OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרכז זיכרון לשואה

מרכז הזיכרון לשואה זקלמן (באנגלית: The Zekelman Holocaust Center) הוא מוזיאון השואה הגדול ביותר במישיגן, הממוקם בפרמינגטון הילס, ליד דטרויט.

== היסטוריה ==
מרכז הזיכרון לשואה זקלמן, שנוסד בתחילה כמרכז הזיכרון לשואה (The Holocaust Memorial Center)<ref name="rebrand"></ref>, הוא המוסד הראשון בארצות הברית שנבנה במיוחד להנצחת זיכרון השואה.<ref></ref> המרכז הוקם על ידי המנכ"ל, הרב צ'ארלס ה. רוזנצוויג, יחד עם חברי הארגון "שערית הפלטה" (Shaarit Haplaytah), ארגון של ניצולי שואה. לאחר כמעט עשרים שנות תכנון וגיוס כספים, נבנה המוזיאון במתחם הקהילה היהודית בווסט בלומפילד, מישיגן. המרכז נפתח לציבור באוקטובר 1984. כאשר המרכז המקורי כבר לא היה מספיק מרווח, נבנה מוזיאון חדש בפרמינגטון הילס,<ref></ref> אשר זכה לכיסוי תקשורתי נרחב, כולל כתבה בעמוד הראשי של ה"וול סטריט ג'ורנל".<ref>[https://www.wsj.com/articles/SB106557074936698600 online.wsj.com]</ref> מאז הקמתו, ביקרו במרכז יותר ממיליון מבקרים מכל רחבי העולם, כולל עשרות אלפי תלמידי בתי ספר בכל שנה.

הרב רוזנצוויג נפטר ב-11 בדצמבר 2008, ותפקיד המנכ"ל עבר לסטיב גולדמן עד פרישתו בשנת 2016, אז הוחלף על ידי הרב אלי מאיירפלד.<ref></ref>

בינואר 2022 שונה שמו של המרכז ל"מרכז השואה זקלמן" כהוקרה על תרומות בסך 25 מיליון דולר שנתרמו על ידי משפחת זקלמן.<ref></ref>

== משימה ==
המשימה המוצהרת של מרכז הזיכרון לשואה זקלמן היא "לרתום, לחנך ולהעצים באמצעות זיכרון השואה".<ref></ref> המרכז מקיים פעילויות קהילתיות רבות,<ref></ref> מארח סיורים לבתי ספר, אוניברסיטאות וקבוצות סיור, אוצר ספרייה וארכיון נרחבים, ומקיים תערוכות אמנות ותוכניות חינוכיות לגילאים שונים. המרכז מתמקד בחינוך למאבק באנטישמיות ובשימור זיכרון השואה, תוך דגש על סיפורי ניצולים וההקשר ההיסטורי של האירועים שהובילו לשואה. המרכז מדגיש את השימוש במונחים כמו "נרצחו" במקום "נהרגו" בהקשר לקורבנות השואה, כדי להדגיש את הכוונה האלימה והאנטישמית של הפושעים.

== תערוכות ==
המרכז מכיל מספר תערוכות מרכזיות:

# הלהבה הנצחית וקיר הזיכרון: להבה בוערת לזכר הקורבנות, מוקפת בקיר זיכרון המציין את שמות מחנות הריכוז וההשמדה.
# קרון הרכבת: קרון רכבת מתקופת מלחמת העולם השנייה, ששימש להובלת יהודים למחנות השמדה.
# מוזיאון מורשת יהודי אירופה: תערוכה המציגה את חיי היהודים באירופה לפני השואה.
# תיאור הנאציזם: תערוכה המתארת את עליית המשטר הנאצי ואת החוקים והמדיניות האנטישמית שננקטו.
# מערכת המחנות: תערוכה המסבירה את התפתחות מחנות הריכוז וההשמדה ואת תפקידם בשואה.
# דיוקנאות של כבוד: תערוכה המוקדשת לניצולי השואה ממישיגן.
# תערוכת עץ אן פרנק: תערוכה חיצונית שבה שתיל מעץ הערמון שעמד מחוץ למחבוא של אנה פרנק.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: מוזיאונים בנושא יהדות
קטגוריה:ארצות הברית: מוזיאונים להנצחת השואה
קטגוריה:מישיגן
R-14

R-14, SS-5 Skean לפי קוד דיווח נאט"ו היה טיל בליסטי לטווח בינוני מתוצרת ברית המועצות . הטיל נכנס לשירות בשנת 1961 והיה בשירות עד לשנת 1987. הוא פותח במשרד התכנון "יוז'ני" בעיר דנייפרופטרובסק (כיום באוקראינה). לאחר סיום הפיתוח הטיל היה מיוצר במפעלים ליד משרד התכנון ובערי קרסנויארסק ואומסק.

תכנון ראשוני החל בשנת 1955. המטרה הייתה להגדיל באופן משמעותי את הטווח לעומת טיל R-12 ולתת מענה לטילים אמריקאים מסדרות "יופיטר" ו"PGM-17 Thor. סוכם שטיל יהיה חד-שלבי במשקל 95 טון עם טווח ירי 4,500 ק"מ. לאחר ביצוע תכנון ראשוני העבודות נעצרו תוך מתן קדימות לפיתוח טיל בין-יבשתי מדגם "R-16". בשנת 1958 עם התקדמות של פרויקט R-16 סוכם לקדם גם את הפרויקט של R-14 תוך שילוב בהם מנועים מאותה סידרה.

בשנת 1959 בעקבות משבר ברלין השני ניקיטה חרושצ'וב נתן הנחייה לקדם את הפרויקט תוך קיצור לוח זמנים ותחילת ייצור סדרתי בשנת 1961. בעקבות כך מיכאיל יאנגל נאלץ להעביר כל העבודות על טיל R-21 למשרד תכנון בראשות ויקטור מאקייב.

ביוני 1960 החלו ניסויים באתר קפוסטין יאר. בעקבות מספר כשלים היה צורך לשנות את תכנון ולבצע שינויים נדרשים. באפריל 1961 לאחר 22 שיגורי ניסוי הטיל נכנס לשירות מבצעי. הטילים הראשונים הוצבו מעל הקרקע. בהמשך פותח דגם R-14U המתאים להצבה בכן שיגור תת-קרקעי.

ב-8 בספטמבר 1962 בוצע ניסוי של שיגור טיל עם ראש נפץ גרעיני. בשנים 1965-1967 היו בשירות מבצעי 101 טילים. הטיל האחרון יצאה משירות בשנת 1983.

היחידות הוצאו משירות בהדרגה תוך החלפתם בטיל "SS-20 Saber".

על בסיס הטיל פותח משגר מדגם "קוסמוס 3M".

בעקבות חתימה על הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני בשנת 1989 טילים שהיו באחסנה פורקו.
== קישורים חיצוניים ==

* [https://missilery.info/missile/p14 מידע על טיל] 
* [https://www.russianspaceweb.com/r14.html תיאור הטיל] 
* [https://www.globalsecurity.org/wmd/world/russia/r-14.htm נתונים] 

קטגוריה:טילים בליסטיים סובייטיים
קטגוריה:טילי קרקע-קרקע
קטגוריה:נשק גרעיני במלחמה הקרה
למברטו בוראנגה

למברטו בוראנגה ( 30 באוקטובר 1942) הוא שוער כדורגל איטלקי, קופץ לגובה וקופץ לרוחק אשר קבע 2 שיאי עולם בקפיצה. הוא שיחק כדורגל פעיל עד גיל 70.

== ביוגרפיה ==
בוראנגה נולד וגדל באיטליה. בילדותו הוא נמשך לעולם הכדורגל, אך תחילה לא שיחק כשוער אלא כחלוץ. חבריו לקבוצה זיהו את כישרונו הרב והציבו אותו בעמדת השוער. בגיל 18 הצטרף בוראנגה לקבוצת פרוג'ה מהליגה השלישית באיטליה, שם שיחק חמש שנים.<ref name=":0" />

בשנת 1966 עבר בוראנגה לפיורנטינה מהסרייה א', אך לא זכה לדקות משחק רבות. לאחר עונה אחת בלבד עזב את הקבוצה ועבר לשחק ברג'אנה מהליגה השנייה, במקביל ללימודיו באוניברסיטת פרמה, שם סיים תארים ברפואה וביולוגיה. בעונת 1971/72 הצליח להוביל את קבוצתו לעונה מוצלחת, אך לא זכתה לעלות לליגה הראשונה.<ref name=":0" />

בשנת 1973 קיבל הצעה לשחק בצ'זנה מהסרייה א'. הוא שיחק שם ארבע עונות, במהלכן בלט לא רק כשוער אלא גם בזכות אישיותו האקסצנטרית. בשנת 1976, במשחק גביע אופ"א מול מגדבורג מגרמניה המזרחית, תקף פיזית את החלוץ יירגן שפארוואסר לאחר שזה התחזה ברחבה, מקרה שזכה לתשומת לב רבה בתקשורת.

בשנת 1992, בגיל 50, חזר בוראנגה למגרש הכדורגל כשוער בקבוצת חובבים, ומאוחר יותר המשיך לשחק בקבוצות ותיקים. בשנת 2011, בגיל 69, חתם בקבוצת פפיאנו מהליגה המחוזית השנייה באיטליה. במקביל, הוא השתתף בתחרויות אתלטיקה לגיל הזהב וזכה במספר מדליות זהב, בין היתר בקפיצה לרוחק וקפיצה לגובה.

יש לו 112 הופעות בסרייה א' האיטלקית בקבוצות :פיורנטינה (6 בעונת 1966–67), ברשה (בעונה 1969–70) וצ'זנה (92 בארבע עונות מ-1973 עד 1977). <ref></ref>

== שיאי עולם ==
* קפיצה משולשת: 10.75 מטר ( סראוואלה 3 בנובמבר 2012)
* קפיצה לרוחק: 5.47 מטר ( ליובליאנה 27 ביולי 2008)

== הישגים ==
הוא זכה בעשר מדליות באחד עשר אירועים באליפות הבינלאומית (עולם ואירופה).
{| class="wikitable"
!שנה
!תחרות
!מיקום
!מיקום בתחרות
!אירוע
!קטגוריה
!תוצאה
!הערות
|-
|2006
|אליפות העולם באולמות למאסטרס
| לינץ
|5
|קפיצה לרוחק
|M60
|5.13 מ'
|
|-
|2007
|אליפות העולם למאסטרס
| ריצ'ונה
|2
|קפיצה משולשת
|M60
|11.40 מ'
|
|-
| rowspan="3" |2008
| rowspan="2" |אליפות העולם באולמות למאסטרס
| rowspan="2" | קלרמון-פראן
|1
|קפיצה לרוחק
|M65
|5.22 מ'
|
|-
|2
|קפיצה משולשת
|M65
|11.26 מ'
|
|-
|אליפות אירופה למאסטרס
| לובליאנה
|1
|קפיצה לרוחק
|M65
|5.47 מ'
|
|-
|2009
|אליפות העולם למאסטרס
| לאהטי
|1
|קפיצה לרוחק
|M65
|5.03 מ'
|
|-
| rowspan="2" |2010
| rowspan="2" |אליפות אירופה למאסטרס
| rowspan="2" | נירג'האזה
|3
|קפיצה לגובה
|M65
|1.40 מ'
|<ref name="17th_EUROPEAN2"></ref>
|-
|2
|קפיצה לרוחק
|M65
|5.08 מ'
|
|-
|2011
|אליפות העולם למאסטרס
| סקרמנטו
|3
|קפיצה לגובה
|M65
|1.52 מ'
|<ref></ref>
|-
| rowspan="2" |2012
| rowspan="2" |אליפות אירופה למאסטרס
| rowspan="2" | זיטאו
|1
|קפיצה לגובה
|M65
|1.54 מ'
|<ref></ref>
|-
|2
|קפיצה לרוחק
|M65
|5.05 מ'
|<ref></ref>
|}
==קישורי חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני רג'יאנה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני פרוג'ה
קטגוריה:ילידי 1942
Tell All the People

"Tell All the People" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית הדלתות שנכתב על ידי גיטריסט הלהקה רובי קריגר. זה היה איי-סייד עם השיר "Easy Ride" - שיר מתוך Waiting for the Sun שהוקלטה במרץ 1968 ולא יצא באלבום. ידוע גם בשם "Follow Me Down" בשל השימוש בביטוי,<ref name=":2"></ref> זה היה הסינגל השלישי מתוך האלבום הרביעי של הדלתות, The Soft Parade. כלי הנגינה של השיר משלבים כלי נשיפה וכלי תזמורת אחרים.<ref name=":3"></ref>

בארצות הברית, "Tell All the People" הגיע למקום ה-57 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום ה-33 במצעד קאש בוקס טופ 100.<ref></ref><ref></ref> גרסת הסינגל של השיר בארצות הברית מכילה דהייה ארוכה יותר ונמשכת מספר שניות יותר מגרסת האלבום כתוצאה מכך.<ref name=":0">"Tell All the People" (Single notes). The Doors. New York City: Elektra Records. 1969. Side A label. EK-45663-A.</ref><ref name=":1">The Soft Parade (Album notes). The Doors. New York City: Elektra Records. 1969. Back cover. EKS-75005.</ref>

== קרדיטים לאלבום ==
בפעם הראשונה באלבום של הדלתות, לכל השירים ב-The Soft Parade היו קרדיטים אישיים של כותבי שירים.<ref name=":1" /> לפני כן, כל השירים נזקפו לזכותה של כל הלהקה. את השינוי הזה יזם ג'ים מוריסון, שלא רצה להיות אחראי למילות השיר "Tell All the People", הכולל שורה המעודדת את המאזינים "... תשיגו את הרובים שלכם". קריגר אמר מאוחר יותר כי מוריסון חשש שהנוכחים יביאו רובים להופעות. קריגר סירב לשנות את השורה.<ref></ref><ref></ref> בריאיון לג'רי הופקינס לרולינג סטון, מוריסון אמר: "בהתחלה, כתבתי את רוב השירים, המילים והמוזיקה. בכל אלבום עוקב, רובי [קריגר] תרם שירים נוספים. עד שבסוף באלבום הזה זה כמעט חצוי בינינו".<ref></ref> על פי ריצ'י ויידמן, מחבר ה-The Doors FAQ, דעתו הכללית של מוריסון על "Tell All the People" היא שהיו לו "מילים נוראיות ונדושות", אבל בסך הכל הוא היה "שיר נחמד".<ref name=":2" />

== קבלה ==
השיר זכה לתגובות מעורבות מצד המבקרים. מגזין Creem כינה אותו "קריאה היפית תמימה מספיק בלי שום שנינות מבולבלת של 'Come Together' של ג'ון לנון".<ref name=":2" /> מבקר הרולינג סטון, אלק דוברו, התייחס גם לשיר "Tell All the People" עם "Touch Me" כ"יצירות ראווה של מיתרי קרן" עבור הסולן ג'ים מוריסון, אשר "תוקעות את הטמטום הזה (של שירת הרדוקציה-אד-אבסורד הטיפוסית של הדלתות) ממש מלפנים ומקיפות אותה", ולעג לליווי התזמורתי כ"צלילים עמוסי הקלישאות ביותר".<ref></ref> קאש בוקס תיאר אותו כ"איטי, אך שופע עוצמה של קבוצת תמיכה גדולה" וכבעל "צליל אדיר".<ref name=":3" /> רקורד וורלד כינה אותו "להיט חדש גדול - אחד הטובים ביותר [של הדלתות] אי פעם".<ref></ref>

המבקר ניק דה-ריסו, שכתב עבור Ultimate Classic Rock בביקורת רטרוספקטיבית, טוען כי "Tell All the People" מנסה "ליצור סוג של אלכימיה (להיט קודם של הדלתות) 'Touch Me'", אך במקום זאת "נראה מטומטם בצורה מוזרה".<ref></ref> בביקורת של AllMusic על The Soft Parade, המבקר ריצ'י אונטרברגר תיאר אותו כלחן "ערמומי באופן לא אופייני" שהיה "לא כל כך טוב, ולא הושר בצורה משכנעת מאוד על ידי מוריסון".<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1968
קטגוריה:סינגלים מ-1969
קטגוריה:שירי הדלתות
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
מיפי

מיפי (באנגלית: Dick Bruna's Miffy storybook classics; בתרגום חופשי קלאסיקות ספרי מיפי של דיק ברונה) היא סדרת טלוויזיה מונפשת הולנדית-צ'כית-יפנית- צרפתית-דרום קוריאנית לילדים המובססת על יצירתו של דיק ברונה. בארצות הברית הסדרה שודרה ב-Cartoon Network בשנת 1992, בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 בשנת 1994. הסדרה הולחנה על ידי המלחין הצ'כי המנוסה ירוסלב סלבה.

== עלילה ==

בכל פרק מסופר סיפור בכיכובו של מפיפי, אשר נכתב על ידי דיק ברונה עם שיר פתיחה משלו.

== שירים וכוכבי סיפורים ==
{| class="wikitable"
!שם הדמות
!שם השיר
!מלחין
!ביצוע בשפת המקור
|-
|מיפי
|מיפי, אנחנו אוהבים אותך
|ירוסלב סלבה
|???
|-
|פופי
|הנה באה פופי החזירה
|ירוסלב סלבה
|???
|-
|כל פרק
|הקשיבו לסיפור שלי
|ירוסלב סלבה
|???
|-
|פרקים נוספים
|יש לי עוד סיפור לספר
|ירוסלב סלבה
|???
|-
|בוריס
|בוריס
|ירוסלב סלבה
|???
|-
|סנאפי
|סנאפי
|ירוסלב סלבה
|???
|}
בעברית בוצעו כל השירים על ידי אניה בוקשטיין.

== דיבוב ==

הדיבוב העברי בוים על ידי סיון שביט.
{| class="wikitable"
!שם הדמות
!מדבב\ת בעברית
|-
|מספר
|אניה בוקשטיין
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה הולנדיות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
קטגוריה:Cartoon Network: תוכניות וסדרות
טיוליולים

טיוליולים היא סדרת טלוויזיה חינוכית לילדים בכיכובם של עמי אנידג'ר וסיון ששון המשודרת בערוץ הופ!.

הסדרה מלמדת את הילדים על שמירה על איכות הסביבה.

== עלילה ==
בכל פרק תכף וטלי יוצאים עם חברות ילדים לטיול ומלמדים אותם על איכות הסביבה.

== שחקנים ==

* עמי אנידג'ר - תכף
* סיון ששון - טלי

קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:סדרות ילדים של ברוש הפקות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קרחון הנסן

מפת רכס סנטינל.
הקרחון הנסן (באנגלית: Hansen Glacier) הוא קרחון באורך 10 מילים ימיים, המשתרע צפון מזרח מפסגת ההר טאק בין מצוק ורגאבה ורמת דויראן ומתחבר לקרחון דייטר מערבה לפסגת דיקי, ברכס סנטינל שבארץ אלזוורת' ביבשת אנטארקטיקה.

הוא מופה לראשונה על ידי המכון הגיאולוגי של ארצות הברית מסקרים וצילומי אוויר של הצי האמריקני, בין השנים 1957-59, ונקרא על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים על שם הרברט ל. הנסן , מטאורולוג בתחנת הקוטב הדרומי בשנת 1957. 

== ראו גם ==

* רשימת הקרחונים באנטארקטיקה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=126174 קרחון הנסן] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.mindat.org/feature-6634512.html קרחון הנסן] באתר mindat
* [http://distancebetween.info/hansen%20glacier מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון הנסן לאתרים סמוכים]

== מפות ==

* וינסון מאסיף. קנה מידה 1:250000מפה טופוגרפית. רסטון, וירג'יניה: המכון הגיאולוגי של ארה"ב, 1988.
* [http://www.add.scar.org מסד נתונים דיגיטלי של אנטארקטיקה (ADD).] קנה מידה 1:250000 מפה טופוגרפית של אנטארקטיקה. הוועדה המדעית לחקר אנטארקטיקה (SCAR). מאז 1993, מתעדכן באופן קבוע.

הנסן
יישובי השרשרות

יישובי השרשרות הוא שם כולל לקבוצת מושבים דתיים בנגב הצפוני מערבי, מדרום לנתיבות, במועצה האזורית שדות נגב. היישובים בגוש ההתיישבות הם - שרשרת, מעגלים, גבעולים, מלילות ושיבולים.

== היסטוריה ==
שרשרת, שהינו המושב הותיק בגוש ההתיישבות, נוסד בשנת 1949 על ידי הסוכנות היהודית, ונקרא כך כדי לציין את שרשרת המושבים הדתיים שתוכננה לקום באזור. ואכן, לאחר הקמת שרשרת הוקמו עוד מושבים, כך ששרשרת כונה שרשרת א', מושב שיבולים שהוקם אחריו כונה שרשרת ב, מושב מלילות כונה שרשרת ג' ומושב גבעולים שהוקם אחרון כונה שרשרת ד. כל גוש היישובים הזה כונה 'השרשראות'.

בשנת 1958 הוקם סביב בית הספר היסודי האזורי היישוב מעגלים שהפך ליישוב הגדול והמרכזי בגוש אשר מספק שירותים שונים, כגון מכולת ומרפאה, לשאר המושבים.
{| class="wikitable sortable"
|-align="center"
!מספר
!שם
!צורת היישוב
!שנת הקמה
!מספר תושבים
|-
|1
|שרשרת
|מושב
|1949
|359
|- align="center"
|2
|שיבולים
|מושב
|1952
|308
|- align="center"
|3
|גבעולים
|מושב
|1952
|426
|-
|4 
|מלילות
|מושב
|1953 
|398
|- align="center"
|5
|מעגלים
|יישוב קהילתי
|1958
|2,024
|-
|-
|-align="center
|}
*
קטגוריה:גושי התיישבות
קטגוריה:מועצה אזורית שדות נגב
קטגוריה:הנגב
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
דנית גולד

דנית גולד (נולדה ב־8 במאי 1988) היא סופרת ומנחת סדנאות כתיבה לאימהות וזוכת פרס שר התרבות ליוצרים בראשית דרכם.

== ביוגרפיה ==
גולד נולדה בחיפה כבת אמצעית. בוגרת החוג לבימוי והוראת תיאטרון מסמינר הקיבוצים (B.Ed). למדה בתיכון ויצו לאמנויות במגמת תיאטרון, מצטיינת המגמה בתחום התאורטי והמעשי.

בגיל תשע-עשרה עזבה את חיפה ועברה לתל אביב כדי ללמוד כתיבה יוצרת אצל מיטב המרצים לכתיבה ביניהם עמיחי שלו, אילנה ברנשטיין, אורית מיטל ושמעון אדף.

בגיל 31 כאשר ילדה את בנה הראשון חוותה משבר שבעקבותיו יצרה את סדנת הכתיבה "אימהות כותבות".<ref></ref> סדנאות אלו זכו להצלחה ועודדו את המשתתפות להתנסות בכתיבה ככלי ביטוי ועיבוד חוויות אישיות ולשיח מעמיק אודות התפקיד האימהי.

בשנת 2024 הנחתה את פרויקט "לילה לילה" שבמסגרתו הורים כותבים ומלחינים שיר ערש לילדיהם בשיתוף מוזיקאים מקצועיים מטעם אורבן 95<ref></ref> וקרנגי הול בניו יורק.<ref></ref>

כיום עוסקת גולד בהוראה ובכתיבה. היא נשואה לאוהד שגב (אחיו של השחקן איתי שגב) ולהם 2 ילדים. מתגוררת ברמת גן.

== על יצירתה ==
את כתיבתה של גולד ניתן להגדיר כפיגורטיבית וסוריאליסטית.

על ספר הביכורים שלה התרחבות<ref></ref> כתבה מבקרת הספרות חבצלת פרבר<ref></ref> בעיתון מקור ראשון: "ספר ביכורים אנרגטי, עשיר ומדויק, שדורש קריאה מסוג אחר", "סגנון הכתיבה כשלעצמו התגלה כפיתוי שקשה לעמוד בפניו: מלא אנרגיות, דחוס, עשיר ומדויק בלשונו ובתכניו, קצבי ומוזיקלי. כל המאפיינים שאוחזים בחוזקה בקורא".

אלעד בר נוי כתב במוסף ספרים של עיתון ידיעות אחרונות: "הכתיבה של גולד מזכירה את כתיבתו של בוריס ויאן ב'צל הימים'; עולם סוריאליסטי או פנטסטי שמדמה את עצמו לכזה שהכול בו אפשרי, לחגיגה של חופש".

על ספרה השני [https://www.petelpublishing.com/wordsarehomes "בתוך המילים בתים"]<ref></ref> כתב עורך הספר אלי הירש: "בתוך המילים בתים הוא רומן יוצא דופן בלשונו הציורית והדייקנית ובדרך כתיבתו המיוחדת. הוא כתוב בקצב מהיר, במקטעים שמצטרפים זה לה כמו פיסות בפאזל, ומשרטטים יחד עלילה עכשווית וישראלית מאוד".

== ספריה ==
* התרחבות, חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2018
* בתוך המילים בתים, תל אביב: פטל הוצאה לאור, 2024

== ראו גם ==
* 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.pardes.co.il/?id=showcontrib&contribnum=469 דנית גולד] באתר הוצאת פרדס
* 
* 
* 
* [https://shortstoryproject.com/he/hazira/דברים-שרציתי-לומר/ דנית גולד בפרויקט הסיפור הקצר]
* 
==הערות שוליים==

2024 08
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
אילקר בשבו

אילקר בשבו (בטורקית: İlker Başbuğ; נולד ב-29 באפריל 1943<ref name="tdnbio"></ref>) הוא גנרל טורקי לשעבר, אשר שירת כראש המטה הכללי ה-26 של צבא טורקיה. בשבו הואשם בהפרת סעיפים 309, 310, ו-311 של חוק העונשין הטורקי. באוגוסט 2013, הוא הורשע באשמות של "הקמת והנהגת ארגון טרור" ו"ניסיון להרוס את ממשלת טורקיה או ניסיון למנוע חלקית או לגמרי את תפקודה", ונידון למאסר עולם כחלק ממשפטי ארגנקון. עם זאת, בית המשפט לחוקה של טורקיה קבע כי זכויותיו המשפטיות של בשבו הופרו וביטל את הרשעתו; הוא שוחרר ב-7 במרץ 2014.<ref name="Release7March2014-Hurriyet"></ref>

== ביוגרפיה ==
בשבו נולד באפיון קרהיסאר, עיר במערב טורקיה, בשנת 1943. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הטורקית בשנת 1962 ובבית הספר לחי"ר בשנת 1963.

לאורך שירותו בצבא שירת בשבו כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה ביחידות שונות תחת פיקוד כוחות היבשה של טורקיה עד שנת 1971. לאחר שסיים את לימודיו במכללת המלחמה כקצין מטה בשנת 1973, הוא החזיק במגוון רחב של תפקידים פיקודיים ומטה, כולל תפקידים במטה הכללי הטורקי ובבריסל, בלגיה במסגרת נאט"ו.

בשנת 1989 קודם בשבו לדרגת בריגדיר גנרל ושירת במספר תפקידים בכירים, כולל כמפקד בריגדה משוריינת ומפקד הקורפוס השני של טורקיה. בשנת 2002 הוא הועלה לדרגת גנרל ושירת בתפקידים בכירים נוספים, כולל כראש המטה של כוחות היבשה הטורקיים וכמפקד הצבא הטורקי הראשון. הוא מונה למפקד הכוחות המזוינים של טורקיה ב-30 באוגוסט 2008 ושירת בתפקיד עד 27 באוגוסט 2010.

לאחר פרישתו כתב בשבו מספר ספרים, ביניהם "סוף ארגוני הטרור" ו"המנהיג הגדול של המאה ה-20: מוסטפא כמאל", אשר הפכו לרבי מכר בטורקיה.

== אשמה בהנהגת ארגון טרור ==
ב-2 בינואר 2012, כ-17 חודשים לאחר פרישתו, נפתחה חקירה נגד בשבו בקשר לפרשת "תזכיר האינטרנט". ב-6 בינואר 2012 נעצר באשמת טרור לאחר שנתן את עדותו. בשבו הכחיש את כל ההאשמות נגדו ותיאר את המצב כ"טרגי-קומי" שראש אחד הצבאות החזקים בעולם מואשם בהנהגת ארגון טרור.

ב-5 באוגוסט 2013 נידון בשבו למאסר עולם. לאחר גזר הדין, הוא הצהיר כי אם אנשים במדינה מטילים ספק בעצמאות השופטים ובתוקף החוקי של פסקי הדין, אין ביכולתם לטעון על עליונות החוק במדינה זו. לפי סקר שנערך על ידי חברת Gezici Research, 67.8% מהציבור סברו שהפסיקה נגד בשבו הייתה שגויה.<ref>Sözcü, 28 August 2013, [http://sozcu.com.tr/2013/yazarlar/ugur-dundar/bu-anket-basbakani-gercekten-aglatacak-362019 This survey will really make PM cry]</ref>

=== ביטול ההרשעה ===
ב-6 במרץ 2014 ביטל בית המשפט החוקתי של טורקיה את הרשעתו של בשבו והורה על שחרורו, בקביעה כי זכויותיו המשפטיות הופרו. למחרת היום, בית המשפט הכבד באיסטנבול ביטל את הרשעתו, ובשבו שוחרר לקול עידוד ההמונים. הנשיא עבדוללה גול תיאר את החלטת בית המשפט כ"החלטה יקרה מאוד" וסגן ראש הממשלה בולנט ארינץ חיזק את דבריו.

ב-3 במאי 2016 ביטל בית המשפט לערעורים את כל הפסיקות וההרשעות של בית המשפט המקומי וקבע כי יש לדון במקרה של בשבו במועצה העליונה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:גנרלים טורקים
קטגוריה:ילידי 1943
קטגוריה:טורקים שנולדו במאה ה-20
קריית צאנז (טבריה)

קריית צאנז טבריה היא שכונה חרדית-חסידית, השוכנת בטבריה עילית.
ומשמשת כריכוז לחסידי צאנז קרלין ועוד קהילות ובעיקרה נוסדה עבור חסידי צאנז.

==היסטוריה==
קריית צאנז בטבריה הוקמה בשנת ה'תשע"ב, ונחנכה באלול ה'תשע"ד, ספטמבר 2014.

את חזון הקריה לחסידים בטבריה הגה בשנת ה'תשל"א האדמו"ר הקודם ה"שפע חיים" מצאנז רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, ובשנת ה'תשע"ד יישם בנו האדמו"ר מצאנז הנוכחי רבי צבי אלימלך הלברשטאם את חזון אביו.

השיכון, עם עתודה לכ-500 יחידות דיור ונכון ל-2017 מתגוררים בו כ-200 משפחות בבניינים שנבנו על ידי רם נדל"ן, שוכן בשיכון ד' בטבריה עילית בין הרחובות שז"ר ודוד אלעזר. את הדירות הראשונות במקום רכשה קבוצת חסידי קרלין, ואחריהם הגיעו למקום חסידי צאנז. הרחובות קרויים על שמות מנהיגי החצר: רחוב "דברי חיים" על שם רבי חיים הלברשטאם מצאנז, ורחוב "שפע חיים" על שם האדמו"ר מצאנז. בשיכון מתגוררות גם כחמישים משפחות מחסידות קרלין-סטולין ואף משפחות המקורבות ליהדות החסידית, אך חסרות שיוך ברור לחסידות זו או אחרת. ברחובות הסמוכים לקריה נקנו עוד מאות דירות על ידי משפחות מחסידות צאנז, קרלין ומחסידיות אחרות. אזורים אלו נקראים "מתחרדים" בפי תושבי השכונה.

כדיין הקהילה מאז הקמתה מכהן הרב זאב וקסברגר, תלמיד של רבי שמואל הלוי ואזנר. בשנת תשפ"א מונה הרב אברהם הלברשטאם, בנו השלישי של האדמו"ר מצאנז, לכהן כרב הקהילה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טבריה: שכונות
קללת הקולונל

פסלו של הקולונל שנמשה מן הנהר, לאחר עבודות השחזור בשנת 2009
קללת הקולונל (ביפנית: カーネルサンダースの呪い, באנגלית: The Curse of the Colonel) היא אגדה אורבנית יפנית שמקורה בשנת 1985. לאחר זכייתה של קבוצת הנשין טייגרס באליפות יפן בבייסבול ב-1985, אוהדים של הקבוצה לקחו מסניף של KFC באוסקה את פסלו של קולונל הרלנד סנדרס, מייסד הרשת, והשליכו אותו מגשר אל תוך המים<ref name=":1"></ref>. 

== רקע ==
על פי הסיפור, הוטלה קללת ספורט על קבוצת בייסבול היפנית הנשין טייגרס (נמרי הנשין) על ידי הרוח של השף הרלנד "קולונל" סנדרס שהיה מייסד רשת המזון המהיר KFC.

לפי האמונה הטפלה הוטלה קללה על הקבוצה בגלל זעמו של הקולונל על השחתה של הפסל בדמותו שהוצב בחזית סניף של KFC בעת חגיגות האליפות של אוהדי הקבוצה<ref name="davisson1"></ref>. קבוצת אוהדי בייסבול השליכו את הפסל לנהר דוטומבורי באוסקה<ref name=":0"></ref> לאחר משחק ניצחון אליפות הבייסבול בין קבוצת הטייגרס של חאנשין לקבוצת האריות של סייבו<ref></ref>. קללת הקולונל שימשה כדי להסביר את חוסר ההצלחה של הקבוצה בשנים שלאחר מכן<ref name=":0" />: ב-18 השנים הבאות הקבוצה סיימה את כל העונות עם המאזנים הגרועים ביותר בליגה. גם כשהקבוצה כבר חזרה להשתתף בסדרת הגמר בשנים 2003, 2005 ו-2014, הקבוצה הפסידה<ref name=":1" /> והיו אוהדים האמינו שהקבוצה לא תנצח במשחק עד שהפסל יוחזר.<ref name="global-post"></ref> בסופו של דבר הניצחון הושג רק בשנת 2023.<ref name="2023Win"></ref>

לעתים נעשות השוואות בין הנשין טייגרס לבין הבוסטון רד סוקס, שנאמר כי היו תחת קללת הבמבינו עד שזכו באליפות העולם ב-2004. <ref name="usa1"></ref> 

== מוות בתעלה ==
שלט ועליו הכיתוב: "מסוכן! אל תצלול לתוך הנהר הזה. הלשכה האזורית לפיתוח [[אוסקה ותחנת תחנת המשטרה אוסקה-מינאמי" בגשר אביסובאשי]]
עבור אוהד הנשין טייגרס בן ה-24, מסאיה שיטבאבה, חגיגת אוהדי הקבוצה הסתיימה בטרגדיה. אותו אוהד טבע בתעלה, ודיווחים העידו שהוא נדחק על ידי החוגגים.<ref name="masaya1"> (subscription required)</ref> כדי למנוע תקריות עתידיות, הורתה מועצת העיר של אוסקה על הקמת גשר חדש שיקשה על האוהדים לקפוץ למים במידה וקללת הקולונל תישבר והטיגריסים ינצחו שוב.<ref name="masaya1" />

== שיחזור הפסל ==
הפסל של הקולונל התגלה בנהר דוטונבורי ב-10 במרץ 2009<ref name="japan-times-2009"></ref>. הפסל התגלה במקרה במהלך עבודות בנייה. הצוללנים שמשו את הפסל חשבו בהתחלה שמדובר בחבית גדולה, לאחר מכן חשבו שמדובר בגופת אדם, אך בסופו של דבר הצליחו לזהות את דמותו של הקולונל. 

גפיו של הפסל היו חסרות, והוא גם איבד את המשקפיים שלו, אך האוהדים האמינו שהדרך היחידה להסיר את הקללה תהיה לפעול לשיקומו.

יד ימין ופלג הגוף התחתון נמצאו למחרת, אך המשקפיים והיד השמאלית נותרו חסרות. אוהדי הקבוצה אמרו שהדרך היחידה בה ניתן להסיר את הקללה היא על ידי החזרת משקפיו ויד שמאל שאבדו מזמן.

הפסל אוחזר מאוחר יותר, כולל החלפת המשקפיים והידיים, והוחזר למקומו המקורי. סניף ה- KFC שהפסל הוצב בו במקור כבר לא היה קיים אבל העתק של הפסל הוצב בסניף ליד אצטדיון קושיין במהלך סדרת הפלייאוף בשנת 2023.<ref></ref>

=== סדרת יפן 2023 ===
הקללה נשברה סופית בשנת 2023, לאחר שהטייגרס ניצחו לראשונה מאז 1985. האוהדים שוב התאספו וחגגו ליד נהר דוטונבורי לאחר הזכייה בתואר והשליכו אוהד בתחפושת קוספליי של הקולונל לנהר בהתייחס לקללה.<ref></ref>

ב-8 במרץ 2024, KFC יפן ערכה טקס קבורה של הפסל, תוך ציון הקושי לשמור על מצב הפסל. <ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אגדות אורבניות
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:מסורות
מקס הזועם (סרט)

מקס הזועם (באנגלית: Mad Max) הוא סרט פעולה דיסטופי אוסטרלי משנת 1979 בבימויו של ג'ורג' מילר ובכיכובו של מל גיבסון בתפקיד הראשי. זהו הסרט הראשון בסדרת סרטי מקסם הזועם, אשר כוללת שלושה סרטי המשך וסרט פריקוול.

== עלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת בעתיד דיסטופי באזור שומם של אוסטרליה בו החברה נמצאת על סף קריסה עקב משבר אנרגיה חמור. הממשל מנסה לשמור על הסדר באמצעות כוח משטרה צבאי למחצה בו עובד גם מקס רוקטנסקי (מגולם על ידי מל גיבסון).

הסרט נפתח במרדף מהיר לאחר שחבר כנופיית האופנוענים המטורף נייטריידר הורג שוטר וגונב ניידת משטרה. מקס יוצא בעקבותיו, המרדף יוצא מכלל שליטה ונייטריידר מת לבסוף בתאונה קטלנית. אירוע זה מושך את תשומת הלב של כנופיית האופנוענים אליה השתייך נייטריידר, אותה מנהיג הפושע הסדיסט טוקאטר, אשר מעוניינת לנקום במקס.

כנופיית האופנוענים של טוקאטר זורעת בינתיים הרס בעיירה המקומית, ומקס הופך יותר ויותר מודאג לשלומם של אשתו, ג'סי, ובנם הצעיר, ספרוג. מקס שולח את משפחתו לטיול על מנת להגן עליהם, אף על פי כן הם נרדפים בהמשך על ידי הכנופיה של טוקאטר, אשר מצליחה להגיע אליהם, להרוג את בנו של מקס, ספרוג, ולפצוע באופן אנוש את אשתו ג'סי.

מקס מחליט בעקבות כך לצאת למסע נקמה בכנופיית האופנוענים של טוקאטר. הוא מצליח לצוד ולהרוג את חברי הכנופיה בזה אחר זה בעימותים אכזריים, ובסוף הסרט הוא מתעמת עם טוקאטר.

== צוות השחקנים הראשי ==
* מל גיבסון בתפקיד מקס רוקטנסקי
* ג'ואן סמואל בתפקיד ג'סי רוקטנסקי
* יו קייס-בירן בתפקיד טוקאטר
* סטיב ביזלי בתפקיד ג'ים "גוס" ריינס
* טים ברנס בתפקיד ג'וני הילד
* רוג'ר וורד בתפקיד פיפי מקפי

== הפקה ==
מקס הזועם היה סרט הבכורה של ג'ורג' מילר, אשר היה באותו העת רופא במקצועו, שמימן באופן חלקי את הפקת הסרט עם הרווחים שלו מהעבודה בחדר המיון. התסריט של הסרט, שנכתב במשותף על ידי מילר וג'יימס מקאוסלנד, נוצר בהשראת מקרי אלימות אליהם נחשף מילר בעבודותו כרופא.

רוב הצילומים לסרט צולמו במלבורן שבאוסטרליה ובפאתי העיר במשך שישה שבועות. הסרט צולם בתקציב צנוע של 400,000 דולרים אוסטרלים<ref></ref>, והצליח לגרוף לאורך השנים מעל ל-100 מיליון דולרים ברוטו ברחבי העולם, ובעקבות כך קבע שיא גינס לסרט הרווחי ביותר בכל הזמנים.<ref></ref> עד היציאה לאקרנים של הסרט "פרויקט המכשפה מבלייר" בשנת 1999.

הסרט נודע במיוחד בזכות מרדפי המכוניות שבו, אשר בוצעו על ידי נהגי פעלולים אמיתיים ללא שימוש בגרפיקה ממוחשבת - טכנולוגיה שלא הייתה זמינה באותה התקופה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים דיסטופיים
קטגוריה:סרטי 1979
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים אוסטרליים
Apple (שיר)

"Apple" (בעברית: "תַפּוּחַ") הוא שיר של הזמרת האנגלייה צ'ארלי XCX. הוא הופק על ידי איי. ג'י קוק, נכתב על ידי צ'ארלי XCX ויצא ב-7 ביוני 2024 מתוך אלבום האולפן השישי שלה Brat בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. הרצועה הודגשה כבולטת והפכה לוויראלית בטיקטוק זמן קצר לאחר מכן, וגררה טרנד ריקודים נלווה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

השיר נשלח לרדיו האיטלקי דרך האחים וורנר ב-2 באוגוסט 2024, כסינגל השלישי מתוך האלבום.<ref name=":0" />

== רקע וכתיבה ==
"Apple" פורסם לראשונה ב-8 בספטמבר 2023 לאחר שצ'ארלי XCX העלתה תמונה של המחברת שלה, המציגה את המילים לרצועה בשם "The Apple". הרצועה הוזכרה שוב בתצוגה מקדימה ב-2 באפריל 2024 בהקלטה קצרה שנשלחה למעריציה, שאישרה כי "Apple" יהיה חלק מאלבומה Brat שתוארך לצאת בשנת 2024. השיר מתייחס למערכת היחסים של XCX עם הוריה ולטראומה בין-דורית.<ref></ref> "Apple" משמש כמטפורה המסמלת הן את הקשר המשפחתי והן את אופי הטראומה. הוא מתואר כשיר אלקטרופופ וסינת'-פופ עם סינת'ים מהירים, ביטים ושירה דומיננטית של הזמרת.<ref></ref><ref></ref>

== ביקורת ==
מייגן גארווי מפיצ'פורק טענה שמדובר בשיר בעל אופי "סקרני".<ref></ref> ג'יו סנטיאגו מ-Resident Advisor העיר כי לרצועה "לא תהיה בעיה להפוך רחבות ריקודים לסאונות מיוזעות".<ref></ref>

אנתוני פנטנו תיאר את "Apple" בתור "רצועת סינת'-פופ בעלת קצב מהיר".<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!איטליה
|2 באוגוסט 2024
|רדיו איירפליי
|האחים וורנר
|style="text-align:center;"|<ref name=":0"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:סינגלים מ-2024
קטגוריה:שירי צ'ארלי XCX
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נוני באו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי צ'ארלי XCX
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ
אריאל גונן

אריאל גונן הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש כמפקד חטיבת שומרון. קודם לכן שימש כמפקד גדוד גפן, ומפקד סיירת גבעתי.

== ביוגרפיה ==
גונן התגייס לסיירת גבעתי בנובמבר 2005 וסיים את המסלול בהצלחה. ב-2008 יצא גונן לקורס קציני חי"ר, ולאחר הקורס מונה למפקד צוות בסיירת גבעתי<ref name=":0" />. ב-27 במאי 2009 נפצע אריאל בתנועת אופנוע, בנסיעה מרמת הגולן לדרום הארץ והתנגש במשאית באזור בנימינה.<ref name=":0"></ref> לאחר מספר שנים של שיקום, בהן כמעט איבד את רגלו הימנית, חזר גונן לשירות בצה"ל. ב-2019 היה אחראי על הכשרת הלוחמים של סיירת גבעתי מסיום האימון המתקדם ועד לסוף המסלול<ref name=":0" />.

בשנת 2020 סוכם כי ימונה למפקד סיירת גבעתי<ref></ref>, ובשנת 2021 מונה למפקד היחידה. תחת פיקודו ביצעה הסיירת פעולות רבות וביניהן מבצעים משמעותיים בגזרת העיר שכם כנגד כנופיית הטרור "גוב האריות"<ref></ref>. ב-2023 סיים גונן את תפקידו כמפקד סיירת גבעתי, ומונה למפקד גדוד גפן, תפקיד אותו ביצע במשך שנה, ובמסגרת תפקידו נכנס עם לוחמי הגדוד לרצועת עזה כחלק ממלחמת חרבות ברזל. ב-21 באוגוסט 2024 הועלה גונן לדרגת אל"ם ונכנס לתפקיד מפקד חטיבת שומרון<ref></ref>.

גונן נשוי ואב לשניים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי סיירת גבעתי
קטגוריה:מפקדי גדוד גפן
קטגוריה:מפקדי חטיבת שומרון
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
חסוס חיל מנסאנו

חסוס חיל מָנְסַאנוֹ (בספרדית: Jesús Gil Manzano; נולד ב-4 בפברואר 1984) הוא שופט כדורגל ספרדי השופט בלה ליגה, ליגת הכדורגל הבכירה בספרד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה ב-25 באוגוסט 2012 במשחק בין מאלגה למיורקה. חיל מנסאנו שפט גם ברבע גמר גביע המלך 2013-14 בין ראסינג סנטנדר לריאל סוסיאדד, שם סירבה ראסינג לשחק לאחר דקה אחת.<ref></ref><ref></ref>

בעקבות המשחק בין ברצלונה לז'ירונה ב-23 בספטמבר 2018, שהסתיים בתוצאה 2–2,<ref></ref> סירב לאו מסי ללחוץ את ידו לאחר המשחק.<ref></ref> הוא שפט גם במשחקים בליגות העליונות של מדינות שונות, כגון ב-10 בפברואר 2019, בדרבי של פאוק נגד אולימפיאקוס שנגמר בתוצאה 3–1 לפאוק.<ref></ref>

== פרסים ==
* פרס ויסנטה אסבדו (פרס המוענק לשופט הטוב ביותר בליגה): 2017/2018<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שופטי כדורגל ספרדים
קטגוריה:ספרד: אישים בספורט
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1984
ממוצע ספיגת שערים

[[קלינט בנדיקט, שוער משנות העשרים ב-NHL מחזיק במספר שיאי GAA]]

ממוצע ספיגת שערים (GAA) הוא נתון המשמש בהוקי שדה, הוקי קרח, לקרוס, כדורגל וכדורמים שהוא ממוצע השערים שנספגים למשחק על ידי שוער או שוער כללי. (תלוי בספורט). GAA מקביל לממוצע הריצה של מגיש בייסבול (ERA).

עבור הוקי קרח, השערים מול סטטיסטיקה ממוצעת הם מספר השערים שהשוער מאפשר לכל 60 דקות במשחק. זה מחושב על ידי לקיחת מספר השערים נגד, מכפילים את זה ב-60 (דקות) ואז מחלקים במספר הדקות ששיחקו. השינוי נמצא בשימוש על ידי ה-NHL מאז 1965 וה-IIHF מאז 1990. כאשר מחשבים את ה-GAA, שערי הארכה וזמן על הקרח נכללים, בעוד ששערים ריקים ושערי דו-קרב חבטות עונשין אינם נכללים.<ref>

</ref> זה בדרך כלל מוצג עם שתי ספרות עשרוניות אחרי הנקודה.

לשוערים המובילים בליגת ההוקי הלאומית יש GAA של בערך 1.85-2.10, אם כי המדד של GAA טוב משתנה ככל שסגנונות משחק שונים באים והולכים. עם זאת, לשוערים המובילים בליגת הלקרוס הלאומית יש GAA של כ-10.00, ולשוערים המובילים של איגוד הלקרוס המערבי של 2005 היה GAA של כ-9.00. במיטבם, לשוערי כדורמים עילית של NCAA יש GAA בין 3.00 ל-5.00.

מכיוון שהנתון תלוי מאוד בקבוצה המשחקת מול שוער, אחוז ההצלה נחשב בדרך כלל כמדד מדויק יותר למיומנות השוער, במיוחד בהוקי קרח ולקרוס, מכיוון שהוא לוקח בחשבון את מספר החבטות שהשוער התמודד מולם. בכדורגל, מכיוון שזה נחשב לחלק מתפקידו של השוער לאמן מגינים להיות במיקום נכון כדי למנוע בעיטות של יריבים, משתמשים יותר ב-GAA להערכת שוערים מאשר באחוזי הצלה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הוקי קרח
ריצ'רד פוטס

ריצ'רד פוטס (באנגלית: Richard Potts; 19 ביולי 1753 – 26 בנובמבר 1808) היה פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו וקריירה ===
פוטס נולד ב-19 ביולי 1753 במרלבורו עילית, פרובינציית מרילנד, והתגורר בה עד שעבר עם משפחתו לאיי ברבדוס בשנת 1757. הוא חזר למרילנד והתיישב בבירת המדינה אנאפוליס ב-1761, שם למד משפטים. הוא החל לעסוק בעריכת דין במחוז פרדריק, מרילנד בשנת 1775. פוטס שימש כחבר בוועדת התצפית של מחוז פרדריק ב-1776 וכעוזר צבאי למושל מרילנד ב-1777.

=== קריירה משפטית ===
פוטס שימש כפקיד בית המשפט של מחוז פרדריק מ-1777 עד 1778, וכעורך דין של מחוזות פרדריק, מונטגומרי וושינגטון ב-1784. הוא מונה על ידי הנשיא ג'ורג' וושינגטון כפרקליט ארצות הברית עבור מרילנד, וכיהן מ-1789 עד 1791.

הוא היה ציר לוועידת מדינת מרילנד משנת 1788, כדי להצביע האם על מרילנד לאשרר את הצעת החוקה של ארצות הברית. פוטס כיהן גם כחבר בקונגרס הקונטיננטלי ב-1781, וכחבר בוועידת מרילנד אשר אשררה את חוקת ארצות הברית ב-1788.

מ-1791 עד 1793 ושוב מ-1796 עד 1801, שימש פוטס כשופט ראשי של המעגל השיפוטי החמישי של המדינה. מאוחר יותר הוא מונה לשופט עמית של בית המשפט לערעורים במרילנד, תפקיד בו כיהן מ-1801 עד 1804.

=== קריירה פוליטית ===
הקריירה הפוליטית של פוטס כללה שתי קדנציות בבית הנבחרים של מרילנד מ-1779 עד 1780, ושוב מ-1787 עד 1788. הוא דחה את המועמדות להיבחר לסנאט של מרילנד ב-1787, אך שימש כאלקטור לנשיאות ב-1792. הוא נבחר לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את התפקיד הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של צ'ארלס קארול מקרולטון וכיהן מ-10 בינואר 1793 ועד 24 באוקטובר 1796, אז גם התפטר. פוטס סירב למינוי למזכיר המדינה ב-1795. פוטס נפטר בפרדריק ב-26 בנובמבר 1808, ונקבר בבית הקברות של קהילת כל הקדושים עד לקבורתו מחדש בבית הקברות הר אוליבט בפרדריק.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1753
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1808
שוודיה באירוויזיון 1960

שוודיה באירוויזיון 1960 השתתפה עם השיר "Alla andra får varann" (בעברית: "כל האחרים מקבלים אחד את השני"), שבוצע על ידי השוודית סיב מאלמקוויסט. זוהי השתתפותה השלישית של שוודיה בתחרות הזמר של האירוויזיון. השיר והזמרת נבחרו בתחרות מלודיפסטיבלן של אותה שנה.

==לפני האירוויזיון==
גמר מלודיפסטיבלן 1960, שבו נבחרו השיר והזמרת שייצגו את שוודיה באירוויזיון 1960, נערך בסטוקהולם בהנחייתה של ב-2 בפברואר 1960. ארבעה שירים השתתפו בגמר התחרות. השיר הזוכה נבחר על ידי ארבעה אנשים, שכל אחד מהם בחר את השיר המועדף עליו.
{| class="wikitable sortable" style="font-size: 90%; text-align: center;"
|+ style="font-size: bigger;" |2 בפברואר 1960
!סדר
!אמן 1
!אמן 2
!שיר
!כותבים
!מקום
!נקודות
|-
|1
|
|
|"Nancy, Nancy"
|סאנה בורג, אוקה גרהרד
|4
|56
|- bgcolor="#FFD700"
|2
|
|
|"Alla andra får varann"
|אולף קלקוויסט, אוקה גרהרד
|1
|85
|-
|3
|
|
|"Alexander"
|אוקה גרהרד
|3
|67
|-
|4
|
|
|"Underbar, så underbar"
|פר לינדקוויסט
|2
|76
|}

==באירוויזיון==
ב-29 במרץ 1960, ליל האירוויזיון, שרה מאלמקוויסט שנייה בסדר ההופעות, לפני לוקסמבורג אחרי הממלכה המאוחדת. לבסוף, השיר הגיע למקום העשירי מתוך שלוש עשרה מקומות, וקיבל ארבע נקודות. שוודיה העניקה את הניקוד הגבוה ביותר (4) לבלגיה ולצרפת, שניצחה לבסוף.

=== נקודות שהוענקו לשוודיה ===
{| class="wikitable"
!
!
!
!
!
|-
|
|
|
|
|
|-
!
!
!
!
!
|-
|
|
|
|
* 
|
* 
* 
|}

=== נקודות שהוענקו משוודיה ===
{| class="wikitable"
!ציון
!מדינה
|-
|10 נקודות
|
|-
|9 נקודות
|
|-
|8 נקודות
|
|-
|7 נקודות
|
|-
|6 נקודות
|
|-
|5 נקודות
|
|-
|4 נקודות
|
|-
|3 נקודות
|
|-
|2 נקודות
|
|-
|1 נקודות
|
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 1960
ארמין שפיגל

ארמין שפיגל (בהונגרית: Spiegel Ármin; קורנויבורג [Korneuburg] 28 בינואר 1883 – מחנה הריכוז מאוטהאוזן, 27 במרץ 1945) היה רב הונגרי, רב ראשי, מורה דתי. דמות בולטת בחיי התרבות היהודית בהונגריה, לרבות תפקידיו הציבוריים.

== קורות חייו ==
ארמין שפיגל הוא בנם של ליפוט שפיגל ושל מגדולנה שטרן. הוא השלים את לימודיו בין השנים 1898 לבין 1909 בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא קיבל סמיכה לרבנות ב-1910 וקיבל תואר דוקטור במדעי הרוח. ב-1910 היה הרב של הקהילה היהודית בעיר סרווש, ובשנים 1911 עד 1944 רב ולאחר מכן רב ראשי באסטרגום. הוא היה גם מורה לדת בבית הספר הריאלי העירוני בעיר אסטרגום ובגימנסיה המקומית. ביוני 1944 גורש לאושוויץ, משם נלקח מאוחר יותר למאוטהאוזן.

הרב שפיגל היה דמות בולטת בקרב האינטלקטואלים היהודים, היה חבר באגודה הספרותית היהודית-ההונגרית והיה בין עורכי הלקסיקון היהודי ההונגרי.

== משפחתו ==
אשתו הייתה גיזלה וכסלר (1888–?), לה נישא ב-1910. התחתן ב-8 ביוני בארז'בטווארוש, בודפשט. <ref></ref>

בתו היא ליוויה שפיגל, נשואה למיקלוש בלומנטל. נכדתו אגנש בלומנטל (1936–?).

== עבודותיו העיקריות ==
* הקדמה והקדמה להיגיון של יוסף אבן כספי "צרור הכסף"(בודפשט, 1924)

== לקריאה נוספת ==
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
* [http://emlekhely.btk.elte.hu/profile/dr-spiegel-armin/ Emlékhely] (ELTE) (אתר הנצחה של אוניברסיטת אטווש לוראנד - ELTE)
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. [https://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0809.html גישה מקוונת]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
ללכת

"ללכת" הוא שיר של הזמר הישראלי לירן דנינו. השיר נכתב על ידי מאיר גולדברג יחד עם דנינו והולחן בידי דנינו. הוא עובד והופק בידי אורי אבני ויצא לאור ב-24 במאי 2011 כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הזמר, "לירן דנינו".

== יצירה ויציאה לאור ==
השיר נכתב על ידי הפזמונאי מאיר גולדברג יחד עם הזמר הישראלי לירן דנינו<ref name=":0" /><ref></ref>. הוא הולחן בידי דנינו, עובד והופק בידי אורי אבני ויצא לאור ב-24 במאי 2011 כסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הזמר, "לירן דנינו"<ref name=":0"></ref>.

== וידאו קליפ ==
את הווידאו קליפ של השיר ביימו אורי בורג ויוני זוננשיין, הוא הופק על ידי אביב בן שלוש ויצא לאור ב-21 ביוני 2011<ref name=":1"></ref>. במהלך הקליפ נראה דנינו צופה בו ובבת זוגו במספר סיטואציות שונות עם אהובת ליבו. את פזמון השיר שר דנינו תוך שהוא נראה הולך אחורה<ref name=":1" /><ref name=":2"></ref> בהשראת הקליפ "The Scientist" של קולדפליי<ref name=":3"></ref>, למען צילום חלק זה נדרש דנינו לשיר את השיר מהסוף להתחלה<ref name=":2" /><ref name=":3" />.

הקליפ צולם בתחילת מאי 2011 בשכונת נווה צדק בתל אביב ובחוף הים שבהרצליה, על ידי קבוצת חיילים מיחידת ההסרטה של דובר צה"ל, שעשו זאת בהתנדבות<ref name=":2" />.

== קבלה ==
אסף נבו מ"מאקו" כינה את השיר בתור "גאוות האלבום"<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:סינגלים מ-2011
קטגוריה:שירי לירן דנינו
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר גולדברג
איסי פאלאסון

איסאק "איסי" פאלאסון קמאצ'ו (בספרדית: Isaac "Isi" Palazón Camacho; נולד ב-27 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקיצוני הימני בראיו ואיקאנו מהלה ליגה. לפאלאסון מעל 160 הופעות במדי ראיו ואיקאנו.

== קריירה ==
פאלאסון נולד בסייזה, מורסיה, וערך את הופעת הבכורה הבוגרת שלו עם קבוצת הכדורגל של סייזה בגיל 15 בלבד, לאחר תקופה קצרה באקדמיה של ריאל מדריד.<ref name=":0"></ref> לאחר מכן עבר לוויאריאל, והגיע לויאריאל ג' לפני שפוטר ב-2013.<ref name=":0" />

לאחר מכן חזר למועדון הראשון שלו סייזה. בשנת 2014 הצטרף פאלאסון לריאל מורסיה והוצב בתחילה בקבוצת המילואים בליגת הספרדית הרביעית. ב-18 בדצמבר של אותה שנה, הוא הסכים לחוזה חדש לשלוש שנים עם המועדון, וקודם באופן סופי לסגל הראשי בסגונדה דיוויסיון ב' בשנה שלאחר מכן.

ב-18 באוגוסט 2017, עבר פאלאסון לקבוצת הליגה השלישית פונפרדינה, לאחר שסיים את חוזהו עם ריאל מורסיה.<ref></ref> הוא תרם עם שמונה שערים ב-40 הופעות במהלך עונת 19–2018, כאשר קבוצתו חזרה לליגה השנייה לאחר היעדרות של שלוש שנים.

פאלאסון ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-18 באוגוסט 2019, כשהוא מתחיל בהפסד 3–1 בחוץ נגד קדיס.<ref></ref> הוא כבש את השער הראשון שלו בקטגוריה ב-26 באוקטובר, כשהוא מקל על השער השני של קבוצתו בהפסד 3–1 בחוץ לראיו ואיקאנו.

ב-23 בינואר 2020, פאלאסון חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים עם ראיו ואיקאנו, קבוצה נוספת מהליגה השנייה.<ref></ref> במהלך השנים שלו בראיו הפך לאחד השחקנים בחשובים ביותר בקבוצה ולאחד הגורמים לעלייתה ללה ליגה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני פונפראדינה
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואיקאנו
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1994
משה דנינו

משה דנינו הוא שחקן כדורסל כיסאות גלגלים שייצג את ישראל במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976).

דנינו גדל בנווה שאנן (חיפה) והיה פקיד הנהלת חשבונות בעיריית חיפה.

היה חבר נבחרת הכדורסל של איל"ן בחיפה.

התחרה בכדורסל במשחקי סטוק מנדוויל בשנת 1974.

במשחקים הפארלאימפיים בטורונטו (1976) היה חבר נבחרת הכדורסל שזכתה במדליית כסף.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
ראטומיר טוורדיץ'

ראטומיר "ראטו" טוורדיץ (בקרואטית: Ratomir "Rato" Tvrdić; 14 בספטמבר 1943 – 20 באוגוסט 2024) היה כדורסלן קרואטי ששיחק בעמדת הקלע ביוגופלסטיקה ספליט.

== קריירה מקצועית ==
טוורדיץ' שיחק ביוגופלסטיקה ספליט היוגוסלבית בין השנים 1960 ל-1977, וזכה במדיה בשתי אליפויות הליגה היוגוסלבית בכדורסל (1971 ו-1977), שלושה גביעים יוגוסלביים (1972, 1974 ו-1977) ושני גביעי קוראץ' ( ו-). הוא גם הוביל את הקבוצה לגמר גביע אירופה לאלופות בכדורסל ב- ולגמר גביע מחזיקות גביע ב-.

ב-1977 הוא זכה עם ספליט בכתר המשולש הקטן: זכייה באליפות, גביע וגביע קוראץ'.

== נבחרת יוגוסלביה ==
טוורדיץ' ערך 138 הופעות במדי נבחרת יוגוסלביה בכדורסל, הראשונה שבהן ב-2 בדצמבר 1965. עם הנבחרת הוא זכה פעמיים באליפות אירופה בכדורסל (1973 ו-1975) ופעם אחת באליפות העולם בכדורסל (1970), והגיע לגמר היורובאסקט ב-1969 ולגמר המונדובאסקט ב-1967 ו-1974. בנוסף הוא זכה עימה בטורניר הכדורסל במשחקי הים התיכון 1967.

טוורדיץ' היה קפטן הנבחרת בטורניר הכדורסל באולימפיאדת מינכן (1972), בו סיימה במקום החמישי. הוא הופיע במדיה גם באליפות אירופה בכדורסל 1967.

== לאחר הפרישה וחיים אישיים ==
לאחר התפרקות יוגוסלביה מונה טוורדיץ' למנהל ספורטיבי בספליט, ונחשב לאחראי על החתמתו של ניקולה וויצ'יץ' בקבוצה.

לו ולאשתו זורנה שני ילדים: הבן ירו והבת גוראנה, הנשואה לשחקן נבחרת קרואטיה בכדורסל בעבר ז'אן טבק.

נפטר ב-20 באוגוסט 2024, בגיל 80.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורסלנים קרואטים
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:כדורסלני ק.ק. ספליט
קטגוריה:ילידי 1943
קטגוריה:נפטרים ב-2024
ארט לינסון

ארט לינסון (; נולד ב-1942) הוא מפיק, תסריטאי וסופר אמריקאי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
ארט לינסון הפיק סרטים בכל עשור מאז שנות השבעים, כולל "מועדון קרב", "היט", "הבלתי משוחדים", "נעורים בקצב מהיר", "עד קצה העולם" ו"מלווין והווארד".

לינסון היה מפיק בפועל בסדרת הטלוויזיה ילדי האנרכיה, וכן בסדרה "ילוסטון" בכיכובו של קווין קוסטנר. "ילוסטון" עלתה לראשונה ב-20 ביוני 2018 בערוץ פרמאונט והפכה לסדרה המתוסרטת הפופולרית ביותר בטלוויזיה. לינסון שימש כמפיק בפועל גם בסדרות הטלוויזיה "1883" ו-"1923".

הוא מחברם של שני ספרים: "A Pound of Flesh: Perilous Tales of How to Produce Movies in Hollywood" שיצא לאור בשנת 1998, ו-"What Just Happened?: Bitter Hollywood Tales from the Front Line", שהפך לסרט קולנוע בכיכובו של רוברט דה נירו ובבימויו של בארי לוינסון.

== פילמוגרפיה ==

=== כמפיק ===
{| class="wikitable"
!שנה
!סרט
!שם הסרט בעברית
|-
|1975
|Rafferty and the Gold Dust Twins
|רפרטי והתאומים מזהב
|-
|1976
|Car Wash
|שטיפת מכוניות
|-
|1978
|American Hot Wax
|שעווה חמה אמריקאית
|-
|1980
|Where the Buffalo Roam
|היכן שהבופאלו נודד
|-
|1980
|Melvin and Howard
|מלווין והווארד
|-
|1982
|Fast Times at Ridgemont High
|נעורים בקצב מהיר
|-
|1984
|The Wild Life
|החיים הפראיים
|-
|1987
|The Untouchables
|הבלתי משוחדים
|-
|1988
|Scrooged
|לא נעים
|-
|1989
|Casualties of War
|נפגעי מלחמה
|-
|1989
|We're No Angels
|אנחנו לא מלאכים
|-
|1990
|Dick Tracy
|דיק טרייסי
|-
|1992
|Singles
|רווקים
|-
|1993
|Point of No Return
|נקודת האל חזור
|-
|1993
|This Boy's Life
|חייו של נער זה
|-
|1995
|Heat
|היט
|-
|1997
|The Edge
|הקצה
|-
|1998
|Great Expectations
|תקוות גדולות
|-
|1999
|Pushing Tin
|דוחפים פח
|-
|1999
|Fight Club
|מועדון קרב
|-
|2000
|Sunset Strip
|רצועת השקיעה
|-
|2001
|Heist
|שוד
|-
|2004
|Spartan
|ספרטן
|-
|2004
|Imaginary Heroes
|גיבורים דמיוניים
|-
|2005
|Lords of Dogtown
|שליטי דוגטאון
|-
|2006
|The Black Dahlia
|הדליה השחורה
|-
|2007
|Into the Wild
|עד קצה העולם
|-
|2008
|What Just Happened
|מה קרה לעזאזל?
|-
|2010
|The Runaways
|הבריחה
|-
|2016
|The Comedian
|הקומיקאי
|-
|2018
|The Outsider
|הזר
|-
|—
|Arrive Alive
|להגיע בחיים
|}

=== כתסריטאי ===
{| class="wikitable"
!שנה
!סרט
!שם הסרט בעברית
|-
|1978
|American Hot Wax
|שעווה חמה אמריקאית
|-
|2008
|What Just Happened
|מה קרה לעזאזל?
|-
|2016
|The Comedian
|הקומיקאי
|}

=== כבמאי ===
{| class="wikitable"
!שנה
!סרט
!שם הסרט בעברית
|-
|1980
|Where the Buffalo Roam
|היכן שהבופאלו נודד
|-
|1984
|The Wild Life
|החיים הפראיים
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפיקים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:במאים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
Maps.me

Maps.me היא אפליקציה לנייד עבור אנדרואיד, iOS ו־BlackBerry OS אשר מספקת מפות ושירותי ניווט לא מקוונים המתבססים על נתונים מ-OpenStreetMap, ועל כן היא שימושית במיוחד עבור מטיילים ומשתמשים המעוניינים לנווט באזורים עם גישה מוגבלת לאינטרנט. האפליקציה נקראה בעבר MapsWithMe.

האפליקציה נוצרה במקור על ידי חברת הסטארט-אפ השווייצרית MapsWithMe אשר לה מחלקת פיתוח בבלארוס, והפכה זמינה לציבור לראשונה בשנת 2011. החברה נרכשה ב-2014 על ידי חברת הטכנולוגיה הרוסית Mail.Ru. Group.<ref></ref> בשנת 2015, האפליקציה הפכה לאלפיקציית קוד פתוח<ref></ref>, המאפשרת למפתחים ולתורמים להציע שינויים לקוד המקור של האפליקציה. בשנת 2020, האפליקציה נמכרה לחברת Daegu Limited<ref name="Mail.ru Group sells MAPS.ME"></ref> אשר שינתה את ממשק המשתמש ואת התוכן של האפליקציה.

== ראו גם ==
* OpenStreetMap
* Google Maps
* Waze

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפות
קטגוריה:מערכות מידע גאוגרפי
קטגוריה:שירותי אינטרנט
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2011
אנדראה קימי אנטונלי

אנדראה קימי אנטונלי (באיטלקית: Andrea Kimi Antonelli; נולד ב-25 באוגוסט 2006) הוא נהג מרוצים איטלקי המתחרה באליפות הפורמולה 2 עבור קבוצת פראמה. אנטונלי הוא חבר באקדמיית הנהגים של קבוצת מרצדס מאז שנת 2019 ומיועד להתחרות בקבוצה החל מעונת 2025.

==קריירת מרוצים==
אנטונלי החל להתחרות בקארטינג בגיל שבע וזכה להצלחה רבה. בשנים 2020 ו-2021 זכה פעמיים ברציפות באליפות אירופה בקארטינג.

בספטמבר 2021, שלושה שבועות אחרי שמלאו לו 15 שנים, החל להתחרות באליפות פורמולה 4 האיטלקית עבור קבוצת פראמה. את הבכורה ערך ברד בול רינג וצבר 4 נקודות במהלך סוף השבוע. בסבב הבא, שהתקיים במוג'לו, צבר 2 נקודות נוספות. בסבב האחרון של העונה סיים על הפודיום בשלושת המרוצים, כשסיים במקום השני ופעמיים במקום השלישי. בסיום העונה דורג במקום העשירי עם 54 נקודות. 

בעונת 2022 המשיך להתחרות עבור פראמה באליפות. בסבב המרוצים הראשון שהתקיים באימולה צבר רק נקודה אחת. החל מהסבב השני החלה הדומיננטיות של אנטונלי, שניצח 13 מ-18 מרוצים עד לסיום עונה וזכה באליפות בפער של יותר מ-100 נקודות מהמקום השני. במקביל לאליפות האיטלקית, התחרה גם באליפות פורמולה 4 הגרמנית, ניצח 9 מרוצים וזכה באליפות. אנטונלי היה חלק מהנבחרת האיטלקית למשחקי הספורט המוטורי שהתקיימו במרסיי וניצח בקטגוריית הפורמולה 4.

===פורמולה 1===
בשנת 2019 החתימה קבוצת מרצדס את אנטונלי וצירפה אותו לתוכנית פיתוח הנהגים שלה. באפריל 2024 הוא ערך נסיעה ראשונה במכונית פורמולה 1 במבחן פרטי שאירגנה הקבוצה במסלול רד בול רינג. שבועיים לאחר מכן ערך מבחן נוסף בו השלים 500 ק"מ של נהיגה במסלול אימולה. באוגוסט 2024 השתתף לראשונה באימון הראשון שקדם לגרנד פרי איטליה, אך לאחר 10 דקות התרסק עם המכונית וגרם להוצאת דגל אדום. למחרת הוכרז רשמית כמחליף של לואיס המילטון בקבוצה החל מעונת 2025.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ איטלקים
קטגוריה:נהגי קבוצת מרצדס
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2006
Telos

Telos הוא אלבום האולפן השלישי של הדי ג'יי והמפיק מוזיקלי הרוסי-גרמני זד. האלבום יצא לאור ב-30 באוגוסט 2024, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.<ref></ref>

==רקע והכרזה==
בסרטון סיכום משנת 2023 שהועלה לאינסטגרם, זד הכריז שהוא עובד על אלבום חדש, וכינה את הפרויקט "האלבום הכי אמיתי והכי אישי שהכנתי אי פעם".<ref></ref> במאי 2024, במהלך הופעה בפסטיבל המוזיקה EDC בלאס וגאס, זד הכריז על תאריך יציאת האלבום באמצעות כתיבה שחקים. שם האלבום ועטיפתו נחשפו בפוסט באינסטגרם שהועלה זמן קצר לאחר EDC.<ref></ref>

ב-21 ביוני 2024, יצא הסינגל המוביל של האלבום "Out of Time", בהשתתפות בי מילר.<ref></ref> שבועיים לאחר מכן, זד הכריז על שותפות עם 5 Gum להפקת מופע חד פעמי בלעדי בבודגה לא ידועה בניו יורק. המופע יכלול שירים שטרם נשמעו מהאלבום. המעריצים הוזמנו להתחרות על הכרטיסים החינמיים לאירוע על ידי השתתפות בציד נבלות, עם רמזים שפורסמו על ידי זד וחשבונות המדיה החברתית של 5 Gum בכל יום עד לאירוע המתוכנן ב-22 באוגוסט. רק 25 האנשים הראשונים שביקרו בבודגה לקראת המופע יקבלו כרטיסים חינם.<ref></ref><ref></ref>

הסינגל השני של האלבום, "Lucky" ביחד עם רמי וולף, יצא לאור ב-9 באוגוסט 2024.<ref></ref><ref></ref>

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Telos
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט (ים)
!חברת תקליטים
!הערות
|-
!rowspan="2" |כלל העולם
|30 באוגוסט 2024
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט
|אינטרסקופ
|<ref>Release formats for Telos on August 8, 2024:
* </ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס