OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Nice 'n' Easy

Nice 'n' Easy הוא אלבום מוזיקה מאת הזמר האמריקאי פרנק סינטרה שיצא בשנת 1960. זהו אלבום האולפן ה־23 של סינטרה וה־16 שיצא בחברת ההקלטות קפיטול.

כל השירים באלבום, חוץ מאשר שיר הנושא, הם בלדות והמארגן והמנצח שלהם היה נלסון רידל, איתו שיתף פעולה סינטרה פעמים רבות בעבר. שיר הנושא הוכנס לאלבום ברגע האחרון. השיר, "The Nearness of You", שבמקור תוכנן להיות שיר הנושא באלבום לא הופיע בו בסופו של דבר אלא רק בגרסת התקליטור של האלבום.

האלבום הורכב משירים אותם שר סינטרה בעבר ונלסון רידל ארגן את ההלחנה כך שהפכו לבלדות שקטות ונעימות. בניגוד לאלבומי בלדות אחרים של סינטרה לאלבום אין הנימה הדיכאונית טראגית שליוותה כמה מהם.

האלבום העפיל למקום הראשון במצעד אלבומי הסטראו של מגזין הבילבורד ושהה בפסגה כתשעה שבועות. גרסת המונו של האלבום העפילה אף היא למקום הראשון במצעד המקביל ושהתה בו שבוע אחד.

בטקס הגראמי של שנת 1961 זכה האלבום למועמדות בקטגוריית אלבום השנה.

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה – קולות
* נלסון רידל – מארגן, מנצח

== רשימת שירים ==
=== צד א' ===

# Nice 'n' Easy
# That Old Feeling
# ?How Deep Is the Ocean
# I've Got a Crush on You
# You Go to My Head
# Fools Rush In

=== צד ב' ===

# Nevertheless
# She's Funny That Way
# Try a Little Tenderness
# Embraceable You
# Mam'selle
# Dream

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
מחוזות איי טרקס וקייקוס

מבחינה מנהלית איי טרקס וקייקוס מחולקים ל-6 מחוזות (District).

מפת מחוזות איי טרקס וקייקוס

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| מס' ||אזור|| עיר מרכזית|| שם בשפת המקור || אוכלוסייה נכון לשנת 2012||שטח
|-
|1 || דרום ומזרח קייקוס||קוקבורן הרבור || South Caicos and East Caicos||1,139||136.8
|-
|2|| מרכז קייקוס||קונצ' בר|| Middle Caicos ||168 || 144.2 
|-
|3 || פרובידנציאלס ומערב קייקוס||בלו חילס || Providenciales and West Caicos||23,769 ||163.6
|-
|4 || צפון קייקוס||בוטל קריק|| North Caicos ||1,443 ||144.9 
|-
|5 || טורק הגדול||קוקבורן טאון|| Grand Turk ||4,831 ||17.6 
|-
| 6 || סולט קיי ||בלפור טאון|| Salt Cay ||108 || 9.1 
|-
|}

קטגוריה:איי טרקס וקייקוס: חלוקה מנהלית
מירב דורי

מירב דורי ומאמן הנבחרת [[אלי רבי]]
מירב דורי (נולדה ב-25 במאי 1986) היא כדורסלנית עבר ודוגמנית ישראלית אשר שיחקה במשך 14 שנה בעמדת הסמול פורוורד בקבוצות רבות בליגת העל וביניהן מכבי בנות אשדוד וא.ס רמת השרון (בהן שימשה כקפטנית הקבוצה) ובכל נבחרות ישראל.

== ביוגרפיה ==
דורי נולדה לכדורסלן העבר גיורא דורי, וגדלה בקיבוץ כפר גלעדי.

בגיל 15 עברה לרמת גן על מנת להגשים את החלום להיות שחקנית כדורסל מקצוענית. למדה בתיכון בליך.

=== בליגת העל ===
דורי שיחקה בקבוצות מכבי רמת חן, בני יהודה ובקבוצת הפועל תל אביב עימה זכתה גם באליפות הליגה לשנת 2006. בשנת 2007 חתמה בקבוצת אלקטרה רמת השרון, עימה זכתה באליפויות הליגה בשנים 2009 ו-2010.

ביולי 2011 חתמה דורי בקבוצת מכבי בנות אשדוד, עימה זכתה בדאבל (גם בגביע המדינה וגם באליפות הליגה) לשנת 2012 ובגביע נוסף בשנת 2013.

בשנת 2014 חזרה לרמת השרון ולאחריה בשנת 2015 חזרה לשחק בקבוצה בה גדלה, לסגירת מעגל, מכבי רמת חן. לקראת סוף העונה בסדרת הפלייאוף היא נפצעה במהלך משחק, קרעה את הרצועה הצולבת בברך וסיימה את העונה. פציעה זו למעשה סיימה לה את הקריירה ומאז לא חזרה לשחק כדורסל עד לפרישתה הרשמית מן המשחק בשנת 2017.

סך הכל שיחקה 14 עונות בליגת העל בהן זכתה ב-4 אליפויות מדינה ו-3 גביעי מדינה.

=== נבחרת ישראל ===
דורי שיחקה בנבחרת הנערות של ישראל (שימשה כקפטנית הקבוצה) והובילה את הנבחרת להישגים ולניצחונות על נבחרות מובילות כגון רוסיה, ספרד, צ'כיה, הונגריה ועוד. כמו כן, שיחקה בנבחרת העתודה של ישראל וזכתה עימה באליפות אירופה דרג ב' לשנת 2005. משנת 2006 היא שיחקה גם בנבחרת ישראל הבוגרת, עימה עלתה 3 פעמים רצוף לאליפות אירופה.

סך הכל שיחקה דורי 14 שנה בנבחרות ישראל.

=== חיים אישיים ===
בשנת 2012 סיימה דורי בהצטיינות תואר ראשון במנהל עסקים עם התמחות במימון במרכז הבינתחומי הרצליה. בשנת 2017 סיימה תואר שני במנהל עסקים עם התמחות בשיווק ואסטרטגיה במסלול האקדמי המכללה למנהל.

כיום, דורי מנהלת שיווק ומכירות בחברת 'שחקן אמיתי', העוסקת בענף הכדורסל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090430153406/http://www.rhbb.org.il/lhe/agallery%20presentation/c9839/104896.php פרופיל] באתר אלקטרה רמת השרון
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:כדורסלניות בני יהודה
קטגוריה:כדורסלניות רמת השרון
קטגוריה:כדורסלניות מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלניות מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלניות הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:כפר גלעדי: אישים
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:בוגרות המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
הבשורה (טיציאן)

הבשורה (באיטלקית: Annunciazione) היא יצירה מעשה ידי האמן האיטלקי מתקופת הרנסאנס טיציאן, שצוירה בין השנים 1559–1564. היצירה מוצגת כיום בכנסיית סן סלבדור בוונציה שבאיטליה.

היצירה רחבת הממדים מתארת את הבשורה למרים. מרים ניצבת בימין התמונה, ואילו המלאך המבשר לה על הולדת ישו, ניצב משמאלה. המלאך, הגבוה ממרים מושך את מבטו של הצופה ליונה המסמלת את רוח הקודש במרכזה של היצירה. מסביב ליונה מתוארים כרובים רוקדים רבים העפים בשמים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הבשורה
קטגוריה:טיציאן
קטגוריה:ונציה: ציורים
Sinatra's Swingin' Session!!!

!!!Sinatra's Swingin' Session הוא אלבום של הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-24 של סינטרה וה-17 המוקלט בחברת ההקלטות קפיטול.

רובו של האלבום מורכב משירים אותם הקליט בחברת ההקלטות קולומביה רקורדס. המארגן נלסון רידל לקח 6 שירים מהאלבום המצליח Swing and Dance with Frank Sinatra ונתן לשירים מקצב סווינג מהיר וחזק ובכך שינה אותם כמעט לחלוטין.

בשנת 1987 יצא האלבום על גבי תקליטור ואל שירי האלבום המקורי צורפו עוד שלושה שירים כבונוס. ההוצאה המחודשת נקראה Sinatra's Swingin' Session!!! And More

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה - קולות
* נלסון רידל - מארגן, מנצח

== רשימת שירים ==
# When You're Smiling
# Blue Moon
# S'Posin
# It All Depends on You
# It's Only a Paper Moon
# My Blue Heaven
# ?Should I
# September in the Rain
# Always
# I Can't Believe That You're in Love with Me
# I Concentrate on You
# You Do Something to Me

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
מיריק שניר

מיריק שניר (נולדה ב-28 ביוני 1948, כ"א בסיוון תש"ח) היא סופרת ומשוררת ישראלית, ומורה לחינוך מיוחד בבית הספר היסודי בישראל. 

==ביוגרפיה==
שניר נולדה וגדלה בכפר גלעדי, בת רביעית מבין שנים עשר ילדיהם של רחל ושמואל רבינוביץ. מצד אִמהּ היא נכדתו של איש החינוך מרדכי סגל, מייסד סמינר הקיבוצים, וסמינר אורנים ומנהלם במשך שנים רבות.

בהיותה מורה ומחנכת, החלה לחבר סיפורים לילדיה וחניכיה, ולהוציאם בהוצאה ביתית. ב-1982 פרסמה את ספרה הראשון, "גלגלים", ומאז חיברה למעלה מ-100 ספרים, בהם "ספרייה קטנה שלי" - סדרה של 24 ספרי איור-סיפור מחורזים, "יש לי שיר" - סדרה של 10 ספרונים מולחנים, מרים והים, גלגלים ועוד.

היא גם תרגמה לעברית את הספר "לבד על המרבד" של בריאן וילדסמית.

זכתה בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים, "פרס זאב" מטעם משרד החינוך והתרבות, פרס בן יצחק מטעם מוזיאון ישראל ובפרס על-שם נחום גוטמן.

ארבעה מילדיה השתתפו באיור הספרים, וגם נכדה אחת. נהר שניר, אחד מבניה, הוא משורר מחונן ונכה פגוע ראש מתאונת דרכים.

שניר מתרגמת מיידיש סיפורים-שירים נשכחים פרי עטה של קדיה מולודובסקי, מפעל בו החל סבה מרדכי סגל. שלושה ספרים בסדרת סיפורי קדיה, "עוגת הפלאים", "חנה רוצה מרציפנה" ו"האגרת" שיזמה, יצאו לאור בהוצאת הקבוץ המאוחד וזכו לביקורות מצוינות. כמו כן היא מתרגמת ממיטב ספרות העולם לילדים רכים ואף מספרות הילדים הפלשתינאית. ארבעה מספריה תורגמו לערבית.

היא מקדישה זמן רב לקרב ילדים רכים לסיפורי המקרא ושפת התנ"ך. 21 שנים הקדישה ליצירת הספר הייחודי והעגול "בראשית ברא", יחד עם שלוש מבנות משפחתה ועם האומנית סוניה שכל. הספר התקבל בביקורות טובות בציבור, במוסדות החינוך ובאקדמיה.

לדבריה אהבת הנקרא, חשובה ככל שתהיה, אינה מטרה כשלעצמה, אלא דרך רבת הוד להשיג אהבת האדם.

ב-2014 הושמעה לראשונה הקנטטה "ישרא וישמע" שכתבה שניר, והלחין פרופסור חיים פרמונט בביצוע מקהלות מורן עם נעמי פארן, ואנסמבל סולני תל אביב בניצוחו של ברק טל.<ref></ref> היצירה זכתה לשבחים ובוצעה גם בימי המוסיקה בכפר בלום ושודרה במקביל ב"קול המוסיקה".
==חיים אישיים==
היא נשואה לישראל שניר, אם לארבע בנות וחמישה בנים ומתגוררת כיום במושב חיבת ציון.

==ספריה==

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* לאה שניר, [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/99995-files/99995088/99995088-57/99995088-57-50-69.pdf חנוֹךְ לנער על פי דרכו - לאה שניר משוחחת עם המשוררת וסופרת הילדים מיריק שניר], עלי-שיח 57, 2007
* דפנה לוי, [https://www.israelhayom.co.il/magazine/article/4728711 "אמא אחת אמרה לי פעם: 'את לא מלמדת כלום בספרים שלך', לקח לי זמן להבין שזאת מחמאה"], ראיון עם מיריק שניר, ישראל היום, 26 בספטמבר 2021

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררי ילדים ישראלים
קטגוריה:מורים לחינוך מיוחד
קטגוריה:אמנים ישראלים שבאו מהקיבוצים
קטגוריה:כפר גלעדי: אישים
קטגוריה:נווה איתן: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:חיבת ציון (מושב): אישים
מגדל איילון

מגדל רוגובין תדהר או בשמו הקודם מגדל איילון הוא מגדל משרדים הממוקם ברחוב מנחם בגין 11, במתחם הבורסה שברמת גן. הבניין בנוי בסמיכות לנתיבי איילון החולפים לאורך חזיתו המערבית ולתחנת הרכבת של תל אביב – סבידור מרכז.

המבנה בנוי על חלקה בגודל 4,000 מטר רבוע, וכולל חניון המשתרע על פני שטח של כ-20,000 מטר רבוע. למגדל 35 קומות והוא מתנשא לגובה של 132 מטר ללא החוד הדקורטיבי. שטח קומה טיפוסית עומד על כ-1,000 מטר רבוע בממוצע. המגדל מחופה בשילוב אבן גרניט אפורה וזכוכית רפלקטיבית בעלת גוון ירוק.

המגדל הושלם בשנת 2009, באיחור של שש שנים, לאחר שבשל ירידה בביקוש לשטח למשרדים, הושלמו רק 17 הקומות התחתונות בשנת 2002, ואכלוס המגדל החל בינואר 2003. בראשו של המגדל הוקם מנחת מסוקים בצורת "כתר", שהוסר בשנת 2006, עת החלה הקמת יתר הקומות, והושב עם השלמת הבניין.

בבניין שוכנת, בין היתר, הנהלת בנק אוצר החייל.

<gallery>
Habursa 2.JPG|מגדל איילון (משמאל) בשנת 2006, בטרם נבנו הקומות הנוספות
</gallery>
==ראו גם==
{| border="0" align="left"
|
|}
* גורדי שחקים בישראל

==קישורים חיצוניים==

איילון, מגדל
קטגוריה:מתחם הבורסה
מקהלת האיחוד

מקהלת האיחוד, 2024
מקהלת האיחוד נוסדה בשנת 1955 על ידי המנצח והמלחין יהודה שרת יחד עם המלחין והמנצח יקותיאל שור<ref></ref> כגוף המקהלתי של תנועת איחוד הקבוצות והקיבוצים. הזמרים והזמרות, חברי קיבוצים מכל רחבי הארץ, היו נפגשים לכנסים מרוכזים אשר כללו חזרות והופעות בפני חברי הקיבוץ המארח.

לאחר פרישתו של שרת בראשית שנות ה-60 החליפו אותו בניהול המוזיקלי ובניצוח על המקהלה יעל תבורי ואבנר איתי, אשר המשיך כמנצח יחיד - למעט הפסקות קצרות - עד שנת 1997. תחת ניצוחו הופיעה המקהלה במאות קונצרטים בכל רחבי הארץ, הן בקונצרטים א-קאפלה ובליווי פסנתר והן עם התזמורות המובילות בארץ תחת שרביטיהם של טובי המנצחים מישראל ומחוצה לה.
אבנר איתי בחזרה עם מקהלת האיחוד (1983)

לאחר פרישתו של איתי ניצחו על המקהלה רון זרחי, אורנה ארניה ורונן בורשבסקי, המכהן גם בתפקיד מנהלה המוזיקלי של המקהלה.

מנכ"לית המקהלה החל משנת 2020 היא עירית שיפריס אשל.

בתחילת שנות ה-70 החלה המקהלה לצאת לסיורים בחו"ל, תחילה לכנסי אירופה-קנטט ובהמשך גם לצפון אמריקה ולאוסטרליה. נסיעתה האחרונה, עד כה, הייתה באוקטובר 2015 לקוריאה הדרומית, ובמסגרתה השתתפה בכנס מקהלות בינלאומי בעיר פוסן.

מקהלת האיחוד, המשתייכת לתנועה הקיבוצית, שרה יצירות מכל התקופות והסגנונות, ומתמחה בביצועים של מוזיקה ישראלית. היא הפיקה מספר תקליטים ובהם יצירות ישראליות של מיטב המלחינים, אשר חלקן נכתבו במיוחד עבורה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303172523/http://www.ihudchoir.org.il/info/about.htm?nojump האתר הרשמי של המקהלה]
* [https://web.archive.org/web/20160303201734/http://www.ipo.co.il/heb/About/Artists/Choirs/Artists,1127.aspx אורחי התזמורת - מקהלת האיחוד], באתר התזמורת הפילהרמונית הישראלית
* [https://jfc.org.il/movie/113288-2/ סרטו של איתן טל 'מקהלה' על מקהלת האיחוד]
* 

== הערות שוליים ==

איחוד
עצלן רעמתי

עצלן רעמתי (שם מדעי: Bradypus torquatus), הידוע גם כאאי, הוא אחד מארבעת המינים בסוג עצלן תלת אצבע. בנוסף אליו קיימים המינים עצלן גמדי, עצלן חום-גרון ועצלן חיוור-גרון. לעצלן הרעמתי ראש קטן, עיניים ואוזניים קטנטנות, וזנב קטן החבוי בפרוותו. אורכו הוא כ-50 ס"מ ומשקלו 4.5 ק"ג. בית גידולו ב בברזיל.

בפרוותו הגסה מצויים בדרך כלל אצות, קרדיות, קרציות, חיפושיות ועשים. הפרווה היא כהה, ארוכה ודמוית רעמה בראש, בצוואר ובכתפיים, ומכאן שמו, אורך פרוותו באזור הראש יכול להגיע עד 15 ס"מ. הפרווה שעל בטנו היא דקה, סמיכה, וחיוורת.

הוא ניזון מהעלים, מהניצנים, ומהענפים הרכים של מספר עצי יער, במיוחד אלה מהסוג Cecropia. הוא יורד לקרקע רק כדי לעשות צרכים, או לעבור לעץ אחר אם אי אפשר לזוז מענף לענף. הוא כמעט ולא יורד לקרקע מפני שאם הוא נמצא על קרקע נמוכה, הוא אינו יכול לעמוד וללכת, על הקרקע, העצלן יכול רק לגרור את עצמו בעזרת רגליו הקדמיות הארוכות והחזקות יותר. הגנותיו הראשיות הן לא לזוז בכלל וכך לא יבחינו בו או להשתמש בטפריו החדים והחזקים. הוא יכול לשחות טוב. העצלן הרעמתי הוא חיה סוליטרית.

בשנת 1955, העצלן הרעמתי היה מצוי רק בבאהיה, אספיריטו סנטו, וריו דה ז'ניירו במזרח ברזיל, ביערות החוף של באהיה. אוכלוסייתו התדלדלה ככל שהיערות נכרתו. האיום העיקרי לעצלן הרעמתי הוא הרס בתי גידול כתוצאה מכריתת עצים, הפקת פחם עץ, ואישור לנטיעת מטעים ולגידול בקר. ציד ממושך הוא גם כן איום.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון קרל וילהלם יליגר
קטגוריה:עצלני תלת-אצבע
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:ברזיל: מינים אנדמיים
וואפא

הלוגו של וופא

וואפא (בערבית: وفا, בראשי תיבות של وكالة فلسطين للانباء, בתעתיק: וכאלת פלסטין ללאנבאא', קרי: סוכנות הידיעות הפלסטינית), הידועה גם כסוכנות הידיעות הפלסטינית, היא סוכנות הידיעות של הרשות הפלסטינית, אשר נקראה בשנים שלפני הקמת הרשות הפלסטינית "סוכנות הידיעות של אש"ף". וואפא מספקת חדשות וידיעות מהשטחים, מישראל ומהמזרח התיכון בערבית ובאנגלית, והחל מ-17 ביוני 2009 גם בעברית.

משמעות המילה הערבית "וואפא" היא "נאמנות", וזהו שם נפוץ בקרב נשים בעולם הערבי. גם בשפת אורדו פירושה "נאמנות", ומשתמשים בה כמילה נרדפת לאהבה בשירה רומנטית.

=== היסטוריה ===
בעקבות החלטה במושב המיוחד של המועצה הלאומית הפלסטינית בקהיר באפריל 1972, הודיע הוועד הפועל של אש"ף על הקמת וואפא בביירות בתאריך ה-5 ביוני 1972<ref></ref>. סוכנות הידיעות הוקמה על ידי אש"ף כדי להוות מקור חדשותי עם נרטיב מנוגד למסגור של התקשורת הישראלית, ולתפקד כבמה תקשורתית פלסטינית עצמאית<ref></ref>. לאחר הקמת הרשות הפלסטינית בשנת 1994 בעקבות הסכמי אוסלו, וואפא הפכה לחלק מגוף התקשורת הרשמי של הרשות<ref></ref>. וואפא מילאה תפקיד חשוב בייצוג הרשות הפלסטינית והפת"ח כנציגה הלגיטימית היחידה של הפלסטינים, תוך דמוניזציה של ארגון החמאס כתנועה בדלנית הגורמת נזק לעניין הלאומי הפלסטיני<ref></ref>. ב-2009 השיקה וואפא גרסה בעברית לאתר החדשות שלה, לדבריהם "קהל התוכן של גרסה זו הם ערבים אזרחי ישראל"<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20090618090204/http://hebrew.wafa.ps/ אתר וואפא בעברית]
* 
* ("וואפא" טוענת: כלי תקשורת מרכזיים בישראל נגועים בגזענות והסתה כלפי ערבים ופלסטינים)

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקשורת פלסטינית
קטגוריה:סוכנויות ידיעות
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ארגונים
תעוזת התקווה

תעוזת התקווה (באנגלית: The Audacity of Hope) הוא ספרו השני של נשיא ארצות הברית ברק אובמה בו משלב את סיפורו האישי לצד הצגת משנתו הפוליטית. הספר אשר יצא לשווקים לראשונה באוקטובר 2006 נכתב על ידי אובמה בזמן שכיהן כסנאטור של מדינת אילינוי. הספר הפך לרב-מכר של הניו יורק טיימס ושל אמאזון לאחר שאופרה וינפרי הודיעה במהלך המירוץ לנשיאות ארצות הברית על תמיכתה באובמה. בשנת 2008, זכה אובמה בפרס גראמי על גרסת האודיו של הספר.

== הרקע לכתיבת הספר ==
כותרת הספר לקוחה מדרשה אותה נשא הכומר הקודם של ברק אובמה, ג'רמיה רייט. בשנת 2004, בעת שהיה מועמד לסנאט, נשא אובמה את הנאום המרכזי בוועידת המפלגה הדמוקרטית תחת הכותרת: "The Audacity of Hope". הצלחת הנאום סללה לאובמה את הדרך לסנאט וכמועמד בפריימריז לקראת המרוץ הנשיאותי של 2008. הספר אשר יצא לשווקים באוקטובר 2006 הרחיב על מרבית הסוגיות אותן אובמה העלה בנאומו בוועידת המפלגה הדמוקרטית. הספר הפך לרב-מכר יוצא דופן בשביל ספר עיון של פוליטיקאי. אובמה יצא למסע קידום מכירות בציבור ובאמצעי התקשורת, ובמסגרתו, בריאיון ל"Meet the Press" הודיע שלמרות הצהרותיו מהעבר הוא שוקל להצטרף למרוץ הקרוב לנשיאות ארצות הברית.

== תוכן הספר ==
בספר אובמה מתאר את התובנות העיקריות אליהם הגיע כתוצאה מהאירועים אשר עיצבו את חייו וכמו כן מציג את הסוגיות הפוליטיות העיקריות אשר לדעתו עומדות בפני החברה האמריקנית כיום ומספק פירוט לרפורמות אשר, לטענתו, נחוצות על מנת לשפר את המצב הקיים.

אובמה קורא בספר לשיתוף פעולה ולסולידריות בין הדמוקרטים לרפובליקנים. כמו כן, הוא טוען כי לאמריקה הפוטנציאל לספק תקווה לכל תושביה, ללא תלות ברקע שלהם ו/או בהתנסויות החיים שלהם, עם זאת הוא טוען כי על מנת להבטיח כי ההזדמנויות יהיו קיימות עבור כלל התושבים בסביבה פונקציונלית אשר ניתנת לקיום, יש ליישם מספר שינויים מהותיים במדיניות הממשל.

== ראו גם ==
* חלומות מאבי
*הבטחות שצריך לקיים - ספר שכתב סגנו, ג'ו ביידן, ספר שיצא גם הוא באותה תקופה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20190701021613/http://theaudacityofhope.com/ האתר הרשמי של הספר]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוטוביוגרפיות
קטגוריה:ברק אובמה
קטגוריה:ספרי 2006
קטגוריה:ספרי נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הספוקן וורד הטוב ביותר
Come Swing With Me

Come Swing With Me הוא אלבום של הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-27 של סינטרה וה-19 שיצא תחת חברת ההקלטות קפיטול רקורדס והוא יצא בשנת 1961.

== הפקה ==
האלבום הוא אלבום הסווינג האחרון אותו הוציא סינטרה בחברת קפיטול, האלבום הבא והאחרון שלו בקפיטול יהיה מוקדש לשירי אהבה.

מבחינה מוזיקלית משלב האלבום בין שני אלבומי סווינג שונים, Come Fly with Me ו-Come Dance with Me!, בשעה ש Come Fly with Me, הוא אלבום סווינג קליל ומעט קומי, !Come Dance with משלב בתוכו מקצבי ג'אז כבדים. המארגן בילי מיי שילב בין שני הסגנונות.

התזמורת המלווה את האלבום לא כללה בתוכה את כלי המיתר ואת כלי הסקסופון, זאת ועוד בעקבות שיטת ההקלטה של חברת קפיטול שנקראה פול ספקטרום (באנגלית: full-spectrum Stereo sound), נקבע הרכב ישיבה מיוחד לתזמורת בהקלטות של האלבום וכך יוצא כי הצלילים הבוקעים משני הרמקולים שונים מבחינת כלי הנגינה המפיקים אותם ואילו היושב בנקודת המרכז בין שני הרמקולים זוכה לשמוע את התזמורת במלואה.

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה - קולות
* בילי מיי - מארגן, מנצח

== רשימת שירים ==
=== צד א' ===
# Day By Day
# Sentimental Journey
# Almost Like Being in Love
# Five Minutes More
# American Beauty Rose
# !Yes Indeed

=== צד ב' ===
# On the Sunny Side of the Street
# Don't Take Your Love From Me
# That Old Black Magic
# Lover
# Paper Doll
# I've Heard That Song Before

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
איליניווק

קונפדרציית אילינוי המוכרת בשמות איליניווק או איליני הייתה קבוצה של שבטים אינדיאנים שחיה באזור הצפוני של עמק נהר המיסיסיפי בצפון אמריקה אשר על שמה נקראת כיום מדינת אילינוי שבארצות הברית. 
השבטים שנמנו בקופדרציה נקראו קסקסקיאה, קהוקיה, פאוריה, תמרואה, מואינגוונה, מישיגמאה, אלביאוי, אמונוקואה, צ'פוסה, צ'ינקואה, קואירקואנטאנון, אספמינקיה, מרואה, מטצ'ינקואה, מוצ'יבוסה, נגוויצ'י, טאפוארה. 

כאשר מגלי ארצות צרפתיים חקרו לראשונה את אזור קנדה הם גילו את אוכלוסיית אלגוקיאן. מה שאנו יודעים היום על האיליני מגיע בעיקר מ"יחסי היישועים" - דיווחים כתובים ששלחו המסיונרים שחיו בקרב קבוצות ילידיות שונות חזרה לצרפת. 

מקור השם איליניווק מגיע משפת האנישינאבה ומשמעותו "דוברי השפה הפשוטה". יחד עם זאת האיליניווק קראו לעצמם בשם "אינוקה" והם דיברו ניבים שונים של שפת מיאמי-אילינוי שהיא בת למשפחת השפות האלגונקיאניות. 

במאה ה-17 סבלו האיליני משילוב של מחלות אירופאיות והתרחבות האירוקווי לשטח הימות הגדולות. האירוקווי כבשו את השטחים על מנת למצוא שטחי ציד חדשים. הם קיימו מסחר פרוות עם האירופאים וקיבלו עבורן אלכוהול, וטובין שונים. 

לפי סיפור שתועד על ידי ההיסטוריון פרנסיס פרקמן, מלחמה נוראה נערכה כנגד האיליני בעקבות רצח משנת 1769 של אחד מראשי שבט האוטווה בשם פונטיאק על ידי בן לשבט פאוריה. לפי הסיפור הפאוריאנים נמחקו לחלוטין במלחמה במקום שנקרא כיום פארק סטארבד רוק. האגדה בוטלה על ידי ההיסטוריון הוארד פקהם ב-1947.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אינדיאנים: שבטים בארצות הברית
קטגוריה:אילינוי: היסטוריה
Point of No Return

Point of No Return הוא אלבום של הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה-29 של הזמר וה-20 בחברת ההקלטות קפיטול רקורדס.

שמו של האלבום משקף את העובדה כי היה זה אלבומו האחרון של סינטרה בחברת ההקלטות קפיטול, לפני שעבר לצמיתות לחברת ההקלטות רפרייז שהייתה בבעלותו וזאת כדי להשיג יותר חופש אומנותי באלבומיו.

כבר בשנת 1960 החל סינטרה להקליט בחברת ההקלטות רפרייז ואף הוציא שלושה אלבומים: Ring-A-Ding-Ding, I Remember Tommy, ו Sinatra Swings לפני שהחל את הקלטותיו האחרונות בקפיטול. את ההקלטות לאלבום הוא עשה ביומיים בלבד, בחודש ספטמבר 1961 וזאת כדי להשלים את החוזה בקפיטול.

בכל זאת היה האלבום לאירוע מיוחד וזאת בעקבות שיתוף הפעולה שלו עם אקסל סטרודהל, איתו עבד בתחילת הקריה שלו בשנות ה-40. כמו כן דאג סינטרה כי זמרי הליווי בהקלטות לאלבומו הראשון בחברת קפיטול, בשנת 1953, ישתפו עמו שוב פעולה, כך שההקלטות נתנו תחושה של סגירת מעגל לתקופתו בקפיטול.

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה - קולות
* אקסל סרדהל - מארגן, מנצח

== רשימת שירים ==

# When the World Was Young
# I'll Remember April
# September Song
# A Million Dreams Ago
# I'll See You Again
# There Will Never Be Another You
# Somewhere Along the Way
# It's a Blue World
# These Foolish Things
# As Time Goes By
# I'll Be Seeing You
# Memories of You

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
איל זמיר (משפטן)

איל זמיר (נולד ב־27 באפריל 1961, במושב היוגב) הוא פרופסור מן המניין למשפטים באוניברסיטה העברית, המתמחה בדיני חוזים, וניתוח כלכלי והתנהגותי של המשפט, ומנהל מרכז אהרן ברק למחקר משפטי בינתחומי.

==ביוגרפיה==
זמיר סיים את לימודיו לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בשנת 1982, במסגרת העתודה האקדמית. את לימודי הדוקטורט סיים בשנת 1989, באוניברסיטה העברית, תחת הנחייתו של פרופ' גד טדסקי.

בשנת 1998 מונה לפרופסור מן המניין, ובין השנים 2002–2005 כיהן כדיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית.

בשנים 1990–1991 היה חוקר אורח באוניברסיטת הרווארד.

בשנים 2005–2006 שימש כעמית מחקר בכיר באוניברסיטת ניו יורק.

בשנים 2008–2009 שימש כפרופסור אורח במרכז המשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון.

זמיר זכה בפרסים רבים, בהם פרס זוסמן למשפט לשנת תשמ"ח; מלגת פולברייט למחקר (תש"ן); מלגת רוטשילד (תש"ן); מלגת אלון (תשנ"א-תשנ"ד); פרס נשיא האוניברסיטה העברית לחוקר צעיר מצטיין על-שם פרופ' יורם בן פורת (תשנ"ה) ופרס חשין לשנת 2014.

זמיר חבר בהנהלת האגודה הישראלית למשפט פרטי.

זמיר נשוי לפרופ' דפנה לוינסון-זמיר.

==תחומי מחקר==
תחום התמחותו המרכזי של זמיר הוא דיני חוזים ותאוריה של דיני חוזים. כן עוסק זמיר בניתוח כלכלי והתנהגותי של המשפט, משפטים ואתיקה נורמטיבית והיבטים רכושיים של הסכסוך הישראלי-ערבי.

זמיר כתב כמה ספרים בסדרת "הפירוש לחוקי החוזים" בעריכת גד טדסקי שיצאו במכון למחקרי חקיקה ולמשפט השוואתי על שם הארי סאקר. ספריו על חוק המכר וחוק חוזה קבלנות נחשבים לספרי בסיס בנושא אותו הם סוקרים.

כן כתב, בשיתוף עם פרופסור גבריאלה שלו ופרופסור אלפרדו מרדכי ראבילו מספר מהדורות של "הפירוש הקצר לדיני החוזים", מעין מדריך מקוצר לדיני חוזים, הכולל את לשון החוק, ותקצירי פסיקה, ואמור לשמש ככלי עזר לעורכי דין.

פרסומים נוספים של זמיר עוסקים בהיבטים קנייניים וחוזיים של הסכסוך הישראלי ערבי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://law.huji.ac.il/segel.asp?staff_id=44&cat=409&in=409 פרופ' איל זמיר], באתר הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית
* רונן פוליאק ושירה אבנת, "[https://web.archive.org/web/20110616030609/http://law.huji.ac.il/upload/PB_2_eyal.pdf פוקוס: ריאיון עם פרופ' איל זמיר]", הפקולטה - ביטאון הסטודנטים והבוגרים בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית, גיליון מס' 2
* איל זמיר ואיל בנבנישתי, "[https://jerusaleminstitute.org.il/publications/אדמות-היהודים/ אדמות היהודים ביהודה, שומרון, חבל עזה ומזרח ירושלים]", מכון ירושלים לחקר ישראל, 1993
* איל זמיר ואיל בנבנישתי, "[https://jerusaleminstitute.org.il/publications/הקניין-הפרטי-בהסדר-השלום-הישראלי-פלסט/ הקניין הפרטי בהסדר השלום הישראלי-פלסטיני]", מכון ירושלים לחקר ישראל, 1998

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:זוכי פרס צלטנר
קטגוריה:זוכי פרס חשין
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית 
קטגוריה:היוגב (מושב): אישים
קטגוריה:בוגרי תוכנית פולברייט ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
מיתוס העין התמימה

"מיתוס העין התמימה" הוא מונח שטבע היסטוריון האמנות ארנסט גומבריך, כהפרכה לרעיון, שזכה לפופולריות רבה בזכות כתביו של מבקר האמנות ג'ון רסקין, לפיו פעולת הראייה של מעשה האמנות היא ב"עין תמימה", הקולטת את המידע החזותי הנוכח בפניה כמופע נטול משמעות, ומעניקה לה פירוש רק מאוחר יותר. פירוש זה, לפי הפילוסופים האמפיריציסטים מלוק ואילך וכן לפי עמנואל קאנט, הוגדר כפעולה שאינה שייכת לראיה. 

במאמר "אמנות ואשליה" המעיט גומבריך בחשיבות הרעיון שהדימוי האמנותי שיוצר אמן הוא תוצר של מה שהוא "רואה", וגרס כי הדימוי הנוצר הוא, במידה שווה, תוצר של ה"סכמה" התפישתית הכללית שהאמן נחל מהאמנים שהיו לפניו. רסקין סבר (ב"אלמנטים של האיור") כי "עין תמימה" יכולה להיווצר רק כאשר האמן מצליח לפשוט מעליו את מחלצות תרבותו וסביבתו ולאמץ מעין תפישה ילדותית של העולם כ"רצף של כתמים שטוחים של צבע, בלי מודעות למה שהם מסמלים". גומבריך, לעומתו, סבר כי חקר תולדות האמנות צריך להיות בעיקר מחקר של השינויים בסטראוטיפים, בסוגות ובדימויים הציוריים המקובלים (ה"איקונולוגיה" או ה"לינגוויסטיקה של הדימוי החזותי"). גומבריך הלך בעקבות תפישת הפילוסופיה של המדע של קרל פופר ופיתח תאוריה של תפישה כתהליך של "ניסוי וטעיה", בו מתקיים תהליך מתמיד של ניסיון למצוא את המשמעות וההגיון בנראה, בסיוע "סכמה" או "נוסחה" תפישתית. כמו קאנט, גם גומבריך דגל בתפישה כי "העין התמימה" היא מיתוס וכי בין הנקלט בעין והפרשנות הניתנת, בהתאם לתפישות הקיימות אצל כל אדם יש מיזוג שאין להתירו. 

למרות דחיית רעיון "העין התמימה" על ידי רבים מחוקרי האמנות, יש לתפישה עדיין מעמד, במיוחד בהתייחס לאסכולות מסוימות בציור. אפלטון ראה באמנות המייצגת מימזיס (חיקוי, העתקה) של מה שכבר קיים בלאו הכי כקווים וצבעים, וגישה דומה נטו לייחס גם לאסכולות ציוריות כמו אימפרסיוניזם ופואנטיליזם. גומבריך עצמו סבר כי תולדות האמנות במאות השמונה עשרה והתשע עשרה הן, במובנים מסוימים, תולדות מאבקם של אמנים להתנער מה"סכמה" ולשוב לראות את העולם ב"עין תמימה". 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנות
התכוונות (פילוסופיה)

התכוונות, כוונתיות, רצוניות או אינטנציונאליות - מושג פילוסופי הבא להבחין בין החומרי לבין הרעיוני או רוחני כתופעות רגשיות או שכלתניות של המוח. לחומר ולמושגים פיזיים במציאות, אין צורך ב'התכוונות', והם קיימים "כשלעצמם". בעוד שלמושגים אחרים - רעיוניים או שכליים, יש בהכרח ייחוס והתכוונות למשהו שמחוץ להם.

בפסיכולוגיה ההתכוונות מובדלת מתהליכים אחרים בכך שנדרשת פעולה כלשהי של רצון מודע ליצירתם.

לכוונה יכולה להיות גם משמעות ערכית. לדוגמה, בניגוד לשוגג, זדון הוא תיאור המתייחס לכוונה רעה בביצוע מעשה.

==התפתחות המושג והגדרותיו==
המושג הפילוסופי התכוונות או אינטנציונאליות, מופיע בפילוסופיה האריסטוטלית והימי-ביניימית, אך את משמעותו המודרנית העניק לו ההוגה פרנץ ברנטנו:

לשיטתו של ברנטנו, בעוד שהתופעות החומריות אינן זקוקות ליבוא מושא החיצוני להן, על מנת להיפעל, והן קיימות כשלעצמן (דוגמת ה"רעד"), הרי שהיפעלותן של התופעות הנפשיות מתאפשרת רק באשר לתחוּלָתָן התודעתית על מושא אובייקטיבי, החיצוני להן (דוגמת התבניות "מחשבה", "תקווה").

התכונה ההתכוונותית (Intentional Property), היא סגולה טכנית מהותית בטבע התודעה, בעטיה מוּשׂאת התודעה להיפעלות אך ורק באמצעות זיקה לאובייקט-מה.
ה"התכוונות"-היִיחוּס למושא, כמחוללו ותשתיתו של האקט המנטלי, מאפיינת ומייחדת את "התופעות הנפשיות", ובאמצעותה, הן נבדלות מ"התופעות החומריות-פיזיות".

המושא, הוא עצם קיומן ומהות הווייתן של התופעות בעלות התכונה ההתכוונותית, וקיומו/אי-קיומו, אף הוא התכוונותי, בלתי תלוי בקיומו הממשי-חומרי של המושא ואינו מתחייב ממנו.

כך לדוגמה, ה"תנועה" המיוחסת למהות החוויה האסתטית המוזיקלית, אינה תכונה של הַתָּקָה-ממשית, כי אם "תכונה התכוונותית", המתארעת עם התמזגותה של מערכת צלילים נבדלים, בתודעה התופסת אותם כמחרוזת-צלילים, הניעה בין הצלילים השונים נחווית כ"מוזיקה".
ככל מושא בעל קיום התכוונותי, גם קיומם של הצלילים כתנועה מוזיקלית, תלוי בהיותם בתודעה.

דניאל דנט מסכם ומסווג את שיטות השונות בתחום זה, רובם ככולם מקבלים את הטענה שזוהי ההגדרה המתומצתת ביותר, ואי אפשר לצמצמה יותר. העמדות הבאות מתקבלות על פי סיכום זה:
* אכן, המדע אינו יכול להסביר את נושא הרגשות והתחושות האישיות.
* חמרנות סילוקית (אלימיניטיביות) הגורסת שאין בעצם רגשות ותחושות, או שאלו לא מוגדרים נכונה, כתוצאה משגיאות סובייקטיביות בתיאורן.
* ריאליזם אפיסטמולוגי (מציאות ההכרה) - דעה בתורת ההכרה, הסוברת שכל ידיעה או תחושה קיימת במציאות, בנפרד מהמוח ההוגה אותו.
* דו ערכיות קווינית -
** הצמדות ל'עקרון הנורמטיבי' - תוך הנחת הראציונליות של הנאמר על ידי כל הצדדים.
** הצמדות ל'עקרון הנורמטיבי' - תוך "עקרון החסד", הקובע שיש לנסות ולהבין כל דבר שנאמר כמציאותי ואמיתי, ככל שניתן.
** הצמדות ל'עקרון ההיטל' - שיטה פוסט מודרנית, הגורסת שהגדרות, והגדרות להגדרות, צריכות לבוא ממקורות חדשים ובכיווני חשיבה חדשים.

==התכוונות ביהדות==

ביהדות, כוונה היא מחשבה פנימית של האדם, המניעה אותו לבצע פעולות או מעשים מסוימים. ביהדות מיוחסת חשיבות רבה לכוונתו של אדם לפני ובמהלכן של תפילות, במהלך קיום מצוות, ואף לפני ביצוע מעשים שליליים.

==ראו גם==
* נואוס

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטאפיזיקה
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:קוגניציה
קטגוריה:למידה
קטגוריה:פסיכובלשנות
מבזק חדשות

מבזק חדשות הוא מהדורת חדשות קצרה יחסית, בת כחמש עד עשר דקות (להבדיל ממהדורה מלאה הנמשכת כחצי שעה עד שעה). בנוסף למבזק חדשות שגרתי, המשודר במועדים שתוכננו מראש, מתקיימת לפעמים פריצת חדשות, בעקבות אירוע שהתרחש ומצדיק דיווח מיידי תוך הפסקת השידור הרגיל. מבזק חדשות מלווה בדרך כלל בשידור חי ממקום האירוע במטרה להפגיש את הצופה עם זירת ההתרחשות – דבר המעודד המשך צפייה ומהווה חלק בלתי נפרד מטקס הדיווח העיתונאי במיוחד במקרי חירום<ref></ref>.

== מבזק חדשות שגרתי ==
תמונה של האולפן של מבזק השעה 16:00 של [[הערוץ הראשון בהגשת ליהיא שטויאר גלעד]]
פורמט מבזק החדשות כמעט ואינו משתנה בין ערוץ אחד למשנהו. המבזקן יושב מול המצלמה ומקריא מתוך מכשיר הטלפרומפטר את המבזק שעמלו עליו במשך שעות עוד לפני שידורו. המבזק מלווה בדרך כלל באות פתיחה ובאות סגירה כמו כל תוכנית טלוויזיה. במהלך המבזק מוצג פסנוע חדשות – כתוביות בתחתית המסך (טיקרים) שמסכמות את דברי המבזקן בצורה קצרה וגם קטעי וידאו וקול בנושא האייטם שמוצג באותו הזמן.

המבזק עצמו אורך לא יותר מעשר דקות אך עם זאת מושקעות בהכנתו שעות רבות. במבזק מוצגים מספר אייטמים חדשותיים מרכזיים שהתרחשו באותו היום ובסופו של המבזק משודרת תחזית מזג האוויר. לעיתים, לאחר תחזית מזג האוויר מוצג אייטם שאינו חדשותי אלא בידורי כדי לסיים את המבזק בצורה נינוחה ושמחה יותר לעומת תחילת המבזק שעוסק רק בחדשות, הלא נעימות לעיתים.

מטרת המבזק היא להביא לצופה את כל אירועי היום בפחות מעשר דקות ולסכם עבורו את כל האירועים שנחשבים בעיני עורך המבזק (בדרך כלל המבזקן עצמו) כחשובים.

כל ערוצי השידור המרכזיים בישראל משדרים מספר מבזקי חדשות לאורך היום: עם תחילת היום במשדרי הבוקר, בערבו של יום ובסופו של יום בחצות. מגישי החדשות שמגישים את המבזק נקראים בעגה העברית 'מבזקנים'.

== פריצת חדשות ==
פריצת חדשות בזמן [[פיגועי 11 בספטמבר ב- CNN]]
לעיתים, עם התרחשותם של אירועי חדשות חשובים, פורצים ערוצי הטלוויזיה במבזק חדשות מיוחד עם דיווח נרחב על אותה התרחשות. במבזק מעדכנים הכתבים של אותו הערוץ שפורץ על האירועים ומדווחים על ההתרחשויות. עם משוך הזמן והמשך הדיווח (בעיקר בהתרחשות אירועים גדולים מאוד), המבזק משתנה והופך למשדר במתכונת גל פתוח שנמשך לעיתים שעות רבות או מספר ימים.

אירועים מסוג גודל כזה קורים כל הזמן ובכל העולם: מלחמות, פיגועים, תאונות דרכים (התנגשות רכבות, התרסקות מטוסים), אסונות טבע, וכו'. אירועים אלה יכולים להיות גם מתחום הספורט, הכלכלה, התרבות או המדע ולאו דווקא מסוג "החדשות הקשות" (לדוגמה: מבזק חדשות מיוחד של חברת החדשות של ערוץ 2 בזמן שנערך הניסוי לשחזור המפץ הגדול – תחום המדע, או בזמן זכייתו של שחר צוברי במדליית ארד באולימפיאדת בייג'ינג 2008 – תחום הספורט).

=== בעולם ===
הפריצה המיוחדת לשידורי הטלוויזיה הרגילים עם עדכון מיוחד אינה פופולרית בעולם, שכן במדינות הללו קיימים ערוצי חדשות שכל מטרתם היא לספק את החדשות. בערוצים אלה, עם התרחשות אירועים גדולים, המגיש מודיע על "חדשות חמות" ומתחיל לדווח על ההתרחשות.

=== בישראל ===
במדינת ישראל, במקרה של התרחשות אירוע חשוב, פורצים ערוצי הטלוויזיה המרכזיים (קשת 12, רשת 13, כאן 11, ערוץ 9 ועכשיו 14) במבזק חדשות מיוחד עם דיווחים על ההתרחשות. ברוב המקרים בישראל, הפריצות היו בגלל אירועים ביטחוניים כגון פיגועי התאבדות, פיגועי ירי, מלחמות, מסיבות עיתונאים וכדומה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טלוויזיה: תוכן
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה
קטגוריה:ישראל: חדשות טלוויזיה
Funhouse

Funhouse הוא אלבומה החמישי של הזמרת פינק. האלבום יצא לאור ברחבי העולם באוקטובר 2008. האלבום הגיע למקום ראשון במצעדים של המדינות אוסטרליה, ניו זילנד ואנגליה, הוא גם הצליח במדינות ארצות הברית, אירלנד, צרפת וגרמניה.
== הפקה ==
הסינגל הראשון שלה מהאלבום "So What" היה המצליח ביותר שלה בכל הקריירה שלה. הוא הגיע למקום ראשון באחת עשרה מדינות ולחמשת הראשונים בהרבה מדינות אחרות. הסינגל השני שלה "Sober" הגיע לעשרים הראשונים בעשרים מדינות כולל ארצות הברית, קנדה וטורקיה. הסינגל השלישי "Please Don't Leave Me" הגיע לארבעים הראשונים בארצות הברית ולעשרים הראשונים בקנדה, ניו זילנד, אוסטרליה ואנגליה. עוד סינגל שיצא הוא "Bad Influence" שצועד במצעדים של ניו זילנד ואוסטרליה. סינגלים נוספים שיצאו: "Funhouse" ששוחרר לראשונה באוגוסט, 2009 באנגליה,"I Don't Believe You" ששוחרר לראשונה באוקטובר באוסטרליה ו"Ave Mary A" שיצא באוסטרליה בינואר, 2010.

שמו המקורי של האלבום היה אמור להיות "Heartbreak Is A Motherfucker" ששמו ניתן בעקבות הגירושין המכוערים של פינק ובעלה, קארי הארט, למרות שהם השלימו בסוף. השם שונה כדי למנוע ביקורת וירידה במכירות האלבום. האלבום מכר עד כה בכ-6.500.000 עותקים.

== רשימת רצועות ==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
#"So What" – 3:55 
#"Sober" – 4:11 
#"I Don't Believe You" – 4:36 
#"One Foot Wrong" – 3:24 
#"Please Don't Leave Me" – 3:52 
#"Bad Influence" – 3:37 
#"Funhouse" – 3:25 
#"Crystal Ball" – 3:26 
#"Mean" – 4:16 
#"It's All Your Fault" – 3:53 
#"Ave Mary A" – 3:17 
#"Glitter In The Air" – 3:45 
|}
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי פינק
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בוץ' ווקר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דנג'ה
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גרג וולס
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי יהלום באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת לה-פייס רקורדס
אסמאעיל ח'יר בכ

אסמאעיל ח'יר בכ היה מנהיג עלווי מהמאה ה-19. 

ח'יר בכ נולד ב-1822 בחמאת (בסוריה) למשפחת מנהיג שבט המת'אורה ומשם ירש את תפקידו והונו. הוא פעל כדלבאשי, הנהיג כנופיית שודדים. ב-1854 עם זיהוי התרופפות צבאית עות'מאנית בסוריה הוא רצה להתמנות למושל , אולם הוא הוגלה. כשחזר קיבל את התואר מושיר אל-ג'בל והשתלט על אזורים נרחבים. הוא התעשר על חשבון האוכלוסייה ושלט גם על סונים רבים. אסמאעיל חיזק את הסולידאריות בקרב הנציירים (השם המקובל לעלווים לפני המאה ה-20) וצבר כוח על האזור. העות'מאנים החלו לחפש דרכים לסלקו. ב-1858 הוא התקיף כפרים מוסלמים והפסיק להעלות מיסים לסולטאן. הסולטאן חידש את מינויו אך בו בזמן תכנן להפילו. בספטמבר 1858 כוח עות'מאני כיתר את אזור שלטונו, אסמאעיל תקף ראשון והפסיד בקרב. כוחות רבים נטשו אותו והוא ברח עם קרוביו לעלי אל-שילה, דודו, אשר בגד בו ורצח אותו. הנציירים ראו בו דמות על-טבעית. עם זאת, המרד שלו היה חסר יסוד אידאולוגי ונבע ממניעים אישיים. בנוסף, הוא לא שיפר את חיי הנוציירים שאמורים היו להיות בני בריתו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: אישים
קטגוריה:עלווים
קטגוריה:ילידי 1822
בורג' חמוד

בורג' חמוד (בערבית: برج حموﺪ; בארמנית: Պուրճ Համուտ) הוא פרוור ממזרח לביירות במחוז מתן שבלבנון. בפרוור מתגוררים ארמנים רבים, צאצאי פליטים מרצח העם הארמני. הפרוור הוא אזור תעשייתי ואחד היישובים הצפופים ביותר במזרח התיכון.

==היסטוריה==
בורג' חמוד הוקם על ידי ניצולי רצח העם הארמני בשנת 1915, כאשר ניתנה לניצולי צעדות המוות בדיר א-זור, שהגיעו לביירות לאחר התמוטטות האימפריה העות'מאנית, הזכות להתיישב ממזרח לעיר, באזור שהיה ביצתי באותה תקופה. הפרבר התפתח רבות בעיקר בשנות ה-30 של המאה ה-20 ובשנת 1952 הוא הפך לרשות מקומית.

בתקופת הקמתו וההתיישבות המוקדמת, היה בורג' חמוד במוקד היריבות בין שתי מפלגות פוליטיות ארמניות, הפדרציה המהפכנית הארמנית ומפלגת החונכאיאן הסוציאל-דמוקרטית, אשר ביקשו לעצמן את ההגמוניה ביישוב החדש. היריבות הובילה לקטטות ולחיסולים בעדה הארמנית, ואף החריפה במהלך מלחמת האזרחים הראשונה בשנת 1958, בתקופה שבה הקהילה פולגה במאבק דתי, שבו הקתולים ביקשו להנהיג את הכנסייה האפוסטולית הארמנית. בשלהי הפילוג העדתי בסוף שנות ה-60' ותחילת שנות ה-70', הייתה הקהילה הארמנית של לבנון דווקא בתהליך של איחוד, ובשנת 1972 מפלגת החונכאיאן אף רצה במשותף עם ה"דשנקים" (אנשי הפדרציה המהפכנית הארמנית).

מלחמת האזרחים השנייה איימה על קיומה של הקהילה הארמנית בביירות. כמו כל העדות בביירות, גם הארמנים התקבצו באזורים השולטים שלהם, הווה אומר, בורג' חמוד. בשנות המלחמה, אחזו צעירים ארמנים רבים בנשק להגנה עצמית. הפדרציה המהפכנית הארמנית, המפלגה שמייצגת את רוב הפזורה הארמנית, נשארה על פי רוב נייטרלית. בשל מדיניות זו, החזיקו המיליציות המרוניות את תושבי בורג' חמוד בלחץ מתמיד, ואף התקיפו מספר פעמים את היישוב.

בשנת 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, התקבלו פליטים מדרום לבנון בבורג' חמוד והתארחו בכנסיות, בתי ספר ומוסדות אחרים, בהם קיבלו אוכל ומחסה. לאחר המלחמה, הציעה טורקיה לשלוח כוחות ללבנון כחלק מיוניפי"ל, אך רוב הארמנים התנגדו בחריפות להתערבות שכזו, ובפרבר התקיימו הפגנות כנגדה.

נכון לשנת 2009, עיריית בורג' חמוד חברה בקבוצת העיריות מתן-צפון.

==דמוגרפיה==
בבורג' חמוד מתגוררים כ-150,000 תושבים בשטח של 2.5 קמ"ר, וצפיפות האוכלוסין בו (60,000 נפש לקמ"ר) גבוהה פי 5 מאשר בביירות והיא מהגבוהות ביישובי המזרח התיכון. ביישוב ישנו רוב ארמני, אך חי בו גם מיעוט פלסטיני משמעותי וכן מוסלמים שיעים.

הארמנים בלבנון דוברים ארמנית בדיאלקט מערבי, כמו רוב הארמנים במזרח התיכון. קיימות שלוש מפלגות פוליטיות בולטות בבורג' חמוד: הפדרציה המהפכנית הארמנית, אליה משתייכים רוב הארמנים בבורג' חמוד, מפלגת הרנגבר ומפלגת החונכאיאן. הזרמים הארמניים הנוצריים הקיימים הם נצרות אפוסטולית שמאמיניה מהווים את הרוב, וכן ארמנים קתולים ואוונגליסטים. מפלגות פוליטיות אלו ומסדרים דתיים אלה הם בעלי מוסדות ומרכזים בתוך בורג' חמוד. הנשיא הנוכחי של בורג' חמוד הוא אנטאריק מסרליאן.

רוב הרחובות בבורג' חמוד נקראים על שם ערים ארמניות כגון ירבאן, ונהרות כגון אראס. כמו כן רחובות רבים נקראים על שמם של יישובים ואזורים בטורקיה, שבהם ישבו בעבר ארמנים, סיס, אדנה, ארגאטס וקיליקיה. שמות הרחובות מזכירים לתושבים את ארמניה ההיסטורית, ואת קיליקיה בייחוד, ממנה הגיעו רוב הארמנים הלבנונים.

==ראו גם==
* דמוגרפיה של לבנון

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארמנים
קטגוריה:ביירות: שכונות ופרוורים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1952
פרס גנדי לשלום

פרס גנדי לשלום הבינלאומי, שנקרא על שם מהטמה גנדי מוענק באופן שנתי על ידי ממשלת הודו.

== היסטוריה ==
ממשלת הודו ייסדה את הפרס בשנת 1995 (יום הולדתו ה-125 של גנדי) כמחווה לרעיונות ולערכים אותם גנדי פעל להפיץ. הפרס הוענק לאישים או ארגונים שפעלו לשינוי פוליטי, כלכלי או חברתי בדרכים לא אלימות. מענק הפרס הוא 10 מיליון רופי בשטרות (שווי ערך לכ-200,000 דולר נכון לאפריל 2009), לוח וציטוט מחיי האיש. הפרס פתוח לאנשי בני כל לאום, גזע, דת ומגדר מרחבי כל העולם. הפרס הוענק עד שנת 2014

חבר השופטים מורכב מראש ממשלת הודו, מנהיג האופוזיציה בלוק סבהה (בית המחוקקים ההודי התחתון), שופט בית המשפט העליון ההודי (Chief of Justice) ושני אנשים נוספים הנבחרים מדי שנה.

אם השופטים מרגישים שאין מועמד מתאים לזכות בפרס, רשאית הוועדה לבטל את הפרס לשנה זו. כמו כן, רק פעולות שנעשו בטווח 10 שנים מהצעת המועמדות יכולות להיחשב כסיבה לבחירה. אולם, פעולות ישנות יותר יכולות להיות סיבה ראויה אם אופיין התגלה רק לאחרונה. עבודה מודפסת חייבת להתפרסם על מנת שתהיה כשירה להגשה.

==זוכי הפרס==
{| border="0" cellpadding="4" cellspacing="2" class="wikitable sortable"
! מספר
! שנה
! שם
!תמונה
! פירוט על המקבל
|-
| 1.
| 1995
| ג'וליוס נייררה
|126x126 פיקסלים
| נשיאה הראשון של טנזניה
|-
| 2.
| 1996
| א. ט. אריארטן
|90x90 פיקסלים
| הקים את תנועת סרבודיה שרמנטה שפועלת למניעת סכסוכים ביישובים כפריים בסרי לנקה
|-
| 3.
| 1997
| גרהארד פישר
|
| דיפלומט גרמני הידוע בעבודתו למיגור המחלות צרעת ושיתוק ילדים
|-
| 4.
| 1998
| משימת רמקרישמה
|
| הוקמה על ידי סוומי ויוקנדה לקידום רווחה חברתית, סובלנות ואי-אלימות בקרב קבוצות מוחלשות
|-
| 5.
| 1999
| באבא אמט
|
|עובד סוציאלי הודי שפעל לשיקום והעצמה של עניים הסובלים מצרעת
|-
| 6.
| 2000
| נלסון מנדלה (מקבל שותף)
|113x113 פיקסלים
| נשיא דרום אפריקה לשעבר
|-
| 7.
| 2000
| בנק גרמין (מקבל שותף)
|
| הוקם על ידי מוחמד יונוס
|-
| 8.
| 2001
| ג'ון יום
|114x114 פיקסלים
| פוליטיקאי צפון אירי
|-
| 9.
| 2002
| בארטיה וידיה באהוון
|
|קרן המפעילה רשת של בתי ספר בכל רחבי הודו
|-
| 10.
| 2003
| ואצלב האוול
|131x131 פיקסלים
| נשיאה האחרון של צ'כוסלובקיה ונשיאה הראשון של צ'כיה
|-
| 11.
| 2004
| קורוטה סקוט קינג
|126x126 פיקסלים
| מנהיגת זכויות האזרח ואלמנתו של מרטין לותר קינג
|-
| 12.
| 2005
| דזמונד טוטו
|103x103 פיקסלים
| פעיל דרום אפריקני
|-
|13.
|2013
|צ'נדי פראסאד בהט
|97x97 פיקסלים
|פעיל סביבתי וחברתי וחלוץ תנועת צ'יפקו שפעלה לשימור. חברי התנועה הקיפו עצים ומנעו את גדיעתם.
|-
|14.
|2014
|הארגון ההודי לחקר החלל
|80x80 פיקסלים
|
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
גנדי
קטגוריה:מוהנדס קרמצ'נד גנדי
Ring-A-Ding-Ding

Ring-A-Ding-Ding הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה, זהו אלבום האולפן ה 25 של סינטרה והראשון שיצא בחברת ההקלטות הפרטית שלו, רפרייז רקורדס.

הרעיון היה ליצור אלבום ללא בלדות ובעל צליל שמח וקליל יותר. בזמן הקלטת האלבום הראט פאק בהנהגתו של סינטרה הייתה בשיאה ודבר זה השתקף באווירה הכללית של האלבום, קלילה, מעט פזיזה ובעיקר משקפת הנאה מהחיים הטובים.

על אף שבמקביל להוצאתו שחררה גם חברת ההקלטות הקודמת של סינטרה קפיטול רקורדס אלבום נוסף ששמו, "Sinatra's Swingin' Session!!! אותו הקליט במסגרת השלמת התחייבויותיו לחברת ההקלטות. האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים האמריקאי ושהה במצעד סך של 35 שבועות.

האלבום יצא על גבי תקליטור בשנת 1991 ואל השירים המקוריים התווספו שלושה שירים חדשים.

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה - קולות
* ג'וני מנדל - מארגן, מנצח
* פליקס סלטקין - מנצח

== רשימת שירים ==
# !Ring-a-Ding Ding
# Let's Fall in Love
# Be Careful, It's My Heart
# A Foggy Day
# A Fine Romance
# In the Still of the Night
# The Coffee Song
# When I Take My Sugar to Tea
# Let's Face the Music and Dance
# You'd Be So Easy to Love
# You and the Night and the Music
# I've Got My Love to Keep Me Warm

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קונקורד רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
זפק

סכמה של הזפק
ברווז עם זפק מלא
זֶפֶק הוא איבר פנימי, חלק ממערכת העיכול בגופם של בעלי חיים רבים, לרבות עופות, חרקים וחסרי חוליות. הזפק, הוא איבר דמוי צינור, בעל דפנות דקיקות, המשמש לאחסון מזון לפני עיכולו.

המילה היא מילה תלמודית. משערים שמקורה מיוונית: oisophagos – בית הבליעה. במקרא משמשת המילה מֻרְאָה.

==הזפק בעופות ==
במערכת העיכול של עופות, הזפק הוא כיס שרירי מורחב המצוי בהמשך הוושט. הזפק משמש לאחסון מזון באופן זמני, בטרם עיכולו. לאחר שיהוי, המזון המאוחסן בזפק עובר אל קיבת הבלוטות (Proventriculus). לאחר תהליך העיכול בקיבת הבלוטות, המזון המעוכל עובר אל קיבת השרירים (Gizzard) ומשם אל המעיים. אצל חלק מהיונים, בעונת הרבייה הזפק מפריש מעין חֶלֶב המכונה "חלב יונים", שבו היונה מאכילה את גוזליה.

עופות דורסים ואוכלי נבלות, כגון נשרים, מאביסים את עצמם במזון כאשר הוא שופע, ואז ניתן לראות את הזפק שלהם בולט מבסיס הצוואר.

===הזפק בהלכה===
לפי ההלכה, הזפק הוא אחד מסימני הטהרה של העופות:

לגבי קרבן עולת העוף נאמר בתורה, שיש להסיר לפני ההקרבה את המוראה - שהיא הזפק.

==הזפק בדבורים==
דבורים יונקות צוף ואוגרות אותו בזפק שלהן. צוף פרחים עתיר בסוכרוז, ובזפק הדבורה אנזימים המסייעים בפירוק הסוכרוז לגלוקוז ולפרוקטוז. עם חזרת הדבורה לכוורת, היא מרוקנת את תכולת הזפק שלה החוצה לתוך תא צוף המיועד לשם כך, או לחלופין, מעבירה את תכולת הזפק שלה אל "פועלת" אחרת, לשם ייצור דבש ביערת דבש בכוורת.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.earthlife.net/birds/digestion.html אודות הזפק]
*[http://plantphys.info/plants_human/bees/bees.shtml The Biology of the Honeybee, Apis Mellifera]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זואוטומיה
Swing Along With Me

Swing Along with Me הוא אלבום של הזמר האמריקאי פרנק סינטרה. זהו אלבום האולפן ה-28 והשני בחברת ההקלטות רפרייז רקורדס. האלבום יצא ב-1961.

== הפקה ==
לאלבום ישנם שני שמות וזאת לאחר שחברת ההקלטות הקודמת של סינטרה, קפיטול רקורדס, תבעה את הזמר ואת חברת ההקלטות שלו, רפרייז רקורדס על כך ששמו המקורי, Swing Along With Me, דומה מידי לאלבום אותו הוא הוציא זמן קצר קודם לכן בקפיטול ושמו, Come Swing With Me, כמו כן טענה החברה כי קיים דמיון רב בין השירים ולמעשה הדבר מהווה חיקוי לאלבום אותו הוציא קודם, בנושא התביעה לגבי החיקוי חברת קפיטול הפסידה ורשימת השירים והביצועים נשארו כשהיו, אך בנושא השם חייב בית המשפט את סינטרה ורפרייז לשנות את שם האלבום לשם החלופי, Sinatra Swings. רק בשנים האחרונות כאשר האלבום יצא על גרסת בתקליטור שלו, הוחזר לאלבום שמו המקורי.

האלבום שאותו ארגן ועליו ניצח בילי מיי, היה לאלבום הסווינג המלא הראשון של סינטרה לאחריו עזיבתו את חברת קפיטול, ומבחינת הגישה האלבום אכן קרוב מאוד בנושא המוביל בו לאלבום, Come Swing With Me, אך קיימים כמה הבדלים משמעותיים מבחינת הצליל, באלבום החדש השתמש סינטרה בכלי מיתר ובסקספון שבהם לא השתמש באלבום הקודם, כמו כן האלבום החדש היה קליל יותר ולא הזכיר את הכבדות הג'אזית של, Come Swing With Me, אלא יותר הזכיר מבחינה זו אלבום אחר אותו הוציא בחברת קפיטול והוא, Come Fly with Me.

האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה יותר מאשר, Come Swing With Me, והגיע למקום השישי במצעד האלבומים האמריקאי.

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה - קולות
* בילי מיי - מארגן ומנצח

== רשימת שירים ==
# "Falling in Love with Love"
# "The Curse of an Aching Heart"
# "Don't Cry Joe"
# "Please Don't Talk About Me When I'm Gone"
# "Love Walked In"
# "Granada"
# "I Never Knew"
# "Don't Be That Way"
# "Moonlight on the Ganges"
# "It's a Wonderful World"
# ""
# "You're Nobody 'Til Somebody Loves You"

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת רפרייז רקורדס
לה טור דארז'אן

מבנה המסעדה בפריז
לה טור דארז'אן (בצרפתית: La Tour d'Argent, פירוש השם הוא 'מגדל הכסף') היא המסעדה העתיקה בפריז.

==היסטוריה ורקע==
המסעדה נוסדה כפונדק ברציף דה טורנל (quai de la tournelle) על הגדה השמאלית ברובע החמישי של פריז בשנת 1582. היא ניצבת על שרידיה של טירה אותה בנה שארל החמישי, מלך צרפת; מגדל אבנים ששרד מהטירה עדיין עומד על תילו. לקוק (Leqoq), הטבח המלכותי בתקופת נפוליאון בונפרטה, לקח על עצמו את ניהול המסעדה שסבלה ממוראות המהפכה הצרפתית, באותה תקופה תבשילי הדגל של המקום היו אווז צלוי ורגל טלה. פרדריק דלייר (Frédéric Delair), המאטר ד'אוטל (רב-המלצרים) הראשון, הגה בשנת 1890 את המנה המפורסמת ביותר של המסעדה, אותה מגישים גם היום, היא "הברווז בדם" (בעבר כונה Le Canard au Sang, כיום שמו caneton Tour D'Argent), זהו ברווז צלוי המוגש בתוספת רוטב המורכב מדם, לשד עצמותיו של הברווז שמוצו באמצעות מסחטת כסף הדורה ומרכיבים נוספים כגון חמאה לימון ויין. פרדריק גם העלה באותה הזדמנות את הרעיון למספר את האווזים. פרדריק הלך לעולמו ב-1910 בהיותו בן שבעים, את פרדריק ירש אנדרה טראי (Terrail) ואותו ירש בנו, קלוד טראיי, ב-1947. קלוד טראיי הלך לעולמו בגיל 88 בשנת 2006 ואותו ירש בנו, אנדרה טראיי. למסעדה גם סניף בטוקיו שביפן.

לה טור דארז'אן הייתה המסעדה שהחזיקה לאורך הזמן הארוך ביותר בהיסטוריה בניקוד המקסימלי של שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום מ-1933 עד 1996, אז הורדה לשני כוכבים; בשנת 2006 הורד דירוג המסעדה לכוכב אחד. בעל המסעדה הקשיש, קלוד טראי, לקה לאחר הפרסום, במקרה או שלא במקרה, בהתקף לב ונפטר מיד לאחר מכן. נכון ל-2019, דירוג המסעדה הוא עדיין כוכב אחד.

המסעדה שייכת לעידן מסעדות הצמרת הישן שלפני מלחמת העולם השנייה והיא מזוהה עם בעליה, משפחת טראיי, זאת בניגוד למסעדות העילית שצמחו החל מהמחצית השנייה של המאה העשרים וקיימות גם בימינו, שהן מזוהות עם השף, שהוא גם הבעלים.

למסעדה גם סניף הנושא אותו שם בטוקיו. שתי המסעדות, בפריז ובטוקיו נכללות במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Larousse Gastronomique. Head of Gastronomic Comitee Joel Robuchon. New York, Clarkson Potter Random House, 2001; p. 1225
* Julian Street, Where Paris Dines, 1929
* Rudolph Chelminski, 2005. The Perfectionist : Life and Death in Haute Cuisine (Gotham/Penguin). pp. 46, 57, 242-243, 279-280.
</div>
* אביטל ענבר, תענוגות פאריס, הוצאת בבל, 2003; עמ' 144, 191, 206, 275.
* אביטל ענבר, התענוגות של צרפת, א. ניר, תל אביב, 1997; עמ' 53, 395.
* אביטל ענבר, התענוגות של יינות בורדו, הוצאת כתר, ירושלים, 2005, עמ' 98, 226.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tourdargent.com/ אתר הבית של לה טור דארז'אן]
* [http://www.dininginfrance.com/tourdargent.htm מידע וכתבות על לה טור דארז'אן בפריז], באתר www.dininginfrance.com
* [http://www.dininginfrance.com/tourdargent_japan.htm מידע וכתבות על לה טור דארז'אן בטוקיו], באתר www.dininginfrance.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פריז: מסעדות
קטגוריה:הרובע החמישי של פריז
מחוזות קוסטה ריקה

מבחינה מנהלית קוסטה ריקה מחולקת ל-7 מחוזות (provincia) אשר מחולקים לקנטונים.

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| מס' ||אזור|| עיר מרכזית|| שם בשפת המקור || אוכלוסייה נכון לשנת 2011 ||שטח
|-
|1 ||גואנאקאסטה||ליבריה|| Guanacaste ||354,154|| 10,141
|-
|2 ||אלחואלה||אלחואלה|| Alajuela||885,571||9,757
|-
|3 ||ארדיה||ארדיה|| Heredia ||433,677 || 2,657
|-
|4 ||סן חוסה||סן חוסה|| San José ||1,404,242 || 4,966
|-
|5 ||קרטגו||קרטגו|| Cartago ||490,903||3,124
|-
|6 ||לימון||פוארטו לימון|| Limón ||386,862 || 9,189
|-
|7||פונטרנס||פונטרנס|| Puntarenas ||410,929 ||11,266
|}

==קישורים חיצוניים==

*
מחוזות
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה