OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אטריות אורז

מנת אטריות אורז במחבתאטריות אורז הן אטריות העשויות מאורז. המרכיבים העיקריים הם קמח אורז ומים. לעיתים מוסיפים להן מרכיבים כמו טפיוקה או עמילן תירס, כדי לשפר את השקיפות של האטריות או להשפיע על המרקם של האטריות ומידת הג'לטיניות והלעיסות שלהן. אטריות אורז נפוצות בעיקר במטבחים ביבשת אסיה, כמו מטבחי מזרח אסיה, דרום-מזרח אסיה ודרום אסיה. אטריות אורז נמכרות טריות, קפואות או מיובשות, בצורות שונות ועוביים ומרקמים משתנים. אטריות אורז טריות מתתכלות מהר ולכן חיי המדף שלהן קצרים יחסית.

== היסטוריה ==
מקורן של אטריות האורז הוא בתקופת שושלת צ'ין ברפובליקה העממית של סין, כאשר אנשים מצפון סין פלשו לדרום. בשל תנאי האקלים, הסינים בצפון העדיפו באופן מסורתי מאכלים מחיטה ודוחן, שגדלים במזג אוויר קר, ואילו הסינים בדרום העדיפו מאכלים המבוססים על אורז, שגדל במזג אוויר חם. אטריות מיוצרות באופן מסורתי מחיטה והיו נפוצות יותר בצפון סין. עם ההגעה של אנשים מצפון סין לדרום, ניסו טבחים צפוניים להכין את האטריות המוכרות להם מאורז, וכך הומצאו אטריות האורז. עם הזמן הוצגו אטריות אורז ושיטות העיבוד שלהן ברחבי העולם והפכו פופולריות במיוחד באזור דרום מזרח אסיה.<ref></ref>

== שיטת ההכנה ==
אטריות אורז נוצרות בשלב הראשוני על ידי אידוי של יריעות דקיקות המבוססות על בלילה המורכבת מאורז טחון ומים. במהלך האידוי, העמילן שבאורז מתנפח וסופח נוזלים. בצורה זו מתייצבת הבלילה. כאשר היריעות הדקות מיובשות, אפשר לחתוך אותן לצורות של פסים דקים, רצועות וכדומה, על מנת ליצור צורה של אטריות. ניתן להאריך את חיי המדף של האטריות על ידי ייבושן.

רוב אטריות האורז הן בעלות צורה שטוחה, כגון דפים, אטריות מוארכות ושטוחות (בדומה לפטוצ'יני), או ריבועים. צורות אחרות, הנפוצות למשל בפסטה עשויה חיטה (צורה מסולסלת, צינורות ועוד), אינן נפוצות באטריות עשויות אורז. בישול אטריות האורז הוא מהיר יחסית לאטריות שמבוססות על קמחים אחרים, מאחר שהן בעצם כבר מבושלות, ותהליך ההכנה הביתי שלהן נועד רק לחדש את הנוזלים באטריות.

== סוגים ==
* איטריות ורמיצ'לי - הידוע גם בשמות אחרים במספר מדינות באסיה
* באן קאן
* מרק פו - אטריות באן פו, המהוות לרוב בסיס למרק אטריות אורז.

בטאמיל נאדו ובחלקים מקרלה, סרי לנקה, לאוס, סינגפור ומלזיה, קיים סוג של אטריות אורז המכונה אידליפאם (idiyappam). אטריות אלה מיוצרות בדרך כלל בעבודת יד, ונוטות להיות רכות עם מרקם ייחודי. וריאציה של אידליפאם המכונה סוואי בטמיל נאדו משמשת כבסיס להכנת מנות מלוחות. במדינות המערב נפוצה גם פסטה עשויה מקמח אורז מלא, המשמשת בין השאר כחלופה לאטריות על בסיס קמח חיטה, עבור אנשים שאלרגיים לחיטה או לגלוטן.

אטריות אורז על מיניהן וסוגיהן מתאימות למגוון רחב של מנות, החל ממנות בשיטת ההקפצה, כמו הפאד תאי התאילנדי, מרקים ואף קינוחים.<ref></ref>צילום מקרוב של פאד-תאי תאילנדי, מאכל תאילנדי העשוי מאטריות אורז
אטריות אורז מבושלות

== ראו גם ==
* המטבח הווייטנאמי
* אטריות חמות ויבשות

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הווייטנאמי
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:פסטה
קטגוריה:אורז
הרצל שבירו

הרצל שבירו (נולד ב-1951) הוא עורך דין ישראלי שכיהן כראש המחלקה לחקירות שוטרים בשנים 2003–2010.

==ביוגרפיה==
שבירו נולד בשער העלייה בן להורים שעלו מעיראק. הוא גדל במעברה ובשיכון תל גיבורים בחולון. כנער היה פעיל במק"י ומפיץ העיתון קול העם. למד בפנימיית בויאר בירושלים. בצה"ל שירת בחיל המודיעין, תחילה לא זכה לסיווג על רקע הפעילות הקומוניסטית שלו ושל בני משפחתו, אך בעקבות מכתב מחאה ששלח לשר הביטחון ורמטכ"ל עבר ליחידה מסווגת.

לאחר שחרורו למד משפטים באוניברסיטה העברית. כעורך דין עבד בפרקליטות מחוז ירושלים. ב-1995 עבר למחלקה לחקירות שוטרים כסגנו של ערן שנדר, עמיתו מהצבא ומפרקליטות המחוז. ב-2003 מונה לראש מח"ש וכיהן בתפקיד עד 2010. בתקופתו שקד על איזרוח המחלקה - החלפת החוקרים שעד אז רובם הגיעו משורות המשטרה, לחוקרים ללא רקע משטרתי.

הפרשות הבולטות ביותר שחקרה מח"ש במהלך כהונתו היו פרשת השוטרים הנוקמים שהטמינו מטעני נפץ בביתו ורכבו של ראש ארגון הפשע מיכאל מור, פרשת ניצב אורי בר-לב שנחשד בהטרדה מינית, פרשה שסיכלה את מינויו למפכ"ל ובדיקה מחדש של אירועי אוקטובר 2000. ב-2006 הוזהר על ידי ועדת זיילר שחקרה את פרשת האחים פריניאן כמי שנושא באחריות לכאורה בגלל אי פתיחה בחקירה בגין החשדות שניצב משנה יורם לוי מעורב בהדלפת מידע, קבלת שוחד וקיום קשרים בלתי ראויים ועל כך שלא ניתן הסבר ראוי לכך, אך בדוח הוועדה שמתח ביקורת על מח"ש לא הוסקו מסקנות אישיות נגדו.

=== לאחר סיום תפקידו במחלקה לחקירות שוטרים ===
במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתם על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.<ref>[https://pic-upload.ynet.co.il/news/GuiluiDaat.pdf גילוי דעת מטעם בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה], 26 במאי 2019; </ref>

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ראשי מח"ש
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:קומוניסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בנק"י
קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
פרארי SF90 סטרדלה

פרארי SF90 סטרדלה (באנגלית: Ferrari SF90 Stradale) היא מכונית ספורט היברידית פלאג-אין במרכב קופה בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי פרארי משנת 2019. היא הוצגה במאי 2019<ref></ref>, והגיעה לישראל במאי 2021<ref></ref>. היא המכונית הכביש החזקה ביותר של פרארי<ref></ref>.

ישנה אפשרות לגרסת גג נפתח הנקראת SF90 סטרדלה ספיידר, הכוללת את אותה מערכת הנעה וביצועים<ref></ref>.

== עיצוב ==
העיצוב החיצוני מציג שפת עיצוב חדשה של פרארי, אלמנטים רבים נלקחו מהפרארי F8 טריבוטו. עיצוב הפנים מציג עיצוב GT, המשלב יוקרה וספורט, שנלקח למכונית החדשה של פרארי, פרארי GTB 296, פנים המכונית כולל טכנולוגיות מתקדמות, לוח מחוונים דיגיטלי בקוטר 16.0 אינץ', הגה חדש עם כפתורים מכניים ומשטחי מגע.

== מפרט טכני ==
ה-SF90 סטרדלה כוללת מערכת הנעה היברידית המשלבת בין מנוע בנזין V8 צילינדרים בנפח 4.0 ליטרים טווין טורבו המספק כ-780 כוחות סוס ומומנט מרבי של 81.5 קג"מ עם שלושה מנועים חשמליים המספקים יחד כ-220 כוחות סוס, ארבעת המנועים יחד מספקים 1,000 כוחות סוס ב-8,000 סיבובים לדקה. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 7.9 קילוואט שעה המספקת טווח נסיעה חשמלי של 20 קילומטרים באמצעות שני המנועים החשמליים הקדמיים (יש שלושה מנועים חשמליים, שתיים בקדמת המכונית אחד מאחור). תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.5 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 340 קילומטרים לשעה.

== במדיה ==
ה-SF90 סטרדלה הופיעה בסרט של הבמאי הצרפתי קלוד ללוש.

ה-SF90 סטרדלה מוצגת כמכונית שניתן לשחק בה באספלט 8 ובאספלט 9 וב-Grand Theft Auto V.
== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.cartube.co.il/השיעמום-המוטורי-היומי/וידאו/צפו-רימאק-נבארה-משפילה-את-פרארי-sf90-סטרדלה צפו: רימאק נבארה משפילה את פרארי SF90 סטרדלה], באתר קארטיוב, 05 ביוני 2021

== הערות שוליים ==

SF90 סטרדלה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות היברידיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2019
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
צ'וקו מודו

צ'וקומה מודו (באנגלית: Chukuma Modu; נולד ב-19 ביוני 1990) הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר בתפקידיו בסדרות הטלוויזיה "משחקי הכס", "הרופא הטוב" ו"100".

== ביוגרפיה ==
מודו נולד בצ'יזיק, מערב לונדון ב-19 ביוני 1990, בנם של אב ניגרי ושל אם אנגלו-אירית.

בתחילה הוא התעניין בעיקר בספורט, במיוחד באיגרוף, והתאמן עד גיל שתים עשרה. בשנת 2012, סיים את לימודיו בבית הספר לדרמה בריצ'מונד <small>(אנ')</small> שבלונדון רבתי ומאז החל את קריירת המשחק שלו.<ref></ref>

== קריירה ==
בשנת 2014, החל מודו לפתח קריירת משחק כאשר שיחק בשנה זו בשלושה סרטים קצרים.

בשנת 2016, מודו ערך את הופעת הבכורה שלו בתפקיד קטן בסרט הקולנוע "ללכת בדרכך" לפני שהחל להופיע בתפקיד חוזר בסדרה "משחקי הכס" בתפקיד אגו.<ref></ref> 

בשנת 2017, הוא הצטרף לצוות השחקנים הראשי של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "הרופא הטוב" בתפקיד ד"ר ג'ארד קאלו, בה שיחק מאז עונתה הראשונה.<ref></ref> 

בשנת 2019 גילם את סוה-לאר בסרט גיבורי העל "קפטן מארוול" מבית אולפני מארוול.<ref></ref> באותה שנה הצטרף לעונה השישית של סדרת המדע בדיוני "100" מבית רשת The CW, אותה יצר ג'ייסון רוטנברג והיא מבוססת באופן רופף על סדרת ספרים בעלת שם זהה מאת קאס מורגן .

בשנת 2022 גילם את קרלוס במותחן המדע הבדיוני של אמזון פריים וידאו, "הפריפריאל" אשר נוצרה על ידי סקוט סמית' על פי תסריט מאת ג'ונתן נולאן וליסה ג'וי וזו מבוססת על רומן באותו שם מאת ויליאם גיבסון.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
|+
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| rowspan="3" | 2016
| ללכת בדרכך
| מלצר מאוריטני
|
|-
| Open All Night
| ריק
|
|-
|Heavy Weight
|פאריס
|סרט קצר
גם תסריטאי
|-
| 2019
| קפטן מארוול
| סוה-לאר
|
|-
| rowspan="2" | 2020
| Trains Bound for the Sea
| דני
|
|-
| Freedoms Names Is Mighty Sweet
| צ'ארלס האנטר
| סרט קצר
גם תסריטאי ומפיק בפועל
|-
|2022
|Out of Darkness
|אדם
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
|+
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
| 2016
| משחקי הכס
| אגו
| 3 פרקים
|-
| 2017
| סנאץ' <small>(אנ')</small>
| מנהיג כיתה מעופפת
| 3 פרקים
|-
| 2017–2018, 2023–הווה
| הרופא הטוב
| ד"ר ג'ארד קאלו
| תפקיד ראשי (עונות 1&7)
תפקיד אורח (עונות 2&6);36 פרקים
|-
| 2019–2020
| 100
| חאווייר / ד"ר. גבריאל סנטיאגו<ref></ref>
| תפקיד חוזר (עונה 6)
תפקיד ראשי (עונה 7); 25 פרקים
|-
|2022
|הפריפריאל
|קרלוס
|5 פרקים
|-
| rowspan="3" |2023
|Grace 
|לארי ברוקר
|פרק: "Not Dead Yet"
|-
|נקודת שבירה <small>(אנ')</small>
|פטריק קין
|3 פרקים
|-
|קתרינה
|סמארטסב
|פרק: "You The People"
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים ממוצא ניגרי
קטגוריה:אנגלים ממוצא אירי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1990
דינה לימון

דינה לימון (נולדה ב-31 במאי 1945) היא שחקנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
לימון היא בוגרת הסטודיו למשחק של ניסן נתיב אותו סיימה בשנת 1972 במחזור בו למד גם שמואל קלדרון.
ב-1982 גילמה מורה בסרט "בן לוקח בת". ב-1983 שיחקה בסרטו של עוזי פרס "אני והמאהב של אשתי". ב-1994 שיחקה בסרט הטלוויזיה "סיפור מקומי" שהופק על ידי הערוץ הראשון. ב-1999 גילמה אחות בסרט "צור הדסים".

ב-1981 כתבה עם בעלה אסי הנגבי את המחזה "מסיבת פרידה לאקדוחן" על פרשת רצח אליהו גלעדי. המחזה עובד ב-1999 לסרט טלוויזיה בשם "גופה בחולות" בבימויו של ריקי שלח.

לימון גילמה את חווה, אמה של אירית (נטע הבר) בטלנובלה "לגעת באושר".

ב-2006 שיחקה את אמא של הכלה בסרט "רגליים קרות".
ב-2012 היא הופיעה בסרט "רווקה פלוס" כאמה של דליה (מיכל ינאי).

לימון הופיעה בתפקידי אורח בסדרות ״עניין של זמן״, "טלנובלה בע"מ", "החברים של נאור", "בובות", "ראש גדול", "חיבוקים עם באלי ושלוק", "החיים זה לא הכול", ו״הקלמרים״. 

ב-2011 השתתפה בסרט הגדר של טלי אברהמי. בנוסף שיחקה במספר סרטים בקולנוע החרדי.

לימון הייתה נשואה לשחקן אסי הנגבי ובנם הוא הקומיקאי והשחקן מיכאל הנגבי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר אליאנס (חיפה)
קטגוריה:בוגרי בית הספר אליאנס (חיפה)
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:שחקניות קולנוע חרדי
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
אל-עגילה

אל-עגילה עיר חוף בקצה הדרומי של מפרץ סידרה במערב קירנאיקה, לוב. מ-1988 עד 1995 הייתה במחוז אג'דאביא והוצאה ממנו. ב-2001 הוחזרה למחוז אג'דאביא.<ref>[https://web.archive.org/web/20060830011946/http://www.gpc.gov.ly/online_alshabyat/index.php "الشعبيات بالجماهيرية" ("Districts of Libya")] Website of the General People's Committee of Libya, from WebArchive dated 30 August 2006</ref> ב-2007 סופחה למחוז אל-ואחאת המוגדל. אל-עגילה מוכרת כאתר קרבות שעבר מיד ליד במהלך המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה ובמהלך מלחמת האזרחים בלוב.

== היסטוריה ==
במחנה הריכוז באל-עגילה הוחזקו למעלה מעשרת אלפים אסירים בדואים.
באל-עגילה ישנם שרידים של העיר הרומית אנאבוסיס<ref>Goodchild, R. G. (1951) "Boreum of Cyrenaica" The Journal of Roman Studies 41(1/2): pp. 11-16, p. 11</ref> ושל האתר הארכאולוגי היווני Automala.<ref>The site of Automala was found on a small promontory opposite the island of Bu Sceefa, a few kilometers west of el-Agheila. p. 16 of Goodchild, R. G. (1951) "Boreum of Cyrenaica" The Journal of Roman Studies 41(1/2): pp. 11-16</ref>

במהלך הכיבוש האיטלקי בלוב היה בעיירה מחנה ריכוז לבדואים. המחנה הוקם דרומית לעיר והכיל למעלה מ-10,000 אסירים. אלפי בדואים גוועו ברעב במחנה.<ref></ref>

=== מלחמת העולם השנייה ===
מבצע צלבן 18 בנובמבר 1941 – 31 בדצמבר 1941 אל-עגילה נמצא משמאל למטה (לחצו להגדלה)
בפברואר 1941 נכבשה אל-עגילה על ידי הבריטים בעקבות השמדת הצבא העשירי האיטלקי במבצע מצפן. הבריטים נעצרו שם. רוב הכוח הבריטי עבר להתמודד עם פלישת מדינות הציר ליוון מה שאפשר לקורפוס אפריקה בפיקוד רומל לכבוש את אל-עגילה במרץ. הבריטים נסוגו חזרה לטוברוק. רומל התבצר בעיר והשתמש בה במצור על טוברוק.

לאחר שגורש מטוברוק בעקבות מבצע צלבן בדצמבר 1941, נסג רומל לאל-עגילה, ועצר את התקדמות הבריטים לשם.

בינואר 1942 פתח רומל במתקפה חדשה מאל-עגילה, ששוב הסיגה את הבריטים לעבר טוברוק. בפעם הזו רומל כבש את טוברוק והתקדם למצרים עד שנעצר ביולי 1942 באל עלמיין והובס בנובמבר. אפריקה קורפס הובסה ופורקה, יחידותיה הנסוגות נטשו את אל-עגילה לצבא השמיני הבריטי המתקדם בדצמבר 1942.

=== מלחמת האזרחים בלוב ===
במהלך מלחמת האזרחים בלוב נכבשה העירה על ידי כוחות מתנגדי קדאפי בתחילת מרץ, עברה לידי הכוחות הנאמנים לו באמצע מרץ. נכבשה שוב על ידי כוחות מועצת המעבר הלאומית בהמשך מרץ ואחרי מספר ימים נכבשה שוב על ידי כוחות הממשלה. נכבשה בפעם השלישית על ידי כוחות מתנגדי קדאפי באוגוסט.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוב: ערי נמל
קטגוריה:לוב: גאוגרפיה
קטגוריה:לוב: היסטוריה
קטגוריה:לוב
המאוזוליאום של רוחאללה ח'ומייני

המאוזוליאום של רוחאללה ח'ומייני (בפרסית: آرامگاه روح الله خمینی) הוא מקום קבורתם של האייתוללה רוחאללה ח'ומייני, אשתו, ח'דיגה ת'קפי , ובנו השני, אחמד ח'ומייני. מלבד בני משפחת ח'ומייני קבורים במקום גם נשיא איראן לשעבר, אכבר האשמי רפסנג'אני, סגן נשיא איראן, חסן חביבי , לוטננט גנרל עלי סיאד שיראזי ואפילו אחד הצעירים שהיו מיוזמי המהפכה האיראנית, סאדק טבאטבאי .

המאוזוליאום נמצא דרומית לטהראן. בנייתו החלה ביולי 1989, חודש לאחר מותו של ח'ומייני. נכון לינואר 2021, חלקים מהמקום עדיין בשלבי הקמה. מלבד הקברים, המאוזוליאום מכיל גם מרכז תרבות ותיירות, אוניברסיטה לחקר האסלאם, קניון, ואפילו חניון שיכול להכיל כ-20,000 מכוניות בו-זמנית<ref name="query.nytimes.com">[https://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9C0CE2D81439F93BA35754C0A966958260 Khomeini's Tomb Attracts Pilgrims - New York Times]</ref>. על פי פרסומים, ממשלת איראן השקיעה בפרויקט זה כ-2 מיליארד דולרים.

המקום הוא אתר עלייה לרגל לחסידיו של ח'ומייני והוא משמש אנשי ממשל רבים בעת ביקורים של מנהיגים זרים<ref>[http://www.farsinet.com/news/jun97.html FarsiNet News - News related to Iran, Iranians and Persians - June 1997]</ref>. מדי שנה, ב-4 ביוני, מציינים את יום השנה לפטירתו של ח'ומייני. הטקס נערך בהשתתפותם של אנשי ממשל, שגרירים ומשפחת ח'ומייני.

== היסטוריה ==
ב-20 ביוני 2009 אירע פיגוע התאבדות סמוך לאתר המאוזוליאום. על פי התקשורת האיראנית, הפיגוע לא גרם נזק למאוזוליאום<ref>[https://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2009/06/20/AR2009062000256.html Suicide bomber attacks Khomeini shrine in Iran]</ref>.

ב-7 ביוני 2017 הותקף המקום על ידי כשלושה חמושים<ref>[http://www.cnn.com/2017/06/07/middleeast/iran-parliament-shooting/index.html?adkey=bn Iran Attacks: Shooting inside Iran's Parliament]</ref>, אחד המחבלים התאבד באמצעות חגורת נפץ ופצע מספר אנשים<ref name="BBC"></ref>, פיגוע זה אירע במקביל לפיגוע דומה בו מחבלים מארגון המדינה האסלאמית מחופשים לנשים וחמושים ברובי AK-47 ובאקדחים, פתחו בירי בבניין הפרלמנט האיראני במרכז טהראן ולקחו בין 2 ל-4 בני ערובה. מחבל אחד פוצץ את עצמו באחת הקומות של בניין הפרלמנט.
סמל חתימתו של ח'ומייני שמוצג מחוץ למתחם הקבר

== ראו גם ==
* מאוזוליאום מוחמד עלי ג'ינה
* ארמון קומסוסאן
* המאוזוליאום של לנין

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טהראן: מבני דת
רוחאללה ח'ומייני
קטגוריה:רוחאללה ח'ומייני
תא מטען

מבט לפנים תא המטען
תא מטען הוא מקום אחסון שנמצא בכלי תחבורה.
== סוגי תא מטען ==
גלגל רזרבי בתוך תא המטען
==== תא מטען ברכבים ====
בכלי רכב בדרך כלל מאכלסים קניות, מזוודות ופריטים שוליים. בנוסף הוא מאכלס גם גלגל רזרבי בחלק מהמכוניות.
==== תא מטען באוטובוסים ====
באוטובוסים בין עירוניים בדרך כלל מאכלסים עגלות ומזוודות ובאוטובוסים פרטיים ציוד ומזוודות וכו'.

==== תא מטען במשאיות ====
במשאיות יש תא מטען מאוד גדול שבו מאכלסים ציוד, סחורה, אוכל וכו'.מבט לפנים תא המטען של "פיאט 126" שנת 1973
==== תא מטען במטוסים ====
במטוסי נוסעים מאכסנים בתא המטען את מזוודות הנוסעים שאינן עולים לתא הנוסעים בשל גודלם.
== פתיחת תא המטען ==
=== במכוניות ===
פתיחת התא מטען נעשית על ידי כפתור (תלוי באיזו מכונית) ברכבים ישנים הכפתור נמצא או מחוץ לרכב או בפנים ברכבים חדישים הכפתור נמצא או מחוץ לרכב או על ידי פתיחה דרך השלט של הרכב.

משנות ה-40 של המאה ה-20 נבנו עשרות דגמי רכבים ויותר (לדוגמה: דופין, חיפושית, סובארו 360, פיאט 500, פיאט 600, פיאט 850, פיאט 126, קונטסה 900, קונטסה 1300) שתא המטען שלהם היה בקדמת הרכב והמנוע היה באחורי הרכב.

במכוניות הספורט מתוצרת פורשה תא המטען מצוי בקדמת הרכב (דוגמה: פורשה 356, פורשה 356/1, פורשה 911 GT3, פורשה 911 GT2 RS).

=== באוטובוסים ===
באוטובוסים הדלת תא המטען נפתחת על ידי הנהג בכפתור שנמצא לידו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:רכיבי כלי רכב
No Promises (שיר של צ'יט קודס)

"No Promises" (בעברית: "בלי הבטחות") הוא שיר של שלישיית הדי ג'יים האמריקאית, צ'יט קודס בהשתתפות הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. גרסה אקוסטית של השיר כלולה במהדורת הדלוקס של אלבום האולפן השישי של לובאטו, Tell Me You Love Me.

== רשימת רצועות ==
* הורדה דיגיטלית

# "No Promises" (featuring Demi Lovato) – 3:43
* הורדה דיגיטלית (רמיקסים)

# "No Promises" (Club Edit) – 4:45
# "No Promises" (Ashworth Remix) – 3:19
# "No Promises" (Hook n Sling Remix) – 4:17
# "No Promises" (Eden Prince) – 3:08
# "No Promises" (Bassjackers) – 3:50
* הורדה דיגיטלית (Stripped Version)

# "No Promises" (Stripped Version) – 3:26
* הורדה דיגיטלית (גרסה אקוסטית) – Tell Me You Love Me (מהדורת דלוקס)

# "No Promises (Acoustic Version)” - 3:52

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ לשיר יצא לאור ב-16 במאי 2017 ובוים על ידי האנה לוקס דייוויס. בווידאו נראית לובאטו עומדת לבדה בדירה זנוחה ושרה את מילות השיר כשהיא לבושה בבגדים שחורים. הקליפ עובר לסירוגין ללובאטו וחברי ההרכב צועדים עם קבוצת אנשים כשברקע מוצגות הריסות של עיר. במהלך הקליפ הם נראים רוקדים לצלילי השיר. מוטיבים של צורות גאומטריות תלת־ממדיות חוזרים על עצמם במהלך הווידאו.<ref></ref>

נכון לאפריל 2021, יש לווידאו קליפ יותר מ-193 מיליון צפיות.

== הופעות חיות ==
* ב-22 במאי 2017 ביצעו צ'יט קודס ולובאטו את השיר בתוכנית הלילה של ג'ימי פאלון.<ref></ref>
* לובאטו ביצעה את השיר במהלך סיבוב ההופעות שלה - Tell Me You Love Me World Tour.

== מיקומי שיא ==

== תארים ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה x3
|210,000
|-
!איטליה (FIMI)
| rowspan="2" |פלטינה
|50,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|1,000,000
|-
!בלגיה (BEA)
|זהב
|15,000
|-
!בריטניה (BPI)
|פלטינה
|600,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|זהב
|200,000
|-
!דנמרק (IFPI Denmark)
| rowspan="2" |פלטינה
|90,000
|-
!נורווגיה (IFPI Norway)
|40,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|זהב
|15,000
|-
!פורטוגל (AFP)
|פלטינה
|10,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה x2
|160,000
|-
!שוודיה (GLF)
|פלטינה
|40,000
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לאוב
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי האנה לוקס דייוויס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת 300 אנטרטיינמנט
Let Me Love You like a Woman

Let Me Love You like a Woman הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, Chemtrails over the Country Club. השיר יצא לאור ב-16 באוקטובר 2020, כסינגל ראשון מתוך האלבום.

==רקע והכרזה==
השיר נכתב והופק על ידי לנה דל ריי, ג'ק אנטונוף והופק גם על ידי אנטונוף. השיר עצמו הוכרז על ידי דל ריי בחשבון האינסטגרם שלה כסינגל מתוך האלבום Chemtrails over the Country Club, יום לפני צאתו.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של דל לריי ב-16 באוקטובר 2020, ביום צאתו של השיר כסינגל.<ref name=":1"></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|16 באוקטובר 2020
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|פולידור • אינטרסקופ
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|23 בנובמבר 2020
|רדיו אלטרנטיבי למבוגרים
|אינטרסקופ
|<ref></ref>
|}
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי לנה דל ריי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ק אנטונוף
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לנה דל ריי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
האספה הכללית (ניו המפשייר)

האספה הכללית של ניו המפשייר (באנגלית: New Hampshire General Court) הוא בית המחוקקים הדו-ביתי של מדינת ניו המפשייר בארצות הברית. הבית התחתון הוא בית הנבחרים של ניו המפשייר ובו 400 חברים, והבית העליון הוא הסנאט של ניו המפשייר ובו 24 חברים.

במהלך מושב 2018–2020, בית המשפט הכללי בניו המפשייר היה בשליטת הדמוקרטים, עם רוב של 10–14 בסנאט ורוב של 230-156-1 בבית, עם 13 מושבים פנויים בסוף המושב. ב־3 בנובמבר 2020 זכו הרפובליקנים בשליטה בבית המשפט הכללי בניו המפשייר על ידי זכייה ברוב 10–14 בסנאט וברוב 187–213 בבית.<ref>https://www.thedartmouth.com/article/2020/11/republicans-unexpectedly-gain-control-of-nh-state-government</ref>

בית המשפט הכללי מתכנס בבית מדינת ניו המפשייר במרכז העיר קונקורד. בית המדינה נפתח בשנת 1819. בית הנבחרים ממשיך להיפגש במקומו המקורי, מה שהופך את אולם הנציגים לחדר העתיק ביותר בארצות הברית שעדיין נמצא בשימוש חקיקתי מתמשך. כאשר הותקנו מושבים ממוספרים בהיכל הנציגים, המספר שלוש עשרה הושמט בכוונה בגלל הטריסקיידקפוביה.

השכר השנתי למחוקק,הנקבע על פי החוק, הוא 100,000 דולר.<ref></ref>

== בית נבחרים ==
בית הנבחרים מורכב מ-400 חברים המגיעים מ-204 מחוזות ברחבי המדינה שנוצרו מחטיבות של מחוזות המדינה – כ-3,000 תושבים לכל מחוקק.

בניגוד לתאי חקיקה רבים, אין מעבר "מרכזי". במקום זאת, ישנם חמישה קטעים וביניהם מעברים. לעיתים קרובות הישיבה נקבעת על העדפתו האישית של המחוקק, למעט במקרה של החלק השישי שהוא מושב הדובר בראש האולם.

יושב ראש הבית התחתון, בית הנבחרים, החל מחודש דצמבר 2022 הוא ג'ב ברדלי הרפוליקני. 

=== הרכב בית הנבחרים ===
החל מפברואר 2024, הרכב בית הנבחרים הוא :
{| class="wikitable"
| colspan="2" rowspan="1" align="center" valign="top" |שיוך
| style="vertical-align:top;" | חברים
|-
| |
| המפלגה הרפובליקנית
| 201
|-
| |
| המפלגה הדמוקרטית
| 193
|-
|
|עצמאים
|2
|-
|
|מושבים לא מאוישים
|4
|-
| colspan="2" rowspan="1" |סך הכל
| 400
|-
| colspan="2" rowspan="1" |רוב
|
|}

== הסנאט של ניו המפשייר ==
הסנאט של ניו המפשייר נפגש מאז 1784. הוא מורכב מ-24 חברים המייצגים מחוזות סנאט על פי אוכלוסייה. נכון למושב החקיקה 2023–2022יהיו בסנאט 14 רפובליקנים ועשרה דמוקרטים.

יושב ראש הבית העליון, הסנאט, החל מחודש ינואר 2021 הוא שרמן פאקרד הרפוליקני. 

=== הרכב הסנאט ===
{| class="wikitable"
| colspan="2" rowspan="1" align="center" valign="top" |שיוך
| style="vertical-align:top;" | חברים
|-
| |
| המפלגה הרפובליקנית
| 14
|-
| |
| המפלגה הדמוקרטית
| 10
|-
| colspan="2" rowspan="1" |סך הכל
| 24
|-
| colspan="2" rowspan="1" |רוב
| 4
|}

== סיקור תקשורתי ==
העיתונות של מדינת ניו המפשייר מכסה את בית מדינת ניו המפשייר עבור עיתונים, שירותי חדשות ופעולות אחרות לאיסוף חדשות. באתר בית המשפט הכללי של ניו המפשייר יש לוחות שנה וכתבי עת הן לבית והן לסנאט.

מרכז המחקר פיו דיווח בשנת 2014 כי בניו המפשייר היה אחד מחיל העיתונאים הקטן ביותר במדינה, עם חמישה כתבים במשרה מלאה ותשעה כתבים במשרה חלקית נוספת.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו המפשייר: פוליטיקה
ניו המפשייר
יחסי אוזבקיסטן–איראן

יחסי אוזבקיסטן–איראן הם היחסים הדיפלומטיים בין אוזבקיסטן ואיראן, שיש ביניהם קשרים תרבותיים והיסטוריים עמוקים. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה כלכלי (ECO).<ref></ref>

== יחסים ==
איראן היא תיאוקרטיה אסלאמית, ואילו אוזבקיסטן היא דיקטטורה חילונית.<ref></ref> שתי האומות חששו מהבדל הפוליטיקה שלהן, אך עדיין פעלו בשיפור היחסים ביניהן.<ref></ref> יש להם גם קשרים תרבותיים עתיקים זה עם זה, כאשר אוזבקיסטן היא חלק מפרס העתיקה, סוגדיאנה ובקטריה. זה נחשב לחלק מאיראן הגדולה.

== סחר ==
בין איראן לאוזבקיסטן יש הסכמים לשיתוף פעולה בתחומים שונים, כולל חקלאות, תחבורה, ייצור נפט וגז, בנייה, תרופות ובנקאות.<ref name=":0"></ref> שתי המדינות עבדו גם על קישורים יבשתיים ועל מיזמים משותפים אחרים.

אוזבקיסטן מייצאת סחורות רבות לאיראן, כולל כותנה, מתכות ברזליות ולא ברזליות, דשנים וסיבים כימיים. איראן מייצאת חומרי בנייה, חומרי ניקוי, מזון, תה ופירות לאוזבקיסטן. מחזור הסחר באיראן-אוזבקיסטן עלה על 600 מיליון דולר בשנת 2008.<ref name=":0" />

בשנת 2018, שגריר אוזבקיסטן באיראן הצהיר כי בכוונתם להגדיל את היקף הסחר שלהם עם איראן, על ידי הרחבת הקשרים הדו צדדיים ושיפור שיתוף הפעולה עם איראן.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
אמה (אצבע)

שמות אצבעות היד בעברית
אצבע אמה היא האצבע השלישית בכף יד של אדם. היא ממוקמת בין האצבע המורה לקמיצה.

אצבע האמה היא האצבע הארוכה מבין אצבעות כף היד.

== מקור השם ==
משמעות השם "אצבע אמה" הוא על פי הנאמר בהתלמוד במסכת מנחות . כוונת התלמוד הוא שלצורך מדידת שיעור אמה המקראי, יש לשער ממרפק כף היד ועד לסוף אצבע האמה. בעקבות דברי התלמוד, נקרא שמה של האצבע.

== משמעויות ורמזים ==
לתנוחות ותנועות שונות של האצבע 'אמה' עשויות להיות משמעויות נוספות:
*נוהגים לכרוך את רצועת התפילין על האצבע 'אמה'.החזקת אצבעות – שילוב האמה על הקמיצה נחשב בתרבויות אירופאיות כמחווה המביאה מזל. מקור המנהג אינו ידוע בוודאות. יש הרואים בו מחווה נוצרית (יצירת צורה דמוית צלב). ייתכן שמקור האמונה הזו במחווה שנועדה להרחיק מכשפות ויצורים אחרים הנשלטים על ידי רוחות רעות. יש המשייכים את החזקת האצבעות לתקופה הקודמת לנצרות, אז נהוגה הייתה מחווה של הצלבת אצבעות כברכת "מזל טוב": המברך היה מניח את אצבעו מעל לאצבעו של מקבל הברכה ויוצר צורת X. יש המשייכים את מקור המחווה לקשתים האנגלים במלחמת מאה השנים, שסיגלו לעצמם מנהג לשלב את האצבע והאמה לפני שהשתמשו באותן שתי אצבעות למתוח את מיתר הקשת.
* סימן V – מחווה שנעשית על מנת לסמל ניצחון. המחווה נעשית באמצעות כף יד המופנית קדימה, שבה האצבע המורה ואצבע האמה מתוחות ומופרדות אחת מהשנייה, בעוד האצבעות האחרות קמוצות, באופן המדמה האות הלטינית V קיצור של המילה Victory (=ניצחון, בשפות רבות).
* אצבע צרדה – מחווה אנושית הנוצרת על פי רוב על ידי הקשה של האמה או הקמיצה – בזרת. את האצבעות המכות מותחים על האגודל לפני השחרור אל האצבעות הצמודות לכף היד. המכה יוצרת את הצליל.
*אצבע משולשת – מחווה גסה להבעת זילזול ובוז, באמצעות האצבע האמצעית (אמה). זקירת האמה משמשת להעברת מסר של זלזול כלפי אדם או נושא מסוים. בעיתונות העברית נהוג לכנות אחת מצורות זקירה זו בשם "תנועה מגונה", "אצבע משולשת" או "תנועה מזרחית מגונה" (הביטוי האחרון הפך לנפוץ פחות עם הזמן).
*הנחת תפילין - נוהגים לכרוך את רצועת התפילין על אצבע ה'אמה'.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110115081057/http://www.cancerhelp.org.il/news/Long-Index-Finger-Linked-To-Lower-Prostate-Cancer אצבע מורה ארוכה קשורה לסיכון מופחת ללקות בסרטן הערמונית], באתר cancerhelp

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצבעות
רצח בינה מיכאל

רצח בינה מיכאל בידי מחבלים התרחש במושב עין עירון ב-16 במאי 1952.

בינה מיכאל לבית מאיר נולדה ברומניה ב-15 במאי 1926. במלחמת העולם השנייה איבדה את הוריה ושניים מאחיה. היא הפליגה לארץ ישראל באוניית מעפילים שנתפסה ונוסעיה נשלחו לקפריסין. במחנה המעפילים הכירה את זליג מיכאל והם נישאו. הם עלו לישראל בשנת 1949 והתיישבו במושב עין עירון, שם נולדה להם בת.

ב-16 במאי 1952 חדרו מסתננים מירדן לחצר המשק של משפחת מיכאל למטרת גנבה. כלב המשפחה החל לנבוח ובינה, שהייתה בהיריון, קמה להסתכל בחלון לראות את הסיבה לכך. המסתננים ראו אותה דרך החלון וירו לעברה. היא נפצעה קשה ובדרך לבית החולים מתה מפצעיה. היא הובאה לקבורה במושב. בחקירה התגלה שעקבות המסתננים הובילו לקפין שמצפון לטול כרם.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nli.org.il/he/newspapers/hzh/1952/05/28/01/article/5 פגישת ועדת שביתת הנשק הירדנית], הצופה, 28 במאי 1952, באתר עיתונות יהודית היסטורית
* [https://laad.btl.gov.il/Web/He/TerrorVictims/Page/Default.aspx?ID=37217 בינה מיכאל מאיר], באתר לזכר האזרחים נפגעי פעולות איבה

קטגוריה:ישראל: פיגועי ירי
קטגוריה:מועצה אזורית מנשה
קטגוריה:1952 בישראל
קטגוריה:עין עירון
מוות לאמריקה

קבוצת מפגינים נושאת שלט בפרסית עליו נכתב "מוות לאמריקה"

מוות לאמריקה הוא סיסמה פוליטית אנטי-אמריקאית הנמצאת בשימוש בעיקר באיראן מאז המפכה האיראנית שאירעה ב-1979<ref></ref>, המנהיג העליון של איראן, האייתולה ח'ומייני היה מטובעי הסיסמה אך התנגד לעשות בה שימוש תקשורתי והשתמש בה למטרות הפגנות והסברה בלבד<ref name="karami22">Arash Karami: [http://iranpulse.al-monitor.com/index.php/tag/sadegh-zibakalam/ Khomeini Orders Media to End ‘Death to America’ Chant] , Iran Pulse, October 13, 2013</ref><ref></ref>.

== משמעות הסיסמה ==
המשמעות המילולית של הביטוי הפרסי "Marg bar Āmrikā" (مرگ بر آمریکا) היא "מוות לאמריקה", על אף היותו ממקור פרסי הפך הביטוי להיות בשימוש גם בקבוצות אנטי-אמריקאיות נוספות ברחבי העולם<ref>Herbst, p.&nbsp;[https://books.google.com/books?id=WL-IYCCe58EC&lpg=PA6&dq=khomeini%20%22death%20to%20america%22%20popularized&pg=PA6#v=onepage&q=khomeini%20%22death%20to%20america%22%20popularized&f=false 6-7]</ref>,.

== השימוש בסיסמה ==
בכירים איראנים מסבירים את השימוש בביטוי לאור ההתערבות של ההממשל האמריקאי במדיניות הפנים של איראן, ולדבריה זו תגובה הנגד שבאה בתגובה למדיניות זו, המנהיג העליון, עלי ח'אמנאי נאם בפני סטודנטים איראנים ואמר במהלך הרצאה "מוות למדיניות האמריקאית, מוות לשחצנות"<ref></ref>, לאחר פגישה של ח'אמנאי עם מפקדי חיל האוויר האיראני הבהיר ח'אמנאי כי העם האיראני אינו נגד העם האמריקאי והביטוי "מוות לאמריקה" מכוון למוות של מנהיגי ארצות הברית<ref></ref>, במקרה הזה הכוונה הייתה לנשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, מזכיר המדינה בממשלו, מייק פומפאו והיועץ לביטחון לאומי, ג'ון בולטון<ref></ref><ref name="Erdbrink"></ref>

לאחר המהפכה האיראנית הפכה הסיסמה להיות נדבך בתשדירי תעמולה, אירועים והצהרות לתקשורת, השימוש בסיסמה מתלווה לעיתים בשריפתו וביזויו של הדגל האמריקאי.
תנועת הטרור "החות'ים" בתימן, בלוגו נכתב "אללהו אכבר, מוות לאמריקה, מוות לישראל, ארורים היהודים, ניצחון לאסלאם"]]

ב-23 ביוני 2017, במהלך יום קודס האיראני, קראו מפגינים איראנים "מוות לאמריקה" ו"מוות לישראל"<ref></ref>, שנה לאחר מכן נשרף דגל אמריקאי במג'לס וזאת לאחר פרישתו של הנשיא טראמפ מהסכם הגרעין האיראני<ref>[https://www.usatoday.com/story/news/world/2018/05/09/trump-iran-nuclear-deal-withdrawal-fallout/593490002/ Iran lawmakers shout 'death to America,' burn U.S. flag after Trump nixes nuclear deal] usatoday.com</ref>, עוד באותו החודש הוביל, גם ביום השנה ה-40 למשבר בני הערובה באיראן וגם בהלווייתו של מפקד כוח קודס, קאסם סולימאני נשמעו קולות דומים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוחאללה ח'ומייני
קטגוריה:יחסי איראן – ארצות הברית
קטגוריה:אנטי אמריקניזם
מוצרי צריכה שוטפים

מדפי סופרמרקט עם מוצרי צריכה שוטפת
"אריזה מוכנה למדף" של מים מינרלים
מוצרי צריכה שוטפים (באנגלית: Fast-moving consumer goods או בקיצור FMCG) הם מוצרי צריכה, שנמכרים במהירות ומחירם נמוך יחסית. דוגמאות לכך כוללות מוצרים ביתיים כגון: מזון ארוז, משקאות, מוצרי טיפוח וניקיון, ממתקים, מוצרי קוסמטיקה, תרופות ללא מרשם, מוצרים יבשים וחומרים מתכלים אחרים.
==מאפיינים==
המאפיינים העיקריים של מוצרי צריכה שוטפים:

מנקודת מבט הצרכנית:
*רכישות תכופות
*מעורבות נמוכה (מעט או ללא מאמץ לבחור את הפריט)
*מחירים נמוכים
*צריכה מהירה
*גמישות ברכישה וזמינות רבה במכולת, בסופרמרקט או בקניות ברשת

מנקודת המבט של הקמעונאי:
* נפחים גבוהים
* רווח גולמי נמוך פר יחידה ()
* הפצה רחבה
* סבבי מלאי מהירים
* אריזה מוכנה למדף

===אריזה מוכנה למדף===
אריזה מוכנה למדף (Shelf-ready packaging) או אריזה מוכנה לקמעונאות (retail-ready packaging) (נקראת גם לפי השם בצרפתית prêt-à-vendre) מתייחסת לאריזות של מוצר כך שהוא נמסר לקמעונאי מוכן לאחסון ומכירה על המדף. קמעונאים רבים רוצים לרוב להעביר משלוחים ממרכזי ההפצה שלהם לחנויות ביחידות ובתיבות כך שניתן להניח סחורות ישירות על המדפים מבלי לטפל בנפרד בחבילות היחידות או באריזות. קמעונאים דורשים לעיתים קרובות שמוצרים יגיעו באריזה מוכנה למדף כדי להפחית את הוצאות העבודה. לדוגמה, עמדות תצוגה מוכנות לשימוש המוצבות במקום המכירה הקמעונאית על ידי מלגזה ללא הרכבה או טיפול ידני בחבילות יחידות. אריזה מוכנה למדף, לעיתים נמכרות כ"אריזות חיסכון", שמטרתן לשווק לצרכן את המוצר שהוא מעוניין בו בכמות גדולה יותר תמורת מחיר נמוך יותר ליחידה.

==יצרנים==
בתחילת המאה ה-21, כחלק מהתהליך הגלובליזציה הכלכלית, החל מהלך מהיר של איחוד של שוק מוצרי הצריכה השוטפים בידי מספר תאגידים רב-לאומיים, בעיקר על ידי רכישות ומיזוגים. תאגידים אלו גם החלו משווקים מותגים אחדים בכל העולם. דוגמה בולטת היא חברת קוקה-קולה המשווקת משקה קל ממותג באופן זהה בכל העולם עשרות שנים.

בשנת 2018, יצרני מוצרי הצריכה השוטפים הגדולים בעולם היו:

{| class="wikitable"
|+
|-
! חברה!! הכנסות !! מיקום המטה
|-
| נסטלה|| 93 מיליארד דולר || שווייץ
|-
| פרוקטר אנד גמבל|| 66 מיליארד דולר || ארצות הברית
|-
| פפסיקו || 64 מיליארד דולר || ארצות הברית
|-
| יוניליוור || 60 מיליארד דולר || לונדון
|-
| אנהאוזר-בוש אינבוו || 54 מיליארד דולר || ניו יורק
|-
| JBS || 49 מיליארד דולר || ארצות הברית
|-
| חברת קוקה-קולה || 31 מיליארד דולר || ארצות הברית
|-
| לוריאל || 31 מיליארד דולר || צרפת
|-
| דנונה || 29 מיליארד דולר || צרפת
|-
| היינקן || 26 מיליארד דולר || הולנד

|}

==בישראל==
נכון לתחילת המאה ה-21, בישראל קבוצה דומיננטית של 10 ספקים השולטים ב-57.2% משוק מוצרי הצריכה השוטפת.. בחלק מהמקרים מחזיק יצרן בודד ב-70%-90% מקטגוריות מסוימות.

בשנת 2020, יבואני וסיטונאי מוצרי הצריכה השוטפים הגדולים בישראל היו:

{| class="wikitable"
|+
|-
! חברה!! הכנסות !! מותגים
|-
| דיפלומט מפיצים|| 2,865 מיליון שקל || מותגי חברת פרוקטר אנד גמבל
|-
| גלוברנדס גרופ|| 2,380 מיליון שקל || יוניליוור, מרס, סאליסול
|-
| החברה הדרומית לשיווק|| 1,229 מיליון שקל || מפיצה את מוצרי חברת האם סנו
|-
| קבוצת שסטוביץ || 941 מיליון שקל || קולגייט-פלמוליב, ספיד סטיק, קלווין קליין, ברילה
|-
| גורי יבוא והפצה || 348 מיליון שקל || רקיט בנקיזר, הנקל, פרסיל
|-
| א.פ.י חורי הפצה || 348 מיליון שקל || לוריאל, סנו, יוניליוור, לילית ומותגים פרטיים
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:תרבות
קטגוריה:מסחר
צריכה
מייקל וולץ

מייקל ג'ורג' גלן וולץ (באנגלית: Michael George Glen Waltz; נולד ב-31 בינואר 1974) הוא פוליטיקאי ואיש צבא לשעבר אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השישי של מדינת פלורידה. וולץ, חבר המפלגה הרפובליקנית, החליף בתפקיד את רון דה-סנטיס אשר התמודד לתפקיד מושל פלורידה.

== ביוגרפיה ==
וולץ נולד בבוינטון ביץ' שבמזרח פלורידה. לוולץ תואר בוגר אוניברסיטה ביחסים בין-לאומיים מהמכון הצבאי של וירג'יניה, ובתום לימודיו התגייס למשמר הלאומי של צבא ארצות הברית בדרגת לוטננט משנה (Second Lieutenant).

כקצין במערך הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, לחם וולץ במלחמת אפגניסטן, והוא יוצא הכוחות המיוחדים הראשון שנבחר אל הקונגרס של ארצות הברית. טרם היבחרו לקונגרס כיהן וולץ בתפקיד בכיר ב כמנהל מדיניות לענייני אפגניסטן במשרד מזכיר ההגנה של ארצות הברית, ושימש כיועץ בכיר לסגן הנשיא דיק צ'ייני לענייני דרום אסיה ולוחמה בטרור בממשל הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. הוא היה מייסד שותף של חברת "Askari Associates, LLC". וולץ היה תורם לערוץ פוקס, בכך שסיפק פרשנויות בנושאי מדיניות חוץ וביטחון, ופעמים תכופות הופיע ברשתות BBC, CNN, MSNBC, ו-PBS.

בבחירות 2018 הכריז על התמודדותו לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השישי של פלורידה, במקומו של רון דה-סנטיס אשר התמודד למושל פלורידה. ביום הבחירות הכלליות גבר על יריבתו ננסי סודרברג, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, והושבע בינואר 2019 אל הקונגרס ה-116 של ארצות הברית. באפריל 2020 הצטרף וולץ למאמצי התגובה של המשמר הלאומי של ארצות הברית לההתפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית כקולונל בצוות התכנון של המשמר. ב-6 בנובמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, נמצא וולץ חיובי למחלת נגיף קורונה 2019.

בדצמבר 2020 נמנה וולץ בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית, בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפלורידה
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
שער 7

שער 7 (בספרדית: Puerta 7) היא סדרת טלוויזיה ארגנטינאית שנוצרה על ידי מרטין זימרמן, אשר עלתה לשידור לראשונה ב-21 בפברואר 2020 בנטפליקס.

==עלילה==
אישה נחושה פועלת לטהר מועדון כדורגל ארגנטינאי מהאלימות ומהשחיתות האופפות את קהל אוהדיו הלהוט.

==דמויות==
* דולורס פונסי בתור דיאנה
* אסטבן למוטה בתור פביאן
* חואן מנואל חיל נבארו בתור סנטיאגו
* קרלוס בלוסו בתור הקטור "לומיטו" בלדיני
* אנטוניו גרימאו בתור גיג'רמו
* דניאל אראוס בתור קרדוסו
* אינאסיו קסאדה בתור מריו
* דניאל ולנסואלה בתור אבא של מריו
* מרסלו רודריגז בתור "אל גיטאנו"
* לאוטרו רודריגז בתור גבריאל "אל טוקו" פואנטס
* מליסה גיוסטרה בתור פאולה בלדיני

==פרקים==
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center" width=100%
|-
! scope="col" style="background:#07114E; color:#fff; width:7%;"| מספר פרק
! scope="col" style="background:#07114E; color:#fff;"| כותרת
! scope="col" style="background:#07114E; color:#fff; width:14%;"| אורך פרק
! scope="col" style="background:#07114E; color:#fff; width:20%;"| תאריך שידור מקורי
|-
|1
|align="right"|פרק 1
|45 דקות
|21 בפברואר 2020
|-
|2
|align="right"|פרק 2
|42 דקות
|21 בפברואר 2020
|-
|3
|align="right"|פרק 3
|39 דקות
|21 בפברואר 2020
|-
|4
|align="right"|פרק 4
|45 דקות
|21 בפברואר 2020
|-
|5
|align="right"|פרק 5
|40 דקות
|21 בפברואר 2020
|-
|6
|align="right"|פרק 6
|40 דקות
|21 בפברואר 2020
|-
|7
|align="right"|פרק 7
|39 דקות
|21 בפברואר 2020
|-
|8
|align="right"|פרק 8
|35 דקות
|21 בפברואר 2020
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ארגנטינאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הספרדית
פראן ליבוביץ

פרנסס אן ליבוביץ (באנגלית: Frances Ann Lebowitz; נולדה ב-27 באוקטובר 1950) היא סופרת אמריקאית ממוצא יהודי, דוברת ציבורית, ושחקנית מזדמנת. ליבוביץ ידועה בפרשנותה החברתית הצינית על החיים האמריקניים, המסוננת דרך חוויותיה האישיות בעיר ניו יורק. כמה מבקרים כינו אותה דורותי פארקר של ימינו.

==ביוגרפיה==
ליבוביץ נולדה וגדלה במוריסטאון שבניו ג'רזי, אחות לאלן, ובתם של רות' והרולד ליבוביץ, בעלי חנות רהיטים. ליבוביץ מתארת את זהותה היהודית "כאתנית או תרבותית או איך שאנשים מכנים זאת עכשיו. אבל לא כדת". היא אתאיסטית מגיל 7. לא נערכה לה בת מצווה, אך למדה בבית הספר של יום ראשון עד גיל 15 ועברה קונפירמציה כנוצרייה.

היא הייתה תלמידה גרועה בסך הכל, במיוחד באלגברה, בה נכשלה שש פעמים. היא כינתה זאת כ-"הדבר הראשון שהציגו בפני שלמעשה לא יכולתי להבין בכלל, ולא היה לי שום עניין להבין". ציוניה היו כה ירודים, עד כי הוריה רשמו אותה לבית הספר "וילסון", בית ספר פרטי אפיסקופלי לבנות-בלבד במאונטן לייק שבניו ג'רזי, שם ציוניה השתפרו קמעה, אך היא התקשתה לעמוד בכללים וגורשה לבסוף בגלל "שלא הייתה כוס התה של המנהל". היא גם הושעתה מבית הספר התיכון מוריסטאון בגלל שהתחמקה משיחות עידוד שקיים בית הספר.

כמתבגרת הושפעה ליבוביץ עמוקות מג'יימס בולדווין. לדבריה "ג'יימס בולדווין היה האדם הראשון שראיתי בטלוויזיה ושמעתי מדבר ככה - כלומר, הוא היה האינטלקטואל הראשון שאי פעם שמעתי מדבר ... ופשוט נדהמתי. זה דחף אותי לקרוא אותו." היא גם נהנתה לצפות בהופעות בטלוויזיה של גור וידאל וויליאם באקלי, אם כי לא הסכימה עם דעותיו של בקלי.

בשנת 2021 עלתה סדרה דוקומנטרית בת שבעה פרקים בנטפליקס בשם "נגיד שזאת עיר" (Pretend It's a City), שביים מרטין סקורסזה, ובמרכזה עומדת ליבוביץ. ליבוביץ פורשת בסדרה את השקפותיה במגוון תחומי חיים, את יחסה לעיר ניו יורק, ומספרת על קשריה עם אישים ועל אפיזודות בחייה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.indexmagazine.com/interviews/fran_lebowitz.shtml Index magazine interview]
* [http://www.mrbellersneighborhood.com/story.php?storyid=670 Interview with Fran Lebowitz]
* [http://bbook.com/nightlife/fran-lebowitz-on-scorsese-mayor-bloomberg-kim-kardashian/ Black Book interview]
* [https://www.avclub.com/articles/fran-lebowitz,57692/ The Onion A.V. Club interview]
* [http://mantlethought.org/content/pen-2013-masterclass-fran-lebowitz PEN 2013 Master/Class with Fran Lebowitz and A. M. Homes]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתאיסטים אמריקאים
קטגוריה:אתאיסטים יהודים
קטגוריה:להט"בים יהודים
קטגוריה:מחברות ספרי עיון אמריקאיות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:סאטיריקנים אמריקאים
קטגוריה:סופרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:סופרות לסביות
קטגוריה:סופרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:שחקניות לסביות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
Un Grand Amour

"Un Grand Amour" (בעברית: "אהבה גדולה") הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת הצרפתייה סולנז' ברי. השיר ייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1958. השיר נכתב על ידי מוניק לנייס וריימונד רוש, והולחן על ידי מישל אריק. השיר הושר רביעי בסדר ההופעות, לפני שוודיה ואחרי צרפת.

== רקע ==
בדומה לשירי התקופה, השיר בוצע בסגנון שאנסון צרפתי. במרכז מילות השיר עומדת ברי ששרה על האהבה הגדולה שיש בין זוג אוהבים. בסיום השיר, ברי שרה כי זה לא דבר רע, אם אהבה הזו מוחלפת בידידות.

== באירוויזיון ==
ב-12 במרץ 1958, השיר בוצע על ידי ברי באירוויזיון. השיר זכה במקום התשיעי והאחרון עם נקודה אחת משווייץ. זו הייתה הפעם הראשונה בה לוקסמבורג זכתה במקום האחרון.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1958
קטגוריה:סינגלים מ-1958
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1958
קטגוריה:שירי לוקסמבורג באירוויזיון
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירי אהבה
צלאת אל עזמה

צלאת אל עזמה (נקרא גם בקיצור: "צלאת לעזמה" ובתרגום לעברית: בית הכנסת הזרים - המגורשים. בערבית: كنيس صلاة العزامة) הוא מתחם בתי כנסת מרכזי במלאח של העיר מרקש שבמרוקו, שהוקם על ידי מגורשי ספרד או צאצאיהם.

==היסטוריה==
בית הכנסת נבנה על ידי מגורשי ספרד, בראשם רבי יצחק דילויה, רב קהילת המגורשים במרקש. וכך מוסר מקור מהמאה ה-18. בדומה למקבילו צלאת תלמוד תורה היה המתחם הומה במתפללים ובלומדים שמילאו את המקום בכל שעות היום. עד לשנות השישים של המאה ה-20 שכנו במקום ישיבה גדולה לאברכים וישיבה קטנה לצעירים, בהן לימדו החכמים המפורסמים בעיר, מהם: רבי יעקב דהאן, רבי אברהם אביטבול ואחרים.

==תיאור המקום==
במתחם ארבעה אולמות לימוד המקיפים חצר גדולה ונאה, שכל אחד מהם מכיל את ציוד הדרוש כדי לשמש גם כמקום תפילה. בצד הדרומי בית הכנסת הגדול שבקומה מעליו שכנה הישיבה הגדולה. כיום פעיל במקום בית כנסת ומוזיאון של הקהילה היהודית בעיר.

==גלריה==
{| style="float: right; clear: none; padding: 0.1em"
|-
|
<gallery mode="packed" heights="200px">
קובץ:Al Azama synagogue of Marrakech.jpg|מפינות החצר שבמרכז המתחם
תמונה:Synagogue in Marrakech 6.jpg|שערו של אחד מאולמות המתחם
תמונה:Mellah in Marrakech - panoramio.jpg|ארון הקודש באחד מהאולמות
קובץ:Slat Al Azama 08.jpg|קופת הצדקה
קובץ:Slat Al Azama 01.jpg|מספרי הלימוד והתפילה ששימשו את הבאים בעבר
</gallery>
|}

==ראו גם==
* קהילת יהודי מרקש

==לקריאה נוספת==
חביב אבגי, אבני זיכרון לקהילת מראקש, עמודים: רא - רב, לוד, תשס"ד.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות מרקש
קטגוריה:מרוקו: בתי כנסת
קטגוריה:מרוקו: ישיבות
קטגוריה:בתי כנסת ספרדיים
אן כריסטי

אן כריסטי (בהולנדית: Ann Christy; 22 בספטמבר 1945 – 7 באוגוסט 1984) הייתה זמרת בלגית.

==ביוגרפיה==
כריסטי נולדה באנטוורפן בשם כריסטיאן לינרטס (Christianne Leenaerts), היא החלה את קריירת המוזיקה שלה כששרה בלהקה "The Adams" שאחד מחברים בה היה בן זוגה, אחרי כן החלה בעבודת סולו ובאותה תקופה יצאה בסיבוב הופעות בבלגיה וצרפת לצד סלבטורה אדמו, ב-1968 זכתה בתחרות המוזיקה "Knokke Cup".

היא ניסתה לראשונה לייצג את בלגיה באירוויזיון ב-1970 עם השיר "Le temps, le vent" ולא עלתה לגמר התחרות הלאומית, ב-1971 ניסתה זאת שוב פעם עם השיר "Dag vreemde man" והגיעה למקום השני, גם ב-1973 השתתפה בגמר הלאומי הבלגי.

ב-1975 נבחרה לראשונה להיות נציגת בלגיה באירוויזיון, בתחרות בסטוקהולם שרה את השיר "Gelukkig zijn" (להיות שמח), את החצי הראשון של השיר ביצעה בהולנדית ואת החצי השני ביצעה באנגלית, היא הגיעה למקום ה-15 מתוך 19 שירים שהשתתפו בתחרות.

ב-1977 שיחקה במחזה חלום ליל קיץ שהועלה במכלן.

היא אובחנה בסרטן צוואר הרחם ונפטרה ב-1984.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרות בלגיות
קטגוריה:נציגי בלגיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1975
קטגוריה:בלגיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1945
קטגוריה:נפטרות ב-1984
קטגוריה:נפטרים ב-1984
אדריאנו צ'לנטנו

אדריאנו צ'לנטנו (באיטלקית: Adriano Celentano; נולד ב־6 בינואר 1938) הוא זמר-יוצר, מוזיקאי, שחקן ובמאי קולנוע איטלקי. הוא מכונה "il Molleggiato" ("הגמיש") בזכות סגנון הריקודים שלו.<ref></ref><ref></ref>

צ'לנטאנו הוציא לאור אלבומי תקליטים רבים שזכו להצלחה מסחרית וביקורתית עצומה.

לעיתים קרובות הוא מאוזכר כיוצר המוזיקה והמילים של שיריו, אף שלדברי אשתו קלאודיה מורי, לעיתים הם נכתבו בשיתוף פעולה עם אחרים. בשל הקריירה הפורה וההצלחה הגדולה שלו, באיטליה ובשאר העולם, הוא נחשב לאחד מעמודי התווך של המוזיקה האיטלקית.

צ'לנטנו מוכר גם בזכות סתגלנותו לשינויים בעסקי המוזיקה. הוא מראשוני הרוקנרול באיטליה, ז'אנר שזכה לאהדת הקהל הצעיר בשנות ה-60 של המאה ה-20. כשחקן, הופיע בכ-40 סרטים, בעיקר קומדיות.

== ביוגרפיה ==
צ'לנטנו עם גיטרה איטלקית מתוצרת Eko, אשר ליוותה אותו ברבות מהופעותיו.
צ'לנטאנו נולד במילאנו ברחוב כריסטוף גלוק 14. כתובת זו הייתה מאוחר יותר בחייו לנושא אחד משיריו המפורסמים: "Il ragazzo della via Gluck" ("הילד מרחוב גלוק"). הוריו היו מפוגיה, באפוליה, ועקרו צפונה לצורכי עבודה.<ref></ref>

צ'לנטנו הושפע רבות מאלביס פרסלי וסצנת הרוקנרול של שנות החמישים וכן מהשחקן האמריקני ג'רי לואיס, הוא החל לנגן בלהקת רוקנרול יחד עם ג'ורג'יו גבר ואנצו ג'אנאצ'י. חוזה ההקלטות הראשון שלו נחתם עם חברת Jolly Records A&R אשר מנהלה כתב יחד עם צ'לנטנו כמה מלהיטיו הגדולים הראשונים. הוא הופיע לראשונה על המסך בסרט מוזיקלי איטלקי בשנת 1959. בשנת 1960 ליהק אותו פדריקו פליני בסרטו "לה דולצ'ה ויטה" בתפקיד זמר רוקנרול.

צ'לנטנו שמר על פופולריות באיטליה במשך למעלה מ-50 שנה, מכר מיליוני תקליטים והופיע בתוכניות טלוויזיה וסרטים רבים. כחלק מעבודות הטלוויזיה והסרטים שלו הוא יצר ז'אנר קומיקס, עם הליכה אופיינית והבעות פנים. לרוב סרטיו זכו להצלחה מסחרית.

צ'לנטנו הוא מאוהדיה הבולטים של אינטר מילאנו.

אחרי 18 שנה ללא הופעות חיות, צ'לנטנו הופיע בשנת 2012 בהופעה ששודרה בערוץ 5 האיטלקי, ובה צפו מעל 9 מיליון צופים.<ref></ref>

אחד משיריו הבולטים, "Azzurro" מ-1968, מוכר מאד בישראל בזכות הגרסה העברית שלו שכתב עלי מוהר - "אמרו לו", בביצועו של אריק איינשטיין.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20080310012304/http://tf.org/person/790 אדריאנו צ'לנטנו פילמוגרפיה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פסטיבל סן רמו
קטגוריה:פזמונאים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1938
The Weeknd in Japan

The Weeknd in Japan הוא אלבום הלהיטים הראשון של הזמר הקנדי דה ויקנד.<ref></ref> האלבום מכיל סינגלים משלושת אלבומיו: Kiss Land, Beauty Behind the Madness ו-Starboy, ושירו עם הראפר בלי, "Might Not", מתוך המיקסטייפ השמיני של הראפר, Up for Days, והשירים "Call Out My Name" ו-"Wasted Times" מתוך המיני-אלבום My Dear Melancholy.<ref></ref> האלבום יצא לאור באופן דיגיטלי ופיזי, אקסקלוסיבית ביפן, ב-21 בנובמבר 2018, על ידי יוניברסל מיוזיק יפן.<ref></ref> האלבום יצא זמן קצר לפני סיבוב ההופעות של דה ויקנד באסיה, The Weeknd Asia Tour.<ref></ref>

== הוצאה ועטיפה ==
האלבום יצא לאור ביפן ב-21 בנובמבר 2018, על ידי יוניברסל מיוזיק יפן כדי להנציח את הופעתו הראשונה של טספיי ביפן, במקוהארי מסה בדצמבר 2018, כחלק מסיבוב ההופעות שלו ב-2018, The Weeknd Asia Tour.<ref></ref> האלבום יצא לאחר המיני-אלבום My Dear Melancholy, שיצא בתחילת השנה,<ref></ref> וכולל שירים שונים מרשימת השירים של סיבוב ההופעות שלו.<ref></ref>

עטיפת האלבום משלבת היבטים שונים של הכרזות ששימשו לקידום סיבוב ההופעות The Weeknd Asia Tour.<ref></ref><ref></ref>

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!יפן
|21 בנובמבר 2018
|תקליטור • הורדה דיגיטלית
|ריפבליק
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי דה ויקנד
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פארל ויליאמס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סירקט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פרנק דוקס
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק יפן
קיה פרג'יו

קיה פרג'יו (באנגלית: Kia Pregio) היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הדרום קוריאנית קיה אשר יוצרה בין השנים 1995–2006.

בנוסף דגמי "קיה פרג'יו" יוצרו בארצות הבאות: אקוודור על ידי Automóviles de Ecuador , ובמלזיה על ידי Naza Automotive Manufacturing .

==ממאפייני "קיה פרג'יו"==
* פיתוח רכב מסחרי חדש ממותג קיה החל בספטמבר 1991, החברה הקוריאנית התכוונה להחליף את הדגם המקורי שקיבל תלונות רבות בגלל בעיות במנוע, ולכן כאשר פותח מיניוואן חדש המשתמש בטכנולוגיה המודרנית יותר של דגם קיה בונגו גרסה "Bongo J2" המעודכן, הוחלט להעניק לו שם חדש ברכב חדש, גדול וחזק יותר, כדי להציע תחרות ישירה עם יונדאי פורטר שזכה להצלחה מצוינת בשוק המקומי. עבור שלדת הבסיס, המהנדסים התחילו מפלטפורמת המקור של מאזדה המסחרית, אך ביצעו שינויים רבים במיוחד במתלים ובמכניקה. בסך הכל השקיעו 150 מיליארד וון קוריאני , או כ-190 מיליון דולר, בפרויקט, כולל עלויות פיתוח, תיעוש וכלי עבודה עבור קו ייצור חדש.
* תצורות: מסחרית, מיניבוס.
* מקומות ישיבה: 9 - 3.
* מנועים: מנועי דיזל, מנוע טורבו-דיזל, מנוע קדמי, סוג הנעה: הנעה אחורית.
* קיבולת מכל דלק - 65 ליטר.
* בשנת 2003 עברו דגמי "קיה פרג'יו" מתיחת פנים יסודית כדי לעמוד בדרישות הבטיחות האירופאיות המחמירות.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="80">
קובץ:20110821 kia pregio 001.jpg | "קיה פרג'יו"
קובץ:20110821 kia pregio 002.jpg | "קיה פרג'יו"
קובץ:2005 Kia Pregio (CT2 MY05) van (21973991719).jpg | "קיה פרג'יו", שנת 2005 - מסחרית
קובץ:Ansan Lake Park (spring 2013) 051.JPG | "קיה פרג'יו"
קובץ:'00 Kia Pregio Taxi.JPG | "קיה פרג'יו" - מיניבוס (צולם בעיר נסאו באיי בהאמה)
קובץ:Mohammed Nazem Raddad Al - Salami محمد ناظم رداد السلامي 05.jpg | "קיה פרג'יו"
קובץ:Kharkov GAI.JPG | "קיה פרג'יו" - ניידת משטרה של משטרת התנועה של חרקוב (אוקראינה)
קובץ:Kia Pregio TCi RS rear.jpg | "קיה פרג'יו"
קובץ:محمد ناظم رداد السلامي13.jpg | "קיה פרג'יו" - מבט ללוח מחוונים
</gallery>

==ראו גם==
* קיה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:מיניבוסים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים באקוודור
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1995
פרג'יו