OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פי האטום

עטיפת הגיליון הראשון של "פי האטום", אוקטובר 1981
פי האטום הוא כתב עת לפיזיקה שנועד לבני נוער ויצא לאור בשנים 1981–1997, על ידי הפקולטה לפיזיקה והיחידה לפעולות נוער במכון ויצמן למדע.

הגיליון הראשון של "פי האטום", עם כותרת המשנה "עלון פיסיקה לנוער", יצא לאור באוקטובר 1981, בעריכתו של ד"ר צבי פלטיאל. פלטיאל ערך את כתב העת עד שנת 1994, אז הצטרף חיים שמואלי כעורך משותף ואחר כך כעורך יחיד. בינואר 1995 החל כתב העת לצאת לאור בפורמט גדול ומהודר יותר, והחליף את כותרת המשנה שלו ל"פיסיקה בשפה ידידותית". בפורמט זה יצאו לאור ארבעה גיליונות, האחרון שבהם בחורף תשנ"ז (1997). 

עורכיו של כתב העת תכננו לפרסמו כרבעון, אך למעשה הוא התפרסם בתדירות נמוכה יותר - ב-17 שנותיו ראו אור 24 גיליונות. במאמר המערכת של הגיליון הראשון תוארה מדיניותו של כתב העת: 
:"על דפיו נעסוק בפיזיקה של חזית המחקר המדעי היום כשם שנעסוק בפיזיקה המתגלית לעינינו בחיי היומיום, בפיזיקה של הטכנולוגיה ובתופעות פיזיקליות בהן עושות שימוש הכימיה והביולוגיה." 

בגיליון העשרים, שיצא לאור בפברואר 1994, עסק העורך, צבי פלטיאל, בהגדרת הקורא האופייני: 
:"מי שלמד / לומד פיזיקה ומתעניין בנושאים הקשורים לפיזיקה גם מעבר ללימודים אלו. בכלל הגדרה זו יימצאו סטודנטים לפיזיקה בלמודיהם לקראת התואר הראשון (לאחר למודי הבוגר הם ימצאו חומר מתקדם בשפות אחרות), סטודנטים אחרים למדעים השונים, בעלי כל המקצועות המתעניינים במדעים ותלמידי תיכון". 

שם כתב העת הוא פרפרזה על שמו של עיתון הסטודנטים "פי האתון". בנוסף, "פי" הן האותיות הראשונות של פיזיקה ואטום הוא אחד הנושאים העיקריים בפיזיקה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://lib.cet.ac.il/pages/sub.asp?source=137 אוסף מאמרים מתוך "פי האטום"]

קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדע פופולרי
קטגוריה:כתבי עת לפיזיקה
קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
קטגוריה:מכון ויצמן למדע
טומאת נבלה

[[ציידים לצד פגר דלגן שנורה על ידם]]
טומאת נבלה היא טומאה החלה על פגר של בהמה או חיה – ממין טהור או טמא (מותרת או אסורה לאכילה). בעל חיים המותר לאכילה שנשחט כהלכה אינו טמא בטומאה זו, אף אם נמצא טרפה לאחר השחיטה. דיני טומאה זו אינה נוהגים למעשה בימינו, באופן דומה לרוב דיני טומאה וטהרה. טומאה זו לא קיימת על עופות, אך ישנה טומאה דומה באכילה של נבלת עוף טהור.

פגר המטמא טומאת נבלה נחשב לאב הטומאה, וכזית ממנו מטמא אדם, כלים ומאכלים הנוגעים בו או כלי חרס שכזית מהנבלה נמצאת באווירו, להיות ראשון לטומאה. אדם הנושא כזית מהנבלה מטמא גם את בגדיו אותם הוא לובש בעת נשיאת הנבלה, או כלים בהם הוא נוגע בשעת הנשיאה (למעט כלי חרס שאינם נטמאים במגע ישיר). אדם הנוגע בנבלה (ואינו נושאה) אינו מטמא את בגדיו בהם הוא לבוש בשעת הנגיעה, או את הכלים בהם הוא נוגע תוך כדי המגע בנבלה.

==הלכות הטומאה==
נבלת חיה ובהמה (שמתה ללא שחיטה כהלכתה) מטמאת את מי שנוגע בה או נושא אותה (לאו דווקא את כולה, ודי בכזית מבשרה), אבל לא את מי שנמצא איתה באותו אהל. טומאה זו נמשכת יום אחד בלבד עד הערב (על כן היא נקראת "טומאת ערב").

חיה ובהמה מן המינים הכשרים לאכילה (כגון צבי, בקר וצאן) שנשחטו כהלכה - הרי הם טהורים. אם הבשר שלהם יגע בגורם מטמא - הוא ייטמא בתור מזון טמא ("טומאת אוכלין"), שטומאתו קלה יותר.
==שומר לטומאה==

שומר הוא כל חלק מהבשר השומר ומגן עליו. בניגוד לטומאת אוכלין, שהעור השומר על הבשר מצטרף כדי להשלימו לשיעור כזית, הרי שבטומאת נבלה אין לצרף את השומר לשיעור כזית, וכוחו הוא רק כשל יד לטומאה, המביא ומוציא טומאה על ידי נגיעה בו, אך אינו מצטרף לשיעור האוכל.
==ראו גם==
* טומאת נבלת עוף טהור

==הערות שוליים==

נבלה
קטגוריה:פרשת שמיני
סולומון פאסי

סולומון איסאק פאסי (בבולגרית: Соломон Исак Паси; נולד ב-22 בדצמבר 1956, פלובדיב, הרפובליקה העממית הבולגרית), הוא פוליטיקאי ודיפלומט בולגרי יהודי, שכיהן בתפקיד שר החוץ של בולגריה וכחבר הפרלמנט הבולגרי.

==ראשית חייו==
פאסי נולד בפלובדיב והוא נצר למשפחת כָּלֶב, שהייתה מהמשפחות הנודעות והמכובדות בקהילה היהודית בפלובדיב. סב סבו הוא אליעזר כלב שנחשב גיבור לאומי בולגרי, על פועלו להצלת בולגרים רבים מעלייה לגרדום וסיועו למנהיגי הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). אביו איסאק פאסי היה מחשובי הפילוסופים בבולגריה. סולומון פאסי למד באוניברסיטת סופיה והוסמך לתואר דוקטור במתמטיקה ומדעי המחשב. ב-1990 לאחר קריסת המשטר הקומוניסטי בבולגריה, היה פאסי דובר מפלגת הירוקים הבולגרית ותמך בהצטרפות בולגריה לנאט"ו.

==הקריירה הפוליטית==
ב-1990 נבחר פאסי לחבר הפרלמנט הבולגרי מטעם מפלגת הירוקים. בתפקידו, חתר לצירוף בולגריה לאיחוד האירופי. בהמשך היה מיוזמי הצעת החוק לביטול עונש המוות בבולגריה. פאסי היה יושב ראש ועדת החוץ והביטחון של הפרלמנט הבולגרי והצטרף לתנועה הלאומית ליציבות וקידמה בהנהגת סימאון סקסקובורגותסקי. ביולי 2001, לאחר ניצחון התנועה בבחירות, מונה לשר החוץ בממשלתו של סקסקובורגותסקי. בתקופת כהונתו הצטרפה בולגריה לנאט"ו והחל משא ומתן להצטרפותה לאיחוד האירופי. ההצטרפות בפועל הייתה ב-1 בינואר 2007, לאחר סיום כהונתו. בספטמבר 2002 ובדצמבר 2003 כיהן כנשיא מועצת הביטחון של האו"ם. ביוני 2005 ניצחה המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית בראשות סרגיי סטאנישב בבחירות בבולגריה ובאוגוסט סיים פאסי את תפקידו כשר החוץ. עד ל-2007 כיהן כסגן נשיא התנועה הלאומית ליציבות וקידמה. פאסי המשיך לכהן כחבר הפרלמנט הבולגרי עד 2009.

==ראו גם==
* יהדות פלובדיב

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הבולגרי
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:שרי החוץ של בולגריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1956
ישראל גוכברג

ישראל גוֹכְברג (23 באוגוסט 1928 - 12 באוקטובר 2009) היה מתמטיקאי ישראלי. מחקריו עסקו בתורת האופרטורים, משוואות אינטגרליות, תורת המערכות ותורת המטריצות. חתן פרס רוטשילד במתמטיקה בשנת 1985.

== ביוגרפיה ==
גוכברג למד לתואר ראשון במכון הפדגוגי בבישקק, קירגיזסטן ואחר כך למד לתואר שני באוניברסיטת מולדובה <small>(אנ').</small> בהמשך השלים את לימודי הדוקטורט (1954) באוניברסיטת סנקט פטרבורג, תחת הנחייתו של המתמטיקאי הסובייטי מארק קריין.

משנת 1969 החל לנסות לעלות לישראל, אולם הצליח לקבל את האישורים הנדרשים רק כעבור חמש שנים, ובשנת 1974 עלה לישראל עם משפחתו. בישראל הצטרף לאוניברסיטת תל אביב ולימד גם במכון ויצמן למדע.

בשנת 1983 ייסד את כתב העת המתמטי "Integral equations and operator theory journal".

בשנת 2008, לכבוד יום הולדתו ה-80, יצא הספר "Israel Gohberg and Friends: On the Occasion of his 80th Birthday".

== פרסים ==
* פרס רוטשילד במתמטיקה בשנת 1985
* פרס הומבולט לשנת 1995
* דוקטור למדעים לשם כבוד מאוניברסיטת מולדובה, בשנת 2002
* דוקטור למדעים לשם כבוד מאוניברסיטה מערב טימישוארה, בשנת 2002
* דוקטור למדעים לשם כבוד מהאוניברסיטה הטכנית של וינה, בשנת 2001
* דוקטור למדעים לשם כבוד מהאוניברסיטה הטכנית של דרמשטדט, בשנת 1997
* דוקטור למדעים לשם כבוד מהטכניון, בשנת 2008

== קישורים חיצוניים ==


* , מתוך הספר שיצא לכבודו
* [https://www2.math.uconn.edu/~olshevsky/pictures/Gohberg.html תמונות של גוכברג], מתוך אתר של תלמידו, Vadim Olshevsky

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קלגרי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות גרמניות
קטגוריה:עמיתי SIAM
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
Love the Way You Lie

אמינם ו[[ריהאנה מופיעים עם השיר "Love the Way You Lie".|207x207px]]

Love the Way You Lie (בעברית: אוהבת את הדרך בה אתה משקר) הוא שיר של הראפר האמריקאי אמינם בשיתוף הזמרת ריהאנה מתוך אלבומו השביעי, Recovery. השיר יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ב-17 באוגוסט 2010. השיר עוסק במערכת של יחסי אהבה-שנאה.

השיר הופק על ידי מפיק ההיפ-הופ הבריטי אלכס דה קיד. במצעדי הפזמונים, זכה השיר להצלחה רבה. בין היתר, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 וב-22 מצעדי פזמונים נוספים. במצעדים השנתיים, הגיע השיר למקום הראשון באוסטרליה, בבריטניה ובישראל. הווידאו קליפ של השיר זכה ל-2.3 מיליארד צפיות באתר YouTube (נכון לינואר 2022), והוא הקליפ ה-54 הנצפה ביותר באתר, והנצפה ביותר של אמינם. השיר מכר עד כה 13 מיליון עותקים.

לשיר יצאה גרסה נוספת, שנכללה באלבומה של ריהאנה, Loud, ונקראה "(Love the Way You Lie (Part II". בשיר זה, ריהאנה היא הזמרת המובילה, ואמינם מתארח בו.

== ביקורת ==

=== מצעדי סוף שנה ===
השיר נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום השירים הטובים והאהובים ביותר לשנת 2010. איאן גיטינס מכתב העת הגרידאן דירג את השיר במקום השני ברשימתו 10 הרצועות הטובים ביותר לשנת 2010.<ref></ref> אנטוני ראמוס ממגזין Access Hollywood הכלילה את השיר במקום השלישי לפי בחירתה ברשימת 10 השירים הטובים ביותר לשנת 2010.<ref></ref>

==מיקומי שיא==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי אמינם
קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אמינם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סקיילר גריי
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי ג'וזף קאהן
קטגוריה:שירים על אלימות במשפחה
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד: שירים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפטרמת' אנטרטיינמנט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שיידי רקורדס
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שנונית השפלה

שׂנונית השפלה (שם מדעי: Acanthodactylus schreiberi) היא מין של שנונית ממשפחת הלטאיים, המזכירה במראה את שנונית הנחלים. היא נפוצה בישראל, קפריסין, לבנון וטורקיה.

== מאפיינים ==
צבעה צהבהב עד חום. לאורך גופה ישנם פסים אורכיים מנומרים המלווים בכתמים כהים ובהירים המופרדים על ידי פסים דקיקים בהירים. פסים אלה נהיים מטושטשים יותר עם ההתבגרות. אורכה לרוב עד 25 ס"מ, ובאורח נדיר - יותר מכך. כמו בשנונית הנחלים, אורכו של הזנב הוא כשני שלישים מאורך הגוף, ואף יותר (כאשר מדובר בזנב מקורי, כלומר, כזה שלא התחדש לאחר קטיעה). לקשקשי הגב יש קרינים, כשבחלקו האחורי של הזנב הם גדולים, וככל שמתקרבים לראש הם קטנים.

שנונית זו נראית בעיקר בבוקר. כשחם מאוד היא מסתתרת באזורים מוצלים או בתוך מחילתה, ובזמן החורף היא פועלת בשעות החמימות יותר של היום.

בארץ ישראל נפוץ התת-מין הסורי (syriacus), המצוי בחבל עזה ולאורך החוף מדרום עד לצפון בלבנון. באזורים הבנויים, השנונית אינה מצויה עוד. בישראל, שנונית השפלה נפוצה בקרקעות חוליות לרבות כורכר וחול כתום ("חמרה") לאורך מישור החוף, השרון, חוף הכרמל, מישור החוף הצפוני עד לגבול הלבנון. מצפון לנחל הירקון, היא תימצא גם בחולות ניידים מאוד, עד לעורף חוף הים ממש, ולעיתים באוכלוסיות הללו צבע הלטאות בהיר מאוד ומזכיר את שנונית החולות במבט ראשון. מדרום לנחל הירקון, קיימת חפיפה בתפוצת שנונית השפלה ושנונית החולות, ואנו עדים לחלוקה בין שני המינים ברמת תת-בתי הגידול שבשטח: שנונית החולות מאכלסת חולות נודדים ומיוצבים-למחצה, וככל שהחולות יותר מיוצבים (פחות נודדים) היא נעלמת ומחליפה אותה שנונית השפלה. בדרום מישור החוף, שני המינים הללו מהווים הלכה למעשה סמנים (אינדיקטורים) לרמת יציבות החולות, למשל במחקר ארוך-הטווח הנערך בשמורת חולות ניצנים. מחקר שנערך בעבר בחולות חולון מצא ששני המינים מסוגלים לחיות באותו אזור בזכות חלוקת משאבים שונה בכל מין, אשר מונעת תחרות ישירה בשנים בהן תנאי האקלים וכמות המזון ממוצעים; בשנת בצורת עלולה להיווצר תחרות ביניהם. 

הבדל ניכר בין שנונית השפלה לשנונית הנחלים הוא אצבעות הרגליים האחוריות, המשוננות בצורה פחותה בשנונית הנחלים.

בעונת הרבייה, הזכרים בולטים בפס צהוב ובזנבם המעובה. הזכרים והנקבות הצעירים בולטים בזנב תחתון ורוד עד אדמדם או כתמתם. אצל הנקבות הזנב הוא בצבע זה כל חייהן. חלק מהפרטים כהים יותר וחלק פחות, בדומה לזוחלים רבים אחרים. גחון הגוף לבן ומבריק בצבע כחלחל. הזכרים גדולים מהנקבות באופן ניכר. השנונית מטילה בין שש לשמונה ביצים באביב והן בוקעות לרוב כשמונה עד תשעה שבועות לאחר מכן. בדומה לשנוניות אחרות, הצעירות שבוקעות בעלות רגליים מוכתמות בכתמים עגלגלים.

שנונית השפלה נטרפת על ידי דורסים, חתולים, כלבים ונחשים. ההסוואה מקלה על ההתגוננות, אולם מרגע שכשלה, תגיב השנונית בריצה לצל הקרוב ביותר, או למחילה של שנונית אחרת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1878
השפלה
קטגוריה:ארץ ישראל: לטאיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' אלבר בולנז'ר
אנדרה ליכנרוביץ'

אנדרה ליכנרוביץ (בצרפתית: André Lichnerowicz; 21 בינואר 1915 - 11 בדצמבר 1998) היה מתמטיקאי צרפתי אשר עסק בגאומטריה דיפרנציאלית ומתמטיקה פיזיקלית. פרופסור בקולז' דה פראנס.

== אודות ==
אביו, ממוצא פולני, היה מורה לתרבויות הקלאסיות ואמו מורה למתמטיקה. ליכנרוביץ' למד באקול נורמל סופרייר, שם סיים את לימודיו בשנת 1936. הוא למד גאומטריה דיפרנציאלית אצל אלי קרטן ובשנת 1939 סיים דוקטורט.

הוא החל ללמד באוניברסיטת שטרסבורג במהלך מלחמת העולם השנייה עד לשנת 1949. אחר כל לימד באוניברסיטת פריז עד שנת 1951. בשנת 1952 מונה לסגל הקולז' דה פראנס, שם לימד עד לפרישתו בשנת 1986.

בשנת 1967 הקימה הממשלה הצרפתית את ועדת ליכנרוביץ' שהייתה מורכבת מ-18 מורים לבדיקת החינוך המתמטי. הוועדה המליצה על תוכנית לימודים המבוססת על לוגיקה ועל תורת הקבוצות. כמו כן המליצה על הוראת המספרים המורכבים לתלמידים בתיכון.

== מספריו שתורגמו לאנגלית ==
<div style="direction: ltr;">
* Elements of Tensor Calculus, John Wiley and Sons, 1962.
* Relativistic Hydrodynamics and Magnetohydrodynamics, W. A. Benjamin, 1967.
* Linear Algebra and Analysis' Holden Day, 1967.
* Geometry of Groups of Transformations, Leyden: Noordhoff, [1958] 1976.
* Global Theory of Connection and Holonomy Groups Leyden: Noordhoff, [1955] 1976.
* Magnetohydrodynamics: Waves and Shock Waves in Curved Space-Time Kluwer, Springer 1994. 
* with Alexandre Favre, Henri Guitton, and Jean Guitton, Chaos and Determinism, Johns Hopkins, 1995.
* with Alain Connes, and Marco Schutzenberger, Triangle of Thoughts, American Mathematical Society, 2000.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1915
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1998
ג'ורג' קרא

ג'ורג' קרא (בערבית: جورج القرا; נולד ב-29 במאי 1952) הוא שופט ערבי-ישראלי, שכיהן כשופט בית המשפט העליון.

==ביוגרפיה==
קרא, יליד יפו, הוא בן למשפחה ערבית-נוצרית, אחת הבולטות בקהילה הנוצרית בעיר. הוא סיים את בית הספר היסודי טרה סנטה ובית ספר התיכון "אשכולות" שבעיר הולדתו.

בשנת 1973 סיים לימודי משפטים בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ובשנת 1974, לאחר קבלת רישיון לעריכת דין, עבד כעורך דין עצמאי במשרד משותף עם בן-דודו. בתקופה זו היה פעיל באגודה למען ערביי יפו ובאגודה האורתודוקסית-נוצרית, פעילויות שאותן הפסיק עם מינויו לשופט.

=== כשופט ===
בשנת 1989 מונה לשופט בית משפט השלום בתל אביב. בחודש מאי 2000 מונה לכהונת שופט בבית המשפט המחוזי בתל אביב. הוא מומחה במשפט הפלילי וישב בראש הרכב שופטים שדן בפשעים חמורים בבית המשפט המחוזי. כיהן כאב בית הדין בהרכב שהרשיע את נשיא מדינת ישראל לשעבר, משה קצב, בעבירות אינוס.

בפברואר 2017 נבחר לשופט בבית המשפט העליון, והושבע לתפקיד ב-13 ביוני 2017. ב-29 במאי 2022 סיים את כהונתו ופרש לגמלאות.

=== פסיקותיו ===
בדעת מיעוט, ביקש קרא לפסול תוכנית לבנייה בעיר דוד שבירושלים, לאחר שבהיעדר מתורגמן לערבית נטשו המתנגדים לתוכנית את ישיבת המועצה הארצית לתכנון ולבנייה ולא השמיעו את טענותיהם בפני המועצה. לדבריו, טענותיהם של המערערים לא נשמעו והדיון התקיים לאחר שאלו עזבו/הועזבו בהוראתו של יושב ראש המועצה. הדיון עצמו, כדבריו, התמצה בהקראת 'ראשי הטיעונים' של המערערים כפי שהופיעו בערר, ובכך אין כדי לקיים את זכות הטיעון, ולמעשה יש בו "קיום דיון למראית עין בלבד שנעשה כדי לצאת ידי חובת המועצה בקיום דיון בטענות המערערים" (פסקה 2 לפסק דינו). בעמדתו, הביע השופט קרא את התפיסה שכדי לקיים את זכות הטיעון יש להביא את התושבים לשותפות פעילה בדיון, ואילו האשם התורם שלהם אינו רלוונטי דיו באשר העירייה ידעה כי אלה אינם יודעים עברית ולא סיפקה מתורגמן.

עוד כתב בפסק דינו:

:"לדידי, גם אם תאמר כי בא כוח המערערים התרשל בכך שלא ביקש לזמן מתורגמן מבעוד מועד, ובהינתן קביעת בית המשפט לפיה "המשיבות אינן חולקות על חובתן לדאוג לתרגום הדיון לערבית", התקשיתי להלום את מסקנתו של בית המשפט קמא ששחררה את המשיבות מחובתן האמורה רק משום שבא כוח המערערים לא פנה וביקש כי יזומן מתורגמן"

קרא מתנגד באופן עקרוני להריסת בתי מחבלים בהיותו לדבריו כלי "הטומן בחובו פגיעה קשה בחפים מפשע מהווה ענישה קולקטיבית המופעלת בניגוד לעקרון היסוד לפיו [...] איש בעוונו יישא ואיש בחטאו יומת". עם זאת, במקרה אחד הוא הצטרף למני מזוז המתנגד גם הוא להריסת בתי מחבלים - כשהם תומכים בהמרת צו ההחרמה וההריסה - בצו לאטימת החדר בבית בו התגורר המפגע.

=== חייו הפרטיים ===
קרא נשוי, ואב לשלוש בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטי בית המשפט העליון בדימוס
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בתל אביב
קטגוריה:שופטים ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
דניס אוברבי

דניס אוברבי (אנגלית: Dennis Overbye; נולד ב-2 ביוני 1944) הוא סופר ועיתונאי אמריקאי בתחום המדע הפופולרי, משמש ככתב לענייני מדע של הניו יורק טיימס.

==אודות==
אוברבי קיבל תואר ראשון בפיזיקה מ-MIT ובשנת 1970 החל ללמוד לתואר שני באסטרונומיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1976 הוא מונה לעוזר עורך במגזין האסטרונומיה Sky & Telescope. משנת 1976 עד ל-1980 היה עורך בכיר במגזין המדע Discover. אחר כך החל בקריירה של פרילנסר, כשהוא כותב למגוון עיתונים ומגזינים בהם הלוס אנג'לס טיימס, Science והטיימס. בשנת 1998 הצטרף כסגן עורך מדעי לעיתון הניו יורק טיימס ואחר כך מונה לכתב המדעי.

בספרו "איינשטיין מאוהב", מתאר אוברבי את חייו של איינשטיין מילדותו ועד מותו, על ההיבטים השונים: איינשטיין כאיש משפחה, חבריו, הפופולריות שלו אצל הסטודנטים, התמודדותו מול הממסד המדעי, וכמובן קשייו בניסוח התיאוריה שלו. הספר גם עוסק בשאלה כמה הייתה שותפה מילבה מאריץ', אשתו הראשונה של איינשטיין, בפיתוח תורת היחסות.

הקריאה בספר מהנה, אך דורשת מאמץ מקוראים שאינם בעלי ידע מספק בפיזיקה.

==מספריו==
* הלבבות הבודדים של הקוסמוס : סיפור החתירה המדעית אל סודות היקום, זמורה-ביתן, 1999
* איינשטיין מאוהב : רומן מדעי, הוצאת אוניברסיטת חיפה, 2005.

==קישורים חיצוניים==
* [http://topics.nytimes.com/topics/reference/timestopics/people/o/dennis_overbye/index.html הכתבות של אוברבי] בניו יורק טיימס

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קוטוב מינאר

המינאר בדלהי
מפת המתחם והמינאר בתוכו
קוּטוּב מינאר (באורדו: قطب مینار, בהינדית: क़ुतुब मीनार) הוא מגדל עתיק במתחם קוטוב שבדלהי, זהו המינרט הבנוי מלבנים הגבוה ביותר בעולם, גובהו 72.5 מטר, קוטר בסיסו במפלס התחתון הוא 14.32 מטרים, וקוטר הרצפה בקומה העליונה הוא 2.75 מטרים. במשך השנים שחלפו מאז בניתו נטה המגדל מעט ולכן המגדל נמצא במעקב מהנדסים.
העלייה לקומותיו העליונות נאסרה לאחר תאונה בה 45 ילדי בית-ספר נהרגו עקב בהלה בשעת הפסקת חשמל ב-1981.
אחת ההשערות היא שהמגדל קרוי על שמו של קוטוב אוד-דין אייבכּ שהתחיל לבנותו. יש גם דעות שהוא נקרא על שם הקדוש קוטוב אוד-דין בח'תיאר כּאכּי שביקר במקום בזמנו של יורשו של אייבכ, אילטוטמיש.

את יסודות המגדל הניחו הראג'פוטים של הממלכה ההינדית האחרונה בדלהי, אולם את בנייתו התחיל קוטוב אוד-דין אייבכּ (באורדו: قطب الدین ایبک) ב-1193 כסמל לניצחונו על הראג'פוטים והגדיר את המגדל כסמל לניצחון האסלאם על הכופרים. המגדל מהווה דוגמה לאדריכלות הינדו-אסלאמית. המינאר כנראה לא שימש לקריאת מואזין כי גובהו לא מאפשר לשמוע את קריאתו של אדם המצוי בראשו.

קוטוב אוד-דין אייבכ היה עבד טורקי לשעבר, משבט אייבכ, שהתחיל את הקריירה כע'למאן (غلمان - עבדים זרים שנרכשו בצעירותם וחונכו על ברכי האסלאם כקציני צבא ממלוכיים) והגיע לעמדת פיקוד על הצבא ולניהול הטריטוריה של המנהיג האפגאני מוחמד גהורי בהודו, אייבכ ייסד את השושלת הממלוכית של דלהי. לאחר מותו של מוחמד גהורי בשנת 1206 ללא יורש עצר, נלחם קוטוב אוד-דין אייבכ נגד יריביו ותפס את השלטון באימפריה. הוא קבע את עיר הבירה הראשונה שלו בלאהור ומאוחר יותר במקום בו הוקמה מאוחר יותר העיר דלהי. המינאר הוא אחד המבנים הראשונים שנבנו בדלהי תחת השלטון הסולטאני, למבנה יש גם משמעות פוליטית - גובהו ועוצמתו היו אמורים להראות לתושבי הסולטנות את כוחם של האסלאם ושליחיו הסולטאנים, להראות את עליונותו של המגדל ושל האסלאם על המקדשים ההינדים ועל ההינדואיזם, סמל פוליטי למתן לגיטימציה והמחשת האחידות של המוסלמים סביב הדת והתפילות, אחידות שהייתה אמורה להעלים את העובדה שלמוסלמים אין מדינה משותפת ואף לא שפת דיבור משותפת. כלומר, מרחב קדוש משותף סמלי ללוחמים מרקע מגוון.

אייבכ נפטר אחרי שהשלימו את הקומה הראשונה. את שלוש הקומות הבאות בנה חתנו ויורשו אילטוטמיש. על פי כתובות שונות במבנה, הבניה ותיקוני המבנה נמשכו לסירוגין עד 1368, שנה בה נבנתה כיפה מעל המינרט ולשם כך נבנו מחדש שתי הקומות העליונות. במאה ה-19 התמוטטה הכיפה כתוצאה מרעידת אדמה. נבנתה כיפה חליפית אולם הוחלט להסיר אותה וכיום המבנה הוא ללא כיפה.

במגדל חמש קומות, בכל קומה יש מרפסת המעוטרת בעיצוב דמוי חלת דבש. שלוש הקומות התחתונות מצופות באבן חול אדומה ושתי הקומות העליונות בנויות מאבן חול שבה משובצות אבני שיש. 

חוץ מהסמליות שבמגדל, הוא שימש גם כמגדל שמירה ותצפית.

בסמוך למגדל נמצאת תחנת המטרו החדשה – תחנת קוטוב מינאר.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20060524155833/http://whc.unesco.org/archive/periodicreporting/cycle01/section2/233-summary.pdf Qutb Minar and its Monuments]
* 

קטגוריה:הודו: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:הודו: מבנים
קטגוריה:דלהי
קטגוריה:סולטנות דלהי
ראובן הורוביץ

הרב ראובן הורוביץ (תרנ"ט, 1899 - י"ז בניסן תש"ג, 22 באפריל 1943) היה ממנהיגי המזרחי בפולין ומלוחמי מרד גטו ורשה.

==לפני השואה==
נולד בטרנופול שבגליציה לרב לייבל, מצאצאי השל"ה, ולנכדת הרב ראובן זידר, מגדולי תלמידי החכמים בלבוב. למד אצל הרב דוד מנחם מוניש באב"ד, ראב"ד טרנופול ומחבר שו"ת "חבצלת השרון", ולאחר מכן למד בישיבת לומז'ה וב"מתיבתא" של אגודת ישראל שבה הוסמך לרבנות לאחר לימודים של שנתיים. בתרפ"ד-תרצ"ג היה פעיל בצעירי אגודת ישראל ונודע כנואם מזהיר וכתב מאמרים רבים בעיתוני "אגודת ישראל" ופרסם מחקרים תורניים רבים.

נישא לבתו של הרב קולינד מאוליקה בחבל ווהלין שבמערב אוקראינה, ומונה לרבה של העיירה. לאחר זמן מה עזב את "אגודת ישראל" בגלל שהתנגדה להתיישבות בארץ ישראל, ועבר להיות ממנהיגי תנועת "תורה ועבודה" של המזרחי. עבר להתגורר בוורשה ויצא בהזדמנויות שונות לדרוש לטובת רעיון הציונות הדתית. על נאומיו המרתקים זכה לכינוי "ז'בוטינסקי זעירא". הרב הורוביץ עסק בענייני עלייה לארץ ופעל במחלקה החרדית של קק"ל. באותה תקופה פרסם מאמרים רבים שבהם כתב לחזק את הציבור הדתי-לאומי במטרה להכשיר את הדרך להקמת מדינה יהודית.

==בימי השואה==
בגטו ורשה עסק בפעילות תורנית ותרבותית. בזמן קרוב לפרוץ מרד גטו ורשה ניסו הגרמנים להשפיע על היהודים לעבור ל"עבודה" בערים אחרות, שמשמעותה האמיתית היה שליחה למחנה השמדה. כאשר ראו הרבנים כי לא מעט יהודים נוטים לקבל את ההצעה ביאושם, כנסו ישיבה מיוחדת שבה השתתף הרב ראובן הורוביץ, ובה הוחלט לומר ליהודים לא לנסוע כי מדובר בשליחה להשמדה ולא לכל עבודה שהיא.

הרב הורוביץ הצטרף למפקדה של המרד כשהוחלט עליו, ואף השתתף בליל הסדר במפקדה הראשית ברחוב זמנהוף 21, שאותו ערך הרב יוסף אלכסנדר זמלמן מפשדץ (פשייץ'), בעצמו פעיל במרד במחתרת אצ"י (המחתרת היהודית שלצידה פעל אי"ל). בהמשך עברה המפקדה לרחוב מילה 18. בי"ז בניסן תש"ג הוצת הבונקר של מפקדת המרד, וממנו יצאו כ-30 בחורי ישיבה עם נשק ואליהם הצטרפו הרבנים זמלמן והורוביץ. כולם נכנסו לרחוב זמנהוף 44 ומשם ניהלו את הקרב האחרון נגד הנאצים, שבו נהרג הרב הורוביץ כמו גם הרב זמלמן ואחרים. 

==לקריאה נוספת== 
*אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ב. 
*הלל זיידמן, יומן גיטו ורשה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20100613123643/http://zachor.michlalah.edu/manhigim/manhigim_t.asp?num=50&chug=manhigim&color=144B5B על הרב ראובן הורוביץ] באתר "זכור - אמונה בימי השואה"

קטגוריה:רבני הציונות הדתית

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:לוחמי מרד גטו ורשה
קטגוריה:נספים בגטו ורשה
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943
תיבת ההפתעות

לוגו התוכנית
תיבת ההפתעות הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים אשר שודרה בערוץ הילדים בין השנים 1991–1993.
מיכל ינאי הנחתה את התוכנית שהייתה מיועדת לגיל הרך. התוכנית שודרה בין השעות 13:30 ל-14:30 מדי יום.

במסגרת התוכנית הגישה ינאי מספר פינות - בהן פינת לימוד קסמים, פינת לימוד אותיות, הקראת מכתבים של הצופים ועוד. ינאי אף גילמה מספר דמויות.

בקיץ 1992 הצטרף אל ינאי למשך הקיץ הפיל "אפילו" (בדיבובו של מיכאל וייגל). שבהמשך כיכב בעונה הראשונה של "המחסן של כאילו" ובתוכנית משלו שבה הוא טס לארצו במטוס. 

בשנת 1993 התוכנית הסתיימה והחלה להיות משודרת בתוכנית בשם "גינת ההפתעות".

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20150328025014/http://nostalgia.co.il/%D7%AA%D7%95%D7%9B%D7%A0%D7%99%D7%95%D7%AA-%D7%99%D7%9C%D7%93%D7%99%D7%9D-%D7%A0%D7%95%D7%A1%D7%98%D7%9C%D7%92%D7%99%D7%95%D7%AA-%D7%AA%D7%99%D7%91%D7%AA-%D7%94%D7%94%D7%A4%D7%AA%D7%A2%D7%95%D7%AA/ תוכניות ילדים נוסטלגיות - תיבת ההפתעות] באתר נוסטלגיה 90
* 
* 

קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:מיכל ינאי
ג'ורג'יה (סרט)

ג'ורג'יה (באנגלית: Four Friends) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הדרמה, שיצא לאקרנים בשנת 1981. הסרט בוים על ידי ארתור פן ומבוסס על האוטוביוגרפיה של התסריטאי סטיב טשיך. הסרט פותח צוהר לשנות ה-60 של המאה העשרים ואל הטראומה האמריקנית בעקבות מלחמת וייטנאם, לצד נושאים כגון זכויות האדם, הפוליטיקה של המגדר, ותרבות הסמים. כל זאת דרך סיפורו של נער ממוצא יוגוסלבי הגדל באינדיאנה.

== תקציר העלילה ==
הסרט מתאר ארבעה צעירים בני המעמד הבינוני-הנמוך בעיירה תעשייתית קטנה בצפון ארצות הברית. הסרט מתחיל עם סיום לימודיהם בתיכון בשנת 1961 כשהם פונים כל אחד לדרכו. הם נפגשים שנית בסוף העשור הסוער של שנות השישים ותחילת שנות השבעים. זהו סרט חניכה ובה בעת גם סיפור "התפכחותה" של ארצות הברית באותן שנים סוערות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי 1981
נמל התעופה הבין-לאומי של ז'נבה

נמל התעופה הבינלאומי ז'נבה (ידוע גם כנמל התעופה קוונטרן; בצרפתית: Aéroport international de Genève) הוא נמל התעופה השני בגודלו בשווייץ.

שדה התעופה ממוקם 5 ק"מ ממרכז העיר ז'נבה וצמוד לגבול עם צרפת. בנמל ישנו מסלול המראות ונחיתות אחד, שהוא הארוך ביותר בשווייץ (3,900 מטר).
בשנת 2008 עברו 11,530,000 נוסעים בנמל ובשנת 2009 עברו 11,324,141 נוסעים. נמל התעופה הוא בסיס לחברות הלו, איזיג'ט שווייץ, ובסיס משני לסוויס. 

נמל התעופה בנוי במודל מיוחד שבו הוא משרת שתי מדינות (שווייץ וצרפת) ולכן הטרמינל שבו מחולק כך שטיסות שיעדן הוא צרפת הסמוכה לא יצטרכו לעבור במכס ובחלק השווייצרי .נוסעים שיעדם צרפת עוברים במכס הצרפתי ולאחר מכן מועברים בעזרת אוטובוסים ישירות לצרפת, כך נוצר מצב שבו המטוס נוחת בשווייץ אבל נוסעיו עוברים ביקורת גבולות צרפתית.<br>
אל על מפעילה כ-3 טיסות שבועיות בין תל אביב לז'נבה, סאן דור מפעילה טיסה שבועית עונתית בין תל אביב לז'נבה ואיזיג'ט שווייץ מפעילה כ-4 טיסות שבועיות בין תל אביב לז'נבה.

== היסטוריה ==

ב-11 באוקטובר 1919 החליטה המועצה הגדולה של ז'נבה להקים את שדה התעופה. וב-23 בספטמבר 1920 נחת המטוס הראשון. מהנמל הופעלו קווים לפריז, ליון, ציריך, מינכן ונירנברג.

==גלריה==
<gallery>
תמונה:ETH-BIB-Genève Aéroport-LBS H1-011426.tif|נמל התעופה בשנת 1948
תמונה:ETH-BIB-Flughafen Genf-Cointrin-LBS H1-027462.tif|נמל התעופה בשנת 1968
קובץ:Aéroport International de Genève (10937605433).jpg
תמונה:Swiss A330-200 HB-JOH @ Geneva International Airport.jpg|מטוס של סוויס במסלול ההמראה
תמונה:UTDGVA.JPG|מטוס של יונייטד איירליינס בנמל
תמונה:4X-EKB Boeing B737-858 W B738 c n 29958 - ELY (44359798124).jpg|בואינג 737-800 של אל על בנמל, אוקטובר 2018
תמונה:Airport tower Geneva 4230.JPG|מגדל הפיקוח בנמל התעופה בשנת 2007
</gallery>

==ראו גם==
*נמל התעופה הבינלאומי ציריך קלוטן

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20091230205909/http://www.gva.ch/en/Desktopdefault.aspx/tabid-11/ אתר נמל התעופה]
* [http://www.airliners.net/search/photo.search?search_active=1/&search=&sheadline=&domains=Airliners.net&sitesearch=Airliners.net&client=pub-8297169501225184&forid=1&channel=1924797129&ie=ISO-8859-1&oe=ISO-8859-1&cof=GALT:%23E6E8FA;GL:1;DIV:%23000000;VLC:E6E8FA;AH:center;BGC:45678C;LBGC:45678C;ALC:E6E8FA;LC:E6E8FA;T:C4C8CC;GFNT:C4C8CC;GIMP:C4C8CC;LH:36;LW:639;L:http://cdn-www.airliners.net/graphics/open_file_header_image.jpg;S:http://www.airliners.net;FORID:1;&hl=en&search_field=datedesc&q=Geneva+International+Airport&submit= תמונות הנמל] באתר Airliners.net

קטגוריה:ז'נבה: מבנים
ז'נבה
קטגוריה:ז'נבה (קנטון)
מפרכסת

מפרכסת הוא מצבה של בהמה לאחר שנשחטה, בעוד איבריה מתנועעים עד שתמות. האמוראים נחלקו בהגדרת מצב זה, אם מצב זה הוא מצב אמצעי בין חיים למיתה, או מצב הכולל את שניהם, או אחד מהשנים.

==אבר מן החי==
על פי ההלכה, בהמה טהורה לאכילה שנשחטה, מותרת לאכילה ליהודי מרגע שנשחטה, גם אם היא עדיין מפרכסת ואינה אסורה משום אבר מן החי. אך עדיין אסור באכילה מטעם שנאמר <nowiki></nowiki>. לא תאכלו על הדם. .

רבי יוחנן וחזקיה נחלקו בנידון של גוי שאוכל מבהמה מפרכסת האם הוא עובר על איסור אבר מן החי. חזקיה סבור שהבהמה נחשבת כעומדת במצב אמצעי, ואינה נחשבת לא לחיה ולא למתה, ולכן אין האוכלה עובר על איסור אבר מן החי. לעומת זאת, רבי יוחנן סבור שהבהמה נחשבת לחיה לגמרי, והאוכלה עובר על איסור אבר מן החי.

==טומאת אוכלין==
המשנה במסכת חולין פוסקת שבהמה טמאה שנשחטה על ידי יהודי, או בהמה טהורה שנשחטה על ידי גוי ועדיין מפרכסת מטמאת טומאת אוכלים (טומאה החלה על אוכלים) אבל לא טומאת נבלה. בעל חיים המטמא טומאת אוכלין, הוא רק בעל החיים שנשחט כראוי שחיטה כשרה, מכיוון שלא הייתה זו בהמה טהורה שנשחטה על ידי יהודי, הייתה היא כשרה לאכילה. באופן כזה ניתן להחשיב את בעל החיים ל"אוכל", בשני האופנים הבאים: אם יהודי שחט אותה, ניתן להחשיבה כאוכל, אם היהודי חשב במחשבתו שהשחיטה היא לצורך אכילת הגוי. ליהודי יש כח רוחני להפוך בהמה ל"אוכל" על ידי שחיטה, שכן לעם ישראל הותרה בהמה מיד עם שחיטתה, עוד לפני גמר מותה. באופן דומה, אם גוי שחט בהמה לצורך יהודי, נחשבת הבהמה עם שחיטתה ל"אוכל", שכן מכיוון שהבהמה מיועדת ליהודי, שלו הותרה הבהמה בשחיטה, ניתן להחשיב את הבהמה כאוכל אף על פי שבמקרה זה הבהמה אינה כשרה לאכילה.

אף על פי שבהמה מפרכסת מטמאת טומאת אוכלין, היא אינה מטמאת טומאת נבלות, שכן טומאת נבלות היא רק על בהמה שמתה לגמרי, שכן הציווי בתורה בה נכתבה האזהרה על טומאת נבלות, נכתבה בלשון מיתה - .

==הגנה מטומאה אחרת==
קיים דין, האומר כי כלי הבלוע בתוך אדם או בעל חיים חי, אף על פי שהאדם או בעל החיים נמצא בתוך אוהל, אין הדבר הטמא נהיה טמא בטומאת אוהל. האמורא רבי זירא הסתפק, האם כלי הבלוע בתוך בהמה המפרכסת נחשב כבלוע - מכיוון שהבהמה אינה מתה. רב ששת פסק שהבהמה נחשבת כאינה בלועה, מכיוון שהיא נחשבת כ"אוכל", אך רבי זירא הקשה על כך, כיצד ניתן להחשיב אותה כ"מתה", לפי ההלכה האומרת שבהמה כזו אינה מטמאת טומאת נבלות.

רש"י מסביר, כי השאלה היא רק ביהודי שיש ברשותו כלים בבטן בהמה טמאה, או גוי שיש ברשותו כלים בבהמה טהורה. אך כאשר ליהודי יש כלים בבטן בהמה טהורה, המותרת לו באכילה, ברור שאין הכלים נחשבים כבלועים, שהרי הבהמה מותרת לו באכילה, ודבר הבלוע בתוך אוכל אינו נחשב כבלוע. השאלה היא רק בבהמה טמאה, שאינה מותרת לו באכילה, והשאלה היא האם יש להחשיב את הבהמה כחיה שהרי אינה מטמאת טומאת נבלות, או שמא יש להחשיבה כאוכל, שהרי מטמאת טומאת אוכלין.

לפי הכרעת אביי מכיוון שבהמה זו עומדת במצב אמצעי - שבין חיים למוות, יש לנהוג לחומרא כשני המצבים - חיים ומוות, ולכן הבהמה אינה מצלת על הבלוע בתוכה, אך מי שרובעה - מקיים עימה יחסים - חייב מיתת בית דין אם עשה את החטא במזיד וביודעין, וקרבן חטאת בשוגג שכן היא נחשבת גם כחיה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבר מן החי
קטגוריה:טומאה וטהרה
טומאות היוצאות מגוף האדם

בהלכה, טומאה היוצאת מן הגוף היא קטגוריה הכוללת שישה מיני טומאות: מצורע, בעל קרי, זב, זבה, נידה, ויולדת. סוג זה של טומאה נגרם לאדם לא מפני שנגע במקור טומאה חיצוני לו, כמו נגיעה במת למשל, אלא כתוצאה מהתרחשות שקרתה בגופו. טומאות אלה מתוארת בתורה בפרשות תזריע–מצורע.

==חומרת טומאות אלו==
בכל הטמאים שהטומאה יוצאת מגופם החמירה התורה בשני עניינים הנוגעים לבית המקדש:
* בדרך כלל, מותר לאדם טמא להיכנס להר הבית, ואסור מדאורייתא רק בכניסה לתחום העזרה (החצר הפנימית שסביב ההיכל), ומדרבנן הוסיפו איסור גם בעזרת נשים ובחיל שסביב העזרה. אפילו גופת מת – מותר להכניסה להר הבית. לעומת זאת, נאסר על הטמאים שטומאתם יוצאת מגופם להיכנס להר הבית כולו.
* כאשר רוב הציבור טמא בטומאת מת, או בטומאות אחרות הנובעות ממקור חיצוני – מותר להקריב חלק מן הקרבנות גם בטומאה משום ש"טומאה הותרה בציבור". לעומת זאת, הטומאות היוצאות מגוף האדם לא הותרו במקרה זה.

==חומרות בזב, זבה נידה ויולדת==

ישנן שלוש חומרות ייחודיות שנוגעות לזב, זבה, נידה ויולדת:
*התורה קבעה בזב, בנידה ובזבה חומרא מיוחדת, שה"משכב ומושב" שלהם נעשה "אב הטומאה" כמותם. כך הדין גם ביולדת, שדינה הוא כנידה לכל דבר.
*חומרה נוספת שהתורה קבעה בזב הוא שרוק של הזב הוא אב הטומאה. חז"ל הרחיבו זאת לנוזלי גוף רבים של זב, זבה, נידה ויולדת: הזיבה היוצאת מן הזב, שכבת זרע היוצאת ממנו, דם המחזור של הנידה, הזבה או היולדת, וכן רוק או שתן של כל הטמאים הללו. טומאה זו נקראת גם "מעיינות".
*טומאת היסט – אדם או כלי שטמאים אלו הזיזו אותו, גם אם לא נגעו בו, נטמא ונעשה "ראשון לטומאה". לדוגמה: כאשר זב מזיז כלי חרס ובתוכו מזון – המזון נטמא. טומאה זו נקראת "היסט".

==הערות שוליים==

קטגוריה:טומאות היוצאות מהגוף
קטגוריה:פרשת מצורע
ראסל אלן

ראסל אלן (באנגלית: Russell Allen, נולד ב-19 ביולי 1971) הוא סולן להקת הפרוגרסיב מטאל האמריקאית סימפוני אקס.

== ביוגרפיה ==
ראסל אלן נולד בלונג ביץ', קליפורניה. בתחילת דרכו נהג לעבוד בתור פרש בתחרויות הפלה ברומח בדיינר מקומי. ב-1995 הצטרף ללהקת הפרוגרסיב מטאל סימפוני אקס איתה הוא הקליט 6 אלבומי סטודיו ואלבום הופעה חיה אחד. אלבום הסולו הראשון שלו, Atomic Soul, יצא לאור ב-25 באפריל 2005. בנוסף לשירה באלבום הוא גם תיפקד בתור נגן הבאס בזמן הופעות חיות. ראסל אלן עונה גם לתואר "סר ראסל אלן" בחוגים מסוימים, ובשם זה הוא מופיע באלבומים של Star One.

== דיסקוגרפיה ==
=== עם סימפוני אקס ===
* The Damnation Game 1995
* The Divine Wings of Tragedy 1997
* Twilight in Olympus 1998
* V: The New Mythology Suite 2000
* Live on the Edge of Forever 2001
* The Odyssey 2002
* Paradise Lost 2007
* 2011 Iconoclast
* 2015 Underworld

=== עם אייריון ===
* Flight of the Migrator 2000

=== עם סטאר וואן ===
* Space Metal 2002
* Live On Earth 2003
* Victims of the Modern Age 2010

=== עם יורן לאנדה (Allen/Lande) ===
* The Battle 2005
* The Revenge 2007
* The Showdown 2010

=== עם ג'ניוס - "אה רוק אופרה" ===
* Episode 2: In Search of the Little Prince 2004

=== עם דרים ת'יאטר ===
* שירת רקע ב-"סמטרי גייטס" Dream Theater; Uncovered 2003-2005

=== עם Avantasia ===
* The Wicked Symphony 2010
* Angel of Babylon 2010

=== עם רוומפ ===
* ReVamp - Sweet Curse 2010 (סולן אורח)

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20050305185606/http://www.symphonyx.com/russell_allen.html עמודו של ראסל אלן באתר הרשמי של סימפוני אקס]

קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:זמרי מטאל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
גריינדר

גריינדר (באנגלית: Grindr) היא אפליקציית רשת גאו-חברתית המציעה שירותי היכרויות לגברים הומסקסואלים וביסקסואלים. היא קיימת בגרסה חינמית ובגרסה למנויים. גריינדר עושה שימוש בשירותים מבוססי מיקום ("גאולוקיישן") המאפשרים למשתמשים לאתר משתמשים אחרים הנמצאים בקרבת מקום וליצור עמם קשר באמצעות ממשק תצוגה פשוט.

גריינדר כוללת למעלה מ-4.5 מיליון משתמשים, ובכל רגע מחוברים אליה כ-50,000 איש.

==הקמה ופיתוח==
גריינדר הושקה ב-25 במרץ 2009 על ידי חברת "Nearby Buddy Finder". מנכ"ל ומייסד גריינדר הוא יואל שמחאי, יהודי אמריקאי יליד תל אביב. תוך זמן קצר החלו להתפתח סביב גריינדר דיונים בבלוגים מובילים של קהילת הלהט"ב כגון Queerty והבלוג Joe My God.

גריינדר מעסיקה כ-60 עובדים, שכמעט חצי מהם עוסקים בסינון תמונות המשתמשים וקובעים אילו תמונות כשירות להופיע באפליקציה ואילו נוגדות את הקווים המנחים של החברה והמדיניות של אפל. רווחי האפליקציה מגיעים מפרסומות המוצגות בתחתית העמוד למשתמשים בגרסה החינמית, ובאמצעות תשלום חלק מהמשתמשים עבור יישומים מתקדמים.

ב-2016 נמכרו 60% ממניות החברה לחברת המשחקים הסינית בייג'ינג קונלון טק תמורת סכום של 93 מיליון דולר, ובינואר 2018 רכשה החברה הסינית את יתר מניות החברה ב-152 מיליון דולר. במרץ 2019 החלה בייג'ינג קונלון טק לחפש אחר קונה לחברה, לאחר שהוועדה לבחינת השקעות זרות בארצות הברית (CFIUS) הודיעה לחברה שאפליקציה בהחזקה סינית מהווה סיכון ביטחוני. במרץ 2020 הגיעה החברה להסכמה על מכירת 99% מההחזקות לסן וינסנט אקוויזישן תמורת 608.5 מיליון דולר.

==תפוצה==
אף שגריינדר מבוססת בארצות הברית, זכתה האפליקציה בתוך זמן קצר לפופולריות בארצות רבות ברחבי העולם, בעיקר באמצעות מידע שעבר מפה לאוזן ובאזכורים בכלי תקשורת מקומיים. בבריטניה לבדה גדלה כמות המשתמשים באפליקציה ב-30,000 לאחר אזכור יחיד בסדרה טופ גיר של סטיבן פריי. המפתח הראשי של התוכנה דיווח על משתמשים גם בארצות רחוקות מארצות הברית כמו איראן, קזחסטן וישראל.

בספטמבר 2010, מספר המשתמשים הרב ביותר היה בארצות הברית, שם עמד מספרם על כחצי מיליון, ולאחר מכן בבריטניה, שם עשו שימוש באפליקציה כ-62,000 משתמשים.

==הפרת פרטיות המשתמשים==
בינואר 2021 הודיעה הסוכנות להגנת מידע בנורווגיה כי היא מתכוונת לקנוס את חברת גריינדר בסכום של 10 מיליון אירו עקב הפרת GDPR, הוראות השמירה על פרטיות המשתמשים של האיחוד האירופי. על פי הסוכנות, האפליקציה שיתפה בניגוד לחוק את נתוני המשתמשים עם מפרסמים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.grindr.com/download/Grindr-Press-Kit.zip גריינדר] - ערכת מידע 
* רועי לטקה, [http://www.newsgeek.co.il/grindr-ceo-interview/ היכרות מבוססת מיקום / ריאיון עם מנכ"ל ומייסד גריינדר], ניוזגיק, 11 ביולי 2011
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרבות להט"ב
קטגוריה:רשתות חברתיות מקוונות
קטגוריה:אפליקציות מובייל
קטגוריה:היכרויות באינטרנט
קטגוריה:הומוסקסואליות גברית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2009
מרסל ז'ואנדו

מרסל ז'ואנדו
מרסל ז'ואנדו (בצרפתית: Marcel Jouhandeau; 26 ביולי 1888 - 7 באפריל 1979) היה סופר צרפתי.

== ביוגרפיה ==
ז'ואנדו נולד למשפחת סוחרים בעיר גֶרֶה בחבל לימוזן בצרפת, וגדל תחת השפעת נשים, ובמיוחד תחת השפעת סבתו. בימי נעוריו הכיר אישה שהתחנכה ברוח קתולית מסתורית, ושקל להצטרף למסדר קתולי.

ב-1908 הגיע לפריז, למד בבית הספר אנרי הרביעי ואחרי כן בסורבון, שם החל לכתוב. ב־1912 הפך למורה ולימד בקולז' הקתולי סן-ז'אן דה פאסי.

כבר בהיותו צעיר מאוד חש בנטיותיו ההומוסקסואליות וחי בהרגשת אשמה נוראה ופחד מזעמו של האל, ולמרות זאת קיים יחסים הומוסקסואליים רבים ובמשך כל ימי חייו העריץ את גופו של הגבר.

ב־1914, בהשפעת התלהבות מסתורית העלה באש את כל כתבי היד שלו וניסה להתאבד. אחרי שמשבר זה עבר וחלף הקדיש את עצמו לכתיבה והחל לפרסם מפרי עטו בכתבי עת - מה שהביא לו את הצלחתו הראשונה.

עד סוף מלחמת העולם הראשונה שימש כמזכיר עיר מולדתו גרה וב-1924 פרסם את הספר "פינסגרן" שהיה מעין יומן שבו תיאר את התנהגותם של תושבי גרה - מה שגרם לתדהמה בקרב אנשי עיר זו.

הוא ערך מסעות שבהם התמסר לאהבת גברים - מה שבא על ביטוי מאוחר יותר בספרו "המאהב הפזיז" (1932). כאשר היה בן ארבעים שנה נשא לאישה את אליז טולמון שהייתה לפני כן מאהבתו של השחקן ובמאי התיאטרון שארל דולן, וידידתם של ז'אן קוקטו ושל מקס ז'אקוב. היא ניסתה לשחררו מנטיותיו ההומוסקסואליות. במשך תקופה זו כתב את הספר "על השפלות" שעסק במוסר הקתולי. אך למגינת לבה של אשתו, שב במהרה לקיים יחסים הומוסקסואליים - מה שתיאר מאוחר יותר בספריו "יומן התשוקה" (1949) ו "שיר הלל לתשוקה" (1951).

מרסל ז'ואנדו, שהיה אנטישמי מוצהר, פרסם כתב פלסתר בשם "הסכנה היהודית" (1938) ובמרוצת מלחמת העולם השנייה נענה להזמנתו של פושע המלחמה הנאצי יוזף גבלס לבקר בעיר ויימאר בגרמניה (1941). אחרי המלחמה ניסה להסתיר כתב פלסתר זה, ומעולם לא הביע חרטה. עיתונים שהצביעו על משתפי פעולה עם הנאצים פרסמו קטעים מכתב הפלסתר "הסכנה היהודית" שבהם מרסל ז'ואנדו תמך בתורת הגזע הנאצית ובדיכוי היהודים.

במהומות של מאי 1968 קרא מרסל ז'ואנדו לעבר הסטודנטים השובתים "שובו לבתיכם ובמשך עשר השנים הבאות תהפכו לנוטריונים".

מרסל ז'ואנדו ואשתו אימצו בת בשם סלין שמאוחר יותר ילדה בן בשם מרק. אחרי מות אשתו ב־1971 מרסל ז'ואנדו בילה את שארית ימיו בחברתו של מרק.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:להט"בים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1888
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1979
צבי אורגד

צבי אורגד
ד״ר צבי אורגד (נולד ב-12 במרץ 1969) הוא חוקר ומרצה במחלקה לאמנות יהודית באוניברסיטת בר־אילן, מעצב גרפי, מאייר וכותב לילדים. אורגד היה גזבר [https://www.illustrators.org.il אגודת המאיירים בישראל], וכתב, בין היתר, את ספר הילדים "מסיבה בכפר".

==ביוגרפיה==
אורגד נולד בבני ברק וגדל בבת ים ובירושלים. הוא למד בתיכון מכללת אורט בירושלים ושירת כטכנאי אלקטרוניקה בחיל האוויר. הוא סיים תואר ראשון בהצטיינות בעיצוב ובהוראה באקדמיה לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה. בשנת 1997 זכה במלגה מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל. שנה לאחר מכן הציג אורגד תערוכת יחיד של רישומים ב"גלריית ציאורים". אורגד חבר באגודת המאיירים הישראלית והוא משתתף בקביעות בתערוכותיה הקבוצתיות.

אורגד פרסם סדרת קומיקס שנקראת "בסטודיו של ציקי" במגזין "זמן דיגיטלי". בנוסף, פרסם אורגד טור מאויר בשם "יש פוליטיקה נקייה?" באתר האינטרנט של התנועה לאיכות השלטון.

בשנת 2008 אייר אורגד את הספר "חבורת חל"ס והמקרה המוזר של ערפדילו בתל אביב" שהוצא לאור בהוצאת טרקלין. בשנת 2009 הוציא לאור את ספר הילדים "מסיבה בכפר", אותו כתב ואייר. באותה שנה כתב אורגד את ספרי הילדים "פיה ליום אחד" ו"נסיך ליום אחד", אשר יצאו לאור בהוצאת דגן. ספרים אלה הם ספרים המותאמים אישית לכל ילד או ילדה.

אורגד סיים לימודי תואר שני במחלקה למורשת ישראל באוניברסיטת אריאל (2012) ודוקטורט במחלקה לאמנות יהודית באוניברסיטת בר-אילן (2017). כתב מאמרים אקדמיים על אמנות בבתי כנסת בארץ ובעולם ועל ציורים בכתבי יד עבריים בימי הביניים ובעת החדשה המוקדמת. בשנת 2022 יצא לאור בהוצאת Brill ספרו ״[https://brill.com/display/title/54237?language=en Eliezer-Zusman: The Early Modern Synagogue Painter and His World]", מונוגרפיה על צייר בתי הכנסת אליעזר־זוסמן, שפעל באזור בוואריה במחצית הראשונה של המאה ה-18.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.illustrators.org.il/users/צבי/ פרופיל חבר באתר אגודת המאיירים]
* [https://kinderland.co.il/מסיבה-בכפר/ בקורת על ספרו - מסיבה בכפר]

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון מכללת אורט (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריאל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
מתקן לנייר טואלט

מתלה לנייר טואלט
מוט אנכי להחזקת נייר טואלט

מתקן לנייר טואלט (לעיתים נקרא גם "מחזיק נייר טואלט" או "מתלה לנייר טואלט") מיועד להחזיק גליל אחד או יותר של נייר טואלט.

ישנם כמה סוגים טיפוסיים של מחזיק נייר טואלט:
# מתלה - מוט אופקי (ביחס לרצפה) המקביל לקיר ומונח בתוך גומחה ייעודית בקיר חדר השירותים.
# מתלה - מתקן המכיל מוט אופקי (ביחס לרצפה) המקביל לקיר, אך אינו חלק ממנו (המתקן מחובר לעיתים לקיר ולעיתים לא). מתקנים כאלה הומצאו כבר בתחילת המאה העשרים ויש להם וריאציות רבות.
# מוט אנכי (ביחס לרצפה) – המונח בתוך גומחה ייעודית בקיר חדר השירותים. פחות שכיח.
# מוט אנכי (ביחס לרצפה) – המונח על גבי מתקן עצמאי. מתקנים אלה נועדו בראשיתם להחזיק כמה גלילים להחלפה. אולם בבתים רבים משמש מתקן זה כמתקן היחיד להחזקת גלילי נייר טואלט.
# מתקן, לעיתים סגור, ובו מוט אופקי (ביחס לרצפה) המאונך לקיר. אופייני למקומות ציבוריים.
# מתקן עשוי תיל מכופף שבמרכזו ציר להנחת הגליל, הניתן לתלייה על הקיר או על הדלת.

יש לציין שבנוסף על המתלה קיימים מתקנים לשם אחסון נייר טואלט רזרבי בחדר השירותים. ישנו מתקן אנכי עם פתח קדמי בתחתית כך שלקיחת גליל גורמת לגליל מעליו לתפוס את מקומו.

קיימים פטנטים על מחזיקי נייר טואלט שבכוחם להחזיק בו זמנית יותר מגליל אחד, כך שכאשר גליל אחד מסתיים ניתן לעשות שימוש באחר ללא צורך בהחלפה.

נייר טואלט נפוץ כרוך סביב גליל קרטון בקוטר 5 ס"מ, והמתקן להחזקת הנייר עובר דרך גליל זה. עם תום השימוש בנייר, הקרטון מושלך לאשפה (ולעיתים רחוקות ממוחזר). כדי למנוע יצירת פסולת קרטון זו, יצרה חברת "סנו" נייר טואלט ללא טבור קרטון, שאותו תיארה "חוסך פסולת ומסייע בשמירה על איכות הסביבה". חלק מהמתקנים להחזקת הנייר אפשרו התאמה לשיטה החדשה, אך מתקנים רבים לא התאימו לשימוש בו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלים ומכשירים (היגיינה)
קטגוריה:עיצוב תעשייתי
קטגוריה:אביזרי בית השימוש
פטרופבלובסק (אוניית מערכה, 1894)

פטרופבלובסק הייתה אוניית מערכה פרה-דרדנוט שנקראה על שם העיר בקמצ'טקה. אונייה זו השתתפה במלחמת רוסיה–יפן כאוניית דגל של אדמירל סטפאן מקארוב. 

האונייה נבנתה כתשובה לחיזוק הצי הגרמני בים הבלטי. אותה תקופה מתאפיינת בהתפתחות מהירה של הטכנולוגיה לבניית אוניות מלחמה ולכן לאונייה זו הוכנסו עדכוני תכנון גם במהלך בנייתה. האונייה הושקה ב-28 באוקטובר 1894 אך סיום בנייתה התארך עקב בעיות תקציביות. בשנים 1897–1899 הסתיימה בנייתה והצטיידות של האונייה. בתחילת המעבר לאוקיינוס השקט השתתף בו גם אלכסנדר קולצ'ק, אך בהיותו בים התיכון הוא קיבל פקודה לעזוב את הצוות והצטרף למשלחת לחקר אזור הצפון.

במרץ 1900 האונייה הגיעה לפורט ארתור ושולבה בצי המקומי. בשנת 1900–1901 האונייה השתתפה בדיכוי המרד בסין. במהלך שנת 1901 היא נהפכה אוניית דגל של הצי. 

עם תחילת המלחמה האונייה השתתפה במספר פעולות צבאיות. לאחר אי-הצלחת הצי היפני לסגור את האוניות הרוסיות בנמל פורט ארתור החליטו היפנים להציב סביב נתיבי יציאה מהנמל מוקשים ימיים. הדבר בוצע בליל 31 במרץ 1904. האוניות היפניות התגלו על ידי הרוסים, אך אלה חשבו בטעות שהן אוניות רוסיות שמסיירות באזור. בבוקר 1 באפריל אוניות רוסיות קיבלו פקודה לצאת מהנמל לצורך מתן עזרה לאוניית מלחמה רוסית שהוטבעה. האוניות הצליחו לצאת מהנמל ללא התנגשויות עם המוקשים. לאחר מספר שעות, אוניות יפניות שהיו באזור עזבו את השטח וסוכם על חזרת אוניות רוסיות לנמל. הפעם הנתיב שלהם עבר ישירות אל שדה המוקשים. 

ב-9:43 האונייה התנגשה עם המוקש. תוך זמן קצר התפוצצה תחמושת של האונייה והיא נשברה ל-2 חלקים. אוניות רוסיות בסביבה ניסו לעזור בחילוץ אך רק 80 אנשי הצוות ניצלו, כולל מפקד האוניה והנסיך הגדול קיריל ולדימירוביץ' שנפצע קשה אך הצליח לשרוד. מפקד הצי באזור סטפאן מקארוב ו-10 קציני מטה טבעו. כמו כן טבע הצייר וסילי ורשצ'אגין.

טביעת האונייה ומות האדמירל השפיעו לרעה על מורל מגני הנמל הנצור. עד לסיום המלחמה הרוסים לא הצליחו למנות למפקד הצי מפקד חדש בעל מוניטין דומה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20111005091459/http://www.scientificamericanpast.com/Scientific%20American%201900%20to%201909/4/lg/sci4231904.htm תיאור סיפור האונייה] 

פטרופבלובסק
פטרופבלובסק
פרוש אי הקוקוס

פָּרוּש אי הקוקוס (שם מדעי: Pinaroloxias inornata) הוא מין של ציפור בקבוצת פרושי דרווין. פרוש זה הוא אנדמי לאי הקוקוס, והוא היחידי מבין פרושי דרווין שלא חי באיי גלאפגוס. כמו כן, הוא היחידי מבין פרושי דרווין שלא מסווג תחת סוג הפרוש הקרקעי (Geospiza) אלא בסוג אחר (Pinaroloxias). בעבר, סיווגו אותו, כמו את שאר פרושי דרווין, תחת משפחת הדרורים האמריקאיים (Emberizidae) אך מחקרים אחרונים הוכיחו כי הוא שייך למשפחת הטנגריים.

אורכו של פרוש שמנמן זה הוא בערך 12 ס"מ ומשקלו נע בסביבות 12.5 גרם. לפרוש מקור שחור מעוקל ומחודד, כאשר הזכר כולו שחור והנקבה מפוספסת חומה ובעלת בטן חיוורת. לגוזלים מראה דומה, אך עם מקור צהוב. נקבת הפרוש בונה קן מעוגל בקצוות העצים בו היא מטילה לרוב שתי ביצים בעלות נקודות חומות.

פרוש אי הקוקוס היא הציפור הנפוצה ביותר באי הקוקוס. היא ניזונה ממגוון רחב של חרקים וצמחים באי וגדלה בכל בתי הגידול שהאי מספק. מצב השימור של פרוש זה מסווג כפגיע עקב תפוצתו הקטנה, המצומצמת לאי זה בלבד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1843
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:פרושי דרווין
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
איסאק פאסי

קברו של איסאק פאסי בבית העלמין המרכזי בסופיה
פרופ' איסאק סולומון פאסי (בבולגרית: Исак Соломон Паси; 13 במרץ 1928, פלובדיב, ממלכת בולגריה – 13 באוגוסט 2010, סופיה, בולגריה) היה פילוסוף יהודי-בולגרי מזרם האסתטיקה, נחשב למוביל והפורה ביותר בבולגריה בתחומו ולאורך שנות פעילותו חיבר למעלה מ-40 מונוגרפיות ו-80 ספרים.

==קורות חיים==
פאסי נולד בפלובדיב והוא נצר למשפחת כָּלֶב, שהייתה מהמשפחות הנודעות והמכובדות בקהילה היהודית בפלובדיב. סבתו הייתה בתו של אליעזר כלב שנחשב גיבור לאומי בולגרי, על פועלו להצלת בולגרים רבים מעלייה לגרדום וסיועו למנהיגי הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). אביו, סולומון פאסי, היה אחד מעורכי הדין הבולטים בפלובדיב ובנו סולומון פאסי כיהן בתפקיד שר החוץ של בולגריה. ב-1957 הוסמך פאסי על ידי אוניברסיטת סופיה כדוקטור לפילוסופיה וב-1971 הוענק לו תואר פרופסור. פאסי כיהן כמרצה באוניברסיטת סופיה מ-1952 ועד 1993. הוא הלך לעולמו ב-2010 והוא בן 82 שנים.

==עבודתו האקדמית==
פאסי חקר את ההיסטוריה של האסתטיקה כפי שמתבטאת בספרות המערבית ובכתבי הוגי דעות מובילים בתחום. ב-1964 כתב את המונוגרפיה הראשונה שלו "דון קישוט". בהמשך כתב את סדרת הספרים "האסתטיקה באמנות" שנחשבת לאחת מעבודותיו הבולטות. פאסי תרגם לבולגרית ספרים רבים מפרי עטם של פילוסופים מובילים מהעת העתיקה ועד למאה ה-20. הוא זכה להערכה רבה על עבודתו וב-2008 העניק לו נשיא בולגריה, גאורגי פרבאנוב את אות מסדר קירילוס ומתודיוס על תרומתו יוצאת הדופן להתפתחות מדע הפילוסופיה בבולגריה. מבין כתביו הרבים ניתן לציין את:
* חקר הפילוסופיה בספרות (1968)
* תומאס מאן (1975)
* אסתטיקאים גרמנים קלאסיים (1982)
* מקורות האסתטיקה המודרנית (1987)
* פרידריך ניטשה (1996)
* סרן קירקגור (1998)
* פילוסופים צרפתים (2007)
* אוטוביוגרפיה, "44 התנסויות פילוסופיות" (2009).

==ראו גם==
* יהדות פלובדיב

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.novinite.com/view_news.php?id=119163 הפילוסוף הבולגרי המבריק איסאק פאסי הלך לעולמו בגיל 82], באתר novinite.com 
* [http://www.omda.bg/page.php?tittle=Renowned_Bulgarian_Jews&IDMenu=445&IDArticle=301 יהודים נודעים בבולגריה], באתר omda.bg 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים יהודים
קטגוריה:פילוסופים בולגרים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:מתרגמים יהודים בולגרים
קטגוריה:אסתטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:ניצולי השואה: בולגריה
קטגוריה:ילדים בשואה: בולגריה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1928
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-2010