OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חברויות באינטרנט

חברויות באינטרנט היא תופעה שהתפתחה כחלק מתרבות האינטרנט, ובה אנשים מכירים זה את זה באמצעות האינטרנט. לפעמים הקשר מגיע גם לכדי חברות בעולם האמיתי.

==רקע טכנולוגי==
עם התפתחותו של האינטרנט וריבוי המשתמשים בו החל האינטרנט לתפוס מקום מרכזי יותר ויותר ככלי תקשורת וכאמצעי תקשורת.
מכיוון שהרבה מאוד אנשים יוצרים מגע זה עם זה באמצעות האינטרנט החלה להופיע תופעה של חברויות באינטרנט.
לצורך השימוש באינטרנט ליצירת קשרים בין-אישיים יש צורך באוריינות דיגיטלית, הכוללת את המיומנויות המאפשרות להשתמש במחשב ובאינטרנט באופן יעיל ובטוח.

==יצירת חברויות באינטרנט==
אנשים רבים מוצאים קבוצות אנשים המתעניינים בנושא משותף, אנשים רבים פוגשים זה את זה באמצעות תוכנות מסרים מיידיים, ישנם אתרים לחיפוש בן/בת זוג וישנם אתרי חדשות בהם כל אחד יכול לרשום את תגובתו לכתבה מסוימת.

==אנונימיות וזהות וירטואלית==
האינטרנט מאפשר שמירה על אנונימיות, כך שבמקרים רבים המשתמש אינו מחויב לחשוף את זהותו האמיתית.

מצב זה יכול להיות מנוצל לרעה. לדוגמה: בחברויות דרך האינטרנט קורה לעיתים קרובות שאנשים מספרים על עצמם דברים לא אמיתיים, במטרה למשוך אנשים להתחבר איתם על בסיס כוזב.

עם זאת, האנונימיות פותחת בפני המשתמשים גם הזדמנויות חיוביות כל עוד הם מקפידים לפעול במסגרת הנטיקה, שהיא אוסף כללי נימוס ונורמות התנהגותיות שהפכו חלק אינטגרלי מתרבות האינטרנט, ומשמשים לצורך תקשורת נכונה וחיובית באינטרנט.

זהות וירטואלית היא זהות חברתית דרכה משתמשי האינטרנט מגדירים עצמם בקהילות מקוונות ובאתרים.
השימוש באווטאר הוא נוהל מוסכם בו המשתמש יכול להציג את עצמו באופן הרצוי לו ללא תלות במאפיינים האמיתיים בעולם האמיתי. משום ששימוש מוצהר וגלוי באווטר הוא חלק מהנורמה של תרבות האינטרנט, אין הוא נתפס בגדר רמייה.

==סכנות ושמירה על בטיחות==
אחד האירועים הטרגיים שאירעו בגלל חברויות באינטרנט היה רציחתו של הנער אופיר רחום, תלמיד תיכון בן 16 מאשקלון, אשר פותה בראשית שנת 2001 על ידי פלסטינית להפגש עמה למטרות רומנטיות, לכאורה, אך משהגיע לפגישה והמשיך עימה במכוניתה, הסיעה את שניהם למפגש עם שאר חברי חוליית הטרור שרצחו אותו ביריות קלצ'ניקוב בעוד היא צופה מהצד. תיאור מעשה הפיתוי והרצח מפורט באתר האינטרנט "פרחים שבני חלוף" שהוקם להנצחת נפגעי טרור בישראל.

גולשי אינטרנט סיגלו לעצמם מספר כללים על מנת להימנע מתקריות דומות:
* אין לתת כתובת או פרטים מזהים אחרים דרך האינטרנט, לרבות פרטי אמצעי תשלום.
* אין לקבוע פגישה אלא לאחר התכתבות ארוכה עם האדם, שיחות טלפוניות ובדיקות רלוונטיות אחרות לגבי זהותו וכוונותיו.
* לקבוע פגישות במקומות ציבוריים כגון בית קפה, על מנת שיהיו עוד אנשים בסביבה וכך אם לפוגש/ת יש כוונות רעות, תתעורר אצלו/ה רתיעה.

==ראו גם==
* קשרים בין-אישיים
* קהילה מקוונת

==קישורים חיצוניים== 
* [http://www.snunit.k12.il/seder/careful/ זהירות אינטרנט], באתר "סנונית"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרבות אינטרנט
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
בשר עוף

[[עוף צלוי]]
עופות למכירה בשוק [[לה בוקריה בברצלונה]]
נתחי עוף מטוגנים
בשר עוף הוא בשר למאכל שמקורו בעופות, ובעיקר בתרנגול הבית, תרנגול הודו וסוגים נוספים של פסיוניים כמו שליו וחוגלה. בלשון הדיבור קרוי בשר זה "עוף". בשר העוף נחשב לרוב קל להכנה, ואינו דורש עיבוד מיוחד (כמו יישון בבשר בקר).

== עופות מאכל ==
במינוח "בשר עוף" מקובל להתייחס בעיקר לתרנגול הבית. הנפוצים שבעופות המאכל הם תרנגולות, ברווזים, אווזים, תרנגולי הודו, טווסים, יונים ושליו.

== חלקי העוף ==
בשר העוף נחלק למספר נתחים:
* חלקים פנימיים
** לב
** כבד
** טחול
** ריאות
** "קורקבן" - כינוי לקיבת השרירים
* כנפיים - בגריל, גם ברוטב, כמו כנפי באפלו 
* חזה - נתח זה משמש לרוב להכנת שניצלים, מאכלים מוקפצים ועוד. דל בשומן ודורש בישול קצר או טיגון.
* כרעיים - זהו צירוף של שוק וירך מחוברים. נקרא בסלנג "רבע עוף".
** שוקיים - (פולקע) חלק שומני פחות, מכוסה עור. מכיל עצם. ניתן לבישול וצלייה.
** ירכיים - חלק שומני, מכוסה עור. מכיל עצמות. מחלק זה ניתן להוציא את העצמות והעור, והבשר שנשאר מכונה בסלנג: "פרגיות". הפרגיות הן בשר מצוין לצלייה, כנתח או על שיפודים.
* גרון - מעין נתח דל מאוד בבשר, משמש בעיקר למרק.
* גב - עמוד השדרה של העוף והעצמות המחוברות אליו - משמש להכנת מרק בלבד.
* זנב - בתרנגולי הודו, נתח שומני מאוד המתאים לצלייה בתנור.

== הכנת העוף למאכל ==
הכנת העוף למאכל "על האש"

בשר עוף נאכל בדרך כלל לאחר בישול. בשר עוף שאינו מבושל עשוי להכיל חיידקי סלמונלה. ישנן מספר דרכים מקובלות להכנת בשר העוף למאכל: שליקה, אפייה, צלייה או טיגון.

ניתן לבשל עופות בשלמותם (לאחר הוצאת חלקי הפנים), מפורקים או טחונים. לבישול העוף בשלמותו מתאימות שליקה, אפייה וצלייה. עוף שלם ניתן גם למלא. עוף מפורק וחלקי פנים ניתן לבשל גם על ידי טיגון. בשר עוף טחון מתאים בעיקר לשליקה או צלייה, בדרך כלל כקציצות או כמילוי לנקניקיות.

== השפעות בריאותיות ==

תעשיית העופות משתמשת בזרזי גדילה ותרופות המכילות ארסן שאינו אורגני. ארסן הוא חומר רעיל, ואכילת עוף שגודל בצורה זו גורמת להצטברות כמויות גדולות של ארסן בכבד וברקמות השומניות. התוצאה במינון מצטבר עלולה להתבטא במחלות לב וכלי דם, בסרטן, בפגיעה במערכת העיכול ובתפקוד המנטלי והקוגניטיבי. הרשויות במרבית מדינות העולם מתירות שימוש בתרופות אלו, ולכן לעיתים קרובות נמצא בבדיקות מעבדה ריכוז גבוה של ארסן בבשר עוף. כיום אסור על פי חוק במדינת ישראל להשתמש בזרז גדילה לעופות המכיל ארסן.

==כשרות==
בתורה ניתנה רשימה של עופות אסורים באכילה, וכל היתר הותרו. במשך הדורות נשכח זיהויים של חלק מהעופות האסורים והתעוררו ספקות לגבי עופות שונים. בשל הבלבול ניתנו בספרות ההלכה סימנים שונים לזיהוי עופות טהורים, כך למשל נמסר כי עופות דורסים אסורים כולם, וכן סימנים נוספים. בסופו של דבר נקבע בהלכה כי כל עוף שאין מסורת רצופה על אכילתו אסור באכילה.

הכנתו של עוף לאכילה מצריכה שני שלבים:
* שחיטה לפי כללי ההלכה.
* הכשרת הבשר באמצעות מליחתו או צלייתו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://israel.agrisupportonline.com/news/csv/csvread.pl?show=5247&mytemplate=tp2 פרויקט חלוצי - בשר עוף מתורבת בישראל]
* [http://www.bhol.co.il/forums/topic.asp?topic_id=3076142&forum_id=771 פרויקט חדש בישראל – בשר עוף מיוצר "במעבדה" (ללא צורך בשחיטה)] בפורום בחדרי חרדים
* [https://web.archive.org/web/20150402131707/http://www.tamas.gov.il/NR/exeres/12E81C6C-C3FA-4B35-9CB9-CBC0FE7CBF36.htm מדריך לפירוק חזה עוף], סרטון הדרכה מאתר המחלקה לפיתוח פדגוגי טכנולוגי.
* 

== הערות שוליים ==

*
עוף
הגנת אלכין

הגנת אלכין שייכת לסוג הפתיחות בשחמט ברגלי של המלך, בהן השחור אינו מגיב בצורה ישירה, אלא בדרך עקיפה. בסוג פתיחות זה (משחק חצי פתוח) כלולות גם הגנת קארו-קאן, ההגנה הסיציליאנית וההגנה הצרפתית.

