OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אפמינונדאס דליגאורגיס

אֵפָּמִינוֹנְדָאס דְּלִיגֵאוֹרְגִיס (ביוונית: Επαμεινώνδας Δεληγεώργης; 10 בינואר 1829 – 14 במאי 1879) היה עורך דין, מוציא לאור, עיתונאי ופוליטיקאי יווני אשר כיהן כראש ממשלת יוון בשש קדנציות שונות במאה ה-19 המאוחרת בתקופת ממלכת יוון.

דליגאורגיס היה בנו של מהפכן יווני שהיה מעורב במלחמת העצמאות היוונית מידי שליטתה של האימפריה העות'מאנית. דליגאורגיס במקור למד משפטים באוניברסיטת אתונה ובהמשך נכנס לפוליטיקה ב-1854. בשונה מפוליטיקאים רבים בני התקופה, דליגאורגיס לא תמך ברעיון יוון הגדולה שקרא לכיבוש כלל השטחים אשר בהם התגוררו יוונים בידי ממלכת יוון ואיחוד כלל העם היווני תחת דגל לאומי אחיד. במקום זאת דליגאורגיס הביע תמיכה בשיפור היחסים הדיפלומטיים עם האימפריה העות'מאנית במטרה לשפר את אורח חייהם של היוונים החיים במקדוניה, אפירוס, תראקיה ואסיה הקטנה דרך הליברליזציה של האימפריה העות'מאנית.

דליגאורגיס היה האדם שהכריז, בשם ההפיכה השלטונית, על הדחתו של אותון, מלך יוון מהכס ב-10 באוקטובר 1862. דליגאורגיס כיהן כראש ממשלה ב-1865 (שתי קדנציות לא רציפות), 1870, 1872 עד 1874, 1876 ו-1877. דליגאורגיס היה ראש הממשלה הצעיר ביותר של יוון, ונכנס לתפקיד בפעם הראשונה בגיל 36.

דליגאורגיס נפטר ב-1879 באתונה, בגיל 50.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://greekherald.com.au/culture/epameinondas-deligeorgis-remembering-greeces-youngest-ever-prime-minister/ אפמינונדאס דליגאורגיס], הבשורה היוונית 
* [https://peoplepill.com/people/epameinondas-deligiorgis אפמינונדאס דליגאורגיס], באתר PeoplePill 

קטגוריה:פוליטיקאים יוונים
קטגוריה:ראשי ממשלת יוון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אתונה
קטגוריה:ילידי 1829
קטגוריה:יוונים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:נפטרים ב-1879
קטגוריה:יוונים שנפטרו במאה ה-19
לורן מילק

לורן מילק (נולדה בי"ד בטבת תשל"ד, 8 בינואר 1974) היא משוררת, מוזיקאית ועורכת שירה וספרות ישראלית. חברה בקבוצת ערס פואטיקה.

==ביוגרפיה==
מילק נולדה בתל אביב. היא בוגרת בהצטיינות של מחלקת הכתיבה במנשר לאמנות.

שיריה פורסמו במגוון כתבי עת ובאנתולוגיות והולחנו בידי מוזיקאים רבים, ביניהם: קורין אלאל, יוני ליבנה, אלונה דניאל, רונית שחר, נעמה שטרית, אור טפלר, גלי חי, אליה סממה, נעמה אור ועוד.

=== ספריה ===
* דם הבתולה (גוונים, 2000)
* פרפר פרלין (ספרא, 2012)
* בורא מיני יללות (טנג'יר, 2020)
* תפילה בהנץ (פרדס הוצאה לאור, דצמבר 2023)

=== מוזיקה ===
* "אהובתי נהר" - רונית שחר שרה לורן מילק (2015)
* "פרפר פרלין" - אלבום ראשון של מילק כמבצעת בשיתוף פעולה עם קורין אלאל, שהלחינה והפיקה את שירי האלבום (קמפיין ההדסטארט עלה ב-2017 והאלבום עצמו ראה אור ב-7 ביולי 2024).

=== עריכה ===
* "וילכו ויבואו בית אישה" (הוצאה לאור טנג'יר, 2020) - אנתולוגיה המאגדת שירה, עדויות וסיפורים קצרים של א. נשים מכל המגדרים העוסקים בטראומה מינית והשלכותיה במטרה לתת ביטוי פואטי לשורדות ולהעלות את המודעות להשלכותיה של הפגיעה המינית והעולם הטראומטי המתלווה אליה.
* "פלשבק", סתיו ב אתלן (הוצאה לאור טנג'יר, 2020)
* "שיקגו-קריית גת", אלון בר (הוצאה לאור בית-עמרם, 2021).

=== מענקים ופרסים ===
* 2012 - כלת פרס אס"י (פרס איגוד כללי של סופרים בישראל) על ספר השירה השני פרי עטה פרפר פרלין

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.kan.org.il/podcast/item.aspx?pid=18210 לורן מילק: "הרגשתי חריגה מול כל עולם השירה, בחרתי להציג עמדה נגדית". ברית מילה, כאן תאגיד השידור הציבורי]
* לאה רודיטי, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/app/index.php?do=blog&encr_id=7b710fc4596b25648b44472262adc013&month=201301 ריאיון עם נעם פרתום ולורן מילק], 30 בינואר 2013
* אלי הירש, [https://www.elihirsh.com/?p=5114 ענבל אשל כהנסקי, סמאל אהובי. לורן מילק, פרפר פרלין], באתר של אלי הירש (פורסם במדור "7 לילות" בידיעות אחרונות), 26 ביוני 2013
* רחלי סעיד, [https://www.mekomit.co.il/ps/96063/ המשוררת שבוראת מרחב ספרותי מוגן לטראומה ולמיניות נשית], באתר שיחה מקומית, 20 בנובמבר 2019
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
בהמן גולברנז'אד

בהמן גולברנז'אד (בפרסית: >بهمن گلبارنژاد; 12 ביוני 1968 – 17 בספטמבר 2016) היה רוכב אופניים ומרים משקולות פאראלימפי איראני קטוע רגל. הוא התחרה במשחקים הפאראלימפיים בלונדון (2012) ובריו דה ז'ניירו (2016) ובתחרויות נוספות וזכה במדליות. הוא נהרג בתאונה במהלך תחרות במשחקי ריו.

==ביוגרפיה==
גולברנז'אד נולד וגדל בעיר אבאדאן. כשהיה כבן 20 נלחם במלחמת איראן–עיראק ואיבד את רגלו השמאלית עקב התפוצצות מוקש. כשלוש שנים לאחר מכן התחיל את הקריירה שלו כספורטאי, תחילה כמתאבק ובהמשך כמרים משקולות. כמשקולן זכה בתחרויות בינלאומיות בתריסר מדליות זהב ובמדליית כסף אחת. עקב פציעת כתף הוא נאלץ לפרוש מהרמת משקולות וב-2006 החל להתחרות ברכיבה על אופניים. השתתף במשחקים הפאראלימפיים בלונדון.

בשנת 2016 השתתף גולברנז'אד במשחקים הפאראלימפיים בריו דה ז'ניירו והיה רוכב האופניים היחיד בהם מטעם איראן. ב-17 בספטמבר, במהלך תחרות רכיבה באופניים בקטגוריית C4-5 בשטח הררי בפרברי העיר ריו, הוא התנגש בסלע ונפגע בראשו. הוא טופל במקום הפציעה והוסע לבית חולים, אך מת לפני שהגיע לשם. הייתה זו הפעם הראשונה מאז 1960 שספורטאי מת במהלך המשחקים האולימפיים או הפאראלימפיים.

מותו של גולברנז'אד צוין בדקת דומייה במהלך טקס הסיום של המשחקים הפאראלימפיים בריו. ב-22 בספטמבר הוא הובא לקבורה באיראן בטקס ממלכתי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://sports.walla.co.il/item/2998133 טרגדיה בריו: רוכב אופניים איראני התמוטט במהלך מרוץ ומת], באתר וואלה!, 17 בספטמבר 2016
* [https://www.bbc.com/sport/disability-sport/37398333 Rio Paralympics 2016: Iranian Para-cyclist dies after crash], באתר ה-BBC, 18 בספטמבר 2016

קטגוריה:ספורטאים איראנים
קטגוריה:ספורטאי ספורט נכים
קטגוריה:רוכבי אופניים
קטגוריה:מתאבקים
קטגוריה:מרימי משקולות
קטגוריה:משתתפי המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:משתתפי המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:נכי צבא ומלחמה
קטגוריה:ספורטאים שמתו בזמן פעילות
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בברזיל
קטגוריה:ילידי 1968
קטגוריה:נפטרים ב-2016
ארתור מרגלידון

ארתור מרגלידון (בלועזית: Arthur Margelidon) הוא ג'ודוקא קנדי, המתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג.

==קריירה==

מרגלידון נולד בפריז בשנת 1993 ועבר למונטריאול, קנדה ביחד עם משפחתו כשהיה בן שנה. ארתור התאמן תחת הדרכתו של אביו, לורן.

הוא זכה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים בטורונטו 2015 ובמדליית זהב באליפויות הג'ודו הפאן-אמריקאית בהוואנה 2016. כמו כן, הוא זכה במדליית ארד באליפויות הג'ודו הפאן-אמריקאית באדמונטון 2015 ובמדליית כסף בלימה 2019.

ביוני 2016, הוא נמנה בסגל המשלחת הקנדית לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). לעומת זאת, הוא נאלץ לוותר על השתתפות באולימפיאדה זו לאחר שנפצע בזרועו.

