OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מכונת הצפנה

מכונת הצפנה היא מכונה המשמשת להצפנה או לפיענוח של מסר שיש לשמור על סודיותו. 

מכונות הצפנה מכניות מסוגים שונים שימשו קודם להתרחבות השימוש במחשבים. בתקשורת המודרנית משמשת בדרך כלל תוכנה לביצוע ההצפנה. 

==מכונות הצפנה מבוססות רוטור==
Jefferson disk}}, שרטוט מכונת הצפנה פרימיטיבית המיישמת צופן החלפה רב-אלפביתי. הומצאה על ידי תומאס ג'פרסון בסוף המאה ה-18 
מכונת ההצפנה [[אניגמה שימשה את הצבא הגרמני בזמן מלחמת העולם השנייה להצפנת תקשורת רגישה. פיצוח המכונה ופענוח התשדורות, על ידי המודיעין הפולני והבריטי השפיע על תוצאות המלחמה.]] 

בראשית המאה ה-20, עם התפתחות הטכנולוגיה, בעיקר המצאת הרדיו והטלפון, גבר הצורך באמצעי אבטחה קריפטוגרפיים מתקדמים יותר, בשל הקלות שביירוט שדר אלחוטי. אז החלו להופיע לראשונה מכונות הצפנה מבוססות רוטור. רעיון הרוטור החל במה שקרוי "גליל ג'פרסון" על שם ממציאו תומאס ג'פרסון. זהו גליל שהיקפו מחולק ל-26 חלקים בהם מוטבעות האותיות A-Z בסדר מסוים. הגליל מורכב למעשה על גבי ציר יחד עם מספר גלילים נוספים המסוגלים לנוע בחופשיות ללא תלות זה בזה. כל גליל מכיל סדר שונה של אותיות. הגליל יכול לשמש מכונת כתיבה שמדפיסה את הצופן על פי סדר האותיות שהוטבעו בה. גליל ג'פרסון הוא למעשה צופן החלפה רב-אלפביתי. לאחר מכן החלו להופיע מכונות הצפנה מורכבות יותר, בהן הורכבו גלילים בהיקפים שונים ובסדר שונה והוספו מנגנונים אלקטרוניים שונים, כדי להתאימם לתקשורת אלחוטית. הדוגמה הקלאסית היא מכונת האניגמה הגרמנית, ששימשה את הנאצים במלחמת העולם השנייה.

למכונות ההצפנה מבוססות הרוטור היה משקל מכריע בתוצאות מלחמות העולם הראשונה והשנייה. המכונות שימשו בעיקר לתקשורת מאובטחת בין כוחות הצבא לבין המפקדות. רוב מכונות ההצפנה פוצחו על ידי מנתחי הצפנים של כוחות המודיעין. יחידת המודיעין הסודית של הבריטים בבלצ'לי פארק הצליחה בזמן המלחמה ליירט ולפענח שדרים מוצפנים של הצבא הגרמני, ששודרו באמצעות מכונות הצפנה מסוג זה. אלן טיורינג, שהניח את היסודות להמצאת המחשב המודרני, היה בראש צוות מנתחי הצפנים הבריטים שפיצח את האניגמה. הודות לכך, השיגו בעלות הברית יתרון משמעותי במלחמה. גם בעלות הברית עשו שימוש במכונות הצפנה שונות כמו ה-TypeX הבריטית וה-SIGABA האמריקאית (שככל הידוע לא פוצחה בעודה בשירות פעיל).
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הצפנה
אל-מחווית

מחוז אל-מחווית (בערבית: محافظة المحويت) הוא מחוז במערבה של תימן. בירת המחוז היא העיר אל-מחווית. המחוז הוא ה-14 בגודלו בתימן מבחינת אוכלוסייה (494,557 איש), וה-17 בגודלו מבחינת שטח (2,452 קמ"ר). המחוז גובל בצפון עם עמראן ועם חג'ה, במערב עם אל-חודיידה ובדרום ובמזרח עם המחוז צנעא.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תימן: מחוזות
גני מודיעין

גני מודיעין היא התנחלות עירונית דתית במועצה אזורית מטה בנימין, בסמוך ליישוב חשמונאים. עד שנת 2016 הייתה גני מודיעין שכונה בעיר מודיעין עילית. בעת הקמתו השתייך היישוב למועצה האזורית מטה בנימין אולם לאחר מספר שנים הוסב מוניציפלית להיות שכונה במודיעין עילית. לאחר 20 שנה חזר היישוב להימנות על יישובי המועצה האזורית מטה בנימין.

==הקמה ואיחוד==

היישוב הוכרז בשנת 1982 בשטח השיפוט של המועצה האזורית מטה בנימין, בעקבות החלטת ממשלה להקים ישוב לציבור הדתי. אבן הפינה הונחה בינואר 1984 והיישוב הוקם במרץ 1985. השכונה נבנתה על קרקעות פרטיות על ידי "החברה לפיתוח שכונות מגורים ביו"ש", ועליהם נבנו מבנים בשיטת "בנה ביתך". ראשונים עלו ליישוב קהילה הבנויה ממשפחות בני עדת תימן אשר הגיעו מאזור קריית אונו והקימו את בית הכנסת הראשון ביישוב בשם "קהילת יעקב". בשנת 1996 עם הקמתה של קרית ספר (מודיעין עילית) הסמוכה, צורפה גני מודיעין לשטח השיפוט של העיר החדשה. כעבור 20 שנה, החליט משרד הפנים להחזיר את גני מודיעין לשיפוטה המוניציפלי של מטה בנימין.
היישוב נמצא בין תל אביב לירושלים, בגבולו המערבי של חבל בנימין, על כביש 446 בין מודיעין למודיעין עילית. הכניסה דרך היישוב חשמונאים.

==היישוב כיום==
היישוב מונה כיום כ-800 משפחות של אוכלוסייה דתית לאומית וחרדית. ביישוב מגוון גדול של עולים ובהם עולים מרוסיה, דרום אמריקה, אתיופיה, צרפת, הודו ועוד.

מוסדות חינוך: בית ספר חרדי של רשת החינוך העצמאי (אגף בנים ואגף בנות), בית ספר חרדי לבנות "בנות יעקב", גני ילדים של חב״ד, גני ילדים של רשת ״ולמדתם״, גנים ממ״ד וגן משולב, משפחתונים פרטיים לגיל הרך.

מוסדות דת: כ-12 בתי כנסת בנוסחים שונים מכל העדות (רובם בזרם החרדי), 4 כוללים לאברכים, שיעורי תורה, דף היומי והרצאות, פעילויות תהילים לילדים ונוער, מקווה נשים ומקוואות גברים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:מודיעין עילית
קטגוריה:קצרמר יישובים בישראל
קטגוריה:התנחלויות חרדיות ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1985
קטגוריה:יישובים חרדיים בישראל
ויטור באיה

ויטור מנואל מרטינש באיה (בפורטוגזית: Vítor Manuel Martins Baía; נולד ב-15 באוקטובר 1969 בסאו פדרו דה אפורדה שבפורטוגל) הוא כדורגלן עבר ששיחק בעמדת השוער בקבוצות פורטו, ברצלונה ובנבחרת פורטוגל. הוא השוער השני בהיסטוריה שזכה בשלושת המפעלים העיקריים של אופ"א: ליגת האלופות, גביע אופ"א וגביע מחזיקות הגביע.

==קריירה==
באיה החל את הקריירה שלו במערכת הנוער של מועדון הכדורגל לקה. בגיל 16 נפצע בזרוע והומלץ לו לפרוש ממשחק, אך באיה המשיך בכל זאת. ב-1988 עבר למחלקת הנוער של פורטו, ושנה מאוחר יותר, בהיותו בן 19, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת. הוא היה מחליפו של השוער הראשון שכתפו נסדקה באימון. באיה הציג יכולת טובה, שבזכותה נשאר השוער הראשון בקבוצה גם לאחר שובו של השוער הפצוע.

בתקופה זו באיה היה גם השוער הראשון בנבחרת הנוער של פורטוגל, אך הוא ויתר על השתתפות באליפות העולם לנוער כדי לבסס את מעמדו בקבוצתו. בעונה זו פורטו אמנם סיימה במקום השני בליגה והודחה מליגת האלופות כבר בשמינית הגמר, אך זו הייתה התחלה של תקופה מוצלחת בה השוער זכה בכמות שיא של אליפויות פורטוגל לשחקן - 9 - בנוסף לתארים רבים אחרים.

בקיץ 1996 עבר עם מאמנו בובי רובסון לקבוצת ברצלונה. בעונתו הראשונה הופיע ב-37 משחקי ליגה, עזר לקבוצה לסיים במקום השני ולזכות בגביע המחזיקות. למרות ההתחלה הטובה, בעיות בברך השביתו את באיה למשך שתי עונות שלמות. לואי ואן חאל שהצטרף כמאמן הקבוצה ב-1997 העדיף את רוד הספ על פני באיה לאחר פציעתו, ובאמצע עונת 1998/99 השאיל אותו בחזרה לפורטו. הקריירה שלו החלה לשוב למסלולה, ובאיה הועבר באופן מוחלט לקבוצה הפורטוגזית. באיה נפצע באופן חמור פעם נוספת באמצע עונת 1999/00 ועבר ניתוח שהשבית אותו לתקופה ארוכה נוספת. הוא שב למשחק באופן הדרגתי בעונת 2001/02.

באיה חזר לרמה הגבוהה שהציג בעונת 2003/04. פורטו זכתה בטרבל: אליפות הליגה, הגביע הפורטוגזי וליגת האלופות, עם באיה כשוערה. הצלחתו בקבוצה הוכרה גם באופן אישי - הוא נבחר להיות כדורגלן השנה באירופה. 

ב-2004 ייסדו באיה ואשתו קרן צדקה שמטרתה לעזור לילדים ונערים במצוקה. ב-2005 הוציא ספר אוטוביוגרפי שנקרא "99 - ויטור באיה" (99 - כמספר חולצתו בפורטו מ-1999).

בעונת 2005/06 התערער מעמדו בקבוצה, והמאמן ההולנדי קו אדריאנסה העדיף את השוער הברזילאי הלטון. עונת 2006/07 הייתה עונתו האחרונה כשחקן פעיל. הוא שיחק בעונה זו במשחק אחד בלבד, במחזור האחרון של הליגה. מיד לאחר פרישתו ממשחק מונה להיות מנהל יחסי הציבור של המועדון.

==נבחרת לאומית==
באיה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל ב-19 בדצמבר 1990. מאז ועד 2002 ערך 80 הופעות לאומיות והיה שוער ההרכב הפותח ביורו 1996 ו-2000 וכן במונדיאל 2002, אף על פי שהתאושש מפציעה זמן קצר לפני כן. במשחק השלישי והקובע במשחק הבתים במונדיאל 2002 באיה הדף מספר כדורים מסוכנים של היריבה. נבחרת פורטוגל כבר פיגרה 1-0, והייתה זקוקה לניצחון כדי לעבור לשלב הבא. הצלותיו של באיה השאירו לפורטוגל את הסיכוי לנצח, אך שחקני ההתקפה לא הצליחו במשימתם והנבחרת סיימה את הטורניר כבר בשלב הזה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.zerozero.eu/uk/jogador.php?id=410&search=1 סטטיסטיקה ופרופיל]
* [http://www.rsssf.com/miscellaneous/baia-intl.html הופעות בנבחרת] ב-RSSSF

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:שוערי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:וילה נובה דה גאיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בספרד
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1969
סאות'המפטון

סאות'המפטון (באנגלית: Southampton) היא העיר הגדולה ביותר במחוז המפשייר שבדרום אנגליה. העיר נמצאת בצפון מפרץ סאות'המפטון, בסמוך למפגש הנהרות טסט ואיצ'ן, והיא אחת מערי הנמל הראשיות של הממלכה המאוחדת. ממנה יצאה הטיטניק להפלגת הבכורה שלה לניו יורק וטבעה באוקיינוס האטלנטי.

נמל סאות'המפטון, מהגדולים מסוגו באירופה, הוא אחד המעסיקים הגדולים בעיר. מעסיקים חשובים נוספים הם אוניברסיטת סאות'המפטון ומפעל מכוניות של פורד טרנזיט.

==היסטוריה==
העיר הוקמה על ידי הרומאים בסביבות שנת 70 לספירה תחת השם "קלאוסנטום" (Clausentum). מיקומה היה בעל חשיבות אסטרטגית כנמל ששירת את הערים סולסברי ווינצ'סטר שהיו כבר קיימות באזור. חשיבות העיר עלתה עוד יותר אחרי פלישת הנורמנים לאנגליה בשנת 1066. באותה תקופה היא נקראה "המוויק". וינצ'סטר, הנמצאת לא רחוק, הפכה לבירת אנגליה, בעוד סאות'המפטון הייתה לנמל המסחרי החשוב ביותר של הממלכה. עם תחילת ההתפשטות הבריטית אל אסיה ואל אמריקה הצפונית, איבד הנמל את הבכורה ועיקר הסחר היה מערי נמל אחרות כמו ליברפול.
התנופה המשמעותית של העיר התחוללה באמצע המאה ה-19, כשקמו בה מספנות. בניית אוניות הפכה התעשייה החשובה ביותר בעיר. הנמל התרחב במקביל להתחזקות במסחר דרך צפון האוקיינוס האטלנטי.
בשנת 1907 התחיל לפעול ה-White Star Line שמרכזו בסאות'המפטון. ב-1919 הוקם קו קונארד.
עד מלחמת העולם השנייה הוקמו בעיר גם שדה תעופה ומפעלים רבים. ברובע וולסטון פותחו ונבנו מטוסי ספיטפייר הראשונים. במהלך המלחמה בעת הקרב על בריטניה נהרסו העיר העתיקה ההיסטורית וחלקים אחרים של העיר על ידי מטוסים מפציצים גרמניים ועל ידי טילי V1. אחרי המלחמה נבנתה העיר מחדש בבנייה מודרנית, והתרחבה. עם הגידול בתחבורה האווירית ירדו קווי התחבורה הימית, שהתרכזו יותר במסעות שיט לתיירים ובהובלת סחורות.
אחרי שנות ה-90 של המאה ה-20 צמחה התיירות, בין היתר בגלל קרבת המקום לאזור הנופש ניו פורסט.

== ספורט ==
את העיר מייצגת קבוצת הכדורגל סאות'המפטון.

== ערים תאומות ==

* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

*
קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:אנגליה: ערי חוף
קטגוריה:המפשייר: יישובים
קטגוריה:דרום-מזרח אנגליה: ערים
רון ניסן

רונלד הארולד ניסן (באנגלית: Ronald Harold Nessen; נולד ב-25 במאי 1934) הוא דובר הבית הלבן ה-17, תחת ממשלו של הנשיא ג'רלד פורד בין השנים 77–1974 והיהודי הראשון לכהן בתפקיד זה.
== קריירה ==
הוא נכנס לתפקידו כדובר הבית הלבן להחליף את קודמו ג'רלד טרהורסט, אשר התפטר בעקבות התעוררות פרשת החנינה שהעניק הנשיא פורד לנשיא ריצ'רד ניקסון על פרשת ווטרגייט, לאחר שירש אותו בתפקיד כסגן הנשיא משזה האחרון התפטר על סף הדחה מהנשיאות.

לפני שהצטרף לממשל פורד, כיהן ככתב וושינגטוני לרשת החדשות NBC. ביום בו ירש סגן הנשיא פורד את הנשיא ניקסון, לאחר שזה התפטר, ב-9 באוגוסט 1974, הוא שימש כפרשן ראשי לשידורי ההשבעה של פורד וכן הכין כתבה מרכזית באותו ערב על זה האחרון ודיווח על מינוייו של טרהורסט כדובר הבית הלבן, אותו הוא עתיד לרשת בתפקיד.

הוא ידוע כמי שטבע את האימרה: "אף אחד לא מאמין לדובר, אך כולם מאמינים למקור אנונימי".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:דוברי הבית הלבן
קטגוריה:דוברים יהודים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל הבית הלבן
קטגוריה:בוגרי אמריקן יוניברסיטי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
דוד ברטוב

דוד ברטוב (לעיתים גם בר-טוב) (1 בפברואר 1924 - 30 במרץ 2018) היה משפטן ואיש ציבור שכיהן כמנהל לשכת הנשיא, כשופט שלום ומחוזי, כרשם בית המשפט העליון וראש ארגון "נתיב".

==קורות חייו==
ברטוב נולד בשם דוד גוטנסקי בעיירה מוטאל שבבלארוס. הוא למד בבית ספר תיכון עברי "תרבות" בעיר פינסק, וסיים לימודיו ב-1939. בשנת 1941 הוגלה למחנה עבודה סובייטי בסיביר. הוא שוחרר מהמחנה כנתין פולני ועסק בעבודות שונות בברית המועצות. ב-1946 עזב את ברית המועצות לפולין, ופעל בתנועת "הנוער הציוני" בפולין ובגרמניה.

עם עלייתו לישראל בשנת 1949 עברת את שם משפחתו ל"ברטוב" והתמנה למזכיר לשכת נשיא המדינה חיים ויצמן (שנולד באותה עיירה). בשנת 1952 התמנה למנהל הלשכה של הנשיא יצחק בן-צבי. ב-1959 סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1960 קיבל תואר מוסמך במשפטים. לאחר תקופת התמחות בירושלים הוסמך ב-1961 כעורך דין, ומונה על ידי הנשיא יצחק בן צבי ליועצו המשפטי.

ב-1964 יצא לשליחות בברית המועצות ושימש כאיש צוות "נתיב" בברית המועצות וכמזכיר ראשון בשגרירות ישראל במוסקבה. לאחר ניתוק היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל ב-1967 שב לישראל ולפעילות משפטית, וכיהן כשופט בבית משפט השלום בירושלים וכרשם בית המשפט העליון. ב-1979 מונה לכהונת סגן נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים. בתקופה זו פעל גם במישור הציבורי וריכז את שתי ועדות החקירה המשפטיות החשובות ביותר בשנים אלו: ועדת אגרנט, ועדת החקירה של מלחמת יום הכיפורים בשנת 1973, ובשנים 1982–1983 ריכז את ועדת כהן, הוועדה לחקירת האירועים במחנות סברה ושתילה.

בשנים 1986–1992 היה ראש "נתיב", ומ-1992 עד 1994 – ראש משלחת "נתיב" במדינות של ברית המועצות לשעבר.

אחרי פרישתו היה דוד ברטוב פעיל בוועדות למען יהודי ברית המועצות לשעבר. כיהן כיו"ר הוועדה לעניין "חוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל" וכיו"ר רשות ועדת אסירי ציון.

במשך שנים רבות היה חבר בחבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית ובוועד הפועל של האוניברסיטה. בין השנים 1997–2003 שימש כיו"ר הוועד המנהל של יד יצחק בן-צבי בירושלים, כיהן כיו"ר המועצה הציבורית של יד יצחק בן-צבי.

דוד ברטוב היה נשוי לאסתר ברטוב, והוא אחיו הבכור של חיים ישראלי, עוזרם הבכיר של שרי הביטחון לדורותיהם. לזוג נולדו שלושה בנים.

ברטוב נפטר בירושלים ב-30 במרץ 2018 ונטמן בהר המנוחות.

==פרסים==
במהלך השנים קיבל את הפרסים הבאים:
* 1991 פרס בן-גוריון
* 1992 פרס ישראל גולדשטיין, ירושלים
* 1993 פרס שלמה בובליק, האוניברסיטה העברית בירושלים
* 1993 פרס קרן הזיכרון
* 1998 פרס "מעשים טובים" של הג'וינט בניו-יורק
* 2007 פרס "יקיר יד יצחק בן-צבי" לשנת תשס"ז על תרומתו ופועלו רב השנים למען יד יצחק בן-צבי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://mymotele.com/people_story2.asp מוטלה שלי - מזכרונותיו של דוד ברטוב (גוטנסקי)]

קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בירושלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים ילידי בלארוס
קטגוריה:ראשי נתיב
קטגוריה:זוכי פרס בובליק
קטגוריה:זוכי פרס בן-גוריון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בירושלים
קטגוריה:מנכ"לי בית הנשיא
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
מעשי פטרוס ופאולוס

מעשי פטרוס ופאולוס הוא טקסט מהמאה הרביעית, אשר מהווה אחד מהספרים החיצוניים (האפוקריפה) של הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. 

לספר זה קיימות שתי גרסאות, שההבדל ביניהם הוא בפסקת הפתיחה ובשמן (שם הגרסה השנייה הוא "הפסיון של פטרוס ופאולוס".)

==תוכן הספר==
הספר מתאר את מסעו של פאולוס מאיי יוון לרומא לפגוש את פטרוס. כמו כן מסופר בספר על כריתת ראשו של פאולוס (בהתאם למסורת נוצרית קדומה בדבר מותו). הספר כולל מכתב שנשלח לכאורה מפונטיוס פילאטוס.

הספר מבוסס על הספר מעשי פטרוס - אף הוא ספר מאוחר- כאשר בגרסה זו נוסף פאולוס לעלילה על מנת לקשר את מעשיו עם פטרוס.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.newadvent.org/fathers/0815.htm תרגום הספר לאנגלית]

קטגוריה:בשורות אפוקריפיות
מעשי פטרוס

מעשי פטרוס הוא טקסט השייך לספרים החיצוניים של הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. ספר זה הוא אחד הספרים האפוקריפיים הקדומים ביותר של כתבי הקדוש הנוצריים.

הספר שרד עד ימינו בתרגומו הלטיני בכתב יד ורצ'לי, וידוע בתיאור שני אירועים: הקרב בין השליח פטרוס לשמעון מאגוס, ותיאור צליבתו של פטרוס כשראשו כלפי מטה (משום שרצה למות בדרך שונה מאשר ישו).

הספר נכתב במקורו ביוונית, ככל הנראה במחצית השנייה של המאה השנייה, ככל הנראה באסיה הקטנה.

==תוכן הספר==
הספר מתאר את הקרב בין פטרוס לשמעון הקוסם. במסגרת קרב זה מבצע פטרוס ניסים כגון החיאת דגים מעושנים, וגורם לכלבים לדבר. מספר גרסאות של הספר כוללות סיפורים בהם מתוארת אישה המעדיפה שיתוק על קיום יחסי מין - ובאחת הגרסאות מדובר בבתו של פטרוס (כפי שמופיע בגרסת קודקס ברלין).

בסופו של הספר מתוארת סצנת מותו של פטרוס שהוא נצלב שראשו כלפי מטה. תיאור זה מופיע בטקסטים קדומים נוספים ובהם טקסטים בקופטית, געז, ערבית וארמנית ולכן משערים כי חלק זה של הספר הוא הקדום ביותר, ושאר התיאורים נוספו בשלב מאוחר יותר.

==ראו גם==
*מעשי פטרוס ואנדריאס
*מעשי פטרוס ושנים עשר השליחים
*מעשי פטרוס ופאולוס

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.earlychristianwritings.com/text/actspeter.html תרגום לאנגלית של הספר]

פטרוס
האפוקליפסה של פאולוס

האפוקליפסה של פאולוס היא טקסט חיצוני של הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות.

ספר זה מהווה למעשה הרחבה וסידור מחדש של האמור ב"אפוקליפסה של פטרוס". הספר מתאר את גן העדן והגהנום, בסופו של הספר משכנע פאולוס (ובגרסה האתיופית במקומו מרים, אם ישו משכנעת את האל) לתת לחוטאים בגיהנום יום חופש כל יום ראשון.

הספר מציין כי הגאווה היא שורש כל רע, ואילו גן עדן הוא ארץ זבת חלב ודבש המובטחת למאמינים, ואילו הגהנום כולל נהרות של אש וקרח.

ככל הנראה היוו התיאורים בספר השפעה על פרק "התופת" של "הקומדיה האלוהית" מאת דנטה אליגיירי.

==תוכן הספר==
* 1, 2. תיאור ההתגלות.
* 3-6. בקשת הבריאה מהאל להעניש את האנושות.
* 7-10. דיווח של המלאכים לאל על התנהגות בני האדם.
* 11-18. גזירת דינם של הצדיקים והרשעים.
* 19-30. תיאור גן העדן ואגם אכרוסה.
* 31-44. תיאור הגיהנום. פאולוס משכנע את האל לתת יום מנוחה - מדי יום א' לחוטאים.
* 45-51. תיאור נוסף של גן העדן.

==גרסאות==
נותרו מספר גרסאות של הטקסט ביוונית, אולם אלה מקוטעות. הגרסה של הכנסייה הסורית היא המלאה ביותר של טקסט זה, אולם שרדו גם גרסאות בקופטית ובגעז.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20060104124542/http://www.comparative-religion.com/christianity/apocrypha/new-testament-apocrypha/4/5.php תוכן הספר]
*[http://wesley.nnu.edu/biblical_studies/noncanon/apoc/apcpaul.htm מבוא לספר ותוכנו, באתר מרכז וסלי]

פאולוס
תפילת פאולוס

תפילת פאולוס היא טקסט שהופיע בראשית קודקס יונג מספריית נאג' חאמאדי. ככל הנראה מדובר בתפילה שנוספה לקודקס לאחר שיתרת חלקיו כבר נכתבו. בדומה ליתר חלקי הקודקס, התפילה נכתבה בקופטית אולם כותרתה היא ביוונית - ככל הנראה השפה המקורית של הטקסט.

חסרים בטקסט ששרד שתי השורות הראשונות שלו.

==תוכן התפילה==
מדובר בטקסט מאוחר, פסאודוגרפי המשויך לשליח פאולוס אולם ללא ספק לא נכתב על ידו. ככל הנראה מדובר בטקסט שנכתב על ידי מאמין גנוסטי, והוא שונה מהתמות של איגרות פאולוס המקוריות.

מלומדים סבורים כי הטקסט נכתב על ידי ולנטינוס בשל הביטויים המופיעים בו והמאפיינים את כתביו - ואם אכן כך אזי התפילה נכתבה בין השנים 130 ל-160.

== קישורים חיצוניים==
*[http://www.gnosis.org/naghamm/prayp.html נוסח התפילה]

קטגוריה:איגרות חיצוניות
קטגוריה:איגרות פאולוס
יורווינגס

איירבוס A330-200 של החברה
איירבוס A319 של החברה
יורווינגס (בגרמנית: Eurowings) היא חברת תעופה זולה גרמנית שבסיסה נמצא בדיסלדורף. 

החברה היא חברת בת של לופטהנזה.

== היסטוריה ==
החברה הוקמה ב-1992 כאיחוד של שתי חברות תעופה קטנות מנירנברג ומדורטמונד, היא החלה לפעול בינואר 1994, כשהיא מפעילה מטוסי ATR 42 ו-ATR 72. 

בשנת 2001 קנתה חברת לופטהנזה חלק ראשון מהחברה ובשנת 2006 מעלה את החזקותיה ל-49% מהחברה עם אופציה לרכישת השאר. החברה מפעילה את טיסותיה תחת המותג לופטהנזה רגיונל עד שנת 2014, בה בוצע שינוי ארגוני מקיף בכל קבוצת לופטהנזה. החברה מותגה מחדש כחברת תעופה זולה, והחלה להפעיל מטוסי איירבוס A320 שהועברו אליה מחברת האם במקום מטוסי הCRJ9000 שהפעילה עד אז. בשנת 2015 מוזגה לתוכה חברה בת אחרת של לופטהנזה- ג'רמנווינגס, וכן החלו בהפעלת טיסות ארוכות טווח המבוצעות על ידי חברת סאן אקספרס גרמניה. בשנת 2017 רכשה לופטהנזה חלק ניכר מנכסיה (מטוסים וחלונות המראה) של חברת אייר ברלין שהפסיקה את פעילותה באותה התקופה. נכסים אלו לצד אלפים מעובדי החברה נוספו לפעילות חברת יורווינגס..

==בסיסי החברה==
* אוסטריה - נמל התעופה הבינלאומי וינה-שווכאט, נמל התעופה זלצבורג
* גרמניה - נמל התעופה הבינלאומי דיסלדורף, נמל התעופה המבורג פולסביטל, נמל התעופה הנובר לנגנהאגן, נמל התעופה מינכן פרנץ יוזף שטראוס, נמל התעופה קלן/בון,נמל התעופה שטוטגרט
* ספרד - נמל התעופה פלמה דה מיורקה

==חברות בת==
* יורווינגס אירופה - חברת הבת נוסדה באוסטריה בשנת 2016 והיא פועלת מבסיסי החברה שאינם בגרמניה. קוד היאט"א של החברה הוא E2, קוד ה-ICAO הוא EWE ואות הקריאה הוא EUROPWINGS. החברה מפעילה 13 מטוסים.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#990033;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="5" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#990033;"
! style="width:40px;" | <abbr title="BIZclass">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="BEST">W</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים +">Y+</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|rowspan=2|איירבוס A319-100
|rowspan=2|46
|rowspan=2|—
|12
|—
|42
|90
|144
|rowspan=2|6 מופעלים בידי יורווינגס אירופה
|-
|12
|—
|42
|96
|150
|-
|איירבוס A320-200
|54
|—
|12
|—
|50
|108
|170
|7 מופעלים בידי יורווינגס אירופה
|-
|איירבוס A330-200
|7
|—
|—
|21
|48
|241
|310
|
|-
|איירבוס A330-300
|7
|—
|16
|21
|40
|221
|300
|
|-
!סה"כ
!108
!—
!colspan=6|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה גרמניות
קטגוריה:קבוצת לופטהנזה
זדז'יסלב בלסיצ'מן

זדז'יסלב בלסיצ'מן (בפולנית: Zdzisław Belsitzmann; 1890–1920) שחמטאי יהודי-פולני.

בלסיצ'מן חי בוורשה, שם שיחק במספר תחרויות עם צמרת השחמטאים בפולין. בשנת 1913 סיים בתיקו דו-קרב עם סלומון לאנגלבן (+1 –1 =2) (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בלסיצ'מן חלק מקום 4-5 ו-3-4 (בשני המקרים עם אלכסנדר פלמברג ובשני המקרים אחרי עקיבא רובינשטיין ומשה לובצקי.

התוצאה הטובה ביותר שהשיג בלסיצ'מן הייתה בשנת 1920 כאשר ניצח בתחרות ורשה, ובעקבותיו אלכסנדר פלמברג, עקיבא רובינשטיין, דויד פז'פיורקה ואחרים. זמן קצר לאחר מכן נפטר במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים יהודים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1920
ואריג

ואריג (באנגלית Varig; בפורטוגזית VRG Linhas Aéreas) הייתה חברת התעופה הלאומית של ברזיל. בסיסה הראשי נמצא בסאו פאולו. החברה פורקה בשנת 2005, הוקמה מחדש על ידי חברת התעופה הברזילאית גול בשנת 2006 ושולבה כחלק מהמותג.

==תולדות החברה==

החברה נוסדה במאי 1927 בעיר פורטו אלגרה והייתה חברת התעופה הראשונה בברזיל. טיסתה הראשונה של החברה התקיימה ב-15 ביולי אותה שנה בקו פורטו אלגרה - ריו גראנדה במטוס ימי מסוג דורניר ואל.

ואריג נועדה בתחילה לבצע טיסות פנים בדרום ברזיל אך באוגוסט 1942 כבר ביצעה החברה טיסה בינלאומית ראשונה למונטווידאו. בשנת 1965 סגרה ממשלת ברזיל את חברת התעופה הלאומית עד כה "פאנאייר דו ברזיל" ובעקבות מהלך זה הפכה ואריג לחברת התעופה הלאומית וכן נפתחו קווים טרנס אטלנטיים ראשונים.

ביולי 2005 החלה החברה בהליך פירוק ובמאי 2006 הוצעה למכירה.
ביולי אותה שנה נקנתה החברה על ידי קבוצת "וולו" והחלה להתפתח מחדש.

בשנת 2007 נקנתה החברה על ידי חברת התעופה גול, וכיום כל מטוסיה של ואריג מבצעים את טיסותיה של גול.

==צי המטוסים (אוגוסט 2009)==

{| class="wikitable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=lightblue
| דגם || מספר מטוסים || תכולת מושבים (קונפיגורציה) || הערות
|-
|בואינג 737-700||9||124||
|-
|בואינג 737-800||10||162||
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:חברות תעופה ברזילאיות
המחטים (דקוטה הדרומית)

המחטים (באנגלית: The Needles) הן אזור בגבעות השחורות של דקוטה הדרומית, בסמוך לעיר רפיד סיטי ולהר ראשמור. בפארק קסטר סטייט (71,000 דונם), מצויים חרוטי סחיפה של סלעי גרניט אשר נקראים "מחטים", משום שהם גבוהים ומחודדים בקצותיהם. ההר והמחטים עצמן הם אתר טיפוס הרים פופולרי בארצות הברית. 

== גאולוגיה ==
חרוטי הסחיפה עשויים מגרניט בן 1.8 מיליארד שנה שפרץ לתוך קרום האדמה כמאגמה מותכת - בפסגת Harney Peak. המאגמה התקררה לאט מתחת לפני השטח ויצרה גרניט גרגרים עדין בהר ראשמור וגרניט גרוס גס עם גבישי פגמיטיט באזור המחטים. גבישים אלו, לרוב גבישי פצלת השדה וגבישי קוורץ.<ref></ref> 

== תיירות ==
אזור המחטים מוכר כאתר תיירותי, המושך בין היתר מטפסי הרים. כביש מס' 87 בדקוטה הדרומית המוביל אליו זכה לכינוי "דרך המחטים", משום שנסלל בקרבת מקום. מטפס ההרים פריץ ווייסנר טיפס על המחט שזכתה לכינוי "עמוד הטוטם" בשנת 1936, והמטפסים ג'ון גיל והנרי ברבר התוו מסלולי טיפוס שגם מטפסים עשרות שנים אחריהם מתקשים לשחזר.[https://www.mountainproject.com/area/106058091/custer-state-park] 

האתר הוצע כאתר אפשרי עבור אנדרטת הר ראשמור, אולם הפסל גאטסון בורגלם דחה את המיקום בשל איכות הגרניט הירודה והעובדה שאין ביכולתו לתמוך בפסלים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דקוטה הדרומית: גאוגרפיה
קטגוריה:ארצות הברית: גאולוגיה
ד'מאר

מחוז ד'מאר (בערבית: محافظة ذمار תעתיק מדויק: מחאפט'ת ד'מאר) הוא מחוז במערבה של תימן. בירת המחוז היא העיר ד'מאר. המחוז הוא השישי בגודלו בתימן מבחינת אוכלוסייה (1,330,108 איש) והמחוז ה-16 בגודלו מבחינת שטח (8,705 קמ"ר). המחוז גובל בצפון-מזרח עם צנעא בצפון עם רימה, במערב עם אל-חודיידה, בדרום עם המחוז איב ובדרום-מזרח עם אל-ביידא.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תימן: מחוזות
שעלי תורה

שעלי תורה היא רשת גרעינים תורניים ומוסדות חינוך אשר הוקמה בשנת 1988 ופועלת בעיקר באזורי הפריפריה. נכון לשנת 2019, לרשת 30 גרעינים עם כ-500 משפחות ומאות מתנדבים. הרשת משלבת פעילות חינוכית-תורנית ("שעלי תורה") ופעילות רווחה ומפעלי חסד ("שעלי תקווה"). מקים הרשת והעומד בראשה הוא הרב רחמים נסימי.

==פעילות==
הגרעין הראשון של הרשת הוקם בעיר בית שמש בשנת תשמ"ח (1988), על ידי משפחות בוגרות ישיבת ההסדר שעלבים (אשר משמה נגזר שמו של הארגון). בעיר זו הקים הגרעין גנים ובתי ספר, ישיבה תיכונית "שעלי תורה", "אולפנת גילה", כולל רבנות עם כ-20 אברכים, ישיבה גבוהה לבוגרי צבא, כפר סטודנטים וכן בית חם של 5 מועדוניות לילדים בסיכון ולילדים בעלי צרכים מיוחדים.

מקומות נוספים בישראל שבהם גרעינים או כפרי סטודנטים של "שעלי תורה":
קצרין, גדרה, קדימה, רמת גן, ירושלים,בית שמש, ערד, קריית יובל, דימונה, שדרות, אור יהודה, קטמונים, בית שאן, אשדוד, גבעת אולגה, שכונת הדר הכרמל, עכו, צפת ועוד.

גרעיני הרשת מחזקים בתי ספר ותיכונים ומקימים גני ילדים ו"בתים חמים" לילדים מאוכלוסיות נצרכות. הבתים מטפלים בכ-1000 ילדים בגילאי 6–14 המוגדרים כילדים בסיכון על ידי הוועדות המקצועיות במקומות היישוב. כל גרעין מארגן פעילויות תרבות וחסד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ציונות דתית: חינוך
קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:ארגונים תורניים בישראל
קריית שפרינצק

קריית שפרינצק היא שכונה במערב חיפה.
השכונה ממוקמת לרגלי המורדות המערביים של הכרמל, בין שכונת כרמל צרפתי לבין שער העלייה וחוף הים התיכון, ובין נווה דוד ועין הים. השכונה נקראה על שמו של יוסף שפרינצק, יושב ראש הכנסת הראשון.

== היסטוריה ==
קריית שפרינצק נבנתה בשנות ה-60 של המאה ה-20, והיא משופעת בבתי-שיכון שאופייניים לעת חיסול המעברות. השכונה כללה בראשיתה 1,600 יחידות דיור. האוכלוסייה בשכונה היא מעורבת, ובשנות השישים של המאה הקודמת כללה ימאים ששימשו בצי הסוחר, כיום גרים בה עולים מאתיופיה, עולים מברית המועצות לשעבר ותושבים ותיקים. בעבר פעל בשכונה בית הספר העל יסודי, מקצועי "שפרינצק", אך הוא נסגר בשנת 2003 בשל מיעוט תלמידים ורמת חינוך ירודה. כיום משרת את השכונה בית הספר היסודי "עין הים", הכולל גם כיתה לילדים הלוקים ב-PDD.

שדרות ההגנה (כביש 4) הן עורק התחבורה הראשי שמקשר את השכונה לצפון ולדרום, וממנו יוצאת דרך צרפת שחוצה את השכונה מזרחה, במעלה ההר. בין שדרות ההגנה למסילת החוף משתרע פארק הכט. דרך השכונה עובר חלקו התחתון של ערוץ נחל לוטם, שנשפך לים בתחומי הפארק.

בשכונה פועלים ספרייה עירונית, בתי כנסת וגנים ציבוריים גדולים, וכן (בשער העלייה) בית התרבות "מרכז פאני קפלן".

במעלה השכונה פועל מרפ"א 8281, הידוע יותר בשם: "בית חולים 10". במקום שכן בעבר בית חולים איטלקי, שהוחרם בידי הבריטים במלחמת העולם השנייה, עקב היותו נכס אויב, ומשעזבו הבריטים, הוא נתפס בידי צה"ל. כיום פועל בו בית חולים של חיל הרפואה. אמנם אין מדובר בבית חולים רגיל שכולל אשפוזים ומיון - לשם כך מפנים את החיילים לבית החולים רמב"ם. המקום נותן שירותי רפואת מומחים לחיילים מכל פיקוד צפון, כגוון: רפואת שיניים, עור, נשים, בדיקות דם, צילומי רנטגן וסי.טי.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיפה: שכונות
קטגוריה:מערב חיפה
יצחק ג'יבלי

יצחק ג'יבלי (1930 – 18 בנובמבר 2008, כ' בחשוון ה'תשס"ט), היה מלוחמי הפלמ"ח ויחידה 101 ומגיבורי פעולות התגמול בשנות ה-50. מראשוני סיירת מטכ"ל ומאוחר יותר שירת בשב"כ. ג'יבלי נודע כאשר בשלב הנסיגה בפעולת תגמול מבצע ברוך 1 במחנה עזון דרש מחבריו מגדוד 890, בפיקודם של אהרן דוידי ומאיר הר-ציון, שלא יסכנו את עצמם וינטשו אותו במקום ההיתקלות כשהוא פצוע. ג'יבלי ננטש, ונפל בשבי הירדנים. על מעשהו זה הוענק לו עיטור העוז.

==חייו==
יצחק, בן שרה ואברהם יחיא ג'יבלי, נולד בשנת 1930 במצרים ועלה לארץ ישראל בעודו תינוק עם משפחתו, שהתיישבה בצפון תל אביב. מפאת מצוקת המשפחה הוא נשלח לאימוץ במושב תל עדשים. כבן 17 התגייס לפלמ"ח והשתתף במלחמת העצמאות. לאחר ששירת בצה"ל כנהגו של רחבעם זאבי, הצטרף ליחידה 101 בימיה הראשונים ב-1953. עם מיזוג יחידה 101 עם גדוד 890 של הצנחנים חמישה חודשים לאחר מכן ב-1954, המשיך לשרת במסגרת החדשה שלימים כונתה סיירת מטכ"ל.

בעקבות רצח של חקלאי בשדה ליד כפר סבא הוחלט לערוך פעולת תגמול בשם "ברוך 1" נגד מחנה עזון של הלגיון הירדני על ידי חיילים מגדוד 890. עם ג'יבלי נבחרו למשימה עוד שישה חיילים: אהרן דוידי, מאיר הר-ציון, יורם "ימו" נהרי, עמירם הירשפלד, אלישע בן-צור וגלעד הראל. הכוח יצא עם רדת החשיכה ב-29 ביוני 1954 מקיבוץ אייל. בקרב במחנה נהרגו מספר חיילים ירדניים וג'יבלי נפצע קשה, אך המשיך לתפקד. עם נסיגת הכוח מהיעד ניסו הר ציון ונהרי לפנות את ג'יבלי לשטח ישראל אך התברר כי הפינוי מעכב את הכוח ומסכן אותו בהתקלות בתגבורת ירדנית. הוא דרש מחבריו להשאיר אותו בשטח ולא להסתכן בעבורו. הוא נלקח בשבי ולאחר סיום אשפוזו הועבר לבית כלא בזרקא. במשך זמן רב לא היה ידוע בישראל על גורלו. על התנהגותו במבצע זה הוענק לו עיטור העוז כעשרים שנה לאחר מכן, באפריל 1973.

חבריו של ג'יבלי ארגנו שלוש פעולות כדי לשבות חיילים ירדנים שיוחלפו תמורתו. הראשונה שבהן נערכה באוגוסט ובגלל החשש שהפעולה לא תאושר, היא נעשתה ללא אישור הרמטכ"ל. הפעולות כונו פעולות גי"ל על בסיס הסיסמה גיבלי יצחק לחופש. בעקבות הצלחת הפעולות שוחרר ג'יבלי בעסקת חילופי שבויים בסוף אוקטובר 1954.

לאחר שחרורו מצה"ל החל לעבוד כחבר אגד, ולאחר מכן בשירות הביטחון הכללי כקצין ביטחון במספר שגרירויות ישראליות וכמאבטח במטוסי אל על ובמוסד כנהג ומאבטח ביחידת המבצעים "קולוסוס" בצרפת. לאחר פרישתו לגמלאות עבד כשומר סף במועדון של רפי שאולי, וכן שימש נהגו ועוזרו האישי של יעקב נמרודי. הוא נפטר בתל אביב והותיר אחריו אישה, שני ילדים ונכדים.

בנו הוא המאייר גיל ג'יבלי. הוא נקרא על שם המבצע שיזמו חבריו של יצחק ג'יבלי לזירוז שחרורו מהשבי הירדני.

==לקריאה נוספת==
* אורי מילשטיין, ההיסטוריה של הצנחנים – כרך א' יחידה 101, הוצאת שלגי 1985.
* דן מרגלית, יחידת קומנדו 101, 1968.

==קישורים חיצוניים==
* .
* 
* [http://202.org.il/Pages/Footer/eduyot/harel_azun.php על מבצע "ברוך 1" במחנה עזון] מתוך אתר הצנחנים בעשור הראשון (כולל סרט תיעודי).
* [http://202.org.il/Pages/tagmul/peulot/gil.php על פעולות גי"ל] מתוך אתר הצנחנים בעשור הראשון.
* 
* [https://thisworld.online/1962/1318#p19 ג'יבלי מן הצנחנים], העולם הזה, גיליון 1318, 12 בדצמבר 1962, עמ' 19 (המשך בעמ' 21)

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:לוחמי יחידה 101
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מעוטרי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז בפעולות התגמול
קטגוריה:שבויי צה"ל
קטגוריה:תל עדשים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
חג'ה (מחוז)

מחוז חג'ה (בערבית: محافظة حجة) הוא מחוז בצפון-מערבה של תימן. בירת המחוז היא העיר חג'ה. המחוז הוא החמישי בגודלו בתימן מבחינת אוכלוסייה (1,479,568 איש) והמחוז ה-13 בגודלו מבחינת שטח (9,376 קמ"ר). המחוז גובל בצפון עם ערב הסעודית ועם סעדה, במזרח עם עמראן, בדרום עם אל-מחוית ועם אל-חודיידה ובמזרח עם ים סוף. בעבר שימשה העיר חג'ה כעיר הקיט של האימאמים של תימן, ובה היה מצוי ארמונו של האימאם יחיא. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תימן: מחוזות
המהפכה הכימית

Étienne François Geoffroy}}, [[1718: בראש כל טור צורון כימי עמו יכולים להתרכב כל הצורונים שמתחתיו. חלק מההיסטוריונים הגדירו טבלה זו כתחילתה של המהפכה הכימית.]]
אחת הצורות של הטבלה המחזורית של מנדלייב, בספרו [[עקרונות הכימיה משנת 1870 (בתמונה תרגום לאנגלית משנת 1891). בעמודה הימנית ה"מחזור" של היסודות, כיום ידוע שמספר המחזור של מנדלייב קשור למספרי אורביטלים אטומיים.]]

המהפכה הכימית, המכונה גם המהפכה הכימית הראשונה, היא הניסוח מחדש של הכימיה על בסיס חוק שימור החומר ותאוריית הבעירה של החמצן. 

המהפכה התבססה בעיקר על עבודתו של הכימאי הצרפתי אנטואן לבואזיה (ידוע כ"אבי הכימיה המודרנית"). 

ב-20 בפברואר 1773 כתב לבואזיה: "חשיבות הקץ אותו אנו רואים הביאה אותי לקחת על עצמי את כל העבודה הזו, שנראה כי נועדה להביא מהפכה ב...כימיה. נותר לבצע סדרת ניסויים כבירה." כאשר כתב מילים אלה במחברת המעבדה שלו, עמד לשנות לעד את הפרקטיקה והרעיונות של הכימיה.

כמה גורמים הביאו למהפכה זו, ביניהם ביסוס הטענה כי אוויר אינו יסוד, אלא מורכב משבעה יסודות שונים במצב גז. כימאים כמו הנרי קוונדיש וג'וזף פריסטלי ביצעו ניסויים רבי חשיבות לאישוש עובדות אלה. לבואזיה גם תרגם את עולם המושגים הארכאי והטכני של הכימיה לשפה מובנת יותר להמונים הלא-משכילים. הדבר הביא לעניין ציבורי בלימוד ועיסוק בכימיה. כאשר תיאר את המשימה של חידוש הנומנקלטורה הכימית, ציין לבואזיה: "עלינו לבצע טיהור מוחלט, כי הם עשו שימוש בשפה אניגמטית, ייחודית להם עצמם, המציגה משמעות אחת ליודעי-דבר, ואחרת להמונים, ובאותה עת אינה מכילה דבר ניתן להבנה הגיונית על ידי אלה או אלה." 

המהפכה החלה ב-1789, עת פורסם חיבורו של לבואזיה, "Traite Elementaire de Chimie" ("יסודות הכימיה"). בפרסום זה, ובאלה שבאו אחריו, תיאר לבואזיה את הרכב האוויר והמים, וטבע את המונח "oxygen" (חמצן). הוא הסביר גם את תיאורית הבעירה, ונפטר מתיאורית הפלוגיסטון, אותה החליף ברעיון הקלוריק. "יסודות" שילב כמה רעיונות של "הכימיה החדשה", ותיאר את הניסויים וההגיון שהובילו את לבואזיה למסקנותיו. 

ניתן לומר כי "יסודות הכימיה" עשה לכימיה, מה ש"עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע", ספרו של ניוטון עשה לפיזיקה.

בנוסף, בן זמנו של לבואזיה, יונס יעקב ברצליוס המציא שיטת כתיבה מקוצרת לציון תרכובות כימיות, על בסיס תיאורית המשקלים האטומיים של ג'ון דלטון.

במהפכה הכימית, כימאים מודרניים הפריכו טענות אותן העלו היוונים הקדמונים, ונחשבו לעובדות במשך אלפי שנים. לדוגמה, הכימאים החלו לציין כי כל המבנים הכימיים מורכבים מיותר מארבעה יסודות.

==ראו גם==
* היסטוריה של הכימיה
* הטבלה המחזורית

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.britannica.com/eb/article-259705/chemistry המהפכה הכימית], אנציקלופדיה בריטניקה (אנגלית)
* [http://www.uv.es/bertomeu/revquim/biblio/bibliorvq.htm ביבליוגרפיה על המהפכה הכימית], אוניברסיטת ולנסיה (אנגלית)
== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריה של הכימיה

sv:Kemins historia#Kemiska revolutionen
קולורימטר

קולורימטר (באנגלית: colorimeter) הוא מכשיר מדידה המשמש בקולורימטריה למדידת הבליעה של אורכי גל מסוימים של אור העובר דרך התמיסה. המכשיר משמש בעיקר למדידת הריכוז של מומס בתמיסה, אותו ניתן לחשב באמצעות חוק בר-למברט, שקובע כי ריכוז מומס בתמיסה הוא פרופורציונלי לבליעה של התמיסה.

המכשיר משמש גם לצרכים רפואיים, כגון מדידת ריכוז ההמוגלובין בדם.

==מבנה המכשיר==
מבנה של קולורימטר מדגם חברת Spectro:{{ש}}(1) בחירת אורך גל, (2) כפתור הדפסה, (3) התאמת גודל הריכוז, (4) מצב [[UV, (5) פלט, (6) דגימה מהתמיסה, (7) zero control, (8) מתג רגישות לאור, (9) מתג הדלקה/כיבוי]]
החלקים העיקריים בקולורימטר הם:
*מקור אור (לרוב נורת להט בעלת מתח נמוך).
*צמצם בגודל מתאים.
*סט מסננים אופטיים לפי אורך הגל הרצוי.
*קיבטה בה תהיה התמיסה אותה מודדים.
*גלאי אור (לרוב פוטורזיסטור).
*צג להצגת הפלט מהגלאי.
*תמיסת בלאנק להעלאת הדיוק של התוצאות.

==ראו גם==
* ספקטרוסקופ
* ספקטרומטר אופטי
* תמיסת בלאנק

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.infomed.co.il/glossary/g_3457.htm קולורימטר], באתר אינפומד.
*[https://www.academia.edu/3333921/Open-Source_Colorimeter מקור פתוח להכנת קולורימטר].

קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:כלי מעבדה
קטגוריה:ספקטרוסקופיה
קטגוריה:צבעים
האוניברסיטה האמריקאית בפריז

האוניברסיטה האמריקאית בפריז (באנגלית: The American University of Paris, ובראשי תיבות: AUP) היא מוסד אקדמי פרטי (ללא כוונות רווח) ועצמאי הממוקם בפריז, בירת צרפת.

== היסטוריה ==
האוניברסיטה הוקמה ב-1962 והיא נחשבת למוסד האקדמי האמריקאי הוותיק ביותר באירופה. האוניברסיטה חולשת על שמונה בניינים הנמצאים ברובע השביעי, ב"גדה השמאלית" של הסן, ליד מגדל אייפל, האינווליד. האוניברסיטה מתמחה במדעי החברה ובתקשורת ולומדים בה כ-1,000 סטודנטים. לימודי התואר באוניברסיטה מוכרים על ידי משרד החינוך האמריקאי.

תוכניות לתארים מתקדמים באוניברסיטה האמריקאית בפריז הן בין תרבותיות, השוואתיות ועכשוויות. הם משלבים תוכניות לימודים דינמיות, קורסים עיוניים ויישומים מעשיים של ידע. קשרים הדוקים בין סגל לסטודנטים, מאפשרים לסטודנטים ליהנות מחילופי אינטלקטואלים קפדניים ורשת קשר מקצועית עולמית. AUP, הממוקם בפריז משנת 1962, הוא המוסד האמריקני הוותיק ביותר להשכלה גבוהה באירופה והוא מוכר במלואו בארצות הברית, ומציע 14 מגמות לתואר ראשון ו -9 תואר שני. המאסטר הדו-לשוני לאמנויות בעניינים בינלאומיים, יישוב סכסוכים ופיתוח חברה אזרחית מושך סטודנטים לאוניברסיטה כתוצאה מהפקולטה המצטיינת שלה, הצעות דו-לשוניות ייחודיות ושותפות עם אוניברסיטת סורבון, אחד המוסדות החינוכיים המובילים בצרפת. תואר שני בתקשורת גלובלית מייצר בוגרים שהם אנליסטים וגם שחקנים בשינוי גלובלי. התואר מבוסס על עבודה תאורטית ופדגוגיה חוצה תרבויות. הסטודנטים עוברים קורסי ליבה בפוליטיקה של מיתוג וזהות, במגוון תרבותי ובכלכלה הפוליטית של התקשורת הגלובלית כבסיס לקורסים אקדמיים מיוחדים ושיעורים מבוססי סדנאות.<ref></ref>

שפת ההוראה באוניברסיטה היא אנגלית, אם כי הסטודנטים נדרשים להפגין ידע בצרפתית על מנת לקבל את התואר. 

האוניברסיטה מופיעה בספר "צופן דה וינצ'י" של דן בראון, כמקום שבו מעניק רוברט לנגדון את ההרצאה שלו בנושא סמליות. 

בין בוגרי האוניברסיטה: המעצב טום פורד, השחקן מייקל ות'רלי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פריז: אוניברסיטאות ומכללות
לחג'

מחוז לחג (בערבית: محافظة لحج) הוא מחוז בדרום-מערבה של תימן.

בירת המחוז היא העיר לחג'. המחוז הוא ה-11 בגודלו בתימן מבחינת גודל אוכלוסייה (722,694 איש) והמחוז ה-9 בגודלו מבחינת שטח (14,003 קמ"ר). המחוז גובל בצפון עם אל-ביידא ועם א-דאלע, בצפון מערב הוא גובל עם תעז, בדרום עם עדן והים הערבי ובמזרח עם אביאן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תימן: מחוזות
הקנטונים של הפדרציה של בוסניה והרצגובינה

{| style="border: 1px solid #aaaaaa; background: #f9f9f9; float:left; clear:left; margin: 0 1em 1em 0;"
|
|-
!מפת קנטוני הפדרציה של בוסניה והרצגובינה
|}
הפדרציה של בוסניה והרצגובינה מחולקת לעשרה קנטונים (בבוסנית: Kanton וברבים, kantoni; בקרואטית: županija וברבים, županije; בסרבית: кантон, ברבים кантони). הפדרציה היא עצמה חלק משתי ישויות פוליטיות בבוסניה והרצגובינה (השנייה היא רפובליקה סרפסקה), על פי החלוקה המנהלית שהכתיב הסכם דייטון.

ברפובליקה סרפסקה מונהג ממשל מרכזי, עם חלוקה ישירה ל-63 רשויות מקומיות. לאזורים השונים שבהם ממוקמות הרשויות המקומיות אין משמעות פוליטית. מחוז ברצ'קו, החלק המנהלי השלישי של מדינת בוסניה והרצגובינה, מצוי תחת סמכות משפטית ישירה של הממשל המרכזי של המדינה.

בפדרציה של בוסניה והרצגובינה, חמישה קנטונים הם בעלי רוב בוסני, שלושה עם רוב של קרואטים-בוסנים ובשניים יש "עירוב אתני".

הקנטונים:
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# קנטון 10

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:חלוקת פדרציות וקונפדרציות למדינות
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית השנייה לפי מדינה
אמיליו בוטרגניו

אמיליו בוטרגניו סאנטוס (בספרדית: Emilio Butragueño Santos; נולד ב-22 ביולי 1963 במדריד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ. נודע בכינוי "הנשר" (בספרדית: El Buitre).

== קריירה ==
בוטרגניו שיחק את רוב שנותיו בריאל מדריד, עמה זכה בתארים רבים ובמדיה זכה בתואר מלך השערים בליגה הספרדית ("פיצ'יצ'י"). הוא היה גם סגן הנשיא של ריאל מדריד.

ב-1981 הצטרף לריאל מדריד, ושיחק בתחילה בקבוצת המילואים שלה, ריאל מדריד קסטיליה. את הופעת הבכורה שלו בבוגרים עשה ב-1982 נגד קאדיס, וכבש צמד במשחקו הראשון. במהלך שנות ה-80 היה שחקן הרכב קבוע בריאל מדריד, וזכה במספר רב של תארים. הוא דורג במקום השלישי בפרס כדורגלן השנה בעולם שנתיים ברציפות (1986 ו-1987) וזכה בתואר הפיצ'יצ'י בעונת עם 19 שערים.

ב-1995 חתם באתלטיקו סלאיה מליגת העל המקסיקנית, וכבר בעונתו הראשונה הוביל אותה לגמר הליגה. הוא פרש במרץ 1998, לאחר שלוש עונות במקסיקו.

לבוטרגניו 69 הופעות במדי נבחרת ספרד בכדורגל, בהן כבש 26 שערים, הכובש החמישי בטיבו בכל בזמנים בנבחרת ספרד. הוא שיחק עם הנבחרת בטורניר יורו 1984, בו הגיעה ספרד לגמר, ובמהלך מונדיאל 1986 כבש רביעייה בניצחון 5–1 על . הוא היה בסגל הנבחרת הספרדית גם ביורו 1988 ובמונדיאל 1990.

בוטרגניו היה סגן נשיא ריאל מדריד למשך כחודשיים, והתפטר לאחר עזיבתו של הנשיא דאז פלורנטינו פרס.

== תארים ==
;ריאל מדריד
*גביע אופ"א (2): 1985, 1986
*אליפות הליגה הספרדית (6): , , , , , 
*גביע המלך הספרדי (2): 1989, 1993
*גביע הליגה הספרדית: 1985
*הסופר קאפ הספרדי (4): 1988, 1989, 1990, 1993
*פרס הפיצ'יצ'י: 1990/91

;ריאל מדריד קסטיליה
אליפות הליגה הספרדית השנייה: 1983/84

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו סלאיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:זוכי פרס בראבו
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1984
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1963
גול (חברת תעופה)

גול (בפורטוגזית: Gol Transportes Aéreos) היא חברת תעופה ברזילאית שבסיסה הראשי נמצא בעיר סאו פאולו. החברה היא חברת התעופה השנייה בגודלה בברזיל.

==תולדות החברה==

החברה נוסדה בשנת 2000 והחלה את פעילותה בינואר 2001 כחלק מתאגיד תחבורה ברזילאי הכולל בין היתר את קווי האוטובוס הארוכים במדינה.

בשנת 2007 קנתה החברה את חברת התעופה הלאומית של ברזיל ואריג לאחר שזו פשטה רגל.

לחברה הסכמי שותפות קוד עם: אארולינאס ארחנטינס, אארומקסיקו, אייר קנדה, אייר פראנס, אליטליה, קופה איירליינס, דלתא איירליינס, איתיחאד איירווייז, KLM, קוריאן אייר, קטר איירווייז וטאפ פורטוגל.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון ליולי 2020:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:black;background:#e68a00;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:black;background:#e68a00;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">J</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|בואינג 737-700
|23
|—
|42
|104
|144
|
|-
|בואינג 737-800
|99
|—
|36
|150
|186
|
|-
|בואינג 737-8MAX
|7
|93
|42
|144
|186
|
|-
!סה"כ
!129
!93
! colspan="4" |
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה ברזילאיות
ג'ק-או-לנטרן

ג'ק-או-לנטרן

ג'ק-או-לנטרן (באנגלית: Jack-o'-lantern; "ג'ק נושא העששית") היא עששית העשויה מדלעת, לפת או רוטבגה שרוקנו מתוכנן וגולפו לצורת פרצוף מפחיד ונר מודלק במרכזה.

נהוג להניח את הג'ק-או-לנטרן על חלונות או דלתות הבתים. מנהג זה נפוץ במיוחד בחג ליל כל הקדושים.

באירלנד ובסקוטלנד אנשים התחילו ליצור גרסאות משלהם לג'ק בעזרת גילוף של פרצופים מפחידים על לפתות ותפוחי אדמה והנחתם על חלונות על מנת שיבריחו את רוחו של ג'ק ורוחות רעות אחרות. מהגרים מארצות אלה הביאו את מסורת הגילוף איתם לאמריקה, שבה גילו שהדלעת מוצלחת לגילוף המסורתי של ג'ק-או-לנטרן.

== מקור המנהג ==
מקור המנהג באגדות פולקלור שונות אודות איכר ערמומי בשם ג'ק.

לפי המיתוס האירי, חי באירלנד איכר בשם ג'ק הקמצן, שזימן את השטן למשקה. כראוי לכינויו לא רצה ג'ק לשלם על המשקה ושכנע את השטן להפוך למטבע שבעזרתו יוכל לשלם, אך ברגע שבו השטן נהפך למטבע ג'ק החליט לשים אותו בכיסו יחד עם צלב כסוף שמנע מהשטן לחזור לצורתו המקורית. לאחר משא ומתן החליט ג'ק לשחרר את השטן בשני תנאים - שהשטן לא יטריד אותו למשך שנה ושבמקרה שג'ק ימות השטן לא יוכל לקחת אותו לגיהנום. לאחר שנה הערים ג'ק על השטן בשנית ושכנע אותו לטפס על עץ כדי לקטוף פרי מהצמרת. ברגע שהשטן היה בצמרת העץ ג'ק חרט על הגזע צלב שמנע מהשטן לרדת. ג'ק הסכים לשחרר את השטן בתנאי שלא יטריד אותו שוב בעשר השנים הבאות וכך היה עד שג'ק מת זמן קצר לאחר מכן. האגדה מספרת שאלוהים לא הרשה לג'ק להיכנס לגן עדן בגלל מעשיו הרעים, והשטן, שנשאר נאמן להבטחתו, לא הכניס אותו אל הגיהנום אלא שלח אותו אל הלילה החשוך עם נר דולק בלבד. את הנר הכניס ג'ק אל תוך לפת שגילף כדי שיעזור לו לחפש מקום מנוחה לנשמתו.

==אזכורים תרבותיים==
* לספיידרמן יש אויב בשם ג'ק-או-לנטרן.
* בספרי ארץ עוץ מופיעה כבר מהספר השני דמות בשם ג'ק ראש דלעת, שהייתה בובה עם ראש דלעת בעלת פרצוף.

== ראו גם ==
* עששית נייר
* ויל-או'-דה-ויספ
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.history.com/topics/halloween/jack-olantern-history אתר ערוץ ההיסטוריה "ההיסטוריה של ג'ק או לנטרן"]
* 

קטגוריה:אירלנד: תרבות
קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
קטגוריה:מנהגי ליל כל הקדושים
סמור

סמוּר (שם מדעי: Mustela) הוא סוג טורף במשפחת הסמוריים. בסוג זה נכללים כ-15 מינים, ובהם ההרמין, חמוס השלגים, חמוס סיבירי וחמוס מבאיש ממנו בוית החמוס. אורכם של הסמורים נע בין 12 ל-45 סנטימטר, ולרובם יש פרווה אדומה או חומה ובטן לבנה. מינים מסוימים משירים בחורף ופרוותם נעשית לבנה. אורך זנבם נע בין 22 ל-33 סנטימטר. גופם של הסמורים הוא ארוך וגלילי, ורגליהם קצרות, מה שמאפשר להם להיכנס אל תוך מחילות בחיפוש אחר טרף, מכרסמים בעיקר.

== תפוצה ובתי מחייה ==
הסמורים מצויים בכל העולם מלבד אוסטרליה ואנטארקטיקה. הסמורים האפריקאים מוגבלים לחלקה הצפוני של היבשת, וכך גם הסמורים בדרום אמריקה. לעומת זאת, הם נפוצים בכל שטחי צפון אמריקה, אירופה ואסיה (מלבד איים שונים, ואזורים מסוימים כגון תת היבשת ההודית). הם הובאו על ידי האדם למקומות נוספים כמו ניו זילנד.

הסמורים חיים במגוון של בתי גידול, ואלו משתנים ממין למין. הם נפוצים מהקטבים, במקרה של חמוס השלגים וההרמין, עד ליערות הגשם במקרה של הסמור הקולומביאני וסמור האמזונאס, ואפילו עד לאזורים עירוניים, כמו במקרה של הסמור המצרי.

==הסמור והאדם==
הסמורים מסמלים בתרבויות רבות מרמה וגנבה, זאת בעיקר בשל חיבתם לחפצים נוצצים. בספרות הסמור משמש לעיתים כסמל לנוכל. כמו כן, הסמורים מפורסמים בגלל הנזקים שהם גורמים לחקלאות, על ידי טריפת תרנגולות.

עם זאת, יחסו של האדם לסמור אינו שלילי לגמרי. החמוס המבוית הוא חיית מחמד נפוצה, גם בישראל. בתקופות קדומות היה נהוג להשתמש בו, ובסמורים אחרים, בתור מדבירים טבעיים - הם היו ניזונים ממכרסמים בשדות, ובכך עוזרים לחקלאים. זה הוביל לכך שכמה מיני סמורים הובאו לאזורים שונים בעולם, והדוגמה הבולטת ביותר לכך הם הסמורים בניו זילנד. חמוס השלגים, ההרמין, והחמוס המבאיש הביאו שם תועלת בהתחלה אך בהדרגה הפכו למזיקים. כיום הם נחשבים לגורמי פגיעה משמעותייים במערכת האקולוגית.

==טקסונומיה==
מינים:

{| cellspacing="0" class="wikitable sortable"
! שם !! שם מדעי !! מצב שימור !! תפוצה
|-
| סמור האמזונאס ||Mustela africana || LC || דרום אמריקה
|-
| סמור הררי ||Mustela altaica || NT || אירופה, צפון ודרום אסיה
|-
| הרמין ||Mustela erminea || LC || אירופה, צפון אסיה וצפון אמריקה. הובא בידי האדם לניו זילנד
|-
| חמוס ערבות ||Mustela eversmanii || LC || אירופה, צפון ודרום אסיה
|-
| סמור קולומביאני ||Mustela felipei || VU || דרום אמריקה
|-
| סמור ארך-זנב ||Mustela frenata || LC || מרכז, צפון ודרום אמריקה
|-
| סמור יפני ||Mustela itatsi || LC || יפן והמחוז הרוסי סחלין
|-
| סמור צהוב-בטן ||Mustela kathiah || LC || דרום אסיה
|-
| חורפן אירופי ||Mustela lutreola || CR || אירופה וצפון אסיה
|-
| סמור הרים אינדונזי ||Mustela lutreolina || LC || דרום אסיה
|-
| חמוס שחור-רגל ||Mustela nigripes || EN || צפון אמריקה
|-
| חמוס השלגים ||Mustela nivalis || LC || אירופה, מרבית אסיה, צפון אמריקה וצפון אפריקה. הובא בידי האדם לניו זילנד ולסאו טומה
|-
| סמור מלאי ||Mustela nudipes || LC || דרום אסיה
|-
| חמוס מבאיש ||Mustela putorius || LC || אירופה, צפון אפריקה וצפון-מערב אסיה. הובא בידי האדם לניו זילנד
|-
| חמוס סיבירי ||Mustela sibirica || LC || אירופה, צפון ודרום אסיה
|-
| סמור מפוספס-גב ||Mustela strigidorsa || LC || דרום אסיה
|-
| סמור מצרי ||Mustela subpalmata || LC || מצריים
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

{|class="wikitable" style="float:left; text-align:right;"
|-
240px
-
|colspan="3"|המינים הנפוצים ביותר: הרמין, חמוס השלגים וחמוס מבאיש
|}

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:סמוריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
שיער שטני

שחקנית טניס עם צמה שטנית
שיער שָׁטֶנִי (בצרפתית: Châtain, לפעמים נקרא בעברית גם ערמוני) הוא שיער שצבע מרקמו הבסיסי הוא חום שנוטה לגוון זהוב או בלונד כהה עמום יחסית. בשיער השטני עשוי להופיע גוון ג'ינג'י עדין או חום בהיר בגוון חיטה ויש המכנים אותו "שיער שמש" בשל היותו מוזהב.

השיער השטני מאופיין ברמה גבוהה של הפיגמנט אומלנין, המעניק גוון חום, וברמה נמוכה של הפיגמנט פאומלנין, המעניק גוון אדמוני. השיער השטני נפוץ בעיקר באירופה ונדיר יחסית בשאר העולם. בעלי שיער שטני הם לרוב בהירי עור, ולעיתים גם מנומשים.

==מקור השם==
מקור השם בעברית הוא מהמילה בצרפתית לאגוזי ערמונים "Châtaignes" (הגייה: שָׁטֶיין), אגוזים בצבע חום עם מעט חום-בהיר. נדירה יותר היא המילה ערמוני לתיאור צבע השיער.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Greuze- Young Girl Weeping for her Dead Bird-1759.jpg|שיער שטני כהה בציור של ז'אן-בטיסט גרז, 1759
קובץ:Guido Reni - Penitent Magdalene - Google Art Project.jpg|שיער שטני כהה בציור של גווידו רני, המאה ה-17
קובץ:Die heilige Barbara Oberschwäbisch-Allgäuischer Meister um 1510-15.jpg|שיער שטני עם מעט בלונד, ראשית המאה ה-16
קובץ:Spartali Stillman, Marie - Convent Lily - 1891.jpg|שיער שטני בהיר בציור של מארי סטילמן, 1891
</gallery>

קטגוריה:צבעי שיער
לופו

לופו הוא סרט ישראלי קומי, השייך לסוגת "סרטי הבורקס", בכיכובם של יהודה ברקן וגבי עמרני שיצא לאקרנים בשנת 1970. הוא מכר 872,000 כרטיסים בישראל. לסרט יצא סרט המשך - לופו בניו יורק בשנת 1976. זהו אחד הסרטים הנצפים ביותר בתולדות הקולנוע הישראלי. 

בסרט נכללו חמישה שירים שכתבו אהוד מנור ונורית הירש: "לופו מלך הכביש", "אני זוכר", "אולי על שפת הים", "לופו הנהג" ו"תל אביב של לופו". את השירים ביצועו יהורם גאון ושלישיית השוקולדה, בהשתתפות צביקה פיק, גבי שושן ושוקי לוי.

==עלילה==
עלילת הסרט מתמקדת בלופו אברמוביץ' (יהודה ברקן), עגלון מזדקן ממוצא אשכנזי אשר דובר עברית במבטא יידי. בשכונה גם מתגוררת מטילדה (אסתר גרינברג), שדואגת לו ומשמשת לו כמשענת. שניהם גרים בצנעה בשכונת מנשייה בדרום תל אביב ולופו מתפרנס מעסקי האלטע זאכן.

ללופו בת יחידה בשם רחל (אבירמה גולן) אשר מתגייסת בתחילת הסרט לצבא. במהלך שירותה הצבאי רחל פוגשת בחייל בשם עמוס (מוטי גלעדי), עמו היא מתחתנת בהמשך.

בהמשך נאלצים תושבי השכונה הישנה לפנות את בתיהם. לאחר משא ומתן עקשני לופו מצליח לבסוף להשיג פיצוי נכבד ומעביר חלק נכבד ממנו לרחל ולעמוס. כמחווה על המתנה, עמוס מחליט ללמד את לופו לנהוג ורוכש עבורו טנדר אשר יחליף את העגלה והסוס.

== לקריאה נוספת ==

* עידו רוזן. Tel Aviv Storeys: רבי קומות וגיבורות במטרופולין תל אביב. גחליליות: כתב עת לקולנוע וטלוויזיה (1). תל אביב: רסלינג, 2018.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1970
קטגוריה:סרטי מנחם גולן
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע