OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אירסה

אירסה (Iressa) או בשמה הגנרי גנפיטיניב (gefitinib) היא תכשיר אנטי סרטני המיועד לטיפול בחולי סרטן הריאות של תאים לא קטנים (NSCLC). התכשיר אושר לשימוש כתרופה במאי 2003 לטיפול ב-NSCLC, אך ב-17 ביוני 2005 בעקבות תוצאות ניסוי קליני שלב 3, שהוכיח כי התרופה אינה מאריכה את חיי החולים הנוטלים אותה, בוטל רישיון התרופה והיא הורדה מן המדפים.

התכשיר מיוצר בחברת AstraZeneca ויעילותו בשילוב עם טיפולים שונים נבחנת בניסויים קליניים.

==מנגנון ביולוגי==
אירסה הנקשרת באופן סלקטיבי לאזור הטירוזין קינז של החלבון EGFR (נקרא גם ErbB-1 או HER-1) ובכך מונעת קשירת ATP וזירחון עצמי (אוטופוספורילציה) של החלבון. מאחר שהזירחון חיוני להעברת סיגנל על ידי החלבון לפנים התא, התרופה מעכבת את מסלול העברת הסיגנל של EGFR.

נמצא כי החלבון EGFR מעודד את גידולם של רוב סוגי הסרטן מסוג קרצינומה כגון סרטן הריאה, סרטן השד, סרטן הערמונית וסרטן השחלות. עיכוב פעילות טירוזין קינז על ידי אירסה מעכבת את גידול התאים המכילים את החלבון ובכך מאריך את חיי החולה.

==התוויה רפואית==
150px
נכון לשנת 2006, אירסה מאושרת אך ורק לשימושם של חולי NSCLC במצב מקומי מתקדם או גרורתי, אשר קיבלו בעבר טיפול כימותרפי אחר שנכשל, שהחלו להשתמש באירסה לפני שהוצאה מן השוק, ושהרופא המטפל בהם הצהיר כי לטיפול השפעה חיובית על החולה. בנוסף, אירסה נבדקת במספר ניסויים קליניים כדי למצוא את יעילותה לסוגים אחרים של סרטן.

אירסה היא מעכב ה-EGFR הסלקטיבי הראשון שנכנס לטיפול סדיר ועם הוצאתו לשוק נחשב להבטחה בתחום הטיפולים האנטי סרטניים, אלא שניסויים קליניים מאוחרים יותר הוכיחו כי אין יתרון שרידותי למשתמשים באירסה. ארלוטניב (טרסבה) היא תרופה אחרת המעכבת את פעילות הקינז של EGFR במנגנון דומה לאירסה, ברוב העולם טרסבה מחליפה את האירסה כטיפול קו שני בחולי NSCLC.

אירסה ניתנת בצורת כדור במינון 250 מ"ג להמסה בתוך נוזל. <ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרופות לטיפול בגידולים
תשבץ פסיפס

תשבץ פסיפס
תשבץ פסיפס הוא תשבץ בו המספרים, המפנים להגדרות, משובצים בתוך התשבץ לסירוגין, כמו המשבצות בלוח שחמט, משבצת ריקה, משבצת הכוללת מספר, שוב משבצת לבנה וכך הלאה. המשבצות הנמצאות בשולי התשבץ הן תמיד משבצות לבנות. המראה של התשבץ, המזכיר פסיפס אבן, הוא מקור השם "תשבץ פסיפס" או בקיצור "פסיפס". מסגרות של תשבצי פסיפס הן בצורת ריבוע או מעוין שזוויותיו ישרות ומספר המשבצות מהווה ריבוע של מספר המשבצות המצויות על צלע המסגרת.

את המילים (תמיד בנות 4 אותיות), הנדרשות על פי ההגדרות, צריך לשבץ מסביב למספר ההגדרה, בדרך כלל בניגוד לכיוון השעון. ב-4 פינות התשבץ מוצבות 4 אותיות, א', ב', ג' ו-ד' ובסופה של כל הגדרה מופיעה אחת מהאותיות האלה ומטרתה להצביע על המשבצת ממנה יתחיל הפותר לרשום את אותיות המילה המבוקשת. לדוגמה, אם הגדרה מספר 1 של התשבץ המוצב, כאן, משמאל, תהיה "רגש חיובי חזק (ג)", התשובה אמורה להיות "אהבה" והאותיות ישובצו מסביב למספר 1, כשהאות הראשונה של המילה אהבה תהיה במשבצת הפונה לכיוון ג' (למטה), השנייה במשבצת הפונה לכיוון ד', השלישית במשבצת הפונה לכיוון א' והרביעית במשבצת הפונה לכיוון ב'.

בתשבץ פסיפס אין נקודות שחורות, פרט למשבצות התפוסות על ידי המספרים. אם מחבר הפסיפס רוצה להכביד על הפותרים, הוא יכול להימנע מהצבת האותיות המצביעות על המשבצת ממנה מתחילים לרשום ולהשאיר לפותר את משימת איתורה.

== פסיפס אריתמטי ==
תשבץ פסיפס יכול לשמש כבסיס לתשבץ פעולות חשבוניות. במקרה כזה יוחלפו המספרים של ההגדרות באותיות ובתוך המשבצות הלבנות ישובצו מספרים (תמיד בני 4 ספרות) שיהוו פתרון לשורת פעולות חשבוניות המוצבות במקום ההגדרות. לדוגמה: אם ההגדרה היא: =12000:2:3 והתשובה, 2000, תשובץ בתוך הפסיפס.

פ
סוס (אלבום)

סוס הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי יהלי סובול, שיצא ב-1999 בהוצאת הד ארצי. סובול כתב את כל המילים והלחנים והפיק את האלבום מוזיקלית יחד עם אורן לוטנברג.

==רקע==

לאחר התפרקותה של "מוניקה סקס" בניו יורק, חזר סובול לארץ אך מייד לאחר מכן נסע ללונדון. לאחר שנה בלונדון חזר לארץ ב-1998 להקליט שירים חדשים פרי עטו ביחד עם אורן לוטנברג (שגם הפיק מוזיקלית את האלבום ביחד עם סובול), פיטר רוט ויובל קיינר שעזרו בעיבוד השירים.

האלבום "סוס" יצא ב-1999 בהפקתם (בפועל) של חיים שמש ודני מקוב מסאנשיין רקורדס. השירים "לא יכול בלי זה", "גבוה", "הודעות" (בדואט עם מלאני פרס) ו"אל תנדנד את הסירה" זכו להצלחה גדולה ברדיו.

==רשימת השירים באלבום==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי יהלי סובול.
#אל תנדנד את הסירה (3:58)
#סוס (2:41)
#הודעות (עם מלאני פרס) (3:22)
#היא נהנתה (3:22)
#אין לי אחיזה (1:32)
#גבוה (3:01)
#לא יכול בלי זה (3:12)
#דנה (2:13)
#יש לי סיפור איתה (1:42)
#עצור (3:14)
#לילה בשדירה (עם אלמה מושונוב) (4:01)
#המזל (3:31)

==משתתפים==
*יהלי סובול- שירה, גיטרות, עיבודים, הפקה מוזיקלית
*אורן לוטנברג- גיטרות, עיבודים, הפקה מוזיקלית
*פיטר רוט- גיטרות, בס, קולות, עיבודים
*יובל קיינר- תופים וכלי הקשה, עיבודים
*זוהר פרסקו- כלי הקשה
*שם טוב לוי- חלילית וחליל
*מלאני פרס- קולות רקע
*אלמה מושונוב- קולות רקע
*דני מקוב- טמבורין, הפקה
*חיים שמש- מפיק

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20171201031050/http://mooma.mako.co.il/Discs.asp?ArtistId=1554&AlbumId=2579 סוס במומה]

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1999
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
שוק פשפשים

דוכן אופייני בשוק פשפשים ב[[פרנקפורט, גרמניה]]
[[שוק הפשפשים ביפו]]
שוק פשפשים הוא שוק המיועד בעיקר למכירת חפצים יד שנייה, אף כי נמכרים בו גם מוצרים חדשים. בשפות אחרות שוק זה נקרא "שוק פרעושים" (למשל באנגלית: flea market) אך מסיבה לא ברורה, אולי בלבול הנובע מהשם הדומה, בעברית נהוג לקרוא לשוק על שם סדרת חרקים אחרת, הפשפשים. בבריטניה קיימים שווקים דומים בהן נמכרות הסחורות מתא המטען של הרכב ושמן "car boot sale".
שוק הפשפשים בחיפה בוודי סאליב ליד מסכד איבתיקלל בעיר התחתית

==הסחורות==
לרוב מדובר בסחורה לא יקרה בטווח איכות נרחב המושפע בעיקר ממיקומו ומגודלו של השוק. קניות וחיפוש "מציאות" בשוקי פשפשים הן בילוי החביב על אנשים רבים.

רוב הסחורות בשוקי הפשפשים באזורים כפריים, הן מיד-שנייה. סחורות חדשות וזולות בדרך כלל נמצאות בחלק משוקי הפשפשים הגדולים יותר באזורים עירוניים. בחלק משוקי פשפשים נמכרים עותקים בלתי חוקיים של תקליטורי סרטים ומוזיקה הנמכרים תוך הפרת זכויות יוצרים. בחלק מן השווקים מתקיימות אף הופעות מוזיקה שנועדו למשוך קהל.

==היסטוריה==
שוק הפשפשים המקורי הוא כנראה Marché aux puces בעיר סיין-סן-דני (Seine-Saint-Denis) בפרבריה הצפוניים של פריז. זהו שוק עתיק המתקיים תחת כיפת השמיים והוא אחד מארבעת שוקי הפשפשים בפריז. שוקי הפשפשים זכו בשמם מן הפרעושים ששרצו בבגדים הישנים והאריגים, שנמכרו בשווקים אלה בימים עברו. החל מסוף המאה השבע-עשרה החל להתקיים בסן-דני שוק פתוח בדוכנים ארעיים בין השדות והגנים, בהם מכרו סוחרי סמרטוטים את סחורותיהם בזול. בימינו, השוק בסן-דני הוא שוק גדול ביותר לרהיטים עתיקים.

שוק פשפשים נוסף בפריז הוא Marché aux Puces de la Porte de Vanves ובו מבחר סחורות גדול הנפרש על מדרכות הרחובות ברובע הארבע-עשר בפריז.

בין שוקי הפשפשים הבולטים בישראל נמנים שוק הפשפשים ביפו ושוק הפשפשים בעיר התחתית בחיפה.

==שוק פשפשים מקוון==
בשנת 2015 פרסמה פייסבוק שירות חדש של שוק פשפשים מקוון. שירותים דומים מציעים מסחר חברתי. כך, בשנת 2020 הושקה בישראל אפליקציה המאפשרת החלפה של מוצרים בין אנשים ללא תמורה כספית על מנת ליצור שוק חברתי המבוסס כולו על שיתופיות וניצול הקיים בכדור הארץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסחר
פשפשים
רד תקשורת מחשבים

רד תקשורת מחשבים בע"מ (באנגלית: RAD Data Communications) היא חברה ישראלית המפתחת, מייצרת ומשווקת מוצרי תקשורת בארץ ובעולם. רד מייצרת ציוד גישה (Access) לתקשורת נתונים ולטלקומוניקציה. פתרונות החברה מבקשים לענות לדרישה לגישה משולבת של קול ונתונים של ספקי שירותי תקשורת, חברות תקשורת ורשתות ארגוניות. רד היא גם העוגן בקבוצת רד-בינת, הכוללת 15 חברות עצמאיות הפועלות תחת מטרייה אסטרטגית משותפת. הללו עוסקות בפיתוח, ייצור ושיווק פתרונות לתעשיות התקשורת והטלקום. בין חברות הבת, ישנן רדווין ורדוור.

החברה נוסדה בשנת 1981 על ידי האחים יהודה זיסאפל וזהר זיסאפל ונמצאת בבעלותם. מרכז חברת רד ממוקם רמת החייל בתל אביב ושלוחה ממוקמת בהר חוצבים בירושלים.

==היסטוריה==
בשנת 1975 הקים יהודה את "ביטקום סוכנויות", חברה פרטית קטנה ששווקה מוצרי תקשורת. ביטקום, שלאחר מספר שנים שינתה את שמה ל"בינת תקשורת מחשבים", ייצגה יצרנים בינלאומיים חשובים והייתה הראשונה שהשיקה טכנולוגיות תקשורת חדשניות בשוק הישראלי.

בתחילת 1982 החליטו האחים לעבור לייצור ופיתוח מוצרי תקשורת בישראל ליצוא. "רד תקשורת מחשבים", החברה הראשונה שהקימו ביחד, היא הוותיקה בקבוצת רד-בינת. בשנים שבאו לאחר מכן נוספו למסגרת הקבוצה עוד 27 חברות היי-טק עצמאיות שהוקמו כדי לפתח, לייצר ולשווק מגוון רחב של מוצרים בתחום תקשורת הנתונים (בהן גם בינת תקשורת מחשבים).

יהודה זיסאפל משמש כיום כיו"ר רד תקשורת מחשבים, בשנת 2012 התמנה דרור בין למנכ"ל החברה לאחר שהחליף את אפי וכטל, שפרש לאחר 15 שנים בתפקיד. בשנת 2021 התמנה אודי קשקש לנשיא ומנכ"ל החברה.

בשנת 2014, הקימה מרכז פיתוח בפארק גב ים נגב בבאר שבע בהשקעה של 110 מיליון שקל.

==ראו גם==
* קבוצת רד-בינת

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תעשיית אלקטרוניקה בישראל
קטגוריה:המחשוב בישראל
קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:קבוצת רד-בינת
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1981
אירוסיים

אירוסיים (שם מדעי: Iridaceae) היא משפחה של צמחים עשבוניים בעלי פרחים, שכולם גאופיטים. הם בעלי איבר אגירה תת-קרקעי (קנה שורש, פקעת או בצל), המפותח היטב. מבחינה אבולוציונית, הם התפתחו לפני 55 מיליון שנה, בתקופת האאוקן. המשפחה מונה כ-80 סוגים שונים, הכוללים 1500 מינים. תפוצתם באקלים טרופי ובאקלים ממוזג, באזורים בהם יש עונות ברורות, השונות זו מזו. במרבית המינים יש עונת פעילות ועונת תרדמה<ref name=":0"></ref>, בהתאם לעונות.

==מאפיינים ==
העלים סרגליים, מקופלים על פי רוב לאורכם ונדניים בבסיסם. בדרך כלל הפרחים גדולים, ססגוניים, נכונים (בעלי סימטריה מעגלית) או בעלי סימטריה דו- צדדית. כולם דו מיניים, בעלי 3 אבקנים, בעלי זירים מעורים בעטיף או בעמוד העלי. לעמוד העלי שלוש צלקות. השחלה תחתית, בת 3 עלי שחלה מאוחים, היוצרים 3 מגורות. הפרי הוא הלקט קרומי או גלדני, הנפתח ב-3 קשוות. הזרעים מרובים.

ברוב המינים אשר להם פרחים בעלי סימטריה דו צדדית, נחוצה הפריה הדדית להבשלת זרעים. במינים שפרחיהם נכונים, במקרה של היעדר הפריה הדדית, ייווצרו זרעים גם בהפריה עצמית.

==על השם==

לעיתים קרויה איריסיים, כשמה של אלת הקשת בענן איריס, במיתולוגיה היוונית.

== סוגים ==

משפחת האירוסיים כוללת כ-80 סוגים. בצמחיית ארץ ישראל מצויים חמישה סוגים, אשר הגדול מביניהם הוא הסוג אירוס, בו 18 מינים:<ref name=":0" />
* אירוס (Iris) - סוג מוגן<ref name=":1"></ref>
* כרכום (Crocus ) - סוג מוגן<ref name=":1" />
* סייפן (Gladiolus) - סוג מוגן<ref name=":1" />
* צהרון (סוג) (Gynandriris)
* רומוליאה (Romulea)<ref></ref>

סוגים נוספים, משתמשים כצמחי נוי:
* דיאטס (Dietes)
* כסמנתה (Chasmanthe)
* פרזיה (Freesia)
* קרוקוסמיה (Crocosmia)

== חשיבות כלכלית ==
הסוגים אירוס, סייפן, פרזיה, כרכום ואיקסיה משמשים מזה כ- 300 שנה כפרחי נוי. בני כלאיים רבים משווקים ברחבי העולם, עקב יופיים וקלות גידולם.

משורשיהם של חלק מהצמחים מפיקים חומרים לצרכים רפואיים ולייצור בשמים.<ref name=":0" /> במשפחה זו מקורו של אחד התבלינים היקרים ביותר, והוא הזעפרן. התבלין מופיע לפעמים באבקה, אך ניתן גם למוצאו בצורה הטבעית, כצלקות מיובשות של אחד ממיני הכרכום - Crocus sativus. מחירו הגבוה נובע מהצורך לאיסוף ידני של החומר הצמחי. כמו כן, צלקות מ־75000 פרחים, אחרי יבוש, מהווים רק מחצית הקילוגרם של תבלין זעפרן.<ref></ref>

== סכנת הכחדה ==
בארץ ישראל, רוב המינים נדירים יחסית. הם יוצרים אוכלוסיות קטנות ומבודדות, בכיסים בעלי תנאי קרקע מיוחדים. מינים רבים עומדים על סף הכחדה עקב הרס בתי הגידול הטבעיים עם התרחבות ההתיישבות העירונית.<ref name=":1" />

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:משפחות צמחים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
פדרציית הסחר (מלחמת הכוכבים)

צבא הפדרציה בדרכו אל בירת הכוכב [[נאבו, העיר ת'יד.]]
פדרציית הסחר (באנגלית: Trade Federation) הוא ארגון סחר בדיוני המופיע בשלושת הסרטים הראשונים בסאגת "מלחמת הכוכבים". הארגון נוסד בשנת 350 BBY, ומאז נשלט על ידי חייזרים מגזע הניימוידיאנים.
== הקרב בכוכב נאבו ==

זמן קצר לפני התרחשויות "אימת הפנטום", ניוט גונריי קיבל את עמדת ראש הפדרציה ביחד עם רונה האקו, משנהו. ב"אימת הפנטום" גונריי שוכנע על ידי הסית' לורד המסתורי דארת' סידיוס לחסום את דרכי הסחר של הכוכב נאבו, ולהתחיל בתהליך פלישה. סידיוס הבטיח לגונריי כי הסנאט הגלקטי לא ינקוט עמדה ולא ינסה לעצור את הפלישה.

גונריי מצידו ניסה להכריח את המלכה אמידאלה, מלכת הכוכב, לחתום על אמנה המאשרת את תהליך הפלישה. אך המלכה ברחה, ולאחר שהתאחדה עם היצורים הילידים של הכוכב, הגונגנים, תפסה אמידאלה את גונריי בעצמה והביאה סוף לפלישה.

גונריי והאקו נשלחו אל בירת הרפובליקה הגלקטית, הכוכב קורוסנט, ובו הם הועמדו למשפט על פשעיהם. אך בשל השחיתות שהתחוללה בימים אלו ברפובליקה הם לא נענשו, וגונריי חזר לכהן בתפקידו כשליט הפדרציה.

