OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרס ווטרן לו

פרס ווטרן לו (בצרפתית: Prix International de Géographie Vautrin Lud) הוא הפרס היוקרתי ביותר בעולם המוענק בתחום הגאוגרפיה. הפרס, שהוענק לראשונה בשנת 1991 על פי הדגם של פרס נובל, מכונה גם פרס נובל לגאוגרפיה. הפרס קרוי על שמו של ווטרן לו , הומניסט צרפתי מן המאה ה-16, שעסק בהפקת מפות והיה הראשון שקבע את השם אמריקה ליבשת החדשה משמו של אמריגו וספוצ'י.

הפרס מוענק מדי שנה בעונת הסתיו, במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לגאוגרפיה הנערך בעיר דייה-דה-ווז' בצרפת, בה נולד וחי ווטרן לו. הפסטיבל נערך בשיתוף פעולה עם האיגוד הבינלאומי לגאוגרפיה ומאורגן על ידי המחלקה לפיתוח של הפדרציה הבינלאומית של המודדים. הפרס מוענק על פי הכרעתה של ועדה המונה חמישה אנשים מרחבי העולם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.news.ucsb.edu/2007/012337/ucsb-geography-professor-receives-prestigious-award כתבה על "פרס ווטרן לו"], באתר אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה

קטגוריה:גאוגרפיה
ווטרן לו
*
מריה אמליה מסקסוניה

מריה אמליה מסקסוניה (; לבית וטין, 24 בנובמבר 1724 - 27 בספטמבר 1760) הייתה אשתו של קרלוס השלישי, מלך ספרד, וכיהנה כמלכת נאפולי וסיציליה, ולאחר מכן כמלכת ספרד.

==ביוגרפיה==
מריה אמליה נולדה ב-24 בנובמבר 1724 בדרזדן כבתם של הנסיך פרידריך אוגוסט, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מסקסוניה ומלך פולין ומריה יוזפה מאוסטריה, בתם של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ווילהלמינה אמליה מבראונשווייג. בשנת 1738 התחתנה מריה אמליה עם קרלו השביעי, מלך נאפולי וסיציליה, והייתה מעורבת מאוד בניהול הממלכות.

בשנת 1759 מת גיסה פרננדו השישי, מלך ספרד, ובעלה קרלוס עלה לשלטון במקומו. בנם פרננדו עלה לשלטון בנאפולי וסיציליה, ונשאר לגור שם. מריה אמליה הייתה מלכה מאוד פופולרית, אך מתה בפתאומיות משחפת ב-27 בספטמבר 1760.

==משפחתה==
בשנת 1738 התחתנה מריה אמליה עם קרלוס השלישי, מלך ספרד, ממנו היו לה 13 ילדים מהם 6 נפטרו בינקותם או בגיל צעיר.
* מריה איזבל (1740–1742)
* מריה יוספה (1742 - 1742)
* מריה איזבל אנה (1743–1749)
* מריה יוספה (1744–1801)
* מריה לואיסה (1745–1792)
* פליפה (1747–1777)
* קרלוס (1748–1819)
* מריה תרסה (1749–1750)
* פרננדו (1751–1825)
* גבריאל (1752–1788)
* מריה אנה (1754–1755)
* אנטוניו פסקואל (1755–1817)
* פרנסיסקו חוויאר (1757–1771)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:סקסוניה
קטגוריה:ילידות 1724
קטגוריה:נפטרות ב-1760
קטגוריה:נפטרות משחפת
מגדל המשרדים בעיר המודרנית טיינג'ין

מגדל המשרדים בעיר המודרנית טיינג'ין הוא גורד שחקים בעיר טיינג'ין שבסין. המגדל מתנשא לגובה של 338 מטרים וכולל 65 קומות. בניית המגדל החלה בשנת 2011 והסתיימה בסוף שנת 2016. המגדל נכלל בתוך פרויקט הכולל שני מגדלים נוספים בגובה של 205 מטרים אשר יכללו מלון ברמה של 5 כוכבים בנוסף לדירות פאר אשר ישכנו גם הן בתוך המגדלים.

== ראו גם ==
* המגדלים הגבוהים בעולם

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בנייני משרדים
קטגוריה:טיינג'ין: גורדי שחקים
פאני ואלכסנדר

פאני ואלכסנדר (בשוודית: Fanny och Alexander) הוא סרט הקולנוע משנת 1982, האחרון שביים אינגמר ברגמן (הוא ביים מאוחר יותר רק עבודות לטלוויזיה ולתיאטרון). הסרט נוצר תחילה כמיני סדרת טלוויזיה ועבר עריכה נוספת, לסרט באורך 188 דקות. בנוסף יצא לאור התסריט כספר ב-1987 גם בעברית. 

== עלילה ==
הסרט סוקר שנה אחת בתחילת המאה העשרים בחייה של משפחה שוודית בעלת תיאטרון בעיר שדה קטנה. בסרט מתוארים שני ילדים, פאני (Pernilla Allwin) ואלכסנדר (Bertil Guve), שגרים במשפחה מורחבת תוססת וחילונית, בעשור הראשון של המאה. הם שמחים בחברת הוריהם, דודיהם ודודניהם, עד שאביהם מת במפתיע. אימם (אווה פרולינג), שרוצה דמות אב עבור ילדיה, מתחתנת בשנית. בעלה החדש הוא כומר צדקן, שתלטן וחסר שמחת חיים. 

האם והילדים סובלים מאוד מהאב החדש ולא מצליחים ליזום גירושים בעצמם. הדודים הביולוגים של הילדים מביאים לעזרתם את ידיד המשפחה הסוחר היהודי . כשהוא מספק סחורה לכומר, הוא מזמין את הילדים לברוח בכרכרה שלו. בביתו של היהודי, פוגשים הילדים את בנו בעל הלקות , שהוא גאון בקבלה, אך גר כאסיר בחדר מרופד. אחרי בריחת הילדים, הדודים מאלצים את הכומר לחתום על מסמכי הגירושין.

הסרט “פאני ואלכסנדר” אמור היה להיות סרטו האחרון של ברגמן ובכך לסכם ארבעה עשורים של עשייה קולנועית, ועל־כן הוא עמוס במוטיבים אוטוביוגרפיים, וגם באלמנטים תמטיים וצורניים המוכרים מסרטיו הקודמים.<ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=10912 אינגמר ברגמן: חודר לנפש הצופה במבט קולנועי אחד]: פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "גיבור תרבות" בהגשת יונתן גת, דוד גורביץ' ודן ערב

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1982
קטגוריה:סרטי אינגמר ברגמן
קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:סרטים בשוודית
קטגוריה:זוכי אוסקר: עיצוב ההפקה הטוב
קטגוריה:סרטים שוודיים
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
מריה תרזה מנאפולי וסיציליה

מריה תרזה מנאפולי וסיציליה (באיטלקית: Maria Teresa Carolina Giuseppina di Napoli e Sicilia; 6 ביוני 1772 – 13 באפריל 1807) הייתה אשתו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהפך לאחר מכן לקיסר אוסטריה.

==ביוגרפיה==
מריה תרזה נולדה ב-6 ביוני 1772 בנאפולי, לפרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה. ב-15 בספטמבר 1790 התחתנה מריה תרזה עם בן דודה פרנץ, ארכידוכס אוסטריה, ממנו היו לה 12 ילדים.

לאחר שעלה בעלה פרנץ לשלטון, סייעה לו מריה תרזה בניהול המדינה, והייתה מעורבת בקבלת ההחלטות. ב-13 באפריל 1807, פחות משבוע לאחר שילדה את אמליה תרזה, מתה מריה תרזה במפתיע, כתוצאה ממחלה, ונקברה בקריפטה המלכותית בווינה.

==משפחתה==
ב-15 בספטמבר 1790 התחתנה מריה תרזה עם בן דודה פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בנם של לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה לואיסה, נסיכת ספרד. ממנו היו לה 12 ילדים:
* מריה לואיזה (1791–1847)
* פרדיננד (1793–1875)
* מריה קרולינה (1794–1795)
* קרולינה לודוביקה (1795–1797)
* מריה לאופולדינה (1797–1826)
* מריה קלמנטינה (1798–1881)
* פרנץ יוזף (1799–1807)
* מריה קרולינה (1801–1832)
* פרנץ קרל (1802–1878)
* מריה אנה (1804–1858)
* יוהאן נפומוק (1805–1809)
* אמליה תרזה (1807)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:נשות קיסרי האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:ילידות 1772
קטגוריה:נפטרות ב-1807
עווינאת

נופי הר עווינאת
הר עֻווינאת (; תעתיק מערבית: ג'בל אל-עֻוֵינאת) הוא גוש הררי במפגש הגבולות מצרים–לוב–סודאן (רובו בשטחה של לוב). סביבת ההר עשירה באתרים של אמנות סלע.

== גאוגרפיה וגאולוגיה ==
הר עווינאת מתנשא מעל רמות אבן החול של גילף כביר שלצפונו, ופסגתו, שהיא הגבוהה ביותר בסהרה המזרחית, מגיעה לרום 1,934 מ'. הפסגה מצויה כיום בגבולות לוב. מבחינה גאולוגית מהווה הר עווינאת במערבו מחדר של סלעי גרניט, שנחשף בתהליכי סחיפה ונותר בנוף כהר בדד (הר מִשְאָר) בצורת טבעות של רכסים קונצנטריים בקוטר כ-25 ק"מ. חלקו המזרחי של הר עווינאת בנוי אבני חול ונופו רמתי. הר עווינאת נהנה ממקורות מים ומכאן שמו – "הר של מעיינות קטנים". בצפון-צפון-מערבו של הר עווינאת, בגבולות לוב, מתנשא גוש הררי דומה במבנהו – הר אַרקַנוּ .

== גילוי וסקר ==
הר עווינאת התגלה ב-1923 במסעו של אחמד חסנין מאל-כופרה לדארפור. חסנין דיווח בין היתר על מציאוּת ציורי סלע ואף הביא עמו תצלומים שעשה, אך לא סקר את הר עווינאת במלואו. ב-1926 הגיע לאזור הנסיך המצרי כמאל אל-דין חוסיין ובשובו פרסם דוח מדעי ראשון על ציורי הסלע שמצא. בשנות ה-30 פקדו את עווינאת כמה וכמה משלחות חוקרים, בהן אלה של הבריטי רלף בגנולד (שזכרו כוּבד בקריאת אחד הרכסים על שמו) ושל אלמאשי וקלייטון . ב-1933 הגיעה לעווינאת משלחת מיפוי איטלקית בראשות מארקֶזי (Marchesi), שסימן את פסגת ההר בגל אבנים (לצד גל האבנים שהעמיד שם בגנולד כשנה לפני כן) ורשם אותה במפות כ-"Cima Italia". במרוצת מלחמת העולם השנייה הושהה המחקר באזור והתחדש רק עשרות שנים אחרי כן. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 פועלת במקום ברציפות משלחת של מכון היינריך בארת (Heinrich Barth Institut) מאוניברסיטת קלן. ההר וסביבתו מהווים כיום מוקד לתיירות מדברית, והם נתונים בסכנת השחתה של אתרי אמנות הסלע.
ציורי סלע בעווינאתחרותות סלע בעווינאת

== אמנות סלע ==
בסלעי הגרניט של עווינאת נמצאו ציורים (פטרוגליפים), ואילו על אבני החול שבוואדיות וברמות שבמזרח ההר – חרותות (פטרוגרפים). באלפי הציורים והחרותות מתוארים אריות, ג'יראפות, יענים, אנטילופות ואפילו בקר. בעלי החיים האופייניים לסוואנה האפריקאית, כגון הג'ירפה וחלק ממיני האנטילופות, מצביעים על תנאים אקולוגיים שונים מתנאי המדבר השוררים בהווה. חלק מהציורים מתוארכים לאלף העשירי עד לאלף השביעי לפני זמננו, אך יש בהם ציורי סלע מאוחרים לכך: מחזות של מרעה מתוארכים לא לפני האלף השישי לפני זמננו שאז, כמקובל על החוקרים, החל השימוש בבקר מבוית באזור. כמו כן, ציורי הסלע המראים גמלים אינם יכולים להיות מוקדמים לתקופה שבה הופיע הגמל בצפון אפריקה, היינו – לסביבות האלף השלישי לפני זמננו. 

הר עווינאת, שכונה "מוזיאון של אמנות סלע", נכלל מאז 2007 ב"פארק לאומי גילף כביר" של מצרים ונמצא בתהליך אכרזתו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, גם בשל קיום מיני חי וצומח שסביבת המדבר הצחיח מעבר להר זרה להם. ההר מוגדר כ"נוף תרבות חוצה גבולות" (Transboundary Cultural Landscape) והאכרזה תלויה בשיתוף הפעולה של המדינות שההר משתרע בשטחן ובוויתור על ריבונות בלעדית שלהן בחלקיו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
קטגוריה:מצרים: הרים
קטגוריה:מצרים: גאולוגיה
קטגוריה:מצרים: תיירות
קטגוריה:לוב: גאוגרפיה
קטגוריה:סודאן: גאוגרפיה
קטגוריה:אמנות סלע
קטגוריה:אפריקה: אתרים ארכאולוגיים
כריסטין מארי מצרפת

כריסטין מארי מצרפת (צרפתית: Christine Marie de France, 10 בפברואר 1606 - 27 בדצמבר 1663), הייתה אשתו של ויטוריו אמדאו הראשון, דוכס סבויה, ולאחר מותו שלטה בדוכסות כעוצרת של בניה.

==ביוגרפיה==
כריסטין מארי נולדה בפריז ב-10 בפברואר 1606, כבתו השנייה של אנרי הרביעי מלך צרפת ושל מארי דה מדיצ'י, ואחותו של לואי השלושה עשר, מלך צרפת.

ב-10 בפברואר 1619 התחתנה כריסטין מארי עם ויטוריו אמדאו, נסיך פיימונטה, בנו של קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה. בשנת 1630 מת חמיה קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, ובעלה ויטוריו אמדאו עלה לשלטון. בשנת 1637 מת בעלה בפתאומיות, וכריסטין מארי מונתה לעוצרת הדוכסות בשם בנה פרנצ'סקו ג'אצינטו, ולאחר מותו בשנת 1638, בשם בנה השני קרלו אמנואלה. בשנת 1642 הגיע קרלו אמנואלה לבגרות, אולם הוא הוסיף לשקוע בחיי תענוגות, וכריסטין מארי המשיכה לשלוט בדוכסות עד מותה ב-27 בדצמבר 1663.

==משפחתה==
נולדו לה שמונה ילדים:
* בן (1621)
* לואיג'י אמדאו (1622–1628)
* לואיזה כריסטינה (1629–1692)
* פרנצ'סקו ג'אצינטו (1632–1638)
* קרלו אמנואלה (1634–1675)
* מרגריטה ויאולנטה (1635–1663)
* אנריקטה אדליידה (1636–1676)
* קתרינה ביאטריצ'ה (1636–1637)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:ילידות 1606
קטגוריה:נפטרים ב-1663
קטגוריה:עוצרות
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-17
קטגוריה:ילדי אנרי הרביעי, מלך צרפת
טעמן

טעמן שיווק מזון בע"מ, המוכרת במותג טעמן, היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בייצור, ייבוא ושיווק מוצרי מזון לשוק הקמעונאי בישראל, וכן בייצוא מוצרי מזון.

המרכז הלוגיסטי של החברה, באזור התעשייה מישור אדומים, כולל 7,000 מ"ר של מחסנים ומלווה במערך הפצה. לפי אתר החברה, היא מייצאת מוצרי מזון לכשלושים מדינות ברחבי העולם.

==היסטוריה==
בשנת 1995 מיתג איש העסקים הירושלמי, יהודה חיים, את חברת ההפצה הקטנה שהקים בשוק מחנה יהודה ב-1978 ושעסקה בשיווק שמן, וקבע את שם המותג "טעמן". החברה החלה לייבא שמן זית מספרד, ולהפיצו למרכולים ברחבי ישראל. תחת תת-המותג "מטעמית" שיווקה החברה מספר מועט של מוצרי מזון אחרים.

בשנים הבאות התרחבה החברה באמצעות חוזי ייבוא וחוזים עם מפעלי מזון בישראל, שבזכותם יכלה להציע קו מוצרים רחב יותר.

מנהלי החברה כיום הם בניו של יהודה, שלום ודרור.

במרץ 2023 רכשה החברה את הפעילות העסקית של "טחינה הנסיך" לאחר שזו נקלעה לקשיים כספיים.

בשנת 1997 הקימה קבוצת "טעמן" חברת בת בשם "טעמן נדל"ן" שעוסקת ביזמות נדל"ן בפרויקטים משותפים בירושלים ובמודיעין. בשנת 2015 רכשה טעמן נדל"ן את מתחם בית החולים ביקור חולים.

חברת "טעמן" מחזיקה ב-50% מחברת שי אודם בע"מ, המחזיקה 38.44% מחברת ישראייר גרופ בע"מ, שבבעלותה חברת ישראייר.

בחודש מאי 2024 ביצעה החברה "ריקול" לשמן זית המיובא על ידי החברה מטורקיה לאחר שמשרד הבריאות מצא שהמוצר אינו עונה על הדרישות המגדירות מהו שמן זית<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://taaman-nadlan.com/ אתר החברה "טעמן נדל"ן"]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות מזון ישראליות
קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1981
קתרינה מיקאלה, נסיכת ספרד

קתרינה מיקאלה, נסיכת ספרד (בספרדית: Catalina Micaela de España 10 באוקטובר 1567 – 6 בנובמבר 1597) הייתה אשתו של קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, ואף שלטה כעוצרת בשמו כמה פעמים.

==ביוגרפיה==
קתרינה מיקאלה נולדה במדריד ב-10 באוקטובר 1567 לפליפה השני ולאשתו השלישית אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת, בתו של אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י.

בשנת 1584 התחתנה קתרינה מיקאלה עם בן דודה קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, שניסה להשיג תמיכה ספרדית לתוכניותיו להתפשטות על חשבון ממלכת צרפת. עד מהרה צברה קתרינה מיקאלה כבוד רב, עקב המיומנות הפוליטית והדיפלומטית שגילתה, בניסיון להגן על האוטונומיה של הדוכסות נגד ספרד. קתרינה מיקאלה דחתה את ההצעה הספרדית להציב חיל מצב ספרדי בטורינו, על מנת להגן מפני התקפה ממילאנו. בנוסף, היה לה השפעה רבה על בעלה קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, ואף שימשה מספר פעמים כעוצרת, במהלך היעדרותו של קרלו אמנואלה עקב מבצעים צבאיים. בנוסף, טיפחה קתרינה מיקאלה את חיי התרבות בטורינו, ואף ייסדה גלריה לאמנות בעיר.

ב-6 בנובמבר 1597 מתה קתרינה מיקאלה בטורינו, לאחר שעברה הפלה.

==משפחתה==
בשנת 1584 התחתנה קתרינה מיקאלה עם בן דודה קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה, ממנו נולדו לה עשרה ילדים:
* פיליפו אמנואלה (1586–1604).
* ויטוריו אמדאו (1587–1637).
* אמנואלה פיליברטו (1588–1624).
* מרגריטה (1589–1655).
* איזבלה (1591–1626).
* מאוריציו (1593–1657).
* מריה אפולוניה (1594–1656).
* פרנצ'סקה קתרינה (1595–1640).
* תומאסו פרנצ'סקו (1596–1656).
* ג'יובאנה (נולד מת 1597).

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:ילידי 1567
קטגוריה:נפטרים ב-1597
ברתולד פון דיימלינג

ברתולד פון דיימלינג (; 21 במרץ 1853 – 3 בפברואר 1944), גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון דיימלינג נולד ב-21 במרץ 1853, בקרלסרוהה שהשתייכה לדוכסות הגדולה של באדן. בשנת 1871 התגייס פון דיימלינג לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט רגלים ה-85 (הולשטיין). בהמשך מילא פון דיימלינג תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1898 מונה למפקד גדוד ברגימנט הרגלים ה-112 (באדן ה-4 - הנסיך וילהלם), ונשלח עמו לדרום-מערב אפריקה הגרמנית. בשנת 1905 השתתף ברצח העם של ההררו והנאמה, ובשנת 1906 מונה למפקד הכוחות במזרח אפריקה הגרמנית. בשנת 1907 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד החטיבה ה-58. בשנת 1910 הועלה לדרגת גנרל לוטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-29. בשנת 1913 מונה למפקד הקורפוס ה-15, ובשנת 1914 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון דיימלינג מפקד הקורפוס ה-15 שהיה חלק מהארמייה השביעית ולחם בחזית המערבית. הקורפוס בפיקודו נטל חלק בקרב מילוז ולאחר מכן בקרב לורן. לאחר מכן לחם כחלק מהארמייה הרביעית בקרב איפר הראשון, ובשנת 1916 לחם כחלק מהארמייה החמישית בקרב ורדן. באותה שנה קיבל פון דיימלינג את עיטור הפור לה מריט, ובשנת 1917 פרש לביתו.

לאחר המלחמה היה פון דיימלינג חבר במפלגה הדמוקרטית הגרמנית והפך לפציפיסט, וב-3 בפברואר 1944 מת בביתו שבבאדן-באדן.

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.deutsche-biographie.de/gnd116055200.html#ndbcontent ברתולד פון דיימלינג]

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1853
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
רודי רודריגס

רודי רוסריו רודריגס דה לוסיה (בספרדית: Ruddy Rosario Rodríguez de Lucía; נולדה ב-20 במרץ 1967) היא שחקנית, דוגמנית ואשת עסקים ונצואלית.

==ביוגרפיה==
רודריגס נולדה באנסואטגי, ונצואלה, וביצעה בתחילת הקריירה שלה מספר תפקידים בתיאטרון.

ב-1985 זכתה במקום השני בתחרות "מיס ונצואלה" וייצגה את ונצואלה בתחרות מיס עולם 1985 שם זכתה במקום הרביעי.

ב-1987 שיחקה תפקיד קטן בסרט "007 באזור המסוכן".

בשנת 1995 כיכבה לצדה של אנה מריה אורוסקו בטלנובלה הקולומביאנית "Flor de oro" בדמותה של הלנה מאייר.

ב-2007 שיחקה את דמותה של ברי ואן די קמפ בגרסה הקולומביאנית של "עקרות בית נואשות" ושיחקה בטלנובלות רבות במדינתה.

בשנת 2013 שיחקה בסדרת הדרמה הקולומביאנית "קומביה נינג'ה" בדמותה של כרמנזה אקונה.

רודריגס הוציאה קו של מוצרי קוסמטיקה הנקרא "Ruddy Rodríguez Cosmetics".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ונצואליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ונצואליות
קטגוריה:דוגמניות ונצואליות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס ונצואלה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1985
קטגוריה:נשות עסקים
קטגוריה:סיינטולוגים
קטגוריה:אישים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ילידות 1967
קטגוריה:ונצואלים שנולדו במאה ה-20
סימונה ונטורה

סימונה ונטורה (באיטלקית: Simona Ventura; נולדה ב-1 באפריל 1965) היא מגישת טלוויזיה איטלקייה.

== קורות חיים ==
ונטורה נולדה בנפת בולוניה, ב-1988 ייצגה את איטליה בתחרות מיס תבל.

היא עבדה ככתבת ספורט בערוץ "ריי 1" וסיקרה את מונדיאל 1990, יורו 1992 ואולימפיאדת ברצלונה (1992), ב-1996 סיקרה את חדשות פסטיבל סן רמו וב-2004 הנחתה את הפסטיבל.

בשנת 1997 היא הייתה בין המנחות הראשונות של תוכנית טלוויזיה Le Iene. בשנת 2016 היא חזרה לתוכנית תוך ביצוע שיר ביחד עם המנחה פאביו וולו.

ב-2006 היא לקחה חלק בדיבוב האיטלקי לסרט ספייס ג'אם, היא הנחתה את הגרסה האיטלקית של תוכנית המציאות הישרדות וב-2008 החלה לשמש כשופטת בגרסה האיטלקית של התוכנית The X Factor.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנחי טלוויזיה איטלקים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1988
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1965
ימית נוי

ימית נוי-כספי (נולדה ב-1969) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1987, שחיינית והידרותרפיסטית.

== ביוגרפיה ==
ימית נוי נולדה בראשון לציון כאחת משלושה ילדים, אביה היה ימאי ועבד בחברת ספנות.

היא התחילה לשחות בגיל צעיר. הייתה חברה בנבחרת ישראל לנוער בשחייה, והשתתפה באליפות ישראל.

כשהייתה בת שמונה עשרה נבחרה למלכת היופי של ישראל, והשתתפה תחרות מיס תבל 1987. מיד אחר כך עסקה בדוגמנות בישראל ומחוצה לה. במשך עשור דגמנה כספי עבור גוטקס, דיווה, פולגת, גולף, המשביר לצרכן, ד"ר פישר ועוד.

היא סיימה תואר בחינוך גופני בסמינר הקיבוצים ולמדה הידרותרפיה, כיום מפעילה בריכת שחייה טיפולית לילדים.

היא נשואה לצלם שי כספי ואם לשלוש בנות. מתגורר בבית לחם הגלילית. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-1013,00.html שנות השמונים-מלכות היופי]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1987
קטגוריה:שחייניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:בוגרות סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי סמינר הקיבוצים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק יזרעאל: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
ליברליזם חברתי

ליברליזם חברתי (באנגלית: Social liberalism; ידועה גם בשם ליברליזם שוויוני או ליברליזם מודרני) היא אידאולוגיה פוליטית שהתפתחה במאה ה-20 הדוגלת בשאיפה למציאת איזון בין חירות לצדק חברתי. בדומה לליברליזם קלאסי, ליברליזם חברתי היא תפיסה התומכת בכלכלת שוק חופשי ובהרחבת זכויות חברתיות, פוליטיות וחירויות אישיות, אך שונה ממנה באמונתה כי לממשלה יש תפקיד חשוב בטיפול בעוני, ביטוח בריאות וחינוך הכולל מעורבות בכלכלת השוק. מדיניות ליברליזם חברתי רווחת ברוב העולם החופשי והקפיטליסטי, בפרט לאחר מלחמת העולם השנייה, והיא משויכת לרוב לאסכולה הקיינסיאנית בכלכלה. רעיונות ומפלגות הדוגלים בליברליזם חברתי ממוקמים במרכז או במרכז-שמאל.

התפיסה כוללת ליברליזם אזרחי הדוגל בזכויות אדם, בהפרדת דת מן המדינה וחופש מדת, בזכויות נשים הכוללות הפלה מלאכותית, ובתמיכה בזכויות להט"ב. המונח "ליברליזם חברתי" נועד להפריד את התפיסה מליברליזם קלאסי, ששלט בייצוג הכלכלי והפוליטי למשך מספר מאות עד עלייתה של האידאולוגיה ליברליזם חברתי בעקבות השפל הגדול. בארצות הברית המונח ליברליזם חברתי מקובל לאידאולוגיה התומכת בזכויות חברתיות כגון הפלות, נישואים חד-מיניים והגנה מאפליה לחברי הקהילה הלהט"בית, ופיקוח על סחר בכלי נשק; בניגוד ל"שמרנות חברתית" , הנפוצה בקרב גורמים דתיים ואוונגליסטיים. עם זאת, הכינוי "ליברליזם" לבדו מקביל בארצות הברית לליברליזם חברתי.

==ראו גם==
* ליברליזם
* ג'ון סטיוארט מיל
* ג'ון רולס
* תומאס היל גרין
* ווק (אידאולוגיה)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרכז פוליטי
קטגוריה:ליברליזם
קטגוריה:אידאולוגיות
נסיכות רגנסבורג

נסיכות רגנסבורג (בגרמנית: Fürstentum Regensburg) הייתה מדינת לוויין של צרפת בתחומי הקונפדרציה של הריין, שכללה את השטחים של בישופות רגנסבורג לשעבר יחד עם העיר החופשית רגנסבורג, וסופחה בשנת 1810 לממלכת בוואריה.

==היסטוריה==
לאחר פירוק נסיכות הבוחר ממיינץ בעקבות חילוק נכסי הכנסייה באימפריה הרומית הקדושה, קיבל הארכיבישוף של מיינץ בתור פיצוי את שטחי בישופות רגנסבורג והעיר החופשית רגנסבורג כנסיכות בוחר, שהפכה לאחר פירוק האימפריה הרומית הקדושה לנסיכות. בשנת 1806 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1809 קיבלה את קוד נפוליאון.

במהלך מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית נכבשה הנסיכות על ידי הכוחות האוסטרים, וכעבור שלושה ימים נכבשה מחדש על ידי הכוחות הצרפתיים. בשנת 1810 סופחה הנסיכות לממלכת בוואריה, ובתמורה קיבל פון דלברג את הדוכסות הגדולה של פרנקפורט.

==מקורות==

* Köbler, Gerhard (1988). Historisches Lexikon der deutschen Länder 

קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי גרמניה
קטגוריה:מדינות האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מדינות הקונפדרציה של הריין
קטגוריה:מדינות שנוצרו בידי נפוליאון
קטגוריה:רגנסבורג
כדורגל באולימפיאדת לונדון (1908)

טורניר הכדורגל באולימפיאדת לונדון (1908) היה הטורניר הראשון הנערך במסגרת האולימפיאדה בהשתתפות נבחרות. באולימפיאדת פריז ובאולימפיאדת סנט לואיס התקיים טורניר הכדורגל בהשתתפות קבוצות ולא נבחרות ובאולימפיאדת אתונה הטורניר בוטל.

שמונה נבחרות המייצגות 7 מדינות נרשמו לטורניר (צרפת שלחה 2 נבחרות). נבחרת הונגריה פרשה לפני תחילת הטורניר בעקבות משבר בוסניה ונבחרת בוהמיה נאלצה לפרוש עקב ביטול חברותה ב-FIFA. כל המשחקים התקיימו באצטדיון וייט סיטי, לונדון. 

נבחרת בריטניה ניצחה במשחק הגמר וזכתה במדליית הזהב.

==שלבי הטורניר==
[[אצטדיון וייט סיטי בו התקיים הטורניר האולימפי בשנת 1908]]
נבחרת בריטניה, הזוכה במדליית הזהב בטורניר
נבחרת דנמרק, הזוכה במדליית הכסף בטורניר
===רבע הגמר===
{| class="wikitable sortable"
|-
!תאריך
! !! תוצאה !! 
|-
| rowspan="2" |19 באוקטובר 1908
| הונגריה || בוטל || הולנד
|-
| דנמרק || 9 - 0 || צרפת ב'
|-
| rowspan="2" |20 באוקטובר 1908
| צרפת || בוטל || בוהמיה
|-
| בריטניה ||12 - 1 || שוודיה
|}

===חצי הגמר===
{| class="wikitable sortable"
|-
! תאריך !! !! תוצאה !! 
|-
| rowspan="2" | 22 באוקטובר 1908 || בריטניה || 4 - 0 || הולנד
|-
| דנמרק || 17 - 1 || צרפת
|}

===מדליית הארד===
בעקבות התבוסה שנחלה נבחרת צרפת בשלב חצי הגמר סירבה הנבחרת להתמודד על מדליית הארד ופרשה מהטורניר. את מקומה בקרב על מדליית הארד לקחה נבחרת שוודיה כי נבחרות בוהמיה, צרפת ב והונגריה פרשו.
{| class="wikitable"
|-
! תאריך !! !! תוצאה !! 
|-
| 23 באוקטובר 1908 || שוודיה || 0 - 2 || הולנד
|}

===משחק הגמר===
{| class="wikitable"
|-
! תאריך !! !! תוצאה !! 
|-
| 24 באוקטובר 1908 || בריטניה || 2 - 0 || דנמרק
|}

==סיכום המדליות==
{| class=wikitable
! אירוע
|align=center bgcolor=gold| זהב
|align=center bgcolor=silver| כסף
|align=center bgcolor=cc9966| ארד
|-
| טורניר הכדורגל
| בריטניה
| דנמרק
| הולנד
|}

==קישורים חיצוניים==

1908
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת לונדון (1908)
כרמל (אינדיאנה)

כרמל (באנגלית: Carmel) היא עיר במחוז המילטון שבמדינת אינדיאנה שבארצות הברית. העיר שוכנת מצפון לבירת המדינה אינדיאנפוליס. כרמל חוותה את שיעור הצמיחה מהמהירים ביותר בארצות הברית. ב-2012 היא הוכתרה בתואר "המקום הטוב ביותר בארצות הברית לגור בו" על ידי המגזין CNNMoney. על פי מפקד האוכלוסין של 2013 היא העיר החמישית בגודלה באינדיאנה.

==היסטוריה==
במקור נקראה כרמל בשם "בית לחם" (Bethlehem) ותחת שם זה הוקצו הקרקעות שלה בשנת 1837. המתיישבים המקוריים היו בעיקר קווייקרים. כיום ניצב בחלקת האדמה הראשונה של כרמל, בהצטלבות הרחובות ריינג'ליין ומיין, מגדל שעון שנתרם על ידי מועדון רוטרי המקומי ב-2002. ב-1846 הוקם משרד הדואר תחת השם כרמל. ב-1874 שונה שם היישוב מבית לחם לכרמל ובשם זה היא התאגדה כעיירה.

ב-1924 הותקן בכרמל אחד הרמזורים הראשונים בארצות הברית. המתקן היה פרי המצאתו של לסלי היינס וכיום הוא מוצב בתחנת הרכבת הישנה בשביל מונון.

==מעגלי תנועה==
כרמל הפכה להיות "הבירה הבלתי רשמית של מעגלי התנועה של ארצות הברית". זאת בעקבות בנייתם של יותר מ-140 מעגלי תנועה בעיר ופירוקם של 78 מערכות רמזורים. ראש העיר ג'יימס ביינרד אמר: " יש לנו יותר (מעגלי תנועה) מכל עיר אחרת בארצות הברית. זוהי המגמה כיום בארצות הברית. יותר ויותר מעגלי תנועה נבנים מדי יום בשל החיסכון הכספי וחשוב מכך, למען הבטיחות". רבים ממעגלי התנועה מטופחים היטב. חסימת שדה הראיה מעבר למעגל התנועה מעודדת את הנהג להפנות את מבטו לכוון התנועה הבאה משמאלו לקראת כניסתו למעגל התנועה. ללא חסימה זו, עלולה דעתם של הנהגים להיות מוסחת בקלות כאשר הם מביטים אל היציאה שאליה הם רוצים לפנות במקום לתנועה הבאה מולם. עיריית כרמל דיווחה שבניית מעגלי התנועה הפחיתה את שיעור התאונות ב-40% ואת שיעור התאונות עם נפגעים ב-80%.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אינדיאנה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1874
לאונרד פון בלומנטל

לאונרד פון בלומנטל (בגרמנית: Leonhard von Blumenthal; 30 ביולי 1810 – 21 בדצמבר 1900) היה גנרל-פלדמרשל גרמני ששימש כראש מטהו של פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה.

