OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כריסטיאן רייף

כריסטיאן רייף (בגרמנית: Christian Reif; נולד ב-24 באוקטובר 1982) הוא אתלט גרמני, ואלוף אירופה בקפיצה לרוחק.
== קריירה ==
רייף התחרה לראשונה באליפות אירופה באתלטיקה באולם בשנת 2007, אך עם תוצאה של 7.58 מטרים, לא הצליח להעפיל אל גמר התחרות. באליפות העולם באתלטיקה 2007 סיים רייף את התחרות במקום התשיעי, עם קפיצה למרחק של 7.95 מטרים.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה בשנת 2010 זכה רייף במדליית הזהב, כשקבע את שיאו האישי, שיא התחרות ותוצאת השנה בעולם, עם תוצאה של 8.47 מטר.

==שיאים אישיים==
באצטדיון פתוח
* קפיצה לרוחק: 8.47 מטר

באולם
* קפיצה לרוחק: 8.10 מטר

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קופצים לרוחק גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1984
מוריס דז'אן

מוריס ארנסט נפוליאון דז'אן (בצרפתית - Maurice-Ernest-Napoléon Dejean; 30 בספטמבר 1899 - 14 בינואר 1982) היה דיפלומט ופוליטיקאי צרפתי, מאנשי צרפת החופשית במלחמת העולם השנייה, הידוע בשל פרשת ריגול וסחיטה שדבקה בשמו.

דז'אן התחיל קריירה בשירות החוץ הצרפתי לאחר שסיים לימודי תואר שני בפילוסופיה. בתחילה שירת כנספח עיתונות בשגרירות בברלין, בין השנים 1930 ל-1939. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שב לפריז ומונה למזכירו האישי של ראש הממשלה אדואר דאלאדיה ולאחר מכן של מחליפו בתפקיד, פול רנו. הוא שימש בתפקיד זה עד לתבוסת צרפת במערכה על צרפת ביוני 1940. לאחר מכן שהה זמן מה במרוקו ולבסוף הצטרף, בתחילת שנת 1941, אל אנשי הגנרל שארל דה גול בלונדון, ושימש שם כראש הסגל הדיפלומטי של צרפת החופשית. בספטמבר 1941 מונה על ידי דה גול לחבר ב"וועד הלאומי" מעין ממשלת צללים שהקים דה גול. בממשלה זו שימש שר החוץ. 

באוקטובר 1942 פרש מתפקידו והוחלף ברנה פלוון, כפי הנראה עקב סכסוך עם דה גול, שהעדיף על פניו בתפקיד זה את רנה מאסילי שהתקיימו מגעים להבאתו מצרפת הכבושה. בין 1943 ל-1944 שימש כראש הנציגות הדיפלומטית של אנשי צרפת החופשית בלונדון.

לאחר המלחמה העדיף דז'אן לקדם קריירה בשירות החוץ. בתחילה שימש שגריר בפראג בין השנים 1945 ל-1949. בשנת 1952 הועלה שמו במשפט פראג כדיפלומט שעמו קיימו הנאשמים קשרי ריגול לטובת המערב. צרפת הכחישה מכל וכל טענה זו. בתקופת שירותו בפראג עמד גם בראש משלחת צרפת אל האו"ם, בין אוקטובר לדצמבר 1946, וכן היה הנציג הצרפתי למשטר הכיבוש הבינלאומי בחבל הרוהר בין מאי 1949 לפברואר 1950. לאחר מכן נשלח אל המזרח הרחוק ושם שירת בתפקידים דיפלומטיים ומנהליים שונים ביפן ובמושבות צרפת, בין 1950 ל-1953.

בשנת 1955 נשלח לשמש שגריר צרפת בברית המועצות, ושימש בתפקיד זה עד שנת 1964. על מילוי תפקידיו הדיפלומטיים צורף כקצין ללגיון הכבוד. בשנת 1964 הוחזר לפריז באופן פתאומי. הסתבר כי איש הק.ג.ב. בשם יורי קורוטקוב, שערק למערב, דיווח כי דז'אן היה קורבן לסחיטה לאחר שקיים יחסי מין עם נשים שונות שהיו סוכנות ק.ג.ב. והופגשו עמו למטרה זו. יש המספרים כי כששב לפריז קיבל אותו דה גול בשאלה הבוטה - "?Alors Dejean, on couche" ("ובכן, דז'אן, זיינת?"). 

בשנת 1982 מת בפריז.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיפלומטים צרפתים
קטגוריה:שגרירי צרפת
קטגוריה:צרפת החופשית: אישים
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:שגרירים בצ'כוסלובקיה
קטגוריה:שגרירים בברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1899
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1982
ויקטור בראק

ויקטור בראק (בגרמנית: Viktor Brack; 9 בנובמבר 1904 – 2 ביוני 1948) היה פושע מלחמה נאצי מארגן תוכנית האותנזיה T4, במסגרתה השלטון הנאצי רצח באופן שיטתי נכים מבין בני העם הגרמני.

עם תום התוכנית היה בראק אחד האחראים להשמדת יהודים באמצעות גז במחנות ההשמדה ויעץ לאודילו גלובוצניק כיצד יש ליישם את הפתרון הסופי, נראה גם שבראק היה אבי הרעיון להסוות את תאי הגזים כמקלחות.

בין לבין היה התנדב בראק לוואפן אס אס ושירת בדיב' החמישית (הנסיך אויגן) והשביעית (ויקינג).

בראק נידון למוות ב-1947, במשפט הרופאים בגרמניה והוצא להורג ב-1948.

==ביוגרפיה==
בראק הצטרף למפלגה הנאצית ולאס אס בשנת 1929. בשנת 1936 התמנה לראש משרד 2 בלשכת הקנצלר של היטלר בברלין. המשרד בראשו עמד טיפול בנושאים הנוגעים למשרדי הממשלה השונים, לכוחות המזוינים, למפלגה הנאצית, ובקשות חנינה ותלונות שנשלחו להיטלר מכל חלקי גרמניה. בנובמבר 1940 בראק קודם לדרגת אוברפיהרר באס אס.

בדצמבר 1939 הורה בראק לאוגוסט בקר לטפל בהשמדה בגז של חולי נפש ואזרחים אחרים שהנאצים ראו בהם "כאלה שאינם ראויים לחיות". תוכנית זו הפכה מאוחר יותר לתוכנית T4. בעת משפט הרופאים בגרמניה העיד בראק כי לאחר 1941, כאשר השמדת היהודים הייתה בשיאה, היינריך הימלר הורה לו ליצור קשר עם רופאים שהיו מעורבים בתוכנית T4 כדי לפתח דרכים לעקר גברים יהודים צעירים וחזקים המסוגלים לעבוד בשרות המאמץ המלחמתי הגרמני. הרעיון היה לפתח שיטת עיקור שבה הקורבן אינו מודע להליך.

בראק פיתח שיטות של הקרנה ישירה על אברי הרבייה שנוסו על ידי הורסט שומאן בבלוק 10 באושוויץ, שיטה זו נוסתה על כ 1000 בני אדם, עם סיבוכים קשים של כוויות, פריטוניטיס, ספסיס ומוות.

בהמשך הציע בראק שיטת הונאה שנקראה "שיטת האשנב". המועמדים לעיקור היו נקראים למלא טפסים אצל פקיד, ובעמדם ליד הדלפק היו מקרינים את אברי הרבייה שלהם על ידי זוג צינורות שהיו חבויים מתחת לאשנב.

במרץ 1941 בראק מילא את משימתו וחיבר דו"ח להימלר שבו תיאר שיטת עיקור המונית בעזרת קרני רנטגן מבלי שהקורבן מודע למעשה, אלא לאחר שכבר עוקר.

ב-23 ביוני 1942 כתב בראק להימלר את המכתב הבא:

בעקבות מכתב זה הורה הימלר לבצע ניסוי בהליך העיקור על אסירים באושוויץ. כיוון שבראק התנדב לשירות בוואפן אס אס, סגנו בלנקנבורג הוא שנטל את המשימה וניגש לבצעה.

בראק אף היה זה אשר ככל הנראה הגה את הרעיון להסוות את תאי הגזים במחנות ההשמדה כמקלחות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
אברהם ליפשיץ

אברהם ליפשיץאברהם ליפשיץ (1871 – 21 ביולי 1938) היה מוותיקי המתיישבים בעיר תל אביב, ומחלוצי הספנות העברית.

== ביוגרפיה ==
אברהם ליפשיץ נולד בעיר חרסון (רוסיה, כיום אוקראינה), בשנת 1871 לאביו דוד ליפשיץ. קבל חנוך מסורתי וכללי. היה פעיל בתנועת "חובבי ציון" ובענייני צבור בעיר חרסון. ליפשיץ נשא לאשה את שרה רבקה בת שלמה חיינקו (נולדה בקחובקה, רוסיה, בשנת 1876. נפטרה בתל אביב, א' בחשוון תרצ"ו - 28 באוקטובר 1935). הוא עלה לארץ ישראל עם בני משפחתו בסוף שנת 1911 והיה מראשוני המתיישבים בעיר תל אביב. עסק במסחר ובנה את הבית הראשון בעל שלוש קומות בתל אביב (בפינת הרחובות ליליינבלום והרצל).

כשפרצה מלחמת העולם הראשונה תרם אברהם ליפשיץ דירה לייסוד "מטבח עם", שבו חולק אוכל חם לנצרכים תמורת סכום פעוט. אשתו והוא הקדישו למפעל זה זמן ומאמץ ועבדו ב"מטבח העם" עם מתנדבים אחרים. השתתף בכל הפעולות הצבוריות בעיר. בביתו מצאו מחסה רבים שנרדפו על ידי הטורקים במלחמה העולמית הראשונה. בתור נתין רוסי, סירב בימי הגירוש לעזוב את הארץ, התעתמן, והשפיע גם על אחרים לעשות כמוהו.

