OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קוצן (כריש)

קוצנים מהמין Squalus mitsukurii בים בהוואי
[[קוצן פסיפי.]]
קוצן (שם מדעי: Squalus) הוא סוג טקסונומי של דגים המשתייכים לעל-הסדרה דמויי כריש. הקוצנים הם מהנפוצים שבכרישי חופי הים התיכון, מאזור החוף ועד לעומק של כ-100 מטר. שמם ניתן להם בשל קוץ גדול המזדקר לפני שני סנפירי הגב.
צבעו של הקוצן חום בהיר, וגחונו בהיר. גודלו מגיע עד 1.2 מטרים.
הקוצן הוא דג קרקע, הניזון מבעלי חיים אחרים.

== רבייה ==
לזכר הקוצן איבר חיצוני מיוחד, המשמש להעברת הזרע אל תוך פתח המין של הנקבות.
הפריית הביצים הבשלות היא אפוא פנימית, והריון הנקבה נמשך 22 חודשים.
מספר הולדות המתפתח ברחמה של נקבה אחת הוא 6-11, וגודלם בעת ההשרצה 25-35 ס"מ.
רביית הקוצנים מתרחשת כל חודשי השנה, ואינה מוגבלת לעונה מסוימת.
לקראת ההשרצה מתקרבת הנקבה למים הרדודים שליד החוף.

== כמזון ==
בארצות רבות השוכנות לחופי הים התיכון נאכל בשר הקוצנים, ומכבדיהם מכינים שמן דגים.

==מינים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:קוצניים (כרישים)
ארנה פונטה נובה

ארנה פונטה נובה (בפורטוגזית: Arena Fonte Nove), הוא אצטדיון כדורגל השוכן בעיר סלבדור, בירת באהיה שבברזיל. ארנה פונטה נובה שימש כאחד מ-12 האצטדיונים שלקחו חלק באירוח משחקי מונדיאל 2014 שנערכו בברזיל. הוא גם נבחר לקחת חלק באירוח משחקי גביע הקונפדרציות 2013, וכן לאחד מארבעת האצטדיונים מחוץ לריו דה ז'ניירו אשר אירחו את משחקי הכדורגל באולימפיאדת 2016. כמו כן נערכים באצטדיון משחקי הקופה אמריקה 2019. האצטדיון מכיל כ-50,000 מקומות ישיבה, כאשר בטורנירי פיפ"א גדלה תכולת האצטדיון לכ-55,000 מקומות ישיבה על ידי הוספת יציע זמני.

האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל באהיה. האצטדיון כולל מסעדה, מוזיאון, חנויות ומרכז עסקים אשר פועלים ללא קשר לאירועי הספורט. האצטדיון נחנך ב-7 באפריל 2013 במשחקה באהיה מול ויטוריה שהסתיים בתוצאה 5-1 לטובת ויטוריה.

==היסטוריה==
האצטדיון נבנה באתר בו עמד אצטדיון פונטה נובה הישן (נקרא גם "אצטדיון אוקטביו מנגביירה"), אשר נסגר בשנת 2007 לאחר התמוטטות חלק מהמפלס העליון של אצטדיון. האצטדיון הישן נהרס כליל בשנת 2010, במקביל לבניית האצטדיון החדש. לפונטה נובה הישן הייתה היסטוריה ענפה של משחקי כדורגל. במהלך המאה ה-20 והעשור הראשון של המאה ה-21 שימש במה מרכזית לאליפות באהיה ואירח מספר רב של משחקי ליגת העל הברזילאית וכן משחקי הנבחרת הברזילאית, ביניהם חלק מהופעותיה בקופה אמריקה 1983 ובקופה אמריקה 1989.
אצטדיון פונטה נובה הישן, שעמד בשטח עליו נבנה "ארנה פונטה נובה"

==משחקי כדורגל בינלאומיים==
האצטדיון נבחר לקחת חלק באירוח גביע הקונפדרציות 2013. במסגרת הטורניר אירח האצטדיון שני משחקים משלב הבתים, וכן את המשחק על המקום השלישי. להלן רשימת המשחקים שנערכו באצטדיון בזמן הטורניר. שעות המשחקים הן בזמן UTC-03.

===גביע הקונפדרציות 2013===
{| class="wikitable" style="text-align:right;"
|-
!תאריך
!שעה
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!שלב
!צופים
|-
|20 ביוני 2013||19:00|| ||1–2|| ||בית ב'||26,769
|-
|22 ביוני 2013||16:00|| ||2–4|| ||בית א'||48,874
|-
|30 ביוני 2013||13:00|| ||2–2 אחרי הארכה (2–3 בפנדלים)|| ||המשחק על המקום השלישי||43,382
|}

===מונדיאל 2014===
האצטדיון נבחר לקחת חלק באירוח משחקי מונדיאל 2014. במסגרת הטורניר נבחר האצטדיון לארח ארבעה משחקים משלב הבתים, וכן משחק משלב רבע הגמר ומשלב חצי הגמר. שעות המשחקים הן בזמן UTC-03.
{| class="wikitable" style="text-align:right;"
|-
!תאריך
!שעה
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!שלב
!צופים
|-
|13 ביוני 2014||16:00|| ||1 - 5|| ||בית ב'||48,173
|-
|16 ביוני 2014||13:00|| ||4 - 0|| ||בית ז'||51,081
|-
|20 ביוני 2014||16:00|| ||2 - 5|| ||בית ה'||51,003
|-
|25 ביוני 2014||13:00|| ||3 - 1|| ||בית ו'||48,011
|-
|1 ביולי 2014||17:00|| ||0 - 0 (2 - 1)|| ||שמינית גמר||51,227
|-
|5 ביולי 2014||17:00|| ||0 - 0 (4 - 3 בפנדלים) || ||רבע גמר||51,179
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.fifa.com/worldcup/destination/stadiums/stadium=5002308/index.html תיאור האצטדיון] באתר פיפ"א 
* 

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בברזיל
קטגוריה:סלבדור (ברזיל): ספורט
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2014
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:באהיה (כדורגל)
המכון לחקר המשפט העברי

המכון לחקר המשפט העברי ע"ש ישראל מץ הוא מרכז למחקר והוראה של המשפט העברי הפועל ליד הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, על פסגת הר הצופים.

המכון נוסד בשנת 1963, ביוזמת המשנה לנשיא בית המשפט העליון (בדימוס) פרופ' מנחם אלון, והוא פועל לשילוב דרכי המחקר במשפט העברי עם המחקר הקלאסי במדעי היהדות.

בהוצאת המכון פורסמו ספרים ומחקרים רבים, ביניהם מפעל מפתוח ספרות השו"ת בתקופת הראשונים ושנתון המשפט העברי המשמש במה למחקרים בנושא. 
 
בראש המכון עומד כיום פרופ' בני פורת.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: הפקולטה למשפטים
קטגוריה:קמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים
קטגוריה:מכוני מחקר בנושא יהדות
קטגוריה:מכוני מחקר בישראל
קטגוריה:משפט עברי
ארכף אדום-ראש

ארכף אדום-ראש (שם מדעי: Rhynchocyon petersi) קרוי גם סנג'י שחור הוא מין של חדף פיל במשפחת חדפי פיל (Macroscelididae) ובסוג ארכף גדול החי במזרח אפריקה. זהו הארכף הססגוני ביותר במשפחת חדפי הפיל.

==תיאור==
הארכף אדום-הראש הוא מהגדולים שבחדפי הפיל: אורך ראשו וגופו 22–27 ס"מ, אורך זנבו 25 ס"מ, ומשקלו 482–595 גרם. רגליו האחוריות ארוכות יותר מהקדמיות. צבע פרוותו שחור, ראשו ופלג גופו הקדמי בצבע חום אדמדם-ערמוני וחוטמו דק וארוך וצבעו כתום. יש לארכף זה עיגול לבן מסביב לעיניו ואילו אוזניו, זנבו וקצה חוטמו בצבע ורדרד-לבן.

כשאר החדפי פיל, הארכף אדום-הראש נמצא רק ביבשת אפריקה, והוא תת-אנדמי (מוגבל לאזור מסוים המצוי בטריטוריה של מספר מדינות) לטנזניה ולדרום מזרח קניה. 

בית גידולו כולל יערות נשירים ויערות טרופים, ולעיתים גם שטחים חקלאיים נטושים. שני בני הזוג מגינים על שטחם המשתרע על 1-1.7 דונם, ובונים עד כ-עשרה קינים המשמשים למקלט.

אף על פי שהארכפיים הם בעלי חיים מונגמיים, בדרך כלל הם יחיו בנפרד והזכר גם אינו משתתף בטיפול הצאצאים. 

הארכף אדום-הראש פעיל בשעות היום ומבלה את זמנו בחיפוש אחר מזון. בעזרת חוטמו הארוך הוא מחטט בפסולת וצמחייה כדי להגיע למזונו האהוב - חיפושיות, נמלים, זבובים וחסרי חוליות אחרים. לארכף חוש ריח טוב, ומדי כמה שניות הוא עוצר ומרחרח את האוויר כדי לוודא שלא נשקפת לו סכנה. בין טורפיו נמנים עופות דורסים ונחשים, ולכן מדי פעם הוא יביט למעלה או למטה כדי לראות אם נשקף לו איום. כאשר הארכף חש בסכנה הוא ימלט במהירות למאורתו או לקן אחר שהכין למקרה חרום, ולעיתות צרה הוא גם מכין מראש רשת שבילים מסועפת על ידי ניקוי פסולת ועלים. 

מצבו של הארכף אדום-הראש מוגדר על ידי IUCN בקטגוריית השימור "פגיע" (VU), בשל הרס בית גידול למטרות חקלאיות. באזורים מסוימים בהם יש מחסור באוכל הארכפיים אדומי-הראש עלולים להיות ניצודים לאכילה. עד שנת 2006 מצבו היה מוגדר כמין בסכנת הכחדה (EN). קיימים גרעיני רבייה בגני חיות בצפון אמריקה המשחררים ארכפיים לטבע, וכמו כן קיימים מספר אזורים מוגנים בהם הוא יכול לחיות ללא הפרעה.

תוחלת חייו של הארכף אדום-הראש 4–5 שנים.
==גלריה==
<gallery mode=packed heights=130>
Black and rufous giant elephant-shrew (Rhynchocyon petersi).jpg |ארכף אדום-ראש מחטט באדמה כדי למצוא מזון.
Rhynchocyon petersi from side.jpg |ארכף אדום-ראש בגן חיות.
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'וזה ויסנטה ברבוסה דו בוקאז'
קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:קניה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:טנזניה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:טנזניה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1880
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
לזולה

לזולה (שם מדעי: Cercopithecus lomamiensis) הוא מין מקופי העולם הישן, שנתגלה בשנת 2007 (אושר בשנת 2012) בלומאמי באסין שבקונגו. זהו מין הקוף החדש הראשון שנמצא מאז שנת 1984.

הלזולה חי ביערות הגשם של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, טווח המחיה שלו הוא בין הנהרות לומאמי וטשופה שבמרכז המדינה. הוא נתפס לראשונה בשנת 2007 בסמוך לכפר אופלה. מאז הלכידה הראשונה הוא נצפה שוב בבר. 
הקוף נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות.

הלזולה ניזון בעיקר מפירות, עלים ופרחים.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטוני טוסי
קטגוריה:גנונים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2012
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: בעלי חיים אנדמיים
דרק שולמן

דרק שולמן (באנגלית: Derek Shulman; נולד ב-11 בפברואר 1947) הוא מוזיקאי, מלחין, רב נגן, משורר וזמר בריטי-יהודי. שולמן ידוע בעיקר כסולן להקת הרוק המתקדם ג'נטל ג'ייאנט אותה ייסד עם אחיו ריי ופיל שולמן.

==ביוגרפיה==
שולמן נולד בעיר גלאזגו שבסקוטלנד, לאב שהיה חצוצרן בהכשרתו ועבד כאיש מכירות, ועבר עם משפחתו לפורטסמות' כשהיה בן שנה. על אף שהוריו אילצו אותו ואת אחיו להתאמן בנגינה שעה מדי יום, דרק ואחיו מעולם לא קיבלו הכשרה מוזיקלית מסודרת.

כשהיה דרק בן 16 הקים דרק עם ריי אחיו להקת רית'ם אנד בלוז בשם Howling Wolves. לאחר הצטרפותו של ריי, שקנה סקסופון לצורך כך, ללהקה, שכרו האחים אמרגן שאילץ אותם לשנות את שם הלהקה ל-Simon Dupree and The Big Sound, השיג להם חוזה לחמש שנים בחברת התקליטים EMI, ואת האפשרות להתלוות לסיבוב הופעות של להקת הביץ' בויז. הלהקה הצליחה באופן יחסי, ואף הופיעה בתוכנית הטלוויזיה Top Of The Pops בטרם התפרקה בשנת 1969.

לאחר שנת הפסקה גייסו האחים את הקלידן קרי מיניר והקימו את להקת ג'נטל ג'ייאנט. הסכם חדש עם חברת התקליטים ורטיגו נחתם, ועם דרק שולמן כסולן הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה.

שולמן נשאר בלהקה עד לפירוקה בשנת 1980, בטרם פנה לקריירה מוצלחת כמפיק מוזיקלי ובשנת 1998 מונה למנכ"ל חברת התקליטים Atco.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mitkadem.co.il/gg.html ג'נטל ג'יינט - דברי הימים] באתר המדריך העברי לרוק מתקדם

קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים
קטגוריה:רב-נגנים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1947
אלפבית קשובי

האלפבית הקשובי, 1850
אלפבית קשובי הוא האלפבית של השפה הקשובית (kaszëbsczi alfabét, kaszëbsczé abecadło), צורת כתב המבוססת על האלפבית הלטיני וכוללת כ-34 אותיות.
 
== אותיות האלפבית הקשובי ==
34 האותיות באלפבית הקשובי הן:

A, Ą, Ã, B, C, D, E, É, Ë, F, G, H, I, J, K, L, Ł, M, N, Ń, O, Ò, Ó, Ô, P, R, S, T, U, Ù, W, Y, Z, Ż

== הגיית האותיות ==
{| class="wikitable" width="20%"
! אות גדולה!! אות קטנה !! הגייה (IPA)
|-
! A
| a
| 
|-
! Ą
| ą
| , 
|-
! Ã
| ã
|
|-
! B
| b
|
|-
! C
| c
|
|-
! D
| d
|
|-
! E
| e
|
|-
! É
| é
|
|-
! Ë
| ë 
|
|-
! F
| f
| 
|-
! G
| g
| 
|-
! H
| h
| 
|-
! I
| i
| 
|-
! J
| j
| 
|-
! K
| k
| 
|-
! L
| l
| 
|-
! Ł
| ł 
|
|-
! M
| m
| 
|-
! N
| n
| 
|-
! Ń
| ń 
|
|-
! O
| o
| 
|-
! Ò
| ò 
|
|-
! Ó
| ó 
|, 

|-
! Ô
| ô
|
|-
! P
| p
| 
|-
! R
| r
| 
|-
! S 
| s
| 
|-
! T
| t
| 
|-
! U
| u
| 
|-
! Ù
| ù 
|
|-
! W 
| w
| 
|-
! Y
| y
| 
|-
! Z
| z
| 
|-
! Ż
| ż 
|
|}

==מקלדת קשובית==

מקלדת קשובית

== ראו גם ==
* קשובית
* אלפבית לטיני

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.omniglot.com/writing/kashubian.htm הסבר על האלפבית הקשובי], באתר Omniglot 

ק
קטגוריה:סוגי אלפבית
יונקרס Ju 52

יונקרס JU 52 (בגרמנית - Junkers Ju 52) הוא מטוס תובלה גרמני שיוצר בין 1931 ל-1945. המטוס היה בשימוש אזרחי וצבאי. בשימוש האזרחי שימש כ-12 חברות תעופה, ובין היתר את חברות סוויסאייר ולופטהאנזה כמטוס נוסעים ומטוס מטען. בתפקידו הצבאי שימש בעיקר את הלופטוואפה כמטוס תובלה ללוחמים וציוד, ולעיתים אף כמפציץ קל. המטוס הגיע למהירות של 350 קמ"ש ויכל לשאת 20 לוחמים. 

גם לאחר המלחמה המשיכו חברות תעופה וחילות אוויר להשתמש במטוס, והשימוש בו נמשך עד אמצע שנות ה-80.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטוסי תובלה
קטגוריה:מטוסים גרמניים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יונקרס
ארכף זהוב-גב

ארכף זהוב-גב או סנג'י זהוב-גב (שם מדעי: Rhynchocyon chrysopygus) הוא מין של חדף פיל גדול למדי במשפחת חדפי פיל ובסוג ארכף גדול החי במזרח אפריקה. 
== מאפיינים ==
ארכף זהוב-גב הוא החדף הגדול ביותר במשפחת חדפי הפיל עד כדי כך שהוא דומה בגודלו לארנב. אורך ראשו וגופו 23-26 ס"מ, אורך זנבו 21-23 ס"מ, ומשקלו עד 540 גרם, פרוותו רכה ובצבע חום אדמדם כהה-שחור ואילו צווארו ובטנו כתמתמים. המאפיין הבולט ביותר שלו הוא כתם זהוב גדול הנמצא על פני חלקו האחורי, וזהו גם המקור שמו. אוזניו קטנות ושחורות, רגליו הדקיקות שחורות והאחוריות ארוכות יותר מהקדמיות. זנבו ארוך וחלק ובצבע לבן באמצעו. חוטמו דק וארוך ומשמש אותו לחיפוש אחר מזון.
 בדומה לאיילונים העור בעכוזו של הארכף עבה פי שלושה משאר הגוף, ואצל הזכרים הוא עבה יותר מאשר אצל הנקבות ומספק להם הגנה מנשיכות בקרבות עם זכרים אחרים. 

הארכף זהוב-הגב הוא בעל חיים אנדמי באופן מלא לחופים המזרחיים של קניה. הוא חופף בתפוצתו לזו של צביון אדרס - אף הוא יונק נדיר.

בית גידולו של הארכף כולל: יערות נשירים, שיחים וחופים.

הארכפיים זהובי הגב הם מונגומים (כלומר בני הזוג נמצאים ביחד לאורך חייהם), אם כי ברוב הזמן הם יהיו פעילים בנפרד. במשך היום הארכפיים יחפשו מזון ובלילה ישנו בקן העשוי מפסולת, הם מכינים לעצמם כ-שישה קינים למקרה חרום. 

ההריון נמשך כ-42 ימים לאחריהם נולד ולד אחד, שמסוגל להיות עצמאי לאחר חמישה ימים בלבד, ונגמל אחרי שבועיים. 

תזונתו של הארכף זהוב-הגב כוללת שלשולים, מרבי-רגל, נמלים, חיפושיות, וכדומה.

בין אויביו נמנים נחשים כמו ממבה שחורה, ועופות דורסים כמו זרון. כאשר הארכף מבחין בסכנה הוא יכה בזנבו על האדמה כדי להזהיר ארכפים אחרים שבסביבה, וייתכן כדי להראות לטורף שהוא התגלה. 
הארף זהוב-הגב מסוגל לרוץ במהירות של 25 קמ"ש.

הארכף זהוב-הגב מאוים בעיקר על ידי אובדן בתי גידול למטרות חקלאות, כריתת עצים וכדומה, אם כי הוא מקבל הגנה חלקית על ידי "שירות חיות הבר של קניה". מצב שימורו מוגדר על ידי IUCN כמין בסכנת הכחדה (EN).

הארכף זהוב-הגב הוא אחד מעשרת "המינים הפוקליים" שהוכרזו על ידי פרויקט "מינים ייחודיים הנמצאים בסכנת הכחדה גלובלית" (EDGE). הפרויקט מזהה מינים ייחודיים מבחינת מבנה גופם הזקוקים להגנה מפני הכחדה. הארכף נמצא יחד עם ההירולה, היפופוטם גמדי, גמל דו-דבשתי, דולפין נהרות סיני, לוריס שלוח אדום, סולנודון היספניולי, קיפודן חרטומני אטנבורו, עטלף דבורה, וירבוע ארוך אוזניים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:חדפי פיל
קטגוריה:קניה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1881
פואגו

הר הגעש פואגו (בספרדית: Volcán de Fuego - "הר געש של אש") הוא הר געש שכבתי פעיל השוכן במחוזות צ'ימלטננגו (Chimaltenango), סקאטפקס (Sacatepéquez) ואסקווינטלה (Escuintla) בגואטמלה.

==תיאור==
פואגו הוא חלק מרכס סיירה מדרה דה צ'יאפס (Sierra Madre de Chiapas) המתפרש במקביל לחופה המערבי של גואטמלה, כשבינו לבין האוקיינוס השקט מפריד מישור נרחב. הרי הגעש באזור זה הם חלק מהקשת הגעשית של אמריקה המרכזית, שנוצרה כתוצאה מהפחתה של לוח קוקוס מתחת ללוח הקריבי בקצב של 9 ס"מ בשנה.

הר הגעש פואגו הוא חלק ממתחם געשי המכונה לה הורקטה (La Horqueta), והכולל בנוסף לפואגו את הר הגעש הרדום אקאטננגו (Acatenango - גובהו 3,976 מטרים). מתלול של מבנה געשי קדום יותר המכונה מסטה (Meseta) שוכן בין שני ההרים. הר הגעש מסטה החל להיבנות לפני כ-230,000 שנים ובנייתו נמשכה עד שלהי תקופת הפליסטוקן או תחילת ההולוקן, ואז הוא התמוטט תוך יצירת מפולת סלעים אדירה שנפחה מוערך ב-15 קילומטרים מעוקבים, שהתפרשה על שטח של 420 קמ"ר והגיעה עד לחוף האוקיינוס, כ-50 קילומטרים מההר. לאחר ההתמוטטות החל להיבנות הר הגעש פואגו, כשהוא משקף נדידה של הגעשיות דרומה, שהחלה קודם לכן בהר הגעש הרדום אקאטננגו. בשונה מהרכב הלבה שנפלטה מאקאטננגו, שהייתה אנדזיטית באופיה, פולט פואגו לבה בזלתית.

גובהו של פואגו הוא 3,763 מטרים, וההר מתנשא מעל ל-3,500 מטרים מעל לשפלת החוף הפסיפי, וכ-2,000 מטרים מעל לרמות של גואטמלה מצפון. ההר הוא בין תוואי הנוף הבולטים ביותר באזור (למעט כשהוא מכוסה עננים). הוא שוכן במרחק של כ-16 קילומטרים מאנטיגואה, בירתה לשעבר של גואטמלה (שאליה נשקפים שני הרי געש נוספים - אקאטננגו ואגואה), אחת מאתרי התיירות הבולטים בגואטמלה, ובקרבה לכמה עיירות גדולות.

==התפרצויות==
 התפרצות פואגו במאי 2011 כשההר מואר על ידי ירח מלא
הר הגעש פואגו הוא אחד מהרי הגעש הפעילים ביותר בגואטמלה. רישומים היסטוריים על פעילותו קיימים מהכיבוש ספרדי ב-1524. ההתפרצויות הגעשיות המטירו אפר געשי על הסביבה ומדי פעם לוו גם בפליטות של לבה ובזרמים פירוקלסטיים. ההר ידוע בכך שהוא פעיל כמעט כל הזמן בעוצמה נמוכה, עשן נפלט מפסגתו כמעט מדי יום, אבל התפרצויות עזות נדירות.

אחת ההתפרצויות הבולטות התחוללה בין 10 באוקטובר ל-4 בדצמבר 1974 והיא הוערכה במדד התפרצות געשית 4. התפרצות זו חוללה זרמים פירוקלסטיים שהגיעו למרחק 7 קילומטרים מההר, גרמה להרוגים, לנזק לרכוש ולצורך בפינוי תושבים.

בין 4 בינואר 2002 ל-2011 התחוללה התפרצות ממושכת שמדי פעם התגברה ואלצה לבצע פינוי תושבים, כמו למשל ב-9 באוגוסט 2007.

ב-13 בספטמבר 2012 החל הר הגעש לפלוט שוב לבה ואפר וגרם לפינוי של 33,000 תושבים מ-17 כפרים בסמוך לו. זרם הלבה הגיע למרחק של 600 מטרים במורד ההר, ופסגתו כוסתה בענן אפר.

בהתפרצות של ההר ב-4 ביוני 2018 נמנו עשרות הרוגים.

ההר התפרץ שוב ב-12 בדצמבר 2022, מה שאילץ את השלטונות לסגור את שדה התעופה המרכזי של גואטמלה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.volcano.si.edu/world/volcano.cfm?vnum=1402-09=&volpage=photos תמונות והסברים על הר הגעש פואגו] מתוך אתר Global Volcanism Program

==הערות שוליים==

קטגוריה:גואטמלה: הרי געש
קטגוריה:אמריקה המרכזית: הרים
השביתה הכללית בניגריה (ינואר 2012)

ניגריה היא יצואנית נפט מספר שש בעולם, אך לא מייצרת בעצמה בנזין. את כל חומרי הדלק היא מייבאת. עד כה עמד מחיר הבנזין על כ-65 נאירה (1.63 ₪ ) לליטר, אך החל מ-1 בינואר 2012 קפץ המחיר הרשמי ל-138 ניירה (3.48 ₪) ואף יותר, במקומות מסוימים הוא הגיע ל-6.28 ₪. יחד עם מחירי בנזין קפצו מחירי התחבורה הציבורית והמזון. אנשים שביקרו בימי חג המולד את קרוביהם, לא יכלו לחזור הביתה, כי לא יכלו לשלם את המחיר. האיגודים המקצועיים של ניגריה קראו לשביתה. הנוער כבש כיכר בעיר הצפונית קנו וקרא לו "כיכר תחריר". השביתה התרחבה והוכרזה שביתה כללית בלתי מוגבלת בזמן. בניגריה מתח הולך וגובר בין נוצרים למוסלמים, אך בשביתה הזו פעלו כולם יחד. אך המשטרה תקפה את המפגינים בחריפות. כבר ביום השביתה הראשון נהרגו 12 מפגינים.
אחרי 5 ימים של שביתה נכנע הנשיא גודלאק ג'ונתן והוריד את המחיר ל-90 ניירה. זוהי הצלחה חלקית, ובעיקר לא נוגעת בבעיה העיקרית, שהיא לא מחיר הדלק, אלא היעדר תעשייה לייצור דלק במדינה שמייצאת כל שנה מעל שני מיליון חביות נפט, יותר מלוב וכמעט כמו איראן.

במאבק לשינוי המצב הזה נפל קורבן ב-1995 הסופר והמחזאי קן סארו-ויווה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניגריה: כלכלה
קטגוריה:ניגריה: פוליטיקה
Apple Remote

ה-Apple Remote
ה-Apple Remote (שלט האפל) הוא שלט שדרכו ניתן לשלוט באמצעות קרני אינפרא-אדום במחשב המקינטוש או ב־Apple TV.
השלט הוכרז על ידי סטיב ג'ובס ב-12 באוקטובר 2005.
השלט מבוסס על עיקרון האייפוד שאפל ויש לו רק שבעה לחצנים - תפריט, הפעל או השהה, הגברת והנמכת ווליום, הרצה אחורה או "הקודם", הרצה קדימה או "הבא" ולחצן הבחירה המרכזי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://store.apple.com/us/product/MC377LL/A/apple-remote דף המכשיר] באתר חברת אפל 
* [https://web.archive.org/web/20140222143804/http://store.idigital.co.il/mc377 דף המכשיר], באתר idigital 

קטגוריה:אייטונס
קטגוריה:מכשירי חברת אפל
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2005
טרנטולה מקורזלת

טרנטולה מקורזלת (שם מדעי: Brachypelma albopilosum) היא מין של טרנטולה יבשתית ממשפחת הברכיפלמה הנפוצה באזור מרכז אמריקה מהונדורס ועד לקוסטה ריקה. טרנטולה זו היא שוכנת מחילות, וציידת אופורטוניסטית. הטרנטולה מכוסה בשיער ארוך ולו סלסול אופייני המעניק לה את מראה המיוחד ואת שמה.

==תיאור==
לטרנטולה המקורזלת גוף מלא המכוסה בשערות שצבען נע בין חום כהה לשחור. השערות הארוכות והזהובות שמכסות את כל גופה נותנות לה ברק זהוב-ברונזה. שערות אלה צפופות בעיקר באזור הרגליים האחוריות. צבעם של הזכרים בהיר יותר.

