OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תנאים של חיבה

תנאים של חיבה (באנגלית: Terms of Endearment) הוא סרט דרמה אמריקני משנת 1983 בבימוי ג'יימס ל. ברוקס, ובכיכובם של שירלי מקליין, דברה וינגר וג'ק ניקולסון. הסרט זכה בחמישה פרסי אוסקר, כולל לסרט הטוב ביותר, ובארבעה פרסי גלובוס הזהב. הסרט מבוסס על רומן משנת 1975 מאת הסופר האמריקני לארי מק'מרטרי .

==עלילה==
העלילה מתארת את מערכת היחסים בין אם (אורורה גרינוויי - שירלי מקליין) לבתה (אמה גרינוויי - דברה וינגר) השונות באופיין, במהלך השנים. אמה נישאת לפלאפ הורטון (ג'ף דניאלס), ואורורה מנהלת רומן עם גארט ברידלאב (ג'ק ניקולסון), שכן ואסטרונאוט לשעבר. הסרט מתמקד בהתמודדות של אמה גרינווי וסובביה במחלת הסרטן בה לקתה ובעקבותיה נפטרה.

==שחקנים==
* אורורה גרינוויי (שירלי מקליין)
* אמה גרינוויי (דברה וינגר)
* גארט ברידלאב (ג'ק ניקולסון)
* פלאפ הורטון (ג'ף דניאלס)
* ורנון דלהארט (דני דה ויטו)
* סם ברנס (ג'ון לית'גו)
* טומי הורטון (טרוי בישופ)
* טדי הורטון (הקלברי פוקס)
* רוזי דאנלופ (בטי קינג)
* פטסי קלארק (ליסה הארט קרול)

==הפקה==
הסרט הופק על ידי ג'יימס ל. ברוקס, וצולם בטקסס, נברסקה, ניו יורק וקנזס.

==פרסים==
* פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
* פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר - ג'יימס ל. ברוקס
* פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - שירלי מקליין
* פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר - ג'ק ניקולסון
* פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר - ג'יימס ל. ברוקס
* פרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר
* פרס גלובוס הזהב לשחקנית ראשית בסרט דרמה - שירלי מקליין
* פרס גלובוס הזהב לשחקן משנה - ג'ק ניקולסון
* פרס גלובוס הזהב לתסריט - ג'יימס ל. ברוקס

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט דרמה הטוב ביותר
קטגוריה:סרטים זוכי גלובוס הזהב - התסריט הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:סרטי שירלי מקליין
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
Good Day Sunshine

Good Day Sunshine (שמש של יום טוב) הוא שיר רוק של להקת הביטלס שיצא ב-5 באוגוסט 1966 באלבום Revolver. השיר נכתב על ידי פול מקרטני והקרדיט ניתן כרגיל ללנון-מקרטני. ליאונרד ברנשטיין שיבח את השיר על המבנה שלו בדוקומנטרי של CBS News משנת 1967. ריצ'י אוטנברג מ-AllMusic אמר על השיר שהוא "קורן אופטימיות ותחושות נעימות. השיר הגיע למקום 89 ברשימת "100 השירים הטובים ביותר של הביטלס" של מגזין הרולינג סטון.

בתחילת השיר נשמעים רק פול מקרטני ורינגו סטאר ובהמשך מצטרפים ג'ון לנון וג'ורג' האריסון. ג'ורג' מרטין אף הוא משתתף בשיר, בנגינת פסנתר.

השיר נוגן בבוקר האחרון של משימת מעבורת החלל STS-114 ביולי 2005 ובבוקר הרביעי של משימת מעבורת החלל STS-121.

ב-1969 זכה השיר לגרסה עברית בתוכניתה של להקת פיקוד המרכז, "רד אלינו לבקעה". השיר נקרא "כמה שמש" ומילותיו נכתבו על ידי יורם טהר לב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירי 1966
קטגוריה:שירים באנגלית
תבנית בדיקה

תבנית בדיקה היא אות שידור בטלוויזיה, אשר משודר כאשר המשדר פועל אך לא משודרת תוכנית (לרוב לאחר סיום השידורים או טרם תחילתם). השימוש בתבניות בדיקה החל בימיה הראשונים של הטלוויזיה, כאשר במקור תבניות הבדיקה היו לוחות פיזיים שאליהם הופנו מצלמות הטלוויזיה. התבניות נועדו לכיול מקלטי הטלוויזיה על ידי הצופים בבית ובאולפן, כך שהתמונה תוצג באופן האופטימלי ולאיתור תקלות במשדרים, במקלטי הטלוויזיה ובמצלמות. כיום השימוש והשידור של תבניות בדיקה פחות נפוץ מאשר בעבר.

== דעיכת השימוש ==

סיבות שונות הובילו לדעיכת השימוש בתבניות בדיקה:
* הצורך בכוונון מקלטי הטלוויזיה החדישים, המופעלים על ידי מיקרו מעבדים, נעשה נדיר ביותר. מאותה סיבה הצורך בכיול וכוונון מצלמות הטלוויזיה נעשה הרבה פחות נפוץ ונעשה למטרות טכניות-אומנותיות.
* במדינות רבות החלו ערוצי הטלוויזיה לשדר 24 שעות, ולכן לא נותר זמן פנוי להקרנת תבניות הבדיקה.

שימוש בתבניות טלוויזיה עדיין נפוץ במדינות מתפתחות בעולם.

== מוזיקת הרקע ==

לעיתים קרובות מושמעת מוזיקת רקע ביחד עם שידור תבנית הבדיקה. מכיוון שרשתות השידור לא מעוניינות לשלם תמלוגים על השמעת הנעימות בכל פעם שנעשה שימוש בתבנית בדיקה, הנעימות שמושמעות מוזמנות במיוחד והתשלום עליהן הוא חד פעמי ולא לפי שימוש.

הנעימות נעשו פופולריות בזכות עצמן וכיום פועלים קבוצות של חובבים שמשמרות את המנגינות ואף מוציאות אוספים של הנעימות משנות ה-50, ה-60 וה-70 על גבי תקליטורים.

== התפתחות התבניות ==
* 1934 - נערכים השידורים הראשונים של תבניות בדיקה, המורכבות מקו ישר ועיגול.
:150px
* 1939 - תבנית הבדיקה "ראש אינדיאני" משודרת לראשונה בצפון אמריקה על ידי RCA.
:150px
* 1947 - רשת ה-BBC הבריטית משדרת את תבנית הבדיקה הראשונה שלה, בשם "Testcard A".
:150px
* 1948 - רשת ה-BBC מפיקה תבנית בשם "Testcard B" אך אינה משדרת אותה.
* 1948 - רשת ה-BBC יוצרת תבנית נוספת בשם "Testcard C".
:150px
* 1967 - רשת ה-BBC מתחילה לשדר את התבנית המפורסמת "Testcard F" המתאימה לשידורי טלוויזיה בצבע. באותה שנה החלו לשדר תוכניות אחדות בצבע בערוץ BBC2. התבנית פותחה על ידי המהנדס ג'ורג' הרסי, והתמונה בתבנית מראה את בתו, קרול הרסי, משחקת איקס עיגול עם בובה.
:150px

== גלריה ==
<center>
<gallery>

תמונה:SMPTE Color Bars.svg|תבנית בדיקה מסוג SMPTE Color Bars. בתבנית נעשה שימוש במדינות ששידורי הטלוויזיה בהן הוא מסוג NTSC.
תמונה:Cbctest.jpg|גרסה של רשת ה-CBC לתבנית בדיקה מסוג SMPTE color bars.
תמונה:Phillips_PM5540.jpg|תבנית בדיקה מסוג Philips PM5540.
תמונה:Philips_PM5544.svg|תבנית בדיקה מסוג Philips PM5544.
תמונה:Test-Pattern-Channel-1-Israel.png|גרסה של תבנית בדיקה פיליפס של הערוץ הראשון האנלוגי.
תמונה:Test-Pattern-Ch1-HD-Israel.png|גרסה של תבנית בדיקה EBU של הערוץ הראשון ב-HD.
תמונה:EBU Colorbars.svg|תבנית בדיקה של רשות השידור האירופאית (EBU).

תמונה:Testpattern10.jpg|תבנית בדיקה מסוג NTC 7 Combination.
תמונה:CbcEarly.jpg|תבנית בדיקה ישנה של רשת CBC.
</gallery>
</center>

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.wtfda.org/vud70s/1975/02-75vud.pdf TV Guide Test Patterns], מאת Morrie Goldman, במגזין VHF-UHF Digest מפברואר 1975 (עמודים 6-11)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בדיקות
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
גאיה טראוב

גאיה טראוב (נולדה ב-10 במאי 1988) היא שחקנית ומדבבת ישראלית.

==ביוגרפיה==
טראוב נולדה, גדלה והתחנכה בתל אביב. היא בתם של השחקן עמי טראוב ושל הצלמת חני ורדי. בילדותה למדה בבית הספר לטבע, ובנעוריה למדה במגמת המשחק והתיאטרון בבית הספר לאמנויות תל אביב.

בנובמבר 2009, לאחר שעשתה שנת שירות לאומי, התגייסה טראוב לצה"ל. לאחר דין ודברים עם רשויות הצבא, הוסכם כי תשרת למשך שנה אחת בתיאטרון צה"ל.

== קריירה ==
בשנת 1994 השתתפה בדיבוב הסרט "במבי". כבר מגיל צעיר החלה להתעניין במשחק, ועוד כילדה שיחקה במספר סדרות טלוויזיה, כשהזכורה ביניהן היא הסדרה "החבורה של פיני וויני" ששודרה ב"ערוץ הילדים" בשנת 1998, בה גילמה את יעלי. ב-2001 שיחקה בסרט הטלוויזיה "זנב של עפיפון", בבימויה של שיר צור, לצד מוסקו אלקלעי ולני שחף.

בשנת 2006 שיחקה בסרט הקולנוע של הבמאי חורחה גורביץ', "השרשרת של פסיה", שצולם באוקראינה.

בשנת 2007 זכתה טראוב לחשיפה גדולה כאשר גילמה את דמותה של רוח'לה בסדרת הדרמה זוכת "פרס האקדמיה לטלוויזיה", עטורת השבחים והרייטינג, "מרחק נגיעה", ששודרה בערוץ 2, לצדם של: צחי גראד, הנרי דוד, יבגניה דודינה, לוסי דובינצ'יק, ירדן בר-כוכבא ואחרים. על משחקה בדרמה זו הייתה אף מועמדת לפרס האקדמיה לטלוויזיה, בקטגוריית: "השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה". באותה שנה גילמה גם את דמותה של אביה במחזה, "עץ הדומים תפוס", שהוצג ב"תיאטרון המדיטק" וב"תיאטרון הקיבוץ" בבימויו של משה קפטן ועל פי רב המכר של גילה אלמגור, שזכה להצלחה רבה, עליו זכתה גם ב"פרס הבמה לילדים ונוער" כ"שחקנית הטובה ביותר".

בשנים 2008 ו-2009 גילמה את דמויותיהן של דניאלה לוין ועופרה הראל בסדרת הדרמה היומית, "דני הוליווד" מבית yes.

בשנת 2009 החלה לגלם את גאיה וורנר בסדרת הדרמה והמתח, "דאוס", ששודרה ב-yes וב-ערוץ הילדים. באותה שנה שיחקה גם בסרט הקולנוע, "היו לילות", בבימויו של רוני ניניו ולצידם של משה איבגי, יבגניה דודינה, דאנה איבגי ואחרים. באותה שנה החלה גם לשחק במחזה של "תיאטרון חיפה", "סיפור פשוט", המבוסס על ספרו של ש"י עגנון.

בשנת 2011 כיכבה בתוכנית המציאות, "בקרוב אהבה", ששודרה בערוץ 2, לצידן של סיגל שחמון, אמירה בוזגלו, גילי שם-טוב, מיכל שפירא וגלית לוי. באותה שנה החלה גם לשחק במחזה, "שמוליק של זהרה", המוצג ב"תיאטרון מופע".בנוסף שיחקה בסרט "שמור על ילדתי" שהפיקה דינה פרלשטיין לנשיים חרדיות,לצדה שיחקו איילת מרגלית אוולין הגואל רותם זיסמן כהן ואירית סוקי.

בשנים 2012–2013 שיחקה טראוב את דמותה של דפני דנציגר בסדרת הטלוויזיה "גאליס", המשודרת בערוץ הילדים. ב-2016 שיחקה בסרטו של נוני גפן" "הכל שבור ורוקד".

== חיים אישיים ==
בשנת 2017 נטען במאמר ב"ידיעות אחרונות" כי טראוב הייתה חברה בכת מייסודה של חוה גואז.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות תיאטרון צה"ל
קטגוריה:גאליס
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:שחקניות ילדות ישראליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
סיטרואן 2CV

סיטרואן 2CV, המכונה גם דה שבו (בצרפתית: deux chevaux; בתרגום חופשי: "שני סוסים") הוא דגם מכונית חסכוני שיוצר בידי יצרנית המכוניות הצרפתית סיטרואן בין השנים 1948 ו-1990. דגם ה-2CV שייך לקבוצת מכוניות מצומצמת שהוצגו לראשונה זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה וזכו להצלחה לאורך שנים רבות לאחר מכן – במקרה של דגם זה, במשך 42 שנים. גרסת הרכב של פייר-ג'ולס באולנג'ר משנות השלושים הייתה חדשנית לתקופתה בהיבטים הבאים:
* היא הייתה זולה וחסכונית, ואפשרה גם לאיכרים בצרפת, שהיוו חלק גדול מאוכלוסייתה באותה תקופה, להשתמש ברכב, דבר שעד אז לא התאפשר להם מבחינה כספית. הנתון הבא מדגים את חסכנותה של המכונית: היה לה צורך בשלושה ליטרים של דלק לכל היותר כדי לנסוע 100 ק"מ.
* היא הייתה יציבה, ותפקדה היטב גם בתנאי שטח לא-נוחים, כמו אדמות מעובדות או דרכים לא-סלולות.

המכונית נמכרה היטב בישראל, ואף שימשה כרכב צמוד לקציני צה"ל בדרגת סרן–רס"ן. ניתן לה הכינוי המזלזל "פחנוע".

דגם ההופמן 2CV אשר יוצר בגרמניה בין השנים 1988–2007 התבסס על דגם ה "סיטרואן 2CV"

דגם הקופה סיטרואן ביז'ו אשר יוצר בבריטניה בין השנים 1964–1959 התבסס על דגם "סיטרואן 2CV".

יוצרו 3,872,583 יחידות.

==פרויקט TPV==
אנדרה לפברה היה המהנדס הראשי בפרויקט TPV (ראשי תיבות של Très Petite Voiture – מכונית קטנה מאוד). בשנת 1939 מפתחי המכונית כבר סברו כי היא מוכנה לצאת לשוק ומספר אבות-טיפוס של הדגם נבנו. אבות-הטיפוס הללו היו בנויים בחלקם מאלומיניום או מגנזיום והכילו מנועים בעלי מנגנוני קירור הפועלים על מים. מושבי המכונית היו ערסלים שנתלו מגג המכונית על ידי חוטים.

במהלך כיבוש צרפת בידי גרמניה בזמן מלחמת העולם השנייה, מנהלי מישלן (בעלת המניות המרכזית של סיטרואן) וסיטרואן החליטו להסתיר את פרויקט TPV מהנאצים, מתוך חשש מפני בקשות צבאיות לאספקת הרכב שפותח בפרויקט. חלק מרכבי ה-TPV הוחבאו במקומות מסתור ואחרים הושמדו. בשש השנים הבאות התעמק באולנג'ר בחיפוש אחר חידושים ושיפורים. לפני שנת 1994 סברו כי רק שני אבות-טיפוס מהפרויקט שרדו, אך בשנה זו נמצאו שלושה רכבים נוספים מהפרויקט, בתוך אסם. נכון לשנת 2003, ידועים רק חמישה רכבי TPV ששרדו. במשך זמן רב, סברו כי החבאת הפרויקט מהשלטונות הייתה מוצלחת עד כדי כך שכל רכבי הפרויקט אבדו לאחר המלחמה. אך למעשה, מיקומם היה ידוע לשומריהם, ובשנות החמישים ניתנה הוראה להיפטר מהם.

דגם הסיטרואן FAF נגזר מדגם ה"סיטרואן 2CV".

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Citroën 2 CV Charleston (2015-08-29 3174 b).jpg
קובץ:Citroen2CV prototype.JPG|מכונית אבטיפוס שיוצרה בפרויקט TPV, מודל 1939, מלפני מלחמת העולם השנייה
קובץ:Citroen 2CV 1X7A7979.jpg
קובץ:Citroen 2CV Lieferwagen 2.jpg
קובץ:Rétromobile 2016 - Citroën 2CV 4X4 Sahara - 1961 - 001.jpg
קובץ:Citroen 2 CV Sport 1976.jpg
קובץ:Citroen UK 2 CV 1953.JPG
קובץ:Tour de France 2015 - Haastrecht - Zuid-Holland - Pays-Bas (19444967211).jpg
</gallery>

==ראו גם==
* סיטרואן דיאן

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
2CV
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1948
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בבלגיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בפורטוגל
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בספרד
קטגוריה:כלי רכב שיוצרו ביוגוסלביה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'ילה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בארגנטינה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באורוגוואי
אדווין קלבס

אדווין קלבס (בגרמנית: Edwin Klebs; 6 בפברואר 1834 - 23 באוקטובר 1913) היה פתולוג ובקטריולוג גרמני.

== חייו ==
קלבס נולד בקניגסברג (אז בירת פרוסיה המזרחית; כיום קלינינגרד, רוסיה).

ב-1857 קלבס קיבל תואר דוקטור לרפואה. מ-1861 קלבס שימש כעוזרו של הביולוג רודולף פירכו (Rudolf Virchow), ומ-1866 שימש כפרופסור בברן, וירצבורג, אוניברסיטת קארל בפראג וציריך.

יחד עם פרידריך לפלר (Friedrich Löffler) קלבס בודד לראשונה את החיידק Corynebacterium diphtheriae, הגורם לקרמת.

קלבס גם חיבר ספר לימוד לפתולוגיה, שתורגם לשפות רבות.

נפטר בברן ב-1913, ככל הנראה כתוצאה ממחלת השחפת.

החיידק קלבסיאלה (Klebsiella pneumoniae) קרוי על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיקרוביולוגים גרמנים
קטגוריה:בקטריולוגים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וירצבורג
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בשווייץ
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1834
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1913
Mamma Mia (שיר של אבבא)

"Mamma Mia" (באיטלקית: אמא שלי) הוא שיר מאלבומם השלישי של להקת אבבא, שנכתב על ידי סטיג אנדרסון, בני אנדרסון וביורן אולבאוס, והוקלט במקור בביצוע משותף של סולניות הלהקה, אנייטה פלסקו ואנני-פריד לינגסטאד. השיר הופיע לראשונה כחלק מהאלבום ABBA באפריל 1975, ולאחר מכן בספטמבר יצא כסינגל, עם הגרסה האינסטרומנטלית "אינטרמצו מס. 1" כבי-סייד.

