OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גיור כהלכה (רשת בתי דין)

גיור כהלכה היא רשת בתי דין אורתודוקסיים פרטיים לגיור, המנוהלת על ידי יעל בלנקי ופועלת תחת חסותה של עמותת עתים. הוקמה בישראל באוגוסט 2015 על ידי רבנים מהציונות הדתית, בשיתוף עם עמותת עתים, בית מורשה ואור תורה סטון, ובתמיכת הסוכנות היהודית והפדרציה היהודית של ניו-יורק.

הרשת מיועדת לישראלים שהם אינם יהודים אך הם צאצאים ליהודים. הגיור ברשת מאפשר רישום היהדות במרשם האוכלוסין אך אינו מוכר לצורך נישואים על ידי הרבנות הראשית. הקמת בית הדין לוותה בביקורת חריפה מצד מרבית הרבנים בישראל, הן בשל מחלוקות בהלכות גיור, והן בשל פגיעה לדעתם בממסד הגיור של הרבנות הראשית. הרב נחום אליעזר רבינוביץ' השיב למבקרים: "יש המנסים להציג אותנו כמקלים אך למען האמת אנחנו מחמירים. אנחנו מחמירים בשלמות העם ובקדושת העם. ראוי לציין כי זוהי הדרך בה הלכו גדולי הרבנים בכל הדורות".<ref></ref>

== פעילות הרשת ==
במדינת ישראל חיים כ-400 אלף עולים וצאצאיהם שהגיעו לארץ מתוקף חוק השבות, כלומר להם או לבן זוגם יש אב או סב יהודי, אך הם אינם יהודים על פי ההלכה. רבים מהם מבקשים להיות מוכרים כיהודים. רשת בתי הדין מציעה להם מערכת גיור שהיא מגדירה כתהליך "נגיש, אישי ומכבד" לקטינים ומבוגרים. הבדל בולט בין הרשת לבין בתי הדין הממלכתיים הוא שהדיינים ברשת מאפשרים גיור של ילדים מתחת לגיל בר/ בת מצווה שאמם אינה מתגיירת עמם. כמו כן, אינם דורשים שהילד המתגייר יתחנך בבית ספר דתי. בתי הדין הממלכתיים מסרבים לגייר ילדים כאלה, בנימוק שלאור הניסיון צפוי שברוב המקרים הם לא יתמידו בשמירת מצוות. מדיניות הרשת מתבססת על הערכה שלילד אשר גדל בישראל, כחלק מחברה ישראלית-יהודית, זהות ושייכות יהודית, ודי בזה כדי לאפשר את גיורו. המסלול קיים עבור ילדים לזוגות מנישואי תערובת, ילדים מאומצים וכאלה שנולדו מהליך פונדקאות או תרומת ביצית שנעשו באופן שעורר ספק על יהדותם של הילדים.

בראש רשת בתי הדין עמד עד לפטירתו הרב נחום אליעזר רבינוביץ'. היום חברים ברשת 'גיור כהלכה' כשישים רבנים, המשמשים בפועל כדייני גיור בבתי הדין של הרשת. ביניהם: הרב שלמה ריסקין, הרב דוד סתיו, הרב רא"ם הכהן, הרב חיים אמסלם, הרב יעקב מדן, הרב אליעזר מלמד, הרב יהודה גלעד, הרב שלמה וילק, הרב שאול פרבר, הרב אורן דובדבני, הרב יהושוע רייך. בתי הדין של הרשת מתכנסים באזור ירושלים, המרכז והצפון.

הגיור ברשת אינו מוכר על ידי הרבנות הראשית לצורך רישום נישואין. בחודש ספטמבר 2018 פסק לראשונה בית המשפט כי על משרד הפנים לרשום במרשם האוכלוסין כיהודייה, ישראלית שהתגיירה ברשת, בהתייחס לנסיבות המיוחדות של אותו מקרה ובהיעדר התנגדות של משרד הפנים. מאז מאות ממתגיירי הרשת נרשמו כיהודים בסעיפי הדת והלאום במרשם האוכלוסין.

נכון לסוף שנת 2021 התגיירו ברשת למעלה מ-1,500 מתגיירים.<ref></ref>

== ביקורת על הארגון ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.nrg.co.il/online/1/ART2/716/931.html מייסד בתי הדין לגיור: "הרבנים ייתנו את הדין]", מקור ראשון, 16 באוגוסט 2015
* 
* 
* [http://www.kikar.co.il/178758.html רבנים דתיים הכריזו על הקמת "רשת גיור" אלטרנטיבית], כיכר השבת, 10 באוגוסט 2015
* 
* [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/11/ART2/897/649.html הדאגה הקיומית של זקן רבני ישיבות ההסדר], מקור ראשון 13 באוקטובר 2017
* 
* 
* 
* [https://www.inn.co.il/news/530513 בגיל 85: לודמילה התגיירה עם כל המשפחה והתחתנה], ערוץ 7, יהונת גוטליב, 3 בנובמבר 2021

==הערות שוליים==

קטגוריה:גיור
קטגוריה:ישראל: בתי דין דתיים
אנדרה סרבנסקי

אנדרה סֶרבאנסקי (בהונגרית: Szervánszky Endre; 1911, בודפשט – 1977, בודפשט) היה מלחין, מבקר מוזיקה וחסיד אומות העולם מהונגריה, זוכה פרס קושוט פעמיים, זוכה פרס פרנץ ארקל פעמיים.

==ביוגרפיה==
בשנת 1922 החל סרבאנסקי ללמוד נגינה בקלרינט באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. הוא ניגן במספר תזמורות ולאחר מכן שב ללמוד באקדמיה. הוא עבד ברדיו ההונגרי, היה אחראי על ניהול תזמורות ברדיו, ולאחר מכן לימד תאוריה באקדמיה למוזיקה. יצירותיו הראשונות שזכו לתשומת לב ציבורית נוצרו בסוף שנות השלושים - יצירות לרביעיית מיתרים. יצירותיו הושפעו מיצירותיהם של בני זמנו, זולטאן קודאי ובלה בארטוק.

===בתקופת מלחמת העולם השנייה===
בעת לימודיו האקדמיים הכיר סרבאנסקי יהודייה בשם אווה בירו, לימים סלוט. לאחר פלישת הגרמנים להונגריה במרס 1944 נחלץ סרבנסקי לעזרתה של בירו, אף על פי שלא היו חברים קרובים. באוקטובר 1944 נכלאה בירו במחנה לעבודת כפייה בעיבורי בודפשט. בירו הצליחה להעביר לסרבאנסקי מידע על מקום הימצאה ועל מצבה. סרבאנסקי הצליח לכתוב לה, ולהעביר לה מכתב שסיפק לה הגנה חלקית. מכתב זה הציל אותה מהשילוח של יחידתה לרייך הגרמני והיא נותרה במחנה כשיחידתה יצאה לצעדת מוות לכיוון הגבול האוסטרי.

בירו עברה לבודפשט ונקלטה בבית שהשתייך לשגרירות השווייצרית ועל כן זכה להגנה לפי החוק הבינלאומי. למרות זאת יום אחד פרצו אנשי צלב החץ לבית ותקפו את יושביו היהודים. בירו נמלטה ופנתה לסרבאנסקי בבקשת עזרה. הוא לקח אותה לביתו בבודה ובני משפחתו קיבלוה ללא היסוס. אחד מבני המשפחה נתן לה תעודות זהות מזויפות. כמו כן סיפק סרבאנסקי מזון ותרופות לארז'בט פראגר (בהונגרית: Práger Erzsébet), אשת חברו היהודי, שילדה תינוק באוקטובר 1944. הוא זייף תעודות זהות לפיהן פראגר הייתה אשתו וכך הציל אותה מגירוש. כשהוברר שבעלה של פראגר נספה, נשא סרבאנסקי את פראגר לאישה ואימץ את בנה גֱ'רג' (György).

===לאחר המלחמה===
בשנת 1948 מונה סרבאנסקי למשרת פרופסור לקומפוזיציה באקדמיה למוזיקה. משנות ה-50 החל לחבר יצירות גדולות, אחת מהן - קונצ'רטו לתזמורת לזכר אטילה יוז'ף, בהשראת יצירתו של יוז'ף ותוך ציטוט ממנה. יצירתו מתקופה זו ועד שנות השישים מעידה על עניין הולך וגובר בסריאליזם. ביצירה שחיבר בשנת 1963 מופיע מחנה אושוויץ בתור נושא מרכזי. שני אחיו, פטר וינו, הם כנרים, ואחייניתו ולריה היא פסנתרנית.

== פרסים ==

* פרס פרנץ ארקל (1953, 1954)
* פרס קושוט (1951, 1955)

==הכרה והנצחה==
בשנת 1998 הוכר סרבאנסקי בתור חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הונגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מלחינים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:מבקרי מוזיקה הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1911
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1977
צפרדע העצים

צפרדע העצים (שם מדעי: Frankixalus jerdonii) היא מין נדיר של צפרדע ממשפחת הרקופוריים (סדרת חסרי זנב) שנתגלתה לראשונה בשנת 1870 על ידי הזואולוג הבריטי תומאס ג'רדוני. הצפרדע אנדמית לאזורים מיוערים בעלי אקלים טרופי בצפון מזרח הודו ושוכנת על גבי צמרות העצים.
הצפרדע שוכנת בנקרות עצים מלאים במים בגובה של 6 מטרים מעל פני הקרקע שם היא מטילה את ביציה. הצפרדעים הבוגרות חוזרות ומטילות ביצים בלתי מופרות באזורי ההטלה מהם ניזונים הראשנים שבקעו. שלא כמו מרבית מיני הצפרדעים הצפרדעים הבוגרות צמחוניות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nrg.co.il/online/1/ART2/749/826.html קפצו משמחה: התגלתה צפרדע ש"נכחדה" במאה ה-19], באתר מעריב
* [http://www.bbc.com/news/world-asia-india-35368928 צפרדע עצים "נכחדת" נתגלתה מחדש בהודו לאחר 137 שנה], באתר BBC (אנגלית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:רקופוריים
קטגוריה:דו-חיים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1876
קטגוריה:הודו: דו-חיים
קטגוריה:הודו: בעלי חיים אנדמיים
S-500

S-500 (מכונה "פרומתאוס", ברוסית: Прометей) היא מערכת טילי קרקע-אוויר רוסית המיועדת ליירוט טילים בליסטיים, הנמצאת בפיתוח חברת אלמז-אנטיי. פיתוח המערכת החל בשנת 2009 והסתיים בשנת 2020.

== כללי ==
מערכת S-500 היא מערכת חדישה הכוללת טילי יירוט קרקע-אוויר, אולם שלא כמשתמע משמהּ, היא אינה שדרוג של המערכות הקודמות S-400 ו-S-300.

המערכת מתוכננת ליירוט טילים בין יבשתיים וכן נגד מטרות אוויריות. הטווח האפקטיבי המתוכנן הוא 600 קילומטרים עבור טילים בליסטיים ו-400 קילומטרים עבור הגנה אווירית. היא מסוגלת להעסיק בו זמנית 19 מטרות על-קוליות הנעות במהירויות של 5 קילומטרים לשנייה.

במקור, פיתוח המערכת היה אמור להסתיים בשנת 2012, אך נדחה רשמית ל-2017. בפברואר הודיע 2017 סגן שר ההגנה של רוסיה, יורי בוריסוב, שאב טיפוס ראשון יהיה מוכן לקראת שנת 2020. ברם, כבר באביב 2017 טען המפקד העליון של חיל האוויר הרוסי, ויקטור בונדרב, כי המערכת תיכנס לשירות כוחות הנ"מ בזמן הקרוב וכי חניכי האקדמיה הצבאית של כוחות האוויר והחלל כבר מתאמנים על המערכת.

במקביל לפיתוח מערכת יבשתית מפתחת החברה גם גרסה ימית של המערכת שתוצב על נושאות המטוסים מסדרת שטורם, שאף הן נמצאות בשלבי פיתוח.

באוקטובר 2021 נכנסה מערכת ראשונה של טילי קרקע-אוויר S-500 לשירות בארמייה ה-15 של כוחות האוויר והחלל למטרות מיוחדות.<ref></ref>

== מבנה המערכת ==

* רכב השיגור 77P6, מבוסס על משאית מסוג BAZ-69096 10x10
* עמדות פיקוד ושליטה 55K6MA ו 85Zh6-2, על BAZ-69092-12 6x6
* מערכת (91N6A(M (שיפור של 91N6), על גבי נגרר BAZ-6403.01 8x8
* מערכת 96L6-TsP (שיפור של 96L6) על גבי BAZ-69096 10x10
* מערכת 76T6, על גבי BAZ-6909-022 8x8
* מכ"ם 77T6, על גבי BAZ-69096 10x10

==מפעילים==
* הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית

==ראו גם==
* הגנה מרחבית בגובה רב
* S-75 דווינה
* S-125 נייבה
* S-200
* S-300
* S-400

==קישורים חיצוניים==

* [http://missilethreat.csis.org/defsys/s-500/ S-500], באתר CSIS Missile Threat

==הערות שוליים==

קטגוריה:הגנה נגד טילים
קטגוריה:רוסיה: צבא וביטחון
קטגוריה:טילי קרקע-אוויר רוסיים וסובייטיים
קטגוריה:מוצרים עתידיים: אמצעי לחימה
ספר-דתא

הצגת [[קולופון במאגר (קולופון משנת 895)]]
עמוד תוצאות חיפוש במאגר
עמוד תוצאות חיפוש סטטיסטיקה במאגר
ספר-דתא (או ספרדתא. באנגלית: SfarData) הוא מסד הנתונים הקודיקולוגי של מפעל הפלאוגרפיה העברית.

==המטרה והאיסוף==
מטרת המפעל היא איסוף נתונים של כל כתבי היד העבריים, כדוגמת נתונים על הדיו, קודקסים, מסורות העימוד של הטקסט, ממדי דף וטקסט והפרופורציות שביניהם, ניהול השורה (דהיינו תחבולות לגרום ליישור השורה בצידה השמאלית), סימנים גרפים הנלווים לכתב (סימני הבלטה, ר"ת ומספרים). סך הפרמטרים שנאספו מגיע לכ-900.

המאגר מכיל כ-5,000 כתבי יד עבריים המתוארכים או עם קולופון או עם שם הסופר, שנבחנו ב-250 ספריות ואוספים פרטיים, המהווים כ-95% מהקיים.

איסוף הנתונים החל בשנת 1965 על ידי פרופ' מלאכי בית אריה. כבר בשנות ה-70 הועבר המאגר מתוך דפים כתובים למחשב המרכזי של האוניברסיטה העברית בירושלים. עם מעבר המאגר למחשב נוספו אליו יכולות אחזור תכונות, צירופים, הצלבות ותצלומים.

==אתר האינטרנט==
עם השנים עבר המאגר לאתר ברשת האינטרנט. באתר ניתן לבצע חיפושים וסטטיסטיקות בחתכים רבים מאוד, לפיהם ניתן לקבוע זיהויים של כתבים אחרים שאינם מזוהים. לדוגמה לדברי פרופ' מלאכי בית אריה ניתן לקבוע כי כל כתב יד עברי המשורטט בדיו הוא מאיטליה מהשנים 1420–1540, תכונה זאת המצוייה מאוד בכתבי היד בכל השפות היא ספציפית ביותר בכתבים עבריים.

באתר ניתן לחפש גם בתוכן כל הקולופנים הקיימים בה.

האתר פועל בשפות עברית ואנגלית, ואינו מחייב כניסה דרך שם משתמש, אך אפשרי עבור חיפושים שמורים למשתמש.

בעתיד יתווספו קישורים בין הפריט באתר לפריט בקטלוג המכון לתצלומי כתבי יד עבריים.

==קישורים חיצוניים==
*[http://sfardata.nli.org.il/sfardatanew/search.aspx?language=H&action=switch_language דף החיפוש באתר]
*[https://web.archive.org/web/20160626172026/http://sfardata.nli.org.il/sfardatanew/frmIntroduction.aspx אודות ספר-דתא] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:כתבי יד עבריים
קנגוריים

קֶּנְגּוּרִיִּים (שם מדעי: Macropodidae) הם משפחה של יונקים אוסטרליים מסדרת הקנגוראים המפורסמת בעיקר בסוגי הקנגורו הגדולים.

לא כל בני המשפחה מזכירים בצורתם את מיני הקנגורו. חלקם שוכני עצים ואחרים חיים על סלעים והם בעלי פרווה עבה ומזכירים עכברים גדולים. מיני הקנגורו הם הגדולים במשפחה, אך בעבר היו מינים גדולים יותר, כמו הפרוקופטודון, שנישא לגובה של שני מטרים.

==מיון==
** סוג וואטוטיה (Watutia) – נכחד
** סוג דורקופסוידס (Dorcopsoides) – נכחד
** סוג קוראבי (Kurrabi) – נכחד
* תת-משפחה וולביים ארנביים מפוספסים (Lagostrophinae)
** סוג ומין יחיד וולבי ארנבי מפוספס (Lagostrophus fasciatus)
* תת-משפחה קנגורי ענק (Sthenurinae) – נכחדה
* תת-משפחה קנגורים (Macropodinae)
** סוג פרוטמונדון (Protemnodon) – נכחד
** סוג טרופוסודון (Troposodon) – נכחד
** סוג פריונוטמנוס (Prionotemnus) – נכחד
** סוג קונגרוס (Congruus) – נכחד
** סוג בארינגה (Baringa) – נכחד
** סוג בוהרה (Bohra) – נכחד
** סוג סינפטודון (Synaptodon) – נכחד
** סוג פיסורידון (Fissuridon) – נכחד
** סוג סילבארו (Silvaroo) – נכחד
** סוג קנגורו אילני (Dendrolagus)
** סוג וולבי הצבי (Dorcopsis)
** סוג וולבי יערוני (Dorcopsulus)
** סוג וולבי ארנבי (Lagorchestes)
** סוג קנגורו (Macropus)
** סוג וולבי זנב-מסמר (Onychogale)
** סוג וולבי הסלע (Petrogale)
** סוג ומין יחיד קואקה (Setonix brachyurus)
** סוג פדמלון (thylogale)
** סוג ומין יחיד וולבי ביצות (Wallabia bicolor)

== תמונות ==
<gallery mode=packed>
קובץ:Dendrolagus goodfellowi -Melbourne Zoo, Australia-8a.jpg|קנגורו אילני גודפלו
קובץ:Macropus giganteus Male.jpg|קנגורו אפור מזרחי
קובץ:Rock Wallaby and infant - July 2005.jpg|וולבי סלע אלייד
קובץ:Quokka cropped.jpg|קואקה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
סאסוב

סאסוב (באוקראינית: Сасів; בפולנית: Sasów; ביידיש: סאַסעוו) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, כ-8 ק"מ צפונית מזרחית לזלוצ'וב, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
לסאסוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1615, והיא נקבעה כתחנה בדרך המסחר הראשית שבין לבוב לטרנופול ולקמיניץ פודולסקי. כמו כן, נקבעו בעיירה ימי שוק שבועיים וירידים שנתיים. בשנת 1649 הביסו הפולנים את הטטרים בקרבת העיירה, ובסוף אותה מאה הועברה הבעלות בעיירה לידי משפחת האצולה הפולנית סובייסקי.

מחלוקת פולין הראשונה, בשנת 1772, ועד סיום מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1918, הייתה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. בשנת 1887 פרצה בעיירה שרפה גדולה, שכילתה את רוב בתיה.

==יהודי סאסוב==
יהודים ישבו בעיירה מהיווסדה, ומהמחצית השנייה של המאה ה-18 נודעה העיירה בשל שושלת האדמו"רים שפעלה בה, שהנהיגה את חסידות סאסוב.

במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 נטלו היהודים חלק מרכזי בפיתוחה התעשייתי של העיירה. משנות ה-80 של המאה ה-19 היגרו רבים מיהודי העיירה לארצות הברית, ובשנים אלה נמנו בעיירה 1,906 יהודים.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,201 יהודים, כ-40% מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. הפעילות הציבורית היהודית בעיירה נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

===בשואה===
ב-2 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועוד לפני כניסתם אליה, אילצו האוקראינים המקומיים את יהודי העיירה לבנות לכבודם שער ניצחון, תוך רצח חלקם. לאחר כניסתם לעיירה, רצחו הגרמנים 22 מנכבדי הקהילה היהודית בה, לאחר שהוסגרו לידיהם בידי הכומר המקומי. בהמשך הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת תשלום סכומי כופר גבוהים. כעבור כחודש ערכו הפולנים והאוקראינים המקומיים פרעות ביהודי העיירה, תוך שוד רכושם, הכאתם ברחובות ושריפת בית הכנסת המקומי.

עם הזמן הגיעו לעיירה פליטים יהודים מכפרי הסביבה, לאחר שהאוקראינים המקומיים ערכו בהם פוגרומים קשים. יהודי העיירה והפליטים היהודים בה הועסקו בעבודות כפייה במחצבות סמוכות ליישוב, בהן חלקם עונו ונרצחו, וחלקם שולחו למחנות עבודה בהם נספו תוך זמן קצר. חרף השתדלות היודנרט המקומי לדאוג להמשך עבודת היהודים, רצחו מעת לעת השוטרים הגרמנים והאוקראינים עשרות רבות של יהודים בעיירה. בערב ראש השנה תש"ג שולחו כ-100 יהודים מהעיירה למחנה ההשמדה בלז'ץ, והחולים והבלתי כשירים לעבודה נרצחו במקום. כעבור כשלושה שבועות נערכה בעיירה אקציה נוספת, בה גם נהרג רב העיר.

בסוף נובמבר 1942 גורשו כ-400 היהודים האחרונים שנותרו בעיירה לגטו זלוצ'וב. לאחר הגירוש עוד המשיך לפעול מחנה עבודה קטן ומגודר בפרבר של העיירה, חומיץ, בו רוכזו כ-700 יהודים מהסביבה. יהודים אלו הועסקו במחצבות הסמוכות לעיירה, ואולצו לנתץ את מצבות בית העלמין היהודי ביישוב, ולרצף איתן את רחובות העיירה. בהמשך, הוקם בעיירה מחנה עבודה נוסף, בו רוכזו כ-70 עובדים. בקיץ 1943 חוסלו שני מחנות אלו, תוך ירי בכל יושביהם.

מקהילת סאסוב שרדו את השואה, ביערות או בשטחי ברית המועצות, כ-25 יהודים.

==לקריאה נוספת==
*יצחק ורפל, סאסוב - מצבת לעיירתי, ירושלים, תש"ו

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1278 סאסוב] ב [https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:גליציה
קטגוריה:מחוז לבוב: יישובים
קטגוריה:מחוז לבוב: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
אנטה מרקוביץ'

אנטה מרקוביץ (בקרואטית: Ante Marković; 25 בנובמבר 1924 – 28 בנובמבר 2011) היה ראש הממשלה האחרון של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, בשנים 1989–1991.

==ביוגרפיה==
מרקוביץ' היה בוסני-קרואטי. נולד בקונייץ, שהייתה בזמנו חלק מממלכת יוגוסלביה (ממוקמת כיום בבוסניה והרצגובינה). סיים תואר ראשון במחלקה האלקטרו-טכנית באוניברסיטת זאגרב ב-1954. 

ב-1986 הפך לנשיא השביעי של הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה, שהייתה חלק מיוגוסלביה. הוא סיים את תפקידו ב-1988.

ב-1989 הפך לנשיא יוגוסלביה, לאחר התפטרותו של ברנקו מיקוליץ'. הדבר הביא לציפיות גבוהות של ארצות הברית, שהחשיבה את מרקוביץ' כבן-בריתה ביוגוסלביה. בסוף אותה שנה מרקוביץ' אכן פרסם תוכנית לרפורמה כלכלית שנועדה לייצב את המטבע ולקדם הפרטה, וכן לפתח סחר חופשי מוגבל. בעקבות ביצוע התוכנית נבלמה האינפלציה ביוגוסלביה, ורמת החיים עלתה. לצד זאת, חלה דעיכה במגזר התעשייתי ביוגוסלביה, ומספר חברות ממשלתיות פשטו רגל כשניסו להתחרות בחברות אחרות בתנאי השוק החופשי יחסית שנוצרו; הדבר הביא להתנגדות כלפי מרקוביץ' בקרב יריביו הפוליטיים. ב-1990 חלה ירידה של 7.5 אחוז בתמ"ג, וב-1991 חלה ירידה של 15 אחוז נוספים.

מרקוביץ' היה פופולרי בשל תדמיתו כפוליטיקאי מודרני ומוכוון למדינות המערב, שמעוניין לבצע רפורמות כדי להפוך את יוגוסלביה למדינה מודרנית ודמוקרטית. בנוסף, הוא נמנע ככל האפשר מהמאבקים הפנימיים בקרב חברי המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה, או שניסה לשמש כמתווך. לאחר פירוק המפלגה ב-1990, הוא הקים את מפלגת "איגוד כוחות הרפורמה", שתמכה ברפורמות ביוגוסלביה. המהלך התקבל במורת רוח על ידי פוליטיקאים רבים, בהם נשיא יוגוסלביה בוריסב ג'וביץ', שטען כי מרקוביץ' פועל כזרוע של ארצות הברית ופוגע בסוציאליזם ובכלכלת המדינה.

ב-1991 פרשו סלובניה וקרואטיה מיוגוסלביה, ובחודשים האחרונים לכהונתו עסק מרקוביץ' בניסיונות לפשר בין הצדדים הפורשים לבין אלו שדרשו את המשך אחדותה של יוגוסלביה. המאמצים נכשלו, בין השאר בשל התייצבות צבא יוגוסלביה לצידו של סלובודן מילושביץ', נשיא סרביה. בעקבות זאת הודיע מרקוביץ' על התפטרותו בדצמבר 1991, מעט לאחר פרוץ מלחמות יוגוסלביה.

מרקוביץ' לא היה פעיל ציבורית בשנים שלאחר מכן, אם כי שמו עלה ב-1993 כמועמדו של נשיא קרואטיה הראשון פרניו טוג'מן לראש ממשלת קרואטיה; לבסוף קיבל ניקיקה ולנטיץ' את התפקיד. 

מרקוביץ' פנה לקריירה עסקית. בתחילת שנות ה-2000 שימש כיועץ כלכלי לממשלת מקדוניה.

ב-2003 הופיע כעד במשפטו של סלובודן מילושביץ'. הוא העיד על שאיפותיו של מילושביץ' ליצור את "סרביה הגדולה", ועל הסכם שחתם ב-1991 עם טוג'מן לחלק ביניהם את בוסניה והרצגובינה. לאחר מכן התראיין לראשונה מזה 12 שנים בשבועון "גלובוס" בזאגרב.

מרקוביץ' מת ב-2011 לאחר מחלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים בוסנים
קטגוריה:פוליטיקאים קרואטים
קטגוריה:פוליטיקאים יוגוסלבים
קטגוריה:ילידי 1924

קטגוריה:נפטרים ב-2011
פיודור קודריאשוב

פיודור וסילייביץ' קודריאשוב (ברוסית: Фёдор Васи́льевич Кудряшо́в; נולד ב-5 באפריל 1987 במאמאקאן שברוסיה) הוא כדורגלן עבר רוסי.

משיאני ההופעות בליגת העל הרוסית בכדורגל (237 הופעות) ועם 48 הופעות במדי נבחרת רוסיה בכדורגל. נכלל בהרכב הנבחרת למשחקי גביע הקונפדרציות 2017, מונדיאל 2018 (בו הנבחרת העפילה עד לרבע גמר) ויורו 2020.

==קריירת מועדונים==
קודריאשוב נולד ביישוב מאמאקאן אשר נמצא במחוז אירקוטסק. בגיל 9 יחד עם המשפחה הוא עבר לעיר בראטסק. מיד אחרי אביו מסר אותו לאקדמיית הכדורגל של סיביריאק המקומי, שם קודריאשוב התחיל ישר לשחק בעמדת המגן השמאלי. בעונת 2003 הוא הופיע 3 פעמים בסגל הבוגר. בשנת 2004 רשם 14 הופעות והבקיע שער, כמו כן הוא רשם בכורה בגביע הלאומי. באותה שנה זכה קודריאשוב בהרכב הנבחרת עד-17 בטורניר בקרסנודאר. באותו משחק נכח מנהל ספרטק מוסקבה סרגיי שאבלו אשר הזמין את קודריאשוב להיבדק בקבוצת הנוער של ספרטק.
===ספרטק===
במרץ 2005 קודריאשוב עבר לספרטק תמורת 30 אלף דולר. לדבריו, כמו אביו, הוא אהד את הקבוצה עוד מילדותו. בעונה הראשונה קודריאשוב שיחק בליגת הנוער. ב-2006 התחיל להתאמן עם הרכב הבוגרים כאחד מהמצטיינים בקבוצת הנוער, ובמחזור האחרון של הליגה קודריאשוב הופיע לראשונה במדי האדומים-לבנים מול קריליה סובטוב. ביוני 2008 הושאל לחימקי וחזר לספרטק בתום העונה. במחנה האימונים קודריאשוב תורגל הרבה בהרכב הבוגרים. בעונה החדשה הוא הופיע ב-11 משחקים כולל 2 במסגרת גביע אופ"א. במשחק מול סאטורן הוא קיבל שבר פתוח באף וזעזוע מוח. בשנת 2010 הופיע 9 בליגה וב-26 באוגוסט עבר בהשאלה לטום שם הופיע ב-10 משחקים.
===קרסנודאר, גרוזני, רוסטוב וקאזאן===
ב-29 באוגוסט קודריאשוב הושאל לקרסנודאר עם אופציה לרכישה בעדיפות ראשונה, אך המועדון לא מימש אותה. את הופעת הבכורה שלו הוא רשם ב-10 בספטמבר ניצחון 1–3 על רובין. ב-8 באוגוסט 2012 חתם חוזה ל-3 שנים בטרק וב-15 בינואר ביצע מעבר לרוסטוב וב-1 ביולי 2017 עבר לרובין קאזאן.
===איסטנבול===
בינואר 2019 עבר לאיסטנבול בשאקשהיר מליגת העל הטורקית בכדורגל. את הופעת הבכורה במדי איסטנבול ערך ב-18 בפברואר 2019 במסגרת המחזור ה-22 במשחק נגד אנטליהספור, שבו גם הבקיע את שער הבכורה שלו, שהיה גם שער הניצחון של המשחק, שאפשר לקבוצה לפתוח פער של 6 נקודות בצמרת טבלת הליגה.

אחרי 8 הופעות בקבוצה הוא עזב ב-20 ביוני 2019.
===סוצ'י===
ביולי 2019 חתם בסוצ'י. את הופעת הבכורה ערך במחזור הפתיחה של העונה, ב-13 ביולי, כשעלה כמחליף בדקה ה-75, בהפסד קבוצתו 0–1 לספרטק מוסקבה. בדצמבר 2019 עזב את סוצ'י.
===אנטליהספור===
בינואר 2020 חתם באנטליאספור הטורקית.
===פאקל===
בקיץ 2023 חזר למולדתו ושיחק במדי פאקל וורונז', ברם פציעה שהשביתה אותו לא אפשרה לו לשחק יותר מדי.

בפברואר 2024 הודיע על פרישה ממשחק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://rfpl.org/players/Kudryashov-Fyodor סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* [http://www.fc-rostov.ru/command/players/297 דף השחקן] באתר הרשמי של רוסטוב 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני חימקי
קטגוריה:כדורגלני טום טומסק
קטגוריה:כדורגלני קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני אחמט גרוזני
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני איסטנבול בשאקשהיר
קטגוריה:כדורגלני סוצ'י (2018)
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1987
קטגוריה:כדורגלני פאקל וורונז'
Weichet nur, betrübte Schatten, רי"ב 202

Weichet nur, betrübte Schatten (בעברית: היעלמו, צללים נוגים) רי"ב 202, היא קנטטה חילונית לחתונה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. מועד ההלחנה והביצוע הראשון אינם ידועים בוודאות, אולם מקובל להניח שהיה זה בהיותו בעיר קטן, בין 1718 ל-1723. על פי חלק מהסברות, הקנטטה בוצעה בחתונתו של באך עצמו לאנה מגדלנה באך ב-1721, והיא עצמה שרה אז את הקנטטה המיועדת לביצוע על ידי סולנית סופרן.

==רקע והיסטוריה==
באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר ועסק במוזיקה בסגנון חופשי יותר. ב-1723 עבר ללייפציג וניהל בית ספר למוזיקה וכן היה אחראי למוזיקה בכמה כנסיות בעיר.

משערים שאת הלברית כתב סלומון פרנק (Salomon Franck), משורר החצר שכתב את הלברית לרוב הקנטטות של באך בתקופה בה עבד בוויימאר. המוזיקולוג ג'ושוע ריפקין (Joshua Rifkin) ואחרים סבורים שבאך הלחין את הקנטטה בתקופה זו, בין 1708 ל-1713, על סמך זהותו של כותב הלברית ועל פי דמיון מוזיקלי שניתן למצוא לקנטטות אחרות מאותה תקופה.

בכל מקרה, ידוע שהקנטטה היא מלפני 1730 מכיוון שהעותק המוקדם ביותר שלה נעשה בשנה זו על ידי יוהאנס רינק (Johannes Ringk) שהיה תלמיד של תלמידו של באך.

הקנטטה פורסמה לראשונה ב-1862 בכרך 11 של "חברת באך", שפרסמה את כל יצירותיו בין השנים 1850-1900.

==טקסט מבנה מוזיקלי==
הטקסט עוסק בפריחת האביב, בלבלוב ובאהבה השוררת אז בעולם, תוך שימוש קצר באזכורים למיתולוגיה הקלאסית. הוא מסתיים בברכות ואיחולים לזוג הנישא.

הקנטטה נכתבה לביצוע על ידי סולנית סופרן אחת בליווי אבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. בדומה לקנטטות רבות אחרות שלו, גם הנוכחית מורכבת מאריה ורצ'יטטיב לסירוגין ובה תשעה חלקים:
# אריה: Weichet nur, betrübte Schatten (היעלמו, צללים נוגים)
# רצ'יטטיב Die Welt wird wieder neu (תבל שוב מחדשת פניה)
# אריה: Phoebus eilt mit schnellen Pferden (אפולו נחפז עם המהירים בסוסיו)
# רצ'יטטיב Drum sucht auch Amor sein Vergnügen (וכך מבקש גם אל האהבה עצמו את עינוגיו)
# אריה: Wenn die Frühlingslüfte streichen (עת צפרירי האביב מנשבים)
# רצ'יטטיב Und dieses ist das Glücke (וזהו כל האושר)
# אריה: Sich üben im Lieben (שינון מעשה האהבה)
# רצ'יטטיב So sei das Band der keuschen Liebe (כה תהא ברית האהבה הטהורה)
# אריה: Sehet in Zufriedenheit (ראו בשלווה ובעונג)

==הקלטות==
היצירה הוקלטה מעל 70 פעמים בהקלטות מסחריות, בהן כאלה שבוצעו על ידי המנצחים אויגן יוכום (ב-1973), פטר שרייר (ב-1976), טון קופמן (ב-1996) ומסאקי סוזוקי (ב-2012).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bach-cantatas.com/BWV202.htm פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך]
* [http://www.bach-cantatas.com/Texts/BWV202-Heb2.htm טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
ברוך דב דיסקין

הרב ברוך דב דיסקין (נולד בי"ח בשבט תשי"ט, 27 בינואר 1959) הוא ראש ישיבת אורחות תורה בבני ברק וראש כולל נחלת משה.

== ביוגרפיה ==
נולד בבני ברק לרב יוסף, ר"מ בישיבת תפארת ציון ולברכה בת שמחה זיסל שפירא. למד בישיבות פוניבז' והיה מתלמידי הרב שך. סבו היה הרב יהושע זליג שהיה רבה של פרדס חנה.

בשנת תשנ"ה, 1995, ייסד אברהם רובינשטיין את כולל נחלת משה - ללימוד הש"ס, ומינה אותו לעמוד בראשות הכולל.

בשנת תשנ"ח, 1998, מונה על ידי הרב שטיינמן לעמוד בראשות ישיבת ארחות תורה יחד עם הרב איתמר גרבוז, הרב יחיאל קלרמן והרב צבי יהודה אדלשטיין. הוא מוסר בישיבה שיעור יומי, מלבד שלושה חדשים בשנה בהם הוא מוסר "שיעור כללי".

בשנת תשס"ה, 2005, מונה לעמוד בראשות ארגון "אחיעזר" שפותח שיעורי תורה בבתי עסק ומפעלים.

עורך יחד עם הרב בונים שרייבר את השאלות למבחני הש"ס של ארגון דרשו.

הרב דיסקין מוסר שיעורים בישיבות נוספות בישראל, ב"ישיבת תורת דוד" באשדוד, בישיבת רנה של תורה בכרמיאל, בישיבת נר זרח - עוצם ובישיבת תורת חסד לצעירים באלעד, כולם שייכים לעמותת אורחות תורה. כמו כן בישיבת היכל ברוך בתל אביב, ובעוד ישיבות.

החל משנת תשע"ד, 2014, עומד הרב דיסקין בנוסף בראשות הכולל של הנגיד דן גרטלר.

בשילהי חורף תשע"ג הוקמה קהילת אברכים בוגרי ארחות תורה בעיר כרמיאל סביב לישיבת רנה של תורה, הרב דיסקין עומד בראשה.

== ספריו ==
* רשימות שיעורים - על המסכתות פסחים, סוכה, יבמות, כתובות, נדרים, גיטין, קידושין, בבא קמא-סנהדרין, בבא מציעא, בבא בתרא ומכות.
* שיעורי הדף על כל מסכתות הש"ס
* רביד הזהב שני כרכים על התורה ושלושה כרכים על המועדים. נכתב על ידי תלמידו הרב אליהו הופמן.
בנוסף, משנת תשע"ה, מודפס עלון בשם רביד הזהב, ובו דברי תורתו משיעורו השביעי בישיבת ארחות תורה.

==משפחתו==
נשוי לחוה סימה ממשפחת ברוורמן ולהם שנים עשר ילדים. בין אחיו: הרב אליהו, ראש ישיבת אמרי משה בירושלים ר"מ בישיבת נתיב הדעת ומגיד מישרים, הרב אברהם, ר"מ בישיבת אור שמואל. גיסו הרב צבי ראם, רב בית הכנסת קהל חניכי הישיבות רמב"ם בבני ברק.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.kolhalashon.com/New/Ravs.aspx?Path=Hebrew%7CYeshivot%7CByYeshiva%7COrchotTora%7CR1593-5 שיעורי אודיו של הרב דיסקין], באתר קול הלשון
;ספריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:רבני ישיבת ארחות תורה
נארול

נארול (בפולנית: Narol; ביידיש: נראל) היא עיירה במחוז לובאצ'וב שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
נארול נוסדה בסוף המאה ה-16 כיישוב פרטי בבעלות אצולה, ובשנות ה-90 של אותה מאה הוענקו לה זכויות עיר, ונקבעו בה ימי שוק וירידים. באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי גייסותיו של חמלניצקי, ונטבחו בה אלפי תושבים, ובהם יהודים רבים. בשנת 1672 הביס המצביא הפולני יאן סובייסקי את הטטרים שפלשו לאזור העיירה.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 הוקם בעיירה ארמון מפואר, ובתקופה זו נודעה העיירה בייצור רעפים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. הארמון שבעיירה נשרף בידי האוסטרים בשנת 1863, במהלך דיכוי מרד ינואר.

==יהודי נארול==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1613, אולם במהלך פרעות ת"ח ות"ט באה כליה על הקהילה היהודית בעיירה, לאחר שכ-10,000 היהודים שישבו בה, רובם הגדול פליטים, נטבחו בידי הקוזקים, תוך שריפת חלקם בבית הכנסת המקומי.

במהלך המאה ה-18 שוקמה במעט הקהילה היהודית בעיירה, וצביונה עד ראשית המאה ה-20 היה חסידי.

את החסידות בעיירה הקים רבי יעקב ריינמן מנארול (נפטר בד' תמוז ה'תקע"ד, 22 ביוני 1814) היה רב גליציאני מבני הדור הרביעי של תנועת החסידות. רבן של רדיחוב, קוזובה, הולושיץ, ונארול. תלמידם של רבי שלמה מלוצק והחוזה מלובלין. בנו רבי אברהם כיהן אחריו בנארול.

בשנת 1904 הופצה עלילת דם נגד יהודי העיירה, ובשנת 1907 נרצחה משפחה יהודית בסביבת העיירה. באפריל 1918 נערך פוגרום ביהודי העיירה בידי איכרי הסביבה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 734 יהודים, מתוך 1,817 תושבים, והתקיימה בה פעילות ציונית.

ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד ורצח אקראיים בקרב יהודיה. בהמשך, הוטל על יהודי העיירה סכום כופר גבוה, והם נצטוו לבצע עבודות כפייה. עד סוף חודש ספטמבר גורשו כל יהודי העיירה לעבר תחום הכיבוש הסובייטי הסמוך, ורובם הגיעו לראווה רוסקה. משם הוגלו חלק מהיהודים לעומק ברית המועצות, וכך ניצלו כ-100 מהם.

=== אישים ותנועות ===
* חסידות נארול והרב חיים מאיר יחיאל שפירא (ריינמאן) 
* הרב משה ירמיה הכהן מכונה נארול על שם רבנותו בעיר עד גזירות ת"ח ות"ט באחרית ימיו, אז נמלט לעיר מץ בצרפת ומונה לאב בית דין. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1238 נארול] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
אופנה בהודו

בד סארי ממשי
הודו היא מדינה מתפתחת בתעשיית האופנה, עם מסורת עיצוב בגדים עתיקה. למרות שקומץ של מעצבים היה קיים לפני שנות ה-80, בשנות ה-80 המאוחרות ובשנות ה-90 התקיים פרץ של צמיחה בתחום. זו הייתה תוצאה של הגדלת החשיפה לאופנה העולמית, והשגשוג הכלכלי לאחר הליברליזציה הכלכלית בכלכלה ההודית בשנת 1990. בעשורים הבאים התבססה היטב האופנה כתעשייה, ברחבי הודו.

== היסטוריה ==

=== לאחר העצמאות: תחיית האתניות ואופנת בוליווד ===
בעקבות העצמאות התקיימה התמקדות על התחיה של הטקסטיל המסורתי, והובלת העיצובים לעבר עלייה של "אופנה אתנית".
ההיסטוריה של הבגדים בהודו, שתחילתה בעת העתיקה, עדיין אופנתית בתעשייה החדשה, כפי שהיו הבגדים ההודים המסורתיים עם וריאציות אזוריות, אם זה סארי, צ'ולי או דוטי, שנשארו פופולריים בעשורים הראשונים שלאחר עצמאות הודו. צורה נפוצה של האופנה ההודית מקורה מהתרבות המערבית. האופנה כוללת סדרת נצנצים וחוטי זהב על מנת למשוך לקוחות ולהחיל הצהרה לקהילת האופנה ההודית. סימן מסחרי מפורסם מהאופנה ההודית הוא רקמה, אומנות התפירה של דפוסי חוט שונים. דרך מסוימת לכלול את המראה המסורתי ובאותו הזמן ליצור הצהרה אופנתית חדשה כוללת רקמה ושימוש בשמלות, חצאיות, חולצות, מכנסיים ושונות, על מנת להראות את השפעת התרבות המערבית וגם לכלול את המסורת ההודית. כחלק מתנועת תחייה גדולה בתעשיית הטקסטיל בהודו, הדפסות המומחים מעצבי הטקסטיל המבוסס בכלכלותה, התחילו לעבוד על החייאת טכניקות הדפס היד המסורתיות בבנגל, והפכו אותן לחלק מתעשיית האופנה. 

מגמת האופנה המוקדמת הייתה בוליווד, שם מעצבי תלבושות החלו לנסות עם האופנה בסרטים ב-1960. התחילו לעבוד על תלבושות במהלך העשור, והמשיכו להציג תלבושות מגוונות במשך שנות השבעים. עם זאת, בעשורים האחרונים, עם העלייה בחשיפה למערב, בשנות ה-2000, בוליווד ממשיכה להשפיע על האופנה בקרב הודים שאינם חיים במדינה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הודו: כלכלה
הודו
גואטה

גואטה הוא שם משפחה יהודי-ספרדי. מקור השם הוא העיירה הואטה (Huete) שבקסטיליה, שבה הייתה קהילה יהודית משגשגת במאה ה-13. אפשרות נוספת היא שבט לובי בשם "גואדה" שישב באזור העיר גריאן שבמערב לוב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
יאניק גרהארדט

יאניק גרהארדט (בגרמנית: Yannick Gerhardt, נולד ב-13 במרץ 1994 בוורסלן שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני, המשחק כקשר בוולפסבורג מהבונדסליגה.

==קריירת מועדונים==
גרהארדט גדל במועדוני הנוער של קרויצאו ופ.צ. קלן. בעונת 2012/13 החל גרהארדט לשחק בקבוצת המילואים של פ.צ. קלן, וכבר אז נחשב ככישרון גדול, דבר שהתבטא בזכייתו של גרהארדט במדליית כסף במסגרת פרס מדליית פריץ ואלטר לכישרונות צעירים. בעונת 2013/14 ערך את הופעת הבכורה המקצוענית שלו במדי הקבוצה הבכירה של פ.צ. קלן, במשחק הבונדסליגה השנייה מול דינמו דרזדן. גרהארדט היה שותף מלא להעפלתה של קלן לבונדסליגה מהמקום הראשון, עם סיום עונת בכורתו 2013/14. בעונת 2014/15 סיים גרהארדט עם קלן במקום ה-12 בבונדסליגה, כאשר ערך 16 הופעות. בעונת 2015/16 הפך גרהארדט לשחקן הרכב קבוע בקלן, וסיים עם הקבוצה במקום התשיעי בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בקישור עם מרסל ריסה, מתיאס להמן, לאונרדו ביטנקורט וקווין פוגט.

ב-27 במאי 2016 חתם גרהארדט בוולפסבורג מהבונדסליגה, שם הוא משתף פעולה בקישור עם דניאל קליגיורי, מקסימיליאן ארנולד, יוליאן דראקסלר, לואיז גוסטבו ויאקוב בלשצ'יקובסקי. את הופעת הבכורה בקבוצה במסגרת הבונדסליגה ערך גרהארדט במחזור הראשון של עונת 2016/17, בניצחון 0–2 על אאוגסבורג.

==קריירה בינלאומית==
בנובמבר 2016 נבחר גרהארדט על ידי מאמן נבחרת גרמניה יואכים לב לאייש את הסגל הגרמני למשחק מוקדמות מונדיאל 2018 מול נבחרת סן מרינו ולמשחק הידידות מול נבחרת איטליה. גרהארדט לא שותף מול סן מרינו, אך פתח בהרכב ורשם הופעת בכורה במדים הלאומיים במשחק מול נבחרת איטליה, שהסתיים בתיקו 0-0.

==תארים==
;פ.צ. קלן:
* אליפות הבונדסליגה השנייה: 2013/14

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1994
פיקוד המזרח (הודו)

פיקוד המזרח (בהינדית: पूर्वी कमान ইস্টার্ন কমান্ড) הוא אחד משבעת הפיקודים המבצעיים של צבא הודו. בסיס הפיקוד נמצא בקולקטה, ומפקדו הנוכחי הוא לוטננט גנרל .

==היסטוריה==
ב-1 באפריל 1895, הוקם צבא הודו הבריטית. המבנה הראשוני של הצבא הורכב מארבעה "פיקודים" כל אחד מהם תחת קצין המחזיק בדרגת לוטננט גנרל. ארבעת הפיקודים הראשונים היו: פיקוד בומביי, פיקוד מדראס, פיקוד בנגל, ופיקוד פונג'אב. בשנת 1908 פורקו הפיקודים והוחלפו בשתי ארמיות: ארמיית הצפון וארמיית הדרום. בשנת 1920 הוחלט לחזור להסדר הקודם ובמקום הארמיות הוקמו שוב ארבעה פיקודים פיקוד הדרום, פיקוד הצפון, פיקוד המזרח ופיקוד המערב.

החלוקה המשיכה גם לאחר עצמאות הודו והקמת צבא הודו. הבסיס הראשון של פיקוד המזרח היה בלאקנאו. הפיקוד הועבר לקולקטה במהלך מלחמת הודו–סין. הפיקוד התבלט במהלך מלחמת הודו–פקיסטן השלישית (1971). בתקופה זו כיהן הגנרל היהודי ג'ייקוב פרג' רפאל ג'ייקוב כראש המטה של הפיקוד. אז ניצחו כוחות פיקוד המזרח ההודיים את צבא פקיסטן והביאו לקריסתו.

==מפקדים==
מפקדי הפיקוד לפני עצמאות הודו, היו כולם בריטים. להלן רשימה:
* גנרל הבלוק הודסון (נובמבר 1920 – פברואר 1924)
* גנרל ג'ורג' בארו (פברואר 1924 – אפריל 1928)
* גנרל ג'ון שאה (אפריל 1928 – אפריל 1932)
* גנרל נורמן מקמילן (אפריל 1932 – אפריל 1936)
* גנרל דגלאס באריד (אפריל 1936 – אפריל 1940)
* לוטננט גנרל צ'ארלס ברואד (אפריל 1940 – יולי 1942)
* לוטננט גנרל נואל אירווין (יולי 1942 – מאי 1943)
* גנרל ג'ורג' ג'יפרד (מאי 1943 – אוקטובר 1943)
* גנרל מוזלי מיאנה (אוקטובר 1943 – דצמבר 1944)
* גנרל ריצ'רד אוקונור (דצמבר 1944 – אוקטובר 1945)
* לוטננט גנרל ארתור סמית (אוקטובר 1945 – ינואר 1946)
* לוטננט גנרל פרנסיס טוקר (ינואר 1946 – 1947)

==הערות שוליים==

קטגוריה:הודו: צבא וביטחון
פה דה טרואה

אלזה ויל, פייר ולדימירוב ואליזבטה גרדט ב-Paquita pas de trois, סנקט פטרבורג, 1909
בבלט, פָּה דֶה טְרוּאָה (בצרפתית: Pas de trois – צעד [ריקוד] לשלושה) הוא ריקוד המיועד לשלושה רקדנים.

=== חלקי הפה דה טרואה ===
הפה דה טרואה מורכב בדרך כלל מחמישה חלקים:
# Entrée (הקדמה) - כניסת הרקדנים לבמה וריקוד פתיחה משותף.
# וריאציה ראשונה - קטע סולו לרקדן הראשון.
# וריאציה שנייה - קטע סולו לרקדן השני.
# וריאציה שלישית - קטע סולו לרקדן השלישי.
# Coda (חתימה) - החלק החותם של המערך, מבוצע על ידי שלושת הרקדנים. בדרך כלל מורכב מלחן במקצב מהיר ובעל אופי מרהיב ווירטואוזי.

=== מריוס פטיפה ===
רוב ריקודי הפה דה טרואה ברפרטואר הבלט הקלאסי הם חלקים מיצירות של הכוריאוגרף הגדול מריוס פטיפה. אף שפטיפה יצר פה דה טרואה רבים במהלך הקריירה שלו ברוסיה, קרוב ל-150 יצירות, רק שלושה מהם נשמרו:
* Pas de trois des Odalisques מהבלט המפורסם שהקים לתחייה "Le Corsaire" (לחן: אדולף אדם וצ'זרה פוני, ריקוד לשלוש רקדניות).
* Paquita Pas de trois מהבלט שחידש בשנת 1881 "Paquita" (לחן: לודוויג מינקוס ואדוארד דלדווז, ריקוד לשתי רקדניות ורקדן).
* הפה דה טרואה לגרסה שלו לאגם הברבורים משנת 1895 (לחן: פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, ריקוד לשתי רקדניות ורקדן).

בדרך כלל, בחלק ה-Entrée ביצירותיו של פטיפה, הרקדן שיופיע בווריאציה הראשונה ירקוד רק בכשלושה רבעים מהפתיח, לטובת מנוחה והכנה לסולו שלפניו.

==ראו גם==
* פה דה דה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בלט
איבר פוסום

איבר פוסום (בנורווגית: Iver Fossum; נולד ב-15 ביולי 1996 בדראמן שבנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אולבורג בולדספילקלאב ובנבחרת נורווגיה.

== קריירת מועדונים ==
=== סטרומסגודסט ===
פוסום נולד בדראמן שבנורווגיה. הוא גדל במחלקת הנוער של סטרומסגודסט, קבוצת הכדורגל המקומית. ב-28 באפריל 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשעלה כמחליף בדקה ה-71 בניצחון הליגה 2-1 על מולדה. עונת בליגת העל הנורווגית הייתה עונת הפריצה של פוסום, בה פילס את דרכו להרכב הראשון ופתח בהרכב ב-26 משחקים מתוך 30. ב-4 במאי 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 2-0 נגד בודה/גלימט במחזור השביעי בליגה. בעונת היה המבקיע המצטיין של קבוצתו, שסיימה במקום השני בליגה, כשהבקיע 10 שערים ב-30 הופעות.

=== הנובר 96 ===
ב-23 בדצמבר 2015 חתם פוסום על חוזה ל-4 וחצי שנים בהנובר 96, בעסקה ששווייה 20 מיליון כתר נורווגי.

=== אולבורג ===
בקיץ 2019, לאחר שירד ליגה עם הנובר 96, חתם פוסום באולבורג בולדספילקלאב מליגת העל הדנית.

== תארים ==
=== כשחקן ===
==== סטרומסגודסט ====
* אליפות נורווגיה (1): 2013

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים נורווגים
קטגוריה:קשרי כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלני סטרומסגודסט
קטגוריה:כדורגלני הנובר 96
קטגוריה:כדורגלני אולבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת נורווגיה
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1996
אפרסק מלבה

אפרסק מֶלבָּה הוא מנת קינוח ידועה המכילה אפרסקים, גלידת וניל ומחית פטל. המנה נוצרה בשנת 1892 או 1893 על ידי השף הצרפתי אוגוסט אסקופייה במלון סבוי בלונדון לכבודה של זמרת הסופרן האוסטרלית נלי מלבה, ונקראה על שמה.
== היסטוריה ==
בשנת 1892 הופיעה מלבה בהפקת האופרה לוהנגרין מאת ריכרד וגנר בקובנט גארדן. הדוכס מאורלאן ערך ארוחת ערב ערב לכבודה במלון סבוי. לכבוד האירוע יצר אסקופייה את הקינוח החדש והציג אותו על גבי פסל קרח של ברבור, המופיע במסגרת האופרה. האפרסקים הונחו בקערה בין כנפי הברבור על מצע של גלידת וניל וקושטו בצמר גפן מתוק.

בשנת 1900 יצר אסקופייה גרסה חדשה של הקינוח לכבוד פתיחתו של מלון קרלטון בלונדון, שבו הוא שימש שף ראשי. הוא הוציא מהמנה את פסל הברבור וקישט את האפרסקים במחית פטל.

גרסאות אחרות של המנה מכילות אגסים, משמשים או תותים במקום אפרסקים ו/או רוטב פטל או ג'לי בטעם דומדמניות במקום מחית הפטל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.pbs.org/food/the-history-kitchen/opera-escoffier-and-peaches-the-story-behind-the-peach-melba/ כתבה על ההיסטוריה של המנה], באתר PBS

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
אליהו אלן לוין

אליהו אלן לוין (באנגלית: Allen Levine; 1932 – 24 בינואר 2016) היה רב רפורמי קנדי-ישראלי, מחלוצי המאבק לשוויון זכויות לשחורים בארצות הברית וממייסדי קיבוץ יהל.

==קורות חייו==
אליהו אלן לוין נולד במונטריאול שבקנדה. ב-1956, במהלך ביקור בישראל, הכיר את סוזן מארש, נערה יהודייה שעלתה ממרוקו עם משפחתה. השניים התחתנו וקבעו את ביתם בארצות הברית. לוין הוסמך לרבנות מטעם היהדות הרפורמית וכיהן כמנהיג הקהילה היהודית ברדפורד ולאחר מכן בקהילת רוצ'סטר שבניו יורק. ב-1961 החל להשתתף במאבק כנגד אפליה גזעית, מאבק שהחל לצבור תאוצה באותן שנים. נכלל ברשימה של 400 המנהיגים שלחמו למען זכויות האזרח בארצות הברית.

בשנת 1971 עלה לישראל ופעל להקמתו של קיבוץ יהל, הקיבוץ הרפורמי הראשון בישראל, שהוקם ב-1976. בהקמת קיבוץ יהל שיתף פעולה עם הרב חיים סקירבל ועם איש החינוך גדעון אלעד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אושי דרמן, [https://www.anumuseum.org.il/he/בלוג-בית-התפוצות/תיקון-עולם-סיפורו-של-הרב-שהתגייס-למאבק/ סיפורו של הרב שהתגייס למאבק לשוויון גזעי בארצות הברית], בלוג בית התפוצות, יוני 2020

קטגוריה:רבנים רפורמים
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי קנדה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
מכון ירושלים לדיינות

מכון ירושלים לדיינות הוא ארגון המאגד מספר פעילויות ומוסדות ביניהן כולל אברכים "אוהל יוסף", בית דין לממונות "נתיבות חיים" בהכוונת הרב נפתלי נוסבוים, "בית הוראה" עבור המעוניינים להיוועץ בעניינים הלכתיים, תפעול אתר "דין", מכון מחקר תורני, ועוד. בראש המכון עומדים הרב יוסף פליישמן, אב בית דין "נתיבות חיים", והרב אשר פלג, המכהן גם כדיין.

כולל האברכים ממוקם צמוד לבית הדין, על מנת להכשיר את האברכים הלומדים בו להוראה, כחלק מפעילות זו, אברכים מהכולל משתתפים בחלק מהדיונים כשימוש והנחשבים שביניהם אף יושבים כדיינים בהרכבים השונים.

משרדי המכון נמצאים בירושלים אך למכון שלוחות נוספות כמו הכולל לדיינות שבקריית יערים.

המכון גם מוציא לאור ספרי הלכה, מהמפורסמים שבהם היא סדרת הספרים "עומקא דדינא". וכן עלון בשם "עלון המשפט" שבו נידונים נושאים שונים בחושן משפט.

== אתר דין ==

באתר "דין", רבני האתר מספקים מענה הלכתי לכל דורש, במגוון שפות, בכל תחומי ההלכה: דיני ממונות, הלכות אישות, כשרות המזון, שמירת שבת, שימוש במכשירים ואביזרים טכנולוגיים ועוד. השאלות ממוינות לפי נושאים, ונשלחות לרבנים המומחים בתחומן. כאשר נשלחות למערכת האתר שאלות מורכבות ביותר הדורשות מאמץ מחקרי מרוכז, רבני האתר נועצים בפוסקים חשובים ומדענים רלוונטיים, ומפרסמים את התשובות עם ריכוז של עיון הלכתי, ועם הפניות למקורות השונים, עבור ציבור הקוראים.

השאלות והתשובות נאספות באתר, וכך נרקם מאגר הלכתי, המכיל עשרות אלפי תשובות הלכתיות. 

בנוסף האתר מכיל מאגר פרסומי מאמרים הלכתיים מקיפים בנושאי אקטואליה שונים. 

באתר ניתן להוריד קבצים של חוזים והסכמים שונים שנערכו כדי להתאימם לכללי ההלכה היהודית (עם הקפדה מדוקדקת על דיני ריבית וכיוצא באלו). בין המסמכים ניתן למצוא: שטר היתר עסקה, צוואה הלכתית וצוואה של שני שותפים לחלוקה מחיים, הסכם שכירות, הסכם שותפות תיווך ושטר הלוואה עם ערב קבלן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי יהדות ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט חרדיים
ירושלים לדיינות
ירושלים לדיינות
Car Radio

Car Radio הוא סינגל מסוגת הרוק האלקטרוני,<ref></ref> שנכתב על ידי חברי הלהקה האמריקאית Twenty One Pilots. השיר הופיע בפעם הראשונה באלבום השני שלה, Regional at Best, ולאחר מכן הקליטה אותו מחדש. ההקלטה המחודשת הופיעה באלבומה השלישי Vessel. השיר קיבל את תואר הפלטינה הכפולה בארצות הברית על ידי ה-RIAA.

ההבדל בין שתי הגרסאות של השיר הוא בהקלטה הקולית שלו והצלילים השונים.

== רשימת השמעה ==
=== הורדה דיגיטלית ===
{| class="wikitable"
|-
! מספר !! שם !! אורך
|-
| 1. || "Car Radio" || 4:27
|}

== מיקומי שיא ==
=== מצעדים שבועיים ===
{| class="wikitable sortable"
|-
! מצעדים ודירוגים (2014) !! מיקומי שיא
|-
| מצעד השירים מתחת להוט 100 || 15
|-
| מצעד שירי הרוק || 20
|-
| מצעד שירי הרוק הדיגיטליים 
| 21
|-
| מצעד הרוק איירפליי || 42
|-
| מצעד השירים האלטרנטיביים || 28
|}

=== מצעדי סוף שנה ===
{| class="wikitable"
|-
! מצעדי סוף שנה (2014) !! מיקומי שיא
|-
| מצעד שירי הרוק || 74
|}

== היסטורית הוצאות ==
{| class="wikitable"
|-
! מדינה !! תאריך יציאה !! פורמט !! חברת תקליטים
|-
! עולם 
| 18 במרץ 2014 || הורדה דיגיטלית • סטרימינג||Fueled by Ramen
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.metrolyrics.com/car-radio-lyrics-twenty-one-pilots.html המילים לשיר באתר MetroLyrics]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:שירי Twenty One Pilots
Brothers in Arms: Hell's Highway

Brothers in Arms: Hell's Highway הוא משחק ירי בגוף ראשון שפותח על ידי Gearbox Software והופץ על ידי Ubisoft לפלטפורמות ה-Microsoft Windows, Xbox 360 וה-PlayStation 3. הוא מספר על חייל מהדיוויזיה המוטסת ה-101. במשחק זה מופיע שוב דמות שהייתה במשחק קודם בסדרה.

== משחקיות ==
כאשר במשחק מועברת פקודה, השחקן משתמש בסימני יד בסגנון מלחמת העולם השנייה לחוליה שלו, פעולה זו הייתה גם במשחקים הקודמים במשחקי Brothers in Arms, לשחקן גם יש אפשרות לקחת מחסה מאחורי אובייקטים ולירות בתצוגת גוף שלישי שדבר זה הוא חלק בלתי נפרד מאסטרטגית המשחק.

המשחק כולל דברים חדשים, הכולל מבחר של יחידות מיוחדות חדשות, ישנן קבוצות מקלעים ובזוקות. מערכת חיים חדשה המחליפה את מערכת החיים הנוקשה שנותנת כמות חיים מסוימת לכל משימה שנראתה במשחקי Brothers in Arms הקודמים. עם מערכת זו, מסך השחקן מתחיל להפוך לאדום כאשר השחקן חושף את עצמו מהמחסה וחוזר להיות רגיל כאשר הוא חוזר למחסה, אי לקיחת המחסה תגרום לכך שהשחקן ימות מירי. ה"מיני מאפ" במשחק התחדש והפך ליעיל ומדויק יותר.

אחד מהדברים החדשים שהמשחק כולל הוא דבר הנקרא 'Action Cam'. כאשר השחקן פוגע בירייה מדויקת לראש, מבצע הריגה עם רימון יד או נותן פקודה לירי עם בזוקה על אויב, המשחק יתרכז ברגע ההריגה ותעשה הכל בהילוך איטי ותראה את מוות האויבים.

== שחרור ==
המשחק שוחרר באופן רשמי לפלטפורמות ה-Xbox 360 וה-PlayStation 3 בתאריך ה-23 בספטמבר 2008 בצפון אמריקה, אך היה בחנויות כבר ב-20 בספטמבר 2008. גרסת ה-PC שוחררה שבועיים לאחר מכן בתאריך ה-7 באוקטובר 2008. המשחק היה זמין בסטים בתאריך ה-8 באוקטובר 2008.

Gearbox Software הודיעו על מהדורה מוגבלת של המשחק שהכילה בובה של דמות המשחק 'Sergeant Matt Baker' יחד עם 13 אביזרים, קופסה אשר מחזיקה את הדמות ואת אביזריו, קומיקס של 32 על המשחק, מפה צבעונית של 'Operation Market Garden', אריזה מיוחדת ועוד 2 דמויות משחק למולטיפלייר.

== ביקורת ==
{| class="wikitable mw-collapsible" style="float: left; font-size:90%;"
! colspan="2" | ציונים
|-
! colspan="2" style="background:#ccc;" | ציונים כללים
|-
! style="background:#B0C4DE;" | אתר
! style="background:#B0C4DE;" | ציון
|-
| GameRankings || (PC) 77.25% (X360) 77.19% (PS3) 76.21%
|-
| Metacritic || (PC) 79/100 (X360) 76/100 (PS3) 76/100
|-
! colspan="2" style="background:#ccc;" | ציוני סקירה
|-
! style="background:#B0C4DE;" | אתר
! style="background:#B0C4DE;" | ציון
|-
| Edge || 6/10
|-
| Eurogamer || 7/10
|-
| Game Informer || 7.75/10
|-
| GamePro || 
|-
| Game Revolution || +C
|-
| GameSpot || 8.5/10
|-
| GameSpy || 
|-
| GameTrailers || 8.3/10
|-
| GameZone || (PC) 8/10 (X360) 8.2/10 (PS3) 8/10
|-
| Giant Bomb || 
|-
| IGN || (PC) 7.9/10 (X360 & PS3 US) 7.6/10 (PS3 AUS) 7/10
|-
| OXM || 9/10
|-
| PC Gamer US || 93%
|-
| PSM || 
|}

Brothers in Arms: Hell's Highway קיבל ביקורות חיוביות, המשחק צבר באתרים GameRankings ו-Metacritic לגרסת ה-PC ציון של 77.25% ו-79/100, לגרסת ה-X360 77.19% ו-76/100 ולגרסת ה-PS3 76.21% ו-76/100.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.mobygames.com/game/brothers-in-arms-hells-highway המשחק באתר MobyGames] 
* 

קטגוריה:Brothers in Arms
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2008
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי Xbox 360
אוואנדו

אוֹוַנְדוֹ (בצרפתית: Owando) היא עיר במרכז הרפובליקה של קונגו, המשמשת בירת מחוז קובט.

באוואנדו כ-20,000 תושבים והיא ממוקמת על הגדה הדרומית של נהר מאמבילי (Mambili).

העיר נמצאת 425 ק"מ מצפון לבירה ברזוויל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1903
הרברט ארהרדט

הרברט ארהרדט (בגרמנית: Herbert Erhardt; 6 ביולי 1930 – 3 ביולי 2010 בפירט שבגרמניה) היה כדורגלן גרמני ששיחק בגרויטר פירט, בבאיירן מינכן ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת הבלם.

==קריירת מועדונים==
ארהרדט העביר את רוב הקריירה שלו במועדון הבווארי גרויטר פירט, והעביר במועדון 14 שנים, לפני הקמת הבונדסליגה. בשנת 1962 חתם ארהרדט בבאיירן מינכן, שם שיחק שנתיים עד לפרישתו בשנת 1964. ארהרדט שיחק בכל עמדות ההגנה ובקישור האחורי, והצטיין בכולן.

==קריירה בינלאומית==
לארהרדט 50 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן הבקיע שער אחד. ארהרדט ייצג את גרמניה המערבית בשלושה מונדיאלים. במונדיאל 1954 היה חלק מהסגל של גרמניה המערבית שזכה בטורניר לאחר ניצחון 2–3 במשחק הגמר על נבחרת הונגריה, אך לא שיחק כלל במונדיאל זה. מאמנו ספ הרברגר תכנן להפתיע ולהשתמש בו במשחק הגמר במקום ורנר קולמאייר, אך זנח את הרעיון ונשאר עם הרכב זהה להרכב שפתח בחצי הגמר מול נבחרת אוסטריה. במונדיאל 1958 הפך ארהרדט לשחקן משמעותי הרבה יותר, אך ספג תשעה שערים במצטבר בחצי הגמר בהפסד 1–3 לנבחרת שוודיה ובמשחק על המקום השלישי בהפסד 3–6 לנבחרת צרפת. במונדיאל 1962 ארהרדט שוב היה בסגל של גרמניה המערבית, אך הנבחרת הודחה ברבע הגמר מול נבחרת יוגוסלביה לאחר הפסד 0–1. לאחר מונדיאל 1962, ארהרדט לא שיחק עוד בנבחרת. בין השנים 1959 ל-1962 שימש ארהרדט כקפטן הנבחרת, תפקיד בו החליף את הלמוט ראן. לאחר פרישתו של ארהרדט מהנבחרת, מונה במקומו האנס שפר לקפטן.

==קריירת אימון==
לאחר פרישתו עסק ארהרדט באימון כדורגל, ואימן בעיקר בקבוצות חובבים, והיו לו גם שתי תקופות קצרות בהן אימן את אאוגסבורג.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני גרויטר פירט
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1954
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1958
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני אאוגסבורג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1930
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2010
אטיין דמרטו

אטיין דמרטו (בצרפתית: Étienne Desmarteau; 4 בפברואר 1873 - 29 באוקטובר 1905) היה אתלט קנדי, אלוף זריקת משקולות באולימפיאדת סנט לואיס (1904).

== חייו ==
דמרטו נולד בבוצ'רוויל, קוויבק, והיה חבר מועדון האתלטיקה במונטריאול, והיה אחד המתמודדים המובילים בזריקת משקולות במשקל של 25.4 קילוגרם (56 ליברות), שכיום כבר אינה ספורט אולימפי. ב-1902 הוא הביס את ג'ון פלנגן, שובר שיא העולם, וזכה באליפות הAAU האמריקאית.

כדי להתחרות באולימפיאדה, דמרטו, שהיה שוטר במשטרת מונטריאול, נאלץ לבקש אישור היעדרות מעבודה על מנת שיוכל לטוס לסנט לואיס, אך הממונה עליו סירב לאשר לו. למרות זאת הוא החליט לטוס, דבר שגרם לפיטוריו. באולימפיאדה זריקתו הראשונה הייתה למרחק של 10.46 מטרים (34 רגל ו4 אינצ'ים), רגל יותר מפלנגן שזרק (רק) 10.16 מטר.

דמרטו זכה לקבלת פנים של גיבור כשחזר למונטריאול כמנצח, והוחזר לתפקידו כשוטר. שנה לאחר מכן הוא מת, ככל הנראה כתוצאה מטיפואיד.

מחוז עירוני (district), פארק וזירת ספורט במונטריאול נקראו על שמו. מרכז אטיין דמרטו שימש למשחקי כדורסל באולימפיאדת מונטריאול (1976). המחוז העירוני דה-אטיין דמרטו הוא חלק מרובע הרוזמונט-לה פטיט-פטרי . 

יש הטוענים כי ניצחונו של דמרטו הוא האליפות האולימפית הראשונה בה ניצח קנדי. אולם האלוף ג'ורג' אורטון מאולימפיאדת פריז (1900), שאמנם רץ עבור אוניברסיטה אמריקאית, היה גם הוא קנדי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופים אולימפיים מקנדה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סנט לואיס (1904)
קטגוריה:אתלטים אולימפיים קנדים
קטגוריה:ילידי 1873

קטגוריה:נפטרים ב-1905