יבגניה דודינה

יבגניה דודינה ו[[ישראל דמידוב בהצגה "העבד", תיאטרון גשר, 2002]]
יבגניה דודינה ו[[אלון פרידמן בהצגה "שושה", גשר, 2003]]
מדיאה", גשר, 2006]]
יבגניה (ז'ניה) דודינה (ברוסית: Евгения Додина; נולדה ב-10 בדצמבר 1964) היא שחקנית תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלית. זוכת פרס התיאטרון הישראלי לשחקנית השנה 2001 ו-2002, ומועמדת שש פעמים לפרס אופיר.

ב-2009 השיאה משואה ביום העצמאות בהר הרצל בירושלים.

==ביוגרפיה==
דודינה נולדה בעיר מוגילב שבבלארוס (בברית המועצות), לאב מורה ואם רופאת ילדים. למדה משחק באקדמיה הממלכתית לאמנות במוסקבה. עם תום לימודיה, שיחקה בתיאטרון מאיאקובסקי, שם לימד גם יבגני אריה. המפגש עם אריה שכנע אותה לעלות לישראל והיא עלתה לארץ בשנת 1990 והשתלבה בגרעין המייסד של תיאטרון גשר שבו התבלטה בכשרונה מייד.

לאחר כמה שנים בגשר עברה לתיאטרון הבימה ושיחקה במגוון רב של תפקידים, ולאחר מכן גם בהפקות משותפות של הבימה עם תיאטרון הקאמרי.

מאז 2012 היא מנהלת קריירה גם מחוץ לישראל, בעיקר בתיאטראות בגרמניה.

ביום העצמאות ה-61 של מדינת ישראל נבחרה להשיא משׂואה בהר הרצל, עבור תרומתה לתיאטרון העברי.

== קריירה ==

===קריירת תיאטרון בישראל===
מייד עם עלייתה לישראל החלה לשחק בתיאטרון גשר. בין השאר שיחקה במחזות "רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים", שהיה הפקתו הראשונה של התיאטרון ב-1992, "מולייר" (1992), "אדם בן כלב" (1993), "חלום ליל קיץ" (2001) עליו הייתה מועמדת לפרס שחקנית השנה, "העבד" (2002) שזכה בפרס התיאטרון הישראלי כהצגת השנה, "שושה" (2003) מאת יצחק בשביס-זינגר, "מדיאה" (2005) שבמהלכה שברה קרסול, "גן הדובדבנים" (2006), ואחרות.

כמו כל שאר שחקני התיאטרון, נאלצה גם דודינה ללמוד להופיע בעברית אף שכעולה חדשה לא דברה את השפה. היא עשתה זאת במאמצים גדולים, תוך שהיא קוראת את הטקסט העברי באותיות קיריליות ומתאמנת על ההגיה הנכונה.

ב-2007, קבלה הצעה לשחק בתיאטרון הבימה בהצגה אנה קארנינה על פי טולסטוי ומאז הפך "הבימה" לתיאטרון הבית שלה. ב-2009 כיכבה בהצגה "איולף הקטן" על פי איבסן. ב-2010 עלתה בתיאטרון זה ההצגה "מסילה לדמשק" מאת הלל מיטלפונקט, שם שיחקה בתפקיד הראשי. ב-2011 שיחקה ב"קוויאר ועדשים" בבימויו של מוני מושונוב, ב-2016 שיחקה במחזה "סיפור פשוט" המבוסס על ספר שכתב ש"י עגנון, וביימה שיר גולדברג. ב-2018 שיחקה במחזה "המלך ליר" מאת ויליאם שייקספיר בבימויו של גדי רול, לצד ליא קניג.

דודינה השתתפה גם בשתי הצגות בהפקה משותפת של תיאטרון "הבימה" ותיאטרון "הקאמרי": בשנת 2014 עלתה בכיכובה ההצגה "חשמלית ושמה תשוקה", וב-2017 המחזה "שלוש אחיות" שכתב אנטון צ'כוב וביים חנן שניר.

===קריירה קולנועית בישראל===
דודינה השתתפה בחמישה סרטים ישראליים זוכי פרס אופיר: ,"קלרה הקדושה"(1996), "קרקס פלשתינה"(1998), "החברים של יאנה" ו"האסונות של נינה" (2004).

סרטים ישראליים נוספים שבהם הופיעה: "מייד אין איזראל", "סוף המשחק" (1997), "ז'נטילה" (1997), "סיפור חצי רוסי" (2006), "מכתבים לאמריקה", "היו לילות" (2009), "מר ולדמן היקר", "החטאים", "מות המשוררת" (2017), "משפחה" "קיצור תולדות האוהבים" ו"אין בתולות בקריות".

===קריירה טלוויזיונית בישראל===
ב-1999 שיחקה בסרט הטלוויזיה "זמן אוויר" בבימויו של יצחק צפל ישורון.

ב-2003 דודינה גילמה את דמותה של השחקנית חנה רובינא בסרט הטלוויזיה "היה או לא היה", העוסק בפרשת אהבתם של רובינא ואלכסנדר פן. על תפקיד זה זכתה בפרס השחקנית הטובה בפסטיבל הקולנוע היהודי בוורשה.

ב-2006 שיחקה דודינה את דמותה של אירינה, בעלת חנות קסמים ברחוב סומסום. ב-2007 שיחקה בסדרה "מרחק נגיעה" בתור מרינה, אמו של זוריק (הנרי דוד). בסוף אותה שנה השתתפה בעונה השנייה של הסדרה "פרשת השבוע", בתור מושא אהבתו של אלישע (יובל סגל).

במהלך הקריירה, שיחקה דודינה בתפקידי אורח גם בסדרות טלוויזיה שונות ביניהם ב"פרנקו וספקטור" לצד משה איבגי ורונית אלקבץ ובסדרה "בת ים ניו יורק". בסוף 2008 שיחקה בסדרה "האמת העירומה" ששודרה בערוץ 10 בתפקיד מיקה, אמה של הגר, הילדה שנעלמה.

על השתתפותה בסרטה של מיכל אביעד "לא רואים עליך", זכתה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה באוקטובר 2011.

בשנת 2012 השתתפה בסדרה "עניין של זמן". בשנת 2016 השתתפה בסרט "שבוע ויום" שזכה לפרס בפסטיבל קאן. בשנת 2019 השתתפה בסדרה "כבודו". ב-2020 שיחקה בסדרה "חזרות" של כאן 11. בשנת 2021 נבחרה להיות הפרזנטורית של חברת הפינטק "BTB - Be The Bank".

בשנת 2023 הקרינו בכאן 11 תוכנית טלוויזיה בהשתתפותה שבה השף ענר בן רפאל פורמן יצר חמש מנות בהשראת חייה. באותה שנה עלתה בכאן 11 סדרה בכיכובה בשם סובייצקה, המלווה שלושה דורות לעליה מברית המועצות.

בספטמבר 2023 התארחה באחד הפרקים של תוכנית האירוח "ארוחה של החיים" ששודרה בכאן 11.

=== קריירה בעולם ===
דודינה מרבה להופיע בתפקידים בעולם, בעיקר בגרמניה. היא לומדת את התפקידים בגרמנית אף על פי שאינה דוברת את השפה, כפי שעשתה בעברית כשהייתה עולה חדשה.

ב-2012 השתתפה בהצגה "פרסונה", המבוססת על סרט של אינגמר ברגמן באותה השם, בהפקה משותפת של תיאטרון "הבימה" ותיאטרון "רזידנס" במינכן. ההצגה עלתה הן בגרמניה והן בישראל. באותה שנה השתתפה בסרט הפיגוע, של הבמאי הלבנוני זיאד דווארי, שצולם בחלקו בישראל.
ב-2017 שיחקה בסרט הגרמני "בזמנים של אור דועך" לצד השחקן ברונו גנץ. ב-2019 הצטרפה לפרק אחד בעונה השלישית של דרמת הטלוויזיה של BBC אמריקה "להרוג את איב" .

בתחילת 2020 קבלה הזמנה להצטרף למשך שנה לאנסמבל התיאטרון העירוני בשטוטגרט, מהתיאטרונים המוערכים בגרמניה, אך התוכנית בוטלה בגלל הקורונה. החל מעונת 2020/21 היא חברה קבועה באנסמבל התיאטרון העירוני שם<ref>[https://www.schauspiel-stuttgart.de/ensemble/evgenia-dodina]</ref>.

==חיים אישיים==
דודינה (מימין) ובן זוגה [[אבי בנימין במופע "פסקול חי לסרט שאינו קיים", 2012]]
דודינה נשאה בנישואין אזרחיים בקפריסין לאבי בנימין, מלחין הבית של תיאטרון גשר, ולהם בת, אנה בנימין נדזבצקי.
==פרסים והוקרה==
* פרס רוזנבלום 1998
* פרס קלצ'קין לתיאטרון 2004
* תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת תל אביב 2010
== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

* 
* 
* - ריאיון
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://geekonomy.net/2018/05/13/geekonomy201/ יבגניה דודינה מתארחת] בפודקאסט "גיקונומי", 13 במאי 2018
* 
* 
* 
מכתביה
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2009
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:זוכי פרס קלצ'קין
קטגוריה:זוכות פרס קלצ'קין
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:ישראליות ילידות בלארוס
קטגוריה:ישראלים ילידי בלארוס
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964