==סביבת ואזור מחיה==
הטרנטולה נפוצה בצד האטלנטי של הונדורס, ניקרגואה והצד הצפון מזרחי של קוסטה ריקה. מין זה הוא שוכן מחילות ולכן ניתן למצוא אותה באזורים בהם צומחים שיחים טרופיים ובבסיס עצים גדולים, ליד נהרות ובאזורים שבהם בוראו יערות גשם.

==ביולוגיה==
נקבות בתקופת הפריון (בדרך כלל בתקופה הגשומה) יאפשרו לזכרים להזדווג עימן. הנקבה תטיל 500-300 ביצים אותן היא תאכסן בשק ביצים אופייני העשוי מקורים. את השק היא תניח במקום שבו הטמפרטורה נעה בין 24 ל-27 מעלות, ולאחר 7 עד 8 שבועות יבקעו מהביצים עכבישונים בהירים שיצטופפו יחדיו. העכבישונים מתפתחים במהירות, והם יתנשלו כל שבועיים בערך. לאחר הנשל הראשון הם יתפזרו ויתחילו בחיים עצמאיים. נקבות שאינן בתקופת פריון יתקיפו את הזכרים ואף ינסו לאכול אותם.

הטרנטולה המקורזלת היא ציידת לילית ואופורטוניסטית, האורבת לחרקים ובעלי חוליות קטנים. בקצה כל אחת מרגליה אזור רגיש לריח, טעם ותנועה בעזרתו היא מוצאת את טרפה. הטרנטולה אוחזת את טרפה ברגליה הקדמיות ומזריקה לו ארס באמצעות זוג ניבים חלולים. הארס משרת מטרה כפולה. הוא משתק את הטרף, ומתחיל בתהליך העיכול. לאחר שהארס פעל את פעולתו הטרנטולה יכולה לשאוב את החלבון והשומן מהטרף. בסופו של התהליך היא מותירה רק כדור קטן של חלקים לא מעוכלים. הטרנטולה המקורזלת נחשבת למין רגוע יחסית, אך תבעט מבטנה שערות צורבות באמצעות רגליה האחוריות אם תרגיש מאוימת. שערות אלה יכולות לעוור טורף פוטנציאלי אם יפגעו בעיניו, וכן לגרום לפריחה בעור.

==שימור==
האיום המרכזי על הטרנטולה המקורזלת הוא אובדן אזורי מחיה כתוצאה מפעילות האדם. בעבר הייתה הטרנטולה ניצודה בכמויות גדולות לשיווק כחיית מחמד, אך היום מרבית הטרנטולות המוחזקות כחיות מחמד נולדו בשבי. הטרנטולה מופיעה בנספח II של CITES וניתן לסחור בה מסחר בינלאומי על פי מכסות ואישורים.

==כחיית מחמד==
טרנטולות אלה נחשבות רגועות, ניתן להרבותן בשבי, והן אוכלות צרצרים ותיקנים שניתן לרכוש בחנויות. תוחלת החיים של הנקבות מגיעה עד ל-15 שנה.

==קישורים חיצוניים==

מקורזלת
קטגוריה:אמריקה המרכזית: עכבישים
אינדרה נויי

אינדירה נויי בוועידה הכלכלית ב[[דאבוס, 2008]]
אינדירה נויי (באנגלית: Indra Nooyi; נולדה ב-28 באוקטובר 1955) היא אשת עסקים אמריקאית ממוצא הודי, המכהנת כיו"ר חברת המזון והשתייה הקלה השנייה בגודלה בעולם, "פפסיקו" (יצרנית המשקה פפסי), משנת 2005 עד לאוקטובר 2018 שימשה כמנכ"לית החברה.

==ביוגרפיה==
נויי נולדה בצ'נאי (מדרס) שבהודו. למדה לתואר ראשון בפיזיקה, כימיה ומתמטיקה בקולג' נוצרי במדרס וסיימה אותו ב-1974. לאחר מכן סיימה תואר שני במנהל עסקים בבית הספר לניהול בכלכותה ב-1976. עבדה במספר משרות ניהול זוטר בהודו, בהן ניהול מוצר בחברת ג'ונסון אנד ג'ונסון בהודו.

ב-1978 עברה לארצות הברית והחלה ללמוד באוניברסיטת ייל לתואר שני במנהל פרטי וציבורי, אותו סיימה ב-1980. במהלך לימודיה התמחתה בחברת הייעוץ "Booz Allen Hamilton". לאחר סיום לימודיה עבדה בחברת הייעוץ "בוסטון קונסלטינג גרופ" ועסקה באסטרטגיה בחברות "מוטורולה" ו-"ABB".

הצטרפה לחברת פפסיקו ב-1994 וטיפסה בהדרגה לצמרת החברה, עד לתפקיד סמנכ"לית הכספים. במהלך כהונתה יזמה את הכניסה לעסקי רשתות מזון והמסעדות ב-1997, והובילה את החברה לרכישת חברות המזון "טרופיקנה" ב-1998 ו"קוואקר" ב-2001. ב-2005 מונתה לתפקיד מנכ"לית החברה.

נויי מדורגת מדי שנה החל מ-2006 בראש רשימות "הנשים החזקות בעולם" של המגזינים פורבס (מקום שלישי ב-2008 ו-2009) ופורצ'ן (מקום 1 בשנים 2006–2010).

נשואה לראג'קנטילל נויי, ואם לשתי בנות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.pepsico.com/Company/Leadership.aspx#indra.page_1 אינדירה נויי], באתר חברת פפסיקו 
* 
* [http://www.humanfactor.co.il/article.phtml?a_id=493&c_id=75#.UFLg0-Ee4vA האישה המשפיעה ביותר בעולם העסקים הבינלאומי] , באתר "הגורם האנושי"
* 
* [http://money.cnn.com/popups/2006/fortune/mostpowerfulwomen/1.html אינדירה נויי], באתר CNN 
* [http://www.forbes.com/profile/indra-nooyi/ אינדירה נויי], באתר פורבס 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"ליות אמריקאיות
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:מנהלים הודים
קטגוריה:מהגרים מהודו לארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:הודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
קונקס

הלוגו של החברה
גשר מחלקי קונקס
"קונקס" (באנגלית: K'Nex, בתרגום חופשי לעברית: "קנקס") הוא שם המותג של משחק הרכבה שהומצא על ידי ג'ואל גליקמן ומיוצר על ידי "תעשיות קונקס", בהאטפילד שבפנסילבניה, ארצות הברית. מקורו של שם המוצר הוא ככל הנראה מהמילה Connects, המבוטאת באנגלית באופן דומה למילה "קונקס".

קונקס הוא משחק הרכבה הכולל בעיקר מוטות ומחברים העשויים מפלסטיק. הוא דומה למשחקי הרכבה נוספים כמו לגו, מגה בלוקס, לייזי ועוד. חלקי הקונקס מחולקים לפי צבעים. לכל אחד מסוגי החלקים – צבע משלו (זאת לעומת חלקי לגו המגיעים בכל צבע).

==היסטוריה==
===השנים הראשונות===
את הרעיון הגה במקור ג'ואל גליקמן בזמן שהתארח בחתונה. בזמן שהוא ישב עם חבריו סביב שולחן האוכל ושיחק עם קשי השתייה, הוא דמיין מה ניתן לבנות לו יכול היה לחבר את הקשים זה לזה וליצור מבנים שונים. יואל שיתוף ברעיונו את אחיו בוב גליקמן (Bob Glickman) וכך הם ייסדו את חברת "קונקס".

עם הזמן, נכללו עוד ועוד חלקים מכניים כמו גלגלים וגלגלות שאפשרו גמישות רבה יותר בבניית מנגנונים. ערכת הקונקס הראשונה נמכרה בארצות הברית ב-1993 וכללה מנואלה שבעזרתה ניתן היה להניע את הערכה. עד מהרה נוספו לערכות גלגלי שיניים ומנועים שאפשרו לדגמים לנוע בכוחות עצמם.

כאשר פנתה קונקס לחברות צעצועים גדולות כמו Hasbro הן דחו את הרעיון שלה, והפנו אותה לחברת הענק לגו, אך גם היא סירבה לשמוע על הרעיון שלה.

כיום קונקס מופץ באירופה על ידי חברת טומי (TOMY).

===היום===
עד שנת 2001 קונקס לא שיווקה ערכות שכללו מותגים (לעומת לגו ששיווקה סדרת ערכות של הארי פוטר, מלחמת הכוכבים וכדומה) אלא נצמדה לקטגוריות פופולריות כמו מכונות מלחמה רובוטיות ומכוניות על שלט.

בשנת 2001 הפסיקה החברה לנקוט בגישה זו והחלה לשווק ערכות שהתבססו על מותגים כמו רחוב סומסום, מריו ו-OCC.

==שימושים==
מגוון החלקים בערכות מאפשר להרכיב מבנים רבים, החל מדמויות קטנות וכלי תחבורה, ועד לדגמים של מבנים, מתקני שעשועים ורכבות הרים. החברה הציגה גם סדרת ערכות המיועדות למוסדות חינוכיים, בעזרתן ניתן ללמוד אודות עקרונות המכניקה וחוקי הפיזיקה.

חברת מהנדסים צעירים משתמשת במוצרים של קונקס לצרכים חינוכיים בתחום הנדסה ומדע.

==תצוגות ותערוכות==
קונקס יוצאת למסעות ברחבי ארצות הברית עם תערוכות של דגמים ענקיים ומיוחדים, חלקם בנויים מעשרות אלפי חלקים. לדוגמה – דגם של בניין הקפיטול האמריקני באורך 24 מטרים. זהו הדגם הגדול ביותר שנבנה עד כה. במסגרת כנס "נשים בהנדסה" באוניברסיטת קונקורדיה הוקמו דגמים גדולים של מגדל סירס, מעבורת חלל ומגדל אייפל.

==משחקים דומים==
* לגו
* קונסטרקטס

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=E-pWQL3ynXg&feature=plcp טיפ מצולם לשימוש בהילוכים]
* [http://www.youtube.com/watch?v=yn_3gTzqgrw&feature=plcp טיפ מצולם לשימוש בשרשרת]

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:צעצועים חינוכיים
קטגוריה:צעצועי הרכבה
באוקאו (מחוז)

מחוז באוקאו (בטטום: Baukau) הוא מחוז בחוף הצפוני בחלק המזרחי של המדינה מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 100,326 אנשים שחיים בשטח של 1,494 קמ"ר. המחוז גובל במחוזות לאוטם מכיוון מזרח, ויקקה מדרום ומנטוטו ממערב. מלבד השפות הלאומיות הרשמיות המדוברות ברחבי המדינה (טטום ופורטוגזית), מרבית התושבים מדברים בשפה בשם מקסה (ממשפחת השפות האוסטרונזיות). בעוד שרוב תושבי המחוז הם קתולים, גם מוסלמים בודדים חיים שם.

==גזרות==
המחוז מחולק ל-6 גזרות מרכזיות והן:
* בגויה (באנגלית: Baguia)
* באוקאו (באנגלית: Baucau)
* לגה (באנגלית: Laga)
* קיליקאי (באנגלית: Quelicai)
* ומסה (באנגלית: Vemasse)
* ונילאלי (באנגלית: Venilale) (לשעבר ידוע בתור וילה ויסוסה (אנגלית: Vila Viçosa))

==חקלאות==
בבאוקאו יש את החקלאות המפותחת ביותר במזרח טימור. לבד מאורז ותירס, באוקאו מייצרת קטניות, בוטנים, בטטות (תפוחי אדמה מתוקים), קופרה ומניהוט.

==ראו גם==
* מחוזות מזרח טימור

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

באוקאו
אצ'ה בר

אצ'ה בר (נולד ב-1964) הוא מנהל המרכז הרב-תחומי למוזיקה בירושלים - הצוללת הצהובה.

==ביוגרפיה==
בר נולד בשנת 1964 בירושלים. הוא החל את דרכו המוזיקלית כנגן גיטרה, והמשיך כמפיק מוזיקלי ומנהל אמנותי של אמנים.
בר ניגן בתיכון בלהקת רוק (עם הסופר גדי טאוב) והוא בוגר ה-musicians institute California בלוס אנג'לס.
הוא עבר לג'אז לאחר שפגש במהלך הצבא את הפסנתרן אבי אדריאן, איתו הקים את להקת קשת עם המתופף אורן פריד והבסיסט יוראי אורון (שהוחלף מאוחר יותר עם בסיסט להקת אטרף, ויקטור אזוס).
לאחר שנסע ללמוד בלוס אנג'לס, חזר בר לישראל וב-1991 הפיק מופע ליענקל'ה רוטבליט לרגל צאת אלבומו מכתבים מבית רביעי. ניגן עם מיקי גבריאלוב בחמישה אלבומים, ובמשך חמש שנים ניהל מוזיקלית את הזמרת גלי עטרי.
במקביל, הקים בר עם המוזיקאי איתי רוזנבאום את אולפני טררם שם הלחינו ג'ינגלים, הקליטו פסקולים לסרטים ולטלוויזיה (בין השאר גם לסדרת הטלוויזיה "בת ים ניו יורק") והפיקו את הזמרת אילנה אליה.
את הצוללת מנהל אצ'ה משנת 1997 ובמסגרתה הפיק את ערב המחווה ליעקב רוטבליט בפסטיבל ישראל 1999. הוא הקים את "אנסמבל הצוללת הצהובה", הקים את מגמת המוזיקה של הצוללת בשיתוף עם איתי רוזנבאום, הקרן לירושלים ומנח"י, בית הספר לסאונד של הצוללת עם יואב שדמה והפיק אמנים רבים במסגרות פרויקטים שונים: מרב סמן טוב, אמיר קלוגמן, שירה כרמל ועוד רבים. החל מאוקטובר 2014 מנהל בר את תחום התרבות והאמנות בקרן לירושלים.

==חיים אישיים==
בר נשוי לשחקנית שרון הכהן בר ואביהם של תומר בר וניצן בר.

==קישורים חיצוניים==

• [http://www.yellowsubmarine.org.il/ אתר הצוללת הצהובה]

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:משפחת ילין
קטגוריה:משפחת בנטוויץ'
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
מוסטפא אבו שאקור

מוסטפא אבו שאקור (מבוטא גם אבו שאגור; בערבית: مصطفى ابوشاقور غيت ابوشاقور; השם המלא בתעתיק מדויק: מצטפא אבושאקור ע'ית אבושאקור; נולד ב-15 בפברואר 1951) הוא פוליטיקאי לובי, פרופסור להנדסת חשמל, נשיא אוניברסיטה ויזם.

אבו שאקור כיהן כסגן ראש הממשלה הזמני של לוב בין 22 בנובמבר 2011 ל-12 בספטמבר 2012, בממשלתו של עבד א-רחים אל-כיב<ref name=":0"></ref>.

ב-12 בספטמבר 2012 נבחר אבו שאקור על ידי הקונגרס הלאומי הכללי (הפרלמנט של לוב) לראש הממשלה המיועד הראשון של לוב המודרנית (זו שלאחר ההתקוממות בלוב בשנת 2011 נגד השליט מועמר קדאפי<ref name=":0" />). אבו שאקור נבחר מתוך שמונה מתמודדים, ובסיבוב האחרון זכה ב-96 קולות, לעומת 94 קולות למחמוד ג'יבריל.

על אף שאבו שאקור נודע כ"ראש ממשלת לוב", בפועל הוא לא הצליח לזכות באמון הקונגרס לשתי ממשלות שהציע, עקב טענות להרכב לא מייצג של הממשלה המקפח שבטים ואזורים במדינה, וב-7 באוקטובר 2012 הודח בהצבעת אי אמון של הקונגרס<ref name=":0" />. במקומו נבחר עלי זידאן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שרי ממשלת לוב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:ילידי 1951
תומר בר (מוזיקאי)

תומר בר (נולד ב-10 באוקטובר 1994) הוא פסנתרן, מלחין וזמר ישראלי.

== ביוגרפיה ==
בר הוא בנם של השחקנית שרון הכהן בר והמוזיקאי ומנהל "הצוללת הצהובה", אצ'ה בר. הוא נינה של הצ'לנית תלמה ילין. אחיו, ניצן בר, גם הוא מוזיקאי, גיטריסט. את הקריירה בטלוויזיה החל לראשונה בשנים 2001–2002 בטלנובלה לחיי האהבה בתפקיד איתי שבה משחקת אמו.

בגיל 10 התקרב לתחום הג'אז והחל להלחין מוזיקה בסגנון זה. לאחר מכן החל להופיע כחימום למופעי ג'אז בצוללת הצהובה.ובאוקטובר 2006 ערך את הופעתו הראשונה המלאה. חודשיים לאחר מכן הקליט תומר את הדיסק הראשון שלו, "Memories", בהפקתו המוזיקלית של אצ'ה בר. הדיסק מופץ בחברת "התו השמיני". ביוני 2007 השיק תקליטור זה במופע חגיגי במסגרת פסטיבל ישראל.

בשנת 2008 הקליט תומר את אלבומו השני – "Reflections", גם הוא בחברת התו השמיני, אשר אותו השיק חגיגית בפסטיבל הג'אז תל אביב 2009. בשנת 2010 הקליט תומר אלבום שלישי, כמו כן הופיע במופע מיוחד בפסטיבל ישראל במאי 2010.

ביוני 2011 הקליט תומר את אלבומו הרביעי, אלבום ג'אז, כולו קומפוזיציות של תומר, בהפקתו המוזיקלית של אלי דג'יברי. באוגוסט 2012 השתתף תומר בפסטיבל ג'אז הים האדום.
ב-27 ביוני 2018 הוציא את אלבומו החמישי, "לדעת הכל (אלבום)" [https://www.tomerbar.com/ המופיע באתר הרשמי שלו] ומכיל [https://www.youtube.com/channel/UCXPpWydkmRMEx2hSC2lIz2w קליפים מהערוץ הרשמי ביוטיוב].

ב-2 בפברואר 2022 הוציא את אלבומו השישי, "היום יהיה שקט".

בר הוא בוגר בית הספר לאומנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים, והאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים במסלול יצירה רב-תחומית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.tomerbar.com/ האתר הרשמי של תומר בר]
* [https://www.youtube.com/channel/UCXPpWydkmRMEx2hSC2lIz2w הערוץ הרשמי ביוטיוב של תומר בר]
* [https://www.facebook.com/tomerbar22 דף הפייסבוק של תומר בר]

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משפחת ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:משפחת בנטוויץ'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
אלכסנדר שינדלר

הרב אלכסנדר שינדלר (1925–2000) היה רב רפורמי, מהדמויות המובילות ביהדות הרפורמית האמריקאית בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים. 

שינדלר נולד בגרמניה, היגר לארצות הברית כשהיה בן 12. הוא שימש כנשיא של איחוד הקהילות הרפורמיות בין השנים 1973-1996. הוא נודע בהכרזתו שגם מי שנולד לאב יהודי יש לראותו כיהודי. אביו הוא משורר היידיש אליעזר שינדלר.

==קישורים חיצוניים==
* [http://urj.org/about/union/history/schindler/ אלכסנדר שינדלר] באתר Union for Reform Judaism

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רבנים רפורמים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
ג'יין סטנפורד

ג'יין לת'רופ סטנפורד (אנגלית: Jane Lathrop Stanford; 25 באוגוסט 1828 – 28 בפברואר 1905) הייתה בין המייסדים של אוניברסיטת סטנפורד יחד עם בעלה, לילנד סטנפורד. הם ייסדו את האוניברסיטה ב-1891 לזכר ילדם היחיד, ללאנד סטנפורד הבן. אחרי מות בעלה ב-1893 היא מימנה וניהלה את האוניברסיטה כמעט לבדה עד מותה ב-1905.

==שנותיה הראשונות ונישואים==
ג'יין לת'רופ הייתה בתם של החנווני דייר לת'רופ וג'יין אן (שילדס) לת'רופ. היא למדה באקדמיית אלבני לבנות, בית הספר לבנות הוותיק ביותר במדינה. היא נישאה ללילנד סטנפורד ב-30 בספטמבר 1850, והתגוררה איתו בפורט וושינגטון, ויסקונסין, שם למד משפטים מאז 1848.

הזוג סטנפורד גרו בפורט וושינגטון עד שב-1852 שרפה כילתה את אוסף ספרי המשפטים של בעלה ודברים אחרים, ואז חזרו לאלבני. לילנד עבר לקליפורניה כדי להצטרף לאחיו בעסקי מסחר הקשורים לבהלה לזהב בקליפורניה, בזמן שג'יין נשארה באלבני עם משפחתה. הוא חזר ב-1855, ושנה לאחר מכן הם עברו לסן פרנסיסקו, שם עסק בעסקי מסחר בקנה מידה גדול. לילאן היה בין המייסדים של הסנטרל פסיפיק רייל רואוד, וכיהן כנשיא שלו מ-1861 עד מותו בשנת 1893. הוא היה גם הנשיא של הסאות'רן פסיפיק רייל רואוד מ-1868 עד שהודח מהתפקיד על ידי קוליס הנטינגטון פוטר בשנת 1890.

==אוניברסיטת סטנפורד==

אחרי מות בנם היחיד לילאנד סטנפורד הבן, ב-1884 בזמן טיול באיטליה, לילאנד האב פנה אל אשתו ואמר "הילדים של קליפורניה יהיו ילדינו". אז הם ייסדו את אוניברסיטת לילאנד סטנפורד הבן לזכר בנם. האוניברסיטה נפתחה ב-1891. אחרי מותו של לילאנד האב ב-21 ביוני 1893, ג'יין ניהלה את האוניברסיטה. האוניברסיטה סבלה מבעיות כלכליות בגלל מותו של לילאנד, והנאמנים תמכו בסגירה זמנית של האוניברסיטה עד שאפשר יהיה לפתור בעיות מס וסוגיות משפטיות, אך היא התעקשה שהאוניברסיטה תמשיך לפעול. במהלך השנים שלאחר מכן היא הפעילה את האוניברסיטה כאילו היה זה ביתה שלה; תשלום משכורות מתוך מהכסף האישי שלה ולמשכן את תכשיטיה כדי לשמור על תוכנית הבנייה של האוניברסיטה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:נדבניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1828
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1828
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1905
השביתה הכללית באיטליה ב-1994

השביתה הכללית באיטליה ב-1994 פרצה לאחר שסילביו ברלוסקוני ניצח בבחירות במרץ 1994, לאחר שגיבש רק חודשים ספורים לפני כן את המפלגה שלו פורצה איטליה. סימנים ראשונים לתנועה הרחבה נגדו נראה בהפגנה ב-25 באפריל לזכר השחרור מהפשיזם, שהשתתפו בה מעל חצי מיליון בני-אדם במילאנו.
בספטמבר פתח ברלוסקוני במהלך לרפורמה פנסיונית. שר האוצר הכריז שלא יהיו שביתות. אך השביתות החלו מהאיגודים הקטנים, עד שמנהיגות האיגודים נאלצו להצטרף למהלך ולהכריז על שביתה כללית ב-14 באוקטובר למשך 4 שעות. ברלוסקוני הכריז במהלך ביקור ברוסיה: "גם עשר שביתות כלליות לא יסיטו אותי מדרכי."

ב-12 בנובמבר נערכה ההפגנה הגדולה ביותר בתולדות המדינה ברומא בהשתתפות יותר ממיליון וחצי פועלים, נוער, גמלאים, ומובטלים.

הממשלה לא ויתרה. ב-2 בדצמבר היה אמור להיות יום נוסף של שביתה כללית. אבל בערב שלפני כן, ב-1 בדצמבר, הצליחו שני הצדדים להגיע אחרי דיונים ארוכים מאוד להסכמה על ביטול התוכנית של ברלוסקוני. ברלוסקוני איבד בעקבות זאת את השותפים הקואליציוניים שלו ונאלץ להתפטר עוד באותו חודש, פחות מ-10 חודשים אחרי שנבחר.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שביתות פוליטיות
קטגוריה:איטליה: כלכלה
קטגוריה:יחסי עבודה
קטגוריה:1994
תחבורה באיראן

מפת נתיבי התחבורה העיקריים באיראן
באיראן מערכת כבישים סלולה ארוכה המקשרת בין מרבית עריה. בשנת 2007 היו 178,152 ק"מ של כבישים, מתוכם 66% סלולים. בשנת 2008 היו כמעט 100 מכוניות נוסעים לכל 1,000 תושבים.

אורך מסילת הרכבת במדינה כ-11,106 ק"מ. הנמל העיקרי במדינה נמצא בבנדר עבאס שבמצר הורמוז. סחורות המגיעות למדינה דרך הים, מופצות באמצעות משאיות ורכבות משא. קו הרכבת טהראן-בנדר עבאס נפתח בשנת 1995, והוא מקשר בין העיר למערכת הרכבות של מרכז אסיה דרך טהראן ומשהד. נמלים גדולים אחרים נמצאים בבנדר אימאם שבמפרץ הפרסי, ובנדר אנזאלי ובנדר טורקאמן שבים הכספי.

לעשרות ערים שדות תעופה המשמשים נוסעים ומטען, איראן אייר חברת התעופה הלאומית נוסדה בשנת 1962. בכל הערים הגדולות מערכות להסעת המונים באמצעות אוטובוסים, ומספר חברות פרטיות מפעילות קווים בין הערים.

== משרד התחבורה ==
משרד הדרכים והתחבורה של איראן (פרסית: وزارت راه و ترابری), הוא המשרד האחראי מטעם הממשלה על ניהול התשתית התחבורתית במדינה. בתחום אחריות המשרד: הכבישים, הרכבות, התחבורה הציבורית, והנתיבים האוויריים במדינה.

== קישורים חיצוניים ==

*
קטגוריה:תחבורה לפי מדינה
Longview

Longview הוא הסינגל הראשון של להקת הפאנק רוק גרין דיי. הסינגל הוא הרצועה הרביעית באלבום המצליח Dookie. השיר שודר רבות ב־MTV והפך ללהיט מוצלח. השיר נכנס לאלבום האוסף International Superhits! שאוסף את הסינגלים של הלהקה עד השנה שבה יצא.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1994
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1994
קטגוריה:שירי גרין דיי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על וושינגטון (מדינה)
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירים על קנאביס
מירב גרי

מירב גרי כהן (נולדה ב-11 בספטמבר 1952) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע ישראלית לשעבר. משנת 2011 מלווה רוחנית במרכז הרפואי שיבא, שיקום נוירולוגי ואורתופדי.
== ביוגרפיה ==
מירב גרי נולדה בירושלים ב-11 בספטמבר 1952, בתם של העיתונאי רוברט גרי ואשת התיאטרון פנינה גרי.

היא למדה תיאטרון שנה בסטודיו למשחק ניסן נתיב, אחר כך למדה תיאטרון אצל נולה צ'לטון, ובגיל 21 נסעה ללונדון ללמוד בית הספר "East 15". עם סיום לימודיה לאחר שלוש שנים, שיחקה במחזה "דרקאולה" בתיאטרון "רויאל קורט". בשנת 1978 חזרה לישראל והחלה לשחק ב"הבימה".
===קריירה בתיאטרון===
גרי הופיעה במחזות רבים בתיאטראות בישראל. בתיאטרון באר שבע שיחקה במחזות "כולם היו בני", "הוא הלך בשדות", "אנה פרנק", "איך למדתי לרקוד", "גשם שוטף", "אקווס", "חלום אחר", רישיון לחיות", "יש לי כנרת", "ילד משלי", "הימים הכי טובים", "אחרון ימיה" ו"הקיץ האחרון".

בתיאטרון הקאמרי שיחקה ב"תמונות מחייה של אשה", "מקום אחר" ו"איש עם קשרים"; בהבימה שיחקה ב"דייר משנה", ב"ידיים מזוהמות", "כמו צפור בודד על גג", "האוריסטיאה", "תשוקה", ו"מירל'ה אפרת"; ובתיאטרון בית ליסין ב"סיפור אהבה בשלושה פרקים", "חצוצרה בואדי", "ילדה של כולם", "סיבת המוות" "מי מפחד מעמוס חפר" ו"אלטלנה". בתיאטרון לילדים ולנוער שיחקה בהצגה "שרה גיבורת ניל"י".

בשנת 2004 עלה מחזה שכתבה, "חוזרים", בפסטיבל "פותחים מסך" בבית ליסין.
===קריירה בקולנוע ובטלוויזיה ===
גרי הופיעה בקולנוע בתפקידי משנה בסרטים, "מסג'יסט הצמרת" (1981), "שם נרדף" (1989), "שבעה", שחור" (1994) ו"חלום אחר" (2001). בטלוויזיה הופיעה במיני סדרה האמריקאית "איראן" (1990) ובסדרת הנעורים "עניין של זמן" (1994).

===מלווה רוחנית===
גרי הוכשרה כמלווה רוחנית בעמותת "ברוח" בבית החולים שערי צדק בירושלים, ומאז היא עובדת כ"מלווה רוחנית" בבית החולים השיקומי במחלקות נוירולוגית, אורתופדית ובהוספיס בבית החולים תל השומר, ובבית האבות הבולגרי בראשון לציון.

==חיים אישיים==
גרי נשואה לבמאי ואיש הטלוויזיה אבי כהן ואם לשני ילדים: המוזיקאי מיכאל כהן מצמד ההיפהופ "כהן@מושון", ויעל.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
ועדת דשיין

ועדת החקירה בעניין פושעי המלחמה בקנדה, המכונה לעיתים קרובות ועדת דשיין (באנגלית: Deschênes Commission), הוקמה על ידי ממשלת קנדה בפברואר 1985, על-מנת לחקור טענות כי קנדה הפכה למקלט לפושעי מלחמה נאצים. בראש הוועדה עמד ז'ול דשיין, שופט בדימוס של בית המשפט העליון של קוויבק. הוועדה הגישה את הדו"ח המסכם שלה לממשלת קנדה בדצמבר 1986, לאחר קרוב לשנתיים של עבודה.

בשנת 1985, הורה ראש ממשלת קנדה דאז, בריאן מלרוני, לחקור את נוכחותם של פושעי מלחמה נאצים בקנדה, לאחר שחבר פרלמנט טען כי ייתכן והרופא הנאצי הידוע לשמצה, יוזף מנגלה, שוהה במדינה.

הקמת הוועדה גרמה לחילוקי דעות בין הקהילה היהודית בקנדה, לבין הקהילות הבלטיות והאוקראיניות, אשר התנגדו לשימוש בראיות שמקורן בברית המועצות ובמדינות נוספות בהן הונהגה מדיניות מסך הברזל באותה התקופה. 

הוועדה הכינה רשימה של 774 פושעי מלחמה נאצים שקיים פוטנציאל כי הם שוהים בקנדה. במסגרת עבודתה, מצאה הוועדה כי 341 מתוכם לא התגוררו או ביקרו בקנדה מעולם; 21 מתוכם הגיעו לקנדה, אולם עזבו למדינה אחרת; 86 מתוכם מתו בקנדה; ו-4 לא אותרו. הוועדה מצאה ראיות לכאורה נגד 20 אנשים. ב-169 מקרים אחרים לא נמצאו ראיות מספיקות, כתוצאה מקושי בקבלת גישה לראיות שנמצאו במדינות בחו"ל וכן כתוצאה מאילוצי זמן.

בסוף שנת 1986, הוועדה הגישה לממשלת קנדה את רשימת שמותיהם של 20 האנשים נגדם נמצאו ראיות לכאורה כי השתתפו בביצוע פשעי מלחמה במסגרת השלטון הנאצי, יחד עם המלצות כיצד לנהוג בעניינו של כל אחד מהם.
בנוסף, הוועדה המליצה על שינויים בחוק הפלילי ובחוקי ההגירה וההתאזרחות של קנדה. ביוני 1987, בית הנבחרים העביר חקיקה שאפשרה העמדה לדין של פושעי מלחמה זרים בבתי משפט קנדיים וגירוש של פושעי מלחמה שהתאזרחו במדינה.

החוק הפלילי החדש קבע רף גבוה להוכחת מעורבות בפשעי מלחמה. התביעה הקנדית הגישה כתבי אישום כנגד ארבעה גברים בגין אשמה של השתתפות בפשעי מלחמה בתקופת השואה. כתב אישום אחד הסתיים בזיכוי; שני כתבי אישום בוטלו מאחר שהתביעה התקשתה להשיג ראיות שמקורן בחו"ל; ואילו המשפט הרביעי הושהה עקב בריאותו הלקויה של הנאשם.

במסגרת ההליכים האזרחיים נגד אלו שהואשמו בהיותם פושעי מלחמה, נחלה הממשלה הקנדית הצלחה רבה יותר. מאז שנת 1998, בתי המשפט הקנדיים הרשיעו שישה גברים, כולם ממוצא אוקראיני, בהונאה של הרשויות במסגרת הליך התאזרחותם, וקבעו כי ניתן לשלול מהם את אזרחותם ולגרשם. יחד עם זאת, הממשלה הקנדית טרם שללה את אזרחותו של מי מהמורשעים. שבעה בני אדם נוספים נפטרו בטרם מוצו ההליכים המשפטיים בעניינם.

==קישורים חיצוניים==
* גרנט פורבס, [http://dsp-psd.pwgsc.gc.ca/Collection-R/LoPBdP/CIR/873-e.htm פושעי מלחמה: ועדת דשיין"], 1998.
* B'nai B'rith Canada, [https://web.archive.org/web/20070927225153/http://www.bnaibrith.ca/prdisplay.php?id=1097 "Traditional holding pattern on Nazi-era cases has made Canada a magnet for modern day war criminals, says B’nai Brith,"] 18/10/2006.

קטגוריה:פשעי מלחמה של גרמניה במלחמת העולם השנייה
*
קטגוריה:עשיית דין בנאצים ובעוזריהם
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קנדה: חוק ומשפט
השביתה הכללית בשווייץ 1918

פרשים בציריך במהלך השביתה
השביתה הכללית בשווייץ ב-1918 התקיימה על אף ששווייץ לא הייתה צד לוחם במלחמת העולם הראשונה, אך המלחמה גרמה נזק כלכלי גם בה. יותר מ-15 אחוזים מהאוכלוסייה סיימה את המלחמה מתחת לקו העוני. הפערים המעמדיים התרחבו, מאחר שהיו כמה מעטים שהרוויחו מהמלחמה. חומרי גלם התמעטו, שיתוף הפעולה הבינלאומי נשבר, והפסקת ייבוא החיטה הביא בשנת 1918 לרעב גדול. 

המחאה נגד המצב הכלכלי דוכאה על ידי השלטונות בתקיפות, בין היתר בגלל איום חיצוני. ב-27 ביולי החליטה וועידת הפועלים של שווייץ על הקמת ועד פעולה להכנת שביתה כללית. 

ב-5 בנובמבר שלחה הממשלה כוחות צבא לדיכוי הפגנות הפועלים בציריך. ב-8 בנובמבר גירשה הממשלה את הנציגות הסובייטית מברן. יותר ויותר שביתות פרצו בתמיכה בפועלים הנאבקים נגד הצבא בציריך. הוועד שהוקם ביולי נשא ונתן עם הממשלה על הסגת הכוחות הצבאיים מציריך, אך בלחץ הצבא הפסיקה הממשלה את המשא ומתן. הוועד נאלץ לקרוא לשביתה כללית החל מה-11 בנובמבר.
== מהלך השביתה ==
תשע דרישות השביתה היו:
#בחירות חדשות
#זכות בחירה לנשים
#חובת עבודה כללית
#שבוע עבודה של 48 שעות
#ארגון מחדש של הצבא
#הבטחת אספקת מזון לכלל האוכלוסייה
#ביטוח פנסיוני וביטוח נכות
#הלאמה של ייבוא וייצוא
#מחיקת חובות המדינה על ידי ההון של העשירים
בשביתה השתתפו כ-400.000 פועלים. 
השביתה החזיקה מעמד ארבעה ימים, אך לא התרחבה אל מעבר לשורות הפועלים המאורגנים. ועד השביתה הבין שהקרב נגד הצבא אבוד, לכן הפסיקו את השביתה. 
== תוצאות השביתה ==
* שיטת הבחירות שונתה לפי דרישת השובתים.
* הונהג שבוע עבודה של 48 שעות
* הצבא אורגן מחדש, בצורה יותר דמוקרטית
* נוסדה קרן לביטוח פנסיוני וביטוח נכות
* זכות בחירה לנשים הונהגה רק בשנת 1971

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שווייץ: כלכלה
קטגוריה:שביתות פוליטיות
קטגוריה:יחסי עבודה
טרנטולה ברכי אש מקסיקנית

טרנטולה ברכי אש מקסיקנית (שם מדעי: Brachypelma auratum) היא מין של טרנטולה ממשפחת ברכיפלמה האנדמית למדינות גררו ומיצ'ואקאן במקסיקו. טרנטולה זו זהה כמעט במראה לטרנטולה אדומת ברכיים מקסיקנית, אם כי היא כהה ממנה במעט וצבעי ברכיה עזים יותר. עקב הדמיון העז בין שני המינים רק בשנת 1992 הוגדרה ברכי האש כמין נפרד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ברכי אש מקסיקנית
קטגוריה:מקסיקו: מינים אנדמיים
קטגוריה:מקסיקו: פרוקי-רגליים
הגביע הטורקי בכדורסל

הגביע הטורקי בכדורסל (בטורקית: Basketbol Erkekler Türkiye Kupası) הוא מפעל כדורסל טורקי בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1967 ומנוהל על ידי התאחדות הכדורסל הטורקית.

בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות בטורקיה.

== מחזיקות הגביע ==
{| style="border:0;"
|-style="vertical-align:top;"
|
* 1966-67 פנרבחצ'ה אולקר
* 1967-68 אלטינורדו
* 1968-69 א.ט.א. איסטנבול
* 1969-70 גלאטסראיי
* 1970-71 א.ט.א. איסטנבול
* 1971-72 גלאטסראיי
* 1972-73 טד קולז'לילר
* 1991-92 שישג'אם פשבחצ'ה
* 1992-93 טופאש בורסה
* 1993-94 אפס פילזן
* 1994-95 גלאטסראיי
* 1995-96 אפס פילזן
* 1996-97 אפס פילזן
* 1997-98 אפס פילזן
* 1998-99 טופאש בורסה
* 1999-00 טופאש בורסה
* 2000-01 אפס פילזן
|
* 2001-02 אפס פילזן
* 2002-03 אולקרספור
* 2003-04 אולקרספור
* 2004-05 אולקרספור
* 2005-06 אפס פילזן
* 2006-07 אפס פילזן
* 2007-08 טורק טלקום
* 2008-09 אפס פילזן
* 2009-10 פנרבחצ'ה אולקר
* 2010-11 פנרבחצ'ה אולקר
* 2011-12 בשיקטש
* 2012-13 פנרבחצ'ה אולקר
* 2013-14 פינאר קרשיאקה
* 2014-15 אנאדולו אפס 
* 2015-16 פנרבחצ'ה אולקר
* 2016-17 באנוויט
* 2017-18 אנאדולו אפס
|
* 2018-19 פנרבחצ'ה בקו
* 2019-20 פנרבחצ'ה בקו
*2021-22 אנאדולו אפס
*2023-24 פנרבחצ'ה בקו
|}

==ראו גם==
* ליגת העל הטורקית בכדורסל

==קישורים חיצוניים==

טורקיה
קטגוריה:תחרויות כדורסל בטורקיה
פפסיקו

פפסיקו (באנגלית: PepsiCo) היא תאגיד רב-לאומי אמריקאי המייצר ומשווק מוצרי מזון ושתייה מגוונים. הנהלתו ממוקמת בפֵּרְצְ'ס שבמדינת ניו יורק.
== היסטוריה ==
המשקה הקל פפסי פותח על ידי הרוקח ואיש העסקים האמריקני קיילב ברדהאם . הוא בחר בשם "פפסי-קולה" ב-1898 כאשר החל לשווק את המשקה מבית המרקחת שלו בניו ברן אשר בקרוליינה הצפונית. כאשר המשקה שלו החל לצבור פופולריות הוא הקים את חברת פפסי-קולה בשנת 1902 ורשם פטנט על המתכון שלו ב-1903. החברה התאגדה בשנת 1919. החברה של ברדהאם חוותה שנים של הצלחה לקראת מלחמת העולם הראשונה. עם זאת שוק הסוכר ההפכפך לאחר המלחמה גרם לכך שעסקי החברה נפגעו באופן ניכר. בשנת 1923 ברדהאם הכריז על פשיטת רגל וחזר לנהל בתי מרקחת בקרוליינה הצפונית.

ב-8 ביוני 1923 הסימן המסחרי והמתכון הסודי של החברה נרכשו על ידי חברת Craven Holding Corporation. בשנת 1931, רוי מגארגל, ברוקר בוול סטריט, רכש את הסימן המסחרי של פפסי והעסק עצמו מ מ-Craven Holding בשיתוף עם צ'ארלס גוט. גוט היה גם הנשיא של חברת Loft שהייתה יצרנית ממתקים מובילה מלונג איילנד. גוט השתמש במעבדות ובכימאים של לופט על מנת ליצור מחדש את המתכון של פפסי.

בשנת 1965 התמזגה חברת "פפסי קולה" עם חברת החטיפים "פריטו ליי" (Frito-Lay), והפכה בעקבות כך לתאגיד "פפסיקו". בעקבות כך בשנת 1970 מטה החברה הועבר לניו יורק. מאז הרחיבה החברה המאוחדת את מגוון מוצרי המזון והמשקה שהיא מייצרת ומשווקת, בין השאר לאחר רכישת חברות המזון "טרופיקנה" (1998) ו"קוואקר" (2001).

בעשור השני של המאה ה-21, מפיצה החברה עשרות מוצרים ביותר מ-200 מדינות ברחבי העולם, ולה 297 אלף עובדים. הכנסות החברה לשנת 2011 היו 66 מיליארד דולר, והיא מדורגת כחברת המזון והשתייה השנייה בגודלה בעולם. החברה מיוצגת בישראל על ידי טמפו בתחום המשקאות ועל ידי שטראוס גרופ בתחום החטיפים.

מנכ"ל החברה מ-3 באוקטובר 2018 הוא רמון לגוארטה.

בין המשקאות המוכרים של החברה ניתן למצוא את המשקה פפסי, מירנדה (משקה מוגז בטעם תפוז) ו-"סבן אפ" (משקה מוגז בטעם לימון ליים).

ב-20 באוגוסט 2018 החברה קנתה את חברת סודהסטרים הישראלית תמורת 3.2 מיליארד דולר. ב-2022 חתמה החברה על הסכם עם החברה הישראלית אימפקס לרכישת פקקים חכמים שמאפשרים ללמוד את הרגלי השתייה.

==ניצול נשים==
בהודו חברות פפסי וקוקה קולה מאלצות נערות להינשא מגיל 14 כדי לעבוד לצד בעליהן בשדות הסוכר ולהחזיר חובות. על מנת שווסת והריון לא יפריעו בעבודה בשדה, הן נאלצות ללוות כסף ולעבור כריתת רחם.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות בשווי שוק מעל 200 מיליארד דולר
קטגוריה:חברות מזון אמריקאיות
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:חברות שהוקמו בעשור הראשון של המאה ה-20
בז מדברי

בז מדברי (שם מדעי: Falco pelegrinoides) הוא מין של עוף דורס מהסוג בז השייך למשפחת הבזיים. הוא בז בגודל בינוני. הוא מקנן באיים הקנריים ובחופי צפון אפריקה.

== תיאור ==
הבז המדברי שוכן באזורים חצי מדבריים ובאזורי גבעות צחיחים. בדרך כלל הוא בונה את הקן שלו על צוקים.

הוא דומה לבז נודד, אך קטן ממנו. אורכו 39-33 ס"מ ואורך מוטת כנפיו 98-76 ס"מ. הנקבה גדולה מהזכר. הוא דומה במבנהו לקרובו.

לבוגרים גוון אפור-כחול דהוי יותר באזורים העליונים מאשר לבז הנודד. הזכר והנקבה דומים חוץ מאשר בגודל, אך לצעירים יש אזור עליון חום.

הבז המדברי דומה גם לבז צוקים, אך ניתן להבדיל ביניהם. במנוחה - באמצעות תבנית ראשם, ובמעופם - על פי הגודל, צורת המעוף ותבנית הכנף.

== סיווג ==
הבז המדברי נבדל במראה מהבז הנודד על פי כלל גלוגר. קיימת קרבה גנטית ושני המינים יוצרים קבוצה פרפילטית בניתוח רצף DNA. הם נבדלים יותר בהתנהגות, אקולוגיה ואנטומיה מאשר מינים קרובים. הם מסוגלים לייצר בני-כלאיים פוריים. בשבי זיווג בין שני המינים נדיר ביותר. בטבע, על אף שהם חופפים באזורי מחייתם, עונת הזיווג שלהם שונה, חוץ מאשר באזורים קטנים כמו המגרב, אזור פנג'ב בתת-היבשת ההודית ובהרי אלטאי, ולכן הבז המדברי כמעט ולא מזדווג עם הבז הנודד.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:ארץ ישראל: בזיים
קטגוריה:בזיים
קטגוריה:הסהרה: בעלי חיים
קטגוריה:תימן: עופות
קטגוריה:תוניסיה: עופות
קטגוריה:סוריה: עופות
קטגוריה:אלג'יריה: עופות
קטגוריה:כווית: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
ארנה אמזוניה

ארנה אמזוניה (בפורטוגזית: Arena Amazônia) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר מנאוס, בירת מדינת אמזונס שבברזיל, ומונה 39,118 מקומות ישיבה. ארנה אמזוניה הוא אחד מ-12 האצטדיונים שלקחו חלק באירוח משחקי מונדיאל 2014 שנערכו בברזיל.

האצטדיון נבנה באתר בו עמד אצטדיון ויואלדו לימה (Vivaldo Lima), המכונה "ויולדאו", שנסגר ונהרס בשנת 2010 על מנת לאפשר את בניית האצטדיון החדש. הוויולדאו שימש במה מרכזית לאליפות אמזונאס ואירח מספר משחקי ליגת העל הברזילאית וכן משחקי הנבחרת הברזילאית. האצטדיון נחנך ב-9 במרץ 2014.

ארנה אמזוניה הוא אצטדיון רב-תכליתי, שמיועד לשמש עבור ענפי ספורט אחרים וכן עבור הופעות. בתכנון האצטדיון הושם דגש רב על ידידותיות לסביבה, ולשם כך הוקמה מערכת איסוף מי גשם לצורכי האצטדיון וכן שימוש באנרגיית השמש. מתכנני האצטדיון שאבו השראה מיער האמזונאס, בעיקר בשימוש באזורים ירוקים ובכיסוי השקוף למחצה, וצורתו המזכירה סלסלה, מוצר נפוץ באזור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.fifa.com/worldcup/destination/stadiums/stadium=5007289/index.html תיאור האצטדיון] באתר פיפ"א 
* 

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בברזיל
קטגוריה:מנאוס
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2014