OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Press F to pay respects

צילום משחק מתוך סצנת הלוויה במשחק הווידאו [[Call of Duty: Advanced Warfare.]]
Press F to Pay Respects (בתרגום חופשי: לחץ F כדי לחלוק כבוד אחרון) הוא מם אינטרנט שמקורו בסצנה מתוך הכותר Call of Duty: Advanced Warfare מסדרת משחקי היריות הפופולרית, Call of Duty. המשפט מתייחס להוראה שמקבל השחקן בעת סצנת הלוויה צבאית שהפך לביטוי שגור ברשת להבעת תמיכה וסימפתיה, בעיקר בקרב גיימרים.

בקרב ישראלים נפוץ גם תרגום מילולי של המשפט: "לחץ ף (או פ) כדי לשלם כבוד".

== מקור הביטוי ==
 כחלק מעלילת הקמפיין לשחקן יחיד במשחק Call of Duty: Advanced Warfare, טוראי וויליאם "וויל" איירונס, חבר צוות של השחקן, נפטר כתוצאה מפיצוץ מטען צד בעת משימתם המשותפת. ההנחיה "Press F to Pay Respects" (או "Press X to Pay Respects" בגרסת המשחק לקונסולות ה-Xbox) מופיעה בעת הלווייתו הצבאית של טור' איירונס, ובמהלכה מוכרח השחקן ללחוץ על הכפתור הרלוונטי ו"לחלוק כבוד" לחברו למשך מספר שניות על מנת להמשיך במשחק.<ref name="the-independent"></ref>

בריאיון עם ערוץ היוטיוב theScore, סיפר תסריטאי המשחק ג'ון מקלינס כי ההוראה האינטראקטיבית נוספה בשלהי תהליך הפיתוח של המשחק וטען שהיא לא הייתה חלק מהתסריט המקורי.<ref></ref>

== התפשטות המם ==
עם יציאת המשחק לאור בנובמבר 2014, מבקרים ושחקנים רבים ביקרו את הסצנה המדוברת בטענה שהיא מכילה אינטראקציה מאולצת.<ref name="dot-esports-origin"></ref> ההוראה עצמה בפרט זכתה לביקורת ולעג על היותה שרירותית, מיותרת, ואף בלתי הולמת בהתחשב באווירה העגומה של סצנת הלוויה.<ref name="the-independent" /><ref></ref><ref></ref> המנחה קונאן אובריאן סקר את המשחק בכלל ואת הסצנה בפרט כחלק מפינת "Clueless Gamer" בתוכנית האירוח שלו.<ref></ref>

בשנים שלאחר יציאת המשחק לאור, התנתק הביטוי מהקשרו המקורי ומהמשחק בכלל, והפך לסמל עצמאי ומם אינטרנט הן אירונית והן ברצינות.<ref></ref><ref></ref><ref name=":0"></ref> כך לדוגמה החלו גולשים לשלוח את האות "F" בתיבות צ'אט באתרים כגון Twitch כדי להביע צער או סימפתיה למשמע אירועים מצערים, דבר שגרר את הביטוי "F in the Chat" (תכתבו F בצ'אט).<ref name="nottingham-tab"></ref> דוגמה בולטת להתנהגות זו התרחשה בעת סטרים התמיכה בקורבנות אירוע הירי בג'קסונוויל, במהלכו הציפו חלק מהצופים את הצ'אט באות "F" כאות הזדהות.<ref></ref>

== מורשת ==
בשנת 2021, קרא המגזין PC Gamer למשפט "המורשת החשובה ביותר של Call of Duty".<ref></ref> המגזין GameRevolution תיאר אותו כ"אחד מממים משחקי הווידאו הפופולריים ביותר בכל הזמנים".<ref name="game-revolution"></ref> מגזין Kotaku, בכתבה מיוחדת למלות 5 שנים ליציאת הכותר לאור, תיאר את המם כ"אייקוני", לא רק כי הוא "טיפשי", אלא גם כי "האיזון בין 'עצוב' ל'מזלזל' מתהפך לחלוטין בסצנה".<ref name=":0" /> המגזין Screen Rant כלל את הביטוי כחלק מרשימת "ממים שאף פעם לא נמאס מהם", בטענה שעד היום גיימרים רבים משתמשים באות "F" כאות תמיכה.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:Call of Duty
קטגוריה:תופעות אינטרנט
דזירה סגבה-אזנקפו

דזירה סגבה-אזנקפו (בצרפתית: Désiré Segbé-Azankpo; נולד ב-6 במאי 1993 באלאהה שבבנין) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת המילואים של באיירן מינכן ובנבחרת בנין.

== קריירת מועדונים ==
סגבה-אזנקפו החל לשחק כדורגל בג'נראסיון פוט, מץ ב', ג'אוניס אש, לה פווי-אן-ולה, פאני-סור-מוסל ואפינאל.

ב-10 ביולי 2018 חתם סגבה-אזנקפו בסניצה מליגת העל הסלובקית. הוא ערך 25 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.

ב-23 ביולי 2019 חתם על חוזה לעונה אחת באולדהאם אתלטיק מהפוטבול ליג השנייה. הוא ערך 28 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.

ב-7 באוקטובר 2020 חתם בווילפראנש מהליגה הצרפתית השלישית. הוא ערך 20 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שישה שערים.

ב-22 ביוני 2021 חתם סגבה-אזנקפו על חוזה לשתי עונות בדנקרק מליגת המשנה הצרפתית. ב-24 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד קווילי-רואן במסגרת המחזור הראשון לעונת . ב-16 באוקטובר הבקיע את שערו היחיד במועדון, בניצחון 3-1 על ולנסיין במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-1 בפברואר 2022 הושאל סגבה-אזנקפו לדינמו בוקרשט מליגת העל הרומנית. ב-7 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-0 לבוטושאן במסגרת המחזור ה-24 בליגה לעונת . ב-30 באפריל, בהופעתו השנייה והאחרונה במדי המועדון, הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בניצחון 5-1 על אקדמיקה קליניקן במסגרת הליגה.

ב-31 ביולי 2022 חתם סגבה-אזנקפו על חוזה לשתי עונות בבאיירן מינכן II, קבוצת המילואים של באיירן מינכן.

== קריירה בינלאומית ==
ב-17 במאי 2014 ערך סגבה-אזנקפו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנין, בניצחון 2-0 על נבחרת סאו טומה ופרינסיפה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015.

הוא היה חלק מסגל נבחרת בנין בטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, אך לא שיחק בטורניר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים בנינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל בנינים
קטגוריה:כדורגלני סניצה
קטגוריה:כדורגלני אולדהאם אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בנין
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:בנינים שנולדו ב-1993
אוגוסטן גיום

אוגוסטן לאון גיום (בצרפתית: Augustin Léon Guillaume; 30 ביולי 1895 - 9 במרץ 1983) היה גנרל צרפתי אשר שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו וכראש מטה הכוחות המזוינים של צרפת בין השנים 1954–1956.

==ביוגרפיה==
גיום נולד בגייסטר ב-30 ביולי 1895, וב-1913 החל ללמוד באקדמיה הצבאית סן-סיר. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא נשלח לשרת בחזית. זמן קצר לאחר פרוץ המלחמה הוא נפל בשבי צבא הקיסרות הגרמנית ונותר בשבי עד סוף המלחמה למרות שלושה ניסיונות בריחה. לאחר סיום המלחמה הועלה לדרגת קפטן ונשלח לשמש כיועץ עבור הצבא הלבן במלחמת האזרחים הרוסית. כעבור תקופה קצרה הוא חזר לצרפת כדי להשלים את לימודיו בסן-סיר שנקטעו עקב מלחמת העולם הראשונה. ב-1921 הוא נשלח למרוקו הצרפתית. ב-1924 הוא מונה לסגן הנספח הצבאי הצרפתי ביוגוסלביה. ב-1926 חזר לצרפת והחל ללמוד באקול מיליטר. ב-1928 הוא חזר למרוקו ומילא תפקידים בכירים בממשל הצרפתי בארץ. הוא המשיך לשרת בארץ גם לאחר נפילת הרפובליקה השלישית תחת משטר וישי. בעקבות מבצע לפיד הוא עבר לשרת את צבא צרפת החופשית.

ב-1943 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגאד ומונה למפקד כוחות הגומייה של צרפת החופשית. הוא לחם עם הגומייה בקרבות החזית האיטלקית. לקראת מבצע דרגון הוא מונה למפקד הדיוויזיה האלג'יראית ה-3 ויחד עמה הגן על שטרסבורג במהלך מבצע נורדווינד. הוא המשיך עמה בפלישה לגרמניה וכבש את שטוטגרט. לאחר המלחמה מונה לנספח הצבאי במוסקבה. ב-1946 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'קורפס. ב-1948 מונה למפקד הכוחות הצרפתיים בגרמניה. ב-1951 הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמייה ומונה למושל הצרפתי של מרוקו. ב-1953 הוא הדיח משלטונו את סולטאן מרוקו מוחמד החמישי והגלה אותו ואת משפחתו למדגסקר. ב-1954 הוא נקרא חזרה לצרפת ומונה לראש מטה הכוחות המזוינים של צרפת (מקביל לרמטכ"ל). במקביל מונה גם ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-1956 הוא פרש משני תפקידיו כמחאה על מדיניותה של צרפת באפריקה.

גיום חזר לעיר הולדתו והחל להיות מעורב בפוליטיקה המקומית. ב-1959 הוא נבחר לראש העיר וכיהן בתפקיד זה עד 1971.

==קישורים חיצוניים==

* [https://generals.dk/general/Guillaume/Augustin-Léon/France.html אוגוסטן גיום] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:ראש מטה הכוחות המזוינים (צרפת)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1895
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1983
אשר אליעזר ריבלין

אשר אליעזר ריבלין (1921 - מרץ 2020) היה מורה לספרות ומחנך ישראלי.

==קורות חיים==
אשר אליעזר ריבלין היה דור שישי למשפחת ריבלין שעלתה לארץ ישראל מווילנה בשנת 1789. הוא נולד בירושלים, בנו של החזן שלמה זלמן ריבלין ונכדו של רבי יוסף ריבלין מבוני השכונות היהודיות בירושלים. האב שירת עם מקהלתו בבית הכנסת "שירת ישראל".

אחרי לימודים ב"חדר" למד בבית הספר "תחכמוני" ואחר כך בסמינר "המזרחי" למורים בירושלים כשהיה חבר בתנועת "מכבי צעיר". הוא הצטרף לתנועות המחתרת היהודית. בשנות מלחמת העולם השנייה בשנים 1941–1945 שירת בצבא הבריטי במצרים ושימש כרב צבאי והיה קצין בדרגת קפטן בבריגדה היהודית באירופה ובמצרים.

בהמשך שירת בצה"ל, היה מפקד אזור, השתתף במלחמת העצמאות בקרבות דיר יאסין, רמת רחל וארמון הנציב.
עמד בראש כוח שכבש את הר א-שריפה - הר הרצל. השתחרר בדרגת סרן.

אחרי המלחמה למד באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב. ב-1953 התמנה למנהל מחלקת החינוך בעיריית נתניה.

בהמשך יצא בשירות מדינת ישראל לאירופה, דרום אפריקה וקניה.

הוא ייסד את מכללת שז"ר להכשרת מורים בבואנוס איירס שבארגנטינה מטעם ההסתדרות הציונית ובחסות אוניברסיטת תל אביב.

רבלין חיבר והפיק תוכניות לימודים אורקולית. אחרי פרישתו לגמלאות בשנת 1993 הרצה בהתנדבות.

===חייו הפרטיים===
רבלין היה נשוי לתמימה (נפטרה בשנת 1996) והתגורר עד 1953 בירושלים. אחר כך עבר לגור בנתניה, בה נולד בנו, שי.

נפטר במרץ 2020.

==פרסים ואותות הוקרה==
*פרס קלאוזנר לספרות - על ספרו "אחד העם ומתנגדיו על הספרות העברית בדורם"
*1999 - יקיר העיר נתניה

==מבחר ספרים ופרסומים==
ד"ר ריבלין כתב 42 ספרים - בתחום מחקר, לימוד ועיון ביהדות ובספרות העברית
*1955 - אחד העם ומתנגדיו, דביר (הקדמה מאת יוסף קלאוזנר)
*1971 - נחלת שבעה בת מאה, מכון ריבלין לתולדות היישוב, אוניברסיטת בר-אילן
*1978, 1991 - מונחון לספרות, ספריית הפועלים (כשלוש מאות מונחים ספרותיים)
*1984 - לפרוש סיפור, המכון לאמצעי הוראה, ירושלים - ט"ו סיפורים קצרים לבית הספר העל יסודי + פירושים והצעות הוראה.
*1984 - מדרגות : עברית בבית הספר היסודי בתפוצות - ההסתדרות הציונית העולמית. המחלקה לחינוך ולתרבות בגולה, 1984
*1985 - כנגד כולם - הפדגוגיה של חז"ל - ספריית הפועלים
*הריבלינים : סיפורה של משפחה ותיקה בארץ ישראל (צייר: רענן לוריא)
*לפרוש שיר
*פולמוס בשירה
*The Literary .” Studies in Education / עיונים בחינוך, no. 7/8, 1975, pp. 93–108., Experience in the Literature Class / החוויה בשיעור הספרות (pp. 93-108)

==קישורים חיצוניים==
*[https://moreshet.netanya.muni.il/people/founderpage/?itemId=29571 ביוגרפיה באתר עיריית נתניה]
ברכה סגלסון - "ד"ר אשר ריבלין - "מר תרבות"" - בכתב העת "שישים פלוס" אפריל 1999
* על שלמה זלמן ריבלין
* 

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:מורים לספרות עברית
קטגוריה:משפחת ריבלין
קטגוריה:יקירי נתניה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:אישים הקבורים בנתניה
ג'וזפה מנצ'ינלי

ג'וזפה מנצ'ינלי (באיטלקית: Giuseppe Mancinelli; 13 במאי 1895–1976) היה גנרל איטלקי אשר שימש כראש מטה ההגנה של הכוחות המזוינים של איטליה וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו.

==ביוגרפיה==
מנצ'ינלי נולד באורבינו ב-13 במאי 1895. ב-1912 הוא החל ללמוד בבית הספר הצבאי בטורינו, וב-1914 התגייס לצבא המלכותי האיטלקי בדרגת לוטננט משנה. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה ועד סוף המלחמה הגיע לדרגת קפטן ומונה למפקד הארטילריה של הארמייה ה-7. לאחר המלחמה למד בקורסים מיוחדים, ובמאי 1924 הוצב במשרד המלחמה. בינואר 1925 נשלח למילאנו עם המשימה לפקח על המדור השני של הסטטיסטיקה הצבאית. בדצמבר 1926 הועבר למטה הכללי, ובאוקטובר 1927 מונה למפקד מחלקה בגדוד ארטילריית הפרשים של מילאנו. במרץ 1930 הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל והפך לנספח הצבאי בברלין. בנובמבר 1932 הוא גם מונה לשלישו הצבאי של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה.

במרץ 1942 מונה לקצין הקישור האיטלקי בקורפוס אפריקה. בינואר 1943 מונה לראש מטה הארמייה הראשונה ולחם עמה במהלך המערכה בתוניסיה. לאחר סיום המלחמה המשיך לשרת בצבא האיטלקי, ובין 1955–1959 שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). במקביל בין השנים 1956–1957 הוא שימש גם כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.generals.dk/general/Mancinelli/Giuseppe/Italy.html ג'וזפה מנצ'ינלי] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:גנרלים איטלקים
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1895
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1976
ביארנה און

אדולף ביארנה און (בנורווגית: Adolf Bjarne Øen; 6 בנובמבר 1898 – 20 בספטמבר 1994) היה גנרל בחיל האוויר המלכותי הנורווגי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה בין 1956–1963, וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1958–1959.

==ביוגרפיה==
און נולד באוסלו ב-6 בנובמבר 1898. ב-1920 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הנורווגית, ולאחר מכן למד במכללה הצבאית עד 1923. לאחר מכן למד בבית הספר לטיסה של חיל האוויר הנורווגי במשך כשנה. למשך כשנה נוספת הוא שימש כמדריך טיסה. לאחר מכן מונה למפקד שדה התעופה הצבאי פורנבו שנמצא ליד אוסלו. ב-1940, בעקבות כיבוש נורווגיה בידי גרמניה הנאצית, נמלט און מהארץ והצטרף לממשלה הנורווגית הגולה. הוא מונה באופן זמני למפקד חיל האוויר הנורווגי בגלות, ופיקד על בסיס האימונים הנורווגי שהוקם בחופזה באונטריו. ב-1941 הוא הועבר ללונדון ומונה לראש מטה הצבא הנורווגי הגולה. לאחר המלחמה מונה און מחדש למפקד חיל האוויר הנורווגי. הוא כיהן בתפקיד עד 1951 אז מונה למפקד האקדמיה הצבאית הנורווגית עד 1954. ב-1956 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) וכיהן בתפקיד עד 1963. במקביל הוא שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1958–1959.

==קישורים חיצוניים==
* [https://snl.no/Bjarne_Øen ביארנה און] באתר הלקסיקון ההיסטורי הנורווגי 

קטגוריה:גנרלים נורווגים
קטגוריה:ראש ההגנה (נורווגיה)
קטגוריה:אנשי צבא נורווגים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:טייסים צבאיים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:נורווגים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1994
גווידו ונטורוני

גווידו ונטורוני (באיטלקית: Guido Venturoni; נולד ב-10 באפריל 1934) הוא אדמירל איטלקי בדימוס אשר שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של איטליה בין 1994-1999., וכיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1999–2002.

==ביוגרפיה==
ונטורוני נולד בטראמו ב-10 באפריל 1934. ב-1952 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית הימית האיטלקית ובמשך כמה שנים הועסק כנווט על ספינות שונות. לאחר מכן החל לעבור הכשרה כטייס מסוקים בארצות הברית, וב-1966 קיבל רישיון טיס. ב-1967 הוא הפך לעוזרו של האדמירל ג'ינו בירינדלי. לאחר שפיקד על ספינות שונות מסוגים מגוונים, מונה ב-28 בדצמבר 1989 לסגן מפקד חיל הים עד 14 בינואר 1991. בפברואר 1992 מונה למפקד חיל הים עד 1 בינואר 1994 אז מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-14 בפברואר 1999 הוא פרש מהתפקיד וב-6 במאי של אותה שנה מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. הוא סיים את תפקידו ב-30 ביוני 2002 ופרש מהצבא.

ב-2005 הצטרף ונטורוני לדירקטוריון חברת הנשק פינמכניקה. בתחילת שנת 2013 נעצר מנכ"ל החברה ויו"ר הדירקטוריון ג'וזפה אורסי בידי משטרת איטליה באשמת סחיטה, מעילה ושוחד שהיו קשורות לעסקת נשק שערכה החברה עם צבא הודו. ב-16 בפברואר של אותה שנה מינתה מועצת המנהלים של החברה את ונטורוני ליו"ר הזמני עד מינויו של ג'אני דה ג'נארו שהתקיים ב-4 ביולי 2013. ב-15 במאי 2014, עזב ונטורוני את החברה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.difesa.it/SMD_/CaSMD/CapiSMD/Pagine/Ammiraglio_Guido_VENTURONI.aspx גווידו ונטורוני] באתר משרד ההגנה האיטלקי

קטגוריה:אדמירלים איטלקים
קטגוריה:ראש מטה ההגנה (איטליה)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1934
ז'ואקים ארקוברדה

ג'ואקים ארקוברדה (Joaquim Arcoverde de Albuquerque Cavalcanti;17 בינואר 1850 - 18 באפריל 1930, ריו דה ז'ניירו) היה קרדינל של הכנסייה הקתולית שפעל בברזיל.
==ביוגרפיה ==
ג'ואקים ארקוברדה נולד בעיירה בפרנמבוקו שבברזיל למשפחה מבוססת. בגיל צעיר הוא החל הכנה לכמורה. באותה תקופה בברזיל לא היה מוסד חינוכי גבוה של הכנסייה ולכן ארקוברדה נסע בשנת 1866 לרומא בה למד באקדמיה של הכנסייה הקתולית ליוצאי אמריקה הלטינית Collegio Pio-Latinomericano. הוא המשיך ללימודי אוניברסיטה אותה סיים עם קבלת תואר שלישי. לאחר סיום הלימודים בשנת 1874 הוא קיבל הסמכה לכומר. 

בשנת 1876 ארקוברדה חזר לברזיל ומונה לרקטור של האקדמיה הקתולית שהוקמה באולינדה. בשנת 1888 פדרו השני, קיסר ברזיל רצה למנות אותו לבישוף אך ארקוברדה חשב שהוא לא מוכן לתפקיד וסירב. כעבור שלוש שנים, שנת 1891 הוא מונה לבישוף של גויאס על ידי האפיפיור.

בשנת 1897 ארקוברדה קודם לארכיבישוף של ריו דה ז'ניירו, התפקיד הכנסייתי הגבוה באמריקה הלטינית באותה תקופה. ב-11 בדצמבר 1905 אפיפיור פיוס העשירי מינה אותו לחשמן. בכך ארקוברדה הפך לחשמן הראשון שנולד בברזיל.

בשנת 1914 ארקוברדה השתתף בקונקלווה ברומא. בשנת 1922 הוא לא היה יכול להגיע עקב מצב בריאותו הירוד. במהלך כהונתו היו לו יחסים טובים עם השלטון למרות חילוקי דעות שהיו במספר נושאים. כמו כן הוא השלים עבודות שיפוץ נרחבות בארמון הארכיבישוף.

ארקוברדה נפטר בשנת 1930 אחרי מעל ל-30 שנים בתפקיד. הוא נטמן בקתדרלה העירונית בסיום טקס בה השתתפו ראשי הכנסייה וראשי המדינה. בשנת 1928 באזור בו הוא נולד הוקמה מועצה מקומית שנקראה על שמו ארקוברדה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://cardinals.fiu.edu/bios1905.htm#Cavalcanti ביוגרפיה]
* [http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/barcoverd.html רשימת תפקידים בהם כיהן]
* 

קטגוריה:חשמנים
קטגוריה:אנשי דת ברזילאים
קטגוריה:ילידי 1850
קטגוריה:נפטרים ב-1930
לילי וספרמי

לילי וספרמי (במקור אליס רוטהאוזר, בהונגרית: Veszprémi Lili; טטה, 21 ביולי 1901<ref></ref> – בודפשט, 3 ביוני 1982)<ref name=":0"></ref> הייתה מורה לפסנתר, מומחית למוזיקה, יהודייה-הונגרייה אשתו של האדריכל ג'רג' אלמאר, ואמו של האסטרונום וחוקר החלל איבאן אלמאר.

== ביוגרפיה ==
אליס רוטהאוזר נולדה במשפחה יהודית של סוחר המעדנים ארנולד וספרמי (רוטהאוזר) ושל פאני גראי. בין 1916 לבין 1922 למדה בבית הספר למוזיקה פודור בבודפשט (פסנתר) בהנחיה של ארפאד טוט ושאנדור ואש, ובין 1922 לבין 1924 באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט (הכשרת מורים) בהדרכת אירן שן. היא למדה תורת המוזיקה אצל אלברט שיקלוש. בשנים 1949–1951 הייתה המנהלת של בית הספר למוזיקה של עובדי הדואר, בין השנים 1951–1956 הייתה ראש מחלקת הלימודים והמחקר של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, ובשנים 1956–1961 הייתה המפקחת המקצועית של ארגון בתי הספר למוזיקה בבודפשט. היא פרשה לגמלאות ב-1961. וספרמי פרסמה רבות בכתבי עת למוזיקה והייתה מומחית ברמה הלאומית בתחום המוזיקה בכלל והפסנתר בפרט.

בעלה היה גירג' אלמאר (פרנקל), איתו התחתנה בבודפשט ב-21 ביולי 1928.<ref></ref> אין תיעוד על כך, רק נטען בקורות חייה, ששניהם הוטבלו לדת הרומית-קתולית בשנת 1938.

== עבודותיה ==
* ניתוח ופרשנות (קטעי פסנתר הונגרי של תוכנית הלימודים החדשה, בודפשט, 1948)
* שלושים ושישה שירי עם צרפתיים (בודפשט, 1949)
* מדריך להוראת סולפג' (עם קלמן הלאס, בודפשט, 1950)
* "ארבע ידיים" סובייטי (מחברת שותפה, בודפשט, 1950)
* "ארבע ידיים" הונגרי ישן (מחברת שותפה, בודפשט, 1958-1959)
* בואו ננגן מוזיקה ביחד ("ארבע ידיים", מחברת שותפה, בודפשט, 1960)
* חינוך מוזיקלי בהונגריה (בודפשט, 1964, מהדורות נוספות במספר שפות)
* ההיסטוריה של לימודי הפסנתר שלנו (בודפשט, 1976)
* Das Kind am Klavier: Das Notenlesen (לייפציג, 1981)

ערכה את:
* בלה ברטוק: קורות חיים. כתבים על מוזיקה (1946)
* מרגיט וארו: מחקרים, הרצאות, זכרונות (1980)

== פרסים והוקרה ==
* עיטור מסדר העבודה דרג כסף (1976)

== לקריאה נוספת ==
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában ([https://opac.pim.hu/en/record/-/record/PIMPIM78771 נתוניה] במאגר מוזיאון הספרותי פטפי)
* Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X ([http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC16241/16735.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי] עורכת ראשית אגנש קניירש)
* אישטואן ראייץ': [https://adtplus.arcanum.hu/hu/view/Muzsika_1982/?pg=505&layout=s המתים הגדולים של לימודי הפסנטר שלנו:] לילי וספרמי (1982. szeptember 1.) Muzsika, 25. évfolyam, 9. szám
* יוליאנה וירטמן: [https://adtplus.arcanum.hu/hu/view/Muzsika_1976/?pg=323&layout=s לילי וספרמי – דיוקן] (1 ביולי 1976) Muzsika, 19. évfolyam, 7. szám
== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:פסנתרנים יהודים הונגרים
קטגוריה:פסנתרנים הונגרים
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:טטה (הונגריה): אישים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:ילידות 1901
קטגוריה:נפטרות ב-1982
פרנץ רובאו

פרנץ רובאו (ברוסית: Франц Рубо; 15 ביוני 1856 – 13 במרץ 1928) היה צייר רוסי שיצר כמה מהציורים הפנורמיים הגדולים והידועים ביותר. הוא יצר ציורים מעגליים, שהוצמדו למשטח גלילי והמבט בהם מבפנים כנקודת התצפית.

== ביוגרפיה ==
פרנץ (פרנסואה) רובאו נולד ב־1856 באודסה לאונורה פורטון אלכסיס רובאו ואשתו מדלן (לבית סנק). פרנץ היה הרביעי מבין חמישה ילדים במשפחה קתולית; אביו היה מוכר ספרים וכתבי עת, במקור ממארסיי הוא למד בבית הספר לציור באודסה. בשנת 1877 נסע רובאו למינכן ולמד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן.<ref></ref>

לאחר מכן הוא התיישב בסנט פטרסבורג, עבד באקדמיה הקיסרית לאמנויות וצייר פנורמות ענק של קרבות היסטוריים. בשנים 1904–1912 לימד רובאו באקדמיה לאמנויות בסנט פטרבורג כפרופסור. מיכאיל אבילוב היה בין תלמידיו. בתקופה זו הוא צייר את המצור על סבסטופול, ציור פנורמי.

באמצע המאה ה-19 הפכו הציורים הפנורמיים השונים לדרך אופנתית לתאר נופים ואירועים היסטוריים. הפנורמה הייתה מדיום ויזואלי של 360 מעלות, שיטה זו נרשמה כפטנט על ידי האמן רוברט בארקר בשנת 1787. תצוגה זאת הייתה דבר חדש ובתקופה ההיא, והציורים הללו היו סנסציה. הציורים יצרו אשליה חדשה, העבירו את הצופה למציאות מדומה, ויצרו תפיסה של נוכחות פיזית באמצע האירועים. כאשר עומדים באמצע הפנורמה של 360 מעלות נוצר הרושם של עמידה בסביבה חדשה.<ref>[Mieszkowski, Jan, Watching war, 2012, Stanford, California Stanford University Press</ref>

רובאו זכה למוניטין בזכות ציורי הענק הפנורמיים שביצע במהלך חייו. העבודות של רובאו היו כה גדולות עד שהן דרשו ביתנים שנבנו במיוחד כדי להציג אותן. אחת הפנורמות הבודדות שצייר, עדיין קיימת כנציגת ז'אנר פופולרי מהמאה ה-19.

בשנת 1913 עזב רובאו את רוסיה לגרמניה, והתיישב במינכן. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הכירו בו השלטונות הגרמניים כאזרח צרפתי, וב-19 בדצמבר 1914 העניקו לו אזרחות גרמנית. הוא התגורר במינכן למשך שארית חייו ומת ב-13 במרץ 1928.<ref></ref>

== פנורמת סבסטופול ==
הפנורמה של סבסטופול היא ציור ענק המתאר את המצור על סבסטופול בשנים 1854–1855. הציור הוצג ברוטונדה, מבנה מיוחד הבנוי בצורה מעגלית. גודלו של הציור עצום, אך הוא היה הכרחי לתיאור ריאליסטי של סצנות צבאיות בגלל מספר המשתתפים העצום והנוף הרחב. רובאו עבד על הציור הזה כמעט שלוש שנים, החל משנת 1901. הוא חקר את האירועים ההיסטוריים על ידי נסיעה לסבסטופול, קרא על הקרב עצמו וכן על ידי קריאת מסמכים היסטוריים שתיארו את הסצנות והתקריות השונות במהלך המלחמה. הוא גם שוחח עם משתתפים ששרדו את הקרב. רובאו יצר את הסקיצות הראשונות שלו בסנט פטרבורג. הוא המשיך לעבוד על הציור מאוחר יותר באקדמיה הבווארית לאמנויות יפות, שם החליט להשתמש בקנבס בגובה 14 מ' על 115 מ' אורך. כשסיים את הציור, הוא הוצג בסבסטופול בקיץ 1904, במלאת חמישים שנה להגנת העיר.<ref></ref>

==פנורמה של קרב סבסטופול==
899x899 פיקסלים

== פנורמה של קרב בורדינו==
846x846 פיקסלים

== גלריה==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:Франц Рубо - Кавказская сцена.jpg|נוף בקווקז
File:Франц Рубо - Базарный день.jpg|יום שוק
File:Franz Roubaud. Count Argutinsky crossing the Caucasian range. 1892.jpg|צבא חוצה את הקווקז
File:Franz Roubaud Tscherkessische Reiter an einem Fluss.jpg|ליד הנהר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1856
קטגוריה:נפטרים ב-1928
קנט מיוזיק רפורט

הכריכה הקדמית של Kent Music Report מ-11 באוקטובר 1976
קנט מיוזיק רפורט (באנגלית: Kent Music Report) היה מצעד מוזיקה שבועי של סינגלים ואלבומים באוסטרליה, אשר חובר על ידי ההיסטוריון דייוויד קנט ממאי 1974 ועד ינואר 1999. ביולי 1987, המצעד זכה למיתוג מחדש בשם Australian Music Report (AMR).<ref></ref> ביוני 1988, איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, שהשתמש בדו"ח מאז אמצע 1983, בחר להפיק מצעדי מוזיקה משלו כ-ARIA Charts.<ref name=":0"></ref>

לפני הקמת Kent Music Report, המגזין Go-Set פרסם מדי שבוע את 40 הסינגלים המובילים מ-1966, ומצעדי האלבומים מ-1970, עד לפירוק המגזין באוגוסט 1974.<ref></ref>

ב-Kent Music Report, פורסמו מצעדי מוזיקה אוסטרליים של שנת 1940 עד 1973 באופן רטרוספקטיבי, תוך שימוש בנתונים שהתקבלו מתחנות רדיו אוסטרליות שונות.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.austchartbook.com.au אתר האינטרנט של ספר מצעדי המוזיקה האוסטרלי של דייוויד קנט]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצעדי מוזיקה אוסטרליים
חני אייזן

חני אייזן (נולדה ב-27 ביולי 1980) היא מאפרת ישראלית תושבת ארצות הברית. מועמדת פעמיים לפרס אמי בקטגוריות איפור על עבודתה בסדרה מסע בין כוכבים: פיקארד.

==ביוגרפיה==
אייזן נולדה למינה ולופו לייבוביץ, למשפחה ובה שבעה ילדים, וגדלה בקריית ים. בסיום שירותה הצבאי למדה טבחות בבית הספר תדמור. בנובמבר 2004 נישאה לארז אייזן, שהיה בן זוגה מאז בית הספר התיכון, והשניים עברו להתגורר בלוס אנג'לס, שם נולדו שני ילדיהם. ב-2013 התגרשו, ואייזן החלה ללמוד איפור, ואיפור אפקטים ב-Cinema Makeup School, תוך שהיא עובדת במקביל בהפקות קטנות שונות כמו סרטי סטודנטים, קליפים ופיילוטים.

בין השנים 2015–2018 עבדה באולפני יוניברסל כחלק מקבוצת מאפרים לאירועים שהתקיימו בפארק אולפני יוניברסל הוליווד ב-2019 התקבלה לאיגוד המאפרים ומעצבי השיער (IATSE Local 706) מה שאיפשר לה לעבוד בהפקות משמעותיות יותר, כמו אימה אמריקאית, החיים עצמם, מוקד 911, פרי מייסון, האורוויל, מסע בין כוכבים: פיקארד ועוד.

נוסף על עבודתה בהפקות טלוויזיה, עבדה עם מספר מוזיקאים כמו סלינה גומז, סנופ דוג, בילי אייליש ואחרים.

ביולי 2022 נבחרה אייזן כאחת המועמדות לפרס אמי להישג יוצא דופן באיפור תקופתי/דמות (ללא תוספות פרוסתטיות), עבור עבודתה על הפרק "Hide And Seek" בעונתה השנייה של "מסע בין כוכבים: פיקארד", אך בסופו של דבר זכה פרק בסדרה פאם וטומי. כעבור שנה נבחרה כמועמדת לפרס אמי להישג יוצא דופן באיפור עכשווי (ללא תוספות פרוסתטיות), עבור עבודתה על הפרק "Võx" בעונה השלישית של מסע בין כוכבים: פיקארד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוס אנג'לס: אישים
קטגוריה:מאפרות ישראליות
קטגוריה:מאפרים ישראלים
קטגוריה:מאפרים אמריקאים
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:קריית ים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
RPM (מגזין)

RPM (שם מלא: Records, Promotion, Music; לעיתים נקרא RPM Weekly ו-RPM Magazine) היה מגזין קנדי שהציג מצעדי מוזיקה של שירים ואלבומים של קנדה. המגזין נוסדה על ידי וולט גראליס בפברואר 1964, בתמיכת איש העסקים הקנדי, סטן קלייס . המגזין הפסיק את פעילותו בנובמבר 2000.

== מצעדי מוזיקה קנדיים ==
המגזין פרסם מצעדי מוזיקה של סינגלים ואלבומים, בין היתר היו המצעדים:
* מצעד 40 הסינגלים (עד 21 במרץ 1966)
* מצעד 100 הסינגלים (21 במרץ 1966 – 6 בדצמבר 1980)
* מצעד 50 הסינגלים (מאז 6 בדצמבר 1980)
* מצעד השירים העכשוויים למבוגרים
* מצעד הדאנס (לעיתים כמצעד 30 שירי הדיסקו)
* מצעד השירים האורבניים
* מצעד שירי הרוק/אלטרנטיבי (מאז 11 ביוני 1995)
* מצעד שירי הקאנטרי

בשבועות הראשונים של המגזין, המגזין פרסם מצעדי מוזיקה בהתבסס רק על מספר תחנות רדיו מובילות בקנדה. המצעד הארצי הראשון הוצג בגיליון של 22 ביוני 1964 (כאשר "Chapel of Love" של The Dixie Cups הופיע בראש מצעד הסינגלים).<ref name="rpm"></ref> עד להצגת המצעד הארצי, מצעד המוזיקה של CHUM נחשב כמצעד המוזיקה הלאומי דה פקטו.<ref></ref>

== פרסי RPM ==
המגזין היה אחראי על פרסי RPM, שזוכיהם נבחרו על ידי קהל קוראי המגזין, ב-1964–1966. ב-1970, התקיים טקס פרסי עלה הזהב, שמאוחר יותר שינה את שמו לטקס פרסי ג'ונו.<ref name="CJC"></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://3345.ca/rpm-magazine/ Browse RPM issues 1964-2000]
* [https://www.bac-lac.gc.ca/eng/discover/films-videos-sound-recordings/rpm/Pages/rpm.aspx RPM archive charts]
* [http://www.rpmmusicweekly.com/ RPM (historical information)]
* [http://www.collectionscanada.ca/rpm/028020-200-e.html Library and Archives Canada: "The RPM Story"]
* [https://www.thecanadianencyclopedia.ca/en/article/rpm-emc The Canadian Encyclopedia: RPM]
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצעדי מוזיקה קנדיים
ואלרי יעקובי

ואלרי יעקובי (ברוסית: Валерий Якобий; 15 במאי 1834 – 13 במאי 1902) היה צייר, מהפכן ואתנוגרף רוסי.<ref></ref><ref></ref>

== ביוגרפיה ==
ואלרי יעקובי נולד למשפחה של בעל אחוזה והחל את לימודיו באוניברסיטת קאזאן, אך הפסיק את לימודיו כדי להתגייס לצבא הרוסי<ref></ref> במהלך מלחמת קרים. בשנת 1856 לאחר פרישתו מהצבא החליט לנטוש את לימודיו באוניברסיטה ולעסוק בקריירה אמנותית במקום זאת.<ref></ref>

בשנים 1856–1861 למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות, וקיבל מדליית זהב קטנה על ציורו "החג של הקבצן" (1860). בשנת 1861 הוא צייר את מה שהיות ציורו החשוב ביותר "מנוחת האסיר". בשנים 1861–1869 נסע יעקבי לאירופה עם מענק מהאקדמיה, וביקר בגרמניה, שווייץ, צרפת ואיטליה.

בשנת 1870 הפך יעקובי לאחד מהחברים המייסדים של אגודת האמנות הנוודים. אבל בשנת 1872 הוא הוצא מהאגודה, בשל כישלונו להשתתף בתערוכת חבריה וחוסר הסכמתו הכללית עם האידיאלים של החברה. מאוחר יותר הוא נחשב לשמרן וספקן ברעיונותיהם.

יעקובי היה חבר באקדמיה הקיסרית לאמנויות לאחר 1868, הפך לפרופסור ב-1871 ולימד באקדמיה בין השנים 1878–1889. הוא התגורר בעיקר בסנקט פטרבורג ויצר ציורים היסטוריים כמו "הליצנים בחצר אנה יונובנה" (1872), "ארמון הקרח" (1878)

לאחר ארגון מחדש גדול של האקדמיה ב-1891, הוא פוטר והחל לחלק את זמנו בין סנט פטרסבורג, אלג'יריה וצרפת.

יעקובי מת בניס ב-1902.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:YakobiVI PrivalArestantGTG.jpg|מנוחת האסיר
File:Valery Jacobi Ice House.jpg|ארמון הקרח
File:Jacobi Boyarishnya.jpg|נערה
File:Valery Jacobi Orientalische Landschaftpict.jpeg|נוף המזרח
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת קרים
קטגוריה:ילידי 1834
קטגוריה:נפטרים ב-1902
יחסי כורדיסטן העיראקית – קרואטיה

יחסי כורדיסטן העיראקית–קרואטיה הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים שבין כורדיסטן העיראקית לבין רפובליקת קרואטיה. קרואטיה מתכננת לפתוח קונסוליה בבירה ארביל, ולכורדיסטן העיראקית אין ייצוג בקרואטיה. 

== היסטוריה ==
ב-2009, שר הפנים הכורדי מחמוד מוחמד נפגש עם ראש עיריית זאגרב מילאן בנדיץ'. 

בשנת 2014, לאחר בקשה אמריקאית, קרואטיה מסרה לכורדיסטן מספר לא ידוע של כלי נשק<ref></ref>.

במאי 2015, שרת החוץ הקרואטית וסנה פוסיץ' ביקרה בארביל, ונפגשה עם סגן ראש הממשלה הכורדי קובאד בארזאני ודנו על סיוע צבאי והומניטרי לכורדיסטן העיראקית<ref></ref>.

ביולי של אותה שנה, שר ההגנה הקרואטי אנטה קוטרומנוביץ' ביקר בארביל והוסכם שהממשלה הקרואטית תשלח חיילים קרואטים שיאמנו את כוחות הפשמרגה הכורדים<ref></ref>. במהלך הביקור, קוטרומנוביץ' הכריז כי "קרואטיה גאה להיות חלק מהקואליציה נגד המדינה האסלאמית. אנחנו סייענו צבאית לכוחות הפשמרגה ונמשיך את שיתוף הפעולה עם כוחות הביטחון הכורדים עד שהמדינה האסלאמית תובס".

שר החוץ הכורדי, פלאח מוסטפא בכיר, ביקר בזאגרב במסגרת הפסטיבל הפולקלור הבינלאומי ה-49 ב-2015.

בפברואר 2016, נשיא כורדיסטן העיראקית מסעוד בארזאני שוחח עם נשיאת קרואטיה קולינדה גרבר-קיטרוביץ' בברלין. קיטרוביץ' הודיעה כי: "קרואטיה תמשיך לתמוך בכוחות הפשמרגה"<ref></ref>.

== סחר ==
בשנת 2009, חברת הבנייה הקרואטית אינגרה חתמה על הסכם עם הממשלה הכורדית, שלפיו אינגרה החלה לבנות בתי חולים ומבנים נוספים בכורדיסטן<ref name=":0"></ref>. ב-2013, ועידה קרואטית בארביל שחיזקה את הסחר הקרואטי-כורדי. בוועידה היו נוכחות חברות כגון: אריקסון, Studio BF ועוד<ref name=":0" />.

== ראו גם ==
* מלחמת האזרחים השנייה בעיראק

== הערות שוליים ==
קרמרת'נשייר

קרמרת'נשייר (בוולשית: Sir Gaerfyrddin; באנגלית: Carmarthenshire) הוא מחוז מנהלי ומחוז שמור ממחוזות ויילס, בדרום-מערב ויילס בממלכה המאוחדת. 

המחוז, אחד הקדומים בוויילס, הוקם בשם זה בשנת 1282 עם כיבוש ויילס על ידי אדוארד הראשון על בסיס חלק משטחי ממלכת דהייברת'. בביטול עצמאות אדוניות הספר ואיחוד החוק והמנהל הוולשי והאנגלי ב-1542, מחוז קרמרת'נשייר נותר במקומו, באפריל 1974 הוא אוחד עם פמברוקשייר וקרדיגיון (קרדיגנשייר) ליצירת מחוז דאווד, אך איחוד זה בוטל ב-1996 ומאז חזר להיות מחוז עצמאי.

הבירה האדמיניסטרטיבית של המחוז נמצאת בעיירה קרמרת'ן בעוד שהעיירה הגדולה ביותר היא ל'אנל'י.

==גאוגרפיה==
מחוז קרמרת'נשייר גובל מצפון עם קרדיגיון, ממערב עם מחוז פמברוקשייר, ממזרח עם מחוז פוויס ומדרום-מזרח עם נית' פורט טלבוט וסוונסי. המחוז נמצא בדרום-מערב ויילס, הדופן הדרומית מורכבת מחוף תעלת בריסטול העוברת לאורך דרום ויילס ונשפכת ל.

מלבד עיר הבירה של המחוז קרמרת'ן (Carmarthen) עם 14,185 תושבים, ערים ועיירות נוספות במחוז כוללות את ל'אנל'י (Llanelli) עם 26,225 תושבים, בארי פורט (Burry Port) עם 5,998 תושבים, אמנפורד (Ammanford) עם 5,411 תושבים, קידוולי (Kidwelly) עם 3,523 תושבים, סנט קליירס (St Clears) עם 2,995 תושבים, ל'אנדוורי (Llandovery) עם 2,065 תושבים, ל'אנדיילו (Llandeilo) עם 1,795 תושבים, ווייטלנד (Whitland) עם 1,792 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ויילס: מחוזות
ויליאם ו. כהן

ויליאם וולף כהן (באנגלית: William Wolfe Cohen 6 בספטמבר 1874 – 12 באוקטובר 1940) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מניו יורק.

== ביוגרפיה ==
נולד בברוקלין, ניו יורק לברנרד כהן יליד רוסיה ולפרדריקה (לבית קרונוכר ), כהן למד בבתי ספר ציבוריים. הוא עבד עם אביו בעסקי ייצור הנעליים עד 1903, ולאחר מכן עסק בעסקי בנקאות וכברוקר. כהן היה חבר בבורסה לניירות ערך בניו יורק ומנהל בורסת הכותנה של ניו יורק. הוא שימש כסגן יו"ר ליגת האתלטיקה של בתי הספר הציבוריים, והיה סגן ראש כבוד של מחלקת הכבאות של העיר ניו יורק.

כהן נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לקונגרס השבעים (4 במרץ 1927 - 3 במרץ 1929). הוא לא היה מועמד למינוי מחדש ב-1928.

היה ממנהיגי , ובין השאר פעל להטלת חרם על גרמניה הנאצית בשנת 1933.

התגורר בעיר ניו יורק עד מותו ב-12 באוקטובר 1940. כהן נקבר בבית הקברות "הר נבו", ברוקלין, ניו יורק . <ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1874
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1940
גשר הולכי רגל ורוכבי אופניים מעל מדרון וולודימירסקי

גשר הולכי רגל ורוכבי אופניים מעל מדרון וולודימירסקי (באוקראינית: Пішохідно-велосипедний міст через Володимирський узвіз) הוא גשר קורות מתכת יחיד באורך 216 מטר, בחלקה המרכזי של קייב, אוקראינה. הגשר נפתח במאי 2019.

נוף מהגשר

==היסטוריה==
בסוף שנת 2017 הוצג פרויקט של גשר הולכי רגל ורוכבי אופניים. עבודות הבנייה החלו בדצמבר 2018. בסוף מרץ 2019, אונסק"ו החלה להתעניין בעבודות באזור החיץ והמליצה להפסיק את הבנייה.

הבנייה הסתיימה עד ליום העיר של קייב, ב-26 במאי 2019. ב-25 במאי התקיים טקס פתיחת גשר הולכי הרגל; בטקס השתתף ראש עיריית קייב ויטלי קליצ'קו<ref></ref>.

==מבנה==
לגשר מבנה בעל שלושה מוטות עם שני עמודים. הקורה נושאת העומס היא מתכת מרותכת כולה, באורך 216 מטר (ממפרק התפשטות אחד למשנהו) מונחת על שני תומכי ביניים מבטון מזוין ושתי עצירות קצה. לקורה שני עיקולים במישור האופקי מסיבות אדריכליות ואסתטיות. רוחב הגשר מ-6 מטר באזורים רגילים ועד 14 מטר באזורי צפייה; גובה התומכים עולה על 30 מטר. מעקות עשויים מתכת וזכוכית. תומכי בטון מזוין מצופים בלוחות מראה.

בנקודות המפנה של הגשר יש פלטפורמות תצפית עם תוספות זכוכית ברצפה. מהגשר רואים פנורמות של הגדה השמאלית, פודיל, ואובולון שנראה באופק. מתחת לגשר עובר כביש.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קייב: גשרים
זרינסקי מוסטאר (כדורגל)

מועדון הספורט הקרואטי זרינסקי מוסטאר (בקרואטית: Hrvatski športski klub Zrinjski Mostar או קיצור זרינסקי מוסטאר או רק זרינסקי) הוא מועדון כדורגל בוסני מהעיר מוסטר שבבוסניה והרצגובינה, שהוקם במקור ב-1905. איש העסקים הישראלי אמיר גרוס כבירי הוא סגן נשיא המועדון.

זרינסקי נחשב לאחד מהמועדונים הבוסניים הבכירים כשבאמתחתו שבעה אליפויות הליגה הבוסנית הבכירה והוא מחזיק בשיא תארים בליגה, כשהאחרון שבהם זכה המועדון בעונת 2021/2022, וגביע מקומי אחד מ-2007/2008.

המועדון משחק את משחקיו הביתיים באצטדיון "סטאדיון פוד ביילים ברייגום" (שנקרא גם אצטדיון זרינסקי), וארגון האוהדים הרשמי שהוקם ב-1994 נקרא "אולטראס מוסטאר".

==היסטוריה==
הקבוצה, שהוקמה לראשונה על ידי צעירים קרואטים ב-1905 הוא המועדון הוותיק ביותר בבוסניה והרצגובינה ואחד הוותיקים באזור הבלקן בכלל. לאחר מלחמת העולם השנייה, כל המועדונים שהשתתפו בזמן המלחמה בליגה הקרואטית שהייתה תחת שליטה נאצית מ-1941 ועד 1945, הושעו בגוש יוגוסלביה, וזרינסקי היה אחד מאותם מועדונים. השעייה זו נמשכה מ-1945 ועד 1992, כאשר הגוש הסובייטי התפרק וליגת העל היוגוסלבית התפרקה לליגות האזוריות לכל מדינה, נכנסה זרינסקי לליגת העל תחת בוסניה והרצגובינה, כאשר בעשור הראשון לקיומה הקבוצה לא מצליחה לזכות בתארים ומסיימת רק כסגנית האלופה של הליגה הראשונה של הרצג-בוסניה בעונות 1993/1994 ו-1997/1998.

החל מעונת 2003/2004 נכנסו להנהלת המועדון מספר חברים שהביאו ספונסרים חדשים ומניבים במיוחד, שמטרתם הייתה להפוך את זרינסקי למועדון המוביל במדינה הצעירה יחסית. התוצאות לא איחרו להגיע וכבר בעונת 2004/2005 זכתה הקבוצה באליפות המדינה הראשונה שלה, כאשר היא מצליחה לחזור על הישג זה בעונת 2008/2009, ובעשור שלאחר מכן בעונות 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017, וב-2017/2018, כאשר המתמודדות לתואר היו ז'לייזניצ'אר סרייבו וסרייב שחוו פריחה גם הן. בעונת 2021/2022 זכתה הקבוצה באליפות השביעית שלה לאחר שהקדימה את קבוצת טוזלה סיטי ב-27 נקודות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מבוסניה והרצגובינה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
קאש בוקס

קאש בוקס (Cash Box) או קאשבוקס (Cashbox) היה מגזין אמריקאי שסיקר את תעשיית המוזיקה ותעשיית משחקיות הווידאו. המגזין יצא מדי שבוע מיולי 1942 עד נובמבר 1996.

המגזין היה אחד משלושת המגזינים האמריקאיים העיקריים של תעשיית המוזיקה שפרסמו מצעדי מוזיקה. העיקרי מביניהם, היה מצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס.

כעשר שנים לאחר פירוק המגזין, ב-2006, חזר המגזין לפעול במתכונת מקוונת בשם Cashbox Magazine. המגזין המקוון מפרסם מצעדי מוזיקה שבועיים וגליונות מודפסים מיוחדים מדי פעם.<ref name="cashboxmagazine"></ref>

בשנת 2014, ארגון Record Research של ג'ואל ויטבורן פרסם את ההיסטוריה של נתוני מצעד השירים של המגזין, אשר נרשמו מאוקטובר 1952 עד לנובמבר 1996.<ref></ref><ref></ref><ref name="digitalarchive"></ref>

== ראו גם ==
* מצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20210525031929/https://cashboxmagazine.com cashboxmagazine.com last update as of 2022Mar30]
* [https://cashboxmagazine.com/archives.htm Cashbox Magazine Chart Archives] – official site for archived Singles Charts
* [https://businessfilings.sc.gov/BusinessFiling/Entity/Profile/95b69874-da4b-4d8c-9d4d-2aa296843556 Cash Box Magazine, Inc.] – business registry page
* [https://digitalarchive.wm.edu/handle/10288/16817 Cash Box] – digital archive from College of William & Mary
* [https://worldradiohistory.com/Archive-All-Music/Cash-Box-Magazine.htm Cash Box Magazine] – digital archive from World Radio History
* [https://web.archive.org/web/20071231123721/http://musicseek.info/ MusicSeek.info] – comparison of Cashbox, Billboard, and other charts
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כתבי עת לבידור ופנאי
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת מקוונים
גרף מכוון חסר מעגלים

דוגמה לגרף מכוון ללא מעגלים (DAG)
גרף מכוון חסר מעגלים (גמ"ל; באנגלית: DAG, Directed acyclic graph) הוא מסלול פשוט או גרף שמכיל בתוכו מסלולים פשוטים בלבד, שלכולם קודקוד התחלה וסוף.

לגרף זה כמה תכונות:
* גרף הוא מכוון אם ורק אם הוא מניב צלעות אחורה בתוצאת אלגוריתם חיפוש לעומק שמופעל עליו.
* הגרף מקיים יחס טרנזטיביות: אם היחס של v קטן משל u, והיחס של u קטן משל w, אז היחס של v בהכרח קטן משל w.
* הרצת מיון טופולוגי אליו תפלוט רשימה ליניארית של כל הקודקודים ב-V, הממוינת לפי יחס סדר מלא.
* אם הצלע (u,v) קיימת, הצלע (v,u) אינה קיימת.
* הרצת שיחלוף על הגרף תשאיר אותו מכוון וללא מעגלים, כאשר כל הכיוונים השתנו. קודקודי ההתחלה הם קודקודי הסוף, וקודקודי הסוף הם קודקודי ההתחלה.
קבוצת רכיבים קשירים היטב של כל גרף G הוא DAG.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תורת הגרפים
רקורד וורלד

רקורד וורלד (באנגלית: Record World) היה מגזין אמריקאי שסיקר את תעשיית המוזיקה.

המגזין נוסד ב-1946 תחת השם Music Vendor. ב-1964, שם המגזין שונה ל-Record World. הגיליון האחרון של המגזין פורסם ב-10 באפריל 1982.<ref> Record World. Geocities.com.</ref>

המגזין היה אחד משלושת המגזינים האמריקאיים העיקריים של תעשיית המוזיקה שפרסמו מצעדי מוזיקה.

הפעם הראשונה שפורסם מצעד מוזיקה במגזין היה בגיליון של 4 באוקטובר 1952.<ref></ref>

בשנת 2012, הארגון Record Research של ג'ואל ויטבורן פרסם את ההיסטוריה של נתוני מצעד השירים של המגזין, אשר מכסים מ-1954 עד ל-1982.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.americanradiohistory.com/Record_World.htm ארכיון גיליונות של Record World], באתר World Radio History

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצעדי מוזיקה
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת לבידור ופנאי
רונן אקרמן

רונן אקרמן (20 באוגוסט 1963 – 18 באוקטובר 2022) היה צלם תיאטרון ואופנה ישראלי. עסק בפרסום ותדמית לידוענים מעולמות הבידור והפוליטיקה<ref></ref>.

== ביוגרפיה ==
אקרמן נולד ברחובות לאב מנהל בכיר בחברת "הזרע" ולאם מדענית במכון ויצמן למדע. בגיל חמש התגרשו הוריו, ורונן ושתי אחיותיו נשארו לגור עם האב. ב-1976 עבר רונן עם אביו למושב קדרון<ref name=":0"></ref>. האב אשר דחף את אקרמן ללמוד צילום כתחביב. ב-1978 כשנה לאחר נישואיו מחדש של אביו, נולד אחיו הצעיר, רפאל.

אקרמן שירת שנת שירות בגרעין עודד וחמש שנים כקצין קבע בחיל האוויר<ref name=":0" />.

=== בריאותו ===
באוקטובר 2018 אובחן כחולה ב-ALS<ref name=":0" />.

אקרמן השתתף בפרויקט מיקרוסופט "Voice Typing Project", המותאמת לאנשים חולי ALS או מחלות ניוון שרירים אחרות<ref></ref>.

כארבע שנים לאחר שאובחן, הודיע באוגוסט 2022 על פרישה לאחר מעל שלושה עשורים. נפטר ממחלתו ב-18 באוקטובר 2022.

== קריירה מקצועית ==
אקרמן התחיל מ-1988 בצילום הצגות בבית צבי, ובקריירה מקצועית בתחום. בהמשך צילם בידיעות אחרונות, בחברות אופנה, עבד עם מגזינים, סוכנויות דוגמנות ומעצבי אופנה, ערך הפקות אופנה, עסק בצילומי סטילס כיחסי ציבור לתוכניות טלוויזיה וכבלים שונות, וצילם את כמה מעטיפות האלבומים המשמעותיים של התקופה. רונן עבד גם עם משרדי פרסום וחברות יחסי ציבור ותדמית.

בשנת 2000 היה הצלם הרשמי של משלחת ישראל למרוקו, בראשות בנימין בן אליעזר<ref name=":0" />.

מאז 2005 ועד זמן קצר לפני מותו היה צלם הבית של "קשת 12".

אקרמן התפרסם בצילום שער שלו ב-2016 בשבועון פנאי פלוס עם מירי רגב שזכה להצלחה רבה<ref></ref>. בנוסף צילם לראשונה את קרן פלס, הראל סקעת ורוני דלומי בתחילת דרכם המקצועית ועוד<ref name=":3"></ref>.

חלק מתצלומיו מתועדים בספריה הלאומית<ref></ref>.

היה בעל סטודיו לצילום בבית מגוריו. נמנה עם צוות המורים במרכז הארצי ללימודי צילום סטודיו גברא.

=== חיים אישיים ===
אקרמן היה הומו מוצהר<ref></ref>, לאחר שבצעירותו הסתיר את זהותו המינית, ועסק גם בנושא הגילנות בקהילה הגאה.

== יצירתו ==
* ספרו "The Israelis"<ref name=":4"></ref>.

=== תערוכות ===
* אפריל 2015 אוצר התערוכה "זרמים בזמן" חברת החשמל לישראל<ref></ref><ref name=":4" />.
* בינואר 2019 ולמשך כחצי שנה, צילם גברים מהקהילה הגאה והתכוון לפתוח את התערוכה #40MENOVER40 – ארבעים פורטרטים של גברים מעל גיל 40. בפורייקט הציג צילומים רגישים, בלי פילטרים או פוטושופ, גברים מצליחים מהקהילה ורלוונטיים למרות גילם<ref name=":1" />. כל ההכנסות מהתערוכה אמורות להיות מוקדשות לעמותת "ישראלס" לחקר ה-ALS בישראל. עקב מגפת הקורונה וגילוי מחלתו, התערוכה נדחתה<ref name=":2" />, ונפתחה ב-18 בנובמבר 2021 ביום הגבר הבין־לאומי, במלון "הוטל בובו" מקבוצת מלונות בראון.<ref name=":1" /><ref name=":3" />

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:קדרון (מושב): אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:חולי ALS ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
אזרים

האָזֶרִים, או האָזֶרִבּייג'נים (באזרית: Azərilər), הם עם (קבוצה אתנית) ולאום החי בעיקר במחוז מזרח אזֶרבייג'ן בצפון מערב איראן ובמדינת רפובליקת אזֶרבּייג'ן של ימינו ודוברים את השפה האזֶרית, שהיא ממשפחת השפות הטורקיות. רובם המכריע של האזרים הם מוסלמים-שיעים והם מהווים את הקבוצה האתנית השנייה בגודלה בקרב העמים הטורקיים.

אף על פי שלאזרים ישנה מדינת לאום עצמאית (אזרבייג'ן) בה הם מהווים את הרוב, רוב האזרים מתגוררים באיראן ומרוכזים בעיקר בפרובינציית אזרבייג'ן האיראנית שגובלת עם מדינתם, אזרבייג'ן. המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי ממוצא אזרי מצד אביו.

==אטימולוגיה==
מקור השם "אָזֶרִי" ככל הנראה נגזר מאטרופטס, ששלט בממלכה שנקראה על שמו אטרופטנה שהשתרעה על אזור שנמצא כיום בתחומי שלוש מדינות: איראן, ארמניה ואזרבייג'ן. השם נהגה בצורה שונה בכל שפה, לדוגמה בפרסית נקרא "אטרפטה".

==היסטוריה==
מקורם של האזרים לא לחלוטין ברור, אך נראה שרבים מהם היום מאמינים שמקורם בשבטים טורקיים שנדדו לאזור שהיה תחת שלטון האימפריה הסאסאנית והאימפריה הרומית לסירוגין. או, לדעת אחרים, מאוחר יותר, תחת שלטון השושלת הסלג'וקית. 

אחרים מאמינים שמדובר בעם פרסי במקורו שהושפע ממהגרים טורקים לאורך דרך המשי.

האזרים הושפעו מהתרבות הפרסית והשתייכו תחילה לדת הזורואסטרית. לאחר כיבוש האזור על ידי האימפריה המוסלמית האזרים קיבלו על עצמם את האסלאם הסוני, אך לאחר עליית האימפריה הספווית האזרים עברו לאסלאם השיעי.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות אתניות
קטגוריה:עמי אסיה
קטגוריה:עמי אירופה
קטגוריה:עמים טורקיים
קטגוריה:עמים איראנים
קטגוריה:עמים קווקזיים
מצעד סינגלי הדאנס המסחריים

לוגו מגזין הבילבורד
מצעד סינגלי הדאנס המסחריים (באנגלית: Dance Singles Sales; נודע בעבר בשם מצעד הדיסקו אקשן של בילבורד) היה מצעד שפורסם מדי שבוע על ידי מגזין בילבורד בארצות הברית, שהוקם ב-1985. הוא מדד את המכירה של סינגלים שיצאו באופן מסחרי ומאופיינים בסוגת הדאנס.<ref name=":0"></ref> במקור, הוקם בשם מצעד הדיסקו אקשן של בילבורד כבר בשנת 1974.

בתקופה מסוימת, המצעד כלל שירים שאינם מאופיינים בסוגת הדאנס או בעלי רמיקסים המאופיינים בסוגת הדאנס; זאת, אם הם הופצו כמקסי סינגל, ביניהם סינגלים של אמנים כמו להקת האינדסטריאל מטאל-מיניסטרי ולהקת הרוק האלטרנטיבי הסמית'ס. התחושה הייתה שכלל זה מטעה את מטרת המצעד למדוד את המכירות של מוזיקת דאנס ולפיכך סינגלי מקסי שלא אופיינו בסוגת הדאנס לא הורשו להיות חלק מהמצעד. כתוצאה מכך, על אף שמוזיקאים רבים שאינם קשורים לסוגת הדאנס מוציאים סינגלים בפורמט מקסי-סינגל, אינם נכללים במצעד זה אלא אם הסינגל כולל רמיקסים המאופיינים בסוגת הדאנס.<ref name=":0" />

כאשר פעל, כלל המצעד את 50 השירים המובילים בכל שבוע. עד 2001, הוא הצטמצם ל-25 והצטמצם למצעד של 10 שירים בעקבות השקת מצעד הדאנס איירפליי בשנת 2003. ב-17 בינואר 2013, בילבורד השיקו את מצעד שירי הדאנס/אלקטרוני, אשר כולל את 50 שירי הדאנס הפופולריים ביותר, כמו גם שירים אלקטרוניים. המצעד מבוסס על השמעות במועדוני לילה, מכירות, השמעות ברדיו, הורדות דיגיטליות וסטרימינג.<ref name=":0" />

בילבורד הפסיקו להפעיל את מצעד סינגלי הדאנס המסחריים לאחר 2013, כיוון שהוא שולב במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני ובשל הירידה במספר מכירות התקליטים.<ref></ref>

== ראו גם ==
* מצעד שירי הדאנס קלאב
* מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי

== הערות שוליים ==

דאנס/אלקטרוני מסחרי
צבי קצובר

צבי קצובר (נולד ב-4 בנובמבר 1943) הוא פוליטיקאי ואיש התיישבות ישראלי, ממייסדי קריית ארבע והיישוב היהודי בחברון וראש המועצה המקומית קריית-ארבע בין 1990 ל-2008.

==ביוגרפיה==
נולד ליונתן וברכה קצובר. אחיו הצעיר הוא בני קצובר.

בשנת 1966, בעת שעבד כמורה בדימונה, נישא ליהודית הירש. הם התגוררו בדימונה ועסקו בהוראה. לזוג חמישה ילדים. היה מרכז סניף הפועל המזרחי בדימונה.

ביום עליית קריית ארבע על הקרקע, בערב ראש השנה 1971, עבר להתגורר עם משפחתו במקום. הוא ניהל את מזנון "מסעדת המתנחלים" וחנות מזכרות ליד מערת המכפלה, שהיה המבנה היהודי הראשון בעיר לאחר מלחמת ששת הימים. הוא ומשפחתו נטלו חלק בהקמת היישוב היהודי בחברון.

בפורים 1976, בעת שנסע עם חבריו למסעדתו בחברון, הותקף בידי פורעים ערבים. הם הצליחו לתפוס שלושה מהפורעים ולהביאם לידי המושל הצבאי של חברון. בתקופת המאבק כנגד הנסיגה מסיני עברו להתגורר בימית. באותן שנים שימשה רעייתו יהודית כסגנית ראש מועצת קריית ארבע.

בשנת 1985 התמודד על ראשות מועצת קריית ארבע. רשימתו זכתה ב-318 קולות שזיכו אותה בשלושה מושבים במליאת המועצה, והוא עלה לסיבוב השני מול ראש המועצה המכהן שלום ואך. קצובר זכה לתמיכת השר משה קצב וחבר הכנסת חיים קופמן, וכן של מפלגת התחיה. הוא הפסיד וכיהן כסגן ראש המועצה. בינואר 1990 נעצר לאחר שסירב למסור את נשקו האישי לבדיקה בליסטית בעקבות הריגת פלסטיני תושב חברון מספר שבועות קודם לכן. הוא שוחרר לאחר כמה ימים לאחר שהתחייב להגיש את נשקו לבדיקה.

ביולי 1990 התמודד שוב לראשות המועצה מטעם סיעת "יחדיו במעלה", וניצח ברוב של 65%. אחת הפעולות הראשונות שיזם הייתה הקמת ישיבה תיכונית קריית ארבע.

ב-1991 הוגש נגדו כתב אישום על ירי במחנה הפליטים דהיישה, ממנו זוכה. בשנת 1993 נעצר לאחר שהיה שותף לניסיון לא חוקי להרחיב את קריית ארבע. בתקופת כהונתו נחתמו הסכמי אוסלו והסכם חברון, והוא היה ממובילי המאבק כנגדם, וביטא קו תקיף בנושא זה. הוא רמז כי יישומו של הסכם "עזה ויריחו תחילה" יוביל מתנחלים חמושים לפעילות, ויאיר צבן טען כי הוא רצה להקים מחתרת.
את אלוף פיקוד המרכז עמרם מצנע הוא כינה "קיבוצניק שמאלני ושקרן".

בתקופת המאבק נגד תוכנית ההתנתקות עברה משפחתו להתגורר במושב גדיד שבגוש קטיף.

קצובר כיהן כראש המועצה עד לפרישתו בשנת 2008.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת קריית ארבע
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות שנבחרו ברשימה עצמאית
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:דימונה: אישים
קטגוריה:פעילי הפועל המזרחי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
רובן בלנקו

רובן בלנקו וייגה (בספרדית: Rubén Blanco Veiga; נולד ב-25 ביולי 1995 במוס שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אולימפיק מרסיי.

== קריירת מועדונים ==
בלנקו גדל במחלקות הנוער של סנטה מריניה וסלטה ויגו. ב-26 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סלטה ויגו, בניצחון 2-0 על ריאל ואיאדוליד במסגרת המחזור ה-37 בליגה לעונת 2012/2013. ב-20 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופאית, בתיקו 2-2 נגד אייאקס במסגרת הליגה האירופית לעונת 2016/2017.

ב-20 ביולי 2022 הושאל למשך עונה אחת לאולימפיק מרסיי מליגת העל הצרפתית. ב-30 ביולי 2023 חתם באופן קבוע במרסיי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1995
טום קראוס

טום קראוס (בגרמנית: Tom Krauß; נולד ב-22 ביוני 2001 בלייפציג שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מיינץ 05.

== קריירת מועדונים ==
קראוס גדל במחלקת הנוער של ר.ב. לייפציג. ב-27 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–2 על אאוגסבורג במסגרת המחזור ה-34 בבונדסליגה לעונת 2019/2020.

ב-4 באוגוסט 2020 הושאל קראוס למשך שתי עונות לנירנברג מהבונדסליגה השנייה. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 3-0 לר.ב. לייפציג במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני. ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 1-1 נגד יאן רגנסבורג במסגרת המחזור הראשון לעונת . ב-4 באפריל 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על פאדרבורן 07 במסגרת המחזור ה-27 בליגה. הוא ערך 64 הופעות ליגה במשך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע חמישה שערים.

ב-10 ביוני 2022 הושאל קראוס לשאלקה 04 מהבונדסליגה.

ב-14 ביולי 2023 חתם במיינץ 05.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-2001
קטגוריה:כדורגלני מיינץ 05
יאיי חורטר

יאיי חורטר (בהולנדית: Jay Gorter; נולד ב-30 במאי 2000 בפורמרנד שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת אייאקס מליגת העל ההולנדית.

== קריירת מועדונים ==
חורטר גדל במחלקות הנוער של FC פורמרנד, אייאקס, AFC, א.ז. אלקמאר וגו אהד איגלס. ב-29 באוקטובר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של גו אהד איגלס, בניצחון 3-1 על אלמיירה סיטי במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע ההולנדי. ב-30 באוגוסט 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, בתיקו 0-0 נגד דורדרכט במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. בסך הכל ערך 37 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-12 ביוני 2021 חתם חורטר באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-20 בינואר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 9-0 על אקסלסיור מאאסלויס במסגרת הגביע ההולנדי. ב-15 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי אייאקס, בתיקו 2-2 נגד ויטסה ארנהם במסגרת המחזור ה-34 לעונת 2021/2022. זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו, בה זכתה אייאקס באליפות הולנד.

== תארים ==
;אייאקס
* אליפות הולנד (1): 2021/2022

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:שוערי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני גו אהד איגלס
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-2000