איתמר בן גביר

איתמר בן גביר (נולד ב-6 במאי 1976, ו' באייר ה'תשל"ו) הוא פוליטיקאי ישראלי ימני קיצוני המכהן כשר לביטחון לאומי, יושב ראש מפלגת עוצמה יהודית וחבר הכנסת מטעמה.

בן גביר התמודד לכנסות ה־19 וה־21–25 ברשימות שונות מטעם מפלגת "עוצמה יהודית". קודם לכן שימש כעורך דין וכן יועץ התקשורת של חבר הכנסת מיכאל בן ארי ודובר תנועת "חזית יהודית לאומית".

במהלך פעילותו הפוליטית הוגשו נגדו, לדבריו, 53 כתבי אישום, שמתוכם הורשע בשמונה עבירות פליליות, בהן התפרעות, הפרעה לשוטר והסתה לגזענות, וכן שתי הרשעות בהחזקת חומר תעמולה עבור ארגון טרור ושתי הרשעות בתמיכה בארגון טרור.

== ראשית חייו ==
נולד בירושלים, הצעיר בשני בניהם של שושנה וצדוק בן גביר. אביו יליד ירושלים, בן להורים יוצאי עיראק. האב עברת את שם משפחתו מ"חאנן", גביר בערבית. האם שושנה (לבית שנגלוף), בת להורים יוצאי כורדיסטן, הייתה פעילת האצ"ל ובגיל 14 נעצרה בשל כך על ידי הבריטים.

גדל בבית מסורתי במבשרת ציון, ולמד בתיכון אורט בירושלים. בגיל 12 החל בתהליך של חזרה בתשובה.

=== פעילותו בימין הקיצוני ===
בגיל 14, בזמן האינתיפאדה הראשונה, החל להתקרב לימין הפוליטי ולהשתתף בהפגנות נגד למשמרות נשים בשחור בכיכר פריז בירושלים. בתחילה הצטרף לנוער מולדת, ובגיל 16 הצטרף, בהשפעת נעם פדרמן לתנועת "כך" והתקדם לעמדת רכז הנוער בתנועה. לאחר התיכון למד בישיבת הרעיון היהודי, מיסודו של הרב מאיר כהנא.

בעקבות טבח מערת המכפלה ב-1994, הוכרזה תנועת "כך" כארגון טרור, והוצאה אל מחוץ לחוק. ב-1999 הפיץ ביום תשעה באב כרוז בו נכתב "אבלות, חורבן וקינות, זה לא מספיק – יש לגרש את האויב הערבי מהר הבית", ונחתם על ידי "פעילי כך לשעבר". ב-2004 הורשע בתמיכה בארגון טרור בגין מעשה זה. בשנת 2007 הורשע בן גביר פעם נוספת בתמיכה בארגון טרור ובהסתה לגזענות, לאחר שב-2001 נסע ברכב שעליו הודבק סטיקר בו נכתב "אין ערבים - אין פיגועים", וב-2002 נמצאו ברכבו ארבעה שלטים עם הכיתוב "לגרש את האויב הערבי". השלטים נחתמו בידי "מטה כהנא צדק", שהוכרז כארגון טרור.

בן גביר לא גויס לצה"ל. לטענתו סירב הצבא לגייסו בשל עברו בתנועת "כך". לאחר שהוצאה התנועה אל מחוץ לחוק המשיך לפעול בארגון "חזית הרעיון", עד סגירתו בעקבות קביעה שהארגון הוא ארגון המשך לתנועת כך. ערב פירוק התנועה לא היה בן גביר אחד המפורסמים שבה, אולם התמדתו במחאות מתוקשרות שהגיעו לא פעם אל בית המשפט קנתה לו מקום בולט בין פעילי הימין הרדיקלי.<ref></ref> חלק מיוזמותיו של בן גביר היו משותפות עם ברוך מרזל, מנהיגה האחרון של תנועת כך.

בן גביר הצליח למשוך תשומת לב גם בעזרת פרובוקציות. שבועיים לפני רצח יצחק רבין, הציג לתקשורת את סמל מכוניתו של רבין, והכריז: "כמו שהגענו לסמל הזה – אנחנו יכולים להגיע לרבין". במהלך קמפיין בחירות לכנסת ב-2022 התנצל על כך ואמר שאינו מכנה את רבין בכינוי "בוגד", אף שלדעתו "רבין עשה דברים שפוגעים במדינת ישראל" ו"סייע לאויב", וטען ש"יש הגזמה בהנצחה שלו". בן גביר הקים, יחד עם ברוך מרזל ופעילים נוספים, את "הוועד למען הדמוקרטיה", שפעל לשחרורו של יגאל עמיר, רוצחו של רבין. לאחר שהמחבל סמיר קונטאר שוחרר מהכלא בעסקת שבויים, הארגון דרש לשחרר את יגאל עמיר. בן גביר אמר ש"המטרה היא להביא לידי ביטוי את הדרישה לשחרר את יגאל עמיר", ו"אם משחררים רוצחים עם דם על הידיים צריך גם לשחרר את עמיר".

ביוני 1997, תוכננה הופעה של הזמרת האירית שינייד אוקונור בירושלים, באירוע שקרא לחלוקת העיר בין ישראל לפלסטין. הופעתה בוטלה בעקבות איום לרצח שהופנה כלפיה בשיחת טלפון לשגרירות הממלכה המאוחדת בישראל. בראיון רדיו התגאה בן גביר שהוא ופעילי "חזית הרעיון" הביאו לביטול ההופעה. בתגובה פרסמה אוקונור מכתב פומבי שהופנה לבן גביר, בו כתבה בין השאר "אלוהים אינו מתגמל את מי שמטילים טרור על ילדי העולם. לא הצלחת בכלום, למעט בכישלון נשמתך".

בשנת 2000 הדביק ברחבי ירושלים מודעות נגד ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל, והושם במעצר בית עד לתום הביקור. בדצמבר 2005, לאחר שראש הממשלה לשעבר אריאל שרון שקע בתרדמת, בן גביר חגג את האירוע ואמר: "אנחנו מקווים שיהיה מכאן מסר לכל מי שרוצה לפגוע בארץ ישראל, ארץ ישראל יותר חזקה מכולם". לאחר שהדביק על רכבו סטיקר ובו הכתובת "שרון, לילי מחכה לך", נעצר בן גביר ונחקר בחשד להסתה נגד שרון.

בסוף שנת 2005, שהה בן גביר יחד עם מספר חיילים בפילבוקס באזור חברון. מיד לאחר שיצא מהפילבוקס נורה צרור יריות מטווח קצר שלא פגע באף אחד מהם. כעבור שנים אמר בן גביר שהוא סבור שמדובר היה בניסיון לחסל אותו.

בשנת 2011 הפגין יחד עם ברוך מרזל, בנצי גופשטיין, בצלאל סמוטריץ ופעילים נוספים ב"מצעד הבהמות" במחאה על מצעד הגאווה בירושלים.

בשנת 2017 ייצג בנות שירקו לעבר מנזר, ואמר בראיון לכאן חדשות כי "יש מנהג יהודי קדום כשעוברים ליד מנזר או ליד כומר יורקים, אפשר להסכים או להסכים, אבל כאשר יורקים לצד אני לא חושב שמדובר בעבירה". בראיון לגלי ישראל אמר כי על אף שהמעשה לא ראוי, "אני לא אוהב שעל דברים כאלה מגיעים למעצר". לדבריו, עדיף לטפל במקרים כאלה באמצעות חינוך.

בסלון ביתו הייתה תלויה עד לתקופת הבחירות של 2020 תמונה של ברוך גולדשטיין, על רקע מערת המכפלה בה ביצע את הטבח ב-1994. במספר הזדמנויות נימק זאת בן גביר בכך שגולדשטיין הציל כמה מחבריו. בראיון לתוכנית טלוויזיה ב-1994, אחרי הטבח במערת המכפלה, אמר בן גביר: "כל שבוע אנחנו שומעים על עוד יהודי שנרצח ועוד יהודי שנרצח - נמאס. סוף סוף קם יהודי, יהודי גדול, הצדיק הד"ר גולדשטיין ה' יקום דמו". באותו ראיון אמר שאיסור לא תרצח חל רק כלפי יהודים. בפורים של שנת 1995, שנה לאחר הטבח, התחפש בן גביר לגולדשטיין. הוא לבש חלוק רופא עם דרגותיו של גולדשטיין והוסיף שלט בו מצויר איש עם רובה ולידו הכיתוב "ברוך הגבר – אשר יפתח באש" ואמר "הגיבור שלי הוא דוקטור גולדשטיין". בכתבה טלוויזיונית משנת 2011, אמר על התמונה שבסלון ביתו: "יש כאן איזושהי אמירה בתמונה הזאת, אמירה מאוד מפורשת", וכן שגולדשטיין "צדיק", "גיבור" ו"רופא שהציל בחיים שלו יהודים". בתקופת הבחירות של 2020 הסיר בן גביר את תמונת גולדשטיין מביתו. בפאנל בחירות ב-2022 אמר בן גביר שהתבגר וכבר אינו חושב שגולדשטיין גיבור.

איתמר בן גביר ו[[בנצי גופשטיין בלשכה הפרלמנטרית שהקים בן גביר בשכונת שייח' ג'ראח במזרח ירושלים, פברואר 2022]]

== הליכים משפטיים ==
בשנים 2006–2008 עתר לבג"ץ, עם ברוך מרזל, בבקשה לבטל את ההיתר לערוך את מצעד הגאווה בירושלים. העתירות נדחו. בשנת 2011, במסגרת כתב אישום שהוגש נגדו, קיבל לידיו בהוראת בית המשפט מסמכים שלפיהם השב"כ ומשטרת ישראל השקיעו מאמצים רבים במעקב אחריו ובתיעוד מדויק של תנועותיו במשך שעות רבות ביום.

===כתבי אישום והרשעות פליליות===
עד פברואר 2009 הוגשו נגד בן גביר 46 כתבי אישום, מתוכם הורשע בשמונה, בהם בעבירות התפרעות, השחתת מקרקעין, הפרעה לשוטר, החזקת חומר תעמולה לטובת ארגוני טרור, והסתה לגזענות ותמיכה בארגון טרור. כעבור שש שנים אמר שהוגשו נגדו עוד שבעה כתבי אישום, בהם זוכה. על פי נתונים אלו, הוגשו נגדו 53 כתבי אישום, מהם הורשע בשמונה.

===עריכת-דין===
איתמר בן גביר ו[[ברוך מרזל בהפגנה נגד הפסקת האש במבצע צוק איתן. ירושלים, 15 ביולי 2014]]
בן גביר רכש את השכלתו המשפטית בקריה האקדמית אונו. בתחילה החליטה לשכת עורכי הדין למנוע ממנו לגשת להתמחות עקב עברו הפלילי, אולם לאחר הליך שכלל כמה ערעורים - עבר את מבחני לשכת עורכי הדין ב-2012 והוסמך כעורך דין.

לפני כניסתו לפוליטיקה, הרבה בן גביר לייצג אנשי ימין שהואשמו בעבירות על רקע אידאולוגי. בסוף 2015 ייצג את אחד החשודים ב, וטען שחוקרי השב"כ אילצו את מרשו להודות באמצעות עינויים. בדצמבר 2015 השתתף בחתונת השנאה ואחרי כן ייצג חלק ממשתתפי האירוע שהוגשו נגדם כתבי אישום. בראיון לתקשורת אמר "אף אחד לא הבין שמדובר בתמונות של בן משפחת דוואבשה". ב-2017 ייצג פעיל של תנועת "חוזרים להר" שניסה להתגנב עם גדי להר הבית לשם חידוש עבודת הקורבנות ונעצר על ידי המשטרה.

===תביעות דיבה===
בן גביר הגיש תביעת דיבה נגד העיתונאי אמנון דנקנר, על שכינהו "נאצי קטן" בתוכנית "פופוליטיקה" בשנת 1995, וזכה בה בפיצוי סמלי של שקל אחד. באפריל 2018 פסק בית המשפט שעובד בתחנת דלק שכינהו "נאצי", הצדיע לו במועל יד והתעלם מזימונים למשפט, ישלם לו פיצוי בסך 200,000 ש"ח. אנשי ימין שונים טענו מספר פעמים כי בן גביר הוא סוכן שב"כ שתול, בדומה לאבישי רביב, ואחד המפרסמים, ברי חמיש, נתבע על ידי בן גביר. בפסק הדין נקבע שהכינוי "סוכן שב"כ" נחשב כלשון הרע בקרב חוגים מסוימים, ושחמיש הציג את בן גביר כאדם לא הגון ואף מסוכן. בית המשפט פסק כי על חמיש לפצות את בן גביר ב-30,000 ש"ח.

בן גביר הגיש תביעות דיבה רבות, ונכון לפברואר 2023 היה מעורב ב-10 תיקים פעילים. במאי 2022 שודר פרק בתוכנית "עובדה" אודות בן גביר, בו נטען בין השאר שבן גביר עודד נערי גבעות לבצע פעולות תג מחיר. בן גביר הכחיש את התחקיר, וכשבועיים לאחר שידור התכנית הגיש נגד התוכנית תביעה בסך שני מיליון ש"ח. תביעות נוספות שהגיש בשנת 2023 הן נגד העיתונאי יהושע בריינר ועיתונו "הארץ", נגד השר לשעבר משה יעלון, נגד גילת בנט, ערוץ 7 ונגד נתבעים נוספים.

===תביעות כנגד המשטרה===
בן גביר זכה בסכום מצטבר של כרבע מיליון ש"ח בתביעות נגד המשטרה, לאחר שתבע אותה על הטרדות שונות והפרת זכויותיו. כך - באוגוסט 2011 פסק בית משפט השלום בירושלים כי על משטרת ישראל לשלם לו 18,000 ש"ח, כפיצוי על כך ששוטר תקף אותו בימי ההתנתקות. בפברואר 2012 פסקה שופטת השלום בירושלים שמשטרת ישראל תשלם לבן גביר פיצויים בסך 14,000 שקל, על כך שנעצר למשך 24 שעות בשל כוונתו להפגין עם אחרים מול ביתו של מפקד פיקוד המרכז גדי שמני.

===תביעות אישיות===
עובד זר, שהועסק כמטפל סיעודי של אביו של איתמר בן גביר, תבע לאחר פטירת האב ב-2020 תשלום זכויות שונות, שלא ניתנו לו בתקופת עבודתו, מאיתמר בן גביר ואחיו, יורשיו של האב. היורשים התגוננו בטענות שונות, בהן הטענה שזמן קצר לפני מות האב נטש אותו העובד והתפטר. בנוסף טענו שיש לקזז מהזכויות כספים ששילם המנוח עבור העובד, כגון תשלומים לביטוח רפואי ומימון מגורי העובד והוצאות נלוות, בסך כולל של כ-85,500 ש"ח. טענות היורשים נדחו בבית הדין הארצי לעבודה, ונפסק שעל האחים לשלם לעובד כ-100,000 ש"ח. לשם גביית החוב נאלץ העובד לפנות לרשות האכיפה והגבייה, שהוציאה צו עיקול משכורת נגד איתמר בן גביר. במהלך הדיון המשפטי הגיש בן גביר הצעת חוק לביטול חובת הביטוח הפנסיוני לעובדים זרים.

=== עבירות תנועה ותאונות דרכים ===
מאז הוציא רישיון נהיגה, נתפס בן גביר מספר רב של פעמים על ידי משטרת התנועה על עבירות תנועה שונות. בסך הכל נקנס בגין 78 עבירות תנועה ב-23 שנים.<ref>.</ref>

לפי פרסום של ג'וש בריינר, בן גביר מאיץ בנהגים שלו לבצע עברות תנועה. באוגוסט 2023 היה מעורב בתאונה כשנהג שלו נכנס לצומת ברמזור אדום, בזמן שהיו בדרך לראיון טלוויזיוני. לא היו נפגעים בגוף. ב-26 באפריל 2024 התהפך רכבו של בן גביר כשנכנס לצומת באור אדום ומכונית התנגשה בו. יושבי שתי המכוניות נפצעו בתאונה.<ref></ref>

== בפוליטיקה ==
איתמר בן גביר ב[[מצעד הדגלים, יום ירושלים 2021]]
בכנסת ה-18 שימש עוזר פרלמנטרי של חבר הכנסת מיכאל בן ארי. בבחירות לכנסת ה-19 הוצב במקום החמישי ברשימת עוצמה לישראל, אך הרשימה לא עברה את אחוז החסימה. לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הוצב במקום השמיני ברשימת איחוד מפלגות הימין, ועם פסילת מועמדותו של בן ארי הועבר למקום השביעי. הרשימה זכתה בחמישה מנדטים. על-פי ההסכם בין המפלגות חברי הכנסת רפי פרץ ובצלאל סמוטריץ' התחייבו להתפטר במסגרת "החוק הנורווגי" ולתת לבן גביר לכהן כחבר הכנסת, אך הכנסת פוזרה לפני שנחקק מחדש חוק זה (שנהג בכנסת ה-20 כהוראת שעה בלבד). בבחירות לכנסת ה-22 התמודד בן גביר בראשות רשימת "עוצמה יהודית" שקיבלה 83,609 קולות (1.88% מהקולות הכשרים) ולא עברה את אחוז החסימה.

לקראת הבחירות לכנסת ה-23, חתם בן גביר עם רפי פרץ על ריצה משותפת למפלגות "עוצמה יהודית" ו"הבית היהודי". סמוך לסוף זמן הגשת הרשימות הצטרף פרץ עם מפלגת "הבית היהודי" לרשימת "ימינה". ראש "הימין החדש", נפתלי בנט, נימק את סירובו לצרף את בן גביר לרשימה מאוחדת כסירוב לרוץ עם "מי שמחזיק בסלון ביתו תמונה של אדם אשר רצח 29 איש חפים מפשע". בתגובה הודיע בן גביר שהסיר את התמונה, למען אחדות ומניעת הקמת ממשלת שמאל, אולם מפלגתו לא צורפה לרשימה המאוחדת. עוצמה יהודית נרשמה כרשימה עצמאית בראשות בן גביר, וקבלה בבחירות אלו 19,402 קולות (0.42%) ולא עברה את אחוז החסימה.

בן גביר, [[שמחה רוטמן ומיכל וולדיגר בפגישה עם הנשיא ריבלין בבית הנשיא לאחר בחירות 2021]]
לקראת הבחירות לכנסת ה-24, חתם בן גביר על הסכם ריצה משותפת של המפלגות "עוצמה יהודית" ו"נעם", ובהמשך, על ריצה משותפת עם מפלגת "הציונות הדתית" בראשות בצלאל סמוטריץ'. הוא הוצב במקום השלישי ברשימה ונבחר לכהן בכנסת.

לאחר שבן גביר עלה להר הבית בינואר 2022, פורסמו איומים מפורשים על חייו. בעקבות האיומים העלתה המשטרה את רמת האיום על בן גביר לדרגה 6, הגבוהה ביותר, וקצין הכנסת הורה למשמר הכנסת לאבטח את בן גביר בכל שעות היממה. איומים נוספים הופנו לעברו: באפריל נעצרה חוליית פעילי חמאס שתכננה להתנקש בו; ביוני נעצר תושב תל אביב שאיים עליו טלפונית ברצח; וביולי העלו תלמידים ממזרח ירושלים הצגת סוף שנה שבה מוצגת הוצאה להורג של אדם הלבוש באופן דומה לבן גביר, שהובילה למעצרם של מנהל בית הספר ומורה נוסף. בפברואר 2023 נעצר תושב מזרח ירושלים, בחשד שאסף מידע ותכנן לרצוח את בן גביר.

ב-3 ביולי 2022, לאחר ההחלטה על הקדמת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, עוצמה יהודית התפצלה בהסכמה מרשימת הציונות הדתית לסיעת יחיד נפרדת בכנסת שיוצגה על ידי בן גביר. ב-26 באוגוסט 2022, נחתם הסכם איחוד בין עוצמה יהודית לבין הציונות הדתית לריצה משותפת לכנסת, בתיווכו של בנימין נתניהו. ב-26 באוגוסט חתם בן גביר על הסכם ריצה משותפת עם בצלאל סמוטריץ' ברשימת הציונות הדתית. הרשימה השיגה 14 מנדטים בבחירות והפכה לשלישית בגודלה.

ב-27 בספטמבר 2023 פורסם כי שירות הביטחון הכללי עצר חוליית טרור שהופעלה על ידי איראן וכללה 3 פלסטינים ו-2 ערבים-ישראלים שתכננו להתנקש בו ובחבר הכנסת לשעבר יהודה גליק.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש חשף "פייק ריפורטר" רשת של חשבונות מזויפים של נשים שקידמה את בן גביר בטוויטר.

===השר לביטחון לאומי===
על אף אמירה מפורשת של נתניהו טרם הבחירות לכנסת ה-24 כי בן גביר לא יכהן כשר בממשלתו,<ref></ref> ב-29 בדצמבר 2022, לאחר הבחירות לכנסת ה-25, מונה בן גביר לשר לביטחון הפנים בממשלת ישראל ה-37 ושם משרדו שונה ביוזמתו למשרד לביטחון לאומי. ב-8 בינואר 2023 מונה בן גביר לשר לחיזוק וקידום קהילתי, משרד שהופרד מהמשרד לביטחון פנים בממשלת ישראל השלושים וחמש, בכפוף להחלטה לבטל את המשרד. המינוי אושר במליאת הכנסת למחרת, ב-9 בינואר 2023. ב-6 בנובמבר 2023 אוחד המשרד לחיזוק וקידום קהילתי עם המשרד לביטחון לאומי.

במהלך חצי השנה הראשונה של בן גביר כשר לביטחון לאומי חלה עלייה של 60% במספר מקרי הרצח בחברה היהודית, ובמהלך שנתו הראשונה מספר מקרי הרצח בחברה הערבית גדל ב-110%, לעומת השנה הקודמת. במשטרה טענו לנתונים מעודדים במיגור הפשיעה בחברה הערבית. ביולי 2024 פרסמה המשטרה את נתוני הפשיעה לשנת 2023, לפיהם חלה בזמן כהונת בן-גביר עלייה בפשיעה ברוב התחומים.

בשנתו הראשונה לכהונה כשר לביטחון לאומי הייתה תחלופה רבה בבכירי משרדו. דוברו האישי של השר התפטר באפריל 2023, בספטמבר התפטר מנכ"ל המשרד, שלמה בן-אליהו, וכחודשיים לאחר מכן התפטר ממלא המקום שמונה במקומו - עקב עתירה לבג"ץ נגד המינוי. בנובמבר התפטרה הסמנכ"לית להון אנושי ומנהל, ובדצמבר התפטר מנכ"ל האגף לכלי ירייה עקב ביקורת על מדיניות חלוקת כלי נשק.

בפברואר 2023 פרסם העיתון "דיילי טלגרף" כי עקב הדלפות מסמכים רגישים נאסר על בן גביר לקבל תדריכים מודיעיניים. לפי הדיווח, בן גביר הדליף מידע והכניס טלפונים ניידים לישיבות חסויות.

==== מעורבות בעבודת המשטרה ====
בדצמבר 2022 תוקנה ביוזמתו פקודת המשטרה, ונקבע בה שהשר לביטחון הפנים יתווה את מדיניות המשטרה ואת העקרונות הכלליים לפעילותה, והוא רשאי להתוות מדיניות כללית בתחום החקירות. בן גביר מימש תיקון זה, ובין השאר הנחה את המפכ"ל שבתאי להסיר כל דגל אש"ף מהמרחב הציבורי. בהמשך, עקב המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע, ניסה השר לקדם מדיניות מעצרים נגד מפגינים שיתפרעו או יחסמו כבישים. בעקבות עתירות שהוגשו נגד השר, הוציא בג"ץ צו ביניים בינואר 2024, שאסר על בן גביר לתת הנחיות והוראות אופרטיביות למשטרה בדבר יישום מדיניותו בכל הנוגע למימוש זכות ההפגנה וחופש המחאה.

ב-10 במרץ 2023 הורתה לו היועצת המשפטית לממשלה, גלי בהרב-מיארה, להקפיא את מימוש ההחלטה להעביר מתפקידו את מפקד מחוז תל אביב, ניצב עמיחי אשד, מחמת "חשש כבד ביחס לחוקיות ולתקינות ההליך".

בדצמבר אותה שנה הודיע השר לנציבת שב"ס קטי פרי כי החליט שלא להאריך את כהונתה, ומינה כממלא מקום את קצין משטרה, ניצב בדימוס קובי יעקבי.

במאי 2024, פנה בן גביר ישירות למפקד מג"ב בריק יצחק בנוגע להשעיית שוטרים שהיו מעורבים באלימות כלפי חרדים בהילולת רבי שמעון בר יוחאי, ובניגוד להוראת בג"ץ שאסרה על בן גביר לתת הוראות אופרטיביות למשטרה. מפכ"ל המשטרה - קובי שבתאי - דיווח ליועצת המשפטית לממשלה על כך. זמן קצר לאחר מכן ביקש בן גביר לזמן את שבתאי לקראת פיטוריו,<ref></ref> אך היועמ"שית הודיעה שזימון זה אינו חוקי.

במהלך מלחמת חרבות ברזל הנחה בן גביר את סגן המפקח הכללי של משטרת ישראל אבשלום פלד להימנע מאבטחה של שיירות הסיוע לרצועת עזה.<ref></ref> פרקליטות המדינה קבעה שהמעשה היווה הפרה של הדין והתערבות פסולה בעבודת המשטרה.

=== יחסי חוץ ===
ב-8 במאי 2023 שובץ בן גביר כנציג הממשלה לנאום באירוע שתוכנן בתל אביב על ידי האיחוד האירופי לרגל יום אירופה. לאור השתתפותו הצפויה של בן גביר, האירוע בוטל. על פי נציגי האיחוד הדבר נבע מחוסר נכונותם לתת במה למי שעמדותיו עומדות בסתירה לערכי האיחוד האירופי.

במהלך מלחמת חרבות ברזל קרא לקדם עידוד הגירת פלסטינים מרצועת עזה למדינות העולם. קריאתו זו גונתה על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית, צרפת, גרמניה, האיחוד האירופי ואיחוד האמירויות. בהמשך המלחמה קרא "לחזור הביתה לגוש קטיף וצפון השומרון".

==חיים אישיים==
בן גביר נשוי לאיילה (לבית נמרודי), ילידת ירושלים, בת למשפחה דתית לאומית, מורה במקצועה. השניים נפגשו לאחר שאיילה, אז בת 15, נעצרה על שהות במאחז שהוקם בחברון וסירבה לחתום על הרחקה מהמאחז ולהשתחרר כמו חברותיה. הם נישאו כאשר איילה הייתה בת 17 ואיתמר בן 28. לזוג שישה ילדים והם מתגוררים בשכונת גבעת האבות שבקריית ארבע.<ref></ref>
==קישורים חיצוניים==

* 

;ראיונות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;כתבות
* 
* תומר פרסיקו, [https://tomerpersico.com/2022/08/26/ben_gvirs_kahanism/ בנגביריזם אינו כהניזם-לייט], בבלוג של פרסיקו לולאת האל, אוגוסט 2022

* 

;סרטונים
* דני קושמרו, 
* הזכרה של יום השנה ה-25 לרצח הרב מאיר כהנא, 
* עוזיאל סבתו, 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הרעיון היהודי
קטגוריה:בוגרי תיכון מכללת אורט (ירושלים)
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וחמש
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם עוצמה יהודית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם סיעות יחיד
קטגוריה:חברי כנסת מתנחלים
קטגוריה:מורשעים בגרימת נזק לרכוש
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בישראל
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:פעילי ימין רדיקלי ישראלים
קטגוריה:חברי הקבינט המדיני-ביטחוני
קטגוריה:פעילי כך
קטגוריה:קריית ארבע: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת: משפטנים
קטגוריה:ראשי מפלגת עוצמה יהודית
קטגוריה:מורשעים בעבירות תנועה בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976