ביוני 2021, מרגלידון נכלל בסגל המשלחת הקנדית לאולימפיאדת טוקיו (2020). באולימפיאדה זו, מרגלידון ניצח את שני הקרבות הראשונים שלו עד שהפסיד ברבע הגמר ללאשה שבדאטואשווילי, שזכה בסופו של דבר במדליית הכסף; כתוצאה מכך, הוא נשר לבית הניחומים. מרגלידון העפיל לקרב על מדליית הארד לאחר ניצחון על טוהר בוטבול, אך לא הצליח לזכות בה לבסוף לאחר שהפסיד לזוכה בארד, צנד-אוצ'ירין צוגבטאר המונגולי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא קנדים
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1993
שאדי אל-נחאס

שאדי אל-נחאס (בערבית: شادي النحاس; נולד ב-27 במרץ 1998 באלכסנדריה, מצרים) הוא ג'ודוקא קנדי, המתחרה בקטגוריית המשקל עד 100 ק"ג.

==קריירה==

אל-נחאס החל להתאמן בענף הג'ודו מאז שהיה בן 4, כשניסה ללכת בעקבות אחיו, מוהב. הוא התאמן באופן יותר רציני, כשהיגר ממצרים לקנדה בגיל 12 והחל לקחת שיעורי הגנה עצמית נגד בריונות בבית הספר.

בנובמבר 2018, אל-נחאס זכה במדליית כסף בגראנד פרי אוסקה. בשנת 2019, הוא זכה במדליות ארד בגראנד פרי יקטרינבורג ובגראנד פרי אבו דאבי. שנה לאחר מכן, הוא זכה גם כן במדליית ארד, הפעם בגראנד פרי בודפשט. בשנת 2021, אל-נחאס גבר על איליה סולמאנידזה בקרב גמר גראנד פרי טביליסי וכתוצאה מכך זכה במדליית הזהב.

בנוסף לזכיותיו השונות בסבב תחרויות הגראנד פרי, אל-נחאס זכה במדליות זהב באליפויות הג'ודו הפאן-אמריקאית בלימה 2019 ובגוודלחרה 2020.

ביוני 2021, אל-נחאס נכלל בסגל המשלחת הקנדית לאולימפיאדת טוקיו (2020), הראשונה שלו בקריירה. באולימפיאדה זו, אל-נחאס ניצח את שני הקרבות הראשונים שלו עד שהפסיד ברבע הגמר לורלאם ליפרטליאני הגאורגי; כתוצאה מכך, הוא נשר לבית הניחומים. במסגרת בית זה, אל-נחאס העפיל לקרב על מדליית הארד לאחר ניצחון על פיטר פלצ'יק, אך לא הצליח לזכות בה לבסוף לאחר שהפסיד לזוכה בארד, ז'ורז' פונסקה הפורטוגזי.

==זכיות בתחרויות מהסבב העולמי==

{| class="wikitable"
! שנה
! קטגוריה
! עיר
! מדינה
|-
| 2019
| גראנד פרי
| זאגרב
| 
|-
| 2021
| גראנד סלאם
| טביליסי
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא קנדים
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:מהגרים ממצרים
קטגוריה:מהגרים לקנדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יורק
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1998
בעלים (סרט)

בעלים (ברוסית: Хозяин) הוא סרט דרמה רוסי, שביים יורי ביקוב.
== עלילה ==
גיבורי הסרט הם משפחת מנשוב, הרואה תאונה על הכביש ועוזרת לאדם בשם רודין להימלט. מסתבר שהאיש הזה הוא סגן אלוף בשירות הביטחון הפדרלי הרוסי. עם זאת, נוצרת ידידות, מה שהופך במהרה למקור לבעיות עצומות עבור המנשובים<ref>[https://www.vokrug.tv/article/show/16264432741/ Появились первые фото со съёмочной площадки нового фильма Юрия Быкова]</ref>.

== שחקנים ==
* ארטיום בסטרוב
* אולג פומין
* קלאודיה קורשונובה

== הפקה ==
העבודה על הסרט החלה בשנת 2020, בשיתוף פעולה עם חברת Hype Film הרוסית, בהפקת איליה סטיוארט, פאבל בוריה, מוראד אוסמן ועם ניקולאאס סאליס כמפיק בפועל. החברה השווייצרית Bord Cadre Films ו-British Sovereign Films מעורבים גם הם בעבודת הפרויקט כמפיצים<ref>[https://rg.ru/2021/07/16/rezhisser-iurij-bykov-rabotaet-nad-novym-filmom-hoziain.html Режиссер Юрий Быков работает над новым фильмом «Хозяин»]</ref><ref>[https://www.afisha.ru/article/news-yuriy-bykov-snimet-novyy-film-sovmestno-s-prodyuserom-romy-kuarona/ Юрий Быков снимет новый фильм совместно с продюсером «Ромы» Куарона]</ref>.
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 2021
ז'ק נריה

ז'ק (יעקב) נריה (נולד ב-9 בפברואר 1951) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה שכיהן כנספח צה"ל בצרפת וכיועצו המדיני של ראש ממשלת ישראל יצחק רבין. סופר, דירקטור, וחוקר בכיר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה.

== ביוגרפיה<ref></ref> ==
נריה נולד בבית החולים האמריקאי בביירות, לבנון, לאב יליד רוסיה, ולאם ילידת רודוס. הוא חונך בפנימיות נוצריות.

אביו נפטר בהיותו ילד, ובהיותו כבן 17 עלה נריה לישראל. החל את לימודיו באוניברסיטת חיפה כעתודאי להיסטוריה של ארצות האסלאם.

בשנת 1971 התגייס לצה"ל, ולאחר שעבר קורס קצינים הוצב בצנזורה הצבאית. במהלך מלחמת יום הכיפורים הועבר למחלקת המחקר באגף המודיעין, שם שירת במהלך השנים הבאות. במחלקה זו, שהייתה לימים לחטיבה, התקדם עד לדרגת סגן-אלוף, וכיהן במגוון תפקידים כגון ראש המחלקה הבסיסית, ראש ענף מצרים, וראש ענף סוריה-לבנון.

בשנת 1987 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לנספח צה"ל בצרפת, בלגיה ולוקסמבורג. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 1990.

עם שובו לארץ, מונה לעוזר ראש אגף המודיעין להערכה, תפקיד אותו מילא עד לשחרורו מצה"ל בשנת 1992. מיד לאחר שחרורו החל נריה לשמש כיועצו המדיני של ראש הממשלה יצחק רבין. במסגרת תפקידו זה, לקח חלק במשלחות הישראליות למשא ומתן עם סוריה, לבנון וירדן, ומאוחר יותר שימש גם כחבר במשלחת ליישום הסכמי אוסלו.

החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 שימש בשורת תפקידים ציבוריים, ובהם ראש המחלקה ליחסים בינלאומיים בהסתדרות העובדים הכללית החדשה, יועץ לשר האנרגיה לנושא קשרים בינלאומיים, ויושב ראש הקרן ההומניטרית בישראל. כמו כן שימש דירקטור בחברות ובמיזמים שונים.

לאורך השנים כתב מעל ל-120 מאמרים על אודות ההתרחשויות במזרח התיכון עבור המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, בו הוא משמש כיום כחוקר בכיר. כמו כן כתב שלושה ספרים. נריה מרצה במסגרות שונות והשתתף בין היתר בסדרה התיעודית "אויבים" של תאגיד השידור הישראלי.

לנריה תואר ראשון בהיסטוריה של ארצות האסלאם, תואר שני בלימודי המזרח התיכון, ותואר שלישי בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב.

== חיים אישיים ==
נריה נשוי ואב לחמישה.

== ספריו ==
* ג'וליה (2014, סגול הוצאה לאור)
* בין רבין לערפאת: יומן מדיני 1993–1994 (2016, סגול הוצאה לאור)
* עלייתו ונפילתו של באשיר ג'ומייל: סיפור שקיעתה של ישראל בביצה הלבנונית (2018, הוצאת סטימצקי)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:יועצים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי לבנון
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בצרפת
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
פורום קפה שפירא

פורום קפה שפירא הוא חברה לתועלת הציבור מהימין הישראלי שהוקם בשנת 2016 על ידי דלית לאוב סוטר (הידועה יותר כגלי בת חורין), אורי בן אמוץ ועופר שריר. הפורום מקיים הרצאות ומפגשים, בהם מתארחים עיתונאים, משפטנים, אנשי חינוך, פעילים פוליטיים ונבחרי ציבור מהימין. הוא מפעיל קתדרה "עממית" בסניפים המקיימות הרצאות בנושאים: יהדות, סוציולוגיה, סביבה ואקלים, מדע, תרבות, פילוסופיה, משפטים ומזרחנות<ref></ref>. לפורום טורי דעה קבועים במגזין עכשיו 14 ובעולם קטן.

נכון לאוגוסט 2021 בקבוצת הפייסבוק של הפורום ישנם כ-10,500 חברים.

==היסטוריה==
במהלך מבצע צוק איתן העלתה סוטר, פוסט תודה לבנימין נתניהו על ניהול המערכה. בעקבות הפוסט זכתה לגידופים וחסימה של חבריה מהשמאל פוליטי בישראל מחד גיסא ולתמיכה ועידוד מאנשים שאינה מכירה מאידך גיסא. לדעתה של סוטר הדבר העיד על כך שקיימת קהילה גדולה של אנשים שחיים בסביבה של השמאל הפוליטי שמפחדים להיחשף כימנים. סוטר ערכה פגישה בקפה שפירא, אליה הגיעו כ-40 אנשים ויחד הקימו את הפורום.