== מתקפת המשובטים ==
עשר שנים לאחר מכן שאף גונריי לנקום באמידאלה ולכן הסכים לאחד את צבא דרואידי-קרב העצום של הפדרציה עם קונפדרציית המערכות העצמאיות (הידועה גם כ"ארגון הבדלנים", גוף שהתנגד לשלטון המושחת של הרפובליקה) בהנהגת הרוזן דוקו. גונריי הציב תנאי להצטרפותו ואמר כי ראשית הוא רוצה את מותה של אמידאלה.
ניסיון ההתנקשות באמידאלה, הנעשה על ידי צייד הראשים ג'נגו פט, נכשל ואביר הג'דיי אובי-וואן קנובי, שעקב אחרי צייד הראשים, גילה את מזימת הפדרציה בכוכב ג'נוסיס.
ניוט גונריי וגילראמוס ליבקאת', כעת משנהו, זעמו על כישלון ההתנקשות ואיימו בהתנתקות מצבאו של דוקו.

באותה עת, קנובי הזהיר את הרפובליקה אודות תוכניותיה של פדרציית הסחר. מלחמת המשובטים עצמה החלה כאשר צבא חיילי המשובטים, צבא הרפובליקה, התעמת עם דרואידי-הקרב של הפדרציה בכוכב ג'נוסיס. המתנקש הכושל של הפדרציה, ג'נגו פט, נהרג במהלך הקרב. נאמר כי ליבקאת' נרצח מאוחר יותר על ידי בנו של ג'נגו, בובה פט, מאורע המצביע כי רונה האקו, יד ימינו של גונריי בימי הקרב בכוכב נאבו, חזר לתפקידו. פדרציית הסחר ושאר מנהיגי הבדלנים שרדו עד סופה של המלחמה, למרות הפסדיהם הרבים במהלך המלחמה.

== סופה של הפדרציה ==
בימיה האחרונים של המלחמה, דארת' ויידר, חניכו של סידיוס, הגיע לכוכב מוסטאפר, בו התחבאה מועצת הבדלנים מפני כוחות הרפובליקה. ויידר רצח את מנהיגי הפדרציה, גונריי והאקו, ואת שאר חברי מועצת הבדלנים, מנהיגי קונפדרציית המערכות העצמאיות. הוא רצחם בדם קר תחת הוראותיו של סידיוס, אשר הקים את האימפריה הגלקטית בראשותו, ורצה להפטר מכל גוף אשר ייתכן ויתנגד לו.
סידיוס הורה לכבות את צבאות דרואידי-הקרב הנותרים. לאחר מלחמת המשובטים השתמש סידיוס בשרידי פדרציית הסחר על מנת להעצים את כוחה של האימפריה. ארגוני סחר נחשבו לבלתי-חוקיים באותם הימים בהם שלטה האימפריה, ולפיכך היה זה סופה של הפדרציה.

קטגוריה:מלחמת הכוכבים
קטגוריה:ארגונים בדיוניים
49er

סירת ה49er בשיוט
ה - 49er
49er (קרי: "פורטי ניינר") היא מפרשית זוגית (משיטים אותה הגאי ואיש צוות נוסף). הסירה עוצבה על ידי ג'וליאן בת'ווית, בנו של פרנק בת'ווית (שעיצב את הדגמים: טייזר ולייזר 2). עיצוב הסירה נחשב מהפכני.
מספר השייטים אשר משיטים את ה-49er גדל בצורה משמעותית מאז אולימפיאדת סידני, בה היא הוצגה כדגם אולימפי.

ה-49er FX פותח על ידי Mackay Boats כדי להיות דגם אולימפי לנשים. היא מורכבת מגוף 49er, כנפיים וסנפירים עם מתקן מוקטן שנועד להתאים למשקל של צוות הדגם.

== ממדים ==
* אורך כולל: 4.99 מטר
* רוחב: 2.9 מטר
* משקל גוף: 70 ק"ג
* שטח מפרש ראשי וחלוץ: 21.2 מ"ר
* שטח ספינקר אסימטרי (ג'ניקר): 38 מ"ר

== ראו גם ==
* 29er

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.49er.org/ האתר הרשמי של סירת 49er]

קטגוריה:מפרשיות
קניש

קניש תפוחי אדמה
קניש בשר לצד [[כריך סלמי]]
קניש או קנישעס הוא מאפה אופייני למטבח היהודי המזרח אירופאי. יש שעושים אותו מבצק עלים מרודד ויש מבצק תפוחי אדמה, הממולא מחית תפוחי אדמה, בשר טחון, כוסמת, או גבינה. המאכל מזכיר במידת מה את הבורקס. נהוג לאפותו כמאפה אישי או כרולדה הנפרסת לפרוסות בעת ההגשה.

==ראו גם==
* מאפיית הקניש של יונה שימל

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20071208042502/http://www.hashulchan.co.il/_Recipes/Recipe.asp?CategoryID=107&ArticleID=7184&RecipesCategoryID=316 קניש בשר], מאתר "על השולחן"
* [http://www.havivaskitchen.co.il/phps/display_recepy.php?kind=kishes&id=25&start=0&rows_num=1&query_num=5&keywords=%F7%F0%E9%F9&tables=kishes&option=or&items_num=5&info=1&page=1&first_table=kishes קניש תפוחי אדמה], מאתר "חביבה על הצלחת"
* [https://web.archive.org/web/20111201185007/http://www.bishulim.co.il/%D7%A7%D7%A0%D7%99%D7%A9_%D7%AA%D7%A4%D7%95%D7%97%D7%99_%D7%90%D7%93%D7%9E%D7%94_%D7%95%D7%91%D7%A6%D7%9C_%D7%9E%D7%98%D7%95%D7%92%D7%9F קניש תפוחי אדמה אתר בישולים]

קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
תבה

תֶבֶה הידוע גם כ־יופיטר XIV הוא הירח הרביעי של צדק על-פי המרחק מכוכב הלכת. הוא התגלה על ידי וויאג'ר 1 ב־5 במרץ 1979. לאחר מכן הוא נמצא בתמונות שצולמו ב־27 בפברואר 1979. ב־1983 הירח נקרא על שם הנימפה מן המיתולוגיה היוונית, תבה, אשר הייתה בתו של אל הנחל אסופוס.

הוא הירח המרוחק ביותר מבין הירחים הפנימיים של צדק.

נדמה כי ישנם שלושה/ארבעה מכתשים גדולים מאוד אשר נוצרו כתוצאה ממטאורואידים על-פני תבה (גדולים מאוד במובן שכל אחד מהם פחות או יותר בגודל רדיוס תבה). לא ידוע הרבה מעבר לזה לגבי הירח.

==ראו גם==
*ירחי צדק

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070608072455/http://solarsystem.nasa.gov/planets/profile.cfm?Object=Jup_Thebe מידע מאתר נס"א]

קטגוריה:ירחי צדק
צ'ארלס קלור

סר צ'ארלס קלור (באנגלית: Charles Clore; 24 בדצמבר 1904 – 26 ביולי 1979) היה איש עסקים ונדבן יהודי-בריטי.

==קורות חיים==
נולד בלונדון למשפחת מהגרים יהודים מליטא. אביו, ישראל קלור, היגר תחילה לוייטצ'אפל שבלונדון, ועסק בחייטות. לבסוף עלה האב לארץ ישראל ב-1927 והוא קבור בפתח תקווה.

בשנת 1951 רכש רשת של חנויות נעליים בהמשך רכש חנויות נעליים נוספות והקים חברת ההחזקות ציבורית לעסקיו בשם "סירס" (Sears plc). בשנת 1956 רכשה סירס את הזיכיון לשיווק מכוניות ווקסהול מוטורס בסקוטלנד.

בשנת 1965 רכשה "סירס" את רשת חנויות הכלבו "לואיס", שבבעלותה הייתה גם חנות הכלבו הגדולה ברחוב אוקספורד "סלפרידג'ס" (Selfridge). שנה אחר כך, הושק מותג אופנת הנשים "Miss Selfridge", שהפך לפופולרי. בבעלותו של קלור היו גם מספר רב של נכסי מקרקעין.

קלור הקים את הארגון הפילנתרופי "קרן קלור", שפועל גם בשנות האלפיים, ותורם רבות לאמנות, וליהודים בכל רחבי העולם.

ב-13 באפריל 1961 נכנס לשותפות עם איש העסקים אייזיק וולפסון וחברת האחים מאיר אשר פעלו יחדיו במסגרת חברת "וולפסון קלור מאיר בע"מ. החברה הייתה חברה בורסאית מהגדולות במשק הישראלי וגורם ובעל מניות מרכזי בהקמת מגדל שלום וחנות הכלבו "כלבו שלום" שפעלה בבניין, בנק ירושלים וקריית וולפסון בירושלים. כמו כן, מימנה החברה את הקמת בית עיריית תל אביב-יפו.

בין השנים 1980–1987 הוקמה מכספי קלור, בשיתוף ממשלת בריטניה, "גלריית קלור" שב"מוזיאון טייט בריטניה", בעלות כוללת של כשמונה מיליון ליש"ט. גלריה זו מכילה את האוסף הגדול ביותר בעולם של יצירותיו של הצייר הידוע ויליאם טרנר.

על שמו של קלור קרויים בין השאר פארק צ'ארלס קלור בתל אביב, בית החייל, כיכר החורבה וגן מעלה צ'ארלס קלור בירושלים, גן המדע במכון ויצמן שברחובות, מעון לחולי סרטן בגבעתיים, בית ספר להפרעות בתקשורת של אוניברסיטת תל אביב בביה"ח תל השומר שברמת גן, מרכזים קהילתיים בחדרה ובעכו, מרכז קלור לאומנויות הבמה בקיבוץ כפר בלום וכן "תצפית יער הגשם על שם קלור" בגן החיות של לונדון.

מאז מותו של קלור, מנהלת את קרן קלור בתו, דיים ויויאן דאפילד.

==קישורים חיצוניים==
*[https://heb.clorefoundation.org.il/ קרן קלור לישראל]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נדבנים יהודים בריטים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1979
בית שימוש כימי

תא שירותים כימיים נייד
שירותים כימיים ב[[רכבת]]
בית שימוש כימי או שירותים כימיים הוא בית שימוש שאינו מחובר למערכת ביוב מרכזית כלשהי. במקום זאת ישנה אסלה (או מכל) ובה חומרי ניקוי, חיטוי וריח שונים. הנוזל הכימי המשמש כחומר החיטוי צבוע בכחול, והוא מכונה (באוסטרליה ובארצות הברית) "Anotec". התרכובת הכימית הנפוצה היא פורמלין או תרכובת דומה. בתי שימוש מודרניים, מבוססים על חנקה והם נקראים שירותים ביולוגיים. מאחר שפורמלין הוא חומר המזיק לעור, לאף ולגרון, הוא מוחלף לעיתים בתרכובות כימיות אחרות כגון גלוטראלדהיד, שאינה מכילה צבע מלאכותי אך מכילה בושם טבעי.

האסלה בנויה כך שאפשר לשאוב מתוכה את תכולתה ולמלאה בחומרים חדשים בקלות יחסית, באמצעות חיבור צינור שבקצהו השני משאבה.

ניתן למצוא בתי שימוש כימיים בשתי צורות עיקריות:
* בצורה ניידת - תא פרטי נוח להובלה ולהצבה במקומות ארעיים.
* בצורה קבועה - בעיקר בכלי תחבורה שונים כמו מטוסים, אוטובוסים ורכבות.

==ראו גם==
* שירותים אקולוגיים

קטגוריה:בתי שימוש
ספוג

ספוג טבעי
ספוג סינתטי
ספוג הוא עזר ניקיון טבעי או סינתטי אשר מבנהו הנקבובי מאפשר קיבולת ספיגה גבוהה של נוזלים. בשל כך הספוג משמש בעיקר ככלי לניקוי, לשטיפה או לרחצה.

==מקור השם==
מושאל מיוונית-עתיקה בהגיית: ספּונְגוס (σπόγγος) בהוראת ספוג, ביוונית משמש גם כמונח טכני-רפואי בהוראת בלוטת השקד.

==חומרים להכנת ספוג==
הספוגים הקדומים היו עשויים משרידי ספוגי ים. כיום, מרבית הספוגים אשר נמכרים בשווקים ובחנויות הם סינתטיים ועשויים מפלסטיק או מתאית. כמו כן תוכנו של פרי הלופה ממשפחת הדלועיים משמש כספוג.

==ספוג רחצה==
ספוג ליפה שחור המשמש לרחצה
הספוג המשמש לרחצה נמצא לרוב באמבטיה או במקלחת. אופן השימוש בו נעשה על ידי שיפשוף סבון ומים על עור הגוף עד ליצירת קצף הלוכד את הליכלוך ונשטף בזרם המים אל הביוב.

==ספוג מטבח==
הספוגים אשר נמצאים בשימוש במטבח עשויים לשמש גם כמקום גידול לחיידקים מזיקים או לפטריות, במיוחד כאשר הספוג נותר רטוב בין שימוש לשימוש. ניתן להרוג את כל החיידקים על הספוג על ידי השריה של הספוג במים נקיים בנוסף לחימום של הספוג בתנור מיקרוגל בחום גבוה במשך שתי דקות. בעת חימום הספוג במיקרוגל הספוג חייב להיות רטוב, אחרת הספוג עלול להישרף במהלך החימום.

==ראו גם==
* ספוגיים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי ניקוי
אינדטרמיניזם

אינדטרמיניזם היא השקפה פילוסופית המנוגדת לדטרמיניזם. לפי עמדה זו, אירועים, או אירועים מסוגים מסוימים, אינם נקבעים באופן בלעדי על ידי אירועים קודמים. וייתכן שישנן תופעות בעולם אשר אין להן סיבות כלל. העמדה מאפשרת לעשות שימוש במושג חופש הבחירה, בניגוד לעמדה הדטרמיניסטית. במדע, ובמיוחד בתורת הקוונטים אינטרמיניזם הוא האמונה ששום אירוע אינו ודאי וכל תוצאה שהיא תלויה בהסתברות ישנם הרואים בעקרון אי הוודאות של ורנר הייזנברג עקרון מדעי בסיסי המאשש, את העמדה האינדטרמיניסטית.
האינדטרמיניזם נטען גם על ידי סר ארתור אדינגטון ומורי גל-מאן. האינדטרמיניזם מקודם על ידי חיבורו של הביולוג הצרפתי ז'אק מונוד "סיכוי והכרח". הפיזיקאי-כימאי איליה פריגוג'ין טען לאינדטרמיניזם במערכות מורכבות.
==סיבתיות הכרחית אך לא מספיקה==
האינטדרמניזם לא מחייב לטעון שסיבות אינם קיימות, אלא שהסיבות שקיימות אינן מגבילות את העתיד לתוצאה אחת; למשל, אפשר לטעון שקיימות רק סיבות הכרחיות וסיבות מספיקות. ההבחנה ההכרחית/מספיקה פועלת באופן הבא:

אם x הוא סיבה הכרחית ל-y; אז הנוכחות של y מרמזת ש-x בהחלט קדם לו. הנוכחות של x, לעומת זאת, אינה מעידה על כך ש-y יתרחש.

אם x הוא סיבה מספקת ל-y, אז הנוכחות של y מרמזת שייתכן ש-x קדם לו. (עם זאת, סיבה אחרת z עשויה לחלופין לגרום ל-y. לכן הנוכחות של y אינה מרמזת על נוכחות של x, או z, או כל חשוד אחר).

==סיבתיות הסתברותית==
פירוש הסיבתיות כיחס דטרמיניסטי הוא שאם A גורם ל-B, אז לאחר A תמיד חייב להיות B. במובן זה, מלחמה אינה גורמת למוות, וגם עישון לא גורם לסרטן, כי תוצאות אלו לא נגרמות בכל המקרים. לכן, רבים פונים למושג של סיבתיות הסתברותית. בעצם, A גורם באופן הסתברותי ל-B אם ההתרחשות של A מגדילה את ההסתברות ל-B.

פרשנות גיררדי-רימיני-ובר למכניקת הקוונטים היא אינדטרמיניסטית במהותה, אך פרשנויות בוהם ואוורט הן דטרמיניסטיות, בדומה לכלל התופעות במכניקה הניוטונית.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גורל
קטגוריה:מטאפיזיקה
היינריך מאן

היינריך מאן (בגרמנית: Heinrich Mann; 27 במרץ 1871 – 12 במרץ 1950) היה סופר ומחזאי גרמני, אחיו הבכור של הסופר תומאס מאן. נמנה עם הדמויות הבולטות באסכולת "התכליתיות החדשה" (Neue Sachlichkeit). כסופר היה מחויב חברתית, ויצירותיו הידועות ביותר הן התקפות על מבנה החברה הגרמנית תחת הקיסר וילהלם השני.
==ביוגרפיה==
מאן נולד בעיר הנמל ההנזיאטית ליבק, בן בכור לסנאטור תומאס יוהאן היינריך מאן, סוחר תבואה משגשג ושר האוצר של העיר החופשית ליבק, מדינה במסגרת האימפריה הגרמנית. אמו הייתה יוליה (ז'וליה) ברוהנס דה סילבה, ילידת ברזיל, ממוצא גרמני-פורטוגזי ובעלת שורשים אינדיאנים מברזיל.
לאחר מותו של אביו עברה המשפחה למינכן, שם, ב-1891, התחיל היינריך מאן קריירה כסופר פרי לאנסר, עצמאי מבחינה כלכלית. הוא חי אחר כך בברלין, ובילה תקופות ארוכות מחוץ לגרמניה, במיוחד בצרפת.

מאן היה סוציאליסט ודמוקרט בהשקפותיו, ותקף בחריפות את המעמד הבינוני-הגבוה, את המיליטריזם ואת הנאציזם. לאחר עליית הנאצים לשלטון גלה מגרמניה. ספריו הועלו באש בשריפת הספרים ב-10 במאי 1933 ביחד עם אלו של אחיו תומאס. בספטמבר 1933 נשללה אזרחותו הגרמנית.

===שנותיו האחרונות===
בצרפת היה היינריך מאן פעיל בסביבת הפליטים הגרמנים האנטינאצים והשתתף בחוג "לוטציה" ששאף להקמת תנועה אנטינאצית בשם "החזית העממית גרמנית" . ב-2 בפברואר 1936 נבחר ליושב ראש לשם כבוד של החוג. באותה תקופה כתב בעיתונים הגרמנים בגולה "די ולטביהנה", "פאריזר טאגבלאט" ובעיתון הצרפתי "דפש דה טולוז". כן פרסם ופירש את "דפים נצחיים" של פרידריך ניטשה.

אחרי התבוסה הצרפתית מול גרמניה הנאצית ביוני 1940, בעזרת וריאן פריי (הוועד לסיוע לשעת חירום) נמלט לארצות הברית דרך ספרד ופורטוגל.

בשנות ה-1930 ובהיותו בגלות בארצות הברית, ירדה הפופולריות של כתביו. עם זאת, בימי גלותו בצרפת, הוא כתב את שני הרומנים ההיסטוריים על חייו ופעלו של המלך הנרי הרביעי של צרפת שכללו רמזים על התפתחות העוינות בין גרמניה לצרפת: "Die Jugend des Königs Henri Quatre" ("נעורי המלך אנרי הרביעי") ו-"Die Vollendung des Königs Henri Quatre" ("בגרותו של המלך הנרי הרביעי"), ספרים שזכו לשבחי אחיו תומאס שהעלה על נס את "הפאר והדינמיות של אמנותו".

אשתו השנייה, נלי (1944-1898) התאבדה בשנת 1944 בלוס אנג'לס. היינריך מאן נפטר בסנטה מוניקה, קליפורניה ב-11 במרץ 1950, שישה עשר יום לפני יום הולדתו ה-79. במותו היה בודד וחסר אמצעים. בשבועות שקדמו למותו תכנן נסיעה לברלין המזרחית, כדי להיכנס לתפקיד יושב ראש האקדמיה לאמנויות בגרמניה המזרחית. אפרו הועבר לקבורה בגרמניה המזרחית ונקבר בקבר כבוד בבית הקברות דורותיאנשטאדט בברלין.

==מספריו בעברית==
*מסטנדאל עד פראנס, תרגמה לאה גולדברג, מרחביה, הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר, 1941
*הנתין, תרגם צבי ארד, זמורה ביתן, תשמ"ו 1986
*פרופסור אונרט, תרגם צבי ארד, זמורה ביתן, 1987. על פיו הופק הסרט "המלאך הכחול"
*נעורי המלך הנרי הרביעי, תרגמה לאה גולדברג, 1960, ספריית הפועלים, ובהוצאה נוספת: הוצאת הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר, סדרה בעריכת עזריאל אוכמני

== קישורים חיצוניים ==

* גיטה אבינור, [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/01680-files/01680002-files/01680002-123-145.pdf "משפחת מאן המופלאה"], הפורטת על הפסנתר הכחול: מאמרים בבקורת הספרות, מפעל סופרי חיפה, 1974.
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:מחזאים גרמנים
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות: אישים
היינריך
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות דורותיאנשטאדט
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1871
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1950
מקדש קסטור ופולוקס

מקדש קסטור ופולוקס הוא מקדש המצוי בפורום העתיק של העיר רומא. המקדש נבנה במקורו לאות תודה על ניצחון העיר רומא בקרב אגם רגילוס בשנת 496 לפנה"ס.
המקדש הוקדש לתאומים קסטור ופולוקס, בניהם של זאוס ולדה - ושזוהו ברומא כאלים הפטרונים של מעמד הפרשים.

==הקמת המבנה==
בעת שמלכה האחרון של רומא טרקוויניוס סופרבוס ניסה לאחר סילוקו מכס המלוכה לשוב ולהשתלט על רומא, נשבע הדיקטטור אולוס פוסטומיוס אלבוס רגיננסיס כי אם ינצח יבנה מקדש לקסטור ופולוקס. על פי האגדה הופיעו השניים רכובים על סוסים בשדה הקרב והצילו את הרפובליקה הרומית. מאוחר יותר הופיעו בפורום ובישרו לתושבי העיר כי עירם ניצלה. המקדש נבנה במקום בו, על פי האגדה, הופיעו התאומים, ובניית המקדש הושלמה בשנת 484 לפנה"ס.

המקדש שופץ והורחב בשנת 117 לפנה"ס על ידי לוקיוס קייקיליוס מטלוס דלמטיקוס לאחר ניצחונו הצבאי. המקדש שופץ על ידי גאיוס ורס בשנת 73 לפנה"ס.

בשנת 14 לפנה"ס נשרף הפורום ובין המבנים שניזוקו היה גם המקדש. המקדש נבנה מחדש על ידי טיבריוס אשר חנך אותו בשנת 6 לספירה.

תיאורים מהמאה הרביעית מעידים שהמבנה עדיין היה קיים, אולם לא ידוע מתי נהרס. ציורים מהמאה ה-15 מעידים על כך שרק שלושה עמודים נותרו מהמקדש.

==שימושי המבנה==
בתקופת הרפובליקה שימש המקדש כמקום מפגש עבור הסנאט הרומאי, והחל מהמאה השנייה לפני הספירה שימשה חזית המקדש כבמת נאומים עבור הפוליטיקאים והמנהיגים הרומאים. בתקופת הקיסרות הרומית שימש המקדש כמשרד המידות והמשקלות וכאוצר הקיסרות.

==תיאור המבנה==
בחזית המבנה ניצבו שמונה עמודים קורינתיים, ובצד המבנה 11 עמודים. במבנה היה אולם אחד המרוצף בפסיפס שרוחבו 32 מטרים, אורכו 49.5 מטרים וגובהו 7 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Aedes_Castoris.html#in_Foro_Romano מקדש קסטור ופולוקס בספרו של פלאנטר - " המילון הטופוגרפי של רומא העתיקה"]

קסטור
קטגוריה:פורום רומאנום
מקדש סטורנוס

שרידי מקדש סטורנוס
מקדש סטורנוס (בלטינית: Templum Saturni או Aedes Saturnus) הוא מקדש שהיה ממוקם בפורום של רומא העתיקה. המקדש הוקדש לאל הרומי סטורנוס - אל החקלאות.
המקדש, הממוקם בקצהו המערבי של הפורום, הוא אחד המקדשים העתיקים ביותר שהיו בפורום. המקדש הוקם בין השנים 501 לפנה"ס ו-498 לפנה"ס.

==הקמת המקדש==
לפי חלק מהמקורות ההיסטוריים, המקדש הוקם על ידי המלך טרקוויניוס סופרבוס ולפי מקורות אחרים על ידי לוקיוס פוריוס, אולם ייתכן כי המקורות המשייכים את המבנה ללוסיוס מתייחסים להרס המקדש נהרס במאה הרביעית לפני הספירה בשריפה ובנייתו מחדש.

השרידים הנוכחיים של המקדש מקורם במקדש השלישי שנבנה במקום, לאחר שהמקדש השני נהרס בשריפה בשנת 283.

==תיאור המקדש==
לפי מקורות היסטוריים בתוך המקדש עמדה דמות האל המכוסה צעיף, שבידו מגל. הכיסויים המכסים את פסל האל הוסרו רק ב-17 בדצמבר כל שנה - חג הסטורנאליה.

==שימושים==
המקדש שימש כמקום אוצר האימפריה הרומית (aerarium) ובו הוחזקו רזרבות הזהב והכסף של האימפריה, וכן החותמות הרשמיות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פורום רומאנום
סטורנוס
לדה (ירח)

לדה הידוע גם כ־יופיטר XIII הוא ירח של צדק. לדה שייך לקבוצת ההימליה, שבעה ירחים הנמצאים במסלול זהה.

לדה התגלה על ידי צ'ארלס ט' קאוול, במצפה הכוכבים פאלומר, ב־14 בספטמבר 1974. קאוול הכריז על תגליתו לאחר שצילם את הירח במשך שלושה לילות. הירח נקרא על שם מלכת ספרטה אשר הייתה אמם של קסטור, פולוקס, קליטמנסטרה והלנה מטרויה (זאוס, שהופיע בצורת ברבור, היה האב). 

אין לבלבל בינו לבין האסטרואיד 38 Leda.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ירחי צדק
הימליה (ירח)

הימליה הוא ירח של צדק. הוא התגלה על ידי צ'ארלס דילון פרין במצפה כוכבים "ליק" בשנת 1904 ונקרא על שם הנימפה הימליה אשר ילדה לזאוס שלושה בנים.

ב־19 בדצמבר 2000 צילמה החללית קאסיני-הויגנס, בדרכה לשבתאי, תמונה בעלת רזולוציה נמוכה מאוד של הימליה, אך הירח היה רחוק מדי מכדי להראות פרטים לגבי פני השטח שלו.

הימליה קיבל את שמו הנוכחי רק ב־1975; לפני כן הוא נקרא פשוט יופיטר VI, אף שמ־1955 הוא נקרא לעיתים על שם האלה היוונית "הסטיה". הוא הגדול מקבוצת הירחים הימליה, המכילה שבעה מתוך עשרות הירחים המקיפים את צדק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://thesolarsystem.wikia.com/wiki/Himalia הימליה], אתר THE SOLAR SYSTEM WIKI

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ירחי צדק
הנרי אדוארד טרסקה

הנרי אדוארד טרסקה (בצרפתית: Henri Edouard Tresca; 12 באוקטובר 1814 – 21 ביוני 1885) היה מהנדס מכונות צרפתי ופרופסור ב-Conservatoire National des Arts et Métiers בפריז.

טרסקה הוא מייסד תורת הפלסטיות (דפורמציה בלתי הפיכה), שאותה חקר בסדרת ניסויים מבריקים שהחלו ב-1864.

==קריטריון טרסקה==
קריטריון טרסקה הוא אחד משני קריטריוני הכשל הנפוצים ביותר כיום לחומרים משיכים. הקריטריון מתבסס על הקביעה כי כשל נגרם כתוצאה ממאמצי גזירה: כשל מתרחש כאשר מאמץ הגזירה הראשי הגבוה ביותר, בערכו המוחלט, מגיע לערך קריטי: <math>\ \sigma_T > \sigma_y</math>, כאשר מגדירים: <math>\ \sigma_T = max (|\sigma_1 - \sigma_2|, |\sigma_2 - \sigma_3|, |\sigma_3 - \sigma_1|)</math>.

מעטפת הכשל לקריטריון [[וון מיסס ולקריטריון טרסקה (2D)]]

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.today/20121210201037/http://mechanima.upb.de/Geschichte/1814%20-%20Tresca/ הנרי טרסקה באתר mechanima (בגרמנית)]
* [http://www.asme.org/Communities/History/ASMEHistory/Founders.cfm הנרי טרסקה - מחברי הכבוד של ASME במאה ה-19]
* [https://web.archive.org/web/20100615023423/http://museum.nist.gov/object.asp?ObjID=37 חתך רוחב במוט מטר הקרוי על שם טרסקה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מהנדסים צרפתים
קטגוריה:מהנדסי מכונות
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:אישים שהונצחו על מגדל אייפל
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1814
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1885
אסטרוד ז'ילברטו

אסטרוד ז'ילברטו (בפורטוגזית: Astrud Gilberto; 29 במרץ 1940 – 5 ביוני 2023) הייתה זמרת ג'אז אמריקאית ממוצא ברזילאי.

==ביוגרפיה==
אסטרוד אוונגלינה ויינרט, נולדה בסלבדור במדינת באהיה בברזיל, בת לאם ברזילאית ואב גרמני. היא גדלה בריו דה ז'ניירו. אביה היה פרופסור לשפות, והיא דיברה כמה שפות.

בשנת 1959 נישאה לזמר ז'ואאו ז'ילברטו. לזוג נולד בן אחד, ז׳ואאו מרסלו ז׳ילברטו. בשנת 1963 היגרו לארצות הברית. בדצמבר 1964 הם התגרשו. מבן זוג אחר יש לז׳ילברטו בן נוסף - גרגורי לסורסה.<ref name=":0"></ref>

נפטרה בפילדלפיה ב-5 ביוני 2023.

== קריירה ==
קריירת השירה המקצוענית שלה החלה בהקלטת אלבום הבוסה נובה של סטן גץ ובעלה, ז'ואאו ז'ילברטו, בשנת 1963. במהלך סשן הקלטות בניו יורק עם ז׳ילברטו, אנטוניו קרלוס ז'ובים וגץ, עלה הרעיון להקליט גרסה באנגלית לשיר "הנערה מאיפּנמה", שנכתב במקור עם מילים בפורטוגזית מאת ויניסיוס דה מוראיס והולחן על ידי ז'ובים בשנת 1962. נורמן גימבל כתב את המילים באנגלית. אסטרוד ז׳ילברטו, הייתה היחידה מבין הברזילאים שדיברה אנגלית היטב ונבחרה לבצע את השיר. אף על פי שזו הייתה ההקלטה המקצועית הראשונה שלה, אסטרוד לא הייתה לגמרי זמרת טירונית. היא גדלה עם מוזיקה - אמה ניגנה בכלים מרובים - ושרה לעיתים קרובות עם ז'ואאו בברזיל. על אף שהשיר בביצועה זכה להצלחה עולמית, היא מעולם לא קיבלה קרדיט על הביצוע ולא קיבלה תמלוגים כלשהם. בעוד כותבי השיר ושאר המבצעים זכו לרווחים עצומים מתמלוגי הפזמון, אסטריד ז׳ילברטו וקיבלה רק 120 דולר עבור חלקה.

ז׳ילברטו הפכה לכוכבת ג'אז והחלה בקריירת סולו. בתחילה התמקדה בביצוע בוסה נובה וג'אז אמריקאי ובשנות ה-70 החלה להקליט לחנים של עצמה. היא שרה בפורטוגזית, אנגלית, ספרדית, איטלקית, צרפתית, גרמנית ויפנית. <ref></ref>

בשנת 1982 בנה מרסלו הצטרף ללהקתה כבסיסט, והשתתף בסיבובי ההופעות שלה במשך עשור.<ref name=":0" />

ב-1996, היא השתתפה באלבום צדקה למלחמה באיידס Red Hot + Rio בהפקת ארגון Red Hot בביצוע השיר "Desafinado" (בפורטוגזית "slightly out of tune", או "זיוף מוזיקלי") יחד עם ג'ורג' מייקל.<ref></ref> אף על פי שמעולם לא פרשה רשמית, ז׳ילברטו הודיעה ב-2002 שהיא לוקחת "חופשה בלתי מוגבלת" מהופעות פומביות.

== פרסים ==
ב-1964 זכתה ביחד עם השיר "הנערה מאיפנמה" בשני פרסי גראמי – על ההופעה הקולית הטובה ביותר לאשה, ושיר השנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זמרות ברזילאיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות ברזילאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
אורי בשן

אוֹרי בשן (נולד ב-19 בדצמבר 1973) הוא זמר ישראלי.

==ביוגרפיה==
אורי בשן הוא בנם של הזמר יגאל בשן והמעצבת מיקה בשן. הוא נכדו של חבר הכנסת יעקב מרידור, ובן דודה של איה קרמרמן.

מגיל 16 למד מוזיקה אצל מורים פרטיים, ואף למד חצי שנה בבית הספר למוזיקה רימון. הוא היה סולן בלהקות "קשמיר" ו"הסיגריות האחרונות".

==קריירה==
במשך כשבע שנים עבד על אלבום הבכורה שלו, "אורי בשן", ובמהלכן גם הופיע בפאבים. בשנת 2000 יצא האלבום, בו הוא כתב כמעט את כל המילים והלחנים לשירים, הפיק אותו מוזיקלית, צייר ועיצב את העטיפה הייחודית, עליה זכה בפרס לעיצוב, ועוד. מהאלבום יצאו חמישה סינגלים: "צום", "מיליון", "בלוז ההלווייה"/"פרופסור יהושע", "אצטרובל" ו"כל עוד", שהפך ללהיט רדיופוני גדול.

בפברואר 2009 היה שותף ללחן, לעיבוד ולהפקה המוזיקלית בשיר "ימים טובים עלינו", סינגל חדש של אביו, יגאל בשן.

==חיים אישיים==
בשן גרוש ומתגורר בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משפחת יעקב מרידור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
אנדריי גרומיקו

אנדריי אנדרייביץ' גרומיקו (ברוסית: Андре́й Андре́евич Громы́ко; 18 ביולי 1909 - 2 ביולי 1989) היה שר החוץ ונשיאה של ברית המועצות.

== חייו ==
נולד בכפר קטן בשם גרומיקי באימפריה הרוסית (בתחומי בלארוס של ימינו). לאחר מלחמת העולם הראשונה סיים גרומיקו את לימודיו התיכוניים במגמת מסחר. לאחר מכן למד במכללה טכנית ליד מינסק.

בשנת 1931 הצטרף גרומיקו למפלגה הקומוניסטית. בהיותו בגיל 30 בשנת 1939 הצטרף גרומיקו למשרד החוץ הסובייטי ומיד עם הצטרפותו נשלח לעבוד בשגרירות הסובייטית בארצות הברית. ב-1943 מונה גרומיקו לשגרירה של ברית המועצות בוושינגטון בארצות הברית ובקובה. בתקופת מלחמת העולם השנייה מילא גרומיקו תפקיד מפתח בתיאום הקשרים בין ברית המועצות וארצות הברית.

ב-1946 מונה גרומיקו לנציגה של ברית המועצות באומות המאוחדות. ביום 29 בנובמבר 1947 - "כ"ט בנובמבר", נמנה גרומיקו, בייצגו את ברית המועצות, עם התומכים באישור תוכנית החלוקה של ארץ ישראל. חצי שנה לפני ההצבעה, ב-14 במאי, נאם גרומיקו נאום חוצב להבות לטובת העם היהודי. גרומיקו דיבר על סבלם האיום של היהודים בשנות מלחמת העולם השנייה ועל זכותו של העם היהודי לארץ משלו.

לאחר תקופת כהונה קצרה כשגריר ברית המועצות בבריטניה בין השנים 1952–1953, מונה גרומיקו לתפקיד שר החוץ של ברית המועצות, תפקיד שמילא ברצף במשך 28 שנים. בתקופת כהונתו הארוכה הוא ייצג בנאמנות רבה שרשרת ארוכה של מנהיגי ברית המועצות, החל בסטלין, עבור דרך חרושצ'וב וברז'נייב וכלה בגורבצ'וב, אשר ראו בנאמנותו תכונה נעלה.

גרומיקו מילא תפקיד חשוב מאוד במשבר הטילים בקובה בשנת 1962. בשיאו של המשבר נקרא לפגישה עם הנשיא ג'ון קנדי והכחיש מכל וכל את העובדה שברית המועצות פרסה טילים בקובה. רוברט קנדי, שכתב על משבר הטילים, תיאר את התנהגותו של גרומיקו בפגישה עם הנשיא ג'ון קנדי חוצפה. כמו כן, הוא היה פעיל בשיחות על הסכמי סאל"ט לצמצום נשק. בשנת 1982 זכה על פועלו בפרס לנין.

בחודש יולי 1985, לאחר תקופת כהונה בת 28 שנים כשר חוץ, החליט מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית מיכאיל גורבצ'וב, כי גרומיקו ימונה ליושב ראש הסובייט העליון, בניגוד לנוהג הבלתי רשמי שלפיו מזכ"ל המפלגה הקומוניסטית משמש בשני התפקידים. לאחר שלוש שנים בתפקיד יושב ראש נשיאות הסובייט העליון, דהיינו נשיא המדינה, גרומיקו פרש, משום שלדבריו - חש כי זמנו חלף והוא איננו בעניינים עוד.

גרומיקו נפטר ב-2 ביולי 1989, שלושה ימים לפני יום הולדתו ה-80.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שרי החוץ של ברית המועצות
קטגוריה:פוליטיקאים סובייטים
קטגוריה:חברי הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
קטגוריה:שגרירי ברית המועצות
קטגוריה:שגרירי ברית המועצות ורוסיה באו"ם
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר השמש של פרו
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:יחסי ברית המועצות – הממלכה המאוחדת
קטגוריה:שגרירי ברית המועצות בארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ברית המועצות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שגרירים בקובה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1909
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1989
אורי בשן (אלבום)

אורי בשן הוא שמו של אלבומו היחיד של אורי בשן עד כה. העבודה על האלבום נמשכה כ-7 שנים, והוא יצא לאור בשנת 2000.

בשן כתב את המילים והלחנים לכל שירי האלבום, למעט מילות השיר שברצועת האלבום האחרונה, שנכתבו על ידי ויסטן יו אודן ותורגמו על ידי בשן.

לאלבום עטיפת פלסטיק כחולה ועגולה, שעוצבה על ידי בשן וזיכתה אותו בפרס לעיצוב בתחרות "תמוז 2000".

==רשימת השירים באלבום==
#צום
#איצטרובל
#ליד נהר
#כל עוד
#גאות
#מיליון
#מסביבך
#פרופסור יהושע
#הוליווד מפחדת לקוות
#בלוז ההלוויה

==משתתפים באלבום==
*אורי בשן: שירה, גיטרות, הפקה מוזיקלית, עיבודים, קולות, פסנתר בשיר "מיליון", ציור, צילום ועיצוב.
*אבשלום בוקשפן: עיבודים וגיטרה בס.
*מושיק קופ: עיבודים, תופים וקולות.
*זיו קוז'ו: עיבודים, פסנתר, קלידים ואורגן לזלי.
*ערן רוטזק: עיבודים, תכנותים וגיטרה חשמלית בשיר "פרופסור יהושע".
*אודי הניס: מפוחית בשיר "מסביבך".
*אלינור בשן: קולות בשיר "כל עוד".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2000
קטגוריה:אלבומים בעברית
שמואל הולנדר

שמואל הוֹלַנדֶר (נולד בה' באב ה'תש"ו, 2 באוגוסט 1946) הוא עורך דין ישראלי, לשעבר נציב שירות המדינה ומזכיר הממשלה.

==ביוגרפיה==
הולנדר נולד בצ'כוסלובקיה להורים ניצולי שואה ב-2 באוגוסט 1946, ועלה לישראל בשנת 1949. הוא למד בישיבת "מרום ציון" בשכונת בית וגן שבירושלים. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטה העברית, וסיים את לימודיו בשנת 1970. מאותה שנה חבר הולנדר בלשכת עורכי הדין.

בשנים 1970-1973 שירת בפרקליטות הצבאית כתובע צבאי פיקודי וכשופט, והגיע לדרגת רב-סרן.

הולנדר ביצע במהלך השנים תפקידי ייעוץ משפטי שונים:
* בשנים 1973-1982 ובשנת 1985 שימש כסגן היועץ המשפטי במשרד מבקר המדינה.
* בשנים 1982-1984 שימש כשליח הסוכנות היהודית בארצות הברית.
* בשנים 1986-1992 שימש כיועץ המשפטי של נציבות שירות המדינה.
* בשנים 1992-1994 שימש כיועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה.

בשנת 1994 מונה הולנדר לתפקיד מזכיר הממשלה, וכיהן בתפקיד תחת ראשי הממשלה יצחק רבין ושמעון פרס, עד לאחר הבחירות בשנת 1996.

ב-1 בנובמבר 1996 מונה הולנדר לתפקיד נציב שירות המדינה, בו הוא כיהן עד לחודש נובמבר 2010. במאי 2010, סמוך למועד בו היה אמור להסתיים תפקידו, הוארך תפקידו בארבעה חודשים נוספים. באוגוסט אותה שנה, לאחר כהונה בת כמעט 15 שנים, הודיע הולנדר על כוונתו לפרוש מתפקידו. בתקופת כהונתו ספג ביקורת בשני דוחו"ת מבקר המדינה הקשורים בהתנהלותו, בין היתר בהקשר לכך שאיפשר גידול חד במספר נושאי משרות אמון במשרד ראש הממשלה מתשעה ל-53. ביקורת נוספת נמתחה על תפקודו במספר תחקירים עיתונאיים ובעתירה של התנועה למען איכות השלטון בישראל שאף דרשה להדיחו, בטענה כי "נציבות שירות המדינה בראשותו הלכה למעשה והתפרקה מייעודה, חטאה לתפקידה והפקירה את מערכת המינויים ללחצים, עיוותים, מקורבים ומקושרים". העתירה לא הגיעה למיצוי בשל הודעתו של הולנדר כי הוא מתכוון לפרוש.

בשנת 2006 יצא לאור ספרו של הולנדר, אוויר פסגות, בהוצאת ידיעות אחרונות.
== חיים אישיים ==
הולנדר נשוי ואב לארבעה. היה מקורב לרב נתן בוקובזה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מזכירי הממשלה
קטגוריה:נציבי שירות המדינה
קטגוריה:יועצים משפטיים למשרדי ממשלה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:פרקליטי הפרקליטות הצבאית
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
Synchronous optical networking

Synchronous Optical NETworking (בראשי תיבות: SONET) ו-Synchronous Digital Hierarchy (בראשי תיבות: SDH) הם תקנים המאפשרים העברה של מספר זרמי נתונים דיגיטליים שונים על גבי אותו סיב אופטי בצורה סינכרונית, בעזרת לייזר או אור LED בעל קוהרנטיות גבוהה. השיטה פותחה כדי להחליף את PDH, ששימש להעברה של מספר גדול של שיחות טלפון ונתונים, תוך הימנעות מבעיות סנכרון.

SONET הוא תקן שנמצא בשימוש בעיקר בארצות הברית וקנדה, בעוד ש-SDH הדומה לו נמצא בשימוש בשאר העולם וגם בישראל, וציוד תמסורת רב ברשתות הטלפון פועל לפיו. למרות ש-SONET פותח לפני SDH, הוא נחשב לגרסה של SDH בשל הנפוצות הגדולה יותר של SDH בעולם.

פרוטוקול SDH פותח במקור על ידי מכון התקנים האירופי לטלקומוניקציה (ETSI) וכיום מוגדר בתקני איגוד הטלקומוניקציה הבין-לאומי (ITU) במספרים G.783, G.784, G.803, ו-G.707. פרוטוקול SONET מוגדר בתקן GR-253-CORE של חברת Telcordia ובתקן T1.105 של מכון התקנים האמריקני, שמגדיר העברת מידע דגיטלי בסיבים תוך שימוש בלייזרים או בדיודות פולטות אור (LED). 

שני הפרוטוקולים פותחו בשנות ה-80 כדי להחליף את מערכות ה-PDH המיושנות, כדי להאחיד את ציוד הטלפון בקצב גבוה, להגדיל את אמינות הציוד ולאפשר שימוש בציוד של ספקים שונים.

==קצבי תקשורת ב-SONET וב-SDH==
{| border="1" cellpadding="4" cellspacing="2" style="margin: 1em 1em 1em 0; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;"
|+ סימונים וקצבים ב-SONET/SDH
|-
! width="100"|SONET Optical Carrier Level !! width="100"|SONET Frame Format !! width="10"|SDH level and Frame Format !! width="100"|Payload bandwidth (kbit/s)!! width="90"|Line Rate (kbit/s)
|- style="color: grey; font-size:smaller"
| OC-2 || STS-1 || STM-0 ||48,960 ||51,840
|-
| OC-3 || STS-3 || STM-1 ||150,336 ||155,520
|-
| OC-12 || STS-12 || STM-4 ||601,344 ||622,080
|- style="color: grey; font-size:smaller"
| OC-24 || STS-24 || STM-8 ||1,202,688 || 1,244,160
|-
| OC-48 || STS-48 || STM-16 ||2,405,376 || 2,488,320
|-
| OC-192 || STS-192 || STM-64 ||9,621,504 || 9,953,280
|-
| OC-768 || STS-768 || STM-256 ||38,486,016 || 39,813,120
|-
| OC-3072 || STS-3072 || STM-1024 ||153,944,064 || 159,252,480
|}

==ראו גם==
* תקשורת אופטית
*תקשורת מבוססת סיב אופטי

==הערות שוליים==

למרות שבתקן מוגדרים כל הקצבים שבטבלה, הקצבים המצויים יותר מתחילים ב-OC-3 ועולים בכפולות של 4 (באופן מעשי אין ציוד בקצב OC-24).

משיקולים כלכליים, רוב מערכות התמסורת פועלות בקצבים של OC-48 ו-OC-192, המכונים גם "2.5 גיגה ביט לשנייה" ו-"10 גיגה ביט לשנייה", קירוב לקצבים המדויקים של התקנים. OC-768, הפועל בקצב של 40 גיגה ביט לשנייה, הוא תקן חדש והציוד שפועל בו יקר, ולפיכך אין עדיין פריסה ניכרת של ציוד בקצב זה.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טלפוניה: טכנולוגיה
קטגוריה:פרוטוקולי תקשורת
קטגוריה:סיבים אופטיים

fi:Synchronous Digital Hierarchy
hu:Szinkron digitális hierarchia
no:Synchronous Digital Hierarchy
uk:Синхронна цифрова ієрархія
מעשר שני

מעשר שני היא מצווה מהתורה להפריש עשירית מיבול התבואה השנתי (בנוסף על המעשר הראשון). מעשר שני הוא מעשר מיוחד שאינו ניתן לאף אדם ועל החקלאי עצמו לאוכלו בקדושה ובטהרה בירושלים.

המצווה מתקיימת בשנה הראשונה, השנייה, הרביעית והחמישית למניין שנות מחזור השמיטה. בשנים שבהן אין מפרישים מעשר שני, כלומר בשנה השלישית והשישית למחזור השמיטה, מפרישים מעשר עני. השנה הנוכחית (xhxjY}}) היא שנת במחזור ולכן היא שנת . <sub></sub>

==מקור המצווה==
ב נאמר: 

וכן ב:

ומכאן למדו חכמים את כל דיני מצוות מעשר שני ואכילתו בטהרה בירושלים.

==פרטי המצווה==
===חישוב המעשר===
מתוך כלל הפירות בשדה, לאחר שהפריש בעל השדה מעשר ראשון ללוי יש להפריש מהפירות שנותרו מעשר (10%) נוסף שהוא כ-9% מכל הפירות שהיו בתחילה.
מחזור מעשר שני ומעשר עני מורכב משלוש שנים, שנתיים מעשר שני, ושנה שלישית מעשר עני, עוד שנתיים מעשר שני ושנה שישית מעשר עני. לאחר מכן שנת שמיטה וחוזר חלילה.

===פדיון ואכילת המעשר בירושלים===
בשונה מכלל המעשרות, מעשר שני נשאר למרות הקדושה שבו ברשות בעל הפירות ועליו לאכול אותו עם בני משפחתו בטהרה בירושלים.

מי שקשה לו להעלות את הפירות לירושלים, יכול לפדות אותם תמורת כסף, ואז הפירות נחשבים לחולין והקדושה עוברת לכסף. את הכסף יש להעלות לירושלים ולקנות בו מאכלים, שאותם יש לאכול בטהרה כמו דין אכילת מעשר שני.

כאשר פודה אדם את פירות המעשר לעצמו, עליו להוסיף "חומש" על שווי הפירות. את החומש מחשבים מחוץ לסכום הכולל ("חומש "), דהיינו שצריך להוסיף רבע על מחיר הפירות ואז בחישוב הכולל התוספת תהיה חומש (אם המחיר של הפירות הוא 100, בתוספת חומש יהיה 125). בנוסף, יכול אדם לפדות עבור אדם אחר את פירות המעשר שלו, ואז אין צורך בתשלום חומש. המשנה מתירה לאדם לבקש מבנו ובתו הגדולים או מעבדיו העבריים לפדות עבורו את הפירות, דרך הערמה; כך הוא נפטר מתשלום החומש שהיה צריך לשלם לו היה פודה בעצמו את הפירות.

אסור לנהוג במעשר שני מנהג חולין כגון למכור אותו שלא על מנת לפדותו, או לשקול באמצעותו.

===בזמן הזה===
אכילת מעשר שני מותנית בקיום בית המקדש.<ref></ref> לפיכך, מעשר שני שאינו ניתן לאכילה "מחולל" על גבי מטבע. בשונה מ"פדיה" שנהגה בזמן המקדש, הערך של המטבע שעליו מחללים את התבואה יכול להיות קטן ביותר. לאחר החילול, הקדושה למעשה "עוברת" מהפירות אל המטבע, והפירות מותרים באכילה, אך יש לנהוג במטבע בקדושה. מעשר שני הוא למעשה היחיד מבין המעשרות שנוהג גם היום, ללא שינוי.

==במדרש==
במדרש תנחומא (פרשת ראה סימן יב) מובא מדרש על פיו קיים יצחק את מצוות מעשר שני: "אבות הראשונים הפרישו תרומות ומעשרות, אברהם הפריש תרומה גדולה, שנאמר הרימותי ידי אל ה' אל עליון (בראשית יד כב), ואין הרמה אלא תרומה, שנאמר והרמותם ממנו (את) תרומת ה' (במדבר יח כו), יצחק הפריש מעשר שני, שנאמר ויזרע יצחק בארץ ההוא וימצא בשנה ההוא מאה שערים" (בראשית כו יב).

==ראו גם==
*מעשר ראשון
*מעשר עני
*תרומות ומעשרות
*שמיטה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.mechon-mamre.org/b/h/h18.htm משנה, מסכת מעשר שני]
* [http://www.aspaklaria.info/040_MEM/%D7%9E%D7%A2%D7%A9%D7%A8%20%D7%A9%D7%A0%D7%99.htm מעשר שני באתר "אספקלריה"]
* [http://www.yeshiva.org.il/midrash/14746 הרב יאיר יעקובי, מעשר שני], אתר ישיבה
* [https://www.toraland.org.il/שאלות-ותשובות/הארץ-ומצוותיה/תרומות-ומעשרות/מעשר-שני/ שו"ת מעשר שני], מכון התורה והארץ
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרומות ומעשרות
קטגוריה:פרשת כי תבוא
קטגוריה:פרשת ראה
מעשר עני

מעשר עני היא מצווה מהתורה, להפריש עשירית מיבול התבואה השנתי. החקלאי מצוּוה להפריש ה"מעשר עני" בנוסף על המעשר הראשון, ולתתו כמתנה לעניים נוסף על שאר מתנות העניים המוזכרות בתורה. 

על פי מקורות חז"ל מעשר עני נוהג בשנה השלישית והשישית למניין שנות מחזור השמיטה, במקום מעשר שני שנוהג בשאר השנים.

== מקור הדין ==
מקור הדין מן התורה הוא בספר דברים , פסוקים כ"ח-כ"ט:

וכן בספר דברים :

מכאן למדו חז"ל שמחזור מעשר שני ומעשר עני מורכב משלוש שנים, שנתיים מעשר שני, ושנה שלישית מעשר עני, עוד שנתיים מעשר שני ושנה שישית מעשר עני. לאחר מכן שנת שמיטה שבה אין תרומות ומעשרות וחוזר חלילה.

השנה הנוכחית (xhxjY}}) היא שנת במחזור ולכן היא שנת . <sub></sub>

== פרטי המצווה ==
===חישוב המעשר===
מתוך כלל הפירות בשדה, לאחר שהפריש בעל השדה מעשר ראשון ללוי יש להפריש מהפירות שנותרו מעשר (10%) נוסף שהוא כ-9% מכל הפירות שהיו בתחילה. 
===חלוקת התבואה===
חלוקת המעשר נעשה בשדה אחרי שסיים החקלאי לאסוף את הפירות או התבואה. 
ויש מצווה לתת לכל אחד מהעניים מנה שתספיק לו לשבוע וחכמים קבעו שיעור שווי של שתי סעודות, שכך נהגו לאכול בזמנם. 
ומחשבים את כמות הסעודות בהתאם לכמות בני הבית אצל העני שניזונים מהמעשר. 

כשאין מספיק תבואה לכל העניים, צריך בעל השדה להניח את הפירות לפני העניים והם יחלקו אותם ביניהם. 

אם חילק לכל אחד מהעניים שהגיעו לשדה "כדי שובעו" ונשאר לו פירות מעשר מותר לתת להם יותר ממזון שתי סעודות וכן מותר לו לשמור את הנותר לקרוביו העניים, אך בתנאי שלא ישמור להם יותר ממחצית המעשר. 
ואם העניים לא באו לשדה יכול בעל השדה לחלק לעניים שהוא בוחר ואין הגבלה של כמות לכל עני.

===העני והתבואה===
אדם נחשב עני כאשר יש ברשותו פחות ממאתים זוזים, סכום מינימלי לצורכי מחייה.

במעשר עני אין קדושה ולכן רשאי העני לאכלו בכל מקום שירצה, וכן רשאי למוכרו.
כדי למנוע סרבול מיותר, רשאי החקלאי להלוות לעני כסף, ולנכות את דמי החוב ממעשר העני, ובעצם להשאירו אצלו.

==ראו גם==
*מעשר שני
*ביעור מעשרות
*תרומות ומעשרות

==לקריאה נוספת==
*

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תרומות ומעשרות
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:פרשת ראה
קטגוריה:מתנות עניים
פין (מפרשית)

מפרשית הפין (Finn) היא סירה אולימפית המיועדת לשייט אחד. הסירה עוצבה בשנת 1949 על ידי מעצב סירות הקנו ריכרד סרבי עבור אולימפיאדת הלסינקי 1952.

== היסטוריה ==
מאז הופעת הדגם לראשונה, הסירה השתתפה בכל אולימפיאדת קיץ עד אולימפיאדת טוקיו 2020 (2021) דבר שגורם לה להיות אחת הסירות היותר פופולריות בין סירות המפרש האולימפיות.

למרות שגוף הפין השתנה במקצת מאז 1949, היו התפתחויות אחרות הקשורות לשליטה במפרשים. התרנים המקוריים היו עשויים עץ, אשר הוא חומר קשה. בשנות השישים המאוחרות ותחילת שנות השבעים התחילו להחליף את תרניי העץ בתרניי אלומיניום, אשר הוא חומר יותר גמיש ונותן יותר שליטה בצורת המפרשים בצורה משמעותית מהעץ. תורני האלומיניום התפרסמו בעיקר אחרי המשחקים האולימפיים של שנת 1972 בקיל, כאשר הם סופקו לראשונה לשייטים אולימפיים. לאחרונה, תרנים עשויים סיבי פחמן החלו להופיע בציי Finn תחרותיים. המפרשים גם הם עברו שינוי משמעותי וכעת הם עשויים ברובם קוולר.

== פין בישראל<ref></ref> ==
אלכסנדר-מרווין למפרט, מיליונר יהודי אמריקאי, בעל מפעל ליצור בדים למפרשים בהולנד ובמזרח הרחוק, תרם סירת פין אחת למועדון הפועל שדות ים, בשנת 1973, מרכז הפועל קנה עוד 10 סירות מאוסטריה בשיתוף עם הפועל תל אביב והשייטים עצמם. בנימין (בינג'ה) מעיין התאמן כדי לייצג את ישראל באולימפיאדת מינכן 1972, אבל התברר שבישראל הסירות עשויות עץ מיושנות כי העולם כבר עבר לפין מפיברגלס קל משקל והחליפו את תרניי העץ לאלומיניום הוא פרש מההכנות. פרישה זו גרמה בהדרגה להפסקת הפעילות בדגם זה בארץ.

==ראו גם==
* איגוד השייט בישראל
* שיט במשחקים האולימפיים
* שיט תחרותי
* שיט מפרשיות
* דגמים אולימפיים (אנגלית)

==קישורים חיצוניים==

* (אנגלית)

* 
* 

== הערות שוליים ==

מפרשיות פין

קטגוריה:מפרשיות