OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (13 ביולי 1608 – 2 באפריל 1657), שלט בין ה-15 בפברואר 1637, ועד מותו, כעשרים שנים לאחר מכן.

==ביוגרפיה==
פרדיננד נולד בגראץ ב-13 ביוני 1608, והיה בנם הבכור של פרדיננד משטיריה, ארכידוכס אוסטריה לבית הבסבורג ואשתו הראשונה, מריה אנה מבוואריה, בתם של וילהלם החמישי, דוכס בוואריה ורנאטה מלורן. בשנת 1625 הוכתר למלך הונגריה, כעבור שנתיים – למלך בוהמיה, ובשנת 1636 – למלך הרומאים.

לאחר מותו של הגנרל הקתולי אלברכט פון ולנשטיין בשנת 1634, הועמד פרדיננד השלישי בראשות הצבא הקתולי הקיסרי, אשר לחם בפרוטסטנטים במלחמת שלושים השנים. בספטמבר הצטרף אליו בן דודו, פרדיננד מאוסטריה, תת-קרדינל ספרד, ויחד הביסו את השוודים בקרב נורדלינגן.

פרדיננד, שהיה בעל עמדות יוניות, סייע למאמצי השלום שנעשו בעיר פראג ב-1635, והשתתף במשא ומתן מול המדינות הפרוטסטנטיות, ובמיוחד סקסוניה.

בשנת 1637 נפטר אביו, ופרדיננד הוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה. עם עלייתו לשלטון קיווה להגיע לפשרה מהירה עם שוודיה וצרפת, ואולם האחרונה, שלא הייתה שבעת רצון מכך שבית הבסבורג עדיין נהנה מעוצמה רבה ברחבי היבשת, סירבה לגישושי השלום. המלחמה נמשכה 11 שנים נוספות, עד שהגיעה לסיומה בשלום וסטפאליה (הסכם מינסטר עם צרפת, והסכם אוסנבריק עם שוודיה) בשנת 1648.

==משפחתו==
פרדיננד נשא שלוש נשים בחייו: ראשונה הייתה דודניתו, האינפנטה מריה אנה מספרד, אשר שניים מהבנים שילדה לו הגיעו לבגרות: פרדיננד הרביעי, מלך הרומאים, בנו בכורו, אשר נפטר לפני אביו, ולאופולד הראשון, אשר בסופו של דבר ירש את הכתר. לאחר מותה של מריה אנה בשנת 1646, נישא לדודנית אחרת, הארכידוכסית מריה לאופולדינה מאוסטריה, בתו של לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה, שליט טירול. היא מתה ב-1649, ופרדיננד נישא בשלישית לאלאונורה גונזאגה, בתו של קרלו גונזאגה השני, דוכס נוור, בתם אלאונורה מריה יוזפה מאוסטריה הייתה אשתו של מלך פולין מיכל הראשון, ולאחר מכן אשתו של קרל החמישי, דוכס לורן.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:קיסרי האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:שליטי הונגריה
קטגוריה:שליטי אוסטריה
קטגוריה:מלחמת שלושים השנים
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:גנרליסימו
קטגוריה:ילידי 1608
קטגוריה:נפטרים ב-1657
496

== אירועים ==
* קרב טולביאק - כלוביס הראשון מלך הפרנקים ניצח את האלמאנים 496 ואיחד את רוב גאליה שמצפון לעמק הלואר תחת שליטתו
* כלוביס הראשון נטבל לנצרות הקתולית
* תרזמונד מוכתר כמלך הונדלים

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

רודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבית הבסבורג (18 ביולי 1552 – 20 בינואר 1612) היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מלך בוהמיה ומלך הונגריה.

==ביוגרפיה==
רודולף היה בנם הבכור של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו, מריה בת קרל החמישי. בעלותו לשלטון, עם מות אביו בשנת 1576, ביטל רודולף את המדיניות הסובלנית בה נקט אביו כלפי הפרוטסטנטיות באדמות ההבסבורגיות, ואף סייע באופן פעיל לקונטרה-רפורמציה הקתולית. עם זאת, ניהל אורח חיים חילוני, ולא דבק באמונתו הדתית.

אף שהיה אדם מלומד, לא נודע רודולף השני כשליט ראוי וזאת בשל הדיכאון הקליני שממנו סבל. בשונה מאביו, היה אדם מופנם ופגיע. לקראת סוף ימיו חווה מספר התקפי אי שפיות, וכתוצאה מכך החלו בני משפחתו להתערב באופן פעיל בענייני ניהול הקיסרות.
דיוקנו של רודולף השני מאת [[ג'וזפה ארצ'ימבולדו]]
ואמנם, לאחר שהובילו אישטוואן בוצ'קאי ובני בריתו העות'מאניים התקוממות אלימה נגד השלטון ההבסבורגי בהונגריה (1604–1606), צבר אחיו הצעיר של רודולף, מתיאס, סמכות שלטונית בפועל אשר עלתה על זו של הקיסר. המרד ניצת בעקבות ניסיונו של רודולף לכפות את האמונה הקתולית על תושבי הונגריה. בשנת 1608 נאלץ רודולף להיענות לתביעותיו של אחיו ולהעניק לו את השליטה באדמות הונגריה, אוסטריה ומוראביה. כדי לפצות על כך ולחזק את התמיכה בו בבוהמיה, פרסם רודולף ב-1609 צו מלכותי מיוחד המתיר חופש דת לאצילים ולתושבי הערים בבוהמיה. ואולם מאמץ זה לא נשא פרי, ורודולף נאלץ לוותר גם על אחיזתו בבוהמיה ולהעבירה לאחיו בשנת 1611. אפשר ששלטונו הבלתי יציב ורב התהפוכות של רודולף השני היה בבחינת סימן לבאות: מלחמת שלושים השנים פרצה כשש שנים לאחר מותו.

מקובל להניח כי רודולף השני נמנה עם הצבעוניים שבמלכי אירופה לאורך ההיסטוריה, ובתקופה זו בפרט. הקיסר נהג לאסוף גמדים, ובצבאו שירת גדוד ענקים מיוחד. הוא הקיף עצמו באסטרולוגים, והתעניין בעיקר במשחקים, באמנויות השונות ובמוזיקה. בדומה לאצילים רבים בני התקופה, הוא הוקסם ממסתורי המיסטיקה, הכישוף והמדע בן זמנו. הוא שימש כפטרונו של המתמטיקאי והאסטרונום יוהאנס קפלר, כפטרונם של פסלים וציירים רבים כדוגמת ג'וזפה ארצ'ימבולדו וברתולומאיוס שפרנגר, וכן עודד את פעילות האלכימאים ומימן את פרסומם של כתבים בתחום. הוא אף נהג לבקר במעבדות האלכימאים בעירו פראג ולצרוך את שירותיהם.

כאביו, מקסימיליאן, היה יחסו של רודולף אוהד כלפי היהודים, והוא אף עמד בקשר עם מהר"ל מפראג במשך זמן מה.

ב-20 בינואר 1612 מת רודולף בפראג, ואחיו מתיאס, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון במקומו.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:קיסרי האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מלכי הונגריה
קטגוריה:שליטי אוסטריה
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות
קטגוריה:ילידי 1552
קטגוריה:נפטרים ב-1612
מזמור תהילים

מזמור הוא כינוי לאחד ממאה וחמישים פרקי תהילים. המזמורים נקראים כך משום שרבים מהם מתחילים בכותרת "מזמור לדוד", או "מזמור" לאדם אחר, שאליו מיוחס הפרק.

באופן כללי, כמעט כל פרק נקרא מזמור, אם כי במקרים מסוימים חלוקת הפרקים מפרקת מקטע מסוים, שחז"ל תפסו כמזמור יחיד, לשניים.

ככל הנראה, מזמורי התהילים לא נאמרו כי אם הושרו, אולי בליווי של כלי נגינה (יש מזמורים שיש בהם הזכרה מפורשת לכלי נגינה). חלק מהמזמורים שימשו בפולחן בבית המקדש מזמורים אלו נאמרים עד היום בתפילת שחרית בקטע שנקרא: "שיר של יום".

לפי נוסח המסורה, בספר תהילים יש מאה וחמישים מזמורים, אם כי בכמה מקורות נאמר שישנם 147 מזמורים, וכנראה כמה מזמורים נספרו כמזמור אחד. במגילות הגנוזות מופיעים עוד כמה מזמורים שאינם מופיעים בנוסח המסורה, אלו הם מזמורים שנכתבו ככל הנראה בתקופה מאוחרת יותר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

*
קטגוריה:חלוקת התנ"ך
ההיסטוריה המטורפת של העולם

ההיסטוריה המטורפת של העולם (באנגלית: History of the World, Part I; מילולית: "היסטוריה של העולם: חלק ראשון") הוא סרט קולנוע משנת 1981 שבוים ונכתב על ידי מל ברוקס, שגם שיחק בו בחמישה תפקידים ראשיים: משה, קומיקוס פילוסוף הסטנד-אפ, תומאס דה טורקמדה, המלך לואי ה-16 וז'אק לה גרסון דה פיס.

בשנת 2023 הופצה סדרת טלוויזיה המשמשת לסרט כהמשך, בשם "ההיסטוריה המטורפת של העולם – חלק 2".
== הפקה ==
הסרט מהווה פרודיה על ז'אנר הסרטים התקופתיים ההוליוודי. הוא מורכב מארבעה חלקים נפרדים שכל אחד מציג ולועג לתקופה אחרת בהיסטוריה האנושית, ולדימויים המקובלים שלה בקולנוע. כך למשל בחלק המציג את האימפריה הרומית הם לועגים לבלבול בינה לבין יוון העתיקה בהצגת מודלים יוונים מובהקים, כגון דרכמות. 

ארבעת החלקים הם: שחר האדם, תקופת האימפריה הרומית, האינקווזיציה הספרדית והמהפכה הצרפתית. בנוסף לכך ישנו קטע קצר יותר, המכונה הברית הישנה, שמציג את גרסתו ההומוריסטית של ברוקס למעמד הר סיני. 

בסופו של הסרט מופיע קדימון להיסטוריה של העולם: חלק שני, המציג הלוויה ויקינגית, היטלר על הקרח, ויהודים בחלל. קדימון זה נחשב למהתלה, מכיוון שרובו של ה"קדימון" מכיל בדיחות ויזואליות. המנגינה עבור "יהודים בחלל" מוחזרה לאחר מכן על ידי ברוקס עבור הקטע המוזיקלי "גברים בגטקעס" בסרטו "רובין הוד: גברים בגטקעס".

אורסון ולס מופיע בקולו הרציני כקריין. בין השאר מופיעים בסרט גם יו הפנר ובארי לוינסון.

==ראו גם==
* היסטוריה קצרה של האנושות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1981
קטגוריה:סרטי מל ברוקס
קטגוריה:סרטי פרודיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי ברוקספילמס
חוחובה

חוחובה
חוחובה (שם מדעי: Simmondsia chinensis; שם עממי: Jojoba) הוא שיח שמוצאו ממדבריות סונורה ומוהאבי בדרום קליפורניה, אריזונה ואזורי מקסיקו השכנים להן.

גובהו של השיח מגיע ל-3–4 מטרים, עם עלווה צפופה. העלים מנוגדים ואובאליים, באורך 2–4 ס"מ וברוחב 1.5–3 ס"מ, מעובים בצבע אפור ירוק.

הפרחים קטנים, ירקרקים-צהבהבים וללא עלי כותרת. כל צמח הוא חד-מיני, משמע זכר או נקבה, אך קיימים הרמאפרודיטים נדירים ביותר. הפרי הוא דמוי בלוט באורך 1–2 ס"מ ומכיל זרע קשה חום כהה שתכולת השמן בו כ-50%.

שיח החוחובה הוא דו-ביתי.

==גידול החוחובה ושימושיה==
זרע החוחובהמטע חוחובה ישראלי בשקיעהבית בד לייצור חוחובה
את החוחובה מגדלים בין היתר להפקת השמן (המכונה "שמן חוחובה") מזרעיה. השמן מתייחד בכך שיש בו שרשרות ישרות ארוכות ביותר (C40–C46) של אסטר ללא טריגליצרידים, מה שהופך אותו דומה יותר בתכונותיו לשומן העור מאשר שמנים צמחיים אחרים, תכונה מועילה לשימוש קוסמטי. שמן חוחובה דומה בתכונותיו לשמן לווייתנים ומהווה תחליף לו.

השמן ניתן לזיקוק משום שהוא חסר ריח וצבע ועמיד לחימצון, במצב זה הוא משמש לרוב כחומר לחות בקרמים או שמן נושא לבישום. שמן חוחובה משמש גם לייצור ביודיזל, תוסף לדלק למכוניות ושמן סיכה של מכניקה עדינה, בגלל היותו חומר שימון המתפרק טבעית.

מגדלים חוחובה במספר אזורים מדבריים בעולם וביניהם ישראל, ארגנטינה, מקסיקו, פרו, אוסטרליה, ברזיל, פראגוואי, דרום אפריקה וארצות הברית. בישראל פועלת התאגדות מגדלי החוחובה, ומשרד החקלאות מפעיל את "מיזם החוחובה". בדרך כלל מטעי החוחובה הם ביחידות גידול גדולות של אלפי דונמים כדוגמת "חצרים", אך ישנם גם משקים מושביים קטנים כ"משק מוזס" בכפר רתמים. גידול החוחובה בישראל התאפשר הודות למחקרים שביצעה פרופסור עליזה בנציוני במכון לחקר הנגב ששייך לאוניברסיטת בן-גוריון. הצמחים הראשונים הובאו לישראל למכון לחקר הנגב ב-1961 ולאחר מאמצי מחקר שארכו כ-25 שנים, פותחו זנים ונמצאו דרכי ריבוי שהפכו את ישראל ליצרנית שמן החוחובה הגדולה בעולם, עם נתח שוק של 40%.

רוב שטחי החוחובה בישראל, כ-25,000 דונם, נמצאים בנגב ומושקים בעזרת טפטפות תוך ניצול מים מטוהרים, המופקים משפכים ונאגרים במאגרים מיוחדים. מדינת ישראל נמצאת במקום הראשון בעולם בהפקת יבולי חוחובה, ואחריה ארצות הברית וארגנטינה. מטעי חוחובה פרוסים מכפר רתמים בדרום ועד נתיב הל"ה בשפלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1907
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קמילו קרל שניידר
קטגוריה:שיחים
קטגוריה:גידולים חקלאיים
קטגוריה:ציפורנאים
קראקס

קראקס (בספרדית: Caracas) היא עיר הבירה של ונצואלה והעיר הגדולה ביותר בה. מתגוררים בה 1.9 מיליון תושבים (2011). באזור המטרופולין (קראקס רבתי) מתגוררים 3.1 מיליון תושבים (2013).

== מיקום העיר ==
העיר ממוקמת בצפון המדינה, בקרבת הים הקריבי. גובהו של עמק קראקס הוא בין 800 - 1000 מטרים מעל פני הים, ובינו לבין החוף חוצצים הרי האבילה שגובהם 2,765 מטרים.

== היסטוריה ==
העיר נוסדה בשנת 1567 בשם סנטיאגו דה ליאון דה קראקס על ידי מגלה ארצות הספרדי דיאגו דה לוסנדה.
בעיר זו נולדו פרנסיסקו דה מירנדה בשנת 1750, וסימון בוליבר בשנת 1783.

במהלך המאה ה-16 העיר הותקפה על ידי פיראטים, אבל ההרים בחוף שימשו כמחסום טבעי, אחת הסיבות שגרמו לכך שבשנת 1577 העיר הפכה לבירת הפרובינציה של ונצואלה. למרות זאת ב-1680 הצליחו הפיראטים להגיע לעיר דרך מעבר הרים שלא היה בשימוש רב ושרפו את העיירה.
ב-1777 הפכה העיר למרכז השלטוני של הקפיטניה של ונצואלה.

ב-1811 נקראה הכרזת העצמאות בעיר שפתחה את מלחמת העצמאות של ונצואלה אשר נמשכה עד 1821. ב-26 במרץ 1812 הרסה רעידת אדמה את העיר. השלטונות באותה עת הציגו את רעידת האדמה כסימן אלוהי נגד ההתקוממות ועונש משמיים על הניסיונות למרוד בכתר הספרדי.

בשנת 1830 הפכה העיר לבירת ונצואלה.

גילוי הנפט באזור בראשית המאה ה-20 הביא להתפתחותה הכלכלית של העיר.

== יהודים בעיר ==

כיום חיים בוונצואלה כ-25 אלף יהודים, רובם המכריע בעיר הבירה קראקס. היהודים מאוגדים בקהילות שהעיקריות שבהם הן Unión Israelita de Caracas - הקהילה האשכנזית הגדולה והמבוססת, והקהילה הספרדית שהיא קטנה יותר, מסורתית יותר ובחלקה אף חרדית. במקום קיימת גם קהילה קטנה של בית-חב"ד המקומי המורכבת הן מיהודים אשכנזים והן מיהודים ספרדים.
בקרב יהודי קראקס קיימת הגירה שלילית, ההגירה קשורה לשלטון הקומוניסטי במדינה, למצב הביטחוני הירוד ולמיתון הכלכלי, רבים מהיהודים העוזבים את ונצואלה, בוחרים להגר לפלורידה שבארצות הברית.

== תחבורה ==
בקרבת העיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי סימון בוליבר. הרכבת התחתית של קראקס פועלת החל משנת 1983.

==ערים תאומות==
לקראקס ברית ערים תאומות עם הערים:
* 
* 
*
* 
* 
* 

== ראו גם ==
* קריית האוניברסיטה של קראקס
* המרכז הפיננסי קונפיננסאס

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אמריקה הדרומית: ערי בירה
קטגוריה:הערים המאוכלסות ביותר במדינתן
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:ונצואלה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
הארארה

הארארה (באנגלית: Harare ובעבר סולסברי (Salisbury)) היא בירת זימבבואה, מרכזה הכלכלי והאדמיניסטרטיבי והעיר הגדולה בה. על פי מפקד האוכלוסין האחרון של זימבבואה משנת 2022 התגוררו בעיר כ-1.49 מיליון תושבים ובמטרופולין שלה כ-2.427 מיליון תושבים.

==כלכלה==
העיר משמשת כמרכז למסחר בטבק, דגנים, כותנה, הדרים. תעשיית העיר מתבססת על טקסטיל ומוצריו, פלדה וכימיקלים. בקרבת העיר יש מכרות זהב.

==היסטוריה==
העיר נוסדה כמוצב צבאי בשנת 1890 על ידי כוח של שכירי חרב בפיקודו של ססיל רודס. במקורה נקראה העיר סולסברי על שם רוברט גסקוין ססיל - המרקיז השלישי של סולסברי, ובאותה עת ראש ממשלת בריטניה. המוצב הפך לעיר בשנת 1935. העיר הייתה בירת הפדרציה של רודזיה וניאזלנד ביו השנים 1953 ו־1963.

שם העיר שונה ב־18 באפריל 1982 - יום העצמאות השני של זימבבואה, והיא נקראת על שמו של ראש שבט השונה נהאראווה. שמותיהם של פרוורי העיר לא שונו, והם נושאים את שמותיהם האנגליים: בורודייל, מאונט פלזנט, טינוולד, רוטן רו וריטפונטיין.

ארגונים בינלאומיים, כגון נציבות זכויות האדם של האו"ם, טוענים כי מאז שנת 2002 מבוצע גירוש המוני של האוכלוסייה שהתקבצה לפרברי הארארה, מאז עצמאות זימבבואה ב-1980. רבבות בני אדם שגרו בפחונים מסביב לבירה נאלצו, על ידי שלטונו של רוברט מוגבה שליט המדינה, לעזוב את הבירה בכפייה. בעקבות צעד זה גונתה זימבבואה על ידי הקהילייה הבינלאומית והוטלו סנקציות שונות על המדינה.
מאז שנת 2000, נכרת הזנחה הולכת וגוברת בהארארה. מלונות הפאר והמסעדות בעיר נסגרו, האוכלוסייה הלבנה התמעטה, תנועת כלי הרכב כמעט הופסקה כליל עקב המחסור בדלק והפשיעה ברחובות עלתה.
גם הקהילה היהודית, שבימי תפארתה כללה שני בתי כנסת, בית ספר יהודי ותנועות נוער ציוניות, הדלדלה מאוד בשנים האחרונות. רבים מיהודי העיר היגרו לדרום אפריקה, בריטניה, אוסטרליה וישראל, שני בתי הכנסת בעיר מתקשים להשיג מניין ובבית הספר היהודי בעיר שרון כמעט ואין תלמידים יהודים.

==השכלה==
אוניברסיטת זימבבואה ממוקמת בהארארה.

==אקלים==
בהארארה שורר מזג אוויר ממוצע של 18 מעלות צלזיוס, פחות מהממוצע של מזג אוויר טרופי, בעקבות הגובה בו נמצאת העיר והרוח הדרומית הנושבת בה.
כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 828 מ"מ.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:זימבבואה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1890
ויליאם איש אוקאם

סארי]]
ויליאם איש אוקאם (באנגלית: William of Ockham; בסביבות 1285–1349) היה נזיר פרנציסקני ופילוסוף אנגלי, מאוקאם, כפר קטן במחוז סארי שבדרום מזרח אנגליה.

ויליאם הקדיש עצמו לחיי עוני קיצוני ומינימליסטיות. הוא היה מראשוני הנומינליזם, ויש המחשיבים אותו כאבי האפיסטמולוגיה המודרנית והפילוסופיה המודרנית ככלל, עקב טענתו כי רק הפרטים הם שקיימים, בניגוד לכללים האוניברסליים או הצורות, וכי כל הכללים האוניברסליים הם תוצאה של הפשטה של הפרטים, שנעשית על ידי המוח האנושי, ואין להם קיום מחוץ למחשבה. אוקאם נחשב גם כאחד מהלוגיקנים הגדולים של כל הזמנים.

ויליאם איש אוקאם דגל ב"אונטולוגיה פרסימונית", כלומר בצמצום מספר הישויות. לאחר מותו התפרסם אוקאם בזכות תרומתו למדע, הידועה כ"תערו של אוקאם" (Occam's razor): ה"תער" קובע, כי אם שתי תאוריות או שני הסברים מתחרים ביניהם, וכל שאר הדברים שווים, אזי סביר שההסבר הפשוט יותר הוא הנכון. ויליאם ניסח זאת כך: pluralitas non est ponenda sine necessitate (אין להניח ריבוי בלא צורך). רעיון זה מצא את מקומו במגוון שימושים פילוסופיים ומדעיים.

ויליאם איש אוקאם נקרא לאביניון על ידי האפיפיור יוחנן ה-22 ב־1324 והואשם בכפירה. הוא נשאר שם ארבע שנים תחת מעצר בית למעשה, בזמן שהוראתו וכתיבתו נחקרה. בתקופה זו, לבקשת האח מיכאל מצ'זנה, ראש המסדר הפרציסקני, חקר ויליאם איש אוקאם את הוויכוח בין האפיפיור לבין הפרנציסקנים לגבי הדוקטרינה של עוני השליחים, נקודה שהייתה מרכזית לדוקטרינה הפרנציסקנית אך האפיפיורות התנגדה לה. אוקאם הגיע למסקנה כי האפיפיור המכהן הוא כופר, עמדה שהוא ניסח בכתב. לפני שהגיעו למסקנה לגבי מעמדה של הפילוסופיה שלו, ברח ויליאם איש אוקאם מאביניון ב־26 במאי 1328, יחד עם מיכאל מצ'זנה ועוד כמה נזירים. הם ביקשו את הגנתו של לודוויג הרביעי בבוואריה. הוא הוחרם על ידי האפיפיור בשל עזיבתו את אביניון ללא רשות, אולם לא ידוע אם דעותיו נידונו גם הם לחרם.<ref name=Spade>Spade, Paul Vincent (ed.). The Cambridge Companion to Ockham. Cambridge University Press, 1999,</ref>

את שארית חייו העביר ויליאם איש אוקאם בכתיבה על עניינים פוליטיים ועל היחס בין הסמכויות והזכויות של הרשויות הרוחניות והארציות. בשנת 1349, עוד טרם פרצה המגפה השחורה, הוא מת במנזר במינכן שבבוואריה, גרמניה, כתוצאה ממחלת הדבר.

== בתרבות ==
ויליאם איש אוקאם שימש השראה ליצירתו של ויליאם מבסקרוויל , הדמות הראשית של הרומן של אומברטו אקו "שם הוורד".

== ראו גם ==
* היסטוריה של המדע בימי הביניים
* תערו של אוקאם

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים בריטים
קטגוריה:פילוסופים של ימי הביניים
קטגוריה:אנגלים
קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
קטגוריה:פרנציסקנים
קטגוריה:אנשים שנודו על ידי הכנסייה הקתולית
קטגוריה:ילידי 1285
קטגוריה:נפטרים ב-1349
פה

הפה הוא הפתח שדרכו יצורים חיים קולטים מזון או מים או נושמים דרכו.

הפה הוא החלק הראשון של מערכת העיכול, ובו מתחיל תהליך עיכול המזון. המזון נלעס, נגרס, מעורבב עם הרוק והופך לעיסה לקראת בליעתו. פעולות אלה מבוצעות באמצעות השיניים, הלשון, שרירי הלעיסה ובלוטות הרוק.

בפה גם ממומש חוש הטעם והוא משתתף גם בנשימה ובהפקת קולות, כולל דיבור.

הפתח של חלל הפה הוא השפתיים.

הפה הוא גם חלק ממערכת הנשימה. האוויר נכנס דרך האף בשאיפה ויוצא דרך הפה בנשיפה.

ישנם יצורים, דוגמת מדוזות ושושנות ים, להם אין פי טבעת, ועבורם משמש הפה גם כפתח היציאה של חומרי פסולת.

== התפתחות הפה ==
היצורים הקדומים ביותר שהתגלו להם היה פה התקיימו בתור הקמבריון, שהחל לפני כ-540 מיליוני שנים, ועל פי חלק מההערכות התקיימו גרסאות קדומות עוד יותר של פיות קדומים שטרם התגלו, וייתכן שאלו היו כבר בתור האדיקר, שקדם לקמבריון.

בתקופה המוקדמת ביותר ה"פה" היה לא יותר מפתח לתוך חלל פנימי בו התעכל המזון, וממנו התרוקנה הפסולת החוצה מין הגוף.

ניתוח של מאובן של יצור בשם Saccorhytus coronarious, שחי לפני כ-540 מיליון שנים והיה באורך של כמילימטר אחד, הצביע על כך שהיצור היה בעל פה שניתן לפתוח ולסגור אותו באופן יזום. ליצור זה היו פתחים קטנים סמוך לפה, שכנראה שימשו להוצאת הפסולת בנפרד.

התפתחותו של הפה המשיכה בתקופת הקמבריון, כאשר התפתחותם של איברים קדומים נוספים, דוגמת איברי תנועה ויכולת ראייה מוגבלת, הפכו את הפה לאיבר משמעותי יותר ודחפו להתפתחותו.

==ראו גם==
* מציצת אצבע

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

<br />

*
קטגוריה:מערכת העיכול
הנה אני מתחילה

"הנה אני מתחילה" הוא הרומן השני של הסופרת הישראלית יהודית קציר. הרומן ראה אור בסדרת "הספריה החדשה" של הוצאת הקיבוץ המאוחד.

== תקציר העלילה ==
גיבורת הרומן היא ריבי שנהר (שהיא גם גיבורת הרומן הקודם של קציר, "למאטיס יש את השמש בבטן").
הסיפור מתחיל בזמן הלווייתה של מיכאלה ברג, מורתה האהובה לספרות וחיבור של ריבי מימי החטיבה. ריבי, כבר בת 38, מחליטה לחפור אחר העבר שלה, שלה ושל מיכאלה, בחיפה של שלהי שנות ה-70. היא מוצאת את ארבע המחברות, היומנים שניהלה באותה תקופה, החל מגיל 13–16, בהן מסופר על סיפור אהבה חריג ולא מקובל בין השתיים - מיכאלה בת ה-26, המורה הנשואה, לבין תלמידתה המוכשרת והרגישה, בת ה-13 וחצי, שמתאהבת בה.

ארבע המחברות שמרכיבות את יומנה של ריבי כתובות בגוף שני והנמענת היא אנה פרנק, אודותיה למדה בבית הספר. ריבי חותמת על הרשומות ביומן בשם "קיטי", כשם ידידתה הדמיונית של אנה פרנק, לה כתבה ביומנה.

ביומניה ובשיחות עם מיכאלה, ריבי עוסקת בשאלה מי גרמה לתחילת פרשיית האהבים האסורה שנמשכה שנתיים, עד שהתפוצצה: היא עצמה או מיכאלה. דמותה של מיכאלה עשויה להיתפס כבוגרת וחכמה, אך גם כפתיינית ונצלנית. ריבי מציינת מספר פעמים שהיא התאהבה במורתה חודשים רבים לפני שהחל הרומן ביניהן, אך דמויות אחרות רואות ברומן ניצול של תמימותה ורגישותה של ריבי.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20041209013438/http://literature.kolyom.co.il/Article.php?TopID=1&CatID=14&SubCatID=7&ArticleID=2283 סקירת הספר] באתר "כליום ספרות".
* דן לחמן, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-719.htm יהודית קציר / הנה אני מתחילה]
* אסתי אדיבי-שושן, [http://estiadivi.blogspot.co.il/2011/07/blog-post_30.html איכה אשמור חסדו הפתאומי] - על הנה אני מתחילה, באתר [http://estiadivi.blogspot.co.il מחשבות על ספרים], יוני 2003
* 
*[https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-2729956,00.html הנה אני מתחילה / יהודית קציר], קטע מתוך הספר, באתר ynet, אוגוסט 2003

קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי הספריה החדשה
קטגוריה:ספרי הוצאת הקיבוץ המאוחד
קטגוריה:חיפה בספרות
מעגל היחידה

200px
במתמטיקה, מעגל היחידה הוא מעגל בעל רדיוס שאורכו יחידת מידה אחת, ומרכזו בראשית הצירים של מערכת צירים קרטזית. למעגל היחידה מספר שימושים בטריגונומטריה – באמצעותו ניתן להרחיב את הגדרתן של הפונקציות הטריגונומטריות, ולהגדיר יחידת מידה טבעית לזווית – הרדיאן. מעגל היחידה מסומן לעיתים קרובות <math>\mathbb{S}^1</math>.

העיגול ברדיוס 1 סביב הראשית, שמעגל היחידה הוא שפתו, נקרא עיגול היחידה.

==הגדרת הפונקציות הטריגונומטריות==
בהינתן זווית כלשהי, מגדירים אותה כרדיוס ש"מסתובב" נגד כיוון השעון ויוצר את הזווית הזאת עם הכיוון החיובי של ציר ה-x. אם הזווית שלילית, הסיבוב הוא עם כיוון השעון. אם הזווית גדולה מ-<math>360^\circ</math> (או <math>\ 2\pi</math> רדיאנים), זה יותר מסיבוב אחד ועל כן הזווית עם ציר ה-x היא השארית של חלוקת הזווית ב-<math>360^\circ</math>.

אם הזווית היא <math>\ t</math> ו-<math>\ (x,y)</math> היא הנקודה בה נוגע הרדיוס במעגל, אז נגדיר:

{|style="clear:right"
|-
|<math>\ \cos t=x</math>
|-
|<math>\ \sin t=y</math>
|}

==במישור המרוכב==
במישור המרוכב מעגל היחידה מורכב מכל המספרים המרוכבים שערכם המוחלט הוא 1 (ובכללם כל שורשי היחידה). לפי נוסחת אוילר כל מספר על מעגל היחידה ניתן להצגה כ-<math>\ e^{i\theta}</math> כאשר <math>\ \theta</math> היא הזווית (ברדיאנים) בין הציר הממשי למספר. איברי מעגל היחידה מהווים חבורה ביחס לכפל מספרים מרוכבים. זוהי חבורה חשובה ושימושית במתמטיקה והיא נקראת חבורת המעגל. מנוסחת אוילר נובע שהיא איזומורפית לחבורת המנה <math>\mathbb{R}/\mathbb{Z}</math> (כחבורות ביחס לחיבור).
===שימוש במעגל היחידה המרוכב===
כאשר מעבירים סדרה עתית למרחב הפאזה נהוג להשתמש במערכת קואורדינטות של המישור המרוכב. תחת מעבר זה הפאזה של סדרה עתית משמשת על מנת להגדיר משתנה מרוכב שהארגומנט שלו הוא הפאזה של הסדרה העתית וגודלו הוא אחד. העתקה זו מעתיקה כל מקטע של סדרה עתית אל עבר רדיוס של מעגל היחידה המרוכב. המעבר אל מרחב הפאזה מאפשר הפעלה של שיטות לחקר קישוריות בין סדרות כמו phase lag index או (Inter-site phase clustering (ISPC. חקר הקישוריות חשוב במיוחד בחקר קישוריות מוחית כיוון שהמידע שנמדד מהמוח האנושי הוא לרוב סדרה עתית. וככזה מציאת הקישוריות בין סדרות עתיות שקול למציאת קישוריות בין אזורים אלקטרודות או תדרים מוחיים כתלות במידע הנמדד.

==ראו גם==

* כדור (טופולוגיה)
* גאומטריה אנליטית
* קואורדינטות פולריות
* שורשי היחידה
* ריבוע יחידה
* קוביית יחידה

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:אנליזה מרוכבת
היחידה
קטגוריה:1 (מספר)
CD-ROM

CD-ROM 
CD-ROM (ראשי תיבות של Compact Disc Read-Only Memory) הוא תקליטור לקריאה בלבד עליו מוקלט מידע בינארי למחשב (Data), בניגוד לתקליטורים הראשונים שהיו מיועדים לאחסן מוזיקה בלבד. השימוש הנפוץ ב-CD-ROM הוא להפצת תוכנות ומשחקי מחשב אך נעשה בהם שימוש גם להפצת מאגרי מידע (למשל בסיסי נתונים או קובצי מולטימדיה).

== מבנה ותקנים ==
מבחינת מבנה ומראה תקליטורי CD-ROM זהים לתקליטורי שמע ולתקליטורים אחרים (ההבדל היחיד הוא באופן שבו מיוצג המידע). התקליטור עשוי מחומר פלסטי שקוף בעובי 1.2 מ"מ ועליו עלה אלומיניום דק המשמש כמחזיר אור. על גבי התקליטור ערוכים תאים המסודרים בצורת ספירלה, כאשר קרן הלייזר של כונן התקליטורים מאירה על התאים, הקרן מוסטת מעט ומוחזרת לנקודה אחרת מנקודת המקור. ההיסט מתורגם למידע בינארי.

התקנים לכתיבת וקריאת נתונים מ-CD-ROM נוצרו ב-1987 על ידי מהנדסים של חברות סוני ופיליפס וקובצו לספר הצהוב שהוא אחד מ"ספרי הקשת" בהם הוגדרו התקנים לשלל תקליטורים.

=== מבנה נתונים ===
CD-ROM מחולק לסקטורים (Sector) בני 2352 בתים, המחולקים ל-98 פריימים (Frame) בני 24 בתים. תקליטורי מידע רגילים (Mode-1) עושים שימוש ב-2048 בתים בכל סקטור לאחסון המידע, ושאר הבתים משמשים לזיהוי ותיקון שגיאות. קיימים גם תקליטורים שעושים שימוש ב-2336 בתים לאחסון המידע (Mode-2) אך הם משמשים בעיקר לאחסון וידאו. תקליטורי מוזיקה (CD-R) עושים שימוש בכל 2352 הבתים לאחסון מידע. תקליטור סטנדרטי של 74 דקות מכיל 333,000 סקטורים אך קיימים גם תקליטורים קטנים או גדולים יותר. הנפח הכולל של תקליטור מידע רגיל (Mode-1) הוא 682 מגהבייט.

