OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איי אם פיי

איו מינג פיי (היה ידוע בעיקר בקיצור שמו: I.M. Pei; 26 באפריל 1917 – 16 במאי 2019) היה אדריכל סיני-אמריקאי. פיי נולד בסין, ונחשב לאחד האדריכלים הבולטים ביותר בעשורים האחרונים. הוא זכה במגוון פרסים בתחום האדריכלות, ובכללם מדליית זהב של AIA בשנת 1979, פרס הפרמיום אימפריאלה הראשון שניתן לאדריכלות בשנת 1989, ופרס מפעל חיים של מוזיאון קופר יואיט לעיצוב בשנת 2003. בשנת 1983 זכה בפרס פריצקר, המכונה לעיתים "פרס נובל של האדריכלות". ב-1992 העניק לו נשיא ארצות הברית, ג'ורג' בוש, את מדליית החירות הנשיאותית.

נפטר בגיל 102.

==פרויקטים נבחרים==
* מגדל הבנק של סין בהונג קונג 1989.
* הפירמידות ואטריום הכניסה למוזיאון הלובר בפריז.
* מוזיאון הרוק-נ'-רול בקליבלנד, אוהיו.
* האגף החדש של הגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון
* מגדל ג'ון האנקוק, בוסטון. מגדל משרדים עם קירות זכוכית שנודע לשמצה בעקבות נפילת חלונות הזכוכית ממנו, זמן קצר לאחר בנייתו. אירוע שפגע קשות גם בקריירה המקצועית של פיי.

בשנות השישים הציע פיי תוכנית לפיתוח מתחם נורדיה בתל אביב, שכללה בין השאר שני גורדי שחקים מעוגלים. התוכנית לא התקבלה ובמקום נבנה דיזנגוף סנטר. משרדו תכנן את מגדל הבינלאומי בשדרות רוטשילד בתל אביב. הוא אף תכנן את התכנון הראשוני של קריית וולפסון בירושלים.

<gallery>
Louvre at night centered.jpg|הפירמידות בכניסה ללובר בפריז.
Bank of china night.jpg|מגדל הבנק של סין בהונג קונג.
Rock and Roll Hall of Fame.jpg|היכל התהילה של הרוק אנד רול בקליבלנד.
John Hancock Tower, 200 Clarendon.jpg|מגדל ג'ון הנקוק
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* פירוט ארכיטקטורה מאתר [http://www.rockhall.com/museum/about.asp מוזיאון הרוק-נ-רול]
* על הפירמידה [http://www.louvre.fr/llv/musee/detail_repere.jsp?CONTENT%3C%3Ecnt_id=10134198673227018&CURRENT_LLV_PERIODE%3C%3Ecnt_id=10134198673226963&CURRENT_LLV_CHRONOLOGIE%3C%3Ecnt_id=10134198673226610&CURRENT_LLV_REPERE%3C%3Ecnt_id=10134198673227018&FOLDER%3C%3Efolder_id=9852723696500938&bmUID=1136670239225&bmLocale=en&leftPosition=-1800 באתר הלובר]
* [http://architect.architecture.sk/ieoh-ming-pei-architect/ieoh-ming-pei-architect.php ביוגרפיה של איי אם פיי] 
* 
* 
* 

קטגוריה:אדריכלים סינים
קטגוריה:אדריכלים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס פריצקר
קטגוריה:מקבלי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
ירמי עמיר

ירמי עמיר הוא עיתונאי, בעיתונים ידיעות אחרונות, גלובס וערוץ 10, שחקן בתיאטרון הקאמרי, עורך תוכן בטלוויזיה ובאינטרנט, תסריטאי, סופר ומבקר התיאטרון של רשת ב' של קול ישראל.

==ביוגרפיה==
ירמי עמיר נולד בחיפה, הוריו היו ממקימי קיבוץ תל עמל. הוא שירת בשריון ולחם כטנקיסט במלחמת יום כיפור. עמיר הוא בוגר בית הספר למשחק "בית צבי".

לאחר שסיים את "בית צבי" הופיע בהצגות "יסורי איוב" ו"הזונה הגדולה מבבל" של חנוך לוין בתיאטרון הקאמרי, העלה את הצגת היחיד "חור באהבה" בהשראת סמואל בקט. כמו כן הופיע בפסטיבל עכו בהצגה "שחקנים נגד הקהל" של פטר הנדקה, ובתיאטרון לילדים ולנוער, ותיאטרון הפרינג'.

עמיר יצר וכתב את דרמת הטלוויזיה "סקס, שקרים וארוחת ערב", שביים דן וולמן והפיק מיכה שרפשטיין. הדרמה, שהוקרנה בערוץ 3 בכבלים, עסקה בחייהן של אלמנות מלחמה צעירות וביחס הצבוע והמתחסד של החברה כלפיהן. סמוך למועד הקרנת הבכורה בטלוויזיה הוגש בג"ץ נגד הקרנת הסדרה. שופטי בג"ץ, בראשות השופט העליון יצחק זמיר, אישרו את הקרנתה בשם חופש הביטוי והיצירה. הדרמה זכתה, בדרך כלל, לביקורות מעולות בתקשורת וקטעים ממנה הוקרנו בכנסת. עמיר ערך את סדרת הטלוויזיה "מי מפחד מצופית גרנט" בערוץ 10, שאירחה גיבורי תרבות ותקשורת. כשחקן בטלוויזיה - הופיע, בין היתר, בסדרות "כנפיים" ו"משפחת עזאני".

עמיר כתב שלושה ספרים: "ירמיהו כוס קקאו" (לילדים) ו"השליפות של המדינה" - שניהם בהוצאת ידיעות אחרונות - ו"יש לי בלעדיות", ספרו השלישי, שפורסם ביוני 2011. הספר יצא בהוצאת מסדה, עוסק בתקשורת, בתרבות ובמה שביניהן, ומבוסס על סיפורים אמיתיים, שעוסקים בחייהם של עיתונאים וורקוהוליים, אשר נקרעים בין הקריירה לאהבה.

עמיר עבד כ-20 שנים ככתב וכעורך בכיר בעיתון "ידיעות אחרונות", ועסק בעיקר בנושאי תרבות, בידור ואמנות. הוא כתב וערך במוספים "7 ימים" ו-"7 לילות", היה סגן עורך "7 לילות" והתמחה בראיונות עומק עם אמנים, יוצרים וגיבורי תרבות. בשנת 2006 עזב את "ידיעות אחרונות".

בנובמבר 2006 מונה לעורך מוסף התרבות של העיתון "גלובס". עמיר שימש, במקביל, גם כמבקר התיאטרון של "גלובס".

ירמי עמיר הגיש תוכניות רדיו ברדיו ללא הפסקה וברשת ב', שעסקו באקטואליה, תרבות, אמנות, בידור ופנאי.

בינואר 2012 נמנה עמיר על צוות העיתונאים הבכירים, שהקימו את "מגפון" - עיתון ישראלי עצמאי ברשת. "מגפון" הוקם על רקע המשבר בתקשורת הישראלית, הניסיונות לסגור את ערוץ 10 ולפגוע בחופש העיתונות ובחופש של העיתונאים. עמיר משמש ב"מגפון" כעורך התרבות ומבקר התיאטרון.

מיולי 2015 ירמי עמיר הוא מבקר התיאטרון של רשת ב', קול ישראל.

==חיים אישיים==

עמיר מתגורר ברעננה, נשוי להילה עמיר ואב לילדים

==קישורים חיצוניים==

 
* 
* [http://reshet.tv/12344.aspx ראיון של משה דץ עם ירמי עמיר] עם ירמי עמיר, "לחיות טוב", "רשת"
* 

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:סגל ערוץ עשר
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:מאמנים אישיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
The Cardigans

The Cardigans (הגייה: ת'ה קרדיגנס) היא להקת פופ רוק שוודית, שנוסדה בשנת 1992 בעיר ינשפינג. חברי הלהקה הם מגנוס סוונינגסון (בסיסט), פיטר סוונסון (גיטריסט), בנגט לגרברג (מתופף), לארס-אולוף יוהנסון (קלידן) ונינה פרסון (שירה).

בתחילת שנות התשעים גרה הלהקה בדירה קטנה והקליטה קלטת דמו. המפיק טורה יוהנסון שמע את הקלטת והזמין את הלהקה להקליט את האלבום הראשון שלה, Emmerdale, באולפן בעיר מאלמה. הדיסק יצא בשוודיה וביפן בשנת 1994, ובשאר העולם ב-1997.

ב-1995, הלהקה הוציאה את הדיסק Life שנמכר במיליון עותקים ברחבי העולם וזכה בתואר אלבום פלטינה ביפן. בעקבות הצלחת האלבום, הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים האמריקאית מרקורי רקורדס והוציאה שם את הדיסק First Band on the Moon ב-1996. דיסק זה היה מורכב ואפל יותר מקודמיו, ועסק בשברון לב, בגידה וייאוש. הסינגל הבולט בדיסק היה "Lovefool", שהפך ללהיט בכל העולם ועזר לדיסק להגיע לתואר אלבום זהב בארצות הברית, למרות שהיה שונה בסגנונו משאר שירי הדיסק.

בשנת 1998 הלהקה הוציאה את הדיסק Gran Turismo, שהיה אף יותר אפל מקודמו וממנו יצאו הסינגלים "My Favorite Game" ו"Erase/Rewind". אחרי הוצאת Gran Turismo יצאה הלהקה להפסקה מהקלטות. בזמן הפסקה זו הוציאה נינה פרסון דיסק תחת השם A Camp, פיטר סוונסון עבד על פרויקט בשם "Paus" ומגנוס סוונינגסון הקליט תחת השם Righteous Boy.

ב-2003 חזרה הלהקה לפעול ביחד והוציאה את הדיסק Long Gone Before Daylight, שהיה שקט ומלודי יותר. מדיסק זה יצאו הסינגלים "For What it's Worth" ו"You're the Storm".

בסוף שנת 2005 הלהקה הוציאה את הדיסק Super Extra Gravity.

בשנת 2008 יצא הדיסק The Best Of, המכיל בתוכו את השירים האהובים ביותר של הלהקה, כולל הלהיט Carnival, Lovefool ושירים נוספים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.radio69fm.com/the-cardigans הקרדיגנס] במוסיכיפדיה של רדיו מוסיכיף 69FM.

קטגוריה:להקות שוודיות
קטגוריה:להקות פופ רוק
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1992
SSO

במחשבים, (Single Sign On (SSO היא שיטת הזדהות של משתמש המאפשרת הזדהות אחת כלפי מספר מערכות מידע ללא צורך בהזדהות נפרדת עבור כל מערכת. 

יש הטוענים כי השימוש במונח שגוי ומעדיפים את השימוש בהזדהות ארגונית מופחתת כיוון שהזדהות חד פעמית אינה אפשרית במציאות.
== יתרונות ==
* מקל את הקושי לזכור מספר סיסמאות למערכות שונות.
* מונע בזבוז זמן בהקלדה חוזרת של סיסמאות.
* מצמצם עלויות של צוותי המחשוב עקב ירידה בכמות הפניות בנושא סיסמה.
* מאפשר אכיפת מדיניות סיסמאות מרכזית.

== חסרונות ==
* כיוון שהזדהות חד פעמית מאפשרת כניסה למשאבים רבים על ידי הקלדה חד פעמית של הסיסמה היא עשויה להגביר את הנזק הנגרם על ידי משתמש לא מורשה שהשיג סיסמה. זהו סיכון מרכזי מאוד באבטחת מערכות.

== תצורות נפוצות ==
=== תצורה מבוססת קרברוס ===
* ההזדהות הראשונית נעשית מול שרת קרברוס, כאשר המשתמש מזין שם משתמש וסיסמה ומקבל תעודה להנפקת תעודות (Ticket Granting Tickets: TGT)
* כל היישומים לאחר מכן משתמשים בתעודה זו מול השרתים שלהם על מנת לאמת את זהות המשתמש ללא צורך בהקלדה חוזרת של הסיסמה

בסביבת חלונות ההזדהות נעשית בעת ההתחברות לדומיין בActive directory, כל היישומים לאחר מכן משתמשים באישור שניתן על ידי Active directory כדי לאמת את המשתמש. בסביבות יוניקס ולינוקס ההזדהות נעשית על ידי מודל מיוחד (Kerberos PAM) שמקבל את התעודה עבור שאר היישומים.

=== תצורה המבוססת על כרטיס חכם ===
* ההזדהות הראשונית נעשית באמצעות כרטיס חכם
* בעת צורך באימות של יישום נוסף הוא ניגש לכרטיס ומאמת את פרטי המשתמש

כרטיסים חכמים מכילים תעודת אישור (Certificate) או את סיסמת המשתמש.

SSO מיושם במחשב הביתי (למשל באתרי אינטרנט הדורשים הזדהות) ובארגונים גדולים המפעילים מספר מערכות רב.

== ראו גם ==
* תווכה
* OpenID

קטגוריה:תוכנות מערכת
קטגוריה:אבטחת מחשבים
אשל הנגב

אֵשֶׁל הַנֶּגֶב (שם מדעי: Tamarix negevensis) הוא מין של עץ מסוג אשל.

אשל הנגב אנדמי לישראל, גדל בנגב, ומוכר כצמח מוגן בהיותו נדיר במיוחד. מועד פריחתו הוא ממרץ עד מאי.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אשליים
קטגוריה:ארץ ישראל: עצי בר
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אנדמיים
ערער ארזי

ערער ארזי (שם מדעי: Juniperus oxycedrus) הוא עץ מחטני ירוק עד ממשפחת הברושיים. עליו מחטניים בדומה למחטי הארז. פורח באביב ופריו הוא אצטרובל ההופך לענבה שלא נפתחת.

== מאפיינים ==
העץ נדיר ביותר בארץ ישראל המערבית, בה הוא ידוע מאתר אחד בלבד בגוש הר מירון.

קבוצת עצי ערער ארזי מתקיימת במדרון הצפוני של הר שפנים, הסמוך ליישוב הדרוזי בית ג'ן.
במיקום זה שרדה אוכלוסיית העצים, שככל הנראה הייתה נפוצה יותר בעבר הרחוק.
הר שפנים מתנשא לרום של 950 מטר מעל פני הים. הקור השורר באזור תקופה ממושכת, וכן המשקעים הרבים, מאפשרים את קיומם של עצים אלו במקום.
חורשת הערערים נמצאת במדרון הצפוני, לשם קרני השמש חודרות מספר שעות מועט יחסית ביממה, דבר המפחית את אידוי המים במקום, וכמו כן משאיר את הטמפרטורה נמוכה באופן יחסי לסביבה.

באתר מיוחד זה מתקיימים גם מינים אחרים שאופייניים לחורש ים תיכוני לח, חלקם נדירים- כדוגמת מיני סחלביים שונים, רימונית הלוטם, פשתה צרת עלים ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/42243/summ ערער ארזי] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
ארזי
קטגוריה:ארץ ישראל: ברושיים
קטגוריה:ארץ ישראל: עצים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:עצים ים תיכוניים
קטגוריה:צמחיית החרמון
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
שזיף הדב

שְׁזִיף הַדֹּב (שם מדעי: Prunus ursina) הוא שיח גבוה עד עץ נשיר נמוך הגדל בחורש הים תיכוני, מין של פרונוס ממשפחת הורדיים.

שזיף הדב פורח באביב בפריחה לבנה, ופריו הוא בית גלעין בצבע ורוד או סגול. הפרי אינו מתאים למאכל אדם.

תפוצתו בארץ ישראל היא בחרמון, ברמת הגולן ובגליל העליון. והוא עץ המוגן בחוק.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארץ ישראל: ורדיים
קטגוריה:ארץ ישראל: עצים
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:ורדיים
קטגוריה:צמחיית החרמון
ג'וני ראמון

ג'ון ויליאם קמינגס (אנגלית: John William Cummings; 8 באוקטובר 1948 - 15 בספטמבר 2004) נודע יותר בכינוי ג'וני ראמון היה הגיטריסט של להקת הפאנק ראמונס.

כילד ניגן בלהקה Tangerine Puppets ולאחר התפרקותה הקים ביחד עם ג'ואי ראמון, די די ראמון וטומי ראמון את להקת ראמונס.
ראמונס הפכו מהר מאוד ללהקת ענק בבריטניה אך לא בארץ מולדתם ארצות הברית.

שירם המפורסם The KKK take my baby away שכתב סולן הלהקה ג'ואי ראמון נכתב על ג'וני וחברתו לינדה, אשר בתחילה הייתה חברתו של ג'ואי אך ג'וני "גנב" אותה. בהמשך, נישאו ג'וני ולינדה. בעקבות זה, רבו ג'ואי וג'וני וחדלו מלדבר.

בשנת 2003 נכנס ג'וני במקום ה-16 ברשימה של "הגיטריסטים הכי טובים בכל הזמנים" שערך המגזין "הרולינג סטונז".

ג'וני נפטר בשנת 2004 לאחר מאבק מתמשך של 5 שנים בסרטן הערמונית.

== ראו גם ==
* ראמונס
* ג'ואי ראמון

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מוזיקאי פאנק (Punk)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
איוואן בונין

איוואן אלכסייביץ' בונין (ברוסית: Ива́н Алексе́евич Бу́нин; 22 באוקטובר 1870, וורונז' - 8 בנובמבר 1953, צרפת), סופר ומשורר רוסי, זוכה פרס נובל לספרות.

==ביוגרפיה==
בונין נולד למשפחת אצולה רוסית בעלת נכסים, שכבר קנתה לה מוניטין בפוליטיקה, במדע ובאומנות. במשפחתו כבר היו שני סופרים, אנה בונין וואסילי ז'וקובסקי. את ילדותו ונעוריו בילה בונין באחוזות אביו. לאחר מות אחותו, נכנס בונין לתקופת דיכאון עם נטיות דתיות. נטיותיו לאומנות באו לידי ביטוי בציור, שגם השפיע על כתיבתו הספרותית. כבר בגיל צעיר ראה יצירות משלו שהופיעו בדפוס, קובצי שירה וגם יצירות בפרוזה. הוא גם תרגם מהספרות האנגלית לרוסית.

זכה לפרסים ספרותיים רבים ובהם "פרס פושקין" של האקדמיה הרוסית. בשנת 1909 התקבל בעצמו לאקדמיה. בונין הרבה במסעות וסייר ברחבי רוסיה, איטליה, טורקיה, יוון, סוריה, ארץ ישראל, מצרים, אלג'יריה, תוניסיה ועוד.

