OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קווין סניידר

קווין פרייס סניידר (באנגלית: Quin Price Snyder, נולד ב-30 באוקטובר 1966 בוושינגטון די. סי., ארצות הברית) הוא מאמן כדורסל אמריקאי.

== ילדותו, קריירת משחק, השכלה ==
קווין סניידר נולד באי מרסר שבמדינת וושינגטון, שיחק כדורסל בילדותו, הוביל את התיכון שבו למד לאליפות המדינה ונבחר למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן.

למד באוניברסיטת דיוק היוקרתית ושיחק במדיה כרכז, תחת המאמן מייק ששבסקי. הקבוצה העפילה שלוש פעמים לשלב הפיינל פור, ובעונתו האחרונה בקבוצה שימש כקפטן. לא נבחר בדראפט והתמקצע בלימודים, השלים תואר ראשון בפילוסופיה ובמדעי המדינה, תואר שני במנהל עסקים ותואר שלישי במשפטים.

== כמאמן ==
בעת לימודיו בדיוק שימש כסקאוט תחת מייק ששבסקי, כשהשלים את לימודיו מונה לעוזר מאמן, ודיוק זכתה בעת שהיה בה עוזר באליפות המכללות ב- 1999. מונה ב-1999 בגיל 32 למאמנה של נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת מיזורי. תחת הדרכתו הגיעה לטורניר ה-NCAA. הוא היה מאמנם עד 2006. לקראת סופה של תקופת כהונתו נשמעו טענות שהוא שילם לשחקנים בארוחות, דבר האסור על פי חוקי הליגה.

ב-2007 החל לאמן את אוסטין טורוס מליגת הפיתוח, בעונתו השנייה זכה בתואר מאמן העונה.

ב-2010 מונה כעוזר מאמן משני בפילדלפיה 76' ולאחר מכן בלוס אנג'לס לייקרס. ב-2012 מונה כעוזר מאמן ראשי של אטורה מסינה בצסקא מוסקבה. קבוצתם העפילה לפיינל פור אך נוצחה בחצי הגמר על ידי אולימפיאקוס. ב- מייק בודנהולזר, מאמנה של אטלנטה הוקס, שהכירו מימיו בטקסס כשעבדו בסן אנטוניו ספרס, מינה אותו לעוזר מאמן ראשי.

ב-2014 מונה כמאמנה של יוטה ג'אז לשלוש שנים. בעונתו הראשונה קידם את הג'אז לעונה של 38 ניצחונות, ובשנייה קבוצתו הגיעה ל-40 ניצחונות ופספסה את הפלייאוף במשחקים האחרונים.

ב-6 ביוני 2022 הודיע סניידר על עזיבתו וסיום כהונה של שמונה עונות כמאמנה של יוטה ג'אז.

ב-27 בפברואר 2023 התמנה להיות מאמנה של אטלנטה הוקס.

==קישורים חיצוניים==

* אפלטון, [https://web.archive.org/web/20161026163352/http://www.hoops.co.il/?p=79942 המאמן קווין סניידר]. באתר הופס
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני יוטה ג'אז
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:מדינת וושינגטון: כדורסלנים
קטגוריה:מאמני ליגת הפיתוח של ה-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת דיוק
זננאנזה

[[אנכי שנה-אמון]]
זננאנזה (המחצית השנייה של המאה ה-14 לפנה"ס) היה נסיך חתי, בנו של שופילוליומש הראשון, אשר התפרסם בשל מותו בדרכו להיות פרעה מצרים.

==ביוגרפיה==
באנלים של שופילוליומש (תעודה מס' 7), מתואר המעשה הבא:

לא ברור איזה פרעה מצרי מכונה כאן "נפחורוריה" ואיזו מלכה מכונה "תחמונזו". הרוב מזהים את המלכה עם אנכי שנה-אמון, בעוד זהותו של המלך נעה בין אחנתון ליורשו תות ענח' אמון. כך או כך, מדובר בתקופה בה שרר במצרים אי-שקט חברתי בעקבות הרפורמות הדתיות שהעביר אחנתון. על פי האנלים, שופילוליומש היסס לשלוח אחד מבניו למצרים, ושלח אנשים לבדוק את המצב לאשורו. המלכה השיבה לו מכתב כעוס:

.

בסופו של דבר המלך הסכים לשלוח את זננאנזה למצרים, מה שהיה הופך למעשה את מצרים וחת לממלכה אחת. אולם הוא מת בדרך, בנסיבות ובמקום לא ידועים. אביו האשים את המצרים במוות, אולם הפרעה החדש איי הכחיש את אחריותו למעשה. העניין הסתיים בסופו של דבר ללא הכרעה ברורה.

==לקריאה נוספת==
* איתמר זינגר, החתים ותרבותם, 2011, עמ' 61–62.

קטגוריה:חתים
משפחת רדגרייב

ג'מה, קורין, לין וונסה]]
משפחת רדגרייב (באנגלית: Redgrave) היא שושלת של שחקנים בת חמישה דורות. בני המשפחה הופיעו בתיאטרון מתחילת המאה ה-19, ומאוחר יותר בסרטי קולנוע ובטלוויזיה. כמה מבני המשפחה כתבו מחזות וספרים. ונסה רדגרייב היא הבולטת ביותר בהיותה זוכת פרסי אוסקר, טוני, גלובוס הזהב ואמי.

== עץ המשפחה ==
עצי המשפחה הבאים מציגים את בני המשפחה הבולטים.
===מייקל רדגרייב===

===ונסה רדגרייב===

===קורין רדגרייב===

===לין רדגרייב===

==נישואים==
* רוי רדגרייב ודייזי סקודמור (שינתה את שמה למרגרט סקודמור); 1907 – 25 במאי 1922 (מותו) – בנם מייקל
* מייקל רדגרייב ורייצ'ל קמפסון; 20 ביולי 1934 – 21 במרץ 1985 (מותו) – בן קורין; בנות ונסה ולין
* ונסה רדגרייב וטוני ריצ'רדסון; 1962 – 1967 (גירושים) שתי בנות; פרנקו נרו – בן קרלו
* קורין רדגרייב (1) דירדרי המילטון-היל (גירושים) בת ג'מה, בן לוק (2) קיקה מרקהאם 1985 – 6 באפריל 2010 (מותו) שני בנים ארדן והארווי
* לין רדגרייב וג'ון קלארק; 2 באפריל 1967 – 22 בדצמבר 2000 (גירושים) – בן בנג'מין, בנות קלי ואנאבל
* נטשה ריצ'רדסון ורוברט פוקס; 1990 – 1992 (גירושים) (2) ליאם ניסן 3 ביולי 1994 – 18 במרץ 2009 (מותה) – שני בנים מייקל ודניאל
* ג'ואלי ריצ'רדסון וטים ביוון; ינואר 1992 – יולי 2001 (גירושים) – בת דייזי
* ג'מה רדגרייב וטים אוון; 1992 עד היום – שני בנים גבריאל ואלפי

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* The House of Redgrave: The Secret Lives of a Theatrical Dynasty (Tim Adler, Aurum Press Ltd, 2011) 
</div>

==קישורים חיצוניים==

*
רדגרייב
רדגרייב
המערכה על ניו יורק וניו ג'רזי

המערכה על ניו יורק וניו ג'רזי הייתה סדרה של קרבות בתחילת מלחמת העצמאות האמריקנית, על השליטה בעיר ניו יורק ובמדינת ניו ג'רזי בשנת 1776 ובחודשי החורף של שנת 1777. המערכה הייתה בין כוחות מצבא בריטניה הגדולה תחת פיקודו של גנרל ויליאם האו, לצבא הקונטיננטלי של שלוש עשרה המושבות המורדות, תחת פיקודו של גנרל ג'ורג' וושינגטון.

== מהלך המערכה ==
בתחילה, נחת הכוח הבריטי בסטטן איילנד ב-3 ביולי 1776, ולא נתקל בשום התנגדות. גנרל האו אסף צבא שהורכב מהכוחות הבריטיים שנסוגו מבוסטון (בשל כישלונם בהחזקת העיר), בשילוב עם כוחות בריטים חדשים, כמו גם שכירי חרב הסיאנים ממספר נסיכויות גרמניה. כנגדם, עמדו כוחותיו של וושינגטון שכללו חיילים מניו אינגלנד ומושבות דרומיות נוספות. באוגוסט נחתו הכוחות הבריטיים בלונג איילנד, שם הביס האו את וושינגטון באחד הקרבות החשובים ביותר במלחמה, הידוע עד היום בשם "קרב לונג איילנד". למרות התבוסה, הצליח הצבא הקונטיננטלי לסגת למנהטן בחסות החשכה וערפל, פעולה שבזכותה חסך וושינגטון אבדות כבדות לצבא. וושינגטון סבל סדרה של תבוסות במנהטן, למעט ניצחון בודד ברמות הארלם, והמשיך לסגת בעקביות, דרומה.

במהלך נסיגתם, חצו וושינגטון ועיקר צבאו את נהר הדסון לניו ג'רזי, ונסוגו לאורך כל נהר דלאוור לתוך פנסילבניה. במהלך הנסיגה התכווץ צבאו של וושינגטון באופן חמור עקב סיום תקופת השירות שעליה התחייבו המתנדבים מראש, עריקות, ומורל נמוך במיוחד. האו ציווה על הקמת שרשרת של מאחזים מניו יורק עד ברלינגטון, ניו ג'רזי, אך המשיך להתקדם דרומה, רודף אחר צבאו המוכה של וושינגטון.

וושינגטון, בדחיפת עידוד אדירה למורל של הצבא הקונטיננטלי, הוציא לפועל מבצע פתע מוצלח נגד הכוחות ההסיאניים בטרנטון,  לאחר שחצה את נהר הדלוור הקפוא. הפעולה המוצלחת עצרה את ההתקדמות הבריטית, וחשוב מכך, גרמה לצבא הקונטיננטלי להתחזק, פיזית ומוראלית. כתוצאה מכך, נאלץ האו להחזיר את כוחותיו מעבר לשרשרת המאחזים בניו ברונסוויק, ליד חופי ניו-יורק למשך החורף, בעוד וושינגטון מקים את מחנה החורף שלו במוריסטאון. במהלך שאר חודשי החורף, שני הצדדים התכתשו באופן מקומי לעיתים קרובות כאשר הבריטים חיפשו מזון ושימורים. 

האו הצליח להדוף את הצבא הקונטיננטלי מניו יורק, אך איבד מתנופתו בניו ג'רזי, עד שבסופה של המערכה בינואר 1777, החזיק מאחזים בודדים ליד העיר. לאחר מכן, פתח גנרל האו במערכה חדשה על מנת ללכוד את פילדלפיה, כשהוא משאיר את גנרל הנרי קלינטון כמפקד על אזור ניו-יורק, בעוד גנרל ג'ון בורגוין מוביל ניסיון להשיג שליטה על עמק נהר ההדסון מקוויבק, ניסיון שנכשל בסרטוגה. צפון ניו ג'רזי נותרה זירת ההתכתשות בין הכוחות האויבים באזור במשך שאר המלחמה.

בריטניה שמרה על השליטה בעיר ניו יורק ושטחים בסביבתה עד סיום המלחמה בשנת 1783, והשתמשה בו כבסיס לפעולות במקומות אחרים בצפון אמריקה. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלחמת העצמאות של ארצות הברית: קרבות
קטגוריה:1776 בארצות הברית
קטגוריה:1777 בארצות הברית
קטגוריה:ניו יורק: היסטוריה
קטגוריה:ניו ג'רזי
איגנטיוס

איגנטיוס (בלטינית: Ignatius) הוא שם פרטי לטיני, שיסודו ככל הנראה במילה הלטינית Ignis שפירושה "אש". גרסאות אחרות של השם הן (בספרדית: Ignacio) או איניאציו (באיטלקית: Ignazio). 

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
איגנסיו

איגנסיו (בספרדית: Ignacio) הוא שם פרטי ספרדי לגבר. אחת הסברות היא שמקורו של השם הוא בשם הלטיני (Ignatius), שיסודו במילה הלטינית Ignis שפירושה "אש". באיטלקית נהגה השם בצורה "איניאציו" (Ignazio). החל במאה ה-20 משמש השם גם כשם משפחה פיליפיני.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
Melodic Intonation Therapy

MIT) Melodic Intonation Therapy) היא שיטה המשתמשת באלמנטים מוזיקליים, כולל מלודיה וקצב, על מנת לשפר את יכולות ההבעה של מטופל לאחר נזק נוירולוגי לאזורי השפה במוח, תוך הישענות על אזורי שירה השמורים בהמיספירה שלא נפגעה (ימין). שיטה זו משמשת קלינאי תקשורת ומטפלים באמצעות מוזיקה על מנת לשפר תפקודי שפה, שנפגעו אצל חולי אפאזיה בעיקר, ואצל אנשים בעלי נזק נוירולוגי באחד מאזורי השפה במוח.

== עקרונות השיטה ==
עקרון השיטה מתבסס על שני מרכיבים מרכזיים:
# האינטונציה של מילים וביטויים פשוטים בעת שימוש במלודיה שעוקבת אחר הפרוזודיה של הדיבור.
# הריתמיקה, המתבצעת בעזרת הקשת כף יד שמאל שמלווה את ייצור ההברות ומשמשת כזרז לשטף הדיבור.

מחקרים מצביעים ששני הרכיבים, מלודיה וריתמיקה, מובילים להפעלתם של אזורים פרונטו-טמפוראלים בהמיספירה הימנית במוח, ומתאימים לחולים עם פגיעה נרחבת בהמיספירה השמאלית, אשר מוגדרים כחולי 'אפזיית ברוקה'.

== תהליך הטיפול ==
הטיפול המסורתי בשיטה נחלק לארבעה שלבים, וככל שהמטופל מתקדם בשלבים, כך מעורבות המטפל (תרפיסט) הולכת ודועכת. בשלב הראשון, המטפל מזמזם ביטויים והמטופל מטופף את הקצב של כל תבנית עם ידיו או רגליו. בתחילתו של השלב השני, המטופל מצטרף למטפל בזמזום, בד בבד, עם תיפוף הקצב. בהמשך, התרפיסט מתחיל לשיר את הביטויים והמטופל חוזר אחריו. השלב השלישי, דומה לשלב השני אך כולל שינוי קל, המטופל צריך להמתין זמן מסוים בטרם חוזר על הביטוי בזמזום. בשלב הרביעי והאחרון, אורכם של הביטויים הולך ועולה והזמזום עובר התאמות על מנת לקרבו במידת האפשר לדיבור שוטף ו'נורמלי'. המטרה היא להסיר אלמנטים מוזיקליים לחלוטין ולהקנות למטופל דיבור תקין.

== אזורי המוח המעורבים בתהליך השיקום ==
ההמיספירה השמאלית דומיננטית לרוב בפונקציות הקשורות לשפה, ובה מצויים אזור ברוקה, הקשור להפקת השפה, ואזור ורניקה הקשור להבנת השפה.
אך שיטת MIT מראה כי דווקא גיוסם ועירובם של מבנים בהמיספירה הימנית (האונה הרקתית הסופריוריות, האזור הסנסורי-מוטורי הראשי, האזור הקדם-מוטורי והג'יירוס הפרונטלי התחתון) ושינויים בחיבורים בין האזורים הללו, הם אלה שאחראים על ההשפעה התרפוייטית אצל נפגעי השפה, ולא האזורים הדומיננטיים המצויים בהמיספירה השמאלית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טיפולים רפואיים
קטגוריה:קצב
קטגוריה:טיפול באמצעות אמנויות
קטגוריה:קלינאות תקשורת
הדיוויזיה ה-12 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-12 (בגרמנית: 12. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, בקרב על צרפת, בקרבות החזית המזרחית, והושמדה במהלך מבצע בגרטיון. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה כדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-12, שלחמה בחזית המערבית, ובכלל זה בקרב על הבליטה.

==היסטוריה==
===הדיוויזיה ה-12===
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בשוורין, והועמדה תחת פיקוד וילהלם אולקס. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה חלק מקורפוס וודריג במסגרת הארמייה השלישית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה הרביעית, ולאחר מכן נשארה בצרפת ככוח כיבוש. במהלך מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה ה-16. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות שונים בגזרה הצפונית, ואף השתתפה במבצע דמיאנסק. בינואר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית בגזרה המרכזית, ובמרץ אותה שנה הועברה לקורפוס הפאנצר ה-39 במסגרת הארמייה הרביעית, ולחמה עמו במהלך מבצע בגרטיון, עד להשמדתה באזור מוגילב ביולי 1944.

===דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-12===
ב-9 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-12, והועמדה תחת פיקוד הארמייה השביעית עמה לחמה בקרב יער הירטגן. בדצמבר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השישית, ולחמה עמה במהלך הקרב על הבליטה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-15 ומארמיית הפאנצר החמישית בקרבות בגרמניה, עד להשמדתה בכיס הרוהר ב-18 באפריל 1945.

==מפקדים==
{| class="wikitable"
|-
! שם !! כהונה !! הערה
|-
| וילהלם אולקס || 1 באוקטובר 1934 - 6 באוקטובר 1936||
|-
| אלברכט שוברט || 6 באוקטובר 1936 - 1 באפריל 1938||
|-
| לודוויג פון דר ליין || 1 באפריל 1938 - 10 במרץ 1940||
|-
| ולטר פון זיידליץ-קורצבאך || 10 במרץ 1940 - 1 בינואר 1942||
|-
| קרל הרנקאמפ || 1 בינואר 1942 - 1 במרץ 1942||
|-
| קורט-יירגן פון ליצוב || 1 במרץ 1942 - 1 ביוני 1942||
|-
| גרהרד מילר || 1 ביוני 1942 - 11 ביולי 1942||
|-
| וילהלם לורנץ || 11 ביולי 1942 - 20 ביולי 1942||
|-
| קורט-יירגן פון ליצוב || 20 ביולי 1942 - 25 במאי 1944||
|-
| קורט יאהן || 25 במאי 1944 - 28 ביוני 1944||
|-
| רודולף באמלר || 4 ביוני 1944 - 28 ביוני 1944||
|-
| גרהרד אנגל || 28 ביוני 1944 - יולי 1944||
|-
| גרהרד אנגל || 9 בספטמבר 1944 - נובמבר 1944|| דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-12
|-
| גינטר רוהר || נובמבר 1944|| דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-12
|-
| גרהרד אנגל || נובמבר 1944 - 1 בינואר 1945|| דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-12
|-
| לונגהאוזס ||1 בינואר 1945 - 27 במרץ 1945|| דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-12
|-
| גרהרד אנגל || 27 במרץ 1945 - 18 באפריל 1945|| דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-12
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/12ID-R.htm הדיוויזיה ה-12] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Volksgrenadierdivisionen/12VGD.htm דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-12] באתר lexikon-der-wehrmacht 

==הערות שוליים==

12
אי-שוויון קולמוגורוב

בתורת ההסתברות, אי-שוויון קולמוגורוב או אי-שוויון המקסימום של קולמוגורוב מתאר חסם הסתברותי למאורע שהמקסימום של סדרת הסכומים החלקיים של סדרה סופית של משתנים מקריים בלתי-תלויים גדול מערך קבוע כלשהו.

האי-שוויון קרוי על שמו של המתמטיקאי הרוסי אנדריי קולמוגורוב.

==נוסח פורמלי==

יהיו <math>X_1,...,X_n</math> משתנים מקריים בלתי תלויים, שתוחלת כולם היא אפס ושונות כולם סופית.

נסמן <math>S_k = X_1 + \dots + X_k</math> לכל <math>k = 1, \dots n</math>. אזי לכל <math>\lambda > 0</math> מתקיים,
<math display="block">\mathbb{P} \left( \max_{1 \leq k \leq n} \left| S_k \right| \geq \lambda \right) \leq \frac{1}{\lambda^2} \cdot \mathbf{Var} \left( S_n \right) = \frac{1}{\lambda^2} \cdot \sum_{k=1}^{n} \mathbf{Var} \left( X_k \right)</math>

==הוכחה==

ניתן להראות כי הסדרה <math>S_1,S_2,...,S_n</math> היא מרטינגל. נניח ללא הגבלת הכלליות כי <math>S_0 = 0</math> וכי <math>S_k \geq 0</math> לכל <math>k = 1, \dots, n</math>.

נגדיר בצורה אינדוקטיבית <math>Z_0 = 0</math>, וכן
<math display="block">Z_{k+1}=\begin{cases} \begin{array}{cc} S_{k+1} & \max_{1\leq j\leq k}S_{j}<\lambda\\ Z_{k} & \mbox{otherwise} \end{array}\end{cases}</math>

ניתן להראות כי הסדרה <math>\left( Z_k \right)_{k=0}^{n}</math> גם היא מרטינגל.

נשים לב שמתקיים,
:<math>\begin{align}
\sum_{k=1}^n \mathbf{E}[ (S_k - S_{k-1})^2] &= \sum_{k=1}^n \mathbf{E}[ S_k^2 - 2 S_k S_{k-1} + S_{k-1}^2 ] \\
&= \sum_{k=1}^n \mathbf{E}\left[ S_k^2 - 2 (S_{k-1} + S_{k} - S_{k-1}) S_{k-1} + S_{k-1}^2 \right] \\
&= \sum_{k=1}^n \mathbf{E}\left[ S_k^2 - S_{k-1}^2 \right] - 2\mathbf{E}\left[ S_{k-1} (S_{k}-S_{k-1})\right]\\
&= \mathbf{E}[S_n^2] - \mathbf{E}[S_0^2] = \mathbf{E}[S_n^2].
\end{align}
</math>

ניתן לראות כי אותו הדבר נכון עבור הסדרה <math>\left( Z_k \right)_{k=0}^{n}</math>. לכן נובע על ידי אי-שוויון צ'בישב כי,
:<math>\begin{align}
\mathbb{P} \left( \max_{1 \leq k \leq n} S_k \geq \lambda \right) &=
\mathbb{P} \left( Z_n \geq \lambda \right) \\
&\leq \frac{1}{\lambda^2} \mathbf{E} \left[ Z_n^2 \right]
=\frac{1}{\lambda^2} \sum_{k=1}^n \mathbf{E}\left[ (Z_k - Z_{k-1})^2 \right] \\
&\leq \frac{1}{\lambda^2} \sum_{k=1}^n \mathbf{E} \left[ (S_k - S_{k-1})^2 \right]
=\frac{1}{\lambda^2} \mathbf{E} \left[ S_n^2 \right] = \frac{1}{\lambda^2} \mathbf{Var} \left( S_n \right)
\end{align}
</math>

==שימוש==

נתבונן בהילוך מקרי פשוט על <math>\mathbb{Z}</math>, בו כל צעד הוא משתנה מקרי <math>X_k</math> בעל התפלגות אחידה בדידה <math>\mathbb{P} \left( X_k = 1 \right) = \mathbb{P} \left( X_k = -1 \right) = \frac{1}{2}</math>. לכן השונות של כל צעד היא <math>1</math>.

בצעד ה-<math>n</math>, מיקומו של ההילוך הוא <math>S_n = X_1 + \dots + X_n</math>. לפיכך מאי-שוויון קולמוגורוב ניתן להסיק כי אם אנחנו בצעד ה-<math>n</math>, ההסתברות שהמיקום הרחוק ביותר אליו הגיע ההילוך הוא <math>\frac{1}{2n}</math>, היא לכל היותר <math>\frac{1}{4n^2} \sum_{k=1}^{n} \mathbf{Var} \left( X_k \right) = \frac{1}{4n^2} \cdot n = \frac{1}{4n}</math>

==לקריאה נוספת==

<div class="mw-content-ltr">* (Theorem 22.4)
* 
</div>

קטגוריה:אי-שוויונות בתורת ההסתברות
גוטליב פון היזלר

גוטליב פרדיננד אלברט אלקסיס גראף פון היזלר (בגרמנית: Gottlieb Ferdinand Albert Alexis Graf von Haeseler; 18 בינואר 1836 – 25 באוקטובר 1919) היה גנרל-פלדמרשל גרמני אשר לחם במלחמות איחוד גרמניה במסגרת הצבא הפרוסי, ושימש כמשקיף של צבא הקיסרות הגרמנית במהלך מלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
היזלר נולד ב-18 בינואר 1836 בעיר פוטסדאם שהשתייכה אז לממלכת פרוסיה. הוריו היו אלקסיס פון היזלר ואלברטינה פון שרנמרק. משפחתו הייתה משפחה אריסטוקרטית שמוצאה ממגדבורג. הוא למד באקדמיות יוקרתיות בברנדנבורג ובהאלה, ובשנת 1853 התגייס כצוער לצבא הפרוסי.

===קריירה צבאית===
היזלר החל את דרכו ברגימנט ההוסרים ה-3 "פון זייטן" (הברנדנבורגי), בדרגת לוטננט שני. בשנת 1860 התמנה לשלישו האישי של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, שהיה אז מפקד הקורפוס ה-3. בשנת 1864 הוא השתתף במלחמת שלזוויג השנייה, ובשנת 1886 השתתף במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ומונה למפקד גדוד ברגימנט ההוסרים ה-15. בשנת 1867 הוא הועלה לדרגת מיור. בין 1870-1871 לחם במלחמת צרפת–פרוסיה, ולאחר שנחתם הסכם השלום מונה לאפסנאי הראשי של כוח הכיבוש הפרוסי שהוצב בצרפת. 

בין 1873-1879 פיקד על רגימנט האולאנים ה-11, והחל מ-1879 עמד בראש החוג להיסטוריה צבאית במטכ"ל הקיסרי. בשנת 1880 הוא מונה למפקד בריגדת הפרשים ה-12, ובשנת 1881 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בשנת 1883 הועבר לפקד על בריגדת הפרשים ה-31, ובשנת 1886 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בין 4 בדצמבר 1886 ל-14 בינואר 1887 פיקד על הדיוויזיה ה-20, ולאחר מכן הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-6 עליה פיקד עד 21 במרץ 1889. בשנת 1889 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ובין 24 במרץ 1890 ל-17 במאי 1903 פיקד על הקורפוס ה-16 אשר הוצב במץ.
 
ב-1903 פרש מהצבא בדרגת גנרל-אוברסט, לאחר חמישים שנות שירות. הוא פרש לאחוזותיו, אולם המשיך בפעילותו הציבורית כחבר בפרלמנט הפרוסי, ובין היתר ניהל מסע לפיתוח בתי ספר מקצועיים ותמך בהכנסת תנועת הצופים לגרמניה מתוך אמונה שישנו פער גדול מדי בין בתי הספר לגיל השירות הצבאי. בשנת 1905 ניתנה לו דרגת גנרל-פלדמרשל. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שב והתגייס לצבא הקיסרות הגרמנית. בשל גילו המבוגר, לא ניתן לו תפקיד פעיל, והוא הוצב כמשקיף בקורפוס ה-16 עליו פיקד בעבר.

===אחריתו===
עם סיום המלחמה בשנת 1918, פרש מהצבא בשנית. הוא נפטר בעיר וירצן ב-25 באוקטובר 1919, בגיל 83.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.militaermuseum-brandenburg-preussen.de/Templates/Artikel%20Feldmarschall%20Gottlieb%20Graf%20von%20Haeseler.html Gottlieb Ferdinand Albert Alexis von Haeseler auf militaermuseum-brandenburg-preussen.de]
* [http://www.die-blauen-aus-zwehren.de.tl/Der-Namensgeber.htm Seite „Die Blauen aus Zwehren“, (ehem. Graf-Haeseler-Kaserne, Kassel)]
* [http://sammlungen.ulb.uni-muenster.de/hd/periodical/pageview/850316 Lebenslauf von 1893 mit Bild]

קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1836
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1919
קטגוריה:חברי הבית העליון של הלנדטאג של פרוסיה
חרלמבוס הקדוש

חָרָלַמְבּוֹס הקדוש (ביוונית: Άγιος Χαράλαμπος) הוא קדוש בנצרות האורתודוקסית. חרלמבוס היה בישוף מגנסיה שבאיוניה (ליד איזמיר המודרנית) בימי הקיסר ספטימיוס סוורוס (193-211) ומת כמרטיר בשנת 202. לפי המסורת היה בן 113 במותו.

== המסורת על תולדות חייו ==
חרלמבוס כיהן כבישוף והטיף לנצרות במשך שנים רבות. הוא נתפס על ידי הפרוקונסול לוקיאנוס והמפקד הצבאי לוקיוס, נכלא ועונה, אך סירב להתכחש לישו ולבצע את פולחן הקיסר. על אף גילו המתקדם עונה בעינויים קשים. 

כאשר עורו נפשט מעליו באנקולי ברזל, הודה למעניו במילים "תודה שהפשטם מעלי עול גשמי והקלתם על נשמתי להתקרב אל חיי הנצח". בתגובה לעמידתו הפלאית בעינויים המירו שני חיילים רומיים, פרופיריוס ובפטוס, את דתם לנצרות. גם שלוש נשים שראוהו החלו להלל את ישוע, והוצאו להורג מיד. זועם על כישלונו לשבור את רוחו של חרלמבוס, נטל הפרוקונסול לוקיאנוס את כלי העינויים בידיו וביקש לענות את הבישוף בעצמו, אך ידיו נכרתו בדרך נס. כאשר ירק המפקד לוקיאנוס בפני הקדוש, הסתובב ראשו לפתע כך שפנה לאחוריו. שני הבכירים הרומאים התחננו לפני הקדוש, שהתפלל עליהם וריפא אותם. בתגובה, המירו לוקיוס ולוקיאנוס את דתם.

לבסוף הובא חרלמבוס לפני הקיסר ספטימיוס סוורוס, שהורה להוציאו להורג מיד. חרלמבוס התפלל שהמקום שבו ייטמנו שרידיו לא ידע רעב או מחסור לעולם.

== מורשתו ==
לפי האמונה נקברה גולגולתו של חרלמבוס במנזר אגיוס סטפנוס שבמטאורה. שרידי עצמותיו מפוזרים בכנסיות רבות במרחב היווני ומייחסים להן נסים רבים. 

יום חגו של הקדוש נחגג בדרך כלל ב-10 בפברואר, אלא אם הוא נופל על שבת שלפני הלנט או על יום שני הראשון של הלנט, ואז חוגגים אותו ב-9 בחודש.

לחרלמבוס הקדוש מוקדש מנזר גדול ברובע הנוצרי בעיר העתיקה בירושלים (ברחוב הח'נקה), בו מצוינת התחנה השמינית של הויה דולורוזה. 

באיקונוגרפיה הוא מתואר כבישוף, עם ספר בידו השמאלית, וידו הימנית מורמת בתנועת ברכה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://oca.org/saints/lives/2016/02/10/100475-hieromartyr-charalampus-the-bishop-of-magnesia-in-thessaly Hieromartyr Charalampus the Bishop of Magnesia in Thessaly]
* [http://www.goarch.org/special/haralambos/ Feast of the Holy and Glorious Hieromartyr Haralambos]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרטירים
קטגוריה:בישופים אורתודוקסים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
קטגוריה:נפטרים ב-202
הכנה לבשורה

הכנה לבשורה (יוונית: Εὑαγγελικὴ προπαρασκευή; לטינית: Praeparatio evangelica) הוא חיבור אפולוגטי שנכתב על ידי אוסביוס מקיסריה בתחילת המאה ה-4 לספירה. הוא החל בכתיבתו בשנת 313 בערך, וניסה להוכיח בו את עליונותה של הנצרות מול דתות ופילוסופיות פגניות.

== תוכן החיבור ==
החיבור מורכב מ-15 ספרים שנשתמרו בשלמותם. אוסביוס החשיב אותו כספר לימוד של הנצרות המיועד לפגנים, אולם ערכו רב בשביל קוראים רבים מאוחרים יותר, משום שאוסביוס הוסיף בו מידע מהיסטוריונים ופילוסופים שלא נשמר במקומות אחרים:
* תקציר כתביו של הכוהן הפיניקי סנכוניאתון, אשר תורגמו ליוונית על ידי פילון איש גבל. דיוקו של התקציר הוכח בתיאורים המיתולוגיים שנמצאו בלוחות האוגריתיים. 
* תיאור מסעו של אוהמרוס לאי פנכיאה , היכן שאוהמרוס טוען שמצא את תולדותיהם האמיתיות של האלים, שנלקח מספרו השישי של דיודורוס סיקולוס.
* קטעים מתוך כתבי הפילוסוף הפלאטוני אטיקוס .
* קטעים מתוך כתבי הפילוסוף הפלאטוני-תיכוני  נומניוס מאפאמיאה.
* קטעים מתוך חיבוריו של פורפיריוס, המבקר הנאופלאטוני של הנצרות ("על תמונות", "פילוסופיה מהאורקלים", "מכתב לאנבו", "נגד הנוצרים", "נגד בואתוס", "הרצאה פילולוגית").
* קטעים מתוך "ספר חוקי הארצות" (הידוע גם בשם "דיאלוג על הגורל") מאת הסופר הנוצרי המוקדם בר-דיסן מאדסה , שהמקור הסורי שלו לא נתגלה עד המאה ה-19.
* קטעים מתוך המחזה יציאת מצרים של המחזאי היהודי הלניסטי יחזקאל הטרגיקון.

== המושג "הכנה לבשורה" ==
המושג הלטיני "praeparatio evangelica", משמעותו "הכנה לבשורה" בקרב תרבויות שעדיין לא שמעו על בשורת ישו. על פי השקפה זו, אלוהים כבר זרע בתרבויות העתיקות רעיונות שעתידיים לשאת פרי דרך פרשנות בהקשר נוצרי לחלוטין. עם זאת, חיבורו של אוסביוס אינו מאמץ את האמונה הרווחת (הקיימת לפחות מאז קלמנס מאלכסנדריה) בדבר הפילוסופיה היוונית כ"הכנה לבשורה". במקום זאת, אוסביוס מציע טיעון ארוך בדבר חכמתם של העברים העתיקים, ההופכת להכנה לפילוסופיה היוונית (או לפחות פילוספיה פלאטונית). לדעת אוסביוס, היוונים גנבו את כל האמיתות שהחזיקו בהן מהעברים העתיקים מהם.

== השפעה ==
ביצירה עשה שימוש ג'ובאני פיקו דלה מירנדולה (1463–1494) כמקור לנאומו המפורסם.

== קישורים חיצוניים ==

* אוסביוס, [http://www.tertullian.org/fathers/eusebius_pe_00_intro.htm הכנה לבשורה] - תרגום גיפורד עם הקדמה (1903), באתר tertullian.org 
* אוסביוס, [https://docs.google.com/leaf?id=0Bw9DD8Hgvs_HNDY0OTExM2UtZWU3Yy00MTg3LTg2NjYtNzZiNWMyMzhhNTIx&hl=en_GB הכנה לבשורה] - תרגום גיפורד (1903) 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר נצרות
קטגוריה:ספרי המאה ה-4
קטגוריה:היסטוריה של הנצרות
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
ClickOnce

ClickOnce היא טכנולוגיה של מיקרוסופט המאפשרת למשתמש להתקין ולהפעיל יישומים חכמים של צד הלקוח (smart client) מבוססות Windows על ידי לחיצה על קישור בדף אינטרנט. ClickOnce היא רכיב של  (או מתקדם יותר), ותומכת פריסת יישומים שנעשו עם Windows Forms אוWPF בדומה Java Web Start עבור פלטפורמות Java או טכנולוגיית Zero Install של לינוקס.

קטגוריה:.NET
קטגוריה:רכיבי Windows
הבליץ על באת'

הבליץ על באת הוא כינוי לסדרת הפצצות של הלופטוואפה על העיר באת' בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה. העיר הופצצה באפריל 1942, כחלק מבליץ בדקר, במסגרתו הופצצו ערים בריטיות בשל המורשת התרבותית וההיסטורית שלהן ולא מתוך צרכים צבאיים או אסטרטגיים טהורים.

==רקע==
מתחילת הבליץ ועד לשנת 1942 לא סבלה העיר באת' מהפצצות גרמניות. אמנם מטוסים גרמנים טסו מעליה כדי להפציץ את העיר בריסטול הסמוכה, שספגה הפצצות כבדות לאורך המלחמה, ולכן אזעקה נשמעה בבאת' תכופות, אך היא לא הופצצה בעצמה. בבאת', בניגוד לערים אחרות שהופצצו, לא הייתה תעשיית נשק חשובה והיא גם לא הייתה עיר מסחר או נמל חשובה, לפיכך היא לא נחשבה ליעד בעל משמעות אסטרטגית שיש להתקיפו בהפצצה אסטרטגית.

המצב השתנה לאחר שבמרץ 1942 הפציץ חיל האוויר המלכותי את העיר ליבק בגרמניה והסב לה נזק רב. בתגובה, פתחו הגרמנים בסדרת הפצצות שזכתה לשם בליץ בדקר, שם שנשאב מנאומו של התועמלן הנאצי גוסטב בראון פון שטום: "אנו נפציץ כל אתר שזכה לשלושה כוכבים במדריך בדקר". במסגרת סדרת הפצצות אלו הפציצו הגרמנים ערים בריטיות בשל המורשת ההיסטורית והאדריכלית שלהן ולא בשל החשיבות האסטרטגית שלהן. באת', כעיר מרשימה בעלת מבנים בעלי חשיבות אדריכלית ותרבותית רבה, הייתה אחת המטרות של בליץ זה.

==הבליץ==
הפצצת באת' החלה ב-25 באפריל, כאשר 80 מטוסים גרמניים שהמריאו בצפון צרפת תקפו את העיר. בארבעת החודשים שקדמו לתקיפה זו הופצצה העיר בריסטול כמעט מדי לילה, ולכן חשבו התושבים בתחילה שגם התקפה זו מיועדת לבריסטול ולא נערכו באופן מיוחד. התקיפה הראשונה החלה ב-23:00 בליל שבת ונמשכה עד סביבות השעה 1:00. המטוסים שבו לצרפת לתדלוק ולאחר מכן הגיעו לסבב התקפה נוסף בשעה 4:35. בשלב זה כבר היו בעיר דלקות גדולות, שהקלו על הטייסים הגרמנים לאתר את מטרותיהם ולהפציצן ביעילות. תקיפה שלישית על העיר נערכה יומיים לאחר מכן, ביום שני לפנות בוקר, ה-27 באפריל. התקיפה השלישית ארכה רק שעתיים, אך גרמה לנזק רב. 

במתקפה על באת' נהרגו 417 בני אדם ועוד כ-1,000 נפצעו. 19,000 מבנים נפגעו ומתוכם כ-1,100 נהרסו. בין המבנים שנהרסו היו 218 בתים בעלי עניין אדריכלי או היסטורי כגון: אולמות הכנס של באת', כמה בתים מהסהר המלכותי, מהסירקס, מהפאראגון ומאזור כיכר המלכה. מרבית המבנים שוקמו לאחר מכן, אך על חלקם יש עדיין סימנים לפגיעה שספגו בבליץ.

==הנצחה==
גן זיכרון לחללי הבליץ על באת' קיים באזור כיכר המלכה, מתקיימים שם טקסי זיכרון שנתיים. בשנת 2008 הניח זר בטקס הזיכרון ב-25 באפריל ווילי שכולדנקר, טייס לופטוואפה בעבר, שהשתתף בבליץ על באת'.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.bathblitz.org/ פרויקט העוסק בהנצחת הבליץ על באת'] 
* [http://www.bathecho.co.uk/news/bath-remembers-devastating-1942-blitz-bombing-56298/ כתבה על בליץ באת' באתר BATH ECHO] 
* [https://web.archive.org/web/20170812055726/http://www.bathintime.co.uk/category/8879/churches-chapels-cemeteries/st-andrews-julian-road אתר ובו תמונות היסטוריות של באת', מהן מהבליץ]

קטגוריה:באת'
קטגוריה:הבליץ
קטגוריה:1942 בממלכה המאוחדת
בוג'נורד

בוג'נורד (בפרסית: بجنورد) היא עיר הבירה של מחוז צפון ח'וראסאן שבאיראן. העיר מרוחקת 701 ק"מ מטהראן עיר הבירה. בוג'נורד היא עיר עתיקה - היא הוקמה בגבעה מצפון מערב לעיר הנוכחית ולאחר מכן הועברה למיקומה הנוכחי. העיר בוג'נורד ידועה ברקע הרב תרבותי-אתני שלה ורבים מהאנשים הגרים בה מדברים לפחות שתי שפות שונות: פרסית, טאטי, טורקית, חוראסאנית, כורדית חוראסנית וטורקמנית. נישואי תערובת בין קבוצות אתניות המדברות שפות אלו שכיחים מאוד.

== אתרי תיירות מרכזיים ==
בוג'נורד מפורסמת בסוסים הטורקמניים שלה ובמרכזים המקצועיים לאימון סוסים שנמצאים בה. בזכות מרכזים אלו העיר היא מרכז תיירותי המושך אליו תיירים מכל העולם, המבקרים בעיר ומעשירים את קופתה.

העיר מלאה במקוואות מים ומזרקות עתיקות וידועה גם בזכות האתרים הטבעיים וההיסטוריים שבה, כמו מערות, אזורי טבע מוגנים ואתרי טיפוס מובחרים. רוב מוקדי העניין ההיסטוריים מתוארכים להקמה בתקופת קאג'אר (1785-1925) כיוון שהערכת נזקים שנמצאה בבניינים העתיקים תאמה לנזק מצטבר מרעידות אדמה שנערכו באזור זה באותן השנים.

כמה מן אתרי התיירות המפורסמים בבוג'נורד:
* בש קארדאש (בתרגום מילולי: חמישה אחים) - מעיין מים מינרליים.
* בית הנופש מופח'ם - ארמון ששימש לנופש את השאה האיראנים ונבנה בתקופת קאג'אר.
* המאוזוליאום של סולטאן סייד עבאס (אחיו של האימאם עלי א-רידא).
* איוב - מעיין מים מינרלים.
* באבא אמאן - פארק טבע עירוני.
* בית החולים ההיסטורי מופח'ם, נבנה בתקופה הקאג'ארית.
* הכפר רווין (Ruwin).
* עמק בזח'אנה (MBazkhaneh).

== אוניברסיטאות והשכלה ==
בבוג'נורד יש ארבע אוניברסיטאות והן:
* אוניברסיטת בוג'נורד.
* אוניברסיטת אזד המוסלמית של בוג'נורד.
* אשראק - המכון להשכלה גבוהה.
*אוניברסיטת פאיאם נור (Payam Noor).

=== פרשת מונא הושמנד ===
בדצמבר 2016 התפרסם סיפור של סטודנטית בהאית בשם מונא הושמנד, שגורלה הוא כגורלם של כל הסטודנטים הבהאים האחרים במחוז צפון ח'וראסאן ובאיראן כולה. הושמנד למדה אדריכלות באוניברסיטת בוג'נורד והשתתפה בכל השיעורים עד שיום אחד ביקשו ממנה להגיע אל משרד הביטחון שם ניסו להכריח אותה לחתום על טופס בו היא מכריזה שהיא כבר לא חלק מהדת הבהאית.

הושמנד לא הסכימה לחתום על הטופס ובשל כך היא גורשה מן האוניברסיטה ולימודיה הופסקו. היא ואביה פנו במכתבים אל מנהל האוניברסיטה, מושל המחוז ואל צמרת השלטון ומכולם הם קיבלו את התשובה "הדת הבהאית היא דת שפוברקה על ידי הבריטים ומזיקה לאסלאם."

הפרשה על אפליית בהאים באיראן התפוצצה והגיעה לכלי תקשורת ברחבי העולם, קיימות מחאות על מצב הבהאים באיראן, אם כי קטנות עקב חשש מדיכוי השלטון האיראני.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=ng6AfG9oNig&feature=related ריקוד פולקלורי אופייני מבוג'נורד]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרובינציות איראן: ערי בירה
570-579 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 579 - 570 לפנה"ס

== אירועים ומגמות ==
* 579 לפנה"ס - סרוויוס טוליוס מחליף את לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס לאחר מותו ומתמנה למלך הממלכה רומא.
* 575 לפנה"ס - שער אשתר נבנה בבבל (באזור עיראק של ימינו).
* 573 לפנה"ס - המשחקים הנמאיים נוסדו בנמאה (זהו תאריך מסורתי)
* 25 בנובמבר 571 לפנה"ס - סרוויוס טוליוס, מלך רומא, חוגג טריומף בעקבות ניצחונו על האטרוסקים.

== אנשים משמעותיים ==
* 576 לפנה"ס - לידתו של כורש הגדול אשר עתיד להפוך למלך אנשאן ולמייסד האימפריה הפרסית.
* 570 לפנה"ס - לידתו של קסנופנס.
* 570 לפנה"ס - לידתו של הפילוסוף והמתמטיקאי היווני פיתגורס על האי סאמוס (נפטר ב-475 לפנה"ס).

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-6 לפנה"ס לפי שנים
הנס פון פליסן

הנס גאורג הרמן פון פליסן (בגרמנית: Hans Georg Hermann von Plessen; 26 בנובמבר 1841 – 28 בינואר 1929) היה גנרל-פלדמרשל גרמני אשר שימש כראש המטה הגדול בזמן מלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
פליסן נולד ב-26 בנובמבר 1841 ברובע שפנדאו שבברלין, בירת ממלכת פרוסיה. אביו היה הרמן פון פליסן, גנרל-לויטננט בצבא הפרוסי, ואמו הייתה פאולין סופי אדלייד לבית מאייר. משפחתו הייתה משפחת אצולה שמוצאה מהולשטיין. בשנת 1861 התגייס לצבא הפרוסי.

===קריירה צבאית===
פליסן הוצב בתחילה ברגימנט הגרנדירים של המשמר ה-2 ("קייזר פרנץ"). בשנת 1862 הועלה לדרגת לויטננט, ובשנת 1864 השתתף במלחמת שלזוויג השנייה. בשנת 1886 לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה, בין היתר בקרב טראוטינאו וקרב קניגרץ. בשנת 1869 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ובין 1870-1871 לחם במלחמת צרפת–פרוסיה. הוא השתתף בקרבות רבים, שהידועים בהם הם טול מץ ופריז. באמצע אפריל 1872 הועלה לדרגת האופטמן, והוצב במטה הכללי של הצבא הפרוסי.

בשנת 1879 הועלה לדרגת מיור, והפך להיות שלישו האישי של וילהלם הראשון, קיסר גרמניה. בשנת 1885 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, בשנת 1888 הועלה לדרגת אוברסט ובשנת 1891 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בשנת 1892 מונה כחבר במטה הכללי, ובשנת 1894 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, ומונה לשלישו של הקיסר החדש וילהלם השני. במסגרת תפקידו זה הוא היה מקורב מאוד לקיסר, והיה אחד מאנשי סודו. הוא שימש בתפקידים שונים כמו מפקד רגימנט המשמר ה-1, ומפקד קורפוס המשטרה הצבאית הרכוב. 

ב-19 בספטמבר 1908 הוא הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, ומאוחר יותר קיבל דרגת כבוד של גנרל-פלדמרשל. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 מונה פליסן לראש המטה הגדול (Große Hauptquartier). בעוד שבעתות שלום כל אחד מבתי המלוכה שהרכיבו את הקיסרות הגרמנית החזיק בצבא ומטכ"ל נפרד, הרי שבשעת מלחמה היה מוקם המטה הכללי הראשי אשר בו נכחו נציגים מכל בתי המלוכה, ובהמשך אף מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, ממלכת בולגריה והאימפריה העות'מאנית. בפועל, מקבל ההחלטות לא היה פליסן, אלא ראש המטה הכללי של הצבא הפרוסי, שמונה בידי הקיסר לרמטכ"ל עליון (chef des generalstabes des feldheeres).

===אחריתו===
[[וילהלם השני, קיסר גרמניה חוצה את הגבול להולנד בדרכו לגלות, 10 בנובמבר 1918. פליסן עומד שני משמאל]]
ב-10 בנובמבר 1918, הקיסר עזב את גרמניה. פליסן נותר נאמן לקיסר הגולה עד יום מותו, ובתמונתו האחרונה של הקיסר בגרמניה, נראה הקיסר חוצה את הגבול שבין גרמניה להולנד בדרכו לגלות, כשמסביבו קומץ קצינים נאמנים, ביניהם פליסן. פליסן פרש מהצבא רק ב-17 בנובמבר, והמטה הכללי הראשי פוזר רק ב-1919. פליסן מת בפוטסדאם ב-28 בינואר 1929 בגיל 87.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1841
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1929
כרוניקון (אוסביוס)

הכרוניקון או הכרוניקה (ביוונית: Pantodape historia, Παντοδαπὴ ἱστορία, היסטוריה אוניברסלית ; לטינית: Chronicon) הוא חיבור כרונוגרפי בשני ספרים מאת אב הכנסייה אוסביוס מקיסריה.

נראה כי הוא חובר בתחילת המאה ה-4 לספירה, לפני החיבור תולדות הכנסייה. הוא כולל כרונולוגיה של העולם מאברהם ועד הוויסנאליה של קונסטנטינוס בשנת 325 לספירה (לציון 20 שנה לשלטונו). הספר הראשון מכיל סדרות של קטעים מתוך חיבורים של סופרים מוקדמים יותר; הספר השני מכיל רשימה חדשנית של תאריכים ואירועים בצורת טבלה.

מטרת החיבור היא להעמיד את ההיסטוריה הדתית במרכז ולהוכיח את קדמותם של העברים ותרבותם ביחס לעולם היווני-רומי. הכרוניקון שימש לאוסביוס מעין מסגרת-רקע לכתיבת חיבורו החשוב ביותר, "תולדות הכנסייה". הכרוניקון הוא ככל הנראה חיבור מוקדם, אך הוא נערך מחדש סביב שנת 325.

המקור היווני של הטקסט אבד, אף על פי שציטוטים בכמות משמעותית קיימים בכרונוגרפיות מאוחרות יותר. שני הספרים נשמרו ברובם בתרגום ארמני. הספר השני נשמר בשלמותו בתרגום לטיני על ידי הירונימוס. קיימים גם חלקים מצוטטים אצל סופרים סוריים מאוחרים יותר, כמו הקטעים אצל יעקב מאדסה ואצל מיכאל הסורי אחריו.

== תוכן החיבור ==
היצירה חוברה כשהיא מחולקת לשני חלקים. החלק הראשון, "אנלים" (ביוונית: Χρονογραφία, "כרונוגרפיה"), מספק תקציר של היסטוריה אוניברסלית ישירות מהמקורות, כשהם מסודרים לפי לאומים. החלק השני, "קנונים כרונולוגיים" (ביוונית: Χρονικοὶ Κανόνες, "כרוניקוי קנונס"), נקרא "טבלאות כרונולוגיות וסיכום ההיסטוריה העולמית של היוונים והברברים", והוא מספק לוחות כרונולוגיים של החומר ההיסטורי בטורים מקבילים מתוזמנים זה מול זה, מעין צירי זמן מקבילים, כאשר כל שורה מהווה שנה. הטבלאות מלוות הערות קצרות היוצרות יחד מעין קיצור תולדות העולם. נקודת המוצא של הטבלאות המשוות היא שנת לידתו של אברהם (2015/16 לפנה"ס).
זוהי הרשימה הארוכה ביותר שנשמרה של מנצחים אולימפיים, הכוללת בעיקר את זוכי תחרות הסטאדיון משנת 776 לפנה"ס ועד 217 לספירה.

טבלאות אלו נשמרו בשלמותן בתרגום לטיני בכרוניקון של הירונימוס ושני החלקים עדיין קיימים בתרגום ארמני.
ניתן להרכיב מחדש את היצירה מתוך כרונוגרפים ביזנטיים, במיוחד גאורגיוס סינקלוס.

בדבריו על שנת 135 לספירה, קושר אוסביוס את הפיכתה של ירושלים לעיר נוכרית ואת שלילת זכותם של היהודים להיכנס לתחומה לאחר מרד בר כוכבא, עם נקמת אלוהים ביהודים בשל חטאיהם, כביכול: "ומהזמן ההוא (ואילך) נשללה מהם הרשות אפילו להיכנס לירושלים, בראש ובראשונה לפי צו אלוהים, כאשר ניבאו הנביאים, ושנית, בתוקף איסורי הרומאים."

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.tertullian.org/fathers/index.htm#Eusebius_Chronicon הכרוניקון של אוסביוס] - מהדורות דיגיטליות, באתר The Tertullian Project 
* [http://www.tertullian.org/fathers/index.htm#jeromechronicle הכרוניקון של הירונימוס] - הספר השני של הכרוניקון של אוסביוס עם התוספות של הירונימוס, באתר The Tertullian Project 
* [http://www.attalus.org/armenian/euseb.html הספר הראשון של הכרוניקון] - תרגום לאנגלית מהטקסט בארמנית, באתר Attalus 
* [http://www.attalus.org/translate/eusebius.html הספר הראשון של הכרוניקון] - תרגום לאנגלית מהתרגום הלטיני המודרני מהגרסה הארמנית העתיקה 
* [http://www.newadvent.org/cathen/05616a.htm Chronicle of Eusebius], באנציקלופדיה הקתולית 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כרוניקות
קטגוריה:קצרמר נצרות
קטגוריה:ספרי המאה ה-4
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
הדיוויזיה השביעית (ורמאכט)

הדיוויזיה השביעית (בגרמנית: 7. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, בקרב על צרפת, ובקרבות החזית המזרחית, ובכלל זה בקרב קורסק.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 במינכן, והועמדה תחת פיקוד פרנץ האלדר. במהלך המערכה בפולין הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-17 במסגרת הארמייה ה-14, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן נשארה בצפון צרפת כחיל כיבוש. במהלך מבצע ברברוסה הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-7 במסגרת הארמייה הרביעית, ולחמה עמה בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק ובמהלך הקרב על מוסקבה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות שונים בגזרה המרכזית, כחלק מארמיות הפאנצר הרביעית, השלישית, והשנייה ומהארמייה הרביעית. בקרב קורסק לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-46 במסגרת הארמייה התשיעית, ולאחר מכן הועברה תחת פיקוד הארמייה השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרבות שונים בגזרה המרכזית, ולאחר מכן השתתפה בקרבות בפרוסיה המזרחית, שם לחמה עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
{| class="wikitable"
|-
! שם !! כהונה
|-
| פרנץ האלדר || 1 באוקטובר 1934 - 12 בנובמבר 1936
|-
| אוטו הארטמן || 12 בנובמבר 1936 - 31 ביולי 1939
|-
| אויגן אוט || 1 באוגוסט 1939 - 30 בספטמבר 1939
|-
| אקארד פון גבלנץ || 1 בדצמבר 1939 - 13 בדצמבר 1941
|-
| הנס יורדן || 13 בדצמבר 1941 - 1 בנובמבר 1942
|-
| פריץ-גאורג פון רפארד ||1 בנובמבר 1942 - 2 באוקטובר 1943
|-
| קרל אנדרה ||2 באוקטובר 1943 - 30 בנובמבר 1943
|-
| גוסטב גיהר || 30 בנובמבר 1943 - 8 בדצמבר 1943
|-
| פריץ-גאורג פון רפארד || 8 בדצמבר 1943 - אוגוסט 1944
|-
| אלואיס ובר ||אוגוסט 1944
|-
| פריץ-גאורג פון רפארד ||אוגוסט 1944 - פברואר 1945
|-
| רודולף נואק ||פברואר 1945 - 8 במאי 1945
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/7ID-R.htm הדיוויזיה ה-7] באתר lexikon-der-wehrmacht 

7
דיוויזיה 7
Follow the money

Follow the money (מילולית: עקוב אחר הכסף) היא אמרת כנף שנעשתה לפופולרית בעקבות סרט הדוקו-דרמה כל אנשי הנשיא משנת 1976. האמירה מרמזת על "עקבות" של כספים או על שחיתות (לרוב פוליטית) בדרג גבוה. עבור הסרט, התסריטאי ויליאם גולדמן ייחס את הביטוי לגרון עמוק, המודיע שהשתתף בפרשת ווטרגייט. עם זאת, הביטוי מוזכר בספר באותו שם וקדם לסרט, או לכל תיעוד אחר של הפרשה. הספר מכיל את המשפט "המפתח היה במערכת מזומנים חשאית, ואחריה יש לעקוב", אשר אומר בוב וודוורד לסנאטור סם ארווין. ייתכן שזה היה עיבוי לביטוי "עקוב אחר הכסף" בתהליך התסריטאות.

הביטוי הוזכר על ידי הנרי פטרסון בוועדת החוקה של הסנאט בשנת 1974 בהליך גביית העדות כשארל סילברט היה מועמד למשרת היועץ המשפטי של ארצות הברית.

מאז שנות ה-70, נעשה שימוש בביטוי בעיתונות חוקרת ובדיבייטים פוליטיים.

בתוכנית הסמויה, הבלש לסטר פרימון משתמש בביטוי במהלך חקירת עסקאות כנופיית בולטימור, כדי להסביר את הקושי הפוליטי בחקירת פשע מאורגן, כשאמר "כשאתה עוקב אחר סמים, אתה מקבל נרקומנים וסוחרי סמים. אבל כשאתה מתחיל לעקוב אחרי הכסף, ואתה לא יודע איפה לעזאזל זה הולך לקחת אותך".

הביטוי משמש כשמה באנגלית של תוכנית פשע דנית ותוכנית תחקירים של ה-CBS מאת שריל אטקינסון .

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוטואים
קטגוריה:שחיתות
פרשת ווטרגייט
קטגוריה:אמרות כנף באנגלית
קטגוריה:ביטויים ומושגים פוליטיים אמריקאיים
טאמאלה

טמלה או טאמאלה (Tamale) היא העיר הרביעית בגודלה בגאנה ובירת המחוז הצפוני במדינה. העיר נמצאת באזור הסוואנה של גאנה, כ-600 ק"מ צפונית לבירה אקרה. הודות למיקומה המרכזי, היא משמשת כמרכז כלכלי ואדמיניסטרטיבי של צפון גאנה. רוב תושבי העיר הם מוסלמים ונמצאים בה מסגדים רבים.

==היסטוריה==
טמלה ממוקמת על צומת של שלוש דרכי מסחר עתיקות. לא רבות ידוע על עברה של העיר. עם זאת, האזור העתיק ביותר שלה, הכולל כיום את המסגד הגדול ואת השוק המרכזי, היה מיושב במשך מאות שנים ושימש צומת דרכים חשוב שחיבר את אזור הסאהל עם אזורי החוף. החבל בו נמצאת העיר, שנקרא בעבר גולקפגו (Gulkpegu), היה אחד משבעה מרכזי שלטון מחוזיים שהרכיבו יחד את ממלכת דאגבון (Dagbon). השליט המקומי של טמלה נקרא גולקפה-נאא (Gulkpe-Naa) - תואר שאותו נושא המנהיג המסורתי המקומי גם כיום. ב-1899 חולקה ממלכת דאגבון בין בריטניה לגרמניה. הבירה המסורתית של הממלכה, ינדי (Yendi), עברה לצד הגרמני ואילו טמלה נותרה בשטח הבריטי - דבר שחיזק את מעמדה ואיפשר מאוחר יותר את הפיכתה לבירת המחוז הצפוני של המושבה הבריטית "חוף הזהב".

שכונות העיר החלו להיבנות סביב ארמונו של הגולקפה-נאא, כאשר לכל שכונה מנהיג שבטי מקומי משלה. עם התפתחות העיר החלו זורמים אליה תושבים מאזורי הספר הצפוניים, הנמצאים כיום בבורקינה פאסו. 

בשנות ה-70' של המאה ה-20 החלו להיבנות בעיר שכונות מודרניות מתוכננות במודל "שחמט" של רחובות אופקיים ואנכיים.

בשנת 2004 זכתה טמלה למעמד רשמי של מטרופולין.

בשנת 2008 אירחה העיר כמה ממשחקי גביע אפריקה לאומות.

==מוסדות חינוך==
טמלה היא מרכז השכלה וחינוך לאזור צפון גאנה. בשטח העיר שוכנים למעלה מ-700 בתי ספר ומוסדות חינוך, בהם בתי-ספר יסודיים ותיכונים רבים, בתי ספר טכניים/מקצועיים, שני קולג'ים, טכניון מקומי ושתי אוניברסיטאות, ציבורית ופרטית. בנוסף מארחת העיר שני קמפוסים של האוניברסיטה ללימודי פיתוח (UDS).

==גלריית תמונות==

<gallery mode=packed>
קובץ:Market in Tamale, Northern Ghana.jpg|ממוזער|שוק בטמלה
קובץ:Mosque, Tamale, Northern region, Dagbon.jpg|ממוזער|מסגד אחמדיה בטמלה
קובץ:Entrance of the central administration block of the new University for Development Studies (UDS) in Tamale.jpg|ממוזער|מטה האוניברסיטה ללימודי פיתוח (USD) בטמלה
קובץ:Stadium_tamale2.jpg|ממוזער|אצטדיון טמלה אירח כמה ממשחקי גביע אפריקה לאומות 2008
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

*[http://www.ghana.gov.gh/index.php/about-ghana/regions/northern מידע על המחוז הצפוני ועל העיר טמלה] באתר ממשלת גאנה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאנה: ערים
כרוניקון (הירונימוס)

הכרוניקון (בלטינית: Chronicon או Temporum liber, ספר הזמנים) הוא חיבור של היסטוריה אוניברסלית  מאת הירונימוס, שחיבר אותו בקונסטנטינופול סביב שנת 380 לספירה.

זהו תרגום ללטינית של הלוחות הכרונולוגיים המרכיבים את החלק השני של הכרוניקון של אוסביוס מקיסריה, עם תוספת המכסה את תקופת השנים 325–379.
למרות שגיאות רבות שנלקחו מאוסביוס, כמו גם כמה שגיאות משלו, הירונימוס יצר חיבור רב-ערך של היסטוריה אוניברסלית, ולו רק בשל הדוגמה שנתן לכותבי כרוניקות מאוחרים יותר כמו פרוספר אקויטאנוס , קאסיודורוס וויקטור טונוננסיס , להמשיך את האנלים שלו. בהתאם לכרוניקון של אוסביוס, הירונימוס תארך את בריאת העולם לשנת 5199 לפנה"ס.

הכרוניקון כולל כרונולוגיה של האירועים במיתולוגיה היוונית, המבוססת על עבודתם של מלומדים הלניסטיים כמו אפולודורוס מאתונה, דיודורוס סיקולוס ואוסביוס. בזמן שהחלקים המוקדמים יותר בחיבור אינם היסטוריים, ייתכן וישנם שרידים מפוזרים של אירועים היסטוריים מהתקופה המאוחרת של יוון המיקנית בערכים של המאה ה-12 לפנה"ס.

== ציר הזמן של הירונימוס ==
מאדם ועד השנה ה-14 של ואלנס, 5,579 שנים.
:מאברהם ועד כיבוש טרויה (26 מלכי אשור), 835 שנים.
:* נינוס בן בלוס מלך 52 שנים, אברהם, זורואסטר.
:* סמירמיס, 42 שנים.
:* זמאיס, 38 שנים; הברית של אברהם עם אלוהים (1942 לפנה"ס).
:* אריוס שלט במשך 30 שנים; לידת יצחק (1912 לפנה"ס).
:* ארליוס, 40 שנים.
:* קסרקסס בלנאוס, 30 שנים; אינכוס מלך במשך 50 שנים (1856 לפנה"ס).
:* ארממיטרס, 38 שנים.
:* בלוקוס, 35 שנים; לידת יוסף (1756 לפנה"ס); המבול האוגיגיאני (1757 לפנה"ס).
:* באלאוס, 52 שנים; רעב במצרים (1727 לפנה"ס).
:* אלטאדס, 32 שנים; פרומתאוס.
:* ממינתוס, 30 שנים.
:* מגכליאוס, 30 שנים.
:* ספרוס, 20 שנים; לידת משה (1592 לפנה"ס).
:* ממילוס, 30 שנים.
:* ספרטוס, 40 שנים; המבול של דאוקליון (1526 לפנה"ס).
:* אסקטאדס, 40 שנים; משה על הר סיני (1515 לפנה"ס).
:* אמינתס, 45 שנים; לידת מינוס, רדמאנתוס וסרפדון (1445 לפנה"ס).
:* בלוכוס, 25 שנים.
:* בלפארס, 30 שנים; פרסאוס.
:* למפרידס, 32 שנים; טרוס (1365 לפנה"ס).
:* סוסארס, 20 שנים; פגסוס.
:* למפארס, 30 שנים; אירופה, מקדש באלאוסיס .
:* פניאס, 45 שנים; מילטוס; ארגונאוטים; אדיפוס; גדעון.
:* סוסארמוס, 19 שנים; הרקולס , פריאמוס, תסאוס, (המחזה מאת אייסכילוס) "שבעה נגד תבאי" (1234 לפנה"ס).
:* מיתראוס, 27 שנים; משחקים אולימפיים (1212 לפנה"ס).
:* טאוטאנס, 32 שנים; מלחמת טרויה (1182-1191 לפנה"ס).
: מכיבוש טרויה ועד האולימפיאדה הראשונה, 405 שנים.
:* מנינוס ועד סרדנפלוס : 36 מלכים אשורים (1240 שנים).
: מהאולימפיאדה הראשונה, ועד השנה ה-14 של ואלנס, 1,155 שנים.
:* האולימפיאדה הראשונה (776 לפנה"ס).
:* האולימפיאדה ה-65; דריווש הראשון (520 לפנה"ס).
:* האולימפיאדה ה-181; יוליוס קיסר (44 לפנה"ס).
:* האולימפיאדה ה-202; הטפותיו של ישו.
:* האולימפיאדה ה-289; הגותים מובסים על ידי ההונים (377 לספירה).

== קישורים חיצוניים ==
* הירונימוס, [https://www.tertullian.org/fathers/jerome_chronicle_00_eintro.htm כרוניקון], באתר The Tertullian Project 
* [http://www.attalus.org/translate/jerome2.html רשימות כרונולוגיות] - הכרוניקון של הירונומיס 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כרוניקות
קטגוריה:היסטוריוגרפיה יוון העתיקה
קטגוריה:קצרמר נצרות
קטגוריה:ספרי המאה ה-4
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרות בשפה הלטינית
אדוארד פון בונין

אדוארד וילהלם לודוויג פון בונין (בגרמנית: Eduard Wilhelm Ludwig von Bonin; 7 במרץ 1793 – 13 במרץ 1865) היה גנרל פרוסי, אשר שימש כשר המלחמה של פרוסיה בין 1852–1854, ופעם נוספת בין 1858–1859.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
בונין נולד ב-7 במרץ 1793, בעיר סטלפ שהשתייכה אז לממלכת פרוסיה. כיום שם העיר סלופסק, והיא נמצאת בתחומי פולין המודרנית. הוא היה בנו של גנרל לוטננט בצבא הפרוסי בשם ארנסט פרידריך אוטו פון בונין, ואשתו אלברטינה פרדריקה סופיה פון פודיוילס. משפחתו הייתה משפחת אצולה מאזור פומרניה. אחיו הצעיר של אדוארד, אוטו פון בונין, גם כן שירת בצבא הפרוסי והגיע לדרגת גנרל לוטננט. בשנת 1806 התגייס בונין לצבא הפרוסי.

===קריירה צבאית===
בונין הוצב בתחילה בגדוד שתחת פיקודו של פרידריך וילהלם, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל. הוא לחם כנגד הצרפתים במהלך מלחמת הקואליציה הרביעית, ובקרב ליבק שרת תחת גבהרד לברכט פון בליכר ונפל בשבי הצרפתי ממנו שוחרר על תנאי. בשנת 1809 התגייס שוב לצבא כצוער, והוצב ברגימנט המשמר ה-1. ביולי 1810 הועלה לדרגת לוטננט שני, ובין 1813–1814 השתתף במלחמת הקואליציה השישית. הוא לחם בהצטיינות בקרבות ליצן, באוצן ולייפציג, ועל חלקו במהלך קרב פריז הוענק לו עיטור צלב הברזל מחלקה ראשונה, ועיטור מסדר סנט אנה מחלקה שנייה מטעם האימפריה הרוסית.

בשנת 1817 הועלה לדרגת האופטמן, בשנת 1829 הועלה לדרגת מיור, וב-14 בדצמבר 1841 מונה למפקד רגימנט הגרנדירים של המשמר ה-1 ("קייזר אלכסנדר"), ופיקד עליו עד 8 במרץ 1848. ב-7 באפריל 1842 הועלה לדרגת אוברסט. ב-9 במרץ 1848 מונה למפקד הבריגדה ה-16. עוד באותה שנה לחם בהצטיינות במלחמת שלזוויג הראשונה, ועל כך הוענק לו עיטור הפור לה מריט. לאחר שנחתם הסכם שביית נשק זמני במאלמו, הוטל על בונין לארגן את צבאן של הנסיכויות שלזוויג והולשטיין. במרץ 1849 הפרה ממלכת דנמרק את תנאי שביתת הנשק והמלחמה התחדשה. בין 20 ל-22 באפריל ניצח את הדנים בקרב קולדינג, אולם ב-6 ביולי נהדף על ידיהם. בשנת 1850 נחתם הסכם שלום סופי בין פרוסיה לדנמרק, ועקב כך התפטר בונין מתפקידו כמפקד צבאן של שלזוויג והולשטיין וחזר לשירת בצבא הפרוסי.

בין 1850–1852, שימש לתקופה קצרה כמושל הצבאי של ברלין וכמפקד הדיוויזיה ה-16, ובמרץ 1852 הועלה לדרגת גנרל-לוטננט ומונה לשר המלחמה. במסגרת תפקידו זה, יזם רפורמה שנועדה להפוך את חיל הרגלים לנייד יותר. בשנת 1854 התפטר, כי רצה להשתחרר מההשפעה הרוסית שהורגשה בפרוסיה בתקופת מלחמת קרים. הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-12, וב-20 במרץ 1856 מונה לסגן מפקד מבצר מיינץ. בשנת 1858 הוחזר לתפקיד שר המלחמה, אולם פוטר בדצמבר 1859 בשל חילוקי דעות עם אלברכט פון רון ואדווין פון מנטויפל. הוא מונה כפיצוי למפקד הקורפוס ה-8 אשר הוצב בקובלנץ. ב-20 בספטמבר 1861 קיבל את עיטור הצלב הגדול של מסדר הנשר האדום עם חרבות, וב-17 במרץ 1863 קיבל גם את עיטור אביר מסדר הנשר השחור.

הוא מת בקובלנץ בעת מילוי תפקידו ב-13 במרץ 1865.

==קישורים חיצוניים==

* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=116238704 Eduard von Bonin] 
* [http://daten.digitale-sammlungen.de/bsb00008361/images/index.html?seite=130 Eduard von Bonin] 

קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1793
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1865
קרב טרנטון

קרב טרנטון היה קרב קטן אך חשוב ביותר מבחינה מוראלית במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, בין חיילים הסיאנים שכירי חרב של בריטניה הגדולה, לבין הצבא הקונטיננטלי תחת פיקודו של ג'ורג' וושינגטון. הקרב התנהל בבוקר 26 בדצמבר 1776, בטרנטון, ניו ג'רזי. אחרי חציית הצבא הקונטיננטלי בהנהגת גנרל ג'ורג' וושינגטון את נהר הדלאוור בלילה שלפני כן, מצפון לטרנטון, הוביל וושינגטון את הכוח העיקרי של הצבא הקונטיננטלי נגד חיל המצב ההסיאני בטרנטון. לאחר קרב קצר, נלכד כמעט כל הכוח ההסיאני, עם אבדות זניחות לכוחות האמריקניים. הקרב שיפר באופן משמעותי את המורל של הצבא הקונטיננטלי, וגרם לעלייה בגיוס המתנדבים לצבא.

הצבא הקונטיננטלי סבל במהלך שנת 1776 תבוסות רבות בניו יורק ונאלץ לסגת דרך ניו ג'רזי לפנסילבניה. המורל בצבא היה נמוך, ועל מנת לסיים את השנה בנימה חיובית, תכנן גנרל ג'ורג' וושינגטון, המפקד העליון של הצבא הקונטיננטלי, תוכנית לחצות את נהר דלאוור בלילה שבין 25 ל-26 בדצמבר ולהקיף את חיל המצב ההסיאני בטרנטון.

מכיוון שהנהר היה קפוא ומזג אוויר נעשה חמור, הייתה חציית נהר הדלאוור פעולה מסוכנת במיוחד. שני גדודים לא הצליחו לחצות את הנהר, ונשארו בגדה המערבית שלו, משאירים את וושינגטון עם כ-2,400 אנשים בלבד תחת פיקודו. הצבא צעד 14 קילומטרים דרומה, לטרנטון. מכיוון שהצבא הקונטיננטלי היה במגמת נסיגה מתמשכת במשך החודשים שקדמו לקרב, לא חשש חיל המצב ההסיאני מפעולת פתע מאחוריהם, והוריד את רמת השמירה על המקום. בנוסף, לא היו להם מוצבים או סיורים על פני שטחים נרחבים באזור. כוחותיו של וושינגטון הפתיעו אותם, ולאחר התנגדות קצרה אך עזה, נכנעו רוב ההסיאנים. כמעט שני שלישים מתוך 1,500 חיילי המצב ששהו שם נפלו בשבי, ורק מעטים הצליחו לברוח.

למרות קוטנו של הקרב מבחינה מספרית הייתה לו השפעה רבה בקרב אנשי המושבות המורדות, שהניצחון האמריקני עודד אותם להמשיך במרד. הניצחון היה דרמטי במיוחד על רקע המצב הקשה בו היה נתון הצבא הקונטיננטלי, שעמד לפני קריסה מוחלטת. בנוסף, הניצחון נתן כוח לוושינגטון, אשר אף על פי שיכולתו לעמוד במצב הנתון הייתה מדהימה - הוא לא היה חתום אף לא על ניצחון אחד משמעותי. על רקע הפקפוקים ההולכים וגוברים במנהיגותו של וושינגטון כמפקד הצבא, ואף ביכולתו של הצבא הקונטיננטלי עצמו לנצח את הכוחות הבריטיים, היה הניצחון הזה קריטי ביותר. הניצחון גם עודד את המתנדבים לצבא להאריך את משך גיוסם, ומשך מתנדבים נוספים.

== לקריאה נוספת ==
* דייוויד מקאלו, "1776 - המלחמה ששינתה את ההיסטוריה של העולם המערבי", הוצאת אריה ניר, 2006.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:1776 בארצות הברית
טרנטון