OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רוני בראון

רוני בראון (נולד ב-8 בנובמבר 1951) הוא מלחין ומפיק מוזיקלי, מנכ"ל חברת התקליטים "הליקון".

== חייו ==
בראון החל את דרכו בשירותו הצבאי בלהקת פיקוד דרום, בה שימש כזמר ומחבר שירים, והשתתף בתוכניות השונות בתחילת שנות השבעים. לאחר שירותו הצבאי, ולאורך שנות השמונים, עסק בכתיבה ובעיבוד מוזיקליים. בין השאר חיבר מילים לשיר "אשליות" עבור יזהר כהן, יצר את "מקסמים" עבור חברי להקת "ההדים", חיבר את השירים המפורסמים "אתמול היית שונה", "למות בתוכך", "אולי אמצא הערב אהבה" ו"תני לי את הלב" (יחד עם יוריק בן-דוד) עבור שימי תבורי, כתב את "קוראים לי אבנר" עבור אבנר גדסי ואת "אני נגעל מן העולם" עבור שלמה גרוניך, כתב לצביקה פיק את "מישהו אחר" ועיבד את "יש לך".

לאורך השנים עסק בראון בהפקה וניהול, היה שותף בתחילת דרכו בצוות ההנהלה של חברת התקליטים "סי-בי-אס", ואף שימש לאורך תקופה משמעותית כסמנכ"ל החברה, אולם ב-1985 פרש מהחברה והקים לייבל משלו, יחד עם איציק אלשייך, חברת התקליטים "הליקון". מייסדיהּ, איציק אלשיך ורוני בראון, בחרו לקרוא לה על שם ההר "הליקון" שביוון, "אשר על פי המיתולוגיה היוונית שכנו בו תשע המוזות – אלות היצירה, האמנויות והמדעים, שעיקר תפקידן היה להעניק השראה ליוצרים ובעיקר למשוררים, למוזיקאים ולפילוסופים". עם השנים הפכה "הליקון" לאחת מחברות התקליטים המובילות בארץ, וייצגה והפיקה עבור אמנים מובילים, ביניהם קילר הלוהטת, ריטה ורמי קלינשטיין, אתניקס, יהודית רביץ, יוני רכטר, אריק איינשטיין, נורית גלרון, ארקדי דוכין, אביב גפן, אבטיפוס, עידן רייכל, יהודה פוליקר, קובי אוז ורבים אחרים. לאורך השנים החלה "הליקון" לייצג חברות בינלאומיות כמו "וירג'ין", "פוליגרם" ו"אי-אנד-אם".

ב-1979 הפיק את אלבום הפסקול של הסרט "דיזנגוף 99". בשנת 1983 כתב יחד עם בן-דוד את המוזיקה לסרט של יעוד לבנון "הפנימייה", במסגרתה ביצעה הזמרת האלמונית ריטה יאהן-פרוז שיר, והפכה לתגלית. (בראון אף הלחין את המוזיקה לסרט אחר של לבנון, שזכה בפרסים, "צחוק במלבנים לבנים" על פי תסריט מאת אריה קרישק). ב-2003 הפיק את אלבום הפסקול של הסרט "סוף העולם שמאלה". הפיק במסגרת "סי-בי-אס" את האלבומים "עכשיו" ו"אוסף פרטי" של צביקה פיק, ובמסגרת "הליקון" את האלבומים "ריטה" של ריטה, "מנגו" של להקת מנגו, ו"אתניקס", "יללת תן", "אדם ונחש", "אתה", "פופ", "ברוכים הבאים לישראל" ו"מסאלה" של להקת אתניקס.

בשנת 2004, בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד", שימש כשופט לצד ריקי גל וצדי צרפתי.
במרץ 2007 פרשו ריטה ורמי קלינשטיין מ"הליקון", והגישו נגדו כתב-תביעה, בגין העלמת כספים המגיעים להם, וזאת לאחר שיתוף פעולה בן 20 שנה. בית המשפט סירב לדון בתביעה זו והפנה את הצדדים לבוררות.

בעשור השני של המאה ה-21 הלחין והפיק בראון לדיקלה שירים רבים, ביניהם: "תודה", "אתי", "מסקרה שחורה", "בדידותי הנהדרת (מישהו אוהב אותי)", "אל תלך", "הוא כותב לי מאמי", "ואם פרידה", "בשביל אהבתה", ו-"יהיה לנו טוב". בשנת 2018, הפיק עבור מירי מסיקה את הלהיט "מפחד עלייך".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי פנימיית הדסים
קטגוריה:שופטי כוכב נולד
קטגוריה:חברי להקת פיקוד הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אקלמפסיה (כלבות)

אֶקְלַמְפְּסִיָּה (מכונה בעברית: עֲוִית הַהֵרָיוֹן, ובאנגלית: Eclampsia, Puerperal tetany) היא מצב מסכן-חיים המופיע בסוף ההיריון של כלבה או לאחר ההמלטה, הנגרם בשל תת-סידן בדם (היפוקלצמיה). על פי רוב מופיע בקרב כלבות מגזע קטן עם גור או שגר גדול, כשלושה שבועות לאחר ההמלטה.

==פתופיזיולוגיה==
במהלך ההיריון רמת הסידן נשארת על פי רוב קבועה ומאוזנת, מסיבה זו אקלמפסיה נפוצה יותר לאחר ההמלטה ולא בזמן ההיריון. במהלך ההיריון ולקראת ההמלטה על האם לגייס סידן רב לבניית עצמות העוברים ולשם ייצור חלב. כיומיים לפני ההמלטה מופר מאזן הסידן ורמתו בדם מתחילה לצנוח. העוויתות המאפיינות אקלמפסיה נובעות מצניחת הסידן, שיש לו תפקיד חשוב בפעילות שריר תקינה.

בכלבים מגזע קייסהונד יש בעיות גנטיות בבלוטת יותרת התריס, האחראית בין היתר על ויסות רמות הסידן בגוף. לפיכך, בכלבות מגזע זה מחלת האקלמפסיה נפוצה יותר, ולעיתים קרובות היא מופיעה כבר לפני ההמלטה.

===גורמים===
:*תזונה לקויה או חוסר תיאבון.
:*בעיה בספיגת הסידן מהמזון.
:*גיוס סידן לבניית שלד הגורים וגיוס סידן לייצור חלב.
:*ניוון מולד או נרכש של בלוטת יותרת התריס (Parathyroid).

==סימנים קליניים==
* שינויים במערכת שריר שלד: עווית טונית או עווית קלונית בשרירי השלד הנראות כהתקף אפילפסיה. שיגשוֹן (אטקסיה) ורעד. העוויתות מלוות לעיתים בחום, דופק מהיר (טכיקרדיה), ייתכן גם קשיון שרירים. שינויים אלה עשויים להתפרש כמחלה עצבית.
* שינויים התנהגותיים: חוסר מנוחה, הלחתה, יללות, חוסר עניין בגורים, שפשוף הפנים.
* שינויים פיזיולוגיים: ריור מוגבר, ורמת סוכר נמוכה בדם (היפוגליקמיה) שמופיעה כסיבוך במצבים שבהם הכלבה רעדה רבות לפני הגעתה לטיפול, עד כי ניצלה את מאגרי הסוכר בגופה.
* כאב.
* מוות.

==אבחון==
האבחון הסופי באקלמפסיה נעשה לפי ממצאים של ביוכימיה בדם, אף שלעיתים תכופות הסימנים הקליניים יחד עם ההיסטוריה הקלינית ועיתוי המחלה מאפשרים לווטרינר להגיע לאבחנה כמעט ודאית.
:*תת סידן בדם – רמת הסידן היוני הנמדדת נמוכה מ-0.8mmol לליטר.
:*תת מגנזיום בדם ויחס כללי נמוך בין מגנזיום לסידן.
:*תת זרחן בדם.
:*יתר אשלגן בדם.

==מניעה וטיפול==
===מניעה===
:*תזונה מאוזנת: לקראת סוף ההיריון ובתקופת ההנקה מוטב להאכיל את הכלבה במזון לגורים או במזון מיוחד למניקות שהוא עשיר יותר באנרגיה ובסידן.
:*מתן תוספת סידן לקראת ההמלטה בכלבות מגזע קייסהונד ובכלבות שכבר לקו באקלמפסיה בהיריון קודם שלהן סיכון רב יותר ללקות באקלמפסיה. 
===טיפול במקרה חירום===
:*טיפול במתן סידן-גלוקונט בריכוז 10% לתוך הווריד בעירוי אטי עד שהשפעתו נראית לעין והסימנים הקליניים דועכים.
:*מתן מגנזיום במידה שיש תת-מגנזיום בדם.
:*ניטור קצב הלב משום שיש דופק מהיר ומשום שמתן סידן יכול לגרום להפרעות קצב.
:*ניטור חום הגוף וקירור במידה שהכלבה הגיעה לטיפול עם חום גוף גבוה.

===טיפול במקרה יציב===
:*סידן-גלוקונט במתן תת-עורי או במתן פומי או מתן סידן-לקטט עם המזון. לרוב מתן הסידן נמשך עד שבועיים-שלושה לאחר האירוע או ההגעה לטיפול.
:*ויטמין D<sub>3</sub> עם המזון או בהזרקה לשיפור ספיגת הסידן.
===טיפול בגורים===
במקרים אלה האם לא מסוגלת להעביר די סידן לגורים בתוך החלב ולכן נשקול גמילה מוקדמת ובמקרים קשים אף גידול של הגורים ללא האם. יש לתת לגורים תחליף חלב (ייעודי לגורים). גורים בוגרים יותר ניתן להאכיל במזון גורים מאיכות גבוהה בהאכלות תכופות.