במאי 1918, אחרי המהפכה הבולשביקית, עזב בונין, שהעריץ את הצאר ואת בית המלוכה ותעב את הקומוניזם, את מוסקבה ופרש לאחוזתו בכפר. בפברואר 1920 עזב בונין את ברית המועצות והיגר לפריז.

בשנת 1947 הזמינה אותו הממשלה הסובייטית, באמצעות המשורר קונסטנטין סימונוב, לשוב למולדתו. בונין מנע הוצאה מחודשת של ספריו בברית המועצות בהתנגדו לכך שיצונזרו, אך בשנת 1953, לאחר מותו, "סיפחו" אותו מחדש לספרות הרוסית.

== יצירתו ==
בשנת 1901 יצא לאור הרומן שלו הכפר. אחרי הכפר כתב יצירות נוספות באותו סגנון, המתאר את אנשי הכפר ללא אידיאליזציה. ספריו בנוים סביב נושאים כמו: תופעות טבע אקלימיות, חיי השיגרה בכפר, תענוגות בעלי האחוזות ועוד. לבונין סגנון אופייני המכביד מאוד על תרגומו לשפות אחרות.

בשנת 1908 ביקר בונין בארץ ישראל ובעקבות הביקור כתב סיפור בשם בארץ יהודה שיצא לאור יחד עם סיפורים אחרים בניו יורק.

בשנת 1933 הוענק לו פרס נובל לספרות "על סגולותיו האומנותיות והספרותיות שהכשירוהו לתת תיאור נאמן לטיפוסים האופייניים של העם הרוסי".

== מספריו ==

*הכפר (1901) 
*קדושת האהבה 
*אהבתו של מיטיא, ועוד ספורים, מסדה, תל אביב, 1946.
*האדון מסן פרנסיסקו , מבחר סיפורים, תרגמו מרוסית צבי ארד ועזרא זוסמן, אחרית-דבר מאת נילי מירסקי, עם עובד, 1981.
*באביב, ביהודה, ועוד 14 סיפורים, תרגם יורם ברונובסקי, ספרי תרמיל, הוצאת משרד הביטחון, 1974.
*שדרות אפלות, תרגם רועי חן, הוצאת ידיעות אחרונות, 2008.
*הפודל הלבן וסיפורי כלבים אחרים, תרגם אלכס בנדרסקי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005. 
בבית הספרים הלאומי נמצא גם כרך מסיפורי בונין, בתרגום ליידיש.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:סופרים רוסים
קטגוריה:זוכי פרס נובל רוסים
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:צרפתים ממוצא רוסי
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1870
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1953
טאיטו קובו

טָאיְטוֹ קוּבּוֹ (ביפנית: 久保 帯人; באנגלית: Tite Kubo; נולד ב-26 ביוני 1977), הידוע בשם העט של נוריאקי קובו (久保 宣章 "קוּבּוֹ נוֹרִיאָקִי"), הוא סופר ומאייר מאנגה (קומיקס) יפני, שמוכר בעיקר בזכות המאנגה בליץ' (באנגלית: Bleach), שנמכרה ברחבי העולם ביותר מ-82 מיליון עותקים.

==ביוגרפיה==
קוּבּוֹ נולד בהירושימה, וכבר בבית הספר היסודי החליט להיות אמן מנגה, אחרי שקרא את הקומיקס "סייה הקדוש". המאנגה הראשונה שכתב קובו הייתה "אבקת זומבים" (Zombie Powder), שהייתה כישלון.

מאוחר יותר כתב את "בליץ'". מאנגה זו נדחתה על ידי מוציאים לאור שונים משום שהייתה דומה מאוד למאנגה אחרת שפורסמה באותה תקופה, בשם "יו יו האקושו". אך לאחר מכתב עידוד שקיבל קובו מהמאנגקה המפורסם אקירה טוריאמה, יוצר דרגון בול, פיתח שוב את "בליץ'" והצליח להדפיסה במגזין "שונן ג'אמפ השבועי". מאנגה זו זכתה לפופולריות רבה ביפן ובעולם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמני מאנגה
קטגוריה:אנימטורים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1977
מוזיאון פופול ואישל

מוזיאון פופול וו (POPOL VUH) ומוזיאון אישל (IXCHEL) נמצאים זה לצד זה בגואטמלה סיטי, בירת גואטמלה ומציגים מוצגים ארכאולוגיים של בני המאיה. המוזיאונים ממוקמים באזור 10, בחצר של אוניברסיטת פרנסיסקו.

מוזיאון פופול וו מציג את הארכאולוגיה ואת האומנות של תרבות בני המאיה בגואטמלה. מקור השם פופול וו הוא בסיפור הבריאה המיתולוגי של בני המאיה שנכתב במקור בכתב הציורים. בתצוגה הצבעונית והמגוונת ישנם תבליטים, פסלים, כלי חרס צבעוניים, דגמים, מגילת כתב, ציורים וגם שרידים מאוחרים יותר מהתקופה שהספרדים שלטו באזור. 

מוזיאון אישל מציג את התלבושות ותעשיית הבד הצבעונית והמיוחדת של תרבות המאיה מהעת העתיקה ועד ימינו. מקור השם אישל, IXCHEL, הוא באלת הארץ והירח של בני המאיה שהייתה אלת פריון הנשים ועל-פי המסורת המציאה את האריגה. במוזיאון האישל ישנה חנות רחבת ידיים ובה ניתן לרכוש ספרים, גלויות, עבודות יד ועבודות בד שונות ומגוונות.

== גלריה ==
<gallery>
תמונה:Popol1.jpg|מוצג ממוזיאון פופול
תמונה:Popolvuh.jpg|עטיפת הספר פופול וו המביא סיפורים עתיקים של בני גואטמלה הקדומים ומבחר מכתב הציורים העתיק
תמונה:האריגים_הצבעוניים_והיפים_בגואטמלה.jpg|דוגמה לאריגים הצבעוניים בגואטמלה
</gallery>

== קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20060108053802/http://www.maya-archaeology.org/museums/popolvuh/popolvuh.html מוזיאון פופול]
* [https://web.archive.org/web/20060108130711/http://maya-archaeology.org/museums/Ixchel_museum/museumIxchel.html מוזיאון אישל]

קטגוריה:גואטמלה: מבנים
קטגוריה:גואטמלה: תרבות
פופול ואישל
פופול ואישל
קטגוריה:מאיה
מאמין וזורע

קרן מאמין וזורע יוסדה בגוש קטיף בתקופה שקדמה לתוכנית ההתנתקות, במטרה לאפשר לחקלאי גוש קטיף להמשיך לעבוד בחממות ובשדות. הקרן נוצרה לאור סירוב הבנקים לתת אשראי לחקלאים, אשר לפי תוכנית ההתנתקות אמורים היו לאבד את כל אדמתם וגידוליהם. לקרן נאספו מעל ל-10 מיליון שקלים מתרומות הציבור, ורבים מהם הועברו לחקלאים, שהמשיכו לזרוע עד ל"דקה התשעים". לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות נשארו בקרן כספים רבים, שהופנו לתמיכה בחקלאים המפונים ובמוסדות אחרים שנפגעו מהפינוי.

מייסד הקרן, הרב בניה ליפשיץ מישיבת ההסדר נוה דקלים, הקים אותה מתוך כוונה לסייע למאבק בתוכנית ההתנתקות, על מנת לשדר תחושה של "עסקים כרגיל" ולמנוע התרוקנות הגוש חודשים רבים לפני ביצוע התוכנית, עקב עזיבת החקלאים.

הקרן כונתה כך על פי דבריהם של התוספות (מסכת שבת לא, א) בשם התלמוד הירושלמי על החקלאי הרגיל, המבטא במעשיו אמונה גדולה בכך שהוא "מאמין בחי העולמים וזורע", שכן הוא משקיע ממון רב, שעלול כולו לירד לטמיון אם תנאי מזג האוויר לא יאפשרו גידולים מוצלחים.

==מבנה הקרן==
*אהר'לה צור – צוות חשיבה, פיתוח טכני.
*הרב בניה ליפשיץ – המייסד. פיתוח ועקיבה מהצד הרבני.
*מתנדבים ובנות שירות – איסוף התרומות באמצעות טלפון/אינטרנט.
*הקרן לפיתוח חוף עזה – איסוף תרומות מידידי גוש קטיף בחוץ לארץ

==דרכי איסוף התרומות==
התרומות נאספו בתור "הלוואה" כביכול, בהתנאה שאם תתבצע התוכנית תהפוך ההלוואה למענק. התרומות נאספו באמצעות:
* הטלפון: הקרן פתחה ופרסמה בתקשורת קו מיוחד לנושא.
* אתר אינטרנט: אתר שהיה ניתן לתרום בו באמצעות מערכת סליקה מקוונת.
* בנק: תרומה ישירות לחשבון בנק.

לאור ביצוע תוכנית ההתנתקות הפכו לבסוף ה"הלוואות" למענקים, והכספים שנשארו בקרן הופנו לתמיכה במפוני הגוש.

==היענות הציבור==
הקרן פנתה לציבור המאמין, שייתכן, או אף ודאי, שהגזרה תתבטל "ברחמי שמים", ברוח אמירתו המפורסמת של הרב מרדכי אליהו "היה לא תהיה". גם ל"ריאליסטיים" יותר פנתה הקרן בקריאה לסכן מעט מהונם כדי שיהיה יותר סיכוי להצלחת המאבק.

מלבד זאת, בעונת החקלאות של הקיץ, לא היה לחקלאים אפשרות לפתוח עונה זו, כיון שהבנקים לא נתנו להם אשראי, משמעות הדבר הייתה חיסול היישובים החקלאיים עוד לפני ההתנתקות עצמה. תרומות לקרן אפשרו לחקלאים להמשיך בחייהם הנורמליים עד תאריך ההתנתקות. ואכן, נרשמה היענות רבה לנושא, בעיקר מקרב הציבור הדתי לאומי, ונאספו לקרן למעלה מ-10 מיליון שקלים בתוך פחות מחודשיים, ביניהם מאישים מפורסמים כמו יונתן פולארד ואחרים.

==קישורים חיצוניים==
* 
קטגוריה:ישראל: חקלאות
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות: ארגונים
קטגוריה:גוש קטיף: כלכלה
מוסקובסקאיה

מוסקובסקאיה (ברוסית: Московская водка) היא וודקה רוסית, על שם עיר הבירה, מוסקבה. וודקה זו מכילה 40 אחוז אלכוהול ומיוצרת משיפון. זו הוודקה הרוסית היחידה המיוצרת משיפון. היצור החל בשנת 1894 ברוסיה והופסק עם תחילת מלחמת העולם הראשונה. הוא חודש ב-1925 בברית המועצות.

חברת Союзплодоимпорт, המייצרת את מוסקובסקאיה ברוסיה, היא אותה החברה המייצרת את הסטוליצ'נאיה. המיתוג נמצא במחלוקת עם חברה SPI שמייצרת את הוודקה באירופה. בנושא כבר התקיימו מספר משפטים. 

תהליך היצור הוא תהליך של זיקוק רציף כפול וסינון מרובע. מוסקובסקאיה נחשבת לוודקה רוסית איכותית עד ממוצעת.

==מותגים==
* אוסובאיה (Osobaya) – הוודקה הרגילה 
* קריסטל 
* פרצובקה – בטעם פלפל
* ציטרובקה – בטעם לימון 
* ז'וברובקה – וודקה מתובלת

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.spi-group.com האתר של החברה שמייצרת את מוסקובסקייה באירופה]

קטגוריה:וודקה
קטגוריה:המטבח הרוסי
מו

מוּ (אות גדולה: Μ אות קטנה: μ) היא האות השנים עשר באלפבית היווני. בספרות יווניות האות מייצגת את המספר 40. ביוונית מודרנית נקראת האות מִי. לעיתים משתמשים גם בהגייה האנגלית של שם האות, מיו. הגייתה כהגיית האות העברית מ'. דומה לאות מם ולאות אם (M), אם כי האות הקטנה מזכירה בצורתה U לטינית קטנה (u). 

==התפתחות האות==

מקור האות הוא באות הפיניקית מם, אשר עצמה התפתחה מתוך ההירוגליף המצרי המסמל את המילה מים - ().

==משמעויות האות==

האות, יחד עם האותיות אלפא ואומגה סימלה בעבר את ההתחלה (=אלפא - האות הראשונה), האמצע (מו - קיצור של המילה היוונית "מזון" - אמצע), וסוף (=אומגה - האות האחרונה).

כיום האות משמשת לייצג:
* במתמטיקה: 
**את פונקציית מביוס בתורת המספרים.
**בסטטיסטיקה את הממוצע באוכלוסייה.
**בהסתברות את התוחלת.
* ביחידות SI:
**האות מו מיצגת את הקידומת מיקרו-, המייצגת מיליונית, או 10<sup>−6</sup>. לדוגמה, μg מציין "מיקרוגרם". 
**כמו כן האות משמשת לסמל את יחידת מיקרומטר (או מיקרון) (כאשר סימון יותר נפוץ שלה הוא "µm").
* בפיזיקה:
** האות משמשת לייצג מקדם חיכוך.
** במכניקה, משמשת האות לייצוג מסה מצומצמת.
** באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב ה12 בבהירותו במערכת כוכבים.
*בפיזיקת חלקיקים:
**האות מסמלת את החלקיק האלמנטרי מיואון.
*בכימיה פיזיקלית:
** האות מייצגת את הפוטנציאל הכימי.
*בכלכלה:
** האות מייצגת את פונקציית התועלת העקיפה ביחידות מטבע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אותיות ביוונית
קטגוריה:40 (מספר)
בן ג'ונסון (אתלט)

בנג'מין סינקלייר "בן" ג'ונסון (אנגלית: Benjamin Sinclair "Ben" Johnson; נולד ב-30 בדצמבר 1961) הוא אתלט עבר קנדי הידוע בעיקר בשל הישגים חסרי תקדים בריצת 100 מטר ב-1987–1988, וכן בשל פסילתו ושלילת הישגיו ב-1989 עקב שימוש בסמים.

== קריירה ==
ג'ונסון נולד בפלמוס, ג'מייקה והיגר לקנדה ב-1976.

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים ג'ונסון במקום 12 בתוצאה של 10.44 שניות ולא העפיל לשלב הגמר. בשלב רבע הגמר הוא קבע תוצאה של 10.40 שניות.

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), זכה ג'ונסון בשתי מדליות ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.22 שניות, אחרי קרל לואיס (9.99 שניות) וסם גריידי (10.19 שניות), שניהם מארצות הברית ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 38.70 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 37.83 שניות וג'מייקה (38.62 שניות).

בסוף 1984, ביסס ג'ונסון את עצמו כאצן המוביל של קנדה בריצות קצרות וב-22 באוגוסט אותה שנה שיפר את השיא הקנדי ל-10.12 שניות.

באליפות העולם הראשונה באולם שנערכה בפריז, צרפת בינואר 1985 זכה ג'ונסון במדליית זהב בריצת 60 מטר בתוצאה של 6.62 שניות.

במשחקי הרצון הטוב שנערכו במוסקבה (אז ברית המועצות) בשנת 1986 במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.95 שניות, שתי מאיות השנייה משיא העולם של קלווין סמית.

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1987 זכה ג'ונסון במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא עולם חדש של 9.83 שניות, שיפור של עשירית שנייה, לפני יריבו הגדול קרל לואיס, שהשווה את שיא העולם הקודם (9.93 שניות) וריי סטיוארט מג'מייקה (10.08 שניות).

באולימפיאדת סיאול (1988) התחרה ג'ונסון נגד האלוף האולימפי מאולימפיאדת לוס אנג'לס, 4 שנים קודם לכן, קרל לואיס. בן ג'ונסון ניפץ את שיא העולם שלו והעמיד אותו על 9.79 שניות, שיפור של 4 מאיות, ומנגד לואיס סיים שני עם תוצאה של 9.91 שניות. לאחר יומיים תוצאת בדיקת הסמים של ג'ונסון נמצאה חיובית לשימוש בסטרואיד אנאבולי בשם Stanozolol. בעקבות הממצאים נלקחה ממנו מידית המדליה האולימפית, נפסלו שיאיו העולמיים, נשללה ממנו מדליית הזהב מאליפות העולם, והוא גורש מהמשחקים האולימפיים.

בתום ההשעייה, ב-1991, ג'ונסון חזר להתחרות ואף הופיע באולימפיאדת ברצלונה ב-1992. הוא העפיל לחצי הגמר, אך לא עלה לגמר לאחר שסיים אחרון במקצה שלו. ב-1993 נמצא שהוא השתמש בטסטוסטרון, והוא הורחק מפעילות פעם נוספת, הפעם לצמיתות. ב-1999 הוא הורשה לחזור להתחרות, לאחר שההשעיה נפסלה מסיבות פרוצדורליות, אך איש לא הסכים להתחרות נגדו.

בשנת 1999 ג'ונסון נשכר על ידי שליט לוב, מועמר קדאפי, כדי לשמש מאמן כושר אישי לבנו של קדאפי, שרצה להיות שחקן כדורגל מקצועי.

== שיאים אישים ==
* ריצת 100 מטר: 9.95 שניות (1986)
* ריצת 200 מטר: 20.41 שניות (1985)
השיאים העולמיים שלו שנפסלו בשל אמרוץ:
* ריצת 100 מטר: 9.83 שניות (1987)
* ריצת 100 מטר: 9.79 שניות (1988)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אצנים קנדים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר אונטריו
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ספורטאים שנשללה מהם מדליה אולימפית
קטגוריה:מהגרים לקנדה
קטגוריה:אתלטים אולימפיים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1961
מבוע

מבוע היה כתב עת ליצירה יהודית בספרות, בהגות ובאמנות. 

ארבעים גיליונות של כתב העת ראו אור בתדירות לא קבועה; גיליונו הראשון יצא לאור בשנת תשכ"ג והאחרון בשנת תשס"ט.

הוא נוסד על ידי הסופר והעיתונאי יעקב אבן חן (אדלשטיין), ונערך על ידיו עד לפטירתו בשנת תשנ"ז.

לאחר מכן, ערכו את כתב העת עורכים אחדים: זהבה בן דב, נעמי רוזנברג, פרופ' יהודה אייזנברג ויהושע גרינברג. 

בשנת תשס"ט החל לראות אור כתב העת "עתר", בהוצאת תבונות של מכללת יעקב הרצוג - גוש עציון. החל מגיליונו השני, שיצא לאור בשנת תש"ע, התאחד "עתר" עם "מבוע", והוא יוצא בהוצאת תבונות.

חברי המערכת בזמנו של פרופ' יהודה אייזנברג כללו את נחמה אדלשטיין, שפרה וינשטוק אשכול, יונתן גורל, יעל לוין, ויהודית מליק שירן.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:ציונות דתית: עיתונים
קטגוריה:ספרי הוצאת תבונות
בורבון (משקה)

בקבוק בורבון מהמאה ה-19
בורבון (Bourbon whiskey) הוא סוג של ויסקי המיוצר בארצות הברית ונקרא על שם מחוז בורבון שבמדינת קנטקי.

הבורבון הוא ויסקי העשוי מתירס. לפי החוק, בבורבון חייב להיות לפחות 51 אחוז של תירס ואחוז האלכוהול בתום תהליך הזיקוק הסופי לא יעלה על 80 אחוז. תהליך היישון שלו מתבצע בתוך חביות עץ אלון חדשות שעברו הפחמה (שרפת החבית מבפנים), ובכך מזורז תהליך היישון ומתווסף טעם מעושן לוויסקי. לפי החוק האמריקאי בורבון חייב להיות מיושן, אך לא מצוין כמה זמן. לכן ישנם בקבוקי בורבון שרק "נגעו בעץ", כלומר יושנו דקות בודדות, וישנם בקבוקי בורבון שיושנו שנים ואפילו עשרות שנים.

טנסי ויסקי הוא סוג של בורבון.

== מותגי בורבון ==
* באפלו טרייס ()
* בראון פורמן ()
* ג'ים בים ()
* הייבן היל ()
* ויילד טרקי ()
* וירג'יניה ג'נטלמן ()
* מייקרס מארק ()
* פור רוזס ()
* בולט ()
* אלייז'ה קרייג ()
* בראד'רס בונד ()
* מיקטר'ס ([https://michters.com/ michters])

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ויסקי
קטגוריה:מאכלי תירס
מנחת פיק

מנחת פיק הוא מנחת תעופה השוכן בדרומה של רמת הגולן, כשלושה קילומטרים צפונית מזרחית לקיבוץ אפיק, במקביל ובצמוד ממערב לכביש 98. המנחת פעיל בכל ימות השבוע ובכל שעות היממה, אך נדרש תיאום מוקדם עם המפעיל לשם שימוש בו. במנחת מסלול טיסה בודד באורך של 1,300 מטרים, הבנוי בשיפוע של 1.17%.

המנחת מופעל בידי מועצה אזורית גולן ומשמש לטיסות של כלי טיס מאוישים מרחוק של חברת אלביט מערכות. המנחת סגור לתעופה קלה.

בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הפעילה חברת ארקיע קו טיסה סדיר מהמנחת אל נמל התעופה דב הוז בתל אביב. בנובמבר 1998 הוכרז על תוכנית לשיפור המנחת, בעלות של 8 מיליון שקל, במטרה להתאימו להמראה ונחיתה של מטוסים בינוניים, כדוגמת מטוסי הדאש-7 שהפעילה ארקיע וה-42-ATR שהפעילה ישראייר.

ב-2002 היה ניסיון של עיט שירותי תעופה ותיירות להפעיל קו טיסה סדיר מהמנחת אל מרכז הארץ, במטוס מדגם בריטן נורמן איילנדר, אך זה הופסק לאחר זמן קצר. המנחת שימש גם במשך כמה שנים לטיסות פרטיות להסעת מבקרים לסיורי יקבים ברמת הגולן משדות התעופה דב והרצליה. אחר כך ירדה הפעילות האווירית במקום.

חברת אלביט מערכות משתמשת במנחת לצורך ניסויים בכלי טיס בלתי מאוישים מתוצרתה. אולם הדבר גרם מספר פעמים למתיחות עם לקוחות החברה, ב-2008 העבירה החברה ניסויים במסגרת ווטשקיפר של צבא בריטניה לשדה התעופה ראש פינה, מאחר שבריטניה אינה מכירה בסיפוח רמת הגולן לישראל. בנובמבר 2017 התרחש אירוע דומה במסגרת ניסווים עבור צבא שווייץ.

בשנת 2001 התקיים במנחת מרוץ אליפות הקארטינג הישראלית. קיימת תוכנית להפוך את המנחת למסלול מרוצים חוקיים בעתיד.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.gov.il/he/Departments/General/pik-landing-ground מנחת פיק], באתר רשות התעופה האזרחית של משרד התחבורה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: שדות תעופה
קטגוריה:רמת הגולן: תחבורה
קטגוריה:אפיק (קיבוץ)
המרכז החופשי

הוועידה הראשונה של מפלגת המרכז החופשי, [[אוסף דן הדני, הספרייה הלאומית]]
המרכז החופשי הייתה מפלגת ימין ישראלית בראשות שמואל תמיר.

המפלגה התפלגה מתנועת החרות בסוף הכנסת השישית, על רקע קריאת התיגר של אנשי "הגוף החופשי" בהנהגת תמיר על מנהיגותו של מנחם בגין בראשות חרות, עקב כישלונה של גח"ל בבחירות. ב-1967 הובילה המחלוקת לעזיבתם של תמיר ואנשיו את המפלגה והקמת המרכז החופשי. ב זכתה המפלגה בשני מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת השמינית הצטרפה למקימי רשימת הליכוד, במסגרתה השתתפה בבחירות וזכתה לארבעה מנדטים.

במהלך כהונת הכנסת חל פילוג במפלגה בין אנשי הקו המתון בראשותו של תמיר, לאנשי הקו הניצי בהנהגת אליעזר שוסטק. ב-1974 הוביל העימות לפרישתם של שוסטק ואהוד אולמרט שהקימו את המרכז העצמאי, כמפלגה עצמאית בתוך הליכוד. ב-1976 חברו השניים לאנשי הרשימה הממלכתית והתנועה למען ארץ ישראל השלמה (שהיו גם הן מפלגות עצמאיות בתוך הליכוד) בהקמת מפלגת לע"ם, שנשארה חברה בליכוד. שני חברי הכנסת הנותרים של המרכז החופשי שמואל תמיר ועקיבא נוף פרשו מהליכוד ב-26 באוקטובר 1976 והקימו את סיעת המרכז החופשי כסיעה עצמאית בכנסת. בסוף הכנסת השמינית התפטרו מן הכנסת כדי להצטרף לתנועה הדמוקרטית לשינוי, מטעמה נבחרו ל.

==נציגי המפלגה בכנסת==

הכנסת השישית (1965) <br>
3 מנדטים: שמואל תמיר, אליעזר שוסטק, אברהם טיאר, שלמה כהן-צידון <br>

הכנסת השביעית (1969) <br>
2 מנדטים: שמואל תמיר, אליעזר שוסטק 

הכנסת השמינית (1973) במסגרת הליכוד <br>
4 מנדטים (מתוך 39 לרשימה כולה): שמואל תמיר, אליעזר שוסטק, עקיבא נוף, אהוד אולמרט <br>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.knesset.gov.il/faction/heb/FactionPage.asp?PG=71 מרכז חופשי], באתר הכנסת
* [https://www.idi.org.il/policy/parties-and-elections/parties/hamerkaz-hachofshi/ המרכז החופשי], באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הליכוד
קטגוריה:ישראל: מפלגות ימין היסטוריות
קטגוריה:מפלגות ציוניות
קטגוריה:סיעות בכנסת
פיק

פִיק (בערבית: فيق) היה יישוב סורי בדרום רמת הגולן, סמוך למקום בו הוקם לימים קיבוץ אפיק. עד למלחמת ששת הימים, אז נעזב, שימש הכפר בירתה של נפת פיק, הנפה הדרומית של מחוז קוניטרה. בשנת 1966 גרו ביישוב 2,769 תושבים, והוא היה אחד היישובים הגדולים ברמת הגולן ערב המלחמה.
== היסטוריה ==
אוסביוס באונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה) זיהה כאן את מקומה של העיר המקראית "אפק", הנזכרת במלכים א: .

אחרי המרד הגדול הוקמה בפיק ככל הנראה מושבת חיילים משוחררים (וטרנים) רומאים.

בתלמוד הירושלמי נזכר יישוב בשם "כפר אפיק": .

מדרום להריסות הכפר נמצא בית קברות יהודי ששירת את היישוב אפק/אפיק הקדום, אשר במרכזו גם נבנה בית כנסת. ברחבי אזור הכפר נתגלו עמודים ואבני בזלת עם סמלים יהודיים, כמו עמוד בעל חריטה של המנורה.

בסקר של המהנדס הגרמני גוטליב שומאכר ברחבי הגולן בסוף המאה ה-19, הוא תיאר את פיק בתור כפר חצי עזוב, ורשם חלק מהפריטים הארכאולוגים באתר. בין העתיקות, גילה שומאכר עמוד אבן עם חריטת המנורה וכתובת, אותה תיעד בציור מפורט. לימים פוענחה הכתובת: "אנה יהודה חזאנה", כלומר "אני יהודה החזן". לאחר מלחמת ששת הימים, כאשר הגיעו חיילי צה"ל לעיר קוניטרה, נמצא אותו עמוד שגילה שומאכר בכפר פיק, אך בבית הקברות הצבאי של קוניטרה, כשהוא משמש לעיטור בית הקברות.

אוכלוסיית היישוב ערב מלחמת ששת הימים עסקה בגידולים חקלאיים שונים, בהם דגנים וקטניות שונים, שומשום, תאנה, זית, כמו גם גידולי צאן ובקר. ביישוב היו שלושה בתי בד, מרפאה ומספר בתי ספר בהם בית ספר תיכון.

<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:92934 ein peak, golan heights PikiWiki Israel.jpg|alt=
קובץ:עין פיק1.jpg|עין פיק למרגלות הכפר
קובץ:פיק תצפית.jpg|alt=
</gallery>

==ראו גם==
* עין פיק

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

פיק
אפקה
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:אפיק (קיבוץ)
פיק (אפקה)
סביח

סביח (בערבית: صبيحة) הוא מאכל עממי יהודי-עיראקי שקנה אחיזה רחבה בישראל. מרכיבי הסביח מהווים את ארוחת הבוקר המסורתית של יהודי עיראק בשבת. הסביח בישראל נבדל מארוחה זו בכך שכל המרכיבים מוכנסים לפיתה בניגוד לארוחה המסורתית, שבה היו המרכיבים מוגשים על מגש גדול. הסביח נמכר בבתי עסק רבים ברחבי ישראל.

==שם המאכל==
מקור השם בשמו של הראשון שמכרו בארץ, סביח (צבי) חלבי אשר הביא את הסביח לארץ.

גרסה נוספת לשם היא שמקורו במילה סבאח (صباح), שפירושה בוקר בערבית, מפני שיהודי עיראק נהגו לאכול את המנה בבוקר.

לפי גרסה נוספת מקור השם הוא בראשי התיבות "סלט, ביצה, חציל", "סלט, ביצה, יותר חציל" או "סלט, ביצה, ירק, חציל". זהו ככל הנראה פירוש הומוריסטי שהמציאו הישראלים, בבחינת ראשי תיבות בדיעבד.

== מכירת סביח בישראל ==
דוכן סביח ב[[תל אביב]]
כיכר הסביח ברמת גן
המאכל נמכר לראשונה בישראל בשנת 1961 בדוכן קטן ברחוב עוזיאל ברמת גן, פינת שדרות ירושלים. בעלי העסק, סביח צבי חלבי ושותפו יעקב ששון, זכו להצלחה והעתיקו את הדוכן למבנה קבוע כ־500 מטר מהמקום המקורי, ברחוב נגבה. שם ממוקם דוכן הסביח הראשון בישראל עד היום.

הדוכן היה למעשה מבנה קטן בגן בר־אילן, מול תחנת הקצה של קו 63.

ב־2020 הונצח המקום בכיכר ששמה "כיכר הסביח".

==מרכיבי הסביח==
פיתה (או חלה) ובתוכה:
* חציל מטוגן (מקולף בדרך כלל)
* ביצה קשה (לפעמים חומה בדומה לחמין)
* חומוס (בחלק מהגרסאות)
* ערוק (בחלק מהגרסאות)
* טחינה
* סלט ירקות
* עמבה
* סחוג
* מלפפון חמוץ (בחלק מהגרסאות)
* פטרוזיליה טרייה וקצוצה
* בצל טרי קצוץ בתוספת סומאק ומיץ לימון
* תפוח אדמה מבושל (בחלק מהגרסאות)
* לימון כבוש (בחלק מהגרסאות)

==קישורים חיצוניים==

*
*
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=vEy76g7jCJU הדוכן שמכר ביצה וחציל בפיתה עוד לפני שקראו לזה "סביח"], בכאן דיגיטל, דוקותיים, 19 בינואר 2021

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:המטבח הים-תיכוני
קטגוריה:ישראל: אוכל רחוב
קטגוריה:המטבח העיראקי
קטגוריה:מאכלי חצילים
קטגוריה:אוכל רחוב
שער אשתר

שער אשתר המשוחזר ב[[מוזיאון פרגמון בברלין]]
מראה כללי של רחוב התהלוכות של בבל במוזיאון פרגמון
שער אִשְׁתַר (בארמית: ܕܵܪܘܲܐܙܲܐ ܕܥܵܐܫܬܲܪ – דָרְוַאזַא דְעָאשְתַר) שימש כשער השמיני לעיר בבל, שער הכניסה הכחול המפורסם שלה. השער נקרא על שם האלה אשתר.
== היסטוריה ==
השער נבנה, לפי ההערכות, בין השנים 605 לפנה"ס ל-575 לפנה"ס לפקודת המלך נבוכדנצר השני בצידה הצפוני של העיר<ref></ref>. הכניסה לעיר בבל העתיקה הייתה דרך פרוזדור ארוך מוקף חומות מאסיביות משני צידיו כאשר בסופו השער. הרחוב הראשי בעיר הוביל משער אישתר שנמצא בצפון למקדש אסגילה, המקדש לאל מרדוך.

השער המקורי נחשב אחד שבעת פלאי תבל עד שמקומו נתפס על ידי המגדלור באלכסנדריה.

בתחילת המאה ה-20 גילה הארכאולוג הגרמני רוברט קולְדֶוֶוי (Robert Koldewey) בבבל שרידים מרשימים מהשער. הוא הועבר לברלין, ונבנה מחדש במוזיאון פרגמון שהוקם בשנת 1910, בסמוך למזבח פרגמון<ref></ref>.

===רחוב התהלוכות של בבל===
משער אשתר במוזיאון נמשך רחוב התהלוכות של בבל שנבנה בשנות מלכותו של נבוכדנצר השני (604–562 לפנה"ס). רק 250 מטר נחפרו של ידי משלחת גרמנית בשנים 1899–1917. לפי הממצאים שוחזר קטע באורך 30 מטר וברוחב של 8 מטר (הרוחב המקורי היה 20–24 מטר). ברחוב עברו תהלוכות בחגים השונים, משער אשתר למקדש של האל מרדוך.

הרחוב היה מקושט בשני צדדיו בלבנים עם זיגוג צבעוני ועם תבליטים של אריות, החיה המקודשת של האלה אשתר.

במוזיאון יש דגם של רחוב התהלוכות.
<gallery>
Processional Way (Babylon) in Pergamon museum.jpg|רחוב התהלוכות של בבל
Processional Way (Babylon).jpg|תבליטי אריות ברחוב התהלוכות
Processional Way (Babylon), Pergamon Museum.jpg|תבליטי אריות ברחוב התהלוכות
</gallery>

== ראו גם ==
* הגנים התלויים בבבל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בבל
קטגוריה:מוזיאון פרגמון
קטגוריה:ברלין: יצירות אמנות
אשתר
קטגוריה:מבנים ויצירות שהועתקו ממקומם
אווירובטיקה

הצוות האווירובטי של [[חיל האוויר האמריקני במטוסי F-16]]
הצוות האווירובטי של [[חיל האוויר האיטלקי, פרצ'ה טריקולורי (החצים משולשי הצבעים) במטוסי אארמקי MB-339 במהלך מפגן באנגליה, 2005]]
צוות מטוסים בתרגיל אווירובטי המפזר עשן צבעוני
אווירובטיקה היא ענף ספורטיבי בתחום התעופה, הכולל ביצוע תרגילי טיסה ו"להטוטים" מורכבים באוויר באמצעות כלי טיס.

מטוסים אווירובטיים נדרשים להיות בעלי מבנה המאפשר עמידה בתאוצת כובד גבוהה (G-Force), עקב הלחץ הגבוה שפועל על גוף המטוס, כנפיו ורכיביו בהטיות ובתמרונים. קיימים מטוסים שנבנו במיוחד למטרה זו, ואחרים הם מטוסי קרב שעברו הסבה לאווירובטיקה.

חברי הצוות האווירובטי של צ'ילה, ה"האלקונס" (הניצים), נחשבים לאחד הצוותים האווירובטיים עם ההופעה המרשימה ביותר בעולם. הם טסים במטוס מדגם Extra 300, המצטיין בכושר תמרון מעולה, שמופעל גם בישראל.

לחיל הים האמריקני ישנו צוות אווירובטי ששמו "המלאכים הכחולים" (Blue angels). הצוות מטיס מטוסים מסוג F-18 ומבצע מספר מופעים לקהל הרחב כל שנה, כשהמרכזי שבהם הוא המפגן האווירי בסן פרנסיסקו. לצוות האווירובטי "החתולים השחורים" של הצי הבריטי התמחות ייחודית באווירובטיקת מסוקים.

הצוות האווירובטי של חיל האוויר הישראלי מתכנס מפעם לפעם באופן זמני ומטיס מטוסי עפרוני (בעבר גם מטוסי צוקית), בעיקר במופעים של יום העצמאות ובסיום קורס טיס.

תחום האווירובטיקה בישראל מוגבל יחסית. בעבר, טייס בשם מיקי גולן ייצג את ישראל באליפויות אווירובטיקה בינלאומיות ואף הופיע במספר מופעים אווירובטיים, בהם בלט אירוע ה-"אווירועיט" שנערך בשדה תימן במהלך חג הסוכות. כיום, יש בישראל מספר קטן של מטוסים וטייסים אווירובטיים, לרבות מטוסים שנבנו באופן עצמאי. בנוסף, כיום אין בישראל בית ספר אזרחי לאימוני אווירובטיקה, ולכן הטייסים המעטים בתחום טסים ומתאמנים בחו"ל, בעיקר באנגליה.

==טייסים ארובטיים מפורסמים==
* פטי וגסטף – אלופת ארצות הברית באווירובטיקה 3 פעמים ברציפות, בין השנים 1991–1993.
* שון טאקר

==ראו גם==
* אסון התצוגה האווירית ברמשטיין
* כושר תמרון
* מטס
* טיסנאות

==לקריאה נוספת==
* ק. ר. או'דל, "הפיזיקה של טיסה אווירובטית", פי האטום ד-2, יוני 1988.

==קישורים חיצוניים==

* עילי אלוני, [http://www.iaf.org.il/2257-28849-he/IAF.aspx "טייס הבית"], בטאון חיל־האוויר
* [http://www.iaf.org.il/4368-36739-HE/IAF.aspx 10 דברים שלא ידעת על צוותים אווירובטים באתר חיל האוויר הישראלי]
* [https://web.archive.org/web/20051125131718/http://planet.nana.co.il/aviron2/Information/AT/AT.html מאמר על צוותים אווירובטיים באתר אווירון]
* [https://web.archive.org/web/20060208091706/http://www.iafe.net/ma/pdf/aeo01.pdf כתבה על תעופה אווירובטית אזרחית בארץ ישראל מאת לירן שמואלי]
* [http://www.blueangels.navy.mil אתר הצוות האווירובטי של חיל הים האמריקאי – "המלאכים הכחולים"]
* [https://web.archive.org/web/20060107001400/http://www.pensacolabeach.com/blues/ הופעות לשנת 2006 של המלאכים הכחולים של צי ארצות הברית]
* [http://www.ted.com/talks/vijay_kumar_robots_that_fly_and_cooperate.html ויג'יי קומאר: רובוטים שטסים.... ומשתפים פעולה זה עם זה] – הרצאה באנגלית מאתר [http://www.ted.com/ TED] עם כתוביות בעברית 
* 

*
קטגוריה:תעופה
קטגוריה:ספורט מוטורי
קטגוריה:ספורט בידורי
בוקיצה שעירה

בּוּקִיצָה שְׂעִירָה (שם מדעי: Ulmus minor subsp. canescens; לשעבר, אולמוס שעיר) הוא עץ נשיר הצומח בערוצים ליד מים ממשפחת המישיים ותפוצתו הכללית מקיפה את מזרח הים התיכון וצפונו<ref></ref> מין זה גדל בישראל רק במקומות בודדים, על גדותיהם של מים ברמות מנשה ובגליל. בירושלים ובמקומות אחרים הוא עץ תרבותי נטוע. מינים קרובים בסוג בוקיצה אוקלמו בישראל כעצי תרבות.

== מאפיינים ==
בוקיצה שעירה היא עץ נשיר, המתנשא לגובה של 4 עד 8 מ'.

הגבעולים הצעירים, בני שנה, דקים ושעירים ומתקרחים בשנה השנייה.

אין לוואים.

העלים מסורגים, פשוטים. העלים לא סימטריים (דמוי לב בצד אחד ואלכסוני בשני), צד אחד של העלה גדול יותר מצידו השני, בעיקר בבסיס, ולפיכך גם ציר העלה איננו ישר. צדו העליון של העלה מקריח צבעו ירוק בהיר ושפתו משוננת כמשור. לבלוב העלים מתחיל לאחר הפריחה, שתחילתה בחודש מרץ, האבקה וההפריה. 

התפרחות קטנות וצבען צהבהב-ירקרק. מיד לאחר הפריחה באביב מתחילים להתפתח פירות וזאת כבר בחודש אפריל.

הפרחים רובם דו-מיניים חלקם חד-מיניים, בעלי עטיף פשוט (חסרי עלי כותרת). הפרחים מתפתחים על ענפים בני השנה, מופעים בראשית הלבלוב באשכולות צפופים.

העטיף פשוט בעל 3 עד 9 אונות. מספר האבקנים כמספר האונות.

הפרי הוא כנפית קרומית וירקרקה, פחוסה ועגולה, ובמרכזה הזרע. 

==בית גידול ותפוצה==
תפוצת העץ בארץ ישראל היא בנחל עירון, נחל צלמון, בכרמל ובנחל עיון ליד כפר יובל מצויה שמורת אולמוס (בוקיצה). העץ נדיר יחסית ומופיע ברשימת הצמחים מוגנים בישראל על פי החוק.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1958
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רונלד מלוויל
קטגוריה:מישיים
קטגוריה:ארץ ישראל: מישיים
קטגוריה:ארץ ישראל: עצי בר
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
שאנון בוקס

שנון בוקס (אנגלית: Shannon Boxx; נולדה ב-29 ביוני 1977) היא כדורגלנית עבר אמריקאית.
== קריירה ==
בוקס, ילידת קליפורניה, שיחקה בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת נוטרדאם. היא הייתה חלק מנבחרת ארצות הברית שזכתה במדליות הזהב באולימפיאדת אתונה (2004) ובאולימפיאדת בייג'ינג (2008). בשנת 2005, בוקס הייתה מועמדת לתואר כדורגלנית השנה בעולם, אבל סיימה במקום השלישי.

בוקס היא הכדורגלנית האמריקאית היחידה שכבשה שער בכל אחת משלוש ההופעות הראשונות שלה בנבחרת.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קשריות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:כדורגלניות אמריקאיות
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלניות גולד פרייד
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלניות אמריקאיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורגל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
מחזור המים

מחזור המים
מחזור המים (קרוי גם מחזור הידרולוגי) הוא תנועת המים בתוך האטמוספירה של כדור הארץ, הכוללת מעבר של המים בין מוצק, נוזל וגז. הראשונים להבין ולתאר את עקרונות מחזור המים היו אריסטו ותלמידיו (מאה רביעית לפנה"ס). תובנה זו הייתה אחת מאבני היסוד לעקרונות הזיקוק שבאו לאחר מכן.

מחזור המים מתייחס לתחלופה המתמדת של מים בין האטמוספירה, אדמה, ים, מי תהום ואורגניזמים. בנוסף לאחסון המים ב"מכלים" שונים (האוקיינוס הוא דוגמה למכל), המעגלים השונים היוצרים את מחזור המים כוללים חמש פעולות: התאיידות, משקעים, חלחול, זרימה וזרימה תת-קרקעית.

ראשיתו של המחזור בקרני השמש הפוגעות במים ומחממות אותם. אנרגיית השמש הנאגרת במי הים או במקווי המים ביבשה מאפשרת את שבירת הקשרים שבין מולקולות המים הנחוצה להתאדותם. אדי המים העולים למעלה, מתקררים ומתעבים ויוצרים עננים. אלו נישאים עם הרוחות אל היבשה ומורידים שם גשמים. כ־78% ממי הגשמים היורדים על פני היבשות מקורם במים המתאדים מן האוקיינוסים. המים המתאדים מהאוקיינוסים וממקווי המים המתוקים חוזרים אליהם בצורה של משקעים, נהרות ומי תהום.

המעבר של מים ממצב צבירה אחד לאחר כרוך בקליטה של אנרגיה או בשחרורה. למשל, בעת ההתאדות של מי הים או בעת שקרחונים נמסים נקלטת אנרגיה. אנרגיה זהה נפלטת, כאשר אדי המים שבאוויר מתעבים, או כאשר מי הים קופאים מרכיבי ההידרוספרה השונים נמצאים בכל שלושת מצבי הצבירה - מוצק, נוזל וגז. מרכיבים אלה קשורים זה בזה, והם מחליפים ביניהם חומר ואנרגיה באופן מתמיד. כך, מתקיים מעבר ממצב צבירה אחד לאחר: קרחונים נמסים, מים מתאדים או קופאים ואדי מים מתעבים. זהו מחזור המים בטבע הנקרא גם המחזור ההידרולוגי.

אף שהמים הם מוצר צריכה של בעלי-החיים והצמחים, רק חלק קטן מהם נשאר בקרקע במאגרים של מי תהום, בנהרות ובנחלים, בצורה של קרח בקטבים או בצורת אדים באוויר. כלי הקיבול העיקרי של המים הם האוקיינוסים. מכאן נובע המחסור במים, המהווה גורם מגביל לצמיחה ולתפוצה של אורגניזם ולכושר נשיאה של בית גידול. זו גם הסיבה לצורך לעשות במים שימוש יעיל וחסכוני.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדעי כדור הארץ
קטגוריה:מים
קטגוריה:קצרמר מדעי כדור הארץ
הווארד קוסל

מרכז קוסל באוניברסיטה העברית בגבעת רם]]
הווארד ויליאם קוסל, שנולד בשם הווארד ויליאם כהן (באנגלית: Howard William Cosell; 25 במרץ 1918 – 23 באפריל 1995) היה עיתונאי ספורט יהודי-אמריקאי מוכר ומשפיע בטלוויזיה בארצות הברית.

==קורות חיים==
קוסל נולד בוינסטון-סיילם שבקרוליינה הצפונית. הוריו רצו שיהפוך לעורך דין. לאחר שקיבל תואר ראשון באנגלית מאוניברסיטת ניו יורק, הצטרף קוסל לפקולטה למשפטים של המוסד וקיבל תואר במשפטים. במהלך תקופה זו, בעקבות בקשתו של אביו שרצה לשחזר את שם המשפחה המקורי "קוזל", שינה הווארד את שם משפחתו באופן רשמי ל"קוסל" ב-1940.

קוסל התקבל למחלקת המשפטים של מדינת ניו יורק בשנת 1941, אך לאחר שארצות הברית הצטרפה למלחמת העולם השנייה, הוא הצטרף לחיל התובלה של צבא ארצות הברית, שם הגיע לדרגת מייג'ור (מקביל לרב-סרן). במהלך תקופת שירותו, התחתן קוסל עם מרי אברמס ב-1944.

לאחר המלחמה החל קוסל בעבודתו כעורך דין במנהטן. חלק מלקוחותיו היו שחקני במה וחלקם היו אתלטים, כולל וילי מייז. כוכב הספורט של קוסל היה שחקן הבייסבול, ג'קי רובינסון, שהיה לקוסל השראה אישית ומקצועית במהלך הקריירה.

קוסל ייצג גם את ליגת הילדים של ניו יורק, מוסד ללא כוונות רווח שמארגן תחרויות בייסבול לילדים, עד שבשנת 1953 פנה אליו מנהל תחנת הרדיו של ABC וביקש ממנו לשדר תוכנית רדיו בתחנה המפורסמת של הרשת, WABC, בהשתתפות שחקני הליגה הקטנה. קוסל שידר את התוכנית למשך שלוש שנים ללא תשלום, ולאחר מכן החליט לעזוב את תחום המשפטים כדי להפוך לשדר במשרה מלאה. התוכנית סימנה את תחילת העבודה של קוסל עם רשת ABC, בה שידר בכל הקריירה שלו.

ברדיו, קוסל אירח תוכנית משלו, "מדברים על ספורט", כמו גם דיווחי ספורט ועדכונים לתחנות רדיו אחרות של הרשת ברחבי המדינה. התוכנית של קוסל הפכה לפופולרית מאוד בעקבות קשריו הקרובים עם המתאבק הגדול בעולם בזמנו מוחמד עלי. השניים נראו כניגודים מוחלטים, אך הכבוד ההדדי והכריזמה של השניים גרמה להם להשלים זה את זה באופן מבדר ויחודי. גם לאחר שהצטרף קוסל לערוץ הטלוויזיה של ABC (שגם בה נהג להתארח מוחמד עלי), הוא עדיין המשיך בעבודתו ברדיו. קוסל נהיה עוגן מרכזי בטלוויזיית WABC בניו יורק, והוא שירת בתפקיד משנת 1961 עד 1974. בדצמבר 1980 היה קוסל לשדר הראשון שדיווח על הירצחו של ג'ון לנון, בעת ששידר משחק פוטבול.

בשנת 1986 הסבה האוניברסיטה העברית בירושלים את שמו של גוף ניהול מתקני-הספורט שלה ל"מרכז הווארד ומרי אדית קוסל לחינוך גופני, לתרבות הפנאי ולקידום הבריאות". שמו צוין ביד לאיש הספורט היהודי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.washingtonpost.com/wp-srv/sports/longterm/memories/1995/95pass12.htm הווארד קוסל נפטר בגיל 77]
* https://web.archive.org/web/20060108140447/http://www.uncwil.edu/com/rohler/kbt.htm
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:פרשני כדורסל יהודים
קטגוריה:פרשני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה יהודים
קטגוריה:עיתונאי ספורט
קטגוריה:תקשורת ספורט בארצות הברית
קטגוריה:סגל ABC
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס ארתור אש
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
אופוזיציה קומוניסטית ישראלית

[[אסתר וילנסקה]]
אופוזיציה קומוניסטית ישראלית (אק"י) הייתה התארגנות פוליטית בראשותה של ח"כ לשעבר אסתר וילנסקה שפרשה ממק"י ב-1973, בטענה שמפלגה זו אינה שמאלית די הצורך ומגלה נטייה לציונות בהקשר לסכסוך הישראלי-הערבי. זאת לאחר שבפילוג קודם במק"י בשנת 1965, נותרה וילנסקה חברת המפלגה ונשארה בפלג בראשות ח"כ ד"ר משה סנה והמזכ"ל, שמואל מיקוניס.

==היסטוריה==
חברי אק"י הקימו יחד עם חלק מיוצאי שי"ח את "חזית השמאל", שהתמודדה בבחירות לכנסת השמינית ברשימה משותפת עם מר"י, אולם לא עברה את אחוז החסימה.

ב-1975 הצטרף שמואל מיקוניס לאק"י בעקבות האיחוד בין מק"י לתכלת-אדום. ב-1977, לקראת הבחירות לכנסת ה-9, החליטה אק"י לחבור לרק"ח ולגופי שמאל נוספים בהקמת החזית הדמוקרטית לשמאל ולשוויון. אק"י שמרה על מזכירות ארגונית נפרדת ועל ביטאונה, "הדים", בעריכתו של צבי ברייטשטיין בו ביטאה את עמדותיה הפוליטיות, אך שמרה על אמונים לקו של חד"ש במערכות הבחירות השונות. בעקבות צעד זה נטשו את אק"י חלק מחבריה שפעילותם הלכה ודעכה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://israeli-left-archive.org/cgi-bin/library?e=d-01000-00---off-0znews--00-1----0-10-0---0---0direct-10---4-------0-1l--11-en-50---20-about---00-3-1-00-0-0-11-1-0utfZz-8-00&a=d&c=znews&cl=CL1.1 הדים], העיתון של אק"י
* [http://israeli-left-archive.org/greenstone/collect/electora/index/assoc/HASH0124.dir/doc.pdf האופוזיציה במק"י על "מרי וחזית השמאל"], יולי 1973 

קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
קטגוריה:מפלגות קומוניסטיות בישראל וביישוב
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1973
מטאל ג'אקט

מטאל ג'אקט (באנגלית: Full Metal Jacket) הוא סרט בבימויו ובהפקתו של סטנלי קובריק המבוסס על ספר מאת הסופר גוסטב האספורד הנקרא "The Short-Timers". כותרת הסרט באנגלית מתייחסת לסוג התחמושת המקובלת במרבית צבאות העולם שבה השתמש חיל הרגלים במלחמה – קליע בעל מעטפת מתכת.

הסרט עוסק במלחמת וייטנאם מנקודת מבטם של חיילי המארינס האמריקאים, המוצגים כמכונות מלחמה מאומנות היטב בסדרת אימונים קשוחה, שנועדה להפוך נער צעיר ללוחם אימתני שלא ניתן לעוצרו בשום דרך. בחלקו הראשון עוסק הסרט בתקופת האימונים ובחלקו השני מתרחשת קפיצה בזמן אל לב המלחמה, שם מתמקדת העלילה בסיפורה של מחלקה אחת. קובריק מציג בסרטו את וייטנאם כעולם אחר עם חוקים משלו. הוא מתאר את המלחמה כמלאה בסתירות וממחיש את תחושת החיילים בשלילת שליטתם בסובב אותם, וביצריהם האפלים ביותר. החלק השני תהעוסק בהכשרת הלוחמים השפיע על צבאות רבים בעולם ואף הביא לשינויים בתקנות המותר והאסור החלים על מפקדי טירונים במארינס, המנועים מלהתייחס למשפחת החייל או להכותו.

==תקציר העלילה==
חלקו הראשון של הסרט, העוסק בהכשרת הטירונים, מעביר לצופה את האווירה הקשוחה והיחסים בין המפקד הארטמן לבין חייליו. את המפקד מגלם מפקד מארינס אמיתי לשעבר, רונלד לי ארמי, שבמקור היה אמור להדריך שחקן אחר כיצד לנהוג ובסופו של דבר, בעקבות התלהבות קובריק, שיחק את התפקיד בעצמו. לחלק מהטירונים קשה יותר ולחלק פחות, אך חייל אחד, לאונרד "גומר פייל" לורנס (וינסנט ד'אונופריו), מוגבל התנהלות מתקשה יותר מכולם ואף חווה התעללויות. בסיום הטירונות, ממש לאחר הצבתו לשירות, הוא חווה משבר נפשי חמור ובלילה לפני העזיבה יורה במפקד הרטמן ומתאבד.

חלקו השני של הסרט, הארוך מביניהם, מובא מנקודת מבטו של סמל, ג'יי.טי. "ג'וקר" דייוויס, אחד מחייליו לשעבר של הארטמן, אותו מגלם מת'יו מודין. ג'וקר, כתב בעיתון הצבאי, משכנע את מפקדיו לרדת לשטח עם חברו הצלם הצבאי ולהתלוות למחלקת מארינס, שם נמצא חבר נוסף מההכשרה, "קאובוי". הסרט עוקב אחר הרפתקאות המחלקה בשטח האויב, בעיקר בעיר הואה. העלילה מתארת חללים שסופגת המחלקה וראיונות שנערכים עם הלוחמים בהם נחשפת השקפת עולמם, הזוועות, הדילמות, האלימות, ההומניות, האכזריות ושגרת החיים במלחמה. בסרט משתתף גם אדם בולדווין כמאגיסט המטורף של המחלקה.

==מוזיקה==
בנוסף למוזיקה המקורית שהולחנה עבור הסרט על ידי בתו של קובריק, ויויאן קובריק, הסרט מלווה במוזיקה משנות השישים ושנות השבעים.
השיר המוכר ביותר המופיע בפס-קול הוא שירה של הזמרת ננסי סינטרה "These Boots Are Made For Walkin".
בסיום הסרט, הצגת כתוביות הסיום מלווה בשירם של הרולינג סטונז "Paint It Black", שעם הזמן הפך להיות מזוהה עם מלחמת וייטנאם.

==קישורים חיצוניים ==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התאבדות בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי מלחמת וייטנאם
קטגוריה:סרטי סטנלי קובריק
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים אנטי-מלחמתיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים