OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גביע רוז'ין

גביע רוז'ין מהמאה העשרים
גביע רוז'ין (מכונה גם רוז'ינע בעכער או דער עפל בעכער) הוא דפוס של גביע מעוצב בו נוהגים להשתמש אדמו"רי בית רוז'ין. הגביע מכיל מוטיבים של צורת תפוח, עלי גפן, עלי שושנה, ולעיתים גם עלי זית או יונה.

==היסטוריה==
סקיצות גביעים מאת [[אלברכט דירר, למטה משמאל ניתן לראות גביע בצורת תפוח]]
על פי החוקרת בת־שבע גולדמן אידה, צורת הגביע בנויה על פי סגנון גביעים שהיה נפוץ באירופה ובפרט בנירנברג במאה ה-16, אז נפוצו בגרמניה חפצי אמנות בסגנון נטורליסטי, הגביעים היו בצורת פירות ובגובה של כעשרים סנטימטרים. במאות ה-18 וה-19 קטנו הכוסות לממדים של שמונה עד תשעה סנטימטרים, גביעים אלו היוו את הבסיס לעיצובו של גביע רוז'ין.

המסורת החסידית, מייחסת את השימוש בגביע מסוג זה כבר לרבי דב בער ממזריטש, "המגיד ממזריטש". בהמשך מוכר הגביע כיון שהשתמשו בו צאצאי המגיד, אדמו"רי שושלת רוז'ין. אדמו"רי ויז'ניץ (גם הם מצאצאי רבי ישראל מרוז'ין) משתמשים בגביע דומה באופן כללי לגביע הרוז'ינאי, עם שינויים קלים.
גם רבי חיים זנוויל אברמוביץ' מריבניץ השתמש בגביע כזה.

בחסידות רוז'ין וענפיה נוהגים להעניק כמתנה ייחודית את גביע זה. כך לדוגמה קיבל רבי מרדכי שלמה פרידמן גביע כזה כמתנת נישואין מחסידי באיאן שבעיר צפת, בשנת תרס"ח. על הגביע צוירו הכותל המערבי, מערת המכפלה, ציון רשב"י וציון רבי מאיר בעל הנס. במכסה הגביע יצקו בית קיבול לעצי בשמים, עבור הבדלה.

==מבנה הגביע==
בסיס הגביע הוא משולש, לעיתים בצורת עלה תלתן. רגל הגביע מעוצבת כמו ענף שממנו יוצאים שניים או שלושה עלי גפן. גוף הגביע, נפחו, הוא בצורת תפוח. סביב נקודת החיבור של קיבולת הגביע לרגלו, חרוטים שלשה עשר עלי שושנה. לגביע קיים גם מכסה מותאם, המשלים את הצורה התפוחית של גוף הגביע.

==משמעות קבלית==
בסיס הגביע הוא משולש, כנגד חכמה, בינה ודעת, או כדי לרמוז למאמר ספר הזוהר ש"קודשא בריך הוא ואורייתא וישראל חד הוא". יש הטוענים שהבסיס המשולש רומז לסֶגול, כנגד עם ישראל שנקראו עם סגולה. רגל הגביע מעוצבת כמו ענף שממנו יוצאים שניים או שלושה עלי גפן, לרמז לכלל ישראל שנמשלו לגפן. צורת התפוח של גוף הגביע, לרמז ל"חקל תפוחין קדישין", או לכלל ישראל שנמשלו לתפוח. שלשה עשר עלי שושנה שסביב נקודת החיבור לבסיס הרגל, הם רמז לישראל שנמשלו לשושנה, וכנגד י"ג מידות, י"ג בריתות שנכרתו על מצוות מילה.

גם לאופן אחיזת הכוס בעת הברכה עליה, יש כוונות קבליות שעיקרן המתקת הדינים על ידי מעשה הקידוש והברכה על הכוס.

בסיס סיבתי או אטיולוגי לגביע זה קיים בהקדמה של ספר הזוהר, המקשר בין 13 עלי השושנה לבין ישראל וי"ג מידות רחמים, ובהמשך מסמיך את הדברים לכוס של ברכה ודמיון כוס זו לשושנה.

==ראו גם==
* גביע הנהרות

==לקריאה נוספת==
*חיים גרינפלד, פרדס המלך, מנהגי בית רוז'ין, מנצ'סטר תשנ"ט, עמודים רלו - רמ.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חסידות ויז'ניץ
קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:שושלת רוזין
קטגוריה:תשמישי מצווה
קטגוריה:גביעים
לופוחובה (כפר)

לופוחובה (בפולנית: Łopuchowo) הוא כפר בצפון-מזרח פולין, בפרובינציית פודלסיה, ב , בגמינה . הכפר ממוקם כשבעה ק"מ דרומית-מערבית לטיקטין וכ-25 ק"מ מערבית למרכז המחוז ביאליסטוק. נהר עובר בכפר, ממערבו.

==היסטוריה==
החל מהמאה ה-13 השתייך הכפר לדוכסות הגדולה של ליטא. עם איחוד לובלין בשנת 1569 הכפר היה חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי.
בחלוקת החטיבות המנהליות של פולין בין השנים 1975–1998 , העיר הייתה מבחינה מנהלית חלק ממחוז ביאליסטוק.
נכון לראשית המאה ה-21 בכפר מתגוררים כ-250 תושבים.

==דמוגרפיה==
נכון ל-31 במרץ 2011, בכפר 259 איש. פחות מחמישית מהם בני נוער, ומעט יותר מחמישית מהם בגיל הפרישה. 121 מהם גברים, ו-138 מהם נשים.

==יער לופוחובה==
כקילומטר צפונית-מזרחית לכפר משתרע יער לופוחובה, בשטח של כ-10 קמ"ר. היער מפריד למעשה בין לופחובה לבין טיקטין הסמוכה לו (כשני ק"מ מזרחית לפאתי היער, בצפונו).

באמצע היער, כקילומטר וחצי מלופוחובה, וכחמש קילומטר מטיקטין על הכביש המחבר ביניהן, בוצע טבח יהודי טיקטין ב-25 באוגוסט 1941. במהלך הטבח רצחו הגרמנים כמעט את כל יהודי טיקוצ'ין ביער לופחובה. נכון להיום, מקום הקבורה ההמוני מסומן ויש אנדרטאות המנציחות את הקורבנות:
* תקליטור המודיע על 3,000 אזרחים פולנים שנרצחו באכזריות על ידי הקלגסים הנאצים בשנים 1941–1944. בסיום ההודעה מושמעת הבקשה לכבד את זכרם.
* שתי אבנים עם לוחות הנצחה (אחת בעברית, השנייה בפולנית ובאנגלית), שהוצבו במלוא 50 שנה לטבח.
* אנדרטה שמומנה על ידי גוטה ודייב פישר ב-1986.
* אנדרטת משפחת פיקרביץ'. הוקמה ב-24 באוגוסט 2012.

==גלריה==
<gallery widths="200px" heights="150px" perrow="6">
קובץ:Podlaskie - Tykocin - Łopuchowo - W - Droga - pano-E.jpg|בתי לופוחובה, במבט ממערב, אוגוסט 2011
קובץ:Podlaskie - Tykocin - Łopuchowo - Ctr - Droga - v-SE.jpg|רחוב בכפר, אוגוסט 2011
קובץ:Grób_zbiorowy_Żydów_z_Tykocina_-_las_łopuchowski_2.jpg|קבר אחים של יהודי טיקטין – מקום הטבח ביער לופוחובה (25 באוגוסט 1941). קבר האחים מסומן ובסמוך לו אנדרטאות לזכר הטבח
</gallery>

==ראו גם==
* השמדת יהודי טיקטין

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
מתתיהו קלהורה

מתתיהו קלהורה (כונה גם: מתתיהו אפטייקר) היה רופא ורוקח יהודי בקרקוב, מבני משפחת קלהורה. הוצא להורג באשמת ביזוי הנצרות בי"ד בכסלו ה'תכ"ד (1663), בפיוטרקוב טריבונלסקי.

==קורות חייו==
נולד לדוד בן משה קלהורה, בנו של רבי ישראל שמואל קליהרי, כאבותיו היה גם הוא רוקח ורופא מבוקש בקרקוב.

במסגרת תפקידו שימש כרופא גם בכמה מנזרים בסביבת קרקוב. בחורף תכ"ד הואשם מתתיהו בביזוי ישו ואמו מרים הקדושה, לאחר שהתווכח עם נזיר דומיניקני ממכריו בשם "סירוציוס הבללי" ששימש כמטיף בכנסייה על שם אדלברט מפראג (וויטייך הקדוש) . הנזיר האשים את מתתיהו שהשאיר באחת הכנסיות פתק שהכיל גידופים כלפי ישו הנוצרי ואמונתו.

בין עדי הקטגוריה היה יהודי מומר בשם הירונים רובינקובסקי מקרקוב, שהתגורר בעבר עם מתתיהו בבית אחד, שהעיד שהוא כותב הפתק. במשפט זה שנערך בטירת ואוול בקרקוב, נידון מתתיהו למיתה בעינויים קשים.

לאחר שמשפחתו הגישה ערעור, נקבע מועד למשפט חוזר ב-26 בדצמבר 1663 (כ"ו בחשוון ה'תכ"ד) בפיוטרקוב. למשפט השני נקראו עדים נוספים: אברהם שתדלן ורבי השיל מקראקא. בינתיים נפטר רבי השיל בכ' בתשרי ה'תכ"ד עקב הפרשה, ולמשפט החוזר הופיעו על דוכן העדים רובינקובסקי ואברהם שתדלן בלבד. שמו של השופט היה סולינסקי .

מתתיהו נידון למיתת שריפה בעינויים קשים לפני מותו, והעונש הוצא לפועל בפיוטרקוב בי"ד בכסלו ה'תכ"ד (13 בדצמבר 1663); פיו ולשונו נחתכו, עורו הופשט מעליו בחייו, ולבסוף הוא הועלה על המוקד. את אפרו ירו מקנה תותח. ומה שנשאר מגופתו נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב שעל יד בית הכנסת הרמ"א.

בזמן המשפט אירעו בקרקוב התנפלויות אנטישמיות על היהודים, בהן נהרגו יהודים רבים ורכוש רב נבזז. תופעות אלו נמשכו גם אחר ביצוע פסק הדין.

מותו נחקק בזיכרון הקולקטיבי של קהילת קראקא, ולזכרו חיבר רבי ברכיה בירך הדרשן מקרקוב תפילת אל מלא רחמים; 

המאורע מוזכר גם בספר "שם יעקב" שהודפס כחמישים שנה לאחר מכן, בו נכתב: .

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Article_18.3(1).pdf?&~nfopt(fileDistorted=774397541458099) אלכסנדר גוטרמן, יהודים ספרדיים על אדמת פולין, יד בן צבי].
*.

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת קלהורה
קטגוריה:קרקוב: אישים
קטגוריה:פולין: אנטישמיות
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב
קטגוריה:יהדות קרקוב
קטגוריה:נפטרים ב-1663
יהודה ליב איילנבורג

רבי יהודה ליב איילנבורג (נפטר בי' בטבת ה'שע"ה, 12 בדצמבר 1614) היה מרבני האיחוד הפולני-ליטאי ומוראביה שבתקופתו, ממפרשי המקרא, ומחבר הספר "מנחת יהודה", על שמו הוא מפורסם.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי עובדיה איילנבורג, והוא מזכירו בספרו מספר פעמים. למד אצל רבי יצחק בן ר' בצלאל, שאף אותו הוא מזכיר בספרו וכן בהקדמה לספר. כיהן כרב בבריסק. משנת ה'של"ד כיהן כרב בניקלשבורג עד פטירתו.

בשנת ה'ש"ן מופיע חתום על תקנה מטעם ועד ארבע ארצות ביריד גראמניץ בלובלין, בעניין רכישת רבנות בממון.

מופיע כמסכים בכמה מספרי תקופתו. מהם: "תִּקוני זבח" לרבי משה ברוינשווייג, "זיכרון משה" לרבי משה הלפרין, ו"באר מים חיים" לרבי יעקב שפירא.

בעירו של רבי יואל סירקיש ("הב"ח") היה חזן שהחציף והתריס נגדו, חלק עליו בהלכה בפומבי ובחוסר דרך ארץ, עד שרבי יואל סירקיש גזר עליו נידוי. אותו החזן הלך וקיבל גיבוי מרבי ליבא, רבה של לובלין באותה העת. הב"ח שלח לרבי ליבא מכתב ארוך ומפורט על נושאי המחלוקת, ובתרעומת על שקיבל את גרסת החזן בלא לברר הדברים לאשורם. עם זאת, הוא פונה בכבוד רב לרבי ליבא, בתארים מופלגים וביראת כבוד, שמהם עולה כי רבי ליבא היה דמות מרכזית בין גדולי דורו. לא ברור כיום מיהו אותו רבי ליבא, אך יש המשערים כי מדובר ברבי יהודה ליב איילנבורג, אף שלא ידוע ממקור אחר שכיהן כרב בלובלין.

נפטר בעירו ניקלשבורג בתאריך י' בטבת ה'שע"ה, ונקבר בעירו.

על מצבתו נכתב:
.

==מנחת יהודה==
ספרו "מנחת יהודה", שעל שמו התפרסם, הוא ביאור לפירוש רש"י למקרא. לחיבור מספר מרכיבים:
* פירושו של רבי אליהו מזרחי, "מזרחי", על רש"י, אותו הוא מביא בתמצות על מנת להקל על הלומד. אמנם במקומות שלא נראו לו דבריו של רבי אליהו מזרחי, השמיטם כלל.
* הוספות וביאורים בשם אחרים. הוא מביא רבותיו, "ובפרט ממורי מהר"י בצלאל שקיבל מרבו מהר"ש", וכן ביאורים מרבי שלמה לוריא. קיימים ביאורים בשם הרש"ל שאינם מצויים בספרים אחרים מלבד "מנחת יהודה". כמו כן הוא מביא עוד ביאורים מספרים נוספים, כאשר הוא מציין לפני כן שהדבר אינו משלו, כשהוא פותח במילים כמו "מצאתי" או "שמעתי". בין אלו שהוזכרו בשמם בחיבורו נמנה גם רבי אברהם בן אביגדור. הוא עשה שימוש גם בכתבי יד שלא הודפסו, תוך ציון לכתב יד הספציפי.
* פרשנות עצמאית, העוסקת בדברי מפרשים אחרים, או דנה באופן בלתי תלוי. רבי יהודה ליב איילנבורג עסק בחיבורו בבירור נוסחאות, וכן עשה שימוש בגימטריאות וראשי תיבות. את פירושיו העצמאיים הוא מציין בסיום "ודוק" או "וק"ל", ולרוב "ודוק נ"ל" או "וק"ל נ"ל".
* ציטוט מדברי רש"י במקומות אחרים, כולל פירוש רש"י לתלמוד. בתוך דבריו הוא מציין כללים לדרכו של רש"י בפירושו.
* תרגום המילים הלועזיות ברש"י (מילים צרפתיות בתעתיק עברי).

הספר הודפס לראשונה בחיי המחבר, לובלין שס"ט. לאחר פטירת המחבר הודפס במהדורות נוספות: קרקוב שצ"ח; קושטא תי"ב (רק על חומש בראשית); פראג תל"ח.

תכף עם הדפסתו היה לחיבור פופולרי ביותר מבין הפירושים על רש"י, והוא מוזכר רבות (בשמו ושלא בשמו) בספרות פרשנות רש"י במאה השנים שלאחר הוצאתו לאור, כמו אצל רבי משה מת בספרו "הואיל משה", רבי יששכר בר איילנבורג בספרו "צידה לדרך", רבי דוד הלוי סגל ("הט"ז") בספרו "דברי דוד", ורבי שבתי בס בספרו "שפתי חכמים". לאחר מכן, הספר נהיה נדיר ולא הודפס שוב, ואזכוריו בספרות התורנית פחתה עד לההדרתו המאוחרת. בשנת תשמ"ט נדפסה מהדורת פקסימיליה שלו מדפוסו הראשון, על ידי הוצאת האחים גיטלר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:ניקלשבורג: רבנים
קטגוריה:ברסט: רבנים
קטגוריה:מפרשי פירוש רש"י לתורה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-16
קטגוריה:נפטרים ב-1614
סידור הבעל שם טוב

[[סידורו של הבעל שם טוב, בספריית חב"ד ארכיון #1995]]
סידורו של הבעל שם טוב נכתב על ידי רבי גרשון מקיטוב, גיסו של הבעל שם טוב, בכתב יד, ועליו נכתבו בכתב ידו של הבעל שם טוב כוונות האר"י ושמות לתפילה. נוסח הסידור הוא נוסח אשכנז. הסידור שוכן כיום בספריית חב"ד בברוקלין.

==נוסח הסידור==
נוסחו של הסידור, היה נתון בספק במשך שנים רבות. רבי אשר צבי מאוסטראה כתב לגבי סידורו של רבי יעקב קופיל ליפשיץ - המורכב רובו מנוסח אשכנז: "מפי השמועה שמעתי, הסדור הזה ראה הנשר הגדול קדוש עליון מרן הבעש"ט נשמתו בגנזי מרומים, וישר בעיניו. בשנת ה'תשס"ה התפרסמו הגהותיו של האדמו"ר מחב"ד רבי מנחם מנדל שניאורסון על הסידור, שממנו משתמע, שנוסח הסידור היה בנוסח אשכנז, זאת בשונה מהנוסח המקובל בתנועת החסידות - נוסח ספרד.

==גלגוליו==
הסידור נכתב בכתב ידו של רבי גרשון מקיטוב, גיסו של הבעל שם טוב. בברכת "שמע קולנו" המודפסת בסידור, כתב הבעל שם טוב שמות של כמה מתלמידיו ושמות אימותיהם לתפילה עבורם. בדפים של הכוונות של תקיעת שופר יש כתמים של שתי טיפות דם.

יש שכתבו שהסידור עבר בירושה מהבעל שם טוב לבנו רבי צבי, וממנו לנכדו רבי ישראל. זמן קצר לפני פטירתו, הורה רבי ישראל להעביר את הסידור לרבי מרדכי מטשרנוביל. הסידור עבר מאדמו"רי בית צ'רנוביל לגביר יצחק ליפסון, סקווירא מהעיר קמינקה, שהיה מצאצאי הבעל שם טוב וקיבל מחפציו בירושה, וגם היה בעצמו אספן יודאיקה וחפצי רבנים.

על קיומו של הסידור נודע לראשונה בשנת ה'תרס"א (1900), עם פרסומו של הספר "רבי ישראל בעל שם טוב" מאת אברהם כהנא (שהודפס בז'יטומיר). לאחר שליפסון ירד מנכסיו, הוא מכר את הסידור לאדמו"ר מליובאוויטש רבי יוסף יצחק שניאורסון תמורת 1,500 דולר. הריי"צ הציגו לראווה בוורשה בעת מגוריו שם; כשעבר לגור בניו יורק לקח עמו את הסידור, שם הגיע לספרייתו.

בשנת ה'תשמ"ה נגנב מהספרייה מספר דברים. לאחר הגניבה, נשא רבי מנחם מנדל שניאורסון שיחה פומבית בפני חסידיו, בה דיבר על חשיבותו של הסידור, והזהיר את הציבור מלגעת בו.

באדר ה'תשפ"ב (2022) הועלו הצילומים של הסידור לאתר ספריית חב"ד.

==סידורים נוספים==
החוקר יהושע מונדשיין שיער כי קיים סידור נוסף מהבעל שם טוב, הנזכר במספר מקורות. בשנת ה'תשע"ב נחשף סידור המיוחס להבעש"ט, שנכתב על ידי רבי מרדכי מצ'רנוביל, ונמכר במכירה פומבית בחצי מיליון דולר.

==קישורים חיצוניים==
*יהושע מונדשיין, [http://www.shturem.net/index.php?section=blog_new&article_id=43 סידורו הק' של מרן הבעל שם טוב נ"ע], באתר שטורעם נט.
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הבעל שם טוב
קטגוריה:סידורים
ברוך מקונסטנטין

ברוך מקונסטנטין, או: ברוך מארץ יוון, היה איש עסקים, שתדלן ועסקן יהודי בעל השפעה באיחוד הפולני-ליטאי. התפרסם בשל מאבקו חסר הפשרות ברבי יהונתן אייבשיץ, ובמלחמתו בפרנקיסטים.

==ביוגרפיה==
מוצאו מקונסטנטין ישן. שם אביו היה רבי דוד מצאצאי רבי שלום שכנא מלובלין. בצעירותו למד בברלין אצל רבי יעקב יהושע פלק בעל ה"פני יהושע". התגורר בקונסטנטין ישן ותקופה מחייו בעיר ביאלה פודולסק.

היה מקורב מאוד ל, איש אמונו של אוגוסט השני, מלך פולין, והפוליטיקאי החזק בפולין, ולשדלוניצקי שר הכספים סגן שר האוצר של פולין. לצורך עסקיו היה מבקר רבות בוורשה ובדרזדן – שם הייתה חצרו של מלך פולין.

ברוך היה אחד מהיהודים רבי ההשפעה בפולין, ולא היסס לעשות שימוש בכחו והשפעתו בחצר המלוכה; ההיסטוריון צבי היינריך גרץ שפט אותו לחומרה וכתב עליו: .

==מאבקו ברבי יהונתן אייבשיץ==
היינריך פון בריהל}}, פטרונו של ברוך מקונסטנטין
יחד עם מחותנו לעתיד – רבי יעקב עמדין, לחם ברבי יהונתן אייבשיץ עם פרוץ הפולמוס על השתייכות לשבתאים. הוא סירב להצעות שוחד בסכומים של מאות זהובים על מנת שיפסיק את מלחמתו, ואף מימן חלק גדול מהמאבק. ברוך לא נמנע מלנקוט באמצעים כמו הלשנה ומאסר של תומכי רבי יהונתן, והתכתב עם רבי אריה לייב מאמסטרדם והיעב"ץ בנושא המאבק.

רבי יעקב עמדין שיבחו בספריו על המאבק שהוביל, וכתב עליו:
שיא פעילותו הייתה בכינוס ועד ארבע ארצות שהתכנס בקונסטנטין בחודשי אב אלול תקי"א בראשות הפרנס אברהם מליסא שהיה גם הוא מחותנו של רבי יעקב עמדין; בכינוס זה ניסו השנים לפעול להחרמת רבי יהונתן אך נכשלו, ובפעילותו של רבי יעקב חיים הלפרין רבה של לובלין שהיה מתלמידיו הבולטים של רבי יהונתן, הוחרמו מתנגדיו של רבי יהונתן ובראשם רבי יעקב עמדין – מחותנם של אברהם וברוך.

בעקבות זאת פעל ברוך למאסרו של הרב הלפרין, ופנה לשדלניצקי שר הכספים של הממלכה הפולנית לאסור את מכריזי החרם בתואנה שהחרמת אדם ממדינה זרה (רבי יעקב עמדין – כנגדו כוון החרם) עלול לגרום סכסוך פוליטי. רבי יעקב חיים הספיק להימלט מבעוד מועד, ובמקומו נאסר אביו הפרנס אברהם חיימס', כערובה לכך שבנו יבוא לכינוס נוסף ויבטל את החרם שהכריז, אך הפרנס שוחרר לבסוף בעקבות התדהמה בדעת הקהל מהמאסר.

גם בוועד שנערך בתשרי תקי"ד בירוסלב נכשל ברוך, והחרם על מתנגדי רבי יהונתן אייבשיץ הוכרז שוב על ידי אברהם חיימ'ס ובנו רבי יעקב מלובלין. לפי אהרן מרכוס הביא ברוך לביטולו של ועד ארבע הארצות כנקמה על כישלונו אם כי על כך יצאו עוררין.

==מאבקו בפרנקיסטים==
מאוחר יותר, בשנת 1759, עם התפשטות הפרנקיסטים, השלים ברוך עם יריבו אברהם בן חיים, ופעל יחד עמו נגד התנועה החדשה; ברוך היה מראשי הלוחמים בפולין, וקיים התכתבות עם רבנים רבים, בהם: רבי חיים הכהן רפפורט, רבי אברהם אביש מליסא, ורבי יעקב עמדין.

הוא נסע לוורשה, וניסה לפעול אצל היינריך פון בריהל שיאסור על פעילות התנועה, תוך דגש על חוקי הכנסייה הנוגדים את ייסודה של התנועה החדשה, ולביטול הגזירה על התלמוד לאחר שריפת התלמוד שנערכה בקמניץ באותה השנה. ברוך גם תרם מהונו סכום של 100 אדומים להוצאות המאבק ודאג להציע את עמדת היהדות בפני הנונציו האפיפיורי. כאשר נאסר יעקב פרנק במבצר צ'נסטוחוב, נסע ברוך למוסקבה על מנת להסביר לשלטונות הרוסיים את הסכנה הנשקפת ממנו.

==משפחתו==
*בנו רבי יוסף כיהן ברבנות מזריטש דליטא.
*בנו אליעזר נשא בשנת תקי"ח את נחמה בת רבי יעקב עמדין, אך התגרש בשנת תקכ"ד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:נפטרים במאה ה-18
יצחק מאיר קנל

רבי יצחק מאיר קַנַל (בכתיב יידי: קַאנַאל; ה'תרכ"ב – כ"ח באב ה'תש"ב, 11 באוגוסט 1942) היה רב בבלאשקי ובוורשה, סגן יושב ראש אגודת הרבנים בפולין, מהחברים הבולטים בוועד הרבנים בוורשה.

==ביוגרפיה==
נולד בוורשה בשנת תרכ"ב למשה אהרן, חסיד גור. בצעירותו למד אצל רבי ישראל יהושע מקוטנא, והוסמך על ידו לרבנות. נסע לאדמו"ר רבי יהודה אריה ליב אלתר מגור ואחריו לבנו רבי אברהם מרדכי אלתר. כיהן כרב בליאשקי הסמוכה לקאליש, ובשנת תרפ"ג מונה על ידי נציג אגודת ישראל בקהילת ורשה כחבר ועד הרבנים בוורשה.

הרב קנל היה מהרבנים הפעילים ביותר בוורשה, והיה לאחד ממייצגי הרבנות בעיר בפני השלטונות, התפרסם גם כעסקן ציבורי, וכגומל חסד. ועסק גם בעסקנות. נטל חלק פעיל במיוחד במאבק נגד שחיטה.

כיהן כסגנו של נשיא אגודת הרבנים בפולין (הנשיאים היו: רבי יחזקאל ליבשיץ, רבי אהרן לוין, ורבי מנחם מנדל אלתר).

הרב קנל התגורר ברחוב טוורדה 24, בקרבת בנייני הקהילה היהודית ונחשב לרב האזור. הוא השתתף בכל ישיבות שלטון הקהילה והיה מעורה מאוד בנעשה. נטל חלק פעיל במאבק על השחיטה היהודית בפולין בשנת תרצ"ו.

בזיווג שני נשא את פייגא שיינדל בת רבי אריה לייבוש רוקח בנו של רבי יהושע מבעלז שבעלה רבי שלמה בן רבי דוד טברסקי נרצח בפרעות פטליורה. בנו היה ר' יהושע קנל חתן הרב פנחס פינקלשטיין רבה של פאלניץ.

==בימי השואה==
באוגוסט 1942 אמר הרב קנל לאלכסנדר זושא פרידמן: "אני לא אתן להסיע אותי מכאן! יבוא עלי מה שיבוא – אבל כאן, במקום! שאבוא לפחות לקבר ישראל...".
לפי עדותו של הלל זיידמן, גילה הרב קנל התנגדות אקטיבית לגירוש אל מחנות המוות. בהיותו בכיכר האומשלאגפלאץ, ניסה לחטוף את נשקו של הגרמני ששמר עליו, ובעקבות כך נורה ונהרג במקום. כך זכה לקבר ישראל.

גרסה נוספת למעשה זה מסר נכדו ישראל קנל שסיפר כי במהלך האקציה, כאשר הגיעו קציני האס-אס לדירתו של הרב קנל וציוו עליו לרדת אל הרחוב בדרך אל האומשלאגפלאץ, סירב הרב קנל לציית. הוא סטר לגרמני בפניו, ובו-במקום נורה ונהרג.

==קישורים חיצוניים==
*[http://toratcha.com/?p=1155 הרב יצחק מאיר קאנאל הי”ד, סגן נשיא אגודת הרבנים בפולין], באתר "תורתך לא שכחתי".
*[https://zachor.michlala.edu/inquiry/arch.asp?num=973&mesT=2&month=162&sortT=1 רבי יצחק מאיר קנל], באתר "זכור".

==הערות שוליים==

קטגוריה:ורשה: רבנים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:רבני גור
קטגוריה:ילידי 1862
קטגוריה:נפטרים ב-1942
עין משפט נר מצווה

העמוד הראשון של [[תלמוד בבלי בש"ס וילנה.בחלק העליון של העמוד בצד שמאל, מדור ה"עין משפט נר מצווה".]]
עין משפט נר מצווה הוא חיבורו של רבי יהושע בועז, על התלמוד בבלי, המכיל הפניות להלכות במשנה תורה להרמב"ם ובסמ"ג שנפסקו על פי הגמרא (מאוחר יותר נוספו גם ציונים להלכות המובאות בשולחן ערוך ובארבעה טורים ולפעמים גם להגהות הרמ"א). 

נר מצווה למעשה מונה את ההלכות שבכל פרק במטרה להפנות לספר אחר של רבי יהושע בועז, שאבד. הספר הפך לאחד ממדורי היסוד של התלמוד הבבלי במהדורותיו הבאות, והוא חלק מצורת הדף של התלמוד בבלי.

==הספר==
הספר חובר על ידי רבי יהושע בועז כהוספה לדפוסו של המדפיס יוסטיניאן בוונציה בין השנים ה'ש"ו לה'שי"א. דפוסו של יוסטיניאן התבסס על מהדורתו של דניאל בומברגי עם הוספותיו של רבי יהושע בועז, שכללו גם את מסורת הש"ס ותורה אור.
הספר היה מחולק לשני חיבורים, עין משפט ונר מצווה:
*עין משפט - כלל הפניות להלכות במשנה תורה לרמב"ם (בציון הפרק ללא מספר ההלכה), ולארבעה טורים (השולחן ערוך טרם הודפס), על מסכתות שהם חיבר הרי"ף את חיבורו (לא כולל מסכתות מסדר קדשים). ההפניות הודפסו בשולי הגיליון לאורך העמוד במקביל לשורה עליה נסובה ההפניה (ולא בחלקו העליון של העמוד כמקובל בדפוסים שאחריו).
*נר מצווה - היה מדור הפניות לספר בשם "חיקור דינים" שהיה בתוכניתו של רבי יהושע בועז להדפיס על הרמב"ם, ולשם כך מספר את כל ההלכות הובאו בגמרא בסדר רץ מתחילת המסכת לסופה. מטרת הספר הייתה שהמעיין ברמב"ם ידע את המקור לדבריו על פי מספר האות שהודפס בגמרא (לדוגמה: מסכת פלונית אות ת"ת). אותיות ציון אלו הוצבו ברווח שבין מילות הגמרא לתוספות, במקביל לשורה עליה צוינו. הספר במתכונת זו לא הודפס מעולם, ורבי רפאל נתן נטע רבינוביץ שיער כי לבסוף שינה רי"ב את ההפניות לסדר הרי"ף והדפיסו על הרי"ף שהוציא לאור בסביוניטה בשנת ה'שי"ד בשם "סימני הדינים" בצמוד לחיבור דומה בעל שם זהה על המרדכי (בש"ס וילנא הודפס ספר זה בסוף מסכת נדה בעילום שם המחבר).

רבי יהושע בועז ערך את המדור ככלי עזר טכני, ונמנע מהוספת חידושיו על ההפניות שליקט, מלבד מקום אחד במסכת נזיר (), בו ציין בדברי התלמוד ראיה להיתר פאה נכרית שפרסם בספרו שלטי הגיבורים, והוסיף את חתימת שמו "יהושע בועז" כחיזוק לדברים.

<div style="font-family: david; font-size: 1rem;">

</div>

==שינויים והשפעה==
ההוספה של רבי יהושע בועז (יחד עם המדורים האחרים – מסורת הש"ס ו"תורה אור") הפכו במהירות לחלק בלתי נפרד מגיליון הגמרא; מאוחר יותר, בדפוסי אמסטרדם (ה'תע"ד) ופרנקפורט דמיין (ה'ת"פ), הורחב המדור ונוספו ציונים רבים על ידי רבי יוסף שמואל מקראקא ואחריו על ידי רבי ישעיה פיק ברלין, שהוסיפו גם למסכתות ברכות נדרים ונדה, ולמסכתות מסדר קדשים.

בעקבות כך אוחדו ציוני ה"עין משפט" וה"נר מצווה" שעל התלמוד, והועברו לחלק העליון של העמוד, כאשר כל הפניה צוינה פעמים: אות אחת במספור נפרד לכל עמוד כציון ל"עין משפט", אות זו הוצבה גם בתוך הגיליון בסמוך למילים עליהם נסובה ההפניה, ואותיות ציון נוספות כמספור ל"נר מצווה" לכל פרק בנפרד. בציונים שעל ספר רב אלפס, נותרו המדורים נפרדים כמתכונתם במהדורה הראשונה, וציוני ה"נר מצווה" ברווח שבין דברי הרי"ף לפירוש שסביבו.

כתוצאה משינויים אלו, ולאחר שהספר המשלים – חיקור דינים לא הודפס מעולם, התייתרו ציוני ה"נר מצווה", ושמו של ה"עין משפט" השתרש כ"עין משפט נר מצווה", כמופיע בראשי העמודים.

בדור האחרון, הוציא רבי יצחק אריאלי לאור את ספרו "עיניים למשפט", כהשלמה והרחבה ל"עין משפט" על מסכתות הש"ס.

==קישורים חיצוניים==
*
*
*
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיבורים על התלמוד
לה מוניטר אוניברסל

לה מוניטר אוניברסל (בצרפתית: Le Moniteur Universel) היה עיתון צרפתי שראה אור בפריז בירת צרפת ב וב.

לה מוניטר או סתמית: מוניטר כפי שנקרא בקצרה, היה העיתון הצרפתי המרכזי בתקופת המהפכה הצרפתית ובמשך תקופה ארוכה שימש כתב עת רשמי של הממשלה הצרפתית לצורכי פרסום חוקים וגם לתעמולה, במיוחד תחת משטרו של נפוליאון בונפרטה.

העיתון זכה לתפוצה גדולה בצרפת ובשאר מדינות אירופה. וגם בעיתונות העברית - ידיעות מתורגמות מהעיתון צוטטו בקביעות בגליונות "הכרמל". בתקופת המהפכה הצרפתית, נפוץ העיתון גם באמריקה.

==היסטוריה==
העניין שעוררו בציבור דיוניה של האספה הלאומית הראשונה העלה בדעתו של היג-ברנאר מארה הדוכס מבסנו לפרסם אותם במסגרת ה-"Bulletin de l'Assemblée". שרל-ז'וז'ף פנקוק מו"ל צרפתי מפורסם והבעלים של המרקור דה פראנס התלהב ושכנע אותו להוציא עיתון גדול שנקרא בתחילה "Gazette Nationale ou Le Moniteur Universel" והודפס בפורמט פוליו.

בתחילת דצמבר 1799 הוכר העיתון כעיתון רשמי. בתקופת נפוליאון התהדק הפיקוח הממשלתי על העיתונות ודיווחיו של העיתון על דיוני החקיקה הוחלפו בתכנים אחרים כמו מאמרים פולמוסיים נגד אנגליה.

בתחילת שנת 1811 קוצר שמו של העיתון, הוסרו ממנו המילים "Gazette Nationale" והוא נותר בשמו Le Moniteur Universel. בתקופה זו החלו מאמרים על ספרות, מדע ואמנות לתפוס חלק ניכר מעמודי העיתון ואופיו הפוליטי המובהק התעמעם.

מיד לאחר מהפכת יולי 1830, באחד מצעדיה הראשונים, השתלטה ממשלתו של לואי פיליפ על 'לה מוניטר' והכפיפה אותו לשליטתה.

בעקבות סכסוך עם נפוליאון השלישי חדל העיתון להיות פרסום רשמי של ממשלת צרפת ב-31 בדצמבר 1868, במקומו הוקם כתב-עת רשמי של האימפריה (ובהמשך הרפובליקה) הצרפתית, שמכונה כיום "Journal Officiel de la République Française" ובנובמבר 1870 קיבל הפרסום החדש את המונופול לפרסום חוקים ותקנות.

לה מוניטר אוניברסל המשיך להתקיים כעיתון עצמאי, שמרני בנטייתו, למרות אובדן התמיכה הממשלתית, במשך 30 שנה נוספות עד לסגירתו בסוף יוני 1901.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://gallica.bnf.fr/ark:/12148/cb34452336z/date.item ארכיון גליונות סרוקים של לה מוניטר אוניברסל] באתר הספרייה הדיגיטלית Gallica של הספרייה הלאומית של צרפת

קטגוריה:צרפת: עיתונים
Carnivore

Carnivore (בתרגום לעברית: טורף) הוא אלבום האולפן השביעי של להקת ההבי מטאל האמריקאית בודי קאונט שיצא לאור ב-6 במרץ 2020 בהפצת חברת התקליטים סנצ'ורי מדיה רקורדס. האלבום הוקדש ללמי קילמיסטר, מלהקת המטאל מוטורהד, שנפטר חמש שנים קודם לכן, והיווה גורם השפעה על הלהקה.

לפני צאת האלבום הופצו מתוכו שני סינגלים, "Carnivore"<ref></ref> ו-"Bum-Rush".<ref></ref>

== רקע ==
בראיון למגזין "Loudwire", שנערך לפני הקלטת האלבום, הסביר סולן הלהקה, אייס-טי, בבדיחות את שם האלבום:

עטיפת האלבום עוצבה על ידי זביגניו מ. ביילאק (Zbigniew M. Bielak) אותו פגשה הלהקה במהלך סיבוב ההופעות האירופאי שלה ב-2017, ושעיצב בעבר עטיפות עבור להקות כמו דייסייד, גוסט, פרדייז לוסט ואחרות. זה האלבום הראשון של הלהקה ללא שירים שנכתבו על ידי ארני סי.

==ביקורות==

== רשימת רצועות ==

==משתתפים==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:אלבומי בודי קאונט
1945 בצרפת

שנת 1945 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 958 שנות לאום. שנה זו הייתה שנת הסיום של מלחמת העולם השנייה, במהלכה צרפת הייתה כבושה בידי גרמניה.

== הנהגה ==
שארל דא גול, תצלום מ-1942
*נשיא הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית (ראש הממשלה) – שארל דה גול

== אירועים ==
*1 בינואר – ז'אן-פול סארטר מסרב לקבל את לגיון הכבוד.
*6 בפברואר – רובר ברזיאק מוצא להורג בגין הסתה, שיתוף פעולה עם הנאצים ובגידה במולדת.
*9 במרץ – יפן מפילה את שלטון וישי בווייטנאם.
*2 במאי – קולט היא האישה הראשונה שמתקבלת לאקדמיית גונקור.
*7 במאי – הגנרל הגרמני אלפרד יודל חותם על כניעה ללא תנאי מטעם גרמניה.
*8 במאי – מלחמת העולם השנייה מסתיימת באירופה.
*8–29 במאי – כוחות צרפתיים הורגים 6,000 תושבים מקומיים בטבח סטיף.
*23 ביולי – המרשל פיליפ פטן עומד לדין באשמת בגידה.
*31 ביולי – פייר לאוואל מסגיר עצמו לחיילי בעלות הברית באוסטריה.
*19–30 באוגוסט – תנועת הווייט מין עורכת את מהפכת אוגוסט בווייטנאם.
*15 באוקטובר – ראש ממשלת צרפת לשעבר, פייר לאוואל, מוצא להורג בידי כיתת יורים אחרי שהורשע בבגידה.
*21 באוקטובר – נערכות בחירות לפרלמנט, בפעם הראשונה נשים מורשות להצביע.
*13 בנובמבר – שארל דה גול נבחר לראש הממשלה הזמנית.
*2 בדצמבר – הבנקים הצרפתיים מולאמים.

== נולדו ==
*22 בינואר – ז'אן-פייר ניקולס, נהג מרוצים.
*17 בפברואר – ברנאר ראפ, במאי סרטים ומגיש חדשות (נפטר ב-2006).
*4 באפריל – דניאל כהן-בנדיט, פוליטיקאי יהודי-גרמני-צרפתי, ממנהיגי הפגנות מאי 1968 ונשיא משותף של הקבוצה הירוקה בפרלמנט האירופי.
*7 באפריל – ז'ואל רובישון, שף וכותב ספרי בישול (נפטר ב-2018).
*15 באפריל – כריסטיאן ברגלין, פוליטיקאי (נפטר ב-2008).
*15 ביוני – פרנסואה שאנדרנגור, סופרת.
*20 ביוני – ז'אן-קלוד איזו, משורר, מחזאי, תסריטאי וכותב נובלות (נפטר ב-2000).
*30 ביולי – פטריק מודיאנו, סופר יהודי-צרפתי, חתן פרס גונקור ופרס נובל לספרות.
*12 באוגוסט – ז'אן נובל, אדריכל, זוכה פרס וולף לאדריכלות ופרס פריצקר.
*27 באוגוסט – קתרין לרוי, צלמת מלחמה (נפטרה ב-2006).
*12 באוקטובר – אורור קלמנט, שחקנית.
*13 באוקטובר – כריסטוף, זמר (נפטר ב-2020).
*16 באוקטובר – פסקל סוורן, מגיש טלוויזיה וסופר (נפטר ב-2008).

== נפטרו ==
(קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1945)
*5 בפברואר –
**דניס בלוך, סוכנת מנהלת המבצעים המיוחדים (נולדה ב-1916).
**ליליאן רולף, סוכנת בעלות הברית (נולדה ב-1914).
**ויולט סאבו, סוכנת חשאית מטעם בעלות הברית (נולדה ב-1921).
*6 בפברואר – רובר ברזיאק, עיתונאי ופובליציסט, הוצא להורג באשמת הסתה, שיתוף פעולה עם הנאצים ובגידה (נולד ב-1909).
*30 במרץ – אליז ריווה, נזירה קתולית וגיבורת מלחמת העולם השנייה (נולדה ב-1890).
*8 ביוני – רובר דסנוס, משורר (נולד ב-1900).
*20 ביולי – פול ואלרי, משורר, סופר ומבקר ספרות (נולד ב-1871).
*15 באוקטובר – פייר לאוואל, ראש ממשלת צרפת שלוש פעמים, בפעם השלישית בצרפת של וישי, הוצא להורג באשמת שיתוף פעולה עם הנאצים (נולד ב-1883).
26 באוקטובר – פול פליוט, סינולוג ומזרחן (נולד ב-1878).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:1945 בצרפת
קטגוריה:1945 לפי מדינות
שמוסוכוס

שמוסוכוס (שם מדעי: Shamosuchus) הוא סוג של זוחל דמוי-תנין אשר התקיים במשך הקרטיקון העליון שלפני 83.6 עד 72.1 מיליון שנה מזמננו במרכז אסיה.

המאובנים של זוחל זה התגלו בתצורות ג'אדוקוטה שבמונגוליה והוא תואר למדע ב-1924 בידי החוקר צ'ארלס ס. מוק (Charles C. Mook). משמעות השם שלו הוא: "תנין מדבר גובי (בסינית: sha mo)", כששם המין היחיד בסוג: Shamosuchus djadochtaensis, קרוי על שם אתר הממצאים.

זוחל זה לא היה תנינאי אמיתי והיה קרוב יותר לסרקוסוכוס הענקי. מספר חוקרים רואים בסוג זה טקסון בטל ששייך לסוג פרליגטור, הקרוב גם לקנסג'סוכוס הגדול וכמותם הוא משויך למשפחה Paralligatoridae.

זוחל זה הגיע לאורך של 4 מטרים ובניגוד לתנינאים החיים תנין זה היה בעל גולגולת מעט שטוחה בעלת פתחי עיניים וחוטם באותה שיפוע של הגולגולת ולא מעליהם, מה שמזכיר יותר את הגוויאליים ומותאם לתנוזה של טרף מיימי בעיקרה, תוך שהזוחל היה צריך להרים את ראשו מהמים כדי לנשום. המבנה של השיניים והלסת גם מרמז שהתנין התאים בעיקר לתזונה של חסרי חוליות מימיים בעלי קונכייה או שלד חיצוני כמו צדפות, חלזונות וסרטנים ואולי לעיתים טרף גם חולייתנים שהתקרבו למים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באסיה
קטגוריה:דמויי תנינאים מהקרטיקון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1924
ג'ורדן הוקינס

ג'ורדן דורל הוקינס (באנגלית: Jordan Dorrell Hawkins; נולד ב-29 באפריל 2002) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע, בקבוצת ניו אורלינס פליקנס מליגת ה-NBA.

==קריירה==
הוקינס נולד וגדל בגיית'רסבורג, מרילנד, ושיחק בתיכונים מקומיים. בעונתו האחרונה בתיכון העמיד ממוצעים של 19.7 נקודות, 11.4 ריבאונדים, 3.7 אסיסטים, 2.3 חטיפות ו-1.9 חסימות למשחק.<ref></ref> לאחר שסיים תיכון, קיבל הוקינס הצעות ממספר אוניברסיטאות, אך בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קונטיקט.<ref></ref><ref></ref> בעונת 2021/2022 העמיד ממוצעים של 5.8 נקודות ו-2 ריבאונדים ב-14.7 דקות למשחק,<ref></ref><ref></ref><ref></ref> והפסיד את סוף העונה בשל זעזוע מוח.<ref></ref><ref></ref> במשחק הפתיחה של עונת 2022/2023 ספג זעזוע מוח נוסף,<ref></ref> אך נעדר משני משחקים בלבד.<ref></ref> במהלך העונה העמיד ממוצעים של 16.2 נקודות, 3.8 ריבאונדים, ו-1.3 אסיסטים למשחק.<ref></ref><ref></ref> בתום העונה זכה עם קבוצתו בטורניר אליפות המכללות בכדורסל, לאחר ניצחון 76–59 על סן דייגו במשחק הגמר, בו קלע 16 נקודות.<ref></ref>

ב-7 באפריל 2023 הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA.<ref></ref><ref></ref> הוא נבחר במקום ה-14.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:מרילנד: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
זוראן סאביץ'

זוראן סאביץ (בסרבית: Зоран Савић; נולד ב-18 בנובמבר 1966) הוא כדורסלן עבר המשמש כמנהל ספורטיבי בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית, הליגה האדריאטית והיורוליג.

== קריירה מקצועית ==
סאביץ' עשה את צעדיו הראשונים בקריירה עם צ'ליק בליגה היוגוסלבית הראשונה. בשנים ו- הוא שיחק במדי יוגופלסטיקה ספליט וזכה בכתר המשולש (אליפות הליגה היוגוסלבית, הגביע היוגוסלבי וגביע אירופה לאלופות), בכל אחת מהשנתיים הללו. בשנת 1991 הוא עזב את יוגוסלביה וחתם בברצלונה מליגת העל הספרדית, אותה הוביל ב-1993 לחצי גמר גביע קוראץ', שם הודחה הקבוצה על ידי וירטוס רומא.

לאחר מכן חתם סאביץ' בפאוק סלוניקי מיוון, עימה זכה בגביע קוראץ' ב-1994 אחרי ניצחון על פלקנסטרו טריאסטה ובגביע היווני ב-1995 אחרי ניצחון על פאניוניוס. לאחר מכן שיחק שנה בריאל מדריד הספרדית לפני שחזר לאיטליה וחתם בקינדר בולוניה ב-1996.

עם בולוניה הוא זכה בגביע האיטלקי ב-1997 ובאליפות איטליה וביורוליג ב-. הוא זכה בפרס ה-MVP של פיינל פור היורוליג באותה שנה. בקיץ 1998 עבר למועדון הטורקי אפס פילזן וזכה עימו בסופר קאפ הטורקי.

לאחר מכן חזר סאביץ' בברצלונה בשנת 2000 ועבר לסקיפר בולוניה ב-2001. ב-2002 הוא פרש ממשחק מקצועני.

== קריירה בנבחרת הלאומית ==
=== SFR יוגוסלביה ===
סאביץ' היה חבר בנבחרת יוגוסלביה בכדורסל, בתקופתה כ (SFR). במדי הנבחרת הוא זכה באליפות העולם בכדורסל 1990 ובאליפות אירופה בכדורסל 1991.

=== FR יוגוסלביה ===
סאביץ' ייצג גם את נבחרת הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה בכדורסל (סרביה ומונטנגרו). כחבר בנבחרת הוא זכה באליפויות אירופה ב-1995 ו-1997. הוא היה מהנבחרת שזכתה במדליית הכסף בטורניר הכדורסל באולימפיאדת אטלנטה (1996).

== לאחר הפרישה ==
לאחר שפרש ממשחק בפורטיטודו בולוניה ב-2002 הפך סאביץ' לחלק מהנהלת המועדון, וכיהן שלוש שנים כג'נרל מנג'ר של הקבוצה. בין 2005 ל-2008 הוא היה הג'נרל מנג'ר של ברצלונה, וב-2008–2009 ניהל את פורטיטודו. לאחר מכן הפך סאביץ' לסוכן, והקים את סוכנות Invictus Sports Group.

ב-16 במרץ 2021 מונה סאביץ' למנהל ספורטיבי בפרטיזן בלגרד.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלני וירטוס בולוניה
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:סרביה ומונטנגרו: כדורסלנים אולימפיים
קטגוריה:כדורסלני ק.ק. ספליט
קטגוריה:כדורסלני פורטיטודו בולוניה
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:סנטרים (כדורסל)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:ספורטאים סרבים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים סרבים ביוון
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1966
נטל המס

נטל המס (אנגלית: tax burden, בהקשר של חלוקת נטל המס יותר שכיח: tax incidence) הוא היחס בין סכום הממיסים המוטל על אדם או גוף מסוים ובין כלל הכנסתו של אדם או גוף זה. 

בכלכלה משמש נטל המס לתיאור הפסד הרווחה לגוף כלכלי (לדוגמה: צרכן או יצרן) שנוצר בעקבות מס מסוים, ומשמש לרוב עבור החלוקה של הפסד זה בין הגופים הכלכלים השונים.

ניתוח חלוקת נטל המס בתחרות מושלמת, כאשר השטח האפור מציין את הנטל העודף.

נטל המס מודד את ההשפעה הכלכלית על גוף כלכלי שנוצרה בעקבות הטלת המס, הנמדד בהפרשי הכנסה או תועלת. לדוגמה, אם מוטל מס של 10% על מוכרי החמאה, ייתכן שמחיר השוק יעלה ב-8% ובכך ייתכן שרוב נטל המס יוטל על הקונים ולא על המוכרים. 

חלוקת נטל המס הובאה לראשונה על ידי האסכולה הפיזיוקרטית, במיוחד פרנסואה קניי, שהביאו ביטוי זה בהקשר של מיסוי על קרקעות והשאלה האם נטל המס מוטל על בעלי האדמות או על השוכרים שלהם.

בניתוח מיקרו-כלכלי, יש חשיבות לגמישות הביקוש וההיצע, בניתוח חלוקת נטל המס. 

==לקריאה נוספת==
* ד' אקמוגולו, ד' ליבסון, ג' ליסט, Microeconomics, Global Edition, פירסון, 2018.

==קישורים חיצוניים==
*
קיונטה ג'ורג'

קיונטה דארנל ג'ורג (באנגלית: Keyonte Darnell George; נולד ב-8 בנובמבר 2003) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע, בקבוצת יוטה ג'אז מליגת ה-NBA.

==קריירה==
ג'ורג' נולד וגדל בלואיסוויל, טקסס, ושיחק בתיכונים מקומיים<ref></ref>, אביו הוא כדורסלן העבר ג'ייסון סיגרס ששיחק שנים רבות בליגות הכדורסל בישראל. בעונתו הראשונה בתיכון העמיד ממוצעים של 21 נקודות, 4 ריבאונדים ו-1.9 חטיפות למשחק.<ref></ref> בעונתו השנייה העמיד ממוצעים של 23.9 נקודות, 5.1 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק.<ref></ref> בעונתו השלישית עבר לתיכון מקומי אחר והעמיד בו ממוצעים של 24.8 נקודות למשחק,<ref></ref> ובעונתו האחרונה בתיכונים בחר לעבור ל-IMG Academy שבפלורידה.<ref></ref> באוגוסט 2021 ייצג את נבחרת ארצות הברית בגביע העולם עד גיל 18 בכדורסל 3x3 בטורניר שנערך בהונגריה, הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הזהב ונבחר ל-MVP של הטורניר.<ref></ref>

לאחר שסיים תיכון, קיבל ג'ורג' הצעות ממספר אוניברסיטאות, אך בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ביילור. בעונת 2022/2023 העמיד ממוצעים של 15.3 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-2.8 אסיסטים ב-28.6 דקות למשחק, וב-11 בינואר 2023 קלע שיא קריירה של 32 נקודות בניצחון קבוצתו 83–78 על מערב וירג'יניה.<ref></ref> הוא נבחר במקום ה-16.

ב-28 במרץ 2023 הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA.<ref></ref>הוא נבחר במקום ה-16.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ביילור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
שמואל לביב-לובין

שמואל "מונה" לביב-לובין (13 ביולי 1923 - 18 ביולי 2012) היה קלע ישראלי. השתתף באולימפיאדת הלסינקי (1952), האולימפיאדה הראשונה שבה השתתפה ישראל.

== ביוגרפיה ==
לביב נולד וגדל בראשון לציון. בשנים 1941–1946 שרת ב וב, בדרגת קורפורל.

בשנים 1949 ו-1950 זכה באליפות ישראל בקליעה תחרותית.

באולימפיאדת הלסינקי סיים במקום 26 ברובה חופשי שלושה מצבים ל-300 מטר בתוצאה 973 נקודות (שכיבה - 367 נקודות, כריעה - 315 נקודות, עמידה - 291 נקודות).

בתחרויות הקליעה ב שנערכו בשנת 1957 זכה במדליית כסף ברובה חופשי ל-300 מטר בשלושה מצבים, בתוצאה של 984 נקודות, אחרי נחמיה סירקיס (985 נקודות) ולפני דב בן דב (972 נקודות), שניהם מישראל.

לביב השתתף באליפות העולם שנערכה בברית המועצות באוגוסט 1958.

נפטר ב-18 ביולי 2012. הותיר אחריו תאומים. התגורר בחדרה ועסק בחקלאות.

==קישורים חיצוניים==

* , תמונה של שמואל לובין
* [https://olam.eu-central-1.linodeobjects.com/pages/680/f-10.png ספורט], באתר העולם הזה, מספר 680, עמוד 10, 9 בנובמבר 1950

==הערות שוליים==

קטגוריה:קלעים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
אירינה פאריון

אירינה דמיטרייבנה פאריון (באוקראינית: Ірина Дмитрівна Фаріон; 29 באפריל 1964 – 19 ביולי 2024) הייתה פוליטיקאית אוקראינית. הייתה חברת הראדה העליונה של הכינוס השביעי.

==ביוגרפיה==
אירינה פאריון נולדה ב-1964 בלבוב שבאוקראינה. את השכלתה הגבוהה קיבלה באוניברסיטת לבוב, בוגרת הפקולטה לפילולוגיה.

פאריון עבדה כפרופסור עוזרת במחלקה לשפה אוקראינית ולבלשנות שימושית באוניברסיטה הלאומית של לבוב. בעלת דוקטורט בפילולוגיה, הגנה על עבודת הגמר שלה ב-2015. מחברת של מספר מאמרים ומונוגרפיות בנושאים שונים.

ב-8 ביולי 2015 ועדת החקירות של רוסיה פתחה תיק פלילי נגד אירינה פאריון בטענה לפשעים בקשר לנאום שלה מ-15 באוקטובר 2014 בעצרת בקייב הקוראת להשמדת רוסיה כמדינה, ורוסים כקבוצה של אנשים על בסיס אתני<ref></ref>.

ב-19 ביולי 2024 נורתה פאריון בעיר לבוב ברחוב מסריק . אחד הכדורים פגע בראשה והיא נפטרה בשעה 23:20 מבלי לחזור להכרה<ref>https://www.theguardian.com/world/article/2024/jul/19/nationalist-campaigner-for-the-ukrainian-language-is-shot-dead-in-lviv</ref>.

== חיים אישיים ==

=== משפחה ===
אירינה פאריון הייתה נשואה לאוסטפ סמצ'ישין, ממנו התגרשה, ואם לבת, סופיה. התגוררה בלבוב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:חברי המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באוקראינה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1964
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2024
כוכב חדש בעיר

"כוכב חדש בעיר" הוא שיר אליפות של מועדון הכדורגל מכבי חיפה. השיר נכתב על ידי יוני פוליקר ולהקת האוהדים "חוות מזור" ללחן של גיורגוס מיצאקיס (ששימש גם לשיר "[https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=459&wrkid=7715 כפיים]" שביצע יהודה פוליקר), לרגל זכייתה של חיפה באליפות המדינה לעונת 2022/2023. השיר בוצע על ידי יהודה ויוני פוליקר ולהקת חוות מזור.

==רקע==
את עונת 2022/2023 בליגת העל בכדורגל סיימה מכבי חיפה במקום הראשון וזכתה באליפות השלישית ברציפות. באותה עונה השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של ליגת האלופות, בפעם השלישית בתולדותיה. הייתה זו הפעם הראשונה שבה קבוצה ישראלית המשתתפת במפעל זוכה באליפות המדינה בסיום אותה עונה.

בסמוך לזכייה באליפות, התכנסו יהודה ויוני פוליקר עם חברי להקת האוהדים "חוות מזור" להקלטת השיר. מילות השיר נכתבו ללחן של גיורגוס מיצאקיס, ששימש את יהודה פוליקר לשירו "כפיים", שכתב עבורו יעקב גלעד בשנת 1989. השיר הושמע לראשונה בחגיגות האליפות שקיימה מכבי חיפה ברחבת אצטדיון סמי עופר ב-21 במאי 2023.

היה זה שיר האליפות השני שביצעה להקת "חוות מזור", לאחר שבשנת 2021 הקליטה גרסת כיסוי לשיר האליפות "ירוק בעיניים", לרגל זכייתה של הקבוצה באליפות המדינה לעונת 2020/2021.

==רקע לשיר==
בעונת 2005/2006 זכתה מכבי חיפה באליפות העשירית בתולדותיה. בסיום אותה עונה החליט המועדון להוסיף כוכב מעל סמלו לציון עשר אליפויות, כנהוג בליגות שונות ברחבי אירופה. בשנת 2019 קבעה מנהלת הליגות לכדורגל כי כל חמש אליפויות שבהן זכתה קבוצת כדורגל בישראל יסומנו בכוכב מעל סמלן. חיפה, שבמאזנה היו אז 12 אליפויות, הוסיפה בעקבות ההחלטה כוכב שני לסמלה בתחילת עונת 2020/2021. בעונת 2022/2023 זכתה חיפה באליפות ה-15 בתולדותיה, ובעקבות כך נוסף כוכב לסמלה, והוא העומד במרכזו של שיר האליפות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי יהודה פוליקר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:מכבי חיפה: שירי אליפות
תאוריית החליפין החברתי

פטר בלאו
תאוריית החליפין החברתי (באנגלית: Social exchange theory) היא תאוריה בפסיכולוגיה חברתית וסוציולוגיה לפיה התנהגות חברתית של בני אדם מסתכמת, בסופו של דבר, ברצף של יחסי חליפין המאופיינים בנתינה וקבלה הדדית. בהתאם לעיקרון זה יש לראות קשרים בין-אישיים כקשרים הנבנים על בסיס של ציפייה לתמורה.<ref name=":0">Kelley, H. H., & Thibaut, J. W. (1954). Experimental studies of group problem solving and process. In G. Lindzey (Ed.), Handbook of social psychology (pp. 735–785). Cambridge, MA: Addison-Wesley.</ref> כל נתינה כרוכה תמיד במחויבות לתגמול הולם מן הצד המקבל. איזון בין הנתינה לקבלה הוא תנאי לשביעות רצון ממערכת היחסים החברתית, ואילו חוסר איזון (נתינה בלא תמורה) עלול להוביל לחוסר שביעות רצון ולחלוקת כוח בלתי שוויונית. קלי וטיבוט (1954) היו הראשונים שפיתחו את התאוריה<ref name=":0" /> ומאוחר יותר היא הורחבה על ידי שלושה סוציולגים בולטים: הומנס, בלאו ואמרסון.<ref></ref><ref name=":1"></ref><ref></ref>

אקה (1974) הרחיב במעט את משמעותה של תאוריית החליפין. הוא סבר כי הבסיס לנתינה ולתמורה אינו חייב להסתכם רק בסחורה בעלת אופי כלכלי, והוא יכול להיות גם חברתי, תרבותי ו/או רגשי.<ref></ref> מורטאן ורייצס (1995) סברו שהחליפין המוחלף אינו חייב להיות בעל אופי מוחשי וקונקרטי, והוא עשוי לשאת גם אופי סובייקטיבי לחלוטין, שאינו נמדד במונחים אובייקטיביים בעלתי כימות.<ref></ref>

ניסויים מדעיים הוכיחו שגם תהליך חליפין שאין בו תרומה ישירה לאחד הצדדים יכול להתקיים, בזכות העובדה שקיימים פרטים עם נטיות אלטרואיסטיות, וכן בזכות העובדה שחינוך לערכים של נתינה ויצירת נורמות חברתיות התומכות בנתינה לשמה, מעודדים נתינה.<ref name=":1" /> זו מתבטאת אצל הנותן בתחושה טובה עקב מילוי נורמה חברתית והערך שנוצק בו בתהליך החינוכי שעבר.<ref name=":1" />

== הערות שוליים ==

2023 05
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:תאוריות פסיכולוגיות
פסטיבל הצבעונים הקנדי

פסטיבל הצבעונים הקנדי הוא פסטיבל צבעונים המתקיים מדי שנה בכל חודש מאי באוטווה, אונטריו, קנדה. מארגני הפסטיבל טוענים שזהו פסטיבל הצבעונים הגדול בעולם, המציג למעלה ממיליון צבעונים,<ref></ref> עם למעלה מ-650,000 מבקרים מדי שנה.<ref></ref>

הפסטיבל הוא היבט תרבותי והיסטורי של יחסי הולנד–קנדה, שמקורו בתרומות של צבעונים לקנדה מהולנד עבור פעולות קנדיות במהלך מלחמת העולם השנייה. הולנד ממשיכה לשלוח 20,000 פקעות צבעוני לקנדה בכל שנה (10,000 ממשפחת המלוכה ו-10,000 מאגודת מגדלי הפקעות ההולנדית).<ref name="godutch"></ref>

== היסטוריה ==
במהלך מלחמת העולם השנייה, סימור קובלי מהאגודה המלכותית לגננות תרם 83,000 צבעונים לקנדה בין השנים 1941–1943 כדי לכבד את המעורבות הקנדית במלחמת העולם השנייה. עם זאת, לא ידוע שתרומתו הביאה לאירועים או פסטיבלים גדולים כלשהם.

בשנת 1945, משפחת המלוכה ההולנדית שלחה 100,000 פקעות צבעוני לאוטווה כהכרת תודה על כך שהקנדים אירחו את המלכה לעתיד יוליאנה ומשפחתה במשך שלוש השנים הקודמות במהלך הכיבוש הנאצי של הולנד. האירוע במהלך שהותם בקנדה היה לידתה של הנסיכה מרגריט בשנת 1943, בבית החולים האזרחי של אוטווה. מחלקת היולדות הוכרזה זמנית כאקסטרטריטוריאלית על ידי ממשלת קנדה, ובכך נשמרה אזרחותה ההולנדית של הנסיכה (בלי אזרחות זאת לא הייתה יכולה הנסיכה להיכלל בסדר ירושת הכתר).<ref></ref><ref></ref> ב-1946 שלחה המלכה יוליאנה עוד 20,500 פקעות בבקשה ליצור תצוגה בבית החולים האזרחי, והבטיחה לשלוח 10,000 פקעות נוספות בכל שנה. עד 1963 הפסטיבל הציג יותר מ-2 מיליון צבעונים, והגיע לכמעט 3 מיליון עד 1995.
הנסיכה מרגריט מהולנד משתתפת בפסטיבל הצבעונים הקנדי במאי 2002]]
בשנים שלאחר התרומה המקורית של המלכה ג'וליאנה, אוטווה התפרסמה בזכות הצבעונים שלה ובשנת 1953 ארגנו מועצת המסחר של אוטווה והצלם מאלאק קארש את "פסטיבל הצבעונים הקנדי" הראשון. המלכה יוליאנה חזרה לחגוג את הפסטיבל ב-1967, והנסיכה מרגריט חזרה ב-2002 כדי לחגוג את שנת היובל של הפסטיבל.

במשך שנים רבות הופיעו בפסטיבל גם קונצרטים בנוסף לצבעונים. בפסטיבל 1972 הופיעה ליברצ'ה, ובפסטיבל 1987 הזמרת הקנדית אלאניס מוריסט הופיעה לראשונה בגיל 12.<ref>[http://www.tulipfestival.ca/en/Education/E-History_of_CTF.pdf] </ref><ref name=":0"></ref>

רצף של שנים גשומות בתחילת שנות ה-2000 גרם למכירת הכרטיסים להופעות לרדת, שכן ההופעות, שהיו אז במרכז הפסטיבל, לא יכלו להתקיים. הפסטיבל הפסיד המון כסף, ובשנים העוקבות נבחרו להופיע בו אמנים פחות מוכרים, מה שגרם למכירת הכרטיסים לרדת עוד יותר. בשנת 2006 הכריז הפסטיבל על פשיטת רגל, והוחזר לפעילות בעזרת מימון מהעירף, ורכישת הפסטיבל על ידי חברה מקומית.

בשנת 2007, הפסטיבל אורגן מחדש תחת הנהלה חדשה. דמי הכניסה לפארק בוטלו והוצגו רעיונות נוספים לפסטיבל, ששיפרו את תדמיתו.

בשנת 2019, הפסטיבל שינה פעם נוספת הנהלה, לדירקטוריון ולצוות הנהלה צעירים יותר. מטרתו של צוות זה הייתה "להשריש מחדש" את הפסטיבל בהיסטוריה ובגננות שלו. בשנת 2020, החגיגות המתוכננות לרגל יום השנה ה-75 לשחרור הולנד נערכו באופן וירטואלי עקב מגפת הקורונה, תוך שימוש בצילום אווירי וצילום תמונות ב-360 מעלות כדי להציג את הצבעונים.

== ראו גם ==
*יוליאנה, מלכת הולנד
* יחסי קנדה-הולנד

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://ninanearandfar.com/2017/05/24/the-story-of-ottawa-tulip-festival/ "The Story of the Ottawa Tulip Festival"]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוטווה: תרבות
קטגוריה:קנדה: פסטיבלים
קטגוריה:פרחים בתרבות
זקסה קנדז'ז'ין-קוז'לה

מועדון הכדורעף זָקְסַה קֵנדזְ'זִ'ין-קוֹזְ'לֶה (בפולנית: ZAKSA Kędzierzyn-Koźle) הוא אחד ממועדוני הכדורעף החשובים והידועים ביותר בפולין. המועדון ממוקם בעיר קנדז'ז'ין-קוז'לה שבדרום פולין.

המועדון נוסד בשנת 1994 וזכה באליפות פולין תשעה פעמים ועשרה פעמים בגביע הפולני, בנוסף זכה שלוש פעמים בליגת האלופות בכדורעף (2021, 2022, 2023), מה שהופך אותם לאחד המועדונים המצליחים ביותר בפולין. 

זהו המועדון הפולני השני מאז פלומין מילוביצה ב־1978 שזכה בתחרות הכדורעף היוקרתית ביותר באירופה.
==תארים==
* ליגת האלופות
** 15px אלופה (3): 2021, 2022, 2023
* אליפות פולין
** 15px אלופה (9): 1997/98, 1999/00, 2000/01, 2001/02, 2002/03, 2015/16, 2016/17, 2018/19, 2021/22
* גביע פולין
** 15px מחזיקת הגביע (9): 2000, 2001, 2002, 2013, 2014, 2017, 2019, 2021, 2022, 2023
* הסופר קאפ הפולני
** 15px מחזיקת הגביע (2): 2020, 2021

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קבוצות כדורעף פולניות
הבחירות לראשות העבודה (2013)

הבחירות לראשות מפלגת העבודה נערכו ב-22 בנובמבר 2013 בין מתפקדי המפלגה. בעקבות כישלון בבחירות לכנסת התשע עשרה בינואר הקודם, הוכרזו בחירות לראשות המפלגה. בבחירות התמודדו יושבת הראש המכהנת ויו"ר האופוזיציה דאז שלי יחימוביץ' וחבר הכנסת דאז יצחק הרצוג. הרצוג ניצח ברוב של 58.5% מקולות הבוחרים.

==רקע==
בבחירות לכנסת התשע עשרה שנערכו בינואר 2013, זכתה מפלגת העבודה בראשות שלי יחימוביץ' רק ב-15 מנדטים, והייתה לסיעה השלישית בגודלה בכנסת. ב-21 בנובמבר 2013, בעקבות הכישלון היחסי, נערכו בחירות מקדימות לראשות המפלגה.

==מועמדים==
* שלי יחימוביץ', מנהיגת מפלגת העבודה וראש האופוזיציה דאז
* יצחק הרצוג, חבר הכנסת ושר הרווחה והביטחון החברתי לשעבר<ref name=":0" />

==תוצאות==
סבב ההצבעה נערך ב-22 בנובמבר. לפי תוצאות ההצבעה התפלגות הקולות הייתה:
{| class="wikitable plainrowheaders"
! colspan="2" |מועמדים
! הצבעה
! colspan="2" | %
|- style="font-size:85%"
! colspan="5" scope="row" style="text-align:center" | אחוזי הצבעה: 52.7%
|-
| style="background:#013068;" |
| יצחק הרצוג
| 16,851
|
| 58.5%
|-
| style="background:#EE1C25;" |
| שלי יחימוביץ'
| 11,955
|
| 41.5%
|-
! colspan="2" style="text-align:right;" | סה"כ
| 28,806
|}
לפי חדשות ynet, אחוז ההצבעה של חברי מפלגת העבודה היה נמוך יחסית, 52.7%. יצחק הרצוג זכה ברוב קולות הבוחרים בפער של כ-17% אחוזים ובכך נבחר למנהיג המפלגה.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:בחירות מקדימות במפלגת העבודה
קטגוריה:2013 בישראל
קטגוריה:2013 בפוליטיקה
מריה סור

מריה סור ( באוקראינית: Марія Сур; נולדה ב-31 בדצמבר 2004) היא זמרת אוקראינית, שבסיסה בשוודיה.<ref></ref> התפרסמה בזכות השתתפותה במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2023, עם השיר "Never Give Up".

== קורות חייה ==
סור נולדה בזפוריז'יה. בשנת 2022 השתתפה בעונה השנים-עשר של Holos Krainy, הגרסה האוקראינית ל-The Voice. עם פרוץ מלחמת אוקראינה–רוסיה ברחו סור ואמה מאוקראינה, והתיישבו בשוודיה.<ref name="Aftonbladet"></ref> היא הצליחה ליצור קשר עם הזמרת שרה דאון-פייר, שהזמינה אותה להופיע באביצ'י ארנה שבסטוקהולם באירוע הבעת סולידריות עם אנשי אוקראינה. היא ביצעה את השיר "Survivor" של להקת הדסטיניז צ'יילד.<ref></ref> מאוחר יותר חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ.<ref></ref>

בשנת 2023 השתתפה סור במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לאירוויזיון 2023, עם השיר "Never Give Up", שסיים במקום התשיעי בגמר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קט:זמרות אוקראיניות
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2023
קט:ילידות 2004
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-2004
הבחירות לראשות העבודה (2007)

הבחירות לראשות מפלגת העבודה נערכו ב-12 ביוני 2007. עקב אי שביעות רצון מהיו"ר עמיר פרץ, הוכרזו בחירות לראשות המפלגה. סיבוב ההצבעה הראשון נערך ב-28 במאי ובו התמודדו חמישה מועמדים. מאחר שאיש מבין המתמודדים לא זכה בלפחות 40% מהקולות כפי שמחייבת חוקת המפלגה, נערך סיבוב הצבעה שני בו התמודדו שני המתמודדים שזכו במירב הקולות בסיבוב בראשון, אהוד ברק ועמי אילון. סיבוב ההצבעה השני נערך ב-12 ביוני, ובו ניצח אהוד ברק עם 51.29% מהקולות.<ref></ref>

==הבחירות==
בבחירות התמודדו חמישה מועמדים:
* ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק שניסה לחזור לפוליטיקה לאחר מעברו של שמעון פרס לקדימה.<ref></ref>
* עמי אילון שהכריז על שאיפתו להיות ראש ממשלה.
* יו"ר המפלגה עמיר פרץ.
* אופיר פינס-פז שהיה יו"ר הקואליציה בכנסת החמש עשרה.<ref></ref> הוא היה המזכיר הכללי של המפלגה בשנים 2001-2003.<ref></ref> בבחירות 2006 הוצב במקום השלישי ברשימת העבודה-מימד, אחרי עמיר פרץ ויצחק הרצוג.<ref></ref> כשישראל ביתנו הצטרפה לקואליציה ואביגדור ליברמן מונה לשר, התפטר פינס-פז מהממשלה. התפטרותו נכנסה לתוקף ב-1 בנובמבר 2006.
* דני יתום

הבחירות כללו שני סיבובים, הראשון שבהם התקיים ב-28 במאי 2007. אהוד ברק זכה בניצחון קל בפריימריז במפלגה, כשגבר על איילון, ראש השב"כ לשעבר. שני המועמדים סיימו הרבה לפני עמיר פרץ, אך אף אחד מהם לא השיג 40% מהקולות כפי שמחייבת חוקת המפלגה.<ref></ref> פרץ, אז ראש המפלגה המכהן, הגיע למקום השלישי ולא עלה לסיבוב השני. לאחר מכן הוא תמך באילון, בעוד פינס-פז תמך בברק. דני יתום הגיע למקום האחרון.

ברק ניצח בסיבוב השני בהפרש קטן עם 51.3% מהקולות לעומת 47.7% לאילון, כאשר 1% מהמצביעים נמנעו.

בסיבוב הראשון זכה אילון בקולות רבים בקיבוצים, בעוד פרץ זכה בקולות רבים מהמגזר הערבי.

בעקבות ניצחונו, ב-18 ביוני 2007 החליף אהוד ברק את עמיר פרץ בתפקיד שר הביטחון וסגן ראש הממשלה.
{| class="wikitable sortable"
! colspan="2" rowspan="2" |מועמד
! colspan="2" |סיבוב ראשון
! colspan="2" |סיבוב שני
|-
!קולות
! %
!קולות
! %
|-
! colspan="4" scope="row" style="text-align:center" |65%
! colspan="3" scope="row" style="text-align:center" |61%
|-
| bgcolor="#EE1C25" |
| align="left" |אהוד ברק
|23,887
|35.63%
|34,542
|51.29%
|-
| bgcolor="#AF0000" |
| align="left" |עמי אילון
|20,514
|30.60%
|32,117
|47.69%
|-
| bgcolor="#013068" |
| align="left" |עמיר פרץ
|15,037
|22.43%
|-
| bgcolor="#A24C3B" |
| align="left" |אופיר פינס-פז
|5,330
|7.95%
|
|
|-
|
|דני יתום
|1,806
|2.69%
|
|
|-
|
|קולות פסולים
|462
|0.69
|683
|1.01
|-
| bgcolor="" |
| align="left" |סה"כ
|67,036
|100.00
|67,342
|100.00
|}

==סקרי דעת קהל==
===הסיבוב הראשון===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!סוקר
! תאריך
! ברק
! אילון
! פרץ
! פינס-פז
! יתום
! אחר / לא יודע
|-
| גלובס<ref></ref>
| 17 במאי 2007
| style="background:#ffb6b6;" | 35%
| 33%
| 15%
| 9%
| 2%
| 6%
|}

===הסיבוב השני===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!סוקר
! תאריך
! ברק
! אילון
! אחר / לא יודע
|-
| מכון רפי סמית
| 6 ביוני 2007
| style="background:#ffb6b6;" | 49%
| 44%
| 7%
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בחירות מקדימות במפלגת העבודה
קטגוריה:2007 בישראל
קטגוריה:2007 בפוליטיקה