OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
האנס יניקה

האנס יאניקה (בגרמנית: Hannes Jaenicke; נולד ב-26 בפברואר 1960) הוא שחקן גרמני.

==ביוגרפיה==
יאניקה נולד בפרנקפורט לאם מוזיקאית ואב ביוכמיאי, הוא עבר עם משפחתו לפיטסבורג שם היה לאביו עבודת מחקר באוניברסיטה, ב-1969 חזרה המשפחה לגרמניה. הוא למד משחק בווינה, בנוסף גם למד בבית ספר למחול מודרני בלונדון, והופיע במחזמר גברתי הנאווה.

ב-1984 הופיע לראשונה בקולנוע בסרט "Abwärts", ב-1986 שיחק בסרט ביוגרפי על רוזה לוקסמבורג, ב-1992 שיחק במיני סדרה הקנדית "By Way of the Stars" המתרחשת בפרוסיה במאה ה-19, ב-1995 גילם את פיוטר השלישי, קיסר רוסיה בסרט טלוויזיה "יקטרינה הגדולה" על יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה.

הוא דיבב את קפטן לי שאנג	בדיבוב הגרמני לסרט מולאן, ב-1999 שיחק בסרט הקומדייה השחורה האמריקאי "Five Aces".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1960
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
פרדריק סטרקו

פרדריק סטרקו (באנגלית: Frederick Wilford Sturckow; נולד ב-11 באוגוסט 1961) הוא טייס חלל אמריקאי לשעבר. הוא השתתף ב-4 טיסות של מעבורת חלל. לאחר פרישה מנאס"א נקלט בוירג'ין גלקטיק והיה טייס של מספר טיסות ב-VSS Unity.

==ביוגרפיה==
פרדריק סטרקו נולד בלה מסה ליד סן דייגו, קליפורניה וסיים לימודי בית ספר בעיירה זו. בשנת 1984 הוא סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת מכונות באוניברסיטה בקליפורניה ובשנת 2000 סיים לימודי תואר שני בפלורידה.

בשנת 1984 סטקרו התגייס לחיל הנחתים של ארצות הברית ובשנת 1987 סיים קורס טיס. הוא היה טייס "מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט" ושירת בבסיסי החייל ביפן, קוריאה הדרומית והפיליפינים. בשנת 1990 הוא השתתף במשימות מבצעיות של מלחמת המפרץ. בשנת 1992 סטרקו קיבל הסמכה של טייס ניסוי לאחר סיום קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס. בסך הכול סטרקו ביצע כ-6,500 שעות טיסה ב-60 מטוסים שונים.

==פעילותו בנאס"א==
ב-1994 התקבל סטרקו לקורס להכנת אסטרונאוטים במרכז החלל ג'ונסון. לאחר סיום הקורס הוא כיהן במספר תפקידים בצוותי קרקע.

בדצמבר 1998 הוא היה טייס של מעבורת החלל אנדוור במשימה STS-88 (רוברט קבאנה היה מפקד צוות). המטרה של המשימה הייתה להמשיך בניית תחנת החלל הבין-לאומית.

באוגוסט 2001 הוא היה טייס של מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-105 (סקוט הורוביץ היה מפקד צוות). משימתה העיקרית הייתה חידוש אספקה לתחנת החלל. הבין-לאומית והחלפת צוותים.

באוקטובר 2007 הוא היה מפקד של מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-117. המטרה של המשימה הייתה להמשיך בניית תחנת החלל הבין-לאומית והחלפת צוות.

בשנת 2009 הוא היה מפקד של מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-128. המטרה של המשימה הייתה החלפת צוות והעברת אספקה חדשה.

סטרקו עזב את נאס"א בשנת 2013.

==לאחר נאס"א==
לאחר שירות ביחידת האסטרונאוטים סטרקו נקלטה בוירג'ין גלקטיק והיה טייס ניסוי של חלליות שהיא פיתחה. לאחר סיום הבדיקות סטרקו מונה לטייס VSS Unity וביצע מספר משימות טיסה לחלל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/sturckow_frederick.htm ביוגרפיה]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:טייסי חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
מנתחים (סדרת טלוויזיה)

מנתחים היא סדרת טלוויזיה תיעודית ישראלית שעלתה לשידור ב-5 בספטמבר 2023 בערוץ כאן 11.

== תוכן הסדרה ==
הסדרה מנתחים עוקבת אחרי חייהם האישיים וההחלטות המקצועיות של מנתחים בכירים בישראל, ומציגה תיעוד של ניתוחים מורכבים, ייחודיים ומצילי חיים. 

את הסדרה, בת חמישה פרקים, יצרה הבמאית עידית אברהמי<ref name=":0"></ref>. כל פרק עוקב אחרי מנתחת או מנתח אחר, ובנוסף להליכים הניתוחים שמתבצעים וההתמודדות מול המטופלים מוצגים גם סיפורם האישי בדרך לבחירת המקצוע<ref></ref>, וכן צדדים שונים בחיי המנתחים, כמו למשל צד אישי ומשפחתי. הסדרה מלווה את המנתחים ומציגה את הדרך שהובילה אותם למקצוע הרפואה ולתחום ההתמחות הספציפי בו בחרו. הסדרה מלווה גם את המטופלים בשלבי ההחלמה השונים לאחר ההליכים הניתוחיים. 

הסדרה גם מספקת את יצר הסקרנות של הצופים בכך שהיא נותנת פתח למציאות היומיומית של עבודתם של אותם המנתחים והמנתחות, וגם מביאה התבוננות לאספקט רחב יותר גם בהקשר התרבותי של המציאות הישראלית, בכך שבסדרה מתועדת העבודה הרפואית במסגרת המציאות בארץ. לצד תיעוד של רגעים מרגשים ומוצלחים גם המציאות מתועדת, בין היתר בהתמודדות של רופאה אישה עם סביבה גברית ברפואה הבכירה, רופא ערבי שמתוודה כי סבל מגזענות אפילו בתוך העבודה בחדר הניתוח ועוד<ref name=":0" />. 

== פורמט ומשתתפים ==
הסדרה צולמה בבתי חולים שונים בישראל. המשתתפים בסדרה הם מנתחים מוכרים ומובילים בתחומם בארץ ובעולם: 

* פרופ' רחל גרוסמן – מומחית בניתוחים מיקרוכירורגיים להסרת גידולים
* ד"ר עבד אבו-גנים – מומחה להשתלות כליה ולניתוחי כבד ולבלב, המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
* ד"ר מיקי גידון – נוירוכירורג ילדים, המנתח הישראלי הראשון שביצע ניתוח להפרדת תאומות סיאמיות
* ד"ר חגי דקל – מומחה לניתוחי לב בילדים ובמבוגרים
* ד"ר יובל גיאלצ'ינסקי – מומחה במיילדות וגינקולוגיה, ברפואת העובר ובניתוחי עוברים<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=fXqBRGNwWSY קדימון הסדרה], כאן 11, יוטיוב
* [https://www.kan.org.il/content/kan/kan-11/p-11750/162483/ פרק ראשון], כאן 11
* גילי איזיקוביץ, [https://www.haaretz.co.il/gallery/television/guide/2023-09-05/ty-article/0000018a-6059-daa9-a78f-ef7f59320000 "המנתחים: חוד החנית" מראה מה קורה בחדרי ניתוח בלי הדרמה שמסביב], הארץ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רפואיות
יום הזיכרון הבינלאומי לסחר בעבדים ולביטולו

יום הזיכרון הבינלאומי לסחר העבדים ולביטולו הוא יום בינלאומי שמצוין ב-23 באוגוסט בכל שנה, היום שקבע אונסק"ו להנצחת סחר העבדים הטרנס-אטלנטי ולביטולו של סחר זה.

יום הזיכרון נבחבר ב-23 באוגוסט בגלל שבמהלך הלילה שבין ה-22 באוגוסט ל-23 באוגוסט 1791, באי סנט דומינג (כיום האיטי ), החל מרד העבדים בהאיטי. התקוממות זו גרמה לאירועים שהיוו גורם מרכזי בביטול סחר העבד הטרנס-אטלנטי שהיו שלב חשוב בתנועה לביטול העבדות. היום נבחר על ידי קבלת החלטה 29 C/40 על ידי הוועידה הכללית של אונסק"ו במושב ה-29 שלה. חוזר CL/3494 מיום 29 ביולי 1998 מהמנהל הכללי הזמין את שרי התרבות במדינות השונות לקדם את היום. <ref>[https://unesdoc.unesco.org/ark:/48223/pf0000110220.page=72 Records of the General Conference, 29th session, Paris, 21 October to 12 November 1997, v. 1: Resolutions]</ref>

מדי שנה המדינות החברות של אונסק"ו מארגנות אירועים בתאריך זה, הכוללים השתתפות של צעירים, מחנכים, אמנים ואנשי רוח. הדבר נכלל כחלק ממטרות פרויקט אונסק"ו המכונה, "דרך העבדים". היום מהווה הזדמנות להכרה קולקטיבית בנושא ולהתמקדות בסיבות ההיסטוריות, השיטות וההשלכות של העבדות וכן בהוקרה לתנועה לביטול העבדות. בנוסף, היום מספק במה לניתוח ודיאלוג של יחסי הגומלין שהולידו את הסחר בבני אדם במרחב הטרנס-אטלנטי בין אפריקה, אירופה, אמריקה והאיים הקריביים . <ref>[https://en.unesco.org/commemorations/slavetraderemembranceday UNESCO bulletin on International Day for the Remembrance of the Slave Trade and its Abolition]</ref>

== ימי זיכרון בינלאומיים נוספים ==
ימי זיכרון בינלאומיים דומים אחרים כוללים את:
* יום ההנצחה הבינלאומי לזכר קורבנות השואה - 27 בינואר
* היום הבין-לאומי לביטול האפליה גזעית - 21 במרץ
* יום הזיכרון הבין-לאומי לקורבנות העבדות וסחר העבדים הטרנס-אטלנטי - 25 במרץ
* יום הסובלנות הבינלאומי - 16 בנובמבר
* היום הבינלאומי לביטול העבדות - 2 בדצמבר

וכן :
* השנה הבינלאומית להנצחת המאבק בעבדות וביטולה ב-2004
* השנה הבינלאומית לאנשים ממוצא אפריקאי בשנת 2011
* העשור הבינלאומי לאנשים ממוצא אפריקאי 2015–2024
==ראו גם==
* התנועה לביטול העבדות
* סחר העבדים האטלנטי
* מרד העבדים בהאיטי

== הערות שוליים ==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.un.org/en/events/slaveryremembranceday/2021/events.shtml נושא 2021: "סיום מורשת הגזענות של העבדות: ציווי גלובלי לצדק"] ימי הזיכרון של האו"ם
* [https://web.archive.org/web/20070529005144/http://portal.unesco.org/en/ev.php-URL_ID%3D29008%26URL_DO%3DDO_TOPIC%26URL_SECTION%3D201.html 23 באוגוסט: היום הבינלאומי לזכר סחר העבדים וביטולו]
* [https://sankofaday.org/event/slavery-remembrance-memorial-2016/ שירות הזיכרון הלאומי לזיכרון עבדות 2016], לונדון
* [https://www.rmg.co.uk/whats-on/national-maritime-museum/international-slavery-remembrance-day יום הזיכרון הבינלאומי לעבדות], המוזיאון הימי הלאומי, גריניץ', לונדון

קטגוריה:ימי זיכרון
קטגוריה:אירועים בחודש אוגוסט
קטגוריה:מועדי האומות המאוחדות
קטגוריה:התנועה לביטול העבדות
קטגוריה:עבדות
קטגוריה:מועדים בין-לאומיים
קטגוריה:אונסק"ו
1929 בצרפת

שנת 1929 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 942 שנות לאום.

== הנהגה ==
*נשיא צרפת – גסטון דומרג
*ראש ממשלת צרפת –
**עד 29 ביולי – רמון פואנקרה
**29 ביולי – 2 בנובמבר – אריסטיד בריאן
**מ-2 בנובמבר – אנדרה טרדיו

== אירועים ==
*24 ביולי –
**ראש הממשלה רמון פואנקרה מתפטר בגלל מצב בריאותי – הוא מוחלף על ידי אריסטיד בריאן
**הסכם קלוג בריאן, שאוסר על שימוש במלחמה כמדיניות לאומית, למעט במקרה של הגנה עצמית, נכנס לתוקף
*5 בספטמבר – אריסטיד בריאן מציג את הצעתו ל"ארצות הברית של אירופה"
*22 באוקטובר – ממשלת בריאן נופלת

== ספורט ==
*30 ביוני – נפתח הטור דה פראנס
*28 ביולי – הטור דה פראנס מסתיים בניצחונו של מוריס דה ווייל מבלגיה

== נולדו ==
*20 בינואר – ז'אן-ז'אק פרי, מפיק מוזיקה אלקטרונית (נפטר ב-2016)
*5 בפברואר – לוק פרארי, מלחין (נפטר ב-2005)
*6 בפברואר – פייר ברייס, שחקן (נפטר ב-2015)
*7 בפברואר – פרנסואה פונטן, פוליטיקאי (נפטר ב-1979)
*8 בפברואר – קלוד ריץ', שחקן (נפטר ב-2017)
*10 בפברואר – ברטראן פוארו–דלפ, עיתונאי ונובליסט (נפטר ב-2006)
*19 בפברואר – ז'אק דראי, במאי קולנוע (נפטר ב-2003)
*7 באפריל – בוב דנאר, שכיר חרב (נפטר ב-2007)
*8 באפריל – פירוק ברוהה, מתמטיקאי (נפטר ב-2007)
*23 באפריל – ג'ורג' סטיינר, מבקר ספרות, פילוסוף וסופר (נפטר ב-2020)
*1 במאי – ולנטין הו, רוכב אופניים (נפטר ב-2017)
*31 במאי – ג'וזף ברנרדו, שחיין
*27 ביוני – מוריס קוב דה מרוויל, הארכיבישוף של בירמינגהאם (נפטר ב-2007)
*6 ביולי – הלן קארה דאנקוס, היסטוריונית פוליטית (נפטרה ב-2023)
*13 ביולי – רנה לאלו, במאי, תסריטאי ואנימטור (נפטר ב-2004)
*27 ביולי – ז'אן בודריאר, פילוסוף (נפטר ב-2007)
*9 בספטמבר – קלוד נוגארו, זמר ומשורר (נפטר ב-2004)
*19 באוקטובר – אנרי קואקו, סופר (נפטר ב-2017)
*20 בנובמבר – ריימונד ל'פוואר, מלחין (נפטר ב-2008)
*7 בדצמבר – גילס תומאס, סופר מדע בדיוני (נפטר ב-1985)

== נפטרו ==
(קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1929)
*21 בינואר – אטיין אימונייה, בלשן וחוקר (נולד ב-1844)
*29 בינואר – לה גולו, רקדנית ודוגמנית יהודייה–צרפתית (נולדה ב-1866)
*19 בפברואר – ז'וזף ולנטן בוסינסק, מתמטיקאי ופיזיקאי (נולד ב-1842)
*15 במרץ – פליקס בלזר, רופא (נולד ב-1849)
*20 במרץ – פרדיננד פוש, מצביא במלחמת העולם הראשונה (נולד ב-1851)
*22 באפריל – אנרי לרול, צייר (נולד ב-1848)
*24 באפריל – קרולין רמי דה גובהרד, עיתונאית סוציאליסטית ופמיניסטית (נולדה ב-1855)
*25 ביוני – שארל ויקטור לנגולי, היסטוריון ופלאוגרפיה (נולד ב-1863)
*10 באוגוסט – פייר פטו, מתמטיקאי (נולד ב-1878)
*23 בספטמבר – לואי ארנסט דובו, קרדינל (נולד ב-1856)
*1 באוקטובר – אנטואן בורדל, פסל וצייר (נולד ב-1861)
*24 בנובמבר – ז'ורז' קלמנסו, ראש ממשלת צרפת פעמיים (נולד ב-1841)
*20 בדצמבר – אמיל לובה, נשיא וראש ממשלת צרפת (נולד ב-1838)

==קישורים חיצוניים==

*
אוניברסיטת סאסקס

אוניברסיטת סאסקס (באנגלית: University of Sussex) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית שבסיסה בפאלמר שבמזרח סאסקס, אנגליה, המהווה חלק מהמטרופולין של ברייטון. האוניברסיטה הוקמה באמצעות אמנה מלכותית באוגוסט 1961.

יותר משליש מהסטודנטים רשומים לתוכניות לתארים מתקדמים וכשליש מהצוות הם מחוץ לבריטניה. באוניברסיטה יש קהילה של כ-20,000 סטודנטים, כאשר אחד מכל שלושה הוא סטודנט זר. ההכנסה השנתית של המוסד לשנים 2021–2022 הייתה 345.2 מיליון ליש"ט, וההוצאות עמדו על 377.4 מיליון ליש"ט.

בסגל האוניברסיטה היו 5 זוכי פרס נובל, 15 עמיתים מהחברה המלכותית, 10 עמיתים מהאקדמיה הבריטית, 24 עמיתים מהאקדמיה למדעי החברה וזוכה פרס קראפורד. נשיא האוניברסיטה הוא סנג'יב בהסקר, שהחליף את ריצ'רד אטנבורו.<ref></ref>

== היסטוריה ==
בדצמבר 1911 החל התכנון להקים אוניברסיטה במקום, אך הפרויקט נעצר בשל מלחמת העולם הראשונה, והכסף שנאסף שימש במקום זאת לספרים עבור המכללה העירונית. הרעיון התחדש בשנות ה-50, וביוני 1958 אישרה הממשלה את התכנית להקמת האוניברסיטה, וזו הוקמה בפועל לאחר קבלת אמנה מלכותית ב-16 באוגוסט 1961. האוניברסיטה גדלה מ-52 סטודנטים בשנת 1961 ל-3,200 בשנת 1967.<ref></ref> בשנת 1980 סאסקס הקדימה את אוניברסיטת אוקספורד והפכה לאוניברסיטה עם ההכנסה הגבוהה ביותר ממענקי מחקר. האוניברסיטה עברה מספר שינויים בשל תוכנית אסטרטגית שבוצעה בשנים 2009–2015, כולל הכנסת קורסים אקדמיים חדשים, פתיחת מרכזי מחקר חדשים ושיפוץ של הקמפוס כולו.

==פרופיל אקדמי==
האוניברסיטה חברה בתוכנית ארסמוס, ומציעה למעלה מ-400 תוכניות לתואר ראשון, למעלה מ-210 תוכניות לתואר שני ולמעלה מ-70 תוכניות דוקטורט.<ref></ref> היא תומכת בכ-1,000 צוותי הוראה ומחקר ובלמעלה מ-1,200 סטודנטים לדוקטורט. בשנת 2016 דורגה האוניברסיטה במקום ה-187 בעולם בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם,<ref></ref> ובשנת 2021 דורגה במקום ה-20 בבריטניה ובמקום ה-160 בעולם בדירוג אוניברסיטאות בעולם של Times Higher Education.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנגליה: אוניברסיטאות ומכללות
Volfied

Volfied (וולפיד; ביפנית: ヴォルフィード; בישראל הוא מכונה לעיתים גם "סוגר שטחים" בדומה לקסוניקס) הוא משחק ארקייד שעוצב על ידי פוקיו מיצוג'י, ויצא לאור על ידי חברת טאיטו היפנית ב-1989<ref></ref>.

המשחק הוא המשך למשחק , עם תכונות נוספות ועיצוב מדע בדיוני עתידני. בניגוד לגאומטריה הקווית של Qix, השחקן שולט בחללית קטנה שנקראת "מונטורוס" במקום בסטיקס, והאויבים הם חייזרים.<ref name=":0"></ref>

== עלילה ==
המשחק מתרחש בגלקסיה אחרת. טייס חלל חוזר לכוכב הלכת שלו, "וולפיד", ומגלה שהוא מותקף על ידי כוח חייזרי לא ידוע.

מעטים מתושבי וולפיד שנותרו מסתתרים במחתרת ושולחים לטייס אות מצוקה. טייס החלל מחליט להציל אותם ולחסל את איום החייזרים באמצעות מונטורוס, ספינת החלל שלו.<ref name=":0" />

== משחקיות ==
המשחקיות זהה בכללותה לזו של Qix. עם זאת, האויב העיקרי אינו אוסף של קווים כמו ב-Qix, אלא חייזר מתחלף שמלווה תמיד בחייזרים קטנים יותר.

כשהשחקן מצליח לסמן באמצעות החללית חלק מהשטח בשלב, הצד שבו האויב הראשי מצוי בו מוגדר בתור החוץ. כל אויב קטן יותר שמצוי בתוך השטח המסומן נהרג, תוך שהשחקן זוכה בשיפורים ונקודות.

על מנת להשלים שלב, השחקן חייב לסמן לפחות 80% משטח השלב. זאת, בניגוד ל-Qix, בו נדרש 70% מהשטח, ו-Super Qix שדרש 75%. לכל שלב בוולפיד יש רקע ואויבים משלו, והרקע באזורים שהשחקן סימן מוחלף לפי התקדמותו ברקע של השלב הבא.

על שטח המשחק מופיעות גם קופסאות אפורות שנותנות לשחקן שיפורים אקראיים כשהן נאספות. אם השחקן מקיף את האויב הראשי בבת אחת, הוא מקבל בונוס מיוחד של מיליון נקודות ואם הוא יורה בו, הוא מקבל מאה אלף נקודות.

== בפלטפורמות ביתיות ==
ב-1989 חברת I.T.L פיתחה יחד עם טאיטו, גרסה לקונסולת ה-PC Engine. הגרסה הופצה ביפן בלבד.

ב-1991 שתי החברות גם פתחו גרסה של המשחק לקונסולת הסגה מגה דרייב. באמריקה הגרסה שווקה תחת השם "Ultimate Qix".

חברת Empire Interactive פיתחה גרסאות של המשחק לקומודור אמיגה, אטארי ST והמחשב האישי.

בשנת 1991 חברת Ving פיתחה גרסה של המשחק למחשבי ה-FM Towns שהופצה ביפן בלבד, אף שהטקסט במשחק הוא באנגלית.

גרסה לקונסולת הפלייסטיישן. שוחררה בשנת 2001. באמריקה הגרסה שווקה תחת השם "Qix Neo".

ב-2005 יצרה טאיטו את "Taito Legends", אוסף משחקים ובכללם Volfied לקונסולות פלייסטיישן 2, Xbox ול-Windows.

גרסת Java לטלפונים סלולריים, הופצה באירופה על ידי טאיטו ב-2007.

== הצלחה וביקורת ==
ביפן, המגזין Game Machine כלל את Volfied בגיליון ה-15 בספטמבר 1989 כיחידת ארקייד השולחנית התשיעית המצליחה ביותר של החודש<ref></ref>.

==ראו גם==
* Xonix

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.arcade-museum.com/game_detail.php?game_id=10345 Volfied] באתר Arcade Museum
* [http://www.arcade-history.com/index.php?page=detail&id=3086 Volfied] באתר Arcade History
* [https://www.mobygames.com/game/volfied Volfied] באתר MobyGames

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1989
קטגוריה:משחקי פעולה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
24/6 (אלבום)

24/6 הוא אלבום מוזיקה של הזמר-יוצר החסידי אמריקאי ליפא שמלצר. האלבום יצא בחודש מרץ 2011 והוא כולל 6 מחרוזות וסך הכל 37 שירים.

באלבום השתתפו עמירן דביר ותזמורתו ודודי קאליש עם המקהלה. האלבום הופק על ידי ליפא שמלצר ונפתלי שניצלר והופץ בידי חברת התקליטים גרינטק.<ref>[https://www.chasidinews.com/4995/ ליפא שמלצער באלבום חדש, הידיעה לקריאה באתר 'חסידניוז'].</ref>
==רשימת הרצועות==
====מחרוזת 1 - פריילך====

====מחרוזת 2 - פאנק====

====מחרוזת 3 - דיסקו====

====מחרוזת 4 - רוק====

====מחרוזת 5 - מזרחי====

====מחרוזת 6 - טכני====

==השתתפו באלבום==
* ליפא שמלצר
* עמירן דביר
* דודי קאליש
* דניאל אהביאל
* נפתלי שניצלר
* מוישי קרויס

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ליפא שמלצר
קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומים חסידיים
קטגוריה:אלבומים בעברית
אילקו אשכנזי

הכיכר על שם אילקו אשכנזי בווארנה
אילקו מואיז אשכנזי (בבולגרית: Илко Моис Ескенази; 20 במאי 1949, וארנה, הרפובליקה העממית הבולגרית–28 בספטמבר 1994, וארנה, בולגריה) היה משפטן ופוליטיקאי יהודי-בולגרי אשר בין 1991 ל-1992 כיהן כסגן ראש ממשלת בולגריה.

==קורות חייו==
אילקו אשכנזי נולד בווארנה ורכש השכלה יסודית ותיכונית בעיר הולדתו. בהמשך, סיים את הפקולטה למשפטים באוניברסיטת סופיה והועסק כעמית מחקר באקדמיה הבולגרית למדעים. השלים פוסט דוקטורט בז'נבה. אשכנזי כיהן כמרצה באוניברסיטת סופיה ובאוניברסיטה לכלכלה בווארנה. הוא התמחה בקניין רוחני וכתב שורת מאמרים וספרים בנושא.

ב-1990 נבחר לחבר האספה הלאומית הבולגרית ובנובמבר 1991 התמנה לסגן ראש ממשלת בולגריה בממשלת הקואליציה של פיליפ דימיטרוב. אשכנזי כיהן בתפקידו עד דצמבר 1992. אשכנזי טבע למוות סמוך לווארנה לאחר שנפגע על ידי אופנוע ים בעת שנפש במקום. לאחר מותו הוקמה קרן מלגות על שמו אשר תומכת בסטודנטים וביזמים צעירים. כיכר בעיר וארנה נושאת את שמו. ב-2014 ייסדה ומימנה משפחתו של אחיו מתן פרס שנתי לסטודנט מצטיין באוניברסיטה לכלכלה בווארנה. ב-1998 זכה ב"פרס ע"ש יוני נתניהו" למפעל חיים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.cmfnd.org/?page_id=534 אתר הקרן על שם אילקו אשכנזי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הבולגרי
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:משפטנים בולגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:ילידי 1949
קטגוריה:נפטרים ב-1994
יחסי מאוריטניה – קוריאה הצפונית

יחסי מאוריטניה–קוריאה הצפונית הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה לרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה.

==היסטוריה==
למרות עמדתה הפרו-צרפתית של מאוריטניה במהלך המלחמה הקרה, המדינה שמרה לעיתים על קשרים הדוקים יחסית עם קוריאה הצפונית. יחסים דיפלומטיים ראשוניים כוננו בין המדינות ב-11 בנובמבר 1964, מה שגרם לקוריאה הדרומית לנתק את היחסים עם מאוריטניה. ב-4 בנובמבר 1964 צפון קוריאה ומאוריטניה פרסמו הודעה משותפת הקוראת לנסיגה של כל הכוחות המזוינים הזרים מאסיה, אפריקה ואמריקה הלטינית.

בשנת 1967, נשיא מאוריטניה מוח'תאר אולד דאדה הגיע לביקור ממלכתי בפיונגיאנג. בשנת 1970, השר הצפון-קוריאני קאנג ריאנג-ווק הוביל משלחת למאוריטניה. ב-30 במאי 1975 ערך קים איל-סונג ביקור ממלכתי במאוריטניה. הייתה זו הפעם היחידה שבה מנהיג קוריאה הצפונית ביקר במדינה מחוץ לגוש המזרחי ולאסיה. הביקור מונצח במוזיאון הידידות הבין-לאומית, המציג מפת עולם בה מוארות מאוריטניה ומדינות נוספות בהן ביקר הנשיא.<ref></ref>

ב-1976 היחסים בין המדינות נחלשו, לאחר שקוריאה הצפונית הכירה ברפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית. ביוני 1977 נותקו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, לאחר שקוריאה הצפונית תמכה צבאית בממשלת רפובליקת סהרה ובחזית פוליסריו במהלך מלחמת סהרה המערבית.

==הערות שוליים==
ז'ונאס בלוקה

ז'ונאס בלוקה (באנגלית: Jonas Bloquet; נולד ב-10 ביולי 1992) הוא שחקן בלגי,<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> הידוע בתפקידיו כג'ונאס בסרט הדרמה הבלגי "שיעורים פרטיים" (2009), מה שזיכה אותו במועמדות לפרס מגריט לשחקן המבטיח ביותר, וינסנט לבלאן במותן הפסיכולוגי "היא" (2016), שעליו היה מועמד לפרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר, ומוריס "פרנצ'י" ת'ריאול בסרט האימה "הנזירה" (2018), תפקיד שאותו הוא גילם בשנית בסרט ההמשך שעלה לאקרנים בשנת 2023, "הנזירה 2".<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== משחק ===
{| class="wikitable"
!שנה
!שם
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2009
|"שיעורים פרטיים"
|ג'ונאס
|מועמדות – פרס מגריט לשחקן המבטיח ביותר
|-
|Noctambules
|תומאס
|סרט קצר
|-
|2010
|"אליינה"
|אדריאן
|סרט קצר
|-
|2012
|"שלושה לבבות פועמים"
|ניקולאס
|סרט קצר
|-
| rowspan="4" |2013
|"החבר'ה הרעים"
|אנדרה
|
|-
|"מרחק ארוך"
|קווין
|סרט קצר
|-
|R.I.S, police scientifique
|אלכסנדר בובייה
|סדרת טלוויזיה <small>(פרק אחד)</small>
|-
|Enquêtes réservées
|ג'רמי קארבסקי
|סדרת טלוויזיה <small>(פרק אחד)</small>
|-
| rowspan="3" |2014
|"שלושה ימים להרוג"
|יו
|
|-
|"רעם"
|איבן
|
|-
|Mauvaise tête
|פול
|סרט קצר
|-
| rowspan="2" |2015
|Conte sur moi
|לוקאס
|סרט קצר
|-
|"מקס"
|מקס
|סרט קצר
|-
| rowspan="2" |2016
|"היא"
|וינסנט לבלאן
|מועמדות – פרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר
|-
|"הנציב מגלן"
|סטניסלס פרו
|סדרת טלוויזיה <small>(פרק אחד)</small>
|-
| rowspan="3" |2017
|"יתומה"
|פטריק
|
|-
|"ולריאן ועיר אלף הכוכבים"
|הלוחם קיי-טרון
|
|-
|Transferts
|באו
|סדרת טלוויזיה <small>(פרק אחד)</small>
|-
| rowspan="4" |2018
|"הנזירה"
|מוריס "פרנצ'י" ת'ריאול
|
|-
|"לבד בחתונה שלי"
|ז'אן-לופ
|
|-
|Par le sang
|הארגרולד
|סרט קצר
|-
|eLegal
|אטיין לומברד
|סדרת טלוויזיה <small>(פרק אחד)</small>
|-
| rowspan="2" |2019
|"חיות הבר"
|וינסנט
|
|-
|La paix intérieure
|
|סרט קצר
|-
|2020
|One and Thousand Nights
|ויקטור
|סרט קצר
|-
| rowspan="3" |2021
|Dans les parages
|ג'ונאס
|סרט קצר
|-
|Germinal
|שאבל
|סדרת טלוויזיה <small>(6 פרקים)</small>
|-
|Baragaki: Unbroken Samurai
|ז'ול ברונט
|סרט יפני
|-
| rowspan="2" |2022
|"אבא וחייל"
|
|
|-
|1899
|לוסין
|סדרת טלוויזיה
|-
| rowspan="1" |2023
|"הנזירה 2"
|מוריס "פרנצ'י" ת'ריאול
|
|-
| rowspan="1" |2023
|"מארי אנטואנט"
|יוזף השני
|סדרת טלוויזיה <small>(5 פרקים)</small>
|}

=== בימוי ===
{| class="wikitable"
!שנה
!שם
!הערות
|-
| rowspan="2" |2015
|Conte sur moi
|סרט קצר
|-
|"מקס"
|סרט קצר
|-
|2016
|Je suis un troc
|סרט קצר
|}

== תיאטרון ==
{| class="wikitable"
!שנה
!שם
!מחבר
!במאי
|-
|2012
|"פופקורן"
|בן אלטון
|קלייר בוייה
|-
|2013
|"ל'אטלייה"
|ז'אן קלוד גרימברג
|דליה בונט וקורלי פאקלייר
|-
|2016
|"משחק ילדים"
|רוברט מרסקו
|דורות'י דבלטון
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!ארגון
!קטגוריה
!מועמדות
!תוצאה
|-
|2011
|פרסי מגריט
|השחקן המבטיח ביותר
|"שיעורים פרטיים"
|
|-
|2017
|פרסי סזאר
|השחקן המבטיח ביותר
|"היא"
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בלגים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1992
יאנוש טאוס

יאנוש טאוס (בהונגרית: Tausz János; בארץ', 5 במרץ 1911 – בודפשט, 25 במאי 1988) היה פוליטיקאי יהודי-הונגרי, שר לסחר פנים בממשלת הונגריה, חבר באספה הלאומית ההונגרית (חבר פרלמנט) במשך שמונה קדנציות (36 שנים) משנת 1949 עד 1985.

== ביוגרפיה ==
יאנוש טאוס נולד במשפחה יהודית בעיר בת כ-10,000 תושבים בדרום טרנסדנוביה על גבול קרואטיה. אביו אילש (על פי רוב אליהו) טאוס היה עובד מסחרי ופקיד, ואמו הייתה מרגיט וייס. הוא השלים את לימודיו בבית הספר היסודי בבארץ' ובבית ספר תיכון בפץ' ובבודפשט. הוא סיים את לימודיו ואת בחינות הבגרות בבודפשט ובתום לימודיו, החל לעבוד כפקיד ב"מפעל הסבון פלורה" ולאחר מכן אצל יורשו המשפטי, .Hutter és Lever Rt עד 1948 (בהפסקה בתקופת השואה).

טאוס היה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית (MSZDP) משנת 1933. כיהודי נלקח בין 1942 לבין 1945 למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), שרד וחזר.
* משנת 1945 היה עובד של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית
* ב-1948 היה ראש מחלקת הסגל של המפלגה
* בין 1948 לבין 1950 היה סגן ראש מחלקת הסגל של מפלגת העובדים ההונגרית (MDP) מפלגת השלטון והיחידה אז בהונגריה.
* חבר ההנהגה הלאומית של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ב-1948
* חבר ההנהגה המרכזית של ה-MDP בין השנים 1948–1956
* חבר הוועד המרכזי של מפלגת הפועלים הסוציאליסטית ההונגרית (MSZMP) בין 1962–1970
* חבר ועדת הבקרה המרכזית של ה-MSZMP מ-1970 ועד מותו

הוא היה חבר פרלמנט ברציפות מ-1949 עד 1985

=== במשרד לסחר פנים ===
* בין השנים 1950–1951, היה מזכיר מדיני (סגן שר) במשרד לסחר פנים
* בין השנים 1951–1956, סגן שר לסחר פנים וסגנו הראשון של שר לסחר פנים
* שר לסחר הפנים מ-14 באפריל 1956 עד 31 באוקטובר 1956
* ב-1956 וב-1957 היה מנכ"ל המשרד וחבר בוועדה הממשלתית לאספקה ציבורית של משרד לסחר הפנים.
* מ-9 במאי 1957 עד 7 בדצמבר 1966 הוא שוב היה שר לסחר הפנים.

=== קריירה מאז 1967 ===
טאוס היה מנכ"ל IBUSZ בין 1967 ל-1978 (סוכנות התיירות והנסיעות ההונגרית הממלכתית שהייתה היחידה אז בהונגריה), עד לפרישתו. משנת 1975 היה נשיא איגוד עובדי המסחר, הפיננסים והאירוח.

== פרסים והוקרה ==
* מסדר ההצטיינות של הרפובליקה העממית ההונגרית (1951)
* מסדר ההצטיינות של הדגל האדום של העבודה (1955 ו-1977)
* מסדר ההצטיינות של העבודה (1961 ו-1964)
* מסדר ההצטיינות למולדת סוציאליסטית (1967)
* יובל השחרור מדליית זיכרון (1970)
* מסדר כבוד העבודה (דרג זהב, 1970)
* המסדר ההונגרי של דגל הרפובליקה העממית (1981)
* מסדר הדגל של הרפובליקה העממית ההונגרית מעוטר בזר דפנה (1986)

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.arcanum.hu/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/t-ty-780F8/tausz-janos-781A3/ לקסיקון ביוגרפי הונגרי]
* [https://www.neb.hu/hu/tausz-janos neb.hu]

== ראו גם ==
* יוז'ף בלן–לאסלו הובאי: ממשלות הונגריה, 1848–2004. מהדורה חמישית, מורחבת ומתוקנת. הוצאה לאור אקדמית, בודפשט, 2004. 458–459.
== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/t-ty-780F8/tausz-janos-781A3/ יאנוש טאוס] באתר Arcanum
* [https://www.nevpont.hu/palyakep/tausz-janos-0bd81 יאנוש טאוס ב"נקודת שם"]

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים הונגרים
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:חברי האספה הלאומית ההונגרית
קטגוריה:שרי ממשלת הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1911
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1988
אליפות אסיה בכדורגל נשים 1991

אליפות אסיה בכדורגל נשים 1991 (באנגלית: 1991 AFC Women's Championship) היא המהדורה השמינית של האליפות אסיה בכדורגל נשים שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אסיה. הטורניר נערך ביפן והתקיים מ-26 במאי עד ה-8 ביוני 1991. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם הראשון לנשים, שנערך מספר חודשים לאחר מכן בסין. 

האליפות נערכה בפורמט של שלב בתים ושלב נוקאאוט. שתי הנבחרות הראשונות מכל אחד משני הבתים עלו לשלב חצי הגמר, בו שיחקו בהצלבה, כלומר הקבוצה שסיימה במקום הראשון בבית שיחקה מול הקבוצה שסיימה שנייה בבית המקביל וההפך. במשחק הגמר נפגשו המארחת יפן וסין - האלופה המכהנת. בסיום המשחק, שנערך בפוקואוקה, ניצחה סין 0-5 וזכתה בטורניר בפעם השלישית ברציפות. 

בעקבות מיקומן כשלוש הראשונות, העפילו סין, יפן וטאיוואן ישירות לגביע העולם כנציגות של אסיה.

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

==שלב הנוק-אאוט==

קטגוריה:אליפויות אסיה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1991
קטגוריה:תחרויות כדורגל ביפן
אלומיניום אנטימוניד

<div class="shortdescription nomobile noexcerpt noprint searchaux" style="display:none">Chemical compound</div>

אלומיניום אנטימוניד או אלומיניום אנטימוני (AlSb) הוא מוליך למחצה מ המכיל אלומיניום ואנטימון. קבוע הסריג הוא 0.61 ננומטר. הפער האסור העקיף שלו הוא בערך 1.6 אלקטרון וולט ב-300 מעלות קלווין, בעוד שהפער האסור הישיר שלו הוא 2.22 אלקטרון וולט.

ניידות האלקטרונים שלו היא 200 (cm²·V <sup>&#x2212; 1</sup> ·s <sup>&#x2212; 1</sup>) וניידות החורים 400 (cm²·V <sup>&#x2212; 1</sup> ·s <sup>&#x2212; 1</sup>) ב-300 מעלות קלווין. מקדם השבירה שלו הוא 3.3 באורך גל של 2 מיקרומטר, והקבוע הדיאלקטרי שלו הוא 10.9 בתדר מיקרוגל.<ref>K Seeger and E Schonherr "Microwave dielectric constant of aluminium antimonide" Semicond. Sci. Technol. 6 (1991) 301 </ref>

AlSb יכול להגיב עם חומרים III-V אחרים כדי לייצר חומרים טרנריים כולל AlInSb, AlGaSb ו-AlAsSb.

אלומיניום אנטימוניד דליק למדי בגלל כושר החיזור של יון האנטימוניד (Sb<sup>-3</sup>). הוא נשרף ויוצר תחמוצת אלומיניום ו.

== ראו גם==
* גליום אנטימוניד
* אלומיניום שקוף
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלומיניום: תרכובות
קטגוריה:מוליכים למחצה
אורלנדו מוסקרה

אורלנדו מוסקרה (בספרדית: Orlando Mosquera; נולד ב-25 בדצמבר 1994 בפנמה סיטי שבפנמה) הוא כדורגלן פנמי המשחק בעמדת השוער בנבחרת פנמה.

== קריירת מועדונים ==
מוסקרה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ספורטינג סן מיגליטו מליגת העל הפנמית. הוא ערך 70 הופעות ליגה במדי המועדון, ואף הבקיע שער בדקה ה-90 בתיקו 2-2 נגד טאורו במסגרת המחזור ה-17 בליגה לעונת . ב-1 בינואר 2017 חתם בטאורו, גם היא מליגת העל הפנמית, במדיה ערך 78 הופעות ליגה.

ב-20 בינואר 2020 חתם בבולוספור מליגת המשנה הטורקית. בסך הכול ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-29 ביולי 2021 חתם באולווייס רדי מליגת העל הבוליביאנית. הוא ערך 19 הופעות ליגה במדי המועדון עד לתום עונת , וסיים עם קבוצתו במקום השני בליגה.

ב-10 במרץ 2022 חתם בקראבובו מליגת העל הוונצואלית. הוא ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-21 בפברואר 2023 חתם במונגס מליגת העל הוונצואלית.

ב-5 בספטמבר 2023 חתם במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית. לאחר ההחתמה קיבל את המקום בהרכב על חשבונו של רועי משפתי, שפתח את העונה כשוער ראשון. בחודש ינואר, לאחר תשעה משחקים בליגה וארבעה משחקים במסגרת בקונפרס ליג, קיבל משפתי שוב את המקום בהרכב ומוסקרה שב לעמדת השוער השני עד לסיום העונה.

== קריירה בינלאומית ==
מוסקרה היה חלק מסגל נבחרת פנמה בטורנירים גביע הזהב 2017 וגביע הזהב 2019, אך לא שיחק בטורנירים אלו.

ב-13 בנובמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 0–1 לנבחרת יפן במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל הנבחרת גם בטורניר גביע הזהב 2021, אך גם בו לא נטל חלק.

בטורניר גביע הזהב 2023 שימש מוסקרה כשוער הראשון של נבחרת פנמה, ולקח חלק בכל ששת משחקי נבחרתו, החל משלב הבתים ועד לגמר הטורניר, בו הפסידה נבחרת פנמה לנבחרת מקסיקו בתוצאה 0–1.

== תארים ==
;ספורטינג סן מיגליטו
* אליפות פנמה (1): 2012/2013 קלאוסורה

;טאורו
* אליפות פנמה (3): 2016/2017 קלאוסורה, 2018/2019 אפרטורה, 2019 אפרטורה

; מכבי תל אביב

* אליפות: 2023/2024

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פנמים
קטגוריה:שוערי כדורגל פנמים
קטגוריה:כדורגלני טאורו
קטגוריה:כדורגלני בולוספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פנמה
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2023
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:פנמים שנולדו ב-1994
היצירה (עיתון צרפתי)

היצירה (בצרפתית: L'Œuvre) היה כתב עת צרפתי בעל אג'נדה שמאלית, במקור, שפעל במחצית הראשונה של המאה ה-20 . L'Œuvre נוסד כירחון ב-13 במאי 1904 על ידי גוסטב טרי , עורכו לשעבר של העיתון היומי Le Matin יחד עם העיתונאי האנטישמי אורבן גוהייר , מהמוציאים לאור של הפרוטוקולים של זקני ציון. ב-1910 הוא הפך לכתב עת שבועי, וב-1915 לעיתון יומי. טרי וגוהייר, פרסמו תכנים אנטישמיים ארסיים, כמו הקובץ "יהודים בתיאטרון" שהתפרסם ב-4 בינואר 1911. תפוצתו של העיתון גדלה עם השנים, בשנת 1915 הוא הופץ בכ-55,000 עותקים, ובשנת 1936 בכ-210,000 עותקים ובשנת 1939 הגיע לשיא תפוצתו עם כ-275,000 עותקים.<ref>François Dubasque, "Les derniers combats d’un homme politique dépassé ?", dans Jean Hennessy (1874-1944) : Argent et réseaux au service d'une nouvelle république, Rennes, Presses universitaires de Rennes, 2008 (lire en ligne), chap.11.</ref>
== במלחמת העולם השנייה ==
ב-4 במאי 1939 פרסם מרסל דיאט, חבר במערכת היומון ומי שהיה שר האויריה לשעבר, את המאמר שהפך לסיסמה פייסנית - אנטי מלחמתית "מדוע למות עבור דנציג?", ובו טען שאין להלחם לצד פולין ונגד גרמניה הנאצית אם תחליט האחרונה לכבוש את דנציג. לעומת זאת, העיתון פרסם בקביעות גם מאמרים בגנות גרמניה הנאצית מאת הכותב ז'נב טאבוי ועוד. בין מלחמות העולם, L'Œuvre היה העיתון בין היחידים בעיתוני השמאל הפוליטי בצרפת שלא היה עיתון תלוי מפלגתי.

תחת הכיבוש הנאצי בצרפת, ניהל את העיתון מרסל דיאט, והיומון היה לתומך נלהב באידאולוגיה הנאצית ובמשטר וישי. בינואר 1943 תפוצת העיתון הגיעה ל-131,000 עותקים.<ref>D’après les Archives de la Préfecture de police, citées par Pascal Ory, Les Collaborateurs 1940-1945, Seuil, coll. Points Histoire, 1976, p. 283.</ref>

בעקבות תמיכת כתב העת בנאצים, ב-11 במאי 1946 סגרה הממשלה את העיתון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונים בצרפתית
קטגוריה:עיתונים בשמאל הפוליטי
קטגוריה:צרפת של וישי
חילברטו הרננדס

חילברטו הרננדס בולטרון (בספרדית: Gilberto Hernández Bultrón; 26 ביוני 1997 – 3 בספטמבר 2023) היה כדורגלן פנמי ששיחק בעמדת הבלם. הוא שיחק בקבוצות אראבה אונידו, הררה ואינדפנדיינטה דה לה צ'וררה במסגרת ליגת העל הפנמית, וכן בנבחרת פנמה.

== קריירת מועדונים ==
הרננדס החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אראבה אונידו מליגת העל הפנמית. הוא ערך 60 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-4 בינואר 2022 חתם בהררה מליגת העל הפנמית. הוא ערך 13 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-8 ביוני 2022 חתם באינדפנדיינטה דה לה צ'וררה מליגת העל הפנמית. הוא זכה עם המועדון באליפות הקלאוסורה של ליגת העל הפנמית בעונת . בסך הכל ערך 32 הופעות ליגה במדי המועדון עד למותו, בהן הבקיע שבעה שערים.

== קריירה בינלאומית ==
ב-12 במרץ 2023 ערך הרננדס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פנמה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת גואטמלה במשחק ידידות. ב-23 במרץ ערך את הופעתו השנייה והאחרונה במדי הנבחרת, בהפסד 2-0 לנבחרת ארגנטינה, גם כן במשחק ידידות.

== מותו ==
ב-3 בספטמבר 2023 נרצח הרננדס ונפצעו חמישה בני אדם נוספים כאשר שני חמושים הגיעו במונית ופתחו באש ברחוב.

== תארים ==
;אינדפנדיינטה דה לה צ'וררה
* אליפות פנמה (1): 2022 קלאוסורה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פנמים
קטגוריה:בלמי כדורגל פנמים
קטגוריה:כדורגלני אראבה אונידו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פנמה
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:קורבנות רצח
קטגוריה:פנמים שנולדו ב-1997
קטגוריה:פנמים שנפטרו ב-2023
ראובן פז

ראובן פז (1950- 24 בפברואר 2015) היה חוקר שב"כ, ומחלוצי חוקרי האסלאם הרדיקלי בעולם.

== ביוגרפיה ==
פז נולד בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי בעיר. לאחר שירותו הצבאי הצטרף ב-1971 לשירות הביטחון הכללי (שב"כ) שם עבד כדסקאי במרחב הצפון, ובין היתר חקר ב־1972 את פרשת אודי אדיב.<ref name=":0" />

למד מזרחנות וערבית באוניברסיטת חיפה, שם סיים את התואר הראשון ב-1974 ואת התואר השני ב-1989. ב-1982 היה ממייסדי יחידת המחקר של השב"כ, התמחה בחקר תנועת חמאס והתנועה האיסלאמית בישראל וראיין את בכירי התנועה שהיו כלואים בישראל, ביניהם שייח' אחמד יאסין, ובספטמבר 1988 היה הראשון שפרסם תרגום לעברית של אמנת החמאס.<ref></ref> מטרת הראיונות הייתה לעמוד על האידאולוגיה ותהליכי העומק בארגון. היכרותו העמוקה עם תנועת חמאס שימשה לו כבסיס לעבודת הדוקטור שכתב עבור אוניברסיטת חיפה, שם גם שימש בין השנים 1989–1998 כמרצה בחוג להיסטוריה של המזרח התיכון.<ref></ref> במקביל שימש גם כחוקר אורח במרכז דיין של אוניברסיטת תל אביב.<ref></ref>

ב-1994 פרש פז משירותו בשב"כ והתמקד בקריירה האקדמית שלו כחוקר האסלאם הפונדמנטליסטי באוניברסיטת חיפה ובמכון לחקר מדיניות הטרור במרכז הבינתחומי הרצליה, ועמד בראשו בשנים 1997-2000.<ref name=":1"></ref> במהלך השנים הרצה בוועידות בינלאומיות, והעביר חוות דעת ותדרוכים במחלקות מחקר של ארגוני ביון, בהם מטה ה־CIA בלנגלי שבווירג'יניה, במועצה לביטחון לאומי בישראל, במוסד ובאמ"ן, וכעד מומחה ב-19 תיקים שעסקו בטרור בבתי משפט בארצות הברית.<ref name=":1" />

ב-2002 ייסד את PRISM (The Project for the Research of Islamist Movements), פרויקט מחקר במסגרת מכון גלוריה לחקר המזרח התיכון ויחסים בינלאומיים במרכז הבינתחומי הרצליה.

== חיים אישיים ==
פז היה נשוי לדניאלה ולהם שני ילדים משותפים. לאחר גירושיו היה בזוגיות במשך 15 שנה, עד מותו, עם הבמאית לינדה מישל. סבו היה סעדיה פז, מראשוני ארגון השומר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירות הביטחון הכללי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: לימודי המזרח התיכון והאסלאם
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:חוקרי אסלאם ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
יאיא פופאנה

יאיא פופאנה (בצרפתית: Yahia Fofana; נולד ב-21 באוגוסט 2000 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן איווארי-צרפתי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אנז'ה מליגת המשנה הצרפתית ובנבחרת חוף השנהב.

== קריירת מועדונים ==
פופאנה גדל במחלקות הנוער של אספרנסה פריז 19ème, רד סטאר ולה האבר. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצת המילואים של לה האבר. ב-13 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד לקלרמון פוט במסגרת הסיבוב הראשון של גביע הליגה הצרפתית לעונת . ב-30 בינואר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת המשנה הצרפתית, בתיקו 0-0 נגד שאמו ניור במסגרת המחזור ה-22 לעונת . הוא ערך 38 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-30 במאי 2022 חתם פופאנה על חוזה לארבע שנים באנז'ה מליגת העל הצרפתית. ב-11 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על מונפלייה במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2022/2023. הוא ערך 11 הופעות ליגה בעונה זו, ובסיומה נשרה אנז'ה לליגת המשנה הצרפתית.

== קריירה בינלאומית ==
פופאנה שיחק בנבחרת צרפת עד גיל 21. ב-9 בספטמבר 2023 ערך פופאנה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת חוף השנהב, בניצחון 1-0 על נבחרת לסוטו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

נכלל בסגל נבחרת חוף השנהב לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:שוערי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:שוערי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלני אנז'ה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת חוף השנהב
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:איבוארים שנולדו ב-2000
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2000
רוברט אליבקיאן

רוברט אליבקיאן (באנגלית: Robert Elibekyan ; נולד ב-21 באפריל 1941) הוא צייר ארמני.

== ביוגרפיה ==
רוברט אליבקיאן נולד בטביליסי, גאורגיה. ב-1960 עבר לארמניה והתיישב בירוואן. 1960-1965 למד במכון לאמנויות ותיאטרון בירוואן. מאז 1970 אליבקיאן חבר באיגוד האמנים של ארמניה. במשך שנים רבות אליבקיאן מעורב בהצלחה בעיצוב במה בתיאטראות של ארמניה ומחוצה לה. במקביל הוא עבד כמעצב ומפיק של מספר סרטים שצולמו בסטודיו ארמן.

=== משפחה ===
אביו- וגרשק אליבקיאן, אמן מכובד של גאורגיה. אמו- פלורה אליבקיאן, אחיו - הנרי אליבקיאן, אמן.

אחות- לואיזה אליבקיאן, אדריכלית. אשתו - מרי הייטאיין-אליבקיאן, מורה. ילדיו- ירוואנד אליבקיאן, רופא, וארג אליבקיאן, אמן.

=== יצירה ===
פלורה, 1992
הציורים של אליבקיאן מוצגים במוזיאונים מפורסמים ובאוספים פרטיים כמו הגלריה הלאומית של ארמניה, המוזיאון לאמנות מודרנית של ירוואן, גלריית טרטיאקוב והמוזיאון לאמנויות המזרח במוסקבה, מוזיאון אלכס מנוגיאן בדטרויט, ארמון אליזה בפריז, הבית הלבן בוושינגטון, מוזיאון צימרלי בניו-ג'רזי, ועוד. <ref></ref> <ref></ref> <ref></ref>

התערוכות של אליבקיאן אורגנו והתקיימו לא רק בארמניה, מוסקבה, וילנה וערים אחרות של ברית המועצות לשעבר, אלא גם במרכזים הגדולים בעולם: גלריית סוליי, מונטריאול, גלריה ארטימה, גלריה קתרין גוארד, וגלריה קלוד בסארד, פריז. גלריה ל'אויל, בריסל. בגלריות באנטוורפן, בלוס אנג'לס, דטרויט ובבוסטון.

==== פרסים ====
1977 - עובד אמנות מכובד של הרפובליקה של ארמניה, 1981 - פרס המדינה של הרפובליקה של ארמניה, 2001 - מדליית Movses Khorenats, 2008 - אמן העם של הרפובליקה של ארמניה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="230">
File:Մնջախաղ, 1982.jpg|פנטומימה, 1982
File:Իրան, 2009.jpg|אירן, 2009
File:Մարի, 1984.jpg|מרי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים ארמנים
קטגוריה:ילידי 1941
אצטדיון איה סופיה

אצטדיון איה סופיה (ביוונית: Γήπεδο Αγιά Σοφιά; נהגה:[aˈʝa soˈfça]), הידוע גם בשם OPAP Arena מטעמי חסות וכ - AEK Arena, הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בנאה פילדלפיה, שבפרברי אתונה, בירת יוון. האצטדיון מכיל 32,500 מקומות וזהו האצטדיון השלישי בגודלו ביוון, לאחר האצטדיון האולימפי באתונה ואצטדיונה של אולימפיאקוס בפיראוס, והשני בגודלו באתונה.

האצטדיון נבנה על חורבותיו של אצטדיון ניקוס גומאס ונפתח באוקטובר 2022. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של א.א.ק. אתונה המשחקת בליגת העל היוונית, לעיתים הוא מארח את משחקיה של הנבחרת הלאומית של יוון.

== שם ==
שמו המקורי של האצטדיון, הוא איה סופיה, על שם קתדרלת איה סופיה שם שנועד לבטא את שורשי המועדון של א.א.ק. אתונה מהעיר איסטנבול (בזמן שנקראה קונסטנטינופול). עם זאת כיום השם הרשמי של האצטדיון הוא OPAP Arena, לאחר שחברת OPAP – Greek Organisation of Football Prognostics S.A. קנתה את זכויות השיום למשך חמש שנים, החל משנת 2022.

== היסטוריה ==
בשנת 1926 נתרמו קרקעות בנאה פילדלפיה שבפרברי אתונה שהופרשו במקור לטובת שיכון פליטים כמגרש אימונים לפליטים היוונים. ובשנת 1930, נבנה במקום אצטדיון בשם "ניקוס גומאס", שהפך למגרשה הביתי של א.א.ק. אתונה.

בשנת 2003, נשיא א.א.ק. באותה תקופה יאניס גרניצס דחף להריסת האצטדיון הישן כדי להקים במקומו אצטדיון חדש בטענה שהאצטדיון ניזוק קשות מרעידת האדמה באתונה ב-1999 התוכנית שלו הייתה להקים אצטדיון חדש באותו מקום, שיכלול גם אולם כדורסל מקורה וקניון. המטרה הייתה שהאצטדיון יהיה מוכן עד אולימפיאדת אתונה 2004. עם זאת, זמן קצר לאחר תחילת העבודות, בניית האצטדיון החדש הופסקה על ידי בית המשפט, שקבע כי תוכניות הבנייה של האצטדיון מנוגדות לחוקה היוונית. בשנת 2005, הציג דימיטריס מליסאנידיס שהיה מועמד לנשיאות א.א.ק. תוכנית לבניית אצטדיון באזור ניקוס גומאס, הנושא את השם איה סופיה. עם זאת, הוא הפסיד בבחירות לנשיאות והתוכנית לא יצאה לפועל. בשנת 2007, נשיא א.א.ק. אתונה דמיס ניקולאידיס, החל בתכנון פרויקט לבניית אצטדיון בעל קיבולת של 50,000 מקומות בפרבר אנו ליוסיה. אך התוכנית בוטלה עקב מחסור בתמיכת אוהדים ובתקציב.

לאחר פשיטת הרגל וירידת הליגה של א.א.ק ב-2013, דימיטריס מליסאנידיס לקח על עצמו את הארגון מחדש של המועדון ושיחזר את התוכנית של איה סופיה במסיבת עיתונאים שהתקיימה ב-10 ביולי 2013. לאחר הצגת התוכנית הוגשו מספר עתירות כנגדה שעיכבו את תחילתו של תהליך הבנייה עד שהתקבל האישור הסופי ב-25 ביולי 2017. בניית האצטדיון החלה ב-28 ביולי 2017 וב-30 בספטמבר 2022 נערך טקס החניכה של האצטדיון. ב-3 באוקטובר 2022 נערך משחק הבכורה באצטדיון בו ניצחה א.א.ק אתונה 4–1 את איוניקוס במסגרת המחזור השישי של עונת 2022/2023 בליגה היוונית.

ב-7 במרץ 2023 הכריזה ההתאחדות היוונית על איה סופיה כאצטדיונה הביתי של נבחרת יוון במוקדמות יורו 2024. ב-28 ביוני 2023 הוכרז כי האצטדיון יארח את משחק הגמר של עונת 2023/2024 בקונפרנס ליג.

במאי 2024 אירח האצטדיון את גמר הקונפרנס ליג בין אולימפיאקוס היוונית (שזכתה בתואר) ופיורנטינה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.aekfc.gr/stp/opap-arena-42938.htm?lang=el&path=-233246111 אצטדיון איה סופיה] באתר רשמי של א.א.ק. אתונה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:א.א.ק. אתונה (כדורגל)
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל ביוון
קטגוריה:אתונה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:אצטדיוני גמר הקונפרנס ליג
יש דין ויש דיין (סרט)

יש דין ויש דיין (באנגלית: "About Judges and Judgments") הוא סרט דרמה-תקופת<nowiki/>י ישראלי, מסוגת קולנוע חרדי משנת 2003, שביים והפיק יהודה גרובייס, המבוסס על אגדה חסידית אודות הבעל שם טוב.

הסרט מתרכז בערך היהודי "יש דין ויש דיין". בנוסף, הסרט עוסק במושג ״גלגול נשמות״, בתהליך זה, ארבעה משחקני הסרט מבצעים תפקידים כפולים.

==עלילה==
עלילת הסרט מתרחשת בעיירה (שטעטל) מז'יבוז' בשטחי האיחוד הפולני-ליטאי, במאה ה-18. הבעל שם טוב, שולח ליער את תלמידו המגיד ממזריטש. המגיד, עד למעשה רצח של אדם חף מפשע ורץ לספר את עדותו לבעל שם טוב. אז הבעל שם חושף בפניו את השתלשלות האירועים.

==הפקה והפצה==
הסרט צולם לאחר תום צילומי הסרט הראשון בסדרת הסרטים ״הנקמה היהודית״ באוקראינה, עם צוות שחקנים זהה ברובו.

צילומי הסרט נמשכו שלושה ימים בעיירה אוקראינית ובאולפני קולנוע (אולפני ״דווז׳נקו״, ״פירגובה״ ו״גרובייס״) באוקראינה וישראל, בשיטת מערך מרובה מצלמות. לאורך הסרט הופיעו כ-100 ניצבים וביטים.

הסרט יצא בגרסאות דיבוב בשפות אנגלית ("About Judges and Judgments", בהוצאת NIGUN MUSIC) וצרפתית.

הסרט הוצג בתוכנית הטלוויזיה "חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי" <small>(פרק 9: "ממלאים את החלל")</small> כחלק מראיון עם גרובייס.

==שחקנים==
{| class="wikitable sortable"
|-
! שחקן
! תפקיד
!תפקיד כפול
|-
|מיכאל וייגל
|מרדכי קגנוביץ׳
|גביר
|-
|אביתר לזר
|יוז'י פטרנוב 
|קצין
|-
|יהודה רוזנווסר
|משרתו של יוז'י פטרונוב 
|עוזרו של הגביר
|-
|ששי סעד
|שופט
|עני
|-
|יהודה גרובייס
|המגיד ממזריטש
| rowspan="4" |<small>(ללא)</small>
|-
|אהוד טמיר
|הבעל שם טוב
|-
|יענקי זילברמן
|סוחר יין
|-
|שלמה חזן
|דוור
|}
*

==ראו גם==
* קולנוע חרדי
* האחים גרובייס

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://www.greentec.co.il/%D7%A1%D7%A8%D7%98%D7%99%D7%9D-dvd/%D7%99%D7%A9-%D7%93%D7%99%D7%9F-%D7%95%D7%99%D7%A9-%D7%93%D7%99%D7%99%D7%9F יש דין ויש דיין], באתר גרינטק

קטגוריה:יהודה_גרובייס
קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי קולנוע חרדי
קטגוריה:יהדות חרדית בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
יהודה קרשקש

דמותו של יהודה קרשקש (שמיני מימין) בצדו המערבי של פסל מגלי הארצות בליסבון
יְהוּדָה קְרֶשְׂקֶשׂ (בקטלאנית: Jehuda Cresques; סביב 1350 במיורקה – סביב 1427 בסגרש) היה קרטוגרף יהודי של האסכולה הקטאלנית. הוא נחשב למורה ומתווך בין הקרטוגרפים הקטלאנים לבין האסכולה הפורטוגלית לקרטוגרפיה המתהווה בסגרש תחת אנריקה הספן.

יהודה קרשקש נולד כבנו של קרטוגרף ידוע אחר של האסכולה הקטלאנית, אברהם קרשקש (בערך 1325–1387). בהנחיית אביו, היה יהודה קרשקש מעורב ביצירת המפורסם, שהושלם ב-1375 (היום בספרייה הלאומית של צרפת). המאפיין המיוחד של ה"אטלס הקטלאני" היה שבנוסף לתרשימי ה"פורטולאני" הקטלאניים (תרשימים ימיים מפורטים, בעיקר של אזורי הים התיכון), שולבו לראשונה ממצאי מסעותיו של מרקו פולו.

בשנים שלאחר מכן עבד יהודה קרשקש כקרטוגרף והשתכר היטב והפיק בין היתר מפות שונות. למלכי אראגון וצרפת. הוא נודע מעבר למיורקה כ"lo Juen buscoler" (יהודי המפה) או "el Judio de la brujelas" (יהודי המצפן).

בשנת 1391, בממלכת אראגון, קרא הנזיר מיסיונר דומיניקני ויסנט פרר בדרשות פומביות להטביל את כל היהודים לנצרות. באיים הבלאריים לבדם מתו כ-300 יהודים בפרעות אלימות. יהודה קרשקש נאלץ להתנצר והחליף את שמו לח'ימה ריבס (Jaume Riba או Jacome Ribas).

בשנת 1419 ייסד אנריקה הספן את מצפה הכוכבים המלכותי שלו בסגרש ובתחילת שנות ה-20 של המאה ה-15 זימן את יהודה קרשקש לסגרש, שנענה לזימון. רוב החוקרים מסכימים שהוא הפך לאבי האסכולה הקרטוגרפית של סגרש תחת השם מסטרה חיימה (חקומה) דה מאיורקה (Mestre Jaime (Jacomé) de Maiorca ). בשל התייחסות הפורטוגלים לידע הימי כסוד מדינה, לא שרדו מפות שצייר יהודה קרשקש בסגרש.

==לקריאה נוספת==
חלק מהאטלס העולמי הקטלאני
<div style="direction: ltr;">
* Quadrado, in Boletin de la Real Academia de la Historia, xix.299, 309;
* Hamy, in Bulletin de Géographie, 1891, pp.&nbsp;218–222;
* Meyer Kayserling, Christopher Columbus, pp.&nbsp;5–8;
* Jacobs, Story of Geographical Discovery, pp.&nbsp;60–62.
* Reparaz, Gonzalo de (1930) Mestre Jácome de Mallorca: Cartógrafo do Infante Coimbra (offprint from Biblias journal of the Faculty of Letters of Coimbra).
* Rey Pastor and García Camarero, La Cartografía Mallorquina, 1960, pp.&nbsp;56–61.
* Riera i Sans, Jaume, "Jafudà Cresques, jueu de Mallorca", in Randa n. 5 (1977) 51-66. (English translation [http://www.cresquesproject.net/translations/_JafudaCresquesJewOfMajorca.pdf?attredirects=0&d=1 online])
* Riera i Sans, Jaume - Gabriel Llompart, "Jafudà Cresques i Samuel Corcós. Més documents sobre els jueus pintors de cartes de navegar (Mallorca, s. XIV)", in Bolletí de la Societat Arqueològica Lul·liana n. 40 (1984) 341-350. (English translation [http://www.cresquesproject.net/translations/_JafudaCresquesAndSamuelCorcosMoreDocuments.pdf?attredirects=0&d=1 online])
* [http://www.cresquesproject.net www.cresquesproject.net]—Translation in English of the works of Riera i Sans and Gabriel Llompart on the Jewish Majorcan mapmakers of the Late Middle Ages. They include very complete biographies of Jafudà Cresques and his father Cresques Abraham.
</div>

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* [https://www.cresquesproject.net/home The Cresques Project]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים ספרדים
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים ספרדים
קטגוריה:מיורקה: יהודים בימי הביניים
קטגוריה:ילידי 1350
קטגוריה:נפטרים ב-1427
עמית גלזר

עמית גלזר (נולד ב-30 במאי 2000) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם במכבי תל אביב מליגת העל.

== קריירת מועדונים ==
גלזר נולד בתל אביב-יפו, לו אח-תאום כדורגלן תמיר גלזר, ואח גדול כדורגלן גם כן, דן גלזר. הם דודניו של הכדורגלן ושוער נבחרות ישראל, דניאל פרץ.

התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-2019 עמית הושאל לבית"ר תל אביב בת ים עת שיחק בליגה הלאומית יחד עם תומר אלטמן, אחיו-התאום תמיר גלזר, והדודן שלהם, השוער דניאל פרץ, שם שיחק לאורך עונת 20–2019. בפברואר 2021 לאחר תקופה קצרה במכבי תל אביב, עמה רשם 3 הופעות בליגת העל, הושאל לקבוצת בני יהודה תל אביב<ref></ref>, אך ירד איתה לאחר עונה אחת לליגה הלאומית. לאחר שנתיים בבני יהודה תל אביב, בעונת 23–2022 חזר עמית לליגת העל כשהושאל להפועל ירושלים, ובעונתו הראשונה במדי הפועל ירושלים רשם 20 הופעות, השתלב היטב ותרם רבות לעיבוי החלק ההגנתי של הקבוצה. בתחילת עונת 24–2023 הושאל בשנית להפועל ירושלים מליגת העל, ממועדונו מכבי תל אביב. ביוני 2024 סיים גלזר את השאלתו בהפועל ירושלים וחזר למכבי תל אביב.

== נבחרת ישראל ==
גלזר ואחיו-התאום תמיר גלזר, שניהם שיחקו באותה עת בנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב בת ים
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
זירת הכדורעף דינמו

זירת הכדורעף דינמו (ברוסית: «Волейбольная арена «Динамо) הוא מתחם ספורט רב תכליתי במוסקבה, רוסיה.

== היסטוריה ==
בניית הזירה החלה בסתיו 2015.עד ספטמבר 2017 הסתיימו יותר מ-90% מהעבודות המונוליטיות בשטח הזירה, הושלם מילוי הקומות של אולמות ההדרכה הקטנים והגדולים.

באוקטובר 2019 הסתיימה בניית הארנה ל-3,500 צופים. השטח הכולל של מתחם הספורט הוא 23 אלף מ"ר<ref></ref>.

האולם המרכזי בגובה 22 מטר ימתאים לענפי ספורט שונים (כדורסל, אתלטיקה, התעמלות אומנותית, אמנויות לחימה).

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: אצטדיונים ומתקני ספורט
אליפות העולם בהתעמלות אומנותית 2023

אליפות העולם בהתעמלות אומנותית לשנת 2023 נערכה בוולנסיה שבספרד מ-23 באוגוסט ועד 27 באוגוסט 2023<ref></ref><ref></ref>. בתחרות התחרו 232 ספורטאיות מ-62 מדינות, האליפות היא אירוע מוקדמות לאולימפיאדת 2024 בפריז.

נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית הגיעה למקום השני במאזן המדליות, לאחר שהנבחרת הקבוצתית זכתה בשתי מדליות זהב (בקרב רב ובתרגיל המשולב) ודריה אטמנוב זכתה במדליית ארד בקרב רב.

== המדינות המשתתפות ==
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center; font-size:85%"
! scope="col" |משתתפים
! scope="col" | מדינות
|-
! scope="row" | קבוצה + 3 מתעמלים יחידים
|אזרבייג'ן, בולגריה, הונגריה, אוקראינה
|-
! scope="row" | קבוצה + 2 מתעמלים יחידים
||ישראל, ברזיל, הרפובליקה העממית של סין, ספרד, צרפת, גרמניה, יוון, איטליה, יפן, קזחסטן, ארצות הברית, אוזבקיסטן
|-
! scope="row" | קבוצה + 1 מתעמל יחיד
||אוסטרליה, צ'כיה, אסטוניה, פינלנד, מקסיקו, גאורגיה, פולין
|-
! scope="row" | קבוצה אחת
|טורקיה
|-
! scope="row" | 3 מתעמלים יחידים
|סלובניה, מצרים, הפיליפינים
|-
! scope="row" | 2 מתעמלים יחידים
| קנדה, ניו זילנד, רומניה
|-
! scope="row" | מתעמל אחד
|אנדורה, אנגולה
|}

== טבלת מדליות ==
{| class="wikitable"
|+
!דירוג
!מדינה
!זהב
!כסף
!ארד
!בסך הכל
|-
|1
|גרמניה
|5
|1
|0
|6
|-
|2
|ישראל
|2
|0
|1
|3
|-
|3
|בולגריה
|1
|2
|1
|4
|-
|4
|הרפובליקה העממית של סין
|1
|2
|0
|3
|-
|5
|איטליה
|0
|3
|2
|5
|-
|6
|ספרד
|0
|1
|1
|2
|-
|7
|אוקראינה
|0
|0
|2
|2
|-
|8
|הונגריה
|0
|0
|1
|1
|-
|8
|סלובניה
|0
|0
|1
|1
|}
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

* 
קטגוריה:תחרויות התעמלות אמנותית
קטגוריה:2023 בספורט