ניקוד העברית בת ימינו

ניקוד העברית בת ימינו הוא הניקוד המשמש בתמלילים של העברית בת ימינו. הוא מבוסס על הניקוד הטברני שבו מנוקד התנ"ך, אבל כלליו פשוטים ואחידים יותר.

הניקוד משמש בעברית בת ימינו לשתי מטרות עיקריות: הראשונה – לסייע למי שמתקשה בשפה העברית, כגון ילדים ועולים חדשים; והשנייה – כאשר לכותב המילה יש חשש שהקורא לא יֵדַע לקרוא נכון את המילה, בין אם משום שהמילה אינה מוכרת (כגון מילים זרות) ובין אם משום שללא ניקוד, המילה נכתבת באופן זהה למילה אחרת (הומוגרפיה). במקרה זה הניקוד יהיה לעיתים קרובות חלקי. בהתאם לכך הניקוד נפוץ בספרי ילדים, בעיתונים שמיועדים לעולים חדשים, וכן בספרי שירה, שבהם הטקסט יכול להיות רב־משמעי.

== תולדות הניקוד ==

הניקוד העברי הומצא בראשית ימי הביניים. בראשיתו הוא נועד לקבע את ההגייה המסורתית של התנ"ך, פן תאבד. עם הזמן עבר לשמש גם בטקסטים אחרים: ספרות חז"ל, תרגומי התנ"ך לארמית, ופיוטים. בעבר התקיימו ארבע שיטות ניקוד שונות: טברנית, בבלית, ארץ־ישראלית, וארצישראלית-טברנית. מערכת סימני ניקוד נוספת שימשה את השומרונים בכתבי יד של התורה. שיטת הניקוד הטברנית זכתה ליוקרה רבה בקרב קהילות ישראל, ועם הזמן דחקה כמעט לחלוטין את השיטות האחרות. עם תחיית הלשון העברית נמשך גם השימוש בסימני הניקוד הטברניים, אף על פי שנשמעו – ועדיין נשמעות – קריאות לפשט או להחליף את הניקוד.

הגיית העברית בימינו מבוססת על ההגייה הארצישראלית, בעוד שסימני הניקוד מתאימים להגייה הטברנית. התוצאה היא שהניקוד הוא במידה מסוימת מלאכותי: חלק מההגיים אינם משתקפים בסימני הניקוד, ומאידך חלק מסימני הניקוד אינם משתקפים בהגייה. באופן יחסי קל ללמוד את קריאת סימני הניקוד, אך הצבתם דורשת ידע נרחב, והיא נעשית בדרך כלל על ידי אנשי מקצוע.

==סימני הניקוד ואופן הגייתם==
===סימני התנועות (ראו טבלת תנועות גדולות וקטנות בהמשך)===
{| class="wikitable" style=text-align:center
! סימן הניקוד
! שם הסימן
! הגייה
! דוגמה
|-
 קמץ
| /a/ראו ערך קמץ
| align=right | זָנָב
|-
קמץ-קטן
|/o/
|תָּכְנִית (נהגה כמו תּוֹכְנִית)
|-
 חטף קמץ
| /o/
| align=right | צָהֳרַיִם (נהגה כמו "צהוֹרַיִם")
|-
 פתח (על הפתח באותיות הח"עסופיות ראו ערך פתח גנובה)
| rowspan=2 | /a/
| align=right | קַל
|-
 חטף פתח
| align=right | חֲלוֹם
|-
 סגול
| rowspan=3 | /e/
| align=right | מֶלֶךְ
|-
 חטף סגול
| align=right | נֶאֱמָן
|-
 צירי
| align=right | לֵב
|-
 שווא
| /e/ או העדר תנועה.ראו ערך שווא
| align=right | יִכְתְּבוּ
|-
 חיריק
| /i/
| align=right | שִׁיר
|-
 קובוץ (קיבוץ)
| /u/
| align=right | דֻּבִּים (בכתיב חסר ניקוד – דובים)
|-
 חולם חסר
| /o/
| align=right | חֹלִי (בכתיב חסר ניקוד – חולי)
|}

===סימנים הבאים באֵם־הקריאה ו"ו===

{| class="wikitable" style=text-align:center
! סימן הניקוד
! שם הסימן
! הגייה
! דוגמה
|-
 שורוק
| /u/
| align=right | סוּס
|-
 חולם מלא
| /o/
| align=right | נוֹף
|}

===סימן הדגש===
{| class="wikitable" style=text-align:center
! סימן הניקוד
! שם הסימן
! שימוש
|-
 דגש
| align=right | סימן הדגש משמש בעברית בת ימינו להבחנה בין הגייה סותמת וחוככת של אותיות בכ״פ: כאשר יש באותיות אלו דגש, הן נהגות [b k p]. כאשר אין בהן דגש הן נהגות [v x f]. דגש זה מכונה בדקדוק המסורתי "דגש קל".

