OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יסעורון

יסעורון (שם מדעי: Oceanodroma) הוא סוג של עופות ימיים מסדרת היסעוראים. סוג זה מכיל 16 מיני עופות קטנים המעופפים מעל הימים וחוטפים פיסות מזון קטנות.

על אף קוטנם, הם מסוגלים לעמוד ברוחות חזקות, לשחות ולצלול למטרים מעטים ואף לשתות מי ים מבלי להיפגע, באמצעות בלוטות המקור הגדולות שלהם. הם ניזונים מדגים, סרטנים קטנים ובעיקר מפלנקטון.

==מינים==
* יסעורון אטלנטי (Oceanodroma leucorhoa)
* Oceanodroma socorroensis
* Oceanodroma cheimomnestes
* Oceanodroma matsudairae
* Oceanodroma microsoma
* Oceanodroma tethys
* Oceanodroma castro
* Oceanodroma jabejabe
* Oceanodroma monteiroi
* Oceanodroma monorhis
* Oceanodroma macrodactyla - נכחד
* Oceanodroma tristrami
* Oceanodroma markhami
* Oceanodroma melania
* Oceanodroma homochroa
* Oceanodroma hornbyi
* Oceanodroma furcata

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לודוויג רייכנבאך
קטגוריה:יסעורוניים
פיוטר סובניקוב

פיוטר פיוטרוביץ' סובניקוב (; 13 ביולי 1894 - 14 באוגוסט 1960) היה מפקד בכיר בצבא האדום אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
סובניקוב נולד ב-13 ביולי 1894 למשפחת אצולה בעיר קרונשטאדט שבאימפריה הרוסית. ב-1914 התגייס לצבא האימפריה הרוסית, וב-1916 סיים את מכללת חיל הפרשים. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית, וב-1918 הצטרף לצבא האדום. הוא לחם במלחמת האזרחים ברוסיה כמפקד מחלקה וכראש מטה בריגדת פרשים. לאחר המלחמה למד בקורסים צבאיים, ובאוגוסט 1926 מונה למפקד בריגדת הפרשים הרביעית. בנובמבר 1931 מונה לסגן המפקח על הפרשים, וחמש שנים מאוחר יותר הועלה לדרגת פולקובניק. בדצמבר 1936 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים השמינית, ובפברואר 1939 מונה למורה באקדמיה הצבאית פרונזה. בינואר 1940 הוצב במטה החזית הצפון-מערבית ולחם עמה במלחמת החורף כנגד פינלנד. במרץ של אותה שנה הוא הוחזר להיות מורה באקדמיה הצבאית פרונזה, וב-4 ביוני הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-8 באוגוסט הפך להיות סגן המפקח הכללי של חיל הפרשים, וב-11 במרץ 1941 מונה למפקד הארמייה השמינית.

===מלחמת העולם השנייה===

עם פתיחת המתקפה הגרמנית ביוני 1941, נכללה הארמייה השמינית שתחת פיקודו של סובניקוב כחלק מהחזית הצפון-מערבית שתחת פיקודו של פיודור קוזנצוב. ימים מספר לאחר הפלישה, ב-4 ביולי, מונה סובניקוב למפקד החזית הצפון-מערבית. תחת פיקודו השתתפה החזית בקרבות בלימה כנגד הגרמנים במדינות הבלטיות. כבר ב-23 באוגוסט הוא הועבר לפקד על הארמייה ה-43, ולחם עמה בקרב סמולנסק ובקרב על מוסקבה כחלק מחזית העתודה. הארמייה שלו התמודדה כנגד כוחות גרמנים עדיפים בהרבה בציוד ובכוח אדם, ומהר מאוד נשברה ונאלצה לסגת. ב-10 באוקטובר הודח סובניקוב מהפיקוד על הארמייה, ושישה ימים לאחר מכן נעצר ונחקר על תפקוד כושל. הוא הורד לדרגת פולקובניק, נשללו ממנו עיטורי הגבורה שלו, והוא נידון לחמש שנות מאסר עם עבודת כפייה. בנובמבר 1942 הוענקה לו חנינה, והוא מונה למפקד הארמייה השלישית, בדרגת פולקובניק. במרץ 1943 הוא הורד לתפקיד סגן מפקד הארמייה, וב-17 באפריל של אותה שנה הועלה שוב לדרגת גנרל מיור. הוא לחם עם הארמייה בקרבות על אוריול, בריאנסק, בוברויסק, מינסק וביאליסטוק. ב-22 בפברואר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל לייטננט, והשתתף בקרב על ברלין.

===אחריתו=== 
לאחר המלחמה מילא תפקידי ניהול ומטה שונים, ובאוגוסט 1955 מונה לראש קורס קצינים בכירים "ויסטראל". הוא פרש מהצבא ב-1960, ונפטר במוסקבה ב-14 באוגוסט 1960.

==קישורים חיצוניים==
* [http://generals.dk/general/Sobennikov/Petr_Petrovich/Soviet_Union.html פיוטר סובניקוב] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה 
* 

קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה 
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור בוגדן חמלניצקי
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:סובייטים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1894
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1960
חלום שלמה בגבעון

לוקה ג'יורדאנו. מוצג במוזיאון הפראדו, מדריד]]
חֲלוֹם שְׁלֹמֹה בְּגִבְעוֹן הוא סיפור מקראי המופיע ב. על פי המסופר, בתחילת שלטונו של שלמה על ישראל, הוא הלך לבמה הגדולה בגבעון, והקריב שם אלף עולות. בלילה נראה ה' אל שלמה בחלום, והציע לו לשלמה להעניק לו כל דבר שיבקש. שלמה ביקש מה' "לֵב שֹׁמֵעַ לִשְׁפֹּט אֶת עַמְּךָ לְהָבִין בֵּין טוֹב לְרָע". בקשת שלמה נענתה, ובזכות שלא ביקש עושר, כבוד, אריכות ימים או ניצחון במלחמה, הוא קיבל בנוסף גם עושר וכבוד. בנוסף, ה' הבטיח לו שאם ילך בדרכו, יזכה גם לאריכות ימים.

מיד לאחר החלום, מסופר על משפט שלמה, שהוא המשך ישיר של הסיפור על חכמתו של שלמה. שני סיפורים אלה מהווים סיום לתהליך ביסוס שלטונו של שלמה המופיע בפרקים הראשונים של ספר מלכים.

הפסוק הראשון בפרק, מתאר את ההתבססותו של שלמה כמלך על ממלכת ישראל. פסוקים ב'-ג' מתפקדים כפתיחה לסיפורי מלכות שלמה ופסוק ד', משמש כפתיחה לסיפור מסעו של שלמה לזבוח בגבעון וחלומו.

==סיפור המעשה==
לפי המסופר בפרק ג' הסיפור התרחש בגבעון. שלמה הגיע לגבעון כדי לזבוח שם בבמה הגדולה, והוא העלה עליה אלף עולות. בלילה, ה' נגלה לשלמה בחלומו וביקש ממנו להביע משאלה: "שְׁאַל מָה אֶתֶּן לָךְ". שלמה הודה לה' על חסדו הרב לו ולאביו: "אַתָּה עָשִׂיתָ עִם עַבְדְּךָ דָוִד אָבִי חֶסֶד גָּדוֹל וַתִּתֶּן לוֹ בֵן יֹשֵׁב עַל כִּסְאוֹ כַּיּוֹם הַזֶּה", ותיאר בדבריו את אביו כצדיק: "כַּאֲשֶׁר הָלַךְ לְפָנֶיךָ בֶּאֱמֶת וּבִצְדָקָה וּבְיִשְׁרַת לֵבָב עִמָּךְ…". שלמה מדבר בצניעות וענווה.

שלמה הכיר בכך שהוא חסר ניסיון בענייני הממלכה, וכינה את עצמו: "נַעַר קָטֹן". נראה ששלמה התכוון לכך שהוא חסר ניסיון בתחום הצבאי: . שלמה גם היה מודע לעובדה כי הוא הומלך לשלוט על עם רב: .

המשאלה שביקש שלמה, היא "לֵב שֹׁמֵעַ וליכולת להבחין בין טוב ורע", כדי שיוכל לשפוט את העם. בקשת שלמה נשאה חן בעיני ה', ולכן הוא קיבל חכמה, עושר וכבוד. כמו כן הובטח לו כי יזכה באריכות ימים, אך בתנאי מסוים: 

==מגמת הסיפור==
סמיכות הסיפורים, משפט שלמה וחלומו בגבעון מורים על מטרה ברורה, התגשמות הבטחת ה' וביסוס מעמדו של שלמה כמלך בעיני האל והממלכה. המלך, ולא שלמה האדם הוא זה ששפט, בעזרת מתנת החכמה אשר ניתנה לו על ידי האל.
לדעת ישראל אפעל, התגלות האל לשלמה המלך בחלומו, באה כדי לתת ביטוי להסכמתו של האל לבית דוד לבנות את בית המקדש לה' בירושלים.

== ביאורים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סיפורי ספר מלכים
קטגוריה:שלמה
שלמה בגבעון
חצרות

מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
חֲצֵרוֹת הוא אזור הנזכר במקרא. אחת מתחנותיהם של בני ישראל במהלך נדודיהם במדבר.
חצרות נזכרת בתנ"ך כתחנתם של בני ישראל לאחר שעזבו את קברות התאווה:
:

בחצרות התרחש מעשה צרעת מרים, כאשר מרים הנביאה דיברה על משה בגלל האישה הכושית, ובשל כך נענשה בצרעת. בשל מחלתה של מרים, התעכבו בני ישראל בחצרות שבוע, ורק לאחר מכן המשיכו לרתמה.

זיהוי חצרות שנוי במחלוקת. כיוון שחצרות הייתה תחנתם השנייה של בני ישראל לאחר הר סיני, שאלת זיהויה תלויה בזיהויו של הר סיני. התומכים במיקומו בג'בל מוסא מוצאים אותו בעין חֻצְ'רַה שבדרך מההר אל עציון גבר. זיהוי זה נפסל על ידי חוקרים הטוענים כי באזור לא נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה המקובלת ליציאת מצרים. ג'רוויס, שזיהה את הר סיני עם ג'בל חלאל, מזהה את חצרות עם חַצ'ירַה המצויה בחלקו הדרומי של ההר. חצר בהקשר זה, היא יישוב קבע בניגוד למחנה נוודים, אך כזה שלא הגיע למעמד של עיר מוקפת חומה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא
הנרי סוויקה

הנרי סוויקה (נולד ב-1957 בניו יורק, ארצות הברית) הוא יזם יהודי-אמריקאי. מייסד ומנהל חברת הייברידג'-קפיטל, מייסד קרן "תלפיון" למימון השקעות ואחד המייסדים של מכון המקדש בעיר העתיקה של ירושלים.

== חיים אישיים ==
סוויקה גדל במשפחה יהודית בוושינגטון הייטס, ניו יורק. הוא בנם של שני ניצולי שואה מפולין שהיגרו מצרפת ב-1955. שני הוריו מתו כשהיה בן תשע עשרה, כאשר אמו נפטרה ממחלת לו גריג ולאחר מכן אביו נפטר מהתקף לב. סוויקה נשוי לאמריקאית ממוצא ישראלי ולו ארבעה ילדים. משתייך לזרם היהדות האורתודוקסית.

== קריירה ==
לאחר מות הוריו החל לקנות מניות מסחר עם כ-50,000 דולר שהוריו הורישו לו והחל לתמוך באחיו דרך בית הספר לרפואה. עם הכסף שהרוויח, החל סוויקה להשקיע ולעבוד בחברת מריל לינץ' והפך לאחד הסוחרים המובילים בבורסה לניירות ערך בניו יורק. בשנת 1984 הקימו הנרי סוויקה וגלן דוביין את קבוצת דוביין וסווייקה, הם היו חלוצים באינטגרציה של השקעות בניירות ערך מסורתיים ובאסטרטגיות השקעה נגזרות.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.forbes.com/profile/henry-swieca/ הנרי סוויקה] באתר של Forbes

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני-יהודי
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
יבהן סלזניוב

יֶבְהֶן אולכסנדרוביץ' סלזניוב (באוקראינית: Євген Олександрович Селезньов; נולד ב-20 ביולי 1985 במקייבקה) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ששיחק בעמדות החלוץ.

== קריירה ==
סלזניוב החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל שחטאר מקייבקה. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2001 עבר למחלקת הנוער של קבוצת שחטאר דונצק. בשנה שלאחר מכן הוא קודם לקבוצה הבוגרת. סלזניוב שיחק תחילה במסגרת קבוצת המילואים של שחטאר. בשנת 2007 הושאל לקבוצת ארסנל קייב, בתום אותה העונה חזר לשחטאר - הפעם להרכב הקבוע של הקבוצה. בתום עונת 2008/2009 (בה זכה עם הקבוצה בגביע אופ"א) הועבר לקבוצת דניפרו דניפרופטרובסק תמורת סכום של 4.5 מיליון יורו. אחרי שתי עונות חזר לשחטאר למשך עונה אחת. לאחר מכן שוב עבר לדניפרו ושיחק בשורותיה במשך שלוש עונות, והעפיל עמה לגמר הליגה האירופית 2015, שם שותף כמחליף בהפסד 3-2 לסביליה.

בפברואר 2016 חתם סלזניוב בקובאן קרסנודאר מהליגה הרוסית, אך כעבור שלושה חודשים עזב את רוסיה ושב לשחטאר. הסיבה העיקרית שבגללה עזב את הקבוצה הרוסית הייתה עיכובים בתשלום משכורתו. בתום עונת 2015/2016 עבר סלזניוב לקבוצת קראבוקספור שמשחקת בליגת העל הטורקית. בינואר 2018 חתם על חוזה ל-2.5 שנים בקבוצת אקהיסאר בלדייספור.

==נבחרת==
סלזניוב שיחק משחק אחד במדי הנבחרת הצעירה של אוקראינה

בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק סלזניוב מאז מאי 2008. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול . סלזניוב היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2012, אך לא שותף באף אחד מהמשחקים בטורניר. ביורו 2016 השתתף בשניים מתוך שלושת משחקי הנבחרת בתחרות.

==תארים==
;אישיים
*מלך השערים של הליגה האוקראינית - 2011/2010, 2011/2012

;קבוצתיים
* גביע אופ"א: 2008/2009
* אליפות אוקראינה : 2011/2012
* הגביע האוקראיני: 2011/2012
* הגביע הטורקי: 2017/2018

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני ארסנל קייב
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני קובאן קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני קראבוקספור
קטגוריה:כדורגלני אקהיסארספור
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני בורסאספור
קטגוריה:כדורגלני קולוס קובאליבקה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:מקייבקה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1985
בית הכנסת מקוה ישראל-עמנואל

בית הכנסת מקוה ישראל-עמנואל הוא בית הכנסת הממוקם בווילמסטאד, קוראסאו. בית הכנסת הוא בית הכנסת העתיק ביותר שעדיין בשימוש ביבשת אמריקה. בית הכנסת מהווה אטרקציה תיירותית מרכזית בקוראסאו ובין מבקריו אפשר למנות את ביאטריקס, מלכת הולנד.

== היסטוריה ==
היהודי הראשון שהגיע לקוראסאו הגיע בשנת 1634. בשנת 1651 הגיעו לקוראסאו בין 10 ל-12 משפחות יהודיות שביחד הקימו את הקהילה ובית הכנסת. קבוצה שנייה של יהודים הגיעה בשנת 1659 והביאה איתה מתנה מבית הכנסת באמסטרדם, ספר תורה שעדיין בשימוש. רוב המקימים של הקהילה היהודית בקוראסאו היו יהודים מספרד ופורטוגל שעברו להולנד במהלך גירוש ספרד ומהולנד עברו לקוראסאו. במאה ה-18 יהודים היוו חצי מהאוכלוסייה הלבנה בקוראסאו.

הבניין המקורי של בית הכנסת נבנה בשנת 1674. מכיוון שהקהילה היהודית גדלה במהירות ובית הכנסת המקורי לא יכול היה להכיל את כל הקהילה, הקהילה החליטה לבנות בית כנסת חדש בשנת 1703 והוא עדיין משמש את הקהילה היום.
בשנת 1659 נבנה בית הקברות של הקהילה, בית חיים.

כאשר נכנסים לבית הכנסת דרך החצר אפשר להבחין בחלונות הויטראז' התכולים. כדי להיכנס לבית הכנסת צריך לעבור בשביל מכוסה בחול שמגיע עד לארון הקודש שעשוי ממהגוני. החול מסמן את האבות הקדמונים של הקהילה שהגיעו מחצי האי האיברי שכיסו את בתי התפילה המאולתרים שלהם בחול כדי לעמם את צעדיהם ובכך למנוע את החשדנות של מלשינים פוטנציאלים.

במאה ה-19 התפצלו מספר חברים מהקהילה והקימו קהילה רפורמית נפרדת ואת בית הכנסת עמנו-אל. בשנת 1964 הגיעו שתי הקהילות להבנות והקימו קהילה רקונסטרוקטיבית.

כיום, הקהילה מונה כ-350 איש. לקהילה 18 ספרי תורה, חלקם בני למעלה מ-300 שנה. הקהילה מנהלת מוזיאון שמספר את סיפורה של הקהילה והיהודים בקוראסאו.

==גלריה==
<gallery>
Curaçao synagogue2.jpg|בתוך בית הכנסת
CURA-willemst-synagoge.jpg|בית הכנסת מבחוץ
Curaçao synagogue4.jpg|מראה בית הכנסת מאחד החלונות
Curaçao synagogue5.JPG|כיתוב בעברית על דלת הכניסה לבית הכנסת
Curaçao synagogue6.JPG|חצר בית הכנסת
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.jewishvirtuallibrary.org/curacao-virtual-jewish-history-tour כתבה על בית הכנסת מקוה ישראל-עמנואל ועל הקהילה היהודית בקוראסאו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קוראסאו
מקוה ישראל-עמנואל
קטגוריה:יהדות אמריקה הלטינית
מקוה ישראל-עמנואל
משה מיכאלשוילי

הרב חכם משה מיכאלשוילי (י"א באלול ה'תרצ"ג קולאשי גיאורגיה, 2 בספטמבר 1933 - כ"ג באייר ה'תשע"ד, 23 במאי 2014 קריית מלאכי ישראל), היה נשיא איגוד רבני גאורגיה.

==ביוגרפיה==
נולד בעיר קולאשי שבמחוז אימרתי של גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה) לציפורה ולחכם שבתי מיכאלשוילי, בנו של החכם אברהם מיכאלשוילי. התחתן עם לאה למשפחת בטוניאשוילי. לזוג שני בנים וארבע בנות.

לאחר מלחמת ששת הימים, בסוף חודש סיוון ה'תשכ"ז (1967), עלה לישראל יחד עם אחיו חכם יעקב וחכם בן ציון. הם היו מהעולים הראשונים מגאורגיה בטרם נפל מסך הברזל והעלייה הגדולה מיהדות זו בשנות השבעים. לאחר כעשרה ימים הם הגיעו לנמל חיפה, והתיישבו בכפר חב"ד.

באדר ה'תשכ"ט (1969), על פי בקשת הרבי מנחם מנדל שניאורסון, התחיל לסייע בקליטת היהודים שעלו מגאורגיה והתיישבו בשכונת נחלת הר חב"ד שבקריית מלאכי, וחצי יום שימש כשוחט בבית שמש. בשנת ה'תשל"א (1971) עבר לגור בעצמו בנחלת הר חב"ד, והתחיל לשמש כרב וחזן בבית הכנסת "בית שמואל" לעולי גאורגיה, וכן כמוהל. בשנת ה'תשל"ג (1973) היה ממייסדי "וועד עמותת נחלת הר חב"ד", שפעלה לצורכי חסידי חב"ד המתגוררים במקום, כהקמת מוסדות חינוך, והרחבת גבולות השכונה באמצעות רכישת קרקעות והקמת בתים למתיישבים.

יזם יחד עם אחיו חכם בן ציון, את הקמתו של כולל מיוחד להכשרת רבנים בני העדה בעיר לוד. על ידו הוסמכו רבנים רבים, שיצאו מאוחר יותר לכהן בקהילות השונות של יוצאי גאורגיה. כמו כן פעל גם למען העולים במקומות אחרים, לבניית מקווה ועוד. פעילותו החינוכית התרחבה, כאשר הקים תלמודי תורה באשדוד ואשקלון, שפעלו בשעות אחר הצהריים, והעניקו חינוך יהודי תורני לאלפי ילדים מבני העדה.

בשנת ה'תשס"ב - 2001 הוקם ארגון חב"די - מרכז תורה וחסד שמרכזו באשדוד, ושלוחותיו פזורות ברחבי הארץ. הארגון פועל עם יהודי גאורגיה, והוא התמנה לעמוד בראשו כנשיא של כבוד. הארגון דאג לחיזוק והחדרת המורשת בצעירי העדה, בחינוך, קייטנות קיץ, כולל ערב, וכן סייע בכל הדרוש לבני הקהילה: בתי כנסת, רבני קהילות, ואירועים קהילתיים.

בשנת ה'תשע"א - 2010 במהלך אירוע הודיה על רפואת הרב יעקב גאגולשוילי, התקיים טקס שבו הכתירו הנוכחים את הרב מיכאלשוילי לרב הראשי לקהילה הגרוזינית.

בניסן ה'תשע"ד - 2014 חלה בדלקת ריאות קשה, ובכ"ג באייר נפטר. הלווייתו יצאה מביתו, והשתתפו בה רבים, בהם הרבנים שלמה משה עמאר, ויצחק יוסף. במהלך הלוויה הכתיר הרב יצחק יהודא ירוסלבסקי, את בנו, חכם שבתאי מנחם מנדל - שכיהן כיו"ר איגוד רבני גאורגיה - למנהיג העדה הגרוזינית בקריית מלאכי. חכם משה נטמן בבית העלמין בהר הזיתים שבירושלים. בסיום השבעה, נערכה עצרת לזכרו בהשתתפות הרבנים הראשיים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.jdn.co.il/breakingnews/353012 הלך לעולמו הרב משה מיכאלשוילי זצ"ל], באתר jdn
* [https://m.youtube.com/watch?v=jlO4etlhVDc חכם משה נואם בכנס רבני יהדות גאורגיה], באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות גאורגיה
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גאורגיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רבני חב"ד
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים
קטגוריה:קריית מלאכי: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
פרוצ'ו פארי

פרוצ'ו פארי (באיטלקית: Ferruccio Parri; 19 בינואר 1890 - 8 בדצמבר 1981) היה ראש ממשלת איטליה למשך מספר חודשים בשנת 1945.

==ביוגרפיה==
פארי נולד בשנת 1890 בפיימונטה. הוא שירת כקצין במלחמת העולם הראשונה ולאחר המלחמה למד ספרות והיה מורה בבית ספר תיכון. באמצע שנות ה-20 עבר לעבוד כעיתונאי בעיתון "קוריירה דלה סרה" שהיה בעל קו דמוקרטי. בשנת 1926, כשהעיתון נמכר לשלטון הפשיסטי עזב את העיתון והקים מחתרת אנטי-פשיסטית שסייעה לאנשים שנרדפו על ידי השלטון לברוח מאיטליה. על פעילותו זאת הועמד לדין במשפט מתוקשר שעורר תרעומת רבה נגד השלטון הפשיסטי. פארי לא שוחרר בתום המאסר המתון שנגזר עליו במשפט אלא הוגלה אל האיים הליפאריים. לאחר מספר שנים שב למילאנו ושם היה פעיל בתנועת "צדק וחרות" (Giustizia e Libertà) , שברבות הימים הייתה ל"מפלגת הפעולה" (Partito d'Azione). הוא היה מראשי ועד השחרור של איטליה הצפונית שביצע פעולות חבלה נגד הכובש הנאצי. בסוף 1944 עבר לרומא ובשובו למילאנו נתפס על ידי הנאצים. הוא הצהיר על זהותו ותפקידו בפני אנשי הגסטפו, ונכלא במילאנו ואחר כך בוורונה. 

ביוני 1945, בעקבות התפטרות בונומי עלה שמו של פארי לראשות ממשלת איטליה. למרות מחאות ראשוניות מצד הסוציאליסטים והקומוניסטים, הצליח פארי להרכיב ממשלה, בה הוא כיהן גם כשר הפנים. בסוף נובמבר 1945 התפטר מתפקידו והסביר את המהלך בכך שקיימת סכנה לעתיד הדמוקרטי של איטליה.

בשנת 1946 ביחד עם אלטיארו ספינלי היה בין מקימי המפלגה הרפובליקנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת איטליה
קטגוריה:חברי הסנאט של איטליה

קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1890
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1981
בית הכנסת בטאלין

פנים בית הכנסת
בית הכנסת בטאלין הוא בית כנסת יהודי אורתודוקסי בעיר הבירה טאלין שבאסטוניה המשרת את הקהילה היהודית במדינה.
== היסטוריה ==
בית הכנסת, היחיד במדינה כולה, נחנך במאי 2007 בטקס רשמי בהשתתפות נציגי ממשלת אסטוניה ונציגים מישראל, בהם המשנה לראש הממשלה שמעון פרס. בית הכנסת מכיל כ-180 מקומות ישיבה, ומכהן בו כרבה, הרב שמואל קוט, שליח חב"ד בטאלין, והוא מנוהל על ידי הקהילה היהודית המקומית.

בית כנסת זה הוא הראשון שנבנה במדינה מאז מלחמת העולם השנייה, כאשר בשנת 1944 נחרב בית הכנסת בטאלין על ידי הנאצים במהלך הקרב על העיר טאלין במלחמה שנערך בין הצבא האדום לצבא הגרמני.

עלות בנייתו של בית הכנסת הייתה כ-2 מיליון דולרים, והיא מומנה מכספי תרומות, כאשר בין היתר תרמו גם ראש הממשלה ושר האוצר של אסטוניה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ejc.ee האתר הרשמי של בית הכנסת] 
* [http://www.col.org.il/show_news.rtx?fromAdmin=yes&artID=104603 נשיאת אסטוניה בחגיגת עשור לבית הכנסת: גאים בתחיית הקהילה היהודית], מאי 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:טאלין: מבנים
קטגוריה:אסטוניה: בתי כנסת
בן רודס

בנג'מין ג'יי. "בן" רודס (באנגלית: Benjamin J. "Ben" Rhodes; נולד ב-14 בנובמבר 1977) הוא איש צוות לשעבר בבית הלבן, ששירת כסגן ראש המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית עבור תקשורת אסטרטגית תחת נשיא ארצות הברית ברק אובמה בשנים 2009–2017, ושימש כיועץ בכיר במסגרת השיחות להסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית ולחידוש היחסים עם קובה. הוא כיהן ככותב הנאומים הבכיר לאובמה מאז תחילת הקמפיין שלו ב-2007 ועד לסיום נשיאותו. רודס יהודי במוצאו.

==ביוגרפיה==
הוא נולד במנהטן, ניו יורק לאם יהודייה מניו יורק ולאב אפיסקופלי מטקסס. הוא סיים תואר ראשון באנגלית ובמדע המדינה באוניברסיטת רייס. ב-2002 סיים תואר שני בכתיבה קריאטיבית באוניברסיטת ניו יורק.

הוא נשוי לאן נוריס ולהם ילדה אחת, אלה הרפר. אחיו, דייוויד רודס, הוא נשיא CBS News.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:נשיאות ברק אובמה: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי
קטגוריה:יועצים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רייס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:סגל MSNBC
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
פונטיאק דה-לוקס 6

פונטיאק דה-לוקס 6, קופה
פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, שנת 1938
פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, 2 דלתות, שנת 1939
פונטיאק דה-לוקס 6 (באנגלית: Pontiac Deluxe Six) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי חברת פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1935–1940. הדגם יוצר גם בתצורות קופה וקבריולה. 

בשנים 1935–1936 יוצרו 118,827 יחידות. מחיר היחידה בארצות-הברית בשנת 1936 היה 615 דולר.

הסדרות אשר יוצרו בין השנים 1935-1936 היו קרויות: " 701A" (בשנת 1935), "701B",(דגם קטן יותר אשר יוצר בשנת 1935), " 6BA" (דגם אשר יוצר משנת 1936) ודגם "6BB" (משנת 1936). כמו כן פותחה גרסת 8 צילינדרים "Serie 8BA", (מנוע V).

בשנת 1937 המרכב והעיצוב, של הדגם, שונו לחלוטין, הפנסים עוצבו על הכנפיים הקדמיות. יוצרו 2 דגמים חדשים: "פונטיאק דה-לוקס 6 26" ו"פונטיאק דה-לוקס 6 28". בשנים 1937–1940 יוצרו 502,578 יחידות.

בלמי ה"פונטיאק דה-לוקס 6" היו הידראוליים בכל 4 הגלגלים.

==תצורות==
===1935–1936===
* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קופה 
* 2 דלתות - קבריולה

===1937–1940===
(המרכב והעיצוב שונו לחלוטין, בסיס הגלגלים - הוארך)
* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קבריולה

==תמונות==
<gallery>
Pontiac Six Touring Sedan 1938.jpg| פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, שנת 1938
Pontiac Six Silver Streak 2-Door Touring Sedan 1938.jpg|פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, 2 דלתות, שנת 1938
Pontiac De Luxe 2-Door Sedan 1938.jpg| פונטיאק דה-לוקס 6, סדאן, 2 דלתות, שנת 1938
Pontiac De Luxe Convertible Coupe 1939.jpg| פונטיאק דה-לוקס 6, קבריולט, שנת 1939
Pontiac De Luxe Series 26 2611 2-Dörrars Touring Coach 1937.jpg| פונטיאק דה-לוקס 6, 2 דלתות, 1937, סדרה 26
</gallery>

==ראו גם==
* פונטיאק
* ג'נרל מוטורס
* פונטיאק קסטום טורפדו

==לקריאה נוספת==

* [https://books.google.co.il/books?id=NnkrFxw9AMcC&pg=PT153&lpg=PT153&dq=pontiac+deluxe+six&source=bl&ots=GyCizhxh84&sig=BPobCmoMOpPjK0abkqRmglV6NmU&hl=iw&sa=X&ved=0ahUKEwijoO_EqIrTAhVHWhQKHax8DJY4ChDoAQheMAk#v=onepage&q=pontiac%20deluxe%20six&f=false קטלוג מכוניות פונטיאק 1926-2002 ]

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=OA06b15_AMc פונטיאק דה-לוקס 6, שנת 1939] (2:20 דקות), יו-טיוב

קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1935
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
דה לוקס 6
אלקטריינאי

אלקטריינאי () היא מרכז מנהלי של הרשות המקומית אלקטריינאי במחוז וילנה שבדרום-מזרח ליטא.
== היסטוריה ==
העיר הוקמה בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 והיא אחת הערים החדשות בליטא. כפי שמורה שמה העיר הוקמה כשיכון עובדים עבור תחנת הכוח המפורסמת הסמוכה לעיר , אין בעיר מבנים היסטוריים ורובה ככולה מבני שיכונים בסגנון התקופה הסובייטית.

בקרבת העיר אגם אלקטריינאי שנוצר כדי לספק קירור לתחנת הכוח. טמפרטורת המים חמה במעט מזו של מי אגמים אחרים בסביבה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז וילנה
קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1961
פונטיאק 2+2

פונטיאק 2+2, שנת 1965 - מבט לפנסים הקדמיים
פונטיאק 2+2 (באנגלית: Pontiac 2+2) היא מכונית גדולה בתצורות קבריולה וקופה, 2 דלתות, אשר יוצרה על ידי חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בין השנים 1964–1967. הדגם יוצר בקנדה יוצרה עד שנת 1970. ה"פונטיאק 2+2" היה קרוי בקנדה "Parisienne 2+2". לדגמים אשר יוצרו בקנדה הורכבו מנועי שברולט (V-8).

==תצורות==
* 2 דלתות - קופה 
* 2 דלתות - קבריולה

==תמונות==
<gallery>
קובץ:'67 Pontiac 2+2 & Volkswagen Type 1 Beetles (Rassemblement Rigaud '13).JPG| פונטיאק 2+2, שנת 1967
קובץ:1965 Pontiac 2+2 coupe 421 CID tri-power 8-lug 2.jpg|מנוע פונטיאק 2+2, שנת 1965
קובץ:Pontiac 2+2 (Auto classique Hudson '12).JPG|פונטיאק 2+2
קובץ:1965 Pontiac 2+2 coupe 421 CID tri-power 8-lug 4.jpg| מנוע הפונטיאק 2+2, שנת 1965
קובץ:1965 Pontiac 2+2 coupe 421 CID tri-power 8-lug 1.jpg|לוגו דגם הפונטיאק 2+2 (שנת 1965)

</gallery>

==ראו גם==

==לקריאה נוספת==

* [http://www.oldcarsweekly.com/car-of-the-week/car-of-the-week-1965-pontiac-22 פונטיאק 2+2 ] (Car of the Week: 1965 Pontiac 2+2 - Old Cars Weekly) 
* [https://www.hemmings.com/magazine/mus/2006/06/New-Math---1965-Pontiac-2-2/1295916.html פונטיאק 2+2, שנת 1965] 

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=BRHkWPYOZAw פונטיאק 2+2 ] (3:58 דקות), יו-טיוב
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1964
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקנדה
2+2
צירין

צירין (בבלארוסית: Цырын, בפולנית: Cyryn, ברוסית: Цирин) הוא כפר חקלאי במחוז גרודנו בבלארוס.

== גאוגרפיה ==
הכפר ממוקם ליד הגבול עם מחוז ברסט, 18 ק"מ מדרום לעיירה קרליץ ו-13 ק"מ צפון-מזרחית להרדזישצ'ה. הכפר ניצב על הגדה הימנית של נהר סרבץ' (Сэрвач). הוא מקושר בכבישים מקומיים עם קרליץ והכפר ורונצ'ה (Варонча).

== היסטוריה ==
צירין הוזכרה לראשונה במאה ה-16, כרכוש הדוכסים הגדולים של ליטא. בשנת 1792, אישר סטניסלאב פוניאטובסקי את מתן זכויות מגדבורג ואושר שלט האצולה של העיר צבי עומד בשדה כחול. כתוצאה מהחלוקה שנייה של פולין (1793) צירין הפכה לחלק מהאימפריה הרוסית. בשנת 1852 נבנתה הכנסייה האורתודוקסית מעץ (שלא שרדה). בסוף המאה ה-19 ותחילת ה-20 היו בעיירה מועצה, שלוש כנסיות, בית כנסת, בית מחסה, טחנת מים; שני ירידים התקיימו בקביעות. ב-1908 היו 110 בתי אב בכפר. בעקבות הסכם ריגה (1921) צירין הפכה לחלק מהרפובליקה הפולנית השנייה. מאז 1939 היא הייתה חלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית עד לעצמאות בלארוס ב-1991. בשנת 2000, היו 240 בתי אב ו-671 תושבים; בשנת 2009 - 500 תושבים.

== מקור שם המשפחה היהודי צירינסקי ==
כנראה בסוף המאה ה-17 משפחה יהודית לקחה על עצמה את שם המקום כפי שהיה נהוג באותה תקופה. במאה ה-19 צאצאי המשפחה התגוררו בעיקר במקום ובעיר הסמוכה מיר. בתקופה זו המשפחה המורחבת מנתה כמה מאות ועסקה כנראה בעיקר במקצועות הקשורים ליערות כגון חוטבי עצים, נגרים, אספקת עצי הסקה. בנוסף חלקם ייצרו גבינות ומוצרים מזון אחרים, עסקו במסחר מתכת וייצרו בגדים. הצירינסקי מאזור נבהרדק היו הבעלים של שטחי אדמה ובעלי מפעל לייצור לבנים.
המשפחה מנבהרדק התפזרה לכיוונים שונים בעיקר לוילנא ולגרודנו. חלק אחר של המשפחה עבר לפינסק ולמוהילב בדרום ומשם לצפון מזרח אוקראינה.

== אטרקציות ==
כנסיית צירין. תמונה מתחילת המאה העשרים
* הכנסייה האורתודוקסית של המלאך מיכאל הקדוש שנבנתה ב-1991. האתר נבנה על חורבות כנסייה מ-1852.
* כנסייה משנות ה-80 של המאה ה-20
* בית הקברות היהודי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://globus.tut.by/cirin/index.htm Tsirin באתר globus.tut.by]
* [http://radzima.org/be/miesca/cyryn.html Tsirin באתר radzima.org]
* [http://www.jewage.org/wiki/he/Article:Род_Циринских מקור השם צירינסקי] 

== הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז גרודנו: יישובים
ריצ'רד האוול

ריצ'רד האוול (באנגלית: Richard Howell; נולד ב-26 בספטמבר 1990) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי אשר משחק בעמדת הסנטר.

== קריירה ==
האוול נולד בג'ורג'יה למשפחה אפרו-אמריקאית נוצרית. הוא למד ושיחק באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. בין השנים 2013–2015 שיחק האוול עבור מספר קבוצות בליגות בפיליפינים, באיטליה, ברפובליקה הדומיניקנית ובליגת הפיתוח של ה-NBA.

ב-2015 חתם האוול בעירוני נהריה והוביל אותה למקום הרביעי בליגת העל כשהעמיד ממוצעים של 15 נקודות, 9.6 ריבאונדים ומדד יעילות של 18.8. בסוף העונה פורסם כי בשל חתונתו עם חברתו הישראלית הוא עשוי לקבל אזרחות ישראלית, דבר שמעלה את ערכו בישראל בשל החוק הרוסי. מכבי תל אביב התעניינה בהחתמתו אך בסופו של דבר ויתרה עליו והעדיפה את ג'ו אלכסנדר.

ב-2016 חתם בהפועל תל אביב. באפריל 2017 קיבל אזרחות ישראלית, אף שהחל בתהליכי גירושין מרעייתו הישראלית. סמוך למועד קבלת האזרחות נוצר סכסוך בין קבוצתו לבין הפועל ירושלים בנוגע להעברתו לזו השנייה. לקראת הפלייאוף, עבר האוול לירושלים, וחתם בה לשנתיים וחצי. בעונתו הראשונה בקבוצה, זכה באליפות המדינה עם האדומים מירושלים.
ביוני 2017 צורף לסגל נבחרת ישראל בכדורסל, איתה שיחק ביורובאסקט 2017, והציג יכולת טובה.

ב-25 ביולי 2018 נכשל האוול בבדיקת סמים שנערכה כחודשיים לפני ב-30 במאי לאחר משחק פלייאוף מול גלבוע גליל. הסוכנות הישראלית למניעת סימום בספורט החליטה להשעות את האוול מכל פעילות רשמית.

לאחר תום השעייתו, ב-10 בנובמבר 2018 חזר האוול לקדנציה שנייה בהפועל תל אביב וחתם עד לתום העונה. לאחר תקופה קצרה בפיליפינים, חזר האוול לישראל וחתם בהפועל חולון.

בעונת 2020/21 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית לאחר ניצחון 75:91 על קבוצת אקדמיק פלובדיב.

ב-6 באוקטובר 2022 חתם בהפועל חיפה.

ב-23 באוקטובר 2022 שוחרר מהפועל חיפה.

ב-29 בדצמבר 2022 חתם במכבי חיפה

==קישורים חיצוניים==

* [http://basket.co.il/player.asp?PlayerId=10677 ריצ'רד האוול], באתר מנהלת ליגת העל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני איידהו סטמפיד (ליגת הפיתוח של ה-NBA)
קטגוריה:כדורסלני יובקזרטה באסקט
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני אוסטין ספרס
קטגוריה:ג'ורג'יה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:כדורסלנים שהורשעו באימרוץ בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
גרגז'דאי

גרגז'דאי (; בפולנית וברוסית: Gorżdy, Горжды, גורז'די; בבלארוסית: Го́ржды, הורז'די; ביידיש: גורז'ד; בגרמנית: Garsden, גארזדן) היא עיר במערב ליטא, המשויכת מבחינה מנהלית למחוז המשנה קלייפדה במחוז קלייפדה.

==יהודי גורז'ד==
[[אנדרטה לזכר יהודי גורז'ד שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
בעיר התקיימה קהילה יהודית גדולה, ובסוף המאה ה-19 היו היהודים לרוב תושבי המקום, 60% מכלל האוכלוסייה. הקהילה הושמדה בשואת יהודי ליטא. מילידי העיר: הרב שלמה זלמן שך (שנרצח במוצא בפרעות תרפ"ט).

חלק מרבני העיר התפרסמו בעולם התורני, מהם: הרב משה יפה (1840–1885), בנו הרב יוסף יפה, הרב יצחק יעקב רבינוביץ והרב אהרן וולקין.

==קישורים חיצוניים==

* 'גורז'ד (גארגז'דאי), מחוז קראטינגה', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 295 טור 2 (, תמונה 1509).
** על השמדת יהודי גורז'ד: שם, כרך ד, עמ' 258–259 (שם, תמונה 1960 ואילך)
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז קלייפדה
קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
פונטיאק קסטום S

פונטיאק קסטום S (באנגלית: Pontiac Custom S) היא מכונית משפחתית בינונית. בנוסף, הדגם יוצר בתצורות קבריולה, קופה וסטיישן. "פונטיאק קסטום S" יוצרה על ידי חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס בשנת 1969 בלבד.

סך הכל יוצרו 3,918 יחידות. ייצור הדגם הופסק לאחר שנה, עקב קיצוצים בחטיבת פונטיאק.

==תצורות==
* 4 דלתות - סדאן
* 4 דלתות - הרטופ
* 5 דלתות - סטיישן
* 2 דלתות - הרטופ
* 2 דלתות - קופה ספורט
* 2 דלתות - קבריולה

==תמונות==
<gallery>
קובץ:1969PontiacCustomSStationWagon.jpg| פונטיאק קסטום S - סטיישן, שנת 1969
קובץ:1969PontiacCustomSStationWagon-rear.jpg| פונטיאק קסטום S - סטיישן, שנת 1969
</gallery>

==ראו גם==
* פונטיאק
* פונטיאק קסטום טורפדו
* ג'נרל מוטורס
* פונטיאק 2+2
* פונטיאק סאן-פייאר
* פונטיאק סולטיס
* פונטיאק 6000
* פונטיאק ונטורה
* פונטיאק לה מאנס
* פונטיאק בונוויל
* פונטיאק טמפסט
* פונטיאק פיירו

==לקריאה נוספת==
* [https://www.hemmings.com/magazine/hcc/2009/05/1969-Pontiac-Custom-S/1814394.html פונטיאק קסטום S, שנת 1969 ] (Andrew Turgeon, 18; Franklin, Massachusetts) 
* [http://bringatrailer.com/2016/05/12/one-year-only-1969-pontiac-custom-s-driving-project/ פונטיאק קסטום S] (One Year Only: 1969 Pontiac Custom S Driving Project) 
* [http://www.curbsideclassic.com/curbside-classics-american/curbside-classic-1969-pontiac-tempest-custom-s-the-ex-secretarys-wanna-be-gto/ פונטיאק קסטום S] (Curbside Classic: 1969 Pontiac Tempest Custom S) 

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=DR-rH-JwEnk פונטיאק קסטום S] (1:15 דקות), יו-טיוב
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1969
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קסטום S
ברבי ו-12 הנסיכות הרוקדות

ברבי ו-12 הנסיכות הרוקדות הוא סרט שיצא ב-2006 מסדרת סרטי ברבי.

==עלילה==
ברבי היא ג'נביב, אחת משתים עשרה הנסיכות הגרות בארמון ביחד עם אביהן המלך רנדולף. הנסיכות בעלות אופי הרפתקני והתנהגותן נתפשת כבלתי ראויה בחברה המלכותית ועל מנת לחנך אותן מזמין המלך את בת דודתו הדוכסית רואנה אל הארמון אך היא מתכננת בזמן זה להרעיל אותו על מנת שהיא תוכל להיות המלכה ולהיפטר מבנותיו, אך לבסוף הנסיכות משתפות פעולה ביחד עם ממלכתן על מנת להינצל ולהציל את אביהן.

== קול ודיבוב הדמויות ==
{| class="wikitable" border="1"
|-
! דמות
! מדבב/ת בגרסה העברית
|-
| ז'נביב || גיתית שובל
|-
|אשלין / הדוכסית רואינה || שגית שמיר
|-
|בלייר / טוואילה || בת חן זרון
|-
|דיליה || עדי הלוי
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי ברבי
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטים המבוססים על בובות אופנה
אונה-סאנה

קנטון אונה-סאנה (בבוסנית: Unsko-sanski kanton; בקרואטית: Unsko-sanska županija; בסרבית קירילית: Унско-сански кантон) הוא אחד מעשרת הקנטונים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה, אשר מהווה חלק מבוסניה והרצגובינה. הקנטון ממוקם בצפון מערב המדינה וקרוי על שם הנהרות אונה וסאנה. הקנטון גובל ברפובליקה סרפסקה ממזרח, בקנטון 10 בדרום מזרח ובקרואטיה בדרום, במערב ובצפון.

==ערים==
בקנטון ישנן 8 ערים: ביחאץ' (עיר הבירה), בוסנסקה קרופה, בוסנסקי פטרובק, בוז'ים, קזין, קלוז', סאנסקי מוסט ווליקה קלדושה.

==דמוגרפיה==
===1991===
בשנת 1991, בקנטון חיו כ-330,479 תושבים, כולל:
*241,511 (73.08%) בוסניאקים
*67,351 (20.38%) סרבים
*8,766 (2.653%) קרואטים
*12,851 (3.887%) אחרים

===2013===
בשנת 2013, בקנטון חיו כ-273,261 תושבים, כולל:
*246,012 (90.02%) בוסניאקים
*8,452 (3.09%) סרבים
*5,073 (1.85%) קרואטים
*13,724 (5.04%) אחרים

==ראו גם==
* הקנטונים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

אונה-סאנה
יבהן חצ'רידי

יֶבְהֶן גריגורייביץ' חצ'רידי (באוקראינית: Євген Григорович Хачеріді; נולד ב-28 ביולי 1987) הוא כדורגלן אוקראיני ממוצא יווני המשחק בעמדות המגן.

נולד בעיר מליטופול שבמחוז זפוריז'יה. אביו הוא בן לקהילת יוונים פונטים, שחיים בדרום אוקראינה מתקופת ימי הביניים. אמו של הכדורגלן - אוקראינית.

== קריירה ==
חצ'רידי החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל אולקום בעיר הולדתו. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2005 קודם לקבוצה הבוגרת. בשנת 2006 הושאל לקבוצת ווהלין לוצק, בה שיחק עונה אחת. בתום עונת 2006/2007 רכשה קבוצת וולהין לוצק את כרטיס השחקן של חצ'רידי, רק כדי למכור אותו כעבור כמה חודשים לדינמו קייב. בספטמבר 2008 ערך חצ'רידי את משחק הבכורה שלו במדי דינמו קייב. בעונת 2008/2009 חצ'רידי הפך לשחקן מההרכב הקבוע של דינמו קייב. במאי 2018 עזב את דינמו וחתם בקבוצה היוונית פאוק סלוניקי.

==נבחרת==
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק חצ'רידי מאז אוקטובר 2009. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. חצ'רידי היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2012 וליורו 2016. בשני הטורנירים שותף בכל משחקי הנבחרת.

==תארים==
* אליפות אוקראינה : 2008/2009, 2014/2015, 2015/2016
* הגביע האוקראיני: 2013/2014, 2014/2015
* גביע יוון : 2018/2019

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני ווהלין לוצק
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני דינמו ברסט
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1987
אריסטודמוס (מצביא)

אריסטודמוס (ביוונית עתיקה: Ἀριστόδημος; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא ומדינאי ספרטני.

על תחילת דרכו של אריסטודמוס לא ידוע לנו דבר פרט לכך שהיה בן למשפחת המלוכה האגידית. בשנת 395 לפנה"ס הודח המלך האגידי פאוסניאס בשל תוצאותיו של קרב הליארטוס. במקום פאוסניאס הוכתר בנו אגסיפוליס הראשון כמלך ספרטה. מכיוון שהוא היה עוד קטין, מונה אריסטודמוס לאפוטרופוס שלו. באותו זמן השתוללה ביוון המלחמה הקורינתית. ערי הברית האנטי-ספרטנית גייסו את כוחותיהם בקורינתוס, אולם לא פתחו במתקפה. בשל כך, החליטו הספרטנים לצאת למתקפה מוקדמת. מכיוון שהמלך השני של ספרטה אגסילאוס השני, היה באותו הזמן במסע מלחמה באסיה הקטנה, נבחר אריסטודמוס להוביל את צבא ספרטה להתקפה. אריסטודמוס פגש את כוחות הברית על קרקעיתו היבשה של הנהר נמאה, ולפיכך מכונה הקרב קרב נמאה. אריסטודמוס ניצח בקרב, והרוויח לספרטה מספיק זמן כדי לאפשר לאגסילאוס לחזור מאסיה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:המלחמה הקורינתית
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
ויסגינס

ויסגינס () היא עיר בחבל אוקשטאיטייה, המשויכת מבחינה מנהלית למחוז המשנה ויסגינס במחוז אוטנה שבמזרח ליטא. רוסית היא השפה הראשונה של רובם המכריע של אוכלוסיית העיירה.

==ערים תאומות==
ויסגינס מקיימת קשרי ערים תאומות עם:
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז אוטנה
קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1975
מולייטאי

מולייטאי (, בפולנית: Malaty, ביידיש: מאַליאַט) היא עיר בחבל אוקשטאיטייה ומרכז מנהלי של הרשות המקומית מולייטאי במחוז אוטנה שבמזרח ליטא.

==היסטוריה==

==יהודי מאליאט==
ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו במאליאט כ-1,300 יהודים, שהיוו כ-75% מתושבי העיירה. רוב יהודי העיירה התפרנסו ממסחר וממלאכה. ארבע מחמש המסעדות בעיירה היו בבעלות יהודים. יהודים היו רוב יצרני הבגדים ומשווקיהם בעיירה.

בין יהודי העיירה היו ציונים, אנשי הבונד ופועלים, וכן חרדים. בעיירה פעלו מוסדות חינוך מכל הזרמים: תלמוד תורה, בית ספר ביידיש של ה"קולטור ליגע" ובית ספר בעברית של רשת "תרבות", שנפתח בשנת 1925.

בשנת 1940, עם סיפוח ליטא לברית המועצות, הולאמו כל החנויות ובתי המלאכה בעיר, כולל אלה שהיו בבעלות יהודים. פעילותן של המפלגות הציוניות נאסרה ומוסדות החינוך העברי נסגרו.

ביוני 1941 כבשו הגרמנים את מאליאט ובסוף יוני ובתחילת יולי רצחו עשרות צעירים יהודים מבין תושביה. באוגוסט נכלאו יתר יהודי מאליאט בבית המדרש המקומי. לאחר שלושה ימים בלי מזון ומים גורשו היהודים בכיוון וילנה. כקילומטר מחוץ לעיר נורו היהודים על ידי שכיניהם הליטאים ונקברו בקבר אחים. על פי דו"ח של קארל יגר , מפקד איינזקומנדו a3, מעל 3,500 יהודים ממאליאט ומאוטנה הקרובה - כמעט 90% מהם נשים וילדים - נרצחו מחוץ למאליאט ב-29 באוגוסט 1941.

לאחר המלחמה נחשף קבר אחים ובו גוויותיהם של כ-700 גברים, נשים וילדים. בתחילת שנות ה-90' הוצבה מצבה על קבר האחים ועליה הכתובת, ביידיש ובליטאית: "במקום זה רצחו הרוצחים ההיטלראים ועוזריהם המקומיים ב-29 באוגוסט 1941 בערך 700 יהודים, גברים, נשים וילדים".

==מולייטאי כיום==
במולייטאי הוקם בעיר מצפה האסטרונומי מודרני, שנוא המתקן היחיד מסוג זה בליטא. ובנוסף ישנו המוזיאון הליטאי לאתנו-קוסמולוגיה - סוג המוזיאון הראשון בעולם.

==ערים תאומות==
מולייטי מקיימת קשרי ערים תאומות עם:
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 'מליאט (מולאטאי), מחוז אוטיאן', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 324–325 (, תמונה 1554 ואילך).
** על השמדת יהודי מליאט: שם, כרך ד, עמ' 280 (שם, תמונה 2020 ואילך)
* 
* 
* [https://www.yadvashem.org/he/holocaust/this-month/june/1936.html המחזור ה-11 של בית הספר העממי "תרבות" במאליאט (מולטאי), ליטא, 2 ביוני 1936], בתערוכת האינטרנט [https://www.yadvashem.org/he/holocaust/this-month.html "החודש הזה בתקופת השואה"], באתר יד ושם.
* 
* 

קטגוריה:מחוז אוטנה
קטגוריה:ליטא: ערים
מלקחיים

סיליקון, עוצבו לעמוד בחום של עד 260 מעלות צלזיוס]]
מלקחיים עם זרועות ארוכות, נועדו למטרת צלייה בגריל
מלקחי נפח, בשימוש לחישול מתכת
מלקחיים [[ניתוחיים (המוסטט) לעצירת דימומים]]
מלקחיים הם כלי המשמש לאחיזת והרמת חפצים, למלקחיים צורות רבות בהתאם לסוג השימוש, נהוג לחלקם לשלושה סוגים:
# מלקחיים אשר להם שתי זרועות ארוכות, מסתיימים בשתי כפות מעוגלות שטוחות וחיבור הציר הוא לצד הידית. כבמלקחיים המשמשים להעברת גחלים מחוץ ולתוך האש.
# מלקחיים המורכבים מסרט מתכתי יחיד כפוף, מחוברים בראשם על ידי קפיץ, כבמלקחי סוכר (מלקחיים, בדרך כלל מכסף, המשמשים להגשת קוביות סוכר), מלקחי אספרגוס וכדומה.
# מלקחיים המחוברים על ידי ציר הממוקם באזור המאחז, כבמלקחי נפח וכדומה.

מלקחיים נפוצים ככלי מטבח לאחיזה ולהגשת מזון חם מאוד (למשל להפיכת אומצה).

לפי פרקי אבות, המלקחיים הראשונים נבראו בסוף בריאת העולם בערב שבת בין השמשות. ההבנה מאחורי כך היא שלשם יצירת מלקחיים נדרש לנפח זוג מלקחיים קודם.

==ראו גם==
* פינצטה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:כלי עבודה במטבח
קטגוריה:כלי אחיזה
קוורסקס

קוורסקס () היא עיר בחבל אוקשטאיטייה, המשויכת מבחינה מנהלית למחוז המשנה אניקשט במחוז אוטנה שבמזרח ליטא. זכתה למעמד של עיר בשנת 1551.

עם פחות מ-600 תושבים, קוורסקס היא העיר הרשמית הרביעית בקוטנה בין ערי ליטא כולה.

==הקהילה היהודית==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז אוטנה
קטגוריה:ליטא: ערים
יחסי ברזיל–ספרד

יחסי ברזיל–ספרד הם היחסים הרשמיים בין הרפובליקה הפדרלית של ברזיל לספרד.

לפי סקר שפרסם ה-BBC ב-2013 כ-58% מהספרדים רואים את ההשפעה של ברזיל כהשפעה חיובית, בעוד שכ-13% מהספרדים רואים את ההשפעה של ברזיל כשלילית.

שתי המדינות חתמו על "חוזה טורדסיאס" ביוני 1494. בחוזה נקבעה חלוקת העולם שמחוץ לאירופה, בין האימפריה הספרדית והאימפריה הפורטוגזית, בקו האורך 370 ליגות (1,770 ק"מ) ממערב לאיי כף ורדה. ההסכם קבע כי הארצות שממזרח לקו יהיו תחת שלטונה של האימפריה הפורטוגזית, ואילו אלו שממערב לו - תחת זו הספרדית.

ב-1843 הכירה ספרד בעצמאות של רפובליקת ברזיל והיחסים החלו להתבסס.

==ביקורים רשמיים==
בנובמבר 2012, נפגשה נשיאת ברזיל, דילמה רוסף עם ראש ממשלת ספרד מריאנו רחוי. ראש ממשלת ספרד אמר: "ברזיל היא מעצמה מודרנית, וספרד מסורה לה כמו שהיא לא הייתה מעולם", עוד הוא הוסיף "ברזיל היא היעד המוביל של השקעה ספרדית באמריקה הלטינית והיעד השני בגודלו בכל מקום אחר בעולם. עם יותר מ-55 מיליון אירו של השקעה מצטברת, ברזיל היא הבית לכמעט חצי מההשקעות שלנו באמריקה הלטינית".

==שגרירויות==
ספרד מחזיקה שגרירות בברזיליה, וגם קונסוליה כללית בריו דה ז'ניירו, סלבדור וסאו פאולו. כמו כן מחזיקה גם קונסוליות בפורטלזה, ז'ואאו פסואה, מסייאו, נאטאל, פורטו אלגרה, רסיפה, סאו לואיס ותרזינה.

ברזיל מחזיקה שגרירות במדריד, וגם קונסוליה כללית בברצלונה. כמו כן מחזיקה גם קונסוליות בלה קורוניה, אליקנטה, בילבאו, גרנדה, לאס פאלמאס דה גראן קנריה, מאלגה, פלמה דה מיורקה, סנטה קרוס דה טנריפה, ולנסיה, סביליה, סנטנדר וטרגונה.

==מהגרים==
הקהילה הברזילאית בספרד מונה יותר מ-150,000 איש.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.embassypages.com/missions/embassy13636/ השגרירות הספרדית בברזיל] באתר EmbassyPages.com 
*[https://www.embassypages.com/missions/embassy18007/ השגרירות הברזילאית בספרד] באתר EmbassyPages.com 

==הערות שוליים==
שאלתיאל חן

רבי שאלתיאל בן שלמה (גרסיאן) חן היה רב מתקופת הראשונים במאה ה-14, בסוף תור הזהב של יהודי ספרד, צאצא למשפחת ראשי הגולה בבבל. כיהן כרבן הראשי של הערים אלקוליעא וברצלונה.

== קורות חייו ==
אביו, שלמה, היה דור תשיעי לשאלתיאל ראש הגולה בנו של חזקיה בן דוד ראש הגולה. במאה שלפני כן, נמנה עם משפחתו בברצלונה רבי זרחיה חן.

היה תלמידו של הר"ן רבה של ברצלונה, וחברו של הריב"ש. נשא את בתו של יוסף רימוך מחשובי העיר פראגה (עיר באראגון), והתגורר זמן מה בעיר זו. בשנת ה'קכ"ט (1369) ביקשוהו בני העיר אלקוליעא ("אלקוליה דה סינקה", עיר סמוכה באראגון), שישבע להם כי יכהן כרב בעירם, הרב חן נענה ונשבע. 

בהמשך התחרט על החלטתו, כנראה כי חפץ לכהן כרב בברצלונה, ופנה לריב"ש בשאלה האם מותר לו להתיר שבועתו שלא בפני בני הקהילה, בתשובה ארוכה פרש הריב"ש לפניו את דעתו שאין בית דין יכול להתיר לו נדר זה שלא בפני הקהילה והוא יאלץ לקיים את שבועתו. הוא מציין שאף הציע בשמו את השאלה בפני הר"ן שסירב להשיב בדבר. פרטי הדיון ביניהם נכתבו בשו"ת הריב"ש.

הרב חן אכן כיהן כרבה של אלקוליעא כ-6 שנים. בה'קל"ה (1375) התיר לו מהר"ם חלאווה להפסיק את רבנותו מפני ששבועתו אינה מחייבת אותו לתמיד, והוא נבחר לכהן כרבה של ברצלונה, כממלא מקומו של הר"ן שכיהן בתפקיד ונפטר באותה שנה. הוא חיבר פירוש על התורה והרבה להתכתב עם רבני דורו.

במהלך גזירות קנ"א נחרב ביתו של אביו שלמה, ושניהם ברחו מהעיר עם הגולים. כשנתיים לאחר מכן, בי"ג בתשרי ה'קנ"ג (1392) התיר חואן הראשון מלך אראגון לשלמה ושאלתיאל לשוב לברצלונה, אך בד' באלול באותה שנה דרש המלך מהמלכה לצוות על הממונה על הכנסות המלך לאסור את הרב שאלתיאל חן ה"חשוד בעוונות חמורים". גזירה זו כנראה לא התקיימה בחומרה, מפני שבה'קנ"ה (1935) פטר אותו המלך מתשלומי מיסים וארנונות מיוחדים למשך שנה. 

שניים מבניו שהו אז במצרים, ובהמשך עברה משפחת גרסיאן-חן לליבורנו, משם לוונציה, לקונסטנטינופול ומשם לקנדיאה, למשך כ-100 שנה. מזכרת היסטורית שנותרה ממשפחתו מברצלונה ומקנדיאה היא הגדת שאלתיאל. 

הרב חן היה מאבות משפחת חן, מצאצאיו בפזורת אירופה במאות המאוחרות יותר ידועים ארנסט בוריס צ'יין, דוד אביו הרב פרץ חן, וצאצאיו, שרבים מהם היו מפורסמים ורבנים.

== לקריאה נוספת ==
* אוצר הגדולים חלק ח' עמ' צ"ה.
* אבני חן פרק ד', ה'תשע"ה הוצאת ספרים קה"ת שניאור זלמן ברגר ואליעזר ליין.

קטגוריה:ברצלונה: אישים
קטגוריה:משפחת חן
== הערות שוליים ==
ברהמוס אירוספייס

ברהמוס אירוספייס היא חברה משותפת של ה-DRDO ההודי, והחברה הממשלתית הרוסית משינוסטרויניה. החברה הוקמה בניו דלהי בשנת 1998 למטרות פיתוח משותף של טילי שיוט היפר קוליים "ברהמוס" ו "ברהמוס-2", אשר שמם הוא הֶלְחֶם של שמות שני הנהרות, בראהמאפוטרה ומוסקבה.

== קישורים חיצוניים ==

=== רשמיים ===
* 
* [https://web.archive.org/web/20160304030800/http://brahmos.com/download/Brochure-2.pdf BrahMos - פרויקט של שתי ממשלות]

=== אחרים ===
* [http://www.thehindu.com/todays-paper/tp-national/tp-tamilnadu/article355366.ece הודו ורוסיה יחליטו על ייצוא של BrahMos]
* [http://www.thehindu.com/news/national/article2568440.ece BATL מוכן לייצר מנועי BrahMos]
* [http://www.thehindu.com/todays-paper/tp-national/article1449275.ece ראש הממשלה מנמוהן סינג משבח את צוותי BrahMos]
* [http://www.thehindu.com/news/states/kerala/article2533766.ece ברהמוס אירוספייס מתכננת התרחבות]
* [http://www.indiandefencereview.com/defence%20industry/Indias-BrahMos-Aerospace-in-new-missile-race.html מרוץ הטילים החדש: לאמריקה ורוסיה הצטרפו הודו וסין]

קטגוריה:רוסיה: צבא וביטחון
קטגוריה:תעשיית נשק בהודו
קטגוריה:חברות הודיות
קטגוריה:חברות רוסיות
קטגוריה:DRDO
מז'ייקיאי

מז'ייק (מז'ייקיאי) (, ביידיש: מאַזשייק) היא מרכז מנהלי של הרשות המקומית מז'ייקיאי. היא שוכנת בחבל זאמוט, במחוז טלז שבצפון-מערב ליטא.

היישוב בעיר נעשה משמעותי בסוף המאה ה-19 עם סלילת מסילות הברזל ליבאו-רומני ואוריול-ריגה שעוברות בסמוך למז'ייקיאי. ב-1901 שונה שם העיר למורביובו על שם הגנרל-גוברנטור מיכאיל מורביוב (הסב). ב-1918 החזירה הממשלה הליטאית את שמה המקורי של העיר.

==יהודי מז'ייק==
לפי חוקי תחום המושב מ-1882 נאסרה ישיבת יהודים בעיר-המחוז מז'ייקי, האיסור בוטל רשמית רק ב-1903 ואולם יהודים התיישבו בעיר כבר קודם לכן וב-1897 ישבו בה כבר 435 יהודים. יהודי מז'ייק גורשו מהעיר בעת מלחמת העולם הראשונה וחזרו אליה לאחריה. האיסור החוקי על רכישת נדל"ן בעיר בידי יהודים נשאר עד תום ימי השלטון הרוסי במקום, והיהודים היו רושמים את קרקעותיהם על שמו של נוצרי מקומי שעמו הגיעו לסיכום.

ערב מלחמת העולם השנייה ישבו במז'ייק 800 יהודים, הגרמנים כבשו את העיר ב-25 ביוני 1941. ביולי 1941 נדרשו היהודים לעזוב את בתיהם ולעבור לבית המדרש אשר שימש כתחנת מעבר, בבית המדרש שהו כמה ימים ומשם הועברו לאסמים בקרבת הנהר ואנטה, שם הופרדו הגברים מהנשים והילדים. הגברים נדרשו לעבודת כפייה.

ב-3 באוגוסט 1941 (י' באב תש"א) נרצחו הגברים בבורות ירי שנכרו בקרבת בית הקברות היהודי. שישה ימים לאחר מכן נרצחו הנשים והילדים אף הם בבורות ירי, הרוצחים היו לאומנים ליטאים. יחד עם יהודי מז'ייק נרצחו יהודים רבים מערים נוספות בסביבה. דו"ח הוועדה הממלכתית לחקירת פשעי הנאצים ועוזריהם קבע כי באתר בורות הירי נמצאו למעלה מ-4,000 גופות.

==ערים תאומות==
מז'ייקיאי מקיימת קשרי ערים תאומות עם:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== לקריאה נוספת ==
* מז'ייק (מאז'ייקיאי), עיר מחוז, בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 323–324 (, תמונה 1553 ואילך).
** על השמדת יהודי מז'ייק: שם, כרך ד, עמ' 309 (שם, תמונה 2019 ואילך)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [https://kehilalinks.jewishgen.org/Mazeikiai/introduction.html אתר הנצחה לקהילה היהודית של מז'ייק באינטרנט]
* [https://kehilalinks.jewishgen.org/mazeikiai/mazeikiai_telephone_directory_19.htm ספר הטלפונים של העיירה מלפני מלחמת העולם השנייה] באתר KEHILALINKS
--

קטגוריה:מחוז טלז
קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
לנטבאריס

לנטבאריס (; בפולנית: Landwarów, לנדבארוב; ברוסית: Ландварово, לנדבארובו; ביידיש: לאַנדוועראָווע) היא עיר בחבל דזוקיה, המשויכת מבחינה מנהלית למחוז המשנה טרקאי במחוז וילנה שבמזרח ליטא.

==הקהילה היהודית==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מחוז וילנה
קטגוריה:ליטא: ערים
גריגישקס

גריגישקס () היא עיר בחבל דזוקיה, המשויכת מבחינה מנהלית לרשות מקומית של העיר וילנה במחוז וילנה שבמזרח ליטא.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מחוז וילנה
קטגוריה:ליטא: ערים
נאויואי אקמנה

נאויואי אקמנה (אקמנה החדשה; ) היא עיר בצפון ליטא, ליד הגבול עם לטביה, המשמשת כמרכז מנהלי של רשות מקומית אקמנה שבמחוז שאולאי.

אקמנה החדשה היא אחת הערים החדשות ביותר בליטא, שנוסדה ב-1952. התעשייה העיקרית בעיר היא תעשיית הבטון, שתרמה לתשתיות תחבורה מפותחות מאוד עוד בראשית דרכה של העיר. תשתיות אלו נועדו לשרת את מערך ההפצה של תוצרת הבטון, ומשמשות את תושבי האזור.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז שיאוליאי
קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1952
גרליאבה

גרליאבה (; בפולנית: Godlewo, גודלבו; ביידיש: גודלאווה) היא עיר בחבל סובאלקיה, המשויכת מבחינה מנהלית למחוז המשנה קובנה במחוז קובנה שבמרכז ליטא.

לפני מלחמת העולם הראשונה ישבה במקום קהילה יהודית גדולה ומוסדות חינוך, במלחמה חרבה העיירה ויהודיה היגרו לארצות הברית, דרום אפריקה וקנדה. בודדים עלו לארץ ישראל. לפני השואה היו בעיירה 70 משפחות יהודיות, כמעט כולם נרצחו בשואת יהודי ליטא.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 'גודלווה (גארליאווא), מחוז קובנה', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 295 (, תמונה 1509).
** על השמדת יהודי גודלווה: שם, כרך ד, עמ' 257–258 (שם, תמונה 1959–1960)
* 
* 

קטגוריה:מחוז קובנה
קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1809
אתאופוביה

אתאופוביה הוא מונח המתאר פחד, חוסר אמון, או סלידה מאתאיסטים או מאתאיזם.

==ביקורת האתאיזם לעומת אתאופוביה==
בעוד שביקורת האתאיזם פועלת להפריך לוגית טיעונים אתאיסטיים, אתאופוביה מתאפיינת בהשמעת הצהרות שגויות, קיצוניות או שיקריות במכוון, המופנות נגד ציבור האתאיסטים בכללותו. הצהרות אלו עשויות לכלול כינויי גנאי וגידופים.

== ביטויים לאתאופוביה ==
אתאופוביה באה לידי ביטוי דרך הכללות של תכונות רגשיות או מוסריות שליליות כלפי האתאיסטים כגוף אחד. דוגמאות להכללות נפוצות:
* אתאיסטים הם רשעים או נבלים
* אתאיסטים נטשו את דרך האלוהים והולכים בדרך החטא
* החיים של אתאיסטים חסרי משמעות ושמחה
* אתאיסטים שואפים להרוס את הדתות, ומנסים להשפיע על אנשים לעזוב את דתם
* אתאיזם הוא תופעה של תקופת ההתבגרות; ניסיון מרד במבוגרים
* כל האתאיסטים מוותרים על השקפת עולמם ופונים בבקשת עזרה לאלוהים ברגעי מצוקה וסכנה, על ערש דווי וכדומה

== אפליית אתאיסטים לרעה ==
publisher= [[The Independent |accessdate= 23 November 2016}}}}
]]
אתאופוביה יכולה לבוא לידי ביטוי על ידי אפליה נגד אתאיסטים, החל ברדיפה של אלו שמזהים את עצמם, או אלו שמזוהים על ידי אחרים כאתאיסטים, וכלה באפלייתם של אתאיסטים לקבלה למקומות עבודה או תפקידים פוליטיים.

נכון לשנת 2015, יש 19 מדינות אשר ניתן להעניש בהן אנשים על בסיס היותם אתאיסטים, וב-13 מתוך אותן המדינות אפשר להעניש בעונש מוות.

== דוגמאות היסטוריות ==
בחלק מהתרבויות העתיקות, אתאיזם היה חטא שעונשו מוות. אף על פי שידועים מספר פילוסופים ביוון העתיקה אשר הגותם הייתה אתאיסטית, כפירה באלים נתפשה כהשחתת מידות.

בתרבות היהודית העתיקה כפירה באלוהי ישראל הוגדרה חטא חמור שדינו סקילה:

בהלכה משמש המושג משומד למי שהמיר את דתו מהיהדות לדת אחרת, מילה הקשורה לשורש ש.מ.ד ולהשמדה.

== אתאופוביה בישראל ==
ידועים מספר מקרים בהם דמויות בולטות הקשורות לפעילות אתאיסטית בישראל קיבלו איומים על חייהם באמצעים שונים. בינואר 2016 רוססו כתובות נאצה על ביתו של פרופ' יעקב מלכין, הוגה באתיקה הומניסטית חילונית יהודית ומנהל מכון "תמורה" ליהדות חילונית-הומניסטית. בסמוך לביתו נמצאה מעטפה ממוענת ולידה סכין, אשר הזהירה את יעקב מלכין מלהמשיך בפעילויותיו האתאיסטיות: "זוהי אזהרה עבורך להפסיק מיד כל פעילות אתאיסטית וכופרנית שאתה מוביל או לוקח חלק בה. עליך לעצור בצורה מוחלטת ומיידית את עיסוקך בהדחת והסתת עם ישראל מאלוקיו... באם לא תפסיק פעולותיך שהרי אחרי אזהרה זו, דע שאתה בוחר על דעת עצמך להפקיר את גורלך ועתידך. אל תדגיש את הסאה, האזהרה כאן אינה סרק, היא נאמרת ברצינות גמורה ומוחלטת, קח אותה ככזו. לא תקבל עוד אזהרה".

פעילים שונים בארגון האתאיסטים הישראלי קיבלו גם הם איומים ישירים על חייהם.

==ראו גם==
* ביקורת האתאיזם
* מיזותאיזם
* ביקורת על הדת
* אפליה נגד אתאיסטים

== הערות שוליים ==

2017 04
קטגוריה:אתאיזם
קטגוריה:סטריאוטיפים ודעות קדומות
קטגוריה:שנאה