גסטון לנוטר

גסטון לנוטר (בצרפתית: Gaston Lenôtre; 28 במאי 1920 סן ניקולא די בוסק - 8 בינואר 2009 סנלי) היה שף קונדיטור, יוצר שוקולדים, איש עסקים ומחבר צרפתי, אחד ממחדשי האמנות הקולינרית הצרפתית במחצית השנייה של המאה ה-20. בית ספרו היוקרתי, "אקול לנוטר" שעל יד פריז, העמיד דורות של שפים וקונדיטורים. לפי הערכתו של בוקיז חשיבותו של לנוטר בהיסטוריה של הפאטיסרי הצרפתית משתווה לזו של קארם מהמאה ה-19.

==רקע משפחתי וצעירותו==
גסטון לנוטר ואחיו מרסל היו בניו של גסטון לנוטר האב, אמן הרטבים ("סוֹסֶר") (sauceur) של המלון "גראן הוטל דה פארי", ושל אשתו אלאונור, אחת ה"שפיות" הראשונות בצרפת, שעבדה אצל המשפחות רוטשילד ופרייר, בווילות שלהן בפריז ובבורדו.
גסטון הבן נולד בשנת 1920 בסן ניקולא די בוסק, במחוז אר, בנורמנדיה עילית. בנעוריו התלבט בין מקצוע יצור הרהיטים ובין הפאטיסריה.

==פריצת הקריירה כקונדיטור==
מאמו גסטון לנוטר למד לא מעט מסודות המקצוע, בין היתר, מתכונים של ה"פטי סאבלה" ועוגות האורז שלה.
בשנת 1947 פתח בעצמו קונדיטוריה ("פאטיסרי") ביישוב פונט-אודמר (Pont Audemer) ברחוב גמבטה מס.8 וניהל אותה במשך עשר שנים. לאחר מכן מכר אותה ופתח "בוטיק פאטיסרי" בפריז, ברחוב אוטיי.תוך פרק זמן קצר הפך לספק העוגות והמאפים של המשפחות האמידות דאסו, ארסאן ולאגארדר. הלקוחות התלהבו מקינוחי השארלוט, בוואריה, המוסים והמקרון, וגם מהמצאותיו בתחום העוגות הקלות המערבבות טעמים חדשים, כמו למשל ה"אופרה" (שילוב של שוקולד וקפה) ו"סיקסה" (Succès) ("הצלחה" בצרפתית, על בסיס פסטה וקרם נוגטין). 
ידוע בפרפקציוניזם ובקפדנות שלו, הנדרשת במיוחד במקצוע הקונדיטוריה
("משקל, מידות, דיוק", כפי שנהג לציין), לנוטר השתמש בעבודתו בשיטות ידניות גם כשהיה צריך להכין מנות לאלפי אורחים.

==בית הספר לנוטר==
בנוסף, הקים בשנות השישים עסק קייטרינג (טרֶטֶר) (traiteur). 
בשנת 1968 עבר עם המטבחים והמעבדה שלו פלזיר, במחוז איבלין ופתח שם את בית הספר "לנוטר" בשנת 1971. המקום הפך בקרוב למוסד בעל שם במילייה בתחום האומנות הקולינרית. משורות חניכיו יצאו שפים מפורסמים כמו למשל אלן דיקאס, מישל רישאר קונדיטורים כמו פייר ארמה, ז'ראר מילו, מארק אברלן, רז'יס מארקון, רישאר קוטאנסו או איב טיריאס. 
גם אחיינו, פטריק לנוטר הוא שף ידוע, שמסעדותיו זכו בסך-הכול בשבעה כוכבים במדריך מישלן האדום והצטיין במיוחד כפטיסייה בעת עבודתו במסעדת "לה פביליון דה פרנס" (Le pavillon des Princes) בפריז.

==ה"אימפריה"==
החל משנת 1975 גסטון לנוטר פתח סניף בחנות הכלבו KaDeWe בברלין. מאז עסקיו התפשטו בשלוש-עשרה ארצות, כולל יפן, ארצות במזרח התיכון, לאס וגאס בארצות הברית וכו'. פתח בהמשך כמה מסעדות גדולות ובעלות שם: "פרה קטלאן" ביער בולון (1976) (אותה מנהל מאז 1997 השף פרדריק אנטון), ה"פביליון אליזה - לנוטר" בשדרות שאנז אליזה (1985), ה"רסטוראן פנורמיק" של האצטדיון "סטאד דה פראנס" (1998), כמו כן כשלושים בוטיקים ברחבי העולם, המסעדה "פביליון דה פראנס" (1982) בדיסני וורלד באורלנדו, פלורידה (יחד עם פול בוקיז ורוז'ה ורז'ה).
החל משנת 1985 החברה של גסטון לנוטר נמצאת בשליטת קבוצת אקור (Accor). 
גסטון לנוטר הלך לעולמו ב-8 בינואר 2009 בביתו בסולון (Sologne).
כנס הלוויה התקיים בכנסיית נוטר דאם דה לה קוטיר ביישוב ברנה (המחוז אר) והוא נקבר בחלקה המשפחתית בבית הקברות של היישוב קוטיר.
גסטון לנוטר היה נשוי והשאיר שלשה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.lepoint.fr/actualites-societe/portrait-lenotre-le-precurseur-de-la-patisserie-moderne/920/0/305329 מבשר הפאטיסריה המודרנית], לה פואן, 8 בינואר 2009
* [https://web.archive.org/web/20090216203846/http://madame.lefigaro.fr/cuisine/en-kiosque/979-lenotre-un-traiteur-nomme-plaisir/2 כתבה בעיתון לה פיגארו]
* בזיל כץ, [http://www.nytimes.com/2009/01/09/dining/09lenotre.html?_r=1 "גסטון לנוטר, שבנה מותג קולינרי, נפטר בגיל 88"], הניו יורק טיימס, 9 בינואר 2009

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפים צרפתים

קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1920
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2009