חיימה מורנו

חיימה מורנו מוראלס (בספרדית: Jaime Moreno Morales; נולד ב-19 בינואר 1974 בסנטה קרוס דה לה סיירה) הוא כדורגלן עבר בוליביאני, ששיחק בעמדת החלוץ.

מורנו החל את הקריירה בבוליביה והמשיך לקדנציות קצרות בקולומביה ובאנגליה, אך את עיקר הקריירה העביר בליגת ה-MLS, רובה ככולה בקבוצת די. סי. יונייטד, שם הפך לאחד מהשחקנים המצליחים בתולדות הליגה. הוא צבר הישגים קבוצתיים, ובהם בין היתר זכייה בליגת האלופות של CONCACAF, ארבע אליפויות ארצות הברית, ארבע זכיות במגן האוהדים ושתי זכיות בגביע ארצות הברית הפתוח, וכן צבר הישגים אישיים ובהם זכייה בתואר מלך השערים, חמש הכללות בהרכב העונה ב-MLS, וכן נכלל בהרכב כל הזמנים ב-MLS שפורסם בשנת 2005. הוא מדורג בין עשרת המובילים בכל הזמנים במספר השערים ובמספר הבישולים ב-MLS.

מורנו ייצג את נבחרת בוליביה ב-75 הופעות, בהן כבש תשעה שערים. הוא ייצג את בוליביה בין היתר במונדיאל 1994, וכן בחמישה טורנירי קופה אמריקה, בהן בהעפלתה לגמר קופה אמריקה 1997.

== קריירת משחק ==
מורנו הצטרף כנער לאקדמיית טהואיצ'י, בה גדלו כוכבים בוליביאנים בינלאומיים נוספים ובהם מרקו אצ'ברי, ארווין סאנצ'ס וחואן מנואל פנייה. הוא הצטרף לקבוצת הבוגרים של בלומינג מעיר הולדתו בעונת , ובארבע עונות במדיה כבש 14 שערי ליגה ב-57 הופעות. בעונת שיחק לתקופה קצרה באינדפנדיינטה סנטה פה מליגת העל הקולומביאנית, שם ערך חמש הופעות ליגה בלבד.

בקיץ 1994, לאחר ששותף בטורניר מונדיאל 1994, עבר מורנו למידלסברו האנגלית, תחת המאמן בריאן רובסון, תמורת כרבע מיליון ליש"ט. עונת הבכורה שלו בקבוצה הסתיימה עם שער ליגה בודד ב-14 הופעות, ובהעפלה לפרמייר ליג. מורנו פתח עם הקבוצה את עונת 1995/1996, ובכך הפך לבוליביאני הראשון בתולדות הפרמייר ליג. עם זאת, הוא התקשה לתפוס מקום בהרכב הקבוצה בליגה הבכירה, ערך שבע הופעות בלבד בחצי עונה, בטרם שוחרר מהמועדון.

במהלך עונת הוחתם מורנו על ידי ליגת ה-MLS, ושובץ בקבוצת די. סי. יונייטד. כבר בעונת הבכורה שלו במועדון סייע לקבוצה לזכות באליפות, כאשר פתח בהרכב של ברוס ארנה למשחק גביע ה-MLS מול לוס אנג'לס גלאקסי (לצדו של אצ'ברי, חברו לנבחרת). די. סי. גברה 2–3 בהארכה וזכתה בתואר. במקביל, סייע לה לזכות בגביע ארצות הברית הפתוח, ואף כבש את שערה השלישי של הקבוצה בניצחון 0–3 בגמר על רוצ'סטר ריינוס.

בעונת היה מורנו לאחד מהשחקנים הטובים של העונה בליגה. הוא היה למלך השערים של הליגה עם 16 כיבושים, וסייע לקבוצתו לזכות בתוארי האליפות ומגן האוהדים, עם ניצחון 1–2 בגביע ה-MLS על קולורדו ראפידס. מורנו כבש את השער הראשון במשחק, ונבחר בסיומו לשחקן המצטיין של הגמר. בזכות הופעותיו, נכלל לראשונה בהרכב העונה ב-MLS. לאחר תום העונה, חזר מורנו למידלסברו בהשאלה לשלושה חודשים, בהן שותף בשבעה משחקים, מתוכם חמישה בליגת המשנה, וכבש שער בודד.

עונת הייתה הטובה ביותר של מורנו מבחינה אישית, עם 16 שערים ו-11 בישולים בליגה, כאשר הוא מסיים שני במירוץ לתואר ה-MVP של ה-MLS, אחרי בן ארצו וחברו לקבוצה אצ'ברי. הוא סייע לקבוצתו להעפיל למשחק גביע ה-MLS השלישי ברציפות, שם נוצחה הקבוצה 0–2 על ידי שיקגו פייר. עם זאת, זכה עם הקבוצה באותה העונה בליגת האלופות של CONCACAF, כאשר פתח בהרכב בניצחון 0–1 על דפורטיבו טולוקה המקסיקנית במשחק הגמר, וכן בגביע אינטראמריקנה, שם פתח בצמד המשחקים שבסיכומם ניצחה הקבוצה 1–2 את ואסקו דה גאמה הברזילאית. בעונת זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ובמגן האוהדים, עם ניצחון 0–2 בגמר על לוס אנג'לס גלאקסי, בו כבש מורנו את השער הראשון. באותה העונה כבש מורנו עשרה שערי ליגה ונכלל בפעם השנייה בהרכב העונה ב-MLS.

החל מעונת התחיל מורנו לסבול מפציעות חוזרות ונשנות, שגרמו לו להחמיץ חלק גדול מעונת , כאשר גם כשהיה כשיר פתח לרוב על הספסל. הדבר הוביל לעימות עם מאמנו ריי הדסון, ולהדחתו מהקבוצה לקראת עונת . הוא חתם בקבוצת מטרוסטארס, וגם במדיה לא זכה להופעות מרובות. הוא רשם 11 הופעות ליגה בהן כבש פעמיים בלבד, אחד מהם מול קבוצתו לשעבר, די.סי. יונייטד.

הגעתו של המאמן פיוטר נובאק לדי. סי. יונייטד לקראת עונת , הביאה לחזרתו של מורנו למועדון לאחר עונה אחת בלבד. הוא עבר מחנה אימונים אישי אינטנסיבי כדי למנוע פציעות, ואכן בעונת החזרה שלו רשם מורנו 27 הופעות ליגה וכבש שבעה שערים, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות הרביעית והאחרונה בקריירה שלו, עם ניצחון 2–3 על קנזס סיטי ויזארדס בגביע ה-MLS, שם פתח בהרכב למשחק. כמו כן, נבחר מורנו בפעם השלישית להרכב העונה ב-MLS. הייתה זו הופעתו האחרונה בקריירה במשחק גביע ה-MLS.

על אף שלא הצליח להוביל את קבוצתו לזכייה באליפויות נוספות, המשיך מורנו לשבור שיאים ולהפגין יכולת גבוהה. הוא נבחר להרכב העונה גם בשתי העונות הבאות, ובסך הכול נכלל בהרכב העונה חמש פעמים בסך הכול. בשנת 2005 זכה להיכלל בהרכב כל הזמנים ב-MLS, ובעונות ו- זכה עם קבוצתו במגן האוהדים. בעונת זכה עם הקבוצה בגביע ארצות הברית הפתוח, לאחר ניצחון 1–2 על צ'ארלסטון באטרי.

ב-12 באוגוסט 2010 הודיעו השחקן והקבוצה כי עונת תהיה האחרונה של מורנו במועדון. משחקו האחרון במדי הקבוצה היה ב-23 באוקטובר, אז כבש בפנדל במפגש הביתי מול טורונטו. לאחר שחוזהו לא חודש בתום העונה, הוא השתתף בדראפט הבחירה מחדש אך לא נבחר ובעקבות כך פרש ממשחק פעיל בגיל 36.

בין השנים 2011 ל-2013 שימש כמאמן באקדמיית הנוער של די. סי. יונייטד.

=== נבחרת בוליביה ===
מורנו במדי די. סי. יונייטד, 2008
מורנו החל את דרכו בנבחרת בוליביה כשהיה בן 17 וחצי בלבד. הוא זומן על ידי המאמן רמירו בלקוט לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1991, על אף גילו וחוסר ניסיונו הבינלאומי, ואת הופעת הבכורה שלו ערך במהלך הטורניר, בשוויון 0-0 עם ב-11 ביולי 1991. יומיים אחר כך שותף בתבוסה 0–4 ל, שסיים את דרכה של בוליביה בטורניר מהמקום האחרון בבית.

מורנו נאלץ לחכות כשנה וחצי עד להופעתו הבאה בנבחרת, ואת שער הבכורה שלו כבש בהופעתו השביעית במדיה, בניצחון 1–2 על ב-27 במאי 1993. הוא זומן לסגל בוליביה לקראת קופה אמריקה 1993 על ידי המאמן חבייר אסקרגוטה, הטורניר השני שלו במדי הנבחרת, ושותף בכל שלושת משחקיה של בוליביה בטורניר, כאשר שוב כשלה להעפיל וסיימה אחרונה בבית.

על אף שלא שותף כלל במוקדמות מונדיאל 1994, זומן מורנו לסגל הנבחרת לקראת טורניר הגמר בארצות הברית על ידי אסקרגוטה. הוא עלה כמחליף במהלך המחצית השנייה בהפסד 0–1 ל, ולא שותף כלל בשוויון 0-0 מול . הוא שוב עלה כמחליף שתי דקות לתוך המחצית השנייה בהפסד 1–3 ל, שלאחריו הודחה בוליביה מהמקום האחרון בבית.

לאחר שלא זומן לסגל לקופה אמריקה 1995 על ידי אנטוניו לופס הבאס, הפך מורנו לחלק חשוב מהנבחרת במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998, עם 13 הופעות בהן כבש שני שערים, אך לא הצליח לסייע לנבחרת להעפיל לטורניר הגמר. בתווך, זומן על ידי לופס הבאס לסגל הנבחרת לטורניר קופה אמריקה 1997 הביתי. מורנו שותף פעמיים בשלב הבתים, מול במשחק הראשון ובניצחון 0–1 על במשחק השלישי, שהעלה את בוליביה לרבע הגמר עם מאזן מושלם של שלושה ניצחונות ללא ספיגה. מורנו היה לחלק משמעותי בשלבי הנוקאאוט כששותף ברבע הגמר, בניצחון 1–2 על קולומביה. מורנו כבש את שערו הראשון במסגרת הקופה בחצי הגמר מול מקסיקו, בניצחון נבחרתו 1–3 ששלח אותה לגמר הטורניר. במשחק הגמר שוב שותף מורנו בהפסד 1–3 ל, והשאיר את בוליביה עם תואר הסגנית בלבד.

בקיץ 1999 זומן מורנו לסגל של המאמן הקטור ויירה לקופה אמריקה 1999, הרביעי שלו בנבחרת, תחת המאמן הקטור ויירה. לאחר הטורניר הקודם והמוצלח, כשלה בוליביה להעפיל משלב הבתים. מורנו שותף בכל שלושת משחקיה של בוליביה בטורניר. בהמשך אותו הקיץ השתתפה בוליביה בגביע הקונפדרציות 1999. היא העפילה אליו כסגנית אלופת אמריקה הדרומית 1997, (ברזיל האלופה כבר העפילה לטורניר כסגנית אלופת העולם 1998, במקום שפרשה). מורנו לא שותף מול במשחק הראשון, אך שותף בשוויון 0-0 מול ובהפסד 0–1 למקסיקו, שסיימו את דרכה של בוליביה בטורניר בתום שלב הבתים.

בשנת 2000 ערך מורנו חמש הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002, אך מאז נעדר מסגל הנבחרת תחת חמישה מאמנים שונים במשך שש וחצי שנים, עד ששב לסגל של ארווין סאנצ'ס, המאמן וחברו של מורנו לנבחרת במשך תקופה ארוכה, במאי 2007. כחודש וחצי אחר כך זומן מורנו לסגל הנבחרת לקופה אמריקה 2007, החמישי והאחרון שלו. הוא שותף בכל שלושת משחקיה של בוליביה בטורניר, שהסתיימו בהדחתה של בוליביה בתום שלב הבתים.

מורנו ערך ארבע הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, וב-22 באוקטובר 2008 ערך את הופעתו האחרונה במדי בוליביה, בהפסד 0–2 במשחק ידידות ל. בסך הכול כבש מורנו תשעה שערים ב-75 הופעות במדי בוליביה.

== סטטיסטיקות ==
=== מועדונים ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!rowspan="2"|עונה
!rowspan="2"|קבוצה
!rowspan="2"|ליגה
!colspan="2"|בליגה
!colspan="2"|מפעליגביע
!colspan="2"|מפעליםיבשתיים
!colspan="2"|סך הכול
|-
!הופעות!!שערים!!הופעות!!שערים!!הופעות!!שערים!!הופעות!!שערים
|-
|||rowspan="4"|בלומינג||rowspan="4"| ליגת העל הבוליביאנית||7||0||-||-||-||-||7||0
|-
|||26||8||-||-||-||-||26||8
|-
|||6||1||-||-||-||-||6||1
|-
|||18||5||-||-||-||-||18||5
|-
|||אינדפנדיינטה סנטה פה|| ליגת העל הקולומביאנית||7||0||0||0||0||0||7||0
|-
|||rowspan="2"|מידלסברו|| ליגת המשנה האנגלית||14||1||-||-||-||-||14||1
|-
|1995/1996|| פרמייר ליג||18||0||-||-||-||-||18||0
|-
|||rowspan="2"|די. סי. יונייטד||rowspan="2"| MLS||9||3||4||1||0||0||13||4
|-
|||20||16||5||3||-||-||25||19
|-
|||מידלסברו|| ליגת המשנה האנגלית||5||1||2||0||-||-||7||1
|-
|||rowspan="5"|די. סי. יונייטד||rowspan="5"| MLS||31||16||6||1||-||-||37||17
|-
|||25||10||6||5||-||-||31||15
|-
|||25||12||0||0||-||-||25||12
|-
|||24||9||0||0||0||0||24||9
|-
|||16||3||0||0||0||0||16||3
|-
|||מטרוסטארס|| MLS||11||2||0||0||0||0||11||2
|-
|||rowspan="7"|די. סי. יונייטד||rowspan="7"| MLS||27||7||4||2||0||0||31||9
|-
|||29||16||3||0||4||1||36||17
|-
|||32||11||5||1||0||0||37||12
|-
|||21||7||2||0||4||1||27||8
|-
|||25||10||3||0||2||0||30||10
|-
|||24||9||3||1||5||2||32||12
|-
|||21||2||3||1||0||0||24||3
|-
!colspan=3|סך הכל קריירה
!427||149||46||15||15||4||488||168
|}

=== נבחרת לאומית ===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan=3 | נבחרת בוליביה
|-
!שנה!!הופעות!!שערים
|-
|1991||2||0
|-
|1993||10||1
|-
|1994||13||1
|-
|1995||2||0
|-
|1996||8||2
|-
|1997||14||2
|-
|1999||9||0
|-
|2000||5||1
|-
|2007||9||2
|-
|2008||3||0
|-
!סה"כ||75||9
|}

== תארים ==
;די. סי. יונייטד
* גביע ה-MLS (4): , , , 
* מגן האוהדים (4): , , , 
* גביע ארצות הברית הפתוח (2): , 
* ליגת האלופות של CONCACAF: 
* גביע אינטראמריקנה: 

;תארים אישיים
* הרכב העונה ב-MLS (5): , , , , 
* הרכב כל הזמנים ב-MLS: 
* מלך השערים של ה-MLS: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים בוליביאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל בוליביאנים
קטגוריה:סנטה קרוס דה לה סיירה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בלומינג
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה סנטה פה
קטגוריה:כדורגלני מידלסברו
קטגוריה:כדורגלני די.סי. יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוליביה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1991
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1993
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1997
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1999
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:ילידי 1974