הגנה זו נקראת על שם אלוף העולם אלכסנדר אלכין משום שבתחרות בינלאומית בבודפשט בשנת 1921 הוא השתמש בה בהצלחה. אולם פתיחה זו הייתה בשימוש כבר בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19, ורק קרוב לשנת 1920 היא שוכללה על ידי התאורטיקן אהרון נימצוביץ' ובאה לידי ביטוי, כאמור, בתחרות של אלכין בה הוא הצליח לשלב בין הטקטיקה של הגנה זו עם רעיונותיו האסטרטגיים של נימצוביץ'.
נימצוביץ יצא נגד הסגנון המסורתי שהעניק חשיבות ראשונה במעלה להסעת הרגלים. הוא טען כי מבחינה טקטית צריך להעדיף את הצבת הרצים במרכז הלוח, משום ששליטתם בערוגות גדולה יותר מזו של הרגלים.

בפתיחה זו, השחור גורר את הלבן לפתח את חייליו על חשבון טמפו (זמן מסעים) שאותו השחור מנצל לפיתוח רציו. בהמשך הוא יחליף במרכז על ד6 ויתקיף את הרגלים הנותרים שם.

הגנת אלכין מקוטלגת בשיטת אנציקלופדיית פתיחות שחמט בין B02-B05.
* 1. ה4 פו6
שחור תוקף את הרגלי הלבן. (אמנם הלבן יכול להגן על ידי פג3 ואז ישחק השחור ה5 אלא שאז תתקבל הפתיחה המוכרת בשם הפתיחה הווינאית כאן הלבן אינו מנסה להגן על הרגלי, אלא לתקוף בעזרתו את הפרש):
*2. ה5 פד5
*3. ג4 פב6
*4. ד4 ד6

מטרת השחור במסע האחרון היא ניפוץ השליטה של הרגלים הלבנים במרכז. הלבן ינסה לחזק את הרגלי ה5, ולשם כך נתונות בידיו שתי אפשרויות: תמיכה על ידי הרגלים ותמיכה על ידי רצים.

א. תמיכה על ידי הרגלים:
*5. ו4 ד6:ה5
*6. ו:ה5 פג6
*7. רה3 רו5
*8. פג3 ה6
*9. פו3 פב4
*10. צג1 ג5
השחור מעוניין לפתוח את טור ג כדי לתקוף על ידי הצריח באגף המלכה ולהחליש את הרגלי ה5.

ב. תמיכה על ידי רצים:
*5. פו3 רז4
*6. רה2 ג6

והשחור ימשיך בהחלפת רצים: ר:פ, ר:ר ואחר כך יכה פ:ג4.
אמנם הרגלי השחור ג6 חוסם את הפרש, אך אסור לשחור להוציא במסע הששי את הפרש לערוגה ג6 משום שהקרב עלול להסתיים לא טוב מבחינתו: 6. --- פג6 7. ה6 ו7:ה6 8. פז5 ר:ר 9. מה:ר פ:ד4 10.מה-ה4 ה5 11. פ:ח7 ובהמשך מאיים מה-ז6+.
ללבן מוצעת גם דרך שונה במסע הששי:
*6. ה:ד6 ה:ד6
*7. רה2 רה7
*8. פג3 0-0
*9. ב3 צה8
*10. 0-0 רו6
*11. רה3 פג6
*12. צג1 ד5
השחור מתקיף במרכז והלבן נאלץ להתגונן. במסעו האחרון, השחור שואף להחליף על ד5, כך שיישאר לבן מנותק ובודד על ד4, או שלבן יתקדם ג5 ויפצל את הרגלים באגף המלכה. כך או כך השחור מרוויח מהתקפתו במרכז.
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.youtube.com/watch?v=wCBRC14FK_Y הסבר וידאו על הגנת אלכין] באתר יוטיוב (כ-10 דקות)

==הערות שוליים==

אלכין, הגנת
עופר ברוק

עופר ברוק (נולד ב-1968) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי (מ-1990) וחבר נבחרת ישראל לשעבר.

ברוק היה אלוף ישראל לילדים עד גיל 14, אלוף ישראל לנוער (עד גיל 20) בשנת 1983, וזכה במדליית זהב במכביה הארבע-עשרה.

ברוק השתתף בנבחרת האולימפית של ישראל:

{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="70%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || מד כושר|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1988||2 עת || 2395||2 מ-3||2+ 0= 1-||66.7|| 11 קבוצתי
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.olimpbase.org/players/cqgqkkya.html תוצאות עופר ברוק באולימפיאדה], באתר אולימפבייס 

קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי ישראל לנוער בשחמט
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
הגנת קארו-קאן

הגנת קארו-קאן (ECO: B10-B19) שייכת לסוג הפתיחות בשחמט ברגלי של המלך, בהן השחור אינו מגיב בצורה ישירה, אלא בדרך עקיפה. בסוג פתיחות זה (ההתמודדות העקיפה) כלולות גם הגנת אלכין, ההגנה הסיציליאנית וההגנה הצרפתית.

הגנה זו קדומה בזמנה להגנה הצרפתית; עוד ב-1590 השתמשו בה שחמטאים איטלקיים, אולם מבחינה טקטית היא שיכלול של ההגנה הצרפתית. השינוי העיקרי בה הוא השארת הנתיב של רג8 פתוח, אך חסרונה בולט בהפקרת המרכז ללחץ הכלים הלבנים. הגנת קארו-קאן מתאפיינת בפסיביות לעומת ההגנה האקטיבית-לוחמנית של הצרפתית.

: 1. ה4 ג6

ההמשך הנפוץ ביותר הוא 
: 2. ד4 ד5
 
שני החסרונות הבולטים בהגנה זו הם: א. אם השחור ירצה להתקיף באגף המלכה, ייאלץ להסיע את הרגלי ג6-ג5 וזהו בזבוז טמפו לטובת הלבן. ב. הערוגה ג6 - שהיא מקום התפתחותו הטבעי של הפרש ב8 - חסומה על ידי הרגלי.
למרות זאת הגנת קארו-קאן נותנת לשחור אפשרות להתבצר בצורה בטוחה.

== וריאציה קלאסית ==
: 3. פג3 (או פד2) ד:ה4
: 4. פ:ה4 רו5
: 5. פז3 רז6

המהלכים לעיל נחשבו זמן רב לטובים ביותר עבור שני הצדדים בהגנת קארו-קאן.
: 6. ח4 ח6
: 7. פו3 פד7
: 8. ח5 רח7
: 9. רד3 ר:ד3
: 10. מה:ד3

הרגלי הלבן ב-ח5 נראה מוכן לתקוף, אך הוא עלול להוות חולשה לקראת סוף המשחק.

השחור לא מתפשר על מבנה הרגלים שלו ומשחק ג5 כדי לאיים על משבצת ד4. בסיום יש לשחור את האפשרות להצריח גם לצד המלכה וגם לצד המלך. ללבן לעומת זאת, לא מומלץ להצריח באגף המלך בגלל הרגלי הפתוח ב-ח5.

== וריאציית שטייניץ / נימצוביץ' / סמיסלוב ==

: 3. פג3 (או פד2) ד:ה4
: 4. פ:ה4 פד7

הווריאציה נקראת בנפרד על שמם של השחמטאים וילהלם שטייניץ, אהרון נימצוביץ' ווסילי סמיסלוב.

וריאציה זו דומה לווריאציה הקלאסית, פרט לכך שלשחור יש יותר חופש פעולה, כי הוא לא נאלץ להזיז את הרץ שלו למשבצת ז6. אולם, חופש זה בא עם מחיר, הלבן שגם נהנה מיותר חופש, משתלט על המרכז ויכול לבחור בין מספר מהלכים, כאשר האגרסיבי מביניהם הוא פז5.

== גרסה נוספת של וריאציה קלאסית ==

: 3. פג3 ד:ה4
: 4. פ:ה4 פו6

מטרתו של השחור להחליף פרשים על ידי רגלי ז7 ולפתוח את הטור ז' לתנועת הצריח. בהמשך מתכנן השחור לבצע הצרחה גדולה ולהתקיף ה7-ה5. גם הלבן יבצע הצרחה גדולה כדי להתחמק מהתקפת הצריח השחור.
הלבן ממשיך ללא חילופין:

: 5. פז3 ה5
: 6. פו3

כאן זו תהיה שגיאה להכות 6. ד:ה5, משום שהשחור ישיב 6... מה:מה ואחר כך 7. מ:מה פז4 והשחור בעמדה עדיפה לאחר שמחזיר רגלי.

: 6. ... ה:ד4
: 7. פ:ד4 רג5
: 8. מהה2+ רה7
: 9. רה3

הלבן יצריח באגף המלכה כדי לאפשר מרחב פעולה לקצינים שיהוו איום למלך השחור, המצריח באגף המלך.

קארו-קאן, הגנת
מקבילית המוחות

מקבילית המוחות הוא שעשועון ידע טלוויזיוני נושא פרסים בהפקת הערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית ששודר בין השנים 1990–1996. בארבע העונות הראשונות הנחה את התוכנית יצחק שמעוני, שאף נתן לה את שמה העברי. בשתי העונות האחרונות הנחה אותה מיכאל דק.

התוכנית מבוססת על פורמט בריטי בשם "Mastermind" אשר משודר בערוץ BBC משנת 1972 ועד היום, זכה להצלחה רבה ונמכר לערוצי טלוויזיה רבים ברחבי העולם לאורך השנים.

נגינת הפתיחה לקוחה מהקונצ'רטו מס' 2 לפסנתר בפה מז'ור של דמיטרי שוסטקוביץ'.

==פורמט==
כל משתתף בשעשועון עמד בפני שני סבבי שאלות (שתי דקות כל סבב). בסבב הראשון נשאל המתמודד שאלות בתחום ספציפי אותו בחר, ובשני נבחן בידע כללי. משתתף אשר לא ידע תשובה אמר "עבור", והמנחה המשיך לשאלה הבאה, מבלי שיתבזבז זמן. כשענה תשובה לא נכונה היה המנחה אומר לאלתר את התשובה על חשבון זמנו של המשתתף, כך שבמצב של אי ביטחון בתשובה הנכונה עדיף היה שלא לענות.

בכל תוכנית השתתפו ארבעה מתמודדים, כשהטוב בכל תוכנית (זה שצבר את מספר הנקודות הגבוה ביותר בשני הסבבים) עבר לשלב גבוה יותר.

התוכנית שודרה בערוץ הראשון במשך עונות אחדות, כשבתום שלוש עונות נערך משחק הגמר בו זכה המשתתף משה אנג'ל; במקום השני זכה עו"ד צבי ניר ובמקום השלישי עמוס ארליך.

התוכנית שודרה לפני שערוץ 2 עלה לאוויר ופרסים יקרי-ערך עדיין לא היו נהוגים, כך שהמשתתפים ב"מקבילית המוחות" השתתפו יותר למען הפגנת הידע ולא עבור "תלושים לקניית ספרים" – הפרס בעונה הראשונה.

בעונה האחרונה, כשהיה הערוץ הראשון צריך כבר להתחרות בשעשועונים של ערוץ 2, הפרס לזוכה העונה היה טיסה ללונדון וחזרה. כמו כן הוכנסו תוכניות חידון שבהן השתתפו בני נוער. את שתי העונות האחרונות שנערכו ב-1995 ו-1996 הנחה מיכאל דק.

המשתתף המפורסם ביותר שלקח חלק בתוכנית היה הסופר אתגר קרת. הנושא שבו בחר להתמקד היה: "הסופר קורט וונגוט – חייו ויצירתו".

==טריוויה==
* מאפיין בולט של התוכנית היה משפט המחץ של המנחה, כשהצלצול הפסיקו בתום שתי הדקות שהוקצבו לכל משתתף: "התחלתי ולכן אסיים!". מקורו של המשפט, אשר בזמנו עורר אסוציאציות קומיות, הוא במשפט שאמר מנחה התוכנית המקורית מגנוס מגנוסון ב-BBC באותה סיטואציה: "I've started so I'll finish".
* בשנת 1990 תוכנית הסאטירה הישראלית "זהו זה!", עשתה פרודיה על "מקבילית המוחות" בשם "מוח על האש" בה גילם דב גליקמן את דמותו של צחי שמעוני, וגזר על המתמודד שכשל: "השליכוהו אל הבור!".
* התוכנית "העולם הערב" עשתה גם היא פרודיה על "מקבילית המוחות" בשם "טרפזית השכל" בה גילם ארז טל את המנחה, ואברי גלעד גילם את המשתתף צ'ארלי פותח הגרונות.
* בחותרים למגע בגלי צה"ל ובהמשך ב"תוכנית הערב" ברדיו תל אביב הציגו שרון טייכר וערן זרחוביץ' גרסאות פרודיות של "מקבילית המוחות" בהן התשובות הן בדיחות בלתי צפויות. גרסאות מקוצרות של הפינה בנושאי מדינות הושמעו כפרסומות לחברת חיוג בינלאומי לחו"ל.

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שעשועוני טריוויה בטלוויזיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט בריטי
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה תוכניות הטלוויזיה הבריטיות הטובות ביותר
מתחם התנגשות

שילוב של רכזת (hub) ומתג (switch) ברשת תקשורת. מחשבים A, B והמתג (switch) נמצאים באותו מתחם התנגשות, והמחשבים A, B ו-C נמצאים באותו [[מתחם שידור]]
מתחם התנגשות (באנגלית: collision domain) הוא אזור לוגי ברשת מחשבים, שבו קיימת הסתברות גדולה מאפס, שיותר מתשדורת אחת תמצא ברשת באותה נקודה ובאותו זמן. המתחם עשוי לכלול מחשבים, ותווכי תקשורת (כבלי רשת, סיבים אופטיים וכולי). מתחם ההתנגשות נתחם על ידי רכיבי תקשורת "חכמים" – כאלו המבצעים החלטות ניתוב על בסיס כתובות MAC או כתובת IP. יוצא מזה שרכיבי רשת מסוג של נתב ומתג יכולים להיות רק בגבולות של המתחם. באופן שקול, מתחם התנגשות מוכל, ובעולם המעשי אף זהה, למתחם השידור הקטן ביותר שעדין מכיל אותו. ולמעשה רק מרכזת (hub) ומשחזר (repeater) לא מגבילים את מתחם ההתנגשות.

לגודלו של מתחם ההתנגשות יש חשיבות גדולה ברשתות Ethernet, בהן כל מחשב יכול לשדר בכל זמן נתון. ברשתות כאלו - ככל שמתחם ההתנגשות גדל, כך גדל הסיכוי להתנגשות (collision) בין שתי חבילות מידע – מה שמוביל לאיבוד המידע שהיה בשתי החבילות והפסקת התקשורת בכל מתחם ההתנגשות לפרק זמן אקראי (בסדר גודל של אלפיות שנייה). אחת הדרכים לשפר את ביצועי הרשת היא חלוקתה ליותר מתחמי התנגשות, ובכך הקטנת הסיכוי ליצירת התנגשויות.

==ראו גם==
*מונחים ברשת מחשבים
*מתחם שידור

קטגוריה:ארכיטקטורת רשת
ג'ול

גּ'וּל (נהגה לעיתים גַּ'אוּל) היא יחידת מידה ממערכת היחידות הבינלאומית (SI) לאנרגיה ועבודה וסימנה J. היא קרויה על-שם הפיזיקאי האנגלי ג'יימס פרסקוט ג'ול.

ג'ול אחד שווה ערך לאנרגיה הנדרשת להפעלת כוח של ניוטון למרחק של מטר כך שניתן לכנותה גם ניוטון מטר. ניתן להמחיש את היחידה כעבודה הנדרשת להרים מסה של 102 גרם לגובה של מטר בהשפעת כוח המשיכה של כדור הארץ.

הספק עבודה בת ג'ול אחד לכל שנייה אחת, מוגדר כהספק של ואט אחד. ובנוסחה:

::<math>\rm 1\ J = 1\ N \cdot m = \left ( \frac{kg \cdot m}{s^2} \right ) \cdot m = \frac{kg \cdot m^2}{s^2}=Pa \cdot m^3= 1\ W \cdot s</math>

ההגייה המומלצת של שם היחידה, על פי מערכת היחידות הבינלאומית, היא גּ'וּל, אך רבים מבטאים גַּ'אוּל, כפי שביטאו לפעמים בעבר את שם משפחתו של המדען.

==ראו גם==
* ניוטון מטר
* יחידות מידה לאנרגיה
* יחידות מידה על שם אישים
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יחידות מידה: אנרגיה
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
רישום

[[האדם הוויטרובי, רישום מאת לאונרדו דה וינצ'י.]]
רישום, באמנות, הוא שיטת ציור ובה האמן יוצר תמונה או דימוי על ידי שרטוט שלהם על משטח. מדיית הרישום שונה מן הציור בכך שהוא שם דגש על הקו ועל רישום הנפחיות והצורות בעזרת אור-וצל ולא באמצעות צבע. בכך קרוב הרישום לטכניקות גרפיות כגון הדפס או תחריט.

==היסטוריה==
רישום שימש בעבר בעיקר כטכניקה מקדימה (סְקִיצָה) לציור או פיסול, אולם כיום, עם השתנות גבולות האמנות, יש לרישום מעמד הדומה למעמדו של הציור וההבחנה ביניהם נהייתה פחות ברורה, כך שניתן למצוא רישומים בתערוכות, ואף תערוכות המוקדשות לרישום בלבד.

==אמצעי רישום==
אמצעי רישום קלאסיים כוללים שימוש בעיפרון, פחם, עט, דיו, גירי פסטל, מכחולים או חרט. על אף שלרוב מבוצעים הרישומים בצבע שחור על גבי נייר לבן, ישנם גם רישומי צבע שצוירו באמצעות עפרונות צבעוניים (בדרך כלל שימוש בגוונים של צבע אחד), ורישומים בגווני אפור שצוירו בעפרונות פחם. 
לעיתים הרישום נעשה על גליונות נייר קטנים בעלי אופי אינטימי (כמו רישומים בפנקס רישומים), אולם יש רישומים המבוצעים בפורמטים גדולים מאוד. באמנות המודרנית נעשים לעיתים רישומים על מצע השונה מנייר ובטכניקות שונות ואקלקטיות.

==אומני רישום==
בין האמנים הידועים בעבודות הרישום שלהם ניתן למצוא את מיכלאנג'לו, את אלברכט דירר, את רמברנדט. בין הציירים המודרניים ידועים הצייר סי טוומבלי והפסל יוזף בויס.
בין האמנים הישראלים ידועים ברישומים שלהם האמנים אנה טיכו, רות שלוס, לאופולד קרקואר ואביבה אורי.

==ראו גם==
* איור
* קו (ציור)
* ציור
* תרשים

==לקריאה נוספת==
* גיליון המוקדש לנושא "רישום", משקפיים 1, יוני 1987

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.engel-art.co.il/exhibitions.php?id=74 רישום+], תערוכת רישומים של ליאוניד בלקלב, [http://www.engel-art.co.il. גלריה אנגל]
* [https://web.archive.org/web/20071215000017/http://www.museumeinharod.org.il/hebrew/exhibitions/2002/aviva_uri/the_line.html על הרישום של אביבה אורי מתערוכה במשכן לאמנות עין חרוד]
* [http://www.michalsheizaf.com/1512149715131493150214971501.html ניתן לעיין בטכניקת רישום - פחם על נייר של הציירת מיכל שיזף בקישור המצורף ]
* [http://www.coursist.co.il/קורס-אמנות/לימוד-ציור/תשתחררו-מטכניקת-ציור-השגויה-ביותר/ סרטוני הדרכה ללימוד רישום באינטרנט]
* 
* 

קטגוריה:אמנות חזותית
קטגוריה:טכניקות ציור
גוסטב דורה

פול גוסטב דוֹרֶה (בצרפתית: Paul Gustave Doré; 6 בינואר 1832 – 23 בינואר 1883) היה צייר ותחריטאי צרפתי שהתפרסם בציורי התנ"ך שלו, אך גם באיוריו לספרים של רבלה, בלזק, דנטה, מילטון, קולרידג' וספרו הקלאסי של סרוואנטס "דון קישוט".

בציוריו יש נטייה לפן הדרמטי והגרוטסקי. סגנונו השפיע על ציירים שבאו אחריו, כגון ואן גוך.

== ביוגרפיה ==
משפחתו של לוט נסה מסדום. אשת לוט נותרת מאחור. מאת גוסטב דורה]]
דורה נולד בשטרסבורג. הוא פרסם את ציורו הראשון בגיל 15.

בשנת 1853 נתבקש לאייר את יצירות הלורד ביירון. במהרה צבר פופולריות בבריטניה ואייר מיני יצירות, בהן מהדורה חדשה של התנ"ך ואת ספרו של אדגר אלן פו, "העורב". בשנת 1865 פרסם את תנ"ך דורה. הצלחת הספר הביאה לתצוגה מרשימה בשנת 1876 בלונדון, והקמת גלריית דורה ברחוב ניו-בונד.

בשנת 1869 הציע בלאנשרד ג'רולד, בנו של דאגלס ויליאם ג'רולד, כי השניים יעבדו יחדיו כדי ליצור פורטרט מקיף של לונדון. ג'רולד קיבל את השראתו מרעיון המיקרוקוסמוס של לונדון שנוצר בשנת 1808.

דורה חתם על פרויקט חמש-שנתי עם המוציאים לאור גרנט ושות', לפיו היה עליו לשהות בלונדון שלושה חודשים מדי שנה. משכורתו עמדה על 10,000 פאונד לשנה. הספר "לונדון: העלייה לרגל", יחד עם 180 גילופיו של דורה, פורסם בשנת 1872. הספר היה להצלחה מסחרית, ודורה קיבל הזמנות ממוציאים לאור בריטים אחרים.

חרף הצלחתו המסחרית, מבקרים רבים לא אהדו את הספר. חלקם הוטרדו מהעובדה שהאמן התמקד בעוני שהתקיים בלונדון. דורה אף הואשם, על ידי ביטאון האמנות (Art Journal), שציוריו הם "יותר המצאה מאשר העתקה". Westminster Review טען כי "דורה מעניק לנו איורים בהם מוצגים ההמוניים והגסים שבמאפיינים החיצוניים".

עבודותיו המאוחרות כללו את "גן העדן האבוד", "אידיליות המלך", כתבי תומאס הוד ו"הקומדיה האלוהית". עבודתו הופיעה, כמו כן, בחדשות לונדון המאוירות. דורה ביצע תחריטים נוספים של משלי לה-פונטיין המפורסמים, ו"שירת יורד-הים הישיש" של סמואל טיילור קולרידג'.

בשנת 1875 צייר כ-100 איורים לספר של ז'וזף-פרנסואה מישו על תקופת מסעי הצלב.

דורה המשיך לאייר ספרים עד מותו בפריז, בגיל 51. הוא קבור בבית הקברות פר לשז בעיר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://lib.cet.ac.il/pages/sub.asp?kwd=2717 אסופה של ציורי התנ"ך של גוסטב דורה], באתר "מקראנט"
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:מאיירים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1832
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1883
קן

קן [[קיכלי אדום-חזה עם ביצים.]]
קֵן (ברבים: קִנִּים; בנסמך: קַן־ או קֵן־) הוא מבנה המשמש עופות, דו-חיים וחרקים לשמירה על ביציהם ועל צאצאיהם. לרוב עשוי מחומרים אורגניים כעשב, ענפים ועלים ו/או מבוץ; לעיתים מתווספים לקן (שלא ביודעין) גם חוטי ניילון, כותנה ופיסות מתכת עדינות. לעיתים הקן נבנה מהפרשות של בעל החיים הבונה אותו.

כל מין ומין בונה את קנו בצורה הייחודית לו ומתאימה לצרכיו הנוכחיים, למקום קינונו ולאופן גידול הצאצאים. קנים יימצאו בבתי גידול רבים ושונים זה מזה, וצורתם תהיה שונה.

על פי רוב קינים נבנים על ידי בעלי החיים המשתמשים בהם. עם זאת, קיימים גם קינים אשר נבנים באופן מלאכותי על ידי בני אדם, לרוב אלה העוסקים בצפרות ומעוניינים לחקור אחר אורח החיים של הציפורים. קן מלאכותי לציפורים עשוי על פי רוב מקופסת עץ עם פתח קטן הממוקמת באזור גבוה ומשמשת כמחסה עבור הצאצאים.

עם החרקים הבונים קינים נמנים הצרעות. הביטוי "קן צְרָעות" משמש בהשאלה לציון מקום בו מסתתרים אנשים שליליים או מסוכנים.

במקומות מסוימים בעולם נהוג לבשל מרק קני ציפורים.

==גלריה==
<gallery>
Nesting Western Grebes (7349528574) (2).jpg|קן של טבלן מערבי על גדות המים
Montezuma's oropendola.jpg|קנים תלויים של אורופנדולה בקוסטה ריקה.
Artamus cyanopterus Mortimer.jpg|ציפור מאכילה את גוזליה בקן
Cigognes Vladeni Roumanie.jpg|מיקום לא שגרתי: קן חסידות בראש עמוד חשמל
</gallery>

== ראו גם ==
* שילוח הקן
* שודד הקן
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מבני בעלי חיים
מתחם שידור

מתחם שידור הוא טווח הכתובות ברשת מחשבים בו יכול מחשב אחד לתקשר עם אחר על פי הכתובת הפיזית שלו בלבד. באופן שקול, מתחם שידור הוא הקבוצה סגורה של מתחמי ההתנגשות ברשת.

כל מחשב (או ליתר דיוק כרטיס הרשת שלו), שומע את כל התשדורות שנמצאות במתחם ההתנגשות שהוא חבר בו. מאחר שתשדורות כאלו יכולות להגיע ממתחמי התנגשות אחרים, מפשטים ואומרים שכל מחשב שומע את כל התשדורות במתחם השידור. הציפייה היא שיתקיים שיתוף פעולה, כך שכל אחד מהמחשבים לא יתייחס לתשדורות שמיועדות לכתובת פיזית שאינה שלו. צורת תקשורת זו איננה יעילה כי המחשבים שומעים תשדורות רבות שלא מיועדות להם. בעיה מרכזית נוספת היא האפשרות של כל אחד מהמחשבים להפר את שיתוף הפעולה המצופה ולהאזין, ואף להגיב, לתשדורות שאינן מיועדות אליו. יתרונה הוא בפריסה הפשוטה שלה, בגלל שנדרש תווך יחיד.

על מנת לטפל בבעיית חוסר היעילות משתמשים לרוב ברכיבי רשת מסוג נתבים ומתגים, המאפשרים לפצל את הרשת למתחמי התנגשות נוספים. הצפנה עשויה למנוע ממחשב להבין את המשמעות של תשדורות שאינו יודע לפענח.

==ראו גם==
*מונחים ברשת מחשבים
* מתחם התנגשות

קטגוריה:ארכיטקטורת רשת
כתובת MAC

כתובת MAC (באנגלית: Media Access Control address; בתרגום חופשי: כתובת בקרת גישה למדיה) היא מזהה ייחודי המוטבע על כל רכיב תקשורת לתקשורת נתונים בעת הייצור. כתובת ה-MAC מוטבעת בדרך כלל בכרטיס הרשת של המחשב או במודם. כתובות MAC נחשבות כחלק משכבת הקישוריות של מודל ה-OSI או השכבה הפיזית של מודל ה-TCP/IP ונקבעות על ידי ארגון ה-IEEE. בעבר הכתובות בשכבת הקישוריות נקבעו ונוהלו באופן ידני על ידי מנהלי הרשת, אך פרוטוקול Ethernet הגדיר תקן לקביעת כתובות MAC ייחודיות. תקן זה הוטמע בהדרגה בפרוטוקולים נוספים בשכבת הקישוריות וכיום הוא משמש ברוב הפרוטוקולים בשכבה זו (לדוגמה Token Ring ו-ATM).

כתובת MAC בפורמטים MAC-48 ו־EUI-48 מורכבת מ-48 סיביות, מה שמאפשר כ-2 בחזקת 48 (281 טריליון) כתובות שונות. ה-IEEE מקצה לכל יצרן חומרה קידומת ייחודית בת 24 סיביות שבה עליו להשתמש בכל רכיבי התקשורת שהוא מייצר, מה שמותיר לכל יצרן כ-16 מיליון כתובות אפשריות. נהוג לכתוב את הכתובת כ-6 זוגות של ספרות הקס-דצימליות, המופרדים בנקודתיים או מקפים. לדוגמה: 00-0E-A6-A7-63-F7.

כתובת MAC בפורמט EUI-64 מאפשרת להגדיר כתובת IPv6 באופן אוטומטי ללא צורך בשרת DHCP. כמו כן, ניתן להמיר כתובת EUI-48 לכתובת EUI-64 כך שהיא תקבל כתובת IP ייחודית ברשת IPv6.

ניתן לאתר את כתובת ה-MAC של רכיב תקשורת על ידי שימוש בפקודת ב-Unix ובמערכות ההפעלה המבוססות עליה, או על ידי ברוב הגרסאות של Windows.

אף על פי שכתובת ה-MAC צרובה על רכיב התקשורת, מערכות ההפעלה מסוגלת להשתמש בכתובת שונה. ברוב מערכות ההפעלה ממשפחת Unix ניתן לבצע את השינוי על ידי פקודת . במערכת ההפעלה Windows, ניתן לעיתים לשנות את הכתובת בתפריט המאפיינים המתקדמים של כרטיס הרשת, או על ידי שימוש בתוכנה ייעודית שסופקה עם רכיב התקשורת.

רכיב תקשורת המעוניין לאתר את כתובת ה-MAC של רכיב אחר, משתמש ב-Address Resolution Protocol עבור IPv4 או ב-Neighbor Discovery Protocol עבור IPv6.

==זיוף כתובת MAC==
זיוף כתובת MAC הוא פעולת האקינג המאפשרת לשנות את כתובת ה-MAC של כרטיס רשת מסוים לכתובת MAC כלשהי. שינוי כתובת ה-MAC עשוי לשמש למספר צרכים:
* לאפשר לתעבורה היוצאת מכרטיס הרשת לעקוף מנגנוני אבטחה דוגמת רשימות מורשי גישה (Access control lists) המבוססות על כתובות MAC ומיושמות בנתבים ובשרתים שונים.
* להחביא מחשב ברשת המנטרת את הרכיבים השונים המתחברים אליה.
* להתחזות למחשב אחר לצורך הוצאת תעבורה או קבלת תעבורה בלתי חוקית.

==ראו גם==
*מונחים ברשת מחשבים
* MAC spoofing

==קישורים חיצוניים==

* [http://standards.ieee.org/regauth/oui/index.shtml מציאת יצרן החומרה לפי הקידומת]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:כתובות רשת
קטגוריה:קוד מזהה בין-לאומי
דוקטרינת טרומן

הארי טרומן
דוקטרינת טרומן (באנגלית: Truman Doctrine) היא מדיניות אמריקנית על פיה תתמוך ארצות הברית ב"עמים חופשיים הנאבקים בניסיונות שעבוד על ידי מיעוטים חמושים או כתוצאה מלחץ מגורם חיצוני".

במקורה, הייתה הדוקטרינה מדיניות נגד לפעולות ברית המועצות (בעיקר באירופה) ובמיוחד נגד תמיכתה בתנועות הקומוניסטיות באיראן, טורקיה ויוון.

ב-12 במרץ 1947 הודיע נשיא ארצות הברית הארי טרומן בנאום בפני הקונגרס האמריקני שיתמוך במדינות שיבקשו סיוע מארצות הברית, כדי לשמור על חירותן (העניק ליוון ולטורקיה סיוע ע"ס 400 מיליון דולר). בזאת תמה סופית תקופת דוקטרינת מונרו והוחלפה בגישה המבוססת על תורת הבלימה של ג'ורג' קנאן.

מניעיו של טרומן היו אידאולוגים ופרגמטיים:
* הצד הפרגמטי היה בלימת התפשטות הקומוניזם בעולם. כוונתו הייתה להציל את יוון וטורקיה מן הקומוניזם הסובייטי, שכן שתי המדינות נחשבו נכס אסטרטגי למערב. טרומן הבין כי בדלנות, הסכמי פירוז גלובליים, הדין הבינלאומי או כל עיקרון אחר המבוסס על "האנושיות המשותפת" לא יוכלו לספק הגנה מתמשכת מפני דיקטטורות שאפתניות ומפני מנהיגים שישתפו איתן פעולה בשתיקה.<ref></ref> 
* הצד האידאולוגי היה ביסוס המשטרים החופשיים בעולם כולו, על ידי קיום בחירות חופשיות ודאגה לחופש התקשורת, חופש הדת והגנה על זכויות הפרט. דוקטרינת טרומן היא הכרזה רשמית שבעצם מבטלת את דוקטרינת מונרו הבדלנית מהמאה ה-19 שלפיה פעלה ארצות הברית עד אז - ההתערבות במלחמות העולם נכפתה עליה. כחלק מיישום דוקטרינה זאת, הכיר הארי טרומן בעצמאותה של מדינת ישראל, למרות דעתו של ג'ורג' מרשל, כשנדרש להכריע "בין הנפט הערבי לדם היהודי".
בתקופת המלחמה הקרה היעד העיקרי היה בלימת ההתפשטות הסובייטית האנטי-קפיטליסטית. תחילה באמצעות תמיכה כלכלית במדינות אירופה, כמו בתוכנית מרשל. בהמשך ביצירת חזית מדינית-ביטחונית, על ידי רשת בריתות הגנה אזוריות כגון נאט"ו.

במהלך שנות החמישים התפתחה תאוריית הדומינו שטענה כי נפילת מדינה אחת לידי הקומוניסטים תביא לנפילת אחרות. בהתאם לתאוריה זו יצאה ארצות הברית למספר מלחמות על מנת למנוע מתנועות קומוניסטיות או הנתמכות על ידי ברית המועצות מלהשתלט על מדינות באסיה: מלחמת קוריאה בתחילת שנות החמישים, ופעילות בדרום-מזרח אסיה שנמשכה עד להתפרצותה של מלחמת וייטנאם בתחילת שנות השישים.

==ראו גם==
* תוכנית מרשל
* מברק נוביקוב
* דוקטרינת אייזנהאואר

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:1947 בארצות הברית
קטגוריה:נשיאות הארי טרומן
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ברית המועצות
קטגוריה:המלחמה הקרה: דוקטרינות ואסטרטגיות
טרומן
קומינפורם

קומינפורם או קומיפורמביורו (ברוסית: Коминформ או Коминформбюро), קיצור של לשכת המידע של המפלגות הפועלים והקומוניסטיות (ברוסית: Информационное бюро коммунистических и рабочих партий) היה ארגון קומוניסטי בינלאומי שהוקם ב-5 באוקטובר 1947 על ידי יוסיף סטלין. כתגובה לתוכנית מרשל הקים סטלין את ה"קומינפורם" במטרה ליצור שיתוף פעולה בין המפלגה הקומוניסטית הסובייטית, המפלגות הקומוניסטיות שתפסו את השלטון או עמדו להשלים את ההשתלטות על השלטון במדינות מזרח אירופה ובין שתי מפלגות קומוניסטיות חשובות במערב - המפלגה הקומוניסטית הצרפתית והמפלגה הקומוניסטית האיטלקית שהשתתפו זמנית בממשלות בארצותיהן. להבדיל מה"קומינטרן", לא היה ה"קומינפורם" ארגון עולמי של כל המפלגות הקומוניסטיות. הוא נועד לעזור להנהגת ברית המועצות לעצור את השפעת המעצמות המערביות ה"בורגניות" - בעיקר ארצות הברית ובריטניה - במזרח אירופה ולחזק את השליטה של ברית המועצות באזור.

בלגרד שביוגוסלביה נקבעה כמרכז הארגון. הביטאון הרשמי של הקומינפורם היה העיתון "למען שלום מתמשך, למען דמוקרטיה עממית!".

בוועידת היסוד של הקומינפורם, ועידת המפלגות הקומוניסטיות האירופיות שנערכה בשקלארשה פורבה, בשלזיה התחתית שבפולין, בין התאריכים 22 ל 27 בספטמבר 1947, השתתפו המפלגות הקומוניסטיות של צ'כוסלובקיה, איטליה (כולל מפלגה קומוניסטית קטנה של אזור טריאסט), צרפת, הונגריה, בולגריה, פולין, רומניה, יוגוסלביה וברית המועצות. המגמה האירופאית של הארגון הוכחה על ידי העובדה שהמפלגות הקומוניסטיות של וייטנאם וסין לא הוזמנו לכנס הייסוד.<ref></ref> בשנת 1948, בעקבות קרע בין סטלין לבין טיטו, המפלגה הקומוניסטית היוגוסלבית סולקה משורות הארגון, הוקעה כ"בוגדת" וכ"פשיסטית", ומטה הארגון עבר מבלגרד לבוקרשט. מפלגת העמל האלבנית תמכה בהחלטה זו אבל לא הייתה לחברה ממש בקומינפורם. הארגון פורק באפריל 1956 בעקבות החלטה שהתקבלה בוועידה של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות במסגרת מדיניות של "דה-סטליניזציה" ופיוס עם טיטו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:מפלגות קומוניסטיות
קטגוריה:הגוש המזרחי
ברית ורשה

ברית ורשה (ברוסית: Варшавский договор) הייתה ברית צבאית בראשות ברית המועצות. הברית הוקמה על ידי מדינות מזרח אירופה ב־14 במאי 1955 לאור משבר ברלין, וכמענה לברית נאט"ו (ובמיוחד לצירוף גרמניה המערבית לברית), כחלק מהמלחמה הקרה. הברית נחתמה בוורשה שבפולין. הברית פורקה לאחר התפוררות הגוש המזרחי בתחילת שנות ה-90.

== היסטוריה ==
ארמון הנשיא בוורשה, בו הוקמה הברית ב-[[1955, עת נודע כארמון המושל]]
הברית נוצרה כדי לבלום את השפעת ארצות הברית, להתייצב כמשקל נגד לברית נאט"ו ולהגביר את ההשפעה באירופה ואסיה. הברית שלחה נשק למדינות כדי להגדיל את השפעת ברית המועצות בהן, או לאויביהן, כדי שבכל מקרה תהיה לה השפעה באותו אזור. הברית הידקה את הקשרים בין הגרורות בגוש הקומוניסטי ובפועל הייתה כלי לברית המועצות לשליטה במדינות הגוש המזרחי ולאפשר שליטה צבאית.

בברית ורשה נכללו המדינות: ברית המועצות, אלבניה, בולגריה, הונגריה, מזרח גרמניה, פולין, צ'כוסלובקיה ורומניה.  לברית ורשה הייתה עוצמה צבאית אדירה של כ־300 דיוויזיות, כמות רבה יותר מזו של ברית נאט"ו. ברית ורשה הוסיפה לעימות המזוין הבין־גושי. הברית ניסתה להשתלט על מדינות כמו טורקיה ויוון, שבהן עלה כוחו של השמאל בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. כמו כן דיכא הארגון מרידות אנטי-קומוניסטיות.

חוקי הברית קבעו שעל כל חברות הברית חלה חובה לשלוח צבאות במקרה של תקיפה, וזאת בניגוד לחוקי ברית נאט"ו. כך, למשל, נצטוו כל חברות הברית בשנת 1968 להשתתף בפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, מדינה שהייתה על סף מהפכה דמוקרטית.

הוחלט על הקמת מפקדה משותפת ותוכניות צבאיות משותפות. בראש הברית עמד גוף מדיני עליון וגוף צבאי עליון – המפקדה המאוחדת של הכוחות המזוינים של ברית ורשה. בראש המפקדה עמד מרשל סובייטי. מדי שנה היו נערכים תמרונים צבאיים משותפים.

קיימת טענה שעשרים שנה לאחר הקמתה, רקחה הברית את אחד המבצעים הגדולים ביותר שבוצעו עד אותה עת, מבצע "שבעה ימים לנהר הריין". המבצע פירט כיצד בירות וערי אירופה המערבית יופצצו באטום וייכבשו תוך ימים ספורים. המטרה: להגיע לחוף האוקיינוס האטלנטי שבועיים מפרוץ המלחמה, למנוע מארצות הברית ומקנדה לספק תגבורת – ולנצח.

ב־1 ביולי 1991, כתוצאה מהתפוררות הגוש הקומוניסטי וברית המועצות בסוף שנות השמונים, פורקה ברית ורשה. החל מ-1999 ובמשך כעשר שנים, הצטרפו בזו אחר זו לנאט"ו מדינות שהיו חברות בברית ורשה. בשנת 2004 הצטרפו לברית הצפון אטלנטית גם המדינות הבלטיות, שהיו חלק מברית המועצות.

== מדינות שנכללו בברית ורשה ==
* 
* 
* הרפובליקה העממית ההונגרית
* 
* 
* 
* הרפובליקה העממית של אלבניה (פרשה למעשה ב-1961, עזבה באופן רשמי ב-1968)
* (הצטרפה ב־1956. פרשה ב-1990 לקראת איחודה עם גרמניה המערבית, חברת נאט"ו)

==מפקדי הכוחות המזוינים המאוחדים של ברית ורשה==
* 1955–1960 – איבן קונייב
* 1960–1967 – אנדריי גרצ'קו
* 1967–1976 – איוואן יאקובובסקי
* 1977–1989 – ויקטור קוליקוב
* 1989–1991 – פיוטר לושב

== ראו גם ==
*ארגון האמנה לביטחון קולקטיבי
*נאט"ו
*שבעה ימים לנהר הריין

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:המלחמה הקרה: בריתות
קטגוריה:ורשה: היסטוריה
קטגוריה:בריתות צבאיות
קטגוריה:כוחות צבא בין-לאומיים
קטגוריה:יחסי ברית המועצות – גרמניה
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים לשעבר
קטגוריה:מזרח אירופה
מאזן אימה

מסך חדר המלחמה האמריקאי מציג מטוסים הנושאים פצצות גרעיניות בדרכם לברית המועצות - מתוך הסרט [[דוקטור סטריינג'לאב]]
מאזן אימה הוא מצב גאופוליטי בו החשש ההדדי של שתי ישויות, בדרך כלל מדינות, מתוצאות הרות אסון של עימות אפשרי, כגון מלחמה, מונע את התרחשותו<ref></ref>. על אף שמאזן אימה משמש מנגנון בקרה יעיל למדיניותן של מדינות, טמונה בו סכנה תמידית להידרדרות מהירה ולמימוש האיומים ההדדיים<ref></ref>.

השימוש העיקרי במושג זה מתייחס להימנעותן של ארצות הברית וברית המועצות ממלחמה ישירה ביניהן, שעלולה הייתה להוביל לאומניסייד, במהלך המלחמה הקרה. מאזן האימה מנע מהמלחמה הקרה להפוך למלחמה של ממש. הסרט "דוקטור סטריינג'לאב" דן במאזן האימה אשר שרר במהלך המלחמה הקרה, ומשמש דוגמה מפורסמת למדרון החלקלק שבקיום מאזן אימה מסוג זה ולסכנה הטמונה בו<ref name=":0" />.

בזירה הישראלית, מתקיים מאזן אימה בין מדינת ישראל ובין החזבאללה בדרום לבנון. לאחר נסיגת צה"ל מרצועת הביטחון, פרס החזבאללה, בסיוע איראן וסוריה, אלפי רקטות בדרום לבנון רקטות המאיימות על מרבית מדינת ישראל, ובייחוד על צפונה. שני הצדדים מודעים למחיר הרחב שיגבה העימות, ומכלכל בהתאם את צעדיו. התוצאה היא מדיניות הדדית של "הליכה על הסף", הקפדה על היקף מעשי האיבה שלא יסלים לכדי מלחמה כוללת. המאזן נשבר ביולי 2006, עם חטיפת שני חיילי צה"ל בגבול לבנון, שהובילה לפרוץ מלחמת לבנון השנייה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביטחון לאומי
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
דטאנט

ביקור ברז'נייב בוושינגטון, יוני 1973. ביקורו סימל את אחד משיאי הדטאנט בין ברית המועצות לארצות הברית
דטאנט (דֵטַנְט, Détente מצרפתית) הוא תהליך של הפסקת מתיחות בין מדינות.

== בהיסטוריה ==
במלחמה הקרה, "הדטאנט" הוא תהליך הפשרת היחסים בין הגוש המערבי לגוש המזרחי והיחלשותה של המלחמה. תהליך זה החל בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ונמשך עד תחילת שנות ה-80 של אותה המאה. לאחר מכן באה תקופה שנקראה "המלחמה הקרה השנייה".

תקופת הדטאנט מאופיינת בין השאר בסחר גובר בין הגוש הקומוניסטי בראשות ברית המועצות לארצות הברית ומערב אירופה, בסובלנות ובניסיונות להימנע ממלחמה גרעינית. עם זאת, לדטאנט היו למעשה מעט מאוד ביטויים על פני השטח. מרוץ החימוש המשיך על אף הסכמי סאל"ט שנחתמו, וברית המועצות וארצות הברית עדיין המשיכו במגמות ההתרחבות שלהן.

בין אדריכלי הדטאנט היו ליאוניד ברז'נייב, מנהיג ברית המועצות, וריצ'רד ניקסון, נשיא ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
קטגוריה:נשיאות ריצ'רד ניקסון
קטגוריה:ליאוניד ברז'נייב
קטגוריה:מושגים ומונחים במלחמה הקרה
Bacillus anthracis

Bacillus anthracis (בתעתיק לעברית: בצילוס אנתרציס) הוא מין של חיידק הגורם למחלת הגחלת (anthrax). 

מאפייניו: מתג גראם-חיובי (כלומר נצבע סגול בצביעת גראם), אווירני, חסר יכולת תנועה, אינו המוליטי, בעל קופסית ומייצר נבגים בתנאים מתאימים. 

לזנים האלימים יש קופסית הבנויה משרשרות של D-חומצה גלוטמית המונעת פגוציטוזה על ידי תאים בלעניים. הזנים האלימים מפרישים רעלן בעל שלוש תת-יחידות: האנטיגן המגן (PA - protective antigen), הגורם לבצקת (EF - edema factor) והגורם הקטלני (LF - lethal factor) הדומה במבנהו לרעלן של Bordetella pertussis - החיידק הגורם לשעלת). הגנים המקודדים לרעלן נמצאים על פלסמיד.
 
בתנאים בהם אין לחיידק תנאים טובים להתפתחות, הוא עובר מצורה וגטטיבית לצורה של נבג המתאפיינת בעמידות גבוהה לתנאי הסביבה, ולהישרדות במשך עשרות שנים. כשמתקיימים שוב התנאים הוא חוזר שוב למצב וגטטיבי.

החיידק התגלה על ידי רוברט קוך ב-1877, שהוכיח באמצעות העיקרים שלו שהוא הגורם למחלת הגחלת. לואי פסטר "החליש" את החיידק והדגים את יכולת החיסון באמצעות החיידק המוחלש בניסוי המתוקשר שהתקיים בשנת 1882 בחווה חקלאית שב-Pouilly le Fort (צרפת). 
גידול החיידק בטמפרטורה גבוהה יחסית (45 מעלות) גורם לאובדן הפלסמיד והרעלן, ומאפשר להשתמש בחיידקים חסרי הרעלן כחיסון פעיל. גם זנים חסרי קופסית אינם אלימים ומשמשים לחיסון בעלי חיים. 

בספטמבר 2001 התרחש אירוע של טרור ביולוגי בו נשלחו, על ידי גורם בלתי ידוע, נבגים של החיידק למשרדי תקשורת וממשל ברחבי ארצות הברית. הנבגים גרמו ל-11 מקרי גחלת נשימתית (חמישה מתוכם מתו) ולתריסר מקרים של גחלת עורית, ובעיקר לפאניקה המונית. עשרות אלפי אנשים טופלו בחומרים אנטיביוטיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיידקים אמיתיים
קטגוריה:Firmicutes
קטגוריה:נשק ביולוגי
אורגניזם אווירני

אל-אווירניים: 1 - חיידקים אווירניים אובליגטוריים, 2 - אל-אווירניים אובליגטוריים, 3 - חיידקים אל-אווירניים פקולטטיביים, 4 - מיקרואירופילים, 5 - חיידקים אל-אווירניים סובלי אוויר]]
אורגניזם אווירני (ידוע גם בתור: אורגניזם אארובי, ארובי, או אירובי; מאנגלית: Aerobic organism) הוא מונח המתייחס לאורגניזם החי בנוכחות חמצן. יצורים אווירניים נמצאים בכל ממלכות החיים; היצורים בממלכות הפרוטיסטה, הצמחים ובעלי החיים הם כולם אווירניים.

יצורים המוכרחים לחיות בנוכחות חמצן חופשי נקראים אווירניים אובליגטוריים, לעומת זאת יצורים המסוגלים או מוכרחים לחיות בהיעדר חמצן חופשי נקראים אורגניזמים אל-אווירניים (Anaerobic organisms), כשרובם המכריע הוא חיידקים אמיתיים או ארכאונים.

==סוגי אורגניזמים אווירניים==
* אווירניים אובליגטוריים – יצורים שמוכרחים לחיות בנוכחות חמצן. יצורים אלה משתמשים בתהליך של זרחון חמצוני על מנת להפיק אנרגיה בתהליך של נשימה תאית.
* אל-אווירניים פקולטטיביים – יצורים שמסוגלים לחיות בנוכחות חמצן ולנצלו לצרכיהם המטבוליים, אך גם בהיעדרו (אזי הם משתמשים במסלולים מטבוליים חלופיים). המונח אורגניזמים אווירניים פקולטטיביים נפוץ גם כן ומתאר את אותה קבוצת יצורים בדיוק.
* מיקרואירופילים – יצורים שזקוקים לחמצן אך בריכוזים נמוכים בהרבה מהרגיל; ריכוזים גבוהים של חמצן (כמו הריכוז הנמצא באוויר – כ-20%) עלולים להורגם. 
 
היות שהיצורים המפותחים ביותר הם כולם אווירניים, ניתן להסיק מכך שתהליך הנשימה האווירנית, שבו משתמשים יצורים אלו, יעיל בהרבה מתהליכים אחרים (כגון תסיסה וחיזור סולפט מיקרוביאלי), שבהם משתמשים היצורים האל-אווירניים. האנרגיה המופקת באמצעות ניצול חמצן גבוהה פי כ-15 מזאת המופקת בניצול של חומרים אחרים.

לאחר היווצרותו של כדור הארץ כל היצורים היו אל-אווירניים; ההתפתחות האבולוציונית של יצורים אווירניים הייתה מהאירועים המכריעים בעיצוב המגוון הביולוגי הקיים כיום. המעבר לנשימה אווירנית אפשר את היווצרותם של תאים גדולים יותר, ולאחר מכן של יצורים רב-תאיים, וכל זאת בזכות האנרגיה הרבה המתקבלת בנשימה אווירנית.

להסבר מפורט בנוגע למקור ההבדל בדרך שבה מתייחסים יצורים שונים לחמצן, ראו ערך אורגניזם אל-אווירני.

==ראו גם==
* נשימה תאית
* אווירני אובליגטורי
* מיקרואירופיל
* אורגניזם אל-אווירני
* אל-אווירני פקולטטיבי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מטבוליזם
קטגוריה:אורגניזמים
קטגוריה:פוטוסינתזה
נבג

נֶבֶג (בלועזית: "ספורה" – Spore) הוא גופיף רבייה חד־תאי או בעל תאים אחדים, הקיים באצות, צמחים, פטריות ובמינים שונים של חיידקים. הנבג הוא יחידת רבייה והפצה אל־זוויגית, שאינה תוצר של הכלאה בין פרטים. בפטריות, אצות, טחבים, שרכים וחיידקים, הנבגים משמשים להפצה, בעוד שבצמחים עילאיים הם מנוונים.

==הנבגה==
[[מנבגים של טחב]]

נבג הוא תא שפעילותו מינימלית ביותר, המשמש לצורכי רבייה ושרידה בתנאים קשים. כאשר תנאי הסביבה משתפרים הנבג חוזר להיות תא פעיל (למשל בנוכחות מים). ידוע על נבגים בני עשרות ואף מאות שנים שנשמרו בסביבות קשות לקיום עד להשתפרות התנאים. ישנם נבגים המסוגלים לשרוד קרינה רדיואקטיבית, על־סגולה או לחץ אטמוספירי גבוה או נמוך במיוחד. ב־2010 נבחנו נבגים בחשיפה לחלל החיצון והראו יכולת חזרה לחיים.

הנבג נוצר בתהליך הנקרא הנבגה. במסגרת התהליך תא חי ופעיל מתחיל "לסגור" פעילויות תוך תאיות, ובמקביל צובר כמויות אנרגיה, חומרי מזון ותשמורת. צורת התא משתנה, והוא הופך לכדור בעל מעטפת חוץ תאית. המעטפת שומרת על הנבג מסביבה חיצונית עוינת כגון טמפרטורה קיצונית, שינויי לחץ, יובש ותנאים חיצוניים אחרים. בתוך המעטפת קיימת שכבה פנימית נוספת המעניקה הגנה ואמצעי מזון וקיום. לאחר הפשרת התנאים התא חוזר לפעילות על ידי שימוש בחומרי התשמורת ופירוק המעטפת. אחרי שהתא חוזר לחיים, מתפקד התא כתא רגיל אך צורך כמות מזון ואנרגיה מועטה מהרגיל – עד לסגירת הפער.

==נבגים בצמחים==

בצמחים, הנבג הוא תא הפלואידי יחיד, ממנו מתפתח הגמטופיט בסדרה של חלוקות מיטוטיות. הנבג נוצר במנבג על ידי חלוקה מיוטית של תא אם. במהלך האבולוציה התפתחה דו־צורתיות מורפולוגית בנבגים, וצמחים החלו לייצר במקביל שני סוגים של נבגים: נבגים זכריים ונבגים נקביים.

הנבג הזכרי (מיקרוספורה, microspore) הוא נבג הנוצר במנבג זכרי, ממנו יתפתח גמטופיט זכרי המייצר תאי זרע.

הנבג הנקבי (מגהספורה, megaspore) הוא נבג הנוצר במנבג נקבי, ממנו יתפתח גמטופיט נקבי המייצר ביציות.

== ראו גם ==
* מנבג
* ספורוציט

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:רבייה בצמחים
פגוציט

וידאו המראה שני [[מקרופאג'ים המעכלים קונידיות]]
תמונת [[מיקרוסקופ אלקטרוני סורק של נויטרופיל (בצהוב) בולע חיידקי אנטרקס]]
פָגוֹצִיט, בעברית נקרא תָּא בּוֹלְעָן הוא תא שבולע גופים קטנים אחרים. מקור השם הוא מיוונית עתיקה: פגוס=אוכל, טורף; ציטוס=תא.

הפגוציטים בולעים ללא הבחנה כל גוף זר: חיידקים, נגיפים, פטריות חד-תאיות וגם גופים קטנים לא חיים כגון אבק ופיח.

תהליך הבליעה נקרא פגוציטוזה. השלבים בפגוציטוזה:

# הפאגוציט מזהה גורם זר
# יצירת קשר בין החיידק לתא הפגוציט
# החיידק מוקף על ידי התא
# נוצרת בועית סביב החיידק
# ליזוזומים מתאחים עם הבועית
# עיכול החיידק השלם.

פגוציטוזה היא צורה של אנדוציטוזה, שבה החלקיק החודר לתא הוא גדול במיוחד. כך נקרא התהליך שבו אמבות ויצורים חד-תאיים אחרים בולעים חלקיקי מזון שאינם מסוגלים לעבור דרך ממברנת התא הבררנית, וכן התהליך שבו הפגוציטים, המשתייכים למערכת החיסון, בולעים פתוגנים וגורמים מזהמים.

במערכת החיסון של האדם ישנם שלושה סוגים של תאי דם לבנים המשמשים כפגוציטים:
*מונוציטים: נמצאים בעיקר בדם.
*מקרופאג'ים: אלו הם מונוציטים שעברו התמיינות קלה; הם נמצאים בעיקר ברקמות.
*נויטרופילים: גרנולוציטים שהם רובם של תאי הדם הלבנים.

למרות שגם תאים דנדריטיים בולעים פתוגנים, הם אינם נחשבים בדרך-כלל לפגוציטים.

בליעת פתוגנים על ידי פגוציטים, וכן בליעת מזון על ידי אמבות, מתרחשת באופן הבא:
* הפגוציט שולח שלוחות ציטופלסמיות אל עבר הפתוגן (אותו הוא מזהה באמצעות מולקולות סוכר הנמצאות על-גבי ממברנת תא הפתוגן).
* השלוחות נדבקות אל הפתוגן ומושכות אותו לעבר תא הפגוציט.
* ציטופלזמת הפגוציט סוגרת אט-אט על הפתוגן ועוטפת אותו מכל הכיוונים. נוצרת בועית, המכילה את הפתוגן בתוכה והנקראה פגוזום.
* ליזוזום הנמצא בציטופלסמת הפגוציט מתלכד עם הפגוזום ליצירת פגוליזוזום.
* הליזוזום משחרר את תוכנו: אנזימים מעכלים הגורמים להרס ופירוק הפתוגן.
* שרידי הפתוגן נפלטים מהפגוציט באמצעות אקסוציטוזה (התלכדות הדרגתית של הבועית המכילה את השרידים עם ממברנת התא, עד להשתלבות מלאה של הבועית בממברנה ופליטת תוכנה אל מחוץ לתא).

הפגוציטים ה"נמרצים" ביותר בגוף הם המאקרופאג'ים; הללו מכילים מספר רב מאוד של ליזוזומים, ו"תיאבונם" רב במיוחד.

הליזוזום לא משתמש באנזימים בלבד לשם עיכול הפתוגן, אלא משחרר גם נגזרות רעילות של חמצן. לפרטים נוספים על חומרים אלו, ראו: אנארובי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מערכת החיסון
קטגוריה:תא
פולקלור

[[הפתגמים ההולנדיים, ציור מאת פיטר ברויגל האב, 1559]]
המונח פוּלקלוֹר (באנגלית: folklore, הלחם של המונחים folk שמשמעותו עם, ו-lore שמשמעותו מסורת או לימוד בעל פה) הוא מונח שטבע החוקר האנגלי (William John Thoms) בשנת 1846, כאשר ייסד את תחום הפולקלור כתחום אקדמי. חקר הפולקלור עוסק בהעברה של מסורות עממיות בצורות מגוונות כגון מנהגים, מאכלים תרבותיים, שירה, לבוש, אמנות, סיפורי עם, לשון, וכדומה. הפולקלור התפתח במקביל למדינות הלאום, התיעוש, והמודרניזציה. התפתחות הלאומים באה יחד עם התפתחויות בזהות עממית וסיפורי עם. התפתחות התיעוש הפך את מעבר המידע הפולקלוריסטי לזמין יותר.<ref></ref>

לפולקלור שני ז'אנרים עיקריים:
*ז'אנרים מינוריים: הכוללים יצירות עממיות זעירות, כגון בדיחות, חידות ופתגמים.
*ז'אנרים מז'וריים: הכוללים יצירות מלאות, כגון סיפור ושירה.

חקר הפולקלור מכונה פולקלוריסטיקה. ב-1960, ארגון אונסק"ו הכריז על ה-6 באוגוסט כיום הפולקלור הבינלאומי.<ref></ref>

הפולקלור הוא ביטוי לתרבות, אך יש ויכוח על הדיסציפלינה האקדמית אליה הוא משתייך. ניתן לראות את הפולקלור כחלק מתחום האנתרופולוגיה, או כחלק מתחום הספרות, אולם אף אחת מהדיסציפלינות הללו לא מוכנה "לאמץ" אותו.<ref></ref> יש הצדקה לכך שהפולקלור ייכלל בכל אחת מהן, אך הוא מתאים לכל אחת מהן רק באופן חלקי. בניגוד לאנתרופולוגיה, שבה המחקר מתייחס למרכיבים ממוסדים יותר בתרבויות אנושיות (כלכלה, פוליטיקה, דת וכדומה), חקר הפולקלור מתייחס להיבטים היום-יומיים בתרבות נתונה (למשל, מנהגים, אגדות ובדיחות).<ref></ref> ובניגוד לספרות, בה הסיפורים מועברים בכתב, המסורת הפולקלורית עוברת בדרך כלל מפה לאוזן.<ref></ref> הבדל בולט נוסף המייחד את הפולקלור הן מאנתרופולוגיה והן מספרות הוא בכך שהפולקלור לא מהווה תרבות "גבוהה". אף על פי שהוא בהחלט משפיע על תרבות האליטה, הפולקלור הוא נחלתו של העם, והוא מייצג את התרבות העממית ה"אמיתית".<ref></ref>

==קטגוריות פולקלור==
סיפור עממי אירופאי, [[כיפה אדומה; איור מאת ג'סי וילקוקס סמית, 1911]]
סיפור עם גרמני, [[הנזל וגרטל; איור מאת ארתור רקהאם, 1909]]
נהוג לאפיין חמש קטגוריות פולקלור מרכזיות: אמונות, מסורות, נרטיבים, אמרות, ואומנויות.
*אמונות
**אמונות טפלות
**כישוף עממי
**הגדת עתידות
*מסורות
**מנהגי חגים
**פסטיבלים וחגיגות תקופתיות
**אוכל מקומי/עדתי
**משחקים עממיים
**ריקודי עם
**תלבושות עממיות
*נרטיבים
**סיפורי עם
***מיתוסים
***מעשיות
***אגדות
**שירה אפית
**מוזיקה עממית
*אמרות
**פתגמים
**שירי ילדים
**מטבעות לשון
**בדיחות עממיות
**חידות עממיות
*אומנויות
** אריגת שטיחים, ציורי קיר, תפירת שמיכות טלאים, וכדומה

==ראו גם==
* פולקלור - מונחים
* יידישקייט
* ספר הבדיחה והחידוד מאת אלתר דרויאנוב
* מעשיות האחים גרים

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מסורות
1900

__TOC__

== אירועים ==
אולימפיאדת פריז]]
הוקם מועדון הכדורגל הגרמני [[באיירן מינכן]]

== נולדו ==
[[אנטואן דה סנט-אכזופרי]]
[[היינריך הימלר]]

== נפטרו ==
[[פרידריך ניטשה]]
[[ג'ון שרמן]]

== לוח שנה ==







=== שנת 1900 לפי הלוח היוליאני ===


|}</div></div>


==קישורים חיצוניים==
אוקטבה

סדרת תווים באוקטבות שונות.
במוזיקה, אוקטבה היא מרווח בין שני צלילים שתדירותו של האחד מהם היא חצי (או פי 2) מתדירותו של השני. מרווח זה שקול ל-6 טונים, (או 12 חצאי טונים, 12 צלילים) בין תו לאותו תו ברצף (במחזור) הבא. אוקטבה היא המושלמת מבין המרווחים המושלמים, שכן היא מהווה הרמוניה בין תו למופע זהה של עצמו. מבחינה פיזיקלית, כאמור, גובה הצליל של תו הגבוה באוקטבה מתו אחר הוא פי 2 בתדר, ולפיכך מתלכד עם כל תדרי הצד שלו ויוצר הרמוניה חזקה עמו.

מקור השם "אוקטבה" הוא במספר שמונה, ובמוזיקה המערבית אוקטבה אכן מציינת מרווח בן שמונה תווים (למשל, מדו אחד לדו הבא אחריו: דו-רה-מי-פה-סול-לה-סי-דו).
* האוקטבה שייכת לקבוצת המרווחים הזכים, ואיתה גם הפרימה, הקוורטה והקווינטה.

== אוקטבה כתוחמת מנעד ==
נהוג לתחום כל סדרה של 12 חצאי טונים מהצליל דו על ידי הכללתם באוקטבה בעלת שם מסוים. כלומר, כל הצלילים בין הצליל דו, לצליל סי שמעליו יכללו באותו תחום של אוקטבה. האוקטבות מסודרות באופן הבא: האוקטבה הראשונה היא זו שמתחילה מהדו האמצעי בפסנתר ועד לסי שמעליו, והיא נקראת אוקטבה ראשונה. האוקטבה הבאה בסדר היא האוקטבה השנייה, וכן הלאה. מתחת האוקטבה הראשונה נמצאת האוקטבה הקטנה. מתחתיה האוקטבה הגדולה, ומתחתיה האוקטבה הנגדית. האוקטבה שמתחת לאוקטבה הנגדית, זו שבפסנתר סטנדרטי מהווה את שלושת קלידיו התחתונים, היא האוקטבה התת-נגדית. על-פי שיטת ספירת האוקטבות האמריקאית, האוקטבה הראשונה היא האוקטבה הנגדית בשיטה שהוזכרה לעיל, וספירת האוקטבות מתחילה ממנה. לפי שיטת זו, האוקטבה הרביעית בשיטה המוזכרת לעיל היא האוקטבה השביעית לפי השיטה האמריקאית. השיטה האמריקאית לרוב אינה בשימוש בשיח האקדמי בישראל.

חלוקת המנעד לפי אוקטבות עוזרת בהגדרתו המדויקת של גובה הצליל; ניתן למשל, לתאר את הצליל לה (440 הרץ) אשר איתו מכוונים תזמורת כ-לה ראשון, כלומר, לה אשר נמצא באוקטבה הראשונה. הצליל לה באוקטבה שמתחתיו הוא לה קטן, וכן הלאה. ניתן גם תיאר גובה מדויק של צליל בעזרת אותיות באופן הבא:
*לה ראשון - 'a) a היא האות הלועזית של הצליל לה)
*לה שני - "a עם שני גרשיים
*לה שלישי - "'a עם שלושה גרשיים, וכן הלאה.

כלפי מטה:
*לה קטן - a
*לה גדול - A
*לה נגדי - AA
*לה תת-נגדי - AAA

== תווי האוקטבה במיתולוגיה ההינדית ==
כל אחד מהתווים הבסיסיים באוקטבה, משויך במיתולוגיה ההינדית לצבע ולקול או לקריאה הטבעית של חיה:
דו משויך עם ירוק וטווס, רה עם אדום ועפרוני, מי עם זהב ועז, פה עם לבן צהבהב ואנפה, סול עם שחור וזמיר, לה עם צהוב וסוס וסי עם שילוב של כל הצבעים ופיל.

== ראו גם ==
*מונחים בתאוריית המוזיקה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:מרווחים
תאוריית השיירים

תאוריית השיירים היא תאוריה אנתרופולוגית העוסקת בהיווצרותם של סיפורי עם. תאוריה זו גובשה עקב פרסום ספרו של האנתרופולוג אדוארד טיילור ב-1871, "התרבות הפרימיטיבית: מחקרים בהתפתחות של מיתולוגיה, פילוסופיה, דת, אומנות ומנהגים". 

על פי תאוריית השיירים, סיפורי עם שונים הם למעשה שיירים של מיתוסים קמאיים. התאוריה מניחה כי יסודות אשר נראים צורמים לכאורה בתרבות מפותחת יחסית, הם שיירים של סיפורים רלוונטיים לתקופות קדומות יותר, אשר שרדו למרות אי התאמתם למציאות המשתנה. בכך מבטאים סיפורי העם את "האני היוצר" של חברות קמאיות (לדוגמה: מעשייה המתארת אכילת בנים על ידי אבות מתארת מנהג קדום אשר אבד עליו הכלח).

==ראו גם==

*מונחים בפולקלור
קטגוריה:פולקלור