OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קבוצה לא רשמית (טקסונומיה)

קבוצה לא רשמית או בקיצור קבוצה היא דרגה טקסונומית שאינה מוגדרת על ידי נומנקלטורה של גופים רשמיים הקובעים שמות מדעיים. השימוש בסוג כזה של קבוצה נעשה לרוב כאשר היא איננה מוגדרת היטב. פעמים רבות קבוצות כאלו מבוטלות לאחר שמחקרים חדשים מצליחים לשייך את הטקסונים בתוכה לקבוצות רשמיות. לעיתים במקרים אחרים כאשר קיים קושי להבין את הקשרים בין הטקסונים מחליטים להעביר את הקבוצה לדרגה הרשמית של סדרה.

סוג זה של קבוצה יכול להיות פרפיליטי או פוליפיליטי.

== בזואולוגיה ==
בזואולוגיה דוגמה לסוג של קבוצה כזו היא למשל הקבוצה "ענף", קבוצה פילוגנטית הכוללת אורגניזם מסוים ואת כל צאצאיו, למשל בסיווג של חלזונות: אחורני-זימים, Sorbeoconcha, חלזונות גבוהים, ו-Ptenoglossa.

בתחום הפלאונטולוגיה השימוש בקבוצה נפוץ יחסית משום שפעמים רבות חסר מידע רב כדי להבין כיצד לשייך מאובנים לדרגה הטקסונומית הנכונה. דוגמאות כוללת את הקבוצות: עופות קמאים, לאבירנתודונטיה ומיאקויים. קבוצות כמו הדיינוניכוזאוריה מצויות במחלוקת, כאשר מספר חוקרים רואים בהם קבוצה לגיטימית בעוד אחרים רואים בהם קבוצות לא רשמיות.

לרוב קבוצות לא רשמיות הקרובות לדרגה הטקסונומית סדרה, אך לעיתים קיימות גם קבוצות קטנות מאוד למשל בטקסונומיה האנושית, הדרגה הטקסונומית הבלתי רשמית של הגזע נחשבת מקבילה לדרגת תת-מין.

== בבוטניקה ==
בבוטניקה הקבוצה הבלתי רשמית alliance שימשה בעבר כקבוצה של שבטים או סוגים אך בוטלה לפי החלטה של ICN (סעיף 17.2) וכל הקבוצות מוגדרות היום תחת הדרגה הרשמית סדרה.

קטגוריה:טקסונומיה
יחסי מקסיקו–סמואה

יחסי מקסיקו–סמואה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין המדינה העצמאית של סמואה.

== היסטוריה ==
בין המדינות המקסיקניות המאוחדות לבין המדינה העצמאית של סמואה מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים שכוננו ב-21 באוקטובר 2008. לאחר כינון היחסים האמינה מקסיקו את שגרירה היושב בניו זילנד על סמואה. בינואר 2012 הפכה לאונורה רואדה גוטיירס לשגרירה המקסיקנית הראשונה להציג את כתב האמנתה לאו לה אאו או לה מאלו של סמואה טופוגה אפי.

בנובמבר 2010 ביקר טוילאפה איונו סייללה מליאלגאוי, ראש ממשלת סמואה, במקסיקו על מנת להשתתף בוועידה למען מניעת שינויי האקלים שנערכה בקנקון. בנובמבר 2011 חתמו שתי המדינות על הסכם חילופי מידע בנושא מס. בספטמבר 2014 ביקרה בסמואה משלחת מקסיקנית ובראשה שנרית מורגן סטומיור, הסגנית השגריר של מקסיקו לארגון האומות המאוחדות. המשלחת השתתפה בוועידה השלישית הבינלאומית בנוגע לאיים מתפתחים שנערכה באפיה, בירת סמואה.

ב-2015 פתחה מקסיקו קונסוליה באפיה, בירת סמואה. מאז שנת 2017 מציעה הממשלה המקסיקנית מלגות לסמואים ללמידה במוסדות ציבוריים להשכלה גבוהה המפוזרים ברחבי מקסיקו.

== ביקורים רמי דרג ==
=== מסמואה למקסיקו ===
* 2010 - טוילאפה איונו סייללה מליאלגאוי, ראש ממשלת סמואה

=== ממקסיקו לסמואה ===
* 2014 - שנרית מורגן סטומיור, סגנית השגריר של מקסיקו לאומות המאוחדות

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מקסיקו אינה מיוצגת בסמואה בדרג השגרירות. מקסיקו מיוצגת בסמואה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה באפיה, בירת המדינה. מקסיקו הקימה את שגרירותה שבוולינגטון, בירת ניו זילנד הסמוכה, על סמואה.
* סמואה אינה מיוצגת במקסיקו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://centrogilbertobosques.senado.gob.mx/docs/F_Samoa.pdf ESTADO INDEPENDIENTE DE SAMOA - Ficha Técnica], אתר משרד החוץ של מקסיקו

== הערות שוליים ==
מרוץ אמסטל גולד לנשים

מרוץ אמסטל גולד לנשים (שם רשמי: Amstel Gold Race Ladies Edition) הוא מהדורת הנשים של מרוץ אמסטל גולד, מרוץ אופני כביש חד-יומי שנערך במחוז לימבורג שבהולנד.

== היסטוריה == 
המרוץ נוסד בשנת 2001, אז ניצחה בו דבי מנסוולד ההולנדית, הוא התחיל והסתיים במאסטריכט וכלל 100.5 קילומטרים בסך הכל המרוץ התקיים גם בשנת 2002 ו-2003, אולם מאז לא התקיים במשך 14 שנים, וחזר להתקיים ב-2017. גם במהדורה של 2017 המרוץ התחיל במאסטריכט, אך הסתיים בברג וטרבלייט, כשאנה ואן דר ברחן מנצחת במרוץ. שנה לאחר מכן שנטל בלאק ניצחה במרוץ, במדי חולצת הקשת של אלופת העולם.

המרוץ מאורגן על ידי חברת "קרן מרוץ אמסטל גולד", שהיא גם המארגנת של מרוץ הגברים. המרוץ גם מתקיים באותו היום של הנשים.

== מנצחות ==
{|class="wikitable"
!שנה!!רוכבת!!קבוצה
|-
|2001|| דבי מנסוולד||Vlaanderen - T-Interim
|-
|2002|| לאונטין ז'יליארד ואן-מורסל||Farm Frites - Hartol
|-
|2003|| ניקול קוק||
|-
|2017|| אנה ואן דר ברחן||בוולס–דולמנס
|-
|2018|| שנטל בלאק||בוולס–דולמנס
|-
|2019|| קטז'ינה נייביאדומה||קניון–סראם
|-
|2021|| מריאנה ווס||יומבו–ויסמה
|-
|2022|| מרטה קוואלי||FDJ Suez Futuroscope 
|-
|2023|| דמי וולרינג||Team SD Worx
|}

== ראו גם ==
* מרוץ אמסטל גולד

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הולנד: מרוצי אופניים
קטגוריה:מרוצי אופניים לנשים
קטגוריה:הולנד: ספורט נשים
כריסטיאן דניאל ראוך

כריסטיאן דניאל ראוך (בגרמנית: Christian Daniel Rauch; 1777, באד ארולזן, גרמניה – 1857, דרזדן) היה פסל גרמני אשר ייסד את בית הספר לפיסול בברלין.

==ביוגרפיה==
אביו הועסק בחצרו של פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל, בגיל 13 התמחה כריסטיאן אצל פרידריך ולנטין פסל החצר של ארולזן, בגיל 18 הפך לעוזר פסל החצר של קאסל, בשנת 1796 מת אביו ובשנת 1797 מת אחיו הבוגר, ובשנת 1797 בגיל 20 ראוך עבר לברלין, ועסק באמנות בזמנו החופשי תחת השפעתו של הפסל יוהאן גוטפריד שדו.

לואיזה ממקלנבורג-שטרליץ שהתרשמה מעבודתו שלחה אותו ללימודים באקדמיה הפרוסית לאמנות בברלין, ואחרי זמן קצר הרוזנת סנדרסקי סיפקה לו את האמצעים להמשיך את לימודיו ברומא.

ברומא ראוך חבר לוילהלם פון הומבולדט, אנטוניו קנובה, וברטל תורוואלסן, ונשאר שם שש שנים.

בשנת 1830 ראוך התחיל לעבוד בייחד עם קארל פרידריך שינקל על מודלים לפרויקט גדול ממדים של מונומנט פרידריך השני, מלך פרוסיה בברלין שהסתיים בשנת 1851.

בין תלמידיו: אוגוסט קיס, קארל היינריך מולר, קרל יוהאן שטיינהאוזר, אלברט וולף ופרידריך דרייק.

בשנת 1837 החל בקשר עם האקדמיה ההולנדית המלכותית לאמנות ומדעים.

==גלריה==
<gallery>
Christian Daniel Rauch- Charity-Hermitage.jpg|צדקה בארמיטז'
Danaid with urn.JPG|דנאידה בארמיטז'
Rauch Thorvaldsen ANG Berlin.jpg|פרוטומה של ברטל תורוואלסן
Christian daniel rauch, agnes rauch con corona d'edera, 1822-50.jpg|פרוטומה של אגנס ראוך-בתו
Rauch Johann Wolfgang von Goethe.jpg|פרוטומה של גתה בוורשה
Löwenkämpfer (Berlin, Altes Museum).jpg|פרש לוחם באריה מאת אלברט וולף על פי עיצוב של ראוך בכניסה למוזיאון הישן (ברלין)
Berlin, Mitte, Unter den Linden, Reiterstandbild Friedrich II.jpg|מונומנט פרידריך השני, מלך פרוסיה באונטר דן לינדן
Nuernberg-duererstadtbild-v-sso.jpg|אלברכט דירר בנירנברג מאת יעקב דניאל בורגשמידט על פי עיצוב של ראוך
2011 Friedenskirche Potsdam 03.JPG|אהרון וחור תומכים בזרועות משה בעת הקרב נגד עמלק ברפידים. בארמון סנסוסי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסלים גרמנים
קטגוריה:אמנים נאו-קלאסיים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1777
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1857
4Q120

4Q120

4Q120 (נקראת גם pap4QLXXLev<sup>b</sup>; VH 46; Rahlfs 802; LDAB 3452) היא מגילה המכילה קטע מתרגום השבעים לספר ויקרא, שנמצאה סמוך לקומראן במערה מספר 4, ומוצגת כיום במוזיאון רוקפלר בירושלים.

== ההיסטוריה של המגילה ==
המגילה היא חלק ממגילות קומראן - הנקראות גם מגילות מדבר יהודה. אלו אוסף מגילות הנמצאו באזור מדבר יהודה, מערב ים המלח, החל משנות ה-40 של המאה ה-20.

המגילה נמצאה במערה מס. 4 הסמוכה לקומראן, ומתוארכת לתחילת המאה הראשונה לספירה, או סוף המאה הראשונה לפני הספירה.

לאחר חקירת המגילה ותיעודה, המגילה הועברה למוזיאון רוקפלר הנמצא בירושלים, ושם היא מוצגת.

==תיאור כתב היד==

כתב היד כתוב על פפירוס דק, כאשר הכתב נמצא על שני צידי הפפירוס. מדובר על 97 חלקי (פרגמנטים) פפירוס, שרק על 31 חלקים ממנו ניתן לפענח טקסט כלשהו. כתב היד מכיל חלקים של ספר ויקרא מפרק א פסוק יא, ועד פרק ה פסוק כה, הכתובים ביוונית, כלומר - המגילה כתובה כחלק מתרגום השבעים, תרגום התורה והתנ"ך ליוונית.

המגילה נמצאת במצב מאוד מקוטע, כאמור - 97 חלקי פפירוס. בנוסף לכך, בתוך הטקסט ישנם חללים המשמשים להפרדה בין מושגים ושאר חלוקות בתוך הטקסט, וישנו גם שימוש בסימן מיוחד (⌐) להפרדה בין פסקאות שונות בטקסט.

== ΙΑΩ ==
Ιαωאחד המאפיינים הייחודיים של הטקסט במגילת 4Q120 הוא ההופעה של האותיות ΙΑΩ במקום שם י-ה-ו-ה, אחד משמותיו של אלוהים. אלו הופעות כמעט יחידות של התחליף הנ"ל לשם העברי, כאשר במגילות אחרות מופיעים שמות כגון: "κύριος", כתיבת השם בעברית או אפילו כתיבת ארבע נקודות - " .... " במקום שם האלוקים.

עמנואל טוב טוען שהחלפת שם י-ה-ו-ה ב-ΙΑΩ היא מוקדמת יותר מכינויים כתובים אחרים לאלוקים, ושכינוי זה הוא הוכחה לכך ש"הפפירוס מייצג גרסה מוקדמת של הכתוב היווני" בניגוד לטקסט של כתבי היד הראשיים והמוכרים יותר<ref></ref>.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Skehan, Patrick W. (1957). The Qumran Manuscripts and Textual Criticism,: Volume du congrès, Strasbourg 1956. Supplements to Vetus Testamentum 4. Leiden: Brill Publishers. pp. 148–160.
* Ulrich, Eugene (1992). 120. pap4QLXXLeviticusb in: Discoveries in the Judean Desert: IX. Qumran Cave 4. IV. Oxford: Clarendon Press. pp. 167–186. .
* Ulrich, Eugene (1992). "The Septuagint Manuscripts from Qumran: A Reappraisal of Their Value". Septuagint, Scrolls, and Cognate Writings. By George J. Brooke; Barnabas Lindars. 33. Atlanta: Scholars Press. pp. 49–80.
</div>

== קישורים חיצוניים ==
[https://www.deadseascrolls.org.il/explore-the-archive/manuscript/4Q120-1 תצלומים נוספים של המגילה 4Q120 באתר הספרייה המקוונת של מגילות מדבר יהודה.]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגילות מדבר יהודה
קטגוריה:ספר ויקרא
קטגוריה:תרגום השבעים
סטנלי רוג'רס ריזור

סטנלי רוג'רס ריזור (באנגלית: Stanley Rogers Resor; 5 בדצמבר 1917 - 17 באפריל 2012) היה עורך דין, קצין צבא ופקיד ממשל אמריקאי.
==ביוגרפיה==
סטנלי רוג'רס ריזור נולד בניו יורק כבנם של הלן לנסדאון ריזור וסטנלי ברנט ריזור, נשיאת סוכנות הפרסום J. Walter Thompson ואחד ממחוללי תעשיית הפרסום המודרנית. עוד בהיותו נער הוא שינה את שמו מסטנלי ברנט ריזור הבן לסטנלי רוג'רס ריזור. אביו של ריזור סיים את לימודיו באוניברסיטת ייל ב-1901, ובנו הלך בעקבותיו וסיים את לימודיו שם ב-1939. הוא המשיך את לימודיו בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה, ולמד שם בתקופה בה למדו סרג'נט שרייבר, ג'רלד פורד וסיירוס ואנס. לימודיו של ריזור הופסקו עם גיוסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה עוטר בכוכב הכסף, כוכב הארד ולב הארגמן.

לאחר המלחמה הוא החל לעבוד בוול סטריט, והיה לשותף במשרד עורכי הדין הבולט Debevoise & Plimpton. ב-1965, בתקופת מלחמת וייטנאם, מינה אותו הנשיא לינדון ג'ונסון כמזכיר הצבא. בתפקיד זה הוא המשיך לכהן גם בתקופת נשיאותו של ריצ'רד ניקסון, עד 1971.

לאחר סיום כהונתו הוא שם למשרד עורכי הדין, בו הוא עבד ונשאר שם עד פרישתו ב-1991. בשנות ה-70 הוא שירת כשגריר ארצות הברית לשיחות צמצום הכוחות ההדדי והמאוזן שנערכו בווינה בין נאט"ו לבין ברית ורשה. בהדרגה הוא הפך לביקורתי בנוגע למדיניותה של ארצות הברית בנוגע לנשק גרעיני וב-1997 הוא היה לחבר ולדובר של אגודת הפיקוח על הנשק של ארצות הברית כאשר היא מחתה נגד הרחבתה של נאט"ו למזרח אירופה, מחאה שהייתה מבוססת על הדאגה בנוגע לתגובתה של ממשלת רוסיה להשגת הגבול כביכול של נאט"ו. 

ב-1942 נשא ריזור לאישה את ג'יין פילסברי, בת למשפחת פילסברי, בעלת חברת המזון המפורסמת. בטקס החתונה נכחו סיירוס ואנס וג'ון פיצג'רלד קנדי. לזוג נולדו שבעה בנים. לאחר מותה של ג'יין ב-1994, נשא ריזור ב-1999 לאישה את לואיז מיד ריזור.

במשך כל ימי חייו היה ריזור תומך בקידום החינוך ובשלטון החוק, במיוחד בנוגע להגנת זכויותיהם של נשים, ילדים ומיעוטים, מניעת עימותים בינלאומיים והגנה על הסביבה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://history.army.mil/books/sw-sa/Resor.htm סטנלי רוג'רס ריזור] באתר המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית 
* [https://archive.today/20130104065229/http://www.khou.com/news/national/148032255.html Associated Press, Former Army Secretary Stanley R. Resor dies at 94, April 19, 2012]
* 

קטגוריה:מזכירי הצבא של ארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
רוברט בילוט

רוברט בילוט (באנגלית: Robert Bilott; נולד ב-2 באוגוסט 1965) הוא עורך דין ופעיל איכות הסביבה אמריקאי.

== פעילות ==
בילוט ניהל מאבק ממושך נגד ענקית התעשייה הכימית חברת דופונט.<ref></ref> במהלכו הגיש תביעות ייצוגיות נגד החברה והשיג לאלפי התובעים שיוצגו על ידו מאות מיליוני דולרים. תיאור מפורט של מאבקו בן עשרים השנים מופיע בסרט "פרשת המים" שהופק בשנת 2019. הסרט התבסס במידה רבה על ספרו של בילוט, "Exposure: poisoned water, corporate greed, and one lawyer's twenty-year battle against DuPont", שבו תיאר את הפרשה ועל כתבות תחקיר ב"ניו יורק טיימס" ופרסומים אחרים.

בילוט ממשיך במאבקיו ונכון למרץ 2020 הוא מנהל תובענה ייצוגית נוספת נגד עשר ענקיות התעשייה הכימית, כולל Dupont ו-3M. בילוט ביקש להבטיח כי בעתיד יתקיים תהליך מקצועי ובלתי תלוי אשר ינטר את מי השתייה.<ref></ref>

כחלק ממאבקו בילוט גם מצטרף לחוקרים רבים המתארים את שיתוף הפעולה בין הרגולטורים של EPA לבין בכירי התעשיות הכימיות האמורים להיות מפוקחים על ידי ה-EPA. בילוט הוקיע את הסדר "" בין המפקחים לאלו האמורים להיות מפוקחים על ידם. בילוט גם מרצה (בהתנדבות) על הסכנות שהדלת המסתובבת גורמת לכלל האוכלוסייה. לדוגמה, כאשר דונלד טראמפ החליף את הנשיא אובמה והרגולטורים קיבלו חופש שלא להכביד על התעשיות, חזרו בכירי התעשייה הכימית למשרות של רגולטורים.<ref></ref>

הוכחה לכוח העצום של התעשייה ושתדלניה אפשר לראות בעובדה שאף על פי שבילוט חשף שמנהלי דופונט הצהירו הצהרות שקר, איש מהם לא הועמד לדין פלילי. רגולטורים גם דיווחו כי מנהליהם אסרו עליהם להוקיע את ענקי התעשייה.<ref></ref>

למסמכים שנחשפו במהלך המשפט בו בילוט תבע את דופונט חשיבות גדולה. החוקרים שפירא וזינגלאס עברו על מאות מהמסמכים שדופונט נאלצה למסור במהלך המשפט. במחקר מפורט הם מסיקים כי למניעת זיהום יש להגדיר מחדש את יחסי הגומלין בין משילות תאגידית, רגולציה השומרת על איכות הסביבה, כללי התדיינות משפטית וחשיפת מידע על זיהום סביבתי.<ref>"[https://papers.ssrn.com/sol3/papers.cfm?abstract_id=3037091 Is Pollution Value-Maximizing? The DuPont Case.]" Roy Shapira and Luigi Zingales, בעמוד 37</ref>

==ספריו==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי איכות הסביבה אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:זוכי פרס הקיום הנכון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
קרחון ברנדאו

קרחון ברנדאו (באנגלית: Brandau Glacier) הוא קרחון יובלי רחב, בחוף דופק, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון 28 קילומטרים.

הקרחון זורם לכיוון מערב, מעמק קרחוני שבין שולחן היינז ורמת האסקי.

הקרחון נשפך אל קרחון קלטי, בסמוך ממערב לשלוחת פורד.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הקרחון נקרא על שמו של לוטננט קומנדר ג'יימס פ. ברנדאו (James F. Brandau) מצי ארצות הברית, שהיה טייס בטייסת VX-6 במהלך מבצע קיפאון עמוק (דיפ פריז) בשנים 1964 ו -1965.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:1827 קרחון ברנדאו] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://www.adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/19233 קרחון ברנדאו] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=122862 קרחון ברנדאו] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1753&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון ברנדאו] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=1827&fid=antgeo_103 תצלום לוויין של אזור קרחון ברנדאו]

== הערות שוליים ==

ברנדאו
אריאלה שביד

אריאלה שביד (1944 – 20 בפברואר 2024) הייתה צלמת ואמנית ישראלית, שעסקה בעיקר בסוגיית הזהות האישית, המגדרית והפוליטית ובייצוגים שונים של נשיות ומיניות.

== ביוגרפיה ==
נולדה בקריית מוצקין, גדלה בקריית ביאליק, בתם של נוח שבייד, בנאי ואמן חובב (צייר ונגן צ'לו), ונעמי שבייד (ברננקה), עקרת בית, שעלו לארץ ישראל מפולין בשנת 1934 במסגרת העלייה החמישית. 

אחרי שירותה הצבאי עברה שביד לתל אביב. למדה צילום בשנים 1967–1968 בבית הספר הראשון בישראל לצילום, בשכונת תל ארזה בירושלים, ועד אמצע שנות ה-80 עבדה כצלמת עבור עיתונים שונים, בהם "דבר", "הארץ", "עולם הקולנוע", "אנשים" וכבעלת מדור קבוע בשם "ההימור הנכון" בירחון "מוניטין". בתקופה זו התבלטה בתצלומי דיוקן של אמנים שונים, בהם מנשה קדישמן, לאה ניקל, יחזקאל שטרייכמן, אביבה אורי, בתיה לישנסקי ואחרים. בשנות ה-70 התגוררה עם משפחתה במלון צ'לסי בניו יורק.

ב-1996 הוצגה תערוכת היחיד שלה "היופי הוא הבטחה לאושר" (אוצרת לאה דובב) במוזיאון ישראל. בתערוכה תיעדה שביד את גופה לאחר כריתת השד שעברה. לאורך השנים הוצגו דימויים מתערוכה זו שוב ושוב בכתבות, ספרים ועבודות אקדמיות במסגרת דיונים בתגובות אישיות, אמנותיות ותרבותיות למחלת סרטן השד. בשנים שלאחר מכן הציגה את התערוכה "עג'מי", שעסקה בנושא "הרכוש הנטוש" שמשפחות פלסטיניות הותירו מאחוריהן בעקבות מלחמת העצמאות; התערוכה "מכתב למערכת" (אוצרת מורן שוב) שבה השתמשה בצילומים של נשים פלסטיניות, נשים מתנחלות וחיילות שצילם צלם העיתונות מיקי קרצמן, ובעזרת תוכנת פוטושופ שתלה את פניה שלה במקום כל אחת מהנשים המתועדות בצילום המקורי. ו"האדום האדום הזה", תערוכה שיצרה עם הצלמת ריבי ברגר, שהתמקדה בסוכריות וממתקים ובכוחו של הרעל המתוק לפתות, להקסים, ולהוליך שולל. בשנת 2019 השתתפה בתערוכה "עידן חדש" (אוצרת הילה כהן־שניידרמן) במוזיאון בת ים.

בגיל 44 למדה לתואר ראשון בעבודה סוציאלית באוניברסיטת בר-אילן.

=== חיים אישיים ===
מנישואיה לאדם ברוך נולדו ילדיה עמליה רוזנבלום ועידו רוזנבלום. היא הייתה אחייניתו של אליעזר שביד. מאז תחילת שנות ה-70 ועד למותה התגוררה ביפו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* [https://www.erev-rav.com/archives/51796 רות מרקוס ורותי חינסקי אמיתי, היצירה המגדרית של אריאלה שביד], באתר ערב רב, 5 באוקטובר 2020
* [http://www.notzetz.co.il/5258/האמנית-אריאלה-שביד-פתחה-תערוכה-הבן-עיד/ האמנית אריאלה שביד פתחה תערוכה, הבן עידו רוזנבלום לא נכח] מאת לאה אתגר, 29 באוגוסט 2012

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמות ישראליות
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:משפחת רוזנבלום-שביד
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
קרחון אלבאנוס

קרחון אלבאנוס (באנגלית: Albanus Glacier) המכונה גם קרחון פיליפס (באנגלית: Phillips Glacier) הוא קרחון בהרי טאפלי, בהרי המלכה מוד, שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון 46 קילומטרים.

גובהו של הקרחון 883 מטרים מעל פני הים.

הקרחון זורם לכיוון מערב, לאורך הצד הדרומי של הרי טאפלי; ונשפך אל קרחון סקוט, בסמוך צפונית להר זאנוק.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

הקרחון התגלה על ידי הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, שחקרה את האזור בשנים 1933–1935, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), הגיעה אל ההר בדצמבר 1934.

=== מקור השם ===

בירד קרא לקרחון על שמו של אלבאנוס פיליפס ג'וניור (Albanus Phillips, Jr.), נשיא חברת פיליפס פקינג (Phillips Packing) מקיימברידג', במדינת מרילנד שבארצות הברית, שהיה פטרון וספק של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיקה בשנים 1928–1930, ובשנים 1933– 1935).

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, [https://books.google.co.il/books?id=5YRNAQAAMAAJ&pg=PA259&lpg=PA259&dq=%22Albanus+Glacier%22&source=bl&ots=taayUqrAsX&sig=ACfU3U3p7nGeE1qySPmVkpE2PWojERCZ7w&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjQmJ-_m9TrAhWD_aQKHY77A544ChDoATAFegQIAxAB#v=onepage&q=%22Albanus%20Glacier%22&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°], P 259</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:183 קרחון אלבאנוס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://gazetteer.linz.govt.nz/place/11937 קרחון אלבאנוס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=121656 קרחון אלבאנוס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=167&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון אלבנוס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [http://distancebetween.info/albanus_glacier מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון אלבאנוס לאתרים סמוכים]
* [https://mapcarta.com/25603182 מפת אזור קרחון אלבאנוס]

== הערות שוליים ==

אלבאנוס
אלבאנוס
רוברט פרדריק פרולק

רוברט פרדריק פרולק (באנגלית: Robert Frederick Froehlke; 15 באוקטובר 1922 - 12 בפברואר 2016) היה איש עסקים, עורך דין ואיש ממשל אמריקאי, שכיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית מיולי 1971 ועד מאי 1973.
==ראשית חייו==
רוברט פרולק נולד בנינה, ויסקונסין. הוא סיים את בית הספר התיכון במרשפילד הסמוכה. בין השנים 1940–1943 הוא למד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. לאחר סיום לימודיו הוא התגייס לצבא ארצות הברית, שירת בחיל הרגלים באירופה במלחמת העולם השנייה, והגיע לדרגת קפטן לפני שהשתחרר ב-1946.

לאחר המלחמה למד פרולק בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ויסקונסין. הוא סיים את לימודיו שם ב-1949, התקבל ללשכת עורכי הדין ועסק בעריכת דין במדיסון במשרד עורכי הדין מקדולנד ומקדונלד. הוא גם שימש כחבר בסגל ההוראה של בית הספר למשפטים בו למד.

ב-1951 הצטרף פרולק למחלקה המשפטית של חברת הביטוח "סנטרי" ובהמשך שימש בה בתפקיד ניהולי. כידיד ותיק של מלווין ליירד הוא ניהל את מערכות הבחירות שלו לקונגרס. כאשר מונה ליירד כמזכיר ההגנה, מונה פרולק כסגנו לענייני מנהל. הוא שימש בתפקיד עד 1971 ובמהלך תקופה זו הוא קיבל את האחריות על משאבי המודיעין של מחלקת ההגנה והיה יושב ראש המועצה לסקירת ההגנה.

==מזכיר הצבא==
ביולי 1971 מונה פרולק כמזכיר הצבא, תפקיד בו הוא כיהן עד מאי 1973. בניהולו פינה הצבא את אחרוני חייליו מווייטנאם ועבר הסבה מגיוס חובה לגיוס התנדבותי. בנוסף, הסתיימה השליטה של הצבא על איי ריוקיו ונסגרו מתקני הלוחמה הביולוגית כדי לעמוד בדרישות של ההסכמים והאמנות הבינלאומיים.

כמזכיר הצבא היה פרולק גם אחראי על שינוי סטטוס השחרור משחרור בנסיבות לא מכובדות לשחרור בכבוד של חיילים אפרו-אמריקאים שהואשמו לשווא בפשעים בפרשת בראונסוויל ב-1906.

==קריירה מאוחרת==
לאחר התפטרותו מתפקיד מזכיר הצבא שב פרולק ל"סנטרי" וכיהן כנשיא החברה עד 1976, עת הוא עזב את החברה כדי לכהן כנשיא "איגוד ביטוחי הבריאות של ארצות הברית". לאחר מכן הוא היה נשיא "המועצה לביטוחי חיים של ארצות הברית" עד 1982, כאשר הוא היה ליושב ראש מועצת המנהלים של "אגודת ביטוחי החיים השוויוניים של ארצות הברית", שם הוא כיהן עד 1987 והתמנה כנשיא וכמנהל הכללי של חברת IDS Mutual Fund Group.

לאחר פרישתו ב-1993 התגורר פרולק במיניאפוליס, שם הוא היה פעיל בגיוס כספים למטרות אזרחיות ולמטרות צדקה. יחד עם מי שהייתה אז נגידת אוניברסיטת ויסקונסין, דונה שלאלה הוא היה שותף לניהול מהלך גיוס הכספים הראשון של המוסד. הוא החזיק בבית קיץ בוואופקה שבוויסקונסין לאחר שעבר להתגורר בסקוטסדייל, אריזונה.

רוברט פרולק נפטר בסקוטסדייל ב-12 בפברואר 2016. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי הצבא של ארצות הברית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
אורי זרנוב

אורי (פטר) זרנוב הוא שחיין ארץ ישראלי, פעמיים ברציפות אלוף ארץ ישראל (1945–1946) במשחה ל-100 מטר גב.

== ביוגרפיה ==
זרנוב התאמן בקבוצת השחייה של מכבי חיפה בהדרכתו של איזיה פייגנבוים.

===1945===
באליפות ארץ ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה בתחילת אוקטובר הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של (1:21.1 דקות) לפני שמחה לוהר ממכבי תל אביב (1:26.8 דקות).

===1946===
באליפות ארץ ישראל שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1946 הוא זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:20.8 דקות, לפני דן קפלביצקי ממכבי תל אביב וחברו לקבוצה יוחנן קרמן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני גב
קטגוריה:שחיינים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
ים רפאלי

ים רפאלי (נולד ב-3 בנובמבר 1998) הוא זמר ישראלי.

== ביוגרפיה ==
רפאלי נולד בבאר שבע. אמו נפטרה כשהיה בן 12, ובעקבות זאת עבר לגור אצל אביו. בגיל 16 עזב את בית אביו ועבר להתגורר אצל חבריו.<ref></ref>

בשנת 2018 התגייס לצה"ל כחייל בודד בלהקת חיל האוויר.

החל מ-2020 מנהל זוגיות עם הזמרת שירה מרגלית. ביולי 2024 השניים התארסו. רפאלי מתגורר באילת.

== קריירה ==
בסוף שנת 2017, בגיל 18, השתתף בעונה השלישית של תוכנית המציאות "אקס פקטור ישראל", העפיל לגמר וזכה במקום השלישי.

ב-1 ביולי 2018 הוציא את סינגל הבכורה שלו, "שהכאב ימצא לו חברים". השיר יצא לאור לאחר חתימתו של רפאלי בחברת ארומה מיוזיק תחת ניהולו של המנטור שלו בתוכנית אקס פקטור ישראל, הזמר עברי לידר. השיר זכה להצלחה רבה, תוך שדורג בעשירייה הפותחת של המצעדים השבועיים של מדיה פורסט וגלגלצ, ואף הגיע אל המקום ה-17 במצעד השנתי של תחנת הרדיו כאן גימל.

בדצמבר 2018 הוציא את הסינגל השני שלו, "מילים שהייתי אומר רק לך". השיר דורג בשיאו במקום ה-8 במצעד הרשמי של גלגלצ.

בינואר 2019 השתתף באירוע מחווה ללהקת "קווין" שנערך בגני התערוכה, לצד אמנים שונים וביצע עימם עיבודים מיוחדים לשירי הלהקה.

במאי 2019 הופיע בטקס פרסי ישראל יחד עם הזמרת כיתריה. השניים ביצעו יחד את השיר "זמר אהבה לים". ביולי הוציא את הסינגל "לא יוצאת לי מהראש".

באוקטובר 2019 התארח בשירו של הראפר טליסמאן, "ורוד שחור".

במרץ 2020 הוציא את הסינגל "אלף כינורות". השיר נכנס לפלייליסט של כאן גימל.

באפריל השתתף בגרסה מחודשת לשיר "ימים טובים", שהופקה לכבוד יום העצמאות, לצד סאבלימינל, גל מלכה, כיתריה, גד אלבז ורן שפיר.<ref></ref> בהמשך החודש, הוציא את השיר "בית הספר הישן".

בשנת 2022 השתתף במחזמר "הלהקה", המבוסס על סרטו של אבי נשר. במאי הוציא את הסינגל "טירוף", בו התארח הזמר אור עמרמי ברוקמן. 

ב-31 במרץ 2024 הוציא את הסינגל "מקום בחייך", הסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלו. את המילים והלחן לשיר כתב והלחין רפאלי יחד עם גיא קופלמן שגם הפיק את השיר.<ref></ref> ב-23 ביוני הוציא לאור את הסינגל "שירי דיכאון" יחד עם שחר סאול.<ref></ref> ב-29 ביולי הוציא את הסינגל "קומה 34".

ב-28 באוגוסט 2024 הוציא את האלבום "לב אחרון" הכולל את הסינגלים "מקום בחייך", "שיר לאמא", "שירי דיכאון" (עם שחר סאול), ו"קומה 34".<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
<big>אלבומים</big>

* 2024: לב אחרון

=== סינגלים ===

=== השתתפות בסינגלים ===
* 2019: "ורוד שחור" (טליסמאן)
* 2020: "ימים טובים" (סאבלימינל, גל מלכה, כיתריה, גד אלבז ורן שפיר)
* 2022: "טירוף" (אור עמרמי ברוקמן)

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרי פופ ישראלים
קטגוריה:משתתפי אקס פקטור ישראל
קטגוריה:חברי להקת חיל האוויר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
ודים יבטושנקו

ודים אנטולייביץ' יבטושנקו (ברוסית: Вади́м Анато́льевич Евтуше́нко; נולד ב-1 בינואר 1958) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן כדורגל.

== קריירת משחק ==
יבטושנקו נולד בעיירה פיאטיחטקי שבמחוז דניפרופטרובסק. מגיל 10 למד בבית הספר לכדורגל בעיירת הולדתו. למד חינוך גופני במכון הפדגוגי בעיר קירובוהרד. במקביל ללימודים שיחק בקבוצות חובבים. בשנת 1978 נקלט בסגל קבוצת זבזדא קירובוהרד, ששיחקה בליגה השלישית בברית המועצות. בשנת 1980 עבר לקבוצת דינמו קייב, בה שיחק ברוב שנות הקריירה שלו. יחד עם הקבוצה זכה ב4 אליפויות, 3 גביעי ברית המועצות ובגביע אירופה למחזיקות. בשנת 1988 עבר לקבוצת דניפרו, עימה זכה באליפות ברית המועצות בפעם החמישית (שלו).

בשנת 1989, כאשר שלטונות ברית המועצות אישרו לשחקנים סובייטים לשחק במועדוני כדורגל זרים, עזב יבטושנקו לשוודיה. הוא שיחק במשך 4 שנים בקבוצת א.י.ק סולנה. בשנת 1992 הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות שוודיה לאחר הפסקה של 55 שנים. סיים את קריירת המשחק שלו בקבוצת סיריוס אופסלה מליגת המשנה השוודית.
=== נבחרת ===
יבטושנקו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות ב-15 ביוני 1980 במשחק ידידות מול נבחרת ברזיל. הוא היה בסגל הנבחרת בשני גביעי עולם (1982 ו-1986). ב-1982 לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת במונדיאל וב-1986 - השתתף בכל המשחקים, מלבד אחד. 
== קריירת אימון ==
החל משנת 1996 אימן קבוצות מהליגות הנמוכות בשוודיה. בשנת 2008 שב לאוקראינה, להיות עוזר מאמן של הנבחרת הלאומית. בהמשך אימן קבוצות מהליגה האוקראינית השנייה. 
==משפחתו==
לודים יבטושנקו שני בנים - ויאצ'סלב וודים הבן. שניהם היו שחקנים מקצועיים בליגות שוודיות. ויאצ'סלב שיחק בעמדת קשר בקבוצות א.י.ק סולנה וברוגה. 
==תארים==
* גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986
* אליפת ליגת העל הסובייטית - 1980, 1981, 1985, 1986, 1988
* הגביע הסובייטי - 1982, 1985, 1987
* אליפות שוודיה - 1992
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני זירקה קרופיבניצקי
קטגוריה:כדורגלני א.י.ק סולנה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1958
הרי טאפלי

הרי טאפלי (באנגלית: Tapley Mountains) הוא רכס הרים בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

== גאוגרפיה ==

ההרים מהווים חלק מההרים הטראנס-אנטארקטיים.

אורכו של הרכס 56 קילומטרים.

גובהם של ההרים 1,459 מטרים מעל פני הים; והם ההרים ה-3,072 בגובהם באנטארקטיקה.

הרכס משתרע לכיוון מזרח מגדתו המזרחית של קרחון סקוט; בין קרחון לוורט וקרחון אלבאנוס.

=== אתרים ברכס ===
ברכס מצויים האתרים:
הר גולד, הר דרהאם, הר הר, הר סיבק, הר בושנל, מצוק בובו, קרחון אלבאנוס, קרחון לוורט וקרחון סקוט.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הרכס ===

ההרים התגלו בשנת 1929 על ידי הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של לורנס מקינלי גולד (Laurence McKinley Gould).

=== מקור השם ===

שמו של הרכס ניתן לו על ידי אדמירל משנה ריצ'רד א. בירד.

בירד הציע לקרוא לרכס על שמו של הרולד ל. טאפלי (Harold L. Tapley), מדנידין, שבניו זילנד שהיה סוכן מטעם משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיקה בשנים 1928–1930, ובשנים 1933– 1935).

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, [https://books.google.co.il/books?id=5Xk482GKlQsC&pg=PA783&lpg=PA783&dq=%22Tapley+Mountains%22&source=bl&ots=PEsrpSxhZv&sig=ACfU3U1yU7Ay0rI269JQeAnDGCqBUeERkA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjIo5XdzbrpAhVCtHEKHVSyAaQQ6AEwDnoECBMQAQ#v=onepage&q=%22Tapley%20Mountains%22&f=false The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water], P 183</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:14995 הרי טאפלי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://www.adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/21834 הרי טאפלי] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=14428&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הרי טאפלי] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [http://distancebetween.info/tapley_mountains מחשבון מרחקים - המרחק מהרי טאפלי לאתרים סמוכים]
* [https://mapcarta.com/25598598 מפת אזור הרי טאפלי]

== הערות שוליים ==

טאפלי
טאפלי
טאפלי
טאפלי
הקורפוס השני (בריטניה)

הקורפוס ה-2 של הצבא הבריטי היה קורפוס בריטי, אשר השתתף במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===המלחמות הנפוליאוניות===
במהלך קרב ווטרלו הקים הדוכס מוולינגטון את הקורפוס ה-2, אשר כלל יחידות אנגלו-הנובריים, הולנדים וגרמנים, והוצב באגף השמאלי תחת פיקודו של לורד היל. לאחר הקרב השתתף הקורפוס בלחימה בצרפת, ולאחר מכן פורק הקורפוס.

===הקמת הקורפוס===
בשנת 1876 הוחלט על הקמת 8 קורפוסים, ומטה הקורפוס ה-2 הוצב במחנה אלדרשוט. בשנת 1891 הוחלט על ארגון הצבא ב-6 קורפוסים, אשר התבססו על הפיקודים הקיימים, והקורפוס ה-2 הפך ל"פיקוד הכוחות באלדרשוט".

===מלחמת העולם הראשונה===
סמל הקורפוס במלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוקם מחדש הקורפוס ה-2, והוא הועמד בפיקודו של ג'יימס גרירסון. ב-17 באוגוסט 1914 מת גרירסון מהתקף לב, ובמקומו מונה הוראס סמית'-דוריאן למפקד הקורפוס. הקורפוס לחם בקרב מונס ובקרב לה קאטו, ולאחר מכן לחם במהלך הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. בהמשך לחם הקורפוס ב, קרב איפר הראשון, הקרב על הסום, קרב איפר השלישי, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים, ולאחר המלחמה פורק הקורפוס.

===מלחמת העולם השנייה===
באוקטובר 1939 הוקם הקורפוס מחדש, והועמד תחת פיקודו של אלן ברוק. הקורפוס נשלח לצרפת ולחם במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה ובמהלך מבצע דינמו. לאחר מכן הוצב הקורפוס באזור סאפוק כחלק מהפיקוד המזרחי, ובהמשך הוא שימש למטרות הונאה במסגרת הארמייה הרביעית הבריטית.

=== לאחר המלחמה ===
לאחר המלחמה הוצב הקורפוס באזור תעלת סואץ, והוא כלל את הכוחות הבריטיים במצרים. הקורפוס השתתף במהלך מבצע מוסקטר, והיה תחת פיקודו של יו צ'ארלס סטוקוול.

==מפקדים==
===פיקוד אלדרשוט===
* אוולין ווד (1901–1904)

===מלחמת העולם הראשונה===
* ג'יימס גרירסון (אוגוסט 1914)
* הוראס סמית'-דוריאן (אוגוסט 1914–דצמבר 1914)
* צ'ארלס פרגוסון (ינואר 1915–מאי 1916)
* קלוד ג'ייקוב (ספטמבר 1916–ספטמבר 1919)
* אלכסנדר גודלי (ספטמבר 1919–נובמבר 1919)

===מלחמת העולם השנייה===
* אלן ברוק (ספטמבר 1939–מאי 1940)
* ברנרד לו מונטגומרי (מאי 1940–יוני 1940)
* אדמונד אוסבורן (1940–1941)
* קנת' אנדרסון (1941–1942)
* ג'יימס סטיל (אפריל 1942–ספטמבר 1942)
* ג'רלד טמפלר (1942–1943)
* הרברט למסדן (יולי 1943–אוקטובר 1943)
* דזמונד אנדרסון (1943–1944)

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גייסות בריטיים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גייסות בריטיים במלחמת העולם השנייה
אנדרו תורן

סר אוגוסטוס פרנסיס אנדרו ניקול תורן (באנגלית: Sir Augustus Francis Andrew Nicol Thorne; 20 בספטמבר 1885 – 25 בספטמבר 1970) היה קצין בכיר בצבא הבריטי, ששירת במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, אז פיקד על הדיוויזיה ה-48 (דרום מידלנד).

== ביוגרפיה ==
תורן נולד ב-20 בספטמבר 1885, והתחנך באיטון קולג' ובמכללה הצבאית המלכותית, סנדהרסט, שם הוסמך כלוטננט משנה במשמר הגרנדירים בשנת 1904. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה, ומילא כמה תפקידי מטה. בשנת 1916 הוא מונה למפקד הגדוד ה-3, משמר הגרנדירים.<ref name="lh"></ref> הוא לחם בקרב איפר הראשון בשנת 1914<ref name="Scots at War"></ref> ובקרב על הסום בשנת 1916, שם קיבל את אות השירות המצוין.<ref name="bham">[http://www.firstworldwar.bham.ac.uk/donkey/thorne.htm First World War]</ref> בשנת 1918 התמנה למפקד חטיבה 184, ופיקד עליה עד סוף המלחמה.

לאחר המלחמה הוא מונה לנספח צבאי בוושינגטון הבירה, ובשנת 1922 מונה לקצין אג"ם (GSO) במחוז לונדון. הוא מונה לעוזרו הצבאי של ראש המטה הכללי הקיסרי במשרד המלחמה בשנת 1925, ושוב מונה למפקד הגדוד השלישי, משמר הגרנדירים בשנת 1927. בשנת 1932 מונה כנספח צבאי בברלין במשך שלוש שנים, שם הוא הכיר את היטלר ורבים מקציניו הבכירים באופן אישי. הוא מונה למפקד חטיבת המשמר הראשונה בפיקוד אלדרשוט בשנת 1935, מפקד חטיבה זמנית בפלסטין ובעבר הירדן בשנת 1936, ובשנת 1938 התמנה למפקד יחידות המשמר ולמפקד מחוז לונדון.

בתמונה מול [[טנק שיוט סימן 2, אנדרו תורן (ימין קיצוני) יחד עם ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל (מרכז) והגנרלים גיפרד לה קיין מרטל, ולדיסלב שיקורסקי, ראש ממשלת הגולה הפולנית ומפקד הכוחות המזוינים הפולנים, והגנרל שארל דה גול, מפקד הכוחות הצרפתים החופשיים, פברואר 1941. התמונה צולמה במסגרת מיצג טנקים שבו הוצגו יכולותיהם של כלי רכב לוחמים משוריינים שונים בסמוך לפרנשם, סאריי.]] 

בשנת 1939, עם תחילת מלחמת העולם השנייה, הפך ת'ורן למפקד הדיוויזיה ה-48 (דרום מידלנד), שמילאה תפקיד חשוב בהגנה על אזור דנקירק בשנת 1940. לאחר מכן הוא מונה למפקד הקורפוס ה-12, לפני שמונה למפקד הפיקוד הסקוטי ולנגיד טירת אדינבורו בשנים 1941 עד 1945. <ref></ref> בעודו בסקוטלנד, הוא היה אחראי לתוכנית ההונאה של פורטיטיוד צפון, כמו גם בהכנות לשחרור נורווגיה.

כוחות גרמניה נכנעו רשמית בנורווגיה ב-8 במאי 1945, ות'ורן הגיע לנורווגיה ב־13 במאי יחד עם יורש העצר אולף. הוא הביא עימו כוח צבאי קטן – עשירית בגודל הנוכחות הצבאית הגרמנית – וכך נאלץ להסתמך על שיתוף פעולה עם כוחות פרמיליטריים מתנועת המחתרת הנורווגית. הוא החזיק רשמית בריבונות נורווגיה עד 7 ביוני, אז חזר הוקון השביעי, מלך נורווגיה מגלותו. ת'ורן נשאר האחראי על פירוק הנוכחות הגרמנית בנורווגיה עד שעזב את המדינה ב-31 באוקטובר 1945.<ref name="nkl"></ref>

הוא פרש מהצבא בשנת 1946. הוא היה יו"ר החברה האנגלו-נורדית במשך זמן מה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: עמיתים
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1885
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1970
מהדרין (חברה)

מהדרין בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית שניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת בנטיעה, עיבוד, אריזה ושיווק של מטעים ופרי הדר, נכסים מניבים ומתן שירותי אחסנה בקירור.

==היסטוריה==
מהדרין נוסדה בשנת 1950 על ידי קבוצת חקלאים ופרדסנים שאליהם הצטרפו הבנק המרכזי קנדה ישראל ובנק דיסקונט. עם הקמתה חכרה החברה מהאפוטרופוס לנכסי נפקדים ומהקרן הקיימת לישראל שטחים בני כ-22 אלף דונם לתקופה בת כ-49 שנים, עם אופציה להארכת תקופת החכירה. השטחים כללו 8,000 דונם באזור בית דגון, 1,000 דונם ליד רמת הכובש, 1,500 דונם ליד נתניה, 2,000 דונם ליד כפר יונה, 1,500 דונם ליד כפר הס ועוד שטח ליד חדרה<ref></ref>.
בשנה הראשונה לקיומה הכשירה החברה חלקים משטחים אלה לנטיעת פרדסים, ובאותו הזמן ניצלה אותם לגידול ירקות ופלחה.

בשנים הראשונות פעלה החברה לצרף אליה משקיעים נוספים, בין השאר בסיוע החברה הכלכלית לארץ ישראל שהפיצה את מניותיה בארצות הברית. בשנת 1954 רכשה החברה הכלכלית כ-30% ממניות החברה.

בשנת 1963 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית.

בשנות ה-80 רכשה מהדרין את חברת פרי-אור והן התמזגו.
בשנת 2007 מהדרין הגישה תביעה לבית המשפט לאחר שמינהל מקרקעי ישראל דרש להוסיף לתנאי החכירה סעיף שלפיו במקרה של הפשרת הקרקע תהיה למנהל זכות לסיים את תקופת החכירה מוקדם מהמסוכם בחוזה, וזאת בתמורה לפיצוי.

נכון לשנת 2020 יושב ראש דירקטוריון החברה הוא אלחנדרו גוסטבו אלשטיין, ומנכ"ל החברה הוא שאול שלח. משרדיה הראשיים של החברה שוכנים במתחם "מבנה" שבקיבוץ בארות יצחק.

==תחומי פעילות==
* חקלאות: נטיעה, עיבוד, אריזה ושיווק של מטעים ופרי הדר.
** ייצוא מחוץ לישראל
* נדל"ן ונכסים מניבים
* שירותי אחסנה בקירור

==בעלי עניין==
בעלת השליטה בחברה היא חברת קבוצת דלק של איש העסקים יצחק תשובה, אשר רכשה את השליטה בחברת מהדרין מדיסקונט השקעות באוגוסט 2023.

==ראו גם==
*אגרקסקו
*יכין-חק"ל

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.mehadrin.co.il אתר מהדרין]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:השקעות דיסקונט
קטגוריה:חברות חקלאות ישראליות
קטגוריה:חברות מזון ישראליות
קטגוריה:בארות יצחק
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1951
מנואל בדנס

מנואל בדנס (בספרדית: Manuel Badenes; 30 בנובמבר 1928 – 26 בנובמבר 2007) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירת משחק==

בדנס התחיל את הקריירה בקבוצת קאסטיון ב-1946. בעונתו הראשונה הקבוצה סיימה במקום האחרון וירדה לליגת המשנה, אך למרות זאת הוא כבש באותה עונה 4 שערים ב-10 משחקים, דבר שהוביל אותו לשחק בברצלונה. בשתי עונות במדי הקטאלונים כולל עונת השאלה לסרגוסה בנדס זכה בשני תוארי ליגה אך לרוב לא שיחק כשהוא כבש 6 שערים ב-14 משחקים במשך כשתי עונות. ב-1950 עבר לשחק בוולנסיה כמי שאמור לרשת את מקומו של שחקנה אדמונדו סוארס. הוא כבש במדיה 90 שערים ב-97 משחקים וזכה עימה בגביע הספרדי של עונת 1953/54, כשהוא כובש במשחק הגמר נגד ברצלונה. שנתיים קודם לכן בגמר הגביע כבש צמד נגדה, אך ולנסיה הפסידה לה 4–2. ב-1956 עבר בדנס לריאל וואיאדוליד בה זכה בתואר הפיצ'יצ'י של עונת 1957/58 בה כבש 19 שערים, בצוותא עם אלפרדו די סטפנו וריקרדו אלוס.

==תארים==
;ברצלונה
*אליפות ספרד (2): 1947/48, 1948/49
*הגביע הלטיני: 1949
*קופה אווה דוארטה: 1948

;ולנסיה
*הגביע הספרדי: 1953/54

;אישיים
*תואר הפיצ'יצ'י: 1957/58

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני קאסטיון
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג חיחון
קטגוריה:קאסטיון דה לה פלאנה: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2007
אברהם אבן קמניאל

אברהם בן מאיר אבן קמניאל (המאה ה-12; מוכר גם בשם: אברהם בן מאיר, או בשמו הערבי: אבו אלחסאן אבן קמניאל), היה רופא יהודי מהעיר סביליה שבספרד, שהוזמן על ידי שליט המורביטון עלי בן יוסוף בן תאשפין, לשרת כרופא במרקש שבמרוקו בירת האימפריה.

==קורות חיים==
אברהם אבן קמניאל היה מטובי הרופאים בסביליה שבספרד, והוזמן על ידי שליט המורביטון עלי בן יוסוף בן תאשפין (1106-1143) לשרת כרופא בעיר מרקש שבמרוקו בירת האימפריה, חרף האיסור על מגורי יהודים במקום באותה התקופה. לצד עיסוקו כרופא היה בקי בכתיבת שירה. היה בקשרי ידידות עם המשורר והפילוסוף הנודע, רבי יהודה הלוי, ואלו החליפו ביניהם שירים שהקדישו זה לזה. במרקש הוא פגש את שלמה בן אל-מועאלם, גם הוא רופא ומשורר יהודי, חברם של רבי יהודה הלוי ורבי אברהם אבן עזרא ששיבחוהו בשיריהם. הרמב"ם מזכיר פעילות רפואית שעשו בן-מועלם ואבן קמניאל במלך, בתקופת מגוריהם בעיר מרקש.

=== השקפתו הדתית ===
הפרשן הפילוסוף רבי יוסף בן יהודה אבן עקנין, כתב בחתימה לפירוש שלו על שיר השירים, כי אבן קמניאל תיאר בפניו כי "נשיא ממלכי המורביטון" סיפר לו, ששמע מרופא יהודי שהביאור לספר שיר השירים הוא לפי פשטן של דברים, אבן קמניאל גינה בחריפות את אותו הרופא בפני המלך, והסביר לו שדברים אלו נאמרו מתוך בורות.

== ראו גם ==
* מורביטון
* יהודה הלוי

== לקריאה נוספת ==
* חיים זאב הירשברג, תולדות היהודים באפריקה הצפונית א, עמוד 264, מוסד ביאליק, ירושלים תשכ"ה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים יהודים ספרדים
קטגוריה:רופאים יהודים ספרדים
קטגוריה:רופאים יהודים מרוקאים
קטגוריה:משוררים יהודים מרוקאים
קטגוריה:יהדות מרקש
קארל היינריך מלר

קארל היינריך מֶלֶר (בגרמנית: Karl Heinrich Möller; 1802, ברלין – 1882, ברלין) היה פסל גרמני.

==ביוגרפיה==
מלר נולד בברלין. בשנת 1824 החל תא לימודיו באקדמיה לאמנות בברלין אצל אוגוסט קיס, עבד כסטודנט עד לשנת 1840 ואז הפך לעוזר של כריסטיאן דניאל ראוך, מלר סייע לראוך בשיקום עתיקות עבור ארמון סנסוסי.
מלר שהה בפריז עד לשנת 1855, עבד עם פרידריך אוגוסט שטילר על אלגוריה של טבע ומתמטיקה עבור אוניברסיטת קניגסברג שבמזרח פרוסיה, וחזר על יצירה זאת עבור האקדמיה של בודפשט.
מלר לימד החל משנת 1861 באקדמיה לאמנות בברלין, בשנת 1869 ובשנת 1879 ביקר באיטליה והמשיך ללמד עד שנת 1875.

עבודתו בגשר שלוסבריקה (גשר הארמון) היא אחת משמונה קבוצות של פסלים שפוסלו על ידי פסלים שונים על פי הצעתו של קארל פרידריך שינקל המתארות את השלבים בחייו של לוחם מילדותו ועד נפילתו כגיבור בקרב, מלר פיסל בין השנים 1850–1846 את הפסל המתאר את אתנה המחמשת את הלוחם לקראת יציאתו הראשונה לקרב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסלים גרמנים
קטגוריה:אמנים נאו-קלאסיים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1802
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1882
אוגוסט קיס

אוגוסט קיס (בגרמנית: August Kiß; 1802, פרובינציית שלזיה – 1865, ברלין) היה פסל גרמני.

==ביוגרפיה==
למד באקדמיה הפרוסית לאמנות אצל כריסטיאן דניאל ראוך ואצל כריסטיאן פרידריך טיק ואצל קארל פרידריך שינקל.

קיס פיסל בעיקר בסגנון ניאו קלאסי: דיוקנאות, נושאים מיתולוגיים ונושאים אלגוריים.

בין תלמידיו: קארל היינריך מולר.

==גלריה==
<gallery>
St. George and the Dragon by August Kiss.jpg|"ג'ורג' הקדוש הורג את הדרקון" ברובע ניקולאי בברלין
Amazone zu Pferde by August Kiss (Berlin, Altes Museum).jpg|אמזונה על גב סוס בכניסה למוזיאון הישן (ברלין)
Amazon PMA.JPG|אמזונה על גב סוס במוזיאון פילדלפיה לאמנות
Berlin Neues Museum Westtympanon August Kiss.JPG| גמלון של המוזיאון החדש (ברלין)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פסלים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1802
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1865
ריינו (מתאבק)

טרנס גוידו גרין (באנגלית: Terrance Guido Gerin; נולד ב-7 באוקטובר 1975) הוא מתאבק אמריקאי, הידוע בשם הבמה ריינו (Rhyno).

==ביוגרפיה==
גרין נולד בדטרויט והוא בעל שורשים איטלקיים. בספטמבר 1994 החל גרין להיאבק בבית ספר להיאבקות בוינדזור, אונטריו. בשנת 1995 רשם ארבע הופעות ב-WCW תחת שם הבמה "ריינו ריצ'רדס". לאחר מכן, הופיע כמה שנים במספר ארגוני היאבקות, ובין היתר רשם כמה הופעות ב-WWF (כיום ה-WWE) וגם ב-CWA, שם זכה פעמיים באליפות הזוגות.

בשנת 1999 הצטרף ל-ECW. באפריל 2000 זכה באליפות הטלוויזיה של ECW לאחר שניצח את טאג'ירי, באוגוסט הפסיד את התואר לקיד קאש, אך השיב לעצמו את התואר בחלוף 5 ימים. באירוע השלם וצפה Anarchy Rules הגן על התואר מול רוב ואן דאם. בינואר 2001 זכה ריינו באליפות העולם של ECW לאחר שניצח את הסאנדמן.

במרץ 2001 הצטרף ל-WWF. כחודש לאחר מכן זכה באליפות ההארדקור לאחר שגבר על קיין. בספטמבר של אותה השנה באירוע בלתי נסלח, גבר ריינו על טאג'ירי וזכה באליפות ארצות הברית. לאחר מכן, באותה השנה הוא נפצע בצווארו ולאחר כמעט שנה וחצי של שיקום חזר בפברואר 2003 לארגון, שכבר שינה את שמו ל-WWE והיה חלק מסמאקדאון. ברסלמניה 19 השתתף בקרב משולש על אליפות הזוגות של ה-WWE, כאשר הוא וכריס בנואה, הפסידו לקבוצת אנגל (צ'ארלי האס ושלטון בנג'מין). בשנת 2004 התאבק ריינו נגד בנואה על תואר אליפות ה-WWE, אך הפסיד לו. באפריל 2005 שוחרר מה-WWE, כאשר הופעתו האחרונה הייתה באירוע ECW One Night Stand, שבו הפסיד לסאבו.

בשנת 2005 הצטרף ל-TNA, שם זכה באליפות העולם של ה-NWA. לאחר מכן התאבק בארגוני היאבקות עצמאיים, ובין השנים 2011 ל-2013 התאבק ב-Ring of Honor.

בשנת 2015 חזר ל-WWE, כשהצטרף ל-NXT. בין השנים 2016 ל-2019 הופיע ריינו בתוכנית הראשית, בסמאקדאון ולאחר מכן ב-Raw. ברסלמניה 33, רסלמניה 34 ורסלמניה 35 השתתף ריינו בבאטל רויאל על הגביע לזכר אנדרה הענק. ביולי 2019 חזר ריינו לאימפקט רסלינג (TNA).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי ה-WCW
קטגוריה:מתאבקי Impact Wrestling
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
Cuckoo

Cuckoo (בעברית: קוּקִיָה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נטע ברזילי. השיר יצא לאור ב-16 במאי 2020<ref name=":0"></ref>, על ידי חברות התקליטים ברטלסמן מיוזיק גרופ וטדי הפקות, כסינגל החמישי מתוך מיני-אלבום הבכורה שלה, Goody Bag.<ref name=":0" />

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי נטע ברזילי, קריסטה יאנגס וברט אליוט והופק על ידי ג'יי. אר. רותם ואליוט. השיר הוא בלדת פופ מיד-טמפו אשר הוקלטה במהלך סגר בביתה של ברזילי בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל. השיר הופק במסגרת משדר חלופי לאירוויזיון 2020, אשר בוטל בעקבות מגפת הקורונה, בשם "אירוויזיון: Europe Shine a Light", בו השתתפו כל 41 האמנים שהיו אמורים לייצג את ארצם בתחרות, כל אחד מביתו הפרטי. את השיר הציגה ברזילי באירוע. ברזילי סיפרה על השיר כי הוא "צד פגיע שמעולם לא נתתי לאף אחד לראות לפני כן".

לשיר יצאו שתי גרסאות, גרסת אולפן וגרסת תיבת נגינה בליווי וידאו קליפ.

== וידאו קליפ ==
ב-16 במאי 2020 יצא הווידאו קליפ הנלווה שצולם לגרסת תיבת הנגינה של השיר, בערוצי היוטיוב של ברזילי והאירוויזיון, בסמוך לצאת הסינגל, והוצג בבכורה לפני כן באירוע "אירוויזיון: Europe Shine a Light". הקליפ מלווה את גרסת תיבת הנגינה של השיר. בקליפ ניתן לראות את ברזילי מנגנת בכלי על מיטה, תוך שהיא שרה את מילות השיר. ב-12 ביוני יצא הווידאו קליפ הנלווה לגרסת האולפן של השיר.

== ביקורת ==

יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, תוך שהעניק לו ציון של ארבעה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה ואמר כי "זהו השיר הכי יוצא דופן מבין השירים שנטע ברזילי הוציאה עד היום."<ref></ref> בן שלו מהארץ סקר את השיר בחיוב אף הוא, ואמר כי "נטע ברזילי לא נשמעת כמו עצמה, וזו ברכה".

מגזין בילבורד האמריקאי הגדיר את השיר כ"בדיוק הכמות הנכונה של מלנכוליה עדינה שתתאים לתקופות שאנחנו עוברים בלי להתמסר לתאטרליות בכלל".<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!הערה
!מקור
|-
! rowspan="2" |עולם
| rowspan="2" |16 במאי 2020
| rowspan="2" |הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
| rowspan="2" |BMG • טדי הפקות
|גרסת אולפן
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|-
|גרסת תיבת נגינה
|style="text-align:center;"|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:שירי נטע ברזילי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת BMG רייטס מנג'מנט
צ'יזבט

צ'יזבט הוא סיפור דמיוני בעל אופי פולקלוריסטי עוד מתקופת הפלמ"ח, שהיה נהוג לספר בעבר בשעת הלילה סביב המדורה.

==אטימולוגיה==
מקור המילה 'צ’יזבט' הוא במילה הערבית كِذْبَات (כִּדְ'בַּאת; כִּדְ'בְּ ביחיד) שפירושה כזבים. חלק מערביי ישראל הוגים את האות כַּאף כ-צַ'אף (בערבית מדוברת), ומהם הושאלה המילה 'צ’יזבט'<ref></ref><ref></ref>.

== היסטוריה ==
המונח צ'יזבט היה נפוץ בקרב בני המושבות וראשוני הפלמ"ח, המורשת הקיבוצית ודור הפלמ"ח אימצו את מנהג סיפור ה'צ’יזבטים'.

הסיפורים היו בנויים מעלילה מפוברקת שהייתה בנויה מהווי תקופת המחתרות המרתקת את השומעים, אך בסיומה הגיעה שורת הפתעה המפוגגת את המתח, או מציגה את הסיפור כולו באור קומי. כך גם תיאר אותו הפזמונאי אבשלום כהן בשירו "הסבתא בנגב":

לרוב, העלילה הייתה בנויה סביב סיטואציות מהווי תקופת המחתרות. בהווי הפלמ"ח מצויים צ’יזבטים על המחלקה הערבית והמחלקה הגרמנית, על בני מרשק 'הפוליטרוק', על קרבות ועל 'סחיבות' מלולים, על דמויות מיוחדות, על בנות, על 'שפת הקודש' ועל עוד המון נושאים שהיו חלק מחייהם של לוחמי הפלמ"ח הצעירים.

רוב הסיפורים שהיו בעלי אופי פולקלוריסטי. תוכנם היה "אנטי מסורתי" והם היו אמורים לשקף את רוח דור הפלמ"ח הצעיר, שהתנער מרוח המסורת היהודית ולקח חלק בבניית הזהות הישראלית החדשה.

== אימה ==
כיום יש המקשרים את השם "צ'יזבט" דווקא לסיפורי אימה (כגון: 'צ’יזבטים' – אוסף של סיפורים מפחידים מתורגמים לעברית, 2016), ככל הנראה בעקבות המנהג לספר סיפורים מפחידים בעת הישיבה בלילה סביב מדורה, בניסיון ליצור בהלה למרות תוכנו הדמיוני בעליל של הסיפור.

==צ’יזבטים בדפוס==
ה'צ'יזבטים' הועברו בדרך כלל בעל פה, אך ישנם כמה חיבורים/ליקוטים של 'צ'יזבטים' כתובים או משוכתבים.
*ילקוט הכזבים – הוא אוסף סיפורים שנערך על ידי דן בן אמוץ וחיים חפר ופורסם בשנת 1956 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. בהקדמה מציין בן אמוץ את הקשר בין כזב וצ'יזבט ומסביר את ההבדל בין שקר, מתיחה וכזב:

*"לאהוב עד מוות" – דבורה עומר, 1980
*"זה הולך לכאוב בחגים" – אדם קיי, מתורגם הכורסה הוצאה לאור
*"בחיי" – פוצ'ו
*"תן חיוך" – "מיטב הכזבים שלא הכזיבו בעיתונות הצבאית", העורך בחר מאות צ'יזבטים שנבחרו מתוך כ-6000 שהתפרסמו בכתבי העת הצבאיים. זאב ענר, 1989, הוצאת משרד הביטחון
* "צ'יזבט" – שיר שכתב חיים חפר והלחין משה וילנסקי
* [https://yarinshattach.wixsite.com/chizbat צ'מעו צ'יזבט], אוסף ציזבטים, ליקטה וסיפרה אורית שרייבר שטח, מרץ 2022, הוצאה פרטית

==ראו גם==
* הצ'יזבטרון
* מי מפחד מהחושך?
* ספרות אימה
* קומזיץ

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.palmach.org.il/history/database/?itemId=5517 הצ'יזבט] באתר הפלמ"ח
*[https://www.kan.org.il/program/?catid=1269 מספרים ש...] – באתר תאגיד השידור הישראלי
*[http://www.orianit.edu-negev.gov.il/irisshap/sites/homepage/lag/chizbat.htm ילקוט הכזבים] באתר ל"ג בעומר
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:הפלמ"ח