OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כריס צ'אן

כריסטין וסטון צ'אנדלר (באנגלית: Christine Weston Chandler; נולדה כגבר בשם כריסטיאן וסטון צ'אנדלר ב-24 בפברואר 1982) המוכרת בשם "כריס צ'אן" (באנגלית: Chris Chan) היא אושיית רשת אמריקאית. בעברה, כריסטין התפרסמה בזכות יצירת וֶבְּקומיקס העוסק בדמות בדיונית בשם "סוניצ'ו" שהיא מעין שילוב בין סוניק הקיפוד לפוקימון פיקאצ'ו. בהתבגרותה, כריסטין הייתה קורבן להטרדות ברשת האינטרנט, כאשר חלק מהגולשים חשפו מידע עליה ברשתות ללא הסכמתה.<ref name=":0"></ref> כריסטין נחשבה לאחת הקורבנות הבולטים של בריונות ברשת וטרולינג, ובעקבות כך נעשה שימוש בסיפורה במחקרים שונים הקשורים לאלימות ברשת האינטרנט.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2021, כריסטין הורשעה בבית המשפט באשמת קיום יחסי מין עם אמה המבוגרת. כריסטין שוחררה מהכלא בשנת 2023.<ref name=":0" />

== ביוגרפיה ==
כריסטין נולדה כגבר בשם כריסטיאן ואובחנה עם אוטיזם בילדותה.<ref></ref> כריסטין התפרסמה בתור היוצרת של הדמות "סוניצ'ו", הכלאה בין סוניק הקיפוד לפוקימון פיקאצ'ו אותה כריסטין המציאה בשנת 2000 עבור מטלה בבית הספר, לאחר מכן בשנת 2004, הדמות הופיעה בובקומיקס פרי עטה של כריסטין.<ref name=":0" /> בשנת 2007, כריסטין זכתה לפרסומה הראשון לאחר שפרסמה את הובקומיקס של סוניצ'ו במערכת הפורומים באתר "".<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref> בעקבות הפרסום, כריסטין הפכה ליעד של מתקפת טרולים ובריוני רשת שחשפו מידע אישי עליה ברשת האינטרנט.<ref></ref> הבריונים אף הגדילו ויצרו עבורה ערך באתר "" שמאגד בתוכו ערכים פרודיים. לאחר מכן, נפתח אתר דמוי ויקיפדיה ייעודי בשם "CWCki" המוקדש כולו לכריסטין ופועלה.<ref name=":1" /> בשנת 2013, נפתחה מערכת פורומים ייעודית באתר "CWCki", שלאחר מכן שינתה את שמה לשם "Kiwi Farms" בשנת 2014.<ref></ref><ref name=":1" />

במשך כשנתיים, כריסטין נחשפה להקנטות וגניבת פרטיה ברשת האינטרנט. בהמשך, כריסטין יצאה מהארון כאישה טרנסג'נדרית,<ref name=":0" /> ובשנת 2021, נשפטה לאחר שנחשף כי קיימה יחסי מין עם אמה המבוגרת, שסובלת מדמנציה.<ref></ref> למרות זאת, כריסטין שוחררה מכלאה בשנת 2023 לאחר שעורך דינה הגיש בקשה לשחרור על-תנאי מפאת האוטיזם של כריסטין.<ref></ref> שנה לאחר מאסרה, נשער שכריסטין ברחה מהכלא בסיועו של חואקין גוסמן ("אל צ'אפו"), אך שמועות אלו התבררו כשקריות.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פושעים פליליים אמריקאים
קטגוריה:יוטיוברים
קטגוריה:טרנסג'נדריות
קטגוריה:אוטיסטים אמריקאים
לז'אקי

לז'אקי (בצ'כית: Ležáky, בגרמנית: Ležak) היה כפר בצ'כוסלובקיה, שנמצא בשטח עיריית מירז'טיצה (Miřetice). במהלך הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה, הכפר נהרס לחלוטין על ידי כוחות הנאצים כפעולת תגמול על מבצע ההתנקשות בפרוטקטור בפועל של הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה ריינהרד היידריך, באביב 1942.

== היסטוריה ==
מיקומה של לז'אקי בצ'כיה
לז'אקי היה כפר קטן אשר אוכלס בעיקר על ידי חוצבי אבן וחקלאים עניים, שהתגוררו בשמונה בתים בקרבת טחנת קמח. הכפר נקרא על שם נחל לז'אק (Ležák) שזרם בסמוך אליו.

ב-24 בספטמבר 1941, מונה ריינהרד היידריך, אובר-גרופנפיהרר באס אס וגנרל של המשטרה, לממלא מקום המגן של הרייך בפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, שהיו תחת כיבוש גרמניה הנאצית מאז 5 באפריל 1939.

בדצמבר 1941, צנחו מספר צנחנים של בעלות הברית באזור במסגרת פעולות נגד הכיבוש הנאצי. חלקם נשלחו להתנקש בהיידריך בפעולה שנקראה מבצע אנתרופואיד. קבוצה אחרת השתתפה במבצע "סילבר איי" (Silver A). תושבים מלז'אקי סייעו לקבוצה זו בכך שהעניקו מחסה למכשיר הרדיו שלהם.

בבוקר ה-27 במאי 1942, הותקף רכבו של היידריך על ידי יוזף גבצ'יק ויאן קוביש, חיילים צ'כים וסלובקים שפעלו מטעם ממשלת צ'כוסלובקיה בגלות.<ref>Kaplan and Nosarzewska, Prague: The Turbulent Century p. 241</ref> היידריך נפצע במהלך ההתקפה ומת מפצעיו ב-4 ביוני 1942.

=== הטבח בלז'אקי ===

לאחר ההתנקשות, הטילו הנאצים משטר צבאי באזור. ב-10 ביוני 1942, הכפר לידיצה נהרס ותושביו הגברים (בגילאי 14 עד 84) הוצאו להורג, בעקבות האשמות שגויות על כך שתושבי הכפר הסתירו פרטיזנים ואנשי התנגדות.

סוכני הגסטפו מצאו משדר רדיו בלז'אקי, ששייך לקבוצת סילבר איי. אלפרד ברטוש, מפקד הקבוצה, התאבד זמן קצר לאחר מכן. בשונה מהטבח בלידיצה, מפקד הגסטפו בפרדוביצה, גרהרד קלגס, דרש מהאס אס להיות חסרי רחמים בלז'אקי, וארגן טבח במקום.

ב-24 ביוני 1942, בשעות אחר הצהריים, כותר הכפר על ידי 150 אנשי גסטפו תחת פיקודו של קלגס, 30 משתפי פעולה צ'כים ויותר מ-300 אנשי SS נוספים. כל תושבי הכפר הוצאו החוצה, והכפר נהרס לחלוטין. כל 33 המבוגרים, גברים ונשים, נורו למוות. רק 13 ילדים נחסכו. ב-26 ביוני 1942 פורסמה הודעה לעיתונות שתיארה את תוצאות הטבח. בדצמבר 1943, הריסות לז'אקי פונו על ידי 65 עובדים ממחנות העבודה הנאציים.

מבין 13 הילדים שנשארו בחיים, שתי אחיות, ירמילה ומריה שטוליק, נבחרו ל"גרמניזציה" והוחזרו למשפחותיהן לאחר המלחמה. שאר 11 הילדים נשלחו למחנה ההשמדה חלמנו, שם נרצחו בגז בקיץ 1942, יחד עם ילדה נוספת מלידיצה.<ref name="lezaky_tragedy">[http://www.lezaky-memorial.cz/history4243_en.aspx "The History of Ležáky Memorial 1942 - 1943"] . [http://www.lezaky-memorial.cz/default_en.aspx Ležáky Memorial].</ref>

בניגוד ללידיצה, לז'אקי לא נבנה מחדש לאחר המלחמה ובמקום קיימים רק אנדרטאות לזכר המשפחות שנרצחו.

=== מורשת ===
ב-1 בספטמבר 1942, קיבל גרהרד קלגס קידום לדרגת האופטשטורמפיהרר עבור ארגון הטבח בלז'אקי. הוא הועלה לדרגת שטורמבאנפיהרר ב-9 בנובמבר 1944, אך הקידום היה לאחר מותו; קלגס נהרג בקרב בהונגריה ב-15 באוקטובר 1944.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ריינהרד היידריך
קטגוריה:צ'כוסלובקיה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעשי טבח במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שלטון הכיבוש של גרמניה הנאצית באירופה
קטגוריה:צ'כיה: יישובים
קטגוריה:צ'כיה: אתרי הנצחה
קטגוריה:פשעי מלחמה של גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ענישה קולקטיבית
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1942
קטגוריה:נקמה
פאבאו פרבאן

פאבאו פרבאן (בגרמנית: Pavao Pervan; נולד ב-13 בנובמבר 1987 בליבנו שביוגוסלביה, כיום בבוסניה והרצגובינה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בוולפסבורג ובנבחרת אוסטריה בעמדת השוער.

==קריירת מועדונים==
פרבאן שיחק במספר מועדונים קטנים באוסטריה כנער, ושיחק לאחר מכן שלוש עונות בפ.צ. לוסטנאו ששיחקה בליגת המשנה האוסטרית. בשנת 2010 חתם פרבאן בל.א.ס.ק. לינץ. תחילה שיחק בקבוצת המילואים בלבד, ובעונות 2012/13 ו-2013/14 היה השוער הראשון של הקבוצה הבכירה וקבוצת המילואים במקביל, כשהקבוצה הבכירה שיחקה בליגת המשנה האוסטרית. החל מעונת 2014/15 פרבאן שיחק בקבוצה הבכירה בלבד. בעונת 2016/17 פרבאן היה חלק מעלייתה של ל.א.ס.ק לינץ לבונדסליגה האוסטרית. בעונת 2017/18 פרבאן ול.א.ס.ק. לינץ סיימו את העונה במקום החמישי בבונדסליגה האוסטרית והשיגו כרטיס למפעל הליגה האירופית.

בעקבות הצלחתו של פרבאן בל.א.ס.ק. לינץ, הוא חתם על חוזה בוולפסבורג בקיץ 2018. פרבאן לא שימש שוער ראשון בקבוצה זו, ושימש בעיקר שוער משנה של קון קסטילס, אך כמעט בכל עונה ערך מספר הופעות ליגה.

==קריירה בינלאומית==
בנובמבר 2017 זומן פרבאן לראשונה לסגל נבחרת אוסטריה בכדורגל, אך רק לאחר עשרה משחקים בהם ישב על הספסל, ערך פרבאן את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים, בהפסד 0–1 ללטביה במסגרת מוקדמות יורו 2020. פרבאן זומן לסגל האוסטרי ליורו 2020 אך לא שותף בו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:שוערי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני ל.א.ס.ק. לינץ
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1987
נידאל פרחאת

נידאל פתחי רבאח' פרחאת (8 באפריל 1971 – 16 בפברואר 2003) ידוע כמחבל שייצר את רקטת הקסאם, נשק תוצרת בית שיוצר על ידי גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס.<ref name="Bandeira2016"></ref>

לאחר האינתיפאדה הראשונה, נעצר פרחאת בעקבות מותו של בכיר החמאס, עימאד עקל.

בתחילת האינתיפאדה השנייה, בשנת 2000, הצטרף פרחאת רשמית לגדודי עז א-דין אל-קסאם והפך לחבר פעיל בארגון הטרור, תוך תכנון וביצוע פעולות רבות, כולל התקפות מרגמה על יישובים יהודיים ברצועת עזה.

פרחאת והמחבל טיטו מסעוד ייצרו את רקטת הקסאם הראשונה, עם טווח של 2,500 מטר, ביוני 2001. הרקטה נפרסה לראשונה ב-26 באוקטובר 2001, כאשר גדודי עז א-דין אל-קסאם קיבלו קרדיט על שיגור הרקטה מרצועת עזה לעיר שדרות בישראל. התפתחות זו בייצור ופיתוח הרקטות היוותה נקודת מפנה בסכסוך בין ישראל והפלסטינים ובעיקר אל מול רצועת עזה.<ref name="AlMuntaqa"></ref>

ב-2001, פרחאת, לאחר מספר חודשי עבודה, ייצר את אב הטיפוס הראשון לרקטת הקסאם והציג אותו למנהיגי גדודי עז א-דין אל-קסאם סלאח שחאדה ועדנאן אל-ע'ול. יחד עם אל-ע'ול, פיתחו השניים גרסה טובה יותר של הקסאם, "קסאם 2". חמושי חמאס השתמשו רבות בקסאם 2 לאחר 2002 כדי לתקוף התנחלויות ועיירות ישראליות סמוכות. עד תחילת 2005, רקטות הקסאם היו אחראיות להירצחם של 6 ישראלים, כולם פרט לאחד בעיר שדרות הסמוכה לרצועת עזה, אליה נורו כמה מאות רקטות במשך שלוש שנים.

פרחאת גם ייצר פצצות, וסיפק ללוחמי גדודי עז א-דין אל-קסאם מטעני חבלה ומשגרי רקטות תוצרת בית כמו אל-באנה אל-בתאר. הוא גם עבד, בניהולו של סלמה חמאד, על תפיסת מזל"ט שיוכל לטוס מעל ערים וערים בישראל ולהפציץ אותן ובכך למעשה לפתח יכולות אוויריות לזרוע הצבאית של חמאס. ב-16 בפברואר 2003, פרחאת עבד יחד עם מחבלים אחרים על מזל"ט כשאחד מהם, ממולכד, התפוצץ והרג את פרחאת ו-5 חמושים נוספים.

אחיו הצעיר של נידאל פרחאת, מוחמד, ביצע ב-7 במרץ 2002 את הפיגוע במכינה בעצמונה ורצח 5 יהודים. פארוואד פרחאת, אח נוסף, נהרג בתקיפה אווירית של צה"ל על מכוניתו דרומית לעיר עזה בדרכו לשגר רקטות לישראל ב-2005. שלושת אחיו הנוספים בחיים, אחד בכלא מאז 1992 והשניים האחרים, ויסאם פרחאת ומואמן פרחאת, עדיין ברצועת עזה, שם הם נושאים בתפקידים רמי דרג בגדודי עז א-דין אל-קסאם. האחרון נפצע קשה ביד בעת שנלחם נגד חיילים ישראלים במהלך מבצע בעיר עזה ב-2003.

ויסאם שהיה מפקד גדוד שג'אעייה של חטיבת עזה של גדודי עז א-דין אל-קסאם הזרוע הצבאית של חמאס חוסל ב-2 בדצמבר 2023 בראשיתה של מלחמת חרבות ברזל.

אמו של נידאל, מרים פרחאת, המכונה אום נידאל, נבחרה בפרלמנט הפלסטיני שנשלט על ידי חמאס לאחר הבחירות לפרלמנט הפלסטיני ב-26 בינואר 2006.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:עזה: אישים
קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:פעילי חמאס
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1971
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2003
אוסקר רנבום

אוסקר רנבום (באנגלית: Oscar Rennebohm; ) היה רוקח ופוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כסגן המושל ה-30 של מדינתו בשנים 1943–1947, ומתוקף תפקידו זה, הוא כיהן כמושל ויסקונסין ה-32 עד ינואר 1951 כמחליפו של המושל הקודם וולטר סמואל גודלנד שנפטר בעת כהונתו.
==ראשית חייו==
אוסקר רנבום נולד בעיירה לידס שבוויסקונסין כבנם של ויליאם קארל וג'וליה ברנדט רנבום. כשהיה בן עשר עבר עם משפחתו למילווקי. ב-1911 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. לאחר מכן הוא עבד כרוקח, וב-1912 פתח רשת בתי מרקחת תחת הזיכיון של רקסול . הוא היה סגן נשיא אגודת הרוקחים האמריקאית, נשיא אגודת הרוקחים של ויסקונסין, וחבר מועצת הנגידים של אוניברסיטת ויסקונסין.

במלחמת העולם הראשונה עבר רנבום הכשרה בבית הספר למועמדים של קצונה של צי ארצות הברית, והוצב כקצין בדרגת אנסיין בצי. ב-1920 הוא נשא לאישה את מרי פאולר, ולשניים נולדה בת אחת.
==קריירה פוליטית==
ב-1945 נבחר רנבום כסגן המושל ה-30 של ויסקונסין. כאשר נפטר המושל וולטר סמואל גודלנד זמן קצר לאחר תחילת תקופת כהונתו השלישית, הושבע רנבום במקומו, וב-1948 נבחר לתקופת כהונה שנייה בזכות עצמו. במהלך תקופת כהונתו כמושל, יצר רנבום תוכנית לשיכון לחיילים משוחררים שמומנה באמצעות מס על משקאות חריפים. ב-1949 הוא הקים את קרן רנבום, שתומכת בחינוך באזור מדיסון.
==מותו==
אוסקר רנבום נפטר במדיסון ב-15 באוקטובר 1968. הוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר. על שמו נקרא בית הספר לרוקחות של אוניברסיטת ויסקונסין. פארק במדיסון קרוי גם הוא על שמו.
== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1754/mode/2up Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 1754
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/oscar-rennebohm/ אוסקר רנבום] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/renaud-republican.html#386.26.40 אוסקר רנבום] באתר The Political Graveyard 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי ויסקונסין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:רוקחים אמריקאים
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1968
גדוד טולכרם

גדוד טולכרם היא קבוצת טרור פלסטינית חמושה המזוהה עם פלגים פוליטיים פלסטיניים שונים. גדוד טול-כרם הופיע לראשונה במרץ 2022 בעיר הפלסטינית טולכרם ביהודה ושומרון ובסיסיה נמצאים בעיר טולכרם ומחנה "נור שמס". הגדוד הוקם בסוף 2021 כקבוצה של גדודי אלקודס, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני אף על פי שהפך לעצמאי במרץ 2022 עם מייסדו סייף אבו לדה. מחבלים רבים מארגוני טרור שונים בהם גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של חמאס הצטרפו לקבוצה זו, ובתחילת 2023 הצטרפו לגדוד רבים מחברי גדודי חללי אל-אקצא תחת השם "קבוצת תגובה מהירה" שייסד המחבל אמיר אבו חדיג'ה.<ref></ref>

== פיגועי טרור והתקפות ==
ב-30 במאי 2023 ביצע הגדוד את פיגוע הירי בחרמש בו נרצח תושב היישוב חרמש מאיר תמרי.

ב-5 באוקטובר 2023, במהלך פשיטת כוח צה"ל בעיר, נפצעו 5 חיילי צה"ל בהם 3 באורח קשה על ידי מחבלי הגדוד.

ב-19 באוקטובר 2023, התעמת הגדוד עם כוחות משמר הגבול וחטיבת מנשה שפשטו על מחנה טול כרם ומחנה הפליטים נור שמס, והרגו קצין מג"ב אחד ופצעו 10 חיילים ושוטרים.<ref></ref><ref></ref>

ב-18 באפריל 2024 פתחו כוחות צה"ל במבצע צבאי רחב היקף של יומיים במחנה הפליטים נור שמס בטול כרם. הקבוצה ניהלה עימותים באמצעות מטעני חבלה ורובים תוצרת בית. 9 חיילי צה"ל נפצעו בקרב ולפחות 10 מחבלים נהרגו במהלך הפשיטה.<ref></ref>

ב-29 במאי 2024 הוביל הגדוד שורה של פיגועי ירי על היישוב בת חפר שגרמה נזק לרכוש.<ref></ref> הקבוצה גם טענה שחדרה לקהילה ופשטה על בית, תוך שהיא תפסה מקלע ואקדח. לדיווח שלהם לא היה אימות.<ref></ref>

ב-24 ביוני 2024, הקבוצה פוצצה מרחוק שני מטעני חבלה לעבר היישוב בת חפר. לא דווח על נפגעים.<ref></ref>

ב-1 ביולי 2024, הקבוצה התעמתה עם כוחות ישראליים במחנה הפליטים נור שמס. בעזרת חומר נפץ תוצרת בית הצליחה הקבוצה להשבית רכב משוריין פנתר ישראלי, וכתוצאה מכך נהרג חייל צה"ל וחייל נוסף נפצע קשה.<ref></ref>

ב-16 ביולי 2024, הקבוצה קיבלה אחריות על פיגוע מטען חבלה ליד הכפר רמין, בו נפצעו 3 יהודים תושבי האזור.<ref></ref>

ב-17 ביולי 2024, פוצצה הקבוצה מטען חבלה סמוך להתנחלות חרמש, ופצעה 4 ישראלים, בהם 2 חיילים שאינם בתפקיד ו-2 אזרחים.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני טרור פלסטינים
קטגוריה:טולכרם
קטגוריה:זירת יהודה ושומרון במלחמת חרבות ברזל
ג'ורג' הלמי

ג'ורג' סאמיר הלמי (באנגלית: George Samir Helmy; נולד ב-27 באוקטובר 2024) הוא יועץ פוליטי אמריקאי, שנבחר לייצג לזמן קצר את מדינת ניו ג'רזי בסנאט של ארצות הברית בעקבות התפטרותו של בוב מננדז.

== ביוגרפיה ==
הלמי נולד בג'רזי סיטי שבניו ג'רזי, ב-27 באוקטובר 1979. את לימודיו התיכוניים השלים בתיכון גלן רידג'. הוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת ראטגרס ותואר שני במימון וניהול מבית הספר להשכלה משלימה של אוניברסיטת הרווארד. הלמי הוא אמריקאי קופטי.

בשנים 2013-2001 עבד הלמי כמנהל תפעול עסקי ב-UPS, וכעוזר פרלמנטרי עבור הסנאטור פרנק לוטנברג מ-2012 עד 2013. לאחר מכן היה מנהל מדינתי בלשכתו של הסנאטור קורי בוקר, בטרם נשכר לתפקיד ראש הסגל של מושל ניו ג'רזי בידי פיל מרפי בינואר 2019. באוקטובר 2021 התפטר מתפקיד זה על מנת להצטרף להנהלת מטה הבחירות של מרפי בשנת בחירות זו, ו-18 ימים אחר כך שב לתפקידו. בשלהי ספטמבר 2023 עזב את לשכת המושל והוחלף בידי נציבת התחבורה של ניו ג'רזי דיאן גוטיירז-סקצ'טי.

לאחר שעזב את משרד המושל עבד הלמי כסגן נשיא בכיר ומנהל לענייני חוץ בתאגיד הבריאות "RWJBarnabas Health", וכנציב ברשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי. עד 2011 היה הלמי בוחר רשום של המפלגה הרפובליקנית, אז הפך לבוחר עצמאי. ב-2018 היה רשום לקצרה כדמוקרט, במטרה להצביע בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית במחוז הקונגרס ה-11 של ניו ג'רזי. בסוף שנה זו עזב את המפלגה ונותר עצמאי עד מרץ 2024.

ב-13 באוגוסט 2024 דיווח העיתון "New Jersey Globe" כי הלמי ימונה אל הסנאט של ארצות הברית כממלא מקומו של בוב מננדז, שהתפטר מתפקידו בעקבות הרשעתו בעבירות פליליות. הוא עתיד להיכנס לתפקידו ב-9 בספטמבר 2024. הוא הודיע כי יהיה ממלא מקום גרידא וכי אינו מתמודד לכהונה מלאה בסנאט ב-2024. מרפי הודיע על מינויו של הלמי ב-16 באוגוסט, וכי בסוף נובמבר יתפטר מהסנאט משתיקבע זהות המנצח בבחירות 2024 לסנאט בניו ג'רזי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:ראשי סגל בארצות הברית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית שמונו לתפקידם
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
סמל העיר אשקלון

סמל העיר אשקלון הוא סמלה הרשמי של העיר אשקלון ושל עירייתה.

== היסטוריה ==
=== הסמל הישן (1951–2021) ===
הסמל הישן של העיר אומץ בשנת 1951 עם הפיכתה של אשקלון לעיר ועוצב על ידי שני ציירים מרדכי קרוביצקי ושמואל טפלר, עולים חדשים ומורים לציור, שהתגוררו באשקלון<ref></ref>.
;הסמל כלל<nowiki>:</nowiki>
* חמישה כוכבים שסימלו את חמש שכונות העיר
* עמוד שיש עם כותרת שסימל את עתיקות אשקלון
* גלגל שיניים סימל את מפעלי התעשייה בעיר
* גלי הים ביטאו את העובדה שאשקלון שוכנת לחוף הים התיכון
* סרט שסימל את תכנונה של אשקלון להיות "עיר הסרטים של לישראל"

=== הסמל החדש (מ-2021) ===
בשנת 2021 כחלק מהליך מיתוג מחדש של העיר עוצב סמל חדש אשר לצד הסמל הישן כלל צורות גאומטריות צבעוניות הזורמות כצורת גלי הים. הצורות עוצבו כפיקסלים של מחשב ויוצרות צלליות המסמלות את העיר המתפתחת. הצבעוניות יחד עם הצורות הגליות מבטאת את הפסיפס האנושי והרב-תרבותי את העיר המתפתחת ומסמלת עתיד מבטיח, צעיר ורב־גוני<ref></ref>.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אשקלון
קטגוריה:ישראל: סמלי ערים
סמל העיר קריית גת

סמל העיר קריית גת הוא סמלה הרשמי של העיר קריית גת ועירייתה.

== תיאור הסמל ==
הסמל בצבעים ירוק ואדום כאשר הירוק מאפיין את השדות הירוקים שבליבם יושבת העיר. והאדום זכר לנופלים במלחמת הקוממיות ששחררו את האזור מידי המצרים.

בסמל ישנם מספר מרכיבים:
* החומה מסמלת את הביטחון שמקנה העיר לתושביה דהיום וכאזכור לביצורי רחבעם מלך יהודה
* גלגל השיניים – מייצג את התעשייה המקומית המתחדשת
* ענף הכותנה מסמל את הגידול החקלאי שאפיין את שדות החבל והיה חומר הגלם לתעשיית הטקסטיל המקומית<ref></ref>.

בשנת 2009 דרש חבר המועצה בני חסון להחליף את סמל העיר בטענה כי הוא דומה בצבעיו לדגל איראן. העירייה לא פסלה על הסף את הצעתו והוחלט כי תוקם ועדה שתבחן את החלפת הדגל<ref></ref>.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: סמלי ערים
קטגוריה:קריית גת
שאול בר-חיים

שאול בר-חיים (20 בפברואר 1921 – 22 במרץ 1993) היה דיפלומט ישראלי, שכיהן כשגריר ישראל בקפריסין, כקונסול ישראל בוולינגטון שבניו זילנד וכממונה על היחסים באנקרה, בירת טורקיה.

== ביוגרפיה ==
בר-חיים נולד ב-20 בפברואר 1921 בבודפשט, הונגריה. בשנת 1941 עלה עם משפחתו ארצה. ב-1 באפריל 1956 התקבל לשירותי משרד החוץ. תחילה עבד כעוזר בלשכת הקב"ט, וב-1958 החל לכהן כקצין הביטחון וכסגן הקונסול הישראלי באיסטנבול.

בשנת 1961 עזב את התפקיד. ב-1969 החל לכהן כשגריר ישראל בקפריסין, תפקיד שמילא כשנתיים. ב-1971 חזר לעבודתו כעוזר ראשי בלשכת הקב"ט. בין השנים 1972–1979 כיהן כקונסול בשגרירות ישראל בוולינגטון וכקונסול לא-תושב בסידני שבאוסטרליה.

בשנת 1980 מונה לתפקיד חוקר בכיר בממ"ד (מרכז למחקר מדיני). לאחר מכן עבר לתפקיד ציר-יועץ בשגרירות ישראל בוולינגטון. ב-28 בפברואר 1986 פרש לגמלאות.

נפטר ב-22 במרץ 1993.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירי ישראל בקפריסין
קטגוריה:שגרירי ישראל בטורקיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
יוסי אליאס

יוסי אליאס הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המכהן כמפקד חטיבת הנגב. קודם לכן שימש מפקד גדוד רותם ומפקד בא"ח גבעתי.

==ביוגרפיה==
אליאס התגייס לצה"ל במחזור גיוס מרץ 2006 לגדוד שקד עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר, תפקיד ראשון כמפקד פלוגה במחזור מרץ 2011 בפלוגת שקד בבא"ח גבעתי. בין השנים 2020–2022 כיהן כמפקד גדוד רותם, ובין השנים 2022–2024 כיהן כמפקד בא"ח גבעתי.
בשנת 2024 מונה למפקד חטיבת הנגב והועלה לדרגת אלוף-משנה.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גבעתי
קטגוריה:מפקדי חטיבת הנגב 
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
ג'פרדי!

ג'פרדי! (באנגלית: ) הוא שעשועון טלוויזיוני אמריקאי שנוצרה על ידי מרב גריפין. בשעשועון המתמודדים מקבלים רמזים לשאלות ידע כללי בצורת תשובות, ועליהם לזהות את האדם, המקום או הדבר שהרמז מתאר, ולהקפיד תמיד לנסח את התשובה בצורת שאלה.<ref></ref>

התוכנית עלתה לשידור לראשונה בשעות אחר הצהריים ברשת NBC ב-30 במרץ 1964 ושודרה באותה המתכונת עד 3 בינואר 1975. החל מספטמבר 1974 התוכנית החלה להיות משודרת בפריים טיים מדי שבוע עד ספטמבר 1975, ובאוקטובר 1978 חזרה התוכנית בפורמט מחודש אשר שודר ברשת NBC מאוקטובר 1978 עד מרץ 1979 בימי חול. התוכנית בגרסה המודרנית אשר משודרת מדי יום עלתה לראשונה לשידור ב-10 בספטמבר 1984.

ארט פלמינג היה המנחה של התוכנית בין השנים 1964 ל-1979. דון פרדו שימש כקריין של התוכנית עד 1975, וג'ון הרלן שימש כקריין של התוכנית בין השנים 1978–1979. את הגרסה של התוכנית שעלתה לשידור ב-1984 הנחה אלכס טרבק בעוד שג'וני גילברט שימש כקריין. טרבק אירח את התוכנית עד מותו, והפרק האחרון בהנחייתו שודר ב-8 בינואר 2021, לאחר שהוא היה המארח של התוכנית במשך 36 שנים. לאחר מותו, מגוון מנחים אורחים הנחה את העונה עד שהיא הסתיימה.<ref name="interim"></ref> השחקנית מים ביאליק וקן ג'נינגס, אשר ניצח בעבר בעונה קודמת של השעשועון, הנחו לחלופין את השעשועון עד דצמבר 2023, ולאחר מכן ג'נינגס הפך למנחה הבלעדי של השעשועון.<ref></ref>

לאורך השנים הופקו ושודרו מעל ל-8,000 פרקים של השעשועון,<ref name="Jeopardy 8000"></ref> והוא זכה ב-39 פרסי אמי לבידור בשעות היום וכן בפרס פיבודי. בשנת 2013 השעשועון דורג במקום ה-45 ברשימת 60 התוכניות הגדולות ביותר בתולדות הטלוויזיה האמריקאית של TV Guide. לאורך השנים הופקו גם גרסאות מקומיות לשעשועון בקנדה, בריטניה, אוסטרליה, גרמניה, שוודיה, רוסיה, יפן, הודו, הפיליפינים, ניו זילנד וישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אולפני CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:זוכי אמי בשעות היום: שעשועון
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שירדו משידור ועלו שוב
כרים אוניסיוו

כרים אוניסיוו (בגרמנית: Karim Onisiwo; נולד ב-17 במרץ 1992 בוינה שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק במיינץ 05 בעמדות הקשר הימני והחלוץ. לזכותו של אוניסיוו 24 הופעות במדי נבחרת אוסטריה.

==קריירת מועדונים==
אוניסיוו החל את קריירת הבוגרים בליגות המקצועניות באוסטריה זלצבורג בעונת 2012/13, ולאחר מכן עבר למטרסבורג מליגת המשנה האוסטרית. בשורות מטרסבורג נחל אוניסיוו הצלחה רבה, ובעונת 2014/15 העפיל עמה לבונדסליגה האוסטרית, כשהוא מבקיע 18 שערי ליגה. את עונת 2015/16 פתח אוניסיוו במטרסבורג, אך במחצית העונה עבר למיינץ 05 מהבונדסליגה הגרמנית.

שערו הראשון של אוניסיוו במדי מיינץ 05 הובקע במאי 2016 בניצחון 3-1 על שטוטגרט. את עונת 2015/16 סיימו מיינץ ואוניסיוו במקום השישי בבונדסליגה. כתוצאה מכך, בעונת 2016/17 השתתף אוניסיוו עם מיינץ במפעל הליגה האירופית, אותו סיימה מיינץ במקום השלישי בשלב הבתים, והודחה. בליגה סיימה מיינץ באותה עונה במקום ה-15. גם ברוב העונות הבאות סיימו מיינץ ואוניסיוו בחלק התחתון של הטבלה, אך נשארו בליגה. בעונת 2022/23 רשם אוניסיוו עונת שיא אישית, בה הבקיע עשרה שערי ליגה, וביניהם שלושער נגד בוכום בניצחון 5-2. 

==קריירה בינלאומית==
אוניסיוו הוא בן לאב ניגרי ואם אוסטרית, ועל כן יכל לבחור לייצג אחת ממדינות אלו, והוא בחר באוסטריה. אוניסיוו ערך הופעה אחת במדי נבחרת אוסטריה בכדורגל עד גיל 21, בשנת 2014. את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אוסטריה הבוגרת קיים אוניסיוו במשחק ידידות מול שוויץ בנובמבר 2015. את שערו היחיד במדים הלאומיים הבקיע אוניסיוו בהפסד 3-2 לרומניה במסגרת ליגת האומות בספטמבר 2020. בשנת 2021 זומן אוניסיוו לסגל האוסטרי ליורו 2020, בו הודחה אוסטריה בשמינית הגמר. אוניסיוו ערך הופעה אחת בטורניר זה, כשנכנס כמחליף לקראת סיום המשחק בו הפסידה אוסטריה 2-0 להולנד בשלב הבתים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני מטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני מיינץ 05
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1992
סמואל בר שרווד

סמואל בר שרווד (באנגלית: Samuel Burr Sherwood; 26 בנובמבר 1767 – 27 באפריל 1833) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם קונטיקט.

== ביוגרפיה ==
שרווד נולד ב-26 בנובמבר 1767 בחברת נורת'פילד (לימים וסטון), מושבת קונטיקט, וסיים את לימודיו במכללת ייל ב-1786. הוא למד משפטים, התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בכך בחלק ההוא של פיירפילד שהוא כיום וסטפורט, קונטיקט.

הוא כיהן כחבר בבית הנבחרים של המדינה מ-1809 עד 1815 ובסנאט של המדינה ב-1816.

שרווד נבחר כפדרליסט לקונגרס החמישה עשר וכיהן מ-4 במרץ 1817 עד 3 במרץ 1819.

לאחר מכן הוא חזר לעסוק במקצועו עד 1831, אז פרש מהחיים המקצועיים. הוא מת בווסטפורט ב-27 באפריל 1833, ונקבר בבית הקברות אוורגרין.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1767
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1833
יחסי החוץ של ערב הסעודית

יחסי החוץ של ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים והמסחריים בין ערב הסעודית למדינות אחרות ברחבי העולם. מדיניות החוץ של ערב הסעודית מתמקדת בשיתוף פעולה עם מדינות המפרץ המייצאות נפט, אחדות העולם הערבי, סולידריות אסלאמית ותמיכה באו"ם. בפועל, הפעולות העיקריות בעשור השני והשלישי של המאה ה-21 היו היחסים עם ארצות הברית, התערבות הנהגת ערב הסעודית בתימן, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, עיראק, האיום האיראני, והשפעת תמחור הנפט. סעודיה תורמת כמויות גדולות של סיוע לפיתוח מדינות מוסלמיות. מ-1986 עד 2006, המדינה תרמה 49 מיליארד ליש"ט במסגרת סיוע זה.

== יחסים דיפלומטיים עם המערב ועם סין ==
סעודיה מזוהה כמי שמובילה את "המחנה הפרו-מערבי" של מדינות ערב, המיושר עם ארצות הברית ומורכב ממצרים, ירדן ומדינות ערב במפרץ הפרסי. ערב הסעודית וארצות הברית הן בעלות ברית אסטרטגיות קרובות ושותפות. עם זאת, מערכת היחסים הייתה בירידה מסוימת במהלך השנים האחרונות של ממשל אובמה, אך התחזקה בעקבות בחירתו של הנשיא דונלד טראמפ שיצר קשרים הדוקים עם משפחת המלוכה הסעודית.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref name="Noi"></ref><ref name="Encyclopædia Britannica Online: Saudi Arabia"></ref><ref name="US State Dept Saudi Arabia"></ref> האסלאם הסוני הוא הדת העיקרית של סעודיה. סין וסעודיה הן בעלות ברית, כאשר היחסים בין שתי המדינות התהדקו באופן משמעותי בעשורים הראשונים של המאה ה-21. רוב הערבים הסעודים הביעו דעה חיובית על סין.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== מדיניות ייצוא הנפט ==
כחברה מייסדת ב־OPEC, מדיניות תמחור הנפט ארוכת הטווח של ערב הסעודית הייתה לשמור על מחירים יציבים ומתונים - גבוהים מספיק כדי להרוויח כמויות גדולות של הכנסות, אך לא גבוהות עד כדי עידוד מקורות אנרגיה חלופיים בקרב יבואני הנפט, או סיכון כלכלות מדינות מערביות שבהן נמצאים רבים מנכסיה הפיננסיים ואשר מספקות תמיכה פוליטית וצבאית לממשלת סעודיה. החריג העיקרי לכך התרחש במהלך משבר הנפט של 1973, כאשר ערב הסעודית, יחד עם שאר מדינות הנפט הערביות, השתמשו באמברגו על אספקת נפט כדי ללחוץ על ארצות הברית להפסיק לתמוך בישראל בעקבות מלחמת יום הכיפורים.<ref></ref>

== שותפות בארגונים בינלאומיים ==
ערב הסעודית היא חברה מייסדת של כמה ארגונים רב-לאומיים, כולל אופ"ק, האו"ם והליגה הערבית. היא גם חברה מייסדת במועצת שיתוף הפעולה של המפרץ, הליגה העולמית המוסלמית, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי, והבנק לפיתוח האסלאמי - שמרכז כולם בסעודיה. המדינה ממלאת תפקיד בולט בקרן המטבע הבינלאומית, הבנק העולמי, ובשנת 2005 הצטרפה לארגון הסחר העולמי.

== התפתחויות בעשור השני והשלישי של המאה ה-21 ==
לדברי פרופסור ב-UCLA, ג'יימס ל' גלווין, סעודיה הפכה להרבה יותר פעילה במונחים של מדיניות חוץ וביטחון מאז האביב הערבי, המדיניות של ממשל אובמה ואמצע העשור השני של המאה ה-21 בשל קריסת מחירי הנפט.<ref></ref>

=== ההתקדמות לנורמליזציה עם ישראל ===
בעשור השלישי של המאה ה-21, לאחר חתימת הסכמי אברהם, ובפרט בשנת 2023, התגברו המגעים בין ישראל לסעודיה בדבר נרמול היחסים הדיפלומטיים והמסחריים בין המדינות.<ref></ref><ref></ref> בעקבות פרוץ מלחמת חרבות ברזל הוקפאו המגעים, אולם לאחר מכן נעשו ניסיונות לחדשם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערב הסעודית: יחסי חוץ לפי מדינה
קטגוריה:ערב הסעודית: יחסי חוץ
קטגוריה:יחסי חוץ לפי מדינה
C-SPAN

C-SPAN (ראשי תיבות של Cable-Satellite Public Affairs Network) היא רשת טלוויזיה אמריקאית שהוקמה בשנת 1979<ref></ref><ref></ref> ביוזמת חברות הכבלים האמריקאיות כשירות ציבורי ללא מטרות רווח. הרשת נוצרה במטרה לספק לציבור האמריקאי סיקור רציף וחי של הנעשה בממשל הפדרלי האמריקני, ובמיוחד בקונגרס האמריקני, באופן בלתי מסונן, לא ערוך, וללא פרשנויות.

רשת C-SPAN כוללת הן את ערוץ הטלוויזיה המקורי C-SPAN (ממוקד בעיקר בנעשה בבית הנבחרים האמריקני), הן את ערוץ הטלוויזיה C-SPAN2 שהוקם ב-1986 (הממוקד בעיקר בנעשה בסנאט האמריקני), והן את ערוץ הטלוויזיה C-SPAN3 שהוקם ב-2001 (אשר ממוקד לרוב באירועים חיים שאינם מכוסים על ידי שני הערוצים האחרים, כולל הפגנות, נאומים ודיונים בנושא מדיניות ציבורית), את תחנת הרדיו WCSP-FM,<ref></ref> ואתר האינטרנט של הרשת, C-SPAN.org, אשר מספק שידורים חיים של כל שלושת ערוצי הטלוויזיה ותחנת הרדיו, וכמו גם ארכיון גדול עם תוכני וידאו מהתוכניות של הרשת לאורך השנים.

הרשת משדרת בין היתר אירועים פוליטיים מרכזיים בארצות הבירת, לרוב בשידור חי, דיונים בקונגרס, מסיבות עיתונאים וראיונות עם אישים בולטים בפוליטיקה האמריקנית.

הרשת פועלת באופן עצמאי, מבלי להסתמך על פרסומות או על מימון מהממשל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
בית הכנסת החדש במיינדזיז'ץ פודלסקי

בית הכנסת החדש במיינדזיז'ץ פודלסקי (בפולנית: Nowa synagoga w Międzyrzecu Podlaskim) היה בית כנסת יהודי עשוי אבן שהוקם בעיירה מיינדזיז'ץ פודלסקי בפרובינצית לובלין שבפולין. הוקם לאחר שבית הכנסת הקודם ששימש את יהודי העיירה נחרב כליל בעקבות שריפה בשנת 1718. המקורות מצביעים על כך שבנייתו הייתה בין השנים 1761 ל-1779. לאחר שהתקבל היתר לבנייתו על ידי הבישוף של לוצק – אנטוני ארזם וולוביץ' בוולצ'ין ב-20 בנובמבר 1761. התבצעו בו מספר שיפוצים בתחילת המאה ה-20. ביוני 1943 כחלק ממלחמת העולם השנייה הופצץ המבנה על ידי הגרמנים ומאז לא נבנה שוב<ref> </ref>.

== היסטוריה ==
לאחר שהוקם בשלהי המאה ה-18, פעל במשך שנים באופן רציף עד למלחמת העולם השנייה, אך עם השנים, בוצעו בו מספר שינויים:

בשנים 1907–1908 נבנה בבית הכנסת ארון קודש חדש. כמו כן בשנת 1912 בוצע שיפוץ יקר ומקיף של המבנה. באותה תקופה אף הוחלפה דלת הכניסה והקירות נצבעו, עוד ידוע שב-1934 נעשה שיפוץ נוסף, אך היקפו המדויק אינו ברור.

במהלך מלחמת העולם השנייה, כחלק מפעולות הסלקציה וגירוש היהודים למחנה ההשמדה, החזיקו הנאצים בבית הכנסת קבוצת יהודים במשך שבוע. באוקטובר 1942 ניזוק המבנה על ידי שוטרים אוקראינים לאחר שהשליכו לעברו רימונים. לבסוף החריבו הנאצים את המבנה ביוני 1943.

== ארכיטקטורה ==
בית הכנסת נבנה על פי תוכנית מלבנית (31.7 מ' על 26.3 מ') והוא כלל ארבעה אגפים: עזרת גברים, אגף מערבי, ושתי עזרות נשים - צפונית ודרומית. עזרת הגברים, הבנוי על פי תוכנית מרובעת, ממוקם במרכז המבנה. לאורך הקירות הצדדיים של עזרת הגברים היו עזרות נשים מוגבהות חד-קומתיות בתוכנית מלבנית (צפונית ודרומית), מכוסים בגג סככה. החלק המערבי נבנה בתוכנית של מלבן מוארך, שהיה צמוד לאולם הגברים ולשתי גלריות נשים בצד המערבי. אולם הגברים והחלק המערבי היו בגובה שלוש קומות. הגג מעל אולם הגברים היה בעל שלושה שיפועים ומחובר לגג המפותל של החלק המערבי.

בעזרת הגברים, במפרץ האמצעי של הכותל המזרחי, בין שני עמודי הקיר, היה ארון קודש מעוטר. הארון היה עשוי לבנים, מעוטר באלמנטים עשויים טיט מלט וטיח ומכוסה בפוליכרום. הבימה הייתה ממוקמת באמצע אולם הגברים, בין העמודים שתמכו את הכספת. המשטח היה מוקף במעקה ברזל.

== ראו גם ==
* בית הכנסת הישן במיינדזיז'ץ פודלסקי

==הערות שוליים==

מיינדזיז'ץ פודלסקי
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): מבנים
קטגוריה:בתי כנסת שנחרבו בשואה
Black Myth: Wukong

Black Myth: Wukong (בעברית: מיתוס שחור: ווקונג, בסינית מפושטת: 黑神话：悟空; בכתב סיני: 黑神話：悟空) הוא משחק תפקידים משנת 2024 שפותח ופורסם על ידי Game Science. המשחק שואב השראה מהרומן הסיני הקלאסי 'המסע למערב', ועוקב אחר קוף אנתרופומורפי המבוסס על דמותו של סון ווקונג מהרומן.

המשחק שוחרר ל-PlayStation 5 ו-Windows ב-20 באוגוסט 2024, כאשר גרסת Xbox Series X/S מתוכננת לצאת במועד מאוחר יותר. המשחק קיבל ביקורות חיוביות מרוב המבקרים ונמכר ב-10 מיליון יחידות נכון ל-23 באוגוסט, מה שהפך אותו לאחד המשחקים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.

== משחקיות ==
מיתוס שחור: Wukong הוא משחק תפקידים המשוחק במצב של שחקן יחיד מנקודת מבט של גוף שלישי. הוא שואב השראה מהרומן הסיני הקלאסי מסע למערב.<ref></ref>

השחקן שולט בגיבור, קוף המכונה "הנועד", המבוסס על סאן ווקונג מהרומן. הנשק של הגיבור הוא מטה, המבוסס על המפץ Ruyi Jingu מהרומן. המטה יכול להתרחב ולהצטמצם במהלך הלחימה. שלוש עמדות המטה, שהן עמדת הריסוק, עמדת העמוד ועמדת הדחף, מספקות רבגוניות בקרבות. מכניקת הלחימה כוללת ניהול משאבים. ניתן לצבור פוקוס על ידי הנחתת התקפות קלות, ביצוע התחמקויות מתוזמנות היטב ואמצעים אחרים. נקודת מיקוד מתקבלת כאשר מד הפוקוס מתמלא. ניתן להשתמש בנקודות אלו כדי ליזום קומבינציות מגוונת של התקפות. הסיבולת מתרוקנת על ידי ריצה, התחמקות והתקפה.<ref></ref>

ללחשים יש "התקררות" לפני שניתן להטיל אותם שוב והם צורכים מאנה. הם מסווגים במיסטיקה, שינויים, עמדות והחלפת צורה. הגיבור משתמש בטרנספורמציות כדי לשנות צורה ליצור או ישות אחרת. דוגמה לכך היא הטרנספורמציה של Red Tides, שלובשת את צורתו של גואנגז'י, איש זאב שנשקו להב כפול בוער. הטרנספורמציות מגיעות עם המהלכים והבריאות שלהן. הם זמינים לאחר 'קולדאון', אבל לא עולים מאנה. הם נמשכים עד שכוחם, שמתכלה על ידי התקפה, או שהבריאות אוזלת.<ref></ref>

רוחות מספקות מיומנות ואפקט פסיבי. כישורי רוח מתפקדים כטרנספורמציות לביצוע התקפה אחת. הם זמינים לאחר התקררות וצורכים צ'י. רוחות מגיעות מאויבים מובסים מסוימים.<ref></ref>

המשחק עוקב אחר התקדמות ליניארית ברובה עם אזורים נרחבים. ישנם מקדשי שומר, המשמשים כמחסומים עבור השחקן, לאורך הדרך. ברחבי העולם, הגיבור נתקל ביאוגואיים שונים כאויבים. הקושי של המשחק לא ניתן לשינוי על ידי שחקנים ונשאר זהה לאורך משחק.<ref></ref>

== ביקורות ==
Black Myth: Wukong קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל:<ref></ref>
* Metacritic: 81/100
* IGN: 8/10
* GameSpot: 8/10
* PC Gamer 87/100
* Eurogamer 3/5

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.heishenhua.com/ אתר האינטרנט הרשמי] של Black Myth: Wukong (באנגלית)
* "Black Myth: Wukong", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
* [https://www.pcgamingwiki.com/wiki/Black_Myth:_Wukong Black Myth: Wukong], באתר PCGamingWiki (באנגלית)

==הערות שוליים==
סמיון אראנוביץ'

סמיון אראנוביץ (ברוסית: Семён Давидович Аранович; 23 ביולי 1934 - 8 בספטמבר 1996) היה במאי קולנוע סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. 
==קורות חיים==
סמיון אראנוביץ' נולד בשנת 1934 בעיירה דרז'ניה (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. 

בשנת 1955 אראנוביץ' סיים לימודים בבית ספר של חיל האוויר של ברית המועצות ושירת בתוך נווט במטוסי חיל האוויר של הצי הצפוני. הוא נפצע קשה בתאונה אווירית ושוחרר מהשירות. אראנוביץ' החל לימודים בפקולטה של בימוי במכון לקולנוע במוסקבה אצל רומן קארמן. הוא סיים את הלימודים בשנת 1965.

בשנים 1964-1970 אראנוביץ' עבד בלנינגרד באולפנים שפעלו בתחום סרטי תעודה. ללא אישור השלטונות הוא לקח חלק בצילומי תהליך לוויה של אנה אחמטובה. בשנת 1989 הוא ניצל את החומר בסרט תיעודי על המשוררת.

בשנת 1971 אראנוביץ' החל לעבוד ב"לנפילם". סרטו הראשון "הדיפלומט האדום" הוקדש לעפילות של לאוניד קראסין. בסרט זה הוא התשתמש בטכניקה של שילוב צילומי תעודה בסרט עלילתי. בהמשך הוא ניצל טכניקה זו בסרטים אחרים.

בשנת 1983 אראנוביץ' ביים סרט "נושאי טורפדו" על פעילות אנשי חיל האוויר של הצי הצפוני במלחמת העולם השנייה. סרט זה זכה להצלחה וקילב מספר פרסים לרבות פרס ברית המועצות בשנת 1986.

בשנת 1985 אראנוביץ' סיים עבודה על סדרת טלוויזיה בת 6 פרקים על אירועי מלחמת העולם השנייה על פי רומן של יוליאן סמיונוב. 

בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 אראנוביץ' חזר לסרטי תעודה וביים סרטים על פעילות של דמיטרי שוסטקוביץ', מקסים גורקי, יוסיף סטלין ועוד.

בסך הכול אראנוביץ' ביים כ-10 סרטי עלילה וכ-20 סרטי תעודה.

אראנוביץ' היה מלמד במכון ללימודי קולנוע בלנינגרד וכיהן כראש קתדרה.

על פעילותו בתחום הקולנוע אראנוביץ' קיבל מספר פרסים בפסטיבלים לקולנוע לרבות פרס ניקה בשנת 1988 ו"דוב הכסף" של פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין בשנת 1994. בשנת 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.

אראנוביץ' נפטר בשנת 1996 בהמבורג בה עבד על סרטו האחרון. הוא נטמן בבית העלמין היהודי בעיר.

בשנת 2002 צולם סרט תעודה על פעילותו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://lenfilm.ru/news/2024/07/90_let_so_dnya_rozhdeniya_Semyona_Aranovicha ביוגרפיה] 

קטגוריה:במאי קולנוע רוסים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים
קטגוריה:ילידי 1934
קטגוריה:נפטרים ב-1996
פאבל קוגן

פאבל קוגן (ברוסית: Павел Леонидович Коган; נולד ב-6 ביוני 1952) הוא מנצח וכנר סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. 
==קורות חיים==
פאבל קוגן נולד בשנת 1952 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה לאוניד קוגן ואמו יליזבטה גיללס, אחיינית של אמיל גיללס. גם היא הייתה כנרית.

מגיל צעיר פאבל קוגן למד נגינה בכינור ורצה להיות מנצח תזמורת. הוא קיבל אישור ללמוד בקונסרבטוריון של מוסקבה בפקולטה לנינגה ובמקביל ללמוד ניצוח.

בשנת 1970 הוא זכה בפרס ראשון בתחרות כנרים בהלסינקי והחל להופיע ככנר.

בשנת 1972 קוגן ניצח על התזמורת הסימפונית הממלכתית של רוסיה. בשנת 1988 בתיאטרון בולשוי הוצגה אופרה "לה טרוויאטה" בהוכנה על ידי קוגן.

בשנת 1989 הוא מונה למנצח ראשי ומנהל אמנותי של תזמורת סימפונית במוסקבה. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2022.

פאבל קוגן עבד עם תזמורות רבות כולל התזמורת הפילהרמונית של סנקט פטרבורג, תזמורת פילדלפיה, התזמורת הלאומית של בלגיה, התזמורת הלאומית של צרפת ועוד.

רבות מעבודות של קוגן עם התזמורות השונות הוקלטו.

בשנת 1985 אראנוביץ' סיים עבודה על סדרת טלוויזיה בת 6 פרקים על אירועי מלחמת העולם השנייה על פי רומן של יוליאן סמיונוב. 

בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 אראנוביץ' חזר לסרטי תעודה וביים סרטים על פעילות של דמיטרי שוסטקוביץ', מקסים גורקי, יוסיף סטלין ועוד.

על פעילותו בתחום המוזיקה קיבל מספר פרסים ועיטורים רבים. 1994 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.

אראנוביץ' נפטר בשנת 1996 בהמבורג בה עבד על סרטו האחרון. הוא נטמן בבית העלמין היהודי בעיר.

באביב 2022, זמן קצר לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה קוגן התפטר מתפקידו בתזמורת במוסקבה ומאז לא חזר לתחומי רוסיה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120728062645/http://www.msso-kogan.ru/ru/about/kogan/ ביוגרפיה] 

קטגוריה:כנרים רוסים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:מנצחים רוסים
קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:ילידי 1952
SpaceX Crew-8

SpaceX Crew-8 היא המשימה המבצעית החמישית של החללית קרו דרגון אנדוור מתוצרת SpaceX כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א. המשימה שוגרה ב-4 במרץ 2024 על גבי משגר הפאלקון 9 מכן שיגור 39A שבמרכז החלל קנדי.

הצוות הצטרף למשלחת מס' 70 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אנדראס מוגנסן.

