OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תיימור ג'ונבלאט

תיימור וליד ג'ונבלאט (בערבית: تيمور وليد جنبلاط; תעתיק: תימור וליד ג'נבלאט; באנגלית: Taymur Walid Jumblatt; נולד ב-1982) הוא דרוזי, לבנוני, פוליטיקאי, מנהיג המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית (PSP) מאז יוני 2023.

== היסטוריה משפחתית ==
תיימור הוא בנו של וליד ג'ונבלאט, המנהיג הקודם של המפלגה, נכדו של כמאל ג'ונבלאט, מייסד המפלגה שנרצח על ידי הסורים בשנת 1977 ונינו של פואד ג'ונבלאט שנרצח בשנת 1921 על ידי יריב פוליטי.

== השכלה ==
תיימור למד לתואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטה האמריקאית של ביירות ולתואר שני, אף הוא במדעי המדינה, באוניברסיטת סורבון, צרפת.<ref name=":0" />

== קריירה ==
תיימור היה חבר מן השורה במפלגה שהנהיג אביו ובשנת 2011 הוא נבחר להיות סגנו.<ref></ref> בבחירות לפרלמנט הלבנוני במאי 2018, הוא נבחר לנציג אזור בחירה "שוף-עאליי", במחוז הר הלבנון. ומאז הוא מנהיג הגוש "".

במרץ 2017, (במלאת 40 שנה לרצח סבו, כמאל ג'ונבלאט), אביו הניח על כתפיו את הכאפייה שלו ובכך סימן אותו כיורשו. בפועל, הוא התמנה לתפקיד מנהיג המפלגה ביוני 2023.<ref></ref><ref></ref>

== קשר עם דרוזים ישראליים ==
בשנת 2009 ביקרה משלחת של דרוזים ישראליים בארמונו של וליד ג'ונבלאט ב. בפגישה נכח גם תיימור.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
תיימור נשוי לדיאנה זועתר, בת למשפחה שיעית מהבקאע, אותה הכיר בעת לימודיהם בסורבון.<ref name=":0"></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דרוזים לבנונים
קטגוריה:לבנון: פוליטיקה
קטגוריה:ילידי 1982
קו וטזל

רופיר מדיסון קו וטזל (באנגלית: Ropyr Madison Koe Wetzel; נולד ב-14 ביולי 1992) הוא זמר-יוצר קאנטרי אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
וטזל נולד ב-14 ביולי 1992 בפיטסבורג, מזרח טקסס. את העניין שלו במוזיקה עוררה אמו, זמרת שלקחה אותו לסיבובי הופעות מגיל צעיר.<ref name=":1"></ref> בתחילה וטזל איזן ספורט ומוזיקה במהלך נעוריו, אך התמקד בסופו של דבר במוזיקה לאחר שעזב את אוניברסיטת טרלטון סטייט בשנת 2012. הוא הקים את הלהקה Koe Wetzel & the Konvicts, והוציא את המיני-אלבום הראשון שלהם, Love and Lies, ביוני 2012.<ref name=":1" />

ב-5 בינואר 2015 הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, Out on Parole, איתו צבר קהל מאזינים משמעותי.<ref name=":1" />

ב-17 באוגוסט 2016 הוציא לאור את אלבומו השני, Noise Complaint. אלבום זה הוא שביסס את מעמדו בתור כוכב בטקסס, שכולל רצועות פופולריות כמו "February 28, 2016", "Something to Talk About" ו-"Tell It All Town".<ref name=":1" />

ב-15 בדצמבר 2017 הוציא לאור את הסינגל "Austin".

ב-21 ביוני 2019 יצא לאור אלבומו השלישי, Harold Saul High.

ב-30 ביוני 2020 הוציא לאור את הסינגל "Sunday or Munday". ב-20 בנובמבר הוציא לאור את אלבומו הרביעי Sellout. האלבום היה הראשון שלו תחת הוצאת חברת תקליטים גדולה.<ref name=":0"></ref> שם האלבום מתייחס לחששות לגבי פגיעה ביושרה האמנותית שלו עם חוזה הקלטות גדול.<ref></ref>

ב-8 באפריל 2022 הוציא לאור את הסינגל "April Showers". ב-26 באוגוסט הוציא לאור את הסינגל "Creeps". ב-16 בספטמבר הוציא את האלבום Hell Paso.

ב-13 בינואר 2023 השתתף בסינגל "Wasted" של דיפלו יחד עם קודאק בלאק. ב-21 באפריל השתתף בסינגל "That's Why We Fight" של אלה לנגלי. ב-1 בדצמבר הוציא את המיני אלבום Koe Wetzel Presents... Wetzel's Wonderland.

ב-8 במרץ 2024 הוציא לאור את הסינגל "Damn Near Normal". ב-12 באפריל הוציא את הסינגל "Lives (Black Cat) 9". ב-17 במאי הוציא את הסינגל "Sweet Dreams". ב-7 ביוני הוציא את הסינגל "High Road" בהשתתפות ג'סי מורף.

== סגנון מוזיקלי והשפעות ==
וטזל הוא מוזיקאי קאנטרי הידוע בשילוב השפעות קאנטרי, גראנג', רוק אנד רול וראפ במוזיקה שלו.<ref name=":1" /><ref name=":0" /> החינוך של וטזל כלל חשיפה למוזיקת קאנטרי של שנות ה-90 מאמו וראפ מאביו. הוא גילה את מוזיקת הגראנג', במיוחד את נירוונה, כשהיה תלמיד בכיתה ח', מה שהותיר השפעה מתמשכת על הסגנון המוזיקלי שלו.<ref name=":0" />

== דיסקוגרפיה ==
* 2015: Out on Parole
* 2016: Noise Complaint
* 2019: Harold Saul High
* 2020: Sellout
* 2022: Hell Paso
* 2024: 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
פיליפ מיאלייביץ'

פיליפ מיאלייביץ (בפינית: Filip Mihaljević; נולד ב-31 ביולי 1994) הוא אתלט קרואטי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם באולם (פורטלנד 2016), אלוף אירופה (מינכן 2022), וסגן אלוף אירופה (רומא 2024) בהדיפת כדור ברזל.

== ביוגרפיה ==
מיאלייביץ' נולד בליבנו, בוסניה והרצגובינה, אך עבר להתגורר עם משפחתו בספליט, קרואטיה. שיחק בצעירותו כדורגל אך החליט להתמקד בקריירת אתלטיקה.

== קריירה ==
=== 2016 ===
====מדליית ארד באליפות העולם באולם====
באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, אורגון, ארצות הברית במרץ 2016 זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 20.87 מטר, אחרי תומאס וולש מניו זילנד (21.78 מטר) ואנדריי גאג מרומניה (20.89 מטר).

=== 2021 ===
====מדליית ארד באליפות אירופה באולם 2021====
באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון, פולין במרץ 2021 זכה במדליית ארד בתוצאה של 21.31 מטר, אחרי תומאס סטנק מצ'כיה (21.62 מטר) ומיכאל הרטיק מפולין (21.47 מטר).

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיים במקום 15 בתוצאה של 20.67 מטר.

=== 2022 ===
באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה סיים במקום רביעי בתוצאה של 21.83 מטר.

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי סיים במקום שישי בתוצאה של 21.82 מטר.

באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.88 מטר, לפני ארמין סיננצ'ביץ' מסרביה (21.39 מטר) ותומאש סטאנק (21.26 מטר).

=== 2023 ===
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט סיים במקום שביעי בתוצאה של 21.57 מטר.

=== 2024 ===
====סגן אלוף אירופה====
באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה במרץ 2023 זכה במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.20 מטר, אחרי לאונרדו פאברי מאיטליה (22.45 מטר).

== שיאים אישיים ==
* הדיפת כדור ברזל : 21.94 מטר (2021) שיא קרואטיה
* זריקת דיסקוס: 63.76 מטר (2017)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הודפי כדור ברזל
קטגוריה:אתלטים קרואטים
קטגוריה:הודפי כדור ברזל באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אלופי אירופה באתלטיקה
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1994
ותיקי וייטנאם נגד המלחמה

ותיקי וייטנאם נגד המלחמה (אנגלית:Vietnam Veterans Against the War ; VVAW) הוא ארגון ללא כוונת רווח שהוקם על ידי חיילים אמריקאים שהשתחחרו מהצבא האמריקאי והתנגדו להמשך המלחמת וייטנאם. בשנות השביעים, בשיא פעילותו, היו חברים בארגון כ-25,000 חיילים משוחרים והיו לו סניפים ברחבי ארצות הברית. הרוב המכריע של החברים בותיקי וייטנאם נגד המלחמה, היו גברים צעירים ששירתו בווייטנאם וחזרו מאוכזבים מהרציונל למלחמה ומההתנהלות האמריקאית בדרום מזרח אסיה. חברי הארגון שירתו במגוון תפקידים וחילות בצבא ארצות הברית.<ref></ref>

== הקמה ==
ותיקי המלחמה בהפגנה בוושינגטון, 1971
ותיקי וייטנאם נגד המלחמה (VVAW) נוסדה ב-1 ביוני 1967, על ידי שישה חיילים משוחררים צעירים שנפגשו בצעדת שלום בניו יורק באפריל אותה שנה.<ref></ref> בצעדה השתתפות כ-400,000 איש.<ref></ref> במהלך הצעדה הזו, התאספו כ-20 ותיקי מלחמת וייטנאם תחת כרזה מאולתרת עם הכיתוב 'ותיקי וייטנאם נגד המלחמה'.<ref></ref> ב-1 ביוני 1967 נוסד הארגון. VVAW פרסם מודע בניו יורק טיימס והזמין חיילים משוחררים המתנגדים למלחמה להצטרף לארגון.<ref></ref> מודעות דומות פורסמו בעיתונים נוספים ברחבי ארצות הברית.

== פעילות מרכזיות ==
=== חקירת חייל החורף ===
חקירת חייל החורף (Winter Soldier Investigation) הייתה אירוע תקשורתי שמומן על ידי ארגון ותיקי וייטנאם נגד המלחמה שנערך בין התאריכים ה-31 בינואר ל-2 בפברואר 1971. מטרת האירוע הייתה לחשוף פשעי מלחמה ושכנראה ביצעו הכוחות האמריקאים ובעלי בריתם במלחמת וייטנאם. האירוע בדטרויט, בהשתתפות של 109 ותיקי מלחמה ו-16 אזרחים. חיילים משוחררים מכל זרועות הצבא, כמו גם קבלנים אזרחיים, אנשי רפואה ואקדמאים, העידו על פשעי מלחמה שביצעו בין השנים 1963-1970.<ref></ref><ref></ref> העדויות צולמו ועובדו לסרט דוקמטרי.<ref></ref>

=== זריקת המדליות של ותיקי וייטנאם ===
זריקת מדליות וסמלי הוקרה אחרים בהפגנת ותיקי וייטנאם נגד המלחמה
אירוע המחאה הידוע ביותר שהארגון ארגון קיבל את הכינוי קניון דיואי ||| (Dewey Canyon III). בשבוע שבין ה-17 ל-23 באפריל 1971 התאספו בוושינגטון כאלף חברי VVAW אליהם הצטרפו חברות מארגון אמהות כוכבי זהב אמריקאיות (American Gold Star Mothers), אמהות ששכלו את ילדיהן במלחמה.<ref></ref> שיא המחאה התקיימה ב-23 באפריל כש 800 מאות חיילים ותיקים ממלחמת וייטנאם השליכו את המדליות, הסרטים, התעודות ומדי הצבא שלהם על מדרגות בניין הקפיטול.<ref></ref> המוחים ראו במעשה זה סמל חזק לדחיית ההוקרה שקיבלו עבור השתתפותם במלחמה שעתה התנגדו לה. רבים מהם הרגישו שהמדליות והעיטורים לא שיקפו את המציאות הקשה של המלחמה ואת הסבל שחוו.<ref></ref> אירוע זה נחשב לאחד הרגעים המשמעותיים בתנועת המחאה נגד מלחמת וייטנאם, והוא משך תשומת לב תקשורתית רבה. הוא סימל את הקרע העמוק בחברה האמריקאית סביב המלחמה ואת המצוקה של החיילים ששבו ממנה. אירוע זריקת המדליות של ותיקי וייטנאם השפיע על דעת הקהל ותרם ללחץ הציבורי על הממשל האמריקאי לסיים את המלחמה.

=== פעילות לאחר המלחמה ===
לאחר המלחמה ותיקי וייטנאם נגד המלחמה פעלו גם כדי להכיר בזכאותם של החיילים משוחררים בטיפול ותמיכה מצבים בריאותיים עיקריים הקשורים לווייטנאם, כמו הפרעת דחק פוסט טראומטית והשפעות החשיפה לאייג'נט אורנג'.

== קישורים חיצוניים ==

* אתר [https://www.vvaw.org/ ותיקי וייטנאם נגד המלחמה]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמת וייטנאם
קטגוריה:מחאה בארצות הברית
קטגוריה:אנטי מלחמה
אדווין אופלר

אֶדְוִין אוֹפְּלֶר (בגרמנית: Edwin Oppler; 18 ביוני 1831–6 בספטמבר 1880) היה אדריכל גרמני-יהודי. בסגנונו הנאו-גותי עיצב מספר בתי כנסת ברחבי גרמניה, אשר לימים נהרסו כולם במהלך ליל הבדולח.

== חייו ==
אופלר נולד באלס, בנם השני של סלו אופלר, סוחר יין, ומינה לבית זלדיס. למד בבית הספר היסודי באלס בין השנים 1837–1840, ובהמשך בבית הספר בברסלאו. ב-1849 נסע להנובר, שם למד אצל קונרד וילהלם האזה באוניברסיטה הטכנית עד 1854, ולאחר מכן התלמד כנגר.

לאחר שהתמנה לחבר באגודת האדריכלים והמהנדסים של הנובר בשנת 1856, הוא בילה את ארבע השנים הבאות בבריסל ובפריז, שם עבד במשרדי הופמן ומסנו, יחד עם אמן הוויטראז' אז'ן-סטניסלס אודינו, ובעיקר עם האדריכל אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק. בתפקידו זה השתתף בשיקום קתדרלת נוטרדאם ורכש את הידע שלו באדריכלות גותית. הוא חזר להאנובר ב-1861.

בשנת 1866, שבה מונה לממונה בנייה, נישא לאלה כהן, בתו של הרופא הקיסרי, הרמן כהן. נולדו להם ארבעה בנים: ארנסט, צייר וחרת; אלכסנדר, פסל; ברתולד, רופא; וזיגמונד, משפטן.

הוא רכש מוניטין בקהילה היהודית בעיקר באמצעות בתי הכנסת שתכנן ועיצוביו לבתי קברות יהודיים, וכן באמצעות מבני מסחר ומגורים רבים, שתוכננו ללקוחות אצילים ובורגנים. פרט לכך, תכנן את טירת בראונפלס ואת טירת מריינבורג שבהנובר יחד עם האזה. מ-1872 עד 1878 הוציא לאור כתב עת, Die Kunst im Gewerbe (אמנות מסחרית) והפעיל סטודיו יחד עם פרדיננד שורבאך.

רבים מבנייניו נהרסו בהפצצות במלחמת העולם השנייה. אחד מבנייניו הגדולים והמוכרים, בית הכנסת החדש בהנובר, נשרף במהלך ליל הבדולח.

הוא נפטר ממה שנדמה כמחלת לב דוהרת בגיל 49.

== עבודות נבחרות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Neue_Synagoge_in_Breslau.jpg|טקסט=Neue Synagoge, Breslau| בית הכנסת החדש, ברסלאו
קובץ:Halberg_SR_19_(fcm).jpg|טקסט=Schloss Halberg [de]| טירת הלברג
קובץ:Zedler_&_Vogel_PC_04408_(1905)_Hannover,_Synagoge,_Bildseite.tiff|טקסט=Neue Synagoge, Hanover|בית הכנסת החדש, הנובר
קובץ:2013-08-05_Ehem._Jugendhof_Rheinland-_Haus_Heisterberg,_Königswinter-Niederdollendorf_IMG_4977.jpg|טקסט=Haus Helsterberg [de]| בית הלסטרברג
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדריכלים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1831
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1880
נזיה דבור

נזיה דבור (בערבית: نزيه دبور; נולד ב-4 ביולי 1962) הוא ראש המועצה המקומית בית ג'ן משנת 2024. עורך דין במקצועו.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בכפר בית-ג'ן. ולו שש אחיות ושלושה אחים.

למד בבית ספר יסודי בכפר וסיים תיכון בכפר ראמה בשנת 1980.

בשנת 1980 התגייס לצה"ל ושירת בחיל המודיעין. עשה שירות קבע במשך כשלושים שנה שבהן מילא שורת תפקידים. במהלך השירות זכה בשלושה צל"שים של הרמטכ"ל על פעילותו. שימש כיועץ משפטי באגף לוגיסטיקה רפואה ומרכזים. השתחרר משירות בשנת 2009 בדרגת אלוף-משנה.

בשנת 2009 הקים את עמותת "אופקים לעתיד" יחד עם צעירים דרוזים, הפועלת בכפרים הדרוזים ומטרתה קידום בני העדה הדרוזית בישראל. שימש כיו"ר העמותה מאז הקמתה ועד לבחירתו לראשות המועצה.

בשנת 2010 הקים חברה לייעוץ אסטרטגי ביטחוני. ושימש כיועץ אסטרטגי למשרד הביטחון.

בנוסף הקים את המכינה הקדם צבאית בכדי להקל על הצעירים הדרוזים את הליך הגיוס לשירות חובה, במיוחד בשל קשיי שפה.

בשנת 2016 יזם את הקמת הצרכנייה החברתית הראשונה של רשת המזון החברתית 'צרכניית העיר' בחברה הדרוזית בכפר בית-ג'ן.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות המועצה וזכה בסיבוב הראשון לתמיכה של 28.23% ועלה לסיבוב שני מול ביאן קבלאן והפסיד לאחר שזכה ל-42.64% מהקולות לעומת 57.36% לקבלאן.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות המועצה בשנית קיבל 25.74% מהקולות ולא עלה לסיבוב שני.

בבחירות ב-2024 התמודד לראשות המועצה בשלישית בסיבוב הראשון זכה לתמיכה של 23.9% מהקולות ועלה לסיבוב שני מול ראש המועצה המכהן ראדי נג'ם וניצח עם 58.10% מהקולות לעומת 41.90% לנג'ם.

הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה. כעורך דין התמחה במשפט מסחרי.

הוא נשוי לאנג'אל ואב לחמישה. מתגורר בבית ג'ן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://beit-jann.muni.il/המועצה/ראש-המועצה/ נזיה דבור], באתר מועצה מקומית בית ג'ן

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת בית ג'ן
קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
אנדריי דטלף

אנדריי דטלף (ברוסית: Андрей Антонович Детлаф; (16 באפריל 1922 - 10 באפריל 2003) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי בעל שורשים יהודים. הוא התמחה בכתיבת ספרי לימוד בפיזיקה.
==קורות חיים==
אנדריי דטלף נולד בשנת 1922 בכפר שבמחוז מוסקבה למשפחה מעורבת יהודית-גרמנית. אביו היה ממוצא גרמני, פעיל בהמפלגה הסוציאל-רבולוציונרית. בזמן לימודים במכון הטכנולוגי של ציריך הוא פגש בחורה יהודיה שלמדה רופאה. הם התאהבו, אך משפחתה שבראשה עמד רב מקוברין התנגדה נחרצות לקשר זה. הם התחתנו בשנת 1911. תוך זמן קצר נולדה ביתם טטיאנה שהייתה פרופסור לביולוגיה. אם המשפחה נפטרה כאשר אנדריי היה בן 17. מצד אמו הוא היה קרוב משפחה של יעקב פנובקו.

בשנת 1939 אנדריי דטלף סיים לימודי בית ספר בהצטיינות וקיבל זכות להתקבל למוסד להשכלה גבוהה ללא בחינות קבלה. הוא התחיל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה. ביולי 1941 הוא נשלח לבניית ביצורים. באוקטובר הוא התנדב לשורות הצבא האדום. בסוף 1941 הוא נשלח להמשך לימודים באקדמיה להנדסה של חיל האוויר הסובייטי. הוא סיים את הלימודים עם מדליית זהב וקיבל הסמכה כמהנדס. הוא נשלח למשרד תכנון של מנועי מטוסי קרב ובו היה נציג חיל האוויר. בשנת 1950 הוא שוחרר משירות.

בשנת 1950 דטלף החל ללמוד תואר שלישי במכון להנדסת אנרגיה במוסקבה. לאחר סיום הלימודים, בשנת 1953 הוא התחיל ללמד פיזיקה במכון למהנדסי תעשיית הבדים במוסקבה. בהמשך הוא הכיר את בוריס יאבורסקי וביחד הם כתבו ספר ללימודי פיזיקה לסטודנטים להנדסה. ספר זה זכה להצלחה גדולה ועבר מספר מהדורות, לרבות מהדורה שיצאה לאור בשנת 2003.

בשנת 1965 דטלף חזר למכון להנדסת אנרגיה בה סיים תואר שלישי והחל ללמד פיזיקה. בשנת 1978 הוא מונה לפרופסור.

במהלך הקריירה דטלף כתב כ-100 ספרים בפיזיקה. חלקם תורגם לאנגלית.

דטלף היה שותף לחלק של מחקרים של אחותו בתחום ביולוגיה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20150402092328/http://www.chronos.msu.ru/old/RREPORTS/detlaf-jizn_i_tvorchestvo.pdf דטלף על חייו ומשפחתו] 
* [https://moscow-tombs.ru/by-years/detlaf_aa/ ביוגרפיה]

קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:ילידי 1922
קטגוריה:נפטרים ב-2003
רודולף סלגניק

רודולף סלגניק (ברוסית: Рудольф Иосифович Салганик; ([12 ביוני]] 1923, קייב - 10 באפריל 2017, קרי) היה פביוכימאי סובייטי-רוסי-אמריקאי ממוצא יהודי. הוא התמחה בחקר דנ"א.
==קורות חיים==
רודולף סלגניק נולד בשנת 1923 בקייב (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. הוריו היו פקידים. 

לאחר סיום בית ספר בשנת 1940 סלגניק החל ללמוד רפואה במכון לרפואה בקייב. בשנת 1942 הוא גויס לשורות הצבא האדום והמשיך לימודים באוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה במוסקבה. לאחר קבלת הסמכה הוא היה רופא ביחידת צנחנים ולקח חלק בקרבות. הוא שוחרר בדרגת סרן.

בשנת 1946 סלגניק החל לעבוד במכון לרפואה בקייב. בשנת 1955 הוא סיים עבודת תואר שלישי.

בשנת 1957 סלגניק עבר לנובוסיבירסק והחל לעבוד במכון לציטולוגיה וגנטיקה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1961 הוא מונה לסגן מנהל המכון וכיהן בתפקיד עד לשנת 1994. במהלך עבודה במכון סלגניק השלים פוסט-דוקטורט.

בשנת 1964 סלגניק החל ללמד באוניברסיטת נובוסיבירסק, משנת 1969 הוא כיהן בדרגת פרופסור.

על פעילותו המדעית בשנת 1979 לסלגניק הוענק פרס ברית המועצות ובשנת 1990 פרס לנין. בנוסף לכך הוא קיבל מספר עיטורים.

סלגניק הדריך 50 עבודות תואר שלישי ו-7 עבודות פוסט-דוקטורט. הוא כתב כ-300 מאמרים מדעיים. הוא היה שותף לכתיבת ספר ביולוגיה לבתי ספר.

בשנת 1981 סלגניק התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים ובשנת 1992 קיבל מעמד של חבר בפועל.

החל משנת 1995 סלגניק החל ללמד באוניברסיטה קרוליינה הצפונית.

סלגניק נפטר בשנת 2017 בקרי, קרולינה הצפונית.

==קישורים חיצוניים==
* [https://museum.icgbio.ru/lichnosti/pervie/salganik/ ביוגרפיה] 

קטגוריה:ביוכימאים יהודים
קטגוריה:ביוכימאים רוסים
קטגוריה:ביוכימאים אמריקאים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:ילידי 1923
קטגוריה:נפטרים ב-2017
אל-מוח'תארה

אל-מוח'תארה (בערבית: المختارة; תעתיק: אל-מח'תארה; באנגלית: Moukhtara) הוא כפר לבנוני, בנפת שוף, מחוז הר הלבנון. הכפר נחשב ל"מעוז הדרוזים" מאז המאה ה-17.

== אטימולוגיה ==
אין מקור מוסמך למקור השם וסיבתו.

בפי התושבים השם ניתן למקום משום שהכפר נבחר על ידי המנהיג הדרוזי הראשון, עלי ג'ונבלאט, שהגיע למקום במאה ה-17. השורש הערבי ח'.ת.ר (ختر) הוא בעניין בחירה, כלומר, שם המקום הוא "הנבחרת" (זו שנבחרה).

== מיקום וגאוגרפיה ==
מוח'תארה שוכנת באזור השוף, כ-50 קילומטרים דרומית מזרחית לביירות, כ-29 קילומטרים מזרחית לעיר החוף דאמור, ו-6 ק"מ מבית-א-דין, בגובה ממוצע של 890 מטרים מעל פני הים, בעמק במורדות המערביים של רכס . מערבית לכפר נפגשים שני יובלים של האוואלי שיורדים מההרים שממזרח. מקום מפגשם נקרא: בִּרְכֶּת אל-עָרוּס (بركة العروس; בעברית: "בריכת הכלה".

== היסטוריה ==
ביישוב ובסביבתו נמצאו שרידים ארכאולוגיים והמקום נחפר, בשנת 1963, על ידי הארכאולוג הצרפתי . נמצאו 378 כלי צור וביניהם: פגיונות, ראשי חץ, מגל, גרזנים, אזמלים, מהתקופה הנאוליתית. ג'יימס מלארט הציע שחלק מהכלים מתקופה מוקדמת יותר.<ref></ref>

מאז המאה ה-17 מוח'תארה היא המעוז של משפחת ג'ונבלאט. זהו מקום הולדתו של וליד ג'ונבלאט, שהיה מנהיג המפלגה הסוציאליסטית המתקדמת בלבנון, עד שנת 2023. הארמון שבו גרה המשפחה, ידוע בכינויו "דאר-אל-מוח'תארה".<ref></ref>

== אוכלוסייה ==
בשנת 2010 היו רשומים בכפר 1,384 בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני, מהם הצביעו בפועל: 557 איש.<ref></ref>

על אף היותה "מעוז הדרוזים" מחצית מתושבי הכפר הם נוצרים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=Ld4cRPGTr-4 סיור בכפר וראיונות עם תושבים (בערבית).]

== הערות שוליים ==
 

קטגוריה:לבנון: יישובים
קטגוריה:לבנון: אתרים ארכאולוגיים
דרך טראיאנוס החדשה

1300 לפני הספירה]]
אבן המיל הראשונה בדרך טראיאנוס החדשה, [[המוזיאון הארכאולוגי בעקבה]]
דרך טראיאנוס החדשה (בלטינית: Via Traiana Nova או Via Nova Traiana), שנודעה בעברהּ בשם דרך המלך, הייתה דרך רומית שנסללה על נתיב הדרך הקדומה בהוראת הקיסר טראיאנוס בפרובינקיה ערביה, מאיילה שלחוף הים האדום ועד בוסרה. שורה של אבני מיל לאורך הדרך מלמדת כי היא נסללה בשנים 111–114. כינויה "החדשה" נועד לבדל אותה מוויה טראיאנה שבאיטליה.<ref name="ReferenceA">Browning, Iain (1982:33) Jerash and the Decapolis (London: Chatto & Windus)</ref> <ref>Young, Gary K. (2001:119) Rome's Eastern Trade: International commerce and imperial policy, 31 BC - AD 305 (London: Routledge)</ref>

בניית דרך טראיאנוס החדשה החלה זמן קצר לאחר סיפוח הממלכה הנבטית וחלקים של חצי האי ערב לפרובינקיה הרומית ערביה בפיקוח המושל גאיוס קלאודיוס סוורוס . בנייתה הושלמה בתקופת הקיסר אדריאנוס.<ref name="ReferenceA" /> הדרך הייתה חלק ממערכת הלימס הערבי . בסוף המאה ה-3, בתקופת דיוקלטיאנוס, נסלל המשך לדרך טראיאנוס החדשה שהוליך מבוסרה דרך דמשק ותדמור עד לנהר פרת. דרך זו נקראה בשם .

==הדרך כיום==
כיום עובר כביש 35 הירדני לאורך תוואי הדרך, וכל עריה הגדולות של ממלכת ירדן נמצאות לאורכה (מדרום לצפון): עקבה, מען (פטרה), כרכ, עמאן, זרקא ואירביד. הדרך מתחברת לדרך הים בחמת גדר. בכל הערים הללו שכנו מצודות להגנה על נוסעים ולגביית מסי מעבר.

בשל הקניונים העמוקים החורצים את הרמה הירדנית לכיוון בקעת הירדן, המעבר מערבה, לכיוון ארץ ישראל, אפשרי רק באזור הנגב והערבה, ואכן באזור זה נמצאות דרכי מסחר עתיקות לכיוון באר שבע ועזה. המעבר האפשרי היחיד מצפון לים המלח הוא בירידה אל בקעת הירדן לגשר אדם וממנו, דרך נחל תרצה, אל שכם.

==קישורים חיצוניים==
* ישראל רול, "[https://kotar.cet.ac.il/kotarapp/index/Chapter.aspx?nBookID=97198033&nTocEntryID=97200178 הדרך החדשה של טראיאנוס]", ירדן ואתריה (אריאל 107–108), מארס 1995, עמ' 171–173

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דרכים בארץ ישראל
קטגוריה:דרכים ברומא העתיקה
קטגוריה:ירדן: היסטוריה
נחל רזים

נחל רזים הוא אחד מיובליו של נחל עכברה בגליל העליון. אורכו כקילומטר וחצי.

== גאוגרפיה ==
נחל רזים מתחיל בגובה של כ-700 מטרים גובה פני הים, דרומית לשכונה הדרום מזרחית של העיר צפת. בקרבת חורבת חמר ועין רזים בגובה 559 מטרים גובה פני הים הנחל מתחבר לנחל עכברה שהוא יובל של נחל עמוד.<ref></ref><ref></ref> הנחל קצר יחסית (קילומטר וחצי) ותלול מאוד, מסלולי טיולים עוברים בסביבתו.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
קליסמה

קְליסמָה (ביוונית עתיקה: Κλῦσμα קלִיסמָא, "גל נשבר"; בקופטית: ⲡⲉⲕⲗⲟⲩⲥⲙⲁ פֶּקלוֹאוּסמָא; בערבית: القلزم, אַל-קֻֻלזֻם)
 הייתה עיר עתיקה במצרים בראש מפרץ סואץ.

== היסטוריה ==
קליסמה נבנתה מחדש על ידי הקיסר הרומי טראיאנוס במאה השנייה לספירה כדי להגן על נוסעים וסוחרים, בהיותה ממוקמת בצומת של דרכים מסיני, ארץ ישראל ומצרים.

הבנייה נעשתה במקביל לבניית "אמניס טראיאנוס", תעלה רומית לסירות שהקדימה את תעלת סואץ, וחיברה את הנילוס והים האדום ומוצאה היה ליד קליסמה.

נמל קליסמה שימש לייצוא של טקסטיל ודגנים שהתאימו לשינוע באמצעות "אמניס טראיאנוס" לקליסמה יותר מאשר דרך היבשה לנמלים הדרומיים של ברניקי טרוגלודיטיקה ומיוס הורמוס .

קליסמה נזכרה לראשונה בחיבור "אלכסנדר פסאודומנטיס" (Alexander Pseudomantis) של לוקיאנוס מתחילת המאה השנייה לספירה, ובספרו של תלמי "גאוגרפיה" מאמצע המאה השנייה, שבו תיאר את קליסמה כ"phrourion" (ביוונית: φρούριον), מצודה. קליסמה מתוארת גם בעבודותיו של הירוקלס כ"קסטרון", והיא נזכרת ב"פאנריון" של אפיפניוס מסלמיס.

הר אנטוני הסמוך, שנקרא כך משמו של אנטוניוס הקדוש ומוכר גם בשם הר קליסמה , שימש מרכז לנזירים אנחוריטים .

המגפה היוסטיניאנית חדרה ככל הנראה לראשונה לאימפריה הרומית דרך נמל קליסמה, וכך התפשטה לפלוסיום, שם דווח עליה לראשונה באמצע יולי 541. לפי אוטיכיוס מאלכסנדריה, כנסייה של אתנאסיוס הקדוש נבנתה בקליסמה על פי פקודת יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית.

אחרי כיבוש מצרים על ידי המוסלמים במאה השביעית נודעה בשם "אל-קֻלזֻם" (القلزم).בשם זה מכונה הרובע העתיק של העיר סואץ אף כי אין זה אתרהּ של קליסמה העתיקה.

== בתרבות הפופולרית ==
קליסמה מופיעה בהרחבה למשחק הווידאו משנת 2017 "מקורות האמונה של המתנקש" בשם "הנסתרים".

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Philip Mayerson, "The Port of Clysma (Suez) in Transition from Roman to Arab Rule", Journal of Near Eastern Studies 55 (2), April 1996, pp. 119–126
* Getzel M. Cohen, The Hellenistic Settlements in Syria, the Red Sea Basin, and North Africa, Berkeley: University of California Press, 2006, pp. 327–329
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-2
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: יישובים
קטגוריה:מצרים העתיקה: ערים
בנג'י גרגורי

בנג'מין גרגורי הרצברג (; 26 במאי 1978 – 13 ביוני 2024) היה שחקן אמריקאי. הוא נודע בעיקר בזכות תפקידו של בריאן טאנר בסיטקום "אלף" של NBC בשנים 1986–1990.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
בנג'מין גרגורי הרצברג נולד בלוס אנג'לס בשנת 1978.<ref name=":0" /><ref></ref> והגיע ממשפחה של שחקנים; אביו, דודו ואחותו היו כולם שחקנים, וסבתו הייתה הסוכנת שלו.<ref>Biography for Benji Gregory, IMDb. </ref> הוא הופיע במספר תפקידי משנה בסדרות טלוויזיה בשנות ה-80, כמו "צוות לעניין", "אי האשליות", "סיפורים מופלאים" של סטיבן ספילברג, "מרפי בראון" ו"פאנקי השובבה", שם גילם יתום בשם דש. בנוסף, סיפק את קולו של אדגר החפרפרת בסרט האנימציה "היה היו ביער". הוא גם השתתף בסרט "ג'ק פלאש המקפץ". הפריצה הגדולה שלו הגיעה בשנת 1986, כאשר לוהק בגיל שמונה לתפקיד ראשי בסדרה "אלף".<ref name=":0" /> בנוסף, הופיע בתור עצמו בסדרת הטלוויזיה PSAs "The More You Know", בסדרת המשחקים לילדים "I'm Telling!" וב"הצדעה לפרקים ל-50 המדינות" של תוכנית המשחק "Fun House".

גרגורי התגייס לצי ארצות הברית בשנת 2003 וסיים את לימודיו כדי להפוך למטאורולוג של הצי (Aerographer's Mate). במהלך הקריירה הצבאית שלו הוצב גרגורי על נושאת המטוסים קרל וינסון (CVN-70). בשנת 2005, הוא שוחרר מהשירות מסיבות רפואיות. הוא התחתן בשנת 2006, לאחר שסיים את שירותו הצבאי.

=== מותו ===
ב-13 ביוני 2024 נמצאו גרגורי וכלב השירות שלו מתים בתוך מכונית בחניון צ'ייס בנק בפיאוריה, אריזונה. גרגורי היה בן 46. מותו נחשף בפומבי כמעט חודש לאחר מכן, ב-10 ביולי 2024, כאשר סיבת מותו עדיין הייתה בחקירה. אחותו אמרה שגרגורי סבל מדיכאון, הפרעה דו קוטבית והפרעת שינה ואמרה שהוא כנראה מת ממכת חום לאחר שנרדם במכוניתו.<ref name=":0" /><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
עידו טאובר

עידו טאובר (נולד בא' בניסן ה'תשמ"ב, 25 במרץ 1982) הוא עיתונאי ומגיש טלוויזיה ישראלי. מגיש את "יומן צהרים" בערוץ עכשיו 14.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בירושלים. לדב ואסתר, דור שמיני בירושלים.

למד בבית הספר ממ"ד רמות ב' (כיום ממ"ד הרא"ל) ובישיבת נתיב מאיר.

לאחר סיום התיכון החל ללמוד בישיבת ההסדר ברכת משה במעלה אדומים שם למד אצל רבותיו הרב יצחק שילת והרב חיים סבתו.

בשנת 2002 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים ולאחר שהוכשר כלוחם שימש כמפקד בגדוד נצח יהודה (הנח"ל החרדי).

בשנת 2007 יצא עם משפחתו לשליחות ציונית במונטריאול, קנדה למשך 4 שנים.
מאז חזרתו ארצה בשנת 2011 עוסק בחינוך והוראה ובמקביל מנחה אירועים וטקסים.

בשנת 2019 החל את דרכו בעולם התקשורת כקריין חדשות ברדיו. בשנת 2020 החל להגיש חדשות ותוכניות בערוץ 20 ובמקביל שימש גם כעורך. עם המעבר לערוץ 14 החל להגיש את יומן הצהריים, לאחר מכן הוביל את תוכנית הבוקר של הערוץ וכיום מגיש את התוכניות 'ישראל נלחמת' וחדשות הלילה. בשבועות הראשונים של מלחמת חרבות ברזל סיקר את גבול הצפון המערבי בחזית ובעורף האזרחי.

בשנת 2024 מונה למנהל האקדמי של בית הספר לתקשורת של ערוץ 14.

לטאובר תואר ראשון בחינוך ותואר שני בניהול וארגון מערכות חינוך ממכללת הרצוג.

== חיים אישיים ==
טאובר נשוי ואב לחמישה ילדים. מתגורר ביישוב אפרת ומנהל אורח חיים דתי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת ברכת משה
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית הרצוג
קטגוריה:אפרת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
טריטולי

הטריטולי (בלטינית: Tritolli) היו שבט גאלי ששכן בפרובנס התחתון, דרומית לנהר דורנס, בתקופת הברזל.

== שם ==
הטריטולי מתועד אך ורק על ידי פליניוס הזקן כ-Tritollorum במאה ה-1 לספירה.<ref name="Pliny">Pliny. Naturalis Historia, 3:34.</ref> 

משמעות השם הגאלי טריטולי נותרה מעורפלת. האלמנט הראשון הוא כנראה הקידומת tri - (שלוש), אבל קשה לזהות את הרכיב השני.<ref name="Falileyev">, s.v. Tritolli.</ref>

== גאוגרפיה ==
פליניוס מתאר את הטריטוריה של הטריטולי כממוקמת בין הטריקורי (ליד הים התיכון) לבין הווקונטי (מצפון לדורנס). ייתכן שהם חיו באזור ההררי של Saint-Maximin, Barjols ו-Rians, ממזרח ל-Salyes, אם כי חסרות ראיות חזקות לכך.

על פי ההיסטוריון גיא בארוול, הם היו חלק מהקונפדרציה הסלובית.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאלים
קטגוריה:שבטים גאלים
קטגוריה:עמים קדומים
אנוור עאמר

אנוור עאמר (בערבית: أنور عامر; נולד ב-30 באפריל 1967) הוא ראש המועצה המקומית חורפיש.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בכפר חורפיש. למד בבית ספר יסודי בכפר ובתיכון במעלות-תרשיחא.

בשנת 1985 התגייס לצה"ל ושירת בחיל הרגלים.

בשנת 1989 התגייס למשטרה וביצע מגוון תפקידים והבולטים שבהם: קצין סיור מרחב שומרון, מפקד מחלקה בקורס קצינים, סגן מפקד וממלא מקום מפקד תחנת נהריה, סגן מפקד תחנת עירון, סגן מפקד וממלא מקום מפקד תחנת עכו, ק' אג"מ תחנת זבולון, ק' אג"מ תחנת חיפה ובתפקידו האחרון שימש כמפקד תחנת טירת כרמל.

בשנת 2023 פרש מהמשטרה בדרגת סגן ניצב.

בבחירות ב-2024 התמודד לראשות המועצה מול מוניב בדר מאג'ד עאמר, שפיק פארס ושכיב שנאן וניצח עם 53.6% מהקולות.

הוא בעל תואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.

הוא נשוי ואב לשישה. מתגורר בכפר חורפיש.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://lch.org.il/he/4/ אנוור עאמר], באתר מועצה מקומית חורפיש

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת חורפיש
קטגוריה:חורפיש
קטגוריה:שוטרים ישראלים
קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:חורפיש: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
הימים האחרונים

הימים האחרונים (באנגלית: The Last Days) הוא סרט דוקומנטרי משנת 1998 בבימויו של ג'יימס מול ובהפקת יוני בילור וקנת ליפר. סטיבן שפילברג (בתפקידו כמייסד קרן שואה והמכון להיסטוריה חזותית וחינוך) היה אחד מהמפיקים בפועל של הסרט. הסרט מספר את סיפוריהם של חמישה יהודים הונגרים בתקופת השואה, תוך התמקדות בשנה האחרונה של מלחמת העולם השנייה, כאשר גרמניה הנאצית כבשה את הונגריה והחלה בגירוש המוני של יהודים במדינה למחנות ריכוז והשמדה, (בעיקר לאושוויץ). הוא מתאר את זוועות החיים במחנות, אך גם מדגיש את האופטימיות וההתמדה של הניצולים.<ref name="Guardian-2021"></ref><ref name="Austin-1999"></ref>

הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-71 במרץ 1999.<ref name="NY Times"></ref> הוסרט נערך שוב ועלה לשידור בנטפליקס ב-19 במאי 2021.<ref name="Guardian-2021" />

הסרט כולל קטעי ארכיון, תצלומים ומסמכים, כמו גם ראיונות חדשים עם ניצולי השואה ביל באש, איירין זיסבלט, רנה פיירסטון, אליס לוק כהנה, טום לנטוס, רנדולף ברהם ודאריו גבאי. יוצרי הסרט אף הטיסו חלק מהמרואיינים (שהיגרו כולם לארצות הברית לאחר המלחמה), בחזרה לביקור בעיר הולדתם ובאתרי המחנות שאליהם נשלחו. אחד המראויינים, טום לנטוס, היה ניצול השואה היחיד שנבחר אי פעם לקונגרס של ארצות הברית, כשכיהן בנציג דמוקרטי מטעם קליפורניה בבית הנבחרים.<ref name="Leonard-2000"></ref><ref name="Gorondi-2018"></ref> הוא ניצל על ידי הדיפלומט השוודי ראול ולנברג, שהסתיר את לנטוס בבודפשט.<ref name="Leonard-2000" />

במהלך הסרט יש גם ראיונות עם יוצאי צבא ארצות הברית פול פארקס וקאטסוגו מיהו, ואנשי GI שסייעו בשחרור מחנה הריכוז דכאו. בסרט רואיין גם רופא האס-אס לשעבר הנס מינך, שזוכה מפשעי מלחמה במשפטי נירנברג.

הסרט קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי קולנוע, וזכה לדירוג חיובי של 92% באתר Rotten Tomatoes, על סמך 24 ביקורות.<ref></ref> ב־Metacritic, לסרט יש ציון של 85 מתוך 100, על ב על 25 מבקרים. <ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
קטגוריה:סרטים תיעודיים על השואה
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט התיעודי הטוב
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1998
נזכרים באנה פרנק

נזכרים באנה פרנק (באנגלית: Anne Frank Remembered) הוא סרט תיעודי בריטי משנת 1995 שהופק ובוים על ידי ג'ון בלייר ועוסק בחייה ויומנה של אנה פרנק. הסרט הופק בשיתוף עם בית אנה פרנק, ערוץ דיסני ו-BBC, וכולל קריינות מאת קנת בראנה וקטעים מיומנה של פרנק שהוקרא על ידי גלן קלוז. הוא שודר במקור בטלוויזיה באפריל 1995 לפני שהוקרן בקולנוע על ידי Sony Pictures Classics בפברואר 1996.

מיפ גיס, האישה שעזרה להגן על המשפחה, ושהצילה את היומן לאחר שהקבוצה הוסגרה, שיתפה פעולה עם בלייר ומתראיינת על זיכרונותיה מהסתרת משפחת פרנק. בסרט יש גם ראיונות עם חנה גוסלר ("הנלי") וג'קלין ואן מארסן, שתיים מחברותיה של אנה פרנק, ואף ישנם ראיונות ארכיוניים גם אוטו פרנק, אביה של אנה.

בלייר צילם במיקומים האמיתיים של חייה של פרנק, כולל השכונה שבה גדלה, תעלת פרינסנחראכט באמסטרדם, ומחנות הריכוז וסטרבורק ואושוויץ.

מכיוון שהסרט נוצר בשיתוף עם בית אנה פרנק, הסרט אף כלל את צילומי הסרט הידועים היחידים שצולמו של אנה פרנק. קטע הסרט הקצר צולם ב-1941 בחתונה בפרבר של אמסטרדם שבו התגוררה משפחת פרנק. אנה פרנק מצולמת למשך 7 שניות במהלך הסרטון.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט התיעודי הטוב
קטגוריה:תוכניות תעודה של ה-BBC
קטגוריה:סרטי 1995
קטגוריה:סרטים תיעודיים על השואה
קטגוריה:סרטים על אנה פרנק
שבעת החודשים האחרונים של אנה פרנק

שבעת החודשים האחרונים של אנה פרנק (בהולנדית: Laatste Zeven Maanden van Anne Frank) הוא סרט טלוויזיה תיעודי הולנדי משנת 1988 בבימויו של ווילי לינדוור על שבעת החודשים האחרונים בחייה של אנה פרנק. לסרט התראיינו שבע נשים שהיו אסירות במקביל לפרנק במחנה המעבר וסטרבורק, ובמחנות הריכוז אושוויץ וברגן-בלזן. בין המרואיינות ניתן למנות את חנה גוסלר, חברת ילדותה של אן ואסירה עמיתתה בברגן-בלזן, ויני ברנדס-ברילסלייפר, שהייתה אסירה ביחד עם אנה פרנק בכל שלושת המחנות. לפי ההערכות, שתי הנשים היו מהאחרונים שראו את אנה פרנק בחיים. גם בלומה אייפרס-עמדין התראיינה לסרט.

הסרט התיעודי זכה בפרס אמי הבינלאומי.

הראיונות הופיעו כספר ב-1992 תחת אותו השם, מאת ווילי לינדוור יוצר הסרט.<ref></ref>

ווילי לינדוור רצה לצלם את הסרט בבית אנה פרנק, אך סורב על ידי ההנהלה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* סרט מלא [https://www.youtube.com/watch?v=SSs7gXFBtbE שבעת החודשים האחרונים של אנה פרנק עם כתוביות בעברית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 1988
קטגוריה:סרטים תיעודיים על השואה
קטגוריה:אנה פרנק בתרבות
אמיליה וייס

אמיליה וייס (בהונגרית: Weiss Emília; בודפשט, 21 ביולי 1927 – בודפשט, 28 ביולי 2014) הייתה דוקטור למשפטים של האקדמיה ההונגרית למדעים, פרופסור אמריטה של המחלקה למשפט אזרחי בפקולטה למדע המדינה ולמשפטים של אוניברסיטת אטווש לוראנד (ELTE). במשך עשרות שנים הייתה מרצה לדיני משפחה<ref> mint önálló tantárgy</ref> במחלקה למשפט אזרחי.

== קורות חייה ==
אמיליה וייס נולדה במשפחה יהודית, אביה היה עורך דין ואמה רופאה. היא שרדה את השואה והשלימה את לימודיה באוניברסיטה בין 1945 לבין 1950 באוניברסיטת פאזמאן פטר (שמה הקודם של אוניברסיטת אטווש לוראנד)<ref> ma ELTE</ref> בפקולטה למשפטים ולמדע המדינה. כבר ב-1949 עבדה כמתרגלת במחלקה למשפט אזרחי בפקולטה, לימים כמרצה, מרצה בכירה ופרופסור חבר באוניברסיטה. היא מונתה לפרופסור מן המנין באוניברסיטה בדצמבר 1979. מאז פרישתה, קיבלה כפרופסור אמריטה.

היא הייתה חברה בוועדת העריכה של המשפט האזרחי החדש ממועד הכנת עבודות הקודיפיקציה שלו. היא הובילה את קבוצת העבודה לדיני משפחה ואת קבוצת העבודה לדיני ירושה.

עובדות ביוגרפיות יבשות אלו אינן משקפות במידה מספקת את מסלול חייו המקצועי. היא לימדה דורות. מי שלא פגש אותה אישית יכול היה ללמוד מספריה וממאמריה על הקשרים בין המשפט האזרחי, דיני המשפחה ודיני הירושה מהיסודות ועד לרמה האקדמית. היא לקחה חלק בהכנה והצגה של הקוד האזרחי החדש ברעננות שסתרה את גילה ובגישה מודרנית. היא עבדה גם ממיטת חוליה בבית החולים, כדי לסיים את ספרה בדיני הירושה.

אמיליה וייס הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.

== תארים האקדמיים ==
את הדוקטורט (PhD) שלה במדע המדינה ובמדעי המשפט קיבלה בשנת 1979 (עד אסז הייתה רק דוקטור למשפטים) בעבודת הדוקטור שלה שכותרתה "מצבו המשפטי של בן הזוג הנותר בחיים בדיני ירושה - היווצרותו ההיסטורית ומגמות התפתחותו".

== פרסומים ==
פרסומיה התפרסמו בתחומים רבים של המשפט האזרחי ודיני המשפחה, בתחום דיני המשפחה ודיני הירושה הן בגרמנית והן באנגלית.

== לקריאה נוספת ==
* גב' ג'ודית בודנר פיזינגר: ד"ר אמיליה וייס. Notarius Hungaricus - כתב העת של לשכת הנוטריונים הלאומית ההונגרית 7. (2015)
== קישורים חיצוניים ==
* [https://ptk2013.hu/szakcikkek/elhunyt-weiss-emilia-professzor-asszony/4082 אמיליה וייס נפטרה]
* [https://www.elte.hu/content/elhunyt-weiss-emilia.t.6980 elte.hu]
* [https://www.youtube.com/watch?v=OI-TVUQqM7c ראיון איתה YOUTUBE]
* [https://www.ajk.elte.hu/content/elhunyt-dr-weiss-emilia.t.1754 ajk.elte.hu]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפטנים יהודים הונגרים
קטגוריה:משפטניות יהודיות
קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:ניצולות השואה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:ילידות 1927
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1927
קטגוריה:נפטרות ב-2014
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2014
נחל צקלג

נחל צקלג הוא נחל אכזב בנגב הצפוני. אורכו מעל 11 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־480 מטרים מעל גובה פני הים, בין הר להבים לתל חליף, כ־200 מטרים מערבית לקיבוץ להב. כיוון זרימתו מערבה. בתחילה הוא זורם במקביל מדרום לכביש 325 ומצפון לנחל תילה. לאחר מכן חולף מתחת למסילת הדרום ולמחלף רהט ומייד לאחר מכן נכנס לתחומי רהט. הנחל חולף בשכונות ה מזרחיות של העיר תוך פניית התוואי דרומה. מרחק קצר משם הוא נשפך לנחל גרר, בגובה 220 מטרים מעל פני הים.<ref></ref>

== נקודות ציון ==
* חוות הר שמש
* באר צקלג<ref></ref>
* באר בוסתן<ref></ref>

== הערות שוליים ==

צקלג
צקלג
פפין הזקן

פפין (Pepin, Peppin) או פיפין (Pippin) הראשון מלנדן, הנקרא גם פפין הזקן (סביבות 580 – 27 בפברואר 640), היה המאיורדומוס (מנהל הארמון) של ממלכת אוסטרזיה תחת המלך המרובינגי דגוברט הראשון בין השנים 623–629. משנת 639 ועד מותו היה המאיורדומוס של סיגברט השלישי מלך אוסטרזיה.

== חייו ==
על פי הכרוניקה של פרדגריוס (כרוניקה פרנקית מהמאה ה-7, המקור העיקרי לחייו של פפין), אביו נקרא קרלומן. שמו מגיע ממקום הולדתו הסביר: העיר לנדן , כיום בבלגיה. אולם, לפי גודפרויד קורת' , רק במאה ה-12 החלו כותבי הכרוניקות של הטריטוריה של בראבנט לשייך אותו למקום זה. כינוייו "פפין הראשון" ו"פפין הזקן" נובעים מהיותו ראש שושלת הפיפינידים , המכונה על שמו.

הוא היה שליטו של חלק גדול של בראבנט, ומושל אוסטרזיה, כאשר מלכם, תאודברט השני, הובס על ידי תאודוריך השני, מלך בורגונדיה . בשנת 613 נטשו כמה אישים רבי השפעה מובילים של ממלכות אוסטרזיה ובורגונדיה את ברונהילדה, הסבתא רבתא והעוצרת של מלכם, סיגברט השני, מלך אוסטרזיה , ופנו אל כלותאר השני מנויסטריה לתמיכה, והבטיחו שלא להתקומם בהגנה על המלכה העוצרת ולהכיר בכלותאר כעוצר החוקי של המלך הצעיר. בראש האנשים המובילים הללו עמדו ורנכר השני , ראדו (מאיורדומוס) , ארנולף ממץ ופפין. שני האחרונים תוארו על ידי הכרוניקה של פרדגריוס כ"שני הברונים החזקים ביותר של אוסטרזיה" והם עשו הסכם כלשהו עם כלותאר באנדרנאך . עם זאת, בעוד שראדו אושר כראש הארמון באוסטרזיה וורנכר כראש הארמון בבורגונדיה, פפין לא קיבל את גמולו עד לשנת 623, אז מונה לראש הארמון באוסטרזיה, לאחר שהמלך כלותאר עשה את בנו הצעיר דגוברט מלך שם. ארנולף, חברו לאורך חייו, מונה ליועץ המלך החדש.

פפין זכה לשבחים מבני זמנו על שלטונו הטוב וייעוצו הנבון. אף על פי שכמה אויבים ניסו להסית את המלך נגדו, מזימותיהם סוכלו ופפין נשאר ביחסים טובים עם המלך עד 629, כאשר מסיבות לא ידועות הוא פרש (או אולץ לפרוש) לאחוזותיו, שם הוא נשאר במשך העשור הבא, עד מותו של דגוברט.

עם מותו של דגוברט, חזר פפין מפרישתו כדי לקבל על עצמו את ראשות הארמון (מאיורדומוס) באוסטרזיה תחת היורש סיגברט השלישי, ולפקח על חלוקת האוצר בין סיגברט ואחיו, כלוביס השני , לבין אמו החורגת ננתילד , ששלטה מטעם כלוביס בנויסטריה ובבורגונדיה. חלקו של סיגברט בירושה נמסר בידידות, בין היתר בגלל הידידות בין פפין לבין המאיורדומוס של בורגונדיה, אגה . פפין ויורשו של ארנולף כיועצו הראשי של המלך, קוניברט , בישוף קלן, קיבלו את האוצר בקומפיין והביאו אותו למץ. פפין מת בשנת 640. הוא היה כל כך פופולרי באוסטרזיה, שלמרות שמעולם לא הוכרז כ"קדוש", הוא נרשם כקדוש בכמה מרטירולוגיות . יום החג שלו כקדוש היה ב-21 בפברואר.

== נישואים וילדים ==
פפין התחתן עם איטה ממץ ונולדו להם שתי בנות ובן: בגה , גרימואלד וגרטרוד .

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידי המאה ה-6
קטגוריה:נפטרים ב-640
הפרלמנט האירופי העשירי

הפרלמנט האירופי העשירי נבחר במהלך הבחירות לפרלמנט האירופי של 2024, וצפוי לכהן עד הבחירות הבאות, בשנת 2029.

== אירועים מרכזיים ==
* 6-9 ביוני 2024
** בחירות לפרלמנט האירופי העשירי
* 16-19 ביולי 2024
** ישיבת המליאה המכוננת של הפרלמנט האירופי העשירי
*** בחירות לנשיאות הפרלמנט ותפקידי הנהגה נוספים צפויות להתרחש בחלק הראשון של תקופת הכהונה.

== מפלגות וקבוצות פוליטיות ==
{| class="wikitable"
|+
! colspan="2" |מפלגה/קבוצה פרלמנטרית
!מס' חברי פרלמנט
|-
|EPP
|מפלגת העם האירופית
|
|-
|S&D
|הברית הפרוגרסיבית של סוציאליסטים ודמוקרטים
|
|-
|Patriots
|פטריוטים עבור אירופה
|
|-
|ECR
|השמרנים והרפורמיסטים האירופים
|
|-
|Renew
|התחדשות באירופה
|
|-
|Greens/EFA
|הברית החופשית של הירוקים האירופאים
|
|-
|The Left
|השמאל בפרלמנט האירופי
|
|-
|Sovereignists
|אירופה של מדינות ריבוניות
|
|-
|NI
|חברי פרלמנט לא משויכים
|
|}

== הנהגה ==
הנשיא של הפרלמנט האירופי נבחר במהלך הצבעה על ידי חברי הפרלמנט האירופים, ומכהן כהונה של 2.5 שנים, עם אפשרות לבחירה-מחדש. אחריויות הנשיא רבות וביניהן לפקח על דיבייטים פרלמנטריים ולייצג את הפרלמנט האירופי באירועים בין־לאומיים וגם באירועים מקומיים. נוסף על כך, נבחרים בתהליך אחר לאחר מכן 14 סגני-נשיא הפרלמנט.

== ראו גם ==
* הפרלמנט האירופי
* מפלגות בפרלמנט האירופי
* מוסדות האיחוד האירופי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הפרלמנט האירופי
7 (אלבום של נלי פורטדו)

7 הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת הקנדית נלי פורטאדו. האלבום ייצא לאור ב-20 בספטמבר 2024, על ידי חברות התקליטים נלסטאר אנטרטיינמנט ו-21 אנטרטיינמנט גרופ.<ref name="Exclaim!"></ref> זהו אלבומה הראשון מאז צאת The Ride 2017. מתוך האלבום עצמו יצאו הסינגלים "Love Bites" ביחד עם טובה לו ואס ג'י לואיס ו-"Corazon" ביחד עם Bomba Estéreo. האלבום יכיל בנוסף שיתופי פעולה עם הזמרות הקנדיות אליסיה קארה ושרלוט דיי וילסון והמפיקים הקנדיים וונדה-גירל וטי-מינוס.<ref name="CTV"></ref>

==רקע והכרזה==
לאחר מספר שנים של חוסר פעילות, פורטדו אישרה בראיון למגזין "Fault" שתוציא מוזיקה חדשה במאי 2023, ואמרה שהיא "הקליטה מאה שירים ב-18 החודשים האחרונים" והיא "כל כך נרגשת להביא לאנשים מוזיקה חדשה".<ref></ref>

במרץ 2024, בראיון למגזין Euphoria, חשפה פורטדו שהיא הקליטה למעלה מ-200 שירים ותמונת העטיפה של אלבום האולפן השביעי הקרוב שלה יצולם במהלך אפריל 2024 והסינגל המוביל יצא לאור במאי 2024. היא גם אישרה שהחומר החדש שלה הוא 10–20 אחוז בספרדית.<ref></ref>

ביולי, הכריזה פורטדו על צאת האלבום 7 בעת ההכרזה חשפה שהיא כתבה "400-500 קטעי מוזיקה ב-4 שנים" והסבירה שההפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות שלה לא "תמיד מאפשר [לה] לארגן יצירות בצורה שיטתית ולכן קשה להסביר איך נבחרו ה-14 שירים שעלו בקסם לראש הערימה".<ref name="EW"></ref> פורטדו השוותה את השירים ל"צדפים אקראיים שעשויים להיות דומים אבל בכלל לא דומים" ואמרה שכוונתה הייתה "לספק כמה פורטלים ליציאה החוצה ולשחרר ולברוח".<ref name="EW"/> הלייבל שלה כינה את האלבום "כארבע שנים של גילוי אמנותי".<ref name="CTV"/>

==סינגלים==
ב-8 במאי 2024, הודיעה פורטדו באמצעות עמוד האינסטגרם שלה על יציאתו של סינגל חדש, "Love Bites", ביחד עם הזמרת השוודית טובה לו וה-DJ הבריטי אס ג'י לואיס, אשר יצא לאור ב-22 במאי 2024.<ref></ref> פורטדו הצהירה בשנת 2023 שהיא רצתה לעבוד עם תקליטנים מכיוון שהיא הרגישה "שנקראת לחזור למוזיקה מקהילת הדיג'יי" ו"הבינה כמה אנשים אוהבים לרקוד ולברוח למוזיקה.<ref></ref>

ב-5 ביולי, פורטאדו הכריזה על צאת הסינגל "Corasón", יותר משנה לאחר שביצעה אותו בפעם הראשונה בפסטיבל אושיאגה, בקנדה. השיר כולל את הלהקה הקולומביאנית Bomba Estéreo, אשר יצא לאור ב-12 ביולי 2024.<ref></ref> יממה לאחר ההכרזה על האלבום.<ref name="Exclaim!"/>

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור 7
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט (ים)
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!rowspan="2" |כלל העולם
|20 ספטמבר 2024
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט
|נלסטאר • 21
|
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומי נלי פורטדו
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בספרדית
ליגאוני

הליגאוני (בלטינית: Ligauni) היו שבט קלטו-ליגורי ששכן ליד חוף הים התיכון בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית.

== שם ==
הם מוזכרים בתור Ligaunorumque על ידי פליניוס הזקן (המאה הראשונה לספירה).<ref>Pliny. Naturalis Historia, 3:35.</ref><ref name=":0">, s.v. Ligauni.</ref> גם תעודה נוספת מתעדת אותם בראשית ימי הביניים (814 לספירה).

השם האתני Ligauni הוא כנראה קלטי, הנובע מ־Ligamnī מוקדם יותר. הוא נגזר מהשורש līg - (להכות), כלומר העם Ligauni נקראים "המכים", או מ־liga - (בוץ, משקעים, סחופת). לפי הבלשנית פטריציה דה ברנרדו סטמפל שמות שבטיים קלטיים כאלה מבחינה לשונית מעידים על כך שלניב הקלטו-ליגורי היה תפקיד חשוב בין השפות שדוברו בליגוריה העתיקה.

== גאוגרפיה ==
הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת מזרחית לדקיאטס, מערבית לוורוקיני, דרומית לסואטרי, וצפונית לאוקסיבי.<ref name=":1">, Map 16: Col. Forum Iulii-Albingaunum.</ref> לפי ההיסטוריון גיא בארוול, הם היו חלק מהקונפדרציה הסלובית .

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
*
*
*
*
*
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:ליגוריה
MG 4

MG4 היא מכונית משפחתית קטנה חשמלית המיוצרת על ידי יצרנית הרכב הסינית SAIC Motor תחת שם מותג הרכב הבריטי MG. היא שווקה לראשונה ביוני 2022 כ- MG Mulan בסין (שמה שונה ל-MG4 EV באוגוסט 2023), הוא הושקה באירופה ביולי 2022.

ה-MG 4 הוא הרכב הראשון שמתבסס על פלטפורמת הסוללה המודולרית Scalable Platform של SAIC.

== סקירה כללית ==
ה-MG4 EV פותח תחת שם הקוד EH32. המוכנית תוכננה כדגם רכב עבור השוק עולמי מחוץ לסין, כשהשוק האירופי הוגדר כשוק המטרה העיקרי.

ל-MG4 EV כי יש חלוקת משקל של 50:50 ומרכז כובד נמוך של 490 מילימטר. לרכב יש סוללה דקה ושטוחה יותר בהשוואה לרכבים חשמליים טיפוסיים עם מערכת הסוללות שלה הקרויה "One Pack". הסוללה היא בעובי של 100 מילימטרים בלבד עבור, מה שמקטין את גובה המכונית. סוללת "One Pack" נועדה גם היא להחלפה.

הפלטפורמה המודולרית המדרגית מאפשרת מבחינה טכנית טכנולוגיית טעינה של 800 וולט, המאפשרת למכונית להגיע לטווח של 200 ק"מ לאחר חמש דקות של טעינה ולהגיע לרמה של 80 אחוז תוך 15 דקות. לדגמים המצוידים בטכנולוגיית הטעינה הרגילה של 400 וולט, יספיקו חמש דקות טעינה כדי להגיע לטווח של 100 ק"מ ולקחת 30 דקות לטעינה לרמה של 80 אחוז.

== XPpower ==
החל מיולי 2023 זמין דגם בעל מנוע כפול, עם הנעה לכל הגלגלים, מוכוון ביצועים בשם XPOWER. השינויים החיצוניים שלו בהשוואה ל-MG4 הסטנדרטי כוללים חישוקי סגסוגת 18 אינץ', קליפרים בלמים צבועים בכתום, הדגשות ועיטורים ואפשרות לצביעה חיצונית בצבעים עזים.

מערכת ההנעה משלבת מנועים חשמליים כפולים, בחלק הקדמי ו מאחור - לתפוקה משולבת של ו של מומנט. הוא מצויד במערכת בקרת פינות דינמית המשלבת דיפרנציאל נעילה אלקטרוני עם וקטור מומנט . MG טענה נתון ב-3.8 שניות. הוא משתמש גם במערך שלדה שונה, על ידי שימוש במתלים קשיחים ב-25 אחוזים עם קפיץ ובולמים מכוילים מחדש ומוטות נגד גלגול קשיחים יותר, היגוי חד יותר, גדול יותר בלמי דיסק, והגדרה חזקה יותר לבלימה רגנרטיבית<ref name=":1"></ref>.
==מכירות==
בשנת 2023, נמכרו 152,337 מדגם ה-MG 4 ברחבי העולם, שהשוק הבריטי היה היעד מספר 1 עם 21,715 מסירות, שם היה דגם הרכב החשמלי השני הנמכר ביותר, אחרי טסלה דגם Y. עם 138,736 יחידות שיוצאו מסין, ה-MG4 EV הוא גם ה-EV הסיני המיוצא ביותר ב-2023. בסין נמכרו 11,186 כלי רכב ובגרמניה 13,263 באותה שנה.
==שיווק בישראל==
ה-"MG 4" משווקת בישראל החל ממאי 2023.

==ראו גם==
* MG ZS
* MG 3
* MG 7

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2022
קטגוריה:רכבי MG
אוקסיבי

האוקסיבי או האוקסוּבי (בכתיב לטיני: Oxybii; ביוונית עתיקה: Ὀξύβιοι) היו שבט קלטו-ליגורי ששכן על חוף הים התיכון בתקופת הברזל ובתקופת האימפריה הרומית.

== שם ==
הם מוזכרים כאוקסוביון (Ὀξυβίων) על ידי פוליביוס (המאה ה-2 לפנה"ס) ועל ידי סטראבון (תחילת המאה ה-1 לספירה),<ref>Polybius. Historíai, [https://www.loebclassics.com/view/polybius-histories/2010/pb_LCL161.301.xml 33:9]; Strabo. Geōgraphiká, 4:1:10.</ref> וכ-Oxubi על ידי פליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה).<ref>Pliny. Naturalis Historia, 3:47.</ref> <ref>, s.v. Oxubii.</ref> הבלשנית פטריציה דה ברנרדו שטמפל הציעה לפרש את השם האתני אוקסובי כ"תושבי מקום גבוה" או כ"קוטלי השוורים", מהשורש הקלטי oxso - (שור) או uxso - (גבוה) . לדבריה, שמות שבטיים קלטיים כאלה מרמזים על כך שלדיאלקט הקלטו-ליגורי היה תפקיד חשוב בין השפות שדוברו בליגוריה העתיקה.

== גאוגרפיה ==
שבט האוקסיבי שכן על חוף הים התיכון. הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת מזרחית לסואלטרי והוורוקיני, ומזרחית ל-Deciates (ליד הוודיאנטי) או מערבית להם (ליד נהר Argens במאסיף דה ל'אסטרל). <ref>, Map 16: Col. Forum Iulii-Albingaunum.</ref>

מיקומו המדויק של נמל הים של האוקסיבי, ששמו אגיטנה והיה ממוקם מערבית לנהר אפרו, נמצא בוויכוח. ההצעות הפופולריות ביותר הן טאול-סור-מר עם נהר סיאן), מערבית לדקיאטס, או קאן-סור-מר (עם נהר קאן), מזרחית לדקיאטס. 

לפי ההיסטוריון גיא בארוול, האוקסיבי היו חלק מהקונפדרציה הסלובית. 

== היסטוריה ==
בשנת 155 לפני הספירה צרו הליגורים על המושבות המסאליות (מרסיי העתיקה) של ניקאה (ניס) ואנטיפוליס (אנטיב), מה שגרם לרומאים לשלוח לאזור את הלגאטים (שליחים) פלמיניוס, פופיליוס לאנאס ולוקיוס פופיוס. האוקסיבי ניסו למנוע מהם לנחות בשטחם באגיטנה, אך משגילו שפלמיניוס כבר עשה זאת, הם פצעו אותו, הרגו שניים ממשרתיו והסיעו את השאר בחזרה לים. לשמע התקרית, הסנאט הרומי שיגר צבא בפיקודו של הקונסול קווינטוס אופימיוס. הם כבשו תחילה את איגיטנה בהסתערות, מכרו את התושבים לעבדות ושלחו את המנהיגים לרומא. האוקסיבי אז אספו כוח, כדי לתקוף את הרומאים ולבסוף הצטרפו אליהם גם ה-Deciates. לאחר התבוסה הליגורית, קווינטוס אופימיוס העניק חלק גדול מהשטח שלהם למאסליה. 
== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
*
*
* קוסון, פייר (1995) Civitas Antipolitana: Histoire du Municipe Romain d'Antipolis . נחמד, סר עורך.2-86410-219-6}}<span dir="ltr">2-86410-219-6</span>ISBN&nbsp;2-86410-219-6
</div>
== ביבליוגרפיה ==
<div class="mw-content-ltr">
*
*
*
*
*
*
</div>
== הערות שוליים ==

קטגוריה:עמים קדומים באיטליה
קופה אמריקה 2028

קופה אמריקה 2028 (בספרדית: Copa América de 2028) יהיה הטורניר ה-49 של קופה אמריקה, גביע אליפות אמריקה הדרומית לנבחרות בכדורגל המאורגן על ידי CONMEBOL.

== מארחת ==
המארחת של קופה אמריקה 2028 טרם הוכרזה, אך מועמדות פוטנציאליות הן אקוודור, שלפי מחזור האירוח הישן של CONMEBOL אמורה לארח את הטורניר, ארצות הברית, שאירחה גם את קופה אמריקה 2024 ולפי דיווחים פדרציית הכודרגל שלה מחזיקה בחוזה עם CONMEBOL לאירוח הטורניר גם ב-2028, ואורוגוואי, ארגנטינה ופרגוואי שעשויות לארח את הטורניר כהכנה למשחקי הפתיחה של מונדיאל 2030 שיתקיימו במדינות אלו.

== נבחרות ==
כל עשר נבחרות הכדורגל הלאומיות של CONMEBOL ישתתפו בטורניר, לצד נבחרות נוספות מקונפדרציות אחרות שעשויות להצטרף.
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2028