OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
וונבולניצה

וונבולניצה (בפולנית: Wąwolnica) הוא כפר במחוז פולווי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
וונבולניצה נזכר לראשונה בראשית המאה ה-11, ובמאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 נחרב היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בעקבות חלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בשטח אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בשטחי פולין הקונגרסאית. בימי מרד ינואר היה היישוב אחד ממעוזי המורדים הפולנים, וזכויותיו העירוניות ניטלו ממנו בידי הרוסים.

==יהודי וונבולניצה==
יהודים החלו לשבת בוונבולניצה במאה ה-17, ובסוף המאה ה-18 הוטלו הגבלות על מגורי היהודים ביישוב. במחצית הראשונה של המאה ה-19 אסרו השלטונות הרוסיים על התיישבות יהודים חדשים ביישוב.

לאחר מלחמת העולם הראשונה גדל מספר היהודים בכפר, אך הצטמצם בשנות השלושים, אז הורע מצבם הכלכלי של יהודי היישוב, ונערכו נגדם פרעות מצד האוכלוסייה הפולנית. בין מלחמות העולם נמנו בכפר 1,043 יהודים, למעלה משליש מתושביו. בתקופה זו פעלו בכפר חוגים ציוניים, לצד אגודת ישראל.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים מיישובי הסביבה, ובאמצע ספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, והוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה. בתחילת 1940 נמנו ביישוב כ-2,000 יהודים.

בפברואר 1942 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, וב-22 במרץ 1942 רצחו הגרמנים כ-120 מיהודי הגטו, ובהם חברי היודנרט. כמו כן, נרצחו יהודים שהסתתרו בבתי פולנים.

ב-31 במרץ 1942 שולחו כל יושבי הגטו למחנה ההשמדה בלז'ץ, למעט קבוצת גברים שהועברה למחנות עבודה באוז'נדוב.

===בית הקברות היהודי===

כיום נותרו בבית הקברות היהודי רק מספר שברים בודדים מהמצבות.

בשנת 1993, שרה טרגרמן-ריטרסקי (1917-2011), שאביה ואחיה נרצחו בטבח של מרץ 1942, הקימה אנדרטה () לזכר האירוע. על האנדרטה כיתוב בפולנית ובעברית. הכיתוב בפולנית הוא הקדשה לזכרם הנצחי של הקורבנות ולאחד הגברים שקם מבין הגופות, התחנן על חייו ובתמורה נורה למוות. הכיתוב בעברית הוא הקדשה לקורבנות משפחת טרגרמן, אותם היא נשאה לבית הקברות וקברה בידיה: האב דוד ואחיה אברהם הירש, רפאל מרדכי ופסח נח.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/617 וונבולניצה] ב [https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
וונחוצק

וונחוצק (בפולנית: ) היא עיירה במחוז סטרחוביצה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
וונחוצק החלה כמנזר בנדיקטיני שהוקם במאה ה-12, ובאמצע המאה ה-15 עברה לבעלות מלוכה, עת הוענקו לה זכויות עיר בידי קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין. במהלך השנים נהרס היישוב בידי הפולשים המונגולים, השוודים והטרנסילבנים.

==יהודי וונחוצק==
בית העלמין היהודי בוונחוצק]]
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 468 יהודים. במהלך מלחמת העולם השנייה, ב-20 בספטמבר 1942, רוכזו כ-600 יהודים בכיכר המרכזית בעיירה, ונערכה בהם סלקציה. מספר צעירים נשלחו למחנה עבודה, וכל היתר הובלו לחורשה ליד בית העירייה ביישוב, ונרצחו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/621 וונחוצק] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
וונסוש

וונסוש (בפולנית: Wąsosz) הוא כפר במחוז גרייבו שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

בשנת 1436 קיבל היישוב זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בידי הרוסים בשנת 1870. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. בכפר כנסייה גותית משנת 1508.

==יהודי וונסוש==
עד סוף המאה ה-18 התקיימה בוונסוש קהילה יהודית קטנה. קהילה זו גדלה במהלך המאה ה-19, ובראשית המאה ה-20 נבנה במקום בית מדרש. בעת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה, עזבו את היישוב יהודים רבים. במהלך שנות השלושים סבלו יהודי היישוב מתקיפות אנטישמיות ומקריאות לחרם על עסקיהם.

בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולטוב הועבר הכפר לשליטה סובייטית בספטמבר 1939. בפרוץ מבצע ברברוסה נכנסו ליישוב כוחות גרמניים, ובאותה עת התגוררו בו בין 400 ל-600 יהודים, חלקם פליטים.

ב-5 ביולי 1941, לאחר שהחיילים הגרמנים יצאו מהיישוב, והותירו את השליטה בו בידי המשטרה הפולנית, כיתרו הפולנים את היישוב, כדי שהיהודים לא יוכלו לצאת ממנו. או אז, עברו חוליות של פולנים מבית לבית בכפר, ורצחו באכזריות רבה את כל יהודי היישוב, תוך אונס נשים, ביתור אנשים וריצוץ גולגולות של ילדים.

את רכוש היהודים חילקו ביניהם תושבי הכפר הפולנים, תוך הוצאת שיני זהב וטבעות מגופות היהודים, והטמנת הנרצחים בקבר אחים. רק 15 יהודים מהכפר שרדו את הפוגרום, ואלו נלקחו ממנו בידי הגרמנים למחנות עבודה, אשר מהם שולחו למחנות השמדה. יומיים לאחר הפוגרום בכפר ערכו פולנים מקומיים פוגרום דומה, ורחב היקף יותר, ביהודי היישוב הסמוך רדזילוב. פוגרומים אכזריים נוספים בוצעו באותו השבוע גם ביהודי היישובים הסמוכים ידוובנה וסטאוויסקי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/623 וונסוש] ב [https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
וידאווה

וידאווה (בפולנית: Widawa) הוא כפר במחוז לסק שבפרובינציית לודז' בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
בשנת 1388 הוענקו לווידאווה זכויות עיר. במחצית המאה ה-17 נשרף היישוב כתוצאה מפלישת השוודים. לאחר מכן השתקם היישוב, והתקיימו בו ירידים שנתיים. בשנת 1870 ניטלו מהיישוב זכויות העיר.

==יהודי וידאווה==
בשנת 1764 נמנו ביישוב 43 משפחות יהודיות, ועד אמצע המאה ה-19 גדלה הקהילה היהודית ביישוב. בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית, וכן של אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בכפר 728 יהודים, כשליש מתושביו.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, עזבו את הכפר יהודים רבים, בעיקר לבלחטוב, ובמקביל הגיעו אליו פליטים יהודים. עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים, שרפו אלו בחיים את רב היישוב, אברהם מרדכי מארוקו, עם ספר תורה.

בשנת 1940 רוכזו כ-100 המשפחות היהודיות שנותרו בכפר בגטו שהוקם בו, ממנו גורשו בדצמבר 1941 25 משפחות לבלחטוב. בקיץ 1942 שולחו יהודי הגטו הנותרים למחנה ההשמדה חלמנו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/627 וידאווה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
ויז'ווה נובה

ויז'ווה נובה (באוקראינית: Нова Вижва, נובה ויז'ווה; בפולנית: Wyżwa Nowa) הוא כפר במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, על מסילת הרכבת ברסט-קובל, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
הכפר ויז'ווה נוסד בתחילת המאה ה-16, ובשנת 1548 הוענקו לו זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בהמשך. עם בניית תחנת רכבת בכפר בסוף המאה ה-19 הואץ פיתוחו הכלכלי של היישוב.

==יהודי ויז'ווה נובה==
יהודים התיישבו בוויז'ווה מראשיתו. לאחר פרעות ת"ח ות"ט השתקמה הקהילה ביישוב, והייתה כפופה לקהילת קובל. במהלך המאה ה-19 גדלה האוכלוסייה היהודית ביישוב, והגיעה לכמחצית תושביו. בשנת 1897 נמנו בכפר כ-500 יהודים, ופעלו בו שני בתי כנסת. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-400 יהודים, והתקיימה בו פעילות ציונית.

ב-27 ביוני 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, והפקידו את השליטה בו בידי המשטרה האוקראינית. זו ביצעה מעשי שוד, התעללות ורצח ביהודי הכפר. בד בבד, הוטלו על יהודי הכפר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד, הגבלות תנועה, איסור מגע עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה.

ב-5 באוגוסט 1941 רוכזו יהודי הכפר בבית הכנסת בו, וכ-260 מתוכם נרצחו מחוץ ליישוב. בספטמבר ובדצמבר 1941 הוטלו על יהודי הכפר הנותרים תשלומי כופר גבוהים. בקיץ 1942 רוכזו יהודי היישוב בגטו, אליו הובאו יהודים נוספים מכפרי הסביבה. בסוף אוגוסט 1942 נרצחו כל יושבי הגטו. לפני האקציה הספיקו עשרות יהודים מהגטו להימלט ממנו, תוך הצתת בתיהם, אך רובם נתפסו בידי אוקראינים ונרצחו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/630 ויז'ווה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
דרון אג'מולו

קמר דָרוֹן אַגֵ'מוֹלוּ (בטורקית: Kamer Daron Acemoğlu, הגייה: ; נולד ב-3 בספטמבר 1967) הוא כלכלן טורקי-אמריקאי, מכהן כפרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. מהכלכלנים המשפיעים והמצוטטים ביותר בעולם. עוסק בצמיחה כלכלית, בפיתוח כלכלי, בכלכלת עבודה, ובכלכלה פוליטית. זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק ובפרס נמרס לכלכלה.

==ביוגרפיה==
אג'מולו נולד באיסטנבול שבטורקיה, בן למשפחה ממוצא ארמני. אביו היה פרופסור למשפטים ואמו מורה. ב-1989 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת יורק שבבריטניה, ב-1990 סיים תואר שני בכלכלה בבית הספר לכלכלה של לונדון, וב-1992 סיים תואר שלישי בבית הספר לכלכלה של לונדון. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "Essays in Microfoundations of Macroeconomics: Contracts and Economic Performance".

הוא עבר לארצות הברית והחל לעבוד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. ב-1997 מונה לפרופסור חבר ב-MIT, בשנת 2000 מונה לפרופסור מן המניין לכלכלה יישומית, ומשנת 2010 מחזיק בקתדרה על שם אליזבת' וגיימס קיליאן ב-MIT.

אג'מולו עמית בחברה האקונומטרית, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, באקדמיה הטורקית למדעים, וב-2021 נבחר לעמית זר באקדמיה הבריטית. הוא זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק ב-2005, בפרס נמרס לכלכלה ב-2012, בפרס ג'ון פון נוימן ב-2007, ובפרס הגדול של נשיא טורקיה לתרבות ואמנויות.

מאמריו המצוטטים ביותר עוסקים בסוגיות של צמיחה כלכלית וכיצד מוסדות כלכליים ופוליטיים השפיעו על רמת הפיתוח הכלכלי במדינות שונות.

==ספריו==
<div class="mw-content-ltr">
*(With James Robinson) Economic Origins of Dictatorship and Democracy, Cambridge University Press, January 2006.
*Introduction to Modern Economic Growth, Princeton University Press, January 2009.
* (With James Robinson) Why Nations Fail: Origins of Power, Poverty and Prosperity, Crown Publishers (Random House), March 2012.
*(With David Laibson and John List) Principles of Economics, Pearson New York NY, 2014 .

</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://economics.mit.edu/faculty/acemoglu עמודו של דרון אג'מולו] באתר המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
* [https://www.aeaweb.org/PDF_files/Bios/Acemoglu_Bio_2005.pdf דרון אג'מולו] באתר מדליית ג'ון בייטס קלארק
* 
* 
* 
* 

מכתביו
* 

קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נמרס לכלכלה
קטגוריה:זוכי מדליית ג'ון בייטס קלארק
קטגוריה:זוכי פרס חזית הידע
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:מהגרים מטורקיה לארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מבית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יורק (אנגליה)
קטגוריה:סגל בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ארמני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
יוסף חריט

250px
יוסף חריט (1 באוקטובר 1896 רוסיה - 23 באפריל 1985 כפר גלעדי) היה מאנשי העלייה השנייה. חבר ארגון השומר וקבוצת הרועה. שירת בגדודים העבריים ובהמשך בארגון ההגנה. עבד במקורות.

==קורות חיים==
יוסף חריט נולד ב-1896 בעיירה פוזלוב בפלך קובנה שברוסיה, להוריו יהודה וחיה (רבינוביץ') שקיימו בית ציוני סוציאליסטי. בעקבות תבוסת רוסיה במלחמת רוסיה–יפן פרצו פרעות ביהודים שאילצו את המשפחה לעבור לסמולנסק שם נשלח חריט ללמוד בבית ספר לחינוך כללי. הייתה זו האנטישמיות שבסופן של דבר דחפה את המשפחה לצאת מרוסיה.

עם סיום לימודיו ב-1913 עלה ארצה והחל לעבוד בפרדסי פיינברג בחדרה ובהמשך בקואופרציה במרחביה שם צורף לארגון השומר. במסגרת ארגון זה הצטרף לקבוצת הרועה ונדד עם חברי הקבוצה ברחבי הגליל עד פירוקה ב-1915.

לאחר מלחמת העולם הראשונה הצטרף חריט לגדודים העבריים בשירות הצבא האנגלי. כשהחלו מאורעות תל חי וכן מאורעות תר"פ נקרא חריט (כמו יתר חברי השומר ששירתו בגדודים) "להעביר" נשק ממחסני הצבא הבריטי לטובת הגנת היישובים העבריים. רוב הנשק נלקח מהמחנה הבריטי בסרפנד אך כשראו שאין במחסנים אלו פצצות ורימונים החלו בייצור עצמי. במהלך הוצאת נפצים לרימונים ממחנה הבריטי בלוד נפצע חריט וטופל בבית חולים מספר שבועות. לאחר החלמתו עלה לגליל והתייצב ביחידה הרוכבת של "השומר" בפיקודו של נחום הורביץ. כשניסה לחזור, לאחר מספר שבועות, לגדוד העברי גילה שהבריטים החליטו לפרקו וחריט עם שאר אנשי "השומר" חזרו לגליל והחלו להקים בשלישית את כפר גלעדי.

בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה הצטרף חריט לארגון המחתרתי הקיבוץ שרוב חבריו היו מפורשי "השומר". מטעם ארגון זה נשלח ב-1924 לתל יוסף לפקד על קורס למדריכים ולמפקדים צבאיים

ב-1929, בתקופת מאורעות תרפ"ט, התגייס חריט עם עוד ארבעים אנשי "השומר" לעזור בהגנת היישוב כשחריט עצמו פעל בתל אביב. בתקופת מאורעות תרצ"ו נקרא חריט למפקדת ההגנה שם הוחלט על הקמת פלוגות השדה בפיקודו של יצחק שדה ועל חריט הוטל לפקד על הפלוגה הדרומית ששמרה מראשון לציון ועד נגבה. בהמשך קיבל פיקוד על פלוגה באזור השרון.

ב-1941, בתקופת הפלישה לסוריה של בעלות הברית מונה חריט לפקד על הגליל העליון. עם סיום תפקידו חזר לכפר גלעדי. במסגרת מומחיותו סייע חריט למוסדות להקים קווי ייצור לכלי נשק (תעשייה שהשתלבה עם תע"ש).

ב-1944 החל לעבוד בחברת מקורות שם מילא ניהל את "פיתוח מקורות המים בישראל" וכן היה אחראי על הציוד הכבד בחברה עד צאתו לגמלאות. חריט נישא לצביה אברמסון (בתו של החלוץ משה אברמסון) ולהם שני בנים (נחום ודן). היה פעיל בהוצאת ספרי ארגון "השומר". נפטר ב-1985 והובא לקבורה בחלקת השומרים בבית הקברות בתל חי.

== לקריאה נוספת ==
* יומן יוסף חריט, ארכיון יד טבנקין, רמת אפעל
* מרעה העדר של בית־גן, מזכרונות י. חריט, בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך שני, פרק צב: כיבוש המרעה, תרע"ד (1914), עמ' 990–993.
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=15492 יוסף חריט] באתר "אלבום המשפחות - ראשון לציון"
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:משפחת אברמסון
קטגוריה:מקורות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
למי (שכונה)

למי (בפורטוגזית: Leme) היא שכונה של המעמד הבינוני באזור הדרומי של ריו דה ז'ניירו. השכונה שוכנת בין השכונה בוטפוגו לשכונה אורקה.
השכונה קיבלה את שמה מסלע שצורתו דומה להגה (בפורטוגזית משמעות השם למי היא הגה).

בשנת 1975 נבנה אחד מהבניינים הגבוהים ביותר בחוף של למי, מלון לה מרידיאן; בשנת 2007 נסגר המלון ובשנת 2009 הוא נמכר לחברת וינדזור עבור 170 מיליון דולר, שופץ ונפתח מחדש בינואר 2011 תחת השם "מלון וינדזור אטלנטיקה".

ב-31 בדצמבר בכל שנה, התהלוכה לכבוד ימאנז'ה מתחילה מלמי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rio.com/practical-rio/leme למי באתר rio.com]

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: שכונות
נובי ויטקוב

נובי ויטקוב (באוקראינית: Новий Витків, נובי ויטקיב; בפולנית: Nowy Witków; ביידיש: וויטקעוו) הוא כפר במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
האזכור הראשון של היישוב הוא משנת 1469, ובמאות ה-17 וה-18 הוחזק בידי משפחות אצולה. במאה ה-19 התפתח היישוב, ושימש כמרכז מסחרי לכפרים החקלאיים שסביבו. בשנת 1904 פרצה ביישוב שרפה גדולה, שלאחריה, נבנו בתיו מחדש.

==יהודי נובי ויטקוב==
האזכור הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא מראשית המאה ה-18. במהלך המאה ה-19 גדלה הקהילה היהודית בכפר, אך מגמה זו באה לקצה בשנת 1904, כאשר רובם המוחלט של בתי היהודים ביישוב נשרפו, לרבות בית הכנסת. בעת הכיבוש הרוסי במהלך מלחמת העולם הראשונה, פרעו ביהודי הכפר הקוזקים. בתום המלחמה, השתקמה הקהילה בסיוע הג'וינט. בין מלחמות העולם התגברה בכפר הפעילות הציונית. בשנים אלה חיו ביישוב קרוב ל-1,000 יהודים, כמחצית תושביו.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים ממערב פולין, אשר חלקם גורשו בידי השלטונות הסובייטיים לעומק ברית המועצות. ב-25 ביוני 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ולמחרת, העלו הגרמנים ואוקראינים מקומיים את בית הכנסת ובית המדרש בכפר באש, תוך עינוי יהודים כדי שישרפו בעצמם ספרי תורה, ואילוץ יהודי היישוב, ובהם רב הקהילה, לפרק בעצמם את קירות המבנים. בהמשך הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד, הגבלות תנועה, החרמת דברי ערך וחובת ביצוע עבודות כפייה מחוץ ליישוב.

באוקטובר 1942 שולחו כ-160 יהודים מהיישוב למחנה ההשמדה בלז'ץ. יתר יהודי היישוב הועברו בחודשים שלאחר מכן ליישובי הסביבה, וגורלם היה כגורל יתר היהודים במקומות אלו. שתי משפחות יהודיות אחרונות שנותרו בכפר נרצחו בתחילת 1943.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/634 נובי ויטקוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:מחוז לבוב: יישובים
קטגוריה:מחוז לבוב: עיירות יהודיות
מבצע מרלין

מבצע מרלין (באנגלית: Operation Merlin) היה מבצע חשאי של ארצות הברית תחת ממשל ביל קלינטון במטרה לספק לאיראן תכנון פגום של מרכיב לנשק גרעיני, כדי לעכב את תוכנית הנשק הגרעיני האיראנית, או כדי להפליל את איראן.

== היסטוריה ==
ג'יימס רייזן, סופר ופרשן המודיעין של "הניו יורק טיימס" מתאר בספרו State of War כי ה-CIA השתמש במהנדס גרעין רוסי שערק כדי לספק מודיעין טכנולוגי מוטה שכלל שרטוטי ראש נפץ גרעיניים פגומים במכוון לבכירים איראניים בפברואר 2000. לפי מסמכי ה-CIA, החיפוש אחר מהגר רוסי עם רקע הנדסי מתאים בפיזיקה גרעינית החל בספטמבר 1996. נוצר קשר ראשוני של ה-CIA עם המהגר שנבחר כבר באוגוסט 1994, הוא החל לקבל משכורת חודשית בסך 5,000 דולר על ידי ה-CIA בשנים 1997 ו-1998, החל מפברואר 1999 המשכורת עלתה ל-6,000 דולר. כינוי המהנדס הרוסי ב-CIA היה "מרלין". מרכיב הנשק שנבחר התבסס על רכיב "מנגנון הפיצוץ" (TBA-480) של פצצת אטום רוסית, אשר שונה בניסיון להפוך אותו לפגום באופן חמור. ה-CIA העריך כי הרכיב שפותח בארזאמאס-16, היה מתקדם ב-20 שנים ממה שבאמת נדרש להשגת נשק גרעיני מהדור הראשון. לאחר העברת התכנונים לאיראנים ב-3 במרץ 2000, ה-CIA האריך את העסקתו של המדען הרוסי עד מרץ 2003 לפחות, מתוך כוונה להעביר את התכנונים למדינה נוספת שנחשדה ברצון לפתח נשק גרעיני.

רייזן כתב בספרו כי הנשיא קלינטון אישר את המבצע וממשל בוש המשיך את התוכנית. פרסום מוקדם של פרטי המבצע על ידי הניו יורק טיימס נמנעו על ידי התערבות היועצת לביטחון לאומי קונדוליזה רייס בשנת 2003.

=== כישלון המבצע ===
המהנדס הרוסי יצר קשר עם מדענים בתוכנית הגרעין האיראנית שהתעניינו במידע שהיה ברשותו, וה-CIA תדרך את המהנדס לטוס לווינה על מנת למסור את המסמכים בשגרירות איראן הפועלת בעיר. על מנת לשמור על חשאיות מרבית, ה-CIA לא עדכן את השלוחה שלו בווינה לגבי המבצע, לא עדכן את המהנדס ואפילו את מפעילו כי הוא יעביר מסמכים אשר מכילים מידע שגוי. בנוסף, כנראה במטרה למנוע מעקבים אחר המהנדס, הוא צויד בכתובת שגויה של שגרירות איראן בווינה, לאחר יומיים הצליח להגיע לשגרירות והניח בתיבת הדואר את מעטפת המסמכים, אך לא לפני שהבחין כי המסמכים שגויים ולכן צירף מכתב למעטפה ובו הסבר כי המסמכים לא מדויקים. לטענת רייזן המבצע לא רק שלא האט את תוכנית הגרעין אלא אף האיץ אותה מכיוון שעכשיו לאיראנים היו שרטוטים, גם אם לא מדויקים (אך הם ידעו מה לא נכון הודות למכתב שצורף למעטפה), של רכיב קריטי בנשק גרעיני, אשר הושוו לשרטוטים אחרים ממקורות אחרים כפי שמשערים שסופק לאיראניים על ידי עבד אלקדיר חאן.

== כתב אישום נגד מדליף המבצע ==
בשנת 2010, הוגש כתב אישום נגד ג'פרי אלכסנדר סטרלינג, קצין לשעבר ב-CIA, בטענה כי הוא המקור לחלק מהמידע בספרו של רייזן. הוא הורשע בריגול בינואר 2015 ונגזרו עליו 3.5 שנות מאסר.<div>לאחר פרסום הספר בשנת 2006, רייזן הואשם בפגיעה בביטחון המדינה וה-FBI פתח בחקירה נגדו בהוראת משרד המשפטים, לאחר מספר שנים הוחלט שלא להגיש נגדו כתב אישום.</div>

== ראו גם ==
*סטקסנט

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מבצעי ה-CIA
קטגוריה:ניו יורק טיימס
קטגוריה:יחסי איראן – ארצות הברית
קטגוריה:ההתנגדות לתוכנית הגרעין האיראנית
קטגוריה:נשיאות ביל קלינטון
Victory (אלבום של אנלישד)

Victory (מאנגלית: ניצחון) הוא האלבום הרביעי של להקת הדת' מטאל השוודית אנלישד. האלבום יצא לאור בפברואר של שנת 1995.

==רשימת שירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אנלישד.

==מבצעים==
אנלישד
* ג'וני הדלונד - שירה, גיטרה בס
* פרדריק לינדגרן - גיטרה
* תומאס אולסון - גיטרה
* אנדרס שולץ - תופים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.metal-archives.com/albums/Unleashed/Victory/1326 האלבום באתר Encyclopaedia Metallum]
* [https://web.archive.org/web/20160206013336/http://www.unleashed.se/odalheim/index.php/victory האלבום באתר הרשמי של הלהקה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי אנלישד
סטרחוביצה

סטרחוביצה (בפולנית: Starachowice) היא עיר בפרובינציית שְׁוְויֶינְטוֹקְזִ'יסְקְיֶה שבפולין, על גדות נהר קמיינה (Kamienna), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
סטרחוביצה והיישוב הסמוך וייז'בניק (Wierzbnik), שאוחד עמה, החלו כיישובים בבעלות אצולה, ובשנת 1624 הוענקו להם זכויות עיר בידי המלך זיגמונט השלישי ואזה. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 התפתחה העיר, לאחר גילוי מרבצי ברזל בסביבתה.

==יהודי סטרחוביצה==
בית הקברות היהודי בסטרחוביצה.
יהודים התיישבו בעיר ביתר שאת משנת 1862, עם ביטול האיסור הרשמי על ישיבת יהודים בה, ויהודי המקום נטלו חלק משמעותי בפיתוח התעשייה בעיר. בין מלחמות העולם התקיימה בעיר פעילות ציונית, שכללה הפעלת תנועות נוער ציוניות והקמת בית ספר עברי מרשת תרבות. כמו כן, פעלה בעיר אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בעיר 2,159 יהודים, מתוך 5,459 תושבים.

ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו שרפו את בית הכנסת שבעיר, וגייסו את יהודיה לעבודות כפייה. בתקופה הראשונה לכיבוש הגיעו לעיר כ-500 פליטים יהודים מלודז' ועוד כמה מאות מפומרניה.

בנובמבר 1939 מונה בעיר יודנרט, אשר נצטווה להעביר לגרמנים סכומי כופר, ולספק מדי יום מאות יהודים לעבודות כפייה. בהמשך, צוו יהודי העיר לענוד סרט זרוע עם מגן דוד.

ב-2 באפריל 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו סגור שהוקם בה, בו התקיימו תנאי צפיפות ורעב. במאי 1941 הגיע מספר יושבי הגטו לכ-3,600 איש, והם הועסקו ברובם במפעלי התעשייה בעיר. בשנת 1942 הגיעו לגטו שבעיר פליטים יהודים נוספים מהסביבה.

ב-27 באוקטובר 1942 שולחו כ-2,000 יהודים מהגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה, והיתר הועברו לשני מחנות עבודה שהוקמו באזור העיר. חלק מהיהודים נרצחו בשעת האקציה. שני מחנות העבודה, על כ-3,000 השוהים בהם, חוסלו מיוני 1943 ועד יולי 1944, תוך רצח יושביהם, ועריכת מצוד אחר הנמלטים מהם.

לאחר תום המלחמה, במאי 1945, שבו לעיר מספר יהודים, אך לאחר שחלקם נרצחו בידי פולנים, עזבו את המקום האחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/637 וייז'בניק-סטרחוביצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
מבצע משחקים אולימפיים

מבצע משחקים אולימפיים (באנגלית: Operation Olympic Games) היה מבצע חשאי שקיומו לא אושר, במטרה לחבל בתוכנית הגרעין האיראנית באמצעות לוחמת סייבר. לכאורה המבצע התנהל בהובלת ארצות הברית ובמעורבות ישראל בסביבות שנת 2006.

== היסטוריה ==
לכאורה המבצע החל בממשל ג'ורג' ווקר בוש ב-2006 והמשיך תחת ממשל ברק אובמה, אשר הקשיב לעצתו של בוש להמשיך במתקפות סייבר על המתקן הגרעיני בנתנז.
בוש האמין כי זו האסטרטגיה שתמנע מישראל התקפה על מתקני הגרעין של איראן.
במהלך כהונתו השנייה של בוש, גנרל ג'יימס קרטרייט וקציני מודיעין אחרים הציגו בפני בוש קוד מתוחכם אשר יפעל כנשק סייבר. "המטרה הייתה להיכנס למערכות השליטה והבקרה של המתקן בנתנז... הקוד היה חודר למחשבים המיוחדים שאחראיים על הצנטריפוגות". הקוד פותח בזכות שיתוף פעולה עם יחידה 8200 תחת אגף המודיעין של צה"ל. המעורבות הישראלית הייתה חשובה לאמריקאים מכיוון שלישראלים היה "מודיעין מעמיק על פעילות המתקן בנתנז שהוא משמעותי להצלחת מתקפת הסייבר". בנוסף בכירים אמריקאים רצו "להניא את הישראלים מהנחתת מתקפה-מונעת נגד מתקני הגרעין האיראניים". וירוס המחשב שנוצר על ידי שתי המדינות כונה "הבאג" (the bug), וכאשר נתגלה כונה "סטקסנט" על ידי תעשיות ה-IT וחברות האבטחה. ניתוח התוכנה גילה שהפצתה נעשתה בעזרת ארבע פרצות אבטחה לא ידועות (התקפת Zero Day) של מערכת ההפעלה "Microsoft Windows". התוכנה שיבשה כ-1,000 צנטריפוגות מתוך 5,000 במתקן בנתנז.

היות שה"באג" אינו יודע להבחין בסביבת העבודה שלו, הוא התפשט למחשבים מחוץ לנתנז וברחבי האינטרנט וכך נחשף בפני הציבור וחברות אבטחה פרטיות. חברות האבטחה סימנטק ומעבדות קספרסקי בחנו את סטקסנט.

הוושינגטון פוסט דיווח כי גם הנוזקה להבה הייתה חלק ממבצע משחקים אולימפיים.

== חקירת ההדלפה ==
ביוני 2013 דווח כי קרטרייט היה נתון במעקב וחקירה של מחלקת המשפטים של ארצות הברית בחשד להדלפת מידע מסווג על המבצע לכלי תקשורת בארצות הברית.

==הסרט "Zero Days"==
ב-2016 הוצג סרט תיעודי בשם Zero Days , אשר טען כי בידיו עדויות חסויות של אנשי NSA שמעידים כי גילוי המערכת נבע מפזיזות ישראלית, בפרט ביחידה 8200, והאשים אותה בהכנסת שינויים במערכת Stuxnet שגרמו להפצה נרחבת מהרצוי של הווירוס ובשל כך לחשיפת המבצע, ולהפעלת הווירוס בלי אישור אמריקאי ולכן מטילה על ישראל את האחריות על דליפת הטכנולוגיה הרגישה הכרוכה בו לידיים איראניות ורוסיות.

== ראו גם ==
* מבצע מרלין

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמה קיברנטית
קטגוריה:מבצעי הסוכנות לביטחון לאומי
קטגוריה:יחידה 8200
קטגוריה:ההתנגדות לתוכנית הגרעין האיראנית
סרט וארוחת בוקר

סרט וארוחת בוקר הוא סרט קולנוע ישראלי, משנת 1977, בכיכובם של מיקי קם ודורון תבורי ובבימויו של אלפרד שטיינהרדט. את התסריט כתב אלי תבור.

הסרט מגולל את קשייו של זוג צעיר טיפוסי בישראל של 1974, שהוחמרו מאוד בעקבות שירותו הממושך של הבעל במלחמת יום הכיפורים ובמצב החירום שאחריה. הזוג נשוי זה מכבר, אך לא הצליח לקנות בית, שירות המילואים הכשיל את הבעל בלימודים באוניברסיטה ויצר גם ריחוק בין בני הזוג. הבעל מאבד את ההערכה העצמית שלו וחש כי אשתו אמורה להעדיף גברים אחרים על פניו והזוג עומד על סף פרידה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:צה"ל בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1977
ויילופולה סקשינסקיה

ויילופולה סקשינסקיה (בפולנית: Wielopole Skrzyńskie; ביידיש: וויעליפאל או וויעליפאלי) הוא כפר במחוז רופשיץ-סנדז'ישוב שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
אזכורו הראשון של היישוב הוא משנת 1124, עת היה יישוב מבוצר. בין השנים 1348 ו-1933 היה הכפר במעמד עירוני, ושימש כמרכז מסחרי לכפרים החקלאיים שבסביבתו.

==יהודי ויילופולה סקשינסקיה==
יהודים ראשונים התיישבו בוויילופולה סקשינסקיה בשלהי המאה ה-17, ובשנת 1765 מנתה הקהילה המקומית 151 יהודים ביישוב עצמו ו-158 יהודים בכפרי הסביבה. בכפר נוסדה גם חסידות וויליפולי בנובמבר 1918 פרעו איכרי הסביבה ביהודי היישוב. בין מלחמות העולם התקיימה ביישוב פעילות ציונית, ונמנו בו 550 יהודים, כמחצית מתושביו.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו כמה עשרות צעירים יהודים מהכפר מזרחה. עם כניסת הגרמנים ליישוב, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה ותשלומי כופר. מסוף שנת 1940 נלקחו עשרות יהודים מהיישוב למחנה העבודה פוסטקוב, ומעת לעת ערכו אנשי גסטאפו שוד של רכוש היהודים ביישוב. באביב 1942 רוכזו יהודי היישוב בגטו פתוח, תוך הגבלות תנועה.

ב-26 ביוני 1942 הועברו יהודי הגטו שבכפר לגטו רופשיץ, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום. כ-50 קשישים וחולים מהכפר נרצחו במקום.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/639 ויילופולה סקשינסקיה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=lcofKMRwRzw חיי היהודים בעיר טרום השואה] (וידאו צבעוני) 
* 
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
וייליצ'קה

וייליצ'קה (בפולנית: Wieliczka) היא עיר בפרובינציית פולין קטן שבדרום פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
וייליצ'קה נזכרת בתעודות מהמאה ה-13, ונודעה בעיקר בשל מכרות המלח שלידה, שהוכרזו ב-1978 כאתר מורשת עולמית. בשנת 1289 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיר בשטחי אוסטריה, ובתחילת המאה ה-19 נכללה בשטחי פולין הקונגרסאית.

בנוסף למכרה בעיירה קיימת מפעלים נוספים לרבות מטה של חברה 4F.

==יהודי וייליצ'קה==
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,100 יהודים, כ-15% מתושביה. בתקופה זו פעלו בעיר חוגים ציוניים, וכן בתי ספר עבריים. הם התפרנסו מתעשייה, בעיקר בענפי המזון וההלבשה, והיו בהם בעלי מפעלים, בעיקר בענפי המלח, המזון והעור. היהודים בה הסתייעו באיגודים מקצועיים, בבנק סוחרים ובקופת גמ"ח בעיירה פעלו ארגוני סעד וצדקה מסורתיים. הסניף המקומי של ארגון צנטוס דאג לילדים נזקקים. בתי ספר עבריים של רשתות החינוך "תרבות", "תחכמוני" ו"יבנה" וכן תלמוד תורה בפיקוח אגודת ישראל העניקו חינוך יהודי. כמו כן פעלו בעיירה חוג דרמה וקורסים ללימוד עברית, והיו שתי ספריות יהודיות ואגודת ספורט. בעיירה פעלו מפלגות ותנועות נוער ציוניות, ועשרות מחבריהן השתתפו בקיבוצי הכשרה. 

בשנים 1918 ו-1919 נערכו ביהודי העיר פרעות בידי איכרים פולנים. ב-1933 הוקמה בווייליצ'קה "חזית הנוער האנטי-נאצי", וכל המפלגות היהודיות הצטרפו אליה. בין היתר אסף הארגון כספים למען פליטים יהודים מגרמניה.

בתחילת ספטמבר 1939 נכנסו לעיר הגרמנים, ותוך מספר ימים רצחו 32 גברים יהודים מהעיר ביער סמוך. בד בבד, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת השתחוות לגרמנים, ויהודים מהעיר נחטפו לעבודות כפייה, ובין היתר, נשלחו למחנה העבודה פוסטקוב. משנת 1940 החלו להגיע לעיר אלפי פליטים יהודים מקרקוב.

במאי 1941 רוכזו כ-7,000 היהודים ששהו בעיר בגטו שהוקם בה, אליו הועברו בהמשך יהודים נוספים מהסביבה כולל גדוב.

ב-25 באוגוסט 1942 פשטו חיילים גרמנים ושוטרים פולנים על הגטו, תוך רצח יהודים ברחובותיו, ורצח 113 החולים וכ-40 הרופאים והאחיות ששהו בבית החולים שבגטו. על יהודי הגטו הוטל לשלם סכום כופר, ולמחרת, גורשו כ-8,000 עד 9,000 יושביו למחנה ההשמדה בלז'ץ, תוך רצח כ-700 קשישים בסמוך לעיר.

עד סוף אוגוסט 1942 נלקחו מאות היהודים האחרונים שהושארו בגטו למחנה פלאשוב ולמחנה רוזוודוב, תוך עריכת מצוד אחר יהודים מסתתרים.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/640 וייליצ'קה] ב [https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
ארמון הפאשא

ארמון הפאשא - עכו
ארמון הפאשא או בית עבדאללה פאשא בעכו הוא בניין שהיה אחד מנכסיה של משפחת בהאא אללה, אשר שימש את המשפחה המתרחבת, וכמקום להקביל בו את פניהם של עולי הרגל הבהאים שהגיעו אל העיר. 
הבניין ממוקם בפינה הצפון-מערבית של העיר העתיקה בעכו, רח' ההגנה, עכו.

==היסטוריה==
הבית נרכש על ידי [[עבד אל-בהאא']]
הבית נקרא על שמו של אחד מבעליו הקודמים, עבדאללה פאשא שהיה מושל עכו כוואלי של צידון בשנים 1831-1819. עבדאללה פאשא היה השליט האחרון של ישות עצמאית למחצה שמרכזה בעכו, אשר שטחה כלל את צפון ארץ ישראל וחלקים גדולים מלבנון של ימינו, והיא התקיימה החל מאמצע המאה ה-18 בחסות האימפריה העות'מאנית. 

הבית נרכש על ידי עבד אל-בהאא על מנת לשכן בו את המשפחה המתרחבת וכדי לשמש כמקום להקביל בו את פניהם של עולי הרגל שהגיעו אל העיר. 
עבד אל-בהאא, בנו הבכור של בהאא אללה, נולד בטהראן ושמו המקורי היה עבאס אפנדי (عباس آفندی). הוא חונך על ידי אביו והושפע ממעמדו של בהאא אללה כמנהיג התנועה הבהאית הצעירה. ב-1853 הצטרף יחד עם משפחתו אל בהאא אללה כשזה נשלח לגלות בבגדאד. הוא המשיך את נדודיו יחד עם אביו כשזה נשלח לאיסטנבול ב-1863, ולאחר מכן לאדירנה ולעכו. בתקופה זו היה עבד אל-בהאא לעוזרו המרכזי של בהאא אללה, ואט אט החל לרכז את מגעי הקהילה הבהאית עם העולם החיצוני. ב-1872 הוא נישא למונירה ח'אנום בבית עבוד שבעכו. לזוג נולדו תשעה ילדים, אך רק ארבע מהבנות נותרו בחיים.
עבד אל-בהאא המשיך והתגורר במקום משך 13 שנים עד שעקר לחיפה, ובבניין זה הוחזקו שרידיו של הבאב בהיחבא, עד שהונחו במאוזוליאום שנבנה עבורו בחיפה ב-1909.

==קישורים חיצוניים==

* [http://bahai-library.com/bw18_house_abdullah_pasha THE HOUSE OF `ABDU'LLÁH PÁSHÁ] - מתוך Bahai-library
* [https://bahai.bwc.org/pilgrimage/Intro/visit_10.asp# House of ‘Abdu’lláh Páshá]

קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:בהאים
קטגוריה:עכו: מבנים
קטגוריה:אתרי עלייה לרגל (בהאים)
קטגוריה:הבהאים בישראל
קטגוריה:עכו העתיקה
תצפית עבר

תצפית עבר: גאולתו של כריסטופר קולומבוס (באנגלית: Pastwatch: The Redemption of Christopher Columbus) הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופר האמריקני אורסון סקוט קארד. הספר עוסק בחייו ובפעולותיו של מגלה הארצות כריסטופר קולומבוס. חלק גדול מהעלילה עוסק בקבוצת מדענים אשר נוסעים בזמן למאה ה-15 על מנת לשנות את האופן שבו התפתח הקשר בין העולם הישן לעולם החדש.

הספר נכתב באנגלית, ותורגם לצרפתית, פולנית, רוסית, ספרדית, הונגרית ועברית. יצא לאור בעברית בהוצאת אופוס בשנת 1999, בתרגומו של רחביה ברמן.

== עלילה ==
בעתיד, האדם המציא מכונה שמאפשר לראות אירועים שהתרחשו בעבר ("תצפית עבר"). טאג'ירי היא חוקרת "תצפית עבר", המתמחה בקולוניזציה של האיים הקאריביים ובחייו של כריסטופר קולומבוס. יום אחד היא מגלה שהמכונה מאפשרת לשלוח הודעות לעבר. טאג'ירי, בעלה חוסיין וביתם דיקו, ממונים לאחראים על מיזם שליחת ההודעות לעבר. טאג'ירי והחוקרים מגלים שתוכניתו המקורית של קולומבוס הייתה לשחרר את ארץ הקודש מהכיבוש המוסלמי, ורק בעקבות התערבות מהעתיד הוא החליף את מטרתו לחציית האוקיינוס האטלנטי כדי להגיע להודו. החוקרים מבינים שבקו הזמן המקורי, שבה קולומבוס פנה לירושלים, האימפריה של הטלקסקלה פלשה לאירופה, שיעבדה אותה, והביאה אליה את מנהג קורבן האדם. כדי למנוע את הזוועה, גורמים מקו הזמן המקורי שלחו הודעה לקולומבוס אשר הסיטה אותו לגלות את אמריקה לפני שהאימפריות המקומיות יוכלו לצבור כוח מספק כדי לשעבד את אירופה. פתרון זה אמנם מנע את שעבודה של אירופה אבל גרם להרס רב בקרב הילידים שבאמריקה.

טאג'ירי וציוותה מחליטים שעליהם לשנות את ההיסטוריה כך שאף אחת מהזוועות לא תתרחש. הם שולחים שלושה נוסעים בזמן לאמריקה. שניים מגיעים זמן רב לפני הגעת קולומבוס לאמריקה. הם משתמשים בווירוסים מהונדסים גנטית כדי לפתח בקרב האמריקאים חסינות למחלות העולם הישן, שגרמו למוות כה רב, ועמלים לחזק את החברות הקאריביות לקראת בואו של קולומבוס, בין השאר על ידי הפצה של דת כמו נוצרית ועל ידי ביטול קורבן האדם. כשקולומבוס מגיע לקאריביים, הנוסעים בזמן מטביעים את ספינתו כך שלא יוכל לעזוב. נטוש בעולם החדש, קולומבוס לומד לכבד את דרכיהם של המקומיים, והאימפריות של העולם הישן והחדש נפגשות כשהן שוות זו לזו בכוחן.

האפילוג מתאר את העתיד שנבנה כך כאוטופיה, ומתאר כיצד ארכאולוגים בקו הזמן החדש מוצאים הודעה מהצוות של טאג'ירי המתאר את ההתערבות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסע בזמן בספרות
קטגוריה:כריסטופר קולומבוס
קטגוריה:ספרי אורסון סקוט קארד
קטגוריה:ספרי 1996
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
קטגוריה:יצירות זוכות פרס גפן
קטגוריה:ספרי מדע בדיוני: מסע בזמן
קטגוריה:רומנים על מסע בזמן
מים שקטים חודרים עמוק

ה[[נטיפים והזקיפים של מערת אבשלום, המצויה בהרי יהודה, נתהוו בתהליך ממושך ואיטי (חלקם בני 300,000 שנים). מערה זו נחשבת לאחת מן המרהיבות בישראל.|285x285px]]
מים שקטים חודרים עמוק הוא תַרגום עברי של פתגם לטיני שגורס כי גם מי שחיצוניותו שלֵווה ושקטה עשוי להיות בעל אישיות חזקה ומורכבת מכפי שנראה לעין, והוא משפיע או מסוגל למעשים גדולים, אף יותר ממי שמנסה למשוך את תשומת הלב. ביטוי זה משמש גם ססמת עידוד ודרבון: ברוגע ובנחת אפשר להשיג כל מטרה, גם קשָה, וכל הדרוש הוא התמדה והשקעה.

הביטוי נשען על אופיים של המים, שלכאורה "סרים למרותו" של תוואי השטח, ואינם יכולים להתגבר על מכשוליו – אולם אם יינתן להם די זמן, הם יצליחו במקרים רבים לחולל שינוי ולחדור גם את הסלע וההר.

בעבר (לדוגמה, במחזה יוליוס קיסר של שייקספיר) נלווָה לאמרה נופֶך של אזהרה מפני אנשים שקטים וּתמימים למראה, אשר עלולים להיות חורשי רעה ומזיקים.

== מְקור הביטוי ==
הביטוי בגרסה שונה במקצת נזכר לראשונה בכתב במאה הראשונה לספירה בספר "תולדות אלכסנדר הגדול" שכתב ההיסטוריון הרומאי קווינטוס קורטיוס רופוס: altissima quaeque flumina minimo sono labi, ובתרגום לעברית - "העמוקים שבנהרות – קולם חרישי מִכּול". קווינטוס רופוס ייחס את הביטוי ליושבי באקטריה. האזכור המוקדם ביותר של ביטוי זה באנגלית מתוארך למאה ה-15.

בלטינית מצוי הביטוי gutta cavat lapidem – "טיפה תיקוב אבן" (יש המוסיפים רישה: "בתמידות נפילתה תיקוב טיפה אבן"). ביטוי זהה מצוי גם בעברית בספר איוב: ; כלומר, המים הרכים המטפטפים במשך שנים ודורות שוחקים את האבנים הקשות ומפוררים אותן.

== גרסאות עבריות ==
ב"סיפור פשוט" לש"י עגנון כתוב: "מי מנוחות חותרים בטוחות". ב"מראה מוסר" לאולם זליגמן הוצע הנוסח "במים שקטים אל תַּאֲמֵן", וממנו ביידיש: שטיל וואסער גראבט טיף (תרגום חופשי: מים שקטים חופרים עמוק). נוסחים עבריים אחרים לרעיון זה: "מים חרישים – עמוקים וקשים"; "שמרני אל מפני נהר חרישי, מפני נהר זועף אשתמרה"; "עמוקים מי מנוחות"; "כוחם של הגלים בהֶתמדם". בפיהם של יהודי מרוקו נמצא הפתגם: "עבור נחל רועש ואל תעבור נחל שקט".

בבבא בתרא (צ"ב, עמוד ב) כתוב: – כלומר האווז משפיל (בהליכתו את ראשו ארצה), אבל עיניו צופות ומשוטטות (למעלה למרחוק למזונותיו, ומייחלות למצוא איזה מאכל לפיו). על כך כתב רש"י: מחמת עַנְוְתָנוּתוֹ של האדם לא יהא בוש (אל לו למנוע את עצמו) מלשאול דבר הצריך (הנחוץ) לו בין תורה בין לפרנסתו ולתבוע חובו. אך יש שדרשו את הכתוב כמזהיר מפני מי שנראה שקט ותמים.

באבות דרבי נתן (פרק ו' הלכה ב') מסופרת אגדה על רבי עקיבא שמראה המים ששחקו את האבן שכנעו אותו שגם הוא בגילו יכול להתחיל ללמוד תורה (תוך התייחסות לפסוק הנ"ל מאיוב).

ב"הַמַּתְמִיד", משיריו הידועים של חיים נחמן ביאליק, הוא כתב: . בשאלה זו ביטא ביאליק התפעלות פיוטית מהתלמידים הגדולים של הישיבה, שלמדו ולמדו מבלי לחוש בעייפות. גם במשפט זה הומשל החומר הקשה (שמיר וחלמיש הן אבנים קשות ביותר) לקושי המשימה, שכוחו הרב לא יעמוד לו רק בשל כוח ההתמדה של ה"חוצב" בו (כלומר התלמיד). הקשר בין התמדה להישג ניכר במאמר נפולאון "הניצחון – נחלת המתמידים". גם במשלי נכתב בשבח המתמיד: .

== ראו גם ==
* התמדה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמרות כנף בלטינית
קטגוריה:מוטואים
קטגוריה:ביטויים שייקספיריים
אנדריי קיסקה

אנדריי קיסקה (בסלובקית: Andrej Kiska; נולד ב-2 בפברואר 1963 בפופרד) הוא איש עסקים ונדבן סלובקי, שכיהן כנשיא סלובקיה בשנים 2014–2019. הוא רץ לנשיאות סלובקיה כמועמד עצמאי ונבחר בסיבוב השני של הבחירות כשגבר על יריבו, ראש הממשלה רוברט פיצו. מהנדס אלקטרוניקה בהכשרתו. הוא בן לקבוצה האתנית הגורלית.

==קורותיו==
קיסקה נולד בפופרד בשנת 1963 בימי הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית. הוא למד הנדסה בפקולטה לאלקטרוטכניקה של בית הספר הטכני הגבוה (כיום - האוניברסיטה הטכנית הסלובקית) בברטיסלאבה. התמחה במיקרואלקטרוניקה ועבד כמהנדס בחברה הממשלתית "נפטופרויקט".בשנת 1990 אחרי מהפכת הקטיפה, היגר לארצות הברית, בה עבד באתרי בנייה ובמכירת כריכים בתחנות דלק. בהתחלה הפסיד את כל חסכונותיו בעסק שנכשל. כעבור שנתיים חזר לסלובקיה ועסק בניהול עסקים בתחום מוצרי יוקרה. יחד עם אחיו הבכור הקים בהמשך שתי חברות המיקרו אשראי "מיקרו טאטרה", "טריאנגל" ו"קוואטרו" (1996) שסיפקו סחורות במיקרואשראי.עסקיו שגשגו והוא הפך למיליונר. בשנת 2005 העביר את החברה קווארטו לבנק VÚB. בשנת 2006 הקים עמותה שלא למטרות רווח הקרויה "המלאך הטוב" (Dobrý anjel), שדרכה תורמים עוזרים למשפחות שנקלעו למצוקה כספית כתוצאה מבעיות בריאות חמורות (כמו סרטן). עד שנת 2013 מעל 120,000 משפחות תרמו לעמותה זו 20 מיליון אירו ל-5,000 משפחות.

==הבחירות לנשיאות==
בסיבוב ראשון של הבחירות לנשיאות סלובקיה, רץ קיסקה לתפקיד כשהוא טירון פוליטי ועמד במקום השני עם 24% מהקולות, אחרי ראש הממשלה רוברט פיצו (28% מהקולות). מכיוון שאף אחד מהמועמדים לא זכה ליותר מ-50% מהקולות, ב-29 במרץ 2014 התקיים סיבוב שני, שבו זכה קיסקה בכמעט 60% מקולות המצביעים. הוא נכנס לתפקיד הנשיא ב-15 ביוני 2014.

==עמדות פוליטיות==
בתחום מדיניות החוץ קיסקה תומך בעצמאות חבל קוסובו ובהכרתו הרשמית כמדינה עצמאית. הוא ביקר את מהלכי רוסיה באוקראינה, ובניגוד לראש הממשלה פיצו ולנשיא צ'כיה מילוש זמאן תמך בסנקציות נגדה. את משכורתו כנשיא הוא תרם לנזקקים. בנושאי משפחה הוא בדעה שהתא המשפחתי מתבסס על קשר בין גבר ואשה.

אנדריי קיסקה גר בפופרד והוא נשוי למרטינה לבית ז'יבורוב ואב לחמישה ילדים, שניים מהם מנישואיו הראשונים למריה קיסקובה

==ספרים==
*2011 - Cesta manažéra z pekla, alebo, Ako robiť charitu úspešne a so srdcom
(דרך המנג'ר אל הגיהנום, או איך לעסוק בנדבנות בהצלחה ועם לב)

==פרסים ואותות הוקרה==
*נובמבר 2006 - תואר "מנג'ר השנה" מטעם המגזין TREND
*2011 - פרס "כנף הגביש" על נדבנות
*החל מ-2014 כנשיא הרפובליקה זכה קיסקה ב:
*אות המסדר על שם אנדריי הלינקה, על שמו נקרא "משמר הלינקה", דרגה א
*אות המסדר על שם לודוביט שטור, דרגה א
*הצלב על שם מילן רסטיסלב שטפאניק דרגה א
*הצלב על שם פריבינה דרגה א

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.databazeknih.cz/zivotopis/andrej-kiska-23188 פרטים ביוגרפיים] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי סלובקיה
קטגוריה:אנשי עסקים
קטגוריה:נדבנים
קטגוריה:מהנדסי חשמל
קטגוריה:ילידי 1963
שירה אבין

שירה אבין (נולדה ב-1962) היא אשת ציבור שכיהנה כממלאת מקום ראש העיר ברמת השרון.

==ביוגרפיה==
אבין גדלה בראשון לציון, בת למשפחת לוינשטיין והיא בוגרת הגימנסיה הריאלית. שירתה בצה"ל כקצינת ח"ן, ת"ש ונפגעים. היא בוגרת לימודי אמנות ועיצוב. בשנת 1987 עברה להתגורר ברמת השרון.

בשנת 2003 נבחרה למועצת רמת השרון, ובשנת 2008 נבחרה לקדנציה שנייה במועצת העיר ומונתה לסגנית ראש העירייה וממלאת-מקומו.

בסוף שנת 2013 הכריז ראש העירייה, יצחק רוכברגר, על נבצרות, בעקבות העמדתו לדין בעבירות מרמה והפרת אמונים. אבין, שבבחירות לרשויות המקומיות הוצבה במקום השני ברשימתו של רוכברגר, "רמת השרון שלנו", מונתה לממלאת מקום ראש העיר בפועל. במסגרת כהונתה, יזמה והובילה תוכנית אב לנגישות ("עיר נגישה לכל תושביה"), תוכנית אב לשילוט והקמת מנהלת למרחב הציבורי. בשנת 2014, בעודה מכהנת כממלאת מקום ראש עיריית רמת השרון בפועל, נקלעה לעימות חריף עם קודמה בתפקיד, יצחק רוכברגר. ביוני 2015, לאחר הרשעתו של רוכברגר, הודיעה אבין על הדחתו ממועצת העירייה, אך החלטתה זו בוטלה על ידי בית המשפט.

אבין התמודדה בבחירות לראשות עיריית רמת השרון שנערכו ב-12 בינואר 2016. במהלך הבחירות, תמכו בה חברי הכנסת ממפלגת העבודה יצחק הרצוג ושלי יחימוביץ'. היא לא נבחרה, וסיימה את תפקידה בעירייה עם מינויו של אבירם גרובר, שניצח בסיבוב השני של הבחירות ונבחר.

אבין שימשה כחברה בדירקטוריון של החברה למתנ"סים, ברמה הכלל-ארצית. במסגרת פעילותה, הקימה את פורום יושבי הראש של החברה למתנ"סים ועמדה בראשו.

אבין חיה בזוגיות עם גיל ואם לשני בנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* שירה אבין באתר [https://web.archive.org/web/20151222115038/http://ramathasharonmayor2016.info/שירה-אבין/ הבחירות המיוחדות 2016]
* [https://web.archive.org/web/20151208130904/http://local.co.il/ramat-hasharon/104092/article.htm פוליטיקה - הכר את הסגנית ומ"מ: שירה אבין], באתר קול ברמה, 3 במרץ 2013

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית רמת השרון
קטגוריה:נשים בראשות עיריות בישראל
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
Mrs. Robinson

Mrs. Robinson (מילולית: גברת רובינסון) הוא שיר של צמד המוזיקאים האמריקאי סיימון וגרפונקל, שנכתב על ידי פול סיימון. גרסה מוקדמת של השיר הופיעה בסרט "הבוגר" משנת 1967, וכן מופיע השיר באלבום האולפן הרביעי של הצמד Bookends מ-1968.

בשנת 1968 הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, והיה לשירם השני של הצמד שמגיע לראש הטבלה לאחר The Sound of Silence. ב-1969 זכה בפרס גראמי עבור ההקלטה הטובה ביותר של השנה.

מספר זמרים ידועים ביצעו גרסאות כיסוי לשיר במהלך השנים, ביניהם פרנק סינטרה, למונהדס ובון ג'ובי.

== רקע ==

בעת שעבד הבמאי מייק ניקולס על סרטו "הבוגר" הוא נשבה בקסמם של שירי סיימון וגרפונקל, להם נהג להאזין באותה התקופה , ונפגש עם יו"ר חברת ההקלטות של סיימון וגרפונקל – קולומביה רקורדס – כדי לחתום על חוזה מולם לכתיבת מוזיקה עבור הסרט. פול סיימון לא קיבל בברכה את הרעיון וחשש מהתמסחרות של הצמד באם ימכרו שירים לסרט, אך הסכים לכתוב שיר או שניים עבור הסרט לאחר שהתרשם מהתסריט שכתב מייק ניקולס.
מספר שבועות לאחר מכן, סיימון הציע לניקולס שני שירים חדשים שכתב - "Punky's Dilemma" ו-"Overs". ניקולס התרשם שהשירים אינם מתאימים לסרט ושאל את סיימון אם כתב שירים נוספים לצמד, וסיימון השמיע לו גרסה מוקדמת של שיר שכתב והלחין בשם "Mrs. Roosevelt" - גברת רוזוולט - על שם אלינור רוזוולט, אשתו של נשיא ארצות הברית לשעבר פרנקלין רוזוולט. ניקולס התלהב מאוד מהשיר וביקש לשנות את שמו לגברת רובינסון, על שם אחת הדמויות הראשיות בסרטו, וכך הופיע השיר בסרט ובאלבום, ומוכר כיום.

== ביקורות ==
=== רשימות כל הזמנים ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ של כל הזמנים
|270
|<ref></ref>
|}

== פרסים ומועמדויות ==

בשנת 1969 זכה השיר בשני פרסי גראמי בטקס גראמי ה-11, כולל לתקליט השנה של השנה.

למרות שהסרט "הבוגר", שבו הופיע השיר, היה מועמד לכמה פרסי אוסקר וזכה בפרס על הבימוי, השיר לא היה רשאי להיות מועמד לאוסקר על פי חוקי הפרס, משום שלא נכתב במיוחד עבור הסרט.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.songfacts.com/detail.php?id=1283 עמוד השיר באתר songfacts.com] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי סיימון וגרפונקל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פולק רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי להקלטת השנה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
בית ספר לאמנויות לחימה

בית ספר לאמנויות לחימה (באנגלית: Kickin' It, בתרגום חופשי בועטים בזה) היא קומדיית מצבים של דיסני XD, ששודרה החל מה-13 ביוני 2011 ועד ל-25 במרץ 2015. לסדרה יש 4 עונות ו-84 פרקים. בישראל, הסדרה משודרת בערוץ דיסני ישראל החל מ-2012. ככל הנראה העונה הרביעית לא תשודר בישראל.

==עלילה==
ג'ק וחבריו צריכים לשפר את התדמית הגרועה של אקדמיית אמנויות הלחימה בובי וואסבי.

== דמויות ראשיות ==
{| class="wikitable"
|-
! style="width:20%;" rowspan="2"|שחקן/ית
! style="width:20%;" rowspan="2"|דמות
! colspan="4"|עונות
|-
! style="width:10%;"|1
! style="width:10%;"|2
! style="width:10%;"|3
! style="width:10%;"|4
|-
|ליאו הווארד
|ג'ק
| style="background: #ddffdd" colspan="4" align="center"| ראשי
|-
|דיילן ריילי שניידר
|מילטון
| style="background: #ddffdd" colspan="4" align="center"| ראשי
|-
|מטאו אריאס
|ג'רי
| style="background: #ddffdd" colspan="4" align="center"| ראשי
|-
|אוליביה הולט
|קים
| style="background: #ddffdd" colspan="3" align="center"| ראשי
| style="background: #ffdddd" colspan="1" align="center"| משנה
|-
|אלכס כריסטיאן ג'ונס
|אדי
| style="background: #ddffdd" colspan="2" align="center"| ראשי
| colspan="2" style="background: #ececec; color: grey; vertical-align: middle; text-align: center; " class="table-na"|
|-
|ג'ייסון ארלס
|רודי
| style="background: #ddffdd" colspan="4" align="center"| ראשי
|}

==שידור==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" style="padding:0 9px;" rowspan="2" colspan="2"| עונה
! scope="col" style="padding:0 9px;" rowspan="2"| מספר פרקים
! scope="col" style="padding:0 90px;" colspan="2"| תקופת שידור מקורית
|-
! scope="col" | שידור ראשון
! scope="col" | שידור אחרון 
|-
| scope="row" style="background:#63da00; color:#100; text-align:center;"|
|1
|21
|13 ביוני 20112012
|26 במרץ 2012
|- 
| scope="row" style="background:#ffbf00; color:#100; text-align:center;"|
|2
|23
|2 באפריל 2012
|3 בדצמבר 2012
|-
| scope="row" style="background:#69b; color:#100; text-align:center;"|
|3
|22
|1 באפריל 20135 בדצמבר 2015
|27 בינואר 20147 במאי 2016
|-
| scope="row" style="background:#00FA9A; color:#100; text-align:center;"|
|4
|18
|17 בפברואר 2014
|25 במרץ 2015
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:קומדיות
סטיב הארווי

ברודריק סטיבן "סטיב" הארווי (באנגלית: Broderick Stephen "Steve" Harvey; נולד ב-17 בינואר 1957) הוא קומיקאי, מנחה טלוויזיה, שחקן ושדרן רדיו אמריקאי, המנחה את תוכנית האירוח The Steve Harvey Morning Show ואת סכסוך משפחתי.

==ביוגרפיה==

הארווי נולד ב-17 בינואר 1957 לג'סי, כורה פחם, ולאלואיז, עקרת בית. שמו הראשון ברודריק נקרא על שמו של השחקן ברודריק קרופורד.
בהמשך עברה משפחתו של הארווי להתגורר בקליבלנד שבאוהיו, לרחוב East 112th, כאשר בשנת 2015 שמו של רחוב זה שונה כאות כבוד ל'דרך סטיב הארווי' (Steve Harvey Way). סיים תיכון בגלנוויל אוהיו בשנת 1974. לאחר התיכון למד באוניברסיטת וירג'יניה המערבית ובאוניברסיטת המדינה קנט. 

== קריירה ==
בצעירותו עבד בעבודות מזדמנות בהן דוור, סוכן מכירות של חברת ביטוח, מנקה שטיחים ומתאגרף.

בשנים 1994–1995, כיכב בסיטקום "Me and the Boys" ברשת ABC, בדמותו של סטיב טאוור, אלמן עם שלושה בנים שמנהל חנות וידאו.

הארווי נבחר להנחות את תחרות מיס יוניברס ב-2015. בעת ההכרזה על הזוכה טעה הארווי והכריז בטעות על מיס קולומביה כעל זוכה במקום מיס הפיליפינים. הארווי תיקן את טעותו לאחר דקות ספורות כשמיס קולומביה כבר עמדה נרגשת עם סרט וכתר הזכייה.

בשנת 2022 החל להנחות את תוכנית המציאות-המשפטית "Judge Steve Harvey" ברשת ABC, שמסגרתה דומה במקצת לתוכנית המיתולוגית "השופטת ג'ודי". הסדרה עלתה בבכורה ב-4 בינואר 2022 והרשת הזמינה לתוכנית עד כה 10 פרקים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מנחי תחרויות יופי
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סטנדאפיסטים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:שערוריות תחרויות יופי
קטגוריה:זוכי אמי - אישים: מנחה שעשועון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה המערבית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קנט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: הומניטרי