מבנה הנתונים בסקטור של CD-ROM Mode-1 הוא -
{|class="toc" border="1" style="border-collapse:collapse; text-align:center ;float:left;"
|colspan="8" align="center" bgcolor="#aaaaaa"|<small>השוואה בין מבנה סקטור של תקליטור שמע לזה של CD-ROM Mode-1. ו CD-ROM MODE-2
</small>
|-
| align="center"|סוג
|colspan="7" align="center"| ← 2,352 בתים →
|-
!תקליטור שמע:
|style="background:#FFF" colspan="7" align="center" width="235"|2,352 בתים של שמע
|-
!CD-ROM Mode-1:
|style="background:#FC0" width="12"|12
|style="background:#0CF" width="3"|3
|style="background:#0af" width="1"|1
|align="center" style="background:#FFF"|2,048 בתים של מידע 
|style="background:#0F0" width="4"| 4 
|style="background:#396" width="8"| 8 
|style="background:#9C0" width="27"| 276
|-
!CD-ROM Mode-2:
|style="background:#FC0" width="12"|12
|style="background:#0CF" width="3"|3
|style="background:#0af" width="1"|1
|align="center" style="background:#FFF" colspan="4"|2,336 בתים של מידע 
|}
* 12 בתים – סנכרון
* 3 בתים – כתובת הסקטור
* 1 בתים – סוג הסקטור (mode-0, mode-1 או mode-2)
* 2048 בתים – מידע
* 4 בתים – זיהוי שגיאות
* 8 בתים – ריקים
* 276 בתים – תיקון שגיאות

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ecma-international.org/publications/standards/Ecma-130.htm Emca-130] – "הספר הצהוב", מגדיר את התקנים ל-CD-ROM
* 
* 

קטגוריה:מדיה אופטית
דבוקה

דבוקת רוכבי אופניים במרוץ ה[[טור דה פראנס 2005]]
דבוקה או פלוטון (בצרפתית: Peloton, בתרגום מילולי: צרור או מחלקה צבאית) היא קבוצת רוכבים הנעה על הכביש במבנה מקובץ. בהקשר של מרוץ אופני כביש, בדרך כלל הכוונה לקבוצת הרוכבים הגדולה ביותר במרוץ, אולם לעיתים, הכוונה לקבוצת הרוכבים בעלת התפקיד המשמעותי ביותר בתוצאת המרוץ, גם אם נמצאות מאחוריה קבוצות רוכבים שבהן מספר גדול יותר של רוכבים. במרוץ, הדבוקה כוללת רוכבים מקבוצות שונות המתחרות זו בזו.

על פי חוקי מרוצי האופניים, לכל הרוכבים בדבוקה נתונה (קטנה או גדולה) ניתן זמן זהה בעת שהם חוצים את קו הסיום של המרוץ. החוק נועד למנוע מצב בו בשלב האחרון של המרוץ יתחרו הרוכבים זה בזה תוך לקיחת סיכון מיותר.

במרוצי קטעים, במקרה של נפילה, תקר, או תקלה מכנית המתרחשת בשלושת הקילומטרים האחרונים של קטע שאינו מסתיים בעלייה, נרשם לרוכב (או לרוכבים) שהיה מעורב בנפילה הזמן של הרוכבים האחרים שהיו איתו יחד בדבוקה בעת התאונה.

רוכבי אופניים יכולים לחסוך אנרגיה ומאמץ בכך שהם רוכבים קרוב ו"חותכים" את האוויר אחד לשני (מקטינים את כוח הגרר של האוויר). כדי להשיג יתרון זה, על הרוכבים לשמור על מרחק של כעשרים סנטימטר זה מזה, דבר המצריך תיאום בין רוכבי האופניים במקרה של שינוי כיוון פתאומי או עצירה לא מתוכננת.

הדבוקה יוצרת מעין מעטפת אווירודינמית לרוכבים שנמצאים בתוכה. לפיכך, הרוכבים הבולטים בקבוצות המשתתפות במרוץ מסתייעים בחבריהם לקבוצה, הנקראים דומסטיקים (פועלים). אלה רוכבים לפניהם ומצידיהם ומקטינים את חיכוך האוויר למובילי הקבוצות. במרוצים ברמות הגבוהות, רק בחלק המאוחר במרוץ נחשפים מובילי הקבוצות אל הרוח.

במרוצי ריצה ובשחייה במים פתוחים משתמשים במונח "דבוקה" במשמעות זהה. בצניחה, דבוקה היא קבוצת צנחנים הקופצים מן המטוס בזה אחר זה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tapuz.co.il/tapuzforum/main/articles/article.asp?forum=652&a=33540&c=4225&sc=0&ssc=0 כללי הפלוטון], מאמר מפורום אופניים באתר תפוז.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרוצי אופניים
יוצאים קבוע

יוצאים קבוע הוא הסרט השני בסדרת סרטי אסקימו לימון. הסרט עוקב אחר בנצי, מומו ויהודה'לה שטופי הזימה בתל אביב של סוף שנות החמישים.

הסרט הופץ על ידי סרטי נח. המועצה לביקורת סרטים ומחזות הגבילה את הצגת הסרט למבוגרים מגיל 16.
== עלילה ==
במהלך מעשה קונדס במכולת השכונתית, בנצי מתאהב בבחורה שקטה ותמימה ממשפחה טובה בשם תמי (איבון מיקלוש), שתחילה לא נענית לחיזוריו אך לאחר זמן קצר השניים יוצאים למסיבה, מתנשקים נשיקת אוהבים ויוצאים קבוע. תמי מעוררת את תשומת ליבו של מומו, שלוטש אליה עיניים בעודו יוצא עם שלי (דפנה ארמוני) בעוד יהודה'לה יוצא עם ברכה (רחל שטייניר), הממשוקפת והגמלונית, אשר מאוהבת בבנצי, ומקנאת בתמי. במסיבה שערך יהודה'לה מנסה בנצי לשכב עם תמי, אך השניים רבים והיא עוזבת את המסיבה. ברכה מנסה לשכב עם בנצי במסיבה כאשר הוא שיכור כלוט וחושב שהיא תמי, אך כאשר הוא מבין שהיא חברתו של יהודהל'ה הוא דוחה אותה, נגעל מהמחשבה שהיא תעשה דבר שכזה לחברו יהודה'לה. מומו צופה מבלי שהם יודעים, מלשין על בנצי וגונב לו את תמי. בנצי המאוהב קשות בתמי לא מרפה עד שהוא משיג אותה בחזרה.

==הסרט בקופות==
הסרט הצליח בקופות ומכר 640 אלף כרטיסים בישראל ו-1.5 מיליון בגרמניה המערבית. אך כמו כל שאר הסרטים בסדרה לא הצליח לשחזר את ההצלחה הגדולה של הסרט הראשון בסדרה שמכר בישראל מעל 1.2 מיליון כרטיסים.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://open.spotify.com/episode/3h8xF6luJcpzjNJ1iFLs9x?si=i-Gx4n4BQY-Gh6Q_Z_ZWwQ "אסקימו לימון 2: יוצאים קבוע"] - פרק בפודקאסט "טראשטוק", בהגשת גילי פורת ושני קיניסו

*, באתר וואלה! VOD

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסקימו לימון
קטגוריה:סרטי בועז דוידזון
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטי נעורים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1979
מודם

מודם DSL מודרני

מודם (מאנגלית, קיצור של Modulator-Demodulator) הוא התקן המאפנן ומפענח מידע דיגיטלי על גל נושא בתווך כלשהו, וכך מאפשר שידור וקליטה של המידע.

סוגי הגל הנושא:
* מתח חשמלי - להעברה בזוג תילי נחושת (קו טלפון או חיבור הכבלים למשל).
* קרן אור - מודמים אופטיים מאפננים מידע באמצעות דיודה פולטת אור או דיודת לייזר להעברה באוויר או בסיבים אופטיים.
* גלי רדיו - מודמי רדיו מאפננים מידע על גלי רדיו באוויר (למשל בטלפון סלולרי). 

השימוש במושג מודם בשפה לא מקצועית רווח בעיקר לתיאור מודמים המשמשים לתקשורת מחשבים על גבי רשת הטלפוניה או על גבי רשת הטלוויזיה בכבלים.

==מודם טלפוניה==
ערימת מודמים חיצוניים ישנים
צליל של מודם חיוג בעת התחברות לספק האינטרנט
קווי טלפון נוצרו לשם העברת אותות אנלוגיים - הקולות של האנשים המשוחחים בטלפון. המחשב, לעומת זאת, מפיק אותות דיגיטליים - רצף של סיביות. המודם נועד לעשות את ההמרה הנדרשת, מאותות דיגיטליים לאנלוגיים ובחזרה.
מודם ממיר אותות קול אנלוגיים, המגיעים אליו מרשת הטלפון, אל אותות דיגיטליים - שפת המחשב, ולהפך. תהליך של העברת מידע (דיגיטלי או אנלוגי) לצורה הניתנת לשידור (כרגיל על גל נושא) נקרא אפנון. באפנון תדר שהשתמשו בו במודמים הראשונים את הסיביות 0 ו-1 ייצגו שני צלילים שונים. כמו כן ניתן להשתמש באפנון משרעת ואפנון מופע. בעזרת חיבור מספר סוגי אפנון שונים ניתן לבצע הגדלת כמות האינפורמציה הדיגיטלית. נהוג גם לדחוס דיגיטלית את המידע לפני המשלוח כדי לשפר את קצב ההעברה האפקטיבי.

במודמים של מחשבים אישיים מקובל לחלק את המוצרים לשני סוגים: 
* מודם פנימי - כרטיס שאותו מתקינים על לוח האם של המחשב. רובם המוחלט של המודמים הפנימיים משתמשים בטכנולוגיית ה־PCI (בה משתמשים רוב כרטיסי ההרחבה הפנימיים במחשבים אישיים); עד לתחילת שנות ה־90 השתמשו המודמים בטכנולוגיית ISA, אשר כמעט ואינה בשימוש עוד.
* מודם חיצוני: נמצא במארז נפרד ומתחבר אל המחשב באמצעות כבל תקשורת. מודם חיצוני מחובר בדרך כלל לאספקת חשמל חיצונית בנוסף לחיבור התקשורת למחשב. מודמים חיצוניים מתחברים למחשב PC דרך היציאה המקבילית, היציאה הטורית ובמודמים חדישים יותר גם ליציאת ה־USB.

==ראו גם==
* FXO

==לקריאה נוספת==
* יוסף פנחסי, "תקשורת ספרתית ומודמים", המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון, 2008 ()

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
בוהמה

איור של רובודי לספר של אנרי מירז'ה - "סצנות מחיי הבוהמה", 1913
אנשי הבּוֹהֶמָה (מצרפתית: La bohème) הוא כינוי ליוצרים ואנשי רוח המנהלים אורח חיים החורג מהשגרה, ומאופיין בהיעדר קביעות, נדודים ושינויים תכופים.

==מקור המילה בוהמייני==
שורש המילה במאה ה-15, כשמלך בוהמיה, זיגמונד, שהיה מרוצה מפועלם של הצוענים בהכנת חרבות וקני רובים עבור צבאו, העניק להם זכויות שונות ואף צייד אותם בתעודות שאיפשרו להם לנוע בארצות מערב אירופה. צוענים שהגיעו עם תעודות של בוהמיה לצרפת כונו שם, בין שאר כינויים (לדוגמה, Tsiganes או Romanichals) "בוהמיינים". הקהילה הצוענית בצרפת נרדפה קשות וממושכות, והחקיקה לאורך השנים הטילה עונשים כבדים על מי שהוגדר "נווד" או "בוהמייני".

==התפתחות המונח==
בתחילת המאה ה-19 החל המונח לשמש, במקביל, לציון אדם נווד, נטול שורשים, ונעדר הכנסה קבועה. אצל כותבים כאנרי מירז'ה או אונורה דה בלזאק, שניים שעסקו ב"בוהמיה" תוארו הבוהמיינים כמי שאינם מחזיקים במקצוע מוגדר, או שמשלח ידם האמנותי אינו נחשב בעיני החברה מקצוע ראוי, שהכנסתם נתונה לתנודות חריפות, נוכלים לעת מצוא, גאונים נסתרים או אף פושעים.

דימוי כפול זה של הבוהמיינים - יצירתיים, צעירים, נוודים, בעלי הכנסה מפוקפקת לפרקים; ובהכללה: היפוכו של הבורגני - נותר בעינו, ושימש בהתייחס גם לגלגולים מאוחרים יותר של בוהמה, כמו הבוהמה האמנותית של הרבע השלישי של המאה ה-19 ושנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 בצרפת, בהתייחס ל"דור הביט" בשנות החמישים, להיפים בשנות השישים, וכדומה. לעיתים קרובות נקשר אורח חייהם של אנשים בוהמיים בשתיית משקאות חריפים, שימוש בסמים ומתירנות מינית. רבים מהיוצרים החשובים ביותר של המאה ה-20 נחשבו (בעיני עצמם או אחרים) בוהמיינים.

==קהילות בוהמה==
קהילות בוהמה פרחו בערים מסוימות בתחילת המאה ה-20, ובמיוחד בשכונות ספציפיות: שוואבינג במינכן; מונמרטר ומונפרנס בפריז; גריניץ' וילג' בניו יורק; נורת' ביץ' והייט-אשבורי בסן פרנסיסקו; סוהו, פיצרוביה וצ'לסי בלונדון. "בוהמות" מודרניות ניתן למצוא באמסטרדם שבהולנד; בווילנה, בירת ליטא; בקטמנדו, בירת נפאל; ובצ'אנג ראי שבתאילנד. בישראל, מרכז הבוהמה שוכן מאז שנות ה-30 של המאה ה-20 בעיר תל אביב, כשלצידו, בתקופות שונות, מרכזים בוהמיים גדולים בצפת, בעין הוד ובירושלים.

שירו של שארל אזנבור "לה בוהם" מספר על צייר מזדקן הנזכר בחיי הבוהמה שחי כאמן צעיר, רעב אך מאושר, במונמרטר שבפריז.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרבויות
קטגוריה:אמנות
קטגוריה:צוענים
שאה

סמל רשמי אימפריאלי של שאה בשושלת פהלווי]]

שאה (בפרסית: شاه) הוא תוארם של מלכי פרס (כיום איראן) והאימפריה הפרסית האחמנית הקדומה. מקור התואר הוא במילה הפרסית הקדומה "𐏋 xšāyaθiya" שמשמעה "מלך".

השאה האחרון, מוחמד רזא פהלווי, קרא לעצמו "שאהנשאה" (בפרסית: شاهنشاه), שפירושו "מלך המלכים" בעת הכתרתו. המלוכה שאליה השתייך, שושלת פהלווי, הייתה האחרונה באיראן.

בנוסף, כינו עצמם בתואר פאדישאה שליטים מוסלמיים בהודו, סולטאני האימפריה העות'מאנית, והסלג'וקים ושליטי אימפריות אחרות במרחב האיראני והטורקי.

מקור השם של משחק הכס שחמט הוא מפרסית (הלחם בסיסים של "שח" + "מט"), שפירושו "מארב למלך" או "מלך מובס". אטימולוגיה עממית מייחסת לשמו של המשחק את הפירוש "מלך מת", אך זו אינה המשמעות האמיתית.

== היסטוריה ==
=== האימפריה האחמנית ===
השימוש הקדום ביותר בתואר דומה הוא של מלכי האימפריה הפרסית האחמנית. 

=== תום תקופת השאה ===

שליטים בעלי תואר שאה שלטו בפרס תקופה ממושכת.

מוסד השאה התערער בהדרגה במהלך המאה ה־20, בה החלו באיראן תהליכי מודרניזציה, והתעורר קונפליקט בין תנועות חברתיות מודרניות לבין הממסד השמרני. משברים כלכליים וחברתיים לאורך המאה עוררו תנועות התנגדות מול השאה, כאשר גם כינונה של חוקה בשנת 1906 לא סייעה להרגיע את הרוחות לאורך זמן. לאחר תקופת שפע באמצע המאה ה־20, הגיעה תקופת שפל כלכלי, וההתנגדות הציבורית כלפי השלטון דווקא בתקופה של שיפור כלכלי לכאורה, זאת מכיוון שהשגשוג הגיע רק לחלקים קטנים של האוכלוסייה והגביר את התחושה של הניכור והמרד, שנענו מצד השאה בדיכוי. התדרדרות כלכלית נוספת בשנות ה־70 הגבירה את ההתנגדות לשלטון לשפל חדש.<ref name=":1"></ref>

בשנת 1979 התאחדו להפלת ממשל השאה קבוצות שונות, שכל אחת הייתה בעלת אג'נדה שונה. באותה שנה היו באיראן גם קבוצות בעלות אג'נדה פמיניסטית וליברלית שחברו לאנשי ח'ומייני התאוקרטים מתוך הנחה ש"יותר גרוע מהשאה לא יכול להיות". שיתוף פעולה זה יצר את המהפכה האסלאמית באיראן שהפילה את השלטון וחתמה את הגולל על מוסד השאה האיראני.

לאחר תקופת השאה באיראן, הפכה איראן לתאוקרטיה, ותואר המנהיג במדינה השתנה למנהיג העליון של איראן.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:מלכים
קטגוריה:תוארי אצולה
קטגוריה:תארים עות'מאניים
שאילתה (ממשל)

שאילתה (בעבר רווח הכתיב שאילתא) היא שאלה שחבר פרלמנט מציג בפני שר בממשלה. השאלה חייבת לעסוק בתחום עיסוקו של המשרד שעליו ממונה השר.

המילה שאילתה שבה לשימוש בעקבות הצעתו של זלמן שזר, לימים נשיא ישראל השלישי. בערך בשנת 1945 חיפש דוד רמז, יו"ר ישיבת הוועד הפועל של ההסתדרות באותה עת, חלופה עברית למילה אינטרפֵּלציה (interpellation); הוא פנה אל שז"ר, והלה הציע מיד לייחד להוראה זו את המילה הקיימת שאילתא <small>(בעקבות הארמית שְׁאֵלְתָא).</small>

==דיני השאילתה בכנסת==
על השאילתה להיות מנוסחת בתמציתיות ובנייטרליות ולעסוק בסוגיה ספציפית וקונקרטית. יושב ראש הכנסת רשאי לפסול או לנסח מחדש שאילתות פגומות. לשר הנשאל ניתנים 21 יום להשיב על השאילתה, ויושב ראש הכנסת רשאי להוסיף עליהם עוד 21. 

התשובה לשאילתה מוקראת על ידי השר הנשאל - או על ידי שר אחר לאחר אישור יושב ראש הכנסת - במליאת הכנסת, אלא אם כן השואל אינו נוכח, ואז התשובה מועברת לפרוטוקול הישיבה מבלי שתוקרא; רשאי השואל לבקש שהתשובה תישלח אליו בדואר או תפורסם ב"דברי הכנסת" מבלי שתוקרא. בנוסף לכך, רשאי השר לסרב לענות לשאילתה אם הוא חושב שיש בהקראת התשובה בפומבי משום נזק למדינה. 

לאחר מתן התשובה, רשאי חבר הכנסת השואל לשאול עוד שאלה קצרה בעל פה – לפי אותן ההגבלות החלות על השאילתה הרגילה; השר המשיב יכול להשיב על שאילתה נוספת זו בעל פה, לסרב להשיב אם תהיה בתשובה פומבית משום פגיעה במדינה, או לבקש שהשאילתה הנוספת תוגש לו בכתב - במקרה זה חייב השר להשיב עליה תוך 7 ימים.

כלי השאילתה נועד לסייע לחברי הכנסת בפיקוח על עבודת משרדי הממשלה. שימוש נכון של חבר כנסת בשאילתות עשוי להביא לחשיפת עוולות, להפיכת העשייה המשרדית שקופה לציבור, ואף לשינוי מדיניות נקודתי. במהלך השנים חלה ירידה עקבית בשימוש של הח"כים בכלי זה. בידי הכנסת מצויים הכלים לחייב את משרדי הממשלה לענות לשאילתות אך אין להם מוטיבציה לכך בשל השתייכות רובם לקואליציה. כתוצאה אחוז קטן מאוד מתוך השאילתות המוגשות מקבל מענה<ref></ref>.

==שאילתה במועצת עיר==
על פי פקודת העיריות רשאי חבר מועצת עירייה להגיש לראש העירייה שאלה המנוסחת "בקיצור נמרץ" לא יאוחר מ־48 שעות לפני תחילת ישיבת מועצה ועל ראש העיר להשיב בכתב ולהקריא את התשובה באותה ישיבה. כל חבר מועצה רשאי להגיש עד שתי שאילתות בכל ישיבה. השואל רשאי להציג, לאחר הקראת התשובה שאלה קצרה נוספת בעל פה שתענה במקום על ידי ראש העירייה או אדם מטעמו. תשובות לשאילות יינתנו בתחילתה של ישיבה מן המניין, השאילתות והתשובות יירשמו בפרוטוקול הישיבה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.knesset.gov.il/rules/heb/Template.asp?sFileNm=bchap3.htm דיני השאילתות] ב[http://www.knesset.gov.il אתר הכנסת]
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ממשל ומדיניות
קטגוריה:הכנסת
חומת סוגרים

קטע מחומת הסוגרים בחצור. הקטע מחובר לצד הדרומי של שער התאים בעיר
חומת סוּגרים היא מערך הגנתי המורכב משתי חומות, חיצונית ופנימית. בתוך החלל הריק שבין החומות הוצבו קירות חוצצים, במטרה ליצור חדרים. לתוך החדרים הייתה גישה מדלתות תוך-עירוניות.
החדרים הפנימיים שימשו כחדרי אחסון, או מגורי חיילים בעתות שלום. בעתות מלחמה מולאו בעפר וכך ספקו לעיר הגנה רבה יותר מכל חומה מוצקה. כמו כן, מבנן הפשוט הנמיך את מחיר בנייתן. לתוך החומה לרוב הוכנסו מגדלים רבים שרוחבם עלה על רוחב החומה. נוסף למגדלים, שולבו בחומה שערי תאים.

המוקדמות במערכות הללו נמצאו בתל אל פול, כנראה אתר "גבעת שאול", לקראת תום תקופת הברזל I. מופעים מוקדמים נוספים של חומת הסוגרים בני המאה העשירית נמצאו גם בנחל ארנון (מואב הקדומה), העי (א-תל), המצפה (א-נצבה ליד רמאללה), גבעון ומכמש (חרבת א-דווארה). מאוחר יותר, בתקופת הברזל II, הפכה החומה לאופיינית עבור ערי המלכות החשובות כמגידו, גזר וחצור. היא ממשיכה להופיע באופן בולט במאות ה-8 וה-7 לפני הספירה. יגאל ידין שיער כי בניין החומות הללו היה חלק יחיד במינו ממפעל הבנייה של המלך שלמה, כפי שמתואר במלכים א', ט', ט"ז : "...לִבְנוֹת...וְאֶת-חָצֹר וְאֶת-מְגִדּוֹ, וְאֶת-גָּזֶר". 

ארכאולוגים מאוניברסיטת תל אביב שללו את התיקוף של ידין לגבי מערכות הגנה שכאלו, ובייחוד שערי תאים, באתרים דוגמת אשקלון. הארכאולוגים ישראל פינקלשטיין ודוד אוסישקין תיארכו את מרבית מרכיבי השכבה המכילה את השער התאי במגידו למאה התשיעית לפנה"ס. היותה של מגידו המפתח לחקר ארכאולוגיית הממלכה המאוחדת משפיע על תארוכי בניין החומות.

ארכאולוגים אחרים כמו עמיחי מזר טענו שאי אפשר לאשש בוודאות את התיאוריה של ידין, אולם מאידך הממצאים לא החלטיים מבחינת תארוך כדי לשלול אותה על סף. לכן לדעתם אף היום ניתן להחזיק בדעה זו. 

== לקריאה נוספת ==
* ידין יגאל, חצור, הוצאת ספריית מעריב והאוניברסיטה העברית, 1975.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.ebibletools.com/israel/gezer/notes/casemate.htm בנין חומת סוגרים]
*[http://www.bu.edu/anep/Ir.html ביצורי שלמה(?) בעת הברזל II]
*[https://web.archive.org/web/20071006180159/http://www.jewishhistory.com/jh.php?id=Egyptian&content=content%2Ftenth_century היסטוריה יהודית, הוויכוח על המאה העשירית לפנה"ס]

סוגרים
המנון איטליה

שיר האיטלקים () הוא ההמנון הלאומי של איטליה. מכונה גם ההמנון של מאמֶלי (על שם מחבר ההמנון, גופרדו מאמלי) ואחי איטליה (על פי השורה הפותחת של השיר).

ההמנון נכתב בג'נובה בשנת 1847, על ידי סטודנט בן 20 בשם גופרדו מאמלי.

ההמנון מדבר על ההיסטוריה האיטלקית, ובעיקר המאבק לאיחוד איטליה ושחרורה מעולה של האימפריה האוסטרית.
הוא מזכיר במקצת את ההמנון הצרפתי מבחינת התוכן. בשני ההמנונים מוזכרת יציאה לקרב, הקרבה וכו'. אף יש משפט זהה כמעט לחלוטין: .

ההמנון האמור החליף ב-1946 את הג'ובינצה, המנון המפלגה הפשיסטית, אשר בין השנים 1943-1924, ובייחוד אחרי 1932, שימש במידה רבה, אם כי לא רשמית, ההמנון האיטלקי.

== מילות השיר האיטלקי ==
{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! איטלקית
|-
| <poem>הו, אחי איטליה,
איטליה נעורה,
בקסדתו של סקיפיו
הציבה היא את ראשה,
היכן הניצחון?
הניחו לה לכרוע,
שהאל יעשנה
לשפחת רומא.

פזמון:
הבה נתלכד לפלוגה,
נכונים אנו למות.
נכונים אנו למות,
איטליה קוראת לנו.

זה מאות שנים שאנו
נרמסים, נלעגים,
משום שאיננו אומה מאוחדת,
משום שאנו מפולגים.
הניפו דגל אחד, תקווה אחת
שתאסוף את כולנו:
שנהיה מאוחדים
צו השעה כבר קרא.

(פזמון)

הבה נתאחד, נאהב את הזולת,
רק אחדות ואהבה
יראו לעם
את דרכו של האל.
הבה נשבע לחרות
אדמת מולדתנו:
תאוחד, בחסות האל,
ומי יוכל להביסנו?

(פזמון)

מהאלפים ועד סיציליה
קרב לניאנו בכל מקום הוא,
כל חייל של פרוציו
בעל יד, בעל לב הוא,
בני איטליה
קוראים אל בָּלִילָה,
כל פעמון מצלצל
משמיע את הערבית.

(פזמון)

הם קני סוף הכורעים
חרבות שכירי-חרב:
הנשר האוסטרי
כבר איבד את נוצותיו.
דמה של איטליה,
והדם הפולני,
שותה היא עם הקוזקים,
אך לבבה נשרף בלהבות.

(פזמון)</poem>
| dir="ltr" | <poem>Fratelli d'Italia,
l'Italia s'è desta,
dell'elmo di Scipio
s'è cinta la testa.
Dov'è la Vittoria?
Le porga la chioma,
ché schiava di Roma
Iddio la creò.

Coro:
Stringiamci a coorte,
siam pronti alla morte.
Siam pronti alla morte,
l'Italia chiamò.

Noi fummo da secoli
calpesti, derisi,
perché non siam popolo,
perché siam divisi.
Raccolgaci un'unica
bandiera, una speme:
di fonderci insieme
già l'ora suonò.

(Coro)

Uniamoci, amiamoci,
l'unione e l'amore
rivelano ai popoli
le vie del Signore.
Giuriamo far libero
il suolo natio:
uniti, per Dio,
chi vincer ci può?

(Coro)

Dall'Alpi a Sicilia
Dovunque è Legnano,
Ogn'uom di Ferruccio
Ha il core, ha la mano,
I bimbi d'Italia
Si chiaman Balilla,
Il suon d'ogni squilla
I Vespri suonò.

(Coro)

Son giunchi che piegano
Le spade vendute:
Già l'Aquila d'Austria
Le penne ha perdute.
Il sangue d'Italia,
Il sangue Polacco,
Bevé, col cosacco,
Ma il cor le bruciò.

(Coro)</poem>
|}

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.quirinale.it/simboli/inno/inno.htm From Quirinale, residence of the Head of State, lyrics and music] 

==הערות שוליים ==

קטגוריה:איטליה: סמלים לאומיים
איטליה
שיר האיטלקים
קטגוריה:שירים המבוססים על פואמות
חצצית

חצצית הוא שמו של אמצעי לפיזור הפגנות ומערכת נשק אל-הרג העושה שימוש ביידוי אבני חצץ לצורך פיזור הפגנות אלימות ומהומות.

==פיתוח החצצית==
החצצית פותחה בידי רפא"ל עבור צה"ל במהלך האינתיפאדה הראשונה, מתוך כוונה שתשמש אמצעי לפיזור הפגנות שאיננו קטלני. הרעיון של שימוש באבני חצץ נבע מהסיכון המועט בהשלכת אבן קטנה, שגודלה בערך כגודל זית, לעבר המפגינים כמו-גם מהעלות הנמוכה של החצץ וזמינותו הרבה לעומת אמצעים אחרים לפיזור הפגנה.
בתחילה פותחה מערכת "חצצית" שנישאה על-גבי רכב ולאחר מכן פותחה גם מערכת דומה שנישאה על ידי מסוק.

==מבנה החצצית==
עקרון פעולתה של מערכת ה"חצצית" מושתת על מכונה חקלאית לפיזור דשנים בשדות חקלאיים.
מערכת ה"חצצית" הותקנה על-גבי קומנדקר שנשא מכל ובתוכו חצץ. החצץ "הוזרם" למכל אחר שבו סבב במהירות ציר שממנו בלטו מספר זרועות קצרות, שבקצהן מעין שקע. אבני החצץ שנשפכו למכל זה נאספו לתוך שקעים
אלו ובגלל תנופת הסיבוב של הזרועות הושלכו החוצה, דרך פתח רחב שנקבע לרוחב המיכל, לעבר האזור שמול קדמת הקומנדקר. בגלל פשטות המנגנון התקבל פיזור בלתי מדויק, גם אם אחיד למדי, של מטר אבני חצץ שניתך למרחק של בערך 50–100 מטר לפני הקומנדקר.

מערכת סגריר-אבא - לאחר פיתוח מערכת החצצית הרכובה, פותחה גם מערכת לפיזור חצץ ממסוק לאותה המטרה. המערכת המוסקת פעלה באופן שונה מאחר שלא היה בה צורך בזרועות מסתובבות כדי להשליך את החצץ לעבר המתפרעים. במערכת המוסקת החצץ פוזר דרך צינור, באמצעות כח הכובד בלבד, ממיכלים שהותקנו על המסוק.

==שימוש בחצצית==
בעדותו בפני ועדת אור תיאר ניצב אליק רון את החצצית:

תוך זמן קצר התברר חוסר האפקטיביות של השימוש בחצצית. טווח זריקת אבני החצץ לא עלה על 100 מטר, והפגיעה בהמון מתפרע לא הייתה משמעותית.

==ראו גם==
*אמצעים לפיזור הפגנות
*כדורי גומי
*האינתיפאדה הראשונה
*אירועי אוקטובר 2000

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:רפאל: מוצרים
קטגוריה:נשק אל-הרג
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:אמצעים לפיזור הפגנות
שפה חופשית הקשר

במדעי המחשב, שפה חופשית הקשר (או שפה חסרת הקשר) היא שפה פורמלית אשר קיים דקדוק חסר הקשר המגדיר אותה; כלומר, שפה <math>\ L</math> היא שפה חופשית הקשר אם קיים דקדוק חסר הקשר <math>\ G</math> כך ש-<math>\ L</math> היא אוסף כל המילים שניתן לגזור מהסימן התחילי של <math>\ G</math>. ניתן להוכיח, ששפה היא חופשית הקשר אם ורק אם קיים אוטומט מחסנית לא דטרמניסטי המקבל אותה.

משפחת השפות חופשיות ההקשר סגורה תחת פעולות של איחוד ושרשור שפות, אך לא תחת חיתוך והפרש (להבדיל מהשפות הרגולריות).

==הגדרה פורמלית==
מבחינה פורמלית נהוג להגדיר שפה חופשית הקשר כשפה שנוצרת על ידי דקדוק חופשי הקשר (דקדוק מטיפוס 2 בהיררכיה של חומסקי). דקדוק <math>\ G</math> ייקרא חופשי הקשר אם ורק אם כל כלל יצירה בו הוא מהצורה <math>\ A\to\alpha</math> כאשר <math>\ A</math> הוא משתנה דקדוקי ואילו <math>\ \alpha</math> היא מחרוזת כלשהי של משתנים דקדוקיים וסימנים טרמינליים.

המונח "חופשית הקשר" בא מכך שההחלפה של <math>\ A</math> צריכה להתבצע ללא חשיבות לשאלה מה נמצא מימינו ומשמאלו של <math>\ A</math>, כלומר ללא חשיבות להקשר בו הוא מופיע.

==דוגמה==
השפה <math>\ L=\left\{a^nb^n|n\ge 1\right\}</math> היא שפה חופשית הקשר ואינה שפה רגולרית. דקדוק חופשי הקשר שיוצר אותה הוא הדקדוק שמכיל את המשתנה <math>\ S</math> והסימנים הטרמינליים <math>\ a,b</math> ואת כלל היצירה <math>\ S\to aSb|ab</math>.

לעומת זאת, השפה <math>\ L=\left\{a^nb^nc^n|n\ge 1\right\}</math> אינה חופשית הקשר, ניתן להוכיח זאת על נקלה באמצעות שימוש בלמת הניפוח לשפות חופשיות הקשר.

== סגירות ==
משפחת השפות חופשיות ההקשר סגורה תחת מספר פעולות:
* הפעלת הומומורפיזם על מילות הקוד (התאמה השומרת על פעולת השרשור)
* שרשור שתי שפות זו לזו
* הפעלת סגור קלין על שפה
* איחוד שתי שפות
* חיתוך עם שפה רגולרית

לעומת זאת, משפחה זו אינה סגורה תחת הפעולות:
* השלמת שפה
* חיתוך עם שפה חופשית הקשר
* הפרש בין שתי שפות חופשיות הקשר

==בעיות הכרעה הקשורות לשפות חופשיות הקשר==
מספר שאלות הקשורות לשפות חופשיות הקשר לא כריעות, בהן:
*שקילות: נתונים שני דקדוקים A ו-B, האם שתי השפות שהם מגדירים שוות, כלומר <math>L(A)=L(B)</math>?
* זרות: נתונים שני דקדוקים A ו-B, האם שתי השפות שהם מגדירים לא נחתכות, כלומר <math>L(A)\cap L(B) = \phi</math>? 
*הכלה: נתונים שני דקדוקים A ו-B, האם שפה אחת מוכלת בשנייה, כלומר <math>L(A)\subseteq L(B)</math>?
הערה: כל הבעיות האלה כריעות כשמדובר בשפות רגולריות. 

לעומת זאת השאלות הבאות כריעות:
* שפה ריקה: בהינתן דקדוק, האם השפה שהוא מגדיר ריקה? 
*סופיות: בהינתן דקדוק, האם השפה שהוא מגדיר סופית?
* חברות בשפה: בהינתן דקדוק A ומחרוזת X האם X בשפה L(A)?

== קישורים חיצוניים ==
*[http://boost-spirit.com/home/ ספריית boost לשפות חופשיות הקשר בC++]
*[http://pyparsing.wikispaces.com/ ספריית pyparsing לשפות חופשיות הקשר בפייתון] 

קטגוריה:שפות פורמליות
ראגה

ראגה (מסנסקריט: Rāga, מילולית: צבע או מצב רוח) היא קו מלודי או מודוס לפיו נכתבים קטעי מוזיקה הודית קלאסית. הראגה מורכבת מסולם בן חמישה עד שבעה תווים, והגדרת סדר בין התווים, יש מספר ראגות החולקות את אותו הסולם, אך בשינויי מיקום בין התווים. הראגה קשורה בדרך כלל למצב רוח ולשעה ביום. במוזיקה של צפון הודו יש חיבור חזק בין הראגה לעונת השנה ולזמן ביום, בעוד שבמוזיקה של דרום הודו השימוש חופשי יותר.

קיימות למעלה מ-300 ראגות בסיסיות. כל קטע מוזיקלי הודי קלאסי בנוי על ראגה, וגם במוזיקה ההודית המודרנית נעשה שימוש בראגות, הן כמבנה מלודי והן כרכיב נושא משמעות וקונוטציה. הראגה משמשת כמסגרת טונאלית להלחנה ולאלתור.

מבחינה היסטורית ודתית מקושרות הראגות לאלים וליכולות קסם שונות. כך למשל ראגה לתקופת המונסון המנוגנת בעונה זו יכולה לגרום לירידת גשמי ברכה, לפי האמונה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Bor, Joep (1999), The Rāga Guide, Charlottesville,Virginia: Nimbus Records
*Daniélou, Alain (1949), Northern Indian Music, Calcutta: Visva Bharati
*Jairazbhoy, N.A. (1995), The Rags of North Indian Music: Their Structure & Evolution, Bombay: Popular Prakashan
*Kaufmann, Walter (1968), The Ragas of North India, Calcutta: Oxford & IBH Publishing Company
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.soundofindia.com/raagas.asp רשימת הראגות העיקריות במוזיקה הקלאסית ההודית] 
* [https://web.archive.org/web/20150331192732/http://kksongs.org/ragamala מסד נתונים מפורט של למעלה מ-90 ראגות] 

קטגוריה:מוזיקה הודית
גני קנזינגטון

הגנים והארמון בחורף
פארק גני קנזינגטון (באנגלית: Kensington Gardens) הוא אחד מהפארקים המלכותיים של לונדון. הפארק נמצא מערבית להייד פארק, בשטח רובע וסטמינסטר של העיר לונדון. שטח הפארק 1.1 קילומטר רבוע. פארק זה צמוד להייד פארק ומופרד ממנו על ידי דרך המרכבות המערבית.

בפארק נמצאים אנדרטת אלברט, ארמון קנזינגטון, פסלו של פיטר פן, האגם העגול וגלריית סרפנטיין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:לונדון: פארקים
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי