OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דנייפר

הדנייפר בעיר קרימנצ'וג
הדנייפר ויובליו
דְניֶיפְּר (ברוסית: Днепр; באוקראינית: Дніпро; בבלארוסית: Дняпро) הוא נהר באורך 2,290 קילומטר, הזורם מרוסיה דרך בלארוס ואוקראינה אל הים השחור. בכל המדינות בהן הוא עובר נקרא נהר הדנייפר באותו שם, בשינויי הגייה קלים.

== גאוגרפיה ==
הנהר נזכר בכתבי הרודוטוס מהמאה החמישית לפני הספירה בשם "בוריסתנס". מלומדים יוונים ורומאים מאוחרים יותר כינו אותו "דנפריס" או "דנאפר". שמו הסלאבי הקדום שהיה נהוג בתקופת ממלכת רוס הקייבית היה "סלאבוטיץ'" (הנהר הסלאבי).

הנהר זורם ממקורותיו בגבעות ואלדאי, ברום 225 מטר מעל גובה פני הים, צפונית מערבית למוסקבה וכ-320 קילומטרים מדרום מזרח לסנקט פטרבורג. 115 קילומטר מאפיקו הם גבול טבעי בין בלארוס ואוקראינה.

800 הקילומטר האחרונים של אפיקו הם שרשרת רצופה כמעט של מאגרי מים ואגמים מלאכותיים אשר הסכרים היוצרים אותם משמשים להפקת אנרגיה הידרואלקטרית, כ-10% מצריכת האנרגיה של אוקראינה. סכרים אלו פורסמו לרוב כהישגי התעשייה הסובייטית, והמפורסם מהם היה דנייפרוגס ליד העיר זאפורוז'יה שנבנה ב-1927–1932 וסיפק 558 מגה-ואט. הסכר ותחנת הכוח נהרסו כליל במלחמת העולם השנייה אך נבנו מחדש ב-1948 (בעבודת כפייה של אסירי גולאג) תוך העלאת התפוקה ל-750 מגה-ואט. תחנות כוח הידרואלקטריות נוספות שנבנו על הדנייפר הן : קרמנצ'וק (1954–1960), קייב (1960–1964), דנייפרודז'רז'ינסק (1956–1964) וקאנב (1963–1975).

הנהר היווה נקודת ציון חשובה לצבא האדום בשנת 1943, אחרי הניצחון בקרב קורסק במלחמת העולם השנייה.

הדנייפר מחובר אל נהר הבוג הדרומי באמצעות תעלת דנייפר-בוג. הנהר נשפך אל הים השחור בצורת דלתה באורך עשרים וחמישה קילומטר שמתחילה בעיר האוקראינית חרסון.

הנהר הוא נתיב תחבורה חשוב באוקראינה, ואף מקור כוח הידרואלקטרי. אוניות באורך 270 מטר וברוחב 18 מטר יכולות להגיע עד קייב. גם אוניות קיט מפליגות בנהר. במעלה הנהר מקייב נשפך אל הדנייפר נהר הפריפיאט, אשר גם מתחבר לתעלת דנייפר-בוג ומאפשר שיט לנהר הבוג המערבי (שרובו בפולין).

ערים חשובות רבות שוכנות על הנהר: סמולנסק ברוסיה; מהיליוב (מוגילב) בבלארוס; קייב, דניפרו, זאפורוז'יה, ניקופול וחרסון באוקראינה.

ביוני 2023, במסגרת מלחמת רוסיה-אוקראינה, קרס סכר נובה קחובקה שעל נהר הדנייפר. כמות המים האדירה שהחלה בבת אחת לזרום בנהר העלתה את מפלס המים וגרמה לכך שעשרות כפרים על גדות הנהר וכן חלק מהעיר חרסון הוצפו, ואספקת המים לחצי האי קרים שובשה. רוסיה ואוקראינה האשימו זו את זו באחריות להרס הסכר.

==אזכורים בתרבות ==
רומן החניכה המונומנטלי "באמ דניעפער" (על גדות הדנייפר) של סופר היידיש דוד ברגלסון מתרחש בסביבת הדנייפר ומתייחס אליו בשמו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:אוקראינה: נהרות ונחלים
קטגוריה:בלארוס: נהרות ונחלים
קטגוריה:הים השחור: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:מחוז סמולנסק: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול אוקראינה–בלארוס
שנג'ואו 1

שנג'ואו 1 (בסינית: 神舟一号) היא החללית הסינית הבלתי מאוישת הראשונה במסגרת תוכנית שנג'ואו של תוכנית החלל הסינית, אשר שוגרה ב-19 בנובמבר 1999. היא הקיפה את כדור הארץ 14 פעמים ושבה ונחתה בשלום במונגוליה הפנימית.

שנג'ואו 1 הייתה שונה מהחלליות שבאו בעקבותיה: במקום להשתמש בתאים סולריים מתקפלים, הותקנו בה תאים סולריים קבועים. כמו כן, לא חלו שינויים במסלול במהלך טיסתה. לדברי צ'י פאז'ן, אחד המעצבים הראשיים של החללית, רק 8 מתוך 13 תת-מערכות היו מבצעיות. שנג'ואו 1 תוכננה בעיקר כדי לבדוק את המשגר מסוג צ'אנג ז'נג (Long March 2F). המרכיבים שנבדקו במהלך המשימה היו הפרדת מיכלולים, שליטה, יציבות, עילוי, כניסה מחדש לאטמוספירה, מגן החום ומערכת הנחיתה. החללית נשאה מטען של 100 קילוגרם זרעים, כדי לבחון את השפעות החלל עליהם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית שנג'ואו
קטגוריה:1999 במדע
קטגוריה:חלליות סיניות
שנג'ואו 2

שנג'ואו 2 (סינית: 神舟二号) היא החללית הסינית הלא המאוישת השנייה ששוגרה ב-9 בינואר 2001 במסגרת תוכנית שנג'ואו של תוכנית החלל הסינית. בתוך קפסולת הכניסה מחדש, הוכנסו יחדיו קוף, כלב וארנב כדי לבדוק את המערכות לקיום חיים של החללית. הקפסולה ששימשה לחזרה לכדור הארץ התנתקה מהחללית לאחר 7 ימים במסלול, והחלק הנותר המשיך להקיף את כדור הארץ במשך 220 יום נוספים.

במהלך שיגור שנג'ואו 2 נבדקו ביתר קפידה המערכות השונות והתפקודים הכללים ביחס לשיגור הקודם - שנג'ואו 1. בעוד שבשיגור שנג'ואו 1 לא היה שינוי במסלול, שנג'ואו 2 שוגרה במסלול מסוים, ב-12 בנובמבר מסלולה ומהירותה שונו וב-15 בינואר בוצע שינוי נוסף.

יחד עם המטען החי, החללית נשאה 64 מטענים מדעיים ייעודיים שונים כמו ציוד למיקרו כבידה, ציוד לקריסטלוגרפיה, זנים של בעלי חיים שכללו 6 עכברים, אורגניזמים ימיים קטנים, קולטי קרינה קוסמית וקולטי חלקיקים, וכדי לבחון את הקליטה מכדור הארץ ומערכות התקשורת השונות - השידורים הוקלטו על קלטות. הציוד הרב פוזר ברחבי הגשושית - 15 היו בתא הנחיתה (בו היו גם בעלי החיים), 12 בתא השהיה במסלול ו-37 באזור הקדמי חיצוני של החללית.

החללית נחתה במונגוליה הפנימית ב-16 בינואר 2001 בשעה 11:22 UTC. לא שוחררו תמונות שלה לאחר הנחיתה, עקב כך יש טענות כי הנחיתה לא הסתיימה בהצלחה, למרות שהשלטונות דחו טענה זו. אתר החדשות של מרכז החלל השוודי טען כי מקור שלא הזדהה אמר כי מצנחה הבודד כשל והדבר הוביל לנחיתה קשה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20001001051225/http://www.geocities.com/CapeCanaveral/Launchpad/1921/shenzhou.htm תמונות של שנג'ואו]

קטגוריה:תוכנית שנג'ואו
קטגוריה:חלליות סיניות
סטנלי (עיר)

[[קתדרלה אנגליקנית "קרייסט צ'רץ' בעיר]]
סטנלי (באנגלית: Stanley, בארגנטינה נקראת: פוארטו ארחנטינו) היא עיר הבירה והעיר היחידה באיי פוקלנד (בארצות הדוברות ספרדית: איי מלווינס).

העיר ממוקמת באי פוקלנד המזרחי. מלבדה נמצאים על אי זה מספר יישובים כפריים נוספים.

סטנלי משתרעת על מדרון הררי בין מפרץ סטנלי (מפרץ ארחנטינו) לבין פנים האי. למרות היותה העיר היחידה המוכרת באיי פוקלנד, מדובר למעשה בעיירה קטנה שאוכלוסייתה מונה 2,115 נפשות, מתוך כ-2,500 תושבים באי כולו (להוציא חיילים בריטיים). זהו המרכז המנהלי הדרומי ביותר בחצי הכדור הדרומי, אולם עקב מיעוט האוכלוסין בה אינה נחשבת כעיר הבירה הדרומית ביותר על פני כדור הארץ, תואר השמור לעיר וולינגטון בניו זילנד.

לנמל הייתה במשך השנים חשיבות אסטרטגית, בהיותו הנמל הדרומי ביותר של האימפריה הבריטית.

ההתיישבות במקום החלה בשנת 1843, והעיר הוכרזה כבירת איי פוקלנד בשנת 1845. היא נקראת על שם הלורד סטנלי, שהיה השר הממונה על הקולוניות החיצוניות בממשלה הבריטית. בעיר ממוקם בית הממשלה אשר נבנה בשנת 1845 ואשר משמש את מושל איי פוקלנד.

בשנת 1979 נחנך סמוך לעיר נמל התעופה פורט סטנלי , שאיפשר הגעה לאי במטוסים קטנים. עד לחניכתו ניתן היה להגיע לאי במעבורות ורחפות. שדה התעופה היה בפעילות עד להקמת בסיס חיל האוויר המלכותי מאונט פלזנט, בשנת 1985.

בשנת 1982 נתפסה העיר על ידי כוחות הצבא הארגנטינאי, דבר שהחל בפועל את מלחמת פוקלנד.
הנוכחות הארגנטינאית בעיר נמשכה 10 שבועות, שבמהלכם נערכו קרבות על העיר. בתחילה הופגזה העיר בירי ארטילרי מצד הצי הבריטי, נגרם לעיר נזק רב, ושלושה תושבים נהרגו. על שלב המתקפה היבשתי פיקד בריגדיר ג'וליאן תומפסון הכוח כלל את חטיבת הקומנדו השלישית של חיל הנחתים המלכותי, אשר כללה בתוכה את גדודי הקומנדו (40, 42 ,45) של החיל, ויחידות נוספות ובהן שני גדודים מן הרגימנט המוצנח וכן אלמנטים מן הכוחות מיוחדים ובהם צוותים משירות הסירות המיוחד וה-SAS. כוחות הנחתים והצנחנים נחתו באיי פוקלנד עצמם, כבשו אותם מידי חיילי ארגנטינה בסדרה של קרבות חי"ר קשים ובמסע רגלי מפרך, הגיעו לעיר ולחמו על כיבושה. במהלך הקרב הביא לנסיגת הצבא הארגנטינאי אל תוך העיר עצמה, עד לכניעה. במהלך הקרבות מוקשו סביבות העיר, ועוד כיום מסומנים אזורים מסוימים מחוץ לעיר כשדות מוקשים. בהמשך השלימו הכוחות הבריטים את ההשתלטות מחדש על האיים.

לאחר המלחמה שוקמה העיר במהירות. כיום יש בה מרכז קניות, מרכז ספורט, בית חולים, ושוכנים בה משרדי הממשל של האי. בסטנלי גם נמצאת כנסייה שנבנתה בשנת 1845. בשנת 1984 נחנכה בה אנדרטה למלחמה.

למרות הכניעה במלחמה, ממשלת ארגנטינה לא חזרה בה מתביעתה הטריטוריאלית על איי פוקלנד, ועל העיר סטנלי - פוארטו ארחנטינו בפרט, ברמה ההצהרתית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* מדריך לתיירים בסטנלי בויקימסע האנגלי 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ערי חוף
קטגוריה:איי פוקלנד
קטגוריה:אמריקה הדרומית: ערי נמל
קטגוריה:הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים: ערי בירה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: ערי בירה
הוצאת ספרים

הוצאת ספרים היא גוף העוסק בהוצאה לאור של ספרים ובהפצתם של הספרים, דרך חנויות הספרים ובמכירה ישירה לצרכן. הגוף נקרא לעיתים גם מוציא לאור (מו"ל).

בין הוצאות הספרים יש הפועלות כגוף עסקי, לשם הפקת רווחים, ויש הפועלות ללא כוונת רווח.

בחירת הספרים שתפרסם ההוצאה נעשית בהתאם לתחומי ההתמחות שלה: יש המתמחות בספרי בישול, אחרות מתמחות בספרות משפטית, מדריכי טיולים, סיפורת וכו'. מו"לים גדולים עוסקים בתחומים רבים, אך גם הגדול שבהם אינו עוסק בכל התחומים.

בהוצאת הספרים עובדים לקטורים, שתפקידם לבחור בין כל כתבי היד המגיעים להוצאה אילו יוצאו לאור. הבחירה נעשית על פי שיקולים של איכות, סיכויי ההצלחה המסחרית של כתב היד, ובהוצאות המוקדשות לז'אנר (סוגה) מסוים של דברי דפוס, הבחירה נעשית בהתאם לרוח ההוצאה וקהל היעד שלה.

בשנים האחרונות התפשטו מרבית ההוצאות לאור הגדולות גם לתחומים קרובים, כמו הפצה אלקטרונית והפצת מוזיקה. ההוצאות הגדולות בישראל נכון לשנת 2018 הן כנרת זמורה דביר, ידיעות ספרים, כתר-מודן, עם עובד, שוקן, וגרף הוצאה לאור. לצד הוצאות לאור גדולות, פועלות גם הוצאות לאור המתרכזות בסוגה מסוימת.

== ראו גם ==
*הוצאה לאור

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tbpai.co.il התאחדות הוצאות ספרים בישראל]
*[https://web.archive.org/web/20131113085924/http://jnul.huji.ac.il/heb/lgd-publishers.html מאגר המו"לים בישראל] בספרייה הלאומית
*[https://textratz.co.il/הוצאות-לאור-בישראל/ רשימת כל הוצאות הספרים בישראל] באתר טקסט רץ הוצאה לאור
*

*
*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ספר
אשרף גורבאל

אשרף עבדל לטיף ע'ורבאל (נהגה בעברית "גורבאל") (מאי 1925 - 30 בנובמבר 2005) היה דיפלומט מצרי.
==ביוגרפיה==
גורבאל נולד באלכסנדריה שבמצרים. הוא למד באוניברסיטת קהיר ובאוניברסיטת הרווארד. משנת 1949 הוא כיהן במשלחת המצרים לאו"ם.

בדצמבר 1967 כיהן גורבאל כראש הנציגות הדיפלומטית הבלתי רשמית של מצרים בארצות הברית וניהל שיחות על חידוש היחסים הדיפלומטיים בין המדינות. הוא המשיך לשהות בוושינגטון כמיופה הכח של מצרים בראש משלחת שפעלה מתוך שגרירות הודו בארצות הברית. במסגרת תפקידו היה שותף פעיל בשיחות עם גונאר יארינג וסיסקו. בפברואר 1972, עם סיום תפקידו של פטרונו, מחמוד ריאד, כשר החוץ, פורסם שגם גורבאל יסיים את תפקידו ויתמנה לעוזרו של חאפז איסמעיל, יו"ר המועצה לביטחון לאומי של מצרים. אולם כהונתו של גורבאל הוארכה עד סוף יוני 1972 כדי שימשיך לטפל בשיחות על תוכנית רוג'רס. גורבאל כיהן כסמנכ"ל משרד החוץ ובפברואר 1973 מונה ליועץ התקשורת של אנואר סאדאת תפקיד בו החזיק במהלך מלחמת יום הכיפורים.

עם חידוש יחסי ארצות הברית–מצרים, בנובמבר 1973, מונה גורבאל לשגריר מצרים בארצות הברית. באפריל 1974 הוא הגיש את כתב האמנתו לנשיא ניכסון. הוא שירת בתפקיד זה עד 1984 - שלוש שנים אחרי שחוסני מובארכ מונה לנשיא מצרים לאחר רצח סאדאת. במסגרת שירותו בשגרירות היה גורבאל חבר הצוות המצרי בשיחות קמפ דייוויד בשנת 1978, שהובילו להסכם השלום בין ישראל למצרים ב-1979. עם התחממות היחסים בין ישראל למצרים קשר גורבאל קשרים עם שגריר ישראל בארצות הברית, אפי עברון, והשניים הופיעו ביחד באירועים רבים.

ב-1987 חזר גורבאל לארצות הברית כמרצה אורח באוניברסיטת ג'ורג'טאון.

==מקורות==
*[http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9C06E6DC1231F930A35751C1A9639C8B63 Ashraf Ghorbal, 80, Egypt's Envoy To U.S. and in '78 Pact With Israel], December 3, 2005, New York Times
* [https://web.archive.org/web/20120314151802/http://weekly.ahram.org.eg/2006/780/sc131.htm Ashraf Ghorbal (1925-2005): Egypt's Twice Top Diplomat in Washington], El-Ahram

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי מצרים
קטגוריה:שגרירים בארצות הברית
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1925
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2005
אל נורא עלילה

אֵל נוֹרָא עֲלִילָה הוא פיוט הפותח את תפילת נעילה של יום הכיפורים בקהילות הספרדים והתימנים. 
הפיוט פותח בשורות: .

הפיוט חובר על ידי רבי משה אבן עזרא, פיוט דומה קדום לו שנכתב בידי יוסף אבן אביתור נמצא בגניזת קהיר ונראה שאבן עזרא השתמש בו כבסיס לפיוט המיוחס לו.<ref></ref>

== תוכן הפיוט ==
תוכן הפיוט הוא בקשה מאלוהים למחול על חטאי העם, וגם בקשה לגאולה קרובה. בשל מליצתו היפה של הפיוט הונהג לאחרונה לאומרו גם בכמה קהילות אשכנזיות.

האותיות הראשונות בכל מחרוזת בפיוט יוצרות אקרוסטיכון: "משה חזק".
המשורר פונה לבוראו בתואר "אל נורא עלילה", כלומר האל שמעשיו מעוררים יראה כלפיו, שמקורו בספר תהלים פרק סו: "לכו וראו מפעלות אלוהים, נורא עלילה על בני אדם".
חלקים בפיוט פונים אל הבורא, וחלקים אחרים פונים לקהל המתפללים ("תזכו לשנים רבות...) ולמלאכי מרום ("מיכאל שר ישראל, אליהו וגבריאל...).
נעימת הפיוט המסורתית קצבית ואופטימית, בשונה ממרבית פיוטי הימים הנוראים, ונועדה להפיח התעוררות רוחנית בקהל המתפללים המותשים מן הצום לקראת הישורת האחרונה של תפילות יום הכיפורים.

==התייחסות בתרבות==

הגיטריסט הישראלי אלי דאלי, ביצע את הלחן המסורתי של הפיוט בסגנון רוק כבד. העיבוד הוא חלק מאלבום שהוציא דאלי, שנקרא "תפילה מתכתית".

להקת המטאל הישראלית אורפנד לנד הוציאה אלבום הנקרא 'El Norra Alila' על שם פיוט זה, ובו שורה מהפיוט בשיר האחרון באלבום, "שיר השירים".

להקת הרוק הישראלית נקמת הטרקטור חותמת את כל הופעותיה בשני העשורים האחרונים בשירה מתוך הפיוט, שגם הוקלט ומופיע כשיר אחרון באלבום "מה לאהובי".

שירו של ישי ריבו, "תוכו רצוף אהבה", כולל אזכור של הפיוט - "מַמְצִיא לָנוּ מְחִילָה, לֹא רַק בִּשְׁעַת הַנְּעִילָה".

<gallery>
תמונה:The_National_Library_of_Israel_-_El_Nora_Alila_-_Baghdad_version_-_1785181_HURI.ogg|אל נורא עלילה, נוסח עיראק, בגדאד שרים: יעקב חורי וקבוצה. מקליטה: א. גרזון-קיוי. הוקלט בירושלים, 1958.
תמונה:The_National_Library_of_Israel_-_El_Nora_Alila_-_Greek_version_-_1785182_larisa.ogg|אל נורא עלילה, נוסח יוון. הוקלט בלריסה שביוון ב-1970. שר: יצחק מיזן מקליט: אמנון שילוח.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.daat.ac.il/daat/sifrut/maamarim/el-nora-2.htm על הפיוט], באתר "דעת"
*
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/music/Compilations/holidays/Pages/Yamim_Noraim.aspx ביצועים שונים] באתר המוזיקה של הספרייה הלאומית
* רחל ארז, [http://www.daat.ac.il/daat/sifrut/maamarim/el-hesber-2.htm הסבר הפיוט: "אל נורא עלילה"], באתר "דעת"
* [http://aronsfarim.blogspot.com/2011/09/blog-post_24.html אל נורא עלילה], [http://aronsfarim.blogspot.com/ מארון הספרים היהודי]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
קטגוריה:פיוטי משה אבן עזרא
טאז השד הטסמני

טאז השד הטסמני או טאז (באנגלית: The Tasmanian Devil או Taz) הוא דמות בדיונית שנוצרה בשנות ה-50 ומופיעה בסרטי הנפשה של הלוני טונס. טאז הוא שד טסמני (חיית כיס החי באי טסמניה וידוע בצווחותיו המפחידות) והוא בעל דיבור קלוקל, חם מזג, רעב תמיד והורס כל הנקרה בדרכו על ידי סופת הטורנדו שהוא יוצר תוך כדי התקדמותו. טאז הוא יצור די טיפש וניתן "לסדר" אותו בקלות, אך כשהוא מבין שהערימו עליו כדאי להתרחק ממנו, הוא נחשב לדמות האלימה ביותר מבין דמויות הלוני טונס.

טאז הופיע בסה״כ ב־5 מסרטוני ה־"לוני טונס", כאשר הופעת הבכורה שלו הייתה בסרטון Devil May Hare בשנת 1954. לאחר הפצת הסרטון, אדי סלזר, שהיה ראש חטיבת האנימציה באולפני האחים וורנר באותו זמן, החליט לגנוז את הדמות, שכן סבר שהיא אלימה מדי. דמותו של טאז ניצלה לאחר זמן מה, כאשר ג'ק וורנר העלה תהייתו בפני סלזר על מה עלה בגורלו של טאז, וסיפר שקיבל "קופסאות על גבי קופסאות" של מכתבי מעריצים שרוצים לראות עוד ממנו. ארבעה סרטונים נוספים נוצרו מאז בהשתתפותו של טאז עד לסגירת חטיבת האנימציה בשנת 1968.

ב־1991 טאז קיבל סדרה משלו בשם "טאז-מאניה", אשר שודרה בישראל בערוץ הילדים במהלך שנות התשעים, ובעקבותיה זכה לפופולריות מחודשת. בסדרה הוצגה משפחתו הבורגנית (שהורכבה משדים טסמניים חכמים יחסית, שיודעים גם לדבר ולבושים בבגדים).

ב -2023 יצא סרט בכיכובו בשם "טאז: רעב להרפתקה". 
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויות לוני טונס
קטגוריה:חיות כיס בתרבות
גרדום

הגרדום בכלא הבריטי בירושלים
גרדום בפארק ההיסטורי בבית המשפט של [[טומבסטון באריזונה]]
הגרדום שהוקם ליד אושוויץ על ידי בעלות הברית לאחר סיום [[מלחמת העולם השנייה, על מנת לתלות את רודולף הס, כשפניו אל מחנה ההשמדה שבאושוויץ]]
גרדום הוא מתקן, בדרך כלל עשוי עץ, המשמש להוצאה להורג בתלייה. 

גרדום בדרך כלל בנוי בצורת האות 'ר' או 'ו' - קורה אנכית שלקצה העליון שלה מחוברת קורה אופקית ממנו משתלשלת לולאת חנק. ישנם דגמים מורכבים יותר של גרדומים שבהם הקורה האופקית נשענת על שתי קורות אנכיות. הגרדום בטייברן בלונדון עוצב בצורה משולשת, עם שלוש קורות אופקיות ושלוש קורות אנכיות מה שאפשר לתלות פושעים משלושת צדדיו.

ישנם גרדומים קבועים הממוקמים במקומות ציבוריים, המשמשים גם כסוג של הרתעה בפני ביצוע עבירות שיש עליהן עונש מוות. לעיתים נהגו להשאיר את גופות המוצאים להורג על הגרדום למען "יראו וייראו". במקומות אחרים מותקן הגרדום בין כותלי בית סוהר. לעיתים, לשם העצמת אימת המוצא להורג, מוקם הגרדום בסמוך למקום מאסרו תוך שהוא שומע את הלמות עבודות הבנייה.

בעבר נהגו לקשור את לולאת החנק סביב צווארו של הנחנק המוצא להורג בעוד הוא עומד על סולם, או על עגלה קשורה לסוס. סילוק סולם או הסעת העגלה גרמו למוצא להורג ליפול, תלוי בלולאה, ולהחנק אט אט. בגרדומים מודרניים משתמשים בדלת קטנה ברצפה הנפתחת באמצעים מכניים. פתיחת הדלת גורמת לנפילה של המוצא להורג שמת במהירות משבירת המפרקת וחניקת הגרון. 

==גרדום בארץ ישראל==
בתקופת המנדט הבריטי נגזר בארץ ישראל עונש מוות על 11 מלוחמי המחתרות. תשעה מהם הוצאו להורג בתלייה, בגרדום שהותקן בכלא עכו (ראו עולי הגרדום).

לאחר ששלושה מלוחמי האצ"ל, מאיר נקר, אבשלום חביב ויעקב וייס, נידונו למוות, ניסה האצ"ל למנוע את תלייתם, באמצעות חטיפה של שני סרג'נטים בריטיים, ואיום להוציאם להורג אם יבוצע גזר הדין. שלטונות המנדט הבריטי לא נכנעו לאולטימטום זה, ובעקבות לוחמי האצ"ל נתלו גם שני החיילים הבריטיים החטופים.
המקום בו בוצע גזר הדין נקרא "חורשת הסרגנ'טים", חורשה באזור נתניה הממוקמת על יד בית העלמין.

==גרדום במדינת ישראל==
במדינת ישראל הוקם גרדום לשם הוצאתו להורג של אדולף אייכמן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שיטות הוצאה להורג
אנגלית אוסטרלית

אנגלית אוסטרלית (באנגלית: Australian English) היא ניב של השפה האנגלית. היא החלה להבדיל עצמה מן האנגלית הבריטית, זמן קצר לאחר הקמתה של הקולוניה הבריטית ניו סאות' ויילס ב-1788. יעודה המקורי של התיישבות זו הייתה לאסירים בריטיים, שרובם הגיעו מערים גדולות באנגליה. ב-1827 דיווח פיטר קוניגהם, בספרו "שנתיים ב-New South Wales", שאוסטרלים לבנים ילידי המדינה, דיברו במבטא שונה ומובחן, אם כי בעל השפעות מאנגליה. גל נרחב בהרבה של הגירה, שמקורו בגל הבהלה לזהב בשנות ה-50 של המאה ה-19, היה גם הוא בעל השפעה משמעותית על האנגלית האוסטרלית, וכלל מספר גדול של אנשים שאנגלית הייתה שפתם השנייה. למן אותו זמן, האנגלית האוסטרלית התעשרה ממקורות חיצוניים. בשנות ה-40 של המאה ה-20, סידני ג'ון בייקר פרסם מספר מילונים של האנגלית האוסטרלית.

תהליך ה"אמריקניזציה" של האנגלית האוסטרלית שהחל בימי הבהלה לזהב, ובא לידי ביטוי בשאילת מילים, ביטויים, ותצורות שימוש מהאנגלית האמריקאית, התעצם עם הגעת כוחות אמריקאיים לאוסטרליה בזמן מלחמת העולם השנייה. בנוסף, היבוא המאסיבי של תוכניות טלוויזיה ושאר תכנים תקשורתיים מארצות הברית, החל משנות החמישים של המאה ה-20, גם הוא בעל השפעה משמעותית על האנגלית האוסטרלית. כתוצאה מכך, לדוגמה, האוסטרלים משתמשים במילה האמריקאית truck לציון משאית, ולא במקבילתה הבריטית lorry.

הקרבה הגאוגרפית וההיסטוריה המשותפת הביאו לכך שהאנגלית האוסטרלית דומה יותר מכל לאנגלית הניו זילנדית. אולם, ההבדל בין שתי הגרסאות המדוברות במדינות הללו בולט לאנשים הבאים מהן (וסביר שגם למי שאינו תושב שלהן). גם אוצר המילים שבשימוש בשתי המדינות מגלה הבדלים ניכרים.

מאפיין בולט למבטאה של האנגלית האוסטרלית, הוא הנמכת הרישא של הדיפתונג /eɪ/ לעבר הדיפתונג /æɪ~aɪ/, עד כדי אי-יכולתה של אוזן זרה (כולל דוברי אנגלית מאזורים אחרים בעולם) להבחין בין שני הדיפתונגים הללו שאצל דוברי האנגלית האוסטרלית.

==ראו גם==
*אנגלית אמריקאית
*אנגלית בריטית
*אנגלית קנדית

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.anu.edu.au/ANDC/ Australian National Dictionary Centre]

אוסטרלית
קטגוריה:אוסטרליה: תרבות
קטגוריה:בלשנות חברתית
קטגוריה:שפות
פואמת מוות

הגנרל אקשי גידיו כותב את פואמת המוות שלו לפני ביצוע ה[[ספוקו (כיוון שהפסיד בקרב).]]
פואמת מוות (Jisei) היא סוג של פואמה שפותחה בתרבויות המזרח, בעיקר ביפן, סין ושושלת ג'וסון בקוריאה והיא מכונה גם פואמה של פרידה מן החיים.<ref></ref> הפואמה נכתבת על ידי אדם העומד לפני מותו ומטרתה לשקף תובנות של לפני מוות ולסייע לקורא לחוות את מחשבותיו האחרונות של העומד למות.

פואמות מוות נכתבו באופן מסורתי על ידי כלל שכבות האוכלוסייה, ובתנאי שהכותב הוא בעל יכולת כתיבה וקריאה.<ref></ref> בתחילת המאה ה-7 לספירה, אנשים שכתבו פואמות מוות כתבו אותן באופן חופשי ללא סגנון מוכתב מראש. עם הזמן, כתיבת פואמת מוות הפכה לנפוצה, ונכנסו כללי כתיבה מקובלים, ובהם:
* הימנעות מהתייחסות ישירה למוות. במקום זאת קיים שימוש בביטויים מעולם הטבע המרמזים על כך, כגון עלה נופל, פרח קמל, שקיעת שמש וכדומה.
* גישה נייטרלית ולא רגשית ביחס למוות
* אמנות כתיבת הפואמות היא חלק בלתי נפרד מהתרבות היפנית; הפואמות מתארות בדרך כלל תחושות והרמוניה עם הטבע בהתאם לדת הבודהיסטית ולדת השינטו היפנית.

היה מקובל להתייעץ עם משוררים לפני כתיבת הפואמה ולהכינה מראש, אך היה אפשר לשנותה לאור אירועים שהתרחשו אחרי כתיבת הפואמה.

כתיבת הפואמה מהווה חלק משמעותי בטקסי הספוקו היפנים. הפואמה נכתבת בסגנון וקה (5 שורות ובשורות יש 5 מילים,7,5,7, ו-7 לפי הסדר הזה).

==ראו גם==
* מכתב התאבדות

== לקריאה נוספת ==
*ספר: [https://terebess.hu/zen/mesterek/Death.pdf פואמות מוות יפניות]

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוגות שיריות
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:זן
קטגוריה:שינטו
סוג (טקסונומיה)

[[ארה כחולה-צהובה, ארה אדומת-מצח וארה ארגמנית, שלושתם שייכים לסוג ארה.]]
[[אייל קורא הוא דוגמה למין יחיד בסוגו והוא בעל מאפיינים שונים בהרבה משאר האייליים.]]
סוג (בלועזית: גנוס, Genus) הוא רמה של מיון טקסונומי של יצורים חיים. רמת הסוג נמצאת תחת רמת המשפחה (ואם ישנם גם תחת תת-משפחה או שבט). תחת הסוג ישנה רמת המין ולעיתים קיימת גם קבוצת משנה המכונה תת-סוג.

מקרים של התפצלות אבולוציונית יוצרים סוגים עם מספר מינים גבוה, בעוד שאירועי הכחדה או הצלחה יוצאת דופן של מין מסוים, עשויים להוביל לסוגים עם מספר מינים נמוך ולעיתים ישנו מין יחידי בסוגו<ref name=":0" />.

== הגדרה ושימוש ==
סוג הוא קטגוריה שמטרתה לגשר בין הקטגוריה הרחבה יחסית של משפחה לקטגוריה הצרה של מין. ההגדרה של סוג היא הגדרה רחבה, והוא יכול להכיל בתוכו מין אחד או אלפים. לעיתים משתמשים ב"סוג" כדי לסווג בעלי חיים שנכחדו והנתונים ברמת המין לא זמינים לגביהם<ref name=":0"></ref>. לא תמיד החלוקה הטקסונומית מצליחה להכיל באופן אלגנטי את חלוקת המינים בטבע, אם כי במקרים רבים מאוד הסיווג ל"סוג" ממלא היטב את מטרתו<ref name=":0" /><ref></ref>.

במספר מקרים מינים מאותו סוג יוכלו להכליא ביניהם ביעילות, כמו אצל כמה חתוליים, אף שהדבר יוביל ליצירת זני כלאיים עקרים. מינים שאינם בני אותו סוג לא יצליחו להתרבות ביעילות לרוב, אם כי ישנם יוצאים מהכלל.

== דוגמאות ==
ביצורים חיים רבים ניתנת חשיבות רבה לסוג, כשהמינים עצמם פחות מוכרים. מספר מינים של הפרוטיסט Plasmodium, לדוגמה, גורמים למחלת המלריה; לפיכך מוזכר בדרך כלל באזכורים יום-יומיים ובספרות המדע הפופולרי סוג ה-Plasmodium כגורם למחלת המלריה, מבלי לפרט את המינים השונים. עץ האלה מוכר לרוב האנשים בשמו זה; זהו למעשה סוג הכולל כמה מינים, כגון אלה ארצישראלית ואלת המסטיק. הדוב מהווה סוג הכולל כמה מינים כמו דוב קוטב או דוב חום, אם כי גם מינים אחרים במשפחת הדוביים יכולים להיקרא בשם "דוב", אף שהם שייכים לשם אחר כמו דוב שפתני, דוב מלאי או דוב פנדה. למרות שמינים מסוימים נראים מספיק דומים כדי להשתייך לאותו סוג, הם יכולים להיות מובחנים על פי הטקסונומיה ולעיתים מופרדים לסוגים אחרים. כך נכון למשל לגבי התן, הכולל מינים שבעבר השתייכו לסוג כלב.

במספר מקרים ישנם מינים יחידים בסוגם, כשהמינים הקרובים להם ביותר הם מהשבט או המשפחה ומעלה. בין הדוגמאות להם נמצאים הגרגרן, האוקפי ושפן הסלעים. חלקם למעשה אינם יחידים לחלוטין, מאחר שקרוביהם לסוג נכחדו, לעיתים בעידנים קדומים יותר.

שמו של הסוג עלול לבלבל עקב המין או התת-מין הדומיננטי בו. הסוג חתול למשל, אשר רבים מקשרים עם חתול הבית בלבד, כולל למעשה מינים רבים אחרים, כגון חתול ביצות, חתול מדבר סיני וחתול חולות.

בכתיב מדעי מופיע הסוג והמין של יצור מסוים באותיות לטיניות ובכתב מוטה (כל הרמות הנמצאות מעל לסוג אינן נכתבות בכתב מוטה). הסוג מופיע לפני המין ונכתב באות ראשונה גדולה; המין עצמו נכתב באות קטנה. באזכורים של יצורים בספרות המדעית מסתפקים כמעט תמיד בציון הסוג והמין; המשפחה והרמות שמעליה לעולם אינן מוזכרות, למעט במאמרים העוסקים בטקסונומיה. להלן מספר דוגמאות: Plasmodium malariae הוא הגורם הנפוץ ביותר למחלת המלריה; Pistacia lentiscus היא אלת המסטיק; Crocodylus niloticus הוא תנין היאור. לעיתים מופיע גם ציון תת-מין אחרי ציון המין: Felis silvestris catus הוא חתול הבית.

==ראו גם==
* מין
* טקסון מונוטיפי
* מיון עולם הטבע

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
שירות ייעוץ לאזרח

שי"ל - שירות ייעוץ לאזרח הוא שירות השייך למשרד הרווחה והשירותים החברתיים, במסגרת האגף לתפקידים מיוחדים, ועובד בשיתוף עם הרשויות המקומיות. השרות מופעל על ידי רכזות ורכזים בשכר ומפעיל מאות מתנדבים. הייעוץ וההכוונה ניתנים לתושבים במגוון נושאים, כאשר תחומי הייעוץ העיקריים הם דיני עבודה, ייעוץ משפטי, דיור ושיכון, צרכנות ותקשורת, ביטוח לאומי, מיסים ואגרות, משפחה ואישות. זהו הגורם הממשלתי היחיד הנותן מידע והכוונה בנוגע לזכויות ונהלים הנוגעים לכלל השירותים הממשלתיים בישראל.

שי"ל הוקם בחיפה בשנת 1956, על פי דגם של ה-CAB-Citizens Advice Bureau הבריטי, ובהמשך בערים רבות בארץ. ב-1975 משרד הסעד דאז (תחת שר הסעד מיכאל חזני) פרש את חסותו על הארגון שהופעל עד אז רק על ידי מתנדבות (בעיקר) והוא הפך לחלק מהמשרד הממשלתי.

