OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קו עקבה–רפיח

קו עקבה–רפיח, הוא קו גבול שנוצר בשנת 1906 בין מצרים שהייתה בשליטת בריטניה (למרות שייכותה הפורמלית לאימפריה העות'מאנית) לבין ארץ ישראל שהייתה בשליטת האימפריה העות'מאנית, מתוך מגמה למנוע סכסוכים בין הכוחות הטורקיים לכוחות הבריטיים. הקו שרד את השינויים הפוליטיים והמדיניים שחלו במהלך מאה השנים שחלפו מאז שרטוטו, וגם כיום מבוסס עליו גבולה של מדינת ישראל עם מצרים.

הקו שורטט תחילה כקו ישר מעקבה לרפיח, אך בהמשך ההתדיינות בין הצדדים, נוצרו בו כמה שינויים שניתן להבחין בהם במפות גם כיום:
#באזור אילת, דרשו הטורקים וקיבלו 15 קילומטרים (שזה קצה הטווח היעיל של ספינת תותחים) של חוף ים וכן את מעיין עין נטפים
#הטורקים דרשו וקיבלו את מעיין עין חורשה
#הטורקים דרשו וקיבלו את מעיין עין המערה, הסמוך למערב מכתש רמון
בנוסף קשיי סימון בשטח גרמו לסיפוחם של שני הרים לשטח העות'מאני.
מעיין עין המערה
קו זה יצר בהמשך השנים מספר בעיות, עקב התאמתו למציאות בשנת 1906 אך לא למציאות מאוחרת יותר:
#בזמן שרטוט הקו, רפיח הייתה נקודה סתמית על חוף הים התיכון, ואילו בשנת 1982 חצתה המפה שליוותה את הסכם השלום בין ישראל למצרים את רפיח שבינתיים הייתה לעיר. מעורבותם של הפלסטינים הקשתה אף יותר (ראו ציר פילדלפי).
#אבן הגבול הדרומית בטאבה הוקמה על גבעה המרוחקת כמה מאות מטרים מחוף הים, ונוצרה בהמשך מחלוקת האם יש להמשיך ממנה לחוף בקו ישר הממשיך את הגבול או בקו הניצב לקו החוף. במציאות של שנת 1906 לא הייתה לכך שום חשיבות, אך בהמשך הפכה פיסת חוף קטנה זו למקור כסף ויוקרה. מצב זה גרם לבוררות ממושכת לאחר חתימת הסכם השלום שהסתיימה רק בשנת 1988 בהכרעה כי טאבה שייכת למצרים.

==ראו גם==
*אום רשרש 

קטגוריה:גבול ישראל–מצרים
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:ארץ ישראל: היסטוריה
קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
קטגוריה:ישראל: גבולות
מבועים

מַבּוּעִים הוא יישוב קהילתי בנגב הצפוני, מצפון-מזרח לעיר נתיבות, בתחום המועצה האזורית מרחבים. שטח מבועים כולל כ-6,400 דונם. אך ללא משקים חקלאיים<ref></ref>.

== מקור השם ==
משמעות שם היישוב היא מעיינות, והוא ניתן למקום בהשראת פסוק מספר ישעיהו המסמל את הפרחת השממה: .

== היסטוריה ==
מבועים הוקמה בשנת 1958 כמרכז כפרי המספק שירותים למושבי האזור. בגל העלייה בשנות ה-90, קלט היישוב עולים רבים וכן ילידי הארץ מבני היישובים הסמוכים.

== תרבות ==
ביישוב ישנו אולם תרבות הניתן גם להשכרה לאירועים משפחתיים ולכנסים עסקיים, וכן בריכת שחייה.

== דת ==
במבועים פועלים שני בתי כנסת - "רינת אבות" ו"היכל מנשה"<ref></ref>.

== הנצחת נופלים ==

ביישוב הוקמו "גן תומר" לזכרו של , ו"גן נועה" לזכרה של , תושבי היישוב.

== אוכלוסייה ==
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לשנת 2022 (אומדן), מתגוררים במבועים 1,238 תושבים וביניהם כ-285 משפחות.

== חינוך ==
ביישוב פועלים 5 פעוטונים, 4 גנים ובית ספר יסודי. בני הנוער לומדים בתיכון האזורי במועצה האזורית או באשל הנשיא. ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער האיחוד החקלאי<ref></ref>.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
תמונה:Mabueem kindergarten.jpg|גן ילדים
תמונה:Mabueem Kupat Cholim.jpg|קופת חולים
תמונה:Mabueem street 2.jpg|רחוב ביישוב
תמונה:Mabueem street 3.jpg|עוד רחוב
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.merchavim.org.il/cgi-webaxy/item?35 מבועים] באתר המועצה האזורית מרחבים
*[https://www.mabuim.org.il/ האתר הקהילתי של היישוב מבועים]
*[https://mabuim.tik-tak.net האתר של בית הספר היסודי מבועים]
*[https://www.cbs.gov.il/he/Settlements/Pages/יישובים/מבועים.aspx#DeltaPlaceHolderMain פרופיל מבועים] נכון לשנת 2022 באתר [https://www.cbs.gov.il/he/Pages/default.aspx הלמ״ס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1958
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:מרכזים אזוריים
אטול ג'ונסטון

אטול ג'ונסטון (באנגלית: Johnston Atoll) הוא אטול במרכז האוקיינוס השקט. האי נמצא בשליש הדרך בין הוואי לאיי מרשל.

==גאוגרפיה==

האיים ג'ונסטון וסנד הם איים טבעיים אולם האיים האחרים, אקאו והיקינה, הם מלאכותיים. 

אקלים האי טרופי. האיים מישוריים וגדלים עליהם בעיקר עשבים ושיחים. אין באיים מים מתוקים.

==תושבים==
בעבר היו תקופות שבהן התגוררו באי כ-1,100 אנשי צבא ואזרחים העובדים עבור הצבא. הגישה לאי הייתה בעיקר משדה התעופה שלו, ששימש את הצבא. כיום המסלול סגור, ומשמש רק לנחיתות חירום. כלכלת האטול התבססה על בסיסי הצבא באי. כל תצרוכתם של דרי האי הייתה מיובאת.

כיום אין באטול אוכלוסייה אזרחית והאיים סגורים לציבור. הם טריטוריה של ארצות הברית ומנהל אותם שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית, השייך למחלקת הפנים של ארצות הברית.

==היסטוריה==
את האי ג'ונסטון גילה רב החובל ג'יימס ג'ונסטון ב-10 בדצמבר 1807 והוא נקרא על שמו. בשנת 1858 תבעו בעלות על האי הן ארצות הברית והן ממלכת הוואי.

בשל מרבצי הגואנו באי, השתלטה עליו ארצות הברית מכוח חוק איי הגואנו והכרייה באי החלה בשנת 1858 והסתיימה בשנת 1890.
ב-29 ביולי 1926 קבע נשיא ארצות הברית קלווין קולידג' כי האטול הוא שמורת טבע לציפורים, והעביר את השליטה באי לידי משרד החקלאות של ארצות הברית.

ב-29 בדצמבר 1934 החליט נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט כי האי יהא בשליטת צי ארצות הברית והוקמה באי תחנת מכ"ם. משרד הפנים המשיך לנהל את שמורת הטבע לציפורים באי.

בשנת 1936 החל צי ארצות הברית לבנות במקום בסיס למטוסים ימיים ותחנת תדלוק.

כוחות יפן הפציצו את האטול במהלך מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1958 ו-1975 שימש האטול אתר ניסוי לירי טילים. האי שימש גם כאתר ניסויים בנשק גרעיני וכיום קיים בו אתר לפירוק נשק כימי. 

בשנת 2003 הועברה השליטה באי לשירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית ורוב המבנים באי פורקו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/sites/johsland.htm מידע על האי]
* 

קטגוריה:ארצות הברית: טריטוריות
ג'ונסטון
ג'ונסטון
עין נטפים

עין נטפים - נביעת נטפי המים בין סדקי הסלע
עין נטפים (בערבית: ביר אל קטר או עין אל קטר<ref>זיוון זאב, 2001. עברות שמות מקומות בנגב. אריאל - כתב עת לידיעת ארץ -ישראל, 150-151 - עם הפנים אל הנגב, עמ' 21 - 26.</ref><ref name=":0"></ref>) הוא מעיין מים מתוקים בהרי אילת בערוץ נחל נטפים ליד הגבול עם מצרים. המעין נמצא כשבעה ק"מ צפונית לאילת סמוך לכביש 12. זהו המעיין היחיד הנובע כל השנה באזור הסמוך לאילת.

== המעיין ==
עין נטפים נקרא כך כי המעיין נובע בטיפות<ref name=":0" />. זהו מעיין שכבה הנמצא בין שכבת חרסית אטומה למים מתחת לבין שכבת גיר למעלה דרכה מחלחלים המים וזורמים על גבי שכבת החרסית. בסלעי הגיר יש שרידים של מאובנים קדומים.

עין נטפים הוא מקור המים הטבעי היחיד בהרי אילת הנובע לאורך כל השנה ומשמש מקור מי שתייה לבעלי החיים בסביבה. המעין מרכז אליו בעיקר בשעות בין הערביים ובשעות החשיכה בעלי חיים השותים ממימיו, מים המתקבצים לתוך בריכת אבן קטנה. למעין באים בעלי חיים כמו יעלים, עיזים, שפנים, קוצנים, עופות כגון חצוצרן המדבר, גבתונים, וורדיות סיני. במים גדלה אצה פבוטית ומסביב טחבי עלים, שערות שולמית וליניאה משילה.

== היסטוריה ==
עבודות בעת ניסיון ההתיישבות במקום, [[נובמבר 1950]]
שרידים של דרך עולי הרגל המוסלמים מקהיר למכה, דרב אל חג', נמצאים בסמוך לאתר לאורך תוואי כביש 12. המקום נחפר ושוחזר על ידי בית הספר שדה אילת. המעיין השפיע גם על קביעת קו הגבול המערבי בין האימפריה הבריטית לאימפריה העות'מאנית, שהוא קו הגבול המודרני בין ישראל למצרים. כקילומטר צפון-מערבית למעיין נמצא מעבר הגבול נטפים.

בתחילת נובמבר 1950 נעשה ניסיון להקים התיישבות חקלאית בעין נטפים על ידי אנשי השירות החלוצי לישראל. מצרים דרשה לפנות את המקום, ותחת לחץ האו"ם ישראל הסכימה לפנות את כוחות צה"ל, אך לא וויתרה על הזכות להתיישבות אזרחית. עם זאת, ההתיישבות לא צלחה. בדצמבר 1964 החלו כוחות של חיל ההנדסה בסלילת כביש מאילת אל עין נטפים, במימון חלקי של עיריית אילת ומשרד התיירות. במהלך העבודות נעשה שימוש ב-10 טונות של חומרי נפץ, ופונו 50,000 מ"ק של סלע. הדרך נפתחה לאחר כשלושה חודשי עבודה.

עד מלחמת ששת הימים היה בעין נטפים מוצב צבאי ישראלי, ומולו מוצב צבאי מצרי, בראס אל נקב הסמוכה לבקעת הירח.

בעקבות שיטפונות באזור בשנת 1968, סלע גדול שהדרדר הרס את השוקת באתר שנבנתה על ידי הבריטים בתקופת מלחמת העולם הראשונה.

==גלריה==
<gallery widths="250px" heights="250px">
עין נטפים - המפל.jpg|מפל נטפים, בתחתיתו נראית השוקת
Nahal netafim.JPG|המצוק שמאחוריו עובר שביל המורד לעין נטפים
Ein Netafim.JPG|השוקת בעין נטפים במרץ 2007
עין נטפים - השוקת.jpg|השוקת בעין נטפים באפריל 2019
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* מטיילים בישראל, גיליון מס, 21, מרץ 2006 טבע הדברים. עין נטפים עמוד 30.
* אנציקלופדיה אריאל לידיעת הארץ מאת זאב וילנאי, עם עובד - תרבות וחינוך.
* כל מקום ואתר תשל"ח 1978, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והוצאת כרטא.

== קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרי אילת
קטגוריה:שביל ישראל
נטפים
טלי מורנו

טלי מורנו (נולדה ב־28 ביוני 1981) היא עיתונאית ומגישת חדשות ישראלית. מגישה את חדשות השבת בכאן 11, ומשמשת מגישה מחליפה בחדשות הערב. נוסף על כך מגישה את מהדורת שבע בכאן ב׳ בימים שבהם היא מגישה את חדשות הערב. בעבר עבדה בגלי צה"ל ובחדשות 13 והגישה את שישי ואת המהדורה המרכזית של ערוץ 13.

==ביוגרפיה==
מורנו נולדה וגדלה בעכו לציונה ולאליהו מורנו, מנהל אשכול פיס בעיר. למדה בתיכון אורט דרסקי, והופיעה בלהקת ״קולות אורט״. היא אחות בכורה לשתיים, ובהן בת הזקונים השחקנית והמנחה שיר מורנו. אימה נפטרה ב־2008 מסרטן.

את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל, ושם הגישה תוכניות כמו ״קולה של אמא״ ו״בוקר טוב צה"ל״ ומבזקי חדשות. בגלגלצ הגישה את התוכניות ״משהו טוטאלי״, ״למה לא?״, ״מדינה בדרך״ ואת התוכנית ״המצעד הרשמי של ישראל״ לסירוגין עם עמרי רונן.

לאחר שחרורה מהצבא הצטרפה לחדשות 10. בתחילה הגישה מבזקי חדשות. עם הזמן החלה גם להכין כתבות למהדורת החדשות.

לאחר שקיבלה הצעה לעבור לחברת החדשות של ערוץ 2 ובחרה להישאר בערוץ 10, החלה להגיש את מהדורת חדשות השבת, את מהדורת ״היום שהיה״ (לסירוגין עם גיא זהר), את מהדורת ״חדשות הבוקר״ לצד אריאל מרגלית (לסירוגין עם נסלי ברדה ואחרים) וכן משדרים מיוחדים. היא גם מילאה מקום בתוכניות שונות של חברת החדשות. כמו כן יצרה כתבות, בעיקר למהדורת חדשות השבת. בנובמבר 2007 שודרה המהדורה האחרונה של "חדשות השבת" בהגשתה.

בשלהי 2009 עזבה מורנו את ערוץ 10 ולאחר מכן עברה לערוץ 2. בשנים 2010–2011 הגישה, עם דן שילון, את תוכנית הבוקר של שידורי קשת בערוץ 2.

באפריל 2013 חזרה מורנו לערוץ 10 והחלה להגיש את המגזין ״שישי״ לצד אלון בן־דוד. השניים עשו זאת עד שלהי 2015, שאז הוחלפו באילה חסון. מאז עברה מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ לשידור מאולפן בירושלים בספטמבר 2013, הגישה אותה מורנו לסירוגין עם תמר איש שלום.

לאחר מיזוג רשת וערוץ עשר עברה מורנו להגיש בחדשות 13. ב־29 ביוני 2020, בשל תוכנית קיצוצים בהוצאות של ערוץ הטלוויזיה, היא פוטרה. עם פיטוריה היא החליטה להציע את עצמה בטוויטר לרשתות אחרות, וציינה: ״פוטרתי הערב מחדשות 13. מי שמחפש עיתונאית יד שנייה עם ותק של שני עשורים במקצוע והתמחות בהגשה, מוזמן לפנות אלי״.

בינואר 2022 שבה מורנו לגלי צה"ל ונבחרה להגיש עם ספי עובדיה את רצועת הבוקר היומית בתחנה, במקום ישי שנרב בתוכנית ״נכון להבוקר״ ורזי ברקאי בתוכנית ״מה בוער״. בספטמבר אותה שנה הצטרפה למערכת ״כאן חדשות״, כמגישת ״חדשות השבת״ וכמגישה מחליפה ב״חדשות הערב״. עם מינויה לתפקיד ב"כאן חדשות", עזבה את שידורי הבוקר בגלי צה"ל. מדי יום חמישי הגישה בכאן ב' את מורנוביק עם עקיבא נוביק בבוקר, וכיום מגישה את חדשות שבע בערב.

בינואר 2024 החלה בהגשת ההסכת דו"ח רולניק ביחד עם גיא רולניק.

מורנו נשואה בשנית, לשחקן והבדרן איל קיציס. לזוג שני בנים ובת, והם מתגוררים בהרצליה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרניות, שחקניות ומנחות
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:עכו: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון ע"ש דרסקי (עכו)
קטגוריה:מגישות חדשות ישראליות
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
עמיעוז

עַמִּיעוֹז הוא מושב בחבל צוחר שבחבל אשכול והשייך למועצה אזורית אשכול. המושב הוקם לראשונה ב־1956 על ידי יהודים שעלו לארץ ממצרים ורומניה. כאשר לא הצליחו להתיישב במקום עזבו בהשאירם 4 משפחות המהוות את אחד הגרעינים ביישוב כיום.

בשנת 1961 נעשה ניסיון ליישב במקום היאחזות של חסידי ויז'ניץ, שהתגייסו לצבא לשם כך, אך הניסיון נכשל והחסידים עברו למושב קוממיות. אחריהם בשלהי שנת 1962 הגיעה קבוצת עולים ממרוקו, שבעזרת הסוכנות היהודית הקימו במקום ישוב פורה ומצליח.

שם היישוב הוא לזכר העוז והגבורה שהפגין צה"ל במבצע קדש.

==קישורים חיצוניים==

*
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:חבל צוחר
צוחר

צֹוחַר הוא יישוב קהילתי שהוקם בשנת 1973, בחבל צוחר שבחבל אשכול ושייך למועצה אזורית אשכול. נמנה עם ישובי עוטף עזה<ref></ref>.

== היסטוריה ==
ימיןהיישוב הוקם בשנת 1973 כמרכז למושבי חבל אשכול, ונקרא על-שם צֹחַר, אחד מבניו של שמעון,<ref></ref> שנחלתו שכנה בסמוך לאזור זה. 

במהלך גלי העלייה של שנות ה-90, השתכנו עולים מאתיופיה בשכונת קרוונים ביישוב. שכונה זו פונתה לאחר מספר שנים. בספטמבר 2014, עם תום מבצע צוק איתן, עברה לשכונת הקרוונים קבוצה בת 60 חברים מבאר שבע.

