OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרב איפסוס

חלוקת האימפריה של אלכסנדר מוקדון לפני קרב איפסוס (בערך 303 לפנה"ס)
חלוקת האימפריה לאחר קרב איפסוס (300 לפנה"ס)
קרב איפסוס היה קרב שהתרחש בשנת 301 לפנה"ס כחלק ממלחמות הדיאדוכים (מלחמות הירושה על האימפריה של אלכסנדר הגדול), בכפר בשם איפסוס בפריגיה (באסיה הקטנה ובטורקיה של ימינו). אנטיגונוס מונופתלמוס ובנו דמטריוס פוליורקטס עמדו מול קואליציה של שלושה משריו האחרים של אלכסנדר מוקדון: קסנדרוס (שליט מוקדון), ליסימאכוס (שליט תראקיה) וסלאוקוס הראשון, שליט בבל והממלכה האחמנית. במהלך הקרב עשו כל אחד מן הצדדים שימוש בעשרות אלפי לוחמים מכל צד וביניהם גם פילי מלחמה. הקרב מתואר על ידי פלוטרכוס ב"חיי דמטריוס". הקרב נחשב, לצד קרב רפיח, לקרב החשוב ביותר בתקופה ההלניסטית. במהלך הקרב מת אנטיגונוס, שהיה בן 81 ובנו ירש את כסאו, אך הצד שלהם נחל כישלון בקרב. 

אנטיגונוס מונופתלמוס היה שליט האזורים שבהם נמצאות כיום סוריה, טורקיה, לבנון וחלק מישראל. עד לקרב איפסוס נחל אנטיגונוס הצלחה יחסית במלחמות הדיאדוכים. המצור על רודוס גרם לתושבי האי להסכים לסייע לאנטיגונוס עם כל אויב למעט תלמי הראשון. קסנדרוס נותר מבודד ותלמי עצמו התאושש מתקיפה של אנשי אנטיגונוס ב-306 לפנה"ס. אנטיגונוס פנה לתקיפת קסנדרוס. סלאוקוס, שרק זמן קצר קודם לכן העניק לצ'נדרגופטה מאוריה חלק מאדמותיו במזרח תמורת 500 פילי מלחמה, החליט לפצל את כוחותיו של אנטיגונוס ולפלוש לאסיה הקטנה. השניים הצליחו להדוף את אנטיגונוס ולכבוש חלקים נרחבים מאסיה הקטנה. ארץ ישראל נפלה בידיו של תלמי הראשון לאחר התמוטטות שלטון אנטיגונוס. אתונה נקלעה לאנרכיה ולשלטון עלה לאכארס (Lachares) שהפך עד מהרה לטירן. דמטריוס נקרא שוב לשקם את הדמוקרטיה. 

הקרב מסמל למעשה את כישלון הניסיון האחרון להחזיק את האימפריה של אלכסנדר הגדול כיחידה אחת ואת התפוררותה הסופית.

==ראו גם==
* מלחמות הדיאדוכים
* אסיה הקטנה בתקופה ההלניסטית

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הממלכה הסלאוקית
קטגוריה:מלחמות הדיאדוכים
איפסוס
ניתוח שקדים

מראה אופייני של החלק האחורי בגרון שלושה ימים לאחר הניתוח

ניתוח שקדים הוא תהליך כירורגי שבו מוּסרת החגורה הלימפטית על שם ולדייר (שקדים) מהגרון. ניתוח שקדים הוא אחד הניתוחים השכיחים בילדוּת, ומבוצע לרוב כדי לטפל בהפרעות נשימה ובתסמונת דום נשימה בשינה בקרב ילדים. ניתוח אדנואידים (המכונה לעיתים גם ניתוח שקד שלישי) דומה לניתוח שקדים, ובו מסירים את הרקמה הממוקמת מאחורי האף. במקרים רבים מקובל להסיר את השקדים והאדנואידים יחד.

הסיבות העיקריות לביצוע ניתוח שקדים הן שקדים ואדנואידים מוגדלים החוסמים את מעבר האוויר או דלקות שקדים חוזרות. רופאים משתמשים לעיתים קרובות במונח "היפרטרופיה" כדי לתאר את השקדים והאדנואידים המוגדלים. שקדים גדולים עשויים לגרום לתסמונת דום נשימה בשינה. הניתוח מטפל בתסמונת, מאפשר מעבר אוויר תקין ומשפר את איכות החיים של הילדים.

שקדים ואדנואידים גדולים יכולים לגרום לנחירה, קשיי נשימה, התעוררות בזמן השינה, והפסקות נשימה. במקרים נוספים בעיות ריכוז, עייפות יום, היפראקטיביות, התפתחות וגדילה איטיים והרטבת לילה. מערכת השרירים בגרון שומרת על מעבר אוויר פתוח בזמן ערות. בלילה במהלך השינה, השרירים רפויים ונוצרת היצרות של מעבר האוויר. בילדים הטיפול היעיל ביותר לדום נשימה הוא לרוב ניתוח שקדים. 

דלקת שקדים ודלקות במעברי האוויר העליונים הן סיבה נוספת לניתוח שקדים. השקדים יכולים להזדהם על ידי חיידקים ממשפחת הסטרפטוקוקוס. במקרה של זיהום, נעשים השקדים גדולים ונפוחים ותחושת כאב עז ניכרת בגרון. כאשר הזיהום הוא ממקור בקטריאלי ייעשה הטיפול בעזרת אנטיביוטיקה. כאשר דלקת שקדים חוזרת בתדירות גבוהה, ייתכן כי הרופא ימליץ על ניתוח שקדים. 

כיום מספר גישות מקובלות לניתוח שקדים. כיוון שמרבית ניתוח השקדים הם בילדים עקב הפרעות נשימה ניתן לכרות את השקדים באופן מלא או חלקי.

== ראו גם ==
* דלקת שקדים

==קישורים חיצוניים==

*
*[https://web.archive.org/web/20190806081610/http://shkedim.org/ ניתוח כריתת שקדים] באתר שקדים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כריתת איבר
קטגוריה:אף אוזן וגרון
סטלאריום

סטלאריום (Stellarium) היא תוכנת אסטרונומיה חופשית המדמה את שמי הלילה וגרמי השמים בדיוק ויזואלי גבוה. התוכנה אשר מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו היא תוכנה חינמית המומלצת בשל איכותה ופשטות הפעלתה על ידי גופי חינוך רבים ככלי עזר להכרת השמים ולהוראת אסטרונומיה. סטלאריום זמינה בגרסאות למערכות ההפעלה חלונות, OS-X ולינוקס.

התוכנה מסוגלת לבצע סימולציה מציאותית למדי של הירח, כוכבי הלכת, ערפיליות, שביל החלב וקרוב ל־600,000 כוכבים בהתאם למיקום של הצופה (התוכנה מאפשרת להזין את הקואורדינטות) והזמן בהווה או לאורך ההיסטוריה, תוך כדי מתן מידע מפורט על אלפי גופים שמימיים. כמו כן, התוכנה מסוגלת לבצע סימולציות של תופעות אסטרונומיות כמו מטאורים או ליקויי ירח ושמש.

ב־2004 התוכנה הופצה לראשונה לקהל הרחב על ידי המתכנת הצרפתי פאביאן שרו (Fabien Chéreau), לאחר תהליך פיתוח שנמשך שלוש שנים. הפיתוח מתקדם כפרויקט קוד פתוח ומתכנתים, אמנים וחובבי אסטרונומיה רבים שותפים מאז ועד עתה בשכלול התוכנה, עיצובה הגרפי הייחודי והתאמתה לשפות רבות, כולל עברית.

==יכולות התוכנה==
כאמור, היכולת המרכזית של התוכנה היא להציג מראה ריאליסטי של שמי הלילה. לשם כך התוכנה מסתמכת על מסד נתונים מפרויקט היפרכוס ומקורות נוספים, הכולל 600,000 כוכבים. ניתן להוסיף או להוריד מההדמיה פרטים רבים: שמות כוכבים וקבוצות כוכבים, כוכבי לכת, גרמי שמים עמוקים – ערפליות, צבירים וגלאקסיות ופרטים רבים נוספים. ניתן לבצע תקריב ממראה כולל של כל כיפת השמים ועד הגדלה פי מאות מונים השקולה למראה בטלסקופ. כמו כן, ניתן להאיץ את קצב מעבר הזמן בסימולציה וגם להפוך את כיוונו.

לסטלאריום שני מצבים המיועדים להקרנה בפלנטריום, ויכולת לשלוט (על ידי תוכנת תוסף) בטלסקופים רובוטיים.

==סטלאריום בעברית==
החל מגרסה 0.91 תומכת סטלאריום בממשק עברי, בתחילה התמיכה הייתה בעייתית, וכללה מקרים רבים של היפוך סדר האותיות (במקום "שלום" מופיע "םולש"). בהמשך תוקנו רוב הבעיות, אך חלקן קיימות עדיין, כמו היפוך האותיות ברוחות השמיים. בשל בעיות אלו הומלץ למשתמש מן השורה להסתפק בגרסה 0.90 הן בשל היותה נטולת ממשק עברי הדורש טיפול מומחה והן בשל דרישות החומרה המאמירות של גרסאות התוכנה האחרונות.

==צילומי מסך==
<gallery widths="220px" heights="180px">
File:Stellarium 001.jpg|הדמיית ציורי קבוצות הכוכבים, גרסה 0.6.2
File:Stellarium for Java.jpg|סטלאריום בגרסת הג'אווה, גרסה 0.8.2
File:Stellarium 002.jpg|גרסה 0.8.0, ממשק בשפה הגרמנית
File:Stellarium090.jpg|גרסה 0.9.0, ממשק בשפה היוונית
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://stellarium.org אתר הבית של סטלאריום] (הורדת גרסה 0.13.3 [http://sourceforge.net/projects/stellarium/files/Stellarium-win32/0.13.3/stellarium-0.13.3-win32.exe/download לחצו כאן])
* [https://www.youtube.com/watch?v=5Ba0vimrxQI סרטון הדרכה בעברית] על תוכנת סטלאריום

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנות אסטרונומיה
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2001
יאנג מאני

Young Money Entertainment היא חברת תקליטים אמריקאית, אותה ייסד הראפר ליל ויין. חברה זו היא חברת בת של קאש מאני רקורדס (Cash Money Records).

החברה יוסדה באוקטובר 2007 וליל ווין היה נשיאה הראשון, כיום מכהן כנשיא החברה.

==אומנים==
===חתומים===

===חברים לשעבר===
*אומאריון 
*אוסטין מאהון
*בו
*ג'ה מילז 
*די ג'יי חאלד
*טייגה
*ליל צ'אקי
*קורנסי 
*קיד קיד 
*שאנל וסט קואסט

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:היפ הופ: חברות תקליטים
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: מוזיקה: הלהקה הטובה ביותר
אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב

אלכסיי פיודורוביץ' אורלוב (ברוסית: Алексей Фёдорович Орлов) (19 באוקטובר 1786 - 2 ביוני 1862) היה מדינאי רוסי, נסיך.

אלכסיי אורלוב היה בן מחוץ לנישואים של פיודור אורלוב, אחד מהאחים אורלוב שעזרו ליקטרינה הגדולה לתפוס את השלטון. בהתאם לצו קיסרי, "בני בית" של פיודור קיבלו מעמד אציל ואת שם המשפחה "אורלוב". כמו אביו, אלכסיי בחר בקריירה צבאית. הוא השתתף בכל המלחמות עם נפולאון כולל קרב אוסטרליץ וקרב בורודינו. במהלך הקריירה הצבאית הוא התקדם לדרגת אלוף. במהלך מרד הדקבריסטים הוא הוביל יחידת פרשים למתקפה נגד המורדים. כתוצאה מכך, כבר למחרת ניקולאי הראשון העניק לו תואר רוזן. בנוסף לכך, הקיסר הסכים לתת חנינה לאחיו של אלכסיי - דבר שהיה יוצא דופן במיוחד. הקיסר הסכים לתת לאח של אלכסיי עונש קל יחסית - גלות לאחוזה משפחתית.

מנת בשר "עגל אורלוב" נוצרה לראשונה על ידי בטבח שלו.
==פעילות דיפלומטית==
תחילת הפעילות הדיפלומטית של אלכסיי אורלוב קשורה לחתימת הסכם אדריאנופול. המשא ומתן על החוזה התנהל בתנאים קשים. באירופה חששו שבמקום חתימת חוזה שלום, כוחות האימפריה הרוסית ימשיכו בתנועה לכיוון קונסטנטינופול והדבר עלול להביא לקריסה של האימפריה העות'מאנית. בסופו של דבר תומכי חתימת חוזה שלום בחצר הקיסר הרוסי שכנעו את הקיסר שלרוסיה אין יתרון בקריסת הטורקים ורצוי לסיים את המלחמה. אלכסיי אורלוב נשלח לאיוואן דיביץ' עם הנחיות לסכם את תנאי החוזה. לאחר משא ומתן קשה, ההסכם נחתם ב-2 בספטמבר 1823. במטרה לשפר את היחסים עם האימפריה העות'מאנית לקונסטנטינופול נשלחה משלחת נוספת בראשות אלכסיי אורלוב. במהלך השהות בעיר אורלוב הצליח להתקרב לסולטאן ולחמם את היחסים בין המדינות. 

שליחות נוספת לאימפריה העות'מאנית התרחשה בשנת 1833. התוצאה של נסיעה זו הייתה חתימת הסכם נוסף. בהתאם לתנאי ההסכם הרוסים הבטיחו לעות'מאנים מתן עזרה צבאית במידת הצורך. הטורקים מצדם הבטיחו לסגור את המיצרים בזמן המלחמה. עבור התוצאות היפות של השליחות, אלכסיי אורלוב קודם לדרגת אלוף בחיל הפרשים.

בשנת 1844 הוא התמנה הן למפקד הז'נדרמריה הרוסית ולמנהל המחלקה השלישית בלשכת הוד מעלת הקיסר, מחלקה שהייתה אחראית על ענייני ביטחון המדינה. הקריירה של אורלוב בשנות ה-40 של המאה ה-19 הייתה בשיאה. הוא היה שותף לכל הוועדות החשובות שהוקמו על ידי הממשל. במשך כל תקופת שלטונו של אלכסנדר הראשון הוא היה מאוד מקורב לקיסר.

בתחילת שלטון של אלכסנדר השני נשלח אורלוב לפריז לסכם את התנאים לסיום מלחמת קרים. בשנת 1856 הוא התמנה לתפקיד יו"ר המועצה המדינית וראש הממשלה והיה בתפקידים אלו עד לשנת 1861.

בשנת 1857 הוא מונה לוועדה לבחינת ביטול מעמד הצמית ברוסיה. דעותיו היו נגד שחרור האיכרים והוא השתתף בפעילות הוועדה ללא התלהבות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hrono.info/biograf/bio_o/orlov_af.php קורות חיים]

קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:האימפריה הרוסית: דיפלומטים
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:ראשי ממשלת רוסיה
קטגוריה:מלחמת רוסיה–צרפת (1812): אישים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1786
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1862
אריה על מיתר סול

אריה על מיתר סול (בגרמנית Air auf der G-Saite) היא יצירה מוזיקלית לפסנתר ולכינור אשר עובדה על ידי הכנר הגרמני אוגוסט וילהלמי מפרק האֵר (air) בסוויטה השלישית לתזמורת ברה מז'ור, רי"ב 1068 של יוהאן סבסטיאן באך. היצירה היא מהמוכרות ביותר של באך, ובמוזיקה הקלאסית בכלל. השם "אריה על מיתר סול" איננו מדויק, אך התקבל עם השנים. אריה ואר הן למעשה מילים נרדפות, הואיל ונוסף לאריה המוכרת לקול סולו, קיימת גם אריה אינסטרומנטלית, כמו במקרה זה.

==היסטוריה== 
באך כתב את הסוויטה בזמן שירותו בקתן, בחצרו של לאופולד, נסיך אנהלט-קתן בין השנים 1717 ל-1723. היא כתובה לתזמורת הכוללת אבובים, חצוצרות, טימפני, כלי קשת ובאסו קונטינואו, אם כי בפרק האריה משתתפים כלי הקשת והבאסו קונטינואו בלבד. האריה עובדה בסוף המאה ה-19 על ידי וילהלמי לפסנתר וכינור. על ידי שינוי הסולם מרה מז'ור המקורי לדו מז'ור, והורדת המלודיה באוקטבה שלמה, ניתן היה לנגן את היצירה כולה על מיתר אחד בכינור, מיתר סול. יצירה זו הייתה היצירה הראשונה של באך שהוקלטה.

==מיתוסים==
על פי מיתוס אחד, הכינוי "על מיתר סול" ניתן לפרק בזמן קונצרט של פגניני כאשר פקעו מיתריו של הכנר בזמן ביצוע היצירה בזה אחר זה, והוא נותר עם מיתר סול לבדו (המיתר הנמוך ביותר בכינור), עליו ניגן את האריה. על פי מיתוס אחר, מלכתחילה הפרק הזה נוגן רק על מיתר סול.

==בתרבות הפופולרית==
היצירה היא מהמוכרות ביותר של באך, ובמוזיקה הקלאסית בכלל. היא סומפלה עבור פסקול הסרט צוללת צהובה והשפיעה על הלהיט של פרוקול הארום A Whiter Shade of Pale, שנבחר על ידי מבקרי מוזיקה ב-1977 לסינגל הטוב ביותר מאז 1952. הסינגל Everything's Gonna Be Alright של Sweetbox שיצא ב-1997 התבסס על האריה על מיתר סול, והגיע לצמרת המצעדים במדינות רבות ובכללן בריטניה, צרפת, גרמניה, ספרד, הולנד וישראל. בעונה הרביעית של הסדרה האישה הטובה רוקדים פיטר ואלישה פלורק לצלילי האריה על מיתר סול בנשף המסורתי של יום סנט פטריק בשיקגו.

==קישורים חיצוניים==

*
* [http://www.youtube.com/watch?v=8ljII_bRQQk אריה על מיתר סול] בביצועו של הצ'לן ג'וליאן לויד ובר באתר יוטיוב
* [http://traffic.libsyn.com/gardnermuseum/bach_bmv1068.mp3 אריה על מיתר סול בעיבוד לחליל ולתזמורת] בפורמט MP3

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצירות מאת יוהאן סבסטיאן באך
צלב פאטה

צלב פאטה (בצרפתית: Croix pattée) הוא צלב אשר זרועותיו צרות בנקודת החיבור ומתרחבות אל עבר שוליו. שמו של הצלב מגיע מהשפה הצרפתית שכן כל זרוע מזכירה בצורתה כף רגל. עיצובו של הצלב השתנה לאורך ההיסטוריה והוא משמש כאלמנט בכתרים מלכותיים וכמטען הרלדי נפוץ.

