OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גלריית סרפנטיין

גלריית סרפנטיין (באנגלית: Serpentine Gallery) היא גלריית אמנות בגני קנזינגטון במרכז לונדון, המציגה בעיקר אמנות מודרנית ואמנות עכשווית. הכניסה לגלריה חופשית, והיא נחשבת לאחת מהפופולריות בגלריות לונדון, כשמדי שנה מבקרים בגלריה כ-750,000 איש.

== היסטוריה ==
הגלריה נפתחה בשנת 1970 ביוזמת מועצת האמנות של בריטניה הגדולה והיא נמצאת בבית תה שנבנה בשנת 1934 בקרבת אגם הסרפנטיין שנמצא בהייד פארק הסמוך. בשנים הראשונות נפתחה הגלריה רק בחודשי הקיץ. בשנת 1986 מונתה ג'וליה פייטון ג'ונס כמנהלת הגלריה, ותחת פיקוחה עברה הגלריה שיפוץ נרחב והחלה לפעול כל ימות השנה.

בגלריה הוצגו יצירות של מאן ריי, הנרי מור, אנדי וורהול, בריג'יט ריליי, אלן מקולום ודמיאן הירסט.

בפתח הגלריה מוצגת דרך קבע יצירה של איאן המילטון פינליי המוקדשת לנסיכה דיאנה שהייתה תומכת של הגלריה.

מאז שנת 2001, מדי קיץ, נבנה ביתן זמני לתערוכות מתחלפות בפתח הגלריה. הביתן עצמו נבנה כל שנה על ידי אדריכל אחר. בין האדריכלים שהקימו את הביתן הזמני היו זהה חדיד, דניאל ליבסקינד, אוסקר נימייר, טויו איטו, איי וייוויי, פרידה אסקובדו, אלבארו סיזה ורם קולהאס.

== גלריה ==
<gallery>
Serpentinegallerywithdome.jpg|גלריית הסרפנטין משמאל. מימין – כיפה שנבנתה בשנת 2006 על מנת להכיל תערוכות מתחלפות.
Serpentine_Gallery_Pavilion_2007_-_geograph.org.uk_-_657048.jpg|הביתן הזמני משנת 2007.
Serpentine_Gallery_Pavilion_2009.JPG|ביתן קיץ 2009 בגלריית סרפנטין בגני קנסינגטון. הביתן תוכנן על ידי האדריכלית קזויו סג'ימה והאדריכל מפירמת SANAA.
Marina Abramović (London 2014).jpg|מרינה אברמוביץ' בפרויקט "512 Hours" ב-2014. 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* מיכאל יעקובסון: [http://www.xnet.co.il/architecture/articles/0,14710,L-3105185,00.html סמיליאן ראניץ' יתכנן את ביתן הקיץ של גלריית סרפנטיין בלונדון], 17.3.14, Xnet

קטגוריה:מוזיאונים לאמנות מודרנית
סרפנטיין, גלריית
קטגוריה:וסטמינסטר: מוזיאונים
אגם הסרפנטיין

אגם הסרפנטין
אגם הסרפנטיין (באנגלית: Serpentine מוכר גם כנהר הסרפנטיין) הוא אגם הנמצא בהייד פארק בלונדון, הממלכה המאוחדת. מקור שם האגם הוא בצורתו דמוית הנחש (באנגלית: "סרפנט").

האגם נוצר בשנת 1730, כאשר המלכה קרוליין מאנסבך, אשתו של המלך ג'ורג' השני, ציוותה על סכירת נהר הווסטבורן דבר אשר גרם להיווצרות האגם.

האגם מהווה בית גידול לברווזים, אווזים וברבורים.

==גאוגרפיה של אגם הסרפנטיין==
בעבר הווסטבורן הזין את האגם, אך כיום משום שהנהר מזוהם את המים של האגם שואבים מהתמזה ומזינים אותו גם הנהרות התת-קרקעיים של לונדון. בדרום מזרח האגם ישנו גשר המכונה "גשר הסרפנטיין", ובקצה המזרחי סכר דרכו זורמים מי האגם דבר שיוצר מפל נוי קטן. באגם אנדרטה לזכרה של הנסיכה דיאנה וניתן לשכור בו סירות.
האגם נחשב לאגם רדוד ועומקו המרבי הוא 12 מ'(40 רגל). בחוף האגם ישנן שתי מסעדות ועוד מתקני נופש שונים ורבים.

==היסטוריה==
במהלך שנת 1730 הורתה המלכה קרוליין אשתו של המלך ג'ורג' השני להקים סכר שיסכור את הנהר וסטבורן כחלק מתוכנית שיפוץ ההייד פארק. באותו הזמן הקמת אגמים מלאכותיים הייתה מסובכת והאגמים היו בנויים בצורת מלבנים, אגם הסרפנטיין היה הראשון מסוגו שהצליח לחקות אגם טבעי. הצלחה זאת גררה חיקויים בפארקים בכל העולם.

בשנת 1816, נמצאה באגם גופתה של רייט וסטברוק אשתו של המשורר פרסי ביש שלי, מחוץ לאגם היה מכתב התאבדות ממנה לאחיה, אביה ואחותה.

אגם הסרפנטיין שימש לאירוח של תחרויות השחייה במים פתוחים ושלב השחייה בטריאתלון באולימפיאדה בשנת 2012.

בכל שנה החל משנת 1864 ועד ימים אלה, בבוקרו של חג המולד, מתקיימת באגם תחרות שחיה מסורתית שהמנצח בה, זוכה בגביע "פיטר פן". התחרות מתקיימת על ידי מועדון השחיה של האגם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הייד פארק
קטגוריה:לונדון: פארקים
סרפנטיין
דיאז

[[דו דיאז]]

דִּיאֵז (מצרפתית: Dièse. בעברית: נָסֵק) הוא סימן היתק במוזיקה, המורה על הגבהת הצליל הבא אחריו בחצי טון, ומסומן ב-♯ (הדומה ל-#), משמאל לתו. באוקטבה תקנית, סי דיאז זהה דיאטונית לדו ומי דיאז זהה דיאטונית לפה. קיים גם סימן דיאז כפול הנראה כך: 𝄪 והוא מעלה תו נתון בטון שלם. בתיווי של מוזיקה במאה העשרים נוצרו גם סימני דיאז מיוחדים המורים על הגבהת הצליל ברבע טון או בשלושת רבעי טון.

סדר הדיאזים בסולם הוא קבוע, על פי מעגל הקווינטות והוא: פה דיאז, דו דיאז, סול דיאז, רה דיאז, לה דיאז, מי דיאז, סי דיאז.

==ראו גם==
*במול
*בקר
*#C

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:סימנים מוזיקליים
משפט בנך-שטיינהאוס

משפט בנך-שטיינהאוס, הידוע גם בשם עקרון החסימות במידה שווה, הוא משפט מתמטי יסודי וחשוב באנליזה פונקציונלית. עיקרון זה טוען עבור משפחה של העתקות ליניאריות רציפות על מרחב בנך, שאם יש חסם משותף לכל האופרטורים במשפחה בכל נקודה של המרחב, אז יש חסם אחיד על הנורמה שלהם.

משפט זה, יחד עם משפט האן-בנך ומשפט ההעתקה הפתוחה, נחשב לאחד משלוש אבני היסוד של האנליזה הפונקציונלית. גרסה מוקדמת של המשפט הופיעה במאמר של סטפן בנך והוגו שטיינהאוס ב-1927. המשפט הוכח באותו זמן גם על ידי האנס האן.

== המשפט ==

יהי <math>X</math> מרחב בנך ויהי <math>Y</math> מרחב נורמי כלשהו. תהי <math>\mathcal{F}</math> משפחה של העתקות ליניאריות רציפות <math>T_{\alpha} \colon X \rightarrow Y</math>. 

אם לכל <math>x \in X</math> הקבוצה <math>\left\{T_\alpha (x) : T_\alpha \in \mathcal{F} \right\}</math> חסומה, אז גם קבוצת הנורמות <math>\left\{||T_\alpha|| : T_\alpha \in \mathcal{F} \right\}</math> חסומה. 

== הוכחה ==

למשפט חשוב זה יש הוכחה קצרה המסתמכת על משפט הקטגוריה של בייר (Baire). 

לכל מספר טבעי <math>\, n</math>, נגדיר <math>X_n = \left\{ x \in X : \| T_\alpha(x) \| \le n ,\; \forall T_\alpha \in \mathcal{F} \right\}</math>. לפי ההנחה, קיים חסם משותף בכל נקודה, ולכן <math>\bigcup_{n}{X_n} = X</math>. הקבוצות <math>X_n</math> הן קבוצות סגורות, משום שהקבוצות <math>\ Z_n^\alpha = \left\{ x \in X : \| T_\alpha(x) \| \le n \right\}</math> סגורות לכל <math>\alpha</math> בגלל הרציפות של <math>T_\alpha</math>, ולכן החיתוך <math>X_n = \bigcap_{\alpha}{Z_n^\alpha} </math> גם הוא סגור. 

בתור מרחב מטרי שלם, <math>X</math> הוא מרחב בייר ("מרחב מקטגוריה שנייה"), ולכן אחת מהקבוצות <math>X_n</math> מכילה כדור פתוח: יש <math>\delta > 0</math> ו-<math>x_0 \in X_n</math> כך שאם <math>\|x-x_0\|<\delta</math> אזי <math>x \in X_n</math>. נותר לתרגם את העובדה הזו לחסם המבוקש. 

תהי <math>z \in X</math> נקודה כך ש-<math>\|z\| \le \delta/2</math>, אז לפי אי-שוויון המשולש <math>\|T(z)\| = \|T(x_0+z)-T(x_0)\| \le
\|T(x_0+z)\| + \|T(x_0)\| \le 2n</math>, וזאת לכל <math>T \in \mathcal{F}</math>. מכאן נובע שלכל <math>y \in X</math> מנורמה <math>1</math>, מתקיים <math>\|T(y)\|=\frac{2}{\delta}\|T(\frac{1}{2}\delta y)\|\le \frac{2}{\delta}\cdot 2n</math>, כלומר <math>\|T \| \leq 4n / \delta</math>. זהו חסם אחיד על הנורמות של ההעתקות הליניאריות במשפחה <math>\mathcal{F}</math>.

הערה. הוכחה זו מספיקה גם אם מחלישים את ההנחה המקורית, ומניחים רק שקבוצת הנקודות <math>x\in X</math> שעבורן <math>\left\{T_\alpha (x) : T_\alpha \in \mathcal{F} \right\}</math> חסומה, היא קבוצה מקטגוריה שנייה. 

==קישורים חיצוניים==
* 

בנך-שטיינהאוס
ז'אן-פול מארה

ז'אן פול מארָה (בצרפתית: Jean-Paul Marat; 24 במאי 1743 – 13 ביולי 1793) היה רופא, פיזיקאי, עיתונאי ופוליטיקאי צרפתי יליד שווייץ וממוצא איטלקי סרדיני שחי שנים רבות בבריטניה ובהולנד, אך נודע בעיקר בעקבות פעולותיו כמהפכן צרפתי. מארה היה חבר ומנהיג בסיעת היעקובינים הקיצונית במהלך המהפכה וממייסדי שלטון הטרור בתקופה זו. התבטאותו בעיתוניו התאפיינה בחריפות חסרת פשרות בהתייחסו לממשל ול"אויביי המהפכה". מארה היה אחד מקולותיה הקיצוניים ביותר של המהפכה הצרפתית, והוא נתן אור לדעותיו לא רק בעיתון אלא גם בנשיאת נאומים ציבוריים מלהיבים ביותר והתבטאויותיו הקיצוניות היוו מצע לאופייה האלים של המהפכה. לאחר הפיכת ה-10 באוגוסט 1792 נחשב לאחד משלושת האישים החזקים ביותר בצרפת, יחד עם ז'ורז' דנטון ומקסימיליאן רובספייר.

== ביוגרפיה ==
בהכשרתו היה מארה רופא, שלמד רפואה באוניברסיטת מונפלייה וסיים את לימודיו ב-1775 באוניברסיטת סנט אנדרוז בסקוטלנד. עבד כרופא, בין השאר, בשירות הרוזן ד'ארטואה ופרסם מספר עבודות - על מחלת הזיבה ועל מחלות העיניים. בנוסף התעניין באופטיקה ובפיזיקה בכלל וערך ניסויים וכתב גם בתחומים אלה.

מארה חדר לחוגי הפוליטיקה והיה לאחד הקיצונים שבדוברי המהפכה הצרפתית. כבר בשלב מוקדם יחסית של המהפכה, כחבר מועדון הקורדליירים, קרא לחיסול השלטון המלוכני בצרפת ויצא נגד המהפכנים שנקטו בגישה מתונה יותר. הוא ייסד את העיתון "ידיד העם" (L'Ami du peuple), שעל דפיו פרסם את דעותיו הקיצוניות וקרא להוציא להורג את כל מתנגדי המהפכה.

=== מותו ===
"[[מות מארה" (1793) מאת ז'אק-לואי דויד (1748 - 1825). בתמונה מארה לאחר דקירתו, עיניו עצומות וידו מחזיקה בנוצה הנוגעת ברצפה. בידו השנייה המכתב שכתבה לו שרלוט לפני רציחתו.]]
מארה נרצח בביתו בעודו רוחץ באמבט רפואי על ידי שארלוט קורדה, חברה בסיעה הז'ירונדינית (סיעת מרכז ליברלית). עקב מחלת עור ממנה סבל, נהג מארה לשהות באמבט במשך שעות ובזמן זה לכתוב את מכתביו ולנהל את עבודתו. שארלוט הגיעה לדירתו באמתלה כי ברשותה מידע רב חשיבות עבורו. על אף מחאותיה של אשתו,סימון אבררד (Simone Évrard) אישר מארה לשארלוט להגיע לדירתו ולהיכנס לחדר עבודתו - האמבטיה בה שהה. לאחר שיחה קצרה בין השניים, בה דיווחה לו שארלוט על המידע שברשותה היא הוציאה סכין שהביאה עמה ודקרה את מארה בחזהו. מארה מת במקום. נטען כי מניעיה של שארלוט לרצח היו השתייכותה לענף עני של משפחת המלוכה, שאחיה נמלט יחד עם קרובי המשפחה המלכותית וכי היא ביקשה לנקום את מותם של חבריה.

רציחתו של מארה עוררה תגובות נזעמות בקרב היעקובינים והביאה להוצאתה להורג של מארי אנטואנט ולטבח באויביהם המלוכניים והז'ירונדינים כאחד. במשפטה, טענה שארלוט כי היא ביצעה את הרצח לבדה וכי "הרגתי אדם אחד כדי להציל 100,000". היא הוצאה להורג בגיליוטינה ב-17 ביולי 1793.

====באמנות====
"מות מארה" (בצרפתית: La Mort de Marat) הוא ציור שמן מאת הצייר הנאו קלאסי ז'אק-לואי דויד. הציור מתאר את מארה מיד לאחר מותו והוא אחד הדימויים המזוהים ביותר עם המהפכה הצרפתית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהפכנים צרפתים
קטגוריה:רופאים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בפנתאון של פריז
קטגוריה:אנשי שלטון הטרור
קטגוריה:המהפכה הצרפתית: אישים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות בצרפת
קטגוריה:צרפתים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ילידי 1743
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1793
קטגוריה:יעקובינים
מבואות יריחו

מבואות יריחו היא התנחלות הממוקמת בדרום בקעת הירדן, צפונית ליריחו, בגובה של כ-150 מטר מתחת לפני הים. היישוב שייך למועצה אזורית ערבות הירדן. מבואות יריחו נמצאת באזור בקעת נחל עוג'ה המוכר גם בשם בקעת ייט"ב, אזור הנמצא מעט גבוה מלב בקעת הירדן ממזרח לבקעה.

== היסטוריה ==
היישוב נוסד בשנת 1999 כתחנת מחקר ופיתוח לניסויים חקלאים אך במהרה נהפך, ללא אישור חוקי, ליישוב קהילתי בעל גוון חקלאי. בשנת 2004 הצטרפו ליישוב כ-14 משפחות ובשנת 2006 התגוררו במבואות יריחו 21 משפחות. כיום מונה מבואות יריחו 57 משפחות (כ-400 נפשות). משפחות היישוב שומרות על אורח חיים דתי.

ביישוב פועלים משפחתון, גן ילדים, משחקיה לגיל הרך, מקווה טהרה ובית כנסת. ליישוב שטחים חקלאיים, וחלק מהתושבים עוסקים בגידול תמרים וצאן. מוסד נוסף ביישוב הוא חוות "גינת עדן", שמהווה מסגרת לימודית-חקלאית-טיפולית, שהחלה כמסגרת פרטית ובהמשך השנים נלקחה לחסות הרווחה. תלמידות החווה גרות במתחם החווה (בצמוד ליישוב) ועובדות בצוותים שונים: חקלאות, רכיבה טיפולית ואילוף, עיזים הכנת גבינות ומוצרים נוספים, קדרות (קרמיקה).

ב-15 בספטמבר 2019 קיימה ממשלת ישראל ישיבה במקום, בה הסדירה את חוקיות היישוב. ב-10 באוקטובר אישרה מועצת התכנון העליונה להפקדה בניית 182 יחידות דיור ומוסדות חינוך.

על פי נתוני מועצת יש"ע לשנת 2022, מבואות יריחו הוא היישוב היהודי שצומח הכי מהר ביהודה ושומרון, עם אחוז גידול של 40%.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.jordanvalley.org.il/page_49307 מבואות יריחו], באתר המועצה האזורית בקעת הירדן
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יריחו
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:יישובים באזור ים המלח
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1999
קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
יחס רפלקסיבי

בלוגיקה ובמתמטיקה, יחס בינארי <math>\mathcal{R}</math> מעל קבוצה <math>A</math> הוא יחס רפלקסיבי אם עבור כל איבר <math>a</math> בקבוצה <math>A</math>, האיבר <math>a</math> נמצא ביחס עם עצמו, כלומר <math>a\mathcal{R}a</math>.

==דוגמאות==
*יחס השוויון <math>(=)</math>
*הכלה בין קבוצות <math>(\sube)</math>
*היחסים "קטן/שווה" <math>(\le)</math> ו"גדול/שווה" <math>(\ge)</math>
*היחס "מחלק ללא שארית" <math>(|)</math>
*היחס "קרוב אצל" (משום שאדם קרוב אצל עצמו).
*כל יחס סדר חלש או יחס שקילות מעצם הגדרתם.

לכל יחס <math>\mathcal{R}</math>, היחס הרפלקסיבי המינימלי המכיל את <math>\mathcal{R}</math> הוא <math>\mathcal{R}\cup I_A</math>, כאשר <math>I_A=\bigl\{(a,a):a\in A\bigr\}</math> הוא יחס הזהות על <math>A</math>. זהו "הסְגוֹר הרפלקסיבי" של <math>\mathcal{R}</math>. לכן באופן שקול ניתן להגדיר רפלקסיביות באמצעות יחס הזהות: <math>S</math> יחס רפלקסיבי מעל הקבוצה <math>B</math> אם ורק אם <math>I_B\sube S</math>.

==יחסים קשורים==
יחס שבו אף איבר אינו ביחס עם עצמו נקרא אי-רפלקסיבי או אנטי-רפלקסיבי. לדוגמה: היחס "גדול מ-".

==ראו גם==
*תורת הקבוצות - מונחים

==קישורים חיצוניים==
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:יחסים מתמטיים
Bacillus

Bacillus (מיונית, בעברית: מתג) הוא סוג של חיידקים אמיתיים, הכולל חיידקי מתג אווירניים, גראם-חיוביים, היוצרים נבגים. קיימים כ-50 מינים המשתייכים לסוג זה; רובם מצויים באדמה ומתקיימים בטווח טמפרטורה של 25 עד 45 מעלות. ה-Bacillus משמש לעיתים קרובות כאורגניזם מודל.

לשני מיני Bacillus חשיבות רפואית: B. anthracis, הגורם למחלת הגחלת (anthrax) ובשנת 2001 אף השתמשו בו בטרור ביולוגי, ו-B. cereus, גורם נפוץ להרעלת מזון ולבעיות רפואיות נוספות (דלקות עיניים למשל). מינים מוכרים נוספים הם B. subtilis, הנחשב לחיידק הגרם-חיובי הנחקר ביותר, זאת עקב הקלות בה ניתן להחדיר אליו גנים זרים ו-B. megaterium המשמש גם הוא במחקר. B. polymyxa קושר חנקן. בהדברה ביולוגית משתמשים ב-B. thuringiensis, שהגן לרעלן המופרש ממנו, והקוטל זחלי יתושים, הוכנס בשיטות של הנדסה גנטית לצמחים, ב-B. sphaericus שגם הוא קטלני לזחלי יתושים וב-B. firmus המשמש להדברה ביולוגית של נמטודות העפצים. מ-B. brevis מפיקים את היונופור gramicidin, ומ-B. licheniformis את האנטיביוט Bacitracin.

זהו אחד מסוגי החיידקים הבודדים שמיניו מסוגלים ליצור נבגים פנימיים בתנאי עקה. לנבגים חשיבות רבה בשרידות שלהם. בעבר נטען שנבגים של B. sphaericus נמצאו במעי של דבורה מאובנת בענבר בן 25-40 מיליון שנה ונבגים של מין אחר בגבישי מלח בני 250 מיליון שנה. אף שהממצאים מוטלים בספק, העלה העניין את השאלה - שאין עליה עדיין תשובה: האם בנבגים מתבצעת פעילות מטבולית כלשהי - מה שמגביל את שרידותם למאות - אלפי שנים, או שאין בהם פעילות כזו, ואז הם יכולים לשרוד גם מיליוני שנה.

המונח Bacillus שימש בעבר לתיאור כל החיידקים שצורתם מוט קצר - חיידקי מתג. Mycobacterium tuberculosis, המתג הגורם לשחפת כונה בראשית דרכו "המתג של קוך" (Koch's bacillus). כיום משמש לאותו עניין המונח האנגלי rod.

==קישורים חיצוניים==

* [http://israelipodcast.blogspot.co.il/2014/02/blog-post.html תוכנית רדיו מוקלטת על הבצילוס הישראלי (BtI) ועל חברת הסטרטאפ שפיתחה אותה לשם הדברת יתושים]
* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדיננד כהן
קטגוריה:חיידקים שתוארו ב-1872

קטגוריה:Firmicutes
קטגוריה:אורגניזם מודל
סטפן בנך

סטפן בַּנַךְ (בפולנית: , נכתב גם באנאך; 30 במרץ 1892 - 31 באוגוסט 1945) היה מתמטיקאי פולני, ממייסדי ענף האנליזה הפונקציונלית. הוכיח משפטים רבים וחשובים באנליזה מתמטית הנקראים על שמו.

== ביוגרפיה ==
בנך נולד בקרקוב שבפולין ב-1892, והיה הרוח החיה באסכולת לבוב במתמטיקה שהתקיימה בפולין בין שתי מלחמות העולם. בנך היה אוטודידקט במתמטיקה וגאוניותו התגלתה רק במקרה על ידי המתמטיקאי הוגו שטיינהאוס. 

בפרוץ מלחמת העולם השנייה, היה בנך נשיא החברה המתמטית הפולנית. בזכות היותו שותף-חבר באקדמיה למדעים באוקראינה ובעל קשרים טובים עם מתמטיקאים סובייטים, הוא הורשה לשמור על תפקידו למרות הכיבוש הסובייטי של העיר ב-1939. בנך אף הצליח לשרוד את כיבוש הנאצים הברוטלי מ-1941 על ידי כך שמכר את דמו לניסויי פרופסור רודולף וייגל. כמובן, עובדה זו גרמה לירידה בבריאותו ובמשך שנות הכיבוש אף לקה בסרטן ריאות. לאחר המלחמה חזרה העיר לבוב לידי הסובייטים ובנך מת שם, מבלי שהספיק לחזור לפולין. בנך נקבר בבית העלמין של Lychakivskiy.

קברו של בנך

== השגים מתמטיים ==
הישגו הגדול והחשוב ביותר של בנך היה ייסוד האנליזה הפונקציונלית - זהו ענף החוקר את תכונותיהם של מרחבים וקטוריים בעלי נורמה (שזו מעין הכללה למושג האורך או הגודל של וקטור) ובייחוד את תכונותיהם של מרחבי פונקציות, אופרטורים ופונקציונלים.

בנוסף, בנך תרם רבות לתורת הקבוצות ולתורת המידה.

בנך פרסם מספר ספרים, ביניהם:
* (Théorie des opérations linéaires (Teoria operacji liniowych, 1932 - חיבורו החשוב והמשפיע ביותר.
* סדרת Studia Mathematica

=== תרומות למתמטיקה של בנך ומושגים הקרויים על שמו ===
*מרחב בנך (השם שניתן למרחב וקטורי נורמי שלם)
*משפט ההעתקה הפתוחה ומשפט הגרף הסגור
*משפט בנך-שטיינהאוס
*משפט האן-בנך
*פרדוקס בנך-טרסקי
*אלגברת בנך
*משפט נקודת השבת של בנך

== אנקדוטות ==
סטניסלב אולם, מתמטיקאי נוסף מאסכולת לבוב במתמטיקה, ייחס את הציטוט הבא לבנך:

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מתמטיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מתמטיקאים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרים ב-1945
קטגוריה:פולנים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
דיוגנס מאפולוניה

דייגונס מאפולוניה (ביוונית עתיקה: Διογένης ὁ Ἀπολλωνιάτης; נולד בערך 460 לפנה"ס), פילוסוף נטורליסטי יווני, היה בן אפולוניה שבכרתים.

אף כי היה דורי, הוא כתב בדיאלקט האיוני, כמו כל הפיזיולוגי (הפילוסופים הפיזיים). אין ספק כי חי לזמן מה באתונה, שם נעשה לא פופולרי (כנראה בגלל הדעות האתאיסטיות שיוחסו לו), עד שחייו היו בסכנה. 

דעותיו של דיוגנס מיוחסות ב"עננים" של אריסטופאנס לסוקרטס. כמו אנכסימנס, דייגונס האמין כי האוויר הוא המקור של כל היקום, וכי כל שאר היסודות הגיעו מהאוויר באופנים שונים. ההתקדמות העיקרית שלו כלפי הפילוסופיה של אנכסמינס היא, שהוא קבע כי יש לאוויר גם אינטליגנציה – "האוויר שנע בתוכו אף לימד אותו. האוויר כמקורו של כל דבר הוא בהכרח יסוד אלמותי, אך כרוח הוא גם בוודאי בעל הכרה".

למעשה, היה חלק מהסיעה האיונית הישנה, שאת הדוקטרינות שלה שינה בעזרת התאוריות של בן זמנו אנכסגורס, אם כי התנגד לדואליזם שלו. יצירתו החשובה ביותר היא ה"דה נטורה", ממנה שרדו רק שרידים. ייתכן כי כתב גם את "נגד הסופיסטים" ו"על טבע האדם", ממנו נותר שריד ידוע על הוורידים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:פילוסופים יוונים
אנסלם מקנטרברי

אנסלם מקנטרברי, או אנסלם הקדוש (באנגלית: Anselm of Canterbury, 1033 או 1034 – 21 באפריל 1109), היה פילוסוף ותאולוג משפיע בימי הביניים. מילא את משרת הארכיבישוף מקנטרברי מ־1093 ועד מותו. מכונה "מייסד הסכולסטיקה". מפורסם כממציא הטיעון האונטולוגי לקיומו של אלהים, והדיון במכוונות (אודותיות) בעניין כוכב השחר ששימש הוגים רבים בפילוסופיה ובלשנות.

== חייו ==
אנסלם נולד בדוכסות בורגונדיה, בעיר אאוסטה שבאזור האלפים האיטלקיים, קרוב לגבול צרפת ושווייץ של ימינו. עזב את ביתו בגיל 23 ונסע לצרפת. ב-1059 הוא נמשך לנורמנדי מתוך רצון להתקרב אל אב המנזר הבנדיקטיני בבק, לנפרנק. שנה לאחר מכן הוא נכנס למנזר. שלוש שנים מאוחר יותר, ב-1063, כאשר לנפרנק נעשה לאב המנזר בקאן, אנסלם נבחר לראשון הנזירים.

ב-1078, עם מותו של הנזיר הרלוויין, המייסד והאב הראשון בבק, אנסלם נבחר לאב המנזר. תחת חסותו, בק נעשה למקום מפורסם בלמדנותו. שם כתב אנסלם את יצירותיו הפילוסופיות הראשונות, ה"דיאלוגים על האמת" ו"בחירה חופשית", ושניים מהכתבים המפורסמים שלו, ה"מונולוגיון" וה"פרוסולגיון". כאב המנזר בבק, אנסלם נקרא פעמים רבות לעמוד מקרוב על מצבם של נכסי המנזר באנגליה, וכך הפך למועמד מוביל לרשת את לנפרנק כארכיבישוף של קנטרברי.

כאשר לנפרנק מת, ב-1089, המלך ויליאם השני בחר שלא למנות איש למשרה הפנויה. ב-1093, חלה המלך, חשב שהוא עומד למות ומינה את אנסלם לארכיבישוף. במשך ארבע השנים הבאות הייתה יריבות מתמדת בין המלך לאנסלם, על רקע הזכויות והפריבילגיות של הכנסייה. אנסלם ביקש את עזרת ראשי הכנסייה ברומא ביריבות זו; ב-1097 הוא קיבל את רשותו של ויליאם לנסיעה, אך קיבל עזרה מועטת מהיושבים ברומא, וכאשר ניסה לחזור לאנגליה, ויליאם לא איפשר לו זאת.

ויליאם מת ב-1100 ויורשו, הנרי הראשון, הזמין את אנסלם חזרה לאנגליה. ב-1103 הנרי גירש את אנסלם חזרה לגלות. לאחר פשרה עם הנרי ב-1107, אנסלם הורשה לחזור לאנגליה, שם הוא חי עד מותו ב-1109. הוא נעשה לקדוש ב-1494, ובשנת 1720 הוכרז כאחד מ"מורי הכנסייה".

== כתבים ==
פילוסופים מכירים את אנסלם בעיקר כמנסח ההוכחה האונטולוגית לקיום האל. אך המונח "אונטולוגי" נכנס לשימוש לראשונה אצל קאנט, ויש מקום לדון האם הוכחתו של אנסלם היא אכן אונטלוגית. אנסלם גם כתב עוד כמה הוכחות לקיומו של האל, המבוססות על יסודות קוסמולוגיים או טלאולוגיים.

תאולוגים מערביים רואים חשיבות בתורתו של אנסלם, מכיוון שהוא חשב לראשונה על התאוריה של "כפרה על ידי החלפה", בספרו "למה אלהים נעשה לאדם?", אנסלם טוען כי החטא של האדם מפריע לצדקתו של האל, וכי האל אינו יכול לגאול את האדם כל עוד צדקתו אינה מושלמת. מכיוון שכל אדם חוטא, אף אדם אינו יכול להיות צודק בעיני האל. לפיכך, האל שלח את ישו, שמותו וקומו לתחייה השלימו את צדקתו של האל ואפשרו את גאולת האדם. כאן אנסלם ייסד את אחת מתאוריות הכפרה המרכזיות בהיסטוריה של התאולוגיה הנוצרית המערבית.

== בתרבות ==
בקומדיה האלוהית מאת דנטה אליגיירי מזכיר אותו הדובר בקנטו 12 של "העדן", בונוונטורה הקדוש, כשרוי בגן העדן של התאולוגים והפילוסופים יחד עם מלומדי דורו איג מסן-ויקטור, פטרוס קומסטור, פדרו הספרדי, יוחנן כריסוסטומוס, יואכים מפיורה ותומאס אקווינס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הארכיבישופים מקנטרברי
קטגוריה:פילוסופים נוצרים
קטגוריה:פילוסופים של ימי הביניים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:דת, מסדרים ותנועות דתיות בימי הביניים
קטגוריה:מורי הכנסייה
קטגוריה:אישים הקבורים בקתדרלת קנטרברי
קטגוריה:נפטרים ב-1109
פושע

[[פבלו אסקובר, בין הפושעים המפורסמים בהיסטוריה]]
פושע או עבריין הוא אדם שעיקר פרנסתו היא מפשיעה (למשל מעסקי סמים או זנות) או שמנהגו לפשוע. יש גם מחמירים הרואים כפושע את מי שהורשע בעבירה מסוג פשע, למרות שזו יכולה להיות עבירה אנקדוטלית וחד-פעמית, למשל מי שקיים יחסי מין עם בת זוג מתחת לגיל ההסכמה והורשע באונס סטטוטורי, למרות שנשא את בת זוגו לאישה או גנבה חד-פעמית ממעביד על ידי צעיר בגיל הנעורים.

על פי הדין בישראל, העבירות הפליליות נחלקות לשלושה סוגים, בסדר עולה על פי העונשים המרביים שנקבע להן בחוק: חטא - עד חצי שנת מאסר, עוון - עד שלוש שנות מאסר ופשע - למעלה משלוש שנות מאסר. על כן, לא כל עבירה על החוק נכנסת לגדר פשע. עבירות קלות למיניהן אינן נחשבות לפשע, ומי שחונה במקום אסור, גם אם שילם בשל כך קנסות רבים, לא יכונה על-פי-רוב פושע.

ענישה היא הדרך שבה חברה או ארגון מתמודדים עם אותם האנשים או עם אנשים שהתנהגו בצורה שהוגדרה על ידי החברה או הארגון כפשע. הענישה אמורה להרתיע את הפושע מלחזור ולבצע את הפשע פעם נוספת, ואף לשמש כדוגמה להרתעת עבריינים פוטנציאליים אחרים.

פושע מסיבה אידאולוגית, כגון מתנקש במנהיג, נשפט ונענש ככל פושע אחר, אך תומכיו אינם רואים בו פושע אלא איש שנלחם למען מטרה נעלה.

==בתנ"ך ובספרות חז"ל==

משמעות פשיעה בתנ"ך, בספרות חז"ל ובספרות התורנית שונה מהמשמעות המקובלת בשפה העברית של ימינו.

למשל בדיני נזיקין במשפט העברי, רשלנות מכונה בשם 'פשיעה'. ולכן בדיני השומרים כאשר אצל שומר חינם כתוב ב "על כל דבר פשע", הכוונה היא שהתרשל בשמירת הפיקדון ומחויב לשלם למפקיד. וכן שיכור שהזיק בשכרותו, פוסק הב"ח "...לגבי נזיקין, אין ספק שחייב, שהיה לו להזהר מתחלה שלא ישתכר כלוט ולהזיק את הרבים. שמי אנסו להשתכר כל כך עד שלא ידע מה הוא עושה? וכיון שאונס שמחמתו הוא, שהוא זה שגרם לנפשו, חייב בנזיקין. ואפילו ישן, שאי אפשר בלא שינה, אפילו כך חייב בנזיקין, כל שכן בשיכור שהוא פושע גמור".

ובהקשר למצוות שבין אדם למקום ישנו מושג המופיע בגמרא (מסכת ראש השנה יז, א): "פושעי ישראל בגופן", שהם - "קרקפתא דלא מנח תפילין", הכוונה היא ליהודי שלא הניח תפילין על ראשו כל חייו ואפילו פעם אחת.

ובאותו דף במסכת ראש השנה לומדים מהפסוק (מיכה ז, יח) "נושא עון ועובר על פשע", ש"כל המעביר על מדותיו מעבירין לו על כל פשעיו". כלומר, שאדם הנוהג לוותר לאחרים שחטאו נגדו, גם אלהים יוותר לו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קרימינולוגיה
קטגוריה:ישראל: משפט פלילי

bg:Правонарушение
cs:Trestný čin
cy:Trosedd
de:Straftat
el:Έγκλημα
fr:Infraction en droit pénal français
hi:दण्डाभियोग
id:Kriminalitas
it:Reato
lt:Baudžiamoji veika
nl:Strafbaar feit
pl:Czyn zabroniony
ru:Правонарушение
sk:Trestný čin
sr:Кривично дело
uk:Правопорушення
לימוז'

לימוז (בצרפתית: Limoges, באוקסיטנית: Lemòtges או Limòtges) היא עיר במרכז צרפת. לימוז' הייתה בירתו של חבל לימוזן, עד אשר התאחד החבל בשנת 2016 לחבל אקיטן החדשה. בעיר מתגוררים כיום כ-130,000 תושבים, ויחד עם פרבריה היא מונה כ-280,000 תושבים.

העיר מפורסמת בתעשיית הפורצלן, אומנות הוויטראז', ובחביות עץ האלון המשובחות שלה, המשמשות בעיקר לאחסון קוניאק.

העיר הוקמה במאה העשירית לפני הספירה על ידי הגאלים, ונקראה בראשית ימיה אוגוסטוריטום. בתקופה הרומית היא הייתה מפורסמת במרחצאות שלה, ושימשה עיר מסחר חשובה בשל מיקומה על דרך המסחר ויא אגריפה ועל דרך המסחר אואריקום-טולוסה המוליכה מבורג' לטולוז.

הרומאים בנו בעיר מבנים חשובים כמו תיאטרון, היפודרום, רציף נהר, גשר ואקוודוקט, אך עם נפילתה של רומי הוזנחה העיר מאוד וירדה בחשיבותה.

במאה הרביעית הגיע לעיר בשליחות האפיפיור הבישוף הראשון של לימוז', סאן מרשל, וניצר את תושבי העיר.
סאן מרשל נחשב לאחד מאבות העיר, והמנזר שנבנה על שמו הוא מהמבנים החשובים בה. בעיר שכנה גם ספרייה גדולה מאוד, שנייה בגודלה רק לספריית מנזר קלוני.

במאות ה-12 וה-13 התפרסמו יצירות הוויטראז' של העיר, שיוצאו לכל אירופה ועיטרו את הכנסיות והארמונות. במאה ה-19 התפרסמה לימוז' בזכות כלי הפורצלן שלה, שזכו לביקוש רב באירופה וגם בארצות הברית.
גם כיום נודעת לימוז' בפורצלן המשובח שלה ובאומנות האמאל – כלים מצופים אמייל מבריק. כבר בשנת 1768 נתגלו סביב לימוז' מרבצי קאולין, המשמש לייצור פורצלן, וב-1774 נוסד המפעל הראשון לפורצלן וציפוי אמייל בעיר לימוז' (Faience). בעת המהפכה הצרפתית נפגע קשה ייצור הפורצלן וכלי החרס המעוטרים בעיר S'evres (סבר), הסמוכה לוורסאי, שהייתה עד אז המובילה בייצור כלים אלו והייתה ספקית עיקרית לבתי המלוכה בצרפת ויתר אירופה. לימוז' תפסה את מקומה ומפעליה זכו למוניטין רב בצרפת ולשם עולמי.

בעיר נמצאת קתדרלת סנט אטיין הגותית שנבנתה בשנים 1273–1888 וידועה בזכות מגדל הפעמונים המתומן שלה, הגג שלה, מסך העץ על בית המקהלה ומספר פסלים מהרנסאנס.

כיום העיר היא עיר תעשייה ומסחר אפורה למדי. גם היום, כמו בימי הביניים, יש בה ספרייה חשובה – ספריית המולטימדיה של השפה הצרפתית, וכן נערך בה פסטיבל השפה הצרפתית.

קבוצת הכדורסל של העיר סרקל סנט-פייר לימוז', היא בעלת הישגים ותארים רבים, ובעונת 1992/1993 הייתה אלופת אירופה.

== ערים תאומות ==
ללימוז' חמש ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20080517000137/http://destinationsflybe.com/limoges/ מדריך מקיף על לימוז' ואתריה]

קטגוריה:לימוזן: ערים
איטרביום

איטרביום (Ytterbium) הוא יסוד כימי מסדרת הלנתנידים שסמלו הכימי Yb ומספרו האטומי 70. הוא נמנה עם משפחת היסודות הנדירים, אם כי למעשה הוא אינו נדיר, אלא מפוזר בדלילות ולכן יקר להפקה.

==תכונות==
איטרביום הוא מתכת אפרפרה, רכה למדי, רקיעה ובעלת ברק מתכתי. מגיב באיטיות עם מים ומתחמצן כשנחשף לאוויר. בעל שלוש צורות אלטרופיות הנקראות "אלפא", "בטא" ו"גמא", כאשר ההבדל ביניהן הוא המבנה הגבישי שלהן. הצורה "בטא" קיימת בטמפרטורת החדר והיא הופכת למוליך למחצה בלחץ של 16,000 אטמוספירות.

==שימושים==
*בעבר שימש איזוטופ איטרביום כמקור נייד לקרינה ולקרני רנטגן.
*בעבר היו לסגסוגות איטרביום יישומים ברפואת שיניים.
*לאיטרביום יישומים בייצור סגסוגות, הוספתו לפלדת אל-חלד מעלה את קשיחותה.

==היסטוריה==
האיטרביום זוהה ב-1878 על ידי הכימאי השווייצרי ז'אן שארל גאליסאר דה מריניאק (Jean Charles Galissard de Marignac) כשמצא רכיב חדש ב"ארביה" (סוג עפרה) וקרא לו "איטרביה" על שם הכפר "איטרבי" בשוודיה. מריניאק חשד שמדובר ביסוד חדש וקרא לו "איטרביום".

רק בשנת 1953 נקבעו תכונותיו של האיטרביום, מכיוון שאז בודדו אותו בצורתו המתכתית.

==צורה בטבע==
איטרביום נמצא בטבע בכמה מינרלים עם לנתנידים אחרים. מופק לרוב בצורה מסחרית ממונזיט (0.03% בקירוב). בעבר היה קשה להפרידו ממתכות אחרות, אך בזכות התפתחות טכניקות חדשות כמו "חילוף יונים" ההפרדה הפכה פשוטה יותר.

==אמצעי זהירות==
איטרביום הוא חומר רעיל ויש לטפל בו בהתאם. תרכובות איטרביום עלולות לגרות את העור ואת העיניים, החומר נחשד בנוסף לכך בהיותו טרטוגני. אבק איטרביום מתכתי עלול להתלקח בצורה ספונטנית, תוך שחרור אדים מסוכנים. אין לכבות שריפות שמערבות את החומר בעזרת מים, אלא על ידי חומר כיבוי יבש (כגון אבקה).

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.webelements.com/webelements/elements/text/Yb/index.html איטרביום ב-Webelements (אנגלית)]
* 

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:לנתנידים
יאקובלב

מטוס יאק-52
יאקובלב חברת כלי טיס (הידועה גם בשם משרד תכנון א.ס. יאקובלב) היא חברה רוסית ליצור, תכנון ועיצוב כלי טיס.

מטוסי יאקובלב זכו לקידומת יאק (ברוסית : Як). המשרד נוסד בשנת 1934 לפי צו של "קומיסריון לתעשייה כבדה" תחת השם OKB-115 ואלכסנדר סרגייביץ' יאקובלב מונה למנהלו. במהלך מלחמת העולם השנייה יצר יאקובלב סדרת מטוסי קרב (יאק 1,2,7 ו 9) שהיוו את עמוד השדרה של מטוסי חיל האוויר הסובייטי.

בשנת 1992 התמזג המשרד יחד עם מפעל התעופה של סמולנסק, ליצירת "חברת יאקובלב למטוסים" שהופרטה, וכיום מייצרת כטב"ם סיור בשם "פצ'לה" (דבורה). כמו כן, באותה השנה החברה חתמה על הסכם עם התעשייה האווירית על יצירת מטוס מנהלים "גלקסי" שבוטל בהמשך. בשנת 2005, לאור המצב הכלכלי, צומצם מספר העובדים מכ־1300 ל-311, ורוב הנכסים נמכרו. החל משנת 2005 החברה מהווה חלק מתשלובת "אירקוט" שמרכזה במוסקבה.

==דגמי מטוסי יאק==
* AIR-1
* AIR-2, מטוס אימון דו כנפי
* AIR-3
* AIR-4
* AIR-5
* AIR-6 (מטוס קל לשימוש כללי)
* AIR-17
* UT-1 (AIR-14, מטוס אימון חד מושבי
* UT-2 (AIR-10, YA-20) - מטוס אימון דו מושבי
* 1940, יאק-1 , מטוס קרב חד מושבי
* יאק-2 ,1940, מפציץ
* 1943, יאק-3 , דגם משופר של יאק-1
* יאק-4 ,1940, דגם משופר של יאק-2
* יאק-5 ,1941, אבטיפוס לדגם משופר של יאק-1
* יאק-6 ,1942, מטוס מטען
* יאק-7 ,1942, מטוס קרב חד מושבי ואימון דו מושבי, דגם משופר של יאק-1
* יאק-8 ,1942, מטוס תובלה, יאק-6 משופר
* 1942, יאק-9 , דגם משופר של יאק-1
* יאק-10, מטוס קל
* יאק-11, 1948, מטוס אימון
* יאק-12, מטוס קל
* יאק-13, אבטיפוס של יאק-10 משופר
* יאק-15, 1946, מטוס הקרב הסילוני הסובייטי הראשון.
* יאק-17, 1947, מטוס קרב
* יאק-18
* יאק-19
* יאק-23, מטוס קרב
* יאק-24, מסוק תובלה
* יאק-25, מטוס יירוט
* יאק-26, מפציץ טקטי
* יאק-27, מטוס סיור וביון
* יאק-28, מטוס קרב הפצצה רב משימתי
*יאק 35, מטוס קרב הפצצה
* יאק-36, מטוס סילון להדגמת יכולת המראה ונחיתה אנכיות
* יאק-38, גרסת ייצור צבאית של ה יאק-36, הופעל מעל סיפון נושאות המטוסים "קייב" ו"מינסק".
* יאק-40, מטוס נוסעים אזרחי
* יאק-41
* יאק-42, מטוס נוסעים אזרחי
* יאק-50, אב טיפוס משנת 1949 למטוס קרב, מטוס אווירובטי מ 1975.
* יאק-52, מטוס אימון צבאי ואווירובטיקה - 1,800 מטוסים מדגם זה יוצרו ברומניה על ידי חברת איירוסטאר
* יאק-54, מטוס אווירובטיקה
* יאק-55, מטוס אווירובטיקה מ 1982
* יאק-56, מטוס אווירובטיקה
* יאק-112, מטוס לשימוש כללי
* יאק-130, מטוס לאימון מתקדם - המטוס היחיד הנמצא בייצור (נכון לשנת 2012)
* יאק-141, טוען לכתר מטוס ההמראה הקצרה/אנכית העל-קולי הראשון בעולם.
* פצ'לה, מטוס סיור בלתי מאויש
* פרוריב, מטוס סיור בלתי מאויש
* MC-21, מטוס נוסעים

==מטוס יאק 11 בישראל==
ביום 19 בינואר 1964 ערק הטייס המצרי קפטן מחמוד עבאס חלימי עם מטוס הדרכה מדגם יאק-11 מבסיסו שבין קהיר לבין תעלת סואץ ונחת בשדה התעופה הצבאי חצור. לאחר נחיתתו למד צוות טכני של חיל האוויר את מבנהו ובוצעו בו מספר טיסות הכרות. אולם לאחר מכן הוחלט בחיל האוויר שלא לתת למטוס הכשר טיסה. הוא קורקע והוצב ללא שימוש במשך שנים רבות ליד טייסת התחזוקה של הבסיס. בשנת 1976 גילה מוזיאון התעופה הבריטי עניין במטוס והוא הוחלף ביחד עם מספר טנקי שלל מצריים בתמורה למטוס הרווארד במצב תקין שהוצב במוזיאון חיל האוויר.

==ראו גם==
* תעשיית תעופה ברוסיה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

י
קטגוריה:תעשיית נשק בברית המועצות
אלכסנדר יאקובלב

200px
אלכסנדר סרגייביץ' יאקובלב (ברוסית: Алекса́ндр Серге́евич Я́ковлев; 1 באפריל 1906 – 22 באוגוסט 1989) היה מהנדס אווירונאוטיקה רוסי. הוא תכנן חלק ממטוסי חברת תכנון המטוסים יאקובלב, אותה יסד.

יאקובלב נחשב לאחד מהאבות המייסדים של תחום הספורט התעופתי בברית המועצות. הוא בנה גלשן בשם AVF-10 בשנת 1924 ומטוס קל AIR-1 בשנת 1927, אלו היו מראשוני המטוסים ששימשו לספורט ואימונים.

== חייו ==
יאקובלב למד באקדמיית חיל האוויר של הצבא האדום ע"ש ז'וקובסקי, בשנת 1931 החל לעבוד כמהנדס במפעל למטוסים. שנה לאחר מכן הוא כבר ייסד משרד תכנון למטוסים קלים, ועד שנת 1984 היה המתכנן הראשי במשרד זה, שנקרא "יאקובלב" על שמו.

יאקובלב היה גם סגן שר ("זמסטיטל נארקומה", במונח הסובייטי) של תעשיית התעופה לענייני מוצרים חדשים בשנים 1940–1946. בשנת 1946 היה מעורב בפרשת המשרד לתעשיית התעופה שבסיומה נשפטו ראשי המשרד לתקופות מאסר לצד מפקד חיל האוויר הסובייטי (כולם נוקו מכל אשמה בשנת 1953).

בשנת 1943 נבחר לחבר באקדמיה הסובייטית למדעים.

בתקופת מלחמת העולם השנייה נבנו כ-40 אלף מטוסים פרי תכנונו.

==עיטורים==
*גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים, ב - 1940 וב - 1957)
*עיטור לנין (10 פעמים)
*עיטור מהפכת אוקטובר
*עיטור סובורוב (פעמיים - דרגה ראשונה ושנייה)
*עיטור הדגל האדום (פעמיים)
*עיטור הדגל האדום של העמל
*אות מסדר לגיון הכבוד הצרפתי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קצרמר רוסים
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1906
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1989
ודוביצה

כיכר יוחנן פאולוס השני בעיר

וָדוֹבִיצֶה (בפולנית: Wadowice; ביידיש: וואדוביץ'<ref></ref>) היא עיר השוכנת בדרום פולין, בפרובינציית פולין קטן, 50 קילומטר מדרום לקרקוב. בעיר כ-17,900 תושבים (נכון לשנת 2021). העיר שוכנת ליד נהר סקאווה (Skawa), יובל של הוויסלה. העיר נודעת בעיקר כעיר הולדתו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני.

==היסטוריה==
ההתיישבות הראשונה באזור הייתה במאות ה-10 וה-11, ועל פי האגדה המקומית העיר נוסדה על ידי אדם בשם ולאד או ואד, אך העיר מוזכרת לראשונה ברישומים משנת 1325. באותה תקופה העיר הייתה מרכז מסחרי שהיה שייך לנסיכות שלזיה, ולפי כמה היסטוריונים כבר אז הוכר היישוב כעיר. בשנת 1430 נהרסה העיר בשריפה, אך היא הוקמה ושוקמה במהרה וניתנו לה זכויות עיר.

במאות ה-16 וה-17 הייתה העיר מרכז אמנות ומסחר. עם חלוקת פולין הראשונה עברה העיר לשטח אוסטריה כחלק מממלכת גליציה. הקמת הדרך מווינה ללבוב תרמה רבות להתפתחותה של העיר.

לאחר מלחמת העולם הראשונה וביטול המלוכה, הפכה ודוביצה חלק מפולין שנוסדה מחדש. 

[[אנדרטה לזכר יהודי ודוביצה שנספו בשואה, בבית העלמין קריית שאול]]
במלחמת העולם השנייה בשנת 1941 הוקם בעיר גטו; מרבית האוכלוסייה היהודית, למעלה מ-2,000 איש נרצחו בשואה רובם באושוויץ הקרובה.

==כלכלה==
כיום מגיעות מרבית הכנסותיה של העיר מתיירות, אך יש גם תעשייה זעירה לייצור מכונות. בעיר ממוקם גם המטה של החברה הגדולה בפולין לייצור מיץ.

==לקריאה נוספת==
* דוד יעקבובוביץ' (עורך), ספר זיכרון לקהילות ודוביצה, אנדריכוב, קלווריה, מישלניץ, סוכא, ארגון עולי ודוביצה, אנדריכוב, קלווריה, מישלניץ וסוכא בישראל בשתוף עם הוצאת מסדה, 1967.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20110824145132/http://www.kadisha.biz/showItem.aspx?levelId=59581&itemId=245&template=6 מצבת זיכרון לזכר קהילת ודוביצה], בבית העלמין קריית שאול
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/171 ודוביצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): ערים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהונצחו בבית העלמין קריית שאול
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אגברט, מלך וסקס

אֶגְבֶּרְט (Egbert; לערך 771 – יולי, 839), מלך וסקס מ-802 עד מותו, אדון מזרח אנגליה או מלך הסקסים המזרחיים ואנשי קנט, בפיו. בימיו הפכה וסקס לחשובה בממלכות ההפטרכיה האנגלו-סקסיות, בגוזלה תואר זה מממלכת מרסיה.

== חייו ==
=== הוריו ===
אי בהירות קיימת בדבר זהות הוריו של אגברט. הכרוניקון האנגלו-סקסי מציין, תחת השנה 825, כי בכיבושיו במזרח השיב אגברט את השטח שלגיטימית שייך לו ולקרוביו. נמסר כי שם אבי אגברט היה אֶאָלְמוּנְד. לחוקרים מוכר אאלמונד אשר מלך בקנט ומוזכר בכתב המתוארך לשנת 784, בו הוא מזוהה עם אביו של אגברט. אף על פי כן, מתקבל על הדעת כי הכרוניקון האנגלו-סקסי מתייחס לתביעת בעלות דרך אין מלך וסקס אשר אגברט היה צאצא לאחיו אִינְגֶלְד.

=== גלותו ===
אחר רצח קינוולף מלך וסקס בשנת 768, אגברט היה ככל הנראה טוען לכתר שעבר לבַּאוַרְטרִיק, בן בריתו של אוֹפַה מלך מרשיה. בשנת 789 לערך יצא אגברט לגלות בחצרו של קארל הגדול, מלך הפרנקים. אף על פי שנאמר כי הגלות של אגברט נמשכה שלוש שנים בלבד, יש הטוענים כי היא נמשכה למעשה 13 שנים (789 - 802), הואיל ותארוך זה יסביר את מקום שהותו בשנים שקדמו למות באורטריק.

=== מלכותו ===
באורטריק משל בכפוף למלכי מרשיה (אופה וקוַאֶנְווּלְף), אולם אגברט כנראה חפץ בעצמאות רבה יותר עבור וסקס. אגברט הוכר כמלך הסקסונים המערביים אחר מות באורטריק בשנת 802. ביום המלכתו הנהיג אֶתֵלְמוּנְד, רוזן הוייס, פשיטה לתוך וסקס. וֵאוֹקסטַן, רוזן וילטשייר, הדף את הפשיטה והרג הפולש, אולם שילם בחייו עבור ניצחונו.
אגברט, מלך וסקס

בשנת 815 בזז אגברט את שטחי הוולשים המערביים מקורנוול. כנראה משלטונו ניתן לשייך את קורנוול כחלק מווסקס. האירוע המשמעותי הבא בשלטונו התרחש בשנת 825. הוולשים המוכנעים התמרדו, אך אגברט השקיט את המרד ומיהר לצאת להגנת ממלכתו מפני באורוולף מלך מרשיה באלדון. לאחר ניצחונו נכנעו קנט, סארי, סאסקס ואסקס לוסקס. ממלכת מזרח אנגליה, שהתמרדה נגד השלטון המרשי ושמה קץ לחיי באורוולף, קיבלה את אגברט כשליט עליון.
מטבע של אגברט
בשנת 829 כבש אגברט את מרשיה, מה שגרר את כניעתה של נורתמבריה למלך כדי להימנע מקרב עם כוחותיו. שנה לאחר מכן הנהיג אגברט משלחת צבאית לוויילס בהצלחה. באותה השנה מרשיה קיבלה חזרה את עצמאותה תחת ויגלף, אולם אין לדעת אם כתוצאה ממרד או כתוצאה ממחווה של אגברט לויגלף. בשנת 836 נחל אגברט תבוסה לפולשים דנים, אולם כעבור שנתיים הביס אגברט אותם ואת בני בריתם, הברטונים, בהינגסטון דון שבקורנוול.

אגברט נשא את רדבורגה, נסיכה פרנקית (ואולי גיסת קרל הגדול), שילדה לו שני בנים. אגברט איחד את רוב הממלכות האנגלו-סקסוניות, אולם הוא לא כינה את עצמו - וגם לא היה - מלך אנגליה הראשון (כפי שאחדים קוראים לו). תחתיו מלכו מלכים מקומיים דוגמת ויגלף על מרשיה ואתלוולף על קנט, והוא זוהה כבּרֶטְוַלְדַה העשירי במספר. בין יתר פעולותיו היו החלוקה למחוזות של וסקס, ארגון ה"פְרִיד" (צבאו) ומתן סמכות וכוח לכנסייה הנוצרית.

=== מותו ===
אגברט מת בשנת 839 ונקבר בוינצ'סטר. ירש אותו בנו אתלוולף.

== הנצחה ==
הר אגברט ברכס דאגלס באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אגברט מלך וסקס, וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס דאגלס הנקראים על שמם של מלכים סקסוניים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclopædia_Britannica/Ecgbert_(king) אגברט], באתר האנציקלופדיה בריטניקה (מהדורת 1911).
* [http://www.newadvent.org/cathen/05325b.htm אגברט], באתר האנציקלופדיה הקתולית.
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:בית וסקס
קטגוריה:מלכי מרסיה
קטגוריה:אישים הקבורים בקתדרלת וינצ'סטר
קטגוריה:נפטרים ב-839
מאיר אנשל רוטשילד

מצבת קברו של מאיר אנשל רוטשילד בפרנקפורט
משה מאיר אנשל רוטשילד (23 בפברואר 1744, פרנקפורט – י"ד בתשרי ה'תקע"ג, 19 בספטמבר 1812) היה איש עסקים גרמני-יהודי ומייסדה של משפחת הבנקאים היהודית, משפחת רוטשילד, שהפכה עם הזמן לאחד מגופי הבנקאות והעסקים המובילים באירופה.

השם "רוטשילד" הפך להיות סמל של עושר מופלג, בשל נכסיה הרבים של המשפחה הענפה, שהגיעה לשיא פריחתה במאה ה-19.

== ביוגרפיה ==
רוטשילד נולד ברובע היהודי של פרנקפורט, למשפחה בת אחד עשר ילדים. אביו, אנשל משה רוטשילד , היה צאצא למשפחת האן (Hahn) שישבה בעיר כבר משנת 1530. אביו נפטר כאשר מאיר אנשל היה בן 11, אימו, שונְכֶה לֶכְניך (Schönche Lechnich), נפטרה כאשר היה בן 12. הבית בו התגוררו נבנה על ידי יצחק אלחנן בכרך בשנת 1567, ועוטר בסמל ה"מגן האדום". בעקבות הסמל החל בכרך להשתמש בשם רוטשילד ("מגן אדום"), והסמל הפך לסמלה של המשפחה, וגם לסמלו של בית עסק שהוקם ב-1634, בו סחרו במוצרים קטנים וכן החליפו מטבעות.

ב-29 באוגוסט 1770 נשא רוטשילד לאישה את גיטל שנאפר (1753–1849).

רוטשילד למד בישיבה בעיר פיורדא. כאשר מת אביו הוא נשלח ללמוד את מקצוע הבנקאות בבית השולחני אופנהיימר בהנובר. בשנת 1760 חזר לעירו, החל לעסוק בחלפנות ויסד בית שולחני משלו. בעקבות המוניטין שרכש רוטשילד, בחר בו וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר של הסן, לסוכן על ההלוואות שהלווה למלכי אירופה.

בשנת 1785 התרחב העסק הבנקאי של רוטשילד בעקבות המהפכה הצרפתית, כאשר קיבל לידו את התפקיד לקבל את התשלומים מבריטניה תמורת שכירת החיילים הגרמנים. במרוצת הזמן החל הבנק לתת הלוואות בינלאומיות.

רוטשילד זכה למוניטין כאשר בשנת 1806 ברח וילהלם הראשון לדנמרק מפני הצבא הצרפתי; הוא הפקיד אצלו כסף וחפצים בשווי של 600 אלף ליש"ט. המטמון הוחבא בחביות יין במרתפו, והצרפתים לא מצאו דבר. אחרי המלחמה הושב המטמון במלואו למפקיד.

הונה של המשפחה הוערך בכ-400 מיליון ליש"ט, קרוב ל-27 מיליארד ליש"ט בערכי 2019. בניו הקימו עסקים בבירות אירופה. לפני מותו ציווה רוטשילד על בניו שישתתפו כולם במסחר ויתחלקו ברווחים באופן שווה.

רוטשילד קבור בבית הקברות היהודי העתיק בפרנקפורט. היישוב מאיר שפיה קרוי על שמו.

==צאצאיו==
# שונכה ז׳נט רוטשילד (Schönche Jeannette) (1771–1859)
# אנשל מאיר רוטשילד (1773–1855)
# סלומון מאיר רוטשילד (1774–1855)
# נתן מאיר רוטשילד (1777–1836)
# איזבלה רוטשילד (1781–1861)
# באבט רוטשילד (1784–1869)
# קלמן (קארל) מאיר רוטשילד (1788–1855)
# ג'ולי רוטשילד (1790–1815)
# הנרייטה רוטשילד (1791–1866)
# ג'יימס מאיר רוטשילד (1792–1868)

==אילן יוחסין==

==לקריאה נוספת==
* שרה אהרוני, אהבתה של גברת רוטשילד, ידיעות ספרים, 1915.
* אהרן חרמוני, הרוטשילדים, תל אביב תרצ"ו.
<div class="mw-content-ltr">* Amos Elon, Founder: Meyer Amschel Rothschild and his time, Harper Collins, London 1996.</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://family.rothschildarchive.org/people/21-mayer-amschel-rothschild-1744-1812 מאיר אנשל רוטשילד], באתר The Rothschild Archive 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מאיר אנשל
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בפרנקפורט
קטגוריה:בוגרי ישיבת פיורדא
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1744
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1812
תריסרון משוכלל

תריסרון משוכלל. להגדלה לחצו על התמונה.
מודל תלת־ממדי של תריסרון משוכלל
תְּרֵיסָרוֹן משוכלל (דּוֹדֵקָהֶדְרוֹן רגולרי) הוא פאון משוכלל בעל תריסר פאות, אשר כל אחת מהן היא מחומש משוכלל, כלומר, מחומש שכל צלעותיו שוות זו לזו וכל זוויותיו שוות זו לזו. לעיתים קרובות נקרא סתם תריסרון.

לתריסרון המשוכלל 20 קודקודים, 30 מקצועות ו-12 פאות. זהו אחד מחמשת הגופים האפלטוניים.

שטח הפנים <math>\ A</math> והנפח <math>\ V</math> של תריסרון משוכלל שצלעו באורך <math>\ a</math> הם <math>\ A=3\sqrt{25+10\sqrt5}a^2</math> ו-<math>\ V=\frac{15+7\sqrt{5}}{4}a^3=(2+\frac{7\phi}{2})a^3</math>, בהתאמה.

הפאון הדואלי לתריסרון המשוכלל, כלומר, הפאון שמתקבל אם מחברים את המרכז של כל פאה אל מרכזי הפאות הסמוכות לה, הוא העשרימון המשוכלל.

חבורת האוטומורפיזמים של התריסרון המשוכלל איזומורפית לחבורת התמורות הזוגיות <math>\ A_5</math>, החבורה הפשוטה הקטנה ביותר, הקרויה גם "חבורת האיקוסהדרון". זוהי החבורה הפשוטה הקטנה ביותר, והיא אחת מחבורות המשולש הסופיות, עם ההצגה <math>\ \langle x,y,z | x^2 = y^3 = z^5 = xyz = 1\rangle</math>. 

בתפישה היוונית הקדומה התריסרון המשוכלל סימל את האתר או את כיפת השמיים. רמז לסימבוליזם זה ניתן למצוא בספר מגע מאת קארל סייגן בו צורת החללית הנבנית בהנחיית התשדורות החוצניות היא תריסרון משוכלל. 
==גלריה==
<gallery>
קובץ:Dodecahedron flat.svg|משטח גזור, שקפולו מאפשר בניית תריסרון
קובץ:Dodecahedron Lampshade Beersheba IMG 4716.JPG|אהיל בצורת תריסרון
קובץ:Ho-Mg-ZnQuasicrystal.jpg|קוואזי-גביש הולמיום–מגנזיום–אבץ. צורתו הטבעית היא תריסרון
קובץ:Ramot polin.jpg|צורה טיפוסית של בניין ברמות פולין - החזית רצופה בחלקי תריסרונים
קובץ:Megaminx6.jpg|קובייה הונגרית בצורת תריסרון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פאונים
קטגוריה:צורות גאומטריות סימטריות
קטגוריה:12 (מספר)
6

== אירועים ==
* קופוניוס מונה לנציב הראשון של השלטון הרומי בפרובינציית יהודה
* יהודה בן חזקיה התחיל מרד נגד מפקד אוכלוסין

== נולדו ==

* יוחנן בן זבדי, אחד משנים-עשר השליחים של ישו (נפטר ב-100)

== נפטרו ==

* קלאופטרה סלנה השנייה, מלכה מצרית מבית תלמי ששלטה בקירנאיקה ובלוב (תאריך משוער; נולדה ב-40 לפנה"ס)

== לוח שנה ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:6 (מספר)
אתלרד הראשון, מלך וסקס

אתלרד הראשון (באנגלית עתיקה: Æthelred of Wessex; 845 - 23 באפריל 871) היה מלך קנט ווסקס משנת 865 ועד מותו.

== קורות חיים ==
=== לפני מלכותו ===
אתלרד היה בנו הרביעי של אתלוולף, מלך וסקס, מאשתו הראשונה אוסבורגה.

=== מלכותו והמלחמה בוויקינגים ===
אתלרד עלה לשלטון לאחר שאחיו, המלך אתלברט, מת ללא צאצאים. בשנתו הראשונה של אתלרד כמלך, הגיע הצבא הוויקינגי הגדול לחופי אנגליה, ובתוך חמש שנים השתלטו על שתי ממלכות חשובות: נורת'מבריה ומזרח אנגליה. ב-868 פנה לאתלרד גיסו, בורגרד, וביקש את עזרתו כנגד הפלישה. אתלרד ואחיו אלפרד (שהפך לימים למלך אלפרד הגדול) יצאו בראש צבאם לנוטינגהאם, אך קרב מכריע לא התחולל במקום, ובורגרד שילם לוויקינגים כדי שיעזבו. ב-874 הביסו הוויקינגים את בורגרד ואילצו אותו לצאת לגלות.

ב-870 פנו הוויקינגים לעבר ממלכת וסקס, ובקרב רדינג, ב-4 בינואר 871, ספג אתלרד מפלה מוחצת מידיהם. בקרב אשדון, שנערך שבוע ימים לאחר מכן, הייתה דווקא ידו של אתלרד על העליונה, אך הוא הובס שוב בקרב בסינג ולאחר מכן בקרב מרטון. ב-23 באפריל (או ב-15 באפריל) מת אתלרד, ככל הנראה כתוצאה מפציעה שספג במהלך הקרב.

=== מותו ===
לאחר מותו נקבר אתלרד בכנסיית וימבורן שבדורסט. אחיו הצעיר אלפרד, שנודע לימים בשם אלפרד הגדול, ירש אחריו את הכתר ואת נטל המלחמה בוויקינגים, מכיוון שבניו של אתלרד היו צעירים מדי. אתלרד זכה למעמד של קדוש מקומי לאחר מותו, על אף שלא עבר קאנוניזציה בידי הכנסייה.

=== צאצאיו ===
אתלרד היה נשוי לוולפרידה, ממנה נולדו לו שני בנים, אתלוולד ואתלהלם. אתלוולד מרד בדודנו אדוארד הזקן עם עלייתו לשלטון, ונאבק עמו על הכתר, אך נהרג באחד הקרבות. אתלהלם, לעומת זאת, הכיר בשלטונו של דודנו, וכיהן בתקופת שלטונו כשליט מחוז וילטשייר. משערים כי המלך הרולד גודווינסון נמנה עם צאצאיו.

== הנצחה ==
הר אתלרד ברכס דאגלס שבצפון-מזרח האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אתלרד מלך וסקס; וזאת בדומה לשמות הרים סמוכים רבים הנקראים על שמות מלכי אנגליה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:בית וסקס
קטגוריה:ילידי 837
קטגוריה:נפטרים ב-871
אדוארד הזקן

אדוארד הזקן (Edward the Elder, 874 עד 877 – 17 ביולי 924) היה מלך וסקס שבאנגליה מ-899 ועד מותו.

== מלכותו ==
אדוארד היה בנו של המלך אלפרד הגדול, וירש אותו לאחר מותו ב-899. דודנו אתלוולד , שהיה בנו של המלך אתלרד הראשון, אחיו הגדול של המלך אלפרד, טען כי זכותו לכתר גדולה משל אדוארד, ופרצה ביניהם מלחמת ירושה. לאחר קרב הולם , בו אתלוולד נהרג, נותר אדוארד שליט ללא עוררין.

הוא עלה על אביו בהישגיו הצבאיים, והביס לבסוף ב-910, בקרב טטנהול , את הדנים ששלטו בנורת'מבריה ובמזרח אנגליה. פעמים רבות נעזר אדוארד באחותו אתלפלדה, "גבירת המרסיאנים", וירש את ממלכת מרסיה לאחר מותה.

== מותו ==
אדוארד נפטר ב-17 ביולי 924, ונקבר בקתדרלת וינצ'סטר.

== מורשת ==
לפי ויליאם ממלמסברי, אדוארד היה "נחות בהרבה מאביו בטיפוח החוק", אך "מפואר יותר בכוח שלטונו". כרוניקנים אחרים מימי הביניים הביעו דעות דומות, והוא נתפס בדרך כלל כנחות בלמידת ספרים, אך עדיף בהצלחה צבאית. ג'ון מווסטר תיאר אותו כ"המלך הבלתי מנוצח ביותר אדוארד הזקן". עם זאת, גם כמנהיג במלחמה הוא היה רק אחד מתוך רצף של מלכים מצליחים; הישגיו עמדו בצל של אחרים מכיוון שלא היה לו ניצחון מפורסם כמו של אלפרד באדינגטון ואת'לסטאן בברוונבורה, וויליאם ממלמסברי סייג את שבחו לאדוארד באומרו ש"הפרס הראשי של הניצחון, לפי שיפוטי, מגיע לאביו". כותבי זמנו גם כתבו על אדוארד כאחד שבצל אחותו המוערצת, אתלפלדה.

== צאצאיו ==
בחייו נישא אדוארד שלוש פעמים.
מאשתו הראשונה, אכגווין, נולדו:
* אתלסטאן, מלך אנגליה.
* בת, שנישאה לזיגטריג, מלך דבלין ויורק.
מאשתו השנייה, אלפלאיד, נולדו:
* אלפווארד.
* איאדגית, שנישאה לאוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
* אדגיפו, שנישאה לשארל התם, מלך צרפת.
* איאדהילד, שנישאה לאיג הגדול, דוכס הפרנקים.
* אדיווה, שנישאה לבולסלאב השני, מלך בוהמיה.
* בן ושתי בנות נוספים.
מאשתו השלישית, אדגיבה, נולדו:
* אדמונד הראשון, מלך אנגליה.
* אדרד, מלך אנגליה.
* אדבורגה מווינצ'סטר.
* אדגיבה

== כינויו ==
אדוארד "הזקן" ידוע גם כאדוארד הראשון, מלך ווסקס, אך השם הראשון הוא הנפוץ ונמצא בדרך כלל בשימוש. הסיבה לכך היא שהספירה של המלכים ששמם אדוארד בשושלת הנורמנית שוויליאם הכובש ייסד בשנת 1066 מתחילה מחדש. לפיכך, מלכי ווסקס ששמם "אדוארד" לא נספרים יחד עם אלה של השושלת הנורמנית. לכן, לא נהוג לכנותם על פי סדר כהונתם, ונהוג להצמיד להם את הכינויים שבהם השתמשו כדי לתארם – אדוארד הזקן, אדוארד המרטיר, אדוארד המודה, ואדוארד הגולה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית וסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:ילידי 871
קטגוריה:נפטרים ב-924
אדרד, מלך אנגליה

אדרד "החלש ברגליים" (אנגלית: Eadred; 923 – 23 בנובמבר 955) מלך אנגליה משנת 946 ועד מותו, את המלוכה ירש מאחיו הגדול אדמונד הראשון.
אדרד היה בנו של המלך אדוארד הזקן מאשתו השלישית אדגיבה, אחיו של המלך אדמונד הראשון, ששלט באנגליה לפניו, ואחיו-למחצה של המלך אתלסטאן, ששלט עוד קודם לכן. בדומה לאחיו הגדולים, נחל אף הוא ניצחון צבאי על הוויקינגים. אדרד היה אדם נוצרי דתי, סבל מבריאות רופפת, והתקשה אף לאכול את מזונו. הוא נפטר ב-23 בנובמבר 955 בפרום שבסאמרסט, ונקבר בוינצ'סטר. את מקומו ירש אחיינו אדוויג, בנו של אדמונד הראשון.

== הנצחה ==
הר אדרד ברכס דאגלס באי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה; וזאת בדומה לאתרים אחרים ברכס דאגלס הנקראים על שמם של מלכים סקסוניים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:בית וסקס
קטגוריה:אישים הקבורים בקתדרלת וינצ'סטר
קטגוריה:ילידי 923
קטגוריה:נפטרים ב-955
זעתר

אזוב מצוי המשמש לייצור הזעתר
זַעֲתַר (בערבית: زَعْتَر) הוא תערובת תבלינים שמוצאה במזרח התיכון.

עיקרה של התערובת מורכב בדרך כלל מאזוב מצוי (Origanum syriacum), המכונה לעיתים בשם "זעתר". בנוסף מצויים בזעתר, בריכוז נמוך יותר, קורנית מקורקפת (Thymus capitatus), בת קורנית פשוטה (Thymus vulgaris), צתרנית משובלת (Thymbra spicata) או צתרה ורודה (Satureja thymbra). בנוסף, מכיל הזעתר אוג הבורסקאים ("סומאק") (והוא מקורו של הטעם החמצמץ שמורגש בזעתר), פירות אלה ארצישראלית ("בוטום") וזרעי שומשום קלויים. לעיתים מוסיפים לתערובת גם קצח, מלח, וזרעי שומר.
אך יש חנויות תבלינים שמציעות למכירה זעתר טהור טחון.

בזעתר משתמשים לתיבול חומוס, לבנה, סלט ירקות ולזרייה על פיתה, יחד עם שמן זית.

בתימן ובין חלק מיוצאי תימן בארץ, משתמשים בצמח הקורנית ליצירת תבלין פופולרי (בתוספת סחוג ומלח) בין היתר לתיבול תבשיל הזום. ונקרא בפיהם צ'עתר (בהגיה ישראלית-סעתר)
שתי הצורות: (זעתר וצ'עתר) נזכרו בכתבי הראשונים ובזיהוי האזוב כתב הרמב"ם זעתר. ורבינו עובדיה מברטנורא כתב צ'עתר. וכנראה לא הבדילו בין הקורנית לאיזוב המצוי.

התערובת פופולרית בסוריה, בלבנון, בישראל, בירדן, וכן במסגרת המטבח הערבי ובמטבחים שונים בארצות צפון אפריקה.

בלבנון נפוצה אמונה לפיה התבלין מפתח ומשפר את החשיבה ומחזק את הגוף. מסיבה זו נהוג לתת לילדים זעתר לפני צאתם לבית הספר.

ברפואה העממית זעתר מסייע בטיפול בדלקות גרון, הצטננויות, נפיחות במעיים וכאבי בטן. הרמב"ם החשיב את הזעתר כבעל סגולות ריפוי רבות: חיטוי וחיסון הגוף, הקלה על כאבי ראש, חיזוק הזיכרון וכוח הגברא.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:IMG 6010.JPG|אזוב מצוי ("זעתר")
קובץ:Thymus vulgaris.jpg|בת קורנית פשוטה
קובץ:Thymbra spicata 1.jpg|צתרנית משובלת
קובץ:Thymus capitatus.jpg|קורנית מקורקפת
קובץ:Sumak.jpg|סומאק
קובץ:Nigella Sativa Seed.jpg|קצח
קובץ:Zatar.jpg|תבלין זעתר בתפזורת
קובץ:Za'atar bread.jpg|פיתה עם זעתר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תערובת תבלינים
קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני