OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אדוארד מריקה

אדוארד מריקה (גרמנית: Eduard Mörike; 8 בספטמבר 1804, לודוויגסבורג, באדן-וירטמברג - 4 ביוני 1875, שטוטגרט), משורר גרמני מן האסכולה השוואבית, סופר ומתרגם, וכן איש כמורה.

== חייו ==

מריקה נולד כילדו השביעי של קרל פרידריך מריקה, יועץ רפואי. היו לו שנים עשר אחים ואחיות. בשנת 1818 התחיל בלימודי תאולוגיה לפי רצון משפחתו, תחילה ב-Urach ואחר כך בטובינגן בשנים 1822 עד 1826. בשנים 1834 עד 1843 נשא בתפקידי כמורה שונים ברחבי וירטמברג. 

אימו ואחותו התגוררו איתו בבית הכומר שלו. ניסיונו משנת 1828 להתקיים כסופר עצמאי נכשל. בתקופה זו נכתבו שיריו הראשונים כמו "בוקר ספטמבר" ו"Er ist's" ("זה הוא ולא אחר"), שיר בן תשע שורות המבשר על האביב והוא אחד מן השירים הגרמניים המצוטטים ביותר. 

בשנת 1832 ראה אור הרומן "Maler Nolten" ("הצייר נולטן"), אחד מרומאני החניכה החשובים של הספרות הגרמנית, שזכה לפופולריות אדירה. 

מותה של אימו בשנת 1841 הביא למשבר קשה בחייו. בשל מצבו הבריאותי הרופף פרש ממשרת הכמורה בשנת 1843 והתיישב ב-Bad Mergenthein שבצפון מזרח וירטמברג, כשהוא גמלאי בן 39. בשנת 1851 נשא לאישה את מרגרטה פון שפאט ואחר כך לימד ספרות במוסדות של הכנסייה בשטוטגרט וב-Lorch. בשנת 1852 העניקה לו אוניברסיטת טיבינגן תואר דוקטור של כבוד. עד 1855 פרסם את יצירותיו החשובות בפרוזה, ולא שב לכתיבת שירה, למעט כמה חריגים זניחים, עד למותו. 

בשנים 1867–1873 החליף את מקום מגוריו לעיתים תכופות. העיר Fellbach שבה התגורר מעניקה עד היום את "פרס מריקה" על שמו. לבסוף התיישב בשטוטגרט. 

במשך כל חייו נהג לאסוף פריטים יומיומיים שונים. במיוחד נהג לאסוף מאובנים, ואף קרא ספרות מקצועית רבה בנושא. חיבה זו למאובנים מצאה ביטוי אף בשיריו.

== יצירתו ==
מריקה נחשב במשך שנים ארוכות כנציג מובהק של זרם הבידרמאייר בספרות הגרמנית, זרם פוסט-רומנטי המקביל בקירוב מבחינה כרונולוגית לזרם Vormärz שלפני אביב העמים, ואשר הירבה להפליג בשבחיה של המולדת הגרמנית. כיום מיטיבים לעמוד על זרמי המעמקים בשירתו של מריקה ולהבחין במודרניות של המנוסה-מן-העולם שבה. ליצירתו מקום מרכזי בספרות הגרמנית של המאה ה-19. שיריו ניחנו בשפה טבעית ופשוטה ובסגנון חינני ומקורי. רבים משיריו (לידר) הולחנו בידי הוגו וולף. 

* שירים (1838, הורחב ב-1848 וב-1864)
* האוצר (1835)
* אחֶי הגשם (אופרה, הולחנה בידי איגנץ לאכנר, 1839)
* "אנתולוגיה קלאסית" (תרגומים מן השירה הקלאסית 1840)
* הצייר נולטן (רומאן חניכה, 1832)
* מוצרט במסעו לפראג (נובלה הומוריסטית-למחצה, 1856)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1804
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1875
גומייה

גומיות
גומיות

גומייה היא לולאה אלסטית העשויה מגומי ולטקס. שימושה העיקרי של הגומייה היא הצמדתם של חפצים זה לזה, כך שיהפכו לצרור אחד. 

הפטנט על הגומייה נרשם ב-17 במרץ 1845 בידי סטיבן פרי, ממציא ואיש עסקים מלונדון שעסק במוצרי גומי מגופר. 

== שימושים לגומיות ==
בצל גינה צעיר כרוכים בגומייה]]
גומיות לעיתים קרובות משמשות ככלי לעיצוב תסרוקת, בעיקר לבעלי שיער ארוך, על ידי יצירת "זנב סוס" או "קוקו".

לעיתים נעשה שימוש בגומיות בטיסנים ובצעצועים מכניים נוספים, בזכות האלסטיות שלהן. כמו כן, ניתן "לשגר" אותן למרחקים ארוכים באמצעות מתיחתן ושחרורן. דרך אחת לעשות זאת היא לשים צד אחד של הגומייה על קצה האצבע המורה, להחזיק בצד השני באצבעות היד השנייה, למתוח ולשחרר. קיימים גם אקדחי גומיות, שבאמצעותם ניתן לירות גומיות ברמת דיוק גבוהה יותר. אם גומייה נורית מטווח קצר מאוד על עור חשוף, פגיעתה עלולה לכאוב, אך בדרך כלל היא אינה מותירה נזק. עם זאת, רצוי להימנע מלירות גומיות על פני אדם, עיניו או עורו החשוף.

ניתן גם לשלב ולקשור גומיות על מנת ליצור דלגית או כדור גומיות - כדור אלסטי העשוי כולו מגומיות. שימוש נוסף בגומיות הוא לביצוע תרגילי כושר על ידי מתיחתן וכיווצן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:גומי
קטגוריה:אביזרי חיבור
קסטיליה (אזור היסטורי)

[[דגל קסטיליה]]

קסטיליה היא האזור ההיסטורי בו שכנה ממלכת קסטיליה, ממלכה נוצרית באזור הצפון מרכזי של ספרד, אשר במהלך ההיסטוריה של ספרד התפשטה על ידי כיבוש אזורים מוסלמיים במסגרת הרקונקיסטה, ועל ידי בריתות, נישואי מלכים והגירה לאזורים נוצריים של ספרד.

השטח שהיה כלול בקסטיליה כולל היום את הקהילות האוטונומיות קסטיליה-לה מנצ'ה, קסטיליה ולאון ומדריד של ספרד. עם זאת, ממלכת קסטיליה כללה בתקופות מסוימות שטחים גדולים יותר של ספרד. 

קסטיליה החלה את דרכה העצמאית כמדינה נוצרית כאשר השתחררה בסביבות שנת 930 מממלכת לאון וקבעה את בירתה בבורגוס ולאחר מכן בוואיאדוליד. בשנת 1085 כבשה קסטיליה את טולדו מידי המוסלמים וספחה את השטחים סביב טולדו לשלטונה, תחת השם "קסטיליה החדשה". בשנת 1212, בקרב לאס-נאבאס דה טולוזה, כבשה קסטיליה מידי המוסלמים את רוב דרומה של ספרד. ב-1230 התאחדו ממלכות קסטיליה ולאון ובהמשך כבשו את קורדובה ב-1236, את מורסיה ב-1243 ואת סביליה ב-1248. ב-1460 העבירה פורטוגל לידי קסטיליה את האיים הקנריים. 

בשנת 1469 נישאו פרננדו השני מלך אראגון ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה בנישואים שהביאו בסופו של דבר בשנת 1516 לאיחוד של אראגון וקסטיליה. בשנת 1521 חואן בראבו הנהיג מרד שנכשל.

השפה של קסטיליה, הקסטילית, היא השפה הדומיננטית בספרד, ועד כינונה של הדמוקרטיה בספרד ב-1977 הייתה השפה הרשמית היחידה. 
==אטימולוגיה==
קסטיליה מוזכרת במסמכים היסטוריים מקומיים הכתובים בקסטילית עתיקה כקסטליה (בספרדית Castella) או קסטיאליה (Castiella) שפירושן "אדמת המבצרים" על שמם של הביצורים שהוקמו באזור במהלך הרקונקיסטה. מבצרים רבים קיימים בקסטיליה עד ימינו. 

היסטוריונים ערבים כינו את שם האזור בערבית קשתאלה (בערבית قشتالة) שמשמעותו "ארץ זרועת ביצורים". הדבר מעיד כי השם ניתן לאזור ככל הנראה בתקופת הכיבוש הערבי של חצי האי האיברי או לא הרבה אחריו. 

מקור השם מגיע מהמילה הלטינית קסטלום (castellum) שפירושו ביצור, מבצר או טירה. 

== ראו גם ==

* ממלכת קסטיליה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר בחצי האי האיברי
קטגוריה:עמים, שבטים ומדינות בימי הביניים
פארק אולפני וולט דיסני

פארק אולפני וולט דיסני (באנגלית: Walt Disney Studios Park, בצרפתית: Parc Walt Disney Studios) הוא פארק השעשועים השני שנפתח באתר הנופש דיסנילנד פריז, במרנה לה ול ליד פריז שבצרפת.

==ההקדשה בפתיחת הפארק==
בטקס הפתיחה של הפארק שנערך ב-16 במרץ 2002, הקדיש מייקל אייזנר את הפארק בנאומו: "לכל הבאים לאולפן החלומות, ברוכים הבאים. אולפני וולט דיסני מוקדשים למשיכה שלנו והאהבה שלנו לעולם הקולנוע והטלוויזיה. כאן אנו חוגגים את האומנות של מספרי הסיפורים מאירופה ומרחבי העולם ורוצים ליצור קסם במקום מיוחד באמצעות זכרונותינו מהעבר וחלומותינו על העתיד".

==הקמת הפארק==
כבר בטרם פתיחת פארק יורודיסני הוכנו התוכניות להקמת פארק שעשועים נוסף באתר הנופש - פארק בסגנון אולפני דיסני - אם ג'י אם, אולם לאחר הכישלון הכלכלי של פארק יורודיסני התוכניות להקמת הפארק הנוסף נזנחו למשך מספר שנים. הפארק הנוסף נבנה לבסוף חמש שנים מאוחר יותר ונפתח לציבור ב-16 במרץ 2002. הפארק הוא הקטן בפארקי שעשועים של דיסני, וספג ביקורת מצד המבקרים בשל חוסר ההתייחסות לפרטים, ומספר המתקנים הקטן.

==מבנה הפארק==

הפארק מתבסס על תמה של אולפני סרטים פעילים. מרבית המתקנים זהים למתקנים המצויים בפארקים אחרים של חברת וולט דיסני ברחבי העולם - אולם המתקן המקורי היחידי של הפארק "מנועים... אקשן! מופיע הפעלולים המדהים" היה כה מוצלח שהועתק לפארק אולפני דיסני אם ג'י אם בפלורידה.

בפארק ארבעה "ארצות" או "אזורים" המכונים "אזורי ההפקה" - "Production Zones", הבנויים בהתאם לתמה של הפארק לפיה המבקרים נכנסים לפארק כאנשים פשוטים ויוצאים ממנו כ"ידוענים".

===כניסת הפארק (Front Lot)===
הכניסה לפארק בנויה בסגנון כניסה לאולפן סרטים הוליוודי הוליוודי, בהשפעה של ארכיטקטורה ספרדית (השפעה הקיימת בפועל בהוליווד). הכיכר הראשית נקראת "כיכר האחים לומייר" (Place des Frères Lumières )

מתקנים:
* אולפן דיסני 1 (Disney Studio 1)
* מגדל אירפול (Earful Tower)

=== חצר ההנפשה (Animation Courtyard)===
אזור בפארק המוקדש לסרטי ההנפשה הקלאסיים של חברת וולט דיסני, וכן ישנם אפשרויות "לפגוש" את הדמויות המונפשות.

מתקנים:
* אומנות ההנפשה של דיסני (Art of Disney Animation)
* שטיחים מעופפים מעל עקרבה (Flying Carpets Over Agrabah)
* אנימאג'יק (Animagique)
* מסובב הצבים של קראש (Crush's Turtle Twister) 
* Cars: Radiator Springs Spinout 
* הקרון של מיקי (Mickey's Trailer) - בו אפשר לפגוש את מיקי ומיני.

=== חצר ההפקה (Production Courtyard)===
אזור זה של הפארק בנוי בסגנון אר דקו וכולל אלמנטים שונים של הפקת סרטים.

מתקנים:
* קסם הקולנוע (CinéMagique)
* סיור באולפנים (Studio Tram Tour)
* סיור באולפני הטלוויזיה של וולט דיסני (TV Production Tour at Walt Disney Television Studios)
* במת חצר ההפקה (Production Courtyard Stage )

=== החצר האחורית (Backlot)===
חלק זה של הפארק מוקדש לפעלולים ואפקטים מיוחדים.

מתקנים:
* מנועים... אקשן! מופע פעלולים (Moteurs... Action! Stunt Show Spectacular)
* רכבת ההרים רוק אנד רול עם הפסקול של להקת אירוסמית'
* ארמגדון: פעלולים (Armageddon: Special Effects)
* Les Parapluies de Cherbourg

==התפתחות הפארק==

בתחילת שנת 2008 נפתח בפארק מגדל האימה של גבול הדימדומים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסנילנד פריז
תאודוליט

תאודוליט
תאודוליט הוא מכשיר מדידה המשמש למדידת זוויות, הזווית בין קו ראייה לבין מישור אופקי והזווית בין שני קווי ראייה מאותה נקודה. התאודוליט מורכב ממשקפת המורכבת על ציר אנכי וציר אופקי המאפשרות למשקפת לנוע ושנתות המציינות את הזווית של המשקפת יחסית לנקודת מוצא. 

התאודוליט משמש בעיקר מודדים המשתמשים בו בשלבי התכנון והבקרה של פרויקטים הנדסיים וכמו כן, למדידת רשתות טריאנגולציה, מיפוי ומדידות קדסטרליות.

לתאודוליט רמת דיוק של מספר שניות קשת (1/3600 המעלה) ועל כן בחישוב הפרשי גובה הוא מגיע לדיוק של סנטימטרים בודדים, בעוד מאזנת מדויקת יכולה להגיע לדיוק של מילימטרים ואף עשיריות המילימטר. יתרונותיו של התאודוליט על פני המאזנת הוא שניתן למדוד בעזרתו זוויות אופקיות. וכן שאין צורך למקם בנקודה הנמדדת (כלומר בנקודה שיש למדוד את הנתונים שלה) שום כלי עזר. בניגוד למדידה במאזנת, בה יש למקם אמה (לטה) בנקודה הנמדדת.

==מבנה התאודוליט==

התאודוליט מורכב ממשקפת המורכבת על ציר אנכי וציר אופקי המאפשרות למשקפת לנוע ושנתות המציינות את הזווית של המשקפת יחסית לנקודת מוצא. הצירים מאפשרים למשקפת לבצע סיבוב שלם, אופקי או אנכי. השנתות מציינות את הזוויות במעלות או בגראד. לרוב התאודוליטים יש שני מצבים הנקראים פנים. שני המצבים מציינים את מיקום ציר הראייה ביחס לציר האנכי של המכשיר. כאשר הכיוונים האנכיים אותם קוראים במכשיר נעים בין 0° ל-180° מצב זה נקרא פנים שמאל וכאשר הכיוונים נעים בין 180° ל-360° מצב זה נקרא פנים ימין.

התאודוליט מורכב משלדה קשיחה העשויה ממתכת או מפלסטיק קשיח.

==אופן השימוש בתאודוליט==
התאודוליט מורכב בדרך כלל על גבי חצובה על ידי מרכוז כפוי באמצעות הטריברך. המכשיר ממורכז כך שימוקם במדויק מעל נקודת המדידה ולאחר מכן, המכשיר מאוזן בעזרת הפלס המורכב על התאודוליט כך שצירו האנכי יתלכד עם כיוון כח הכבידה. תהליך המירכוז והאיזון של התאודוליט מבוצע בהתקרבויות עד שהמכשיר ממורכז ומאוזן מעל נקודת המדידה. לאחר מרכוז ואיזון המשקפת, מכוונות שנתות הזוויות לאפס. 

מדידת זווית אנכית נעשית על ידי כיוון המשקפת אל מטרה וקריאה על השנתות את הזווית בין קו הראייה למטרה לבין המישור האנכי אליו אופסו השנתות. לקבלת זווית הגובה, כלומר הזווית יחסית למישור האופקי, מחסירים או מוסיפים 90° או 270°.

מדידת זווית אופקיות בין קווי הראייה לשתי מטרות נעשית על ידי כיוון המשקפת לעבר המטרה הראשונה כך שצלבי המכשיר הנראים במשקפת יתלכדו עם המטרה וקריאת הזווית האופקית על השנתות. לאחר מכן, מכוון המשקפת אל המטרה השנייה ושוב קוראים את הזווית האופקית על השנתות. ההפרש בין שתי הקריאות של הזווית האופקית היא הזווית בין קווי הראייה לשתי המטרות מנקודת המדידה. יש לשים לב שבעת החסרת הכיוונים ניתן לקבל את הזווית הרצויה או את הזווית המשלימה לה.

==ראו גם==
* רשת טריאנגולציה
* תחנה כוללת
* מאזנת

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מכשירי מדידה
ראדו מיכאיליאנו

ראדו מיכאיליאנו (ברומנית: Radu Mihăileanu; נולד ב-23 באפריל 1958 בבוקרשט, רומניה) הוא במאי קולנוע ותסריטאי יהודי-רומני שעלה לישראל בגיל 22 ולאחר מכן ירד לצרפת.

== קורות חיים ==
ראדו מיכאיליאנו נולד במשפחה יהודית. אביו, מרדכי בוכמן, שברח ממחנה ריכוז והגיע לרומניה, שינה את שמו לשם הרומני "יון מיכאיליאנו". אביו היה עיתונאי במקצועו.
מיכאיליאנו לא קיבל חינוך יהודי בביתו, אך פעל כבמאי ושחקן בתיאטרון היהודי הממלכתי בבוקרשט. הוא ברח מרומניה הקומוניסטית בשנת 1980, התיישב תחילה בישראל ולאחר מכן בצרפת, שם החל את לימודיו במכון לקולנוע של פריז בשנת 1980 וסיימם בהצלחה ב-1983.

בסוף שנות ה-80 עבד כעוזר במאי בכמה סרטים צרפתיים.

סרטו רכבת החיים זכה ב-9 פרסים בפסטיבלים שונים.

סרטו "תחיה ותהיה" (בצרפתית: Va, vis et deviens) זכה בשנת 2006 בפרס סזאר על התסריט המקורי ביותר.

== מסרטיו ==
* 1980 "ארבע העונות" (Les Quatre saisons)
* 1993 "לבגוד" (Trahir) סרטו הראשון באורך מלא
* 1998 "רכבת החיים" (Train de vie)
* 2002 "הפיגמאים של קרלו" (Les pygmées de Carlo) סרט טלוויזיה
* 2005 "תחיה ותהיה" (Va, vis et deviens)
* 2009 "הקונצרט" (Le Concert)
* 2011 "מים ואהבה" (La source des femmes)
* 2017 "תולדות האהבה" (The History of Love)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים צרפתים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1958
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1958
פארק בלבואה

המוזיאון בבלבואה פארק
Lily Pond, Balboa Park, San Diego, California
פארק בלבואה (באנגלית: Balboa Park) הוא פארק ענק הנמצא בעיר סן דייגו שבמדינת קליפורניה. הוא קרוי על שמו של מגלה הארצות הספרדי וסקו נונייס דה בלבואה.

הפארק כולל את גן החיות של סן דייגו ומוזיאונים רבים ובהם:
*הגן הבוטני
*מוזיאון ההיסטוריה הלאומית
*מוזיאון האדם
*מוזאון המדע
* מוזיאון התעופה והחלל של סן דייגו
* מוזיאון הרכב של סן דייגו
* המוזיאון לאמנויות הצילום
* מוזיאון סן דייגו לאמנות
* גן החיות של סן דייגו
* המכון לאמנות בסן דייגו

הפארק הוא אחד מאתרי התיירות העיקריים בעיר סן דייגו.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.balboapark.org/ בלבואה פארק - האתר הרשמי]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סן דייגו
בלבואה
קטגוריה:ארצות הברית: גנים ופארקים עירוניים
מפתח מורס

מפתח ישר מתוצרת אמריקנית המכונה J-38. במהלך מלחמת העולם הראשונה יוצרו מפתחות אלו בכמויות גדולות והם עדיין משמשים מפעילי רדיו רבים.
מפתח מורס הוא אמצעי מכני פשוט, המשמש לשידור קוד מורס.

המכשיר בנוי מידית נוחה ללחיצה, הסוגרת מעגל חשמלי, מה שגורם למשדר לשלוח גל נושא (המתורגם לצליל במקלט). כל עוד הידית לחוצה, ישמע צליל. שידור קוד המורס מורכב ממספר לחיצות מהירות (יותר או פחות, תלוי במיומנותו של המשדר) הגורמות לשידור צליל מקוטע, בהתאם לאות\ספרה המשודרת.

למכשיר מספר גרסאות.

==מפתח ישר==
"מפתח ישר" הוא מפתח מברקה פשוט המופיע לעיתים בסרטים ישנים. זהו מוט פשוט עם ידית למעלה ומגע בחלק התחתון מול מגע נוסף בבסיס המפתח. כאשר המוט נלחץ כנגד לחץ של קפיץ, המגעים סוגרים מעגל ומאפשרים לחשמל לזרום. באופן מסורתי, מפתחות מברקה אמריקאים היו בעלי ידיות שטוחות ומוטות צרים (לעיתים מעוקלים). מפתחות בריטיים היו בעלי ידיות כדוריות ומוטות עבים. השוני נבע רק מהבדלי תרבות.

המפתח הישר פשוט ואמין אבל תנועת השאיבה המהירה הדרושה על מנת לשלוח רצף של נקודות יוצרת מספר קשיים. קצבי השידור מוגבלים ל-20 מילים לדקה בערך והדבר גרם בימים המוקדמים של הטלגרפיה למספר מומחים לפציעות כתוצאה ממתח. פציעות אלו כונו "יד הזכוכית" ו"שיתוק המברקן".

==שימושים יוצאי דופן==
מפתחות מורס שימשו בעבר בלימוד ההתניה האופרנטית אצל יונים. החל משנות ה-40 של המאה ה-20, הונחו המפתחות במאונך מאחורי חור עגול שאורכו מתאים למקור יונה בחזית של תא התניה אופרנטית. מכשור הקלטה אלקטרומכני עקב אחרי סגירת המתג בכל פעם שהיונה נגעה במפתח. כתלות בשאלות הפיזיולוגיות שהועלו נגיעות במפתח נבעו בהצגת אוכל או גירוי אחר. "מפתחות תגובה" מודרניים הם מתגים ייעודיים אולם הם עדיין קרויים "מפתחות" בשל מקורם כמפתחות מורס.

==פדל מורס==
"פדל מורס" (Morse Paddle) הוא מפתח חצי אוטומטי המיועד לאנשים מיומנים ביותר. השידור בו נעשה באמצעות הזזת הידית ימינה ושמאלה, בניגוד למפתח הרגיל, שבו הלחיצה מלמעלה. הזזת הידית לאחד הצדדים מייצרת שורה של "נקודות", ואילו הזזה לצד השני משדרת שידור רציף (שיהפוך ל"קו" על פי לחיצת המשתמש). מפתח זה מאפשר לשדר במהירויות גבוהות במיוחד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
In Utero

In Utero הוא אלבום האולפן השלישי והאחרון של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה. הוא יצא לאור בספטמבר 1993. שם האלבום מתאר מונח נפוץ בביולוגיה וברפואה - אין אוטרו, שמשמעותו "טרם לידה", או באופן מילולי "בתוך הרחם".

== סקירה כללית ==
לאחר הצלחתו המסחרית המסיבית והבלתי צפויה של אלבומה השני, Nevermind, שאפה נירוונה "לחזור לשורשים" וליצור אלבום בעל צליל קשוח יותר ונעים פחות לאוזן. הזמר היוצר קורט קוביין הודה בחששו מאיבוד גרעין המעריצים הוותיק של הלהקה, שוחרי הפאנק והאינדי, לאחר הגעתה למעמד של להקת-על, והלהקה הזמינה את סטיב אלביני להפיק את האלבום. בסופו של דבר הצליחה הלהקה ליהנות משני העולמות: האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בילבורד, ומספר סינגלים שלו הפכו ללהיטים, ביניהם "Heart-Shaped Box" ,"All Apologies" ו-"Rape Me", אך הצליחו להציג את הצליל החלוד והניסיוני המקורי שלה בשירים כמו "Scentless Apprentice" ו-"Milk It", כאשר היא ממשיכה לשמור על תדמית הפאנק שלה.

קוביין כינה את תהליך הקלטת האלבום, שארכה כ-12–14 ימים, כהקלטה הקלה ביותר של הלהקה מאז ומעולם. שלושה שירים מוקססו מחדש מאוחר יותר בידי סקוט ליט, מה שיצר סדק ביחסים בין אלביני והלהקה. האלבום כלל התייחסויות רבות לנושאים רפואיים, נטייה שהחלה כבר בשיר "Drain You" מן האלבום הקודם ובאיורים ובקולאז'ים שיצר קוביין. החל משם האלבום, האלבום מכיל אזכורים והתייחסויות למונחים כמו זרע, ממברנה, פצע פתוח, טפילים, חלב והפלה, כאשר עטיפתו של האלבום מציגה גוף של אישה בהיריון באופן אנטומי (עם כנפי מלאך שאותם הוסיף קוביין), וקולאז' של פרחים, עוברי פלסטיק ושריונות של צבים המוקף בסמלי פריון יווניים על העטיפה האחורית.

עוד לפני צאתו החל האלבום לעורר מחלוקות, כאשר השמועות דיברו על הססנות מצד חברת גפן לגבי הוצאת האלבום, וגרמו לקוביין להצהיר בפומבי על שליטה של מאה אחוז של הלהקה על המוזיקה שלה. ארגונים פמיניסטיים מחו כנגד השיר "Rape Me" ("אנוס אותי"), וקוביין הצהיר מספר פעמים שהשיר הוא נגד אונס. גרסה "נקייה" של האלבום נוצרה עבור הרשתות וולמארט וקיי-מארט שסירבו להציג את האלבום על מדפיהן בגלל עטיפתו. העטיפה האחורית שונתה לצילום "זום-אין" של העטיפה המקורית ושם השיר "Rape Me" שונה ל- "Waif Me", למרות שמילות השיר לא שונו. חברי הלהקה תירצו את מהלכם זה במצבם של תושבי מקומות כגון המערב התיכון של ארצות הברית, שחנויות תקליטים לא קיימות במקומות ממגוריהן והמקום היחיד בו הם מסוגלים להשיג אלבומים הוא חנויות קיי-מארט.

האלבום היה מועמד לפרס גראמי לאלבום המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר ב-1994 והפסיד ל-Zooropa של U2. אלבום MTV Unplugged in New York של נירוונה זכה בפרס שנתיים מאוחר יותר.

בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-173 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.

== רשימת השירים ==

:רצועת הבונוס הוקלטה בינואר 1993 בריו דה ז'ניירו, ומתחילה להתנגן כ-20 דקות של שקט מוחלט, לאחר סיומו של השיר האחרון באלבום "All Apologies". היא נכללה רק במספר מדינות מצומצם מחוץ לארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נירוונה
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת גפן רקורדס
היכל התהילה הלאומי של הצעצועים

היכל התהילה הלאומי של הצעצועים הוא היכל תהילה אמריקאי המכיר בתרומתם של צעצועים ומשחקים אשר נותרו פופולריים לאורך שנים רבות. ההיכל, אשר הוקם בשנת 1998, ישב בתחילה ב-A.C. Gilbert's Discovery Village שבסיילם, אורגון, אך הועבר למוזיאון סטרונג שברוצ'סטר, ניו יורק, בשנת 2002, לאחר שביתו הקודם הפך צר מהכילו.

ל-46 צעצועים הוקם מקדש בהיכל התהילה הלאומי של הצעצועים:
[[דמקה]]
[[סלינקי]]
{|
|-valign="top"
|
* קוביות
* ברבי
* אופניים
* קנדי לנד
* קופסת קרטון
* דמקה
* עפרונות צבעוניים של קריולה
* יו-יו של דנקן
* Erector Set
* אץ'-א-סקץ'
* פריזבי
* ג'י. איי.ג'ו
* הולה הופ
* רוני קפצוני (Jack-in-the-box)
* חמש אבנים ("ג'קס")
* פאזל
* דלגית
|
* לגו
* גולות
* מונופול
* מר ראש תפוד
* פלסטלינת פליי-דו
* עגלת Radio Flyer
* ראגדי אן
* סוס נדנדה
* גלגיליות
* שבץ נא
* סילי פטי
* סלינקי
* דוב צעצוע
* טינקרטוי
* משאיות טונקה
* ויו-מאסטר
|
* תנור-צעצוע Easy-Bake
* רכבת צעצוע ליונל
* קונסולת משחקי וידאו Atari 2600
* עפיפון
* מקל או ענף עץ
* בובת תינוק
* סקייטבורד
* כדור משחק
* גיימבוי
* אופני שלושה גלגלים Big Wheel
* משחק לוח The Game of Life
* קלפי משחק
* מכונית-צעצוע Hot Wheels
* בית בובות
* שמיכה
* בולי העץ של לינקולן
|
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
*[https://web.archive.org/web/20060406040322/http://strongmuseum.org/NTHoF/NTHoF.html היכל התהילה הלאומי של הצעצועים במוזיאון סטרונג, רוצ'סטר, ניו יורק]
*[http://www.raggedy-ann.com/hallfame.html רגדי אן נכנסת להיכל התהילה של הצעצועים ב-2002]

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: תרבות
צעצועים
קטגוריה:רוצ'סטר
סאב פופ

סאב פופ (Sub Pop) היא חברת תקליטים מסיאטל, וושינגטון המפורסמת בזכות העובדה שהיא הייתה הראשונה שהחתימה את נירוונה, סאונדגארדן ולהקות רבות נוספות מן הסצנה המקומית. אנשי החברה מוזכרים לעיתים קרובות כראשונים שנקטו בצעדים לקראת הפיכתו של הגראנג' לז'אנר פופולרי. 49% מן החברה שייכים לטיים וורנר, אחת מחברות התקשורת המובילות בעולם.

==היסטוריה==
סאב פופ הוקמה בידי ברוס פאוויט בצורת פנזין שכונה "Subterranean Pop" ("פופ תת-קרקעי"), שם שקוצר ל"סאב פופ" החל מן הגיליון השני. סאב פופ החלה לצרף אל גיליונותיה קסטות של להקות שונות. לאחר הגיליון התשיעי החלה סאב פופ לשווק קסטות בלבד. קים ת'אייל מסאונדגארדן הכיר בין פאוויט לג'ונתן פונמן והשניים החליטו להקים לייבל תקליטים ב-1986. לאחר שהחתים מספר להקות החל הצמד לנסות ולקדם את המוזיקה שלהן. צעדם הראשון היה לפתוח שירות שליחת סינגלים על בסיס חודשי בשם "סאב פופ סינגלס קלאב". מהלך זה הפך את החברה לבעלת עוצמה בשוק המקומי ושמה הפך לשם נרדף למוזיקה מאזור סיאטל, בדומה לאופן בו פעלה חברת מוטאון רקורדס בדטרויט. פאוויט ופונמן אף זימנו עיתונאי ממגזין המלודי מייקר הבריטי על מנת לסקר את סצנת המוזיקה של סיאטל.

למרות חשיבותה של החברה לקידומו של הגראנג', חלק ממעריצי גראנג' האשימו את אוויט ופונמן בכך שפעלו ממניעים אנוכיים ולא מתוך אהבת המוזיקה. החברה עלתה לכותרות גם בזכות נציגת המכירות מגאן ג'ספר, שאחראית לתרמית "שפת הגראנג'". בין הלהקות שעבדו עם סאב פופ: אפגן ויגס, L7, מאדהאני, נירוונה, סקרימינג טריז, סאונדגארדן, טאד, השינס והווייט סטרייפס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:גראנג'
רופאים (ספר)

רופאים (באנגלית: Doctors) הוא ספר מאת אריך סגל, שיצא לאור בשנת 1988. סגל חקר את חיי הרופאים לפני כתיבת הספר, ואת ההשראה לכתיבת הספר הוא קיבל מהספר "נקמה עדינה" של צ'ארלס לבּרון. הספר מתמודד עם שאלות אתיות, ביניהן המתת חסד וניסויים בבעלי חיים. כמו כן עולות בספר סוגיות שונות כגון מעמד האישה, גזענות, מאבקיו הנפשיים של המתמחים, התמודדותם של נפגעי מלחמות ועוד.

== תוכן הספר ==
הספר עוסק בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת הרווארד בשנת 1962, עם הבלטה של שתי דמויות ראשיות: ברני לווינגסטון ולורה קסטליאנו. ברני ולורה גדלו בשכנות ותמיד שאפו להיות רופאים. במהלך הספר הקורא מלווה את ברני ולורה בילדותם והתבגרותם עד לשלב בו הם מצאו את עצמם בפקולטה לרפואה של הרווארד עם שאר הסטודנטים לרפואה.
בפקולטה לרפואה הם חווים אירועים וסוגיות שונות וכן פוגשים את שאר הדמויות שבספר שגם שואפים להיות רופאים: בנט לנדסמן, סת' לזרוס, האנק דוויר, מורי איסטמן, פיטר ויימן וגרטי אנדרסון.
לאחר סיום הלימודים פונה כל אחת מהדמויות לתחום אחר ברפואה (רפואת ילדים, רפואה משפטית, פסיכיאטריה, ועוד).
רופאים אחרים שמשאירים רושם על הקורא הם: לואיס קסטליאנו אביה של לורה, הולמס דיקן בית הספר לרפואה של הרווארד, אנדרו הימרמן, מרשל ג'פה ופול רודס. הספר יצא ב 2017 בהדפסה חדשה בהוצאת כתר הוצאה לאור.

== עלילת הספר==
העלילה מתחלקת לשני חלקים עיקריים: החלק הראשון סוקר בהרחבה את ילדותם והתבגרותם של לורה וברני בברוקלין של תחילת המאה העשרים ואת תקופת לימודיהם והתמחותם ברפואה. חלק זה משמש גם כסקירה כללית על תולדות המאה העשרים בארצות הברית. חלקו השני של הספר עוסק בעלילות השונות שחוו ברני ולורה לאחר שסיימו את לימודי הרפואה שלהם ופנו לעסוק במקצוע זה, כמו גם את עלילותיהם של חבריהם למחזור הלימודים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:רפואה בתרבות
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
מרדכי אולמרט

בית בלה ומרדכי אולמרט ב[[נחלת ז'בוטינסקי, היום שכונה בבנימינה]]
מרדכי אולמרט (16 בינואר 1908 - 30 במרץ 1998) היה פעיל ציוני רוויזיוניסטי, איש התיישבות, חבר הכנסת בכנסת השלישית והרביעית. אביו של ראש הממשלה לשעבר, אהוד אולמרט.

==ביוגרפיה==
אולמרט נולד באימפריה הרוסית, בעיר בוגורוסולן בחבל (גוברניה) של סמרה שעל הנהר וולגה למשפחה שישבה במקום דורות מספר.
אבי סבו של אולמרט היה קנטוניסט, נחטף בילדותו וגויס לצבא הצאר. לאחר שירות מאולץ בצבא במשך 25 שנים, שוחרר והתיישב בעיר סמרה על הנהר וולגה. שם המשפחה "אולמרט" הוא ככל הנראה שיבוש של שמו האמיתי מילדותו, שאותו לא זכר במדויק.
בעקבות המהפכה הבולשביקית ב-1917 נמלטה המשפחה למנצ'וריה שבסין והתיישבה בעיר ציציקר שליד חרבין. ב-1927 הצטרפה המשפחה לקהילה היהודית הגדולה של יוצאי רוסיה בעיר חרבין. מרדכי אולמרט, באותה עת בן 19 ומעריץ של זאב ז'בוטינסקי, נמשך לפעילות ציונית ויחד עם קבוצת צעירים שגיבש סביבו הקים ב-1929 את סניף בית"ר בעיר ועמד בראשו. התנועה קנתה אחיזה רחבה בקרב הצעירים היהודים בעיר, ובתוך זמן קצר הייתה לתנועה המובילה במקום. באותה תקופה הכיר אולמרט את בלה וגמן, פעילה נלהבת בתנועה, והשניים נישאו.

ב-1930 עזב אולמרט את חרבין, ולאחר שנים אחדות באירופה בהן למד חקלאות בהכשרה בהולנד, הגיע לארץ ישראל בשנת 1933 יחד עם רעייתו בלה. השניים הצטרפו למחתרת האצ"ל והיו פעילים במשימות נגד המנדט הבריטי. הם השתייכו לקבוצה קטנה יחסית של פעילים רוויזיוניסטים שקדשה את ערכי ההתיישבות החקלאית, ובמשך שנים אחדות נדדו בין משקים חקלאיים ביתריים שייסדו עם חבריהם לתנועה. במשק אותו ייסדו במבצר שוני, ששימש גם בסיס לפעולות האצ"ל, נולד השלישי מבין ארבעת בניהם, אהוד אולמרט, אח לעמרם וירמי הבוגרים ממנו. לאחר שנים אחדות עברו משם לייסוד ההתיישבות הביתרית החדשה "נחלת ז'בוטינסקי" בבנימינה, שם השתקעו ושם נולד בנם הרביעי יוסי. במקום הפעילו משק קטן שכלל כרם, מספר פרות ולול תרנגולות.

ב-1947 נשלח אולמרט על ידי מפקד האצ"ל מנחם בגין למסע גיוס תרומות בקרב הקהילות היהודיות בסין, בחרבין ובסביבתה. התרומות שגויסו שימשו למימון האונייה אלטלנה שמפקדה אליהו לנקין היה מקורב מאוד למשפחת אולמרט.

לאחר הקמת המדינה נרתם אולמרט לפעילות פוליטית בתנועת החרות. הוא עמד בראש תנועת ההתיישבות של חרות, וכיהן מטעמה כחבר כנסת בין 1955 ל-1961, בכנסת השלישית והרביעית. כאיש התיישבות עובדת היה במובנים רבים חריג בתנועה, וגם נודע כאפיקורס מוחלט הרחוק מערכי הדת והמסורת. ב-1955 הסתכסך אולמרט עם ראש התנועה מנחם בגין עליו הרבה למתוח ביקורת, ואולץ לוותר על כיסאו ולפרוש מן הכנסת. בהמשך הצטרף לקבוצת הפורשים בראשותו של שמואל תמיר שהקימה את המרכז החופשי והיה מזכ"ל המפלגה, אך לא כיהן מטעמה בכנסת.

את קורות חייו גולל מרדכי אולמרט בספרו האוטוביוגרפי "דרכי בדרך הרבים". בספרו הוא מספר כיצד נתגלגל ממשפחה מתבוללת ברוסיה למנהיג בית"רי בסין, גילה את שורשיו ועלה ארצה עם חזון של עיסוק בחקלאות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180821223108/https://www.anumuseum.org.il/he/6149-2/ הקהילה היהודית בחרבין ומרדכי אולמרט], אתר בית התפוצות
* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חירות
מרדכי
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:נחלת ז'בוטינסקי: אישים
קטגוריה:אבות של ראשי ממשלות ישראל
קטגוריה:חברי הכנסת: חקלאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
731

== אירועים ==

אירועים ללא תאריך מדויק: 
* בדה ונרביליס משלים את ספרו "תולדות הכנסייה של האומה האנגלית" (Historia ecclesiastica gentis Anglorum)
* טטווין מחליף את ברטוואלד בתור הארכיבישוף מקנטרברי
* בוניפציוס הקדוש מתחיל במסע להחדרת הנצרות לתורינגיה
* הכוזרים חוצים את הקווקז ומצליחים לפלוש לאזור מסופותמיה

== נולדו ==

שנת לידה ללא תאריך מדויק: 
* עבד א-רחמן הראשון, אמיר קורדובה הראשון (מת ב-788)

== נפטרו ==

שנת פטירה ללא תאריך מדויק: 
* ברטוואלד, הארכיבישוף מקנטרברי
* אוטומו נו טאביטו, משורר יפאני

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
פיוטר

פיוטר (בעברית: בְּדוֹלֶת) הוא סגסוגת מתכתית, שעשויה בדרך כלל מ-85 עד 99 אחוז בדיל, 1 עד 4 אחוז נחושת, המשמש כמקשיח, עם תוספת של עופרת לדרגות הנמוכות של הסגסוגת, שיש להם גוון כחול. באופן מסורתי, היו שלוש דרגות איכות של פיוטר, שנועדו לשימושים שונים, למשל לתכשיטים וכלי שולחן. המשתנה ביניהם היה אחוז החומרים בתערובת. בתערובות מודרניות מערבבים בדיל עם נחושת, אנטימון ו/או ביסמוט, בניגוד לעופרת.

מבחינה חיצונית, פיוטר הוא מתכת בהירה מבריקה שדומה מאוד במראה לכסף. כמו כסף, פיוטר גם יתחמצן לאפור עמום במשך הזמן אם יונח ללא טיפול. פיוטר הוא סגסוגת מאוד חשילה, והיא רכה מספיק כדי לפסל בה עם כלי יד, כמו כן אפשר לעצב אותה עם חבטות ולחיצות. בגלל התכונות האלו, פיוטר לא יכול לשמש להכנת כלים מעצמו. לפיוטר יש נקודת התכה נמוכה של בערך 225-240 מעלות צלזיוס, תלוי בריכוזים של החומרים בתערובת.

שימוש בפיוטר היה נפוץ מימי הביניים עד להתפתחות הייצור של זכוכית במאות ה-18 וה-19. פיוטר היה באותה תקופה החומר העיקרי שממנו עשו כלי שולחן עד לייצור של החרסינה. ייצור המוני של מוצרי זכוכית הביא לכך שהם החליפו את הפיוטר בחיי היום יום. השימוש בפיוטר נפסק בהדרגה עד שלא היה קיים בשנת 1850. במאה ה-20 השימוש בפיוטר חזר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סגסוגות
קטגוריה:בדיל
1270

== אירועים ==
השושלת הסולומונית עולה לשלטון באתיופיה
* מסע הצלב השמיני. השתתפו כוחות מצרפת וממלכת סיציליה. הקרבות נערכו בתוניס והסתיימו ללא הצלחות מיוחדות.

== נולדו ==

== נפטרו ==
* הרמב"ן, רב, פוסק, פילוסוף, ומקובל חשוב.

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
תידה בארה

תידה בארה
קלאופטרה" (1917) לבושה בתלבושת השקופה שמהימנותה ההיסטורית מוטלת בספק]]
תידה בארה (באנגלית: Theda Bara) הוא שם במה של תיאודוסיה בֵּר גודמן (Theodosia Burr Goodman; 29 ביולי 1885 – 7 באפריל 1955), הייתה שחקנית קולנוע יהודייה-אמריקאית של הסרט האילם.

בארה הייתה אחת משחקניות הסרט האילם הפופולריות ביותר בתקופתה, העשור השני של המאה ה-20, ויצרה את דמות ה"ואמפ" (קיצור ל"ואמפייר" – 'ערפד' באנגלית), דימוי האישה בעלת המיניות הטורפנית. בארה, כשלצידה השחקנית הצרפתית מוסידורה, הביאה לדימוי זה פופולריות בשורת סרטים בראשית ימי הסרט האילם, והביאה גל של חיקויים של שחקניות כניטה נלדי ופולה נגרי.

==חייה==
תיאודוסיה בור גודמן נולדה בסינסינטי, אוהיו לברנרד גודמן, מהגר יהודי ממוצא פולני ולפולין דה קופט, יהודייה שווייצרית. לאחר עלייתה לגדולה של בתם, שינתה המשפחה את שמה ל"בארה". נטען כי כינויה Theda Bara, הוא אנגרמה ל-"Arab Death" (מוות ערבי), אך נראה כי תידה הוא קיצור לשם תיאודוסיה, ובארה היה שמה האמצעי של סבתה.

לאחר שלמדה במשך שנתיים באוניברסיטה של סינסינטי, החלה לעבוד בתיאטרון, ובשנת 1908 עברה לניו יורק, כשהיא נושאת את שמה של אמה, תיאודוסיה דה קופט. בשנים אלו נהגה להופיע בתפקידים זעירים, לעיתים כניצבת בלבד בסרטים שהופקו באותה התקופה. בשנת 1915 זכתה לפרסום ולהצלחה כאשר שיחקה את התפקיד הראשי בסרט "איש שוטה היה". בין 1915 ל-1919 הופיעה ביותר מארבעים סרטים, אשר ברובם הגדול אבדו, וכיום אינם בנמצא. ב-1919 עזבה את הוליווד לטובת הבמה בתיאטראות ברודוויי, ומאז מיעטה להופיע בסרטים. ב-1926 צולם סרטה האחרון "מאדאם מסתורין". ב-1921 נישאה לשחקן צ'ארלס בראבין, ומיתנה את אורח חייה שבשמו נקשרו מסיבות חשק פרועות. לאחר 1926 פרשה כליל מן התודעה הציבורית. לבארה לא נולדו ילדים ובשנת 1955 מתה מסרטן בלוס אנג'לס.

==סמל מין==

בארה הייתה סמל המין ההוליוודי הראשון. בכמה מסרטיה הופיעה בתלבושת שקופה שלא השאירה מקום לדמיון. לימים, אסר קוד ההפקה ההוליוודי השמרני על תלבושות מסוג זה, ולא ניתן היה להציג את סרטיה של בארה בארצות הברית, דבר שהוביל לבסוף להיעלמותם ואובדנם.

בשיא תהילתה, תדמית ה"ואמפ" שלוותה באיפור מתאים, האגדות שהפיצו האולפנים כי היא פרי אהבתם האסורה של אמן צרפתי ורקדנית מצרית והסיפורים הסוערים על אורח חייה הביסקסואלים והפרועים מינית משכו את הקהל לבתי הקולנוע כדי לצפות בה. 

לאחר מלחמת העולם הראשונה נראתה האקזוטיות המלאכותית של בארה מיושנת והקריירה שלה שקעה והיא נעלמה מהוליווד.

==מורשת==

בארה זכורה כיום כאחת מכוכבות הסרט האילם הגדולות. בשנת 1994 הופיע דיוקנה על בול דואר של ארצות הברית, שעיצב הקריקטוריסט אל הירשפלד. בשנת 1996 התפרסמו שתי ביוגרפיות שלה, ובשנת 2005 הוקרנה ביוגרפיה מצולמת הכוללת קטעים מסרטיה בשם "תידה בארה, האישה עם העיניים הרעבות".

==קישורים חיצוניים==

* סוזן וסרמן, 
* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמנים יהודים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:נשים שהונצחו על בולי ארצות הברית

קטגוריה:שחקניות ראינוע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
אוף שימחעס

להקת אוף שימחעס (באיות פונטי ביידיש: בשמחות) היא להקה ישראלית המנגנת מוזיקה חסידית בסגנונות מודרניים. נחשבת לאחת מהלהקות המצליחות בהיסטוריית המוזיקה החסידית. חברי הלהקה היו: ישי לפידות (סולן), שמשון דלבקוביץ', בני שוולב ויענקי אלפא.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה בשנת 1996, והייתה הראשונה ששילבה מוזיקה חסידית עם מקצבים מודרניים כדאנס, האוס וראפ. 
הלהקה הופיעה לראשונה בקדם-אירוויזיון 1996 עם השיר "אוי אוי אוי" שזכה במקום השישי.

כדי להימנע מבעיות שיכולות לנבוע מסתירה בין סגנונות אלו להלכה ולאופיה הדתי של הלהקה התייעץ לפידות עם רבנים לעיתים (אך לא תמיד, כך למשל, הופעתה הראשונה של הלהקה בקדם אירוויזיון הייתה ללא התייעצות עם רב). לפידות הגדיר זאת "לכל זמר חסידי יש בעצם שני אמרגנים - האמרגן של ההופעות ואמרגן העל, שהוא הקדוש ברוך הוא".

תחנות הרדיו הממלכתיות ממעטות להשמיע את הלהקה, אך היא זכתה לפופולריות בתחנות רדיו הפונות לציבור הדתי כ"קול חי", שהרבו להשמיע את שיריה באותה תקופה. על אף שחברי הלהקה הם חרדים, הלהקה מוכרת יותר בקרב הציבור הדתי והחילוני, ופחות בציבור החרדי המתנגד לסגנון המוזיקה שלה.

בנוסף לשירים שנכתבו והולחנו על ידי חברי הלהקה עשתה הלהקה גם מספר גרסאות כיסוי לשירים ישראלים עם התאמה מבחינת התוכן לקהל היעד של הלהקה.

"אוף שימחעס" הוזכרו פעמים רבות בתוכנית "גור ואוח" ואף השתתפו באחד הפרקים.

בשנת 2010 יצא דואט של הזמר הים-תיכוני קובי פרץ עם אוף שימחעס לשיר "ישראל", שזכה להצלחה.

ב-27 במרץ 2014 הלך לעולמו בגיל 46 חבר הלהקה שמשון דלבקוביץ' ממחלה.

==דיסקוגרפיה==
* עם ישראל חי
* דאנס אוף שימחעס
* דאנס אוף שימחעס - עליכם ועלינו
* אוף שימחעס וחברים 
* מחרוזת פורים (שני דיסקים) 
* אוף שימחעס בהופעה חיה

==קישורים חיצוניים==

* [http://qube.co.il/%D7%90%D7%95%D7%A3-%D7%A9%D7%99%D7%9E%D7%97%D7%A2%D7%A1 אוף שימחעס] באתר Qube

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות חסידיות ישראליות
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1996
בובת סמרטוטים

בובת סמרטוטים היא בובה תפורה מבד, אשר באופן קלאסי ניתן היה ליצרה בבית משאריות בד ולמלאה בהן. כיום בובות אלו מיוצרות באופן תעשייתי.

בובות סמרטוטים מככבות בספרות ילדים, למשל בובה בשם ראגדי אן בסדרת ספרים לגיל הרך שכתב ואייר ג'ון ברטון גרואל (1880-1938). ראגדי אן היא בובת סמרטוטים בצבעי כחול-לבן, ולה שיער מחוט אדום. הדמות נוצרה בשנת 1915 כבובה, והוצגה לקהל בשנת 1918 בספר בשם "סיפורי ראגדי אן". בובה שווקה יחד עם הספר, והדבר היווה הצלחה מסחרית. בספר המשך, "סיפורי ראגדי אנדי" (1920), הוצגה דמותו של אחיה אנדי, לבוש חליפת מלחים וכובע מלחים, שקיבל בעברית את השם רני סמרטוטני.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בובות
קטגוריה:מלאכת יד
מילאן סטויאנוסקי

מילאן סטויאנוסקי (במקדונית: Милан Стојаноски; ) הוא כדורגלן עבר מקדוני ששיחק בנבחרת מקדוניה, וכיום מאמן כדורגל.

סטויאנוסקי החל את הקריירה שלו במועדון המקדוני פרולטר זרניאנין בעונת 93/94, הוא ערך 24 הופעות בעונת הבכורה שלו במועדון וכבש 4 שערים. בעונת 94/95 המשיך במועדון וערך 34 הופעות וכבש 14 שערים, בעונת 95/96 הופיע 33 פעמים וכבש 13 שערים. בעונת הפרידה שלו (עונת 96/97) מהמועדון שיחק 29 משחקים וכבש 10 שערים.

בעונת 97/98 עבר למועדון הסרבי פרטיזן בלגרד שבו ערך 10 הופעות וכבש שער אחד. לאחר מכן המשיך במועדון לעוד שנתיים כשהפעם הרבה לשחק וערך 16 הופעות וכבש שוב שער אחד בעונת 98/99. בעונת 99/00 ערך 24 הופעות וכבש 4 שערים.

בעונת 00/01 הגיע למועדון הישראלי בית"ר ירושלים לעונה אחת שבה ערך 29 הופעות אך לא כבש.

לאחר מכן חזר למועדון פרטיזן בלגרד לשלוש שנים שבהן שיחק 48 משחקים וכבש רק 3 שערים, לאחר מכן עבר לשנתיים למועדון הקפריסאי אפואל ניקוסיה שבו ערך 6 הופעות ללא כיבושים בעונת 04/05.

בשנת 2005 עבר לשחק באיראן, ובמהלך שלוש שנותיו שם שיחק בשתי קבוצות. בשנת 2008 חזר לשחק בקבוצות מליגות נמוכות בסרביה.

בינואר 2011 החל לשחק בקבוצת קובצ'באץ', ולאחר שסיים עמה את העונה מונה למאמן הקבוצה. בשנת 2012 מונה למאמן קבוצת רדניקי פירוט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מקדונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מקדונים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בקפריסין
קטגוריה:מאמני כדורגל מקדונים
קטגוריה:ילידי 1973
חוק בייס

חוק בייס (או: נוסחת בייס; באנגלית: Bayes' theorem) הוא תוצאה בתורת ההסתברות המאפשרת לחשב הסתברות מותנית של מאורע כאשר יודעים את ההסתברויות המותנות ההפוכות. הוא נוסח על ידי המתמטיקאי האנגלי תומאס בייס, במאמרו "מאמר על פתרון בעיה בתורת הסיכויים" (Essay Towards Solving a Problem in the Doctrine of Chances), אשר פורסם ב-1764, לאחר מותו של בייס.

== ניסוח פורמלי ==

"ההסתברות המותנית של מאורע A בהינתן מאורע B" היא הסיכוי להתרחשותו של A, בהנחה ש- B אכן התרחש. קיום ההנחה מצמצם את מרחב המדגם. מרעיון זה נובעת הנוסחה להסתברות המותנית: <math>\ P(A|B) = \frac{P(A\cap B)}{P(B)}</math>.

חוק בייס מאפשר לחשב את ההסתברות המותנית ההפוכה: ההסתברות המותנית של B בהינתן A:

<math>P(B|A) = \frac{P(A|B)\cdot P(B)}{P(A)}</math>.

ניסוח אחר למשפט: אם <math>\left\{B_i\right\}_{i\in K}</math> חלוקה של מרחב המדגם, שבה לכל אחד מהחלקים הסתברות חיובית, אז לכל מאורע A בעל הסתברות חיובית ולכל k, מתקיים:

<math>P(B_k|A)=\frac{P(A|B_k)P(B_k)}{\sum_i P(A|B_i)P(B_i)}</math>.

ניסוח זה נובע ישירות מהניסוח הראשון בשילוב עם נוסחת ההסתברות השלמה.

== דוגמה ==

במדינה מסוימת יש שתי קופות חולים; 75% מהתושבים חברים בגדולה מבין השתיים, והשאר בקטנה. סקרי שביעות רצון העלו ש-90% מן החברים בקופת החולים הקטנה מרוצים מן הקופה, בעוד רק 80% מהחברים בקופת החולים הגדולה מרוצים ממנה. על-כן מפרסמת החברה הקטנה מודעות ענק שלפיהן "אם אתם מרוצים, כנראה שאתם חברים שלנו". חוק בייס מאפשר לבחון את נכונות הטענה:

לצורך הדוגמה, קבוצת האנשים בעלי התכונה "האדם חבר בקופה הקטנה" תסומן ב-S, והקבוצה המשלימה ("האדם חבר בקופה הגדולה") תסומן ב-<math>\ S^\complement</math>

אם כן:
: <math>\ P(S) = 0.25</math> 
: <math>\ P(S^{\complement}) = 0.75</math>. 
כמו כן, התכונה "האדם מרוצה" תסומן ב-H. לפי הסקר:
: <math>\ P(H|S) = 0.9</math>
: <math>\ P(H|S^\complement) = 0.8</math>. 
לפי נוסחת ההסתברות השלמה:
: <math>\ P(H) = P(H|S)\cdot P(S) + P(H|S^\complement)\cdot P(S^\complement) = 0.9\cdot 0.25 + 0.8 \cdot 0.75 = 0.825</math>. 
לכן, הסיכוי של אדם מרוצה להשתייך לקופה הקטנה שווה ל:
: <math>\ P(S|H) = \frac{P(S \cap H)}{P(H)} = \frac{P(H|S)P(S)}{P(H)} = \frac{0.9 \cdot 0.25}{0.825} \approx 0.273</math>.

אם כן, טענת הפרסומת שקרית: אם אדם מרוצה הוא כנראה חבר בקופת החולים הגדולה. באופן דומה, ניתן להראות שגם אם הוא לא מרוצה הוא כנראה חבר בקופת החולים הגדולה. ההסבר האינטואיטיבי לכך הוא שמלכתחילה רוב הסיכויים שאדם, מרוצה או לא, הוא חבר בקופה הגדולה.

== ראו גם ==

* הסתברות
* הסתברות מותנית
* רשת בייסיאנית

==קישורים חיצוניים==
* [https://zenodo.org/record/1432246/files/article.pdf "An essay towards solving a Problem in the Doctrine of Chances"]: המאמר המקורי כפי שפורסם לאחר מותו של תומאס בייס בכתב העת Philosophical Transactions of the Royal Society of London.
* 
* 
* שרון מקגריין, The Theory That Would Not Die: How Bayes' Rule Cracked the Enigma Code, Hunted Down Russian Submarines, and Emerged Triumphant from Two Centuries of Controversy. Yale University Press, Hardcover Spring 2011.
* [https://www.3blue1brown.com/lessons/bayes-theorem הסבר ויזואלי של החוק] באתר 3Blue1Brown
* 
* 
* 

בייס
*
Jack-in-the-box

שני ילדים משחקים בצעצוע Jack-in-the-box, ציור שצייר הקומיקסאי הגרמני-אמריקאי [[תומאס נאסט (1863) למגזין Harper's Weekly, A Journal of Civilization מניו יורק סיטי]]
Jack-in-the-box או ג'ק-אין-דה-בוקס (מילולית: ג'ק בקופסה) הוא צעצוע שכלפי חוץ מורכב מקופסה וידית. כאשר הידית מסובבת, הצעצוע משמיע נעימה, לעיתים קרובות Pop Goes the Weasel . בסיום הנעימה המכסה נפתח ודמות, בדרך כלל של ליצן, קופצת החוצה.

ישנה השערה כי מקור הצעצוע בסר ג'ון שורן , איש דת אנגלי בן המאה ה-13, אשר מצויר לעיתים תכופות כשהוא אוחז מגף ובו שטן. לפי סיפורי העם, הוא הכניס את השטן למגף כדי להגן על הכפר נורת' מרסטון, בקינגהמשייר.

== השפעות של הצעצוע ==
רשת מסעדות המזון המהיר האמריקאית "ג'ק אין דה בוקס" קרויה על שם הצעצוע. קמע הרשת, המכונה ג'ק, דומה לדמות הליצן הקופצת מתוך הצעצוע.

הצעצוע היווה חלק מההשראה לדמות הבדיונית ג'ק-אין-דה-בוקס, מתוך סדרת הקומיקס אסטרו סיטי .

הצעצוע מופיע לעיתים בסרטי אימה. קיים מתח בידיעה כי כאשר הנעימה מסתיימת משהו קופץ, ובסרטי אימה בדרך כלל קופץ משהו מלחיץ. דמות כזו שולבה בכרזה ובקדימון לסרט מ-1990 משחק ילדים 2.

צעצוע מסוג זה המכונה צ'ארלי-אין-דה-בוקס מהווה זקיף באי הצעצועים הבלתי מתאימים בסרטי חג המולד Rudolph the Red-Nosed Reindeer (1964) ו-Rudolph the Red-Nosed Reindeer and the Island of Misfit Toys (2001).

ג'ק-אין-דה-בוקס מבולבל המכונה Mad Max (מקס המטורף) הוא דמות הבוס במשחק הנינטנדו 64 דונקי קונג 64. הוא משמש כאחראי על פרנטיק פקטורי - מפעל צעצועים רועש ומסוכן.

ניל גיימן כתב סיפור קצר בשם "אל תשאלו את ג'ק" ("Dont ask Jack") על ג'ק בקופסה שטני, אשר ניתן למשפחה ומספר לילדי המשפחה את סיפורו. הסיפור מופיע בקובץ הסיפורים שלו, "עשן ומראות".

קלודה רודג'רס ייצגה את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 1971 עם שיר ששמו כשם המשחק, והגיעה למקום הרביעי עם 98 נקודות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צעצועים
אריך סגל

אריך וולף סגל (Erich Wolf Segal; 16 ביוני 1937, ברוקלין – 17 בינואר 2010, לונדון) היה סופר, מחזאי, תסריטאי, עורך וחוקר ספרות יהודי-אמריקאי.

== חייו ==
סגל נולד וגדל בברוקלין, ניו יורק, בן לרב. סגל למד בתיכון מידווד, ונסע בקיץ לשווייץ להשתתף בקורסי קיץ. לאחר שסיים את התיכון כתלמיד מצטיין הוא התקבל לאוניברסיטת הרווארד, וסיים את לימודיו בה בהצלחה. ב-1958 נבחר למשורר השכבה באוניברסיטה ולסלטוטוריאן (התלמיד השני בהצטיינותו) בלטינית. הוא המשיך בלימודיו בהארוורד וקיבל דוקטורט בספרות השוואתית ב-1965.

לאחר לימודיו קיבל משרת פרופסור עוזר באוניברסיטת ייל, וקודם לפרופסור חבר כעבור מספר שנים. הוא הוציא לאור את הספר העיוני "צחוק רומאי: הקומדיה של פלאוטוס" על מחזאי הקומדיות הרומאי טיטוס מאקיוס פלאוטוס אשר זכה לביקורות חיוביות.

בד בבד עם הקריירה האקדמית שלו עסק ביצירת תרבות פופולרית. הוא החל לכתוב מחזות עוד בהיות בהארוורד, ומחזה שלו הוצג ב"אוף ברודוויי" 39 פעמים. הוא היה שותף לכתיבת התסריט של הסרט "צוללת צהובה" (Yellow Submarine) של החיפושיות, מה שהקנה לו פרסום רב. הוא כתב מספר תסריטים לסרטים כושלים מבחינה מסחרית ומבחינת הביקורת, בהם הסרט R. P. M. בכיכובו של אנתוני קווין.

להצלחה המסחרית זכה לאחר שפרסם את הרומן "Love Story". תחילה כתסריט שפורסם תחילה כספר ביום ולנטיין בפברואר 1970,שהיה לרב-המכר הגדול ביותר של שנות השבעים ותורגם ליותר משלושים שפות. סרט הקולנוע שהופק באולפני פארמונט יצא לאקרנים בסוף 1970, בכיכובם של ראיין אוניל ואלי מק'גרו, עם פסקול מאת פרנסיס לה. הסרט, ששמו כשם הספר, זכה לפופולריות עצומה, ובפרסי אוסקר וגלובוס הזהב, והוא מהסרטים האמריקניים הנצפים ביותר, שבעקבותיו כתב סגל את רומן וסרט ההמשך Oliver's Story.

ב-1972 החליטה אוניברסיטת ייל שלא להעניק לסגל קביעות וקידום לפרופסור מלא.

סגל פרסם מאמרים אקדמיים במסגרת עבודתו באוניברסיטת ייל. כמו כן הוא כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת מינכן, אוניברסיטת פרינסטון ובקולג' דרטמות'. ב-2001 יצא לאור ספרו "מות הקומדיה", העוסק בתולדות הקומדיה מיוון הקדומה ועד זמננו.

היה נשוי לקארן ג'יימס מאז 1975 ולהם שתי בנות.

לאחר שסבל כשלושים שנה ממחלת פרקינסון, נפטר סגל ב-17 בינואר 2010 מהתקף לב, ונקבר בלונדון.

==מיצירותיו המפורסמות==
*רופאים
*צוללת צהובה
*סיפור אהבה
*סיפורו של אוליבר (המשך ל"סיפור אהבה"), תורגם לעברית על ידי אבירמה גולן ב-1978.
*גבר אישה וילד
*מעשים של אמונה
* פגישת מחזור
* פרסים
* אהבה יחידה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:עורכים ספרותיים יהודים
קטגוריה:חוקרי ספרות יהודים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - התסריט הטוב
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
טריגליצריד

טקסט=
טריגליצריד (TRIG) הוא תרכובת אורגנית, סוג של גליצריד, המורכבת מ"ראש" גליצרול ושלושה זנבות חומצות שומן. מאגרי השומן בגוף האדם מכילים בעיקר גליצרידים מסוג זה. 

הטריגליצרידים הם צורת אחסון האנרגיה העיקרית בגוף. עיקר שימושו של הגוף בטריגליצרידים הוא במצב של רעב. כאשר אוזלים מאגרי האנרגיה הזמינים האחרים של הגוף, מפרק הגוף תרכובות אלה לגליצרול ולחומצות שומן, משחרר אותם לדם, ואנזימים מסוימים בתאים מפרקים אותם ומפיקים מהם אנרגיה. בנוסף, הטריגליצרידים מובילים במחזור הדם את הויטמינים המסיסים בשומן: ויטמין A, D, E ו-K.

עם זאת, בצורת החיים המודרנית, שבה הגוף אינו נמצא במצב של מצוקת רעב ושל שריפת קלוריות אינטנסיבית, עלולה להיווצר רמה גבוהה מדי של טריגליצרידים. כך שלעיתים, הפיכת הסוכרים לשומנים אינה מיטיבה עם הגוף, ואף מסכנת אותו. רמת טריגליצרידים גבוהה מופיעה פעמים רבות, אך לא בהכרח, יחד עם השמנה. רמת טריגליצרידים גבוהה במיוחד עשויה לגרום למחלת לב, לאירועים מוחיים, לדלקת הלבלב, ונוספת לכל אלה הצטברות שומן במקומות לא-טיפוסיים.

בדיקת רמת טריגליצרידים בדם נעשית לאחר צום של 12 שעות.

==מרכיבים==
הטריגליצריד כולל חומרים שונים כמו:

* שומנים: טריגלצרידים במצב צבירה מוצק מקורם בעיקר בבעלי חיים, והם מכילים רק חומצות שומן רוויות (חומצה שומנית שקושרת אליה את המקסימום של אטומי המימן האפשרי, כמו השומן שבבשר, השומן שבחלב ובביצים ועוד).
* שמנים: טריגלצרדים במצב צבירה נוזל מקורם בצמחים והם בנויים בעיקר מחומצות שומן לא רוויות (חומצת שומן שלא קושרת אליה את המספר המרבי והאפשרי של מימנים ויש בה קשר כפול אחד או יותר).

==ראו גם==

*ערכי נורמה בבדיקת דם
*גליצריד
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:ליפידים
עמבה

עמבה (בערבית: عمبة) הוא מאכל המורכב מפלחי מנגו כבושים ברוטב צהוב העשוי מזרעי גרגרנית יוונית (חילבה) טחונים, מלח לימון, מלח וכורכום. העמבה עשויה בדרך כלל ממנגו בוסרי (ירוק וקשה). 

מקור המאכל במטבח הדרום-הודי, וכן גם שמו. מהמטבח ההודי התפשטה העמבה באמצעות סוחרי נתיבי הים אל המטבח העיראקי עמו היא מזוהה כיום בישראל. בעבר מהלו את העמבה במים. הגרסה המדוללת של העמבה נפוצה בישראל כרוטב בדוכני מזון מהיר כגון שווארמה, פלאפל וסביח, לרוב ללא פלחי המנגו עצמם (שהם יקרים יותר) או חתיכות קטנות ביותר.

לעמבה יש ריח ייחודי. ריח העמבה מופרש דרך הזיעה וגם מובחן בהפרשות גוף אחרות, לעיתים ימים לאחר צריכתה.

==מקור השם==
מקור השם מסנסקריט, מתיבה שהגייתה: אַמרַה आम्र (āmra) שפירושו מנגו, דרך המילה המראטהית आंबा (āmbā), שהגיעה לשימוש דרך יחסי המסחר הימי בבצרה בשנים בהן נוצרה ההזדמנות העסקית בתחום ייצוא שימורי מנגו לעיראק הנשלט בידי חברת הודו המזרחית-והבריטית ששלטה בהודו תוך ניצול הקשר היהודי המשותף שבין אנשי עסקים יהודים עיראקיים דוברי ערבית עיראקית לעמיתיהם, יהודים דוברי מראטהית מהודו.

==אזכורים בתרבות==
* העמבה מאוזכרת בשירה של להקת טיפקס, "ריקודי עמבה", כשהיא באה לציין את העממיות המקושרת לעמבה.
* אלי יצפאן, בחיקוי ההיתולי שלו ליהודי-עיראקי, מדגיש את חשיבות העמבה ליהודי עיראק פעמים רבות.
* בתוכנית הטלוויזיה ההומוריסטית הישראלית "הקומדי סטור" נזכרת העמבה במערכון מפורסם של ז'וז'ו חלאסטרה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח העיראקי
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:רטבים
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:מאכלי פירות
סוס נדנדה

שתי דוגמאות לסוס נדנדה ביתי
סוסי נדנדה על קפיץ המשמשים כרהיטי גן
סוס נדנדה מעץ.
סוס נדנדה הוא צעצוע ילדים דמוי כיסא נדנדה, המעוצב כסוס. כרהיט בית לחדר הילדים, בסיסו הוא שתי קשתות, שכל אחת מהן מחברת שתי רגלי כיסא, המעוצבות כרגלי סוס. כרהיט גן, הוא מקובע לקרקע בקפיץ גדול. אין לו משענת, וקדמתו מעוצבת כראש סוס וממנו מזדקרות ידיות, המשמשות לאחיזה בעת הנדנוד.

סוס הנדנדה הקלאסי יוצר מעץ מלא, בדרך כלל מלוחות (בדומה לסוס שבקדמת התמונה). עם תחילת השימוש בפלסטיק כחומר גלם לצעצועים החלו סוסי הנדנדה להשתנות: הסוסים (בעיקר הראש והמושב) החלו לקבל צורות תלת־ממדיות מובהקות. הקשתות הבודדות החלו להפוך למשטחים מקושתים שלמים. כיום ניתן למצוא אף סוס נדנדה אשר מתנתק מן המשטח המקושת וניצב על גלגלים.

סוסי נדנדה נבדלים במידת יציבותם. ככל שהצעצוע יציב יותר (מרכז הכובד שלו נמוך יותר וחופש התנועה שלו קטן יותר) הוא מתאים לילדים צעירים יותר. סוסי נדנדה יציבים מומלצים בדרך כלל לגיל שנה או שנה וחצי ומעלה. סוסי נדנדה גבוהים יותר ויציבים פחות מצוידים לעיתים ברגליות מוגבהות שמאפשרות נדנוד פראי יותר.

==ראו גם==
*נדנדה מאוזנת

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:נדנדות
קטגוריה:סוסים בתרבות
צבע אקרילי

צבע אקרילי הוא צבע מהיר-התייבשות הכולל פיגמנטים שעורבבו בתחליב רזין אקרילי. צבעי אקריליק ניתן לדלל במים, אך כאשר הצבע מתייבש הוא הופך עמיד למים, ולא ניתן להמיס אותו מחדש כמו בצבעי מים. 

==דרך הייצור==

הצבעים האקריליים פותחו בשנות העשרים של המאה העשרים בגרמניה ונכנסו לשימוש מסחרי בשנות החמישים של אותה מאה. השימוש בצבעים אלו נפוץ כחלופה נוחה לעבודה בצבעי מים וצבע שמן.

צבע אקריליק מורכב לרוב משני חלקים, ביחס משתנה: פיגמנט וחומר מילוי, לרוב תחליב של רזין אקרילי. רזין (שם נרדף לשרף) זה הוא חומר פלסטי המיוצר מחומצה אקרילית. מייצרים ממנו בין השאר פרספקס ומוצרי פלסטיק נוספים. חלק מתכונותיו הן שקיפות גבוהה ודחיית מים; בערבוב עם מים ליצירת חומר המילוי השקוף לצבע, יש צורך בחומר מתחלב. כאשר המים מתאדים, הרזין מתקשה ואינו ניתן למיסוס מחדש, בזכות היותו הידרופובי. כל עוד הוא אינו יבש לחלוטין צבעו חלבי מעט, והשקיפות הגבוהה מושגת עם אידוי הנוזלים. כתוצאה מכך, אחת מתופעות הצבע האקרילי היא סטיית בהירות עם ייבוש הצבע - הגוון נוטה להתכהות.

לא כל פיגמנט ניתן לערבוב עם רזין אקרילי, היות שהוא חומצי בטבעו. כך למשל פיגמנטים אלקליים אינם בשימוש בצבע אקריליק, היות שהם יוצרים תגובה כימית לא רצויה בצבע - למשל כחול פרוסי (פיגמנט P27). פיגמנטים חומציים או נייטרליים משתלבים היטב, ויוצרים צבע עמיד לדהייה.

ורד, ציור בצבעי אקריליק על בד.

==היסטוריה==

צבעי אקריליק היו תוצר-לוואי לזיקוק נפט, ולראשונה פותחו מסחרית בשנות ה-20 של המאה ה-20. הם שווקו לקהל האמנים רק כשלושים שנה מאוחר יותר, לאחר שהנוסחה שפותחה נמצאה עמידה באור, לא רעילה ונוחה לשימוש. החברה הראשונה ששיווקה צבעי אקריליק לאמנים, תחת השם "צבעי לטקס", הייתה Bocour Artist Colors. מעט אחריה הצטרפו חברות נוספות (כגון Liquitex), לאור ההצלחה של הצבע האקרילי ומחיר ייצורו הנמוך. ההרכב הראשוני של הצבעים היה עם חומר מילוי מסוג ויניל ו/או PVA, כאשר התרכובות השתנו במהלך השנים על מנת לתת לצבע גוון טוב יותר.

==דרך השימוש==

צבעי אקריליק קלים ביותר לשימוש - ניתן להוציא צבע משפופרת או צנצנת סגורה ואטומה על גבי משטח כלשהו, לערבבם זה בזה במכחול לח, ולמרחם בקלות על כל משטח כמעט. זמן הייבוש של שכבה שנמרחה תלוי בעובייה, אך לרוב מדובר בדקות ספורות עד חצי שעה. ניתן להוסיף חומר מעכב-התייבשות לתערובת הצבע, על מנת להאריך את זמן ההתייבשות למשך ימים ספורים. את המכחולים מנקים במים וסבון, כמו גם את הידיים. כתמי אקריליק יבשים על בגדים, כמו גם על משטחים שונים בבית, ניתן לעיתים לקלף (ממש כמו דבק פלסטי שיבש) אך משטחים סופגים יוכתמו לעד. יש לציין שניתן להוריד כתמי אקריליק בעזרת חומר מנקה מכחולים.

צבעי אקריליק אינם רעילים בהכרח, אך לעיתים הם מכילים פיגמנטים רעילים כגון אדום קדמיום. בכל מקרה, השימוש בהם מומלץ כחיצוני בלבד, ואינו מומלץ לילדים (בניגוד לצבעי גואש).

==מראה ציורי אקריליק==

ציורים בצבעי אקריליק עשויים להיראות כציורים בצבעי שמן, אך עם צבעים נוזליים יותר, או מדוללים, ניתן להשיג מראה הדומה מאוד לצבעי מים. כיום ציורים בצבעי אקריליק הם מראה נדיר בתערוכות אמנות מקצועיות, לרוב לצד צבעי שמן, גואש או מים. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wetcanvas.com/forums/forumdisplay.php?f=9 פורום ציירים ווטקנווס, בחתך אקריליק]
קטגוריה:טכניקות ציור
קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות