OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קפטן נמו

קפטן נמו (nemo בלטינית פירושו "אף אחד") הוא דמות בדיונית פרי יצירתו של הסופר ז'ול ורן בספרו 20,000 מיל מתחת למים. הוא מופיע כמפקד הצוללת נאוטילוס. בסיום הספר הוא נעלם, בעת סחיפתה של הצוללת למערבולת. הוא מופיע מחדש בספרו האחר של ז'ול ורן, אי התעלומות. ז'ול ורן מביא בספר "אי התעלומות" את הסיפור האישי של קפטן נמו ומגלה כי הוא היה למעשה נסיך הודי. בספר בת המעמקים של ריק ריירדן, מופיעה אנה דקר, נינתו של קפטן נמו - הלא הוא הנסיך דקר.

==מעלליו==

===מדען, סופר ואמן===
לפי "אי התעלומות", שמו המקורי של קפטן נמו היה הנסיך דָּקָר, בנו של ראג'ה הודי. בגיל עשר הוא נשלח ללימודים באירופה. בכוונת אביו היה שבבוא היום יילחם לשחרור הודו משלטון האימפריה הבריטית. הוא למד מדעים, ספרות ואמנות. בתור מדען הוא הכיר את תגליות המדע. בתור אמן הוא העריך יצירות אמנות ובהכירו היטב את אירופה, היה גם למדינאי. הוא שנא את אנגליה ולכן הוא לא ביקר בה מעולם. הוא חשב על הדרכים לבטא את שנאתו לאימפריה המושלת בארצו ועל הדרך לנקום בה.

===שנאה ונקמה===
המרד בהודו נגד האנגלים, 1857
בשנת 1849 חזר להודו, נשא לאישה בת אצילים ונולדו להם שני ילדים. בשנת 1857 פרץ בהודו המרד הגדול. הנסיך דקר היה בראש המורדים, והוא נפצע עשר פעמים במהלך הקרבות. המרד דוכא ומשפחתו הוצאה להורג. הנסיך אסף אליו 20 איש מנאמניו ויחד עם שארית הונו הוא הגיע לאי נידח באוקיינוס האטלנטי. באי הקים מספנה לבניית הצוללת נאוטילוס. הוא תכנן את קיומו בים כך שלא יצטרך ליצור קשר עם בני אדם. זאת, עד אשר פגש באוניית המלחמה האמריקאית "אברהם לינקולן". ההמשך מובא בספר "20,000 מיל מתחת למים".

===נסיך פולני?===
בטיוטה הראשונה לספר "20,000 מיל מתחת למים", שיצא לאור בשנים 1869–1870, קפטן נמו הוא אציל פולני. האציל נושא עמו רגש נקם בשל רצח בני משפחתו בעת הדיכוי הרוסי את פולין בשנים 1863–1864. המוציא לאור של ספרי ז'ול ורן חשש כי שוק הספרים הרוסי יחרים את הספר החדש אשר פוגע בדימוי של האימפריה הרוסית שהייתה אז בעלת בריתה של צרפת. לכן, בספר "20,000 מיל מתחת למים" נשאר המניע של קפטן נמו לשנאה ולנקמה בגדר תעלומה. רק חמש שנים לאחר מכן, בשנים 1874–1875, עם פרסום ספרו אי התעלומות, ז'ול ורן העלה על הכתב את הפרט שקפטן נמו הוא נסיך הודי לשעבר.

==קפטן נמו כדמות אנושית==
קפטן נמו בעת פטירתו באי התעלומות
ז'ול ורן מציג את הדימוי האכזרי של קפטן נמו בתור מפקד הצוללת. הוא רומז כי אולי הוא האחראי להיעלמות 200 כלי שיט באוקיינוסים. בספריו הוא מציג את הפן האנושי שלו בהזדמנויות אחדות: שלוש פעמים בספרו "20,000 מיל מתחת למים" ופעם אחת ב"אי התעלומות":
# הוא מציל את שלושת הנוסעים מטביעה בעת שנפלו מסיפונה של אוניית המלחמה האמריקאית "אברהם לינקולן", לאחר שפגע ביכולת ההיגוי שלה וגרם לה לאבד שליטה.
# מספק מטילי זהב למימון מרד תושבי האי כרתים נגד הטורקים.
# מסייע לשולה פנינים בחופי סרי לנקה שהותקף על ידי כריש. העזרה היא פיזית תוך סיכון חייו במאבק בכרישים. לאחר מכן, בעודו מחוסר הכרה הוא משאיר בקרבתו שק של צדפות אם הפנינה.
# מגן ומסייע לצוות הניצולים מהכדור הפורח הנמצאים באי התעלומות.

ז'ול ורן משאיר את רגש השנאה ואת רצון הנקמה של קפטן נמו רק כלפי הממסד.

== ראו גם ==
* ז'ול ורן
*נאוטילוס
* אי התעלומות
* בת המעמקים

== לקריאה נוספת ==
* ז'ול ורן, אי התעלומות חלק שלישי , זמורה ביתן - מוציאים לאור, תל אביב, 1986

==קישורים חיצוניים==

* צבי הראל, [http://jv.gilead.org.il/ אוסף צבי הראל אודות ז'ול ורן] , לזכרו של בנו גלעד הראל
* 

קטגוריה:ספרי ז'ול ורן
קטגוריה:דמויות ספרותיות
לונגיירבין

לונגיירבין (בנורווגית: Longyearbyen) היא עיר הבירה של הארכיפלג סבאלברד שבאוקיינוס הארקטי, ושוכנת באי שפיצברגן. אוכלוסיית העיר מונה יותר מ-2,000 תושבים, והיא נחשבת ליישוב הקבע הצפוני ביותר בעולם המונה יותר מ-1,000 איש (למעלה מ-1,300 ק"מ צפונית לחוג הארקטי).

לוגיירבין הוקמה וקרויה על שמו של התעשיין האמריקאי ג'ון מונרו לונגייר. לונגייר ביקר בשפיצברגן כתייר ב-1901, ונפגש עם משלחת שחיפשה פחם. ב-1903 חזר לשפיצברגן וקיבל דגימות ומידע על שדות פחם. יחד עם מקורבו פרדריק אייר, לונגייר קנה את הזכויות לכריית פחם באי. בשנת 1906 חברת Arctic Coal, שבסיסה בבוסטון, עם אייר ולונגייר כבעלי המניות העיקריים, החלה לכרות פחם באי. מאז ועד שנת 2017, עת פחת הביקוש לפחם, כריית הפחם היוותה מרכיב משמעותי בכלכלת העיר.

מבחינה פוליטית ומדינית, הארכיפלג שייך לנורווגיה, ודגל האי הוא כדגל המדינה.

בגלל מיקומה הצפוני של העיר, לילות חוג הקוטב בעיר מתחילים בסוף חודש אוקטובר ונמשכים עד אמצע חודש פברואר (כשלושה וחצי חודשים), וימי חוג הקוטב מתחילים בה באמצע אפריל ומסתיימים באמצע אוגוסט.

רוב התיירים המבקרים בלונגיירבין מגיעים בתקופת האביב והקיץ (מאי-אוגוסט). האביב הוא הזמן המועדף על התיירים, מכיוון שבתקופה זו זהו אחד המקומות הבודדים בנורווגיה שמותר לנסוע בו באופנוע שלג בחופשיות. אולם, עקב החוקים המחמירים בנוגע לאיכות ושמירת הסביבה, לא כל האזורים סביב העיר ובאי נגישים.

לונגיירבין היא מקום המושב של מושל סבאלברד והמרכז המינהלי של הארכיפלג.

==ראו גם==
*המרפסט

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://norway.co.il/%d7%9c%d7%95%d7%a0%d7%92%d7%99%d7%99%d7%a8%d7%91%d7%99%d7%9f/ לונגיירבין] באתר נורווגיה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נורווגיה: ערי חוף
קטגוריה:נורווגיה: ערים
קטגוריה:מקומות יישוב נידחים 
קטגוריה:סבאלברד: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1906
יסמין קדר

יסמין קדר (נולדה ב-1 ביוני 1969) היא קומיקאית, זמרת ושחקנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
קדר היא בתם של הצייר דן קדר והאוצרת ציונה קדר. שירתה בלהקת חיל האוויר יחד עם ירדן בר כוכבא וקרן הכט. למדה בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

== קריירה ==
לאחר שהשתחררה מהצבא, בסוף 1989, החלה להשתתף במחזמר "פצצת טום", שהיה מבוסס על שירי הזמר-יוצר האמריקאי טום לרר.

קדר שרה קולות רקע באלבום "אלפנט" של המוזיקאי יוסי אלפנט שראה אור בשנת 1991, והייתה חברה בלהקה "לולה" יחד עם אבי גרייניק, ירדן בר-כוכבא ועידן אלתרמן. אלבומה היחיד של הלהקה, "ימים של שקט", יצא בשנת 2000.

ב-1993 שיחקה בסדרת הטלוויזיה לילדים "קופיקו", שם גילמה את לילי העוזרת בפרק "הלו לילי". 

ב-1997 השתתפה בתוכנית הסאטירה "שערורייה". 

ב-1998 השתתפה בתפקיד אורח בעונה הראשונה בסדרת הטלוויזיה "20 פלוס" גילמה את הדס, חברה של מיקי. 

היא הופיעה בדמויות שונות לצד אלי יצפאן בתוכניות הבידור "הערב עם אלי יצפאן" ו"יצפאן עובר כל גבול", וכיכבה בהצגת הבידור "מכבס תולה" לצד אבי קושניר.

ב-1999 גילמה קדר את יעל בן צור בסדרת הטלוויזיה "פאזל", וכן השתתפה בתוכנית האלתורים הקומיים "של מי השורה הזאת?" (2001), אשר שודרו בערוץ 2.

ב-2004 השתתפה בסרט "היה נהדר" ששודר גם בתוכנית "שיעור מולדת".

בשנים 2006–2007 גילמה את דמותה של נטע אביבי בסדרת הטלוויזיה "בשורות טובות", בה כיכבה לצד שי אביבי.

== חיים אישיים ==
מאז 2008 קדר מתגוררת עם בעלה באמסטרדם שבהולנד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:חברות להקת חיל האוויר
קטגוריה:חברי להקת חיל האוויר
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שהיגרו להולנד
קטגוריה:קומיקאיות ישראליות
קטגוריה:קומיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
פרנץ שמידט

פרנץ שמידט (גרמנית: Franz Schmidt; 22 בדצמבר 1874 - 11 בפברואר 1939), מלחין, פסנתרן וצ'לן אוסטרי.

==חייו==
פרנץ שמידט נולד בפרסבורג שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום ברטיסלאבה, בירת סלובקיה). שמידט למד אך מעט עם תאודור לשטיצקי, היות שהתעמת איתו. מאוחר יותר, כשעבר עם משפחתו בשנת 1888 לווינה, למד שמידט בקונסרבטוריון שבעיר הלחנה עם רוברט פוקס, צ'לו עם פרדיננד הלמסברגר ותאוריית המוזיקה עם המלחין אנטון ברוקנר. בשנת 1896 סיים את לימודיו בהצטיינות.

לאחר מכן גבר על שלושה-עשר אחרים בקבלה לתפקיד צ'לן בתזמורת של אופרת החצר הווינאית, בה עבד עד 1914, לעיתים קרובות עם גוסטב מאהלר. מאהלר העניק לשמידט בדרך כלל את כל התפקידי הסולו של הצ'לו, אף שפרידריך בוקסבאום היה רשמית נגן הצ'לו הראשי של התזמורת. שמידט היה גם נגן מבוקש בהרכבי מוזיקה קאמרית. בינו לבין המלחין ארנולד שנברג התפתחו קשרים מיוחדים, על אף ההבדל הגדול בין סגנונותיהם.

בשנת 1914 קיבל שמידט תואר פרופסור האקדמיה למוזיקה בווינה. בשנת 1925 מונה למנהל האקדמיה, ולאחר שנתיים לרקטור. מצבו הבריאותי המחמיר אילץ אותו לפרוש לגמלאות בשנת 1937. לאחר שנתיים, ב-11 בפברואר 1939, נפטר שמידט ממחלתו.

==יצירות נבחרות שהלחין==
אופרות
*"נוטרדאם" ("Notre Dame")
*"פרדיגונדיס" ("Fredigundis")

אורטוריות
*"הספר בעל שבע החותמות" ("Das Buch mit sieben Siegeln")

קנטטות
*"תחייה גרמנית" ("Deutsche Auferstehung")

סימפוניות
*סימפוניה מס' 1 במי מז'ור
*סימפוניה מס' 2 במי דיאז מז'ור
*סימפוניה מס' 3 בלה מז'ור
*סימפוניה מס' 4 בדו מז'ור

==קישורים חיצוניים==

* [http://aeiou.iicm.tugraz.at/aeiou.music.13.1/130106.htm;internal&action=_setlanguage.action?LANGUAGE=en פרנץ שמידט] באתר AEIOU (באנגלית וגרמנית)
* [http://www.naxos.com/composerinfo/925.htm פרנץ שמידט] באתר naxos

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1939
המלין

המלין (בגרמנית: Hameln; נהגה "הַמֵלְן") היא עיר הבירה של מחוז המלין-פירמונט, במדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. העיר מרוחקת כ-50 ק"מ מהעיר הנובר ונחצית על ידי נהר הווזר. אוכלוסייתה נאמדה בסוף 2013 ב-56,260 תושבים.

המלין ידועה מחוץ לגרמניה בעיקר בזכות היותה זירת ההתרחשות לסיפור העממי מימי הביניים "החלילן מהמלין", שנכלל במעשיות האחים גרים. הַמְחָזָה של הסיפור מוצגת במרכז העיר מדי יום ראשון בקיץ.

==היסטוריה==
בתחילת המאה ה-9 הוקמה במקום כנסייה לשימושם הפרטי של אצילים מקומיים. ב-851 הוקם במקום מנזר. כפר שהתפתח סמוך למנזר הפך לעיירה במאה ה-12. במאה ה-15 וה-16 הייתה העיר שותפה משנית לברית ערי ההנזה. במאה ה-16 ידעה העיר פריחה כלכלית כעיר מסחר, שנקטעה במלחמת שלושים השנים כאשר הייתה יעד לכיבושים חוזרים. חלקים גדולים ממרכז העיר ההיסטורי, שנבנו במאה ה-16 ואף קודם לכן, עודם עומדים על תילם כיום. במהלך המאות ה-17 וה-18 חוזקה הגנת העיר והיא הוקפה במבצרים, והייתה העיר המבוצרת ביותר בנסיכות הנובר, שאף כונתה "גיברלטר של הצפון". צבא צרפת הנפוליאונית נכנס לעיר ללא קרב לאחר ניצחונו בקרב ינה-אאורשטדט והחריב את חומותיה ומגדליה.

בראשית המאה ה-20 הייתה העיר מרכז של תעשיית הרכב.

במלחמת העולם השנייה נכלאו בכלא המלין אסירים פוליטיים. כ-200 מהם נרצחו במאסר, ומספר גדול יותר מתו בצעדת מוות שכפו עליהם הנאצים לקראת סוף המלחמה. העיר נפלה לידי כוחות ארצות הברית ב-7 באפריל 1945, לאחר קרב שנמשך כיומיים. לאחר המלחמה החזיקו כוחות הכיבוש הבריטיים בכלא המלין פושעי מלחמה נאציים, בעיקר מפקדים ממחנה ברגן-בלזן. בתקופת המלחמה הקרה שימשה המלין בסיס גדול של הצבא הבריטי.

בשנת 1133 נבנה בית הספר התיכון בהמלין שקיים עד היום.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית העיר מונה כ-58,500 נפש, נתון שנותר יציב מאז 1998. כ-50% מן התושבים הם פרוטסטנטים, כ-35% קתולים, והיתר חסרי-דת או בני דתות אחרות. כ-9% מן התושבים הם מהגרים וצאצאיהם.

==ראו גם==

*גליקל מהמלין

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.hameln.de/ אתר הבית של העיר המלין]
* 
* 

קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ערים
יעקב אריה מיליקובסקי

הרב יעקב אריה ישעיה מיליקובסקי (נולד ב-9 באוגוסט 1947, כ"ג באב ה'תש"ז) הוא האדמו"ר מאמשינוב.

==ביוגרפיה==
נולד בארצות הברית לרב חיים מיליקובסקי, ליטאי מתלמידי ישיבת מיר שהיה לימים ראש ישיבת שם עולם אמשינוב בירושלים, ולחיה נחמה, בתו של האדמו"ר רבי ירחמיאל יהודה מאיר קאליש מאמשינוב. השידוך החריג בין תלמיד הישיבה הליטאי לבת האדמו"ר נערך בתקופת מלחמת העולם השנייה, בעת שהותם בשאנגחאי שבסין.

בילדותו עלה עם הוריו וסבו לירושלים ולמד בתלמוד תורה עץ חיים ובישיבת בריסק.

בב' באלול תש"ל, בגיל עשרים ושלוש, נשא את בתו של האדמו"ר רבי אברהם איגר מלובלין. לזוג שנים עשר ילדים. בנם הגדול נפטר בנערותו לאחר מחלה ממושכת.

בכ"ז באייר תשל"ו נפטר סבו, והחסידים מינו אותו לאדמו"ר תחתיו, בניגוד לרצונו. מספר אדמו"רים, בהם רבי ישראל אלתר מגור ורבי משה מרדכי בידרמן מלעלוב, שכנעו אותו לקבל על עצמו את עול האדמו"רות. על אף שהוא נעתר לבקשתם, לחלק מהחסידים הקוראים לו "רבי" הוא נוהג עד היום להשיב שהוא אינו רבי.
בית המדרש המרכזי של חסידות אמשינוב ב[[בית וגן, הסמוך לבית האדמו"ר]]
הרב מיליקובסקי מתגורר בסמיכות למרכז החסידות, בשכונת בית וגן בירושלים, ומוסר שיעורים בישיבת "שם עולם" שהקים סבו.

== אישיותו ==
סדר יומו ייחודי, עד כדי שסדרי השבת שלו מסתיימים לפעמים ביום שלישי. מלבד שהוא מאריך מאוד בתפילתו, הוא נוהג להתכונן זמן רב לפני קיום מצוות ותפילות, פעמים רבות הרבה מעבר לזמני ההלכה המקובלים לפי השולחן ערוך, בעקבות כך מתקיים במגזר החרדי דיון ציבורי סביב הנהגותיו.

קבלת הקהל הציבורית נערכת בדרך כלל בשעות המאוחרות של הלילה, עד לפנות בוקר.

בכל מוצאי שבת נהג למסור שעורים בפירוש הרמב"ן לתורה.

בין תלמידיו: הרב מאיר ברנדסדורפר, מראשי בד"ץ העדה החרדית (למרות השתייכותו לקהילה אחרת); הרב צבי מאיר זילברברג; האדמו"ר רבי אריה רוזנפלד מפינסק קרלין, שאף משתתף לעִתים בטישים שעורך; שמואל יצחק בורנשטיין האדמו"ר מסוכטשוב וגיסו רבי שלמה אייגר האדמו"ר מלובלין.

== חיבוריו ==
תלמידו הרב שמואל נחום הלחמי (ויסברוד) הוציא את באורו לפירוש הרמב"ן לתורה על ידי מוסד הרב קוק.

==קישורים חיצוניים==

* [https://forum.otzar.org/viewtopic.php?f=19&t=30627&sid=2fca5eb72b784ee4f39433f9a4237be2#p320539 מידע רב אודותיו הכולל תמונות עובדות וסיפורים] בפורום אוצר החכמה.
* הרב משה שילת, [https://forum.otzar.org/download/file.php?id=57713 פשוט להיות יהודי] שיחת חג עם כ"ק האדמו"ר מאמשינוב שליט"א, בעלון קרוב אליך
* [https://drive.google.com/file/d/13G2EZJInfpXeyK8QsEyYRycwCE0MdjMl/view 'הדברים שלא היה לי את מי לשאול'], שיחות באמונה החרדית. ספר שיחות של אבי תפילינסקי עם האדמו"ר מאמשינוב. במגזין של יוצאים לשינוי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: אדמו"רים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:אדמו"רי אמשינוב
קטגוריה:בית וגן: רבנים
קטגוריה:משפחת קאליש
קטגוריה:מפרשי פירוש הרמב"ן לתורה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
חיריק

חִירִיק (גם: חִירֶק) הוא סימן ניקוד טברני וניקוד העברית בת ימינו, שמסמן את צליל האות הלטינית i. הוא נראה כמו נקודה מתחת לאות. חיריק מלא (עם האות י' אחריו כאם קריאה) נחשב לתנועה גדולה, וחיריק חסר (ללא י' אחריו כאם קריאה) נחשב תנועה קטנה.

==הגיה==
בכל המסורות הידועות של הגיית העברית, צליל החיריק זהה: i.

== הקלדה ==
כך מקלידים את החיריק במערכות הפעלה שונות:
* Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות ח
* Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps lock דלוק, לחיצה על Shift-4
* macOS: Alt-4
* אנדרואיד (מקלדת Gboard): הקשה ארוכה על האות ח'

== ייצוג בכתיב חסר־ניקוד ==
בכתיב מנוקד החיריק יכול להיות מלא (גדול) או חסר (קטן). כאשר החיריק מלא, נכתבת אחריו האות י בתור אם קריאה, למשל במילה תִּינוֹק. כאשר החיריק חסר, לא נכתבת אחריו שום אם קריאה.

הכללים לכתיבה של הצליל i בכתיב חסר ניקוד נקבעים על־די האקדמיה ללשון העברית. בכתיב חסר־ניקוד, האות י נכתבת לציון צליל החיריק:
* כאשר היא נכתבת בכתיב המנוקד, למשל: תינוק (לא *תנוק); נימה (לא *נמה)
* כאשר היא לא נכתבת בכתיב המנוקד, אבל אין אחריה שווא נח: אישה (אִשָּׁה); מילה (מִלָּה); סיפור (סִפּוּר); הינה (הִנֵּה).
* בצורות הנטויות של מילות היחס עם (עימו, עימנו) ואת (במובן של "עם": איתו, איתנו).
* בצורות הנטויות של מילים שאין בצורת היסוד שלהן תנועת i: אֵם ← אימו, אימהות; לב ← ליבו; אמת ← אמיתי; עת ← עיתים.
* בסיומות של שמות ב־ִיָּה שהאות האחרונה בשורש שלהן היא י: בנייה (אבל: בניה = הבנים שלה), סטייה, שנייה, ראייה.
* במילה סיסמה (אף שיש בה שווא נח).
* במילים לועזיות: (המספר) מיליון (לא *מליון); היסטוריה (לא *היסטוריה).
האות י לא נכתבת לציון צליל החיריק:
* במילים אם, עם
* במילת היחס מן ובנטייתה, כגון ממנו, ממך, מכם, ובמילית מִ־, למשל מקופסה (לא *מיקופסה)
* בצורות הנטויות של המילה בת, למשל בתו, בתנו (לא *ביתו, *ביתנו)
* במילים במשקל של בית, זית, וכיוצא בזה (נכתבת שם י אחת והיא עיצורית)
* לפני צירוף האותיות ־יו־, שמציין את הצלילים yu או yo, למשל דיון, כיור.
* בהברות שמסתיימות בשווא נח. דוגמאות:
** למשל שמות העצם שמחה (למשל "שמחת חיים") וסדרה (למשל "סדרת טלוויזיה"). לעומת זאת, הפעלים "(היא) שימחה" ו"(היא) סידרה" נכתבים באות יו"ד בכתיב חסר־ניקוד, משום שאחרי הצליל i יש בהם שווא נע לא שווא נח. כמו כן, מילה נוספת הנכתבת ביו"ד היא המילה סיסמה.
** תחיליות של פעלים:
*** בבניין קל – תכתוב (תִּכְתֹּב; לא *תיכתוב)
*** בבניין נפעל – נכתב (נִכְתַּב, נִכְתָּב לא *ניכתב בזמן עבר והווה; אבל בזמן עתיד: ניכתב [נִכָּתֵב])
*** בבניין הפעיל – הכתיב (הִכְתִּיב; לא *היכתיב)
*** בבניין התפעל – התכתב (הִתְכַּתֵּב; לא *היתכתב).
** תחיליות של שמות: מכתב (מִכְתָּב; לא מיכתב); מדרון (לא *מידרון); תשלובת (לא *תישלובת)
** במילים עם שורשים בעלי ארבע אותיות: לגלוג לגלג (לא *ליגלוג, *ליגלג)
** במילים במשקל קִטְלוֹן: יתרון (לא *יתרון), דמיון (לא *דמיון), פתרון (לא *פתרון), צביון (לא *ציביון). אבל במילים שיש בהם קמץ באמצע המילה כן תיכתב י: חיזיון, זיכרון, ביטחון, וכו'.
** במילים במשקל קִטְלָן: בניין (לא *ביניין), כבשן (לא *כיבשן), לפתן (לא *ליפתן), עניין (לא *עיניין), גזען (לא *גיזען).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניקוד עברי
אובייקט אינג'קטיבי

במתמטיקה, ובמיוחד בתורת הקטגוריות, אובייקט Q בקטגוריה C נקרא אובייקט אינג'קטיבי אם לכל מונומורפיזם <math>\,f:X\rightarrow Y</math> ב-C, ובהינתן מורפיזם <math>\,g:X\rightarrow Q</math> קיים מורפיזם <math>\,h:Y\rightarrow Q</math> כך ש- <math>\,h\circ f = g</math>.

לדוגמה, בקטגוריה של מודולים, מודול Q הוא אינג'קטיבי אם קיים הומומורפיזם של מודולים <math>\,h:Y\rightarrow Q</math> ההופך את הדיאגרמה הבאה (בה השורה העליונה היא סדרה מדויקת) לקומוטטיבית:
::commutative diagram defining injective module Q

בהינתן קטגוריה C, אומרים כי ב-C יש מספיק אובייקטים אינג'קטיבים, אם לכל אובייקט X בקטגוריה, יש מונומורפיזם מ-X לאובייקט אינג'קטיבי כלשהו. בקטגוריה אבלית בה יש מספיק אובייקטים אינג'קטיבים ניתן להגדיר פונקטורים נגזרים.

קטגוריה:תורת הקטגוריות
לויד בנקס

לויד בנקס
כריסטופר צ'ארלס לויד (אנגלית: Christopher Charles Lloyd; נולד ב-30 באפריל 1982) הידוע כלויד בנקס הוא ראפר אמריקאי, החבר בקבוצת ההיפ-הופ ג'י יוניט.

==ביוגרפיה== 
בנקס נולד בבולטימור, מרילנד וגדל בשכנות ג'מייקה הדרומית בקווינס, ניו יורק. הוריו היו צעירים ולא נשואים. אמו הייתה פורטוקנית ואביו אפרו-אמריקאי. במשך תקופת ילדותו אביו היה בכלא ואימו עבדה ברוב שעות היממה והוא היה צריך לטפל באחיו הקטן. לויד בנקס גר קרוב ל-50 סנט וטוני יאיו והתחיל לכתוב שירי ראפ בגיל צעיר. הוא פרסם את שיריו בקלטות. 

בספטמבר 2001 הוא נורה 2 פעמים בזמן קרב יריות שהתחולל בשכונתו. 
50 סנט הקים את ג'י יוניט ביחד עם בנקס, טוני יאיו ויאנג באק. 
50 סנט הקים את חברת התקליטורים ג'י יוניט שכללה את שלושת חבריו. 
חברת התקליטורים ג'י יוניט הוציאו את האלבום Beg For Mercy שמכר כ-4 מיליון עותקים ברחבי העולם ונחשב כהצלחה בינונית. 
באלבום השתתפו בנקס, 50 סנט ויאנג באק. לפני הקלטת הדיסק טוני יאיו נשלח לכלא בגלל החזקת נשק ללא רישיון, הוא השתחרר שנתיים אחר כך על תנאי. 

לויד בנקס הוציא 3 אלבומים והוא מתכנן אלבום רביעי. 
לויד בנקס מוציא שירי הקנטות רבים עם ג'י יוניט, בין הנעלבים כוללים: ג'ה רול, דה גיים, פאט ג'ו ונאז.

==דיסקוגרפיה==
* 2004 – The Hunger for More
* 2006 – Rotten Apple
* 2007/08 – Gang Green

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
במצולות הים עם דלפי

במצולות הים עם דלפי (בספרדית: Delfy y Sus Amigos, "דלפי וחבריו") היא סדרת אנימציה ספרדית. הסדרה בת 52 הפרקים (בגרסה הספרדית המקורית היו 91 פרקים) הופקה במקור לטלוויזיה ב-1992. 

הסדרה שודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית ב-1994.

את שיר הפתיחה והסיום העברי של הסדרה ביצעה חני נחמיאס.

==עלילה==
הסדרה מתמקדת בדלפי הדולפין וחבריו ובהרפתקאותיהם ברחבי הים כאשר בכל פרק הם נאלצים להגן על הסביבה המימית שלהם מפני מזימותיו של נשר חמדן בשם מירשוע והעוזר שלו בוינג הקנגורו וקבוצת כרישים.

==הדמויות הראשיות==
=== הטובים ===
* דלפי (Delfy) – דולפין חכם ואמיץ. הדמות הראשית בסדרה. 
* דולפינה (Chees) – החברה של דלפי.
* פני צפרדע (Froggy) – דג ירוק דמוי צפרדע ומכאן שמו. חברו הטוב ביותר של דלפי.

=== הרעים ===
* רב חובל מירשוע (Captain Vinager) – נשר חמדן. דמות הנבל הראשית בסדרה.
* בוינג (Boing) – קנגורו טיפש. עוזרו של מירשוע. 
* כרישי (Sharky) – כריש-שודד ים ושכיר חרב של מירשוע. 
* כרישון (Sharko) – ידידו של כרישי שמבין שדלפי יגבר עליו ומנסה לשמור מרחק ממזימותיו של כרישי ולהזהיר אותו. הוא מיואש מהאפשרות לטרוף דגים ואוכל פצפוצי תירס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות הנפשה ספרדיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
זכות קדימה (תחבורה)

[[תמרור "תן זכות קדימה!" בישראל וארצות נוספות]]
זכות קְדימה היא זכות שעל נוהגים ברכב לתת למשתמשים אחרים בדרך. חוקי התעבורה מסדירים את עדיפויות הכניסה לדרך כדי למנוע אי בהירות וחשש להתנגשות בעת הגעת שני כלי רכב או יותר לנקודה מסוימת (כאשר הנוהג רואה את שאר המשתמשי הדרך שעליו לתת להם זכות קדימה, אך הוא יכול להשתלב בה מבלי לגרום להם לשנות את מהירותם או מסלולם, מותר לו להשתלב לפניהם). בעיקר נדרשת קביעת העדיפות בהגיעו לצומת או במפגש בין דרכים שונות. זכות הקדימה מפורטת בחוקי מדינת ישראל בתקנות התעבורה סימן ט' סעיף 64 ובסעיפים נוספים.

עבור כלי שיט מקובל המונח פינוי דרך . התקנות הבינלאומיות למניעת התנגשויות בים , עליהן אחראי ארגון הימאות הבינלאומי, כוללות כללי ההתנהגות בין שני כלי שיט הנמצאים בסכנת התנגשות וכן מוסכמות איתות, סימון ותאורה. קיימות תקנות ומוסכמות לאמצעים אחרים (לדוגמה, קייטסרפינג) ולספורט ימי.

==תקנות התעבורה==
התקנות מבחינות בין מתן זכות קדימה במקומות ללא תמרור וכאלה עם תמרור.
; ללא תמרור:
*כאשר כלי רכב מתקרבים לצומת מכיוונים שונים ובצומת אין תמרורים, כל נהג צריך לתת זכות קדימה לרכב הנמצא מימינו.
*כאשר נהג פונה שמאלה או מבצע פניית פרסה, עליו לתת זכות קדימה לרכב הבא מימינו או ממולו.
*כאשר נהג יוצא מדרך לא סלולה, חניון, חצר וכדומה הוא צריך לתת זכות קדימה להולכי הרגל ולכלי הרכב המתקרבים.
; עם תמרור:
*כאשר נהג מגיע לצומת שבו מוצב לפניו תמרור "תן זכות קדימה" עליו לתת זכות קדימה.
*לתת זכות קדימה כאשר נהג מגיע לצומת שבו מהבהב לעומתו רמזור צהוב. ברמזור "אדום" עליו לעצור.
*כאשר נהג מתקרב לצומת שבו מוצב לפניו תמרור "עצור", חייב לעצור ולתת זכות קדימה.
; מקרים נוספים:
התקנות קובעות גם מצבים נוספים בהם יש להעניק עדיפות לרכב אחר, כגון: רכב החונה בצד הדרך ומתחיל בתנועה; בכביש תלול וצר ייתן הרכב היורד זכות קדימה לרכב העולה; מתן זכות קדימה להולכי רגל במעבר חצייה; כאשר נהג מגיע לכביש חסום, הוא צריך לתת זכות קדימה לרכב הבא מולו; עדיפות במעבר בגשר צר על סמך תמרור, עדיפות תנועה בדרך ועוד.

==תמרורי עדיפות==
התמרורים המורים על עדיפות השימוש בדרך נקבעו במסגרת אמנה בינלאומית: "כנס וינה לתמרורים" בשנת 1968. במסגרת זו הוגדרו סדרת תמרורים אשר מדינות רבות בעולם כללו אותם בחוקי התעבורה שלהן, ביניהן שישה תמרורים בקבוצת תמרורי העדיפות. תמרורים אלה כוללים את התמרור "עצור" (שונה מהתמרור "עצור" הישראלי), מתן זכות בדרך ואחרים. התמרור "תן זכות קדימה" נקבע כמשולש "הפוך" (עומד על קודקודו) עם מסגרת אדומה וקידמה בצבע לבן או צהוב. בזכות הצורה היוצאת דופן שנבחרה, גם נהגים הנמצאים בזווית שבה אי אפשר לראות את פני התמרור ואת המודפס עליו יכולים לקרוא אותו ולזהותו לפי צורתו ולהסיק ממנו על מהלך התנועה, אם מתעורר היסוס. בגלריה מוצגות תמונות של תמרורים כאלה:
<gallery>
תמונה:Yellow yield.jpg|תמרור "זכות קדימה" ישן מאזור כפרי בורמונט, ארצות הברית
תמונה:Sweden road sign B1.svg|תמרור "זכות קדימה" המקובל במספר ארצות באירופה
תמונה:PedestrianSignalFlashing.gif|תמרור להולכי רגל המוצב במעבר חצייה
תמונה:The Jerusalem Center for the Performing Arts - A.jpg|תמרור פעיל להולכי רגל בסמוך לתיאטרון ירושלים
</gallery>

==ראו גם==
*אמנת וינה בנושא תעבורה בדרכים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניהול תחבורה
קטגוריה:תמרורים
קטגוריה:דיני תעבורה

de:Vorfahrtsregel#§ 8 Vorfahrt
The Open Door

The Open Door (בעברית: הדלת הפתוחה) הוא אלבום האולפן השני של להקת אוונסנס. האלבום הופק על ידי Wind-up Records ומכר קרוב ל-5 מילון עותקים.

== רקע ==
רשמית, העבודה על האלבום נפתחה בספטמבר 2005. את ההקלטות, 16 במספר, החלו בראשית 2006 באולפני The Record Planet. החומרים עובדו ב-Ocean Way Studios במרץ של אותה שנה.
האלבום יצא בשלושים בספטמבר באוסטרליה, בשני באוקטובר באירופה ולמחרת בצפון אמריקה. אורכו 51:15.<br />
מספר שירים נחתכו מהגרסה הסופית: Together Again, If You Don't Mind ו- The Last Song I'm Wasting On You, כשהאחרון מופיע כבונוס בחלק מההפצות המוקדמות של הדיסק, לצד ריאיון עם איימי.
לאחר אסון רעידת האדמה בהאיטי יצא לאור השיר השני Together Again שנחתך מהאלבום למען תרומות להאיטי.
האלבום הוכתר עד כה כאלבום פלטינה ומכר מעל 5 מיליון עותקים ברחבי העולם.
הוא זכה לפתיחה הגבוהה ביותר בשבוע בו יצא (500,000 עותקים) והגיע למקום הראשון בבילבורד. <br />
האלבום הוכתר כאלבום השנה בטקס MTV Australia Video Music Awards.
כלי המיתר הוקלטו בקפלה עתיקה על ידי Seattlemusic.

== רשימת רצועות ==
# "Sweet Sacrifice"
# "Call Me When You're Sober"
# "Weight of the World"
# "Lithium"
# "Cloud Nine"
# "Snow White Queen"
# "Lacrymosa" <small>(מבוסס על לחן הלקרימוסה מן הרקוויאם של מוצרט)</small>
# "Like You"
# "Lose Control"
# "The Only One"
# "Your Star"
# "All That I'm Living For"
# "Good Enough"
* "The Last Song I'm Wasting On You" הוא בי-סייד שנחתך מרשימת השירים באלבום. השיר נכתב על ידי איימי לי אודות בן מודי, והופץ בדיסק הסינגל של "Call Me When You're Sober".

== הצוות ==
* איימי לי - אורגן, פסנתר, עיבודים למקהלה, כתיבה, שירה.
* טרי בלסאמו - גיטרה, כתיבה.
*ג'ון ליקומפט - גיטרה, כתיבה.
*רוקי גריי - תופים.
*ויליאם בויד - גיטרה בס.
*DJ Lethal - תכנות.
* בון האריס - תכנות.
*ווזלי סיידמן - עוזר טכנאי.
*קארי ולורי לי - קולות שניים בשיר Call Me When You're Sober.
*דייווידיקמבפל - מנצח מקהלה וכלי מיתר.
*דייב פורטמן - מפיק.
*"מקהלת המילניום" מלוס אנג'לס: סוזן יונגבלוד, טליה טריגוורס, מרי גפני, עליסה קמפבל, ביבי גורדון, מלאני ברונו, דוויט סטון, אריק קסטרו, דאריל פינסי, תמרה ברנרד, קווין דלבי, מרצ'לה קרמונה, טניה ת'ימן, ג'ואן פרטור, ליסה וול אורגרו - קולות רקע.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלבומי 2006
קטגוריה:אלבומי אוונסנס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה בברזיל
השריר הרום קוצי

כתף שמאל במבט אחורי. 3.הגב הרחיב, 5.העגול הגדול, 6.העגול הקטן, 7.השריר הרום קוצי, 8.המך קוצי, 13.הראש הארוך של התלת ראשי של הזרוע.
השריר הרוּם קוֹצִי (TA: Musculus supraspinatus) הממוקם בחלקה האחורי-עליון של עצם השכם הוא אחד מהשרירים מסובבי הכתף. שמו של השריר ניתן לו על פי מיקומו על עצם השכם, מעל לקוץ השכם וזאת בדומה לשריר המך הקוצי הממוקם מתחת לקוץ השכם.

השריר פועל על מפרק הזרוע יחד עם שריר הדלתא כמרחיק של הזרוע וכן בסינרגיה עם יתר מסובבי הכתף כמייצב של המפרק.

פגיעה בשלמותו של השריר הרום קוצי היא אחת הממצאים הנפוצים ביותר בדימות רפואי של מפרקי כתף כאובים (שלא אובחנו כשבר או פריקה). תאוריות שונות מתייחסות למעברו בחלל הצר בין ראש עצם הזרוע לשיא הכתף כגורם לפגיעותו של השריר ובדרך כלל מייחסים את הפגיעה בשלמותו כמקור לכאבי כתפיים מסוימים, אך ממצאים שונים מטילים ספק בקשר בין ממצאי בדיקות דימות של השריר לתסמינים הקשורים לכתף.

==תיאור==
תחילתו של השריר הרום קוצי בגומץ הרום קוצי אשר בעצם השכם.

חלקו המרוחק של השריר עובר מתחת לקשת שיא הכתף והבריח ומסתיים בחיבור לחלקה העליון של הגבשושית הגדולה של עצם הזרוע.

==עצבוב==
השריר הרום קוצי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים הרביעי, החמישי והשישי (C4, C5, C6) דרך עצב רום עצם השכם (Nervus suprascapularis).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

רום קוצי
אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס

אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס (באנגלית: Washington University in St. Louis) היא אוניברסיטת מחקר פרטית הממוקמת בסנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית. מוסד הלימודים הוקם בשנת 1853 על ידי ויליאם גרינליף אליוט וואיימן קראו. הוא נקרא בתחילה "סמינר אליוט" (Eliot Seminary) ובשנת 1857 שונה השם ל"אוניברסיטת וושינגטון" לכבודו של נשיא ארצות הברית הראשון, ג'ורג' וושינגטון.

האוניברסיטה נמנית עם מוסדות הלימוד והמחקר המובילים בעולם. ב-2019 דורגה האוניברסיטה כ-22 בעולם, לפי הדירוג האקדמי של האוניברסיטאות בעולם על ידי אוניברסיטת ג'יאו טונג שאנגחאי. היא מושכת סטודנטים מכל רחבי ארצות הברית ומלמעלה ממאה מדינות ברחבי העולם. 15,155 סטודנטים לומדים לתארים שונים באוניברסיטה.

== מחלקות אקדמיות ==
המחלקות האקדמיות של האוניברסיטה כוללות<ref></ref>:

* המחלקה לאמנות ואדריכלות
* המחלקה למדעים
* בית הספר להנדסה
* בית הספר למשפטים
* בית הספר לרפואה         
* בית הספר למנהל עסקים
* בית הספר לעבודה סוציאלית ובריאות הציבור
* בית הספר ללימודי המשך

== קמפוסים ==
לאוניברסיטה מספר קמפוסים בעיר סנט לואיס או בקרבתה<ref></ref>:

* קמפוס דנפורת' - הקמפוס המרכזי שבו מתקיימות מרבית תוכניות התואר הראשון והתארים המתקדמים.
* הקמפוס לרפואה - בית הספר לרפואה של האוניברסיטה פועל במסגרת המרכז הרפואי של אוניברסיטת וושינגטון.
* הקמפוס המערבי - בקמפוס המערבי נמצאת ספריית האוניברסיטה, מרכז כנסים ושירותים אדמיניסטרטיביים שונים.
* הקמפוס הדרומי - הקמפוס הדרומי כולל את מתקני הספורט של האוניברסיטה.
* הקמפוס הצפוני - קמפוס זה מאכלס שירותים אדמיניסטרטיביים של האוניברסיטה.

== זוכי פרס נובל ==
בין בוגרי וחוקרי האוניברסיטה נכללים זוכי פרס נובל<ref></ref>:

* ארתור קומפטון - חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1927
* לואיס פדריקו ללואר - חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1970
* פול ברג - חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1980
* אהרון צ'חנובר - שימש פרופסור אורח בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת וושינגטון, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2004
* בריאן קובילקה - חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2012
* אדוארד אדלברט דויזי - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1943
* סברו אוצ'ואה - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1959
* אלפרד הרשי - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1969
* כריסטיאן דה דוב - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1974
* דניאל נתנס - חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1978
* המילטון או. סמית' - זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1978

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט לואיס
וושינגטון סנט לואיס
קטגוריה:איגוד האוניברסיטאות האמריקניות
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר
וושינגטון בסנט לואיס
מסילת חלץ

מסילת חלץ היא מסילת רכבת של רכבת ישראל, המחברת בין מסילת לוד - אשקלון ליד מושב מבקיעים, ובין מסילת הדרום כמה ק"מ דרומית לקריית גת. אורכה כ-20 ק"מ. נקראת על שם מושב חלץ הממוקם סמוך למסילה.
==היסטוריה==
הקמת המסילה נכללה בתוכנית החומש של רכבת ישראל בשנת 1974, במטרה לייצור תוואי שיקצר את הדרך לרכבות משא בין דרום הארץ לנמל אשדוד, בעיקר עבור רכבות המובילות מחצבים (אשלג מים המלח ופוספטים מהנגב). עד הקמת המסילה רכבות משא מהדרום היו צריכות להמשיך ללוד ואז לחזור דרומה במסילת לוד - אשקלון. תכנון המסילה והקמתה בפועל נמשך מספר שנים. התכנון המפורט של המסילה החל ב-1978. במאי 1979 זכתה חברת מקורות במכרז להקמת המסילה, אך תביעות של בעלי קרקעות נגד הפקעות שטחים לאורך תוואי המסילה, הביאו לעיכוב בתחילת העבודות.

המסילה נפתחה לתנועה ב-17 בנובמבר 1982.

בשנות ה-2000 שודרגה ושופצה המסילה בהיקף של 15 מיליון שקל.

==תפעול==
מפגש מסילת חלץ עם [[מסילת הדרום, נובמבר 2021]]
מפגש מסילת חלץ עם [[מסילת הדרום, נובמבר 2021]]
מפגש מסילת חלץ עם [[מסילת הדרום, דצמבר 2022]]
הקו משמש לרכבות משא ביו מסוף "אשדוד מיון" למסופי המטען בבאר שבע, דימונה, מישור רותם (צפע), נאות חובב ובעבר גם הר צין (נסגר במרץ 2021).

המסילה משמשת לפעמים כמסילת חירום, לתנועת רכבות נוסעים במקרה של תאונה או עבודות פיתוח במסילה שבין לוד לקריית גת.

==תוכניות עתידיות==
קיימות תוכניות עתידיות להקמת שתי שלוחות שיסתעפו מהמסילה: האחת מזרחה למחסום תרקומיא (על מנת ליצור חיבור רכבתי בין רצועת עזה לבין יהודה ושומרון במסגרת המעבר הבטוח), והשנייה צפון מזרחה לכיוון בית שמש כדי לשרת רכבות נוסעים ורכבות מטען בין אשקלון וקריית גת ובין בית שמש וירושלים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

חלץ
רארג

רַארְג (באנגלית: Rarg) הוא סרט מונפש קצר, אשר נכתב ואויר על ידי האנימטור טוני קולינגווד, בשיתוף עם המפיק כריסטופר אוהייר, בעת שהיה סטודנט באקדמיה הבריטית לקולנוע ולטלוויזיה, בשנת 1989. המוזיקה המקורית בסרט נכתבה על ידי פיליפ אפלבי ומבוצעת על ידי התזמורת הסימפונית של לונדון. הסרט מספר את סיפורה של העיירה הבדיונית "רארג", שתושביה מגלים יום אחד תגלית מרעישה אודות קיומם. הסרט היה מועמד בשנת 1989 לפרס סרט האנימציה הטוב ביותר מטעם האקדמיה הבריטית לקולנוע ולטלוויזיה. בישראל, שודר הסרט בתחילת שנות ה-90 בערוץ הראשון, במסגרת רצועת "התוכניות לילדים ולנוער".

== עלילת הסרט ==
הסרט מספר על עיירה שלווה במיוחד בשם "רארג", עליה מסופר כי השמש זורחת בה רק לאחר שכל תושביה התעוררו. במרכזה של העיירה ניצבת הספרייה המרכזית, ותושבי העיירה עוסקים בגילוי תגליות מדעיות ובהצגתן למושל העיירה. השלווה הקסומה בעיירה מופרת יום אחד, כאשר אחד המדענים מגלה, להפתעת כולם, כי העיירה כולה היא חלום בלבד והיא קיימת רק בראשו של אדם בשם אדווין בארנס. המדען מגלה כי אותו בארנס ישן כעת וכי הוא צפוי להתעורר בזמן הקרוב על ידי השעון המעורר שלו - ובכך "להעלים" את העיירה על תושביה. על מנת להציל את עתידם, נרתמים כל תושבי העיירה למשימה מיוחדת, שמטרתה למנוע מבארנס להתעורר. הם בונים שער מעולם החלום אל עולם המציאות, ושולחים דרכו משלחת מיוחדת אל חדרו של בארנס. ארבעת חברי המשלחת, שצוידו באמצעים משתיקי קול, גוררים את בארנס על מיטתו בחזרה אל עולם החלום (דהיינו - אל תוך חלומו שלו), ומשכנים אותו בתוך אולם אטום לקול, על מנת שלא יתעורר לעולם. מסע הבאתו של בארנס אל תוך האולם מהווה את שיאו של הסרט, ובעת הסעת המיטה דרך רחובות העיר צופים כל תושביה במתרחש בדממה מוחלטת. המשימה מסתיימת בהצלחה, לשמחתם של כל תושבי העיירה, ונראה כי חייהם ניצלו. ובאותו הרגע ממש, מתהפך בארנס במיטתו, ומתחיל לחלום חלום אחר, שונה לחלוטין. הסרט מסתיים בכך שכל תושבי העיירה הופכים בזה אחר זה לעופות פלמינגו ורודים - מושא חלומו החדש של בארנס.

== הדמויות ==
* המספר - עלילת הסרט מסופרת בקולו של נייג'ל הות'ורן.
* המושל - מוצג באור לעגני, כחסר כישורי מנהיגות וכדמות אינפנטילית החובבת צעצועים ותגליות חדשות.
* המדען - הדמות הרצינית בעיירה, אשר מסמל את הידע הרב והרציונליות.
* התינוק - דמות מפתח, אשר מגלה לכל תושבי העיירה את הסכנה שטמונה בשעון המעורר המוצב ליד מיטתו של בארנס (בדומה לדמות הילד מהסיפור בגדי המלך החדשים). התינוק הוא גם זה המציע את פתרון הבעיה, ומנהל את העבודה סביב בניית השער.
* אדווין בארנס - חולם החלום, מוצג כדמות שמנמנה וישנונית.
* חברי המשלחת - מוצגים ככוח צבאי מיומן, ועטופים מכף רגל ועד ראש בכריות על מנת למנוע מהם ליצור רעש כלשהו.

== רעיונות פילוסופיים בסרט ==
הרעיון המרכזי של הסרט, לפיו קיומם של תושבי העיירה הוא אך ורק חלום, מופיע בהגות הפילוסופית של הפילוסוף הצרפתי רנה דקארט, בן המאה ה-17. על מנת להגיע למסקנה כי המחשבה היא אשר מכוננת את הקיום, התחבט דקארט בשאלה הפילוסופית - האם ניתן להוכיח כי קיומנו אינו אך ורק חלום? 

שאלת הקיום של העולם כפי שאנו מכירים אותו, והרעיון לפיו האדם מתקיים כדמות בסיפור אליו הוא לא מודע, מופיעים בהטיות שונות בסרטי קולנוע מוכרים - ביניהם "המופע של טרומן" ו"גברים בשחור".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.bcdb.com/cartoon/56180-Rarg.html הסרט "רארג" באתר "The Big Cartoon Database"]

קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים קצרים מונפשים
תחנת הרכבת חולון – וולפסון

תחנת הרכבת חולון – וולפסון היא תחנת רכבת במסילת תל אביב – פלשת.

התחנה ממוקמת בין חולון לתל אביב-יפו בין נתיבי כביש 20 (בדומה לתחנות תל אביב). התחנה הוקמה במחלף וולפסון, כששתי המסילות עוברות במפלס התחתון שלו - בגובה הכביש המהיר.

בתחנת חולון-וולפסון קיים חניון לרכב דו-גלגלי בלבד. פרט לכך, קיימת נגישות לעצירה, הורדת/איסוף נוסעים במקום.

ב-22 בספטמבר 2008, פרסמה רכבת ישראל מכרז לביצוע עבודות התשתית להקמת התחנה. בדצמבר 2008 זכה הקבלן אשר גרין במכרז לבניית תחנת וולפסון ולביצוע קטע מסילה במסגרת הקו מתל אביב למערב ראשון לציון. היקף העבודות נאמד ב-53 מיליון ש"ח.

התחנה החלה לפעול ב-25 בספטמבר 2011.

בתחנה זו הותקנה מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.

== שירות הרכבות בתחנה ==
זוהי תחנה ביניים בקו אשקלון - הרצליה. קו זה משרת את התחנות:

אשקלון, אשדוד – עד הלום, יבנה – מערב, ראשון לציון – משה דיין, בת ים – קוממיות, בת ים – יוספטל, חולון – וולפסון, צומת חולון, תל אביב – ההגנה, תל אביב – השלום, תל אביב – סבידור מרכז, תל אביב – אוניברסיטה, בני ברק – רמת החייל, פתח תקווה – קריית אריה, פתח תקווה – סגולה, ראש העין – צפון, כפר סבא – נורדאו, הוד השרון – סוקולוב, רעננה – דרום, רעננה – מערב והרצליה.

בשעות השיא עוצרות בתחנה שלוש רכבות בשעה בכל כיוון, כאשר שתיים מגיעות עד לאשקלון ואחת לראשון לציון משה דיין. בשעות השפל עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה בכל כיוון.

תרשים התחנה

== קווי אוטובוס העוברים בתחנה ==

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.rail.co.il/?page=stationinfo&stationname=4660 פרטי התחנה], באתר רכבת ישראל
*[https://www.armon-arch.co.il/portfolio-item/wolfson-train-station/ תחנת רכבת וולפסון], באתר ארמון אדריכלים
*מיכאל יעקובסון: [http://www.xnet.co.il/architecture/articles/0,14710,L-3084971,00.html חשיפת תחנות קו הרכבת החדש], 11 ביולי 2011, Xnet
*

==הערות שוליים==

<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="3">
תמונה:Wohlfson7.jpg|רציפי התחנה לפני בניית שלד התחנה (פברואר 2009)
קובץ:Wohlfsohn009.jpg|התחנה ממזרח
קובץ:Wohlfsohn010.jpg|מראה מכיוון צפון-מזרח
קובץ:Iתחנתחולוןוולפסון.jpg|חזית התחנה לפני השלמתה
</gallery>

חולון וולפסון
קטגוריה:יפו: מבנים
קטגוריה:חולון: תחנות רכבת
קטגוריה:יפו: תחבורה
קטגוריה:הנצחת משפחת וולפסון
השריר המך-קוצי

כתף שמאל במבט אחורי. 3.הגב הרחיב, 5.העגול הגדול, 6.העגול הקטן, 7.הרום קוצי, 8.השריר המך-קוצי, 13.הראש הארוך של התלת ראשי של הזרוע.
השריר הַמַּךְ-קוֹצִי (TA: Musculus infraspinatus), הממוקם בחלקה האחורי של עצם השכם, הוא אחד מהשרירים מסובבי הכתף. השריר מכונה על פי מיקומו על עצם השכם, בגומץ שמתחת לקוץ השכם.

השריר פועל על מפרק הזרוע כמסובב לכיוון חיצוני של הזרוע וכן בסינרגיה עם יתר מסובבי הכתף כמייצב של המפרק.

==תיאור==
תחילתו של השריר המך-קוצי בגומץ המך-קוצי של עצם השכם.

חלקו המרוחק של השריר נאחז באמצעה של הגבשושית הגדולה של עצם הזרוע.

==עצבוב==
השריר המך-קוצי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך עצב רום עצם השכם (Nervus suprascapularis).

==קישורים חיצוניים==

מך-קוצי
השריר התת-שכמי

השריר התת-שכמי (TA: Musculus subscapularis) ממוקם בין עצם השכם לבין בית החזה. השריר הוא אחד מארבעת השרירים מסובבי הכתף.

השריר פועל על מפרק הזרוע כמסובב לכיוון פנימי של הזרוע וכמקרב של הזרוע וכן בסינרגיה עם יתר מסובבי הכתף כמייצב של המפרק.

== תיאור ==
תחילתו של השריר בגומץ התת-שכמי שבעצם השכם.

חלקו המרוחק של השריר נאחז בגבשושית הקטנה של עצם הזרוע.

== עצבוב ==
השריר התת-שכמי מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5, C6) דרך עצב תת-עצם השכם העליון ודרך עצב תת-עצם השכם התחתון (Nervi subscapulares).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
תת שכמי
המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית

המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית (באנגלית: The United States Department of Homeland Security, בראשי תיבות: DHS) היא מחלקה בממשל האמריקני הנושאת באחריות להגנה על הטריטוריה של ארצות הברית מפעולות טרור ותגובה לאסונות טבע.

היות שמחלקת ההגנה של ארצות הברית אחראית על פעולות צבאיות מחוץ למדינה, המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית עובדת בשדה האזרחי על מנת להגן על ארצות הברית מתוך, מחוץ ובגבולותיה של המדינה.
מטרתה העיקרית של המחלקה היא להתכונן, למנוע ולהגיב למצבי חירום המתייחסים לענייני פנים של המדינה, בעיקר פעולות טרור.

עם מעל 200,000 עובדים, המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית היא הלשכה השלישית בגודלה בארצות הברית.

מאז פברואר 2021 מכהן אלחנדרו מיורקס כמזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית.

== הקמת המחלקה ==
ב-20 בספטמבר 2001, בתגובה לפיגועי 11 בספטמבר, הודיע הנשיא ג'ורג' בוש על הקמת המשרד לביטחון המולדת (Office of Homeland Security) על מנת לרכז את המאמצים לביטחון המולדת, ושבראש המשרד יעמוד טום רידג'.

המחלקה עצמה נוסדה ב-25 בנובמבר 2002, והתחילה לפעול באופן רשמי ב-24 בינואר 2003, אך רוב הסוכנויות המרכיבות את המחלקה לא הועברו אליה עד 1 במרץ.

אחרי שייסד את המבנה הבסיסי של המחלקה ועבד על מנת לשלב את הגורמים השונים ולגרום למחלקה לתפקד, הודיע רידג' על התפטרותו ב-30 בנובמבר 2004.

ג'ורג' בוש הציע את המשרה לממונה על משטרת העיר ניו יורק, ברנרד קריק, אך ב-10 בדצמבר קריק דחה את המינוי מסיבות אישיות וטען שלקיחת המשרה לא תשרת את האינטרסים של המדינה.

==גופי משנה==
*שירות האזרחות וההגירה של ארצות הברית (USCIS)
*סוכנות המכס והגנת הגבולות של ארצות הברית (CBP)
**משמר הגבול של ארצות הברית (USBP) 
*רשות אבטחת התעבורה של ארצות הברית (TSA)
*משמר החופים של ארצות הברית
*כוח המשימה להגנה על הקהילות האמריקאיות
*סוכנות ההגירה ואכיפת המכס של ארצות הברית (ICE)
*השירות החשאי של ארצות הברית (USSS)
*הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום (FEMA)
*המינהל לתוכניות והגנה לאומית (NPPD)
**שירות האבטחה הפדרלי של ארצות הברית (FPS)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20081216205734/http://www.dhs.gov/index.shtm האתר הרשמי של המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית] 
* [http://i-hls.com/he/2014/03/new-report-u-s-homeland-security-achievements/ ארצות הברית: דו"ח השגי המחלקה לביטחון המולדת]
* 

*
ביטחון המולדת
קטגוריה:ארצות הברית: צבא וביטחון 
קטגוריה:ארצות הברית: ארגוני אכיפת חוק
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ארגונים
קטגוריה:משרדי ביטחון פנים
קטגוריה:התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016: גופים
ממלכת כוש

אתר הפירמידות בעיר מרואה מימי ממלכת כוש]]
האימפריה המצרית בשנת 1450 לפנה"ס
ממלכת כוש הייתה ציוויליזציה קדומה בנוביה שהתפתחה סביב עמק הנילוס באזור שנמצא היום בצפון סודאן ובדרום מצרים. הממלכה הגיעה לשיא כוחה בסוף תקופת הברונזה המאוחרת. אנשיה נקראו בשם כושים. בירתה הדרומית הייתה העיר מרואה.

==מקור==
האזכור הראשון בנוביה נזכר בזמן השושלת הראשונה של מצרים בשנת 2890 - 3100 לפנה"ס, מצרִים החלו לנוע דרומה וגילו את רובה של כוש. גילוי זה היה ברקע נפילת הממשלה המרכזית המצרית. בערך בשנת 1500 לפנה"ס עבר האזור לשליטת מצרים הפרעונית תחת שלטונו של תחותמס הראשון.

במאה ה-11 לפנה"ס שלטון המצרים קרס והוקמה ממלכה עצמאית סביב העיר נפאטה בנוביה.

==נפאטה==
אזור נפאטה, שהיה מרכז השלטון, אוחד על ידי אלראן בתקופה מ-780 - 755 לפנה"ס, אלראן מוזכר כמייסד הממלכה הכושית על ידי יורשיו. הממלכה גדלה והשפעתה גדלה לאזור אלאפנטין (יב) בדרום מצרים. שנים מאוחר יותר המלך הכושי פִּיי כבש את מצרים העתיקה והקים את השושלת ה-25. 

כאשר האשורים פלשו בשנת 671 לפנה"ס, כוש נהפכה למדינה עצמאית. המלך הכושי האחרון אשר ניסה להשתלט על מצרים היה טנטמני אשר הובס על ידי האשורים בשנת 664 לפנה"ס. כוחה של הממלכה כלפי מצרים שקע ונוטרל בשנת 656 לפנה"ס כאשר פאסמטיק מייסד השושלת ה-26 איחד את מצרים. בשנת 591 המצרים תחת פסמתיך השני פלשו לכוש משום ששליט כוש אספאלטה התכוון לפלוש למצרים.

==סיוע לממלכות בלבנט במלחמה נגד אשור==
בשנת 701 לפנה"ס התקיים מסע סנחריב בלבנט בו כוחות האימפריה האשורית החדשה קיימו מסע עונשין נגד מספר ממלכות מורדות שכללו את (ממלכת צידון, ממלכת אשקלון, מורדים מעקרון, וממלכת יהודה. ממלכת מצרים וממלכת כוש סייעה למורדים ושלחה כוח צבאי גדול שנלחם באשורים. 

אנשי עקרון, בגלל סיבה לא ידועה, מרדו כנגד מלכם פדי, אשר היה בעל־ברית של אשור, והסגירו אותו לחזקיהו בעת שהוא כבש את ארץ פלשת, כנראה שהם לא העלו לו מיסים וסנחריב יצא להעניש גם אותם. מנסרת סנחריב מתארת את הקרב בין הכושים לבין האשורים. 

יד האשורים הייתה על העליונה וכל הערים נכבשו או נכנעו להן. ערים רבות בישראל נחרבו. ירושלים שמרה על מעמד עצמאי עד לכיבושה בידי האימפריה הבבלית.

==בתנ"ך==
השם שניתן לתרבות מקורו בתנ"ך: כוש בן חם אחד מנכדיו של נח שהתיישב בצפון מזרח אפריקה. התנ"ך מתאר את כוש באזור סודאן, דרום מצרים, אריתריאה, אתיופיה וסומליה. ממלכתו של אחשוורוש השתרעה מהודו ועד כוש.

כמה מהחוקרים מזהים את כוש בדרום חצי האי ערב. לדעת חז"ל (ילקוט שמעוני שמות ב, קסח), כיהן משה רבנו כמלך כוש, במשך ארבעים שנה, לאחר שברח ממצרים מפחד פרעה.

==ראו גם==
* כושי

==לקריאה נוספת==
* הערך: כוש (א, ב, ג,), לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 391.
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:סודאן: היסטוריה
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:עמים הנזכרים בתנ"ך
קטגוריה:מקומות במכתבי אל-עמארנה
נייג'ל הות'ורן

סר נייג'ל הות'ורן (באנגלית: Nigel Hawthorne; 5 באפריל 1929 – 26 בדצמבר 2001) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי.

הות'ורן נולד בעיר קובנטרי שבווריקשייר, אנגליה וגדל בקייפטאון, דרום אפריקה, שם חונך בידי ארגון "האחים הנוצרים". הוא חזר לבריטניה ב-1951 כדי לפתח קריירת משחק.

בקריירה הארוכה והמגוונת שלו, שהתחילה מפרסומת לבירה, תפקידיו הידועים ביותר הם סר המפרי אפלבי בסדרת הטלוויזיה "כן, אדוני השר" ובסדרת ההמשך "כן, אדוני ראש הממשלה", שעליו זכה בארבעה פרסי BAFTA, והמלך ג'ורג' השלישי במחזה "טירופו של המלך ג'ורג'" מאת אלן בנט, שעליו זכה בפרס אוליבייה ובפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי, ובסרט שנעשה על פי המחזה, שעליו היה מועמד לפרס אוסקר. בנוסף, נתן הות'ורן את קולו לדמות המספר בסרט המצויר רארג. הות'ורן זכה בשנת 1991 בפרס אנטואנט פרי למצוינות בתיאטרון (טוני) לתפקיד הראשי הטוב ביותר, על תפקידו בסרט "Shadowlands". בשנת 1987 קיבל הות'ורן תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית ובשנת 1999 קיבל תואר אביר.

לאחר פרסום מועמדותו לפרס האוסקר בשנת 1995, התפרסם במגזין אמריקאי ריאיון שבו דיבר בפתיחות על היותו הומוסקסואל. עד אז שמר הות'ורן באדיקות על חייו הפרטיים. לטקס פרסי האוסקר הגיע עם התסריטאי טרבור בנטהאם, שהיה בן זוגו במשך תקופה ארוכה, עד מותו של הות'ורן. הות'ורן עבר מספר ניתוחים לטיפול בסרטן הלבלב ממנו סבל, וב-26 בדצמבר 2001 מת מהתקף לב. לאחר מותו פורסמה האוטוביוגרפיה שלו, "Straight Face".

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אישים זוכי פרס אוליבייה
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קייפטאון
קטגוריה:בריטים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1929
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2001
ריכטר

ריכטר (Richter) הוא שם משפחה גרמני שמשמעותו בגרמנית שופט. השם נפוץ אצל עמים דוברי גרמנית – גרמנים, אוסטרים, שווייצרים וכו' ואומץ גם על ידי בני עמים שכנים או שהיו במגע עם גרמנים או הושפעו על ידיהם כמו צ'כים, הונגרים וכו'. השם ריכטר קיים גם אצל יהודים אשכנזים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
סלסטין גאלי-מרייה

סלסטין גאלי-מרייה (1875)
סלסטין גאלי-מרייה (בצרפתית: Célestine Galli-Marié; 15 במרץ 1837 – 21 בספטמבר 1905) הייתה זמרת מצו-סופרן צרפתייה, שעיקר פרסומה בא לה מהיותה כרמן המקורית.

== קורות חיים ==
סלסטין מרייה דה ל'איזל נולדה בפריז. היא למדה לשיר אצל אביה, שהיה מוזיקאי מחונן. הופעתה הראשונה התקיימה בשנת 1859 בשטרסבורג וזמן קצר אחר כך נישאה לפסל בשם גאלי (נפטר ב-1861) ואימצה את שם הבמה 'גאלי-מרייה'. אמיל פרין, מנהל האופרה קומיק, שמע את שירתה ברואן והביאה לפריז. היא הופיעה לראשונה באופרה קומיק ב"שפחה הגברת" של פרגולזי והמשיכה להופיע שם עד 1885. תפקידיה המפורסמים ביותר היו ב"מיניון" של אמברואז תומא (1866) ובכרמן של ביזה (1875).

גאלי-מרייה הופיעה בלונדון ב"תיאטרון של הוד מלכותה" במסע הופעות בשנת 1886 וחזרה לאופרה קומיק ב-1890 לשיר במופע התרמה להקמת יד זיכרון לביזה. צליל קולה היה משובח, הדיקציה שלה הייתה ברורה והיא הקפידה על פיסוק נכון.

גאלי-מרייה מתה בוונס, סמוך לניס.

לעיתים מתייחסים לקול מצו-סופרן גבוה כ"גאלי-מרייה". תפקידי גאלי-מרייה ניתנים במקרים רבים לזמרות סופרן.

==לקריאה נוספת==
* הרולד רוזנטל, "סלסטין גאלי-מרייה", מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, עורך סטנלי סיידי (לונדון, מקמילן, 1980), כרך VII, עמ' 127.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות מצו סופרן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:ילידות 1840
קטגוריה:נפטרות ב-1905
מפרץ עכו

מפרץ עכו הוא שלוחה של מפרץ חיפה, אשר נמצא בים התיכון בארץ ישראל. זהו המפרץ הקטן ביותר בישראל ואורכו (בציר מזרח-מערב) כשלושה קילומטרים. בתחום המפרץ נמצא שפך נחל נעמן. המפרץ נמצא בצפון מישור החוף וגבולותיו הם:
*בדרום - מפרץ חיפה
*בצפון ובמזרח - עכו 
*במערב - העיר העתיקה של עכו

לאורך מפרץ עכו ממוקמים מספר שכונות ואזורי תעשייה חשובים, וכן שוכן בו נמל עכו. בסמוך למפרץ עוברת מסילת החוף המקשרת את עכו ונהריה למרכז ודרום הארץ.

==קישורים חיצוניים==

עכו
עכו
קטגוריה:מפרץ חיפה
קטגוריה:עכו: גאוגרפיה
פול לרי

פול לרי, 1890
פול לֶרי (בצרפתית: Paul Lhérie; 8 באוקטובר 1844 – 17 באוקטובר 1937) היה זמר טנור (ומאוחר יותר בריטון) צרפתי, שהתפרסם ביותר בהופעתו כ"דון חוסה" המקורי בכרמן. הופעתו הראשונה הייתה באופרה קומיק ב-1866 כ"ז'וזף" של מאול. הוא יצר את תפקידי "שארל השני" בהצגת הבכורה של "דון סזאר דה באזאן" של מאסנה בשנת 1872, "בנואה" ב"דבר המלך" של דליב ב-1873 ו"דון חוזה" בכרמן של ביזה ב-1875.

ב-1882 עבר לתפקידי בריטון, החל ב"פוזה" ("דון קרלוס") בלה סקאלה. הוא שהה זמן מה גם בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, שם ביצע את "זורגה" ("דולי הפנינים" של ביזה), "ריגולטו", "ז'רמון" (לה טרוויאטה), "לונה" ו"אלפונס" ("לה פאבוריטה") הוא פרש מן הבמה בשנת 1894.

==מראי מקום==
* אליזבט פורבס, לרי, פול, מילון גרוב החדש לאופרה, 1992, לונדון, עורך סטנלי סיידי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרי טנור
קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:זמרי בריטון
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1844
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1937
ז'אק בואי

ז'אק ז'וזף אנדרה בואי (בצרפתית: Jacques-Joseph-André Bouhy; 18 ביוני 1848 – פריז 24 בינואר 1929) היה זמר בריטון בלגי, שהתפרסם ביותר בהיותו הראשון ששר את שיר הטוריאדור בתפקיד אסקמיליו באופרה כרמן. אחרי שלמד מוזיקה בקונסרבטוריון של ליאז', הופיע לראשונה באופרה של פריז כמפיסטופלה ("פאוסט") בשנת 1871. הוא הופיע באופרה קומיק בתפקיד פיגארו (נישואי פיגארו) ואסקמיליו (כרמן) בשנת 1875. באופרה קומיק יצר גם את תפקיד דון סזאר באזאן באופרה של ז'יל מאסנה בשנת 1872. בשנת 1882 הופיע בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן, ב"פאוסט" של שארל גונו וב"כרמן". הוא שהה תקופת מה בארצות הברית לפני שובו לפריז, לשיר את הכוהן הגדול ב"שמשון ודלילה" של קמיל סן-סאנס ב-1890. בואי היה מקובל מאוד על קהל המאזינים ובין המתפעלים מכישרונו היה גם המלחין ז'יל מאסנה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:זמרי בריטון
קטגוריה:ילידי 1848
קטגוריה:נפטרים ב-1929
פסל המנורה (הר הרצל)

פסל המנורה
פסל המנורה
פסל המנורה הוא פסל של האמן בן ציון צפוני שמוצב בקצה גן האומות בסמוך אל רחבת הכניסה להר הרצל בירושלים.

על הפסל מופיעים סמלי 12 השבטים, במרכזו מנורה ולה 9 קנים והיא דומה לחנוכייה. צפוני מסביר כי המנורה תוכננה להיות מוצבת ברחבת הכותל, אך רב הכותל דאז, מאיר יהודה גץ, הסביר שאסור לחקות את כלי בית המקדש וביקש ממנו להוסיף שני קנים. לכן, ישנם 7 קנים במנורה שבנויים בעיצוב מיוחד של כפתור ופרח ועוד שני קנים נוספים ללא פרחים, כך שלמעשה זוהי מנורה בתוך חנוכייה. בבסיס המנורה/חנוכייה נמצא מגן דוד שעל כל אחת מצלעותיו מופיעים פסוקים מברכת יעקב.

מידותיה: בסיס המנורה כ-3.5 מטר, גובהה כ-6 מטרים, המנורה עשויה כולה מנירוסטה 316, משקלה כ-2 טון.

המנורה מוצבת בכניסה להר הרצל, צפוני מקדיש אותה לכל החיילים הקבורים שם בדבריו – 

==קישורים חיצוניים==

* [http://bentsi.weebly.com/the-menora.html המנורה], באתר האמן בן ציון צפוני

קטגוריה:ירושלים: פסלים
קרן חבצלת

קרן חבצלת הוא ארגון שהוקם על ידי הקיבוץ הארצי השומר הצעיר בשנת 1967 ומטרתו היא לתמוך כספית במוסדות החינוך והתרבות של הקיבוץ הארצי השומר הצעיר. בין המוסדות הנתמכים: תנועת הנוער השומר הצעיר בישראל, תנועת הנוער השומר הצעיר העולמית, סמינר גבעת חביבה, מועדון צוותא, קשת איילון, מקהלת הקיבוץ הארצי וארגונים נוספים.

בנוסף לתמיכה במוסדות החינוך והתרבות קרן חבצלת מחלקת מלגות לסטודנטים וכן לאומנים אנשי הקיבוץ הארצי.

לאחר איחוד התנועות הקיבוציות וסיום פעילותו של הקיבוץ הארצי מהווה קרן חבצלת את המסגרת הארגונית והרעיונית שמאגדת את קיבוצי הקיבוץ הארצי-השומר הצעיר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:השומר הצעיר