OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תוכנית אלפא

תוכנית "אלפא" הוא שמה של תוכנית להסדרת הסכסוך הישראלי-ערבי שיזמו שני פקידים בכירים מבריטניה ומארצות הברית ב-1955.

ביסוד התוכנית עמד האינטרס הבריטי לקיים גשר יבשתי בין הממלכה הירדנית שהייתה בשליטתה <ref>הממלכה הירדנית הייתה בת חסות בריטית והפיקוד על הלגיון הירדני היה בריטי.</ref> לבין תעלת סואץ. זאת לנוכח "הסכם בסיס התעלה", שנחתם ב־1954 בין מצרים ובריטניה לפיו האחרונה תסיג את כוחותיה ותפנה את בסיסיה ממצרים עד ל-18 ביוני 1956.

== עיקרי התוכנית ==
עיקרי התוכנית כללו נסיגה ישראלית מחלק משטחי הנגב מכיס פלוג'ה (קו קריית גת) ועד אילת, לקבל חלק מן הפליטים הפלסטינים חזרה לתחומה, ולשלם פיצויים לכל היתר; בתמורה לביטול החרם הערבי והכרת מדינות ערב בישראל. השטחים מהם נדרשה ישראל לסגת כללו שני משולשים גדולים בנגב (האחד מכיוון סיני, והשני מכיוון ירדן). שני המשולשים נפגשו בקודקוד משותף, שם תוכנן להיות מעבר ישראלי לנגב הדרומי ולאילת, כך שיתאפשר לה לשמור מעבר בין השטחים. בבריטניה אף נהגתה תוכנית לכפות את ההסדר על ישראל בכוח צבאי<ref></ref>.

== התגובות לתוכנית ==
התוכנית שהוצעה לישראל ולכמה ארצות ערביות נדחתה בסופו של דבר על ידי הצדדים:

ראש הממשלה משה שרת דחה את התוכנית בתוקף בסרבו לכל שינוי בסטטוס קוו של גבולות המדינה. אך הלחץ הבריטי-אמריקאי והתקווה להסדרת הסכסוך עם מדינות ערב, הניעו אתו להסכים לשקול להביא את התוכנית לדיון בממשלה, ובתנאי שישראל תתקבל לנאט"ו. דרישתו נדחתה על הסף. ב־3 בנובמבר 1955 הוא סיים את תפקידו כראש ממשלה, שב למשרד החוץ והוחלף בידי דוד בן-גוריון.

שבוע לאחר מכן, ב-10 בנובמבר 1955, נשא ראש ממשלת בריטניה אנטוני אידן את נאום גילדהול שקרא להסכם שלום בין ישראל למדינות ערב המבוסס על פשרת תוכנית אלפא. הוא הבטיח ערבויות לשני הצדדים אם יושג הסכם ואיים שהצד שיתנגד לו יאבד את אהדת בריטניה. ראש הממשלה דוד בן-גוריון ושר החוץ משה שרת שללו כל דרישה לנסיגה ישראלית ובריטניה ניסתה להשיג הסכמה בינלאומית למתווה שהוצע בנאום. הנאום זכה לאהדה בצד הערבי אך נדחה בידי נשיא מצרים - גמאל עבד אל נאצר. הוא לגלג על התוכנית באמרו: 'מה נעשה אם מישהו ישתין מהשטח המצרי לישראלי או להפך? זה יגרום לתקרית'.

בראייה היסטורית הסתבר שלא היה כל סיכוי לתוכנית; באותה שנה התגבש "גוש המדינות הבלתי מזדהות" שהרכיב את "העולם השלישי", ונאצר - שהיה מהפעילים בגוש זה, ראה באימפריאליזם הבריטי, והאמריקאי בפרט, תופעה שלילית שאין לקבל. בשל כך שתיהן לא התאימו באותה עת למעמד המדינות המתווכות. פרסום עסקת הנשק הצ'כית-מצרית הביא לגניזתה הסופית של תוכנית אלפא.

פחות משנה לאחר מכן, באוקטובר 1956, פעלו ישראל, בריטניה וצרפת במשותף נגד מצרים ב"מבצע קדש" ו"מבצע מוסקטר".

== ראו גם ==
* פרשת בת גלים
* עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית
* העסק הביש

== קישורים חיצוניים ==
* [https://youtu.be/hcGaRrn2XjI ד"ר יצחק נוי בהרצאה "תוכנית ההתקפה של בריטניה"]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הסכסוך הישראלי-ערבי
קטגוריה:הצעות לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:יחסי ישראל–מצרים
קטגוריה:1955
מזאב

עמק מְזַאבּ (בערבית: مزاب) הוא אזור בצפון הסהרה השוכן בתחומי מחוז גרדאיה, כ-600 ק"מ דרומית לעיר אלג'יר באלג'יריה. העמק שוכן ברמה עשויה אבן גיר בסביבתו של ואדי מזאב, ובזכות האדריכלות והמסורת התרבותית יוצאות הדופן שלו, הוא מוכר כאתר מורשת עולמית מאז שנת 1982.

==היסטוריה==
העמק יושב כבר בתקופת האבן החדשה ושרידי מבנים המעידים על כך נמצאו ברחבי האזור. במאה ה-9 מצאו בו שבטי נוודים ברברים מקלט מפני הח'וארג'. שבטים אלה הידועים כיום כמוזאבים (بني مزاب) דוברים ניב ברברי הקרוי טומזאבט, ומאז המאה ה-11 לערך הם שייכים לכת האיבאדיה. באותה עת החל יישובו של העמק ביישובי קבע והבתים המוקדמים ביותר באזור הם מתקופה זו. במאה ה-18 היה עמק מזאב לנקודה חשובה לאורך דרכי המסחר בסהרה. ב-29 באפריל 1853 ניסחו תושבי המקום הסכם עם הצרפתים לפיו תישמר האוטונומיה של האזור, אך לאחר מרד הוא סופח לאלג'יריה הצרפתית באופן סופי ב-1 בנובמבר 1882.

==היישוב בעמק==
מדנה בגרדאיה
האוכלוסייה מתרכזת בקבוצה של חמישה כפרים מבוצרים, או קסר, המשתרעים על שטח של כ-75 קמ"ר והמכונים "פנטאפוליס" ("חמש ערים") - היישוב המרכזי גרדאיה (Ghardaïa), בני אישגון (Beni-Isguen), מליקה (Mélika), בו נורה (Bou Noura) ואלאטאף (El-Ateuf). כל אחד מהיישובים נבנה לפי עקרונות אדריכליים קבועים, והוקף בחומה. במרכזו של היישוב ניצב מסגד הבנוי כמצודה והמינרט שלו שימש כמגדל תצפית ושמירה. במסגד שכנו גם ארסנל נשק ומאגר תבואה, והוא הוקם כמעוז אחרון במקרה של מצור. 

כל בתי היישוב הוקמו במעגלים סביב המסגד, על חלקות שוות בגודלן, אשר ייצגו עקרונות של שוויון חברתי. מחוץ לחומת היישוב שוכן בית הקברות שבו מצבות אחידות למעט אלה המסמנות את קבריהם של חכמים. בעונות הקיץ נהגו המוזאבים להגר לערי קיץ שהוקמו סביב מטעי דקלים, ומנהג זה נהג ברציפות עד המאה ה-20. 

חמשת היישובים מאוגדים, יחד עם שלושה יישובים נוספים - בריאן (Berrian) כ-45 ק"מ צפונה, גרארה (Guerrara) כ-100 ק"מ צפון-מזרחה, ואוראגלה (Ouargla) כ-200 ק"מ מזרחה - במסגרת מועצה אזורית המכונה "מג'ליס עאמי סעיד". מועצה זו עוסקת בנושאי תרבות, חברה ודת.

==ראו גם==
*שפת הסימנים של יהודי גרדאיה
*בני מזאב

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.taha.online.fr/ תמונות ממזאב]
* Adam Guerin. "[http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedia-of-jews-in-the-islamic-world/mzab-COM_0016250 Mzab]." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
* 

העיר גרדאיה

קטגוריה:אלג'יריה: היסטוריה
אריק גרטס

אריק גרטס (נולד ב-18 במאי 1954 ברקם, בלגיה) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק בעמדת המגן, וכיום מאמן כדורגל.

גרטס שיחק עבור הקבוצה המקומית ברקם, סטנדרד ליאז', מילאן, מאסטריכט ופ.ס.וו. איינדהובן. במהלך הקריירה שלו זכה גרטס בעונת 1987–1988 בליגת האלופות, כמו גם פעמיים באליפות בלגיה ושש אליפויות בהולנד. אף על פי ששיחק כמגן, הוא היה ידוע בשל יכולת התקפית מיוחדת: הוצאות חוץ ארוכות טווח. לזכותו של גרטס ישנן 82 הופעות בינלאומיות במדי נבחרת בלגיה, דבר שמדרג אותו במקום השני במספר ההופעות בנבחרת, שבנוסף כבש גם שני שערים במדיה.

כמאמן, הוא עבד בהצלחה רבה במדינות שונות ובמועדונים שונים - לירסה, קלאב ברוז', פ.ס.וו. איינדהובן, קייזרסלאוטרן, וולפסבורג, גלאטסראיי ומרסיי. בעונת 1996–1997 הוא זכה באליפות בלגיה עם ליארסה, וב-1998–1999 עשה זאת שוב הפעם עם קלאב ברוז'. הוא זכה גם פעמיים באליפות הולנד כמאמן (1999–2000, 2000-2001) עם איינדהובן. בעונת 2005–2006, הוא זכה באליפות טורקיה עם גלאטסראיי. באותה עונת אליפות, גלאטסראיי צברה את מספר הנקודות הרב ביותר בהיסטוריה של הליגה הטורקית הבכירה. במאי 2007, גרטס עזב את טורקיה. ב-25 בספטמבר 2007, הוא מונה רשמית למאמנה של אולימפיק מארסיי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:מגני כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני מאסטריכט
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:זוכי נעל הזהב הבלגית
קטגוריה:כדורגלני יורו 1980
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:מאמני כדורגל בלגים
קטגוריה:מאמני קלאב ברוז'
קטגוריה:מאמני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:מאמני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:מאמני וולפסבורג
קטגוריה:מאמני גלאטסראיי
קטגוריה:מאמני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:מאמני אל-הילאל
קטגוריה:מאמני נבחרת מרוקו בכדורגל
קטגוריה:ספורטאים בלגים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים בלגים בהולנד
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1954
פוטנצה (נפה)

נפת פוטנצה (באיטלקית: Provincia di Potenza) היא נפה בצפונו של מחוז בזיליקטה שבאיטליה.

הנפה משתרעת על שטח של 6,545 קמ"ר. בשנת 2012 התגוררו בה 381,988 נפש. בירתה היא העיר פוטנצה. בנפה יש כ-100 קומונות.

הנפה גובלת בנפת סלרנו ובנפת אבלינו במחוז קמפניה במערב, בנפת פוג'יה, נפת בארלטה-אנדריה-טראני ונפת בארי במחוז פוליה בצפון, בנפת מטרה במחוז בזיליקטה במזרח, בנפת קוזנצה במחוז קלבריה בדרום ובים הטירני במערב.

==היסטוריה==
בשנת 272 לפנה"ס נכבשה הנפה על ידי היוונים. השליטים החדשים שינו את שם הפרובינציה ללוקניה. מאוחר יותר במאה ה-11, האזור הפך חלק מדוכסות פוליה, שבאותה תקופה נשלטה על ידי הנורמנים הצרפתים, ומהמאה ה-13 חלק מממלכת נאפולי. עם זאת במציאות נשלטה פוטנצה על ידי מצביאים מקומיים. ב-1861 אוחדה הנפה עם יתר איטליה בממלכת איטליה.

האזור סבל מרעידות אדמה רבות והוא עדיין אזור פעיל מבחינה סייסמולוגית. העיר פוטנצה היא בירת הנפה הגבוהה ביותר מעל גובה פני הים באיטליה, ובנויה בין שני עמקים. העיר נבנתה מחדש לאחר רעידת אדמה בבזיליקטה. מבנים היסטוריים רבים לא שרדו בעיר בשל רעידות האדמה וההרס שנגרם במלחמת העולם השנייה. משום כך יש כיום לעיר חזות מודרנית של מבני בטון. כנסייה יפה אחת ששרדה היא כנסיית סן פרנצסקו (San Francesco) הסמוכה לפיאצה המרכזית, "פיאצה פגנו" ("Piazza Pagano"). בין האוצרות שבכנסייה, איקונין מהאימפריה הביזנטית של "המדונה דל טרמוטו" (Madonna del Terremoto). אתר חשוב נוסף בעיר הוא "מוזיאון הארכאולוגיה של הנפה" (Museo Archeologico Provincial), המכיל חפצים רבים מתקופת הרומאים בבזיליקטה.

==ראו גם==
* ונוסה
* הקטקומבות היהודיות בוונוסה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בזיליקטה
קטגוריה:איטליה: נפות
מטרה (נפה)

נפת מטרה (באיטלקית: Provincia di Matera) היא נפה בדרומו של מחוז בזיליקטה שבאיטליה.

הנפה משתרעת על שטח של 3,447 קמ"ר, בשנת 2005 התגוררו בה 204,328 נפש ובירתה בעיר מטרה. הנפה גובלת בנפת בארי ובנפת טאראנטו במחוז פוליה בצפון, בנפת פוטנצה במחוז בזיליקטה במערב, בנפת קוזנצה במחוז קלבריה בדרום ובים היוני במזרח.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בזיליקטה
קטגוריה:איטליה: נפות
אגודת מים

אגודת מים בישראל היא תאגיד שכל עיסוקו הוא אספקת מים לחבריו או לרשות המקומית שבתחומה הוא פועל.
על פי החוק, חייבת האגודה לגבות בעד המים את המחיר שנקבע בתאום עם מועצת המים, וכל רווחי האגודה חייבים בהשקעה לחידוש נכסיה או בקרנות המשמשות למטרה זו בלבד.

חברי אגודת מים אינם רשאים להשתתף ברווחיה השוטפים של האגודה. ובעת פירוק האגודה יועברו כל נכסיה לידי המדינה או הרשות המקומית הרלוונטית, וחבריה אינם יכולים להשתתף ברווחים הנובעים מפירוק זה.

תאגידי המים והביוב בישראל פועלים כאגודות מים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20050415095753/http://www.elcy.co.il/3/t3175.htm צו מס הכנסה - פטור ממס על הכנסה ממכירת מים], פקודת מס הכנסה

קטגוריה:אספקת מים בישראל
מעבר לוקמניר

מעבר לוקמניר (גרמנית Lukmanierpass; איטלקית Passo del Lucomagno; רומאנש Cuolm Lucmagn) הוא מעבר הרים בהרי האלפים בדרום שווייץ, השוכן על קו הגבול בין קנטון גראובינדן מצפון וקנטון טיצ'ינו מדרום. הוא נמתח מצפון לעמק "ואלה דל סול" שבקנטון טיצ'ינו, המכונה רשמית עמק בליניו. יש בו כרי מרעה הררי ונופים עוצרי נשימה, יחד עם אוצרות ביולוגיים, גאומורפולוגיים והיסטוריים-תרבותיים. מעבר לוקמניר הוא הנתיב היחיד החוצה את האלפים השווייצריים מדרום לצפון בגובה נמוך מ-2,000 מטר, והוא פתוח משך כל ימות השנה. באזור השטוח של קמפרה, ממש מתחת למעבר, נמצא מרכז הסקי הגדול ביותר של טיצ'ינו שמציע את מיטב מדרונות הגלישה במהלך החורף. האוטובוסים הציבוריים מדיסנטיס או מבלינזונה / אוליבונה למעבר פועלים רק בקיץ ובסתיו.<ref></ref>

כבר בתקופה הרומית היה המעבר בשימוש, ומקור שמו הוא ככל הנראה בצירוף הלטיני "לוקוס מאגנוס" (lucus magnus - "יער נרחב"). המעבר הפך לנתיב פופולרי בין עמק הפו בצפונה של איטליה לעמק הריין, בתקופת האימפריה הפרנקית, לאחר שבמאה ה-8 הוקם המנזר הבנדיקטיני של דיזנטיס. במשך ימי הביניים היה מעבר לוקמניר עורק התחבורה העיקרי באזור, אך החל במאה ה-13, החל מאבד מחשיבותו עם תחילת השימוש במעבר סנקט גוטהרד הקצר יותר. עם זאת, הוא נותר בשימוש בשל גובהו הנמוך יחסית, וב-1374 הוקמו בו כנסייה שהוקדשה לבתולה ואכסניית דרכים.

סלילת הדרך החוצה את המעבר הושלמה ב-1877, אולם חשיבותו הלכה וירדה, ומאז פתיחת מנהרת סנקט גוטהרד ב-1980, הוא משמש תחבורה מקומית בלבד.

==קישורים חיצוניים==

*[http://ciclismo.sitiasp.it/altimetria.aspx?sid=be0580f43bab4f6db340f72cfb42fb1a&id=1035 פרופיל מכיוון דיזנטיס]
*[http://ciclismo.sitiasp.it/altimetria.aspx?sid=be0580f43bab4f6db340f72cfb42fb1a&id=1034 פרופיל מכיוון ביאסקה]

==הערות שוליים==

לוקמניר
לוקמניר
עכשיו מעונן

עכשיו מעונן הוא שם אלבומו השני של זמר הרוק אביב גפן שיצא ביולי 1993.

תוך זמן קצר מאז שיצא הוכתר האלבום כ"אלבום זהב" (מעל 20,000 עותקים). בהמשך הוגדר האלבום "פלטינה כפולה" עם מכירות של מעל 80,000 עותקים.

"עכשיו מעונן" הפך את גפן לכוכב מקומי ענק, סחף אחריו מעריצים רבים ועורר מחלוקת ציבורית, שנסובה בעיקר סביב שלושה שירים - "בוכה על הקבר" (בו גפן מספיד את אמו, נורית, בעודה בחיים), "אני שונא" (הכולל, בין היתר, את השורות "אני שונא את אדם וחוה, אדם הוא חרמן וחוה נימפומנית" ו"אני שונא את התקווה, בתקווה שישנו את התקווה"), ושיר הנושא, הכולל את הצעקה המפורסמת "אנחנו דור מזוין", שלימים הפכה לביטוי שגור. גפן יצא לסיבוב הופעות הנושא את שם התקליט שזכה אף הוא להצלחה גדולה.

==סינגלים==

הסינגל שליווה את יציאת התקליט היה שיר הנושא, "עכשיו מעונן". השיר הפך ללהיט ענק והוא לווה בקליפ. בטרם יצא התקליט, שיר הנושא בוצע לראשונה בעונה הראשונה של הסדרה עניין של זמן בה השתתף.

בהמשך יצאו "בוכה על הקבר", "שיר הסמרטוטים" ו"אילנה", שנכתב לחברתו דאז אילנה ברקוביץ'. "בוכה על הקבר" לווה בקליפ בו אמו של גפן יוצאת מתוך ארון קבורה. השיר הפך ללהיט גדול והגיע למקום ה-6 במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"ג של רשת ג'. "עכשיו מעונן" הגיע למקום ה-9 ו"שיר הסמרטוטים" למקום ה-20. גפן עצמו הוכתר כזמר השנה.

עוד שיר שזכה להצלחה רבה הוא "אולי". שיר אהבה אקוסטי המדבר על אדם המחפש את הבחורה שהוא אוהב. אחת ההשערות הייתה שהשיר נכתב על אילנה ברקוביץ'.

שירים בולטים נוספים מהאלבום הם "אל תדאג", "על הכנרת בזריחה" ו"אני שונא".

==רשימת רצועות==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1993
קטגוריה:אלבומי אביב גפן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי משה לוי
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
רוממיה הלוי-סגל

קברו של רוממיה הלוי-סגל בבית הקברות בסביון
רוממיה הלוי-סגל (28 באוקטובר 1935 – 17 באפריל 2008) היה מפקד ממר"ם בשנים 1973–1978, ראש המועצה המקומית סביון משנת 1999 ועד לפטירתו.

==ביוגרפיה==
רוממיה הלוי-סגל היה בוגר הטכניון בהנדסה ובעל תואר שני באלקטרוניקה ומחשבים מאוניברסיטת פנסילבניה.

בשנים 1973–1978 כיהן כמפקד ממר"ם, בדרגת אלוף-משנה. עם סיום שירותו בצה"ל גויס למשטרה לנהל את מרכז עיבוד הנתונים של המשטרה, אולם בעקבות הגשת כתב אישום נגדו באשמת שוחד על שהתארח בחו"ל ב-1974 על חשבון ספק ציוד מחשבים, הוא התפטר מהמשטרה. בפברואר 1981 זוכה סגל מההאשמות נגדו. לאחר זמן קצר מכן החל לכהן כסמנכ"ל בחברת אלביט, ומאוחר יותר מונה למנהל מרכז המחשבים של "אגד".

היה דירקטור ויו"ר בחברות מחשבים ציבוריות, חבר בוועדות ממשלתיות ומרצה בתחום המחשוב בישראל ובחו"ל, וחבר המועצה הציבורית של לשכת מנתחי מערכות מידע בישראל.

היה פעיל בצופים במשך שנים רבות, בהן עשר שנים כראש שבט "כנען".

בשנת 1993 נבחר לחבר מועצת סביון, ובשנת 1999 נבחר לעמוד בראש המועצה. בשנת 2003 נבחר לקדנציה שנייה, כשהוא זוכה בקולותיהם של 82% מהמצביעים. בתקופת כהונתו כראש המועצה הוענקו לה פרסים על ניהול כספי תקין, ו-5 כוכבי יופי בתחרות א"י יפה. בשנת 2003 החליטה הכנסת, במסגרת מיזם איחוד רשויות מקומיות, לאחד את סביון עם גני יהודה, והלוי-סגל הועמד בראש היישוב המאוחד. בתחילת 2008 יזם שר הפנים, מאיר שטרית, מיזוג נוסף של רשויות מקומיות, ובכללו מיזוג של אור יהודה ויהוד עם סביון. הלוי-סגל התנגד לכך, ובסופו של דבר הוקפאה התוכנית.

נפטר ב-17 באפריל 2008 ונקבר בבית הקברות בסביון.

== חיים אישיים ==
הותיר אחריו אישה ושני ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080323120611/http://www.savyon.muni.il/CurrentPage.aspx?catid=33&pageid=33 רוממיה הלוי-סגל], באתר המועצה המקומית סביון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי ממר"ם
קטגוריה:ראשי מועצת סביון
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ישראלים בתעשיית התוכנה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
מעבר סן ברנרדינו

מעבר סן ברנרדינו (בגרמנית: San-Bernardino-Pass; באיטלקית: Passo del San Bernardino) הוא מעבר הרים בהרי האלפים השוכן בקנטון גראובינדן בדרום שווייץ. המעבר מקשר בין עמק מיזוקס מדרום ועמק ריינוואלד מצפון, ולאורכו עוברים קו פרשת המים האירופי וקו הגבול בין השפה האיטלקית והגרמנית.
== היסטוריה ==
שמו הקודם של המעבר היה "מונס אוויום" (Mons avium - "הר הציפורים"), וזה השתמר בשמה של הפסגה הסמוכה "פיץ אוצ'לו" (Piz Uccello - "פסגת הציפור"). מקור שמו הנוכחי של המעבר הוא בקפלה שהוקמה במקום במאה ה-15 לכבודו של ברנרדינו הקדוש מסיינה.

המעבר היה בשימוש כבר בתקופה הרומית, אך בתקופה זו, ואף במהלך ימי הביניים, שכן השביל שלאורכו, כקילומטר מזרחה מתוואי הכביש הנוכחי. כריתת עצים הגבירה את הסיכון למפולות שלגים, וכתוצאה מכך הועבר הנתיב למסלול חדש במרכזו של האוכף. ב-1770 הוכשר שביל במעבר לתנועת כרכרות, וזהו הנתיב שלאורכו עובר הכביש הקיים כיום. המקום היה לזירת קרב בו הביסו חייליו של נפוליאון כוח של 500 מקומיים ב-1799.

ב-1967 נפתחה לתנועה מנהרת סן ברנרדינו שאורכה 6.6 ק"מ ובה עובר הכביש המהיר N13, המחבר בן כור לבלינצונה. המנהרה הותאמה לצורכי התקופה בה נבנתה, והיא חדלה מלספק מענה הולם לנפח התנועה הגובר. האוורור במנהרה היה לקוי, לא היו בה דרכי מילוט והיא לא התאימה לתנועת משאיות כבדות. לכן נערכו במנהרה עבודות בין 1991 ל-2006 בעלות של 236 מיליון פרנק שווייצרי, אשר התאימו אותה לדרישות הנוכחיות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.romankoch.ch/geografie/gds.asp?aktion=lage&id=571 מפת מיקום בשווייץ]
* 

קטגוריה:מעברי האלפים
קטגוריה:גראובינדן
קטגוריה:שווייץ: מעברי הרים
דו"ח ליטבק

הפלשים הוא כותרתו של דו"ח שפרסם ד"ר יוסף ליטבק בחודש ינואר 1973 (שבט תשל"ג), בדבר עליית קהילת ביתא ישראל לישראל. ד"ר ליטבק שימש במחלקה לחקר העם היהודי בגולה באגף לתכנון ומחקר של משרד הקליטה הישראלי. הדו"ח מציג מגוון רחב של דעות, בשירות הציבורי הישראלי ובחברה הישראלית, בנוגע לפעולות הרצויות כלפי הקהילה המבקשת לעלות לישראל. המלצותיו מעולם לא אומצו באופן רשמי.

==רקע==

רישומי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מעידים כי במרוצת שנות השישים עלו ארצה תשעים ושמונה יהודים שנולדו באתיופיה. זאת בנוסף לשישים ותשעה היהודים שעלו ארצה בשנים 1960-1948 ולעולים ספורים לפני הקמת מדינת ישראל. פרופ' מיכאל קורינאלדי מתאר את שיטות העלייה שנקטו בני ביתא ישראל באותן שנים: 

בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים חיו בישראל כמאתיים אזרחים יוצאי אתיופיה שתבעו את זכות אחיהם לעלייה. יחד עם לחצי ארגונים ופעילים בישראל ובתפוצות, נדרשה הכרעה ברורה של הרשות המבצעת הישראלית בדבר תחולת חוק השבות על יהודי אתיופיה.

==עיקרי הדו"ח==
בספרו "מעבר לנהרי כוש - יהודי אתיופיה והעם היהודי" מצטט הרב מנחם ולדמן קטעים מפרק הממצאים בדו"ח ליטבק.

 

ליטבק הזהיר עוד מפני חדירה דרך ים סוף של גויים המתחזים ליהודים מאתיופיה, באמצעות אוניות ישראליות ואחרות. לדבריו, קיימת סברה מבוססת שכבר הגיעו גויים כאלה לישראל. ליטבק מוסיף כי:

==גניזת הדו"ח==
הרב [[עובדיה יוסף פסק כי העלאת ביתא ישראל היא בבחינת הצלת נפשות]]

דו"ח ליטבק הוגדר דו"ח פנימי ונגנז בסמיכות מידית להשלמתו. המלצותיו מעולם לא אומצו באופן רשמי. המצב השתנה באופן מהותי זמן קצר לאחר השלמת הדו"ח, כאשר הרב הראשי לישראל, הראשון לציון עובדיה יוסף קבע שבני ביתא ישראל הם יהודים.

מנחם בגין כראש ממשלת ישראל הורה לגנוז את דו"ח ליטבק, וצוטט על ידי פעילים למען יהודי אתיופיה כאומר שהוא "עוד מסמך אופייני לתקופת מפא"י".

==חשיבותו ההיסטורית של דו"ח ליטבק==
הרב מנחם ולדמן מעיר על חשיבותו של דו"ח ליטבק, המתעד את הלכי הרוח שפשו בסוכנות היהודית:

יהודי אתיופיה הושפעו מתוכן הדו"ח שנים ארוכות לאחר כתיבתו, למשל, רחמים אלעזר אמר ב-1979 על הדו"ח:
:"המוסדות לא השתחררו עד היום ממסקנותיו הנוראות של אחד, יוסף ליטבק ממחלקת הקליטה של הסוכנות היהודית, שחיבר מסמך מזעזע בינואר 1973. ... עד היום מקבלים את הרוח בהמלצותיו של אדון ליטבק ומנדים את יהודי אתיופיה ומפקירים את דמם ועוסקים בטשטוש."

== קישורים חיצוניים ==
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עליית ביתא ישראל
קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי
חוטב עצים

חוטבי עצים עם גרזנים ומסורים, בסביבות 1905
חוטב עצים באמצעות מסור ממונע ב[[קליפורניה, 1972]]
חוטב עצים הוא אדם העוסק בחטיבת עצים, איסופם והכנתם להעברה. מדובר במקצוע עתיק, שבוצע בעבר באמצעות גרזנים (ועל כן נקראה הפעולה "חיטוב") אך כיום מבוצע באמצעות מסור ממונע (בעיקר מסור שרשרת) ומכונות מיוחדות. 

דימויו של המקצוע בעבר היה כמקצוע קשה, ששכרו נמוך. 

== היסטוריה ==
בשל המרכיב הפיזי, כמעט במשך כל ההיסטוריה היו בעיקר גברים חוטבי עצים. בשפה האנגלית, שאינה מבחינה בדרך כלל בשמות עצם בין זכר לנקבה, "חוטב עצים" הוא שם עצם זכרי (lumberjack), אך קיימת מקבילה נשית: lumberjill; נשים עבדו כחוטבות עצים בעיקר במהלך מלחמת העולם השנייה בבריטניה (כאשר גברים רבים גויסו לצבא).

== ביהדות ==
בעברית השתרש המונח "חוטבי עצים ושואבי מים" לציון מי שעובדים בעבודה פיזית קשה, ששכרם נמוך והם למעשה מודרים על ידי החברה. מקור המונח ב, בפתיחת פרשת ניצבים, שם נכתב כי בקהל ישראל, הניצב אל מול האל, נכללים "מחוטב עציך עד שואב מימיך", כלומר, גם אנשים פחות מכובדים ועשירים; ועל פי פירוש רש"י לתורה, השתייכו למקצוע זה גרים. 

== בתרבות ==
בשל הדימויים הנקשרים עם המקצוע, הוא הופיע במספר יצירות תרבות פופולרית. אחת המפורסמות שבהן היא שיר סאטירי של חבורת מונטי פייתון, העוסק באדם שהיה מעוניין להיות חוטב עצים, סמל הגבריות, ואשר חולם על לבישת לבני נשים (או לחלופין, בגרסאות אחרות שביצעה החבורה לשיר, להיות נשי, כמו אביו). 

חוטב עצים מופיע גם בסמל מדינת אינדיאנה בארצות הברית. אחת הדמויות המיתולוגיות בארצות הברית היא פול באניין, חוטב עצים.

בספר הקוסם מארץ עוץ, איש הפח הוא חוטב עצים, וכישוריו מסייעים לחבורה בהרפתקאותיה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקצועות החקלאות
קטגוריה:יערנות
גיוס ציוד (ישראל)

בישראל, מוקנית לשר הביטחון סמכות לגייס ציוד פרטי של אזרחים לשירות צה"ל, וכן לעשות כן לשם אספקת שירותים חיוניים לציבור. בעבר נעשה הגיוס מכוח תקנות שעת חירום (תקנות שעת חירום (רישום ציוד וגיוסו), התשי"ז-1956), ובשנת 1987 הוא הוסדר בחוק רישום ציוד וגיוסו לצבא-הגנה לישראל, התשמ"ז-1987. עד שנת 2008 הייתה תלויה הסמכות לגייס ציוד בקיומו של מצב חירום, ואולם באותה שנה נותקה הזיקה בין השניים. על הפעלת מערך הגיוס מופקד המרכז לגיוס אמצעים וריתוק משקי באט"ל (מרכז לאו"ם).

בניגוד לגיוס אזרחים, אין חובת גיוס כללית לציוד, והצבא מגייסו לפי צרכיו. ככלל, מדובר בציוד שעלות רכישתו והחזקתו בידי צה"ל דרך קבע גבוהה, והוא נדרש בעיקר בעתות חירום. החוק מאפשר לצה"ל לגייס כלי רכב, ציוד הנדסי, מתקני חשמל, קשר, רפואה, ומטאורולוגיה, מחשבים, מכונות, מנועים, ואף בתי מלאכה, מוסכים, מעבדות ומחסנים. עד 2008 ניתן היה לגייס בדרך זו גם בעלי חיים.

על החלטה לרשום ציוד כציוד בר גיוס, רשאי בעל הציוד להגיש ערר. משעה שנרשם, רשאי הצבא לגייסו לשם בדיקה, תרגול, אימון או בנסיבות חירום - לשם שימוש מלא בו. כן רשאי שר הביטחון לאסור את הוצאתו של הציוד לחוץ לארץ. לפי החוק, על הצבא לשלם לבעל הציוד דמי שימוש בעבור הציוד, וכן פיצויים במקרה שנגרם לו נזק. על גובה דמי השימוש או הפיצויים ניתן להגיש ערר בפני ועדה המורכבת משמאים שמינה שר הביטחון.

נוסף על הסמכות לגייס ציוד לשירות הצבא, מוקנית לשר הביטחון הסמכות לגייס את הציוד גם לשם אספקת שירותים חיוניים לציבור או טיפול באירוע חירום אזרחי. במקרה כזה, מוקנות סמכויותיו לשרים אחרים: לעניין כלי תחבורה - לשר התחבורה, לעניין ציוד הנדסי - לשר הבינוי והשיכון, לעניין ציוד לייצור חשמל - לשר התשתיות הלאומיות ולעניין ציוד הנדרש במקרה של אירוע אסון המוני - לשר לביטחון הפנים. כל הוראות החוק החלות על גיוס ציוד לצה"ל חלות גם על גיוס ציוד במקרים אלה.

==גיוס ציוד בתרבות הפופולרית==
המערכון "המכונית המגויסת" של הגשש החיוור עוסק באדם שבא לאסוף את מכוניתו, לאחר שגויסה לצה"ל, ומגלה כי נגרמו לה נזקים כבדים. במערכון נטבעו מטבעות לשון כגון "סע לשלום, המפתחות בפנים" ו"היה מנוע?".

==ראו גם==
* יחידת רכב מגויס

קטגוריה:אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
קטגוריה:גיוס לצה"ל
קטגוריה:ציוד צבאי בישראל
יורי ליניק

יורי ליניק (8 בינואר 1915 - 30 ביוני 1972) היה מתמטיקאי סובייטי שפעל בעיקר בתחומי תורת המספרים, הסתברות וסטטיסטיקה מתמטית.

ליניק נולד בבילה צרקווה שבאוקראינה. הוא למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ולאחר מכן עבד באוניברסיטה זו ובמוסד סטקלוב למתמטיקה. כמו אביו, ולדימיר פבלוביץ' ליניק, גם הוא היה חבר באקדמיה הרוסית למדעים. ליניק קיבל את פרס לנין ופרס המדינה. הוא מת בשנת 1972 בסנקט פטרבורג.

==פועלו==
עם עבודותיו בתחום תורת המספרים נמנים: התיאורמה של ליניק בתורת המספרים האנליטית והוכחה אלמנטרית לבעיית וארינג.
עם עבודותיו בתחום הסטטיסטיקה וההסתברות נמנים: אזור ליניק, הוכחת משפט הגבול המרכזי על ידי תורת האינפורמציה ובעיית ברנס פישר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www-history.mcs.st-andrews.ac.uk/Biographies/Linnik.html קורות חיים]
* 

קטגוריה:מתמטיקאים רוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1972
אריק דפלנדרה

אריק דפלנדרה (באנגלית: Eric Deflandre; נולד ב-2 באוגוסט 1973 בלייז') הוא כדורגלן עבר בלגי.

==ביוגרפיה==
תחילה החל את הקריירה שלו כאשר חתם ב-וונדרה יוניון אבל אחרי שנה אחת בלבד הוא עבר לקבוצה הבכירה ר.פ.צ ליאז'. אחרי ליאז' עבר לשחק בג'רמינל אקרן בשנת 1995. דפלנדרה שיחק את משחק הבכורה שלו בנבחרת בלגיה מול הולנד בטורניר המוקדמות למונדיאל 1998. בשנת 1996, הוא חתם בקבוצת קלאב ברוז'. במשחק הראשון במונדיאל 1998, דפלנדרה החליף את ברטרנד קראסון שפצע את בודווין זנדן כבר אחרי 22 דקות משחק, ועזר לבלגיה לא לספוג בתיקו נטול שערים מול הולנד. מאוחר יותר בקריירה שלו, דפלנדרה עבר לשחק בשורות אולימפיק ליון הצרפתית, עימה זכה בשלוש אליפויות צרפת. הוא חזר לשחק בבלגיה בשנת 2004, כאשר חזר לשחק בשורות סטנדרד ליאז' עד שנת 2007. לאחר מכן עבר לשחק עונה אחת ב פ.צ. בריסל, עונה אחת ב פ.צ. דנדר, עונה אחת בלירסה וסיים את הקריירה בשנת 2012 בקבוצת נעוריו ר.פ.צ ליאז'.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:מגני כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני לירסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1973
מארק גונסאלס

מארק דניס גונסאלס הופמן (Mark Dennis González Hoffman; נולד ב-10 ביולי 1984 בדרבן) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בעמדת הקשר השמאלי במגלנס. בשל זריזותו, הוא מכונה לעיתים "ספידי גונזלס".

גונסאלס נולד בדרום אפריקה לאם מקומית ולאב צ'יליאני שהיה אף הוא כדורגלן. בגיל 10 שב עם אביו לצ'ילה, והתגורר עמו ועם אחיו בוולפראיסו.

בשנת 2003 החל לשחק בקבוצת אוניברסידאד קתוליקה מסנטיאגו, ושנה אחר כך הצטרף לאלבסטה בלמופייה מהליגה הספרדית השנייה. בסוף העונה התעניינה בו קבוצת ליברפול מהליגה האנגלית, אך בשל הגבלות על קבלת שחקנים זרים לקבוצות בליגה זו, השאילה אותו לריאל סוסיאדד מהליגה הספרדית. גונסאלס הצטיין במדיה של קבוצה זו, שקיוותה שיישאר אצלה גם בעונה הבאה, אך בינתיים הוא השיג דרכון ספרדי, שאפשר לו לשחק בליברפול בחל מ-2006.

גונסאלס פתח את משחקיו בקבוצה בצורה טובה, כאשר במשחק שנערך במסגרת ליגת האלופות מול מכבי חיפה החליף את סטיבן ג'רארד בדקה ה-85, וכבש בתוך 3 דקות את שער הניצחון של קבוצתו. עם זאת, הוא לא הרשים במשחקים הבאים, וכבש שני שערים בלבד ב-25 משחקים בהם שותף. בסיום העונה שוחרר מהקבוצה, וחתם בקבוצה ריאל בטיס מהליגה הספרדית. לאחר שנתיים בקבוצה חתם במועדון הפאר הרוסי צסק"א מוסקבה. בינואר 2014 הושאל לקבוצה הצ'ילאנית אוניברסידד קאתוליקה. ב-4 בינואר 2016 חתם ברסיפה הברזילאית. ב-1 בינואר 2017 חתם בקולו-קולו הצ'יליאנית.

גונסאלס זומן לראשונה לנבחרת צ'ילה ב-8 ביוני 2003, במשחק שקיימה מול נבחרת הונדורס, והוא היה חלק מהסגל שלה עד פרישתו מהנבחרת בשנת 2016. בין היתר, השתתף במשחק הידידות שקיימה נבחרתו מול נבחרת ישראל באצטדיון רמת גן ב-26 במרץ 2008, וכן נכלל בסגל הנבחרת במונדיאל 2010 ובקופה אמריקה 2016, בו זכתה צ'ילה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד קאתוליקה
קטגוריה:כדורגלני אלבסטה
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני רסיפה
קטגוריה:כדורגלני קולו-קולו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים בספרד
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בברזיל
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1984
לואיג'י פירוני

לואיג'י פירוני (נולד ב-8 בספטמבר 1980 בלייז') הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק כחלוץ.

פירוני שיחק בנבחרת בלגיה. הוא סיים את עונת 2003-2004 כמלך השערים של ליגת העל הבלגית עם 28 כיבושים. בעבר שיחק עבור המועדונים סטנדרד ליאז', ר.פ.צ ליאז', מוסקרון, אנדרלכט וגנט בבלגיה, ובאוסר, נאנט, לאנס ולנסיאן וארל-אביניון הצרפתיות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני מוסקרון
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני ואלנסיין
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני ארל אביניון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1980
איליה פיאטצקי-שפירו

איליה פיאטצקי-שפירו (ברוסית: Илья Иосифович Пятецкий-Шапиро; 30 במרץ 1929 – 21 בפברואר 2009) היה פרופסור למתמטיקה וחתן פרס ישראל בתחום לשנת 1981.

==קורות חיים==

פיאטצקי-שפירו נולד במוסקבה שבברית המועצות למשפחה יהודית מסורתית. בשנת 1954 סיים את לימודיו במתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה והוסמך כדוקטור. בשלוש השנים שלאחר סיום לימודיו עבד בשירות הממשלה.

בין השנים 1958—1974 עבד במכון מוסקבה למתמטיקה שימושית ובמקביל, בשנים 1965—1973, כפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. באותה תקופה השיג תוצאות מוקדמות שהשתלבו בתוכנית לנגלנדס, וקנה לו שם בעולם המתמטיקה. הוא הוזמן להרצות בקונגרס העולמי למתמטיקה בשנים 1962 ו-1966. באותה תקופה הוזכר כמועמד לפרס לנין, ועם זאת, ב-1974, לאחר שביקש לעלות לישראל, היה מסורב עליה ופוטר מכל משרותיו. בשנת 1976 עלה לישראל, והצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת תל אביב. פרש לגמלאות בשנת 1997, אך המשיך לעבוד מטעם אוניברסיטת ייל, בה החל לעבוד בשנת 1977. הוזמן להרצות בקונגרס העולמי שוב, בשנים 1978 ו-2002.

תרומתו העיקרית של פיאטצקי-שפירו לתחום המתמטיקה היא בפיתוח של טורי פורייה עבור פונקציות אוטומורפיות בכמה משתנים, במסגרת תורת המספרים. בין הישגיו העיקריים: פתרון בעיית סלם, פתרון בעיית טורל, פתרון בעיית משטחי K3 שהעלה אטלה סלברג, וכן הרחבת תורת הפונקציות האוטומורפיות לקונטקסט הכללי של חבורות לי.

פיאטצקי-שפירו נבחר בשנת 1978 לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 1981 הוא זכה בפרס ישראל למתמטיקה ובשנת 1990 בפרס וולף. נפטר ב-21 בפברואר 2009, חודש לפני יום הולדתו ה-80.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www2.tau.ac.il/news/hebnew.asp?num_new=2489 הודעה על פטירתו], באתר אוניברסיטת תל אביב
* [http://www.wolffund.org.il/index.php?dir=site&page=winners&cs=195 על קורות חייו באתר פרס וולף] 

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:חוקרי תורת המספרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
אנדרס אוגוסטו מנדוסה

אנדרס אוגוסטו מנדוסה אסבדו (בספרדית: Andrés Augusto Mendoza Azevedo; נולד ב-26 באפריל 1978) הוא כדורגלן עבר פרואני ששיחק בעמדת החלוץ.

אחרי שנכשלה נבחרת פרו בניסיונות ההעפלה למונדיאל 2006, נקרא מנדוסה נקרא לסגל בידי מאמן פרו לשעבר חוליו ססאר אוריבה לשני משחקי ידידות מול אקוודור ביוני 2007. הוא שותף כמחליף במשחק הראשון מול שכניו הצפוניים בו ניצחה קבוצתו, והוא פתח בהרכב במשחק השני מול אקוואדור, בו הפסידה פרו 2-0. הוא ידוע בכינויים "אל קונדור" או "לה פנתרה".

ב-7 בדצמבר 2007, הוא נמצא אשם בהבאת נשים ומשקאות חריפים לבית המלון בו שהתה הנבחרת יומיים לפני משחק החוץ מול אקוואדור בו פרו הובסה בתוצאה 5-1. אירוע זה גרם להשעייתו מהנבחרת.

לאחר תקופה קצרה בבוקרשט חתם במונרקס מורליה. החל מ-2014 משחק באליאנזה אוניברסידד.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים פרואנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פרואנים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג קריסטל
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג דונצק
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני מונרקס מורליה
קטגוריה:כדורגלני דיארבקירספור
קטגוריה:כדורגלני אטלנטה (מקסיקו)
קטגוריה:כדורגלני קולומבוס קרו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרו
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:פרואנים שנולדו ב-1978
איסרניה (נפה)

נפת איסרניה (באיטלקית: Provincia di Isernia) היא נפה בצפונו של מחוז מוליזה שבאיטליה. הנפה משתרעת על שטח של 1,529 קמ"ר, בירתה בעיר איסרניה ובשנת 2001 התגוררו בה 89,775 תושבים. 

היא גובלת בנפת ל'אקווילה ובנפת קייטי במחוז אברוצו בצפון, בנפת קמפובאסו במחוז מוליזה בדרום, בנפת קזרטה במחוז קמפניה בדרום ובנפת פרוזינונה במחוז לאציו במערב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:מוליזה
קמפובאסו (נפה)

נפת קמפובאסו (באיטלקית: Provincia di Campobasso) היא נפה בדרומו של מחוז מוליזה שבאיטליה.

==היסטוריה==
שטחה של הנפה חופף פחות או יותר לשטחה של נפת "קוֹנְטָּדוֹ דִּי מוֹליזֶה" ( Contado di Molise). נפת קונטדו די מוליזה התקיימה בממלכת נאפולי ובממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1840 התגוררו בה 10,071 נפש. בירת הנפה הייתה קמפובאסו.

<gallery>
Coat of Arms of Contado di Molise.svg|סמל נפת קונטדו די מוליזה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860 באדום 
Provincia Contado di Molise.png| נפת קונטדו די מוליזה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860

</gallery>

==גאוגרפיה==
הנפה משתרעת על שטח של 2,909 קמ"ר, בירתה בעיר קמפובאסו ובשנת 2001 התגוררו בה 230,692 תושבים. 

היא גובלת בנפת קייטי במחוז אברוצו בצפון, בנפת פוג'יה במחוז פוליה בדרום-מזרח, בנפת בנוונטו ובנפת קזרטה במחוז קמפניה בדרום, בנפת איסרניה במחוז מוליזה במערב ובים האדריאטי
בצפון-מזרח.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:מוליזה
סוקר

סוקר הוא אדם העורך סקרים. סוקרים עובדים בדרך כלל במכון מחקר, הפועל בשירותו של מזמין הסקר, או במסגרת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. לעיתים מהווה הסקר חלק מעבודת מחקר, והסוקר הוא אחד מעורכי המחקר.

את הסקר מבצע הסוקר באמצעות הטלפון ("סוקר טלפוני"), או פנים אל פנים (במקרה זה הסוקר מכונה "סוקר שטח"). הסוקר יוצר קשר עם הנסקר הפוטנציאלי, ומבקש את שיתוף הפעולה שלו. לסוקר הפועל מכוח חוק פקודת הסטטיסטיקה (למשל סוקר העורך מפקד אוכלוסין) חובה לענות. במקרים אחרים ההיענות לסוקר היא וולונטרית, ולעיתים הסוקר מציע תמורה לשם השגת שיתוף פעולה. כאשר יש שיתוף פעולה, מציג הסוקר שאלות שהוכנו מראש על ידי שולחו. 

על הסוקר להיות מסוגל להקריא את השאלות בבהירות וברהיטות ולכן העבודה אינה מתאימה לאדם הסובל מגמגום או מבעיות דיקציה אחרות. עבודתו מצריכה סבלנות רבה ואורך רוח, משום שעליו לחזור על אותן שאלות שוב ושוב, והוא נתקל בסירובים רבים, וחווה נטישה של מרואיינים באמצע הסקר. 

הסוקר הטלפוני מקבל רשימת טלפונים אקראית או רשימה של אנשים בעלי מכנה משותף (לקוחותיה של החברה שהזמינה את הסקר וכדומה) - ועליו לתעד מה הייתה תוצאתה של כל שיחה: שיחה ללא מענה, מספר שגוי, משיבון וכדומה. תוצאות הסקר מוזנות לשאלונים מודפסים, או אל מערכת מידע, וכך מועברות לשולחו של הסוקר, המבצע את ניתוח הנתונים, לרוב על ידי סטטיסטיקאי. 

בדרך כלל הסוקר הטלפוני כפוף לאחראי משמרת שמפקח על עבודתו, במטרה לוודא שהוא מבצע אותה כנדרש. לעיתים נערכת האזנה לשיחות הסקר, לשם בדיקת איכותן. במקרה של סוקר שטח, הפיקוח יכול להתבצע על ידי "נסקר סמוי".

פעמים רבות עבודתו של הסוקר היא עבודה זמנית, לשם עריכתו של סקר מסוים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מקצועות
קטגוריה:סטטיסטיקה
ל'אקווילה (נפה)

נפת ל'אקווילה (באיטלקית: Provincia di L'Aquila) היא נפה במערבו של מחוז אברוצו שבאיטליה.

==היסטוריה==
שטחה של הנפה חופף פחות או יותר לשטחה של נפת "אברוצו אולטריורה סקונדו" (באיטלקית: Abruzzo Ulteriore Secondo) .שמה של הנפה נגזר משם שבט הלטיני " אברוציום אולטרה פלומן פיסקאריה " ( Aprutium ultra flumen Piscariae) שמשמעה "אברוצו בצדו השני של נהר אטרנו-פסקארה (Fiume Aterno-Pescara)".

נפת התקיימה בממלכת נאפולי ובממלכת שתי הסיציליות. בשנת 1840 התגוררו בה 9,500 נפש. בירת הנפה הייתה העיר ל'אקווילה. ב-1860 נכבשה הממלכה במסגרת "מסע האלף" של ג'וזפה גריבלדי, ועקב כך סופחה לממלכת סרדיניה-פיימונטה, ולבסוף לממלכת איטליה המאוחדת.
<gallery>
Provincia Abruzzo Ulteriore Secondo.png|נפת אברוצו אולטריורה סקונדו בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860 באדום
Coat of Arms of Abruzzo Ultra (wings inverted).svg|סמל נפת אברוצו אולטריורה סקונדו בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860

</gallery>

==גאוגרפיה==

היא משתרעת על שטח של 5,034 קמ"ר, ובשנת 2001 התגוררו בה 297,592 נפש. בירתה של הנפה בעיר ל'אקווילה.

הנפה גובלת בנפת טראמו במחוז אברוצו בצפון, בנפת פסקארה ובנפת קייטי במחוז אברוצו במזרח, בנפת איסרניה במחוז מוליזה בדרום-מזרח, בנפת פרוזינונה ובנפת רומא ובנפת ריאטי במחוז לאציו במערב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:אברוצו
נחש מים (קבוצת כוכבים)

קבוצת הכוכבים נחש מים היא קבוצת הכוכבים הגדולה ביותר מבין 88 הקבוצות והיא משתרעת לאורך יותר מ-100° מראשה ועד לקצה זנבה. אף על פי כן, זו קבוצה לא מרשימה במיוחד ובה רק שני כוכבים עם בהירות נראית בדרגה מתחת ל-3. הקבוצה היא אחת מ-48 הקבוצות שהוגדרו על ידי תלמי.

==כוכבים חשובים==
* α בנחש מים (אלפארד) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. זהו ענק כתום שבהירותו הנראית היא מדרגה 2.
* γ בנחש מים הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצה. זהו ענק צהוב עם בהירות מדרגה 3.
* R בנחש מים הוא ענק אדום ומשתנה מירה, שבהירותו נעה בין דרגה 4 לדרגה 10 במחזוריות של 386 ימים.
* U בנחש מים הוא כוכב משתנה לא-סדיר איטי בצבע אדום שבהירותו משתנה בין דרגות 5 ו-6.
* ε בנחש מים הוא כוכב כפול המורכב מכוכב צהוב בבהירות מדרגה 3 ובן זוג כחול מדרגה 7.

==גרמי שמים נוספים==
* M48 הוא צביר פתוח בהיר יחסית המכיל כ-80 כוכבים בבהירות מדרגה 9 וחלשים יותר, המסודרים בצורת משולש.
* M68 הוא צביר כדורי הנמצא במרחק של כ-33,000 שנות אור וניתן לצפייה באמצעות משקפת.
* גלקסיית גלגל הרוח הדרומית (M83) היא גלקסיית מוט ספירלית הנמצאת במרחק כ-15 מיליון שנות אור מכדור הארץ ושייכת לקבוצת M83 שנקראת על שמה. הגלקסיה בהירה יחסית וניתן לראותה באמצעות משקפת. 
* NGC 3242 היא ערפילית פלנטרית בבהירות מדרגה 9. הערפילית נראית בטלסקופ כדיסקה בצבע כחול-ירקרק ומכונה "הרוח של צדק" בשל המראה הדומה לכוכב הלכת כפי שהוא נראה בטלסקופ.
* ESO 510-G13 היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-150 מיליון שנות אור מכדור הארץ. ענן האבק המשווני מעוקם במידה משמעותית, דבר היכול לציין ש-ESO 510-G13 הושפעה על ידי גלקסיה אחרת. אם זה המקרה, גלקסיה זו תספק הדגמה מצוינת לעיוותים שנגרמים על ידי גלקסיות המשפיעות אחת על השנייה.

==מיתולוגיה==
במיתולוגיה היוונית זוהתה הקבוצה עם הידרה - המפלצת מרובת הראשים שחוסלה על ידי הרקולס באחת מ-12 המטלות שלו. באגדה אחרת היא זוהתה עם נחש המים שהביא העורב כאשר נשלח על ידי אפולו להביא מים בגביע מהנהר אך התמהמה בדרכו וחיפש תירוץ לאיחור. אפולו, שכעס על האיחור ועל השקר, קיבע כעונש את העורב, הגביע ונחש המים כקבוצות כוכבים סמוכות בשמים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
*
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:נחשים בתרבות
דייוויד וייט

דייוויד וייט (אנגלית: David K. Wyatt; 21 בספטמבר 1937 - 15 בנובמבר 2006) היה היסטוריון אמריקאי, שהתמחה בנושאי דרום-מזרח אסיה, במיוחד בתאילנד. ספרו תאילנד: היסטוריה קצרה (Thailand. A Short History) מהווה ספר יסוד על ההיסטוריה של תאילנד בשפה האנגלית.

== חייו ==
נולד בפיצ'בורג שבמסצ'וסטס וגדל באיווה. וייט למד פילוסופיה באוניברסיטת הרווארד, שם הוא קיבל את התואר הראשון שלו ב-1959. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת בוסטון, שם הוא קיבל מאסטר בהיסטוריה בשנת 1960. הוא קיבל דוקטורט מאוניברסיטת קורנל ב-1966.

לפני סיום לימודי הדוקטורט הוא קיבל משרה בבית הספר ללימודי המזרח ואפריקה באוניברסיטת לונדון
שם הוא לימד עד 1968. לאחר שנת הוראה באוניברסיטת מישיגן הוא שב למחלקה להיסטוריה שבאוניברסיטת קורנל ב-1969, ושירת במשך זמן מה כראש המחלקה, שם הוא נותר עד לפרישתו בשנת 2002. 

באוקטובר 2005 הוא מכר את ספרייתו המכילה 15,000 כרכים לאוסף מזרח אסיה של אוניברסיטת אוהיו.

וייט אובחן ב-1995 כחולה בטרשת נפוצה והמשיך לעבוד במרץ עד למותו. הוא נפטר מכשל בתפקוד ריאותיו ומכשל בתפקוד הלב במעון מרפא באיתקא שבניו יורק. הוא הותיר אחריו את אשתו אלין וילסון וייט ושלושה בנים.

==ביבליוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">
*The Politics of Reform in Thailand, 1969
*Thailand: A Short History, 1984, 2003. 
*Siam in Mind, 2002. 
</div>
הוא אף תרגם מספר ספרים מתאית לאנגלית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070502211921/http://www.library.ohiou.edu/sea/wyatt.html ספרייתו של וייט באוניברסיטת אוהיו]
* [https://web.archive.org/web/20061117083214/http://www.nationmultimedia.com/2006/11/16/headlines/headlines_30019121.php הודעה על פטירתו בדה ניישן]
* [http://www.nytimes.com/2006/11/17/nyregion/17wyatt.html הודעת פטירה], בניו יורק טיימס

קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי מזרח אסיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
לווייתן (קבוצת כוכבים)

קבוצת הכוכבים לוויתן היא קבוצה גדולה על קו המשווה השמימי באזור של קבוצות "מים" נוספות כמו הנהר, דגים ודלי.

==כוכבים חשובים==
τ בלווייתן הוא כוכב הסדרה הראשית צהוב במרחק של 11.7 שנות אור הנראה לעין בבהירות מדרגה 3.5, אחד הכוכבים הקרובים ביותר והדומים ביותר לשמש.

מירה (ο בלווייתן) הוא הכוכב המשתנה הראשון שהתגלה. הכוכב משנה את בהירותו במחזוריות של 331 ימים ונע בין דרגה 3, אז ניתן לראותו בעין, לדרגה 9, אז ניתן לראותו בטלסקופ בלבד. השתנותו של הכוכב התגלתה בשנת 1596 על ידי האסטרונום ההולנדי דוד פבריציוס וחיזקה את המהפכה הקופרניקית שסתרה את הטענה שהשמים אינם משתנים.

דנב קאיטוס, מכונה גם דיפדה (β בלווייתן) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה עם בהירות מדרגה 2.

מנקר (α בלוויתן) הוא ענק אדום משתנה לא-סדיר איטי עם בהירות מדרגה 2.5.

גליזה 65 הוא כוכב כפול המורכב מזוג ננסים אדומים עם בהירות כוללת מדרגה 12 במרחק של כ-8.7 שנות אור. זו אחת ממערכות הכוכבים הקרובות ביותר למערכת השמש.

GJ 1005 (נקרא גם LHS 1047) הוא כוכב כפול אשר כולל שני ננסים אדומים, המערכת ממוקמת במרחק של 19.58 שנות אור (6 פארסק) מכדור הארץ.

==גרמי שמים נוספים==
בקבוצה נמצאות מספר גלקסיות:
* M77 היא הבהירה שבהן, זו גלקסיה ספירלית עם בהירות מדרגה 9 סמוך ל-δ בלווייתן.
* NGC 247 היא גלקסיה ספירלית נוספת עם בהירות מדרגה 9, שנמצאת כ-3 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב דנב קאיטוס.
* גלקסיית הפסל, שאמנם שייכת לקבוצת הכוכבים פסל, נמצאת כ-7 מעלות מדרום לדנב קאיטוס, סמוך מאוד לגבול עם קבוצת הכוכבים לווייתן. בהירותה מדרגה 7 כך שאפשר לראותה באמצעות משקפת.

==מיתולוגיה==
במיתולוגיה היוונית הקבוצה מסמלת את מפלצת הים שאליה הקריבו את אנדרומדה לפני שניצלה בידי פרסאוס.

במיתולוגיה המסופוטמית הקבוצה סימלה את תיאמת - אלת הים הקדמון.
 

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:לווייתנאים בתרבות
אספו

אֶסְפּוֹ (בפינית: Espoo; בשוודית: Esbo) היא העיר השנייה בגודלה בפינלנד, עם אוכלוסייה של כ-270,000 איש, והיא מהווה חלק ממטרופולין הלסינקי. שטחה הוא 528 קמ"ר, מתוכם 312 קמ"ר הם קרקע והשאר מים. מקור השם "אספו" בשמו השוודי של הנהר אספו, והוא הוזכר לראשונה ב-1431.

==היסטוריה==
שרידים ארכאולוגיים מעידים שהיה שם יישוב כבר באמצע האלף ה-4 לפנה"ס.
התושבים הראשונים הגיעו לאזור לפני כ-9,000 שנים, אך יישוב קבוע הוקם רק במהלך המאות ה-12 וה-13. מקורה של דרך-המלך, העוברת באספו בדרכה מסטוקהולם לויבורג שברוסיה, הוא במאה ה-13. הבניין העתיק ביותר בעיר הוא קתדרלת אספו שהוקמה בסביבות 1480. האזור המנהלי של העיר התהווה סביב הקתדרלה ותחנת הרכבת.

גוסטב ואסה, מלך שוודיה הורה על הקמת מגורים מלכותיים עבורו בעיר בשנת 1556. הקמת מצודת סואומלינה משכה אף היא תושבים למקום<ref name=":0"></ref>. 

ב-1920 אספו הייתה רק עיירה קטנה של כ-9,000 תושבים, מרביתם דוברי שוודית, ופרנסתם העיקרית הייתה חקלאות. בשנות ה-40 וה-50 החלה אספו לגדול במהרה ונהפכה לעיר תעשייתית, ו ב-1972 הוכרזה רשמית כעיר. מ-1945 מרבית תושבי העיר היו דוברים פינית.

== אטימולוגיה ==
שם העיר נגזר מעצי הצפצפה (בשוודית: äspe) המצויים לאורך גדות הנהר. יישובים קדומים ששרידיהם מצויים במקום הם Espaby או Espoby<ref name=":0" />.

== סמל ==
סמל העיר עוצב בידי האמן קאי קאיאנדר ואושר בידי משרד הפנים הפיני ב-10 בנובמבר 1955. הסמל מכיל פרסת סוס ומעליה כתר, שניהם בצבע זהב על רקע כחול<ref></ref>. 

== רבעים ==
בעיר יש חמישה רבעים מרכזיים, שהנודע מכולם הוא טפיולה (Tapiola), ניסיון ראשון מסוגו בתכנון עיר פינית. הרעיון היה לבנות עיר בתוך סביבה טבעית, שהנוף הטבעי והבניינים יהיו משולבים בה זה בזה. שתיים מעבודותיו של האדריכל אלבר אלטו נמצאות בעיר: אוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה ומרכז התרבות. את אולם הכינוסים Dipoli של האוניברסיטה תכנן ריימה פייטילה. בנוסף, יש בעיר מספר גדול של חברות היי-טק, ביניהן, המטה הראשי של נוקיה. גם יוצרי "אנגרי בירדס" של חברת "רוביו" יושבים בעיר.

== אתרים באספו ==

* מרכז התערוכות WeeGee - תוכנן בידי האדריכל הפיני אארנו רוסוורי<ref></ref>. המרכז הוא בית לארבעה מוזיאונים: המוזיאון לאמנות מודרנית, מוזיאון העיר אספו, מוזיאון הצעצועים והמוזיאון להורולוגיה<ref></ref>.
* מוזיאון Gallen-Kallela - מוזיאון המשלב תערוכות אמנות ותצוגות המציגות את החיים בפינלד בעבר<ref></ref>.
* מוזיאון הרכב של אספו - תערוכה הכוללת כלי רכב עתיקים שונים<ref></ref>.
* Espoon vanha kirkko - קתדרלה שנבנתה בשנת 1485<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פינלנד: ערים
קטגוריה:פינלנד: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
מפקד אפרתי

מפקד אפרתי הוא מפקד אוכלוסין של שארית יהודי אתיופיה, שנערך בחודשים פברואר-אוגוסט 1999 על ידי משלחת מישראל. בראש המשלחת עמד דוד אפרתי, לשעבר ראש מִנהל האוכלוסין במשרד הפנים הישראלי.

==רקע==
דניאל פקדו, יועץ ראש הממשלה לענייני יהודי אתיופיה בתקופת כהונתו של בנימין נתניהו, ביקר באזור בגמדר בתאריכים 13-15 במאי 1998. בדין וחשבון שחיבר בשובו תיאר פקדו את מצב הפליטים היהודיים בעיר הבירה המחוזית גונדר:

פקדו גם ציין את תחילת תופעת המנוסה מהכפרים לכיוון אדיס אבבה ואת הפגיעות ביהודים בכפרים מצד הנוצרים הדוחקים בהם לעזוב. הוא הציע לפעול בדחיפות לסייע ולהעלות את הפליטים מגונדר.

==הרכב המשלחת==
במבצע הופעלו חמישים וחמישה פוקדים בעשרים ושמונה צוותים, שמונה מתחקרים באתיופיה ובישראל ומערך הקלדה ומִחשוב בישראל. על חברי הוועד הציבורי שפיקח על המפקד נמנו הרב ברוך אידלשטיין מחיפה, ד"ר גדי בן עזר, פסיכולוג ומומחה ליהדות אתיופיה, ד"ר נסים דנה מאוניברסיטת בר-אילן, ד"ר חיים פרי, מנהל כפר הנוער הדתי "ימין אורד", פרופ' מיכאל קורינאלדי, משפטן ומומחה ליהדות אתיופיה, וד"ר יוסף שורץ מהאוניברסיטה העברית.

==מהלך המפקד==
המשלחת פקדה את הערים אדיס אבבה וגונדר, בהן יושבים כיום רוב יהודי אתיופיה הנותרים. כמו כן נפקדו כמאה וחמישים כפרים בצפון הרמה האתיופית. תחילה התבצע איסוף המידע בראיונות פרטניים ונערך תחקיר בידי מומחים מבני הקהילה לשם אימותו. אחר-כך גובש בסיס נתונים ממוחשב, באמצעות תוכנת מחשב ייחודית המאפשרת מיפוי שמי (בתעתיק לאנגלית) של כל פרטי המשפחות.

==ממצאי המפקד==
המפקד העלה כי רוב האוכלוסייה היהודית באתיופיה מתגוררת כיום בערים: בעיר אדיס אבבה מתגוררים 8,309 יהודים, ואילו בעיר גונדר 9,080 יהודים.

בכפרים במחוזות צ'ילגה, דמביה, טקוסה, אלפה ואצ'פר חיים 10,207 יהודים נוספים. ל-66.6% מן הממתינים לעלייה בערים אדיס אבבה וגונדר יש קרובי משפחה מדרגה ראשונה בישראל. בעקיפין, מלמדים הנתונים על כך שליותר מעשרת אלפים מיהודי אתיופיה בישראל יש קרובים מדרגה ראשונה שנותרו באתיופיה. הממתינים לעליה בריכוזים העירוניים מאורגנים בקהילות, מנהלים חיים יהודיים עם בתי-כנסת ובתי-ספר יהודיים.

המפקד חשף תנאי מחסור כלכלי, אבטלה, רעב ותחלואה המביאים לשיעורי תמותה גבוהים. באדיס אבבה נפטרו מאה ושבעה אנשים מיוני 1998. בגונדר נפטרו בתקופה זו ארבע מאות שבעים וארבעה אנשים, מרביתם פעוטות:

{| align="center" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor="#cccccc"
|+ נפטרים יהודיים בגונדר בשנת 1998
! גיל הנפטרים (שנים)|| מספר הנפטרים || שיעור הנפטרים בקבוצת הגיל
|-
| פחות משנה || 234 || 49.4%
|-
| 2-10 || 114 || 24.0% 
|-
| 11-18 || 83 || 17.5%
|-
| מעל 19 || 43 || 9.1%
|-
| סה"כ || 474 || 100%
|-
|}

במסמך מטעם נציג הסוכנות היהודית באתיופיה, שהוגש למבקר המדינה ביוני 2008, נמסר כי 22,892 איש מתוך 28,951 האנשים שנכללו במפקד אפרתי עלו ארצה. לפי אותו מסמך, טרם בדק משרד הפנים את זכאותם לעלייה של 3,188 אנשים שנכללו במפקד אפרתי.

== ראו גם ==
* בג"ץ קורינאלדי

== קישורים חיצוניים ==
* אליצור א., מעבר להרי החושך: יהודי אתיופיה הנוכחים-נפקדים בתולדות עם ישראל, תשס"ח 2008.
* תיעוד מתאריך 31 במרץ 2008 של [http://www.youtube.com/watch?v=eCsQPOuOyec מתחם ההמתנה לעלייה בגונדר], המופעל על ידי ארגון צפון אמריקה למען יהודי אתיופיה ([http://www.nacoej.org/ NACOEJ]), באתר YouTube
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:מפקדי אוכלוסין
גדעון הירש

גדעון הירש (6 בפברואר 1960 – 19 בדצמבר 2008) היה מנכ"ל הוועד למלחמה באיידס, ומהמעטים בתקופתו בישראל שחיו בגלוי כנשאי נגיף ה-HIV, הגורם למחלת האיידס.

== ביוגרפיה ==
גדעון הירש נולד ברמת גן, לשאול וחנה הירש, שהייתה היועצת המשפטית והאישה הראשונה בדרגת ניצב במשטרת ישראל.

הירש הוא בוגר בית הספר התיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, 1978, בוגר תואר ראשון בחוגים לפסיכולוגיה ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, 1987 וכן בוגר בית-הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, 2004. עוד קודם לכן למד לתואר שלישי בפסיכולוגיה באוניברסיטת סטנפורד הסמוכה לסן פרנסיסקו, שם, לאחר שנדבק בנגיף, היה פעיל בראשית שנות ה-90 בארגונים שנאבקו במחלה, עוד קודם לגילוי קוקטייל התרופות, שרק בעקבותיו הפכה האיידס ממחלה סופנית למחלה כרונית.

הירש שיקם את הוועד למלחמה באיידס, שהיה שרוי במשבר ניהולי קשה, מאז נכנס לתפקידו כיו"ר הנהלת העמותה, בשנת 2004 ולאחר מכן כמנכ"ל העמותה, משנת 2005 ועד מותו.

אמו, חנה הירש, התאבדה בפברואר 1994. אביו, שאול הירש, נטל אף הוא את חייו ביריית אקדח בינואר 2002. בריאיון למוסף הארץ במאי 2007 התייחס להתאבדות הוריו, וציין שהוא תומך בזכות להתאבדות במצבי חיים מסוימים, ואמר שאין לו אושר ועדנה ואף הדרך שבה הוא מתאר לעצמו שיסתיימו חייו. שנה לאחר מכן, ב-19 בדצמבר 2008, נמצא הירש בדירתו שביפו ללא רוח חיים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* רונן טל, [http://www.nrg.co.il/online/55/ART1/830/102.html לא האיידס הרג אותו], באתר nrg
* [https://web.archive.org/web/20090725232107/http://aidsisrael.org.il/zope/sites/aidsil/home/en/about/Foundation לזכרו של ד"ר גדעון הירש], באתר הוועד למלחמה באיידס
==הערות שוליים==

קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:נפגעי איידס
קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:מתאבדים: פעילים פוליטיים
קטגוריה:מתאבדים ישראלים
קטגוריה:מתאבדים להט"בים
קטגוריה:אישים הקבורים בעינת
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008