OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק

קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (בגרמנית: Friedrich Wilhelm von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Bec; 10 באוגוסט 1727 – 12 בספטמבר 1759), היה נסיך גרמני וסבא רבא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.

==ביוגרפיה==
קרל אנטון אוגוסט נולד ב-10 באוגוסט 1727 במרבורג, לפטר אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ולסופיה, רוזנת הסן-פיליפסטאל, בתם של פיליפ, רוזן הסן-פיליפסטאל וקתרינה אמליה מזולמס-לאובאך.

ב-30 במאי 1754 התחתן קרל אנטון אוגוסט עם שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין, בתם של אלברכט כריסטוף, רוזן העיר דוהנה-שלודיין וסופיה הנרייטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ממנה נולד לו בן אחד:
* פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1757–1816)

ב-12 בספטמבר 1759 נהרג קרל אנטון אוגוסט במהלך קרב קונרסדורף, ובשל כך לאחר מיתת אביו בשנת 1775 ירש בנו פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק את הדוכסות.

==אילן יוחסין==

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1725
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1759
אורן פפיסמדוב

אורן פפיסמדוב (נולד ב-8 במרץ 1990) הוא שחקן וזמר ישראלי.

==ביוגרפיה==
פפיסמדוב נולד, גדל והתחנך באשדוד, בן להורים יוצאי גאורגיה. בנעוריו למד במגמת הדרמה והתיאטרון בתיכון מקיף ד' בעיר מגוריו. לאחר שירותו הצבאי בצה"ל למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב שם למד בין השנים 2013–2016.

במסגרת לימודיו ב"ניסן נתיב", שיחק בין היתר במחזות קליניקה את דמותו של תומאס, במחזה חלום את דמות האב, באורזי מזוודות של חנוך לוין את דמותו של מוניה גלובצ'יק ובהם יורים גם בסוסים את התפקיד ראשי: רוקי.

בתיאטרון, שיחק בתיאטרון הבימה במחזות מה עושים עם ג'ני שם גילם את פלויד ובמחזה "1984", על פי ספרו האייקוני של ג'ורג' אורוול, שיצר את המושג "האח הגדול", שם גילם את צ'רניגטון.

הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בשנת 2016, בעונתה הראשונה של סדרת הדרמה הקומית "תאג"ד " ששודרה ב-Yes Action למנויי yes, שם שיחק בתפקיד טטרו החובש.

בנובמבר 2016 בעקבות הופעתו בסדרה תאג"ד זכה בפרס אשדוד בתחום האומן הצעיר והמבטיח.

ב-2017 גילם בעונתה השנייה של הסדרה "האחיות המוצלחות שלי", את אהרוני ב-yes. באותה השנה הצטלם בנוסף לסרט הקולנוע "הסוסיתא של הרצל", אשר יצא לאקרנים בסוף שנת 2019. שם גילם את דמותו של יולי, ולמען התפקיד למד גם לדבר קווקזית.

ביוני 2020 חזר לגלם את טטרו החובש בעונתה השנייה של הסדרה תאג"ד ב yes, ובאותו הזמן הצטלם לעונתה השנייה של סדרת הטלוויזיה הסאטירית שב"ס, מועמדת פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, שמשודרת ב-כאן 11.

לאורן יש גם שירים שכתב והלחין - "חופשי" ו"להעלים את העולם".

פפיסמדוב כתב והלחין ביחד עם רותם כ"ץ ורועי כהן את השיר "קונקשן לליבך" שהיה שירו של בן לולו (אור אדרי) בעונה השנייה של הסדרה תאג"ד.

בדצמבר 2022, שיחק פפיסמדוב בתפקיד הראשי בהצגה "מעבר לגבול" שכתבה היוצרת אילנית סוויסה ובבימויו של סיני פתר. המחזה זכה בפסטיבל "כאן ועכשיו" בתיאטרון הקאמרי בשנת 2021 בפרס המחזה הטוב ביותר. ההצגה עלתה בתיאטרון ברמוזה תחת אנסמבל "שובר גלים" והיא נחשבת להפקת התיאטרון המקצועית הראשונה שהועלתה במסגרת תיאטרון אשדודי. במהלך חודש יולי 2023 עלתה ההצגה גם באודיטוריום נעים לתרבות באשדוד, עיר הולדתו. 

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה !! כותר !! תפקיד !! הערות
|-
| 2019 ||הסוסיתא של הרצל|| יולי ||
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה !! כותר !! תפקיד !! הערות
|-
| 2016 || תאג"ד || טטרו ||
|-
| 2017 || האחיות המוצלחות שלי (עונה 2) || אהרוני ||
|-
| rowspan="2" |2020
|תאג"ד (עונה 2)
|טטרו
|
|-
|שב"ס (עונה 2)
|בני
|
|}

==חיים אישיים==
ב-26 בפברואר 2017 נישא פפיסמדוב למעיין בן יוסף לאחר שבע שנות זוגיות. לשניים שני בנים.

מתגורר עם משפחתו בהוד השרון.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי מקיף ד' (אשדוד)
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
קטגוריה:אשדוד: אישים
שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין

שרלוטה, רוזנת דוהנה-שלודיין (בגרמנית: Charlotte, Burggräfin und Gräfin zu Dohna-Schlodien; 3 ביולי 1738 – 21 באפריל 1785 או 1786), היה רוזנת גרמנית וסבתא רבתא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.

==ביוגרפיה==
שרלוטה נולדה ב-3 ביולי 1738 בקניגסברג, לאלברכט כריסטוף, רוזן העיר דוהנה-שלודיין ולסופיה הנרייטה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, בתם של פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ולואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג.

ב-30 במאי 1754 התחתנה שרלוטה עם בן דודה קרל אנטון אוגוסט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ממנו נולד לה בן אחד:
* פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק (1757–1816)

בשנת 1759 נהרג בעלה קרל אנטון אוגוסט במהלך קרב קונרסדורף, וב-21 במאי 1777 התחתנה שרלוטה עם פרידריך דטלב פון מולטקה, אך לא היו לה ילדים ממנו. ב-21 באפריל 1785 או 1786 מתה שרלוטה בוולדה, והיא בת 47/48 בלבד. הנין שלה הוא כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ודרכו היא אם קדמונית של רוב בתי המלוכה של אירופה.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:ילידות 1738
קטגוריה:נפטרות ב-1786
צילה אורליאן

מרת צילה סורוצקין באירוע משפחתי
צילה אורליאן (סורוצקין) (1912 - 1998) הייתה מחנכת ומורה בבית יעקב בפולין, מתלמידותיה של שרה שנירר. בשואה בהיותה באושוויץ הנהיגה קבוצה של בנות חרדיות ונודעה במנהיגותה ובאומץ לבה, עבדה כאחות במרפאה במחנה וניצלה את תפקידה להצלת יהודים. לאחר המלחמה עלתה לישראל והתגוררה בירושלים, נישאה לרב אלחנן סורוצקין והייתה מפקחת ראשית ומחנכת בחינוך העצמאי.

== ביוגרפיה ==
צילה נויגרשל-אורליאן למדה בבית יעקב הראשון שנוסד בקרקוב אצל שרה שנירר. היא נישאה לאברהם אורליאן אחיו של הרב יהודה לייב אורליאן מי שמונה לעמוד במקומה של שנירר לאחר פטירתה. לאחר שסיימה את לימודיה הייתה מורה בבית יעקב בעיר ביילסקו-ביאלה. הגיעה לאושוויץ ב-1942 בהיותה אחות מוסמכת, משכילה ודוברת גרמנית רהוטה מונתה להיות האחות הראשית במרפאות שונות באושוויץ, והצילה עשרות רבות של יהודים על ידי הערמות, זיופים ושקרים שונים לרופאים הנאצים. יחד איתה במרפאה הייתה גם תלמידתה טילי רינדר, כבת 18, בהירה ונאת מראה, שכונתה "המלאך הלבן" של אושוויץ.
כך כותבת עליה פרל בניש בספרה הרוח שגברה על הדרקון; 
במקרה מסוים עליו כותבת בניש, קבוצה של עשרים נשים נשלחו למוות על ידי מנגלה עצמו, והועברו לבלוק 25 שכונה "בלוק המתים", שם "המתינו" עד שיצטבר מספר נשים המצדיק את הפעלת התנורים, לאחר כיום צילה וטילי פעלו לשחרורן. לימים סיפרה אורליאן שניגשה לרופא הראשי אוברשארפיהרר ד"ר קליין, ואמרה לו כי חלה טעות והנשים האלה עומדות להחלים וכדאי לשחררן, ד"ר קליין סירב, אף שהפצירה בו שוב ושוב. לאחר מספר דקות היא ניגשה למזכירה של הד"ר ואמרה לה שהוא הורה לשחרר את כולן, המזכירה שראתה אותה משוחחת עם קליין חתמה על מכתבי השחרור. במקרה אחר הצילה את פסיה שרשבסקי שהמתינה למותה, לאחר שהפצירה ברופאה האסירה היהודייה ד"ר אנה לכתוב שהיא אחות לה זקוקה המרפאה.

עשר מתלמידותיה-חברותיה, שהגיעו ממחנה פלאשוב לאושוויץ נודעו בשם ה"צנרשאפט" (בעברית ה"עשיריה"). עשר הבנות היו בגילאים 16–24, תמכו זו בזו וכולן שרדו את השואה. לאחר המלחמה שהתה במחנה העקורים ברגן-בלזן והייתה בין מנהיגות הקבוצה שהזדהתה עם פועלי אגודת ישראל ושנקראה קבוצת חפץ חיים, ריכזה את קבוצות בית יעקב באזור הבריטי ושימשה כמורה בבית יעקב במחנה.<ref></ref>

עלתה לישראל ב-5.1947 ונישאה לרב אלחנן סורוצקין מראשי החינוך העצמאי בנו של הרב זלמן סורוצקין (לפני השואה היה רב בזלודק, שכל בשואה את אשתו ושני ילדיו הקטנים). מונתה למפקחת של החינוך העצמאי לבנות, בני הזוג התגוררו בירושלים, ולא היו להם ילדים.

==לקריאה נוספת==
* הרוח שגברה על הדרקון
* שאוני בלבכן

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז פלאשוב
קטגוריה:בית יעקב: אישים
קטגוריה:מחנכות בית יעקב
פסיה שרשבסקי

פסיה שרשבסקי (1918 – 2 בינואר 1956) הייתה ניצולת שואה חרדית. מהראשונות שהעידה על מה שהתרחש במחנות ההשמדה ונאומיה עוררו הדים ביישוב ובמדינה הצעירה. 

== ביוגרפיה ==
פסיה שרשבסקי (או שרשבסקה) נולדה בעיירה אוסטרולנקה בפולין. היא הייתה הבת הצעירה בבית אביה, אברהם יוסף נשלסקי, מחסידי גור. היא למדה תקופה קצרה בסמינר 'בית יעקב' בקרקוב והייתה פעילה בבנות אגודת ישראל בפולין. כשהייתה בת 17 החלה לשמש מורה ב'בית יעקב' בקינצן. אחותה, בתיה לאה הרשקוביץ, הייתה מתלמידותיה הבולטות של שרה שנירר, מייסדת בית יעקב, וממקימות בתי הספר של 'בית יעקב' בוורשה ובחלם. שתי אחיות נוספות ואח נספו בשואה. כשפרצה המלחמה הייתה פסיה נשואה למאיר שרשבסקי, תלמידו של הרב אלחנן וסרמן, בעלה היה מזכיר מועצת גדולי התורה בוורשה ולשניים נולד תינוק. היא גורשה לגטו ורשה ובהמשך לאושוויץ ולמיידנק. באושוויץ נגזר דינה למוות היא המתינה בבלוק 25 שכונה "בלוק המתים" הגרמנים העדיפו להמתין עד שיצטבר מספר נשים המצדיק את הפעלת התנורים, היא ניצלה על ידי המחנכת צילה אורליאן שהפצירה ברופאה האסירה היהודייה ד"ר אננה, והיא כתבה שהיא אחות והיא זקוקה לה במרפאה.

באושוויץ עבדה במכבסה, היא ניצלה את תפקידה זה כדי לעזור ולהקל על האסירים, בין השאר הסתירה וחיפתה על האדמו"ר משה יחיאל אלימלך רבינוביץ.

הייתה בצעדת המוות, ושוחררה בגרמניה. שם טיפלה במבוגרים ובילדים המעטים שניצלו, עברה לאיטליה בדרכה לישראל.

למרות היותה חרדית ובת 28 בלבד, נשאה נאום באספת עם שהתקיימה באולם הבימה בתל אביב מטעם מגבית התגייסות והצלה למען שארית הפליטה. בין הנוכחים היו ראשי המדינה יצחק בן-צבי משה שרת וגולדה מאיר. בנאומה התמקדה בחוויות הקשות במיוחד שנאלצו לספוג הנשים ובמיוחד הנשים הדתיות. בישראל שררה אי בהירות בנוגע לקורותיהם של היהודים במחנות ונאומה עורר הדים, גולדה מאיר חיבקה אותה בבכי לאחר הנאום ושרת שנאם אחריה התייחס אליה כ"אחותינו רוחמה". בהמשך נשאה נאומים נוספים ברחבי הארץ.

היא הכירה את החזון איש בתיווכו של מקורבו משה חיים אוקון. בשנת תש"ו הוקם מוסד לניצולות שואה חרדיות והחזון איש מינה אותה למנהלת, בעוד אחיותיו של החזון איש הרבניות מרים קנייבסקי וצביה גריינימן מסייעות לה. היא כונתה בפרסומים שונים באותה תקופה "אם הפליטות". היא כתבה מאמרים לעיתון אגודת ישראל שערים. נישאה בשנית לבחור מישיבת סלבודקה בשם חיים יאזין, בני הזוג לא הצליחו להביא ילדים לעולם.

פסיה הייתה חולנית, גופה היא חלש מהתלאות בשואה והיא עברה טיפולים רפואיים שונים בארצות הברית, נפטרה ב-1956. התקיימו אספות לזכה ובעיתונים הודפסו רשימות לזכרה.

כעבור עשור הוציא אחיינה יוסף יהודה הרשקוביץ בשנת 1968 את הספר "קרני האור במחשכי התופת", שמאגד רשימות שכתבה על אושוויץ, דברים שנשאה בעל פה בציבור ומאמרים עליה שפורסמו אחרי מותה.

==לקריאה נוספת==
* פרל בניש, הרוח שגברה על הדרקון.
* שרון גבע, אל האחות הלא ידועה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://sharon-geva.com/2013/09/חרדית-מבני-ברק-נוסעת-לקיבוץ-דגניה/ גיבורת השואה פסיה שרשבסקי: ניצחון הרוח] אתר קולך.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחנכות בית יעקב
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מיידנק
מאזדה MPV

מאזדה MPV (באנגלית: Mazda MPV) הוא מיניוואן מתוצרת קונצרן הרכב מאזדה אשר יוצר בין השנים 1988–2016. הדגם הורכב ביפן, טאיוואן, תאילנד, סינגפור ואינדונזיה.

=="מאזדה MPV"==

* ה "מאזדה MPV" היה הרכב הראשון של היצרנית מאזדה שהשתמש במנוע מבית פורד, על-גבי פלטפורמה שהתבססה על ה"מאזדה 626" 

*באירופה וארצות הברית דגם ה"מאזדה MPV" שווק בין השנים 1988-2006

* עד 2006 יוצרו יותר ממיליון יחידות, ביפן יוצרו 260,000 יחידות מדגמי הדור השני (1999-2006)

* דגמי "מאזדה MPV" יוצאו ל-הונג קונג

* מסוף שנת 2002 דגם ה "מאזדה MPV" שווק במדינת ישראל

* ראשי התיבות של השם "MPV" (באנגלית: "Multi Purpose Vehicle"

==דורות "מאזדה MPV"==
===דור ראשון - יוצר בין השנים 1988–1999 (LV)===
* 3 דלתות (3+1) (1988-1995)
* 4 דלתות (4+1) (1995-1998)
* הנעה אחורית 4x2
* הנעה כפולה 4x4
* ארץ ייצור: יפן, תאילנד, אינדונזיה וסינגפור

=== דור שני - יוצר בין השנים 1999–2006 (LW)===
* 4 דלתות (4+1 אחורית)
* הנעה קדמית 4x2
* הנעה כפולה 4x4
* צמיגים: 215/60
* ארץ ייצור: יפן, תאילנד, אינדונזיה וסינגפור

===דור שלישי - יוצר בין השנים 2006 - 2016 (LY)===
* 4 דלתות (4+1 אחורית)
* הנעה קדמית 4x2
* הנעה כפולה 4x4
* ארץ ייצור: יפן, תאילנד, אינדונזיה וסינגפור
* תאוצה בין 0-60 מייל (96.56 ק"מ) היא 5.6 שניות (מנוע 2,300 סמ"ק מגדש טורבו)
* בהונג קונג דגם ה"מאזדה MPV" קרוי "Mazda 8"

=="מאזדה MPV" שנת 2007 בישראל - מפרט חלקי==

* מנוע V6 צילינדרים, 2,997 סמ"ק המפיק 197 כ"ס ב-6,300 סל"ד
* הנעה קדמית
* תמסורת אוטומטית - 5 מהירויות
* אורך - 4,750 מ"מ, רוחב - 1,830 מ"מ, גובה - 1,755 מ"מ
* משקל עצמי - 1,695 ק"ג
* תאוצה 0-100 קמ"ש היא 12.2 שניות
* מהירות מרבית - 180 קמ"ש
* צריכת דלק משולבת - 7.7 ק"מ לליטר
* 7 מקומות ישיבה
* מערכות בטיחות: EBD, ESP
* 2 כריות אוויר
* עוגני כיסאות לילדים +
* מכל דלק - 75 ליטר
* נפח תא מטען - 294 ליטר (866 ליטר בקיפול כיסאות)
* חלונות חשמל
* נעילה מרכזית
* מראות חשמל
* בקרת שיוט אלקטרונית
* קיפול מושב אחורי 40/60
* קבוצת רישוי - 5
* מחיר - 203,200 ש"ח

