יחסי החוץ של ארמניה

מאז הכרזת העצמאות שלה בשנת 1991, יחסי החוץ של ארמניה ידעו עליות ומורדות רבות בניסיון לקיים יחסים רשמיים וידידותיים עם איראן, רוסיה ומדינות המערב. ארמניה חברה במספר ארגונים בינלאומיים כגון האומות המאוחדות (מאז 1992) וחבר המדינות (גם מאז 1992). למרות זאת, המחלוקת לגבי סכסוך נגורנו קרבאך והכחשת רצח העם הארמני גרמו למתיחות ביחסים עם שתיים משכנותיה, אזרבייג'ן וטורקיה, ואף להכחשת קיומה בידי מדינה אחרת, פקיסטן.

משרד החוץ של ממשלת ארמניה<ref></ref> הוא הגוף הגדול במדינה שמנהל יחסים דיפלומטיים במדינות העולם. מאוגוסט 2021, אררט מירזויאן מכהן בתפקיד שר החוץ של ארמניה.

== ארגונים בינלאומיים ==
ארמניה חברה בכיותר מ-70 ארגונים שונים מרחבי העולם. כמו:
* חבר המדינות
* ארגון האמנה לביטחון משותף
* מועצת אירופה
* יורוקונטרול
* הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח
* האיחוד האירואסייאתי
* קרן המטבע הבינלאומית
* אינטרפול
* לה פרנקופוני
* שותפות לשלום
* הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה
* האומות המאוחדות
* TRACECA
* ארגון הסחר העולמי, הבנק העולמי

המדינה משקיפה גם בארגון המדינות הבלתי מזדהות, ארגון מדינות אמריקה, הברית הפסיפית והליגה הערבית. כמו כן, היא שותפת דיאלוג בארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה ושלחה בקשה להצטרפות לבנק האסייני להשקעות בתשתיות.

== היסטוריה ==
=== רצח העם הארמני ===
במהלך מלחמת העולם הראשונה, האימפריה העות'מאנית טבחה בארמנים שחיו בשטחה. מה-24 באפריל 1915, יום תחילת הטבח עד שנת 1923, נרצחו בין כמיליון לבין 1.5 מיליון ארמנים.
מדינות שאינן מכירות ברצח העם הארמני באופן רשמי}}

==== הכרת והכחשת רצח העם הארמני ====

נכון לשנת 2021, כ-33 מדינות מכירות באירועים ההיסטוריים כרצח עם. הפרלמנטים של אוסטריה, אורוגוואי, איטליה, ארגנטינה, ארמניה, ארצות הברית, בולגריה, בלגיה, בוליביה, ברזיל, גרמניה, הוותיקן, הולנד, ונצואלה, יוון, לבנון, לוב, לוקסמבורג, לטביה, ליטא, סוריה, סלובקיה, פולין, פורטוגל, פרגוואי, צ'ילה, צ'כיה, צרפת, קנדה, קפריסין, רוסיה, שוודיה ושווייץ מכירים ברצח העם הארמני. עם זאת, יש ממשלות אזוריות שמכירות בנעשה. לדוגמה, ניו סאות' ויילס ואוסטרליה הדרומית באוסטרליה, וויילס, סקוטלנד וצפון אירלנד בממלכה המאוחדת.

===== ארצות הברית =====
ב-30 בינואר 2007, הוגשה הצעת חוק בבית הנבחרים של ארצות הברית שקראה לנשיא ארצות הברית לשעבר, ג'ורג' ווקר בוש, להכיר ברצח. הנשיא המאוחר לו, ברק אובמה, הביע את רצונו להכיר ברצח העם הארמני במהלך הבחירות לנשיאות. עם זאת, גם לאחר שנבחר, ארצות הברית עדיין לא הכירה במאורע. ב-29 באוקטובר 2019, בית הנבחרים אישר לבסוף את הכרתו ברצח העם הארמני.

===== ישראל =====
ישראל מכירה חלקית ברצח העם הארמני. זאת לאור העובדה כי ועדת החינוך, התרבות והספורט מכירות בטבח, אך ממשלת ישראל לא. במקום זאת, מקובל בממשלה להשתמש במונח "הטראומה הארמנית" עבור המעשים שנגרמו לארמנים. הגורם המרכזי לאי-הכרה ישראלית ברצח היא חשש במשבר דיפלומטי עם אזרבייג'ן וטורקיה, מי שדואגות להחרמת כל מדינה שמכירה בו.

במהלך כל שנותיה של מדינת ישראל מתמשך ויכוח בין הצד אשר תומך בהכרה ברצח העם הארמני, שטוען כי הטבח לארמנים היה כמו השואה ליהודים במלחמת העולם השנייה, לבין הצד שמתנגד להכרה, שחושב כי מעשה זה יגרום למתיחות רבה ביחסים עם טורקיה ואזרבייג'ן. בעקבות הקונפליקט, עד לשנת 1965 נמנעו נציגים ישראלים להשתתף בטקסי הזכרונות הארמניים.

=== הסכסוך על נגורנו קרבאך ===

ארמניה מספקת תמיכה דיפלומטית וצבאית מלאה ברפובליקת נגורנו קרבאך בסכסוך המתמשך עליה, נגד הממשלה האזרית.

==== מלחמת נגורנו קרבאך הראשונה ====

הסכסוך המודרני על נגורנו קרבאך התחיל בשנת 1988, כאשר פרצו מחאות של תושבים ארמנים נגד השלטון האזרי באזור. מועצת נגורנו קרבאך הצביעה והחליטה על הצטרפותה לארמניה. בעקבות כך, זמן קצר לאחר מכן, החל סכסוך בקנה מידה גדול יותר נגד הארמנים שחיים באזרבייג'ן וכנגד האזרים שחיו בארמניה. ב-1990, לאחר מספר מאורעות אלימות בבאקו, סומגאיט וגנג'ה, הממשלה הסובייטית הכריזה על מצב חירום, הקימה מדינה חדשה בקרבאך ופלשה לבאקו במה שנודע כינואר השחור.

באפריל 1991, החל בחבל הקווקז מה שנקרא מבצע טבעת, שבו חיילים סובייטים ואזרים פלשו לארמניה וגירשו כמה אלפים מהם. המבצע עצמו הסתיים באוגוסט של אותה השנה עם קריסתה של ברית המועצות, אך הסכסוך לבסוף נהפך למלחמה כוללת. הצבא הרוסי החדש נישה פעמים רבות לגשר בין המדינות השכנות, אך ללא הועיל.

יותר מ-30,000 איש נהרגו במלחמה שבין 1988 ל-1994. במאי 1992, כוחות ארמנים פלשו לשושה וללצ'ין, ובכך, למעשה, הייתה לצבאם גישה רחבה יותר לנגורנו קרבאך. עד אוקטובר 1993, הצבא הארמני הצליח במשימתו להשיג את כל שטחי המדינה הזעירה ושטחים גדולים בדרום מערב אזרבייג'ן. באותה השנה, מועצת הביטחון של האו"ם אימצה ארבעה חוקים בנושא<ref></ref> וקראה להפסקת אש משני הצדדים<ref></ref>. גם לאחר ההצעה, הלחימה נמשכה עד מאי 1994, כאשר רוסיה לבסוף הצליחה לתווך בין הצדדים והשיגה הפסקת אש.

==== משא ומתן ====
[[מלחמת נגורנו קרבאך השנייה]]משא ומתן על פתירת הסכסוך נמשכים מאז 1992 בעזרת קבוצת מינסק, תחת הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה. קבוצת מינסק מנוהלת על ידי רוסיה, צרפת וארצות הברית ומטרה היחידה היא לשמור על יציבות בין הצדדים. למרות הפסקת האש שהושגה, המשיכו הכוחות של שתי המדינות לגבות כ-100 חיי אדם מדי שנה, בעקבות פעולות מוקשים, ירי מהגבול ועוד.

מאז 1997, קבוצת מינסק הציגה מספר אפשרויות שישמשו כפתרון לסכסוך<ref></ref>. שלושתן נדחו. ב-1999, החל משא ומתן של נשיאי ארמניה ואזרבייג'ן על עתידן של המדינות בנושא. המשא ומתן נמשך בתיווך של ארצות הברית, צרפת ורוסיה עד ה-6 באפריל 2001. המדינות עדיין נמצאות בסכסוך מתמשך. לאזרחי ארמניה חל איסור להיכנס לשטחי אזרבייג'ן, ולאזרים אסור להיכנס לשטחי ארמניה<ref></ref>.

==== מלחמת נגורנו קרבאך השנייה ====

ביולי 2020 נהרגו ארבעה חיילים אזרים ונפצעו חמישה מירי של ארמנים. התקרית התרחשה כ-300 ק"מ משטח נגורנו קרבאך. מנהיגי המדינות של אזרבייג'ן וארמניה איימו על מלחמה. בספטמבר החמיר המצב כאשר ממשלת ארמניה הודיעה על גיוס כללי של חיילים, לאחר שטענה כי אזרבייג'ן פתחה נגדה במתקפה אווירית. בתגובה, האזרים כמו כן גייסו צבא. ראש ממשלת ארמניה, ניקול פשיניאן קרא לקהילה הבינלאומית ולטורקיה שלא יתערבו בסכסוך.

ב-27 בספטמבר הצדדים התחילו להילחם בפעם השנייה בתוך פחות מ-35 שנים. המדינות המשיכו להילחם כחודשיים, כאשר יש לאזרים 2,883 אבדות בחיילים ובאזרחים, ולארמנים 4,070 בסה"כ. המדינות הגיעו בפעם השנייה להפסקת אש בניצחון אזרי ב-10 בנובמבר. כיום, יש עדיין מתיחות רבה בין ארמניה, נגורנו קרבאך, אזרבייג'ן וטורקיה.

== היחסים עם המעצמות ==
=== ארצות הברית ===

ארצות הברית הכירה בארמניה ב-25 בדצמבר 1991, ופתחה את שגרירותה בירוואן בפברואר 1992. לארצות הברית ולארמניה יחסים כלכליים ומסחריים חשובים, בעוד שארצות הברית מממנת חלק רחב מן שיפוץ הכבישים ורשתות ההשקיה בארמניה. אך לפעמים נוצרות מחלוקות בין המדינות, לדוגמה, כאשר ממשלת ארצות הברית גילתה כי איראן מספקת נשק לארמניה. בעקבות כך, נוצרה מתיחות ביחסים שנמשכת עד לימינו<ref></ref>.

ארצות הברית, כמו כן, שולחת סיוע הומניטרי לארמניה. בשנת 2019, הקונגרס של ארצות הברית הכיר ברצח העם הארמני, מה שהוביל להתחממות ביחסים. כ-1.5 מיליון ארמנים חיים בארצות הברית, מה שהופך אותה לאחת המדינות עם הכי הרבה ארמנים שחיים בה. במהלך מלחמות נגורנו קרבאך, ארצות הברית ניסתה לגשר בין שני הצדדים, והייתה למעשה אחד הגורמים לסיום מלחמת נגורנו קרבאך הראשונה.

=== רוסיה ===

מההיסטוריה ועד היום, יחסי ארמניה ורוסיה היו מוצלחים רוב הזמנים. לאחר שסופחה לאימפריה הרוסית בעקבות מלחמת רוסיה-פרס, רוסיה הגנה על הנוצרים הארמנים מידי אוהיביהם. בשנת 1920, כשנתיים לאחר הקמת הרפובליקה הראשונה של ארמניה, הצבא האדום כבש את ארמניה וסיפח אותה לרפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית של עבר הקווקז.

לאחר התפרקות ברית המועצות, ארמניה הצטרפה לארגונים חבר המדינות, ארגון האמנה לביטחון משותף והאיחוד הכלכלי האירואסייתי. בין שתי המדינות נחתמו מספר הסכמים, והן משתפות פעולה בנושאים רבים.

היחסים בין רוסיה לארמניה נהיו מתוחים בתקופת שלטונו של ראש הממשלה הארמני הנוכחי, ניקול פשיניאן. כאשר היחסים קיבלו תפנית לרעה בעקבות תקרית דיפלומטית ביולי 2018, פשיניאן התייחס לה כ"פרובוקציה". מתחים הועלו גם בעקבות מעצרם של הנשיא הארמני לשעבר רוברט קוצ'ריאן ומזכ"ל ארגון האמנה לביטחון משותף, יורי חצ'אטורוב. משם כך, רוסיה מסרבת לקחת חלק בסכסוך על נגורנו קרבאך ולתמוך בארמניה. רוסיה גם תיווכה מספר פעמים בין אזרבייג'ן וארמניה.

=== הממלכה המאוחדת ===

הממלכה המאוחדת הכירה בארמניה ב-31 בדצמבר 1991. שתי המדינות מקיימות יחסים שיתופיים וידידותיים, אך ממשלת בריטניה אינה מכירה ברצח העם הארמני, עבור המשך היחסים הדיפלומטיים שלה עם הרפובליקה הטורקית. ראש הממשלה הבריטית מרגרט תאצ'ר ביקרה בארמניה ביוני 1990, כשהיא עוד הייתה חלק מברית המועצות.

=== צרפת ===

היחסים הדיפלומטיים שבין ארמניה וצרפת החלו ב-24 בפברואר 1992. בשנת 1998, ביחד עם שכנתה בלגיה, הכירה צרפת ברצח העם הארמני. הן גם הייתה המדינות האירופאיות הראשונות להכיר בטבח. ב-2000, הוקמה האוניברסיטה הצרפתית בארמניה (צרפתית: Université Française en Arménie).

ארמניה חברה בארגון לה פרנקופוני, אשר מאגד מדינות וממשלות הדוברות צרפתית, או מדינות שצרפתית היא שפה מדוברת בהן. כ-250,000 - 750,000 ארמנים חיים בצרפת, והיא אחת המדינות שמאכלסות הכי הרבה ארמנים בתוכן.

=== הרפובליקה העממית של סין ===

היחסים בין רפובליקת ארמניה לרפובליקה העממית של סין החלו ב-6 באפריל 1992. סין הכירה בארמניה ב-27 בדצמבר 1991. השגרירות הסינית בארמניה הוקמה ביולי 1992, והשגרירות הארמנית בסין החלה את פעילותה ב-10 באוגוסט 1996. בין סין וארמניה סחר גדול. הייצוא העיקרי של ארמניה לסין הוא עפרות, בעוד שהמוצרים המיובאים מסין הם כוללים בגדים, נעליים, מכונות, כימיקלים, ציוד, חומרי בניין, רהיטים ומזון.

בין ארמניה לסין יש שיתוף פעולה צבאי נרחב. לפי צ'אנג וונקוואן, שר במשרד ההגנה של הכוחות המזוינים הסיניים, הצבאות של ארמניה וסין ידידים ומשתפים פעולה בנושאים שונים. לדברי סיירן אוחניאן, שר ההגנה של ארמניה, ארמניה רואה בסין ידיד ושותף אמין.

בינואר 2012 חתמו סין וארמניה על הסכם, שתואר על ידי משרד ההגנה הארמני כהסכם על שיתוף פעולה צבאי בין שתי המדינות. בשנת 2013 אמר משרד ההגנה הארמני כי סין תספק לארמניה 5 מיליון יואן סיני בסיוע צבאי מדי שנה.

== יחסים לפי מדינה ==
=== אפריקה ===
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך כינון היחסים
!הערות/פרטים
|-
|
|28 ביוני 2013
|<ref></ref>
|-
|
|30 בדצמבר 1992
|<ref></ref>
|-
|
|3 באוקטובר 1994
|
|-
|
|16 באוקטובר 1994
|
|-
|
|3 במאי 2013
|<ref></ref>
|-
|
|2 בדצמבר 1993
|
* היחסים בין המדינות החלו ב-2 בדצמבר 1993<ref></ref>.
* לארמניה שגרירות בבירה אדיס אבבה<ref></ref>.
* אתיופיה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
*כ-700 ארמנים חיים באתיופיה<ref name=":0"></ref>.

|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ארמניה לבוטסואנה.
|-
|
|28 במאי 1992
|<ref></ref>
|-
|
|16 בנובמבר 1992
|
|-
|
|2 באוגוסט 2007
|
|-
|
|29 במאי 1992
|
|-
|
|9 במרץ 1994
|
|-
|
|22 במאי 2019
|באוקטובר 2015, שרי החוץ של ג'יבוטי וארמניה דנו על כינון היחסים הדיפלומטיםבין המדינות. ב-22 במאי 2019 המשימה יושמה<ref></ref>
|-
|
|1992
|
|-
|
|3 בספטמבר 1992
|
|-
|
|19 במאי 1992
|
|-
|
|9 באוקטובר 2018
|
|-
|
|23 ביוני 1993
|ראה יחסי ארמניה–דרום אפריקה:
* היחסים בין ארמניה לדרום אפריקה החלו ב-2 בדצמבר 1993<ref></ref>.
* ארמניה מיוצגת בדרום אפריקה על ידי שגרירותה בקהיר, מצרים.
* דרום אפריקה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה בקייב, אוקראינה.
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ארמניה לדרום סודאן, אך ב-9 ביולי 2011 הכיר שר החוץ של ארמניה בדרום סודאן כמדינה עצמאית<ref></ref>.
|-
|
|10 בנובמבר 2015
|
|-
|
|21 בספטמבר 2017
|כינון היחסים באותו היום עם חמש מדינות נוספות (ליבריה, בהאמה, סנט קיטס ונוויס, מיקרונזיה, פלאו).
|-
|
|15 במרץ 2007
|
|-
|
|1992
|<ref></ref>
|-
|
|1993
|
|-
|
|13 במאי 1998
|
|-
|
|14 בנובמבר 2013
|
|-
|
|1992
|
|-
|
|26 בפברואר 2007
|
|-
|
|2000
|
|-
|
|21 בספטמבר 2017
|כינון היחסים באותו היום עם חמש מדינות נוספות (הרפובליקה המרכז אפריקאית, איי בהאמה, סנט קיטס ונוויס, מיקרונזיה, פלאו).
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ארמניה ללסוטו.
|-
|ׁׁׁׁׁׁׁ
|30 בינואר 2008
|<ref></ref>
|-
|
|28 ביוני 2013
|<ref></ref>
|-
|
|21 בפברואר 1994
|
|-
|
|25 ביוני 1993
|<ref></ref>
|-
|
|3 בספטמבר 1995
|
|-
|
|20 בינואר 2012
|<ref></ref>
|-
|
|מרץ 1992
|ראה יחסי ארמניה-מצרים:
* היחסים בין ארמניה למצרים החלו במרץ 1992. המדינה הערבית הראשונה לקיים יחסים דיפלומטיים עם ארמניה.
* לארמניה שגרירות בבירה קהיר<ref></ref>.
* למצרים שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* כ-6000 ארמנים חיים במצרים<ref name=":0" />.
|-
|
|יוני 1992
|ראה יחסי ארמניה-מרוקו:
* היחסים בין ארמניה למרוקו החלו ביוני 1992.
* למרוקו קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
|-
|
|4 בפברואר 1993
|
|-
|
|26 בנובמבר 2016
|<ref></ref>
|-
|
|2 באוקטובר 2006
|
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ארמניה לסאו טומה ופרינסיפה.
|-
|
|8 בדצמבר 1992
|
* היחסים בין ארמניה לסודאן החלו ב-8 בדצמבר 1992.
* יש מיעוט של ארמנים בסודאן, רובם בבירה ח'רטום.
|-
|
|2001
|<ref></ref>
|-
|
|22 במרץ 2004
|<ref></ref>
|-
|
|19 באפריל 2006
|<ref></ref>
|-
|
|8 באפריל 2004
|
|-
|
|26 בדצמבר 2006
|
|-
|
|3 ביולי 2008
|<ref></ref>
|-
|
|28 במאי 2007
|
|-
|
|13 ביולי 1993
|
|-
|
|2004
|
|-
|
|15 ביולי 2002
|<ref></ref>
|}

=== אמריקה ===
{| class="wikitable"
|+
!מדינה
!תאריך כינון היחסים
!הערות/פרטים
|-
|
|27 במאי 1992
|ראה יחסי אורוגוואי-ארמניה:
* היסחים בין אורוגוואי לארמניה החלו ב-27 במאי 1992.
* אורוגוואי מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה בטהראן, איראן. לאורוגוואי קונסוליה בבירה ירוואן<ref></ref>.
* ארמניה מיוצגת באורוגוואי על ידי שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה מונטווידאו<ref></ref>.
* אורוגוואי הייתה למדינה הראשונה להכיר ברצח העם הארמני, ב-20 באפריל 1965.
* נכון ל-2021, כ-16,000 ארמנים חיים באורוגוואי<ref name=":0" />.
|-
|
|22 במרץ 1999
|
|-
|
|14 במאי 1993
|
|-
|
|20 במאי 1997
|
|-
|
|17 בינואר 1992
|ראה יחסי ארגנטינה-ארמניה:
* היחסים בין ארגנטינה לארמניה החלו ב-17 בינואר 1992.
* לארגנטינה שגרירות בבירה ירוואן<ref name=":2"></ref>.
* לארמניה שגרירות בבירה בואנוס איירס<ref></ref>.
* הפרלמנט הארגנטינאי הכיר ברצח העם הארמני.
*הקהילה הארמנית במדינה היא הקהילה הגדולה ביותר באמריקה הדרומית, אשר מונה כ-135,000 חברים<ref name=":0" />.
|-
|
|1991/1992
|ראה יחסי ארמניה-ארצות הברית:
* היחסים בין ארמניה לארצות הברית החלו ב-25 בדצמבר 1991<ref></ref>.
* לארמניה שגרירות בוושינגטון הבירה<ref></ref>, קונסוליה כללית בלוס אנג'לס, וקונסוליות כבוד בשיקגו, פרזנו ולאס וגאס.
* לארצות הברית שגרירות בבירה ירוואן, שהיא השגרירות האמריקאית השנייה בגודלה בעולם<ref></ref><ref></ref>.
* נכון לשנת 2019, כ-49 מדינות ארצות הברית הכירו ברצח העם הארמני. בית הנבחרים הכיר ברצח העם ב-29 באוקטובר 2019.
* נכון לשנת 2021, כ-1.5 מיליון ארמנים חיים בארצות הברית<ref name=":0" />.
|-
|
|21 בספטמבר 2017
|כינון היחסים באותו היום עם חמש מדינות נוספות (הרפובליקה המרכז אפריקאית, ליבריה, סנט קיטס ונוויס, מיקרונזיה, פלאו).
|-
|
|27 ביולי 1992
|
|-
|
|12 בפברואר 1999
|<ref></ref>
|-
|
|
|נכון לשנת 2021, אין יחסים דיפלומטיים בין ארמניה לברבדוס.
|-
|
|17 בפברואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-ברזיל:
* היחסים בין המדינות החלו ב-17 בפברואר 1992.
* לארמניה שגרירות בבירה ברזיליה<ref></ref><ref></ref>, וקונסוליית כבוד בסאו פאולו<ref></ref>.
* לברזיל שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* ב-2015, ברזיל הכירה ברצח העם הארמני.
* נכון ל-2021, כ-100,000 ארמנים חיים בברזיל והיא הקהילה השנייה בגודלה באמריקה הלטינית (אחרי ארגנטינה)<ref name=":0" />.
|-
|
|1 בדצמבר 1995
|
|-
|
|28 ביוני 1998
|
|-
|
|24 באוקטובר 2003
|
|-
|
|24 באוקטובר 2003
|
|-
|
|8 באפריל 2019
|<ref></ref>
|-
|
|21 בינואר 1990
|
|-
|
|16 בספטמבר 2011
|
|-
|
|9 באוקטובר 2007
|
|-
|
|30 באוקטובר 1993
|
* היחסים בין ארמניה לוונצואלה החלו ב-30 באוקטובר 1993.
* לארמניה שגרירות בבירה קראקס.
* ונצואלה מיוצגת בארמניה דרך שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
* נכון ל-2021, כ-4,000 ארמנים חיים בונצאלה<ref name=":0" />.
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים בין ארמניה לטרינידד וטובגו.
|-
|
|14 בינואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-מקסיקו:
* היחסים בין ארמניה למקסיקו החלו ב-14 בינואר 1992.
* לארמניה שגרירות בבירה מקסיקו סיטי<ref></ref>.
* מקסיקו מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה<ref></ref>. למקסיקו קוסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* כ-400 ארמנים חיים במקסיקו<ref name=":0" />.
|-
|
|6 ביולי 1994
|
|-
|
|24 ביולי 1999
|
|-
|
|17 בדצמבר 2004
|
|-
|
|17 באוקטובר 2000
|ראה יחסי ארמניה-סנט לוסיה.
|-
|
|21 בספטמבר 2017
|כינון היחסים באותו היום עם עוד חמש מדינות נוספות (הרפובליקה המרכז אפריקאית, ליבריה, איי בהאמה, מיקרונזיה, פלאו).
|-
|
|7 באוגוסט 1998
|
|-
|
|2 ביולי 1992
|
|-
|
|20 באפריל 1992
|
* היחסים בין ארמניה לפרו החלו ב-20 באפריל 1992.
* פרו מיוצגת בארמניה דרך שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
* כ-50 ארמנים חיים בפרו<ref name=":0" />.
|-
|
|15 באפריל 1993
|ראה יחסי ארמניה-צ'ילה:
* היחסים בין ארמניה לצ'ילה החלו ב-15 באפריל 1993.
* ארמניה מיוצגת בצ'ילה על ידי שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה סנטיאגו דה צ'ילה<ref></ref>.
* צ'ילה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה. לצ'ילה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* ב-14 בספטמבר 2007, צ'ילה הכירה ברצח העם הארמני.
* כ-1,600 ארמנים חיים בצ'ילה.
|-
|
|27 במרץ 1992
|
* היחסים בין ארמניה לקובה החלו ב-27 במרץ 1992.
* ארמניה מיוצגת בקובה על ידי שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו.
* קובה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
|-
|
|22 בדצמבר 1994
|
* היחסים בין ארמניה לקולומביה החלו ב-22 בדצמבר 1994.
* העיר ארמניה שבקולומביה שינתה את שמה על שם ארמניה עבור זכר הקורבנות לרצח העם הארמני.
* כ-250 ארמנים חיים בקולומביה<ref name=":0" />.
|-
|
|8 באפריל 1997
|
|-
|
|31 בינואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-קנדה:
* לארמניה שגרירות בבירה אוטווה<ref></ref><ref></ref>.
* קנדה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה<ref></ref>. לקנדה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* ב-2004, הפרלמנט הקנדי הכיר ברצח העם הארמני.
* כ-65,000 ארמנים חיים בקנדה<ref name=":0" />.
|}

=== אסיה ===
{| class="wikitable"
|+
!מדינה
!תאריך כינון היחסים
!הערות/פרטים
|-
|
|27 באוקטובר 1995
|ראה יחסי אוזבקיסטן-ארמניה:
* היחסים בין אוזבקיסטן לארמניה החלו ב-27 באוקטובר 1995.
* אוזבקיסטן וארמניה מיוצגות על ידי שגרירותן במוסקבה, רוסיה.
* שתי המדינות חברות בארגון חבר המדינות.
* כ-70,000 ארמנים חיים באוזבקיסטן<ref name=":0" />.
|-
|
|אין יחסים דיפלומטיים
|ראה יחסי אזרבייג'ן-ארמניה, יחסי אזרבייג'ן-ארמניה באירוויזיון, היסטוריה של הסכסוך על נגורנו קרבאך

מאז שנת 1900, המדינות נלחמו זו בזו כשלוש פעמים (המלחמה הארמנית-אזרית של 1918–1920, מלחמת נגורנו קרבאך הראשונה, מלחמת נגורנו קרבאך השנייה). המדינות היו יריבות גם בתקופת השלטון הסובייטי, כאשר הארמנים בארצאך בחרו להיות שטח ארמני. בעקבות כך, האזרים הכריזו מלחמה שנמשכה כשש שנים. סופו של דבר הושג ניצחון ארמני חלקי, ורפובליקת ארצאך סופחה לארמניה.

לאחר מכן, בשנת 2020, האזרים עשו ניסיון נוסף להחזיר את השטח הכבוש והכריזו מלמה בשנית. הם ניצחו, בתמיכת דיפלומטית וצבאית של טורקיה וישראל, בעוד שרוב העולם המערבי עמד לצד ארמניה. לאחר הפסקת אש חודשיים לאחר הכרזת המלחמה, נגורנו קרבאך הועברה באופן רשמי לאזרבייג'ן.

סכסוך זה גרם למהומה בקרב מדינות העולם ולפילוג רחב בין הצדדים. כיום, עדין לא הושג הסכם שלום ושתי המדינות אינן חולקות יחסים כלכליים וצבאיים אחת עם השנייה.
|-
|
|25 ביוני 1998
|ראה יחסי איחוד האמירויות הערביות-ארמניה:
* היחסים בין איחוד האמירויות הערביות לארמניה החלו ב-25 ביוני 1998.
* לאיחוד האמירויות הערביות שגרירות בבירה ירוואן.
* לארמניה שגרירות בבירה אבו דאבי<ref></ref>.
* כ-3,500 ארמנים חיים באיחוד האמירויות הערביות<ref name=":0" />.
|-
|
|22 בספטמבר 1992
|ראה יחסי אינדונזיה-ארמניה:
* היחסים בין אינדונזיה לארמניה החלו ב-22 בספטמבר 1992.
* אינדונזיה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה בבלגרד. לאינדונזיה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן<ref></ref>.
* לארמניה שגרירות בבירה ג'קרטה<ref></ref>.
*יש קהילה מצומצמת של ארמנים שחיים באינדונזיה, והיא מונה כפחות מ-20 איש<ref name=":0" />.
|-
|
|9 בפברואר 1992
|ראה יחסי איראן-ארמניה:

לארמניה ולאיראן דתות והשקפות שונות, אך בין שתי המדינות חברות קרובה ואיראן היא אחת מחברותיה הקרובות ביותר של ארמניה. איראן וארמניה שותפות מבחינה אסטרטגית, ולמעשה בגבול בין השתיים אין גדר הפרדה.
* לאיראן שגרירות בירוואן<ref></ref>.
* לארמניה שגרירות בבירה טהראן<ref></ref>.
* כ-80,000-200,000 ארמנים חיים באיראן<ref name=":0" />.
|-
|
|5 בספטמבר 1996
|
* אפגניסטן מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
* ארמניה מיוצגת באפגניסטן על ידי שגרירותה בנור-סולטן, קזחסטן<ref></ref>.
|-
|
|27 בספטמבר 2012
|
|-
|
|אוקטובר 1996
|
|-
|
|11 בנובמבבר 1992
|יש קהילה קטנה של ארמנים בבירה דאקה. רוב האמרנים גרים בשכונת ארמניטולה, שנקראה על שמם.
|-
|
|15 באפריל 2012
|
|-
|
|17 ביולי 1992
|ראה יחסי ארמניה-גאורגיה:

לגאורגיה ולארמניה יש הרבה במשותף. שתיהן מדינות קווקזיות, נוצריות והיסטוריות, עם כתב משלהן, שונה מהכתב הלטיני. היחסים בין המדינות השכנות נחשבות לטובות מאוד, לדוגמה, ארמניה וגאורגיה חתמו על כיותר מ-80 מסמכים על שיתוף הפעולה ביניהן.

אולם, במדיניות החוץ של גאורגיה וארמניה יש לא מעט מחלוקות. ארמניה חברה קרובה של רוסיה ומדינות המזרח, ומתנגדת ליחסים עם אזרבייג'ן או טורקיה. לעומת זאת, גאורגיה מעדיפה יחסים עם מדינות המערב, ומקיימת יחסים כלכליים ומסחריים עם אזרבייג'ן וטורקיה.
* לארמניה שגרירות בבירה טביליסי<ref></ref>.
* לגאורגיה שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* כ-170,000 ארמנים חיים בגאורגיה<ref name=":0" />.
|-
|
|31 באוגוסט 1992
|ראה יחסי ארמניה-הודו:
* מאז שנת 1999, לארמניה שגרירות בבירה ניו דלהי<ref></ref> ושתי קונסוליות כבוד במומבאי<ref></ref> ובצ'נאי.
* להודו שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* ארמניה מכירה בקשמיר כשטח של הודו ולא של פקיסטן או של סין העממית.
* הממשלה ההודית ממנת שיפוצים של מספר בתי ספר במחוז לורי בארמניה.
|-
|
|1995
|
|-
|
|20 במאי 1992
|ראה יחסי ארמניה-הפיליפינים:
* לארמניה קונסוליה בבירה מנילה<ref></ref>.
* הפיליפינים מיוצגים בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה. לפיליפינים קונסוליה בבירה ירוואן.
*
|-
| הרפובליקה הסינית (טאיוואן)
|
|נכון ל-2021, ארמניה אינה מכירה ברפובליקה הסינית, וברפובליקה העממית של סין כמנהיגתה האמיתית של כל סין.
|-
|
|6 באפריל 1992
|ראה יחסי ארמניה-סין:
* סין הכירה בארמניה ב-21 בדצמבר 1991.
* היחסים בין ארמניה לסין החלו ב-6 באפריל 1992.
*לארמניה שגרירות בבירה בייג'ינג<ref></ref>.
*לסין שגרירות בבירה ירוואן<ref name=":2" />.
|-
|
|14 ביולי 1992
|
* לארמניה שגרירות בבירה האנוי<ref></ref>.
* וייטנאם מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה שבמוסקבה, רוסיה.
|-
|
|21 באוקטובר 1992
|ראה יחסי ארמניה-טג'יקיסטן:
* ארמניה מיוצגת בטג'יקיסטן על ידי שגרירותה באשגבאט, טורקמניסטן<ref></ref>. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה דושנבה<ref></ref>.
* טג'יקיסטן מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
* שתי המדינות חברות בארגונים חבר המדינות וארגון האמנה לביטחון משותף.
* כ-3,000 ארמנים חיים בטג'יקיסטן<ref name=":0" />.
|-
|
|אין יחסים דיפלומטיים
|ראה יחסי ארמניה-טורקיה:

טורקיה הייתה אחת המדינות הראשונות להכיר בארמניה לאחר הכרזת העצמאות שלה. למרות זאת, במשך המאה ה-20 עד לימינו, בתחילת המאה ה-21, היחסים מתוחים מאוד בעקבות מספר סיבות.
* הסיבה המרכזית למתיחות היא ההכחשה הטורקית של רצח העם הארמני. הטורקים לעולם לא לקחו אחריות על הטבח, בעוד שהיא ואזרבייג'ן המדינות היחידות שמכחישות בצורה רשמית את הרצח עם.
* הסיבה השנייה היא הסכסוך על נגורנו-קרבאך. מאז שנת 1973, טורקיה חברה פעילה בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה. כשהחילה המלחמה הראשונה על חבל הארץ, הארגון לחם ופעל להפסקת אש. ככל שהארמנים התקדמו בלחימה, היחסים בין המדינות התדרדרו. לאחר הסכם הפסקת האש, טורקיה הצטרפה לצד האזרי בסכסוך ופעלה ישירות כנגד ארמניה משם.
* הסיבה השלישית היא הטענות הארמניות על שטחיה ההיסטוריים בטורקיה. הארמנים מכירים בגבולה הבינלאומי עם טורקיה, אך מתנגדים בתוקף להסכם קארס של שנת 1921. אחד מסעיפי ההסכם מצהיר על העברת הר אררט, אחד מסמליה של ארמניה, למדינה המערבית לה.
|-
|
|9 באוקטובר 1992
|ראה יחסי ארמניה-טורקמניסטן:
* לארמניה שגרירות בבירה אשגבאט.
* לטורקמניסטן שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* שתי המדינות חברות בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
* בטורקמניסטן חיים כ-20,000-30,000 ארמנים<ref name=":0" />.
|-
|
|7 בספטמבר 1992
|ראה יחסי ארמניה-יפן:
* לארמניה שגרירות בבירה טוקיו<ref></ref>.
* ליפן שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
|-
|
|18 ביוני 1996
|
|-
|
|4 באפריל 1992
|ראה יחסי ארמניה-ישראל:

מאז עצמאות המדינה הארמנית, ארמניה קיבלה תמיכה מישראל. ארמניה וישראל נמנעו מלהחזיק שגרירויות אחת אצל השנייה, עד אשר בשנת 2020 ארמניה ייסדה את שגרירותה בתל אביב יפו. השגריר הארמני הוחזר למדינתו כשבועיים לאחר מכן, בעקבות מידע ארמניה על מכירת נשק ישראלי לאזרבייג'ן במהלך הקרבות על נגורנו קרבאך. יד ושם מכירה בכ-24 ארמנים כחסידי אומות העולם.
* לארמניה שגרירות בתל אביב יפו, וקונסוליית כבוד בירושלים<ref></ref>.
* לישראל קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* כ-3,000-10,000 ארמנים חיים בישראל<ref name=":0" />.
* הרובע הארמני בעיר העתיקה בירושלים נועד עבור הארמנים שחיים בירושלים.
|-
|
|1994
|
* לארמניה שגרירות בבירה כווית סיטי<ref></ref>.
* לכווית שגרירות בבירה ירוואן.
* כ-6,000 ארמנים חיים בכווית.<ref name=":0" />
|-
|
|21 באפריל 1998
|
|-
|
|4 במאי 1992
|ראה יחסי ארמניה-לבנון:

היחסים בין ארמניה ללבנון ידידותיים מאוד. לבנון היא המדינה השמינית במספר הארמנים שחיים בה, עם כיותר מ-160,000 ארמנים במדינה<ref name=":0" />. לבנון, כמו כן, היא המדינה היחידה בליגה הערבית להכיר ברצח העם הארמני.
במהלך מלחמת לבנון השנייה, ארמניה הודיעה שתשלח סיוע הומניטרי לחיילים הלבנונים.
* לארמניה שגרירות בבירה ביירות<ref></ref>.
* ללבנון שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* ארמנית נחשבת לשפת מיעוט בלבנון.
|-
|
|11 בפברואר 1992
|
|-
|
|23 בדצמבר 2003
|
|-
|
|31 בינואר 2013
|
|-
|
|11 במרץ 1993
|ראה יחסי ארמניה-מלזיה:
* ארמניה מיוצגת במלזיה על ידי שגרירותה בג'קרטה, אינדונזיה.
* מלזיה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
|-
|
|26 במרץ 1993
|
|-
|
|1992
|ראה יחסי ארמניה-סוריה:
* לארמניה שגרירות בבירה דמשק<ref></ref>, קונסוליה כללית בחלב<ref></ref> וקנסוליית כבוד בדיר א-זור<ref></ref>.
* מאז 1997, לסוריה שגרירות בבירה ירוואן.
* כ-150,000 ארמנים חיים בסוריה<ref name=":0" /> . במהלך רצח העם הארמני, האימפריה העות'מאנית השתמשה בעיר דיר א-זור שבסוריה כשדות הטבח העיקריים. בשנת 2015, ממשלת סוריה הכירה ברצח העם הארמני ולמעשה נהייתה למדינה הערבית השנייה, אחרי לבנון, שנקטה בפעולה זו.
|-
|
|1 ביולי 1992
|ראה יחסי ארמניה-סינגפור.
|-
|
|12 בפברואר 1992
|
* ארמניה מיוצגת בסרי לנקה על ידי שגרירותה בניו דלהי, הודו.
* סרי לנגה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה. לסרי לנקה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
|-
|
|יולי 1992
|
* לעומאן קונסוליית כבוד בארמניה.
|-
|
|2000
|ראה יחסי ארמניה-עיראק:
* לארמניה שגרירות בבירה בגדאד<ref></ref>.
* לעיראק שגרירות בבירה ירוואן.
* ב-2015, הודיעה ארמניה כי תקים קונסוליה כללית בארביל, בירת כורדיסטן העיראקית.
* כ-15,000 ארמנים חיים בעיראק<ref name=":0" />.
* ארמנית היא שפת מיעוט בעיראק.
|-
|
|
|ראה יחסי ארמניה-ערב הסעודית:
נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ארמניה לערב הסעודית, אך יש התחממות ביחסים בעקבות האידאולוגיות המשותפות להן בנוגע לסכסוכים במזרח התיכון.
|-
|
|אין יחסים דיפלומטיים
|ראה יחסי ארמניה-פקיסטן:
נכון ל-2021, פקיסטן היא המדינה היחידה בעולם אשר לא מכירה בארמניה. הסיבה לכך היא כנראה תמיכתה פקיסטן באזרבייג'ן בסכסוך על נגורנו קרבאך. היא גם לא מכירה ברצח העם הארמני. לארמניה, כמו כן, יחסים ידידותיים עם הודו, אחת מן האויבות של פקיסטן.
|-
|
|21 בפברואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-קוריאה הדרומית:
* ארמניה וקוריאה הדרומית עובדות ביחד בנושאים גלובליים ודיפלומטיים.
* ארמניה מיוצגת בדרום קוריאה על ידי שגרירותה בטוקיו, יפן. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה סיאול<ref></ref>.
* קוריאה הדרומית מיוצגת על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה. לדרום קוריאה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* נכון ל-2019, כ-373 ארמנים חיים בקוריאה הדרומית<ref name=":0" />.
|-
|
|13 בפברואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-קוריאה הצפונית.
|-
|
|27 באוגוסט 1992
|ראה יחסי ארמניה-קזחסטן:
* השגרירות הראשונה של ארמניה בקזחסטן הייתה באלמטי. לאחר מכן הועברה השגרירות לבירה נור סולטן<ref></ref>.
* לקזחסטן שגרירות בבירה ירוואן.
* שתי המדינות חברות בארגונים חבר המדינות, ארגון האמנה לביטחון משותף והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
*כ-25,000 ארמנים חיים בקזחסטן<ref name=":0" />.
*
|-
|
|5 בנובמבר 1997
|ראה יחסי ארמניה-קטר:
* ארמניה מיוצגת בקטר על ידי שגרירותה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות.
* קטר מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה בטהראן, איראן.
|-
|
|1993
|
* ארמניה מיוצגת בקירגיזסטן על ידי שגרירותה בנור-סולטן, קזחסטן. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה בישקק<ref></ref><ref></ref>.
* קירגיזסטן מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה<ref></ref>. לקירגיזסטן קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* שתי המדינות חברות בארגונים חבר המדינות וארגון האמנה לביטחון משותף.
* כ-1,000 ארמנים חיים בקירגיזסטן<ref name=":0" />.
|-
|
|14 במאי 1992
|
|-
|
|7 ביולי 1992
|ראה יחסי ארמניה-תאילנד:
* לארמניה קונסוליית כבוד בבירה בנגקוק<ref></ref><ref></ref>.
* תאילנד מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה. לתאילנד קונסוליית כבוד בבירה ירוואן<ref></ref>.
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ארמניה לתימן.
|}

=== אירופה ===
{| class="wikitable"
|+
!מדינה
!תאריך כינון היחסים
!הערות/פרטים
|-
|
|24 בינואר 1992
|ראה יחסי אוסטריה-ארמניה:
* לארמניה שגרירות בבירה וינה<ref></ref>.
* לאוסטריה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* כ-6,000 ארמנים חיים באוסטריה<ref name=":0" />.
* ב-2015, אוסטריה הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|25 בדצמבר 1991
|ראה יחסי אוקראינה-ארמניה:

היחסים בין אוקראינה לארמניה ידידותיים. עם זאת, יש לא מעט מחלוקות בעקבות תמיכת ארמניה ברוסיה ובטענתה על חצי האי קרים כשטח שלה. עם זאת, הממשלה האוקראינית חפצה בהמשך היחסים.
* לאוקראינה שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref> וקונסוליית כבוד בגיומרי.
* לארמניה שגרירותה בבירה קייב<ref></ref> וקונסוליות באודסה<ref></ref> וביאלטה<ref></ref>.
* ארמנית היא שפת מיעוט באוקראינה.
* כ-250,000 ארמנים חיים באוקראינה, ויש בה את הקהילה הארמנית החמישית בעולם<ref name=":0" />.
|-
|
|12 במאי 1993
|ראה יחסי איטליה-ארמניה:
* לאיטליה שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref><ref></ref> וקונסוליית כבוד בגיומרי<ref></ref>.
* לארמניה שגרירות בבירה רומא<ref></ref> וקונסוליית כבוד במילאנו<ref></ref>.
* איטליה הכירה ברצח העם הארמני בשנת 2000.
* כ-4,000 ארמנים חיים באיטליה<ref name=":0" />.
|-
|
|1995
|
|-
|
|13 ביוני 1996
|ראה יחסי אירלנד-ארמניה:
* אירלנד מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה בסופיה, בולגריה. לאירלנד קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* ארמניה מיוצגת באירלנד על ידי שגרירותה בלונדון, בריטניה<ref name=":1"></ref>. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה דבלין<ref></ref>.
* שתי המדינות חברות בארגון מועצת אירופה.
* יש קבוצה ארמנית קטנה בדבלין, בירת אירלנד<ref name=":0" />.
|-
|
|18 בפברואר 1993
|
|-
|
|18 בנובמבר 2003
|
|-
|
|23 באוגוסט 1992
|
* אסטוניה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה באתונה, יוון. לאסטוניה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן<ref></ref>.
* ארמניה מיוצגת באסטוניה על ידי שגרירותה בוילנה, ליטא. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה טאלין.
* כ-3,000 ארמנים חיים באסטוניה<ref name=":0" />.
|-
|
|18 בינואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-בולגריה:
* לארמניה שגרירות בבירה סופיה<ref></ref> וקונסוליות כבוד בוארנה ובפלובדיב<ref></ref>.
* לבולגריה שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* כ-50,000 ארמנים חיים בבולגריה<ref name=":0" />.
* ב-2015, בולגריה הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|29 ביולי 1997
|
|-
|
|12 ביוני 1993
|
* לארמניה שגרירות בבירה מינסק<ref></ref>.
* לבלארוס שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref> וקונסוליית כבוד בגיומרי.
* שתי המדינות חברות בארגון האיחוד הכלכלי האירואסייתי.
* כ-30,000 ארמנים חיים בבלארוס, בעיקר בבירה מינסק<ref name=":0" />.
|-
|
|10 במרץ 1992
|
* לארמניה שגרירות בבירה בריסל<ref></ref>.
* בלגיה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
* כ-8,000 ארמנים חיים בבלגיה<ref name=":0" />.
* ב-1998, בלגיה הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|ינואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-גרמניה:
* לארמניה שגרירות בבירה ברלין<ref></ref> וקונסוליות כבוד בפרנקפורט<ref></ref> ובקרלסרוהה<ref></ref>.
* לגרמניה שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* בין 90,000 - 110,000 ארמנים חיים בגרמניה.
* ב-2005, גרמניה הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|14 בינואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-דנמרק:
* לארמניה שגרירות בבירה קופנהגן<ref></ref>.
* דנמרק מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה בקייב, אוקראינה. לדנמרק קונסולית כבוד בבירה ירוואן.
* ב-26 ביוני 2017, גינה הפרלמנט הדני את הטבח הטורקי במהלך רצח העם הארמני.
* כ-3,000 ארמנים חיים בדנמרק.
|-
|
|30 בינואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-הולנד:
* לארמניה שגרירות בהאג<ref></ref> וקונסוליית כבוד בהילברסום<ref></ref>.
* להולנד שגרירות בבירה ירוואן.
* בין 12,000 - 20,000 ארמנים חיים בהולנד.
*ב-2004, הולנד הכירה ברצח העם הארמני.
*שתי המדינות חברו בארגון מועצת אירופה.
*הסחר בין המדינות הוא במקום השלישי בעולם בסחר ביהלומים.
|-
|
|החלו ב־26 בפברואר 1992
נותקו ב־31 באוגוסט 2012
|ראה יחסי ארמניה-הונגריה:
* ארמניה הייתה מיוצגת בהונגריה דרך שגרירותה בווינה, אוסטריה.
* הונגריה הייתה מיוצגת בארמניה דרך שגרירותה בטביליסי, גאורגיה. להונגריה הייתה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* כ-30,000 ארמנים חיים בהונגריה<ref name=":0" />.
* ארמנית היא שפת מיעוט בהונגריה.
* ב-31 באוגוסט 2012, ניתקה ארמניה את יחסיה עם הונגריה בעקבות הסגרתו של ראמיל ספארוב, קצין אזרי שהורשע ברצח גורגן מרגריאן. בשנת 2013 הודיע שר החוץ הארמני כי ארמניה מוכנה לחידוש היחסים<ref></ref>.
|-
|
|23 במאי 1992
|
* ארמניה מיוצגת בוותיקן דרך שגרירותה ברומא, איטליה<ref>אף על פי שהוותיקן נמצאת בתוך רומא, השגרירות היא שגרירות ארמניה באיטליה.</ref><ref></ref>.
|-
|
|20 בינואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-הממלכה המאוחדת:
* השגרירות הארמנית הראשונה באירופה הייתה השגרירות בבירה לונדון<ref name=":1" /><ref></ref>.
* מאז 1995, לממלכה המאוחדת שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* אף על פי ששתי המדינות נהנות מיחסים ידידותיים, אינה מכירה בריטניה ברצח העם הארמני. עם זאת, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד מכירות ברצח. בקארדיף, ויילס יש אנדרטה לנרצחים.
* כ-20,000 ארמנים חיים בממלכה המאוחדת, רובם בלונדון רבתי ובמנצ'סטר.
|-
|
|20 בינואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-יוון:

יוון הייתה אחת מן המדינות הראשונות להכיר בארמניה, ב-21 בספטמבר 1991 ואחת הבודדות להכיר רשמית ברצח העם הארמני. מאז עצמאותה של ארמניה, שתי האומות שותפות מבחינה כלכלית, צבאית, תעשייתית וטכנולוגית.

נשיאי יוון וארמניה ביקרו מספר פעמים במדינות הידידות (לבון טר-פטרוסיאן הארמני בשנת 1996, קוסטנטינוס סטפנופולוס היווני בשנת 1999, רוברט קוצ'ריאן בשנים 2000 ו-2005, וקרולוס פפוליאס ביוני 2007.

יוון היא, אחרי רוסיה, השותפה הצבאית הגדולה ביותר של ארמניה. קצינים ארמנים לומדים באקדמיות צבאיות ביוון, וסיוע טכני שונה מסופק על ידי יוון. מאז 2003 נפרסה מחלקה ארמנית בקוסובו כחלק מהגדוד היווני של KFOR. בשנת 2011 הנספח הצבאי של ארמניה ליוון וקפריסין, קולונל סמוול רמזיאן, אמר כי שיתוף הפעולה הצבאי הארמני-יווני ממשיך להתפתח בהתמדה.
* לארמניה שגרירות בבירה אתונה<ref></ref>.
* ליוון שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* שתי המדינות חברות בארגונים מועצת אירופה והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
* ב-1996, יוון הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|11 ביוני 1992
|
* ארמניה מיוצגת בלוקסמבורג על ידי שגרירותה בבריסל, בלגיה. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה לוקסמבורג.
* ללוקסמבורג קונסוליה בבירה ירוואן.
* בשנת 2015, לוקסמבורג הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|22 באוגוסט 1992
|
* ארמניה מיוצגת בלטביה על ידי שגרירותה בוילנה, ליטא.
* לטביה מיוצגת בארמניה על ידי שגריר לא-תושב בבירה ריגה. ללטביה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* ב-2021, לטביה הכירה ברצח העם הארמני.
* כ-5,000 ארמנים חיים בלטביה<ref name=":0" />.
|-
|
|21 בנובמבר 1991
|
* לארמניה שגרירות בבירה וילנה<ref></ref>.
* לליטא שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* כ-2,500 ארמנים חיים בליטא<ref name=":0" />.
* ב-2005, ליטא הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|7 במאי 2008
|
|-
|
|מאי 1992
|
* לארמניה שגרירות בבירה קישינב.
* מולדובה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה בקייב, אוקראינה.
* כ-8,000 ארמנים חיים במולדובה<ref name=":0" />.
|-
|
|7 בנובמבר 2006
|
|-
|
|אוקטובר 2008
|ראה יחסי ארמניה-מונקו:
* ארמניה מיוצגת במונקו על ידי שגרירותה בפריז, צרפת.
* למונקו אין ייצוג כלשהו בארמניה.
|-
|
|27 במאי 1993
|
* ארמניה מיוצגת במלטה על ידי שגרירותה ברומא, איטליה.
* מלטה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה בוורשה, פולין. למלטה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* כ-500 ארמנים חיים במלטה<ref name=":0" />.
|-
|
|27 באפריל 1993
|
|-
|
|5 ביוני 1992
|ראה יחסי ארמניה-נורווגיה:
* ארמניה מיוצגת בנורווגיה על ידי שגרירותה בקופנהגן, דנמרק.
* נורווגיה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה. לנורווגיה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן<ref></ref>.
* כ-2,000 ארמנים חיים בנורווגיה<ref name=":0" />.
|-
|
|27 ביוני 1994
|
* לארמניה קונסוליית כבוד בבירה ליובליאנה<ref></ref>.
* לסלובניה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן<ref></ref>.
|-
|
|14 בינואר 1993
|
* ארמניה מיוצגת בסלובקיה על ידי שגרירותה בפראג, צ'כיה.
* לסלובקיה שגרירות בבירה ירוואן.
*שתי המדינות חברות בארגונים מועצת אירופה והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
*ב-24-28 בפברואר 2008, שר החוץ הסלובקי, יאן קוביס ביקר בארמניה.
*בשנת 2004, סלובקיה הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|21 במרץ 2006
|ראה יחסי ארמניה-סן מרינו:
* ארמניה מיוצגת בסן מרינו על ידי שגרירותה ברומא, איטליה.
* לסן מרינו קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
|-
|
|27 בינואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-ספרד:
* לארמניה שגרירות בבירה מדריד<ref></ref><ref></ref> ושתי קונסוליות כבוד בולנסיה ובברצלונה.
* ספרד מיוצגת בארמניה על ידי שגריותה במוסקבה, רוסיה<ref></ref>. לספרד קוסוליית כבוד בירוואן.
* כחמש קהילות אוטונומיות בספרד הכירו ברצח העם הארמני: האיים הבלאריים, אראגון, נווארה, חבל הבסקים וקטלוניה. עוד כ-29 מחוזות גם הכירו בנעשה.
* כ-40,000 - 80,000 ארמנים חיים בספרד<ref name=":0" />.
* שתי המדינות חברות בארגון מועצת אירופה.
|-
|
|14 בינואר 1993
|ראה יחסי ארמניה-סרביה:
* ארמניה מיוצגת בסרביה על ידי שגרירותה באתונה, יוון. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה בלגרד<ref></ref>.
* לסרביה שגרירות בבירה ירוואן.
* נכון ל-2021, ארמניה אינה מכירה בקוסובו.
|-
|
|26 בפברואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-פולין:
* לארמניה שגרירות בבירה ורשה<ref></ref>.
* לפולין שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref><ref></ref>.
* כ-50,000 ארמנים חיים בפולין<ref name=":0" />.
* ארמנית היא שפת מיעוט בפולין.
* ב-2005, פולין הכירה ברצח העם הארמני.
* שתי המדינות חברות בארגון מועצת אירופה.
|-
|
|25 במאי 1992
|ראה יחסי ארמניה-פורטוגל:

אחד מן הארמנים המפורסמים ביותר בפורטוגל היה קאלוסט גולבנקיאן. גולבנקיאן היה איש עסקים ונדבן ארמני-בריטי, מי שהפך את ליסבון לעיר העסקים הראשית שלו. הוא אפילו הקים את המוזיאון עליו בעיר.
* ארמניה מיוצגת בפורטוגל על ידי שגרירותה ברומא, איטליה. לארמניה קונסוליות כבוד בבירה ליסבון<ref></ref> ובפורטו<ref></ref>.
* פורטוגל מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה. לפורטוגל קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* ב-2019, פורטוגל הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|25 במרץ 1992
|ראה יחסי ארמניה-פינלנד:

עד לשנת 1918, שתי המדינות נשלטו על ידי האימפריה הרוסית. עם התפרקות ברית המועצות, פינלנד הכירה בעצמאות ארמניה ב-30 בדצמבר 1991.
* ארמניה מיוצגת בפינלנד על ידי שגריר לא-תושב בסטוקהולם, שוודיה.
* פינלנד מיוצגת בארמניה על ידי שגריר לא-תושב בבירה הלסינקי. לפינלנד קונסוליית כבוד בבירה ירוואן<ref></ref>.
* כ-1,000 ארמנים חיים בפינלנד<ref name=":0" />.
|-
|
|30 במרץ 1992
|ראה יחסי ארמניה-צ'כיה:
* לארמניה שגרירות בבירה פראג<ref></ref>.
* לצ'כיה שגרירות בבירה ירוואן.
* צ'כיה הכירה ברצח העם הארמני.
* כ-12,000 ארמנים חיים בצ'כיה<ref name=":0" />.
|-
|
|24 בפברואר 1992
|ראה יחסי ארמניה-צרפת:

היחסים בין ארמנים לצרפתים החלו בתקופת ממלכת קיליקיה הארמנית, ונותרו קרובים עד לימינו.
* לארמניה שגרירות בבירה פריז<ref></ref>, וקונסוליות כבוד בליון<ref></ref> ובמרסיי<ref></ref>.
* לצרפת שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* בשנת 1998, יחד עם בלגיה, צרפת הכירה ברצח העם הארמני.
|-
|
|18 במרץ 1992
|ראה יחסי ארמניה-קפריסין:
* ארמניה מיוצגת בקפריסין על ידי שגרירותה באתונה, יוון.
* קפריסין מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה. לקפריסין קונסוליית כבוד בבירה ירוואן<ref></ref>.
* כ-3,500 ארמנים חיים בקפריסין<ref name=":0" />.
* ארמנית היא שפת מיעוט בקפריסין.
* קפריסין הייתה המדינה השנייה להכיר ברצח העם הארמני, ב-24 באפריל 1975.
* שתי המדינות חברות בארגון מועצת אירופה.
|-
|
|8 ביולי 1994
|ראה יחסי ארמניה-קרואטיה:
* ארמניה מיוצגת בקרואטיה על ידי שגרירותה ברומא, איטליה. לארמניה קונסוליית כבוד בבירה זאגרב<ref></ref>.
* קרואטיה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה באתונה, יוון. לקרואטיה קונסוליית כבוד בבירה ירוואן.
* שתי המדינות חברות בארגון מועצת אירופה.
|-
|
|17 בנובמבר 1991
|ראה יחסי ארמניה-רומניה:
* לארמניה שגרירות בבירה בוקרשט<ref></ref>.
* לרומניה שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref><ref></ref>.
* כ-10,000 ארמנים חיים ברומניה<ref name=":0" />.
* ארמנית היא שפת מיעוט ברומניה.
|-
|
|3 באפריל 1992
|ראה יחסי ארמניה-רוסיה:

כיום, יחסי החוץ הידידותיים ביותר של ארמניה הם עם רוסיה. היחסים החלו באופן נרחב ב-29 באוגוסט 1997, כאשר רוסיה חתמה על הסכם ידידות ושיתוף פעולה עם ארמניה, שאומר כי אם ארמניה תותקף, על רוסיה החובה להגן עליה. היחסים בינה ולבין ארמניה מצוינים, ורוסיה נחשבת כבעלת בריתה החזקה ביותר של ארמניה.
* לארמניה שגרירות בבירה מוסקבה<ref></ref>, קונסוליות כלליות ברוסטוב על הדון<ref></ref> ובסנקט פטרסבורג<ref></ref> וקונסוליות כבוד בקלינינגרד<ref></ref> ובסוצ'י<ref></ref>.
* לרוסיה שגרירות בבירה ירוואן וקונסוליה כללית בגיומרי.
* ארמניה הצטרפה לאיחוד הכלכלי האירואסייאתי הרוסי בשנת 2015.
* ב-1995, רוסיה הכירה ברצח העם הארמני.
* בין כ-2,500,000 - 2,900,000 ארמנים חיים ברוסיה<ref name=":0" />.
|-
|
|10 ביולי 1992
|ראה יחסי ארמניה-שוודיה:
* לארמניה שגרירות בבירה סטוקהולם.
* משנת 2014, לשוודיה שגרירות בבירה ירוואן<ref></ref>.
* כ-5,000 - 8,000 ארמנים חיים בשוודיה<ref name=":0" />.
* ב-2010, שוודיה הכירה ברצח העם הארמני.
* שתי המדינות חברות בארגון מועצת אירופה.
|-
|
|23 בדצמבר 1992
|ראה יחסי ארמניה-שווייץ:
* לשווייץ שגרירות בבירה ירוואן.
* לארמניה קונסוליה בז'נבה<ref></ref>.
* כ-5,000 ארמנים חיים בשווייץ<ref name=":0" />.
* ב-2003, שווייץ הכירה ברצח העם הארמני.
|}

=== אוקיאניה ===
{| class="wikitable"
|+
!מדינה
!תאריך כינון היחסים
!הערות/פרטים
|-
|
|15 בינואר 1992
|ראה יחסי אוסטרליה-ארמניה:

בשנת 1850, הארמנים הראשונים הגיעו לאי במהלך הבהלה לזהב בקליפורניה. לאחר מכן, בשנות ה-60, כאשר נאצר עלה לשלטון במצרים. בשנות השבעים, כאשר הטורקים פלשו לקפריסין, ולסוף, במהלך מלחמת האזרחים הלבנונית, מ־1975-1992. כיום, יש קהילה של כ-60,000 ארמנים החיים באוסטרליה<ref name=":0" />.
* נציגים מטעם שתי המדינות ביקרו באוסטרליה ובארמניה פעמים רבות במהלך המאה ה-21.
* הפרלמנט האוסטרלי מסרב להכיר ברצח העם הארמני בשל יחסיה הקרובים עם טורקיה. לעומת זאת, ניו סאות' ויילס ואוסטרליה הדרומית מכירות במעשים שנגרמו לארמנים במהלך מלחמת העולם הראשונה.
* לארמניה שגרירות בבירה קנברה.
* אוסטרליה מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה. לאוסטרליה קונסוליה בבירה ירוואן<ref></ref>.
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין איי מרשל לארמניה.
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין איי שלמה לארמניה.
|-
|
|26 בספטמבר 2013
|
|-
|
|16 במרץ 2012
|
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ארמניה לטונגה.
|-
|
|21 בספטמבר 2017
|כינון היחסים באותו היום עם חמש מדינות נוספות (הרפובליקה המרכז אפריקאית, ליבריה, איי בהאמה, סנט קיטס ונוויס, פלאו).
|-
|
|22 בספטמבר 2017
|
|-
|
|6 ביוני 1992
|ראה יחסי ארמניה-ניו זילנד:
* ניו זילנד מיוצגת בארמניה על ידי שגרירותה במוסקבה, רוסיה.
* יש קהילה קטנה של ארמנים שחיים בניו זילנד. רובם חיים באוקלנד.
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ארמניה לסמואה.
|-
|
|7 ביוני 2010
|
|-
|
|21 בספטמבר 2017
|כינון היחסים באותו היום עם חמש מדינות נוספות (הרפובליקה המרכז אפריקאית, ליבריה, איי בהאמה, סנט קיטס ונוויס, מיקרונזיה).
|-
|
|
|נכון ל-2021, אין יחסים דיפלומטיים רשמיים בין ארמניה לפפואה גינאה החדשה.
|-
|
|26 בספטמבר 2018
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארמניה: יחסי חוץ
*
ארמניה