OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הסימפוניה הראשונה של בטהובן

בטהובן בשנת [[1801, שנה לאחר סיום הלחנת הסימפוניה.]]
הסימפוניה הראשונה בדו מז'ור אופוס 21 מאת לודוויג ואן בטהובן הולחנה בין השנים 1799-1800. הסימפוניה בוצעה לראשונה ב-2 באפריל 1800 בבורגתיאטר, וינה, והוקדשה לברון גוטפריד ואן סוויטן אשר היה פטרונו של המלחין. היצירה יצאה לאור לראשונה שנה מאוחר יותר.

== רקע ==

הסימפוניה מראה בבירור כי בטהובן הושפע ממלחינים בני תקופתו, ובמיוחד ממורו היידן, אך ניתן למצוא ביצירה מאפיינים משלו עצמו, כמו השימוש התכוף בספורצנדו. סקיצות של הפרק האחרון מהסימפוניה נמצאו יחד עם התרגולים שלו בקונטרפונקט כאשר למד אצל המלחין אלברצברגר באביב של שנת 1795.

== אינסטרומנטציה ==

היצירה כתובה לתזמורת הכוללת:
*שני חלילים
*שני אבובים
*שתי קלרינטים בדו וברה
*שני בסונים
*שתי קרנות בדו ובפה
*שתי חצוצרות בדו
*טימפני
*סקציית כלי קשת הכוללת כינורות ראשונים ושניים, ויולות, צ'לי וקונטרבסים.

== צורה ==

לסימפוניה ארבעה פרקים:
#אדג'יו מולטו-אלגרו קון בריו
#אנדנטה קנטבילה קון מוטו
#מינואטו: אלגרו מולטו א ויוצ'ה
#אדג'יו- אלגרו מולטו א ויואצ'ה

משך היצירה הוא כ-28 דקות.

== תיאור היצירה ==

ההקדמה האיטית בת שתים עשרה התיבות נחשבת לרוב כבדיחה מוזיקלית, אך ישנם המיחסים זאת לאופיו האקספרימנטלי של בטהובן; היא פותחת באקורד הטוניקה, אשר מוביל למעשה לסובדומיננטה פה מז'ור. בטהובן כמו "מושך באף" את המאזין כאשר אקורד הטוניקה מופיע לראשונה רק בחלק המהיר. דבר דומה נעשה גם בסימפוניית "פראג" של מוצרט. הפרק השני (בסולם פה מז'ור - הסובדומיננטה) בסימן הטמפו אנדנטה (שמשמעו - "בקצב הליכה"), מהיר יחסית. הפרק השלישי, אף על פי שהוא נקרא "מנואט" (ריקוד אצילי ומתון), הוא למעשה מהיר מאוד, עד כי הוא יכול להיחשב כסקרצו. הפרק האחרון מתחיל גם הוא בבדיחה מוזיקלית, המורכבת מסולמות חלקיים המנוגנים לאט, עד אשר מופיע אותו סולם בעלייה זריזה ומבשר על הופעת האלגרו, המסיים את הפרק. ההלצה האיטית הזו יכולה להתפרש גם כגיוון שהיה חשוב לבטהובן להכניס, מאחר ששני הפרקים שבינה הם מהירים מאוד, ולא נהוג להביא שני פרקים באותה מהירות כמעט בזה אחר זה.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.dlib.indiana.edu/variations/scores/baj7035/large/index.html פרטיטורה] של הסימפוניה הראשונה של בטהובן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
01
פרנקיה המזרחית

פרנקיה המזרחית (לטינית: Regnum Francorum orientalium) הוא השם לחלקו של לודוויג הגרמני לאחר חוזה ורדן ב-843, אשר חילק את האימפריה הקרולינגית של הפרנקים למערב, מזרח ומרכז. היא המדינה שקדמה לאימפריה הרומית הקדושה ולגרמניה של ימינו. לעיתים היא קרויה "ממלכת הפרנקים המזרחיים" או Francia Orientalis. 

הממלכה כללה את אוסטרזיה, סקסוניה, תורינגיה ובוואריה. מרכזה היה ברגנסבורג. 

בעוד ששנת הקמת פרנקיה המזרחית היא 843, השתלבותה באימפריה הרומית הקדושה מעוררת מחלוקת לגבי השנה בה חדלה להתקיים. אם עליית השושלת האוטוניאנית נחשבת לתחילתה של האימפריה הרומית הקדושה, אזי שפרנקיה המזרחית התקיימה בין 843 להכתרתו של היינריך הצפר ב-919; או, כפי שבדרך כלל נקבע, עד להכתרתו של אוטו הגדול ב-962. למן המאה ה-11, קיימת התייחסות לאותה טריטוריה כ"Regnum Teutonicorum", כלומר "ממלכת הגרמנים" ועד לתחילת המאה ה-12 הייתה עדיין קיימת התייחסות במסמכים רשמיים ל-"Regnum Francorum orientalium", "הממלכה הפרנקית המזרחית".

==ראו גם==
* פרנקיה המערבית
* פרנקיה התיכונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרמניה: אזורים
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי גרמניה
קטגוריה:פרנקים
פרויקט מוזאיק

מוזאיק הוא מיזם מוזיקלי ישראלי המשלב מוזיקה ערבית ומודרנית ומנוגן על ידי מוזיקאים יהודים וערבים כאחד. סגנונו המוזיקלי של המיזם מערב טריפ הופ, מוזיקה ערבית אותנטית, רוק ומוזיקה אלטרנטיבית.

== משתתפים ==
חברי הפרויקט: שמוליק נויפלד - לחן הפקה ועיבוד מוזיקלי. אייל ליאון קצב - הפקה ועיבוד מוזיקלי. בארי גילברט - כתיבת טקסטים.

משתתפים נוספים: פרופסור תייסיר אליאס - נגן עוד, אמיר שייסהר - חלילן, עדי גולדשטיין-קלידן, פרוגרמר, אבי בללי, מירי מסיקה, שיראל ביתן וכן זמרים מקהילת העבריים מדימונה.
בפרויקט היו מעורבים בסך הכל למעלה ממאה וחמישים איש.

== רשימת השירים ==
1. Influences<br />
2. Rhythm by Rhythm<br />
3. Within Sight<br />
4. Dry the Rain<br />
5. Tear it up<br />
6. Philip<br />
7. Red to Red<br />
8. Beat on the Ground<br />
9. Opposites<br />

== קישורים חיצוניים ==
* אתר הבית של פרויקט מוזאיק (באנגלית), http://www.mosaic-project.com

קטגוריה:להקות ישראליות
רוברט לנסינג

רוברט לנסינג (באנגלית: Robert Lansing;
17 באוקטובר 1864 - 30 באוקטובר 1928) היה משפטן אמריקני שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית לאורך מלחמת העולם הראשונה תחת הנשיא וודרו וילסון.

לנסינג נולד בווטרטאון, ניו יורק ובשנת 1889 הוסמך לעריכת דין. הוא עמד בראש משרד עורכי דין פרטי עד 1907 והתמחה במשפט בינלאומי. בשנים 1892–1892 הוא ייעץ בסכסוך המשפטי בין ארצות הברית ובריטניה בנושא הדגה בים ברינג, ובשנים 1896–1897 בנוגע לפיצויים שנבעו מכך. כמו כן הוא היה מעורב בנושא קביעת גבולותיה של אלסקה (1903) ובסכסוכים נוספים בנוגע לגבולות בינלאומיים.

בשנת 1913 מונה לנסינג על ידי הנשיא וילסון כיועץ משפטי למשרד החוץ האמריקני. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא היה בין תומכי מדיניות הנייטרליות המוטה שנקטה ארצות הברית, אשר הובילה להתפטרותו של מזכיר המדינה ויליאם ג'נינגס ברייאן. לנסינג מונה במקומו לתפקיד וכיהן כמזכיר המדינה בין השנים 1915–1920. בין היתר הוא קידם את הסכם לנסינג-אישיי בשנת 1917 ובשנת 1919 היה ראש המשלחת לועידת השלום בפריז.

לנסינג התפטר מתפקידו לאור חילוקי דעות עם הנשיא וילסון בנוגע לנחיצות הקמתו של חבר הלאומים. קדמו לכך גם חילוקי דעות באשר למידת הסמכות שלנסינג לקח על עצמו, כאשר בשעת מחלתו של וילסון הוא כינס ישיבות קבינט על דעת עצמו וביקש להכריז על סגן הנשיא תומאס מרשל כנשיא בפועל. לאחר פרישתו הוא שב לניו יורק ועסק בעריכת דין.

אחיינו, ג'ון פוסטר דאלס, כיהן גם הוא כמזכיר המדינה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל וודרו וילסון
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי מכללת אמהרסט
קטגוריה:משפחת פוסטר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1928
לובנויה מייסטו

לובנויה מייסטו (רוסית Лобное место) היא בימה עגולה בקוטר של 13 מטר הניצבת בפינה הדרום-מזרחית של הכיכר האדומה במוסקבה, סמוך מצפון לכנסיית ואסילי הקדוש. שמה של הכיכר בא מהמילה הרוסית "לוב" (Лоб) שמשמעותה מצח, ושברוסית עתיקה נשאה גם משמעות של גדת נהר תלולה, יחד עם המילה "מייסטו" (место - "מקום"). המקום מכונה גם בכינוי "כיכר הגולגולות", ומקורו של זה בתרגום שמה העברי של גבעת הגולגולתא בירושלים. זה הגיע ישירות מעברית או דרך יוונית (Κρανίου Τοπος - "קראניו טופוס"). הרקע לכינוי הוא בדמיון שבין מצח לגולגולת ובין גבעה לגדה תלולה. במהלך השבוע הקדוש נהוג היה להציב במקום דגם של גולגולתא, ותהלוכות יום ראשון של הדקלים נהגו להסתיים בה.
== היסטוריה ==
המסורת מקשרת את המקום לשחרורה של מוסקבה מהפולשים הטטרים ב-1521. הבימה נזכרה לראשונה בכתובים ב-1547, כאשר הצאר איוואן הרביעי נשא מעליה נאום שקרא לפיוס לאחר שרפות ומרד שאירעו במוסקבה. ייתכן כי בתקופת הצאר בוריס גודונוב נבנתה מחדש מאבן והותקנו בה שערי ברזל. בתרשים מתקופה זו נראית במקום במה מלבנים, ולפי עדויות מהמאה ה-17 ניצבו בו גם גדר עץ ואוהל. אנדרטת מינין ופוז'ארסקי הסמוכה מנציחה את הצהרתם של מינין ופוז'ארסקי מעל לובנויה מייסטו, על שחרור מוסקבה מידי הפולנים בשנת 1612 במהלך תקופת הצרות. אדם אולאריוס, הנוסע הגרמני בן המאה ה-17 כינה את המקום בשם הלטיני "תיאטרום פרוקלמאטיונום" (Theatrum proclamationum - "בימת ההכרזות").

עד למועד העברתה של הבירה לסנקט פטרבורג, שימשה לובנויה מייסטו כמרכז החיים הפוליטיים והציבוריים במוסקבה. מהבימה הוקראו אוקאזים ושרידיהם של קדושים הוצגו בה לראווה. בניגוד לאמונה עממית לא שימשה כמקום הוצאה להורג, שכן נחשבה למקום קדוש. בשנת 1786 הוזז המבנה מעט מזרחה ונבנה מחדש מאבן לבנה לפי תוכנית של מאטביי קזקוב.
== גלריה ==
<gallery>
Moskova-he.jpg|תרשים הכיכר האדומה
Lobnoe place Moscow.jpg|הבימה מצפון
Lobnoe place table.jpg|תקריב של הבימה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הכיכר האדומה
שער התחייה

שער התחייה וקפלת התחייה - מראה מצפון
תקריב של השער והקפלה, ומבט לעבר הכיכר האדומה וכנסיית ואסילי הקדוש
שער התחייה (רוסית: Воскресенские ворота) או השער האיוורי (Иверские ворота) הוא שער בפינה הצפונית של הכיכר האדומה במוסקבה, היחיד שנותר משערי האזור המסחרי של קיטאי-גורוד.
== המבנה ==
השער מקשר בין הכיכר האדומה מדרום לכיכר מאנז' שמצפון לו. השער ממוקם בפינה הצפונית של הקרמלין, בין בניין המוזיאון ההיסטורי הממשלתי ממערב לבניין מוזיאון לנין ממזרח. בצידו הצפוני של השער ניצבת הקפלה האיוורית ובה מוצג העתקו של איקונין אם האלוהים האיוורית (Икона Божией Матери Иверская). לוח ארד ליד הקפלה מסמל את קילומטר אפס של מוסקבה ורוסיה כולה.

איקונין אם האלוהים בקפלה האיוורית
כאשר נבנו חומות האבן של קיטאי-גורוד ב-1535, הוקם שער האבן הראשון במקום. המבנה נבנה מחדש ב-1680 ומעל שני המעברים שבשער הוקמו שני מגדלים הנושאים גגות בצורת אוהל, בדומה למגדליה של חומת הקרמלין. איקונין המתאר את התחייה נקבע בשער בצידו הפונה אל הכיכר האדומה, וזה העניק לו את שמו. עד שנת 1731 שימשו המבנים שמעל לשער כחנות וכמטבעה, ולאחר מכן שימשו את בית הדפוס של אוניברסיטת מוסקבה.

האיקונין עושה הניסים של אם האלוהים האיוורית שוכן בקפלה הקטנה שמצפון לשער מאז שנת 1649. האיקונין המקורי נמצא במנזר איווירון הגאורגי בהר אתוס, ומכאן ההקשר לאיבריה הקווקזית והמקור לשמם החליפי של הקפלה ושל השער. על פניה של הבתולה נראית צלקת, ולפי המסורת דימם הפצע בעת אחד ממאבקי האיקונוקלאזם. קפלת העץ הוחלפה במבנה אבן בשנת 1781, ומעליה כיפה בצבע תכלת שבה משובצים כוכבים מוזהבים. על הכיפה ניצב פסל מלאך האוחז בצלב.

בשנת 1929 הועברה הקפלה מהמקום, והשער נהרס בשנת 1931 כדי לפתוח פתח עבור כלי רכב צבאיים כבדים שעשו את דרכם לכיכר האדומה בשעת מצעדים צבאיים. בין 1994 ל-1996 נבנו שני המבנים מחדש, והעתק חדש של האיקונין עושה הניסים הובא מהר אתוס.

==קישורים חיצוניים==

* [http://wikimapia.org/#lat=55.7556592&lon=37.6180351&z=18&l=18&m=s שער התחייה בוויקימפיה]
* [https://web.archive.org/web/20130920052646/http://www.moscow.info/red-square/resurrection-gate-iberian-chapel.aspx אודות השער]

קטגוריה:הכיכר האדומה
תחייה
תנור (קבוצת כוכבים)

תנור (לטינית: Fornax) היא קבוצת כוכבים עמומה ביותר בשמי הדרום, שהוגדרה רק במאה ה-18 על ידי האסטרונום הצרפתי ניקולא לואי דה לאקאי. הקבוצה סמוכה לקוטב הדרומי של גלקסיית שביל החלב שהוא אזור דליל בכוכבים ואין בה כלל כוכבים בהירים. במקור הקבוצה נקראה "תנור כימיקלים" (Fornax Chemica בלטינית) שייצג תנור המשמש כימאים לייצור תרכובות שונות, אך מאוחר יותר השם קוצר. בשטח הקבוצה יש מספר גלקסיות עמומות מכדי לצפות בהן בטלסקופ חובבים וכן צביר גלקסיות הכולל כ-100 גלקסיות שונות במרחק של כ-60 מיליון שנות אור.

==כוכבים מעניינים==
α בתנור הוא הכוכב היחידי בקבוצה שבהירות נראיתו היא מדרגה מתחת ל-4. זהו כוכב זוגי במרחק של כ-45 שנות אור, המורכב מכוכב צהוב עם בהירות מדרגה 3.8 ובן זוג קרוב עם דרגת בהירות 6 הניתן להבחנה בטלסקופ בינוני.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:14 קבוצות הכוכבים של ניקולא לואי דה לאקאי
שפחה

מרס מפתה את ונוס בנוכחותה של שפחה. המאה ה-1 לספירה, פומפיי.]]
שפחה היא צורת הנקבה של עבד. לרוב השפחות הועסקו במשק הבית וכפילגשים.

==עבדות==

בדרך כלל העבד יכול לקבל את מזונו וצרכיו האחרים מידי אדונו, ועליו לבצע כל עבודה שתידרש ממנו. פירותיה של עבודה זו יהיו לאדון. זאת בניגוד לעובד השכיר, הנהנה ממשכורת ואיננו תלוי באופן בלעדי במעסיקו לסיפוק מחייתו, מה גם שהשכיר עושה זאת מרצון בעוד שהעבדות נכפית. העבד שונה מהצמית הפיאודלי. שעבוד הצמית לאדונו מתבטא בתשלום מס, והוא אחראי לאספקת צרכיו. לעבד, לעומת זאת, אין בעלות על גופו ועל תוצרי מלאכתו, ואף את צורכי הקיום המינימליים שלו אין הוא משיג בעבודתו, אלא כלחם חסד מבעליו.

סעיף ד' של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם אוסר על קיום עבדות, שעבוד בני אדם, וסחר בעבדים. העבדות הוצאה מחוץ לחוק בכל מדינות העולם, אך בפועל מתקיימות גם כיום צורות של עבדות, שקורבנותיהן הן בעיקר ילדים ונשים, בכמה ממדינות העולם השלישי. העבדים בהיסטוריה היו לעיתים קרובות ממוצא גזעי, אתני או דתי השונה מזה של משעבדיהם. תקופת עבדותם החלה בחטיפה או בנפילה בשבי במלחמה. סיבות לעבדותם של אנשים לבני עמם היו בדרך כלל הרשעה בפשע או חוסר יכולת לפרוע חוב. לעיתים נאסף תינוק נטוש לבית משפחה שגידלה אותו כעבד. ילדיהם של עבדים נעשו לרוב לעבדים בעצמם.

על פי ארגון העבודה העולמי, גם היום נמצאים מעל 40 מיליוני בני אדם במצב של עבדות מודרנית. רוב עצום מנפגעי העבדות המודרנית (70%) הן נשים

==בתורה ובהלכה==
מושג העבדות קיים בתורה ובהלכה היהודית. בתורה המושג שפחה ניתן לנשים ששירתו את בעלת הבית כגון הגר השפחה של שרה, זלפה השפחה של לאה ובלהה השפחה של רחל. בכל אחד מדוגמאות אלו האדונית נתנה את שפחתה לבעלה כדי שתשמש כפילגש ותלד לו ילדים.

שפחה כנענית מאורסת קרויה "שפחה חרופה", ויש מחלוקת האם מדובר בשפחה ודאית או במי שהיא בת חורין למחצה.

==ראו גם==
*עבדות מין
*עובד משק בית
*מעשה השפחה

*
קטגוריה:מעמדות ויוחסין ביהדות
קטגוריה:עבדות
קטגוריה:מונחים לנשים
תמכה

תמכה (שם מדעי: Anthriscus cerefolium), היא צמח תבלין חד-שנתי בסוג סְיָגִית שבמשפחת הסוככיים, שמקורה בקווקז, אך הופצה על ידי הרומאים לכל רחבי אירופה. התמכה משמשת בעיקר כמרכיב להכנת מרק וכתבלין לירקות ולסלט.

==תיאור==
התמכה גדלה לגובה של 20-70 ס"מ. השורש דק. פרחיה לבנים, בתפרחות קטנות שקוטרן 2.5-5 סנטימטר.
אורכו של הפרי הוא בין 7 ל-11 מילימטר ורוחבו כ-1.5 מילימטר והוא מעוקל קמעה. הפרי הבשל צבעו שחור מבריק ושטח פניו חלק.
לכל חלקי הצמח יש ריח דומה לאניס והם שעירים (למעט הפרי).
השמן האתרי שהתמכה מכילה קובע את טעמה. ריכוז שמן זה בצמח הוא 0.03% ובפרי.0.9%
השמן האתרי מורכב מ-60% אסטרגול ו-30% דימטוקסי-אליבנזן. התמכה מכילה כמות רבה יחסית של ברזל ומגנזיום.

==תפוצה==
תמכת הבר צומחת במערב אסיה, דרום אירופה הבלקן והקווקז. ניתן למצוא אותה ביערות, בחורשות ובשולי כרמים. תמכה תשגשג בקרקע קלה, עשירה ומנוקזת היטב. התמכה המבויתת מגודלת כמעט בכל רחבי אירופה כגידול חקלאי. רצוי לגדל אותה בקרקע לחה ובחצי-צל כדי למנוע צמיחה מהירה מדי ופריחה של הצמח. בארץ גדל בר מין אחר בסוג סייגית - סייגית מבריקה (Anthriscus lamprocarpus).

==שימושים==
את קטיף העלים ניתן להתחיל 45 עד 60 יום ממועד הזריעה. בזמן זה ניתן לקטוף אף מספר פעמים, לפי כמות הדישון הניתנת. את הקטיף יש לסיים לפני תחילת הפריחה. את התמכה משווקים במצב מוקפא או מיובש, אם כי בייבוש אובד חלק מן הטעם.

התמכה נקראת גם "הפטרוזיליה לאניני הטעם" ועליה משמשים בעיקר כתבלין במרק, בסלטים וברטבים. היא מרכיב בתערובת תבלינים צרפתית מוכרת - Fines herbes. בנוסף, משתמשים בה לתיבול עוף, פירות ים וירקות. לתמכה יש טעם המזכיר במקצת את השוש (לקריץ).

בגינות רבות מגדלים את התמכה כדוחת חשופיות טבעית.

ברפואה העממית השתמשו בתמכה כתחליב לניקוי העור, כמטהר דם וכתוסף אמבטיה לנשים הרות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סוככיים
קטגוריה:עשבי תיבול
קטגוריה:צמחי מרפא
למות מבפנים

למות מבפנים (באנגלית: Dying Inside) הוא ספר מדע בדיוני מאת הסופר רוברט סילברברג, אשר ראה אור באנגלית בשנת 1972. הספר תורגם לעברית על ידי שרונה עדיני ויצא לאור בשנת 1981 בהוצאת ספרים ש. פרידמן בע"מ.

==תקציר העלילה==
דייוויד זליג הוא יהודי רווק כבן ארבעים שכוחו הטלפתי הולך ונעלם לו. יהדותו של דייוויד מובלטת מאוד בספר: ההורים, השימוש בשפת היידיש, והמנהגים. כוחו הטלפתי של דייוויד הוא חד כיווני: הוא מסוגל לקרוא את מחשבותיהם של אחרים, אך איננו מסוגל לשדר את מחשבותיו לאחרים. כל חייו סבל בשל יכולת זו, אף על פי שבמשך חייו הבוגרים הזדמן לו לפגוש עוד בעלי יכולת כשלו, אשר לא סבלו מיכולת זו. עצם הידיעה של מה חושב עליו האדם מולו, שהיה כה שונה ממה שנאמר במילים, דיכאה אותו ומנעה ממנו להתקרב לאחרים באמת. ככל שאובדת לו יכולתו זו, מתהדק הקשר בינו לבין אחותו החורגת ג'ודית, אשר יחסיהם היו רעועים במשך כל השנים. דייוויד הוא אינטלקטואל ברמה גבוהה אך לפרנסתו הוא כותב עבודות לסטודנטים, כאשר הוא מתאים את הכתיבה בהתאם לאופי של האדם שמשלם לו, מה שהופך את העבודות לאמינות מאוד. הספר מלווה את דייוויד בהיזכרו בתקופות שונות בחייו, לעיתים מסופר ישירות על ידי דייוויד ולעיתים מסופר על ידי המביט מהצד.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי רוברט סילברברג
קטגוריה:ספרי 1972
קטגוריה:ספרות יהודית
Deathrace King

דת'-רייס קינג (Deathrace King) הוא אלבומה הרביעי של להקת הדת' / ת'ראש מטאל השוודית The Crown.

== רשימת רצועות ==
# Deathexplosion
# Executioner: Slayer of the Light
# Back from the Grave
# Devil Gate Ride
# Vengeance
# Rebel Angel
# I Won't Follow
# Blitzkrieg Witchcraft
# Dead Man's Song
# Total Satan
# Killing Star (Superbia Luxuria XXX)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי מטאל
האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה

האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה (בגאורגית: საქართველოს ტექნიკური უნივერსიტეტი) או בשמה הקודם המוסד הפוליטכני של גאורגיה על שם ולדימיר איליץ' לנין היא אוניברסיטה בטביליסי גאורגיה שנוסדה בשנת 1922 כפקולטה פוליטכנית באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. ההרצאה הראשונה בכותלי המוסד החדש ניתנה על ידי המתמטיקאי הגאורגי הידוע, פרופ' אנדריה רזמדזה.

לאחר שנוסדה כפקולטה בשנת 1922 הפך המוסד, בשנת 1928, למוסד עצמאי בשם המוסד הפוליטכני של גאורגיה (საქართველოს პოლიტექნიკური ინსტიტუტი), ובשנת 1990 קיבל מעמד של אוניברסיטה. כיום לומדים באוניברסיטה כ-12,000 תלמידים וסגל המורים מונה כ-1,500 איש. הפקולטות העיקריות באוניברסיטה הם: הנדסה אזרחית, אנרגיה וטלקומוניקציה, גאולוגיה, כימיה ומטלורגיה, תחבורה והנדסת מכונות, ארכיטקטורה, הנדסת אווירונאוטיקה,

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טביליסי: חינוך
קטגוריה:טביליסי: מבנים
טכנולוגית
אסקלפיאדס איש ביתיניה

אסקלפיאדס איש ביתיניה (ביוונית: Ασκληπιάδης ο Προυσαεύς; 124 או 129 לפנה"ס - 40 לפנה"ס) היה רופא יווני ושמעו יצא למרחקים עת שהה ברומא, בה יסד את הרפואה היוונית בסמוך לתום המאה השנייה לפני הספירה. הוא נסע רבות בצעירותו, ודומה שתחילה בחר ברומא כמשכן של קבע בה פעל כרטוריקן. הוא לא נחל הצלחה רבה במקצוע זה, אך כרופא זכה למוניטין מצוינים.
== תורתו ==
אסקלפיאדס יליד בבורסה בחבל ביתיניה, ביטל את הדוקטרינה ההומורית של היפוקרטס איש קוס, ובחר לייסד את הפרקטיקה הרפואית שלו על בסיס האסכולה האטומיסטית, לפיה מחלות נגרמות כתוצאה מתנועה בלתי-סדירה או לא-הרמונית של הגופיפים בגוף האדם. רעיונותיו נבעו בחלקם מהתאוריה האטומית של הפילוסוף דמוקריטוס. האמצעים הטיפוליים בהם נקט היו מכוונים אפוא כלפי השבת ההרמוניה למתרפא. פעמים רבות שם אסקלפיאדס מבטחו בתמורות תזונתיות, מסאז'ים, רחצה ותרגילי-התעמלות, הגם שהוא לא נמנע משימוש בהקזת דם ובסמי הקאה. הוא המליץ על צריכת יין, ושאף להנעים עצמו על חוליו ככל שרק יכול היה. אסקלפיאדס דגל בטיפול הומאני במחלות נפש, הביא לשחרורם של חולי נפש מאסוריהם וטיפל בהם באמצעות עזרים טבעיים, ובהם דיאטות ומסאז'ים.

מלומדי-הרפואה גלנוס וארטאוס, שניהם מן המאה השנייה לספירת הנוצרים, מייחסים לאסקלפיאדס איש ביתינה את הביצוע הראשון של פיום קנה אלקטיבי.

תלמידיו היו רבים, ובית-הספר לרפואה שיסדו כונה (בתרגום לאנגלית) "the Methodical". נאמר עליו כי נפטר בגיל מתקדם. סקסטיוס ניגר היה בין תלמידי האסכולה שלו.

== מקורות ==

* ערך זה עושה שימוש במלל הלקוח מן המהדורה האחת-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה, פרסום המצוי כעת ברשות הציבור.
<div style="direction: ltr;">
* Vallance, J.T. The Lost Theory of Asclepiades of Bithynia. Oxford University Press.
</div>

== לקריאה נוספת ==

<div style="direction: ltr;">
* Stannard, Jerry (1970). "Asclepiades". Dictionary of Scientific Biography 1. New York: Charles Scribner's Sons. 314-315
</div>
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רופאים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
מחוז דור

מחוז דור (באנגלית: Door County) הוא מחוז בוויסקונסין, שבארצות הברית. נכון למרשם האוכלוסין של שנת 2020 האוכלוסייה במחוז מנתה 30,066 נפש<ref></ref>. מחוז דור הוא אתר תיירות פופולרי, במיוחד לתושבי דרום-מזרח ויסקונסין וצפון אילינוי.

== גאוגרפיה ==
המחוז נקרא על שם המיצר בין חצי האי דור ואי וושינגטון. הסכנות הטמונות במעבר המסוכן, אשר כיום מלא באוניות טרופות, היו מוכרות בעבר הרחוק גם בקרב החוקרים הצרפתיים אשר עברו באזור ובקרב השבטים האינדיאנים בני המקום. בשל הסכנות הטבעיות של המיצר, הם נתנו לו את הכינוי הצרפתי "Porte des Morts Passage", שמשמעו "הדלת אל המוות".

== 6 נקודות ציון היסטוריות בולטות במחוז דור ==
* Stavkirke Island ,Boynton Chapel, Townline Rd וושינגטון איילנד. שתי כנסיות אלה נבנו יחסית לאחרונה (Boynton ב 1939-47 ו האי Stavkirke 1991-1995), אבל שתיהן מיצגות את הנוכחות של ההיסטוריה הסקנדינבית במחוז. הן נוצרו כל אחֶת במסורת Stavkirke, אשר היה סגנון פופולרי של אדריכלות בנורווגיה בסוף המאה ה -12.

* המרכז למורשת בלגיה (Belgian Heritage Center, 1255 County DK), בריסל. בעוד שמתיישבים סקנדינבים אכלסו את החלק הצפוני של חצי האי, מתיישבים בלגים טענו לבעלות על החלק הדרומי של המחוז וחקרו תצוגות המדגישות היבטים של ההיסטוריה הבלגית במחוז דור.

* Historic Island Dairy בוושינגטון איילנד. עכשיו משמש חלל האירוע, המוזיאון, שטח האמנות, ומציעה חוות לבנדר, האי דארי בעבר להיות מרכז העסקים של האי וושינגטון. לאורך כל חייו על האי זה היה מרכז לצמיחה עסקית. בשנת 2008, הבעלים החדשים קנו אותו לתחייה אותו כחממה לצמיחה עסקית על האי.

* Plum Island, המגדלור, Death’s Door Passage, אגם מישיגן.

* Plum Island נפתח רשמית עבור המבקרים ביוני 2017 לאחר שנים של הזנחה. בצד הצפוני של האי הוקם רציף סירה, המאפשר לאורחים לבדוק את המגדלור שנבנה בשנת 1896 ועובר שיפוצים מאז שנת 2013.

* Pioneer Schoolhouse, רחוב מורביה 9998, Ephraim. נבנה בשנת 1880, בית הספר פיוניר היה חדר אחד בבית הספר לכיתות א-ח. ככל שגדל מספר התלמידים, נסגר בית הספר ונבנה בית ספר חדש. המבנה העומד כיום הוא כפול מהמבנה המקורי, אך הוא השתמר והפך למוזיאון בעזרת קרן Ephraim ההיסטורית.

לכל המקומות האלה יש קשרים עם ההיסטוריה של מחוז דור ושל האנשים שחיו בו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

דור
סדרן

וושינגטון]]
סדרן הוא אדם המפקח על הסדר באירועים מרובי משתתפים, שבהם יש צורך בשליטה בהמון, כגון: בתי קולנוע, תיאטראות, אירועי ספורט וטקסים ואירועים שונים. מתפקידי הסדרן: ייצוג האולם בו מתקיים אירוע וקבלת פני קהל המבקרים, בקרת כניסה של אנשים לאירוע, הכוונתם למקום הישיבה שלהם, השגחה על התנהגות נאותה ומתן מידע ועזר כללי למשתתפים באירוע. 

במקומות מסוימים, מצפים מהסדרנים לעזור גם באבטחה ולוודא שרק אנשים בעלי היתרים יגיעו אל מאחורי הקלעים. הסדרנים עוקבים אחרי הקהל וביכולתם להזעיק את אנשי האבטחה.

סדרנים בבית קולנוע ב[[אדמונטון, קנדה]]

==סדרן בקולנוע==
הסדרן בקולנוע הוא איש הקשר בין בית הקולנוע לקהל הצופים. הוא אחראי לכך שהלקוחות יקבלו את השירות התקין ביותר במהלך הסרט. בין תפקידיו, לבדוק שהסרט באיכות טובה (קול באיכות תקינה, תמונת מסך במקום הנכון, כתוביות ניתנות לקריאה), שכל הצופים יושבים במקומם, לוודא שיש אווירה שקטה באולם הקולנוע, לשמור על ניקיון האולם ולעיתים, גם לנקות ולטאטא את האולם בין הקרנה להקרנה. בבתי קולנוע רבים, בנוסף לסדרנים הנמצאים באולמות, ישנם סדרן או שניים הניצבים בכניסה לבית הקולנוע, אשר מוודאים כניסה לסרט עם כרטיס תקין.

==סדרן באירועי ספורט==
סדרן באירועי ספורט הוא איש ביטחון שתפקידו לסייע למשטרה בשמירת הסדר בעת משחק או אירוע ספורט. בישראל, העוסק בתחום זה מחויב לעבור קורס בן 3 ימים במשך 5 שעות לימוד. לאחר השלמת הקורס מקבל האדם תעודת סדרן בטיחות באירועי ספורט. 

הסדרן נועד ככוח עזר לשוטרי משטרת ישראל באבטחת אירועי ספורט כגון אבטחת משחקי כדורגל.

===תפקידיו וחובותיו===
הסדרן שומר על הסדר במהלך המשחק, מבצע בדיקות ביטחוניות על מנת למנוע הכנסת אמצעים אסורים לשימוש למגרש הכדורגל, רשאי להוציא אוהדים מתפרעים בכוח, מכווין תנועה של הקהל במקרה של אירוע חריג במגרש.

===סמכויות הסדרן===
* חיפוש בכליו ובגופו של אדם במקום האירוע ובסביבתו;
* קריאה ושמירה על הסדר הציבורי;
* התראה ולאחריה דרישה לעזוב את המקום;
* הוצאת האדם מחוץ למגרש, לרבות אחיזה בידיו ובגבו;
* התנגד האדם, יפעיל הסדרן כוח סביר ומסירתו לשוטר

==אישים ידועים שעבדו כסדרנים==
*רוני אורן-סינמטק ירושלים
*לורן באקול-תיאטרון סנט ג'יימס
*ארל הולימן-תיאטרון בלואיזינה
*ג'ייסון מקאסלין
*קלאוס נומי-דויטשה אופר ברלין
*פרץ סנדלר-בית הקולנוע "אדיסון" 
*אהרון פול-קולנוע סרטי יוניברסל
*וולאס פורד-תיאטרון בקנדה
*צ'בי צ'ייס-תיאטרון בניו יורק
*אדי קבטנר-תיאטרון גשר
*חאווייר קמארה-תיאטרון פיג'ארו
*דייוויד קרוזו-בית קולנוע בניו יורק

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מקצועות
אוצרות בחומה

מראה במוזיאון
מכשיר טלפון חוגה כחלק מתצוגת בית מרקחת ישן, במוזיאון "אוצרות בחומה"
"המוזיאון האתנוגרפי אוצרות בחומה" הוא מוזיאון הנמצא בעכו, המציג תרבות חומרית בארץ ישראל מסוף המאה ה-19 ועד שנות השבעים של המאה ה-20. התצוגה כוללת רהיטים, בגדים, כלי אוכל ובישול, מלאכות יד וכלי עבודה מסורתיים, בעיקר מעכו ומהגליל, תוך שימת דגש על המנהגים והמסורת של בני הדתות והעדות השונות.

מוזיאון אוצרות בחומה הוקם ומנוהל על ידי עמותת "גליליים"<ref>את העמותה יזמו שני אספנים גליליים במטרה להקים את המוזיאון : דן הורטמן ומיכאל לוריא. דן הורטמן הוא מנהל המוזיאון מאז היווסדו. </ref> והוא ממוקם בחומה של העיר העתיקה של עכו.

