רמולה דווי

רמולה דווי (באנגלית: Ramola Devi; 7 ביולי 1917 – 10 בדצמבר 1988) הייתה שחקנית הודית יהודיה ממוצא בגדאדי. נולדה בשם רחל כהן. התפרסמה בסרט "הקופאי" (Khazanchi) מ-1941. הייתה כוכבת קולנוע מצליחה בהודו משנות ה-40 של המאה ה-20 עד 1951, אז סיימה את קריירת המשחק שלה.

== ראשית חייה ==
רמולה דווי נולדה בשם רחל כהן בשנת 1917 במומבאי שבהודו, למשפחה יהודית אשר מוצאה בבגדאד שבעיראק. אביה חיים כהן, מנהל בית ספר, העביר את המשפחה לכלכותה, שם סיימה את לימודיה. יחד עם שתי אחיותיה, פעלה רמולה על הבמה כחובבת לפני שנכנסה לסרטים. רמולה נמשכה אל מקצועות הבמה כבר מגיל קטן, ומיד לאחר סיום לימודיה היא החליטה לקדם את חלומה.

== קריירה ==
כרזת הסרט קזנצ'י מ-1941

היא הופיעה בהצגות תיאטרון ובמספר סרטים בנגלים קצרים ומקומיים, ובסרט הבנגלי Graher Pher ב-1937 אך ניסתה לפרוץ לשוק ההודי כשחקנית לאומית.

רמולה פנתה למפיקים שונים, עד אשר המפיק קידר שרמה, שהיה ידוע מאוד בתעשייה, הסכים לתת לה צ'אנס. מי שהכירה ביניהם הייתה השחקנית ג'דגיש סטי. שארמה היה באותה תקופה מפיק, תמלילן ותסריטאי, בעיקר כתב דיאלוגים לסרטים אך לא ביים. קידר שארמה הציג אותה בפני הבמאי ניטין בוסה, שהיה אז אחד הבמאים הנחשבים בהודו. בראיון מאוחר יותר סיפר שארמה כי הבמאי הסתכל עליה ואז אמר לו: "כשהבאת אותה אליי, למה שכחת להביא כמה לבנים כדי שתוכל לעמוד עליהן?" רומולה נפגעה עמוקות מההתבטאות הזו של הבמאי. היא אמרה בשקט, "להתראות" והתרחקה מהמשרד שלו. הוא ממשיך לספר "עקבתי אחריה וגיליתי שהיא בוכה,התרגשתי מהמצוקה של הצעירה השאפתנית שהיו לה תקוות גדולות, ולעגו לה בגלל משהו שהטבע אחראי לו. ידעתי איך זה מרגיש להיות מושא ללעג. חוויתי את זה מספיק פעמים. ליוויתי אותה לחשמלית ושם היא נפרדה ממני. כדי לעודד אותה, אמרתי, 'בבקשה, רומולה, אל תהיי שבורת לב. יום אחד, כשאהיה במאי, את תהיי הגיבורה הראשונה שלי, ואנחנו נוכיח למר בוזה ולעולם, איזה כוכבת גדולה את'. רומולה צחקה ואמרה, 'מר קידר המסכן, כותב הדיאלוגים לעולם לא יהיה במאי ואני לעולם לא אהיה גיבורה.'"

עם זאת, קידר שארמה עמד בהבטחתו וליהק אותה לסרטו הראשון כבמאי ב-1939 Dil Hi To Hai בסרט מסופר על אב ממעמד הביניים, שהקריב את כל חייו כדי לתת חינוך והשכלה לבנו ובתו, רמולה שיחקה את תפקיד הבת.<ref></ref>

פריצתה הגדולה הגיעה ב־1941 עם הסרט בשחור לבן שזכה להצלחה מאד גדולה Khazanchi, בסרט שהוא תעלומת רצח, היא מגלמת את הדמות הראשית "מדהורי". הסרט הפך לאחד הלהיטים הגדולים ביותר של שנות ה-40 המוקדמות. המוזיקה של הסרט שהולחנה על ידי גולאם היידר הייתה גורם מרכזי במהפכה במוזיקת הקולנוע ההינדי מהסגנון התיאטרלי המורכב של שנות ה-30 לסגנון חופשי יותר תוך שימוש במקצבים עממיים פונג'ביים והציג באופן נרחב כלי הקשה כמו בשיר המפורסם מהסרט Sawan Kai Nazare hain.<ref></ref>

בהמשך רמולה שיחקה בסרטי קולנוע רבים אשר הפכו להצלחה בקרב הקהל ההודי. קריירת המשחק של רמולה נסקה במהירה, כאשר היא זוכה הן לאהדת הקהל ההודי והן לאהדת המבקרים. "אמנית רב תכליתית.הופעה יפה להפליא..ולא יכול היה להיות טוב יותר. אימפולסיבית בהרפתקאותיה, מתרפקת ברומנטיקה שלה, מעוררת רחמים באכזבתה, מעולה בעורמה ובאסטרטגיה שלה.... מכסה רמולה את המסך כולו!" – כך נכתב עליה בביקורות הקולנוע.

אחרי הסרט חזאנצ'י היא שיחקה בסרטים נוספים אשר הפכו ללהיטים רבים אך הם: Khamoshi (1942), Shukria (1944), Albeli (1945), Hum Bhi Insan Hain (1948) ועוד..

שלושת סרטיה האחרונים יצאו לאקרנים ב-1951 ובכך הסתיימה הקריירה הקולנועית שלה.

== מורשתה ==
סרטיה של רמולה נחשבו למרעננים ופורצי דרך בתעשיית הקולנוע ההודית, בוליווד, בשל סגנונם המוזיקלי הייחודי. עד אז הסרטים התאפיינו במוזיקה הינדית מסורתית וקלאסית, אולם סרטיה של רמולה שילבו מקצביים עממים של סגנון הפונג'אבי המקפיץ לצד מגוון כלי הקשה. סגנון מוזיקלי ייחודי זה, בצירוף דמותה הייחודית של רמולה וכשרון המשחק המתפרץ הפכו את סרטיה ללהיטים גדולים בקרב הקהל ההודי, ולאבני דרך של ממש. במקביל לקריירת המשחק שלה, הקפידה רמולה לסייע ככל שיכלה למשפחות נזקקות ואימצה לאורך השנים כ-14 משפחות. היא ליוותה את בני המשפחה ברכישת השכלה, הדרכה כללית וסיוע כספי.

היא הייתה אחת מחמש שחקניות הודיות יהודיות מפורסמות שהופיעו בסרט התיעודי "שלום בוליווד: הסיפור שלא סופר על היהודים ובוליווד", מאת דני בן-משה, שיצא לאקרנים ב-2017. בסרט הופיעו: נאדירה, אסתר ויקטוריה אברהם, סוזן סלומון, רמולה דווי ורובי מאיירס.<ref name=":0"></ref><ref></ref><ref></ref>

== חיים אישיים ==
רמולה הייתה נשואה פעמיים. בעלה השני היה קפטן בחיל האוויר הבריטי, שעזר להכשיר טייסים הודים בחיל האוויר ההודי לאחר עצמאות הודו. בנה, סם, מבעלה הראשון, היגר לישראל בתחילת שנות ה-50. היו לה שתי בנות, דנה ולינדה, מנישואיה השניים.<ref></ref> <ref></ref>היא נפטרה בדירתה במומבאי ב־10 בדצמבר 1988.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
* Graher Pher 1937
* Dil Hi To Hai 1939
* Qaidi 1940
* Khazanchi 1941
* Albeli 1945
* Shukria 1944
* Jhooti Kasmen 1948
* Hum Bhi Insaan Hain 1948
* Do Baten 1949
* Sawan Aya Re 1949
* Rim Jhim 1949
* Maang 1950
* Basera 1950
* Jawani Ki Aag 1951
* Actor 1951
* Stage 1951<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=S4FPF3V_SMo רמולה בשיר מתוך הסרט Maanag מ-1950] ביוטיוב
* [https://wynk.in/music/song/sawan-ke-nazare-hai/sa_INH109342650 השיר Sawan Ke Nazare Hai מתוך הסרט Khazanchi]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודיות הודיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הודים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הודיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות
קטגוריה:ילידות 1917
קטגוריה:נפטרות ב-1988