OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מצוות קריאה לשלום במלחמה

בשעת מלחמה, מצווה מן התורה לקרוא לשלום אל העיר בטרם ההתקפה אליה. המצווה מחייבת להציע לעיר האויב הסכם כניעה ושעבוד לפני שמתחילים לצור עליה או לכבוש אותה. קיימת מחלוקת אם חיוב זה חל רק במלחמת רשות או גם במלחמת מצווה.

== מקור המצווה ==
מקור המצווה מחומש דברים פרק כ (שבו נאמרו דיני המלחמה) פסוקים :

== דיני המצווה ==
לפני שכובשים מקום חובה לשלוח עליהם הצעת שלום שיהיו לעבדים ולמס. עבדים משמעו שלא ימרדו בשלטון, ומס משמעו שיעלו כסף למלך כמס ויתחייבו לבוא לעזרתו בבניית מבנים. לפי חלק מהראשונים יש לחייב אותם גם בשבע מצוות בני נוח כדי שלא לעבור על האיסר של כריתת ברית עם עובדי עבודה זרה, ואם הם לא הסכימו לקבל אחד מהדברים האלו מותר להמשיך ולהילחם בעיר. גם אם העיר נמנעה מלקבל את הצעת השלום, אסור להקיף אותה מכל הצדדים בעת ששצרים עליה, אלא יש להשאיר צד אחד ריק מחיילים כדי שכל אלו שאינם מועניינים במלחמה יוכלו לברוח.

נחלקו הראשונים האם החובה לקרוא לשלום קיימת גם במלחמת מצווה. לדעת הרמב"ם והרמב"ן המצווה קיימת גם במלחמת מצווה, בעוד לפי רש"י החובה קיימת רק במלחמת רשות אבל במלחמת מצווה אין חובה לקרוא לאויב לשלום, אמנם גם לפי רש"י מותר לקרוא להם לשלום גם במלחמת מצווה כמו שמצינו שיהושע שלח לשבעת העממים לפני שנכנסו לארץ<ref>גור אריה וצידה לדרך על רש"י דברים פרק כ פסוק י</ref>.

== טעם המצווה ==
בספר החינוך כתב שהטעם כדי שעם ישראל לא ישחית את עצמו, ואפילו שאין הם ראויים לרחמים בכל זאת יש בדבר אכזריות, לכן צריך להציע להם שלום.

== קיום המצווה בהיסטוריה ==

בתלמוד ירושלמי כתוב שלפני שיהושע נכנס לארץ הוא שלח לשבעת העממים קריאת שלום, "אמר רבי שמואל שלש פרסטיניות [אגרות] שלח יהושע לארץ ישראל עד שלא יכנסו לארץ: מי שהוא רוצה להפנות - יפנה, להשלים - ישלים, לעשות מלחמה - יעשה. גרגשי פינה והאמין לו להקב"ה והלך לו לאפריקי... גבעונים השלימו [ככתוב:] וכי השלימו יושבי גבעון את ארץ ישראל; שלושים ואחד מלך עשו מלחמה ונפלו".

== ראו גם ==
* מצוות ירושת ארץ ישראל

== קישורים חיצוניים ==

* הרב אליעזר יהודה ולדנברג, [https://www.dintora.org/print_page/articles/104 "קריאה לשלום ותנאי כניעה"], מהספר הלכות מדינה
* אברהם קלמנטינובסקי, [https://asif.co.il/wpfb-file/1-4-pdf-59/ קריאה לשלום], בתוך: מחניך קדוש, ישיבת כרם ביבנה תשע"ו, עמ' 65–77, באתר ספריית אסיף.
* נריאל שלם, "[https://asif.co.il/wpfb-file/3_3-pdf-64/ קריאה לשלום לפני מלחמה וקבלת כניעה במהלכה]", אסיף ו (תשע"ט), עמ' 896–904.
* הרב אליעזר מלמד, [https://ph.yhb.org.il/06-04-13/ מצווה להציע שלום], פניני הלכה
* חנן פורת, [https://musaf-shabbat.com/2014/08/29/השלום-כאופציה-אידיאלית-חנן-פורת/ השלום כאופציה אידיאלית], באתר מקור ראשון 
* [https://www.mayim.org.il/?parasha=וקראת-לשלום#gsc.tab=0 וקראת לשלום], באתר מחלקי המים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:הלכות צבא ומלחמה
קטגוריה:פרשת שופטים
קטגוריה:שלום
גוטייה ממץ

גוטייה ממץ (גם גוטיה, גוסיון, או גויסיאן בצרפתית: Gautier de Metz; היה משורר צרפתי. נודע בעיקר בכתיבת שיר אנציקלופדי בשם "תמונת העולם".

מהמהדורות הראשונות של יצירה זו עולה כי שמו האמיתי היה גוסוין ולא גוטייה כפי המקובל.<ref name="Prior">Oliver H. Prior, ed. Caxton's Mirrour of the World. Early English Text Society, 1913.</ref>

== יצירתו "תמונת העולם" ==
בינואר 1245 כתב גוטייה את חיבורו הנקרא בצרפתית "L'Image du monde" שפירושו "דימוי העולם" או "תמונת העולם". הוא כתוב בצורת שירה ומכיל תוכן אנציקלופדי על הבריאה, כדור הארץ והיקום. תוכן היצירה מערב עובדות ופנטזיה.

החיבור נכתב במקור במקור בלטינית והכיל 6594 קטעים מחורזים המחולקים לשלושה חלקים.<ref name="Prior" /> חלקים מסוימים לוקטו ממקורות שונים לטיניים, במיוחד מחיבורו של ז'אק דה ויטרי, ועוד. אך בהשמטת אלמנטים שונים של היצירה, מכפי שהיו במקורותיו.<ref name="Prior" />

== קישורים חיצוניים ==

* [https://fr.wikisource.org/wiki/L’Image_du_monde גרסת פרוזה של L'image du monde] באתר Wikisource
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים צרפתים
הר קרילון

הר קרילון - מבט מדרום מערב.
הר קרילון (באנגלית: Mount Crillon; נהגה באנגלית: "הר קרילון" וצרפתית "הר קרייון") הוא פסגה גבוהה ברכס פיירווד'ר, בשטחו של הפארק הלאומי גליישר ביי (מפרץ הקרחונים), באזור הדרומי ביותר של הרי סנט אליאס, במדינת אלסקה שבארצות הברית.

ההר ממוקם בקצה הדרומי ביותר של רכס פיירווד'ר.

גובהה של הפסגה 3,879 מטרים מעל פני הים; הר קרילון הוא ההר ה-51 בגובהו באלסקה.

הר קרילון הוא ההר ה-67 בגובהו באמריקה הצפונית.

ההר מתנשא לגובה של 2199 מטרים מעל סביבתו; הר קרילון הוא ההר ה-21 בהתנשאותו באלסקה.

הר קרילון ממוקם 32 קילומטרים מדרום-מזרח להר פיירווד'ר.

ההר קרילון ממוקם 16 קילומטרים ממזרח לראשו של מפרץ ליטויה (מפרצון היוצא ממפרץ אלסקה).

על ההר מצויים קרחון קרילון הצפוני (North Crillon Glacier) והדרומי (South Crillon Glacier), שניהם זורמים לכיוון מערב, ונשפכים אל מפרת ליטויה.

על המדרון הצפוני של ההר מצוי ראשה (מוצאה) של השלוחה הדרומית של קרחון ג'ונס הופקינס הנשפך לתוך מפרצון ג'ונס הופקינס, הנשפך אל מפרץ גליישר. לרגלי המדרון המזרחי של הפסגה מצוי שדה קרח גדול, המהווה את ראשו (מוצאו) של קרחון בריידי - שהוא הדרומי ביותר מבין הקרחונים הגדולים של הרי סנט אליאס.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי מגלה הארצות הצרפתי, ז'אן-פרנסואה דה גאלאפ דה לא פרוס (Jean Francois de Galaup de la Perouse).

לה פרוס קרא להר על שמו של ידידו פלי-פרנסואה-דורות'ה דה ברטון, קומט דה קריון (רוזן קריון) (Felix-Francois-Dorothee de Bretton, Comte de Crillon).

=== הטיפוס על ההר ===

הטיפוס הראשון המתועד לפסגת ההר, בוצע על ידי ברדפורד וושברן (Bradford Washburn), ו-הייץ'. אדמס קרטר (H. Adams Carter), בשנת 1934.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Colby Coombs, Michael Wood, [https://books.google.co.il/books?id=_4oTCgAAQBAJ&pg=PA184&lpg=PA184&dq=%22Mount+Crillon%22&source=bl&ots=rvoVUKy2Wq&sig=ACfU3U1UxzIkxpBOyr8E4ACz7L0XTbz2Mg&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiTj8CGnMPzAhUKi1wKHbepBAs4ChDoAXoECBMQAw#v=onepage&q=%22Mount%20Crillon%22&f=false Alaska: A Climbing Guide], P 184</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nps.gov/glba/learn/historyculture/crillon.htm הר קרילון] באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
* [https://bivouac.com//MtnPg.asp?MtnId=5343 הר קרילון] באתר "אנציקלופדית ההרים הקנדית"
* [https://www.topozone.com/map/?lat=58.6627&lon=-137.172 מפה טופוגרפית של אזור הר קרילון]
* [https://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=584 הר קרילון] באתר peakbagger
* [https://peakvisor.com/peak/mount-crillon.html תרשים הנוף הנשקף מהר קרילון] באתר peakvisor
* [https://www.peakfinder.org/?lat=58.66251&lng=-137.17116&ele=3828&azi=90&alt=0&fov=45&cfg=s&name=Mount%20Crillon תרשים הנוף הנשקף מהר קרילון] באתר peakfinder
* [https://peakery.com/mount-crillon-alaska/ הר קרילון] באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* [https://mapcarta.com/24038248 מפת אזור הר קרילון]
* [https://www.mountain-forecast.com/peaks/Mount-Crillon/forecasts/3879 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר קרילון (לפי גבהים)]

== הערות שוליים ==

קרילון
קרילון
קרילון
צל העולם

ספר צל העולם (גם צלמות הארץ או צלמות העולם) הוא ספר מאת רבי מתתיה דלקרוט העוסק בענייני התכונה (אסטרונומיה) והעולם. בכתב היד נקרא הספר 'צלמות הארץ'. הספר היה פופולרי בקרב יהדות אשכנז, והוא נדפס במהדורות רבות.

== תוכן הספר ==
הספר מבוסס על ספרו של ויליאם קקסטון סופר וסוחר אנגלי מהמאה ה-15. ויליאם עצמו כתב את ספרו על פי חיבורו של גוטייה ממץ (Gautier de Metz) משורר צרפתי בן המאה ה-13. גוטייה חיבר שיר העוסק בענייני התכונה, המורכב ממדע ופנטזיה גם יחד. חיבורו זה תורגם לשפות רבות במאות השלוש עשרה עד החמש עשרה. בהתאם לכך המידע בספר צל עולם תואם את הידע שהיה קיים בימי הביניים.

הספר כאמור, עוסק בענייני חכמת הטבע והעולם, וכפי שנכתב בהקדמה לספר: "חידושי ארבע חלקי העולם ומענייני גן עדן וגיהנום וארבע יסודות".

שמו של הספר כפי שהיה כתוב בכתב היד הוא 'צלמות הארץ', אך כנדפס לראשונה באמסטרדם בשנת ה'תצ"ג (1733) שונה שמו ל'צל העולם'.

החיד"א בספרו שם הגדולים מזכיר את הספר למרות שהוא אינו עוסק בעניינים תורניים: "'צל העולם' - ספר בחכמות למידיות טבעיות והוא ספר קדמון, והיה ביד יחידי סגולה כתב יד, ונדפס באמסטרדם שנת תצ"ג, ומלא מחידושי העולם".

== מהדורות ==
הספר, נדפס במהדורות רבות (בחלק מהמהדורות הוא נדפס יחד עם ספרים אחרים):
* אמסטרדם, ה'תצ"ג (1733) - מהדורה ראשונה
* לעמבערג, ה'תקס"ד
* צ'רנוביץ, ה'תרכ"ז (1867)
* מונקאטש, ה'תרנ"ז (1897) ובמהדורת צילום בירושלים בשנת ה'תשכ"ח.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

=== מהדורות ===
*מהדורה ראשונה - וגם [https://babel.hathitrust.org/cgi/pt?id=osu.32435012779187&view=1up&seq=5 כאן]
*
*
*

קטגוריה:ספרי 1733
קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
ויליאם קקסטון

אדוארד הרביעי מלך אנגליה ובפני המלכה אליזבת וודוויל וילדיהם; ציור של דניאל מקליז]]
סימון מסחרי של בית הדפוס של ויליאם קקסטון, 1478]]
ויליאם קקסטון (1422–1491 לערך) היה סוחר, דיפלומט, סוחר, סופר ומוציא לאור אנגלי. הביא את מכונת הדפוס הראשונה לאנגליה, והביא לכך שהייתה המדינה הראשונה ששווקו בה ספרים מודפסים בקמעונאות.

== קורות חייו ופועלו ==
הפרטים על אודותיו מועטים, שמות הוריו ותאריך לידתו אינם ידועים. משערים שנולד בין השנים 1415–1424.

בשנת 1438 שימש כעוזרו של רוברט לארגה , סוחר משי עשיר בלונדון. לאחר מותו של לארגה ב-1441 עבר קקסטון לברוז' שבפלנדריה, עיר מסחר ותרבות עשירה, והשתקע בה בשנת 1450.

קקסטון זכה להצלחה בעסקיו והיה לנגיד החברה הלונדונית של הרפתקני הסחר .

בנסיעותיו העסקיות נחשף למלאכת הדפסת הספרים ולמד אותה. התרשמותו מתעשיית הדפוס החדשה בקלן, הובילה אותו להקים בעצמו בית דפוס בברוז' בשיתוף עם המוציא לאור הפלמי קולארד מניסיון . קקסטון החל לעסוק בתרגום כְתבים שונים לאנגלית והדפסתם בבית הדפוס שלו.

בשובו לאנגליה ב-1475, שב קקסטון לאנגליה והביא עימו מכונת דפוס מאותן המכונות שהמציא גוטנברג, שלא היו כמותן בארצו, ופתח ב-1476
בית דפוס ברובע וסטמינסטר שבלונדון. הוא נחשב למדפיס הראשון על אדמת אנגליה, שבה המשיך לעסוק שם בתרגום ספרים והדפסתם. במהלך שני העשורים הבאים פיתח עסק מצליח להוצאה לאור ולמכירת ספרים.

קקסטון התפרסם בעקבות תרגומיו הרבים והוזמן על ידי אנשי אצולה שונים לתרגם ולפרסם יצירות נודעות. הספר הראשון שהפיק בדפוס היה "סיפורי קנטרברי" של ג'פרי צ'וסר. הגרסה המודפסת הראשונה של משלי איזופוס בשפה האנגלית פורסמה על ידיו ב־1484. תרגומו ל"מקראת הזהב" ב-1483 מכיל, לראשונה בדפוס, פסוקים מהברית החדשה בשפה האנגלית. בסך הכול הפיק קקסטון 100 ספרים, מתוכם 24 תרגם לאנגלית בעצמו, אך משאיפתו לתרגם ספרים כה רבים פעל בפזיזות, ותרגומיו אינם מצטיינים בדיוקם.

ויליאם קקסטון נפטר בלונדון בשנת 1491 ונקבר בכנסיית סנט מרגרט שבמתחם מנזר וסטמינסטר

קקסטון נבחר ב-2002 לאחד מ-100 הבריטים הגדולים ביותר בסקר ה־BBC.<ref name="wayback11to100"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

ויליאם קקסטון בחלון [[זכוכית צבעונין באולם הגילדות, לונדון]]

קטגוריה:מתרגמים לאנגלית
קטגוריה:אנגלים במאה ה-15
קטגוריה:מתרגמים אנגלים
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:מדפיסים
קטגוריה:ילידי המאה ה-15
קטגוריה:נפטרים ב-1491
הדיוויזיה השישית (נורווגיה)

הדיוויזיה השישית (בנורווגית: 6. divisjon) הייתה דיוויזיה של צבא נורווגיה, אשר התפרסמה בשל חלקה בקרב נרוויק במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1916 כהרחבה של הבריגדה השישית של צבא נורווגיה. בסיס הדיוויזיה היה בהארסטאד. עם תחילת המערכה על נורווגיה ב-1940, מפקד הדיוויזיה קרל גוסטב פליישר ערך במהירות את אנשיו ויצא למתקפות הגנה כנד הוורמאכט. ב-28 במאי פתח פליישר במתקפה בשיתוף פעולה עם הבריטים, הצרפתים והפולנים וכבש מחדש את העיר נרוויק. עם זאת, לאור התקדמות המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, נאלצו בעלות הברית להסיג את כוחותיהם מנרוויק ביוני, והדיוויזיה השישית נותרה לבדה בעיר. פליישר נאלץ להורות על אנשיו להניח את נשקם ולהיכנע. פליישר עצמו הצליח להימלט יחד עם הממשלה הנורווגית הגולה לקנדה. עם זאת, הממשלה החליטה לשלוח אותו כנספח צבאי בארצות הברית. עבור פליישר, תפקיד כזה נחשב להשפלה, והוא התאבד.

הדיוויזיה הוקמה מחדש מיד לאחר שחרור נורווגיה ב-1945. הדיוויזיה הוצבה בכוננות ללכל אורך המלחמה הקרה כחלק מברית נאט"ו. לכל אורך התקופה, היא הייתה הדיוויזיה היחידה של צבא נורווגיה, ולפיכך צוידה בנשק חדשני מאוד. ב-1954 נקבע המטה של בנרוויק, אולם ב-1971 הוא הועבר להארסטאד, וב-1991 להיגליה. עם סיום המלחמה הקרה עברה הדיוויזיה קיצוצים בהדרגה עד שפורקה סופית ב-2009.

