OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נאור גלילי

נאור גלילי (נולד ב-5 בינואר 1967), הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ, ומזוהה בעיקר עם מכבי עירוני אשדוד.

== קריירה ==
גלילי, שהתחיל את הקריירה כילד דתי, שברח בשבתות מהישיבה אל מגרש הכדורגל, צבר במהלך הקריירה שלו 121 שערים.

אחדים משעריו של גלילי, ששיתף פעולה עם יגאל זריהן בחוליית ההתקפה של הקבוצה, היו ציוני דרך בהיסטוריה של מכבי עירוני אשדוד. והחשובים בהם היו: שער הניצחון מול הפועל קריית שמונה שהעלה את הקבוצה לליגה הראשונה בעונת 1996–1997. והשער הראשון בניצחון 0-2 מול הפועל פתח תקווה ברבע הגמר בעונת 1997–1998 שהעלה את הקבוצה לראשונה בתולדותיה לחצי גמר גביע המדינה. גלילי הוא היחידי שהבקיע במשחקי הדרבי של אשדוד גם במדי עירוני וגם במדי הפועל.

בעונת 1989–1990 חזר מהשאלה של שנתיים במכבי יבנה והעפיל עם עירוני אשדוד מליגה א' לליגה הארצית וסיים כמלך השערים של ליגות א'. בעונת 1990–1991 במהלך משחק חוץ מול הפועל חדרה בליגה הארצית (הליגה השנייה דאז) שבר גלילי את ידו והושבת עד סוף העונה. את עונת 1991–1992 התחיל במדי עירוני אשדוד ובאמצע העונה הצטרף ליריבה העירונית הפועל אשדוד עד סוף העונה. בנוסף שיחק במהלך השנים גם במכבי יבנה, בית"ר תל אביב, הפועל באר שבע ובני יהודה תל אביב.

לאחר הפרישה השלים תואר שני ושימש כמנכ"ל מועדון ספורט אשדוד עד שנת 2004. לאחר מכן שימש כיו"ר קבוצת מכבי בנות אשדוד, במקביל לתפקידו כסמנכ"ל הכספים של עיריית אשדוד. כיום משמש כמנכ"ל מכבי ישראל. חבר הנהלת הוועד האולימפי בישראל.

נאור הוא בנו של מנחם גלילי, עורך המקומון האשדודי השבוע באשדוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:אשדוד: כדורגלנים
קטגוריה:אנשי הוועד האולימפי בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
פאוליניה

פאוליניה (בפורטוגזית: Paulínia) היא עיר במדינת סאו פאולו שבברזיל, ובה מתגוררים כ-81,000 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.webbusca.com.br/pagam_paulínia.htm דפי זהב של קמפיאנס] 

קטגוריה:מדינת סאו פאולו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1964
טטרה (חברה)

טטרה (בצ'כית: Tatra) היא יצרנית רכב השוכנת בעיר קופריביצה בצ'כיה. החברה נוסדה בשנת 1850 בשם Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriksgesellschaft כיצרנית כרכרות ועגלות, ובשנת 1897 ייצרה את המכונית הממונעת הראשונה במרכז אירופה, בשם פרזידנט (Präsident).

בשנת 1919 שונה שם החברה לטטרה, על שם הרי הטטרה. טטרה היא יצרנית הרכב השלישית בוותק בעולם לאחר דיימלר ופג'ו. החברה הפסיקה לייצר מכוניות בשנת 1999, אולם היא ממשיכה בייצור משאיות בהנעה בכל הגלגלים: 4X4, 6X6, 8X8, 10X10, ו-12X12.

מכוניות טטרה התאפיינו במנועים אחוריים גדולי נפח ומקוררי אוויר, ומשאיות טטרה מתאפיינות במבנה שלדה ייחודי של צינור גדול מרכזי בו עוברת מערכת ההנע, וממנו יוצאים חצאי סרנים אל הגלגלים המניעים, שלרוב הם כל גלגלי המשאית.

==שנים ראשונות==
משאית צבאית מדגם Tatra T813, בעלת הנעה 8X8. טטרה ידועה בזכות משאיותיה בעלות יכולת עבירות בתנאי שטח קשים ביותר.
משאית מרוצים של טטרה
מייסד חברת טטרה, איגנץ שוסטלה (1822–1891), החל בייצור כרכרות סוסים בעיר קופריביצה שבמוראביה בשנת 1850. בשנת 1891 החל אף בייצור קרונות רכבת. בשנת 1890 החל מעסיק בחברתו את הוגו פישר פון רוסלרשטאם כמנהל טכני. לאחר מותו של שוסטלה נטל פון רוסלשטראם את ניהול החברה ובשנת 1897 רכש רכב מתוצרת בנץ. רכב זה שימש השראה ליצירת כלי הרכב הממונע הראשון מתוצרת טטרה, ה-NW פרזידנט, אשר הוצג לציבור בווינה בשנת 1897. החברה קיבלה הזמנות למכוניות נוספות, ותחת הנחייתו של המהנדס האנס לדווינקה יוצרו 10 מכוניות נוספות.

בשנת 1900 ייצרה החברה רכב שכולו פרי תכנונו ועיצובו של לדווינקה, דגם A, עם מנוע הנעה אחורית בנפח 2,714 סמ"ק ומהירות מרבית של 40 קמ"ש. מדגם זה יוצרו 22 מכוניות. בשנת 1902 החל ייצור דגם B (NW דגם B) עם מנוע מרכזי, אולם אז עזב לדווינקה את החברה ועבר לעסוק בפיתוח מנועי קיטור. הוא שב לעבודתו בחברה בשנת 1905 ופיתח את דגם S, עם מנוע 4 בוכנות בנפח 3,308 סמ"ק. בשנת 1904 בנתה החברה 3 יחידות של דגם NW D שהורכב עליו מנוע מרכזי. בין השנים 1904–1906 ייצרה את דגם NW E. ייצור כלי הרכב בחברה נפגע כאשר בשנת 1912 פרצה שביתה במפעל, אשר נמשכה 23 שבועות ואילצה את עזיבתו של מנהל החברה פון רוסלרשטאם.

בין השנים 1933–1942 בנתה החברה את ה-טטרה 75. יוצרו 4,501 יחידות.

בשנת 1935 בנתה החברה את אב הטיפוס של המכונית המשפחתית טטרה 90.

בין השנים 1936–1950 ייצרה החברה את מכונית הסלון טטרה 87 (3,056 יחידות).

בזמן הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, לאחר השתלטות גרמניה הנאצית על צ'כיה, ב-15 במרץ 1939, מספר חודשים טרם תחילת מלחמת העולם השנייה, כפו הגרמנים משלטונות צ'כיה לפתח ולייצר את דגמי משאיות "טטרה 81" לתועלתם. רוב המשאיות שימשו את משטרת הסדר, אבל מספר משאיות שימשו גם את הוורמאכט.

בשנת 1957 בנתה החברה את מכונית המרוץ טטרה 605.

==טטרה וצה"ל==
ב-2004 קנה צה"ל 302 משאיות טקטיות בתצורת 6X6 תוצרת ATC מתוצרת טטרה.

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="110">
קובץ:T30 white.JPG | "טטרה 30"
קובץ:Tatra 90.JPG | "טטרה 90", שנת 1935
קובץ:Tatra 77.jpg | "טטרה 77""
קובץ:1941 Tatra 87 49870 front.jpg | "טטרה 87", שנת 1941
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20090412100537/http://www.tatra.cz/cz/spodek.asp אתר חברת טטרה]
* [http://www.jeepolog.com/189.html מבחן שטח לטטרה ATC 6X6]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יצרני רכב צ'כיים
גאיוס פובליקיוס מארקלוס

כתובת הוקרה לכבוד גאיוס פובליקיוס מארקלוס, מושל סוריה, על חלקו בדיכוי [[מרד בר כוכבא]]
גאיוס פובליקיוס מארקלוס (Gaius Poblicius Marcellus) היה מצביא רומי שהשתתף בדיכוי מרד בר כוכבא. הוא היה קונסול בשנת 120 לספירה, מושל גרמניה עילית בין השנים 121 ל-127, ומושל פרובינקיית סוריה בשנים 129 עד 136.

זמן קצר לאחר שפרץ מרד בר כוכבא יצא פובליקיוס מארקלוס עם הלגיון השלישי "גאליקה" כדי לסייע לטיניוס רופוס, מושל יהודה. שני הלגיונות האחרים נשארו בסוריה תחת פיקודו של יוליוס סוורוס, שקודם לכן שימש מפקד הלגיון הרביעי סקיתיקה, ועם עזיבת פובליקיוס מארקלוס מילא את מקומו כנציב סוריה. על חלקו בדיכוי המרד קיבל פובליקיוס מארקלוס מהקיסר אדריאנוס את העיטור אות הטריומף (ornamenta triumphalia).
<ref>W. Eck, [http://www.uni-koeln.de/phil-fak/ifa/zpe/downloads/1999/124pdf/124223.pdf Kaiserliche Imperatorenakklamation und ornamenta triumphalia], ZPE 124, 1999, pp. 223–227</ref> אחת הסיבות לקבלת עיטור צבאי זה הייתה שמפקד הצי הסורי, סקסטוס קורנליוס דקסטר, פקודו של מושל סוריה, קיבל אות הצטיינות על חלקו בדיכוי המרד. בנוסף למארקלוס קיבלו את אות הטריומף גם יוליוס סוורוס, מושל יהודה ולפני המרד מושל בריטניה, והטריוס נפוס, מושל ערביה, מצב חריג שלא היה כדוגמתו מאז המלחמות הפרתיות בתקופת הקיסר טראיאנוס.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* E. Dabrowa, The Governors of Roman Syria from Augustus to Septimius Severus, 1998, pp. 92-94
* W. Eck, [http://www.uni-koeln.de/phil-fak/ifa/zpe/downloads/1999/124pdf/124223.pdf Kaiserliche Imperatorenakklamation und ornamenta triumphalia], ZPE 124, 1999, pp. 223–227
* Eck W. and Pangerl A, [https://scriptaclassica.org/index.php/sci/article/view/3459/2979 Neue Militardiplome für die Provinzen Syria und Iudaea/Syria Palaestina], SCI 24, 2005, pp. 114-116
* Eck, W. - Pangerl, A, [https://www.academia.edu/9910064/Syria_unter_Domitian_und_Hadrian_Neue_Diplome_f%C3%BCr_die_Auxiliartruppen_der_Provinz._Chiron_2006_36_205-247 Syria unter Domitian und Hadrian: Neue Diplome für die Auxiliartruppen der Provinz], Chiron 36, 2006, pp. 205-247
* David Macdonald, [https://scriptaclassica.org/index.php/sci/article/view/3395/2923 New Fragmentary Diploma of the Syrian Army, 22 March 129], SCI 25, 2006 pp. 97-100
* Florian Matei-Pupescu, [http://www.instarhparvan.ro/pagini%20institutimag%20luccru/reviste%20pdf/dacia2007/10.pdf Two fragments of Roman military diplomas discovered on the territory of the Republic of Moldova], Dacia 51, 2007, pp. 153-159
* Cristopher P. Jones, Three New Letters of the Emperor Hadrian, ZPE 161 (2007) 145-156
* Claudio Zaccaria, [https://www.openstarts.units.it/bitstream/10077/30615/1/9_AqN_2015_86.pdf Poblicio Marcello: un senatore aquileiese al servizio dell’impero], Aquileia Nostra 86, 2015 [2017], pp. 141-152
* E. Dabrowa, [https://www.academia.edu/35852274/Hadrianic_Governors_of_Syria_A_Reapprisal_Zeitschrift_fur_Papyrologie_und_Epigraphik_201_2017_285-291 Hadrianic Governors of Syria: A Reapprisal], ZPE 201, 2017, pp. 285-291
* E. Dabrowa, Poblicius Marcellus and the Bar Kokhba Revolt, Rivista Storica dell'Antichita 49, 2019, 69-84
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:קונסולים בקיסרות הרומית
קטגוריה:מרד בר כוכבא: אישים
פלסמין

פלסמין הוא אנזים המצוי בדם שמפרק חלבונים שונים של פלסמת הדם בהם קרישי פיברין. תהליך פירוק הפיברין נקרא פיברינוליזה.

הפלסמין מקודד באדם על ידי הגן PLG. בדם מצוי הזימוגן פלסמינוגן שמשתחרר מהכבד. הפלסמינוגן הופך לאנזים הפעיל פלסמין לאחר ביקוע של הקשר הפפטידי בין Arg-560 ו-Val-561, שנעשה על ידי האנזימים אורוקינאז ומפעיל פלסמינוגן רקמתי (Tissue plasminogen activator; tPA). אנזימים נוספים הקשורים בהפיכתו של הפלסמינוגן לפלסמין הם תרומבין, פיברין ופקטור XII. הפלסמין עובר תהליך אינאקטיבציה על ידי הסרפין α<sub>2</sub>-אנטיפלסמין.

הפלסמין שייך למשפחת הסרין פרוטאזות, משפחת אנזימים מפרקים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנזימים
חיים לוי (משמר הגבול)

חיים לוי (1925 – 3 בינואר 2012) היה מפקד משמר הגבול ונציב בתי הסוהר.

חיים לוי נולד בבנימינה להדסה (לבית הרשקוביץ) ובצלאל לוי שהיה פעיל ב"הגנה" ושימש כמחסנאי סליקים. בשנת 1944 עברו הוריו למושב בית יצחק-שער חפר. 

מגיל 15 היה לוי פעיל בגדנ"ע. הוא סיים ב-1941 קורס מדריכי גדנ"ע, והיה מפקד פלוגת נוער במסגרת "ההגנה". ב-1943 התגייס למשטרת היישובים העבריים ושירת בה במשך 3 שנים. ב-1947 סיים קורס מפקדי מחלקות של "ההגנה". במלחמת העצמאות לחם במסגרת חטיבת אלכסנדרוני כסגן מפקד פלוגה, ונפצע בקרב על מג'דל יאבא. אחרי החלמתו עבר לתפקיד עורפי ובתום המלחמה השתחרר משירות צבאי.

ב-1954, בתקופת פעולות התגמול, התגייס כסגן מפקד פלוגה למשמר הגבול. היה מפקד הפלוגה הדרומית של גדוד משמר הגבול באזור המשולש בתקופת מלחמת סיני, שבגזרתו אירע טבח כפר קאסם. בהמשך ובתקופת מלחמת ההתשה, כיהן כמפקד מג"ב צפון, ופיקד על כוחות מג"ב שפעלו בגזרת עמק בית שאן של מלחמת ההתשה. בספטמבר 1972 מונה לסגן מפקד משמר הגבול, באוקטובר 1972 מונה למפקד משמר הגבול וכיהן בתפקיד עד ינואר 1976. ב-1974, בעקבות הטבח במעלות וכישלון ההשתלטות של יחידות הלוט"ר של צה"ל, הורה לרפ"ק ראובן יעקב (נמרודי) להקים את הימ"מ - יחידת השתלטות ללוחמה בטרור, זאת כמענה לפיגועי חטיפה ומיקוח. בהמשך הוטלו על הימ"מ משימות ותפקידים נוספים כגון - לוחמה בטרור ומשימות משטרה מיוחדות. 

במהלך השנים למד קרימינולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בסוף 1975 נקבע שימונה לנציב בתי הסוהר עם פרישתו של אריה ניר. באוגוסט 1976 מונה לנציב בתי הסוהר. בתקופתו נעשה ניסיון להאבק בשימוש הנרחב בסמים בבתי הכלא על ידי ביצוע חוקן לאסירים הנכנסים לכלא. אולם בג"ץ קבע שאין לבצע חוקן באסירים, ללא הסכמתם. כיהן בתפקיד עד נציב בתי הסוהר עד 1981 ולאחר מכן פרש לגמלאות ועבד כחקלאי במושב בית יצחק.

ב-3 בינואר 2012, נפטר חיים לוי מסרטן, ונקבר בחלקה הצבאית בבית העלמין במושב בית יצחק. הותיר אשה ושלושה בנים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי משמר הגבול
קטגוריה:נציבי בתי הסוהר
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:בית יצחק: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
מדינות ניגריה

מבחינה אדמיניסטרטיבית, ניגריה מחולקת ל-36 מדינות ואזור הבירה. כל מדינה מחולקת לנפות.

400px

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| מס' ||מיקום יחסי|| שם || בירה || שם בשפת המקור || אוכלוסייה נכון לשנת 2006 ||שטח
|-
|1 ||אביה||אומואחיה|| Abia|| 2,833,999|| 6,320 
|-
|2 ||אדמאווה||יולה||Adamawa|| 3,168,101|| 36,917
|-
|3 ||אקווה איבום||אויו||Akwa Ibom|| 3,920,208|| 7,081
|-
|4 ||אנמברה ||אבקה||Anambra|| 4,182,032|| 4,844
|-
|5 ||באוצ'י||באוצ'י|| Bauchi|| 4,676,465|| 45,837
|-
|6 ||ביילסה||ינגוא|| Bayelsa|| 1,703,358|| 10,773 
|-
|7 ||בנו||מקורדי|| |Benue|| 4,219,244 || 34,059
|-
|8 ||בורנו||מיידוגורי|| Borno|| 4,151,193 || 70,898
|-
|9 ||נהר קרוס||קלבר|| Cross River|| 2,888,966|| 20,156
|-
|10 ||הדלתה||אסבה|| Delta|| 4,098,391|| 17,698
|-
|11 ||אבוני||אבקליקי||Ebonyi|| 2,173,501|| 5,670
|-
|12 ||אדו||בנין סיטי|| Ẹdo|| 3,218,332|| 17,802
|-
|13 ||אקיטי||אדו-אקיטי|| Ekiti|| 2,384,212|| 6,353
|-
|14 ||אנוגו||אנוגו||Enụgụ|| 2,384,212|| 6,353
|-
|15 ||גומבה||גומבה|| Gombe|| 2,353,879 || 18,768
|-
|16 ||אימו||אוברי||Imo|| 3,934,899 || 5,530
|-
|17 ||ג'יגבה||דוצה|| Jigawa || 4,348,649 || 23,154
|-
|18 || קדונה||קדונה|| Kaduna|| 6,066,562|| 46,053 
|-
|19 ||קנו (מדינה)|קנו||קנו||Kano|| 9,383,682|| 20,131
|-
|20 ||קצינה||קצינה||Katsina|| 5,792,578 || 24,192
|-
|21 ||קבי||בירנין קבי||Kebbi|| 3,238,628|| 36,800
|-
|22 ||קוגי||לוקוייה|| Kogi|| 3,278,487 || 29,833
|-
|23 ||קברה||אילורין|| Kwara|| 2,371,089 || 36,825 
|-
|24 ||לאגוס||לאגוס|| |Lagos|| 9,013,534 || 3,345
|-
|25 ||נסרבה||לפיה|| Nassarawa|| 1,863,275 || 27,117
|-
|26 ||ניגר||מינהר|| Niger|| 1,863,275|| 76,363
|-
|27 ||אוגון||אבאוקוטה|| Ogun|| 3,728,098|| 16,762
|-
|28 ||אונדו||אקורה||Ondo|| 3,441,024|| 14,606
|-
|29 ||אוסון||אושוגבו|| Ọsun|| 3,423,535|| 9,251
|-
|30 ||אויו||איבאדן|| Ọyọ|| 5,591,589|| 28,454
|-
|31 ||פלטו||ג'וס||Plateau|| 3,178,712|| 30,913
|-
|32 ||ריברס||פורט הרקורט|| Rivers|| 5,185,400 || 11,077
|-
|33 ||סוקוטו||סוקוטו||Sokoto|| 3,696,999 || 25,973
|-
|34 ||טרבה||יאלינגו|| Taraba || 2,300,736 || 54,473
|-
|35 ||יובה ||דמטורו||Yobe|| 2,321,591 || 45,502
|-
|36 ||זמפרה||גוסאו|| Zamfara || 3,259,846 || 39,762
|-
|37 ||מחוז פדרלי אבוג'ה||אבוג'ה|| Abuja || 1,405,201 || 7,315
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.statoids.com/ung.html אתר סטאטויד]

*
ניגריה
ניגריה
אנדרס פאלופ

אנדרס פאלופ קרברה (בספרדית: Andrés Palop Cervera; נולד ב-22 באוקטובר 1973 בל'אלקודיה) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער, וכיום מאמן כדורגל.

== קריירה ==
פאלופ היה מחליפו של סנטיאגו קניזארס בוולנסיה במשך שנים אחדות והיה השוער הראשון של סביליה, אליה הצטרף ב-2005. בשנת 2006 זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במשחק הגמר, 4-0 על מידלסברו. ב-15 במרץ 2007 הוא זכה לתשומת לב רבה לאחר שהבקיע שער שוויון בתוספת הזמן בשמינית גמר גביע אופ"א מול שחטיור דונייצק, ובכך כפה הארכה. סביליה העפילה עד למשחק הגמר, שם גברה על אספניול בדו-קרב פנדלים שבו עצר פאלופ שלוש מתוך ארבע הבעיטות.

ביוני 2013 חתם פאלופ בבאייר לברקוזן הגרמנית, וכעבור כשנה הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

הוא נכלל בסגל נבחרת ספרד לקראת יורו 2008, אך לא השתתף ולו במשחק אחד.

== תארים ==
;ולנסיה
* גביע אופ"א: 
* אליפות ספרד: 2001/2002
* הסופר קאפ האירופי: 

;סביליה
* גביע אופ"א (2): , 
* גביע המלך הספרדי (2): , 
* הסופר קאפ האירופי: 
* הסופר קאפ הספרדי: 

;נבחרת ספרד
* אליפות אירופה: 2008

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1973
ג'ון קולמה

ג'ון חיירו קולמה (בספרדית: Jhon Jairo Culma; נולד ב-17 במרץ 1981 בקאלי, קולומביה) הוא כדורגלן עבר קולומביאני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

== קריירה ==
קולמה התאמן עם קבוצות הנוער של אמריקה קאלי, מיונאריוס, ודפורטיבו קאלי. בגיל 17 קולמה הגיע להתנסות במועדון מונפלייה, אך לבסוף עבר לארגנטינה כשחתם במדי קבוצת הפאר אינדפנדיינטה.

בשנת 2001 עבר לקרוס אסול המקסיקנית, אך שיחק במשך רוב תקופתו במועדון בקבוצת הבת הידלגו.

בשנת 2005 קולמה זומן לנבחרת הבוגרת של קולומביה, ושותף במשחק אחד. בשנה זו גם עבר לברוחאס מליגת העל של קוסטה ריקה.

ב-20 ביולי 2006 חתם קולמה בקבוצת בני סכנין מהליגה הלאומית, ועזר לקבוצה להעפיל לליגת העל. בעקבות עלייתו לליגה הבכירה עם קבוצתו, נבחר בסיום העונה לנבחרת העונה של הליגה הלאומית. במדי סכנין, קולמה המשיך עונה נוספת, ועזר לקבוצתו להגיע למקום הרביעי בטבלה.

ב-17 ביוני 2008 חתם קולמה על חוזה לשלוש שנים במכבי חיפה, עמה זכה בשתי אליפויות ובמדיה כבש שער בודד. עיקר תרומתו של קולמה הייתה הגנתית והוא נחשב ל"גרזן" - קשר אחורי קשוח. 

בסיום החוזה בתום עונת 2010/11 נתן קולמה בתחילה את הסכמתו להצטרף לעירוני קריית שמונה לפני שחתם לבסוף בברסט מליגת העל הצרפתית. בעונתו הראשונה שותף ב-21 משחקי ליגה, והפך מהר מאוד לשחקן הרכב פותח, לפני שבתחילת דצמבר נפצע בברכו ונעדר מהמגרשים למספר חודשים. בעונתו השנייה במועדון שותף בחמישה משחקים בלבד, לפני שב-12 באפריל 2013 הותר החוזה שלו עד סוף העונה בהסכמת שני הצדדים.

== תארים ==

=== מכבי חיפה ===

* אליפות ליגת העל: 2 (2008/09, 2010/11)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.one.co.il/Player/Current//1,1,4,34209/%D7%92_%D7%95%D7%9F_%D7%A7%D7%95%D7%9C%D7%9E%D7%94 דף השחקן] באתר ONE

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:קאלי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני קרוס אסול
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה 
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים זרים בקוסטה ריקה
קטגוריה:ספורטאים קולומביאנים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ילידי 1981
היינט

א"ל יעקובוביץ (לימים אברהם אריה עקביא), יהושע גוטליב, נח פינקלשטיין, יצחק גרינבוים, שמואל יעקב יאצקאן, נחמיה פינקלשטיין, יצחק שיפר, מנחם קיפניס, יחזקאל משה ניימן.
בשורה שנייה: חיים פינקלשטיין, בנימין קרמר, משה לייזרוביץ, א' קליינמן, אהרן איינהורן, אברהם גולדברג, זוסמן סגלוביץ', אהרן גאווזה, משה אינדלמן (לימים ינון), ברל קוטשר, ש' שפיגל, הירש לייב ז'יטניצקי, יוסף שמעון גולדשטיין.
שורה השלישית: הלל מיימון, שמואל שוֶורדשַרף, דוד תאומים ("דער חסיד"), שלמה פיינקינד, רפאל למקין, ב' וייסבורד, יוסף גרביצקי (לימים רגב), ב. יאושזון, משה חייקין, מוטל בוקשטיין.
]]
הַיְינְט (בכתיב יידי: הײַנט; יידיש: "היום") היה עיתון יומי ביידיש שיצא לאור בוורשה בין השנים 1906–1939.

העיתון נוסד בשנת 1906, תחת השם "יידישעס טאַגעסבלאַט" (ביידיש: "הדף היומי היידישאי/היהודי"), על ידי שמואל יעקב יצקאן, לשעבר כותב בעיתון העברי "הצפירה".

ב-1908 שונה שם העיתון ל"היינט", ועד מהרה מיצב את עצמו כעיתון היידיש הגדול בפולין הקונגרסאית. העיתון פרסם סיפורים בהמשכים, וקבע שיא בתפוצת עיתון ביידיש. עד שנת 1913 הגיע העיתון להיקף של 150,000 גיליונות. מתחרהו העיקרי היה היומון הוורשאי היידי "דער מאָמענט", שנוסד ב-1910.

עד 1932 פעל "היינט" כחברה פרטית. באותה שנה הקימו עובדי העיתון קואופרטיב בשם אלט-נוי, אשר הוציא את העיתון. בשנת 1932 מונה אלפרד קיטנר לעורך העיתון.

חברי המערכת כללו בין השאר את העיתונאים אהרון איינהורן, י. אינדלמן, יאושזון, ומשה קליינבאום (סנה).<ref>יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב, מחברות לספרות, 1970, עמ' 444.</ref>

באוקטובר 1938 פרסמו שלטונות המנדט הבריטי בארץ ישראל איסור על הפצת העיתון בתחומי ארץ ישראל למשך 3 חודשים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נסגר העיתון. המהדורה האחרונה של העיתון הודפסה ב-22 בספטמבר 1939, וכללה פרק מספר תהילים בתרגום ליידיש.

==לקריאה נוספת==
* חיים פינקלשטיין, "מלחמות 'היינט'", בתוך: יהודה גוטהלף (עורך), עיתונות יהודית שהיתה, תל אביב: האיגוד העולמי של העיתונאים היהודים, תשל"ג, עמ' 56–72.
* חיים פינקעלשטיין, "שרייבערס און ביכער אין ווארשעווער 'היינט'", די צוקונפט, 80 (1974), עמ' 61–67.
* 
*חני ברקת-גלנצר. חני ברקת-גלנצר, היומון ביידיש דער מאמענט (1910-1939), עמ' 72-81.

<div class="mw-content-ltr">
* Joanna Nalewajko-Kulikov, "'Di Haynt-mishpokhe': Study of a Group Picture," in: Glenn Dynner and François Guesnet (eds.), Warsaw: The Jewish Metropolis: Essays in Honor of the 75th Birthday of Professor Antony Polonsky, Leiden: Brill, 2015, pp. 252-270. ([http://www.academia.edu/21886250/_Di_Haynt-mishpokhe_Study_for_a_Group_Picture_in_in_Warsaw_The_Jewish_Metropolis._Essays_in_Honor_of_the_75th_Birthday_of_Antony_Polonsky_ed._Glenn_Dynner_and_Franois_Guesnet_Leiden_and_Boston_Brill_2015_ המאמר] באתר Academia.edu)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://web.nli.org.il/sites/JPress/Hebrew/Pages/haynt_.aspx היינט] באתר הספרייה הלאומית
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=tab&tab=browse&pub=HYT היינט] באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון
* [http://www.haynt.org/ "היינט" - עיתון יהודי יומי 1908–1939], אתר שמוקדש להנצחת העיתון 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:עיתונים ביידיש
קטגוריה:יהדות ורשה
קטגוריה:יהדות פולין
קטגוריה:פולין: עיתונים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: עיתונים
שון ג'יימס

שון ג'יימס (באנגלית: Shawn James; נולד ב-10 בספטמבר 1983 בגיאנה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-גיאני ששיחק בעמדת הסנטר ומתנשא לגובה של 2.08 מטרים.

==ביוגרפיה==
ג'יימס נולד בגיאנה ובגיל 6 היגר לניו יורק. אחיו הצעיר הוא הכדורסלן דלרוי ג'יימס, ששיחק בעבר בקבוצת בני השרון.

ג'יימס שיחק בליגת המכללות עבור אוניברסיטת נורת'איסטרן. לאחר מכן שיחק באוניברסיטת דוקיין, במדיה שבר את שיא החסימות בליגת המכללות, כשסיים את העונה עם 6.5 חסימות למשחק. ב-17 בספטמבר 2006 בילה ג'יימס עם ארבעה חבריו לקבוצה במועדון ריקודים בקמפוס של אוניברסיטת דוקיין כאשר הותקפו בידי שני זרים לאוניברסיטה שהגיעו חמושים וירו לעברם לאחר שאחד השחקנים פלרטט עם ידידה של החמושים, ופצעו כל אחד מהם באיבר שונה, ג'יימס נורה ברגלו. לאחר משפט בו נידון היורה הראשון ל-40 שנים בכלא, והיורה השני ל-14 שנים מאסר, נידונה גם תלמידה מהקמפוס שסייעה להם להיכנס למועדון הריקודים. לאחר חמש עונות, סיים את קריירת המכללות ונרשם לדראפט ה-NBA של שנת 2008, אך לא נבחר בו. ג'יימס ושלושה מחבריו שנפצעו באירוע תבעו את אוניברסיטת דוקיין ביוני 2008 בטענה כי המוסד לא היה מאובטח כראוי שנתן ליורים הנ"ל להיכנס לשטח הקמפוס שלו (ג'יימס תבע גם את מאמנו שהכריח אותו לעלות לשחק פצוע מה שגרם לו לנזקים לטווח ארוך שהובילו להצגת ביצועים ירודים מעת לעת שפגעו בקריירת המשחק המקצוענית שלו – כמו לא להיבחר בדראפט ה-NBA), תביעתם נדחתה על ידי שופט פדרלי.

באותה שנה חתם ג'יימס במועדון הכדורסל הישראלי בני השרון לשנתיים. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה בתואר מלך החסימות של הליגה עם 2.2 חסימות בממוצע למשחק. בעונת רשם ג'יימס הישג של 11 חסימות ו-10 ריבאונדים במשחק ליגה מול מכבי חיפה.

לאחר שלוש עונות בבני השרון, לקראת עונת חתם ג'יימס במכבי תל אביב לשנתיים עם אופציה לעונה נוספת. הוא זכה להצלחה במשחקי הקבוצה, אף על פי שנפצע למשך כחודשיים במהלך העונה ונעדר ממספר משחקים חשובים.

ג'יימס נבחר לשחקן ה-MVP של היורוליג בשלב הראשון 2012/13. בחודש מאי נבחר למקום שני בשחקני ההגנה הטובים של היורוליג ולחמישיית העונה ביורוליג לעונת 2012/13 כאשר הוא הוליך את היורוליג עם 1.93 חסימות, סיים במקום השני עם 6.48 ריבאונדים, ורביעי במדד עם 16.6 בממוצע למשחק. ג'יימס גם שבר את שיא החסימות ששחקן העמיד בעונה אחת ביורוליג. בקיץ 2013 חתם ג'יימס לעוד ארבע שנים במכבי ונבחר לתפקיד קפטן הקבוצה, אך נפצע בגב וסיים את העונה באמצעה, מה שגרם לשחרורו מהקבוצה בקיץ 2014.

ב-31 ביולי 2014 חתם ג'יימס באולימפיה מילאנו אלופת איטליה.

בקיץ 2015 חתם לעונה בבילבאו באסקט. ב-2016 חתם במדי בודוצ'נוסט פודגוריצה. ב-2017 שיחק במדי קארידורוס דה פאחרדו מפוארטו ריקו. ב-2018 שיחק במדי באולזאק מהליגה הצרפתית הראשונה.

ב-10 באוקטובר 2018 הודיע ג׳יימס על פרישה מכדורסל. ב-2022 שימש סקאוט בעבור היוטה ג'אז.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140819082842/http://www.crazyone.co.il/Player/08-09/2%2C620%2C1347%2C38411/League דף השחקן], באתר One
* [http://www.maccabi.co.il/Player.asp?PlayerID=184&cYear=2012 מספר 5 - שון ג'יימס], באתר מועדון מכבי תל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים גיאנים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דוקיין
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני בילבאו באסקט
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורסלני בודוצ'נוסט פודגוריצה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת נורת'איסטרן
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
INRI

תמונת ישו הצלוב ומעליו הכיתוב INRI
INRI, או Iesus Nazarenus Rex Iudaeorum, (בלטינית: "ישו מנצרת, מלך היהודים"), היא כתובת שהופיעה, על-פי המסורת הנוצרית, בשלוש שפות, בעברית, ביוונית ובלטינית, על-גבי הצלב שעליו צלבו את ישו. הכתובת, או ראשי התיבות בלַטינית (INRI) ובשפות אחרות, מופיעים לעיתים בציורים ועל פסלי הקרוסיפיקס.

== משפטו וצליבתו של ישו ==
ציור של [[ולסקז: ישו הצלוב כשמעליו כתובות בשלוש השפות (הכתובת העברית איננה מדויקת)]]
על פי הברית החדשה, משהוסגר ישו לידי הרומאים, הם עינוהו, שמו בראשו כתר-קוצים ואמרו לו: במהלך משפטו וטרום צליבתו שאל אותו הנציב פונטיוס פילטוס:

על פי יוחנן, כאשר נצלב ישו, נרשמה הכתובת "ישו הנוצרי, מלך היהודים" על הצלב בשלוש שפות: עברית, יוונית ולטינית. על פי יוחנן, פילטוס עצמו הוא שרשם את הכתובת.

בתקופת הרומאים היה נהוג לכתוב את פשעו של הנצלב, בגינו הוצא להורג, על גבי הצלב, למען יראו וייראו. רישום זה נקרא "טיטולוס". היומרה להיות מלכם של היהודים הייתה אשמתו של ישו בעיני הרומאים, ואשמה זו נרשמה על הצלב.
היהודים לא שבעו נחת מהכתובת וביקשו מפילטוס:

לסירובו של פילטוס לשנות את הכתובת שני הסברים. האחד, התואם את המסורת הנוצרית, הוא שפילטוס אכן הכיר במלכותו של ישו, והשני, הביקורתי, הוא שהחלטתו של פילאטוס לראות בישו "מלך היהודים", נועדה ליצור את הבסיס המשפטי להעמדת ישו לדין, כשאשמתו - מרידה ברומאים, שהעונש בגינה הוא צליבה.

== נוסחים שונים של הכתובת ==
יתר הבשורות מביאות את דבר הכתובת, אם כי בנוסחים שונים מנוסח יוחנן: "ישו מלך היהודים", או סתם "מלך היהודים". בשתיים מהן נכתב במפורש שהיותו מלך היהודים הוא הדבר שבו הואשם.
* .
* .
* .

הכנסייה הנוצרית אימצה את הנוסח היוחנני, המקוצר בראשי התיבות INRI, כקיצור המופיע על איקונינים וקרוסיפיקסים.

בכנסיות אורתודוקסיות משתמשים בכיתוב INBI, המבוסס על המקור היווני בברית החדשה, שנכתבה במקור ביוונית, במספר גרסאות שאחת מהן היא: Ἰησοῦς ὁ Ναζωραῖος ὁ βασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων, ובראשי-תיבות: INBI. ייתכנו גם כיתובים אחרים, כמו ΙΝΒΚ (ישו מנצרת, מלך העולם) ו-ΙΝΒΔ (מלך התהילה). בכנסיות בעלות אוריינטציה רוסית מופיע הכיתוב ІНЦІ.

== באמנות ==

==פרודיות==
יהודי הונגריה נהגו לפתוח את ראשי התיבות כ־Itt Nincs Rendes Isten, כלומר 'כאן אין אלוהים אמיתי'.

מחמת העלויות הגבוהות של הקרוסיפיקס, היו כפריי הונגריה העניים מעמידים צלבים העשויים משני מוטות עץ בלי דמות האיקונין, היהודים נהגו לומר על צלבים חסרים אלו כי משמעות ראשי התיבות בהם היא Indult Nazaretre Rendezni Iratokat, כלומר, 'נסע לנצרת להשגת המסמכים'.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כתובות בלטינית
קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
קטגוריה:סמלים נוצריים

קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:כתובות ביוונית
קטגוריה:כתובות עבריות
קטגוריה:כתובות תלת-לשוניות
היכל הספורט מטרו ווסט רעננה

היכל הספורט מטרו ווסט רעננה, שנחנך בשנת 1994, הוא אולם ספורט השייך לבית הספר מטרו ווסט שצמוד לו.

האולם מכיל 1,650 מקומות ישיבה (מתוכם 900 מקומות קבועים בטריבונה המרכזית והשאר ביציעים מתקפלים הניתנים לפתיחה במשחקי כדורסל אך נותרים מקופלים במשחקי כדוריד וכדורעף), והוא משמש למשחקי הבית את קבוצת הכדורסל של מכבי עירוני רעננה, קבוצת הנוער של עירוני רעננה, שזכתה ב-3 אליפויות נוער רצופות בין 2013 ל-2015, ונבחרת הכדורסל של בית הספר מטרו-ווסט המשחקת בליגת העל לתיכונים, שגם באמתחתה 3 אליפויות (2000, 2004 ו-2015). בעבר שימש כאולמה הביתי של קבוצת בני השרון.

בעבר שימש האולם גם את נבחרת ישראל בכדוריד, שהפסיקה להשתמש בו מסוף עונת 2007/08, ועברה להיכל בית מכבי בראשון לציון.
האולם משמש גם את נבחרת כדורעף הנשים של ישראל. 

ב-2013 ו-2017 שימש ההיכל למשחקי טניס השולחן של המכביה התשע-עשרה והמכביה העשרים.

האולם הוא ביתו גם של איגוד הג'ודו בישראל בכל התחרויות הפנים ארציות מילדים עד בוגרים.

==קישורים חיצוניים==

מטרווסט
קטגוריה:רעננה: ספורט
קטגוריה:רעננה: מבנים
מחוזות ניז'ר

מבחינה מנהלית ניז'ר מחולקת ל-7 מחוזות (région) ואזור עיר הבירה. כל מחוז מחולק לנפות.

מפת מחוזות ניז'ר

{| class="wikitable sortable"
|-
! מס'
! שם 
! בירה 
! שטח
! אוכלוסייה (נכון ל-2012)
! שם בשפת המקור
|-
| 1 ||מחוז אגדז || אגדז || 667,799 ||487,620 || Agadez Region 
|-
| 2 ||מחוז דיפה || דיפה || 156,906 || 593,821 || Diffa Region 
|-
| 3 ||מחוז דוסו || דוסו ||33,844 || 2,037,713 || Dosso Region 
|-
| 4 || מחוז מרדי || מראדי || 41,796 || 3,402,094 || Maradi Region 
|-
| 5 || מחוז טחוא || טחוא || 113,371 || 3,328,365 || Tahoua Region
|-
| 6 || מחוז טילברי || טילברי || 97,251 || 2,722,842 || Tillabéri Region 
|-
| 7 || מחוז זינדר || זינדר || 155,778 || 3,539,764 || Zinder Region 
|-
| 8 || מחוז ניאמיי || ניאמיי || 402 || 1,026,848 || Niamey 
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ניז'ר: חלוקה מנהלית
گ

האות גאף (گ) היא אחת מ-32 האותיות בשפה הפרסית ואחת מ-39 האותיות בשפת אורדו. האות מבוססת על האות כאף (ک) והיא מקבילה לאות ג' בעברית. ב-IPA היא מסומנת ב- [].

על אף שהאות שייכת לשפות הפרסית ואורדו, משתמשים באות גם בשפה הערבית כאות חיצונית, אם כי שימוש זה אינו נפוץ. האות משמשת בעיקר בקרב דוברי ערבית במזרח התיכון, אם כי שם קיימת עדיפות לשימוש באות החיצונית ﭺ (גים, וריאנט של ג'ים (ج)), ואילו בצפון אפריקה נהוג להשתמש באות ڨ (גאף, וריאנט של קאף (ق))

==צורות הכתיב==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
!colspan="4"| צורות הכתיב
|-
! סוף המילה !! אמצע המילה !! ראש המילה !! סופית בלתי מתחברת
|- style="line-height:180%;padding:10px;"
| ﮓ
| ﮕ
| ﮔ
| ﮒ
|}

گ
קטגוריה:אלפבית אורדו
מריונטה סול

מריונטה סול בהופעה ב[[פסטיבל סמילנסקי ברחוב סמילנסקי בבאר שבע (2007)]]
מריונטה סול היא להקת אינדי רוק ישראלית שהוקמה בשנת 2003 בבאר שבע על ידי אמיר גרומן ועידו קרוב ופעלה עד 2015.

==היסטוריה==
הלהקה הוקמה בשנת 2003 על ידי אמיר גרומן ועידו קרוב, חברי ילדות מבאר שבע ששיתפו פעולה בעברם במספר הרכבים מוזיקליים. שם הלהקה נגזר ככל הנראה מרחוב הנרייטה סולד בבאר שבע, שם התגוררו השניים באותו הזמן.

בשנת 2004 הוציאו את אלבומם הראשון, "פוטו רצח". אלבום ניסיוני, אינסטרומנטלי בעיקרו, ובהפקה עצמית, שהכיל קטעים בסגנונות מוזיקליים שונים שנעו בין רוק איטי להאוס פסיכדלי. גם את אלבומם השני, "שקשוק השפנים", משנת 2005 הפיקו בעצמם. אלבום זה הציג קטעים קומוניקטיביים יותר, אך עדיין שמר על קו מוזיקלי רוקיסטי על סף הכאוטיות. שני האלבומים הופצו בחינם באינטרנט.
בשנים אלו לא הרבתה הלהקה בהופעות. למרות זאת, דבר קיומה ושיריה של הלהקה עברו מאוזן לאוזן, עד להיווצרותו של קהל מעריצים.

בשנת 2005 יצא שירה של הלהקה "היי" לרדיו ושודר במספר תחנות רדיו, בעיקר ב-88FM. השיר שמאופין במקצב איטי ושקט נחשב כבחירה בלתי שגרתית עבור שיר ראשון היוצא לרדיו. שנת 2006 נחתמה בסיבוב הופעות קצר עם פליט להקת רעש אמיר קרטס.

בשנת 2008 הוציאה הלהקה את הסינגל "עשור" שזכה להצלחה ואף הביא לה הכרה רחבה יותר. בסוף השנה הוציאה הלהקה את הסינגל "עיר הפועלים", שיר שעוסק לדברי חבריה בתחושת קלאוסטרופוביה בעיר רפאים דמיונית. ב-15 במאי 2009 יצא אלבומה השלישי של הלהקה והראשון שנמכר בחנויות התקליטים, "עיר הפועלים". האלבום זכה לביקורות חיוביות רבות.
במאי 2013 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה "ארבע הרוחות" להורדה באתר בנדקמפ.

==חברי ההרכב==
*אמיר גרומן - שירה, גיטרות, קלידים
*עידו קרוב - גיטרה, קלידים, תופים, קולות
*טל פוגל - בס, קולות
*נדב גורלי - תופים

==חברים לשעבר==
*אלעד שופן - בס
*יניב דגן - בס
*גיל נמט - תופים

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
*פוטו רצח (2004)
*שקשוק השפנים (2005)
*עיר הפועלים (2009)
*ארבע רוחות (2013)

===סינגלים===
*היי (2006)
*עשור (2008)
*עיר הפועלים (2008)
*שעונים (2009)

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:באר שבע: תרבות
ژ

ז'אי (בערבית: ژاي) היא אות חיצונית לאלפבית הערבי שנוספה, כוואריאנט של זאי, כדי לייצג את העיצור /ʒ/ (כמו זי"ן גרושה). 
היא אחת מאותיות دوذ ارزژ (דוד'ארזז'), האותיות שאינן מתחברות לאות שבאה אחריהן. אין לה אות מקבילה עברית, אנגלית או ערבית (אם כי במספר להגים ארץ-ישראליים האות ج מבוטאת כמוה), אך בכתב קירילי יש (האות Ж). צלילה מבוטא במילים ז'אן (שם), ז'בוטינסקי, או בסוג אסימון מפורסם, ז'טון. בדרך כלל מחליפים אותה באות ג'ים (جيم). משמשת בשפת האורדו בה מהווה כאות ה-17.

האות ז'אי

קטגוריה:שפות איראניות
בית אמות משפט

המגדל בסביבות 1965
בית אמות משפט הוא מגדל משרדים הניצב בשדרות שאול המלך בתל אביב, בין רחוב לאונרדו דה וינצ'י ממזרח ורחוב דובנוב ממערב. מדרום לו שוכן בית תנועת המושבים.
הבניין תוכנן על ידי האדריכלים אריה שרון, בנימין אידלסון ואלדר שרון והושלם בשנת 1970. סגנונו ברוטליסטי והוא מתאפיין במעטפת בטון חשוף, אם כי כיום הוא צבוע בלבן. המבנה מחולק לשני חלקים - מזרחי ומערבי - המחוברים ביניהם בפרוזדור צר בכל הקומות. למעשה רק חלקו המערבי מכונה באופן רשמי "בית אמות משפט", ושמו של החלק המזרחי הוא "בית המרכז החקלאי", אך הראשון דבק בכולו. המבנה מתנשא לגובה של 66 מטר ויש בו 17 קומות.

עם הקמתו שכנה במבנה הנהלת כור תעשיות והוא נודע כ"בית כור". לאחר תקופה נקרא הבניין בית המרכז החקלאי ובהמשך נקרא בית אמות משפט. בחזיתו ניצב בעבר פסל בצורת הקובייה ששימשה כסמל הקונצרן. שכנו בו גם לשכותיהם של כמה מראשי הממשלה לשעבר.

כיום הבניין מאוכלס על ידי עורכי דין, מפלגות, שגרירויות, רואי חשבון ועוד.

בבניין ישנם כ-367 מקומות חניה, בחניה עילית ותת קרקעית.

75% מהבניין הם בבעלות קבוצת אמות השקעות בע"מ, ויתר הבניין בבעלות ניר שיתופי, המרכז החקלאי, תנועת המושבים וחברת חבצלת מוסדות תרבות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.emporis.com/en/wm/bu/?id=104835 הבניין באתר אמפוריס]
* 

==הערות שוליים==

אמות משפט
קטגוריה:שדרות שאול המלך
קטגוריה:הצפון החדש
קטגוריה:ברוטליזם בישראל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן בנימין אידלסון
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אריה שרון
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אלדר שרון
קטגוריה:כור תעשיות
קטגוריה:בנייני אמות השקעות
ראובן גרוזובסקי

הרב רפאל ראובן גרוזובסקי (י"א בכסלו ה'תרמ"ז, 1886, מינסק – כ"ב באדר ה'תשי"ח, 1958, ארצות הברית), היה ר"מ וראש ישיבה בישיבות כנסת בית יצחק שבליטא, תורה ודעת בניו יורק ובית מדרש עליון במונסי, ויושב ראש מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בארצות הברית.

== תולדותיו ==
נולד במינסק, לרחל לאה, בתו של הרב אברהם יורקנסקי רבה של סוירזנה ולרב שמשון גרוזובסקי, דיין ומורה הוראה במינסק. הוא למד במינסק ב'קיבוץ' שבבית הכנסת זבחי צדק, ואחר כך בישיבת סלובודקה שבליטא.

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה התפזרה הישיבה וחלק מתלמידיה גלו לקרמנצ'וג, שם נשא את חיה שרה מרים, בתו של הרב ברוך בר ליבוביץ, ראש ישיבת כנסת בית יצחק. אחרי נישואיו נתמנה לר"מ שני בישיבתו של חותנו, והיה אחראי על הניהול הכספי עד ראשית מלחמת העולם השנייה. בשנת תרפ"א עברה הישיבה לווילנה, ובשנת תרפ"ו לקמניץ. בשנת תרפ"ט הגיעה הישיבה למשבר כלכלי והוחלט על נסיעה לארצות הברית לשם גיוס כספים. במשך כשנה ומחצה נדדו החותן והחתן ברחבי ארצות הברית, והצליחו במידה רבה. אחר כך חזרו לקמניץ, והמשיכו בהרבצת תורה.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה ופלישת ברית המועצות לפולין, גלתה הישיבה לווילנה, שעדיין הייתה חלק מליטא העצמאית. זמן קצר אחר כך נפטר חותנו הרב ברוך דוב ליבוביץ, והישיבה המשיכה בראשותו יחד עם גיסיו הרב משה ברנשטיין והרב יעקב משה ליבוביץ. הם עברו לראסיין, פרוור של וילנה, ושם התקיימה הישיבה עד החורף של שנת תש"א (1940–1941). בתש"א היגר לארצות הברית, ושם התמסר להצלת בני הישיבה, במסגרת ועד ההצלה בניו יורק. כמו כן עסק במשלוח חבילות עזר וסיוע לתלמידים שהוגלו לסיביר. אחר המלחמה נתמנה לראש ישיבת תורה ודעת בניו יורק במקומו של הרב שלמה היימן שנפטר אז, ובמקביל נתמנה לראש ישיבת בית מדרש עליון שבמונסי, ניו יורק, שנוסדה ידי הרב שרגא פייבל מנדלוביץ. כן כיהן כראש מועצת גדולי התורה שעל ידי אגודת ישראל באמריקה.

בב' בניסן תשי"א נפטרה אשתו, ובסוף אותה שנה נפגע בתאונת דרכים שגרמה אחר כך להתקף לב, לשבץ ולשיתוק עד פטירתו.

חתניו הם הרב דן אונגרישר, שהתמנה תחתיו לראשות ישיבת בית מדרש עליון, והרב לוי קרופני, ראש ישיבת "תורת אמת" בניו יורק. בנו חיים הוא חותנו של ראש ישיבת תורה ודעת הנוכחי, הרב יצחק ליכטנשטיין.

== ספריו ==
* חידושי רבי ראובן, על מסכתות הש"ס הישיבתיות, ג' חלקים, ח"א, ניו יורק, ה'תשכ"ה, ח"ב, ניו יורק, ה'תשל"א, ח"ג, ניו יורק, ה'תשמ"ה
* חידושי רבי ראובן, על מסכת מקוואות, ניו יורק, ה'תשנ"ד
* [http://www.hebrewbooks.org/41396 בעיות הזמן], בני ברק, ה'תשל"ב
* מאמרי רבי ראובן, על התורה, מונסי, ה'תשס"ד
* שיחות רבי ראובן, שיחות ודרשות, מונסי, ה'תשס"ו
*לב ראובן, שיחות ומאמרים על התורה, ישראל, ה'תשע"ט

== לקריאה נוספת ==
*מרביצי תורה ומוסר, ח"ג

==קישורים חיצוניים==
* 
* הרב מרדכי מנחם וינגורט, "[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=46427&st=&pgnum=107 קוים לדמותו של רבי רפאל ראובן גרוזובסקי]", ישורון, כא (ניסן תשס"ט), עמ' קז–קצו.
* [http://kevarim.com/rabbi-refael-reuvain-grozovsky/ רבי רפאל ראובן גרוזובסקי], קברו ופרטים נוספים באתר kevarim.com 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:ראשי ישיבת תורה ודעת
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה בארצות הברית
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:משפחת ברוך בר ליבוביץ
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1958
בית רקנאטי

בית רקנאטי הוא בניין מגורים השוכן בתל אביב בפינת הרחובות דרך בגין ומזא"ה המהווה דוגמה לסגנון הבינלאומי בארץ ישראל ואחד הבניינים הידועים של העיר הלבנה.

== היסטוריה ==
את הבנייה יזם ב-1934 איש העסקים ליאון רקנאטי (הסב) במטרה להקים בניין מגורים בעל חזית מסחרית. דרך בגין, אז דרך פתח תקווה (במקור הייתה דרך יפו-שכם), הייתה אז דרך מסחרית חשובה שהובילה אל מרכז תל אביב הצעירה. את הבניין תכננו האדריכלים שלמה ליאסקובסקי ויעקב אורנשטיין והוא נבנה ב-1935.

הבניין נבנה כמו מרבית הבנייה בעיר בשנות ה-30 בסגנון הבינלאומי והוא מתאפיין בצורות נקיות ומבנה פונקציונלי חסר עיטורים. מסממניו הבולטים הוא חזית המרפסות הפונה אל הדרך הראשית ומעליהן אלמנטי הצללה. המבנה כולל שורת חנויות לאורך הרחוב ובצידו הנסתר חצר פנימית.

במהלך שנות ה-40 וה-50 נעשו בבניין שינויים רבים ולאחר מכן הוא נזנח במשך שנים רבות. בשנת 2000 עבר שימור ושיחזור מלא על ידי האדריכל גידי בר אוריין.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מגורים
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:העיר הלבנה
קטגוריה:דרך בגין (תל אביב)
קטגוריה:לב העיר
קטגוריה:משפחת רקנאטי
קיריה

הקיריה היא תפילה נוצרית חשובה, הפותחת את תפילת המיסה. מקור שמה במילה היוונית "Κύριε" שמשמעותה היא "הו אדון" (יחסת הפנייה, ווקטיב, מן המילה היוונית "Κύριος", "אדון"). היא נקראת גם "Κύριε ἐλέησόν" דהיינו (הבשורה על-פי מתי, י"ז ט"ו). זוהי התפילה היחידה ביוונית שנכללת בספר התפילות הקתולי הלטיני והיא כוללת שש מילים בלבד:

:Κύριε ἐλέησον, Χριστὲ ἐλέησον, Κύριε ἐλέησον. 
:קִירִיֵה אֶלֵיסוֹן, כְרִיסְטֵה אֶלֵיסוֹן, קִירִיֵה אֶלֵיסוֹן.
:אדֹני רחם-נא, המשיח רחם-נא, אדני רחם-נא. 

התפילה כלולה ברקוויאם וזכתה להלחנה ולביצועים מוזיקליים רבים מאוד.
גרסה גרגוריאנית של קיריה:
גרגוריאנית]]

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תפילות נוצריות
קטגוריה:מוזיקה כנסייתית
מוריס טייה

מוריס טייה (בצרפתית: Maurice Tillet; 23 באוקטובר 1903 - 4 בספטמבר 1954) היה מתאבק מקצועני בשנים המוקדמות של ההיאבקות הבידורית. מראהו החיצוני היווה בסיס לדמותו של שרק.

==חייו==
טייה נולד ברוסיה להורים צרפתים ולמד לדבר ב-14 שפות שונות. הוא היה גם משורר וקיווה להיכנס לעסקי המשחק. טייה זכה באליפות העולם של ה-AWA. אחד המהלכים המוכרים שלו היה "חיבוק הדוב".

בשנות העשרים לחייו פיתח טייה מחלה בשם אקרומגליה, מחלה נדירה שבה עצמות כפות הידיים, כפות הרגליים והגולגולת ממשיכות לגדול באופן לא פרופורציונלי. במהרה כל גופו השתנה כתוצאה מהמחלה, מה שגרם לכאב נורא לטייה שהחל להקרא בשמות גנאי, והוכרח לעזוב את עיירתו.

כשהוא החל לחפש זהות חדשה, טייה היגר לארצות הברית בשנת 1939 ושם התפרנס מהופעתו והחל להיות מתאבק מקצועי, וכונה " The French Angel " (בתרגום חופשי "המלאך הצרפתי"). דמותו הייתה הצלחה מיידית. שיא הקריירה שלו היה ב-1 באוגוסט 1944 כאשר ניצח את סטיב "המוחץ" קייזי על חגורת האליפות של ה-AWA.

במהרה טייה הפך למבודד, אף על פי שהיו מספר אנשים שהצליחו להתחבר איתו, ביניהם איש העסקים פטריק קלי.

טייה נפטר ממחלת לב בשנת 1954 בגיל 50.

בובי מנגין, שהיה אלוף היאבקות שאל את טייה על ערש דווי אם יוכל לעשות מסיכות מפניו. טייה הסכים ובובי הכין שלוש מסכות. אחת מהן ניתנה לאדם שתרם שנים לאחר מכן את המסיכה למוזיאון יורק ברבל, השנייה הייתה תלויה במשרדו של פטריק קלי והשלישית נתרמה למוזיאון היאבקות באיווה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:מתאבקים מקצוענים צרפתים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
יוהנס הווליוס

יוהנס הווליוס או יאן הווליוש (בלטינית: Johannes Hevelius, בפולנית: Jan Heweliusz; 28 בינואר 1611 - 28 בינואר 1687) היה אסטרונום פולני וכן חבר מועצת העיר גדנסק, אז חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי.

כאסטרונום נחשב הווליוס כמייסד תחום המיפוי הטופוגרפי של הירח. כמו כן עסק במיפוי שמי הלילה והגדיר 10 קבוצות כוכבים חדשות, מהן 7 נמצאות בשימוש האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, וגילה את קיומו של מירה - הכוכב המשתנה הראשון שזוהה ככזה.

==ביוגרפיה==
הווליוס נולד בשנת 1611 בעיר גדנסק למשפחת מבשלי בירה ממוצא בוהמי. עם סיום בית הספר בשנת 1630 הוא למד פילוסופיה של המשפט בעיר ליידן ולאחר מכן נדד באנגליה ובצרפת עד שבשנת 1634 חזר לגדנסק והשתקע בה. שנה לאחר מכן הוא התחתן עם קתרינה רבשקה שגרה בשכנות אליו ובשנה שאחריה הצטרף לגילדת מבשלי הבירה, שבראשה עמד משנת 1643. משנת 1651 היה גם חבר במועצת העיר גדנסק. בשנת 1662 נפטרה אשתו ובשנה שאחריה הוא נישא בשנית לאליזבת קופמן שנחשבת לאחת מהאסטרונומיות הראשונות וגם הוציאה לאור חלק מספריו לאחר מותו בשנת 1687.

==הישגים מדעיים==
החל משנת 1639 עסק הווליוס במחקר אסטרונומי. לשם כך בנה על גג ביתו מצפה שכלל טלסקופ, אותו תכנן ובנה בעצמו. בשנים 1641–1647 הוא התמקד בחקירת השמש והירח - הוא תיעד את כתמי השמש, מיפה את פני הירח וגילה את תנועת הליברציה שלו. בשנת 1647 הוא פרסם את תוצאות מחקריו על הירח בספר Selenographia, sive Lunae descriptio אותו הקדיש למלך האיחוד הפולני-ליטאי ולאדיסלב הרביעי ושהקנה לו פרסום רב בקרב מדעני התקופה.

מפת [[הירח של הווליוס]]
בשנים שלאחר מכן הוא עסק במיפוי של שמי הלילה, גילה ארבעה שביטים בשנים 1651, 1661, 1672 ו-1677 שמחישוב מסלוליהם הגיע למסקנה ששביטים יכולים לנוע במסלולים פרבוליים סביב השמש. בשל תרומתו למדע הוא צורף בשנת 1664 כחבר הפולני הראשון בחברה המלכותית ובשנת 1678 זכה לביקור מלכותי של מלך פולין יאן סובייסקי.

ב-26 בספטמבר 1679 פרצה שרפה שכילתה את מצפה הכוכבים של הווליוס על כל הציוד והספרים שהיו בו. הוא שיקם את המצפה תוך זמן קצר וקרא את קבוצת הכוכבים סקסטנט לזכר הציוד שאבד לו. חוץ מקבוצה זו, הווליוס גם הגדיר את הקבוצות כלבי ציד, לטאה, אריה קטן, לינקס, שועלון ומגן שנקרא במקור "מגן סובייסקי" לציון הניצחון של יאן סובייסקי בשנת 1683 על הטורקים בקרב וינה.
אנדרטת זיכרון ליוהנס הווליוס בגדנסק

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אסטרונומים פולנים
קטגוריה:ילידי 1611
קטגוריה:נפטרים ב-1687
פסדינה

בית המשפט הפדרלי לערעורים בפסדינה
פסדינה (באנגלית: Pasadena) היא עיר במחוז לוס אנג'לס השייכת למטרופולין של לוס אנג'לס, קליפורניה. נכון לשנת 2020 חיים בה כ-138,699 תושבים, העיר ה-160 בגודל אוכלוסייתה בארצות הברית. פסדינה היא העיר השישית בגודלה במחוז לוס אנג'לס הצפוף ומרכז התרבות העיקרי של עמק סן גבריאל.

פסדינה היא ביתם של מוסדות אקדמיים רבים (בהם: המכון הטכנולוגי של קליפורניה, JPL, מכללת מרכז האמנות והעיצוב), חברות היי טק ותעשייה חשובות.

== היסטוריה ==
השטח עליו יושבת כיום פסדינה נרכש על ידי בנג'מין וילסון אשר הקים במקום כרמים. בבעלותו של וילסון היה שטח גדול נוסף, כיום העיר ריברסייד השוכנת מזרחית למטרופולין של לוס אנג'לס. וילסון לימיו הפך לראש העיר השני של לוס אנג'לס.

בשנת 1873 זכה וילסון לביקור של מכר טוב, ד"ר דניאל ברי, ממדינת אינדיאנה. ברי חיפש מקום לבנות בו קליניקה מיוחדת למטופלים שלו, שרובם סבלו ממחלות בדרכי הנשימה, קצרת ואסתמה. ד"ר ברי, אסתמטי בעצמו סיפר ששלושת הלילות בהם ישן בחווה של וילסון היו שלושת הלילות הטובים שהיו לו, ומבחינת מזג אוויר זה המקום האידיאלי לסובלים ממחלות בדרכי הנשימה.

כאשר סיפר ד"ר ברי לוילסון על החזון שלו, וילסון הבין את ההזדמנות העסקית שנפלה בחלקו וב-31 בינואר 1874 הקימו את "אינדיאנה קולוני". השמועה עברה מפה לאוזן והגיעו אנשים נוספים מכל רחבי ארצות הברית והתיישבו באזור. כך נולדה לה עיירה קטנה.

בשנת 1886 ניתן לעיירה השם פסדינה לאחר הצבעה על ידי תושבי המקום. (האסטרואיד 2860 Pasacentennium שהתגלה על ידי אלינור הלין נקרא על שם העיר לרגל חגיגות 100 השנה למאורע זה בשנת 1986)

הפופולריות של המקום צמחה והביאה מתיישבים נוספים, מה שגרם לצורך בשיפור התשתיות. בסוף המאה ה-19 חוברה פסדינה למסילת רכבת חשובה, דבר שגרם לזינוק משמעותי באוכלוסייתה.

בזכות מזג האוויר המיוחד שבה הפכה פסדינה גם לעיר תיירות מבוקשת בעיקר על ידי עשירי החוף המזרחי והחלו להיפתח בה בתי מלון רבים.

בשנת 1911 הפך המכון הטכנולוגי של קליפורניה לאוניברסיטה הנהנית גם ממימון ציבורי.

בשנת 1913 תמה בנייתו של גשר רחוב קולורדו מעל נחל ארויו סקו. הגשר כונה גם "גשר המתאבדים" בשל המתאבדים רבים אשר קפצו ממנו אל מותם בתקופת השפל הכלכלי של ארצות הברית.

בשנת 2003 הושלמו העבודות על ה"קו הזהוב" של הרכבת הקלה של לוס אנג'לס, שמחברת כעת את פסדינה עם מרכז לוס אנג'לס.

== גאוגרפיה ==
פסדינה שוכנת בגובה 263 מטרים מעל פני הים ומשתרעת על שטח של 60 קמ"ר מזרחית ללוס אנג'לס ובתוך המטרופולין של לוס אנג'לס. פסדינה היא העיר השישית בגודלה במחוז לוס אנג'לס.

== תחבורה ==
פסדינה היא התחנה הסופית של "הקו הזהוב" של המטרו של לוס אנג'לס. הקו מתחיל מתחנת יוניון, במרכז לוס אנג'לס. הקו מתוכנן להמשיך דרך ערים נוספות במטרופולין של לוס אנג'לס עד מונטקלייר.

נמל התעופה בוב הופ (ידוע גם בשמו: נמל תעופה ברבנק-גלנדייל-פסדינה), הממוקם ליד ברבנק, משמש כנמל תעופה אזורי. רוב היעדים מנמל התעופה הם במערב ארצות הברית. נמל התעופה הבינלאומי הקרוב ביותר לפסדינה הוא נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס.

== בתרבות ==
פסדינה היא מקום ההתרחשות העיקרי של הסדרה "המפץ הגדול" ומקום המגורים של הדמויות הראשיות בה.

== ערים תאומות ==

*
*
*
*
*
*

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.cityofpasadena.net/ האתר הרשמי של עיריית פסדינה]
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז לוס אנג'לס: ערים
קטגוריה:מקומות שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1886
שכונת עזרא

שכונת עזרא היא שכונה בדרום-מזרחה של העיר תל אביב-יפו. היא שוכנת מדרום לשכונת התקווה, ממזרח ומצפון לנחל איילון וממערב לשכונת הארגזים.

רחובות השכונה נקראים על שמות חודשי הלוח העברי ומונחים חקלאיים, דוגמת גדיש, גבעולים, שורשים, שבולים, יורה, מלקוש וכדומה.

== היסטוריה ==
השכונה הוקמה על ידי יהודים יוצאי ארצות ערב לפני קום המדינה, כתוצאה מהתפשטות שכונת התקווה הסמוכה דרומה. סמוך לשכונה נמצא גשר קיבוץ גלויות ששימש את ההולכים בשביל עפר שהוביל מאבו כביר במערב לכפר סלמה ממזרח לה. במלחמת העצמאות הוצבו בשכונה כוחות מחטיבת גבעתי של ההגנה אשר גוננו עליה ועל שכונת התקווה מפני התקפות הערבים מאבו כביר ומסלמה.

השכונה גדלה בשנות ה-50 ובשנות ה-60 כתוצאה מהתיישבות של עולים שעברו אליה מהמעברות. מדי חורף, כשנחל איילון עלה על גדותיו, סבלה השכונה מהצפות. הנחל הגואה הציף תדיר שטחים וניתק אותה מתל אביב.

בלילה הראשון של מלחמת המפרץ, בסמוך לשעה 02:00 בלילה, נפל טיל הסקאד הראשון שפגע במדינת ישראל, בשכונת עזרא. הטיל גרם להרס מספר בתים ולמספר פצועים קל, אך לא היו נפגעים בנפש. בשכונה לא היו מקלטים, וחלק מהתושבים נפצעו בעת מנוסתם אל המקלט הציבורי. רבים מתושבי השכונה פונו באותו לילה למלונות בתל אביב וחלקם נשארו שם במשך חודשים ואף נדדו ממלון למלון במשך שנים, עד שנבנה ביתם מחדש.גינת השוטרת בשכונת עזרא

== אתרים בשכונה ==
* גן יונה (גינת השוטרת) - במרכז השכונה שוכן גן יונה הקרוי של שם השוטרת יונה קוממי, תושבת השכונה שנהרגה ב-29 באוגוסט 1965 ברמת גן בעת מילוי תפקידה.
* ספורטק דרום - בדרומה של השכונה שוכן ספורטק דרום, מתחם ובו מתקני ספורט בחלקו המערבי של פארק מנחם בגין.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
האוניברסיטה החופשית של ברלין

האוניברסיטה החופשית של ברלין (בגרמנית: Freie Universität Berlin) היא הגדולה מבין ארבע האוניברסיטאות הממוקמות בברלין.

== תולדות מוסד הלימוד ==
האוניברסיטה נוסדה ב-1948 בידי סטודנטים וסגל שפרשו מאוניברסיטת הומבולדט, שהייתה אז תחת השפעה סובייטית, בשל השקפותיהם הפוליטיות. הרעיון היה ליצור אוניברסיטה דומה לאוקספורד, והגו אותו חוקרים מברלין המפורסמים באותה תקופה, כמו אלברט איינשטיין, ליסה מיטנר ואחרים. הכוונה הייתה ליצור סביבה פרוגרסיבית אחידה לתלמידים צעירים המעוניינים ללמוד ולשתף פעולה.

ב-1968 הייתה האוניברסיטה מרכז לתנועת סטודנטים שמאלנית שפעלה במקביל לתנועות סטודנטים אחרות בעולם כמו אלו שבלונדון, פריז וברקלי. בשנות השמונים נהייתה לאוניברסיטה הגרמנית הגדולה ביותר ומנתה 66,000 סטודנטים. עם הרחבתה של אוניברסיטת הומבולדט בשנות התשעים ירד מניין תלמידיה ל-38,000.

באוקטובר 2007 העניקה לה קרן המדע הגרמנית (Deutsche Forschungsgemeinschaft) מעמד של "אוניברסיטה עלית" בשל איכות המחקרים הנערכים בה כחלק מה-German Universities Excellence Initiative של הממשלה הגרמנית, שמקנה לה מימון נוסף. החל משנת 2009 האוניברסיטה החופשית של ברלין מדורגת בין 100 האוניברסיטאות הטובות בעולם בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם.

== האוניברסיטה כיום ==
האוניברסיטה החופשית של ברלין צמחה והתרחבה עד שהיא מציעה כעת 15 מחלקות ומכונים מרכזיים כולל לימודי וטרינריה. היא כוללת גם את קמפוס המחקר דהלם, קמפוס מחקר בינלאומי איכותי ואחד הגנים הבוטניים הטובים ביותר בגרמניה. במסגרת האוניברסיטה קיימת המרפאה האוניברסיטאית הגדולה ביותר באירופה הידועה בשם Charité - מחלקה רפואית משותפת עם אוניברסיטת הומבולדט, והיא מעסיקה 4.230 עובדים אקדמיים ולא אקדמיים. כמו כן מוצעים במסגרת האוניברסיטה קורסים ותוכניות לימוד באנגלית לסטודנטים שאינם דוברי גרמנית.<ref></ref>

בשנת 2001 קיימה האוניברסיטה החופשית של ברלין בשיתוף ברית עברית עולמית כנס חגיגי (הכנס ה-16) בברלין במלאת שבעים שנה להקמת הברית בעיר זו.

=== מבנה אקדמי ===
המחלקות האקדמיות באוניברסיטה החופשית של ברלין הן<ref></ref>:

* המחלקה לביולוגיה, כימיה ורוקחות
* המחלקה למדעי כדור הארץ
* המחלקה לחינוך ופסיכולוגיה
* המחלקה להיסטוריה ולימודי תרבות
* המחלקה למשפטים
* המחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב
* המחלקה לפילוסופיה ומדעי הרוח
* המחלקה לפיזיקה
* המחלקה למדעי החברה ופוליטיקה
* המחלקה לוטרינריה
* בית הספר למנהל עסקים וכלכלה
* בית הספר לרפואה

== בוגרים ידועים ==
בין בוגריה הידועים של האוניברסיטה החופשית של ברלין:

* אנאלנה ברבוק - פוליטיקאית
* רודי דוצ'קה - מנהיג מרד הסטודנטים בגרמניה
* פרנציסקה גיפי - פוליטיקאית, ראש עיריית ברלין
* ברנהרד שלינק - סופר, היסטוריון ומשפטן
* קלאוס ווברייט - פוליטיקאי גרמני, כיהן כראש עיריית ברלין בין השנים 2001 - 2014

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

חופשית
קטגוריה:שטגליץ-צלנדורף
חופשית
קטגוריה:U15 (אוניברסיטאות בגרמניה)
קטגוריה:אירופאום