קטגוריה:מחלות כלבים
הרפתקאותיו של פו הדב

הרפתקאותיו של פו הדב (באנגלית: The Many Adventures of Winnie-the-Pooh) הוא סרט מונפש של חברת וולט דיסני שיצא לאקרנים בשנת 1977. הסרט מבוסס על ספריו של א. א. מילן.

הסרט הוא גרסה מאוחדת של שלושה סרטי פו הדב אותם הפיקה דיסני בעבר: "פו הדב ועץ הדבש" (1966), "פו הדב והיום הסוער" (1968) ו"פו הדב וטיגר גם" (1974).

== עלילת הסרט ==
ב"פו הדב ועץ הדבש" פו, שתאוותו לדבש אינה יודעת גבול, מנסה להגיע לכוורת דבש עם בלון כחול אבל הדבורים רודפות אחריו והוא ניצל מהן בזכות ידידו כריסטופר רובין. אחר כך הוא הולך לביתו של ארנב, שם הוא אוכל כמות גדולה של דבש, נתקע בפתח המאורה, ורק לאחר שלושה שבועות מרזה ונחלץ משם.

ב"פו הדב והיום הסוער" אנו פוגשים את חזרזיר. חזרזיר ופו עפים לתוך ביתו של ינשוף, שלאחר מכן נהרס לחלוטין. בלילה פו פוגש את טיגר, שמסביר לו שדבש, ובעיקר דבש גנוב, אהוב על יצורים הנקראים "פילנפילים" (פרפילים בגרסת הדיבוב) ו"תועלים" (שועלדונים בגרסת הדיבוב). כשפו ישן במיטתו, הוא חולם על פילנפילים ותועלים, ומתעורר כאשר כל ביתו מוצף. הוא מצליח להינצל מהשיטפון ואף להציל את חזרזיר, וכאשר השיטפון נגמר, כריסטופר רובין עושה מסיבה לכבוד פו, שהציל את חזרזיר, וחזרזיר, שנתן את ביתו לינשוף.

ב"פו הדב וטיגר גם", לארנב נמאס מהניתורים של טיגר, והוא מחליט לעשות מעשה: לאבד את טיגר בערפל. הדבר לא מצליח. ימים רבים לאחר מכן, בחורף, טיגר נתקע על עץ, ומרוב מצוקה ופחד אומר שלא ינתר שוב לעולם, ולאחר מכן מפר את הבטחתו ומגורש מן היער בבושת פנים, למרבה שמחתו של ארנב, ולמרבה צערם של שאר חבריו (ובמיוחד רו). כדי לנחם את טיגר כולם מקפצים בשלג.

בסוף הסרט, כאשר כריסטופר רובין הולך ללמוד בבית ספר, הוא ופו מדברים על העתיד.

== דמויות ומדבבים ==
{| class="wikitable" border="2"
!<span ;">דמות</span>
! <span ;">מדבב/ת (אנגלית)</span>
! <span ;">מדבב/ת (עברית)</span>
|-
|<span ;">פו הדב </span>
| סטרלינג הולוויי
| יובל זמיר
|-
|<span ;">חזרזיר</span>
| ג'ון פידלר
| עפרון אטקין
|-
|<span ;">טיגר</span>
| פול וינצ'ל
| איציק סיידוף
|-
|<span ;">ארנב</span>
| ג'וניוס מתיוס
| דב רייזר
|-
|איה
| ראלף רייט
| אלי גורנשטיין
|-
|ינשוף
| האל סמית
| יעקב בוך
|-
| גופר
| הווארד מוריס
| גיל זמק
|-
|קנגה
| ברברה לאדי
| שפרירה זכאי
|-
|<span ;">המספר </span>
| סבסטיאן קאבוט
| אוהד שחר
|-
|<span ;">רו </span>
| קלינט הווארד / דורי ויטקר
| רונה דניאלי / גיל סגל
|-
|<span ;">כריסטופר רובין </span>
| ברוס ריית'רמן / ג'ון ולמסלי / טימותי טרנר
| מיכאל הנגבי / דורון בן עמי
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פו הדב
קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:אולפני ההנפשה של וולט דיסני: סרטים
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
אורתוקרטולוגיה

אורתוקרטולוגיה (Orthokeratology), או בקיצור אורתו-קיי שיטה בה משתמשים בעדשות מגע קשות מיוחדות, בזמן השינה, לשם תיקון הראייה על ידי שינוי צורת הקרנית. השיטה יכולה לשמש לתיקון הראייה כתחליף לשימוש במשקפיים, עדשות מגע או לניתוח תשבורת. 

== היסטוריה ==
הרעיון של תיקון הראייה על ידי שינוי צורת הקרנית אינו חדש. רופאים דנו בו כבר בשנות ה-40. ג'ורג' יאסן יצר כנראה את העדשות האורתוקרטולוגיות הראשונות בשנות ה-60 של המאה ה-20 מהחומר PMMA, ושיווק אותן תחת השם "אורתופוקוס". דגמים ראשונים אלו סבלו מתוצאות בלתי צפויות, והובילו לדעה שהייתה רווחת בקרב רופאים כי האורתוקרטולוגיה הייתה טכניקה לא מדעית שהתבססה על מזל. 
התפתחות המחשב ומכשירי מדידה חדשים אפשרו את יישום התאוריה בנושא ליצירת עדשות עם תוצאות בנות שחזור. 
קיימת מחלוקת בשאלה מי היה הראשון לפתח עדשות אורתוקרטולוגיות מודרניות, אולם מקובל לייחס לד"ר ריצ'רד וולדיגה את הדגם הראשון בשיטת היפוך אזורי, בתחילת שנות ה-80. 
התקדמות חשובה חלה בשוק האמריקאי בשנת 2002 כאשר מינהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) אישר לשימוש את הטיפול המכונה "טיפול תשבורת קרני" (CRT) שהיווה את הבסיס לטיפול של חברת פאראגון, חלוצה בתחום זה. 
בשנת 2004 אישר ה-FDA מספר טיפולים נוספים בטכניקה זו של חברות אמריקאיות נוספות. 
ענקית האופטיקה באוש אנד לומב הוציאה בשנת 2005 משפחת מוצרים אורתוקרטולוגי בשם ("VST ("Vision Shaping Treatment.

== עקרון פעולה ==
העדשות משנות את צורת הקרנית על ידי הזזת תאי אפיתל שמכסים את משטח הקרנית. מחקרים מסוימים מצביעים על כך שתאי האפיתל נדחסים באזורים מסוימים של הקרנית בנוסף לתזוזתם. 

==שימוש==
בבריטניה מוצע הטיפול כיום לתיקון ליקויי ראייה בין דיאופטר של 3.00+ ל-6.00-, ועד 8.5- במקרים מיוחדים. אישור ה-FDA הוא לטיפול עד ליקויי של 6.0-. ישנם רופאים המטפלים בהצלחה במטופלים בעלי מיופיה חריפה יותר באמצעות שימוש שלא על פי ההתוויה (Off Label) בעדשות אלו. הטיפול אינו מתאים לכל החולים.

==סוגי עדשות==

כל עדשות המגע המשמשות לאורתוקרטולוגיה הן עדשות מגע קשות ונושמות (Rigid Gas Permable). יש חשיבות לסוג החומר ממנו עשויה העדשה לשמירה על בריאות העין בעת הטיפול. 

כיום מיוצרות עדשות אורתוקרטולוגיות על ידי חברות כמו "באוש אנד לומב" ו-"פאראגון ויז'ן סיינס".

== עלויות ==
בארצות הברית, עלות טיפול אורתוקרטולוגי אופייני היא בין 800 ל-1,500 דולר, אולם יש בדרך כלל עלויות נוספת של מדידה והתאמה. 
בארץ, עלות הטיפול בעדשות אלו בסביבות ה-4000 ש"ח וישנו גם ביטוח שהוא בסביבות ה-200 ש"ח.

== אזהרות ==
לאחרונה חלו מקרים שטיפול אורתוקרטולוגי הסתבך והוביל לתוצאות קשות ואף לעיוורון [http://www.medicalnewstoday.com/medicalnews.php?newsid=6245],[http://www.hc-sc.gc.ca/dhp-mps/medeff/bulletin/carn-bcei_v16n2_e.html#4]
. סיבוכים כאלה מתרחשים בדרך כלל עקב אי שמירה על הגיינה, אך יכולים לנבוע גם מחוסר חמצן בקרנית בשימוש ממושך במשך הלילה. 
==קישורים חיצוניים==

 

קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
ג'יימס ל. ברוקס

ג'יימס לורנס ברוקס (באנגלית: James Lawrence Brooks; נולד ב-9 במאי 1940) הוא במאי קולנוע ובמאי טלוויזיה, מפיק, תסריטאי ויוצר סדרות וסרטים אמריקאי-יהודי, זוכה פרס אוסקר ופרס גלובוס הזהב.

== ביוגרפיה ==
ברוקס נולד בשנת 1940 למשפחה יהודית בניו ג'רזי, ארצות הברית. כשהיה קטן עברה משפחתו לברוקלין, ניו יורק. אביו עזב את הבית לפני שנולד

ברוקס החל את הקריירה הטלוויזיונית שלו ככתב חדשות ברשת CBS בניו יורק ובשנת 1965 עבר למחלקת הסרטים הדוקומנטריים של הרשת בלוס אנג'לס, אולם פוטר לאחר כחצי שנה בעקבות קיצוצים שביצע הרשת. אחר כך הוא נשכר על ידי רשת ABC ככתוב תסריטים. בשנת 1970 חזר לעבוד ב-CBS ליצור תוכנית, שבהמשך נקראה "המופע של מרי טיילר מור", שהייתה אחת מתוכניות הטלוויזיה המצליחות באמריקה באותן שנים. 

לקראת סוף שנות ה-70 החל ליצור סרטים, המפורסם שבהם באותן שנים הוא "תנאים של חיבה" שיצר בשנת 1983 בהשתתפות ג'ק ניקולסון, שירלי מקלין, דברה וינגר ודני דה ויטו. הסרט זכה בחמישה פרסי אוסקר כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והתסריט המעובד הטוב ביותר. שנה לאחר מכן הקים את חברת ההפקות "Gracie Films", שבה הפיק סדרות וסרטים, המפורסמים שבהם הם הסרט "הכי טוב שיש" 

בשנת 1987 כתב, הפיק וביים את הסרט "משדרים חדשות", בכיכובם של ויליאם הרט, הולי האנטר ואלברט ברוקס, המתרחש בתחנת טלוויזיה ועוקב אחר יחסי העבודה והידידות בין מפקיה ראשית לשני מגישים. הסרט זכה להצלחה מסחרית וקיבל ביקורות נלהבות.

בסוף שנות ה-80 יצר יחד עם מאט גריינינג את הסדרה המצליחה "משפחת סימפסון", שבה אף התארח באחד הפרקים כדמות וכמדובב. הסדרה החלה כסרטוני אנימציה קצרים בתוכנית המערכונים "המופע של טרייסי אולמן" ב-1987, זכתה להצלחה והפכה לתוכנית פריים טיים שבועית בת חצי שעה, המשודרת ברציפות מאז 1989.

בפברואר 2023 פרסם מגזין פורבס כי ברוקס, יחד עם מאט גריינינג מדורגים במקום החמישי ברשימת "אנשי הבידור המרוויחים ביותר" לשנת 2022 עם כ-105 מיליון דולר, שמקורם בתמלוגים מהסדרה משפחת סימפסון<ref></ref>.

==פילמוגרפיה נבחרת וחלקית==
===סרטים===
* להתחיל מחדש (1979)
* תנאים של חיבה (1983)
* ביג (1988)
* מלחמת רוז ברוז (1989)
* ג'רי מגווייר (1996)
* הכי טוב שיש (1997)
* איך אתם יודעים (2010)
* אלוהים, אתה שם? זאת אני, מרגרט (2023)
* Ella McCay (TBA)

===סדרות===
* משפחת סימפסון
* מה עם ג'ואן?
* המופע של אנדי גריפית'
* המופע של טרייסי אולמן
* המופע של מרי טיילר מור
* המבקר
* טקסי

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי משפחת סימפסון
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המעובד הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - התסריט הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תסריט לקומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תסריט
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:זוכי פרס גילדת הכותבים של אמריקה: מפעל חיים: פרס לורל להישג תסריטאי
קטגוריה:זוכי פרס גילדת הכותבים של אמריקה: מפעל חיים: פרס לורל להישג כתיבתי בטלוויזיה
קטגוריה:אגדות דיסני
צמנט פורטלנד

צמנט פורטלנד (באנגלית: Portland cement) הוא הצמנט השכיח ביותר והוא משמש כחומר המליטה העיקרי בבנייה המודרנית, והמרכיב הקושר כימית את מרכיבי הבטון והמלט.

צמנט פורטלנד מיוצר על ידי ערבוב אבקת אבן גיר, חרסית וחול ים קוורצי. את התערובת מחממים לטמפרטורה של 1,400–1,600 מעלות צלזיוס, עד להיווצרות של גוש אחיד ונוקשה המכונה . אחרי טחינת הקלינקר מתקבלת אבקה עדינה המתקשה מספר שעות אחרי שהיא נחשפת למים.

צמנט פורטלנד קיבל את שמו מאבן בנייה שנחצבה מחופי , מחוז דורסט, בבריטניה, על-מנת ליצור הקבלה בינו לבין האבן שהייתה ידועה כאבן משובחת בתקופה הוויקטוריאנית.

== מבנה מינרלי ==
{| class=wikitable
|+ המרכיבים הראשיים של צמנט פורטלנד שמכיל גבס
|-
! שם בעברית !! שם לטיני !! סימון כימי של צמנט !! חום הידרציה (Jul/gr) !! קצב הידרציה אופייני
|-
| אליט || Alite || C<sub>3</sub>S || 500 || מהיר, מספר שעות עד יומיים
|-
| בליט || Belite || C<sub>2</sub>S || 250 || איטי, שבוע עד שבועיים
|-
| טריקלציום אלומינט || Tricalcium Aluminate || C<sub>3</sub>A ||850 || מהיר, שעות
|-
| צליט || Tetracalcium Aluminoferrite || C<sub>4</sub>AF|| 450 || מהיר, יום
|}

הקלינקר מכיל ארבעה מרכיבים עיקריים: אליט ו שהן תרכובות על בסיס סיד וסיליקה, שהיא תרכובת מינרלית המכילה ברזל ו שהיא תרכובת סיד ואלומינה. את הצבע האפור מקנה למלט הצליט שהוא המרכיב היחיד בצמנט פורטלנד שאינו לבן.

כאשר יש צורך לייצר צמנט פורטלנד לבן משתמשים בחומרי גלם שאינם מכילים ברזל, ובמטחנת כדורים עם כדורים קרמיים במקום כדורי ברזל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:חומרי בניין
קטגוריה:בטון
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: המצאות
חוק יסוד: הצבא

חוק יסוד: הצבא הוא חוק יסוד הקובע את כפיפותם של צה"ל והרמטכ"ל לממשלה. החוק התקבל על ידי הכנסת השמינית ב-31 במרץ 1976, כ"ט באדר ב' ה'תשל"ו, בעקבות מסקנות ועדת אגרנט שחקרה את נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים.

==היסטוריה חקיקתית==
דברי ההסבר להצעת החוק מציגים את הרקע לחקיקתו:
:הבסיס החוקתי והחוקי של צבא ­הגנה ­לישראל היה עד כה פקודת צבא הגנה לישראל, תש"ח-­1948, מיום י"ז באייר תש"ח (26 במאי 1948), שניתנה לפי סעיף 18 לפקודת סדרי השלטון והמשפט, תש"ח- ­1948 ואושרה בסעיף 4 לפקודת סדרי השלטון והמשפט (הוראות נוספות), תש"ח-­1948.
:מוצע עתה להביא את עניין הצבא בשורת חוקי­ היסוד הדנים במוסדות ממלכתיים אחרים, כגון הכנסת, נשיא המדינה, הממשלה. החוק המוצע הולך בעקבות הפקודה האמורה מראשית ימי המדינה, אך מוסיף הוראות בעניין כפיפות הצבא לממשלה ומעמדו של הרמטכ"ל והוראות אחרות שוועדת החקירה ­- מלחמת יום הכיפורים (ועדת אגרנט) התריעה על העדרן.

חוק יסוד זה לא עבר כל שינוי מאז שנחקק.

== החוק ==
החוק הוא קצר ותמציתי, בעל 6 סעיפים, ו-9 משפטים בלבד:
* מהות: צבא-הגנה-לישראל הוא צבאה של המדינה.
*כפיפות למרות האזרחית:
** הצבא נתון למרות הממשלה.
** השר הממונה מטעם הממשלה על הצבא הוא שר הביטחון.
* הדרג הפיקודי העליון בצבא הוא ראש המטה הכללי.
** ראש המטה הכללי נתון למרות הממשלה וכפוף לשר הביטחון.
** ראש המטה הכללי יתמנה בידי הממשלה לפי המלצת שר הביטחון.
* החובה לשרת בצבא והגיוס לצבא יהיו כפי שנקבע בחוק או מכוחו.
* הסמכות להוציא הוראות ופקודות המחייבות בצבא תיקבע בחוק או מכוחו.
* אין להקים או לקיים כוח מזוין מחוץ לצבא-הגנה לישראל אלא על פי חוק.

==הסבר==
הסמכות להפעלת צה"ל, מצויה בידי כל הממשלה.
לראש הממשלה אין מעמד מיוחד להפעיל את צה"ל כמו שקיים במדינות אחרות כמו בארצות הברית למשל,
ושר הביטחון צריך להפעיל את הצבא על פי החלטות הממשלה.

==לקריאה נוספת==
* מרדכי קרמניצר, אריאל בנדור, פירוש לחוקי-היסוד - חוק-יסוד: הצבא, האוניברסיטה העברית בירושלים, תש"ס
* אורי זילברשייד, שוויון חברתי? לא בחוקתנו, הוצאת שוקן, 2015, עמ' 283–287.

==קישורים חיצוניים==
*
* 
* [http://main.knesset.gov.il/Activity/Legislation/Documents/yesod9.pdf החוק באתר הכנסת]
* 

==הערות שוליים==

צבא
קטגוריה:צה"ל: חוק ומשפט
קטגוריה:ישראל: חקיקת ביטחון
ננסי אלן

ננסי אלן (באנגלית: Nancy Allen; נולדה ב-1954) היא נבלאית ידועת שם מארצות הברית.

== קורות חייה ==
ננסי אלן, בתו של מורה למוזיקה בבית ספר ציבורי בכרמל, מחוז ניו יורק, זכתה כבר מגיל צעיר בתחרויות בינלאומיות רבות, ביניהן תחרות הנבל הבינלאומית לשנת 1973. מוריה לנבל היו לילי לאסקין, מרסל גרנדיאני וקודמתה בג'וליארד, סוזן מקדונלד.

מאז 1999 היא הנבלאית הראשית בתזמורת הפילהרמונית של ניו יורק ובקריירת ההוראה שלה בת עשרים השנה אימנה תלמידים מצליחים רבים, בד בבד עם היותה ראש מחלקת הנבל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד (שם קיבלה את התואר הראשון והשני שלה), בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת ייל ובפסטיבל ובית הספר למוזיקה של אספן.

ננסי אלן הוציאה הקלטות רבות (אחת מהן מועמדת לפרס גראמי) ומופיעה בקונצרטים בנגינת סולו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://nyphil.org/about-us/ArtistDetail?artistname=nancy-allen ננסי אלן באתר] הפילהרמונית של ניו יורק

קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:נבלאיות אמריקאיות
קטגוריה:זוכי תחרויות מוזיקה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1954
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
מרסל גרנז'אני

מרסל גרנז'אני (בצרפתית: Marcel Grandjany; 3 בספטמבר 1891 – 24 בפברואר 1975) היה נבלאי ומלחין אמריקאי יליד צרפת.

== קורות חייו ==
גרנז'אני החל ללמוד נגינה בנבל בגיל 8, אצל הנריאט רנייה. הוא התקבל לקונסרבטואר בפריז בגיל 11, שם זכה בפרס הראשון שלו, בגיל 13. בגיל 17 הופיע לראשונה עם תזמורת Concerts Lamoreux ונתן את רסיטל הסולו הראשון שלו, שזיכה אותו בהצלחה מיידית ובשבחים. הוא הופיע עם מוריס ראוול בפריז בשנת 1913. הופעת הבכורה שלו בלונדון הייתה בשנת 1922 ובניו יורק בשנת 1924. הוא הופיע כסולן עם תזמורות חשובות, בין השאר בניצוחם של פירנה, אלפרד קורטו, ליאופולד דאמרוש, סרגיי קוסביצקי, גיאורג סל, פריץ ריינר וגולשמן. 

משנת 1921 עד 1926 עמד גרנז'אני בראש מחלקת הנבל של בית הספר הקייצי פונטנבלו. הוא היגר לארצות הברית ב-1926 ובשנת 1938 התמנה לראש מחלקת הנבל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד, שם לימד עד מותו בשנת 1975. כמו כן לימד בבית הספר מנהטן למוזיקה בשנים 1956–1967. 

בתחרות הנבל הבינלאומית הראשונה בישראל בשנת 1959 הציע פייר ז'אמה מצרפת לייסד אגודת נבל בינלאומית. גרנז'אני הסכים לבדוק מה יוכל לעשות בעניין בארצות הברית וישב בראש ועדה של הנבלאים הראשונים במעלה. הוועדה המכוננת נפגשה בפעם הראשונה ב-3 בדצמבר 1962 בדירתו של גרנז'אני. במשך השנים היה חבר במועצת המנהלים, מנהל מחוזי, יושב ראש לשכה ונשיא הלשכה הניו יורקית. הוא אף ניאות לנגן בוועידות של אגודת הנבל האמריקאית, בשנת 1964 בוועידה הראשונה וב-1967 ברסיטל סולו, שהיה הופעתו הפומבית האחרונה.
 
הוא תמך בכל מאודו ביעדים החינוכיים של האגודה. הוא שש על הצמיחה באגודת הנבל האמריקאית ועל תחושת הקהילה, שהיא מעניקה לכל הנבלנים. 

מת בפברואר 1975.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נגנים צרפתים
קטגוריה:מורים למוזיקה בצרפת
קטגוריה:נבלאים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:סגל בית הספר מנהטן למוזיקה
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1975
צבעי הלאומיות הכלל-ערבית

[[דגל המרד הערבי]]
אדום, שחור, לבן וירוק נחשבים ל"צבעי הלאומיות הכלל-ערבית". מקור בחירתם של צבעים אלה לסמל את כלל מדינות ערב הוא בדגל המרד הערבי, שעוצב על ידי הדיפלומט הבריטי מארק סייקס. הצבעים מסמלים תקופות שונות בהיסטוריה בימי הנביא מוחמד ובימי הח'ליפות המוסלמית: הלבן את בית אומיה, השחור את הדגל השחור וראשידון ומאוחר יותר אומץ על ידי בית עבאס, הירוק את השושלת הפאטמית והאדום את השושלת ההאשמית והח'וארג'.

צבעים אלה מופיעים על דגלי מרבית מדינות ערב.

==דגלים בהם נעשה שימוש בצבעי הלאומיות הכלל-ערבית==

<gallery>
קובץ:Flag of Palestine.svg|הרשות הפלסטינית
קובץ:Flag of Syria.svg|סוריה
קובץ:Flag of Sudan.svg|סודאן
קובץ:Flag of Western Sahara.svg|רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
קובץ:Flag of Jordan.svg|ירדן
קובץ:Flag of the United Arab Emirates.svg|איחוד האמירויות הערביות
קובץ:Flag of Kuwait.svg|כווית
קובץ:Flag of Yemen.svg|תימן
קובץ:Flag of Iraq.svg|עיראק
קובץ:Flag of Egypt.svg|מצרים
קובץ:Flag of Somaliland.svg| סומלילנד
קובץ:Flag of Libya.svg|לוב
קובץ:Flag of Oman.svg|עומאן
קובץ:Flag of Algeria.svg|אלג'יריה
קובץ:Flag of Darfur.svg|דארפור
</gallery>

== דגלים שאינם בתוקף כיום, בהם נעשה שימוש בצבעי הלאומיות הכלל-ערבית ==
<gallery>
קובץ:Flag of North Yemen.svg|הרפובליקה הערבית של תימן (1962–1990)
קובץ:Flag of South Yemen.svg|דרום תימן (1945–1990)
קובץ:Flag of Iraq 1924.svg|ממלכת עיראק (1921–1959)
קובץ:Flag of Iraq 1959-1963.svg|עיראק (1959–1963)
קובץ:Flag of Iraq (1963-1991).svg|עיראק (1963–1991) וסוריה (1963–1972)
קובץ:Flag of Libya (1977-2011).svg|הקהילייה הערבית הלובית העממית הסוציאליסטית הגדולה (1977–2011)
קובץ:Flag of Egypt 1972.svg|מצרים (1972–1984), סוריה (1972–1980), ולוב (1972–1977), בהיותן חלק מאיחוד הרפובליקות הערביות
קובץ:Flag of Kingdom of Syria (1920-03-08 to 1920-07-24).svg|ממלכת סוריה (1920)
קובץ:Flag of the Comoros (1975–1978).svg|קומורו (1975–1978)
קובץ:Flag of Syria (1932–1958, 1961–1963).svg|רפובליקה סורית (1932–1958, 1961–1963)
קובץ:Flag of Hejaz 1920.svg|ממלכת חג'אז (1916–1925)
</gallery>דגל 
== מדינות החברות בליגה הערבית אשר לא משתמשות בצבעים הפאן-ערביים בדגלן ==
<gallery>
קובץ:Flag of Lebanon.svg|לבנון
קובץ:Flag of Djibouti.svg|ג'יבוטי
קובץ:Flag of Somalia.svg|סומליה
קובץ:Flag of the Comoros.svg|קומורו
</gallery>

==ראו גם==
* עיט צלאח א-דין
* פאן-ערביות
* טריקולור
* צבעי הלאומיות הכלל-איראנית
* צבעי הלאומיות הכלל-סלאבית
* הצבעים הכלל-אפריקאיים
* רשימת דגלי מדינות ערב

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.crwflags.com/fotw/flags/arabcol.html דגל המרד הערבי] באתר crwflags.com

*
קטגוריה:דגלים

קטגוריה:ערבים
**
רג'ינלד קל

רג'ינלד קל (באנגלית: Reginald Kell; יורק, אנגליה, 1906 - 5 באוגוסט 1981 פרנקפורט, קנטקי, ארצות הברית) היה קלרניתן בריטי.

== קריירה == 
על קל נאמר, שהיה הקלרינטן הראשון שיכול היה לנגן ללא זיוף מלמעלה למטה והוא היה הנגן הראשון החשוב, שהשתמש בוויברטו באופן מודע ועקבי בצליל שלו ובמובן זה הציב לו כמופת את עמיתו האבובן לאון גוסנס (ג'ק בריימר היה גם הוא חלוץ בוויברטו, אבל הוא התפרסם במועד מאוחר יותר מקל). בהשראת הזמרות הגדולות שפגש, בייחוד קירסטן פלגסטד, שאף קל לחקות את צלילי קולותיהן החמים ועשירי הביטוי בקלרינט.

סר תומאס ביצ'ם בחר בו להיות קלרינטן ראשי בתזמורת הפילהרמונית של לונדון לפני מלחמת העולם השנייה ובפילהרמונית המלכותית אחריה. בראשונה החליף אותו ברנרד וולטון ובשנייה ג'ק בריימר.

ההקלטה שעשה לחמישיית הקלרינט של ברהמס עם רביעיית בוש נחשבה לציון דרך וקבעה אמת מידה. רפרטואר הסולו שלו נמשך מקורלי ולפניו עד ליצירות המאה ה-20.

קל היגר לארצות הברית בשנת 1947, שם בנה לו קריירה קונצרטית מצליחה. הוא פרש בגיל מוקדם, בן 51.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קלרניתנים
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:נגני כלי נשיפה מעץ

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
ארבע-קו מובהק

אַרְבַּע-קָו מֻבְהָק או ארבע-קו מצוי (שם מדעי: Psammophis schokari) הוא נחש תת-ארסי ממשפחת הזעמניים מהסוג ארבע-קו.

== תיאור והתנהגות ==
ארבע-קו מובהק הוא נחש בעל מבנה דק ומוצק. לאורך גופו יש ארבעה פסים כהים ומכאן שמו. עם זאת קימים גם פרטים ללא פסים, או בעלי פסים בהירים<ref></ref>. לפי מקורות אחדים, באזור הצפון לנחש פסים כהים וככל שמדרימים כך הפסים נהיים בהירים או מטשטשים<ref></ref>. לפי מקורות אחרים, באותה אוכלוסייה יכולים להיות זה לצד זה נחשים בעלי פסים בהירים או כהים. 

אורך הפרטים הנצפים נע בין 80 ועד 120 סנטימטר, אולם ייתכן שקיימים פרטים גדולים יותר. שיני הארס שלו ממוקמות בחלקו האחורי של הפה. מספר מגיני הגחון שלו נמוך מ-185, ובכך הוא נבדל מארבע-קו מצרי, שמספר מגיני גחונו גבוה מ-185.<br />

ארבע קו מובהק פעיל ביום וצד בעיקר זוחלים ומינים של לטאות כגון לטאת עין נחש, המועדפת עליו והנפוצה בתחום מחייתו. הציד מתבצע באמצעות מרדף. הוא פעיל באביב ובסתיו, בתקופות של לחות גבוהה, ואילו בקיץ ובחורף הוא שקוע בתרדמה. הארבע-קו הוא אחד הנחשים הזריזים ביותר הקיימים בארץ. ארסו איננו מסוכן לחיי האדם, אך נשיכתו עלולה להחדיר כמות של ארס ועלולה לגרום לאדמומיות באזור הנשיכה, לנפיחות ואף לנמק. בעת שיחור מזון או סכנה הוא מסוגל להתרומם על פלג גופו העליון על מנת לשפר את שדה הראיה.

מתצפיות בשבי עולה כי המין נוהג להטיל 6–10 ביצים בכל תטולה.

==תפוצתו==
בישראל, הנחש נפוץ בכל שטח ישראל, מהחרמון עד אילת.

בעולם, תחום תפוצתו רחבה מאוד<ref></ref>.<ref></ref>ארבע-קו מובהק נפוץ באזורים מדבריים של אפריקה (מרוקו, אלג'יריה, מאלי, מאוריטניה, ניגריה, סודאן, אתיופיה, אריתראה, סומליה, לוב ומצרים), המזרח התיכון (ישראל, סיני, ערב הסעודית, עומאן, תימן, סוריה, ועיראק) ומרכז אסיה (איראן, הודו, אפגניסטן, פקיסטן וטורקמניסטן).

== קריאה נוספת ==
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 208-210
* https://www.ynet.co.il/environment-science/article/hkrsasizr
*

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tau.ac.il/lifesci/campusteva/fourlinedsnake.html ארבע-קו מובהק], באתר אוניברסיטת תל אביב
* [https://web.archive.org/web/20070312125939/http://itgmv1.fzk.de/www/itg/uetz/herp/photos/Psammophis_schokari.jpg תמונה של ארבע-קו מובהק], שצולמה במצרים
* [http://www.wildisrael.com/content/%D7%90%D7%A8%D7%91%D7%A2-%D7%A7%D7%95-%D7%9E%D7%95%D7%91%D7%94%D7%A7-18112015 ארבע-קו מובהק] (Psammophis schokari) באתר עמותת [http://www.wildisrael.com/content/%D7%9E%D7%9F-%D7%94%D7%A9%D7%93%D7%94 מן השדה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר פורסקל
קטגוריה:זעמניים
קטגוריה:נחשים תת-ארסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: נחשים תת-ארסיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
שדרות שנהאוזר

שדרות שנהאוזר (בגרמנית: Schönhauser Allee) היא השדרה המרכזית של שכונת פרנצלאואר ברג האופנתית, השוכנת במזרח ברלין, גרמניה.
השדרה סמוך לתחנת הרכבת התחתית אברסוואלדר שטראסה
השדרה מתחילה בכיכר רוזה לוקסמבורג בשכונת מִיטֶה, חוצה את פרנצלאואר ברג מדרום לצפון ומסתיימת בגבול השכונה עם שכונת פַּנְקוׂ.
== גאוגרפיה==
אתרים ראויים לציון הם בית הקברות היהודי, מבשלת הבירה לשעבר שהפכה ל"מבשלת תרבות" וקרויה כך (Kulturbrauerei), ובה הוקם מוזיאון לתולדות גרמניה המזרחית, כנסיית גת-שמנים (Gethsemanekirche), בית הבירה פפרברג (Pfefferberg) ומרכז הקניות ארקדן (Schönhauser Allee Arkaden). במרכזה של השדרה עובר קו הרכבת התחתית מספר 2 (U2), אחד מהקווים המרכזיים של ברלין.

בתקופת גרמניה המזרחית הייתה השדרה מוזנחת, וכתבה שפורסמה בזמנו טענה כי בשדרה ובשכונה אנשים חיים ב"חורים, לא בתים" (Löcher, keine Häuser), אך כיום היא שופצה ומהווה מקור משיכה לצעירים, לאמנים ולסטודנטים. בשדרה, מתחת לתחנת הרכבת התחתית של רחוב אברסוולדר (Eberswalder Straße), נמצא דוכן הנקניקיות המפורסם ביותר של ברלין (החתום על המצאת נקניקיית הקארי הטיפוסית לברלין), ועם נפילת חומת ברלין מיהרו אזרחים מערב גרמנים רבים לטעום מן הנקניקייה, שהייתה חסומה בפניהם במשך 28 שנים.

הסופר היהודי ולדימיר קמינר, המתגורר ברחוב, הוציא ספר סיפורים קצרים מצליח בשם שדרות שנהאוזר, המתאר בהומור את החיים בשדרה ובשכונה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברלין: רחובות ושדרות
ניקולאי ואטוטין

ניקולאי פיודורוביץ' ואטוטין (רוסית: Николай Федорович Ватутин; 16 בדצמבר 1901 – 15 באפריל 1944) היה מפקד צבאי סובייטי במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
ואטוטין נולד למשפחת איכרים, ובשנת 1920 גויס לצבא האדום ונלחם כנגד אנשי נסטור מאכנו. בשנה שלאחר מכן הצטרף אל המפלגה הקומוניסטית וקיבל עמדות פיקוד בצבא. בעשור שהחל בשנת 1926 שילב לימודים במכללה הצבאית בפרונזה, ובאקדמיה של המטה הכללי, עם עמדות פיקוד בכירות בצבא. בין 1937 ל-1938, בזמן הטיהורים הגדולים הצליח לשרוד, כפי הנראה בשל פעילותו הנמרצת בשורות המפלגה, ואף להתקדם בתפקידיו. ב-1938 מונה לראש המטה של האזור הצבאי של קייב.

בשנת 1939 מונה לראש מטה החזית הדרומית של הצבא האדום, והיה בין מתכנני הפעולות הצבאיות לחלוקת פולין על פי הסכם ריבנטרופ מולוטוב. בשנת 1940, תחת פיקודו של גאורגי ז'וקוב, כבשה החזית הדרומית את אזור בסרביה מרומניה. לאור הצטיינותו בפעולות אלו העניק סטלין לוואטוטין בשנת 1940 את דרגת לייטננט גנרל, ומינה אותו לראש אגף מבצעים במטה הכללי. על אף שישנם הסבורים כי תפקיד זה היה מעבר לכישוריו, היה ואטוטין לאחד מחביביו של סטלין, בזכות מוצאו הכפרי, גילו הצעיר, וקנאותו לאידאולוגיה הקומוניסטית. ואטוטין, וכמוהו כל הצמרת הצבאית של הצבא האדום, נכשל בהכנת הצבא למבצע ברברוסה, הפלישה הגרמנית לרוסיה ב-22 ביוני 1941.

===מלחמת העולם השנייה ואחריתו===
ב-30 ביוני מונה לראש המטה הכללי של החזית הצפון-מערבית, תפקיד שהלם את כישוריו - רצון חזק, אופטימיות, ויחס הולם לפיקודיו. בידיו הופקדה הגנתה של לנינגרד אל מול קבוצת ארמיות צפון של הוורמאכט בשורותיה פעל אחד מהמפקדים המוכשרים של הוורמאכט, הגנרל אריך פון מאנשטיין. ואטוטין הוביל את כוחותיו להתקפות נגד, והצליח לעצור את המתקפה הגרמנית. הוורמאכט לא הצליח לכבוש את לנינגרד בטרם הגיע החורף, ובסופו של דבר, על אף מצור כבד שגבה מיליוני קורבנות, עמדה העיר.

באוקטובר 1942 קיבל ואטוטין את הפיקוד על החזית הדרום-מערבית, אשר השתתפה בקרב סטלינגרד. ב-1943 מונה ואטוטין למפקד חזית וורונז'. החזית הפכה ביולי 1943 לחזית המרכזית במלחמה, כאשר לחמה נגד כוחות השריון של קבוצת ארמיות דרום, בראשותו של אריך פון מנשטיין, בקרב קורסק. הקרב היה לניצחון סובייטי מכריע, שיש הרואים בו את הניצחון המכריע במלחמה מבחינה צבאית.

לאחר הניצחון בקרב שונה שמה של החזית לחזית האוקראינית הראשונה. בנובמבר 1943 הוביל ואטוטין את חייליו לכיבוש קייב. ב-28 בפברואר 1944 נפגע קשה במארב של לאומנים אוקראינים, בנסיעה בעורף החזית. ב-15 באפריל 1944 מת מפצעיו. (על פי מקורות מסוימים נפגע ב-29 בפברואר ומת ב-14 באפריל.)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:רוסים וסובייטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:הסכם ריבנטרופ–מולוטוב: אישים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1944
טוביאס וולף

טוביאס וולף (באנגלית: Tobias Wolff; נולד ב-19 ביוני 1945) הוא סופר יהודי-אמריקאי.

== חייו ==
וולף, יליד ברמינגהאם, אלבמה, הופרד בילדותו מאביו ומאחיו הבכור, וגדל אצל אמו. חייהם היו קשים, והם נדדו למדינות רבות ברחבי ארצות הברית, בין השאר לוושינגטון ולפנסילבניה, בהתאם לחיפושי העבודה של אמו. החיפוש אחר האב הנעלם, והחוסר המכאיב במשפחה שלמה, הפכו לימים לנושא המרכזי של כתיבתו.

וולף התגייס בתום לימודיו לצבא ארצות הברית ושירת כצנחן כארבע שנים, בין השאר גם בווייטנאם. עם תום שירותו החל לעבוד בעיתון "וושינגטון פוסט", וכן היה מורה, משגיח בחינות ומלצר. בשנת 1975 הוא זכה במלגה חשובה, ולמד ספרות אנגלית באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה, ובאוניברסיטת אוקספורד שבאנגליה. כיום הוא חי בקליפורניה ומשמש פרופסור לספרות אנגלית באוניברסיטת סטנפורד.

וולף זכה בכמה פרסים ספרותיים על כתיבתו, ובהם פרס פא"ן האמריקאי על שם ויליאם פוקנר, פרס הלוס אנג'לס טיימס, וציון מהאקדמיה האמריקאית לספרות.

ב-1993 ביים מייקל קיטון-ג'ונס את הסרט "כך הייתי" על חייו של וולף כילד צעיר (על פי הספר "חיי הילד הזה"). בתפקיד וולף שיחק לאונרדו דיקפריו, את אביו החורג שיחק רוברט דה נירו ואת אמו שיחקה אלן בארקין.

== ספריו של וולף בעברית ==
*אסכולה ישנה, תרגם משה רון, עם עובד, תל אביב, 2006.
*לילה מסוים אחד, סיפורים, תרגמה דפנה לוי, זמורה ביתן, תל אביב, 1999.
*חיי הילד הזה, זכרונות, תרגם יאיר בורלא, מחברות לספרות, תל אביב, 1996 (עובד לסרט).

== קישורים חיצוניים ==

* 

* יהודה ויזן - [http://www.haptiliya.com/#!tobias-wolff/cs34 שיחה עם טוביאס וולף] 
* דן לחמן, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-894.htm מאמר מקיף על ספרו של וולף "אסכולה ישנה", באתר אי-מאגו]
* 
* 

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
צנון

צרור צנונים
הצנון (או צנון הגינה; שם מדעי: Raphanus sativus) הוא ירק ממשפחת המצליבים.

== מאפיינים ==
החלק האכיל הפופולרי ביותר של הצנון הוא האשרוש שהוא החלק דמוי הלפת הגדל מתחת לאדמה, אך כל הצמח אכיל וחלקו העליון יכול לשמש כירק עלה. קליפתו של הצנון יכולה להיות בצבעים רבים. הצנון הידוע ביותר הוא עגול ואדום. סוגים אחרים קיימים בצבע ורוד, ורוד- סגלגל, לבן ואפור-שחור. קיים גם מין גדול וצהוב בעל טעם לימוני מעודן.
הצנון המזרח אסיאתי הלבן הענק מכונה צנון סיני או דאיקון (daikon). זהו תבלין חלש המכונה בדרך כלל צנון דאיקון (daikon radish). המין הנפוץ ביותר של הצנון הוא הצנון דמוי הגזר, אורכו 20 עד 35 סנטימטרים וקוטרו 5 עד 10 סנטימטרים.

את פקעת הצנון אוכלים בדרך כלל לא מבושלת, אך מינים קשים מבשלים. לבשרו של הצנון הטרי מרקם פריך וטעם חריף ומפולפל. "עוקצו" של הטעם נעלם כאשר מקלפים את הקליפה האדומה.

גודלם של מיני הצנון שונה. חלק מהם מגיעים למשקל של מעל קילוגרם. הצנון הוא ירק פופולרי לגינות ירק ביתיות, היות שהוא קל למדי לגידול, ומגיע לבשלות מהר. מיני צנון רבים בשלים 30 יום בלבד לאחר שנזרעו.

הצנון גדל באופן הטוב ביותר באדמה חומצית עד רגילה, וזקוק לשמש וללחות. עונת השתילה הטובה ביותר היא מתחילת האביב ועד סופו, ועונת ה"קציר" הטובה ביותר היא מסוף הקיץ ועד תחילת הסתיו. את הזרעים צריכים לשתול בעומק של סנטימטר אחד. אמוניום גופרתי הוא דשן יעיל. צריך לבדוק את רמת החומציות באדמה לפני שתילת הצנון מכיוון שהוא רגיש לרמות חומציות שונות.

הירק קרוי על שום טעמו הֶחריף: בערבית, "צֻנַאן" (صنان) פירושה סירחון.

בהלכה, צנון מהווה דוגמה לדבר חריף.<ref> - "חריף כמו צנון".</ref>

==זנים==
בדרך כלל, צנונים יכולים להסתווג לשני זנים ראשיים: קיץ וסתיו. הצנונים מגיעים בצורות, בצבעים ובגדלים רבים ושונים, כגן צנון שחור, צנון צבעוני וצנון ארוך, היכול להגיע לאורך גדול מאורכו של גזר לבן.

==ראו גם==
* צנון מצוי
* דאיקון
* צנונית

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ירקות
קטגוריה:מצליבים
תסכול

הסתרת פנים כתוצאה מתסכול
תסכול הוא רגש שנוצר עקב אי התגשמות רצון, צורך או דחף. התסכול יכול להיווצר כאשר הפרט ניצב בפני אתגר ברמת קושי גבוהה מדי ביחס ליכולתו או אתגר הנתפס בעיניו ככזה. תסכול קיים גם בקרב בעלי חיים.

==תסכול והתנהגות==
התסכול יכול להיווצר בפרט עקב חסימת התנהגות מכוונת-מטרה שלו או הפרעה לה. ההתנהגות יכולה להיות פעולה פיזית גלויה או פעולה קוגניטיבית סמויה. לכך מתלווה מצב רגשי לא נוח שמקורו בסיכול המטרה. מקובל להניח שהתסכול מעורר התנהגות שמטרתה לעקוף את ההפרעה או להתגבר עליה. כן הוכח על ידי תאוריית התסכול-תוקפנות שיש קשר בין תסכול לתוקפנות, שכן במקרים רבים התנהגות תוקפנית מעידה על תסכול כלשהו ובאה בעקבותיו.

==תוצאות אפשריות של תסכול==
תסכול יכול לגרום לאפקטים שונים, התלויים במצבו הנפשי, המנטלי והגופני של הפרט. במקרים מסוימים, תסכול ייבנה ויתעצם עד לשלב בו לפרט אין יכולת להכילו עוד. במצב זה, ינקוט הפרט פעולה על מנת להתמודד עם מה שנראה לו הגורם החיצוני לתסכול. במקרים אחרים, יחווה הפרט כי המקור לתסכולו אינו בשליטתו ובשל כך, התסכול עשוי להחמיר ולהוביל לכעס ולתוקפנות או ליאוש ולדיכאון. גם כאשר הטריגר לתסכול אינו בשליטתו, יכול האדם למצוא דרכים חלופיות למענה על צרכיו, וכך להפחית או להפסיק את התסכול.

== גורמים קוגניטיביים ==
אנשים לעיתים מצפים שהמציאות תתנהל על פי רצונם, או מאמינים שהיא צריכה להתאים לרצונם. אמונה זו תורמת לכך שכאשר המציאות לא מתאימה לרצונם, הם נעשים מתוסכלים. יתר על כן, אנשים המאובחנים כלא יציבים מבחינה רגשית מגיבים בצורה אלימה יותר כאשר הם נחשפים לגירוי מתסכל.

== תפקידו של הרגש ==
לתסכול ישנן השפעות חיוביות כי כאשר אנו מתוסכלים אנו משקיעים מאמצים גדולים יותר ומרחיבים את השאיפות שלנו. תסכול הוא גורם מניע (מייצר מוטיבציה) המאפשר לזהות שצרכים מסוימים לא נענים, לזהות אילו צרכים אלה ובעזרת זיהוי זה, לחפש דרכים חדשות לענות על הצרכים הללו.

תסכול משפר במידה משמעותית ביצועים במשימות. מאידך, מצבי תסכול רב יכולים להפוך לדאגה אשר עלולה להתעצם לתחושת חרדה.

== תנועות גוף ==
משיכת [[שיער כתוצאה מתסכול.]]
תסכול עשוי להתבטא בכתפיים שמוטות ובראש שמוט. המתוסכל נראה כמו אדם שאינו בטוח, מתייאש, מגורה, לחוץ, ומרוגז.

תסכול עשוי להתבטא בהבעות פנים, אם כי לא תמיד אנשים מציגים את התסכול אותו הם מרגישים. לעיתים, תסכול מתבטא בכך שראשי הגבות מנסים לקמט את העין ולעלות באותו זמן, לעקם את הגבות ולכווץ אותן בקווים כמעט ישרים. הפה קפוא אבל המתח מתרכז בגבות כמו באדם המחפש פתרון - חצי חיוך הדומה לשמחה.

== השפעות פיזיולוגיות ==
* שינוי בדופק/ קצב לב.
* טונוס שריר מוגבר - המשמעות שלו היא התכווצות מוגברת של השרירים, כמו רעד יד. במצב זה תהיה התכווצות מוגברת של שרירי היד.
* הפרעות נשימה.
* עלייה בלחץ דם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://cafe.themarker.com/post/2495457 מהו תסכול ואיך לזהות אותו] - קפה דה מרקר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רגשות
ים סין הדרומי

גבולות ים סין הדרומי
ים סין הדרומי הוא ים שולי, הים השני בגודלו בעולם אחרי הים הערבי, שטחו הוא כ-3,500,000 קמ"ר. עומקו המרבי הוא 5,016 מטרים, ובסביבתו ישנם מעל ל-250 איים. הים הסיני נמצא מדרום לסין, ומבחינה גאוגרפית הוא מהווה ים שולי של האוקיינוס השקט. לחופיו שוכנות המדינות וייטנאם וסין בצפון, אינדונזיה, סינגפור, מלזיה וברוניי בדרום, הפיליפינים וטאיוואן במזרח ותאילנד וקמבודיה במערב.

לים סין הדרומי חשיבות כלכלית רבה שכן שליש מהמטען הימי בעולם עובר דרכו, מתחת לקרקעיתו עשויים להימצא מצבורים גדולים של גז ונפט, ומתקיים בו דיג מסחרי רב. שטח הים עצמו, וכן חלק מהאיים הבלתי מיושבים בו, נמצאים במחלוקת בין מספר מדינות הטוענות לריבונות עליהם. המחלוקות מתבטאות גם בשמות השונים שבהם מכונים הים והאיים שבו.

מצר מלאקה, בין חצי האי המלאי והאי סומטרה שבאינדונזיה, מחבר בין האוקיינוס ההודי וים סין הדרומי.

== איים ==
ים סין הדרומי מכיל יותר מ-250 איים קטנים, שוניות ואטולים. רוב האיים אינם מאוכלסים אם כי ישנם איים רבים עם מוצבים צבאיים בעיקר עקב סכסוכי טריטוריה בינלאומיים באזור.
מרבית האיים מרוכזים ב:
* קבוצת איי ספראטלי
* קבוצת איי פאראסל
* קבוצת איי פראטאס
* גדת מקלספילד 
* סקרבורו שואל 

==ראו גם==
* :קטגוריה:איים בים סין הדרומי
* סכסוכים טריטוריאליים בים סין הדרומי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

סין הדרומי
*
סין הדרומי
קטגוריה:ברוניי: גאוגרפיה
קטגוריה:סין: גופי מים
סין הדרומי
קטגוריה:מלזיה: גופי מים
קטגוריה:סינגפור: גאוגרפיה
קטגוריה:תאילנד: גאוגרפיה
קטגוריה:וייטנאם: גאוגרפיה
קטגוריה:קמבודיה: גאוגרפיה
קטגוריה:טאיוואן: גאוגרפיה
קטגוריה:בורנאו: גופי מים
סין הדרומי
חלוקה מנהלית של בוסניה והרצגובינה

חלוקה מנהלית של בוסניה והרצגובינה
החלוקה המנהלית של בוסניה והרצגובינה מתבססת כיום על הסכם דייטון (1995). על פי ההסכם, חולקה בוסניה לשלושה חלקים: "הפדרציה של בוסניה והרצגובינה, שהיא למעשה פדרציה של הבוסנים במדינה; רפובליקה סרפסקה, ישות מדינית סרבית ; בנוסף לשתי הישויות המדיניות קיים גם מחוז עצמאי שלא שייך לאף ישות. הגבול בין שלושת החלקים אינו עובר בגבולות טבעיים, אלא נוצר על ידי החלוקה האתנית וקווי החזית שנותרו בסיומה של מלחמת בוסניה – קו הפרדת הישויות . 

שתי הישויות המדיניות הן: 
*הפדרציה של בוסניה והרצגובינה
*רפובליקה סרפסקה 
לכל אחת מן הישויות עיר בירה משלה, ממשלה, צבא, פרלמנט, משטרה ודגל. הישויות מתפקדות כמו מדינות עצמאיות. כחלוקה משנית, הפדרציה של בוסניה והרצגובינה מחולקת לקנטונים (מחוזות) והם מחולקים לרשויות מונציפליות. רפובליקה סרפסקה מחולקת לרשויות מונציפליות שהם מרוכזים לאזורים.

החלק השלישי הוא מחוז ברצ'קו. במקרה זה, העיר ברצ'קו שנמצאת בצפון המדינה היא בירתו של מחוז ברצ'קו המחוז העצמאי שלא משתייך לאף אחת מן הישויות.
{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
! סמל!! שם !! בירה !! שם בשפת המקור !! אוכלוסייה נכון לשנת 2013 !!שטח
|-
|1 ||הפדרציה של בוסניה והרצגובינה||סרייבו|| Federacija Bosne i Hercegovine || 2,219,200|| 26,100
|-
|2||רפובליקה סרפסקה||באניה לוקה|| Република Српска|| 1,218,100||24,526 
|-
|3||מחוז ברצ'קו||ברצ'קו || Брчко дистрикт|| 93,000||493
|}

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:חלוקת פדרציות וקונפדרציות למדינות
אן לה-ברון

אן לה-ברון (אנגלית: Anne LeBaron; נולדה ב-30 במאי 1953 בבאטון רוז', לואיזיאנה, ארצות הברית) היא מלחינה ונבלאית אמריקאית.

== חייה ==
אן לה ברון סיימה תואר ראשון במוזיקה מאוניברסיטת אלבמה (1974), תואר שני במוזיקה מהאוניברסיטה של מדינת ניו יורק בסטוני ברוק (1978) ודוקטורט מאוניברסיטת קולומביה 
(1989). היא למדה אצל ג'רג' ליגטי במלגת פולברייט בבית הספר הגבוה למוזיקה בקלן בשנים 1980-81
וכן למדה מוזיקה קוריאנית מסורתית במכון הלאומי למוזיקה קלאסית של קוריאה בסיאול 
(1983).

לה ברון החלה בהוראה במכון לאמנויות של קליפורניה בשנת 2001. קודם לימדה באוניברסיטת פיטסבורג. היא מלחינה למען חמישיית אן לה ברון, הרכב הכולל חצוצרה, טובה, גיטרה חשמלית וכלי הקשה.

המוזיקולוגית מקקלארי מציינת, בדבריה על "טלוריס תאוריה סאקרה" של לה ברון, כי היצירה "...מצביעה על העניין, העובר כחוט השני ביצירתה של לה ברון, ביכולתה של המוזיקה לעצב זמניות, באופן המשרה על המאזין עולם צלילים שהזמן מתכופף בו, עומד דומם, מחולל או מציית למדד המכני של השעון."

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:זוכות מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:נבלאיות אמריקאיות
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1953
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
סידוני גוסנס

סידוני גוסנס (באנגלית: Sidonie "Sid" Goossens; 19 באוקטובר 1899 - 14 בדצמבר 2004) הייתה נבלאית בריטית, שהקריירה שלה הייתה מן הארוכות ביותר בבריטניה.

== חייה ==
סידוני גוסנס הייתה בת למשפחת המוזיקאים גוסנס, שהיגרה לאנגליה מבלגיה במאה ה-19. סבה, אז'ן גוסנס האב היה מלחין ומנצח. אביה, אז'ן גוסנס הבן היה מנצח. היא הופיעה לראשונה כמקצוענית בשנת 1921 והמשיכה לנגן במשך יותר מיובל שנים, עד פרישתה בשנת 1980.

אביה של סידוני עודד אותה לנגן בנבל. כשהצטרפה לתזמורת הסימפונית של לונדון בשנת 1921 הייתה האישה היחידה בקרב הנגנים. בשנת 1923 הייתה הנבלאית הראשונה שניגנה בשידור רדיו, ובהמשך, בשנת 1936, הייתה הראשונה שהופיעה בשידור טלוויזיה. היא הייתה חברה מייסדת של תזמורת רשות השידור הבריטית, בה ניגנה במשך חמישים שנה (1930 - 1980). הופעתה האחרונה הייתה בשנת 1991 בלילה האחרון של סדרת הפרומס, שם ליוותה את דיים גווינת' ג'ונס בשירת "הוורד האחרון של הקיץ".

סידוני גוסנס הייתה אחותם של המלחין והמנצח סר יוג'ין גוסנס, שחי שנים רבות באוסטרליה וכיהן כמנהל הקונסרבטוריום למוזיקה של סידני והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של סידני, ושל האבובן לאון גוסנס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוזיקאיות בריטיות
סידוני
קטגוריה:נבלאיות בריטיות
קטגוריה:אנגלים ממוצא בלגי
קטגוריה:בריטיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2004
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2004
סופיה דוסק

סופיה ג'וסטינה דוסק (באנגלית: Sophia Giustina Dussek; 1 במאי 1775 – 1831), לשעבר קורי, אחר כך מוראלט, הייתה זמרת, פסנתרנית, נבלאית ומלחינה סקוטית ממוצא איטלקי.

==ביוגרפיה==
דוסק נולדה באדינבורו ב-1775. בשנת 1792 נישאה למלחין יאן לדיסלב דוסק. מוזיקולוגים בני ימינו סבורים שחלק מן היצירות שהתפרסמו תחת שם בעלה ויוחסו לו היסטורית, בהן הסונאטות (1797) והסונאטינות (1799) המפורסמות לנבל סולו, חוברו למעשה על ידיה. לאחר מותו של יאן בשנת 1812, נישאה סופיה לוויולן ג'ון אלוויס מוראלט. הזוג חי בפדינגטון, שם הקימה בית ספר למוזיקה.

דוסק נפטרה בלונדון, בסביבות 1831.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1775
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מוזיקאים סקוטים
קטגוריה:פסנתרניות בריטיות
קטגוריה:נבלאיות בריטיות
קטגוריה:מלחינות בריטיות
קטגוריה:סקוטים ממוצא איטלקי
קטגוריה:זמרות המאה ה-18
קטגוריה:מלחינות המאה ה-18
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינות המאה ה-19
קטגוריה:נפטרות ב-1831
ושננתם

ושננתם הוא ארגון לשינון וחזרה על התלמוד הבבלי העורך מבחני חזרה על דפי גפ"ת כדי להקנות בקיאות וידע מקיף לבחורי ישיבות. הארגון מנוהל על ידי הרב ישראל ויזל, ונשיא הארגון הוא הרב בערל קרניאל. המבחנים נערכים פעמיים בשנה, בבין הזמנים של ניסן ושל תשרי. רוב הנבחנים משתייכים לציבור החרדי, אך ישנם גם בחורי ישיבות דתיים לאומיים המשתתפים במבחן.מאות נבחני ושננתם
== היסטוריה ==
הארגון נוסד בתחילת שנות ה-90 על ידי הרב עזריאל טאובר בשנת 1991 בהתאם לדברי האדמו"ר מצאנז הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם, מייסד מפעל הש"ס, שאמר שהמדד להצלחת מפעל הש"ס יהיה אם יוצרו עוד מסגרות לעידוד לימוד הש"ס גפ"ת. בשנים הראשונות של המיזם נבחנו על דפי גפ"ת ורא"ש, כיום המבחנים הם רק על גפ"ת. המבחנים נערכים בערים ירושלים, בבני ברק, בית שמש, ביתר עילית, מודיעין עילית, אלעד ובעוד ריכוזים חרדיים. במסגרת המיזם נבחנים מדי חצי שנה למעלה מ-10,000 אנשים ממאות ישיבות וכוללים.<ref></ref> בעבר, ציוני המבחנים והרישום התבצעו באמצעות הדואר, אך בשנת תשע"ז הוקם מענה קולי שבאמצעותו מקבלים את הציונים בקוד אישי. במענה הקולי ניתן לשמוע את תקנון הארגון, זמני המבחנים וכן להירשם למבחן הבא.

בניסן ה'תשפ"ב הקימו בבית המדרש גבעת שמואל את ארגון "חיי עולם" לעילוי נשמת יהונתן חברוני שנהרג באסון מירון, העורך מבחנים במתכונת של ארגון ושננתם אך מיועד לבחורי ישיבות מהציונות הדתית.<ref></ref> בניגוד למבחני ושננתם בחיי עולם ניתן להיבחן מ-25 דפים ויש מסלול בחינה של דפי גמרא ורש"י ללא תוספות. המבחן נערך בגבעת שמואל.<ref></ref>שלט כניסה למבחן ושננתם 
=== מבנה הבחינות ===

המבחן נערך בהרשמה מראש במערכת המענה הטלפוני בה הנבחנים מכניסים את העיר בה ברצונם להיבחן ואת הדפים עליהם הם יבחנו, בכניסה למבחן מחכה לנבחנים תיק אישי בו מסודרים טפסי הבחינות. במבחן הראשון נבחנים על לפחות 50 דף גפ"ת שנבחרים לפי רצונו של הנבחן ובכל מבחן נבחנים על הדפים של המבחן הקודם ומוסיפים לפחות עוד 50 דפים. בחורים שנבחנים על מעל 300 דפים יכולים לחלק את המבחן שלהם לשני חלקים, ולהשלים את מבחן תשרי בחודש טבת, ואת מבחן ניסן בחודש סיוון.

הארגון מעניק מלגות לעוברים את המבחן בהצלחה. המלגה הבסיסית לעוברים את המבחן בציון 80 ומעלה הוא שקל לדף גמרא והסכומים עולים בהתאם למספר הדפים ובהתאם לציון. המלגות מחולקות באמצעות צ'קים המחולקים במבחן הבא. הארגון מתחייב לחלק את המלגות רק אם יצליח לאסוף את הכסף ובשנים הראשונות לא ניתנו מלגות ברוב המבחנים. עלות המלגות בשנת תשפ"ב הייתה כשלוש מיליון דולר.<ref></ref>
==ראו גם==
*מפעל הש"ס

==קישורים חיצוניים==
* 
*מספר הטלפון של מוקד ושננתם 02-535-9220
*[https://www.youtube.com/@irgunveshinantom?app=desktop ושננתם] סרטונים בערוץ יוטיוב
*
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=AxlrEsMbLiU קליפ מרגש לארגון "ושננתם"] באתר יוטיוב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגונים תורניים בישראל
קטגוריה:דרכי לימוד התלמוד
ערבה (גאוגרפיה)

הערבה הגדולה במונגוליה.]]
ערבת עשב ב[[נבדה.]]
ערבת עשב בברזיל
ערבה היא מונח גאוגרפי-אקלימי המתאר אזור מישורי או גבעתי המכוסה בצמחייה עשבונית. ערבות מצויות באזורים המשתרעים לאורך קווי הרוחב הבינוניים של כדור הארץ, וכן בשטחים שבשולי המדבריות הסובטרופים, כגון האזור הגובל במדבר סהרה שבאפריקה. סוגים מיוחדים של ערבה הם הסוואנה, ערבה מנוקדת בעצים המשתרעת באזורי קו המשווה, והטונדרה שבקטבים ובאזורים הרריים ("טונדרה הררית").

עונות הגשמים בערבה מתרחשות בקיץ ושיאן בחודש יולי. הערבה מאופיינת בצמחייה עשבונית רבה (לעשב כושר רבייה והתחדשות גבוה מאוד) ולכן מהווה כר מרעה מצוין לבעלי חיים ובעיקר לפרסתנים כגון פריים וסוסים. השטח הרחב שלה, הנקי ממכשולים, תומך בקיום עדרים גדולים של בעלי חיים. בשל ריבוי בעלי החיים הרועים בערבות, הן מושכות גם טורפים כגון זאבים וחתולים גדולים.

לערבות מסוימות הוענקו שמות שונים: הערבה האירואסייתית מכונה (מרוסית: степь), ואילו זו שבהונגריה מכונה הפוסטהּ. ערבות אמריקה הצפונית מכונות פרריות, הערבות הפוריות של מרכז ארגנטינה מכונות פמפס ואילו הערבות הטרופיות שבצפונה של אמריקה הדרומית, בשטחי ונצואלה וקולומביה, מכונות ייאנוס (llano).

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Image-American bison rests at hot spring in yellowstone national park 1.jpg|ביזון אמריקאי
קובץ:Iberian Wolf AdF 001.jpg|זאב אפור
קובץ:France Lozère Causse Méjean Chevaux de Przewalski 20.jpg|סוסי פרז'וואלסקי
קובץ:Red Kangaroo 001.jpg|קנגורו אדום
קובץ:Guanaco 09.24.jpg|גואנקו
קובץ:RheaamericanaHenne.JPG|ננדו מצוי
קובץ:Marmota monax UL 02.jpg|מרמיטה צפון אמריקאית
</gallery>

==ראו גם==
*הערבה האירואסייתית
*סוואנה
*טונדרה
*טייגה

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:מערכות אקולוגיות