OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
השלושרים

השלושרים הייתה להקת רוק שפעלה בישראל בשנים 1969–1970. היא הוקמה ביוזמתו של המפיק והזמר בני אמדורסקי, שצירף אליו את שלום חנוך ואת חברו של חנוך מקיבוץ משמרות חנן יובל. שם הלהקה הוא שילוב של "שלושה ששרים" ו"קלושרים" (Clochards, "נוודים" או "בטלנים" בצרפתית).

המוזיקה של השלושרים נחשבה חדשנית לתקופתה, באופן שבו שילבה בשיריה השפעות מוזיקת רוק בעיקר מהביטלס<ref>סוף עונת התפוזים, "נגד הרוח"</ref> עם מילים בעברית. אלבומה היחיד שיצא ב-31 באוגוסט 1969 זכה להצלחה מסחרית נאה. בין המשתתפים בנגינה באלבום היו המוזיקאי דני סנדרסון בגיטרות, שמוליק ארוך בבס (אלי מגן ניגן על בס בהופעות), אהרל'ה קמינסקי בתופים ומישה סגל, שעיבד את כל שירי האלבום, בקלידים.

שלום חנוך הלחין את רוב שירי הלהקה, בהם: "מי מפחד מגברת לוין" (מילים: יהונתן גפן), "לילי שלי" (מילים: יענקל'ה רוטבליט ושלום חנוך) ו"איפה נטשה ופייר" (מילים: יהונתן גפן). שירים אחרים הולחנו על ידי מלחינים אחרים: "ציף ציף מעל הרציף" (לחן: דני ליטני) ו"לו הייתי פיראט" (לחן: יאיר רוזנבלום) – שניהם נכתבו על ידי ירון לונדון.

את עטיפת האלבום הראשון ("השלושרים") צייר ועיצב הגרפיקאי והאמן דוד טרטקובר בצירוף תצלומים מאת הצלמת אלונה איינשטיין.

מיד עם צאת אלבומם הראשון והיחיד ב־1969, הפיקו אולפני רול תוכנית מיוחדת ששודרה בטלוויזיה הישראלית, אשר כללה את מיטב שירי הלהקה וקטעי קישור. לתוכנית קראו "סתם ככה עם השלושרים" והיא זכתה להצלחה רבה. את התוכנית ביים שמואל אימברמן שגם משתתף בתוכנית בתפקיד עצמו. באותה שנה זכה במקום השלישי בפסטיבל הזמר החסידי שירו של שלמה קרליבך "והאר עינינו" בביצועם.

ב-1970 הקליטה הלהקה ארבעה שירים (שכנראה נועדו לאלבום השני של הלהקה), שמתוכם הפכו שלושה ללהיטים והם "היושבת בשורה הראשונה" (שלום חנוך), "זה לא יכול להיות" (יהונתן גפן/אלונה טוראל) והביצוע המקורי ל"פגישה לאין קץ" (נתן אלתרמן/נעמי שמר). לאחר הקלטת השירים הללו עזב שלום חנוך ללונדון, בניסיון לבנות לעצמו קריירת רוק בינלאומית, ובעקבות זאת נגנזו התוכניות לאלבום שני והלהקה התפרקה.

בשנת 1993 התאחדו "השלושרים", בתוכנית טלוויזיה שהוקדשה לבני אמדורסקי, אשר נפטר ממחלת הסרטן מספר חודשים לאחר מכן.

==דיסקוגרפיה==
*השלושרים (1969)
==לקריאה נוספת==
*נעם רפפורט, רוק ישראלי 1973-1967, הוצאת מרום תרבות ישראלית, תל אביב 2018

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:להקות פופ ישראליות
קטגוריה:שלום חנוך
השלושרים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר החסידי
יהודיה (רמת הגולן)

שרידי אחד מבתי הכפר, 2015
מבנה מגורים טיפוסי ששרד בכפר, יולי 2007
מראה חלק משרידי הכפר, יולי 2007

יָהוּדִיֶה (בערבית: يهودية) הוא כפר נטוש ובו אתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, כ-5 קילומטרים מדרום לקצרין. בתי הכפר הבנויים אבני בזלת נמצאים סמוך לצוק מעל ערוץ נחל יהודיה. בעבר התקיים בו יישוב יהודי, ובתקופות מאוחרות יותר הוא יוּשב וננטש לסירוגין.

==יישוב יהודי קדום==
בבתי הכפר וביניהם נמצאו שרידים ארכיטקטוניים ופריטים ארכאולוגיים המעידים על קיומו של יישוב מהתקופה הרומית-ביזנטית. בין הממצאים: מנורה בעלת חמישה קנים החרותה על אבן גזית, וכד שמן חרוט על משקוף שהיה כנראה חלק מבית כנסת. היישוב היה מוקף חומה, ששרידים ממנה נותרו על שפת המצוק, בהם 5-6 נדבכים, יסודות מגדל הגנה וכמה מבנים סמוכים.

על פי עדויות שונות התקיים יישוב יהודי במקום גם לאחר הכיבוש הערבי ובתקופת הצלבנים. עברו היהודי של היישוב היה ידוע לערבים שהתיישבו בו מאוחר יותר, ומכאן שמו. 

יש המזהים ביהודיה את מקומה של סוּגַנֵי, אחת הערים שביצר יוסף בן מתתיהו לקראת המרד הגדול בקיסרות הרומית. תיאורו - - הולם את המכשול הטבעי שמספק ליישוב המצוק מעל נחל יהודיה. תיאור זה ושרידי החומה תומכים בזיהוי, אם כי לא נמצאו ממצאים שיכולים לאשש אותו. חוקרים אחרים הציעו לזהות במקום את כפר יהודה הנזכר בתוספתא (כלאיים ב', י"ב), ומקום בשם זה שנזכר בספר "אלה המסעות" של יעקב השליח במאה ה-13, אולם זיהוי זה מתבסס בעיקר על הדמיון בשם, ואין לו סימוכין נוספים.

==בעת החדשה==
במאה ה-19 התיישבו בבתי הכפר פלאחים ערבים. סמוך לכפר ממערב לו ניצב בית אבן גדול, ששימש בית חווה לבדואי עשיר שהתיישב במקום והעסיק רבים מתושבי הכפר. לאחר הקמת מדינת ישראל קראו הסורים לכפר "יַעְרַבִּיֶה", כדי לטשטש את עברו היהודי. הכפר ננטש בשנת 1967 עם כיבוש רמת הגולן בידי צה"ל במלחמת ששת הימים.

חורבות הכפר כלולות כיום בשטח שמורת יער יהודיה, אחת משמורות הטבע הגדולות ביותר בישראל, שמשתרעת על פני 66 קמ"ר. מהחניון ליד הכפר יוצאים מסלולי סיור רגליים אל נחל יהודיה ונחל זוויתן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:המרד הגדול
קטגוריה:התקופה הרומית בארץ ישראל
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:יישובים סוריים נטושים ברמת הגולן
מתן פורת

מתן פורת (נולד ב-21 בינואר 1982 בתל אביב) הוא פסנתרן ומלחין ישראלי.

==ביוגרפיה==
פורת נולד וגדל בתל אביב, מגיל צעיר נמשך למוזיקה, ובגיל שמונה כבר החל לנסות להלחין יצירות. למד פסנתר אצל עמנואל קרסובסקי ומריה־ז'ואאו פירש וקומפוזיציה אצל אנדרה היידו וראובן סרוסי. סיים את לימודי התואר השני בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, והמשיך את לימודיו בקומפוזיציה עם ג'ורג' בנג'מין ובפסנתר עם מאריי פרחיה בלונדון.

בשנת 2002, הוזעק פורת בהתרעה קצרה על ידי התזמורת הסימפונית ירושלים, למלא את מקומה של הפסנתרנית האמריקאית שרה וולפנזון, שביטלה את בואה לישראל. בשנת 2003 זכה במקום השלישי בתחרות הבינלאומית לפסנתר בדבלין.

במשך השנים ניגן פורת עם התזמורת הסימפונית של שיקגו, עם התזמורת הקאמרית הישראלית, עם רביעיית איזאי, ניגן והקליט עם האנסמבל הקאמרי הישראלי, והופיע בפסטיבלים כמרלבורו, רוויניה וורבייה. ניגן באולמות הפילהרמוני בברלין, קרנגי הול בניו יורק, וויגמור הול בלונדון וארמון הלובר בפריז. יצירותיו הוזמנו על ידי אלנה בשקירובה והפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים ונוגנו בפסטיבל מונפלייה למוזיקה, שלזוויג-הולשטיין ופסטיבל יהודי מנוחין.

בינואר 2008 בוצעה האופרה שכתב, על פי "חוות החיות" של ג'ורג' אורוול, באקדמיה למוזיקה בתל אביב. ב-2009 כתב את "קופאדם", דרמה מוזיקלית לשחקן ואנסמבל, בעקבות סיפור קצר של פרנץ קפקא: "דין וחשבון לאקדמיה", שבוצעה על ידי איתי טיראן ואנסמבל גרופיוס בתיאטרון הקאמרי. 

ב-2010 כתב את היצירה על פי "לירות בפיל" של אורוול, שבוצעה על ידי איתי טיראן ואנסמבל גרופיוס בפסטיבל למוזיקה קאמרית בירושלים. באותה שנה בוצעה יצירה שכתב, "לאן עכשיו?", על ידי אנסמבל מיתר, והיצירה "מותם של מותם של השבלולים", על ידי התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.

ב-2013 יצא בהוצאת מירארה אלבום הבכורה שלו, ״וריאציות על נושא של סקרלטי״, הכולל 24 יצירות של מלחינים שונים שמתייחסות לסונטה ק.32 מאת דומיניקו סקרלטי.

ב-2018 הוציא את אלבומו השני, "אור" (Lux), שכולל 13 רצועות עם יצירות קצרות, של ברטוק, שומאן, בטהובן, דביסי, סקריאבין, ליסט ושני מלחינים בני זמננו, מתיאס פינצ'ר ותומאס אדס.

ב-2020 הוציא את אלבומו השלישי, "קרנבל", שנבחר בין האלבומים הקלאסיים הטובים של השנה, על ידי מבקר המוזיקה של עיתון "הארץ" אמיר מנדל.

==פרסים והוקרה==
* ב-1995 זכה במלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל בפסנתר ובקומפוזיציה
* ב-2003 קיבל את פרס "לגיון הכבוד" השווייצרי
* ב-2009 זכה בפרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים
* ב-2009 זכה בפרס בתחרות ע"ש הצ'לן בוריס פרגמנצ'יקוב בגרמניה, בהרכב קאמרי שכלל גם את החלילן רואי אמוץ, הצ'לן עירא גבעול

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:זוכי פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
אליהו לנקין

אליהו לַנְקִין (25 בספטמבר 1914 – 10 באוגוסט 1994, ה' בתשרי ה'תרע"ה – ג' באלול ה'תשנ"ד) היה מפקד האצ"ל בירושלים, חבר הכנסת בכנסת הראשונה מטעם תנועת החרות. נודע במיוחד כמפקד האונייה "אלטלנה".

==ביוגרפיה==
לנקין נולד בהומל שברוסיה הלבנה, באימפריה הרוסית (כיום בבלארוס) למשה וחנה לנקין. בעקבות מלחמת העולם הראשונה עברה משפחתו למנצ'וריה שם למד בגימנסיה הרוסית בחרבין. הוא הצטרף לבית"ר בשנת 1930 והיה לקצין נציבות בית"ר בסין. עלה לארץ ישראל בשנת 1933 והצטרף לאצ"ל. בשנים 1935–1939 היה מפקד גדוד בית"ר באזור בנימינה-זכרון יעקב במקביל היה לנקין חבר בפלוגת נוטרים באזור זכרון יעקב, והיה אחראי מטעם האצ"ל להורדת מעפילים בחופי הארץ ("עליית אף על פי").

היה מפקד האצ"ל בירושלים בשנת 1944, והשתתף בחודש יולי בהתקפה על הבולשת המחוזית, אך הוסגר לבריטים על ידי "ההגנה" במהלך "הסזון" בדצמבר 1944 והוגלה למחנה מעצר בריטי באריתריאה. ממחנה המעצר באריתריאה ברח בנובמבר 1945 והגיע לצרפת בינואר 1947. בצרפת גייס את עזר ויצמן ובוריס סניור לשורות האצ"ל. לנקין ארגן מצרפת את יציאתה של אנית הנשק אלטלנה לישראל. נשא את הכינויים המחתרתיים "אסף" ו"בנימין". לאחר הטבעת אלטלנה הוחזק במעצר בבית שאן ובמקומות סתר אחרים עד סוף אוגוסט, ביחד עם ארבעה מפקדים נוספים של האצ"ל, אשר יחד כונו "עצורי בית שאן".

לאחר שחרורו היה מראשי מפלגת תנועת החרות וחבר הכנסת הראשונה. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטה העברית והוסמך כעורך דין בשנת 1954. לאחר עליית הליכוד לשלטון נתמנה לשגריר ישראל בדרום אפריקה, בין השנים 1981–1985.

כתב ספר אוטוביוגרפי בשם ספורו של מפקד אלטלנה (הוצאת הדר, ה'תשכ"ז).

נקבר בהר המנוחות בירושלים. על שמו נקרא רחוב בשכונת תלפיות בירושלים.

== משפחתו ==
ב-1933, עוד כשהיה בסין, קיבל לנקין אשרת עליה (סרטיפיקט) זוגית ועל מנת לנצלה נישא בנישואים פיקטיביים לבלה וגמן. לאחר עלייתם ארצה התיר את הקשר ברבנות (לאחר הגרושין נישאה בלה למרדכי אולמרט והיא אמו של אהוד אולמרט) ונישא לדוריס קפלן שהייתה גרושתו של חברו הטוב שמואל כץ ומקשר זה נולדה הבת לינור לנקין. בעלה של לינור היה הגאוגרף וההיסטוריון רוני אלנבלום.

אחיינו היה אבי לניר, טייס הקרב הבכיר שעונה למוות בשבי הסורי, ועוטר לאחר מותו בעיטור העוז.

אחיינית נוספת שלו היא גאיל לוין, רעייתו של פרופ' אריה לוין ואמו של שר המשפטים יריב לוין.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.etzel.org.il/people/binyamin.htm תיאור חייו] באתר האצ"ל
* 
* 
* 
* 
* [http://youtu.be/G6ts5FM7Bdc אליהו לנקין], נאום נשיא המדינה ראובן ריבלין באירוע לציון 20 שנה לפטירתו
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חירות
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:נציבי בית"ר
קטגוריה:בורחים מכליאה: לוחמי האצ"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:שגרירי ישראל בדרום אפריקה
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:נוטרים
קטגוריה:עליית אף על פי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
הרברט אלברט

הרברט אלברט (בגרמנית: Herbert Albert; 26 בדצמבר 1903, לאוזיק – 15 בספטמבר 1973, באד רייכנהאל) היה מנצח גרמני.

אחרי שלמד אצל קרל מוק כפסנתרן כיהן אלברט כמנהל מוזיקלי בשורה של תזמורות בבאדן-באדן, שטוטגרט וברסלאו (כיום ורוצלב בפולין), בשנות ה-30 וה-40. משנת 1946 עד 1948 היה מנצח ראשי של תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג. בהמשך כיהן כמנצח גם בגראץ ובמנהיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1973
א' בתשרי

במסכת ראש השנה נכתב כי א' בתשרי הוא ראש השנה שלפיו מונים את השנים בלוח השנה הכללי, וכן מונים את השנים לענייני שנת שמיטה, שנת היובל, פירות ערלה ונטע רבעי: 

==חגים ומועדים==
* היום הראשון של ראש השנה 
* היום הראשון של עשרת ימי תשובה

==אירועים היסטוריים==
[[איגרת שנה טובה עם תמונה של איש התוקע בשופר, אחד מסימני החג.]]
* היום השישי לבריאת העולם, בו נברא האדם, על פי דעת רבי אליעזר
* א'תרנ"ז – הסיר נח את מכסה התיבה בתום המבול, על פי דעת ר' אליעזר
* שרה, רחל וחנה התעברו.
* עקדת יצחק לפי חלק מהדעות
* ב'תמ"ח – סיום עבדות שבטי ישראל במצרים.
* ה'פ"ב – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
* ה'שי"ד – שרפת התלמוד ברומא: בהוראת האפיפיור יוליוס השלישי נשרפו בכיכר קמפו די פיורי ברומא ספרי תלמוד בבלי וירושלמי וספרים עבריים נוספים שהוחרמו מבתי היהודים.
* ה'תרפ"ד – תחילת לימוד הדף היומי, שנוסד על ידי רבי מאיר שפירא מלובלין בט' באלול ה'תרפ"ג
* ה'תש"א – צרפת של וישי מקבלת את חוק מעמד היהודים האנטישמי

==בר מצווה==
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בא' בתשרי היא פרשת וילך, אם ראש השנה חל ביום שני או שלישי בשנת בר המצווה. לעומת זאת, אם ראש השנה חל בשבת או ביום חמישי בשנת בר המצווה, פרשת בר המצווה תהיה פרשת האזינו.

==נולדו==
*א' – נברא אדם הראשון, על פי דעת רבי אליעזר
* א'תתקנ"ט – שרה אמנו, הראשונה מבין ארבע האמהות ואשת אברהם
* ד'רנ"ה – נחמן קטופא, ילד שניבא נבואות זעם על ביאת המשיח ומת.
* ה'תר"ן – רבי ישראל אבוחצירא ידוע בכינויו "הבאבא סאלי" היה רב ומקובל ידוע. (נפטר ב- ד' בשבט ה'תשמ"ד)
* ה'תרצ"ז – רבי אברהם גנחובסקי (נפטר ב- כ"ה בתשרי ה'תשע"ג)
* ה'תש"א – תמר גוז'נסקי, פוליטיקאית ישראלית
* ה'תשכ"א – יצחק הרצוג, נשיא מדינת ישראל
* ה'תשל"ד – הרב יאשיהו יוסף פינטו ראש מוסדות "שובה ישראל" באשדוד ובארצות הברית

==נפטרו==

* (ולפי דעות אחרות בג' בתשרי) – גדליהו בן אחיקם, המנהיג האחרון מתקופת בית ראשון (אין לצום ביום זה ולכן הצום נדחה לג' בתשרי)
* – רבי אמנון ממגנצא, שמיוחס לו הפיוט "ונתנה תוקף", על-פי, אגדת "מעשה ברבי אמנון"
* ה'רנ"ו – רבי אייזיק שטיין, מאחרוני הראשונים בגרמניה, רב בנירנברג וברגנסבורג ומחבר הגהות על הסמ"ג.
* ה'תר"ם – רבי מאיר ליבוש וייזר (מלבי"ם), מגדולי פרשני המקרא בתקופת האחרונים,פוסק, ורב בקמפן, בבוקרשט ובקניגסברג. (נולד בי"ט באדר ה'תקס"ט)
* ה'תרע"ד – רבי יעקב דוד וילבסקי, הרידב"ז (נולד בד' בשבט ה'תר"ה)
* ה'תרצ"ו – רבי יצחק מאיר השיל מקופיטשניץ (נולד בכ"א בכסלו ה'תרכ"ב)
* ה'תשס"ג – עוזי גל, מְפַתח התת מקלע "עוזי" (נולד בז' בכסלו ה'תרפ"ד)
* ה'תשס"ד – הרב שניאור זלמן גוראריה, חבר בהנהלת הוצאת ספרים קה"ת, והנהלת אגודת חסידי חב"ד העולמית . (נולד בכ"ה בכסלו ה'תרע"ב)

----

* כ"ט באלול – ב' בתשרי
* תשרי

==הערות שוליים==

א01
י01
ב' בתשרי

==חגים ומועדים==
* היום השני של ראש השנה
* היום השני של עשרת ימי תשובה

==אירועים היסטוריים==
*היום השביעי למעשה בראשית, בו שבת הקב"ה מכל מלאכתו - דהיינו השבת הראשונה, על פי דעת רבי אליעזר בן הורקנוס
[[שופר.]]
* ה'תמ"ג – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
* ה'תרפ"ה – נוסדת תנועת הנוער העובד, שהפכה מאוחר יותר לתנועת הנוער העובד והלומד.
* ה'תש"ב – הנאצים מבצעים ניסויים ראשוניים בגז במחנה ההשמדה אושוויץ
* ה'תשמ"ז – העיתון הבריטי "סאנדיי טיימס" מפרסם מאמר על סודות הגרעין של מדינת ישראל בעקבות המידע שמסר מרדכי ואנונו לעיתונאי פיטר הונאם

==בר מצווה==
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בב' בתשרי היא פרשת וילך, אם ראש השנה חל ביום שני או שלישי בשנת בר המצווה. לעומת זאת, אם ראש השנה חל ביום חמישי או בשבת בשנת בר המצווה, פרשת בר המצווה תהיה פרשת האזינו.

==נולדו==
* ה'תרנ"א – אביגדור המאירי, סופר ומשורר עברי (נפטר ה'תשל"א)
* ה'תר"ס – הרב יחיאל מיכל חרל"פ - מרבני יהדות ארצות הברית.
* ה'תרפ"ד – מרדכי בן-פורת, פעיל ציוני ופוליטיקאי ישראלי
* ה'תש"ה – אפרים סנה, חבר הכנסת
* ה'תשי"ב – יצחק כהן, חבר הכנסת מטעם ש"ס ושר בממשלות ישראל

==נפטרו==
* ה'תרפ"ב – רבי ישראל פרלוב 'הינוקא' או 'דער פרנקפורטער', האדמו"ר השישי בשושלת חסידות קרלין
* ה'תש"א – הרב סלמאן אליהו. רבם של יוצאי עיראק בישראל.
* ה'תשל"ז – הרב יוסף רוזובסקי
* ה'תשמ"ח – אבא קובנר, מנהיג פרטיזנים ומשורר עברי (נולד ה'תרע"ח)

----

* א' בתשרי – ג' בתשרי
* תשרי

==הערות שוליים==

א02
י02
כ"ב בתשרי

==חגים ומועדים==
* שמיני עצרת
* בארץ ישראל – שמחת תורה – חג לציון סיום המחזור השנתי של קריאת התורה (פרשת השבוע)

==אירועים היסטוריים==
200px
* ה'קנ"ה – שארל השישי הוציא צו לגירושם הסופי של יהודי צרפת
* ה'תרס"ו – נוסדה בפתח תקווה מפלגת הפועל הצעיר
* ה'תרס"ח – נוסדה אגודת "בר גיורא", לימים ארגון "השומר", ארגון השמירה הראשון בארץ ישראל, לשמירה על היישובים היהודיים
* ה'תשל"ד – מלחמת יום הכיפורים – מסתיים קרב החווה הסינית
* ה'תשמ"ו – הספינה "אקילה לאורו" נחטפת על ידי טרוריסטים פלסטינים
* ה'תשס"ה – פיגוע כפול באמצעות מכוניות תופת, בהילטון טאבה ובראס א-שטן שבסיני
* ה'תשפ"ד – מתקפת הפתע על ישראל שפתחה את מלחמת חרבות ברזל

==נולדו==
* ה'תרס"ט – מיכאל קומיי, דיפלומט ישראלי (נפטר ב-ה'תשמ"ח)
* ה'תש"א – יוסי שריד, פוליטיקאי ישראלי

==נפטרו==
* ה'תקמ"ג – הרב דוד טבלי שייאר, רב בפרנקפורט, במברג, ומיינץ
* ה'תרי"ד – צבי הירש להרן, ראש ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם שעסק באיסוף וארגון כספי החלוקה
* ה'תרפ"ב – הרבנית שיינדל לאווי, בת רבי יצחק אייזיק וייס (סבליאבה) ואשת רבי אלימלך לאווי (הראשון) מחסידות טאש
* ה'תרפ"ה – הרב משה שמואל גלזנר מרבני טרנסילבניה (נולד ב- כ"א באדר א' ה'תרט"ז) 
* תשכ"ז – הרב משה יעקב הכהן רביקוב, נודע בכינויו: "הסנדלר" או "הסנדלר הקדוש"; היה מקובל וצדיק נסתר שהתגורר ביפו (נולד תרל"ג).
* ה'תשפ"ב – הרב משה דוד טנדלר, רב אורתודוקסי-אמריקאי. מראשי ישיבת רבינו יצחק אלחנן, פרופסור לביולוגיה ומומחה באתיקה רפואית. חתנו של הרב משה פיינשטיין

==נפטרו במתקפת הפתע ה'תשפ"ד==
ה'תשפ"ד - במסגרת מתקפת הפתע על ישראל (2023) נרצחו ונהרגו ביום זה אנשים רבים:
* יהב וינר - יוצר קולנוע, שחקן, מפיק וצלם קולנוע ישראלי.
* אופיר ליבשטיין - ראש מועצה אזורית שער הנגב. 
* רועי עידן (צלם) - צלם עיתונות ישראלי. 
* יזהר פלד - קצין משטרה ישראלי בדימוס, שירת כמפקד מג"ב איו"ש. 
* גיאר דוידוב - קצין משטרה ישראלי בדרגת סגן ניצב, מפקד תחנת המשטרה ברהט. 
* יניב זוהר - צלם עיתונות ישראלי.
* יהונתן שטינברג - אלוף-משנה בצה"ל, מפקד חטיבת הנח"ל. 
* אסף חממי - אלוף-משנה בצה"ל, מפקד חטיבת קטיף (דרומית) באוגדת עזה. 
* מתן אברג'יל - לוחם בחטיבת גולני אשר נהרג כאשר קפץ על רימון כדי להציל את חבריו. 
* רועי לוי - אלוף-משנה בצה"ל, מפקד היחידה הרב-ממדית. 
* ענר שפירא - לוחם סיירת הנח"ל שהציל במיגונית במסיבת הנובה חיי רבים כאשר בלם כניסת רימונים רבים לאותה מיגונית. 
* ליאור אסולין - כדורגלן ומאמן ישראלי.
* ויויאן סילבר - פעילת שלום ופעילת זכויות נשים, ישראלית קנדית. ייסדה את תנועת "נשים עושות שלום". 
* שני לוק - אמנית קעקועים ישראלית אשר נרצחה וגופתה נחטפה לרצועת עזה. 
* תמר קדם סימן טוב 

----

* כ"א בתשרי – כ"ג בתשרי
* תשרי

א22
י22
אוריאל פון גמינגן

אוריאל פון גמינגן (בגרמנית: Uriel von Gemmingen; 27 ביולי 1468 - 9 בפברואר 1514) היה הקורפירסט והארכיבישוף של מיינץ שבגרמניה, החל מ-1508 ועד ליום מותו. הוא היה הומניסט.

== חייו ==
פון גמינגן היה מתלמידיו של יוהנס רויכלין. עם היבחרו למשרת הקורפירסט נתמנה גם לקנצלר על ידי הקיסר מקסימיליאן הראשון. היה משפטן, ונודע בגרמניה ביושרו.

כבר בראשית שלטונו הסכים פון גמינגן לחזרת היהודים לתחומי הנסיכות, לאחר גירושם משם בשלהי המאה ה-14 על ידי הנסיך אדולף מנסאו, אך לא הרשה להם לשוב לעיר מיינץ עצמה. ב-1509 התערב פון גמינגן לטובת היהודים כנגד המומר יוהנס פפרקורן שרצה לשרוף את התלמוד. פון גמינגן היה מהיר חימה, ועובדה זו נוצלה על ידי הדומיניקנים, ששנאו אותו לאחר שהתערב לטובת היהודים והגן על רויכלין, כדי לסלקו. הם הלשינו על נושא הגביע שלו, כי הוא גונב מן היין. אוריאל תפס את משרתו בשעת מעשה, ומרוב כעס הרגו. לאחר מכן, מרב רגשות צער וחרטה, חלה ומת.

לאחר מותו (9 במרץ 1514) נתמנה לתפקיד אלברט מברנדנבורג, ממשפחת הוהנצולרן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מיינץ: אישים
קטגוריה:ילידי 1468
קטגוריה:נפטרים ב-1514
מאגר מידע שיווקי

מאגר מידע שיווקי הוא מאגר, המכיל תוצאות של חקר שוק מקיף. הוא מבוסס על סקרים ומיועד לשרת בעיקר אנשי שיווק. מחקרים מעין אלה מכילים מידע בנוגע למוצרים, שירותים, מותגים, סגנון חיים, צריכת אמצעי תקשורת ונתונים דמוגרפיים.

== סקר TGI ==
"סקר TGI" (ראשי תיבות של "Target Group Index") הוא סקר המכיל בתוכו נתונים רחבים על סגנון חיים, צריכת שירותים ומותגים, נתוני קריאה לגבי העיתונים, השבועונים והמגזינים השונים, וכן נתוני האזנה לתחנות הרדיו השונות. סקרים מסוג זה נערכים בעשרות מדינות ברחבי העולם. בשונה ממדידת נתוני הצפייה בטלוויזיה בשיטת הפיפל-מיטר למשל, הסקר אינו מכיל נתוני קריאה והאזנה בפועל, אלא מסתמך על הצהרה בלבד של הנשאלים. על כן, מהימנותו מוטלת בספק מסוים.

בישראל נערך סקר TGI מאז 1998 והנתונים העולים ממנו מתפרסמים מידי חצי שנה. הסקר הישראלי מבוצע בידי חברת "קנטאר מדיה מחקרי TGI", מקבוצת "קנטאר מדיה" (בעבר, "TNS טלגאל"). זהו מקור המידע היחיד בישראל המלמד על נתוני קריאה בעיתונות והאזנה לרדיו. משום כך, הוא נחשב לכלי חשוב ביותר בתעשיית הפרסום ועל בסיסו מחושבת העלות/תועלת של פרסום מודעה בעיתון או שידור תשדיר ברדיו. לאור נתוני הסקר, לעיתים מו"ל יעדיף להוזיל את המחיר לקונים של עיתון שבבעלותו, עד כדי חלוקתו בחינם, ובלבד שזה יזכה לאחוזי חשיפה גבוהים ביחס לעיתונים המתחרים. באופן זה, יוכל לאחר מכן אותו מוציא לאור להעלות את מחירן של המודעות המפורסמות בעיתון.

הסקר מבוצע על ידי משלוח 10,000 חוברות-שאלונים בדואר ותשלום סמלי לכל משיב. הסקר מתפרסם פעמיים בשנה, בינואר וביולי. סקר נפרד למגזר החרדי מתפרסם בפברואר ובאוגוסט מדי שנה. סקר מקביל בקרב ערביי ישראל נערך על ידי "SMI" (Sector Media Index), חברה-בת של "קנטאר", ומתפרסם בחודשים מרץ וספטמבר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:מדיה פרסומית
קטגוריה:חקר שוק
הם

המבנה הכימי של הם b
הם (Heme) הוא שם של מספר תרכובות אורגנו-מתכתיות בעלות תפקידים חשובים בתאיהם של כל היצורים החיים.

== ביוכימיה ==

מבחינה כימית, הם מורכב ממבנה טבעתי שבמרכזו אטום ברזל. קבוצות ההם השונות הן התרכובות החשובות ביותר בעולם החי המכילות ברזל. קבוצת ההם קשורה תמיד לחלבון כלשהו, ופעולתה הפיזיולוגית מתאפשרת רק כשהיא קשורה לַחלבון.

המבנה הטבעתי של ההם, ללא אטום הברזל, קרוי פורפירין (Porphyrin). הוא מורכב מארבע טבעות מחומשות (ארבעה פורפובילינוגנים) המכילות כל אחת אטום חנקן והקשורות האחת לשנייה. ארבעה אטומי החנקן של הטבעות מופנים אל תוך הטבעת ואליהם נקשר אטום הברזל. מבנה ההם דומה במקצת למבנים של מולקולות חשובות אחרות בטבע, כגון כלורופיל, ויטמין B<sub>12</sub> ופיטוכרום.

הם מסונתז בגוף האדם מחומצת האמינו הפשוטה ביותר, גליצין. פירוק קבוצת ההם מביא ליצירת מספר תרכובות בעלות צבע, בהן בילירובין. הלה מופרש מהגוף בצואה, והוא זה הנותן לה את צבעה האופייני.

קיימות מספר תרכובות שונות בקבוצת ההם, כשהן נבדלות ביניהן במתמירים שונים של מבנה הפורפירין. תרכובות ההם השונות מצוינות באות לטינית מוטה: הם a, למשל. ההם הפשוט, הנפוץ והחשוב ביותר הוא הם b. להלן נוסחאותיהם הכימיות של ארבעה המים חשובים, בצירוף קישור למבנה הכימי שלהם:

{| border="1" cellpadding="4" cellspacing="0" align="ימין" style="border:1px solid #aaa; border-collapse:collapse"
|- bgcolor="#FFE59F" align="center"
| הם || נוסחה || מבנה כימי
|- align="center"
| הם a || C<sub>49</sub>H<sub>56</sub>O<sub>6</sub>N<sub>4</sub>Fe || [http://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/summary/summary.cgi?sid=7888115 מבנה]
|- align="center"
| הם b || C<sub>34</sub>H<sub>34</sub>O<sub>4</sub>N<sub>4</sub>Fe || [http://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/summary/summary.cgi?cid=444098 מבנה]
|- align="center"
| הם c || C<sub>34</sub>H<sub>36</sub>O<sub>4</sub>N<sub>4</sub>S<sub>2</sub>Fe || [http://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/summary/summary.cgi?cid=444125 מבנה]
|- align="center"
| הם o || C<sub>49</sub>H<sub>58</sub>O<sub>5</sub>N<sub>4</sub>Fe || [http://pubchem.ncbi.nlm.nih.gov/summary/summary.cgi?cid=6323367 מבנה]
|}

== פיזיולוגיה ==

הם מהווה חלק מכמה מהחלבונים ומהאנזימים הבסיסיים והחשובים ביותר בעולם החי. החלבון הידוע ביותר המכיל הם הוא המוגלובין, החלבון אשר נושא את החמצן בדמם של בעלי החיים. המוגלובין קיבל את שמו מקבוצת ההם; בנוסף, מושגים רבים הקשורים לדם קרויים אף הם על שם קבוצת ההם: המטולוגיה ואנמיה, למשל. קבוצת ההם היא זו הנותנת להמוגלובין, ולכן גם לדם, את צבעו האדום. להלן סיכום של מספר חלבונים ואנזימים חשובים הנושאים קבוצות הם:

* המוגלובין: הם b.
* מיוגלובין: הם b.
* קטלאז: הם b.
* סוקצינט דהידרוגנאז: הם b.
* ציטוכרום c רדוקטאז: יחידה אחת של הם c ושתי יחידות של הם b.
* ציטוכרום c אוקסידאז: שתי יחידות של הם a.
* ציטוכרום c פרוקסידאז: הם b.
* ציטוכרום P450 אוקסידאז: הם b.
* ציקלואוקסיגנאז 1 ו-2 (COX-1, COX-2): הם b.

פעולותיה הפיזיולוגיות של קבוצת ההם נובעות מיכולתו של אטום הברזל לקשור מולקולות קטנות (מולקולה דו-אטומית של חמצן, למשל), וכן לחזר ולחמצן (לתרום אלקטרונים ולקבל אלקטרונים, בהתאמה) תרכובות אחרות. הם הוא, כאמור, קבוצה פרוסתטית - תרכובת קטנה המהווה חלק מחלבון. על אף שאטום הברזל הוא זה שתורם או קולט אלקטרונים, הרי שדבר זה מתאפשר רק בזכות הקרבה של חומצות אמינו מסוימות של החלבון העוטף את קבוצת ההם.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
ויידהופן אן דר איבס

ויידהופן אן דר איבס (בגרמנית: Waidhofen an der Ybbs) היא עיר ואחת ממחוזות אוסטריה תחתית שבאוסטריה. נמצאת במוסטפירטל, החלק הדרומי מערבי של אוסטריה תחתית וגובלת במערב, צפון ודרום במחוזות אמשטטן ושייבס, ובמזרח באוסטריה עילית.

==פוליטיקה==
ראש העיר הוא וולפגנג מאייר, ממפלגת השמרנים ÖVP. העירייה מורכבת מארבעים מושבים. המפלגות החברות במועצת העיר הן:

{| width=20%
|- align=ימין
|- bgcolor=#3A6EA5 align=center
| מפלגה || מספר מושבים
|- <\center> bgcolor=#A6CAF0 valign=top
| width=33%|
ÖVP

SPÖ

FPÖ

UWG
| width=33%|
23

11

1

2
|}

==התפתחות אוכלוסיית העיר==
{| width=20%
|- align=ימין
|- bgcolor=#3A6EA5 align=center
| שנה || מספר התושבים
|- <\center> bgcolor=#A6CAF0 valign=top
| width=33%|
2001

1991

1981

1971
| width=33%|
11,662

11,435

11,337

11,730
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אוסטריה תחתית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
רשת UTM

הרשת ב[[אירופה]]
1=פרסום מידע תעופתי פנים ארצי (פמ"ת) המפורסם על ידי מנהל התעופה האזרחית מכח הוראות תקנות הטיס (הפעלת כלי טיס וכללי טיסה), התשמ"ב-1981. מפות נתיבי טיסה (נתיבי התובלה הנמוכים ו- ATS) מהוות חלק בלתי נפרד מהפמ"ת}}. הכוכבית האדומה מציינת את רשת UTM, הכוכבית השחורה מציינת את [[רשת ישראל הישנה, והכוכבית הצהובה מציינת קואורדינאטות גאוגרפיות]]
רשת UTM (באנגלית: Universal Transverse Mercator) או רשת מר"ב (מרקטור רוחבי בינלאומי) היא רשת קואורדינטות למיפוי כדור הארץ. כינוי נוסף לרשת הוא הרשת הצבאית מאחר שבמדינות רבות בעולם הצבא משתמש בה.

הרשת ממופה בהיטל מרקטור רוחבי סקנטי כלל עולמי. פני השטח של כדור הארץ מחולקים ל-60 פלחים רוחביים בין קו רוחב 80° דרום לקו רוחב 84° צפון (ולכן הרשת אינה מכילה את אזורי הקטבים) כאשר רוחב כל פלח הוא 6.5 מעלות בקו המשווה (6 מעלות + חפיפה בין פלחים). הרשת היא רשת ריבועית (Y,X) וכל קווי האורך שלה מקבילים לקו האורך (מרידיאן) המרכזי שעובר במרכז כל פלח. קו האורך המרכזי של כל פלח מקבל במפה טופוגרפית את הערך 500 קילומטר בציר Y והוא עולה לכיוון מזרח ויורד לכיוון מערב. כמו כן, על קו המשווה ערך ציר X הוא 0 קילומטר לכיוון צפון והוא עולה ככל שמצפינים. לעומת זאת, ערך קו המשווה לכיוון דרום הוא 10,000 קילומטר והוא יורד ככל שמדרימים. ערך זה ניתן על מנת שלא ייווצרו ערכים שליליים לאורך ציר X. כל נ.צ ברשת חייבת לכלול את מספר הפלח, קו אורך ב-3 ספרות (כיוון ממערב למזרח), קו רוחב ב-4 ספרות (כיוון מדרום לצפון) הנתונים מיוצגים בערכים של קילומטרים. 

לדוגמה: מדינת ישראל נמצאת בפלח 36 כאשר קו האורך המרכזי בעל אורך גאוגרפי של 33° מזרח. גבולות אזור זה הם קווי אורך 36°-30° מזרח.

מאחר שהרשת לא ממפה את הקטבים בגלל עיוותים גדולים מדי באזורים אלו קיימת רשת שהיא רשת משלימה ל UTM, והיא נקראת רשת UPS והיא ממפה את הקטבים בלבד.

==ראו גם==
* הרשת הגאוגרפית (רשת בינלאומית נוספת)
* רשת ישראל הישנה
* רשת ישראל החדשה
* ED50

==קישורים חיצוניים==

* [http://home.hiwaay.net/~taylorc/toolbox/geography/geoutm.html המרה מהרשת הגאוגרפית לרשת UTM]
* [https://web.archive.org/web/20070518165639/http://www.cellspark.com/UTM.html מחשבון המרה מרשת UTM לרשת lat/lon]
* [https://web.archive.org/web/20070528191628/http://www.uwgb.edu/dutchs/UsefulData/UTMFormulas.HTM הסבר על ההמרה מרשת UTM לרשת lat/lon] 

== הערות שוליים ==

רשת UTM העולמית

קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:ניווט
UTM
בריכת חזקיהו

הבריכה בשלהי המאה ה-19
בריכת חזקיהו היא מקווה מים עירוני מעשה ידי אדם מתקופת בית שני המצויה בדרומו של הרובע הנוצרי, בעיר העתיקה בירושלים, בעל מאפיינים של בריכת חורף.

לבריכה צורה מלבנית. אורכה (מדרום לצפון) של הבריכה הוא כשבעים וחמישה מטרים, ורוחבה (ממזרח למערב) כארבעים ושנים וחצי מטרים (42.5×75). סך שטחה של הבריכה הוא בערך 3,150 מ"ר, למעלה משלושה דונם. הסימטריות של צורתה המלבנית מופרעת על ידי ח'אן הקופטים אשר תוחם את הבריכה מצפון.

הבריכה מוקפת מכל עבריה במבנים. הבניינים הגובלים ברחוב דוד תוחמים את הבריכה מדרום, הבניינים הגובלים ברחוב הנוצרים תוחמים את הבריכה ממזרח, בצפון נתחמת הבריכה על ידי ח'אן הקופטים, ובמערב נתחמת הבריכה על ידי קבוצת מבנים הסמוכים לסמטת סנט ג'ורג'.

בריכת חזקיהו ניזונה שנים רבות מבריכת ממילא על ידי אמת מים שהובילה מים בין שתי הבריכות. ייתכן שבריכת חזקיהו ניזונה גם ממימי האמה העליונה, אמה שהובילה מים לעיר מבריכות שלמה וממעיין אל ערוב בדרום הר חברון לירושלים בימי בית שני.

הבריכה הייתה פעילה עד לדורות האחרונים. בספר אשר הוציא הרופא וחוקר ארץ ישראל טיטוס טובלר בשנת 1853 ישנו ציור של בריכת חזקיהו מלאת מים. ניתוקה של בריכת חזקיהו מבריכת ממילא הביא להתייבשותה, במיוחד בימי הקיץ.

==שמות הבריכה==
השם בריכת חזקיהו הוא מאוחר וניתן לבריכה רק בדורות האחרונים על ידי עולי רגל נוצריים. בספר מלחמת היהודים (ל, יא, ד) של יוסף בן מתתיהו מכונה, ככל הנראה, בריכה זאת בשם בריכת המגדלים. יוסף בן מתתיהו מזכיר את הבריכה בתיאור המצור הרומאי על ירושלים בשנת 70 לספירה: השם בריכת המגדלים ניתן לה כנראה עקב סמיכותה למגדלים אשר היו במצודה הידועה כמגדל דוד.

בתקופה הצלבנית כונתה הבריכה מקווה המרחצאות (בלטינית Lacus Balneorum), כנראה משום שבסמיכות לבריכה היה בית מרחץ. הערבים מכנים את הבריכה ברכת חמאם אל בטרק. פירושו של שם זה הוא הבריכה של החמאם של הפטריארך. שם זה ניתן לה עקב סמיכותה לחמאם שהפעילה הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים, ואולי יש לו קשר לשם הצלבני של הבריכה.

יש המעלים את האפשרות שבריכת חזקיהו היא הבריכה העליונה אשר מופיעה בפרק ז' בספר ישעיהו: זיהוי זה אינו מקובל על האנציקלופדיה המקראית הממקמת את הבריכה העליונה במקום אחר, צפונית מזרחית ממיקומה של בריכת חזקיהו אך עדיין בתוך תחומי העיר העתיקה.

== סקר טֶבַע בבריכה==
סקר של טבע בתווך העירוני בין חומות העיר העתיקה שנערך על ידי החברה להגנת הטבע והרשות לפיתוח ירושלים מלמד שהעיר העתיקה כחיבור אקולוגי בין שני אזורי אקלים - אקלים ספר המדבר ואקלים ים תיכוני - משמרת מגוון של מערכות אקולוגיות בזכות שיווי משקל עדין שמתקיים בין אדם לטבע. בבריכה שמתמלאת מדי חורף נמצאו ראשני קרפדות. ממימי הבריכה המוזנחת ומלאת האשפה נהנים גם סיסים ועטלפים.

== מבצע ניקיון הבריכה ==
במהלך חודש יוני 2011 החלה עיריית ירושלים בשיתוף עם הרשות לפיתוח ירושלים והמשרד להגנת הסביבה במבצע לנקיון הבריכה ולהסדרת הביוב הזורם לתוכה. עבודות הניקיון בוצעו במהלך הלילה על מנת למזער את ההפרעה לסוחרי העיר העתיקה. לאחר כחודשיים של עבודות מורכבות, בהן פונו אלפי טון פסולת ועפר, נחשפה רצפתה של הבריכה. כמו כן הושלם חיבור כלל הבתים למערכת הביוב העירונית ובכך הופסקה הזרמת ביוב לבריכה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:העיר העתיקה: אתרים ארכאולוגיים
חזקיהו
קטגוריה:הרובע הנוצרי
קטגוריה:ירושלים: מבני אספקת מים
קטגוריה:שלולית חורף
קטגוריה:מבנים עתיקים
חזקיהו
אקונקגווה

אקונקגווה (בספרדית: Aconcagua) הוא ההר הגבוה ביותר באמריקה והגבוה בכדור הארץ מחוץ ליבשת אסיה. גובהו 6,964 מטרים. ההר נמצא בהרי האנדים בפרובינציית מנדוסה שבארגנטינה, כ-15 ק"מ מזרחית לגבול עם צ'ילה. מקור השם אינו ברור, יש הסוברים שהוא בא משפת הקצ'ואה ופירושו "נציב הסלע". בהר מספר קרחונים. הגדולים שביניהם הם הקרחון הפולני הפונה לכיוון צפון-מזרח והקרחון האנגלי הפונה לכיוון מזרח. ההר הוא מבין שבע הפסגות המהווה "תחנה" ב-מסע שבע הפסָגות.

== הגובה החדש ==
בעקבות רעידת האדמה בצ'ילה (2010) העוצמתית, הועלתה הסברה שהאקונקגווה גבה. ואכן, בבדיקה שנעשתה על ידי מדענים בתחילת שנת 2012, נמצא שגובהו החדש של ההר הוא 6964.4 מטרים, שינוי של כ-2.5 מטרים מגובהו הקודם.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.doronerel.co.il/7psagot/psagot2.htm אקונקגווה Aconcagua - 6959 מטרים]באתר של דורון אראל
*[http://www.imga.org.il/morestuff/ojosdelsalado.html האם האקונקאגואה הוא באמת ההר הגבוה ביותר באמריקה?]
* 

קטגוריה:הרי האנדים
קטגוריה:ארגנטינה: הרים
קטגוריה:שבע הפסגות
קטגוריה:מנדוסה (פרובינציה)
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
שער למתחיל

319px
שער למתחיל היה שבועון חדשות בעברית קלה, שיצא לאור אחת לשבוע ביום שלישי, בין השנים 1956–2012.

השבועון נוסד ב-1956 על ידי "מחלקת הנחלת הלשון" של משרד החינוך. בתחילה כלל שני עמודים בלבד והתרחב במשך הזמן. לאחר הפרטת הפקתו הוא יצא לאור על ידי העיתונים "דבר" ו"ג'רוזלם פוסט", ובתחילת המאה ה-21 במסגרת "ידיעות שורות" מבית "ידיעות אחרונות". העיתון היה בעבר שני עיתונים נפרדים: "שער" ו"למתחיל". ב-1978 אוחדו שני העיתונים תחת השם החדש.

השבועון נכתב על ידי עיתונאים ואנשי חינוך תוך הקפדה על תכנים הולמים, ונערך תחת פיקוח של משרד החינוך. השבועון מגוון מבחינת נושאים, דרגות הקושי והשפה. הוא מנוקד ומודפס באותיות גדולות, ולכן מתאים לתלמידים בכיתות הנמוכות, לעולים חדשים, לתלמידי החינוך המיוחד ולכל לומדי העברית בארץ ובעולם.

במרץ 2012 יצא לאור הגיליון האחרון של השבועון. במועד סגירתו עמדה תפוצתו בארץ על 5,500 עותקים. בתפוצות הופצה מהדורה דיגיטלית. סגירת העיתון נגרמה בגלל סיום החוזה עם ידיעות אחרונות. למכרז שהוציא משרד החינוך לא ניגש אף עיתון.

כיום מפעיל משרד החינוך אתרי אינטרנט שמחליפים את העיתון: חדשון בעברית קלה<ref></ref> וחַדְשוֹן לילדים<ref></ref>.

==ראו גם==
*המבצע לביעור הבערות

==קישורים חיצוניים==
* [https://ae.lms.education.gov.il/course/index.php?categoryid=102 ארכיון "שער למתחיל"] - ארכיון גליונות סרוקים של העיתון
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:הוראת העברית
כלא אל-ח'יאם

כלא אל-ח'יאם
כלא אל-ח'יאם בשנת 2006 לאחר מלחמת לבנון השנייה

כלא אל-ח'יאם (בערבית: سجن الخيام, בתעתיק מדויק: סג'ן אלח'יאם), הנמצא ליד הכפר ח'יאם בדרום לבנון, היה קסרקטין של הצבא הצרפתי אשר נבנה בשנות השלושים. לאחר מכן שימש המבנה את צבא לבנון, עד שעבר לשליטת צבא דרום לבנון. בשנת 1985 הוסב לשמש כבית מעצר, בית כלא ומתקן חקירות עד לנסיגת צה"ל מדרום לבנון במאי 2000 והתפרקות צבא דרום לבנון. לאחר הנסיגה הפך חזבאללה את הכלא למוזיאון. אסירים ששהו בכלא דיווחו על חקירות קשות ושימוש בעינויים. בין השאר דווח על תאי כליאה בגובה 0.7 מטר ושטח רצפה 0.5 מ"ר, על כליאה בחושך תמידי, ועל הצלפות.

בכלא אל-ח'יאם היה גם אגף נשים עבור אסירות. האסירה המפורסמת ביותר בכלא הייתה סוהא בשארה שניסתה להתנקש במפקד צד"ל, אנטואן לאחד.

מבנה הכלא הושמד בתקיפות חיל האוויר הישראלי במהלך מלחמת לבנון השנייה.

מדינת ישראל הכחישה מעורבות ישירה בניהול הכלא וטענה שהמתקן הועבר לרשות צבא דרום לבנון בשנת 1988. לפני העברת הכלא לאחריות צבא דרום לבנון, צה"ל אישר (בשנת 1986) שאזרח אמריקאי נתפס על ידי כוחות צבא דרום לבנון, הועבר לכלא אל-ח'יאם ונחקר במחנה על ידי שני אנשי צד"ל וחוקר ישראלי על מנת לדאוג לכך שהנחקר יקבל טיפול נאות. אולם בתצהיר שמסר דן חלוץ בשם משרד הביטחון, הוא הודה במעורבות מסוימת של ישראל, כולל תשלום המשכורות לסוהרים ואנשי הכלא והכשרת חוקרים.

ב-2022, בעקבות עתירה של פעילי זכויות אדם לבג"ץ, התיר השב"כ לפרסום מסמכים ובהם תיעוד לעינויים כגון חישמול, הרעבה ומניעת טיפול רפואי. מסמכים נוספים שהתיר השב"כ לפרסם ב-2024 מלמדים כי איש שב"כ היה מפקח על חוקרי צד"ל ומנחה אותם.

==ראו גם==
* כלא אווין
* כלא אבו גרייב

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100819233957/http://www.acri.org.il/Story.aspx?id=85 עתירה לשחרור עצורים בכלא אל-ח'יאם], באתר האגודה לזכויות האזרח בישראל
* 

== הערות שוליים ==

אל-ח'יאם
אל-ח'יאם
קטגוריה:לבנון: מבנים
קטגוריה:רצועת הביטחון
קטגוריה:צבא דרום לבנון
קטגוריה:יחסי ישראל–לבנון
קטגוריה:אל-ח'יאם
אל-ח'יאם

אל-חִ'יַ֫אם (בערבית: الخيام, הגייה נפוצה: לֶחְ'יַ֫אם) היא עיירה בנפת מרג' עיון, מחוז א-נבטיה בדרום לבנון דרומית מזרחית למרג' עיון וכ-4 ק"מ מהגבול עם ישראל. העיירה שוכנת בגובה 695 מטרים מעל פני הים.

האוכלוסייה בעיירה מוערכת ב-30 עד 35 אלף נפש, כ-90% מאוכלוסייתה היא מוסלמית שיעית, ושאר התושבים הם נוצרים כולל יוונים אורתודוקסים, מארונים, פרוטסטנטים וקתולים.

עיקר פרנסתם של תושבי העיירה חקלאות לצד פעילות בתי מלאכה קטנים בתחומים שונים.<ref name=":0"></ref>

חזבאללה הקים תשתית אזרחית נרחבת בעיירה הכוללת מוסדות חברתיים ורפואיים, כמו המרכז הרפואי אל-ח'יאם של ארגון הבריאות האסלאמי ובית החולים עאמל, שמציעים שירותים רפואיים מעבר לאלו המוענקים על ידי המדינה. בנוסף, העיירה מארחת אתרי "תיירות ג'יהאדית" כמו מתקן המעצר לשעבר של צבא דרום לבנון, המהווה כיום מוקד תיירותי המציג את מורשת הקרב של חזבאללה. פעילות זו משרתת את המטרה להפצת האידאולוגיה של חזבאללה ולשימור הרוח הלוחמנית נגד ישראל.<ref name=":0" />

==היסטוריה==
בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בעיירה, וכתב: .

ב-31 בינואר 1971 נערך בעיירה מבצע צבאי, הפשיטה על אל-ח'יאם, במסגרתו פשט כוח מסיירת אגוז בפיקוד סא"ל אורי שמחוני, על מפקדת הפת"ח.

במרץ 1978, במהלך מבצע ליטני, רצחו מיליציות נוצריות 70 גברים נשים וילדים שהסתתרו במסגד בעיירה. בעקבות המבצע הושג רצף טריטוריאלי בין המובלעות הנוצריות, שעד אז היו מבודדות זו מזו.<ref name=":0" />

בשנת 1986 צולם בעיירה הסרט הישראלי שתי אצבעות מצידון.

העיירה הייתה חלק מרצועת הביטחון עד לנסיגתו של צה"ל מלבנון. בעיירה היה המתקן המרכזי לחקירות ולמעצרים של צד"ל. עם סיום שלטון צד"ל ונסיגת צה"ל, נטל חזבאללה את השליטה בעיירה וכעת הוא הכוח הדומיננטי בה. זה מתבטא בכך ש-26 מתושבי העיירה נפלו כחללים בשורות חזבאללה, תשעה מתוכם במהלך הלחימה במלחמת האזרחים בסוריה.<ref name=":0" /> כמו כן, בסמוך לעיירה שכנה עמדה של יוניפי"ל שנפגעה מאש צה"ל במלחמת לבנון השנייה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:לבנון: ערים
קטגוריה:רצועת הביטחון
קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
בעיות המילניום של מכון קליי

בעיות המילניום של מכון קליי הן שבע השערות מתמטיות בולטות, אשר נקבעו בשנת 2000 על ידי מכון קליי למתמטיקה כבעיות פתוחות אשר פתרון כל אחת מהן מזכה בפרס כספי בסך 1,000,000 דולר. הבעיות הוכרזו לכבוד פתיחת האלף השלישי לספירה. מאז הוכרז הפרס נפתרה רק אחת מן הבעיות - השערת פואנקרה.

==רשימת הבעיות==

# השערת רימן על פונקציית זטא של רימן, שנוסחה ב-1859 ואשר הופיעה אף ברשימת 23 הבעיות של הילברט.
# השערת בירץ' וסווינרטון-דייר - השערה מרכזית על האריתמטיקה של עקומים אליפטיים, שנוסחה ב-1963.
# השערת פואנקרה - השערה אשר מתבססת על טופולוגיה חקר הצורות וקשר ביניהן. היא טוענת כי כל צורה שאין לה חור משתייכת לאותה משפחה ומבחינה מהותית זהה לצורת כדור. ההשערה נוסחה ב-1904. השערה זו הוכחה (ר' בהמשך).
# פתרון השערת הודג' על קוהומולוגיה של יריעות אלגבריות.
# הבנת הפתרונות של משוואות נאוויה-סטוקס על זרימת נוזלים.
# הכרעה בשאלה האם P=NP.
# בנייה של תורות יאנג-מילס להסבר המסה של חלקיקים אלמנטריים.

==פרס על הפרכה==
בבעיית P מול NP היחס להפרכה ולהוכחה זהה מבחינת הפרס. ביתר הבעיות, הפרכה תזכה את הפותר בפרס, רק אם מכון קליי ימצא שלאור ההפרכה הבעיה נסגרה. אחרת יכול מכון קליי לנסח את הבעיה מחדש עם תנאים חלשים יותר בצורה שההפרכה לא תסתור אותה, ולהעניק (לפי שקול דעתו) פרס מוקטן עבור ההפרכה. הפרס המוקטן לא יהיה על חשבון הפרס המוצע לבעיה, אלא ממקורות מימון אחרים.

==הוכחות==
בנובמבר 2002 פרסם גריגורי פרלמן מתווה להוכחה ל"השערת הגאומטריזציה של תרסטון", שהשערת פואנקרה היא מקרה פרטי שלה. פרלמן בחר לפרסם את עבודתו בדרך לא רגילה - באמצעות האינטרנט, ולא בכתב עת העובר ביקורת עמיתים, ובכך נמנע מלקיים את אחד התנאים לקבלת הפרס.
למרות זאת, במרץ 2010 הוצע הפרס לפרלמן, אך זה דחה את קבלתו.

==לקריאה נוספת==
<DIV dir=ltr>
* Keith J. Devlin, The Millennium Problems: The Seven Greatest Unsolved Mathematical Puzzles of Our Time, Basic Books, 2002.
</DIV>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.claymath.org/sites/default/files/millennium_prize_rules.pdf תקנון הפרס]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעיות פתוחות במתמטיקה
אגם קרעון

אגם קרעון (בערבית: بحيرة قرعون בחירת קרעון) הוא אגם הנמצא בחלקה המרכזי של בקעת הלבנון, בתחומי מחוז מערב הבקאע, ושטחו כ-11 קמ"ר. 

האגם נוצר בקרבת העיירה קרעון, הנמצאת ממזרח לאגם, לאחר שבשנים 1959–1965 הוקם במקום סכר על נהר הליטני. גובהו של הסכר 62 מטר ואורכו 1,100 מטר, והוא תוחם את האגם מצידו הדרומי. אורכו של האגם 11 קילומטר.

האגם משמש כמאגר מים שנפחו 220 מיליון מטר מעוקב.

עודפי המים מהאגם מוזרמים בתעלה שאורכה 6.5 ק"מ לתחנת כוח הידרואלקטרית תת-קרקעית המפיקה עד 185 מגה-ואט חשמל - הפרויקט ההידרואלקטרי הגדול ביותר בלבנון.

הסכר מיועד גם להשקיית שטחים חקלאיים - כ-310 קמ"ר בדרום לבנון וכ-80 קמ"ר באזור בקעת הלבנון (הבאקע).

בחוף האגם ישנו בית מלון וישנן גם מספר מסעדות.

במבצע שלום הגליל בשנת 1982 כבשה ישראל חלקים נרחבים מנהר הליטני, כולל את כל אגם קרעון, ושלטה באזור עד נסיגת צה"ל ב-1985 מרוב השטחים בהם שהה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20070311044229/http://www.dams.org/kbase/submissions/showsub.php?rec=INS099 The Qaraoun Dam and Reservoir Management] - Salame, Antoine.
</div>

==קישורים חיצוניים==

שמאל
מפת בקעת לבנון
קטגוריה:לבנון: גאוגרפיה
קרעון
קרעון
קטגוריה:בקאע
פוקשאן

פוקשאן (רומנית: Focşani, אלפבית פונטי בינלאומי: ) היא עיר בחבל מולדובה שברומניה המשמשת כבירת מחוז ורנצ'אה, על גבול חבל מונטניה (חלקה מעבר לגבול זה).

נכון לשנת 2002 מנתה אוכלוסיית פוקשאן 103,219 תושבים. 

העיר שימשה בעבר כשדה הקרב לניצחונו של אלכסנדר סובורוב נגד האימפריה העות'מאנית.

== אטימולוגיה ==
במסמכים היסטוריים על היישוב מוזכר שבמקום הייתה אחוזה של קשיש בשם Focşa (פוקשה). ברומנית מקובל להוסיף את האות i בסיום מילה כדי לציין השתייכות או ריבוי; במקרה שהמילה מסתיימת בתנועה, יש צורך להוסיף עיצור חוצץ, ורק אחר כך את האות i – וכך נוצר השם Focşani, "פוקשאנ(י)", קרי, המקום של פוקשה.

== היהודים בפוקשאן ==
הדיווחים הראשונים על הקהילה היהודית של פוקשאן מתועדים למאה ה-17. רב העיר של אותה תקופה, הרב נתן נטע הנובר, הוא מחבר הספרים "יון מצולה" ו"שערי ציון". בחלקה של פוקשאן שבשטח החבל היסטורי מולדובה הוקם בית עלמין יהודי בשנת 1691 ובית כנסת בשנת 1698. בשנת 1797 נבנה בית הכנסת המקומי בצד שבשטח החבל ההיסטורי ולאכיה.

בשנת 1821, בתקופת המרד של טודור ולדימירסקו ומעבר הצבא היווני דרך פוקשאן, נשרפה העיר ונערכו מהומות אנטי־יהודיות, שתבעו קורבנות בנפש. בשנת 1859 היו בפוקשאן 1855 יהודים, שהיוו כ־20% מאוכלוסיית המקום.

בסוף שנת 1881 נערך בעיר הכנס הציוני הראשון, קונגרס פוקשאן.

בתחילת המאה ה-20 היו בפוקשאן 6 בתי כנסת והיהודים היוו כ־25% מאוכלוסיית העיר.

בין ילידי המקום המפורסמים נמנו הרב שניאור זלמן שכטר, חוקר יהדות ומייסד היהדות הקונסרבטיבית באמריקה והסופר קאמיל בלטאזאר.

== ערים תאומות ==
* 

== לקריאה נוספת ==
* "במעוף השנים" מאת צבי בן דב.
* "פוקשאני - סיפורה של קהילה" מאת צבי בן דב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.jew-focsani.com/heb/city_history.html ההיסטוריה של העיר]
* [http://www.romania-israel.com/modules.php?name=Content&pa=showpage&pid=216 אתר רומניה ישראל] 
* 
* 

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות ברומניה
ויז'ניציה

ויז'ניציה (אוקראינית: Вижниця, רוסית: Вижница, גרמנית: Wischnitza, רומנית: Vijniţa, יידיש: וויזשניץ) היא עיירה באוקראינה, הנמצאת במחוז צ'רנוביץ ומשמשת כמרכז למחוז ויז'ניץ, על גדות נהר הצ'רמוש הלבן, סמוך להרי הקרפטים. אוכלוסיית העיירה מונה כ-4,917 תושבים. על שם העיירה קרויה חסידות ויז'ניץ, שנוסדה בה.

==היסטוריה==
ויז'ניץ מוזכרת לראשונה ב-1501 בכרוניקות מולדוביות כחלק מנסיכות מולדובה. בשנים הבאות התפתחה כמרכז לתעשיית היער באזור וכמרכז הירידים. בתחילת המאה ה-17 נסיכות מולדובה נכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית. ב-1768 האזור נכבש על ידי הצבא הרוסי, וב-1774 על ידי אוסטריה; העיר השתייכה לפלך בוקובינה החדש. בעקבות מלחמת העולם הראשונה והתפוררות הקיסרות האוסטרו-הונגרית (1918) נהפכה העיר לחלק מרומניה, וב-1939 צורפה לברית המועצות כחלק מאוקראינה לאחר הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ב-1941 חזר הצבא הרומני לעיר לפי הסכם עם בעלי בריתם הגרמנים. ב-1944 שוחררה על ידי הצבא האדום. למרות ניסיונות הסובייטיזציה של האזורים המסופחים, העיר שמרה על זהותה האוקראינית עד להכרזת העצמאות של המדינה ב-1991, עם התפרקות ברית המועצות.

==הקהילה היהודית==
פנקס הקהילה נפתח ב-1768. ב-1774, כבר נמנו 56 בתי-אב יהודים בעיר. בשנת 1854 התיישב בוויז'ניץ הרב מנחם מענדיל משושלת קוסוב, שייסד את חסידות ויז'ניץ העצמאית. רוב פרסומה וחשיבותה של העיירה בעולם היהודי נבעו מהחצר החסידית. ב-1880 מנו היהודים כ-90% מן האוכלוסייה. מספר משכילים פעלו בעיר, ובמאה ה-20 הוקמו מועדונים ציוניים. במלחמת העולם השנייה, היהודים גורשו למחנות בטרנסניסטריה על ידי הצבא הרומני, ושם רבים מהם הושמדו. הקהילה לא השתקמה לאחר השואה.

== ערים תאומות ==

* 

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.jewishgen.org/Yizkor/Bukowinabook/buk2_120.html על העיירה ויז'ניץ] 
* 

*
קטגוריה:מחוז צ'רנוביץ: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
גן החיות של סינגפור

טיגרסים בנגליים לבנים בגן החיות של סינגפור.]]
גן החיות של סינגפור (בסינית: 新加坡动物园; רשמית: הגן הזואולוגי של סינגפור; רווח השם גן החיות מאנדאי) הוא גן חיות הממוקם בסינגפור. הגן משתרע על 280 דונם בתוך שמורת טבע מיוערת, וגובל עם "המאגר העליון סלטר" - ממאגרי המים הגדולים של סינגפור. גן החיות, שנפתח ב-23 ביוני 1973, נבנה בעלות של 9 מיליון דולרים אמריקני ובנייתו מומנה על ידי ממשלת סינגפור. הגן מופעל בידי אגודת שימור חיות הבר הסינגפורית, המנהלת אף את "ספארי הלילה" השכן ואת "פארק הציפורים ג'ורונג" (Jurong BirdPark).

מאז פתיחתו, נוהג גן החיות בגישה המודרנית של תפעול גני חיות: הצגת בעלי חיים בסביבה הדומה לבית גידולם הטבעי ולא בכלובים תחומים, תצוגות "פתוחות" - כלומר גדר חבויה קיר זכוכית או תעלה המונעת מבעלי החיים לעבור, וכך הלאה. בגן החיות של סינגפור כ-300 מינים שונים של בעלי חיים, מתוכם כ-20% נחשבים כבסכנת הכחדה; מלבד זאת, לגן החיות עוד מספר שיאים: נמצאת בו אוכלוסיית האורנגאוטנים (Pongo) הגדולה ביותר בשבי, והוא המקום הראשון שהרביע בהצלחה דוב קוטב (Ursus maritimus) בגן חיות. הגן מושך אליו כ-1.3 מיליון מבקרים בשנה.

== היסטוריה ==
החל משנת 1969 הועלו תוכניות לבניית גן חיות בסגנון גן החיות של סינגפור. מִנהלת השירותים הציבוריים (Public Utilities Board; PUB) החליטה להקדיש מקצת מנכסיה סביב מאגר המים לשם הקמת פארקים ומתקני פנאי ושעשועים. יושב ראש המִנהלת, אונג סווי לאו, הקצה 880 דונם להקמת גן זואולוגי. בשנת 1970 צוות עובדים ויועצים הושכר, ושנה לאחר מכן - בשנת 1971 - בניית 50 המתחמים הבסיסיים החלה. בעלי החיים נאספו מסוחרים ונתרמו בידי נותני חסות. מנהל גן החיות של קולומבו שבסרי לנקה, לין דה אלוויס, הושכר כיועץ לפיתוח גני-חיות באזורים טרופיים ובכלל זה גן החיות בסינגפור.

ב-23 ביוני 1973 פתח גן החיות של סינגפור את שעריו לראשונה, כשלו אוסף של כ-270 בעלי חיים מיותר מ-72 מינים שונים, וצוות עובדים הכולל 130 איש. כמעט עשרים שנה מאוחר יותר, בשנת 1990, כלל גן החיות 1600 בעלי חיים מיותר מ-130 מינים ששהו ב"תצוגות נוף פתוחות" התחומות באופן מוסתר מהעין, כך שבני האדם הצופים ובעלי החיים ירגישו בצורה הדומה ביותר לטבע. גן החיות לא הורחב מעבר ל-0.28 הקילומטרים הרבועים המקוריים, אך 400 דונם של יער שניוני הומרו מאוחר יותר לספארי לילה, ושאר האדמות שלא נוצלו נשמרו כשטחים מיוערים. יערות אלו, יחד עם מאגר המים הגובל בגן החיות, מעניקים לגן תחושה טבעית.

מבין האטרקציות השונות שמציע גן החיות של סינגפור ניתן למנות את תוכנית "ארוחת הבוקר עם אורנגאוטן" המאפשרת למבקרים להתקרב ולפעול עם אורנגאוטנים השוהים בגן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://blog.m3.com/BackToTheStreet/files/NsMapJuly_big.jpg מפת הגן]

סינגפור, גן החיות של
קטגוריה:סינגפור: מבנים
אנמנזה

אָנַמְנֵזָה (מיוונית: αναμνησις – זכירה או היזכרות) היא מושג בעל משמעות בתחום הפילוסופיה, הפסיכואנליזה והדת.

==הגדרה קלאסית==
בפילוסופיה, אפלטון משתמש במונח אנמנזה בתורת ההכרה שהוא מפתח בדיאלוגים עם מנון ופידון.

===מנון===
בדיאלוג מנון נקרא סוקרטס (מורהו של אפלטון) לאתגר על ידי מנון, במה שנודע אחר כך כפרדוקס הסופיסטים, או פרדוקס הידע:

במילים אחרות, מנון תוהה: אם אינך יודע כיצד נראה הידע אותו אתה מחפש, לא תכיר אותו כאשר תראה אותו, ואם אתה יודע כיצד נראה הידע, אזי אינך צריך לחפש אותו. בכל מקרה, אם כן, אין כל טעם לנסות ולרכוש ידע.

סוקרטס, בתגובה לפרדוקס, מפתח את התאוריה של זכירה (אנמנזיס). על פי תאוריה זו, הנשמה היא בת-אלמוות ונולדה בגוף גשמי פעמים רבות. הידע קיים למעשה בנשמה מזה נצח, אבל בכל פעם שהנשמה מתגשמת מחדש, אותו ידע נשכח בהלם הלידה. מכאן שאותו תהליך שאנו מכנים בשם "למידה", אינו אלא היזכרות במה ששכחנו. (ברגע שהחזרנו אותו לתודעתנו הרי הוא אמונה אמיתית שיש להופכה לידע אמיתי על ידי הבנה). בדרך זו סוקרטס (ואפלטון) רואה עצמו, לא כמורה, אלא כמיילדת, המסייעת ללידת הידע אשר קיים כבר בתלמיד.

תיאור זה, של למידה כהיזכרות, מודגם באמצעות שאלות בגאומטריה שסוקרטס מפנה לעבד צעיר. בתחילה הנער עונה תשובה שגויה, אך כאשר סוקרטס מובילו להבחין בשגיאתו הנער תחילה נבוך, ולאחר מכן, באמצעות השאלות של סוקרטס, מסוגל להגיע לתשובה הנכונה. מטרת השיחה הזו היא להראות, כי לאור העובדה שהתשובה הנכונה לא נאמרה לנער, אזי אין מנוס מן המסקנה כי הנער הגיע לתשובה על ידי היזכרות במה שכבר ידע אך שכח.

===פיידון===
בדיאלוג פיידון מפתח אפלטון את התאוריה של היזכרות (אנמנזיס), על ידי שילובה בתאוריה של הצורות: ראשית, הוא מספר כיצד ניתן להשיג היזכרות. בעוד שבמנון השיטה היחידה להיזכרות היא באמצעות שאלות שבעזרתן סוקרטס מתקדם למטרתו, בפיידון, מציג אפלטון לאדם דרך לחיות את חייו כך שיוכל להתגבר על אופיו המטעה של הגוף דרך "קתרזיס" (ביוונית καθαρσις) – זיכוך או טיהור (מאשמה או מזיהום). הגוף וחושיו הם מקור הטעות, ידיעה יכולה לבוא רק דרך שימוש בהגיון, על ידי מחשבה על דברם בנשמה.
שנית, הוא מבהיר שידיעה אמיתית, להבדיל מאמונה אמיתית, נבדלת בתכנה. אדם יכול לדעת אמיתות נצחיות, כיוון שאלה האמיתות היחידות ששכנו בנשמה מזה נצח. אף שאמונה אמיתית, על הדרך הקצרה ביותר בין שתי ערים למשל, יכולה להועיל מאוד, לא ניתן להתייחס אליה כידע אמיתי, שכן הערים קמו בנקודה מסוימת בהיסטוריה, והידע עליהן לא יכול היה להיווצר לפני כן, וממילא הוא לא יכול להתקיים באופן נצחי.

==פסיכואנליזה==
טיפול פסיכולוגי על פי הגישה הגישה הפסיכואנליטית, מבוסס על ההנחה כי העלאת זכרונות (אנמנזיס) היא בעלת כח מרפא. בפסיכואנליזה, בדומה לרפואה, סיפור המאורעות אשר הביאו לתסמינים הנוירוטיים הוא בעל חשיבות מהותית בתהליך הטיפולי. גישה זו טוענת כי המטופל אינו מודע לחשיבות המאורעות שבזכרונו, או להשפעתן הפסיכולוגית על אישיותו. אלה מתבררים למטפל כחלק מן התהליך הטיפולי. במקרים רבים זכרונות אלה משנים ומחליפים צורה, ומקבלים ביטוי במצבי חרדה וכדומה.
המטופל בפסיכואנליזה עשוי לחוות חרדה כאשר הוא מנסה למצוא פתרון לתסמיניו בפנייה לאמצעים המסורתיים של הרפואה, כלומר תרופות והתערבויות רפואיות אחרות.

==יהדות==
הגמרא במסכת נידה מתארת את העובר במעי אמו. ושם נאמר: מטרת המדרש היא להראות את הביטוי של האנמנזה בחייו של האדם, בדומה לתיאור של סוקרטס. בהתאם למדרש, מטרת האדם בעולם היא להשיב לנשמה את הידע שנלקח ממנה בעת הלידה, ולשוב למצב ההכרתי שלו טרם לידתו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:פסיכואנליזה
לוס אלטוס

מיקום של לוס אלטוס
historical}} [[דגל לוס אלטוס]]
לוס אלטוס (ספרדית: Los Altos; מילולית, הרמות) הוא חבל ארץ במרכז אמריקה שהתווסף כמדינה השישית לפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה ב-1830. בירת המדינה הייתה קצאלטננגו והיא השתרעה על חלק ממערב גואטמלה של ימינו וחלקים ממדינת צ'יאפס במקסיקו.

==היסטוריה==
המדינה נולדה בשל מחלוקות פוליטיות ומתחים בין השלטונות בעיר הבירה גואטמלה סיטי לבין התושבים בקצאלטננגו ובחלקים אחרים של מערב אמריקה המרכזית. ויכוחים על ניתוק מגואטמלה החלו זמן קצר לאחר עצמאות מדינות מרכז אמריקה מספרד ב-1821. מדינה נפרדת זו אושרה על ידי האספה החוקתית מנובמבר 1824, אך הייתה התנגדות ניכרת למהלך כזה בגואטמלה סיטי.

עצמאותה של לוס אלטוס מגואטמלה הוכרזה רשמית ב-2 בפברואר 1838. הממשלה הפדרלית הכירה בלוס אלטוס כמדינה השישית באיחוד ונציגים של לוס אלטוס השתתפו במושב הקונגרס ב-5 ביוני אותה שנה. הדגל של לוס אלטוס התבסס על דגל האיחוד המרכז אמריקני כאשר הסמל במרכז הדגל היה ציור של ציפור קצאל (ציפור מקומית המסמלת חירות) על רקע הר געש. זה היה הדגל הראשון במרכז אמריקה שכלל את הקצאל כסמל. מ-1871 הוא נוסף גם לדגל גואטמלה.

כשהתפרקה הפדרציה במלחמת אזרחים, הכריזה לוס אלטוס על הקמת רפובליקה עצמאית. קצאלטננגו ורוב לוס אלטוס הוחזרו לגואטמלה בכוח על ידי צבאו של רפאל קררה ב-1840. ב-2 באפריל 1840 הוצאו רוב פקידי הממשלה המקומית להורג באמצעות כתת-יורים לפי פקודותיו של קררה. תוך ניצול המצב המדיני הבלתי ברור סיפחה מקסיקו חלקים מלוס אלטוס וכיום הם אזור מזרח מדינת צ'יאפס.

בשנים 1844, 1848 ו-1849 היו ניסיונות כושלים למרוד ברודנות של קררה שבמהלכם הוכרזה למשך זמן קצר שוב עצמאות לוס אלטוס.

לחבל ארץ זה יש עד היום מאפיינים ייחודיים ו"לוס אלטוס" הוא עדיין הכינוי לאזור בגואטמלה שסביב קצאלטננגו. באופן דומה, החלק המקסיקני של המדינה לשעבר ידוע כ"לוס אלטוס דה צ'יאפס".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גואטמלה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר באמריקה
קטגוריה:מדינות לשעבר באמריקה הלטינית