יהושע בר-יוסף

יהושע בר-יוסף (29 במאי 1912 – 7 באוקטובר 1992) היה סופר עברי, מחזאי, מבקר ועיתונאי ישראלי. חתן פרס ביאליק לספרות יפה (1984).

==ביוגרפיה==
בר-יוסף נולד ב-1912 בצפת בשם יהושע ציינווירט. בשנת 1917 נפטר אביו מטיפוס, והאם ושני ילדיה יצאו למשפחתה בעיירה שאמקוט שבטרנסילבניה. בשנת 1930 חזרו לארץ ישראל, ובר-יוסף התגורר בירושלים בשכונת מאה שערים. בשנות העשרים לחייו עבר משבר אמונה שהשפיע עליו מאוד, ואף ספרו "אפיקורוס בעל כורחו" עוסק ביציאה בשאלה של אברך, מהמגזר שממנו הגיע בציבור החרדי.

היה חבר מערכת 'דבר' בשנים 1942 עד 1949, ולאחר-מכן בעל טור קבוע, תחילה ב'מעריב' (1951 עד 1954) ואחר כך ב'ידיעות אחרונות'. במלחמת העצמאות שירת ככתב צבאי. החל לפרסם סיפוריו מחיי היישוב הישן והחדש ב'דבר' (1955). פרסם סיפורים ומחזות וכן רפורטָז'ות (כתבות שטח) ומאמרים פובליציסטיים בעיתונות העברית בארץ. זכה בפרס אוסישקין לשנת תש"ט ובפרס ביאליק לספרות יפה לשנת 1984. בראשית שנות השישים נענה לקריאתו של אבא חושי, ראש עיריית חיפה, והתיישב בעירו עם סופרים נוספים.
בחוף הים
בשנת 1952 ליווה, כשליח "במחנה", את מבצע קולומבוס – הפלגה של שתי ספינות חיל הים לארצות הברית. הוא פרסם מאמרים אוהדים על ההפלגה, אך הזדעזע מגינוני המפקדים ומיחסם הקשה אל המלחים. הוא שלח מכתב אישי לראש הממשלה דוד בן-גוריון, ובו ביקר בחריפות את היחס שקיבלו המלחים הפשוטים משלמה אראל ומהצוות הפיקודי, והזכיר מקרים של הפליה על רקע עדתי. בעקבות ההפלגה כתב בר-יוסף מחזה בדיוני בשם "סערה בים", שהציג בצורה ביקורתית את מערכת היחסים בספינת חיל הים, ושרטט את דיוקן המפקד באור שלילי. המחזה נפסל על ידי המועצה לביקורת סרטים ומחזות, בנימוק ש"הוא עלול להוות מעשה חבלה במאמץ המלחמתי של המדינה". בר-יוסף שכתב את המחזה כך שיתרחש בספינה של צי ניקרגואה, אך גם גרסה זו נפסלה על ידי המועצה לביקורת סרטים ומחזות.

ב-1969 חזר לישראל והתיישב בצפת בקריית האמנים עם אשתו אביבה (אשכנזי לבית מנהיים), שאותה נשא כמה שנים קודם. הותיר אחריו עיזבון ספרותי גדול. חי וכתב בצפת עד לפטירתו ביום כיפור ה'תשנ"ג.

בנו הבכור יוסף בר-יוסף היה מחזאי וסופר, חתן פרס ישראל (שנישא לדליה רביקוביץ ולאחר מכן לחמוטל בר-יוסף). בתו בלהה רובינשטיין היא חוקרת ספרות ומתרגמת. בנו יצחק עיתונאי וסופר אף הוא.

על יצירתו של בר-יוסף נכתבו ביקורות, מסות ומאמרים רבים. בין המבקרים שכתבו על יצירתו אפשר למצוא את בתו בלהה רובינשטין, נחמה רזלר-ברסון, אריה ליפשיץ, יונה בחור, רחל שקלובסקי, אמנון הדרי, יצחק שנל, נסיה שפרן, הלל ויס, עודד מנדה-לוי, מלכה שקד, שולמית לפיד וקובי נסים.

==ספריו==

==ממחזותיו==
*בסימטאות ירושלים, מחזה, אחיאסף ירושלים, תש"א 1941
*בעלי המיניסטר, קומדיה בשלוש מערכות, מוצגת על ידי "המטאטא", טברסקי תל אביב, תש"י 1950
*ירח ימים, מחזה בשלוש מערכות, משכן, ירושלים, תרצ"ח 1938
*סערה בים, מחזה בשלוש מערכות, תל אביב
*על חומותיך ירושלים, רנסאנס, חיפה, תשכ"ז 1967

==לקריאה נוספת==
* יעקב אגמון, שאלות אישיות - מבחר ראיונות - ריאיון עם יהושע בר-יוסף בתאריך 9 ביולי 1988, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1994, עמ' 105-113
* יצחק בר-יוסף, מזכרת אהבה, עם עובד, 1995 (ספרו האוטוביוגרפי של יצחק בר-יוסף, שעוסק ביחסיו עם אביו, יהושע בר-יוסף)
* עדי אדלר, פורנוגראפיה ואידאולוגיה ביצירתו המאוחרת של יהושע בר יוסף: קריאה באפיקורס בעל כורחו, באר שבע 2009.
* בלהה רובינשטיין, הנסתר בנגלה : תשתיות קבליות ביצירת יהושע בר-יוסף ויצחק בשביס-זינגר, הקיבוץ המאוחד, תל אביב 1994.
* נחמה רזלר-ברסון, 'בר-יוסף וטביב: בין נוסטלגיה וריאליזם', הדאר נו,כו (תשל"ז), 424–425; כז, 443–444.
* אורלי כהן, גלגולם של מוטיבים עממיים ומוטיבים קבליים לרומן "עיר קסומה" - טרילוגיה מאת הסופר יהושע בר יוסף, עבודת מחקר, אוניברסיטת תל אביב, 2005.
* 
* 
* 
* אריה ליפשיץ, יצרי אדם ועידונם, על ספרי יהושע בר יוסף, שנתון לדברי ספרות והגות, ט-י (תשלה), עמ' 188-202

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

יהושע
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אוסישקין
קטגוריה:זוכי פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:מאה שערים: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בצפת
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992