OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אינגריד, נסיכת שוודיה

אינגריד, נסיכת שוודיה (שוודית Ingrid av Sverige, 28 במרץ 1910 - 7 בנובמבר 2000), הייתה בתו של גוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה, ואשתו של פרדריק התשיעי, מלך דנמרק.

==ביוגרפיה==
אינגריד נולדה בסטוקהולם ב-28 במרץ 1910 לגוסטב השישי אדולף, מלך שוודיה ומרגרט, נסיכת קונוט, בתם של לאופולד, דוכס אולבני ולואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה. ב-5 במאי נערך טקס הטבלתה, כשלסנדקיה משמשים סביה וסבתה מצד אביה - גוסטב החמישי, מלך שוודיה וויקטוריה, נסיכת באדן, סבתות רבא מצד אביה - המלכה האלמנה והדוכסית הגדולה האלמנה של באדן, סביה וסבתה מצד אמה - לאופולד, דוכס אולבני ולואיזה מרגרטה, נסיכת פרוסיה, הדוכסית הגדולה של באדן, הדוכסית האלמנה של דלארנה, קיסרית רוסיה, הנסיכה אליס, רוזנת אתלון, אדלברט, נסיך פרוסיה וג'ורג', נסיך ויילס.

בגיל 10 מתה אמה בהריונה השישי, כתוצאה מדלקת קרום המוח, ואביה התחתן בשנית עם לואיז, נסיכת באטנברג. אינגריד חונכה היטב, והתעניינה בספורט, במיוחד רכיבה על סוסים, סקי וטניס. בנוסף היא אף הוציאה בגיל צעיר את רישיון הנהיגה שלה.

בשנת 1928 הוצעה אינגריד לאדוארד, נסיך ויילס, אולם על אף שנפגשו ביחד לא התארסו לבסוף.

ב-15 במרץ 1935 התארסה אינגריד עם פרדריק, נסיך הכתר הדני, וב-24 במאי התחתנו השניים בסטוקהולם באירוע גדול שסוקר בהרחבה בכלי התקשורת השוודיים. במהלך מלחמת העולם השנייה תמכה אינגריד בכוחות ההתנגדות לכיבוש, ועודדה את בני העם בסיורים שעשתה ברחבי הארץ יחד עם חמותה המלכה אלכסנדרינה. סבה גוסטב החמישי, מלך שוודיה שלח לה בקשה להוריד פרופיל למען ביטחונה, אולם היא דחתה בזעם את הצעתו.

ב-20 באפריל 1947 מת חמיה כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, ובעלה פרדריק התשיעי, מלך דנמרק עלה לשלטון במקומו. אינגריד ביטלה הרבה מהמנהגים המיושנים שנהגו בחצר המלוכה, והפכה את האווירה ליותר נעימה, עם פחות אירועים וקבלות פנים רשמיות. בשנת 1972 מת בעלה, ובתה מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק עלתה לשלטון במקומו. באותה שנה מונתה אינגריד לעוצרת הממלכה, בכל עת שהמלכה נעדרה מהממלכה.

ב-7 בנובמבר 2000 מתה אינגריד, כשלצידה עומדים שלוש בנותיה ועשרה נכדיה. הלווייתה נערכה ב-14 בנובמבר, והיא נטמנה בקתדרלת רוסקילדה. בהלוויה השתתפו בני אצולה ומדינאים רבים, ביניהם: המלך והמלכה של שוודיה, מלכת ספרד, מלכת הולנד, המלך והמלכה של נורווגיה, המלך והמלכה של בלגיה, הדוכס הגדול והדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, הנסיך מוויילס, נסיך הכתר של מונקו, אולפור רגנר גרימסון - ראש ממשלת איסלנד, ומאונו קויביסטו - נשיא פינלנד לשעבר.

==משפחתה==
ב-24 במאי 1935, התחתנה אינגריד עם פרדריק התשיעי, מלך דנמרק, ממנו נולדו לה שלוש בנות:
* מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק (נולדה ב-1940), מלכת דנמרק הנוכחית, התחתנה עם הנריק, נסיך דנמרק.
* בנדיקטה, נסיכת דנמרק (נולדה ב-1944), התחתנה עם ריכרד, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג השישי.
* אנה מריה, מלכת יוון (נולדה ב-1946), התחתנה עם קונסטנטינוס השני, מלך יוון.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית ברנדוט
קטגוריה:נשות מלכי דנמרק ונורווגיה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:ילידות 1910
קטגוריה:נפטרות ב-2000
קטגוריה:נפטרים ב-2000
עונת 1970 בגביע ליברטדורס

עונת 1970 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-11 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-11 בפברואר 1970 ותחרות הסתיימה ב-14 במאי 1970. בתחרות השתתפו 19 קבוצות. נציגי ברזיל לא השתתפו.

התחרות הסתיימה בניצחון של אסטודיאנטס לה פלאטה בפעם השלישית ברציפות.

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 19 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-4 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-3 בתים. מנצחי הבתים ומנצחת של העונה הקודמת נפגשו בסדרת משחקי חצי הגמר והגמר.

במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==השלבים המתקדמים==
===שלב ב'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| ריבר פלייט
| 4 || 3 || 1 || 0 || 9 || 5 || 4 || 7
|- 
| בוקה ג'וניורס
| 4 || 2 || 1 || 1 || 5 || 3 || 2 || 5
|-
| אוניברסיטריו
| 4 || 0 || 0 || 4 || 5 || 11 || 6 || 0
|}

{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| פניארול
| 4 || 3 || 0 || 1 || 6 || 4 || 2 || 6
|- 
| קלוב גוארני
| 4 || 1 || 1 || 2 || 3 || 3 || 0 || 3
|-
| ליגה דה קיטו
| 4 || 1 || 1 || 2 || 4 || 6 ||2- || 3
|}

{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| אוניברסידד דה צ'ילה
| 3 || 2 || 0 || 1 || 5 || 3 || 2 || 4
|- 
| נסיונל
| 3 || 1 || 0 || 2 || 3 || 5 || 2- || 2
|}

===שלבי הגמר===

===סדרת הגמר===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa70.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1970
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
כביש 807

כביש 807 הוא כביש רוחב אזורי במזרח הגליל התחתון. הכביש מתחיל בצומת מע'אר ונגמר בצומת מגדל שליד הכנרת. אורכו של הכביש הוא 12.2 ק"מ.

== צמתים ומחלפים עיקריים לאורך הכביש ==
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="1"
!ק"מ
!שם
!סוג
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="5" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" |כביש 807 ממערב למזרח
|-
| align="center" |0
| align="center" |צומת מע'אר
| align="center" פיקסלים
| align="center" |מע'אר
| align="center" כביש 806
|-
| align="center" |4.2
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |כלנית
| align="center" |כניסה לכלנית
|-
| align="center" |5
| align="center" |מחלף צלמון
| align="center" align="center" |כלנית
| align="center" כביש 65
|-
| align="center" |10.5
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |מגדל
| align="center" |כניסה למגדל
|-
| align="center" |11
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |ואדי אל-חמאם
| align="center" |כניסה לוואדי אל-חמאם
|-
| align="center" |12.2
| align="center" |צומת מגדל
| align="center" align="center" |מגדלא
| align="center" כביש 90
|}

== ראו גם ==
* נחל צלמון
* מגדלא
* כבישי ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:הגליל התחתון: כבישים צמתים ומחלפים
קטגוריה:מגדל
760-769 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 739–730 לפנה"ס

== אירועים ומגמות ==
*15 ביוני 763 לפנה"ס – ליקוי חמה בתאריך זה (חודש סיוון) שנצפה על ידי אסטרונומים אשורים שימש על מנת לתקן את הכרונולוגיה של המזרח הקרוב העתיק.

== אנשים משמעותיים ==
* מותו של אמציה מלך יהודה.
* מותו של ארכלאוס, מלך ספרטה.
* מותו של ריבאלו, מלכם האגדי של הקלטים הבריטונים.
* עוזיהו מלך יהודה.
* הנביא ישעיהו.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-8 לפנה"ס לפי שנים
אוזני

אָזְנִי או פסיון אוזנן (שם מדעי: Crossoptilon) הוא סוג של עופות ממשפחת הפסיוניים ומסדרת התרנגולאים.

לפסיונים אלה יש ציצות לבנות מסביב ל"לחיים" המתעקלות למעלה עד לאחורי העורף, בדמות שתי ציצות, מה שמזכיר מעט אוזניים. הגוף כחול, וסביב העיניים עור אדום ומעל הראש "כיפה" שחורה.

אצל הזכרים הזנב גדול ובעל נוצות לבנות ורחבות היכולות להיפרש. הנקבות קטנות יותר וזנבן קטן בהרבה.

הפסיונים מצויים ברחבי מזרח אסיה ובייחוד בסין, ביערות הרריים ואזורי אחו אלפיני. רוב זמנם הם חיים על קרקע היער ולא נוטים לעופף לעיתים קרובות.

==מינים==
*אוזני לבן (Crossoptilon crossoptilon)
*אוזני טיבטי (Crossoptilon harmani)
*אוזני חום (Crossoptilon mantchuricum)
*אוזני כחול (Crossoptilon auritum)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי בריאן הוטון הודג'סון
קטגוריה:פסיונים
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם פרנקלין דלאנו רוזוולט

הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם פרנקלין דלאנו רוזוולט (באנגלית: The Franklin D. Roosevelt Presidential Library and Museum) הם הספרייה נשיאותית והמוזיאון הנשיאותי על שמו של נשיא ארצות הברית ה-32, פרנקלין דלאנו רוזוולט. המרכז הנשיאותי על שמו ממוקם בהייד פארק, במדינת ניו יורק. אלו הספרייה והמוזיאון הנשיאותי הראשון שהוקם בארצות הברית. המרכז נבנה בניהולו של רוזוולט בין השנים 1940-1939, עד לפתיחתו בשנת 1941.

רוזוולט ביקר פעמים רבות במרכז על שמו עד למותו בשנת 1945.

== היסטוריה ==
רוזוולט החליט להקים לעצמו את הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים בשנת 1939, וזאת לאחר שרצה לשמר את הניירת הגדולה במהלך כהונתו הארוכה, הנצחת מורשתו כנשיא ארצות הברית ומנהיגה במהלך מלחמת העולם השנייה, וכן מורשת אשתו, אלינור רוזוולט. הקרקעות שעליהן נבנה המרכז הנשיאותי הם קרקעות שהיו שייכות לאמו של רוזוולט. שטח המקום כולל 16 דונם.

== הספרייה ==
לפני נשיאות רוזוולט, לא היה הסדר בנוגע לניירות של נשיאי ארצות הברית. רוזוולט קבע כי כל הניירות של נשיאי ארצות הברית לדורותיהם יהפכו לרכוש ציבורי לאחר סיום כהונתם. הניירות של רוזוולט כוללות זכרונות אישיים מכהונתו, ההתמודדות עם המצב הבעייתי בעולם בעת כהונתו, ודעותיו בנושאים שונים. גם הניירות של רוזוולט בעת כהונתו כסנאטור ממדינת ניו יורק, מושל ניו יורק וכתת מזכיר הצי של ארצות הברית בכהונתו של וודרו וילסון כנשיא ארצות הברית.

== המוזיאון ==
המוזיאון הוא החלק הקטן יותר במרכז והוא כולל בתוכו מתנות ומזכרות שקיבל רוזוולט ממנהיגים רבים מהעולם, כשהידועה בהם זאת המתנה שקיבל מראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל. רוזוולט ביקר במוזיאון בפעם האחרונה במרץ 1945. המוזיאון שופץ בשנת 2010 והורחב לרווחת הציבור.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
קובץ:Springwood Study.jpg|חדר העבודה של רוזוולט, כפי שניתן לראות במוזיאון
קובץ:Boris Yeltsin 24 October 1995-1.jpg|נשיא רוסיה בוריס ילצין במוזיאון עם נשיא ארצות הברית ביל קלינטון בשנת 1995
קובץ:Eleanor Roosevelt , opening Franklin D. Roosevelt papers at Franklin D. Roosevelt Library in Hyde Park, New York - NARA - 196619.tif|אלינור רוזוולט (יושבת בצד שמאל) בעת אירוע בספרייה, 1950
</gallery>

== ראו גם ==
* הספריות הנשיאותיות בארצות הברית
* פרנקלין דלאנו רוזוולט

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:הנצחת פרנקלין דלאנו רוזוולט
קטגוריה:ניו יורק: מבנים
רוזוולט
עונת 1971 בגביע ליברטדורס

עונת 1971 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-12 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-13 בפברואר 1971 ותחרות הסתיימה ב-9 ביוני 1971. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון

התחרות הסתיימה בניצחון של נסיונל בפעם הראשונה בתולדות המועדון.

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.

במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==השלבים המתקדמים==
===שלב ב'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| נסיונל
| 4||3||1||0||9||1||8||7
|-
| פלמיירס
| 4||2||0||2||6||7|| 1-||4
|-
| אוניברסיטריו
| 4||0||1||3||1||8|| 2-||1
|}

{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| אסטודיאנטס לה פלאטה
| 4||3||0||1||4||2||2||6
|-
| ברצלונה ספורטינג קלוב
| 4||2||0||2||3||4|| 1-||4
|-
| אוניון אספניולה
| 4||1||0||3||4||5|| 1-||2
|}

===סדרת הגמר===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa71.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1971
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
מכללת מקס פיין

מכללת מקס פַיִין היא בית ספר תיכון מקצועי השוכנת בתל אביב. הוקמה כבית הספר המקצועי הראשון בישראל בשנת 1928.

==היסטוריה==
לזכרו של מקס פיין, הוקמו בנוער העובד חדרי מלאכה להכשרה מקצועית, בהנהגתו של שמואל מסטצ'קין שנקראו "חדרי המלאכה ע"ש מקס פיין". בתל אביב הפך חדר המלאכה לבית הספר המקצועי הראשון בישראל בשנת 1928. גזבר הוועד הפועל של ההסתדרות ישראל מרום (מרמינסקי) סייע ברכישת המכונות.
מפעל זה גדל ברבות הימים והיה לרשת בתי הספר "עמל" של ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל.

אבן הפינה לבית הספר הראשון נקבעה על ידי הנציב העליון ארתור ווקופ במגרש שהיה ממוקם בגבול מתחם הנפט ושכונת הרכבת, (שכונת העגלונים), את מבנה בית הספר תכנן האדריכל אריך מנדלסון. המחזור הראשון של 18 הבוגרים סיים את לימודיו ביולי 1936. ביום שבת 16 במאי 1948 נפגע בית הספר, שהיה ממוקם ברחוב החרושת, בהתקפת מטוסים מצרים על תל אביב.

בשנת 1955 עבר בית הספר למיקומו החדש, בצומת רחוב קפלן ודרך מנחם בגין 130, (דרך פתח תקווה דאז), פינת דרך השלום. בית הספר תוכנן על ידי האדריכלית ג'ניה אוורבוך. על חומת בית הספר מקס פיין קיים מ-1989 ציור קיר ענק הקרוי "הצעקה" שצייר האמן רמי מאירי.

בשנת 1998 נחתם הסכם בין ההסתדרות לקבוצת אהוד בן ש"ך לפינוי בתי הספר מקס פיין והולץ והשבחת שטחם.

==מכללת מקס פיין - רשת עמל==

מכללת עמל מקס-פיין פועלת בתל אביב מאז שנת 1928. עם קום מדינת ישראל פעלו בישראל 11 בתי ספר מקצועיים, מתוכם שישה בתי ספר של רשת עמל, כולל בית הספר מקס פיין, אשר היה הגדול מכלם עם 250 תלמידים. המכללה הכשירה אלפי תלמידים, במאות קורסים שונים בתחומי רכב, אופנועים, תחבורה, חשמל ומיזוג.

היום פועלות כיתות ט'-י"ג, מגמות אוטוטרוניקה, אופנוטרוניקה, מנהל וחשבונאות. כיתת המשך י"ג במגמת הרכב. בבית הספר 170 תלמידים, 17 תלמידים בכתה. בית הספר בבעלות רשת עמל.

הלימודים בבית הספר מחולקים לשלושה תחומים עיקריים:
* לימודים עיוניים
* לימודים עיוניים בתחום הטכנולוגי המקצועי
* עבודה התנסותית - בסדנאות בכיתה ט' ו-י' ובמקומות העבודה בכיתה י"א ו-י"ב.

מרבית הקורסים מתקיימים בפיקוח משרד הכלכלה והתעשייה ומשרד התחבורה. בוגרי הקורסים זכאים לתעודות ממשלתיות המקנות סיווג מקצועי וכתבי הסמכה.

== ראו גם ==
* רשימת בוגרי בית הספר
* עמל

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www1.amalnet.k12.il/maxf/Pages/home.aspx מכללה טכנולוגית תיכונית מקס פיין]
* 
* 
* 
* [https://jfc.org.il/news_journal/27462-2/93655-2/ בית הספר המקצועי על שם מקס פיין, 1937], באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תל אביב-יפו: תיכונים
כביש 806

כביש 806 הוא כביש אורך אזורי בצפון-מזרח הגליל התחתון, המתחיל במחלף עילבון עם כביש 65 ונגמר בצומת חלפתא עם כביש 85. אורכו של הכביש הוא 13 ק"מ.

== צמתים לאורך הכביש ==
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="1"
!ק"מ
!שם
!סוג
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="5" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" |כביש 806 מדרום לצפון
|-
| align="center" |0
| align="center" |מחלף עילבון 
| align="center" align="center" |עילבון
| align="center" כביש 65, כניסה דרומית לעילבון
|-
| align="center" |4.4
| align="center" |צומת דיר חנא
|align="center" align="center" |מאגר צלמון
| align="center" כביש 805
|-
| align="center" |7.7
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |מע'אר
| align="center" |כניסה למושב טפחות
|-
| align="center" |8.2
| align="center" |צומת מע'אר
| align="center" פיקסלים
| align="center" |מע'אר
| align="center" כביש 807
|-
| align="center" |10.2
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |מע'אר
| align="center" |כניסה למושב חזון
|-
| align="center" |10.8
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |ענבר
| align="center" |כניסה לענבר
|-
| align="center" |12.5
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" align="center" |כפר חנניה
| align="center" |כניסה לכפר חנניה
|-
| align="center" |13
| align="center" |צומת חלפתא
| align="center" align="center" |כפר חנניה
| align="center" כביש 85
|}

== ראו גם ==
* נחל צלמון
* כבישי ישראל

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:הגליל התחתון: כבישים צמתים ומחלפים
יחסי קטר–תאילנד

היחסים בין ממלכת תאילנד לבין מדינת קטר הם יחסים חמים המבוססים על יחסים כלכליים ועל המדיניות הקטרית "הסתכלות מזרחה".

היחסים הכלכליים שבין קטר לתאילנד הם יחסים פורים, קטר היא הספקית השנייה בגודלה לתאילנד במזרח התיכון (מיד לאחר ישראל). היקף הסחר בין שתי המדינות בשנת 2014 הגיע ל-4 מיליארד דולר אמריקאי ומספר הלקוחות בשני השווקים הגיע ל-67 מיליון לקוחות. הייצוא הקטרי העיקרי לתאילנד כלל גז טבעי ונפט בעוד הייצוא התאילנדי העיקרי לקטר כלל בו תכשיטים, רהיטים מכוניות ואלקטרוניקה. שתי המדינות מתככנות לחתום על אמנת כפל מס כדי לעודד השקעות וסחר מצד משקיעים וסוחרים בשתי המדינות.

ישנם כ-4,000 תאילנדים בקטר, 2,500 מהם עובדים בענף הבנייה, ורוב רובם של אלו מתרכזים בפיתוח תשתיות לקראת מונדיאל 2022. שאר התאילנדים בקטר בדרך כלל יעבדו כיזמים, עובדי ספא, מטפלים סיעודיים, עקרי בית וסטודנטים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.qatarembassy.or.th/ שגרירות קטר בתאילנד]

== הערות שוליים ==
דויד די תומאסו

דויד די אליה אלמו תומאסו (בצרפתית: David di Elias Alemu Tommaso; 6 באוקטובר 1979 - 29 בנובמבר 2005) היה כדורגלן צרפתי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצות מונקו, סדאן ואוטרכט.

== קריירת מועדונים ==
די תומאסו החל את הקריירה המקצועית שלו במונקו מליגת העל הצרפתית. ב-16 בינואר 1999 ערך די תומאסו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את ג'ון ארנה ריסה בדקה ה-78 בתיקו 1-1 נגד לאנס במסגרת המחזור ה-21 בליגה. בהמשך הקריירה שיחק בסדאן, ששיחקה בליגת העל הצרפתית ובליגה הצרפתית השנייה, ובאוטרכט מליגת העל ההולנדית. בעונתו הראשונה באוטרכט נבחר על ידי האוהדים לשחקן העונה של המועדון.

== מותו והנצחתו ==
ב-29 בנובמבר 2005 נפטר די תומאסו כתוצאה מדום לב בשנתו, כשהוא בן 26. אוטרכט הפסיקה את השימוש בחולצה מספר 4 כאות הנצחה, וסדאן הפסיקה את השימוש בחולצה מספר 29. פרס שחקן העונה של אוטרכט נקרא מאז מותו "פרס די תומאסו".

== משפחתו ==
אביו של די תומאסו, פסקל, ודודו, לואי, שיחקו שניהם בשנות ה-80 בגרנובל. אחיו הצעיר, יואן, שיחק במספר מועדוני כדורגל צרפתים. די תומאסו היה נשוי ואב לבן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני סדאן
קטגוריה:כדורגלני אוטרכט
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1979
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2005
עונת 1972 בגביע ליברטדורס

עונת 1972 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-13 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-30 בינואר 1972 ותחרות הסתיימה ב-24 במאי 1972. בתחרות השתתפו 20 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון. התחרות הסתיימה בניצחון של אינדפנדיינטה בפעם השלישית בתולדות המועדון.

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.

אם מספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==השלבים המתקדמים==
===שלב ב'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| אוניברסיטריו
|4||1||2||1||9||7||2||4
|-
| נסיונל
|4||1||2||1||7||7||0||4
|-
| פניארול
|4||1||2||1||5||7|| 2-||4
|}

{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| אינדפנדיינטה
|4||2||1||1||4||2||2||5
|-
| סאו פאולו
|4||1||2||1||2||3|| 1-||4
|-
| ברצלונה ספורטינג קלוב
|4||0||3||1||2||3|| 1-||3
|}

===סדרת הגמר===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa72.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1972
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
יוסף צוריאל

200x200 פיקסלים
יוסף צוריאל (נולד ב-20 ביולי 1936 בתימן) הוא עיתונאי וסופר ישראלי.

== ביוגרפיה ==
יוסף צוריאל נולד בצנעא שבתימן ועלה לישראל כנער עם משפחתו בשנת 1949. הקריירה העיתונאית שלו החלה ב"דבר לילדים" ו"מעריב לנוער". לאחר מכן כתב בעיתון "הבקר" ולבסוף ב"מעריב", שם עבד שלושים שנה. במסגרת עבודתו ב"מעריב" שימש במשך עשרים שנה ככתב במזרח ירושלים ובשטחים, ועשר שנים ככתב בכנסת.

== יצירתו הספרותית ==
ספריו של יוסף צוריאל עוסקים בהוויה של יהדות תימן, בגולה ובישראל, וחושפים היבטים בחיי היום-יום של החברה היהודית בתימן, שעד כה הובלטו בספרות ומחוצה לה רק הסממנים הפולקלוריסטיים החיצוניים שלה. 

רומן הבכורה שלו כלולות, שאף עובד לסרט טלוויזיה, מתאר מצד אחד משפחה בדלת אמותיה, תוך הדגשת מאמציהן של הנשים להשפיע במעט על מהלך החיים בעולם פטריארכלי נוקשה, ומצד שני, קהילה קרתנית, שמרנית ומרושעת, נוקמת ונוטרת, הנתפשת לכל בדל רמז לחריגה מהנורמות הנהוגות בה. 

הרומן השני קרעים הוא סיפור מורכב על זעם, מבוכה, וחידלון בסביבה שאינה יודעת חרטה מהי, על סירוב עיקש לראות דברים נכוחה, על עקיפת האמת, על הטלת ספק בזכות הקיום של החריג, ועל שיגעון שנתפס כעונש. זהו סיפור על חברה המטריפה את עצמה לדעת. 

ברומן השלישי חלמתי יונים מתוארת משפחה תימנית הנעקרת משורשיה, מגיעה לירושלים של שנות החמישים ונגררת לכרוניקה אכזרית של התאזרחות בחברה הישראלית המתהווה. ראש המשפחה משתלט על בית ערבי נטוש ומשכן בו את אשתו ושבעת ילדיו, ממלא את חדריו בחפצים מרהיבים שהוא בוזז מבתים סמוכים, וממנה עצמו לאחראי על האכלוס בשאר חלקי השכונה. כך הוא ממציא עצמו מחדש בירושלים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל הבקר
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ריצ'רד ניקסון

הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים ע"ש ריצ'רד ניקסון (באנגלית: The Richard Nixon Presidential Library and Museum) הם הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שמו של נשיא ארצות הברית ה-37 ריצ'רד ניקסון וכן גם מקום קבורתו שלו ושל רעייתו, פט ניקסון. המרכז ממוקם בעיר יורבה לינדה, בקליפורניה. המקום הוא בבעלות הארכיון הלאומי של ארצות הברית וכן חלקו מנוהל על ידי קרן פרטית על שם ניקסון.

== היסטוריה ==
לאחר פרשת ווטרגייט והתפטרותו המביכה של ריצ'רד ניקסון, העדיף ניקסון שלא לשמר את מורשתו. הוא הורה להשמיד את כל החומרים מנשיאותו בשנת 1979 או בשנת מותו, אך לבסוף החליט הקונגרס של ארצות הברית לבטל את החלטתו של ניקסון ולשמר רק חלק מתוך החומרים של הנשיא. הניירות והמזכרות של ניקסון מתקופתו בתוך הבית הלבן שמורים אצל קרן פרטית על שמו של ניקסון.

== הספרייה ==
הספרייה המקורית נחנכה ב-19 ביולי 1990. ניקסון ורעייתו, פט ניקסון נכחו בחניכה. כמו כן גם הנשיא המכהן דאז ג'ורג' הרברט ווקר בוש ורעייתו ברברה בוש, והנשיאים לשעבר ג'רלד פורד ורונלד רייגן ורעיותיהם בטי פורד וננסי רייגן נכחו בחניכה. הקהל בעת החניכה כלל 50,000 אנשים ומוזמנים שחגגו את פתיחת המקום.

== המוזיאון ==
המוזיאון מציג את חייו ואת הקריירה הציבורית של ניקסון כסגן נשיא ארצות הברית בתקופתו של דווייט אייזנהאואר, כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית ובסנאט של ארצות הברית וכנשיא ארצות הברית. המוזיאון בנוי בהשראת בית ילדותו של ניקסון, שאותו בנה אביו של ניקסון, פרנק. המתחם במוזיאון כולל השכרת חדר לאירועים וכנסים שונים למפלגה הרפובליקנית ולשאר תושבי ארצות הברית.

במוזיאון ניתן לראות צילומים, מתנות ומזכרות מקוריות של ניקסון. גם המכונית הנשיאותית בעת תקופתו של ניקסון נמצאת במוזיאון, וכן גם בגדים שלבש ניקסון כנשיא ארצות הברית. גם המסוק הנשיאותי הרשמי "מלך הים" בעת תקופתו של ניקסון נמצא במקום.

ב-2016 עבר המוזיאון שיפוץ בסכום של 15 מיליון דולר.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
קובץ:Nixon limousine.jpg|הלימוזינה הנשיאותית של ניקסון במוזיאון
קובץ:Sea King VH3A.jpg|המסוק הנשיאותי של ניקסון בחצר המוזיאון
קובץ:Gravestones of President Richard and first lady Pat Nixon.jpg|מקום מנוחתם של ניקסון ורעייתו. מימין המצבה של פט ניקסון, ומשמאל המצבה של ניקסון.
קובץ:Nixonhouse.jpg|בית ילדותו של ניקסון
</gallery>

== ראו גם ==
* ריצ'רד ניקסון
* הספריות הנשיאותיות בארצות הברית

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ריצ'רד ניקסון
ניקסון
קטגוריה:קליפורניה: מבנים
קטגוריה:מחוז אורנג' (קליפורניה)
קרב קרנונטום

קרב קרנונטום התרחש בשנת 170 לספירה כחלק מן המלחמות המרקומניות.

באביב אותה שנה, הותקפו פרובינציות רומיות לאורך נהר הדנובה בידי לוחמים של השבטים הגרמאניים מרקומני וקוואדי. הקיסר הרומי מרקוס אורליוס ביחד עם חתנו ויועצו הצבאי טיבריוס קלאודיוס פומפיאנוס, חצו את הדנובה במטרה להרחיק את הפולשים. שני הצבאות התנגשו בקרבת היישוב קרנונטום באזור פאנוניה עילית, כיום הכפר פטרונל-קרנונטום (Petronell-Carnuntum), כ-30 ק"מ ממזרח לווינה. במקום שכנה מפקדת הלגיון ה-14. הצבא הרומי היה חסר ניסיון ובלתי מצויד. תוצאות הקרב היו הרות אסון עבור הרומים. לאחר הקרב הקשה נמנו כ-20,000 הרוגים בקרב הכוחות הרומים, ואילו השבטים הגרמאנים, המעודדים מתוצאות הקרב, המשיכו בתנועה דרומה, והטילו מצור על אקוויליה ואופיטרגיום (Opitergium) שלחוף הים האדריאטי בצפון מזרח איטליה של ימינו. הייתה זו התבוסה הקשה ביותר של הרומים בקרבות המאה השנייה לספירה.

קיים רק מקור היסטורי אחד המתאר את הקרב ותוצאותיו, והוא בספרו הסאטירי של לוקיאנוס מסאמוסאטה-"אלכסנדר", אודות אלכסנדר מאבונוטקוס, מיסטיקן ואורקל יווני. תוצאות הקרב המתוארות על ידי לוקיאנוס אינן מקובלות על היסטוריונים המודרניים שכן הן אינן נתמכות בממצאים היסטוריים אובייקטיביים אחרים כגון תיאורים של היסטוריונים בלתי תלויים בני התקופה, וממצאים ארכאולוגיים ואפיגרפים. למרות זאת קיימת הסכמה בין החוקרים כי קרב זה אכן התרחש.

קרב קרנונטום ותוצאותיו היוו אירוע בעל משמעות רבה בהגותו של הפולקיסט האוסטרי הלאומני גידו פון ליסט, כחלק מגיבוש הזהות הלאומית הפאן גרמאנית שפיתח והטיף לה. כחלק מפעילותו לחיזוק התודעה הלאומנית המתבססת על המורשת של העמים הגרמאנים הקדומים, ערך ב-24 ביוני 1875 טקס פגאני בחורבות מבנה של שער ניצחון מפואר מן התקופה הרומית באתר, ובו חגג מלאת 1500 שנה לניצחון הגרמאני, על ידי הדלקת מדורה וקבורה של 8 בקבוקי יין במבנה של צלב הקרס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוסטריה: היסטוריה
קטגוריה:רומא העתיקה: היסטוריה
קרנונטום
אולריך זיידל

אוּלריך מריה זיידל (בגרמנית: Ulrich Maria Seidl; נולד ב-24 בנובמבר 1952 בעיר וינה) הוא במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק אוסטרי. ב-2005 ישב בחבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-27 במוסקבה.
300x300 פיקסלים

סרטו "ימי כלב" צולם במשך יותר משלוש שנים בתקופת הקיץ הלוהטת ביותר. סרט זה זכה, בין השאר, בפרס הגדול המיוחד של חבר השופטים בפסטיבל ונציה 2001.

סרטו של אולריך זיידל  "גן עדן: אהבה" היה מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן ב-2012. סרט ההמשך, "גן עדן: אמונה", זכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-69 בוונציה. החלק האחרון של הטרילוגיה, "גן עדן: תקווה", הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-63 בברלין.

זיידל היה אמור להשתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים בשנת 2014, לצד השחקנית מריה הופשטטר שכיכבה בסרטיו המוקדמים, אך ביטל את הביקור עקב המצב הביטחוני.

== ביוגרפיה ==
אולריך זיידל גדל במשפחה קתולית. למרות שבשלב מסוים רצה להיות כומר, הוא למד עיתונאות ודרמה באוניברסיטת וינה. אחר כך, למד קולנוע באקדמיה לקולנוע של וינה, שבה יצר בשנת 1980 את סרטו הקצר הראשון One-Forty. שנתיים אחר כך הפיק את הסרט הראשון שלו באורך מלא, "Der Ball"<span> (הנשף)</span>.

== סגנון ==
אולריך זיידל אינו רואה את עצמו כקולנוען דוקומנטרי, וסרטים אחדים שלו משלבים לעיתים קרובות מציאות ובדיון. אחדים מסרטיו צולמו במולדתו, אוסטריה.

== סרטיו ==
* 1980 (One Forty) Einsvierzig (short)
* 1982 (The Prom) Der Ball (short)
* 1990 Good News
* 1992 Losses to Be Expected) Mit Verlust ist zu rechnen)
* 1994 (The Last Men) Die letzten Männer (TV)
* 1995 Animal Love) Tierische Liebe)
* 1996 (Pictures at an Exhibition) Bilder einer Ausstellung (TV)
* 1997 (The Bosom Friend) Der Busenfreund (TV)
* 1998 (Fun without Limits) Spass ohne Grenzen (TV)
* 1999 Models
* 2001 Dog Days) Hundstage)
* 2002 State of the Nation) Zur Lage)
* 2003 Jesus, You Know) Jesus, Du weisst)
* 2004 (Our Father) Vater unser (filmed stage play)
* 2006 (Brothers, Let Us Be Merry) Brüder, laßt uns lustig sein (short)
* 2007 Import/Export
* 2012 הטרילוגיה: גן עדן
** גן עדן: אהבהגן עדן: אמונה  גן עדן: תקווה
* 2014 במרתפים
* 2022: רימיני

== פרסים ==
* IDF Amsterdam Special Jury Prize - 1993 Loss Is to Be Expected
* Sarajevo Audience Award - 1999 Models
* Gijón Grand Prix Asturias - 2001 Dog Days
* Venice Silver Lion - 2001 Dog Days
* Karlovy Vary Best Feature Documentary - 2003 Jesus, You Know

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע אוסטרים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אוסטרים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1952
תומאס הקל וולר

תומאס הקל וולר (אנגלית: Thomas Huckle Weller; 15 ביוני 1915 – 23 באוגוסט 2008) היה וירולוג וביולוג אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1954.

וולר נולד וגדל באן ארבור, מישיגן שבארצות הברית. הוא קיבל תואר ראשון ותואר שני בזואולוגיה רפואית מטעם אוניברסיטת מישיגן, שם שימש אביו, קרל ורנון וולר, כפרופסור במחלקה לפתולוגיה. בשנת 1940 קיבל תואר דוקטור לרפואה, והחל לעבוד בבית החולים לילדים של בוסטון. ב-1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס לחיל הרפואה של הצבא הבריטי. לאחר המלחמה, חזר לבית החולים לילדים בבוסטון.

בשנת 1954 זכה וולר, יחד עם ג'ון פרנקלין אנדרס ופרדריק צ'פמן רובינס, בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, על שהראו כיצד ליצור תרבית וירוס שיתוק ילדים במבחנה.

נפטר במסצ'וסטס ב-23 באוגוסט 2008, והותיר אחריו את אשתו, קת'לין, וארבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:וירולוגים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
780-789 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 789 - 780 לפנה"ס

== אירועים ומגמות ==
* 785 לפנה"ס - עוזיהו יורש העצר בממלכת יהודה.
* 783 לפנה"ס - שלמנאסר הרביעי מחליף את אביו, אדד-ניררי השלישי ומתמנה למלך אשור.
* 782 לפנה"ס - מותו של הקיסר צ'ואן משושלת ג'ואו בסין.
* 781 לפנה"ס - הקיסר יו משושלת ג'ואו ממנה לקיסר בסין.

== אנשים משמעותיים ==

* עוזיהו מלך יהודה.
* אמציה מלך יהודה.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-8 לפנה"ס לפי שנים
Scapy

266x266 פיקסלים
סקאפי (באנגלית: Scapy) היא תוכנית קוד פתוח, כתובה בשפת פייתון ומספקת ניתוח תעבורת רשת, שליחה ובדיקת חבילות מידע בפרוטוקולים שונים ובעלת יכולות לתקיפת רשתות באמצעות כתיבת סקריפטים.
התוכנית נכתבה על ידי פיליפ ביונדי בשפת התכנות פייתון (באנגלית: Python), כדי לבדוק את רמת האבטחה של פרוטוקולים כגון: TCP/IP, HTTP, ARP.

בזכות יכולות האבטחה שלו, הפך לכלי שימושי עבור האקרים הנוהגים להשתמש בו לצורכי תקיפה בלתי חוקיים, לצורך שינוי כתובות MAC, IP, זיוף בקשות ARP, Echo Request ושימוש זדוני בפרוטוקולי תקשורת.

התוכנית בעלת יכולות סריקה ומעקב אחר תעבורה ברשת, סריקת פורטים ויצירת חבילות מידע ברשת המקומית. על מנת לעבוד עם סקאפי באופן יעיל מומלץ להשתמש בכלי המנתח תנועת רשת (Wireshark).

ניתן להריץ את סקאפי בכל מערכת הפעלה שבה מותקנת פייתון באמצעות כתיבת הפקודה scapy, התוכנה בנויה ממשתנים ומסקריפטים הנכתבים בתוך סוגריים, הסקריפטים גמישים וניתנים לשינוי על פי צורכי המשתמש.

==פקודות בסיסיות==
()quit - יציאה מסקאפי

()len - מונה תווים

()ls - רשימה של פרוטוקולים

()send - שליחה

()sr - שליחת בקשה וקבלת תשובה.

()sniff - הסנפת פקטות

==קישורים חיצוניים==

* 
[http://www.secdev.org/projects/scapy/ עמוד הבית של סקאפי] 

[https://github.com/phaethon/scapy גרסת סקאפי המותאמת לפייתון 3, באתר Github] 

קטגוריה:תוכנות הכתובות בפייתון
עונת 1973 בגביע ליברטדורס

עונת 1973 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-14 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-2 בפברואר 1973 ותחרות הסתיימה ב-6 ביולי 1973. בתחרות השתתפו 19 קבוצות (ללא השתתפות נציגת ונצואלה).

התחרות הסתיימה בניצחון של אינדפנדיינטה בפעם הרביעית בתולדות המועדון.

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 19 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.

במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==השלבים המתקדמים==
===שלב ב'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| אינדפנדיינטה
| 4||2||1||1||5||3|| 2||5
|- 
| סן לורנסו
| 4||1||2||1||4||3|| 1||4
|- 
| מיונאריוס
| 4||1||1||2||1||4|| 3-||4
|}

{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| קולו קולו
| 4||2||1||1||10||9|| 1||5
|- 
| סרו פורטניו
| 4||2||0||2||8||9|| 1-||4
|- 
| בוטפוגו
| 4||1||1||2||8||8||0||3
|}

===סדרת הגמר===

לאור כך שאף קבוצה לא הצליחה לנצח, נקבע משחק שלישי שהוכרע בתוספת זמן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa73.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1973
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
עונת 1974 בגביע ליברטדורס

עונת 1974 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-15 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-5 בפברואר 1974 ותחרות הסתיימה ב-19 באוקטובר 1974. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.

התחרות הסתיימה בניצחון של אינדפנדיינטה בפעם החמישית בתולדות המועדון.

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.

במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==השלבים המתקדמים==
===שלב ב'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| אינדפנדיינטה
| 4||2||2||0||8||4|| 4 ||6
|- 
| פניארול
| 4||1||2||1||7||5|| 2|||4
|- 
| הורקאן
| 4||0||2||2||2||8|| 6-||2
|}

{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| סאו פאולו
| 4||3||1||0||9||0|| 9||7
|- 
| מיונאריוס
| 4||2||1||1||5||5||0||5
|- 
| דפנסור לימה
| 4||0||0||4||1||10|| 9-||0
|}

===סדרת הגמר===

כדי להגיע להכרעה נקבע משחק שלישי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa74.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1974
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
עונת 1975 בגביע ליברטדורס

עונת 1975 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-16 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-16 בפברואר 1975 ותחרות הסתיימה ב-29 ביוני 1975. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.

התחרות הסתיימה בניצחון של אינדפנדיינטה בפעם השישית בתולדות המועדון.

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.

במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==השלבים המתקדמים==
===שלב ב'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| אוניון אספניולה
| 4||2||1||1||7||6|| 1||5
|-
| אוניברסיטריו
| 4||1||2||1||4||4||0||4
|-
| ליגה דה קיטו
| 4||1||1||2||5||6|| 1- ||3
|}

{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!width="175"|קבוצה
!width="20"|משחקים
!width="20"|ניצחונות
!width="20"|תיקו
!width="20"|הפסדים
!width="20"|שערי זכות
!width="20"|שערי חובה
!width="20"|הפרש שערים
!width="20"|נקודות
|-bgcolor=ccffcc
| אינדפנדיינטה
| 4||2||0||2||5||4|| 1||4
|-
| רוסאריו סנטראל
| 4||2||0||2||5||5||0||4
|-
| קרוזיירו
| 4||2||0||2||5||6|| 1- ||4
|}

===סדרת הגמר===

כדי להגיע להכרעה נקבע משחק שלישי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa75.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1975
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
בואינג 747 גלובל סופרטנקר

בואינג 747 גלובל סופרטנקר הוא מטוס הכיבוי הגדול בעולם (נכון לשנת 2016). המטוס מדגם בואינג 747 אשר משמש כמטוס נוסעים, הוסב למטרות כיבוי אש, ונמצא בבעלות פרטית של חברת Global SuperTanker Services LLC האמריקאית. המטוס יכול לשאת מעל ל-74,200 ליטרים של מים וחומרי כיבוי, למרחק של מעל ל-6,500 ק"מ והוא גם מהיחידים המצוידים במערכת לראיית לילה, המאפשרת לו לפעול גם בשעות החשכה.

המטוס פותח בשנת 2015 על ידי חברת גלובל סופרטנקר. המטוס הוא יורש לאוורגרין 747 סופרטנקר ומבוסס על הטכנולוגיות של המטוס הקודם, שנרכשו מבעליה של חברת אוורגרין. המטוס החדש, שנבנה על בסיס בואינג 400–747, יכול להטיל כ-75 טון מים או חומרים מעכבי בעירה. יש לו מנועים מיוחדים שיוצרים לחץ, זורקים את החומר מלמעלה ויוצרים אפקט של סופת גשם. המטוס יכול להטיל את החומר והמים בשמונה סבבים. נכון לנובמבר 2016, המטוס טרם קיבל אישור לכיבוי שריפות בארצות הברית.

בעקבות גל השרפות בישראל בנובמבר 2016 הזמינה ממשלת ישראל את המטוס לפעילות בישראל. המטוס הגיע ב-25 בנובמבר 2016, ולמחרת ביצע מספר גיחות כיבוי מעל היישוב נטף והרי ירושלים, במטרה לסייע בכיבוי השריפות.

בתאריך 3 בספטמבר 2021 פורסם שהמטוס מיועד לחזור לשירות בקרוב. [https://wildfiretoday.com/2021/09/03/747-supertanker-slated-to-return-to-service/]

== ראו גם ==

* אוורגרין 747 סופרטנקר 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי טיס אמריקאיים
קטגוריה:מטוסי כיבוי
747 גלובל סופרטנקר
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ון קנדי

הספרייה והמוזאון הנשיאותיים על שם ג'ון קנדי (באנגלית: The John F. Kennedy Presidential Library and Museum) הם הספרייה והמוזיאון הנשיאותי על שמו של נשיא ארצות הברית ה-35, ג'ון פיצג'רלד קנדי. הספרייה נמצאת בבוסטון, מסצ'וסטס באוניברסיטת מסצ'וסטס. הספרייה הוקדשה למשפחת קנדי על ידי הנשיא ג'ימי קרטר ב-20 באוקטובר 1979, 16 שנים לאחר רצח קנדי. הספרייה והמוזיאון עוצבו על ידי הארכיטקט איי אם פיי.

== היסטוריה ==
קנדי החליט למצוא מיקום לספרייה הנשיאותית ב-19 באוקטובר 1963, חודש לפני הירצחו. בעת שחיפש מיקום לספרייה, היו ארבע ספריות נשיאותיות (הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם פרנקלין דלאנו רוזוולט, הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם דווייט אייזנהאואר, הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הרברט הובר והספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם הארי טרומן) ששכנו בעיירות קטנות מניו יורק ועד איווה. קנדי בחר לשכן את הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שמו במדינת הולדתו, מסצ'וסטס, ליד האוניברסיטה ובסמוך לנהר צ'ארלס, בתקווה שאנשים יגיעו לחקור על מורשתו ופעילותו כנשיא ארצות הברית.

לאחר רצח קנדי, דנו משפחתו של קנדי ואלמנתו ג'קלין קנדי כיצד לבנות מוזיאון וספרייה שייצרו זיכרון הולם. ג'קלין קנדי ומשפחתו התייעצו עם פרופסורים אדריכלים מכל העולם, בהם לואי קאהן ואלוור אלטו, במטרה ליצור ספרייה שתנציח את שמו כראוי. לבסוף נבחר האדריכל איי אם פיי לתכנן את בניין הספרייה והמוזיאון.

== חנוכה ==
הספרייה והמוזיאון נחנכו ב-20 באוקטובר 1979 במעמד נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר וסגן נשיא ארצות הברית וולטר מונדייל, מזכיר המדינה סיירוס ואנס, בתו של קנדי קרוליין קנדי, הסנאטור טד קנדי וג'ון קנדי ג'וניור. אזרחים רבים הגיעו לטקס החנוכה והאירוע היה מכונן בחיי משפחת קנדי.

== השרפה במוזיאון ==
ב-15 באפריל 2013 פרצה במוזיאון שרפה. האש כובתה לאחר דקות רבות, ולא נגרם נזק כבד למוצגים. המשטרה הודיעה כי אין שום קשר בין האש לפיגוע במרתון בוסטון, וכי האש פרצה כתוצאה מתקלה במנוע שהיה בחדר טכני במוזיאון.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
John F. Kennedy Presidential Library (7207868142).jpg|הבגדים שלבשה הגברת הראשונה ג'קלין קנדי בעת רצח קנדי, כפי שמוצגים במוזיאון
JFK Library and Museum.JPG|פני המרכז הנשיאותי, 21 ביוני 2012
US Navy 110529-N-UH963-134 Caroline Kennedy addresses friends and family after the Secretary of the Navy (SECNAV) the Honorable Ray Mabus announced.jpg|קרוליין קנדי בעת אירוע במוזיאון הנשיאותי, 29 במאי 2011
John F. Kennedy Presidential Library (7207868578).jpg|קטע מחומת ברלין המוצג במוזיאון
</gallery>

== ראו גם ==
* ג'ון פיצג'רלד קנדי
* הספריות הנשיאותיות בארצות הברית

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הנצחת ג'ון קנדי
קנדי, ג'ון
קטגוריה:מסצ'וסטס: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן איי אם פיי
פליקס פסלאק

פליקס פסלאק (בגרמנית: Felix Passlack; נולד ב-29 במאי 1998 בבוטרופ שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת המגן בבוכום.

== קריירת מועדונים ==
פסלאק גדל במחלקות הנוער של פורטונה בוטרופ ושל רוט-וייס אוברהאוזן, ובשנת 2012 הצטרף למחלקת הנוער של בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה. ב-3 במרץ 2016 ערך פסלאק את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 69 דקות בניצחון 0–2 על דרמשטאדט 98 במסגרת המחזור ה-24 בליגה. בסך הכל ערך פסלאק שלוש הופעות ליגה בעונת , בה סיימה קבוצתו במקום השני.

ב-18 באוקטובר 2016 ערך פסלאק את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהוחלף בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 1–2 על ספורטינג ליסבון במסגרת המחזור השלישי בשלב הבתים לעונת 2016/2017. ב-22 בנובמבר, בהופעתו השנייה במפעל, הבקיע פסלאק את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-81 בניצחון 4–8 על לגיה ורשה במסגרת המחזור החמישי בשלב הבתים, משחק ששבר את שיא ההבקעות למשחק אחד במפעל.

בקיץ 2017 הושאל פסלאק מבורוסיה דורטמונד להופנהיים לעונה אחת, כחלק מעסקת מכירתו של ג'רמי טוליאן לבורוסיה דורטמונד. ב-17 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הרטה ברלין.

ב-2 ביולי 2018 הושאל לנוריץ' סיטי לעונה אחת. הוא שותף במשחק אחד עד לסיום העונה. בהמשך הושאל לקבוצת פורטונה סיטארד מליגת העל ההולנדית.

באפריל 2023 חתם בבוכום.

==תארים==
בורוסיה דורטמונד
*הגביע הגרמני (1): 2016/17

נבחרת גרמניה עד גיל 17
*סגנות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 (1): 2015

אישיים
*נבחרת הטורניר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 (1): 2015

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני הופנהיים
קטגוריה:כדורגלני נוריץ' סיטי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1998
קטגוריה:כדורגלני בוכום
בנין במשחקים האולימפיים לנוער

בנין משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מבנין לא זכה במדליה אולימפית לנוער, והשתתפותה במשחקים היא בעיקר סמלית.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
המשלחת הראשונה של בנין למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. הספורטאים שהתחרו באתלטיקה, טאקוונדו והיאבקות קיבלו את כרטיס הכניסה למשחקים באמצעות הוועדה המשולשת. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. בענף הקשתות השיגה מרוילה זינסו את הקריטריון האולימפי בתחרות המוקדמות היבשתית. ארבעת הספורטאים הנוספים, שניים בענף האתלטיקה ושניים בענף השחייה, קיבלו את כרטיס הכניסה באמצעות הוועדה המשולשת.

==ראו גם==
* בנין במשחקים האולימפיים
* בנין במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:בנין: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
אלדו קלולו

אלדו קלולו קיאטנגווה (בצרפתית: Aldo Kalulu Kyatengwa; נולד ב-21 בינואר 1996 בליון שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סושו. 

== קריירת מועדונים ==
קלולו נולד בליון שבצרפת. בשנת 2004 עבר למחלקת הנוער של מועדון הפאר הצרפתי אולימפיק ליון ממחלקת הנוער של סט. פון. בהמשך הצטרפו למחלקת הנוער של המועדון גם אחיו, פייר וגדעון קלולו. בשנת 2013 החל קלולו לשחק באולימפיק ליון II, קבוצת המילואים של המועדון. ב-18 ביולי 2015 ערך קלולו את הופעת הבכורה הלא-רשמית שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את מקסים גונאלון בדקה ה-89 בניצחון 1–2 על מילאן במשחק ידידות. שמונה ימים לאחר מכן שיחק 58 דקות בהפסד 0–2 לוויאריאל במסגרת גביע האמירויות. ב-12 בספטמבר ערך קלולו את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-78 בתיקו 0-0 נגד ליל במסגרת המחזור החמישי בליגת העל הצרפתית לעונת . ב-16 בספטמבר ערך קלולו את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בתיקו 1-1 נגד גנט במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2015/2016. ב-23 בספטמבר הבקיע קלולו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-18 בניצחון 0–2 על בסטיה. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך קלולו עשר הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים, והוסיף שתי הופעות בליגת האלופות ושתיים בגביע הצרפתי.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני סושו
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני סוונסי סיטי
קטגוריה:ליון: כדורגלנים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1996
זאב דורמן

זאב דורמן (נולד ב-1947 בקיבוץ גבעת ברנר) הוא נגן בסון ומנצח ישראלי. בנו של מנחם דורמן.

==קריירה==
זאב דורמן השתלם במוזיקולוגיה ובניצוח באקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב ובבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון, שם התמחה בניצוח אופרה. בשנת 1987 זכה בפרס פרנסואה שפירא בניצוח. הוא ניצח על תזמורות רבות בארץ, לרבות התזמורת הפילהרמונית הישראלית, עמה הופיע גם כסולן.

זאב דורמן היה עוזר לזובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית ובשנים 1988 - 2004 שימש כמנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה, שעליה גם ניצח בסיורי קונצרטים ופסטיבלים בגרמניה, בשווייץ, בספרד, ברוסיה ובסין. כמנצח שיתף פעולה עם גדולי הסולנים בימינו, ביניהם יו-יו מה, מישה מייסקי, מקסים ונגרוב ויוליאן רחלין. כמו כן היה מנצח ומנחה בתוכנית הטלוויזיה צלילים מן ההיכל ששודרה מהיכל התרבות בתל אביב בהפקת הטלוויזיה החינוכית הישראלית.

למד נגינה בבסון אצל ולטר מרוז ואצל מרדכי רכטמן, שהיה נגן הבסון הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנת 1963 הצטרף לתזמורת הגדנ"ע כנגן בסון ראשי והופיע עמה כסולן בארץ ובארצות הברית. לתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצטרף בשנת 1969 ושימש כנגן הבסון הראשון בתזמורת. משנת 2004 כיהן כראש תוכנית ההכשרה התזמורתית של בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בשיתוף עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, ובשנים 2009–2015 כיהן כראש בית הספר בדרגת פרופסור.

בנו הוא המלחין אבנר דורמן.

==קישורים חיצוניים==
* [https://arts.tau.ac.il/profile/zdorman זאב דורמן] באתר אוניברסיטת תל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:נגני בסון
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:התזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
המרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה

המרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה (באנגלית: The Barack Obama Presidential Center) הוא המרכז הנשיאותי האמור לכלול בתוכו ספרייה ומוזיאון נשיאותיים שינציחו את מורשתו ופעילותו של נשיא ארצות הברית ה-44, ברק אובמה. המרכז הנשיאותי צפוי להיבנות סמוך לאוניברסיטת שיקגו, בשיקגו, אילינוי. הקרן ללא כוונת הרווח "ברק אובמה" תממן את בניית המרכז הנשיאותי והארכיון הלאומי של ארצות הברית יחזיק בבעלות על המרכז.

הקרן הראשית האמונה על בניית המרכז הוקמה ב-2014. המרכז אמור להכיל בתוכו ניירת רבה מעת כהונתו של אובמה בבית הלבן, הצגת תולדותיו ותולדות רעייתו, מישל אובמה. מספר רב של מוסדות הציעו לארח את המרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה, בהם אוניברסיטת הוואי, אוניברסיטת קולומביה ועיריית שיקגו.

במאי 2015 הכריזו הקרן ברק אובמה וראש עיריית שיקגו רם עמנואל שהמרכז הנשיאותי על שם ברק אובמה ייבנה סמוך לאוניברסיטת שיקגו ויהיה חלק ממנה.

בניית המרכז החלה באוגוסט 2021.

עם זאת, בעיתונות האמריקאית ובעיתונות העולמית מתחו ביקורת על החלטתו של אובמה לפתוח ספרייה נשיאותית על שמו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הנצחת ברק אובמה
אובמה, ברק
קטגוריה:ארצות הברית: מיזמים עתידיים
אדריאן שמפר

אדריאן שמפר (בקרואטית: Adrian Šemper; נולד ב־12 בינואר 1998 בזאגרב שבקרואטיה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת השוער בקבוצת גנואה.

== קריירת מועדונים ==
שמפר נולד בזאגרב שבקרואטיה, וגדל במחלקת הנוער של דינמו זאגרב. בשנת 2015 החל לשחק בדינמו זאגרב II, קבוצת המילואים של המועדון, מהליגה הקרואטית השנייה. ב-6 במאי 2016 ערך שמפר את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–3 על סלאבן בלופו במסגרת המחזור ה-35 בליגה. זו הייתה הופעתו היחידה בעונת , שהסתיימה באליפות קרואטיה.

ב-14 בספטמבר 2016 ערך שמפר את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–3 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2016/2017.

== תארים ==
;דינמו זאגרב
* אליפות קרואטיה (1): 2015/2016

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:שוערי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיבה זאגרב
קטגוריה:כדורגלני קייבו ורונה
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1998
שכם בן חמור

חטיפת דינה. ציור מעשה ידי [[ג'יימס טיסו ]]
שְׁכֶם בֶּן חֲמוֹר, הוא דמות מקראית ממוצא חיווי אשר על אביו נאמר כי הוא "נְשִׂיא הָאָרֶץ". כאשר יצאה דינה בת יעקב ולאה מהאוהל "לִרְאוֹת בִּבְנוֹת הָאָרֶץ", ראה אותה שכם ואנס אותה.

==פרשת אונס דינה ==

מוצאו של שכם הוא מהחיווי, אחד משבעת עממי כנען. אין אזכור של עם זה במקורות חיצוניים. במקרא מופיע שמו של עם זה בפרשת הגבעונים, וב

שכם בן חמור החוי אשר נראה כי ראה בבנות הארץ - 'ראה' את דינה, 'חטף' נערה בתולה ממשפחה של זרים, משפחת יעקב, ואנס אותה. לשכם היכרות מוקדמת עם משפחת יעקב. כאשר המשפחה הגיעה מפדן התיישבו יעקב ומשפחתו בשכם. לאחר רכישת הנחלה, יעקב ביסס את עצמו וזאת כדי להפוך מתושב ארעי לתושב קבע. המשא ומתן לרכישת הנחלה התנהל מול משפחת חמור בן שכם. יש הסוברים כי שכם דאג נוכח התעצמות משפחת יעקב, והחליט להעביר מסר כוחני ומשפיל באמצעות אונס. במקרא ניתן למצוא סיפורים דומים בהם אנשי העיר מעבירים מסר מאיים ומשפיל לבאים העירה כדוגמת סיפור פילגש בגבעה.

שכם בן חמור היה חיווי. באונסו את דינה הוא פגע במרקם העדין שבין החברות השבטיות היושבות בארץ. הוא עבר על החוק הברור שאינו מתיר חציית גבולות בין עמים, שבטים בארץ. אונס נערה משבט אחר פוגע במרקם הבין שבטי ומאיים על טוהר השבט.

ב מסופר שלאחר ששכם אנס את דינה ועינה אותה, הוא התאהב בה. שכם ביקש מאביו חמור לקחת לו את דינה לאישה. בניו של יעקב אשר שמעו על האונס כעסו על כך.

שכם ואביו היו מוכנים לשלם מחיר כבר עבור דינה: "הַרְבּוּ עָלַי מְאֹד, מֹהַר וּמַתָּן, וְאֶתְּנָה, כַּאֲשֶׁר תֹּאמְרוּ אֵלָי; וּתְנוּ-לִי אֶת-הַנַּעֲרָ, לְאִשָּׁה." שכם ואביו הסכימו למול את עצמם ואת בני העיר וזאת לפי דרישת בני יעקב. שמעון ולוי בני יעקב ניצלו את כאבם של חמור, בנו ואנשי העיר וטבחו בהם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים בספר בראשית
קטגוריה:קורבנות רצח בתנ"ך
קטגוריה:ילדים במקרא
קטגוריה:שכם: אישים
קטגוריה:פרשת וישלח