בנובמבר 2020, אישרה ממשלת ישראל תוכנית סיוע ליישובי עוטף עזה, במטרה התכנית לחזק את השלטון המקומי, רשתות התמיכה הקהילתית ופיתוח הכלכלה המקומית<ref></ref>. 

בשנת 2021,החל היישוב בהרחבה הנקראת "צוחר החדשה",<ref name=":0"></ref> וכוללת 73 מגרשים אשר מיועדים לבניה בשכונה ג' בסמיכות לבית הספר היסודי "יובלי הבשור"<ref></ref>.

== שירותים קהילתיים ==
כיישוב מרכזי בסביבתו נמצאים בו המרכז הרפואי אשכול, בית הספר היסודי לילדי המושבים "יובלי הבשור", תיכון "מקיף הבשור", הספרייה האזורית ואולם ספורט<ref name=":0"></ref>, מתקני ספורט ושעשועים ואולפן למוזיקה ולמחול<ref></ref>

== אוכלוסיית המקום ==
בצוחר מתגוררות כ-150 משפחות בהן דתיים, חילוניים ומסורתיים.

== פרנסת התושבים ==
פרנסת המשפחות מגוונת באזור ובשירותי היישוב ומוסדותיו.<ref></ref>

תושבי צוחר נמנים עם תושבי הפריפריה ומגיע להם זיכוי ממס בגובה 20%.<ref></ref>
== יישובים סמוכים ==
היישוב צמוד למושבים שדה ניצן, תלמי אליהו ואוהד.
==קישורים חיצוניים==

*[https://martin.co.il/הרחבה-בצוחר/ פרויקט ההרחבה בצוחר], משקים בנגב
*
*[https://www.facebook.com/LiveInZohar עמוד הפייסבוק] של היישוב הקהילתי צוחר

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1970
קטגוריה:מועצה אזורית אשכול
קטגוריה:יישובים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:חבל צוחר
קטגוריה:מרכזים אזוריים
שומריה (קיבוץ)

שׁוֹמְרִיָּה הוא קיבוץ צפונית-מזרחית ליישוב להבים, בצפון הנגב. הקיבוץ שייך למועצה אזורית בני שמעון. בשנת 2006 פינו המשפחות המעטות שנותרו במקום את הקיבוץ תמורת פיצויים והמקום שימש לשיכון חלק ממפוני היישוב עצמונה בגוש קטיף. בקיבוץ יש מעון, אולם ספורט, גנים, בית ספר לבנות, תלמוד תורה לבנים, ישיבה תיכונית וישיבה גבוהה.

==היסטוריה==
שומריה הוקם באוקטובר 1985. נציגי משרד הביטחון הגישו ערער על מיקומו של היישוב, בטענה שהשטח משמש את חיל האוויר כשטח אש. שם הקיבוץ "שומריה" נבחר כיוון שהוקם בשנה שבה צוינו 70 שנה לתחילת פעילותה של "השומר הצעיר".

בפברואר 2006 קיבלו חברי הקיבוץ הקטן, שמנה 23 חברים (11 משפחות), את הצעת מנהלת סל"ע לפנות את הקיבוץ תמורת פיצויים של 1.75 מיליון שקל למשפחה, כדי שישמש לקליטת מפונים מגוש קטיף, ובעיקר מהיישוב עצמונה וקצת מכפר דרום, במסגרת תוכנית ההתנתקות. המעבר לשומריה נעשה ביוזמת אנשי עצמונה, שרצו להמשיך לעסוק בחקלאות, כפי שעשו בעצמונה.

בעקבות ההסכם עברו למקום מפוני עצמונה, שהמתינו עד אז לפתרון, ובינתיים הקימו מאהל מחאה ומחנה מגורים מאולתר ליד נתיבות ("עיר האמונה"). ב-12 במרץ 2006 מסרו תושבי שומריה את הקיבוץ למפונים בטקס חגיגי. בדצמבר 2012 התחילו מפוני עצמונה לעבור מהקרווילות הזמניות לבתי הקבע.
כרם שומריה

ב-2007 ניטע כרם זיתים גדול ליד היישוב עומר. ב-2008 ניטע כרם יין גדול בצמוד לקיבוץ (כארבעים אלף שתילים). הקיבוץ מגדל ירקות בחממות. ברפת הקיבוץ כשלוש מאות פרות חולבות ומכון חליבה.

משנת ה'תשס"ה ועד שנת ה'תשע"ד כיהן הרב גבריאל קדוש כרב הקיבוץ. משנת ה'תשע"ה ועד התפטרותו בשנת ה'תשפ"א שימש הרב שמשון בריד, מתלמידי הרב צבי טאו, כרב הקיבוץ. בשנת ה'תשפ"ג נבחר הרב יאיר גלס מהישוב עלי (ר"מ בישיבת מעלה אליהו) לשמש כרב היישוב.

==מוסדות חינוך==
בקיבוץ גנים ובית ספר יסודי הכולל חטיבת ביניים. בשנת הלימודים תשס"ט הוקמה "הישיבה לצעירים שומריה" בראשות הרב ראובן נתנאל ובה כמאה תלמידים. בשנת הלימודים תשע"ט הוקמה ישיבה גבוהה בשם "נתיבות נריה" על שמו של הרב משה צבי נריה, בראשות הרב נתנאל והרב בועז איז'ק.

בשנת 2015 עברו מפוני כפר דרום משומריה ליישוב הקבע נטע. מאז משמש מתחם הקרווילות שנבנה עבורם את הישיבה לצעירים, את הישיבה הגבוהה וכן בית הארחה.

== גלריה ==
<gallery widths="150" heights="150" perrow="4">
קובץ:Shomaria02.jpg|קראוילות בקיבוץ שומריה, 2006
קובץ:Shomaria.jpg|שלט הכניסה לקיבוץ שומריה, 2006
קובץ:שומריה0001.JPG|כריכת החוברת לחנוכת התחדשותו של קיבוץ שומריה - עצמונה, יום העצמאות 2006
</gallery>

==ראו גם==
* שיקום מפוני גוש קטיף וצפון השומרון

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.gushkatif.co.il/he/sectionsm/קהילות/שומריה/ קהילת שומריה] , באתר ועד מתיישבי גוש קטף
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180830185042/http://www.israelhayom.co.il/site/newsletter_article.php?id=9568 מתנחלים בלבבות], כתבה בישראל היום, 1 ביולי 2011
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ הארצי

קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים שהוקמו למפוני תוכנית ההתנתקות
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:מועצה אזורית בני שמעון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1985
כרמים

כְּרָמִים הוא קיבוץ מעורב חילוני-דתי בצפון הנגב, כקילומטר מערבית ליישוב מיתר. מקור שמו בכרמים שהיו גדלים באזור.

כרמים נמצא תחת שיפוטה של המועצה האזורית בני שמעון והוא משתייך לקיבוץ הארצי. הוא הוקם בשנת 1980 ועבר תהליך הפרטה; כיום מתנהל כ"קיבוץ מתחדש" בו כל חבר מתקיים בעצמאות כלכלית.

בשנים האחרונות עובר הקיבוץ תהליך של שינוי במטרה להופכו ליישוב אקולוגי ופלורליסטי, בו מתגוררים ביחד חילונים ודתיים. במסגרת התהליך נקלטו מספר משפחות חדשות, והיישוב גדל לכ-85 משפחות. במקום פועלת תוכנית שנת שירות של תנועת קדמה המשלבת בני ובנות שירות בחקלאות של הקיבוץ ובחינוך החברתי. בנוסף פועלת מכינה קדם צבאית מעורבת, מכינת עמיחי.

== כלכלה וחברה ==
בקיבוץ בית הארחה וחדר אוכל כשר וכן מרכז סדנאות חברתי בשם "במה לקהילה". המרכז מכיל טעימה של חלוציות במאה ה-21, לימוד והתנסות באורח חיים אקולוגי, כולל הבנת המשבר הסביבתי, מיחזור, בנייה מבוץ ויצירה אקולוגית. כמו כן, לימוד והתנסות בשיח פלורליסטי, שיעורים סביב כתבים יהודיים ברוח ציונית, שיח חילונים-דתיים, סדנאות והרצאות של גוף-נפש, רוח וחומר, התנדבות בענפי הקיבוץ, לימוד והתנסות בחיי קהילה פעילים, תיאטרון, מוזיקה ואמנות פלסטית, בילוי סביב מדורה, נופים וניווטים.

בקיבוץ פועל ענף פיינטבול השייך לפיינטבול ישראל, רפת קיבוצית וחוות סוסים המאפשרת טיולי רכיבה, סדנאות אתגריות ורכיבה טיפולית.

<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:Horse farm flower cramim.png|שיעור רכיבה בחוות הסוסים בקיבוץ
קובץ:טיול בחוות הסוסים ליד היישוב הבדואי חורה.png|טיול סמוך לחורה מטעם חוות הסוסים בקיבוץ
קובץ:לינה כפרית קיבוץ כרמים.jpg|לינה כפרית המוצעת בקיבוץ
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kramim.org.il אתר קיבוץ כרמים]
* 
* [https://web.archive.org/web/20111126035225/http://www.bamalakehila.co.il/default.asp במה לקהילה | דף הבית]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
קטגוריה:הנגב: יישובים
גבעות בר

גִּבְעוֹת בַּר הוא יישוב קהילתי הממוקם בצפון הנגב, מעט דרומית לרהט. שייך למועצה אזורית בני שמעון. היישוב הוקם בשנת 2004. 

בתחילת שנת 2004 הוצבו עשרה קרוואנים ובהמשך 27 קרוואנים כבסיס להקמת יישוב הקבע.

שם היישוב ניתן לו על שם השטחים מסביב ליישוב בהם מגדלים חיטה (בר) וכן על כך שהיישוב יושב על גבעות.

ביישוב גרות כ-220 משפחות בבתי הקבע.

גבעות בר מנוהלת בצורה עצמאית על ידי תושבי היישוב באמצעות אגודה שיתופית קהילתית. בשנת 2018 הועברו סמכויות הניהול המוניציפליות למועצה האזורית בני שימעון, כאשר האגודה השיתופית המשיכה לנהל את מעונות היום ואת הנושאים הקהילתיים ביישוב.

==המנזר הביזנטי==
במקום התגלה מכלול מנזר המשויך לתקופה הביזנטית. המכלול כולל מבנה מרכזי ששיטחו כ־20X20 מ' שהתנשא לגובה שתי קומות וכן מאגף שירותים ששיטחו כ-35X35 מ' ובו נמצאו מחסנים, בור המים וייתכן שגם גת, דיר לעיזים ומתקני שרות נוספים.

המבנה הראשי מורכב מחצר מרכזית אליה נכנסו ממזרח דרך פתח שמעליו נבנה גרם מדרגות. מדרום לחצר נבנה לפחות חדר אחד, אולם נראה שהיו חדרים נוספים. בחדר שנחפר נמצא פתח כניסה בעל משקוף מקושת וארון קיר בקיר המזרחי שלו.

מצפון לחצר נמצאו שלושה חדרים בטור מערב-מזרח כאשר הכניסה מהחצר הובילה לחדר האמצעי, המרוצף פסיפס ששימש כקפלה של המנזר. ממערב לקפלה נמצא חדר שככל הנראה שימש כמחסן או כחדר תשמישי הקדושה.

מהקפלה נפתח למזרח פתח, במרכז הקיר, אשר הוביל לחדר המרוצף בלוחות אבן ובו שני מתארים מלבניים בגודל 0.7 על 1.7 מטרים המסמנים, ככל הנראה, קברים מתחת לרצפה. בצידו המזרחי של החדר נמצא האפסיס שרוצף פסיפס לבן. בין רצפת הפסיפס של האפסיס לרצפת לוחות האבן ניתן להבחין בשתי מגרעות ברצפה בהן ניצבו עמודי הסורג.

ברצפת הפסיפס של הקפלה נמצאה כתובת יוונית למביט ממערב למזרח, מעליה צלב מול הפתח המזרחי ומתחתיה, לכוון מערב, שטיח מעוטר.

העיטור כולל שני טווסים הפונים זה אל זה וביניהם אמפורה. מהאמפורה יוצאת גפן היוצרת חמישה מדליונים בשתי שורות. בשורה התחתונה נראה חמור (או ארנבת) במדליון הימני ושני סלים עם ענבים (או ככרות לחם) במדליון השמאלי. בשורה העליונה ניתן להבחין בציפור שראשה מורד (מעל החמור) ובדג מעל הסלים ובין שניהם באמצע נראית דמות אדם בתנוחת תפילה (אורנס).

קרן קיימת לישראל סללה כיכר סביב המנזר ודאגה לשימור המבנה ולשילוטו.
{| align=center
|<gallery widths="170" heights="150" perrow="6">
קובץ:כיכר העתיקות גבעות-בר.jpg|מראה כללי של המנזר
קובץ:Giv'ot Bar Byzantine monastery.jpg|רצפת הפסיפס
קובץ:כיכר עתיקות גבעות בר.jpg|
קובץ:כיכר עתיקות גבעות בר מבט כללי.jpg|
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
*
* 
*
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובי תנועת אור
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2004
קטגוריה:הנגב: יישובים
אגם בודום

אגם בודום (בפינית: Bodominjärvi), אגם פיני הממוקם סמוך לעיר אספו (Espoo), בקרבת הלסינקי<ref></ref>. מידות האגם הן בערך שלושה קילומטרים לרוחב וקילומטר לאורך. באגם קיימים שני איים קטנים - Storören ו- Lillören. עומקו המקסימלי של האגם הוא 13 מטרים<ref></ref>.

האגם ידוע לשימצה בשל שלושה מקרי רצח שהתרחשו בסמוך לו בשנת 1960; ארבעה בני נוער (שני בנים ושתי בנות) יצאו לטיול מחנאות לאגם והותקפו על ידי תוקף מסתורי בעת שישנו באוהל. שלושה מהם נרצחו. הניצול היחיד, נילס גוסטפסון, הואשם ברצח בשנת 2004, אך זוכה מכל אשמה בשנת 2005. הרצח לא פוענח עד היום<ref></ref>.

== בתרבות הפופולרית ==

* "בודום" (2016), סרט אימה המבוסס על מקרי הרצח שהתרחשו במקום.
* Children of Bodom, להקת דת' מטאל פינית, הקרויה על שם הרצח באגם.

==ראו גם==
* הרציחות באגם בודום
*הסרט "בודום" באתר IMDb

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

בודום
הרציחות באגם בודום

הרציחות באגם בודום הן שלושה מעשי רצח שהתרחשו על חוף אגם בודום בפינלנד ב-4 ביוני 1960. 
אגם בודום
בליל ה-4 ביוני 1960 חבורה של ארבעה בני נוער (שני בנים ושתי בנות) נפשה בגדת האגם. שלושה מהם נרצחו בדקירות סכין והרביעי נפצע. האדם היחיד ששרד את הרציחות חי חיים תקינים יחסית לאחר מכן. התקשורת הפינית הרבתה לעסוק בנושא ובכל פעם שהתגלו ממצאים חדשים הוא עלה מחדש לכותרות. 

בשנת 1972 גבר הכריז שהוא הרוצח מאגם בודום, אך חקירת המשטרה הפריכה את עדותו. 

בתחילת 2005 לשכת החקירות הלאומית הכריזה שהתיק נפתר. לפי ההכרזה הרשמית, נילס גוסטפסון (Nils Gustafsson), האדם ששרד, הוא זה שביצע את הרציחות בפרץ של קנאה, שהצטרף לרגשות טינה ישנים שהיו לו כלפי אחת מהצעירות (שהייתה חברתו בעבר). הצעירה נרצחה באיטיות ובאכזריות בעוד שהנער והנערה האחרים "הוצאו להורג" יחסית במהירות. 

אחרי יותר מחודשיים של הכנות הוחלט להעמיד את גוסטפסון לדין ב-8 ביוני 2005. המשפט החל ב-4 באוגוסט 2005. התביעה קראה לדון את הרוצח למאסר עולם עקב שלוש הרציחות. לפי התביעה, בחינה מחדש של הראיות בעזרת שיטות מודרניות הצביעה על הנאשם כעל הרוצח. ההגנה לעומת זאת טענה שהרציחות בוצעו על ידי זרים והעובדה שהנאשם סבל מאותן פגיעות כמו שאר הקורבנות, שלא איפשרו לו לרצוח שלושה אנשים, מוכיחות שהוא לא הרוצח. ואכן ב-7 באוקטובר 2005 גוסטפסון זוכה מכל ההאשמות.

הרצח המשולש נתן את ההשראה לשמה של להקת הדת' מטאל מלודי צ'ילדרן אוף בודום אשר הוקמה בתחילת שנות התשעים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20050830150338/http://www.helsinginsanomat.fi/english/article/1076152660354 בדיקת דנ"א גילתה את דם הקורבנות על גבי נעלי החשוד (אנגלית)] 
* [https://web.archive.org/web/20060325061057/http://www.helsinginsanomat.fi/english/article/1101980469040 תחילת המשפט באספו (אנגלית)]

קטגוריה:פרשיות רצח
קטגוריה:פינלנד: היסטוריה
קטגוריה:מקרי רצח בלתי מפוענחים
קטגוריה:פשע באירופה
יון איליאסקו

יון איליאסקו (; נולד ב-3 במרץ 1930) הוא מדינאי רומני שכיהן פעמיים בתפקיד נשיא רומניה: פעם ראשונה משנת 1989 עד 1996 (אז הוחלף על ידי אמיל קונסטנטינסקו), ופעם שנייה, כאשר החליף את קונסטנטינסקו, מ-2000 עד 2004 (אז הוחלף על ידי טראיאן בססקו). איליאסקו היה חבר המפלגה הקומוניסטית הרומנית ועלה לשלטון לאחר מהפיכת 1989, בה הופל ניקולאה צ'אושסקו והמשטר הקומוניסטי איתו.

אביו של איליאסקו היה חבר במפלגה הקומוניסטית הרומנית כבר בשנות ה-20 של המאה ה-20. הוא גנב את הגבול לברית המועצות, השתתף בקונגרס המפלגה הקומוניסטית בשנת 1931, ונשאר שם עוד ארבע שנים. כשחזר לרומניה נידון למאסר ומת בבית הסוהר. אמו של איליאסקו זנחה אותו בגיל צעיר, והסבים הם שגידלו אותו. בגיל 9 אימצה אותו דודתו אריסטיצה, שהייתה לאחר מכן משרתת וטבחית של אנה פאוקר, שהייתה למנהיגה היהודיה של המפלגה הקומוניסטית. אנה פאוקר סייעה לאיליאסקו להגיע למוסקבה וללמוד שם במכון להנדסת אנרגיה וחשמל. לאחר שחזר לרומניה מילא תפקידים בכירים במדרג הקומוניסטי. הוא היה בהנהגת איחוד הנוער הקומוניסטי, ולימים – השר לענייני הנוער.

למרות היותו חבר המפלגה הקומוניסטית, היה איליאסקו בין מייסדי חזית ההצלה הלאומית, שהפכה אחר כך לחזית הדמוקרטית להצלה לאומית, בהמשך למפלגה לדמוקרטיה סוציאלית ברומניה ולבסוף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית.

ב-22 בדצמבר 1989 הוביל איליאסקו את הרכבת הממשלה הרומנית לאחר המהפכה נגד ניקולאה צ'אושסקו. איליאסקו תפס את השלטון במדינה ובכך באו לסיומן 24 שנות שלטונו.

בשנת 1990 זימן איליאסקו כמה פעמים את הכורים, בהנהגת מירון קוזמה, "להגן על המדינה", כלומר לדכא את ההפגנות שנערכו באותה תקופה בכיכר האוניברסיטה. אירועים אלימים אלה זכו לשם "מינריאדות".

באוקטובר 2003 איליאסקו כינס ועדה בינלאומית של היסטוריונים וחוקרים, בראשותו של אלי ויזל – "ועדת ויזל" – לבדיקה, ריכוז ופרסום המידע האמיתי על שואת יהודי רומניה, וחשיפת מעורבות שלטונות רומניה דאז באירועים. הוא גם התחייב לפעול למימוש המלצות אותה ועדה לגבי הוראת תולדות השואה במוסדות חינוך ברומניה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:קומוניסטים רומנים
קטגוריה:נשיאי רומניה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הכוכב של יוגוסלביה
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:חברי האספה הלאומית הגדולה של רומניה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:אתאיסטים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1930
ג'ון טרבולטה

ג'ון ג'וזף טרבולטה (באנגלית: John Joseph Travolta; נולד ב-18 בפברואר 1954) הוא שחקן קולנוע, רקדן וזמר אמריקאי. זוכה פרס גלובוס הזהב.

==ביוגרפיה==
טרבולטה נולד בעיירה אנגלווד בניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה נוצרית קתולית. יש לו שלוש אחיות ושני אחים המבוגרים ממנו. מגיל צעיר עודדו הוריו אותו ואת אחיו לאהוב תיאטרון, ואף הקימו במרתף ביתם תיאטרון בו הועלו הפקות משפחתיות. בגיל 16 עזב את בית הספר על מנת ללמוד משחק.

טרבולטה נישא לשחקנית קלי פרסטון ב-1991. בנם הראשון, ג'ט, נפטר ב-2 בינואר 2009 בגיל 16 במהלך חופשת חג המולד באיי בהאמה, כתוצאה מפרכוסים שנגרמו ככל הנראה ממחלת קווסאקי. בשנת 2000 נולדה בתם אלה בלו, ובנובמבר 2010 נולד בן נוסף. קלי פרסטון נפטרה ב-12 ביולי 2020 אחרי מאבק שנמשך שנתיים במחלת סרטן השד.

טרבולטה חובב טיס, ובבעלותו מטוס בואינג 707. הוא ידוע גם כרקדן, כישרון שניכר בחלק מסרטיו.

מאז 1975 טרבולטה חבר בכנסיית הסיינטולוגיה.

== קריירה ==
הוא החל בקריירת המשחק שלו בסדרת הנוער "קוטר חוזר הביתה" בשנים 1975–1979. הפכה אותו הסדרה לאליל נוער, והוא הקליט בעקבותיה שלושה אלבומי פופ, ואף זכה בתואר "זמר השנה" של המגזין "בילבורד".

הופעתו המוצלחת הראשונה בקולנוע הייתה בסרט האימה "קארי" של הבמאי בריאן דה פלמה, וכוכבו דרך לאחר ששיחק בתפקיד הראשי בסרט המוזיקלי "שיגעון המוזיקה", עליו אף קיבל מועמדות לפרס אוסקר, ובעקבותיו כיכב בסרט הקאלט המוזיקלי "גריז". למרות הצלחתו הגדולה בסוף שנות השבעים, בשנות ה-80 כבר נחשב טרבולטה לשחקן שתהילתו מאחוריו.

בשנת 1989 חזר טרבולטה לככב בסרט "תראו מי שמדבר" (וכיכב גם בשני סרטי ההמשך שלו), אך חזרתו הגדולה למרכז הבמה הייתה בסרט הפולחן "ספרות זולה" של הבמאי קוונטין טרנטינו שיצא ב-1994. על תפקידו בסרט זה היה מועמד לפרס אוסקר.

בסוף שנות ה-90 השתתף בעיקר בסרטי אקשן עתירי תקציב, ובשנת 2000 שיחק בסרט המדע הבדיוני "הקרב על כדור הארץ", שהיה כישלון קופתי גדול ונקטל בידי המבקרים. טרבולטה זכה בפרס ראזי (פטל הזהב) לשחקן הגרוע ביותר על תפקידו בסרט וזעם על התקשורת והמבקרים, משום שמפיקי הסרט איבדו את כספם וכמעט הגיעו לפשיטת רגל.

בשנת 2007 השתתף בסרט המוזיקלי "היירספריי" לצד מישל פייפר, אמנדה ביינס, ג'יימס מרסדן, קווין לטיפה וזאק אפרון.

בשנת 2008 דיבב בסרט האנימציה "בולט" לצידה של השחקנית מיילי סיירוס, עמה הקליט לסרט את השיר "I Thought I Lost You" אשר היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.

בשנת 2009 שיחק לצידו של דנזל וושינגטון בסרט "חטיפת הרכבת התחתית 123" ובסרט "מזל תאומים".

בשנת 2010 שיחק בסרט "מפריז באהבה" בהפקתו של לוק בסון.

בשנת 2014 שיחק לצד טיי שרידן, בסרט הקולנוע הזייפן.<ref></ref>

בשנת 2015 שיחק בסרט הפעולה "חיים על מתח גבוה" לצידם של קייט בוסוורת', שרון סטון, גיל בלוז ואמילי אולרופ.

== פילמוגרפיה חלקית ==

=== טלוויזיה ===
* קוטר חוזר הביתה (1975–1979) - בתפקיד: וינסנט "ויני" ברברינו
* סיפור פשע אמריקאי (2016) - בתפקיד: רוברט שפירו 
*Die Hart (2020) - בתפקיד: רון ווילקוקס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.westlord.com/john-travolta/ אתר על ג'ון טרבולטה]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:רקדנים אמריקאים
קטגוריה:סיינטולוגים
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: שחקנים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:טייסים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בקומדיה או בסרט מוזיקלי
קטגוריה:זוכי פרס דונוסטיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
פליום

פליום
250px
פליום (לטינית: Pallium) הוא שמה של רצועה אותה עוטים האפיפיור והארכיבישופים. הפליום ניתן בדרך כלל לארכיבישוף מטרופוליטני וגם לפטריארך הלטיני של ירושלים<ref></ref> ומסמל את סמכותו זו. לארכיבישוף זכות לעטות את הפליום בתחום הדיוקסיה שלו במועדים מיוחדים במהלך טקסי מיסה. לאפיפיור זכות לעטותו בכל עת. לעיתים מקבלים בישופים פליום כסימן לזכות מיוחדת, אך הפליום אינו מעצים את סמכותם או כוחם.

הפליום עשוי צמר לבן ורוחבו כחמישה סנטימטרים. הוא נכרך סביב הצוואר, החזה והכתפיים, ומשתלשלות ממנו שתי רצועות שרוחבן חמישה סנטימטרים ואורכן שלושים סנטימטרים, כשבקצותיהן פיסות עופרת קטנות מכוסות במשי שחור. על הפליום מצוירים שישה צלבים שחורים קטנים. הפליום נלבש על פני הצ'סובלה, אפוד הבישוף.

השימוש בפליום הופיע ככל הנראה כבר במאה הרביעית והפך נפוץ במאה החמישית. מלכתחילה, הייתה רק לאפיפיור הזכות המוחלטת לעטות את הפליום והשימוש בו על–ידי אחרים היה רק בהרשאתו. השימוש בפליום אצל בישופים מטרופוליטנים הופיע במאה התשיעית. שבועת האמונים הנלווית לקבלת הפליום הופיעה ככל הנראה במאה האחת עשרה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סמלים נוצריים
ארכיבישוף מטרופוליטני

ממוזער
ארכיבישוף מטרופוליטני או מיטרופוליט (בלטינית: Metropolita, לפי ההיגוי היווני העתיק של Μητροπολίτης - "מֶטרופוליטֶס", ביוונית מודרנית: מיטרופוליטיס, ברוסית, באוקראינית, ברומנית, בסרבית, בבולגרית: מיטרופוליט) הוא תואר הניתן בנצרות הקתולית והאורתודוקסית לבישוף העומד בראש פרובינציה בעיר ראשית (מטרופולין): עיר ראשית של פרובינקיה רומית, פרובינקיה כנסייתית או בירה אזורית. בכנסייה הקתולית המערבית משתמשים במילה ארכיבישוף (מטרופוליטני). בכנסיות אלה סימן סמכותו ומעמדו של הבישוף המטרופוליטני הוא הפליום, רצועה שעליה צלבים הנענדת סביב הצוואר והכתפיים.

תוארם של חלק מהמטרופוליטים הוא תואר כבוד או תואר טקסי בלבד, אם הם מייצגים קהילות שנעלמו, עם התאסלמות תושבי העיר אותה הם מייצגים.

בכנסייה הקתולית המערבית הארכיבישופים העומדים בראש בישופות מטרופוליטנית הם בעלי סמכות על פני בישופים במסגרת השטח עליו הם שולטים. אותם בישופים מכונים "בישופים סופרגנים", והם כפופים ישירות לבישוף המטרופוליטני. בישופים מטרופוליטנים מקבלים גם סמכות על פני דיוקסיה בה לא מונה עדיין בישוף בעקבות מותו או התפטרותו של הבישוף הסופרגני.

==מיטרופוליטים==
ולדימיר, אביר רפטה, מיטרופוליט רומני של [[בוקובינה וארכיבישוף אורתודוקסי של צ'רנוביץ, בשנת 1902|ממוזער]]
[[אנדריי שפטיצקי, מיטרופוליט יווני-קתולי של אוקראינה בימי מלחמת העולם השנייה, צילום משנת 1921|ממוזער]]
בימינו בכנסיות האורתודוקסיות התפקיד נקרא "מיטרופוליט" (יוונית: Μητροπολίτης- "מיטרופוליטיס", ברוסית, סרבית, בולגרית, אוקראינית, מקדונית: Митрополит, ,ברומנית: Mitropolit) לפי ההיגוי היווני
הביזנטי והמודרני. בכנסייה היוונית-אורתודוקסית התואר "מיטרופוליט" משמש בהקשרים שונים. בכנסיות ההלניות (למשל ביוון, קפריסין, וכו') המיטרופוליטים באים אחרי הארכיבישופים מבחינה היררכית. בכנסיות האורתודוקסיות הסלביות ובכנסייה האורתודוקסית הרומנית ההפך הוא הנכון. בשני המקרים, אין למיטרופוליטים סמכות על–פני הבישופים בשטחם.
יחד עם זאת המיטרופוליטים (אצל היוונים - הארכיבישופים) עומדים בראש הסינודים של הבישופים ונהנים מפריבילגיות מיוחדות.

בכנסיות הקתוליות המזרחיות (הכנסיות המזרחיות המאוחדות עם רומא), תפקיד המיטרופוליטים דומה לזה של המיטרופוליטיים של הכנסיות האורתודוקסיות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:תארים ותפקידים דתיים
מטרופוליטני
פטריק אנדרסון

פטריק "ביארד" יונאס אנדרסון (בשוודית: Patrik "Bjärred" Jonas Andersson; נולד ב-18 באוגוסט 1971 בבורגבי) הוא כדורגלן עבר שוודי. גם אביו, רוי אנדרסון, ואחיו הצעיר דניאל אנדרסון שיחקו כדורגל מקצועני.

נכון לתחילת 2005, ערך פטריק אנדרסון 96 הופעות במדי נבחרת שוודיה, בהן כבש 3 שערים. הוא זכה במקום השלישי במונדיאל 1994. הוא שיחק גם במדי הנבחרת שהגיע לחצי הגמר ביורו 1992. כמו כן שותף אנדרסון במדי הנבחרת במהלך טורניר יורו 2000 והוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2002.
== קריירה ==
אנדרסון התחיל את הקריירה שלו במועדון מקומי, ביארדס איי אף, ממנו קיבל גם את שם החיבה שלו. ב-1989 הוא עבר למאלמה, קבוצה מהליגה הבכירה בשוודיה. ב-1992 הוא נהפך לשחקן מקצועי כאשר עבר לשחק במדי בלקברן רוברס האנגלית, בה הוא נשאר עד 1993, לפני שעבר לתחנה הבאה בקריירה שלו, בורוסיה מנשנגלדבך הגרמנית. במדי מנשנגלדבאך זכה אנדרסון בגביע הגרמני בשנת 1995. הוא עזב את הקבוצה כאשר מעמדה החל להדרדר ועבר לאחת מהקבוצות הבכירות בגרמניה ובאירופה, באיירן מינכן, ב-1999. בתקופתו בבאיירן הספיק להשיג תארים רבים, 2 אליפויות הבונדסליגה, (כאשר באחרונה הוא כבש את שער האליפות במחזור האחרון של הליגה בבעיטה חופשית בזמן פציעות), גביע גרמני, וזכייה בליגת האלופות. ב-2001 עבר למועדון הפאר הספרדי ברצלונה ובילה שם שלוש עונות מרובות פציעות.

בעונת 2004 שב אנדרסון הביתה, לשחק במדי מאלמה, אחרי 10 שנים מחוץ לשוודיה. הוא זכה פעמיים בתואר שחקן השנה בשוודיה, בשנים 1995 ו-2001.

אנדרסון היה בהרכב מאלמה בשני המשחקים בסיבוב המוקדמות השני של ליגת האלופות בעונת בהם שיחקה מאלמה נגד מכבי חיפה, שאותה גם הדיחה בסיכום שני המשחקים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20091204100755/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/an/patrik-andersson-1.html ביוגרפיה וסטטיסטיקות] באתר Sports Reference

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:בלמי כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלני מאלמה
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1971
חיסרון לגודל

חיסרון לגודל (המונח האנגלי המקביל: Diseconomies of scale) הוא מונח מתחומי הכלכלה והניהול המתאר מצב בו ארגון גדול סובל מחיסרון על פני ארגון קטן יותר, מעצם היותו גדול יותר.

==הגדרה==
חיסרון לגודל בא לידי ביטוי כאשר עוצמת הארגון מקזזת את היתרונות לגודל שמשיג הארגון, והארגון יוצא נפסד. כאשר עלויות מסוימות של העסק עולות בצורה רבה יותר לעומת העלייה בגודלו, מדובר בחיסרון לגודל. הגדרה מדויקת יותר היא כי העלות הממוצעת ליחידה לטווח הארוך עולה עם עלייה בתפוקה. המושג חיסרון לגודל משמש הן בהיבט המחקרי והן בהיבט של קבלת החלטות.

נקודת המינימום היא נקודת הייצור Q שבה מתקבלת העלות הממוצעת המינימלית בטווח הארוך. החלק הימני של העקומה LRAC ׁׁׁׁמ(LONG-RUN AVERAGE COST) ממחיש את ההשפעה של החיסרון לגודל. החלק הימני מתאר את העלייה בכמות הייצור Q עם עלייה גדולה יותר של העלות הממוצעת ואילו החלק השמאלי ממחיש את היתרון לגודל של הפירמה – ככל שהכמות עולה העלות הממוצעת פוחתת. 

את הגודל מאפיינים על פי העניין. מאפייני גודל שכיחים כוללים את כמות אנשים, היקפי פעילות כגון כמות היחידות המיוצרות, כמות מכירות הון וכדומה.

==הגורמים==
הסיבות לחיסרון לגודל הן לרוב סיבות פנימיות של הפירמה. 
אחת הסיבות העיקריות היא הקושי בניהול ארגון גדול - ככל שהארגון גדול יותר כך קשה יותר לפקח עליו. הוא מורכב יותר ולכן תיאום ותקשורת בין מחלקות שונות הופך להיות קשה יותר. בנוסף, העובדים בארגון גדול עשויים להרגיש פחות מחויבים אליו והמעסיקים יכולים לגורם לעובדים להרגיש פחות מוערכים וכתוצאה מכך נגרמת ירידה בתפוקה.
חיסרון לגודל יכול להתרחש גם מסיבות חיצוניות לפירמה. לדוגמה, כאשר העסק הופך להיות גדול יותר עלול לפעול לחץ על אספקה של חומרי גלם ומחירי התשומות יעלו. 

בענפים מסוימים, הרגולציה יכולה להיות הדוקה יותר על חברות גדולות כתוצאה של דיני תחרות או עבור תעשייה מסוימת. עם זאת, בדרך כלל, יש יתרון לגודל בהתמודדות עם הרגולציה.

==דרכי התמודדות==
דרך הפתרון במצב שבו יש השפעה של חיסרון לגודל היא לפצל את הפירמה לכמה ארגונים קטנים. זה יכול לקרות כברירת מחדל כאשר החברה נמצאת בקשיים כלכליים ונאלצת לסגור את החטיבות הלא רווחיות או שזה יכול לקרות באופן מתוכנן אם ההנהלה מוכנה. 

כדי למנוע השפעות שליליות של חיסרון לגודל על הפירמה להיצמד ככל האפשר לעלות הממוצעת המינימלית שלה ולא לחרוג ממנה. על-מנת להגיע לעלויות הממוצעות הנמוכות ביותר, על החברה להתרחב למדינות נוספות כדי ליצור ביקוש נוסף למוצריה או לייצר מוצרים חדשים שאינם מתחרים במוצריה המקוריים. עם זאת, הפעולות הללו לא יוכלו להבטיח שלא יהיו בעיות תקשורות וניהול. 

בנוסף, הפירמה צריכה לבצע ניתוח שיטתי ועיצוב מחדש של תהליכים עסקיים, על-מנת להפחית את מורכבות הייצור וזה יוביל להגברת התפוקה. מערכות ניהול משופרות ומתקדמות יאפשרו שליטה יעילה על העבודה ובכך ניתן יהיה להוריד את התקורה.

== דוגמאות למצבים של חיסרון לגודל ==
*בענפי ייצור בהם השינוע יקר בצורה משמעותית ביחס לייצור, למשל מוצרים הדורשים הובלה בהקפאה כגון גלידה, ביזור הייצור למפעלים קטנים ומפוזרים יהיה כלכלי יותר ממפעל ריכוזי, למרות כפילות המשאבים.

== ראו גם ==
*יתרון לגודל
*אפקט הרשת

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:קבלת החלטות
עוגייה

עוגיות המכילות [[שבבי שוקולד ("עוגיית שוקולד צ'יפס")]]
מגוון [[ביסקוויטים ועוגיות הולנדיים]]
צ'כיות לחג המולד]]
עוגייה היא מאפה המורכב מבצק פריך וניתן להוסיף לו תוספות כגון פצפוצי שוקולד, אבקת סוכר, שבבי אגוזים וסוכריות.

חומרי הגלם העיקריים להכנת עוגיות הם קמח, ביצים, חומר שומני כמו מרגרינה, חמאה או שמן וממתיק כמו סוכר, דבש או ממתיק מלאכותי.

בסוגים רבים של עוגיות נהוג לערבב במסה העיקרית או להוסיף מלית הכוללת תבלינים כווניל או פרג, דברי מתיקה כמו שבבי שוקולד, סוכריות, קרם או ריבה ופירות טריים או מיובשים. ניתן גם להוסיף על העוגייה זיגוג בטעמים או צבעים שונים.

==סוגי עוגיות==
* עוגיות אפויות המבוססות על גרסאות של בצק פריך - סוג זה נאפה עד שהוא קשה למדי, ולרוב נשמר לאורך זמן ללא קירור. לרוב עוגיות אלה נקרצות מבצק מרודד באמצעות כלי חיתוך בצורות מיוחדות, כלי מטבח שונים או באמצעות הידיים. לסוג זה משתייכות עוגיות השוקולד צ'יפס (Chocolate Chips). קיימות גרסאות רבות לעוגיות אלה, כולל עוגיות-ענק המכילות סוגי שוקולד שונים, פירות יבשים, דגנים ועוד. לסוג זה שייכות גם אוזני המן, הנחשבות בעולם לעוגיות ישראליות.
*עוגיות סולת
* "עוגיות שפריץ" שבדרך כלל עשויות ממסה שומנית או ממרנג ומזולפות בעזרת שקית זילוף.
*עוגיות הנוצרות מחיתוך דק של "נקניקי" בצק, כמו בצק עלים ובצק פריך ("עוגיות חיתוך"), למשל: אוזני פיל.
*עוגיות מסורתיות בעבודת יד, כמו עוגיות המעמול המרוקאיות שדורשות גלגול ידני של כל עוגייה סביב מילוי האגוזים או עוגיות שקדים. הגרסאות התעשייתיות של העוגיות המסורתיות נוקטות לרוב ב"קיצורי דרך", כמו מריחה של מלית דלילה יותר על הבצק המרודד, גלגול הבצק ל-"נקניק" וחיתוכו בעזרת מכונה.
* עוגיות מלוחות - עוגיות אלה מכילות מלח ותבלינים פיקנטיים במקום סוכר, ולעיתים מערבבים בבצק שלהן גם גבינות מסוגים שונים.
*עוגיות בריאות - עוגיות מבוססות על חומרי גלם בריאים יותר כגון: שיבולת שועל, טחינה, שומשום, קמח כוסמין, תמרים/אגוזים וכד׳. לרוב עוגיות כאלה יהיו ללא גלוטן וסוכר.

==ראו גם==
* עוגיית מזל
* ביסקוויט
* עוגיפלצת

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:מגדנאות
ג'ורג' פפארד

ג'ורג' פפארד והשחקנית [[ויקטוריה פרינסיפל]]
ג'ורג' פפארד (באנגלית: George Peppard; 1 באוקטובר 1928 – 8 במאי 1994) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
פפארד נולד בעיר דטרויט שבמישיגן. אביו היה קבלן בניין ואמו זמרת אופרה. הוא למד בבית הספר התיכון של דירבורן, בגיל 17 התגייס לחיל הנחתים האמריקני. לאחר מכן למד הנדסה אזרחית באוניברסיטת פרדו. בנוסף הוא למד במכון הטכנולוגי של קרנגי (המכונה היום אוניברסיטת קרנגי מלון) שבפיטסבורג.

=== קריירה ===
הופעת הבכורה שלו הייתה ב-1949 בבית בובות בפיטסבורג. מאוחר יותר, הוא נרשם לסטודיו למשחק בניו יורק. עבודתו הראשונה בתיאטרון ברודוויי, הובילה אותו ב-1956 להופעתו הראשונה בטלוויזיה, בסדרה "The United States Steel Hour".

ב-1959 הופיע כחייל לוחם בסרט "גבעת הדמים".

ב-1961 כיכב בסרט "ארוחת בוקר בטיפאני". ב-1964 שיחק בתפקיד ראשי בסרט "השאפתנים" לפי ספרו של הרולד רובינס וב-1965 שיחק בתפקיד ראשי בסרט המלחמה "מבצע חץ מקשת".

ב-1967 שיחק בסרט טוברוק. 

מוכר במיוחד בשל תפקידו בסדרת הקאלט "צוות לעניין" (1983–1987), בה גילם את קולונל ג'ון "חניבעל" סמית'. לאחר מכן, שיחק בסדרה "יוצאים מהפשע" (1990–1992).

=== חייו האישיים ===
הוא היה נשוי 5 פעמים והביא לעולם שני ילדים מאשתו הראשונה הלן דייוויס, וילד נוסף מאשתו השנייה אליזבת אשלי. פפארד התמודד עם בעיית אלכוהוליזם במשך שנים ארוכות, עד שנגמל סופית ב-1978. בשנים הבאות השקיע זמן רב לאלכוהוליסטים בתהליכי גמילה.

פפארד היה מעשן כבד, וב-1992 אובחן כחולה בסרטן הריאה, ושנתיים לאחר מכן נפטר, בלוס אנג'לס, קליפורניה, בגיל 65. הוא נקבר במדינת הולדתו מישיגן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרדו
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
ואסילה מילאה

גנרל וָאסִילֶה מִילֵאָה (ברומנית: Vasile Milea; 1 בינואר 1927 – 22 בדצמבר 1989) היה שר ההגנה וראש המטה הכללי של צבא רומניה בתקופת שלטון צ'אושסקו, ובזמן המהפכה הרומנית של 1989.

ואסילה היה מעורב בפעולות תגמול כנגד המהפכנים בהם מצאו את מותם 162 אנשים. ב־22 בדצמבר 1989 לאחר שהבין שהמהפכה הצליחה, התאבד. בני משפחתו טענו שנרצח בהוראותיו של נשיא רומניה, ניקולאה צ'אושסקו, אך אלה הם כנראה ניסיונות לטהר את דמותו מהפשעים שביצע הצבא בהוראתו.

ניקולאה צ'אושסקו טען אף הוא במשפטו שוואסילה התאבד ולא נרצח, כמו כן טען שהוא בוגד שלא מילא את חובותיו מכיוון שלא ציית לפקודות. לשאלה לאיזה פקודות לא ציית סירב לענות.

לאחר מותו, מילאה הוכרז כגיבור המהפכה הרומנית, ולזכרו נקראו כ-10 רחובות ושדרות ברחבי הארץ על שם שר ההגנה לשעבר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר פוליטיקאים
קטגוריה:גנרלים רומנים
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא
קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:שרי ההגנה של רומניה
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1989
כפר חסידים ב'

כְּפַר-חֲסִידִים ב הוא יישוב קהילתי ליד רכסים השייך למועצה אזורית זבולון. היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי מתיישבים מכפר חסידים שעזבו את היישוב ורצו להקים ישוב נוסף. היישוב הוכר על ידי המדינה ב-1959.

נכון ל-2020 מתגוררים ביישוב 305 תושבים.

==ראו גם==
* כפר חסידים

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קסרס

קָסֶרֶס (ספרדית Cáceres) היא עיר במערב ספרד, בקהילה האוטונומית אקסטרמדורה. היא עיר הבירה של הפרובינציה הקרויה על שמה. בקסרס יש כ-88,000 תושבים, ועוד 15,000 סטודנטים הלומדים באוניברסיטת אקסטרמדורה בעיר.

==היסטוריה==
ראשיתה של קסרס בעיר הרומאית נורבה קייסרינה (Norba Caesarina) שהוקמה במקום במאה הראשונה לפנה"ס על הדרך המרכזית שכונתה מאוחר יותר דרך הכסף (Vía de la Plata). הויזיגותים הרסו את העיר במאה החמישית, והיא נבנתה מחדש רק במאה ה-9 בידי המוסלמים, שניצלו את מיקומה האסטרטגי כדי להקים בה בסיס צבאי מול הממלכות הנוצריות של צפון ספרד. במאה ה-13 בוצרה בחומה, אך זו לא יכלה לכוחותיו של אלפונסו התשיעי מלך לאון, שכבשוה ב-23 באפריל 1229. תאריך זה הוא יומו של גאורגיוס הקדוש (San Jorge בספרד), ומאז נחשב הקדוש לפטרונה של העיר.

==אתרים==
בשנות השלטון הספרדי בדרום אמריקה הופנו כספים רבים לבניית העיר. מרכזה המשופע במונומנטים לא השתנה הרבה מאז המאה ה-18.

העיר העתיקה של קסרס קיבלה ב-1986 מאונסק"ו מעמד של אתר מורשת עולמית.

פלאסה מיור

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אקסטרמדורה: ערים
זירקון

זירקון הוא מינרל נזוסיליקטי (סיליקטים במבנה בצורת איים), שנוסחתו ZrSiO<sub>4</sub>, וצבעו משתנה משקוף לצהוב-זהוב, אדום, חום או ירוק בדרך כלל זירקון שקוף מהווה תחליף ליהלומים. מקור שמו של המינרל מפרסית (זארגוּן زرگون) ופירושו "זהוב". היסוד הפניום נמצא לעיתים קרובות בזירקון בריכוז של 1%-4%. לגבישי זירקון צורת גביש קובייתי פשוט ודרגת קשיות 7.5 בסולם מוס. לעיתים מצויים גבישי זירקון כהים שהם פלואורסצנטיים ורדיואקטיביים בשל נוכחותם של יסודות קורט.

זירקון הוא מינרל יוצא דופן. הוא נפוץ מאוד בקרום כדור הארץ ונמצא בסלעי יסוד, בסלעים מותמרים ובסלעי משקע. גבישי זירקון גדולים נדירים מאוד. הגודל הממוצע של גבישי זירקון בסלעי גרניט הוא 100–300 מיקרומטר, אך הם יכולים לגדול לגודל של כמה סנטימטרים, במיוחד בפגמטיט (סלע יסוד, בעיקר גרניט, שהתקרר לאט ואפשר היווצרות גבישים גדולים בתוכו).
המבנה הגבישי של זירקון

זירקון הפך לחומר חשוב מאד בתיארוך רדיומטרי של סלעים. מאחר שהוא מכיל אורניום ותוריום (מעשרה חלקיקים למיליון עד ל-5% מהמשקל), ניתן להשתמש בו בטכניקות תיארוך. מכיוון שזירקון יכול לשרוד תהליכים גאולוגיים כמו בלייה והתמרה משתמשים בו בתור אינדיקטור. המינרל העתיק ביותר שנמצא היה זירקון בגיל 4.404 מיליארד שנים. גבישים אלו הם לא רק העתיקים ביותר על כדור הארץ, יש להם תכונה מעניינת נוספת - ריכוז איזוטופ חמצן שבהם מראה שבאותו זמן (לפני 4 מיליארד שנים) כבר היו מים על פני השטח בכדור הארץ. נתון זה התפרסם בכמה ירחונים מדעיים אבל הוא עדיין שנוי במחלוקת<ref></ref><ref></ref>.

זירקון נכרה בצורה מסחרית כמקור למתכת זירקוניום (בצורת תחמוצת ZrO). כורי היתוך של ZrO משמשים להתכת פלוטוניום בטמפרטורות העולות על 1755 מעלות צלזיוס. זירקוניום מתכתי משמש בכורים גרעיניים בתור בולע נייטרונים.

זירקון נכרה בכל העולם, בין השאר במדינות: רוסיה (בשרשרת הרי אורל), איטליה, נורווגיה, סרי לנקה, הודו, תאילנד, מדגסקר, קנדה וארצות הברית (במיין, מסצ'וסטס ועוד).

==קבוצת הזירקון==
זירקון הוא חבר בקבוצה של מינרלים בעלי מבנה דומה הקרויה על שמו קבוצת הזירקון הקבוצה מכילה את המינרלים:
*הפנון - HfSiO<sub>4</sub>
*זירקון - ZrSiO<sub>4</sub>
*קופיניט - U(SiO<sub>4</sub>)<sub>1-x</sub>(OH)<sub>4x</sub>
*תורוגומיט - Th(SiO<sub>4</sub>)<sub>1-x</sub>(OH)<sub>4x</sub>
*תוריט - ThSiO<sub>4</sub>

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Zircon.shtml זירקון באתר Webmineral]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נזוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים
סטרטפורד (מנצ'סטר רבתי)

סטרֶטפורד (אנגלית: Stretford) היא עיירה השוכנת ברובע המטרופוליטני טראפורד, הנמצא במחוז מנצ'סטר רבתי שבאנגליה, הממלכה המאוחדת. אוכלוסייתה מאופיינת בדרך כלל בפועלים ובאוכלוסייה קשת יום.

סטרֶטפורד היא עיירה קטנה יחסית, ואין בתחומה אתרי תיירות מוכרים. היא מוכרת בעיקר כמקום לידתו של מוריסי, זמר הפופ הבריטי, בזכות העובדה שבאצטדיון של מנצ'סטר יונייטד ששוכן בסמוך, קרוי השער המערבי "שער סטרטפורד", וכמקום שממנו באה להקת ג'וי דיוויז'ן (Joy Division).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:מנצ'סטר רבתי: יישובים
אדולף כרמיה

חבצלת, 1875]]
אדולף יצחק-יעקב כְּרֶמְיֶה (צרפתית: Adolphe Isaac-Jacob Crémieux; 22 באפריל 1796 – 9 בפברואר 1880, פריז) היה מדינאי צרפתי-יהודי שכיהן כשר המשפטים של צרפת.

== ביוגרפיה ==
כרמיה נולד בעיירה נים, במחוז גאר שבצרפת. מוצא משפחתו היה מיהודי האפיפיור שישבו בעיר קרפנטרה. אביו היה סוחר במשי. בתקופת הקיסרות של נפוליון למד משפטים בפריז, ובשנת 1817 שב לנים והחל לייצג קורבנות של רדיפה פוליטית ואפליה דתית, במיוחד יהודים. כרמיה נמנה עם פעילי השמאל הצרפתי, ובהדרגה עלה מעמדו בחוגים הליברליים.

ב-1840 פעל עם משה מונטיפיורי למען העצורים בעלילת הדם בדמשק. ב-1842 נבחר כציר בפרלמנט והיה לאחד הפעילים המרכזיים של אופוזיציית השמאל. בהמשך הושם במאסר על פעילותו זו.

כרמיה היה פעיל מאוד בנושא ביטול שבועת היהודים, שבוטלה לבסוף ב-1846.

בשנת 1848, לאחר שהודח המלך לואי פיליפ מכיסאו וקמה הרפובליקה השנייה, התמנה כרמיה לשר המשפטים הצרפתי. באותה שנה הודיע כרמיה על ביטול העבדות בקולוניות הצרפתיות.

ב-1860 נמנה עם מייסדי חברת כל ישראל חברים (אליאנס) שמטרתה הייתה עזרה ליהודים שהופלו על רקע דתי ונפגעו זכויות האזרח שלהם. כרמיה החזיק בתפקיד נשיא החברה עד מותו. במסגרת תפקיד זה עבר כרמיה בארצות אירופה ופעל למען הענקת שוויון זכויות ליהודים.

ב-1870, לאחר נפילת נפוליאון השלישי, התמנה שוב לשר המשפטים. בכהונה זו ביטל את עונש המוות למתנגדים פוליטיים. באותה שנה קיבלו יהודי אלג'יריה אזרחות צרפתית על-פי חוק חדש ביוזמתו, שקיבל את השם "פקודת כרמיה" (צו כרמיה). כרמיה נבחר כסנטור לכל חייו ובכך סיים את חייו הפוליטיים. במהלך חייו כיהן כנשיא המועצה המרכזית של יהודי צרפת. למרות יחסו הקרוב ליהודים והפעולות הרבות שנקט למענם, כרמיה נחשב ליהודי מתבולל ובניו התנצרו.

כרמיה היה פעיל בבונים החופשיים של צרפת, ביצע רפורמות, הקים את ההנהגה הארצית והיה בעל דרגה של "Souverain Grand Commandeur" במועצה הצרפתית העליונה.

על שמו קרויים רחובות שונים במושבה הגרמנית בירושלים, ליד שדרות רוטשילד בלב תל אביב, בחיפה, ובפריז.

== לקריאה נוספת ==
* מיכאל אביטבול, תולדות האנטישמיות מכרמיה לפטן: "אנטישמיות באלג'יריה הקולניאלית 1870–1940", הוצאת מרכז זלמן שזר, 1994
* דב קסלמן, לוחם החופש היהודי מפריז, 'סגולה' מגזין ישראלי להיסטוריה, 23–25, 2012
* יואל בן בנימין עלק, חיי כרמיה, נדפס בממל, 1882

== קישורים חיצוניים ==

* [https://merkazruach.nli.org.il/makor/khvzrym-hbyth-ltsrpt נשבע להגן], נאמן למקור, הספרייה הלאומית
* [https://web.archive.org/web/20051203132723/http://www.cats.ohiou.edu/~Chastain/ac/cremieux.htm ביוגרפיה מפורטת של כרמיה (אנגלית)]
* [https://web.archive.org/web/20041224191207/http://www.roi-president.com/bio/adolphe+cremieux.html תאריכים בחייו ותמונתו (צרפתית)]
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:שרי המשפטים של צרפת
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:כל ישראל חברים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1796
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1880