בעבר שימש הדגש הקל גם להבחנה בין הגייה סותמת וחוככת של אותיות גד״ת. בימינו נהגות אותיות אלו בצורה סותמת בלבד, גם כשאין בהן דגש. כמו כן, בעבר שימש הדגש לסמן הכפלה של העיצור (אז הוא מכונה "דגש חזק"); כך למשל גַמּד נהגה במ"ם כפולה [gammad]. כיום אין לדגש החזק משמעות בהגייה, אך כאשר הוא בא מסיבות דקדוקיות באותיות בכ״פ, הן נהגות כאילו יש בהן דגש קל, למשל במילה מְסַבֵּךְ.
|}

===סימן המפיק===
{| class="wikitable" style=text-align:center
! סימן הניקוד
! שם הסימן
! שימוש
|-
 מפיק
| align=right | סימן המפיק זהה גרפית לסימן הדגש. קיים רק באות ה' בסוף מילה. הוא מציין שיש להגות את האות ה' כעיצור [h] ולא כאם קריאה לתנועות /a e o/. השימושים העיקריים במפיק הם בסופית שייכות בנקבה, כאשר היא מוטעמת (שולחנהּ), ובשורשי ג"ן כת"ם (ג-ב-הּ, נ-ג-הּ, כ-מ-הּ, ת-מ-הּ, מ-ה-מ-הּ).
|}

===הנקודה המבחינה באות שי"ן===
{| class="wikitable" style=text-align:center
! סימן הניקוד
! שם הסימן
! שימוש
|-
 rowspan=2 | נקודה דיאקריטית
| align=right | כאשר הנקודה בצד ימין, האות ש' נהגית כצירוף sh באנגלית (/ʃ/), לדוגמה: שֵׁם
|-
 align=right | כאשר הנקודה בצד שמאל, האות ש' נהגית כאות ס' (/s/), לדוגמה: עֶשֶׂר
|}

===סימנים נדירים===
{| class="wikitable" style=text-align:center
! סימן הניקוד
! שם הסימן
! שימוש
|-
 רפה
| align=right | סימן הרפה משמש לציין שהאות אינה דגושה. בראשית ימיה של העברית החדשה שימש הסימן לציון העדר דגש קל במילים זרות (כגון כֿימיה), אך עם הזמן כמעט נעלם מהשימוש. בכתיב התקני של יידיש לפי ייווא נעשה שימוש סדיר בסימן הרפה באותיות בֿ פֿ שצלילן /v f/.
|-
 מתג
| align=right | לסימן היו מספר שימושים שונים במסגרת טעמי המקרא. בעברית חדשה הוא משמש לציון ההברה המוטעמת בספרים אחדים (בהם מילון אבן שושן).
|-
 חטף־חיריק
| align=right | סימן נדיר המופיע בכתר ארם צובא:מלכים א יז יא. "לקחי־נא"תהלים יד א: "השחיתו", "התעיבו"תהלים נג ב: "השחיתו", "והתעיבו"
|}

== יסודות בכללי הניקוד ==
=== חוק ניקוד ההברות ===
==== תנועות גדולות ותנועות קטנות ====
במקור שיקף כל אחד מסימני הניקוד הגייה שונה. ממציאי הניקוד לא ניקדו את התנ"ך על פי כללים, אלא על פי הדרך בה הגו את המילים: כאשר שמעו בהגייתם את תנועת הקמץ, כתבו קמץ, כאשר שמעו את תנועת הפתח, כתבו פתח, וכן הלאה. לכן כל ניסיון לצקת את הניקוד לכללים אחידים ומדויקים נדון מראש לכישלון. עם זאת, הגיית העברית בפי ממציאי הניקוד הייתה בעלת מערכת סדירה ברובה. על סמך הכרת המערכת הזו ניתן בחלק מהמקרים לשחזר כיצד היו ממציאי הניקוד מנקדים מילה מסוימת. כלל הניקוד הבסיסי, המכונה "חוק ניקוד ההברות", מושתת על סדירות זו.

"חוק ניקוד ההברות" מתבסס על חלוקה של סימני הניקוד ל"תנועות גדולות" ול"תנועות קטנות" (חלוקה זו היא תאורטית בלבד, ואין לה אחיזה בהגייה של ממציאי סימני הניקוד). זוהי החלוקה:

{| class="wikitable"
! תנועה !! "תנועה גדולה" !! "תנועה קטנה"
!"חצי-תנועה"
|-
| a || קמץ: אָ || פתח: אַ
|חטף-פתח: אֲ
|-
| e || צירי: אֵ || סגול: אֶ
|חטף-סגול: אֱ
|-
| i || חיריק מלא: אִי || חיריק חסר: אִ
|אין
|-
| o || חולם: אֹ || קמץ קטן: אָ
|חטף-קמץ: אֳ
|-
| u || שורוק: אוּ ||קובוץ: אֻ
|אין
|}
בנוסף, קיים סימן השווא, הנראה כך: בְ. קיימים 3 סוגים: שווא נח, שווא נע, ושווא מרחף.

כאשר השווא מצוי בסוף הברה, הוא שווא-נח.

במצבים הבאים, השווא נע:
{| class="wikitable"
|
|איך נזכור?
|מה זה אומר?
|דוגמה
|-
|א
|ראש מילה
|בתחילת מילה, שווא יהיה שווא נע
|שְׁמִיעָה - השווא על הש' הוא שווא נע
|-
|ב
|השני (ב) מבין שני שוואים
|כאשר יש שני שוואים ברצף, הראשון יהיה שווא נח והשני שווא נע
|יִשְׁמְעוּ - השווא על הש' הוא שווא נח, השווא על המ' הוא שווא נע
|-
|ג
|אחרי תנועה גדולה
|אחרי תנועה גדולה, שווא יהיה שווא נע
|שָמְעוּ - מאחר שהאות מ' מגיעה לאחר ש' עם תנועה גדולה (קמץ), השווא תחתיה הוא שווא נע
|-
|ד
|תחת דגש
|תחת אות דגושה, השווא יהיה שווא נע
|לִמְּדוּ - באות מ' יש דגש תבניתי (מפני שהיא בבניין פִּעֵל הכבד), ולכן השווא תחתיה הוא שווא נע ולא שווא נח (למעשה, הוא שווא מרחף...)
|-
|ה
|הללויה!
|כאשר יש שתי אותיות זהות ברצף, השווא על האות הראשונה יהיה שווא נע (ההיגיון: כדי להקל על ההגייה)
|המילה הַלְלוּיָה היא דוגמה נהדרת: שתי ל' ברצף, ולכן השווא על הל' הראשונה מוכרח להיות שווא נע (אם תנסו להגות אותו כשווא נח תראו עד כמה זה לא נוח)
|}
שווא מרחף: שווא שנובע מחיטוף של תנועה גדולה. הוא נהגה כשווא-נח, אך מתפקד כשווא-נע. כך למשל, לא יבוא דגש קל אחריו.

==== טבלת כלל ניקוד ההברות ====
לצורכי הניקוד יש לבדוק שני מאפיינים של ההברה: האם היא מוטעמת או בלתי מוטעמת, והאם היא פתוחה או סגורה. סימן לזיכרון הכלל הוא סל"ק - סגורה לא-מוטעמת קטנה כלומר תנוקד בתנועה קטנה, וכל שאר המקרים (מפ"ג: הברה מוטעמת והברה פתוחה) ינוקדו בדרך כלל בתנועה גדולה. כלל זה נקרא חוק ניקוד ההברות, ולהלן טבלה המציגה את הכלל על חריגיו העיקריים:
{| class="wikitable"
! !! הברה פתוחה !! הברה סגורה
|-valign="top"
| הברה בלתי מוטעמת || תנוקד בתנועה גדולהחריגים עיקריים: לפני אות גרונית ללא תשלום דגש (התנַחם, מִחוץ), ה' של הפעיל בפעלי א' גרונית מגזרת ע״ו (הַעירותי) || תנוקד בתנועה קטנהחריגים לכלל זה מעטים, למשל בָּתִּים.
|-valign="top"
| הברה מוטעמת || תנוקד בתנועה גדולהחריגים עיקריים: מבנים סגוליים (דֶּלֶת, כֹּבֶד), כינוי המושא של המדבר בעבר (ראַני) || תנוקד בתנועה גדולההברה סגורה מוטעמת באה לרוב בסוף המילה והחריגים הבולטים הם: אֵלֶּה, אָנָּא, הֵמָּה, לָמָּה, שָׁמָּה. מנוקדים בתנועה קטנה: הכינויים החבורים "הכבדים" (־הֶם, ־כֶם), הברת a סגורה בפועל (שָׁבַרְתִּי), הברות שמקורן בגזרת הכפולים (חַג משורש חגג, לְבַד משורש בדד), שמות מרובעים כפולי הברה (תַּלְתַּל), הברת ay (לַיְלָה).
|}

==== קשיים בהפעלת חוק ניקוד ההברות ====
אלו הבעיות העיקריות בחוק ניקוד ההברות:
* כדי להפעיל את החוק כיאות יש לדעת אם ההברה פתוחה או סגורה מבחינה דקדוקית, כלומר אם בסוף ההברה בא דגש חזק או שווא נח. לא ניתן לקבוע זאת על סמך הגיית העברית בת ימינו בהיגוי הנפוץ, שכן אין בה דגשים חזקים, וחלק מהשוואים הנעים הפכו בה לנחים. משום כך נדרשת היכרות עם ההגיה המסורתית הקפדנית של עדות ישראל בקריאת התורה ובתפילה, או ההגיה הקלאסית שאומצה בעבר באמצעי השידור בישראל.
* כדי לנקד לפי הכללים צריך להכיר היטב את מערכת השורשים והמשקלים ולדעת לאיזה שורש ולאיזה משקל שייכת המילה.
* החוק אינו נותן מענה מלא לחטפים ולשווא הנע. גם כאן הכרת ההגייה של העברית בת ימינו בלבד אינה מאפשרת לנקד כיאות, ויש להכיר את מערכת ההגה ההיסטורית.

=== ניקוד הנטייה של שמות העצם והפעלים ===
ככלל, גם הנטייה של שמות העצם והפעלים כפופה לחוק ניקוד ההברות, אלא שחוק זה אינו יכול לצפות מראש את אופן הנטייה. כך, למשל, במספר מילים מופיע בנטייה דגש באות האחרונה של צורת היסוד, כגון חַרְצָן – חַרְצַנִּים. אין חוק אחיד שקובע האם דגש כזה יופיע ומי שרוצה לנקד מילה באופן תקני חייב ללמוד את רשימת המילים האלה בעל־פה.

הכללים המסדירים את הנטייה של שמות ופעלים בעברית בת ימינו הם הכללים שנדונו והתקבלו בדיוניה של האקדמיה ללשון העברית. כללים אלו סוכמו על ידי המזכירות המדעית של האקדמיה, ויצאו לאור כחוברת בשם "החלטות האקדמיה בדקדוק".

=== ניקוד מילים שאולות ===
בעברית בת ימינו נעשה שימוש תדיר לסימון הגייתן של מילים לועזיות. לשם כך קבעה האקדמיה ללשון כללים מיוחדים, שפורסמו בפרק 5 של "החלטות האקדמיה בדקדוק". גרסה מקוונת של הכללים נמצאת [https://web.archive.org/web/20100730054218/http://hebrew-academy.huji.ac.il/hahlatot/GrammarDecisions/BorrowedWords/Pages/Ch5D008.aspx כאן].

בשנת 2007 אושרו באקדמיה כללים חדשים לתעתיק מילים לועזיות לעברית. החלטות אלו מתייחסות בעיקר לשמות מקומות ואישים. גרסה מקוונת של הכללים נמצאת בקישור.

=== סימון ההטעמה ===
אין דרך תקנית לסמן את ההטעמה בעברית חדשה. הדרך הנפוצה היא להשתמש בסימן "עולה" (למשל: "חת֫ול"), אבל יש גם מספר דרכים אחרות.<ref></ref>

== הבדלים לעומת שיטת הניקוד הטברנית ==
ההבדלים העיקריים בין שיטת הניקוד בעברית בת ימינו לבין מולידתה, שיטת הניקוד הטברנית:
* בטברנית מילה המסתיימת בהברה פתוחה מרפה לעיתים אות בג"ד כפ"ת הפותחת את המילה שאחריה (בעיקר כאשר שתי המילים מחוברות בטעם מחבר או במקף ונקראות לפיכך כ"מילה אחת"). מנגד הברה פתוחה יכולה גם למכפל את האות הפותחת במילה שאחריה גם אם היא לא בג"ד כפ"ת.
* בטברנית הניקוד תלוי בהטעמת המשפט. כך למשל המילה מים, שניקודה באמצע משפט בפתח, בסוף משפט באה על פי רוב בקמץ ("צורת הפסק").
* ניקודה של ה' הידיעה, וניקודן של אותיות השימוש בכ"ל פחות סדיר מבעברית בת ימינו. כך למשל לא תמיד יופיע דגש אחרי ה' הידיעה, בעיקר באות עם שווא.

==מחשבים וניקוד==
מערכת ההפעלה Microsoft Windows מאפשרת לנקד טקסטים עבריים. במעבד התמלילים וורד אפשר אף לצבוע את הניקוד בצבע שונה מאשר האותיות.

השיטה בויקיפדיה:ניקוד#הקלדת ניקוד במערכות ההפעלה חלונות וגנו/לינוקס היא כללית, ואינה מוגבלת רק לוויקיפדיה. אפשרות נוספת היא העתק הדבק. לרשום במחשב טקסט לא מנוקד. לנסות אתרי אינטרנט להוספת ניקוד. ולהעתיק חזרה לתוכנה במחשב.

במערכות הפעלה דמויות־UNIX שמשתמשות במערכת הגרפית X Window System, דוגמת לינוקס ו־FreeBSD ניתן להשתמש במספר פריסות מקשים עבריות, כאשר העיקריות הן עברית תקנית, הדומה לפריסה החלונות ופריסת LyX, שבה סימני הניקוד מוקלדים בדרך כלל על ידי לחיצה על Shift ועל האות הראשונה של שם סימן הניקוד: קמץ מוקלד על ידי ק+shift, צירי מוקלד על ידי צ+shift, וכו'. באופן דומה היא גם שיטת הניקוד בווינדוס 10: קמץ מוקלד על ידי ק+ctrl+alt (או ק+alt ימני), צירי מוקלד על ידי צ+ctrl+alt (או צ+alt ימני) וכו'.

משנת 2009 עובד מכון התקנים הישראלי על רוויזיה לת"י 1452, "מערך קלידים במקלדת עברית-לטינית למחשבים". מטרת רוויזיה זו היא להביא את תווי הניקוד למקשים שיהיו נוחים יותר לזכירה ולשימוש.

ישנן תוכנות לניקוד, שמנסות לנקד מילים באופן אוטומטי. בגלל המבנה המורכב של העברית, לא ניתן לנקד טקסט באופן מושלם ולנחש באופן אוטומטי את הניקוד הנכון של כל מילה. אחת מהתוכנות הידועות ביותר מהסוג הזה היא נקדן טקסט של מט"ח שאף זכתה בפרסים.

==משמעות רוחנית==
על פי תיקוני הזוהר כל ניקוד הוא כנגד ספירה אחרת. פתח כנגד ספירת חכמה, קמץ כנגד ספירת כתר, צירי כנגד ספירת בינה, סגול כנגד ספירת חסד, שבא כנגד ספירת גבורה, חולם כנגד ספירת תפארת, חיריק כנגד ספירת נצח, שורוק כנגד ספירת הוד, קובוץ כנגד ספירת יסוד, ול-ספירת מלכות אין ניקוד משלה, אלא היא כוללת את כל התשעה.
==ראו גם==
* כתיב מלא
* כתיב עברי
* סימן דיאקריטי
* דקדוק עברי - מונחים
* כללי ניקוד בסיסיים, באתר ויקימילון

==לקריאה נוספת==
* ניסן נצר, הניקוד הלכה למעשה, ירושלים תשל"ו
* יהושע בלאו, דקדוק עברי שיטתי, ירושלים תשכ"ז
* החלטות האקדמיה בדקדוק, בהוצאת האקדמיה ללשון העברית, מהדורה שנייה, 2006.
* שאול ברקלי, לוח השמות השלם, הוצאת ראובן מס, ירושלים תשכ"ד
* שאול ברקלי, [https://tablet.otzar.org/he/book/book.php?book=154488&width=0&scroll=0&udid=0&pagenum=1 לוח הפעלים השלם], הוצאת ראובן מס, ירושלים תש"ם (באתר אוצר החכמה)
* אמיר אהרוני, Vocalization of Modern Hebrew, מתוך Encyclopedia of Hebrew Language and Linguistics, כרך 3, עמודים 944–951, 2013 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://niqqudrules.tripod.com/ חוק ניקוד ההברות]
* [http://www.zooloo.co.il/calc/Zooloo_Nakdan_rules.asp כללי הניקוד העברי - על קצה המזלג], באתר זולו
*[https://www.lergo.org/index.html#!/public/lessons/581a267b53a7d80769fc4623/intro סימני הניקוד ואופן הגייתם], באתר לרגו ([https://www.lergo.org/index.html#!/public/homepage?lergoLanguage=he&lergoFilter.filterLanguage=%22hebrew%22 LerGO])
* [http://hebrew-academy.org.il/2013/09/01/עיקרי-תורת-הניקוד/ עיקרי תורת הניקוד], באתר האקדמיה ללשון העברית
* [https://web.archive.org/web/20100730054218/http://hebrew-academy.huji.ac.il/hahlatot/GrammarDecisions/BorrowedWords/Pages/Ch5D008.aspx ניקודן של מילים לועזיות בלשוננו], באתר האקדמיה ללשון העברית
* [https://web.archive.org/web/20081002084015/http://hebrew-academy.huji.ac.il/PDF/LAT-HEB.pdf ניקוד שמות מקומות, אישים, מוסדות וכו' השאולים מלועזית], אתר האקדמיה ללשון העברית
* ימימה עברון, [http://www.haaretz.co.il/hasite/pages/ShArtPE.jhtml?itemNo=435092&contrassID=2&subContrassID=4&sbSubContrassID=0 פתאום הרגשנו שצריך מהפכה], אתר הארץ
* 
* 
* ישי נוימן, "[http://www.academia.edu/1436021/Neuman_2008._Modern_Hebrew_Pointing_The_Case_for_Reform_LLA_57_ לא על הקמץ לבדו: לפולמוס המתחדש בין מסורות טבריה וארץ ישראל]", לשוננו לעם נז, [ב] (תשס"ח), עמ' 77–143.
* יוסף עופר, [https://hebrew-academy.org.il/2019/03/24/שמות-סימני-הניקוד/ שמות סימני הניקוד], באתר האקדמיה ללשון העברית, מרץ 2019

===כלים לניקוד===
====תוכנות ניקוד אוטומטיות====
* [http://www.nIkUdA.co.il נִקֻּדַהּ] - אתר חינמי לניקוד מילים אוטומטי המבוסס על מאגרי ספרים מנוקדים כגון התנ"ך, פרקי אבות ושירי משוררים
* [https://nakdan.dicta.org.il/ נקדן] - נקדן אטוטמטי חינמי מבית [https://dicta.org.il/ DICTA]
* [https://elazarg.github.io/dotter/ נקדן] מבוסס רשת נוירונים ברמת התו (פרויקט אקדמי)
* [http://www.snopi.com/xPTP/PTP.aspx נקדן] - תוכנה לניקוד דרך האינטרנט או סרגל כלים לניקוד ידני בוורד, באתר "סנופי"
* [https://web.archive.org/web/20190810114138/http://nakdanit.mehadrin.net/ נקדנית] - סרגל כלים לניקוד אוטומטי וידני בוורד
* [https://jewishoffice.co.il/נקדת/ נקדת] - סרגל כלים לניקוד אוטומטי וידני, ופתיחת ר"ת בוורד

====פריסות מקשים וניקוד ידני====
* [https://web.archive.org/web/20110101112920/http://www.lingnu.com/he/howto/78-si1452.html טיוטה לתקן חדש של פריסת מקלדת עברית] – פריסת מקלדת שאפשר להתקין בחלונות, לינוקס ומאק. הפריסה מבוססת על הפריסה הנפוצה בעברית ומוסיפה יכולת להקליד בקלות את המקף העברי ואת סימני הניקוד
* [http://www.zooloo.co.il/calc/Zooloo_Nakdan.asp הנקדן של זולו] - מאפשר ניקוד מילים ידני ללא שימוש בוורד ומכיל את כללי הניקוד, באתר "זולו"

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עברית
קטגוריה:פונולוגיה
קטגוריה:ניקוד עברי