OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נווה המדבר דאח'לה

מפת האזור
נווה המדבר דַאחְ'לַה (בערבית: الداخلة), הידוע בשפה המדוברת כנווה המדבר הפנימי, הוא אחד משבעת נאות המדבר של המדבר המערבי שבמצרים (שהוא חלק ממדבר לוב). נווה המדבר דאח'לה שוכן במחוז אל-ואדי אל-גדיד, 350 קילומטרים מהנילוס, בין נאות המדבר פראפרה וח'ארגה. אורכו כ-80 קילומטרים ממזרח למערב ורוחבו כ-25 קילומטרים מצפון לדרום.

== גאוגרפיה ==
נווה המדבר דאח'לה מורכב ממספר קהילות, הממוקמות לאורך שרשרת של נאות מדבר משניים. היישובים המרכזיים הם מוט, אל-קאסר, קאלאמון, ועוד מספר כפרים קטנים יותר. לחלק מהקהילות יש זהויות המפרידות אותן זו מזו. בקאלאמון יש תושבים שמייחסים את שורשיהם לעות'מאנים.

== היסטוריה ==
ההיסטוריה האנושית במקום החלה בתקופת הפליסטוקן, כאשר שבטי נוודים התיישבו שם מדי פעם, בזמן שאקלים הסהרה היה רטוב יותר, ולבני האדם הייתה גישה לאגמים ולביצות. אולם לפני כ-6000 שנים, כל אזור הסהרה הפך יבש יותר והשתנה בהדרגה עד למדבר היפר-צחיח (עם פחות מ50 מ"מ גשם לשנה). עם זאת, מומחים סבורים כי הנוודים הלקטים-ציידים התחילו להתיישב כמעט באופן קבוע בדאח'לה בתקופת ההולוקן (לפני כ-12,000 שנים), בזמן תקופות חדשות, אך נדירות של אקלים רטוב יותר. למעשה, האקלים היבש אין משמעותו שלא היו יותר מים במה שידוע היום כמדבר המערבי. בדרום מדבר לוב נמצאים מאגרי המים התת-קרקעיים החשובים ביותר בעולם, ותושביו הראשונים של נווה המדבר דאח'לה נהנו מגישה למאגרי מים על פני השטח.

הקשר הראשון בין הפרעונים לנאות המדבר החלה בסביבות שנת 2550 לפנה"ס.

== קרן דאח'לה ==
קרן דאח'לה הוקמה בשנת 1999 והיא רשומה בבריטניה.
מטרתה המוצהרת היא לקדם הבנה של ההיסטוריה של הסביבה והאבולוציה החברתית בתור הרביעון בסהרה המזרחית, ובמיוחד בנווה המדבר דאח'לה.

== גלריה ==
<gallery widths="200px" heights="150px" perrow="3">
Dakhla Oasis Egypt.jpg|מראה בדאח'לה
Al-Qasr city (Dakhla Oasis).jpg|אל-קאסר בדאח'לה
Camels-dakhla-egypt.JPG|גמלים בדאח'לה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.egyptvoyager.com/oases_dakhla.htm Dakhla in the Old Kingdom]
* [http://www.globalamity.net/index.php?section=article&articleid=15&pagenumber=8 Photos of Dalkhla Oasis] on GlobalAmity.net
* [http://looklex.com/egypt/dakhla.htm Travel guide]

קטגוריה:נאות מדבר
נווה המדבר דאח'לה
קטגוריה:מצרים העתיקה: גאוגרפיה
תוכנית הלוויינים הטקטיים

איור של הלוויין TacSat-1
תוכנית הלוויינים הטקטיים (באנגלית: Tactical Satellite Program) היא תוכנית חלל ביטחונית של ארצות הברית שנועדה להדגים טכנולוגיות שונות שיאפשרו למשתמשי קצה צבאיים לקבל מידע לווייני מסוגים שונים בזמן קצר של דקות, ובכך לאפשר שימוש טקטי ומערכתי בלוויינים. התוכנית היא יוזמה של הגוף Office of Force Transformation הפועל במסגרת משרד ההגנה של ארצות הברית.

מעבדת המחקר של צי ארצות הברית הייתה אחראית על ניהול וקידום התוכנית.

==לוויינים טקטיים בסדרת TacSat==
*TacSat-1 - לוויין צילום טקטי שפותח על ידי מעבדות המחקר של הצי האמריקני
*TacSat-2 - לוויין צילום טקטי שפותח במעבדות חיל האוויר האמריקני. מצלם תצלומי צבע
*TacSat-3 - לוויין צילום היפרספקטראלי שפותח במעבדות חיל האוויר האמריקני. שוגר לחלל במאי 2009.
*TacSat-4 - לוויין חישה מרחוק באמצעות מכ"ם SAR. פותח במעבדות צי ארצות הברית
*TacSat-5 - לוויין המפותח במעבדות המחקר של חיל האוויר האמריקני. משימתו טרם פורסמה

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
קטגוריה:לווייני ריגול
גאיוס ולריוס קאטולוס

גאיוס ולריוס קאטולוס (בלטינית: Gaius Valerius Catullus; סביבות 87 לפנה"ס – סביבות 54 לפנה"ס) היה משורר רומאי. כונה בידי ממשיכיו בכינוי "דוקטוּס" (מלומד).
== חייו ==
קאטולוס נולד בתקופת הרפובליקה המאוחרת למשפחה מכובדת מוורונה, עיר הלניסטית בצפון איטליה. ייתכן וזו הסיבה שקאטולוס שלט היטב בשפה היוונית.
תאריך לידתו אינו ידוע אבל בהסתמך על הירונימוס, אשר מסתמך על סווטוניוס, הוא נולד בשנת 87 לפנה"ס ונפטר בשנת 57 לפנה"ס. עם זאת ידוע לנו מהמשורר עצמו כי חי בשנת 55 לפנה"ס על סמך אזכור של אירוע משנה זו. בהנחה שקאטולוס חי שלושים שנה, מתארכים את שנות לידתו בין 84-54 לפנה"ס. הוא בילה את רוב חייו ברומא. קאטולוס השתייך למעגל של צעירים שהתרחקו מהפוליטיקה והעדיפו להשקיע את זמנם באמנות. שירתו היא אישית וחלק גדול ממנה מופנה לאהובתו שנקראת בשירים "לסביה". מקורות מאוחרים יותר זיהו אותה עם קלודיה אחותו של טריבון הפלבס מעורר המחלוקת פובליוס קלודיוס פולכר. לערך בשנת 57 לפנה"ס, פנה אל ביתיניה כחלק מהפמליה של המושל גאיוס ממיוס (Gaius Memmius). במהלך המסע הוא ביקר בקבר אחיו אשר נמצא בטרואדה (Troad).
פסל גאיוס ולריוס קאטולוס בסירמיונה
לזכרו מוצב פסל על יד המזח בעיירת הנופש סירמיונה, השוכנת לחוף אגם גארדה.

==יצירותיו==
Carmina, 1554
שירים של קאטולוס הגיעו לידינו שנאספו באסופת liber ומחולק לשלושה חלקים:
* שירים 1-60, nugae
* שירים 61-68, Carmina docta
* שירים 69-116, מכתמים
ההנחות הם כי רצף השירים אינו כרונולוגי והקשר בין השירים קשור למטריקה בלבד.

===תרגומי יצירותיו לעברית===
* קאטולוס. שירי קאטולוס. תרגמו מרומית והוסיפו מבוא, הערות ומפתחות רחל בירנבאום ודוד וייסרט. ירושלים, מוסד ביאליק, תשמ"ט (1989).
* קטולוס, , מלטינית שמעון בוזגלו

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.thelatinlibrary.com/catullus.shtml שיריו של קאטולוס] במקור הלטיני
* של קטולוס, באתר של שמעון בוזגלו
* 
* יואב רינון, 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים רומאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
אבי בליזובסקי

אָבִי בֵּלִיזוֹבְסְקִי (נולד ב-4 בנובמבר 1961) הוא כתב לענייני מדע ומחשבים, מייסד ועורך של אתר האינטרנט "הידען".

== קורות חייו ==
בליזובסקי נולד וגדל בחיפה, בוגר כלכלה וניהול בטכניון (1993). התחיל לכתוב בעיתונים ב-1983 במקומון החיפאי "כלבו" מרשת שוקן. היה מראשוני הכתבים לתחום איכות הסביבה בישראל, ונקט צד במאבקים נגד זיהום האוויר, שהצליחו במידה מסוימת בשנת 1989, כאשר חברת החשמל נאלצה להקים תחנת כוח בחדרה, כדרישת הארגונים הירוקים, ולא להתקין בחיפה תחנת כוח פחמית עם מסננים.

בשנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר סיום לימודיו בטכניון, עבר לתל אביב ועבד במשך כשש וחצי שנים (1994–2000) במדור הכלכלי בעיתון "הארץ" ככתב לענייני היי טק, ובנוסף פרסם טורים על חלל ועתידנות בחלק הדעות והמאמרים של העיתון. אחרי סיום עבודתו בעיתון שימש סגן עורך בקבוצת "אנשים ומחשבים", וממשיך לכתוב נכון ל-2018 בעיתוני ובאתרי הקבוצה. כמו כן, הוא כותב בכתב העת "גליליאו", עוד מאמצע שנות ה-90.

ב-1997 החל להעלות את החומרים שכתב בעיתון "הארץ" לשטח המשתמש שלו באתר IOL. הנהלת הפורטל החליטה לפתח את האתר ולהפכו לערוץ המדע של IOL. עם מיזוג IOL עם אתר וואלה בשנת 2002 הקים בליזובסקי את אתר "הידען", שאותו הוא ממשיך לערוך, נכון ל-2017, ביחד עם צוות כותבים.

בשנת 2003 כתב את הספר "ההתרסקות" יחד עם אחותו, יפה שיר-רז. הספר יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן. הספר מתאר את סיפורה של משימה מעבורת החלל STS-107 ואת רצף הכשלים שגרמו להתרסקות המעבורת קולומביה.

בשנת 2009 זכה בליזובסקי בתעודת הוקרה בכנס השני למדע בתקשורת על תרומה ייחודית בתחום המדע הפופולרי בישראל. בנובמבר 2012 זכה בפרס למצוינות בעיתונות הדיגיטלית מטעם אגודת העיתונאים ו-Google.

בליזובסקי הוציא סדרת כתבות באתרו בשם "מדינה רדופת שדים", בו ביקר באופן חריף את אורח החיים החרדי ואי ההפרדה בישראל בין דת למדינה<ref></ref>. הוא הודיע באחת מכתבותיו על תמיכה במפלגת "אור" של ירון ידען<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hayadan.org.il/ אתר הידען]
* [http://www.hayadan.org.il/author/avi/ מאמרים של אבי בליזובסקי באתר הידען]
* [http://lib.cet.ac.il/pages/sub.asp?author=1142 מאמרים של אבי בליזובסקי באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית]
* [http://www.pc.co.il/?author=17 מאמרים של אבי בליזובסקי באתר אנשים ומחשבים]
* [http://books.google.com/books?id=FqrkwsYXVMkC&dq=ההתרסקות+בליזובסקי&printsec=frontcover&source=bl&ots=0Obe_R2zGA&sig=OTkEpw1dQ6yOqvbebujP_lm8lpk&hl=en&ei=3B1RSpaQF-K6jAe4nPCmBQ&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=1 הספר "ההתרסקות" בגוגל ספרים]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:כתבים ישראלים לענייני איכות הסביבה
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ויקיפדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
פיג'י במשחקים האולימפיים

פיג'י השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מלבורן (1956), עוד בהיותה מושבה בריטית, והיא המשיכה להשתתף במשחקים גם לאחר קבלת עצמאותה ב-1970. היא נעדרה מהמשחקים רק פעמיים: מאולימפיאדת טוקיו (1964) ומאולימפיאדת מוסקבה (1980), אותה החרימה, כמדינות רבות נוספות, בשל הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

הישגיהם של הספורטאים הפיג'יים היו בדרך כלל סמליים בלבד. השייט טוני פיליפ הגיע למקום העשירי באולימפיאדת ברצלונה (1992) (במפרשית מדגם לכנר) ובאולימפיאדת סידני (2000) (בדגם מיסטרל). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוחזר למשחקים האולימפיים ענף הספורט הפופולרי בפיג'י, הרוגבי, לאחר היעדרות של 92 שנים, בפורמט של רוגבי שביעיות. נבחרת הרוגבי של פיג'י זכתה במדליית הזהב האולימפית הראשונה בתולדות המדינה, לאחר ניצחון 5-20 על נבחרת יפן בחצי הגמר וניצחון 7-43 על בריטניה במשחק הגמר. נבחרת הנשים השתתפה גם היא בטורניר, והודחה בשלב רבע הגמר בידי נבחרת בריטניה.

פיג'י השתתפה לסירוגין גם בשלוש אולימפיאדות חורף מאז אולימפיאדת קלגרי (1988). בכל אחד מהמשחקים ייצג את פיג'י ספורטאי בודד, שלא הגיע להישגים משמעותיים.

==מדליות==

===לפי אולימפיאדה===
באולימפיאדות הקיץ:
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%; width:31em;"
! אולימפיאדה
! style="background-color:gold;"| זהב
! style="background-color:silver;"| כסף
! style="background-color:#cc9966;"| ארד
! סך הכל
|-
|align=right| אולימפיאדת מלבורן (1956) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת רומא (1960) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת טוקיו (1964) || colspan="4" |לא השתתפה
|-
|align=right| אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת מינכן (1972) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת מונטריאול (1976) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת מוסקבה (1980) || colspan="4" |לא השתתפה
|-
|align=right| אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת סיאול (1988) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת ברצלונה (1992) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת אטלנטה (1996) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת סידני (2000) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת אתונה (2004) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת לונדון (2012) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) || 1 || 0 || 0 || 1
|-
|align=right| אולימפיאדת טוקיו (2020) || 1 || 0 || 1 || 2
|-
|align=right| אולימפיאדת פריז (2024) || 0 || 1 || 0 || 1
|-
! סך הכל || 2 || 1 || 1 || 4
|}

===לפי ענף===
בענפי הקיץ:
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%; width:31em;"
! ענף
! style="background-color:gold;"| זהב
! style="background-color:silver;"| כסף
! style="background-color:#cc9966;"| ארד
! סך הכל
|-
|align=right| רוגבי || 2 || 1 || 1 || 4
|-
! סך הכל || 2 || 1 || 1 || 4
|}

==ראו גם==
* פיג'י במשחקים הפאראלימפיים
* פיג'י במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sportingpulse.com/assoc_page.cgi?c=1-3653-0-0-0&sID=35619 אתר ההתאחדות הפיג'ית לספורט והוועד האולימפי הלאומי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיג'י: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
סלסטינוס הרביעי

סלסטינוס הרביעי (בלטינית: Caelestinus IV; מת ב-10 בנובמבר 1241) היה אפיפיור קצר ימים. עם בחירתו לתפקיד ביום 25 באוקטובר 1241 שימש כאפיפיור במשך שבועיים ונפטר ביום 10 בנובמבר 1241. מדרך הטבע לא הספיק סלסטינוס להטביע חותמו על ההיסטוריה וכהונתו שימשה כאתנחתא בין כהונות של אפיפיורים אחרים.

==חייו לפני מינוי לאפיפיור==
מעט מאז ידוע על ילדותו ובחרותו של סלסטינוס הרביעי. הוא נולד בעיר מילאנו וקיבל את השם ג'ופרדו דה קסטיליון (Goffredo da Castiglione) על פי מקורות בני התקופה הוא היה אחיין מצד אימו של האפיפיור אורבנוס השלישי.
הוא מופיע בפעם הראשונה על דפי ההיסטוריה כיועץ לכנסייה של מילאנו, ככל הנראה בשנת 1219. ביום 18 בספטמבר 1227 מינה אותו האפיפיור גרגוריוס התשיעי לקרדינל ובשנת 1228 נשלח ג'ופרדו דה קסטיליון בתפקיד לגאט (שליח האפיפיור) ללומברדיה וטוסקאנה - אזורים שבתקופה זו היו נתונים להשפעה של האימפריה הרומית הקדושה ופרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שנחשב ליריב אסטרטגי של הכנסייה הקתולית ומדינת האפיפיור. שליחותו העלתה חרס והוא לא הצליח להניא את בני בריתה של הקיסרות לעבור לתמיכה בכס הקדוש. בשנת 1238 הוא מונה לתפקיד הקרדינל של הדיוקסיה סבינה-פוגיו מירטאטו (Diocese of Sabina-Poggio Mirteto) שם שימש עד למותו הפתאומי של גרגוריוס התשיעי ביום 22 באוגוסט 1241.

==בחירתו לאפיפיור==
מותו של גרגוריוס וצעדי המנע האגרסיביים שנקט פרידריך, שכללו סגר על הדרכים המובילות לרומא, הטילו את מדינת האפיפיור לתוהו. הקונקלווה נתכנסה בתנאים פיזיים קשים והעימותים בין הקרדינלים החריפו את הלחץ והאריכו את תהליך הבחירה. הבעיה העיקרית שניצבה בפני הקרדינלים הייתה המלחמה מול הקיסרות הרומית הקדושה. בעוד הקונקלווה מתדיינת היו בידי הקיסר שני קרדינלים שנישבו והופעתם נמנעה בעוד מספר קרדינלים - מתומכיו מטרפדים בחירה של קרדינל עוין לקיסר, קבוצה אחרת בראשות הקרדינל סיניבלו די פיאשי שעתיד להיבחר כאינוקנטיוס הרביעי דרשו לבחור קרדינל מחוג הנאמנים לגרגוריוס התשיעי שמובטח כי ימשיך בקו הנוקשה כנגד הקיסר והאימפריה. קבוצה שלישית שלא הייתה מתומכי הקיסר אך שאפה לשים קץ למלחמות האזרחים שקרעו את איטליה.

הוועידה "נכלאה" במבנה עתיק ומט ליפול - ארמון רומאי בשם Septizodium שמגגו הדולף חדרו שפכים שמקורם בהפרשות של החיילים ששמרו על חברי הוועידה.
לבסוף, לאחר חודשיים של וויכוחים, נבחר ג'ופרדו דה קסטיליון כמועמד של פשרה בו תמכו שבעה קרדינלים בלבד
הוא הוכתר ביום 25 באוקטובר 1241 והספיק להטיל חרם נידוי על הפוליטיקאי האיטלקי שכלא את וועידת הקונקלווה בארמון הרומאי. הוא נפטר, ככל הנראה כתוצאה ממחלה או חשיפה לתנאים הקשים במהלך חודשי ההתוועדות ביום 10 בנובמבר 1241.

מותו של סלסטינוס הרביעי החזיר את הגלגל לאחור, שוב היה על הקרדינלים לבחור במועמד לכס האפיפיור ולבחור במדיניות בכס הקדוש מול הקיסרות. רק ביום 25 ביוני 1243 הצליחו הקרדינלים לבחור ביורש שעלה לכס הקדוש כאינוקנטיוס הרביעי והתגלה כיריבו המר והאחרון של הקיסר פרידריך השני.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אנשי דת בימי הביניים
קטגוריה:הכס הקדוש: דיפלומטים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:נפטרים ב-1241
ארכיפלג וגה

ארכיפלג וגה (בנורווגית: Vegaøyan) בנורווגיה, כולל כ-6,500 איים בים הנורווגי שבצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי, מול חופי מחוז נורדלנד שבנורווגיה, מעט דרומית לחוג הארקטי. אלפי האיים, חלקם אינם אלא סלע חשוף, סובבים אי מרכזי, האי וגה, שמיושב בקביעות מאז תקופת האבן. בשל התרבות שהתפתחה בו עם השנים, הכריז אונסק"ו על הארכיפלג כולו כאתר מורשת עולמית בשנת 2004.

מקור שמו של האי וגה, שנתן את שמו לארכיפלג כולו, הוא במילה Veiga (או Vegø), שפירושה "נוזל" או "זורם".

==גאוגרפיה==
שטחם הכולל של האיים כ-161 קמ"ר. האי וגה מרוחק כ-10 ק"מ מנורווגיה גופא. שטחו של השטח המוכרז כאתר מורשת עולמית כולל כ-69 קמ"ר, ועוד שטח ימי של 1,037 קמ"ר.

באיים שלושה הרים בעלי צורה משוננת, שניים מהם באי וגה, והשלישי באי סולה. גובהו של ההר הגבוה ביותר, גולווגספלט (Gullvågsfellet), הוא 737 מ' מעל פני הים. ההר היה חשוף גם בתקופת הקרח.

==עולם החי==
הארכיפלג מהווה בית גידול ל-110 מיני עופות, ובהם אדריות שחורות-כיפה, קורמורנים, אווזים אפורים וברנטות לבנות לחיים. היונקים החיים בווגה כוללים, בין היתר, כלבי ים אפורים, נברני מים ולוטרות.

==היסטוריה==
ממצאים ארכאולוגיים מעידים על נוכחות של דייגים בווגה במהלך התקופה המזוליתית. התיישבות הקבע החלה בכמה מהאיים בסביבות שנת 500, ובאי וגה עצמו בסביבות שנת 1000. האיים היו אז בבעלותם של בעלי אחוזות עשירים, ששלחו אליהם איכרים, שעסקו בליקוט פלומות של אדריות שחורות-כיפה. נקבותיהם של עופות אלה משילות את פלומת החזה שלהן לשם ריפוד הקנים, ובני האדם השתמשו בהן במשך השנים לשם מילוי כריות וריפוד כלי מיטה אחרים. עם הזמן התפתחו באיים גם דיג וציד כלבי ים.

מ-1560 ואילך, נדרשו כל הסחורות מצפון נורווגיה לעבור דרך ברגן, מה שיצר תלות של הדייגים המקומיים בסוחרים. בתקופה זו החלה דעיכה בפעילות באיים, שנבעה גם מהמלחמה הצפונית הגדולה ומגילויים של אזורי דיג חדשים בצפון אמריקה. לאחר סיום המלחמה (1720-1721) שבה האימפריה הרוסית לסחור עם נורדלנד, וענפי החקלאות והדיג התאוששו. ב-1813 בוטלו מגבלות הסחר, והתלות בברגן הסתיימה.

בסוף המאה ה-19 החל תהליך של הגירה שלילית, אם לנורווגיה גופא ואם לאמריקה. בשנות ה-50 החלה ממשלת נורווגיה לעודד הגירה זו באמצעות סגירת בתי ספר ושירותי תחבורה ימית באיים מחד גיסא, ותמריצים כלכליים למתיישבים ביבשה מאידך גיסא. חרף מאמצי השלטונות, נותרו באיים תושבים מעטים. בסוף המאה ה-20 החלו תושבים חדשים להגיע לאיים, הפעם בעידודה של הממשלה, אך מאזן ההגירה נותר שלילי.

נכון לשנת 2004, מתגוררים בארכיפלג 1,380 תושבים (לעומת 1,480 ב-1994). במהלך השנים רק 56 מהאיים היו מיושבים, בחלקם היה בית אחד בלבד.

==שימור==
מאז 1905, 238 אתרים ארכאולוגיים ברחבי הארכיפלג מוגנים מכוח חוק המורשת ההיסטורית. לפי הערכות, מספר רב יותר של אתרים שטרם התגלו מצויים ברחבי הארכיפלג. ב-1978 הורחבה תחולתו של חוק המורשת ההיסטורית גם על כל המבנים שנבנו בין 1537 ל-1650. במינהל המורשת התרבותית של נורווגיה רשומים 711 מבנים שהוקמו עד 1900, אך 199 מהם הרוסים או לא שלמים.

בעקבות חקיקתו של חוק שמירת הטבע ב-1970, הוכרזו ברחבי הארכיפלג חמש שמורות טבע וארבע שמורות ציפורים, המשתרעות על פני כ-22% משטח האיים.

== גלריה ==
<div style="text-align: center;">
<gallery widths="200px" heights="180px" >
Neshrbr.jpg|נמל העיירה נס בעיר וגה
Vega-Eidem-Beach-Norway.jpg|חוף איידם בווגה
Vegaoyenb.jpg|בית בווגה
Sola.jpg|האי סולה
Vegaoyen.jpg|בתים בווגה
E-kaill.jpg|אדרית שחורת-כיפה
Vegaoyan.jpg
</gallery>
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.vega.kommune.no/ אתר עיריית וגה] 

קטגוריה:נורווגיה: איים
וגה
בילי קרודופ

ויליאם גיית'ר "בילי" קרודופ (באנגלית: William Gaither "Billy" Crudup; נולד ב־8 ביולי 1968) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי, זוכה פרס טוני ופרס אמי ומועמד לפרס גלובוס הזהב, ידוע בעיקר בשל משחקו בסרטים: "כמעט מפורסמים", "סיפורי דגים" ו"השומרים".

== ביוגרפיה ==
=== שנותיו הראשונות ===

קרודופ נולד במנהסט שבניו יורק. בילדותו, הוריו התגרשו, התחתנו שוב ומאוחר יותר התגרשו בשנית. לקרודופ שני אחים. הוא עזב את ניו יורק עם משפחתו כשהיה בן 8, בתחילה הם גרו בטקסס, ומאוחר יותר בפלורידה.

קרודופ למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, שם קיבל תואר ראשון במשחק. משם המשיך לבית הספר לאמנויות ע"ש טיש שבאוניברסיטת ניו יורק. שנה לאחר שסיים את לימודיו, הופיע בפעם הראשונה בברודוויי במרכז לינקולן, במחזה "ארקאדיה" בהפקתו של טום סטופארד.

== קריירה ==
קרודופ החל לשחק בסרטי קולנוע בשנת 1996, בתחילה בסרט "סליפרס" של הבמאי בארי לוינסון, ומאוחר יותר ב"להמציא את האהבה". ב-1997 דיבב את הדמות הראשית, אשיטאקה לגרסה האנגלית לסרט "הנסיכה מונונוקי". בשנת 2000 שיחק בסרט "כמעט מפורסמים", שם גילם את גיטריסט הלהקה ראסל האמונד. ב-2006 שיחק בסרט "שומר המדינה".

קרודופ היה מועמד לפרס טוני בעקבות הופעתו במחזה "איש הפיל" ובנוסף על משחקו בהפקה של ברודוויי למחזה "איש הכריות". מאוקטובר 2006 עד מאי 2007 כיכב בשני החלקים של "The Coast of Utopia" של טום סטופארד במרכז לינקולן, ועל תפקידו זה זכה בפרס טוני.

בשנת 2009 שיחק בסרט "השומרים" בתפקיד דוקטור מנהטן ובסרט "אויבי הציבור".

בשנת 2016 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "ג'קי" על ג'קלין קנדי-אונאסיס, רעייתו של נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי, אותה מגלמת נטלי פורטמן. ושיחק בדרמה הקומית "נשות המאה ה-20", לצד גרטה גרוויג ואל פנינג.

בשנת 2017 שיחק בסרט המדע הבדיוני "הנוסע השמיני: קובננט" שביים רידלי סקוט, הסרט השישי בזיכיון של סדרת הסרטים "הנוסע השמיני". באותה שנה שיחק בסדרת המותחן הפסיכולוגי של נטפליקס "צוענייה", בכיכובה של נעמי ווטס.

ב-2019 החל לשחק בסדרה "תוכנית הבוקר", לצדן של ג'ניפר אניסטון וריס וית'רספון. על תפקידו בסדרה זכה בפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה ומועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה.

== חיים אישיים ==

מ-1996 עד נובמבר 2003, יצא קרודופ עם השחקנית מרי-לואיז פרקר, שילדה לו בן, ויליאם אטיקוס פארקר, ב-7 בינואר 2004. הוא עזב את פארקר כשהיא הייתה בחודש השמיני להריונה, לטובת השחקנית קלייר דיינס ששיחקה לצידו בסרט "המין היפה". ב-2004 קרודופ ודיינס הודיעו שהם יוצאים באופן רשמי, אך הכחישו שזה קרה בזמן שקרודופ נפרד מפארקר. בדצמבר 2006 הם נפרדו, לאחר שדיינס נראתה עם השחקן יו דנסי ששיחק לצידה בסרט "לפנות ערב".

החל מ-2017, הוא בזוגיות עם השחקנית נעמי ווטס, אשר אותה הכיר בזמן ששיחקו בסדרה"צועניה". השניים נישאו ב-9 ביוני 2023 בבית המשפט במנהטן.

== פילמוגרפיה ==

=== טלוויזיה ===
*גדולים מכדי להיכשל (2011) - סרט טלוויזיה של HBO - בתפקיד: טימותי גייטנר
*צוענייה (2017) - בתפקיד: מייקל הולווי
*תוכנית הבוקר (2019–הווה) - בתפקיד: קורי אליסון, מנכ"ל הרשת
*שלום, מחר! <small>(אנ')</small> (2023) - בתפקיד: ג'אק בילינגס

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גות'הם: שחקנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
תיבת ההרחה

250px
תיבת ההרחה (באנגלית: Anatomical snuffbox) היא כינוי אנטומי לאזור בחלק הגבי של שורש כף היד, סמוך לקו דמיוני הנמשך מהאגודל. תיבת ההרחה מכונה גם הגומץ החישורי (מלטינית: fossa radialis). שמו של האזור ניתן לו לפי המנהג להניח אבקת טבק הרחה בשקע של "תיבת ההרחה" ולשאוף אותו.

את "תיבת ההרחה" מגדירים מצידה הקדמי (במנח אנטומי, כף היד פונה קדימה) הגידים הצמודים של השריר פושט האגודל הקצר והשריר מצדיד האגודל הארוך ומצידה האחורי גיד השריר פושט האגודל הארוך. ברצפת התיבה נמצאות שתיים מעצמות שורש כף היד, עצם הסירה והעצם רבת הזוויות הגדולה. באנטומיה טופוגרפית קל לזהות את "תיבת ההרחה" בשורש כף היד לאחר יישור מלא של האגודל.

דרך "תיבת ההרחה" עוברים עורק החישור וענף העור הגבי של עצב החישור. הווריד האגודלי (vena cephalica) מתחיל את דרכו בתיבה.

שבר עצם הסירה, השבר הנפוץ ביותר בעצמות שורש כף היד, מתבטא בין היתר ברגישות בתיבת ההרחה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כפות ידיים
The Sinatra Family Wish You a Merry Christmas

The Sinatra Family Wish You a Merry Christmas הוא אלבום מאת הזמר האמריקאי פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-52 של סינטרה וה-25 בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1968.

האלבום המשפחתי מסמן בעיקר את סוף תקופת הראט פאק ואת התמקדותו המחודשת של סינטרה במשפחתו. גם המוזיקה אותה יצר סינטרה עברה שינוי מהותי.
המארגן נלסון רידל, הוציא מהתזמורת צליל חלק ועשיר וזאת בניגוד לעבודות קודמות שלו בהן שם דגש על מקצבי סווינג עשירים ומהירים. סינטרה עצמו שר סולו רק בשני שירים, בכל השאר השתתפו גם בני משפחתו שכללו את בנו פרנק הבן, ואת שתי בנותיו, ננסי (איתה כבר שיתף פעולה בשיר, "Somethin' Stupid") וטינה.

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה - קולות
* פרנק סינטרה הבן - קולות
* ננסי סינטרה - קולות
* טינה סינטרה - קולות
* נלסון רידל - מארגן, מנצח
* דון קוסטה - מארגן, מנצח

== רשימת שירים ==
# I Wouldn't Trade Christmas
# It's Such a Lonely Time of Year
# Some Children See Him
# O Bambino
# The Bells of Christmas
# Whatever Happened to Christmas?
# Santa Claus Is Coming to Town
# Kids
# The Christmas Waltz
# The Twelve Days of Christmas

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומי חג המולד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
אוולין וו

ארתור אוולין סנט-ג'ון וו (באנגלית: Arthur Evelyn St. John Waugh - נהגה אִיוולין; 28 באוקטובר 1903 – 10 באפריל 1966) היה סופר בריטי. וו חיבר מספר רומנים סאטיריים המאופיינים בהומור שחור, כגון Decline and Fall, Vile Bodies, "סקופ", "קומץ עפר" ו-"The Loved One" (שעובד לקולנוע בשם "אמריקה לאן?"). בין עבודותיו נמנו "בחזרה לבריידסהד" וטרילוגיית "חרב של כבוד", בהם התבטאה אמונתו הקתולית העזה. רבים מהרומנים של וו מתארים את האריסטוקרטיה הבריטית, עליה מתח ביקורת סאטירית ובמקביל גם נמשך אליה מאוד. בנוסף לכך הוא כתב גם סיפורים קצרים, שלוש ביוגרפיות ואת הכרך הראשון של האוטוביוגרפיה הבלתי גמורה שלו. ספרי המסעות שלו, יומניו ומכתביו הרבים פורסמו אף הם.

אחיו של וו, אלק, כתב רומנים פופולריים ובנו, אוברון, מבקר אמנות נודע. וו היה נשוי פעמיים והיה אב לשישה ילדים. רבים מחשיבים אותו כאחד מהסופרים המשובחים בפרוזה הבריטית המודרנית.

==ספריו שתורגמו לעברית==
* קומץ עפר; תורגם מאנגלית בידי וירה ישראלית; תל אביב: עם עובד, תשכ"ז 1967
* בחזרה לבריידסהד: חמדת ימים; מאנגלית: נטליה ויזלטיר; ערך מאיר ויזלטיר; ירושלים: דומינו, 1982
* חרב של כבוד: טרילוגיה; מאנגלית: ג. אריוך; תל אביב: זמורה ביתן, תשמ"ז 1987
* סקופ; מאנגלית: דוד שחם, תל אביב: זמורה ביתן, תש"ן 1990

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080915021346/http://www.evelynwaughsociety.org/index.php אגודת אוולין וו]
* [https://web.archive.org/web/20040407111756/http://www.abbotshill.freeserve.co.uk/home2.htm אתר על אוולין וו שיצר דייוויד קליף]
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים
קטגוריה:סופרים להט"בים בריטים
קטגוריה:ביסקסואלים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1966
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
Cycles

Cycles הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-53 של סינטרה וה-26 היוצא בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא בשנת 1968.
== הפקה ==
האלבום יצא לאור עשרה חודשים לאחר האלבום Francis A. & Edward K. היה זה פרק הזמן הארוך ביותר בו לא הוציא סינטרה אלבום בחברת ההקלטות שלו. וזאת אם לא לוקחים בחשבון את תרומתו לאלבום שירי חג המולד, The Sinatra Family Wish You a Merry Christmas, אותו הוציא עם משפחתו בחודש ספטמבר.

זהו האלבום העצמאי הראשון של סינטרה המבוסס על מקצבי הפופ והרוק. האלבום מתרכז בווריאציות מתוזמרות לשירי פופ/רוק מוכרים מסוף שנות ה-60. התזמורת מאורגנת כך שהגיטרות, הבאס ומערכות התופים מנגנים בעדינות ובצורה שאינה מתבלטת. סינטרה שר מבחר שירי רוק-פולק, כולל שיריהם של ג'וני מיטשל, "Both Sides Now", וגלן קמפבל, "By the Time I Get to Phoenix" ו-"Gentle on My Mind". סינטרה הגיב לשירים ולתזמור השקט בשירה שקטה גם כן, אך שלא כאלבומיו עם אנטוניו קרלוס ז'ובים, שניחנו בניואנסים שונים, כאן השקט נבע משירה מאופקת ועצורה.

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה - קולות
* דון קוסטה - מארגן, מלחין
* בילי מיי - מנצח

== רשימת השירים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
TacSat-3

TacSat-3 הוא לוויין חישה מרחוק הפועל במסגרת תוכנית הלוויינים הטקטיים של ארצות הברית.

הלוויין מצויד במצלמה היפר ספקטראלית המכונה ארטמיס, ופרט להיותו מדגים טכנולוגי של לוויין ליישומים טקטיים ומערכתיים בתחום החישה מרחוק, הוא נועד לבחון גם מטע"ד ניסיוני בתחום התקשורת המיוחד למיקרו-לוויינים.

== קישורים חיצוניים ==

[https://web.archive.org/web/20150122085932/http://www.kirtland.af.mil/shared/media/document/AFD-070404-104.pdf מידע על הלוויין מאתר מעבדת המחקר של חיל האוויר של ארצות הברית]

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
TacSat-4

TacSat-4 הוא לוויין חישה מרחוק הפועל במסגרת תוכנית הלוויינים הטקטיים של ארצות הברית. 

הלוויין מצויד מכ"ם SAR ליצירת הדמיות של כדור הארץ ביום, בלילה ובכל מזג אוויר. הלוויין מפותח על ידי מעבדת המחקר של חיל האוויר האמריקני, מעבדת המחקר של הצי האמריקני ואוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

== קישורים חיצוניים ==

[http://www.responsivespace.com/Papers/RS4%5CPapers%5CRS4_4006P_Hurley.pdf מאמר על תוכנית הלוויינות הטקטית ועל TacSat 4]

קטגוריה:לוויינים אמריקאיים
דן בוס

דן בוס (בהולנדית: ), בשמה הרשמי "ס-הרטוחנבוס" (בהולנדית: ) היא בירת מחוז צפון בראבנט בדרום הולנד, השוכנת כ-80 קילומטרים מאמסטרדם.

משמעות השם 'ס הרטוחנבוס הוא יער־הדוכס. בשפות צרפתית, גרמנית, איטלקית וספרדית שם העיר תורגם במשמעות זהה. בהולנדית ובדיאלקטים של האזור השם 'ס הרטוחנבוס נותר בשימוש כתוב בלבד, ובפועל שם העיר הוא דן בוס. אחד מתושבי העיר הידועים היה הצייר הירונימוס בוש.

==ספורט==
בעיר משחקות בין היתר קבוצת הכדורסל דן בוס, אחת הקבוצות הבכירות במדינה שמחזיקה בשיא האליפויות בליגה ההולנדית, וקבוצת הכדורגל דן בוס.

== ערים תאומות ==

* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:הולנד: ערים
קטגוריה:צפון בראבנט
קטגוריה:מחוזות הולנד: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
ויברפון

ויברפון
נגינת ויברפון ומרימבה. סרט מ-1940
ויברפון מודרני
ויברפון הוא כלי נגינה אקוסטי ממשפחת כלי ההקשה. הוא דומה לקסילופון ולמרימבה, אך בשונה מהם, קלידיו עשויים אלומיניום במקום עץ. מאחר שלמתכת משך הדהוד טבעי ארוך, כולל הוויברפון דוושה כשל פסנתר, המשמשת לעמעום הצליל ולקיצורו. תחת כל קליד מצוי צינור-תהודה (רֵזוֹנָטוֹר) מאלומיניום, ובו מניפה או דיסקית מתכת דקה. מנוע חשמלי מסובב את הדיסקיות בתוך צינורות התהודה ליצירת אפקט ויברטו. בשל תנודות אלו ("ויברציות", בלעז) נקרא הכלי "ויברפון".

לוויברפון מנעד של 3 אוקטבות (f-f<sup>3</sup>). קלידיו מסודרים בשתי שורות, במערך זהה לקלידי פסנתר. הנגינה מתבצעת על ידי 2 או 4 מקלות הקשה, בראשם כדור גומי מלופף בצמר. נגינה בארבעה מקלות מאפשרת ליצור אקורדים מורכבים. המצאת טכניקת הנגינה בארבעה מקלות מיוחסת לגארי ברטון, אך נגנים נוספים - כמו ליונל המפטון, בובי האצ'רסון, רד נורבו ולי הווארד סטיבנס - עשו בה שימוש לפניו. ניתן לנגן על הוויברפון גם באמצעות קשת.

הכלי הומצא בשנת 1921. בשנת 1927 שופר, ונרשם עליו פטנט על ידי הנרי שולטר. הכלי התחבב עד מהרה על נגני ג'אז, שמצאו בו תוספת רעננה למגוון הכלים בביג בנד. חלוץ הנגינה בו היה ליונל המפטון, שניגן בין היתר עם הזמר הפופולרי לואי ארמסטרונג, וכך הביא את הצליל הייחודי של הוויברפון לידיעת הציבור הרחב. ויברפוניסט חלוץ נוסף היה מילט ג'קסון, שהתאפיין בסגנון נגינה הרמוני ואיטי, והיה הראשון לנגן ויברפון במסגרת הרכבי בי בופ.

הוויברפון נפוץ בעיקר בסוגת הג'אז, אך מצוי גם במוזיקה קלאסית, כגון באופרה "לולו" מאת אלבן ברג, בקונצ'רטו למרימבה וויברפון מאת דריוס מיו, וביצירות מאת שטוקהאוזן, אוליבייה מסייאן, ווהן ויליאמס, בנג'מין בריטן, ליאונרד ברנשטיין ואחרים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* The illustrated encyclopedia of musucal instruments, Könemann, 2000. . pp. 294-5.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

*
קטגוריה:כלי הקשה
היה או לא היה

היה או לא היה הוא סרט טלוויזיה ישראלי בבימוים של לינה צ'פלין וסלבה צ'פלין ששודר לראשונה בשנת 2003. הסרט מגולל את סיפור אהבתם של המשורר אלכסנדר פן ושחקנית תיאטרון הבימה חנה רובינא.

שם הסרט נלקח משורה ידועה בשירו של פן "רומאנס", הידוע גם בשם "היה או לא היה".
התסריטאית עדנה מזי"א כתבה בשנת 2008 מחזה באותו שם, שהועלה על בימת התיאטרון הקאמרי.

== עלילה ==
הסרט מתרחש בכמה בתי קפה בוהמיים של תל אביב של שנות ה-30. אלכסנדר פן – משורר כשרוני וצעיר, אנרכיסט ושתיין לא קטן פוגש שחקנית ידועה – חנה רובינא. היא בת למעלה מ-40 והוא עוד לא בן 30, אך זה לא מונע מהם להתאהב. מערכת היחסים הסוערת והטרגית שלהם הופכת לשיחת העיר.

==שחקנים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=80|שחקן
!width=80|תפקיד
|-
| צק ברקמן || אלכסנדר פן
|-
| יבגניה דודינה || חנה רובינא
|-
| גל זייד || ברל כצנלסון
|-
| ולדימיר פרידמן || אהרן מסקין
|-
| נדיה קוצ'ר || אינה גובינסקה
|}

==קישורים חיצוניים==
 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2003
קטגוריה:שירי אלכסנדר פן
מאוריציו גאלבאיו

מאוריציו גאלבאיו (באיטלקית: Maurizio Galbaio; בלטינית: Mauricius Galba - מאוריקיוס גאלבה; נפטר בשנת 787) היה השביעי מבין דוכסי ונציה. 

גאלבאיו כיהן כדוג'ה בין שנת 764 ועד מותו.

==קורות חיים==
בתקופת עליית גאלבאיו לשלטון, נאבקו שתי סיעות זו בזו לקביעת עתידה של ונציה. הסיעה הפרו-לומברדית מחד, והסיעה הפרו-ביזנטינית מאידך. קודמיו של גאלבאיו היו פרו לומברדים. גאלבאיו בא ממשפחה פרו-ביזנטינית, והתנגד לתומכי עצמאותה של ונציה. 

גאלבאיו קיבל את התואר "היפאטוס" ו"מגיסטר מיליטום מקיסר האימפריה הביזנטית לאון הרביעי.

המלך הלומברדי דסידריוס, בתמיכת קרל הגדול תקף את מדינות האפיפיור ואת איסטריה, ואף שבה את בנו של הדוג'ה - ג'ובאני גאלבאיו. 

מאוריציו גאלביו פנה לאפיפיור, אשר שלח שגרירים לקרל הגדול והביא לשחרורו של ג'ובאני גאלבאיו. בעקבות שחרור בנו ניסה גאלבאיו להפוך את משרתו למשרה העוברת בירושה, ובשנת 778 מינה את בנו לתפקיד "משנה לדוג'ה" בהסכמת הקיסר הביזנטי.

במשך העשור הבא התפשטה ונציה באיי הלגונה, מאזור הריאלטו ועד קסטלו. גאלבאיו הקים על האי אוליוולו (כיום קסטלו) את כנסיית סרגיוס ובקוס הקדושים וכן את כנסיית סן פייטרו די קסטלו. 

לאחר מותו של מאוריציו גאלבאיו עלה לשלטון בנו ג'ובאני.

==קישורים חיצוניים==

גאלבאיו, מאוריציו
קטגוריה:נפטרים ב-797
ג'ובאני גאלבאיו

ג'ובאני גאלבאיו (באיטלקית: Giovanni Galbaio) היה השמיני מבין דוכסי ונציה. ג'ובאני גאלבאיו כיהן בתפקיד דוג'ה בין השנים 787–804, והיה השמיני שנשא בתואר זה.

ג'ובאני עלה לשלטון לאחר מותו של אביו, מאוריציו גאלבאיו, אשר מינה אותו לדוג'ה שני כבר בשנת 778, באזורו של הקיסר הביזנטי לאון הרביעי.

==קורות חיים==
ג'ובאני נשבה לזמן קצר על ידי המלך הלומברדי דסידריוס, אולם אביו שכנע את האפיפיור לשלוח שגרירים לקרל הגדול (בן בריתם של הלומברדים) ולהביא לשחרורו.

לאחר שחרורו מהשבי, החל אביו לפעול לכך שג'ובאני יירש את כסו. 

לאחר עלייתו לשלטון בוונציה (מבלי בחירות) החל במאבק נגד הפטריארך של גראדו אשר תקף את סחר העבדים. באותה עת סחר העבדים בים האדריאטי היה מרכיב חשוב בכלכלת ונציה. באותה עת שלט קרל הגדול בלומברדיה, ובשל השקפתו הדתית ועמדת הכנסייה אסר על העבדות בלומברדיה ובארצות הפרנקים.

ג'ובאני שכנע את קיסרית האימפריה הביזנטית, אירנה מאתונה לקבוע כי בנו, מאוריציו גאלבאיו השני, יהיה דוג'ה אחריו.

במהלך מאבקו בכנסייה מינה ג'ובנאי את אחיינו בן ה-16, כריסטופר, לבישוף אוליוולו, אולם הפטריארך סירב לאשר את המינוי, רשמית - בשל גילו הצעיר של כריסטופר, אולם בפועל - בשל תמיכת ג'ובאני בביזנטיון כנגד הפרנקים. 

מאוריציו נשלח לתקוף את גראדו, והפיל את הפטריארך הזקן מראש מגדל בעיר. 

במקביל, האופוזיציה לשלטונו של ג'ובנאי בוונציה התחזקה, וכוחות צבא שבראשם אובלריו דליי אנטנורי תקפו את העיר ונציה. ג'ובאני, מאוריציו וריסטופר, נמלטו למנטובה בשנת 803 ונפטרו בה; ואנטנורי נבחר לדוג'ה לאחר כיבוש העיר ונציה.

==קישורים חיצוניים==

גאלבאיו, ג'ובאני
קטגוריה:נפטרים ב-804
השלכה מהחלון

[[תחריט המתאר את ההשלכה מהחלון בפראג 1618]]
השלכה מהחלון (דפנסטרציה - Defenestration) היא הדחת בכיר על ידי השלכתו מן החלון. המונח מופיע בעיקר בהקשר של הפוליטיקה של צ'כיה, במהלכה התקיימו מספר "השלכות מהחלון" ידועות. המילה מורכבת מהבסיס הלטיני fenestra (=חלון) ומהקידומת de שמשמעה "החוצה".

==השלכות מהחלון בתולדות צ'כיה==
ההשלכה מהחלון הראשונה בתולדות צ'כיה הייתה ביולי 1419, עת הושלכו מחלון בית העירייה העתיק בפראג ראש העיר ושבעה מכובדים. ב-1618 הושלכו מחלון במצודת פראג נציגיו הקתוליים של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, על ידי חברי מועצת העיר הקלוויניסטים, פעולה שהציתה את ההפיכה הבוהמית והביאה לתחילת מלחמת שלושים השנים.

בשנת 1948 הושלך מהחלון אל מותו יאן מסריק, מבכירי הממשלה הדמוקרטית של צ'כוסלובקיה, על ידי השלטונות הסובייטים, דבר שסימל את תפיסת השלטון במדינה והפיכתה לגרורה של ברית המועצות. ההשלכה תוארה כהתאבדות, דבר שהתקבל כבר אז כשקר והוכח ככזה בחקירה משנת 2004.

==השלכות מהחלון מפורסמות נוספות==
ציור מאת [[גוסטב דורה המתאר את השלכת המלכה איזבל מהחלון במהלך מרד יהוא]]
* המאה ה-9 לפנה"ס בערך: המלכה איזבל נהרגה בעת מרד יהוא, כאשר הושלכה מחלון ארמונה על ידי סריסיה, לקריאתו של יהוא (מלכים ב', פרק ט', פסוקים ל'-ל"ג).
* ב-1203 הרג ג'ון, מלך אנגליה את אחיינו ארתור מבריטני בהשלכה מחלון טירה בעיר רואן, צרפת.
* בשנת 1383 הושלך מהחלון הבישופ דון מרטינו על ידי אזרחי ליסבון שחשדו בו שקשר עם האויבים מכתר קסטיליה.
* יאקופו דה פאצי, שניסה להנהיג הפיכה בפירנצה, הושלך מהחלון ב-26 באפריל 1478 על ידי לורנצו דה מדיצ'י.
* ההשלכה מהחלון של המנהיג ההוגנוטי גאספאר דה קוליני השני ב-22 באוגוסט 1572 סימנה את תחילתו של טבח ליל ברתולומאוס הקדוש.
* בבוקרו של 1 בדצמבר 1640, מצאו בליסבון תומכיו של הדוכס ברגנסה את מיגל דה ווסקונסלוס (שר החוץ השנוא של פליפה הרביעי, מלך ספרד) מתחבא בארון. הם הרגו אותו והשליכו את גופתו מהחלון לחסדי ההמון.
* במהלך המרד הפולני בינואר 1863 השליכו חיילים רוסים במכוון את פסנתרו של פרדריק שופן מבעד לחלון, במטרה להשפיל את התנועה הלאומית הפולנית.
* ב-11 ביוני 1903 השליכו לאומנים סרבים מהחלון את גופותיהם של המלך אלכסנדר והמלכה דראגה.
* ב-1922 הושלך מהחלון הסופר האיטלקי גבריאלה ד'אנונציו על ידי מתנקש אלמוני והפך לנכה.
* השלכה מהחלון הייתה דרך פעולה של המשמרות האדומים במהלך מהפכת התרבות בסין (1968), גם בנו של המנהיג הסיני דנג שיאופינג הושלך אל מותו בדרך זו על ידי המשמרות האדומים.
* בתקופת המלחמה בין הפת"ח לבין החמאס ברצועת עזה (2007) היו מקרים רבים של השלכת פעילי פת"ח על ידי פעילי החמאס, שהמפורסם בהם אירע ביוני של אותה שנה והוא השלכתו של מוחמד סלאמה סווירקי, אחד ממאבטחיו של אבו מאזן מהקומה ה-25 של בניין עזתי, אליו נחטף בעת שיצא לחלק ארוחת בוקר לאנשי פת"ח. הייתה זו הפעם הראשונה, שהשלכה תועדה במצלמת טלפון סלולרי.

==קישורים חיצוניים==

* גיא נוימן, [http://www.atmag.co.il/טיולים-ומסעות/אגדה-על-הסף אגדה על הסף - מי נזרק מהחלון והפך למטבע לשון?], מגזין את
קטגוריה:שיטות הוצאה להורג
קטגוריה:חלונות
קטגוריה:צ'כיה: היסטוריה
דוד סמויילוב

לוח זיכרון המנציח את סאמוילוב
דוד סמויילוביץ' סמויילוב (ברוסית: Давид Самойлович Самойлов) הוא שם העט של דוד סמויילוביץ' קאופמן (1 ביוני 1920 – 23 בפברואר 1990) היה משורר סובייטי ממוצא יהודי שכתב ברוסית.
את שם העט שאימץ לעצמו, "סמויילוב", הרכיב משם פרטי של אביו "סמוייל" (ברוסית: Самойл) - שזה גרסה אשכנזית רוסית של השם היהודי "שמואל" - כשהוסיף לו סיומת רוסית "וב". השימוש שעשה בשם עט היה בשל הצורך להסתיר את המוצא היהודי בעולם התרבות הסובייטית (במיוחד כדי להוציא לאור את היצירות הספרותיות).

==תולדות חייו ויצירתו==
דוד קאופמן נולד ב-1 ביוני 1920 במוסקבה במשפחה יהודית אינטליגנטית. אביו, רופא צבאי, עסק הרבה בחינוך בנו והשפיע עליו רבות. דוד התחיל לחבר שירה כבר בילדותו, אבל שנים רבות לא הגדיר את עצמו כמשורר.

בשנת 1938 סיים בהצטיינות את לימודי התיכון והתקבל בלי בחינות קבלה למכון המוסקבאי לפילוסופיה, היסטוריה וספרות בו התמחה בספרות צרפתית. בשנת 1941 פרסם לראשונה את השירים שלו בכתב עת.

בשנת 1941, אחרי פלישת גרמניה לברית המועצות, התגייס קאופמן לצבא. השתתף בבניית ביצורים באזור סמולנסק. אחר כך נשלח ללמוד בבית הספר לקציני חי"ר בסמרקנד. לימודיו שם נמשכו רק חודשיים, כי בשל המצב הקשה בחזית כל חניכי בית הספר נשלחו להילחם כחיילים פשוטים. דוד לחם כמקלען, בתחילת 1943 נפצע קשה באחד הקרבות. בתום תהליך שיקום של 5 חודשים חזר לחזית והוצב בפלוגת הסיור בחזית הבלאורוסית הראשונה. עם יחידתו הגיע עד ברלין.על אומץ ליבו בקרבות עוטר בעיטור הכוכב האדום, במדליית העוז ובמדליית "על ההצטיינות בקרב".

בשנת 1945 חזר קאופמן למוסקבה, סיים את הלימודים במכון והחליט להתפרנס בעבודה ספרותית. היו לו הזמנות אקראיות נדירות. רק בשנת 1958 יצא לאור ספר השירים הראשון שלו "ארצות קרובות" (ברוסית: "Ближние страны"). אחרי כן יצאו לאור מבחרי שירים בשנים 1963 ("המעבר השני", ברוסית: "Второй перевал") ו-1970 ("ימים", ברוסית: "Дни"). בתחילת שנות ה-70 השתתף דוד סמויילוב בבימוי כמה הצגות בתיאטרונים גדולים של מוסקבה וגם כתב שירים להצגות וסרטים. בתקופה זו יצאו לאור מבחרי שירים "הגל והאבן" (ברוסית: "Волна и камень") ו"הבשורה" (ברוסית: "Весть"). מבחר שירים "המפרץ" (ברוסית: "Залив") יצא לאור בשנת 1981.

בשנת 1976 עבר דוד סמויילוב לאסטוניה, לעיר קטנה פארנו. בתקופה זו נחשבה אסטוניה כרפובליקה בעלת אווירה חופשית לאנשי התרבות. במוסקבה היה הרבה יותר קשה לסבול עולהּ של האידאולוגיה הסובייטית. בשנים אחרונות של חייו עסק רבות בתרגומים ספרותיים מפולנית, צ'כית והונגרית. נפטר ב-23 בפברואר בשנת 1990 בעיר טלין, לאחר שסיים את נאומו בערב השירה המוקדש לזכר המשורר בוריס פסטרנק.

רבים מאנשי התרבות הרוסית של המחצית השנייה של המאה ה-20 ותחילת המאה הנוכחית מגדירים את דוד סמויילוב כאחד המשוררים האהובים עליהם. שיריו נכללים בפסקול של כמה סרטים. רבים מהבארדים הרוסים שרו אותם בערבי השירה ובהופעות. אחד השירים המפורסמים ביותר הוא השיר "מחוץ לעיר (זמר פרדות)" (ברוסית "За городом/ Певец разлук").

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:משוררים סובייטים
קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:פזמונאים יהודים
קטגוריה:סופרים רוסים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים יהודים הידועים בשם עט
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1990
פונקציה קוונטית

פונקציה קוונטית הוא מעגל שערים קוונטיים אשר מממש חישוב של פונקציה כלשהי <math>\left.f(x):\{0,1\}^n\to\{0,1\}\right.</math>.

== בניית מעגל הפיך מפונקציה כלשהי ==
נרצה כי המעגל קוונטי יוכל לחשב פונקציה כלשהי ללא הגבלה על תכונותיה, ובפרט פונקציה שאינה נדרשת להיות הפיכה או חד-חד ערכית.
מאידך, חוקי המכניקה הקוונטית, מאלצים כל מעגל חישוב קוונטי להיות הפיך. 
כדי להתגבר על אילוץ זה ועדיין לאפשר חישוב של כל פונקציה, המעגל מממש בפועל חישוב של פונקציה הפיכה, שנסמנה <math>F(x):\{0,1\}^{n+1}\to\{0,1\}^{n+1}</math> אשר בעזרתה ניתן לחשב את הפונקציה המקורית <math>\left.f(x)\right.</math>. 

מעגל הפונקציה החדשה F מקבל, בנוסף ל-n הקיוביטים המייצגים את <math>\left.x\right.</math>, קיוביט נוסף אשר נקרא קיוביט המטרה (target). מוצא המעגל אינו משנה את n הקיוביטים אשר מייצגים את <math>\left.x\right.</math> (כך מתקבלת ההפיכות), אך קיוביט המטרה משתנה לערך <math>f(x)\oplus b</math>, כאשר b הוא הערך של קיוביט המטרה בכניסת המעגל. בפרט, אם קיוביט המטרה מאותחל לערך ההתחלתי <math>|0\rangle</math>, במוצא המעגל יתקבל קיוביט במצב קוונטי <math>|f(x)\rangle</math>.
מעגל קוונטי הפיך לחישוב הפונקציה הכללית <math>\left. f(x)\right.</math>

בניסוח מתמטי, <math>|x\rangle|b\rangle\stackrel{F}{\to}|x\rangle|f(x)\oplus b\rangle</math> כאשר <math>|x\rangle</math> מצב קוונטי בבסיס החישוב של n קיוביטים, ו-<math>|b\rangle</math> הוא מצב קוונטי של קיוביט בודד בבסיס החישוב.

===הרחבה למצב קוונטי כלשהו ===
לפי עיקרון הליניאריות, ניתן להרחיב את החישוב לכל מצב קוונטי <math>|x\rangle</math> על ידי פירוק המצב לסופרפוזיציה של מצבי בסיס החישוב, וביצוע החישוב על כל אחד מהם בנפרד.
נניח שבכניסת המעגל מאותחל האוגר למצב <math>|x\rangle=|+\rangle</math>, כאשר קיוביט המטרה כבוי <math>b=0</math>.
# נפרק את אוגר הכניסה לסופרפוזיציה של אברי בסיס החישוב: <math>|x\rangle=\frac{1}{\sqrt{2}}\left(|0\rangle+|1\rangle\right)</math>
# נבצע את החישוב על כל חלק בנפרד:
<math>|x\rangle|b\rangle = \frac{1}{\sqrt{2}}\left(|0\rangle+|1\rangle\right)|0\rangle =
 \frac{1}{\sqrt{2}}\left(|0\rangle|0\rangle+|1\rangle|0\rangle\right) \stackrel{F}{\to} 
\frac{1}{\sqrt{2}}\left(|0\rangle|f(0)\rangle+|1\rangle|f(1)\rangle\right)</math>

== שימושים ==
בניית מעגל הפיך למימוש פונקציה שרירותית היא הבסיס לחישוב קוונטי, ונעשה בה שימושים רבים עבור אלגוריתמים המקבלים פונקציה בתור הקלט של האלגוריתם, כפי שמבוצע באלגוריתם דויטש-ג'וזה ואלגוריתם סימון. שימוש זה מקביל להפעלת אורקל בחישוב קלאסי.

קטגוריה:חישוב קוונטי
תסמונת הורנר

תסמונת הורנר (גם תסמונת ברנרד-הורנר (על שם קלוד ברנאר) או שיתוק אוקולו-סימפתטי) היא תסמונת קלינית שנובעת מפגיעה במערכת העצבים הסימפתטית.

==סימנים==
סימנים הנמצאים אצל כל המטופלים בצד הפגוע של פניהם כוללים צנחת של העפעף העליון, צנחת הפוכה (עילוי) של העפעף התחתון, אישון מכווץ ושיהוי בהרחבתו. סימנים נפוצים נוספים בצד הפגוע הם מראה של עין שקועה (אנופתלמוס), הזעה מופחתת (אנהידרוזיס) ולחמית אדומה. גם מראה אדמדם כללי בצד הפנים הפגוע הוא סימן אופייני עקב התרחבות של כלי הדם השטחיים.

אצל ילדים התסמונות מתבטאת לעיתים בצבע עיניים שונה בין שתי העיניים (הטרוכרומיה). זה נובע מפגיעה בפיגמנטצית המיילין של האיריס המתרחשת בילדות.

== מאפיינים ==
תסמונת זו נובעת מנגע מרכזי או היקפי למערכת העצבים הסימפתטית. תסמונת זו כוללת כיווץ של האישון (מיוזיס), יחד עם צניחת עפעף קלה (פטוזיס) ולעיתים גם חוסר הזעה באותו הצד (אנ-הידרוזיס). לרוב תהיה התסמונת חד צדדית, והאישון קטן בכ- 0.5 עד 1 מ"מ לעומת האישון הבריא. אין בעיה בתגובה לאור או להתקרבות באישון הפגוע. האבחנה המבדלת כוללת מצבים שונים, כשהמרכזיים ביניהם הם אוטם בגזע המוח, גידול צווארי או גידול בבית החזה, גידול מוחי ודימום או אוטם מוחי. במצבים חריפים של תסמונת הורנר, מאופיינים בחוסר בהזעה, כאשר אם יש הזעה מופחתת בחצי גוף שלם כולל פנים, הנגע ממוקם במערכת העצבים המרכזית, בעוד מצבים המאופיינים בחוסר הזעה בפנים, הצוואר וביד בלבד הם ככל הנראה מנגע או גידול באזור הצוואר ובית החזה. במידה והנגע הוא מעל ההתפצלות של עורק הקרוטיד לענף החיצוני והפנימי שלו, אין פגם במנגנון ההזעה.

== פתופיזיולוגיה ==
על מנת להבין את מנגנון הפגיעה המשולבת בתסמונת הורנר, יש צורך להבין את המסלולים הסימפתטיים האחראיים על הרחבת האישון: מתוך ההיפותלמוס יוצא נוירון המבצע סינפסה בחוט השדרה, ברמת חוליה T1. לאחר מכן יוצא נוירון פרא- גנגליוני, המבצע סינפסה בגנגליון צווארי עליון, בגובה חוליה C2. בגנגליון צווארי זה יוצא הנוירון הפוסט גנגליוני, שמתפצל לשלושה אזורים- הראשון, לעצבוב בלוטות זיעה בפנים, אשר יוצא לפני הפיצול של עורק הקרוטיד. השני- לאישון לצורך הרחבתו, והשלישי- לעצבוב שריר העפעף. מכאן, שפגיעה באחד ממסלולים אלו תביא לתסמונת הורנר. בהתאם למסלולים אלו, חולקה תסמונת הורנר על פי מנגנון הפגיעה: מנגנון הפגיעה יכול להיות בנוירון הראשון שיוצא מההיפותלמוס- מצבים כגון אוטם בגזע המוח, טרשת נפוצה, כאב ראש מקבצי, דימום מוחי וכן גידולים מוחיים יכולים לגרום לכך. מנגנון הפגיעה אשר פוגע בנוירון הפרה-גנגליוני (כלומר, לפני הגנגליון הצווארי), יכול להיגרם כתוצאה מגידול צווארי או גידול בבית החזה או מטראומה (ניתוחית או שאינה ניתוחית). פגיעה בנוירון הפוסט גנגליוני יכולה להיגרם כתוצאה מטראומה, או למשל כתוצאה מגידול תוך מוחי כגון גידול ב-cavernous sinus. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
הורנר
קטגוריה:מחלות מערכת העצבים
אובלריו אנטנוראו

אובלריו אנטנוראו (באיטלקית: Obelerio Antenoreo) או אובלריו דלי אנטנורי (Obelerio degli Antenori) היה הדוכס התשיעי של ונציה. אנטנוראו נשא בתואר דוג'ה בין השנים 804–811.

==קורות חיים==
אנטנוראו היה בנו של אנקאג'יליו (Encagilio).
בעת כהונתו כטריבון, לאחר שג'ובאני גאלבאיו עלה לשלטון, נאלץ אנטנוראו לברוח מוונציה יחד עם ונציאנים רבים שתמכו בפרנקים כנגד הביזנטינים. לאחר בריחתם התארגנו הגולים לצבא ובחרו את אנטנוראו לעמוד בראשם. אנטנוראו שב לוונציה ולאחר בחירת גאלבאיו ובני משפחתו נבחר לדוג'ה.

בדומה לקודמיו, זמן קצר לאחר בחירתו מינה את אחיו, באטו לדוג'ה לצידו.

אנטנוראו התקשה לשלוט בין הסיעות השונות שפילגו את ונציה (תומכי העצמאות, תומכי הפרנקים ותומכי הביזנטינים). פורטונאטוס, פטריארך גראדו הגולה, שב לוונציה מחצרו של קרל הגדול שבאאכן והציע כי אם יושב לו הכס הוא ישכנע את הפרנקים להעניק לוונציה הגנה. אנטנוראו הסכים, ונסע עם אחיו באטו להישבע אמונים לקרל הגדול באאכן, ביום חג המולד בשנת 805.

בעקבות שבועת אמונים זו הכריזה ביזנטיון מלחמה ובשנת 809 שלחה צי לתקוף את ונציה. הצי הביזנטי הובס על ידי הצי הפרנקי בקומקיו. לאחר ניצחונם מינו אובלריו ובאטו את אחיהם ולנטינו דליי אנטנורי לדוג'ה לצדם. מינוי זה הביא למרידת תושבי ונציה כנגדם - אובלריו קרא לעזרתו של המלך פפין, בנו של קרל הגדול, אשר צר על העיר, אולם נחל תבוסה.

לאחר התבוסה נמלט אובלריו לקונסטנטינופול ואגנלו פרטיצ'יפאציו נבחר לדוג'ה במקומו.

במשך כ-20 שנה שהה אובלריו בגלות. לאחר מותו של פרטיצ'יפאציו חזר אובלריו לוונציה בשנת 832 בניסיון לתפוס את השלטון. הדוג'ה באותה עת, ג'ובאני פרטיצ'יפאציו הראשון, יצא לעברו בראש צבא והרג את אובלריו. לאחר מותו נכרת ראשו והוצג לראווה בכיכר סן מרקו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אנטנורו, אובלריו
קטגוריה:נפטרים ב-831
אגנלו פרטיצ'יפאציו

שלט האצולה של אגנלו פרטיצ'יפאציו]]
אגנלו פרטיצ'יפאציו (באיטלקית: Agnello Participazio, בלטינית: Agnellus Particiacus) היה העשירי מבין דוכסי ונציה.

פרטיצ'יפאציו נשא בתואר דוג'ה בין השנים 811–827.

==קורות חיים==
פרטיצ'יפאציו היה בן למשפחת סוחרים עשירה מהרקליאה, והיה אחד מהראשונים שהתיישבו באזור הריאלטו. 

בשנת 810 מאסו תושבי ונציה בניסיונם של הדוג'ים ממשפחת אנטנורי (אובלריו דליי אנטנורי ואחיו באטו וולנטינו) להפוך את התואר "דוכס ונציה" לתואר העובר בירושה, התושבים מרדו, בעוד שמשפחת אנטונרי קראה למלך איטליה, פפין, בנו של קרל הגדול לתקוף את הוורדים. אגנלו פרטיצ'יפאציו היה בראש מגיני העיר, והצליח להביס את פפין ולהביא לבריחת משפחת אנטנורי.

לאחר תבוסת משפחת אנטנורי נבחר אגנלו לתפקיד הדוג'ה, וארמונו שבריאלטו נחשב לארמון הדוג'ה הראשון של ונציה.

בתחילת שלטונו נכרת הפאקס ניקפורי - הסכם שלום לפיו נשארה ונציה כחלק מהאימפריה הביזנטית ועזבה את ממלכתו של קרל הגדול. בפועל הפכה ונציה לעיר עצמאית, ואגנלו החל לטבוע את המטבעות הוונציאניים הראשונים.

למעשה, תקופת שלטונו של אגנלו נחשב כהולדתה של וונציה המודרנית. אגנלו החל בפעולות של ביצור העיר, ייבוש הביצות ובניית התעלות והגשרים המסמלים כיום את ונציה. אגנלו מינה ועדה ובה שלושה אצילים לפקח על העבודות: ניקולו ארדיסוניו היה אחראי על ביצור הלידו. לורנצו אלימפאטו היה אחראי על בניית התעלות וייבוש השטחים שביניהן, ופייטרו טרדוניקו היה אחראי על בניית האיים החדשים. 

בתקופה זו נבנו מחדש האיים טורצ'לו, בוראנו, ארקליאה וריאלטו, וגשר חדש נבנה על נהר הברנטה באזור הריאלטו שבאותה עת נחפר והפך לתעלה הגדולה. 

שלהי כהונתו של אגנלו היו בסימן של מאבקים משפחתיים. בעת שבנו הבכור - ג'וסטיניאנו פרטיצ'יפאציו שהה בקונסטנטינופוליס, הבן הצעיר ג'ובאני פרטיצ'יפאציו מונה למשנה לדוג'ה. כאשר ג'וסטיניאנו שב אל העיר, נמלט ג'ובאני, ואגנלו מינה את בנו השלישי - אנגנלו לדוג'ה לצידו. 

לבסוף גברו כוחותיו של ג'וסטיניאנו, וג'ובאני שנתמך על ידי הכוחות הפרנקים, יצא לגלות, בעוד שג'וסטיניאנו מונה לתפקיד הדוג'ה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פרטיצ'יפאציו, אגנלו
קטגוריה:נפטרים ב-829
נרו 1

נַרוׂ 1 (בהנגול: 나로호, ידוע גם בשמו הקודם Korea Space Launch Vehicle – KSLV) הוא משגר לוויינים מפיתוח משותף של המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל וחברות חלל מרוסיה. 

==שותפות עם רוסיה==
בשנת 2004 נחתמו הסכמי שיתוף פעולה בתחום החלל בין קוריאה הדרומית לרוסיה, וביניהם הוסכם על סיוע רוסי לפיתוח משגר הלוויינים הקוריאני. החברות הרוסיות השותפות למיזם המשגר הן:
*תאגיד המחקר והייצור חרוניצ'ב – קבלן ראשי ואינטגרטור למשגר
*תאגיד המחקר והייצור אנרגומאש – יצרני המנוע הרקטי של השלב הראשון במשגר
*תאגיד הבניה והייצור של מכונות משינוסטרויניה – מרכיבים קרקעיים, כן השיגור ותשתית לטיל

חלקים ניכרים מהמשגר הקוריאני משותפים למשגר הלוויינים הרוסי, האנגרה.

==תכנון ומבנה==
משגר הלוויינים נרו 1 מורכב משני שלבים. השלב הראשון מונע על ידי מנוע רקטי יחיד מתוצרת רוסית, מדגם RD-191, העושה שימוש בדלק נוזלי (חמצן נוזלי וקרוסין). השלב השני מונע בדלק מוצק, והוא פותח ויוצר בקוריאה על ידי המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל. גובהו של המשגר כ-33 מטר, וקוטרו כ-3 מטרים.

==היסטוריית שיגורים==
*שיגור הבכורה של המשגר התקיים ב-25 באוגוסט 2009, בשעה 17:00 ממרכז החלל נרו. בגלל תקלה בהפרדת החיפוי הקדמי של הטיל, לא הצליח המשגר להציב בחלל את הלוויין. שני השלבים של הטיל תפקדו היטב. הלוויין אבד בים.
*ניסיון שני לשגר לוויין באמצעות משגר זה נערך ב-10 ביוני 2010, בשעה 17:00. עקב תקלה התפוצץ הטיל כ-137 שניות לאחר ההמראה, ככל הנראה בגלל כשל במנוע השלב השני.
*ניסיון שלישי מוצלח התבצע ב-20 בינואר 2013 לאחר מספר דחיות, ובזכותו הצטרפה קוריאה הדרומית ל"מועדון החלל", קבוצת המדינות בעלות יכולת עצמאית לשיגור לוויינים.
.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:תוכנית החלל הדרום קוריאנים
קטגוריה:קוריאה הדרומית: תעופה