OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לוקוס (גנטיקה)

מבנה הכרומוזום:{{ש}}1. [[כרומטידה2. צנטרומר3. זרוע קצרה (p)4. זרוע ארוכה (q)]]
בגנטיקה, לוקוס (לוקוסים רבים) הוא מיקום ספציפי וקבוע בכרומוזום שבו נמצא גֵּן מסוים או סמן גנטי. כל כרומוזום נושא גנים רבים, כאשר כל גן תופס מיקום או לוקוס אחר. בבני אדם, המספר הכולל של גנים המקודדים לחלבון בסט הפלואידי שלם של 23 כרומוזומים מוערך ב-19,000–20,000.

לגנים עשויים להיות גרסאות מרובות הידועות בשם אללים, וניתן לומר שאלל נמצא בלוקוס מסוים. תאים דיפלואידים ופוליפלואידים שלכרומוזומים שלהם יש את אותו אלל בלוקוס ספציפי נקראים הומוזיגוטים ביחס לאותו לוקוס, בעוד שתאים שיש להם אללים שונים באותו הלוקוס נקראים הטרוזיגוטים. הרשימה המסודרת של לוקוסים הידועים בגנום מסוים נקראת מפת גנים. מיפוי גנים הוא תהליך של קביעת הלוקוס או הלוקוסים הספציפיים האחראים לייצור פנוטיפ או תכונה ביולוגית מסוימת.
מיפוי אסוציאציות, הידוע גם בשם "מיפוי של תאחיזה לא שוויונית", הוא שיטה למיפוי לוקוסים של תכונות מורכבות המנצלת את ההיסטוריה של התאחיזה הלא שוויונית כדי לקשר פנוטיפים (מאפיינים הנראים כלפי חוץ) לגנוטיפים (המרכיב הגנטי של אורגניזמים), ולחשוף אסוציאציות גנטיות.

== מינוחים ==
דוגמה לפס ציטוגנטי
הזרוע הקצרה של הכרומוזום נקראת זרוע p (p arm או p-arm) בעוד שהזרוע הארוכה נקראת זרוע q (q arm או q-arm). המיקום הכרומוזומלי של גן טיפוסי, למשל, עשוי להיכתב 3p22.1, שבו:
* 3 = כרומוזום 3
* p-arm = p
* 22 = אזור 2, רצועה 2 (נקרא כשתיים שתיים ולא כעשרים ושתיים)
* 1 = תת-פס 1

לפיכך הלוקוס של הדוגמה לעיל ייקרא כ-"שלוש P שתיים שתיים נקודות אחת". הרצועות הציטוגנטיות הן אזורים בכרומוזום העשירים ב-DNA משועתק (אאוכרומטין) או ב-DNA ארוז (הטרוכרומטין) הם מופיעים בצורה שונה בצביעה (לדוגמה, אאוכרומטין נראה לבן והטרוכרומטין נראה שחור בצביעת גימזה). הרצועות נספרות מהצנטרומר החוצה לכיוון הטלומרים.

{| class="wikitable"
| רכיב || הסבר
 |- 1.2
 | 3 || מספר הכרומוזום
 |-
 | p || המיקום הוא על הזרוע הקצרה של הכרומוזום (הסבר נפוץ הוא שה-p מייצג petit, כלומר "קטן" בצרפתית). q מציינת את הזרוע הארוכה (נבחרה כאות הבאה באלפבית אחרי p, נאמר גם ש-q מייצג queue, כלומר "זנב" בצרפתית).
 |- 5.6
 | 22.1 || המספרים שאחרי האות מייצגים את המיקום על הזרוע: אזור 2, פס 2, תת-פס 1. ניתן לראות את הרצועות תחת מיקרוסקופ כאשר הכרומוזום מוכתם בצורה מתאימה. כל אחד מהפסים ממוספר, החל מ-1 עבור הפס הקרוב ביותר לצנטרומר. תת-פסים ותת-תת-פסים נראים לעין ברזולוציה גבוהה יותר.
|}

טווח של לוקוסים מצוין בצורה דומה. לדוגמה, הלוקוס של הגן OCA1 עשוי להיכתב כ-"11q1.4-q2.1" כלומר הוא נמצא על הזרוע הארוכה של כרומוזום 11, איפשהו בטווח מתת פס 4 של אזור 1 ועד תת-פס 1 של אזור 2.
הקצוות של כרומוזום מסומנים ב-"pter" ו-"qter" ולכן "2qter" מתייחס לקצה הזרוע הארוכה של כרומוזום 2.

== ראו גם==
* טרנסלוקציה כרומוזומלית
* קריוטיפ
* לוקוס של תכונה כמותית

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים==

קטגוריה:גנטיקה
תולדות השיגעון בעידן התבונה

תולדות השיגעון בעידן התבונה (בצרפתית: Folie et déraison - Histoire de la folie à l'âge classique) הוא ספר שכתב הפילוסוף הצרפתי מישל פוקו ויצא לאור בשנת 1961.

את הספר כתב פוקו בשוודיה והוא היה תזה עבור הדוקטורט שלו. זהו הספר המלא הראשון שפרסם פוקו - גרסה מקוצרת של הספר תורגמה לעברית על ידי אהרן אמיר.

הספר מציב גישה ביקורתית כלפי רעיון השיגעון בתרבות המערבית וכלפי הפרקטיקות, המוסדות והתרבות הקשורים אליו. הספר זכה למעמד מכונן ומשפיע בתחומים נרחבים במדעי החברה ובעיקר בסוציולוגיה, פילוסופיה ובהיסטוריה של הרעיונות. הספר היווה מקור השראה לתנועה האנטי פסיכיאטרית אשר החלה בשנות ה-60 וה-70. בספר פוקו מבקר גם את המבט הרומנטי, זה הרואה במשוגע גאון. הוא מבקש לחקור איך השיגעון יכול לתפקד כאובייקט לחקירה מצד אחד, וכמטרה להתערבות של כוח ספציפי: הצייתנות של מוסד המשוגעים, מצד שני.

פוקו מתחיל את הסקירה ההיסטורית שלו בימי הביניים, וברעיון של המצורע, אשר הופרד, חברתית ופיזית, מהשאר (ראו: מושבת מצורעים). לדידו, עם היעלמות הצרעת, תפס השיגעון את מקומה. ספינת המשוגעים היא דוגמה לפרקטיקה של הפרדה והדרה מימי הביניים, ובה גורשו המשוגעים בספינות. ברנסאנס, נתפש השיגעון כתופעה שנוגעת לכלל האנשים מפני חוסר יכולתם להתקרב לתבונה האלוהית. בדון קיחוטה של סרוונטס כל האנשים חלשים בפני התשוקה וההתחזות. לפיכך, המשוגעים הובנו כאלו שהתקרבו יתר על המידה אל תבונתו של האלוהים ולכן זכו למקום בלב החברה. רק במאה ה-17 החלה התנועה שאותה פוקו מכנה "הכליאה הגדולה". תנועה בה "חסרי הדעת" נכלאו והוכנסו למוסדות באופן מערכתי.

במאה ה-18 החברה החלה לתפוש את המשוגעים כהיפוך התבונה. הם נתפשו כחייתיים וזכו ליחס לא אנושי, מכיוון שחסר להם, כך על פי רוח התקופה, המרכיב שהופך את האדם לאנושי. במאה ה-19 הופיע הרעיון לפיו השיגעון הוא מחלה, ולפיכך יש לשאוף לרפאה (פיליפ פינל).

פוקו טוען עוד, כי ברנסאנס לשיגעון הייתה יכולת ציון והענקת משמעות החורגת ממגבלות הסדר החברתי, יכולת להצביע על אמת עמוקה יותר. יכולת זו הושתקה עם הופעתה של התבונה בנאורות. פוקו בוחן גם את הופעתן של שיטות טיפול מודרניות ו"הומניות" במשוגעים ומציין את פיליפ פינל וסמואל טיוק (Samuel Tuke) בפרט. הוא טוען שטיפולים אלה היוו פרקטיקות של שליטה לא פחות מהטיפולים שקדמו להם. שיטתו של טיוק הושתתה על הענשת המשוגעים עד שוויתרו על המחויבות שלהם אל השיגעון, וטיפולו של פינל היה טיפול בדחייה שכלל מקלחות קרח וקשירה. להשקפתו של פוקו, הטיפול דגל בברוטאליות חוזרת ונשנית עד שתבנית השיפוט והענישה הופנמה על ידי המטופל.

גישתו של פוקו היא ביקורתית, הוא בוחר בתיאור גנאלוגי כדי להציג גרסה שונה מזו המקובלת, המציגה את הנאורות כמגלה אמת ומובילה בהכרח לעולם הומאני וטוב יותר. הוא מבקש להציג צד אחר בו ישנה השתקה והדרה של אנשים מהחברה וישנן פרקטיקות של שליטה ושל ענישה. את ההשתקה הזו מבקש פוקו לשבור, הוא מבקש להיות קולו של המשוגע (שאיפה אותה ביקר מאוחר יותר תלמידו ז'אק דרידה).

התיאור ההיסטורי של פוקו מבקש להתמקד לא בשינויים בסדר החברתי או בתאוריות הטיפוליות, אלא בהיסטוריה של הקו המבחין בין שיגעון ובין שפיות. לשיטתו לידע ולשיח יש תפקיד מרכזי בעיצובו של השיגעון, אותו השיגעון אותו הם מתיימרים לחקור כאובייקט נפרד.

==ראו גם==
* גישת הקונפליקט החברתי
* השיגעון באמנות ימי הביניים

קטגוריה:מישל פוקו
קטגוריה:חיבורים פילוסופיים
קטגוריה:ספרי 1961
קטגוריה:פסיכיאטריה
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
סולם מז'ורי

סולם מז'ורי (בעברית: סולם רביב) הוא אחד הסולמות הדיאטוניים המשמשים במוזיקה מערבית. הסולם המז'ורי הוא המודוס היוני, שהשתמר מתקופת יוון העתיקה. הסולם בנוי משבעה תווים על המרווחים הבאים מצליל היסוד (שנותן לסולם את שמו): פרימה זכה, סקונדה גדולה, טרצה גדולה, קוורטה זכה, קווינטה זכה, סקסטה גדולה, ספטימה גדולה, ואוקטבה זכה (שהיא צליל היסוד של האוקטבה הגבוהה יותר). אפשר לקצר זאת בהופעת כל המרווחים הלא זכים בצורה גדולה. המאפיין העיקרי של הסולם המז'ורי לעומת המינורי הוא הטרצה הגדולה. מבחינה טכנית ניתן לראות את הסולם כבנוי מזוג טטרקורדים עוקבים שכל אחד בנוי כך: טון, טון, חצי-טון. אם מסתכלים בפסנתר על הסולם המז'ורי, ומתחילים מדו, אז כל הצלילים יהיו על הקלידים הלבנים: דו, רה, מי, פה, סול, לה, סי ודו.
סולם דו מז'ור

==מבנה==

לבניית סולם מז'ורי יש להתחיל מצליל הבסיס (לדוגמה דו) ולהמשיך ברצף המרווחים טון, טון, חצי טון, טון, טון, טון, חצי טון.
ניתן גם להתייחס למבנה הסולם כשני טטרקורדים, שסדר המרווחים בין הצלילים הוא טון, טון, חצי טון, ובין שני הטטרקורדים המרווח הוא טון.

לתווים השונים בסולם המז'ורי ישנם שמות ייעודיים, הנקבעים לפי מיקומם:
* טוניקה – התו הבסיסי בסולם. בסולם דו מז'ור – התו דו.
* סופרטוניקה – התו השני בסולם. בסולם דו מז'ור – התו רה.
* מדיאנטה – התו השלישי בסולם. בסולם דו מז'ור – התו מי.
* סובדומיננטה – התו הרביעי בסולם. בסולם דו מז'ור – התו פה.
* דומיננטה – התו החמישי בסולם. בסולם דו מז'ור – התו סול.
* סובמדיאנטה – התו השישי בסולם. בסולם דו מז'ור – התו לה.
* טון מוביל – התו השביעי והאחרון בסולם. בסולם דו מז'ור – התו סי.

מבחינה היסטורית, במערב הסולם המז'ורי מזוהה כ"שמח", לעומת הסולם המינורי, למשל, המזוהה כ"עצוב".

סולם זה מקביל חלקית למקאם עג'ם במוזיקה הערבית, ולנובה מזמום במוזיקה האנדלוסית.

== ראו גם ==
*מרווח
*אוקטבה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הרמוניה
קטגוריה:סולמות במוזיקה
אולפני אבי רוד

אולפני אבי רוד (באנגלית: Abbey Road Studios) הם אולפני הקלטות בלונדון שבאנגליה, הידועים כאולפני ההקלטה של אמנים בולטים כגון הביטלס, קווין, פינק פלויד, קליף ריצ'רד והצלליות.

== היסטוריה ==
האולפנים הוקמו בנובמבר 1931 על ידי חברת EMI ונקראו בתחילה אולפני EMI (או EMI Recording Studios). בשנת 1969 יצא האלבום של להקת הביטלס, "Abbey Road", שהוקלט באולפנים אלו ונקרא על שם הרחוב בו הם שוכנים. גם עטיפתו המפורסמת של האלבום צולמה במעבר החצייה באותו הרחוב, בסמוך לאולפנים. בעקבות ההצלחה הגדולה של האלבום, שונה ב-1970 שם האולפנים ל"אולפני אבי רוד".

אולפן מספר 2 באולפני EMI הפך למרכזה של מוזיקת הרוק בשנת 1958, כאשר קליף ריצ'רד והדייגים (מאוחר יותר שינו את שמם לקליף ריצ'רד והצלליות) הקליטו באולפן זה את מה שנחשב לסינגל הרוקנרול האירופי הראשון. דבר זה בישר גם את העברת השרביט מהרוק אנד רול לרוק המוכר של שנות ה־60. בתקופה שבין 1958 ל-1963 קליף ריצ'רד והצלליות החיו את האולפנים, הנהיגו מקצה הקלטות של לילה אחד, והכניסו לאולפן טכניקות הקלטה חדשות. בהקלטותיה, הלהקה פתחה את הדרך למוזיקה כבדה ורועשת יותר, עם צלילי גיטרה רועשים ונועזים יותר, וסללה את הדרך הבטוחה לצלילי הבכורה של להקת הביטלס. גם הביטלס זכו להצלחה רבה עם הקלטותיה באולפן מספר 2, ובמהלך החצי הראשון של שנות ה-60, הביטלס וקליף ריצ'רד ולהקתו הפכו מעשית לבעלים של האולפנים, תוך שהם נאבקים על זמן הקלטה יקר באולפן זה.

בסטודיו מספר 2 הוקלט גם האלבום המפורסם ביותר של להקת פינק פלויד - The Dark Side of the Moon (כמו כן הקליטה הלהקה עוד מספר אלבומים באולפנים אלה). בין האמנים הנוספים שהקליטו באולפנים אלה נמנים ההוליס, פלאסידו דומינגו, מנפרד מן, דוראן דוראן, ג'רי והפייסמייקרס, הלן שפירו, איירון מיידן רדיוהד המארס ולטה ואחרים.

באולפן מספר 1 הוקלטו רבים מהפסקולים של סרטי קולנוע ידועים כולל "מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'די", "הארי פוטר ואבן החכמים", "שר הטבעות", "שרק", ו"לב אמיץ". הביטלס נהגו להקליט באולפן זה מקצי הקלטות גדולים כמו רצועות תזמורת ב-A Day In The Life.

טכנאי ההקלטה הבולט ביותר בשנות הזוהר של האולפן, הוא אלן פרסונס, שעבד על אלבומים כגון Abbey Road, The Dark Side of the Moon ו-The Year of the Cat של אל סטיוארט.

בפברואר 2010 הודיעה חברת EMI שבכוונתה למכור את האולפנים, אולם עקב פעולה ציבורית נמרצת שהתנגדה לצעד זה מתוך חשש כי הרוכש יהרוס את האולפנים הוכרז לבסוף הבניין כבניין רשום לשימור.

הגדר ליד האולפנים מלאה בכתובות שכותבים מעריצים רבים של הביטלס, והגדר נצבעת מחדש 6 פעמים בשנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אולפני הקלטות
קטגוריה:הביטלס
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה II
קטגוריה:וסטמינסטר
חוק הפילוג

(המסומנת בבמתמטיקה (אלגברה), חוק הפילוג הוא חוק המקשר בין שתי פעולות בינאריות. דוגמה ידועה היא חוק הפילוג של פעולת הכפל (המסומנת ב <math>\cdot</math>) מעל פעולת החיבור (המסומנת ב<math>+</math>), או כי הכפל דיסטריבוטיבי מעל החיבור: <math>a\cdot(b+c)=(a\cdot b)+(a\cdot c)</math>. 

250px
ניתן לראות דוגמה לתכונה זו במשוואה הבאה:
:<math>4\cdot(2+3)=(4\cdot 2)+(4\cdot 3)</math>

כאן באגף שמאל של המשוואה, 4 מוכפל בסכום של שני מספרים, 3 ו-2. לעומת זאת, בצד ימין 4 מוכפל בכל אחד מהאיברים בנפרד, ואת התוצאות מחברים. מכיוון שבשתי הדרכים מתקבלת אותה התוצאה, ולא משנה איזה מספרים יוצבו במשוואה, אומרים במקרה זה כי חוק הפילוג תקף, או כי הכפל דיסטריבוטיבי מעל החיבור.

נשים לב שהדבר אינו תמיד נכון לכל שתי פעולות בינאריות, למשל: 
:<math>4+(2\cdot 3)\ne(4+2)\cdot(4+3)</math>.

כאן באגף שמאל התוצאה המתקבלת היא 10, ואילו באגף ימין מתקבל 42. על כן החיבור אינו דיסטריבוטיבי מעל הכפל.

==הגדרה פורמלית==
תהא <math>\!\, S</math> קבוצה ויהיו <math>\!\, *,+</math> שתי פעולות בינאריות המוגדרות עליה. נאמר כי:
* <math>\!\, *</math> הוא דיסטריבוטיבי משמאל מעל <math>\!\, +</math> אם לכל <math>\!\, x,y,z\isin S</math> מתקיים <math>\!\, x*(y+z)=(x*y)+(x*z)</math>.
* <math>\!\, *</math> הוא דיסטריבוטיבי מימין מעל <math>\!\, +</math> אם לכל <math>\!\, x,y,z\isin S</math> מתקיים <math>\!\, (y+z)*x=(y*x)+(z*x)</math>.
*<math>\!\, *</math> הוא דיסטריבוטיבי מעל <math>\!\, +</math> אם הוא דיסטריבוטיבי מימין ומשמאל מעליו.

אם <math>\!\, *</math> היא פעולה קומוטטיבית הרי ששלושת התנאים הללו שקולים.
==דוגמאות==
* הכפל מתפלג מעל החיבור, וכן מעל החיסור. החילוק מתפלג מעל שתי הפעולות הנ"ל מימין.
* החזקה מתפלגת משמאל מעל הכפל.
* האיחוד והחיתוך מתפלגים זה מעל זה.
* באלגברה בוליאנית, פעולות ה"וגם" וה"או" מתפלגות זו מעל זו.
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלגברה בסיסית
*1
ליצ'י

ענפי פרי ליצ'י
הליצ'י (שם מדעי: Litchi chinensis; בסינית: 荔枝) הוא עץ פרי טרופי, הגדל במקור בדרום סין. זהו עץ ירוק עד בגודל בינוני, המגיע לגובה של 15 - 20 מטר. ניצני עליו הם תחילה אדמדמים ולבסוף מתפתחים לעלים ירוקים באורך 15 - 25 ס"מ. פרחי הליצ'י הם קטנים בצבע לבן-ירקרק או לבן-צהבהב. הפרי, בקוטר של כ-3 ס"מ. הוא לבן, בשרני ומתוק, בעל קליפה מחוספסת בגוון אדום, שאינה אכילה אך ניתנת להסרה בקלות. הליצ'י עתיר בוויטמין C, בזרחן ובוויטמינים מקבוצת B. אורך גלעין הליצ'י הוא 2 ס"מ וקוטרו 1 - 1.5 ס"מ. גלעין הליצ'י רעיל במידת-מה. הליצ'י מבשיל בין יולי לאוקטובר, כ-100 ימים לאחר הפריחה.
ליצ'י גדל למכביר בדרום סין, ארץ מוצאו, וכמו כן, בדרום-מזרח אסיה ובהודו, בדרום יפן, ולאחרונה גם בפלורידה, בהוואי ובמזרח אוסטרליה.

האקלים הדרוש לגידול הליצ'י הוא טרופי-חם, כפורי-חורף מועטים ולא מתחת למינוס 4 מעלות צלזיוס, קיץ חם, גשמים ולחות. מצע הגדילה הטוב ביותר הוא אדמה מעט חומצית ועשירה בחומר אורגני.

== ליצ'י במזרח הרחוק ==
ליצ'י נמכר טרי בשווקים סיניים ובקופסאות שימורים לאורך כל השנה. הקליפה האדומה של הליצ'י מקבלת צבע חום כהה בהקפאה, אך הטעם לא משתנה.

בהודו אכילה מרובה של פרי בוסר של עץ הליצ'י על בטן ריקה גרמה למוות של ילדים רבים, שסבלו מתת תזונה, בשל רעלן MCPG שיש בפרי.

== ליצ'י בישראל ==
בסין מצויים מאות זני ליצ'י, ולעומת זאת בישראל, מגדלים ליצ'י מאוריציאני, שמוצאו מהאי מאוריציוס, וליצ'י פלורידאני, שמוצאו מפלורידה בדרום ארצות הברית. שני הזנים דומים מאוד. בשנים האחרונות נכנס לגידול מסחרי גם הזן הונג-לונג, שפריו גדול יותר ובעל נראות יפה יותר משני הזנים האחרים.

אף על פי שמוצא העץ הוא אולי מאזורים טרופיים, ניתן לגדלו גם בתנאי הארץ, שהם תנאים סוב-טרופיים. עצים ראשונים ניטעו בארץ כבר בשנות השלושים של המאה העשרים. חלקות התצפית הראשונות ניטעו בראשית שנות השישים, והחל מסוף שנות השבעים הוחל בארץ בנטיעה נרחבת למדי של ליצ'י, ומאז הוא מצוי בשפע בשווקים. רוב מטעי הליצ'י מצויים באזור החוף, אך גם בבקעת הירדן, בדרום רמת הגולן, בעמק הירדן, בבקעת ארבל ובאצבע הגליל. 

ובאזורים חמים נוספים.

עופות התוכי הירוק, הדררה, שהתפשטו מאוד בארץ בשנים האחרונות, מסבים ליבול הליצ'י נזקים רבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.hort.purdue.edu/newcrop/morton/lychee.html פירות לאקלים חמים: ליצ'י] 
* [http://www.crfg.org/pubs/ff/lychee.html עובדות על פרי הליצ'י] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1782
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר סונרט
קטגוריה:סבונניים
קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:צמחים יחידים בסוגם
מוטגנזה מכוונת

מוטגנזה מכוונת היא טכניקה בביולוגיה מולקולרית שבה מוטציה נגרמת באתר מוגדר במולקולת DNA.

כשמשתמשים במוטגנזה מכוונת המידע הגנטי יכול לעבור שינויים. באופן כזה ניתן ליצור חלבון עם שינוי ברצף חומצות האמינו. באופן כללי, מוטגנזה מכוונת דורשת ידיעה של רצף הגן בזן הבר. בהתאם לכך, מסנתזים כימית גדיל משלים לאתר בגנום שבו רוצים ליצור מוטציה. גדיל שנושא מוטציה. הגדיל מתחבר בעזרת זיווג בסיסים לגן המקורי. את המולקולה שנוצרת בתהליך מכניסים לתא חי, שיתחיל לבטא חלבון מוטנטי.

מאז 2013 התפתחות טכנולוגיית CRISPR-Cas9 מאפשרת החדרת סוגים שונים של מוטציות לגנום של מגוון רחב של אורגניזמים. השיטה אינה מצריכה אתר להכנסת טרנספוזון, אינה משאירה סמן, והיעילות והפשטות שלה הפכו אותה לשיטה המועדפת לעריכת הגנום.<ref>[https://jbioleng.biomedcentral.com/articles/10.1186/s13036-016-0028-1 Seamless site-directed mutagenesis of the Saccharomyces cerevisiae genome using CRISPR-Cas9]</ref>

== שימושים ==

#ניתן ללמוד את פעולתו של חלבון על סמך השוואה בין זן הבר לבין התבטאות החלבון המוטנטי.
#בדרך זו ניתן להנדס חלבונים. לדוגמה, להעלות את יכולת הצמח לקבע פחמן דו-חמצני בעזרת מוטציות מכוונות בחלבוני צמחים.

בשנת 1993 זכה מייקל סמית' בפרס נובל לכימיה על המצאת המוטגנזה המכוונת.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://nobelprize.org/chemistry/educational/poster/1993/index.html איור של התהליך כפי שהוצג בפוסטר במעמד קבלת פרס נובל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור
דגל אריתריאה

דגל אריתריאה הוא דגלה הלאומי של אריתריאה. הדגל הנוכחי אומץ רשמית ב-5 בדצמבר 1995. דגל זה דומה מאוד לדגל החזית העממית לשחרור אריתריאה, כאשר לדגל החזית העממית נוסף הזר וענף עץ הזית שהופיע גם בדגל המדינה משנת 1952.

במרכז הדגל מופיע משולש אדום שבסיסו בדופן הדגל הקרובה לניצב, וקדקודו בדופן הנגדית של הדגל. מעל המשולש האדום ישנו משולש ירוק, ומתחתיו משולש כחול. הירוק מסמל את פוריות הארץ ואת החקלאות, והכחול את האוקיינוס ההודי. האדום מסמל את הדם שנשפך במאבק המדינה לעצמאותה ולמען החופש של אזרחיה. הזר הצהוב כולל שני ענפי עץ זית ומקיף ענף עץ זית. זר זה מקורו בדגל המדינה משנת 1952 והוא מחליף את הכוכב הצהוב שהופיע בדגל החזית העממית לשחרור אריתריאה.

כיוון המשולש האדום ההולך וצר מהניצב אל הקצה הנגדי של הדגל בא לסמל את השאיפה לעתיד בו שפיכות הדמים תפחת עד שתעלם ובכך מסמל הדגל תקווה לשלום.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

קטגוריה:אריתריאה: סמלים לאומיים
אריתריאה
אריתריאה
שבע אבנים

שבע אבנים הוא משחק ילדים שמקורו בהודו הכולל כדור משחק וערימת אבנים. המשחק משוחק בין שתי קבוצות, לרוב באזור פתוח גדול.

בתחילת המשחק בונים מגדל משבע אבנים שטוחות, בדרך כלל שברי מרצפות, שיש או אבנים מסותתות. בפתיחת המשחק שחקן מקבוצה א' זורק כדור (לרוב כדור טניס) על המגדל, ומטרתו להפיל כמה שפחות אבנים. קבוצה א' עכשיו מנסה לבנות את המגדל מחדש, אם הם הצליחו - הקבוצה ניצחה. באותו זמן קבוצה ב' מנסה לפסול ("לשרוף") את שחקני קבוצה א' על ידי פגיעה בהם עם הכדור. אם קבוצה ב' פסלה את כל שחקני קבוצה א' היא מנצחת.

== שמות נוספים ==

המשחק נקרא בצורה שונה בכל מדינה, אך רוח המשחק נשארת זהה.
*Haft Sang (איראן)
*Sat Chara (בנגלדש)
*Pitho Garam, Pitthu Garam, Pitthu Gol Garam, Pittu Garam, Pittu Gol Garam (פקיסטן)
*Cantracon (אפגניסטן)

=== בהודו ===
Olapanthu - כדור שעשוי עלי קוקוס, איתו משחקים את המשחק ב[[קרלה]]
למשחק יש שמות רבים בהודו, שם המשחק נפוץ במיוחד.
*pithu garam (פנג'אב, הימאצ'ל פרדש)
*Lagori (קרנאטקה, מהאראשטרה)
*Lingoj (טלנגאנה)
*Lingorcha, Seven Tilo (מהאראשטרה)
*Pitto, Pithu (הריאנה, אוטראקהאנד, אוטר פרדש, ראג'סטאן, מערב בנגל)
*Sitoliya (ראג'סטאן, ביהר, מאדהיה פרדש)
*Satodiyu (גוג'ראט)
*Bam Pitto, pittu (ביהר)
*Yedu penkulata, Yedu rallu, dikori, pittu (אנדרה פרדש)
*Seventees, Dabba kali (קרלה, שם משחקים עם כדור עשוי עלי קוקוס הנקרא "olapanthu")
*Ezhu kallu (טאמיל נאדו)
*Garmaan, Garam, Minto (קשמיר)
*Basketgoal (אודישה)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:אבן
קטגוריה:7 (מספר)
חיי שרה (משחק ילדים)

חיי שרה (גם: שבויים, קיפודון, אגוזים פגוזים, גע גע גע, אגוזי, מלך השבויים, הורדות שבויים, כיפדור, חממות, פצצות, כלואים, פסילות או כסאח, בהתאם לסלנג המקומי) הוא משחק ילדים נפוץ בישראל. חיי שרה הוא משחק כדור המזכיר באופיו את משחק המחניים, אף על פי שיש לו חוקים וכללים שונים; למשל, המטרה בחיי שרה היא לפסול את כל הסובבים, בשונה ממשחק המחניים, שבו המטרה היא לפסול את חברי הקבוצה הנגדית.

==המשחק==
אף שחלק מפרטי המשחק נוטים להשתנות מאזור לאזור, הכללים של המשחק זהים בעיקרם.

המשחק מתחיל בהטלת כדור משחק כלפי מעלה. נהוג כי בזמן ההטלה יצעק משפט כלשהו הנפוץ באזור (ברך כלל שם המשחק בכינוי המקומי), כמו "חיי שרה", "הרמת שבויים", או "חממות". לאחר שהכדור נגע ברצפה שלוש פעמים, השחקנים רשאים לשחק.

על השחקנים לנסות לתפוס את הכדור ולזרוק אותו על שחקנים אחרים. אם שחקן אוחז בכדור, אסור לו לזוז ממקומו עד שיזרוק את הכדור. אם שחרר את הכדור, אסור לו לאחוז בו שנית בטרם יאחוז בו שחקן אחר.

כאשר שחקן זורק את הכדור לעברו של אחר ופוגע בו, מבלי שתפס את הכדור, הנפגע הופך "שבוי" שלו. לעומת זאת, אם השחקן השני תופס את הכדור, הזורק הוא ה"שבוי" של התופס. בנוסף, אם הכדור הנזרק פוגע באדמה לפני שנתפס או שפגע בשחקן אחר ("ארץ"), אף שחקן לא נשבה.

שחקן "שבוי" יוצא זמנית מהמשחק, עד שהשובה שלו נפסל או נשבה בעצמו. המשחק מסתיים כשנשאר רק שחקן אחד, וכל השאר נפסלו, או נשבו על ידו.

שחקן נפסל (קרוי גם: "שבוי טכני") אם הוא זז מהמקום כשהכדור בידו; נגע בכדור פעמיים ברצף; או תפס את הכדור בתחילת המשחק, לפני שנגע ברצפה שלוש פעמים. שחקן פסול לא חוזר למשחק, עד שמתחיל משחק חדש. (בחלק מן הגרסאות המקומיות שבוי טכני חוזר למשחק כאשר אחד השחקנים האחרים נפסל)

===גרסאות נוספות===

* "בריתות" הן הסכמים בין שחקנים המשתפים פעולה כדי לפסול את שאר השחקנים, ובין החברים בכזו בטל הכלל הקובע כי תפיסת כדור "מהאוויר" משמע פסילת הזורק. בהתאם לגרסה, ניתן לחייב הקמת בריתות על כלל השחקנים.

* פגיעה מתחת לגובה הברכיים נחשבת "ארץ", כלומר השחקן לא נפסל. לצד זאת, אסור לו לגעת בכדור שמא יפסל מנגיעה שנייה.
* השבויים רשאים לסייע לשובה שלהם לפגוע בשחקנים האחרים. כלל זה לרוב שנוי במחלוקת.
* מותר למחזיק הכדור לצעוד מספר צעדים לפני שיזרוק. המספר משתנה מאזור לאזור, והכמות הנפוצה ביותר היא שלושה צעדים רציפים, ללא קפיצות.
* אם משחקים מספר משחקים ברצף, השחקן שניצח במשחק האחרון רשאי לבטל פעם אחת את כניסתו לשבי (בחלק מהגרסאות המקומיות יכול שחקן שניצח להשתמש במלך כדי לבטל פסילה (להימנע מלהפוך לשבוי טכני) במקום לבטל כניסה לשבי).
* לאחר זריקת הכדור בהתחלה, מחכים שיפגע 3 פעמים ברצפה ואז מרימים אותו.

==ראו גם==
* עמודו
* מחניים (משחק ילדים)
* משחקי פגיעה בכדור

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.safa-ivrit.org/dialects/jerusalem.php שפה עברית] משחקי ילדים בירושלים

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי פגיעה בכדור
קטגוריה:משחקי רחוב
ממד (אלגברה)

באלגברה מופשטת, ממד הוא ערך מספרי המתאים לאובייקט מופשט, בדרך כלל חוג, שדה או מודול, המתאר עד כמה האובייקט מורכב. הדוגמה הבסיסית היא מושג הממד באלגברה ליניארית, אבל ישנם ממדים רבים אחרים, המודדים תכונות מסובכות יותר. להלן כמה דוגמאות.

== ממד קרול ==

ממד קרול הקלאסי של חוג שווה לאורך המקסימלי של שרשרת אידיאלים ראשוניים בחוג, והוא עשוי להיות סופי או אינסופי. ממד קרול, המוגדר באמצעות שרשראות של תת-מודולים בחוג כמודול מעל עצמו, מודד עד כמה חוג נותרי קרוב להיות ארטיני (חוגים בעלי ממד קרול 0 הם ארטיניים). ממד קרול שווה לממד קרול הקלאסי לחוגי PI (ובפרט לכל חוג קומוטטיבי).

== הממד הגלובלי ==

=== ממדים של מודולים ===
למודול M מגדירים ממד פרויקטיבי כאורך הרזולוציה הפרויקטיבית הקצרה ביותר (הממד קטן או שווה ל-n אם יש שרשרת מדויקת מהצורה <math>\ 0 \rightarrow P_n \rightarrow \cdots \rightarrow P_0 \rightarrow M \rightarrow 0</math>, כאשר כל ה-<math>\ P_i</math> פרויקטיביים). באותו אופן מוגדר הממד האינג'קטיבי לפי הרזולוציה האינג'קטיבית הקצרה ביותר (בכיוון ההפוך, כמובן), והממד השטוח לפי הרזולוציה השטוחה הקצרה ביותר (ראו מודול שטוח).

=== הממד הגלובלי של חוג ===

הממד הגלובלי של חוג הוא הממד הפרויקטיבי הגדול ביותר של מודולים מעליו; זהו גם הממד האינג'קטיבי הגדול ביותר של מודולים מעל החוג. הממד הגלובלי הוא אפס אם ורק אם החוג ארטיני פשוט למחצה. הממד הגלובלי שווה ל-1 אם החוג תורשתי. הממד השטוח הגדול ביותר של מודולים מעל החוג נקרא הממד הגלובלי החלש, והוא קטן או שווה לממד הגלובלי, עם שוויון עבור חוגים נותריים.

=== ממד קוהומולוגי ===

אם G חבורה, הממד הפרויקטיבי של חוג החבורה <math>\ \mathbb{Z}[G]</math> נקרא גם הממד הקוהומולוגי של החבורה G. זהו גם המספר n הקטן ביותר שעבורו כל חבורות הקוהומולוגיה <math>\ H^i(G,M)</math>, עבור <math>\,i>n</math>, מתאפסות. 

הממד הקוהומולוגי של שדה מוגדר כממד הקוהומולוגי של חבורת גלואה האבסולוטית שלו. לדוגמה, לשדות <math>k(t_1,\cdots,t_n)</math> ו-<math>\ k(\!(t_1)\!)\cdots(\!(t_n)\!)</math> (כאשר k סגור אלגברית) יש ממד קוהומולוגי n.

== ממד גלפנד קירילוב ==

ממד גלפנד קירילוב של אלגברה מודד את קצב הגידול שלה ביחס לקבוצת יוצרים. הוא שווה ל-0 אם האלגברה בעלת ממד סופי (במובן הרגיל), ויכול להיות גם 1, כל מספר ממשי גדול או שווה ל-2, או אינסוף.

== הממד האחיד ==

הממד האחיד (uniform dimension) של מודול M הוא מספר המחוברים הישרים האחידים המרכיבים תת-מודול עיקרי (תת-מודול הוא עיקרי אם הוא נחתך עם כל תת-מודול שאינו אפס; מודול שכל תת-המודולים שלו עיקריים נקרא אחיד), או אינסוף אם אין סכום ישר כזה. מסמנים את הממד הזה בסימון <math>\ \operatorname{udim}M</math>; נקרא גם ממד גולדי. מודול האפס הוא היחיד שיש לו ממד 0; ממד 1 יש רק למודולים אחידים. הממד של סכום ישר שווה לסכום הממדים. הממד של תת-מודול תמיד קטן או שווה לזה של המודול; הממדים שווים אם ורק אם תת-המודול הוא עיקרי. מכאן שבמודול בעל ממד n אי-אפשר ליצור סכום ישר של יותר מ-n תת-מודולים. בפרט, הממד האחיד של מרחב וקטורי מעל שדה הוא הממד הרגיל.

קטגוריה:תורת החוגים
קטגוריה:אלגברה הומולוגית
שלוש מקלות

שלוש מקלות (את המילה 'מקלות' מבטאים, לעיתים, במלעיל) הוא משחק ילדים שהוא למעשה תחרות בקפיצה משולשת. לפי כללי הדקדוק העברי יש לומר "שלושה מקלות", אך המשחק מכונה בפי הילדים "שלוש מקלות", בניגוד לכללים.

