OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלכסיי מורוזוב (שחקן הוקי קרח)

אלכסיי אלכסייביץ' מורוזוב (ברוסית: Алексе́й Алексе́евич Моро́зов; נולד ב-16 בפברואר 1977, מוסקבה) הוא שחקן הוקי קרח רוסי לשעבר ששיחק בעמדת החלוץ הימני. זכה במדליית כסף במשחקים האולימפיים בשנת 1998, פעמיים זכה באליפות העולם (2008–2009) בהרכב נבחרת רוסיה בהוקי קרח, ובמדי אק בארס זכה מספר פעמים באליפות רוסיה. שימש כקפטן נבחרת רוסיה לשעבר וקפטן אק בארס. בעל תואר אמן ספורט מכובד של רוסיה (1998).

מאז פרישתו ממשחק עסק בניהול ליגות ההוקי קרח הרוסיות ובפרט ליגת הנוער (MHL) וליגת הנשים (WHL). מאז פברואר 2020, משמש כנשיא ליגת ההוקי הקונטיננטלית (KHL).

== קריירה ==
הוא בוגר האקדמיה להוקי קרח של קריליה סובייטוב מוסקבה.

בגיל 18 בדראפט ה-NHL בשנת 1995 הוא נבחר על ידי הפיטסבורג פינגווינס בסיבוב הראשון תחת המספר 24. לאחר הדראפט המשיך מורוזוב לשחק בקריליה סובייטוב כשעשה את הופעת הבכורה שלו ב-NHL רק בעונת 1997/98. אלכסיי כבש את השער הראשון שלו ב-NHL עם החבטה הראשונה שלו בבמשחקו הראשון עבור הפינגווינס. בעונת הבכורה שלו הוא שיחק 76 משחקים בהם קלע 26 נקודות (13 + 13).

הוא שיחק בפינגווינס במשך 7 עונות ברציפות, ולאחריהן בשנת 2004 בגיל 27 חזר לרוסיה וחתם על חוזה בקאזאן עם אק בארס המקומית.

הוא שיחק 9 עונות באק בארס וב-13 במאי 2013, הוא חתם על חוזה לשנתיים עם צסק"א.<ref>[http://www.cska-hockey.ru/news/Morozov_i_Misharin_perehodyat_v_CSKA Морозов и Мишарин переходят в ЦСКА]</ref>

ב-24 באוגוסט 2014 הודיע כי הוא מסיים את קריירת המשחק שלו ובשנת 2015 נבחר למנכ"ל ליגת ההוקי לנוער למשך 5 שנים. ב-14 בפברואר 2020 הוא נבחר לנשיא ליגת KHL, במקומו של דמיטרי צ'רנישנקו.<ref>[https://www.sports.ru/hockey/1083287958.html Морозов избран президентом КХЛ]</ref>

== משפחתו ==
הוא נשוי לאירינה <small>(נולדה ב-02.16.1979)</small>, ולהם שתי בנים ושתי בנות: ניקיטה <small>(נולד ב-06.09.2007),</small><ref>[http://www.ak-bars.ru/news/2815.html ХК «Ак Барс» поздравляет Алексея Морозова с рождением сына]</ref> אנסטסיה <small>(נולדה ב-08.09.2009)</small>,<ref>[http://www.ak-bars.ru/news/4486.html ХК «Ак Барс» поздравляет Алексея Морозова с рождением дочери]</ref> דיאנה <small>(נולדה ב-30.11.2016)</small><ref>[https://vk.com/feed?w=wall-20193691_2147 ХК «Крылья Советов» поздравляет Алексея Морозова с рождением дочери]</ref> ודניאל <small>(נולד ב-03/06/2018)</small>.<ref>[https://vk.com/hcks_ru?w=wall-20193691_25575 Поздравляем Президента «Крыльев» Алексея Морозова и его супругу Ирину с Рождением сына!]</ref> הסנדק של ילדי מורוזוב הוא איליה קובאלצ'וק.<ref name="Whockey">[http://whockey.ru/index.php%3Foption%3Dcom_content%26task%3Dview%26id%3D3051%26Itemid%3D560 МОРОЗОВ ВЕРИТ В НАДЕЖДУ]</ref>
== בקולנוע ==
* בסרט "האח 2" (בבימויו של אלכסיי בלבנוב) אלכסיי מורוזוב מגלם את עצמו בהופעת קמע. הוא מופיע גם על גבי כרזה התלויה על הקיר בדירתו של קוסטיה גרומוב (דקה 21), יחד עם שחקני ההוקי קספראיטיס וגרומוב.
* בסדרה "קבוצת הנוער" (בפרק 31) אלכסיי מורוזוב מופיע בהופעת קמע בתפקיד עצמו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח רוסים
קטגוריה:עסקני ספורט רוסים
קטגוריה:ליגת ההוקי הקונטיננטלית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1977
ולרי ביידן אוונס

ולרי ביידן אוונס (באנגלית: Valerie Biden Owens; נולדה ב-5 בנובמבר 1945) היא מורה ויועצת פוליטית אמריקאית. היא אחותו הצעירה של נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן.

אוונס מילאה תפקיד משמעותי בכל הקמפיינים הפוליטיים של אחיה. בקמפיין הבחירות לנשיאות שנערכו ב-2020 ואף הייתה בתפקיד ייעוץ בכיר והייתה פעילה במסלול הקמפיין<ref>[https://www.vogue.com/article/meet-the-joe-biden-whisperer-his-sister-valerie-biden-owens Meet Joe Biden Sister, Vogue Magazine]accessed 11/12/2020</ref>.

== ראשית חייה ==
אוונסן היא בתם של קתרין יוג'יניה ביידן (לבית פינגן) וג'וזף רובינט ביידן האב, ואחותו הקטנה של הפוליטיקאי ג'ו ביידן וכן של פרנק ביידן וג'ים ביידן.

אביה של אוונס היה אמיד ובעל אמצעים קודם לכן בחייו, אך סבל מתהפוכות עסקיות עד שנולד בנו. במשך כמה שנים נאלצה המשפחה לחיות אצל הורי אמו. כאשר אזור סקרנטון חווה ירידה בערכו הכלכלי בשנות ה-50 של המאה ה-20, לא הצליח אביה של אוונס למצוא עבודה מספקת מבחינה כלכלית. בשנת 1953 עברה המשפחה לדירה בקליימונט שבדלאוור, שם התגוררו שנים אחדות לפני שעברו להתגורר בווילמינגטון. ג'ו ביידן האב החל להצליח יותר בעבודתו כסוחר מכוניות משומשות, וניתן היה לומר שהמשפחה השתייכה למעמד הביניים.

== קריירה ==
אוונס סיימה את לימודיה באקדמיה לאורסולין בשנת 196 ולאחר מכן המשיכה ללמוד באוניברסיטת דלאוור, הא סיימה את לימודיה במקום ב-1967<ref name=":0"></ref>.

לאחר הלימודים באקדמיה הייתה אוונס מורה בבית הספר לחברים בווילמינגטון, לאחר עבדותה כמורה כיהנה אוונס כסנגית נשיא בחברת ייעוץ תקשורת קרוב ל-20 שנים<ref></ref><ref></ref>, בנוסף לכך אוונס לוקחת חלק פעיל בקמפיינים שמועדדים נשים לפתח ולהשתמש בכישוריהן הפוליטיים<ref></ref><ref></ref>.

בשנת 2017 השתתפה אוונס בכנס טד טוק שנערך בווילמינגטון<ref></ref>, מלבד זאת אוונס היא סגנית יו"ר במרכז פן ביידן לדיפלומטיה ולמעורבות גלובלית<ref>[http://udreview.com/valerie-biden-owens-on-girl-power/ Biden Owens on Girl Power]accessed 11/9/2020</ref>.

ב-2018 העניקה אוניברסיטת דלאוור לאוונס דוקטורט כבוד למשפטים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יועצים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:פעילות פוליטיות אמריקאיות
קטגוריה:משפחת ביידן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:יועצות פוליטיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:מורות
קטגוריה:מורים
קטגוריה:אנשי חינוך אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קוטה (ראג'סטאן)

קוטה (בהינדי: कोटा) היא עיר הממוקמת בדרום מזרח מדינת ראג'סטאן שבצפון הודו. העיר ממוקמת כ-240 קילומטרים דרומית לבירת המדינה ג'איפור, על גדות נהר צ'מאל. על פי נתוני מפקד האוכלוסין של 2011 חיו בעיר מעט מעל מיליון תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-46 בגודלה בהודו.

== אקלים ==
הטמפרטורה בקוטה נותרת גבוהה יחסית לאורך כל השנה. עונת הקיץ ארוכה, חמה ויבשה ומתחילה מסוף מרץ ונמשכת עד סוף יוני. הטמפרטורות הממוצעות בחודשים מאי ויוני היא מעל 40 מעלות צלזיוס, ומגיעה לעיתים אף קרוב ל-45 מעלות צלזיוס. עונת המונסונים מגיעה לאחר מכן והיא מאופיינת בטמפרטורות נמוכות יחסית, אך גם בלחות גבוהה יותר וגשמים סוערים תכופים. המונסונים שוככים באוקטובר ובעקבות כך והטמפרטורה עולה שוב. עונת החורף קצרה ומתונה והיא מתחילה בסוף נובמבר ונמשכת עד סוף פברואר. הטמפרטורה הממוצעת בעונת החורף נעה בין 26.7 מעלות צלזיוס ל־12 מעלות צלזיוס. עונת החורף עשויה להיות העונה המוצלחת ביותר לבקר בקוטה בשל החום הכבד שמאפיין את עונת הקיץ.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ראג'סטאן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1631
אות בן-גוריון

אות בן-גוריון מוענק על ידי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב כהוקרה על תרומה ייחודית לחברה הישראלית, לאנשים אשר תרמו מעצמם ומזמנם לאוניברסיטה, לקהילה ולנגב בתחומים שונים, כגון: חינוך, תרבות, מחקר ועוד.

אות בן-גוריון כהוקרה על תרומה ייחודית לחברה הישראלית הוענק לראשונה לרגל חגיגות שנת ה-50 של אוניברסיטת בן-גוריון ב-4 בדצמבר 2019, ו' בכסלו תש"ף, בשנת 2019 ביום בן-גוריון.

בין השנים 2012–2016 העניקה "אוניברסיטת בן-גוריון" את "אות בן-גוריון למנהיגות".

==אות בן-גוריון למנהיגות==
"אות בן-גוריון למנהיגות" הוענק בין השנים 2012–2016 לארבעה אישים.

אות בן-גוריון למנהיגות מוקיר את המנהיגים שרואים את הפוטנציאל לצמיחה ולהתפתחות ברעיונות שרק זה עתה צצים. אנשים אלה הופכים את הרגע היחיד הזה לעתיד

=== רשימת הזוכים ===
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! זוכה !! הערות
|-
|rowspan=2| 9 באוקטובר 2012
| אנדרה דלורו || מייסד קרן אדליס
|-
| רנה אוברמן || מנכ"ל דויטשה טלקום לשעבר
|-
| 19 במאי 2014
| שמעון פרס || נשיא מדינת ישראל ה-9
|-
| 1 בפברואר 2016
| אנחל גורייה || המזכיר הכללי של הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD)
|}

==אות בן-גוריון==
=== רשימת הזוכים ===
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! זוכה !! הערות
|-
|rowspan=8| 2019 תש"פ
| קובי אוז || תרומה לתרבות הישראלית
|-
| טל אוחנה || עשייה ציבורית ומנהיגות צעירה
|-
| פרופ' שמעון גליק || מפעל חיים בתחום הרפואה
|-
| פרופ' שאול לדני || מפעל חיים באקדמיה ובספורט
|-
| דוד מיראז' || תרומה לנגב
|-
| אברהים נסאסרה || יוזמה חינוכית - חברתית
|-
| פרופ' דוד פיימן || חוקר פורץ דרך (בשנת 2016 הוענק לפיימן פרס בן-גוריון)
|-
| אביבה שגב || עשייה ציבורית מעוררת השראה
|-
|rowspan=8| 2020 תשפ"א
| ד"ר טל זקס ||
|-
| בני ביטון ||
|-
| ד"ר יונס אבו רביעה ||
|-
| פרופ' ורדה שושן-ברמץ ||
|-
| ד"ר הלה הדס ||
|-
| אן ברג'ר ||
|-
| ד"ר שמואל קבילי ||
|-
| נציגי כפר רפאל ||
|}

==הערות שוליים==

*
בן-גוריון
קטגוריה:הנצחת דוד בן-גוריון
הופ לארסון

הופ ראו לארסון (באנגלית: Hope Raue Larson; נולדה ב-17 בספטמבר 1982) היא מאיירת וקומיקסאית אמריקאית זוכת פרס אייזנר. תחום העיסוק העיקרי שלה הוא רומנים גרפיים.

== ביוגרפיה ==
לארסון גדלה באשוויל, צפון קרוליינה.<ref name="Graphic Insight">Anne Fitten Glenn. [http://www.mountainx.com/ae/2008/happy_feet_sore_fingers "Graphic Insight"]. Mountain Xpress. Retrieved on December 24, 2008.</ref> עם סיום לימודיה בתיכון, עברה ללמוד במכון הטכנולוגי ברוצ'סטר ומשם עברה למכון בית הספר לאמנות בשיקגו, שם סיימה לימודי BFA בשנת 2004. לאחר מכן עברה לטורונטו עם בעלה, הקומיקסאי הקנדי בריאן לי או'מאלי. בשנת 2005 הם עברו להליפקס (נובה סקוטיה), נובה סקוטיה.

בין השנים 2008–2010 גרו לארסון ואו'מאלי באשוויל, צפון קרוליינה ומשם עברו להתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה.<ref></ref> לארסון ואו'מאלי התגרשו בשנת 2014.<ref></ref> היא חזרה לאשוויל, שם היא מתגוררת כיום.<ref></ref>

== קריירה ==
כאשר לארסון למדה בקולג', סקוט מקלאוד התעניין ברישומיה, ועודד אותה ליצור קומיקס. זמן קצר לאחר מכן, היא הוזמנה לאתר האנתולוגיות של וובקומיקס "Girlamatic" שם הפיקה את הקומיקס המקצועי הראשון שלה, סדרת רשת בשם "I Was There & Just Return".<ref></ref> לאחר מכן, לארסון התרכזה במספר מיני-קומיקס קטנים בעבודת יד, ששילבו את תחומי העניין שלה בקומיקס, הדפסת מסך ויצירת ספרים.

היא תרמה לאנתולוגיות הקומיקס "Flight" ,"True Porn 2" ו- "You Ain't No Dancer" בזמן שעבדה על רומן גרפי בפורסם בחלקים ברשת, "Salamander Dream". בסופו של דבר זה הפך לספרה באורך מלא הראשון, שיצא לאור בידי AdHouse Books בספטמבר 2005; עבור הרומן הגרפי השני שלה היא עברה לאוני פרס ו"Gray Horses" שוחרר במרץ 2006.

בשנת 2006 חתמה לארסון על חוזה בן שני ספרים עם הוצאת הספרים סיימון אנד שוסטרר בניו יורק. הספר הראשון במסגרת עסקה זו, "Chiggers" (שפורסם ב-18 ביוני 2008),<ref></ref> הוא רומן גרפי העוסק ב"נערות חנוניות" שנפגשות במחנה קיץ ויועד לקהל בגילאי 9–12.<ref></ref>

בשנת 2006 זכתה לארסון בפרס איגנץ בקטגוריה "כישרון חדש ומבטיח".<ref></ref>

בשנת 2007 זכתה לארסון בפרס אייזנר להכרה מיוחדת (מה שהיה ידוע בעבר בכינוי "כישרון הראוי להכרה רחבה יותר").<ref></ref>

בשנת 2012 עיבדה לארסון את עבודתה של מדלן ל'אנגל "קמט בזמן: הרומן הגרפי", שפורסם בהוצאת ספרים מרגרט פרגוסון.<ref></ref> היא זכתה בפרס אייזנר שני בשנת 2012 עבור עיבוד זה.<ref></ref>

בשנת 2016, לארסון הפכה לכותבת החדשה של באטגירל בהוצאת די סי קומיקס<ref></ref> ריצה שראתה את הדמות יוצאת למסע תרמילים באסיה במסע של גילוי עצמי.<ref></ref>

בנוסף לקומיקס, לארסון עבדה כמאיירת פרילנסרית עבור לקוחות שונים, כולל הניו יורק טיימס.

היא עבדה כלטרר על ספרים כמו "Local" מאת בריאן ווד וריאן קלי.

ספרה של לארסון "All Summer Long" יצא לאור על ידי פראר שטראוס ג'ירו באביב 2018.<ref></ref>

=== הוצאה לאור ===
בשנת 2006 השיקה לארסון הוצאת לאור אינדי משלה, "Tulip Tree Press". היא הוציאה מספר מיני-קומיקס והדפסים דרך אתר ההוצאה;<ref>[http://www.tuliptreepress.net]</ref> הספר היחיד שיצא בהוצאה היה "House of Sugar", אוסף עטור פרסים של רצועת הקומיקס של רבקה קראץ, שיצא ב-15 בנובמבר 2006.<ref></ref> הספר זכה בפרס דאג רייט לשנת 2007 עבור "הכישרון המתהווה הטוב ביותר".<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא שוודי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא גרמני
קטגוריה:קומיקסאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
קונאן (עיר)

קונאן (ביפנית: 江南市) היא עיר הממוקמת במחוז אאיצ'י, יפן.

== היסטוריה ==
קונאן הייתה ממוקמת במחוז אואורי העתיק, אשר נשלט על ידי שוגונות טוקוגאווה בתקופת אדו. בראשית תקופת מייג'י, לאחר הקמה של מערכת עיריות מודרנית, מקבץ של כפרים התקבץ באזור. ב-26 בנובמבר 1894, הכפרים באזור התמזגו לעיירה הוטיי וב-1 ביוני 1954, הוטיי, ושלוש העיירות הסמוכות אליה (קוצ'נו, מיאטה וקוסאי) התמזגו לעיר קונאן.

== גאוגרפיה ==
העיר קונאן ממוקמת על הגדה הדרומית של נהר קיסו. העיר ממוקמת כ-20 קילומטרים ממטרופולין נגויה.

== כלכלה ==
קונאן היא מרכז סחר והשקעה של מספר חברות יפניות גדולות, דוגמת טויוטה ומיצובישי.

== חינוך ==
בעיר פועלים עשרה בתי ספר יסודיים ציבוריים וחמישה בתי ספר תיכוניים ציבוריים. בעיר קיימות גם חטיבת ביניים פרטית אחת ובית ספר תיכון פרטי אחד. בנוסף, בעיר פועלת מכללה אקדמאית אחת, "אאיצ'י".

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1954
דנדרובטיס כחול

דנדרובטיס כחול (שם מדעי: Dendrobates tinctorius) הוא מין של צפרדע ממשפחת הדנדרובטיים החיה ביערות האמזונאס שבברזיל, ונצואלה ובשילד גויאנה בגיאנה, סורינאם וגינאה הצרפתית והיא אחת הצפרדעים הגדולות במשפחתה.

הדנדרובטיס יכול להגיע לאורך 7 סנטימטרים, אך נפוץ יותר באורך 5.5 סנטימטרים כאשר הנקבות יותר גדולות מהזכרים, אף שיש לזכרים כפות רחבות יותר. צפרדעים אלה הם שוכני עצים החיים בין הענפים והצמחייה הלחה והם מטילים ביצים בתוך ברומליים שהם מוצאים. צבעם מגוון בין כחול, כחול בהיר וסגול עד שחור-צהבהב והגוף מנומר בכתמים כהים המשמשים צבעי אזהרה לטורפים מאחר שהם רעילים מאוד. בשבי ישנם מוטציות בגוונים נוספים.

==רעל==
הרעל של צפרדע זו חזק מאוד ומורכב מאלופומיליוטוקסין (Allopumiliotoxin) מסוג Pumiliotoxin ומבאטריקוטוקסין (Batrachotoxin), אשר פוגעים בתאי העצבים וגורמים לשיתוקים חזקים ולעיתים גם למוות. עם זאת הרעל לא חזק כמו של צפרדע חץ זהובה ולעיתים הטורפים המורעלים לומדים להיזהר מהצפרדע לאחר היתקלות בודדת.

שבטי אינדיאנים החיים באמזונאס הורגים את הצפרדע ומושחים את הרעל מעורה על חיצים. כאשר הם יוצאים לצוד ביער הם מצוידים בנשק קטלני היכול לשתק יצורים קטנים עד בינוניים תוך שניות ספורות.

== מראה הצפרדע ==
גודל הצפרדע הוא בינוני ומשקלו שמונה גרם. אורך הזכרים הוא 3 עד 4.5 ס"מ והנקבות גדולות בחצי סנטימטר, אולם אצבעות הזכר גדולות יותר. הצפרדע רעילה ביותר וצבעי הכחול והנקודות השחורות נועדו להזהיר את הטורפים מהסכנה שבטריפתו. לכל צפרדע סדר נקודות שונה. לראשנים זנב ארוך וזימים במקום ריאות וכמו כל הצפרדעים, הם חיים במים עד לבגרותם.

== מחייה ==
הדנדרובטיס הכחול חי ביבשה אבל נשאר קרוב למים. הם טריטוריאליים ביותר ויתקפו כל מי שיכנס לטריטוריה שלהם. בשבי, תאי הרעל של הצפרדעים מפסיקים לתפקד בגלל תזונה שונה. תוחלת החיים בטבע נעה בין ארבע לשש שנים, אולם בשבי הוא יכול להגיע לעשר שנים. אחד ממקומות המחיה של צפרדעי הדנדרובטיס הכחולים הוא יער האמזונאס.

== רבייה ==
ממוזער
הוא מתרבה בדרך כלל בימים גשומים. הזכרים משמעים קירקורים חזקים ומנתרים. הנקבות שומעות ומגיעות לזכרים. אצל רוב החיות בטבע הזכרים נלחמים על הנקבות אבל אצל הדנדרובטיס הכחול הנקבות נלחמות על הזכרים. הביצים שלהם בוקעות תוך 15 עד 18 ימים ולפעמים אפילו 14 ימים. הביצים בצבע שחור, מעט שקוף, דביקים ומהם בוקעים בדרך כלל בין חמישה לעשרה צאצאים.

== מזון ==
הדנדרובטיס הכחול ניזון מנמלים, חיפושיות, זבובים, קרדיות, עכבישים, טרמיטים וזחלים.
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1797
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדריק קיוויה
קטגוריה:דנדרובטיים
קטגוריה:ברזיל: דו-חיים
קטגוריה:דו-חיים ביער האמזונאס
סילביו נגוץ

סילביו נגוץ (נגוצו) (ברומנית: Silviu Neguț או Neguțu; נולד ב-1 בפברואר 1945) הוא כיהן כפרופסור רומני לגאוגרפיה אנושית באוניברסיטת בוקרשט ופרופסור אורח באוניברסיטאות נוספות במערב אירופה, זוכה פרס סימיון מחדינצי של האקדמיה הרומנית לשנת 1999 עבור ספרו Modelarea matematică în geografia umană, הפרס השלישי בתחום מדעי הגנומיקה של האקדמיה הרומנית, מבין 80 הפרסים השנתיים שהיא מחלקת, על אף שהאקדמיה עצמה מציינת זוכה אחר בפרס לאותה שנה.

== חייו ==
סילביו נגוץ נולד לאב מנהל חשבונות, במשפחה מרובת ילדים. בילדותו המוקדמת האב היה נעדר מהבית בגלל מאסר על רקע התנגדות למשטר. במעבר לבית ספר תיכון תחילה נופה בגלל "מוצא לא בריא", אך לבסוף התקבל, כי נשארו כמה מקומות פנויים.

נגוץ הוא בוגר הפקולטה לגאוגרפיה של אוניברסיטת בוקרשט ב-1968 וגם קיבל דוקטורט באותה פקולטה ב-1984. החל מ-2010 הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה לכלכלה ומ-2012 גם באקדמיה ללימודי כלכלה. הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטה למדע וטכנטלוגיה בליל, צרפת, באוניברסיטת פריז-דופין, באוניברסיטת בארי, באיטליה ובאוניברסיטת אנקונה, איטליה.

בשנים 1991 - 1993 היה מזכיר מדעי באוניברסיטת בוקרשט, בשנים 1993 - 2008 פרודקאן (ממלא מקום הדקאן) ומשנת 2008 ועד 2012 דקאן הפקולטה ליחסי כלכלה בינלאומיים. החל משנת 2000 נגוץ מנחה לדוקטורט ו-25 מהמונחים על ידו כבר זכו לתואר דוקטור. נגוץ כתב והיה שותף בכתיבת כ-50 ספרים, כולל ספרי לימוד אוניברסיטאיים וקדם אוניברסיטאיים. הוא פרסם מעל 100 מאמרים.

== מספריו ==
* Geografia turismului (גאוגרפיה של התיירות)
* Geografie economica mondiala (גאוגרפיה כלכלית עולמית)
* Introducere in Geopolitica (מבוא לגאופוליטיקה)
* Geopolitica (גאופוליטיקה)
* Geografia Romaniei, a Uniunii Europene si a Europei (גאוגרפיה של רומניה, האיחוד האירופי ואירופה)
* Geopolitica latino-americana (גאופוליטיקה לטינו-אמריקאית)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://scoaladoctorala.geo.unibuc.ro/prof-univ-dr-silviu-negut/ אוניברסיטת בוקרשט Prof.univ.dr. Silviu NEGUȚ] 
* [https://scoaladoctorala.geo.unibuc.ro/professor-silviu-negut/ אוניברסיטת בוקרשט Prof.univ.dr. Silviu NEGUȚ] 
* [https://scoaladoctorala.geo.unibuc.ro/wp-content/uploads/2019/01/4.-EUROPEAN-cv-Silviu-NEGUT-ro.pdf Curriculum vitae Europass] 
* [https://www.bunicutavirtuala.com/2020/07/14/amintirea-de-azi-dumitru-dan-todays-memory/ הקלטה וצילומים של דומיטרו דן עצמו, של אוצרת התערוכה המספרת על המסע ושל פרופסור נגוץ] 
* [https://www.youtube.com/watch?v=xU1tzWuYQ9c Emisiunea Seniorii Petrolului Românesc – Silviu Neguț – 12 aprilie 2014] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאוגרפים רומנים
קטגוריה:ילידי 1945
נלי נוימן

נלי נוימן (בגרמנית: Nelli Neumann; 3 בינואר 1886 – 1942) הייתה מתמטיקאית גרמנייה, שהתמחתה בגאומטריה סינתטית. היא הייתה אחת הנשים הראשונות שהשיגו דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטה גרמנית.<ref name="jewishwomen"></ref>

== ביוגרפיה ==
נלי נוימן נולדה בורוצלב, פרוסיה, בת יחידה להורים יהודים מקס נוימן, שופט, וסופי נוימן, שמתה כשנלי הייתה בת שנתיים. לאחר עשר שנים בהוהר טוכ'רשול בוורוצלב, השתתפה נוימן בקורסי דקדוק לבנות וסיימה את בית הספר לבנים "המלך ויליאם" בשנת 1905. אביה רשם אותה לשיעורים פרטיים במתמטיקה שהעביר ריצ'רד קוראנט. השניים המשיכו ללמוד יחד באוניברסיטת ורוצלב ובאוניברסיטת ציריך. נוימן חזרה לברסלאו להשלים תואר דוקטור. היא השלימה את עבודת הגמר שלה בשנת 1909 בהנחיית רודולף שטורם.<ref></ref> לאחר שקוראנט קיבל את תואר הדוקטורט באוניברסיטת גטינגן, הם נישאו בקיץ 1912.

[[אבן נגף לזכרה של נלי נוימן באסן]]
לאחר שסירבה לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת ברסלאו, למדה קורסים שהסמיכו אותה להיות מורה בבית ספר תיכון. ב-16 בפברואר 1916 התגרשו היא וקוראנט. לאחר מלחמת העולם הראשונה לימדה בבית ספר לבנות באסן, אך איבדה את מעמדה עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933.<ref></ref> ב-10 בנובמבר 1941 גורשה לגטו מינסק, שם הוצאה להורג בשנת 1942.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:מתמטיקאיות גרמניות
קטגוריה:מדעניות יהודיות
קטגוריה:מתמטיקאיות יהודיות
קטגוריה:מדענים שנספו בשואה
קטגוריה:נספים בגטו מינסק
קטגוריה:אסירים בגטו מינסק
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:ילידות 1886
קטגוריה:נפטרות ב-1942
אנתוני ארמסטרונג-ג'ונס, רוזן סנודן הראשון

אנתוני אמסטרונג-ג'ונס, רוזן סנודן הראשון (באנגלית: Antony Armstrong-Jones, 1st Earl of Snowdon; 7 במרץ 1930 – 13 בינואר 2017) היה צלם ומעצב בריטי, שהיה בעלה של הנסיכה מרגרט, אחותה של המלכה אליזבת השנייה בשנים 1960–1978.

== ביוגרפיה ==
אנתוני ארמסטרונג-ג'ונס נולד ב-7 במרץ 1930 בשכונת בלגרביה שבלונדון, לרונלד ארמסטרונג-ג'ונס אשר השתייך לאצולה הוולשית הזוטרה ולאן מסל, אשר הייתה ממשפחת הבנקאות היהודית-גרמנית מסל והייתה נכדתו של האדריכל אלפרד מסל. הוא סיים את לימודיו במכללת איטון ולמד אדריכלות באוניברסיטת קיימברידג'. הוא נכשל בבחינות פעמיים והחל ללמוד לצלם, אך גם בכך לא הצליח. עם זאת, לאחר שהיה מעורב באופן מקצועי בצילום חברתי מאז 1951, הוא הצליח לעשות לעצמו בהדרגה שם. ארמסטרונג-ג'ונס הפך לצלם משפחת המלוכה וליווה את המלכה במסעותיה. מאוחר יותר, תחומי העניין העיקריים שלו היו אופנה, עיצוב וחיי תיאטרון, כמו גם דיוקנאות של ידוענים; תצלומיו בנושא זה היו בעיקר שחור-לבן. מפורסמים במיוחד היו דיוקנאותיהם של סלבדור דאלי, הנסיכה דיאנה ומרלן דיטריך.

במקביל, ארמסטרונג-ג'ונס עסק בתכנון רהיטים וכלי שולחן, ואף פרסם מאמרים על אמנות הצילום ואלבומי תמונות.

בשנת 1959 פגש ארמסטרונג-ג'ונס את הנסיכה מרגרט, אחותה הצעירה של המלכה אליזבת השנייה; הוא צילם את הנסיכה ביום הולדתה ה-29. ההיכרות הפכה לרומנטיקה, וב-6 במאי 1960 התחתנו השניים במנזר וסטמינסטר. ב-3 באוקטובר 1961 קיבל ארמסטרונג-ג'ונס את התואר רוזן סנודן מהמלכה.

בשנת 1976 נפרדו השניים, ובשנת 1978 הם התגרשו באופן רשמי; הסיבה לכך הייתה הרומן של הנסיכה מרגרט עם הברון רודי לוולין. כעבור שנה התחתן ארמסטרונג-ג'ונס בפעם השנייה עם לוסי לינדזי-הוג.

בשנת 1998 נולד לאנתוני ארמסטרונג-ג'ונס בן לא חוקי, ג'ספר ויליאם אוליבר. אמו היא מלאני כבל-אלכסנדר.

== משפחתו ==
מנישואיו עם הנסיכה מרגרט נולדו לו שני ילדים:
* דייוויד ארמסטרונג-ג'ונס, רוזן סנודן השני (נולד ב-3 בנובמבר 1961).
* ליידי שרה ארמסטרונג-ג'ונס (נולדה ב-1 במאי 1964), התחתנה עם דניאל צ'אטו.

מנישואיו עם לוסי לינדזי-הוג נולדה לו בת אחת:
* פרנסיס (נולדה ב-17 ביולי 1979), התחתנה עם רודולף פון הופמנסטל.

אנתוני מת ב-13 בינואר 2017, והוא בן 86.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צלמים בריטים
קטגוריה:צלמי אופנה
קטגוריה:צלמי דיוקן
קטגוריה:המלוכה הבריטית
קטגוריה:רוזנים בריטים
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-גרמני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1930
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2017
אלווין הירש רוזנפלד

אלווין הירש רוזנפלד (באנגלית: Alvin Hirsch Rosenfeld; נולד ב-1938) הוא פרופסור וחוקר אמריקאי שכתב על השואה ועל האנטישמיות החדשה. הוא מכהן כיו"ר אירווינג מ. גלזר ללימודי יהדות באוניברסיטת אינדיאנה, ומנהל המכון לחקר אנטישמיות עכשווית.

לרוזנפלד תואר דוקטור מאוניברסיטת בראון (סיים ב-1967).<ref></ref>

== ספריו ==
<div class="mw-content-ltr">
* A Double Dying: Reflections on Holocaust Literature, (Indiana University Press, 1980; paperback ed., 1988; German, Polish, and Hungarian editions). .
* Imagining Hitler (Indiana University Press, 1985; Japanese-language translation). ISBN&nbsp;0253139600.
* The End of the Holocaust, (Indiana University Press, 2011; German, Hebrew, Hungarian, and Polish translations). ISBN&nbsp;0253000920.
* Deciphering the New Antisemitism (Indiana University Press; 2015). ISBN&nbsp;0253018692.<ref name="AlexanderDeciphering"></ref>
* Anti-Zionism and Antisemitism: The Dynamics of Delegitimization (Indiana University Press; 2019).
</div>

== מאמרים בולטים ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* Progressive Jewish Thought and the New Anti-Semitism. American Jewish Committee. 2006
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אנטישמיות מודרנית
קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:חוקרי האנטישמיות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
חיות המחמד הנשיאותיות של משפחת ביידן

נשיא ארצות הברית ה-46 ג'ו ביידן הוא הבעלים של מספר חיות מחמד במהלך כהונתו.

==צ'אמפ ומייג'ור==

צ'אמפ ומייג'ור הם כלבים מסוג רועה גרמני בבעלותם של הגברת הראשונה של ארצות הברית, ג'יל ביידן ושל בעלה ג'ו ביידן, נשיא ארצות הברית<ref name="NYT restore"></ref>.

מייג'ור הוא כלב ההצלה הראשון שחי בבית הלבן<ref></ref><ref name="NYT loving"></ref>. כלבים אלה נכנסו לתפקידם לאחר ארבע שנים בהן לא התגוררו חיות מחמד בבית הלבן במהלך שנות ממשל טראמפ, התקופה הארוכה ביותר ללא חיות מחמד נשיאותיות במאה השנים האחרונות<ref name="NBC"></ref>.

ג'ו ביידן הבטיח לאשתו שהוא ירכוש כלב לאחר הבחירות לנשיאות שנערכו ב-2008 במידה וחברו למירוץ, ברק אובמה יצליח לנצח במירוץ<ref></ref> הוא רכש את הכלב בעודו גור בפנסילבניה וקרא לו צ'אמפ (נולד בשנת 2008).

מייג'ור (נולד ב-2018) הוא כלב חילוץ מהמלטה של שישה גורים, שנחשף לרעלים בבית בעליו. הבעלים של מייג'ור לא הצליחו לעמוד בהוצאות הכספיות של הטיפול הווטרינרי והחליטו למסור אותו למקלט חיות בדלאוור, שם אומץ בסוף 2019 על ידי משפחת ביידן. מקור שמו הרשמי של מייג'ור אינו ידוע, אך הסברה היא כי מאחר שבו ביידן, בנו של ג'ו ביידן מאשתו הראשונה, ניליה האנטר ביידן, שרת כמייג'ור במשמר הלאומי של דלאוור קיבל הכלב את שמו<ref></ref>.

צ'אמפ ומייג'ור הופיעו שניהם בתשדירי בחירות בקמפיין הבחירות שערך ביידן בבחירות לנשיאות ב-2020, במהלך הקמפיין צייץ ביידן בטוויטר כי "יש אמריקאים שחוגגים את #NationalCatDay, חלקם חוגגים את #NationalDogDay, הנשיא טראמפ לא חוגג אף אחד מהימים וזה אומר הרבה. הגיע הזמן שנחזיר חיית מחמד לבית הלבן".

במרץ 2021, חודש לאחר שעברו מבית משפחת ביידן שבלדאוור לבית הלבן, לאחר ניצחונו של ביידן בבחירות לנשיאות פורסם כי צ'אמפ ומייג'ור הוצאו מהבית הלבן והוחזרו לבית המשפחה שבלדאוור לאחר שמייג'ור תקף את אחד מאנשי האבטחה של הבית הלבן. שבועיים לאחר האירוע, חזרו זוג הכלבים לבית הלבן.

ב-19 ביוני 2021 הודיעו הנשיא ביידן ורעייתו על מותו של הכלב צ'אמפ.

==וילו==

וילו (באנגלית: Willow) היא חתולה נשיאותית של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן והגברת הראשונה ג'יל ביידן מאז ינואר 2022. וילו היא מסוג חתול טאבי שצבעה אפור בת שנתיים בעת האימוץ, נקראת על שם עיירת הולדתה של הגברת הראשונה ג'יל ביידן, וילו גרוב , פנסילבניה.

בשנת 2020 הפריעה וילו לנאום של ג'יל ביידן בעת ביקור בפנסילבניה במסגרת מסע הבחירות, כתוצאה מכך נוצר קשר בין שתיהן ולבסוף הוחלט לאמצה.

וילו היא החתולה הראשונה שמתגוררת בבית הלבן מאז אינדיה, החתולה של הנשיא ג'ורג' בוש הבן.

== קומנדר ==

קומנדר (באנגלית: Commander) הוא כלב נשיאותי של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן והגברת הראשונה ג'יל ביידן מאז 20 בדצמבר 2021.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:משפחת ביידן
קטגוריה:ג'ו ביידן
קטגוריה:ארצות הברית: כלבים מפורסמים
מחנה המעבר סטפו

מחנה סטפו (בצרפתית: Camp de Septfonds) היה מחנה עבודה ומחנה מעבר בזמן מלחמת העולם השנייה, המחנה שכן בדרום צרפת במחוז טארן וגארון בחבל אוקסיטניה ליד הקומונה סטפו (Septfonds) הקרובה לעיר מונטובן. המחנה הוקם במהלך חודש פברואר 1939, נסגר במאי 1945 ונוהל על ידי ממשלת וישי.

את המחנה הקימה ממשלתו השלישית של אדואר דאלאדיה במטרה להיות מרכז לינה לכ-15,000 פליטים (גברים בלבד) רפובליקנים ממלחמת האזרחים בספרד, הממשלה אפשרה לפליטים לחתום על חוזי עבודה ולצאת מהמחנה לעבודה בחקלאות, תעשייה ותחזוקת מחנות צבא. עד חודש מרץ 1940 המחנה התרוקן מאוכלוסייתו שרובם מצאו עבודה ויתרתם הועברו למחנות פליטים אחרים.

החל במרץ 1940 המחנה שימש כמרכז קלט לזרים שהיו מעוניינים להתגייס לגדודי המתנדבים הזרים של לגיון הזרים הצרפתי וכמחנה אימונים של הצבא הפולני בצרפת, בעיקר 800 אנשי חיל אוויר פולניים.

אחרי חתימת הסכם שביתת הנשק בין גרמניה הנאצית וצרפת ביוני 1940 ובעיקר אחרי חקיקת החוק עודף זרים בכלכלה הלאומית (les étrangers en surnombre dans l’économie nationale) ב-27 בספטמבר 1940, הפך המחנה למחנה מעצר צרפתי ומחנה עבודה כולל קבוצה המורכבת מגברים יהודים בלבד.

בינואר 1941 הורחב המחנה והוקם בו, בנוסף לקבוצות העבודה של זרים המיותרים לכלכלה הצרפתית, גם "מרכז מיוחד לקצינים של צבאות בעלות הברית לשעבר שניסו לעזוב את צרפת בחשאי": חיילים בלגים ופולנים, שנעצרו ונשפטו, הוחזקו בסטפו, מאפריל עד יולי 1941.

החל במאי 1941, הועברו חלק מהזרים שאינם יהודים למחנות בגארון עילית והמקום שינה את ייעודו להיות "מרכז איסוף ליחידים מסוכנים" (בעיקר יהודים).
ב-24 באוגוסט 1942 הועברו 84 אסירים יהודים למחנה הריכוז דראנסי ומשם ישירות לאושוויץ, למחרת הגיעו למחנה כ-210 יהודים שניצודו בעיקר במחוז לוט, ובפעם הראשונה נשלחו למחנה גם נשים וילדים. רובם היו חלק ממשלוח של כ-300 יהודים שהגיע למחנה דראנסי ב-4 בספטמבר 1942 וכחמישה ימים מאוחר יותר לאושוויץ. במחנה נשארה קבוצת עבודה של יהודים, שמספרם הצטמצם לכ-70 עד מרץ 1943 כתוצאה ממכסות שילוח שהשלטון הטיל על המחנה.

אחרי השחרור שימש חלק מהמחנה למעצר של צרפתים משתפי פעולה עם הגרמנים והוא נסגר סופית במאי 1945.

הצלם העיתונאי המולדוואני-צרפתי אייזיק קיטרוסר הצליח להמשיך לצלם בזמן שהותו בסטפו. תצלומיו, כולל "Cérémonie juive dans le camp de Septfonds", היו בין התצלומים הראשונים שפורסמו לאחר השחרור בשנת 1944.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחנות ריכוז בצרפת
קטגוריה:מידי פירנה
ארין דוהרטי

ארין דוהרטי (באנגלית: Erin Doherty; נולדה ב-16 ביולי 1992) היא שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלייה. היא גילמה את הנסיכה אן הצעירה בעונה השלישית והרביעית של סדרת הדרמה "כתר" בנטפליקס.

== ביוגרפיה ==
דוהרטי היא ממוצא אירי. היא גדלה בווסט גרין, ומערב סאסקס.<ref></ref><ref></ref> היא למדה בבית הספר הייזלוויק בקראולי.<ref name="Lon"></ref> היא למדה קורס של שנה אחת בבית הספר למשחק גילדפורד (2011–2012) ואחר כך בבית הספר לתיאטרון בריסטול אולד ויק (2012–2015).<ref name="Erin Doherty"></ref><ref name="Beck"></ref>

במהלך לימודיה, זכתה דוהרטי בפרס הסטודנטים של חברת סטיבן סונדהיים בשנת 2015 על ביצועה של "ברודוויי בייבי" מחזמר של סונדהיים.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה ==
הופעתו הראשונה של דוהרטי בטלוויזיה הייתה בפרק של סדרת הדרמה "מיילדת" ב-2016, ואחריו תפקיד במיני הסדרה "עלובי החיים" בשנת 2018.<ref name="Erin Doherty"/><ref name="Beck"/>

בשנת 2018, זכתה דוהרטי בפרס כוכבת המחר הבינלאומית על המסך, והכוכב עולה של העיתון איבנינג סטנדרט.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2019 הופיעה דוהרטי בתפקיד אן, הנסיכה המלכותית בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "הכתר". היא לא ידעה הרבה על הנסיכה לפני התפקיד, ובעקבות כך בילתה שעות בלימוד ההיסטוריה המשפחתית של אן וחייה.<ref></ref> דוהרטי הקפידה לראות רק את צילומי הנסיכה בגיל שהיא גילמה אותה, ולא ראיונות של אן בתקופת מאוחרת יותר.<ref></ref><ref></ref> קולה של אן שונה מאוד מקולה של דוהרטי, כשהוא נמוך בהרבה בגובה הצליל. השחקנית בילתה זמן בקפידה ללמוד ולחקות אותו, וגילתה שזה "המפתח לנשמתה".<ref></ref> דוהרטי מופיעה גם בעונה הרביעית של הסדרה.<ref></ref>

דוהרטי היא שחקנית תיאטרון. מאז שסיימה את לימודיה בבית הספר לתיאטרון בריסטול אולד ויק בשנת 2015, הופיעה במספר הפקות בכמה מהתיאטראות המובילים בלונדון. הופעותיה של דוהרטי זכו באופן עקבי לביקורות השבח מצד מבקרי התיאטרון המובילים. מייקל בילינגטון כינה את דוהרטי כ"אחת התגליות הגדולות של השנה"<ref></ref> לאחר הופעתה בסרט "שמי הוא רייצ'ל קורי", מחזה אודות הפעילה רייצ'ל קורי. לאחר מכן דוהרטי כיכבה במחזה "ג'אנקיארד" של ג'ק ת'ורן, וזכתה לביקורות טובות על משחקה.<ref></ref> ההופעה המובילה שלה במחזהו של אלן אייקבורן "המחיצה" בתיאטרון אולד ויק קיבלה אף היא ביקורות טובות.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סררט
!תפקיד
!הערות
|-
|2022
|מינכן
|
|
|-
| rowspan="2" |TBA
|המלכה השישית 
|אן אסקיו <small>(אנ')</small>
|
|-
|Rebel Ridge
|
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable plainrowheaders"
|+
! scope="col" | שנה
! scope="col" | סדרה
! scope="col" | תפקיד
! class="unsortable" scope="col" | הערות
|-
| 2017
| המיילדת
| ג'סי מארס
| פרק: "#6.2"
|-
| 2018
| עלובי החיים
| פביאן
| 2 פרקים; ללא קרדיט
|-
| 2020-2019
| הכתר
| הנסיכה אן
| תפקיד ראשי (עונות 4-3); 15 פרקים
|-
|2020
|Unprecedented
|די
|פרק: "#1.5"
|-
| rowspan="2" |TBA
|Chloe 
|בקי / סשה
|תפקיד ראשי; 6 פרקים
|-
|A Thousand Blows
|מארי קאר
|סדרה עתידית של דיסני+
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איריות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:שחקניות לסביות
קטגוריה:שחקנים להט"בים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1992
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1992
כישופי אהבה

כישופי אהבה (באנגלית: Bell, Book and Candle) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה רומנטית משנת 1958 בבימויו של ריצ'רד קווין, עם קים נובק וג'יימס סטיוארט בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על המחזה "פעמון, ספר ונר" מאת ג'ון ון דרוטן. העלילה היא על אנשים שיש להם תכונות על אנושיות של כישוף ובהם הם מסוגלים להשפיע על רגשות של אחרים ובעיקר על רגש האהבה.

==תקציר העלילה==
ג'יל הולרויד (קים נובק) היא בעלת חנות למכירת קישוטים אפריקאים בניו יורק. יש לה תכונות כישוף וכן לאחיה ניקי (ג'ק למון) ולדודתה קוויני (אלזה לנצ'סטר). בערב כריסמס היא בודדה ומנסה את קסמיה על שפרד "שפ" הנדרסון (ג'יימס סטיוארט) גבר מבוגר שגר מעל החנות. דודתה קוויני נכנסת לדירתו בכוח קסמיה ומשבשת לו את הטלפון. שפ יורד לחנותה של ג'יל כדי לדווח על התקלה. מתפתחת שיחה ולאחריה מגלה קוויני לג'יל כי שפ מאורס למרל קיטרידג' (ג'ניס רול) ומזמינה את כולם למועדון "זודיאק" שם מועסק ניקי כמתופף בתזמורת.

במועדון מגלה ג'יל כי מרל היא יריבתה מימי הקולג'. בכוח קסמיה היא מקרבת את אנשי התזמורת לאזניה של מרל שנאלצת לברוח משם עם שפ.

שפ הוא בעל הוצאה לאור, הוא רואה אצל ג'יל את הספר "קסם במקסיקו" ואומר כי היה רוצה לפגוש את המחבר סידני רדליץ' (ארני קובקס). ג'יל מפעילה את קסמיה באמצעות החתול הסיאמי שלה - "פאיווקט". היא גורמת לשפ להתאהב בה והוא מבטל את נישואיו למרל.

הם מבלים ביחד בניו יורק ומתחבקים על גג בניין פלאטאיירון. בהשפעת קסמיה, מגיע סידני לשפ ומבקש לכתוב ספר על מכשפים בניו יורק. ניקי שגם הוא מכשף, מסכים לעזור לו כדי להרוויח מזה אך ג'יל אינה רוצה ששמה ישתרבב לספר ומפעילה את קסמיה כדי ששפ ידחה אותו.

לבסוף ג'יל מתוודה לפני שפ כי אהבתם היא בגלל כישופיה. שפ אינו מאמין לה אך קוויני שגם היא מכשפה, מאשרת זאת. הוא הולך לניקי וביחד עם סידני הם מגיעים לביתה של ביאנקה דה פאס (הרמיוני גינגולד) שרוקחת לו שיקוי שמשחרר אותו מכישופיה של ג'יל.

שפ הנזעם מתעמת עם ג'יל, עוזב את הבית בחזרה למרל ונותן לג'יל מתנה - מטאטא של מכשפות. הוא עצבני ורב ועוזב גם את מרל.

ג'יל מוסרת את החתול לקוויני, כעת היא מאוהבת ולכן כושר הכישוף נעלם ממנה. החתול מגיע למשרדו של שפ והוא מחזיר אותו לג'יל. הוא מבחין בדמעותיה ומבין שכעת היא באמת מאוהבת והם מתחבקים.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|קים נובק
|ג'יליאן "ג'יל" הולרויד
|
|-
|ג'יימס סטיוארט
|שפרד "שפ" הנדרסון
|מו"ל
|-
|ג'ק למון
|ניקי הולרויד
|אחיה של ג'יל
|-
|אלזה לנצ'סטר
|קוויני הולרויד
|דודתם של ג'יל וניקי
|-
|הרמיוני גינגולד
|ביאנקה דה פאס
|מכשפה
|-
|ארני קובקס
|סידני רדליץ'
|סופר
|-
|ג'ניס רול
|מרל קיטרידג'
|ארוסתו של שפ
|}

==פרסים==
* מועמדות לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר.
* מועמדות לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר.
* מועמדות לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=nDBbmP2TctE קדימון לכישופי אהבה], באתר יוטיוב
* [https://www.tcm.com/tcmdb/title/68407/bell-book-and-candle#overview כישופי אהבה], באתר TCM
* [http://srita.net/2015/02/08/from-the-past-bell-book-and-candle/ פעמון, ספר ונר], באתר סריטה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטי ג'יימס סטיוארט
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי ג'ק למון
קטגוריה:סרטים על חתולים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטים על-טבעיים אמריקאיים
פאול קסירר

פאול קסירר (בגרמנית: Paul Cassirer; 21 בפברואר 1871 – 7 בינואר 1926) היה סוחר אמנות ועורך יהודי גרמני, שמילא תפקיד משמעותי בקידום עבודתם של אמני הזצסיון הברלינאי והאימפרסיוניזם, כמו גם הפוסט-אימפרסיוניסטים הצרפתים. בפרט אלה של וינסנט ואן גוך ופול סזאן.<ref>Paret, Peter: The Berlin Secession. Modernism and its enemies in Imperial Germany, Harvard University Press 1980</ref><ref></ref>

== חיים ==
פאול קסירר התחיל את דרכו כסטודנט לתולדות האמנות, ואז הפך לסופר במינכן של שנות ה-1890, שם עבד במגזין השבועי "Simplicissimus" ופרסם שני רומנים.

קסירר עבר לברלין, והוא ובן דודו ברונו, בעודם באמצע שנות העשרים לחייהם, פתחו את הגלריה שלהם בקומת הקרקע בביתו של פאול בוויקטורישטראסה 35. בני הדודים הגיעו ממשפחה יהודית בולטת, שבין חבריה היו הנוירולוג ריכרד קסירר והפילוסוף ארנסט קסירר. אביו, לואי, היה מהנדס ואיש עסקים, שחברתו ייצרה כבלים טלגרפיים ובסופו של דבר השתלטו עליה סימנס.

בשנת 1895 התחתן עם לוסי אוברווארת.

בשנת 1901 ביקר קסירר בתערוכה הרטרוספקטיבית ליצירתו של ואן גוך, ומאוחר יותר באותה שנה הוא ארגן את שילובם של חמישה ציורים של ואן-גוך בתערוכת מאי של הזצסיון בברלין.

ב־21 במאי 1904 התגרשו קסירר ולוסי.

== נישואים שניים ==
בשנת 1910 התחתן עם אוטילי גודפרוי (1880 - 1971), השחקנית הידועה בשם הבמה טילה דוריו. טילה הייתה נשואה עם הצייר אז'ן ספירו שש שנים קודם לכן. היא וקסירר היו נשואים שש-עשרה שנה, אך הנישואים הסתיימו באופן טרגי.

== מוות ==
ב־7 בינואר 1926 פגש קסירר את אשתו במשרד עורך דין כדי לסיים את הליך הגירושין. הוא נכנס לחדר אחר, שם ירה בעצמו. כמו בהתאבדותו של ואן גוך, גם התאבדותו של קסירר לא הצליחה מיד. הוא נפטר מהפציעה כעבור כמה שעות.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יהודים חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים גרמנים
קטגוריה:אמנות
קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1871
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1926
אדי וילהנואבה

אדי וילהנואבה (נולד ב-6 באוקטובר 1946) הוא כומר ופוליטיקאי פיליפיני, מייסד זרם נוצרי בשם Jesus Is Lord Church Worldwide.

אדי וילהנואבה נולד בעיירה באי לוזון. אביו היה ספורטאי בולט. בשנת 1969 וילהנואבה סיים לימודי כלכלה בקולג'. הוא היה מעורב בפעילות פוליטית נגד פרדיננד מרקוס, הנשיא המכהן. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא עבר ככלכלן.

לפי המידע באתר האישי, בשנת 1973 חל מהפך בחייו והוא התמסר לפעילות דתית במקום תמיכה בתנועות השמאל. בשנת 1978 הוא הקים זרם נוצרי חדש בשם Jesus Is Lord Church Worldwide. לפי מידע באתר הכנסייה, בשנת 2007 היא כללה כ-5 מיליון מאמינים ברחבי הפיליפינים וכ-60 מדינות נוספות. בבעלותו נמצאים תחנת טלוויזיה ומספר תחנות רדיו.

בשנת 2004 אדי וילהנואבה התמודד בבחירות לנשיאות. במהלך מערכת הבחירות הוא פעל לפסילת מועמדותו של אדי חיל בטענה שזה מועמד סרק שמנצל קרבה בשמות. בבחירות אלו הוא זכה בכ-6% מהקולות. בשנת 2010 הוא התמודד שנית וזה ב-3.12% מהקולות. בשנת 2018 הוא נבחר לפרלמנט של המדינה.

לאדי וילהנואבה נולדו ארבעה ילדים שגם הם מעורבים בפוליטיקה מקומית.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קצרמר אנשי דת נוצרים

קטגוריה:פוליטיקאים פיליפינים
קטגוריה:הפיליפינים: דת
קטגוריה:ילידי 1946
מרטין ברנדנבורג

מרטין ברנדנבורג (בגרמנית: Martin Brandenburg; 8 במאי 1870 – 19 בפברואר 1919) היה צייר, שרטט ואמן גרפי אימפרסיוניסטי גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. ידוע בעיקר בנופיו המלאים בדמויות פנטסטיות.<ref>Martin Brandenburg in The Artist, vols.31-32 @ Google Books</ref>

== קורות חיים ==
בשנים 1889 עד 1892 הוא למד באקדמיה הפרוסית לאמנות, בין השנים 1894 עד 1895 למד בפריז. לראשונה הוא הגיע לתודעת הציבור באמצעות תערוכה שהתקיימה בסלון פריץ גורליט בברלין.<ref></ref>

בשנת 1897 הוא הצטרף לחברת אמנים מקומית, ובשנה שלאחר מכן היה חבר בזצסיון בברלין. הוא היה חבר טוב של הצייר הריאליסטי, הנס בלושק. בשנת 2017 הציג מוזיאון ברהאן תערוכה משותפת ליצירותיהם.<ref></ref>

בשנים 1908 עד 1918 הוא היה ראש הסטודיו ללימוד לציור ופיסול, בבית ספר לאמנות לנשים צעירות, הידוע גם בשם "בית הספר לווין-פונקה". בין תלמידיו הידועים ביותר היו מעצבת הטקסטיל אנני אלברס<ref></ref> והציירת אירמה שטרן. בשנת 1906 הוא היה אחד האמנים שנבחרו על ידי חברת השוקולד שטולוורק ליצור פרסום מסחרי חדש למוצריהם. הוא הפיק עיצובים עבור אלבומי האספנים שלהם מספר 9 ו-10.

הוא היה גם חבר בהתאחדות האמנים הגרמנית (Deutscher Künstlerbund) והציג איתם בתערוכה בברלין בשנת 1914.

מעת לעת הושוו עבודותיו לאלו של מקס בקמן.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:Brandenburg-News.jpg | חדשות
File:Paysage MartinBrandenburg.jpeg | נוף טבעי
File:Martin Brandenburg Waldinneres 1919.jpeg | יער פרא
File:Martin Brandenburg Elfenreigen c1906-1909.jpg | ריקוד הפיות

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1870
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1919
יחסי הודו–קרואטיה

שגריר קרואטיה (מימין) מגיש [[כתב האמנה לנשיא הודו פרנב מוקהרג'י, 2014]]
יחסי הודו–קרואטיה הם היחסים הדו-צדדיים בין קרואטיה להודו. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-9 ביולי 1992 בעקבות עצמאות קרואטיה מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.

== הסכמים דו-צדדיים ==
בין שתי המדינות נחתמו ההסכמים הבאים:

=== הסכמים ===
* הסכם סחר ושיתוף פעולה כלכלי (1994).
* הסכם תחבורה ימית (1997).
* הסכם לשיתוף פעולה בתחום התרבות, המדע והטכנולוגיה, החינוך והספורט (1999).
* הסכם על שיתוף פעולה בין האקדמיה הדיפלומטית של משרד החוץ של קרואטיה לבין מכון שירות החוץ (FSI), משרד לענייני חוץ (2000).
* הסכם שירותי אוויר (2000).
* הסכם הגנה על השקעות דו צדדי (2001).
* הסכם לשיתוף פעולה במאבק בסחר בלתי חוקי בינלאומי בסמים נרקוטיים, טרור וכו' (2001). ישיבה ראשונה בוועדה המשותפת שנערכה בזאגרב (2004).
* הסכם לשיתוף פעולה חקלאי (2002).
* הסכם לפטור מחובת ויזה לבעלי דרכונים דיפלומטיים ורשמיים (2007).
* הסכם על שיתוף פעולה בבריאות ורפואה (יוני 2010).
* הסכם למניעת מיסוי כפול ולמניעת התחמקות פיסקלית ביחס למס על הכנסה (DTAA) (נחתם בפברואר 2014).

=== מזכרי הבנות ===
* MoU בין הבנק הקרואטי לשיקום ופיתוח (HBOR) לבנק EXIM של הודו (2000).
* MoU בין אשראי ייצוא והבטחת תאגיד הודו בע"מ (ECGC) והבנק הקרואטי לשיקום ופיתוח (HBOR (2002)).
* MoU בנושא שיתוף פעולה בטכנולוגיית מידע: נחתם בין המועצה לקידום ייצוא אלקטרוניקה ותוכנות מחשב בהודו לבין החברה הקרואטית לטכנולוגיית המידע (2004).
* תוכנית החלפה בתחום התרבות לשנים 2005–2007 (2005).
* תוכנית שיתוף פעולה במדע וטכנולוגיה לשנים 08–2005 (2005).
* תוכנית חילופי חינוך (2006).
* תוכנית שיתוף פעולה בתחום התרבות לשנים 2010–2012 (יוני 2010).

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קרואטיה מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי וקונסוליות במומבאי ובקולקטה.<ref name="Kolkata"></ref>
* הודו מחזיקה בקרואטיה שגרירות בזאגרב.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
מגי וילנסקי

מגי וילנסקי (ברוסית: Мэгги Виленский; נולדה ב-24 בפברואר 1985) היא עיתונאית, מפיקת טלוויזיה ישראלית ילידת-רוסיה הסובייטית. הבעלים והמנכ"ל של חברת ההפקה MVM - "מגי וילנסקי מדיה בע"מ", המפיקה בין היתר את רצועות האקטואליה היומיות בערוץ רשת 13.

==ביוגרפיה==
וילנסקי נולדה וגדלה בסברדלובסק, רוסיה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר (כיום יקטרינבורג, רוסיה), לסשה וילנסקי, עורך תוכן בעיתונות ומרינה וילנסקי, במאית סרטי תעודה. בשנת 1991, בהיותה בת 6, משפחתה עלתה עמה לישראל. הם התיישבו בקריית שמונה. 

== קריירה ==
וילנסקי החלה לעסוק בהפקה בהיותה בת 18, בתחילת דרכה עבדה בחברת "קודה תקשורת", שם הפיקה את התכנית "אישי" עם גיל ריבה עבור חברת הכבלים "HOT", ואת "שליש מהחיים" עם רינה מצליח עבור זכיינית ערוץ 2 "קשת". לאחר מכן עברה לחברת "טו-שוט" שם הפיקה את "שתולים" עם אורלי וילנאי עבור "קשת", "אנדרנלין" עם ענת גורן עבור "רשת" וסרטי וסדרות תעודה נוספים בשעות הפריים טיים עבור הזכייניות "רשת" ו"קשת".

בשנת 2010, מונתה למפיקה הראשית של הערוץ הים תיכוני. וילנסקי הייתה שותפה להקמת הערוץ, ניהלה את הפקת תוכניות המקור, רכש התוכניות, והייתה אחראית על תקציב הערוץ כולו.

בשנת 2012 עברה לזכיינית הטלוויזיה של ערוץ 2, "רשת", שם מונתה לתפקיד מפיקה אחראית, הכפופה למפיקה הראשית של "רשת" ולמנהל התוכניות, והייתה המפיקה האחראית של כל התוכניות היומיות וכן של משדרים מיוחדים. בין היתר הפיקה את התוכניות "העולם הבוקר", "למה לא סיפרת לי", הסיפור", "הבסטה של שגב", "בא לחדש לכם", "שעה בריאה", "יום בחיי ראש הממשלה", "אספת הורים", "סלבריישן", "כידון ובן סימון", "מדברים על זה", "בוקר ישראלי", "שאלה משפטית", "כושר ברשת", "שיחת היום" ועוד.

=== MVM - מגי וילנסקי מדיה בע"מ ===
בשנת 2017 הקימה וילנסקי חברת הפקות עצמאית, "מגי וילנסקי מדיה בע"מ", המספקת שירותי הפקה עריכה ותוכן בנושאי תרבות ואקטואליה. מאז הקמת החברה היא מפיקה עבור רשת 13 את רצועות האקטואליה היומיות בהן וילנסקי משמשת גם כעורכת-אחראית. בין התוכניות: "הכול כלול", "לפני החדשות", "מאחורי הכסף", "חמש עם שרון גל" ו"הצינור". האחרונה זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה שנתיים ברציפות בשנים 2018–2019 ובנוסף בשנת 2021 זכתה בפרס כד החלב ע"ש מוטי קירשנבאום ז"ל על קידום תכנים חברתיים ואקטואליים.

בנוסף יוצרת החברה סדרות וסרטי תעודה עבור רשת 13.

נכון ל-2022, מועסקים בחברה כמאה עובדים.

== חיים אישיים ==
נשואה לעורך הטלוויזיה רן אביטל. מתגוררים ברמת גן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מפיקות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:רשת (זכיינית שידור)
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:רמת גן: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:בוגרות תיכון קוגל
קטגוריה:בוגרי תיכון קוגל
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית תל אביב-יפו
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית תל אביב-יפו
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:ישראליות ילידות רוסיה
קברו של הרודן

קברו של הרודן (באנגלית: The Tyrant's Tomb) הוא ספר פנטזיה אמריקאי שמבוסס על המיתולוגיה היוונית והרומאית ונכתב על ידי הסופר ריק ריירדן. הוא פורסם באנגלית ב-24 בספטמבר 2019, והוא הספר הרביעי בסדרת הספרים גורלו של אפולו.<ref></ref>

==עלילה==
אפולו מגיע למחנה יופיטר בשביל הלווית חברו ג'ייסון גרייס לאחר שקליגולה הרג אותו בספר הקודם. בדרכו למחנה אפולו נשרט ונפצע בבטנו על ידי אחד המשרתים של טרקוויניוס סופרבוס. אפולו עורך את ההלוויה לג'ייסון ומקבל נבואה מאלה ההרפיה ומטייסון הקיקלופ, שאומרת שקבר הרודן נמצא בקרבת קרוסלה. אפולו יוצא לעבר הקבר עם מג, הייזל וחניכה נוספת - לוויניה אסימוב, ומוצא שם את הקבר של טרקוויניוס, מלכה האחרון של רומא שבקברו אמורים להיות ספרי הסיבילות. במהלך השיטוט בקבר הם נתקלים בקיסר והוא מחמיר את פציעתו של אפולו. לאחר מכן אפולו רואה את לוויניה יוצאת מהמחנה עם דון הפאון והוא עוקב אחריהם. הם נפגשו עם פאונים אחרים באזור ועם אפרסק הקארפוס. אפרסק מבקש מאפולו לספר את מה שקורה באזור קליפורניה (עלילת הספר הקודם). בספר התרחש הקרב האחרון על רומא. הספר נגמר כשאפולו ופרנק ז'אנג מביסים את שני הקיסרים, קומודוס וקליגולה, ריינה רמירס-אריאנו הופכת לציידת ארטמיס, הייזל לבסק הופכת לפראיטור רומא ואפולו ומג יוצאים למסע החיפושים האחרון – להביס את נירון.

== דמויות ראשיות ==
* אפולו / לסטר פפדופולוס – אל לשעבר, חייב לשחרר את האורקלים, משרתה של מג.
* מג מקפרי – בתה של דמטר, גבירתו של אפולו
* פרנק ז'אנג – בנו של מארס, פראיטור רומא, חייו תלויים על פיסת עץ, החבר של הייזל.
* הייזל לבסק – בתו של פלוטו, כיום פראיטור רומא, חברה של פרנק.
* לוויניה אסימוב – קנטוריה במחנה יופיטר
* ריינה – בתה של בלונה, לשעבר פראיטור רומא ולאחר מכן ציידת ארטמיס.

== ראו גם ==
* גורלו של אפולו
* ריק ריירדן

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 2019
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:גורלו של אפולו
קטגוריה:ספרי ריק ריירדן
נירבוגדאן

נירבוגדאן (בהונגרית: Nyírbogdány) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג, בנפת קמצ'ה.

== מקום ==
נירבוגדאן הוא כפר בנירשג התיכון (אזור בצפון מזרח המישור ההונגרי הגדול) צפונית מזרחית לנירג'האזה, בערך 16 ק"מ משם. לכפר יש נגישות טובה בכביש ראשי מס' 4. מתחנת הרכבת של הכפר ישנו בקו זמין של קו הרכבת סולנוק-דברצן-נירג'האזה-זאהון בגבול האוקראיני. הדבר המעניין ביישוב הוא שבחלק של אזור התעשייה של היישוב שנמצא כ-3 ק"מ ממרכז הכפר מתגוררים כ-780 אנשים.

הנחלים קאלאי ושֶנִיֶה זורמים בגבול הכפר ונשפכים לתעלה הראשית לונאי (Lónyai). השטח הפנימי של הכפר הוא 3,270 דונם, השטח החיצוני הוא 31,250 דונם.

== היסטוריה ==
הכפר היה עיירת שוק בימי הביניים. זה מוזכר לראשונה בסביבות 1220 במרשם אוראדיה, יחד עם הכפרים הנה (Hene) וסולנוק (Szolnok). שמו נוצר מהשם הפרטי בוגדאן (Bogdán) בניב הונגרי. השם היה אימוץ של השם בוגדן הסלאבי (פירושו: מתנת האל), ותאודורוס היווני בעל פירוש דומה.

בשנת 1324 הוזכר הכפר בתעודות הראשונות בשם בוגדאנטלק (Bogdántelek). מתקופה זו הוא נחשב ליישוב מאוכלס כרכושה של משפחת האצולה בוגדני. בשנת 1920 היו בכפר 2,115 תושבים. בשנת 1930 היו בכפר 2,388 תושבים.

==קהילה יהודית==
יהודים נזכרים לראשונה בנירבוגדאן במפקד תושבים שנערך בשנת 1770. רוב יהודי המקום התפרנסו ממסחר, רוכלות ומלאכה, מיעוטם עסקו בחקלאות וכמה היו חוכרי אחוזות.

בזמן הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה נירבוגדאן לזרם האורתודוקסי. במקום היו בית כנסת, חברה קדישא, "חדר" ומקווה.

כשפרצה מלחמת העולם השנייה נשלחו 30 צעירים יהודים מהכפר לעבודות כפייה, הם גויסו כחיילי עזר עם אזרחים הונגריים נוספים שהשלטונות לא רצו לצרף לשורות הצבא הלוחם. עשרים מהם נספו.

בשנת 1944, עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי המקום לנירג'האזה, ובסוף מאי 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר המלחמה חזרו לכפר 13 יהודים, ועזבו תוך זמן קצר.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|26
|
|-
|1880
|159
|1,389
|-
|1910
|171
|
|-
|1920
|151
|
|-
|1930
|150
|
|-
|1941
|105
|2,519
|-
|}

==ילידי המקום==

* הנריק אלאפי, (מקודם הלפרה עד 1868;<ref>Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 20806/1868. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1868. év 3. oldal 25. sor</ref> בהונגרית: Alapy Henrik; נירבוגדאן, 23 בספטמבר 1859 – בודפשט, 31 במרץ 1945) היה דוקטור לרפואה, יהודי-הונגרי כירורג, פרופסור באוניברסיטה.

== קבוצות אתניות ==
בשנת 2011, 89.2% מאוכלוסיית היישוב הצהירו כי הם הונגרים ו-3.6% הם בני הלאום רומא.

==לקריאה נוספת==
*[https://books.google.co.il/books?id=M60JAQAAIAAJ&lpg&hl=iw&pg=PA386#v=onepage&q=N%C3%A1dudvar&f=false נירבוגדאן] בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 386
*נ'יר-בוגדאן, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 271. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
סטניסלב גרוף

סטניסלב "סטן" גרוף (Stanislav Grof; נולד ב-1 ביולי 1931) הוא פסיכיאטר אמריקאי ממוצא צ'כי. ממייסדי זרם הפסיכולוגיה הטרנספרסונלית ומגדולי החוקרים של שימוש במצבי תודעה לא רגילים למטרות חקר, ריפוי, השגת צמיחה אישית ותובנות על נפש האדם.

==קורות חיים==

גרוף השלים לימודי תואר שני באוניברסיטת קארל בפראג בשנת 1957 ואת הדוקטורט שלו באקדמיה למדעים של צ'כוסלובקיה בשנת 1965.

ב-1967 הוזמן בידי ג'ואל אלקס לעבוד כעמית מחקר במרפאת הנרי פיפס בבית הספר לרפואה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, ארצות הברית.

בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 היה בין מובילי ניסוי ספרינג גרוב בסמים פסיכדליים שנערך במרכז הרפואי ספרינג גרוב לימים חלק מאוניברסיטת מרילנד בבולטימור , לצד ולטר פנקה וביל ריצ'רדס.

ב-1973 הוזמן בידי מכון אסלן בביג סור שבקליפורניה שבו התגורר כחוקר עד 1987 ופיתח את רעיונותיו.

ב-1977 יסד את האגודה הטרנספרסונלית הבינלאומית והוא משמש כנשיא האגודה.

גרוף הוצג בסרט "Entheogen: Awakening the Divine Within", סרט תיעודי משנת 2006 על חוויות מיסטיות-רוחניות בעולם המודרני באמצעות שימוש באנתאוגנים. באוקטובר 2007 זכה בפרס ה"VISION 97" של קרן דגמר ווצלב האוול בפראג.

מאז 2015 הוא חבר סגל במחלקה לפילוסופיה, קוסמולוגיה ותודעה במכון קליפורניה ללימודים אינטגרליים .

==לקריאה נוספת==
* מייקל פולן, איך לשנות את דעתך: מה מחקר הפסיכדלים החדש מלמד אותנו אודות התודעה, המוח, התמכרות, דיכאון וטרנסצנדנטיות, לעברית: ירון סיון, ידיעות ספרים, 2020 (לפי מפתח)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פסיכיאטרים אמריקאים
קטגוריה:פסיכיאטרים צ'כים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931