==תיאור המוזיאון==
אגף אחד במוזיאון מדמה שוק במחצית הראשונה של המאה ה-20. מוצגות בו חנויות וסדנאות של בעלי מלאכה : כובען, סנדלר, רצען, קולעת קש ונצרים, קדר, פחח, רוקע נחושת, חרש עץ, נגר, נפח, צורף, מנעולן, ומתקן פרימוסים, בית מלאכה לתפירה וריקמה, חנות לכלי בית מאמייל, ובית מרקחת.

באגף השני, המוקדש לאספנים ואוספים, מוצג סלון דמשקאי משובץ בצדף ובו סמובר עם הקדשה לאחמד אל-ג'זאר, ארונות ישנים ובהם אוספים של עששיות, משקולות, כלי קודש של שלוש הדתות, כלים ארמניים, מנעולים ופעמונים. כמו כן מוצגים אוספים מיוחדים מעברה של עכו – מכתבים וגפרורים של בית החרושת "נור" שפעל בעכו בימי המנדט, ותצוגה של כלי נחושת שהיו בשימוש בחמאם של עכו, אוסף נדיר של פריטי לבוש שהיו מיוחדים לנשים בגליל, ואוסף תכשיטים גליליים.

במוזיאון אוספים מיוחדים מתקופת המנדט ומהשנים הראשונות של מדינת ישראל: שטרות כסף ומטבעות, אוסף עטים ואוסף כלי נוי ואמנות שימושית ציונית.

אגף מיוחד מוקדש לאוסף ישראליאנה המספק למבקרים המבוגרים מבט נוסטלגי מרגש אל זכרונות ילדותם, ולילדים ולנוער היכרות עם התרבות הטכנולוגית וההווי התרבותי של דור ההורים והסבים והסבתות שלהם.

== תולדות המבנה ==
הכניסה למוזיאון אוצרות בחומה, בעיר העתיקה של עכו
מוזיאון "אוצרות בחומה" נמצא בבורג' אל קומנדר, בפינה הצפון מזרחית שבחומה החיצונית של עכו העתיקה. תחילת בנייתה של החומה בתקופת אחמד אל-ג'זאר, מושל צפון ארץ ישראל בשם האימפריה העות'מאנית בין השנים 1775- 1804, והשלמתה בתחילת המאה ה-19 על ידי יורשו סולימאן פאשה (1805–1818). על החומה, בחצר המעוגלת, שמונה משטחים ופתחי ירי לתותחים. חיילי עמדה, על תחמושתם, התגוררו במבנה המלבני המקומר, המשוקע בתוך החומה, ופתח מחבר בינו לבין העמדה. מתחת למבנה, בבסיס החומה, עוברת מנהרה, באורך של כ-80 מטרים ובגובה של כ-10 מטרים, ששימשה למעבר חיילים והיא מחברת את החפיר הפנימי לחפיר החיצוני.

השימוש במבנה ההיסטורי התאפשר על ידי רשות העתיקות, החברה לפיתוח עכו, עיריית עכו והרשות לפיתוח הגליל. המבנה הוכרז כמבנה לשימור.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* רונית לנג, [https://web.archive.org/web/20200122152829/https://www.arc.org.il/ מוזיאון "אוצרות בחומה"], arc.org.il
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עכו: מבנים לשימור
קטגוריה:מוזיאונים אתנוגרפיים בישראל
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:עכו: מוזיאונים
קטגוריה:עכו העתיקה
מוריץ פורגס

מוריץ פורגס (בצ'כית: Moritz Porges; מרץ 1857 – ינואר 1909) היה שחמטאי יהודי-צ'כי.

פורגס חלק מקום 4-7 בתחרות וינה בשנת 1882 (ניצח: וינסנז חרובי). בשנת 1892 חלק מקום שני עם גיולה מקובץ בתחרות דרזדן (ניצח: זיגברט טאראש). בשנת 1896 חלק מקום 16-17 בתחרות נירנברג (ניצח: עמנואל לסקר). בשנת 1902 הגיע למקום השלישי בתחרות קרלסבד, אחרי דוד ינובסקי וטיץ'.

==משחקי מופת==
לבן: מוריץ פורגס שחור: עמנואל לסקר נירנברג 1896

אחת הסיבות שלסקר היה יריב שכה קשה לנצחו היא כי הוא השתמש במשחקיו ברעיונות שהתגלו שנים רבות אחר כך על ידי אהרון נימצוביץ' וחברי ההיפרמודרניזם. במשחק זה לסקר מדגים מדוע עמדה מכווצת ומוגבלת איננה בהכרח רעה. מה שקובע בעמדה היא כמות האנרגיה שטמונה בה והאפשרות להוציא את האנרגיה החוצה. בסופו של דבר לסקר משחרר את כל האנרגיה בתוך 10 מסעים שכל אחד מהם מהווה איום על יריבו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.porges.net/FamilyTreesBiographies/MoritzPorges1857-1909.html ביוגרפיה קצרה ותמונות של פורגס]
* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S103266000000141000000000024610100 מידע כללי]

קטגוריה:שחמטאים יהודים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1857

קטגוריה:נפטרים ב-1909
אורי מסר

אוּרי (אוּריאל) מֵסֶר (נולד ב-1950) הוא עורך דין ישראלי.

== ביוגרפיה ==
מסר קיבל תואר בוגר במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1978 ייסד, יחד עם אהוד אולמרט, משרד עורכי דין בשם "אולמרט ושות'", שהמשיך לפעול תחת ניהולו של מסר גם לאחר פרישתו של אולמרט בשנת 1988. משרד זה, שמאוחר יותר שינה את שמו ל"מסר-ריבלין ושות'", ייצג מגוון לקוחות בולטים במשק הישראלי ובהם קואופרטיב אגד, הסתדרות העובדים הלאומית (בראשות אברהם הירשזון), חברת פלאפון תקשורת ואנשי העסקים יעקב נמרודי וארקדי גאידמק.
במהלך שנת 2010 החליטו עו"ד מסר ועו"ד ריבלין על פירוק השותפות, ועו"ד מסר הקים משרד חדש בירושלים בשותפות עם עו"ד שלומית סוסיד, שנקרא "מסר-סוסיד ושות'".

מסר היה יועצו, חברו ואיש סודו של אהוד אולמרט לאורך דרכו הפוליטית. בשנת 1992 היה ממנהלי הקמפיין לבחירת אולמרט לראשות עיריית ירושלים, שהוביל לזכייתו של אולמרט. עם מינויו של אולמרט לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה, היה מסר חבר בפורום יועציו, יחד עם אורי שני וטל זילברשטיין.

מסר שימש במספר תפקידים ציבוריים ובהם חבר בהנהלת קבוצת הפועל ירושלים, יו"ר בית הספר מוסררה לצילום וממנהלי עמותת "התקווה" לסיוע לנזקקים.

=== חשדות לגבי מעורבות בפלילים ===
בשנת 2008 נקשר שמו לפרשת מעטפות הכסף - פרשיית שחיתות שבה, על פי החשדות, סייע מסר ושימש כמתווך בהעברת כספים שלא כדין מאיש העסקים משה טלנסקי עבור אהוד אולמרט בתקופות שבהן כיהן כראש עיריית ירושלים, וכשר התמ"ת. קודם לחשיפת שמות המעורבים בפרשה, פורסם בתקשורת הישראלית תצלום בו נראה מסר משוטט באמצע נתיבי איילון. ביולי 2012 זיכה בית המשפט המחוזי את אולמרט מההאשמות נגדו בפרשה זו, אולם לבסוף הורשע בערעור ונדון למאסר של 8 חודשים.

באפריל 2010 התפרסם כי מסר נעצר בחשד למעורבות בפרשת שוחד הקשורה לפרויקט הולילנד, הפרשה הוגדרה על ידי שופט בית המשפט בראשון לציון "החמורה בתולדות ישראל". בנובמבר הודיעה פרקליטות מחוז ירושלים על סגירת התיק מחוסר ראיות.

=== חיים אישיים ===
מסר נשוי לעו"ד דוידה לחמן-מסר, ששימשה עד 2008 כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה לעניינים כלכליים-פיסקאליים, ואב לשלושה. מתגורר בשכונת טלביה שבירושלים ובקיסריה.

== קישורים חיצוניים ==
* דורית גבאי, [http://www.nrg.co.il/online/1/ART1/737/069.html מסר: הוצאתי מהכספת מזומן והעברתי לרה"מ], באתר nrg
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:אהוד אולמרט
קטגוריה:טלביה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
השדרה הראשונה

השדרה הראשונה. מבט צפונה מכיוון רחוב 10.
השדרה הראשונה (באנגלית: First Avenue) היא שדרה המשתרעת מדרום לצפון בצידו המזרחי של רובע מנהטן בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק.

השדרה משתרעת בין רחוב האוסטון שבדרום, לבין גשר שדרת ויליס המקשר בין רובע מנהטן לרובע הברונקס מעל נהר הארלם, בסמוך לרחוב 127. השדרה משתרעת על פני 125 גושי בניינים. התנועה בשדרה היא חד סטרית, לכיוון צפון בלבד.

התנועה עוברת בעיקר בשכונות מגורים, אולם בין רחוב 42 ורחוב 45, מצידה המזרחי של השדרה נמצא מטה האומות המאוחדות, וחלק מהשדרה עובר מתחת לקרקע באזור זה, מתחת לרחבת הבניין.

==היסטוריה==
השדרה הוקמה כחלק מתוכנית חברי הוועדה (1811). חלקה הדרומי של השדרה נבנה זמן קצר לאחר קבלת התוכנית, והמשך השדרה נבנה בהדרגה במהלך המאה ה-19.

מעל חלק מהשדרה, בין הרחובות האוסטון ו-23 עבר "קו השדרה השנייה" (Second Avenue Line) של רכבת עילית. רכבת זו הוסרה בשנת 1942.

==מהלך השדרה==
בדרומה מתחילה השדרה באזור האיסט וילג' - שכונה שהייתה בעברה שכונה יהודית אורתודוקסית, בהמשך עוברת השדרה דרך השכונות סטיווסאנט טאון ופיטר קופר וילג', בית החולים בית ישראל נמצא לצד השדרה בין רחובות 23 ו-34. בין הרחובות 42 ו-47 עוברת השדרה לצד מטה האומות המאוחדות - באזור זה נקראת השדרה "כיכר האומות המאוחדות" (United Nations Plaza), וארבע מנתיבי השדרה עוברים מתחת לפני הקרקע.

השדרה עוברת מתחת לגשר קווינסבורו וממשיכה לעבר צידה המזרחי של שכונת האפר איסט סייד (הצד המזרחי העליון של מנהטן), ובהמשך דרך שכונת יורקוויל שהייתה בעבר מאופיינת באוכלוסייה ממוצא גרמני. צפונית לרחוב 96 עוברת השדרה דרך הארלם הספרדית (ספאניש הארלם - Spanish Harlem) - עד שנות ה-50 של המאה ה-20 היה האזור מיושב בעיקר על ידי איטלקים וכונה "הארלם האיטלקית", והחל משנות ה-50 התיישבו בו בעיקר פורטוריקנים. בראשית המאה ה-20 הייתה השדרה אזור השוק העיקרי של הארלם האיטלקית.

==קישורים חיצוניים==

01
השדרה השנייה

השדרה השנייה
השדרה השנייה (באנגלית: Second Avenue) היא שדרה בצידו המזרחי של רובע מנהטן של העיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק. 

השדרה משתרעת בין רחוב האוסטון שבדרום לבין דרך נהר הארלם ורחוב 128 שבצפון. השדרה חד סטרית, ומאפשרת תנועה בכיוון דרום בלבד. בין הרחובות 34 ו-55 השדרה כוללת נתיב אופניים.

==היסטוריה==
השדרה הוקמה על פי תוכנית המפקח של 1812. חלקה הדרומי של השדרה החל להיבנות זמן קצר לאחר שהתוכנית התקבלה. אזור זה, בשכונת הלוור איסט סייד (הצד המזרחי התחתון של מנהטן) הייתה, בראשית המאה ה-20, שכונת מגורים יהודית אורתודוקסית, ובשדרה התמקמו תיאטראות רבים ביידיש. בשל מספר התיאטראות הרב כונתה השדרה "ברודוויי היידי" ('Yiddish Broadway').

אף שכיום מרבית תושבי השכונה אינם יהודים, נותרו בשכונה מאפיינים רבים של שכונה יהודית - ובעיקר מאפיות ומסעדות כשרות רבות. השדרה נודעה במעדניות (ה"דלי" - Deli) שבה, שהגישו אוכל יהודי מזרח אירופאי, ושהידועה בהם הייתה "מעדניית השדרה השנייה" (Second Avenue Deli).

בין השנים 1880 ו-1942 עברה לכל אורך השדרה, החל מרחוב 23 וצפונה קו הרכבת העילית של השדרה השנייה (דרומית לרחוב 23 עבר הקו בשדרה הראשונה. קו הרכבת הוסר הן על מנת להקל על עומסי התנועה בשדרה ולאפשר בניית נתיבים נוספים, והן בשל זיהום האוויר שיצר קו זה (שהונע על ידי רכבות קיטור שהרעישו והפיצו פיח רב). זיהום אוויר זה גרם לכך שלאורך השדרה נבנו בעיקר בתי דירות צפופים (tenements) עבור בני מעמדות נמוכים.

בשנת 1919 תוכנן הקמת קו הרכבת התחתית של השדרה השנייה, על ידי רשות התחבורה המטרופולינית של ניו יורק, על מנת להקל על העומס בקו שדרת לקסינגטון של הרכבת התחתית של ניו יורק - הקו היחיד בצידו המזרחי של רובע מנהטן. במהלך השנים נבנו מספר תחנות וחלק ממסילת הרכבת, והקו נפתח לציבור הרחב בינואר 2017.

==מהלך השדרה==
השדרה עוברת דרך השכונות (מדרום לצפון): הלוור איסט סייד (הצד המזרחי הדרומי של האי מנהטן), האיסט וילג', גראמרסי, מוריי היל, האפר איסט סייד (הצד המזרחי הצפוני של האי מנהטן), יורקוויל והארלם הספרדית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

02
קרלוס גוהן

קרלוס גוהן (Carlos Ghosn, كارلوس غصن, תעתיק מדויק מערבית: כארלוס ע'וסן; נולד ב-9 במרץ 1954) הוא איש עסקים צרפתי לבנוני, ששימש בתפקידים בכירים בתעשיית הרכב העולמית, ביניהם כמנכ"ל תשלובת הרכב של רנו הצרפתית וניסאן היפנית.

==ביוגרפיה==
קרלוס גוהן נולד ב-9 במרץ 1954 בפורטו וליו, ברזיל, לאם צרפתייה ואב ממוצא לבנוני מרוני, בשם קרלוס ע'וסן בשארה (הכיתוב הלטיני של ע'וסן - Ghosn מבוטא "גוהן"). בהיותו בן 6, בעקבות מאסרו של אביו בלבנון על ניסיון רצח של כומר מרוני - עבר עם אמו לביירות. גוהן סיים לימודים תיכוניים בלבנון, בבית ספר ישועי (Collège Notre-Dame de Jamhour). הוא סיים תארים בהנדסה בצרפת, באקול פוליטקניק, ואת התמחותו עשה באקול סופרייר דה מינס דה פארי. לאחר לימודיו החל לעבוד ביצרנית צמיגי הרכב הצרפתית מישלן ותוך מספר שנים הפך לאחד מבכירי החברה ולמנהל הפעילות בצפון אמריקה. 

ב-1997 נקרא גוהן על ידי מנכ"ל רנו דאז לואי שווייצר להצטרף לרנו - שהייתה אז בהפסדים כבדים - כאחראי על תוכנית הבראה לחברה והחל מ-1999 לנהל גם את השותפות שלה עם ניסאן היפנית. חלק מתנאי קבלתו לתפקיד היה בקשת וקבלת אזרחות צרפתית (גוהן היה בעל אזרחות ברזילאית ולבנונית). החל מ-2005, עם פרישתו של שווייצר, שימש גוהן במשך למעלה מעשור כמנכ"ל של 2 החברות במקביל, תקדים חריג בעולם הניהול של תאגידים בינלאומיים. תחת ניהולו של גוהן עברה התשלובת - תוך קיצוצי עלויות גדולים כולל פיטורים נרחבים - לרווחיות, והפכה לקונצרן הרכב הרביעי בגודלו בעולם. 

גוהן דובר חמש שפות - אנגלית, צרפתית, פורטוגזית, ספרדית וערבית. מכיוון ובמידה רבה נזקף תהליך ההבראה של רנו וניסאן לזכותו, עלה שמו לגדולה גם בעולם התאגידי וגם ביפן, שם פרסם ספרים ואף נוצרה דמות מאנגה המבוססת עליו. באוקטובר 2006 הוענק לו תואר אביר מפקד של מסדר האימפריה הבריטית (עם זאת, אינו רשאי להיות מכונה סר, כי אינו אזרח בריטי). 

בביקורו בישראל בינואר 2008, ציין גוהן כי רנו-ניסאן עשויה להתחיל בייצור המוני של מכוניות חשמליות החל משנת 2011, במסגרת שיתוף פעולה שלה עם חברת בטר פלייס של שי אגסי, שנסגרה בינתיים.

בנובמבר 2018 דווח כי הרשויות ביפן עצרו את גוהן בחשד לעבירות על חוקי ניירות הערך. באפריל 2019, לאחר מספר חודשים בבית מעצר בטוקיו שוחרר גוהן בערבות, ובדצמבר 2019 נמלט מיפן ללבנון, בה הוא מוגן מהסגרה. יש נגדו "צו אדום" של האינטרפול והוא מבוקש הן ביפן והן בצרפת.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20080404103043/http://www.motocar.co.il/news/new.aspx?0r9VQ=MDJH&Pn6Vq=E "קרלוס גוהן: מכונית חשמלית בישראל ב-2011"] - מאת אסף בר-שי ויואל שורץ, מגזין הגה.
* [http://mediacampus.ie.edu/guest-speakers-at-ie/guest-speakers-at-ie-carlos-ghosn-ceo-of-renault-and-nissan קרלוס גוהן: "העולם השתנה, העתיד הוא ביזמות"] - הרצאה ב-IE Business School, מדריד
* אליק פרומצ'נקו, [https://www.auto.co.il/article/134675-industry הסיפור שטלטל את עולם הרכב], 23 בספטמבר 2021

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיינים צרפתים
קטגוריה:מנכ"לים צרפתים
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:מרונים
קטגוריה:ברזילאים
קטגוריה:אבירים מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1954
מעדניית השדרה השנייה

מעדניית השדרה השנייה (באנגלית: Second Avenue Deli - "סקנד אווניו דלי") היא מעדנייה כשרה שהייתה ממוקמת בעבר בשדרה השנייה של רובע מנהטן בעיר ניו יורק שבמדינת ניו יורק.

המעדנייה היא המעדנייה הידועה ביותר בעיר ניו יורק, ומדריך המסעדות זאגאט הגדיר אותה כמעדנייה הטובה ביותר בניו יורק. כיום המעדנייה ממוקמת בשדרה השלישית, בפינת רחוב 33.

המעדנייה מגישה אוכל יהודי מזרח-אירופאי כגון קניידלך, קניש, געפילטע פיש, וחמין, כמו גם מאכלים המזוהים עם יהודי ארצות הברית, כמו קורנד ביף וגרסה כשרה של כריך רובן. מטבח המסעדה כשר אולם יהודים דתיים אינם אוכלים במסעדה מאחר שהמסעדה פתוחה בשבת. 

==היסטוריה==
המעדנייה הוקמה בשנת 1954 על ידי אייב ליבאוול (Lebewohl), ניצול שואה. בעת הקמתה היו במעדנייה 14 מושבים בלבד. בשל הצלחתה גדלה המעדנייה במהלך השנים, והגיעה ל-128 מקומות ישיבה. בשנת 1996 נסגרה המעדנייה לזמן קצר בשל הרצחו של ליבאוול ב-4 במרץ במהלך שוד, אולם נפתחה זמן קצר לאחר מכן על ידי בנו, ג'ייק ליבאוול. ב-1 בינואר 2006 נסגרה המעדנייה בשנית, לזמן קצר, בשל עליית מחירי השכירות בשדרה השנייה, ועברה לשדרה השלישית. המעדנייה נפתחה מחדש ב-17 בדצמבר 2007 בניהול ג'רמי ליבאוול, אחיינו של המייסד.

בעת שהמעדנייה הייתה ממוקמת בשדרה השנייה, שימשה המעדנייה כאתר הנצחה לתיאטראות היידישאיים שפעלו באזור בראשית המאה, והוצגו בו מוצגים רבים של השחקנית היידית מולי פיקון, תצלומים, דפי תווים ומילות שירים, ובסמוך למעדנייה, על המדרכה, הונצחו בשלטים שמות השחקנים הראשיים של התיאטראות הידישיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20071230033620/http://www.toprestaurantsnewyork.com/restaurants/why-is-the-2nd-avenue-deli-not-on-2nd-avenue-in-new-york-city.html ההיסטוריה של המסעדה]
* [http://www.nytimes.com/2006/01/06/nyregion/06deli.html כתבה על ההיסטוריה של המסעדה] באתר הניו יורק טיימס
== הערות שוליים ==

קטגוריה:איסט וילג'
קטגוריה:ניו יורק: מסעדות
קטגוריה:יהדות ניו יורק
ג'קסון שוואלטר

ג'קסון ויפס שוואלטר (באנגלית: Jackson Whipps Showalter; 5 בפברואר 1860 - 5 בפברואר 1935), שחמטאי אמריקאי שהיה אלוף ארצות-הברית לשחמט חמש פעמים.
== חייו ==
שוואלטר היה אלוף ארצות-הברית לשחמט בשנים 1890, 1892, 1892-1894, 1895-1898 ו-1906–1909. זכה באליפות ארצות-הברית בדו-קרבות מול שמואל ליפשוץ (פעמיים), מקס ג'וד, אמיל קמני וג'ון ברי. שוואלטר הפסיד בדו-קרבות מול שמואל ליפשוץ, מקס ג'וד, הרי נלסון פילסבורי ופרנק מרשל.

עקב סגנון משחקו התוקפני, ושערו שהיה כרעמה עבה עד קצה ערפו, כונה שוואלטר "האריה מקנטקי".

הסתעפות של גמביט המלכה הנרצה 1. ד4 ד5 2. ג4 ד:ג4 3. פג3 קרויה על שמו.

התמרון הידוע של חוסה ראול קפבלנקה המכונה תמרון הפישוט של קפבלנקה בהסתעפות של גמביט המלכה הנדחה 1. ד4 ד5 2. ג4 ה6 3. פג3 פו6 4. רז5 רה7 5. ה3 פבד7 6. פו3 0-0 7. צג1 ג6 8. רד3 ד:ג4 9. ר:ג4 פד5 בוצע על ידי שוואלטר שנים רבות לפני שקפבלנקה שיחק כך.

==ממשחקיו==
לבן: הרי נלסון פילסברי שחור: ג'קסון שוואלטר ברוקלין 1897
במשחק זה ניכר הבט פסיכולוגי חשוב, הלבן השיג יתרון מכריע, אך שמט אותו לחלוטין. השחור שחש במשך מסעים רבים שעמדתו אבודה, לא השכיל לנצל את ההזדמנות שניתנה לו ולסיים בתיקו, ועשה מצידו משגה קשה שהחזיר ללבן את היתרון הגדול<ref></ref>. 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.correspondencechess.com/campbell/articles/a060615.htm פעילותו בשחמט בהתכתבות]
* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S121054000000111000000000027110100 מידע כללי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי ארצות הברית בשחמט
קטגוריה:אלופי ארצות הברית הפתוחה בשחמט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1860

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1935
ז'אן-בטיסט דה לה סאל

ז'אן-בטיסט דה לה סאל (צרפתית Jean-Baptiste de La Salle; 30 באפריל 1651 - 7 באפריל 1719) היה כומר, ואיש חינוך הקים תנועה חינוכית בינלאומית לחינוך ילדי העניים - "מכון אחי בתי הספר הנוצריים" או בקיצור "אחי החינוך הנוצרי", "האחים הנוצרים הצרפתים" או "האחים הלסאליים" . הוא איחד את המדיניות החינוכית בצרפת כולה ונודע גם בשל חיבוריו מעוררי ההשראה. לדבריו "הנס הגדול ביותר שניתן לעשות, הוא לגעת בלב התלמיד". דה לה סאל הוכרז לימים כקדוש של הכנסייה הקתולית.

דה לה סאל נולד בריימס (Reims) שבצרפת. משפחתו הייתה משפחת משפטנים ואביו רצה שיהפוך למשפטן, אך דה לה סאל ביכר את הכמורה. בגיל 16 מונה לקאנוניק של קתדרלת ריימס. לאחר מות הוריו מונה לאחראי על נחלתם, אך המשיך גם בלימודי התאולוגיה. הוא למד בסורבון ובסמינר של כנסיית סן-סולפיס בפריז. הוא מונה לכומר בשנת 1678 ושנתיים אחר כך, בגיל 29, היה דוקטור לתאולוגיה.

דה לה סאל מת ברואן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:קדושים נוצרים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:ילידי 1651
קטגוריה:נפטרים ב-1719
ברט רוטאן

ברט רוטאן
אלברט לינדר "ברט" רוטאן (באנגלית: Elbert Leander "Burt" Rutan; נולד ב-17 ביוני 1943) הוא מהנדס אווירונאוטיקה אמריקאי, הידוע בשל מקוריותו בתכנון כלי טיס קלים וחזקים, ובחדשנותו בתחום טכנולוגיית החומרים האווירונאוטים. 
== ביוגרפיה ==
רוטאן נולד ביישוב אסטקדה, סמוך לפורטלנד שבמדינת אורגון בארצות הברית. הוא גדל בקליפורניה ושם החל מילדות להתעניין בעיצוב ובניית מטוסים. בבגרותו למד הנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטה הטכנית בקליפורניה, ועבד עבור חיל האוויר האמריקני. בהמשך עבד כמנהל בחברת ניסויי טיסה פרטית בקנזס, וב-1974 חזר לקליפורניה והקים חברה משלו, "חברת מטוסים רוטאן". בעבודתו בחברה עיצב אב-טיפוס למספר מטוסים. ב-1982 הקים את חברת "סקיילד קומפוסיטס", ועבר לעסוק גם בעיצוב ובניית רכבי חלל.

רוטאן התפרסם בעקבות תכנון מטוס ה"וויאג'ר" (Voyager), אשר שבר שיא עולם בכך שהיה למטוס הראשון שטס מסביב לעולם ללא עצירות או תדלוק. בנוסף תכנן את רכב החלל ספייס שיפ וואן, אשר זכה בפרס על היותו רכב החלל הראשון שהשלים טיסת חלל מאוישת במימון פרטי, בשנת 2004.

רוטאן נשוי לאשתו הרביעית, טוניה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה אמריקאים
קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפוליטכנית של מדינת קליפורניה
קטגוריה:הקפת כדור הארץ: אישים
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:זוכי פרסי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
הזדהות ארגונית

הזדהות ארגונית (באנגלית: Organizational Identification - OID) היא מונח מתחום ההתנהגות הארגונית ופסיכולוגיה תעשייתית - ארגונית.

במהלך השנים הוצעו הגדרות שונות למונח, אשר ברובן מתייחסות לשייכות הפרט לארגון. השייכות יכולה להתבטא בתפיסת העצמי כחלק בלתי נפרד מהארגון; או, כחיבור קוגניטיבי בין ה"אני" לארגון.

פראט ( Pratt, 1998) מציע כי הזדהות ארגונית מתרחשת כאשר האמונות של הפרט אודות הארגון אליו הוא משתייך הופכות לחלק מההגדרה העצמית.

מהגדרות אלו משתמע כי הפרט לא צריך להיות חלק מהארגון על מנת להזדהות איתו. כמו כן, מתוארות בהגדרות ההשלכות הקוגניטיביות שיוצרת הזדהות ארגונית. כיום, דנים גם על ההשלכות הרגשיות וההתנהגותיות הנובעות מהזדהות זו.

פראט מגדיר שני נתיבים להזדהות: האחד, באמצעות ההכרה כי ערכי הארגון דומים לערכי הפרט ("הזדהות" במובן של זיהוי); השני, שינוי ואדפטציות ב"עצמי" כדי להתאים לארגון ולהטמיע את ערכיו ("הזדהות" במובן של הטמעה).

כדי להבהיר מהי הזדהות ארגונית חשוב להבחין אותה מתופעות ארגוניות אחרות. ראשית, הפנמה (Internalization) של ערכי הארגון, אשר כמו הזדהות ארגונית, כוללת הטמעה של ערכים ואמונות של הארגון. עם זאת, הטמעה זו נובעת מצרכים ומניעים שונים. הפנמה נובעת מהרצון להיות צודק בעוד הזדהות עם ערכי הארגון במובן ההזדהות הארגונית נובעת ממשיכה לארגון. בנוסף, הפנמה גוררת שינוי מהותי בעצמי משום שהיא מצריכה הטמעה מעמיקה יותר של ערכי הארגון. כמו כן, הגדרתו של פראט באשר לשני הנתיבים המובילים להזדהות, מבחינה בין הזדהות והפנמה כך שההפנמה היא שלב מקדים והכרחי ליצירת הזדהות בנתיב השני המתואר (שינוי ואדפטציה ב"עצמי" על מנת להתאים לארגון).
 
שנית, לעיתים קיימת עמימות בהבחנה בין הזדהות לבין המונח "מחויבות ארגונית" (Organizational Commitment). מחויבות ארגונית, כמו הזדהות, מתארת את הקשר והחיבור לארגון. בניגוד להזדהות, המחויבות הארגונית אינה מסבירה את הקשר באמצעות מונחים מעולם ה"עצמי" (self). מחויבות ארגונית דנה במידת שביעות הרצון של העובד מהארגון ולא בצורה בה העובד רואה עצמו ביחס לארגון ומגדיר עצמו ביחס אליו. כמו כן, מחויבות ארגונית מתייחסת ומדגישה את מידת הקבלה של ערכי הארגון בעוד הזדהות מדגישה את הטמעת ושיתוף הערכים.

לבסוף, עמימות קיימת גם בהבחנה בין הזדהות לבין התאמה בין עובד לארגון (Person-Organization Fit). מונח זה מתייחס גם הוא לקשר בין עובד וארגון, אך מנקודת מבט אינסטרומנטלית. כלומר, הקשר נבחן במונחים של עלות–תועלת, יתרונות ורווחים שהאחד מפיק מהשני (הארגון מהעובד, וההפך). מאידך, הזדהות ארגונית בוחנת את הקשר בין העובד לארגון מנקודת מבט של תאוריות זהות.

== הערות שוליים ==
<div dir=ltr>

</div>

קטגוריה:סוציולוגיה ארגונית
קטגוריה:פסיכולוגיה ארגונית
לוקאס ואן ליידן

לוקאס ואן ליידן (בהולנדית: Lucas van Leyden; סוף מאי-תחילת יוני 1494 – 8 באוגוסט 1533), שהיה קרוי גם לוקאס הוגנס או לוקאס יאקובס היה צייר וחרט הולנדי.

== ביוגרפיה ==
ואן ליידן נולד בליידן (פירוש שמו: לוקאס מליידן) והוא היה פעיל בעיקר בעיר זו. ואן ליידן נחשב לאחד ממבטאי סגנון הציור ההולנדי בתקופתו וכאחד החרטים המוצלחים בתולדות האמנות. ואן-ליידן למד את המלאכה מאביו (אך לא קיימות עבודות ידועות של האב) ומקורנליוס אנגלברכטס, אך בעוד ששני אלה התמקדו בציור, הצטיין ואן-ליידן בחריטה. לא ידוע היכן למד חריטה, אך ככל הנראה למד בגיל מוקדם למדי, שכן התחריט המוקדם ביותר הידוע כשלו ("מחמד והנזיר השחוט") הוא מ-1508, כשהוא היה בן 14 בלבד.

ב-1514 התקבל ואן ליידן לגילדת הציירים בליידן. קיימות עדויות כי לאחר מכן נדד וביקר בין היתר באנטוורפן (1521), שם עבד בסדנה של אלברכט דירר ולמידלברך (1527), בה פגש את יאן מבוסה. חלק ניכר מתחריטיו אינם מתוארכים, דבר המקשה על ההיסטוריונים לעקוב בצורה ודאית אחר תהליך יצירתם. הציור שנחשב ליצירת המופת שלו הוא "הר האבירים" (1517), עם יותר מ-80 דמויות. אחת ההשפעות הגדולות עליו היה דירר. קארל ואן מאנדר מתאר אותו כאדם שעבד לעיתים מן המיטה, אך בשל כמויות התחריטים שהשאיר בפרק חייו הקצר, נראה כי היה מוכשר למדי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1494
קטגוריה:נפטרים ב-1533
דוכסות ברטאן

דוכסות ברטאן (בברטונית: Dugelezh Vreizh; בצרפתית: Duché de Bretagne) הייתה מדינה פאודלית ושבטית שהשתרעה בחצי האי הארמוריקאי ממערב למון סן מישל וצפונית לנאנט, חוץ מרן אך כולל את ואן. היא פחות או יותר חופפת לאזור ברטאן של ימינו ולברטאן ההיסטורית. לאזור זה היסטוריה ארוכה של תרבות עצמאית הנבדלת מן התרבות הצרפתית וכן שפה ייחודית (השפה הברטונית). 

העובדה שברטאן הפכה לחלק מן האימפריה הקרולינגית הפכה את ההתנהלות בה דומה לזו שבשאר חלקי פרנקיה. עם זאת, פשיטות ויקינגים חוזרות ונשנות ערערו את האמון בשלטון הדוכס, והשליטה בפועל על האזור הייתה חלשה. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברטאן
ברטאן, דוכסות
קטגוריה:דוכסויות

br:Roll Rouaned ha Duged Breizh
da:Herskere i Bretagne
de:Herrscherliste Bretagne
kw:Dugeth Vreten Vyghan
pl:Władcy Bretanii
zh:布列塔尼公爵
פנרוזואיקון

פָּנֶרוֹזוֹאִיקוֹן (מיוונית עתיקה: φανερός (פָנֶרוֹס - נראה לעין) ו-ζῷον (זואון - בעל חיים)) הוא עידן על המציין את הפרק המאוחר בלוח הזמנים הגאולוגי של כדור הארץ. 

משך עידן-העל כחצי מיליארד שנים, החל מהופעת בעלי חיים נראים לעין ועד ימינו. 

הפנרוזואיקון מתחלק לשלושה עידנים: 

{| cellspacing="0" class="wikitable sortable"
! עידן!! טווח זמן (במיליון שנים)!! תקופות !! תיאור ויצורים!! סוג לדוגמה !! תמונה !! שם מדעי !! שנים (במיליון)
|-
| פלאוזואיקון (Paleozoic)|| 541-252 || קמבריון, אורדוביק, סילור, דבון, קרבון ופרם|| הופעת המינים הראשונים בים. הופעת רוב מיני חיות הים המודרניות לרבות דגים, כרישים וחסרי חוליות שונים. הופעת הדו-חיים והזוחלים הראשונים ביבשה. הופעת צמחים כמו שרכים וצמחים חשופי זרע.||דימטרודון || Dimetrodon|| 299-270
|-
| מזוזואיקון (Mesozoic)|| 252-66 || טריאס, יורה וקרטיקון|| הופעת הדינוזאורים ושגשוגם וכן הופעת זוחלים ימיים ופטרוזאורים. הופעת יונקים ועופות ראשונים. הופעת אלמוגים בוני שוניות. הופעת צמחים בעלי פרחים. הכחדת הדינוזאורים.|| דיפלודוקוס|| Diplodocus|| 154-150
|-
| קנוזואיקון (Cenozoic)|| 66-הווה || פלאוגן, נאוגן ורביעון|| גדילה ושגשוג של העופות והיונקים. הופעת יונקים רבים כמו פרסתנים, טורפים, עטלפים ולווייתניים וכן קופי אדם. היווצרות היבשות המודרניות. הופעת העשב. התפתחות האדם והכחדת מינים המונית. עידן הקרח. מעבר האדם ליישובי קבע ולחקלאות. ||סמילודון || Smilodon|| 2.5-0.01
|}

==ראו גם==
*לוח הזמנים הגאולוגי
*יחידת זמן גאולוגית
==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:תקופות גאולוגיות