יעקב טירקל

יעקב אבי ברוך טירקל (24 במרץ 1935 – 29 במאי 2023) היה משפטן ישראלי, זוכה אות יקיר המשפט העברי, כיהן כשופט בית המשפט העליון בשנים 1995–2005. לאחר מכן מילא שורת תפקידים: בשנים 2010–2018 היה יושב ראש הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה; משנת 2009 שימש כיושב ראש הוועדה לתכנון שטרי כסף, מעות ומטבעות זיכרון של בנק ישראל; חבר חבר הנאמנים הוועד הפועל ויושב ראש ועדת החוקה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב; יושב ראש הוועדה לתיקון חוק הירושה; יושב ראש הוועדה לציון חסידי אומות העולם של יד ושם; יושב ראש הוועדה המייעצת לשמות רחובות בירושלים; יושב ראש הוועדה לבחירת יקירי ירושלים; יושב ראש המיזם הלאומי נגד רעלים; ויושב ראש מועצת הנאמנים של קרן גרוס.

==ביוגרפיה==
יעקב טירקל נולד בתל אביב כבן יחיד למרדכי וחיה קלרה טירקל, זוג עולים דתיים מאוסטריה. אבי סבתו הוא הרב יעקב ווידנפלד (מחבר שו״ת ה"[http://www.hebrewbooks.org/1043 כוכב מיעקב]"). היה פעיל בשבט משואות של עדת הצופים.<ref></ref> למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר מוסמך. בתקופת לימודיו היה אביו חולה, ומצבה הכלכלי של המשפחה לא היה טוב, וזכר קשיי המחייה הותיר את חותמו על טירקל גם משנעשה לעורך דין ולשופט מבוסס.

ב-1965 זכה בפרס "שידורי ישראל" על תסכית מקורי שכתב בשם "אבק מן המדבר".

בגיל 32, אחרי עבודה כעורך דין בתיקים אזרחיים, התמנה לשופט שלום בבאר שבע. כעבור שש שנים מונה לשופט מחוזי, וכעבור שבע שנים, בגיל 45, היה לשופט בפועל בבית המשפט העליון. אז, במהלך שהיו שראו בו פגיעה בהתקדמותו המקצועית, נעתר לשמש כנשיא בית המשפט המחוזי בבאר שבע. הוא נשאר בתפקיד זה ארבע-עשרה שנה, ורק ב-1995 לאחר פרישתו של השופט דב לוין זכה למינוי קבע בבית המשפט העליון.

לבד משבתו כשופט בג"ץ, הייתה התמחותו כשופט בית המשפט העליון בתיקים אזרחיים. בסוף כהונתו בבית המשפט העליון כיהן גם כיו"ר ועדת הבחירות המרכזית. כיהן גם כחבר הועדה לבחירת שופטים.

תחת פיקוחו של טירקל התמחו דורות של עורכי דין, שופטים ואנשי אקדמיה.

ביוני 2010 התמנה על ידי ממשלת ישראל לעמוד בראש ועדת הבדיקה לאירועי המשט לעזה (שנקראה על שמו, "ועדת טירקל"), זאת על אף התבטאותו בשבוע שלפני המינוי שאין מנוס מהקמת ועדת חקירה ממלכתית ושוועדות בדיקה או בירור לא מספיקות במקרה הזה.

בשנת 2010 מונה ליושב ראש הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה, וכהונתו הוארכה פעמיים עד לשנת 2018.

היה יושב ראש ועדת פרס א.מ.ת..

בשנת 2020 יצא לאור בהוצאת נבו 'ספר טירקל – פרקי הגות, עיון ומשפט', ובו מאמרים מפרי עטו של טירקל ומפרי עטם של משפטנים נוספים שחלקו לו כבוד. את הספר ערכו אהרן ברק, אליקים רובינשטיין וקארין כרמית יפת.

טירקל היה נשוי למרים, ששירתה בצה״ל במשך 32 שנים והשתחררה בדרגת סגן-אלוף. כמו כן, כיהנה בחברת מועצת העיר באר שבע במשך עשר שנים, והייתה פעילה בוועדות ציבוריות שונות לרבות בענייני איכות הסביבה. לזוג נולדו שתי בנות ובן, שנפטר בצעירותו מסרטן, ובעקבות זאת הוסיף טירקל לשמו שם נוסף – "אבי ברוך". בשנת 2018 התאלמן ממרים לאחר 65 שנות זוגיות.

טירקל התגורר בירושלים. נפטר ב-29 במאי 2023, בגיל 88, והובא לקבורה בבית הקברות סנהדריה בירושלים.

==הוקרה==
[[נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין בטקס זוכי אות יקיר המשפט העברי, עם השופט יעקב טירקל ונכדו, ויהודית קירשנבאום, אלמנתו של פרופ' אהרון קירשנבאום ובתו. במרכז השרה איילת שקד.]]
בשנת 2005, מספר חודשים לאחר שפרש מכהונתו בבית המשפט העליון, הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. באותה שנה הוענק לו ולרעייתו מרים אות יקיר העיר באר שבע על תרומתם לעיר.

בשנת 2014 הוענק לו פרס לשכת עורכי הדין.

בשנת 2016 הוענק לו "אות יקיר המשפט העברי", קיבל גם תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.

==עמדותיו==
טירקל התבלט במספר דעות המיעוט היוצא דופן שכתב. הוא זוהה כ"שופט הדתי" של בית המשפט העליון, בשל אורח חייו המסורתי, ואולי גם בשל כך שהרבה לצטט מהמשפט העברי בפסיקותיו. בין היתר שילב בפסיקותיו ממקורות המשפט העברי בסוגיות של: דין ופשרה, התיישנות, זכויות יוצרים, חזרה ממתנה, טובת הציבור, כבוד המת, מדיניות ענישה, עדות שופט, צער בעלי-חיים, קניין רוחני, רפואה ומשפט ותום לב. בכמה מקרים תמכו דעות המיעוט שלו בעמדות שזוהו עם הימין. הוא קבע כי עבירות ההמרדה של משה פייגלין, שבוצעו בעת המאבק בהסכמי אוסלו, לא היו עבירות שיש עמן קלון. בסוף תקופת ממשלת ברק פסק, בדעת יחיד, כי אין לממשלה סמכות לנהל משא ומתן מדיני: "ניהול המשא ומתן בתקופה הקצרה שנותרה עד לבחירות חורג ממתחם הסבירות, ויש להפסיקו עד שייכנסו לתפקידיהם ראש הממשלה הנבחר ושרי ממשלתו".

טירקל הביע את דעתו שיש לפרש את החוק באופן המצמצם את תחולת ההתיישנות.

===חופש הביטוי===

טירקל היה נחרץ בתמיכתו בחופש הביטוי ואמר: "לפי השקפתי, על פני אמת המידה, שבקצה האחד שלה חופש הביטוי המוחלט ובקצה שני – איסורו, יש לקבוע את נקודת האיזון קרוב מאד לקצה הראשון." בהתאם לכך תמך בדעת מיעוט בזיכויו מעבירת המרדה של הרב בנימין זאב כהנא שקרא להפציץ את אום אל-פחם, התנגד להרשעת הרב עידו אלבה בהסתה לגזענות על מאמר העוסק בהלכות הריגת גוי, והצטרף לרוב שזיכה מתמיכה בארגון טרור, עיתונאי ערבי שתמך בזריקת בקבוקי תבערה. בפסק דינו באותו מקרה כתב: 

===שיקולי ביטחון===
טירקל סבר בדעת מיעוט שהחוק מתיר להחזיק אזרחי מדינת אויב כקלפי מיקוח לצורך שחרור לוחמים ישראליים ונימק: "הכבוד והחירות של לוחמינו יקרים לי מאלה של לוחמי האויב. שיקול זה מטה בעיני את הכף לעבר הפרשנות המרחיבה של המונח 'טעמי ביטחון המדינה'".

===משפט פלילי===
במקרה שבו נאשם הציג גרסה לא סבירה, כתב, בדעת מיעוט של זיכוי מחמת הספק:

===משפט אזרחי===
בדיון על אכיפת סעיפי אי-תחרות שהופרו בטענה שהם נוגדים את האיסור על הגבלים עסקיים, סבר בדעת יחיד שיש לבכר את החובה לכבד חוזה שחברה חתמה עליו, על פני ההגנה על תחרות חופשית, וכתב:
:"כאשר מניחים על כף המאזניים האחת את מניעת הפגיעה בתחרות החופשית, שמטרתה לפתח את המשק הלאומי, ועל כף המאזניים השנייה ערכים מוסריים שעליהם אנו מבקשים להשתית את החברה שבה אנו חיים, אין לי ספק שהכף השנייה מכריעה את הראשונה. אם הברירה היא בין חברה עשירה, אך חסרת ערכים, לבין חברה דלה, שערכים על דגלה, אני בוחר בשנייה. אם עומדת התחרות מול אמיתו של החוזה, אמת עדיפה."

==לקריאה נוספת==
* יעקב טירקל, צדק אנושי, כנרת זמורה-דביר, 2023
* משה הרשקוביץ, אנושיות במשפט - ליקוטים מתוך פסקי הדין של השופט יעקב טירקל, תשס"ד-2004
* ללא גלימה - שיחות עם שופטי בית המשפט העליון - הפרק: יעקב טירקל, הוצאת למשכל - ידיעות ספרים, 2017, עמ' 241 - 274
* אהרן ברק, אליקים רובינשטיין, קארין כרמית יפת (עורכים), ספר טירקל - פרקי הגות, עיון ומשפט, הוצאת נבו, 2020).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* [http://turkel.org.il/FAMOUS/Y-T.htm יעקב טירקל], באתר משפחת טירקל
* 
* שלומי שני (שמחי), רני שורץ [http://www.dmag.co.il/pub/israelbar/lawyer25/index.html#102 ריאיון עם השופט בדימוס יעקב טירקל], "עורך הדין", כתב העת של לשכת עורכי הדין, אוקטובר 2014
* 
* 
* יובל קרניאל, יובל יועז, [http://www.israelbar.org.il/magazine/OrechHadin31/#18/ "יש לי דעה שלילית על התקשורת הישראלית. אני חושש שמי שתרם במידה רבה להתפתחות האקטיביזם השיפוטי - זו היא"], באתר לשכת עורכי הדין בישראל, אפריל 2016
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטי בית המשפט העליון
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הבחירות המרכזית
קטגוריה:משפחת ווידנפלד
קטגוריה:נשיאי בית המשפט המחוזי בבאר שבע
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בבאר שבע
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בבאר שבע
קטגוריה:יקירי באר שבע
קטגוריה:יושבי ראש ועדות ציבוריות
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי הצופים הדתיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה