OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כריס באק

כריס באק (באנגלית: Chris Buck; נולד ב-25 באוקטובר 1960) הוא במאי אמריקאי הידוע על בימויו בסרטים טרזן, תפוס ת'גלים ולשבור את הקרח. בנוסף, עבד כאנימטור משגיח בסרטים מרד החיות, ופוקהונטס.

== ביוגרפיה ==
יליד ויצ'יטה, קנזס, באק קיבל השראה לעסוק בתחום האנימציה כילד, כאשר ראה לראשונה את הסרט פינוקיו. לבסוף משפחתו עברה לPlacentia שבקליפורניה, שם סיים ללמוד בבית הספר התיכון אל דורדו. 

באק למד הנפשת דמויות בבית הספר קאלארטס, שבו הוא גם לימד מ-1988 עד 1993. בקאלארטס, באק התחבר עם ג'ון לאסיטר ומייקל גיאמו, שאיתו עבד אחרי הרבה שנים על לשבור את הקרח. הוא התחיל את הקריירה שלו כאנימטור בדיסני ב־1978.

חוץ מעבודתו כבמאי ב"טרזן" ו"לשבור את הקרח", עבודותיו האחרות בבימוי היו "פוקהונטס", "בת הים הקטנה", "ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה", "מי הפליל את רוג'ר ראביט" והיה אנימטור ב"השועל והכלבלב".

באק היה אנימטור בסרט Bebe's Kids ובאחד מפרקי תוכנית הטלוויזיה Family Dog.

באק היה במאי בסרט תפוס ת'גלים שיצא ביוני 2007.

ב-2008, חברו של באק, לאסיטר (שבתקופה זו כבר היה אחראי על האנימציה בדיסני) ביקש ממנו לחזור לדיסני. בספטמבר 2008 הציע 3 רעיונות ללאסיטר. אחד הרעיונות היה הסרט לשבור את הקרח, לאסיטר אהב את הרעיון ואישר לבאק לפתח את הסרט. לאחר שב-2010 הושהה פיתוח הסרט.,הסרט הוכרז בדצמבר 2011 תחת השם "frozen", עם תאריך יציאה- 27 בנובמבר 2013. את הסרט ביים באק יחד עם ג'ניפר לי.

בספטמבר 2014 הוכרז שבאק ולי יביימו סרט קצר המבוסס על הדמויות של הסרט לשבור את הקרח. הסרט יצא באביב 2015.

ב-12 במרץ 2015 דיסני הכריזה שבאק ולי יביימו סרט המשך ללשבור את הקרח.

== חייו האישיים ==
באק נשוי לשלי. ונולדו להם 3 בנים.

בנם הבכור, ריידר, נפטר בגיל 23 ב-27 באוקטובר 2013, בתאונת דרכים. ריידר היה זמר וכותב שירים שהופיע עם הלהקה שלו  Ryder Buck and the Breakers, והחלים משנה שבה נלחם בסרטן האשכים שלב 4. 

ב־2 במרץ 2014 לאחר שקיבל את פרס האקדמיה לסרט האנימציה הטוב ביותר על בימויו בסרט לשבור את הקרח בטקס פרסי האקדמיה ה-86, באק הקדיש את הפרס לזכר בנו ריידר.

בנו ריד דיבב את ארנולד, פינגווין קטן מהסרט תפוס ת'גלים, שבוים על ידי אביו.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
בימוי:
* "כלב משפחה" (1993) (טלוויזיה)
* טרזן (1999)
* תפוס ת'גלים (2007)
* לשבור את הקרח (2013)
* קדחת הקרח (2015)
* לשבור את הקרח 2 (2019)
* המשאלה (2023)
אנימציה:

* השועל והכלבלב (1981)
* מיקי מאוס-חג המולד (1983)
* הטוסטר הקטן והאמיץ (1987)
* בת הים הקטנה (1989)
* ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה (1990)
* פוקהונטס (1995)
* מרד החיות (2004)
* מיקי מאוס-חג המולד (2004)
* לא הזמן שלך (2010)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
קטגוריה:זוכי פרס אנני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
פיסמייקר (סרט, 1997)

פיסמייקר (באנגלית: The Peacemaker ) הוא סרט פעולה משנת 1997 בבימויה של מימי לדר ובכיכובם של ניקול קידמן, ג'ורג' קלוני וארמין מילר-שטאל.

== עלילה ==
כאשר צוות כוחות מיוחדים בפיקוד הגנרל הרוסי המושחת אלכסנדר קודורוב שודד מספר פצצות גרעין ומביים תאונת רכבות במטרה להסתיר זאת. על ד"ר ג'וליה קלי (קידמן), המנהלת בפועל של הצוות למניעת הפצת נשק גרעיני, מוטלת המשימה לאתרם בטרם יצליחו להגיע ליעדם - איראן. במרדף אחר קודורוב וצוותו נעזרת קלי בקולונל תומאס דבו (קלוני), יוצא רגימנט הריינג'רס ה-75 והכוחות המיוחדים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי מלחמה
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי ריגול
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים משנת 1997
גרג אבוט

גרגורי ויין "גרג" אבוט (באנגלית: Gregory Wayne "Greg" Abbott; נולד ב-13 בנובמבר 1957) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, מכהן כמושל טקסס החל מינואר 2015.

==ביוגרפיה==
אבוט נולד בעיר ויצ'יטה פולס בטקסס וגדל בדאנקנויל. ב-1981 סיים תואר ראשון בניהול באוניברסיטת טקסס באוסטין וב-1984 קיבל תואר JD במשפטים מאוניברסיטת ואנדרבילט. זמו קצר לאחר סיום הלימודים נפגע כאשר עץ נפל עליו ומחץ את גבו. הוא נזקק להשתלת מוטות פלדה שייצבו את עמוד השדרה שלו ונותר משותק בפלג גופו התחתון.

הוא עבד כעורך דין במשך שמונה שנים בפירמת עורכי הדין Butler and Binion LLP. ב-1993 מונה לשופט בבית המשפט המחוזי של טקסס. ב-1996 נבחר לכהן כשופט בבית המשפט העליון של טקסס, וב-2001 התפטר במטרה להתמודד על משרת סגן מושל טקסס. אך בעקבות התפטרותו של ג'ון קורנין שכיהן כתובע הכללי של טקסס, החליט אבוט להתמודד על התפקיד שהתפנה ונבחר ב-2002 ברוב גדול. הוא נבחר לכהונות נוספות בתפקיד ב-2006 וב-2010.

ב-2014 התמודד בבחירות למשרת מושל טקסס מול ונדי דייוויס וניצח ברוב של 59%, ובכך ירש את המושל הפורש ריק פרי. הוא הושבע לתפקיד בינואר 2015. בנובמבר 2018 נבחר לתקופת כהונה שנייה. ב-2021 נבחר בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית להתמודדות נוספת מטעמה לתפקיד המושל. בבחירות שנערכו ב-8 בנובמבר 2022, התמודד על כהונה נוספת בתפקיד מול חבר בית הנבחרים האמריקאי לשעבר, בטו או'רורק וניצח ברוב של 55% מהקולות.

אבוט נשוי למקסיקנית אמריקאית, ואב לבת. הוא המושל הראשון בארצות הברית המשתמש בכיסא גלגלים מאז ג'ורג' וולאס.

בשנת 2024 נכלל ברשימת טיים 100.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* [http://gov.texas.gov/about גרגר אבוט], באתר מושל טקסס
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:התובעים הכלליים של טקסס
קטגוריה:מושלי טקסס
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת טקסס
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
אדוארד פרנקפורט

אדוארד סלומון פרנקפוֹרט (בהולנדית: Eduard Salomon Frankfort; 21 ביוני 1864 – 19 באוגוסט 1920) היה צייר יהודי-הולנדי שפעל במחצית השנייה של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20.

==ביוגרפיה==
'דיון תאולוגי', יצירה מאת אדוארד פרנקפורט. רבות מיצירות פרנקפורט עוסקות בחיי היהודים
נולד במפל שבהולנד לדינה (לבית בנדין) ושמעון פרנקפורט, הצעיר מבן שמונת ילדיהם. אביו היה סוחר ודתי אדוק ומסלול ההשכלה של אדוארד כלל בהתאם לכך לימוד תורה אינטנסיבי.

בהיותו בן 11 עברה המשפחה לאמסטרדם בה קיווה אביו לבסס את פרנסתו. אדוארד הצעיר גילה עניין בציור, השתלם בסטודיו והיה לאמן חזותי. ב-1887 למד אצל הצייר אוגוסט אלבה ברייכסאקדמיה ("Rijksakademie"), האקדמיה הממלכתית לאמנות יפה באמסטרדם . לאחר מכן השתלם במשך חודשים ספורים באקדמיה המלכותית לאמנויות היפות של אנטוורפן.

פרנקפורט נותר באמסטרדם עד שנת 1905, ויצר בה. רבים מציוריו עסקו בנושאים דתיים-יהודיים, הוא זכה להערכה רבה ובשנת 1903 זכה במדליית זהב של החברה המלכותית לאמנות "Arti et Amicitiae" (מלטינית: אמנות ורֵעות), בעקבות ההערכה לה זכה, נקרא ללמד בבתי ספר לציור. כמו אמנים אחרים בני התקופה נמשך פרנקפורט לעיירה לארן ועבר להתגורר בה למשך תקופה קצרה. ב-1905 נסע בעקבות אחותו לביקור בדרום אפריקה ובמהלך סיוריו שם המשיך בציור דיוקנאות. מדרום אפריקה חזר לאמסטרדם, שם נישא ב-1911 לקלרה קלוטס. לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים.

פרנקפורט המשיך לנהל קריירה מכובדת כצייר עד מותו בגיל 56 ב-19 באוגוסט 1920. המוזיאון להיסטוריה יהודית באמסטרדם מחזיק באוסף עבודותיו של פרנקפורט שנותרו בידי המשפחה, יתר עבודותיו מבוקשות ברחבי העולם בידי אספנים פרטיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציירים יהודים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1864
קטגוריה:נפטרים ב-1920
ווריק (רוד איילנד)

ווריק (באנגלית: Warwick) היא עיר במחוז קנט שברוד איילנד, ארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010, אוכלוסיית ווריק מונה 82,672 תושבים, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה במדינה. העיר ממוקמת בערך 19 קילומטרים דרומה מפרובידנס, 101 קילומטרים דרום-מערבה מבוסטון, ו-275 קילומטרים צפון-מערבה מניו יורק. ווריק נחשבת לחלק ממטרופולין פרובידנס.

בעיר נמצא נמל התעופה טי. אף. גרין, נמל התעופה המרכזי ברוד איילנד.

==דמוגרפיה==
ווריק היא חלק ממטרופולין פרובידנס המונה 1,600,852 תושבים נכון למפקד התושבים מ-2010. בעיר חיים כ-80,000 תושבים, וצפיפות האוכלוסין בה היא 933.3 תושבים לקמ"ר. 95.21% מאוכלוסיית העיר לבנים, 1.16% אפרו-אמריקאים, 0.25% אינדיאנים ו-1.49% אסיאתיים. 

{| class="wikitable"
|+ אוכלוסיית העיר לאורך השנים
! שנה !! אוכלוסייה
|-
|1830 || 5,529
|-
|1840 || 6,726
|-
|1850 || 7,740
|-
|1860 || 8,916
|-
|1870 || 10,453
|-
|1880 || 12,164
|-
|1890 || 17,761
|-
|1900 || 21,316
|-
|1910 || 26,629
|-
|1920 || 13,481
|-
|1930 || 23,196
|-
|1940 || 28,757
|-
|1950 || 43,028
|-
|1960 || 68,504
|-
|1970 || 83,694
|-
|1980 || 87,123
|-
|1990 || 85,427
|-
|2000 || 85,808
|-
|2010 || 82,672
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוד איילנד: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1642
קתדרלת ריו דה ז'ניירו

שמאל
קתדרלת ריו דה ז'ניירו (שמה הרשמי: הקתדרלה המטרופוליטנית סאו סבסטיאו (Catedral Metropolitana de São Sebastião)) היא מקום מושב הארכיבישוף הרומי-קתולי של העיר ריו דה ז'ניירו שבברזיל. היא קרויה על שם סבסטיאן הקדוש, הקדוש הפטרון של העיר.

הקתדרלה נבנתה במרכז העיר בין השנים 1964–1979. היא תוכננה על ידי האדריכל אדגר דה אוליוירה דה פונסקה (Edgar de Oliveira da Fonseca) בסגנון מודרניסטי, בהשראת פירמידות של תרבות המאיה. הקתדרלה היא הנוכחית בשורה ארוכה של כנסיות ששימשו כמקום מושב הארכיבישוף של העיר. הקודמת לה היא כנסיית גבירתנו מהר הכרמל של הכס העתיק (ידועה יותר כקתדרלה הישנה של ריו דה ז'ניירו).

הקתדרלה היא מבנה מעגלי בקוטר של 106 מטרים ובגובה של 75 מטרים. מותקנים בה ארבעה חלונות ויטראז' בגובה של 64 מטרים. היא יכולה להכיל 5,000 איש בישיבה או 20 אלף בעמידה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברזיל: כנסיות
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: מבנים
ריו דה ז'ניירו
קטגוריה:אדריכלות מודרנית בברזיל
אריאל קופרוב

אריאל קופרוב (ביידיש: אַריִעל קאָפּראָװ; 1913 קפרשטי בסרביה - 15 ביוני 2007 טורונטו) היה סופר יידי.

==ביוגרפיה==
נולד בעיירה קפרשטי בבסרביה (היום חלק ממולדובה), להוריו קראו מוטל (מרדכי) ופרל. אביו נפטר כשאריאל היה צעיר ומשפחתו עברה לטלנשטי. הוא עבד בתור מורה בכפרים ועיירות סמוכות. למד בקישינב ואוניברסיטת יאשי. בזמן מלחמת העולם השנייה הוא התנדב והתגייס לצבא האדום, במלחמה הוא נפצע. לאחר המלחמה סיים את לימודי עיתונאות באוניברסיטת מוסקבה, לאחר מכן גר בקישינב ועבד בתור עיתונאי בעיתונים יהודיים ולאחר סגירתם בעיתונים רוסים ומולדביים.

ב-1973 הוא עלה לארץ, בארץ היה אחד מכותביהם של ספרי זיכרון של הקהילות היהודיות בקפרשטי וטלנשטי. ב-1984 הוא ירד מהארץ והשתקע בקנדה, שם פרסם שלושה ספרים ביידיש. כמו כן כתב גם ברוסית. הוא כתב גם בשביל העיתון היידי פארווערטס היוצא לאור בניו יורק.

==חלק מפרסומיו==
* יזכור בוך קאפרעטש, חיפה, 1980.
* יזכור בוך טעלענעשט, תל אביב, 1982.
* צװישן צװײ װעלט-מלחמות (בין שתי מלחמות העולם), טורונטו, 1991.
* [https://archive.org/details/nybc205060 מאָראַל, מוט און גלױבן] (מוסר, עוז ואמונה), טורונטו, 1993.
* אַ װעלט מיט חכמות, טורונטו, 1996.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:סופרי יידיש סובייטים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:ילידי 1913

קטגוריה:נפטרים ב-2007
עווית קריקופרינגיאלית

עווית קריקופרינגיאלית היא עווית בלוע, בשריר של הסחוס הטבעתי (Cricopharyngeus muscle). מדובר במצב שגורם אי נוחות ללוקה בו, אולם במרבית המקרים אינו מזיק וחולף עם הזמן.

== פיזיולוגיה ==
הוושט מורכב משני סוגרים – השריר הסוגר העליון (Oropharyngeal Dysphagia) והשריר הסוגר התחתון. במצב הטבעי, שני שרירים אלו מתכווצים באופן תדיר, למעט בעת בליעת מזון, אז הם נרפים על מנת לאפשר את מעבר המזון אל עבר הקיבה. מיד לאחר מעבר המזון, השרירים מתהדקים בחזרה על מנת למנוע מעבר חומרים מן הקיבה לכיוון הלוע. כאשר ישנה לקות בתפקוד שרירים אלו, עלול האדם ללקות בעווית.

== תסמינים ==
* תחושת "גוש" בגרון, לרוב בסמוך לסחוס הטבעתי, הגורמת לאי-נוחות. ניתן לדמות את התחושה כאשר לוחצים על סחוס הצוואר מתחת לפיקת הגרגרת.
* תחושת נפיחות בגרון.
* קשיים בבליעת רוק, בניגוד לבליעה של מזון (שעשויה אף להיטיב עם אי-הנוחות).

התסמינים מחריפים בדרך כלל בשעות הלילה, ועשויים להיות מושפעים גם מלחץ נפשי. תסמינים אלו אינם בהכרח קבועים, ועשויים להמשך זמן ממושך.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הפרעות שרירים
צדוק דולגופולסקי

צדוק דולגופולסקי (ביידיש: צדוק דאָלגאָפּאָלסקי; 11 באוגוסט 1879 הרדוק - 16 ביולי 1959 מינסק) היה סופר יידי סובייטי.

==קורות חיים==
נולד למשפחה ענייה בעיירה קטנה הרדוק קרוב לעיר ויטבסק (כיום חלק מבלארוס). בהיותו בן 13 הוא החל לעבוד במפעל. הוא היה אוטודידקט, הוא הצליח לעבור מבחנים לקבלת אישור לעסוק בהוראה ופתח בית ספר לילדים יהודים בעירו. בסוף שנות התשעים של המאה ה-19 הוא החל לכתוב מאמרים קצרים בנושא חייהם של הפועלים בשביל כתבי עת ביידיש.

ב-1917, לאחר המהפכה הוא עבר להתגורר במינסק, שם פרסם סיפורים בכתבי עת ועיתונים. ב-7 בנובמבר 1929 בתיאטרון היהודי הממלכתי הועלה מחזה פרי עטו של דולגופולסקי. מדי פעם הוא כתב ביקורת סאטירית תחת שם העיט הורודיקער.

ב-1936 הוא נעצר יחד עם מספר סופרי יידיש בלארוסים, אך הוא שוחרר ועבר להתגורר עד ראשית שנות החמישים בוויטבסק.

==חלק מפרסומיו==
* בילדער פון שטעטל (תמונות משטעטל), וילנה, 1914.
* דעם זיידנס קללה (קללת סבא), 1919.
* בא געעפענטע טויערן (ליד השער הפתוח), וייסרוסלענדישער מעלוכע-פארלאג, 1928.
* אויף סאוועטישער ערד (על האדמה הסובייטית), 1931.

==קישורים חיצוניים==
* גנדי אסטרייך, 
* [http://www.rujen.ru/index.php/%D0%94%D0%9E%D0%9B%D0%93%D0%9E%D0%9F%D0%9E%D0%9B%D0%AC%D0%A1%D0%9A%D0%98%D0%99_%D0%A6%D0%BE%D0%B4%D0%B5%D0%BA_%D0%9B%D1%8C%D0%B2%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87 על דולגופולסקי באנציקלופדיה יהודית רוסית] 
* [http://www.raruss.ru/jewish-reaissance/2684-lissitzky-grandfather-curses.html קורות חיים] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצולי השואה: בלארוס
קטגוריה:סופרים יהודים רוסים
קטגוריה:סופרים יהודים בלארוסים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:סופרי יידיש סובייטים
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:נפטרים ב-1959
אוחניה

אוחניה במבט מהאוויר
אוחניה (בפולנית: Uchanie) היא עיירה בפרובינציית לובלין שבמזרח פולין, במחוז הרוביישוב, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==היסטוריה==
העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1485 כיישוב בבעלות משפחת אצילים. באותה שנה העניק לה קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין, זכויות עיר והיתר לקיים יום שוק שבועי וירידים שנתיים.

במאה ה-16 גדלה העיירה, והייתה למרכז מסחר ומלאכה לסביבתה החקלאית. ב-1795, בעקבות חלוקתה השלישית של פולין, נכללה העיירה בתחומה של אוסטריה, ובשנת 1807 צורפה לנסיכות ורשה.

משנת 1815 ועד מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה במלכות פולין הקונגרסאית. בשנת 1915 נכבשה העיירה בידי צבאות האוסטרים, ששלטו בה עד לנסיגתם ב-1918.

==יהודי אוחניה==
יהודים תושבי אוחניה שעסקו בסחר בתבואות נזכרים לראשונה בשנת 1640.

במאות ה-19 וה-20 הייתה בעיירה קהילה מאורגנת, ועם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עזבוה רבים מיהודיה בשל קרבתה לחזית. בתקופה שבין שתי מלחמות העולם כיהן כרב הקהילה הרב יהודה זינדל ליפשיץ.

===בשואה===
לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה למעלה מ-1,000 יהודים. ובהן כמה משפחות מסועפות וגדולות, מהבולטות שבהן – אייזן, בירמן וקוצן.<ref>מידע מהניצולים איטה ושאול בירמן (אשקלון).</ref>

בסוף ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים. יהודי העיירה נלקחו לעבודות כפייה מזדמנות, רכושם נגזל מהם, הם צוו לענוד סימן היכר על בגדיהם, ונאסר עליהם ללכת על מדרכות העיירה, ולקיים קשרים כלשהם עם לא יהודים.

בתקופה זו הובאו לעיירה פליטים יהודים מעיירות ומכפרים באזור, ביניהם 680 יהודים מהורודלו באביב 1942. במאי 1942 הגיע מספר היהודים בעיירה ל-2,025 נפש.

ב-10 ביוני 1942 חיסלו הגרמנים את קהילת העיירה. היהודים הובלו לתחנת הרכבת במיונצ'ין, ושולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור, שם נרצחו כולם.

== ערכים קשורים ==
* בית הקברות היהודי באוחניה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/73 אוחניה] במרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
זליק אקסלרוד

זֶליק אקסלרוד (ביידיש: זעליק אַקסעלראָד; 1904–1941) היה משורר יידי. אחיו של הצייר המפורסם מאיר אקסלרוד.

==ביוגרפיה==
זליק אקסלרוד נולד בעיירה מולודצ'נו, רוסיה (כיום חלק מבלארוס). כשהיה בן 11 גורשה משפחתו מהעיר על ידי הצבא הרוסי בזמן מלחמת העולם הראשונה, והגיעה לטמבוב.

אקסלרוד החל לפרסם את חיבוריו בשנות ה-20. בשנים 1922–1925 הוא למד במכון לספרות ואמנות במוסקבה, ולאחר סיום לימודיו השתקע בעיר מינסק, שם התגוררה משפחתו. הוא עבד בכתב העת היידי "שטערן" – תחילה כמזכיר ומאוחר יותר בתור עורך. יחד עם איזי חריק היה יושב ראש אגף הסופרים היהודים באגודת הסופרים הבלארוסית.

ב-1937 מונה לעורך הראשי של "שטערן", והיה האחרון שנשא בתפקיד זה לפני סגירתו.

ב-1939 הוא נסע לביאליסטוק כדי לסייע לסופרי יידיש שברחו מפולין, שם פגש את פֶּרל ווייסנברג, בתו של יצחק מאיר וייסנברג, והם נישאו.

במאי 1941 נעצר אקסלרוד על ידי השלטונות הסובייטיים יחד עם אלי קגן והירש בריוזקין. הוא הוצא להורג במינסק זמן קצר לאחר מכן.

==קישורים חיצוניים==

* גנדי אסטרייך, 
* 
* [http://yleksikon.blogspot.co.il/2014/08/zelik-akselrod-axelrod.html על זליק אקסלרוד] בלקסיקון סופרי יידיש 
* [http://vcisch1.narod.ru/AKS/Aks.htm ביוגרפיה קצרה של זליק אקסלרוד] 
* 
* 

קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:משוררים יהודים בלארוסים
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1941
סיודד אוברגון

סיודד אוברגון (בספרדית: Ciudad Obregón) היא בירת המועצה האזורית קחמה במדינת סונורה במקסיקו. בעיר מתגוררים 298,625 תושבים (נכון ל-2010), והיא העיר השנייה מבחינת גודל אוכלוסייתה בסונורה, אחרי הבירה ארמוסיו.

==היסטוריה==
ב-1906 נסללה באזור מסילת רכבת והוחלט לבנות חנה שלה באזור בו נמצאת העיר של היום. הוחלט לקרוא לחתנה "קחמה" על שם קחמה שהיה מנהיג שבט היקי (Yaqui) המקומי במאה ה-19. תוך זמן קצר החלה להתפתח התיישבות סביב התחנה שנקראה גם היא קחמה.

ב-1924 הפסיד נשיא מקסיקו המכהן אלווארו אוברגון בבחירות לכהונה נוספת. בעקבות כך הוא חזר לסונורה מולדתו והחל להשקיע בפיתוח הערים קחמה ונבוחואה. פעולותיו של אוברגון תרמו לפיתוחה של קחמה וחשיבותה עלתה. ב-1927 היא הפכה לבירת המועצה האזורית במקום קוקוריט. ב-28 ביולי 1928 שונה שמה לסיודד אוברגון (מילולית: "קריית אוברגון") כהוקרה לאוברגון שנרצח עשרה ימים קודם לכן.

==כלכלה==
כלכלת העיר מסתמכת על חקלאות, תעשייה, מחסר, גידול מקנה ותיירות.

==חינוך==
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם המכון הטכנולוגי של סונורה.

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי סיודד אוברגון, הנמצא במרחק של 15 קילומטרים דרום-מזרחית למרכז העיר.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1906
ווטרברי (קונטיקט)

ווטרברי (באנגלית: Waterbury) היא עיר במדינת קונטיקט בארצות הברית. היא נמצאת במחוז ניו הייבן על נהר הנאוגטק, 53 קילומטרים דרום-מערבה מהרטפורד, ובמרחק של 124 קילומטרים צפון-מזרחה לניו יורק (90 דקות נסיעה). על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010, בעיר מתגוררים 110,366 תושבים, מה שהופך אותה לחמישית בגודלה במדינת קונטיקט, התשיעית בגודלה באזור ניו אינגלנד והעשירית בגודלה במטרופולין ניו יורק.

==היסטוריה==

==חינוך==
בעיר שוכנת אוניברסיטת פוסט, וכן קמפוסים רבים של אוניברסיטאות, בהם אוניברסיטת קונטיקט, אוניברסיטת ברידג'פורט ואוניברסיטת המדינה המערבית של קונטיקט.

==דמוגרפיה==
בעיר חיים כ-110,366 תושבים, וצפיפות האוכלוסין בה היא 1,449.7 תושבים לקמ"ר. 58.8% מאוכלוסיית העיר לבנים, 20.1% אפרו-אמריקאים, 0.6% אינדיאנים ו-1.8% אסיאתיים. בווטרבי כמות נכבדת של תושבים ממוצא איטלקי, המונה כ-21.46% מאוכלוסיית העיר. בעיר גם אוכלוסייה יהודית אורתודוקסית גדלה החל מן המאה ה-21.

{| class="wikitable"
|+ אוכלוסיית העיר לאורך השנים
! שנה !! אוכלוסייה
|-
|1860 || 10,004
|-
|1870 || 10,826
|-
|1880 || 17,806
|-
|1890 || 28,646
|-
|1900 || 45,859
|-
|1910 || 73,141
|-
|1920 || 91,715
|-
|1930 || 99,902
|-
|1940 || 99,314
|-
|1950 || 104,477
|-
|1960 || 107,130
|-
|1970 || 108,033
|-
|1980 || 103,266
|-
|1990 || 108,961
|-
|2000 || 107,271
|-
|2010 || 110,366
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קונטיקט: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1686
מחלבות רמת הגולן

מחלבות רמת הגולן היא חברה מסחרית המייצרת מוצרי חלב, באזור התעשייה קצרין ברמת הגולן.

המחלבות נמצאות בקצרין, ונכון ל-2022 בבעלות הקיבוצים אורטל וסאסא (מחזיקים ביחד כ-77%), עין זיוון (19%) ובבעלות קבוצת עסקים מיסודו של רפי איתן (4%). המחלבות מייצרות מוצרי חלב טריים ועמידים ותחליפי חלב טריים ועמידים תחת המותג "מחלבות רמת הגולן".

==היסטוריה==
המחלבות הוקמו בשנת 1984 ביוזמה משותפת של החברות טרה, שטראוס ומושב נוב. מושב נוב נקלע כעבור זמן קצר לקשיים כלכליים חריפים ונאלץ למכור את חלקו לתנובה.

המחלבות התמקדו ביצור חלב טרי וחלב עמיד ושימשו למשך זמן רב הן כמשווקות עצמאיות, תחת המותג שלהן, והן תחת מותגי המחלבות הגדולות האחרות. המחלבות קולטות חלב מרפתות מקומיות ברמת הגולן.

עד 2011 היו מחלבות רמת הגולן בבעלות שלושת המחלבות הגדולות בישראל: תנובה, טרה ושטראוס (כל אחת 33%). בעקבות המחאה החברתית של שנת 2011 הורתה לתנובה הממונה על ההגבלים העסקיים, רונית קן, למכור את אחזקותיה, עקב ניגוד עניינים כיצרנית חלב עמיד שיוצר גם על ידי מחלבות רמת הגולן. בתגובה, החליטו גם השותפות האחרות למכור את חלקן.

בשנת 2015 החלו מחלבות רמת הגולן לשווק לראשונה חלב מתחת למחיר המפוקח עבור מספר רשתות (כדוגמת שופרסל, אשר שיווקה את החלב תחת המותג העצמאי שלה, ומגה וסופר קופיקס ששמרו על מותג מחלבות רמת הגולן). נכון ל-2015, קלטו מחלבות רמת הגולן 13 מיליון ליטרי חלב בשנה, ולטענתה היקפיה יכלו לצמוח עד ל-22 מיליון ליטרים בשנה.

בתחילת נובמבר 2020 התמזגו מחלבות רמת הגולן ומחלבת השומרון.

ב-21 בנובמבר 2022 ביקשו המחלבות מבית המשפט צו להקפאת הליכים, לאחר שצברו חוב של 42 מיליון ש"ח שהן מתקשות בהחזרו. במרץ 2023 נמכרו המחלבות לחברת זנלכל, תמורת 33 מיליון ש"ח, ונקבע שהעסקה תושלם עד 30 באפריל 2023.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים ==

רמת הגולן
קטגוריה:רמת הגולן: חברות
קטגוריה:קצרין
ססאר נבאס

ססאר גונסאלס נבאס (בספרדית: César González Navas; נולד ב-14 בפברואר 1980 במוסטולס שבספרד) המכונה כקיסר נבאס (ברוסית: Це́зарь На́вас) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם ברובין קאזאן עד לפרישתו מכדורגל.

==קריירת מועדונים==
===ספרד===
נבאס עבר את האקדמיה של ריאל מדריד, אך לא הופיע אף משחק בהרכב הקבוצה הראשונה. הוא שיחק 4 עונות בריאל מדריד קסטיליה שבסגונדה ב'. ערך הופעת בכורה בליגת העל הספרדית בעונה 2004/05 במדי מאלגה בה שיחק 2 עונות, זה קרה בניצחון ביתי מול לבאנטה ב-12 בדצמבר 2004.

בינואר 2007 עזב בהשאלה את מלאגה שירדה לליגה השנייה לז'ימנסטיק טרגונה מליגת העל שבסוף העונה גם ירדה לסגונדה. אחרי החזרה למלאגה, ססאר נסע להיבחן באיפסוויץ' טאון, אך הוא לא הוחתם בשל פציעה. מאוחר יותר נבאס ביצע מעבר לראסינג סנטנדר.

===רוסיה===
ב-20 בפברואר 2009 נבאס חתם ל-3 שנים ברובין קאזאן תמורת 2 מיליון יורו. הוא הופיע לראשונה במדי רובין ב-7 במרץ 2009 בהפסד 2:1 בסופרקאפ מול צסק"א כאשר שיחק 120 דקות.

ב-10 ביולי 2015 נבאס עזב את רובין כשחקן חופשי וב-12 ביולי חתם על חוזה לשנה ברוסטוב.

ב-2017 חזר לרובין קאזאן ובפברואר 2019 הכריז על פרישתו ממשחק פעיל.

==תארים==
;קבוצתיים
* רובין קאזאן
** אליפות רוסיה: 2009
** מקום שלישי בליגת העל הרוסית: 2010
** הסופר קאפ הרוסי (2): 2010, 2012
** הגביע הרוסי: 2012
* רוסטוב
** מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16
;אישיים
* הבלם המרכזי השני הטוב ביותר ברוסיה - 2009
* הבלם המרכזי השלישי הטוב ביותר ברוסיה - 2010

==קישורים חיצוניים==

* [http://rfpl.org/players/Cezar-Sesar-Navas סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* [http://www.fc-rostov.ru/command/players/281 דף השחקן] באתר הרשמי של רוסטוב 

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני ז'ימנסטיק טרגונה
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:מוסטולס: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1980
בורנמות'

בורנמות (באנגלית: Bournemouth) היא עיר קיט גדולה בחופה הדרומי של אנגליה, הממוקמת באזור דרום-מערב אנגליה, כ-1.5 שעות נסיעה דרום מערבית ללונדון.

== אוכלוסייה ==
על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2019, כאשר כוללים את איחוד שלוש הערים בורנמות', פול וקריסטצ'רץ (BCP) אוכלוסיית העיר היא כ-400,000 תושבים, מה שהופך אותה לעיר הגדולה ביותר במחוז דורסט.

== תיירות ==
לעיר יש קישור רכבות ישירות מלונדון, וכן תחבורה ישירה מנמל התעופה לונדון הית'רו, וכן שדה תעופה מקומי בינלאומי ליעדים באירופה ומעבר. 

במשך עשרות שנים, העיר גדלה להיות עיר נופש וקיט, גם בגלל מזג האוויר המתון וכן בגלל חוף הים החולי. חוף ימה של בורנמות' מדורג כאחד הטובים באירופה ובאופן קבוע מקבל את ציון הדגל הכחול לנקיון ונגישות.

בעיר יש מספר רב של בתי מלון וכן חדרים ודירות להשכרה לתקופות קצרות והיא ידועה בגנים שלה הנקראים גני בורנמות'.

== יהודים בעיר ==
בעיר גרים קבע כמה מאות יהודים ובתקופת הקיט מספר זה גודל עקב תיירות ובתי מלון כשרים. ישנם שלושה בתי כנסת (לשנת 2019) שכוללים בית כנסת אורתודוקסי, רפורמי, ובית חב"ד. ניתן לרכוש מזון כשר במקומות אלו וכן בחלק מרשתות המזון.

== חינוך ==
העיר כוללת אוניברסיטה וקמפוס בשם אוניברסיטת בורנמות' או בשמה המקוצר BU, וזו מתמחה בלימודי אומנות ומדיה דיגיטלית, ומפורסמת ברחבי בריטניה לנושא זה, בנוסף, בעיר מוסד נחשב ללימודי BSc לפיזיותרפיה.

בילוי: בעיר מספר רב של מרכזי בילוי הכוללים בתי קולנוע, מסעדות, מרכזי קניות ופארקים רבים שכוללים מתקנים מאתגרים לילדים.

==היסטוריה==
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 גדל רובע בורנמות' והקיף מספר יישובים עתיקים לאורך נהר הסטור, כולל לונגהאם, שם נמצאה גולגולת שנחשבה כבת 5,500 שנים בשנת 1932. גילוי אתר קבורה מתקופת הברונזה ליד מורדאון, וגילוי של כלי חרס מתקופת הברזל על הצוק המזרחי ב-1969, מצביע על כך שייתכן שהייתה שם התיישבות אנושית בתקופה זו. Hengistbury Head, שנוסף לרובע בשנת 1932, היה אתר של מאהל פלאוליתי ישן בהרבה. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-16 החל ג'יימס בלאונט, הברון מאונטג'וי ה-6, לכרות אלום באזור, ובזמן מסוים חלק מהשדה שימש לציד, אם כי עד סוף המאה ה-18 נותרו עדויות מועטות לכל אחד מהאירועים. איש לא חי בשפך נהר בורן והמבקרים הקבועים היחידים באזור לפני המאה ה-19 היו כמה דייגים, חותכי דשא וחבורות מבריחים.

הבליץ של בורנמות' גרם לנזק כבד לעיירה במהלך מלחמת העולם השנייה למרות שהעיירה נמנעה תחילה מהפצצות כבדות. כתוצאה מפשיטה של מפציצי קרב גרמניים ב-23 במאי 1943 נהרגו 131 בני אדם וגרמו נזק ל-3,359 מבנים, כאשר שני בתי מלון גדולים נהרסו כליל. מאמינים כי ייתכן שהמספר הגדול של אנשי חיל האוויר של RAF ששהו בעיירה היה הסיבה למתקפה. חזית הים ספגה נזק כאשר התבצרה נגד פלישה. עמודי התאורה והספסלים מברזל יצוק לאורך החזית הוסרו והותכו לצורך תחמושת, וכך גם חלק ניכר מהמבנה העלי ממזח בורנמות' ובוסקומב לפני שנפרצו כדי למנוע את השימוש בהם על ידי ספינות אויב. הכמויות הגדולות של מכשולי התיל והנ"ט לאורך החוף, והמוקשים למרגלות הצ'ינס, ארכו שנתיים עד שהושג סוף סוף השלום.

==ספורט==
העיר מארחת את קבוצת הכדורגל בורנמות'.

==אתרים בעלי חשיבות==
במרחק נסיעה קצר מהעיר, ניתן להגיע ליעדי תיור כדוגמת Durdle Door ו-Corfe Castle וכן ל-New Forest, ולבקר בעיירה הנטושה Tyneham Village, וכן מסלולי הליכה מקומיים יותר, כגון הנגסבורי הד (Hengistbury Head) ו-Old Harry's Rocks.
==ערים תאומות==
* 
* 
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:אנגליה: ערי חוף
קטגוריה:דורסט: יישובים
*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1810
פרנקו קניוטו

פרנקו ג'ורג'ו קניוטו (באיטלקית: Franco Giorgio Cagnotto, נולד ב-2 ביוני 1947) הוא קופץ למים איטלקי בעבר. הוא פעמיים סגן אלוף אולימפי (מינכן 1972 ומונטריאול 1976), בעל 4 מדליות אולימפיות מ-3 אולימפיאדות (השתתף ב-5 אולימפיאדות), בעל מדליית ארד מאליפות העולם (ברלין 1978) ואלוף אירופה (ברצלונה 1970).

== ביוגרפיה ==
קניוטו נולד בטורינו.

באולימפיאדת טוקיו (1964) סיים קניוטו במקום עשירי ממקפצה של 3 מטר ובמקום 23 ממקפצה של 10 מטר. 

באליפות אירופה שנערכה באוטרכט, הולנד באוגוסט 1966 זכה קניוטו במדליית ארד ממקפצה של 3 מטר.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) סיים קניוטו במקום חמישי ממקפצה של 3 מטר ובמקום שמיני ממקפצה של 10 מטר.

===אלוף אירופה===
באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד בספטמבר 1970 זכה קניוטו בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, ממקפצה של 3 מטר בתוצאה של 555.21 נקודות, לפני בן ארצו קלאוס דיביאזי (534.72 נקודות) וולדימיר ואסין מברית המועצות (529.80 נקודות) ומדליית ארד, ממקפצה של 10 מטר בתוצאה של 435.36 נקודות, אחרי לותר מאטס ממזרח גרמניה (454.74 נקודות) וקלאוס דיביאזי (444.18 נקודות).

== חייו האישיים ==
קניוטו נישא לכרמן קסטיינר, קופצת למים אולימפית בעבר. בתם טניה קניוטו, היא אלופת העולם (קאזאן 2015) בקפיצה למים ממקפצה של 1 מטר.

== תארים והישגים ==
*בשנת 1992 זכה קניוטו להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קופצים למים איטלקים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים איטלקים
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:קופצים למים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1947
אוטיניה

אוטיניה (באוקראינית: Отинія; בפולנית: Ottynia; ביידיש: אוטניא, אנטניא) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבמערב אוקראינה, הסמוכה לערים קולומיאה וטלומאץ', בה שכנה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==היסטוריה==
העיירה נזכרת בתעודות משנת 1610 כעיר פרטית בבעלות האצולה. בתיאור משנת 1786 הודגש שאוטיניה נודעת בסביבתה במסחר במלח ובטבק. במאה ה-19 יצא לעיירה שם כמקום ייצור כלי חרס.

בשלהי המאה ה-19 הוקם בעיירה בית חרושת גדול ליציקת מתכת, והעיר חוברה לקו מסילת הברזל.

==יהודי אוטיניה==
יהודים בעיירה נזכרים לראשונה בתעודות משנת 1635. בשנת 1765 מנתה הקהילה בעיירה 345 איש, וכן 51 יהודים בכפרים שסביבה. בשנת 1765 רבה של העיירה, הרב אהרן בן אביגדור, פרש את חסותו על יהודי נדבורנה.

בשלהי המאה ה-19 גדלה הקהילה בעיירה, בין היתר, בשל קביעת חצרו של האדמו"ר חיים הגר משושלת ויז'ניץ במקום. בתחילת המאה ה-20 הוקם בעיירה בית ספר מקצועי מיסודו של הברון הירש, וכעבור זמן מה, נפתח בעיירה בית ספר עברי מיסודה של "שפה ברורה". בשנת 1877 נולד בעיירה המשורר היידי הרמן ווהל, שהיגר בהמשך לארצות הברית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה והכיבוש הרוסי סבלה הקהילה היהודית בעיירה. בין היתר, נאסרו 405 יהודים, ובתוכם רב העיר, בתואנה שחיבלו בקו הטלפון של העיירה.

בשנת 1920 נזדקקו כ-1,500 נפשות מתוך 3,500 היהודים תושבי העיירה והכפרים שסביבה לסיוע מיידי במזון ובלבוש, ומשפחות רבות נתמכו על ידי הג'וינט. בשנת 1927 נבחר לרב העיר הרב לוי יצחק קלינגהויפט. בעיירה פעלו מספר ארגונים יהודיים וציוניים, לרבות תנועות נוער, ובהן בית"ר, הנוער הציוני, גורדוניה ובני עקיבא. בשנות השלושים הוקם בעיירה בית ספר עברי נוסף, של רשת תרבות.

בשנות השלושים רבו גילויי האנטישמיות בעיירה, שכללו מקרים של פיטורי יהודים ממשרותיהם, הפצת תעמולה, ניפוץ שמשות בבתים והכאת יהודים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939, נכנס לעיירה הצבא האדום.

===בשואה===
לאחר נסיגת הצבא האדום מהעיירה ביוני 1941 נערך ביהודי המקום פוגרום על ידי האוקראינים המקומיים. פרעות אלו נמשכו מספר ימים, ומספר הנרצחים היה גדול. מספר חודשים לאחר כניסתם של הגרמנים לעיירה, בסוכות 1941, ערכו בה אקציה ראשונה, וגירשו מאות יהודים, בעיקר מבוגרים, ליעד לא ידוע, ממנו לא שבו.

ביום 25 בספטמבר 1942, ערב סוכות, חוסל היישוב היהודי בעיירה. אנשי הגסטאפו שהגיעו אליה, בסיוע שוטרים אוקראינים, הקיפו את העיירה והציבו מקלעים בקרנות הרחובות. תוך מעבר מבית לבית, רוכזו 1,800 יהודי העיירה במשאיות, ושולחו ממנה למחנה "טחנת רודולף" שבסטניסלבוב, שם רבים מהם נורו במקום, והנותרים הועברו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

==לקריאה נוספת==
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/75 אוטיניה] במרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=15703 עדות מאוטיניה] באתר הספרייה הווירטואלית

קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
איוואן נובוסלצב

איוואן יבגנייביץ' נובוסלצב (ברוסית: Ива́н Евге́ньевич Новосе́льцев; נולד ב-25 באוגוסט 1991 במוסקבה שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ארסנל טולה.

==קריירת מועדונים==
איוואן התחיל את הקריירה שלו במועדונים חובבניים במוסקבה. ב-2005 הצטרף לאקדמיה של חימקי. ב-2011 חתם עם המועדון חוזה מקצועני ראשון עם משכורת של 30 אלף רובל בחודש. כבר בחורף 2012 נובוסלצב עזב את חימקי וחתם באיסטרה מהליגה השלישית, שם ערך 17 הופעות ועניין את טורפדו מוסקבה. בתום העונה איוואן חתם בטורפדו. ב-2 באוגוסט 2014 ערך הופעת בכורה בליגת העל במשחק חוץ מול צסק"א.

ב-12 בינואר 2015 חתם ברוסטוב חוזה ל-4.5 שנים, אך ב-31 באוגוסט 2016 נובוסלצב עבר לזניט סנקט פטרבורג וחתם חוזה למשך 5 שנים. שיחק בשורות הקבוצה לאחרונה ב-21 בספטמבר 2017 בהפסד קבוצתו 3:2 לדינמו בדרבי של סנקט פטרבורג. מאז מינוי מנצ'יני למאמן זניט הוא לא היווה לחלק מרכזי מהרכב הקבוצה ובינואר 2018 הושאל לקבוצת הכדורגל ארסנל טולה עד יוני אותה שנה. הוא לא הרשים במחנה האימונים של זניט בקיץ 2018 ונשלח להשאלה שוב, הפעם לאנז'י מחצ'קלה. בינואר 2019 הושאל לחצי שנה לרוסטוב.

לקראת עונת 2019/2020 עבר לקבוצת סוצ'י. את הופעת הבכורה במדיה ערך במחזור הפתיחה של העונה, במשחק החוץ נגד ספרטק מוסקבה ב-13 ביולי 2019.

ביוני 2021 עבר לארסנל טולה.

==נבחרת לאומית==
איוואן מעולם לא שיחק באף נבחרת נוער של רוסיה. ב-31 במרץ 2015 הוא הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת בתיקו 0:0 מול קזחסטן.

==חיים פרטיים==
איוואן נשוי לכדורסלנית עבר קטרינה קיירו. הוא הציע לה נישואין על מגרש האצטדיון אולימפ-2 ב-20 באפריל 2015 אחרי ניצחון ליגה מול טורפדו.

==תארים==
;קבוצתיים
* רוסטוב
** מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16
* זניט
** מקום שלישי בליגת העל הרוסית: 2016/17

==קישורים חיצוניים==

* [http://rfpl.org/players/Novoselcev-Ivan סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* [http://www.fc-rostov.ru/command/players/271 דף השחקן] באתר הרשמי של רוסטוב 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:בלמי כדורגל רוסים
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טורפדו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני סוצ'י (2018)
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני ארסנל טולה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1991
מוטי מזרחי (אלוף-משנה)

מוטי מזרחי (נולד ב-1952) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל חברות בקבוצת עזריאלי.

==ביוגרפיה==
עם גיוסו לצה"ל באוגוסט 1970 התנדב מזרחי לסיירת שקד. בסיירת עבר מסלול הכשרה כלוחם וכן עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס סיור. עם תום המסלול יצא לקורס קציני חי"ר ובסופו שב לסיירת כמפקד מחלקה. במלחמת יום הכיפורים היה מזרחי חניך בקורס מפקדי פלוגות שפוזר בשל המלחמה, ומזרחי לחם כקצין בסיירת שקד והשתתף בקרבות בחזית המצרית. בשנים 1981 עד 1982 פיקד על גדוד 13 של חטיבת גולני, כולל במלחמת לבנון הראשונה שבה נפצע באורח קשה. לאחר מכן שירת כסגן מפקד החטיבה ונפצע שוב באורח קשה. בשנים 1987-1988 פיקד על עוצבת חירם, חטיבה מרחבית בגבול הצפון. לאחר מכן פיקד על בית הספר למ"כים. בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש קצין אג"ם במפקדת זרוע היבשה. 

לאחר שחרורו שימש במשך ארבע שנים כמנכ"ל מגדלי עזריאלי. ב-2008 מונה למנכ"ל אאוטלט אור יהודה מקבוצת עזריאלי ובשנים 2009 עד 2013 כיהן כמנכ"ל קניון הנגב בבאר שבע. 

מזרחי בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת חיפה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.424shaked.co.il/%d7%9e%d7%95%d7%98%d7%99-%d7%9e%d7%96%d7%a8%d7%97%d7%99/ מוטי מזרחי בארכיון לוחמי סיירת שקד].
==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי עוצבת חירם
קטגוריה:מפקדי חטיבת ביסלמ"ח
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:לוחמי סיירת שקד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
דיאליזה (כימיה)

בביוכימיה, דיאליזה היא תהליך הפרדה של מולקולות בתמיסה על ידי ההבדל בקצב הדיפוזיה דרך ממברנה בררנית. דיאליזה היא טכניקת מעבדה נפוצה שפועלת על אותו עיקרון עליו פועלת דיאליזה רפואית. בהקשר של מחקר במדעי החיים, היישום הנפוץ ביותר של דיאליזה הוא להסרת מולקולות קטנות ולא רצויות כמו מלחים, גורמי חיזור או מקרומולקולות גדולות יותר כמו חלבונים, DNA או פוליסכרידים. דיאליזה משמשת גם להחלפת בופר, ולמחקר קשירת תרופות.

==עקרונות הדיאליזה==

דיפוזיה היא תנועה אקראית ותרמית של מולקולות בתמיסה (תנועה בראונית) שמובילה לתנועת מולקולות מאזור של ריכוז גבוה לריכוז נמוך עד השגת שיווי משקל. בדיאליזה, דגימה ותמיסת בופר (שנקראת דיאליסייט) מופרדים על ידי ממברנה בררנית שגורמת להפרשים בדפוסי הדיפוזיה, ובכך מאפשרת הפרדה של מולקולות בדגימה ובדיאליסייט.

בשל גודל הנקבוביות של הממברנה, מולקולות ענקיות בדגימה לא יכולות לעבור דרך הממברנה, ובכך מגבילה את הדיפוזיה מתא הדגימה. לעומת זאת, מולקולות קטנות יעברו בחופשיות בדיפוזיה דרך הממברנה ויושג שיווי משקל בכל נפח התמיסה. בכך, ישתנה הריכוז הכללי של המולקולות הללו בדגימה ובדיאליסייט. ברגע שהושג שיווי משקל, הריכוז הסופי של המולקולות תלוי בנפחים של התמיסות המעורבות, ואם הדיאליסייט בשיווי משקל מוחלף בדיאליסייט חדש, דיפוזיה תמשיך להפחית את הריכוז של המולקולות הקטנות בדגימה.

דיאליזה יכולה להיות שימושית להסרה או להכנסה של מולקולות קטנות מתוך דגימה, כיוון שמולקולות קטנות נעות בחופשיות דרך הממברנה בשני הכיוונים. זה הופך את הדיאליזה לטכניקה שימושית עבור מגוון יישומים.

==הליך הדיאליזה==
===ציוד===

הפרדת מולקולות בתמיסה על ידי דיאליזה היא תהליך פשוט. חוץ מדגימה ובופר דיאליסייט, כל מה שבדרך כלל דרוש זה:
* ממברנת דיאליזה בפורמט מתאים (לדוגמה, צינורות, קלטת, וכו') וחתך משקל מולקולרי (MWCO).
* מיכל להחזקת הבופר דיאליסייט.
* היכולת לערבב את התמיסה ולשלוט בטמפרטורה (אופציונלי).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ביוכימיה
נובוטאקה קונדו

נובוטאקה קונדו (ביפנית: 近藤 信竹 Kondō Nobutake; 25 בספטמבר 1886 – 19 בפברואר 1953) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני במהלך מלחמת העולם השנייה. כמפקד הצי השני, הכוח העיקרי של הצי הקיסרי, נחשב קונדו שני בחשיבותו רק לאדמירל איסורוקו יממוטו.

==ביוגרפיה==
===נעוריו וקריירה צבאית===
קונדו נולד בעיר אוסקה, וסיים את לימודיו במחזור ה-35 של האקדמיה הימית הקיסרית בראש כיתתו בשנת 1907. בהיותו פרח קצונה שירת קונדו על הסיירת "איצוקושימה" ועל אוניית המערכה מיקאסה. לאחר קבלת דרגות הקצונה שירת קונדו על הסיירת "אסו", על המשחתת "קיסראגי" ועל אוניית המערכה קונגו. בין השנים 1913-1912 מילא קונדו את תפקיד הנספח הצבאי של הצי הקיסרי בבריטניה. לאחר שובו ליפן שירת תקופה קצרה על אוניית המערכה "פוסו", ולאחר מכן מילא מספר תפקידי מטה במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנים 1917-1916 שירת קונדו בתפקיד קצין תותחנות ראשי בסיירת "אקיצושימה".

לאחר סוף מלחמת העולם הראשונה החל קונדו ללמוד במכללת המטה של הצי הקיסרי, וב-1 בדצמבר 1919 קיבלת דרגת לוטננט קומנדר.

בשנת 1920 נסע קונדו לגרמניה כחלק מהמשלחת היפנית שהשגיחה על קיום הסכם ורסאי במדינה. עם שובו ליפן ב-1923 קיבל תפקיד פיקודי באוניית המערכה "מוצו", וב-1 בדצמבר קיבל דרגת קומנדר. בשנתיים שלאחר מכן שימש קונדו יועץ ליורש העצר הירוהיטו, ולאחר מכן מונה למדריך באקדמיה הימית הקיסרית וקיבל דרגת קפטן. בדרגה זו מילא קונדו מספר תפקידי מטה במטה הכללי של הצי הקיסרי, עד שב-1929 קיבל את הפיקוד על הסיירת הכבדה "קאקו", וב-1932 קיבל את הפיקוד על אוניית המערכה "קונגו".

ב-15 בדצמבר 1933 קיבל קונדו את דרגת אדמירל משנה, ב-1935 התמנה לראש המטה של הצי היפני המשולב, וב-15 בדצמבר 1937 קיבל את דרגת תת-אדמירל.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פתיחת מלחמת סין–יפן השנייה, פיקד קונדו על הצי החמישי, שהיה אחראי על מספר מבצעים בדרום סין.

בעת ההתקפה על פרל הארבור פיקד קונדו על הצי השני, שהשתתף בפלישות למלאיה, לפיליפינים ולאיי הודו המזרחיים. במהלך קרב מידוויי פיקד קונדו על כוח הפלישה לאי, אך הפלישה נכשלה. לאחר מכן פיקד על יחידות שונות בצי הקיסרי לכל אורך המערכה באיי שלמה.

במהלך הקרב הימי על גוודלקנל, בנובמבר 1942, הוביל קונדו כוח משימה שכלל את אוניית המערכה קירישימה ואת הסיירות "אטאגו", "נאגרה", "סנדאי" ו"טקאו" להתקפה על הכוחות האמריקנים בגוודלקנל, אך נתקל באוניות המערכה האמריקניות "וושינגטון" ו"דרום דקוטה", ובסוף הקרב טובעה קירישימה. הפסד זה סימן את נקודת המפנה בקרב על גוודלקנל.

ההפסד בגוודלקנל הכתים את הקריירה הימית של קונדו, ולאחר מכן הורחק מכל תפקיד פיקודי-מבצעי. בשל הפוליטיקה הפנימית בתוך הצי הקיסרי הוא לא הורחק או ננזף, וב-29 באפריל 1943 קיבל את דרגת האדמירל. בדצמבר של אותה שנה התמנה קונדו למפקד העליון של הצי היפני של אזור סין, ונותר בתפקיד זה עד שהתמנה לחבר במועצת המלחמה העליונה.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* Nishida, Hiroshi. [https://archive.today/20130427102730/http://homepage2.nifty.com/nishidah/e/px35.htm#a001 Kondo, Nobutake]. Imperial Japanese Navy.
* Klemen. [http://www.dutcheastindies.webs.com/index.html Forgotten Campaign: The Dutch East Indies Campaign 1941-1942].
</div>

קטגוריה:אדמירלים יפנים
קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1953
אולאשקובצה

אולאשקובצה (באוקראינית: Улашківці, נהגה: "אולאשקיבצי"; בפולנית: Ułaszkowce) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, הסמוכה לעיר צ'ורטקוב, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.

העיירה, היושבת על שתי גדותיו של נהר סרט (Seret), נזכרת לראשונה במסמך משנת 1464. העיירה השתייכה בתחילה למחוז קמניץ-פודולסקי, ונודעה בסחר הפרוות שנעשה בה. בראשית המאה ה-18 הוקם בה מנזר של מסדר הבזיליאנים.

==יהודי העיר==
ראשיתו של היישוב היהודי באולאשקובצה היא כנראה בימים שנוסד בה יריד הסחורות השנתי שלה, אשר היהודים שימשו חלק מרכזי בהפעלתו. היישוב היהודי בעיירה התפתח במאה ה-19, ובשנות גידולו מנה כ- 100 משפחות. בעיירה התיישב בראשית המאה ה-19 הרב יוסף-יוסקא הלר ב"ר שמשון, חתנו של רבי מאיר מפרמישלאן, והלה כיהן כרב הקהילה, וייסד שושלת אדמו"רים.

בשלהי המאה ה-19 הצטמצמה הקהילה היהודית בעיירה, בשל ההגירה לערים הגדולות ולארצות שמעבר לים. לאחר ההרס שנגרם לעיירה בזמן הכיבוש הרוסי במהלך מלחמת העולם הראשונה כמעט שנתרוקן היישוב היהודי בה.

בקהילת העיירה היו שני בתי עלמין, בית מדרש וקלויז של האדמו"ר. באמצע המאה ה-19 הוחל בבניין בית כנסת בעיירה, ובנייתו נסתיימה לקראת סוף המאה. בשמה "לשקוביץ" מופיעה אולאשקובצה היהודית בסיפוריו של ש"י עגנון.

===בשואה===
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, נכבשה העיירה על ידי הצבא האדום. באותה עת חיו בעיירה 138 יהודים. כאשר נסוג הצבא האדום מהעיירה ביוני 1941 ערכו האוקראינים תושבי המקום פוגרום אכזרי ביהודים שבה, בעידוד הכומר המקומי, ושדדו את רכושם. 68 איש נרצחו, ובהם נשים וילדים. היהודים שנותרו בחיים קיבלו מכתבי איום מהאוקראינים, שציוו עליהם לנטוש את העיירה.

יהודי העיירה הנותרים התפזרו בעיירות הסביבה, ורובם נספו בשואה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/79 אולאשקובצה] במרכז מורשת יהדות פולין
* [http://data.jewishgen.org/wconnect/wc.dll?jg~jgsys~community~-1057106 Ulashkivtsi] באתר JewishGen
* [http://www.chortkow.org.il/giza%20raz%20goldshtein%20diary.html עדות על הפוגרום באולאשקובצה]

קטגוריה:מחוז טרנופול: עיירות יהודיות
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
גרייס מנג

גרייס מנג (באנגלית: Grace Meng; נולדה ב-1 באוקטובר 1975) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית. מכהנת כנציגת המחוז השישי של ניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
מנג נולדה בשכונת אלמהורסט ברובע קווינס שבניו יורק, בת למהגרים מטאיוואן. ב-1997 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת מישיגן וב-2002 תואר JD במשפטים מישיבה יוניברסיטי. לאחר הלימודים עבדה כעורכת דין.

ב-2008 נבחרה לאספת המחוקקים של מדינת ניו יורק, לאחר שניצחה בבחירות המוקדמות של המפלגה הדמוקרטית את הנציגה המכהנת אלן יאנג, וגברה עליה גם בבחירות הכלליות בהן התמודדה יאנג כמועמדה עצמאי. ב-2010 נבחרה לתפקיד פעם נוספת.

ב-2012 נבחרה לנציגת המחוז השישי של ניו יורק בבית הנבחרים של ארצות הברית והושבעה לתפקיד בינואר 2013. ב-2014, 2016 ו-2018 נבחרה לתקופות כהונה נוספות. היא חברה בוועדת החוץ של בית הנבחרים ובתת הוועדה לענייני המזרח התיכון וצפון אפריקה. כמו כן היא חברה בוועדה לעסקים קטנים ובינוניים. היא משמשת עוזרת למצליף הסיעה הדמוקרטית וייסדה את השדולה הבין-מפלגתית לביטחון לילדים. מנג היא מהתומכות הבולטות של ישראל בבית הנבחרים, פעלה למען הקלות במתן אשרות כניסה לצעירים ישראלים, פעלה להחמרת הסנקציות הכלכליות על איראן והייתה הדמוקרטית הראשונה בבית הנבחרים שיצאה בפומבי נגד הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית.

מנג נשואה ואם לשני בנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://meng.house.gov/about גרייס מנג] באתר בית הנבחרים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים ממוצא טאיוואני
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי בית ספר קרדוזו למשפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
ויל הארד

ויל הארד (באנגלית: Will Hurd; נולד ב-19 באוגוסט 1977) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. כיהן כנציג מחוז 23 של מדינת טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
הארד נולד וגדל בסן אנטוניו שבטקסס. אביו בוב הוא אפרו-אמריקאי שעבד כסוכן נסיעות ואמו מרי אליס לבנה. בשנת 2000 סיים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת טקסס A&M. בתקופת הלימודים עמד בראש אגודת הסטודנטים. הוא זכה לתשומת לב ציבורית, כשהוביל את שיקום הקמפוס והסטודנטים האבלים בעקבות אסון בו נהרגו 12 סטודנטים ועשרות נפצעו, במהלך אירוע באוניברסיטה ב-1999.

בהמלצת רוברט גייטס התקבל ועבר הכשרה ב-CIA. בעקבות פיגועי 11 בספטמבר 2001, הועבר ליחידה מיוחדת ללוחמה בטרור שהוקמה במטרה לאסוף מודיעין באפגניסטן. למד אורדו ועבד במשך כעשור כקצין מבצעים וסוכן חשאי ב-CIA. בין השאר שירת במזרח התיכון ובדרום אסיה והיה אחראי על הסוכנים החשאיים של ה-CIA באפגניסטן. כמו כן סייע במאמצים הומניטריים בהודו בעקבות רעידת האדמה והצונמי באוקיינוס ההודי, ובפקיסטן לאחר רעידת האדמה בקשמיר. לאחר שירותו שימש יועץ בכיר לחברת ביטחון סייבר ויועץ אסטרטגי לעסקים בתחום הכניסה לשווקים גלובליים.

הארד ציין כי החליט להיכנס לחיים הפוליטיים לאחר שנחשף לבורות של פוליטיקאים בתדריכים שנתן להם במהלך שירותו ב-CIA. ב-2010 התמודד ללא הצלחה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית למושב המחוז ה-23 בבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-2014 זכה בבחירות לאחר שגבר ברוב דחוק על המועמד המכהן מהמפלגה הדמוקרטית פיט גאלגו. בחירתו נחשבה כהפתעה על רקע היותו רפובליקני וממוצא אמריקאי אפריקאי במחוז המאוכלס ברובו באוכלוסייה היספנית. ב-2016 נבחר לתקופת כהונה נוספת וב-2018 לתקופת כהונה שלישית. ביולי 2019 הודיע שאין בכוונתו להתמודד בבחירות 2020.

במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 גינה את דונלד טראמפ על אמירותיו בגנות מהגרים ממקסיקו והוא מהמתנגדים הבולטים לתוכניתו של טראמפ לבנות חומה לאורך הגבול עם מקסיקו, בטענה שהיא לא תמנע מסתננים, תפגע בסחר ותשדר מסר שלילי.

הוא אב לשני בנים ובת.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20170504233154/https://hurd.house.gov/about/full-biography ויל הארד] באתר בית הנבחרים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי ה-CIA
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:אפרו-אמריקאים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס A&M
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
חמוטל בת ירמיהו

חֲמוּטַל בַּת־יִרְמְיָהוּ הייתה דמות מקראית, אשת יאשיהו ואמם של יהואחז וצדקיהו, מלכי יהודה בסוף המאה ה-7 ותחילת המאה ה-6 לפנה"ס.

==חייה==
חמוטל נולדה בלבנה. היא ילדה ליאשיהו את יהואחז וצדקיהו. דעת מקרא מזהה את חמוטל עם הלביאה שבנבואת יחזקאל, ועפ"י זיהוי זה, חמוטל הייתה מעורבת במינויים של בניה למלכים, כי הייתה חברה מרכזית ב"עם הארץ" (גוף שייצג את גדולי המלכות).

מסיפור גלות יהויכין בספר מלכים, ניתן ללמוד כי היה קיים הרמון נשים בזמנו. חמוטל בת ירמיהו, הנזכרת בו לצד זבודה בת פדיה, אם יהויקים, מרמזת כי ליאשיהו היו כמה נשים.
חמוטל קשרה קשרים עם גוף הנקרא "עם הארץ", כדי להמליך את בנה יהואחז. נראה כי ניצלה את מוצאה של זבודה בת פדיה, אשר לא הגיעה משבט יהודה אלא הייתה מזוהה עם שבטי הצפון. יש הסוברים כי שיקוליה היו אישיים וזאת כדי לזכות בתואר "גבירה", באמצעות המלכת בנה. אך לאחר זמן מה יהואחז הודח והוגלה למצרים בידי פרעה-נכה ואת מקומה תפסו זבודה, אשר בנה הומלך תחתיו, ונחשתא בת אלנתן. הכתוב בספר יחזקאל מרמז כי חמוטל הייתה מעורבת בהמלכתו של צדקיהו, בנה הצעיר, במקום יהויכין. ייתכן שלאחר המלכתו של צדקיהו, שבה חמוטל למעמדה הגבוה עם הגלייתה של נחושתא. לאחר 11 שנים הוגלתה גם חמוטל לבבל.
ייתכן כי בניו של יאשיהו משתי נשותיו אלו מייצגים שתי תפישות מדיניות: הפרו-בבלית, אותה מייצג יהואחז בנה של חמוטל בת ירמיה, שהודח על ידי פרעה נכה. ותפישה פרו-מצרית, אותה מייצג יהויקים בן זבודה שהומלך על ידו. ייתכן כי זאת הסיבה לבחירתו של נבוכדנצר בצדקיהו.

==זיהוי דמותה במשל הלביאה בספר יחזקאל==
במשל הלביאה וגורי הכפירים המופיע בספר יחזקאל, נמשלה הלביאה לחמוטל בת ירמיהו אם שני המלכים, וכך גם רש"י בפירושו: "מה אמך לביא - כמה הייתה חשובה אמך אתה צדקיהו שנמשלה ללביאה". אמנם מחמוטל יצאו שני מלכים, אך יש הסוברים כי אין לראות בה את זו שמשחה אותם למלכות. יהואחז הומלך על ידי גוף שנקרא "עם הארץ" וצדקיהו הומלך על ידי מלך בבל לאחר שיהויכין הוגלה. מנגד, יש הטוענים שהלביאה במשל מייצגת את בית המלוכה ואין לייחס לה דמות מסוימת. זאת ועוד, ליאשיהו היו מספר נשים והן ילדו לו מספר ילדים. לדעת גרשון ברין, ספר יחזקאל השתמש ביצירה עתיקה יותר כאשר הוא עורך בה כמה שינויים למטרתו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות מלכי יהודה
קטגוריה:יהודי המאה השביעית לפנה"ס
קטגוריה:יהודי המאה השישית לפנה"ס
מטגנס

שיחזור משוער של [[מקדש ארטמיס באפסוס]]
מטגנס (ביוונית עתיקה: Μεταγένης) היה אדריכל וממציא שפעל במאה ה-6 לפני הספירה בקנוסוס שבכרתים.

מטגנס היה בנו של האדריכל הכרתי כרסיפרון . תכנון מקדש ארטמיס באפסוס (באסיה הקטנה), שנחשב אחד משבעת פלאי העולם העתיק, מיוחס לשניהם. בניית המקדש הסתיימה בשנת 550 לפני הספירה.

האב והבן אף מוכרים בזכות המצאת שיטות לשינוע אבנים גדולות ששימשו לבנייה. האדריכל והסופר הרומאי, ויטרוביוס, תיאר את השיטה אותה פיתח מטגנס בספרו, "על אודות האדריכלות", וכתב כי הוא יצר עגלה שהייתה מורכבת משני גלגלי עץ גדולים שבצירם היה חור בתבנית האבן וסביב הגלגלים הייתה מסגרת שנרתמה לבהמות שסחבו את המשא. באתר הארכאולוגי של בית שאן העתיקה נמצא שחזור דגם של כלי זה.

<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="3">
קובץ:Metagenes1.jpg|מבט צידי על דגם משוחזר של שיטת מטגנס (אתר בית שאן העתיקה)
קובץ:Metagenes2.jpg|מבט אלכסוני על דגם משוחזר של שיטת מטגנס (אתר בית שאן העתיקה)
קובץ:Metagenes3.jpg|שלט הסבר על שיטת מטגנס
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* ויטרוביוס, על אודות האדריכלות, תרגום: רוני רייך, הוצאת דביר, 1997.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303200046/http://www.thekotel.org.il/content.asp?id=99 גלגלי ענק], באתר הקרן למורשת הכותל המערבי

קטגוריה:אדריכלים יוונים
קטגוריה:אדריכלים קדומים
קטגוריה:יוון העתיקה: אישים