OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מסיכת המוות האדום

מסכת המוות האדום (באנגלית: Masque of the Red Death) הוא סיפור קצר שנכתב על ידי אדגר אלן פו בשנת 1842.

הסיפור מספר על מגפה קטלנית, כשהאדם היחיד החסין ממנה אוסף את כל אנשיו אל ארמונו המבוצר במטרה שלא תגיע אליהם. הסיפור עובד לסרט בכיכובו של וינסנט פרייס בשנת 1964.

== עלילת הסיפור ==
מגפה מתפשטת בעולם. מגפה הגורמת למי שנדבק בה - והיא מועברת במהירות מאדם לאדם - להתחיל לדמם במהירות, ולמות תוך חצי שעה.
אך הנסיך פרוספרו, שנדמה שלמחלה אין השפעה עליו, אוסף את אנשיו ואמצעים שישעשעו אותם בזמן שהותם, ונועל אותם (ואת עצמו) בטירתו. אך לאחר מספר חודשים מתחילים להשתעמם הדיירים, והנסיך מחליט לקיים נשף מסיכות שכמוהו לא נראה, ובו יוכלו המסובים להיכנס גם לחדריו הפרטיים של הנסיך, שאותם תכנן בעצמו: החדר הראשון צבוע כולו בכחול, הקירות וזכוכית החלון גם יחד; החדר השני ארגמני; השלישי ירוק; הרביעי כתום, החמישי לבן; והשישי סגול. השביעי היה צבוע כולו בשחור, מלבד מסגרת החלון - היא הייתה אדומה מדם. בחדר עמד שעון מטוטלת ענק, שהשמיע בכל שעה עגולה צלצול מחריש אוזניים. האורחים הורשו להתחפש כאוות נפשם, במגבלה אחת - התחפשות למוות האדום אסורה.

ביום המסיבה, אליה התכוננו האורחים במשך ימים רבים, צפה הנסיך בהנאה בכל אורחיו המחופשים והחוגגים.
אך באמצע המסיבה הופרעה שלוות הנוכחים - הופיע אדם עטוף בתכריכי קבורה, ולובש מסכה המדמה את פניו של אדם שנפל קורבן למוות האדום. הנסיך הזועם ממהר לרדוף אחריו במטרה להורגו, ונעצר בחדר השחור, האחרון. הוא שולף את סכינו ומנסה לתקוף את הפולש, אך נופל מת רגע לאחר מכן. החוגגים מתנפלים על האדם המחופש ומסירים ממנו את המסיכה. באותו רגע הם נופלים ומדממים למוות, מבינים שהמוות האדום עצמו הוא שפלש אל הנשף.

== פרשנויות ==
יש הטוענים כי הסיפור מנסה להביע את עניין החיים והמוות - כל חדר צבוע בצבע אחר, המבטא שלב בחיים (החדרים גם מסודרים ממזרח למערב, וידוע שמזרח מזוהה עם התחלה) עד החדר השחור המסמל מוות. גם השעון, שבצלצולו עוצר את החגיגות, מקושר לדימוי של הזמן החולף.<ref></ref>
המגפה מתבססת באופן עקיף על מגפת הדבר, שנקראה "המוות השחור". גם היא הייתה ידועה בהתפשטותה המהירה והבלתי ניתנת לעצירה, באירופה של ימי הביניים.

== אזכורים בתרבות ==
* הסיפור עובד לסרט בשנת 1964, ורימייק בשנת 1989.
* נוצר מחזה בהשראת הסיפור, והוא רץ מאוקטובר 2007 עד אפריל 2008.
* בסדרה "המעקב" הכת מקיימת שחזור של הסיפור ומבצעת טבח המוני במרכז הפינוי אליו ברחו אנשים בעקבות הרציחות בעיירה.
* בספר פנטום האופרה, אריק מגיע לנשף המסיכות כשהוא לבוש כמו המוות האדום. תחפושת זו חזרה על עצמה גם בסרטים מ-1925 ו-2004, ובמחזמר של אנדרו לויד ובר.
* בסרט האנימציה סיפורים שלא יאמנו (Extraordinary tales) (2015), הסיפור הזה הוא אחד מחמשת הסיפורים המופיעים. מסופר בקולו של רוג'ר קורמן.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://xroads.virginia.edu/~hyper/POE/masque.html הסיפור המקורי] 
* 
*[https://www.yekum.org/2020/05/נשף-המסיכות-של-המוות-האדום-אדגר-אלן-פו/ נשף המסכות של המוות האדום - אדגר אלן פו בתרגום אבי גולדברג]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדגר אלן פו
קטגוריה:סיפורים קצרים
קטגוריה:ספרות אמריקאית
פלאוואן

פַּלַאוַואן (בפיליפינית: Palawan), או באופן רשמי פרובינציית פלאוואן (בפיליפינית: Lalawigan ng Palawan), היא פרובינציה של הפיליפינים, הממוקמת במחוז מימרופה .

פלאוואן היא הפרובינציה הגדולה במדינה מבחינת שטח. עיר הבירה היא פוארטו פרינססה, אך היא מנוהלת באופן עצמאי מהפרובינציה. הפרובינציה נקראת על שם האי פלאוואן, האי הגדול ביותר בפרובינציה. האי המוארך נפרשׂ מהאי מינדורו שבצפון מזרחו ועד לבורנאו בדרום מערבו. הוא מפריד בין ים סין הדרומי לבין ים סולו. אורכו כ-450 קילומטרים ורוחבו כ-50 קילומטרים.

בהאפינגטון פוסט הוגדר כ"האי היפה בעולם"

כל שטח הפרובינציה הוכרז על ידי ארגון אונסק"ו כשמורה ביוספרית ב-1990.

מערבית לפלאוואן נמצאים איי ספראטלי אשר מהווים מוקד לסכסוך טריטוריאלי בינלאומי בין סין לשכנותיה.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="150px" heights="140px" perrow4">
קובץ:El nido.jpg|חוף אל נידו
קובץ:Caves entranceexit.jpg| מערה על גדות נהר פוארטו פרינססה
קובץ:Palawan - Palm Forest.jpg|יער דקלים
קובץ:Sabang Tricycles.jpg|אופנועים תלת גלגליים סגורים בסבנג
קובץ:Sangat Resort in Busuanga.jpg|בקתת אירוח באתר נופש בבוסואנגה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.gmanetwork.com/news/story/498286/scitech/science/extinct-animals-rediscovered-in-palawan-after-decades מינים ש"נכחדו" נתגלו שוב בפלאוואן], מייקל אנג'לו פרנסיסקו, יוני 2015
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפיליפינים: חלוקה מנהלית
קטגוריה:הפיליפינים: שמורות ביוספריות
בית גמול

מואב וגבולותיה לפי המקרא
בֵּית גָּמוּל הייתה עיר מקראית במואב, הנזכרת פעם אחת בתנ"ך.

העיר נזכרת ב"משא מואב" המובא בספר ירמיהו: .

עיר זו, בניגוד לרוב הערים הנזכרות במקור זה, אינה נזכרת במצבת מישע.

העיר מזוהה כיום עם חורבה בשם ח'רבת אלג'מיל, הנמצאת מזרחית לערוער ומצפון לנחל ארנון, ואשר בה נמצאו חרסים מתקופת הברזל, ובכלל זה חרסים מואביים, כמו גם חרסים מתקופות מאוחרות יותר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:מואב
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:יישובי המקרא
רגאליצרטופס

רגאליצרטופס (שם מדעי: Regaliceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים - הדינוזאורים בעלי הקרניים. 
== מאפיינים ==
הרגאליצרטופס חי באמריקה הצפונית בקרטיקון העליון בגיל המאסטריכט, כ-68 מיליון שנה לפני זמננו. שרידיו נתגלו באלברטה, קנדה ב-2005 והוא תואר ב-2015. פירוש שמו הוא "פנים בעלי קרניים מלכותיות", כאשר Regal פירושו מלכותי ו-Ceratops פנים בעלי קרניים, והוא נקרא כך בשל הזיזים הרחבים הבולטים מהעטרה שלו ויוצרים לה מראה דמוי כתר. ההולוטיפ (כלומר: המאובן שלפיו הוגדר הטקסון) זכה לכינוי "הלבוי" (באנגלית: Hellboy, הילד מהגהנום) על שם דמות הקומיקס הלבוי, וזה ניתן לו בגלל מראהו ובגלל הקושי לחלצו ממעטפת האבן שבתוכה התאבן.

כמו יתר הצרטופסיים הוא היה דינוזאור צמחוני הולך על ארבע. המיוחד בו הוא עיטורי הגולגולת שלו שהיו דומים יותר לאלה של הצנטרוזאוריים. קרן האף שלו הייתה יחסית גדולה, עבה ומוצקה ואילו קרני הגבה שלו היו קצרות יחסית. מהעטרה שלו בלטו בליטות דמויות עלים גבוהות וחדות (קצרות מהזיזים של הסטירקוזאורוס והדיאבלוצרטופס, אך ארוכות מהבליטות של הכסמוזאורוס והטריצרטופס), שהישוו לה מראה של כתר. אורכו היה 5 מטר ומשקלו כ-1.5 טון (1,500 ק"ג).

אף שהיה שייך לתת-משפחת הכסמוזאורים (שכללו בין השאר את הכסמוזאורוס, הפנטצרטופס והטריצרטופס) בשל אבולוציה מתכנסת במראה קרניו הוא דמה יותר לבני משפחת הצנטרוזאורים. בראון והנדרסון מיקמו אותו בשבט Triceratopsini הכולל את הצרטופסיים הגדולים והמתקדמים ביותר בהם אאוטריצרטופס, אוחוצרטופס וטריצרטופס עצמו.

== גלריה ==
<gallery widths=300 heights=200>
קובץ:R.peterhewsi.jpg|גולגולת של רגאליצרטופס
קובץ:Regaliceratops peterhewsi abelov.jpg|איור של רגאליצרטופס לצד היפקרוזאורוסים ולפטוצרטופסים
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==


* 
* בריאן סוויטק, [http://phenomena.nationalgeographic.com/2015/06/04/newly-named-horned-dinosaur-was-a-copycat/#.VXB679W8J14.twitter Newly-Named Horned Dinosaur was a Copycat], נשיונל ג'יאוגרפיק, 4 ביוני 2015
* תמונות מהפליקר של מוזיאון טירל המלכותי: [https://www.flickr.com/photos/tyrrellmuseum/18269172638/in/dateposted/], [https://www.flickr.com/photos/tyrrellmuseum/17834348414/in/dateposted/], [https://www.flickr.com/photos/tyrrellmuseum/18456998485/in/dateposted/], [https://www.flickr.com/photos/tyrrellmuseum/17836321623/in/dateposted/], [https://www.flickr.com/photos/tyrrellmuseum/18456988025/in/dateposted/], [https://www.flickr.com/photos/tyrrellmuseum/18430583446/in/dateposted/], [https://www.flickr.com/photos/tyrrellmuseum/17834342964/in/dateposted/]
* [https://www.flickr.com/photos/tyrrellmuseum/18430583446/in/dateposted/ איור של רגאליצרטופס] בפליקר מאת Julius T. Csotonyi

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2015
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי דונלד מ. הנדרסון
קטגוריה:כסמוזאורים
קטגוריה:קנדה: פלאונטולוגיה
נבחרת זימבבואה בכדורסל

נבחרת זימבבואה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של זימבבואה. 

נבחרת זימבבואה השתתפה פעמיים באליפות אפריקה בכדורסל. הישג השיא שלה הוא המקום ה-11 בשנת 1981.

נבחרת זימבבואה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.

== כל אליפויות אפריקה ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;;"
!colspan=5|אליפות אפריקה בכדורסל
|-
|שנה
|מיקום
|משחקים
|ניצחונות
|הפסדים
|-
| 1962|| colspan="4" rowspan="10" |לא העפילה
|-
| 1964
|-
| 1965
|-
| 1968
|-
| 1970
|-
| 1972
|-
| 1974
|-
| 1975
|-
| 1978
|-
| 1980
|-
| 1981||מקום 11||5||0||5
|-
| 1983|| colspan="4" rowspan="16" |לא העפילה
|-
| 1985
|-
| 1987
|-
| 1989
|-
| 1992
|-
| 1993
|-
| 1995
|-
| 1997
|-
| 1999
|-
| 2001
|-
| 2003
|-
| 2005
|-
| 2007
|-
| 2009
|-
| 2011
|-
| 2013
|-
| 2015||מקום 16||5||0||5
|-
| 2017|| colspan="4" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 2021
|-
|2025
| colspan="4" |לא השתתפה
|-
|סך הכל||2 הופעות||10||0||10
|}
==הערות שוליים==

זימבבואה
קטגוריה:זימבבואה: ספורט
כדורסל
בית פריימן

250px
בית פריימן אחד הוא מבתיה הראשונים של המושבה ראשון לציון. נבנה ב-1883 על ידי אהרן מרדכי פריימן ומשמש את המשפחה מאז הקמתו.

== ההיסטוריה של הבית ==
בית פריימן הוקם ב-1883 במרכזה של ראשון לציון. הבית הוקם על ידי אהרון מרדכי פריימן, שהיה מעשרת המתיישבים הראשונים של המושבה. פריימן, שנולד בוורשה, הגיע ב-1882 ארצה עם אשתו מרים וששת ילדיו והתיישב בראשון לציון. מתוך כבוד לפריימן כונה הבית "בית המייסד". חנוכת הבית באביב 1883 נחגגה בטקס גדול שנתן ליחיאל מיכל פינס את ההשראה לכתוב את השיר חושו אחים חושו. הבית שימש את ילדיו של פריימן גם לאחר שנישאו וכשגדלו בנה פריימן, בחצר הבית, בית כנסת לתפילה ובית מדרש לילדים. פריימן ששימש כשופט צדק בסכסוכים בין המתיישבים לערביי הסביבה השתמש בביתו כבית משפט לבוררות. בחצר הבית נטע פריימן גפנים. צאצאיו של פריימן עדיין גרים בבית.

== מבנה הבית והחצר ==
הבית בן שתי קומות נבנה מאבני כורכר בסגנון בית איכרים במזרח אירופה. גרם מדרגות חיצוני הוביל לשתי הקומות. הגג כוסה ברעפים כשקורות ברזל חיזקו את תשתית הגג. בחזית הבית עוגני ברזל בצורת האותיות F.M – ראשי תיבות של שמו של פריימן.

==לקריאה נוספת==
* רחל גיסין, בית פריימן - "בית המייסד", בתוך: זאב ענר (עורך), סיפורי בתים: סיפורם של שבעים בתים בתולדות ההתיישבות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1988, עמ' 206–208
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=455 אהרון מרדכי פריימן] באתר מוזיאון ראשון לציון
* [https://web.archive.org/web/20150930214118/http://www.rishonlezion-museum.org.il/site/בית-פרימן/ בית פריימן] באתר מוזיאון ראשון לציון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי מורשת במחוז מרכז
קטגוריה:ראשון לציון: מבנים
קטגוריה:ישראל: בתי מגורים
ביילבה

ביילבה (בפולנית: Bielawa; בגרמנית: Langenbielau) היא עיירה בצפון-מזרח פרובינציית שלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין.

==היסטוריה==
*המאה ה-13 – הוקמה ביילבה
*1288 – האזכור המתועד הראשון של ביילבה
*1598 – בנייתה של הטירה
*1713–1714 – המגפה
*1720 – נבנה בית הלבנים הראשון
*1741 – הפכה לכפר על ידי הצבא הפרוסי
*1743 – פתיחה של הכנסייה אוונגלית
*1945 – נכבשה על ידי הסובייטים
*1804 – שיטפונות ורעב גדולים
*1806–1808 – נכבשה על ידי הצרפתים
*1826 – בית המרקחת הראשון
*1842–1843 – סלילת הכביש
*1872 – פתיחת בית החולים האוונגלי
*1876 – פתיחת הכנסייה הקתולית
*1891 – נפתח קו הרכבת דז'רז'וניוב-ביילבה 
*1899 – המכונית הראשונה בביילבה
*1901 – פתיחה בית החולים סנט אליזבת
*1902 – הפעלת בית המטבחיים 
*1907 – פתיחת בית ספר תיכון (גימנסיה)
*1925 – פתיחתו של מגדל התצפית בגבעת הפארק
*1947 – החל להופיע עיתון "קרוסנו"
*1995 – חתימה על הסכם שותפות עם העיר הגרמנית לינגן (Lingen)
*1996 – חתימה על שיתוף פעולה וידידות עם העיר חרונוף הצ'כית
*1999 – הפיכה לחלק משלזיה תחתית ופתיחת בריכת השחייה הציבורית "אקווריוס"

===גרוס רוזן===
בתקופת השואה הוקם בביילבה תת-מחנה ריכוז של מחנה הריכוז גרוס-רוזן בשם מחנה לנגנבילאו.

==גאוגרפיה==
הרי הינשוף
פארק גורה
ביילבה שוכנת בפרובינציית שלזיה תחתית, במחוז דז'רז'וניוב אשר למרגלות הרי הינשוף. מדרום לעיירה נמצא פארק גורה (455 מ') ובו מגדל תצפית ומעלית סקי. נכון לשנת 2005 יש לעיירה שטח של 36.2 קמ"ר ובו: 48.18% קרקע חקלאית, 35.47% שטח מיוער, 4.67% שטח מגורים, 4.2% כבישים, 1.87% אזורי תעשייה, 1.19% אזורי בילוי, 1.19% מים ו-3.23% דברים אחרים. שטח העיירה הוא 7.56% מכלל המחוז.

בסביבות ביילבה שוכנות העיירות: דז'רז'וניוב, נובה רודה, זומבקוביצה שלונסקיה, פיישיצה (Pieszyce).

==דמוגרפיה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
! 
| גברים
| נשים
| סה"כ
|-
! אוכלוסייה
| 15,280 (47%)
| 17,444 (53%)
| 32,652 (100%)
|-
! צפיפות
| 404.7
| 446.3
| 871
|}

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שלזיה תחתית: יישובים
עגיל בזין

עגיל בזין הוא סרט תיעודי משנת 1993, בבימויו של ארן פטינקין. הסרט עוקב אחר אבי בן-אליהו, ג'יגולו אילתי המעביר את זמנו בחיזורים אחר תיירות בחופי אילת במטרה להשיג יחסי מין מזדמנים, לעיתים תמורת תשלום או טובות הנאה חומריות אחרות. מקור שמו של הסרט בפירסינג שבאיבר מינו של בן-אליהו.

כך תיאר העיתונאי שי פוגלמן את דמותו של בן-אליהו בסרט:

הסרט הוקרן בפסטיבל חיפה, ובהמשך שודר ביום השידורים הראשון של ערוץ 2, ב-4 בנובמבר 1993. מנכ"ל טלעד, עוזי פלד, הסביר את הבחירה בסרט כחלק מניסיון להציג לוח שידורים המייצג תפיסות מנוגדות לאלו של הערוץ הראשון. ואולם, לא הכל סברו שבחירה זו ראויה. שר החינוך, אמנון רובינשטיין, שכשר התקשורת פעל להקמתו של ערוץ 2, פנה לפלד ואמר לו שאם בשביל "עגיל בזין" הקימו את ערוץ 2, מוטב לו לא היה מוקם הערוץ. מבקר הקולנוע מאיר שניצר כינה אותו "סרט רע ביותר" ו"סר טעם".

==קישורים חיצוניים==
* [https://jfc.org.il/movie/36387-2/ ״עגיל בזין״], הסרט המלא לצפייה ללא תשלום ב[https://jfc.org.il/ אתר הארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי 1993
קטגוריה:טלעד: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:אילת בקולנוע
קטגוריה:זנות בישראל בתרבות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1993
Day & Age

Day & Age הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הרוק האמריקאית הקילרס. האלבום יצא לאור ב-18 בנובמבר 2008 והופק על ידי הלהקה יחד עם סטיוארט פרייס. האלבום קודם על ידי סיבוב ההופעות "Day & Age Tour".

האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בריטניה, לאחר שמכר שם מעל ל-200,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו, ואף הגיע למעמד של פלטינה מרובעת. עטיפת האלבום מופיעה על האריזות של מכשיר האייפוד קלאסיק של חברת אפל.

== הפקה ==
הלהקה החלה בכתיבת שירים לאלבום במהלך סיבוב ההופעות "Sam's Town tour". במהלך הכנת האלבום, הקליטה הלהקה מספר דמואים בלאס וגאס ושלחה אותם למפיק סטיוארט פרייס, שעבד יחד איתה על הפקתו. לדברי סולן הלהקה, ברנדון פלאוורס, האלבום הוא ממשיך את אלבומה הקודם של הלהקה, Sam's Town. כשנשאל על משמעות שם האלבום, ענה פלאוורס: "אני לא יודע. אתה מחכה לרגעים. אני פשוט חיכיתי שזה יגיע, וידעתי שזה [Day & Age] השם המתאים כשזה הגיע". שם האלבום מופיע בשני שירים הנכללים בו: "Neon Tiger" ו-"The World We Live In".

בספטמבר 2009 אמר פלאוורס על האלבום: "זה מתיישב היטב עם שני אלבומים האחרים שלנו. 'Human' הוא אחד השירים הטובים ביותר שלנו עד כה. אני חושב שעדיין לא יצרנו את האלבום הטוב ביותר שלנו, וזה משמח אותי, לדעת שזה עוד יגיע".

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה 
| 70,000
|-
! אוסטריה (IFPI Austria)
| זהב 
| 10,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| פלטינה 
| 80,000
|-
! דנמרק (IFPI Danmark)
| זהב 
| 15,000
|-
! GCC (IFPI Middle East)
| זהב 
| 3,000
|-
! גרמניה (BVMI)
| פלטינה 
| 200,000
|-
! יון (IFPI Greece)
| זהב 
| 7,500
|-
! אירלנד (IRMA)
| פלטינה ×4
| 60,000
|-
! מקסיקו (AMPROFON)
| זהב 
| 40,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| פלטינה 
| 15,000
|-
! נורווגיה (IFPI Norway)
| זהב 
| 15,000
|-
! ספרד (PROMUSICAE)
| זהב 
| 40,000
|-
! שוודיה (GLF)
| זהב 
| 20,000
|-
! שווייץ (IFPI Switzerland)
| זהב 
| 15,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| פלטינה ×4
| 1,200,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| זהב 
| 500,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!אירופה (IFPI)
|פלטינה
|1,000,000
|-
!עולם
|–
|3,000,000
|}

== פרסים ==
{| class="wikitable"
! שנה !! שם הטקס\תחרות !! פרס !! תוצאה
|-
| rowspan="3"|2009 || פרסי המוזיקה הבריטית || האלבום הטוב ביותר || style="background-color: #FFDDDD;" | מועמדות
|-
| rowspan="2"|Shockwaves NME Awards || האלבום הטוב ביותר || style="background-color: #FFDDDD;" | מועמדות
|-
| עטיפת האלבום הטובה ביותר || style="background-color: #FFDDDD;" | מועמדות
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי הקילרס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
שכווי הערבה

שכווי הערבה (שם מדעי: Tympanuchus) הוא סוג קטן של שכווים ממשפחת הפסיוניים, החיים בערבות עשב באמריקה הצפונית. שלושה מינים ידועים בסוג זה: שכווי ערבה גדול, שכווי ערבה גמדי ושכווי ערבה חד זנב.
== מאפיינים ==
המינים בסוג קטנים יחסית - גודלם 40–43 ס"מ והגדול מביניהם הוא שכווי הערבה הגדול. כולם חיים בערבות עשב ומבצעים שם מצגי ראווה בקבוצות גדולות בזירת הלק, עם חזה נפוח וראש משתופף וכן גדילי נוצות היוצאים מהעורף ושקי צוואר מנופח וצבעוני בצבעי אדום, ורוד או צהוב.

השכווים נמצאים בסכנות הכחדה שונות (לבד מחד הזנב) עקב דלדול הערבות והפיכתן לערים. כמו כן הם ניצודים עבור נוצותיהם. אחד מתת-מיני שכווי הערבה הגדול כבר נכחד - ה-Tympanuchus cupido cupido שחי בחוף המזרחי של אמריקה הצפונית.
==מינים==

{| cellspacing="0" class="wikitable sortable"
! שם !! שם מדעי !! תמונה/איור!!שימור
|-
| שכווי ערבה גדול || Tympanuchus cupido||שימור VU
|-
| שכווי ערבה גמדי|| Tympanuchus pallidicinctus||שימור VU
|-
| שכווי ערבה חד זנב || Tympanuchus phasianellus||שימור LC
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1841
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין וילהלם למברט גלוגר
קטגוריה:שכווים
שכווי ערבות ענק

שכווי ערבות ענק (שם מדעי: Tympanuchus cupido) הוא מין גדול של שכווי ערבות מתת-משפחת השכווים החי בערבות העשב של אמריקה הצפונית. זהו המין הגדול בסוגו.
== מאפיינים ==
השכווי הוא עוף בינוני ובולט בעל חזה צהוב או כתום, מנופח ומעליו שתי נוצות גדולות אפורות משני צידי ראשו. בשעת פרישת הנוצות הבטן מורכנת למטה וגם מתנפחת והראש מכופף. שכווים אלה מתרבים בלהקה של זכרים שמחזרים אחרי הנקבות בטריטוריות פרטיות בזירת הלק.

בעבר חי על פני אזורים רבים באמריקה, אך עקב ציד ואיבוד מקום החיות כתוצאה מבנייה מספר השכווים התמעט וכיום נמצא בסכנה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:שכווים
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אנתוני מרסיאל

אנתוני מרסיאל (בצרפתית: Anthony Martial; נולד ב-5 בדצמבר 1995 במאסי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מנצ'סטר יונייטד ובנבחרת צרפת.

==קריירת מועדונים==
מרסיאל ערך את הופעת הבכורה שלו במדי אולימפיק ליון במסגרת הליגה האירופית ב-6 בדצמבר 2012 נגד עירוני קריית שמונה, כשהחליף את יאסין בנזיה בדקה ה-80. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ב-3 בפברואר 2013 נגד אז'אקסיו, כשהחליף את רשיד גזאל בדקה ה-79.

ב-30 ביוני 2013 חתם במונקו לשלוש שנים תמורת חמישה מיליון אירו ובונוסים. ב-24 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במדי מונקו כשעלה כשהוא בן 17 בלבד ומחליף את רדאמל פלקאו. שישה ימים לאחר מכן, כבש את שער הבכורה שלו במדי הקבוצה מהנסיכות בניצחון 2:0 על ראן ב-27 בינואר 2014, האריך את חוזהו במונקו עד ליוני 2018. בעונתו השנייה במונקו כבש תשעה שערים ב-36 משחקי ליגה. ב-5 באוקטובר כבש את שער השוויון בתיקו 1-1 מול פריס סן ז'רמן בדקות הסיום של המשחק. ב-13 במרץ 2015, כבש צמד שערים בניצחון 0–3 על בסטיה. ב-26 ביוני של אותה השנה האריך את חוזהו בשנית עד ליוני 2019. ב-4 באוגוסט 2015 כבש את השער הבינלאומי הראשון שלו במדי מונקו כשכבש בניצחון הביתי של מונקו 0–4 על יאנג בויז, במסגרת הסיבוב השלישי של מוקדמות ליגת האלופות.

ב-1 בספטמבר 2015 השלים את מעברו למנצ'סטר יונייטד מהפרמייר ליג ששילמה עבורו 36 מיליון ליש"ט, עם בונוסים שיכולים לגדול עד ל-58 מיליון ליש"ט, וחתם על חוזה לארבע עונות עם אופציה לעונה נוספת. בכך הפך לשחקן היקר ביותר בהיסטוריה עד גיל 19. ב-12 בספטמבר, בהופעת הבכורה שלו, כבש את שערו הראשון במדי מנצ'סטר יונייטד בניצחון 1–3 על ליברפול במסגרת המחזור החמישי של הפרמייר ליג. ב-20 בספטמבר 2015 כבש צמד שערים בניצחון יונייטד 2–3 על סאות'המפטון. שלושה ימים לאחר מכן כבש שוב, בניצחון של יונייטד 0–3 על איפסוויץ' טאון במסגרת גביע הליגה האנגלי.

בספטמבר 2015 זכה בתואר שחקן החודש בפרמייר ליג, כמו כן באותה שנה זכה בפרס נער הזהב. ב-24 באפריל 2016 כבש בדקות הסיום את שער הניצחון של מנצ'סטר יונייטד בניצחון 1–2 בחצי גמר הגביע האנגלי.

ב-24 ביוני 2020 כבש שלושער ראשון בקריירה והעניק לקבוצתו ניצחון 0–3 על שפילד יונייטד. היה זה השלושער הראשון של שחקן מנצ'סטר יונייטד מאז אפריל 2013, אז כבש רובין ואן פרסי שלושה שערים מול אסטון וילה.

ב-24 בינואר 2022 הושאל לסביליה עד לתום העונה. הוא כבש שער אחד ב-12 משחקים עבור המועדון במסגרת הליגה האירופית.

== חיים אישיים ==
מרסיאל הוא ממוצא גוואדלופי.

אחיו ז'והאן מרסיאל שיחק בעבר במספר קבוצות בישראל.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.fff.fr/equipes-de-france/tous-les-joueurs/fiche-joueur/2318054571-anthony-martial פרופיל], ב-FFF 

קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:מאסי: כדורגלנים
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרטיניקי
קטגוריה:צרפתים ממוצא גוואדלופי
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1995
רקוויאם (ברליוז)

הרקוויאם של ברליוז (Grande Messe des morts) אופ' 5, היא יצירה מאת המלחין הצרפתי הקטור ברליוז לטקסט הרקוויאם הקתולי. היצירה הולחנה בשנת 1837, אך נרשמה ברשימת יצירותיו של ברליוז מוקדם יותר (אופ' 5) מאשר הסימפוניה הפנטסטית (אופ' 14) שהולחנה שבע שנים לפניה. היצירה היא אחת היצירות המוכרות ביותר של ברליוז, ואחת ההלחנות הידועות ביותר למיסת הרקוויאם (ביחד עם הרקוויאם של ורדי ושל מוצרט). היצירה ידועה בתיזמורה הגרנדיוזי ובעצמתה המוזיקלית.

==חיבור היצירה==
בשנת 1837 ביקש שר הפנים הצרפתי אדריאן דה גאספרין מברליוז להלחין רקוויאם לזכר חללי מהפכת יולי 1830. ברליוז נענה להצעה ברצון שכן כבר לפני כן חשב להלחין יצירה תזמורתית גדולה. העבודה על היצירה התעכבה בשל קשיים בירוקרטיים, בין השאר בשל התנגדותו של לואיג'י כרוביני, אך בסופו של דבר הושלמה היצירה. ביצוע הבכורה הוקדש לזכרו של גנרל שארל מארי דניס דה דאמרמונט שנפל באוקטובר אותה שנה בקרב לכיבוש קונסטנטין.

ביצוע הבכורה נערך לבסוף ב-5 בדצמבר 1837 בניצוחו של פרנסואה האבנק, אחד מגדולי המנצחים הצרפתים של התקופה. ברליוז סיפר בזיכרונותיו שבאחד הקטעים המורכבים ביצירה (בטובה מירום) הוא נאלץ לתפוס את מקום המנצח לזמן קצר, שכן הנ"ל הניח את שרביטו כדי להריח טבק וכמעט החריב את היצירה. ביצוע הבכורה נחשב להצלחה וברליוז תוגמל כספית על ידי ממשלת צרפת. 

ברליוז המשיך לתקן את הרקוויאם במהלך חייו, התיקון האחרון שלו ליצירה הוא משנת 1867, שנתיים לפני מותו.

==הרכב==
ההרכב הנדרש כדי לבצע את הרקוויאם הוא עצום (יותר מ-400 איש) והוא כולל:

* מקהלה גדולה של 80 זמרות סופרן ואלט, 60 זמרי טנור ו-70 זמרי בס.
* זמר טנור סולן.
* סקיצת כלי קשת של 25 כינורות ראשונים, 25 כינורות שניים, 20 ויולות, 20 צ'לים ו-18 קונטרבסים.
* כלי נשיפה מעץ: 4 חלילים, 2 אבובים, 2 קרנות אנגליות, 4 קלרינטים ו-8 בסונים.
* סקיצת כלי נשיפה ממתכת ראשית: 12 קרנות, 4 קורניתות ו-4 טובות.
* כלי הקשה: 16 תופי טימפני (10 מתופפים), 2 תופי בס, 4 גונגי "טם טם" ו-10 זוגות מצלתיים.
* 4 קבוצות של כלי נשיפה ממתכת הנמצאות בצידי הבמה או מאחורי הקלעים: 
:* אחת הכוללת: 4 קורניתות, 4 טרומבונים ו-2 טובות. 
:* שנייה הכוללת: 4 חצוצרות ו-4 טרומבונים.
:* שלישית הכוללת: 4 חצוצרות ו-4 טרומבונים.
:*רביעית הכוללת: 4 חצוצרות, 4 טרומבונים ו-4 אופיקלדות (מוחלפות כיום בדרך כלל בטובות).

ברליוז ציין שזהו הרכב בסיסי ושמומלץ להכפיל ואף לשלש את המקהלה ואת התזמורת על פי אותו יחס בדיאס אירה, טובה מירום ובלקרימוסה, ובכך להגיע ל-700, 800 קולות (במקהלה בלבד).

==מבנה ומוזיקה==
היצירה, כמו תפילות רקוויאם אחרות דרמטית ונוגה, והיא יועדה לאולמות קונצרטים יותר מאשר לכנסיות. אורך היצירה בביצוע ממוצע נע בן 75–90 דקות. קטעים מפורסמים במיוחד הם הדיאס אירה המתחיל שקט ונוגה והופך לסוער ודרמטי רק בהדרגה, זאת בניגוד למרבית המלחינים שהלחינו רקוויאם (מוצרט וורדי לדוגמה) שפתחו מזמור זה בפתיחה דרמטית; הלקרימוסה בעלת המשקל הא-סימטרי (9/8); והסנקטוס, הקטע היחיד בו יש קול סולו.

==סדר הפרקים==
* Requiem, Kyrie
* Dies Irae
* Quid sum miser
* Rex tremendae
* Quaerens me
* Lacrimosa
* Offertorium
* Hostias
* Sanctus
* Agnus Dei

==לקריאה נוספת==
* עדה ברודסקי (עורכת), ספר הליטורגיקה, (מילים לצלילים חלק ד'), ירושלים: הוצאת כרמל, תשע"ג, עמ' 178-186.

==קישורים חיצוניים==
* .

ברליוז
קטגוריה:הקטור ברליוז
פרנסואה האבנק

פרנסואה אנטואן האבנק (בצרפתית: François-Antoine Habeneck; 22 בינואר 1781 – 8 בפברואר 1849) היה כנר ומנצח צרפתי.

==קורות חייו==
פרנסואה האבנק היה בנו של מוזיקאי בתזמורת צבאית, שלימד אותו כינור מגיל צעיר. בגיל 10 כבר ניגן קונצ'רטו בציבור. בשנת 1801 הוא התקבל לקונסרבטואר של פריז, ובשנת 1804 זכה שם בפרס ראשון בכינור והצטרף לתזמורת האופרה הלאומית של פריז. האבנק החל לצבור ניסיון כמנצח לאחר שמשנת 1806 החל לנצח על קונצרטים של תלמידים. בשנת 1817 הפך לעוזר מנצח בתזמורת האופרה של פריז, אך פוטר תוך זמן קצר. בשנת 1821 מונה למנהל האדמיניסטרטיבי של התזמורת ובשנת 1824 מונה למנצח ראשי של התזמורת יחד עם שותף לתפקיד, אנרי ולנטינו. בשנת 1831 פרש ולנטינו מתפקיד המנצח והאבנק נשאר כמנצח ראשי יחיד עד פרישתו בשנת 1846.

בשנת 1828 ייסד תזמורת קונצרטים בניהולו המוזיקלי, ובביצועה הציג את יצירותיו של בטהובן בצרפת. הוא הלחין כמה יצירות אך פרסם רק מעטות מהן, והתפרסם בעיקר כמנצח. הוא לימד מוזיקה ובין תלמידיו הבולטים ניתן למנות את אדואר לאלו. הוא ניצח על בכורות של כמה אופרות וכן של הרקוויאם של ברליוז. הקטור ברליוז כתב בזיכרונותיו, שבבכורה של רקוויאם זה התרשל האבנק, ובקטע מורכב הוא הניח את שרביטו כדי להריח טבק. ברליוז עצמו נטל את מקומו והנחה את התזמורת.

האבנק נפטר בפריז בשנת 1849, בן 68 במותו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:כנרים צרפתים
קטגוריה:מנצחים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1781
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1849
מלחמת המינים (תוכנית טלוויזיה)

מלחמת המינים הייתה תוכנית בידור קומית ישראלית, בהנחייתם של שלום אסייג וליטל שוורץ ובהשתתפות קומיקאים נוספים. התוכנית עלתה לשידור ב-23 באפריל 2015 במסגרת זכיינית רשת ושודרה בימי שישי ב-21:30. העונה הראשונה והיחידה של התוכנית הסתיימה ב-7 באוגוסט 2015, ושבוע לאחר מכן שודר ספיישל מאחורי הקלעים.

פורמט התוכנית נולד משיתוף פעולה בין חברת קוויקליד לבין היוצרים ליאור פריד, שי בן עטר וליאת שביט, הסטנדאפיסטים שלום אסייג וליטל שוורץ ומפיק הטלוויזיה יואב גרוס. התוכנית מהווה תוכנית בת של צחוק מעבודה.

== מבנה התוכנית ==
התוכנית החלה ב-23 באפריל 2015 ביום חמישי, וכבר מהפרק השני עברו לשדר בימי שישי אחרי החדשות. כל תוכנית נפתחת בקטע סטנד-אפ קטן של המנחים ואז מזמינים את הכוח הגברי ואת הכוח הנשי, שהם מספרים על חיי האהבה והזוגיות שלהם בשבוע שחלף. בכל תוכנית שוורץ ואסייג יצאו לחפש זוג ישראלי שנתקל בבעיה וצריך שיפתרו לה אותה. לפני כל היכרות עם הזוג מופיע בקבוע קטע קצר של "דברים שכדאי לדעת" העוסק באיורים שמסבירים את נושא הפרנסה או העיסוק של הזוג ומסביר איך זה בישראל בנוסף, בכל פרק מופיע סטנדאפיסט אחר שמדבר על הנושא של הפרק, בין הסטנדאפיסטים שהתארחו בתוכנית היו: דודו ארז, אורי ברויר, בן בן ברוך, מני מלכה ושמואל ברו. בכל סיום פרק, מופיע טום באום בקטע סטנדאפ קצר.

== פינות קבועות ==
*דברים שכדאי לדעת - קטע איורי קצר לפני כל היכרות עם זוג המסביר את הנושא של הפרק, איך זה בישראל. הפינה לוותה בקריינות של גיל קופטש.
*התרגומון - המשתתפים נותנים פרשנות חדשה למשפטים שנאמרים בזוגיות בדרך כלל.
*בואו נפריד ביניהם - המשתתפים מנסים להפריד זוגות עם בעיות שונות.
*מלחמת המינים ג'וניור - שיחה של המנחים עם ילדים על הנושא הכללי של הפרק. שלום נמצא עם הבנים וליטל עם הבנות.
*טום באום עושה סדר - פינת הסטנד-אפ של טום באום החותמת את התוכנית, שבה הוא מסביר לכל צד היכן הוא טועה כדי לפשר בין הצדדים.

== צוות הקומיקאים ==
את התוכנית מנחים שלום אסייג וליטל שוורץ, שנמצאים בשולחן מרכזי ומכל צד של אחד מהם יש שולחן עם קומיקאים ממינם. בפאנל הגברי נמצאים קובי מימון וארז שלם. בפאנל הנשי נמצאות לרוב מירב פלדמן ועדי שילון חוץ מכמה תוכניות שהופיעו במקום עדי שילון: חן אמסלם, מגי אזרזר, ירדן הראל, יפית אסולין ובשתי התוכניות האחרונות החליפה את מירב פלדמן הילה סעדה. בנוסף, שחר חסון החליף את מימון כפאנליסט לתוכנית אחת.

== קישורים חיצוניים ==
*"[http://reshet.tv/Shows/Boys_vs_girls/ מלחמת המינים]", כל הפרקים באתר רשת 13.

ביקורות
* 
*[http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/690/886.html "מלחמת המינים": עדיף כבר להתגרש]

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
עומס חשמלי

עומס חשמלי או צרכן הוא רכיב במעגל חשמלי אשר צורך הספק חשמלי, תוך המרה של אנרגיה חשמלית לאור, חום ותנועה. לדוגמה, מנורה אשר מפיצה אור וחום, או מנוע שיוצר פעולה מכנית. 

עומס מאופיין בהתנגדות, או בעכבה (בהכללה לזרם חילופין). במעגל חשמלי הוא יצויר בדרך כלל כנגד.

המונח עומס יתר מתאר מצב בו העומס שחובר למעגל אינו מתאים. ישנם שני מצבים של עומס יתר:
* כאשר למעגל חשמלי מחוברים צרכנים בעלי הספק חשמלי גדול יותר מיכולתם של מוליכי המעגל לשאת, חלקים מהמעגל ינזקו או אף יצאו מכלל שימוש עקב חיבור עומס כזה. תהיה התחממות חריגה של המוליכים וכתוצאה ממנה התבלות מואצת של הבידוד, שמובילה לקצר. לעיתים נדירות עלולה גם לפרוץ שרפה כתוצאה מההתחממות החריגה של המוליכים.
* אם אין למעגל מקור אנרגיה מספיק גדול על מנת לספק את האנרגיה הנדרשת לעומס, כאשר למקור אספקה מחוברים צרכנים בעלי הספק חשמלי מצטבר גדול יותר מיכולתו של המקור לספק. מקור יכול להיות שנאי, ובמקרה כזה השנאי עלול להינזק בשל התחממות יתר והיווצרות קצרים פנימיים, גנרטור שבמצב של עומס יתר ממושך יקרוס, או אף סוללות.

==ראו גם==
* מקדם הספק

קטגוריה:רכיבים חשמליים
תרנגול הודו מצוי

תרנגול הודו מצוי (שם מדעי: Meleagris gallopavo) הוא מין של תרנגול הודו גדול-ממדים, במשפחת הפסיוניים ולמעשה המין הגדול יותר בסדרת התרנגולאים. תת-המין המצוי בטבע הוא אביו הקדמון של תת-המין המבוית המגודל בחוות. הוא נפוץ בטבע ביערות ואזורים הרריים באמריקה הצפונית, בארצות הברית ובמקסיקו. הוא קיבל את שמו בעברית עקב הטעות של מגלים אמריקה שחשבו שהגיעו להודו. באותו אופן הכינוי האנגלי "turkey", התפתח בשל בלבול בין תרנגול ההודו לבין הפנינייה, שמקורה באפריקה והיא נודעת כנראה לאנגלים דרך סוחרים טורקיים.
== מאפיינים ==
לתרנגול ההודו יש רגליים ארוכות אפרפרות-ירוקות ונוצות שחורות או חומות. לקראת הזנב הנוצות חומות יותר והזנב קצר ומעוגל עם נוצות ארוכות מאוד הנפרשות לצורת מניפה גדולה. לזכרים ראש חשוף מנוצות ורדרד ולעיתים גם כחול עם דלדלים וגרון חשוף ואדמדם. כאשר התרנגול ההודי נרגש הוא חושף גדילי עור על חזהו וראשו וצווארו מאדימים כמעט לגמרי. במצבים כאלה תרנגול ההודו נרגש וכנראה יתעמת עם תרנגול הודו אחר, מה שעלול להיות מאוד מסוכן לשניהם עקב הדרבנות הארוכים של הרגליים החזקות.

בניגוד לתת-המין המבוית, לתרנגולי הודו בטבע יכולת תעופה לא רעה והם עפים לעבר ענפים נמוכים כדי להימלט מאויבים.

תרנגול ההודו הוא התרנגולאי הגדול ביותר בעולם - משקל הזכרים מגיע ל 5-11 ק"ג ואורכו ל-100–125 ס"מ. הנקבות כמו רב התרנגולאים קטנים הרבה יותר מהזכרים ומגיעות למשקל 2.5-5.4 ק"ג ואורכה 76–95 ס"מ. מוטת הכנפיים באורך 1.25-1.44 מ'.

תרנגול ההודו המצוי בוית לפני 2,000 שנה לפחות על ידי תושביה הילידים של מסו-אמריקה, ככל הנראה באזור שכיום הוא מרכז מקסיקו. תרנגול ההודו נודע לאדם הלבן והובא לאירופה רק בעקבות גילוי אמריקה. לתת-המין המבוית יש נוצות לבנות כמעט לגמרי והוא כבד הרבה יותר מקרובו ויכול להגיע למשקל של 40 ק"ג. עם זאת הוא לא מסוגל לעוף.
== גלריה ==
<gallery>
Wild Turkey RWD2.jpg
Wild turkey eastern us.jpg
Marengo Ridge, Marengo IL (7461526560).jpg
Wildturkey.jpg|התרנגול המבוית
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:תרנגולי הודו
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
תרנגול הודו עינוני

תרנגול הודו עינוני
תרנגול הודו עינוני (שם מדעי: Meleagris ocellata) הוא מין של תרנגול הודו, הסוג הגדול ביותר בסדרת התרנגולאים וקרובו הקטן של המין הגדול ביותר - תרנגול הודו מצוי. הוא חי ביערות בחצי האי יוקטן שבמקסיקו ובאיים סביבו.

הן לזכרים והן לנקבות נוצות שחורות-חומות עם גוון מתכתי חזק ורגליים ארוכות ורדרדות. לזכרים עור צוואר חשוף בצבע כחול וראש אדמדם וקצהו כחול. על העיניים האדומות יש לזכרים גבשושיות כתומות. הכנפיים ירוקות מעט מבחוץ והחזה מנופח וגדול. הזנב מנוקד בכתמים דמויי עיניים והם אלה שהעניקו לו את שמו.

משקלם של תרנגולי ההודו 4–6 ק"ג בזכרים ו3–4 ק"ג בנקבות ואורכם 70–122 ס"מ. בניגוד לקרוביהם המצויים הדו-צורתיות הזויגית קטנה הרבה יותר.

תרנגולי הודו אלה חיים ביערות של מקסיקו וחיים רוב הזמן על הקרקע שם הם ניזונים ממזונות מהצומח ומהחי. בשעת סכנה הם יעדיפו לרוץ רחוק ולא לעוף, אף שהם יכולים לעשות זאת בעת הצורך והם אף מקננים בשטח. הנקבה מטילה 8–12 ביצים מוסתרים היטב ודוגרת עליהם 28 ימים לאחריהם הביצים בוקעות ואחרי יום הנקבה עוזבת את הקן יחד עם האפרוחים שהולכים אחריה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:תרנגולי הודו
קטגוריה:מקסיקו: עופות
סבין מהמוד

סבין מהמוד (באורדו: صبین محمود; 20 ביוני 1975 - 24 באפריל 2015) הייתה פעילת זכויות האדם ואשת המגזר השלישי בפקיסטן. היא ייסדה וניהלה בית קפה בקראצ'י בשם The Second Floor כדי שישמש בית-ועד לפעילויות תרבותיות, והייתה נשיאת סניף קראצ'י של ארגון היזמות TiE.

ב-24 באפריל 2015 נורתה למוות בידי מרצחים לא מזוהים בדרכה לביתה.

==ביוגרפיה==
פועלה של מהמוד התמקד במאבק באפליה ובאי-צדק. בראיון אמרה כי חלומה העיקרי הוא "לשנות את העולם לטובה דרך האינטרנט". היא ייסדה ארגון בשם PeaceNiche, שמגדיר את עצמו "פלטפורמה חברתית" לתועלת הציבור. כמו כן ייסדה חברת טכנולוגיה קטנה בשם bitsonline וארגנה האקתון בקראצ'י. מטרת ההאקתון הייתה לחבר בין אנשים מתחומים שונים כדי להעלות רעיונות לפתרון בעיות חברתיות.

בשנת 2006 הקימה את בית הקפה The Second Floor (בקיצור T2F) בהשראת ה-Pak Tea House בלאהור. בית הקפה אירח דיונים פומביים, הקרנות סרטים, ערבי שירה, ערבי סטנד-אפ, ומופעי תיאטרון. בין הדוברים הידועים שהתארחו בבית הקפה, הייתה ד"ר עיישה סידיקה, מומחית להרתעה גרעינית, אשר חיברה ספר שנוי במחלוקת על מימון כוחות הביטחון בפקיסטן. הרצאתה של סידיקה הובילה לפנייה למהמוד מצד המודיעין הבין-שירותי ISI, ארגון הביון הפקיסטני.

בשנת 2013, אמרה בריאיון לכתב העת Wired שאינה מציבה שומר חמוש בכניסה לבית הקפה: "אמרתי, זה המחיר שצריך לשלם עבור מקום ציבורי. אני לא רוצה שאנשים יצטרכו לעבור בידוק ולהחזיק טיפוס צבאי פה בגלל פחד חובק-כול." כמו כן אמרה: "קיראו את חומסקי. החיים מסוכנים ודברים רעים קורים. אבל אסור לתת לפחד למשול בך, או שלעולם לא תגשים שום דבר."

==מותה==
בשעה מאוחרת ב-24 באפריל 2015, נורתה מהמוד למוות ליד ספריית ה-Defence Housing Authority בקראצ'י. לדברי חוקר המשטרה, הרצח היה מתוכנן מראש והיא הייתה המטרה. הרצח נרשם ככזה במשטרה ונופל תחת הגדרת ה-Terrorism Act של פקיסטן. אמהּ של מהמוד אף היא נפצעה אנושות מיריות הרוצחים. ההרצאה שמהמוד סיימה להעביר בבית הקפה לפני שהלכה לביתה נקראה "Unsilencing Balochistan (Take 2)", והתמקדה בבלוצ'יסטן. בין הדוברים באותו אירוע הייתה גם פעיל זכויות הבלוצ'ים מאמא קדיר.

לדברי קדיר, האירוע נועד להיערך בתאריך ובמקום אחרים מלכתחילה, אך המארגנים נאלצו לשנות מקום ולדחות את האירוע בשלושה ימים, עקב קבלת איומים. השר האחראי על מחוז סינד גינה את הרצח ודרש חקירה. ראש הממשלה נוואז שריף הביע את תנחומיו למשפחה וקרא אף הוא לחקירה. גם אנשי ציבור אחרים הביעו זעזוע, בהם מלאלה יוספזאי.

ב-20 במאי, הודיע השר הממונה על מחוז סינד כי המשטרה עצרה חשוד בתכנון רצח מהמוד, אדם בשם סייד עזיז. עזיז אף הודה במעורבות בפיגוע נגד איסמעילים באוטובוס בקראצ'י בראשית שנת 2015.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.t2f.biz אתר בית הקפה The Second Floor] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קורבנות רצח באסיה
קטגוריה:פעילות חברתיות
קטגוריה:נשים יזמות
קטגוריה:ילידות 1975
קטגוריה:פקיסטניות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:פקיסטנים שנפטרו ב-2015
בוריס זמנסקי

בוריס נאומוביץ' זמנסקי (ברוסית: Борис Наумович Заманский; 2 בנובמבר 1918 - 17 באוקטובר 2012) היה יהודי סובייטי שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה==
נולד בעיר חרסון שהייתה אז בשליטת מדינת אוקראינה - מדינת חסות של הקיסרות הגרמנית (כעת אוקראינה) במשפחתו של פקיד. ב-1927 המשפחה עברה לחרקוב, שהייתה אז עיר הבירה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. בשנת 1934 עבר משפחתו של זמנסקי לקייב.

בשנת 1937, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון, התקבל בוריס זמנסקי ללימודים במכון לחומרים קרמיים בקייב. בקיץ 1941 שהה בחרסון במסגרת הכשרה מעשית לסטודנטים. שם נודע לו על הפלישה הגרמנית לברית המועצות. הוא חזר לקייב, שם התנדב לשירות בצבא האדום. הוא עבר הכשרה צבאית מזורזת נשלח לחזית. יחידתו כותרה על ידי הגרמנים באזור העיר ואסילקיב (כ-25 קילומטר דרומית לקייב). רוב חייליה נפלו בשבי, אך זמנסקי עם עוד כמה חיילים הצליחו להימלט מהכיתור לקייב. כעבור שבוע כותרה גם קייב על ידי הגרמנים. גם הפעם הצליח זמנסקי לצאת מן הכיתור. הוא הגיע עד לחרקוב ומשם המשיך למחוז וורונז'. בחורף 1941 - 1942 לחם כקשר באזור מחוז חרקוב. בינואר 1942 נפגע מכוויות קור. לאחר שנפגע הועבר לסראטוב שם נכרתה אצבע אחת ברגלו. לאחר שהחלים מפצעיו צורף לגדוד קשר מס' 183 שהיה חלק מגיס המשמר ה-4.

== קבלת עיטורים במהלך המלחמה ==
העיטור הראשון שהוענק לו במהלך המלחמה - מדליית העוז, אותה קיבל באוגוסט 1943 על הצטיינותו בקרבות שליד הנהר סוורסקי דונץ.

עיטור התהילה הראשון הוענק לו בעקבות צליחת הנהר ויסלה ותחזוק הקשר הצבאי ב-1 באוגוסט 1944 על אף הפציעה שקיבל במהלכם. את עיטור התהילה מדרגה שנייה קיבל בעקבות תחזוק הקשר במהלך צליחת הנהר אודר ב-2 בפברואר 1945.

יחד עם יחידתו השתתף בכיבוש ברלין, קיבל על כך מדליה והשלים קבלת כל שלוש הדרגות של עיטור התהילה ללא ידיעתו. שוחרר מן השירות באוקטובר 1945.

== חייו לאחר המלחמה ==
לאחר שחרורו מן השירות הצבאי חזר לקייב. המוסד להשכלה גבוהה, בו למד לפני המלחמה, חדל להתקיים. זמנסקי המשיך את לימודיו באוניברסיטה הטכנולוגית של קייב. ב-1948, לאחר סיום לימודיו, החל לעבוד כמהנדס תהליך במפעל לייצור דשנים בעיר הורלובקה.

בשנת 1999 עלה לישראל. התגורר בראשון לציון, שם נפטר ב-17 באוקטובר 2012. נקבר בבית הקברות גורדון.

ב-2017 נקרא על שמו רחוב בעיר ראשון לציון.
רחוב בוריס זמנסקי בראשון לציון

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.warheroes.ru/content/images/monuments/Mogily/Zamanskiy_BN_mogila.jpg מצבה על קברו של בוריס זמנסקי בבית העלמין גורדון ]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי עיטור התהילה
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
חנוך סער

יריד הספרים הבינלאומי בירושלים, 2015]]
חנוך סער (נולד ב-28 בספטמבר 1956) הוא המנהל והבעלים של הוצאת הספרים "סער".

==ביוגרפיה==
חנוך סער נולד וגדל בשכונת יד אליהו בתל אביב. סיפוריו על הווי השכונה בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, בעיקר באזור שסביב בית הספר "רוקח" בו למד – מתפרסמים מדי פעם בעמוד הפייסבוק שלו.

היום, תושב רמת השרון. אביו אברהם, נולד בישראל למשפחה שעלתה ארצה מפולין, היה לוחם אצ"ל, ישב בכלא הבריטי בארץ ובאפריקה. אימו שורה, שנולדה באוקראינה, עלתה לישראל בספינת מעפילים בתום מלחמת העולם השנייה, לאחר שהצליחה להימלט מהנאצים. לסער אחות הגדולה ממנו, ברכה הלפרין. הוא אב לשלושה ילדים.

בגיל שלוש-עשרה הופיע במשך שנה בתיאטרון "הבימה" בהצגה "שש נפשות מחפשות מחבר" בבימויו של יוסי יזרעאלי. למד בתיכון "אורט סינגאלובסקי". את שירותו בצה"ל החל ב־1975 בקורס טיס, ומשם עבר לגדוד 890 בחטיבת הצנחנים. לאחר שסיים קורס קציני חי"ר שירת כמפקד מחלקה ועשה שנת קבע. במילואים שירת כמפקד מחלקה ביחידת חיל רגלים, השתתף במלחמת לבנון הראשונה וסיים לשרת במילואים בגיל 45 בדרגת סרן.

==הוצאת הספרים סער==
הכותר הראשון שערך ופרסם (בשיתוף עם תמיר הן) היה במרץ 1976- עלון הפלוגה של גדוד הצנחנים 890.

הכותר יצא לאור עם סיום 14 חודשי המסלול המפרך. בעלון נכתב על סער: "שלא הסתובב אף רגע ללא עט + מכתבים. 'שדכן התכתבויות מחלקתי' שפיזר לכל דורש (והיו דורשים) מכתבים שקיבל בעקבות פרסום שמו בעיתון או ברדיו."

בתקופת שירותו הצבאי כתב שירים, קיבץ אותם בספר ופרסם אותו בהוצאת ספרים מוכרת. כיוון שלא היה מרוצה מהשירות שקיבל ככותב, החליט להקים לאחר שחרורו מהשירות הצבאי הוצאת ספרים (1979). מאז יצאו לאור בהוצאת "סער" למעלה מ-3,000 כותרים למבוגרים ולילדים.

לאחר טיול בהודו החליט להוציא לאור אלבום צילומים בשם "הודו – קליק ישראלי", ולשם כך אסף ובחר צילומים של יותר מחמישים צלמים ישראליים שטיילו בהודו לאורכה ולרוחבה. לכל צילום התאים אגדת עם, פתגם הודי, או הסבר על מנהגים, אמונות ודתות בהודו.

ביום השלושים לרצח יצחק רבין הוציא לאור ספר בשם "שלום חבר – נפרדים מרבין בכיכר". בספר מופיעים צילומים שצילם סער בכיכר מלכי ישראל, שהייתה מאז לכיכר רבין, כפי שנראתה בשבוע האבל לאחר הירצחו של ראש הממשלה.

בהוצאת סער יצאו לאור תרגומי ספריהם של מי שהיו נשיאי ארצות הברית, ביל קלינטון וג'ימי קרטר וגם "ברגר קינג: בנייתה של אימפריה" – ספרו של ג'יימס מקלאמור, אחד משני מייסדי רשת "ברגר קינג". כמו כן ראו אור בהוצאת סער הספרים "לחשוב כמו וודי אלן" ו"לחשוב כמו ג'רי סיינפלד", ספרה של הקומיקאית וופי גולדברג, ספר סיפורים קצרים של חתן פרס נובל לספרות, הסופר ההודי רבינדראנאת טאגור, "היא – סיפורים מאחורי הסארי", וספרים של כריסטופר הארט, מבכירי המאיירים של וולט דיסני.

בין ספרי השירה הרבים שראו אור בהוצאת סער, נכללים ספרי השירה המתורגמים של ויקטור הוגו ושל חתן פרס נובל לספרות ארנסט המינגוויי.

==לקריאה נוספת==
* בילי בסרגליק, [https://web.archive.org/web/20170224052831/http://www.local.co.il/ramat-hasharon/106189/article/ "שבוע הספר העברי – המו"ל"], קול ברמה – העיתון של רמת השרון והסביבה, 7 ביוני 2013 עמ' 38.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.h-saar.co.il/ אתר הוצאת סער]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מו"לים ישראלים
סער - הוצאה לאור
סער - הוצאה לאור
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט סינגאלובסקי
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
כבוד הלבנון

גליונו הראשון של כבוד הלבנון, כמוסף בתוך גליונו הראשון של "[[הלבנון". בשער: חידושי תורה של הרבנים משה יהודה לייב זילברברג ויהוסף שוורץ]]
כבוד הלבנון היה כתב עת תורני שנדפס בתור המוסף התורני של עיתון "הלבנון".

==היסטוריה==
המוסף התורני "כבוד הלבנון" נספח לעיתון "הלבנון" מיד מגיליונו הראשון, ונדפס יחד עמו מדי גיליון. הוא ליווה את "הלבנון" לאורך כל שנות קיומו, ונדפס עמו גם בעת גלותו בפריז ובמיינץ.

על דפי "כבוד הלבנון" התנהלו פולמוסים רבניים בהם אחד הפולמוסים המפורסמים ביותר במאה ה-19: פולמוס חידוש עבודת הקורבנות, שראשיתו בהצעת הרב קלישר בספרו דרישת ציון ובתגובת רבי דוד פרידמן ב"כבוד הלבנון" בה עורר רשימת בעיות הלכתיות הכרוכה בחידוש ההקרבה, תגובה שהולידה משא-ומתן ממושך.

ראוי לאזכור בהקשר זה פולמוס שהתנהל בין שלמה זלמן חיים הלברשטאם (שזח"ה) שייצג את עמדת תנועת חכמת ישראל ובין הרב יצחק דב במברגר מווירצבורג באשר למידת נאמנותו של שד"ל - שנחשב שמרן מדי בעיני הראשונים וחדשן מדי בעיני השמרנים - לתפיסה המסורתית.

==כותבים בולטים==
בין כותבי המאמרים ב"כבוד הלבנון" בולטות דמויות תורניות מן היישוב הישן בירושלים, כמו: הרב משה יהודה לייב זילברברג מקוטנא, רבי שמואל סלנט ורבי מאיר אוירבך; והחוקר הרב יהוסף שוורץ. גם אישים בולטים מהאליטה התורנית במזרח אירופה השתתפו בו: רבי חיים ברלין (אז רבה של יליזבטגרד), רבי אלכסנדר משה לפידות מראסיין, רבי צבי הירש קלישר מטורון, רבי אלעזר הלוי איש הורוויץ מווינה, רבי יוסף זכריה שטרן, רבי רפאל נתן נטע רבינוביץ, רבי אליהו גוטמכר מגריידיץ, המלבי"ם, רבי דוד פרידמן מקרלין (אז במוהילב), רבי מרדכי גימפל יפה מרוז'ינוי ורבי עזריאל הילדסהיימר.

התפרסמו בכתב העת גם מחקרים וסקירות של אנשי מחקר יהודים ידועים, בהם: הרב יחיאל מיכל פינס, יעקב ספיר, אליקום כרמולי, אדולף נויבאואר, שניאור זק"ש, אברהם אליהו הרכבי ואברהם ברלינר.

==לקריאה נוספת==
* שושנה הלוי, מפתח הלבנון, ירושלים: יד בן-צבי, תשל"ד, 1974.
* יהודה רובינשטיין ויצחק רפאל, הלבנון ו„כבוד הלבנון”, בתוך: יצחק לוין (עורך), אוצר כתבי־עת תורניים: ביבליוגרפיה של כתבי עת תורניים... בשנות תנ"א – תש"ח. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תש"מ עמ' 162–168.

==קישורים חיצוניים==
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=tab&tab=browse&pub=hlb "הלבנון" ו"כבוד הלבנון"] באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון
* 

קטגוריה:כתבי עת תורניים
קטגוריה:ארץ ישראל: כתבי עת תורניים
קטגוריה:הלבנון
עונת 1951/1952 בליגה א'

עונת 1951/1952 בליגה א הייתה העונה השנייה של ליגת הכדורגל הבכירה בישראל מאז קום המדינה, והעונה ה-13 מאז ראשית ימי הכדורגל בישראל. ליגה א' שימשה כליגה הבכירה עד הקמת הליגה הלאומית בעונת 1955/1956.

הליגה כללה 12 קבוצות, אשר כולן השתתפו בעונה הקודמת. העונה החלה ב-6 באוקטובר 1951 והסתיימה ב-22 בנובמבר 1952 (באיחור של כחמישה חודשים). על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי יחס שערים.

העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב, שזכתה בתואר האליפות בפעם השנייה ברציפות, וחלוץ הקבוצה שייע גלזר כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

בתום העונה ירדו הפועל ראשון לציון ומכבי ראשון לציון לליגת המשנה, ובתום עונת 1951/1952 בליגה ב' עלו הפועל בלפוריה והפועל כפר סבא לליגה הבכירה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
|1||מכבי תל אביב||22||18||2||2||89||18||38
|-
|2|||מכבי פתח תקווה||22||12||6||4||65||23||30
|-
|3||הפועל חיפה||22||14||1||7||46||26||29
|-
|4||הפועל פתח תקווה||22||10||7||5||38||20||27
|-
|5||הפועל תל אביב||22||9||7||6||31||22||25
|-
|6||מכבי רחובות ||22||8||7||7||35||37||23
|-
|7||בית"ר תל אביב||22||7||7||8||39||41||21
|-
|8||הפועל רמת גן||22||7||3||12||37||46||17
|-
|9||מכבי נתניה||22||6||5||11||36||46||17
|-
|10||מכבי חיפה||22||6||5||11||33||53||17
|-bgcolor=#ffcccc
|11||הפועל ראשון לציון||22||5||6||11||22||52||16||align=center rowspan=2|ירדו ליגה
|-bgcolor=#ffcccc
|12||מכבי ראשון לציון||22||1||2||19||13||100||4
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1951
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1952
קטגוריה:1951 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1952 בישראל: ספורט
משרד הניהול והתקציב

משרד הניהול והתקציב (באנגלית: Office of Management and Budget, בקיצור OMB) הוא המשרד הגדול ביותר בתוך משרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית, המשמש כזרוע הביצועית של נשיא ארצות הברית בכל הקשור לניהול התקציב הפדרלי.

משרד הניהול והתקציב משפיע באופן משמעותי על המדיניות הציבורית בארצות הברית. הוא אחראי על ניהול משאבי הממשלה העצומים, ועל קביעת סדרי העדיפויות של הממשל. החלטותיו בנוגע להקצאת תקציבים משפיעות על המגוון והיקף השירותים שניתנים לציבור, ועל רמת המסים. בנוסף, המשרד משפיע על היעילות והשפעות של תוכניות ממשלתיות שונות.

מנהל המשרד חבר במשרד האקזקוטיבי של הנשיא. הפעילות העיקרית של משרד זה היא לעזור לנשיא בהכנת התקציב. ה-OMB גם מודד איכויות שונות של תוכניות וכן מדיניות של הסוכנויות הפדרליות, תוך שהמשרד בודק את מידת היענות סוכנויות אלה להוראות הנשיא.

המשרד החל לפעול עוד בשנת 1921, אז במתכונתו הקודמת, שנקראה "לשכת התקציב" (Bureau of the Budget), כחלק ממחלקת האוצר של ארצות הברית. הלשכה עברה אל תוך המשרד האקזקוטיבי של הנשיא ב-1939, והוכרה בשמה החדש, הנוכחי, ב-1970.

פעילות המשרד מסייעת לנשיא לתכנן את מדיניותו, העדפותיו ופעולותיו, החל ממחלקת ההגנה וכלה ב-NASA.

== תפקידים ==

* הכנת התקציב: משרד הניהול והתקציב מוביל את תהליך הכנת התקציב השנתי של הממשל הפדרלי. הוא אוסף בקשות תקציב מסוכנויות ממשלתיות שונות, מעריך אותן, ומציע לנשיא הצעת תקציב מאוזנת.
* ניתוח תוכניות ופרויקטים: משרד הניהול והתקציב אחראי על ניתוח יעילותן של תוכניות ופרויקטים ממשלתיים. הוא בוחן את ההשפעה של תוכניות אלה על הכלכלה, על החברה ועל המגזר הציבורי.
* קביעת מדיניות ניהולית: משרד הניהול והתקציב מפתח ומיישם מדיניות ניהולית לממשלה הפדרלית. מדיניות זו נועדה לשפר את יעילותה של הממשלה, להפחית בזבוז, ולשפר את השירותים שניתנים לציבור.
* תיאום בין-סוכנויות: משרד הניהול והתקציב אחראי על תיאום בין הסוכנויות הממשלתיות השונות. הוא מבטיח כי סוכנויות אלה פועלות בהתאם למטרות הממשל, ובתיאום הדדי.
* ייעוץ לנשיא: משרד הניהול והתקציב מספק לנשיא ייעוץ בכל הקשור לענייני תקציב וניהול. הוא מסייע לנשיא בקבלת החלטות בנוגע להקצאת משאבים, לקביעת סדרי עדיפויות, ולניהול הממשלה הפדרלית.

== מבנה ==
משרד הניהול והתקציב מורכב מכמה משרדים, כגון:

* משרד התקציב: אחראי על הכנת התקציב השנתי.
* משרד הניהול: אחראי על קביעת מדיניות ניהולית.
* משרד הניתוח והתכנון: אחראי על ניתוח תוכניות ופרויקטים.

== ראו גם ==
* אגף התקציבים (ישראל)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.federalregister.gov/agencies/management-and-budget-office משרד הניהול והתקציב], באתר Federal Register
* 

*
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:נשיאות ארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: כלכלה
אופקו הלת'

אופקו הלת (באנגלית: OPKO Health) היא חברת ביו-פארמה ודיאגנוסטיקה רב-לאומית אמריקאית. החברה מפתחת בין השאר טיפולים ליתר פעילות שניוני של יותרת בלוטת התריס (Secondary hyperparathyroidism), והשלימה גיוס חולים לניסוי שלב 3 נגד אי ספיקה של ויטמין D. החברה היא חברה ציבורית ונסחרת בדרך של רישום כפול בבורסה לניירות ערך בניו יורק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב (החל מ-21 באוגוסט 2013).

החברה פעילה בארצות הברית, מקסיקו, צ'ילה, אורוגוואי, ספרד וישראל.

==היסטוריה==
חברת אופקו נוסדה בשנת 2007 בידי ד"ר פיליפ פרוסט, דרך מיזוג של שתי חברות אמריקאיות בתחום רפואת העיניים, שפיתחו תרופות למחלות הקשורות בניוון רשתי (Acuity Pharmaceuticals ו-Froptix Corporation). לאחר מכן רכשה אופקו את החברה הקנדית Ophthalmic Technologies, Inc, בתחום המכשור הרפואי לאבחון מחלות עיניים.

בינואר 2013, רכשה אופקו את חברת Cytochroma, המפתחת תרופה למחלות כליות, תמורת 290 מיליון דולר. באפריל 2013, רכשה את חברת הביומד הישראלית, פרולור, המפתחת גרסאות משופרות של תרופות ביולוגיות, בעסקת מניות בשווי של 480 מיליון דולר. גם לפני רכישתה עלי ידי אופקו נשלטה פרולור על ידי ד"ר פיליפ פרוסט שהחזיק כ-20% ממניות החברה. חברת פרולור נוסדה בשנת 2001, בידי פואד פארס ביולוג ופרמקולוג, שפיתח שיטה להארכת חייהן של תרופות והפחתת תדירות ההזרקה.

באוקטובר 2013, הצטרפה אופקו למדד ת"א 25.

בשנת 2015, רכשה אופקו את המעבדה הקלינית השלישית בגודלה בארצות הברית תמורת 1.47 מיליארד דולר.

באפריל 2018 הודיעה אופקו על הפסקת המסחר במניותיה בבורסה בתל אביב. אך שבועות ספורים לאחר מכן חזרה בה, והיא ממשיכה להיסחר בתל אביב.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.opko.com/ אופקו הלת'], באתר החברה (אנגלית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות רפואיות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:חברות הנסחרות ביותר מבורסה אחת