OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דינמו בוקרשט

דינמו בוקרשט (ברומנית: Dinamo Bucureşti) היא קבוצת כדורגל רומנית, מעיר הבירה בוקרשט. הקבוצה, אחת משלוש קבוצות בכירות מהעיר, משחקת בצבעים אדום ולבן ומארחת את משחקיה באצטדיון דינמו.

==היסטוריה==
המועדון נוסד ב-14 במאי 1948, כאיחוד של שני מועדונים מהעיר בוקרשט, תחת חסותו של משרד הפנים הרומני, שהיה ממונה על המשטרה. אחד משני המועדונים היה מכבי בוקרשט, שייצג את הקהילה היהודית ברומניה. שנים רבות היו שחקני דינמו (בכל מדינה קומוניסטית) מקבלי משכורת כאנשי משטרה. במשך שנתיים ייצגו את המועדון שתי קבוצות בכירות, "דינמו א'" ו"דינמו ב'", אך בשנת 1950 נדד המועדון השני לערים אחרות, עד אשר התיישב בבקאו בשנת 1958. כשלוש שנים וחצי לאחר הקמת המועדון, ב-14 באוקטובר 1951, נוסד אצטדיון דינמו, בו משחקת הקבוצה עד היום.

בשנת 1956 זכתה דינמו באליפות ליגת העל הרומנית לראשונה. בסתיו התמודדה בגביע אירופה לאלופות ואף ניצחה את גלאטסראיי בסיבוב המוקדמות אך הפסידה לצסק"א סופיה בסיבוב הראשון והודחה מהטורניר. שלוש שנים מאוחר יותר זכתה בגביע הרומני לראשונה.

בשנים 1962–1964 זכתה דינמו בשלוש אליפויות, כולל דאבל בשנת 1964, לאחר ניצחון בגמר 3–5 על סטיאווה בוקרשט.ב-1965 שיחקה מול אינטר מילאנו בגביע אירופה לאלופות, ואף ניצחה אותה 1–2 בבוקרשט, אך בעקבות הפסד 0–2 במילאנו הודחה מהטורניר.

ב-1968 זכתה דינמו בגביע לאחר ניצחון בגמר על ראפיד בוקרשט. בסתיו 1970 עברה את פנאתינאיקוס בגביע אופ"א אך הודחה על ידי ליברפול.

בעונת 1981/1982 עבר המועדון את אינטר מילאנו בגביע אירופה לאלופות, והפסיד לגטבורג השוודית אשר זכתה לבסוף בגביע. בעונת 1983/1984 הגיעה דינמו לחצי גמר גביע אירופה לאלופות, שם הפסידה לליברפול. בעונת 1989/1990 הגיעה לחצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע, שם הפסידה לאנדרלכט.

בתום עונת 2021/2022, נשרה הקבוצה לראשונה ב-74 שנות קיומה לליגת המשנה, לאחר הפסד במשחקי הפלייאוף לאוניברסיטת קלוז'. הקבוצה הצליחה לחזור לליגה הבכירה לאחר עונה אחת לאחר שסיימה במקום השלישי בליגת המשנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל רומניות
קטגוריה:בוקרשט: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1948
קטגוריה:בוקרשט: מועדוני ספורט
סכר גרנד קולי

סכר גרנד קולי או סכר קולי הגדול (באנגלית: Grand Coulee Dam), הוא סכר הידרואלקטרי על הנהר קולומביה במדינת וושינגטון שבארצות הברית. זהו סכר הבטון הגדול ביותר בצפון אמריקה ומבנה הבטון הגדול ביותר בארצות הברית. הבנייה החלה בדצמבר 1933 והסתיימה רשמית בשנת 1942, כאשר תחנת הכוח של הסכר החלה לפעול כבר משנת 1941.

עם סיום הבנייה היה הסכר הגדול ביותר בעולם באותה עת.

בהדרגה הפך הסכר לחלק מפרויקט אגן קולומביה , הכולל ארבעה סכרים נוספים, שלושה אגמי אחסון, ו-2,300 קילומטרים של תעלות תשתית, שמתפתלות על שטח של חצי מיליון דונם של מדבר.

נכון לשנת 2005 גרנד קולי הוא הסכר שמספק הכי הרבה חשמל בארצות הברית.

== השלכות בניית הסכר על הסביבה ==
לא היה מיזם ציבורי אחר בעל השפעה גדולה יותר על פיתוח אזור הפסיפיק נורת' וסט.

עם זאת, המיזם גרם להשלכות חברתיות וסביבתיות חמורות כל כך, שעל פי מחקר שפורסם בשנת 2000, לו סכר גרנד קולי היה מתוכנן בזמן המחקר, לא יכול היה לקבל את האישור הנדרש כדי להיבנות.

חלק מההשלכות החברתיות של בניית הסכר כלל את היחס של הממשל להצפות. כ-400 חוות ו-10 קהילות קטנות, שאוכלוסייתן מונה בין 3,000 ל-4,000 איש, נאלצו לעבור ממקומות שהוצפו על ידי הסכר. מרבית המפונים החשיבו את הפיצוי הממשלתי שניתן להם כלא-מספק. מעבר לכך, פגעו ההצפות באתרי עתיקות, אתרי דיג ובתי קברות.

מאחר שהסכר נבנה ללא מעבר המיועד לנדידתם של דגים, בניית הסכר חיסלה את אוכלוסיית הסלמון בחלק מאזורי נהר קולומביה. אובדן הדגים גרר אחריו את אובדן אורח החיים המסורתי ששימרו קהילות אינדיאניות מקומיות במשך אלפי שנים. 2 קהילות אינדיאניות שמונות כ-2,500 איש נאלצו לנטוש את ביתם בעקבות בניית הסכר.

השלכות אלו גרמו לכך שלאורך הרחבת פרויקט אגן קולומביה במשך המאה ה-20, השתנתה דעת הקהל בנושא היחס למי הנהר, והתוכניות ליצור סכרים ב-50 הקילומטרים האחרונים של הנהר לא יצאו אל הפועל מאחר שהגישה החדשה נסובה בעיקר סביב שמירה על הנהר, ופחות סביב ניצולו כמשאב.

סכר גרנד קולי

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.popularmechanics.com/technology/infrastructure/g2837/7-most-serious-dams-us/ סכר גרנד קולי כאחד משבעת הסכרים המשמעותיים], על פי מגזין Popular Mechanics.
* [http://www.historylink.org/File/7264 סכר גרנד קולי] באתר History Link, האנציקלופדיה ההיסטורית של מדינת וושינגטון.
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
גרנד קולי
קטגוריה:מדינת וושינגטון: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: תחנות כוח הידרואלקטריות
גרנד קולי
פייפר קאב

ה-J-3 פייפר קאב הוא מטוס קל שיוצר בין 1937 ו-1947 על ידי פייפר איירקראפט.

במטוס הפייפר קאב שני מושבים הממוקמים אחד מאחורי השני. הוא שימש כמטוס אימון והיה לאחד הנפוצים והמפורסמים ביותר מאז ומעולם. המטוס הותאם גם למשימות רבות נוספות כחילוץ טייסים, תצפית ארטילרית, פינוי נפגעים וכיוצא בזה.

המטוס נבנה למטרת טיסות אימונים במקור אך בזכות נתוניו התגלה כאחד המטוסים המוצלחים לשימוש כמטוס קרב. הפשטות והמחיר שלו אפשרו לו להיות פופולרי גם בעולם האזרחי ושימש כאחד המטוסים האזרחים הראשונים וההשפעה שלו דומה לפורד מודל טי בעולם הרכב.

בזכות צבעו הצהוב של המטוס זכה הJ3 בכינוי "המונית הצהובה״.

המטוס צבר תאוצה ופרסום עד כדי כך שהגברת הראשונה דאז, אלינור רוזוולט ביצעה על המטוס מספר תמונות עבור קמפיין (תוכנית להכשרת טייסים אזרחיים שהתקיימה ב-1938-1944).

בעקבות הפופולריות של המטוס והזמינות שלו, אזרחים רבים רכשו את המטוס ובזמן מלחמת העולם השנייה אזרחים אלו התאגדו ויצאו לפטרולים אזרחים מאורגנים שבוצעו כמטסים מסודרים.

לאחר המלחמה המטוס זכה להערכה רבה בקרב טייסים ואזרחים רבים ועד היום אלפי מטוסים עדיין נמצאים בשימוש. חברת פייפר איירקראפט דיווחו על מכירת כ-19,073 יחידות בין השנים 1938-1947.

לאחר שהפסיקו לייצר את הJ3, המטוס קיבל פיתוחים רבים גרסאות מתקדמות של המטוס.

ב 29 באפריל בשנת 1941 חברת פייפר ארגנה אירוע בשדה התעופה לה גוארדיה להתרמת כסף לטובת הממלכה המאוחדת וייצרה לכבוד האירוע 48 מטוסים בדגם מיוחד ובצבעים מיוחדים.

כ-19,073 מטוסי "פייפר קאב" יוצרו בדגמים רבים, עד שנת 1947.

מטוסי הפייפר קאב נמצאו בשימוש צבאי ובשימוש אזרחי כמטוסי תיור במקומות שונים בעולם.

דגם מתקדם של "פייפר קאב" הוא פייפר סופר-קאב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* Trainer, R. Piper L-4. American Warplanes of WWII, 446. https://books.google.co.il/books?hl=iw&lr=&id=M_oA_b92XK8C&oi=fnd&pg=PA446&dq=Piper+J-3+Cub&ots=63TqULO-kn&sig=QYom0ZSrn_2zz1pButGOIbzTvJk&redir_esc=y#v=onepage&q=Piper%20J-3%20Cub&f=false
* https://www.historynet.com/theyre-not-all-piper-cubs-november-97-aviation-history-feature/?f
* https://www.pipercubforum.com/yellow.htm

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטוסי אימון
Chloroflexus

Chloroflexus (בתעתיק לעברית: כְלוֹרוֹפְּלֶקְסוּס) הוא סוג של חיידקים פוטוסינתטיים במערכה Chloroflexi (שנקראה בעבר חיידקים ירוקים לא גופריתיים, אך שמה שונה על פי שם הסוג הנחקר ביותר במערכה זו - Chloroflexus). 

==גילוי ומחקר==
הסוג Chloroflexus נמצא ותועד לראשונה בשנת 1974 על ידי ד"ר בברלי פירסון ומי שהיה המנחה לדוקטורט של קאסטנהולץ. החוקרים הצליחו לבודד את הסוג ממעיינות חמים שבפארק הלאומי ילוסטון שבארצות הברית ובכך גילו לעולם את החלק החמישי בפאזל הפוטוסינתטי.

אחד הקשיים העיקריים בחקר חיידקי ה-Chloroflexus הוא חוסר היכולת לבודד אותם וללמוד את תכונותיהם. כאשר הסוג נמצא בטבע הוא מוקף באין ספור מיני חיידקים בעלי יכולות שונות והדבר מקשה מאוד את הלימוד אודותיו. מאידך, לא ברור לחלוטין אם אותם מיני חיידקים המצליחים לבודד במעבדות הם באמת בעלי החיים העיקריים בטבע ומייצגים הלכה למעשה את כלל או עיקר בני מינם.

==פוטוסינתזה==
חיידקי ה-Chloroflexus מסוגלים, כמו חיידקי גפרית ירוקים, לסנתז תרכובות פחמן אורגניות בעזרת אנרגיית האור. את האנרגיה הזאת הם לוכדים, בדומה לחיידקי הגפרית הירוקים, בעזרת גופיפים שנקראים "כלורוזומים". אותם כלורוזומים מכילים עד 200,000 יחידות של בקטריוכלורופיל (כלורופיל של חיידקים), כך שכל חיידק בסוג זה מסוגל להכיל כ-50 מיליון יחידות כלורופיל חיידקי. יכולת גבוהה ביותר של דחיסה וסידור זו מאפשרת לחיידקי ה-Chloroflexus לקצור אור באורך גל של 740 ננומטר למטרת פוטוסינתזה (שלא יוצרת חמצן). 
חיידקי ה-Chloroflexus יכולים לבצע פוטוסינתזה ולנשום בעזרת חמצן. זאת בניגוד לחיידקים הירוקים הגפרתיים, אשר לא מסוגלים לסבול חמצן כלל. הדבר מקנה להם, ככל הנראה, יתרון תחרותי.

חיידקי ה-Chloroflexus, מהווים יחידה בפני עצמה בעולם החיידקים הפוטוסינתטיים: את היחידה הזו מרכיבות הכחוליות, החיידקים הירוקים הגפרתיים, החיידקים הסגולים, ההאלו-בקטריות וה-Chloroflexus.

מבחינה גנטית הסוג Chloroflexus נחשב לעתיק מאוד ויש הסוברים שהוא מעין אב קדמון שמתוכו התפתחו החיידקים הירוקים הגפרתיים מחד, והחיידקים הסגולים מאידך. סברה זאת נשענת על סמך הממצאים הפיזיולוגיים בחיידקי ה-Chloroflexus המראים תכונות מקבילות בשני היחידות הללו.

==סוגים קרובים==
בודדו עד היום בסך הכול 5 סוגים של חיידקים הדומים ל-Chloroflexus. הללו כולם דמויי צינור גמיש, פוטוסינתטיים, אם כי לא לכולם יש כלורוזומים. חלקם חיים גם כן במעיינות חמים (בטמפרטורה של עד 79 מעלות צלזיוס) וחלקם במים קרירים יותר. חיידקים אשר נראים כמו אלה שבסוג Chloroflexus נראים כמעט בכל סביבה: במעיינות מלוחים במיוחד בדומה לים המלח, במעיינות חמים במיוחד, במקומות של זהום רב, בים, באדמה, בסביבה שיש בה חמצן ובסביבה שאין. נראה כי חיידקים אלה יודעים להסתגל לסביבות קיצוניות בטבע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חיידקים אמיתיים
ריבר פיניקס

ריבר ג'וד פיניקס (באנגלית: River Jude Phoenix; 23 באוגוסט 1970 – 31 באוקטובר 1993) היה שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי, שהיה מועמד לאוסקר. מת ממנת יתר בגיל 23. אחיהם של השחקנים חואקין פיניקס וסאמר פיניקס.

== ביוגרפיה ==
נולד כריבר ג'וד בוטום במדראס, אורגון, לאב נגר קתולי ולאם יהודיה, ילידת הברונקס, שעבדה כמזכירה.

כשהיה ילד הופיע יחד עם אחותו בהופעות רחוב, כדי לעזור בכלכלת המשפחה. הוא וכל בני משפחתו היו טבעונים.

כבר בהיותו ילד דחפו הוריו אותו ואת אחיו להשתתף בסרטים ובסדרות. בגיל 12 החל להופיע בטלוויזיה, בסדרה "שבע כלות לשבעה אחים" בין השנים 1982–1983, בה הופיע גם אחיו השחקן, חואקין פיניקס, הצעיר ממנו בארבע שנים. את תפקידו הראשון בקולנוע עשה בסרט הטלוויזיה "Backwards: The Riddle of Dyslexia", שנתיים אחר כך. בנוסף כיכב בסרט הטלוויזיה "הישרדות" (1985).

הפריצה שלו הגיעה כשגילם את דמותו של כריס בדרמת הנעורים על פי סטיבן קינג, "אני והחבר'ה" (1986). באותה שנה שיחק פיניקס בסרטו של הבמאי פיטר וויר, "חוף המוסקיטו", המבוסס על ספרו של פול תרו.

בשנת 1988 השתתף בסרטו של סידני לומט "אהבה במלכוד". עליו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. עוד באותה שנה, השתתף פיניקס בסרט הפעולה של הבמאי ריצ'רד בנג'מין, "שתולים באמריקה", לצידו של סידני פואטייה. באותה שנה שיחק בסרט הנעורים "לילה בחייו של ג'ימי רירדון" לצד מת'יו פרי.

בהמשך גילם את אינדיאנה ג'ונס הצעיר בחלק השלישי של זיכיון ההרפתקאות של סטיבן ספילברג "אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון" (1989). שנתיים לאחר מכן, לאחר שורה של סרטי נעורים, הופיע פיניקס בתפקיד מייק ב"איידהו שלי", בבימויו של גאס ואן סנט. שם גילם נער ליווי החי ברחוב וסובל מנרדמות (נרקולפסיה), אשר תר אחר אמו שנטשה אותו - תפקיד מורכב אותו גילם פיניקס בהשפעה רבה מהופעותיו הקולנועיות של ג'יימס דין.

פיניקס השתתף באלבום הסולו השני של גיטריסט להקת רד הוט צ'ילי פפרז, ג'ון פרושיאנטה, הנקרא "Smile From the Streets You Hold", בשיר "Height Down". בנוסף הקים להקה בשם " Aleka's Attic", שכללה את אחותו ריין.

=== מותו ===
ב-31 באוקטובר 1993 מת פיניקס, בגיל 23, ממנת יתר של הרואין וקוקאין, שלקח מחוץ למועדון ה-"Viper Room" בהוליווד. בניתוח שלאחר המוות, התגלו גם תרופות נגד שיעול וקנאביס בדמו. גופתו נשרפה בגיינסוויל, פלורידה, בבית הלוויות מילאם.

פיניקס היה אמור לשחק את תפקידו של ג'ים קארול, נער המכור לסמים, בסרט הדרמה "יומן נעורים" (1995). בעקבות מותו בטרם עת נבחר להחליפו בתפקיד השחקן לאונרדו דיקפריו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

ריבר פיניקס
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:טבעונים יהודים
קטגוריה:טבעונים אמריקאים
קטגוריה:זוכי גביע וולפי
קטגוריה:יהודים שגווייתם נשרפה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
שיטות נומריות לחישוב אינטגרלים מסוימים

בעוד שחלק מהאינטגרלים ניתן לחשב באמצעות שיטות אנליטיות הרי יש אינטגרלים אותם לא ניתן לחשב בצורה כזאת אלא רק עם אנליזה נומרית, כלומר התוצאה המתקבלת היא מספר מסוים המדויק בכל רמת דיוק שנרצה.

להלן רשימה חלקית של שיטות לביצוע תהליך זה:

==שימוש בהגדרת האינטגרל לפי רימן==
לפי הגדרת האינטגרל לפי רימן מתקיים:
<math display="block"> \int_a^b{f(x)\,\mathrm{d}x} = \lim_{n \to \infty}{\sigma_n(f)}=\lim_{n \to \infty}{\sum_{i=1}^{n}{ f(\xi_i) \cdot (x_i - x_{i-1})}}</math>
כאשר <math>\xi_i \in [x_{i-1},x_i]</math> וההפרש בין נקודות סמוכות שואף לאפס כאשר <math>n</math> שואף לאינסוף.

באנליזה נומרית לא ניתן אמנם להגיע לטור אינסופי אבל ניתן להשתמש בנוסחת הסכום על מנת להגיע לדיוק הנדרש. דבר זה נעשה על ידי שימוש בסכום: <math>\sum_{i=1}^{n}{w_i \cdot f(\xi_i) \cdot (x_i - x_{i-1})}
</math> (כאשר <math>\,w_i</math> הוא המשקל של הנקודה) כקירוב לאינטגרל. ניתן להוכיח כי בתנאים מסוימים (השונים במקצת בין השיטות אולם בעיקרם קשורים לרציפות ולאינטגרביליות של הפונקציה) הגדלת מספר הנקודות מביא לקירוב טוב יותר (מידת הקירוב המדויקת תלויה בשיטה).

את הנקודות ואת המשקלים קובעים על פי השיטה המדויקת, כאשר ישנו מספר רב של שיטות מסוג זה כמו שיטת הטרפז, המקרבת את השטח הכלוא מתחת לגרף הפונקציה לאוסף של טרפזים (ראו הדוגמה להלן), שיטת סימפסון (המקרבת את גרף הפונקציה לאוסף של פרבולות), שיטת רומברג (שיטה העושה שימוש בשיטת הטרפז עם מרווחים הולכים וקטנים), שיטת גאוס (עושה שימוש במקדמים המחושבים על פי פולינומים אורתוגונליים). כמו כן השיטות מתחלקות לשיטות פתוחות (בלי התחשבות בנקודות הקצה) ולשיטות סגורות (המתחשבות בכל הנקודות).

שיטת הטרפז עושה שימוש במשקלות של <math>w_i=\frac{1}{2}</math> כאשר המרחקים קבועים בין הנקודות, כלומר:
<math display="block">\int_a^b{f(x)\,\mathrm{d}x} \approx \frac{b-a}{n} \left( \frac{f(a)+f(b)}{2} + \sum_{i=1}^{n-1} f \left( a+\frac{b-a}{n} i \right)\right)</math>
כאשר ניתן לשפר את הדיוק באמצעות הגדלת מספר הנקודות.

==שיטת מונטה קרלו==

שיטת מונטה קרלו היא שיטת חישוב סטטיסטית שניתן לתאר בקיצור כך: נצייר את צורת הגרף על משטח בעל גודל ידוע ונסמן עליו "פגיעות" באופן אקראי. באמצעות חישוב מספר הפגיעות בתוך התחום החסום על ידי הגרף חלקי מספר הפגיעות מחוץ לו ניתן לחשב את גודל אותו התחום. באמצעות מחשב ניתן לחשב כך תוצאות מדויקות באופן מפתיע.

==שימוש באינטגרלים ידועים==
ישנם מספר אינטגרלים ידועים הממומשים לרוב כפונקציות מיוחדות, הנפוצה בהן היא ההתפלגות הנורמלית בעזרתה ניתן לחשב אינטגרלים אחרים.

דוגמה:
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
{| border="0" cellpadding="0" cellspacing="0"
|-
|<math>\int_{-2x}^x y^2e^{-\frac{y^2}{2}}\,\mathrm{d}y=\sqrt {2\pi}(\Phi(x)-\Phi(-2x))-e^{-\frac{x^2}{2}}x+2e^{-2x^2}x</math>
|}
</div>
דבר זה מאפשר לחשב את האינטגרל תוך שימוש בפונקציה שלה יש קירובים רציונליים מוכרים.
==ראו גם==
* שיטות אינטגרציה
* שיטות למציאת אינטגרלים לא מסוימים
* שיטות אנליטיות לחישוב אינטגרלים מסוימים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנליזה נומרית
קטגוריה:אינטגרלים
תזמורת רדיו בוואריה

תזמורת רדיו בוואריה (בגרמנית: Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks) במינכן נוסדה בשנת 1949 על ידי אויגן יוכום, שהיה גם מנצחה הראשי עד 1960. מקובל לראות בה את אחת התזמורות הטובות בעולם והמעולה בתזמורות הרדיו. בשנת 2006 קיבלה התזמורת את פרס גראמי על הביצוע התזמורתי הטוב ביותר. אולם הקונצרטים העיקרי שלה הוא אולם הרקולס. 

בשנת 2023 נכנס לתפקיד המנצח הראשי סיימון ראטל.

==מנצחים ראשיים==
* סיימון ראטל (2023 - ממשיך)
* מאריס יאנסונס (2003 - 2019)
* לורין מאזל (1993 - 2002)
* קולין דייוויס (1983 - 1992)
* רפאל קובליק (1961 - 1979)
* אויגן יוכום (1949 - 1960)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

בוואריה
בוואריה
קטגוריה:מינכן: תזמורות
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
37 (מספר)

מדי חום בהם מודגשת טמפרטורת הגוף של אדם בריא - 37
NGC 2169}} - [[צביר כוכבים היוצר את הצורה 37]]
37 (במילים בלשון זכר: שלושים ושבעה; בלשון נקבה: שלושים ושבע) הוא מספר טבעי העוקב ל-36 וקודם ל-38.

== במתמטיקה ==

* 37 הוא המספר הראשוני ה-12 והראשון שאינו רגולרי.
* 37 הוא הפתרון של בעיית וארינג לחזקות חמישיות – כל מספר טבעי ניתן לכתוב כסכום של עד 37 מספרים שהם חזקה חמישית של טבעי (ויש מספרים שאינם סכום של 36 חזקות חמישיות בלבד).
* הזווית הקטנה במשולש ישר-זווית עם שלשה פיתגורית הקטנה ביותר 3-4-5.

== במדע ==

*37 הוא המספר האטומי של רובידיום.

=== בביולוגיה ===
* מספר הגנים במיטוכונדריה.
*37 הוא חום הגוף במעלות צלזיוס של אדם בריא.

=== באסטרונומיה ===

*קיים גרם שמיים בשם M37 בקבוצת הכוכבים עגלון שדרגת בהירות נראית שלו 6.0.
*בקטלוג הכללי החדש קיים גרם שמיים בשם NGC 37, גלקסיה ספירלית בקבוצת הכוכבים עוף החול.
*מספר הסרוס של סדרת ליקויי החמה שהתחילה ב-25 ביולי 1794 לפנה"ס ונגמרה ב-12 באוגוסט 496 לפנה"ס היה 37. אורכה של סדרת ליקויי חמה זו היה 1298.1 שנים, והיא הכילה 73 ליקויי חמה.
*מספר הסרוס של סדרת ליקויי הירח שהתחילה ב-3 באפריל 1492 לפנה"ס ונגמרה ב-22 במאי 194 לפנה"ס היה 37. אורכה של סדרת ליקויי ירח זו היה 1298.1 שנים, והיא הכילה 73 ליקויי ירח.

=== בתרבות ===

לדוד המלך היו 37 גיבורי חיל, אלו הם גיבורי דוד.

== בתחומים אחרים ==
thumb
*37 הוא מספר האנשים שחתמו על מגילת העצמאות של מדינת ישראל.
*37 הוא מספר התאים ברולטה האירופית. 
*קו 37 של "דן" ממסוף כרמלית בתל אביב למסוף וולפסון בגבול תל אביב וחולון, הוא הקו הפנימי היחיד ביפו, נכון לאמצע העשור השני של המאה ה-21. 
*37 הייתה קידומת החיוג של מזרח גרמניה, לפני שמדינה זו חדלה להתקיים, עם איחוד גרמניה.
* 37 חורים באפרכסת הדיבור של טלפון חוגה
== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://thirty-seven.org/index.html 37 Heaven], אתר המוקדש למספר 

קטגוריה:מספרים טבעיים
שחטיור סליהורסק

מועדון הכדורגל שחטיור ("שחטיור" משמעו "כורה") הוא מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר סליהורסק. הישגה המשמעותי ביותר של קבוצת הכדורגל הוא הזכייה באליפות הליגה בעונות 2005, 2020, 2021, 2022.
== היסטוריה ==

הקבוצה השתתפה בעונת 2001/02 במוקדמות גביע אופ"א אך הפסידה בשלב ההעפלה הראשון לקבוצת צסק"א סופיה הבולגרית. הקבוצה חזרה למפעלים האירופיים בעונת 2003 בגביע האינטרטוטו כאשר גברה בשלב הראשון על אומג טאון מצפון אירלנד אך בשלב השני נכנעה לאן. קיי. קיבליה הקרואטית.

שתי עונות לאחר מכן, בעונת 2004/05 השתתפה הקבוצה שנית במוקדמות גביע אופ"א, אך גם אז נכנעה כבר בשלב ההעפלה הראשון לניסטרו אוטצי הרומנית. שחטיור התמודדה לראשונה במוקדמות ליגת האלופות בעונת 2006/07, אך בשלב ההעפלה הראשון נכנעה לשירוקי ברייג מבוסניה והרצגובינה.

בשנת 2011 הקבוצה הגיע למשחק הגמר של גביע אלופות חבר המדינות. בסוף עונת 2011 הקבוצה סיימה במקום השני בליגה והעפילה לליגה האירופית בעונת 2012/2013. הקבוצה הפסידה בסיבוב המוקדמות השני לריד והודחה מהטורניר. בעונת 2014 הקבוצה זכתה בגביע השני בתולדותיה.

בעונת 2018/2019 זכתה בגביע השלישי שלה, אך לא הצליחה לזכות גם בסופרקאפ, שנערך במרץ 2020. עם זאת בעונת 2020 זכתה באליפות בלארוס בפעם השנייה בתולדותיה ובפתח עונת 2021 זכתה לראשונה ב. בעונת 2021 זכתה באליפות שנייה ברצף והשלישית בסך הכל. בנובמבר 2022 זכתה באליפות הרביעית והשלישית שלה ברציפות.
==תארים==
*ליגת העל הבלארוסית בכדורגל
** זכייה (4): 2005, 2020, 2021 ,2022
*הגביע הבלארוסי
** זכייה (2): 2004, 2014, 2019
*הסופר קאפ הבלארוסי
** זכייה (2): 2021, 2023

== ראו גם==
*שחטיור סליהורסק (הוקי קרח)

==קישורים חיצוניים==
* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל בלארוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שזכו באליפות בלארוס
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1961
קטגוריה:סליהורסק: ספורט
הגזמה

הגזמה (הִיפֶּרְבּוֹלָה) היא אמצעי פיגורטיבי (ציור לשוני) ואמצעי רטורי שמהותו תיאור מוגזם ומופרז, מעבר לאמת הגלויה. תיאור זה נועד להעצים את האובייקט המתואר, ובכך ליצור רושם, תדהמה ופליאה בקרב המאזינים או הקוראים.

הגזמה אינה קריקטורה: מטרתה אינה ליצור רושם מגוחך או משעשע, אלא להדגיש את האובייקט או את עמדתו של הדובר. לצורך זה היא משמשת גם במסגרת הרטוריקה (אמנות הנאום) ובשפת הדיבור, במשפטים כגון "אבל אמרתי לך כבר מיליון פעם..." או "עמנו, הקיים לנצח נצחים..."

ניתן לממש את ההגזמה באמצעות מטונימיה, על ידי החלפת מושג מדויק במושג קרוב אליו אך גדול ממנו, כמו בדוגמת "אמרתי לך מיליון פעם" לעיל או בשורה "אותו רגע וברחובות עמדה מלכת כל האנושות" (אמיר גלבע). לחלופין, ניתן לממש אמצעי זה גם באמצעות מטפורה או דימוי, על ידי השוואה המאדירה את האובייקט ("מנשרים קלו, מאריות גברו").

==דוגמאות מהספרות==
בפיוט "נשמת כל חי", הנאמר בפסוקי דזמרא של שבת, נאמר .

אמצעי זה נפוץ גם בשירה המודרנית:

* "מכפר השיחים הירוקים בירוק אחר, מקן הציפורים המחליבות חלב מתוק מכל מתוק" (דברי רקע ראשוניים / ארז ביטון): כאן ישנה הפרזה בתיאור הצבע הירוק ומתיקותו של החלב.
* "הערפל בינינו כחומה" (נפרדנו כך / לאה גולדברג): הפרזה בתיאור מוצקותו של הערפל באמצעות דימוי המשווה אותו לחומה, וזאת בניגוד לדימוי הריאליסטי בהמשך השיר: "הערפל תלוי כהינומה".

בסיפורו של ש"י עגנון, "הנדח", מתואר "זנביל בעל בשר שהיה מאריך בסעודת מלווה מלכה ממוצאי שבת עד ערב שבת".

==ראו גם==
* גוזמה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תורת הספרות
קטגוריה:טכניקות ספרותיות
קטגוריה:אמצעים רטוריים
קטגוריה:מסרים שקריים
טאטים

טאטים הם קבוצה אתנית קטנה בקווקז שדוברת את שפת טאטית ממשפחת השפות האיראניות. המונח "טאט" נובע ממונח בטורקית המציין אנשים שאינם דוברי טורקית. רוב הטאטים הם מוסלמים וחלק קטן מהם יהודים. האחרונים דוברים לשון יהודית שהיא דיאלקט של טאטית ונקראת גם טאטית יהודית או "פרסית דרבנדית יהודית". קיים גם מיעוט טאטי-נוצרי בארמניה.

הטאטים הגיעו לאזור הקווקז במאה ה-5 או ה-6. ב-1926 היו כ-70,000 דוברי טאטית (יהודים ומוסלמים). כיום חיים כ-10,000 טאטים בדאגסטן; וכ-10,000 טאטים באזרבייג'ן. רבים מן היהודים הטאטים עלו לישראל החל משנות ה-70 של המאה ה-20, בה הם נקראים יהודים הרריים או פשוט קווקזים.

קיימת מחלוקת לגבי מוצאם של דוברי הטאטית. קיימת מצד אחד טענה הרואה את הלא יהודים שבהם כדוברי השפה המקוריים, והיהודים שבהם אימצו את השפה מאוחר יותר; ובנוסף, יש הרואים את מוצאם של יהודים אלה בטאטים שהתגיירו. מאידך, קיימת סברה שהטאטים היו בעבר יהודים כולם, אלא שבלחץ השכנים המוסלמים נאלצו להתאסלם.

בעבודתו ההיסטורית, "גוליסטן-אירם", משנת 1844, כתב החוקר עבאס-קולי-אגא בקיחנוב על האוכלוסייה בצפון אזרבייג'ן ודרום דאגסטן. בין היתר התייחס לאתניקון הטאטי וציין כי הטאטים הם יהודים ארמנים וגאורגים שהתגוררו באותם אזורים והתמזגו במרוצת הזמן עם, על פי רוב, עם מוסלמים; כאשר בקרב הטבאסארנים, תושבי דרבנט, באקו, קובה וקורה, היו רק מעטים מהם.

בשנות שלטונה של ברית המועצות בקווקז, טופחו הלאומיות והלשון הטאט אצל היהודים ההרריים, בין השאר, כדי לנתקם מן האוכלוסייה הגדולה של יהודי ברית המועצות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עמי אסיה
קטגוריה:עמים איראנים
קטגוריה:יהודי ההרים
קטגוריה:עמים קווקזיים
קטגוריה:דגסטן: קבוצות אתניות
קטגוריה:גאורגיה: קבוצות אתניות
נעלמים (20 מי יודע)

משחק הנעלמים, או "20 מי יודע" הוא משחק שאלות מקובל. בישראל ניהל את המשחק שמואל רוזן מדי שבת ברדיו. חברים, בני משפחה וכל קבוצת אנשים בכל הרכב יכולים לשחק במשחק השאלות, שאחת מגרסאותיו מתנהלת כדלקמן:

* אחד מהקבוצה יוצא מן החדר וממתין בחוץ עד שמזמינים אותו לחזור.
* בזמן היעדרו, מסכמים שאר המשתתפים על הנעלם - מילה או צירוף מילים מקובל, מושג, מונח, שם עצם וכו'.
* השואל חוזר ומתחיל להציג שאלות לאנשי הקבוצה, לפי כל סדר הרצוי לו. אין חובה לשאול את כולם. יש לנסח את השאלות כך, שאפשר יהיה לענות עליהן ב"כן" ו"לא" בלבד. שאלה שאינה מנוסחת כך לא תיענה ויש לנסחה מחדש.
* אין שאלות מחייבות, אך מקובל להתחיל בסדרת סיווג ראשונית, בנוסח תרשים זרימה מילולי:
::האם זה עצם מוחשי? אם כן, ממשיכים בכיוון זה -
:::האם הוא חי?
:::צומח?
:::דומם? 
:אם התשובה הייתה "לא", הרי שמדובר במופשט, וכאן מתחילה סדרת שאלות חדשה.
::האם זה מושג?
::צירוף מילים?
::מונח באקטואליה?
:וכן הלאה.

כל תשובה מובילה לכיוון מוגדר, ואם מציגים את השאלות בתבונה וחסכנות, יש סיכוי להגיע לתשובה הנכונה במסגרת 20 שאלות. יש להיזהר מבזבוז שאלות-סרק (אם נאמר שהנעלם איננו מוחשי, ברור שאיננו חי או דומם, למשל). אם התשובה היא שמדובר בצומח, למשל, אפשר לשאול אם מדובר בצמח מסוים (נניח, הצמח שבעציץ בפינת החדר). אם לא, אפשר לשאול אם זה עץ, אם זה סוג מסוים של עץ, אם זה עץ בעל תכונות מיוחדות, וכן הלאה.

משחק הנעלמים טוב גם למצבים, המחייבים תעסוקה בתנאים מגבילים - בנסיעה ארוכה, בשעת המתנה וכדומה. 
המשתתפים יכולים לוותר על הגבלת 20 השאלות, להרחיב אותה או לקבוע הגבלת זמן במקומה. חשוב לוודא שאופי השאלות ורמתן מותאמים לגיל הנשאל ולרמת הידע וההתמצאות שלו.

קיימת גרסה אחרת למשחק בשם "חי, צומח, דומם?" בה השאלה הפותחת היא (כצפוי): "האם זה חי, צומח או דומם?" והמשיב עונה בהתאם. כל שאר השאלות הן שאלות כן ולא בלבד.

משחקים אלה משמשים לעיתים בסיס למבחן טיורינג בהן נבחנת יכולתו של מחשב לנחש את המושג תוך 20 שאלות. מספר משחקים כאלה עלו לאינטרנט ובנויים כך שיוכלו ללמוד מתשובות הגולשים. משחק אינטרנט בשם אקינטור (הג'יני) בו על הג'יני לנחש באמצעות 20 שאלות על איזה אישיות או דמות חשב השחקן זכה לפופולריות גדולה. הג'יני לומד מתשובות השחקן ומעדכן בהתאם את מסד הנתונים שלו. אם הג'יני נכשל, הוא מבקש מהשחקן שיגלה לו את התשובה ומוסיף אותה למאגר הנתונים שלו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משחקים
קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
למביק

למביק (Lambiek) היא חנות קומיקס וגלריה לאומנות הממוקמת באמסטרדם שבהולנד. 
בחנות למביק
למביק נוסדה בשנת 1968 בידי קיס קאוסמקר והיא חנות הקומיקס הוותיקה ביותר בהולנד והמפורסמת ביותר בעולם. החנות מארחת תערוכות של אומני קומיקס מפורסמים מרחבי העולם. 

אתר למביק נחשב לאתר הקומיקס המקיף בעולם. האתר מציג תערוכות קומיקס, מאמרים בנושאים שונים, בין השאר על תולדות הקומיקס בהולנד. הפרויקט החשוב ביותר של האתר הוא הקומיקלופדיה, אנציקלופדיה העוסקת באומני קומיקס מכל רחבי העולם.

מקור השם למביק הוא בשגיאה בשמו של LAMBIK דמות מתוך סדרת הקומיקס הפופולרית בוב ובובט של האומן הפלמי וילי ונדרסטין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://lambiek.net/home.htm למביק באנגלית]
* [http://lambiek.net/dutchcomics/index.htm היסטוריה של הקומיקס בהולנד]
* [http://lambiek.net/artists/index.htm קומיקלופדיה]
* [https://web.archive.org/web/20101111085229/http://www.amsterdam360.com/panos/kerkstraat-lambiek-1.html צילום פנורמי של החנות]

קטגוריה:קומיקס
קטגוריה:חנויות ספרים
קטגוריה:גלריות לאמנות
קטגוריה:אמסטרדם: תרבות
אבוב ד'אמורה

אַבּוּב דָ'אמוֹרֶה (באיטלקית: Oboe d'amore), או אַבּוּב אַהֲבָה, הוא אבוב מצו-סופרן/אלט הנמוך בטרצה קטנה מן האבוב הרגיל, ולו פעמון דמוי ביצה. בדומה לכלים אחרים שנקראו "ד'אמורה", כגון חליל ד'אמורה וויולה ד'אמורה, גם לאבוב ד'אמורה יש צליל מחוספס וכהה, שנתפס בזמנו כקרוב יותר לקול האנושי ומתאים לתיאור רגשות עמוקים.

==היסטוריה==
אבוב ד'אמורה המוקדם ביותר שהגיע לידינו נבנה בשנת 1719 בלייפציג, שהייתה מרכז חשוב של בניית כלים, ופעלו בה מספר בוני אבובים חשובים. הכלי זכה לפופולריות רבה בגרמניה בתקופת הבארוק המאוחר, ומלחינים רבים כתבו לו תפקידי סולו (בקונצ'רטי ובמוזיקה קאמרית) ואובליגטו (במוזיקה קולית), ביניהם יוהאן סבסטיאן באך וגאורג פיליפ טלמן. באך השתמש בכלי פעמים רבות בקנטטות שלו (הוא החל לכתוב לכלי אחרי שעבר ללייפציג), והקונצ'רטו לצ'מבלו שלו בלה-מז'ור הוא כמעט בוודאות עיבוד של קונצ'רטו מוקדם לאבוב ד'אמורה. אחד מקטעי האובליגטו הידועים ביותר היא האריה Qui sedes מתוך המיסה בסי מינור. 

לקראת סוף המאה השמונה-עשרה דעך העניין באבוב ד'אמורה, ויצירות מועטות מאוד נכתבו לו אחרי 1760. הכלי השפיע על התפתחות הקרן האנגלית, ששאלה ממנו את הפעמון דמוי-הביצה ומאפיינים נוספים, ולבסוף החליפה אותו ככלי הנמוך במשפחת האבוב.

עם התעוררות העניין במוזיקה עתיקה במאה התשע-עשרה, וגילויה מחדש של המוזיקה של באך, פותחה גרסה מודרנית של הכלי, המבוססת על האבוב המודרני. כלים אלה נועדו בתחילה לביצועים של יצירות באך, אולם עד מהרה נמצאו מלחינים מודרניים שראו אפשרויות חדשות בגוון המעניין של הכלי. המלחין הראשון לאחר "תחיית" הכלי שעשה בו שימוש היה ריכרד שטראוס ב-1903 (סימפוניה דומסטיקה ). מלחינים נוספים שילבו את הכלי ביצירות תזמורתיות, בהם מאהלר, קלוד דביסי וגוסטב הולסט. הדוגמה המוכרת ביותר היא הסולו לאבוב ד'אמורה בבולרו של ראוול. מלחין נוסף שכתב לכלי הוא ג'רג' ליגטי. 

העתק של אבוב ד'אמורה מאת דֶנֶר מן המאה ה-18.

אבוב ד'אמורה מודרני.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:כלים אותנטיים
אהליאב בן אחיסמך

אָהֳלִיאָב בֶּן אֲחִיסָמָךְ היה דמות תנ"כית משבט דן אשר היה שותפו של בצלאל בן אורי במלאכת בניית המשכן וכליו.

המושב אֲחִיסָמָךְ באזור השפלה נקרא על שם אביו.

== בחירתו ומשמעותה ==

על פי המסופר ב, בשנה הראשונה ליציאת מצרים פנה אלוהים אל משה בסיום הציווי על הכנת המשכן, וציווה למנות את בצלאל, יחד עם אהליאב בן אחיסמך משבט דן, לבצע את מלאכת המשכן וכליו:

א וַיְדַבֵּר יְהוָה אֶל-מֹשֶׁה לֵּאמֹר. ב רְאֵה קָרָאתִי בְשֵׁם בְּצַלְאֵל בֶּן-אוּרִי בֶן-חוּר לְמַטֵּה יְהוּדָה. ג וָאֲמַלֵּא אֹתוֹ רוּחַ אֱלֹהִים בְּחָכְמָה וּבִתְבוּנָה וּבְדַעַת וּבְכָל-מְלָאכָה. ד לַחְשֹׁב מַחֲשָׁבֹת לַעֲשׂוֹת בַּזָּהָב וּבַכֶּסֶף וּבַנְּחֹשֶׁת. ה וּבַחֲרֹשֶׁת אֶבֶן לְמַלֹּאת וּבַחֲרֹשֶׁת עֵץ לַעֲשׂוֹת בְּכָל-מְלָאכָה. ו וַאֲנִי הִנֵּה נָתַתִּי אִתּוֹ אֵת אָהֳלִיאָב בֶּן-אֲחִיסָמָךְ לְמַטֵּה-דָן וּבְלֵב כָּל-חֲכַם-לֵב נָתַתִּי חָכְמָה וְעָשׂוּ אֵת כָּל-אֲשֶׁר צִוִּיתִךָ. 

בחז"ל מוסברת בחירתו של אהליאב על רקע היות בצלאל משבט יהודה, אשר נחשב לשבט החשוב, נושא דגל המלכוּת:

ניתן לראות את בחירתו של בצלאל כשותף של אהליאב כהצהרה על שוויון השבטים בפני ה' - עבודתו של אהליאב משבט דן (שנחשב לשבט לא דומיננטי בתחום ההנהגה) היא כעבודתו של בצלאל, ושניהם נבחרו לבנות יחד את המשכן לשכִינה.

== האמן מצור בתקופת שלמה ==

בספר מלכים-א (ז, יג) מסופר כי חירם מצור, שאמו הייתה אלמנה משבט נפתלי, סייע לשלמה לבנות את בית המקדש בירושלים. בספר דברי הימים-ב (ב, י-יג) נכתב כי אמו של חירם הייתה משבט דן:

י וַיֹּאמֶר חוּרָם מֶלֶךְ-צֹר בִּכְתָב, וַיִּשְׁלַח אֶל-שְׁלֹמֹה: בְּאַהֲבַת יְהוָה אֶת-עַמּוֹ, נְתָנְךָ עֲלֵיהֶם מֶלֶךְ. יא וַיֹּאמֶר, חוּרָם--בָּרוּךְ יְהוָה אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל, אֲשֶׁר עָשָׂה אֶת-הַשָּׁמַיִם וְאֶת-הָאָרֶץ: אֲשֶׁר נָתַן לְדָוִיד הַמֶּלֶךְ בֵּן חָכָם, יוֹדֵעַ שֵׂכֶל וּבִינָה, אֲשֶׁר יִבְנֶה-בַּיִת לַיהוָה, וּבַיִת לְמַלְכוּתוֹ. יב וְעַתָּה, שָׁלַחְתִּי אִישׁ-חָכָם יוֹדֵעַ בִּינָה--לְחוּרָם אָבִי. יג בֶּן-אִשָּׁה מִן-בְּנוֹת דָּן, וְאָבִיו אִישׁ-צֹרִי יוֹדֵעַ לַעֲשׂוֹת בַּזָּהָב-וּבַכֶּסֶף בַּנְּחֹשֶׁת בַּבַּרְזֶל בָּאֲבָנִים וּבָעֵצִים בָּאַרְגָּמָן בַּתְּכֵלֶת וּבַבּוּץ וּבַכַּרְמִיל, וּלְפַתֵּחַ כָּל-פִּתּוּחַ, וְלַחְשֹׁב כָּל-מַחֲשָׁבֶת--אֲשֶׁר יִנָּתֶן-לוֹ, עִם-חֲכָמֶיךָ, וְחַכְמֵי, אֲדֹנִי דָּוִיד אָבִיךָ.

בתלמוד מובאת מסורת שקושרת את שמו של אהליאב עם חירם הצורי, אמן משבט נפתלי שסייע בבניית בית המקדש של שלמה:

==קברו==
קיימת מסורת המראה את קברו בכפר סוג'וד בדרום לבנון. על פי המסורת, הכפר נקרא כך משום שסוג'וד פירושו בארמית להשתחוות (מלשון 'סגידה') והעצים במקום השתחוו בעת קבורתו, מעל המקום בו שכן בעבר מוצב ריחן של צה"ל וצד"ל. יהודי צידון היו רגילים לפקוד קבר זה בעבר.

==ראו גם==
*בצלאל בן אורי
*המשכן

==קישורים חיצוניים==

* אביעד הכהן, [http://www.daat.ac.il/mishpat-ivri/skirot/18-2.htm כישורים ולא קשרים], שוויון הזדמנויות - באתר "דעת"
* [https://web.archive.org/web/20071007112549/http://www.tora.us.fm/tnk/dmut/dmut/490.html "דף הבית" של אהליאב באתר הניווט בתנ"ך]
* אילנה נח, [http://www.biu.ac.il/JH/Parasha/veyakhel/noa.html בצלאל ואהליאב בוני המשכן] , אוניברסיטת בר-אילן

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים קדומים
קטגוריה:אישים הקשורים לבית המקדש
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אישים

קטגוריה:שבט דן
קטגוריה:פרשת כי תשא
קטגוריה:אדריכלים יהודים
פרטיזן מינסק

MTZ-RIPO מינסק היה מועדון כדורגל בלארוסי מהעיר מינסק, בירת בלארוס (הקבוצה הוכרה קודם כאף. סי. טרקטור ואף. סי. MTZ), כיום נושאת את השם פרטיזן מינסק (בבלארוסית: футбольны клуб „Партызан“ Мінск). 
==היסטוריה==
סמל הקבוצה עד שנת [[2010.]]
הקבוצה, שהוקמה בשנת 1947, הוקמה למען פועלי מפעל עבודות טרקטור במינסק (MTZ) כמחלקת ספורט לרווחת הפועלים (כולל שבויים גרמנים) ומאוחר יותר רק לפועלי המפעל. הקבוצה הפכה בשנת 1948 לקבוצת כדורגל מקצועית. בשנת 2002 התאחדה הקבוצה עם קבוצת RIPO ליצירת "MTZ-RIPO".

הקבוצה הופיעה פעם אחת בגביע אופ"א בעונת 2005/06. בשלב ההעפלה הראשון עברה הקבוצה את קבוצת פרנצווארוש ההונגרית. בשלב ההעפלה השני נפגשה הקבוצה עם קבוצת טפליצה הצ'כית אך סיימה משחק אחד בתיקו 1-1 ואת המשחק השני הפסידה ולכן לא עלתה לשלב הבא.

הקבוצה שיחקה גם בגביע האינטרטוטו בעונת 2006, בשלב הראשון עברה הקבוצה את קבוצת שחטאר קאראגנדי הקזחית אך בשלב השני הפסידה הקבוצה לקבוצת מועדון הכדורגל מוסקבה הרוסית.

בחורף 2010 הוחלט לשנות את שם הקבוצה והיא הפכה ל"פרטיזן מינסק". בנובמבר 2010 הקבוצה סיימה את העונה במקום האחרון בליגה הבכירה והודחה לליגת המשנה הבלארוסית

באמצע עונת 2014 המועדון הכריז שיפרוש מהליגה השנייה, לאחר הפרישה המועדון נסגר.

==תארים==
* אליפות הרפובליקה הסובייטית הסוציאלית של בלארוס (לפני 1992):
** זכייה (2): 1948, 1949
* הגביע הבלארוסי (אחרי 1992):
** זכייה (2): 2005, 2008
* אליפות הליגה הבלארוסית:
** מקום שלישי (1): 2005, 2008
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל בלארוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1947
קטגוריה:מינסק: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
Converting Vegetarians

Converting Vegetarians (בעברית: ממירים צמחונים) הוא האלבום הרביעי של הרכב הטראנס הישראלי אינפקטד מאשרום.
האלבום מכיל שני דיסקים, הראשון כולל 13 רצועות ומציג סגנונות רבים וחדשים של אינפקטד מאשרום, מטריפ-הופ עד לטראנס פרוגרסיב ודאנס. הדיסק השני כולל 10 טרקים ומציג את סגנון הטראנס המסורתי של אינפקטד מאשרום עם שוני חדש.

== שיתוף פעולה עם ברי סחרוף ==
לאחר שיתוף הפעולה של אינפקטד מאשרום עם ברי סחרוף שהניב את הרמיקס לשיר "היום יום הולדת" אינפקטד מאשרום עשו עם ברי סחרוף עוד שני טרקים שהופיעו באלבום. שמות הטרקים הם: Elation Station (מספר 2 בדיסק השני) ו-Deeply Distrubed (מספר 8 בדיסק הראשון). שני הטרקים זכו להצלחה רבה (בעיקר Deeply Distrubed שהפך לסמל של הדיסק הראשון).בטרקים ברי סחרוף לא שר.

== הצלחת האלבום ==
האלבום קיבל את התואר אלבום פלטינה כפולה (מכירה של למעלה מ-80,000 עותקים), והביא לאינפקטד מאשרום מספר רב של מעריצים. האלבום נחשב לפריצת דרך עבור ההרכב כיוון שחשף אותם בפני תחנות הרדיו ובפני קהל שלא שמע מוזיקה אלקטרונית.

==הרצועות באלבום ==
=== דיסק 1 - "צד הטרנס" ===

=== דיסק 2 - "הצד האחר" ===

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2003
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי אינפקטד מאשרום
קטגוריה:אלבומי חברת BNE
אנוסיס נאון פאראלימני

אנוסיס נאון פאראלימני (ביוונית: Ένωσις Νέων Παραλιμνίου) הוא מועדון כדורגל קפריסאי מהעיירה פאראלימני, המשחק בליגת המשנה הקפריסאית. 

המועדון, שהוקם בשנת 1936, לא זכה מעולם בתואר, אך מספר פעמים היה מועמד מוביל לתואר. בעונת 1974/75 הקבוצה הגיעה למקום השני בטבלת הליגה הקפריסאית וכן העפילה לגמר הגביע הקפריסאי, בו הפסידה בגמר 3-2 לאנורתוסיס פמגוסטה לאחר שהמשחק נמכר על ידי השחקן קיריאידס שהושעה מכדורגל להמשך חייו. הקבוצה העפילה עוד שלוש פעמים לגמר הגביע אך בשלושתן הפסידה לאומוניה ניקוסיה.

בשנים האחרונות, בשל העובדה שבקבוצה אימנו מאמנים ישראלים, אלי גוטמן וניר קלינגר, החלה מגמה בקבוצה של הכנסת מספר שחקנים מישראל ומליגת העל הישראלית שאומנו על ידי המאמנים הישראלים בעבר.

==היסטוריה==
המועדון אנוסיס נאון פאראלימני (האיחוד הצעיר של פאראלימני) הוקם בחודש אפריל 1944 בעקבות איחוד של המועדונים פאראלימני והרקולס. שני המועדונים אוחדו בעקבות התפרקותה מסיבות כלכליות של הרקולס.

המשחק הראשון של המועדון היה בחלק הראשון של 1945, זמן קצר לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. המשחק היה נגד קבוצת חיילים גרמנית. המשחק הרשמי הראשון של הקבוצה היה ב-16 בספטמבר 1945, נגד אנורתוסיס פמגוסטה. המשחק הסתיים בהפסד 5-4.

עד ראשית שנות ה-60 לקחה הקבוצה חלק בטורנירים מקומיים בקפריסין. בשנת 1965, הצליחה פאראלימני להשתלב בליגה הקפריסאית השנייה. בעונת 1969/1968, הצליחה הקבוצה לזכות בליגה השנייה, ולעלות לראשונה בתולדותיה לליגת העל הקפריסאית. מאז, שיחקה פאראלימני רק בליגת העל הקפריסאית. הקבוצה הייתה אחת מחמש הקבוצות היחידות בקפריסין שמעולם לא ירדה לליגה השנייה, עד עונת 2013/2014, כאשר סיימה במקום ה-13 בליגה הראשונה וירדה לליגה השנייה. בסיום עונת סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה ועלתה לליגה הבכירה.

==קישורים חיצוניים==

פראלימני
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1936
משה באסולה

רבי משה באסולה (לעיתים בסולה; נולד בשנת ה'ר"ם (1480) בפזארו, איטליה - נפטר בשנת ה'ש"ך (1560) בצפת) רב ומקובל. ספר מסעותיו זכה לפופולריות רבה.

שמו המלא הוא רבי משה ברבי מרדכי באסולה. כינה את עצמו 'הצרפתי' ולכן ייתכן שמוצאו מצרפת. רבי משה היה בן למשפחת רבנים ידועת שם בארץ ישראל ובאיטליה בין המאה ה-15 למאה ה-18. שם משפחתו של רבי משה - 'באסולה'- מלמד שמקור המשפחה הוא כנראה מהעיר בזל (הצורה הלטינית של השם בזל היא: Basilea) שבשווייץ.

שימש בצעירותו ברבנות בעיר הולדתו פזארו. בשנת 1521 הפליג לארץ ישראל דרך כרתים וקפריסין וסייר בה כשנה חצי. את רשמיו בביקורו זה הנציח בספר הקרוי "ספר המסעות". ספר זה הוא מקור עשיר לתיאור ארץ ישראל, אתריה ותושביה באותן שנים ובמיוחד הקהילה היהודית.

לאחר שחזר לאיטליה התגורר רבי משה באסולה באנקונה ועמד בה בראש ישיבה. בערוב ימיו עלה רבי משה לארץ ישראל וקבע את מושבו בעיר צפת, שם קשר קשרי ידידות עם רבני העיר ובמיוחד עם רבי משה קורדובירו.

בנו של רבי משה, הרב עזריאל, היה תלמיד חכם ידוע. ובין תלמידיו היה רבי יהודה אריה ממודנה.

שמו הונצח ברחוב בשיכון דן, תל אביב.

==ספר המסעות == 
בספר זה מתאר רבי משה באסולה אתרים שונים בארץ מצפונה לדרומה (רשימה חלקית): טריפולי, ביירות, צידון, ברעם, עין זיתים, צפת, מירון, כפר חנניה, עכברה, פקיעין, עמוקה, גוש חלב, דלתון, כרם בן זמרה ובשמה דאז 'ראס אל אחמר', חוקוק, קבר יתרו בקרני חיטים, שכם, ירושלים, בית לחם, חברון.

בכל מקום שבקר תיאר רבי משה את יושבי הארץ, מספר היהודים היושבים בכל יישוב ועיסוקיהם והאתרים החשובים ליהודים (קברי צדיקים, בתי כנסת ועוד) שבכל מקום. תקופה מסוימת של ביקורו זה בארץ ישראל, התגורר רבי משה ביישוב עין זיתים. באותה העת הייתה בעין זיתים קהילה יהודית עם כארבעים משפחות.

הספר נקרא בשמות שונים לאורך הדורות. בתחילה הודפסו רשמי המסע כחטיבה בתוך הספר 'שבחי ירושלים' לרבי יעקב בן משה חיים ברוך (דפוס ליבורנו תקמ"ה - 1785) וללא ציון שמו של רבי משה באסולה כמחבר רשימות המסע. רשמי המסע עמדו לפני רבי עזריה מן האדומים והוא קרא לספר: קונטריס מהלך הגאון הר"ר ר' משה באסולה. עם השנים זכה הספר לאהדה והודפס במהדורות רבות. בשנת 1938 הוציא לאור יצחק בן-צבי מחדש את הספר והפעם עם שמו המפורש של המחבר.

==משפחתו==

*בנו - ר' עזריאל באסולה.
*בן בתו - ר' משה באסולה מלרוקה.
*בן אחותו - ר' מרדכי דאטו.

==ספריו==
פירוש על מגלת אסתר

== לקריאה נוספת == 
* רות למדן, רבי משה בסולה - חייו ויצירתו, אוניברסיטת תל אביב, עבודת גמר לתואר "מוסמך", תשמ"ג - 1983.
*זאב וילנאי, 'אנציקלופדיה אריאל לידיעת ארץ ישראל', כרך 'חוקרים ותיירים בארץ ישראל', עם עובד, תל אביב, תשמ"ד - 1984, עמ' 121-122.

==קישורים חיצוניים==
* 
* , עמ' 125-165
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרי מסע יהודים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:אנקונה: רבנים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים יהודים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהדות אנקונה
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1480
קטגוריה:נפטרים ב-1560
קטגוריה:כותבי ספרי מסע בארץ ישראל
חפרפרתיים

[[חפרפרת אירופית.]]
[[חפרפרת יפנית קטנה בטוקיו]]
[[דסמן הפירנאים (Galemys pyrenaicus) - מין המותאם לשחייה]]
חפרפרתיים (שם מדעי: Talpidae) הם משפחה בסדרת אוכלי החרקים שבמחלקת היונקים. החפרפרות חיות בתוך הקרקע וחופרות מחילות. גופן גלילי ומכוסה בפרווה, והן ניזונות מחסרי חוליות קטנים החיים בתוך האדמה, בעיקר מתולעים. 

בניגוד לסברה הרווחת, החפרפרות אינן עיוורות, ועיניהן הקטנות מסוגלות לחוש בתזוזה וכן להבחין בין אור לחושך. פתחי אוזניהן חבויים בפרוותן ואינם בולטים מגופן.

==מיון==
* משפחה חפרפרתיים (talpidae)
** תת-משפחה חפרפרות (talpinae)
***שבט דסמנים (Desmanini)
**** סוג ומין יחיד דסמן הפירנאים (Galemys pyrenaicus).
**** סוג ומין יחיד דסמן המושק (Desmana moschata).
***שבט Neurotrichini
****סוג Neurotrichus
****סוג Quyania
***שבט Scaptonychini
**** סוג ומין יחיד חפרפרת ארוכת-זנב (Scaptonyx fusicaudus).
***שבט Talpini
**** סוג חפרפרת (talpa).
**** סוג Euroscaptor
**** סוג Mogera
**** סוג ומין יחיד חפרפרת זנב-לבן (Parascaptor leucura).
**** סוג ומין יחיד חפרפרת קצרת פנים (Scaptochirus moschatus).
***שבט Urotrichini
**** סוג ומין יחיד חפרפרת חדף אמיתית (Dymecodon pilirostris).
**** סוג ומין יחיד חפרפרת חדף יפנית (Urotrichus talpoides).
** תת-משפחה חפרפרות אמריקניות (scalopinae)
***שבט Condylurini
**** סוג ומין יחיד חפרפרת ככובת אף (Condylura cristata).
***שבט Scalopini
**** סוג scapanus.
***** חפרפרת רחבת כף-רגל (Scapanus latimanus)
***** חפרפרת החוף (Scapanus orarius)
***** חפרפרת טאונסנד (Scapanus townsendii)
***** Scapanus hagermanensis - נכחד
***** Scapanus malatinus - נכחד
***** Scapanus proceridens - נכחד
***** Scapanus shultzi  - נכחד
**** סוג ומין יחיד חפרפרת מזרחית (Scalopus aquaticus).
**** סוג ומין יחיד חפרפרת גאנסו (Scapanulus oweni).
**** סוג ומין יחיד חפרפרת זנב-שעיר (Parascalops breweri).
*** תת-משפחה Uropsilinae
**** סוג חפרפרת חדף (uropsilus).

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1814
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוטהלד פישר פון ולדהיים
מייקל הווארד

מייקל הווארד (באנגלית: Michael Howard; נולד ב-7 ביולי 1941) הוא פוליטיקאי בריטי יהודי שכיהן כמנהיג המפלגה השמרנית הבריטית בשנים 2005-2003 והמועמד מטעמה לתפקיד ראש הממשלה בבחירות 2005.

==חייו==
מייקל הווארד נולד בעיצומה של מלחמת העולם השנייה בעיר קטנה בוויילס שבבריטניה. אביו, ברנרד הכט, יליד רומניה היגר לבריטניה בסוף שנות השלושים שם התחתן עם הילדה, ילידת בריטניה. כשהיה מייקל בן שש, החליטו בני הזוג לשנות את שם משפחתם מהכט להווארד. ההורים ניהלו חנות קטנה לפרנסתם. מייקל הצטיין בתחום הלימודים ופנה בבגרותו ללימודי משפטים באוניברסיטת קיימברידג'. בשנות השישים והשבעים היה פעיל במפלגה השמרנית, אך הקדיש את מירב זמנו לעריכת דין. תחום התמחותו היה דיני עבודה.

==קריירה פוליטית==
בשנת 1983 נבחר לראשונה לפרלמנט. בשנת 1990 התמנה לשר ושירת בממשלות שונות עד תבוסת השמרנים בבחירות 1997 ועליית מפלגת הלייבור לשלטון. הווארד שימש בתפקידי שר שונים ביניהם שר העבודה, השר לאיכות הסביבה ושר הפנים. לאחר היציאה לאופוזיציה ביקש הווארד להתמודד על ראשות המפלגה אך לא הצליח לזכות בתפקיד. בשנת 2003 ניסה הווארד שוב, והפעם זכה לתמיכה מרשימה.

עם היבחרו לראשות המפלגה השמרנית החל הווארד להתכונן למערכת הבחירות בתקווה לנסות ולהחזיר את השמרנים לשלטון. הוא טען כי השמרנים הפסידו את השלטון בסוף שנות התשעים משום שהמפלגה השמרנית איבדה את אמון הציבור. הווארד קיווה לחולל שינוי בדעת הקהל.

==בחירות שנת 2005==
במאי 2005 התקיימו הבחירות לפרלמנט הבריטי. מייקל הווארד בראשות המפלגה השמרנית התמודד מול מפלגת הלייבור בראשותו של ראש-הממשלה טוני בלייר. היה ברור מראש כי ההתמודדות של השמרנים מול הלייבור לא תהיה קלה. בריטניה נהנתה שנים מיציבות כלכלית-חברתית. בשנים האחרונות חל שיפור ברמת החיים והוגדלו התקציבים למערכות הרווחה, הבריאות והחינוך. השמרנים ניסו להעמיד על סדר היום את המלחמה בפשיעה, הקטנת מיסים ושינוי בכללי ההגירה למדינה. 
 
המפלגה השמרנית הצליחה להגדיל את מספר מושביה בכעשרים אחוזים אך תקוותה לכבוש את השלטון בפעם הזו נכזבה, ומפלגת הלייבור שמרה על אחיזתה בשלטון אם כי ברוב מופחת. מייקל הווארד אמר כי הוא רואה בתוצאות את תחילת ההתאוששות של מפלגתו לאחר שנים ארוכות באופוזיציה, אך הודיע עם זאת על פרישתו מההנהגה. הוא המשיך לכהן בתפקיד חבר פרלמנט מן השורה עד 2010.

==ראו גם==
* איאן מקלאוד

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:שרי הסביבה של בריטניה
קטגוריה:מזכירי הפנים של בריטניה
קטגוריה:שרי העבודה של בריטניה
קטגוריה:חברים במסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:מנהיגי המפלגה השמרנית (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:יהודים ולשים
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1941
קטגוריה:פוליטיקאים ולשים
מכונת תופים

מכונת תופים של [[ימאהה מדגם RY30]]
מכונת תופים היא כלי נגינה אלקטרוני המשמש בדרך-כלל למוזיקה אלקטרונית.

מכונות התופים כללו בתחילה מספר מצומצם של צלילי תופים, ואפשרו למשתמש לבחור אילו צלילים יושמעו ומה יהיה סדר ההשמעה. מכונות תופים משוכללות יותר כללו מספר רב של צלילי תופים, וכן צלילים כמו מחיאות כפיים, נקישה וסקראץ'. מכונות אלה כללו יכולות עריכה מתקדמות, כמו משך הזמן של כל צליל, כניסה הדרגתית של הצליל, דעיכה הדרגתית וסינון תדרים.

כיום ערכן של מכונות התופים קטן מבעבר מפני שאת מקומן תפסו הסאמפלרים, המשמשים לטעינה של צלילים שונים וכוללים יכולות עריכה גבוהות יותר משל מכונות התופים. בניגוד למכונת תופים, בסאמפלר סידור הצלילים לא נעשה על ידי תבנית מוגבלת (הכוללת בדרך-כלל 16 צלילים) אלא בבחירה חופשית.

עם זאת, מחירן של מכונות תופים נמוך ממחירו של סאמפלר, לכן יש עדיין המשתמשים במכונות תופים מטעמי תקציב.

== ראו גם ==
* תופים אלקטרוניים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי נגינה אלקטרוניים
פאראלימני

פאראלימני (ביוונית: Παραλίμνι) היא עיירה בדרום־מזרח קפריסין. במרחק קטן מהחוף, במחוז פמגוסטה. היישוב קיבל את שמו מאגם סמוך (לימני ביוונית פירושו 'אגם'), שמתמלא מים בחורף. אגם עונתי זה הוא האזור הנמוך ביותר בחלקו המזרחי של האי. בתקופה ההלניסטית הייתה בעבר עיירה בשם לבקולה במקום היישוב המודרני, ובתקופה הביזנטית היו שם יישובים רבים שעיקר עיסוקם היה חקלאות. יש לציין כי האדמה עדיין פורייה באזור זה ויש לה גוון אדום בגלל תכולת הברזל הגדולה.<ref></ref> מאז הפלישה הטורקית לקפריסין ב-1974, העיירה גדלה, עקב הגירה של פליטים רבים שברחו מהצפון. רבים מן התושבים העובדים באתרי התיירות של פרותראס ואיה נאפה מתגוררים בפאראלימני, המהווה את המרכז המנהלי הזמני של מחוז פמגוסטה והיישוב הגדול ביותר באזור "היווני קפריסאי המבוקר של המחוז". העיירה הפכה להיות מעין עיר בירה קטנה באזור היווני של פמגוסטה.

==ספורט==
בפאראלימני קיימת קבוצת כדורגל בשם אנוסיס נאון פאראלימני המשחקת בליגת העל הקפריסאית.

== גלריה ==
<center>
<gallery>
תמונה:FamagustaDistrict 01-2017 img01 Paralimni StGeorge Old Church.jpg|כנסיית סנט גיאוגיוס העתיקה
תמונה:Protaras-agios-ilias.JPG|כנסיית סנט אגיוס
תמונה:Paralimni-st-varvara-church.JPG|כנסיית סנט ורוורה
תמונה:Holdiay destination Protaras Paralimni road in Republic of Cyprus.jpg|רחוב בפרותראס הסמוכה
</gallery>
</center>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קפריסין: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1986
למינג

[[למינג סיבירי חום]]
למינג או למוס (שם מדעי: Lemmus) הוא סוג יונק קטן ממשפחת האוגריים שבסדרת המכרסמים; בדרך כלל מצוי בטונדרה ארקטית. זהו אחד הסוגים המכונים למוסים.

בסוג חמישה מינים:
*למינג אמור – על-שם הנהר אמור שבסביבתו קיים המין (Lemmus amurensis)
*למינג נורווגי (Lemmus lemmus)
*למינג וראנגל – על-שם האי וראנגל שבסביבתו קיים המין (Lemmus portenkoi)
*למינג סיבירי חום (Lemmus sibiricus)
*למינג צפון-אמריקאי חום (Lemmus trimucronatus)

למינגים שוקלים בין 20 ל-112 גרם ואורכם נע בין 7 ל-15 סנטימטר. יש להם בדרך כלל פרווה ארוכה ורכה וזנב קצר. הם צמחוניים ואוכלים בעיקר עלים, עשבים ולפעמים פקעות ושורשים. כמו אצל מכרסמים רבים אחרים, שיניהם החותכות (incisors) צומחות ללא הרף, דבר המאפשר להם להתקיים על צמחייה קשה.

למינגים אינם נכנסים למצב של תרדמת חורף ונשארים פעילים גם בחורף הצפוני הקשה, מתחפרים בשלג ואוגרים מזון. הם חיים לבד ונפגשים רק לשם הזדווגות, אך כמו כל המכרסמים יש להם קצב התרבות גבוה, והם יכולים להתרבות מספר פעמים בעונות טובות, כאשר משך ההריון הוא כ-16 עד 23 ימים. בכל לידה נולדים עד 13 ולדות (7 בממוצע). הלמינג מגיע לבגרות מינית בגיל שבועיים.
אויבו הטבעי של הלמינג הוא שועל השלג, משום שהלמינג מהווה את מזונו העיקרי.

==מיתוסים==
ישנה אגדה אורבנית לפיה כאשר קיימת התפוצצות אוכלוסין בקרב הלמינג הנורווגי (Lemmus lemmus) הם מבצעים התאבדות המונית על ידי קפיצה מראש צוק לעבר הים. המיתוס נפוץ עד כדי כך, שהביטוי "עדר למינגים" חדר לשפה. הביטוי מתאר אנשים שהולכים ללא מחשבה עם הזרם, אפילו אם התוצאות עלולות להיות הרסניות.

בטבע, כאשר צפיפות האוכלוסייה גדלה, יוצאות להקות למינגים (בדומה למיני מכרסמים אחרים) למסע נדודים בחיפוש אחר טריטוריה חדשה. במסע זה עשויות להיספות חיות רבות, חלקן גם בנפילה מצוקים או טביעה במקווי מים שהן אינן מצליחות לצלוח. אין מדובר בהתאבדות מכוונת, הלמינגים נעים באזורים שהם אינם מכירים: אין סימן לכך שהמכרסם ידע מראש שבקצה הדרך מחכה לו תהום או ים. חוש הראייה של הלמינגים חלש מכדי להבחין בין נחל, שניתן לעוברו, לפיורד – בו קרוב לוודאי יטבעו.

בשנת 1958 יצא לאקרנים הסרט White Wilderness של אולפני דיסני. סרט זה תרם רבות למיתוס ההתאבדות ההמונית של הלמינגים, כשהציג לכאורה צילומים אמיתיים של עשרות למינגים קופצים מראש צוק אל עבר נהר ואל עבר מותם. שנים לאחר מכן התברר שיוצרי הסרט, שזיכה אותם בפרס אוסקר על הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר לשנה זו ביימו את הסצנה: למינגים לא חיים כלל באזור בו צולם הסרט (אלברטה שבקנדה), וכמה עשרות למינגים הובאו לאתר, נדחפו לתהום, ובכך הומתו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1795
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן היינריך פרידריך לינק
קטגוריה:אוגריים
דורותיאה שלגל

דורותיאה מנדלסון שלגל
דורותיאה שלגל (בגרמנית: Dorothea Schlegel; נולדה כברנדל מנדלסון; 24 באוקטובר 1763 – 3 באוגוסט 1839) הייתה סופרת גרמנית יהודייה מומרת. בתו הבכורה של משה מנדלסון ורעייתו של פרידריך שלגל.

== ביוגרפיה ==
ברנדל מנדלסון הייתה בתו הבכורה של מנדלסון. הוא גידל אותה תוך שילוב בין חינוך יהודי מסורתי וחיי החברה הגבוהה בברלין. כבר בצעירותה התבלטה כבעלת אינטליגנציה גבוהה ואופי לא יציב. ב-1783 נישאה לבנקאי יהודי בשם שמעון פייט (או וייט, Veit) וילדה לו ארבעה ילדים, מהם שניים נותרו בחיים והם הציירים הגרמנים הידועים יוהאן ופיליפ פייט, אנשי האסכולה הנצרתית בציור. בדומה לרחל פרנהגן, היא ניהלה בביתה חברת קריאה שבה נפגשו בני המשפחה וידידים מדי שבוע וקראו מחזות; אורח הכבוד היה אביה, ואורחים נוספים היו ידידתה הנרייטה הרץ ובעלה מרכוס, דוד פרידלנדר ואחרים.

נישואיה לפייט נמשכו כשש עשרה שנה, ולפי עדות ידידתה לא היו נישואין מאושרים. ב-1794 שינתה את שמה מברנדל לדורותיאה. במהלך ביקוריה בסלון של ידידתה הנרייטה הרץ פגשה את הסופר פרידריך שלגל, שהיה צעיר ממנה בשבע שנים. השניים התאהבו זה בזה, היא ניהלה עמו רומן מחוץ לנישואין ולבסוף התגרשה מבעלה. ב-1799 עברו שניהם לינה וב-1802 עברו שוב לפריז, שם המירה את דתה לנצרות פרוטסטנטית ונישאה לשלגל. ב-1808 המירה את דתה בשנית יחד עם בעלה ובנה לנצרות קתולית. משפחתה נידתה אותה אחרי המרת הדת, והיא סבלה מקשיים כלכליים והתפרנסה בעיקר מפרסום יצירותיה הספרותיות בידי בעלה. בשנים 1818–1819 הייתה עם בניה ברומא, ואת שנותיה האחרונות עד מותה ב-1839 העבירה בפרנקפורט, יחד עם בעלה, שמת ב-1829.

חיברה את הרומן Florentine, שפורסם בעילום שם על ידי בעלה ב-1801. חיברה כמה יצירות נוספות שפורסמו בשמו של בעלה, וכן תרגמה חיבורים מצרפתית לגרמנית, בהם את הרומן "קורין" של מאדאם דה סטאל, ופרסמה מאמרים בכתב העת Europa שערך בעלה.

==לקריאה נוספת==
* נטלי ניימרק-גולדברג, וקולן יישמע - יהודיות נאוֹרוֹת בברלין, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 2014

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* נורית כהנא, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=104&kwd=1961 נשות הסלונים], מתוך כתב העת "נגה", חורף 1980, באתר מט"ח
* 
* 

קטגוריה:ילידות 1764
קטגוריה:יהודים מומרים גרמנים
קטגוריה:משפחת מנדלסון
קטגוריה:סופרות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:מתנצרות
קטגוריה:נפטרות ב-1839
קטגוריה:בעלות סלונים ספרותיים
תזמורת פריז

אולם הפילהרמונית של פריז, מקום משכנה הקבוע של התזמורת
תזמורת פריז (בצרפתית: Orchestre de Paris) היא תזמורת צרפתית, שנוסדה בשנת 1967 ושוכנת דרך קבע בפריז. מנהלה המוזיקלי הנוכחי הוא קלאוס מקלה. 

==תולדות התזמורת==

בשנת 1967, בהמשך להתפרקות תזמורת הקונסרבטואר (Orchestre de la Société des Concerts du Conservatoire)
חברו יחד אנדרה מאלרו, שר התרבות, ומנהלו המוזיקלי, מרסל לנדובסקי, להזמין את המנצח שארל מינש 
להקים תזמורת חדשה בפריז. אלא שמינש הלך לעולמו ב-1968. הרברט פון קאראיין נשכר אז למלא את החלל כיועץ מוזיקלי (1969 - 1971). כריסטוף פון דוהנאני היה יועץ אמנותי בתקופת ביניים נוספת, 1998 - 2000.

בשנת 1998 קנה משקיע פרטי את אולם פלייל, משכן התזמורת ואולם הקונצרטים הגדול היחיד בפריז, לקראת סגירתו והתזמורת נאלצה להתפנות. רוב הקונצרטים שלה בימים אלה מתקיימים באולם הפילהרמונית של פריז. 

==מנהלים מוזיקליים==
* קלאוס מקלה (2022 - ממשיך)
*דניאל הארדינג (2016 - 2019)
* פאבו ירווי (2010 - 2016)
* כריסטוף אשנבאך (2000 - 2010)
* כריסטוף פון דוהנאני (1998 - 2000)
* סמיון ביצ'קוב (1989 - 1998)
* דניאל בארנבוים (1975 - 1989)
* גאורג שולטי (1972 - 1975)
* הרברט פון קאראיין (1969 - 1971) (יועץ מוזיקלי)
* שארל מינש (1967 - 1968)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

פריז
קטגוריה:פריז: תרבות
פריז