==קישורים חיצוניים==
* [http://lokalhistoriewiki.no/index.php/6._Divisjon «6. Divisjon» på Lokalhistoriewiki]

קטגוריה:הכוחות המזוינים של נורווגיה
קטגוריה:יחידות צבא במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נורווגיה במלחמת העולם השנייה
דינמו ולדיווסטוק (כדורסל)

דינמו היא קבוצת כדורסל רוסית מהעיר ולדיווסטוק במזרח רוסיה, שמייצגת את מחוז פרימוריה ב.

==היסטוריה==
בדצמבר 2020, במהלך ישיבת אגודת הספורט "דינמו ולדיווסטוק" הוצע להקים את מועדון הכדורסל דינמו ולדיווסטוק, לצד מועדון כדורגל, בחסות משטרת ולדיווסטוק ובמימון משקיעים פרטיים. כבר בעונת הבכורה דינמו זכתה באליפות העיר ולדיווסטוק לעונת 2021 ונרשמה ל, הליגה השנייה בחשיבותה בענף הכדורסל ברוסיה, לקראת עונת 2021/2022.

הקבוצה פתחה את עונת 2021/2022 בהעפלה לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורסל.

==הישגים לפי עונה==
{| class="wikitable"
!עונה
!ליגה
!
!גביע
!מאמנים
!הערות
|-
| style="text-align:center;" |2021/2022
| style="text-align:center;" |סופרליגה-1
| style="text-align:center;" |
| style="text-align:center;" |שמינית גמר
| style="text-align:center;" | אדוארד סנדלר
| style="text-align:center;" |
|-
|}

== תארים ==
;הגביע הרוסי בכדורסל
**שמינית גמר
;אליפות ולדיווסטוק:
** זכייה: 2021

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://russiabasket.ru/teams/102166?apiUrl=https://org.infobasket.su&compId=0&lang=ru דינמו ולדיווסטוק], באתר התאחדות הכדורסל הרוסית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורסל רוסיות
קטגוריה:ולדיווסטוק: ספורט
גרנד פרי מיאמי

גרנד פרי מיאמי הוא מרוץ גרנד פרי שנתי המהווה חלק ממרוצי אליפות הפורמולה 1 החל מעונת 2022. המרוץ מתקיים במסלול מיאמי אינטרנשיונל אוטודורם, שנבנה במיוחד לצורך האירוע.

==היסטוריה==
ההצעה הראשונית לקיום מרוץ גרנד פרי במיאמי ניתנה בשנת 2018. על פי התכנון המרוץ הראשון היה אמור להתקיים כבר בשנת 2019. עיכובים שנגרמו בשל תוכניות הפיתוח של נמל מיאמי הובילו לדחיית תאריך היעד לשנת 2021. מיקום המסלול שונה לאזור אצטדיון הארד רוק ומגרשי החנייה הסמוכים לו. המרוץ לא נכלל בסופו של דבר בלוח המרוצים לעונה. באפריל 2021 נחתם חוזה ל-10 שנים לקיום המרוץ החל מעונת 2022. המרוץ מתקיים במסלול מיאמי אינטרנשיונל אוטודורם שנבנה במיוחד לצורך האירוע.

תושבים המתגוררים בסמוך למסלול ניסו למנוע את קיומו של המרוץ ופנו לבית המשפט בטענה שהרעש שנגרם כתוצאה מהמרוץ פוגע באיכות חייהם ויכול אף להוביל לפגיעה ממשית בבריאותם. בית המשפט דחה את הטענות ואיפשר את קיום המרוץ כמתוכנן. מרוץ הבכורה התקיים ב-8 במאי, כמרוץ החמישי של עונת 2022. שארל לקלר זינק למרות מהפול פוזישן ומקס ורסטאפן ניצח את המרוץ.

בשידור החי של מרוץ הבכורה צפו 2.58 מיליון אמריקאים, שיא צופים במרוץ פורמולה 1 בשידור חי במדינה. בעונת 2024 נקבע שיא צפייה חדש: 3.1 מיליון צופים ראו בשידור חי ברשת ABC את ניצחון הבכורה של לנדו נוריס באליפות

==תוצאות מרוצים==
{| class="wikitable" style="font-size: 95%;"
! שנה
! פול פוזישן
! הקפה מהירה
! מנצח
! קבוצה
|-
! 2022
| שארל לקלר
| מקס ורסטאפן
| מקס ורסטאפן
| רד בול רייסינג
|-
! 2023
| סרחיו פרס
| מקס ורסטאפן
| מקס ורסטאפן
| רד בול רייסינג
|-
! 2024
| מקס ורסטאפן
| אוסקר פיאסטרי
| לנדו נוריס
| מקלארן
|-
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחרויות ספורט מוטורי בארצות הברית
קטגוריה:מיאמי: ספורט
מיאמי
אבון (צרפת)

אבון (בצרפתית: Avon) היא קומונה במחוז סן ומארן באיל-דה-פראנס הצרפתי. היישוב ממוקם ליד פונטנבלו ומהווה איתו שטח עירוני רצוף.

היישוב הוזכר לראשונה בשנת 839 במסמכי לואי החסיד. במרכז היישוב עומדת כנסייה שנבנתה לפני כ-1000 שנים. בשנת 1846 הוא חובר לרשת מסילת ברזל. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 ביישוב התגורר גאורג איבאנוביץ' גורדייף והוא נטמן בבית הקברות העירוני לצד קתרין מנספילד שעבדה איתו.

בזמן מלחמת העולם השנייה בראש העיירה עמד רמי דומונסל שפעל להצלת היהודים וקיבל הכרה כחסיד אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צרפת: יישובים
קטגוריה:איל-דה-פראנס
המחלקה לחפצים מיוחדים

המחלקה לחפצים מיוחדים הייתה סדרה קומית ישראלית לילדים ששודרה בשנת 2018 בטלוויזיה החינוכית בכיכובם של אודי ואביעד.

==עלילה==
מדי פרק מגיע למחלקה לחפצים מיוחדים פריט מההיסטוריה של מדינת ישראל בעל ערך היסטורי ולאומי וצוות המחלקה מנסה לחקור עליו באופן קומי.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|+
!שחקן
!דמות
!הערות
|-
| rowspan="4" |אביעד בנטוב
|נדב
| rowspan="4" |מגלם ארבע דמויות בסדרה
|-
|אליחי
|-
|סשה
|-
|יוג׳ין
|-
| rowspan="3" |אודי גוטשלק
|חווה
| rowspan="3" |מגלם שלוש דמויות בסדרה
|-
|מורדי
|-
|מוג׳ה
|-
|ליאת אזר
|שפירא
|
|-
|נטע רוט
|נטע
|
|-
|דוד צמח
|סבא פרידריך
|
|-
! colspan="3" |שחקנים אורחים
|-
|ניר כנען
|רוני
|<ref></ref>
|-
|יעל ארד
|בתפקיד עצמה
|<ref></ref>
|}

== חפצים ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.kankids.org.il/content/kids/hinuchit-main/p-12515/ "המחלקה לחפצים מיוחדים"], באתר כאן חינוכית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות קומיות ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות לימודיות-חינוכיות
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
בית הכנסת חארה צגירה

החצר המוזנחת של בית הכנסת לשעבר
בית הכנסת חארה צגירה (בערבית: كنيس حارة صغيرة, בתעתיק: חארה צגירה, כלומר: "שכונה קטנה") הוא בית כנסת עתיק באי ג'רבה, תוניסיה.

==על בית הכנסת==
בית הכנסת ממוקם ברחוב מוקטאר עטיה, צפונית לכיכר העצמאות, בשכונה היהודית לשעבר חארה צגירה, הנקראת כיום אֶ-ריאד, מספר קילומטרים דרומית-מערבית לחוּמְת-סוּק, בירת האי.

בית הכנסת נבנה בשנות השלושים על ידי המתפללים עצמם.

מאחורי החזית החיצונית, יש חצר מרובעת המוקפת באכסדרה עם שלוש קשתות, ובכל פינה יש חדר עבודה. בקצה החצר יש אולם מרובע, שהוא אולם התפילה, שבתקרתו נברשת מקושטת ומעוקלת בעלת שלוש קשתות. אולם התפילה מוביל לחדרי לימוד אחרים ולספרייה. 

בבתי הכנסת בדרום תוניסיה בכלל, וב"אלגריבה" בפרט, אין עזרת נשים. לא ברורה הסיבה לכך אולי מפני שנשים לא נהגו לפקוד בקביעות את בית הכנסת ולא נטלו חלק פעיל בתפילות חגיגיות, כמו בשבת, בראש השנה, ביום הכיפורים ובפורים. גורם אפשרי נוסף הוא היעדר נוהג או הלכה המחייבים הפרדה מוחלטת בין נשים לגברים בבית הכנסת, כך לדברי אנשי המקום, והן נהגו לשבת בחצר הפנימית של בית הכנסת.

ככל שהקהילה היהודית בכפר התמעטה, בית הכנסת ננטש והבניין כעת מט ליפול. 

הקהילה היהודית של ריאד, המונה כ-80 אנשים, מתפללת כיום בעיקר בבית הכנסת אלגריבה, הממוקם בפאתיו הדרומיים של הכפר.

== ראו גם ==
* בית הכנסת חארה
* יהדות ג'רבה
* בית הכנסת אלגריבה
* יהדות תוניסיה

== לקריאה נוספת ==
* חיים סעדון, תוניסיה (סדרת קהילות ישראל במזרח במאות ה-19 וה-20), משרד החינוך והתרבות ויד בן-צבי, תשס"ה
* יעקב פינקרפלד, בתי-הכנסת באפריקה הצפונית, ירושלים (תשל"ד)
* שמשון צרפתי, תוניס 'אל כדרה' – תוניס 'הירוקה, הוצאת המחבר, (תשנ"ג, 1993)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

הרה סגירה
הרה סגירה
הרה סגירה
קטגוריה:יהדות תוניסיה
קטגוריה:ג'רבה
ברנרד בלוסאק

ברנרד בלוסאק (צרפתית:Bernard Blossac : 29 באפריל 1917 - 1 בדצמבר 2002) היה מאייר אופנה צרפתי.

== ביוגרפיה ==
ברנרד דה לה בורדונה-בלוסאק נולד ב -29 באפריל 1917 בנוילי-סור-סיין.
ברנרד בלוסאק
את ילדותו בילה עם משפחתו ביון ולאחר מכן בפריז. בחופשות בתקופות הלימודים יצאה המשפחה לטיולים. זו הייתה הזדמנות עבורו לגלות מקומות אחרים: אירלנד, חוף נורמנדי, שווייץ, בלגיה וחוף התכלת. נכס גדול שהניב רווחים שהיה למשפחה, אפשר להוריו לספק את התשוקה שלהם לצייד. ברנרד לא אהב את ספורט הצייד והעדיף לעסוק בציור נופים או ציור טבע דומם. בגיל מוקדם הוא התעניין באסתטיקה של דברים - רהיטים, ציורים ובגדים והתלהב מיצירות ה"אר נובו" של אותה תקופה.

הוא עזב את מערכת החינוך המסורתית ונכנס לסדנת ציור ברובע מונפרנאס בפריז עם אנדרה מרצ'נד, מוריס טסטארד ולבסוף עם פול קולין. במשך שנים רבות הוא פעל לשכלל את הטכניקה שלו, תוך שימוש באמצעי ציור שונים - עיפרון, פחם, גיר וכו'. הוא גם עבד על נושאים מיוחדים כמו תפאורות ותלבושות. במהלך אותן שנים הוא עשה מחקרים מקיפים על התלבושות של המאה ה-19 וליווה אותם ברישומים רבים.

תקופה זו נמשכה עד 1941, במהלכה פגש את פול קאלדקס, נשיא ארגון נשיא אגוד מעצבי הבגדים. האחרון הציג אותו בפני עורכי מגזינים כמו ווג, פמינה או L'Officiel de la couture et de la mode de Paris.. הם הזמינו ממנו ציורים.

בשנים שלאחר המלחמה, הוא צייר בכתבי עת זרים - אנגלים, אמריקאים, הולנדים ושווייצרים. במשך שלושים השנים הבאות, הוא נסע ללונדון וניו יורק כדי לגוון את עסקיו.

הוא שילב את התשוקה שלו לאופנה עם השליטה שלו ברישומי נופים ודיוקנאות. לפעמים הוא הכניס כמה ציורים של דגמי בגדים חדשים עם דמויות שצייר בעבר.

רישומיו פורסמו במגזינים, עיתונים, ורק לעיתים לעיתים רחוקות בתערוכות.

הוא סיים את פעילותו המקצועית בשנת 1973. מוזיאון האופנה של העיר פריז, מחזיק בכמה רישומים שלו, וכן אספנים זרים קנו כמה מציוריו.<ref>Cally Blackman, 100 years of fashion illustration, Paris, Eyrolles, August 2007, 384 p.</ref>

אף שהפסיק את פעילותו המקצועית, הוא המשיך לצייר להנאתו האישית במיוחד במהלך החופשה שהוא היה לוקח מדי קיץ ליד הגבול השווייצרי. הרבה רישומי עיפרון מתוארכים לתקופה זו.

הוא מת ב -1 בדצמבר 2002 בעיר הולדתו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאיירים צרפתים
קטגוריה:אופנה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1917
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2002
פאלושוורשמרט

פאלושוורשמרט (בהונגרית: Pálosvörösmart) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה ששוכן למרגלותיו הדרומיים של רכס הרי מאטרה.

האזור היה מיושב לסירוגין כבר מהמאה ה-14 והוזכר לראשונה בכתבים משנת 1304. בשנת 1950 התאחד הכפר עם אבשאר ובשנת 2007 התפצלו בחזרה לשני כפרים נפרדים. מאז שנת 2007 כמו ביישובים רבים באירופה גם בפאלושוורשמרט מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 2007 היה מספר התושבים 672 ובשנת 2023 רק 578 תושבים.

על פי מפקדי הקהילות היהודיות בהונגריה בכפר חי יהודי אחד בשנת 1920.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ואמושגיירק

ואמושגיירק (בהונגרית: Vámosgyörk) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה גם בואמושגיירק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,120 ובשנת 2023 רק 1,884 תושבים.

על פי ממצאים ארכאולוגיים האזור היה מיושב עוד בתקופה הפרהיסטורית והיה מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1273.

== יהודי ואמושגיירק ==
יהודים חיו בואמושגיירק במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|6
|
|-
|1880
|35
|1,460
|-
|1910
|41
|
|-
|1920
|43
|
|-
|1930
|25
|
|-
|1941
|27
|1,972
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אורי שרצקי

אורי שרצקי (שני משמאל), בטקס מגן הכבוד מטעם [[נשיא מדינת ישראל]]
אורי שרצקי (נולד ב-1 בינואר 1969) הוא סופר ועיתונאי ישראלי, ממייסדי הפועל קטמון ירושלים ומנכ"ל הקבוצה הנוכחי.

==ביוגרפיה==
שרצקי נולד וגדל בירושלים, בוגר התיכון ליד האוניברסיטה. את לימודי התואר הראשון שלו עשה באוניברסיטה עברית בירושלים בעבודה סוציאלית במסלול קהילתי. לאחר לימודיו פנה לעיתונאות ספורט ולעריכה, ובאוגוסט 1996 הקים את הירחון "שם המשחק". הירחון, שיצא תחת חברת מעריב החזקות ונסגר בשנת 2010, היה כתב העת היחיד בישראל שהתפרסם באופן קבוע ועסק בכלל ענפי הספורט. הירחון לא עסק בחדשות ספורט שוטפות, אלא פרסם בעיקר כתבות צבע ועומק בשילוב ראיונות עם ספורטאים.

במקביל לעבודתו כעורך "שם המשחק", עבד שרצקי במקומון "כל העיר" של רשת שוקן ובהמשך ערך את מדור הספורט של "כל הזמן", השלוחה הירושלמית של רשת המקומונים של מעריב. בסוף 2009 מונה לעורך הראשי של רשת המקומונים הארצית, ושנתיים לאחר מכן סיים את תפקידו.

===מעורבות בהפועל קטמון ירושלים===
בשנת 2007, לאחר מספר שנים בהן ניסו אוהדי הפועל ירושלים ללא הצלחה, למצוא משקיע חדש שירכוש את הקבוצה מידי ויקטור יונה ויוסי סאסי, החליטו חלק מהאוהדים בראשותו של שרצקי לקנות חלק מהבעלות על הקבוצה, זאת באמצעות חברה בע"מ שהוקמה לשם כך. לאחר שזו לא הצליחה להגיע להסכם עם סאסי, הוחלט על הקמת קבוצה חדשה אלטרנטיבית. האוהדים פנו להנהלת הפועל מבשרת ציון/אבו גוש מליגה א', שעמדה על סף פירוק, ולאחר קבלת הסכמתה, מיזגו אותה עם החברה שהקימו ושינו את שם הקבוצה ל"הפועל קטמון". לאחר המיזוג, מונה שרצקי לנציג האוהדים בהנהלת הקבוצה החדשה.

לאחר שתי עונות ובשל מחלוקות עם אנשי מבשרת בהנהלת המועדון המאוחד, החליטו האוהדים להקים קבוצה חדשה בליגה ג' שתהיה בבעלות עמותה בשם "קטמון מועדון אוהדים" ותיקרא "הפועל קטמון ירושלים". שרצקי קיבל את תפקיד יושב ראש העמותה, אותו מילא כשלוש שנים. במהלך תקופתו כיו"ר עלתה הקבוצה מליגה ג' לליגה א'.

מעט לאחר סיום תפקידו כיו"ר הפועל קטמון, התמנה שרצקי באוגוסט 2013 למנכ"ל הקבוצה. בעונתו הראשונה כמנכ"ל הפכה הפועל קטמון לקבוצת האוהדים הראשונה שמשחקת בליגת כדורגל מקצוענית בישראל. במהלך ניהולו לאורך השנים, נעשו מספר ניסיונות שלא צלחו לאיחוד בין הפועל קטמון ירושלים לבין הפועל ירושלים. בתום עונת 2016/2017 ירדה הפועל ירושלים לליגה א' ובכך הפכה הפועל קטמון ירושלים לקבוצת הפועל הבכירה בעיר. בעונת 2018/2019 זכתה הקבוצה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית, והפכה לקבוצת האוהדים הראשונה בישראל שזוכה בתואר כלשהו.

ב-26 בפברואר 2020 החליט בית המשפט המחוזי בירושלים על פירוק העמותה אשר ניהלה את הפועל ירושלים. מספר חודשים לאחר מכן, ב-1 ביוני 2020, החליטו חברי עמותת "קטמון מועדון אוהדים" לאשר את קניית השם "הפועל ירושלים" ולהחליף את שם המועדון לשם זה. הוחלט ששרצקי ימשיך לכהן כמנכ"ל הקבוצה גם לאחר שינוי השם, ושנה לאחר מכן, ב-30 באפריל 2021, הבטיחה הפועל ירושלים את חזרתה לליגת העל, אחרי היעדרות של 21 שנים.

==חיים אישיים==
שרצקי מתגורר כיום בהר אדר. נשוי לרווית, עובדת באגף הרווחה של עיריית ירושלים, ואב לשלושה.

==ספריו==
* ספר הכדורגל השלם: אנציקלופדיה קטנה של כדורגל, הוצאת מפה (2002)
* לקסיקון מפה: ספורט, עם אודי הירש, הוצאת מפה (2004)
* רביבו, עם חיים רביבו, הוצאת גלורי (2004)

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:הר אדר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
אשר קרשקש

רבי אשר קרשקש היה אחד מהראשונים, חי ופעל בפרובנס שבצרפת במחצית הראשונה של המאה ה-15, בשנת ה'ק' בקירוב. התפרסם בזכות חיבורו על המורה הנבוכים שחיבר הרמב"ם.

== ביוגרפיה ==
מעט מאד ידוע על חייו, הוא חי ופעל בפרובנס, במחצית הראשונה למאה ה-15.

כאמור, הוא התפרסם בעקבות חיבורו על המורה נבוכים, בשם פירוש על המורה נבוכים שהחל ממהדורת הדפוס השנייה בשנת שי"ג הוא נדפס לצידה.

מלבד חיבורו על הרמב"ם הוא חיבר חיבור נוסף בשם אוַת נפש הכולל ביאור נרחב על פירושו של האבן עזרא לתורה. שד"ל מייחס את חיבור הספר לרבי ידעיה הפניני.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פילוסופים יהודים צרפתים
קטגוריה:חכמי פרובנס
קטגוריה:פילוסופים של ימי הביניים
וץ'

וץ (בהונגרית: Vécs) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה גם בוץ' מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 850 ובשנת 2023 רק 611 תושבים.

האזור היה מיושב כבר מהמאה ה-13 והיה מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1275. הוא נהרס בשריפה בשנת 1596 והחל להתפתח שוב בסוף המאה ה-16.

== יהודי וץ' ==
יהודים חיו בוץ' במאה ה-18 ובמאה ה-19. משנת 1885 היו יהודי הכפר כפופים לקהילת ורפלט, ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|16
|1,429
|-
|1910
|5
|
|-
|1920
|6
|
|-
|1930
|4
|
|-
|1941
|1
|1,576
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
שורש 26

שורש 26, או ג'יה בּוּ (בסינית: 卩部, פיניין: Jié bù) הוא השורש העשרים-ושישה של הכתב הסיני. פירושו "חותם", והוא אחד מתוך 23 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משני קווים.

במילון קאנגשי יש 40 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.

בדרך כלל הוא משתנה לצורה 㔾 כאשר הוא מופיע בתחתית תו סיני כאשר הוא מרכיב אותו יחד עם שורשים אחרים, כגון בתו: 卮.

== התפתחות ==
<gallery>
קובץ:卩-oracle.svg|השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
קובץ:卩-bronze.svg|השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
קובץ:卩-seal.svg|השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
</gallery>

== תווים נגזרים ==
{| class="wikitable"
!מספר קווים נוספים
! תווים
|-
| +0
| style="font-size: large;" |卩
|-
| +1
| style="font-size: large;" |卪
|-
| +2
| style="font-size: large;" |卫<sup>SC</sup> (=衛/衞->行)卬
|-
| +3
| style="font-size: large;" |卭卮卯
|-
| +4
| style="font-size: large;" |印危
|-
| +5
| style="font-size: large;" |卲即却<sup>SC/JP</sup> (=卻)卵
|-
| +6
| style="font-size: large;" |卶卷卸卺
|-
| +7
| style="font-size: large;" |卹卻卼卽
|-
| +8
| style="font-size: large;" |卿
|-
| +9
| style="font-size: large;" |卾
|-
| +11
| style="font-size: large;" |厀厁
|}

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.unicode.org/cgi-bin/GetUnihanData.pl?codepoint=5369 מאגר Unihan - U+5369]

קטגוריה:שורשים (כתב סיני)
אנטוניו לופז (מאייר)

אנטוניו לופז (מאייר) (אנגלית: Antonio Lopez: 11 בפברואר 1943 – 17 במרץ 1987) היה מאייר אופנה שיצירתו הופיעה בפרסומים כמו ווג, הרפרס בזאר, אל והניו יורק טיימס. הוא פרסם מספר ספרים עם איוריו. הניו יורק טיימס כינה אותו בהספד "מאייר אופנה גדול". בדרך כלל הוא חתם על יצירותיו בשם "אנטוניו".<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
אנטוניו לופז נולד באוטואדו, פוארטו ריקו. כשהיה בן שבע עברה משפחתו לעיר ניו יורק. הוריו, מריה לואיזה קרוז ופרנסיסקו לופז השפיעו עליו ליישם את כשרונותיו האמנותיים באופנה. הוא למד בבית הספר לאופנה טרפגן, בתיכון לאמנות ועיצוב, ובמכון הטכנולוגי לאופנה (FIT). לופז סיים את לימודיו בבית הספר לאופנה טרפגן בשנת 1955.

בזמן לימודיו ב- F.I.T. כסטודנט בשנת 1962, החל בהתמחות במגזין Women's Wear Daily מה שהוביל אותו לעזוב את בית הספר ולעבוד בפרסום. זמן קצר לאחר מכן עבר לתפקיד עצמאי בניו יורק טיימס. הוא גם הכין איורים של עיצובי אופנה של צ'ארלס ג'יימס.

לופז עבד בשיתוף פעולה הדוק עם חואן ראמוס, ובמשך כמה שנים הם היו שותפים. בשנת 1969 עבר לפריז יחד עם ראמוס והיה מקורבו של קרל לגרפלד. הוא נשאר שם עד אמצע שנות השבעים.

לופז היה ידוע בכך שגילה דוגמניות צעירות ומוכשרות שהפכו למוזות שלו, המכונות לעיתים קרובות "נערות אנטוניו". לופז גילה את ג'סיקה לאנג בשנת 1974. הוא גילה את ג'רי הול והתגורר עמה בפריז בתחילת קריירת הדוגמנות שלה.<ref></ref> הוא "גילה" את כוכבי העל של וורהול, דונה ג'ורדן וג'יין פורת', ונתן דחיפה חשובה לקריירה שלהן. לופז וראמוס גילו גם את פט קליבלנד, גרייס ג'ונס וטינה צ'או.<ref></ref>

ספר של איור האופנה שלו - "סיפורי אנטוניו מאלף לילה ולילה" יצא לאור בשנת 1985. הספר היווה את ההשראה לאירוע "לילות ערב" מארק ג'ייקובס ב -2007. ספר על הקריירה שלו "אנטוניו לופז: אופנה, אמנות, סקס ודיסקו", שראה אור בהוצאת ריזולי בספטמבר 2012.

== חיים אישיים ==
מעגל החברים שלו כלל גם את הצלם ביל קנינגהאם; בסביבות 1966 אנטוניו הציג בפניו את הצלם דייוויד מונטגומרי, שהעניק לקנינגהם את המצלמה הראשונה שלו.<ref></ref>

לופז מת מתסבוכת של איידס. הוא חי בניו יורק אך שהה בלוס אנג'לס בזמן תערוכת אמנותו בגלריה רוברט ברמן בסנטה מוניקה. שותפו לחיים חואן ראמוס שרד עד 1995, אז מת גם הוא מאיידס .

== השפעה ומורשת ==
הצייר פול קרניקאס הוא נשיא קרן אנטוניו לופז. זהו ארגון שמגייס כספים למחקר, טיפול וחינוך לאיידס באמצעות מכירות פומביות של צילומים. הארגון נוסד בשנת 1987 בתגובה למותו של לופז.

עבודתו של לופז נכללה באפריל 2009 בתערוכת "קו האופנה", שאצר רוברט ריצ'רדס בחברת המאיירים בשיתוף עם קרן לסלי לוהמן לאמנות הומואים.

יצירתו נכללת גם בתערוכה "אופנת ציור" במוזיאון העיצוב בלונדון, אנגליה, בתאריכים 17 בנובמבר 2010- 6 במרץ 2011.

בשנת 2013 השיקה MAC Cosmetics קמפיין המוקדש ללופז. במודעות הקמפיין הוצגו הדוגמניות ג'רי הול, פט קליבלנד ומריסה ברנסון, שהיו כולן ידידות קרובות של לופז ונקראו לעיתים קרובות "נערות אנטוניו" בתחילת דרכן בדוגמנות.

ביוני 2016 נפתחה התערוכה "אנטוניו לופז: אופנת פאנק עתידית" בניו יורק.

יצירות האמנות של לופז שימש השראה לאמן המאנגה היפני הירוהיקו אראקי, לרוב יצירותיו של לופז מוזכרות, ואף לעיתים מצולמות ישירות, בשערי הגיליונות של ההרפתקה המוזרה של ג'וג'ו. העיצוב של אחד מגיבורי הסדרה, התבסס על עיצוב שעשה לופז לשער הניו יורק טיימס.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאיירים אמריקאים
קטגוריה:אופנה
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
וישונטה

וישונטה (בהונגרית: Visonta) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה גם בוישונטה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,505 ובשנת 2023 רק 1,154 תושבים.

האזור היה מיושב מהמאה ה-14 והוא מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1279. 

== יהודי וישונטה ==
יהודים חיו בוישונטה במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|12
|1,745
|-
|1910
|23
|
|-
|1920
|17
|
|-
|1930
|15
|
|-
|1941
|6
|2,890
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
משה בן שלמה מסלרנו

רבי משה בן שלמה מסלרנו חי ופעל במחצית הראשונה של המאה ה-13, (נפטר ב-30 בינואר 1279), הוא היה רב ופילוסוף מחכמי איטליה בתקופת הראשונים. המפרש הראשון ל"מורה נבוכים" לרמב"ם.

==ביוגרפיה==
תאריך לידתו של רבי משה מסלרנו אינו ידוע, אך היסטוריונים מעריכים כי חי במחצית הראשונה של המאה ה-13. תאריך פטירתו נודע בעקבות גילוי קברו בשנת 1963 על המצבה נכתב: "ציון זה של החכם מרנא ר' משה בר שלמה נ"ע שנפטר בט"ו ימים לירח שבט שנת ל"ט לפרט".<ref></ref> מעט מאוד ידוע על חייו ופועלו. הוא היה תלמידו של רבי יעקב בן אבא מרי אנטולי ומחסידיו ופרשניו של הרמב"ם, וכן קיים מפגשים ודיונים רבים עם מלומדים נוצריים על הפרשנות למורה הנבוכים וכן על פילוסופיה ועל תאולוגיה נוצרית. בנוסף, לקח חלק פעיל בפולמוס הרמב"ם.<ref></ref>

==כתביו==
ארבעה חיבורים פרי עטו של רבי משה מסלרנו ידועים למחקר: הראשון, הוא הפירוש למורה הנבוכים לרמב"ם – חיבור זה כלל את הפירוש השיטתי, המלא, הראשון לשני חלקיו הראשונים של מורה נבוכים, ונכתב כמה עשרות שנים בלבד לאחר מותו של הרמב"ם. פירוש זה זכה, ככל הנראה, לתפוצה רחבה והוא השתמר באחד-עשר כתבי-יד, אך טרם הובא במלואו לדפוס.<ref></ref> החיבור השני של משה מסלרנו הוא מילון מונחים עברי-איטלקי של מושגים פילוסופיים אשר שימשו בסיס לדיוניו הרבים עם המלומדים הנוצריים. תפוצתו של החיבור הייתה גדולה מאוד והוא שימש ככלי עזר ללימוד המונחים הסכולסטיים וההגות הרמב"מית.<ref></ref> החיבור השלישי, מאמר האמונה, הוא חיבור פולמוסי מיליטנטי. כתב היד של חיבור זה לא שרד, אולם הוא מוזכר בכתבים אחרים של משה מסלרנו.<ref>החיבור מוזכר בכתב היד של "הטענות"</ref> חיבורו הרביעי, הטענות מכיל תיעוד של ויכוחים ודיונים שניהל רבי משה מסלרנו עם אנשי דת ומלומדים נוצרים אחרים, בעיקר בסוגיות פילוסופיות-תאולוגיות והפרשנות למורה הנבוכים. הוא מאופיין ברמה גבוהה של אינטלקטואליות וראציונליות והוא הניסיון הראשון להתווכח עם עיקרי האמונה הנוצרית בהתבסס על הרמב"ם והפילוסופיה האריסטוטלית.<ref></ref><ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* Stanislaus Simon - Mose ben Salomo von Salerno und seine philosophischen Auseinandersetzungen mit den Lehren des Christentums, 1931
* אשר בנימין - [https://web.archive.org/web/20211003082433/http://aranne5.bgu.ac.il/others/BinyaminAsher.pdf פירוש רבי משה בן שלמה מסלרנו לפרקי הנבואה שבמורה נבוכים לרמב"ם: מהדורה ביקורתית עם מבא והערות], 2005
* ליאור יערי-דולב - [https://web.archive.org/web/20200218165927/http://aranne5.bgu.ac.il/others/Yaary-DolevLior.pdf "וטענתי עליהם" בחינה היסטורית של החיבור "הטענות" לרבי משה בן שלמה מסלרנו], 2015

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים יהודים איטלקים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:נפטרים ב-1279
אלויס אהור

אלויס אהור ( גרמנית:Alois Auer : 1 במאי 1813 - 10 ביולי 1869) היה מדפיס, ממציא ומאייר בוטני אוסטרי.<ref></ref> הוא הפיק מספר עבודות בגרמנית ובשפות אחרות. הוא היה מנהל בית הדפוס הרשמי של המדינה האוסטרית שהדפיס איורים בעל עניין מדעי וייצר התקדמות רבה בטכנולוגיית ההדפסה. <ref></ref>

== חיים וקריירה ==
אהור נולד בעיר וולס האוסטרית, והוכשר כמלחין. ברגעי הפנאי שלו למד צרפתית, איטלקית, אנגלית ושפות אחרות, בהן עבר בחינה בשנים 1835 ו- 1836 באוניברסיטת וינה. הקריירה המוקדמת של אהור החלה באוקטובר 1837 עם מינוי לפרופסור לאיטלקית בגימנסיה בלינץ. הוא רכש שליטה בשפות אחרות במהלך מסעותיו בגרמניה, שווייץ, צרפת ואנגליה משנת 1839.<ref>Rines, George Edwin, ed. (1920). "Auer, Alois" . Encyclopedia Americana.</ref>

אהור למד את טכניקות הטיפוגרפיות שבהן ישתמש כאשר יהיה מנהל בית הדפוס של חצר המלכות בווינה בשנת 1841. גופני הדפוס שהשתמש בהם איפשרו גמישות רבה יותר בהדפסה. הם עמדו בדרישות של 500 ניבים אירופיים (לא כולל רוסית, טורקית ועברית) וכמעט 150 שפות בעולם. בניהולו הפך משרד הדפוס הקיסרי לאחד המפעלים הגדולים מסוגו באירופה. הוא נשאר שם עד 1868.

העבודה הראשונה שפורסמה בנושא "הדפסת טבע" (בגרמנית: Naturselbstdruck) הייתה שכלול תהליך הדפסת ציורים בוטניים (1853). <ref>Vienna: K.K Hof- und Staatsdruckerei, 1853. 4 volumes </ref> כוונתו הייתה לייצר אובייקטים אמנותיים-מדעיים, תוך צמצום גדול של הבעיות בשימוש בצמחי מרפא ויצירות טבע אחרות. מאייר אחר, הנרי ברדבורי, החל לייצר עבודות בתהליך דומה לאחר שראה את המצאתו של אהור.
251x251 פיקסלים
העניין במדעי הטבע, הפיזיקה והשפות הביא לפרסומים שכללו יצירות משלו. תהליכי ההדפסה השונים והיסטוריה נרחבת של בית הדפוס הממלכתי עצמו. מלבד הכרכים והתבניות שנוצרו בתהליך מיוחד, הוא גם הפיק כמה מהספרים המוקדמים ביותר בשילוב תצלומים.

הוא המציא מערכת 'טיפומטרית', המאפשרת שימוש במספר רב של גופנים זרים קישוטיים בתהליך ההדפסה.

תפקידו בדפוס המלכותי כלל פיקח על התקדמות טכנולוגיות בתחום העיתונות המודפסת, ותהליכים טיפוגרפיים חדשים. בווינה בשנת 1858, אהור המציא את ההדפסה של עיתונים מגליל נייר רציף, אך זו נפוצה בארצות הברית על ידי ויליאם בולוק כעבור חמש שנים.<ref>Consuegra, David, American Type Design and Designers. New York: Allworth Press</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאיירים בוטניים
קטגוריה:אוסטרים
קטגוריה:מדפיסים
קטגוריה:ילידי 1813
קטגוריה:נפטרים ב-1869
וולטה סולאר

וולטה סולאר (באנגלית: Volta Solar) היא חברה ישראלית מתחום האנרגיה הסולארית, העוסקת בהקמה של מערכות סולאריות על גגות בתים פרטיים, מסחריים ומבני ציבור. החברה הוקמה ב-2017.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 2017 על ידי ערן טל וטל הרכבי, במטרה להאיץ את המעבר לאנרגיה מתחדשת באמצעות שימוש באנרגיה סולארית על ידי התקנת מערכות סולאריות על גגות בצורה פשוטה, אסתטית ונגישה.<ref></ref> החברה מקימה, מתחזקת ומתפעלת מתקנים לייצור חשמל מאנרגיות מתחדשות על גגות מבנים, ומתקני אגירה ועמדות טעינה לרכבים חשמליים הניתנים לרכישה, חכירה (ליסינג סולארי) ושותפות עם בעלי הגג.<ref name=":0" />

במסגרת פעילותה בישראל, יזמה, פיתחה והקימה 3000 מתקנים פוטו-וולטאיים על גגות פרטיים ו-100 מגה ואט בסקטור המסחרי והמוניציפלי. בשנת 2023 וולטה סולאר הקימה את המערכת הסולארית הראשונה בישראל בבניין מגורים בעיר נתניה והתחילה לשלב מערכות אגירה וגיבוי בסקטור הביתי, המסחרי והמוניציפלי.

וולטה סולאר חברה במועצה הישראלית לבניה ירוקה ובאיגוד חברות אנרגיה ירוקה לישראל.<ref></ref><ref></ref>

== פעילות ==
פאנלים סולריים של וולטה סולאר מותקנים על גג]]החברה פועלת במספר מודלים להרכבת מערכות סולאריות על גגות של מבנים פרטיים וציבוריים בישראל.

אחד ממודלי העבודה של וולטה סולאר הוא ליסינג סולארי. כחלק מהמודל היא מתקינה מערכת סולארית על מבנה כלשהו בבעלותה במימון מלא שלה, ולאחר מכן גם מתפעלת ומתחזקת את המערכת על חשבונה. כאשר נוצר חשמל עודף במערכת, בעליו של המבנה יכול להשתמש בעודף החשמל. מדובר בחכירה תפעולית, שמתבצעת באמצעות הקמה של מערכות סולאריות על גגות בתים, מרכזי מסחר, מבני תעשייה ומבני ציבור.<ref></ref>

אספקט נוסף בפעילות החברה כולל מכירה של מערכות סולארית והתקנתן על גגות. החברה אחראית לתכנון ולעיצוב המערכת כך שתתאים לצורת הגג שעליו היא מותקנת. כמו כן, היא מבצעת טיפול בסוגיות הרישוי מול חברת חשמל וגורמי רגולציה נוספים, ומתקינה את המערכת עצמה על הגג. החברה גם אחראית לניטור ולתחזוקה של המערכת לאחר התקנתה.<ref></ref> קניית המערכת מאפשרת ללקוח לבחור האם כל האנרגיה המיוצרת במערכת הסולארית תוזרם לרשת החשמל והלקוח יקבל תעריף בהתאם לגודל המערכת שלו, או שיעדיף שהאנרגיה תוזרם לשימוש במבנה, והעודפים מהשעות שבהן המערכת מייצרת יותר מאשר צורכי המבנה יוזרמו לרשת החשמל.התקנה של פאנלים סולריים
== שותפויות ==
* ב-30 ביוני 2020 וולטה סולאר וסינרג'י אנרגיה מתחדשת (S’ENERGY) הכריזו על כך שהאחרונה תשקיע בוולטה סולאר בעבור כ-20% מהחברה בעסקת מזומן ונכסים סולאריים.
* במאי 2021 חתמה וולטה סולאר על הסכם עם חברת הצרפתית, ליצירת שותפות אשר תעסוק בייזום ובמימון מערכות סולאריות על גגות מסחריים-תעשייתיים ומוניציפליים במודל הליסינג הסולארי, ומודלים נוספים של שותפויות ומכירת חשמל סולארי.<ref></ref>
* באוגוסט 2021 חתמה וולטה סולאר על הסכם עם חברת EV EDGE מקבוצת יוניון ליצירת שותפות שתממן מערכות סולאריות לבתים פרטיים ובנייני מגורים במודל הליסינג הסולארי. במסגרת ההצעה, השותפות עוסקת גם בהקמת תשתית לעמדות טעינה לרכבים חשמליים.<ref></ref>
* מור גמל ופנסיה ואיל וולדמן, מייסד מלאנוקס השקיעו בחברת וולטה סולאר 30 מיליון שקל בעבור 20% מהחברה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנרגיה מתחדשת
קטגוריה:אנרגיה סולארית
קטגוריה:חברות אנרגיה סולארית מישראל
קטגוריה:חברות ישראליות
בית הכנסת בית אהרון (סקופיה)

בית הכנסת בית אהרון (במקדונית: ) היה בית הכנסת הראשון שנבנה בסקופיה. בית הכנסת היה ממוקם ברובע היהודי, לצד בית הכנסת בית יעקב.

== היסטוריה ==
בית הכנסת בית אהרון נבנה בסקופיה ב-1366.

בית הכנסת נפגע קשות לאחר השריפות ב-1628 וב-1637, ונבנה מחדש לאחר כל שריפה.

בית הכנסת נהרס לאחר רעידת האדמה בסקופיה ב-1963, ועל הריסותיו של בית הכנסת נמצא המרכז להנצחת השואה של יהודי מקדוניה.

== ראו גם ==
* יהדות מקדוניה הצפונית
* בית הכנסת בית יעקב (סקופיה)

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Жени, Лебл. „Плима и слом“. Фонд на Холокаустот на Евреите од Македонија. Скопје, ноември 2013 година. .
</div>

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

קטגוריה:הבזאר הישן (סקופיה)
קטגוריה:סקופיה: מבנים
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: דת
קטגוריה:אירופה: בתי כנסת
הפסקת אוכל

הפסקת אוכל היא תוכנית טלוויזיה העשרה ישראלית לילדים בנושא אוכל ותזונה בהנחיית רותי רוסו ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנת 2016, ולאחר מכן עלתה לשידור בכאן חינוכית.

== מבנה התוכנית ==
בכל תוכנית מתארח שף או מומחה תזונה לשיחה עם רותי ועם פאנל של 4 ילדים סקרנים לשיחה על אוכל, תזונה ובישול. כל פרק בתוכנית מתאר נושא שונה שקשור לאוכל ותזונה ביניהם: פירות, ירקות, בשר, חטיפים, מוצרי חלב, עיצוב התזונה, חוש הטעם וכו'.

== קישורים חיצוניים ==
* "[https://www.kankids.org.il/program/?catid=1307 הפסקת אוכל]" באתר כאן חינוכית
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות לימודיות-חינוכיות
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
אודי טאוב

אודי (אהוד) טאוב (נולד ב-10 ביוני 1962) הוא מאייר וסופר למבוגרים, לילדים ולנוער. ספרו "הרמן" זכה בשנת 1992 בפרס זאב לספרות ילדים ונוער.<ref></ref> ספרו "רוכבי הדלי" נמנה ברשימת המועמדים לפרס ספיר בשנת 2018.

== ביוגרפיה ==
אודי טאוב נולד בבני ברק. הוא בוגר הישיבה התיכונית "נחלים" של "בני עקיבא" ואת שרותו הצבאי עשה בחיל האוויר. הוא למד תורה בישיבת אלון מורה בקדומים, ועיצוב גרפי באקדמיה לאמנויות בצלאל.<ref></ref>

אודי טאוב מתגורר ביישוב חשמונאים, נשוי לרותי, אב לארבעה בנים וסב לשני נכדים.

== ספריו ==
כתיבתו של טאוב למבוגרים נעה על התפר שבין המסורת היהודית והתרבות המערבית לסוגיה, ומעבדת בתוכה סוגיות הנוגעות לגורל היהודי בדרך של טיפול מודרניסטי ופוסט מודרניסטי תוך כדי שילוב בין מציאות ודמיון אגדתי.

מוטיב מרכזי בספריו, הן בספרי הילדים והן בספרי המבוגרים, הוא נטילת האחראיות והמחיר שלה, גם כשזו מוטלת על כתפיו של נושאה בעל כורחו. בספריו לילדים ולנוער עוסק טאוב בפרשנות שנותנים הילדים והמתבגרים לעולם שסביבם על כל מרכיביו.<ref></ref>

=== ספריו למבוגרים ===
* מבוא ליודאיקה (מסדה, 1992) - קובץ סיפורים קצרים העוסק בגורל היהודי. הקובץ מכיל שבעה סיפורים: שלושה קירות, ימי ישיבה, עורף מסע העגלה, שומר הלילה, שואת דלבין, מבוא ליודאיקה.
* יודאיקה (כנרת זמורה דביר, 2011) - סיפורם של שלושה אחים שהצעיר בהם יורש חנות יודאיקה. הסיפור מספר את קורות האח הצעיר בחנות.
* רוכבי הדלי (כנרת זמורה דביר, 2018) - ספר על צעיר הלוקח אחריות על סבו המזדקן שהיה בגרמניה אמן, בעל תיאטרון בובות מצליח, בתקופה שבין מלחמות העולם. בספר מתנצחים ביניהם שלל התרבויות שמרכיבות את החברה היהודית ישראלית ומשפיעות על עיצובה. תיאטרון התרבות האקלקטי של העם היהודי מנסה לא להתפרק ולשמור על המשך ההצגה.
* אגדות (פרדס:סדרת גומחה. עורך הספר - חיים וייס,2022)

=== ספריו לילדים ===
* ספר המעשיות המופלאות של רבי נחמן מברסלב (הוצאת הלל, תשמ"ח)
* הרמן (מסדה, 1991) - מספר על הילד יונתן המודע למצוקתו של חבר לעבודה של אביו, המצוי בהליך של פשיטת רגל.
* הלני (מסדה, 1993) - מספר על ילד צעיר, אביתר, הבא לגור אצל דודתו. לכל אורכו של הסיפור נשמעים שני קולות - קול הנער וקול הבוגר, הנוגעים מדי פעם זה בזה.
* אנה דרווין (יסוד, 2007) - מספר על בת החוקר האנגלי הנודע צ'ארלס דרווין, שמתה בגיל עשר. המספר הוא ג'יימס, חברה של אנה. אנה היא כאמור בקושי בת עשר, והיא לא מבינה את הספר שכתב אביה. ביחד עם חברה ג'יימס היא מגלה סודות נסתרים על החיים.

== פרסים והוקרה ==
* פרס זאב לספרות ילדים ונוער על הספר "הרמן"
* ספרו "רוכבי הדלי" הופיע ברשימת המועמדים לפרס ספיר

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת נחלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:חשמונאים (יישוב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
אליזבת בלקוול (מאיירת)

אליזבת בלקוול (באנגלית: Elizabeth Blackwel; 1699 – 1758) הייתה מאיירת בוטנית וסופרת סקוטית. נודעה ביותר בספר הבוטניקה A Curious Herbal (1739–1737), שהמחיש צמחים לא ידועים מן העולם החדש ונועד להכרת צמחי מרפא עבור רופאים ורוקחים.<ref></ref> 

אליזבת בלאצ'רי הייתה בתו של סוחר סקוטי מצליח באברדין והוכשרה כאמנית. היא נישאה בחשאי לבן דודה, אלכסנדר בלקוול (1709–1747), רופא וכלכלן סקוטי שהתיישב באברדין שם פעל כרופא. אף שהשכלתו הייתה ראויה, כישוריו הוטלו בספק והזוג הצעיר החליט לעבור ללונדון מחשש שאלכסנדר יואשם בעבירה על החוק.

בלונדון התקשר אלכסנדר בלקוול עם חברה להוצאה לאור. אף על פי שלא השתייך לגילדה המתאימה, ולא עבר את תקופת החניכה הנדרשת כמדפיס, הוא הקים בית דפוס. הוא הואשם בהפרת כללי הסחר המחמירים, והוטל עליו קנס כבד עד שנאלץ לסגור את בית הדפוס שלו.כריכת הספר "A Curious Herbal"בגלל אי-עמידה בתשלום הקנס, נכלא אלכסנדר בלקוול. אליזבת החליטה לצייר צמחים אקזוטיים מן העולם החדש, ולהשלים את תיאורי הצמחים בעזרת הידע של בעלה. לאחר שהשלימה את הציורים, היא לקחה אותם לכלא, ובעלה השלים את השמות הנכונים בלטינית, ביוונית, באיטלקית, בספרדית, בהולנדית ובגרמנית.

שלא כבעלה, אליזבת בלקוול לא הייתה מומחית בבוטניקה. כדי לפצות על כך, היא נעזרה באייזיק ראנד, אז אוצר הגן של צ'לסי, שם היו רבים מן הצמחים החדשים שהיא ציירה. על פי הצעתו של ראנד, היא עברה להתגורר ליד הגן כדי שתוכל לצייר את הצמחים. אליזבת גם חרטה את לוחות ההדפסה בנחושת עבור 500 התמונות והטקסט שהכינה, וצבעה ביד את האיורים המודפסים.

ההדפסה הראשונה של הספר זכתה להצלחה, הן בשל האיכות המוקפדת של האיורים והן בשל הצורך הגדול במידע עדכני. רופאים ורוקחים שיבחו את העבודה, והיא זכתה להערכה מן המכללה המלכותית לרופאים. המהדורה השנייה הודפסה בנירנברג כעבור 20 שנה בפורמט מתוקן ומוגדל על ידי ד"ר כריסטוף ג'ייקוב טרו, בוטנאי ורופא (1757–1773).

ההכנסות מן הספר הביאו לשחרורו של בלקוול מן הכלא. עם זאת, תוך זמן קצר שוב הצטברו חובות, מה שאילץ את בני הזוג למכור חלק מזכויות הפרסום לספר. אלכסנדר גם היה מעורב בכמה מיזמים עסקיים כושלים, ובסופו של דבר עזב את המשפחה כדי להתחיל חיים חדשים בשוודיה.

אלכסנדר בלקוול הגיע לשוודיה בשנת 1742 והמשיך בניסויים חקלאיים שהתחיל באברדין. אלה כללו גידול סוסים וכבשים, וניהול משק חלב. הישגיו הוכרו, והוא מונה לרופא חצר המלכות של פרידריך הראשון משוודיה.

בלקוול ניסה לחזק את הקשרים הדיפלומטיים בין בריטניה, דנמרק ושוודיה. מכיוון שלבריטניה לא היה שגריר בשוודיה, הוא יצר קשר עם שר בדנמרק. הוא הואשם בקנוניה נגד נסיך הכתר ונשפט ונידון למוות.

ב־9 באוגוסט 1747 הוא הוצא להורג. אשתו עזבה את לונדון כדי להצטרף אליו.

מעט ידוע על שנותיה האחרונות של אליזבת בלקוול. היא נקברה ב־27 באוקטובר 1758, בכנסיית All Saints בצ'לסי, לונדון. היא נשארה נאמנה לאלכסנדר כל חייה. 

הספר "A Curious Herbal" של בלקוול נמצא באתר הספרייה הבריטית תחת הכותרת "קלאסיקה של איור בוטני ".

הספר זמין לצפייה מקוונת.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:Elizabeth Blackwell00.jpg

File:Elizabeth Blackwell02.jpg

File:Artichoke- Cinara (32520933575).jpg

File:Alternate Title(s)- Salvia (31577964393).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאיירות בריטיות
קטגוריה:בוטנאיות
קטגוריה:מאיירים בוטניים
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:ילידות 1707
קטגוריה:ציירות סקוטיות
קטגוריה:נפטרות ב-1758
סידהרתא מוקרג'י

סידהרתא מוּקרג'י (באנגלית: Siddhartha Mukherjee; נולד ב-21 ביולי 1970) הוא רופא אמריקאי-בנגלי, ביולוג, אונקולוג וסופר. הוא נודע בעיקר עבור ספרו שחוקר את ההיסטוריה של מחלת הסרטן מ-2010 בשם "מלכת כל המחלות - ביוגרפיה של מחלת הסרטן", שזיכה אותו בפרסים מכובדים ביניהם פרס פוליצר לספר עיוני של 2011 ופרס לספר ביכורים של עיתון הגארדיאן. ספרו השלישי מ-2016 "הגנים: היסטוריה אינטימית" הגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס לספרים בכריכה קשיחה והיה מועמד לפרסים רבים גם הוא.

מוקרג'י, לאחר סיום לימודיו בהודו, עבר ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת סטנפורד, בהמשך קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מאוקספורד בתור מילגאי רודס, ותואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת הארוורד. הוא הצטרף לבית החולים הפרסבטרייני בניו יורק ב-2009. החל מ-2018 הוא פרופסור עמית לרפואה במחלקות המטולוגיה ואונקולוגיה במרכז הרפואה של אוניברסיטת קולומביה בניו-יורק.

בנוסף לעבודתו כחוקר ורופא, מוקרג'י כותב באופן קבוע לניו-יורקר ולניו-יורק טיימס. מוקרג'י תואר ברשימת "טיים 100" של מגזין "טיים" כחלק מקבוצה מצומצמת של רופאים-כותבים (כגון אוליבר סאקס ואטול גוואנדה) ששינו את השיח הציבורי על בריאות הציבור, על ידי כך שהוא איפשר לדור של קוראים היכרות נדירה ואינטימית לתוך החיים של המחקר והרפואה. המחקר של מוקרג'י מתמקד בפיזיולוגיה של תאי סרטן, תרפיה אימונולוגית לתאי דם סרטניים ותאי גזע בשלד. מוקרג'י זכה לקבל מממשלת הודו ב-2014 את עיטור פאדמה שרי, העיטור הרביעי החשוב ביותר בהודו, הניתן מדי שנה לאינדיבידואלים עבור תרומה אזרחית.

==חיים אישיים==
מוקרג'י חי בניו-יורק. נשוי לאמנית שרה שה (Sarah Sze), זוכת מענק עמיתי מקארתור לשנת 2003 ונציגת ארצות הברית לביאנלה של ונציה ב-2013. יש להם שתי בנות, לילה וארייה.

== ספרים ==

* סידהרתא מוקרג'י, חוקי הרפואה : רשמים מתחום ידע חסר ודאות, ראשון לציון : משכל - הוצאה לאור, 2017.
* סידהרתא מוחרג'י, מלכת כל המחלות : ביוגרפיה של מחלת הסרטן, תל אביב : עם עובד, 2013.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אונקולוגים אמריקאים
קטגוריה:בנגלים
קטגוריה:חוקרי סרטן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:מהגרים מהודו לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: ספרות עיונית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970