יצחק בר-יוסף

יצחק בר-יוסף (נולד ב-19 ביוני 1949) הוא סופר ישראלי.

==ביוגרפיה==
בר-יוסף נולד בתל אביב לצפורה-פייגה לבית גרינפלד, בת היישוב הישן בירושלים, דור שמיני בארץ, ולסופר יהושע בר-יוסף, יליד צפת, דור שישי בארץ. הוא אחיהם הצעיר של המחזאי והסופר יוסף בר-יוסף ושל חוקרת הספרות והמתרגמת בלהה רובינשטיין.

את ילדותו בילה בירושלים, צפת וחיפה, מקומות מגוריהם של אמו ואביו שחיו בנפרד. בספרו האוטוביוגרפי "מזכרת אהבה" הוא מספר: <ref>יצחק בר-יוסף, מזכרת אהבה, עם עובד, 1995, עמ' 93</ref>

בר-יוסף למד בתיכון עירוני ה' בחיפה, הוא בוגר החוג להיסטוריה של עם ישראל והחוג לתולדות התיאטרון, ומוסמך בחוג לספרות השוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנים 1983–2008 היה חבר מערכת "ידיעות אחרונות". 

ב-1995 זכה בר-יוסף בפרס קוגל מטעם עיריית חולון, וב-2003, 2011 בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים. ספרו "מזכרת אהבה" יצא לאור בפראג ב-2007. סיפוריו תורגמו לשפות שונות ובהן אנגלית, רוסית, גרמנית, ספרדית, צרפתית, סינית וערבית.

בר-יוסף מתגורר בתל אביב.

== יצירתו ==
גיבוריו של בר-יוסף מתמודדים עם גורלם וכמהים לאהבה, אך לעיתים קרובות הם נתונים במאבק שבין יאוש לתקווה, בין אשליה לאכזבה. ספריו המאוחרים נוטים יותר למזג בין דמויות גרוטסקיות לדמויות מורכבות. הוא מרבה לתאר את המרחב בספריו ורבים מסיפוריו הם סיפורי מקום, שמעלים תיאורים חיוניים, הן של מושבות ועיירות נידחות, והן של ערים כמו ירושלים, צפת, חיפה ותל אביב. אפיונם של המקומות הללו מתוארים בלשון קולחת ובהירה.<ref name=":0">[https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/00549.php יצחק בר-יוסף], לקסיקון הספרות העברית החדשה</ref> 

היחסים שבין יצחק ואביו, יהושע בר-יוסף, עומדים במרכז ספרו האוטוביוגרפי, "מזכרת אהבה". הספר עוקב אחר זיכרונותיו של הבן מאביו, הסופר הכריזמתי. "התבוננותו הרטרוספקטיבית והמפוכחת של הבן המספר משרטטת דיוקן מורכב הן של דמות האב והן של מערכת היחסים בינו ובין בנו. דמות האב מצטיירת כקרובה מצד אחד וזרה ומנוכרת מצד אחר, אהובה ומפחידה, מושכת ודוחה"<ref name=":0" />

לאחר מותם של בני משפחתו, כותבת חגית הלפרין, הרגיש בר-יוסף חופשי לכתוב עליהם בצורה שונה בספרו: "היי אתם שם למעלה". אין הוא נתון יותר תחת עיניהם הביקורתיות והוא חופשי לכתוב כרצונו, ואף לקרוץ אליהם ואל הקורא. ב"התנצלות המחבר" שהוסיף להקדמה הוא כתב ביותר משמץ של התרסה: "אם פגעתי בכבודו של מי מבני משפחתי בעולם הזה ובעולם הבא, אני מתנצל, אפיים ארצה אשתוחח בצער מדומה".<ref name=":0" /> הסופר מיזג בין חומרים ביוגרפיים ובדיוניים, בין עבר להווה ובין קודש לחול, והוציא ספר "משוגע" מקורי וחדשני. בר-יוסף עצמו תיאר את הספר כ"רומאן סיפורים משפחתי".<ref name=":1" />
== ספריו<ref name=":1">חגית הלפרין, "[https://www.haaretz.co.il/literature/prose/2021-08-23/ty-article/.premium/0000017f-e15f-d38f-a57f-e75f3bbc0000 חיוך ממזרי של ניצחון קטן, כזה שלא ראיתי מעודי התפשט על פניה"], הארץ, 23 באוגוסט 2021</ref> ==
* סיפרתי את זה יחזקאל, הוצאת כתר, 1988
* חדר מלחמה, הוצאת כתר, סדרת צד התפר, 1990
* ונוס, הוצאת כתר, סדרת צד התפר, 1992
* סימני חיים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1994
* מזכרת אהבה, הוצאת עם עובד, הספרייה לעם, 1995. יצא לאור במהדורה חדשה בהוצאת ידיעות ספרים ב-2007
* גם לך יהיה טוב בחיים, הוצאת עם עובד, הספרייה לעם, 1997
* לא ביום ולא בלילה, עם עובד, הספרייה לעם, 2000
* כשהתנשקנו, הקיבוץ המאוחד, 2006
* מה שיהלי רוצה, עם עובד, 2014
* היי, אתם שם למעלה, עם עובד, 2021
* אחיך, דחק, 2023

==ממאמריו==
* 

==לקריאה נוספת==
* קובי נסים, "חדר-מלחמה", עכשיו, חוב' 56 (1991), עמ' 319–321. על: יצחק בר-יוסף, חדר-מלחמה (ירושלים: כתר, 1990).
*נורית גוברין, "אבות ובנים - בין אימה לחסד", 'קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה', כרך ה', הוצאת גוונים ואוניברסיטת תל אביב, תשע"ה / 2015, עמ' 421 - 434. על 'מזכרת אהבה', עמ' 427 - 432.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
*
* 
* 
* משה גרנות, , 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
יצחק
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס קוגל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (חיפה)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949