בטינה שטנגנט

בטינה שטנגנט (בגרמנית: Bettina Stangneth; נולדה ב-1966) היא פילוסופית,<ref>[https://www.rowohlt.de/buch/bettina-stangneth-boeses-denken-9783498061586 "Thinking Evil"]. Rowohlt.</ref> היסטוריונית וסופרת גרמנייה. ידועה בעבודתה, מחקרה על אנטישמיות ונאציזם, מחברת מספר ספרים, כולל "אייכמן לפני ירושלים: חייו הלא ידועים של רוצח המונים" (בגרמנית: Eichmann vor Jerusalem – Das unbehelligte Leben eines Massenmörders,<ref></ref> מילולית: חייו הלא בדוקים של רוצח המונים).<ref name="maariv">
</ref><ref></ref> הספר זכה בפרס NDR Kultur Sachbuchpreis (פרס ספר עיון) בשנת 2011, כאשר ראה אור לראשונה בגרמנית.<ref>[https://www.penguinrandomhouse.com/authors/156254/bettina-stangneth "Bettina Stangneth"]. Penguin Random House.</ref><ref>[https://www.maastrichtuniversity.nl/events/celebration-lying "Celebration of Lying"]. Maastricht University, 5 November 2019.</ref><ref>Fraum, David (8 October 2014). [https://www.theatlantic.com/international/archive/2014/10/the-lies-adolf-eichmann-told/381222/ "The Lies of Adolf Eichmann"]. The Atlantic.</ref><ref>Teicholz, Tom (18 April 2015). [https://lareviewofbooks.org/article/liar-four-personas-adolf-eichmann/ "The Liar: The Four Personas of Adolf Eichmann"]. Los Angeles Review of Books.</ref>

== קורות חייה ==
שטנגנט למדה פילוסופיה באוניברסיטת המבורג. את הדוקטורט שלה קיבלה ב-1997 על דיסרטציה על עמנואל קאנט.

בספרה "אייכמן לפני ירושלים" מאתגרת שטנגנט את דימויו של אדולף אייכמן כבירוקרט חסר תבונה וחסר מחשבה, כפי שהוצג בספרה של חנה ארנדט "אייכמן בירושלים: דו"ח על הבנאליות של הרוע". שטנגנט מתארת את חייו והשפעתו הציבורית של אייכמן עד למשפטו בישראל בשנת 1961. היא שופכת אור על הקריירה שלו, במיוחד על תקופת גלותו בארגנטינה, ומתארת את חשיבתו, את קשריו ואת הרפובליקה הפדרלית הגרמנית המוקדמת. שטנגנט מציעה, אחרי מחקר מקיף, שאייכמן לא היה בירוקרט, אלא רק הציג את עצמו כך בישראל לאחר שהתאמן בכך בארגנטינה. אייכמן העלה בירושלים "הצגה מתעתעת"<ref></ref> וארנדט, ורבים אחרים, האמינו לו. על פי מחקרה, מעשיו של אייכמן היו דווקא תוצאות של החלטות מכוונות ומחושבות של אדם שהזדהה עם האידאולוגיה הנאצית והתגאה במעשיו.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

אף על פי כן, שטנגנט מגינה במרץ על חנה ארנדט ועל ספרה על אייכמן, ומזהירה מבקרים ומעריצים שלא להקל ראש. "אייכמן בירושלים" הוא "בשום פנים ואופן לא ספר שאבד עליו הכלח" והוא עוסק ביותר מסתם אפיון של אייכמן. אולם מעל לכל, זהו ספר של מי שהיא מכנה "הפילוסופית הגדולה ביותר של המאה ה-20". לא נכון לקרוא את ספריה של ארנדט רק מנקודת מבט של מחקרים היסטוריים.<ref>ראיון עם שטנגנט בסרטה של מרגרטה פון טרוטה על חנה ארנדט, 2012. (בגרמנית)</ref> התיאוריה של "הבנאליות של הרוע" אינה שגויה אלא שאייכמן היה "הדוגמה השגויה".<ref></ref>

לכתיבת ספרה השתמשה שטנגנט בהרבה כתבי יד מקוריים ומסמכים שלא היו ידועים שגילתה מחדש בארכיונים גרמניים ("מסמכי ארגנטינה").<ref></ref> המחקר שלה כבר נכלל בסרט Eichmanns Ende - Liebe, Verrat, Tod (ARD 2010)<ref></ref> מאת ריימונד לי, ששטנגנט סיפקה עבורו ייעוץ מדעי. אחד המסמכים הידועים ביותר שהתגלו היה מכתב פתוח שכתב לקנצלר קונרד אדנאואר, אך מעולם לא פורסם, שהעלה שאייכמן מעולם לא השלים עם גלותו, וביקש לחזור לגרמניה. גילוי המסמכים עורר סיקור עיתונאי בינלאומי.<ref></ref><ref></ref> הספר גם מכיל ביקורת על שירות הביון הפדרלי והתנהלותו עם מסמכי אייכמן. הספר זכה בפרס NDR Kultur Sachbuchpreis (פרס ספר עיון) ותורגם לשפות רבות.

בשנת 2012 פרסמה שטנגנט את יומניו וזכרונותיו של אבנר לס, קצין החקירות של אייכמן בירושלים, בספר "שקר! הכל שקר!".

מ-2016 עד 2018, היא פרסמה שלושה חיבורים פילוסופיים כ"טרילוגיית ביקורת התבונה הדיאלוגית": חשיבה מרושעת (2016), קריאת שקרים (2017) וראייה מכוערת (2018). ב"אחרית לטרילוגיה", שטנגנט מתארת את הכרכים כגישה ביקורתית לתקווה של הנאורות שחשיבה עצמאית, הקשבה והתבוננות בדברים כשלעצמם מבטיחים התנהגות מוסרית ואוריינטציה מסוימת לעולם.

שטנגנט פרסמה גם מהדורות מוערות של טקסטים פילוסופיים מהמאה ה-18 מאת עמנואל קאנט, שאול אשר ומרכוס הרץ.

בשנת 2022 זכתה בפרס הבין-לאומי על שם פרידריך ניטשה.

== עבודות נבחרות ==
<div class="mw-content-ltr" style="text-align:left;">
* (2000). Kultur der Aufrichtigkeit: Zum systematischen Ort von Kants Religion innerhalb der Grenzen der bloßen Vernunft. Würzburg: Königshausen & Neumann. 
* (2003). Die Religion innerhalb der Grenzen der bloßen Vernunft/Immanuel Kant. Hamburg: Meiner. 
* (2011). Eichmann vor Jerusalem: Das unbehelligte Leben eines Massenmörders. Zürich: Arche. 
** (2014). Eichmann before Jerusalem: The Unexamined Life of a Mass Murderer. New York: Alfred A. Knopf. 
* (2012). Lüge! Alles Lüge! Aufzeichnungen des Eichmann-Verhörers Avner Werner Less. Zürich: Arche. 
* (2016). Böses Denken. Reinbek: Rowohlt. 
* (2017). Lügen lesen. Reinbek: Rowohlt. 
* (2019). Hässliches Sehen. Reinbek: Rowohlt. 
* (2020). Sexkultur. Reinbek: Rowohlt. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:סופרות גרמניות
קטגוריה:היסטוריוניות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1966