קבר שמעון

מקום קברו של שמעון בן יעקב הוא נושא שנוי במחלוקת. מקום קבורתו של שמעון וכן של שאר אחיו השבטים <small>(מלבד יוסף)</small> אינו מתואר בתנ"ך, וקיימות מספר מסורות לגביו: בחברון <small>(זיהוי מהמאה ה-2 לפנה"ס)</small>, ארץ ישראל <small>(זיהוי מהמאה ה-2)</small>, ארבל <small>(זיהוי מהמאה ה-12)</small>, מנדא <small>(זיהוי מהמאה ה-14)</small>, מצרים <small>(זיהוי מהמאה ה-15)</small>, מג'דל צדק <small>(זיהוי מהמאה ה-20)</small>, מחלף אייל <small>(זיהוי מהמאה ה-20)</small> וגבעת גד <small>(זיהוי מהמאה ה-21)</small>.

== רקע ==
על פי הסיפור המקראי לא ברור אם בני יעקב הובאו לקבורה ממצרים אל ארץ ישראל. על אף שהכתוב מציין את עליית עצמות יוסף בלבד, החלו להיווצר מסורות קבורה שונות לשאר אחיו השבטים.

החל מסוף תקופת הכנסת הגדולה (תקופת בית שני, סביב המאה ה-2 לפנה"ס), ועד סוף תקופת הזוגות (המאה ה-1 לספירה), נראה כי הייתה מסורת עברית על קבורת השבטים במערת המכפלה שבחברון. אמנם, החל מתקופת התנאים (המאה ה-2 לספירה), לא השתמרה מסורת זו ונראה כי חז"ל לא צידדו בה. חז"ל סברו כי בני ישראל העלו, מלבד את עצמות יוסף, את כל בני יעקב לארץ ישראל. בכל הגרסאות הרבות למאמר זה לא מופיעה התייחסות למקום קבורתם הספציפי, מלבד של יהודה בן יעקב. נושא קבורת יהודה במערת המכפלה אף הוא נמצא במחלוקת בין שניים מגדולי התנאים בדור הרביעי: רבי יהודה ורבי מאיר. לדעת רבי יהודה נקבר יהודה עם אבותיו במערת המכפלה, ואילו דעת רבי מאיר שנקבר בארץ ישראל אך לא במערה.

בימי הביניים (סביב המאה ה-11) אנו עדים לתופעה רחבה בכתבי עולי הרגל, של תיעוד קברי השבטים, בפרט באזור הגליל. בתקופה הממלוכית בארץ ישראל (סביב המאה ה-13), המוסלמים החלו לקדש קברים רבים ברחבי הארץ ובכללותם את קברי השבטים.

== המקורות ==
=== חברון (המאה ה-2 לפנה"ס) ===
[[מערת המכפלה, חברון]]
במספר מקורות מהמאה השנייה לפנה"ס עד המאה הראשונה לספירה מזכירות את קבורת שמעון בחברון, בתוך שאר בני יעקב בספר צוואות השבטים נאמר במפורש כי שמעון נקבר בחברון, ואילו בספר היובלים ובקדמוניות היהודים ליוסף בן מתתיהו נאמר כך באופן כללי על בני יעקב.

=== ארץ ישראל (המאה ה-2) ===
[[תצלום לוויין של ארץ ישראל וסביבתה משנת 2003]]
על פי חז"ל העלו בני ישראל את כל בני יעקב לארץ ישראל להיקבר שם:

דעה זו מופיעה בנוסחים שונים במכילתא דרבי ישמעאל, ספרי, מכילתא דרשב"י, בראשית רבה, מדרש תנאים לדברים, ילקוט שמעוני, מדרש אגדה ומדרש הגדול.

=== ארבל (המאה ה-12) ===
מסורת קבר שמעון ביישוב ארבל הסמוכה לטבריה, מצויה בכתבי עולי הרגל החל מהמאה ה-12. אמנם, מסורת על קברי השבטים בארבל מצויה בכתבי עולי רגל מהמאה ה-11 המציינים את "קבורת ג' שבטים ודינה אחותם", ללא ציון מי מהם.
* רבי יעקב בן נתנאל הכהן, סביב שנת 1187 לספירה: 
* ספר "ציוני קברים בארץ ישראל", סביב שנת 1440 לספירה:
* רבי יצחק בן אלפרא, בספר "קבלת צדיקי ארץ ישראל, איגרת ר' יצחק בן אלפרא לר' שלמה בן ר' שמעון דוראן", סביב שנת 1441 לספירה: 
* ספר "אלה מסעי בני ישראל", סביב שנת 1450 לספירה:
* ספר "איגרת יחוס האבות", סביב שנת 1537 לספירה:
* רבי משה מטראני (המבי"ט), בספרו "בית אלהים" (המאה ה-16):
* רבי אשר אנשיל גרינוואלד, בספרו "טוב ירושלים", סביב שנת 1934 לספירה:

בשנת 2007 ביצעו הארכאולוג יוסי סטפנסקי, ישראל הרצברג וישראל מאיר גבאי מחקר בו גילו על פי כתבי יד עולי הרגל, מפות ותמונות - את תיאור עולי הרגל כקברם של ראובן, שמעון, לוי, דינה ושת בן אדם הראשון בארבל.

===מנדא (המאה ה-14) ===
מסורת קבר שמעון ב"מנדא" מוזכרת לראשונה ככל הנראה בספר הישר. אמנם, מלשונו עולה לכאורה כי אין הכוונה למנדא הגלילית: 
* רבי יעקב ברוך בספרו "חיבת ירושלים", סביב שנת 1785 לספירה:
* רבי משה טננבוים בספרו "מסעות משה", סביב שנת 1924 לספירה:

=== מצרים (המאה ה-15) ===
רבי יצחק אברבנאל (סוף המאה ה-15) מסייג את דברי חז"ל ולטענתו הם בגדר "דרש" בלבד וכי השבטים נשארו להיקבר במצרים:

=== מג'דל צדק (המאה ה-20) ===
רבי אשר אנשיל גרינוואלד (בספרו "טוב ירושלים", סביב שנת 1934 לספירה), אמנם מציין את קבורת שמעון בארבל, אך הוא גם דואג לתעד מסורת מוסלמית המראה את קבר אשר, או שמעון, או לוי, בדרך אל הכפר מגד'ל צדק במרכז הארץ:

=== מחלף אייל (המאה ה-20) ===
קבר שמעון בן יעקב במחלף אייל
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 זוהה קברו של שמעון מערבית לכביש 6 - דרומית לצומת אייל מול קלקיליה, באתר הנקרא "נבי שמעון", שם על-פי מסורת שומרונית וערבית, מצוי קברו של "הנביא שמעון". זיהוי זה נעשה ללא כל מקור או מסורת קדומה. העובר בכביש לאייל ובכביש 6 יכול לראותו, נחבא מעט בצל תאנה לא גדולה הצומחת לידו.

=== גבעת גד (המאה ה-21) ===
החל מהמאה ה-21 קברו מצוין בגבעת גד ליד אמציה בראש ההר הקבר המכונה "שייח עלי", אך זיהוי זה נעשה ללא כל מקור או מסורת קדומה. קבר שייח עלי מתוארך למאות 7-8 לספירה וכנראה שופץ בשלהי המאה ה-13.

== לקריאה נוספת ==
*ישראל מאיר גבאי מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל, ועד אהלי צדיקים, מהדורות: 2007, 2011. כרך א'
*הצדיקים חיים: מראה מקומות לקברי הצדיקים ואתרים קדושים
*מדריך כרטא: קברי צדיקים בארץ ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קברי השבטים
קטגוריה:קברי צדיקים
קטגוריה:קברי צדיקים בחברון
קטגוריה:קברי צדיקים בגליל
קטגוריה:קברי צדיקים בכפר מנדא