OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אברהם דרור

אברהם (איבן) דרור (נולד ב-8 בינואר 1932) הוא תת-אלוף בדימוס בצה"ל, שירת כמפקד שייטת הצוללות ומפקד בסיס חיפה של חיל הים. בעל עיטור העוז.

== קורות חייו ==
אברהם דרור נולד ברומניה ועלה לישראל ב-1947. הוא התגייס לנח"ל ב-1951 והיה חבר בהכשרה. כסמל התנדב לשייטת 13 ושירת בה במשך 5 שנים, במהלכן עבר גם קורס חובלים. עם הקמת שייטת הצוללות ב-1958 על ידי יוסף דרור עבר אליה יחד עם הדר קמחי. יצא להשתלמות בטולון שבצרפת ולקורס בבריטניה בו הוכשר על צוללות דגם S, לישראל חזר עם הצוללת אח"י רהב. דרור בעל אות צוללן מס' 8, ובעל כוכב המסמן 10 שנות שירות בצוללות.

ייסד את "בית ספר צוללן" של חיל הים, ופיקד על שני מחזורי ההכשרה הראשונים. שירת כקצין טורפדו וסגן מפקד צוללת. ב-1964 יצא לקורס מפקדי צוללות של נאט"ו וב-1965 מונה למפקד אח"י תנין. במלחמת ששת הימים פיקד על הצוללת בפעולת אלכסנדריה שבה חדר עמה לקרבת נמל אלכסנדריה שבמצרים לצורך הורדת לוחמי הקומנדו הימי במטרה שיפגעו בכלי שיט. לאחר שאלו התעכבו ולא חזרו לצוללת, פקד דרור על נסיגת הצוללת לעומק, במהלכה נתקל וירה על פריגטה מצרית. בקרב שהתפתח נפגעה הצוללת בפצצות עומק, אף על פי כן פקד דרור על חזרה למחרת של הצוללת לנקודת האיסוף שנקבעה עם לוחמי הקומנדו, אך התברר שאלו נפלו בשבי. על פעולותיו במלחמה זכה דרור לצל"ש הרמטכ"ל שהומר בהמשך לעיטור העוז.

ב-1968 מונה למפקד שייטת הצוללות. הוא פיקד על הבאת אח"י דולפין לישראל, במהלך המסע קיבל את ההודעה על אובדן הצוללת אח"י דקר והדולפין הצטרפה לחיפושים.

היה אחראי על צוותי הפיקוח על הבנייה וקבלת שלוש צוללות גל החדשות בבריטניה. ב-1976 מונה למפקד בסיס חיפה ושירת בתפקיד עד תחילת 1979, אז פרש מצה"ל.

דרור הוא בעל תואר ראשון בגאוגרפיה מאוניברסיטת תל אביב, לאחר שחרורו מצה"ל עסק בייעוץ בתחום הימאות וייצוג מספנות בישראל ובפינלנד.

== קישורים חיצוניים ==
* אבי אובל,	[https://beingalim.files.wordpress.com/2021/02/1998-10-bg.pdf	צל"ש למפקד התנין],	"בין גלים" גיליון יובל חגיגי אוקטובר 1998, עמ'	20.
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי שייטת 13
קטגוריה:מפקדי שייטת הצוללות
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי בסיס חיפה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:חיילי חיל הים במלחמת ששת הימים
יעקב יונדוף

יעקב (יאנוש) יונדוף (י"ח באייר ה'תרע"ו, 21 במאי 1916 – 3 בנובמבר 1972) היה ממקימי תנועת החרות ויחד עם יעקב מרידור היה ממנהיגי האצ"ל בין הגולים באפריקה.

==ביוגרפיה==
יעקב (יאנוש) נולד בבריסק בשנת 1916 לנחום ופינקלה לבית משפחת פרידמן. למד בגימנסיה העברית "תרבות". בגיל צעיר הצטרף לקן בית"ר ומונה למפקד קן בית"ר בקובל.
לאחר שנתיים התמנה יאנוש לחבר מפקדת הגליל של בית"ר.

בשנת 1933 עלה לארץ ישראל. עבד במפעל האשלג בים המלח. בשנת 1938 ייסד יאנוש את הסתדרות העובדים הלאומית בחיפה והיה בקשר הדוק עם האצ"ל. באותה שנה נעצר יאנוש עם חברי אצ"ל והועבר למבצר בעכו ואחר לצריפין שם הכיר את דוד רזיאל והיה לאיש אצ"ל פעיל. אחרי השחרור חזר לחיים אזרחיים ושימש חבר הוועד הפועל של הסתדרות העובדים הלאומית, בא בעת מילא תפקידים כקצין בשירות הידיעות באצ"ל, תחילה בהשגת מימון ונשק ומאוחר יותר בתכנון וביצוע פעולות נגד הבריטים. כינוייו במחתרת היו: ירדני, אברהם, שמעון, ברקאי.

בשנת 1944 נעצר שנית והועבר למחנה המעצר בלטרון. באותה שנה הוגלה עם 251 אנשי אצ"ל ולח"י לאריתריאה, שם שימש כמתווך בין העצורים לכולאיהם.
יאנוש יחד עם יעקב מרידור וחבר נוסף ברחו ממחנה המעצר קרתגו שבסודאן בתחתית מכל מים. בלב המדבר נמלטו מהמכלית ונשארו בלב המדבר ללא מים ומזון- מחופשים כאנשי אינטיליג'נס במדים פולניים. כעבור שלושה ימים נתפסו במדבר והוחזרו למחנה. לאחר מכן הנהיג, בשיתוף עם מרידור, מספר ניסיונות בריחה. עם קום המדינה הוחזרו העצורים ארצה.

יאנוש היה בין מקימי תנועת ה"חרות" נבחר למועצתה הארצית והיה בין קובעי רשימת החברים לכנסת הראשונה. אולם לאחר זמן קצר פרש מפעילות בתנועה והחל לעסוק במסחר. בשנת 67–1966 בזמן המשבר עם עו"ד שמואל תמיר חזר לפעילות לתקופה של שנתיים. 
לימים פרסם בעיתון "המשקיף", תחת שמו מהמחתרת: "ירדני", רשימות מפרשת הבריחה מסודאן.

יאנוש נפטר בישראל בנובמבר 1972.

==לקריאה נוספת==
* גדול האלמונים, ברוך נאדל/ידיעות אחרונות/ 10.11.72

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:בורחים מכליאה: לוחמי האצ"ל
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:פעילי הסתדרות העובדים הלאומית
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
מפרק (מחוז)

מחוז מפרק (ערבית: محافظة المفرق; ידועה גם בשם אל מפרק ובניבים מקומיים מפרג ומפרה) הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן. הוא ממוקם בצפון-מזרח המדינה ובירתו היא העיר מפרק. המחוז גובל בסוריה בצפון, בעיראק במזרח ובערב הסעודית בדרום.

המחוז מחולק לארבע נפות. זהו המחוז השני בגודלו בירדן, שטחו 26,550.6 קמ"ר. אוכלוסייתו מונה 287,300 נפש, המהווים כ-4.5 אחוז מכלל תושבי ירדן.

==היסטוריה==
במחוז אתרים רומיים וביזנטיים רבים, כסכרי מים וכנסיות עתיקות, כמו גם כנסייה נוצרית מהמאה ה-3 לספירה, הנחשבת כאחת העתיקות ביותר בעולם.

בתקופת המנדט הבריטי הוקמו במחוז בסיסי צבא, הבסיסים מאוישים גם היום, בידי הצבא הירדני.

==נפות==
המחוז מחולק לארבע נפות:
* נפת מפרק
* נפת א-רוויישד
* נפת אל-באדיה א-שמאליה
* נפת אל-באדיה א-שמאליה אל-ע'רביה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ירדן: מחוזות
גאומטריה סינתטית

גאומטריה סינתטית היא ענף של הגאומטריה המתבסס על אקסיומות, משפטים וטיעונים לוגיים כדי להתוות את התפתחות הגאומטריה, זאת בניגוד לגאומטריה אנליטית וגאומטריה אלגברית אשר עושות שימוש באנליזה ואלגברה כדי לבצע חישובים גאומטריים ולפתור בעיות.

== סינתזה לוגית ==

התהליך של סינתזה לוגית מתחיל מנקודת התחלה שרירותית אך שחייבת להיות מוגדרת.

* רעיונות פרימיטיביים הם הרעיונות הבסיסיים ביותר. הם כוללים אובייקטים ויחסים ביניהם. בגאומטריה, האובייקטים הם דברים כמו נקודות, קווים ומישורים בעוד שהיחס היסודי הוא זה של חיתוך - האם שני אובייקטים נפגשים או לא.
* אקסיומות הם טיעונים על הרעיונות הפרימיטיביים הללו, לדוגמה כל שתי נקודות ניתנות לקישור באמצעות קו ישר אחד בלבד (ניסוח חלופי: דרך כל שתי נקודות עובר רק קו ישר אחד).

עבור סט התחלתי של אקסיומות, סינתזה מתבצעת כתהליך הדרגתי וזהיר של בנייה לוגית. כאשר תוצאה משמעותית מוכחת ריגורוזית, היא זוכה לשם משפט.

כל סט התחלתי של אקסיומות מוביל למערכת לוגית אחרת, ובמקרה של גאומטריה, סטים שונים של אקסיומות מובילים לגאומטריות שונות.

== היסטוריה ==
הגאומטריה של אוקלידס הייתה סינתטית, אף על פי שלא כל ספריו עסקו בגאומטריה טהורה. 

החקר האקסיומטי האינטימי של הגאומטריה האוקלידית במאה ה-19 הוביל לגילוי של גאומטריות לא אוקלידיות, המתבססות על אקסיומות אחרות. גאוס, בויאי ולובצ'בסקי גילו במקביל את הגאומטריה ההיפרבולית, בה אקסיומת המקבילים האוקלידית מוחלפת באחרת. פואנקרה גילה את המודל הגאומטרי הפיזיקלי הראשון של הגאומטריה ההיפרבולית, הידוע כמודל הדיסק של פואנקרה. 

תור הזהב של הגאומטריה הסינתטית היה במאה ה-19, כאשר שיטות אנליטיות מורכבות שהתבססו על קואורדינטות וחשבון אינפיניטסימלי נזנחו כמעט לחלוטין בידי גאומטרנים כמו יאקוב שטיינר, זאת לטובת התפתחות סינתטית טהורה של גאומטריה פרויקטיבית. גאומטריה פרויקטיבית היא למעשה הביטוי הפשוט והאלגנטי ביותר של כל מערכת גאומטרית אפשרית.

דוגמה אחרת היא התפתחותה של שיטת האינוורסיה באמצעות לודוויג עמנואל מגנוס, אשר היא סינתטית ברוח שלה. הפעולה של היפוך מבטאת אנליזה של המישור.

מאידך, התאוריה של תורת היחסות הפרטית התפתחה במקורה באופן אנליטי; דרך האלגברה הליניארית של טרנספורמציות לורנץ, ורק ב-1912 גילברט ניוטון לואיס ואדווין בידוול ווילסון פיתחו גישה סינתטית לתאוריה, אשר נתנה אמון רב יותר ביסודות התאוריה של המרחב-זמן.

== גאומטריה חישובית סינתטית ==
בצמידות לגאומטריה חישובית, ענף הגאומטריה סינתטית חישובית נוצר, ויש לו קשרים, למשל, עם תורת המטרואיד. גאומטריה דיפרנציאלית סינתטית היא יישום של תורות הטופוס לביסוס יסודות התאוריה של יריעות חלקות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאומטריה
מחוז עג'לון

מחוז עג'לון (ערבית محافظة عجلون) הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן. הוא ממוקם בצפון-מערב המדינה ובירתו היא העיר עג'לון. המחוז גובל במחוז ג'רש בחלקו הדרום-מזרחי, במחוז אירביד בחלקו הצפון-מערבי ובמחוז בלקא בדרום.

המחוז מחולק לשתי נפות. שטחו 419.6 קמ"ר, והוא המחוז השני הכי קטן בממלכה אחרי מחוז ג'רש. אוכלוסייתו מונה 140,600 נפש, זהו המחוז הרביעי בצפיפותו בממלכה.

==היסטוריה==
במחוז קיימים יערות וטירות אשר נבנו על ידי סלאח א-דין להגן על האזור בתקופת מסעי הצלב. מצודת עג'לון נבנתה במחוז בידי האיובים במאה ה-12 והורחבה במאה ה-13 בידי הממלוכים.

==נפות==
המחוז מחולק לשתי נפות:
* נפת עג'לון
* נפת כופרנג'ה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ירדן: מחוזות
יפן במשחקים הפאראלימפיים

יפן השתתפה לראשונה ב כמארחת המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) ומשתתפת במשחקי הקיץ הפאראלימפיים מאז בקביעות. במשחקי החורף משתתפת יפן מאז שהחלו, ב, והיא אירחה את המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998).

הספורטאית היפנית הבולטת ביותר היא השחיינית מיומי נריטה, שנחשבת לאחת הספורטאיות הבולטות ביותר במשחקים הפאראלימפיים בכלל, כשבאמתחתה 20 מדליות פאראלימפיות, מהן 15 מדליות זהב.

==מדליות לפי אולימפיאדה==
===משחקי הקיץ===
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-style="background:#ccccff"
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964) (מארחת) || 1 || 5 || 4 || 10
|-
| המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) || 2 || 2 || 8 || 12
|-
| המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) || 4 || 5 || 3 || 12
|-
| המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) || 10 || 6 || 3 || 19
|-
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) || 9 || 10 || 7 || 26
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) || 9 || 7 || 8 || 24
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) || 17 || 12 || 17 || 46
|-
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) || 8 || 7 || 15 || 30
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) || 14 || 10 || 13 || 37
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) || 13 || 17 || 11 || 41
|-
|המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) || 17 || 15 || 20 || 52
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) || 5 || 14 || 8 || 27
|-
|המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) || 5 || 5 || 6 || 16
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) || 0 || 10 || 14 || 24
|-
|המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) || 13 || 15 || 23 || 51
|-
| סה"כ || 127 || 140 || 160 || 427
|}

===משחקי החורף===
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אורנסקולדויק (1976) (מארחת) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988) || 0 || 0 || 2 || 2
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992) || 0 || 0 || 2 || 2
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994) || 0 || 3 || 3 || 6
|-style="background:#ccccff"
|המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) || 12 || 16 || 13 || 41
|-
| המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) || 0 || 0 || 3 || 3
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006) || 2 || 5 || 2 || 9
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010) || 3 || 3 || 5 || 11
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014) || 3 || 1 || 2 || 6
|-
|המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) || 3 || 4 || 3 || 10
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) || 4 || 1 || 2 || 7
|-
| סה"כ || 27 || 33 || 37 || 97
|}

==ראו גם==
* יפן במשחקים האולימפיים
* יפן במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.paralympic.org/rio-2016/japan יפן] באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:יפן: ספורט
מידבא (מחוז)

מידבא (ערבית: محافظة مادبا) הוא אחד משנים עשר המחוזות של ירדן. הוא ממוקם במערב המדינה ובירתו היא העיר מידבא. המחוז מוקף בבלקא בצפון, בעמאן במזרח, בכרכ בדרום, ובים המלח במערב. השטח היה בעברו חלק מאזור פראיה בפרובינקית יודאה הרומאית.

המחוז מחולק לשתי נפות. שטחו 939.7 קמ"ר, אוכלוסייתו מונה 152,900 נפש, וצפיפות האוכלוסייה בו היא השמינית מבין מחוזות הממלכה.

==נפות==
המחוז מחולק לשתי נפות:
* נפת מידבא - בצפון מערב
* נפת דיבון - בדרום מזרח

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ירדן: מחוזות
קטגוריה:יישובים באזור ים המלח
קטגוריה:בקעת ים המלח
ניקולאי מנשוטקין

ניקולאי אלכסנדרוביץ מנשוטקין (רוסית: Никола́й Алекса́ндрович Меншу́ткин; 24 באוקטובר 1842, סנקט פטרבורג רוסיה – 5 בפברואר 1907, סנקט פטרבורג) היה כימאי רוסי שהיה תלמיד של מנדלייב.

גילה את התהליך, הנקרא על שמו "תגובת מנשוטקין", להפיכת אמין שלישוני למלח אמוניום רביעוני (quaternary ammonium salt) באמצעות תגובה עם הלואלקאן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כימאים רוסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:ילידי 1842

קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1907
אמנדה הוקינג

אמנדה הוקינג (באנגלית: Amanda Hocking; נולדה ב-12 ביולי 1984) היא סופרת פנטזיה אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
הוקינג נולדה באוסטין, מינסוטה.

עד שנת 2010 עבדה במשרה מלאה כמטפלת באנשים בעלי מוגבלויות קשות וכתבה 17 רומנים בזמנה הפנוי. לאחר שפניותיה להוצאות לאור נידחו, החליטה לפרסם את ספרה בעצמה כספר אלקטרוני. באפריל 2010 פרסמה כך את ספרה הראשון ותוך חצי שנה הרוויחה שני מיליון דולר ממכירת כמיליון עותקים מתשעה ספרים שפורסמו בפורמט זה. בתחילת 2011 כבר מכרה בקצב של 9,000 ספרים ביום. במרץ 2011 חתמה על חוזה בשווי שני מיליון דולר עם הוצאה לאור שמעוניינת בהפצת ספריה כספרים מודפסים.

ספריה הם ספרי פנטזיה לנוער שעוסקים, בין היתר, בערפדים, זומבים וטרולים.

טרילוגיית הטריל שלה תורגמה לעברית על ידי הוצאת סיאל והספרים הוצעו למכירה תחילה בפורמט אלקטרוני במנדלי לפני שהודפסו.

==ספריה==
=== טרילוגיית הטריל ===
* חלופית, 2010
* שבירה, 2010
* התעלות, 2011

=== My Blood Approves ===
<div class="mw-content-ltr">
* My Blood Approves, 2010
* Fate CreateSpace, 2010
* Flutter CreateSpace, 2010
* Wisdom CreateSpace, 2010
* Letters to Elise, 2010
* Swear, 2012
</div>

=== The Hollows ===
<div class="mw-content-ltr">
* Hollowland CreateSpace, 2010
* Hollowmen, 2010
* Virtue, 2011
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://amandahocking.blogspot.com/ הבלוג של אמנדה הוקינג]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:סופרי פנטזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992)

משחקי החורף הפאראלימפיים 1992 הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם החמישית במתכונת של אולימפיאדת חורף. הטורניר התקיים בין התאריכים 25 במרץ ל-1 באפריל 1992 בעיר אלברוויל שבצרפת.

במשחקים הפאראלימפיים השתתפו 365 ספורטאים (288 גברים ו-77 נשים) מ-24 מדינות, שהתחרו ביניהם בשלושה מקצועות: סקי אלפיני, ביאתלון וסקי למרחקים. המשלחת האמריקאית זכתה בכמות המדליות הרבה ביותר במשחקים עם 45 מדליות, מהן 19 מדליות זהב, 16 מדליות כסף ו-9 מדליות ארד פאראלימפיות.

==טבלת המדליות==
{| border="1" cellpadding="2" cellspacing="0"
|-
| bgcolor="#efefef" | <center>מקום</center>
| bgcolor="#efefef" | <center>מדינה</center>
| bgcolor="gold" | זהב || bgcolor="silver" | כסף
| bgcolor="#CC9966" | ארד || bgcolor="#efefef" | סה"כ
|-bgcolor=ccccff
| 1 || || 19 || 16 || 9 || 45
|-
| 2 || || 12|| 17 || 9 || 38 
|-
| 3 |||| 10 || 8 || 3 || 21
|-
| 4 || || 8 || 3 || 9 || 20
|-
| 5 || || 7 || 3 || 4 || 14
|-
| 6 || (מארחת) || 6 || 4 || 9 || 19
|-
| 7 || || 5 || 5 || 4 || 14
|-
| 8 || || 3 || 8 || 4 || 15
|-
| 9 || || 2 || 4 || 6 || 12
|-
| 10 || || 2 || 0 || 3 || 5
|-
| 11 || || 2 || 0 || 0 || 2
|-
| 12 || || 1 || 1 || 2 || 4
|-
| 13 || || 1 || 1 || 2 || 4
|-
| 14 || || 0 || 4 || 2 || 6
|-
| 15 || || 0 || 1 || 4 || 5
|-
| 16 || || 0 || 1 || 3 || 4
|-
| 17 || || 0 || 1 || 3 || 4
|-
| 18 || || 0 || 1 || 0 || 1
|-
| 19 || || 0 || 0 || 2 || 2
|}

==ראו גם==
* אולימפיאדת אלברוויל (1992)

==קישורים חיצוניים==

* 

1992
אלברוויל
קטגוריה:רון-אלפ: ספורט
קטגוריה:1992 בספורט
קטגוריה:אולימפיאדת אלברוויל (1992)
קטגוריה:1992 בצרפת
ישיבת חפץ חיים (כפר סבא)

תמונה מתשי"א, במרכז ראש הישיבה הרב שטיינמן
ישיבת צעירי אגודת ישראל - חפץ חיים הייתה ישיבה קטנה שפעלה בשנות ה-40 וה-50 בכפר סבא. בראשה עמד הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן.

==היסטוריה==
בראשית שנות ה-40 פעלה בכפר סבא ישיבת "עזרא" שהרב אברהם ריניק ייסדה ועמד בראשה. לימדו בה גם הרב אהרן יעקב קלפפיש והרב נחום (צורף) גולדשמיד שניהל את הישיבה בפועל. בנוסף פעלה במגדיאל הסמוכה ישיבה לנערים צעירים יותר שנקראה על שם ה"חפץ חיים", ובראשה עמד הרב דב מעייני.

בחול המועד פסח תש"ג (1943) התקיימה בפתח תקווה הוועידה הארצית השלישית של תנועת צעירי אגודת ישראל (צא"י). אחת ההחלטות שהתקבלו הייתה הקמת ישיבה לבני היישוב החדש בארץ ישראל, ואכן בחודש אייר תש"ד הוקמה הישיבה במגדיאל. מייסד הישיבה ומנהלה היה אברהם ריין. גם היא נקראה על שם החפץ חיים, שנפטר עשור קודם לכן. לאחר מספר חודשים הועתק משכנה של הישיבה לכפר סבא.

לר"מים התמנו הרבנים נחום גולדשמיד, דוד רוטברג (אחיו של הרב זלמן רוטברג), יעקב משה הנפלינג ושמואל אליהו אורלנסקי. הבוחן היה הרב משה סולובייצ'יק, שהיה אז תלמיד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. הרב גולדשמיד כיהן באותה תקופה כרב שכונה ביפו במקום חמיו שנפטר בשנת תש"ג, ולא היה יכול לעמוד בראשה. הרבנים רוטברג וסולובייצ'יק לא הסכימו לקבל את התפקיד, מכיוון שלא היו נשואים. בתחילת זמן קיץ תש"ו (1946) התמנה הרב שטיינמן לראשות הישיבה בעצת החזון איש, לאחר שהיה עד אז מאברכי בית מדרש לתורת ארץ ישראל בפתח תקווה.

בתחילה שכנה הישיבה במבנה קטן ברחוב אוסטשינסקי 7 בכפר סבא. כעבור זמן עברו הלימודים לבית הכנסת הגדול בעיר.

פעילות הישיבה מומנה מכספי תרומות של תושבי כפר סבא. כמו כן נסע ריין לארצות הברית למסע גיוס כספים.

בשנות ה-50 עברה הישיבה להיות תחת חסותה של ישיבת חברון וכמשגיח כיהן הרב מנחם אריה קניגסהפר. בסוף שנות ה-50 הופסקה פעילות הישיבה. בתשכ"ד חודשה פעילות ישיבה במקום, תחת הנהגת האדמו"ר רבי ברוך שלום הלוי אשלג, אך ככל הנראה גם גלגול זה של הישיבה לא האריך ימים.

==מבוגרי הישיבה==
* מאיר וונדר
* הרב שמחה קסלר - רבה של מודיעין עילית
* הרב אברהם קסלר - מראשי ישיבת תפארת ציון
* הרב דוד כץ - ראש ישיבת משכן יעקב בחיפה
* הרב ישראל קליינר
* הרב נתן זוכובסקי
* הרב צבי רוטברג ראש ישיבת בית מאיר
* הדיין הרב שמואל דיקמן

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://beinenu.com/sites/all/modules/pubdlcnt/pubdlcnt.php?file=/sites/default/files/alonim/108_16_76.pdf אודות ישיבת חפץ חיים בכפר סבא], עלון כאיל תערוג 132, בשלח תשע"ו, באתר בינינו
* 
* [https://tablet.otzar.org/he/book/book.php?book=187636&width=-17&scroll=0&udid=15612424585505492&pagenum=17 מובאות מהירחון דגלנו מהתקופה בה פעלה הישיבה], במוסף שבת קודש "יתד נאמן", פרשת בא תשס"ז, עמ' 17

==הערות שוליים==

*
חפץ חיים
חפץ חיים
קטגוריה:הנצחת החפץ חיים
הסכם ג'נטלמני

הסכם ג'נטלמני הוא הסכם בלתי רשמי בין שני צדדים או יותר. הסכם כזה הוא לרוב הסכם שנערך בעל פה, אם כי הוא יכול להיות כתוב, או כהסכמה לא מילולית מתוך מוסכמה או נימוסים. סוג הסכם זה מתבסס על הכבוד של כל אחד מהצדדים בקיומו ולא מסדיר אמצעי אכיפה על קיום ההסכם. בכך הוא נבדל מחוזה משפטי אשר יכול להיאכף במידת הצורך.

שופט העליון הבריטי הארי וייזי עמד על אופיו של ההסכם הג'נטלמני:

דוגמה להסכם ג'נטלמני מתחום היחסים הבינלאומיים היא ההסכם הג'נטלמני משנת 1907 בין ארצות הברית ליפן, שבו סוכם כי יפן לא תעודד הגירה לארצות הברית ואילו ארצות הברית לא תקדם חקיקה נגד ההגירה היפנית אליה ותנקוט צעדים לביטול האפליה נגד יפנים בתחומה.

התערבות ג'נטלמנית היא התערבות בה ההפסד הוא בבושה שבהפסד והפרס הוא בכבוד שבזכייה.

==ראו גם==
* אמון
* לחיצת יד
* תום לב
* הסכם מכללא

==לקריאה נוספת==
* גבריאלה שלו, "הסכמים ג'נטלמניים", משפטים, ל"ב, 3 (2002).

קטגוריה:חוזים והסכמים
קטגוריה:ביטויים
ברסלב (בלארוס)

[[אנדרטה לזכר יהודי ברסלב שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
בְּרֶסְלֶב (בייִדיש: ברעסלעוו, בבלארוסית: Браслаў, מבוטא "בְּרַסלַאו"; ברוסית: Браслав, בפולנית: Brasław) היא עיר בבלארוס, במחוז ויטבסק, המשמשת כמרכזה של נפת ברסלב.

==היסטוריה==
ברסלב נזכרת לראשונה בשנת 1065 כטירה באזור הגבול עם השבטים הליטאיים. במהלך המאה ה-14 ברסלב נכללה בדוכסות הגדולה של ליטא, ואף נודעה חשיבות למבצרה, בשל הסמיכות לאזור השליטה של המסדר הליבוני במהלך המאות ה-14 וה-15.

בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 צורפה ברסלב לאימפריה הרוסית, וזאת עד 1919, אז נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה על פי הסכם ריגה. בשנת 1939 צורפה העיר אל הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית.

==יהודי ברסלב==
היהודים נזכרים בברסלב כבר במאה ה-16, אך הקהילה אז הייתה קטנה יחסית. בין מלחמות העולם הייתה התפתחות ניכרת בקהילה, ומספר אנשיה הגיע לכ-1,900, כשלושה רבעים מסך תושבי העיר.

בעיר פעלה ישיבה של כ-60 תלמידים, שבראשה עמד הרב חיים תרשיש מהכפר יאיסי הסמוך. משך שנים רבות כיהנו בעיר שני רבנים - רבי הירשל וַלין, רבם של ה"מתנגדים", ורבי אבא זהורייה, ששימש כרב עדת החסידים.

לאחר כיבוש העיר בידי הגרמנים, ב-27 ביוני 1941, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, וב-18 באפריל 1942 הועברו יחד עם יהודים נוספים מהסביבה לגטו שהוקם בעיר.

ב-3 ביוני 1942 כ-2,000 מיהודי הגטו נרצחו בבורות ירי. בסתיו 1942 הועברו לגטו בעיר יהודי אופסה וכפרי הסביבה, וב-12 במרץ 1943 נרצחו כל יושביו באקציה שבה חלק מהיהודים גילו התנגדות.

==לקריאה נוספת==
* רחל גרוסבאום-פסטרנק, "ברַסלַב, עיר נפה במחוז וילנה", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 191–195.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-11
אריה פומרנצ'יק

הרב אריה פּוֹמֶרַנְצ'יק (ט"ו בניסן ה'תרס"ח, אפריל 1908 – ח' בשבט ה'תש"ב, ינואר 1942) היה מתלמידי הרב מבריסק, רבי יעקב ישראל קניבסקי והחזון איש, מחבר הספרים תורת זרעים, עמק ברכה, יהגה האריה.

==קורותיו==
נולד בבריסק לזאב וגיטל פומרנצ'יק. למד בישיבת תורת חסד בבריסק בראשות הרב משה סוקולובסקי. החברותא שלו היה הרב יעקב ניימן, לימים ראש ישיבת אור ישראל. שניהם נמנו עם חמשת הבחורים שהשתתפו ב'קיבוץ' מיוחד ששמע את שיעורו של הרב מבריסק, יצחק זאב סולובייצ'יק. הרב פומרנצ'יק שימש אותו במשך כעשור ונמנה עם תלמידיו הקרובים.

בשנת ה'תרצ"ג (1933) עלה לארץ ישראל בעזרת סרטיפיקט שהשיג לו הרב מתתיהו שטיגל. עם בואו נכנס ללמוד בישיבת בית יוסף בבני ברק. היה מתלמידיו הקרובים של הרב יעקב ישראל קניבסקי. התקרב אל החזון איש ושוחח עמו בדברי תורה.

בתקופת לימודיו בישיבת בית יוסף עסק בסוגיות הקשורות לסדר זרעים ולמצוות התלויות בארץ. בסוף שנות ה-30 פרסם את ספרו בתחום זה, "תורת זרעים". הספר קיבל את הסכמת הרב מבריסק. בין השאר כתב: 

בחשוון ה'תרצ"ו (1935) נישא לפעשא (פנינה), בת הרב ישראל זיסל דבורץ. התגורר סמוך לחותנו בפתח תקווה ולמד בבית מדרש לתורת ארץ ישראל בעיר. באותה תקופה העמיק בסדר מועד, ולימים יצא ספרו "עמק ברכה". לאחר מותו יצא גם ספרו "יהגה האריה", שבו כונסו חידושי תורה שהותיר.

בשנת ה'תש"ב, בגיל 34, נפטר בפתאומיות. נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה, ובהלווייתו השתתף החזון איש. במאמר הספד של הרב ראובן גליק, מרבני הכולל לתורת ארץ ישראל, כתב עליו בקובץ הזיכרון "תורת הארץ" שיצא על ידי הכולל: "איש פלא היה ופלא היה דרכו בקודש".

בנו, טוביה פומרנצ'יק, היה מנהל החברה קדישא בפתח תקווה.

==ספריו==
* תורת זרעים - על סדר זרעים
* עמק ברכה - על ענייני אורח חיים
* יהגה האריה

==קישורים חיצוניים==
*[https://isheiisrael.wordpress.com/2018/01/24/רבי-אריה-פומרנציק/ רבי אריה פומרנצ'יק], בלקסיקון הרבני "אישי ישראל"
* [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=23628&st=&pgnum=59&hilite= מאמר הספד מרבי ראובן גליק], בקובץ תורת הארץ, טבת תש"ב, עמ' 59–62
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת חסד-בריסק
קטגוריה:בוגרי ישיבת בית יוסף-בני ברק
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:תלמידי רבי יצחק זאב סולובייצ'יק
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1942
עזריאל זליג סלונים

הרב עזריאל זליג סלונים (י"ג בסיוון תרנ"ז, 13 ביוני 1897 - י"ח בתשרי תשל"ב, 7 באוקטובר 1971) היה מראשי עסקני חסידות חב"ד בירושלים, מנהל כולל חב"ד ומייסד שיכון חב"ד בירושלים.

==קורותיו==
נולד בחברון לזאב דוב ואלטה-חיה-שימקא סלונים, נינם של הרב יעקב כולי ומנוחה רחל סלונים. בהיותו בן שנה נהרג אביו על ידי ערבי מקומי. בהיותו בן שבע נישאה אמו בשנית והמשפחה עברה לגור בצפת. בשנת תרע"ב (1912), בהיותו בן 15, נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים בעיירה לובביץ'. הוא התקרב אל הרבי הרש"ב, שהיה קרוב משפחתו. בכסלו תרע"ח (1917) נסע לרוסטוב על הדון, ומשם נסע עם קבוצת בחורים לחרסון כדי לחזק את ישיבת חב"ד המקומית. לאחר פטירת הרבי הרש"ב, בשנת תר"פ (1920), היה מקורב לבנו ממלא מקומו, הרבי הריי"צ.

בשנת תרפ"ב (1922) שב לארץ ישראל והתיישב בעיר העתיקה בירושלים. הוא כיהן כמשפיע בבית הכנסת צמח צדק שבעיר העתיקה. בשנת תרפ"ג (1923) נשא לאישה את קרובת משפחתו חיה פייגל בת הרב משה שלמה כהנא שפירא. בעקבות מכתב שקיבל מהרבי הריי"צ שעודד אותו לפעול למען חב"ד, יצא למסעות בארצות הברית, אירופה ואפריקה כדי לגייס כספים עבור מוסדות חב"ד בירושלים.

לאחר קום המדינה היה הרב סלונים מראשי עסקני חסידות חב"ד בירושלים. בשנת תש"ט (1949) מינה הרבי הריי"צ את הרב סלונים, יחד עם הרב אברהם חיים נאה, למנהלי כולל חב"ד. בין פעולותיו: הקמת שיכון חב"ד בירושלים, שיקום בית הכנסת צמח צדק בעיר העתיקה בירושלים והקמת מוסדות "בית חנה" בירושלים.

נפטר בי"ח בתשרי (חול המועד סוכות) תשל"ב, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

בנו הרב משה, היה מנהל רשת מוסדות החינוך של "רשת אהלי יוסף יצחק" חב"ד. נכדו, בן בתו שיינדל מושקא, הוא הרב שלום דובער וולפא, נכדתו היא אשתו של הרב מרדכי שמואל אשכנזי.

בתו סימה נישאה לרב יהוסף גדליה רלב"ג לימים חבר בית דין רבני חב"ד ואיש ציבור, רבה של שכונת קריית יובל בירושלים ויד ימינו של חותנו בהקמת וניהול מוסדות חב"ד בירושלים. הייתה מנהלת בית הספר לבנות של חב"ד בירושלים, "בית חנה" ומוסדות החינוך שם ובהנהלה הארצית של ארגון נשות חב"ד.

ב-2017 נקראה על שמו כיכר, בשיכון חב"ד בירושלים.

==לקריאה נוספת==
* עבד המלך - מאת הרב שלום דובער וולפא
* פרק בספר מגדל עז - מאת משה סלונים

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:משפחת סלונים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:בוגרי ישיבת תומכי תמימים בלובביץ'
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
קטגוריה:שיכון חב"ד (ירושלים): אישים
שלמה שמאי

שלמה שמאי (שיץ) (נולד 4 בנובמבר 1953) הוא פרופסור מחקר להנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון.

==ביוגרפיה==
שמאי נולד בברית המועצות. בשנת 1960 עלה לישראל. הוא בוגר תוכנית העתודה האקדמאית ושירת בחיל הקשר בין השנים 1975-1985.
שמאי קיבל תואר ראשון בשנת 1975, תואר שני בשנת 1981 ודוקטורט בשנת 1986, כולם בהנדסת חשמל מהפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בשנת 1986 הצטרף לפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. מונה במרץ 2012 לפרופסור מחקר. נבחר כחבר באקדמיה הישראלית למדעים ביוני 2012. בשנת 2013 נבחר שמאי לחבר האקדמיה האמריקנית להנדסה.<ref></ref>

פרופ' שמאי פרסם מעל 300 מאמרים מדעיים, כתב ארבעה ספרים וערך שניים בתחומי מחקר שונים בתורת האינפורמציה, לרבות חסמים על תקשורת, מערכות פריסת ספקטרום (spread spectrum), קידוד ערוץ, קודי טורבו, ועוד.<ref></ref>

במהלך השנים הנחה שמאי יותר מ-40 סטודנטים תארים מתקדמים.<ref></ref>

==פרסים ואותות הוקרה==
* 1988, פרס קליין
*1988, פרס אקדמיית ניו־אינגלנד על תרומה יוצאת דופן לתחום מערכות התקשורת ותורת האינפורמציה
* 1990, פרס Association for Technological Education
* 1994, עמית IEEE<ref></ref>
* 1999, מדליית זהב Balthasar van der Pol של האיגוד הבינלאומי למדעי הרדיו (URSI)
* 2000, פרס הנרי טאוב על הצטיינות במחקר מאת הטכניון
* 2000, פרס IEEE ע״ש דונלד ג. פינק
* 2010, פרס Thomson Reuters (ISI) על מצוינות בינ״ל במחקר
* 2011, פרס שאנון של IEEE
* 2014, פרס רוטשילד על תרומותיו בתחום תורת האינפורמציה
* 2017, מדליית ריצ'רד המינג<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.academy.ac.il/Index2/Entry.aspx?nodeId=752&entryId=18566 כרטיס אישי וקורות חייו], באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* [https://shamai.net.technion.ac.il עמוד הבית של פרופ' שמאי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת חשמל
קטגוריה:זוכי פרס שאנון
קטגוריה:זוכי פרס הנרי טאוב
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:זוכי מדליית ריצ'רד המינג יהודים
קטגוריה:עמיתי IEEE
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
ברוך שפיר

ברוך שפיר (נקרא גם בירך או ברכיה שאפיר, ברוך בנדיקט או בענעדיקט) (1858–1915) היה משורר עממי ביידיש, קריין ומטיף לציונות.

שפיר נולד בפשמישל שבפולין למרדכי. היה טרובדור, משורר וקריין נודד, של שירת יידיש, ונדד בין ערי פולין כל חייו. נשפט ונאסר לחמש שנים, על "קלקול מידות", הטרדה מינית והדחה לפריצות, של בנות העשירים היהודים שהיו תלמידותיו לצרפתית. מת בחוסר כל בקרקוב בשנת 1915.

שירו הידוע של אביגדור המאירי, מעל פסגת הר הצופים, הוא עיבוד לעברית של שיר מאת בירך שאפיר חצות.

==ספריו ופרסומיו==

* הברכה אשר ברך משה איש האלהים את בני ישראל לפני מותו, קינה אלי קשר האדם הגדול סיר משה די יוסף אליהו מונטיפיורי ... עם ... קינה על מות הוד רודאלף בן מלך יורש עצר בעברית ואשכנזית / מאתי ... בירך ... שאפיר ..., קראקא, דפוס פישער, תרמ"ט.

* הקונגרס הבזילאי - ששה סוניתים, מאת ברכיה שפיר, דער באזעלער קאנגרעס, זעכם סאנעטען פון ברכיה שאפיר, קראקא, דפוס י’ פישער, 1911

* אם על הבנים, אדער, פריידעלע די מאמע / ... אשר אסף ... בירך בענעדיקט שאפיר ..., למברג, 1882

* גבורי ישראל או נרות חנכה (חזיון), הוצאת המחבר, קראקא, תרע"ג

* מעלאדיען אויס דער געגענד אם סאן - געדיכטע אונד ליעדער אין גאליצישיידישעס דיאלעקטע / פאן בירך שאפיר ..., קראקא, 1886 

* אברהמ’ל הסנדלר, ב. שאפיר, אודיסה, הוצאת מוריה, תר"ע (עברית ויידיש, יצא בעברית בהוצאת דביר בשנות ה-20)

* קעלער שטיבער, אודסה, 1919

* ספורים וציורים, ב. שפיר, הוצאת יורשי המחבר, ברלין, תרפ"ה

* לייזר און זיין הונט (לייזר וכלבו), 1928

* שירי בת יהודה, ה"ר בירך שאפיר, על אדות רדיפות היהודים עת"ז, לבוב, תר"מ

==לקריאה נוספת==
* בירך שאפיר, בתוך ספרו של איציק מאנגר, דמויות קרובות, תרגם מיידיש אברהם שלונסקי, סיפא - אחרית דבר מאת דב סדן. מרחביה 1941.

קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:נפטרים ב-1915
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
פרס שאנון

פרס קלוד א. שאנון (באנגלית: Claude E. Shannon Award) או בקיצור פרס שאנון, הוא פרס בין-לאומי המוענק על ידי IEEE Information Theory Society "על תרומה עקבית ומשמעותית בתחום תורת האינפורמציה".

הפרס נקרא על שם אבי תורת האינפורמציה קלוד שאנון, ונחשב הפרס החשוב ביותר בתחום. שאנון עצמו היה חתן הפרס הראשון, בשנת 1972.

==זוכי הפרס==
בין הזוכים: רוברט פאנו, אירווינג ריד, אנדרו ויטרבי, אלווין ברלקמפ ורוברט גריי. בין הזוכים גם מספר מדענים ישראלים, בהם: יעקב זיו ושלמה שמאי.

==קישורים חיצוניים==
* 

*
שאנון
קטגוריה:IEEE
וולפגנג נורדוויג

וולפגנג נורדוויג (בגרמנית: Wolfgang Nordwig; נולד ב-27 באוגוסט 1943) הוא אתלט מזרח גרמני בעבר, אלוף אולימפי, שיאן עולם ו-3 פעמים ברציפות אלוף אירופה בקפיצה במוט.

== ביוגרפיה ==
נורדוויג נולד בקמניץ, סקסוניה.

===אלוף אירופה===
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1966 זכה נורדוויג במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.10 מטר.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה נורדוויג במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר, אחרי בוב סיגרן מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של 5.40 מטר וקלאוס שיפרובסקי מפינלנד (5.40 מטר).

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1969 זכה נורדוויג במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.30 מטר.

===שיאן עולם===
בתחרות שנערכה בברלין, 17 ביוני 1970 קבע נורדוויג בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 5.45 מטר. באוניברסיאדה שנערכה בטורינו, איטליה, ב-3 בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בשיא עולם חדש של 5.46 מטר. שיא זה החזיק מעמד חודש וחצי.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1971 זכה נורדוויג במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.35 מטר.

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה נורדוויג במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אולימפי חדש של 5.50 מטר, לפני בוב סיגרן (5.40 מטר) וג'ן ג'ונסון (5.35 מטר) שניהם מארצות הברית.

== שיאים אישיים ==
* קפיצה במוט: 5.50 מטר (1972)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה במוט (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מזרח גרמנים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם מזרח גרמנים: אתלטיקה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1943
בוב סיגרן

רוברט לויד "בוב" סיגרן (באנגלית: Robert Lloyd "Bob" Seagren; נולד ב-17 באוקטובר 1946) הוא אתלט אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי ושיאן עולם בקפיצה במוט. נוסף לכך, הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה.

== ביוגרפיה ==
סיגרן נולד בפומונה, קליפורניה. הוא בוגר אוניברסיטת דרום קליפורניה משנת 1968.

===שיאן עולם===
בתחרות שנערכה בפרזנו, קליפורניה ב-14 במאי 1966 קבע סיגרן בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 5.32 מטר. שנה לאחר מכן, בתחרות שנערכה בסן דייגו, קליפורניה ב-10 ביוני 1967 הוא שיפר את השיא העולמי והעמיד אותו על 5.36 מטר.

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בויניפג, קנדה בשנת 1967 זכה סיגרן במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 4.90 מטר.

===אלוף אולימפי===
חודש לפני אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), בתחרות שנערכה לחוף אגם טאהו, ב-12 בספטמבר 1968 קבע סיגרן בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 5.41 מטר והוכיח שהוא מוכן לאולימפיאדה. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא אולימפי חדש של 5.40 מטר, לפני קלאוס שיפרובסקי ממערב גרמניה (5.40 מטר) ווולפגנג נורדוויג ממזרח גרמניה (5.40 מטר).

במבחנים האמריקאים שנערכו לאולימפיאדת מינכן (1972) ביוג'ין, אורגון ב-2 ביולי 1972 קבע סיגרן בקפיצה במוט שיא עולם חדש של 5.63 מטר והוכיח שוב שהוא מוכן לאולימפיאדה להגן עת תוארו, אך במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר, אחרי וולפגנג נורדוויג שקבע שיא אולימפי חדש של 5.50 מטר ולפני בן ארצו ג'ן ג'ונסון (5.35 מטר). בהחלטה של הרגע האחרון, שניתנה על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (IAAF), הוא נאלץ להחליף את המוט שלו במוט לא מוכר, כמו מספר אתלטים נוספים, לא כולל את נורדוויג המנצח, דבר שמנע ממנו להתרגל למוט התחרות ולהגן על תוארו. הייתה זו הפעם הראשונה במשחקים האולימפיים שאתלט אמריקאי לא זכה במדליית הזהב האולימפית בענף זה ולמעשה אף אמריקאי לא זכה עד אולימפיאדת סידני (2000) שבה זכה ניק הייסונג.

לאחר המשחקים, פרש סיגרן מספורט תחרותי והפך לשחקן קולנוע ושחקן באופרות סבון בטלוויזיה. בשנת 1977 הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה הפופולרית בועות, בתפקיד שחקן פוטבול הומו (דניס פיליפס) הנמצא ביחסים רומנטיים עם בילי קריסטל (ג'ודי דאלאס).

== הישגים ותארים ==
* בסך הכל קבע סיגרן 4 שיאי עולם בקפיצה במוט.
* בסך הכל זכה סיגרן ב-6 תוארי אליפות ארצות הברית ו-4 תוארי אליפות המכללות (NCAA) בקפיצה במוט.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 400 מטר משוכות: 52.3 שניות (1969) (ריצת 440 יארד משוכות)
* ריצת 800 מטר: 2:00.5 (1967) (ריצת 880 יארד)
* קפיצה במוט: 5.63 מטר (1972) שיא עולם

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קופצים במוט אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה במוט (גברים)
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
אח"י גל

מוזיאון העפלה וחיל הים]]
אח"י גל הוא השם שניתן בחיל הים הישראלי לצוללת הראשונה בסדרת גל, המבוססת על צוללות מדגם 540 של חברת ויקרס (Vickers) הבריטית. שלוש צוללות מסדרה זו, אח"י (אוניית חיל הים) גל, אח"י תנין ואח"י רהב, שירתו בחיל הים הישראלי בשנות השבעים, השמונים והתשעים. לאח"י "תנין" ואח"י "רהב" מדגם גל קדמו צוללות באותו שם, שהיו מדגם S, והיו הצוללות הראשונות ששירתו בחיל הים – מ-1958 עד יציאתן משירות בסוף שנות השישים.

== היסטוריה ==
הצוללות מסדרת גל נבנו עבור חיל הים במספנות ויקרס בבריטניה על פי תכנון גרמני שהיה מבוסס במידה רבה על צוללת דגם 206 הגרמנית. הצוללת הראשונה, אח"י גל בפיקודו של סא"ל ישראל לשם, הגיעה לארץ ב-21 בדצמבר 1976. ב-18 בינואר 1977 בהיותה בצלילה מול ראש הכרמל, ספגה הצוללת חבטה חזקה בקרקעית. מפקד מספנת חיל הים חנוך בן אליהו שכנע את מפקד חיל הים מיכאל ברקאי לבצע את התיקון המסובך בארץ. התיקון ארך כחצי שנה והצוללת שבה לתפקוד מלא.
הצוללת גל מושקת למים במספנת בארו 1978.
במלחמת לבנון השתתפה אח"י גל, במשימות של התרעה מהתערבות הצי הסורי.

בשנת 2007, לאחר שלא נמצאו קונים לצוללות המיושנות, שופצה אח"י גל על ידי המספנה הגרמנית והפכה לצוללת מוזיאון. בעזרת מימון גרמני הועברה הצוללת אל מוזיאון ההעפלה וחיל הים שבחיפה. הצוללת שבה לישראל ב-7 באוקטובר 2007 והועברה על גבי משאית למוזיאון.

== מפקדי הצוללת ==
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" align="center" "
! colspan="4" | מפקדי אח"י גל
|-
|דרגה ושם||תקופת כהונה כמפקד הספינה||פעילות||תמונה
|-
|ישראל לשם||יולי 1976 - דצמ' 1976||||
|-
|דורון עמיר||אוג' 1977 אוק' 1977|||-
|מיכאל קיסרי|| אוק' 1977 - יולי 1979|||-
|אילן רותם||יולי 1979 - אוג 1981 ||||
|-
|גיורא סער|| פבר' 1982 - ספט' 1982 ||מלחמת שלום הגליל||
|-
|ניר מאור ||ספט' 1982 - יולי 1984 || |-
|אילן רותם|| יולי 1984 - אוק' 1985 || ||
|-
|אייל בן ציון|| ינו' 1986 ספט' 1989 ||עם הפסקה של מספר חודשים|-
|יובל צור|| ספט' 1989 - אוג' 1991 |||-
|אייל בן ציון ||אוג' 1991 - ספט' 1992 |||-
|ארז אבנר||ספט' 1992 - אפר' 1993 |||-
|יהונתן ורט||אפר' 1993 - יולי 1993 |||-
|רונן קלר||אוג' 1995 ינו 1997 |||-
|מייקל עזריאל ||ינו' 1997 - נוב' 1999 ||||
|-
|עודד גור לביא||נוב' 1999 - אוק' 2000 |||-
|}

== ראו גם ==
* צוללות מסדרת גל
* שייטת הצוללות

== לקריאה נוספת ==
* יורם בר-ים, כלי שיט ישראליים בממד הרביעי, עמותת דולפין

== קישורים חיצוניים ==

* [http://submarines.dotan.net/galh/ צוללות הגל באתר שייטת הצוללות של אורי דותן בוכנר]
* [https://web.archive.org/web/20080624044611/http://dover.idf.il/IDF/About/history/70s/1976/default.htm צוללת הגל באתר צה"ל]
* יובל קרני, [https://beingalim.files.wordpress.com/2021/02/1998-10-bg.pdf שקט צוללים - אח"י גל], "בין גלים" גיליון יובל חגיגי אוקטובר 1998, עמ' 18.

==ביאורים==

==הערות שוליים==

גל, אח"י
קטגוריה:אוניות מוזיאון
סלמנדרה שחורה

סלמנדרה שחורה (שם מדעי: Salamandra atra) מין דו-חי ממשפחת הסלמנדריים. תפוצת המין היא בהרי האלפים בצרפת, שווייץ, איטליה, אוסטריה, ובהאלפים הדינריים מסלובניה בצפון ועד לאלבניה בדרום. הסלמנדרה חיה בשטח הררי בין גובה 400 מטר ל-2,800 מטר מעל לגובה פני הים.
גודלו המרבי של הזכר הוא 14.4 ס"מ ושל הנקבה 13.5 ס"מ, רגליו מתאימות לחיים על קרקע. בניגוד לרוב המינים במחלקת הדו-חיים, סלמנדרה זו לא גדלה במים בשום שלב בחייה.

מין זה נחשב למין הקרוב לסלמנדרה מצויה אך מינים אלו אינם חיים באותם שטחי תפוצה. גופה השחור לחלוטין מאפשר לה לספוג יותר אנרגיה מהשמש כך היא יכולה לחיות באזורים קרים יותר לכן תפוצתה בהרים גבוההים יותר בהם הטמפרטורה נמוכה יותר.

== תת-מינים ==
* Salamandra atra aurorae
* Salamandra atra atra
* Salamandra atra prenjensis
* Salamandra atra pasubiensis

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1768
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזפוס ניקולאוס לאורנטי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סלמנדריים
קטגוריה:צרפת: דו-חיים
מתיחת פנים

הזדקנות הפנים
מתיחת פנים, מוכר גם בשם "הרמת פנים", הוא טיפול כירורגי למטרות אסתטיקה אשר מטרתו היא הצערת מראה הפנים והעלמת נזקי הזמן כגון: קמטים ועור נפול. מתיחת פנים מתבצעת על ידי מנתח פלסטי, אשר מבצע חתך ברקמת העור על קו התפר שבין האוזניים, השיער והמצח. המנתח מבצע הרמה של רקמת השריר שנפלה עם השנים ולאחר מכן מסלק הכירורג את עודפי העור המיותרים שנוצרים בעקבות הצניחה ותופר בחזרה את הרקמה<ref></ref><ref></ref>.

== מתיחת פנים בשילוב עם טיפולים נוספים ==
כיום, בשל הנטייה לבצע טיפול משולב הכולל בתוכו כמה פרוצדורות רפואיות שונות במסגרת אותו הניתוח, מבצעים לא אחת כמה טיפולים נוספים במקביל למתיחת הפנים - הרמת עפעפיים, הרמת גבות, שאיבת שומן, העלמת שקיות מתחת לעיניים, מילוי שפתיים, העלמת צלקות וטיפול בבעיות פיגמנטציה<ref></ref>. את הטיפולים הללו עורכים מנתחים פלסטיים אשר מחויבים לעבור הכשרה ככירורגים, אך לא מוטלת עליהם חובה לעבור הכשרה מיוחדת כמנתחים פלסטיים.

== סיבוכים אפשריים של מתיחת פנים ==
ככל התערבות רפואית, קיימות מספר סכנות בריאותיות בעקבות הליך זה<ref></ref><ref></ref>:
* הניתוח נערך בהרדמה מלאה, עם כל הסכנות הכרוכות בה.
* הרמת שרירי הפנים עלולה להביא במקרים מסוימים לפגיעה בעצבי הבעה.
* תהליך ההחלמה אינו ארוך אך יכולים להיווצר סיבוכים הכרוכים בהזדהמות החתך, החלמה לא יפה של הצלקת ותוצאה סופית במראה לא טבעי.

== ראו גם ==
* ניתוח פלסטי

== לקריאה נוספת ==
* חיים קפלן, טלי רוזין, [https://web.archive.org/web/20160303175609/http://www.proplasticsurgeon.com/site/detail/detail/detailDetail.asp?detail_id=3531051&seaWordPage=%D7%9E%D7%AA%D7%99%D7%97%D7%AA+%D7%A4%D7%A0%D7%99%D7%9D המדריך הישראלי לניתוחים פלסטיים], זמורה-ביתן, 2003

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
*[https://www.clalitaesthetics.co.il/treatments/מתיחת-פנים-וצוואר/ מתיחת פנים וצוואר]  מאתר [https://www.clalitaesthetics.co.il/ כללית אסתטיקה]
==הערות שוליים==

קטגוריה:כירורגיה פלסטית: פעולות
יוקו קומיאמה

יוקו קומיאמה (ביפנית: 小宮山 洋子; ) היא פוליטיקאית יפנית מהמפלגה הדמוקרטית, שרת הבריאות, הרווחה והעבודה של יפן וחברת בית הנבחרים היפני בדיאט של יפן, המייצגת את מחוז הבחירה השישי של טוקיו.

קומיאמה היא ילידת רובע שיבויה בטוקיו ובוגרת אוניברסיטת סייג'ו. בין השנים 1972 ל-1998 היא עבדה בתאגיד השידור היפני. היא נבחרה לראשונה לבית היועצים היפני ב-1998, ובאפריל 2003 נבחרה לבית הנבחרים היפני. בספטמבר 2011 מונתה על ידי יושיהיקו נודה, ראש ממשלת יפן, לכהן כשרת הבריאות, העבודה והרווחה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120214151423/http://komiyama-yoko.gr.jp/main/ האתר של יוקו קומיאקה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאיות יפניות
קטגוריה:שרי הבריאות, הרווחה והעבודה של יפן
קטגוריה:ילידות 1948
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1948
מנחת (אתר מקראי)

250px מָנָחַת הייתה עיר מקראית. חוקרי המקרא וארץ ישראל במאה ה-20 הציעו לזהותה עם מָנָחָה, עיר בחבל יהודה, בין קריית יערים לביתר, המוזכרת בתרגום השבעים. חוקרים אחרים סוברים כי מנחת היא עיר בשפלה. בספר דברי הימים מסופר כי הוגלו אל מנחת בני שבט בנימין: מנחת הייתה כנראה עירם של בני שבט יהודה ממשפחת המנחתי: באמצע המאה ה-20 הוצע לזהות את מנחה או מנחת בכפר אל-מאלחה מדרום מערב לעיר העתיקה של ירושלים, אשר בסמוך לו הוקמה בשנות ה-90 של המאה ה-20 שכונת מלחה, וזאת באשר למיקומה הפרשני בחבל יהודה. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום בשנים 1989–1987, על ידי גרשון אדלשטיין, יניר מילבסקי ושרה אורנט, נתגלו ממצאים קראמיים הדומים לממצאים שנתגלו בחפירות באזור שכונת גילה על ידי עמיחי מזר, ותוארכו שם לתקופת הברזל. עם זאת, חופרי מנחת תיארכו את האתר לתקופה מוקדמת יותר; תקופת הברונזה המאוחרת. 

במכתבי אל עמארנה נזכר שם מקום "מנחת" (Mankhate) (קנ' 292, שו' 30) ומצוין כי אינו מרוחק הרבה מגזר (שם, שו' 43). הופעת שם המקום במכתבי אל עמארנה מעידה על קדמות השם.

==לקריאה נוספת==

* הערכים: מָנָחָה, מָנָחַת, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 537.
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 39, 130.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודה
קטגוריה:יישובי המקרא
הירופומי הירנו

הירופומי הירנו (ביפנית: 平野 博文, נולד ב-19 במרץ 1949) הוא פוליטיקאי יפני, שר החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה וחבר בית הנבחרים היפני בדיאט של יפן מטעם המפלגה הדמוקרטית היפנית (DPJ) במחוז הבחירה ה-11 של אוסקה.

הירנו נולד בקצוראגי, ואקאיאמה. הוא החל לעבוד בתאגיד פנסוניק בשנת 1971 לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת צ'ואו. הוא נבחר לבית הנבחרים לראשונה בשנת 1996 כעצמאי. הוא היה מזכיר הממשלה היפני בממשלת יוקיו הטויאמה.

ב-13 בינואר 2012 מונה לתפקיד שר החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה וכיהן בתפקידה זה עד שבסוף 2012 הוחלף על ידי מקיקו טנאקה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.japantimes.co.jp/cabinet/cabinet.html?formed=20110902_01&date=&member=21 דף מידע על אודות הירנו] באתר Japan Times. 

קטגוריה:שרי החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה של יפן
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1949
יאיר חזן

יאיר חזן (נולד ב-23 במאי 1957) הוא עורך דין ופוליטיקאי ישראלי, שכיהן, לא ברציפות, בקדנציה אחת כראש המועצה המקומית אופקים ובקדנציה אחרת כראש עיריית אופקים.

==קורות חיים==
חזן נולד בבאר שבע. למד בבית הספר התיכון מקוה ישראל. שירת בצה"ל כקצין ביחידות שדה, ובמילואים הגיע לדרגת סרן. בוגר תואר ראשון בהנדסה מאוניברסיטת בן-גוריון (1985). 

חזן הוא חבר מרכז מפלגת "הליכוד". ב-1986 החל לעבוד כמפקח הארצי על הקרינה במשרד העבודה והרווחה בירושלים, וב-1987 היה יועצו לענייני ערבים של השר במשרד ראש הממשלה משה ארנס. ב-1989 ניצח בהתמודדות על ראשות עיריית אופקים, וכיהן כראש העיר עד 1993. בתקופה זו שימש גם כחבר הנהלת מכללת ספיר, וחבר דירקטוריון "בנק אוצר השלטון המקומי" וחברת "אפרידר" הממשלתית לבינוי ושיכון. ב-1990 ייסד את "החממה הטכנולוגית" באופקים ושימש כחבר דירקטוריון בה עד 2005.

מ-1993 כיהן כמנכ"ל בחברת "כ.א.מ" לכוח אדם וביטחון, ומ-1994 היה מנכ"ל חברה פרטית שהקים, "ישרא-קאר", לשירותי מימון וייעוץ. בשנים 1997–2000 שימש כחבר דירקטוריון ב"תע"ש" וכחבר במספר ועדות בה. ב-1997 מונה ליו"ר דירקטוריון "בזק זהב אחזקות".

ב-1998 שב להתמודד על ראשות עיריית אופקים וניצח בבחירות. כיהן כראש העיר חמש שנים, במהלך שימש גם כראש פורום ראשי ערי הפיתוח בישראל. היה גם יו"ר האגודה למען הזקן באופקים. במקביל למד לתואר במשפטים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן, בשנים 2000–2003. 

לאחר סיום תפקידו כראש עיריית אופקים, עבד כמתמחה במשרד עורכי דין בבאר שבע (2004–2005). במקביל שימש כיו"ר הצוות הבין-משרדי לאיחוד פעילות החברות לדיור ציבורי במשרד האוצר והשיכון. בתקופה זו גם ניסה להתמודד במסגרת הפריימריז בליכוד לקראת הבחירות לכנסת, אך לא הגיע למקום ריאלי ברשימת הליכוד לכנסת. 

ב-2005 מונה ליו"ר דירקטוריון נמל אילת וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2013; כיום הוא ממשיך בפעילות פוליטית במפלגת הליכוד ובאופקים.

חזן נשוי ואב לארבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://hpnet.ios.st/Front/Newsnet/reports.asp?reportId=89838 יאיר חזן - קורות חיים] , באתר "פוליטיקה"
* יאיר חזן, [http://www.ofaqim.co.il/articles.asp?Artid=497 אנחנו תושבי אופקים אשמים במצבה], מאמר דעה בפורטל העיר אופקים, 26 בנובמבר 2009
* 
* עומר כרמון, [http://www.ereverev.co.il/article.asp?id=10783 מבקר המדינה: ליקויים בהתנהלותו של יאיר חזן], באתר "ערב ערב באילת", 26 במאי 2011

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי למשפט ולעסקים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ראשי מועצת אופקים
קטגוריה:ראשי עיריית אופקים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
Super Monkey's

Super Monkey's או סופר מאנקיס (ביפנית: スーパー・モンキーズ) היא להקת בנות, שירה וריקודים יפנית שבה החלה הקריירה של נמיאה אמורו ושל כמה מחברי להקת מקס.

== היסטוריה ==
במקור, הלהקה הייתה בת 15 חברים, הכוללים את הזמרת הראשית של סופר מאנקיס, נמיאה אמורו. שמם שונה לסופר מאנקיס לפני הופעת הבכורה שלהם שהייתה ב-16 בספטמבר 1992. בריאיון למגזין, גילתה אמורו כי סופר מאנקיס היו אמורים לעשות את בכורתם כקבוצה של חמש נשים ושני גברים. לבסוף ההופעה התקיימה כך שהשתתפו בה רק נשים.

ביום הופעתם הראשונה, ה-16 בספטמבר 1992, סופר מאנקיס הוציאו לראשונה את הסינגל הראשון שלהם "ארצות הברית גיבורה של אהבה/מר ארצות הברית" באולפני אמי מיוזיק יפן. הלהקה הפכה לדמות חיקוי והערצה עבור בני נוער עם חיבה למוזיקת פופ אמריקאית. אחד מהסינגלים שלהם היה להיט שדורג במקום הראשון במצעד הלהיטים היפני החשוב, אוריקון. אנה מקינו, שנחשבה מנהיגתם, עזבה את הקבוצה בחודש דצמבר באותה שנה. היא הוחלפה על ידי רינו נקסון. לפני שמקינו עזבה היא הודיעה כי חברה חדשה תצטרף לקבוצה והיא הייתה צריכה להופיע איתם בפסטיבל השלג של סאפפורו בשנת 1992 אך היא לא הופיעה בשל דלקת התוספתן. נקסון עזבה את הלהקה בלא שביצעה שיר. היא לא הוחלפה בעקבות עזיבתה.

הקבוצה הוציאה לאור הסינגל השני שלהם, "ריקודי זבל" במאי 1993 תחת שם חדש, סופר מאנקיס 4. הסינגל החדש שלהם זכה לפחות הצלחה מקודמו. בעקבות הוצאת הסינגל, קידמה הלהקה את הסינגל בהופעות רבות ובמופעים בNHK, עם פופ ג'אם וכמה זמרי פופ הפונים לקהל צעיר נוספים.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
* ריקודי מסלולים ול.1 (Dance Tracks Vol.1, 1995)
* שירים מקוריים ול.1 (Original Tracks Vol.1, 1996)
=== סינגלים ===
* ארצות הברית גיבורה של אהבה / מר ארצות הברית" (1992)
* ריקוד זבל (1993)
* אהבת מוסקט (1993)
* רכבת גן עדן (1994)
* נסה אותי (תאמין לי) (1995)
* עונת השמש (1995)
* עצור את המוזיקה! (1995)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:להקות בנות יפניות
סוויז'ן

סוויז'ן, מתוך "הדרקון התמונה והשד" של האמפדן דובוסה, לונדון 1886
סְווֵיְזֶ'ן (סינית: 燧人, פיניין: suì rén) הוא גיבור תרבות במיתולוגיה הסינית, עליו מסופר שלימד את בני האדם כיצד להבעיר אש וכיצד להשתמש בה לבישול<ref>Christie, Anthony (1968). Chinese Mythology. Feltham: Hamlyn Publishing. , p.84</ref><ref>Wu, K. C. (1982). The Chinese Heritage. New York: Crown Publishers. . p.51</ref>. הוא נחשב לאחד משלושת המלכים שפעלו בשחר ההיסטוריה, עוד לפני זמנם של קיסרים כמו הקיסר הצהוב, יאו ושון. על פי המסורת שלטונו נמשך 110 שנים.

==במקורות הכתובים==
סְווֵיְזֶ'ן מופיע בספרים ממגוון אסכולות עוד מתקופת האן וטרום האן:
* קונפוציאניזם: "שׂוּ'ן דְזְה", "מאמרות האדון הנחבא"<ref>潛夫論</ref>, "מכלול דברי הטעם מן הנמר הלבן", "מאמרות האמצע"<ref>中論</ref>, "צידוקי המנהגים".
* לגאליזם: "הָאן פֵיי דְזְה", "גְווָאן דְזְה".
* דאואיזם: "ג'ואנג דזה" (הפרקים החיצוניים).
* ניחוש: "שלושה קברים עתיקים"<ref>古三墳</ref>.
* בלשנות: "שְׁווֹ וֶן גְ'יֵה דְזְה"<ref>说文解字</ref>.

הספרים לא רק מציינים את קיומו וחשיבותו של סְווֵיְזֶ'ן, אלא גם מתארים את הטכניקה בה הבעיר אש:

השם או הפועל "קדח בערה" המופיע בציטוט יכול להתייחס למקלות איתם קודחים זה בזה להבערת אש, או לכלי צור להבערת אש.

משמעותם המילולית של הסימניות בשם סְווֵיְזֶ'ן היא "איש בערה".

במקראות הקיסריות של עידן טאיפינג מצוטט מתוך "רשומות איסוף האבידות"<ref>拾遺記, ראה ב太平御覽, מגילה 869.</ref> סיפור מיתי על סְווֵיְזֶ'ן כמי שמוצא את האש פורצת מחור שעשתה ציפור ב"עץ הבערה" הענק, ולאחר מכן קודח בעץ ובעזרת ענף מוציא את האש.

==הקשר היסטורי==
נראה כי מדובר בדמות שהשתייכה לשבט מטריארכלי מתחילת התקופה הנאוליתית שחי באזור עיקול הנהר הצהוב, התקיים מציד, והצליח להבעיר אש באמצעות האבנים בהן הכה את החיות או באמצעות אבנים ממפולות בהרים. הברקה של אדון סְווֵיְזֶ'ן איפשרה לו להמציא את מקלות הבערת האש.

במאמר "ביוגרפיות של שלושת המלכים"<ref>司马贞《三皇本纪》</ref> של סה-מה ג'ן נטען שסוויז'ן היה המלך שקדם לפֿוּשִׂי.

==הקשר גאוגרפי==
מאמינים כי סְווֵיְזֶ'ן גילה את הדלקת האש בשָׁאנְגְצְ'יוֹ, ולכן המקום זכה בכינוי "ארץ תרבות האש". באזור מוצג גם מתחם גן-קבר בן יותר מ-40,000 קמ"ר הקרוי "קבר קיסר הבערה".

==באמנות==
איורים של סְווֵיְזֶ'ן מציגים אותו כבעל שלוש עיניים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סין: היסטוריה