OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
טחינת אל ארז

אגס ירוק מסחר ושירותים בע"מ היא חברה פרטית המייצרת טחינה גולמית וחלווה תחת המותג טחינת אל-ארז (طحينة الارز, מערבית: טחינת הארז). מפעלי החברה ממוקמים באזור התעשייה שגיא 2000 שבעמק יזרעאל. מחזור החברה השנתי הוא 50 מיליון ש"ח, והיא בעלת נתח שוק של כ-18%.

==היסטוריה==
בשנות ה-80 הקים אסעד זהר מפעל לייצור מנועים וגנרטורים בנצרת. בשנת 1990, לאחר שרכש ציוד ממפעל שנסגר, הוסב המפעל לייצור טחינה, והמותג קיבל את שמו מעץ הארז שבחצר המשפחה. בשנת 1992 הוקמה חברת אגס ירוק מסחר ושירותים בע"מ.

ב-2003, לאחר פטירתו של אסעד, מונתה אשתו ג'וליה זהר למנהלת המפעל. תחת ניהולה התפתח המפעל ונתח השוק שלו בתחום הטחינה גדל. תוצרת המפעל משווקת בישראל, ומשנת 2005 גם בעולם ובעיקר בארצות הברית, כאשר שיעור הייצוא מכלל הפעילות מגיע ל-30%.

גרעיני השומשום מיובאים מאתיופיה ושיטת הייצור היא מסורתית בת 14 שלבים כאשר בתהליך נעשה שימוש באידוי (מה שמונע את שינוי צבע הטחינה) וטחינה באבני ריחיים.
המותג זכה במקום הראשון באיכות המוצר בתוכנית "כלבוטק" בשנת 2013.

בשנת 2015 עבר המפעל, שמעסיק כ-40 עובדים, מנצרת לאזור תעשייה שגיא 2000.

בשנת 2019 מונה יוסף, בנה של ג'וליה, למנהל חברת הבת "אל ארז US" שהוקמה בארצות הברית. חברת הבת האמריקאית משווקת את המותג בשם "Julia's Tahini".

=== מכירת המפעל בישראל ===
בפברואר 2022 מכרה ג'וליה זהר את המפעל לקרן ההשקעות הישראלית פורטיסימו קפיטל והחברות התמזגו לחברה אחת, תחת קבוצת סוגת, שכוללת גם את המותגים סוגת, מלח הארץ, עץ הזית, ושליטה בחברת תבליני פרג.

==פעילות חברתית==
ביוני 2020, הודיעה החברה שתממן קו סיוע לקהילת הלהט"בים בחברה הערבית. הקו יופעל על ידי האגודה למען הלהט"ב בישראל. חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן והקרן החדשה לישראל תמכו בצעד ובתרומתו לקידום זכויות להט"ב. החברה ספגה על כך ביקורת וקריאות לחרם צרכנים מצד גורמים שמרניים בחברה הערבית בישראל. בפועל, הקריאות להחרים את המותג הביאו לתוצאה ההפוכה, עם זינוק במכירות ובנתח השוק בשיעור של כ-28%.

== ראו גם ==
* רשימת חברות ישראליות בבעלות ערבית שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

אל ארז
קטגוריה:ארז בתרבות
קטגוריה:חברות ישראליות בבעלות ערבית
קטגוריה:פורטיסימו קפיטל
קטגוריה:נצרת: ארגונים
ניב משגב

ניב משגב (נולד ב-25 ביולי 1995) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת הפועל חולון מליגת העל בכדורסל.

== ביוגרפיה ==
משגב נולד בכרמיאל, וגדל ביישוב כפר ורדים. אביו שיחק בנעוריו בקבוצת הכדורגל של הפועל עכו.

===קריירה===
משגב החל את פעילותו במחלקת הנוער של מועדון הכדורסל המקומי בכפר ורדים, בכיתות ה'-ז' זכה שלוש שנים ברציפות באליפות הילדים. בגיל הנערים עבר לשחק בעירוני נהריה ולאחר מכן עבר לפנימיית הכדורסל בכפר בלום.
עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה בעונת 2013/14 בהפועל עכו מליגה א' צפון. בתום העונה הקבוצה זכתה באליפות ועלתה לליגה הארצית. בעונת 2014/15 עבר לשחק בליגה הארצית בהפועל חיפה. בעונת 2015/16 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הארצית והקבוצה עלתה לליגה הלאומית בכדורסל. משגב שנבחר לשחקן המצטיין של משחקי הגמר המשיך עם הקבוצה שנתיים נוספות בלאומית. בשנה הראשונה בלאומית נבחר על ידי אתר ספסל לתגלית העונה ובשנה השנייה נבחר לשחקן המבטיח של העונה. בעונת 2018/2019 עבר לשחק בעירוני נהריה מליגת העל בכדורסל. באוגוסט 2020 חתם משגב בנהריה לעונה נוספת. באמצע עונת 20/21 חתם משגב בקבוצת הפועל חולון.

בעונת 2020/21 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון 75:91 על קבוצת אקדמיק פלובדיב.
בתום העונה מימשה חולון את האופציה שלה בחוזה, ומשגב המשיך בקבוצה בעונת 2021/2022.

== תארים ==

; הפועל חולון

* אליפויות (1): 2021/2022

== קישורים חיצוניים ==

* [http://ibasketball.co.il/league/6945/player/2247941 פרופיל השחקן], באתר איגוד הכדורסל בישראל
* [https://basket.co.il/player.asp?PlayerId=11011 פרופיל השחקן], באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף עמק החולה
קטגוריה:כפר ורדים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
טרוויס אאוטלו

טרוויס מארקז אאוטלו (באנגלית: Travis Marquez Outlaw; נולד ב-18 בספטמבר 1984) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2003–2014. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 8.5 נקודות ו-3.2 ריבאונדים למשחק.

==קריירת משחק==
אאוטלו נולד וגדל בעיר סטארקוויל שבמיסיסיפי. בסיום לימודיו ב"תיכון סטארקוויל" החליט לוותר על לימודים אקדמיים, לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.

===פורטלנד טרייל בלייזרס===
בדראפט ה-NBA{{כ}} 2003 נבחר אאוטלו על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, בבחירה ה-23. לאחר עונת רוקי חלשה, הציג שיפור בכל אחת מ-4 העונות הבאות, עד שרשם שיאי קריירה של 13.3 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק בעונת . בעונת העמיד ממוצעים דומים – 12.8 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק – וסייע לפורטלנד להפעיל לפלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 6 שנים. בסיבוב הראשון של הפלייאוף הודחו הבלייזרס על ידי יוסטון רוקטס; בדיעבד, הייתה זו הופעתו היחידה בקריירה של אאוטלו בשלב הפלייאוף.

===לוס אנג'לס קליפרס===
בפברואר 2010, לאחר כ-6 וחצי עונות עם הטרייל בלייזרס, הועבר יחד עם סטיב בלייק ללוס אנג'לס קליפרס תמורת מרכוס קמבי. עד לסיום אותה עונה קלע 8.7 נקודות למשחק עבור הקליפרס, כמחליפו מהספסל של ראסול באטלר.

===ניו ג'רזי נטס===
לקראת עונת חתם בניו ג'רזי נטס על חוזה ל-5 עונות, בסך כ-35 מיליון דולר. לאחר עונה אחת בלבד, במהלכה קלע 9.2 נקודות למשחק, שוחרר מהנטס תחת "סעיף האמנסטי".

===סקרמנטו קינגס===
בדצמבר 2011 הצטרף לסקרמנטו קינגס, במדיה שיחק במשך 3 העונות הבאות. לאורך התקופה החמיץ 106 מתוך 246 משחקי קבוצתו, בשל פציעות שונות, וקלע 5.1 נקודות בממוצע למשחק. בסיום עונת פרש אאוטלו ממשחק, בגיל 29 בלבד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:מיסיסיפי: כדורסלנים
קטגוריה:שחקני כדורסל תיכונים שנבחרו בדראפט ה-NBA
קטגוריה:בחירות דראפט של פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
איציק שחר

איציק שחר (נולד ב-1972) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר כיהן כמפקד מחנה שבטה.עם פרישתו (ב- 2015) עבר לעולם החינוך.

== שירות צבאי ודרכו האזרחית ==
שחר התגייס לצה"ל לחיל התותחנים, בשנת 2003 מונה למפקד גדוד 334 וכיהן בתפקיד עד שנת 2005. בשנים 2008–2011 כיהן כמפקד עוצבת הרעם. לאחר מכן מונה למפקד מחנה שבטה, וכיהן בתפקיד עד 2013. שחר כיהן גם כראש מחלקת התורה וההדרכה של כל חילות היבשה. השתחרר מצהל ב-2015

לאחר שחרורו שימש כמנהל החטיבה העליונה בבית הספר ברנקו וייס ע"ש הרצוג, בית חשמונאי ולאחר מכן מונה למנהל השש שנתי של אותו בית ספר.

שחר מתגורר בשריגים לי-און, נשוי ואב לחמישה. בעל תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים ותואר שני בחינוך. הוא בוגר מחזור כ"ד בבית ספר מנדל למנהיגות חינוכית.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* דף בית הספר 'ברנקו וייס' ע"ש הרצוג (בפייסבוק)- https://www.facebook.com/herzog.branco/
* מרוץ לזכר נופלי/נרצחי בית הספר ב'חרבות ברזל' (3.4.24) - כתבה בערוץ 1- https://www.facebook.com/GezerRegion/videos/741561207782847

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי אגדים ארטילריים בצה"ל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי בית הספר לתותחנות שדה
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי עמי אסף
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:שריגים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
יאיר נתנס

יאיר נתנס (נולד ב-1978) הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המכהן כקצין תותחנים ראשי. בתפקידו הקודם שימש ראש מחלקת תכנון באגף התכנון.

== ביוגרפיה ==
נתנס נולד בקיבוץ מצובה ליוזה ולמקס, ניצולי שואה, שהוסתרו בכפר בהולנד מ-1940 ועד סוף 5 במאי 2016}}}}

נתנס התגייס לצה"ל בשנת 1996 ושובץ בחיל התותחנים. לאחר קורס קצינים כיהן כמפקד בחטיבת האש 282. לאחר תפקיד מפקד סוללה עבר הסבה למערך הכטמ"ם "זיק" ביחידה 5252. לאחר מכן שירת כראש מטה מרכז האש באוגדת עזה. בהמשך שימש כמפקד יחידת מורן בין השנים 2013–2015. לאחר מכן מונה לסגן מפקד עוצבת עמוד האש. ביולי 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת כידון וכיהן בתפקיד עד אפריל 2019. ב-28 במאי 2019 מונה למפקד חטיבת האש 282. בשנת 2021 מונה לראש מחלקת תכנון באג"ת. ב-26 בספטמבר 2023 נכנס לתפקיד קצין תותחנים ראשי.

== השכלה ==
נתנס בוגר המכללה לביטחון לאומי, בוגר קורס מפקדי חטיבות ובעל תואר ראשון במנהל עסקים ובממשל מדיניות ציבורית מטעם אוניברסיטת רייכמן. לנתנס תואר שני במדעי המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה.

== חיים אישיים ==
נתנס מתגורר כיום בקריית אונו, נשוי ואב לשלוש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי יחידת מורן
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 209
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 282
קטגוריה:קציני תותחנים ראשיים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מצובה (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי סולם צור
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת חרבות ברזל
רובין בנגטסון

רובין בנגטסון (בשוודית: Robin Bengtsson, נולד ב-29 באפריל 1990) הוא זמר שוודי, אשר ייצג את שוודיה באירוויזיון 2017 עם השיר "I Can't Go On". בנגטסון השתתף בעונה החמישית של הגרסה השוודית לאמריקן איידול.

== קריירה ==
בנגטסון נולד במחוז וסטרה ייטלנד.

בשנת 2008 השתתף בנגטסון בעונה החמישית של "שוודיה איידול", שם הגיע למקום השלישי. בשנת 2009 רובין חתם אצל חברת התקליטים "Merion Music label" והוציא את הסינגל הראשון שלו, "Another Lover's Gone".

בשנת 2010 בנגטסון השתתף בשיר "Wake Up World", שיר שמטרתו לגייס תרומות לנפגעי רעידת האדמה בהאיטי. באותה השנה, רובין השתתף בגרסה השוודית לוייפאאוט שם סיים במקום השני. בשנת 2016 השתתף בנגטסון בתחרות המלודיפסטיבלן, הקדם הלאומי של שוודיה לאירוויזיון 2016. ניסיונו של בנגטסון לייצג את מדינתו באירוויזיון 2016 כשל עם הגעתו למקום החמישי.

בשנת 2017 רובין ניסה בפעם השנייה לייצג את מדינתו בתחרות האירוויזיון לשנת 2017. בנגטסון התחרה בתחרות המלודיפסטיבלן 2017 עם השיר "I Can't Go On" וסיים את התחרות במקום הראשון ובכך זכה לייצג את שוודיה באירוויזיון 2017 בקייב. ב-9 במאי באותה השנה, רובין הופיע בחצי הגמר הראשון של התחרות, ראשון בסדר ההופעות, לפני גאורגיה. בנגטסון צלח את חצי הגמר וסיים במקום השלישי עם 227 נקודות. ב-13 במאי באותה השנה, רובין הופיע בגמר התחרות, 24 בסדר ההופעות, לפני בולגריה ואחרי בלגיה. הוא סיים את התחרות במקום החמישי עם 344 נקודות.

בשנת 2020, חזר בנגטסון לתחרות המלודיפסטיבלן בשלישית כדי לייצג את מדינתו באירוויזיון 2020. בנגטסון התחרה עם השיר "Take a Chance". ב-1 בפברואר באותה השנה, רובין השתתף בחצי הגמר הראשון של התחרות שנערך בעיר לינקופינג, והצליח להעפיל לגמר הגדול. ב-7 במרץ באותה השנה, רובין הופיע בגמר הגדול של הקדם השוודי לאירוויזיון 2020. בסיומו של הערב, התמקם בנגטסון במקום השמיני עם 63 נקודות, ובכך לא זכה לייצג את שוודיה באירוויזיון פעם נוספת.

== דיסקוגרפיה ==
בנגטסון ב[[אירוויזיון 2017]]

=== אלבומים ===
* 2014 – "Under My Skin"

=== סינגלים ===

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים שוודים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2017
קטגוריה:נציגי שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2016
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2017
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2020
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2022
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1990
מרקו מקאקו

מרקו מקאקו (בדנית: Marco Macaco) הוא סרט הנפשה ממוחשבת דני בבימויו של יאן רחבק, שהופץ לראשונה בשנת 2012.

== תקציר העלילה ==
מרקו מקאקו הוא קוף שעובד כמציל באי טרופי, בעוד הוא חולם להיות שוטר שמטפל באירועים חשובים. יום אחד מגיע לאי קרלו אשר מחליט להקים בו קזינו. מרקו מקאקו חושד בקרלו, ומנצל את ההזדמנות לממש את חלומו. במהרה מרקו מקאקו מגלה שקרלו רוצה לשלוט על האי במשטר דיקטטורי, ויוצא להציל את המצב.

== מדבבים בעברית ==
הדיבוב העברי בוים על ידי דן שצברג, והופק על ידי יעל אללוף, אמי בכר וגילי בכר.
* דניאל מגון - מרקו מקאקו
* לורן סביר - לולו
* צביקה פורמן - קרלו
* סער בדישי - הנשיא
* דדי זהר - קפטן
* דולב סלע - קופיף
* גדי לוי
* דן שצברג
* עמי מנדלמן

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:קצרמר סרטים
קטגוריה:סרטים דניים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
פוקואוקה 17

פוקואוקה 17 היה מחנה שבויים אשר היה בשימוש האימפריה היפנית במהלך מלחמת העולם השנייה, שהיה בסמוך למכרה הפחם בשם Mitsui Miike Coal Mine בפוקואוקה. 

מחנה השבויים פתח את שעריו ב-7 באוגוסט 1943 ואוכלס בהדרגה בכ-1,857 שבויי מלחמה ממדינות רבות, רובם אוסטרלים, אמריקאים, בריטים והולנדים. הבריטים, ההולנדים והאוסטרלים היו ניצולי בניית מסילת הרכבת בין בורמה לבין תאילנד. הקבוצה האחרונה שהגיעה למקום הייתה כמה אוסטרלים שהגיעו ביוני 1945.

אתר המחנה שימש במקור כמגורי הפועלים שנבנו על ידי חברת הכרייה פחם מיצואי שהייתה בבעלותו של הברון מיצוי. המחנה הורחב בהדרגה עם השנים והוקמו במקום בניינים נוספים.

== תיאור המחנה ==
גודל המחנה היה כ-200 מטר על כ-1,000 מטר אשר היו מוקפים בגדר עץ בגובה של כ-12 מטרים, במקום היו כ-33 צריפים, כולם היו בני קומה אחת שהכילה עשרה חדרים לצריף. הצריפים היו בנויים מעץ עם גגות מנייר זפת הדוקים וחלונות, קצינים אשר גרו במתחם התגוררו בשלושה או ארבעה חדרים, כאשר ארבעה עד שישה גברים מהקצינים התאכסנו בחדרים באותו גודל. במקום לא היה שום חימום, הדבר הפך לבעיה רצינית בחודשי החורף שכן הגברים במחנה חיו בדיאטות רעב. בכל חדר הייתה נורה יחידה ובעוצמה של כ-15 וואט. 

במחנה הוגשו בכל יום שתי ארוחות, במרבית הפעמים הארוחה כללה כוס של אורז ומרק צנונית, רק לעיתים רחוקות קיבלו השבויים חלבונים.

מפקד המחנה היה אסאו פוקוהרה, שהוצא להורג לאחר תום המלחמה בגין ביצוע פשעי מלחמה. הרופא במחנה היה מנתח יפני לא מזוהה, שאילץ גברים להמשיך לעבוד גם אם היו חולים אנושות. 

המחנה שוחרר ב-2 בספטמבר 1945, אז היו רוב השבויים במצב בריאותי נואש. שבויים רבים סבלו ממחלת הבריברי ואיבדו בממוצע כ-, ניצולי המחנה פונו לנגסאקי ההרוסה (לאור הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי וכניעת האימפריה היפנית), כעשרה ימים לאחר שחרור המחנה.

== ראו גם ==
* אתר הטבח טינטה
* גטו שאנגחאי
* מסילת הרכבת תאילנד-בורמה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.mansell.com/pow_resources/camplists/fukuoka/Fuku_17/hewlett_report.html The Hewlett Report], דו"ח על המחנה וסיפורו. 
* [http://www.mansell.com/pow_resources/camplists/fukuoka/Fuku_17/fuku_17_gibbs_report.html Gibbs Report], דו"ח נוסף אודות המחנה

קטגוריה:פשעי מלחמה של יפן במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מחנות שבויים במלחמת העולם השנייה
מאסאקה

מחוז מאסאקה (באנגלית, בסוואהילי: Masaka) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, מאסאקה.

== מיקום ==
המחוז גובל במחוז קלונגו מצפון, במחוז קלנגלה מדרום מזרח, במחוז ראקאי מדרום מערב, במחוז לוואנגו ממערב ובמחוז בוקומנסימבי מצפון מערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא מאסאקה.

== רקע ==

המחוז הוקם בשנות ה-20 של המאה ה-20, ממספר מחוזות בממלכת בוגנדה.

במשך השנים התפצלו מהמחוז שטחים לצורך הקמת מחוזות חדשים, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז<ref></ref>. המחוזות שהוקמו הם קלנגלה (1996), סאמבאבולה (1997), ראקאי, ליאנטונדה (2007), בוקומנסימבי (2010), קלונגו (2010) ולוואנגו (2010).

מועצת המחוז היא הסמכות הפוליטית הגבוהה ביותר. המועצה כוללת את יושב ראש המחוז ו-43 חברים. מחלקות המועצה הן: חינוך וספורט, בריאות וסביבה, עבודות ושירותים טכניים, ייצור ושיווק, מימון ותכנון, שירותי תמיכה בניהול, מגדר ושירותים קהילתיים<ref></ref>.

== אוכלוסייה ==
קצב גידול האוכלוסייה הוא 2.85% בשנה. כ-85% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים.
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!אומדן אוכלוסייה
|-
|1991
|53,100
|-
|2002
|66,000
|-
|2014
|94,841
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.ugandatravelguide.com/masaka-district.html מחוז מאסאקה], מדריך התיירות של אוגנדה

== הערות שוליים ==

מאסאקה
קטגוריה:אגם ויקטוריה
GMC דהנאלי XT

GMC דהנאלי XT (באנגלית: GMC Denali XT) הוא טנדר היברידי מהודר, המוגדר כמכונית קונספט מתוצרת GMC, חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס אשר הוצג בשנת 2008 בארצות הברית

==מאפיינים==
* דגם "GMC דהנאלי XT" הוצג לראשונה בתערוכות הרכב בשיקגו ("Chicago Auto Show" ) בשנת 2008
* טנדר - קבינה כפולה, 4 דלתות
* מערכת הנעה היברידית דו-מצבית
* מנוע קדמי
* סוגי הנעות: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:כלי רכב קונספט
קטגוריה:מכוניות היברידיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2008
קטגוריה:כלי רכב אמריקאיים
דהנאלי XT
נונו גומז נביאם

נונו גומז נביאם (בפורטוגזית: Nuno Gomes Nabiam; נולד ב-17 בנובמבר 1966) הוא ראש ממשלת גינאה ביסאו לשעבר.

==ביוגרפיה==
גומז נביאם נולד בביסאו. למד בבית הספר התיכון הלאומי קוואמה נקמורה. סיים תואר ראשון במכון להנדסת תעופה אזרחית בקייב. בהמשך סיים תואר שני במנהל עסקים בארצות הברית.

בצעירותו היה גומז נביאם פעיל חברתית. בשנת 1980 הצטרף למפלגת PAIGC. בשנת 2012 מונה ליו"ר הדירקטוריון של סוכנות התעופה האזרחית של גינאה ביסאו.

ב-28 בפברואר 2020, מונה גומז נביאם לראש ממשלת גינאה ביסאו. ב-29 באפריל 2020 פורסם כי הוא ושלושה משריו חלו במחלת נגיף קורונה 2019.

==קישורים חיצוניים==

* Katarina Hoije, [https://www.bloomberg.com/news/articles/2020-02-29/guinea-bissau-president-appoints-nabiam-as-prime-minister Guinea-Bissau President Appoints Nabiam as Prime Minister], באתר Bloomberg, 29 בפברואר 2020
* COMR AMOS KALU, [https://www.ohafia-tv.com/biography-and-the-applicants-manifesto-of-eng-nuno-gomes-nabiam/29/09/2019/?cn-reloaded=1 BIOGRAPHY AND THE APPLICANT’S MANIFESTO OF Eng. NUNO GOMES NABIAM!], באתר ohafia-tv, 13 ביולי 2020

קטגוריה:גינאה ביסאו: אישים
קטגוריה:גינאה ביסאו: פוליטיקה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:ילידי 1966
רוני ודוני גיילון

רוני ודוני גיילון (באנגלית: Ronnie and Donnie Galyon; 28 באוקטובר 1951 – 4 ביולי 2020) היו תאומים סיאמיים אמריקאים. לפי ספר השיאים של גינס לשנת 2009, הם נחשבו לתאומים הסיאמיים החיים המבוגרים ביותר בעולם. החל מ-29 באוקטובר 2014, הם נחשבים לתאומים הסיאמיים המבוגרים בהיסטוריה כשעברו את ג'יאקומו וג'ובאני בטיסטה טוקי .

==ביוגרפיה==
נולדו בדייטון, אוהיו, לווסלי ואיילין גיילון. התאומים נולדו כשהם מחוברים זה לזה בחזה ובבטן, ועם אברי עיכול משותפים. בחלוף שנתיים בבית החולים נקבע כי לא ניתן להפרידם בבטחה. בתי ספר ראו בהם הסחת דעת עבור ילדים אחרים, כך שלא חונכו מעולם וסבלו מאנאלפביתיות תפקודית.

אביהם, שפרנס תשעה ילדים, צירף אותם, בהיותם בני שלוש, לקרקס הדרכים הידוע "עולם הפלאות", שם הם שימשו כ"אטרקציה" לקהל בקרנבלים ובמופעי קרקס. כשהתאומים היו נערים, הם הוצגו בתערוכות ברחבי ארצות הברית ובאמריקה הלטינית. המופע המרכזי שלהם היה לשבת בחלון ראווה, לצפות בטלוויזיה, בעוד המבקרים משלמים ממיטב כספם כדי לצפות בהם עושים זאת. המופעים שלהם הפכו אותם לידוענים ויצרו להם הכנסה שתמכה במשפחתם. בהמשך ניסו התאומים להתגייס לצבא, אך דורגו בפרופיל 4-F שלא מספיק לגיוס. הם מעולם לא התחתנו.

בשנת 1991, לאחר שלושה עשורים של מופעי בידור, פרשו התאומים ועברו לגור בבית עצמאי בדייטון, שנקנה ברווחים שצברו. הם היו פעילים בקהילה וחיו חיים עצמאיים ברובם, בעזרת כסא גלגלים זוגי בהתאמה אישית. אף על פי שפרשו מעסקי הראווה, התאומים ערכו הופעות טלוויזיה רבות: הם הפיעו בשנת 1997 במופע של ג'רי ספרינגר , בשנת 1998 הופיעו בסרט תיעודי בערוץ דיסקברי ובשנת 2009 בסרט תיעודי בערוץ 5 הבריטי .

בשנת 2009 לקה רוני זיהום בריאותיו אשר סיכן את חיי שניהם. הם אושפזו ונדרשו לטיפול מסביב לשעון. לאחר ששוחררו מבית החולים, לא יכלו עוד להסתדר בצורה עצמאית. על מנת שיוכלו לטפל בתאומים, אחיהם הצעיר ג'ים ואשתו מרי, הנגישו את ביתם וזאת באמצעות איסוף תרומות מהקהילה. ב-22 בדצמבר 2010, יצרה רשת הטלוויזיה TLC את הסרט התיעודי "The World's Oldest Conjoined Twins Move Home" (התאומים הסיאמיים המבוגרים בעולם חוזרים הביתה"), שתיעד את התאוששות התאומים והליך הבנייה של הבית המונגש.

ב-4 ביולי 2020, מתו התאומים, בגיל 68, כתוצאה מאי-ספיקת לב בהוספיס בדייטון כאשר הם מוקפים במשפחתם.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאומים סיאמיים
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
הבריחה (סרט, 1972)

הבריחה (באנגלית: The Getaway) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 1972 בבימויו של סאם פקינפה עם סטיב מקווין ואלי מק'גרו בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "הבריחה" של ג'ים תומפסון משנת 1958. הסרט הצליח מאוד מבחינה מסחרית וכן הרימייק מ-1994 בכיכובם של אלק בולדווין וקים בסינג'ר.

זה סרט פשע שבניגוד לסרטים אחרים מסוגו בהם הפושעים נעצרים, נפצעים או מחוסלים, כאן הם מצליחים לברוח מארצות הברית למקסיקו ולהישאר בחיים נגד כל הסיכויים.

קווינסי ג'ונס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב על הפסקול המקורי הטוב ביותר.

מקווין ומקגרו הכירו זה את זו בצילומי הסרט ונישאו. נישואיהם החזיקו חמש שנים עד לגירושים.

==תקציר העלילה==
קרטר "דוק" מקוי (סטיב מקווין) נידון לעשר שנות מאסר על שוד מזוין. הוא יושב בכלא כבר ארבע שנים ובקשותיו לקיצור עונשו נדחות. הוא מבקש מאשתו קרול (אלי מק'גרו) כי תפעל לשחרורו דרך ג'ק בינון (בן ג'ונסון), פוליטיקאי מושחת ובעל קשרים בסן אנטוניו. בינון מתנה זאת בהסכמתו של "דוק" לבצע שוד גדול של בנק לאחר שחרורו וכן בהסכמתה של קרול לקיים אתו יחסי-מין מלאים. כשהתנאים האלה מולאו, משתחרר "דוק" מהכלא.

"דוק" מתכנן את השוד על ידי תצפיות על הבנק. ביום השוד הוא מגיע עם אשתו ועם פרנק ורודי. הוא חודר לבנק דרך תעלת קשר, מנתק את האזעקה וחבריו פורצים רעולים ומשכיבים ארצה את העובדים. דוק נכנס לכספת ואוסף את הכסף. השומר מנסה לאחוז באקדח אך פרנק הורג אותו. הם נסוגים לחוד ובדרך הורג רודי את פרנק ומחכה לדוק וקרול בנקודה מוסכמת שם הוא מתכוון לחסל אותם ולקחת את הכסף לעצמו. דוק מקדים אותו, יורה בו אך לא מוודא הריגה. 
רודי לבוש באפוד מגן נפצע רק בכתפו. הוא פונה לוטרינר הרולד קלינטון (ג'ון דודסון) שמטפל בפצעו ומציל אותו. רודי הפושע כפוי הטובה קושר את הוטרינר הרולד ושוכב לנגד עיניו עם אשתו פראן (סאלי סטרטרס).

דוק וקרול ממשיכים בדרכם דרומה כשתמונותיהם מפורסמות בעיתונים ובטלוויזיה. בכל מקום הם מזוהים ונמלטים תוך ירי ורדיפה של שוטרים. לבסוף הם מגיעים למלון באל פאסו לא רחוק מגבול מקסיקו. למלון הזה מגיעים גם רודי והזוג הרולד ופראן קלינטון. 
רודי שוב קושר את הוטרינר המשופם קלינטון ואז בועל את אשתו הבלונדית לנגד עיניו. בתגובה, הבעל תולה את עצמו בחדר הסמוך. אשתו פראן ממשיכה להתעלס עם רודי. 

מאוחר יותר מגיעים למקום חבריו של ג'ק בינון. מטרת כולם משותפת: לחסל את הזוג מקוי ולקחת את הכסף.

במלון מתחולל קרב יריות ממושך שבסופו מצליח "דוק" לחסל את כולם ולברוח עם אשתו. הם נכנסים לתוך מיכל אשפה, מועלים למשאית אשפה ונשפכים לבסוף לתוך מזבלה כשהם עדיין בחיים עם תיק הכסף. הם משתלטים על טנדר ובו "קאובוי" קשיש חביב (סלים פיקנס) שמעביר אותם למקסיקו והם נותנים לו 30 אלף דולר תמורת הטנדר והשירות האדיב.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|סטיב מקווין
|קרטר "דוק" מקוי
|שודד
|-
|אלי מק'גרו
|קרול מקוי
|אשתו של "דוק"
|-
|בן ג'ונסון
|ג'ק בינון
|פוליטיקאי מושחת
|-
|אל לטיארי
|רודי בטלר
|שודד
|-
|סאלי סטרטרס
|פראן קלינטון
|אשתו של וטרינר
|-
|ג'ק דודסון
|הרולד קלינסון
|וטרינר
|-
|בו הופקינס
|פרנק ג'קסון
|שודד
|-
|סלים פיקנס
|"קאובוי"
|נהג טנדר
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=-A8UaQA7VZ8 קדימון ל"הבריחה" (1972)], באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סטיב מקווין
קוס קוב

קוס קוב (באנגלית: Cos Cob ) היא מושבת אומנים באזור גריניץ קוניטקט. רבים מהאומנים מזוהים עם האימפרסיוניזם האמריקאי, שהתאספו בה בעיקר בחודשי הקיץ בערך בשנים 1890 לערך 1920.

== היסטוריה ==
ג׳ון הנרי טוואצ׳מן, הולי האוז - מושבת האמנים קוס קוב, 1901
אמנים הגיעו לגריניץ לצייר מאז שנות ה-70 של המאה ה-19, אך מושבת האמנות החלה להיווצר כאשר ג'ון הנרי טוואצ׳מן התיישב בגריניץ' בשנת 1889. העיר נמצאת במרחק נסיעה קצרה ברכבת מעיר ניו יורק, ולמרות זאת שמרה על אופי הכפרי שמשך אליו אמנים. רבים מחבריו של טוואצ׳טמן הגיעו לבקרו בביתו. ביניהם היו צ׳יילד האסאם, גוליאן אלדן וייר, תיאודור רובינסון, הנרי פיץ טיילור ורוברט ריד. כשנמצאו לשהות ארוכה יותר, הם עלו לבית הולי, מחסן מלח ישן, המשקיף על הנמל הקטן של קוס קוב.<ref></ref>

במהלך החורף לימדו הנרי טוואצ׳מן וג׳וליאן וייר בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק. ככל הנראה החל משנת 1890, קיים טוואצ׳מן שיעורי אמנות בקיץ בקוס קוב. ג׳וליאן וייר לימד אתו בשנת 1892 וב־1893. רבים מתלמידי הקיץ נרשמו לליגת הסטודנטים לאמנות. 

בין האמנים שביקרו לראשונה בקוס קוב כסטודנטים בקיץ היו ארנסט לוסון, אלן טאוקר, צ'ארלס אברט, מרי רוברטס אברט, אליס ג'ודסון ואחרים.

אמנים אחרים הקשורים למושבת האומנות קוס קוב כוללים את לאונרד אוכטמן, מינה פונדה אוכטמן, דורותי אוכטמן, אדוארד קלארק פוטר, אמיל קרלסן, ג'ורג' וורטון אדוארדס, וקאר איבי. מושבת האמנות כללה גם סופרים ועורכים רבים, ביניהם לינקולן שטפנס וילה קאתר.

חברי מושבת האמנות קוס קוב היו מעורבים מאוד בארגון תערוכת הארמורי, התערוכה שבשנת 1913 הציגה אמנות אירופית מודרנית בפני קהל אמריקני גדול.

מושבת האמנות הקימה ארגון אומנות משלה בשנת 1911.<ref></ref> אגודת האומנים גריניץ' קיימה את התערוכה הראשונה שלה בשנת 1912 במוזיאון ברוס, שנפתח לקהל בפעם הראשונה באותה הזדמנות.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אימפרסיוניזם
קטגוריה:ציור אמריקאי
Mimecast

מיימקאסט (באנגלית: Mimecast) היא חברת אבטחת מידע בריטית, העוסקת בפיתוח תוכנה ומספקת פתרונות להגנה על תיבות דואר אלקטרוני ארגוני.

נכון לשנת 2020 מעסיקה החברה כ-1,700 עובדים, בעלת כ-36,000 לקוחות מכל רחבי העולם ונסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק.

מטה החברה הראשי נמצא בעיר לונדון, בריטניה, מלבדו לחברה 5 נציגויות במדינות שונות: ארצות הברית, דרום אפריקה, הולנד, גרמניה וישראל.

== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 2003 על ידי פיטר באואר (Peter Bauer) וניל מוריי (Neil Murray) במטרה לספק פתרונות להגנה על תיבות דואר אלקטרוני ארגוני.
משרדי החברה

נתנאל בורנשטיין ממפתחי MIME היה בין מייסדי החברה והמדען הראשי שלה.

בחודש ינואר 2010, גייסה החברה כ-21 מיליון דולר בהובלת אינדקס ונצ'רס (Index Ventures) ודון קפיטל (Dawn Capital). בחודש ספטמבר 2012, גייסה כ-62 מיליון דולר בסבב גיוס נוסף שנערך בניו יורק. בחודש אוקטובר 2015, הונפקה מיימקאסט בבורסה לניירות ערך בניו יורק.

בחודש יולי 2018, רכשה מיימקאסט את חברת אימוני הסייבר אתאאטה (Ataata). בחודש יולי 2018, רכשה את חברת סולביט (Solebit) תמורת כ-88 מיליון דולר. בחודש נובמבר 2019, רכשה את חברת דימרק אנאלייזר (DMARC Analyzer). בחודש ינואר 2020, רכשה את חברת סגאסק (Segasec) המספקת שירותי הגנה מפני התקפות דיוג וגנבת מידע רגיש על ידי התחזות ברשת האינטרנט, תמורת כ-40 מיליון דולר.

במאי 2022 נרכשה החברה על ידי חברת Magnesium Bidco.

== מוצרים ==
* Enterprise Information Archiving - ארכיון בענן המאפשר לאחסן נתונים בצורה מוצפנת ולשלוף אותם בעת הצורך.
* Mailbox Continuity - כלי להמשכיות עסקית המבטיח שמערכת הדואר האלקטרוני תהיינה זמינה לעובדי החברה.
* Secure Email Gateway - שירות להגנה על תיבת הדואר האלקטרוני הארגוני מפני דואר זבל אלקטרוני, נוזקות, התקפות דיוג וכמו כן מסייעת במניעת אובדן נתונים, הודעות מוצפנות המרת מסמכים ועוד.

== ראו גם ==
* אימפרבה
* Arcsight
* ObserveIT

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:אבטחת מידע
קטגוריה:דואר אלקטרוני
קטגוריה:חברות בריטיות
צלקת היפרטרופית

צלקת היפרטרופית היא תופעה של הצטלקות יתר, הנובעת מיצירה עודפת של חלבון קולגן לאחר חתך או פציעה. בניגוד לקלואידים, צלקות אלו קטנות יותר ושטחן אינו מתרחב מעבר לגודל הפציעה המקורית. ישנן שיטות שונות לטיפול בהן, ביניהן טיפול בהקפאה בחנקן נוזלי.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחלות עור והרקמה התת-עורית
GMC מוטורהום

GMC מוטורהום (באנגלית : GMC motorhome) היא מכונית הבנויה על שלדה של מיניבוס המשמשת כקרוואן (מעונוע) מתוצרת GMC חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1972–1978 בארצות הברית.

==ממאפייניו==
* יוצרו 12,921 יחידות
* מנוע קדמי אורכי
* מנוע בנזין
* סוג הנעה : הנעה קדמית
* בלמים : בלמי דיסק קדמיים ובלמי תוף ב-4 הגלגלים האחוריים
* קיבולת מכל דלק - 95 ליטר
* מסגרת גוף הרכב הותקנה על מסגרת סולם הפלדה של השלדה באמצעות מבודדי גוף. בניית הגוף מורכבת ממסגרת קשיחה העשויה מפלטות אלומיניום מרותכים. הרצפה הייתה של דיקט ימי. לוחות הגוף עשויים פלסטיק מחוזק בסיבים (פיברגלס).
* תאים תחתונים אחוריים מספקים מקום לגנרטורים.
* בקדמת הרכב לא היו דלתות של נהג או של נוסע. דלת חללית בצד ימין סיפקה גישה לתא הנוסעים הראשי. בחלק האחורי של הרכב ניתן היה להסיר את כל הלוח האחורי על ידי שחרור סדרה של ברגים, ולאפשר התקנה או הסרה של מיטות, מכשירים ושאר פריטים מגושמים אחרים.
* בחלק האחורי של הרכב הותקן מיכל מים לשתייה - 110 ליטר

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:1973-1978 GMC Motorhome 23ft.jpg | דגם "GMC מוטורהום"
קובץ:1976 GMC Palm Beach Motorhome RV (27267298232).jpg | דגם "GMC מוטורהום", שנת 1976
קובץ:GM Heritage Center - 026 - Cars - GMC Motorhome.jpg | דגם "GMC מוטורהום"
קובץ:GMC camper.jpg | דגם "GMC מוטורהום"
קובץ:GMC Motorhome (5238158165).jpg | דגם "GMC מוטורהום"
קובץ:GM Heritage Center - 027 - Cars - GMC Motorhome Interior.jpg | דגם "GMC מוטורהום" - מבט לתא הנהג
קובץ:Gmcrrtofl.jpg | דגם "GMC מוטורהום" - מבט לתוך הקרוואן
קובץ:Gmclrtorf.jpg | דגם "GMC מוטורהום" - מבט לפינת האירוח
קובץ:Gmcbath.jpg | דגם "GMC מוטורהום" - מבט למקלחת ולשירותים
</gallery>

<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Gmcstretch.gif | שרטוט המבנה הפנימי של דגם "GMC מוטורהום"
</gallery>
==ראו גם==
* מעונוע

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1972
קטגוריה:כלי רכב אמריקאיים
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
מוטורהום
ולדימיר בבושקין

ולדימיר פטרוביץ' בבושקין (ברוסית: Владимир Петрович Бабушкин; 18 במאי 1928 – 25 ביוני 1985) היה פושע סובייטי, מנהיג הסביבה הפלילית בברית המועצות, גנב בחוק רוסי של "הדור הישן", אגדת העולם הפלילי. בילה ברציפות 35 שנות חיים בכלא, למעט בריחות.

היה ידוע בכינוי ואסיה בריליאנט (ואסיה היהלום)<ref>https://lenta.ru/articles/2018/06/02/brilliant/</ref>.

== ביוגרפיה ==
באוקטובר 1949, בגיל 20, בבושקין עוכב בוולסק במחוז סרטוב בגין כייסות ובשנת 1950 נידון לעשר שנות מאסר על פי צו בית המשפט העליון של ברית המועצות.

בשנת 1950, במעצר, בבושקין "הוכתר" כגנב בחוק. לאחר ריצוי עונשו, נידון פעמיים (בשנת 1951 ו-1953) לעוד 25 שנות מאסר באשמת שוד. בשנת 1965 הוא שוב נידון ל -15 שנות מאסר באשמת עבירות שוחד. הוא ברח מהמחנה פעמיים, אך נתפס.

בשנת 1971, באשמת ניסיון רצח, בבושקין נידון ל-15 שנות מאסר נוספות (10 השנים הראשונות מתוכן בכלא) ו- 5 שנות גלות. בשנים 1971–1973 ריצה את עונשו בכלא זלטוסט מחוז צ'ליאבינסק, ובשנים 1973–1981 בכלא "ולדימירסקי צנטרל". לאחר מכן ריצה את עונשו בכלא המשטר המיוחד בכפר חורפיה וכפר לפוטקובה מחוז סברדלובסק ובכלא "הברבור הלבן" (סוליקאמסק, מחוז פרם).

עד סוף חייו בבושקין דבק במסורות הגנבים, ולכן מעולם לא עבד רשמית עבור המדינה הסובייטית.

בשנים האחרונות לחייו, בבושקין הזדהה עם הדיסידנטים הרוסיים, הם השתמשו בערוצי התקשורת שנוצרו על ידו בכלא "ולדימרסקי צנטרל".

בשנת 1985 בבושקין נפטר. לפי גרסה לא רשמית הוא נהרג בכלא המשטר המיוחד "הברבור הלבן". הוא נקבר בבית העלמין בעיר סוליקאמסק. על הקבר מוצבת מצבת גרניט ששוקלת שמונה טונות<ref>https://24smi.org/celebrity/5326-vasia-brilliant.html</ref>.

==קישורים חיצוניים==
* מתוך תוכנית הטלוויזיה "את החקירה הובילו" עם לאוניד קנייבסקי

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורשעים בדין בברית המועצות
קטגוריה:גנבים בחוק
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1928
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1985
דינה גריפובה

דינה פגימובנה גריפובה (ברוסית: Дина Фагимовна Гарипова, בטטרית: Динә Фәһим кызы Гарипова; נולדה ב-25 במרץ 1991) היא זמרת רוסייה. גריפובה ייצגה את רוסיה באירוויזיון 2013.

== ביוגרפיה ==
גריפובה נולדה ב-25 במרץ 1991 בזלנודולסק, טטרסטן, רוסיה, להורים רופאים. מגיל שש למדה שירה בתיאטרון "זולוטוי מיקרופון".<ref></ref> גריפובה למדה עיתונאות באוניברסיטה הפדרלית בקאזאן.<ref></ref>

== קריירה ==
בשנת 1999, היא נבחרה לכלת התואר הראשון בתחרות הכל-רוסית "Firebird". בשנת 2001 נבחרה לכלת פרס התואר הראשון של הפסטיבל הרפובליקני "Constellation-Yoldyzlyk", שלאחריו הוזמנה להופעות ואירועים שונים שאורגנו על ידי הוועד המארגן של הפסטיבל. בשנת 2005 נבחרה לזוכה בתחרות בינלאומית בעיר טרטו שבאסטוניה. בשנת 2008, דינה, יחד עם תיאטרון המיקרופון הזהב, השתתפו בתחרות בינלאומית בצרפת, שם זכתה במחזמר במקום הראשון.

בשנת 2012, הגיעה גריפובה לאודישנים, על מנת להתמודד בעונה הראשונה של The Voice בגרסה הרוסית. גריפובה הגיעה עד לגמר בו הוכרזה כזוכה הגדולה.<ref></ref> מיד לאחר הזכייה הוחתמה על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ.<ref></ref> עיתונאים ומבקרי מוזיקה רוסיים מכנים את גריפובה "אדל הרוסייה"<ref></ref> או "היורשת של סוזן בויל".<ref></ref>

ב-19 בפברואר 2013, הוכרז כי דינה גריפובה תייצג את רוסיה באירוויזיון 2013 במאלמה, שוודיה, עם השיר "What If" (מה אם).<ref name=":0"></ref> ב-14 במאי 2013 דינה עלתה לגמר התחרות. השיר שלה קיבל 156 נקודות, מקום שני מתוך 16 מדינות. בגמר, הופיעה גריפובה בשיר מספר 10, בסופו סיימה במקום ה-5 בתחרות מתוך 26 נקודות כשהיא מקבלת 172 נקודות.<ref name=":0" />

בסתיו ובחורף 2013–2014, קיימה הזמרת סבב הופעות גדול בעשרות ערים ברוסיה, המופע הגדול ביותר התקיים בסנקט פטרבורג על בימת ארמון התרבות על שמו של גורקי ובבניין העירייה בקרסנוגורסק. ב-30 באוקטובר 2014, בהופעה הגדולה השנייה שלה בקרוקוס סיטי הול, הציגה גריפובה את אלבום הבכורה שלה, "שני צעדים לאהבה". בפברואר 2015, גריפובה הפכה לשחקנית בתיאטרון המוזיקלי "אלכסנדר גראדסקי".<ref></ref> במרץ ובאפריל באותה השנה התקיים סיבוב ההופעות השלישי של הזמרת, שכלל כמעט 30 ערים ברוסיה מפסקוב ועד יוז'נו-סחלינסק.

רפרטואר השירה של גריפובה הוא ברוסית, טטרית, אנגלית, איטלקית וצרפתית. היא שרה בעיקר פופ, אך גם מנסה את עצמה בסגנון הרוק.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
דינה היא ממוצא טטרי אתני והיא מוסלמית סונית.

בתחילת אוגוסט 2015, התחתנה בקאזאן, שמו של הבן זוג לא נחשף כיוון שאינו מעוניין להיחשף בעיתונות.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נציגי רוסיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2013
קטגוריה:טטרים
קטגוריה:מוזיקאים רוסים
קטגוריה:משתתפי The Voice
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1991
גרשון עמל

גרשון (גרי) עמל (נולד ב-1956) הוא מנכ"ל עיריית ערד. שירת כקצין צה"ל במילואים ופיקד על חטיבה 5.

==ביוגרפיה==
עמל, בנם של זאב ורות, הגיע עם משפחתו לערד ב-1964. הוא למד ביסודי ובתיכון בעיר. שירת בצה"ל בחטיבת גולני והשתחרר בדרגת סגן. בשירות המילואים שירת בחטיבה 5, פיקד על פלוגה, על גדוד וכיהן כמפקד החטיבה במשך שש שנים, כולל בתחילת האינתיפאדה השנייה.

עמל עבד במשך 28 שנים בקריה למחקר גרעיני – נגב, שם שימש כממונה על הביטחון וכסמנכ"ל למשאבי אנוש ולארגון עד 2008. לאחר מכן שימש סמנכ"ל ארגון ומנהל במקורות, ומנכ"ל רשות ניקוז ים המלח. בתפקיד זה היה מחושפי פרשת ישראל ביתנו, לאחר שראש המועצה האזורית תמר, דב ליטבינוף, מסר לו כי העברת תקציבים לרשות מותנת בהעברת חלק מהם כ"עמלה" לטובת רמי כהן, פאינה קירשנבאום ועד קצה הפירמידה. עמל סירב, התפטר מתפקידו והגיש תלונה למשטרה, על כך קיבל את אות איכות השלטון מנשיא המדינה, יצחק (בוז׳י) הרצוג. ב-2014 מונה למנכ"ל החברה הכלכלית חבל ים המלח.

ב-2015 מונה למנכ"ל עיריית ערד.

עמל נשוי לחביבה ואב לשלושה. הוא בעל תואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת תל אביב ובעל תואר ראשון במשפטים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי חטיבה 5
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים

קטגוריה:עובדי הקריה למחקר גרעיני – נגב
קטגוריה:מנכ"לי רשויות מקומיות
קטגוריה:חושפי שחיתויות בישראל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
הלן מירס

הלן פרנסוורת' מירס (באנגלית: Helen Farnsworth Mears; 21 בדצמבר 1872 - 17 בפברואר 1916) הייתה פסלת אמריקאית. <ref></ref>

== שנים מוקדמות ==
הלן מירס נולדה ב־21 בדצמבר 1872 באושקוש, ויסקונסין, בתם של ג'ון הול מירס ואליזבת פרנסוורת מירס (משוררת, בשם עט "נלי ווילדווד", המכונה המשוררת הראשונה של ויסקונסין) <ref></ref> הלן הייתה האחות הצעירה מבין שלוש אחיות. הלן למדה בבית הספר הממלכתי באושקוש, ואמנות בעיר ניו יורק.

בניו יורק למדה במשך שנתיים אצל אוגוסטוס סנט גאודנס ועבדה כעוזרתו לפני שהמשיכה לפריז בשנת 1895 כדי להמשיך לעבוד עם דניס פוש, אלכסנדר צ'רפנטייר ופרדריק מקונוני. <ref></ref>

== קריירה ==
ההצלחה הראשונה שלה, לפני ההכשרה רשמית באמנות, היה הפסל "גאון מוויסקונסין", יצירה שהוזמנה על ידי מדינת ויסקונסין כשהייתה רק בת 21. היצירה הוצגה בבניין ויסקונסין בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893<ref></ref>. פסל השיש בגודל 2.7 מ ' הוא שוכן כעת בבירת המדינה של ויסקונסין. גם היא וגם הפסלת ז'אן פונד כורה נקראו "אמני הבית" בבניין ויסקונסין, וכאן היא יצרה את "הגאון מוויסקונסין", בעוד ז'אן כורה הפיקה את הפסל "קדימה". מירס הייתה אחת מקבוצות של פסלות שעבדו אצל לורדו טאפט בהכנת הפיסול לתערוכה הקולומביאנית העולמית.
הן מירס, הגאון מוויסקונסין, 1893
בשנת 1907, מירס ואחותה, הסופרת מרי מירס, היו המתיישבות הראשונות במושבת הסופרים מק דואל.<ref></ref>

== עבודות חשובות ==
העבודות החשובות ביותר שלה כוללות פסל שיש של פרנסס א. וילארד (1905, קפיטול, וושינגטון) הכלול באוסף אולם הפסלים הלאומי. תבליטי דיוקן של אדוארד מקדואל (מוזיאון המטרופוליטן, ניו יורק); ואוגוסטוס סנט גאודנס. פורטרטים של ג'ורג' רוג'רס קלארק ויליאם (מוסד סמיתסוניאן, וושינגטון).

בשנת 1904 זכה הפסל "מעיין החיים" שלה (בתערוכת סנט לואיס) במדליית ארד. היא עשתה את ניו יורק למקום מגוריה והציגה שם ובשיקגו.

== פסל ויסקונסין ==
בשנת 1910 ניסה ג'ורג' פוסט, אדריכל קפיטול מדינת ויסקונסין, לשכור את שירותיו של הפסל הידוע דניאל צ'סטר פרנץ' כדי ליצור פסל של ויסקונסין שיוצב בראש הכיפה בבניין. פרנץ, דחה את ההצעה ופוסט המליץ על הלן מירס לתפקיד. מתוך אמונה שיש בידה את החוזה, היא החלה לעבוד על דוגמאות. בסופו של דבר היא יצרה שלושה דגמים, כאשר שניים מהם קיבלו משוב מהנציבות. <ref></ref> באוגוסט 1911 טען פוסט כי מירס לא תוכל להשלים את העיצוב במסגרת הזמן שלהם, ובסופו של דבר הוועדה בחרה בפרנץ שישלים את הפסל.
הלן מירס, סקיצה לפסל מזרקה מים - שלווה ושקט
למירס שילמו 1,500 דולר עבור העבודה שכבר ביצעה, אולם אובדן העמלה היה הלם שממנו מעולם לא התאוששה.

== מוות ==
בעקבות הכישלון סביב פסל קפיטול ויסקונסין, בריאותה של הלן מירס התדרדרה, כמו גם מצבה הכלכלי. היא נפטרה ממחלת לב ב-1 בפברואר 1916, בגיל 43. <ref></ref>

בזמן מותה היא עבדה בסטודיו שלה בכיכר וושינגטון, בגריניץ' וילג'.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלות אמריקאיות
קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1872
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1872
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1916
מייק רוטונדה

לאורנס מייקל רוטונדה (באנגלית: Lawrence Michael Rotunda; נולד ב-30 במרץ 1958) הוא מתאבק עבר אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תקופתו בארגוני ההיאבקות World Wrestling Federation (ה-WWF, כיום ה-WWE) ו-World Championship Wrestling (WCW) בשנות ה-80 ושנות ה-90, שבהן הופיע תחת שמות במה רבים כמו מייק רוטונדה, מייק רוטונדו, מייקל וולסטריט, ארווין אר שייסטר, V.K. וולסטריט ועוד. במהלך הקריירה שלו, רוטונדה היה שלוש פעמים אלוף הטלוויזיה של NWA, פעם אחת אלוף הזוגות של NWA וחמש פעמים אלוף הזוגות של ה-WWF.

==חיים אישיים==

רוטונדה נשוי לסטפני רוטונדה (או בשמה לפני הנישואים: ווינדהאם), שהיא הבת של בלאקג'ק מוליגן והאחות של המתאבקים בארי וקנדל ווינדהאם. לשניים יש שני ילדים, ווינדהאם וטיילור, ששניהם מתאבקים מקצועיים המופיעים ב-WWE תחת שמות הבמה בריי וויאט ובו דאלאס, בהתאמה. כמו כן, יש להם בת בשם מיקה ושלושה נכדים.

==אליפויות והישגים==
* הישגים בארגון ההיאבקות All Japan Pro Wrestling
** ליגת נחישות הזוגות החזקים ביותר (2000) <small> - עם "דר מוות" סטיב ויליאמס</small>
* הישגים בארגון ההיאבקות Championship Wrestling from Florida
** אליפות פלורידה במשקל כבד של NWA (3 פעמים)
** האליפות הדרומית במשקל כבד של NWA (גרסת פלורידה) (פעמיים)
** אליפות זוגות ארצות הברית של NWA (גרסת פלורידה) (4 פעמים) <small> - עם בארי ווינדהאם (3) ומייק דייוויס (1)</small>
* הישגים בארגון ההיאבקות Jim Crockett Promotions / World Championship Wrestling
** אליפות הזוגות העולמית של NWA (גרסת מיד-אטלנטי) (פעם אחת) <small> - עם סטיב ויליאמס</small>
** אליפות הטלוויזיה של NWA (3 פעמים)
* הישגים בארגון ההיאבקות Maple Leaf Wrestling
** אליפות הטלוויזיה הקנדית של NWA (פעם אחת)
* הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
** PWI דירג אותו במקום ה-26 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 1994
** PWI דירג אותו במקום ה-48 מתוך 100 הזוגות הטובים ביותר <small> - עם בארי ווינדהאם</small>
** PWI דירג אותו במקום ה-61 מתוך 100 הזוגות הטובים ביותר <small> - עם טד דיביאסי</small>
* הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE
** אליפות הזוגות של ה-WWF (5 פעמים) <small> - עם בארי ווינדהאם (2) וטד דיביאסי (3)</small>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי ה-WCW
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
ג'רוויס הייז

ג'רוויס ג'יימס הייז (באנגלית: Jarvis James Hayes; נולד ב-9 באוגוסט 1981) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, בעל אזרחות קטרית, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2003–2015. ממוצעיו הכוללים לאורך 7 עונותיו בליגת ה-NBA הם 8.3 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק. במהלך 5 עונותיו האחרונות בקריירה שיחק בקבוצות שונות בטורקיה, ברוסיה, בישראל, באיטליה וברומניה.

==קריירת מכללות==
הייז נולד וגדל באטלנטה שבג'ורג'יה, ובשנת 1999 החל ללמוד באוניברסיטת מערב קרוליינה. כבר בעונת ה שלו היה "מלך הסלים" של המחוז הדרומי, עם ממוצע של 17.1 נקודות למשחק. בשנת 2000 עבר לאוניברסיטת ג'ורג'יה, ולאחר "שנת צינון" הצטרף לקבוצת הכדורסל שלה. באותה עונה הוביל את ה"בולדוגס" לניצחונם הראשון מזה 6 שנים במשחק של טורניר אליפות המכללות, כשקלע 31 נקודות במשחק הסיבוב הראשון מול אוניברסיטת המדינה של מארי. במשחק הבא קלע 26 נקודות, בהפסד קבוצתו מול אוניברסיטת דרום אילינוי. בעונת 2002/2003 קלע 18.3 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר בפעם השנייה ברציפות ל"חמישיית העונה של המחוז הדרום-מזרחי", אולם הבולדוגס לא העפילו לטורניר המכללות.

==קריירת משחק מקצועית==
===ב-NBA===
בדראפט ה-NBA{{כ}} 2003 נבחר הייז על ידי וושינגטון ויזארדס, בבחירה העשירית. לאורך עונתו הראשונה בוושינגטון קלע 9.6 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. במחצית הראשונה של עונת קלע 10.2 נקודות ואסף 4.2 ריבאונדים בממוצע למשחק – אשר בדיעבד היו שיאי הקריירה שלו – בטרם פציעה קשה בברכו הימנית השביתה אותו ממשחק מ-27 המשחקים האחרונים של העונה. לאחר 21 משחקים בעונה העוקבת נפצע הייז פעם נוספת בברכו, ונאלץ להחמיץ את כל המשך העונה. בעונת חזר לשחק עבור הוויזארדס, אך תרם 7.2 נקודות למשחק בלבד.

באוגוסט 2007, לאחר 4 עונות בוושינגטון, חתם על חוזה בדטרויט פיסטונס. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 6.7 נקודות למשחק, וסייע לה להעפיל לגמר האזור המזרחי בפלייאוף.

בשנים 2008–2010 שיחק עבור ניו ג'רזי נטס, ותרם 8.4 נקודות למשחק כשחקן ספסל.

===באירופה===
בינואר 2011 חתם על חוזה בקבוצת אליאגה פטקים מהליגה הטורקית, ובעונת 2011/2012 שיחק עבור קרסניה קריליה סמרה אשר השתתפה בליגה הרוסית ובליגת ה-VTB. כשחקן סמרה זכה בגביע הרוסי, לאחר שגברה על ספרטק פרימוריה ולדיווסטוק במשחק הגמר.

בפברואר 2013 חתם על חוזה באליצור אשקלון, במדיה שיחק עד לסיום עונת . בעשרת משחקיו עם הקבוצה הצטיין עם 19.5 נקודות בממוצע למשחק, אך לא מנע את ירידתה של אשקלון לליגה הלאומית.

בעונת 2013/2014 שיחק עבור אבלינו האיטלקית, ובעונתו האחרונה בקריירה, 2014/2015, זכה באליפות ליגת העל הרומנית כשחקן קבוצת אססופט פלוישט.

==נבחרת קטר==
בשנת 2013 שיחק עבור נבחרת קטר באליפות אסיה בכדורסל, כשחקן מתאזרח. הייז סיים כקלעי השלישי בטיבו בטורניר, עם ממוצע של 16.7 נקודות למשחק, בעוד נבחרתו סיימה במקום השישי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:ספורטאים קטרים
קטגוריה:ג'ורג'יה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:בחירות דראפט של וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:כדורסלני וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני אליאגה פטקים
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני אבלינו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
GMC אסטרו

GMC אסטרו (באנגלית : GMC Astro) היא סדרת משאיות כבדות כולל משאיות סמי-טריילר מתוצרת GMC חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס אשר יוצרו בין השנים 1956–1954 בארצות הברית.

דגם כמעט זהה אשר יוצר על ידי שברולט בין השנים 1970–1980 קרוי "Chevrolet Titan"

==מפרט טכני==
* מנוע קדמי "אף שטוח" בתצורה "Cab over" 
* סוגי הנעות : הנעה אחורית 4x2, הנעה 6x4
* דגמי "GMC אסטרו" דורגו ב"דרגה 8" (המשקל הטעון המרבי של המשאית) ("Truck classification" ) לפי הדרוג האמריקאי
* פלטפורמה : "GMC F/D 9500"

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="160">
קובץ:1985 GMC Astro 95 tractor in Chile.jpg | דגם "GMC אסטרו", שנת 1985
קובץ:1980-86 GMC Astro 95; July 23, 2013-3.jpg | דגם "GMC אסטרו"
קובץ:US Air Force GMC Astro truck.jpg | דגם "GMC אסטרו" בשירות חיל האוויר של ארצות הברית
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:משאיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1969
קטגוריה:כלי רכב אמריקאיים
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
אסטרו
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קורס קציני שריון

בה"ד 1, יולי 2022]]
קורס קציני שריון (בראשי תיבות: קק"ש) הוא ההשלמה החילית של צוערי חיל השריון. משכה כארבעה חודשים, בהם לומדים ומתרגלים הצוערים את הטכניקות והמיומנויות הנדרשות לפיקוד והפעלת מחלקת טנקים.

== מבנה הקורס ==

=== המבנה הכללי של הקורס ===
קורס קציני השריון נמשך כ-7 חודשים וכולל שלושה חודשים של קורס קציני יבשה קרביים וארבעה חודשים של השלמה חילית. במהלך קורס הקצינים לומדים הצוערים לפקד על מחלקת טנקים בשיתוף פעולה הדוק עם היחידות המתמרנות האחרות, ניווטים ולחימת תמרון יבשתית.

בסיום הקורס מוענקות לצוערים דרגת סגן-משנה (סג"ם). לאחר הקורס הקצינים משתבצים בתפקידים שונים במערכי החיל ביניהם: מפקדי מחלקות בפלוגות המבצעיות בחטיבות חיל השריון, מפקדי מחלקות בהכשרה (טירונות, צמ"פ, קמ"ט), או מפקדי מחלקות בהשלמה של קורס קציני השריון בבסיס האימונים החטיבתי בשיזפון.

=== מבנה שלב ההשלמה החיילית ===
הקורס מתקיים אחת לארבעה חודשים בגדוד 196 במחנה שיזפון. אל הקורס מגיעים מפקדי טנקים מכל חטיבות השריון לאחר שסיימו את קורס קציני יבשה בבית הספר לקצינים בבה"ד 1. הקורס נחשב לאחד היקרים בצה"ל בשל עלויות הפעלת הטנקים והתחמושת הרבה הנורית בו.

== תוכני הקורס ==
במהלך הקורס לומדים הצוערים את תורת הלחימה של חיל השריון ואת הפעלת מחלקת הטנקים במתארים שונים כשטח פתוח, שטח הררי ושטח עירוני ובנוי. בתרגילים רבים מושם דגש על כיבוש יעדים מבוצרים ופריצת מכשולים. אופן לימוד הפעלת מחלקת הטנקים הוא מדורג: ראשית בשיעורים עיוניים, לאחר מכן בתרגילים ייצוגיים על גבי האמרים ובהמשך על גבי טנקים. הצוער מתרגל הפעלת מחלקת טנקים בודדת, ובשלבים מאוחרים יותר, במסגרת פלוגתית. דגש רב מושם על הקרב המשולב. בשלביו האחרונים של הקורס מתקיימת סדרת הקרב המשולב, בו נערכים תרגילי פלוגה וגדוד ביחד עם צוערי ההשלמות האחרות. מעבר לידע והמיומנויות הנדרשות בקרב, מוקדש פרק בקורס ללימוד שגרת המחלקה: ניהול המחלקה בשגרה, דרכי הנחלת ערכי צה"ל לחיילים, חינוך ופיתוח הכושר הגופני. השכלתו של הצוער בתחום ההיסטוריה הצבאית והטקטיקה חשובה, והצוערים נדרשים לכתיבת עבודה באחד מהנושאים הללו. הקורס תובעני מאוד ודורש מאמץ רב מהצוער: שעות השינה מועטות, ויש מספר רב של תרגילים מבחנים ומטלות.

מפקדי הצוערים בקורס קציני שריון מכונים גנק"שים (גנני קורס קציני שריון).

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20131213114625/http://www.yadlashiryon.com/show_item.asp?levelId=64549 קורס קציני שריון] באתר חיל השריון

קטגוריה:קורסים בצה"ל
קטגוריה:חיל השריון הישראלי
בגובה העיניים

בגובה העיניים הוא אלבומו השני של יוני רכטר, והאלבום הראשון בשיתוף הפעולה בינו ובין המשורר עלי מוהר, שיצא בשנת 1986.

האלבום היה הראשון בו כל הטקסטים נכתבו על ידי עלי מוהר. הוא גם סימן את התרחבותה של העבודה משותפת של רכטר עם הבמאי מיקי גורביץ' שעד אז התמצתה בתיאטרון בלבד. מיקי עזר לרכטר להפיק את השירים באופן של תרגום המילים לפעולות וכאילו היה שחקן של הגדרת המצב הדרמטי ממנו הדמות נובעת ואת סוג ההבעה המתאימה.

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
* יוני רכטר - שירה, פסנתר וקלידים, לחנים, עיבודים, הפקה מוזיקלית
* עלי מוהר - מילים
* מזי כהן - קולות, שירה, קולות ליווי
* אוהד אינגר, אלון אולארצ'יק - באס
* ראובן שפירא, טומי פרידמן - מיקס
* אלון הלל - תופים, כלי הקשה
* גיל דור, יצחק קלפטר, נאור דיין - גיטרות
* גורי אגמון - כלי נשיפה
* שם טוב לוי - חליל
* גידי גוב, אפרים שמיר, נורית גלרון, שם טוב לוי - קולות רקע
* ראובן שפירא, יושי שדה - טכנאי סטודיו
* פבלו ושלר - עוזר טכנאי
* דוד גרוסמן, יקי מולכו - עיצוב עטיפה
* מיכל ברנט - הפקת אלבום
* מיקי גורביץ' - בימוי עריכת טקסטים

== קישורים חיצוניים ==
* [http://yonirechter.com/יוני-רכטר-עלי-מוהר-בגובה-העינים-1985-2/ בגובה העיניים], באתר של יוני רכטר
* - ביקורת

קטגוריה:אלבומי 1986
קטגוריה:אלבומי יוני רכטר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
ולרי אובודזינסקי

ולרי ולדימירוביץ' אובודזינסקי (ברוסית: Валерий Владимирович Ободзинский; 24 בינואר 1942 – 26 באפריל 1997) היה זמר אסטרדה סובייטי ורוסי (טנור) פופולרי בצורה יוצאת דופן בשנות ה-70<ref>http://russia-ic.com/news/show/18855#.XwxILdSLTVR</ref>.

==ביוגרפיה==
הצלחה רבה הגיעה לולרי אובודזינסקי בשנת 1967 לאחר מסע הופעות בסיביר ופרימוריה. אחרי המסע לבולגריה, שם שר הזמר את השיר האופנתי למדי "ירח על חוף הים השמשי" (Луна на солнечном берегу), התבססה הפופולריות שלו. כאשר בסוף שנות ה-60 של המאה הקודמת יצא הדיסק הראשון שלו "שר ולרי רובודזינסקי" (Поёт Валерий Ободзинский), כל התפוצה אזלה מייד.

המדינה הועשרה בזכות כישרונו של אובודזינסקי הצעיר ב-30 מיליון רובל, והזמר עצמו קיבל שכר של 150 רובל בלבד. אי צדק כלכלי יטריד את אובודזינסקי עד סוף הקריירה שלו. כל הדיסקים הבאים עם הקלטותיו של הזמר נמכרו באופן מיידי. את העניין הפנומנלי בו ניתן להסביר באופן ביצועי יוצא דופן, קול קטיפתי וגוון לירי מעולה.

יתרה מזאת, אובודזינסקי מעולם לא למד שירה, וכששר השתמש בשמיעתו המולדת וחוש מוזיקלי. בנוסף, יש לציין את המקצועיות הגבוהה ואת יכולת העבודה של האמן. הוא יכול היה לתרגל פסוק אחד למשך מספר שעות, ונשאר ללא לאות בתקופה שבה נגני התזמורת כבר נפלו מהרגליים.

כל זה ביחד הוביל לכך שהפופולריות של ולרי אובודז'יסקי בשנות ה-70 הייתה בלתי רגילה. עד היום, שירים "העיניים האלה מנגד" (Эти глаза напротив), "שיר מזרחי" (Восточная песня),"האביב הנצחי" (Вечная весна), "נפילת עלים" (Листопад), שנכתבו על ידי דויד טוחמנוב, "כמה בנות בעולם" (Сколько девчонок на свете) ו"מצעד הצנחנים" (Марш десантников), שכתב אלכסנדר זצפין, מוכרים.

בנוסף, ולרי הכיר את המאזין הסובייטי עם שירים מהרפרטואר של הביטלס, קרל גוט, ז'ו דסאן, טום ג'ונס ורבים מכוכבים מערביים רבים אחרים, שהמוזיקה שלהם הייתה כמעט בלתי נגישה בברית המועצות. יתרה מזאת, אובודזינסקי לא רק שר מחדש את שיריהם ברוסית, אלא נתן ליצירות אלה סגנון חושני, לוהט וגרוטסקי משלו. <ref>https://www.pravdareport.com/society/121013-Valery_Obodzinsky/</ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים סובייטים
קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:זמרים רוסים
קטגוריה:זמרי פופ רוסים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1942
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1997
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1997