אפרים נבון

הרב אפרים (בן אהרן) נבון (ה'תל"ז, 1677 - כ"ו בניסן ה'תצ"ה, 1735; איסטנבול - ירושלים - איסטנבול) היה פוסק ודיין. נודע בעיקר בשל ספרו מחנה אפרים, הנסוב סביב משנה תורה לרמב"ם.

==ביוגרפיה==
נבון נולד באיסטנבול למשפחת נבון, ומאוחר יותר, ככל הנראה בשנת ה'ת"ס או ה'תס"א, עלה לארץ ישראל, וגר בירושלים. לפי גרסאות מסוימות הוא עלה כבר לאחר נישואיו לבתו של יהודה אירגז, ויחד עם חמיו ומשפחתו עלה לארץ ישראל, ולפי אחרות הוא עלה בגפו, ונישא רק לאחר עלייתו לארץ.

בירושלים התקבל הרב נבון בכבוד ובהערצה, עד שרבי חיים שמואל דאנון כתב אודותיו: . במשך עשר השנים הראשונות לשהותו בעיר הוא למד תורה בהתבודדות וברציפות, ככל הנראה בישיבת "נוה שלום" שייסד רבי יצחק די מאיו הטורקי. בירושלים המצב היה קשה ליהודים, והם סבלו מהתנכלויות רבות מצד השלטון העות'מאני ששלט בארץ באותם ימים. לפי התיאורים השונים, הוטלו על היהודים מסים רבים, קנסות והתנכלויות נוספות. בעקבות כך יהודים רבים ברחו מהעיר, אך הרב נבון נשאר בעיר כמנהיג היהודי הכמעט יחידי בה.

לאחר פרק זמן, כאשר המצב הפך בלתי נסבל, הוא עזב את ירושלים בשליחות כשד"ר, וכאשר הגיע לאיסטנבול מצא חן בעיני תלמידי החכמים בעיר, ואלה שכנעו אותו להישאר בה. הוא מונה על ידי רבי יהודה רוזאניס (אב בית הדין שם, ומחבר הספר משנה למלך), למורה הוראה ודיין. הוא זכה להערכה רבה, ונאמר אודותיו כי: 

כאשר היה בן 58 נפטר הרב נבון, ונקבר באיסטנבול. הוא השאיר אחריו שושלת של חכמים, דיינים ומנהיגי ציבור, ובמשך כמה דורות אחריו בניו שימשו כמנהיגים ופוסקים. בנו הוא הרב יהודה נבון מחבר ספר 'קריית מלך רב'. נינו, רבי יהודה נבון, כיהן כראשון לציון.

====גילוי המצבה====
בחוברת "מגנזי ירושלים" מובא סיפורה של מצבתו של הרב נבון; היא נעלמה מעיני תושביה היהודים של איסטנבול במשך שנים רבות, ורק בשנת ה'תרנ"ז, יותר מ-150 שנה לאחר קבורתו, אחד מצאצאי הרב נבון, יוסף נבון ביי, שהיה עסקן ירושלמי, נסע לאיסטנבול כדי להשיג פירמן "להרכבת יפו-ירושלים", והחליט למצוא את מצבת סבו. הם חיפשו בכל העיר, ולאחר חיפושים ממושכים הם מצאו את המצבה ואת הנוסח שעליה הידוע לנו כיום.

על מצבתו נכתב: 

==חיבורו "מחנה אפרים"==
צילום עמוד השער של ההוצאה הראשונה, [[קושטנדינא, ה'תצ"ח]]
הרב נבון לא זכה לראות את חיבורו יוצא לאור בחייו, מאחר שהחיבור עוד לא היה ערוך. על ערש דווי ביקש מבנו רבי יהודה נבון, שיוציא את החיבור לאור, וזה הוציא לאור וערך את הספר שלא היה ערוך. העריכה ארכה שנתיים, והסתיימה בשנת ה'תצ"ח - כשלוש שנים לאחר מותו של הרב נבון האב. בחיבור עצמו מובאות פעמים מספר הערות מהמלבה"ד, בנוסח: "לא מצאתי כי אם רמז, ואנכי סידרתי לפי ראות עיניי", או "נראה שיש חיסרון", "עד כאן מצאתי" וכדומה. בהקדמתו לספר מציין הרב נבון הבן כי "בכל מקום שימצא המעיין כחצי עגולה ובתוכה א"ה וכו' ממני יצאו הדברים".

"מחנה אפרים" נכתב על פי סדר משנה תורה לרמב"ם, ונחשב לחיבור למדני ומעמיק. לעיתים הרב נבון כותב את החיבור בצורה של שו"ת; כלומר - מציג שאלה הקשורה בהלכה אותה כתב הרמב"ם, ועונה עליה באריכות.

החיד"א כתב אודותיו כי: ; החתם סופר כתב על החיבור כי: ; ורבי חיים חזקיהו מדיני כותב בחיבורו "שדי חמד": 

====דיונים בחיבור====
* אחד הדיונים הידועים - באופן יחסי - שהרב נבון מעלה בספרו, עוסק בהגדרה ההלכתית-משפטית של מושג המחילה בדיני ממונות; הוא מתחיל בדיון אודות אדם שמוחל לאחר על חוב, אך האחר, הנמחל, מסרב למחילה זו. האם החוב מבוטל מאחר שבעל החוב מחל על חובו, או שמא כיוון שהחייב סירב למחילה, החוב בעינו עומד. הרב נבון טוען כי הדבר תלוי במחלוקות שונות בקרב הראשונים, שבסיסן נעוץ בשאלה האם מחילה על חיוב ממוני מוגדרת כ"הסתלקות" או כ"הקנאה"; כלומר - האם בפעולת המחילה בעל החוב מבצע פעולה אקטיבית של "הקנאת" החוב לחייב לו - ואם כן כל עוד הנמחל מתנגד לא ניתן למחול, או שמא הוא מבצע פעולה פסיבית של "הסתלקות" מהנשייה בחייב לו - ואז גם אם הנמחל מתנגד, אין זה מונע מבעל החוב להסתלק מהנשייה.
* דיון נוסף שמעלה הרב נבון בנושא דומה, עוסק בפסק הלכה של הריב"ש (רבי יצחק בר ששת), שמתבסס על הפוסק הנודע הרא"ש, וקובע את ההלכה הבאה: אדם שמתחייב לחברו כסף במצב המוגדר כאסמכתא (כלומר, שההתחייבות אינה נעשית מתוך הסכמה מוחלטת וגמירות דעת שלמה), שבמצב כזה על פי ההלכה הקניין אינו חל והמתחייב אינו חייב לשלם, אך בכל זאת קרה ולמרות שמדובר באסמכתא המתחייב שילם - בדיעבד הפעולה חלה, והכסף שייך למקבל. הרב נבון חולק על הריב"ש, וסבור שגם בדיעבד הקניין אינו חל, ועל הכסף לחזור לידי בעליו הראשון, מכיוון שמדובר באסמכתא.
* חיובי גזלן בשוגג - הוא מדייק מדברי כמה ראשונים שגזלן שלא ידע שהדבר שבידו גזול אינו מתחייב בחיובי גזלה, אך הוא עצמו אינו סבור כך.

==לקריאה נוספת==
* [http://www.hebrewbooks.org/19412 מחנה אפרים], קושטא, ה'תצ"ח (מהדורה ראשונה), בני ברק, ה'תשמ"ז (מהדורה אחרונה)
** המבואות השונים לספר מחנה אפרים; של רבי אברהם רוזאניס, של רבי חיים שמואל דאנון, של בן המחבר - רבי יהודה נבון, ו"פתח המחנה" של המו"ל האחרון (אלמוני)
* מחנה אפרים עם הגהות רבי עקיבא איגר וליקוטים מנתיבות המשפט, הוצאה "המרכז למורשת יהדות ספרד והמזרח"
* ציון יעקב, הערות וציונים לספר "מחנה אפרים", הוצאת מוסדות "כף החיים"

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20200218195650/http://www.tog.co.il/ הגאון רבי אפרים נבון זצ"ל ה'מחנה אפרים'], אתר Tog
* משה דוד גאון, [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=36724&st=&pgnum=457&hilite= "אפרים ב"ר אהרן נבון"] (ערך), בתוך: יהודי המזרח בארץ ישראל
* מגנזי ירושלים - מגנזי ארצות המזרח, [http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_36796_40.pdf נוסחה של המצבה מהגאון רבי אפרים נבון זצ"ל בעל "מחנה אפרים" (וסיפור גילויה המאוחר)], (עמ' ל"ו)
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=455 רבי אפרים נבון] (וצילום מצבתו), באתר "mytzadik"
* [http://www.hebrewbooks.org/21540 מחנה אפרים - חלק א], באתר "hebrewbooks.org"
* [http://www.hebrewbooks.org/21541 מחנה אפרים - חלק ב], באתר "hebrewbooks.org"
* [https://hyomi.org.il/mobile/page.asp?id=359 חכם אפרים נבון], באתר "החכם היומי"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:נושאי כלים של רמב"ם
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:שד"רים
אפרים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1677
קטגוריה:נפטרים ב-1735