OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הארמייה ה-60 (ברית המועצות)

הארמייה ה-60 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

הארמייה הוקמה ב-15 בנובמבר 1941, ולמפקדה מונה מקסים פורקאייב. הארמייה לחמה במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מאזור ההגנה מוסקבה, וב-25 בדצמבר 1941 שונה שמה לארמיית ההלם השלישית.

ב-7 ביולי 1942 הוקמה הארמייה מחדש, כחלק מחזית וורונז', ולמפקדה מונה מקסים אנטוניוק. הארמייה לחמה בקרבות ההגנה בוורונז', ולאחר מכן לחמה במבצע וורונז'-קסטרונסק. בחורף 1943 לחמה הארמייה בקרב חרקוב השלישי, ובקיץ אותה שמה לחמה בקרב קורסק כחלק מהחזית המרכזית. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי כחלק מהחזית האוקראינית הראשונה. בקיץ 1944 השתתפה הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז', ובחורף 1945 לחמה במבצע ויסלה-אודר, ואף שחררה את מחנה אושוויץ. בהמשך לחמה הארמייה כחלק מהחזית האוקראינית הרביעית, והשתתפה במתקפת שלזיה העילית, מתקפת מוראביה-אוסטרבה, ובמאי 1945 השתתפה בקרב על פראג. באוגוסט 1945 פורקה הארמייה, ועל בסיסה הוקם המחוז הצבאי קובאן.

== הקמה ראשונה ==
הארמייה ה-60 הוקמה לראשונה באוקטובר 1941, כמערך מילואים של המחוז הצבאי של מוסקבה. היא כללה את דיוויזיות הרובאים 334, 336, 348, 358 ו-360 ואת דיוויזיית הפרשים ה-11. כל הדיוויזיות הללו הוקמו במחוז הצבאי הוולגה בחודשים הקודמים. היחידה הייתה בפיקודו של גנרל לוטננט פורקאייב. בדצמבר בוצע ארגון מחדש של יחידות הארמייה.

==מפקדים==
* מקסים פורקאייב (15 בנובמבר 1941 - 25 בדצמבר 1941)
* מקסים אנטוניוק (7 ביולי 1942 - יולי 1942)
* איוואן צ'רניאחובסקי (יולי 1942 - אפריל 1944)
* פאבל קורוצ'קין (אפריל 1944 - אוגוסט 1945)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a60/arm.html הארמייה ה-60] באתר samsv 

60
60
ארמייה 60
הארמייה ה-59 (ברית המועצות)

הארמייה ה-59 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

הארמייה הוקמה ב-15 בנובמבר 1941, כחלק מהמחוז הצבאי הסיבירי, ולמפקדה מונה איוואן גאלאנין. הארמייה לחמה בקרבות השונים סביב לנינגרד כחלק מחזית וולחוב, ובשנת 1944 השתתפה במבצע לנינגרד-נובגורוד. לאחר מכן התקדמה הארמייה לעבר הגבול עם פינלנד, ולחמה בקרב מפרץ-ויבורג. בחורף 1945 הועברה הארמייה תחת פיקוד החזית האוקראינית הראשונה, ולחמה עמה במבצע ויסלה-אודר. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרב על שלזיה, ובמאי 1945 השתתפה בקרב על פראג. ב-7 בספטמבר 1945 פורקה הארמייה, בעקבות סיום המלחמה.

==מפקדים==
* איוואן גאלאנין (15 בנובמבר 1941 - 25 באפריל 1942)
* איוואן קורובניקוב (25 באפריל 1942 - 7 בספטמבר 1945)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a59/arm.html הארמייה ה-59] באתר samsv 

59
59
הארמייה ה-58 (רוסיה)

הארמייה ה-58 היא ארמייה רוסית רב-זרועית של כוחות היבשה הרוסיים.

==היסטוריה==
=== מלחמת העולם השנייה ===
הארמייה הוקמה ב-15 בנובמבר 1941, כחלק מהמחוז הצבאי הסיבירי, ולמפקדה מונה וסילי קוזנצוב. הארמייה הועברה למחוז הצבאי ארכנגלסק, וב-25 במאי 1942 היא עברה שדרוג והפכה לארמיית הטנקים השלישית.

ב-25 ביוני 1942 הוקמה הארמייה מחדש מיחידות שונות, כחלק מחזית קלינין, והועמדה תחת פיקוד אלכסיי זיגין. הארמייה לא השתתפה בקרבות, וב-8 באוגוסט 1942 פורקה.

ב-30 באוגוסט 1942 הוקמה שוב הארמייה על בסיס הארמייה ה-24, ולמפקדה מונה וסילי חומנקו. הארמייה לחמה בקרב על קווקז, ולאחר מכן נטלה חלק במתקפת הנגד הרוסית בצפון-קווקז. לאחר מכן לחמה הארמייה במבצע קרסנודר, וכבשה את חופי ים אזוב. בספטמבר 1943 הועברה הארמייה תחת פיקוד המחוז הצבאי וולגה, וב-15 בנובמבר 1943 פורקה הארמייה. יחידותיה הועברו לארמיות סובייטיות אחרות, ומפקדתה תגברה את הפיקוד של המחוז הצבאי וולגה.

=== מלחמת צ'צ'ניה השנייה (1999–2000) ===
הארמייה הוקמה מחדש ב-1995 במחוז הצבאי של צפון הקווקז מהקורפוס ה-42 בוולדיקווקז.
במהלך מלחמת צ'צ'ניה השנייה, הארמייה הייתה בפיקודו של לוטננט גנרל ולדימיר שאמנוב.

=== מלחמת רוסיה-גאורגיה (2008) ===
ב-3 באוגוסט 2008 הועברו חמישה גדודים של הארמייה הרוסית ה-58 לקרבת מנהרת רוקי המקשרת את דרום אוסטיה של גאורגיה עם צפון אוסטיה של רוסיה.

ב-8 באוגוסט 2008 חצתה הארמייה ה-58 את הגבול לגאורגיה והשתתפה בלחימה נגד כוחות גאורגים, בעיקר בעיר צחינוולי. מפקד הארמייה, לוטננט גנרל אנטולי חרוליוב נפצע בפעולה.

=== התערבות צבאית רוסית באוקראינה (2014-) ===
ביוני 2014 תפסו כוחות אוקראינים משגר BM-21 Grad פגום, אותו זיהו האוקראינים כציוד של הארמייה ה-58 של הפדרציה הרוסית.

גנרל מיור סרגיי קוזובלב הפך למפקד הארמייה ב-18 באוגוסט 2016. בסוף שנת 2016 הודיע משרד ההגנה הרוסי כי דיוויזיית הרובאים הממונעת ה-42 של המשמר הוקמה מחדש מחטיבת הרובאים הממונעת ה-8 של המשמר, חטיבת הרובאים הממונעת ה-17 של המשמר, וחטיבת רובאי המשמר ה-18. בינואר 2017, מפקד ארמיית המשמר ה-20, גנרל מיור יבגני ניקיפורוב, החליף את קוזובלב.

ערב מלחמת רוסיה-אוקראינה ב-2022, דווח כי מפקדת הארמייה ה-58 נפרסה בחצי האי קרים בפיקוד בין 12 ל-17 קבוצות טקטיות גדודיות.

==מפקדים==
* וסילי קוזנצוב (15 בנובמבר 1941 - נובמבר 1941)
* ניקולאי מוסקבין (נובמבר 1941 - 25 במאי 1942)
* אלכסיי זיגין (25 ביוני 1942 - 8 באוגוסט 1942)
* וסילי חומנקו (30 באוגוסט 1942 - נובמבר 1942)
* קונדראט מלניק (נובמבר 1942 - 15 בנובמבר 1943)

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.today/20120719231133/victory.mil.ru/rkka/units/03/index.html הארמייה ה-58] 

58
58
לוזנאק

לוּזֵנָאק () היא קומונה קטנה במחוז ארייז' שבדרום-מערב צרפת, בחבל אוקסיטניה. נכון לשנת 2013 גרו בה כ-540 נפש.

הקומונה ממוקמת בהרי הפירנאים, בגובה הנע בין 594 ל-2,247 מטרים מעל לפני הים, ומרוחקת רק כ-20 ק"מ מהגבול עם אנדורה. את שטחה של הקומונה חוצה הנהר ארייז', על שמו נקרא המחוז כולו. 

הקומונה מפורסמת בעיקר בזכות מכרות הטלק שבשטחה, להם קיימים עדויות מסוף המאה ה-19, וכן בשל קבוצת הכדורגל שלה.

ראש העירייה נכון לחודש מאי 2016, כריסטיאן לובה, מכהן בתפקידו ברציפות מאז שנת 1977, מטעם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית.

בשנת 1979 כרתה לוזנאק ברית ערים תאומות עם העיר לאסינג שבמדינת שטיריה באוסטריה.

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:Luzenac1900.jpg|לוזנאק בשנת 1900
קובץ:Labouche Frères 1126 - LUZENAC - Ligne aérienne pour l'exploitation des carrières de talc.jpg|הובלת טלק מהמכרות באמצעות רכבל, תחילת המאה ה-20
קובץ:Stadeluzenac.JPG|היציע באצטדיון הקטן בלוזנאק
קובץ:LuzenacTalc.jpg|טלק המופק בלוזנאק
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.insee.fr/fr/themes/tableau_local.asp?ref_id=POP&millesime=2010&nivgeo=COM&codgeo=09176 סטטיסטיקה ונתונים אודות לוזנאק], מתוך אתר האינטרנט של INSEE 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מידי פירנה: ערים
קופת חולים של פועלי השומרון

קופת חולים של פועלי השומרון - נוסדה בשנת 1916 על ידי שמואל יבנאלי, דוד רמז ונחום סנה.

==ייסוד קופת חולים של פועלי השומרון==

זמן קצר לאחר ייסוד קופת חולים של פועלי הגליל, התארגנה הסתדרות פועלי השומרון. עד שנת 1916 נספחו פועלי השומרון אל "הסתדרות פועלי יהודה" ואל קופת החולים שלה, שנוסדה בשנת 1913. בגלל משבר מלחמת העולם הראשונה, המצוקה הכלכלית וקשיי התחבורה החליטו כ-200 פועלי השומרון להתארגן במסגרת נפרדת ולהוציא לפועל את החלטתם בדבר יסוד קופת חולים של פועלי השומרון. יעקב אפטר ממשרד קופת חולים של הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה, שהיה מנהל הסניף ביפו והד"ר הלל יפה, מנהל בית החולים בזכרון יעקב, סייעו רבות בארגון הקופה החדשה.

שלוש קופות החולים פעלו מתוך שיתוף מלא, בלי תחרות והשירות הטוב לפועל החולה ובריאותו של ציבור החברים עמד בראש מעייניהן.

==פירוק שלוש הקופות==
במרץ 1917 השלטונות הטורקים ביצעו את גירוש תל אביב וגירוש יפו, ורוב המגורשים עברו לגליל העליון, המצב הכלכלי החמיר בעקבות מלחמת העולם הראשונה ובאביב 1917, זמן קצר לאחר הגירוש, נפגשו נציגי הסתדרויות הפועלים ביישוב כנרת מתוך מטרה להביא לידי כינוסה של ועידה, שבסיומה התאחדו כל הסתדרויות הפועלים לגוף אחד. הוועידה התכנסה ב-1918.

בשנים 1917–1918 בעקבות שינויים במערך הפוליטי של מפלגות הפועלים בארץ ישראל הפכו קופות החולים מארגונים אזוריים לגופים מפלגתיים ומשלוש הקופות האזוריות נוסדו שתי קופות החולים של אחדות העבודה וקופת חולים של הפועל הצעיר. בשנת 1921, לאחר הקמת ההסתדרות הכללית, התאחדו שתי קופות החולים לגוף אחד בחסות ההסתדרות שנקרא "קופת חולים הכללית של הפועלים העבריים בארץ ישראל". כל זאת על רקע העובדה שבקיץ 1918 השלים הצבא הבריטי את כיבוש ארץ ישראל, והתחילה תקופת המנדט הבריטי.

== ראו גם ==
* קופת חולים של הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה
* קופת חולים של פועלי הגליל
* הסתדרות פועלי יהודה

== לקריאה נוספת ==
* שפרה שוורץ, קופת-חולים הכללית - עיצובה והתפתחותה כגורם המרכזי בשירותי הבריאות בארץ ישראל, המרכז למורשת בן-גוריון, קריית שדה בוקר, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון, בנגב, 1997.
* שפרה שוורץ, [http://in.bgu.ac.il/bgi/iyunim/DocLib4/8b.pdf פוליטיקה ובריאות: המהלכים לקראת הקמתו של מערך קופות חולים ביישוב היהודי בארץ ישראל בזמן המנדט]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היישוב: בריאות ורפואה
קטגוריה:היישוב היהודי בארץ ישראל בימי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:מושבות השומרון
טיבריוס קלאודיוס אפאפרודיטוס

טיבריוס קלאודיוס אֵפּאָפְרוֹדיטוס (בלטינית: Tiberius Claudius Epaphroditus) היה עבד משוחרר של הקיסר הרומאי נירון.
== ביוגרפיה ==
הוא זכה לחירותו, ויחד אתה לאזרחות רומית מידי הקיסר קלאודיוס. שירת במנהל הקיסרי. בשנת 65 לספירה חשׂף את קשר פיסו להתנקש בחייו של נירון. ככל הנראה התמנה בשל כך לתפקיד המזכיר הממונה על התכתובת של הקיסר (a libellis). בשנת 68 ליווה את נירון בזמן בריחתו מרומא, ואף הנחית עליו את מכת החסד כשניסיון ההתאבדות שלו גרם לו ייסורים. במשך רוב תקופת הקיסרים הפלאביים חי ברומא ללא מפרע. עם זאת, בשנת 95 לספירה, לקראת סוף ימי שלטונו, דן אותו הקיסר דומיטיאנוס למוות, כדי שישמש דוגמה לכך שלעבדים אסור להרים יד על אדוניהם בשום מקרה. 

אפאפרודיטוס היה בעליו של הפילוסוף המפורסם אפיקטטוס, אִפשֵר לו ללמוד פילוסופיה ואף שחרר אותו מעבדות. בכתביו מספר אפיקטטוס על מקרה בו נפל אדם לרגליו בתחינה, כיוון שהונו האישי הצטמצם לכלל 150,000 דרכמות. הדבר מלמד על מעמדו הרם של אפאפרודיטוס, שגם אנשים עשירים למדי יצאו לשחר לפתחו.

ייתכן שיש לזהות את אפאפרודיטוס, עם האיש לו הקדיש יוסף בן מתתיהו את קדמוניות היהודים.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*.Fergus Millar. 1965. "Epictetus and the Imperial Court", Journal of Roman Studies 55: 141-148. [http://www.jstor.org/stable/297436?seq=1#page_scan_tab_contents]
*.Werner Eck. 1976. "Nero's Freigelassener Epaphroditus und die Aufdeckung der pisonischen Verschwörung", Historia 25, 1976, 381-384. [http://www.jstor.org/stable/4435513?seq=1#page_scan_tab_contents]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:עבדים
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:נפטרים ב-95
איבט רודי

איבט רודי ( ; נולדה ב-10 באפריל 1929) היא סופרת ופוליטיקאית צרפתייה אשר תמכה בזרם הפמיניסטי הצרפתי.
היא הייתה חלק מהמפלגה הסוציאליסטית הצרפתית (1979-1981) שרה לזכויות נשים (1981-1986) וחברת פרלמנט.

==ביוגרפיה==
רודי נולדה בפסק שבצרפת. בגיל 17 היא התחילה לעבוד וללמוד לימודי ערב בהשפעת אביה. ב-1962 קמה "התנועה הפמיניסטית הדמוקרטית" שהייתה הראשונה מסוגה בצרפת אליה הצטרפה בהמשך איבט רודי. ב-1963 היא מתרגמת את הספר "הפמיניסטית המסתורית" אשר יצא לאור בארצות הברית באותה התקופה, הספר הזה הוא ביטוי של תחושותיה ושל מה שרצתה לעשות בהמשך חייה. ב-1965 הבינה כי עליה להתחיל את דרכה בפוליטיקה על מנת לעורר את השיח הציבורי הפמיניסטי.

ב-1979 מונתה איבט רודי לחברת הפרלמנט האירופי מטעם צרפת. ב-1981 היא נכנסת לממשלה כחלק ממפלגתו של פרנסואה מיטראן והקימה את אגודת הנשים העיתונאיות. ב-1982 היא מעורבת בחקיקת חוקים למען זכויות נשים לגבי הפלה ומנציחה גם את זכרם של קורבנות הלחימה באי שוויון מגדרי. למרות זאת, לא כל פועלה צלח וב-1983, החוק שחוקקה נגד סקסיזם כשל כישלון חרוץ ועורר ביקורת נוקבת וקשה מצד אלו המגנים על זכויות העיתונות.

ב-1989 נבחרה רודי לראש עיריית ליסיו. ב-1992, לאחר השתתפותה באספה אירופאית באתונה בנושא שוויון מגדרי, הקימה איבט רודי את "אגודת הנשים" שתפקידה לקדם את מעמד האישה בחברה. כמו כן הוציאה באותה שנה לאור את ספרה "ממה הם (גברים) מפחדים". ב-1996 החליטה איבט רודי לכנס אספה של מספר נשים ידועות, ביניהן שרות לשעבר, על מנת לעסוק במעמד האישה והציעה במעמד זה לחוקק חוק שמונע מנבחר ציבור שכבר נבחר להיבחר בשנית. היא סיימה את תפקידה כראש עיריית ליסיו בשנת 2001. ב-2007 הייתה איבט רודי האישה הראשונה שלקחה חלק במאבק הנשיאותי נגד סרקוזי לצד סגולן רויאל.

ב-2017 חשבה להצביע לבנואה המון בבחירות של המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, אך שינתה את דעתה בעקבות אמירתו לגבי כיסוי הראש של המוסלמיות הצרפתיות.
.

==תפקידים==
*חברת הפרלמנט האירופי 1979 - 1981
*שרה לזכויות נשים - 1985-1986
*חברת המחוז השלישי של קלבדוס - 2 באפריל 1986 - 14 במאי 1988, 13 ביוני 1988 - 1 באפריל 1993, 1 ביוני 1997 - 18 ביוני 2002
*ראש עיריית ליסיו - מרץ 1989 - מרץ 2001

==תפקידים יצוגיים==
*קצינת לגיון הכבוד (14 ביולי 2013)

==ספרים==
*"קדימה נשים - סיפור קטן על הקשר בין המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית לבין הדמויות הפמיניסטיות הבולטות בצרפת" (צרפתית), (2005).

*"הנשים בשליטה" (צרפתית), (1982).

*ממה הם (גברים) מפחדים?" (צרפתית), (1995).

*"בגלל הנשים" (צרפתית), (1985).

*"פרנקופוניה - מתרבות לפוליטיקה" (צרפתית), (1998).

==ראו גם==
*פרנסואז גירו
*קרולין דה האז
*קלמנטין אוטאן

==קישורים חיצוניים==

* רשימת השרות הצרפתיות 
* רשימת השרות בצרפת שעסקו בזכויות נשים 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פמיניסטיות צרפתיות
קטגוריה:פוליטיקאיות צרפתיות
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1929
הארמייה ה-13 (ברית המועצות)

הארמייה ה-13 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה בספטמבר 1939 על בסיס קבוצת הצבא אודסה, כחלק מהחזית האוקראינית, והועמדה תחת פיקוד פיליפ פרוסינוב. הארמייה השתתפה בפלישת ברית המועצות לפולין, וב-13 בספטמבר שונה שמה להארמייה ה-13. לאחר סיום הקרבות פורקה הארמייה.

ב-25 בדצמבר 1939 הוקמה הארמייה מחדש, והועמדה תחת פיקוד ולדימיר גרנדאל. הארמייה השתתפה במלחמת החורף כנגד פינלנד, ובאפריל 1940 פורקה הארמייה.

ב-5 במאי 1941 הוקמה הארמייה מחדש, כחלק מהחזית המערבית, ולמפקדה מונה פיוטר פילאטוב. הארמייה לחמה בקרב ביאליסטוק-מינסק ובקרב סמולנסק, וספגה בהם אבדות כבדות. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרבות הקשים סביב מוסקבה, ולאחר מכן השתתפה במתקפת הנגד הרוסית באזור מוסקבה. בקיץ 1942 לחמה הארמייה במבצע וורונז'-וורושילובגרד, ובחורף 1943 לחמה הארמייה במבצע וורונז'-קסטרונסק. בקיץ 1943 לחמה הארמייה בקרב קורסק, ולאחר מכן לחמה הארמייה בקרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי. בקיץ 1944 לחמה הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז', ובחורף 1945 נטלה חלק במבצע ויסלה-אודר. לאחר מכן לחמה הארמייה בקרב על ברלין ובקרב על פראג, ולאחר מכן נטלה חלק במיגור צבא השחרור הרוסי של אנדריי ולאסוב.

לאחר המלחמה הייתה הארמייה חלק מהמחוז הצבאי הקרפטי, ולאחר קריסת ברית המועצות נהייתה חלק מצבא אוקראינה.

==מפקדים==
* פיליפ פרוסינוב (13 בספטמבר 1939 - אוקטובר 1939)
* ולדימיר גרנדאל (25 בדצמבר 1939 - מרץ 1940)
* פיליפ פרוסינוב (מרץ 1940 - אפריל 1940)
* פיוטר פילאטוב (5 במאי 1941 - 8 ביולי 1941)
* פיודור רמזוב (9 ביולי 1941 - 13 ביולי 1941)
* ואסילי גראסימנקו (14 ביולי 1941 - 26 ביולי 1941)
* קונסטנטין גולובב (26 ביולי 1941 - 30 באוגוסט 1941)
* אבקסנטי גורודוניאנסקי (30 באוגוסט 1941 - 2 בינואר 1942)
* ניקולאי פוחוב (2 בינואר 1942 - מאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.webcitation.org/65OTPMdKn?url=http://rkka.ru/ihandbook.htm הארמייה ה-13] 

13
13
ארמייה 13
סולג'ר פילד

סולג'ר פילד () הוא אצטדיון הממוקם בשיקגו, המשמש כאצטדיון הבית של שיקגו ברס מה-NFL, ושיקגו פייר מה-MLS. תפוסתו היא 63,500 מקומות. האצטדיון ממוקם על ימת מישיגן צמוד לפאלאס מקורמיק.

האצטדיון נבנה ב-1922 ונפתח ב-1924. ב-1959 אירח את טקסי הפתיחה והנעילה של המשחקים הפאן אמריקאיים. ב-1994 אירח חלק ממשחקי גביע העולם בכדורגל לשנת 1994. ב-2002 האצטדיון שופץ ונבנה כמסגרת על האצטדיון המקורי. נפתח מחדש ב-2003. האצטדיון גם אירח חלק מגביע העולם בכדורגל נשים 1999, גביע הזהב 2007, גביע הזהב 2009, גביע הזהב 2011, גביע הזהב 2013, גביע הזהב 2015, קופה אמריקה 2016 וגביע הזהב 2019.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Soldier Field Chicago aerial view.jpg|
קובץ:Soldier Field aerial.jpg|
קובץ:2014 NHL Stadium Series, Soldier Field.JPG|
קובץ:UsavsHonduras.JPG|
קובץ:Soldier Field, Chicago, Illinois.jpg|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארצות הברית: אצטדיוני פוטבול
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בארצות הברית
קטגוריה:שיקגו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:שיקגו ברס
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 1994
קטגוריה:אצטדיוני גביע העולם בכדורגל נשים 1999
ז'אן לנוון

ז'אן-מארי לנוון (בצרפתית: Jeanne Lanvin; 1 בינואר 1867 – 6 ביולי 1946) הייתה מעצבת הוט קוטור צרפתייה. ייסדה את "בית האופנה "לנוון" ואת חברת הבשמים "בשמי לנוון".

==ביוגרפיה==
ז'אן לנוון נולדה בפריז, ביתם של קונסטנטין לנוון וסופי דשייס והייתה לצעירה מבין 11 האחים. 
בגיל 16 עבדה כמעצבת כובעים בחברת מאדאם פליקס (Madame Félix), ולאחר מכן ב-1889 עברה לשכונת פאובורג הקדוש, גם שם התפרנסה מעבודתה כמעצבת כובעים.

בשנת 1909 הצטרפה לנוון לאגודת התרבות, צעד אשר ביסס את מעמדה כמעצבת אופנת עילית. הבגדים אשר עיצבה לנוון לביתה משכו את תשומת הלב של בעלי ממון אשר ביקשו עותקים גם לילדיהם. במהרה, עיצבה לנוון בגדים גם לאימהותיה. שמותיהם של לקוחותיה היו מהידועים באירופה כולה.
החל מ-1923 האימפריה של לנוון כללה מפעל בדים בנאנטרי. כמו כן, ב-1920 פתחה חנויות שונות לעיצוב הבית, הלבשת גברים, פרוות והלבשה תחתונה.

לנוון קיבלה תוארי אצולה מלגיון הכבוד הצרפתי.

==השפעה מתמשכת==
מותג האופנה של לנוון פועל תחת שמה בימים אלה בפריז. כמו כן, משרדה של לנוון נשמר עד היום בפריז ומהווה מוקד תיירותי לחובבי אופנה. בשנת 2001 נבחר אלבר אלבז, מעצב אופנה ישראלי שנולד במרוקו 15 שנה אחרי מותה של לנוון, להוביל את הבית שקרוי על שמה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lanvin.com אתר המותג Lanvin] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעצבות אופנה צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1867
קטגוריה:נפטרות ב-1946
פדינגטון 2

פדינגטון 2 (באנגלית: Paddington 2) הוא סרט קומדיה לייב-אקשן בריטי משנת 2017 המבוסס על ספר הילדים הפופולרי "הרפתקאות הדוב פדינגטון" מאת מייקל בונד. את הסרט ביים פול קינג והפיק דייוויד היימן. הוא סרט המשך ל"הדוב פדינגטון" מ-2014.

בסרט מככבים בן וישו, יו בונוויל, סאלי הוקינס, ג'ולי וולטרס, ג'ים ברודבנט, פיטר קפלדי ויו גרנט. הסרט יצא לאקרנים בהקרנת בכורה בנובמבר 2017 בממלכה המאוחדת.

==תקציר עלילת הסרט==
הדוב פדינגטון, שמתגורר עכשיו אצל משפחת בראון, רוכש מוניטין גדלים והולכים בין שכניו. הוא רואה ספר פופ-אפ יחיד במינו ויקר המציאות של מקומות מפורסמים בלונדון בחנות העתיקות של מר גרובר, ועובד במספר עבודות על מנת לקנות אותו במתנה ליום הולדתה ה-100 של דודה לוסי, שחלמה כל ימיה על ביקור בבירת אנגליה. פדינגטון עד לגנבת הספר בידי שחקן שירד מגדולתו ומבקש להשיבה לו בעזרת הספר, שהוא מאמין כי יוביל אותו למטמון. פדינגטון דוהר בעקבות הגנב על גב של כלב רחוב גדול שהתיידד עמו, אך השוטרים טועים לראות בו את הגנב ועוצרים אותו. פדינגטון איננו יודע את זהותו אבל הקלסתרון שהוא עוזר לצייר מסייע בזיהויו, ומשפחת בראון מתגייסת בהרכב מלא לתפיסת הגנב ולזיכוי פדינגטון, היושב בכלא על לא עוול בכפו.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#CCCCCC"
! תפקיד !! שחקן !! מדבב בעברית !! הערות
|-
| הדוב פדינגטון || בן וישו || מיכאל אלוני ||
|-
| מר בראון || יו בונוויל ||אלחי לויט|| אלחי לויט החליף את עמוס שוב שנפטר לאחר דיבובו האחרון
|-
| גברת בראון || סאלי הוקינס || מונה מור ||
|-
| מרת בירד || ג'ולי וולטרס || אסתי קוסוביצקי ||
|-
| מר קארי || פיטר קפלדי || דרור טפליצקי ||
|-
| ג'ונתן בראון || סמואל ג'וסלין ||נדב ירושלמי||
|-
| פניקס ביוקנן || יו גרנט ||אוהד שחר||
|-
| נאקלס מקגינטי || ברנדן גליסון ||דודו ניב||
|-
|ג'רלד ביגלסוואד
|טום קונטי
|אלברט כהן
|
|-
|גרטרוד ביגלסוואד
|מגי סטיד
|נחמה ריבלין
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.facebook.com/paddingtonbear הדוב פדינגטון] בפייסבוק
* 
* 
* 
קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטים על דובים
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי המשך
ביו חשמל

ביו חשמל (bio electricity) הוא זרם חשמלי הנוצר בתוך אורגניזמים חיים.

הזרם החשמלי נוצר בתוך אורגניזמים במגוון רב של תהליכים ביוכימיים. למשל בגוף האדם מסרים עצביים בין חלקי הגוף השונים אל המוח יכולים לעבור בצורה של זרמים החשמליים. מסרים אלה חיוניים להתקיימות האורגניזם ולפעולת האיברים בצורה מתואמת.

== ביו חשמל בטבע ==
יש חיות רבות אשר משתמשות בביו-חשמל לתקיפה ולהגנה, כמו שפמנון חשמלי, הצלופח החשמלי וחשמלנאים. הזרם החשמלי אשר בו משתמשות חיות יכול להגיע למתחים של כמה מאות מיליוואט. בצלופח החשמלי לדוגמה, הזרם הוא אמפר אחד ויכול להגיע עד 1000 וולט.

גם צמחים משתמשים בביו חשמל. הצמחים מייצרים חשמל בתהליך הפוטוסינתזה. צמחים כגון טחב, אצות וחיידקים, כמו הכחוליות, מייצרים חשמל מאור השמש. צמחים אלו מייצרים מספיק אנרגיה כדי שיוכלו להתקיים.

== ביו חשמל בשימוש האדם ==
קיימים מיזמים אשר חוקרים, לומדים ומיישמים את הנושא. מיזמים אלו משתמשים בחשמל המיוצר על ידי חיות ובפוטוסינתזה של צמחים, כדי להאיר כבישים ומנורות, לרפא פצעים ולשמש בתור מקור לחשמל "ירוק" יותר [https://biophotovoltaics.wordpress.com/].

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביופיזיקה
קטגוריה:חשמל
קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:אלקטרוניקה
חזית וולחוב

חזית וולחוב (), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרב לנינגרד.

ב-17 בדצמבר 1941 הוקמה חזית וולחוב, על בסיס כוחות מחזית לנינגרד, ולמפקדה מונה קיריל מרצקוב. החזית לחמה בקרבות השונים במהלך המצור על לנינגרד, וב-23 באפריל 1942 פורקה החזית. החזית הוקמה מחדש ב-8 ביוני 1942, ולמפקדה מונה שוב קיריל מרצקוב. החזית לחמה בקרבות השונים בגזרה הצפונית, ובכלל זה במבצע ניצוץ ובמבצע לנינגרד-נובגורוד, וב-15 בפברואר 1944 פורקה החזית.

==מפקדים==
* קיריל מרצקוב (17 בדצמבר 1941 - 23 באפריל 1942)
* קיריל מרצקוב (8 ביוני 1942 - 15 בפברואר 1944)

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.today/20121205032514/victory.mil.ru/rkka/ החזיתות הסובייטיות במלחמה] 
* [http://bse.sci-lib.com/article117707.html חזית וולחוב] 

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1941 בברית המועצות
קטגוריה:1942 בברית המועצות
קטגוריה:1943 בברית המועצות
קטגוריה:1944 בברית המועצות
חזית קרליה

חזית קרליה (ברוסית: Каре́льский фронт) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
החזית הוקמה ב-23 באוגוסט 1941, בעקבות פיצולה של החזית הצפונית לחזית לנינגרד וחזית קרליה. כמפקדה הראשון של החזית מונה ולריאן פרולוב, והיא הגנה על הגזרה בין ימת לדוגה והנהר סוויר עד לאוקיינוס הקרח הצפוני באזור מורמנסק. החזית השתתפה במלחמת ההמשך והשתתפה בקרבות כנגד צבא פינלנד והוורמאכט. ב-1944 השתתפה החזית יחד עם חזית לנינגרד בהתקפה הסופית על פינלנד, שהובילה לכיבוש שטח גדול יחסית של 100 ק"מ. המתקפה נבלמה בסופו של דבר מבלי שהסובייטים הצליחו לכבוש את פינלנד עצמה, אולם ב-19 בספטמבר של אותה שנה נאלצו הפינים לחתום על חוזה שלום. באוקטובר ניהלה החזית את מבצע פטאסמו-קירקינס לכדה חלק מצפון פינלנד וממחוז פינמרק בנורווגיה. ב-15 בנובמבר של אותה שנה פורקה החזית, וחייליה נשלחו למזרח הרחוק הרוסי והיוו מאוחר יותר את הבסיס ליצירת חזית המזרח הרחוק הראשונה.

==מפקדים==
* ולריאן פרולוב (23 באוגוסט 1941 - פברואר 1944)
* קיריל מרצקוב (פברואר 1944 - 15 בנובמבר 1944)

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20161122155051/http://bdsa.ru/фронты/877-712 חזית קרליה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת ההמשך
חזית אוריול

חזית אוריול (ברוסית: Орловский фронт) הייתה חזית, קצרת ימים של הצבא האדום אשר התקיימה במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ב-24 במרץ הורה הסטבקה לפרק את חזית קורסק, ולהקים את חזית אוריול. וב-27 במרץ פורקה החזית בפועל. הארמייה ה-60 הועברה להחזית המרכזית, הארמייה ה-38 לחזית וורונז'. חזית אוריול קיבלה את ארמיית האוויר ה-38, וכן את המטה של חזית קורסק. מפקדה של חזית קורסק, מקס רייטר מונה למפקד חזית אוריול, אשר קיבלה גם את הארמייה ה-61 מהחזית המערבית ואת הארמייה ה-28 מהחזית המרכזית. החזית החדשה לא האריכה ימים, ועוד באותו החודש שונה שמה לחזית בריאנסק.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20161122074049/http://bdsa.ru/фронты/871-706 חזית אוריול] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
חזית העתודה

חזית העתודה (ברוסית: Резервный фронт) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
חזית העתודה הוקמה ב-30 ביולי 1941, וכמפקדה הראשון מונה גאורגי ז'וקוב, אשר יום קודם לכן פוטר בידי סטלין מתפקיד ראש המטה הכללי. החזית כללה את הארמיות ה-24 ה-28, ה-29, ה-30, ה-31 וה-32. החזית השתתפה בקרב סמולנסק ובקרבות באזור מוסקבה, ובספטמבר הועבר ז'וקוב לפקד על חזית לנינגרד והפיקוד על חזית העתודה עבר לסמיון בודיוני. החזית כותרה באזור ויאזמה, וב-10 באוקטובר שרידיה אוחדו לתוך החזית המערבית בפיקודו של ז'וקוב. ב-12 במרץ 1943 הוקמה החזית מחדש וכמפקדה מונה מקס רייטר. החזית כללה את ארמיית המילואים ה-2 הארמייה ה-24, ה-53, ה-66, ה-47, ה-46 וארמית המשמר המשוריינת החמישית. החזית לא לקחה חלק בקרבות, וכבר ב-23 במרץ פורקה ועל בסיסה הוקמה חזית קורסק.

==מפקדים==
* גאורגי ז'וקוב (30 ביולי 1941 - ספטמבר 1941)
* סמיון בודיוני (ספטמבר 1941 - 10 באוקטובר 1941)
* מקס רייטר (12 במרץ 1943 - 23 במרץ 1943)
 

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20161122072210/http://bdsa.ru/фронты/869-704 חזית העתודה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
המקהלה הלאומית של לטביה

המקהלה הלאומית של לטביה (בלטבית: Valsts Akadēmiskais koris LATVIJA, מילולית "מקהלת המדינה לטביה") נוסדה לפני 75 שנים. היא נחשבת למקהלה המקצועית הגדולה ביותר במדינות הבלטיות, עם חמישים זמרים מעולים. 

המקהלה הלאומית של לטביה היא אחת המקהלות המבוקשות ביותר באירופה. הרפרטואר שלה כולל יצירות ווקאליות מתקופת הרנסאנס ועד ימינו, תוך שימת דגש על יצירות מן המאות ה-19 וה-20. בשנים האחרונות מרחיבה המקהלה את הרפרטואר שלה לסוגות שונות, כולל מוזיקה עכשווית, פופ ומוזיקה לסרטים.

המנהל המוזיקלי של המקהלה הלטבית ומנצחה מאז 1997 הוא מאריס סירמאיס (Māris Sirmais). היא הופיעה תחת שרביטם של מנצחים ידועי שם, בהם מאריס יאנסונס, זובין מהטה, ואלרי גרגייב, נמה ירווי, פאבו ירווי, דייוויד זינמן, סימון יאנג ואנדרס מוסטונן ושרה עם תזמורות חשובות, בהן תזמורת הקונצרטחבאו מאמסטרדם, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, תזמורת רדיו בוואריה ועוד. 

בנובמבר 2016 השתתפה המקהלה הלאומית של לטביה, יחד עם מקהלת עמק חפר והתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, בניצוח אנדרס מוסטונן, בביצוע הרקוויאם של ורדי. כמו כן שרה המקהלה יצירות א-קפלה מתקופת הרנסאנס עד ימינו בקונצרט בסדרת "קאמרי בצהרי שישי" של תזמורת ראשון לציון, גם הפעם בניצוח אנדרס מוסטונן.

== הקלטות ==
* פסקול הסרט "הבושם", עם הפילהרמונית של ברלין בחברת EMI, 2006
* הקלטות שונות בחברות "אונדין", "הרמוניה מונדי", "האחים ורנר" וחברות לטביות, גרמניות ובלגיות שונות.

==פרסים ואותות הוקרה ==
* פרס המוזיקה הגדולה של לטביה, שמונה פעמים
* פרס ממשלת הרפובליקה הלטבית
* פרס ראשון בתחרות הלאומית להקלטת מוזיקה קלאסית בלטביה

==קישורים חיצוניים==
*
* [http://www.israel-opera.co.il/?CategoryID=181&ArticleID=2979 המקהלה הלאומית של לטביה בעמוד הבית של האופרה הישראלית החדשה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקהלות
קטגוריה:לטביה: תרבות
חזית הקווקז (ברית המועצות)

חזית הקווקז (ברוסית: Кавказский фронт) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
החזית הוקמה ב-30 בדצמבר 1941 על בסיס חזית עבר הקווקז. כמפקדה הראשון מונה דמיטרי קוזלוב והיא כללה את הארמיות ה-44, ה-45, ה-46, ה-47 וה-51. החזית סיימה את קרב קרץ' אשר החל בתחילת אותו החודש, ונחלה הפסד צורב מול כוחות הוורמאכט. בשל הקרב, נאלצה החזית לפנות את חצי האי קרץ' ולסגת אל חצי האי קרים, וב-28 בינואר 142 שונה שמה לחזית קרים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.bdsa.ru/%D1%84%D1%80%D0%BE%D0%BD%D1%82%D1%8B/879-714 חזית הקווקז] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
מקס רייטר

מקס אנדרייביץ' רייטר (ברוסית: Макс Андреевич Рейтер; 24 באפריל 1886 - 6 באפריל 1950) היה גנרל סובייטי ממוצא לטבי אשר שירת במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
רייטר נולד ב-24 באפריל 1886 למשפחה לטבית בפלך קורלנד שהשתייך אז לאימפריה הרוסית. שמו המקורי היה מרטינס רייטרס (בלטבית: Mārtiņš Reiters). בשנת 1906 התגייס רייטר לצבא האימפריה הרוסית, וב-1910 סיים את האקדמיה הצבאית באירקוטסק. במהלך מלחמת העולם הראשונה, פיקד רייטר על פלוגה, מילא תפקידי מטה והגיע לדרגת פולקובניק. הוא נפל בשבי צבא הקיסרות הגרמנית בפברואר 1918, במהלך מבצע אגרוף, ונשלח למחנה שבויים בפרוסיה המזרחית. הוא שוחרר מהשבי ב-1919, ועם שחרורו הצטרף למפלגה הבולשביקית והתגייס לצבא האדום. הוא לחם בשורות הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה, וב-1921 מונה למפקד בריגדה, ולאחר מכן לסגן מפקד הדיוויזיה ה-11, והשתתף גם במלחמה הפולנית-סובייטית ובדיכוי מרד קרונשטאדט. ב-1922 הוענק לו בפעם הראשונה עיטור הדגל האדום (הוא עתיד לזכות בעוד שלושה עיטורים כאלו).

ב-1924 מונה למפקד דיוויזיית החוף ה-2, וב-1929 מונה למפקד הדיוויזיה ה-36 והשתתף עמה במלחמה קצרה כנגד הרפובליקה הסינית באותה שנה. ב-1932 מונה למפקד הדיוויזיה ה-73, ובנובמבר 1935 סיים את האקדמיה הצבאית פרונזה, ומ-1936 עד 1939 היה ראש מחלקת ההדרכה הצבאית במטה הכללי, ולאחר מכן היה מפקד הקורפוס ה-34. בינואר 1940 מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי הקווקזי, וב-4 ביוני של אותה שנה הועלה לדרגת לייטנט גנרל. ביולי מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי צפון הקווקז.

===מלחמת העולם השנייה===

עם תחילתו של מבצע ברברוסה היה רייטר סגן מפקד המחוז הצבאי צפון הקווקז, וב-22 ביוני 1941 מונה למפקד המחוז. הוא החזיק בתפקיד עד דצמבר של אותה שנה, ובפברואר 1942 מונה לסגן מפקד חזית בריאנסק, ומאוחר יותר באותו החודש מונה לסגן מפקד החזית המערבית. ב-8 במרץ של אותה שנה מונה למפקד הארמייה ה-20, ופיקד עליה עד 2 בספטמבר 1942. ב-30 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל-פולקובניק ומונה למפקד חזית בריאנסק, אשר ב-12 במרץ 1943 הפכה לחזית העתודה. ב-23 במרץ פורקה החזית שוב, והפכה לחזית קורסק. חזית זו פורקה כבר ב-27 במרץ, ורייטר הועבר לפקד על חזית אוריול אשר פורקה יום לאחר מכן והפכה לחזית בריאנסק החדשה. רייטר פיקד על החזית עד 6 ביולי 1943 עת מונה למפקד המחוז הצבאי הערבה. ביולי של אותה שנה מונה לסגן מפקד חזית וורונז', והחזיק בתפקיד עד תחילת אוגוסט. ב-22 בספטמבר 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי דרום אורל, והחזיק בתפקיד עד דצמבר 1945.

===אחריתו===
מינואר 1946 עד אפריל 1950 מונה למפקד קורס קצינים של הצבא האדום, וב-6 באפריל של אותה שנה מת בביתו במוסקבה והוא בן 63.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.generals.dk/general/Reiter/Maks_Andreevich/Soviet_Union.html מקס רייטר באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה] 
* 

קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:שבויי צבא רוסיה
קטגוריה:ילידי 1886

קטגוריה:נפטרים ב-1950
בן קיפריס

בן קיפריס (נולד ב-12 במאי 1992) הוא שחקן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
קיפריס נולד וגדל בירושלים ולמד בתיכון לאמנויות במסלול תיאטרון. הופעתו הראשונה על המסך הייתה בסרט "פעם הייתי" של אבי נשר, כשהיה בן 17. בצעירותו התחרה באיגרוף תאילנדי והיאבקות. היה חבר במספר להקות שאיתן הופיע בתור זמר וגיטריסט.

== קריירה ==

=== טלוויזיה ===
בשנת 2011 גילם מספר דמויות בתוכנית המערכונים "מטר שבעים".

בשנת 2014 שיחק בסדרה "עמוק במים".

בשנת 2016 גילם את "מוח" בסדרה "פלאשבק".

בשנת 2017 גילם את יניב בסדרה "ראש גדול 6".

השתתף במספר פרסומות, ביניהן עבור "ספרייט", "אורביטול" ו"ביפ".

=== קולנוע ===
בשנת 2009 גילם את יוסף בסרט "סוד קבור".

בשנת 2010 גילם את יורם בסרטו של אבי נשר, "פעם הייתי".

בשנת 2019 גילם את בן בסרט "היום שאחרי לכתי".

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
צפון ונקובר

העיר צפון ונקובר
צפון ונקובר (באנגלית: North Vancouver) היא עיר השוכנת בגדה הצפונית של מפרצון בורארד בקולומביה הבריטית שבקנדה. שטח העיר 11 קמ"ר ובה מעל 58,000 נפש נכון לשנת 2021. העיר מדורגת המקום ה-100 במספר התושבים מבין ערי קנדה ובמקום ה-17 בקולומביה הבריטית. מכל עבריה ביבשה היא גובלת במחוז המוניציפלי צפון ונקובר. 

ההתיישבות במקום התאגדה לעיר בשנת 1907. אזור זה היה האזור המיושב השני, להוציא יישובים ילידיים, באזור האורבני של ונקובר של ימינו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קנדה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1907
צפון ונקובר (מחוז מוניציפלי)

מחוז צפון ונקובר
המחוז המוניציפלי של צפון ונקובר הוא מחוז מוניציפלי בעל אופי עירוני-פרברי מצפון למפרצון בורארד בקולומביה הבריטית, קנדה. המחוז המוניציפלי הוא חלק מהמטרופולין של ונקובר.

המחוז המוניציפלי של צפון ונקובר מקיף את העיר צפון ונקובר משלושה עבריה. מצפון גובל המחוז המוניציפלי של צפון וונקובר בהרי הגדה הצפונית, במערב הוא גובל במערב ונקובר ובמזרח בפיורד Indian Arm.

שטח המחוז המוניציפלי של צפון וונקובר הוא 160.76 קמ״ר ובו אוכלוסייה של 84,412 נפש. מבחינת כמות אוכלוסייה מדורג המחוז המוניציפלי של צפון ונקובר במקום ה־61 בקנדה.

בסוף המאה ה-19 נבנה באזור הגשר התלוי קפילנו, גשר תלוי באורך של כ-120 מ'. בשנת 1954 לוויסות זרימת המים בנהר הסתיימה בניית סכר קליבלנד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.dnv.org/ אתר המחוז]

קטגוריה:קנדה: חלוקה מנהלית
פאראנאק מרגוליס

פאראנאק מרגוליס (Faranak Margolese; נולדה ב-1972) היא סופרת אמריקאית-ישראלית, מחברת הספר Off The Derech, ובתרגום עברי בשם "היוצאים", העוסק בתופעת עזיבת צעירים את העולם היהודי האורתודוקסי בימינו.

==ביוגרפיה==
מרגוליס נולדה במנצ'סטר, אנגליה, ב-1972. היא נינתו של הרב הראשי לשעבר של טהראן. היא גדלה בלוס אנג'לס להורים שהיגרו מאיראן, בבית ספרדי מסורתי. למדה בבית הספר התיכון של "ישיבה יוניברסיטי" בלוס אנג'לס. היא בעלת תואר BA בפילוסופיה מ-Stern College ותואר שני בכתיבה עיונית מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק.

בין 1995 ל-1997 שימשה כמרצה שלא מן המניין בישיבה יוניברסיטי ובקווינס קולג', שם לימדה כתיבה עיונית.

שימשה כעורכת מהדורת 1999 של Freedom in the World, הדוח השנתי שמפרסם Freedom House. כמו כן שימשה כעורכת ב-Los Angeles Jewish Times.

עלתה לישראל ב-2002 עם בעלה הפילנתרופ דייוויד מרגוליס, מייסד SiriusXM, רשת שידורי הרדיו הגדולה בארצות הברית. הם התגוררו בירושלים, ובשנת 2017 התגרשו.

==Off the Derech==
מרגוליס קיבלה את הרעיון לכתיבת Off the Derech: Why Observant Jews Stop Practicing Judaism, How to Respond to the Challenge<ref>Off the Derech: Why Observant Jews Stop Practicing Judaism, How to Respond to the Challenge, Israel: Devora Publishing Company, 2005</ref> כאשר התגוררה בניו יורק, ושמה לב שרבים מבין חבריה שגדלו בבתים אורתודוקסיים הפסיקו לקיים מצוות. במשך חמש שנים היא חקרה את הנושא, קיימה ראיונות עם אנשים שהפסיקו לקיים אורח חיים אורתודוקסי, וערכה סקר מקוון בו נטלו חלק רבים נוספים. היא אף ראיינה רבנים, מחנכים, פסיכולוגים וראשי ארגונים קהילתיים.

הספר דן בסיבות שהביאו אותם לכך, ומציע צעדי מנע שבהם יכולה לנקוט הקהילה היהודית. מרגוליס כותבת כי "זהו האתגר הגדול ביותר העומד כיום בפני העולם היהודי."

מבקרים שיבחו את מרגוליס על שכתבה את "הספר החשוב הראשון הבוחן את תופעת ההתבוללות בימינו מנקודת מבטם של היוצאים בשאלה". הרב אברהם טברסקי אמר כי מדובר ב"ספר חובה לכל רב, מורה והורה". בכתב העת Publisher's Weekly נכתב כי "מסקנתה של מרגוליס ("איננו יכולים לצמצם את גדולתו של אלוהים למידותיו של הנתיב בו אנו פוסעים") תעורר הד חיובי בליבם של קוראים מכל הדתות."

== היוצאים ==
בשנת 2017, לאחר הוצאת המהדורה האנגלית, יצא ספרה של מרגוליס "היוצאים", בהוצאת סלע מאיר. זהו תרגום של הספר Off the Derech, Israel edition. בדומה לספרה הקודם אשר יצא ב-2005, גם כאן מרגוליס ניסתה לברר מהן הסיבות ליציאה בשאלה. אך בניגוד לספרה "off the derech", בספר זה בחרה להתמקד בתושבי מדינת ישראל ולרכז את הממצאים ואת ההבדלים השונים בספר נפרד. הספר מבוסס על מחקר שערכה מרגוליס, שבמסגרתו ראיינה מאות יוצאים בשאלה, רבנים, פסיכולוגיים, אנשי חינוך וראשי תוכניות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.offthederech.com אתר הספר Off The Derech] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברות ספרי עיון אמריקאיות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:מחברות ספרי עיון ישראליות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים
קטגוריה:ישראליות ילידות אנגליה
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:עולות בשנות ה-2000
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
נטלי אוגל

נטלי אוגל (באנגלית: Natalie Ogle; נולדה ב-1960) היא שחקנית אנגלייה.

==ביוגרפיה==
אוגל הרבתה להופיע בטלוויזיה ובתיאטרון בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים.

היא גילמה את לטי מונדי בסדרת הטלוויזיה המצליחה "We'll Meet Again". עוד השתתפה בדרמות תקופתיות אחדות בהן "דייוויד קופרפילד", "גאווה ודעה קדומה" ו"בית ממכר עתיקות" בתפקיד נל הקטנה. בקולנוע שיחקה אוגל בתפקיד פאני גודוויל בסרט "ג'וזף אנדרוז" משנת 1977, ובדמות מדי בסרט "The Stud" מ-1978 בכיכובה של ג'ואן קולינס.

===חיים אישיים===
אוגל נשואה לשחקן קלייב פרנסיס ולהם שני ילדים.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 1977
| ג'וזף אנדרוז
| dir="ltr" | Joseph Andrews
| פאני גודוויל
|
|-
| 1978
|
| dir="ltr" | The Stud
| מדי
|
|-
| 1978
|
| dir="ltr" | The Three Kisses
|
| סרט טלוויזיה
|-
| 1979
| דיק טרפין
| dir="ltr" | Dick Turpin
| מג
| סדרת טלוויזיה
|-
| 1979–1980
| בית ממכר עתיקות
| dir="ltr" | The Old Curiosity Shop
|
| מיני-סדרה
|-
| 1980
| גאווה ודעה קדומה
| dir="ltr" | Pride and Prejudice
| לידיה בנט
| מיני-סדרה
|-
| 1981
|
| dir="ltr" | Jackanory Playhouse
| הנסיכה אורסולה
| בפרק "The Toy Princess"
|-
| 1981
|
| dir="ltr" | Plays for Pleasure
| הלן
| בפרק "Like I've Never Been Gone"
|-
| 1981
|
| dir="ltr" | Stay with Me Till Morning
| אוליב וילנדם
| סדרת טלוויזיה
|-
| 1982
|
| dir="ltr" | We'll Meet Again
| לטי מונדי
| מיני-סדרה
|-
| 1983
|
| dir="ltr" | The Aerodrome
| בס
| סרט טלוויזיה
|-
| 1984
| תכריכים לזמיר
| dir="ltr" | Shroud for a Nightingale
| כריסטין דאקרס
| מיני-סדרה
|-
| 1984
| קאמיל
| dir="ltr" | Camille
| בלאנש
| סרט טלוויזיה
|-
| 1985
|
| dir="ltr" | Home to Roost
| ברבי
| בפרק "Dating Henry"
|-
| 1985
| סילס מרנר
| dir="ltr" | Silas Marner
| שרה
| סרט טלוויזיה
|-
| 1985
|
| dir="ltr" | Time and the Conways
| קרול קונוויי
| סרט טלוויזיה
|-
| 1986
| דייוויד קופרפילד
| dir="ltr" | David Copperfield
| אגנס ויקפילד
| מיני-סדרה
|-
| 1986
| חשיבותה של רצינות
| dir="ltr" | The Importance of Being Earnest
| ססילי
| סרט טלוויזיה
|-
| 1988
|
| dir="ltr" | Theatre Night
| קאז'ה פוסלי / מריאן
| בפרק "The Master Builder" / "The Miser"
|-
| 1989
|
| dir="ltr" | A Touch of Spice
| דון מקנזי
| סדרת טלוויזיה
|-
| 1990
|
| dir="ltr" | Yellowthread Street
| סוזן
| בפרק "Big Circle"
|-
| 1991
| פוארו
| dir="ltr" | Agatha Christie's Poirot
| אזמי דלגליש
| בפרק "The Million Dollar Bond Robbery"
|-
| 1993
|
| dir="ltr" | All or Nothing at All
| ונדי
| מיני-סדרה
|-
| 2001
|
| dir="ltr" | The Glow
| אמא של ג'ק
| סרט קצר
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1960
אהרון בלר

אהרון יהודה בלר (10 ביולי 1912 – 19 במרץ 1996) היה פרופ' לנוירוכירורגיה, מנהל המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים הדסה, דקאן בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, ממקימי ענף הנוירוכירורגיה ומחלוצי הנוירוכירורגים בישראל.

==ביוגרפיה==
בלר נולד ב-1912 בגרודזינסקי שבפולין. למד רפואה בווינה ובמקביל מדעי היהדות בבית מדרש לרבנים. סיים את לימודיו עם פלישת הנאצים לאוסטריה. כיהודי ציוני עלה לארץ-ישראל בשנת 1939, את משפחתו הותיר בפולין ורובה הושמדה בשואה. נשא לאישה את אסיה בת ניסן ופרומה אהרונוביץ, ונולדו להם בן ובת. בשנים 1940–1942 עבד בבית החולים על שם שוויצר בטבריה. יצא לארצות הברית להתמחות בנוירוכירורגיה. המחלקה הנוירוכירורגית נוסדה בהדסה, בשנת 1941 על ידי הד"ר הנרי ויגדורסון והייתה היחידה בארץ ישראל.

משנת 1948 עבד בהדסה כנוירוכירורג בכיר ובשנת 1951 נתמנה למנהל המחלקה, תפקיד שכיהן בו כ-30 שנה. משנת 1963 פרופסור לנוירוכירורגיה, ובשנים 1971–1974 כיהן כדקאן הפקולטה לרפואה.
בשנת 1986 הוענק לו תואר יקיר ירושלים. בלר התגורר בשכונת טלביה

בלר הכשיר דור של נוירוכירורגים, שהתמנו למנהלי מחלקות ברחבי ישראל, ביניהם הפרופ' עלי פייזר. הנחיל לתלמידיו: אהבת החולה, מסירות, צניעות, הגינות ויושר אישי.

במלחמת ההתשה ניתח והציל ממוות את שאול ויצמן, בנו של האלוף עזר ויצמן, שהוטס מזירת תעלת סואץ, מחוסר הכרה, סובל מפגיעת ראש כתוצאה מקליע שירה צלף מצרי.

בלר סייע לפתיחת המגילות הגנוזות - מקומראן באמצעות מכשירים ששימשו בניתוחי מוח.

נפטר ב־1996. בלר נקבר בבית העלמין הר תמיר, בגבעת שאול.

בנו הוא פרופ' עוזי בלר, מנהל אגף נשים ויולדות במרכז שערי-צדק וחבר ילדות של ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו. 78 שנים לאחר שאביו הפרופ' בלר ברח מאוסטריה בזמן השואה, ועד החברה לגינקולוגיה אונקולוגית של אוסטריה AGO- Austria העניק לפרופ' עוזי בלר, אות הוקרה ע"ש הגינקולוג האוסטרי פרופ' ארנסט וורטהיים. הפרס ותעודת ההוקרה הוענקו בנוכחות 500 רופאים בכנס השנתי של החברה האוסטרית בזלצבורג, אוסטריה.

אחיינו הוא העיתונאי דן מרגלית.

==מספריו ומאמריו==
* דין וחשבון ביניים על הפעילות של המחלקות לנתוחי מח בבתי החולים בישראל, מאת חיים שלום הלוי, אהרון יהודה בלר, משרד הבריאות, ירושלים, תש"ל, 1970.
* אשפוז נוירוכירורגי בישראל סקר המחלקות הנוירוכירורגיות בשנים 1966 ו-1968, מאת ח"ש הלוי, אהרון בלר וצבי כוכבי, משרד הבריאות, היחידה לכלכלה רפואית וסטטיסטיקה, ישראל, תשל"ב, 1972.

==ספר על אהרון בלר==
* אהרון בלר 1996-1912, עריכה: אלעד מרגל, הוצאת דוקוסטורי, רעננה, 2013.

== לקריאה נוספת ==
* פרופ' נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך : בלר, אהרון יהודה פרופ', עמודים 122–123.
* אהרון בלר 1912–1996 נכתב ונערך על ידי רותי בלר - Harary Yuval ...https://www.myheritage.co.il/FP/newsItem.php?s=23828881&newsID=33

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נוירוכירורגים ישראלים
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:טלביה: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:סגל בית החולים על שם שוויצר
קטגוריה:משפחת מרגלית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
הפטרוס בעצם הרקה

החלק הסלעי בעצם הרקה הוא חלק מעצם הרקה בצורת פירמידה, בבסיס הגולגולת, בין עצם היתד ועצם העורף. החלק הסלעי ניצב ומוטה קדימה ומעט למעלה, ויש לו בסיס, שיא, שלושה משטחים, שלוש זוויות וחללים בתוכה - מרכיבי האוזן הפנימית. החלק הסלעי הוא אחד מהחלקים הבסיסיים בגולגולת. מקור השם הוא המילה הלטינית petrosus, כלומר "דמוי אבן, קשה". זוהי אחת העצמות הצפופות ביותר בגוף.

== בסיס ==
הבסיס הוא מיזוג עם משטחים פנימיים של חלקים מעצם הרקה: החלק הקשקשי של עצם החרט (הטמפורלית) .

== שיא ==
השיא מחוספס ולא אחיד. הוא נכנס בזווית בין הגבול האחורי של החלק הרחב של עצם היתד לבין בסיס עצם העורף; הוא סמוך לפתח הפנימי של תעלת הראש , ומהווה את גבול נקב ה-lacerum .

== משטחים ==

== בחקר האבולוציה ==
לחלק הסלעי של עצם הרקה נודעת חשיבות באבולוציה של האדם בגלל תכונת שימור מיוחדת. מחקר הדנ"א העתיק התפתח מאוד בעשור האחרון ומנפק תובנות חדשות. עקב אכילס של המחקר הזה בארץ ישראל הוא השימור הגרוע של החומר הגנטי בשלדים בני יותר מכמה אלפי שנים. מחקר שפורסם ב-2016 בכתב העת Nature הצליח להתגבר על מכשלת השימור על ידי הוצאת דנ"א עתיק במצב טוב יחסית מהאזור הסלעי. חלק קשיח זה, המוגן בתוך הגולגולת, משמר דנ"א באופן טוב בהרבה מאשר חלקי שלד אחרים. המחקר השווה דנ"א עתיק של שישה פרטים שנקברו במערת רקפת, בית קברות בן כ-14,000 שנים מהתרבות הנאטופית והעלה כי אנשים אלה היו אבות החקלאים הראשונים בתקופה הנאוליתית באזור ארץ ישראל. נכון לשנת 2016, אלה שלדי האדם הקדומים ביותר במזרח התיכון מהם הופק בהצלחה דנ"א עתיק.

== תמונות ==
<gallery>
File:Gray187.png|בסיס הגולגולת. פני השטח התחתונים
File:Gray193.png|בסיס הגולגולת. המשטח העליון
File:Gray1028.png|שרירי החך - מבט אחורי
File:Temporal bone1.jpg|עצם הרקה
File:Slide25hhhh.JPG|החלק הסלעי של עצם הרקה
File:Slide4pppp.JPG|החלק הסלעי של עצם הרקה
</gallery>

== מקורות ==
במאמר זה משולב טקסט ממהדורה 20 של "האנטומיה של גריי" (1918) שזכויות היוצרים עליו פגו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנטומיה
JumboMail

ג'מבומייל (JumboMail) הוא שירות חינמי מבוסס ענן לשליחה ואחסון של קבצים גדולים. השירות נועד לספק למשתמשים כלי פשוט וידידותי לניהול ושינוע קבצים גדולים ברשת, אשר אינם ניתנים להעברה באמצעות שירותי דואר אלקטרוני רגילים (כגון Gmail, Yahoo, Walla ואחרים). השירות מאפשר שיתוף קבצים מכל הסוגים באמצעות הדואר האלקטרוני, לרבות תמונות, סרטונים, קובצי מוזיקה, מסמכים, ועוד.

ג'מבומייל הוקם בשנת 2010 על ידי צמד האחים ערן ושחר רונן, וכיום הוא שירות שליחת הקבצים מהמובילים בישראל, עם מאות אלפי משתמשים מדי חודש, ועלייה הדרגתית בממוצע הכניסות החודשי. ג'מבומייל מצטרפים לשורת שירותי שיתוף קבצים כגון WeTransfer, HighTail ועוד.

בשנת 2016 ג'מבומייל עלתה לאוויר עם אתר חדש ומודל עסקי חדש הכולל יכולת לשליחת קבצים בחינם עד לנפח 5GB ובתשלום עד לנפח 20GB.החל משנת 2022 ג'מבו מייל מאפשרת למנויי ה PRO שלה לשלוח קבצים במשקל כולל של עד 250GB בפעולה אחת ולמנויי ה Business שליחת קבצים ללא הגבלת משקל. ג'מבומייל הוא השירות הראשון בישראל שמציע שיתוף קבצים של עד 5GB בחינם.

== שימוש ==
שיתוף קבצים נעשה על ידי מילוי טופס שליחה הכולל אפשרות להוספת עד 50 נמענים (כתובות דואר אלקטרוני) או להעלאת הקבצים ישירות לשרת ללא הכנסת נמען ספציפי. לאחר מילוי הטופס המשתמש בוחר אילו קבצים להעלות על ידי גרירת הקבצים או לחיצה על כפתור "הוספת תיקייה" או "הוספת קבצים". לאחר העלאת הקבצים, מקבל השולח לינק לעמוד הורדה, בו ניתן לצפות בקבצים אונליין ולהורידם למחשב.

הקבצים המשותפים נשמרים למשך 7 ימים (אך ניתן לבצע שיתוף בפייסבוק על מנת לשמור את הקבצים לעוד 7 ימים) ולאחר מכן נמחקים. במסגרת השירות ניתן לרכוש מנוי המאפשר שמירה של הקבצים לטווח ארוך.

== ראו גם ==
* מחשוב ענן
* שיתוף קבצים

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירות אחסון קבצים בענן
קטגוריה:שיתוף קבצים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2010
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ימי קרטר

הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ג'ימי קרטר (באנגלית: The Jimmy Carter Presidential Library and Museum) הם הספרייה והמוזיאון הנשיאותי המנציחים את שמו ואת פעילותו של נשיא ארצות הברית ה-39, ג'ימי קרטר. המרכז הנשיאותי על שמו נמצא באטלנטה, ג'ורג'יה שבארצות הברית. המוזיאון כולל ניירת וחומרים רבים מכהונתו של קרטר בבית הלבן, העתק של החדר הסגלגל בעת כהונתו והצצה לחייו הפרטיים ושל רעייתו, רוזלין קרטר.

ג'ימי קרטר ורעייתו מבקרים במרכז הנשיאותי מדי שנה.

== היסטוריה ==
הבנייה של המרכז הנשיאותי החלה ב-2 באוקטובר 1984, כ-4 שנים לאחר סיום כהונתו של קרטר. המרכז נבנה על אדמות ג'ורג'יה, וזאת לאחר שקרטר נולד שם. באוקטובר 2009 עבר המרכז הנשיאותי שיפוץ בסך 10 מיליון דולרים לרגל יום הולדתו ה-85 של הנשיא לשעבר.

==גלריה==
<gallery perrow="5" mode="packed">
קובץ:President Reagan's Remarks at the Dedication of the Carter Presidential Library, October 1, 1986.webm|הנשיא בעת חניכת המרכז, רונלד רייגן, נושא דברים לרגל פתיחת המרכז
קובץ:Jimmy Carter Library and Museum 08.JPG|המבואה הראשית במוזיאון
קובץ:Carter lib1.JPG|מבנה המרכז הנשיאותי על שם ג'ימי קרטר
</gallery>

== ראו גם ==
* ג'ימי קרטר
* מרכז קרטר
* הספריות הנשיאותיות בארצות הברית

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:ג'ימי קרטר
קרטר, ג'ימי
קטגוריה:אטלנטה: מוזיאונים
קטלוג גליזה לכוכבים קרובים

קטלוג גליזה לכוכבים קרובים (גרמנית: Katalog der Sterne näher, אנגלית: Catalogue of Nearby Stars) הוא קטלוג של כוכבים שמרחקם ממערכת השמש קטן מ-25 פארסק (81.5 שנות אור) שערך האסטרונום הגרמני וילהלם גליזה, יצא לראשונה בשנת 1957 וזכה מאז למספר תוספות ועדכונים.

==המהדורות הראשונות==
המהדורה הראשונה של הקטלוג יצאה לאור בשנת 1957 ונערכה על ידי וילהלם גליזה בלבד. הקטלוג במהדורה זו כלל 915 כוכבים ומערכות כוכבים שמרחקם ממערכת השמש לא עלה על 20 פארסק (65 שנות אור). הכוכבים בקטלוג סודרו על פי העליה הישרה שלהם וכוכבים ששייכים למערכת קיבלו תוספת של אות לטינית אחרי המספר הסידורי כדי להבחין ביניהם. כך למשל קיבל סיריוס A את הציון גליזה 244 A ובן זוגו קיבל את הציון גליזה 244 B. בשנת 1969 הוציא גליזה מהדורה מעודכנת של הקטלוג ובה 1,529 כוכבים שמרחקם ממערכת השמש לא עולה על 22 פארסק (72 שנות אור). מהדורה זו פורסמה בשפה האנגלית, לעומת המהדורה הראשונה שפורסמה בגרמנית, ועל מנת לשמור על הסדר המקורי על פי העלייה הישרה של כוכבי הקטלוג, הכוכבים שנוספו למהדורה זו קיבלו ציון עם נקודה עשרונית כדי למקמם בין שני כוכבים מהמדורה הראשונה. כך למשל קיבל הכוכב אלדברן את הציון גליזה 171.1.

==התוספות והמהדורה השלישית==
בשנת 1970 פרסם האסטרונום הבריטי ריצ'רד וולי תוספת של 850 כוכבים לקטלוג של גליזה. הוא מספר את הכוכבים בתוספת מ-9001 עד 9850. בעבר היה מקובל לציין כוכבים אלו עם הקידומת WO ואחריה המספר, אבל כיום משתמשים עבורם בקידומת GJ. בשנת 1979 פרסמו גליזה והאסטרונום הגרמני הרטמוט יארייס תוספת של 453 כוכבים לקטלוג. הקטלוג עם התוספות נקרא מאז קטלוג גליזה-יארייס ובסימון מקוצר GJ, במקום הקיצור GL שהיה מקובל עד אז. למרות זאת, הכוכבים בעלי ציון GJ עד 915 עדיין נקראים גם בשם "גליזה XXX", בעיקר כאשר אין להם שם מקובל יותר (למשל גליזה 229). הכוכבים שבתוספת חולקו לשתי קבוצות: הכוכבים שמרחקם היה בוודאות נמוך מ-23 פארסק מוספרו 1001 עד 1294 וכוכבים שמרחקם המדויק לא היה ידוע בזמן פרסום התוספת, אבל נראה שמרחקם לא עולה על 23 פארסק, מוספרו 2001 עד 2159.

בשנת 1991 פרסמו גליזה ויארייס את המהדורה השלישית של הקטלוג שכללה 3,803 כוכבים, מהם 1,388 כוכבים שלא הופיעו במהדורות הקודמות ובתוספות שלהן, ומוספרו 3001 עד 4388. כוכבים אלה מופיעים לפעמים עם הקידומת NN (Not numbered) או עם הקידומת הרגילה GJ. בשנת 1998, כחמש שנים לאחר מותו של גליזה פרסם יארייס עדכון לקטלוג, אבל הגרסה הנפוצה היא עדיין המהדורה מ-1991, אם כי נעשו תיקונים של מיקום ומרחק הכוכבים שבקטלוג.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
גליזה