרית בכדורסל.

==הקהילה היהודית==

בינואר 1941 נמנו ביאסברן 574 תושבים יהודים, רובם נאולוגים.
ב-1938 התחזקו הציונים בעיר עקב החקיקה ההונגרית האנטישמית, וגברה הפעילות הציונית. ב-1942 גויסו יהודים לשירות העבודה ורבים מהם נספו בטרנסניסטריה ובבור. במרץ 1944 כבש הצבא הגרמני את הונגריה, ובמאי רוכזו יהודי העיר וסביבתה, ביניהם גם יהודי יאסלדאן בגטו שהוקם ביאסברן. ביוני הועברו יהודי הגטו לנקודת איסוף ושילוח, משם נשלחו, עם 8,000 יהודים אחרים, למחנה ההשמדה אושוויץ.

== ילידי המקום ==
* מיהאי סקיי מקודם ספגטנר- (1901 – 1963) היה זמר אופרה יהודי-הונגרי (בס) זוכה פרס קושוט. 
* לאסלו היי (1891 – 1975) היה כלכלן, דוקטור לרפואה, פוליטיקאי, שר בממשלת הונגריה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://dbs.bh.org.il/he/יאסברן/מקום קהילת יאסברן'] באתר בית התפוצות
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:גטאות בהונגריה
מסלול הייאשי

מסלולי הייאשי לקדם-כוכבים בעלי מסה התחלתית שונה, המתוארים על דיאגרמת HR.
מסלול הייאשי (באנגלית: Hayashi track) הוא יחס בין אוריות (luminosity) לבין טמפרטורה לאורך התפתחות של קדם-כוכב במסה הקטנה מ-3 מסות שמש לפני הגעתו לסדרה הראשית. בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל שמתארת אוריות כפונקציה של טמפרטורה, מסלול זה נראה כקו ישר כמעט אנכי. מסלול התפתחות זה קרוי על שמו של האסטרופיזיקאי היפני צ'ושירו הייאשי שפיתח את המודל בשנות ה-60 של המאה ה-20.

==תיאור המסלול==
לאחר שקדם-כוכב מגיע לשלב כוכב T בשור הוא מאופיין בהארה גבוהה מאוד. הארה זו הולכת ויורדת עם הזמן, תוך כדי התכווצותו. התהליך הוא תהליך איזותרמי בקירוב מכיוון שקיים מנגנון הדואג לסלק את האנרגיה החוצה בהקרנה ובכך לשמור על טמפרטורה פחות או יותר קבועה. משמעות הדבר היא שתנועתו של כוכב צעיר על פני דיאגרמת HR היא קו ישר אנכי היורד לכיוון כוכבי הסדרה הראשית. קדם-כוכב מגיע לסדרה הראשית ברגע שמחילה בו נוקליאוסינתזה כוכבית, כלומר היתוך גרעיני היוצר גרעינים חדשים. והחל מאותו הרגע הוא למעשה מהווה כוכב.

הצורה המדויקת והמיקום של המסלול בדיאגרמת HR תלויים בהרכב הכימי ובמסה ההתחלתית של הקדם-כוכב. עבור כוכבים במסת שמש אחת, המסלול נמצא בטמפרטורה של כ-4000 מעלות קלווין.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20091207061147/http://www.daviddarling.info/encyclopedia/H/Hayashi_track.html Hayashi track] באתר Encyclopedia of Science

קטגוריה:שלבים במחזור החיים של כוכבים
בור (מחנה ריכוז)

בור (בסרבו-קרואטית: Bor) היה מחנה ריכוז באזור מכרות בור שבסרביה, מחנה שהקים ארגון טוט הגרמני בתקופת מלחמת העולם השנייה כדי לנצל את מכרות הנחושת באזור. בין יולי 1942 לאמצע 1944 פעלו במקום מכרות אליהם הביאו בכפייה האוסטשה היוגוסלבים וכן ההונגרים והגרמנים כ-6,000 פועלי כפייה מיוגוסלביה ומהונגריה, רובם יהודים ומיעוטם עדי יהוה. בין היהודים שהובאו למקום היו פועלי שירות העבודה ההונגרי. ביניהם היה המשורר מיקלוש רדנוטי.

רוב העובדים נספו במהלך העבודה, חלקם נרצחו בידי השומרים וחלקם נספו במחלות, בקור וברעב.

שר ההגנה וילמוש נאגיבצון שפעל להגנה על היהודים במקום הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

==לקריאה נוספת==
* אברי פישר, בור – סיפורו של מחנה לעבודת כפייה 1943–1944, הוצאת יד ושם, 2016
* 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%206995.pdf יהודים תמורת נחושת: פלוגות עבודה יהודיות-הונגריות בבור] - מאמר מאת צבי ארז באתר יד ושם
* [http://www.tm-it.co.il/avodat-kfiya/show_item.asp?levelId=63023 עבודת הכפייה במחנות בּוֹר בשנים 1944-1943] , באתר המוזיאון למורשת היהדות הדוברת הונגרית

קטגוריה:מחנות ריכוז של האוסטאשה
א-סואמיר

א-סואמיר או סואמיר (בערבית السوامير; תעתיק מדויק: אלסואמיר) היה כפר ערבי בנפת חיפה, שהיה ממוקם כ-22 קילומטר דרומית לעיר חיפה, בסמוך לכפר עין ע'זאל. הכפר קיים לפחות מאז סוף המאה ה-16. במפקד האוכלוסין העות'מאני של 1596 נמנו בו 17 תושבים.

במפקד האוכלוסין של 1931 נמנו תושבי הכפר ביחד עם תושבי הכפר הסמוך עין ע'זאל מספר התושבים ביחד היה 1,439. הכפר לא מופיע בנתוני סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל. בסקר הכפרים הוערך מספר תושבי עין עז'אל כ-2,170 תושבים.

הכפר פונה ונהרס ב-1948 כנראה במהלך מבצע שוטר. לא נותרו במקום מבנים עומדים, אך ישנם שרידים של מבנים, קברים ובאר.

ב-1950 הוקם מושב עופר השוכן בחלקו על אדמות אלסואמיר ובחלקו על אדמות עין ע'זאל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:מישור החוף הצפוני
LAV III

LAV-III הוא רכב קרבי משוריין שנכנס לשימוש בשנת 1999. הוא נבנה על ידי ג'נרל דיינמיקס הקנדית ומבוסס על ה-Mowag השווצרי.

ה-LAV III

== פיתוח ==
בחודש יולי 1991, צבא קנדה הגיע למסקנה כי עליו להחליף את הנגמ"שים הישנים משנות ה-60 ומשנות ה-70 של המאה ה-20. כתוצאה מכך, הושקעו 2.8 מיליארד דולרים שמטרתם הייתה לפתח את הפרויקט החדש לנגמ"ש לחימה מודרני, שיחליף את ה-M-113 הישן.

LAV III ניו זילנדי

== תכנון והנדסה ==
=== ניידות ===

ה-LAV III מופעל על ידי מנוע דיזל קטרפילר 3126 בעל עוצמה של 350 כוחות סוס, והוא יכול להגיע למהירות של 100 קמ"ש. הרכב מצויד בגלגלי 8x8 וגם מצויד במערכת ניפוח צמיגים מרכזית, אשר מאפשר לו להסתגל לתנאי שטח שונים, כוללים מחוץ לכביש. ה-LAV III מצויד במערכת בקרת משיכה (TCS), מערכת מודרנית נגד נעילת בלמים (ABS) ובניגוד לגרסות קודמות של ה-LAV III, ל-LAV אין יכולות אמפיביות.

=== מיגון ===

השריון הבסיסי של ה-LAV III, מכסה את השכבה החיצונית של הרכב, המספקת הגנה מכל הצדדים כנגד ירי מנשק קל בקליבר 7.62x51mm. ניתן להוסיף שריון קרמי (MEXAS), אשר מגן מפני קליעים בקליבר 14.5x114mm ממרחק של עד 500 מטרים. בחודש דצמבר 2008 ממשלת קנדה העניקה את הפרס "הנדסת EODC", והמהנדסים של כלי הרכב קיבלו 81.5 מיליון דולרים קנדיים בצורת חוזים לספק ל-LAV III תוספות שריון, מודולים וחלקי חילוף. 

== מבצעים ==
*משלחת האו"ם לאתיופיה ולאריתריאה
*משלחת האו"ם למשימה בקוסובו
*SFOR
*מבצע HALO
*מלחמת אפגניסטן
*ירי נאפייר
*שיטפונות אגם שמפליין ורישלייה בשנת 2011
*רעידת האדמה בכרייסטצ'רץ' (2011)

== גרסאות ==
*TOW Under Armour: מסומן בקיצור כ-TUA. הגרסה הסטנדרטית לרכב.
*Infantry Section Carrier: מסומן בקיצור כ-ISC.
*Observation Post Vehicle: מסומן בקיצור כ-OPV.
ָָ*Command Post Vehicle: מסומן בקיצור כ-CPV.
*Engineer LAV: מסומן בקיצור כ-ELAV.
*Infantry Mobility Vehicle: מסומן בקיצור כ-IMV.
*Light Obstacle Blade: מסומן בקיצור כ-LOB.
*Recovery: מסומן בקיצור כ-LAV-R.

== משתמשים ==
* - צבא קנדה, 651 יחידות.
* - צבא ניו זילנד, 105 יחידות.
* - חטיבת חטיבה מוטסת 173 עיראקית, 173 יחידות.
* - הצבא הערבי הסעודי (19 יחידות) והמשמר הלאומי הסעודי (יותר מ-700 יחידות).
* - צבא קולומביה, 44 יחידות.

== ראו גם ==
*LAV-25
*סטרייקר
*M-113
*איתן (נגמ"ש)

== קישורים חיצוניים ==

*[https://web.archive.org/web/20101012173921/http://www.army.forces.gc.ca/land-terre/equipment-equipement/item-eng.asp?product=64 מפרטי צבא קנדה - LAV III] 
*[https://web.archive.org/web/20061018102015/http://www.gdlscanada.com/pdf/LAVspec.pdf https://web.archive.org/web/20061018102015/http://www.gdlscanada.com/pdf/LAVspec.pdf] 
*[http://www.army.mil.nz/our-army/equipment/nzlav/ ה-LAV III באתר של צבא ניו זילנד] 
*[http://www.primeportal.net/apc/daryl_nightingale/lav_iii/ ראש פורטל - סיקור LAV III (1)] 
*[http://www.primeportal.net/apc/dan_hay/lav/ ראש פורטל - סיקור LAV III (2)] 
*[http://www.primeportal.net/apc/dan_hay/lav3cnc/ ראש הפורטל - סיקור LAV III C2] 
*[http://www.primeportal.net/apc/dan_hay/lav_iii_tua/ ראש הפורטל - סיקור LAV III TUA] 
*[http://www.primeportal.net/ce/dan_hay/elav/ ראש הפורטל - סיקור LAV III ELAV] 
*[http://www.primeportal.net/apc/scott_tremblay/lav-3_engineer/ סיקור LAV III ELAV] 

קטגוריה:נגמ"שים אמריקאיים
קטגוריה:נגמ"שים אופניים
קטגוריה:נגמ"שי לחימה
החלקת קראטין

החלקת קראטין או החלקה ברזילאית היא שם כולל למספר פורמולות המשמשות בעיצוב שיער להחלקת שיער ארעית בלבד של עד חודש בערך, שהרכיב העיקרי בהן אמור להיות חלבון הקרטין.

== מכניזם פעולה ==
המכניזם של החלקות קראטין הוא יצירת שכבה העשויה רובה ככולה מקראטין (זאת בתנאי שאכן מדובר בתכשיר המכיל קרטין ולא תחליפים זולים, אשר חלקם מסוכנים) על חוטי שערה קיימים.

החלקת קראטין נבדלת מהחלקה יפנית בכך שאיננה קבועה והיא מחזיקה עד חודש בערך (תלוי בסוג השיער).

== שלבי החלקת קראטין ==
החלקות קראטין נעשות על פי סדר השלבים הבא, ואורכות לרוב, עד שעתיים.

#
# מריחה הדרגתית של חומר ההחלקה מבוסס קרטין, על כל חלק (Section) של השיער, לפי הסדר.
# השארת החומר על השיער למשך שעה. השיער חייב להיות פזור וניתן לסרק מעט את השיער לעיתים בשלב זה שכן רצוי לשמור עליו פזור אך גם בעל מראה "חלק".
# שטיפה במים בלבד של השיער
# ייבוש השיער בפן או במחליק שיער.

במקרים של שיער עבה ועקשן במיוחד ייתכן ומעצב השיער ימרח מעט יותר חומר אך קיימים מקרים בהם החלקה זו חלשה מדי ונדרשת החלקה יפנית.

==תחזוק החלקת קראטין==
לאחר החלקת קראטין נהוג לחפוף את השיער עם שמפו מועט מלחים או שמפו טבעי ברקיחה עצמית שהוא נטול מלחים לחלוטין אבל אם בשל מחלת עור מסוימת בקרקפת כגון פסוריאזיס או סבוראה נדרש שמפו רפואי אז אין בעיה להשתמש בו.

== בטיחות ואתיקה ==
נכון לשנת 2012 משרד הבריאות הישראלי טרם גיבש החלטה לגבי הבטיחות של טיפולי קראטין באופן כללי.

חלק מהחלקות הקראטין כוללות ריכוזים שונים של פורמלין אשר חימומו ונשימת הגז הנוצר מחימומו נחשב למסרטן.
מספר תחקירים דוקומנטריים העידו כי רבות מהחלקות הפורמלין הן מסוכנות, ורק חלק מההחלקות הנקראות "החלקת קראטין" באמת מכילות כמות מספקת של קראטין וכמות מותרת של פורמלין.

== ראו גם ==
* החלקת שיער
* החלקה יפנית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תספורות ותסרוקות
לפופית החוף

לְפוּפִית הַחוֹף (שם מדעי: Ipomoea imperati) הוא צמח רב-שנתי ממשפחת החבלבליים הגדל בחופי הים בכל העולם פרט לאנטארקטיקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חבלבליים
קטגוריה:ארץ ישראל: סולנאים
קרטגו

קרטגו (בספרדית: Cartago) היא בירת מחוז קרטגו בקוסטה ריקה. העיר שוכנת למרגלות הר הגעש אירסו במרחק של 25 קילומטרים מבירת קוסטה ריקה סן חוסה.

==היסטוריה==
העיר נוסדה ב־1563 על ידי הקונקיסטאדור הספרדי חואן ואסקס דה קורונדו, והיא הייתה התיישבות הקבע הראשונה בקולוניה של קוסטה ריקה. קרטגו הייתה גם בירת הקולוניה ומקום מושב המושל הספרדי עד עצמאות מדינות מרכז אמריקה ב־1821. בשנים הראשונות לאחר מכן הבירה עברה בין קרטגו וערים אחרות, כמו סן חוסה, עד שב־1823 הבירה עברה סופית לסן חוסה.

רעידות אדמה שאירעו בשנים 1822, 1841 ו־1910 גרמו לנזקים כבדים לעיר.

==כלכלה==
כלכלת העיר מבוססת על תוצרת חקלאית מהאזורים הכפריים באזור. ישנו גם פארק תעשייתי שבו נמצאות חברות קוסטריקניות ובינלאומיות. למרות זאת, חלק גדול מתושבי העיר עובד באזור המטרופולין של סן חוסה הסמוכה.

בעיר נמצאים מספר אתרים תיירותיים, כמו בזיליקת נואסטרה סניורה דה לוס אנחלס והריסות כנסיית סנטיאגו אפוסטול.

==חינוך==
העיר היא מקום משכנו של מכון קוסטה ריקה לטכנולוגיה, אחד ממוסדות החינוך היוקרתיים ביותר בקוסטה ריקה, ואחד ממוסדות החינוך להנדסה החשובים ביותר במרכז אמריקה.

==ספורט==
בקרטגו משחקת קבוצת הכדורגל קרטחינס, המשחקת בליגת העל של קוסטה ריקה. הקבוצה זכתה שלוש פעמים באליפות קוסטה ריקה והגיעה לגמר גביע אינטראמריקנה ב־1994. הקבוצה משחקת באצטדיון חוסה רפאל "פייו" מסה איבנקוביץ' בעיר.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קוסטה ריקה: ערים
קטגוריה:אמריקה הצפונית: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
500 Miles

(ידוע גם בשם "" או "Railroaders' Lament") הוא שיר עם שזכה לפופולריות בארצות הברית ובמערב אירופה בזמן תחיית זמר העם בשנות ה-60. מילות השיר מושרות על ידי נוסע נודד המקונן על המרחק הרב בו הוא נמצא מביתו כשהוא חסר פרוטה ומתבייש לחזור במצבו אל הבית שעזב.

לרוב, מיוחס השיר לזמרת שירי העם, הדי וסט (Hedy West) שהקליטה אותו בקליפורניה ב-1963. חלק מהקלטות השיר מייחסות אותו לצ'רלי ויליאמס (Charlie Williams) ובובי בייר (Bobby Bare) בגרסה אחת וג'ון פיליפס בגרסה שנייה, כשותפיה של הדי וסט לכתיבת השיר. ההקלטה הראשונה של השיר היא מ-1961 בתקליט של קפיטול רקורדס בביצוע להקת ג'רנימן (The Journeymen) בה היו חברים, ג'ון פיליפס, סקוט מקנזי ודיק וייסמן. יש הטוענים כי מקורו של השיר הוא בשיר עם הנקרא "" שמקורותיו לקוחים מנעימות שהיו מנוגנות בכינור בדרום ארצות הברית בשמות: "Reuben's Train" ו-"".

==פרסום השיר==
השיר יצא לאור בפברואר 1962 על גבי התקליט, "College Concert", של שלישיית קינגסטון שהוקלט בהופעה חיה והגיע למקום השלישי במצעד האלבומים של בילבורד. במאי 1962 הוא יצא לאור בביצועם של פיטר, פול ומרי באלבום הבכורה של השלישייה שנשא את שם הלהקה ("Peter, Paul and Mary"). האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים ושהה במקום זה חודש שלם. באוקטובר 1963 יצא השיר כסינגל בביצועו של הזמר בובי בייר, שעשה שינויים קלים במילות השיר, והגיע למקום ה-7 במצעד הלהיטים האמריקאי וזכה להצלחה גם בנורווגיה שוודיה ודנמרק.

==גרסאות נוספות==
בעקבות הצלחת השיר הוא זכה לגרסאות רבות נוספות שתרמו גם הן להעלאת הפופולריות שלו. בין היתר, בוצע השיר על ידי: ארבעת האחים, סוני ושר, ג'ואן באאז, המשחרים, פיטר וגורדון, ג'קי דה-שאנון (Jackie DeShannon), רישאר אנטוני (Richard Anthony), פרנקו בטיאטו (Franco Battiato), היווימן (The Highwaymen), ניק קייב, רבה מקנטייר (Reba McEntire), ההוטרס (The Hooters) ואלכסנדר ריבאק. ב-2014 התפרסם ביצוע משותף של ג'סטין טימברלייק, קארי מאליגן וסטארק סנדס שהופיע בפסקול הסרט "בתוך לואין דיוויס".

==גרסאות בישראל==
ב-1966 יצא לאור תקליט של השחקנית אביבה מרקס, "מתוק מיין" ובו, בין היתר השיר "500 מייל". הפזמון מושר באנגלית והבתים תורגמו לעברית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://davidneale.eu/elvis/originals/list1.html#S1110 500 Miles recorded by Elvis on ?, 1966], סקירת ביצועו של אלביס פרסלי לשיר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1961
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירים על רכבות
קטגוריה:שירים עממיים
טוויד הידס

טוויד הידס (באנגלית: Tweed Heads) היא עיירת חוף במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. העיירה שוכנת במרחק של 830 ק"מ מצפון לבירת המדינה סידני בסמוך לגבול עם קווינסלנד. טוויד הידס סמוכה ל"עיירה האחות" קולאנגאטה (Coolangatta) שהיא פרבר של העיר גולד קוסט. שתי המדינות שוכנות באותו אזור זמן, אך מאחר שבניו סאות' ויילס נהוג שעון קיץ ובקווינסלנד הוא לא נהוג, ומאחר וראש השנה האזרחית חל בחצי הכדור הדרומי בעונת הקיץ, נהוג לומר כי בטוויד הידס ניתן לחגוג את כניסת השנה החדשה פעמיים תוך שעה אחת, פשוט על ידי חציית הרחוב.

בין השנים 1903-1961 הייתה טוויד הידס מקושרת לרשת הרכבות של קווינסלנד. תחנת הרכבת ההיסטורית של העיר נמצאת כיום במרכזו של פארק עירוני.

אוכלוסיית העיירה מנתה 7,525 תושבים במפקד 2011

ב-1823 היה החוקר ג'ון אוקסלי (John Oxley) האירופאי הראשון שראה את עמק טוויד. חוטבי עצים הגיעו לאזור ב-1844 ובעקבותיהם, לאחר שהשטח המיוער נחשף, הגיעו חקלאים שגידלו מטעי בננה וקנה סוכר וניהלו משקי חלב. במקביל התפתח ענף הדיג. ב-1871 הוקם בית הספר הראשון וב-1947 הוכרז על הקמתו של מחוז טוויד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tweed.nsw.gov.au/ אתר הבית של מחוז טוויד]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו סאות' ויילס: יישובים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1844
האי הגדול של ארץ האש

מראה מחופי האי
מראה של ארץ האש מ[[לוויין]]

האי הגדול של ארץ האש (בספרדית: Isla Grande de Tierra del Fuego) הוא אי גדול בדרום אמריקה, המופרד מהיבשת על ידי מצר מגלן. זה האי הגדול ביותר בארכיפלג ארץ האש. החוף המזרחי של האי גובל בים ארגנטינה. הריבונות על האי מחולקת בין צ'ילה ובין ארגנטינה. היישובים העיקריים על האי הם אושואיה וריו גראנדה, שניהם בחלק הארגנטיני.

בצפון מזרח האי ממוקם מפרץ סן סבסטיאן, אזור בו התגלה זהב במחצית השנייה של המאה ה-19.

שטח האי 47,992 קמ"ר, והנקודה הגבוהה באי היא הר דרווין שגובהו 2,488 מטרים והוא שוכן בחלק הצ'יליאני.

== ראו גם ==
* הבהלה לזהב (ארץ האש)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של ארגנטינה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של צ'ילה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: גאוגרפיה
קטגוריה:ארץ האש
קטגוריה:ארגנטינה: גאוגרפיה
קטגוריה:צ'ילה: איים
קטגוריה:מגאיאנס ואנטארקטיקה הצ'יליאנית
קטגוריה:טיירה דל פואגו (פרובינציה)
קטגוריה:גבול ארגנטינה–צ'ילה
קטגוריה:איים מחולקים
קופס הארבור

קופס הארבור (באנגלית: Coffs Harbour) היא עיר חוף במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. העיר שוכנת במרחק של 540 ק"מ מצפון לבירת המדינה סידני ו-390 ק"מ מדרום לבריזביין. אוכלוסייתה מנתה 45,580 תושבים במפקד 2011.

העיר שוכנת בין הרים גבוהים לבין חופי הים והאקלים בה נחשב לנוח. בעבר כלכלתה התבססה על מטעי בננות וכיום ענף הגידול העיקרי בה הוא אוכמניות, לצד התיירות והדיג. העיר היא משכנם של קמפוס אוניברסיטת הצלב הדרומי (Southern Cross University), שני בתי חולים, מספר תחנות רדיו ושלושה מרכזי קניות גדולים. בסמוך לעיר שוכנים פארקים לאומיים רבים כולל פארק ימי אחד. מבחינה תחבורתית משרת את העיר שדה תעופה והיא מקושרת לרשת הכבישים, הרכבות והאוטובוסים.

שם העיר ניתן לה על ידי ג'ון קורף (John Korff) שנאלץ לתפוס מחסה בסערה באזור ב-1847. עקב טעות כתיב שעשה המודד שסימן את קרקעות העיר ב-1861 הפך שמה לקופס הארבור.

בראשית המאה ה-20 הפכה קופס הארבור למרכז חשוב לתעשיית העץ. לפני שנסלל קו מסילת הברזל הייתה הדרך היחידה להעביר בולי עץ דרך הים. משמעות הדבר שחוטבי העצים היו תלויים במזחים שנבנו על נהרות או על חוף הים כדי לייצא את בולי העץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.coffsharbour.nsw.gov.au/Pages/default.aspx אתר הבית של מועצת העיר קופס הארבור] 
* [http://www.coffscoast.com.au/ אתר התיירות של העיר]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו סאות' ויילס: ערים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1870
Iveco LMV

Iveco LMV (קרוי גם VTLM Lince) הוא רכב שטח מתוצרת איטליה שנבנה על ידי החברה איווקו ומשמש כרכב סיור צבאי. ה-Iveco LMV משתמש במעטפות שריון מודולריות.

== גרסאות ==

=== Panther CLV ===
Panther CLV הוא הגרסה של Iveco LMV שפיתח הצבא הבריטי. Panther CLV הגיע מהפרויקט הבריטי "עתיד הפיקוד והקישור לרכב" (Future Command and Liaison Vehicle-FCLV). נעשו שינויים בעיצוב שנעשו על ידי חברת BAE Systems, כדי לאפשר הרכבה של חלקים לרכב במפעל של "BAE Systems Land" שיושב בניוקאסל. ברכב יש 4 מושבים, בעוד שב-Iveco LMV המקורי יש 5 מושבים. לבריטניה יש כעת מעל 400 יחידות של הרכב שהתאספו במפעל של BAE Systems בניוקאסל תחת חוזה של 160,000,000£ לכל היחידות. היא נועדה כרכבים רזרביים למצב שבו תהיה מלחמה או שיושמדו חלק מהרכבים.

=== גרסאות אחרות ===

יש עוד כמה גרסאות לרכב שנעשו על ידי מדינות אחרות.

== גלריה ==

<gallery>
קובץ:Lako oklopno vozilo Iveco (HV).jpg|הרכב בשימוש קרואטיה
קובץ:Norwegian Iveco LMV.jpg|הרכב בשימוש נורווגיה
קובץ:2june 2007 350.jpg|הרכב בצבא האיטלקי
</gallery>

== משתמשים ==
המדינות המשתמשות ברכב
* - צבא אוסטריה, 150 יחידות.
* - הכוחות המזוינים של בלגיה, 960 יחידות.
* - צבא קרואטיה, 94 יחידות.
* - צבא צ'כיה, 120 יחידות.
* - צבא איטליה, 4,000 יחידות.
* - צבא נורווגיה, 170 יחידות.
* - הכוחות המזוינים של רוסיה, 727 יחידות.
* - צבא סלובקיה, 40 יחידות.
* - צבא ספרד, 270 יחידות.
* - הצבא הבריטי, 401 יחידות, עוד 400 רזרביות.

== ראו גם ==
*HMMWV
*סופה M-240
*M-113

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.armyrecognition.com/italian_army_italy_wheeled_and_armoured_vehicle_uk/lmv_iveco_defence_vehicles_light_multirole_wheeled_armoured_vehicle_personnel_carrier_italian_army_i.html סיקור הרכב] 
*[https://web.archive.org/web/20110429185833/http://www.defense-update.com/products/m/MLV.htm מאמר על ה-Panther CLV] 
*[http://www.army-technology.com/projects/future/ פרטי ה-Panther CLV] 
*[https://web.archive.org/web/20110324100350/http://www.kolesa.ru/news/2010/09/10/minoborony_priznalo_plany_sozdaniya_sp_po_vypusku_italyanskih_lmv_video https://web.archive.org/web/20110324100350/http://www.kolesa.ru/news/2010/09/10/minoborony_priznalo_plany_sozdaniya_sp_po_vypusku_italyanskih_lmv_video] 

קטגוריה:כלי רכב צבאיים
יבוריב

יבוריב (באוקראינית: Яворів, בפולנית: Jaworów, ביידיש: יאַוואָראָוו) היא עיר במחוז לבוב, כ-50 ק"מ מערבית ללבוב, במערב אוקראינה, סמוך לגבול פולין. באזור העיירה קיימים מרחצאות ובהם מעיינות גופרית.

העיר מוזכרת לראשונה במסמכים משנת 1376, עת השתייכה לדוכסות אופבה (Opava) ורטיבור. העיירה קיבלה זכויות עיר בשנת 1569, ממלך פולין זיגמונט השני אוגוסט, והייתה מקום נופש מועדף של המלך יאן סובייסקי. שם קיבל סובייסקי את ברכת האפיפיור על ניצחונו בקרב וינה נגד האימפריה העות'מאנית ב-1683.

יבוריב הייתה מרכז מסחר חשוב, על ציר התנועה מירוסלב ללבוב. ב-1772, עם חלוקת פולין, סופחה העיר לאימפריה ההבסבורגית והייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית עד 1918. באותה עת חיו בעיר יהודים, פולנים, אוקראינים וצ'כים, ובעיר התחוללו מהומות על רקע מדיני בעיקר בין פולנים ואוקראינים, על רקע מלחמת פולין-אוקראינה. בשנת 1919 הוצאו להורג על ידי השלטונות האוקראיניים 17 אסירים פוליטיים פולנים, באשמת תכנון מרד.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ומלחמת פולין-אוקראינה, הפכה יבוריב לחלק מהרפובליקה הפולנית השנייה. בספטמבר 1939 כבשה ברית המועצות את יבוריב, ובקיץ 1941 כבשה אותה גרמניה הנאצית.

==יהודי יבוריב==
[[אנדרטה לזכר יהודי יבוריב שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום]]
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה יבוריב עיירה יהודית, וחיו בה כ-3,000 יהודים, למעלה משליש מתושביה. חלק ניכר מהמסחר בעיר נעשה על ידי יהודים, שפת המסחר הייתה יידיש, ובשבתות וחגים יהודיים הושבת חלק ניכר מהמסחר. בעיר היו מספר בתי ספר ותלמודי תורה יהודיים. פעלו בה מספר תנועות ציוניות, וכן פעלה בה חסידות בעלז. בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את יבוריב, ולאחר שבועיים העבירו אותה לשלטון ברית המועצות, לפי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב.

עם כיבוש העיר מחדש בידי גרמניה הנאצית, ביוני 1941, רצחו לאומנים אוקראינים מספר יהודים בעיר. בהמשך, גויסו יהודי העיר לעבודות כפייה, ורבים מהם מתו ממחלות ומרעב. בנובמבר 1942 גורשו כ-1,800 יהודים מהעיר למחנה ההשמדה בלז'ץ, וכ-500 אחרים נורו ברחבי העיר. לאחר מכן הוקם בעיר גטו, בו נכלאו אלפי יהודים מיבוריב ומיישובי הסביבה. כמחציתם, כ-3,000 איש, מתו ממחלות ומרעב בחורף 1942–1943.

ב-16 באפריל 1943 נורו כ-4,000 יושבי הגטו הנותרים ביער פורודנקו הסמוך לעיר ביחד עם יהודי ויילקיה אוצ'י, בידי גרמנים ואוקראינים, תוך הצתת חלק מבתי הגטו על יושביהם. חלק מהיהודים שנשלחו לעבודת כפייה במחנות סמוכים השיגו נשק וברחו ליער, אך רובם נהרגו בהיתקלויות עם גרמנים. המפקד האוקראיני של משטרת יבוריב הוצא להורג על ידי יחידת פרטיזנים יהודים בפיקודו של מונדק לוקביצקי. מקהילת יבוריב שרדו את השואה כ-20 יהודים.

משנת תרל"ה (1875) עד שנת תרנ"ד (1893) שימש ברבנות העיר רבי יואל משה סג"ל לנדא מיאברוב.

== ערים תאומות ==
ליבוריב ארבע ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/112 יאבורוב] ב [https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:מחוז לבוב: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מרכז י.נ.ר

מרכז י.נ.ר היא עמותה רשומה (מספר 580458412), המפעילה מוסד להשכלה ללימודי נישואים ומשפחה לציבור הדתי לאומי והחרדי. מרכז י.נ.ר מקיים תוכניות להכשרת אנשי מקצוע בתחומי ההנחיה, הייעוץ והטיפול בקרב הציבור הדתי והחרדי על כל גווניו. זאת מתוך מטרה להכשיר יועצים ומטפלים מתוך הקהילות השונות למתן מענה הולם ומקצועי לכלל האוכלוסייה בישראל.

== אודות ==
מרכז י.נ.ר הוקם בשנת ה'תש"ס. מטרתו היא לחזק את תחום הנישואין והמשפחה היהודיים, מתוך ידיעה שרק במערכת משפחה המבוססת על יציבות ותפקוד נורמלי והולם מצויים המרכיבים הדרושים לצמיחה אישית, ולריפוי חברתי. משפחה המאפשרת אווירה תומכת העונה על צרכים פיזיים ורגשיים של ילדיה, תאפשר להם התפתחות בריאה ומאוזנת. התערערות המבנה המשפחתי והעדר אווירת ביטחון ותמיכה משמשים תרבית להצמחת תחלואה אישית וחברתית. במרכז לומדים לימודי זוגיות ומשפחה ברמה אקדמית. מרכז י.נ.ר מוכר כמוסד מלמד של האוניברסיטה הפתוחה, ובמסגרת המרכז ניתן ללמוד לימודים אקדמיים לתואר ראשון בפסיכולוגיה / מדעי החברה והרוח.

== תעודות והכרה של מוסדות אקדמיים==
המוסד מקיים תוכניות לימוד של האוניברסיטה הפתוחה שמקנות תואר אקדמי מוכר על ידי האוניברסיטה הפתוחה.

המוסד מעניק לבוגריו במגוון מסלולי הלימוד השונים תעודות בתחומי הלימוד. חלק מן המסלולים הם בשיתוף מוסדות אקדמיים אחרים כגון היחידה ללימודי המשך, בית הספר לעבודה סוציאלית אוניברסיטת בר-אילן ומרסי קולג', ארצות הברית.

תוכניות הלימוד מוכרות כנקודות זכות לצורך השלמה לתואר אקדמי על ידי אוניברסיטאות זרות המוכרות על ידי אונסק"ו.

==תוכניות הקיימות במוסד==
* לימודי נישואין ומשפחה, הנחיית נישואין ומשפחה, ייעוץ נישואין ומשפחה, מנחי הורים וכיוצא בזה.
* מוקד י.נ.ר - מוקד הארצי התנדבותי המעניק אוזן קשבת ועזרה נפשית ראשונית לבעיות העוסקות בתחום הנישואין והמשפחה.
* סדנאות להנחית הורים בבתי ספר ללא תשלום ברחבי הארץ שמועברות על ידי בוגרי תוכנית ההכשרה להנחיית הורים.
* כתב עת מקצועי "כלים שלובים" – כתב עת לענייני חינוך, נישואין ומשפחה.
* ספרייה הכוללת מאגר של ספרות אקדמית ומקצועית בתחומי הייעוץ, הטיפול וההנחיה בתחום האישי, החינוכי, הזוגי והמשפחתי. בנוסף לכך, בספרייה קיים מאגר של עבודות סמינריוניות ומחקרים. (פתוחה לציבור הרחב ללא תשלום).
* קליניקות בפריסה ארצית.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://acft.org.il/Moked.htm מוקד י.נ.ר לפניות הציבור]
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסדות לימוד חרדיים בישראל
קטגוריה:האוניברסיטה הפתוחה: שיתופי פעולה
קטגוריה:ייעוץ זוגי
מדיאה בנג'מין

מדיאה בנג'מין (Medea Benjamin, נולדה בשם: סוזאן בנג'מין, באנגלית: Susan Benjamin; נולדה ב-10 בספטמבר 1952) היא פעילת שמאל יהודייה-אמריקאית. ייסדה את ארגון השמאל Code Pink יחד עם בעלה קווין דאנהר (Kevin Danaher), אשר פועל בין השאר למען מדינה פלסטינית וקידום הנרטיב הפלסטיני בסכסוך הישראלי-פלסטיני. כמו בעניין ישראל, היא מקדמת עמדה ברורה נגד מדיניות החוץ של ארצות הברית בקובה, בעיראק, בפקיסטן ובאפריקה.

גדלה בניו יורק ולמדה באוניברסיטת טאפטס. בשנים 1979-1983 למדה בקובה, שם התחתנה והחלה לכתוב בעיתון קומוניסטי. היא גורשה לאחר שכתבה מאמר ביקורת כנגד השלטון. 

יש לה תואר שני בכלכלה מהניו סקול ותואר שני בבריאות הציבור מאוניברסיטת קולומביה. כיום היא גרה בוושינגטון די. סי.

== בפוליטיקה == 
בשנת 2000 רצה בנג'מין לסנאט בקליפורניה תחת ה-Green Party וקיבלה 3% מהקולות. מאז היא פעילה במפלגה ותומכת בפעילות ה-Progressive Democrats of America.

== פעילות ==
בשנים 2002-2009 עסקה רבות בהפגנות כנגד מלחמת עיראק. בשנת 2006 ארגנה סיוע לפליטים לבנוניים במלחמת לבנון השנייה, ומחאה כנגד ההפצצות הישראליות. בשנת 2008 ארגנה מחאות כנגד מבצע עופרת יצוקה ואף ביקרה ברצועת עזה לאחר הלחימה. היא אף שלחה משלחות סיוע לרצועה. בשנת 2014 גורשה ממצרים עקב פעילות למען עזה בשיתוף עם גורמי חמאס (שהוגדר על ידי הממשל המצרי באותה שנה כארגון טרור).

הביעה מחאה נרחבת כנגד השימוש הצבאי של ארצות הברית בכלי טיס בלתי מאוישים בהפצצות בסומליה, פקיסטן ותימן. בנימין עוררה ביקורת כאשר הביעה תמיכה בשלטונו הסוציאליסטי של הוגו צ'אווס בוונצואלה. 

==ביקורת==
בשנת 2013, מיקמה הליגה נגד השמצה, את ארגון code pink בראשותה של בנג'מין, במקום השלישי ברשימת 'הארגונים העוינים והמסוכנים ביותר לישראל הפועלים בארצות הברית'.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פמיניסטיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילות איכות הסביבה אמריקאיות
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה אמריקאים
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה יהודים 
קטגוריה:פעילות פוליטיות אמריקאיות
קטגוריה:פוליטיקאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרות ניו סקול
קטגוריה:בוגרי ניו סקול
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
עירד יבנה

עירד יבנה (נולד ב-1958 בפתח תקווה) הוא פרופסור למדעי המחשב בפקולטה למדעי המחשב בטכניון. תחומי התמחותו הם שיטות רב-סריג; חישוב מדעי; פיזיקה חישובית; דינמיקת זורמים גיאופיזיים; עיבוד וניתוח תמונה; אנליזה נומרית. שימש כדיקן הפקולטה מאוקטובר 2013 עד סוף 2017. משנת 2020 מכהן כמנכ"ל מוסד שמואל נאמן.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת 1958 בפתח תקווה, בן לאביבה ויצחק יבנה, מראשוני הטייסים בחיל האוויר הישראלי. את שירותו הצבאי עשה יבנה בחיל השריון.

התחיל את לימודיו האקדמיים בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון ממנה קיבל תואר בשנת 1984. המשיך במסלול ישיר לדוקטורט במכון ויצמן למדע, ובשנת 1991 העניק לו המכון תואר זה. חיבור הדוקטורט שלו עסק בשיטות רב-סריג לזרמים בלתי דחיסים בהנחייתו של אחי ברנדט. לאחר חיבור הדוקטורט, עסק במחקר במכון הלאומי לחקר האטמוספירה NCAR בקולורדו, במחלקה לגיאופיזיקה ואוקיינוגרפיה. בשנת 1993 חזר לטכניון, הפעם לפקולטה למדעי המחשב, ומאז מלמד בה.

באוקטובר 2013 נבחר לתפקיד דיקן הפקולטה, במקומו של אלי ביהם. לפני כן כיהן כסגן הדיקן ללימודי הסמכה בפקולטה.

עירד יבנה הוא אחד מבין זוכי פרס ינאי לשנת תשע"א, השנה הראשונה בה הוענק הפרס.

== פרסומים ==
=== פרסומים מדעיים ===
פרופ' יבנה פרסם עשרות מאמרים בתחומי הפיזיקה החישובית והחישוב המדעי. המאמר הראשון שפרסם, יחד עם אחי ברנדט, הופיע בכתב עת לפיזיקה חישובית. גם בהמשך עסק יבנה במדע חישובי, והקשר שלו למדעי הסביבה. חיבור הדוקטורט של יבנה עסק בטכניקות רב-סריג לנוזלים בלתי דחיסים, נושא שיבנה המשיך לעסוק בו.

=== פרסומים אחרים ===
עירד יבנה פרסם ספר ששמו "אתנכתא. קומית". הספר אויר על ידי פרדי ברוקשטיין, אף הוא חבר סגל הפקולטה למדעי המחשב בטכניון. הספר יצא בהוצאה משותפת של הוצאת קרפד, בבעלותו של גיל חובב, והוצאת מודן. לספר שני חלקים: בראשון, "מגילות" שקולות וחרוזות, העוסקות בתלאות החוג למדעי המחשב בטכניון, ושאר חיי אקדמיה. בשני, המחבר נותן פתחון פה לדמויות המשניות של התנ"ך, ובהן אבישג השונמית, ושתי, אתונו של בלעם, והדג שבלע את יונה הנביא.
השם "אתנכתא. קומית" הוא משחק מילים, המבוסס על הביטוי אתנחתא קומית, המתאר קטע ביניים משעשע, ועל התנ"ך, אליו מתייחס הספר בחלקו השני, כאשר הנקודה (דוט קום) יוצרת קשר למדעי המחשב.

המגילות בספר מבוססות על הופעות קומיות של יבנה לאורך השנים, הבולטת שבהן "מגילת דני עקשני", שבוצעה לכבוד קבלת פרס נובל של פרופ' דן שכטמן. מגילות אחרות עוסקות בנושאים כגון איסוף כספים לבניין הפקולטה, או סיפור חייו של מועמד לתפקיד סגל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cs.technion.ac.il/~irad/ דף הבית הפקולטי של עירד יבנה] באתר הפקולטה של מדעי המחשב בטכניון.
* [https://www.youtube.com/playlist?list=PLB7DDF33BF1727306 הופעות מוקלטות] של יבנה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: מדעי המחשב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
ג'ולייט

ג'ולייט (באנגלית: Joliet) היא עיר הנמצאת במחוזות ויל וקנדל במדינת אילינוי שבארצות הברית. היא מושב המחוז של מחוז ויל. העיר נמצאת כ-60 ק"מ דרומית-מערבית לעיר שיקגו. נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010, ג'ולייט היא העיר הרביעית בגודלה במדינת אילינוי מבחינת אוכלוסייה, עם 147,433 תושבים. העיר הייתה וממשיכה להיות העיר עם גידול האוכלוסייה הגדול ביותר באילינוי. כאשר העיר עוד תוכננה בתחילת שנות השלושים של המאה ה-19, היא עדיין הייתה שייכת למחוז קוק. בשנת 1836, העיר הפכה לבירת מחוז ויל החדש.

==היסטוריה==
בשנת 1833, בעקבות מלחמת בלאק הוק (Black Hawk), צ'ארלס ריד בנה בקתה לאורך הצד המערבי של נהר דס פליינס. ב-1834, גזבר בשם ג'יימס ב. קמפבל תכנן את כפר ג'ולייט, שם שמתיישבים מקומיים נתנו לכפר לפני הגעתו של קמפבל. מקור השם, אשר לאחר מכן נקרא בצורה שונה בשפת המקומיים היה כנראה שינוי בהגיית השם של החוקר הקנדי-צרפתי לואי ז'ולייה, אשר חתר ביחד עם ז'אק מארקט בשנת 1673 בנהר דס פליינס והתמקם בגבעה הנמצאת מספר קילומטרים מהעיר ג'ולייט של היום. קצת לפני 1837 ג'ולייט נוסדה והוכרה ככפר. בשנת 1845, תושבים מקומיים שינו את שם הכפר מג'וֹלייט (Joliet) אל גֻ'לייט (Juliet). בשנת 1852 הכפר הפך לעיר.

==גאוגרפיה ואוכלוסין==
על פי לשכת האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, השטח הכולל של העיר הוא 162.6 קמ"ר אשר מתוכם 160.9 קמ"ר הם יבשה ו-1.7 קמ"ר מים.

נכון ל-1 ביולי 2011, ג'ולייט הייתה העיר ה-162 בגודלה מבחינת אוכלוסייה בארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2000 בארצות הברית, בעיר היו 106,221 תושבים, 36,182 משקי בית ו-25,399 משפחות. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,077.6 נפש לקמ"ר. בעיר היו 3,312 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 387.3 דירות לקמ"ר.
מ-1 באפריל 2010 עד 1 ביולי 2011, ג'ולייט הייתה העיר עם גידול האוכלוסייה המהיר ביותר במערב התיכון.

===חלוקה אתנית בעיר (2010)===
* לבנים - 67.5%
* אפרו-אמריקאים - 16.0%
* אינדיאנים - 0.3%
* אסיאתים - 1.9%
* שני גזעים או יותר - 2.9%

==כלכלה==
כמו הרבה ערים במערב התיכון שתלויות בתעשיות הייצור, ג'ולייט חוותה בעבר צרות כלכליות, עם שיעור אבטלה שהגיע אל 85% בתחילת שנות השמונים של המאה ה-20. אולם, שיעור האבטלה הנוכחי בג'ולייט הוא בסביבות 8.6%.

===מרכזי התעסוקה הגדולים===
על פי הדו"ח הפיננסי שנתי מקיף של העיר משנת 2009, המעסיקים הגדולים ביותר בעיר הם:

{| class="wikitable"
|-
! # !! מעסיק !! מועסקים
|-
| 1 || המרכז הרפואי פרובנה סנט. ג'וזף || 2,500
|-
| 2 || מחוז ויל || 2,400
|-
| 3 || בית החולים סילבר קרוס || 1,800
|-
| 4 || ג'ולייט הוליווד קזינו || 1,756
|-
| 5 || קטרפילר || 1,500
|-
| 6 || בית הספר הציבורי ג'ולייט מחוז 86 || 1,430
|-
| 7 || ג'ולייט הארה || 1,100
|-
| 8 ||אוניברסיטת סנט. פרנסיס || 1,100
|-
| 9 || פילטריישן גרופ || 900
|-
| 10 || תיכון ג'ולייט מחוז 204 || 900
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אילינוי: ערים
קטגוריה:אילינוי: מושבי מחוזות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1852
ראס אל חנות

תערובת ראס אל חנות
ראס אל חנות (בערבית: رأس الحانوت, התבלין העומד ב"ראש החנות") היא תערובת תבלינים, המשמשת בעיקר במטבח הצפון-אפריקאי, כגון במרוקו ובתוניסיה. התערובת נחשבת לתערובת משובחת ונפוצה בבישול צפון אפריקאי.

ראס-אל-חנות מכילה עד 15 תבלינים שונים, שבבסיסם ציפורן, קינמון ופלפל שחור ולבן. תבלינים נוספים יכולים לכלול כמון, אגוז מוסקט וקליפת אגוז מוסקט, כוסברה, כורכום, גרגירי שומר, גרגירי קימל וזנגביל. בתוניס ובאזורים שונים במרוקו מוסיפים לתערובת עלי כותרת מיובשים וטחונים של ורדים.

התבלינים השונים נטחנים באמצעות עלי ומכתש והרכבם משתנה לפי יצרן התבלינים או לפי בקשת המשתמשים, המביאים את מבחר התבלינים הרצוי להם לטחינה.

== מקור השם ראס אל חנות ==
ראס אל חנות (בערבית: رأس الحانوت, התבלין העומד ב"ראש החנות"). התערובת נקראת כך משום שזוהי תערובת הדגל, שעליה גאוותו של בעל חנות התבלינים וכל “בעל בית” מכין אותה מעט אחרת<ref></ref>.

==ראו גם==
* המטבח המרוקאי
* המטבח הים-תיכוני
* המטבח המזרח-תיכוני

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.hashulchan.co.il/ראס-אל-חנות/ "ראס אל חנות" באתר "על השולחן"]
* [http://www.pascalpr.co.il/562/מתכונים/עדות/תערובת-ראס-אל-חנות/ האתר של פסקל רובין] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:תערובת תבלינים
קטגוריה:המטבח המרוקאי
קטגוריה:מרוקו: תרבות
סוציולוגיה של הגוף

הסוציולוגיה של הגוף היא תחום בסוציולוגיה, העוסק בייצוגים ובשימושים חברתיים של הגוף האנושי, בחברות מודרניות.

==תאוריות מוקדמות==
לדברי תומאס לאקר, לפני המאה ה-18 המודל הדומיננטי להבנה חברתית של הגוף היה "מודל מין אחד / גוף אחד". על פי מודל זה, קיים רק גוף אחד עם שינויים קלים בין המינים והגזעים. למשל, הנרתיק נראה פשוט כגרסה חלשה יותר של הפין ואפילו היה נהוג לחשוב כי הוא פולט זרע.

גישה זו השתנתה בעידן הנאורות. במאה ה-16, אירופה החלה להשתתף בסחר העבדים ועל מנת להצדיק את זה הופקה כמות גדולה של ספרות המראה את המיניות ואכזריות של האפריקאים (פנון, 1976). במאה ה-18, הרעיונות של שוויון, זכויות אוניברסליות וצאן ברזל הפכו לנורמה האינטלקטואלית, אך עם זאת, הן לא יכלו להצדיק את כפיפותן של נשים בתוך תאוריה זו.

כדי להסביר את אלה, הביולוגיה של הבלעדיות נוצרה. ביולוגיה זו טענה כי מינים וגזעים שונים הותאמו להיות טובים יותר למשימות שונות ולכן יש צורך באפליה ובכפיפות.

הבנה זו קרתה בשילוב גם עם ההתפתחויות הטכנולוגיות שהתרחשו, מה שהוביל אנשים לראות את הגוף כמכונה, ולכן כמשהו שניתן להבנה, לסיווג ולתיקון, אחת הדוגמאות הראשונות לכך הייתה עבודתו של ויליאם הארווי בתחילת המאה ה-17.

==חשיבות לימוד הגוף בסוציולוגיה של בריאות וחולי==
נושא חשוב במיוחד בתוך המסורת של הסוציולוגיה של הגוף הוא הסוציולוגיה של הבריאות והחולי. זאת, משום שמחלה עלולה כמובן להפחית את רמת התפקוד התקין של הגוף. כמו כן, יותר ויותר אנשים בחברה מאמינים כי מחלה ניתנת למניעה על ידי ביצוע פעילויות שמובילות לגוף בריא (ובכך לשנות את אורח החיים של אדם) כגון דיאטה ופעילות גופנית, כמו גם הימנעות מכל דבר שיכול לגרום לנזק לגוף, כמו עישון. יתר על כן, מדע הרפואה כיום מסוגל לשנות את גופנו באמצעות ניתוח פלסטי, השתלת איברים ואף ביצוע שינויים במבנה הגנטי של תינוק שטרם נולד.

==הערות שוליים==

גוף
וסילי סולוביוב-סדוי

וסילי סולוביוב-סדוי (ברוסית: Василий Соловьёв-Седой; 25 באפריל 1907 – 2 בדצמבר 1979) היה מלחין ופסנתרן סובייטי. הוא כתב מוזיקה לכ-400 שירים כולל "לילות מוסקבה".

סולוביוב-סדוי היה בעל תואר אמן העם של ברית המועצות (1967), חתן פרס סטלין (1943,1947), פרס לנין (1959) בעל עיטור לנין (1975,1971, 1951), ותואר גיבור העמל הסוציאליסטי (1975).

==ביוגרפיה==
סולוביוב נולד בסנקט פטרבורג למשפחת איכרים שעברו להתגורר בעיר. הוא אהב מוזיקה מילדתו וגם לאימו היה כישרון לשירה. על מנת להבדילו ממלחין רוסי אחר בעל אותו השם, הוסיפו לשמו כינוי שילדי השכונה כינו בו אותו בילדותם. הם קראו לו "סדוי" (בעל שיער שיבה) בעקבות כך שבימי קיץ חמים השיער שלו היה מלבין. בשנת 1925 התחיל לעבוד בבתי קולנוע כפסנתרן.

בשנת 1929 סולוביוב התחיל ללמוד מוזיקה בבית ספר מיוחד ובשנת 1931 עבר לקונסרבטוריון של לנינגרד אותו סיים בשנת 1936.

בשנות ה-30 סולוביוב התקבל לאיגוד המלחינים ומכיוון שבלנינגרד כבר היה מלחין בשם "סולוביוב" הוא החליט להיקרא "סולוביוב-סדוי". זמן קצר לאחר סיום הלימודים הוא התחיל להלחין שירים שבוצעו על ידי זמרים ידועים כמו לאוניד אוטיוסוב וקלבדיה שולז'נקו. בשנת 1940 סולוביוב-סדוי כתב בלט ובהמשך מוזיקה למספר אופרטות.

לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה הוא ארגן להקה שעימה היה מופיע בפני החיילים. בתקופה זו המלחין כתב מספר שירים ליריים שזכו לפופולריות רבה. אנשי הממסד דרשו ממנו שירים שמפארים את המפלגה וסטלין אך המלחין ענה שגם לשירי אהבה יש דרישה מקרב החיילים. עבור השירים שהוא הלחין בתקופה זו הוא קיבל את פרס סטלין הראשון.

לאחר סיום המלחמה סולוביוב-סדוי המשיך לעסוק בעיקר בהלחנת שירים ובשנת 1956 הלחין את השיר המפורסם "לילות מוסקבה". שירים שלו זכו לפופולריות רבה ובוצעו על ידי זמרים ידועים לרבות אדוארד חיל, מקהלת הצבא האדום ומארק ברנס. על עבודתו הוא קיבל פרס סטלין בשנת 1947 ופרס לנין ב-1959.

בנוסף להלחנת שירים סולוביוב-סדוי כתב מוזיקה למספר סרטים.

בשנים 1948–1964 סולוביוב-סדוי היה יושב ראש סניף לנינגרד של איגוד המלחינים הסובייטי. הוא גם כיהן בתפקידי ניהול באיגוד המלחינים ברמה הארצית.

בשנת 1975 סולוביוב-סדוי חלה במחלה קשה. למרות מחלתו הוא כתב מוזיקה עד מותו בשנת 1979. המלחין נטמן בלנינגרד, עיר בה התגורר כול חייו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sovmusic.ru/person.php?idperson=14 וסילי סולוביוב-סדוי] באתר sovmusic
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים סובייטים
קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1979