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="90">
Mazda MPV 1990 Side View.jpg | "מאזדה MPV" - דור ראשון, שנת 1990 (תצורת 2 דלתות (2+1 אחורית)
1997 Mazda MPV 2.5 TD GLX (8878913258).jpg | "מאזדה MPV" - דור ראשון, שנת 1997 (תצורת 4 דלתות (4+1 אחורית)
1993-94 MPV.JPG | "מאזדה MPV" - דור ראשון
Mazda MPV V6 Motor.jpg| מנוע V6 "מאזדה MPV"
2002 Mazda MPV (5164912366).jpg | "מאזדה MPV" - דור שני, שנת 2002
2005 Mazda MPV interior.jpg | "מאזדה MPV" - דור שני, שנת 200, מבט לתא הנהג
Washauto mazda mpv.jpg | "מאזדה MPV" - דור שני
Mazda MPV rear 20080215.jpg | "מאזדה MPV" - דור שני
2006 Mazda MPV 01.jpg | "מאזדה MPV" - דור שלישי, שנת 2006
Mazda-MPV-3rd-rear.jpg | "מאזדה MPV" - דור שלישי
3rdMPVinterior.jpg | "מאזדה MPV" - דור שלישי, מבט לתא הנהג
MaZda-MPV.JPG | "מאזדה MPV" - דור שלישי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיניוואנים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1988
MPV
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באינדונזיה
ניתוח תוכן

ניתוח תוכן היא שיטת מחקר לניתוח של טקסטים במגוון פורמטים (טקסט כתוב, קול, תמונה, וידאו, דיגיטלי). שיטת ניתוח התוכן התפתחה במסגרת מדעי החברה האמפיריים והיא מגשרת בין הניתוח הכמותי הסטטיסטי לבין הבחינה האיכותנית של הפריטים הנבחנים. יש להבחין בין ניתוח תוכן לקיטלוג של טקסט, כאשר מטרתו של ניתוח התוכן היא להגיע למסקנות על-אודות דפוסים, קשרים או הבדלים בטקסטים הנבחנים. יתרונותיה של השיטה הם ביכולת לבחון באופן בלתי מתערב טקסטים בצורה המאפשרת את שחזור תהליך הניתוח ואת תיקונו במידת הצורך. חסרונותיה של השיטה מתמקדים במהימנותה, ביכולת המוגבלת להמיר טקסטים מסוימים למערכת מספרית תוך הסכמה רחבה ביחס להמרה זו.

== הגדרות לניתוח תוכן ==
מקורן של ההגדרות המקובלות כיום לניתוח תוכן באמצע המאה העשרים. אחת מההגדרות המוקדמות של ברלסון מתייחסת לניתוח תוכן כשיטה לתיאור אובייקטיבי, שיטתי וכמותי של תכנים תקשורתיים. הגדרה מאוחרת יותר של קריפנדורף מתייחסת לניתוח התוכן כשיטה מחקרית אשר נועדה להסקה תקפה ובת שחזור של טקסטים להקשרי השימוש שלהם.

== שלבים בניתוח תוכן ==
בדומה למערכי מחקר כמותיים אמפיריים אחרים, מבוצע הניתוח הטקסטואלי לאור שאלות והשערות ולאחר הגדרה של היחידות הנבחנות. יחידות של ניתוח תוכן הן מגוונות ויכולות לבחון רמות שונות של מרכיבים בטקסט: כתבות בעיתון, כותרות בעיתון, הודעות ברשתות חברתיות, תמונות באתרי אינטרנט, שלטי חוצות ועוד. לאחר הגדרת היחידות, מוגדרות הקטגוריות הבוחנות אותן (למשל: גודל בסמ"ר, צבע, נושא, מספר מילים חיוביות). הקטגוריות מופיעות בדף קידוד המכיל את האפשרויות השונות בכל אחת מהקטגוריות. דפי קידוד מכילים לעיתים גם הסברים, דוגמאות וכללי החלטה. באופן מסורתי בוצעו ניתוחי תוכן על ידי אנשים שהוכשרו ואומנו להמיר את הטקסטים באמצעות דף הקידוד למערכת מספרית (מקודדים/שופטים). אם הקטגוריות פשוטות וברורות אנו מצפים לרמת הסכמה גבוהה ביחס להמרת הטקסט למספרים. עם זאת, בשנים האחרונות מתרבות שיטות לניתוח תוכן הנעזרות באופן חלקי או מלא בתוכנות מחשב.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיטות מחקר במדעי החברה
חדר מצב (תוכנית טלוויזיה)

חדר מצב (עד ה-2 בנובמבר 2017 נקראה "חדר החדשות") הייתה תוכנית מקדימה למהדורת החדשות של ערוץ עשר, המסכמת את אירועי היום עם פרשני וכתבי חדשות עשר. התוכנית עלתה לשידור ב-1 בנובמבר 2017 עם חניכת אפיק 14 וירדה ב-12 בנובמבר 2017 בעקבות הפסקת אישור שידור התוכנית מצד הרשות השנייה.

== רקע לעליית התוכנית ==
בעקבות פיצול ערוץ 2 והמעבר לאפיק 14, בערוץ עשר רצו לקבל נתוני מדרוג גבוהים וניצלו את המצב שקשת ורשת לא יכולים לשדר מהדורת חדשות מוקדמת. ברשות השנייה, שהתנגדו בעבר לבקשת חדשות עשר להאריך את המהדורה, נתנו אישור לשידור התוכנית (שבהמשך פורסם שהיה מדובר באישור שבוקש כל יום). בערוץ רצו שהתוכנית תוגש על ידי מגישות המהדורה ואז תקבל הקשר ישיר למהדורה מה שיגרום לצופים להמשיך לצפות במהדורה המרכזית של הערוץ.

== מבנה התוכנית ==
התוכנית החדשה הובלה על ידי מגישות המהדורה (תמר איש שלום וטלי מורנו). בתוכנית השתתפו פרשני וכתבי חדשות עשר, מרואיינים ואורחים. התוכנית כללה את פינת "עוד בחדשות" (שבהמשך עברה למהדורה המרכזית) ועיסוק בסוגיות של אקטואליה, שרובם לא היו חלק מהמהדורה המרכזית.

== שידור ורייטינג ==
התוכנית עלתה לאוויר ב-1 בנובמבר 2017 וזכתה לנתון מדורג של 8.1%, והמהדורה של הערוץ לנתון גבוהה של 10.7%. התוכנית השנייה כבר ירדה ל-6.6% אבל המהדורה המרכזית נשארה יציבה עם נתון של 9.9%. התוכנית השלישית ירדה משעותית מבחינת נתוני המדורג ל-4.9% ולמרות זאת המהדורה המרכזית עדיין מניבה נתונים גבוהים. התוכנית ירדה גם בתוכנית הרביעית, וגם המהדורה המרכזית נחלשה. התוכנית האחרונה רשמה נתון נמוך יחסית לנתון הפרק הראשון, כשהגיעה ל-5.1% בתוכנית האחרונה.
{| class="wikitable"
! rowspan="2" style="width:10%;" |מספר פרקים
! colspan="2" style="width:10%;" |פרק בכורה
! colspan="2" style="width:10%;" |פרק סיום
! rowspan="2" style="width:10%; background:#ffdead;" |ממוצע רייטינג
|-
!תאריך
! style="width:10%; font-size:small; line-height:100%;" |רייטינג
!תאריך
! style="width:10%; font-size:small; line-height:100%;" |רייטינג
|-
|7
|1 בנובמבר 2017
|8.1%
|12 בנובמבר 2017
|5.1%
|5.8%
|}
ממוצע התוכנית היה נמוך, אך ממוצע שקיבלה המהדורה המרכזית בימים ששודרה התוכנית עומד על 9.7%.

== הורדת התוכנית מהאוויר ==
ב-13 בנובמבר 2017 פורסם לראשונה ב"וואלה ברנז'ה" שהתוכנית תרד מהאוויר פחות משבועיים לאחר עלייתה לשידור. הסיבה, מחלוקות של ערוץ עשר עם הרשות השנייה על אופי התוכנית.

בערוץ עשר וחדשות עשר החליטו להוריד את התוכנית מהאוויר, בשל הדרישה של הרשות השנייה ליוצר תכנים שונים מהמהדורה המרכזית. ב-1 בנובמבר 2017 פורסם שהרשות השנייה אישרה לערוץ עשר לשדר את התוכנית. מה שהתגלה שהאישור הוא חד פעמי שניתן מדי יום, זאת בשל סירובה של הרשות השנייה לאשר את הארכת המהדורה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:חדשות עשר
סונאטת סלסולי השטן בסול מינור

"החלום של טרטיני" מאת לואי-ליאופולד בוילי (1761–1845). איור של האגדה מאחורי "סונאטת סלסולי השטן" של ג'וזפה טרטיני.
סונאטת סלסולי השטן (באיטלקית: il trillo del diavolo) היא סונאטה לכינור ופסנתר בסול מינור שאותה כתב המלחין האיטלקי ג'וזפה טרטיני.

על פי המסופר, בתקופת גלותו באסיזי חלם טרטיני שהשטן נפגש איתו וביקש ממנו להשאיל לו את כינורו. השטן התחיל לנגן נעימה נפלאה מלאה בסלסולים. טרטיני היה מוקסם ומהופנט עד שנשימתו נעצרה והוא התעורר. מיד תפס את הכינור כדי לשמר חלק מהיצירה ששמע בחלום, אך לשווא. בעקבות החלום כתב את יצירתו "סונאטת סלסולי השטן". טרטיני אמר כי זו הייתה היצירה הטובה ביותר שיצר בימי חייו, אבל לדבריו "ההבדל בינה לבין מה ששמעתי בחלום היה כה גדול, עד שהייתי מוכן להרוס את כינורי ולא לשוב אל המוזיקה לעולמים, אילו רק נתאפשר לי לשוב ולחוות את העונג שהתענגתי אז".

הסונאטה מהווה עד היום אתגר טכני לכנרים. על פי האגדה לטרטיני היו שש אצבעות ביד שמאל, דבר שהקל עליו את נגינת היצירה.

המשורר הגרמני אפולוניוס פון מלטיץ חיבר סונטה בשם "סונאטת השטן", בהשפעת סיפורו של טרטיני.

== רקע ==
על פי המסופר, טרטיני סיפר לאסטרונום הצרפתי ז'רום לאלנד על חלום שחלם, ובו נגלה לפניו השטן וביקש להיות משרת ומורה לטרטיני. בסוף שיעור הנגינה, הושיט טרטיני לשטן את כינורו כדי לעמוד על טיב נגינתו. השטן פצח בנגינה וירטואוזית, והגיש ביצוע נמרץ ומרהיב. כה ייחודית ביופייה ומושלמת בדיוקה הייתה נגינת השטן, שהמלחין חש כי נשימתו נעתקת מעוצם הפליאה וההתפעלות.

את הסיפור המלא מספר טרטיני עצמו ב"Voyage d'un François en Italie" של לאלנד:

אחוז בחבלי קסם מנגינתו המבריקה והמרשימה של השטן, השתדל טרטיני לשחזר את מה ששמע. אך על אף טענתו, כי הסונאטה הייתה יצירתו הנבחרת, כתב טרטיני לאחר זמן שהיא הייתה "נחותה כל כך בהשוואה למה ששמעתי, שלו היה בידי להתפרנס באמצעים אחרים, הייתי שובר את כינורי ונוטש את המוזיקה לעד." אף כי לדברי טרטיני, הוא חיבר את הסונאטה ב-1713, הרי לדעת חוקרים סביר להניח שהיא לא חוברה לפני שנות ה-40' של המאה ה-18, בהתחשב בסגנונה הבוגר. היצירה התפרסמה רק בשנת 1798 או 1799, כמעט שלושים שנה לאחר מות המלחין.

הסונאטה שימשה בסיס לבלט של צ'זארה פוני מ-1849, "כינור השטן" וכן לפרלוד של פרדריק שופן "סלסולי השטן", מס' 27.

== מבנה ==
הסונאטה, שנכתבה לכינור עם באסו קונטינואו (בס ממוספר) כתובה בארבעה פרקים:

# לרגטו מה נון טרופו
# אלגרו – מודרטו
# אנדנטה
# אלגרו אסאי – אנדנטה – אלגרו אסאי

הפרק הראשון, במשקל 12 שמיניות, עדין ומהורהר בראשיתו, עם עצירות כפולות רפויות וקו מלודי זורם בכינור, עתיר קישוטים ללא הפרזה. המלודיה, העוברת מסולם טוניקה לסולם המדיאנטה באמצע הפרק, כוללת כמה קדנצות מטעות, לפני שהיא חוזרת לנושא הטוניקה הדומה להתחלה. לאחר זאת באה ברוורה מהירה ונמרצת, מרובת קישוטים, שלאחריה פרק קצר ושירתי, האמור לסמל את חלומו של טרטיני.
"טריל השטן למרגלות המיטה"

הפרק האחרון, הקשה מבחינה טכנית, מתחיל בקצב מהיר, לפני שהוא מתמוסס למנגינת כינור מודולרית חוזרת ונשנית על רקע ליווי מתגבר. זה מוביל לנושא כרומטי איטי, ואחריו רצפים נוספים של שני הנושאים. מקור הכינוי של הסונאטה הוא קטע בו הכנר מסלסל בקישוטים תוך כדי נגינה של שלשות בארפג'י. את קדנציית הברוורה שמקובל לנגן הלחין פריץ קרייזלר. הליווי מצטרף שוב לכינור למספר תיבות סיום דרמטיות. הטריל בפרק האחרון הוא אחת הדוגמאות הראשונות לטריל הממחיש נושא מוזיקלי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

סלסולי השטן
קטגוריה:יצירות קאמריות
קטגוריה:יצירות לכינור
אנה-קטרין שוט

אנה-קטרין שוט, 1974
אנה-קטרין שוט (בגרמנית: Anne-Katrin Schott; נולדה ב-21 בדצמבר 1959) היא שחיינית עבר ממזרח גרמניה, היא שיאנית עולם, סגנית אלופת אירופה (וינה 1974) ואלופת מזרח גרמניה (1974) במשחה ל-200 מטר חזה.

== ביוגרפיה ==
שוט התאמנה בקבוצה בלייפציג.

===שיאנית עולם===
באליפות מזרח גרמניה שנערכה ברוסטוק מזרח גרמניה ב-6 ביולי 1974 זכתה שוט בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:37.89 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-6 שנים של קייטי בול מארצות הברית (2:38.5 דקות), לפני קרלה לינקה מדרזדן והנלורה אנקה מקמניץ. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה, אחרי רנטה פוגל ולפני קרלה לינקה.

===סגנית אלופת אירופה===
חודש וחצי לאחר מכן, באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:38.88 דקות, אחרי קרלה לינקה שקבעה שיא עולם חדש של 2:34.99 דקות. כבר בשלב המוקדמות שיפרה לינקה את שיאה העולמי של שוט והעמידה אותו על 2:37.44 דקות.

באליפות מזרח גרמניה שנערכה בשנת 1975 זכתה שוט בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חזה אחרי הנלורה אנקה ולפני קרלה לינקה ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה, אחרי הנלורה אנקה וקרלה לינקה.

== חיים אישיים ==
כיום, שוט היא סגנית מאמנת ראשית באיגוד השחייה של סקסוניה ואחראית מקצועית על מערך האימונים במדינה זו.

== ראו גם ==

*התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.les-sports.info/anne-katrin-schott-natation-spf167657.html אנה-קטרין שוט], באתר Les-sports 
* [http://www.sport-komplett.de/sport-komplett/sportarten/s/schwimmen/hst/132.html Historie - Schwimmen - DDR - Meisterschaften Damen - Teil 2] 

קטגוריה:שיאניות עולם מזרח גרמניות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חזה מזרח גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1960
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1960
מייק דוגן

מייק דוגן (באנגלית: Mike Duggan; נולד ב-15 ביולי 1958) הוא פוליטיקאי אמריקאי המכהן כראש עיריית דטרויט שבמישיגן.

==ביוגרפיה==
דוגן נולד בדטרויט ולמד בתיכון קתולי בעיר. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת מישיגן ותואר JD מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן. הוא נשוי ללורי ואב לארבעה ילדים

דוגן שירת כתובע המחוזי של מחוז ויין ולאחר מכן כמנכ"ל המרכז הרפואי של דטרויט.

בבחירות לראשות העיר ב-2013 לא נרשם כמועמד בפתקי ההצבעה והוביל קמפיין של הצבעה ברישום ידני. הוא זכה ל-68% בסיבוב הראשון ובסיבוב השני בנובמבר 2013 נבחר לראשות העיר דטרויט ברוב של 55%. הוא נכנס לתפקידו בתחילת 2014. בנובמבר 2017 נבחר לתקופת כהונה נוספת ברוב של 72%. בנובמבר 2021, נבחר לכהונה שלישית ברוב של 75% מהקולות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.detroitmi.gov/Government/Mayors-Office/Administration מייק דוגן] באתר עיריית דטרויט
* [http://dugganfordetroit.com/ אתר הבחירות של מייק דוגן]
* [https://www.politico.com/magazine/story/2017/08/29/how-detroits-mayor-became-unbeatable-215548 How Detroit’s Mayor Became Unbeatable], פוליטיקו, 29 באוגוסט 2017
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי עיריית דטרויט
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף

מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף (בגרמנית: Marie Eleonore Gräfin von Lehndorff; 5 בפברואר 1722 – 2 בפברואר 1800), הייתה רוזנת גרמנית וסבתא רבתא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.

==ביוגרפיה==
מריה אלאונורה נולדה ב-5 בפברואר 1722 בשטיינורט, לאהסוורוס ארנסט, רוזן להנדורף ולמריה לואיזה, ברונית ואלנרודט, בתם של היינריך פון ואלנרודט ומריה קתרינה פון פודווילס. ב-18 בינואר 1747 התחתנה מריה אלאונורה עם קרל לאופולד, רוזן שליבן, ממנו נולדו לה שתי בנות.

ב-2 בפברואר 1800 מתה מריה אלאונורה בקניגסברג, והיא בת 77 שנים. מריה אלאונורה היא האם הקדמונית של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, מרגרט השנייה, מלכת דנמרק, קונסטנטינוס השני, מלך יוון, קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, האראלד החמישי, מלך נורווגיה, פיליפ, מלך הבלגים ואנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.

==משפחתה==
ב-18 בינואר 1747 התחתנה מריה אלאונורה עם קרל לאופולד, רוזן שליבן, ממנו נולדו לה שתי בנות:
* מריה קרולינה, רוזנת שליבן (1752–1832), התחתנה עם פרידריך וילהלם פון שליבן
* פרדריקה, רוזנת שליבן (1757–1827), התחתנה עם פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.geni.com/people/Marie-Gfin-von-Lehndorff/6000000000818597201 מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף]

קטגוריה:ילידות 1722
קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:נפטרות ב-1800
קרל לאופולד, רוזן שליבן

קרל לאופולד, רוזן שליבן (בגרמנית: Karl Leopold Graf von Schlieben; 3 בפברואר 1723 – 18 באפריל 1788), היה שר המלחמה הפרוסי בין השנים 1769–1772 וסבא רבא של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.

==ביוגרפיה==
קרל לאופולד נולד ב-3 בפברואר 1723 במגדבורג, לגאורג אדם השלישי, רוזן שליבן ולקתרינה דורותיאה, רוזנת פינק פון פינקלשטיין, בתם של אלברכט כריסטוף, רוזן פינק פון פינקלשטיין והברונית ארנולדה שרלוטה פון קרייצן. ב-18 בינואר 1747 התחתן קרל לאופולד עם מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף, בתם של אהסוורוס ארנסט, רוזן להנדורף ומריה לואיזה, ברונית ואלנרודט, ממנה נולדו לו שתי בנות.

בשנת 1769 מונה קרל לאופולד לתפקיד שר המלחמה הפרוסי תחת פרידריך השני, מלך פרוסיה, וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1772. ב-18 באפריל 1788 מת קרל לאופולד בקניגסברג, והוא בן שנים. קרל לאופולד הוא האב הקדמון של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, מרגרט השנייה, מלכת דנמרק, קונסטנטינוס השני, מלך יוון, קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, האראלד החמישי, מלך נורווגיה, פיליפ, מלך הבלגים ואנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.

==משפחתו==
ב-18 בינואר 1747 התחתן קרל לאופולד עם מריה אלאונורה, רוזנת להנדורף, בתם של אהסוורוס ארנסט, רוזן להנדורף ומריה לואיזה, ברונית ואלנרודט, ממנה נולדו לו שתי בנות:
* מריה קרולינה, רוזנת שליבן (1752–1832), התחתנה עם פרידריך וילהלם פון שליבן
* פרדריקה, רוזנת שליבן (1757–1827), התחתנה עם פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.geni.com/people/Karl-Leopold-Graf-von-Schlieben-Sanditten/6000000000818605069 קרל לאופולד, רוזן שליבן]

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1723
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1788
יצחק אלקלעי

הרב ד"ר יצחק אלקלעי (בסרבו-קרואטית בככתב לטיני: Isak Alkalaj ובכתב קירילי: Исак Aлкалај; 25 בנובמבר 1882 סמוקוב, נסיכות בולגריה – 29 בדצמבר 1978, ניו יורק, ארצות הברית) היה הרב הראשי של יהודי בלגרד, של ממלכת סרביה ובהמשך של יהודי יוגוסלביה עד לתקופת השואה. במהלך מלחמת העולם השנייה נמלט לארצות הברית ובהמשך כיהן שם כרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות.

==קורות חייו==
יצחק אלקלעי נולד בסמוקוב שבנסיכות בולגריה לאברהם ורבקה אלקלעי. בילדותו עברה משפחתו לסופיה בירת נסיכות בולגריה ובהמשך לזמון שבממלכת סרביה, שם כיהן אביו כחזן. אלקלעי סיים בית ספר יסודי ופרו גימנסיה בזמון ובית ספר תיכון בבלגרד. הוא רכש תואר בפילוסופיה באוניברסיטת וינה ובהמשך הוסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים בווינה. ב-1908 מונה לרב הראשי של יהודי בלגרד, ב-1909 לרב הספרדי הראשי של ממלכת סרביה וב-1911 מונה לרב הראשי של הממלכה. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוקמה ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. לרב אלקלעי היו יחסים קרובים וחמים עם יורש העצר ולימים המלך אלכסנדר הראשון. ב-1919 נמנה עם מייסדי איגוד הקהילות היהודיות בממלכה. ב-1923 מונה יצחק אלקלעי ליושב ראש איגוד רבני הממלכה. ב-1932 מונה רשמית לרב הראשי של יהודי ממלכת יוגוסלביה. בשנה זו מונה לחבר הסנאט היוגוסלבי על ידי המלך אלכסנדר הראשון. ב-1936 השתתף כנציג יהדות יוגוסלביה בכינוס הראשון של הקונגרס היהודי העולמי.

בשלהי שנות ה-30 החלה ממלכת יוגוסלביה להתקרב לגרמניה הנאצית ותהליך זה לווה גם בחקיקה אנטישמית. באוגוסט 1940 החלו מגבלות לא רשמיות על רישום יהודים למוסדות חינוך. ב-4 באוקטובר 1940 פורסמו תקנות רשמיות שהגבילו את הפעילות הכלכלית של יהודי יוגוסלביה וקבעו נומרוס קלאוזוס במוסדות להשכלה גבוהה. אלקלעי נועד עם אנטון קורושץ שר החינוך היוגוסלבי במטרה להבין את מניעי הצעדים. קורושץ אשר בפועל היה מאדריכלי החקיקה האנטישמית, התחמק מתשובה. בהמשך, אולץ הרב אלקלעי להתפטר מתפקידו.

ב-6 באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. העיר בלגרד הופצצה במשך 6 ימים. לאחר ההפצצה לא אותר הרב בבלגרד ויהודי בלגרד סברו שנהרג במהלך ההפצצות. מאוחר יותר התברר, כי ב-21 באפריל עלה בידי הרב אלקלעי להימלט מבלגרד כחצי שעה לפני שהגיעו לבצע חיפוש בדירתו ובמשרדו, והוא היגר בהמשך לארצות הברית. ב-1943 מונה לרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות במדינה. במקביל, כיהן בממשלתה הגולה של יוגוסלביה. בתפקידו סייע הרב אלקלעי לקליטתם ושיקומם של פליטים יהודים בארצות הברית, ואיתור קרובי משפחה של חברי הקהילה מקרב שארית הפליטה. הוא כיהן בתפקידו כרב-ראשי עד 1968.

==קישורים חיצוניים==

* [https://archives.yu.edu/xtf/view?docId=ead/isaacalcalay/isaacalcalay.xml;query=;brand=default הרב יצחק אלקלעי], באתר ישיבה יוניברסיטי
* 
* 
* 
* [https://www.nytimes.com/1978/12/30/archives/isaac-alcalay-dies-former-chief-rabbi-97yearold-leader-of-sephardim.html Isaac Alcalay dies; Former chief Rabbi], באתר הניו יורק טיימס, 30 בדצמבר 1978 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים בשואה: יוגוסלביה
קטגוריה:ניצולי השואה: יוגוסלביה
קטגוריה:ניצולי השואה: סרביה
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:בלגרד: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
טטרה 81

Wood gas}} של דגם "טטרה 81"
טטרה 81 (בצ'כית: Tatra 81) היא משאית כבדה, בעלת הנעה 6x6, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה", אשר יוצרה בין השנים 1939–1942.

בזמן הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה, לאחר השתלטות גרמניה הנאצית על צ'כיה, ב-15 במרץ 1939 מספר חודשים טרם תחילת מלחמת העולם השנייה, כפו הגרמנים על שלטונות צ'כיה לפתח ולייצר את דגמי משאיות "טטרה 81" לתועלתם. רוב מהמשאיות שימשו את משטרת הסדר, אבל מספר משאיות שימשו גם את הוורמאכט.

==מפרט טכני==
* הנעה: 6x6
* צמיגים: 9,75x20 אינץ'
* בלמים: מעצורי אוויר בכל הגלגלים
* רדיאטור - 7 חלקים סטנדרטיים להחלפה
* מתלה קדמי ואחורי - קפיץ עלים בשני הסרנים
* Injector: (הזרקה) "Bosch - PE 8 B 75 D"
* מרווח גחון : 260 מ"מ

==דגמים==
* "Tatra 81" - לשימוש צבאי
* "Tatra 81H" - לשימוש אזרחי
* "Tatra 81HB" - לשימוש אזרחי

==ראו גם==
* טטרה 49
* טטרה 52
* טטרה 87
* טטרה 90
* טטרה 605

==לקריאה נוספת==
* [http://www.tatratech.wz.cz/typy/t81.html טטרה 81 - תמונה]

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1939
קטגוריה:משאיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'כיה
81
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן

כריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן (בגרמנית: Christine Luise von Oettingen-Oettingen; 20 במרץ 1671 - 3 בספטמבר 1747), הייתה חותנתו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וסבתה של מריה תרזה.

== ביוגרפיה ==
כריסטינה לואיזה נולדה ב-20 במרץ 1671 באטינגן, לאלברכט ארנסט הראשון, נסיך אטינגן-אטינגן ולכריסטינה פרדריקה, דוכסית וירטמברג, בתם של אברהרד השלישי, דוכס וירטמברג ואנה דורותיאה מזאלם-קירבורג. מכיוון שאמה מתה בילדותה, גודלה כריסטינה לואיזה על ידי דודתה כריסטינה שרלוטה מווירטמברג-שטוטגרט באאוריק, שם שיחקה במשך 11 שנים בתיאטרון המקומי.

ב-22 באפריל 1690 התחתנה כריסטינה לואיזה עם לודוויג רודולף, רוזן בלקנבורג, ממנו נולדו לה 4 בנות. בשנת 1707 התחתנה בתה אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל עם קרל, ארכידוכס אוסטריה והטוען לכתר ספרד, ובתמורה אחיו הבכור יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העניק לבעלה את התואר נסיך.

בשנת 1731 מת גיסה אוגוסט וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ללא ילדים, ובעלה לודוויג רודולף ירש אף את נסיכות בראונשווייג-וולפנביטל. הוא העביר את מקום מגוריו לוולפנביטל, שם הוא מת בשנת 1735. לאחר מותו פרשה כריסטינה לואיזה מהחיים הפוליטיים, וב-3 בספטמבר 1747 היא מתה בבלקנבורג.

==משפחתה==
ב-22 באפריל 1690 התחתנה כריסטינה לואיזה עם לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנו נולדו לה 4 בנות:
* אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל (1691–1750), התחתנה עם קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
* שרלוטה אוגוסטה מבראונשווייג-וולפנביטל (1692)
* שרלוטה כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל (1694–1715), התחתנה עם אלכסיי פטרוביץ', הצארביץ' של רוסיה
* אנטוניטה, נסיכת בראונשווייג-וולפנביטל (1696–1762), התחתנה עם פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1671
קטגוריה:נפטרות ב-1747
הגלקסיה הננסית דרקון

הגלקסיה הננסית דרקון היא גלקסיה ננסית ספרואידית שנמצאת בקבוצת הכוכבים דרקון במרחק של כ-260,000 שנות אור ממערכת השמש. הגלקסיה התגלתה בשנת 1954 על ידי אנדרו וילסון בתמונות שצולמו על ידי מצפה הכוכבים פאלומר והיא גלקסיית לוויין של שביל החלב.

==מאפיינים== 
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא בין 25 ל-35 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-2,680 שנות אור. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כמאה מיליוניות ממסת שביל החלב, אך רק כ- מסות שמש הן של כוכבים, מה שמצביע על כך שכ-98% ממסת הגלקסיה הוא חומר אפל. זוהי אחת הגלקסיות עם האחוז הגבוה ביותר של חומר אפל שידועות כיום. כוכבי הגלקסיה הם ברובם כוכבים זקנים עם מתכתיות נמוכה וכמעט שאין בגלקסיה עננים של גז ואבק, כך שככל הנראה לא מתרחשת בגלקסיה יצירה של כוכבים חדשים. בין הכוכבים של הגלקסיה נתגלו מעל ל-130 משתני RR בנבל שאפשרו להעריך את המרחק לגלקסיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצת הכוכבים דרקון
דרקון
דרקון
טטרה 52

טטרה 52 (בצ'כית: Tatra 52) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1931–1939.

סך הכול יוצרו 1,687 יחידות.

==תצורות==

* סדאן - 4 מושבים (Tatra 52)
* סדאן - 6 מושבים (דגם R)
* קבריולה - 4 מושבים (Tatra 52 Cabriolet Sodomka) 
* רודסטר (Tatra 52 Sport) - 2 מושבים
* משאית קלה
* אמבולנס

===שלדה===
* שלדה מקוצרת
* שלדה ארוכה

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="110">
קובץ:110 let založení autoklubu v Liberci 11.JPG | "טטרה 52"
קובץ:090830-Marxzell-Tatra.jpg | "טטרה 52"
קובץ:Sodomkovo Vysoké Mýto 2009 02.JPG | "טטרה 52"
קובץ:Sodomkovo Vysoké Mýto 2009 03.jpg | "טטרה 52"
קובץ:Tatra (Detra) 8-40 PS 1931.JPG | "טטרה 52" - משאית קלה
</gallery>

==ראו גם==
* טטרה 20
* טטרה 49
* טטרה 81
* טטרה 87
* טטרה 90
* טטרה 605

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1931
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:אמבולנסים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'כיה
52
כולם באילת

"כולם באילת" הוא שיר שנכתב, הולחן והופק על יד דולב רם ופן חזות ובוצע על ידי הזמרת עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-2 באוגוסט 2017, תחת האלבום, לזאת שניצחה.

== רקע כתיבה ==
סגנון השיר הוא פופ, בדומה לשאר הסינגלים של עדן באלומה לזאת שניצחה שיצא לאור בספטמבר 2017.

מילות השיר ולחנו קיבלו ביקורת שלילית ממבקרים שונים. למשל, דודי פטימר מחדשות מעריב סקר את השיר באומרו כי .

== וידאו קליפ ==
הקליפ הנלווה לשיר צולם בעיר אילת, במלונות הרודס מרשת מלונות פתאל. הקליפ צבעוני וקופצני. בתחילת הקליפ ניתן לראות את בן זקן מחביאה מכתבים מתחת לחדרי המלון, ומאבטחי המלון רודפים אחריה בעזרת המצלמות. בסוף השיר, בן זקן שרה בבריכה ברקע של ריקודים וסלטות.

הקליפ צולם על ידי עדי מוזס ובוים על ידי לירן סגל. נכון ל-28 במרץ 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על 10 מילון צפיות. רבים טוענים כי הקליפ של השיר, הוא העתק של הקליפ של "לא תודה", של שרית חדד. מאקו אף דיברו על כך באחת מן כתבתם.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי עדן בן זקן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פן חזות
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי פן חזות
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פן חזות
קטגוריה:שירים על אוגוסט
קטגוריה:שירים על יולי
קטגוריה:שירים על מסיבות
קטגוריה:שירים על אילת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
רפואניתיים

חיפושית Hycleus lugens על פרח
רפואניתיים (שם מדעי Meloidae) הם משפחה בסדרת החיפושיות.

זוהי משפחה של חיפושיות הכוללת כ-2,500 מינים, מזה כ-70 מינים בישראל. הן נפוצות בעיקר בערבות ובסוואנות.

מן הרפואניות הנפוצות בארץ:
* רפואנית (Meloe)
* מילברית (Mylabris)
* לידית (Lydus)
* צרוקומה (Cerocoma)

== מראה ומקור השם ==
הראש של הרפואניתיים כפוף כלפי מטה. לעין יש צורת כליה, המחושים לרוב חוטיים עם 11 פרקים או שצורתם כצורת מחרוזת. לפעמים הם נגמרים באלה. החזה הקדמי צר, הכנפיים רכות, לפעמים מנוונות. הציפורניים מפוצלות או שיש להן תוספתנים.

יש מינים המפרישים בשעת סכנה מנקבים שבמפרקי הרגליים ובמקומות אחרים בגופם נוזל המכיל חומר ארסי, הקרוי קנתרידין, המגן עליהן מפני טורפים. חומר זה הופק לפנים מן החיפושית המכונה "הזבוב הספרדי" - Lytta vesicatoria - והוא שימש ברפואה וגם כרעל. מכאן שם המשפחה.

== תזונה ==
הבוגרים חיים על פני הקרקע ועל צמחים וניזונים מעלים, מאבקת פרחים ומצוף. באביב הם מצויים בעיקר על פרחים, שמהם הם ניזונים.

== התפתחות ==
הזחלים מתפתחים בקנים של דבוראי העוקץ או בתיקי ביצים של חגבים. הנקבה מטילה ביצים רבות (אלפים) על הקרקע. יש שהיא מכסה אותן באדמה.

לרפואניתיים יש דרך מיוחדת של גלגול, הנקרא על-גלגול (hypermetamorphosis): הוא מאופיין בזה שבמשך הגלגול מופיעות צורות אחדות של זחל, ודרגת הזחל האחרונה, או הדרגות האחרונות שלפני ההתגלמות, אינן ניזונות. מן הביצה בוקע זחל ראשוני בעל לסתות חדות, ייחודו בכך שבקצה כל רגל יש כאילו 3 ציפורניים (ציפורן ושני זיפים), לכן ניתן לזחל זה שם מיוחד תלת-ציפורן (triungulinus). בהתאם למין החיפושית, מחפש התלת-ציפורן מזון או מישהו שיביא אותו למזון.
== התנהגות תחת מתקפה ==
החיפושיות ממשפחת הרפואנית (Mylabris tebraecus) מפרישות נוזל רעיל מפרקי רגליהן כאשר הן נמצאות תחת מתקפה, או חושבות שהן נמצאות תחת מתקפה. החומר יכול לגרום לגירוי העור, שלפוחיות וכוויות כימיות. לא מומלץ להחזיק את החיפושית ביד, כיוון שבמינון גבוה הארס שלה יכול להיות מסוכן למדי.

== לקריאה נוספת ==
* החי והצומח של ארץ-ישראל: אנציקלופדיה שימושית מאוירת כרך 3 חרקים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1989.
* מאמר "תופשים טרמפ לעתיד" מתוך אתר האינטרנט חרקים עולם קטן בגדול.
* Spanish fly-Wikipedia
* משפחת הרפואניתיים Meloidae באתר הטבע הישראלי.
* https://www.youtube.com/watch?v=N6isLtedxRI

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:פרוקי רגליים רעילים
המלחמה העות'מאנית-פולנית (1683–1699)

המלחמה העות'מאנית-פולנית (1683–1699), הייתה המלחמה השלישית מהמלחמות העות'מאניות-פולניות או מלחמת הליגה הקדושה, והיא מתייחסת לצד הפולני של המלחמה הטורקית הגדולה. המלחמה החלה עם הניצחון הפולני הגדול בקרב וינה בשנת 1683, והסתיימה בהסכם קרלוביץ, שבה קיבל האיחוד הפולני-ליטאי את האדמות שאבדו במהלך המלחמה העות'מאנית-פולנית (1672–1676). זה היה העימות האחרון בין האיחוד הפולני-ליטאי לבין האימפריה העות'מאנית, ולמרות הניצחון הפולני, המלחמה סימלה לא רק את שקיעתה של האימפריה העות'מאנית, אלא אף את שקיעתו של האיחוד הפולני-ליטאי.

== המלחמה ==
אחרי כמה שנות שלום, האימפריה העות'מאנית תקפה את ממלכת הבסבורג שוב. הטורקים כמעט כבשו אתוינה, אולם מלך פולין, יאן סובייסקי הוביל את הברית הנוצרית שהביסה אותם בקרב וינה, והביאה לפגיעה בהגמונית העות'מאנית בדרום-מזרח אירופה.

הליגה הקדושה החדשה הוקמה בשנת 1684 על ידי האפיפיור אינוקנטיוס האחד עשר וכללה את האימפריה הרומית הקדושה (בראשות אוסטריה ההבסבורגית), את הרפובליקה של ונציה ואת פולין, ובשנת 1686 הצטרפה אליה גם רוסיה הצארית. העות'מאנים ספגו שתי תבוסות מכריעות נגד האוסטרים: בקרב מוהאץ' בשנת 1687, ובקרב זנטה בשנת 1697.

בחזית הפולנית הקטנה יותר, לאחר הקרבות ב-1683 (וינה, Parkany), סובייסקי, לאחר הצעתו לליגה להכין מתקפה מתואמת גדולה, נקלע למתקפה לא מוצלחת במולדובה ב-1686, כאשר העות'מאנים סירבו להשתתף במערכה גדולה, ורק הטרידו את הצבא. במשך ארבע השנים הבאות פולין החזיקה את המצור על מבצר המפתח בקמניץ, בעוד הטטרים היו פושטים על הגבולות. בשנת 1691, סובייסקי שלח משלחת נוספת למולדובה, עם מעט תוצאות טובות יותר, אבל עדיין ללא ניצחונות מוחלטים.

הקרב האחרון של המערכה היה את קרב פודהאצ'יה ב-1698, כאשר ההטמאן הפולני פליקס קז'ימייז' פוטוצקי הביס את הפלישה העות'מאנית לפולין. בשנת 1699 ניצחו כוחות הליגה במלחמה, והאימפריה העות'מאנית נאלצה לחתום על הסכם קרלוביץ, שבו הם איבדו הרבה מהנחלות האירופיות שלהם, ופודוליה (כולל קמניץ) הוחזרה לפולין עם נוכחות מסוימת של אוסטריה.

== קרבות ==
* קרב וינה (12 בספטמבר 1683)
* קרב פארקאני (7–9 באוקטובר 1683)
* קרב יאזלובץ (1684)
* קרב בויאני (1685)
* המצור על קמניץ (1687)
* קרב סמוטריץ' (1688)
* קרב סוסאבה (1691)
* קרב טרגו ניימט (1691)
* קרב הודאו (יוני 1694)
* קרב אוסטצ'קו (6 באוקטובר 1694)
* קרב לבוב (1695)
* קרב  פודהאצ'יה (8-9 בספטמבר 1698)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://archive.today/20120208045948/http://www.osman.livenet.pl/readarticle.php?article_id=6&rowstart=1 המלחמה העות'מאנית-פולנית] 
* [https://zapytaj.onet.pl/encyklopedia/17651,,,,wojny_polsko_tureckie,haslo.html Wojny polsko-tureckie אנציקלופדיית WIEM] 
* [https://web.archive.org/web/20090726102539/http://www.historicus.pl/index.php?option=com_content&task=view&id=100&Itemid=33 המלחמות העות'מאניות-פולניות במאה ה-17] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוסטריה: קרבות
קטגוריה:מלחמות פולין
פולנית
קטגוריה:מלחמות אוסטריה
רחוב הרברט סמואל (חדרה)

רחוב הרברט סמואל הוא רחוב מרכזי בעיר חדרה.

הרחוב משתרע בכיוונים מזרח-מערב מצומת הכניסה לעיר בכביש 4 המכונה "צומת המשטרה", ועד למרכז העיר.

==היסטוריה==
בשנת 1928 נחנך ברחוב בית ועד המושבה בפינת רחוב רוטשילד, במעמד המשורר חיים נחמן ביאליק. הבית נהרס בשנת 1960 על חורבותיו מצוי סניף בנק הפועלים.

בשנת 1931 ניתנו שמות לרחובות המושבה: הרחוב נקרא על שמו של הנציב העליון הרברט סמואל.

ב-1933 נוסד ברחוב בית החקלאים שכלל אולם אספות והרצאות.

בשנת 1934 נפתח ברחוב סניף של בנק אנגלו-פלשתינה, במקום בו שכן בית ועד המושבה.

בשנת 1936 נסלל הרחוב. בתקופה זו היה הרחוב המרכז של המושבה.

בשנת 1939 נחנכה תחנה המרכזית בצומת הרברט סמואל-הרצל. בשנת 1962 הועתקה התחנה המרכזית לאזור אחר בעיר.

בשנת 1977, נסגר קטע מהרחוב לתנועת כלי רכב בצומת הרחובות הרברט סמואל-הרצל, והוקמה במקום כיכר עירונית שכונתה ה"פיאצה". הפיאצה הייתה למקום התכנסות עירוני בו נערכו טקסים ואירועי בידור, ביניהם אירועי יום העצמאות. במהלך השנים הועתק מקום הכינוסים לאזור אחר בעיר.

בשנת 2005 בוצע בצומת הרחובות הרברט סמואל-רוטשילד בכניסה לשוק העירוני פיגוע התאבדות בו נרצחו 6 אזרחים.

בעשור השני של המאה ה-21, נפתחה הפיאצה לתנועת רכבים מכיוון מזרח למערב. הרחוב סובל כיום מפיחות במעמדו, בעקבות פתיחת מרכזים מסחריים בסביבות העיר.

בשנת 2022, בוצע פיגוע ירי בתחנת האוטובוס ברחוב.

==גלריית תמונות==

<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="2">
הרברט סמואל 2.jpg|ממוזער|רחוב הרברט סמואל סמוך לפיאצה
הרברט סמואל 3.jpg|ממוזער|הפיאצה בחדרה
 </gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חדרה: תחבורה
קטגוריה:רחובות ושדרות בישראל
קטגוריה:חדרה: גאוגרפיה
הלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג

הלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (בגרמנית: Helene Adelheid von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg; 1 ביוני 1888 – 30 ביוני 1962), הייתה כלתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק.

==ביוגרפיה==
הלנה נולדה ב-1 ביוני 1888 בגרינהולץ, שלזוויג-הולשטיין, לפרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ולקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, בתם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג.

ב-28 באפריל 1909 התחתנה הלנה אדליידה עם האראלד, נסיך דנמרק, ממנו נולדו לה 5 ילדים. לאחר נישואיהם התגוררו השניים בכפר שאפרגארדן מצפון לקופנהגן, בבית אותו רכש האראלד בשנת 1907. בשנת 1923 הפסיד האראלד חלק מרכושו, בעקבות המפולת של הבנק הדני, אולם הצליח להמשיך להתגורר בביתו עד לשנת 1935, אז עבר להתגורר בווילה בצפון קופנהגן. בשנת 1931 מת אלברט, דוכס שלזוויג-הולשטיין, ואביה איחד את בתי שלזוויג-הולשטיין תחתיו.

במהלך מלחמת העולם השנייה תמכה אשתו הלנה בהכיבוש הגרמני של דנמרק ובמפלגה הנאצית, מה שגרם לריחוקה מבניה ומבעלה. לאחר המלחמה לא הובאה הנסיכה הלנה למשפט, בהיותה חברה במשפחת המלוכה שלא רצתה לפרסם שום דבר בנושא, אך היא הוגלתה מדנמרק ב-30 במאי 1945 והושמה במעצר בית בטירת גליקסבורג שבגרמניה. היא הורשתה לחזור לדנמרק בשנת 1947, כאשר הראלד חלה בחולי נפש. הארלד מת ב-30 במרץ 1949 בקופנהגן ונקבר בקתדרלת רוסקילדה, ואילו הלנה מתה ב-30 ביוני 1962.

==משפחתה==
ב-28 באפריל 1909 התחתנה הלנה אדליידה עם האראלד, נסיך דנמרק, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* פאודורה, נסיכת דנמרק (1910–1975), התחתנה עם כריסטיאן, נסיך שאומבורג-ליפה
* קרוליין מתילדה, נסיכת דנמרק (1910–1995), התחתנה עם קנוד, נסיך דנמרק
* אלכסנדרינה לואיז, נסיכת דנמרק (1914–1962), התחתנה עם לואיטפולד, רוזן קסטל-קסטל
* גורם, נסיך דנמרק (1919–1991)
* אולף, רוזן רוזנבורג (1923–1990), התחתן עם אנני הלן דורית פוגארד-מילר, ולאחריה התחתן עם ליס וולף-יורגנסן

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:נסיכות דניות
קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:דנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידות 1888
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1888
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:נפטרות ב-1962
טטרה 20

טטרה 20 (בצ'כית: Tatra 20) היא מכונית משפחתית, מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית "טטרה" (באנגלית: Tatra company) אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1914–1926.

הדגם יוצר באימפריה האוסטרו-הונגרית בין השנים 1914-1918, ובצ'כוסלובקיה בין השנים 1918–1926

עד 1920 החברה הייתה קרויה "Nesselsdorfer Wagenbau-Fabriksgesellschaft" ובשנת 1920 שינתה את שמה ל-"טטרה". הדגם "type T" שונה ל-"טטרה 20".

==תצורות==
* קבריולה
* רודסטר
* לנדולט
* אמבולנס
* כבאית

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:O ambulanţă pentru combaterea frigurilor de baltă.JPG | "טטרה 20" - בתצורת אמבולנס 
קובץ:Nwt 04.jpg | "טטרה 20" - בתצורת אמבולנס 
קובץ:Nwt 02.jpg | "טטרה 20" - לנדולט 
קובץ:Nesselsdorf T - 2 cars in Tatra Museum.JPG | "טטרה 20" - קבריולט
קובץ:NW T engine.JPG| מנוע "טטרה 20"
קובץ:Nwt 05.jpg | "טטרה 20" - מכונית מרוץ
קובץ:Nesselsdorf T - firefighting car.jpg | "טטרה 20" בתצורת כבאית
קובץ:Nesselsdorf T fire engine.jpg | "טטרה 20" בתצורת כבאית
קובץ:Nesselsdorf T.jpg | "טטרה 20" קבריולט, 5 נוסעים 
</gallery>

==ראו גם==
* טטרה T18
* טטרה 10 
* טטרה 49
* טטרה 52
* טטרה 81
* טטרה 87
* טטרה 90
* טטרה 605

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1914
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות לנדולט
קטגוריה:אמבולנסים
קטגוריה:כבאיות
קטגוריה:כלי רכב שיוצרו באימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'כיה
20
מיקום לפי כיוון השעון

לוח שעון בן 12 שעות
מיקום לפי כיוון השעון היא שיטה לציון מיקומם של שני אנשים ו/או עצמים זה ביחס לזה. השיטה מבוססת על אנלוגיה ללוח של שעון בן 12 שעות, הממוקם במישור אופקי. כאשר אדם או עצם מצוי במרכז לוח השעון הדמיוני כשהוא פונה אל השעה 12, מצוין מיקום האדם או העצם האחר ביחס אליו לפי השעות שעל הלוח:
*כשהאדם/העצם האחר ממוקמים ממול לאדם/העצם שבמרכז הלוח, נאמר שהם נמצאים "בשעה 12 שלו"
*מיקום שלהם בשעה 6 שלו משמעו שהם נמצאים ישר מאחוריו
*מיקום שלהם בשעה 3 שלו משמעו שהם נמצאים מימינו
*מיקום שלהם בשעה 9 שלו משמעם שהם נמצאים משמאלו. 
מיקום בכל שעה אחרת יהיה לאדם/עצם שאינם נמצאים באחד מארבעת הכיוונים העיקריים ביחס לאדם/עצם שבמרכז הלוח.

שיטת ציון מיקום לפי כיוון השעון נפוצה בעיקר בתעופה. בהקשר זה ניתן להשלים אותה על ידי תוספת "מלמעלה", "ממול" או "מלמטה". כך, ציון שעה 12 מלמטה מכוונת למיקום הנמצא מול המטוס ומתחת למישור האופקי, וציון שעה 8 מלמעלה פירושו מיקום הנמצא מאחורי המטוס ומשמאלו ומעל למישור האופקי. 

שיטה זו משמשת גם מפעילי כלים משוריינים, כמו טנקים. הטנק הוא כלי סגור, ומלבד המפקד שראשו בחוץ, שאר אנשי הצוות לא רואים את המתרחש בחוץ, לכן שיטת ציון מיקום לפי כיוון שעון משמש את חברי הצוות כדי ליצור שפה משותפת ביחס לכיוונו של התותח, כאשר השעה 12 מייצגת את כיוון החזית. 

שמו של סרט הקולנוע Twelve O'Clock High (נקרא בעברית טייסי השחקים) נגזר מהשיטה האמורה. הוא מתייחס שם למיקומו של מפציץ, אשר מטוסי קרב עוינים האומרים להתקיפו נמצאים מולו ומעל למישור האופקי.

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:תעופה
קטגוריה:גאומטריה
דניקה ד'הונדט

דניקה ד'הונדט (באנגלית: Danica d'Hondt; נולדה ב-29 במאי 1939) היא שחקנית ואשת עסקים קנדית ילידת אנגליה.

==ביוגרפיה==
ד'הונדט נולדה בלונדון, לאם אירית ולאב בלגי ובילדותה היא היגרה עם משפחתה לקנדה. לאחר סיום התיכון במונטריאול היא החלה ללמוד באוניברסיטת קולומביה הבריטית.

ב-1959 נבחרה למיס קנדה, וייצגה את קנדה במיס עולם 1960. לאחר מכן חזרה ללונדון משך תקופה מסוימת, שם עבדה כשחקנית בתיאטרון, והופיעה במספר תוכניות רדיו וטלוויזיה ב-BBC. לאחר מכן היא שבה לקנדה, והחלה לשמש כמנחת משחקי טלוויזיה ותוכניות אירוח ב-CBC, תאגיד השידור הציבורי של קנדה שבמסגרתם ראיינה סלבריטאים שונים.

ב-1960 היא התחילה את הקריירה ההוליוודית שלה שנמשכה עד 1990. ב-1961 שיחקה בסרט "Living Venus" הארווי קורמן שצולם בשיקגו, היא הופיעה בעיקר בסרטים מסוג בי מובי, ב-1962 שיחקה בפרק של הסדרה המבוססת על הסרט מר סמית הולך לוושינגטון, בסדרה "טרזן" של NBC וגם הופיעה בסדרה "המופע של קארה ויליאמס.

במהלך הקריירה שלה ביימה גם מספר מופעים בברודוויי, ופרסמה שני ספרים שכתבה.

היא נישאה ליינן נלו אולבו ונולדו להם שישה ילדים, ביניהם השחקנית אמריקה אוליבו. הם מחזיקים יקב בבעלותם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:זוכות מיס קנדה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1960
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לקנדה
קטגוריה:מסעדנים קנדים
קטגוריה:אנשי עסקים קנדים
קטגוריה:אנגלים ממוצא בלגי
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1939