==שירותי הארגון==
השירות מפעיל נכון ל-2017 כ-68 לשכות ב-51 יישובים רחבי הארץ, וכ-1000 מתנדבים, מתוכם כ-100 פועלים בסיוע בבתי המשפט. את הייעוץ וההכוונה נותנים מתנדבים חלקם אנשי מקצוע בתחומי מקצועם (עורכי דין, רואי חשבון וכו') וחלקם מתנדבים ממקצועות שונים, העוברים השתלמויות שנתיות שונות במסגרת שי"ל, בנושאי עבודה, זכויות אזרח, צרכנות, יחסים בין-אישיים ועוד. כמו כן פעילים בשי"ל סטודנטים למשפטים, כלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטאות ומכללות שונות, הנותנים ייעוץ ראשוני, מסייעים במילוי טפסים ובמכתבים לפונים, ללא ייצוג משפטי. פעילותם בשי"ל נחשבת לחלקם כקרדיט בלימודים ומזכה לעיתים במלגה. כל השירותים, כולל ייעוץ טרום משפטי הניתן על ידי עורכי הדין וסטודנטים למשפטים, ניתנים ללא תשלום, לכל פונה, בלי קשר לגובה הכנסתו.

בחלק מלשכות שי"ל ניתנת עזרה במילוי טפסים לסיוע משפטי, שמשרד המשפטים מעניק לאזרחים על פי שיקולים כלכליים ואחרים. במקרה זה משמש שי"ל כצינור להעברת הטפסים ולמפגשי מיון ראשוני עם נציג משרד המשפטים, במטרה לחסוך מן הפונים את הצורך בנסיעות והפסד ימי עבודה.

בשנת 2017 היו למעלה מ - פניות למוקד הטלפוני של שי"ל ומספר הפניות הולך וגדל מאז שנסגר מוקד המידע של בתי המשפט ב-2010. שי"ל קשור גם למוקד המצוקה 118 של משרד הרווחה.

שי"ל הפעיל אתר אינטרנט, אליו גלשו מדי שנה כמיליון וחצי פונים שחיפשו מידע המאוחסן באלפי דפי המידע באתר. כמו כן הופעל באתר פורום לשאלות. ב-1 באוקטובר 2017 נסגר אתר שי"ל וגם הפורום.

מספר הפניות הרב ביותר נעשה ללשכות של שי"ל הפזורות בכל רחבי הארץ, ניתן לקבל בהן ייעוץ פנים אל פנים וכן ייעוץ טלפוני.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gov.il/he/departments/General/molsa-shill דף שירות ייעוץ לאזרח באתר משרד הרווחה]
* 

קטגוריה:ישראל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:מרכזי מידע
קטגוריה:ארגוני עזרה בישראל
קטגוריה:קווי סיוע
הפועל טייבה

הפועל טייבה הייתה קבוצת הכדורגל שייצגה את העיר טייבה, והייתה הקבוצה הראשונה מן המגזר הערבי ששיחקה בליגה הבכירה בישראל, בעונת 1996/1997, אך לא הצליחה להטביע את חותמה בליגה, וכבר בעונת הבכורה נשרה חזרה לליגה הארצית (אז ליגת המשנה), לאחר מכן התדרדה לליגות נמוכות יותר עד שהתפרקה ב-2003.

==היסטוריה==
הפועל טייבה נוסדה ב-1961 ושיחקה תחילה בליגה ג'. בשנת 1974 העפילה הקבוצה לליגה ב'. בשנת 1986 עלתה לליגה א', ושבע שנים מאוחר יותר, ב-1993, העפילה לליגה הארצית (ליגת המשנה דאז). את אותה עונה בליגה הארצית סיימה במקום החמישי, מרחק של חמש נקודות בלבד מפלייאוף העלייה ללאומית (הליגה הבכירה). כשתי עונות לאחר מכן בעונת 1995/1996 תחת המאמן הפולני ויצ'יץ' לזארק, טייבה זכתה באליפות הליגה הארצית, רחוקה חמש עשרה נקודות מהפועל בת ים שהייתה במקום השלישי ועלתה לליגה הראשונה בישראל, הליגה הלאומית. היא הייתה הקבוצה הראשונה מן המגזר הערבי שהעפילה לליגה הראשונה בישראל. בשל מצבו הרעוע של האצטדיון העירוני בטייבה, נאלצה הקבוצה לארח את משחקיה בליגה הלאומית באצטדיון הקופסה בנתניה, באצטדיון קריית אליעזר בחיפה ובאצטדיון השלום באום אל פחם. אף על פי שטייבה פתחה טוב את עונתה בליגה הלאומית עם שלושה ניצחונות רצופים, היא ניצחה בהמשך רק עוד משחק אחד בכל העונה. לזארק, המאמן הפולני, הוחלף בינואר של אותה שנה על ידי צבי רוזן ולאחר מכן מונה רפעת טורק למאמן הקבוצה אך למרות השינויים טייבה סיימה במקום האחרון וירדה לליגה הארצית.

אירוע טראגי שהתרחש בעונה זו היה מותו של שחקנה ואהיב ג'אברה, שהתמוטט ומת במהלך משחקה של הקבוצה מול בני יהודה תל אביב שנערך ב-4 באפריל 1997.

בעונת 1997/1998, סיימה טייבה במקום השמיני בליגה הארצית, אך עונה זו זכורה לאחר שמשחקה מול בני סכנין הופסק בעקבות תגרת אוהדים המונית. בעונה שלאחר מכן, 1998/1999, טייבה סיימה בתחתית הליגה הארצית עם שש נקודות בלבד בשלושים משחקים וירדה לליגה א' (שהפכה לליגה הארצית באותה עונה עקב הקמת ליגת העל). בעונת 1999/2000 למרות עונש הפחתת נקודות בעקבות התגרה במשחק מול בני סכנין, הצליחה טייבה לסיים באמצע הטבלה. שתי עונות לאחר מכן, בעקבות עונש הפחתת נקודות נוסף שקיבלה, סיימה הקבוצה במקום הלפני האחרון, נקודה אחת מתחת להפועל מג'ד אל כרום, והשלימה ירידת ליגה נוספת, לליגה השלישית. בשנת 2003, ירדה לליגה ב' והשלימה התדרדרות של 4 ליגות ב-7 שנים. עם ירידתה לליגה החמישית התפוררה ההנהלה והשחקנים עזבו, והקבוצה התפרקה סופית. באותה שנה עלו 2 קבוצות נוספות מן המגזר הערבי לליגה הבכירה (ליגת העל) שלקחו את מקומה בתודעה כקבוצות ערביות בליגה הראשונה: מכבי אחי נצרת ואיחוד בני סכנין.

== שחקני עבר בולטים ==

== תארים והישגים ==
ליגת המשנה (1):
*1995/96

ליגה ב' (כדורגל) (1):
*1985/1986

גביע הטוטו לליגת המשנה:
*סגנות: 1993/1994

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייבה: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1965
טייבה
קטגוריה:קבוצות כדורגל ערביות ישראליות
איליתיה

איליתיה (ביוונית: Εἰλείθυια) במיתולוגיה היוונית, היא בתם של זאוס והרה ואחותם של ארס, הפיסטוס והבה.
 
איליתיה היא אלת הלידות. לא מסופר עליה הרבה במיתוסים ודמותה אינה ידועה כמעט.
במיתולוגיה מסופר כי כאשר אישה כורעת ללדת, איליתיה ממהרת למקום ועוזרת לה.

== תליון הזהב ==
לאחר שלטו, טיטאנית יפת תואר, התעברה מניאופיו של זאוס אף אי, עיר או אזור ביוון כולה לא הסכים לקבל את לטו מפני שפחדו מקנאתה וכעסה של הרה, אשתו של זאוס.
האי דלוס ריחם על לטו ונתן לה ללדת אצלו את ילדיה.
הרה ראתה זאת וכדי להקשות על לטו היא חטפה את בתה איליתיה, אלת הלידות, על מנת שלא תוכל להגיע ולעזור ללטו בלידתה.
האלות האחרות ראו זאת ולא ידעו מה לעשות, הן לא ידעו איך ללדת ורצו שלטו תלד את עוברה כראוי.
האלות החליטו לקרוא לאיריס, אלת הקשת בענן, שפיתתה את איליתיה אל האי דלוס בעזרת תליון זהב.
איליתיה עזרה ללטו בלידתה וכך נולדו התאומים ארטמיס ואפולו.

גרסה אחרת מספרת שאליתיה לא הצליחה לברוח מהרה ולכן לטו ילדה בייסורים רבים את ארטמיס, אלת הציד, שקפצה מגוף אימה ועזרה ליילד את אחיה התאום אפולו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:אלות פריון
אידה מזא"ה

אידה מַזְאֶ"ה (מאזע, מזה) (9 ביולי 1893; אוגלי בבלארוס - 13 ביוני 1962; מונטריאול בקנדה), משוררת יידיש, סופרת, מסאית ועורכת.

== קורותיה ==
נולדה בשם אידה זשוקופסקי בכפר אוגלי הסמוך למינסק, בלארוס.

אידה מזא"ה למדה עד גיל 13 עם אחיה בתלמוד תורה וקיבלה חינוך משכילי מאביה בביתם. בשנת 1908 היגרה עם משפחתה לאמריקה. לאחר שנישאה השתקעה במונטריאול, קנדה. שם כתבה את מרבית שירי הילדים ביידיש שלה, ערכה עיתוני ילדים וסייעה רבות לפליטים יהודים שהגיעו לקנדה.

בשנת 1926 החלה כותבת שירים, ושיריה הראשונים נדפסו בשנת 1928. בשנות השלושים וראשית שנות הארבעים נדפסו קובצי שירי היידיש שלה לילדים בוורשה, מונטריאול ואמריקה. שירים ומאמרים שלה שעסקו בעיקר בענייני ספרות נדפסו בעיתונות באמריקה, קנדה, פולין, ארגנטינה, מקסיקו וישראל. היא גם סייעה למשוררי יידיש צעירים בקנדה לפלס את דרכם לעולם הספרות והעיתונות.

שיריה היו מכל הסוגים: שירים עליזים לגיל הרך, ושירי עצבות ויתמות לילדים גדולים. אידה מזא"ה כתבה שירי יידיש בחרוזים, והושפעה ממשוררי צפון אמריקה האנגליים, בעיקר משירתה של אמילי דיקנסון ורוברט לואיס סטיבנסון. היא התייחדה בעיקר בסוגת השיר הלירי הקצר. נכתב עליה, בין היתר, כי בשיריה היא 'משחקת עם הילד, כאילו היא עצמה ילדה', ופעמים שהיא 'מתבטאת כאם אוהבת, שנהנית מן המשחק עם ילדה'.

שירי ילדים בודדים משל אידה מזא"ה תורגמו לעברית בידי שמשון מלצר ואוריאל אופק, ונדפסו בשעתו בעיתון הילדים "דבר לילדים". ביידיש פרסמה למעלה מחמישה כרכי שירה לילדים גדולים ולגיל הרך.

== מספריה ==
* 'אַ מאַמע', מונטריאול 1931.
* 'לידער פאר קינדער' (עם הקדמה של לייב מלאך), ורשה 1936.
* 'נייע לידער', מונטריאול 1941
* 'וואקסן מיינע קינדערלעך', שירי אמהות ושירי ילדים, מונטריאול 1954
* 'דינאַ: אויטוביאגראפישע דערציילונג', מונטריאול 1970

== לקריאה נוספת ==
* עדינה בר-אל, [http://www.achva.ac.il/sites/default/files/achvafiles/maof_book/9/2003_6.pdf "אמא מספרת וסבתא מספרת עוד... השפעתן של נשים על ספרות הילדים ביידיש"], מעוף ומעשה, 9, תשס"ד

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ילידות 1893
קטגוריה:סופרות כותבות יידיש
קטגוריה:יהודיות בלארוסיות
קטגוריה:נפטרות ב-1962
ההרים הכחולים

ההרים הכחולים הם רכס הרים בניו סאות' ויילס שבאוסטרליה, כמאה קילומטרים מערבית לסידני. זהו רכס של הרי שולחן עשויים אבן חול שמגיעים עד כ-1,300 מטרים מעל גובה פני הים. באזור נמצא מגוון עצום של מיני בעלי חיים וצמחים, חלקם ייחודיים לאזור.

ההרים הכחולים מוגדרים כפארק לאומי ואף הוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. האזור נקרא "ההרים הכחולים" בגלל השפעתם של עצי האקליפטוס הגדלים בו על האוויר: האדים העולים מעצי האקליפטוס מכילים שמן הגורם לאוויר לקבל גוון כחלחל, וכך נראים ההרים מרחוק ככחולים.

בתחום הפארק נמצאות מספר עיירות, ביניהם ההרים הכחולים, קטומבה, ולית'גו. קטומבה היא מרכז תיירותי ממנו יוצאים סיורים מאורגנים לשטח הפארק ואף נקודת היציאה לטיולים אתגריים הכוללים טיפוס וגלישת מצוקים.

== החי והצומח ==
בפראק חיים מגוון בעלי חיים כגון נמיית כיס נמרית, קנגורו חולדתי חוטמני, קואלה, דאון צהוב-בטן, דינגו וקנגורו אפור מזרחי.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="200px" heights="170px">
ההרים הכחולים - שלוש האחיות.jpg|שלוש האחיות
ההרים הכחולים - צוק סלע.JPG|צוק סלע
ההרים הכחולים - רכבל בין הפסגות.JPG|רכבל מעל העמק
Blue Mountains.jpg|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bluemts.com.au/ אתר ההרים הכחולים]
* [http://www.bmcc.nsw.gov.au/ דף המועצה האזורית "ההרים הכחולים"]
* [http://www.katoomba-nsw.com אתר הבית של קטומבה]
* [http://www.lithgow-nsw.com אתר הבית של לית'גו]
* 
* 

כחולים
קטגוריה:אוסטרליה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אוסטרליה: פארקים לאומיים
קטגוריה:ניו סאות' ויילס: גאוגרפיה
קטגוריה:סידני: גאוגרפיה
אירווינג לייטון

אירווינג לייטון (באנגלית: Irving Layton) היה שם העט של ישראל פינקו לזרוביץ (12 במרץ 1912 – 4 בינואר 2006), היה משורר יהודי-קנדי. מהחשובים והחדשניים שבמשוררים של המאה העשרים.

==ביוגרפיה==
אירווינג לייטון נולד בעיר טרגו ניאמץ, רומניה למשפחה דתית שהיגרה לקנדה בשנת 1913, כשהיה בן שנה. המשפחה השתקעה ברחוב אורבאן הקדוש (St. Urban Street) שהיה ברובע עוני של מונטריאול. סמוך לבר המצווה שלו נפטר אביו, ואירווינג ("איזי" בכינוי היידיש שלו), יצא לעבוד לעזרת המשפחה. הוא מכר סחורות בית מדלת לדלת ואסף כסף להמשך לימודיו בקולג'.

משהחל את לימודיו בקולג' הצטיין בלימודי הספרות האנגלית שלו. הוא הושפע בצעירותו מכתביהם של הסופרים האנגלים והאמריקאים: ולטר סקוט, אלפרד טניסון, ג'יין אוסטן, ג'ונתן סוויפט, שייקספיר, ג'ורג' אליוט ואחרים. עם הצטרפותו למפלגה הדמוקרטית הקנדית החל לעיין גם בכתבי ניטשה וקרל מרקס. בימי הקולג' הכיר גם לראשונה את א. מ. קליין, משורר יהודי-קנדי, שהחל את שירתו ביידיש ועבר לאנגלית.

בעת לימודיו במק-דונלד קולג' כתב אירווינג לייטון את שיריו הראשונים באנגלית, ופרסם טורים עיתונאיים שמשכו את לבם של הקוראים. בשל פעילותו בחוגים סוציאליסטיים נאסר עליו להיכנס לארצות הברית הסמוכה. בשנת 1942 הצטרף לצבא הקנדי ושרת בו כקצין. לאחר שחרורו מהצבא המשיך בלימודיו וסיים תואר שני במדעי המדינה בשנת 1946. לימד בבית ספר תיכון. בשנת 1976 זכה באות מסדר קנדה. פעילותו הספרותית של לייטון נמשכה עשרות שנים.

נפטר בינואר 2006, במונטריאול, בן 94 במותו.

==יצירתו הספרותית==
לייטון הפך למשורר ידוע, והיה בין המשפיעים על לאונרד כהן הצעיר. הוא זכה בפרסים רבים ואף היה מועמד לפרס נובל לספרות. בשנות החמישים של המאה העשרים זכה לפרסום רב כמשורר וכסוציאליסט, לא רק בקנדה אלא בכל העולם דובר האנגלית. ושירתו התחבבה במיוחד על קוראים באיטליה ובקוריאה הדרומית.

אירווינג לייטון פרסם למעלה מחמישים כרכים של שירה אנגלית, ביקורת, מאמרים ופרוזה. ספר שיריו "תמיד על סף דמעות" הוא הספר הראשון של לייטון שתורגם לעברית בשנת 2010. שירים בודדים נוספים שלו בתרגום לעברית פורסמו בכתבי עת. בהלווייתו ספד לו לאונרד כהן: "קודם כל היה אירווינג לייטון, ואז היו כל שאר המשוררים. הוא היה המשורר הטוב ביותר שלנו. אין טעם לחוש צער ועצבות, כי עבודתו של לייטון תשרוד אחריו."

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.library.utoronto.ca/canpoetry/layton/index.htm תמונות וסקירה על חייו (אנגלית)]
* 
* [http://archives.cbc.ca/arts_entertainment/poetry/clips/2618/ אירווינג לייטון בריאיון לטלוויזיה הקנדית, 1978] 
* 
* 

קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:משוררים יהודים קנדים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים קנדים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:מהגרים מרומניה לקנדה
קטגוריה:מונטריאול: אישים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1912
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2006
אברהם משה קליין

אברהם משה קליין (באוקראינית: Абрахам Мозес Кляйн, באנגלית ובצרפתית: Abraham Moses Klein או בקיצור A.M. Klein; 14 בפברואר 1909 – 20 באוגוסט 1972) היה משורר יהודי-קנדי שכתב באנגלית. ממייסדי הענף של שירה יהודית-קנדית באנגלית. חיבר גם יצירות פרוזה ועסק בכתיבה עיתונאית ובפעילות ציבורית.

== ביוגרפיה ==
אברהם משה קליין נולד בשנת 1909 ברטנה שבאוקראינה. היגר כתינוק עם משפחתו האורתודוקסית, כנראה בשנת 1910, והמשפחה השתקעה במונטריאול. הוא למד בבית ספר קנדי, במקביל ללימודי יהדות שקיבל מאביו וממורים יהודיים פרטיים. סיים את בית הספר היסודי ואת התיכון בשנת 1922, ובשנת 1925 החל לימודיו באוניברסיטת מקגיל בכלכלה ובמדע המדינה. בראשית שנות השלושים החל לפרסם משיריו בכתבי עת ספרותיים במונטריאול, ואף ייסד וערך עם צעירים אחרים כתבי עת ספרותיים קצרי ימים.

קליין הצטרף לתנועת סטודנטים יהודים וציונים, ואף ערך את ביטאונה, ופרסם בו מיצירותיו הראשונות. בשנת 1934 סיים לימודי משפטים והצטרף כשותף למשרד עורכי דין. במקביל היה נשיא תנועת הצעירים הציוניים בקנדה. משנת 1938 ואילך פרסם קליין שירים וסיפורים, מאמרים, מסות, ביקורת ועוד בעיתונות הקנדית-יהודית ושמו החל להתפרסם בציבור היהודי.

בשנת 1940 יצא לאור ספר שיריו הראשון של קליין, ובשנת 1945 התמנה למשורר תושב באוניברסיטת מקגיל. החל משנת 1946 החלו להתפרסם גם יצירות הפרוזה שלו, מאמריו ומסותיו, וזכו לפרסום נרחב בקנדה ובארצות הברית. לאחר הקמת מדינת ישראל ביקר בה ב-1949, וכתב שורה של כתבות אוהדות על ישראל ועל התנועה הציונית בעיתונות הקנדית, וכן נובלה בשם "המגילה השנייה" שנושאה הקמת מדינת ישראל.

א.מ. קליין זכה לשורה של כיבודים ופרסים ספרותיים נחשבים בקנדה. החל משנות החמישים יצאו ספריו בהוצאות ספרים גדולות ומכובדות בארצות הברית. בשל מחלה וניסיונות התאבדות פרש מהחיים הציבוריים הרבה קודם זמנו. שירתו של א"מ קליין לא תורגמה לעברית. על שמו של קליין מוענק מדי שנה פרס יוקרתי בשירה, מטעם אגודת הסופרים של קוויבק. לאונרד כהן, בן מונטריאול, הושפע מקליין והביע את הערצתו לשירתו בכמה שירים.

נפטר במונטריאול ב-1972.

==קישורים חיצוניים==

* רפי וייכרט, מתוך הקרקע הקרושה (על ארבעה משוררים יהודים-קנדים), מקור ראשון, יוני 2006
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:משוררים יהודים קנדים
קטגוריה:סופרים יהודים קנדים
קטגוריה:פעילים ציונים בקנדה
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים קנדים
קטגוריה:עיתונאים יהודים קנדים
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לקנדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:זוכי הפרס הלאומי לספרים יהודיים
קטגוריה:עורכי דין יהודים קנדים
קטגוריה:מונטריאול: אישים
קטגוריה:ילידי 1909
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-1972
הליגה הארצית בכדורגל

הליגה הארצית בכדורגל הייתה הליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל עד שנת 1999, ובעקבות השינויים במבנה הליגות והקמת ליגת העל הפכה לליגה השלישית. בשנת 2009 בוטלה הליגה.

==היסטוריה==
בשנת 1976 הוחלט על הקמת הליגה הארצית כליגה שנייה מתחת לליגה הלאומית, הליגה הבכירה דאז, ומעל לליגה א' שהייתה עד אז הליגה השנייה בישראל. לפי ההחלטה ארבע הקבוצות האחרונות בליגה הלאומית, בתוספת ארבע הקבוצות במקומות 2-5 בליגה א' דרום ובליגה א' צפון, הרכיבו את הליגה הארצית החדשה.

לאורך רוב שנותיה היו בליגה הארצית 16 קבוצות, והיא המשיכה לשמש כליגה שנייה עד תום עונת 1998/1999, אז הוחלט על שינוי במבנה הליגות והקמת ליגת העל מעל הליגה הלאומית. הליגה הארצית הפכה לליגה השלישית ושיחקו בה 12 קבוצות, כאשר שתי הקבוצות הראשונות בתום כל עונה עלו לליגה הלאומית, ושתי האחרונות ירדו לליגה א' דרום ולליגה א' צפון, בהתאם למיקומן הגאוגרפי. כמו כן בתום כל עונה ירדו שתי הקבוצות האחרונות בליגה הלאומית לליגה הארצית, ואילו לליגה הארצית עלו שתי קבוצות, אחת מליגה א' דרום ואחת מליגה א' צפון. בתקופה זו נערך גם גביע הטוטו לליגה השלישית, והוא בוטל עם ביטול הליגה הארצית בשנת 2009.

עונת 2008/2009 הייתה האחרונה בתולדות הליגה הארצית, לאחר שהוחלט לבטלה ולהגדיל את שתי הליגות הבכירות. סקציה נס ציונה סיימה את העונה במקום הראשון, ויחד עמה עלו לליגה הלאומית גם הפועל אשקלון, הפועל ראשון לציון, הפועל מרמורק, בית"ר שמשון תל אביב, מכבי עירוני בת ים והפועל נצרת עילית. הקבוצות הנוספות ששיחקו בעונה האחרונה של הליגה הארצית וירדו בסופה לליגה א' היו מכבי כפר כנא, הפועל בני טמרה, הפועל אום אל-פחם, הפועל בני ג'דיידה ומכבי עירוני טירת כרמל.

==ראו גם==
* עונות בליגת המשנה בישראל

ארצית
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
מכבי אחי נצרת

מכבי אחי נצרת (בערבית: مكابي اخاء الناصرة) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר נצרת, המשחקת בליגה א' צפון. צבעי הקבוצה הם ירוק ולבן, והמגרש הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון עילוט, ובו 4,932 מקומות ישיבה.

==היסטוריה==
מועדון הכדורגל של מכבי אחי נצרת נוסד בשנת 1967 כשראשי הקבוצות אל-אהלי נצרת וא-סלאם נצרת החליטו להתאחד. בתחילת דרכה שיחקה הקבוצה בליגה ג', וב-1975 עלתה הקבוצה לליגה ב'. לאורך השנים, מכבי אחי נצרת הייתה הקבוצה השנייה בטיבה בעיר, אחרי בני נצרת ששיחקה בליגה א', אך במשך השנים התהפכה המגמה. בשנת 1998 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הארצית, ובעונת 1998/1999, העונה האחרונה של הליגה הארצית כליגת המשנה, העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הלאומית, שהפכה לליגת המשנה, לאחר ניצחון על הכח רמת גן.

בסוף עונת 2002/2003 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה בישראל, ליגת העל, תחת הדרכתו של המאמן עזמי נסאר. את העונה פתחה הקבוצה ללא ציפיות לעליית ליגה אך במהרה החלה בסדרה של ניצחונות. את הקבוצה הוביל הקפטן נג'ואן גרייב, בן העיר שחזר לקבוצת נעוריו אחרי תקופה בהפועל חיפה ותקופה קצרה באסטון וילה. לצדו כיכבו בקבוצה שחקני הרכש חיים סילבס וקובי דנינו והבלם המקומי אשרף סולימאן. הקבוצה סיימה במקום הראשון בליגה הלאומית ועלתה לליגת העל לצד בני סכנין שסיימה במקום השני. עונתה הראשונה בליגת העל של אחי נצרת הסתיימה בירידת ליגה מהמקום האחרון. המאמן עזמי נסאר פוטר לאחר מספר מחזורים וגם בואו של המאמן שייע פייגנבוים לא הציל את הקבוצה לאחר שצברה 27 נקודות בלבד. בחלוף שנה אחת בלבד ירדה הקבוצה לליגה הארצית (אז הליגה השלישית) ורשמה ירידה של שתי ליגות תוך שנתיים.

למרות שתי הירידות הרצופות של הקבוצה הצליחה אחי נצרת להתאושש ולחזור חזרה לליגה הלאומית כבר בעונת 2006/2007, שנה אחת בלבד אחרי שירדה לליגה הארצית. לאחר ניצחון כפול נגד הכח עמידר רמת גן בפלייאוף העלייה לליגת העל בסיום עונת 2008/2009, עלתה מכבי אחי נצרת בשנית לליגת העל, ושיחקה בליגה הבכירה בעונת 2009/2010, אך נשרה חזרה לליגה הלאומית בחלוף עונה אחת לאחר שסיימה במקום ה-16 והאחרון בטבלה.

בעונת 2010/2011 סיימה אחי נצרת בפלייאוף האמצעי במקום התשיעי. בעונת 2011/2012 סיימה במקום הרביעי, ולאחר שבעונת 2012/2013 סיימה את העונה בפלייאוף התחתון, בעונת 2013/2014 שוב סיימה במקום הרביעי.

ב-29 באפריל 2015 הגיעה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לחצי גמר גביע המדינה, והודחה לאחר הפסד 0–3 ל-מכבי תל אביב. בליגה סיימה את עונת 2014/2015 במקום השביעי בטבלה, ובאותו מיקום סיימה גם את שתי העונות שלאחר מכן. בחודש דצמבר 2019, הודיע הבעלים של הקבוצה, אחמד חילו, על עזיבתו וסיום תפקידו. ב-9 בינואר 2020 מונה ניר ברקוביץ' למאמן הקבוצה. בנובמבר 2020 מונה אדהם הדיה למאמן, אך פוטר כבר לאחר חודש ובמקומו מונה תומר קשטן. ב-25 בפברואר 2022 פוטר מתפקידו ובמקומו מונה אסמאעיל עאמר. ב-30 בספטמבר 2022 התפטר עאמר מתפקידו ואלדד שביט מונה פעם נוספת למאמן הקבוצה.בסיום עונת 2022/2023 ירדה הקבוצה לליגה א.

== סגל הקבוצה ==

=== צוות מקצועי ===
{| class="wikitable"
|מאמן ראשי
| אסמאעיל עאמר
|-
|עוזר מאמן
| ויסאם ח'לאילה
|-
|מאמן שוערים
| דודו גורש
|-
|מאמן כושר
| עדאל בהלול
|}
<br />

==שיאים==
* המיקום הכי גבוה: 12 (אחרון) בליגת העל, 2003/2004
* המיקום הכי נמוך: ליגה ג' עד שנת 1975
* הישג שיא בגביע המדינה: חצי גמר, 2014/2015

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל
אחי נצרת
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1967
קטגוריה:נצרת: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל ערביות ישראליות
מארג פיונאבאר

מארג פיונאבאר (באנגלית: The Fionavar Tapestry) היא טרילוגיית ספרי פנטזיה מאת גאי גבריאל קיי, המתרחשת בחלקה בעולם המודרני שלנו, אך ברובה בעולם הדמיוני פיונאבאר. העלילה מדברת בעיקר על חמישה סטודנטים באוניברסיטת טורונטו, שנגררים אל "העולם הראשון במארג" בידי הקוסם לורן כסוף-גלימה. ברגע שהם מגיעים לשם, כל אחד מהם מגלה את תפקידו וגורלו במאבק ברשע המאיים להשמיד את כל העולמות מיסודם.

שלושת הספרים הם:
* עץ הקיץ
* האש הנודדת
* הדרך האפלה מכול

==נושאי הטרילוגיה==
התפיסה המרכזית של קיי בספרים היא שפיונאבאר הוא ראשון העולמות, בעיקר במובן המיתולוגי; האגדות והסיפורים של העולמות האחרים, מקורם (או סופם) בעולם הראשון הזה. כמו ברוב הפנטזיות המיתולוגיות, גם כאן יש היררכיה של אלים וישויות על-טבעיות נוספות, כאשר המרכזית ביותר מהן היא דמות האורג שעל הנוֹל, שאורג את חוטי המארג הגדול המספר את סיפורם של כל העולמות. בהתאם לתפקידה, דמות מרכזית זו אינה מופיעה באופן ישיר בעלילה, אך רבים מהאלים וחצאי-האלים האחרים מוצגים ואף משפיעים על רצף האירועים.

בכתיבתו, קיי מצליח לתפוס את מה שחמק מרבים מחבריו לז'אנר הפנטזיה: תחושת מציאות חודרת בעולמו, המתמזגת עם אלמנטים מיתיים ופנטסטיים כדי ליצור מארג מורכב של סגנונות ותבניות רבים ושונים, אנטיתזה כמעט מוחלטת למרכיבים החד-ממדיים של רבים מספרי וסרטי הפנטזיה. כתיבתו היא גם די חסרת-רחמים מדי פעם, באופן המגיע כמעט (אך לעולם לא לחלוטין) לרמה של סלידה.

==החמישה==
ישנן חמש דמויות מרכזיות בסיפור, כולן היו בהתחלה סטודנטים באוניברסיטה מעולמנו - זרים בפיונאבאר; כל אחד מגלה את תפקידו וייעודו בתקופה בה הם שוהים שם. אלה הם קווין ליין (שהופך למאהבה של אחת האלות בפיונבר), פול שַייפֵר (מקריב את חייו לאל ונשלח בחזרה), דייב מרטיניוק (הופך ללוחם בין הרוכבים), קימברלי פוֹרד (הופכת לחוזה) וג'ניפר לוֹאֶל (שמתגלה כגוינביר של המלך ארתור).

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070610005703/http://www.brightweavings.com/books/fionavar.htm מארג פיונאבאר], באתרו של גאי גבריאל קיי 

קטגוריה:סדרות ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרות קנדית
כיבוש השמירה

כיבוש השמירה הוא אידיאל במסכת הרעיונית הציונית מחידוש ההתיישבות הציונית בארץ ישראל - "השומר", עבור באגודת השומרים מראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 ובימינו - "השומר החדש", על פיו היהודים צריכים לשמור בעצמם על אדמותיהם ומושבותיהם ולא להזדקק לשירותיהם של בני עמים אחרים.
כיכר [[השומר בכפר תבור]]
במהלך העלייה השנייה החלו לצוץ בעיות ביטחוניות, ביישוב היהודי עקב התגברות ההתקפות הערביות ורוחות לאומנות ערבית. העולים החדשים בהשפעת הפרעות ברוסיה, שהובילה לארגון ההגנה העצמית שם, שאפו להעביר את השמירה על היישובים לידיים יהודיות. מספר מטרות עמדו לנגד עיניהם:
* ביטחונית – לא בוטחים בשומר הערבי, שלא אחת שיתף פעולה עם גניבות.
* גרעין לכוח לוחם בעתיד.
* כלכלית – כך ייווצרו מקומות עבודה.
* ציונית – עצמאות, הקמת גרעין צבאי, על א"י צריך להגן.
* פסיכולוגית – לחזק את דימוי היהודים (החלש בגולה).

מספר שלבים התרחשו בארגון השמירה היהודית בארץ ישראל:
*1907 – "בר-גיורא" הוקם על ידי פועלי-ציון יוצאי ההגנה העצמית בהומל, רוסיה (בראשות יצחק בן-צבי, אלכסנדר זייד, ישראל שוחט, ישראל גלעדי, יחזקאל חנקין, צבי בקר, יחזקאל ניסנוב ודב (ברלה) שויגר, במטרה לכבוש את השמירה בגליל התחתון. המשימה הראשונה הייתה הגנה על הקולקטיב בסג'רה (אילניה) בגליל התחתון, שם ישבו בני העלייה השנייה. בעקבות הצלחת המשימה קיבלו את השמירה על מסחה (=כפר-תבור), שם התנכלו אל בני היישוב השבט הבדואי השכן, וזאת בתנאי שיועסקו פועלים יהודים. הארגון נקרא על-שם שמעון בר-גיורא, ממנהיגי "המרד הגדול" של היהודים ברומאים ב-66 לספירה.
*1909 – "השומר" הוקם על בסיס בר-גיורא (בראשות ישראל שוחט, מניה שוחט, יצחק בן-צבי) במטרה להגביר את ההגנה היהודית וחדירה למושבות כדי להחליף את הערבים בכל. נערכו מבחני קבלה קשים, והארגון היה אליטיסטי באופיו.
*1912 – הארגון עבר גם ליהודה אחרי שהוכיח הצלחתו בגליל. בתקופה זו היה עמוס במשימות שמירה אך בכל זאת נשאר ארגון קטן של הטובים ביותר.
*1913 – גורשו מיהודה, שנה לאחר מכן הופסקה הפעילות בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה וב-1920 ארגון השומר פורק רשמית.

חשיבותו של ארגון השומר מתפרשת במספר היבטים. הוא היווה בעצם הגרעין ליצירת הכוח הביטחוני של היישוב. הוא עורר הרתעה והערכה אצל הצד הערבי. הוא הגביר את הערכים בתחום הצבאי – "טוהר הנשק". חינוכית ואידאולוגית הוא מימש את האידיאלים של שותפות ושוויון, והשפעתו על הנוער בגולה הייתה רבה מאוד, למשל השם והרוח אצל "השומר הצעיר". מבחינה כלכלית השומר תרם להתיישבות החקלאית. למרות זאת הועלתה ביקורת על "השומר" - שהיה ארגון אליטיסטי וסגור אשר הונהג בדרך לא דמוקרטית ונטה למיליטנטיות. הארגון גם סייע לכיבוש העבודה בכך שלא אחת דרשו חבריו, בתמורה לשמירה, העסקה בלעדית של פועלים יהודים.

פרט לארגון השומר פעלו ביישוב העברי עוד כמה ארגוני שמירה נוספים, כגון המגן, הנוטר, והגדעונים, שהיו קטנים יותר והחזיקו מעמד זמן מועט יחסית.

קטגוריה:העלייה השנייה
קטגוריה:מוטואים ציוניים
קטגוריה:מונחים וכינויים ביישוב
סימור מיין

סימור מיין (באנגלית: Seymour Mayne; נולד ב-1944 במונטריאול, קנדה), משורר יהודי-קנדי בלשון האנגלית, מתרגם, עורך, מורה ומרצה.

==קורות חיים==
סימור מיין הוא מהבולטים מהדור השני של משוררים יהודים-קנדים בלשון האנגלית, שהידוע שבהם הוא לאונרד כהן. למד והתחנך במונטריאול. השלים לימודיו באוניברסיטת מקגיל ובאוניברסיטת קולומביה הבריטית. משמש כפרופסור לאנגלית ולספרות אנגלית באוניברסיטת אוטווה. בילדותו שמע ודיבר ביידיש, ולימים תרגם משירת היידיש לאנגלית. תרגומו לשירת אברהם סוצקבר קנה לו אוהדים לא מעטים.

מיין כותב שירה אישית מודרנית, הנעה בין מולדתו הקנדית ומסורת התרבות האנגלית, לבין יהדותו וציונותו, זיקתו העזה אל לשונות היהודים, העברית והיידיש. בשנות השמונים ניסה סימור מיין להיאחז בארץ, ושהה בירושלים עם משפחתו למעלה משנה, בתקווה ללמד במרכז לתרבות קנדית באוניברסיטה העברית. הדברים לא נסתייעו והוא נאלץ לשוב לקנדה ולמשרתו שבאוטווה.

סימור מיין הוא מתרגם פורה שתרגם עשרות משוררים לאנגלית. הוא רב לשונאי, ותרגם מיידיש, עברית, ספרדית ופולנית. הוא פרסם גם קרוב לחמישים כרכים של שירה, תרגומי שירה, שירה לילדים וממוארים. בין הספרים שערך גם הכרך "ירושלים, אנתולוגיה של שירה יהודית-קנדית". בספר בולטת הפואמה הלא ידועה של לאונרד כהן "ישעיה".
*בין השאר תרגם מיידיש לאנגלית מבחר משירי אברהם סוצקבר. Burnt Pearls, Ghetto Poems, יצא לאור בקנדה, בשנת 1981.
*וכן מבחר משירי מלך ראוויטש, זכריה ברגנר - בשם Night Prayer, יצא לאור בקנדה, בשנת 1993.

==ספרי השירה של סימור מיין בעברית==
*ארבה הדממה, שירים, תרגם משה דור, ספרי עתון 77, תל אביב, 1993.
*טקס פשוט, שירים, תרגמו משה דור ושלמה וינר, הקיבוץ המאוחד, 1990.
*מבשר החלומות, מבחר שירים, תרגם משה דור, ספרית פועלים, תל אביב, 1984.
*עיר הנסתר, שירים, תרגם משה דור, גוונים, תל אביב, 1998.

==קישורים חיצוניים==
* רפי וייכרט, [http://www.makorrishon.net/show.asp?id=13507 מתוך הקרקע הקרושה] (על ארבעה משוררים יהודים-קנדים), מקור ראשון, יוני 2006
* 
* 

קטגוריה:משוררים יהודים קנדים
קטגוריה:מתרגמים מיידיש
קטגוריה:מתרגמים מעברית
קטגוריה:מתרגמים מפולנית
קטגוריה:מתרגמים מספרדית
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים קנדים
קטגוריה:פעילים ציונים בקנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1944