==גרסאות כיסוי==
*ב-1980, גרסה ספרדית לשיר "מאמא מיה" נכלל באלבום Gracias por la musica. 
*ב-1999, מחזמר הנושא אותו שם, Mamma Mia!, הועלה בווסט אנד של לונדון, בביצוע רבים משירי אבבא, וההפקה התרחבה לארצות רבות אחרות, עם מעל 1500 הופעות בברודוויי בלבד.
*ב-1999 הלהקה A-teens ביצעה גרסת כיסוי של מאמא מיה.
*ב-2018 גרסה חדשה של שר אשר נכללה באלבומה ה-26 Dancing Queen.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי אבבא
קטגוריה:שירי 1975
קטגוריה:שירים ממאמה מיה!
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולאר מיוזיק
מונטניזם

מונטניזם היא כת אשר פרשה מהנצרות במאה ה-2. כת זו קרויה על שם מחולל ונביא התנועה מונטנוס מפריגיה. מונטנוס שמוצאו באסיה הקטנה, היה כנראה כהן במקדש פגאני מקומי לפני התנצרותו. הוא החל את פעילותו בשנת 156 או 172, ובמהלך טקס התנצרותו חווה חוויה מיסטית והכריז על עצמו כ"פרקליט". 

מאמיני המונטניזם האמינו כי רוח הקודש - "הפרקליט", היא "רוח האמת" הנזכרת בבשורה על-פי יוחנן, אותה הבטיח ישו לשלוח אחרי מותו. רוח הקודש הזו מתגלה בנבואותיו של מונטנוס ושל שתי נביאות שניבאו עמו, פריסקילה ומכסימיליה. נבואות אלו נאספו על ידי מאמיניהם ואוסף זה נחשב לקדוש, ורק קטעים אחדים ממנו נשתמרו בכתביהם של מתנגדי המונטניזם.

בדומה לתנועות נוצריות רבות אחרות, ציפו מאמיני המונטניזם לבוא אחרית הימים וכן שירושלים של מעלה תרד מהשמיים, לפי אמונתם, על יד פפוזה שבפריגיה. המונטניזם הטיף לתיקון המידות, להחמרת הצומות ולאיסור נישואין בשנית. כמו כן דרש המונטניזם שכל נוצרי יקבל על עצמו סבל ומיתה כאשר נרדפו הנוצרים.

המונטניזם תבע את תיקון סדרי הכנסייה, תקף את מוסדות הכנסייה המקובלים וערער על סמכות הבישופים. מרכז התנועה היה בפפוזה ומשם התפשטה לכיוון מערב והגיע עד רומא, צפון אפריקה וצרפת. אחד ממאמיני המונטניזם בצפון אפריקה הוא הסופר הנוצרי טרטוליאנוס, אשר כתביו משמשים עדות חשובה למונטניזם.

הכנסייה הרשמית והאפיפיור יצאו כנגד המונטניזם ובשנת 177 נערך כינוס מיוחד שהכריז על החרמת הכת. המונטניזם התקיים כ-200 שנה וייתכן כי עד המאה ה-4 נשארו קבוצות קטנות של מונטניסטים.

== ראו גם ==

* פנטקוסטליזם

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:נצרות: זרמים שסומנו כמינות
כנסיית אנדראס הקדוש (עכו)

שער כנסייה צלבנית שנלקח שלל לקהיר ב-1291 ונקבע בפתח מדרסה ממלוכית
כנסיית אנדראס הקדוש (אנגלית: St. Andrew's Church) היא כנסייה השוכנת בפינה הדרום-מערבית של עכו העתיקה וקרויה על שם אנדראס הקדוש. המבנה הנוכחי, אשר נבנה בשנת 1765 על שרידי בניין צלבני, שייך לכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית.

==המבנה הצלבני==
בזכות מיקומו הפונה אל הים התיכון, בלט המבנה הצלבני לבאי האוניות אל העיר ושימש עבורם כתמרור, ואולי משום כך לא נהרס עד היסוד על ידי הכובשים הממלוכים כיתר בנייני העיר הצלבנית. המבנה מוכר מציורים שנעשו בשלה המאה ה-17, בהם ציורו של דה ברוין מ-1682. החוקר דניס פרינגל שעקב אחרי תיאורי הנוסעים בסוף המאה ה-17 ובמחצית הראשונה של המאה ה-18, בהם מונדרל, פוקוק ומריטי, קבע שהמבנה הגותי הנישא נהרס בשנות ה-60 של המאה ה-18, בעת חידוש בניינה של עכו על ידי דאהר אל-עומר.

היו שסברו שכנסיית סן אנדראס הנוכחית נבנתה על גבי כנסיית סנטה אנה הצלבנית. הפרנציסקנים מאמינים שכנסיית יוחנן הקדוש הקתולית שעל חומת הים, בצמוד לרובע הפיזני מימי הביניים, הוקמה באתר כנסיית סן אנדראס הצלבנית.

אחרי נפילת עכו ב-1291 נלקח שער הכנסייה שלל לקהיר בפקודת כובש עכו, הסולטאן הממלוכי השמיני ח'ליל בן קלאוון, ונקבע בפתח מדרסת מוחמד בן קלאוון בקהיר על ידי אל-עאדל כִתבֻּע’א . החוקרת ורדית שוטן-הלל טוענת, על פי מדידות שערכה באתר הרובע ההוספיטלרי בעכו במסגרת מחקרי רשות העתיקות וכן על סמך בדיקה באתר השער שבקהיר, שהשער נלקח מכנסיית יוחנן הקדוש ברובע ההוספיטלרי בעכו, ולא מכנסיית אנדראס הקדוש.
שם=איור מ-1686}}

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
*N. Makhouly and C.N. Johns, Guide to Acre, Government of Palestine, Department of Antiquities, Jerusalem, 1946, pp. 83-84
* Denys Pringle, The Churches of the Crusader Kingdon of Jerusalem, Vol IV (The Cities of Acre and Tyre), Cambridge, 2009, pp. 63-69
</div>
*אלי שילר, עכו ואתריה, קרדום - דו ירחון לידיעת הארץ, ירושלים, 1983

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

סנט אנדריוס
אנדראס הקדוש
קטגוריה:עכו העתיקה
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:יצירות המאה ה-18
עירית (סוג)

עירית (שם מדעי: Asphodelus) היא גאופיט רב שנתי, ממשפחת העיריתיים (Asphodelaceae). בעבר סווגה תחת משפחת השושניים.

== אטימולוגיה ==
השם 'עירית' מוזכר בתוספתא:
::העירית שלקטה למאכל בהמה - צריך לבער. 
::נתנה תחת הכר - הרי היא כמבוערת. (תוספתא, מסכת שביעית, פרק ה)

חוקר התנ"ך, הבוטנאי והרב ד"ר עמנואל לעף, הכניס את השם עירית לשימוש מודרני. שם הסוג "עירית" נזכר לראשונה במילון "ילקוט הצמחים", בעריכת מ. אזרחי ופ. אוירבך (קרישבסקי), שיצא לאור על ידי ועד הלשון העברית בשנת תר"ץ (1930). לפני כן, הוצע השם "עירון" כשם הסוג ברשימת "מֻנחי-הצמחים" שעובדה על ידי ישראל איתן ואשר התפרסמה בזכרונות ועד הלשון (תרע"ג, 1913), אך שם זה לא התקבל. אפרים רובינוביץ' (הראובני), בספרו "שמות צמחי ארץ ישראל שנתחדשו או שנתבררו" (תרע"ז, 1917) הציע לקרוא לצמח "נץ חלב".<ref></ref>
== מינים ==
בישראל ידועים חמישה מינים מסוג זה:
* עירית גדולה (Asphodelus ramosus)
* עירית נבובה (Asphodelus fistulosus)
* עירית צרת-עלים (Asphodelus tenuifolius)
* עירית נטויה (Asphodelus refractus)
* עירית דביקה (Asphodelus viscidulus)
בעולם ידועים 16 מינים בסך הכל של סוג זה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:עיריתיים
מוריס בז'אר

מיצירות המחול של בז'אר, 1988
מוריס בז'אר (בצרפתית: Maurice Béjart; נולד ז'אן מוריס ברז'ה Maurice-Jean Berger; 1 בינואר 1927 – 22 בנובמבר 2007) היה כוריאוגרף צרפתי שניהל את "באלט בז'אר לוזאן" בשווייץ.

==ביוגרפיה==
בז'אר נולד במרסיי שבצרפת כבן של הפילוסוף גסטון ברז'ה. כילד הוקסם מרסיטל של סרז' ליפר, החליט להתמסר למחול, והחל ללמוד אצל מתילד קשסינסקה.

בשנת 1945, הוא הצטרף כרקדן בלט לאופרה של מרסיי. משנת 1946 למד ב"סטודיו וואקר" בפריז.

בשנת 1948, הוא גם למד אצל ג'נין צ'אראט, איווט שאווירה ולאחר מכן אצל רולנד פטיט, בנוסף למד אצל ורה וולקובה בלונדון.

בשנת 1954 ייסד את להקת "באלט הכוכב" (Ballet de l'Etoile). ב-1960 ייסד בז'אר את "באלט המאה ה-20" בבריסל. בשנת 1987 עבר ללוזאן שבשווייץ, שם ייסד את "באלט בז'אר לוזאן", אחת מלהקות הבלט המפורסמות והמצליחות ביותר בעולם.

בשנת 1988 הוזמן להופיע בפסטיבל ישראל, תחילה סירב בעקבות ביקורות על מדיניות ישראל בדיכוי האינתיפאדה הראשונה שפרצה כמה חודשים קודם לכן, לבסוף אמר שיגיע מפני שאינו רוצה להוסיף אי-סובלנות לאי-סובלנות. 

בשנת 1998 הורשע בז'אר בגין פלגיאט. בית המשפט קיבל את הטענה שמחול של בז'אר בשם "Presbythère" הכיל קטע ש"נגנב" מתוך היצירה "chute La d'Icare" (התרסקות איקריוס) של הכוריאוגרף הבלגי פרדריק פלמן (Frédéric Flamand).

בין יצירותיו עיבוד חדשני ומקיף של מפצח האגוזים בהשראת סיפור חייו הוא, שהועלה על הבימה בשנת 2000. המוזיקה לבלט היא עדיין הפרטיטורה המקורית של צ'ייקובסקי, אבל העלילה והדמויות המקוריות הוחלפו כולן בסיפור חדש, על מאמצי ילד להתאחד מחדש עם אמו. הבלט מאפשר גם מבט אל הפנטזיות המיניות המוזרות של הנער. עיצוב ההפקה מלא דימויים ארוטיים, שכמה מהם עלולים לזעזע רבים מן הצופים, כמו רחם ונרתיק פעורים לרווחה. אחת הדמויות היא של מריוס פטיפה, ההופך למפיסטו. דמות אחרת קרויה "פליקס החתול", כנראה בעקבות הדמות המצוירת המפורסמת.

בז'אר המשיך לנהל את להקתו עד יום מותו ב-22 בנובמבר 2007. הלהקה ממשיכה לפועל מאז, ואף הגיעה לביקורים בישראל מספר פעמים.

==בתי ספר למחול==
בז'אר היה מייסדם של כמה בתי ספר למחול:

* "בית ספר מודרה" בבריסל, 1970 - 1988;
* "בית הספר מודרה אפריק" בדאקאר, 1977 - 1985;
* "בית ספר רודרה" בלוזאן, 1992 - היום.

בית הספר רודרה עודנו פתוח והוא אחד המפורסמים ביותר מבין בתי הספר המקצועיים למחול בעולם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
לאחר מותו
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כוריאוגרפים צרפתים
קטגוריה:רקדנים צרפתים
קטגוריה:מתאסלמים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס קיוטו
קטגוריה:זוכי פרס ארסמוס
קטגוריה:רקדנים להט"בים
קטגוריה:להט"בים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2007
פוקילותרמיות

פּוֹיקִילוֹתֶרְמִיוּת היא תכונה המאפיינת יצורים חיים שטמפרטורת גופם מושפעת מטמפרטורת הסביבה.
חרדון מתחמם על סלע. מכאן מקור הביטוי "להתחרדן"
מקור המילה פויקילותרמי מיוונית: פויקילוס (ποικίλος) – מגוון, תרמוס (θερμός) – חום. פויקילותרמיות היא ההגדרה העדכנית לתכונתם של יצורים שנקראו בעבר "בעלי דם קר". כל חסרי החוליות הם פוקילותרמיים וכך גם שלוש מחלקות מבין החוליתניים: דגים, דו חיים וזוחלים. ליצורים אלה אין יכולת לווסת את טמפרטורת הגוף באמצעות תהליכים פנימיים. בעלי חיים אלה נקראים גם אקטותרמיים. אקטו= מבחוץ, כלומר חום גופם נובע מחום הנקלט מבחוץ.

טמפרטורת הגוף היא פרמטר בעל משמעות מכרעת עבור בעלי החיים, משום שכל התהליכים המטבוליים המתרחשים בגופם של יצורים חיים תלויים בפעילות האנזימים. התחום האופטימלי לפעילות רוב האנזימים הוא 25 מעלות צלזיוס עד 40 מעלות צלזיוס, וגם בעלי חיים פויקילותרמיים יהיו פעילים כאשר גופם נמצא בסביבה תרמית בטווח זה. לכן, גם הם חייבים לווסת את טמפרטורת גופם, כדי שיוכלו לפעול. תגובה טיפוסית של יצורים פויקילותרמיים לתנודות בטמפרטורה היא שינוי מקום ושינוי תנוחה, כדי למזער את הסכנה בטמפרטורה גבוהה מדי או נמוכה מדי. ויסות החום של יצורים אלה הוא ויסות התנהגותי. הם עושים זאת בעזרת אדפטציות התנהגותיות, כמו חשיפה לשמש (או צל), מים או אוויר. מוכר המושג "התחרדנות" <ref></ref>-פועל זה נגזר מהתנהגות החרדון ש"משתזף" בשמש לצורך העלאת חום גופם.

לפי הנאמר לעיל, דמם של האורגניזמים פויקילותרמיים איננו יכול להיות תמיד קר. בראטרורם מצא כי טמפרטורת הגוף של איגואנת המדבר נעה בין 18 מעלות בזמן שנת החורף עד לשיא של 46.4 מעלות בזמן פעילות בשעות החמות, לפני שהיא נאלצת לתפוס מחסה מהשמש ולקרר עצמה.

=== יתרונות האקטותרמיות ===
אצל בע"ח פויקילוטרמיים אין בזבוז אנרגיה על ידי הפניתה לשמירת חום הגוף. לדוגמה, המזון הדרוש ביממה לצפור קטנה, אוכלת חרקים, הומיאותרמית מהיותה שייכת למחלקת העופות, יכול להספיק לזוחל באותו גודל למשך חודש.<ref></ref> מסיבה זו, בסביבות מחיה קשות, מעוטות משאבי מזון, נמצא בעיקר יצורים פויקילותרמיים. יצורים אלה, במהלך האבולוציה, לא פיתחו מערכות הצורכות אנרגיה רבה, כגון מח מורכב או כנפיים משוכללות. בנוסף, לחלק מהם יש מספר מערכות אנזימטיות עבור כל אחד מהתהליכים החשובים בגוף. לכל מערכת אנזימטית כזו יש טמפרטורה אופטימלית שונה. תכונה זו מאפשרת להם לתנאי טמפרטורת סביבה משתנים, כאשר שינוי הטמפרטורה הוא הדרגתי. מנגנון זה מופעל עם השתנות העונות, כאשר הטמפרטורה יורדת בהדרגה. אז מיוצרים אנזימים חדשים, הפועלים בטמפרטורה החדשה.<ref></ref><ref></ref>

=== חסרון האקטותרמיות ===
פעילות מוגבלת, לרוב בהתאם לטמפרטורת הסביבה. אם טמפרטורת הסביבה משתנה במהירות ואין שהות לאדפטציה, האנזימים מפסיקים לפעול ובעל החיים מת.

== ראו גם ==
* בעלי דם קר
* בעלי דם חם
* הומיאותרמיות
* קינטיקה אנזימטית

==קישורים חיצוניים==
* 
* ארז גרטי-[https://davidson.weizmann.ac.il/online/maagarmada/life_sci/מהם-אנזימים מהם אנזימים]- מכון דוידסון

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרמורגולציה
אברהם וולפנזון

רבי אברהם וואלפאנזאן (וולפנזון) (נולד ה'תקס"ד - תרט"ו) היה דיין של עדת הפרושים בצפת. ממקימי היישוב היהודי-אשכנזי בארץ ישראל.

נולד בעיירה שקלוב שבבלארוס, לפי גרסה אחת בשנת תקמ"ג (1783), ולפי המחקר המודרני - 1799 (לפי נתוני מפקד מונטיפיורי משנת 1849) או בשנת 1804 (לפי נתוני מפקד מונטיפיורי משנת 1839). בן לזאב, ממשפחתו של רבי שמריהו לוריא שהיה מעשירי רוסיה.

הלך לעולמו בשנת תרט"ו - 1854. נטמן בשיפולי הר הזיתים בקרבת יד אבשלום בבית העלמין הישן המשותף לעדה האשכנזית והספרדית.

== משפחתו ==
מנישואיו הראשונים עם בתיה ברינא נולדו לו שלושה בנים ובת. שני בניו נהרגו עקב הרעש בצפת והוא נשאר עם בנו זאב ובתו פייגה טויבה.

זאב, שגם הוא היה לשד"ר וגדול בתורה, גר כל ימי חייו במאה שערים עם אשתו רבקה. לימים ביתם נישאה לנינו של הגר"א, אלעזר לנדא.

בנם אליהו נולד ב-1873 בירושלים. נכדו הוא משה (מוסה) אשד ממגלי דרך בורמה לירושלים ב-1948. פייגה טובה נישאה לרבי שניאור זלמן שניאורסון נכדו של רבי משה שניאורי ונינו של בעל התניא.

מנישואיו השניים עם גברת שיינדל נולדו לו בת ובן: אסתר-מלכה ויהושע. בתו נישאה לרב יעקב גולדמן ובנו נישא לסימה גיטל.

== עלייתו לארץ ישראל ==
לפי מסורת משפחתית מאוחרת, מיד אחרי נישואיו לבתיה בריינא הקים את תנועת "חזון ציון" שבראשה עמד רבי הלל ריבלין משקלוב והייתה הרוח החיה של הגר"א. כל תלמידי התנועה היו ממדינת ריסין ממוהילב והמחוזות הסמוכין:
הרב הלל ריבלין, רב מנדיל, רב ישראל משקלוב (שהיה בן דודו), רבי סעדיה, רב זלמן דקטור לוריא.
קודם לעלייתו, עלתה שיירה גדולה שמנתה שבעים איש, ביניהם ר' אברהם אשתו ועוד שתי משפחות. זאת נעשתה במטרה להכין את א"י להתיישבות. בשנת 1808 יצא מהעיר שקלוב בה שירת ברבנות, למסע במשך 13 חודשים. לפי מפקדי מונטיפיורי, עלה ארצה רק בסביבות שנת 1834.

ירושלים, שהייתה עיר מלאה במחלות, לא יכולה הייתה לקלוט את העולים ולכן הם השתקעו בצפת יחד עם כל 70 המשפחות שעלו אחריהם. צפת הפכה ליישוב יהודי גדול אליה נהרו רוב השיירות של הפרושים. בעיר נוסדו לא רק בתי דין ובתי כנסת אלא גם ישיבה גדולה שבראשה עמד ר' ישראל (אשכנזי) משקלוב בעל פאת השולחן. רק לאחר הרעש בצפת, בשנת 1837 כשהחלו היהודים לנהור אל עבר ירושלים, יבשו את הביצות.

== השכנת שלום ==
כשלושים שנה לפני עליית הפרושים ארצה, עלתה קבוצה קטנה של חסידים שהתיישבה בצפת. הפרושים רצו להשתלט על דעת הציבור בארץ לבל ילכו אחרי החסידות הגיעו בהמוניהם, אלא במקום שהמחלוקת בין המתנגדים לחסידים תגדל - היא הפכה לשלום וחברות קרובה. ר' אברהם היה הגורם מרכזי לאחדות זו, כיוון שהשיא את בתו, טיבא פייגא, לנכדו של בעל התניא, ר' שניאור זלמן שניאורסון בירושלים.

== ספריו ==
*

==לקריאה נוספת==
* אריה מורגנשטרן, "מסורות משפחתיות במבחן המחקר ההיסטורי משפחות ריינס וולפינזון, רלב"ג רובלר ושפירה" בתוך גאולה בדרך הטבע: תלמיד הגר"א בארץ ישראל תק"ס–ת"ר 1800–1840 – מחקרים ומקורות, מהדורה שנייה ומורחבת, הוצאת מאור, ירושלים, תשנ"ז.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ילידי 1783
קטגוריה:נפטרים ב-1855
אברמק

אברמק הוא אלבום המורכב כולו משיריו של אברמק קופלוביץ', נער מגטו לודז' שנספה באושוויץ כשהיה בן 14. את האלבום הקליטו חברי הלהקה "קוסקים" (שלושה מיוצאי להקת "קרח תשע") וחברים בנוער העובד והלומד.
== הפקה ==
בפברואר 2004 חיפש אורי מייזלמן, מדריך בתנועת הנוער העובד והלומד ובעבר המתופף של "קרח תשע", שירים בנושא השואה, ומצא ספרון ובו שיריו של אברמק. הוא פנה לחברו אוהד קוסקי (גיטריסט "קרח תשע"), וזה הלחין את כל שירי האלבום. יחד אספו השניים את חבריהם, הנגנים רועי הדס, עידן קגן, אייל תלמודי ודייוויד סטברו, וכולם הקליטו את האלבום באולפן העוגן. הם ערכו אותו באולפן של יזהר אשדות.

האלבום הופק בשיתוף יד ושם ומוזיקאים נוספים כאסף אמדורסקי, פיטר רוט ויעקב גלעד, ובעזרת מזכ"ל הנוער העובד והלומד, פסח האוספטר. את הדיסק ייצרה איי.בי.סי.די מיוזיק.

הרווחים מהאלבום, שנמכר בחנויות התקליטים, מוקדשים כולם לסבסוד נסיעה של בני נוער לפולין. עיריית לודז' בחרה בציור של אברמק לשמש כסמל הרשמי של הנצחת יהודי לודז' ושל האירועים לציון המלחמה והגטו. בשנת 2008 יצא קליפ אנימציה של אייל סורק לשיר "חלום". השיר תורגם ל־15 שפות, ביניהן פרסית, יפנית וערבית.

בשנת 2009 יצא מטבע מיוחד של שני זלוטי ועליו ציורו של אברמק. בדצמבר 2009 יצאה מהדורה שלישית של הדיסק.

==רשימת השירים==
את כל השירים תרגמה מפולנית עירית עמיאל והלחין אוהד קוסקי אלא אם צוין אחרת.

#הי במחלקה – 6:19 (ישראל/קוסקי, הדס, קגן, תלמודי)
#לכבוד היושב־ראש – 2:48
#לכבוד מר יקובוביץ' – 2:53
#אורלוגין – 2:35
#קרבן – 6:37 (ישראל/הדס)
#מקבץ נדבות – 3:41
#חלום – 4:29
#רוח – 4:36

==קרדיטים==
* אורי מייזלמן – תופים וכלי הקשה, קריאה, קולות
* אוהד קוסקי – שירה, גיטרה חשמלית
* רועי הדס – בס, קולות, גיטרה קלאסית, הפקה מוזיקלית
* עידו קגן – קלידים, כלי הקשה, קריאה
* אייל תלמודי – כלי נשיפה, קולות
* דייוויד סטברו – גיטרה, קולות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלבומי 2005
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:השואה במוזיקה
קטגוריה:הנוער העובד והלומד
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
סרז'יניו

סרז'יו קלאודיו דוס סאנטוס (בפורטוגזית: Sergio Claudio dos Santos; נולד ב-27 ביוני 1971 בריו דה ז'ניירו), הידוע בשם סרז'יניו הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק כקשר שמאלי וכמגן שמאלי. הוא ידוע בעיקר על תקופתו במועדון הכדורגל האיטלקי מילאן. סרז'יניו גם שיחק במדי נבחרת ברזיל.

סרז'יניו החל את קריירת הספורט שלו בברזיל במספר מועדונים בברזיל, ביניהם אינטפרונה ופלמנגו, אך החליף מועדון כל שנה. לבסוף מצא את מקומו במועדון סאו פאולו, מהמועדונים הבכירים בברזיל. סרז'יניו שיחק בסאו פאולו שלוש עונות ובעקבות הופעותיו שם אף זומן לנבחרת הכדורגל הברזילאית ב-1998.

ב-1999 עבר סרז'יניו לקבוצתו הנוכחית מילאן. סרז'יניו לא הירבה לשחק במילאן, בה שיחק בעיקר כמחליף. סרז'יניו זכה עם מילאן ב-2003 בליגת האלופות והיה אף הראשון להבקיע פנדל בבעיטות ההכרעה, לאחר שהמשחק הסתיים ללא הכרעה. בגמר הטורניר ב-2005 היה שותף להפסדה של מילאן, כאשר המשחק הגיע פעם נוספת להכרעה בבעיטות עונשין. באותו משחק סרז'יניו החמיץ את הבעיטה.

הופעתו הידועה ביותר הייתה בדרבי של מילאנו ב-2001 בו ניצחה קבוצתו מילאן את יריבתה אינטר 6-0.

בקיץ 2008, לאחר 9 שנים במועדון האיטלקי, הודיע סרז'יניו על פרישתו מכדורגל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני באהיה
קטגוריה:כדורגלני פלמנגו
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1999
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1971
ניקולס בורדיסו

ניקולס אנדרס בורדיסו (ספרדית: Nicolás Andrés Burdisso; נולד ב-12 באפריל 1981) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת המגן, וכיום מנהל ספורטיבי בקבוצת נעוריו בוקה ג'וניורס.

== ביוגרפיה ==
בורדיסו החל את הקריירה שלו בקבוצה הארגנטינאית בוקה ג'וניורס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כבר בגיל 17 ובמהרה הפך להיות לשחקן הרכב קבוע ולאחד מכוכבי הקבוצה. הוא שיחק בקבוצה במשך 5 שנים, במהלכן שיחק ב-102 משחקים והבקיע 3 שערים. עם בוקה זכה בורדיסו בשתי אליפויות, 3 פעמים בגביע הליברטדורס ופעמיים באליפות העולם לקבוצות.

ב-2004 עזב בורדיסו את בוקה וחתם על חוזה ל-4 שנים עם מועדון הכדורגל האיטלקי אינטר מילאנו, תמורתו קיבל כ-3.5 מיליון אירו. בעונתו הראשונה בקבוצה נאלץ בורדיסו לבלות את מרבית זמנו בארגנטינה ליד מיטת בתו שחלתה בלוקמיה. ב-2006 האריך את החוזה בשנה נוספת. ב-2007, בעת משחק בין אינטר לולנסיה במסגרת ליגת האלופות נקלע בורדיסו לקטטה בין צוותי הקבוצות, במהלכה שחקן ולנסיה דייוויד נאברו הכה אותו ושבר את אפו.
למרות ההערכה המקצועית הגדולה, מתקשה בורדיסו לתפוס מקום בהרכב הקבוצה, הוא יכול לשחק בכל עמדה בהגנה אם כי עמדתו המקורית היא כבלם.

בורדיסו שייך לדור הזהב של הכדורגל הארגנטינאי בגילאי הנוער, הוא זכה עם הנבחרת הצעירה במונדיאל הנוער בשנת 2001.
בורדיסו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בינואר 2003 במשחק הידידות של ארגנטינה מול הונדורס. הוא היה שותף לזכייה בזהב האולימפי באולימפיאדת אתונה (2004). הוא זומן לסגל ארגנטינה למונדיאל 2006 וגילה יכולת טובה במשחקים בהם הוא שיחק. עם פרישתו של רוברטו אז'אלה מהנבחרת עלה שמו של בורדיסו כאחד מיורשיו.

==תארים==
;בוקה ג'וניורס
* 2 זכיות באליפות הליגה הארגנטינאית - אפרטורה 2000, אפרטורה 2003
* 3 זכיות בגביע ליברטדורס 2000, 2001, 2003 
* 2 זכיות בגביע הבין יבשתי - 2000, 2003

;אינטר מילאנו
* 2 זכיות באליפות הסרייה א' - 2006, 2007 
* 2 זכיות בקופה איטליה - 2005, 2006
* זכייה אחת בסופר קאפ האיטלקי - 2005

;נבחרת ארגנטינה
* אליפות עולם לנוער - 2001 
* זכייה במדליית הזהב באולימפיאדת אתונה 2004

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:מגני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1981
בית האצילים

בית האצילים הוא ספר מאת ג'יימס קלאוול אשר פורסם בשנת 1981, ומתרחש בהונג קונג בשנת 1963. בספר זה מתואר המשך עלילות חברת בית האצילים - חברת סחר וספנות חזקה שתוארה בספר קודם של קלאוול - טאי פאן. 

בית האצילים מציג עלילה מורכבת וסבוכה, העוסקת במסחר ובכלכלה הסבוכים של הבורסה המערבית והסינית בהונג קונג, על רקע ניסיונה של חברה אמריקאית להיכנס לעסקים שם. 

==עלילה==
בית האצילים מתרחש בראשית שנות השישים של המאה העשרים, כאשר איאן סטרואן דאנרוס מקבל לידיו את מנכ"לות חברת בית האצילים - אחת מחברות הסחר והספנות החזקות ביותר בהונג קונג. מנכ"ל החברה עדיין מכונה טאי פאן, כפי שכונו כל מנכ"ליה מאז דירק סטרואן, ועדיין נחשב לבכיר סוחרי הונג קונג. הספר עוסק במאבקי הכוח הנוצרים כאשר מנכ"ל חברה אמריקאית, לינק בארטלט, עם סגניתו קייסי צ'ולוק, מגיעים להונג קונג במטרה לקנות לעצמם דריסת רגל בכלכלת הונג-קונג, בכל דרך, ומאלצים את דאנרוס, וסוחרים אחרים, להילחם על המשך קיומם העצמאי. סביב קו העלילה המרכזי מתנהלים מאבקים כלכליים בינלאומיים, פרשיית ריגול ומאבקים אישיים שהם ספיחי האיבה בין סטרואן לברוק מראשית ימיה של הונג-קונג, כפי שתוארו בספר טאי פאן. בסופו של דבר, כמו בספר טאי פאן, רק איתני הטבע הם שמכתיבים את המנצחים והמפסידים במאבק.

הספר עובד בשנת 1988 למיני-סדרת טלוויזיה, בכיכובו של פירס ברוסנן.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי ג'יימס קלאוול
קטגוריה:ספרי 1981
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
Twilight of the Gods

Twilight of the Gods (דמדומי האלים) הוא אלבום האולפן השישי של להקת בת'ורי.

האלבום ממשיך לפתח את ז'אנר הוויקינג מטאל שהתהווה והומצא בשנים אלו. באלבום ניכרת ההשפעה של המוזיקה הקלאסית - האלבום עצמו קרוי על שמה של אופרה של המלחין הגרמני הנודע ריכארד ואגנר, והמלודיה של שיר מספר 7 באלבום, Hammerheart, לקוחה מיצירתו של המלחין האנגלי גוסטב הולסט, כוכבי הלכת (אופוס 32, יופיטר).
באלבום כולו משולבות גיטרות אקוסטיות יחד עם הדיסטורשן והשילוב ביניהם הוא המאפיין הבולט באלבום.

== רשימת שירים ==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
# "Prologue - Twilight of the Gods - Epilogue" – 14:02
# "Through Blood by Thunder" – 6:15
# "Blood and Iron" – 10:25
# "Under the Runes" – 5:59
# "To Enter Your Mountain" – 7:37
# "Bond of Blood" – 7:35
# "Hammerheart" – 4:57
|}
</div>

== מבצעים ==
* קוורת'ון - גיטרה, שירה, מילים והלחנה.
* Kothaar - באס
* Vvornth - תופים.
* הופק על ידי קוורת'ון ובוס פורסברג.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי באת'ורי
קטגוריה:אלבומי 1991
קטגוריה:אלבומים באנגלית
יעקב אדלשטיין (פעיל ציוני)

יעקב אדלשטיין (Jakob Edelstein; 1903 הורודנקה גליציה – 20 ביוני 1944 אושוויץ) היה יהודי צ'כי ששימש כראש התנועה הציונית הצ'כית, היה מנהל המשרד הארצישראלי של הסוכנות היהודית בפראג (משנת 1933) ואיש "החלוץ". בגיל 38 מונה לראש האלטסטנראט ("מועצת הזקֵנים") של גטו טרזיינשטט, הגטו ששימש כמחנה מעבר ליהודי מערב אירופה.

== ביוגרפיה ==
נולד ב-1903 בהורודנקה שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום אוקראינה). בעת מלחמת העולם הראשונה הגיע עם משפחתו לברנו, ושם הצטרף לתנועת "בלאו וייס".

בידי אדלשטיין ומשפחתו היו עוד לפני המלחמה סרטיפיקטים לעלייה לארץ ישראל, והם התכוונו להגיע לקיבוץ גבעת חיים, אולם אדלשטיין בחר להישאר ולא לנטוש את חברי הקהילה.

ב-1939 נשלח על ידי הגרמנים למחנה ניסקו, משם הצליח לחזור לפראג.

אדלשטיין הגיע לגטו טרזיינשטט בדצמבר 1941. כראש האלטסטנראט (מועצת הזקֵנים) של הגטו, אדלשטיין ניסה להקים עיר יהודית של ממש בטרזיינשטט ואף העז להתעמת עם אדולף אייכמן, ראש המחלקה היהודית של האס אס, שהיה אחראי על גירושם של יהודי צ'כיה, פולין, אוסטריה והונגריה לגטאות ולמחנות ריכוז.

אדלשטיין עמד בראש "מועצת היהודים" של הגטו לצד פאול אפשטיין. אדלשטיין הוא שכינה את גטו טרזין "מקלט לילה", כאשר עדיין קיווה כי הגטו יהווה מקום מקלט ליהודים השוכנים בו עד יעבור זעם.

הוצע לאדלשטיין להימלט מטרזיינשטט. את ההצעה העלה ארגון החלוץ, אולם אדלשטיין דחה את ההצעה.

בדצמבר 1943 נשלח עם משפחתו לאושוויץ, לאחר שהואשם כי ניסה להציל יהודים בכך שזייף תעודות זהות. הוא הוצא להורג בבלוק 11 ב-20 ביוני 1944, יחד עם משפחתו.

== לקריאה נוספת ==
* רות בונדי, אדלשטיין נגד הזמן

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20382.pdf יעקב אדלשטיין] באתר [http://www.yadvashem.org/yadvashem_hebrew.asp יד ושם]
* [http://www.holocaustresearchproject.org/ghettos/edelstein.html יעקב אדלשטיין (באנגלית)] באתר [http://www.holocaustresearchproject.org/toc.html פרויקט מחקרי השואה]
* [http://www.yivoencyclopedia.org/article.aspx/Edelstein_Jakob יעקב אדלשטיין (באנגלית)] ב[http://www.yivoencyclopedia.org אנציקלופדיית היהודים של YIVO]
* 
* 

קטגוריה:חברי בלאו וייס
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:ציונים סוציאליסטים
קטגוריה:פעילים ציונים בצ'כיה
קטגוריה:יודנראט
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1903
קטגוריה:פעילים פוליטיים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:נפטרים ב-1944
קסטיליה-לה מנצ'ה

קסטיליה־לה מנצ'ה (בספרדית: Castilla-La Mancha, מבוטא: קַסְטִייַה לַה מַנְצַ'ה) היא קהילה אוטונומית של ספרד. קסטיליה-לה מנצ'ה ממוקמת בלב חצי האי האיברי וגובלת בקהילות האוטונומיות מדריד וקסטיליה ולאון בצפון, באראגון ובוולנסיה במזרח, במורסיה ובאנדלוסיה בדרום ובאקסטרמדורה במערב. זוהי הקהילה האוטונומית השלישית בגודלה בספרד מבחינת שטחה, אם כי התשיעית מבחינת גודל אוכלוסייתה. בירתה היא טולדו. עיר גדולה נוספת היא סיודד ריאל.

קסטיליה-לה מנצ'ה מורכבת מחמישה מחוזות שנקראים על שם בירותיהם: גוודלחרה בצפון מזרח, קואנקה במזרח, טולדו במערב, אלבסטה בדרום מזרח וסיודד ריאל בדרום מערב.

השם "קסטיליה-לה מנצ'ה" נוצר רק עם כינון המשטר הדמוקרטי בספרד וחלוקתה ל־17 קהילות אוטונומיות. לפני כן אזור זה נודע בשם "קסטיליה החדשה". חלק גדול מאזור זה נקרא גם לה מנצ'ה (או "לה מנשה" בספרדית עתיקה), וזהו האזור בו מתרחשת עלילת "דון קישוט איש לה מנשה". לה מנצ'ה מפורסמת גם בטחנות הרוח הרבות הפזורות בה.

המטבח של האזור מתאפיין במאכלים מסורתיים האופייניים שכוללים בעיקר תבשילי נזיד, "פיסטו", לחם מקומי, "גספצ'וס", מיגליטוס והיינות המקומיים

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160207021345/https://www.jccm.es// האתר הרשמי של ממשלת קסטיליה-לה מנצ'ה] 
טחנות רוח בלה מנצ'ה]]
* 

*
קטגוריה:ספרד: קהילות אוטונומיות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1982
דגל טיבט

דגל טיבט הוצג לראשונה בשנת 1912 על ידי הדלאי לאמה ה-13. הדגל מורכב מדגליהן של פרובינציות שונות בטיבט. עד שנת 1950 הוא שימש כדגל הצבא הטיבטי. נכון ל-2008 הוא משמש כדגלה של הממשלה הטיבטית הגולה היושבת בהודו. מכיוון שהוא משמש כסמל לתנועת העצמאות הטיבטית הוא מוחרם על ידי החוק הסיני ואסור להציגו בפומבי בטיבט ובסין.

== משמעות הסמלים בדגל ==

פירוש הסמלים המופיעים בדגל:

* במרכז התחתון של הדגל מופיע הר מושלג (המשולש הלבן) מסמל את האומה הטיבטית, הידוע גם בשם "הארץ המוקפת בהרים מושלגים".
* שישה פסים אדומים נפרסים על שמים כחולים, מייצגים את אבות האומה הטיבטית: סה, מו, דונג, טונג, דרו ורה. 
* בקצה ההר המושלג ישנה שמש זורחת לכל הכיוונים, שמייצגת את ההזדמנות השווה לכל התושבים בטיבט ליהנות מחופש, אושר, עושר ושפע.
* על מדרון ההר עומדים זוג אריות שלג, יצורים אגדתיים מן המסורת הטיבטית, המסמלים את ההישג של איחוד החיים התרבותים והדתיים בטיבט.
* שלוש אבני החן הזוהרות אשר מוחזקות על ידי האריות מעל ראשיהם, מייצגות את שלוש אבני החן (שלוש ההתחייבויות) של הבודהיזם, בודהה (המואר), דהרמה (הלימוד) וסנגהה (הקהילה).
* תכשיט היין-יאנג הצבעוני אשר מוחזק על ידי האריות, מסמל את ההערכה, ההוקרה וההתחייבות של העם הטיבטי למשמעת עצמית בכל הנוגע להתנהגות מוסרית, כפי שהוא מתבטא בקוד ההתנהגות הבודהיסטי.
* המסגרת הצהובה מייצגת את התפשטות השפע הזהוב של תורת בודהה בעולם.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://tibet.net/about-tibet/the-tibetan-national-flag/ הדגל הלאומי של טיבט] באתר ממשלת טיבט הגולה 

טיבט
קטגוריה:סין: דגלים

קטגוריה:טיבט
גלוסולליה

גלוסולליה (מיוונית, "γλώσσα" (גלוסה) לשון, "λαλώ" (לאלו) לדבר, באנגלית: Glossolalia) היא התבטאות בשפה משונה ולא מובנת, בדרך כלל כחלק מפולחן דתי כלשהו.

בקרב זרמים בדת הנוצרית, שבה יש למנהג אזכורים מוקדמים מאוד, יש ויכוח על מקומו בפולחן ועל מהותו (האם מוצאו במקור על-טבעי או שמא זוהי תופעה אנושית).

== "דיבור בלשונות", הגלוסולליה בנצרות ==

בספר מעשי השליחים, הספר החמישי במספר בברית החדשה מסופר על שנים עשר השליחים של ישו, אשר התקבצו בבית כאשר נחות עליהם "לשונות מתפרדות במראה אש" (הכוונה בלשונות היא לשפות שהם אינם מכירים). בהמשך באים השליחים לירושלים, שם הם מטיפים בלשונות החדשות אל ההמון המורכב מעמים רבים ושונים, המדברים שפות שונות, אך למרבה הפליאה כולם שומעים את דבריהם כמו דיברו בשפת ארצם. 

ניתן לפרש את הנס בשתי דרכים. יש הרואים בכך מקרה של קסנוגלוסיה, ידיעה פתאומית ולא מוסברת של שפה זרה לאדם שלא הייתה שום היכרות קודמת עמה. ויש המפרשים שבמקרה קיבלו השומעים את היכולת הפלאית להבין את ההברות חסרות המשמעות של השליחים ולשמוע אותן כשפת ארצם.

כיום, יש הנוהגים "לדבר בלשונות" כחלק מהפולחן הדתי הנוצרי, בעיקר בקרב חוגים בנצרות הכאריסמאטית ובנצרות הפנטקוסטלית, שהם תתי זרמים בתוך הנצרות האוונגליסטית. חוגים אלה רואים ביכולת "לדבר בלשונות" כנס אלוהי ובתור אלמנט על טבעי ומייחסות לתופעה סגולות שונות. יש בנצרות זרמים שבהם הנהוג "לדבר בלשונות" כחלק מתפילה פרטית יחידנית ויש זרמים שבהם מקובל המנהג בפומבי במהלך התכנסויות דתיות.

== גלוסולליה בדתות אחרות ==

מנהג הגלוסולליה מתועד גם במקדש האורקל מדלפי, שבו הייתה נוהגת פיתיה, כוהנת דת, לפלוט הברות סתומות ומסתוריות, אשר לפי המסורת היו מסרים שהאל אפולו מעביר דרכה.

כתבים גנוסטים עתיקים מהתקופה האימפריה הרומית מכילים הברות החוזרות על עצמן, לדוגמה "ט ט ט ט ט נ נ נ נ ד ד ד ד ד...". חוקרים מאמינים שאלו הם תעתיקים של צלילים שהופקו במהלך גלוסולליה.

מנהג הגלוסולליה תועד גם בדתות השמאניזם והוודו אשר באי האיטי.

== גלוסולליה לפי המחקר המדעי ==
נצפה כי ההברות שמרכיבות את המילים בגלוסולליה יהיו לרוב הרכבה מחדש בסדר שונה של פונמות הלקוחות משפתו העיקרית של הדובר. לפיכך, גלוסולליה של אנשים הדוברים שפות שונות, למשל עברית, אנגלית, סינית ורוסית, יישמעו שונות זו מזו, אך יהיו דומות באופן כלשהו לשפות המקוריות של דובריהן.

מחקר נוירופסיכולוגי ראשון מסוגו שנערך בשנת 2006 באוניברסיטת פנסילבניה בקרב מקיימי מנהג ה"דיבור בלשונות" מקרב הזרם הפנטקוסטלי בנצרות, בדק צילומי מוח של המאמינים בעת שהם מקיימים את המנהג. המחקר גילה שבמהלך הגלוסולליה, הפעילות במרכז הדיבור במוח פוחתת, בעוד שהפעילות במרכז הרגש גוברת.

== גלוסולליה במוזיקה ==

בעולם המוזיקה לגלוסולליה יש משמעות מושאלת של שירה בשפה משונה ולעיתים חסרת משמעות. שימוש זה רווח בעיקר במוזיקת אווירה ומוזיקת עולם. מטרת הגלוסולליה היא להשרות אווירה אקזוטית או מיסטית הנובעת משפה זרה ולא מובנת, וחוסכת את הצורך להשקיע וללמוד שפה זרה שלעיתים קשה מאוד ללמידה. מקרה פרטי נפוץ של גלוסולליה במוזיקה הוא שירה בפסאודו-לטינית, "שפה" שנשמעת כמו לטינית אך למעשה מורכבת ממילים חסרות משמעות מעורבבות במילים לטיניות פשוטות ומוכרות. מקרה זה הנפוץ בעיקר במוזיקת עולם המנסה לחקות מוזיקה כנסייתית ומוזיקת עולם אירופאית עתיקה, לרוב מימי הביניים. 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:מיסטיקה נוצרית
קטגוריה:שפות
ה' בסיוון

==חגים ואירועים החלים ביום זה==
* היום הארבעים ותשעה והאחרון (שבעה שבועות מלאים) של ספירת העומר
* היום השלישי של שלושת ימי ההגבלה (שלושת הימים שלפני חג השבועות ובהם נצטוו בני ישראל להתקדש ולהתכונן למתן תורה)
* ערב שבועות
* בימים בהם קידשו את החודש על פי הראייה, היה חל לפעמים חג השבועות ביום זה, כאשר ניסן ואייר היו שניהם חודשים מלאים
* לא אומרים תחנון

==אירועים היסטוריים ביום זה==
[[מטולה]]
* ה'תפ"ח – משפט האחים רייצס: שני האחים רבי חיים ורבי יהושע רייצעס מוצאים להורג בלבוב באשמת שידול מומר יהודי לשוב ליהדותו.
* ה'תרנ"ו – נוסדה המושבה מטולה שהייתה אז המושבה היהודית הצפונית ביותר בארץ ישראל והודות לה נכלל שטחו של הגליל העליון בשטח המנדט הבריטי.
* ה'תשמ"א – מבצע אופרה: חיל האוויר הישראלי מפציץ את הכור הגרעיני אוסירק בעיראק.
* ה'תשס"ד – סיום מבצע קשת בענן.
* ה'תשפ"א – האסון בבית הכנסת בגבעת זאב: שני הרוגים ומעל 200 פצועים עקב קריסת טריבונה בבית כנסת של חסידות קרלין סטולין בגבעת זאב.

==נולדו==
* ה'תרנ"ז – אליעזר ננס, ביוגרף חסיד חב"ד (נפטר ב-ה'תשנ"ז)
* ה'תרצ"ז – משה אורון, קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר שירת בחיל הים (נפטר ב-ה'תש"ף)
* ה'תש"ח – יוסי ביילין, מדינאי ופוליטיקאי ישראלי, חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל

==נפטרו==
* ה'תקפ"ה – הרב מרדכי כרמי, מחבר הספר ההלכתי "מאמר מרדכי" על שולחן ערוך. (נולד בה'תק"ט)
* ה'תק"ץ – רבי יעקב מאיר, רבה של שטרסבורג של חבל הריין התחתון, מחברי הסנהדרין של פריז.
* ה'תרל"ח – רבי אליהו בן רבי יצחק אייזיק אייכנשטיין, האדמו"ר מזידיטשוב.
* ה'תרצ"ט – משה יוסף גליקסון, מנהיג ציוני ועורך עיתון הארץ. (נולד בה'תרל"ח)
* ה'תש"ה – הרב ישעיהו שפירא (ה"אדמו"ר החלוץ"). (נולד בה'תרנ"א)
* ה'תש"ל – ד"ר ישעיהו פורדר, חבר הכנסת מטעם המפלגה הפרוגרסיבית ומנכ"ל ויו"ר מועצת המנהלים של בנק לאומי. (נולד בה'תרס"א)
* ה'תשנ"ג – הרב אורי שרגא קלרמן, מראשי ישיבת כנסת חזקיהו שבכפר חסידים. (נולד בה'תרפ"ה)
----

* ד' בסיוון – ו' בסיוון
* סיוון

ט05
י05
תיבת דואר

בריטית באוקספורד]]
תיבת דואר היא תיבה המיועדת לאיסוף דואר יוצא מבויל, לשם שליחתו ליעדו. בישראל, תיבות הדואר מוצבות מטעם דואר ישראל ברחובות היישובים ובסמוך לסניפי דואר. 

לעיתים מכנים בטעות בשם "תיבת דואר" את תיבת המכתבים הממוקמת בפתחי בניינים לשם קבלת דואר נכנס עבור הדיירים. 

במדינות מסוימות קיימים מספר סוגי תיבות דואר שונים, המשמשים להפרדה בין מכתבים המיועדים לאזורים שונים או בין סוגי משלוח שונים. באוסטרליה - תיבה צהובה משמשת למשלוח מהיר ואילו תיבה אדומה למשלוח רגיל. בישראל התקיים במשך שנים מעטות נוהג דומה, כשהתיבה האדומה שימשה למכתבים הממוענים לכתובות מחוץ לעיר בה שוכנת התיבה, והצהובה לדואר בתוך העיר. הפרדה זו בוטלה, ובעשור השני של המאה ה-21, תיבות הדואר צבועות כולן באדום.

ריקון התיבות מבוצע בין מספר פעמים ביום למספר פעמים בשבוע. על גבי תיבת הדואר מצוינים מועדי הריקון או השעה בה מתבצע הריקון האחרון ביום.

== היסטוריה ==
תיבת הדואר הראשונה שהוצגה לשירות הציבור הוצבה בפירנצה, ב-1650 והייתה מיועדת להנחת מכתבי הלשנה אנונימיים. בשנת 1653 הוצבו תיבות דואר ברחבי פריז באיים הבריטיים הוצבה תיבת דואר עצמאית (כזו שאינה חלק ממבנה, אלא מוצבת ברחוב) באי ג'רזי בשנת 1852, בהמלצת הסופר אנתוני טרולופ, שבאותה עת עבד בדואר. שנה לאחר מכן הותקנה תיבה כזו באנגליה. בארצות הברית הותקנו תיבות דואר בשנות ה-50 של המאה ה-19.

==דגמים==
תיבות דואר הן מדגמים אחדים:
* תיבת פנס (lamp box) - תיבה קטנה הניצבת על עמוד קצר או מחוברת לעמוד של פנס רחוב (מכאן שמה) או מחוברת לקיר. 
* תיבת עמוד (pillar box) - תיבה הניצבת ברחוב באופן עצמאי.
* תיבת קיר (wall box) - תיבת דואר המוטמנת בתוך קיר

<gallery>
Irish lamp box erected by Anpost.jpg|תיבת פנס מוצמדת לעמוד טלגרף באירלנד
PB1 viii @Warwick.jpg|תיבת עמוד בדגם משנת 1856
Cambridge BR.jpg|תיבת קיר בקיימברידג'
</gallery>

==תיבות דואר ממדינות שונות==

הצבעים הנהוגים בעולם לתיבות דואר הם אדום (למשל בישראל, בלגיה, הודו, תאילנד, נורווגיה), צהוב (למשל בקפריסין, צרפת, גרמניה), ירוק (למשל בסין, אירלנד), כחול (למשל בארצות הברית, שוודיה) וכתום (למשל בצ'כיה ובהולנד).

<gallery perrow="5">
HK SOHO Mail Box 318.jpg|תיבת דואר סינית בהונג קונג
2006-10 Frankfurt (Oder) 16.jpg|תיבת דואר בגרמניה
Postbriefkasten Dresden 241.JPG|תיבה נוספת מגרמניה
JapanPostBox.JPG|תיבת דואר ביפן
Mailbox - by Hey Paul.jpg|תיבת דואר אמריקאית 
Boites aux lettres de Postes Canada 2006.JPG|תיבת דואר במונטריאול, קנדה
Postovni schranky.jpg|תיבות דואר בצ'כיה
Correio Mailbox in Belo Horizonte, Brasil.jpg|תיבת דואר בברזיל
תיבות דואר מנדטוריות.jpg|תיבות דואר מנדטוריות בירושלים
Cypriot post box.JPG| תיבת דואר בקפריסין
Wall mounted George V post box in Israel 2010.jpg|תיבת דואר מנדטורית (שאינה בשימוש) מותקנת בקיר בית הדואר הישן של הוד השרון
Head post office in Petah Tikva - 04.jpg|תיבות דואר בדואר המכרזי בפתח תקווה
Post box kfar vradim.jpg|תיבת דאר ביישוב כפר ורדים. ברקע תיבות דאר חדישות
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דואר
קטגוריה:ריהוט רחוב
קטגוריה:תשתיות דואר
דואר
ח' בסיוון

==חגים ואירועים החלים ביום זה==
* בזמן בית המקדש, היו עולי הרגל שטרם הספיקו להביא עולת ראייה ושלמי חגיגה של חג השבועות, יכולים עדיין להקריב קורבנות אלו עד י"ב בסיוון. ימים אלו נקראים "ימי טבוח", וכיוון שימי קורבן הם ימי שמחה, נוהגים בימינו שלא לומר בהם תחנון (למעט האשכנזים בחוץ לארץ).
* אסרו חג של שבועות בחוץ לארץ.

==אירועים היסטוריים ביום זה==
* ה'ת"ש – מלחמת העולם השנייה: גרמניה הנאצית כובשת את פריז
* ה'תקצ"ד – ראשית פרעות צפת נגד יהודי העיר, בידי המורדים הפלאחים

==נולדו==
* ה'תרל"ג – אוטו לוי, פרמקולוג גרמני-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה (נפטר ב-ה'תשכ"ב)
* ה'תר"ס – דניס גאבור, פיזיקאי יהודי-הונגרי, חתן פרס נובל לפיזיקה (נפטר ב-ה'תשל"ט)
* ה'תרצ"א – אליעזר גולדברג, שופט בית המשפט העליון ומבקר המדינה
* ה'תשכ"ד – הרב בערל לאזאר, הרב הראשי לרוסיה

==נפטרו==
חותמת הרב שמואל הומינר
* ה'תרמ"ז – הרב משה נחמיה כהניו, ראש ישיבת עץ חיים בירושלים (נולד ב-ה'תקע"ז)
* ה'תרס"ז – הרב שמואל הומינר, מבוני השכונות הראשונות בירושלים מחוץ לחומת העיר העתיקה (נולד ב-ה'תר"ה)
* ה'תרע"ו – הרב אריה ליב פרומקין, רב ליטאי, חוקר תולדות ארץ ישראל וממייסדי פתח תקווה (נולד ב-ה'תר"ה)
* ה'תרצ"ה – שמריהו לוין, מנהיג ציוני
* ה'תש"ו – ר' משה בלוי, מנהיג העדה החרדית בירושלים, מראשי אגודת ישראל בארץ ישראל, (נולד ב-ה'תרמ"ו).
* ה'תש"ל – ישראל ברזילי, שר וחבר הכנסת מטעם מפ"ם (נולד ב-ה'תרע"ג)
* ה'תשל"ד – הרב שניאור זלמן גרליק, הרב הראשון של כפר חב"ד ומהתלמידים הראשונים בישיבת תומכי תמימים בלובביץ' (נולד ה'תר"ם)
* ה'תשנ"ו – חייקה גרוסמן, לוחמת ופרטיזנית בזמן השואה ופוליטיקאית ישראלית (נולדה ב-ה'תר"ף)
* ה'תשס"ב – הרב זלמן רוטברג, ראש ישיבת בית מאיר בבני ברק (נולד ב-ה'תרע"ג)
* ה'תשס"ה – דן צלקה, סופר ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ו)

----
* ז' בסיוון – ט' בסיוון
* סיוון

ט08
י08