בין המשתתפים במשחק נקבע סדר כך שנקרא מי ראשון, מי שני וכן הלאה. שלושה מקלות מסודרים במקביל זה לזה כאשר המרווח ביניהם קבוע. בתחילת המשחק המרחק בין המקלות יהיה קטן. כל משתתף בתורו צריך לעבור שלושה מקלות בקפיצה משולשת, כלומר, לעבור את שלושת המקלות בדילוגים, כאשר בין מקל למקל רשאי המשתתף להניח את אחת מרגליו פעם אחת בלבד. מי שלא מצליח, כלומר אינו עובר את המקל השלישי או מי שדורך פעמיים ברווח בין מקל למקל - נפסל ויוצא. על פי הקפיצה של הקופץ האחרון, הוא "המרחיק", מזיזים את המקל האחרון (יש מקומות שבהם נהוג אף להזיז את המקלות האחרים), ומתקנים את מיקומו של המקל האמצעי כך שהמרחק בין שלושת המקלות יישאר שווה. 

==שמות נוספים==
*צעדים גדולים
*צעדי ענק (בירושלים)
*מוטראס
*הזינוק הגדול
*במקומות בהם נהוג לשחק את המשחק בארבעה מקלות המשחק נקרא ארבע מקלות. בנוסף, המשחק שוחק (ונקרא) ארבע אבנים בחיפה בשנות החמישים (על פי יעקב וייס, "ילדות נשכחת - הווי ונוסטלגיה בסמטאות חיפה").
*מלך - משוחק בארבעה מקלות. המרחיק מכונה "מלך".

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.safa-ivrit.org/dialects/jerusalem.php משחקי ילדים], אתר השפה העברית

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי רחוב
הקדרים באים

הקדרים באים (נכתב גם הכדרים באים; נקרא גם: הקטרים באים) הוא משחק ילדים המהווה סוג של תופסת בו מי שנתפס מצטרף לתופסים. נקרא גם בשם מי מפחד מהדוב הגדול.

==כללי המשחק==

הקדר (השחקן שמתחיל את המשחק כ"תופס ראשון"), נמצא בצד אחד של המגרש וכל האחרים בצד השני. הקדר קורא "הקדרים באים", ומתקדם אל המשתתפים בניסיון לתפוס אותם. לקדר אסור ללכת אחורה אלא רק קדימה ולצדדים. השחקנים האחרים מנסים להתחמק ממנו, (כשגם להם אסור ללכת אחורה, רק קדימה ולצדדים) ולהגיע לצד השני של המגרש, מאחורי הקו שלו, בו לא יוכל לתופסם. הם עשויים לקרוא "אין אנו יראים", "איש לא ירא" או "לא מפחדים" בתגובה לקריאתו. אם הקדר תופס מישהו - הוא מצטרף לקדרים. כאשר הקדר מגיע לקצה הנגדי של המגרש, כל מי שעדיין נשאר צמוד לקצה המגרש מוגדר כנתפס. לאחר מכן נפתח סיבוב נוסף, בכיוון ההפוך. המשחק מסתיים כשהקדרים תפסו את כולם חוץ מאחד, שבסיבוב שלאחר מכן הוא הופך לקדר.

המגרש יכול להיות מגרש מלבני בו משחקים בריצה או בריכת שחייה בה משחקים בשחייה או צלילה.

==מקור השם==
קדרים הוא כינוי יהודי מתקופת המאה ה-17 לטטרים, אשר היו פורעים ביהודי מזרח אירופה ושובים בהם שבויים, אותם היה צריך לפדות. שמואל יוסף עגנון כותב בסיפור פשוט: "ששם ארמון ישן שהחריבוהו הקדרים".

הסבר אחר הוא שמקור השם בסוגיא התלמודית במסכת בבא קמא שם מתואר מצב של 'תאונת שרשרת' בין קדרים:

יש הגורסים כי שם המשחק הוא הקטרים באים, (מלשון קטר של רכבת).

המשחק בגרסתו היבשתית מכונה גם חומות ירושלים.

שם נוסף למשחק הוא הבבונים באים. הגרסה הקרויה מי מפחד מהדוב הגדול? או הדוב הגדול פותחת לא בקריאה אחת כי אם בדו-שיח בין התופסים לנתפסים, המהווה שיר משחק:

:תופס: "מי מפחד מהדוב הגדול?"
:קבוצה: "אף אחד!"
:תופס: "ואם הוא יבוא?"
:קבוצה: "שיבוא!"
:תופס: "ואם הוא יטרוף?"
:קבוצה: "שיטרוף!"

==בתרבות==
* שירו של חיים גורי "פנס בודד" כולל את המשפט "והוא האיר את משחקי המחבואים ולאורו היו הקדרים באים".
* יהודה פוליקר כתב בשירו "עפיפונים": "אורות של זיכרונות שמורים, קולות נעלמים חוזרים, פה היו הקדרים באים".
* להקת סדרני הדשא כללה באלבומה "רקוב" שיר אהבה בשם "קדרים באים".
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי רחוב

de:Fangen#Englische Bulldogge
דג מלוח (משחק ילדים)

ילדים משחקים בדג מלוח]]

דג מלוח הוא שמו של משחק ילדים המכונה גם אחת שתיים שלוש דג מלוח או מכשפה מביטה. בספרו 'הניצוץ', סטיבן קינג מזכיר משחק דומה בשם רמזור אדום, שהשוני המהותי היחיד בו הוא שהסופר סופר עד עשר.

==חוקי המשחק==
לחוקי המשחק מגוון גרסאות, המורכבות כולן משלושה שלבים. בכולן, נבחר אחד המשתתפים לתפקיד "דג מלוח". המשחק מסתיים בכך שנבחר המשתתף שימלא את תפקיד הדג המלוח בסיבוב הבא.

===שלב ראשון===
הדג המלוח עומד צמוד לקיר או קו דמיוני. שאר המשתתפים עומדים במרחק כ-10 מטר ממנו, מאחורי קו קבוע מראש. ה"דג המלוח" מסתובב עם הגב למשתתפים, קורא במהירות "1, 2, 3 דג מלוח", ומסתובב חזרה אל המשתתפים. בזמן שהוא קורא, יתר המשתתפים מתקדמים לעברו. כאשר הוא פוקח עיניים הם קופאים במקום. אם הדג המלוח רואה מישהו זז, הוא פוקד עליו לחזור לקו התחלה. מטרתם של המשתתפים להגיע אל הדג המלוח ולגעת בו, או, בגרסה אחרת של המשחק, לגעת בקיר לידו הוא עומד.

גרסה נוספת: לאחר שהדג המלוח מסיים לספור עד שלוש, הוא עובר בין יתר המשתתפים הקפואים על עומדם. הוא משנה את התנוחה בה הם עומדים כרצונו (מפסל בהם). בזמן שגבו מופנה לחלק מן המשתתפים, הם יכולים להתגנב אל קו היעד. כמובן, אם הדג המלוח ראה את המתגנב, עליו לחזור לקו ההתחלה.

יש גם גרסה שבה לאחר שהמשתתפים קופאים במקומם, ה"דג המלוח" ניגש לכמה משתתפים שבחר, ומנסה להצחיק אותם (ברוב המקרים אסור לו לגעת בהם). אם משתתף זז או צחק הוא חוזר לקו ההתחלה המסומן.

===שלב שני===
לאחר שהגיע אחד השחקנים אל קו הסיום, אל מולו עומד הדג המלוח, נפתח השלב השני במשחק. גרסאות השלב:
*הדג מספר סיפור, בו משולבות המילים "דג מלוח". במהלך הסיפור עשוי הדג המלוח להטעות את יתר השחקנים, בשלבו מילים דומות לצירוף המילים "דג מלוח" (לדוגמה "דג תפוח"). באומרו מילים אלו, הופך ה"דג המלוח" לתופס במשחק תופסת.
*מספר הסיפור נוגע בכל מילה שהוא אומר במשתתף אחר.
השחקן שבו נוגע "הדג מלוח" בזמן שהוא אומר "מלוח" מתחיל לרדוף אחרי שאר משתתפי המשחק.

===שלב שלישי===

* משחק תופסת, מי שנתפס הופך להיות הדג המלוח בסיבוב הבא.
* המשתתפים יכולים להגיע לנקודה מוסכמת מראש ומי שמגיע לשם חסין מהתפיסה באותו סיבוב.

== בעולם ==
גרסאות שונות של המשחק משוחקות ברחבי העולם, בשמות שונים ובשינויים מינוריים בחוקים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20140802053711/http://www.mahshava.co.il/%D7%93%D7%92_%D7%9E%D7%9C%D7%95%D7%97 המשחק "דג מלוח" באתר מחשבה]

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי רחוב
קרב תרנגולים (משחק ילדים)

דוגמה לקרב תרנגולים

קרב תרנגולים הוא משחק ילדים. המשחק אנחנו יוצאים להילחם אתכם מהווה גרסה לקבוצות של משחק זה.

למשחק מספר גרסאות:
* שני השחקנים עומדים זה מול זה על רגל אחת ובידיים שלובות. כל אחד מנסה להפיל את השני על ידי קפיצות ודחיפות. מי שנופל או מוריד את הרגל - הפסיד בקרב.
* מתחלקים לזוגות. אחד מכל זוג עולה על הגב של זוגו ועליהם להפיל את הזוגות האחרים. זוג נפסל ויוצא מהמשחק אם נפלו או אם זה שלמעלה נגע ברגליו באדמה. הזוג המנצח הוא זה שנשאר יציב ולא נפל.
* כאשר משחקים בבריכה או בים, אצל כל זוג, אחד יושב על הכתפיים של השני, כשהשני עומד בתוך הבריכה. זוג נפסל כאשר מי שיושב מעל כתפיו של זוגו במשחק, נופל מכתפיו לתוך מי הבריכה או ים. בעצם, הזוג שנשאר אחרון ולא נופל לתוך המים, מנצח. אפשר להפיל אחד את השני בדחיפות, הפלות בכוח ובכללי, מגע פיזי.
* הפלות - גרסה בעלת כללים גמישים יותר.

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי ילדים פיזיים
קטגוריה:משחקי רחוב
עמודו

עמודו הוא משחק ילדים, המשוחק בקבוצה עם כדור.

== כללים ==

בתחילת כל סיבוב המשתתפים עומדים במעגל כאשר אחד מהם מחזיק בכדור. 
מחזיק הכדור זורק את הכדור למעלה וקורא בשמו של שחקן אחר. השחקן שקראו בשמו צריך לתפוס את הכדור מהאוויר בעוד המשתתפים האחרים מתרחקים.
את הכדור יש לזרוק בזווית אנכית למעלה כדי שיפול בסמוך למקום בו נזרק. אם הכדור נזרק בזווית כך שהוא נופל הרחק ממקום הזריקה - הזריקה פסולה ("אמריקה") ויש לחזור עליה. 

אם הצליח השחקן לתפוס את הכדור, נפתח מיד סיבוב חדש והשחקן שתפס את הכדור זורק אותו מעלה תוך קריאה בשם של משתתף אחר. קיים סיכוי רב יותר שהוא יקרא בשמו של משתתף שהתרחק יותר מהאחרים.

אם השחקן נכשל, עליו להרים את הכדור מהר ככל הניתן ולקרוא עמודו. יתר השחקנים רשאים לברוח עד קבלת ההוראה לעמוד.

השחקן המחזיק בכדור מיידה את הכדור באחד השחקנים האחרים. פגע בו - לשחקן האחר מתווספת נקודה רעה.
לא פגע - לזורק יש נקודה רעה.

בזמן זריקת הכדור מעלה המשתתפים האחרים כבר מתרחקים כדי שאם הכדור לא ייתפס הם יוכלו להמשיך ולברוח עד קריאת ה"עמודו", אך מצד שני הם לא מתרחקים מדי למקרה שהכדור ייתפס והשחקן יזרוק אותו מיד מעלה תוך קריאת שמם.

כאשר שחקן צובר שלוש נקודות מתוועדים יתר חברי הקבוצה ומחליטים על כינוי עבורו, והנקודות נמחקות. השחקן יגלה מה כינויו החדש כאשר מישהו יזרוק כדור לאוויר ויקרא בשם בלתי מוכר לו, שהרי הוא נוכח בכל ההתוועדויות בהן מחליטים על כינויים עבור השחקנים האחרים. הוא גם יווכח שיתר המשתתפים מתרחקים מהכדור.

==שם המשחק==
המילה עֲמֹדוּ היא צורת הפסק של מילת הציווי עִמְדוּ. המשחק נקרא גם שמות (במלעיל) או שמות אוויר.

== משחקים דומים ==
משחק זה דומה למשחק הקלפים מאו בכך שחוקי המשחק משתנים כאשר שחקן מגיע להישג מסוים, ויש לגלות מהם חוקי המשחק החדשים "בזמן אמת", כלומר על ידי שגיאה בציות לחוקים. ההבדל הוא שבמשחק מאו שחקן מנצח מכתיב חוק חדש לכלל, ולכן זהו סוד של יחיד, ואילו במשחק זה הכלל מכתיב חוק חדש לפרט המפסיד.

הצד השווה בשני המשחקים הוא כי שחקנים חלשים יכולים להמשיך לשחק עם שחקנים טובים, ואינם מושבתים (כפי שקורה למשל במשחק כדור פגיעה).

==ראו גם==
* חיי שרה (משחק ילדים)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי פגיעה בכדור
קטגוריה:משחקי רחוב
עשרים ואחת (משחק ילדים)

עשרים ואחת הוא משחק ילדים המיועד לקבוצה בת שלושה משתתפים לפחות.

המשחק מצריך כדור משחק. המשתתפים יוצרים מעגל, ואחד מהם נבחר לעמוד במרכזו. במידה ומשחקים שלושה שחקנים, התופס יעמוד בין השניים האחרים. על הילדים במעגל להתמסר 21 מסירות בכדור ביניהם, בלי שהנמצא במרכז המעגל (התופס) ייגע בכדור, ומבלי שהכדור יפול. למשתתף אסור למסור למשתתף שעומד לידו. לנמצא במרכז המעגל מותר לנוע בחופשיות בתחומי המעגל. אם תפס הנמצא במרכז את הכדור, הוא מתחלף בתפקידו עם זה שמסר את הכדור.
את המשחק נהוג לעשות באמצעות הידיים (כלומר זריקה כשל כדורסל) אולם יש הנוהגים לעשותו באמצעות הרגל (ככדורגל). 

הילדים שבמעגל מונים בקול את מספר המסירות הרצופות שהצליחו לבצע. בכל פעם בה הכדור נוגע בקרקע, או כאשר מתחלף השחקן הנמצא במרכז, מתחילים את המנייה מחדש. אם הגיע המעגל לעשרים ואחת מסירות רצופות, השחקן מפסיק ונכנס מישהו אחר שמתנדב לכך במקומו, יש גרסאות שבהם מעניש המעגל את הנמצא במרכז. עונש לדוגמה: המפסיד מסתובב, כל שחקן זורק פעם אחת את הכדור בכוח על ישבנו. 
עונש אחר מקובל: על המפסיד לעמוד במקומו כשגבו אל שאר השחקנים כשהוא מכופף ומפנה את ישבנו כלפיהם בצורה מובלטת. כל שחקן לוקח את הכדור ובועט לכיוון הישבן של המפסיד במטרה לפגוע בו.

בגרסה אחרת של המשחק, כאשר הנמצא במרכז רק נוגע בכדור, מתאפסת הספירה, אך דרושה תפיסה של הכדור כדי לגרום לחילופי תפקידים.

==ראו גם==
*אחד באמצע 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי פגיעה בכדור
קטגוריה:משחקי רחוב
כף צפרדע

[[בוציץ סוככני]]
כף הצפרדע (שם מדעי: Alismatales) היא סדרה של צמחים חד־פסיגיים, השייכת למערכת בעלי הפרחים. הסדרה מונה כ־165 סוגים של צמחים ב־14 משפחות הפזורים בכל רחבי העולם. רוב המשפחות הן של צמחים עשבוניים ולא בשרניים ובעלות זיקה לסביבה מימית. הפרחים ברוב המשפחות מסודרים בתפרחות, ובזרעים הבשלים חסרה רקמת אגירה (אנדוספרם). 

באופן מסורתי נהגו להגביל את סדרת כף הצפרדע לשלוש משפחות בלבד (כף צפרדע, בוציציים ו־Limnocharitaceae). עם זאת, כיום הסדרה הורחבה כאמור ל־14 משפחות.

משפחת הלופיים היא החשובה שבסדרה, עם מעל 2,000 מינים בכ־100 סוגים. כל שאר המשפחות אחראיות ביחד לכ־500 מינים. בצמחיית הבר בארץ מיוצגים כ־35 מינים. כל מיני כף הצפרדע הם ערכי טבע מוגנים בישראל.

==מיון==
המיון המודרני נוטה לכלול בסדרת כף הצפרדע את המשפחות הבאות:
* בוציציים (Butomaceae)
* כף צפרדע (Alismataceae) (וביניהם חצצון)
* לופיים- היא משפחת צמחים עשבונית בעלי קנה-שורש או פקעת מסדרת הלופאים. התפרחת בצמחים ממשפחת הלופיים היא אשבול ולרוב הפרחים הם חד מיניים. ללופיים יש למעלה מ-3700 מיני צמחים.
** עדשת מים (Lemnaceae)
* נהרוניתיים (Potamogetonaceae)
* רופיניים (Ruppiaceae)
* השבלת מים (Aponogetonaceae)
* גליתיים (Cymodoceaceae)
* מימוניים (Hydrocharitaceae)
* Juncaginaceae
* Limnocharitaceae
* Posidoniaceae
* Scheuchzeriaceae
* Tofieldiaceae
* Zosteraceae

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך פון ברכטולד
קטגוריה:סדרות צמחים
רון גיסין

רון גיסין (באנגלית: Ron Geesin; נולד ב-17 בדצמבר 1943) הוא מלחין, מבצע, מפיק מוזיקלי, סופר ושדרן סקוטי אשר פועלו הידוע ביותר הוא החלק הראשון של אלבום
Atom Heart Mother של להקת פינק פלויד.

==ביוגרפיה==
הקריירה המוזיקלית שלו החלה בשנת 1962 בלהקת ג'אז. בשנת 1965 עזב את הלהקה ושחרר אלבום סולו של נעימות לפסנתר. לאחר מכן עסק בכתיבה של לחנים לפרסומות טלוויזיה. גיסין הקים אולפן בדירתו והחל להופיע במועדוני ה"מחתרת" שצצו באותה תקופה. אלבומו הראשון, A Raise Of Eyebrows, היה בעל השפעה רבה על להקות רוק מתקדם בריטיות. להקת פינק פלויד אף אימצה לעצמה חלק מרעיונותיו ליצירותיה באלבום Ummagumma. גיסין עצמו פיתח רעיון של הלהקה לכדי יצירת הנושא של האלבום Atom Heart Mother של הלהקה, אף כי לבסוף לא קיבל קרדיט על כך. יצירה זו נחשבת לאחת מאבני הדרך החשובות ברוק המתקדם.

בשנת 1971, עבד עם בריג'יט סנט ג'ון וג'נסיס. למרות ההצלחה של להקות אלה באותה תקופה, והחשיפה לה זכה גיסין, הפרויקטים העצמאיים שלו לא זכו לפופולריות.

פרט לקריירה המוזיקלית, גיסין הספיק גם להשתתף בהפקות טלוויזיה ורדיו, להפיק אלבומי מוזיקה ואף להוציא ספרי שירה וסיפורים. כמו כן, גיסין מחזיק בחברת תקליטים עצמאית הקרויה על שמו.

== דיסקוגרפיה ==
* A Raise of Eyebrows - 1968
* The Body - 1970
* Patruns - 1975
* As He Stands - 1979
* Electrosound - 1979
* Right Through - 1979

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מוזיקאים סקוטים
קטגוריה:מלחינים סקוטים
קטגוריה:סופרים סקוטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1943
איג קאפה, מלך צרפת

אִיג קַאפֶּה (בצרפתית: Hugues Capet; 938 – 24 באוקטובר 996) היה מלך צרפת משנת 987 עד שנת 996. "קאפה" (בצרפתית Capet) פירושו "לובש הגלימה". צאצאיו של קאפה, בני השושלת הקאפטינגית וענפיה, משלו ברציפות בצרפת עד שנת 1848 (למעט בתקופת הרפובליקה הצרפתית הראשונה והקיסרות הראשונה בין 1792 ל-1815).

==ביוגרפיה==
קאפה נולד בשנת 938 בפריז למשפחה עשירה ורבת כוח. הוא היה בנם הבכור של איג הגדול, דוכס הפרנקים ורוזן פריז, אשר היה בנו של רובר הראשון, מלך צרפת, ושל הדוויג מסקסוניה, בתו של היינריך הראשון, מלך גרמניה. קאפה רצה להפוך לנזיר, ובשנת 980 העביר את שרידי הקדוש ואלרי לקתדרלה באמיין. לאחר שירש את אחוזותיו ותוארו של אביו, הפך לאציל החזק ביותר באותו הזמן בצרפת. איג כרת ברית עם שליטי גרמניה, ונשא לאישה את בתו של אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וכך הייתה לו השפעה רבה על המלך הקרולינגי החלש לותר. לאחר מותם של לותר ב- 986 ושל בנו לואי החמישי ב-987, שכנע אדלברון ארכיבישוף ריימס אספה של אצילים לבחור באיג קאפה כמלך צרפת. הוא הוכתר כמלך צרפת בעיר נויון, פיקרדי ב-3 ביולי 987, והיה בכך לאדם הראשון ממשפחה שאינה מלכותית שמלך בצרפת, והראשון בשושלת הקאפטינגית.

על אף שכוחו הצבאי היה מוגבל, והיה עליו לעיתים לבקש סיוע צבאי מדוכס נורמנדיה, בחירתו כמלך פה אחד העניקה לו כוח וסמכות מוסרית כלפי אציליו.

המלך איג היה בעל נכסים ליד שארטר ואנז'ו. בין פריז ואורליאן היה המלך בעל אחוזות ונכסים בגודל של 1,000 קמ"ר. אלו היו גבולות סמכותו, ואם היה מעז לצאת מהם היה בסכנת מוות. מעבר לבסיס כוח זה היו עדיין מקומות אשר לא קיבלו את סמכותו הפאודלית. באזורי הספר היו 150 צורות של מטבע, ולפחות תריסר שפות. איחוד צרפת לכלל יחידה אחת הסתבר כמשימה קשה, והמצב גרם למאבק מתמיד בין המלך ובין אציליו הפאודלים. מלכותו של קאפה התאפיינה במאבקים בלתי פוסקים בינו ובין הוסאלים שלו על גבולות אזור הסן והלואר. מעבר לכך, מינויו של ארנולף, אחיינו של דוכס לוריין, גרם לסכסוך עם האפיפיור יוחנן החמישה עשר, שעדיין היה בשיאו כאשר נפטר קאפה בשנת 996, ונטמן בבזיליקת סן-דני בפריז.

קאפה נשא לאישה את אדלאיד מאקיטן, בתו של הדוכס גיום מאקיטן. בנו, רובר השני, מלך אחריו.
ציור מהמאה ה-19 של חותמו של איג קאפה
בזמן המהפכה הצרפתית, כאשר רצו המהפכנים להדגיש את מוצאו של המלך לואי השישה עשר ואת היותו כאחד האדם, נקרא המלך בפיהם "האזרח קאפה" על שם אבי אבותיו, איג קאפה, אשר הוכתר כמלך בהסכמה, ולא מלך מכוח מוצאו או מכוח צו אלוהי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:השושלת הקפטינגית
קטגוריה:ילידי 940
קטגוריה:נפטרים ב-996
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-10
קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת סן-דני
טקטיקה

טקטיקה היא אופן ההוצאה לפועל של יעדים ומטרות להשגה באופן מיידי וקצר מועד. לדוגמה במלחמה – בחירת אופן פעולה קונקרטי, במטרה לזכות בניצחון בקרב ספציפי. זאת, להבדיל מאסטרטגיה, שהיא הצבת היעדים ארוכי הטווח ותכנון אופן הפעולה הכולל ומטרותיו. 

כך למשל ישנה אפשרות שצד מסוים יזכה בניצחון טקטי בקרב, אך יחווה הפסד אסטרטגי במלחמה בשל אי הגשמת היעדים במהלך הכולל של העימות. מכך נגזר הביטוי "ניצח בקרב אך הפסיד במלחמה".

המונח משמש לא רק בהקשרים צבאיים אלא גם בהקשרים אזרחיים כגון כלכלה, שיווק, משחקים, משא ומתן, ספורט ותחומים רבים אחרים.

==ראו גם==
*אסטרטגיה צבאית

== לקריאה נוספת ==
* ב. א. פרידמן, על הטקטיקה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2021
* אלישיב שמשי, נוע כבר, לכל הרוחות!" על מהירות בשדה הקרב, הוצאת מערכות ומודן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

*
קטגוריה:מדע המדינה
הצבעה טקטית

הצבעה טקטית או הצבעה אסטרטגית היא הצבעה במערכת בחירות בה המצביע לא מצביע לבחירה המועדפת עליו לפי העדפותיו הכנות, אלא לבחירה אחרת כלשהי, כדי להגיע לתוצאה טובה יותר בעיניו. בכל שיטת בחירות מעשית קיימים מצבים בהם מצביעים יעדיפו הצבעה טקטית על-פני הצבעה לאפשרות העדיפה באמת בעיניהם.

למשל, בשיטת הבחירות בישראל, מצביע התומך במפלגה קטנה מאוד עשוי להצביע למפלגה פחות חביבה עליו, בשל חששו שהמפלגה הקטנה לא תעבור את אחוז החסימה והצבעתו תרד לטמיון.

במערכת של בחירה ישירה, אם ישנם שלושה מתמודדים, תומכיו של המועמד הפופולרי-פחות (על-פי סקרים מוקדמים) עשוים להצביע למועמד אחר, ולא זה העדיף בעיניהם, כדי שייבחר "הרע במיעוטו" (ההעדפה המשנית שלהם).

לפי משפט גיבארד-סתרסוויט בכל הצבעה שיש בה יותר משני מועמדים ושיטת הבחירה אינה דיקטטורית (לא אדם מחליט מה תהיה התוצאה), קיימים מצבים בהם עדיף למשתתף להצביע בצורה טקטית.

==ראו גם==
* הצבעת מצפון

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:תכנון מכניזמים
קטגוריה:הצבעה בבחירות
לי מורגן

לי מורגן (באנגלית: Lee Morgan; 10 ביולי 1938 – 19 בפברואר 1972) היה אחד מחצוצרני הג'אז הבולטים ביותר בשנות ה-60 של המאה ה-20.

==ביוגרפיה==
מורגן הצטרף לביג בנד של דיזי גילספי כשהיה בן 18, והיה חבר בהרכב במשך שנתיים. משנת 1956 החל להקליט בחברת בלו נוט (בסך הכול הקליט במסגרת בלו-נוט עשרים וחמישה תקליטים). מורגן הושפע, כנגן, בעיקר מקליפורד בראון, ואף היה בקשר איתו לפני מותו.

הוא ניגן בכמה מהתקליטים המוקדמים של הנק מובלי וביצירת המופת של ג'ון קולטריין Blue Train וכן בתקליטו הראשון של נגן האורגן ג'ימי סמית (The Sermon). בשנת 1958 הצטרף ללהקת שליחי הג'אז (Jazz Messengers) של ארט בלייקי בה המשיך לפתח את כישרונו כמבצע וכמלחין. הופיע עם בלייקי מספר שנים והשתתף, בין היתר, באלבום Moanin. כשעזב בני גולסון את הג'אז מסנג'רס, שכנע מורגן את בלייקי לשכור את ויין שורטר, נגן סקסופון-טנור, במקומו.

התקופה שבין השנים 1960-1961, בה ניגנו מורגן ושורטר בהרכב של בלייקי (יחד עם בובי טימונס בפסנתר ורג'י וורקמן בבס), נחשבת בעיני רבים כתקופה המעניינת ביותר של ההרכב. השילוב בין מורגן ושורטר היה מיוחד הן מבחינת הגיוון העצום בלחנים שתרמו להרכב והן מבחינת הביצוע הכלי.

בתחילת שנות השישים ניסה מורגן להתקדם למוזיקה חדשנית יותר, וניגן באלבום האוונגארדי Evolution של גרצ'ן מונקור השלישי, ואף הקליט בעצמו קטעים כמו (Search for the New Land (1964. אך הפופולריות של אלבומו המוכר ביותר, The Sidewinder, מנעה ממנו להפנות את הקריירה שלו בכיוון זה.

קטע הנושא של אלבום זה כיכב במצעדי הפזמונים של שנת 1964 והיה הפסקול של הפרסומות של חברת קרייזלר במהלך משחקי הגמר בכדור בסיס. הצלחתו של קטע ג'אז במצעד הפזמונים גרמה לחברת בלו-נוט לדחוף אלבומים בעלי גוון דומה לשוק באמצע שנות השישים.

מורגן נורה למוות בשגגה תוך כדי ויכוח, על ידי הידועה בציבור שלו, הלן מור, ממנה רצה להיפרד, בהפסקה בין קטעים במהלך הופעה במועדון הג'אז Slug's בניו יורק. למרבה האירוניה מור הביאה למורגן את האקדח כדי שיגן על עצמו בוויכוח עם סוחר סמים על עסקת קוקאין גדולה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגני ג'אז: חצוצרנים
קטגוריה:חצוצרנים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:שליחי הג'אז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
אירווינג תלברג

אירווינג גראנט תלברג (אנגלית: Irving Thalberg; 30 במאי 1899 - 14 בספטמבר 1936) היה מפיק סרטים אמריקאי יהודי בשנותיו הראשונות של הקולנוע. 

תלברג זכה לכינוי "נער הפלא" בשל גילו הצעיר ובשל יכולתו לבחור את התסריטים, השחקנים וצוות ההפקה הנכונים וליצור סרטים רווחיים ביותר.

==ביוגרפיה==
נולד בברוקלין ניו יורק למהגרים גרמנים ממוצא יהודי. היה לו לב חלש והוא היה נתון לתחלואות רבות במהלך כל חייו. לאחר שסיים בית ספר תיכון, הוא החל את הקריירה הקולנועית שלו באולפני יוניברסל בתפקיד המזכיר האישי של מייסד האולפנים קרל למל. תלברג היה פיקח ועיקש, ובהגיעו לגיל 21 היה אחראי ההפקה ב"יוניברסל סיטי", אתר האולפנים בקליפורניה. עד מהרה הוא ביסס את עיקשותו כאשר נלחם עם אריך פון שטרוהיים על אורכו של הסרט האילם "Foolish Wives" משנת 1922 ושלט בכל אספקט של ההפקה בסרט "הגיבן מנוטרדאם" משנת 1923. בשנת 1924 הוא עזב את יוניברסל כדי להפוך למנהל ההפקה של אולפני לואי ב. מאייר, שמאוחר יותר אוחדו עם סרטי מטרו לכדי אולפני מטרו גולדווין מאייר (MGM). תלברג מפורסם בעקבות יצירת "שיטת ניהול צוות הפקה" שבה הפקת הסרט מחולקת שווה בשווה בין חברי הצוות (במאים, מפיקים וכיוצא בזה). 

הסרט האילם "The Big Parade" משנת 1925 היה הצלחתו האישית הראשונה של תלברג, שעד לשנת 1932 פיקח על כל הפקה ושילב בין הכנות (פרה-פרודקשן) לקדימונים שמדדו את תגובת הקהל לסרט. 

בעקבות מחלתו, אך גם בעקבות גישתו הכוחנית, מנהל האולפנים לואי ב. מאייר החליף אותו במפיקים כדייוויד או. סלזניק ווולטר וגנר. תלברג שב לעבוד בשנת 1933, אך כמפיק שותף. בין הסרטים הגדולים שהפיק היו "אנה כריסטי" (1930), "מאטה הארי" ו"השראה" (1931), "גראנד הוטל" ו"כפי שתרצה בי" (1932), "המרד על הבאונטי" ו"ימות סין" (1935), "לילה באופרה" של האחים מרקס, "סן פרנסיסקו", "קאמיל" ו"רומיאו ויוליה" (1936).

בזמן הצטרפותו לסרטי מטרו, תלברג הכיר את השחקנית הקנדי נורמה שירר, שעימה התחתן ב-1927, לאחר שהתגיירה. להם היו שני ילדים, אירווינג ג'וניור (1930-1988) וקתרין (1935-2006). תלברג עצמו נפטר מדלקת ריאות בגיל 37 והוא קבור לצד רעייתו בבית העלמין Forest Lawn Memorial Park, בגלנדייל, קליפורניה.

שמו של תלברג הופיע פעמיים על המסך: "האדמה הטובה" (1937) שבה ניתנה לו הקדשה לזכרו, ו"היה שלום, מר צ'יפס" (1939). הפרס לזכר אירווינג תלברג מוענק לזכרו על ידי האקדמיה האמריקאית לקולנוע.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:מייסדי האקדמיה האמריקאית לקולנוע
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1936
בוריס אברוך

בוריס לאונידוביץ' אברוך (ברוסית: Борис Леонидович Аврух; נולד ב-10 בפברואר 1978) הוא שחמטאי בדרגת רב-אמן, לשעבר חבר נבחרת ישראל.

== קריירה ==
אברוך, יליד קרגנדה, קזחסטן, עלה לישראל בשנת 1995 ונטל חלק בקבוצות של מועדוני שחמט מובילים (באר שבע ואשדוד), שזכו מספר פעמים באליפות ישראל וגביע המדינה. 
חיבר ספר שחמט, העוסק בפתיחה, בשם "רפטרטואר של רב אמן - 1. ד4" שיצא לאור בשני כרכים, וזכה לביקורות אוהדות מאוד מצד קהיליית השחמט הבינלאומית.

נשוי למרגריטה, אב לשתי בנות ומתגורר בארצות הברית, אך ממשיך לייצג את ישראל. אינו פעיל מיולי 2017.
אברוך הוא בן דוד של אשתו של אלוף ישראל לנוער בשחמט בשנת 1995, אליק ויידסלבר.

==הישגים בולטים==
* 1990 - זכה באליפות ברית המועצות עד גיל 12, ומאוחר יותר באותה שנה זכה באליפות העולם עד גיל 12
* 1991 - זכה במקום השני באליפות העולם עד גיל 14
* 1996 - זכה באליפות ישראל לנוער
* 1998 - זכה באליפות צה"ל
* 2000 - זכה באליפות ישראל, במשותף עם אליק גרשון
* 2002 - השתתף באליפות העולם, דורג במקום ה-61 והודח בסיבוב הראשון
* 2002 - זכייה במקום השני באליפות ישראל
* 2004 - זכייה במקום השלישי באליפות ישראל
* 2008 - זכה בפעם השנייה באליפות ישראל
* 2013 - זכה במקום השלישי באליפות ישראל בשחמט

== תחרות לדוגמה בה השתתף ==
* המכביה ה-19 ב-2013

== הופעות באולימפיאדות ==

בוריס אברוך השתתף בנבחרתה האולימפית של ישראל.

{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! שנה|| לוח || מד כושר|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1998||2 עת || 2565||8 מ-10||7+ 2= 1-||80|| 4 קבוצתי, 1 אישי
|-
| 2000|| 3 || 2625 ||7 מ-11||5+ 4= 2-||63.6|| 5 קבוצתי
|-
| 2002|| 1 עת || 2595 ||4.5 מ-9||3+ 3= 3-||50|| 9 קבוצתי
|-
| 2004|| 4 || 2614 ||7.5 מ-10||5+ 5= 0-||75|| 5 קבוצתי
|-
| 2006|| 4 || 2633 ||7.5 מ-10||6+ 3= 1-||75|| 4 קבוצתי, 3 אישי
|-
| 2008|| 3 || 2657 ||4 מ-8||2+ 4= 2-||50|| 2 קבוצתי
|-
| 2012|| עת || 2605 ||5 מ-10||4+ 2= 4-||50||
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://avrukhboris.wordpress.com הבלוג של אברוך] 
* [http://www.olimpbase.org/players/o22kk28d.html פירוט ההישגים באולימפיאדות] 
* [https://web.archive.org/web/20121018085551/http://www.qualitychess.co.uk/products/1/36/grandmaster_repertoire_1__1d4_volume_one_by_boris_avrukh/ אודות ספרו של בוריס אברוך] 

קטגוריה:ספורטאים יהודים קזחים
קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:ישראלים ילידי קזחסטן
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי ישראל לנוער בשחמט
קטגוריה:אלופי צה"ל בשחמט
קטגוריה:אלופי ישראל בשחמט
קטגוריה:רבי-אמנים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
קראודונטים

קראודונטים (שם מדעי: Creodonta) היא סדרת יונקים קדומים שנכחדו. הם היו נפוצים מתקופת האאוקן עד תקופת האוליגוקן, (תקופה של 30–60 מיליון שנים). מיעוטם שרד עד תקופת הפלאוקן.

בעבר נחשבו הקראודונטים כענף שממנו הגיחו הטורפים של ימינו, אך בעקבות הצטברות ראיות נוספות נוצרה הסכמה כללית שהטורפים המודרניים הם צאצאי סדרת הטורפים (ראו טורפי יבשה).

==משפחות==
בסדרת הקראודונטים שתי קבוצות עיקריות:
*קבוצת ההאינודונטה (Hyaenodonta):
:ההאינודונים היו טורפים בינוניים בגודלם, דמויי צבוע או כלב. הם היו מותאמים לריצה מהירה, בעלי לסתות חזקות וטפרים גדולים. מרבית המאובנים שלהם נמצאו באזור מונגוליה ואמריקה הצפונית ולאורך אירואסיה, ואפריקה.

:בעבר הייתה משפחה יחידה בקבוצה - האינודונים (Hyaenodontidae), אך ב-2015 הוחלט להפריד את המשפחה למשפחות קטנות יותר. לצד המשפחה הראשית ישנם 3 משפחות חדשות: האיניילוריים (Hyainailouridae), Proviverridae ו-Limnocyonidae.
*משפחת האוקסינודונים (Oxyaenidae):
:האוקסינודונים היו טורפים קטנים יחסית, ומזכירים את צורת הנמייה או החתול של ימינו, אך הגדול שבהם היה השרקסטודון, אחד מהגדולים שבבני הסדרה. הם צדו עופות, יונקים קטנים, וייתכן שגם חרקים. לאוקסינודונים מבנה לסת כבד, ושיניים קהות יחסית, והדעה הנפוצה היא שהם לא היו מותאמים לאכילת בשר, אלא לריסוק עצמות.

==ראו גם==
*ספרסודונטה

==קישורים חיצוניים==

* 

קבוצת מינים מסדרת הקראודונטיים.

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1875
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1875