OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כנסיית ניקולאי (ברלין)

כנסיית ניקולאי הקדוש (בגרמנית: St. Nikolai-Kirche) על שם ניקולאוס הקדוש היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין. היא שוכנת בחלק המזרחי של מרכז ברלין, ברובע מיטה. האזור שמסביב לכנסייה תחום על ידי , , נהר השפרה ורחוב , מכונה רובע ניקולאי, והוא אזור של מבנים משוחזרים מימי הביניים, מבנים שבחלקם הם חיקויים מודרניים. הכנסייה נבנתה בין השנים 1220 ל-1230, ויחד עם כנסיית מרי הקדושה באלכסנדרפלאץ, לא הרחק משם, היא הכנסייה העתיקה ביותר בברלין.

== היסטוריה ==
כנסיית ניקולאי הקדוש הייתה כנסייה קתולית. היא הפכה לכנסייה לותרנית לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית במרקיזות ברנדנבורג ב-1539. במאה ה-17, המשורר שר בכנסייה זו והמלחין היה המנהל המוזיקלי. התאולוג הלותרני היה הכומר מ-1691 עד 1705. בשנים 1913 עד 1923, הכומר בכנסייה היה וילהלם וסל, שבנו הורסט וסל התפרסם מאוחר יותר כנאצי. המשפחה התגוררה ברחוב יודנשטראסה הסמוך.

ביום הרפורמציה בשנת 1938 (31 באוקטובר) שימש בניין הכנסייה את הקהילה הלותרנית בפעם האחרונה. המבנה נמסר לממשלה כדי לשמש כאולם קונצרטים ומוזיאון כנסייתי. מספר חברי הקהילה הצטמצם עקב הג'נטריפיקציה הגוברת של אזור פנימי זה של העיר. שטחי מגורים הוחלפו במשרדים וחנויות. מאוחר יותר התאחדה הקהילה עם הקהילה של כנסיית מרי הקדושה.

במהלך מלחמת העולם השנייה נהרסו הגג והמגדלים בכנסייה כתוצאה מהפצצות בעלות הברית. בשנת 1949 קרסו כל הקמרונות והעמודים הצפוניים. ההריסות היו במזרח ברלין, ורק ב-1981 התירו השלטונות האתאיסטיים של גרמניה המזרחית בנייה מחדש של הכנסייה עם עיצובים ותוכניות כמקודם. לפיכך, כנסיית ניקולאי הקדוש כפי שהיא נראית היום היא במידה רבה שחזור. כיום הכנסייה היא מוזיאון ואולם קונצרטים, בניהול קרן מוזיאון העיר ברלין לתרבות ולתולדות העיר (Stiftung Stadtmuseum Berlin – Landesmuseum für Kultur und Geschichte Berlins). בכנסייה נערך רסיטל לעוגב כמעט מדי יום שישי ב-17:00. המבנה ידוע באקוסטיקה שלו, והכנסייה צוידה ב-41 פעמונים.

=== עוגב ===
העוגב הנוכחי נעשה על ידי חברת מדרזדן.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.stadtmuseum.de/nikolaikirche ניקולאיקירכה]
* [http://www.stadtmuseum.de/ קרן מוזיאון העיר ברלין – Stiftung Stadtmuseum Berlin]
* [https://web.archive.org/web/20110210162913/http://www.berlin.de/orte/sehenswuerdigkeiten/nikolaikirche-mitte/index.en.php מוזיאון ניקולאיקירכה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:ברלין: מוזיאונים
קטגוריה:ברלין: כנסיות
קטגוריה:ברלין: מבנים
וילהו פטר ננונן

וילהו פטר ננונן (בפינית: Vilho Petter Nenonen; 6 במרץ 1883 – 17 בפברואר 1960) היה גנרל פיני שהשתתף במלחמת האזרחים הפינית, מלחמת החורף ומלחמת ההמשך. כיהן למשך תקופה קצרה כשר ההגנה של פינלנד, ולמשך כשנה כמפקד העליון של הצבא הפיני.

==ביוגרפיה==
ננונן נולד ב-6 במרץ 1883, בקואופיו שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. ב-1901 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית ולמד בבית הספר לתותחנים מיכאילובסקי. הוא נשלח למנצ'וריה להשתתף במלחמת רוסיה-יפן, אולם בפועל לא לקח חלק בקרבות. לאחר המלחמה הוצב בבריגדת התותחנים המזרח-סיבירית ה-4. במהלך מלחמת העולם הראשונה, פיקד על גדוד ארטילריה שהוצב במבצר פיוטר הגדול באולנד. הוא סיים את המלחמה בדרגת פודפולקובניק. לקראת סיום המלחמה הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין הצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות לצבא הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית. ננונן הצטרף לצבא הלבן, ולאחר המלחמה הפך לחייל בצבא הפיני הסדיר והועלה לדרגת אברסטי. הוא סייע בהקמת חיל הארטילריה של הצבא הפיני החדש.

ב-1920 הוא מונה למפקד חיל הארטילריה הפיני. ב-1923 הוא הועלה לדרגת גנרל מאיור. ב-16 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה לשר ההגנה. הוא כיהן בתפקיד עד 18 בינואר 1924. ב-7 באוגוסט של אותה שנה הוא מונה למפקד הצבא. הוא כיהן בתפקיד עד 16 באפריל 1925. ב-1930 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. בין 1937–1940 הוא כיהן כראש מועצת החימוש של משרד ההגנה. במהלך מלחמת החורף הוא היה חבר במועצה הצבאית העליונה. כמו כן הוא נשלח לארצות הברית במטרה לשאת ולתת על מכירת נשק לצבא הפיני.

ב-1941 הוא הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד חיל הארטילריה. הוא כיהן בתפקיד במהלך מלחמת ההמשך כנגד ברית המועצות. הוא המשיך לכהן בתפקיד גם לאחר סיום המלחמה. ב-1947 הוא פרש מהצבא. הוא נפטר בהלסינקי ב-17 בפברואר 1960.

==קישורים חיצוניים==

* [https://generals.dk/general/Nenonen/Vilho_Petter/Finland.html וילהו פטר ננונן] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שרי ההגנה של פינלנד
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1883
קטגוריה:נפטרים ב-1960
Do It Better

"Do It Better" הוא סינגל של התקליטן הגרמני, פליקס ין, בשיתוף פעולה עם זמרת הפופ הגרמנייה, זואי ויס. השיר יצא ב-27 במאי 2022 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. השיר נכתב על ידי פליקס ין, זואי ויס, דניאל דימן, לואיז לינדברג, מואה פטרסון המר, וירוסלב פוליקרפוב ו-Junkx, והופק על ידי פליקס ין ו-Junkx.

נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-67 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-4 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref><ref></ref>

ב-9 בדצמבר 2022, השיר זכה בקטוגריית "שיר הדאנס הטוב ביותר" של .

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|זהב
|15,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי פליקס ין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
רעות רווחה

רעות רווחה (נולדה ב-21 במאי 2000) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת כנף ימין במכבי בנות עמק חפר מליגת העל ובנבחרת ישראל.

==קריירת מועדונים==
רווחה החלה לשחק כדורגל באופן מקצועי רק בגיל 15 אז הצטרפה לקבוצת הנערות של מ.ס. קריית גת, את אותה עונה סיימה כמלכת השערים בליגת העל לנערות עם 44 כיבושים.
היכולת הטובה שלה בעונה הזו סידרה לה זימון לאקדמיה לכדורגל עונה לאחר מכן.

בעונת 2017/2018 שיחקה באקדמיית הכדורגל של ההתאחדות לכדורגל במכון וינגייט ובמקביל המשיכה לשחק בליגת הנערות במדי מ.ס. קריית גת.

בעונת 2018/2019 החלה לשחק במדי מ.ס. קריית גת בליגת העל לנשים במדיה שיחקה עד ינואר 2021.

בחלון העברות בינואר 2021 חתמה בקבוצת ק.ק.פ. בידגושץ' מהליגה הפולנית, במדיה שיחקה עד לסיום העונה.

בקיץ 2021 הצטרפה למועדון הכדורגל מכבי בנות עמק חפר.

==בנבחרת ישראל==
רווחה שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 16 בטורניר הפיתוח של אופ"א בסרביה ב-2016 אז ערכה את הופעת הבכורה שלה בניצחון 6:0 על מונטנגרו.
הופיעה בנבחרת הצעירה עד גיל 19 במוקדמות אליפות אירופה ובשלב העילית.

החל משנת 2021 היא חלק מסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים עשתה בניצחון 4:0 על נבחרת גאורגיה במוקדמות אליפות אירופה

== תארים אישיים ==
בעונת 2017/2018 רעות רווחה זכתה בפרס תגלית העונה של ההתאחדות לכדורגל.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.jsport.co.il/player/רעות-רווחה/ פרופיל], באתר JSport
* [https://int.soccerway.com/players/reut-revaha/461164/ פרופיל], באתר Soccerway
* [https://globalsportsarchive.com/people/soccer/reut-revaha/207295/ פרופיל], באתר globalsportsarchive
* [https://www.flashscore.com/player/revaha-reut/Ox32Mes1/ פרופיל], באתר Flashscore
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/reut-revaha/ פרופיל], באתר worldfootball
* (ראיון עם רווחה) 
* 
* 

==הערות שוליים==

2023 07
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלניות ישראליות באירופה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באירופה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
לאורי מלמברג

קרלו לאורי טורבלד מלמברג (בפינית: Kaarlo Lauri Torvald Malmberg; 8 במאי 1888 – 14 במרץ 1948) היה לוטננט גנרל פיני שהשתתף במלחמת האזרחים הפינית, מלחמת החורף ומלחמת ההמשך. כיהן למשך תקופה קצרה כשר ההגנה וכמפקד העליון של הצבא הפיני.

==ביוגרפיה==
מלמברג נולד ב-8 במאי 1888 בהלסינקי שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. אמו, הייתה איינו מלמברג - סופרת מוכרת ופעילה פוליטית לעצמאות פינלנד. כמו צעירים פינים רבים, מלמברג עזב את פינלנד עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה והתגייס לצבא הקיסרות הגרמנית. הוא לחם בשורותיו במהלך המלחמה, שלאחריה הכריזה פינלנד על עצמאותה. עם הכרזת העצמאות, פרצה בארץ מלחמת אזרחים בין הצבא הלבן שנתמך בידי הגרמנים, לצבא האדום שנתמך בידי ברית המועצות. מלמברג התגייס לצבא הלבן ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. לאחר מכן הוא התגייס לצבא פינלנד. במקביל, הוא התגייס ל"משמר האזרחי" - מיליציה סמי-צבאית של הימין הקיצוני. ב-1921 הוא הפך למפקד הארגון.

בשנותיו הראשונות, הצבא הפיני היה נתון במשבר פיקודי חמור. הקצונה הוותיקה עברה ברובה את הכשרתה בצבא האימפריה הרוסית, בעוד הקצינים הצעירים יותר היו בוגרי הצבא הגרמני והיו נאמנים פחות לממשלה הדמוקרטית. כתוצאה מכך, מפקדי הצבא התחלפו בתדירות גבוהה. ב-16 באפריל 1925 נבחר מלמברג למפקד הצבא. למרות גילו הצעיר ודרגתו הנמוכה יחסית הוא נחשב למועמד פשרה. מחד, הוא היה בוגר הצבא הגרמני, ומאידך, היה נאמן ללא עוררין לממשלה. במקביל, הוא מונה גם לשר ההגנה. עם זאת, גם הוא לא החזיק מעמד בתפקיד זמן רב, וב-1 באוקטובר של אותה שנה פוטר משני תפקידיו.

בפברואר 1932, התמרדו הקצינים הצעירים בצבא פינלנד (מרד מנצלה) כנגד הממשלה הדמוקרטית. מלמברג הביע תמיכה במרד, אולם נמנע מלהצטרף אליו בפומבי. למרות זאת, רבים מאנשי המשמר האזרחי הצטרפו למרד, שנכשל לבסוף. ב-1935 הוא עזב את הצבא. עם זאץ, עם פרוץ מלחמת החורף כנגד ברית המועצות, הוא חזר לצבא ומונה למפקד גזרת חבל קרליה. הוא המשיך לשרת במהלך מלחמת ההמשך. עם סיום המלחמה ב-1944 הוא עזב את הצבא. כמו כן, כחלק מתנאי הסכם השלום, נאלצה ממשלת פינלנד לפרק את המשמר האזרחי שבראשו עמד.

מלמברג נפטר בהלסינקי ב-14 במרץ 1948. לאחר מותו הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.generals.dk/general/Malmberg/Kaarlo_Lauri_Torvald/Finland.html לאורי מלמברג] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שרי ההגנה של פינלנד
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:נפטרים ב-1948
Close Your Eyes (שיר של פליקס ין ו-VIZE)

"Close Your Eyes" הוא סינגל של התקליטן הגרמני, פליקס ין, וההרכב המוזיקלי הגרמני, VIZE, בהשתתפות הזמרת השוודית, מיס לי. השיר יצא ב-22 בנובמבר 2019 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס. כמו כן, השיר הופיע כסינגל השלישי של אלבום המוזיקה השני של פליקס ין, Breathe. השיר נכתב על ידי מיס לי, סוני גוסטבסטון, פליקס ין, וינסנט קוטקאמפ וויטלי זסטובסקיה, והופק על ידי פליקס ין, וינסנט קוטקאמפ, ויטלי זסטובסקיה ו-VIZE.

נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-202 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-22 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|2× פלטינה
|60,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|פלטינה
|400,000
|-
!פולין (ZPAV)
|2× פלטינה
|100,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי פליקס ין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
ר.ו.ד. מולנבק

רייסינג וייט דארינג דה מולנבק, או בקיצור ר.ו.ד. מולנבק, הוא מועדון כדורגל בלגי מהעיר מולנבק, שבמחוז בריסל, המשחק בליגת העל הבלגית.

== היסטוריה ==
המועדון הוקם בשנת 1951 בשם סטנדארד וטרן. בשנת 2015, המועדון נמכר לאנשים שרצו להחיות את המועדון ר.ו.ד. מולנבק הוותיק שפורק בשנת 2002. כך שהמועדון החדש קיבל את השם החדש ר.ו.ד. מולנבק. המועדון עלה במהירות בפירמידת הליגות בבלגיה, והעפיל בתוך שנתיים מהליגה החמישית בבלגיה לליגה השלישית בבלגיה. 

בדצמבר 2021, הוכרז שהמועדון עבר לבעלותו של היזם האמריקאי ג'ון טקסטור, שבבעלותו מספר מועדונים בעלי מוניטין גבוה. ב-13 במאי 2023, מולנבק העפילו לליגת העל הבלגית בעקבות זכייה באליפות ליגת המשנה הבלגית, בניצחון 1–0 על קבוצת המילואים של אנדרלכט, כאשר מיקאל בירון כבש את שער הניצחון.<ref></ref> בעונה שלאחר מכן, שבה לליגת המשנה.

== סגל הקבוצה ==
; עדכון ל-19 ביולי 2023.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל בלגיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2015
קטגוריה:בריסל: כדורגל
בריידי נון

בריידי נון (באנגלית: Brady Noon; נולד ב-30 בדצמבר 2005) הוא שחקן אמריקאי.

== קריירה ==
נון החל את הקריירה בשנת 2010 כשהופיע בסדרת הטלוויזיה אימפריית הפשע. בסדרה גילם את תומאס דרמודי.<ref name="Parents"></ref> 

בשנת 2019, הוא גילם את ת'ור בסרט הקומדיה "ילדים טובים".<ref name="GB"></ref> 

בשנת 2021 דיבב את קולו של גרג הפלי בסרט המצויר של דיסני+, יומנו של חנון,<ref name="Parents" /> ובסרט ההמשך מ-2022, יומנו של חנון 2: רודריק שולט.<ref name="DOAWK"></ref> 

בשנת 2021, הוא גילם את אוון מורו בסדרה של דיסני+ "The Mighty Ducks: Game Changers", ובשנה לאחר מכן הופיע בסרט הקומדיה חתונה בהפתעה.<ref name="MM">[https://www.alamy.com/brady-noon-and-connor-noon-attend-a-special-screening-of-the-film-marry-me-at-the-directors-guild-of-america-in-los-angeles-california-us-february-8-2022-reutersmario-anzuoni-image460026788.html Brady Noon and Connor Noon attend a special screening of the film "Marry Me" at the Directors Guild of America in Los Angeles, California, U.S.]</ref> ובסרט "Family Leave" של נטפליקס בתור ואייט.<ref name="FL"></ref> <ref></ref> 

בשנת 2023, הוא לוהק לתפקיד רפאל בסרט צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים.<ref name="TMNTMM"></ref> בספטמבר 2021, הוא לוהק לתפקיד לוקאס הוליסטר במערבון ראסט <ref></ref> אך הוחלף על ידי פטריק סקוט מקדרמוט באפריל 2023, <ref></ref> עקב הפסקת ההפקה במשך יותר משנה, אשר נגרמה על ידי תקרית הירי במהלך צילומי הסרט . <ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
!שנה
! סרט
!תפקיד
! הערות
|-
| 2019
|ילדים טובים
| ת'ור
|
|-
| 2021
| יומנו של חנון
| גרג הפלי 
|דיבוב
|-
| rowspan="2" | 2022
| חתונה בהפתעה
| ג'ורג'
|
|-
| יומנו של חנון 2: רודריק שולט 
| גרג הפלי 
|דיבוב
|-
| rowspan="3" | 2023
| צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים
| רפאל
|דיבוב
|-
|Crater 
|הקטור
|ללא קרדיט
|-
|משפחה לא מחליפים
| וויאט ווקר
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
!שנה
! סדרה
!תפקיד
! הערות
|-
| 2010–2013
| אימפריית הפשע
| תומאס דרמודי
| 30 פרקים
|-
| 2020–2021
| The Mighty Ducks: Game Changers
| אוון מורו
| תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים<ref name="TMD"></ref>
|-
|TBA
|Tales of the Teenage Mutant Ninja Turtles
|רפאל
|סדרת אנימציה עתידית של פרמאונט+
|}

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable sortable"
!פרס
!שנה
!קטגוריה
!פרויקט
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="2" |פרס בחירת הילדים של ניקלודיאון
|2023
|כוכב טלוויזיה אהוב (ילדים)
|The Mighty Ducks: Game Changers
|
|
|-
|2024
|מדבב אהוב מסרט אנימציה
|צבי הנינג'ה: טירוף המוטנטים
|
|<ref name=":0"></ref>
|-
!פרס גילדת שחקני המסך
|2012
|הביצוע הטוב ביותר של אנסמבל בסדרת דרמה
|אימפריית הפשע
|
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2005
הרנאן דיאז

הרנאן דיאז (ספרדית: Hernán Díaz, נולד ב-1973) הוא סופר אמריקאי יליד ארגנטינה. הרומן הראשון שלו, In the Distance טרם תורגם לעברית. הרומן השני שלו נאמנות תורגם לעברית בידי שרון פרמינגר ויצא לאור בהוצאת משכל.
הספר נאמנות שפורסם ב-2022 זכה בפרס פוליצר לספרות באותה שנה.

=== חיים אישיים ===
דיאז נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה. כשהיה בן שנתיים עברה משפחתו לשוודיה. המשפחה שבה לארגנטינה לאחר החזרת הדמוקרטיה למדינה. הוא למד תואר ראשון בספרות באוניברסיטת בואנוס איירס ולאחר מכן עבר ללונדון כדי ללמוד לתואר MA בקינגס קולג'.ב-1999 עבר לניו יורק וקיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת ניו יורק בהנחיית אביטל רונאל וסילביה מולוי בתחום ספרות השוואתית ופילוסופיה<ref></ref>.

=== קריירה ===
דיאז קיבל מלגות ממרכז קולמן לחוקרים וסופרים של הספרייה הציבורית בניו יורק, מרכז בלאג'יו של קרן רוקפלר. הרומנים של דיאז תורגמו ליותר מ-20 שפות. מאמריו וסיפוריו הקצרים פורסמו בין השאר ב-פלייבוי וב- The Yale Review.

מלבד כתיבתו, הוא מנהל שותף של המכון ההיספני לתרבויות אמריקה הלטינית והאיברי באוניברסיטת קולומביה, ומשמש כעורך מנהל של כתב העת בשפה הספרדית Revista Hispanica Moderna.

בשנת 2019, הוא זכה בפרס וויטינג, המעניק $50,000 לכל זוכה לעשרה סופרים חדשים ומגוונים בתחומי סיפורת, עיון, שירה ודרמה. הפרס ניתן "על סמך הישגים בתחילת הקריירה, שנושאים בחובם הבטחה ליצירה ספרותית מעולה שצפויה בהמשך."

בשנת 2022 הוא פרסם ספר "נאמנות".

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: סיפורת
קטגוריה:סופרים אמריקאים
Las Palabras de Amor

"Las Palabras de Amor" (בעברית: "מילות האהבה") הוא בלדת רוק של להקת קווין. השיר יצא לאור כסינגל השלישי מאלבומם משנת 1982 Hot Space. השיר מושר רובו ככולו באנגלית, אך גם עם מספר מילים בספרדית. השיר נכתב בידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי וזכה ליותר פופולריות מאשר הסינגל הקודם שהוציאו מאותו אלבום (Body Language), והגיע למקום ה-17 במצעד הסינגלים הבריטי. למרות התגובות המעורבות לאלבום האם, השיר הפך למועדף על המעריצים מאלבום זה.

==רקע לשיר==
מילות השיר נכתבו על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי. את השירה ביצע סולן הלהקה פרדי מרקיורי, ביחד עם בריאן מיי שסיפק קולות הרמוניים גבוהים. השיר נוצר בהשראת מערכת היחסים הקרובה של הלהקה עם מעריציה הארגנטינאים. השיר סימן את הופעתה האחרונה של הלהקה בתוכנית הטלוויזיה Top of the Pops (לאחר שבעבר הלהקה הופיעה בתוכנית זו על מנת לקדם את Seven Seas of Rhye, Killer Queen, Now I'm Here ו-Good Old-Fashioned Lover Boy בהתאמה). בהופעה הממדית הזו, נראה מיי מנגן על פסנתר כנף כמו גם על הגיטרה שלו, ובהקלטה הוא מנגן גם בפסנתר וגם בסינתיסייזר, בנוסף לגיטרות אקוסטיות וחשמליות. מיי שר גם בשירה מובילה יחד עם מרקיורי את השורה ההרמונית "this night and evermore" (הלילה הזה ולנצח) לאורך השיר כולו. במהלך מופע המחווה לפרדי מרקיורי משנת 1992 באצטדיון ומבלי, זה היה השיר השלישי במחצית השנייה של ההופעה, שבוצע ביחד עם קווין וזוקרו (Zucchero). בהופעה משנת 2008 של קווין עם פול רודג'רס "Rock the Cosmos Tour", הוא בוצע במדינות דוברות ספרדית ששר מיי. השיר גם נכנס לאלבום הלהקה Greatest Hits III והשיר הופיע גם בDVD Greatest Video Hits 2 שיצא בנובמבר 2003.

שחקנית התיאטרון המוזיקלי איליין פייג' הקליטה את השיר באלבומה לקאברים של שיריי קווין "The Queen Album" משנת 1988.

==קרדיטים==
*פרדי מרקיורי - שירה וקולות רקע.
*בריאן מיי - גיטרה חשמלית וגיטרה אקוסטית, מקלדת, קולות רקע ושירה מובילה נוספת.
*רוג'ר טיילור - תופים וקולות רקע.
*ג'ון דיקון - גיטרה בס.

==מיקומי שיא==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
טיילור זקהאר פרז

טיילור זקהאר פרז (באנגלית: Taylor Zakhar Perez; נולד ב-24 בדצמבר 1991)<ref></ref> הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בזכות משחקו בסרטים דוכן הנשיקות ואדום, לבן וכחול מלכותי.

== ביוגרפיה ==
פרז נולד בשיקגו ב-24 בדצמבר 1991 וגדל בצ'סטרטון, אינדיאנה.<ref></ref> הוא למד בתיכון צ'סטרטון, שם התאמן במסגרת נבחרת השחייה.<ref></ref> פרז הוא ממוצא מזרח תיכוני ומקסיקני.<ref></ref>

אמו היא אסתטיקנית והוא הבן השלישי מבין שמונה ילדים.<ref></ref> פרז נהג להחליף צמיגים בחנות הפחחות המשפחתית בסופי שבוע.<ref></ref> הוא זכה במלגת שחייה באוניברסיטת פורדהאם, אך דחה אותה כדי ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שם התמחה בספרדית, תרבות וקהילה והתמחות משנית בטלוויזיה וסרטים.<ref></ref>

פרז החל להופיע בהופעת מחזות זמר בבתי אופרה בגיל צעיר.<ref></ref> הוא עבר ללוס אנג'לס שם החל לדגמן. הוא צילם בחדרו עם גיליון כרקע ושלח אותם במעטפות מנילה עם קלטות עצמיות.<ref></ref>

== קריירה ==
פרז החל את הקריירה שלו בהופעה בסדרות טלוויזיה רבות בהן iCarly, פרברי הגיהנום, "Young & Hungry", קוד בלאק ו-סקנדל.<ref></ref>

בשנת 2020, גילם פרז את מרקו ולנטין פניה בסרט דוכן הנשיקות 2 של נטפליקס, מול ג'ואי קינג.<ref></ref> לתפקידו לקח שיעורי כוריאוגרפיה וגיטרה.<ref></ref> בשנת 2021, הוא שיחזר את התפקיד בסרט השלישי דוכן הנשיקות 3.<ref></ref>

בשנת 2022, פרז כיכב בסדרה הקומית מינקס בתור שיין ברודי. לאחר מכן הוא כיכב בסרט הקומדיה "1Up" בתור דסטין.<ref></ref><ref></ref> בשנת 2021 לוהק לתפקיד ראשי בסרט אדום, לבן וכחול מלכותי בתור אלכס קלרמונט-דיאז לצד ניקולס גאליצין.<ref></ref>

== נדבנות ==
בתחילת מגפת הקורונה, פרז שיתף פעולה עם "Variant Malibu", חברת טכנולוגיה תלת־ממדית לייצור מסכות. המסכות עשויות מפסולת הייצור. הוא עיצב את המסכות שלו עם כוכבי דוכן הנשיקות 2 ג'ואל קורטני, ג'ואי קינג, מייגן יאנג ומייזי ריצ'רדסון-סלרס. ההכנסות ממהמכירה נתרמו לארגון בשיקגו שעוזר לילדים נכים, מבוגרים ומשפחות עם ילדים נכים בקהילה ההיספאנית.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
!שנה
! סרט צילום
! תפקיד
! רפ/ים
|-
| 2020
|דוכן הנשיקות 2
| מרקו ולנטין פניה
| <ref></ref>
|-
| 2020
|פילנתרופיה
| טיילור
|
|-
| 2021
|דוכן הנשיקות 3
| מרקו ולנטין פניה
| <ref></ref>
|-
| 2022
|1Up
| דסטין
|
|-
| 2023
|אדום, לבן וכחול מלכותי
| אלכס קלרמונט-דיאז
| <ref></ref>
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
!שנה
! הופעה
!תפקיד
! רפ/ים
|-
| 2012
|ICarly
| קית'
| <ref></ref>
|-
| 2013
| פרברי הגיהנום
| רנלדו
|
|-
| 2014
| אלפא האוס
| טרנט
|
|-
| 2014
| אוקוורד
|
|
|-
| 2015
|Young & Hungry
| בנג'י רודריגז
|
|-
| 2016
| קוד בלאק
| ארי סטריקס
| <ref></ref>
|-
| 2016
|12 Deadly Days
| זאק
|
|-
| 2016
|Cruel Intentions
| מטאו דה לה וגה
|
|-
| 2017
|Embeds
| נואה טורס
| <ref></ref>
|-
| 2017
|High Expectasians
| ג'ונתן פרייס
|
|-
| 2018
| סקנדל
| קלווין
|
|-
| 2022–2023
| מינקס
| שיין ברודי
| <ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא לבנוני
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
סיימון קספה

סיימון קספה (1909–1933) היה יהודי תושב חרבין, מנצ'וריה, שנחטף לצורך כופר נפש, עונה ונרצח על ידי כנופיית פושעים פשיסטים בהשפעת המנהיג הרוסי הלבן הגולה קונסטנטין רודזייבסקי .<ref name="Shanghai 1992">Strangers always: a Jewish family in wartime Shanghai' by Rena Krasno. Published by Pacific View Press, 1992. ,</ref><ref name="my_china">MY CHINA: Jewish Life in the Orient 1900-1950 by Yaacov Liberman. Gefen Publishing House, Ltd.</ref> החקירה על היעלמותו ומותו של סיימון בוצעה למראית עין על ידי השלטונות היפניים, שחיזרו אחרי הקהילה הרוסית הלבנה במטרה שיעודדו את האידאולוגיה האנטי-קומוניסטית שלהם, דבר שעורר סנטימנט אנטי-יפני בקרב הקהילה היהודית של מנצ'וקאו ואת בריחתם של כמעט 70% מהיהודים בחרבין.<ref>Dubois, Thomas David, Rule of Law in a Brave New Empire: Legal Rhetoric and Practice in Manchukuo. Law and History Review 26.2 (2008): 48 pars. 1 May 2009</ref><ref name="fugu">Tokayer, Marvin and Mary Schwartz. The Fugu Plan. New York: Weatherhill Inc., 1979. pp53-55.</ref>

קספה היה בנו של ג'וזף קספה, הבעלים של "בית המלון מודרנה" (Hôtel Moderne) שבחרבין, יחד עם רוב בתי הקולנוע והתיאטראות של העיר. ג'וזף קספה נמלט מרדיפות ברוסיה, ועבר לחרבין ב-1907. בתחילה ג'וזף היה חסר אזרחות, לאחר מכן הוא השיג אזרחות צרפתית עבור משפחתו. סיימון קספה גדל בחרבין, נסע בקביעות לצרפת כדי ללמוד בקונסרבטוריון של פריז, והיה פסנתרן מוכשר.

== חטיפה ורצח ==
באוגוסט 1933 נחטף סיימון קספה, כשחזר מטיול עם חברתו. התוקפים שלו התקרבו מאחור, תפסו אותו ולקחו אותו לאתר במרחק של כ- ממערב לעיר.

למחרת, ג'וזף קספה קיבל שטר כופר בדרישה של 100,000 דולר. הוא יצר קשר עם הקונסול הצרפתי המקומי, ששכנע אותו לעכב את תשלום הכופר והבטיח לשתף פעולה עם החקירה של השלטונות היפניים. חודש לאחר מכן, הוא קיבל חצי אוזן מדממת, אך שוב הומלץ לו שלא לשלם את הכופר. גופתו של סיימון קספה נמצאה על ידי המשטרה ב-3 בדצמבר. החוטפים הרעיבו והכו אותו, חתכו את אוזניו, תלשו את ציפורניו והכריחו אותו להחזיק את ראשו בתוך חור חשוך וקר באדמה כשהטמפרטורות ירדו ל-20 ו-30 מעלות מתחת לאפס. הוא הוצא להורג בירייה בראשו.<ref name="fugu" />

== אחרית דבר ==
אלפי מפגינים מקהילות רבות השתתפו בהלווייתו של קספה. להפגנות של הקהילות היהודיות בחרבין ושנגחאי בפני סגן שר החוץ היפני, ממורו שיגמיטסו, לא הייתה השפעה.

החוטפים נעצרו אך שוחררו למחרת. לאחר הרשעותיהם, הובא השופט הסיני באשמת בגידה. החוטפים נשפטו מחדש, נמצאו אשמים ונידונו ל-15–20 שנות מאסר. מספר שבועות לאחר מכן, השלטונות נענו בחיוב לבקשת רודזייבסקי לשחרורם בטענה שהמזימה, שהגה הסגן שלו מרטינוב, הונעה רק על ידי אג'נדה "פטריוטית".<ref name="my_china" /><ref name="fugu" />

עד אמצע שנות ה-30, האוכלוסייה היהודית של חרבין ירדה בחצי בגלל שפל כלכלי ואירוע החטיפה של סיימון קספה.<ref name="Shanghai 1992" /> תושבים אלה עברו לשנגחאי, לערים סיניות אחרות שאינן בשליטת יפן, או אפילו חזרה לברית המועצות, למרות העובדה שרבים הגיעו לסין כשהם נמלטים מהרדיפות שם.<ref name="fugu" />

==ראו גם==
* קהילת יהודי חרבין

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים סינים
קטגוריה:יהודים סינים
קטגוריה:חרבין
קטגוריה:ילידי 1909
קטגוריה:נפטרים ב-1933
שוברט גמבטה

שוברט גמבטה (בספרדית: Schúbert Gambetta; 14 באפריל 1920 – 9 באוגוסט 1991) כינויו "אל מונו", היה כדורגלן אורוגוואי, ששיחק בעמדת המגן ימני.

==קריירה==
גמבטה ערך את הופעת בכורתו במדי פניארול ב-30 בנובמבר 1937. לאחר מאבק משפטי קשה, הצליח לעבור ליריבתה העירונית נסיונל. גמבטה שבילה שם את מרבית הקריירה, זכה עם נסיונל בליגה האורוגוואית 10 פעמים ו-3 פעמים בגביע אלדאו בין השנים 1940–1956. תוך כדי זמן זה שיחק בקוקוטה דפורטיבו הקולומביאנית ב-1949. גמבטה סיים את הקריירה שלו ב-1960 בשורות מר דה פונדו מהליגה השנייה.
גמבטה (עומד, חמישי מימין) עם נבחרת אורוגוואי ב[[מונדיאל 1950]]
במדי נבחרת אורוגוואי גמבטה זכה בקופה אמריקה 1942. הוא הבקיע שער אחד במהלכו בניצחון 0–7 על אקוודור. במונדיאל 1950 לקח חלק בזכייתה ושיחק ב"מרקנאסו" נגד ברזיל, שם הצטיין כאשר ניטרל את זיזיניו ואדמיר. גמבטה אומנם היה בסגל הנבחרת במונדיאל 1954, אך לא שותף כלל.

==תארים==
;נסיונל
*אליפות אורוגוואי (10): 1940, 1941, 1942, 1943, 1946, 1947, 1950, 1952, 1955, 1956
*גביע אלדאו (3): 1940, 1942, 1946
;נבחרת אורוגוואי
*גביע העולם: 1950
*קופה אמריקה: 1942

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:מגני כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אורוגוואי
קטגוריה:כדורגלני נסיונל
קטגוריה:כדורגלני קוקוטה דפורטיבו
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1950
קטגוריה:ילידי 1920
קטגוריה:אורוגוואים שנפטרו ב-1991
דניאל הנטינגטון

דניאל הנטינגטון, באנגלית: Daniel Huntington (4 באוקטובר 1816 - 19 באפריל 1906)<ref name=":0">"DANIEL HUNTINGTON DIES.; Well-Known Artist Passes Away at His Home in This City". The New York Times. 20 April 1906. Retrieved 30 May 2020.</ref> היה אמן אמריקאי שהשתייך לתנועת האמנות הידועה בשם אסכולת נהר הדסון ולימים הפך לצייר דיוקנאות בולט.

== ביוגרפיה ==
הנטינגטון נולד בניו יורק, ב-4 באוקטובר 1816. הוא היה בנם של בנג'מין הנטינגטון הבן ופיית' (לבית טרומבול) הנטינגטון. סבו מצד אביו היה בנג'מין הנטינגטון, ציר בקונגרס הקונטיננטלי השני ונציג ארצות הברית ראשון מקונטיקט. סבו מצד אמו היה ג'דיה הנטינגטון (1743–1818) מנוריץ', קונטיקט, אשר שירת כגנרל במלחמת העצמאות האמריקאית. <ref>Who's Who in New York City and State. L.R. Hamersly Company. 1914. p. 380. </ref>
חלום הרחמים
הוא למד בייל עם סמואל מורס, ומאוחר יותר עם הנרי אינמן. מ-1833 עד 1835 עבר לקולג' המילטון בקלינטון, ניו יורק, שם פגש את צ'ארלס לורינג אליוט, שעודד אותו להיות אמן.<ref name=":0" />

=== קריירה ===
הנטינגטון הציג לראשונה את עבודתו באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1836. לאחר מכן, הוא צייר כמה נופים בסגנון של אסכולת נהר הדסון. הנטינגטון ערך מספר נסיעות לאירופה, הראשונה ב-1839 לאנגליה, רומא, פירנצה ופריז עם חברו ותלמידו הנרי פיטרס גריי. בשובו לאמריקה ב-1840, צייר את ציורו האלגורי "חלום רחמים", שהביא לו תהילה. הוא גם צייר דיוקנאות והחל באיור של ״התקדמות הצליין״. ב-1844 הוא חזר לרומא. <ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Huntington, Daniel". Encyclopædia Britannica. Vol. 13 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 953.</ref>

בשובו לניו יורק בסביבות 1846, הוא הקדיש את זמנו בעיקר לציור דיוקנאות, אף שצייר ז'אנרים רבים, נושאים דתיים והיסטוריים. מ-1851 עד 1859 הוא היה באנגליה. הוא היה נשיא האקדמיה הלאומית לעיצוב מ-1862 עד 1870, ושוב בשנים 1877–1890. הוא גם היה סגן נשיא מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק. <ref>Looking at Pictures in the Grand Salon: a guide to the artists. Smithsonian American Art Museum, Renwick Gallery.</ref>

הנטינגטון מת בניו יורק ב-19 באפריל 1906. הוא נקבר בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין. <ref>Gotwals, Jenny; Markham, Sandra. "Guide to the Daniel Huntington Study Portrait Photographs Collection ca. 1870-1890". dlib.nyu.edu. New-York Historical Society</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="240">
קובץ:Brooklyn Museum - The Republican Court (Lady Washington's Reception Day) - Daniel Huntington - overall.jpg|החצר הרפובליקנית, 1861
קובץ:Daniel Huntington - Italy - 1973.41 - Smithsonian American Art Museum.jpg|איטליה,1843
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1816
קטגוריה:נפטרים ב-1906
טרקוטה אדריכלית

[[בניין הטלפון של בל אדיסון בברמינגהם הוא בניין לבנים אדומות וחיפוי טרקוטה אדריכלית מסוף המאה ה-19.]]
טרקוטה אדריכלית היא תערובת שרופה של חימר ומים שניתן להשתמש בה ברכיבים לא מבניים, חצי מבניים או מבניים בחלק החיצוני או הפנימי של בניינים. חימר טרקוטה, או כפי שנקרא חרס אשר אינו משמש לייצור כלים, הוא חומר בנייה עתיק המתורגם מלטינית כ"אדמה אפויה". הטרקוטה האדריכלית היא למעשה טרקוטה חזקה יותר ויכולה להיות מעובדת באופן בלתי מזוגג, צבוע, מזוגגת חלקה או מזוגגת. הטרקוטה מורכבת ממארג חימר נבוב ומעובד לאריחים. את האריחים ניתן להתקין באמצעות חומרי מליטה כדוגמת מלט או לתלות בעוגני מתכת. כל האריחים ממולאים חלקית במלט.

בסוף המאה ה-19 הגרסה המזוגגת, כלומר טרקוטה אדריכלית מזוגגת הפכה לפופולרית. ניתן להשתמש בטרקוטה יחד עם לבנים, לאזורי נוי; אם מקור החימר זהה ניתן לשלב אותם באופן הרמוני, או אם הם שונים לניגוד. טרקוטה אדריכלית משמשת גם לחיפוי על חומר מבני אחר.

==הרכב כימי==
טרקוטה עשויה ממערך חימר או סחף, חומר שטף, ומגרגרים או פיסות חימר שנשרף בעבר. חרסיות הן שרידים של בליית סלעים הקטנים מ-2 מיקרון. הם מורכבים מסיליקה ואלומינה. קאוליניט, הלויסיט, מונטמורילוניט, איליט ומיקה הם כולם סוגים טובים של חימר לייצור קרמיקה. כאשר מערבבים אותם עם מים הם יוצרים סיליקה אלומיניום הידרומית פלסטית וניתנת לעיצוב. במהלך תהליך השריפה החרסיות מאבדות את מימיהן והופכות לגוף קרמי מוקשה.

שטפים מוסיפים חמצן כשהם שורפים כדי ליצור התכה אחידה יותר של חלקיקי הסיליקה בכל גוף הקרמיקה. זה מגביר את חוזק החומר. חומרי השטף הנפוצים הם סידן פחמתי, ספירי פלד אלקליין, מנגן ותחמוצות ברזל. גרוג משמש למניעת התכווצות ולמתן מבנה למערך החימר העדין.

==היסטוריה==
הטרקוטה נוצרה על ידי היוונים הקדומים, הבבלים, המצרים הקדמונים, הרומאים, הסינים, תרבות עמק האינדוס ועמים ילידים ביבשת אמריקה. הוא שימש עבור רעפים, מדליונים, פסלים, כותרות ופרטים אדריכליים קטנים אחרים.

==תהליך ייצור==
ניתן להכין טרקוטה על ידי יציקה או לחיצה של התערובת לתוך תבנית גבס או אבן חול, חימר יכול להיות מגולף ביד, או תערובת ניתן לשחול לתוך תבנית באמצעות מכונות מיוחדות. החימר מתכווץ כשהוא מתייבש מאיבוד מים ולכן כל התבניות עשויות מעט יותר גדולות מהמידות הנדרשות. לאחר יצירת הכלי הירוק הרצוי, או מיובש באוויר, הוא נשרף בכבשן למשך מספר ימים, שם הוא מתכווץ עוד יותר. החימר החם מתקרר באיטיות ואז מסיים ביד. הקרמיקה נשלחת לאתר הפרויקט שם היא מותקנת על ידי קבלנים מקומיים. החלקים החלולים ממולאים חלקית במלט ואז מונחים על גבי הקיר, תלויים מעוגני מתכת, או תלויים על זוויות מדף מתכת.

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20090426003400/http://www.buildingconservation.com/articles/terracot/terracot.htm Article on terracotta in Victorian and Edwardian Terracotta Buildings]
* [https://ihbc.org.uk/context_archive/52/UNDERSTANDING_dir/UNDERSTANDING_s.htm Understanding and Conserving Terracotta - Dr Michael Stratton]
* [https://web.archive.org/web/20120406082533/http://www.boltonmuseums.org.uk/collections/local-history/social-history-images/197055127by/imageFile_480 Bolton Museums]
</div>

קטגוריה:הנדסת חומרים
קטגוריה:חומרי בניין
ביל בויד

ביל בויד (באנגלית: Bill Boyd; 27 בינואר 1906 – 21 בנובמבר 1997) הוא שחקן פוקר אמריקאי אשר זכה בארבעה צמידי אליפות העולם בפוקר, וחבר בהיכל התהילה של הפוקר מ-1981.

==ביוגרפיה==
בויד שירת בצעירותו במשמר הלאומי של ארצות הברית, שם גילה את משחק הפוקר. בגיל 24 החל לנהל חדרי פוקר שונים בסן פרנסיסקו. ב-1946 עבר ללאס וגאס והחל לנהל את חדר הפוקר של ה-Golden Nugget, תפקיד אותו מילא עד לסגירתו הזמנית ב-1988 לרגל שיפוצים. בחדר פוקר זה שוחק לראשונה אומהה הולדם באופן קבוע בלאס וגאס, לאחר שרוברט טרנר הציג את המשחק לבויד והוא הוסיף אותו לרשימת המשחקים, במקור תחת השם Nugget Hold'em, ובהמשך שונה שם המשחק לאומהה.

בויד השתתף באליפות העולם בפוקר משנתו השנייה, והוא זכה ב-4 צמידי אליפות העולם בפוקר ב-4 שנים רצופות, כולם במשחק No Limit Five-Card Stud. באותן השנים לא השתתפו שחקנים רבים בטורנירים בעלי עלות כניסה של 10,000 דולר, וזכייתו ב-1972 הייתה מול שחקן אחד בלבד. יוצאת דופן במיוחד הייתה זכייתו שנה לאחר מכן, שאומנם באופן רשמי נחשבת כזכייה בצמיד, אך הוא לא התחרה נגד שחקנים אחרים מכיוון שהיה היחידי שנרשם לטורניר.

ידי הפוקר הראשונות אשר חולקו בחדרי הפוקר של ה-Golden Nugget ב-1946, ושל ה-Mirage ב-1989, היו אליו.

ב-1981 נכנס להיכל התהילה של הפוקר.

===צמידי אליפות העולם בפוקר===
{| class="wikitable"
!שנה
!טורניר
!פרס
|-
| 1971
| dir="ltr" | $1,000 No-Limit Five-Card Stud
| $10,000
|-
| 1972
| dir="ltr" | $10,000 No-Limit Five-Card Stud
| $20,000
|-
| 1973
| dir="ltr" | $10,000 No-Limit Five-Card Stud
| $10,000
|-
| 1974
| dir="ltr" | $5,000 No-Limit Five-Card Stud
| $40,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני פוקר אמריקאים
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר מארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוקר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
מסגרות פלדה

מסגרות פלדה היא טכניקת בנייה עם "מסגרות שלד" של עמודי פלדה אנכיים וקורות פרופיל<tt> I </tt>אופקיות, הבנויות ברשת מלבנית לתמיכה ברצפות, גג וקירות הבניין המחוברים כולם למסגרת. התפתחות הטכניקה הזו אפשרה את בניית גורדי השחקים.

==היסטוריה==
השימוש בפלדה במקום ברזל למטרות מבניות היה בתחילה איטי עקב עלויות גבוהות מאוד. הבניין הראשון עם מסגרת ברזל, טחנת פשתן דיתרינגטון, נבנתה בשנת 1797, אך רק לאחר פיתוח תהליך בסמר בשנת 1855, ייצור הפלדה נעשה יעיל מספיק כדי שהפלדה תהיה חומר בשימוש נרחב. פלדות זולות, בעלות חוזק מתיחה ולחיצה גבוהים וגמישות טובה, היו זמינות משנת 1870 לערך, אך ברזל יצוק המשיך לספק את רוב הביקוש למוצרי בנייה מבוססי ברזל, בעיקר בשל בעיות בייצור פלדה מעפרות אלקליות. בעיות אלו, שנגרמו בעיקר מנוכחות זרחן, נפתרו על ידי סידני גילקריסט תומאס ב-1879.

רק בשנת 1880 החל עידן של בנייה המבוססת על פלדה עדינה אמינה. החל מתקופה זו, איכות הפלדות המיוצרות השתפרה בצורה עקבית למדי.

בניין ביטוח הבית, שהושלם בשנת 1885, היה הראשון שהשתמש בבניית מסגרות שלד, והסיר לחלוטין את הצורך לנשיאת העומס על ידי קירות הבנייה שלו. במקרה זה עמודי הברזל שובצו בקירות, ונראה כי יכולת נשיאת העומס שלהם היא משנית ליכולת הבנייה, במיוחד עבור הטרחות אופקיות כדוגמת עומסי רוח. בארצות הברית, הבניין הראשון עם מסגרת פלדה היה בניין ראנד מקנלי בשיקגו, שהוקם ב-1890.

 בליברפול שתוכנן על ידי בשנת 1895 (הוקם 1896–1903) היה הראשון שהשתמש במסגרת פלדה בבריטניה.

==ראו גם==
* קיר מסך

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.kuleuven.ac.be/bwk/materials/Teaching/master/wg01b/l0430.htm Historical Development of Iron and Steel in Buildings]
* [https://books.google.co.il/books?id=tCcDAAAAMBAJ&dq=1930+plane+%22Popular&pg=PA33&redir_esc=y#v=onepage&q=1930%20plane%20%22Popular&f=false "Its Here – All Steel Buildings."] Popular Science Monthly, November 1928, p. 33.
* [https://sfia.memberclicks.net/ Steel Framing Industry Association web site]
* [https://sfia.memberclicks.net/ Steel Framing Alliance web site]
* [https://steelconstruction.info/The_Steel_Construction_Information_System British Constructional Steelwork Association / SCI information]
</div>

קטגוריה:בנייה
קטגוריה:חומרי בניין
מאיה קולנוביץ

מאיה קולנוביץ, (באנגלית: Maya Kulenovic; נודלה ב-1975) היא אמנית קנדית, המציגה יצירות ברחבי העולם.<ref>"Maya Kulenovic". Archived from the original on 2012-04-25.</ref>

== ביוגרפיה ==
קולנוביץ' נולדה ב-1975 בסרייבו, בוסניה והרצגובינה, יוגוסלביה. <ref>Selene, Deanna (12 April 2020). "Something Lost, Something New: Interview with Painter Maya Kulenovic". Combustus.</ref>

למדה באוניברסיטת אונטריו קולג' לאמנות ועיצוב בטורונטו, אונטריו, קנדה; אוניברסיטת מימר סינאן באיסטנבול, טורקיה; ומכללת צ'לסי לאמנות ועיצוב (University of the Arts London) בלונדון, אנגליה. היא גם בוגרת של Goodenough College בלונדון, אנגליה.<ref>"Archived copy" (PDF). Archived from the original (PDF) on 2016-03-04.</ref><ref>Kulenovic, Maya; Kingwell, Mark; Collins, Anthony (2017). Maya Kulenovic: fugue</ref>

=== יצירה ===
בין עם יצירתה הם דיוקנאות, שהיא מכנה "פנים", ארכיטקטורה, המכונה על ידה עבודות "בנייה", נופים או דימויים של טבע דומם, ההתמקדות של קולנוביץ' היא ללכוד אווירה או מצב פסיכולוגי. היא חוקרת בכוונה עמימות, ובגישתה למשטח המצויר היא עובדת בשכבות מזוגגות וכן בטכניקות ליצירת דימויים המעוררים קשר א-טמפורלי מסוים.<ref>Collins, Anthony. "Introduction" Maya Kulenovic: Fugue</ref><ref>"Maya Kulenovic". Archived from the original on 2016-07-14.</ref> למרות השונות בנושאים, יש ליצירותיה אותה הילה של בדידות, שקט ותשוקה.<ref>Karin van der Beek. Maya Kulenovic: Selected Works 2005 - 2012, Amsterdam. Kunstkrant, November/ December 2012 pg17</ref>

עבודותיה נעות בין פיסול וציור לאדריכלות, צילום וקולנוע, וכוללות מסכות מוות רומיות, צילום דאגרוטיפ מהמאה ה-19, סרטים דוקומנטריים, תמונות סטילס מסרטי קולנוע פגומים, ועוד.<ref>Maya Kulenovic". Archived from the original on 2016-07-14.</ref>

אדוארד לוסי-סמית' כתב את הדברים הבאים על עבודתו של קולנוביץ': "אף אחד לא יכול היה לתאר את ציוריה של מאיה קולנוביץ' כ'צילום', אבל מקומם מצוי במסורת הריאליסטית. עבודתה ריאליסטית באופן שרמברנדט וגויה הם ריאליסטים. הם מנסים לחקור את מהות הקיום האנושי, ולעיתים קרובות מגיעים עם אמיתות לא נוחות. האמיתות הללו מועברות באמצעות ציורים שנכללים בקטגוריות מאוד ספציפיות, הקשורות להיררכיית הז'אנרים הישנה שנפסלה על ידי המודרניסטים החלוציים. בעבודתה של קולנוביץ'. אפשר למצוא ציורי טבע דומם, דיוקנאות (לסוגיהם), נופים וקומפוזיציות אדריכליות"<ref>Lucie-Smith, Edward (2007). Maya Kulenovic: paintings. D'jonge Hond.</ref>

טבע הדומם, הקומפוזיציות האדריכליות, הפנים והנופים במהותם, הם ניסיונות לזהות ולהציג מצב מסוים של הוויה. תכונה זו היא, כפי שאדוארד לוסי-סמית' קובע, 'הדבר שהופך את עבודתה כל כך שונה מעבודתה של כל אמן אחר מהדור שלה שאני יכול לחשוב עליה מיד'.<ref>Lucie-Smith, Edward."Maya Kulenovic" (d'jonge Hond/Netherlands 2008), pg15</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1975
קראבונט צ'ארלסטון

קראבונט צ'ארלסטון (באנגלית: Cravont Charleston; נולד ב-2 בינואר 1998) הוא אצן אמריקאי, אלוף ארצות הברית (2023) בריצת 100 מטר.

==ביוגרפיה==
צ'ארלסטון נולד וגדל בשארלוט, קרוליינה הצפונית. הוא לומד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית.

===2022===
בתחרות שנערכה בז'נבה, שווייץ ביוני 2022 קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.98 שניות ושבר את מחסום 10 השניות.

===2023===
בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-27 במאי 2023 הוא קבע בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.91 שניות. שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בטורקו, פינלנד הוא קבע תוצאה של 9.95 שניות ובקורטנה, פינלנד ב-17 ביוני קבע שיא אישי חדש של 9.90 שניות.

====אלוף ארצות הברית====
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ב-7 ביולי אותה שנה זכה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.95 שניות, לפני כריסטיאן קולמן (9.96 שניות) ונואה ליילס (10.00 שניות).

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 100 מטר: 9.90 שניות (2023)
* ריצת 200 מטר: 20.16 שניות (2020)

===אולם===
* ריצת 60 מטר: 6.52 שניות (2022)
* ריצת 200 מטר: 21.12 שניות (2021)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
ניקולאי דנקוב

ניקולאי דנקוב דנקוב (בבולגרית: Николàй Дѐнков Дèнков; נולד ב-3 בספטמבר 1962, סטארה זאגורה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא מדען ופוליטיקאי בולגרי, שכיהן מיוני 2023 עד אפריל 2024 כראש ממשלת בולגריה.

==ביוגרפיה==
ניקולאי דנקוב נולד בסטארה זאגורה. ב-1987 רכש תואר ראשון בכימיה ורוקחות מאוניברסיטת סופיה, וב-1993 רכש דוקטורט. ב-1997 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטת סופיה, וב-2008 לפרופסור מן המניין במח' לכימיה פיזיקלית. בין השנים 2015–2018 עמד בראש המחלקה להנדסה כימית. דנקוב התמחה ביפן ובאוניברסיטת אופסלה אשר בשוודיה. חבר האקדמיה הבולגרית למדעים.

ב-2012 נכנס דנקוב לחיים הפוליטיים בבולגריה. בין 2014–2016 כיהן כסגן שר החינוך של בולגריה, ובראשית 2017 כיהן למספר חודשים כשר החינוך בפועל של בולגריה. דנקוב הצטרף למפלגת אנחנו ממשיכים בשינוי. בשלהי 2021 מונה שוב לתפקיד שר החינוך בממשלו של קיריל פטקוב וכיהן במשרתו עד אוגוסט 2022. באפריל 2023 נערכו בבולגריה בחירות כלליות אשר לאחריהן הוקמה ממשלת קואליציה בתמיכת המפלגות המובילות: "אנחנו ממשיכים בשינוי" וגוש מפלגות בהובלת אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה, וב-6 ביוני 2023 התמנה דנקוב לראש הממשלה, וזאת כחלק מהסכם רוטציה במסגרתו יכהן תשעה חודשים בתפקיד ולאחר מכן תכהן סגניתו מריה גבריאל כראשת ממשלה לתשעה חודשים ויערכו חילופי שרים במשרדים שונים.

ב-5 במרץ 2024 התפטר דנקוב כחלק מהסכם הרוטציה, אך לא הושגו הסכמות למינויים השונים בממשלה תחת מריה גבריאל, וכפועל יוצר מכך התפטרו כל חברי הממשלה. הנשיא רומן ראדב הכריז על בחירות בזק שייערכו ב-6 ביוני 2024, ומינה ממשלת מעבר בראשות דימיטר גלבצ'ב שהחלה את כהונתה ב-9 באפריל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.reuters.com/world/europe/bulgarias-parliament-elects-new-government-led-by-pm-denkov-2023-06-06 Bulgaria's parliament elects new government led by PM Denkov], באתר רויטרס 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת בולגריה
קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:שרי ממשלת בולגריה
קטגוריה:מדענים בולגרים
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1962
מריה גבריאל

מריה איוואנובה גבְּריאל (בבולגרית: Мария Иванова Габриел; נולדה ב-20 במאי 1979, חאג'ידימובו , הרפובליקה העממית של בולגריה) היא דיפלומטית ופוליטיקאית בולגרייה אשר כיהנה במספר תפקידים במסגרת האיחוד האירופי, וכן מיוני 2023 ועד אפריל 2024 כסגנית ראש ממשלת בולגריה וכשרת החוץ של בולגריה מטעם מפלגת אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה בממשלתו של ניקולאי דנקוב.

==ביוגרפיה==
נולדה כמריה נדלצ'בה בעיירה חאג'ידימובו הסמוכה לגוצה דלצ'ב. רכשה השכלה תיכונית בקיוסטנדיל, והשכלה אקדמית בשפות באוניברסיטת פלובדיב. בהמשך, ב-2003, השלימה תואר שני ביחסים בינלאומיים בבורדו. בין השנים 2004–2008 לימדה גבריאל כלכלה פוליטית במכון ליחסים בינלאומיים בבורדו. היא הצטרפה לחיים הפוליטיים כחברת מפלגת אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה בראשות בויקו בוריסוב. בין השנים 2009–2017 כינה כחברת הפרלמנט האירופי. בתקופה זו, בין 2014–2017 כיהנה גבריאל סגנית נשיא קבוצת מפלגת העם האירופית בפרלמנט האירופי וראשת המשלחת הבולגרית לאיחוד האירופי.

ב-2017 מונתה מטעם הנציבות האירופית כנציבה לחברה וכלכלה דיגיטלית. באפריל 2023 נערכו בבולגריה בחירות כלליות, אשר לאחריהן התפטרה גבריאל מתפקידיה באיחוד האירופי. ביוני 2023 הוקמה בבולגריה ממשלת קואליציה וגבריאל מונתה לסגניתו של ראש הממשלה ניקולאי דנקוב ולשרת החוץ של בולגריה. זאת כחלק מהסכם רוטציה במסגרתו יכהן דנקוב תשעה חודשים בתפקיד ולאחר מכן גבריאל כראשת ממשלה לתשעה חודשים ויערכו חילופי שרים במשרדים שונים.

ב-5 במרץ 2024 התפטר דנקוב כחלק מהסכם הרוטציה, אך לא הושגו הסכמות למינויים השונים בממשלה תחת מריה גבריאל, וכפועל יוצר מכך התפטרה הממשלה. הנשיא רומן ראדב הכריז על בחירות בזק שייערכו ב-6 ביוני 2024, ומינה ממשלת מעבר בראשות דימיטר גלבצ'ב שהחלה את כהונתה ב-9 באפריל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://commissioners.ec.europa.eu/mariya-gabriel_en מריה גבריאל], באתר האיחוד האירופי 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיפלומטים בולגרים
קטגוריה:שרי החוץ של בולגריה
קטגוריה:חברי נציבות האיחוד האירופי
קטגוריה:חברי הפרלמנט האירופי מטעם בולגריה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1979
ניקי מקריי

ניקי קסנגיין מקריי-פנסון (באנגלית: Nikki Kesangane McCray-Penson; 17 בדצמבר 1971 – 7 ביולי 2023) הייתה כדורסלנית ומאמנת כדורסל אמריקאית. היא שיחקה בעמדת הרכזת בליגת ה-WNBA ובנבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים. היא הייתה המאמנת של קבוצת כדורסל הנשים של אוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי מ-2020 עד 2021, והוכנסה להיכל התהילה של כדורסל הנשים ב-2012.

== קריירת משחק ==
מקריי, שגובהה היה 1.80 מטרים, שיחקה כדורסל מכללות באוניברסיטת טנסי וב-1996 חתמה בקבוצתה המקצועית הראשונה, קולומבוס קווסט מליגת ה-ABL . לאחר שזכתה בפרס ה-MVP בעונת 1996/97 עברה לליגת ה-WNBA, ושיחקה במדי וושינגטון מיסטיקס, אינדיאנה פיבר, פיניקס מרקורי, סן אנטוניו סטארס ושיקגו סקיי. היא נבחרה שלוש פעמים למשחק האולסטאר של ה-WNBA בין 1999 ל-2001 וקלעה 2,550 נקודות בקריירה.

מקריי שיחקה כדורסל גם ברמה הבינלאומית. היא זכתה עם נבחרת במדליות זהב בטורניר הכדורסל האולימפי באטלנטה 1996 וסידני 2000, ובאליפות העולם בכדורסל נשים ב-1998. היא עשתה לעצמה שם כאחת השומרות הטובות בעולם.

== קריירת אימון ==
בין 2008 ל-2017 שימשה מקריי עוזרת מאמן באוניברסיטת קרוליינה הדרומית. ב-2017 מונתה למאמנת ראשית באוניברסיטת אולד דומיניון, וב-2020 למאמנת של אוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי. היא התפטרה מתפקידה באוקטובר 2021 מסיבות בריאותיות, אך ב-2022 מונתה לעוזרת מאמן באוניברסיטת ראטגרס.

== חיים אישיים ==
בנוסף לקריירת המשחק שלה, יצרה מקריי שם גם בתחום השירות לקהילה. ב-1999 היא נבחרה על ידי ספריית הקונגרס לדוברת המרכזית בפתיחת חודש היסטוריית הנשים. בשנת 2000 היא נבחרה על ידי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון למועצת הנשיא לכושר גופני וספורט.

מקריי אובחנה כחולה בסרטן השד בשנת 2013, כשאימנה בקרוליינה הדרומית. היא נכנסה להפוגה מאוחר יותר באותה שנה.

מקריי נפטרה ב-7 ביולי 2023, בגיל 51, בזמן ששימשה עוזרת מאמן בראטגרס.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20111001224336/http://gamecocksonline.cstv.com/sports/w-baskbl/mtt/mccray_nikki00.html פרופיל], באתר אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלניות אמריקאיות
קטגוריה:טנסי: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: כדורסל
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2023
מאיה חיטמן

מאיה חיטמן (נולדה ב-19 באפריל 1999) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הקשרית בהפועל קטמון ירושלים מליגת העל ובנבחרת ישראל.

==קריירה בספורט==
חיטמן החלה לשחק בקבוצת הילדות של אס"א תל אביב במדיה שיחקה עונה אחת ובסיומה עברה לאקדמיה לכדורגל בנות במדיה שיחקה שתי עונות בליגת הילדות. כשהיא עוד לא בת 15 ערכה את הופעת הבכורה שלה בליגת העל במדי האקדמיה לכדורגל בנות.<ref></ref> באקדמיה שיחקה שלוש עונות ורשמה 52 הופעות בליגת העל וכבשה תשעה שערים.
בעונת 2017/2018 חתמה במועדון הכדורגל רמת השרון במדיה שיחקה במשך עונה אחת ובסיומה זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה.

בעונת 2018/2019 הצטרפה למועדון הכדורגל הפועל רעננה עד לאמצע העונה, אז עזבה לUTRGV College בטקסס. בקולג׳ שיחקה במשך חצי שנה וחזרה לישראל בינואר 2020 למדי מ.ס. קריית גת, שם שיחקה ארבעה משחקים עד שהליגה בוטלה בעקבות מגפת הקורונה.

בתחילת עונת 2020/2021 חתמה על חוזה לעונה אחת בהפועל פתח תקווה מליגת העל.
בסיום העונה הפועל פתח תקווה נשרה לליגה הלאומית וחיטמן הצטרפה לקבוצת מכבי בנות עמק חפר בתחילת עונת 2021/2022.

בתחילת עונת 2022/2023 הצטרפה לעולה החדשה לליגת העל הפועל קטמון ירושלים. חיטמן סיימה את העונה עם 4 שערי ליגה, 2 שערים בגביע המדינה ושער בגביע אתנה, כאשר הקבוצה מסיימת את עונת הבכורה שלה בליגת העל במקום השני, וחיטמן מועמדת לפרס השחקנית הישראלית של העונה. חיטמן המשיכה בקבוצה גם בעונת 2023/2024, הופיעה 17 פעמים בליגה, 3 פעמים בגביע המדינה, ו-4 פעמים בגביע אתנה, כשהיא כובשת שני שערים בליגת העל ושניים בגביע המדינה.

בקיץ 2024 חתמה חיטמן בשורות אס"א תל אביב, בה החלה את הקריירה.

==נבחרת ישראל==
חיטמן שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 16 בטורניר הפיתוח של אופ"א שהתקיים בישראל ב-2015. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים ערכה בניצחון 1:2 על אוקראינה.<ref></ref> לחיטמן 24 הופעות במדי נבחרות ישראל הצעירות.

החל משנת 2021 היא חלק מסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים ערכה בהפסד 1:0 מול נבחרת גרמניה במוקדמות מונדיאל 2023.<ref></ref>

== תארים ==
===מ.כ. רמת השרון===
* גביע המדינה: 2017/2018

=== הפועל קטמון ירושלים ===

* גביע אתנה: 2023/2024

*
*
*
*
*
*
*

== ישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.football.org.il/players/player/?player_id=132408 פרופיל], באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* [https://www.jsport.co.il/player/מאיה-חיטמן/ פרופיל], באתר JSport
* [https://int.soccerway.com/players/maya-chitman/386809/ פרופיל], באתר Soccerway
* [https://globalsportsarchive.com/people/soccer/maya-chitman/138851/ פרופיל], באתר globalsportsarchive
* [https://www.flashscore.com/player/chitman-maya/0dqaAEog/ פרופיל], באתר Flashscore
* [https://www.worldfootball.net/player_summary/maya-chitman/ פרופיל], באתר worldfootball

==הערות שוליים==

2023 07
קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלניות ישראליות בליגת המכללות בארצות הברית
קטגוריה:קשריות כדורגל ישראליות
קטגוריה:רמת גן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלניות הפועל קטמון ירושלים
קטגוריה:בוגרות בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף חוף השרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1999
מגרש (מקרקעין)

תרשים של חלקת בית לדוגמה כפי שנראה מלמעלה, מראה מדשאות קדמיות ואחוריות, מיקומי מבנים על המגרש והסביבה הקרובה. גבולות המגרש מסומנים בשחור למעט החזית, המוצגת באדום. בדוגמה זו, הסביבה הקרובה כוללת [[מדרכה, אזור חניה וקטע מהכביש בחזית וקטע של סמטה מאחור. מבני המגרש כוללים בית, שבילים פרטיים, ומאחור - מוסך מנותק עם גישה לסמטה ושטח קטן לאשפה.]]
במקרקעין, מגרש או חלקה הם שטח או קדסטר בבעלות או שנועדה להיות בבעלות של בעלים מסוימים. מגרש נחשב בעצם כחלק שטח של נכס מקרקעין במדינות מסוימות או מקרקעין (כלומר כמעט אותו דבר) במדינות אחרות. בעלים אפשריים של חלקה יכולים להיות אדם אחד או יותר או ישות משפטית אחרת, כגון חברה/תאגיד, ארגון, ממשלה או נאמנות. צורה נפוצה של בעלות על מגרש נקראת זכות בעלות בלתי מוגבלת במדינות מסוימות.

שטח קטן של קרקע שהוא ריק למעט משטח מרוצף או שיפור דומה, בדרך כלל כולם משמשים לאותה מטרה או באותו מצב נקרא לעיתים קרובות גם חלקה. דוגמאות לכך הן חניון מרוצף או חלקת גינה מעובדת. מאמר זה מכסה חלקות (שנקראות יותר מגרשים במדינות מסוימות) כחלקות קרקע מוגדרות המיועדות להיות בבעלותם כיחידות של בעלים.

כמו רוב סוגי הנכסים האחרים, מגרשים או חלקות שבבעלות גורמים פרטיים חייבים בארנונה תקופתית או מס רכוש המשולם על ידי הבעלים לרשויות מקומיות כגון מחוז או עירייה. מיסי מקרקעין אלו מבוססים על שווי השומה של המקרקעין; מיסים נוספים חלים בדרך כלל על העברת בעלות ומכירת נכס. אגרות אחרות על ידי הממשלה אפשריות עבור שיפורים כגון שוליים ומדרכות או דמי השבחה עבור בניית בית על מגרש ריק. גם בעלי נכסים בארצות הברית ובמדינות שונות אחרות כפופים למגבלות ייעוד ואחרות. מגבלות אלו כוללות מגבלות גובה בנייה, מגבלות על סגנון אדריכלי של מבנים ומבנים אחרים, חוקי נסיגה וכו'.

בניו זילנד מגרשים מתוארים בדרך כלל כחלקים.

==ראו גם==
* קדסטר
* תכנון ערים ואזורים
* איזור (תכנון ערים)
* פרצלציה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערים: מונחים
קטגוריה:מקרקעין
פלמן אנדרייב

פלמן פלמנוב אנדרייב (בבולגרית: Пламен Пламенов Андреев; נולד ב-15 בדצמבר 2004 בסופיה שבבולגריה) הוא כדורגלן בולגרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת לבסקי סופיה מליגת העל הבולגרית.

== קריירת מועדונים ==
אנדרייב גדל במחלקות הנוער של בוטב 57 ולבסקי סופיה. ב-23 במאי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של לבסקי סופיה, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–2 על צ'רנו מורה וארנה במסגרת ליגת העל הבולגרית לעונת .

== תארים ==
;לבסקי סופיה
* הגביע הבולגרי (1): 2021/2022

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים בולגרים
קטגוריה:שוערי כדורגל בולגרים
קטגוריה:כדורגלני לבסקי סופיה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-2004