בשנת 1919 רכש ליפשיץ, ביחד עם שני שותפים אחרים, את הספינה העברית הראשונה, החלוץ שעליה למדו בימים ההם את תורת הספנות. ראשי המוסדות של היישוב התעניינו ברכישת הספינה על מנת לפתח קו ספנות מסחרי, אבל העניין לא צלח, רכישת הספינה מבעליה המקוריים לא התממשה, ובשנת 1922 עלתה הספינה על שרטון ליד חוף תל אביב ומטען תפוחי הזהב שהיה בה התפזר על החוף.

אברהם ליפשיץ נפטר בתל אביב, בכ"ב בתמוז תרצ"ח (21 ביולי 1938).

צאצאיו: יהושע (שהיה מהנדס בצרפת ומפעילי המחתרת הצרפתית במלחמת העולם השנייה), צבי לי, חיים, מלכה-מרוסיה (אשת יצחק הוז), בנימין, ורחל (אשת ישעיהו בן-דוד). נכדו הוא איש התיאטרון פרופ' אברהם עוז. בן נינו הוא השחקן תום אבני.

== ראו גם ==
* החלוץ, הספינה העברית הראשונה (1920)

== לקריאה נוספת ==
*

קטגוריה:ימאי היישוב
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1871
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1938
חצר שועל

נחלות שבטי ישראל
חֲצַר שׁוּעָל הייתה עיר בנחלת שבט שמעון בנגב יהודה, על פי המסופר בספר דברי הימים, ובספר יהושע:בתקופת שיבת ציון הייתה חצר שועל אחת הערים שהתיישבו בהם שבי ציון, על פי המסופר בספר נחמיה:
.

לגבי אזכור העיר חצר שועל ברשימת ערי בני שמעון, מרטין נות סבור שמדובר בתוספת ברשימת ערי שמעון, והוא מביא ראיה לדעתו זו, שבדברי הימים בא שמו של מקום זה בלא אות היחס ב'; אבל הזכרת המקום ברשימת ערי נגב יהודה מבטלת את סברתו, לפי דעת שמואל ליונשטם.

במאה ה-20 סברו חוקרים שחצר שועל הייתה בסביבות באר שבע, מבלי שהצביעו על אתר מסוים. אין ממצאים ארכאולוגיים שמסייעים לזיהוי.

==לקריאה נוספת==
* אברהם נגב, הערך: חצר שועל, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 154.
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 130.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט שמעון
קטגוריה:הנגב
ארץ טוב

200px
אֶרֶץ טוֹב, או טוב, היה אזור בצפון עבר הירדן המזרחי. 

בתקופת השופטים, ברח יפתח הגלעדי מאחיו, אל "ארץ טוב", על פי המסופר בספר שופטים:

בתקופת דוד המלך, חברו אנשי ארץ טוב לעזרתם של העמונים, יחד עם אנשי ארם צובא וארם בית רחוב, כנגד צבאו של דוד:

בספר מקבים א' מוזכר המקום באיגרת ששלחו אנשי דיאתמה ליהודה המכבי: .<ref></ref> 

התלמוד הירושלמי מזהה את ארץ טוב עם סוסיתא.

במאה ה-20 הציעו חוקרים לזהות את "ארץ טוב" באזור הגלעד הדרומי; בקרבת העיר רחוב, בירת ארם בית רחוב, שזוהתה באתר היישוב הערבי ראחב. זיהוי נוסף של חוקרים, הוערך בסמוך לירמוך בין בוסרה לאדרעי, בסביבות היישוב הערבי טייבה.

==לקריאה נוספת==
* אברהם נגב, הערך: טוב, ארץ טוב, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 324.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא

קטגוריה:כנען
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
קטגוריה:מקומות במכתבי אל-עמארנה
סחיטה (עבירה)

סחיטה היא מעשה, לעיתים קרובות פלילי, של הנעת אדם למעשה או להימנעות ממעשה, באמצעות שימוש בכוח או באיומים כלפיו.

פעמים רבות משמשת סחיטה לשם קבלת כסף מהנסחט. סחיטה מאנשי עסקים בתואנה של מתן הגנה לעסקם קרויה פרוטקשן. לעיתים נחטף בן ערובה לשם סחיטת כופר נפש. סחיטה משמשת גם לקבלת טובות הנאה מסוגים שונים, כגון קיום יחסי מין (סחיטה מסוג זה היא בגדר הטרדה מינית או תקיפה מינית). 

== בישראל ==
חוק העונשין מבחין בין שני סוגים של עבירות סחיטה:
* סחיטה בכוח: שימוש שלא כדין בכוח כדי להניע אדם לעשות מעשה או להימנע ממעשה שהוא רשאי לעשותו. לעניין זה, דין המאכיל או המשקה סמים או משקאות משכרים כדין המשתמש בכוח.
* סחיטה באיומים: איום על אדם בכתב, בעל פה או בהתנהגות, בפגיעה שלא כדין בגופו או בגוף אדם אחר, בחירותם, ברכושם, בפרנסתם, בשמם הטוב או בצנעת הפרט שלהם, או מאיים על אדם לפרסם או להימנע מפרסם דבר הנוגע לו או לאדם אחר, או מטיל אימה על אדם בדרך אחרת, הכל כדי להניע את האדם לעשות מעשה או להימנע ממעשה שהוא רשאי לעשותו.
בשני הסוגים, דינו של הסוחט הוא מאסר שבע שנים, ואם נעשו המעשה או המחדל עקב הסחיטה, דינו – מאסר תשע שנים.
* סחיטה מינית והפצת תמונות עירום: המפיץ סרטונים מיניים או תמונות אינטימיות ברשת ללא אישור המצולמים, הדבר מהווה פגיעה בפרטיות והטרדה מינית. כל אדם המפיץ תמונות חושפניות של אדם אחר בוואטסאפ או בסקייפ ללא רשות, מסתכן במאסר לפרק זמן ממושך שיכול להגיע עד חמש שנים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פשעים
קטגוריה:חוק העונשין
אוניברסיטת קונקורדיה

אוניברסיטת קונקורדיה (באנגלית: Concordia University) היא אוניברסיטה ציבורית במונטריאול שבמדינת קוויבק בקנדה. האוניברסיטה היא אחת משלוש האוניברסיטאות בעיר ששפת ההוראה בהן היא אנגלית. האוניברסיטה מוכרת כאחת האוניברסיטאות שבוגריהן מגיעים לעמדות בכירות בחברות המדורגות ב-Fortune 500 . בית הספר למנהל עסקים על שם ג'ון מולסון המהווה חלק מהאוניברסיטה, נחשב לבין הטובים בקנדה.

==היסטוריה==
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1974 בעיר מונטריאול, בפרובינציית קוויבק, קנדה. שם האוניברסיטה נלקח מהמוטו של העיר: “Concordia Salus" - "רווחה והרמוניה" בלטינית<ref></ref>. גרעין לאוניברסיטה הופיע כבר לפני כ-160 שנה, אך היא הוקמה רשמית תחת השם "קונקורדיה", עם איחוד שני הקמפוסים: ג'ורג' ויליאמס במרכז העיר ולויולה במערבה.

==כיום==
האוניברסיטה מציעה 433 תוכניות לתואר ראשון בארבע מחלקות ובית ספר לתארים מתקדמים. כיום לומדים בה כ-45,000 סטודנטים. לאוניברסיטה יש את המספר הגבוה ביותר של תושבי קבע מארצות זרות וכ־30% מהסטודנטים מדברים שפה נוספת פרט לאנגלית או צרפתית בבית. מספר הסטודנטים העצמאיים באוניברסיטה הוא הגבוה בפרובינציה.

האוניברסיטה שמה דגש על מיחזור וקיימות והיא אחת מהמתקדמות במחקר בתחומים אלו. האוניברסיטה מחזיקה חממה על גג הבניין הראשי שלה במרכז העיר.

== פקולטות ובתי ספר ==
אוניברסיטת קונקורדיה מורכבת ממספר פקולטות ובתי ספר<ref></ref>:

* הפקולטה לאמנויות ומדעים: כוללת מחלקות כגון ביולוגיה, כימיה, כלכלה, תקשורת, היסטוריה, גאוגרפיה, מתמטיקה וסטטיסטיקה, פסיכולוגיה, תאולוגיה.
* הפקולטה לאמנויות יפות: בפקולטה נכללות המחלקות הבאות: תולדות האמנות, תרפיה באמנות, מחול, מוזיקה, תיאטרון, מוזיקה, קולנוע, עיצוב.
* בית הספר להנדסה ומדעי המחשב: בית הספר להנדסה ומדעי המחשב כולל מחלקות כגון: הנדסה אזרחית, הנדסת כימיה וחומרים, הנדסת חשמל ומחשבים, הנדסה מכנית, הנדסת מערכות מידע.
* בית הספר לעסקים: בבית הספר נכללות המחלקות חשבונאות, פיננסים, ניהול, שיווק, שרשרת האספקה.
* בית הספר ללימודי מוסמכים
* מרכז עזריאלי ללימודי ישראל 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קונקורדיה
קטגוריה:מונטריאול: מבנים
קטגוריה:אוניברסיטת קונקורדיה
אולימפיאדת הקיץ 1940

אולימפיאדת הקיץ 1940 הייתה אולימפיאדה אשר בוטלה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה. היא הייתה אמורה להיות האולימפיאדה ה-12 והייתה אמורה להיערך בטוקיו שבאימפריה היפנית אך בעקבות מלחמת סין–יפן השנייה הוחלט להעביר את התחרות להלסינקי שבפינלנד אך גם התחרות בהלסינקי בוטלה בעקבות פרוץ מלחמת החורף.

==היסטוריה==
אירוח האולימפיאדה נמסר לטוקיו שביפן על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בישיבתו ה-35, שנערכה בברלין ב-31 ביולי 1936. טוקיו התמודדה על אירוח האולימפיאדה מול הלסינקי שבפינלנד. האולימפיאדה נועדה להיערך בטוקיו מ-21 בספטמבר ועד 6 באוקטובר 1940. הוועד האולימפי החליט במרץ 1938, בהתכנסות בקהיר, לקיים את המשחקים כמתוכנן בטוקיו, למרות מלחמת סין–יפן. ביולי 1938 ויתרה יפן על אירוח האולימפיאדה בגלל קשיים במלחמת סין–יפן, והוועד האולימפי החליט על העברת המשחקים להלסינקי, המתחרה האחרת במכרז האולימפי עליה. מועדה נקבע מחדש ל-20 ביולי עד 4 באוגוסט 1940.

בעקבות פרוץ מלחמת החורף בין ברית המועצות לבין פינלנד בוטלה האולימפיאדה. עם זאת, עסקני הוועד האולימפי לא אבדו תקווה לקיים את האולימפיאדה ובסוף נובמבר 1939 דווח שהם מתכנסים להחליט אם והיכן לקיים את האולימפיאדה. ב-23 בדצמבר 1939 הודיעו בפינלנד שהם לא הסתלקו מאירוח האולימפיאדה ובכוונתם לארחו בארצם ובמרץ 1940, מיד לאחר חתימת הסכם השלום עם ברית המועצות, החל הוועד האולימפי הפיני בפעילות לשיקום האצטדיון כדי לארח את המשחקים. אולם באמצע אפריל 1940 הודיעו בפינלנד שלא תהיה אולימפיאדה והמשחקים האולימפיים הושעו ולא התחדשו אלא באולימפיאדת לונדון ב-1948.

בסופו של דבר אירחה הלסינקי את המשחקים האולימפיים ב-1952 וטוקיו אירחה אותם ב-1964 וגם באולימפיאדת טוקיו 2020 שנערכה ב-2021.

==ראו גם==
*אולימפיאדת החורף 1940
*אולימפיאדת הקיץ 1944
*אולימפיאדת החורף 1944

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* International Journal of the History of Sport, vol. 24, 2007, No. 8, Special Issue: The Missing Olympics: The 1940 Tokyo Games, Japan, Asia and the Olympic Movement
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:1940 בספורט
1940
קטגוריה:יפן: אולימפיאדות
קטגוריה:תחרויות ספורט בפינלנד
קיץ 1940
קטגוריה:טוקיו: תחרויות ספורט
סגור (שפות תכנות)

במדעי המחשב, סְגוֹר (באנגלית: Closure) היא פונקציה יחד עם סביבת ייחוס עבור המשתנים שאינם מקומיים בפונקציה. המינוח סְגוֹר משמש גם להגדיר תכונה של שפה, המאפשרת קיום של פונקציות סְגוֹר (או מחלקות).

סְגוֹר מאפשר לפונקציה לגשת למשתנים שהם מחוץ לטווח-ההכרה הלקסיקלי המיידי שלה. כלומר, משתנים שאינם מוגדרים בפונקציה הנוכחית, וגם אינם משתנים גלובליים. משתנים כאלה שנכרכו על ידי הסגור נקראים "upvalues". סביבת הייחוס כורכת שמות שאינם לוקליים אל המשתנים המתאימים בטווח ההכרה בזמן שבו נוצרה הפונקציה, ובכך מאריכה את משך החיים שלהם להיות לפחות כמשך החיים של פונקציית-הסְגוֹר עצמה. כאשר בקרת הזרימה נכנסת לפונקציה בשלב מאוחר יותר – כלומר, כאשר הפונקציה נקראת בפועל – ההתייחסות לשמות הללו היא התייחסות למשתנים הלא-מקומיים המקוריים שנלכדו על ידי הסְגוֹר.

== היסטוריה ==
רעיון הסגור פותח בשנות ה-60, ומומש במלואו לראשונה בשנת 1975, כתכונה של שפת תכנות בשפה Scheme במטרה לתמוך בפונקציות ממדרגה ראשונה בעלות טווח הכרה לקסיקלי. מאז עוצבו שפות רבות כך שיתמכו בסְגוֹר. שימוש מפורש בפונקציות-סְגוֹר נקשר לרוב עם תכנות פונקציונלי ושפות תכנות כדוגמת ML או LISP. שפות תכנות אימפרטיביות מסורתיות (כגון ALGOL, פסקל או C) אינן תומכות במימוש סְגוֹר כיוון שאין בהן תמיכה בשמות שאינם מקומיים (שקיימים רק בפונקציות מקוננות או אנונימיות – מבנים שלרוב אף אינם קיימים בשפות אלה) או בפונקציות מסדר גבוה – העברת פונקציה כפרמטר לפונקציה אחרת, או החזרת פונקציה כפרמטר מפונקציה אחרת (בניגוד להעברת מצביעים לפונקציה). שפות תכנות אימפרטיביות מודרניות, הכוללות מנגנון איסוף זבל (כגון Smalltalk, שפת התכנות מונחת העצמים הראשונה, #C, ובאופן מוגבל גם Java) ושפות מפורשות או שפות סקריפטים רבות כן כוללות תמיכה בפונקציות מסדר גבוה, ולכן גם בסְגוֹר.

עצמים (אובייקטים) בתכנות מונחה-עצמים הם מבחינה מסוימת סְגוֹר, כאשר ההתייחסות אל האובייקט עצמו (לרוב, באמצעות המילים השמורות: "this", "self" או "current") הכולל את אוסף הפונקציות השייכות לאובייקט, היא הכריכה הלא-לוקלית של הסְגוֹר.

== דוגמה ==
קטע הקוד הבא בשפת פייתון 3 מגדיר פונקציה counter עם משתנה מקומי x ופונקציה מקוננת increment, בעלת גישה ל-x, כאשר מבחינתה הוא משתנה גלובלי. הפונקציה counter מחזירה את הפונקציה increment עם התייחסות למשתנה הלא-לוקלי x.
<syntaxhighlight lang="Python">
def counter():
 x = 0
 def increment(y):
 nonlocal x
 x += y
 print(x)
 return increment

counter1_increment = counter()
counter2_increment = counter()

counter1_increment(1) # prints 1
counter1_increment(7) # prints 8
counter2_increment(1) # prints 1
counter1_increment(1) # prints 9
</syntaxhighlight>

קטגוריה:תכנות
יעקב ענתיבי

הרב יעקב ענתיבי (ה'תקמ"ז, 1787 - ז' בתשרי ה'תר"ז, 1846) היה הרב הראשי ("חכם באשי") של דמשק במשך כשלושים שנה. נאסר בתקופת עלילת דמשק.

==ביוגרפיה==
נולד בחלב, בנו של הרב דוד יצחק ענתיבי. לאחר נישואיו עבר לדמשק והתמנה לרב הראשי של העיר. 

בשנת ה'ת"ר (1840) נאסר על ידי השלטונות יחד עם כמה מנכבדי הקהילה היהודית בדמשק בחשד לחטיפתם ורציחתם של נזיר נוצרי ומשרתו המוסלמי לצורך שימוש בדמם לאפיית מצות. בעקבות השתדלותו של משה מונטיפיורי שוחרר ממאסרו. לאחר שחרורו העלה על הכתב את קורותיו מתקופת מאסרו. כעבור זמן עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. הראשון לציון הרב חיים אברהם גאגין, שקיבל את פניו בעלותו לירושלים, הציע לו להתמנות כרב אך הוא סירב. 

נפטר בשנת ה'תר"ז, ונקבר בבית הקברות הר הזיתים.

בתו הבכורה מרחבא נישאה לנכדו של חיים פרחי. בן דודו היה הפייטן רבי יהודה שבתאי רפאל (היש"ר) ענתבי מצפת. 

בתו אסתר נישאה לחכם רפאל יצחק ישראל אב בית הדין הספרדי בירושלים. 

חידושיו הודפסו בשם "אביר יעקב" בסוף הספר "באור החיים" של הרב חיים כפוסי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://misham.org.il/uploads/Magazines/Magazine12/p15-25.pdf חייו ופועלו של הרב הראשי לדמשק הרב יעקב ענתבי זצ"ל] , ד"ר אליעוז חפר ענתבי
* [http://www.shaar-binyamin.com/%D7%A8%D7%91%D7%99-%D7%99%D7%A2%D7%A7%D7%91-%D7%A2%D7%A0%D7%AA%D7%91%D7%99.html רבי יעקב ענתבי], באתר מוסדות ק"ק דמשק.
* אליעוז ענתבי חפר, [https://www.nli.org.il/he/discover/music/jewish-music/piyut/articles/figures/two-generations-paytanim שני דורות של פייטנים ממשפחת ענתבי בעיר חלב], באתר הפיוט והתפילה
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/digitallibrary/pages/viewer.aspx?presentorid=MANUSCRIPTS&docid=PNX_MANUSCRIPTS000082844-1&_ga=2.263536389.825348516.1552652018-2103251761.1552652018#|FL20876637 איגרת הרב יעקב ענתיבי אל השר משה מונטיפיורי בעניין עלילת דמשק]

קטגוריה:משפחת ענתבי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:נושאי משרת חכם באשי
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:דמשק: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ילידי 1787
קטגוריה:נפטרים ב-1846
Grooveshark

גְרוּבְשַרְק (אנגלית: Grooveshark) היה שירות הזרמת מוזיקה מקוון, שאפשר לגולשיו להעלות מוזיקה, ליצור רשימת השמעה ולהאזין לשירים.

לאתר היו שתי גרסאות למנויים בתשלום: "Grooveshark Plus" ו-"Grooveshark Anywhere". גרסת "Grooveshark Plus" העלימה את הפרסומות מהאתר, בעוד שגרסת "Grooveshark Anywhere" אפשרה למשתמש להאזין למוזיקה בטלפון הנייד.

בגרובשרק הושמעו כ-150 מיליון שירים בחודש. בישראל השתמשו בו כתחליף לשירותי מוזיקה שלא היו זמינים בארץ, לצד יוטיוב ואתרים נוספים (כגון Spotify, Pandora ועוד).

== היסטוריה ==
האתר הוקם במרץ 2007 בארצות הברית על ידי שלושה סטודנטים מאוניברסיטת פלורידה.

במקור נקרא האתר "Blue Shark" (כריש כחול). בסופו של דבר, הוחלט להחליף את המילה "כחול" במילה "גרוב" (אנגלית: Groove, שמשמעותו המעורפלת במקצת היא 'תחושת והרגשת הקצב והמוזיקה').

בשנת 2010 הכיל האתר למעלה מ-7 מיליון שירים.

במהלך 2010–2011 הוגשו מספר תלונות נגד האתר בהקשר לזכויות יוצרים. כתוצאה מכך, חברת אפל הסירה אפליקציה תואמת באייפון מהחנות שלה, והאתר הוסר מהשוק שמשתמש במערכת ההפעלה אנדרואיד. גם להקת פינק פלויד ניהלה מערכה משפטית נגד האתר - וניצחה.

ב-1 במאי 2015 דווח שהאתר נסגר, זאת בעקבות תביעות ענק שהגישו חברות תקליטים גדולות נגד Grooveshark. אחד ממייסדי האתר, ג'וש גרינברג, נמצא מת בנסיבות בלתי ברורות בתאריך 19 ביולי 2015.

==ראו גם==
* נאפסטר

==קישורים חיצוניים==

* (לא פעיל)
* [http://www.gainesville.com/article/20150720/ARTICLES/150729990 ג'וש גרינברג נמצא ללא רוח חיים - כתבה מעיתון Gainesville]
* [https://time.com/3842959/grooveshark-shuts-down-sued-internet-business-escape-media-group/ "Music Streaming Website Grooveshark Shuts Down"] כתבה בטיים מגזין אודות סגירת האתר, 1 במאי 2015

קטגוריה:אתרי מוזיקה
קטגוריה:רשתות חברתיות מקוונות
קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2007
קטגוריה:שירותי הזרמת מוזיקה
לאו אסאקי

לאו אסאקי (ביפנית: 江崎 玲於奈; נולד ב-12 במרץ 1925) הוא פיזיקאי יפני שזכה בפרס נובל לפיזיקה ביחד עם איוואר גיאוור ובריאן ג'וזפסון ב-1973, על תגליותיו הניסיוניות בתופעות המינהור הקוונטי. הוא ידוע בשל המצאתו את דיודת המינהור, הפועלת על עקרון המינהור הקוונטי. אסאקי עבד על המחקר שלו בחברת "טוקיו צושין קוגיו," שלימים הפכה חברת סוני. בעת עבודתו ב-IBM היה בין החלוצים בשימוש בסריג על מוליך למחצה.

==ביוגרפיה==
אסאקי נולד באוסקה, ולמד פיזיקה באוניברסיטת טוקיו, שם קיבל את התואר שלו ב-1947 ואת הדוקטורט שלו ב-1959. ב-1960 הוא עבר לארצות הברית והצטרף למרכז המחקר על שם טי. ג'יי. ווטסון של IBM, שם החל לעבוד עם סריגי על מוליכים למחצה. זכה בפרס נובל ב-1973 על עבודתו בתחום מינהור אלקטרונים.

לאחר שובו ליפן שימש אסאקי נשיא מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת צוקובה והמכון הטכנולוגי בשיבאורה. הוא משמש נשיא מכללת יוקוהמה למדעי הרוקחות מאז 2006.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.vega.org.uk/video/programme/28 ריאיון עם אסאקי]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:זוכי מדליית הכבוד של ה-IEEE
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס יפן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר התרבות
קטגוריה:פיזיקאים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1925
ארי-אדם ממערת שטאדל

ארי-אדם ממערת שטאדל
ארי-אדם ממערת שטאדל היא צלמית זואומורפית (בעלת צורת חיה) עשויה משנהב ממותה. זהו הפסל העתיק ביותר שנתגלה מעולם. תיארוך בעזרת בדיקות פחמן-14 שנעשו בשכבה שבה נמצאה הצלמית קבעו, שהיא בת 32,000 שנים. צלמית זאת מהווה את אחת העדויות הקדומות ביותר לאמנות וכנראה גם לדת אצל האדם.

הצלמית היא בעלת ראש של לביאה או אריה וגוף של אדם. גובה צלמית 29.6 סנטימטרים, רוחבה 5.6 סנטימטרים ועובייה 5.9 סנטימטרים. הצלמית משויכת לתרבות האוריניאקית מהתקופה הפלאוליתית העליונה. הצלמית גולפה בעזרת סכין העשויה מאבן צור. על גבי הזרוע השמאלית של הצלמית גולפו שבעה חריצים מקבילים. הצלמית היא חלק מאוסף המוזיאון השוכן בעיר אולם שבגרמניה.

==היסטוריה==
שוחזר ב-2013
שברי הצלמית התגלו בשנת 1939 במערת הולנשטיין-שטאדל השוכנת בהרי היורה של שוואביה במדינת באדן-וירטמברג שבדרום-מערב גרמניה. בגלל תחילת מלחמת העולם השנייה, אוחסנו החלקים במוזיאון בעיר אולם ונשכחו. בשנת 1969, 30 שנה לאחר מכן בעת הרכבת יותר מ-200 חלקים על ידי יואכים האן (Joachim Hahn), הוא גילה שמדובר בצלמית שהיא הכלאה של אדם ואריה המערות. בין השנים 1997–1998 נמצאו חלקים נוספים של הצלמית וראש הצלמית חובר לגוף. בתחילה סווגה הצלמית על ידי יואכים האן כאריה זכר, לאחר שנמצאו פיסות נוספות סווגה הצלמית על ידי אליזבט שמיד (Elisabeth Schmid) כנקבה. שתי הפרשנויות אינן מבוססות על ממצאים מדעיים. הקושי בסיווג בין זכר ונקבה נובע מהעובדה שאצל אריה המערות האירופי (Panthera leo spelea) אין את המאפיינים המייחדים את הזכר האריה האפריקאי מהנקבה.

הקושי בהבנה והפרשנות של הממצא נובעת מהעדר מקבילות באתרים ארכאולוגים אחרים. הצלמית חולקת קווי דמיון עם ציורי קיר של דמויות משולבות אדם-חיה שנמצאו על מערה בצרפת, אבל ציורי קיר אלה על פי תיארוכם, צעירים במספר אלפי שנים בהשוואה לצלמית זאת.

ממצא דומה של צלמית עם ראש ארי קטן יותר נמצא מאוחר יותר במערת הול פלס באותו אזור בגרמניה. הממצא הנוסף נמצא ביחד עם צלמיות בדמויות של חיות ומספר חלילים. ממצאים אלה העלו את האפשרות שדמות האריה מילאה חלק חשוב במיתולוגיה של בני האדם שחיו באזור בתקופה הפלאוליתית העליונה.

הפסלון חולק קווי דמיון מסוימים עם ציורי מערות צרפתיים מאוחרים יותר כגון במערת טרואה פרס בפירנאים ומערת גרוטה דה גאבילו המציגים יצורי כילאיים בעלי גוף תחתון דמוי אדם וראשי בעלי חיים<ref></ref>.

הצלמית הוצגה לראשונה לציבור באפריל 2011.

ב-2017 הוכרזה המערה והצלמיות שהתגלו בה אתר מורשת עולמית של אונסק"ו, חלק מאתר המורשת מערות ואומנות עידן הקרח בהרי היורה השוואבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110719055437/http://www.loewenmensch.de/lion_man.html ארי-אדם באתר המוזיאון של אולם]

==הערות שוליים==

קטגוריה:התקופה הפלאוליתית העליונה
קטגוריה:אמנות פרהיסטורית
קטגוריה:אבולוציית האדם
קטגוריה:פסלי אריות
קטגוריה:אירופה: ארכאולוגיה
קטגוריה:גרמניה: אתרי מורשת עולמית
וילו שילדס

וילו שילדס (באנגלית: Willow Shields; נולדה ב-1 ביוני 2000) היא שחקנית אמריקאית, שהתפרסמה בזכות הופעותיה בסדרת הסרטים "משחקי הרעב" בתור פרימרוז אוורדין.

== ביוגרפיה ==
שילדס נולדה באלבקרקי שבניו מקסיקו.

בשנת 2009 קיבלה את תפקיד המשחקן הראשון שלה, בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "שומרת סוד" של רשת USA Network. בשנת 2012 שיחקה בעיבוד הקולנועי לספר "משחקי הרעב" בתפקיד פרים, אחותה הקטנה של גיבורת העלילה הנערה קטניס אוורדין (ג'ניפר לורנס). בשנת 2015 השתתפה שילדס בתוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים" בעונתה ה-20, עם הרקדן מארק באלאס.

בשנת 2020 שיחקה בסדרת הדרמה והמסתורין "נאחזת בקרח" מבית היוצר של נטפליקס, בתור סרינה בייקר, אחותה הצעירה של קאט (קאיה סקודלריו).

==פילמוגרפיה==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2012
|משחקי הרעב
| rowspan="4" |פרימרוז אוורדין
|
|-
|2013
|משחקי הרעב: התלקחות
|
|-
|2014
|משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א'
|
|-
|2015
|משחקי הרעב: עורבני חקיין - פרק הסיום
|
|-
|2017
|Into the Rainbow
|ריי'צ'ל
|
|-
|2018
|Woodstock or Bust
|לוריאן
|
|-
|2023
|בלש ניו יורקי: המשימה האחרונה
|אלי
|
|-
| rowspan="2" |TBA
|When Time Got Louder
|אבי פטרסון
|
|-
|A Fall from Grace
|גרייס
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2009
|שומרת סוד
|ליסה רוגן / ליסה רויאל
|פרק: "In My Humboldt Opinion"
|-
|2011
|מבעד ללוח
|גרייס
|סרט טלוויזיה של CBS
|-
|2012
|שעה מכושפת
|אווה
|פרק: "Intruders"
|-
|2019
|The Unsettling
|מיה
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|-
|2020
|נאחזת בקרח
|סרינה בייקר
|תפקיד ראשי; 10 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2000
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
במתנו

תמונת הסיום של ההצגה "חייט כי ימלוך", ינואר 1951. במרכז כוכבת ההצגה - [[שושיק שני בת ה-14.]]
בָּמָתֵנוּ - התיאטרון האמנותי לנוער (בחלק מהפרסומים מופיע כ"במתנו - מחלקה לתלמידים ולנוער ליד האהל") היה תיאטרון ישראלי לילדים ולנוער ורוב שחקניו היו בני נוער. התיאטרון הוקם בשנת 1946 על ידי אליעזר אנסקי (אביו של אלכס אנסקי), משנת 1951 פעל בחסות תיאטרון אהל. התיאטרון נסגר בשנת 1960.

בתיאטרון זה גדלו כמה מבכירי שחקני ישראל בהם גדעון זינגר, עודד קוטלר, יוסי גרבר, שושיק שני, יעקב בן-סירא, צבי בורודו, שמעון בר, ניסים עזיקרי, אלכס אנסקי, שיש קולר ועוד. אליעזר אנסקי תרגם, עיבד וכתב מחזות עבור התיאטרון, ביים את ההצגות (עוזרו היה ניסן נתיב) ואף עיצב את התפאורה, לעיתים יחד עם ידידיו האמנים נחום גוטמן ואריה נבון. 

בין ההצגות שהועלו בתיאטרון נמנות הרפתקאות הנסיך עומר (1946), הזמיר של מלך סין, הנסיך הקטן, דוד מלך ישראל, עלילות תום סוייר, חייט כי ימלוך, חסמבה, מלכת השלג, סינדרלה, עלילות הרשלה מאוסטרופולי, מעשה בעוץ העצלן, מפתח הזהב, בארץ לובנגולו מלך זולו ועוד. 

בשנת 1964 נוסד מחדש התיאטרון על ידי אנסקי בחסות עיריית ירושלים והנוער העובד והלומד, כמסגרת דרמה לנוער.

== לקריאה נוספת ==
* אליעזר אשר אנסקי, התיאטרון לילדים ולנוער: הרעיון והמעשה, 1969

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www2.tau.ac.il/theatre/view_pritim.asp?id=212 אנסקי אליעזר-אשר, איש תיאטרון בעל כישרונות מגוונים] במערכת חיפוש אנשי במה
* 
*[http://www2.tau.ac.il/theatre/view_pritim_theatre.asp?id=3 תיאטרון במתנו תיאטרון לילדים ולנוער ליד תיאטרון - האהל (1946-1960)], במערכת חיפוש אנשי במה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תיאטראות
קטגוריה:תיאטרון ילדים ונוער
קטגוריה:תיאטרון אהל
TV Tokyo

תאגיד TV Tokyo או TX (ביפנית: 株式会社テレビ東京; הבורסה לניירות ערך בטוקיו:[http://www.bloomberg.com/apps/quote?ticker=9411:JP 9411]) הוא ערוץ טלוויזיה מסחרי יפני, שבסיסו ברובע העסקים מינאטו שבבירת יפן, טוקיו. זהו ערוץ הדגל של רשת האם שלו, "TV Tokyo Network", ואחד מהערוצים המרכזיים בבירה טוקיו ובמחוז קאנטו כולו, אשר מתמחה בסדרות אנימה.

==סדרות בולטות==
להלן רשימה של מגוון סדרות אנימה בעלות פרסום עולמי פרי הערוץ.
*תלתן שחור
*פיירי טייל
*נארוטו
*בליץ'
*בקוגן
*סוניק X
*פוקימון
*יו-גי-הו!
*משפחת סילבניאן
*בייבלייד
*המומינים
*פרינס אוף טניס
*קפטן טסובאטסה
*שאמן קינג

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה יפניים
קטגוריה:אנימה
קטגוריה:טוקיו
קטגוריה:חברות תקשורת אסיתיות
קטנזארו

קטנזארו () היא בירת נפת קטנזארו ובירת מחוז קלבריה שבדרום איטליה. קטנזארו היא מרכז עירוני תוסס עם מספר חופים. בקיץ, גלישה מקטנזארו לעיירת החוף סוברטו היא אטרקציה תיירותית חשובה.

==היסטוריה==
הנחות מסוימות גורסות כי מקור העיר בקולוניה יוונית עתיקה. השערות אחרות אומרות שקטנזארו התפתחה מהתיישבויות אחרות שהיו מפוזרות באזור של קטנזארו. תגליות ארכאולוגיות מראות שהעיר הייתה עיר פעילה עוד מתקופת הברזל. גנרל ביזנטי בשם ניקפורוס פוקאס נתן לעיר את השם "האבן של ניקפורו". הפיכתה של קטנזארו לעיר מבוצרת החלה על ידי גנרל בשם פלגיסיו שהתחיל בבניית טירה. בתחילת המאה ה-10 (כנראה שנת 903) העיר הביזנטית נכבשה בידי הסרצנים, מי שמצאו את האמירות ונתנו לעיר את השם הערבי קאטאנסאר. עדות לנוכחות הערבית המקום הייתה מציאת נקרופוליס מהמאה ה-8 שהיו בו כתובות ערביות.

בסביבות 1050 תושבי העיר מרדו כנגד הסרצנים והעיר חזרה להיות בשליטה ביזנטית. ב-1069, קטנזארו נותרה העיר האחרונה בקלבריה, לאחר התנגדות ארוכה, ליפול למצור של הנורמנים, שבנו את הטירה הנורמנית שקיימת עד היום. חלוצי אומנויות ומלאכות, ובמיוחד עיבוד של משי, סחרו עם מקומות אחרים באיטליה, ומדינות נוספות ממערב אירופה.

באמצע המאה ה-13, פרידריך השני, גרם לכך שקטנזארו תחזיק ישירות בכתר. במשך 14 שנה היה המקום תחום השלטון של לדיסלאוס מנאפולי, וב-1420 הועבר לניקולאס רופו. לאחר מרד של האנשים הכפריים, אלפונסו החמישי מאראגון לקח שליטה על העיר. ב-1528, קרל החמישי נתן אישור לקטנזארו להפוך את הנשר המלכותי לסמל המתאר את הגבעות שבראש העיר.
ב-1970 ירשה העיר את תואר בירת קלבריה מרג'ו די קלבריה.

==שמות העיר במהלך ההיסטוריה==
במהלך העיר השתנה שמה של העיר פעמים רבות:

* קטאנזאריון, כהתיישבות יוונית
* צ'טקיום, בתקופות הרומאים
* האבן של ניקפורו, במהלך השלטון הביזנטי
* קאטאנסאר, במהלך תקופת השלטון של הסרצנים
* קטקם, בזמן הנורמנים
* קטאנזאריו, תחת ממלכת נאפולי
* קטנזארו, מאז איחוד איטליה ועד היום

==אתרי העיר==
הדואומו בשקיעה
בזיליקת סן ג'ובאני
* הגשר הידוע של קטנזארו, עם קשת אחת בלבד, אחד הגבוהים באירופה.
* הדואומו שנבנה על קתדרלה נורמנית שנבנתה בשנת 1121. הכנסייה כמעט נחרבה בהפצצות ב-1943, ולאחר מכן שופצה.
* הכנסייה של סנטיסימו רוזאריו (המאה ה-15 או ה-16) עם מעבר פנימי בודד.
* הכנסייה הביזנטית הקטנה סנט'אומובונו (המאה ה-11)
* כנסיית סנטה תרזה.
* שרידים של טירה נורמנית.
* פורטה די ס. אגוסטינו ופורטה די סטראטו, שני השערים האחרונים שנותרו מהחומה של ימי הביניים שנהרסה ב-1805.
* פלאצו נובילי (המאה ה-15), כיום בית העירייה.
* פיאצה גרימאלדי, כיכר שנקראה על שם בית גרימאלדי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קלבריה: ערים
נגעת לי בלב

נגעת לי בלב הוא אלבומו ה-15 של הזמר איל גולן, שיצא לאור ב-26 במרץ 2012. לאחר שנה האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה משולשת על מכירות של למעלה מ-150 אלף עותקים
.
בספטמבר 2012 זכה גולן בתואר זמר השנה במרבית מצעדי הפזמונים השנתיים של תשע"ב, בין השאר בגלגלצ. להיטי האלבום צעדו במקומות גבוהים במצעדים השנתיים ו"כשאת איתו" אף נבחר לשיר השנה בשניים מהם.

ההפקה המוזיקלית והעיבודים של שירי האלבום נחלקו בין תמיר צור, רביב בן-מנחם, דודו קומה, ואבי גוטמן.

==סינגלים==
;מנגינה
ב-17 בנובמבר 2011 הוציא את "מנגינה", הסינגל הראשון מהאלבום, שיר בסגנון נשמה. נכתב בידי מורן כרמל. השיר הולחן, עובד והופק מוזיקלית על ידי רביב בן מנחם.
השיר הגיע למקום ראשון בהשמעות ברדיו. השיר הגיע למקום ה-2 במצעד של רשת ג' ובמצד של גלגלצ. במצעד השנתי של רשת ג' הגיע למקום ה-19.

;נגעת לי בלב
ב-2 בינואר 2012 יצא הסינגל השני מהאלבום בשם "נגעת לי בלב". את השיר כתב והלחין רותם כהן.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד ההשמעות ובמצעד השבועי של גלגלצ ולמקומות הראשונים במצעדי הרדיו והסלולר. השיר הגיע אל המקום ה-3 במצעד של רשת ג' ונחל הצלחה פחותה מקודמו לאחר ששהה רק 4 שבועות בסה"כ ברשת ג'. במצעד השנתי של גלגלצ הגיע למקום ה-8. הסינגל זכה לביקורות טובות. את השיר הפיק מוזיקלית המוזיקאי הנגן והמפיק דודו קומה.

;לבדי
ב-21 בפברואר 2012 יצא השיר "לבדי" אשר הלחין גולן בעצמו למילים של יוסי גיספן, השיר עובד על ידי תמיר צור בסגנון רטרו של המוזיקה המזרחית בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 עם סולו גיטרה מזרחית של עומרי זליג. השיר הגיע למקום ה-5 במצעד של רשת ג' . השיר הגיע למקום ה-23 במצעד השנתי של רשת ג' לשנת הפזמונים תשע"ב.

;כשאת איתו
השיר יצא כסינגל עם צאת האלבום. השיר הוא גרסה עברית לשירו המצליח של הזמר היווני ניקוס ורטיס, "אן איסה אנה אסטרי (Αν είσαι ένα αστέρι)", שהלחין קיריאקוס פפדופולוס. השיר זכה ללמעלה מ-29 מיליון צפיות ב-YouTube.

גולן קנה את הזכויות על השיר, וכתב בעצמו את המילים. השיר הגיע למקום הראשון בהשמעות ברדיו ובמצעדי הרדיו והסלולר. השיר הגיע למקום הראשון בהשמעות השבועיות ברדיו, ושהה כ-12 שבועות במצעד. השיר הגיע למקום ה-5 במצעד העברי השבועי של רשת ג'. השיר הגיע למקום ה-2 במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום ה-3 במצעד השנתי של גלגלצ ונבחר כשיר השנה בערוץ 24 וב-mako. בשקלול כל המצעדים השנתיים הגיע למקום ה-2 כשרק השיר "זיקוקים" של משה פרץ הקדים אותו. (המיקום הגבוה ביותר של גולן במצעד שנתי מאז הלהיט "זה אני").

==רשימת רצועות==

==הצלחה==

האלבום זכה להצלחה רחבה בישראל ומכר 40,000 עותקים בתוך 14 ימים, והגיע למעמד אלבום פלטינה. בתוך שלושה וחצי חודשים הגיע האלבום למעמד פלטינה כפולה על מכירת למעלה מ-80,000 עותקים. בתחילת יוני 2013, האלבום הגיע למעמד אלבום פלטינה משולשת על מכירות של למעלה מ-150 אלף עותקים, והסינגלים הגיעו לראש מצעדי ההשמעות ברדיו ובסלולר. השיר "מלכי המלכים" זכה להצלחה בקרב הקהל והושר במאות קאברים.

כל שירי האלבום הגיעו לסך של יותר מ-100 מיליון צפיות ביוטיוב. השיר "כשאת איתו" שבר שיא והגיע ל-35 מיליון צפיות.

אף על פי ההצלחה במכירות, האלבום קיבל ביקורות צוננות מהמבקרים שטענו כי האלבום מורכב משירים עם מילים שטחיות וכי הוא יוצר געגוע לאלבומיו הראשונים של גולן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2012
קטגוריה:אלבומי אייל גולן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת ליאם הפקות
Baba Yetu

Baba Yetu (בעברית: אבינו) הוא שיר באלבום "Calling All Dawns" של כריסטופר טין, אלבום בשיתוף מקהלת סווטו גוספל. השיר הולחן במקור עבור המשחק Civilization IV. מילות השיר הן תרגום לסווהילית של התפילה הנוצרית תפילת האדון. 

השיר זכה בשני פרסי גילדת האודיו למשחקי מחשב ובפרס גראמי. מועמדותו וזכייתו של השיר היו בטקס הגארמי ה-53 והוא היה המוזיקה הראשונה ממשחק וידאו או מחשב שהועמדה לזכייה ו/או שזכתה בפרס גראמי כלשהו.

השיר הושמע בטקסי הפתיחה של המשחקים העולמיים 2009 שהתקיימו בטאיוואן. השיר גם בוצע במופע במזרקת דובאי, בורג' ח'ליפה.

==מילים==
{|class="wikitable" cellpadding="1"
!עברית!!סווהילית 
|-
!colspan="2" bgcolor="0"|"Baba Yetu"
|-
|אבינו <br />
שבשמיים אמן!<br />
אבינו,<br />
יתקדש שמך.<br />

תן לנו את לחם חוקתנו,<br />
סלח לנו על<br />
חטאינו, היי!<br />
כפי שאנו סולחים לאחרים<br />
שחטאו נגדנו<br />
אל נא תוביל אותנו אל הפיתוי,<br />
גאל אותנו מן הרוע פעם אחת ולתמיד!<br />

(פזמון)

תבוא המלכות, ייעשה רצונך<br />
על כדור הארץ כפי שנעשה בגן עדן (אמן)<br />
|<div class="mw-content-ltr">Baba yetu, Yetu uliye<br />
Mbinguni yetu, Yetu amina!<br />
Baba yetu Yetu uliye<br />
jina lako litukuzwe.<br />

Utupe leo chakula chetu<br />
Tunachohitaji utusamehe<br />
Makosa yetu, hey!<br />
Kama nasi tunavyowasamehe<br />
Waliotukosea usitutie<br />
Katika majaribu, lakini<br />
Utuokoe, na yule, muovu e milele!<br />

Ufalme wako ufike utakalo

Lifanyike duniani kama mbinguni. (Amina)</div>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:Civilization
קטגוריה:שירי 2005
פסטיבל הכליזמרים הבינלאומי בצפת

שלט בעיר צפת ליד אחת הבמות בפסטיבל הכלייזמרים
פסטיבל הכליזמרים הבינלאומי בצפת הוא פסטיבל כליזמר המתקיים מדי קיץ בעיר צפת, ובמסגרתו מופעים סולנים ולהקות המשמיעים מוזיקה יהודית מסורתית ומוזיקת נשמה בין-לאומית.

== היסטוריה ==
הפסטיבל החל להתקיים בשנת 1987. אחד המובנים של המונח "כלי זמר" על פי מילון אבן שושן הוא: "כינוי עממי למנגנים בחתונות ובמסיבות שמחה משפחתיות לשמח את הקרואים". בגולת מזרח אירופה נהגו לבטא את המונח ברצף אחד "כליזמר" או "כליזמרים" ובהגיית מלעיל. מארגני הפסטיבל בחרו בשם זה כדי להדגיש את שמירת הרציפות של מסורת המוזיקה העממית היהודית בפסטיבל. במהלך ימי הפסטיבל מתקיימים בצפת אירועים מיוחדים, סדנאות קבלה ומיסטיקה, סיורים מוזיקליים בליווי כליזמרים, סיורי לילה מודרכים ומומחזים באתרים נבחרים בצפת בליווי שחקנים ומופעי נגנים הפזורים בסמטאות. כן מתקיימים בתקופת הפסטיבל אירועים מיוחדים לילדים כבימת כליזמרים לילדים, מופעי סיפורים ומופעי קסמים.

הפסטיבל הוא פסטיבל חופשי ופתוח לקהל הרחב. אירועי הפסטיבל מתקיימים בסמטאות העיר העתיקה של צפת מעל מספר במות. הפסטיבל נחשב לגדול מסוגו בארץ, הן במספר האמנים המופעים בו והן מבחינת מספר המבקרים הבאים מרחבי הארץ לחזות בו להאזין לו. עם האמנים שהופיעו במסגרת הפסטיבל נמנים מוסא ברלין, אברהם לייב בורשטיין, חיליק פרנק, להקת פרה אדומה, דוד דאור, גיורא פיידמן, ג'ימי לויד, ברי סחרוף, אברהם טל, קובי אפללו, חנן בן ארי, בניה ברבי, עקיבא תורגמן, להקת תיסלם ונתן גושן. בנוסף לכך, לעתים מגיעים אמנים מחו"ל, ביניהם מארצות הברית, בריטניה, סלובניה, גרמניה, אוסטריה וקרואטיה.

מנהלו האמנותי של הפסטיבל הוא אמן הכינור אייל שילוח, המלווה בשנים האחרונות את העיר ומוביל את פרויקט כיתות האומן הבינלאומיות ואת פרויקט 'צפת עיר מנגנת'. 

==== אירועים מיוחדים ====

* הפסטיבל ה-19 (2006) הוקדם לתחילת חודש יולי (9-11 ביולי)<ref></ref> בסמיכות לגמר מונדיאל 2006 שהתקיים ביומו הראשון, ובמסגרת זו הוצב באתר הבימה המרכזית דאז (כיכר אברהם שדה) מסך ענק ממנו יכלו המבקרים לצפות בגמר.
* הפסטיבל ה-33 (2020) בוטל במתכונתו הרגילה עקב מגפת הקורונה והתקיים במתכונת מצומצמת של כיתות אמן בלבד לצד משדרים מוקלטים מראש ששודרו בטלוויזיה.<ref></ref>
* הפסטיבל ה-34 (2021) בוטל אף הוא עקב מגפת הקורונה.<ref></ref>
* הפסטיבל ה-37 (2024) בוטל עקב מלחמת חרבות ברזל במסגרתה נורו עשרות קטיושות מלבנון לעבר צפת והסביבה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

כליזמרים בצפת
קטגוריה:צפת: תרבות
רוי דוטריס

רוי דוטריס (באנגלית: Roy Dotrice; 26 במאי 1923 - 16 באוקטובר 2017) היה שחקן תיאטרון ושחקן קולנוע וטלוויזיה בריטי וקריין של ספרי שמע.

== תולדות חייו ==
נולד באי גרנזי, אחד מאיי התעלה. במלחמת העולם השנייה שירת בחיל האוויר המלכותי ונפל בשבי הגרמני. בין השנים 1942–1945 שהה במחנה שבויים. עם שובו הופיע בהצגה בחסות הצלב האדום בשם "Back Home" ("חזרה הביתה"), שכל שחקניו היו שבויי מלחמה לשעבר.

ב-1947 נשא לאשה את השחקנית קיי ניומן, לה היה נשוי עד מותה ב-2007. רוי הוא גם אביהן של השחקניות מישל (נולדה ב-27 בספטמבר 1948), קארן (נולדה ב-9 בנובמבר 1955), ואיבט (נולדה ב-1960), שהלכו בעקבותיו. ב-1967 החל להופיע בהצגת יחיד בשם "Brief Lives", על פי סיפורים ביוגרפיים קצרים מאת ג'ון אוברי (John Aubrey). כל הצגה נמשכה כשעתיים ומחצה במהלכן נכח דוטריס על הבמה, כולל בזמן ההפסקה, בה דימה עצמו לשקוע בשינה. המחזה הועלה הן בווסט אנד בלונדון והן בברודוויי. דוטריס נכנס לספר השיאים של גינס לאחר שסיים 1,782 הופעות יחיד, המספר הגדול ביותר של הופעות יחיד של שחקן כלשהו. ההצגה שבה והועלתה ב-2008 בהשתתפותו של דוטריס ורצה בהפסקות עד ינואר 2010. בשנת 1981 היה דוטריס מועמד לפרס טוני על תפקידו במחזה "A Life", הוא זכה בפרס ב-2001 על תפקידו במחזה "A Moon for the Misbegotten".

בשנות השבעים ושנות השמונים הופיע במספר סדרות טלוויזיה, בהן "דיקנס של לונדון" בתפקיד דיקנס, בסדרת הטלוויזיה "היפה והחיה" (בעריכת ג'ורג' ר. ר. מרטין) בתפקיד האב ובסדרה "Misleading Cases" לפי ספרו של א. פ. הרברט. ב-1984 הופיע בסרט הקולנוע זוכה פרס האוסקר "אמדאוס" בתפקיד לאופולד מוצרט (אביו של וולפגנג אמדאוס מוצרט).

משנת 1982 החל להקריא ספרות במסגרת תוכניות רדיו 4 של ה-BBC ובמסגרת ספרי שמע. בין היתר שימש קריין ספרי השמע של סדרת שיר של אש ושל קרח מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין, במסגרתה גילם בקולו כ-500 דמויות שונות. הוא אף נבחר לגלם את דמותו של המלומד העליון פייסל בסדרת הטלוויזיה של HBO, "משחקי הכס" שנעשתה לפי הספרים, אך הוחלף בשל סיבות רפואיות. עם זאת, בעונה השנייה גילם את תפקידו של האלין, ראש גילדת האלכימאים.

בשנת 2008 נבחר לקצין מסדר האימפריה הבריטית.

הוא נפטר בלונדון, ב-16 באוקטובר 2017, בגיל 94.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.independent.co.uk/arts-entertainment/films/news/roy-dotrice-dead-amadeus-actor-a-moon-for-the-misbegotten-a8002716.html Roy Dotrice dead: Actor who played Leopold Mozart in the Oscar-winning film Amadeus dies aged 94], אינדפנדנט, 16 באוקטובר 2017
* [http://www.filmreference.com/film/86/Roy-Dotrice.html ביוגרפיה של רוי דוטריס]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון בריטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1923
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2017
סנצ'ו פנסה

פסלו של סנצ'ו פנסה ב[[מדריד]]
סנצ'ו פנסה (בספרדית: Sancho Panza), הוא דמות בדיונית ברומן "דון קישוט" (בתעתיק מדויק: דון קיחוֹטֶה) שנכתב על ידי הסופר הספרדי מיגל דה סרוואנטס סאבדרה, וראה אור בשני כרכים: הראשון בשנת 1605, והשני בשנת 1615. סנצ'ו פנסה הוא נושא הכלים של גיבור הרומן דון קישוט, ומלווה את אדונו במסעותיו לאורך הרומן תוך כדי אמירת הערות מחוכמות לרוב. הוא רוכב על חמור חסר שם אליו הוא פונה בכינוי "האפור" (בספרדית: El rucio), אשר יכול להיות מפורש גם כדהוי או בלתי נקי, כאשר השימוש מוגבל להתייחסות אל סוס או חמור.

בתחילת הרומן, סנצ'ו פנסה הוא איכר עני ופשוט החי בכפר, נשוי ואב לשני ילדים. סנצ'ו מחליט להתלוות אל דון קיחוטה במסעותיו בתור נושא הכלים שלו, לאחר שזה מבטיח להפוך אותו למושל של אי.

בהסתמך על המקור הספרדי, התעתיק העברי של שם הדמות הוא "סנצ'ו פנסה". משמעות המילה "פנסה" (panza) בספרדית היא "בטן" – בדרך כלל "כרס".

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דון קישוט
קטגוריה:דמויות ספרותיות
הפורום לסלולריות שפויה

הפורום לסלולריות שפויה הוא עמותה ישראלית הפועלת בנושאי אנטנות סלולריות, קרינה סלולרית והפצת מודעות לקרינה ולשימוש סביר במכשירים פולטי קרינה בלתי מייננת.

הפורום הוקם במסגרת שיתוף פעולה בין מספר קבוצות, עמותות, גופים סביבתיים ואזרחים כדי לתת מענה לתופעה של התקנת אנטנות סלולריות בשכונות מגורים בקרבת בתי תושבים ולעיתים ללא ידיעתם וללא קבלת אפשרות להתנגד להקמתן.
לפורום ועד מנהל פעיל המתכנס מדי כמה שבועות, שורה של פעילים ובעלי תפקידים. חברי הפורום פועלים בהתנדבות וללא שכר. בשנים הראשונות הוביל את פעולת הפורום לסלולריות שפויה אבי דבוש. נכון ל-2015 יושב ראש העמותה הוא רוני קלר.

==מטרות==
מטרת הפורום היא הסדרת נושא הקרינה הסלולרית כך שזו תהיה סבירה, מידתית, ומבוקרת לטובת האינטרס הציבורי. הפורום פועל למען חקיקה, הסדרה תכנונית, כפיית רישוי אנטנות, ויידוע הציבור על כל אנטנה המוקמת באזור המגורים שלו. כמו כן, עוסק הפורום בסיוע לוועדי פעולה מקומיים, ייעוץ לנפגעי אנטנות ואיסוף כל המידע הנחוץ על מנת לעזור לאוכלוסייה הזקוקה לו. הפורום מרכז פעילות אנשים וגופים אשר טוענים כי השימוש הנרחב במכשירי טלפון סלולרי עלולה להיות השפעות בריאותיות של קרינה בלתי מייננת ברמות נמוכות.

==פעילות עיקרית==
במהלך השנים 2009–2010 הוביל הפורום, בצד מרכז השלטון המקומי, מהלך משפטי נגד הקמת אנטנות סלולריות קטנות ברחבי הארץ. הארגון עתר לבג"ץ בטענה שיש למנוע הקמת אנטנות קטנות שאינן דורשות הליך אישור מסודר וממוקמות לעיתים במרפסות בתים ובסמוך לתושבים וילדים שעלולים להפגע מהקרינה. הפורום הצליח להשפיע על עמדת המדינה כאשר היועץ המשפטי לממשלה, יהודה ויינשטיין, הצטרף לעמדת העותרים.

* פעילות משפטית בנושא הקמת אנטנות סלולריות ללא אישורי בנייה, הקרויות גם "מתקני גישה אלחוטיים" על ידי חברות הסלולר.
* פעילות משפטית ותמיכה במאבקים מקומיים של אזרחים בנושא אנטנות סלולריות בסביבת מגוריהם.
* פעילות פרלמנטרית בנושא חקיקה, הסדרה תכנונית כפיית רישוי ובקרה על אנטנות סלולריות.
* קידום תקינה מחמירה ומגנה ביולוגית של רמות חשיפה לקרינת רדיו ולשדות מגנטיים בתדר נמוך.
* הפצת מודעות לשימוש נכון במכשור סלולרי ומכשור פולט קרינה.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20120110092304/http://www.cellularshafuy.org.il/ אתר הפורום לסלולריות שפויה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקשורת סלולרית בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
וול סטריט (בית ספר לאנגלית)

בית הספר לאנגלית וול סטריט
בית הספר לאנגלית וול סטריט (באנגלית: Wall Street Institution) הוא אחד מבתי הספר הגדולים בעולם, העוסק בהוראת אנגלית לילדים, למבוגרים וללקוחות עסקיים. בית הספר מונה למעלה מ-450 מרכזי לימודים, המפוזרים בכ-30 מדינות ברחבי העולם. מדי שנה לומדים בבית הספר וול סטריט למעלה מ-200 אלף תלמידים, ועד כה בית הספר סייע ל-2 מיליון תלמידים בעולם ללמוד אנגלית. 

שיטת הלימוד של וול סטריט משלבת תוכני לימוד קלאסיים לצד חוויות מחיי היומיום ומעולם העסקים, והיא כוללת שיעורי מולטימדיה, שיעורים בכיתות קטנות, ופעילויות העשרה מחוץ לכיתה. הלמידה מותאמת להתקדמות האישית של כל תלמיד, כשהמורים והצוות בכל מרכזי הלימוד של וול סטריט בעולם מדברים אך ורק באנגלית, כחלק משיטת הלימוד אשר מכוונת את התלמידים לחשוב באנגלית.

החל מ-2010, בית הספר וול סטריט הוא חלק מקבוצת Pearson, חברת ההשכלה הגדולה בעולם.

== היסטוריה ==
חברת וול סטריט ללימודי אנגלית נוסדה ב-1972 במילאנו שבאיטליה, על ידי לואיג'י טיציאנו פצ'ניני (Luigi Tiziano Peccenini), ושמו ניתן לו על ידי פרסומאי איטלקי בשם אנג'לו אדריצי, על מנת לקשור את אזור ההשקעות המפורסם בניו יורק: וול סטריט, בהשקעה המבורכת שבלימוד השפה האנגלית. 

בעת הקמת בית הספר הוא הפעיל 4 מרכזי לימוד באיטליה, לאחר שנתיים נפתחו 24 סניפים נוספים ברחבי המדינה, וב-1983 התרחב בית הספר ברחבי אירופה. במהלך שנות ה-90 התרחבה פעילות בית ספר גם לדרום אמריקה, המזרח התיכון ואסיה.

ב-2007 שיטת הלימוד של וול סטריט: "השיטה הטבעית" הוכרה על ידי אוניברסיטת קיימברידג' כשיטה הטובה ביותר בעולם ללימוד שפה חדשה. השיטה נותנת דגש רב לכישורי השפה השונים: דיבור, שמיעה, קריאה וכתיבה, לצד סט נרחב של כלים ותכנים נוספים.

== וול סטריט בישראל ==
וול סטריט החל לפעול בישראל בשנת 1998, וכיום מונה 11 מרכזי לימוד המפוזרים בקניונים ברחבי הארץ. ב - 19 במאי 2020 נכנס לקשיים כלכליים, וביקש מבית המשפט להגיע להסדר עם נושיו.<ref>.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.wallstreet-english.co.il/public/uploads/ckfinder/files/%D7%A4%D7%A9%D7%A8%D7%94/pshara.pdf הסכם פשרה בתובענה ייצוגית בעניין אפשרות ביטול לימודי אנגלית בוול סטריט, 2018.]
* [http://www.wallstreet-english.co.il/ אתר וול סטריט ישראל]
* [https://web.archive.org/web/20080730014429/http://www.wallstreetinstitute.com/ אתר Wall Street Institute העולמי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רשתות בתי ספר פרטיים
קטגוריה:רשתות בתי ספר פרטיים בישראל
קטגוריה:הוראת האנגלית
קטגוריה:בתי ספר לשפות
אקסלנס נשואה

אקסלנס השקעות בע"מ, או בשמו המוכר אקסלנס נשואה, הוא בית השקעות ישראלי.

==היסטוריה==
בשנת 1992 נוסדה חברת אקסלנס השקעות. בשנת 1993 נוסדה חברת נשואה זנקס בידי ערן גורן ועורך הדין אלי נחום. בנובמבר 2001, בביקורת שערכה הבורסה לניירות ערך בחברת הבורסה נשואה זנקס, התגלה כי נשואה לא עמדה בדרישות להון עצמי מזערי וחרגה מהיקף האשראי ללא ביטחונות מלאים לכלל לקוחותיה. בעקבות זאת היא נקנסה בכ-180 אלף שקל. במאי 2003 התמזגו שתי החברות וקיבלו את השם החדש "אקסלנס נשואה".

אקסלנס הייתה חברה ציבורית שמניותיה נסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב משנת 1994. ביוני 2016 נמחקה החברה ממסחר לאחר שבוצעה הצעת רכש למניותיה, וכיום היא חברה פרטית בבעלות מלאה של הפניקס אחזקות. לחברה מגוון פעילויות רחב בשוק ההון באמצעות חברות בנות. אקסלנס מנהלת כ-50.6 מיליארד ש"ח בנכסים מנוהלים (נכון לספטמבר 2020). עד לסוף שנת 2016 ניהלה אקסלנס קופות גמל בהיקף של כ-23 מיליארד ש"ח. ב-1 בינואר 2017 עברה פעילותה של חברת הגמל לבעלות ישירה מלאה של הפניקס חברה לביטוח.
החל מאפריל 2022 אבנר חדד מכהן כמנכ"ל אקסלנס בית השקעות (החליף את חנה הולנדר).

== בעלי תפקידים ==
* מנכ"ל החברה: אבנר חדד
* יו"ר הדירקטוריון: בועז נגר

== תחומי פעילות ==
בית השקעות אקסלנס מרכז את פעילותו בתחומים:
{|
|- style="vertical-align: top;"
|
*ניהול תיקי השקעות בישראל ומחוצה לה
*ניהול קרנות נאמנות וקרנות סל
*שירותי מחקר ואנליזה
*שירותי חיתום וגיוס הון
|
*מוצרים אלטרנטיביים
*שירותי חבר בורסה ומסחר בארץ ובעולם
*"אקסלנס אינווסט" - ניהול השקעות של פוליסות פרט מבית הפניקס
*ניהול ותפעול אופציות לעובדים באמצעות איסופ
|}

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.xnes.co.il/ אתר אקסלנס]
*[https://www.youtube.com/user/ExcellenceNessuah ערוץ אקסלנס ביו-טיוב]
*[https://www.youtube.com/watch?v=fhaEsJEcxZI&list=PLpZ1nvmLmPdzG6389Zc-F4TmxBpJZCFmD&index=2 ערוץ קסם מדדים ביו-טיוב]
*[http://www.themarker.com/wallstreet/moneytime מאני טיים - אקסלנס בשיתוף דה מרקר]
*
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בתי השקעות ישראלים
קטגוריה:קבוצת דלק
קטגוריה:חברי הבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:קריית אריה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1992
פטר פלדמן

פטר פלדמן (בגרמנית: Peter Feldmann; נולד ב-7 באוקטובר 1958, הלמשטדט) הוא מדינאי יהודי-גרמני, מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, ראש עיריית פרנקפורט, שנבחר ברוב קולות ב-25 במרץ 2012, והיה לראש העירייה היהודי הראשון בתולדות פרנקפורט, מאז תקופת גרמניה הנאצית.

פטר פלדמן נכנס לתפקיד ראש העירייה ב-1 ביולי 2012, במקומה של פטרה רות, מהמפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית.

==קורות חייו==

לאחר שעבר לפרנקפורט בשנת 1979, בילה פטר שנה בישראל ולמד להיות גנן. עם הזמן למד מדעי המדינה באוניברסיטת מרבורג עד לשנת 1986, ועשה קריירה אקדמית בתור מרצה במקום, תוך כדי התמחות בכלכלה למגזר החברתי. פטר פלדמן עסק במהלך השנים בארגונים ללא רווח, גם בשכר וגם בהתנדבות. 

בשנת 1974 הצטרף ל-SPD, ומשנת 1981 לקח פטר חלק פעיל בפוליטיקה כיושב ראש ועד הסטודנטים הכללי באוניברסיטת מרבורג. באותה שנה הוא נבחר לתפקיד סגן נשיא ארגון הנוער SPD, ארגון צעירים סוציאליסטים בתנועת ה-SPD.

בשנת 1988 הצטרף פטר למועצת העיר פרנקפורט, ובשנת 2004 נבחר לסגן נשיא הקבוצה הפרלמנטרית של מפלגתו. בשנת 2007 היה פטר אחד ממייסדי הוועדה היהודית ב-SPD.

ב-25 במרץ 2012, נבחר פטר פלדמן מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה ברוב קולות. על אף שעיתונים דיווחו שהוא ראש העירייה היהודי הראשון בתולדות גרמניה, מאז תקופת גרמניה הנאצית, קדמו לו הרברט ויכמן, ראש העירייה היהודי הראשון של המבורג ב-1965.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.feldmann-frankfurt.de/html/-1/welcome/index.html האתר של פטר פלדמן] לקמפיין הבחירות לראשות עיריית פרנקפורט

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריות בגרמניה
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1958