==צוות==
* מתיו דומיניק, נאס"א - מפקד צוות
* מייקל באראט, נאס"א - טייס 
* ג'נט ג' אפס, נאס"א - מומחית משימה
* אלכסנדר גרבנקין, רוסקוסמוס - מומחה משימה

===צוות גיבוי===
* זינה קרדמן - מפקד טיסה
* ניק הייג 
* סטפני וילסון
* אלכסנדר גורבונוב

==משימה==
המועד המקורי לשיגור היה 2 במרץ. הוא נדחה עקב תנאי מזג אוויר באתר השיגור.

ב-4 במרץ 2024, חללית קרו דרגון אנדוור ובה ארבעת חברי צוות המשימה שוגרה בעזרת משגר פאלקון 9 מכן השיגור 39A שבמרכז החלל קנדי. השלב הראשון של משגר הפאלקון 9 (מספר סידורי B1083.1) נחת בחזרה במסלול נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל. כ-30 שעות לאחר השיגור, עגנה חללית אל מודול הרמוני שבתחנת החלל הבינלאומית. צוות החללית הצטרף למשלחת מס' 70 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אנדראס מוגנסן ולאחר סיום פעילותה הם היו חלק של משלחת מס' 71 בפיקוד אולג קונוננקו.

ב-6 ביוני 2024 במטרה לאפשר עגינה של חללית בואינג סטארליינר בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית קרו דרגון.

לאחר השלמת התוכנית חללית מתוכננת לחזור לכדור הארץ בספטמבר 2024.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nasa.gov/mission/nasas-spacex-crew-8/ המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/crew-8.htm תיאור המשימה]

קטגוריה:דרגון 2
קטגוריה:2024 בארצות הברית
ארמיסטד תומסון מייסון

ארמיסטד תומסון מייסון (באנגלית: Armistead Thomson Mason; 4 באוגוסט 1787 – 6 בפברואר 1819)<ref name="GH"></ref><ref name="PG"></ref> היה סנאטור אמריקאי מווירג'יניה מ-1816 עד 1817. מייסון היה גם האדם השני הצעיר ביותר שכיהן אי פעם בסנאט האמריקאי, בגיל 28 ו-5 חודשים, למרות שדרישת הגיל לסנאט האמריקאי בחוקה היא 30 שנה.<ref name="youngest"></ref> הוא היה בנו של סטיבנס תומסון מייסון.<ref name="GH" /><ref name="PG" />

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו וחינוך ===
מייסון נולד ב-4 באוגוסט 1787 בארמיסטדס במחוז לואיזה, וירג'יניה, סיים את לימודיו בקולג' ויליאם ומרי ב-1807 ועסק בעיסוקים חקלאיים עד שהפך לקולונל של מתנדבי וירג'יניה במלחמת 1812 ולאחר מכן לבריגדיר גנרל של המיליציה של וירג'יניה .

=== קריירה פוליטית ===
הוא נבחר כרפובליקני לסנאט של ארצות הברית כדי למלא את התפקיד הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של ויליאם ברנץ' ג'יילס, למרות היותו קטין מבחינה חוקתית לתפקיד. מייסון שירת מ-3 בינואר 1816 עד 4 במרץ 1817. לאחר מכן עבר למחוז לודון, וירג'יניה, שם היה מועמד לא מוצלח לבחירה לקונגרס החמישה עשר (1817). זה היה מסע מר שהוליד כמה דו-קרבות: מייסון עצמו נהרג מאוחר יותר בדו-קרב עם בן דודו השני, ג'ון מייסון מקארטי, בשדה דו-קרב בלדנסבורג, מרילנד, כתוצאה ממסע זה. הוא נקבר בחצר הכנסייה של הכנסייה האפיסקופלית בליסבורג, וירג'יניה.<ref name="GH" /><ref name="PG" />

== נישואים וילדים ==
מייסון התחתן ב-1 במאי 1817 עם שרלוט אליזה טיילור (נפטרה ב-1846) במחוז אלבמארל, וירג'יניה.<ref name="GH" /><ref name="PG" /> לבני הזוג היה בן אחד:<ref name="GH" /><ref name="PG" />
* סטיבנס תומסון מייסון (1819 – 14 ביוני 1847)<ref name="GH" />

== קשרי משפחה ==
ארמיסטד תומסון מייסון היה נינו של ג'ורג' מייסון (1725 – 1792); נכדו של תומסון מייסון (1733 – 1785);<ref name="PG" /> בנם של מרי אליזבת "פולי" ארמיסטד מייסון (1760 – 1825) וסטיבנס תומסון מייסון (1760 – 1803);<ref name="PG" /> אחיינו של ג'ון תומסון מייסון (1765 – 1824);<ref name="PG" /> בן דודם השני של תומסון פרנסיס מייסון (1785 – 1838) וג'יימס מורי מייסון (1798 – 1871);<ref name="PG" /> גיסו של ויליאם טיילור ברי (1784 – 1835); אחיו של ג'ון תומסון מייסון (1787 – 1819);<ref name="PG" /> דודו של סטיבנס תומסון מייסון (1811 – 1843);<ref name="PG" /> ובן דודו הראשון של ג'ון תומסון מייסון הבן (1815 – 1873).<ref name="PG" />

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1787
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1819
דיקייטר (ג'ורג'יה)

דיקייטר (באנגלית: Decatur) היא עיר ומושב מחוז דקאלב שבג'ורג'יה, ארצות הברית, והיא חלק מהאזור המטרופוליני של אטלנטה. לפי מפקד האוכלוסין של 2020, אוכלוסיית העיר מנתה 24,928 תושבים<ref name="QuickFacts2"></ref>, אם כי לעיתים מניחים שהיא גדולה יותר, מכיוון שמספר מיקודי דואר באזור לא מאוגד של מחוז דקאלב נושאים את השם דיקייטר ככתובת.

העיר משרתת על ידי שלוש תחנות רכבת של MARTA (דיקייטר, איסט לייק, ואבונדייל). דיקייטר ממוקמת כ-8 קילומטרים (5 מייל) צפונית-מזרחית למרכז העיר אטלנטה, וגובלת במערב עם שכונות קירקווד ולייק קלייר של אטלנטה ועם אזור לא מאוגד של מחוז דקאלב. שכונת דרואיד הילס ממוקמת מצפון-מערב לדיקייטר.

== היסטוריה ==
לפני ההתיישבות האירופית, אזור דיקייטר היה ברובו מיוער (שריד של יער ראשוני ליד דיקייטר נשמר כיער פרנבנק). דיקייטר נוסדה בצומת שני שבילי אינדיאנים: סנדטאון, שהוביל מזרחה מנהר הצ'אטהוצ'י ליד נחל יוטוי, ושאלופורד, שעוקב אחרי הדרך של היום קליירמונט וממשיך לחצות ליד רוזוול. אתר לבית המשפט של מחוז דקאלב נקבע בשנת 1822 במה שיהפוך למרכז העיר דיקייטר; העיר דיקייטר הוקמה ב-10 בדצמבר 1823. היא נקראה על שם קומודור סטיבן דיקייטר מהצי ארצות הברית.

המתיישבים הראשונים באזור היו חקלאים או בעלי מלאכה מיומנים ממוצא אנגלי, סקוטי ואירי.<ref></ref>

=== מלחמת האזרחים האמריקאית ===
במלחמת האזרחים האמריקנית הפכה דיקייטר לאתר אסטרטגי של צבא האיחוד במהלך המערכה על אטלנטה בפיקודו של ויליאם שרמן. ביולי 1864 תפס הגנרל ג'יימס מק'פרסון את העיר כדי לנתק את קו האספקה של צבא הקונפדרציה מאוגוסטה. ב-22 ביולי, במהלך קרב אטלנטה, תקף חיל הפרשים של הקונפדרציה בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'וזף וילר את שיירות האספקה של מקפרסון ואת חיילי האיחוד שהגנו על השיירות. לוחית זיכרון בבניין בית המשפט הישן מציינת את מקום הקרב הזה.

=== המאה ה-20 ===
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 התרחב האזור המטרופוליני של אטלנטה לתוך מחוז דקאלב הלא מאוגד, ובסופו של דבר הקיף את דיקייטר משני צדדים. במקביל, אזרחים רבים עזבו את האזור לפרברים מרוחקים יותר. בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 חלה ירידה דרמטית בערכי הנכסים. עם זאת, בשנים האחרונות חזרה העיר לצמיחה כלכלית, בעיקר בזכות מספר תוכניות פיתוח מרכז העיר ארוכות טווח שהצליחו, והפכו את דיקייטר לאזור בעל עירוב שימושים עם גישה נוחה למרכז העיר אטלנטה. במהלך עשרים השנים האחרונות רכשה העיר מוניטין מקומי ולאומי כעיר פרוגרסיבית עם מעורבות גבוהה של תושבים.

== גאוגרפיה ==
לפי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטח העיר משתרע על פני 11 קילומטרים רבועים (4.2 מיילים רבועים), כולם יבשה. דיקייטר גובלת באבונדייל אסטייטס מדרום-מזרח ובאטלנטה מדרום-מערב, ובמחוז דקאלב הלא מאוגד משאר הצדדים.

קו פרשת המים המזרחי חוצה את העיר לאורך מסילות הרכבת של CSX (לשעבר רכבת ג'ורג'יה).

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1823
קטגוריה:ג'ורג'יה: ערים
קטגוריה:דפים עם נקודות ציון בוויקינתונים
פמילי מארט

חברת פמילי מארט בע"מ (ביפנית: 株式会社ファミリーマート; באנגלית: FamilyMart) היא רשת חנויות נוחות יפנית וזכיינית, שהיא חברה בת של חברת הסחר היפנית Itochu. זוהי רשת חנויות הנוחות השנייה בגודלה ביפן, אחרי סבן אילבן יפן. לרשת יש 24,574 חנויות ברחבי העולם, ביפן, טייוואן, סין, הפיליפינים, תאילנד, וייטנאם, אינדונזיה ומלזיה.<ref></ref> מטה החברה ממוקם בקומה ה-17 של בניין סאנשיין 60 טושימה, טוקיו. לפמילי מארט חנויות זכיינות במלזיה, הפיליפינים, תאילנד, אינדונזיה, טייוואן, סין ווייטנאם.

חנויות פמילי מארט מוכרות מוצרים נפוצים בחנויות נוחות יפניות, כולל מוצרי מכולת בסיסיים, מגזינים, מאנגה, משקאות קלים, משקאות אלכוהוליים כמו סאקה, ניקומן (לחמניות חזיר מאודות), עוף מטוגן, אוניגירי/אומוסובי (כדורי אורז) ובנטו. פמילי מארט ידועה במנגינת הפעמון המיוחדת שלה, שמתנגנת בעת כניסה לחנות. הפעמונים מיוצרים בלעדית על ידי חברת פנסוניק, והמנגינה מכונה Melody Chime No.1 – Daiseikyou, שפותחה במקור עבור פנסוניק על ידי יאסוהי אינדה בשנת 1978.<ref></ref>חנות FamilyMart בסומה יפן

== היסטוריה ==
החנות הראשונה של פמילי מארט נפתחה בסיאמה, במחוז סאיטאמה, בשנת 1973. בשנת 2002, החברה נרשמה כחברה ציבורית בטייוואן.

באוקטובר 2013, פמילי מארט פתחה את החנות ה-10,000 שלה ביפן.<ref name="FamilyMart joins 10,000"></ref><ref></ref> הפעילות בחלקים מסוימים של אסיה, במיוחד בסין, ממשיכה להתרחב. פמילי מארט ניהלה גם חנויות בדרום קוריאה בין השנים 1990 עד 2014, אך יצאה מהשוק הקוריאני לאחר שמכרה את חלקה ב-BGF Retail.

נכון לינואר 2018, היו לפמילי מארט 24,243 חנויות ברחבי העולם; מתוכן 17,409 חנויות ביפן, 3,165 חנויות בטייוואן, 2,177 חנויות בסין, 1,138 חנויות בתאילנד, 277 חנויות במלזיה, 66 חנויות בפיליפינים, 165 חנויות בווייטנאם ו-87 חנויות באינדונזיה.

פמילי מארט הייתה חברה בת של FamilyMart UNY Holdings Co., Ltd. (UFHD), שבבעלותה הייתה גם רשת הסופרמרקטים Uny, עד 2020. UFHD פורקה כאשר Uny נרכשה על ידי החברה האם של Don Quijote בשנת 2020.

חברת פמילי מארט בע"מ היא חברה בת של Itochu, חברת סחר יפנית המחזיקה ב-50.1% ממניות החברה. ב-8 ביולי 2020 הודיעה Itochu כי תרכוש את כל מניות פמילי מארט בסכום של כ-580 מיליארד ין (כ-5.5 מיליארד דולר), מתוך כוונה למכור 4.9% מהמניות ל-Zen-Noh ולבנק Norinchukin.<ref></ref> בעלי המניות של פמילי מארט אישרו את הרכישה ב-26 באוקטובר, והמניה נמחקה מהבורסה ב-12 בנובמבר, מה שהוביל להשלמת הרכישה.<ref></ref>
== קישורים נוספים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (יפנית)
יוני חרל"פ

יוני חרל"פ (נולד ב-1985) הוא תסריטאי, במאי וזמר-יוצר ישראלי.

== קריירה ==
בשנת 2016 חרל"פ יצר והפיק את הסרטון הראשון שלו יחד עם חברת התוכן והאנימציה שרוטונים. הסרטון זכה ללמעלה מ-500 אלף צפיות.<ref name=":0"></ref>

בין השנים 2018–2022 שימש העורך ומנהל התוכן הראשי של ערוץ היוטיוב של קווין רובין.<ref name=":0" /> כחלק מתפקיד זה, הפיק את השירים והקליפים שיצאו בערוץ לאורך השנים: "שישי הפוך", "שים פס", "נינג'ה", "כפרה" ו"שופוני".

משנת 2021 משמש כעורך הראשי של הסדרה "הבנים והבנות" בערוץ הילדים.

בשנת 2019 ביים את הסדרה "תעשה לי סאב" בערוץ הילדים, בה השתתפו קווין רובין, טום באום, ג'וי ריגר ועוד שחקנים מוכרים.

בשנת 2021 יצר וביים את הסדרה "שמשון גיבור" שהופקה והופצה בעזרת ערוץ הילדים.

ב-15 באוקטובר 2021 הוציא את הסינגל הראשון שלו, "בקטע טוב", אשר זכה ללמעלה מ-220 אלף צפיות ביוטיוב, וכ-10 אלף צפיות בספוטיפיי.<ref></ref> כמה חודשים לאחר מכן, ב-8 בפברואר 2022 הוציא את הסינגל השני שלו, "כוכב", ביחד עם טלי אורן. השיר זכה גם כן ללמעלה מ-100 אלף צפיות ביוטיוב.<ref></ref>

ב-17 בפברואר 2023 הוציא עוד סינגל בשם "באה מקולקל", וב-20 באפריל של אותה השנה הוציא סינגל נוסף בשם "יש לי קצב".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
אדנקרונוס

אדנקרונוס (באיטלקית: Adnkronos) היא סוכנות ידיעות איטלקית.<ref name="var"></ref>

== היסטוריה ופרופיל ==
אדנקרונוס הוקמה ב-1963 על ידי מיזוג של שתי סוכנויות, "קרונוס" (נוסדה ב-1951) ו-"Agenzia Di Notizie" (נוסדה ב-1959).<ref name="irna"></ref> הסוכנות ממוקמת ברומא.<ref></ref>

אדנקרונוס נמצאת בבעלות ג'וזפה מארה תקשורת. העורך הראשי שלה הוא ג'וזפה מארה.<ref name="Moliterno2002"></ref>

הסוכנות הורחבה לכלול את Adnkronos Salute שהיא סוכנות בריאות. בשנת 2003 הקימה הסוכנות את המשרד הבינלאומי שלה, Adnkronos International, המספק חדשות ודיווחים בערבית ובאנגלית, בעיקר מהעולם הערבי.

ביולי 2014, אדנקרנוס אינטרנשיונל חתם על הסכם עם סוכנות הידיעות הרשמית של איראן, IRNA, לקידום שיתוף פעולה חדשותי דו-צדדי.

הסוכנות מפרסמת גם את "Il libro dei fatti", המהדורה האיטלקית של ה"אלמנך העולמי".

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקשורת המונים
קטגוריה:תקשורת לפי מדינה
קטגוריה:איטליה
קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:איראן
קטגוריה:סוכנויות ידיעות
קטגוריה:חברות תקשורת
ברברלה

ברברלה (באנגלית: Barbarella) הוא סרט מדע בדיוני ארוטי משנת 1968 בבימויו של רוז'ה ואדים, המבוסס על סדרת קומיקס צרפתית אותו השם מאת ז'אן קלוד פורסט.<ref></ref>

ואדים, שהיה בעל מוניטין של פס ייצור לסמלי מין, והצליח למצב נשים כבריז'יט בארדו למעמד של סמלי מין עולמיים (ואף הקפיד להינשא להן לתקופה מסוימת) נישא לפונדה, ו"ברברלה" הפך את פונדה לסמל מין עולמי.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט, אשר מתרחשת במאה ה-41, עוקבת אחר הרפתקאותיה של האסטרונאוטית היפהפה וחסרת הפחד ברברלה (מגולמת על ידי ג'יין פונדה) אשר נשלחת על ידי נשיא כדור הארץ למשימה בחלל במטרה ללכוד את המדען דוראנד דוראנד אשר יצר נשק רב עוצמה על כוכב לכת מרוחק אשר מסוגל להשמיד את האנושות.

== צוות השחקנים הראשי ==
* ג'יין פונדה בתפקיד ברברלה
* ג'ון פיליפ לאו בתפקיד המלאך פיגר
* אניטה פלנברג בתפקיד המלכה השחורה
* מילו אושיה בתפקיד דוראנד דוראנד
* מרסל מרסו בתפקיד פרופסור פינג
* קלוד דופין בתפקיד נשיא כדור הארץ
* ורוניק ונדל בתפקיד קפטן מון
* סרג' מרקאנד בתפקיד קפטן סאן
* ג'יאנקרלו קובלי בתפקיד המהפכן
* דייוויד המינגס בתפקיד דילדנו
* אוגו טוגנאצי בתפקיד מארק האנד

== קישורים חיצוניים ==
*[https://open.spotify.com/episode/6OZZUQvAIcfNa3J4ae3vBw?si=oZlXzQE7TfS-kjPzBlgvzg "ברברלה"] - פרק בפודקאסט "טראשטוק", בהגשת גילי פורת ושני קיניסו

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי הרפתקאות בחלל
קטגוריה:רטרו-פוטוריזם
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי 1968
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1968