לאחר ההקמה הצטרפו אל הפורום גם אנשי ימין מוצהרים.

ב-2018 נוסד מגזין הדעות של פורום קפה שפירא בעריכת סוטר וב-2023, נוסד פרויקט "בא מבפנים", משרד הפרסום החברתי הראשון בישראל, בניהול יוסי בן טוב.

ב-2019 הפורום נרשם כחברה לתועלת הציבור.

==פעילות==
===ועדות כנסת וחקיקה===
בשנת 2020 סייע פורום קפה שפירא להפלת הצעת חוק "החוק למניעת אלימות כלכלית במשפחה" בטענה שמדובר בחוק שמעניק לבית המשפט סמכות מוחלטת על ההחלטות הכלכליות בכל משפחה בישראל, בשיתוף עם פורום הארגונים למען המשפחה ועו"ד נעמה סלע.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור
קטגוריה:ארגוני ימין בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2016
בנדר (טרילוגיית סרטים)

בנדר הוא שמה של סדרת סרטי הרפתקאות בבימויו של איגור זייצב, בהפקת חברת ההפקות Sreda. סדרת הסרטים מגוללת את סיפור מקורותיו של אוסטפ בנדר. את התפקיד הראשי גילם סרגיי בזרוקוב.
== הסרטים ==
=== ההתחלה ===

זהו הסרט הראשון בטרילוגיה, והוא מספר את סיפור מקורו של אוסטפ בנדר.

=== זהב האימפריה ===

זהו סרט המשך ל"בנדר: ההתחלה".

=== ההונאה האחרונה ===

זהו הסרט החותם של הטרילוגיה.

==צוות השחקנים הראשי==
{| class="wikitable" style="text-align:center; width:99%; font-size:85%"
|-
! rowspan="3" style="width:10%;" | דמות
! colspan="6" style="text-align:center;" | סרטים
|-
! style="text-align:center; width:10%;" | ההתחלה
! style="text-align:center; width:10%;" | זהב האימפריה
! style="text-align:center; width:10%;" | ההונאה האחרונה
|-
! 2021
! 2021
! 2021
|-
! אוסטפ בנדר
| colspan="3" | ארם וארדבניאן
|-
! איברהים בנדר
| colspan="3" | סרגיי בזרוקוב
|-
! נסטור מכנו
| style="background:lightgrey;" |
| colspan="2" | פאבל דרביאנקו
|-
|}

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סדרות סרטי דרמה
קטגוריה:סדרות סרטי הרפתקאות
אי השיפון הגדול

מיקומו של אי השיפון הגדול בתוך סלובקיה
אי השיפון הגדול (בסלובקית: Veľký Žitný ostrov), להבדיל אותו מאי שיפון הקטן, הוא אי נהר בדרום־מערב סלובקיה, המשתרע מברטיסלאבה עד קומארנו. הוא שוכן בין הדנובה, ואה והדנובה הקטנה. זהו אי הנהר הגדול ביותר באירופה, עם שטח של 1,886 קילומטרים רבועים.

העיירות העיקריות באי הן Komárno (Révkomárom), Dunajská Streda (Dunaszerdahely) ו- Shamorín (Somorja). רובעי ברטיסלבה, וראקואה ופודונייסקה ביסקופיצה ממוקמים גם הם באי. גם בית הזיקוק Slovnaft ממוקם באי. האי הוא מאגר מי השתייה הגדול ביותר בסלובקיה, ואחד הגדולים גם באירופה. בגלל האקלים החם, קרקעות טובות ומאגרי מים זהו אזור חקלאי חשוב, עם התנאים הטובים ביותר לקבלת יבולים.<ref>http://www.televize.cz/clanky/dilo-dunaje-nejvetsi-ricni-ostrov-evropy-3420 (in Czech)</ref> זהו האזור הפורה ביותר בסלובקיה, וגורם לכריתה של רוב היערות באי.

== אטימולוגיה ==
שמו הסלובקי הנוכחי של האי הוא מודרני והוא נגזר מהדמיון הפונטי של Schütt הגרמנית (כלומר "הריסות") ו-žito (שיפון) בסלובקית. שם זה התקבל והוא נפוץ גם מכיוון שהאי הוא אזור פורה מאוד המשמש להפקת יבולים.

שמו המקורי של האי הוא ממוצא הונגרי ב(1250 "צ'ולוקו").<ref>https://www.sulinet.hu/oroksegtar/data/kulhoni_magyarsag/2009/A_csallokoz_sziveben/pages/013_csallokoz_nev_nyomaban.htm</ref> סטניסלב שגוי משוחזר שם כמו * Čalov (כמו צ'כיה Čálovice, סרבית Čalovići או פולנית Nieczałów, Varsik כמו * Čelov (כמו Čelovce בסלובקיה המזרחית).<ref></ref> השם ההונגרי Csallóköz נגזר מהשם ההונגרי הישן של הדנובה הקטנה - "Csalló".

<gallery widths="200">
קובץ:Maly dunaj - panoramio (10).jpg|דנובה הקטנה, היוצרת את אי השיפון הגדול, יחד עם נהרות דנובה ו-ואה.
קובץ:Slovnaft with bridges.JPG|בית זיקוק סלובנאפט בברטיסלבה.
קובץ:Dunajská Streda 2.jpg|Dunajská Streda, אחת העיירות הממוקמות באי השיפון הגדול.
קובץ:Komarno city centre.JPG|Komárno, אחת העיירות הממוקמות באי השיפון הגדול.
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20110522170037/http://www.slovakia.travel/entitaview.aspx?l=2&smi=108029&ami=108029&llt=1&idp=17739 Žitný ostrov] ב- [https://web.archive.org/web/20071117051604/http://www.slovakia.travel/intropage.aspx?l=2 Slovakia.travel]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דנובה: איים
קטגוריה:סלובקיה: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: איים
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות הונגרית
שרה מונטייל

פסל של שרה מונטייל בקמפו דה קריפטנה
שרה (סַַריטה) מונטייל (בספרדית: Sara Montiel; 10 במרץ 1928 – 8 באפריל 2013) הייתה שחקנית וזמרת ספרדייה, דמות נערצת בספרד. הופיעה בסרטים בספרד, מקסיקו וארצות הברית.

==ביוגרפיה==
נולדה בכפר קמפו דה קריפטנה (Campo de Criptana) במחוז קסטיליה-לה מנצ'ה בספרד בשם מריה אנטוניה אבאד פרננדס. היא החלה להופיע בסרטים בגיל 16. סרטה הראשון היה "Te Quiero Para Mí" (אני רוצה אותך לעצמי) ואז שינתה את שמה הפרטי לשרה כשם סבתה ואת שם משפחתה למונטייל על שם העיירה מונטייל במחוז לה מנצ'ה.

היא הופיעה ב-14 סרטים בספרד ואחר כך עברה עם אמה למקסיקו שם המשיכה להופיע בהצלחה בסרטים ומשכה את תשומת ליבם של במאי הוליווד.

ב-1954 הופיעה בסרט ורה קרוז בבימויו של רוברט אלדריץ', לצדם של גרי קופר וברט לנקסטר.

ב-1956 הופיעה בסרט "סרנדה" בבימויו של אנתוני מאן, לצדם של מריו לנצה, ג'ואן פונטיין ווינסנט פרייס. כעבור שנה נישאה לאנתוני מאן.

ב-1957 הופיעה בסרט "מרוץ חץ המוות" ("Run of the Arrow") לצדו של רוד סטייגר.

ב-1957 חזרה לספרד והמשיכה להופיע בסרטים ובהקלטות שירים. היא הפכה לשחקנית וזמרת נערצת בספרד.

ב-1958 הופיעה בתפקיד ראשי בסרט "מוכרת הפרחים" ("La Violetera") ובו שרה את השיר המזוהה ביותר אתה, על מוכרת הסיגליות. היא קבלה עבור תפקידה בסרט מיליון דולר שזה היה סכום עתק בתקופתו של פרנקו.

ב-1974 הודיעה על פרישתה מהופעות בסרטים אבל המשיכה בהופעות חיות, הקלטות והופעות בטלוויזיה.

היא נחשבת "לאחת השחקניות החשובות בתולדות ספרד", ותוארה בעיתונות ספרד כ"מיתוס הקולנוע הספרדי". מונטייל נחשבה בזמנו כ"אישה היפה ביותר בספרד של המאה ה-20". היא הופיעה בכמעט 50 סרטים והקליטה כ-500 שירים.

ב-2003 קיבלה את מדליית זהב עבור עבודתה (Medalla de Oro al Mérito en el Trabajo) מטעם ממשלת ספרד.

היא מתה מהתקף לב בביתה במדריד בגיל 85. אלפים ליוו את ארונה לבית הקברות במדריד.

הבמאי פדרו אלמודובר נתן לה מחווה בסרטו חינוך רע כשהשחקן גאל גרסיה ברנאל לבוש בקרוס-דרסינג מחקה אותה בקולה.

==משפחה==
מונטייל הייתה נשואה ארבע פעמים:
* לבמאי אנתוני מאן בשנים 1957–1963.
* לעורך הדין José Vicente Ramírez Olalla בשנים 1964–1978.
* לעורך הדין והעיתונאי José Tous Barberán בשנים 1979 – 1992 (שנת מותו). הם אימצו שני ילדים – תאיס (יליד 1979) וחוסה זאוס (יליד 1982).
* ל-Antonio Hernández בשנים 2002–2005.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=I1Rll1KKSB8 שרה מונטייל שרה את "מוכרת הפרחים"], באתר יוטיוב
* [https://infomontiel.tripod.com/ האתר של שרה מונטייל באנגלית וספרדית]
* [https://www.youtube.com/watch?v=q7ATj_v7Nro חיקוי לשרה מונטייל בסרט "חינוך רע" של פדרו אלמודובר], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=RfjhtT2M40Y פדרו אלמודובר במסיבת מחווה לשרה מונטייל], באתר יוטיוב
* 

קטגוריה:זמרות ספרדיות
קטגוריה:זמרים ספרדים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2013
ברנרדינו משאדו

ברנרדינו לואיש משאדו גימראיש (בפורטוגזית: Bernardino Luís Machado Guimarães; 28 במרץ 1851 – 29 באפריל 1944) היה מנהיג פוליטי מרכזי בפורטוגל במאה ה-20 המוקדמת. משאדו היה ממנהיגיה של הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה וכיהן כנשיא פורטוגל ה-3 וה-8 (בין 1915 ל-1917 ובין 1925 ל-1926). כמו כן כיהן משאדו כראש ממשלה לשתי קדנציות לא רציפות בתקופת הרפובליקה הראשונה והיה לנשיאה האחרון לפני נפילת המשטר הרפובליקני במהפכת ה-28 במאי בפורטוגל שהעלתה לשלטון את הדיקטטורה הלאומית.

== ביוגרפיה ==
משאדו נולד בריו דה ז'ניירו, האימפריה הברזילאית, והיגר בצעירותו עם משפחתו לפורטוגל. היה פרופסור באוניברסיטת קוימברה, ובהמשך עבר בשנת 1879 אל ליסבון, ממלכת פורטוגל. משאדו נבחר פעמיים ללשכת העמיתים המלכותית כנציג האוניברסיטה (1890, 1894). הוא גם היה שר התשתיות הציבוריות (1893) ויצר את בית הדין הראשון לתיקי פועלים בפורטוגל. בשנת 1902, לאחר שדגל ברפובליקניות, הוא נבחר לנשיא מועצת המנהלים של המפלגה הרפובליקנית. עם הפלת המלוכה (1910), כיהן כשר החוץ (1910–1911), סגן האספה המכוננת וסנאטור (1911), וכשר (לימים תפקיד שהומר לשגריר) ברפובליקה הברזילאית הראשונה (1912). בהיותו ראש ממשלה ושר הפנים בשנת 1914, רצה להתחייב שפורטוגל תצדד לצידה של האימפריה הבריטית במלחמת העולם הראשונה, אך פורטוגל לא הצטרפה רשמית למדינות ההסכמה עד מרץ 1916. משאדו נבחר לתפקיד הסמלי בעיקרו של נשיא פורטוגל ב-6 באוגוסט 1915, הוא הודח מהשלטון על ידי הפיכת החונטה הצבאית בראשות סידוניו פאיש בדצמבר 1917. משאדו שוב מונה לנשיא ב-11 בדצמבר 1925, אך הודח פעם נוספת (28 במאי 1926) בעת הפיכה צבאית חדשה, שהביא לשלטון חונטה צבאית חדשה. משאדו יצא לגלות, אך בשנת 1940 הורשה לשוב לביתו בידי ראש הממשלה הרודני, אנטוניו דה אוליביירה סלזאר.

== ספרים שכתב ==
* Introdução à Pedagogia, 1902
* O Ensino, 1898
* O Ensino Primário e Secundário, 1899
* O Ensino Superior, 1900

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.presidencia.pt/presidente-da-republica/a-presidencia/antigos-presidentes/bernardino-machado-1915-1917/ ברנרדינו משאדו], באתר נשיא פורטוגל 

קטגוריה:פוליטיקאים פורטוגזים
קטגוריה:ראשי ממשלת פורטוגל
קטגוריה:נשיאי פורטוגל
קטגוריה:ברזילאים ממוצא פורטוגזי
קטגוריה:מנהיגים פורטוגזים שהודחו במהפכה
קטגוריה:ילידי 1851
קטגוריה:נפטרים ב-1944
לאו הולנדר

לאו הולנדר (בהונגרית: Holländer Leó; פרשוב, 31 במרץ 1805 – פרשוב, 5 ביוני 1887). היה נציג בכיר ביהדות הונגריה של המאה ה-19 רב-סרן בצבא במהפיכת 1848 בהונגריה, אספן מדליות, סיטונאי.

== ביוגרפיה ==

=== שנותיו הראשונות ===
הולנדר נולד במשפחה יהודית, אך בהיעדר מקומות השכלה חילונית ליהודים למד במכללה הלותרנית בפרשוב. הוא התכונן לקריירה במשפטים, אך מכיוון שכיהודי לא יכול היה לעסוק בעריכת דין באותה התקופה, הפסיק את לימודיו האקדמיים. משנת 1830 סייע במשרדו של אביו, שהיה מנהיג הקהילה היהודית של המחוז, אביו בסופו של דבר העביר לו את תפקידיו.

=== מהפיכת 1848 ===
כשפרצה מלחמת העצמאות ההונגרית (כך מכונה בהונגריה מהפיכת 1848), הוא ושני בניו התנדבו להצטרף לצבא. הוא הגיע לסביבתו הקרובה מאוד של מנהיג המהפיכה לאיוש קושוט, שהכיר ביכולותיו הגדולות ומינה אותו ל"נציב צבאי ראשי" בדרגת סרן. הוא היה, מה שהיה מכונה היום "ראש אגף לוגיסטיקה" והיה אחראי למזון, לבוש ולינה של הצבא ההונגרי של 1848 וגם ראש המחלקה הכלכלית של משרד ההגנה ההונגרי. הוא השתתף בהגנה על טירת קומרום. תנאי הכניעה של הטירה לצבא הקיסרי האוסטרי הצילו אותו אמנם מלצאת לגלות, אך המשטרה החשאית הפוליטית עקבה ובדקה את כל צעדיו.

במכתבו של הגנרל וסגן שר ההגנה ג'רג' קלפקה (Klapka György) לרב הראשי שמואל קוהן (הגרסה ההונגרית של כהן) בעיר פשט בשבחו של הולנדר הוא כתב: "לאו הולנדר היה הנציב הצבאי המוביל שלי בקומרום, הודות לתפעולו הקפדני, הזהיר והמצפוני, הטירה, הצבא והאוכלוסייה (במקור נכתב:המקום) מעולם לא ידע במחסור".

== ייצוג האינטרסים של יהדות הונגריה ==
בשנת 1839 הולנדר הפך לחבר ובשנת 1848 הפך לנשיא של הנציגות הנבחרת שהוקמה לייצג את האינטרסים של היהודים ההונגרים שביקשו מהפרלמנט (האספה הלאומית ההונגרית) להעניק שוויון זכויות ליהודים. בהזמנתו של יוז'ף אטווש, מילא הולנדר תפקיד משמעותי בקונגרס היהודי שנערך בשנים 1868–1869 שהיה נשיאו. הוא היה אחד הפעילים בהקמת בית המדרש לרבנים בבודפשט שנוסד בשנת 1877 והיה חבר במועצת בית המדרש. מאוחר יותר, כנשיא הקהילה היהודית של מחוז הולדתו ושל קהילת פרשוב, זכה לזכויות רבות בהתפתחות התרבותית והדתית של יהודי המחוז.
אשתו של לאו הולנדר, ב[[שנות ה-80 של המאה ה-19]]

== עבודותיו ==

* [http://real.mtak.hu/50883/ מטבעות טרנסילבניה] . הודעות ארכאולוגיות, מזיק, 1871

== לקריאה נוספת ==

* [https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC05727/06403.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929.עורך פטר אויווארי. לאו הולנדר 
* [http://www.tankonyvtar.hu/historia-1992-08/historia-1992-08-081013-1 ספר הלימוד - תולדות השתתפות היהודים בשנים 1848-1849. במלחמת העצמאות ההונגרית]
* [https://www.arcanum.hu/hu/online-kiadvanyok/Bona-bona-tabornokok-torzstisztek-1/tabornokok-es-torzstisztek-az-184849-evi-szabadsagharcban-23DD/iii-eletrajzi-adatok-273C/torzstisztek-27A0/hollander-leo-292F/ Arcanum.hu]

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1805
קטגוריה:נפטרים ב-1887
תחנת כוח הידרואלקטרית סאיאנו-שושנסקאיה

תחנת כוח הידרואלקטרית סאיאנו-שושנסקאיה (ברוסית: Саяно-Шушенская Гидроэлектростанция) היא תחנת הכוח הגדולה ביותר ברוסיה מבחינת הקיבולת המותקנת<ref>https://www.nsenergybusiness.com/features/russias-top-five-hydroelectric-power-plants-profiled/</ref>. ממוקמת על נהר יניסיי, על הגבול בין חבל מנהלי קרסנויארסק ורפובליקת חקסיה, ליד העיר סאיאנוגורסק .

התחנה היא השלב העליון של מפל ייניסיי של תחנות כוח הידרואלקטריות. סכר הכבידה הייחודי המקושת של התחנה בגובה 242 מ' הוא הסכר הגבוה ביותר ברוסיה ואחד הסכרים הגבוהים בעולם. שמה של התחנה מגיע משמותיהם של הרי סייאן והכפר שושנסקויה, הממוקם לא רחוק מהתחנה, הידוע בברית המועצות כמקום גלותו של ולדימיר לנין.

בניית התחנה, שהחלה בשנת 1963, הושלמה רשמית רק בשנת 2000. במהלך ההקמה וההפעלה של תחנת הכוח ההידרואלקטרית, היו בעיות הקשורות להרס של מבני השפך והיווצרות סדקים בסכר, שנפתרו מאוחר יותר בהצלחה.

ב-17 באוגוסט 2009 אירעה בתחנה התאונה הגדולה ביותר בהיסטוריה של תעשיית ההידרואנרגטיקה ברוסיה, שגרמה למותם של 75 בני אדם. שחזור התחנה הסתיים ב-12 בנובמבר 2014<ref>http://archive.boston.com/bigpicture/2009/09/the_sayanoshushenskaya_dam_acc.html</ref>. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: תחנות כוח
סאיאנו-שושנסקאיה
ז'וזה מנדש קבסאדש

ז'וֹזֶה מֵנְדֵּשׁ קַבֵּסָאדַשׁ הבן (בפורטוגזית: José Mendes Cabeçadas Júnior; 19 באוגוסט 1883 – 11 ביוני 1965) היה קצין ימי פורטוגזי, מהפכן וחבר הבונים החופשיים. קבסאדש היה מעורב בהוצאתה לפועל של מהפכת אוקטובר בפורטוגל ב-1910 שהפילה את ממלכת פורטוגל והביאה לשלטון את הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה ובהמשך היה מעורב במהפכת ה-28 במאי בפורטוגל שהפילה את הרפובליקה הראשונה והעלתה לשלטון את הדיקטטורה הלאומית. קבסאדש כיהן לאחר מהפכת ה-28 במאי כנשיא פורטוגל באופן זמני כמו גם כנשיא החונטה הצבאית.

== ביוגרפיה ==
קבסאדש בהיותו נשיא פורטוגל.
ז'וזה מנדש קבסאדש נולד ב-1883 בלולה, אלגארבה, דרום ממלכת פורטוגל. קבסאדש החל בקריירה צבאית בצי הפורטוגזי והיה מעורב בקשרים רפובליקנים אשר הובילו למעורבותו בהנהגת מרד רפובליקני בשורות הצי הפורטוגזי במהלך מהפכת אוקטובר בפורטוגל. לאחר שהתאכזב ממשטר הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה שתרם להקים, החל קבסאדש להתערב בקנוניה מהפכנית חדשה להפלת המשטר הרפובליקני האזרחי. נכון ל-28 במאי 1926 קבסאדש היה מקושר מזה כמה שנים לאופוזיציה כלפי המפלגות הדמוקרטיות האזרחיות, אשר אז הנהיגו את הממשלה. הוא עמד בראש הפיכה צבאית בליסבון. בסופה של מהפכת ה-28 במאי הנשיא האזרחי, ברנרדינו משאדו, העביר את סמכויות השלטון הרשמיות לידי החונטה הצבאית החדשה שקבסאדש עמד בראשה. ב-31 במאי הועברו הסמכויות הרשמיות וקבסאדש היה לנשיא פורטוגל הראשון של משטר הדיקטטורה הלאומית.

קבסאדש פעל להשתמש במשטר הבלתי-דמוקרטי בכדי להשתיק את האופוזיציה במהלך רפורמה נרחבת שתכנן להוציא לפועל שתסיים את המשבר הכלכלי והפוליטי הממושך של פורטוגל. על אף הרפורמות סירב קבסאדש להביא לשינוי בסדר החוקתי הקיים מאז המהפכה הרפובליקנית של 1910. חצי חודש לאחר מינויו לנשיא הוא הוחלף במנואל גומש דה קושטה. הדחתו של קבסאדש הוצאה לפועל בידי המעגל הפנימי של הדיקטטורה הצבאית. תחת משטרו הרודני-אזרחי של אנטוניו דה אוליביירה סלזאר שעלה ב-1932, קבסאדש עבר לשורות האופוזיציה: הוא היה מעורב בקונספירציות צבאיות ב-1946 ו-1947, ופעל לטפח את מפלגות אופוזיציה דמוקרטיות חדשות.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.presidencia.pt/presidente-da-republica/a-presidencia/antigos-presidentes/mendes-cabecadas/ ז'וזה מנדש קבסאדש], באתר נשיא פורטוגל 
* 

קטגוריה:אדמירלים פורטוגזים
קטגוריה:פוליטיקאים פורטוגזים
קטגוריה:נשיאי פורטוגל
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:נפטרים ב-1965
MicroProse

MicroProse (מיקרופרוס) הייתה מפתחת משחקי מחשב, מארצות הברית. החברה פיתחה מספר משחקים אשר זכו להצלחה מסחרית.

החברה הוקמה בשנת 1982 על ידי ביל סטילי וסיד מאייר. כבר באותה שנה הם פרסמו את המשחק הראשון שהיה מיעוד לקונסולה של "אטארי". בשנת 1984 הם פרסמו משחק ל-קומודור 64. בשנת 1987 פורסם משחק "Airborne Ranger". בשנת 1987, לפי נתוני Computer Gaming World החברה הייתה נחשבת בין החמישייה המובילה בעולם.

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 פורסמו Railroad Tycoon ו-Civilization. בדצמבר 1993 בוצע איחוד עם חברת Spectrum HoloByte. בתקופה זו פותחו משחקים כמו Transport Tycoon ומספר משחקים מסדרת X-COM.

בשנת 1996 החברות נפרדו וכבר בשנת 1997 MicroProse נרכשה על ידי "אטארי" תמורת 250 מיליון $.

בשנת 1998 המשרד הראשי באוסטין נסגר. בדצמבר 1998 פורסם פאלקון 4.0, אך מכירות לא עומדו בציפיות. בהדרגה החברה ירדה מגדולתה. בשנת 2001 החברה נסגרה.

בשנת 2019 היה ניסיון לחדש את החברה תחת השם המקורי ובמאי 2020 שוחררו שלוש משחקים ראשונים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.mobygames.com/company/microprose-software-inc נתונים על החברה]

קטגוריה:חברות משחקי וידאו אמריקאיות
קופיץ

קופיץ מודרני עם ידית מצופה עץ
קופיץ (מכונה גם "סכין קצבים") הוא סכין כבדה עם להב מלבני המזכיר גרזן, המשמשת במיוחד לקיצוב בשר דרך רקמות רכות כסחוס וגידים.
== מבנה ==
שלא כסכיני מטבח אחרות, לקופיץ משקל רב וקשיחות של הלהב המיועד לעמוד בזעזועים ומכות חזקות ולחתוך דרך עצמים קשים כעצמות. עמידות זו מושגת על ידי שימוש בלהב עבה העשוי מפלדה רכה יחסית.

הלהב בנוי בצורה מלבנית. ל עיצובים שונים המאפיינים מטבחים שונים: קעור עם חודים (סיני), קעור עם קצוות מעוגלים (יפני), ישר עם חודים (מטבחים אירופאים), ועוד.

לחלק מהקופיצים יש חור בפינה העליונה הרחוקה מפי הלהב שנועד לתלייתו, על מנת להימנע מהנחתו על משטח שעלולה לגרום לעיוות הלהב.

ללהב הקופיץ ידית, שיצוקה כחלק מהלהב. את הידית מצפים בעץ או פלסטיק על מנת לאפשר אחיזה נוחה בקופיץ.

== שימושים וטכניקה ==
צלעות חזיר]]
השימוש העיקרי של קופיץ הוא לקיצוב וחיתוך בשר, שם תפקידו העיקרי הוא להבקיע דרך רקמות קשות יותר מרקמת השריר. הטכניקה של השימוש בקופיץ היא אחיזתו עם כל היד בידית והנחתתו מלמעלה למטה על נתח המונח על משטח החיתוך. קצב מיומן ינחית את הקופיץ בנקודה המדויקת של חיבור בין עצמות, מקום שם קיימים גידים וסחוסים אך לא עצם. במקרים של עצמות דקות (כבחלק מהעופות) או רכות (כבדגים) ניתן לחתוך בטכניקה זו דרך העצמות לקבלת קיצוב של נתחים כגון אומצות דג.

שימוש מקובל נוסף שמנצל את הלהב הרחב והחזק של הקופיץ הוא למעיכה של מזון (לדוגמה שיני שום וגרגירי פלפל שחור) בטכניקה של הנחת להב הקופיץ לרוחבו על מזון המונח על משטח ולחיצה עליו, וכן לכתיתה - שיטוח על ידי מהלומות של צידו הרחב של הלהב, למשל בהכנת שניצל.

בשל מגוון הטכניקות שניתן להפעיל באמצעותו, טבחים רבים עושים היום בקופיץ שימוש כללי לכל סוגי החיתוך. טבח בעל מיומנות גבוהה יכול לקצץ מזון תוך שימוש בשני קופיצים בשתי ידיו.

== היסטוריה ==

קופיץ הוא אחד הכלים הקדומים ביותר בהם עשה האדם שימוש. קופיצים בני מאות אלפי שנים התגלו כשרידים של התרבות האשלית.
=== מקור השם ===
מקור המילה העברית לקופיץ ממצרית עתיקה, מהמילה ח'ופש.
ייתכן כי המאכלת הנזכרת במקרא היא קופיץ, שכן שימשה לחיתוך נתחי בשר (למשל ), וכן בכתביו שנכתבו יוונית מכנה יוסף בן מתתיהו את הסכין בה הרג מתתיהו החשמונאי את בכחידס "κοπίς" ("קופיס"), שתורגם לעברית ל"מאכלת".

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סכיני מטבח
גאטאן לבורד

גַאֶטאן לבורד (בצרפתית: Gaëtan Laborde; נולד ב-3 במאי 1994) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק כחלוץ במועדון הכדורגל ניס מהליג 1.

== קריירה ==
=== קריירת מועדונים ===
לבורד החל את הקריירה שלו בסטאד מונטואה בה שיחק במשך 8 שנים לפני שהצטרף לבורדו בעונת 2008. בבורדו הוא שיחק באקדמיה עד 2011 ועבר לסגל הקבוצה הבוגרת בעונת 2013. הוא זכה בגביע גמברדלה 2013 עם בורדו וכבש את שער הניצחון בגמר מול סדאן.<ref name="CG"></ref>

ב-19 באוגוסט 2013 הוא עבר בהשאלה לרד סטאר פריז ושיחק בליגה 3 ושיחק במדיה בעונת 2013/14. בסך הכל, הופיע ב-24 משחקים במועדון וכבש 14 שערים. ב-18 ביולי 2014 הושאל לברסט עד סוף עונת 2014/15. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-3 בינואר 2015 במשחק הגביע הצרפתי מול לאבל. לבורד שיחק 26 משחקים במהלך העונה וכבש שני שערים. בסוף העונה חזר לבורדו. ב-10 בדצמבר 2015 ערך סופסוף את הופעת הבכורה שלו במהרכב הקבוצה הבוגרת, זה היה במשחק הליגה האירופית מול רובין קאזאן מליגת העל הרוסית בכדורגל כשכבש שער בדקה ה-58 של המשחק. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה 1 מול אנז'רס, כשהחליף את דייגו רולאן בדקה ה-79.

ב-8 בינואר 2016 עבר בהשאלה לקלרמון עד סוף עונת 2015/16. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-15 בינואר במשחק מול מועדון "נימס". הוא כבש את שערו הראשון עבור קלרמון ב-29 בינואר מול ננסי.

ב-16 באוגוסט 2018, הצטרף ליריבתה של בורדו מליגה 1, מועדון "מונפלייה", בו חתם על חוזה לארבע שנים. דמי ההעברה ששולמו לבורדו דווחו כ-3 מיליון יורו בתוספת בונוסים.<ref></ref> יממה לאחר מכן, מאמן בורדו, גוס פויה, הושעה על ידי המועדון שלו בעקבות התפרצות שבה הוא מתח ביקורת על מכירת לבורד.<ref></ref>

לבורד ייצג את הנבחרות הצעירות של צרפת בגילאי 17, 18, 19 ו-20.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלני מונפלייה
קטגוריה:כדורגלני קלרמון פוט
קטגוריה:כדורגלני רד סטאר
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1994
פגום

פגום היא סדרת רשת ישראלית מסוגת דרמה קומית בכאן 11, שעלתה לשידור ב-1 באוגוסט 2021. הסדרה בת שישה פרקים.

יוצרי הסדרה הם אורי בן יוסף, ארז ברנהולץ ואלעד גולדמן. הבמאי הוא ניב מג'ר<ref></ref>.

== רקע ועלילה ==
הסדרה חושפת את הצופה אל מאחורי הקלעים של עולם העקרות ובעיות פוריות אצל גברים, ומתרחשת בחלקה במעבדות זרע ופריון. הסדרה מסופרת דרך עיניו של ערן (אלון חמאווי), גבר נשוי, בן 32, מהקריות, המגלה שיש לו בעיית פוריות<ref></ref>.

==פרקים==
הסדרה כולה באורך של כ-50 דקות ובת שישה פרקים:
{| class="wikitable"
!מספר פרק
!זמן
!תמצית
!תאריך העלאה
|-
|פרק 1
|08:37
| ערן מקבל תוצאות בדיקת זרע ומנסה לפענח את משמעות המספרים
|1 באוגוסט 2021
|-
|פרק 2
|08:21
| ערן מגיע לבדיקת זרע חוזרת. כשהוא מאחר לפגישה חשובה, וכל התאים תפוסים, מנסה לחפש מקום שקט בשביל למלא את הכוס. לאחר שמסתובב בבניין הוא מוצא את עצמו בחדר של אב הבית. הוא ננעל בחדר ונפצע במהלך החילוץ.
|8 באוגוסט 2021
|-
|פרק 3
|05:49
|ערן לאחר בדיקת זרע רביעית, משתף את הרופא בבדיקת הריון מוצלחת שאשתו ביצעה וכועס עליו שגרם לו להרגיש פגום. הרופא סקפטי ומציע לו לבצע השבחת זרע. ערן יוצא בכעס מהרופא, ומקבל הודעה שאשתו קיבלה מחזור כך שהיא לא בהריון.
|15 באוגוסט 2021
|-
|פרק 4
|06:57
|הרכב של ערן לא מתניע ולכן לוקח מונית למרפאה לביצוע השבחת זרע. מתידד עם נהג מונית בן 60 שיש לו ילד בן 3. בדרך עוצרת אותם משטרה המבצעת עליהם חיפוש. שם נחשפים לכוס מלאה בזרע עבור הבדיקה. ערן מאחר לבדיקה ולאכזבתו מפספס אותה.
|15 באוגוסט 2021
|-
|פרק 5
|07:40
|לבורנט המרפאה דורש מערן לשנות את אורח החיים שלו - פלאפון בכיס מאחורה וללבוש תחתונים לא צמודים. בהמלצתו, ערן הולך לקנות תחתונים ובתור לקופה פוגש זוג חברים. אלו נחשפים לראשונה לבעיות פוריות של ערן ואשתו. רגע לפני שמגיע תורו מקבל שיחה מהמרפאה בה מודיעים לו הבדיקה ששלח לא תקינה ונדרש לספק דגימה נוספת.
|22 באוגוסט 2021
|-
|פרק 6
|12:50
|אלה, אשתו של ערן, מבצעת הזרעה. השניים מקווים שזהו טיפול אחרון ומהמרים שתיקלט בת. ערן נחשף בנייד של אלה לשיחות עם חברות שלה בהן צוחקות עליו ועל מצב הפוריות שלהם. השניים נוסעים לסוף שבוע בכנרת עם חברים כשערן מתוסכל מההודעות שראה ומפציר בה על אלה לא לשתות או לעשן סמים כי אולי היא בהריון. במהלך הנסיעה אלה משתפת אותו שהמצב הזוגי של חברותיה גרוע ומצליחה לעודד אותו. הסדרה נגמרת כשהשניים מנסים לדמיין איך תיראה הילדה העתידים ותוהים אם יצאו תאומות.
|29 באוגוסט 2021
|}

== שחקנים ודמויות ==
{| class="wikitable"
!שם השחקן
!שם הדמות
!אודות הדמות
!הערות
|-
|אלון חמאווי
|ערן
|נשוי, בן 32 מהקריות, המגלה שיש לו בעיית פוריות
|גיבור הסדרה
|-
|מאיה ורטהיימר
|אלה
|אשתו של ערן
|מופיעה פרק 6
|-
|נעמה קסרי
|אהובה
|מזכירה רפואית במרפאה של ד"ר גלבוע
|
|-
|אורי הוכמן
|ד"ר גלבוע
|רופא פריון
|
|-
|דני קמושביץ
|עמי
|מטופל במרפאת הפוריות
|עוזר לאנשים להבין את תוצאות הבדיקות שלהם
|-
|רעות אלוש
|
|האקסית של ערן<ref></ref>
|
|-
|אסף אשתר
|
|אב בית של בניין מרפאת הפריון
|
|-
|אלכסנדר סנדרוביץ
|דימה
|לבורנט
|מופיע בפרק 5
|-
|ליז רביאן
|
|חברה של ערן ואלה, אשתו של קובי
|מופיעה בפרק 5
|-
|רועי צברי
|קובי
|חבר של ערן ואלה
|מופיע פרק 5
|-
|מיכה אוזין
|עובד יוסף
|נהג מונית
|מופיע פרק 4
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=RYkaaRhpW6s פרק ראשון של הסדרה] בערוץ היוטיוב של כאן 11
* [https://www.youtube.com/watch?v=UqzCf27FIdc פרק שני של הסדרה] בערוץ היוטיוב של כאן 11

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תאגיד השידור הישראלי: תוכניות וסדרות רשת
קטגוריה:סדרות רשת ישראליות
חברת הרשת הפדרלית

חברת הרשת הפדרלית, רשמית חברת הרשת הפדרלית - רשתות רוסיות (ברוסית: Федеральная сетевая компания — Россети; בעבר חברת הרשת הפדרלית של מערכת האנרגיה המאוחדת (ברוסית: Федеральная сетевая компания Единой энергетической системы) היא חברת אנרגיה בבעלות המדינה הממוקמת במוסקבה, רוסיה. זוהי חברת רשת ההולכה הגדולה במדינה ומהווה חברה ציבורית, המעבירה חשמל ומספקת אותו למרבית מגזרי המשק ברוסיה ופעילותה כוללת הולכה, הַשׁנָאָה, חלוקה, אספקה ומכירת החשמל ללקוחות.

החברה רשומה בבורסות מוסקבה (בעבר גם נסחרה בלונדון) ובשנים 2013-2023, 80.13% ממניותיה היו מצויים בבעלות רוס-סטי. בינואר 2023, חברת רוס-סטי פורקה תוך מיזוג מספר חברות הולכת חשמל ליצירת "חברת הרשת הפדרלית - רשתות רוסיות".
== היסטוריה ==
בשנת 2001, ממשלת רוסיה ערכה רפורמה במערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה ליצירת רשת אנרגיה לאומית מאוחדת, הכוללת מערכת קווי תאגיד המאחדים את רוב האזורים במדינה. לצורך הפעלתה הוקמה חברת הרשת הפדרלית, בהחלטה שלאחר מכן אישרה הממשלה קריטריונים לזיהוי קווי ההולכה העיקריים של החשמל.

בנובמבר 2001, דירקטוריון מערכת האנרגיה המאוחדת הגדיר את שלבי יצירת החברה החדשה. זו הוקמה ב-25 בינואר 2002 כחברת בת של מערכת האנרגיה המאוחדת.<ref>(Minutes 25 January 2002 № 109)</ref> תקציבה עמד על 127&nbsp;מיליארד רובל. היא נרשמה ב-25 ביוני 2002.

ב-1 ביולי 2008, החברה הפכה לחברה עצמאית. במקביל, נוצרה חברת תפעול אחת על ידי מיזוג עם 54&nbsp;חברות המפעילות מערכות העברה של שירותי חשמל אזוריים לשעבר.<ref name="kommersant">
</ref> היא השתלטה גם על שאר הנכסים של מערכת האנרגיה המאוחדת שפורקה.

בנובמבר 2012 הועברו רוב מניות החברה (79.55%) לחברת האחזקות בשליטת המדינה רוס-סטי.

החברה מחזיקה, מפעילה ומפקחת על של רשתות הולכת חשמל ברוסיה. היא מספקת גם שירותים לשוק החשמל הסיטונאי ברוסיה. עד 200, היא החזיקה 8.57% ממניות חברת האנרגיה אינטר RAO.

על פי התקנות, ממשלת רוסיה צריכה לשלוט על לפחות 75% פלוס נתח אחד בחברה. נכון ל-31 בדצמבר 2017, היא שלטה ב-80.13% באמצעות חברת האחזקות רוס-סטי ו-0.59% באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה ואילו 19.28% היו בבעלות בעלי מניות מיעוט. מניות אלה נסחרות באופן חופשי בבורסה במוסקבה ובלונדון.

בינואר 2023, הממשלה הפדרלית קידמה מיזוג של חברת רוס-סטי עם החברות DVEUK-ENES, TMS, KMS וחברת הרשת הפדרלית ליצירת החברה המאוחדת רוס-סטי.
== קישורים חיצוניים ==
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות ממשלתיות ברוסיה
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך במוסקבה
קטגוריה:מוסקבה: חברות
קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (רוסית)
קטגוריה:חברות אנרגיה רוסיות
קטגוריה:2023 ברוסיה
אקדמיק נאביקו

אקדמיק נאביקו אפ. אמ. פי (במקדונית: Навико Академија ФМП) היא קבוצות כדורסל מקדונית מהעיר סקופיה, המשחקת בליגת העל המקדונית בכדורסל.

==היסטוריה==
המועדון נוסד כאקדמיה לפיתוח שחקנים בשנת 2013, את עונתה הראשונה עשתה הקבוצה בליגה המקדונית השלישית בעונת 2014/15, בסיום עונה זו הייתה הקבוצה במקום ה-2 והעפילה לראשונה לליגת המשנה בה שיחקה ברציפות עד לעונת 2018/19 אז סיימה במקום הראשון ללא הפסדים, במשחקי הפלייאוף על העלייה הישירה הפסידה הקבוצה למזט סקופיה 2, בעקבות כך התמודדה בסיבוב הפלייאוף השני כנגד שאוקפי שסיימה במקום האחרון בפלייאוף הירידה מליגת העל. במשחק הראשון ניצחה הקבוצה 94–67 והמשחק השני הסתיים בניצחון טכני לאחר ששאוקפי לא הופיעה למשחק הגומלין. בעקבות הניצחון העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הראשונה.

עונתה הראשונה בליגה הייתה עונת 2019/20 שנעצרה לאחר 17 מחזורים בעקבות מגפת הקורנה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום ה-8 מתוך 10 במאזן של 4 ניצחונות ו-14 הפסדים.

בעונתה השנייה, עונת 2020/21 סיימה הקבוצה במקום ה-8 מתוך 12 עם מאזן של 10 ניצחונות ו-11 הפסדים והעפילה לפלייאוף העליון, ברבע הגמר הפסידה 2–0 לראשונה בטבלה פליסטר ביטולה.

לקראת עונת 2021/22 נרשמה הקבוצה לראשונה לליגה הבלקנית.
==קישורים חיצוניים==

* [https://basketball.eurobasket.com/team/North-Macedonia/Akademija-FMP-Skopje/19923 הקבוצה באתר היורובאסקט]
* [https://fmp.mk/ האתר הרשמי של אקדמיק נאביקו] (במקדונית)
קטגוריה:קבוצות כדורסל מקדוניות
קטגוריה:סקופיה: מועדוני ספורט
ולדימיר שבצ'נקו

ולדימיר ניקיטוביץ' שבצ'נקו (23 בדצמבר 1929 — 30 במרץ 1987) היה במאי קולנוע סובייטי-אוקראיני. איש אמנות מוערך, קיבל לאחר מותו את פרס ברית המועצות (1988), פרס אוקראינה הסובייטית (1978) ופרס ניקה (1989).

== ביוגרפיה ==
לוח זיכרון של ולדימיר שבצ'נקו בקייב ברחוב נמנסקאיה 7
ולדימיר שבצ'נקו נולד ב-23 בדצמבר 1929 בעיר באלטה (כיום מחוז אודסה, אוקראינה).

בשנת 1967 סיים את לימודיו במחלקת הצילום של VGIK. לאחר התאונה בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל, כבמאי ותסריטאי, במוקד האסון, הוא צילם סרט תיעודי-פובליציסטי ייחודי "צ'רנוביל. כרוניקה של שבועות קשים", שזכתה במספר פרסים גבוהים.

ולדימיר שבצ'נקו מת ב-30 במרץ 1987 בקייב ממחלות קרינה והרעלה כימית קשה, שהתקבל כתוצאה משהותו בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל.<ref>[http://www.day.kiev.ua/ru/article/media/chernobyl-hronika-tyazhelyh-nedel «Чернобыль: Хроника тяжелых недель». В Киеве покажут фильм Владимира Шевченко, снятый в 1986 году. «День»]</ref>

== פילמוגרפיה ==
* 1980 — רכבת חירום
* 1985 — מתקפת נגד.

=== סרטים תיעודיים ===
* 1966 — קולדונה. חרדות ותקוות
* 1967 — זמן, זכור!
* 1970 — צהריים טובים, לבוב
* 1970 — עיר האריות העתיקה
* 1971 — כפרה
* 1973 — הקרב על קייב
* 1974—1977 — אוקראינה הסובייטית. שנים של מאבק וניצחונות
* 1974 — אוקראינה מהללת גיבורים
* 1975 — גובהו של מקסים גורז'יי
* 1981 — למען שלום עלי אדמות
* 1983 — שמך — סבסטופול
* 1986 — צ'רנוביל. כרוניקה של שבועות קשים.

== זיכרון ==
* שבצ'נקו הוכרז כאזרח כבוד בעיר קייב ובמספר ערים במדינה יש אנדרטאות לזכרו.
* אסטרואיד החגורה הראשי 6684 וולודשבצ'נקו נקרא לכבודו. נתגלה ב-19 באוגוסט 1977 על ידי האסטרונום ניקולאי צ'רניך.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://knpu.gov.ua/content/shevchenko-volodimir-mikitovich ולדימיר שבצ'נקו]
* [https://web.archive.org/web/20140110000710/http://spiritusvitae.org.ua/page.php?id=1005&comments=1 צ'רנוביל. מבט על מחיר החיים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי המכון לקולנוע על שם גרסימוב
קטגוריה:זוכי פרס ניקה
קטגוריה:במאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:אסון צ'רנוביל: אישים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1929
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1987
אוגוסטוס וינסנט טאק

אוגוסטוס וינסנט טאק (באנגלית: Augustus Vincent Tack; ) היה צייר אמריקאי של דיוקנאות, נופים וציור מופשט.

== ביוגרפיה ==

=== שנים מוקדמות ===
טאק נולד בפיטסבורג שבפנסילבניה ועבר עם משפחתו לניו יורק בשנת 1883. לאחר שסיים את לימודיו במכללה בניו יורק בשנת 1890, למד טאק בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק עד 1895.

הוא הציג את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריות קראושה בניו יורק בשנת 1896. בשנה שלאחר מכן עבר להתגורר במושבת אמנים בדירפילד, מסצ'וסטס, שם פגש ואחר כך התחתן עם אנייס גורדון פולר, בתו של האמן ג'ורג' פולר.

=== קריירה מקצועית ===
אוגוסטוס וינסנט טאק, רוח חזקה וגאות, 1929
טאק החזיק סטודיו בניו יורק משנת 1894 ועד סוף ימיו. היו לו תערוכות תכופות בגלריות בניו יורק. משנת 1900 ועד שנות העשרים הוצגו עבודותיו באופן קבוע במוזיאון האמנות של וורסטר, בתערוכות הבינלאומיות של קרנגי בפיטסבורג ובאקדמיה לאמנויות יפות של פנסילבניה בפילדלפיה.

הוא לימד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק בין השנים 1906 ל-1910 ובאוניברסיטת ייל בשנים 1910 עד 1913. הוא גם שיתף סטודיו עם חברו, עמיתו האמן ויל האצ'ינס בדירפילד, מסצ'וסטס במהלך שנות ההוראה האלה.

בשנים 1914 ו-1915 עבודתו משכה את תשומת לבו של אספן האמנות והמבקר דאנקן פיליפס, שהפך לחברו הקרוב ולפטרון הראשי שלו. פיליפס וטאק שיתפו פעולה גם בארגון סלון המלחמה של בעלות הברית בשנת 1918.

טאק נפטר בשנת 1949 בניו יורק.<ref>Green, Eleanor, Augustus Vincent Tack, 1870-1949: twenty-six paintings from the Phillips Collection, Augustus Vincent Tack</ref>

== סגנון ==
דיוקנאותיו וציורי הקיר של טאק היו בסגנון מסורתי, אך הוא צייר גם נופים חצי-מופשטים מיסטיים ויצירות מופשטות בנושאים רוחניים. ציורים אלה, הביעו חקירות טבע סובייקטיביות ופיוטיות לא הצליחו מבחינה מסחרית. הציור "זמן ומחוץ לזמן" הוא דוגמה המציגה סגנון החצי מופשט של טאק במקרה זה עננים.

אף על פי שטאק המשיך לצייר דיוקנאות קונבנציונליים וציורי קיר בהשראה קלאסית בהמשך הקריירה שלו, הישגיו המקוריים ביותר נותרו ציורי הנוף החצי-מופשטים, שרבים מהם היו בהשראת תצלומי הנוף של המערב האמריקאי. אלה בוצעו כמעט אך ורק עבור פיליפס. משנת 1941 ואילך, טאק החזיק סטודיו בוושינגטון, שם הוא הפיק פורטרטים של מנהיגים פוליטיים וצבאיים, כולל אייזנהאואר וטרומן, תוך שהוא ממשיך לצייר את הציורים המופשטים הפיוטיים שלו.

ציוריו של טאק באוסף פיליפס דומות לציוריו של קליפורד סטיל וציירים אקספרסיוניסטים מופשטים ידועים יותר. הוא נחשב כמבשר חשוב לאקספרסיוניזם האמריקני המופשט.

המוזיאון לאמנות של ברוקלין, מוזיאוני האמנות של אוניברסיטת הרווארד, מוזיאון האמנות של הונולולו, המוזיאון המטרופוליטן לאמנות, הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון הבירה, אוסף פיליפס, וושינגטון הבירה ומוזיאון טלפייר לאמנות, (ג'ורג'יה) הם בין האוספים הציבוריים המכילים יצירות מאת אוגוסטוס וינסנט טאק.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949
Insomniac Games

Insomniac Games היא מפתחת משחקי מחשב שבסיסה בארצות הברית. החברה פיתחה מספר משחקים אשר זכו להצלחה מסחרית. כמו כן היא פיתחה מספר דמויות קמע לפלייסטיישן כגון ספידרמן 

בשנת 2019 נרכש האולפן על ידי Sony Interactive Entertainment והפך לחלק מאולפני SIE Worldwide.

== היסטוריה ==
טד פרייס
החברה הוקמה בשנת 1994 על ידי טד פרייס בברבנק שבקליפורניה כ-Xtreme Software. הפרויקט הראשון שלה היה "Disruptor", שלא הצליח והחברה כמעט נסגרה. הפרויקט השני היה "ספיירו הדרקון", שזכה להצלחה ותוך שנתיים פותחו משחקי המשך דוגמת "ספיירו 2: זעמו של ריפטו!". לאור ההצלחה פותחו סדרות משחקים "Ratchet & Clank" ו-"Resistance" ("Resistance: Fall of Man" בשנת 2006 ובהמשך עוד חמישה משחקים).

בשנת 2014 החליטה החברה להרחיב את סדרות המשחקים והחל בפיתוח "Sunset Overdrive" ו-"Song of the Deep". בשנת 2018 יצא המשחק "ספיידרמן", המותאם לפלייסטיישן 4.

עד לשנת 2019 הייתה Insomniac חברה עצמאית ששיתפה פעולה עם חברות הפצה כמו "Microsoft" ו-"Electronic Arts". באותה שנה נרכשה על ידי "Sony Interactive Entertainment" ומאז פועלת כחטיבה של התאגיד.

חברת "High Impact Games" הוקמה על ידי פורשי אינסומניאק. החברה משתפת פעולה עם "Naughty Dog" ופיתוחים טכנולוגיים מועברים בין החברות.

"IGN" כללה את החברה ברשימת ה־20 חברות מפתחות המשחקים הכי טובות בכל הזמנים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.mobygames.com/company/insomniac-games-inc נתונים על החברה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות משחקי וידאו אמריקאיות
אסון סביבתי

הכור הגרעיני צ'רנוביל לאחר אסון צ'רנוביל, האסון הסביבתי הגרעיני הגדול ביותר בהיסטוריה (1986)
אָסוֹן סְבִיבָתִי או אָסוֹן אֵקוֹלוֹגִי הוא אסון הגורם לנזק בלתי הפיך לסביבה הטבעית. אסונות אקולגים בדרך כלל גורמים זיהום סביבתי גדול ממדים, הנגרם כתוצאה ממעשי מלחמה מכוונים כגון הפצצות גרעיניות, מה שמבדיל אותם מאסונות טבע.

אסונות סביבתיים מראים כיצד סכסוכים בין בני האדם בתוך שטחים או בטריטוריות מובילות לתוצאות נרחבות או ארוכות טווח. אסונות אלה כללו מקרי מוות של חיות בר, בני אדם וצמחים, או הפרעה חמורה בחיי אדם או בבריאות, וייתכן שדורשים או דרשו הגירה.

== אסונות סביבתיים ==
אסונות סביבתיים לאורך ההיסטוריה השפיעו על החקלאות, על הביולוגיה של הסביבה וחיות הבר, על הכלכלה או על בריאות בני האדם. האסון האקולוגי הנפוץ ביותר הוא זיהום הסביבה, אשר נגרם כתוצאה ממפעילם המשחררים סוגי עשן בעזרת פחם ועוד, ומפרים את האיזון האקולוגי באטמוספירת כדור הארץ.

הנה רשימה חלקית של אסונות סביבה ידועים:
* אסון בופאל, 1984 - אסון תעשייתי רב נפגעים שהתרחש בבופאל ב־1984. האסון נגרם כתוצאה משחרור לא מכוון של 42 טונות של מתיל איזוציאנט (MIC) ממפעל לייצור חומרי הדברה של חברת יוניון קרבייד, הודו, שממוקם בליבה של העיר בופאל, במדינת מאדהיה פרדש במרכז הודו.
* אסון צ'רנוביל, 1986 - תאונה אשר התרחשה ב-26 באפריל 1986 בשעה 01:23 לפנות בוקר בתחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל, בצפון מערב אוקראינה, כ-16 ק"מ מהגבול עם בלארוס,
* אסון הנפורד, 1986 - מתחם ייצור גרעיני שהופעל על ידי הממשל הפדרלי של ארצות הברית על גדות נהר קולומביה במחוז בנטון שבמדינת וושינגטון.
* אסון הנפט של אקסון ואלדז, 1989 - אסון אקולוגי, שנגרם מדליפת נפט גולמי ממכלית הנפט אקסון ואלדז, אשר אירע ב-24 במרץ 1989 במפרץ הנסיך ויליאם שבדרום אלסקה.
* דליפת הנפט במפרץ מקסיקו, 2010 - דליפת נפט מסיבית מתמשכת באזור מפרץ מקסיקו שנחשבת לאסון הסביבתי הגדול ביותר בהיסטוריה.
* האסון הגרעיני בפוקושימה, 2011 - סדרת אירועים תאונתיים שאירעו בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1 ביפן, כתוצאה מנזקי רעידת האדמה בסנדאי, ב-11 במרץ 2011, והצונאמי שבא בעקבותיה.

== מניעת אסון סביבתי ==
ב-20 ביולי 2023 החל מבצע ראשוני בעולם על ידי האו״ם לפינוי מכלית הנפט FSO Safer, שנרכשה בשנות ה-80 על ידי ממשלת תימן. המכלית ננטשה בשנת 2015 מול מסוף הנפט ראס איסה שבשליטת החות'ים בים סוף מול חופי תימן, ומכילה יותר מ-1.1 מיליון חביות נפט. האו"ם גייס כ- 129 מיליון דולר כדי להעביר את הנפט לספינה חלופית, ולמנוע אסון סביבתי צפוי באזור הים האדום מהתבקעות הספינה, דליפת הנפט ופגיעה במערכת האקולוגית הימית מהגדולות בעולם, באוכלוסייה הגרה באזור ובכלכלתה של תימן<ref></ref>

ב-11 באוגוסט 2023 הסתיימה העברת 1.14 מיליון חביות נפט מהמכלית הנטושה למכלית 'נאוטיקה'. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
יחסי אירלנד–קפריסין

שגרירות קפריסין בדבלין
יחסי אירלנד–קפריסין הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של אירלנד לרפובליקת קפריסין. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובאומות המאוחדות.<ref></ref>

== יחסים צבאיים ==
אנשי צבא אירים נשלחו לקפריסין כחלק מכוח השמירה על השלום בקפריסין מטעם האו"ם.

== ביקור נשיא קפריסין באירלנד ==
נשיא קפריסין טסוס פפדופולוס הוביל משלחת של פוליטיקאים ודיפלומטים קפריסאים לדבלין בשנת 2005 כדי לחזק את הקשרים בין אירלנד וקפריסין.<ref></ref> כחלק מביקורו באירלנד, פפדופולוס השיק באופן רשמי את אזור העתיקות הקפריסאיות במוזיאון הלאומי של אירלנד .

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אירלנד מחזיקה בקפריסין שגרירות בניקוסיה.
* קפריסין מחזיקה באירלנד שגרירות בדבלין.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==