<gallery widths="70px" perrow="6">
קובץ:Cross-Pattee-Heraldry.svg|קווי המתאר של הזרועות קעורים - צלב הברזל וסמלו של שירות האוויר הגרמני משנת 1915
קובץ:Cross-Pattee-alternate3.svg|קווי מתאר קעורים פחות - סמלו של שירות האוויר הגרמני עד 1918 והבסיס לסמלו של הבונדסוור (צבא גרמניה) המודרני
קובץ:Cross-Pattee-Alisee.svg|עם קווי מתאר קעורים ומעוגלים; (בצרפתית: croix pattée alésée arrondie)
File:Cross-Pattee-alternate2.svg|זרועות משולשים היוצרים צורת ריבוע לצלב כולו
קובץ:Cross-Not-Pattee-Not-Maltese.svg|עם זרועות משולשים אשר אינם יוצרים ריבוע שלם, לעיתים צורה זאת נחשבת כגרסה של צלב מלטה
קובץ:Cross-Pattee-alternate.svg|עם זרועות ישרות ההופכות למשולשים, נחשב לעיתים כגרסה לצלב פאטה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

פאטה
קטגוריה:מטענים הרלדיים
טריגליף

טריגליף מ[[תיאטרון מרקלוס ברומא]]
טריגליף הוא איבר אדריכלי המשמש באדריכלות היוונית הקדומה. הוא מורכב משלושה פסים אנכיים (ירכיים) וחריצים ביניהם. זהו איבר החוזר על עצמו באפריז הדורי, כאשר בין כל שני טריגליפים מפריד לוח מלבני שהוא המטופה.

האדריכל הרומי ויטרוביוס, בספרו "על אודות האדריכלות" (ספר רביעי, פרק ב', 4-1) משער שאיברים אלה הם חיקויים באבן למקדשים קדומים יותר שנבנו בעץ, כך שהטריגליפים הם הקצוות החיצוניים של קורות הקירוי של המקדש, ואילו המטופות אינם חיקוי לחלונות כלשהם אלא הם סגירה בלוחות עץ מנוסרים - של המרווחים שבין קורות הקירוי.

==בעיית טריגליף הפינה==
במקדש היווני, בעיקר זה הבנוי לפי הסדר הדורי, הטריגליפים מסודרים באפריז כך שמעל כל מרכז עמוד המצוי מתחתיו, ממוקם מרכזו של טריגליף, טריגליף לעמוד. מספר יתר הטריגליפים הוא פועל יוצא של המרווחים שבין העמודים. ככל שהמרווח גדול יותר מצויים יותר טריגליפים. במקדש הדורי מצוי על-פי רוב טריגליף אחד מעל המרווח שבין העמודים. במבנים אחרים שבהם מצוי אפריז דורי, מצויים גם טריגליפים נוספים (שניים-שלושה), כאשר המטרה הייתה שלוחות המטופות שבין הטריגליפים, בין שהיו חלקים, בין שנשאו תבליטים, יהיו פחות או יותר במתאר רבוע. 

מיקום הטריגליפים שבקצות הבניין (שניים בכל אחד מצדדיו), היו יוצרים שארית של כחצי מטופה בקצוות האפריז, אילו טריגליף הפינה היה ממוקם מעל מרכז העמוד הצדדי. דבר זה נחשב לבלתי ראוי. למען המראה המושלם, שהיה ערך חשוב באדריכלות היוונית, דחקו את הטריגליף עד לקצה. דבר זה היה יוצר מטופה צדדי מאורך מדי. לפיכך, בה בעת, קירבו את העמודים הקיצוניים מעט פנימה. זהו אחד מתיקוני העיוותים שנהגו באדריכלות המקדשים היוונית. ויטרוביוס, בספרו 'על אודות האדריכלות' (ספר רביעי, פרק ג', 2-1), מגדיר את הבעיה הזו וגם מציע נוסחה מתמטית לפתרונה, כלומר באיזו מידה יש לקרב את העמוד הקיצוני אל זה הסמוך אליו, כדי להגיע לפתרון מושלם מבחינה אופטית. ערך זה שווה למחצית ההפרש שבין קוטר העמוד (בבסיסו) ורוחב הטריגליף.

==ראו גם==
* הבקתה הפרימיטיבית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: אדריכלות
מטופה

מטופה מ[[הפרתנון]]
מטופה הוא לוח מלבני הנמצא בין שני טריגליפים, והוא היה אלמנט חשוב באדריכלות יוון העתיקה. המטופה עשוי להיות חלק, או נושא עליו תבליט. כך למשל המטופות של החזיתות החיצוניות במקדש זאוס באולימפיה הם חלקים, ואילו כל אחד מן המטופות הפנימיים מציגים את אחת מן המטלות שהוטלו על הרקולס.

האדריכל הרומי ויטרוביוס, בספרו "על אודות האדריכלות" (ספר רביעי, פרק ב', 4-1) משער שאיברים אלה הם חיקויים באבן למקדשים קדומים יותר שנבנו בעץ, כך שהטריגליפים הם הקצוות החיצוניים של קורות הקירוי של המקדש, ואילו המטופות אינם חיקוי לחלונות כלשהם אלא הם סגירה בלוחות עץ מנוסרים - של המרווחים שבין קורות הקירוי.

== תמונות של מטופות ==
<gallery>
Image:Metope-1.jpg|מטופה (משמאל) וטריגליף (מימין) חתוכים מבלוק של סטראטוס
Image:Metope-2.jpg|לבנות טריגליף עם חריצים להכנסת מטופות במרמרייה בדלפי
Image:Brauron-10.jpg| מטופות עשויות שיש מוכנסות לשקעי אפריז של סטואת בראורון
Image:Paestum Museum (6120213537).jpg|חלק של אפריז מטופה ממקדש ליד פאסטום, מתוארך ל-510 לפנה"ס
Image:Metope-3.jpg|מטופות עם קישוטים מגולפים באפריז הדורי של אוצר האתונאים של דלפי
Image:Aphaia-temple-3.jpg|האפריז של מקדש אפאיה עם טריגליפים עם שקעים למטופות
Image:Hephaisteion detail in 2007.jpg|האנטבלטורה של מקדש הפאיסטיון באתונה, המציג אפריז דורי עם מטופות מגולפות
קובץ:Antalya Museum feb 2015 6584.jpg|מטופה ששרדה מהפטולמאיון בלימירה, ליקיה, המאה ה-3 לפנה"ס
File:Metopes - Indianapolis Public Library.jpg|מטופות אמריקניות מתחילת המאה ה-20 המשתמשות בביזון במקום בגולגולות פרה (בוקרניום)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: אדריכלות
ג'ון פמברטון

ג'ון סתית' פּמברטון (באנגלית: John Stith Pemberton; 8 ביולי 1831 – 16 באוגוסט 1888) היה רוקח אמריקאי שנודע כממציא משקה הקוקה-קולה, אשר במהלך תקופת חייו שימש בעיקר למטרות רפואיות.

==ראשית ימיו==
ג'ון פמברטון נולד לג'יימס קליפורד פמברטון ולמרתה אל גאנט. הוא נולד בעיירה נוקסוויל שבג'ורג'יה, וכילד צעיר עבר לעיר קולומבוס, שנמצאת בקרבתה.

==עבודתו כרוקח והמצאת הקוקה-קולה==
כחייל בצבא הקונפדרציה נפצע פמברטון באפריל 1865 במהלך קרב קולומבוס, שנחשב כקרב הגדול האחרון במלחמת האזרחים האמריקנית. בדומה לפצועי מלחמה אחרים, התמכר למורפין, ובהיותו מודע לבעיה החל לעבוד כרוקח בחברת "Eagle Drug & Chemical Company" שבקולומבוס, ג'ורג'יה. הוא ניסה לחפש תרופה להתמכרותו, והחל לבצע ניסויים בצמח הקוקה וביינות מקוקה. לבסוף יצר משקה אלכוהולי, שלו קרא "יין צרפתי קוקה של פמברטון", ואותו הכין מקוקה, אגוז קולה וצמח הדמיאנה.

באותו זמן היו יוצאי צבא רבים שסבלו מהתמכרות לתרופות, דיכאון ואלכוהוליזם, וכמו כן נשים רבות לקו בחולשת עצבים (נויראסתניה), ולפיכך שיווק פמברטון את הרקיחה כמועילה במיוחד לטיפול באפיסת כוחות ובאי-סדירויות בפעילות הקיבה, המעיים והכליות.

בשנת 1885 הונהגו בבירת ג'ורג'יה, אטלנטה, ובמחוז פולטון (Fulton) שבו נמצאת העיר, חוקי יובש, ופמברטון נאלץ ליצור גרסה לא-אלכוהולית למשקה היין. השם שנבחר למשקה החדש היה "קוקה-קולה", על שמם של שני המרכיבים העיקריים של המשקה: צמח הקוקה ואגוז הקולה. גם לגבי גרסה זו של המשקה טען פמברטון לתכונות מרפא רבות ושונות, כגון ריפוי כאבי ראש, הקלת תחושות תשישות והרגעת עצבים, והוא שיווק אותו כמרענן, ממריץ וערב לחך.

נטען שהמשקה המקורי כלל 8.46 מ"ג קוקאין, כשמנת סם ממוצעת של קוקאין מכילה בין 15 ל-35 מ"ג. עם זאת, השפעת עלי הקוקה התאזנה יחד עם נוכחות הקפאין אשר באגוז הקולה. משקה הקוקה-קולה פורסם תחילה כתרופה להתמכרות למורפין או לאופיום, יחד עם מגוון תכונות מרפא אחרות שיוחסו לו.

ב-1888 רכש את העסק איש העסקים אסה קנדלר. ב-1894 שווק משקה הקוקה-קולה לראשונה בבקבוקים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוקמו מפעלי קוקה-קולה באירופה, אפריקה ואיי האוקיינוס השקט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.coca-colacompany.com/stories/the-chronicle-of-coca-cola-birth-of-a-refreshing-idea המצאת הקוקה-קולה], באתר קוקה-קולה הרשמי 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:חברת קוקה-קולה: אישים
קטגוריה:רוקחים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1831
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1888
מת עד הלילה

מת עד הלילה (באנגלית: Dead Until Dark) הוא ספרה הראשון של הסופרת שארלין האריס בסדרת הספרים "תעלומת הערפדים הדרומיים", העוסק בדו קיום בין ערפדים ובני האדם. מלבד הספר השני "מתים חיים בדאלאס", שני ספרים נוספים מסדרה זו תורגמו לעברית ויצאו לאור בהוצאת סיאל.

בפרק הראשון המחברת מציגה את דמותה של סוקי סטאקהאוס, מלצרית צעירה שניחנה ביכולתה לקרוא מחשבות בעיירה הבדיונית בון טמפס שבלואיזיאנה.
היא חיה בעולם חלופי, שבו בני האדם מודעים לקיומם של ערפדים. ב"מת עד הלילה" סוקי מנהלת מערכת יחסים עם ערפד, וההסתבכות מתחילה כשהיא נאלצת להתמודד עם שורת רציחות בעיר.

==עלילה==

בספר "מת עד הלילה" סוקי סטאקהאוס היא מלצרית קוראת מחשבות שחיה בעולם שבו ערפדים נחשפו לציבור והפכו להיות אזרחים, מאז היפנים פיתחו דם סינתטי הנקרא "דם אמיתי". ה"דם האמיתי" מעניק לערפדים את המזון הדרוש בשבילם ללא צורך בהסתמכות על דמם של בני האדם כמזון.
סוקי גרה עם סבתה אדל סטאקהאוס, ויש לה אח בשם ג'ייסון.

סוקי מתאהבת בערפד מוותיקי מלחמת האזרחים בשם ביל קומפטון. מוחו "אילם" עבור סוקי, מכיוון שהיא אינה מצליחה לקרוא את מחשבותיו.
בפגישתם הראשונה סוקי מצילה אותו ממאק ראטריי שניסה לשאוב את דמו ולמחרת ביל מחזיר לה טובה שמצילה אותה כאשר ראטריי תוקף את סוקי.

בינתיים יש רציחות ב"בון טמפ" ואנשי העיר מאמינים שערפדים עומדים מאחורי הרציחות, מכיוון שרוב הגופות היו ריקות מדם.
משטרת בון טמפ חושדת באחיה של סוקי, ג'ייסון, ועוצרת אותו מפני שהיה לו קשר רומנטי עם שני הקורבנות.
סוקי רוצה לעזור לאחיה ומבקשת מביל לקחת אותה לבר הערפדים בשם "פנגטזיה" הנמצאת בעיירה שריבפורט הסמוכה.

"פנגטזיה" נמצאת בבעלותו של אריק נורת'מן, ערפד בן 1,000 שנה שהוא השריף של אזור 5 בלואיזיאנה. אריק מגלה במהרה שסוקי יכולה להיות שימושית מפני שהיא קוראת מחשבות וזה יעזור לו לגלות מי גונב מהבר שלו.
סוקי מגלה כי עוזרו הערפד של אריק הוא זה שגנב את הכסף, והיא כמעט נרצחת על ידו. אריק מציל את חייה של סוקי כאשר הערפד תוקף אותה.

כאשר סוקי חוזרת לבון טמפ היא מוצאת את גופת סבתה במטבח.
ביל נעלם על מנת להגן על סוקי.
סוקי מגלה כי הבוס שלה, סאם מרלוט הוא משנה צורה כאשר היא מאפשרת לכלב תועה לישון בביתה ומוצאת במקומו את סאם ערום בבוקר.

בעוד שביל נעלם, סוקי מגלה כי הרוצח הוא רנה, חבר של אחיה, שמנסה להרוג אותה אך רק פוצע אותה קשה.
סוקי מתעוררת בבית החולים ומגלה את ביל לצדה. ביל מספר לסוקי שהוא הפך להיות חוקר בתחום שלו והוא עכשיו עובד תחת אריק.

==עיבודים לטלוויזיה==

"מת עד הלילה" עובדה על ידי HBO לסדרת טלוויזיה הנקראת דם אמיתי.
ההבדלים הבולטים ביותר בסדרה כוללים שינוי נקודת המבט על הדמויות השונות, לא רק סוקי והוספת דמות הנקראת טארה ת'ורנטון, אשר הוצגה באופן רשמי רק בספר השני. יתרה מכך, בספר אריק הוא זה שהורג את "צל ארוך" כאשר בסדרה ביל הוא זה שהורג אותו, ונאלץ לשלם על כך על ידי יצירת ערפדה חדשה, ג'סיקה. דמות אשר לא מופיעה בספרים כלל, והומצאה במיוחד לסדרה.

== קישורים חיצוניים ==
[http://sial.co.il/books/%D7%9E%D7%AA-%D7%A2%D7%93-%D7%94%D7%9C%D7%99%D7%9C%D7%94/ מת עד לילה] דף הספר באתר ההוצאה קטגוריה:ספרי 2001
* 
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי אימה
קטגוריה:סדרות ספרי פנטזיה אורבנית
קטגוריה:ספרי פנטזיה אורבנית
צ'אנקיה

צָ'אנַקְיַה (בסנסקריט: चाणक्य, Cāṇakya; 350-283 לפנה"ס) היה פילוסוף, איש ממשל וצבא והוגה פוליטי וצבאי הודי. הוא נחשב למייסד מקצועות הכלכלה ומדע המדינה. בעולם המערבי הוא נחשב למקביל ההודי של מקיאוולי, על אף שעבודותיו של צ'אנקיה קדמו לאלו של מקיאוולי בכ-1,800 שנה. צ'אנקיה נחשב למחברו של הטקסט ההודי הקדום על ממשל ופוליטיקה, ה"ארטשסטרה".

צ'אנקיה היה ראש ממשלה בימיו של קיסר האימפריה המאורית הראשון, צ'נדרגופטה מאוריה, וכן היה יועצו של הקיסר והמתכנן העיקרי של עלייתו לשלטון. צ'אנקיה היה מורה בתכסילא, מרכז למידה עתיק, והיה אחראי ליצירת האימפריה המאורית, שהייתה הראשונה מסוגהּ בתת-היבשת ההודית. עבודותיו אבדו לקראת סוף ימי ממלכת גופטה, ונתגלו מחדש רק ב-1915.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העת העתיקה
קטגוריה:הודו: היסטוריה
קטגוריה:העת העתיקה
קטגוריה:פקיסטן: היסטוריה
קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:פילוסופים הודים
קטגוריה:תאורטיקנים צבאיים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
נירה ליברמן

נירה ליברמן (נולדה ב-4 באוגוסט 1966) היא פרופסור מן המניין לפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת תל אביב.

ליברמן השלימה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1997 ולאחר מכן יצאה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת קולומביה. אחר כך חזרה לאוניברסיטת ת"א כחברת סגל. פיתחה יחד עם יעקב טרופה מאוניברסיטת ניו יורק את תאוריית רמת ההבנייה (Construal Level Theory).

בשנת 2021 נבחרה כחברת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. ב-2022 הוענק לה פרס רוטשילד.

==תאוריית רמת ההבנייה==
התאוריה מקשרת בין תפיסת מרחק לבין רמת ההבנייה. לפי התאוריה, אובייקטים רחוקים נתפסים במונחים מופשטים וכלליים, ואילו אובייקטים קרובים נתפסים במונחים ספציפיים וקונקרטיים. האובייקט אשר נתפס בצורה מופשטת יותר בשל ריחוקו יכול להיות רחוק בזמן, רחוק גאוגרפית, רחוק חברתית (אדם זר ולא מוכר) או אף רחוק היפותטית (נראה כבעל סבירות נמוכה). תאוריה זו מאחדת מספר רב של ממצאים ידועים בפסיכולוגיה חברתית ובפסיכולוגיה קוגניטיבית, ואף מנבאת ממצאים חדשים.

דוגמה לאופן שבו משפיע מרחק פסיכולוגי על התפיסה הוא ההבדל באופן שבו תופסים בני אדם את התנהגותם שלהם לעומת האופן שבו הם תופסים את התנהגות האחרים, הבדל המוביל לטעות הייחוס הבסיסית. התנהגותו של האדם עצמו נתפסת בעיניו כתלויה במצב ובפרטיו המדויקים (תפיסה קונקרטית) ואילו התנהגות האחר, הרחוק ממנו, נתפסת כתלויה בטבעו ומהותו הפנימיים והיציבים (תפיסה מופשטת).

==קישורים חיצוניים==
* [https://social-sciences.tau.ac.il/profile/niralib נירה ליברמן], באתר של אוניברסיטת תל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פסיכולוגיה
קטגוריה:פסיכולוגיות ישראליות
קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:חברות האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכות פרס רוטשילד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
דיק פוסברי

ריצ'רד דגלאס "דיק" פוסברי (באנגלית: Richard Douglas "Dick" Fosbury; 6 במרץ 1947 – 12 במרץ 2023) היה אתלט אמריקאי. אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) בקפיצה לגובה. טכניקת הקפיצה לגובה הנהוגה כיום קרויה על שמו, "קפיצת פוסברי".

== ביוגרפיה ==
פוסברי נולד בפורטלנד, אורגון. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אורגון.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה פוסברי במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אולימפי חדש של 2.24 מטר, לפני בן ארצו אד כרותרס (2.22 מטר) וולנטין גברילוב מברית המועצות (2.20 מטר). שלושתם קפצו גבוה יותר מהשיא האולימפי.

בעוד כל מתחריו קפצו בסגנון המקובל אז, גלילת בטן (כאשר החלק הקדמי של הגוף מופנה כלפי הרף, והרגל עוברת ראשונה את הרף), קפץ פוסברי בסגנון חדש שלא נראה לפני כן – עם הגב לכוון הרף, כאשר הזרוע והראש עוברים את הרף לפני שאר חלקי הגוף. לכן נקרא הסגנון על שמו, "סגנון פוסברי".

עם השנים הפך סגנון פוסברי לסגנון השולט בענף, וגלילת הבטן עברה מן העולם.

נפטר ב-12 במרץ 2023.

== במדיה ==
בשנת 2015 אביצ'י בנה את הקליפ של שירו Broken Arrows על סיפורו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קופצים לגובה אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה לגובה (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אורגון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
קומיס (תואר אצולה)

קומיס (רומנית: Cómis) היה תואר אצולה או, ביתר דיוק, משרה או תפקיד ("דְרֶגַטוריה") של אציל ("דְרֶגַטור") בנסיכויות הרומניות. בוולאכיה הוא מוזכר לראשונה בשנת 1415 ובמולדובה ב-1435. ייתכן כי המילה ממקור לטיני (comes stabuli) ואחר כך יווני-ביזנטי (κόμης) עברה דרך שפות סלביות לרומנית., 

לתואר היו שלוש דרגות - הקומיס הגדול, קומיס שני וקומיס שלישי.

הקומיס הגדול, בויאר מדרגה שנייה, היה ממונה על אורוות השליט בנסיכויות הרומניות וחבר במועצת השליט. הוא פיקח על האורוות, אבזור הרכיבה, משרתי האורוות, הנפחים שפרזלו את הסוסים ויוצרי ומתקני האופנים למרכבות. כמו כן היה הקומיס הגדול אחראי על מפקד הסוסים, על הובלת הסוסים שנשלחו על ידי השליט לסולטאן העות'מאני, ממונה על כל הטקסים שבו השתתפו סוסי השליט ובמיוחד "טבלה-באשה" (Tavla başa), הסוס שהתקבל כמתנה מהסולטאן. טקסים אלה כללו את המצעדים הצבאיים המסורתיים שנערכו בחג ההתגלות או חג טבילתו של ישו, הנקרא אצל הרומנים "בובוטיאזה", וביום גאורגה הקדוש. הקומיס הגדול היה זכאי לגבות לעצמו תשלום תלת שנתי מכל טחנת קמח המופעלת בזרם מים, ועד 1812 הוא החזיק במונופול הרכישות עבור הצבא. הקומיס הגדול היה הבויאר היחיד מדרגה שנייה, שהיה זכאי לקלפאק עשוי מפרוות צובל, כמו הבויארים מדרגה ראשונה. 

תחת הקומיס הגדול היו קומיס שני ("וְטוֹרי קומיס") וקומיס שלישי (טרֶטי קומיס") - הקומיס השני היה בויאר מדרגה רביעית והקומיס השלישי בויאר מדרגה חמישית, כמו כן עובדים זוטרים הקרויים "קומישל" (comişel) (ברבים comişei קומישֶי). 
בין דמויות היסטוריות ששרתו בתפקיד של קומיס גדול יש לציין בשנים 1511-1510 את ניאגויה בסאראב, לימים שליט ולאכיה.
במולדובה מילא, למשל, את תפקיד הקומיס הגדול הכרוניקן מירון קוסטין. 
==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, volumul III
*Mihai Ţipău- Domnii fanarioţi în Ţările Române, mică enciclopedie, Bucureşti, Omonia 2008
</div>

== קישורים חיצוניים ==
*[http://enciclopediaromaniei.ro/wiki/Comis הערך "קומיס" ב- Enciclopedia României ברשת]
* [http://www.webdex.ro/online/dictionar/comis webdex מילון רומני-רומני באינטרנט] 
*[http://dexonline.ro/definitie/comis/440604 DER Dicţionarul Etimologic Român on line]
*[http://ro.scribd.com/doc/48027700/DICTIONAR-JURIDIC Dicţionar juridic p.23] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומניה: היסטוריה: דרגטורי
קטגוריה:תוארי אצולה
שלושת הכתרים

סמל שוודיה המוקטן המציג את מטען שלושת הכתרים]]
סמל שוודיה המלא. הרבעים הראשון והרביעי מציגים את מטען שלושת הכתרים
שלושת הכתרים (שוודית: Tre Kronor; טְרֵה קְרוֹנוֹר) הוא סמל לאומי שוודי המוטען על שלט האצולה המלכותי השוודי ומורכב משלושה נזרים זהובים בסידור של שניים עליונים ואחד תחתון על רקע כחול.

מקורותיו של סמל שלושת הכתרים עלומים, ולאורך ההיסטוריה הושמעו טענות שונות לגבי מקורותיו. העובדה כי מדובר בשלושה כתרים הובילה לכמה תאוריות אפשריות לגבי פירושם ומקורותיהם: שלושת האלים המלכים של אופסלה טרם הגעת הנצרות לשוודיה, שלושת מחוזות אופסלה אשר להם הייתה הזכות להשתתף ולהצביע על בחירתו של המלך, ושלושת חכמי הקדם מן המסורת הנוצרית.

קיימת סברה נוספת כי הסמל היה סמלו של אריק הקדוש, מלך שוודיה המיתולוגי, בין השנים 1155-1160 אולם אין כל תיעוד היסטורי לכך. הפעם הראשונה בה נעשה שימוש במוטיב בחותם מלכותי הייתה בשנת 1364, עת עלה אלברכט הרצוג מקלנבורג לשלטון כמלך שוודיה, ובתוך זמן קצר הפך המוטיב מסמלה של השושלת המלכותית לסמלה של הממלכה. אולם, קיימות עדויות לשימוש מוקדם אף יותר בסמל לציונה של שוודיה. בעיר אביניון מופיע המוטיב בתוך פרסקו המציג את המדינות שהשתתפו במפגש קרדינלים אשר התקיים בשנת 1336 כייצוגה של שוודיה, שהייתה תחת שלטונו של מגנוס הרביעי. מגנוס הרביעי ירש את כתר נורווגיה מסבו, האקון החמישי, את הכתר השוודי מדודו, ואת סקונה רכש מדנמרק בשנת 1330, כך שהיה למלכם של שלוש הממלכות.

סמל שלושת הכתרים מופיע על מטבע 10 קרונות שוודיות ומטבע 50 ארה, כמו גם על מטוסי חיל האוויר השוודי. בנוסף, ה"טרה קרונור" משמש כשמה הלא רשמי של נבחרת שוודיה בהוקי קרח והסמל מופיע על חולצת המשחק הרשמית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שוודיה: סמלים לאומיים
קטגוריה:מטענים הרלדיים
מזכר הביטחון הלאומי המחקרי 200

מזכר הביטחון הלאומי המחקרי 200 נכתב בהנחייתו של [[הנרי קיסינג'ר (מימין) ואומץ כמדיניות רשמית של ארצות הברית על ידי ג'רלד פורד (משמאל)]]
מזכר הביטחון הלאומי המחקרי 200: השלכותיו של גידול האוכלוסייה העולמי לאינטרסים ולביטחון הלאומי של ארצות הברית (באנגלית: National Security Study Memorandum 200: Implications of Worldwide Population Growth for U.S. Security and Overseas Interests) הוא מזכר אשר הושלם ב-10 בדצמבר 1974 על ידי המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית בהנחייתו של מזכיר המדינה הנרי קיסינג'ר ואומץ בתור המדיניות הרשמית של ארצות הברית על ידי הנשיא ג'רלד פורד בנובמבר 1975. במקור המסמך היה מסווג, אך בסופו של דבר הוסר סיווגו והוא הועמד לרשות חוקרים בשנות ה-90.

התזה הבסיסית של המסמך הייתה כי גידול אוכלוסין במדינות המתפתחות מהווה סכנה ביטחונית לארצות הברית, משום שהוא יוביל לחוסר יציבות פוליטית ואזרחית בייחוד בארצות המתפתחות שבהן יש פוטנציאל לצמיחה כלכלית.

שלוש עשרה מדינות מופיעות בדו"ח כבעייתיות במיוחד עבור ארצות הברית במובן של האינטרסים הביטחוניים: הודו, בנגלדש, פקיסטן, אינדונזיה, הפיליפינים, תאילנד, טורקיה, ניגריה, מצרים, אתיופיה, מקסיקו, קולומביה וברזיל. בדו"ח מוצגות אלה כמדינות שיתרמו ל-47% מהגידול באוכלוסייה העולמית.

הדו"ח תומך בקידום ההשכלה ואמצעי המניעה ואמצעים נוספים של שליטה בגידול האוכלוסין. הדו"ח מעלה את השאלה שמא על ארצות הברית לשקול הקצאה מועדפת של עודפי מזון למדינות המטיבות יותר לשלוט בגידול אוכלוסייתן.

==ראו גם==
* פיקוח ילודה
==קישורים חיצוניים==
* [http://pdf.usaid.gov/pdf_docs/PCAAB500.pdf נוסח המסמך]

קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:מסמכים היסטוריים
קטגוריה:דמוגרפיה
קטגוריה:1974 בארצות הברית
מרגרט פולר

שרה מרגרט פולר אוסולי (באנגלית: Sarah Margaret Fuller Ossoli, ידועה כמרגרט פולר; 23 במאי 1810 – 19 ביולי 1850) הייתה עיתונאית, מורה ומבקרת אמריקאית. פולר ידועה בשל פעילותה למען זכויות האישה והשתייכותה לתנועת הטרנסצנדנטליזם האמריקאית. היא הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה שמילאה תפקיד של מבקרת ספרות בעיתונות האמריקאית. ספרהּ "נשים במאה ה-19" , אשר יצא בשנת 1845, נחשב ליצירה הפמיניסטית המשמעותית הראשונה בארצות הברית.

פולר נולדה בקיימברידג', מסצ'וסטס. אביה, טימותי פולר, היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, והוא העניק לה חינוך ביתי מוקדם בטרם נרשמה לבית ספר. לאחר לימודיה עבדה כמורה. בשנת 1839 החלה להתעניין במה שכינתה "השיחות" (conversations): דיונים שהתנהלו בקרב נשים בלבד, ואשר נועדו לפצות על חוסר היכולת שלהן לרכוש השכלה אקדמאית רשמית. בשנת 1840 הפכה פולר לעורכת הראשית של המגזין הטרנסצנדנטליסטי הראשון, The Dial, וארבע שנים לאחר מכן הצטרפה לצוות ה"ניו יורק טריביון" ועבדה תחת הוראס גרילי. עד לשנות השלושים לחייה צברה פולר בניו אינגלנד מוניטין של אישה משכילה ואינטלקטואלית בקרב נשים וגברים, והייתה האישה היחידה שהורשתה להשתמש בשירותי הספרייה במכללת הרווארד.

עבודתה המקורית הראשונה "נשים במאה ה-19" פורסמה לראשונה בשנת 1843, ויצאה שנתיים לאחר מכן במתכונת של ספר. בשנת 1849 היא נשלחה לניו יורק ככתבת מטעם העיתון. היא הפכה במהרה למעורבת במהפכת איחוד איטליה, ונהייתה מקורבת לג'וזפה מציני. היא הכירה את ג'ובאני אוסולי (Ossoli), ולשניים נולד ילד. בשנת 1850 הפליגו השלושה לארצות הברית, אך הספינה שבה שהו נהרסה בסמוך ללונג איילנד והם טבעו. גופתה של פולר לא נמצאה מעולם.

פולר הייתה פעילה למען זכויות האישה, במיוחד למען זכותן של נשים לרכוש השכלה ותעסוקה. בנוסף, היא עודדה רפורמות חברתיות נוספות כמו התנועה לביטול העבדות ורפורמת בתי הכלא בארצות הברית. פעילים חברתיים רבים אחרים למען זכויות נשים ופמיניזם, בהם סוזן ב. אנתוני, ציינו את פולר כמקור השראה לפעילותם. עם זאת, רבים מבני-זמנה לא הביעו תמיכה בה; בהם ידידתה לשעבר, הסוציולוגית הארייט מרטינו, אשר טענה שפולר הייתה יותר "דברנית" מאקטיביסטית. זמן קצר לאחר מותה דעכה חשיבותה בארצות הברית, והעורכים אשר הכינו את כתביה לפרסום האמינו שתהילתה תיעלם לאחר זמן קצר ולא הקפידו על דיוק בפרסום, ועל כן רבים מהחומרים צונזרו או שונו בטרם הפרסום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:מסאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים שנעלמו
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לנשים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאיות אמריקאיות
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1810
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1810
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1850
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1850
איברהים רוגובה

איברהים רוגובה (באלבנית: Ibrahim Rugova; 2 בדצמבר 1944 - 21 בינואר 2006) היה פוליטיקאי אלבני והנשיא הראשון של קוסובו. הוא שימש בתפקיד זה לאחר פירוק יוגוסלביה, מ-24 במאי 1992 ועד ליום מותו. רוגובה עמד בראש מפלגת הליגה הדמוקרטית של קוסובו (LDK) וזכה במספר פרסים ובהם בפרס סחרוב לחופש המחשבה. בעיני אלבנים רבים בקוסובו, רוגובה נחשב לאבי האומה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי קוסובו
קטגוריה:פוליטיקאים אלבנים
קטגוריה:זוכי פרס סחרוב
קטגוריה:אלבנים שנולדו ב-1944
קטגוריה:נפטרים ב-2006
מחזור (לימודים)

תמונת המחזור הראשון של [[גימנסיה הרצליה, 1913]]
[[תמונת מחזור של בית הספר תחכמוני בתל אביב משנת 1932. בתמונה מצוינים מספרו הסידורי של המחזור (י"ג) ושנת סיום הלימודים (תרצ"ב).]]
במסגרת לימודית, ובפרט בבית ספר, מחזור הוא קבוצת תלמידים המסיימת לימודיה באותה שנה. ההתייחסות למחזור מסוים נעשית בשתי דרכים:
* לפי שנת הלימודים שבה סיים המחזור את לימודיו. דוגמה: מחזור תש"ס הוא המחזור שסיים לימודיו בשנת תש"ס.
* לפי מספרו הסידורי של המחזור בבית הספר. מחזור א' הוא המחזור הראשון שסיים לימודיו בבית ספר זה.

ניתן להתייחס למחזור לימודים על פי שנת הלידה של מרבית התלמידים במחזור. דוגמה: מחזור 1990 הוא המחזור שבו מרבית התלמידים נולדו בשנה זו.

בנוסף להתייחסות הנפוצה למחזור, לפי בית ספר, מקובלת גם התייחסות מצומצמת יותר, לקבוצה בתוך בית הספר, למשל מחזור של החוג לכלכלה, או רחבה יותר, למשל מחזור כל מסיימי התיכון בישראל בשנה מסוימת.

גודלו של מחזור לימודים נמדד במספר התלמידים שבו או במספר הכיתות שבו. כיוון שאדם עובר במסגרות לימוד רבות במהלך חייו, הוא משתייך למחזורים רבים, כגון מחזור בית הספר היסודי, מחזור בית הספר התיכון, מחזור טירונות וכו'.

תמונת מחזור היא תצלום שבו מופיעים כל בני מחזור מסוים. סיום לימודיו של מחזור מסוים מצוין במסיבת סיום. ספר מחזור הוא ספר בו מופיעות תמונות וסיכומים בכתב על בני המחזור ועל חוויות ההכשרה במחזור

==פגישת מחזור==
לעיתים מאורגנת פגישת מחזור, שבה נפגשים, כעבור עשר שנים למשל, בוגריו של מחזור מסוים למפגש נוסטלגי. בפנימיות דתיות נעשה לעיתים מפגש כזה בשבת, וקרוי "שבת מחזור". ביחידות צבאיות מאורגנות לרוב "פגישות מחזורים", בהם מתכנסים כל בוגרי מחזורי ההכשרה מעשורים מסוימים.

אחד האתגרים הגדולים ביותר בארגון פגישות כאלו הוא מציאת כל בוגרי המחזור או המחזורים כדי להזמינם לפגישת המחזור/ים, אחרי שהקשר עמם ניתק לפני עשרות שנים. לעיתים, בשל המספר הגדול של בוגרי תוכנית הלימודים במחזור אחד, קשה גם לזכור את מי בכלל צריך לחפש. תמונת המחזור וספר המחזור יכולים לעזור בזה וניתן לפרסם גם מודעות בעיתונות לצורך איתור הבוגרים. כיום, פייסבוק מסייע במציאת הבוגרים לצורך ארגון פגישות מחזור.

בפגישת המחזור, כמו בספר המחזור, מעלים זכרונות ונואמים נאומים נוסטלגיים. לרוב מזמינים גם צלם ומפיצים תמונות של הפגישה עצמה.

==לקריאה נוספת==
* Vered Vinitzki-Saroussi, After Pomp and Circumstance: High School Reunion as an Autobiographical Occasion, University of Chicago Press, 1998

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:בית ספר
קטגוריה:חיי צבא
נצ"ח

חניכי תנועת נצ"ח בכינוס ב[[ריגה, 1931]]
מועצת הקיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר ב-10.11.1927 
נצ"ח (ראשי תיבות: נוער צופי חלוצי) הייתה תנועת נוער יהודית ציונית שפעלה במזרח אירופה ובמרכזהּ מ-1930 עד מלחמת העולם השנייה. בתחילה נקראה התנועה "הסתדרות עולמית של נוער צופי-חלוצי השומר הצעיר", אך לימים קוּצר שמה לנצ"ח. מכונה לעיתים "השומר הצעיר - נצ"ח".

ראשיתה של תנועת נצ"ח בתנועת הנוער "השומר הצעיר ס.ס.ס.ר", שצמחה בברית המועצות בסוף מלחמת העולם הראשונה, בנפרד מתנועת השומר הצעיר באירופה. ראשוני בוגריה עלו לארץ ישראל ב-1924 וייסדו את "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר". על מנת להרחיב את מאגר העולים של התנועה לקראת הקמת קיבוצים נוספים בארץ, פעלו כמה מחברי הקיבוץ כשליחי התנועה בליטא ולטביה, והקימו שם סניפים גדולים ופעילים שהצטרפו לתנועה העולמית של השומר הצעיר.

ב-1930 נערכה בוורוטקי שבצ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה) ועידה עולמית של השומר הצעיר, שבה נדון בין השאר הקשר בין תנועת הנוער למפלגות ולארגונים בארץ ישראל. לאחר שהוועידה קבעה שעל כל בוגר להצטרף, עם עלייתו לארץ, לקיבוץ הארצי של השומר הצעיר, פרשו ממנה אנשי "השומר הצעיר ס.ס.ס.ר", שתמכו בהצטרפות לאחדות העבודה והתנגדו לכפיית אחידות פוליטית. אליהם הצטרפו סניפי השומר הצעיר מליטא, לטביה וטרנסילבניה, וכן חברים מתנועת "תכלת לבן" באוסטריה וצ'כוסלובקיה וחברי הבונים מארצות דוברות אנגלית. מרכז התנועה היה בלטביה.

==קיבוצי נצ"ח==
בארץ ישראל היה "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" בין מקימי הקיבוץ המאוחד באוגוסט 1927. מנהיגיו, אלעזר גלילי, יוסף יזרעאלי ואחרים, ביקשו לשמור על אוטונומיה של תנועתם בהגשמה בקיבוץ, כלומר שקבוצות העולים שלה תשארנה בשלמותן ולא תפוזרנה בין משקי התנועה. מעמד זה נשמר לבוגרי נצ"ח עם הקמתה, על אף התנגדויות מצד גורמים וקבוצות אחרות בקיבוץ המאוחד ובתנועת החלוץ.

אנשי "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" התיישבו ב-1929 בחצר כנרת, וב-1932 עברו לנקודת קבע והקימו את קיבוץ אפיקים.
בעקבות הפילוג בוורוטקי והקמת נצ"ח, התפלג קיבוץ ג' של השומר הצעיר, שישב אז בבת גלים, ומחציתו הצטרפה לנצ"ח והקימה כעבור כשנתיים את קיבוץ גבעת חיים.
"קיבוץ ב'" של נצ"ח הוקם בסוף 1929 על ידי עולים מלטביה ומברית המועצות, וישב בטבריה עד 1932, אז הצטרף לכפר גלעדי. קיבוץ נוסף של התנועה נוסד ברמת גן ב-1932, והצטרף לקבוצת כנרת ב-1934. 
בוגרים נוספים של נצ"ח הקימו את עין גב ואחרים, מעולי המדינות הבלטיות ומבוגרי "הבונים" בבריטניה הקימו את "הקיבוץ האנגלו-בלטי", לימים כפר בלום.

==לקריאה נוספת==
* אברהם איתי ומרדכי ניישטט, קורותיה של תנועה: נצ"ח בלטביה, הוצאת עם עובד, 1972 
* אברהם איתי, קורות השומר הצעיר בס.ס.ס.ר.: נוער צופי חלוצי - נצ"ח, הוצאת האגודה לחקר תפוצות ישראל, 1981

==קישורים חיצוניים==
* זכרונותיו של נחמיה לבנון: [http://nechemia.org/jordan2.html בהנהגת נצ"ח באסטוניה ובלטביה] (פרק 2) ו[http://nechemia.org/jordan3.html ייסוד "הקיבוץ האנגלו-בלטי"] (פרק 3)
* מוקי צור, [https://www.youtube.com/watch?v=sx043KAAejY השומר הצעיר נצ"ח וקיבוץ כפר גלעדי] ב-youtube
* 

קטגוריה:תנועות נוער עבריות
קטגוריה:בין שתי מלחמות העולם
קרב ג'וליס

אנדרטה בג'וליס (חניון הודיה). מימין, שרידי בית הבאר של ג'וליס
שלט הסבר על קרבות ג'וליס בחניון הודיה

קרב ג'וליס במלחמת העצמאות נערך ב-10 ביולי 1948 בכפר ג'וליס בדרום, בין כוחות הגדוד השישי של צבא מצרים ובין כוחות גדוד 53 של חטיבת גבעתי. הקרב הסתיים בתבוסת המצרים.

==רקע היסטורי==
הכפר הערבי ג'וליס שכן צפונית-מערבית לקיבוץ נגבה, על צומת דרכים אסטרטגית (כיום - צומת הודיה). בשנת 1948 היו בו 1,195 תושבים.

כדי לייצב את הצד המערבי של החזית באזור נגבה נכבש מחנה ג'וליס הגדול בערפה של נגבה בליל 28 במאי 1948 על ידי גדוד 51 של חטיבת גבעתי. לקראת ההפוגה הראשונה כבש גדוד 51 של חטיבת גבעתי את ג'וליס בליל 10 - 11 ביוני 1948. בכפר היו כוחות מקומיים בלבד והוא נכבש על נקלה ותושביו נמלטו. הכוחות התבצרו בכפר ונבנו מספר מוצבים מחלקתיים מסביב.

עם פתיחת קרבות עשרת הימים החלו המצרים בתוכניתם לסגור על נגבה בתנועת מלקחיים גדולה ואחר כך לכבשה. ממזרח - כיבוש בית עפה ועיבדיס וממערב - כיבוש בית דראס וג'וליס. לאחר שנכשלו בעיבדיס ובית דראס החליטו לתקוף את ג'וליס.

==קרב ג'וליס==
המשימה לכבוש את ג'וליס הוטלה על הגדוד השישי שנכשל בניסיון קודם לכבוש את קיבוץ נירים. עם שחר החלה הפגזה מצרית מכיוון מג'דל. בחסותה נעו שתי פלוגות שמאחוריהן מספר נושאי ברן. לוחמי גבעתי הניחו להם להתקרב עד לטווח הפעיל של נשקם ואז פתחו במכת אש שהצמידה את המצרים ארצה ולאחר מכן הם פתחו בנסיגה מהירה.

בשעות אחר הצהרים המוקדמות חזרו המצרים בכוחות רבים יותר. אנשי סוללת תותחי הנ"ט הניחו לנושאי הברן המצרים להגיע לטווח של 200 מטר ואז פתחו באש מדויקת. תוך זמן קצר הם פגעו בחמישה כלי רכב ובמשאית נושאת תחמושת שהתפוצצה ופגעה במצרים סביבה. החלה נסיגה מבוהלת של המצרים. שתי כיתות של לוחמי גבעתי ביצעו איגוף של המצרים מכיוון דרום-מזרח וזינבו בנסוגים. תבוסת המצרים הייתה מושלמת. לאחר הסתלקותם נצפו במקום 30–40 הרוגים. שני נושאי ברן ראויים לשימוש, מרגמות, רובים ותחמושת רבה. מלוחמי גבעתי לא נפגע איש.

בקרב זה השתתף גמאל עבד אל נאצר כקצין שלישות של הגדוד השישי. בזכרונותיו הוא כותב על קרב זה כי באמצע ארוחה במטה הגדוד קיבלו הקצינים הודעה ממטה החטיבה כי "הגדוד השישי יכבוש מחר, 10 ביולי את ג'וליס". הקצינים היו המומים כי לא ניתנו להם כל פרטים על כוחו וביצוריו של האויב כמו שהיה בהתקפה על דנגור (נירים). בעת ההתקפה היה נאצר צמוד למפקד הגדוד והתווכח איתו על אופן ניהול הקרב. בתום ההתקפה חש נאצר שהצבא המצרי מפסיד במערכה.

לאחר המלחמה הוקם על אדמות ג'וליס מושב הודיה. בתי ג'וליס פוצצו ובמקומם הקימה הקרן הקיימת לישראל, חניון פיקניק (חניון הודיה). במקום - שלט הסבר על קרבות ג'וליס ושרידי בית הבאר של הכפר.

==לקריאה נוספת==
* אברהם אילון, חטיבת גבעתי מול הפולש המצרי הוצאת מערכות, 1963.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.palestineremembered.com/Gaza/Julis/index.html הכפר ג'וליס בדרום - באתר palestine remembered]
*[https://web.archive.org/web/20130928013736/http://www.picnic.co.il/minisites/picnic/default.aspx?id=50 חניון הודיה - באתר "פיקניק"]

ג'וליס
ג'וליס
קטגוריה:חטיבת גבעתי (תש"ח): קרבות ומבצעים
קטגוריה:חטיבה 5: קרבות ומבצעים
ניקולאי דוברוליובוב

ניקולאי דוברוליובוב
ניקולאי דוברוליובוב (ברוסית: Николай Александрович Добролюбов) (5 בפברואר 1836 - 29 בנובמבר 1861) היה מבקר ספרות, פובליציסט ומהפכן רוסי של מחצית המאה ה-19. 

דוברוליובוב נולד בניז'ני נובגורוד במשפחת כומר. כבר בילדות אהב לקרוא ובגיל 17 החל את הלימודים במכון ללימודי הוראה בסנקט פטרבורג. לאחר פטירת הוריו בשנת 1854 נודע בציבור כבעל דעות קיצוניות נגד הדת, המלוכה ומעמד הצמיתות. דעותיו מצאו ביטוי במספר רב של יצירותיו הספרותיות שפורסמו בעיתונות הסטודנטיאלית.

==קריירת המבקר==
דוברוליובוב נפטר משחפת כבר בגיל 25 וזאת לאחר שהוא היה באירופה במשך שנה. למרות חייו הקצרים הוא פרסם הרבה. בדרך כלל מאמריו התפרסמו במגזין סוברמניק. רק במהלך שנת 1858 הוא פרסם כ-75 מאמרים ותגובות ליצירות ספרותיות שונות. חלק מיצירותיו לא התפרסמו עקב הוראת הצנזורה. גם יצירותיו שהיו מאמרים בנושא הספרות היו בעלי אופי פוליטי מובהק. 

מאמרים שהיו בעלי חשיבות רבה, הם מאמרים שהוקדשו לרומנים של איוואן טורגנייב ואיוון גונצ'רוב ומחזות של אלכסנדר אוסטרובסקי. בתקופת ברית המועצות וגם היום מאמריו הם חלק של תוכנית הלימודים בבית הספר.

בשנת 1860 הוא נשלח למשך שנה לאירופה במטרה לשפר את מצב בריאותו. הדבר לא הצליח, הוא חזר לסנקט פטרבורג ונפטר בסוף 1861. הוא נטמן בבית הקברות בסנקט פטרבורג.

הוא נחשב עד היום לאחד המנהיגים של התנועה המהפכנית באימפריה הרוסית בשנות ה-60 של המאה ה-19. יחד עם זאת, אלכסנדר הרצן ראה בו קנאי שרק מפריע לקידום השינויים ברוסיה. פיודור דוסטויבסקי האשים אותו בזלזול בחשיבות האישיות באמנות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://az.lib.ru/d/dobroljubow_n_a/ יצירות של דוברוליובוב]
* [http://www.hrono.info/biograf/bio_d/dobrolyub.php קורות חיים] 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פובליציסטים רוסים
קטגוריה:חוקרי ספרות רוסים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנפטרו משחפת
קטגוריה:ילידי 1836
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1861
רועי ורמוס

רועי ורמוס (נולד ב-1970) הוא מנכ"ל פסגות בית השקעות לשעבר.

== ביוגרפיה ==
ורמוס הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.

בין שנת 1996 לשנת 1998 שימש כמנהל השקעות באוורגרין ניהול השקעות. בשנת 1998 מונה כאנליסט ומנהל השקעות בפסגות מנהלי קרנות נאמנות, בשנת 2001 מונה למנהל המחלקה הכלכלית בפסגות מנהלי קרנות נאמנות. בשנת 2003 מונה למנכ"ל פסגות קרנות נאמנות ובסוף שנת 2006 למנכ"ל פסגות בית השקעות וליו"ר דירקטוריון פסגות קופות גמל. בין השנים 2006–2008 כיהן כיו"ר איגוד קרנות הנאמנות. בנוסף כיהן כיו"ר הוועדה הציבורית לעדכון דירוג ומדד מעלה, כיו"ר המועצה הציבורית של המכון הישראלי לממשל תאגידי וכיו"ר מפעלות חינוך וחברה.

ורמוס נבחר בשנת 2008 לכלכליסט השנה. במהלך שנותיו, הוא נשא ונתן עם חברת אפריקה ישראל להשקעות לגיבוש ההסדר עם החברה.

באוקטובר 2010 הודח מתפקידו כמנכ"ל פסגות. בינואר 2011 הודיעה פרקליטות המדינה על כוונתה להעמיד את ורמוס לדין על עבירות של תרמית בניירות ערך וקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, אך בסופו של דבר הגיעה הפרקליטות לפשרה לפיה לסיום הפרשה ישלם ורמוס כופר בסך כחצי מיליון ש"ח, בלא שיודה בעבירות המיוחסות לו.

באפריל 2022 רכשה חברת להב אנרגיה ירוקה ש-20% ממנה בבעלות קרן נוקד של רועי ורמוס את חברת מפעת שעוסקת באיסוף ופינוי פסולת ובהפעלת תחנות מעבר. לאחר מכן תרכוש מפעת בשליטה החדשה את מצדר, חברה שפועלת באותם תחומים.

היה נשוי 5 שנים ליעל אנדורן, לשעבר מנכ"לית משרד האוצר ומנהלת קרנות הפנסיה "עמיתים".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://mymoney.nana10.co.il/Article/?ArticleID=696886 מי אתה רועי ורמוס?], נענע10
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שהוטל עליהם עונש של כופר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
גז'גוז' סכטינה

גְזֶ'גוֹז' יוליוש סְכֵטִינָה (בפולנית: Grzegorz Juliusz Schetyna; נולד ב-18 בפברואר 1963 באופולה) הוא פוליטיקאי פולני ומנהיג האופוזיציה בפולין. הוא התמודד לכהונה בסיים, הבית התחתון של הפרלמנט הפולני, במסגרת רשימת מפלגת המצע האזרחי, ונבחר ב-25 בספטמבר 2005. לאחר הבחירות הפרלמנטריות ב-2007 החל לכהן בנובמבר 2007 כסגן ראש הממשלה וכשר הפנים והמנהל בממשלתו של דונלד טוסק.

בנוסף, כיהן סכטינה כחבר בסיים הן בכהונת 1997–2001 והן בכהונת 2001–2005.

לאחר סיום תפקידיו בממשלה, באוקטובר 2009, עבר סכטינה לכהן כראש קבוצת המצע האזרחי בסיים. עם ניצחונו של ברוניסלב קומורובסקי בבחירות לנשיאות פולין ב-2010, הוצע סכטינה כמועמד מטעם מפלגתו להחליף את קומורובסקי בתפקיד יו"ר הסיים.

סכטינה נבחר רשמית לכהונת יו"ר הסיים ב-8 ביולי 2010, ובהתאם לכך, קיבל לידיו גם את סמכויות נשיא פולין המכהן, עקב מותו של נשיא פולין לך קצ'ינסקי בהתרסקות מטוס. הוא החזיק בסמכויות הנשיא וראש המדינה המכהן במשך כחודש, עד להשבעתו של ברוניסלב קומורובסקי לנשיאות ב-6 באוגוסט 2010.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים פולנים
קטגוריה:נשיאי פולין
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1963
קרב דנדאנקאן

קרב דנדאנקאן היה קרב שנערך בשנת 1040 בין כוחות סלג'וקים לכוחות ע'זנווים. חרף היתרון המספרי של הע'זנווים, הקרב הסתיים בניצחון סלג'וקי אשר סיים את השליטה הע'זנווית בח'וראסאן.

==רקע==
בשנת 997 עלה לשלטון אימפריה הע'זנווית מחמוד מע'זנה. מחמוד שחרר את הע'זנווים מהשפעת האימפריה הסאמאנית, השתלט על ח'וראסאן והפך את האימפריה הע'זנווית למעצמה אזורית. מחמוד מת ב-1030 וירש אותו בנו מוחמד. אחיו של מוחמד, מסעוד הראשון, מרד במוחמד עוד באותה שנה, תפס את השלטון וכלא את מוחמד. ב-1037 עלה לשלטון באימפריה הסלג'וקית טוע'ריל בכ, בנו של מיכאיל ונכדו של סלג'וק. הוא ואחיו צ'אע'רי בכ, הקימו צבא גדול ובזזו ערי גבול באימפריה הע'זנווית. מסעוד החל לראות בסלג'וקים איום על שלטונו, ובשנת 1039 החליט לצאת למלחמת חורמה נגדם.

==הקרב==
צבאו של מסעוד כלל בערך 50,000 חיילים, ובין 12 ל-60 פילי מלחמה מהודו, שרק חלקים ממנה נשלטו בידי הע'זנווים באותה תקופה. מסעוד התקדם בתוככי השטחים הסלג'וקיים, והסלג'וקים מצדם היססו לתקוף אותו. תחת זאת, הסלג'וקים הטרידו את הע'זנווים בפשיטות נוסח פגע וברח. חייליו של מסעוד היו מחומשים בכבדות, ולא יכלו להשיב מתקפה כנגד הפרשים הקלים של הסלג'וקים. הסלג'וקים ניתקו את קווי האספקה של הע'זנווים והרסו את בארות המים הסמוכות. המורל בקרב הע'זנווים היה נמוך, כיוון שהארץ הייתה מדברית, והחיילים תלו אך מעט תקוות לביזה ושלל. בשנת 1040 החליט לבסוף טוע'ריל לצאת למתקפה. ב-23 במאי, פתח צבא סלג'וקי אשר כלל בין 16,000 ל-20,000 חיילים תחת פיקודם של טוע'ריל וצ'אע'רי במתקפה על הצבא הע'זנווי ליד העיירה דנדאנקאן - 80 ק"מ מדרום מרב. הע'זנווים כבר היו מותשים, ויעילות הלחימה שלהם ירדה פלאים. הקרב הסתיים בניצחון סלג'וקי מוחץ. אבדות שני הצדדים היריבים לא ידועות.

==סוף דבר==
בעקבות התבוסה בדנדאנקאן, העביר מסעוד את בירתו להודו, והאשים את מצביאיו בכישלון. עלי דאייה ומפקדים בכירים נוספים נכלאו בהודו. עם זאת, הצבא התמרד נגדו, שחרר את אחיו מוחמד מהשלטון והכתיר אותו במקום. מוחמד אסר את מסעוד, ומאוחר יותר הוציא אותו להורג. בעקבות התבוסה התפנתה הדרך בפני הסלג'וקים להשתלט על ח'וראסאן, והם הקימו שם ממלכה עצמאית הכפופה לשלטונם. טוע'ריל המשיך להרחיב את ממלכתו על חשבון הע'זנוים שנחלשו מאוד, והוא נחשב למייסד האימפריה הסלג'וקית. מח'וראסאן יצא טוע'ריל ב-1055, וכבש את בגדאד ללא קרב לאחר שהבויהים נסוגו ממנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iranicaonline.org/articles/dandanqan-a-small-town-of-medieval-khorasan-in-the-qara-qum-or-sandy-desert-between-marv-and-saraks-10-farsaks-from- דנדאנקאן] באנציקלופדיה איראניקה 
* 

דנדאנקאן
קטגוריה:המאה ה-11
דנדאנקאן
דנדאנקאן