== ביוגרפיה ==
פון בלומנטל נולד בשוודט על האודר ב-30 ביולי 1810 ללודוויג פון בלומנטל שנהרג בשנת 1813 בקרב דנוויץ. בשנת 1827 התגייס פון בלומנטל לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט המילואים של המשמר (לימים רגימנט הרובאים של המשמר), ולאחר מכן מילא תפקידי פיקוד ומטה.

בשנת 1839 התחתן פון בלומנטל עם דליציה אנה לבית אטורפה, ממנה היו לו 6 ילדים.

בשנת 1849 הועלה פון בלומנטל לדרגת מיור, ומונה לראש מטהו של הגנרל אדוארד פון בונין, ובמלחמת שלזוויג הראשונה שימש כראש מטה הצבא בשלזוויג-הולשטיין. בשנת 1859 הועלה פון בלומנטל לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לשלישו של פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, ובשנת 1860 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-31, ולאחר מכן למפקד רגימנט הרגלים ה-71. במלחמת שלזוויג השנייה היה פון בלומנטל ראש מטה הצבא בדנמרק, ועל פעולותיו קיבל את עיטור הפור לה מריט. ביוני 1864 הועלה פון בלומנטל לדרגת גנרל מיור, בנובמבר אותה שנה מונה למפקד החטיבה ה-7, ובאפריל 1865 מונה למפקד החטיבה ה-30.

במלחמת אוסטריה–פרוסיה היה פון בלומנטל ראש מטה הארמייה השנייה, בפיקודו של פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, והצטיין במיוחד בקרב קניגרץ, ועל כך קיבל תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. באוקטובר 1866 הועלה פון בלומנטל לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-14.

פון בלומנטל עומד לצידו של [[אוטו פון ביסמרק, ולוחץ את ידו של גנרל פון הרטמן בעת ההכרזה על הקמת האימפריה הגרמנית בורסאי בינואר 1871]]
במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870 היה פון בלומנטל ראש מטה הארמייה השלישית, בפיקודו של פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, ולחם עימה בקרב קניגרץ. 18 מבני משפחתו השתתפו במלחמה, ובתוכם שני בניו ושלושת אחייניו, ושניים מתוכם נהרגו בקרבות. לאחר המלחמה מונה פון בלומנטל למפקד הקורפוס ה-4, ובשנת 1873 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. בשנת 1883 ליווה פון בלומנטל את פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה לביקור בספרד, ובשנת 1888 הועלה לדרגת גנרלפלדמרשל, ומונה למפקד האזור הצבאי הרביעי. בשנת 1892 מונה למפקד האזור הצבאי השלישי, ובשנת 1896 פרש לביתו.

בשנת 1873 פרש פון בלומנטל לביתו, וב-21 בדצמבר 1900 מת פון בלומנטל בקוולנדורף, ונקבר באחוזה המשפחתית בפלאטנבורג.

== קישורים חיצוניים ==

* לאונרד פון בלומנטל באנציקלופדיה בריטניקה
* 

קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1810
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1900
יחסי קפריסין–שוודיה

יחסי קפריסין–שוודיה הם יחסי החוץ בין קפריסין לבין שוודיה. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, במועצת אירופה, בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה ובאיחוד מדינות הים התיכון. לקפריסין שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה שגרירות בניקוסיה.

== היסטוריה ==
=== ארכאולוגים שוודים בקפריסין ===
ארכאולוגים והיסטוריונים שוודים רבים מבקרים את האי. פרויקט הארכאולוגיה הגדול ביותר היה פרויקט בשם המשלחת השוודית לקפריסין  שהתקיימה בין ספטמבר 1927 למרץ 1931 והובלה על ידי הארכאולוג איינר גיירסטאד. כיום, המוצגים נמצאים במוזיאון הים תיכוני שבסטוקהולם, שוודיה.

=== עצמאות קפריסין ===
היחסים הדיפלומטיים בין שוודיה קפריסין הוקמו ב-1960, כאשר קיבלה קפריסין עצמאות מהממלכה המאוחדת. 

=== כוח שמירת השלום של האומות המאוחדות בקפריסין ===
לאחר שקיבלה את עצמאותה קפריסין, היה מתח בין שתי הקבוצות האתניות שחיו באי, הטורקים והיוונים קפריסאים. על מנת לשמור על שלום בין 2 הקבוצות הוקם ב-1964 "כוח שמירת השלום של האומות המאוחדות בקפריסין". ממשלת שוודיה שלחה לכוח שמירת השלום כ-1,000 חיילים, אך עם הזמן כמותם ירדה. בשנת 1973 שירתו בכוח כ-265 חיילים, ובשנת 1993 שוודיה הפסיקה לשלוח חיילים. במהלך 30 השנים האלו, שלחה שוודיה בסך הכול כ-28,000 חיילים.

=== שגרירויות ===
ב-1994 קפריסין פתחה שגרירות בסטוקהולם, בעוד ששוודיה פתחה שגרירות בניקוסיה ב-2004.

== שגרירים ==
השגריר השוודי בקפריסין הוא קלאס גיירוב. השגריר הקפריסאי בשוודיה הוא אנדראס ס. קאקוריס.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.mfa.gov.cy/mfa/embassies/embassy_stockholm.nsf/index_en/index_en?OpenDocument שגרירות קפריסין בסטוקהולם]
* [https://web.archive.org/web/20160818054834/http://www.swedenabroad.com/en-GB/Embassies/Nicosia/ שגרירות שוודיה בניקוסיה]

== הערות שוליים ==
מריה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך

מריה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: Marie von Sachsen-Weimar-Eisenach; 3 בפברואר 1808 - 18 בינואר 1877) הייתה אשתו של קרל, נסיך פרוסיה, בנו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה.

==ביוגרפיה==
הנסיכה מריה לואיזה אלכסנדרינה נולדה בויימאר ב-3 בפברואר 1808, כבתם הראשונה של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ומריה פבלובנה, בתו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה. בעוד שאביה נחשב למוגבל מבחינה אינטלקטואלית, אמה מריה תוארה על ידי המשורר והסופר יוהאן וולפגנג פון גתה בתור "אחת הנשים הטובות והמשמעותיות ביותר בזמנה". מריה קיבלה חינוך מקיף שנועד להכין אותה לחיים בחצר מלוכה, במסגרתו קיבלה גם שיעורי מוזיקה ממוזיקאי החצר, יוהאן נפומוק הומל.

בשנת 1824 פגשה מריה את בעלה לעתיד קרל, נסיך פרוסיה בפרנקפורט על האודר, יחד עם אחיו הגדול יותר וילהלם, נסיך פרוסיה, שהיה מאוהב באותה העת בנסיכה הפולנית אליסה ראדזיוויל, בעת שנסעו לפגוש את דודה ניקולאי ואשתו אלכסנדרה. בזמן הביקור הציע דודה שמריה תתחתן עם קרל, ואכן על אף תקוותיה של אמה שתתחתן עם יורש עצר של אחת המדינות, התחתנה מריה בשנת 1827 עם קרל, נסיך פרוסיה, בעוד שאחותה אוגוסטה התחתנה עם אחי בעלה וילהלם, נסיך פרוסיה שדווקא אהב יותר את מריה.

עקב היות מריה ובעלה בדרגה יותר נמוכה מאחותה, שהייתה מלכת פרוסיה, ולאחר מכן קיסרית גרמניה, התחרתה בה מריה בביגוד, פאות, תכשיטים ושאר פריטי האופנה.

ב-18 בינואר 1877 מתה מריה בביתה שבברלין, והיא בת 69 שנים.

==משפחתה==
בשנת 1827 התחתנה מריה עם קרל, נסיך פרוסיה, בנם של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ולואיזה ממקלנבורג-שטרליץ, ממנו נולדו לה שלושה ילדים:
* פרידריך קרל (1828–1885)
* לואיזה (1829–1901)
* אנה (1836–1918)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:סקסוניה-ויימאר-אייזנך
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1808
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1808
קטגוריה:נפטרות ב-1877
לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט

לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט (בגרמנית: Ludwig IX, von Hessen-Darmstadt; 15 בדצמבר 1719 – 6 באפריל 1790), היה רוזן הסן-דרמשטאדט בין השנים 1768–1790.

==ביוגרפיה==
לודוויג נולד ב-15 בדצמבר 1719 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דארמשטאדט, ללודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולשארלוטה מהנאו-ליכטנברג, בתם של יוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג ודורותיאה פרדריקה מברנדנבורג-אנסבך. בצעירותו שירת לודוויג בצבא הפרוסי, ולחם בשורותיו במלחמת הירושה האוסטרית ובמלחמת שבע השנים, אך אביו שתמך באוסטריה דרש מפרידריך השני, מלך פרוסיה שישחררו מהצבא. בשנת 1741 התחתן לודוויג עם קרולינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן, ולאחר מותה התחתן בשנת 1775 בנישואים מורגנטיים עם מריה אדליידה קורייצה.

ב-17 באוקטובר 1768 מת אביו לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולודוויג עלה במקומו לשלטון. לודוויג שיפר מאוד את המינהל ברוזנות, וחיזק מאוד את צבאה. בנוסף, טיפח לודוויג את הערים ברוזנות, ואף הקים את העיר פירמזנס.

ב-6 באפריל 1790 מת לודוויג בעיר פירמזנס, ובנו לודוויג העשירי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-12 באוגוסט 1741 התחתן לודוויג עם קרולינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן, בתם של כריסטיאן השלישי, רוזן פפאלץ-צווייבריקן וקרולינה, רוזנת נסאו-זארבריקן. לזוג נולדו שמונה ילדים:

* קרולינה (1746–1821), התחתנה עם פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג
* פרדריקה לואיזה (1751–1805), התחתנה עם פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה
* לודוויג (1753–1830)
* אמליה (1754–1832), התחתנה עם קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן
* וילהלמינה (1755–1776), התחתנה עם פאבל הראשון, קיסר רוסיה
* לואיזה אוגוסטה (1757–1830), התחתנה עם קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך
* פרידריך (1759–1802)
* כריסטיאן (1763–1830)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט בית הסן נולד:15 בדצמבר 1719 מת:6 באפריל 1790
|-
| rowspan="1" align="center"| לודוויג השמיני
| rowspan="1" align="center"| רוזנות הסן-דרמשטאדט 1768–1790
| rowspan="1" align="center"| לודוויג העשירי
|}

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:רוזנות הסן-דרמשטאדט
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1719
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1790
יחסי גאורגיה–קפריסין

יחסי גאורגיה–קפריסין הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של גאורגיה לבין רפובליקת קפריסין. שתי המדינות הן חברות מלאות במועצת אירופה, הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה ובארגון הסחר העולמי. קפריסין מיוצגת בגאורגיה באמצעות שגרירות באתונה שביוון. גאורגיה פתחה שגרירות בקפריסין בשנת 2005 בניקוסיה.

== היסטוריה ==
לאחר התפרקות ברית המועצות, הכירה קפריסין בעצמאות גאורגיה בדצמבר 1991. הפרוטוקול הרשמי על הקמת היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נחתם ב-1992, והיחסים הוקמו ב-9 ביולי 1993. שתי המדינות חתמו על הסכם סחר אשר נכנס לתוקף ב-22 בנובמבר 1998. המדינות חתמו גם על הסכם שיתוף פעולה בתחומי התרבות, המדע והחינוך ב-14 ביוני 2005. ב-10 במאי 2008, נחתם הסכם בין שתי המדינות על ביטול הוויזות בכניסה למדינה.

== ביקורים רשמיים ==
ביוני 2010 ביקר יושב ראש הפרלמנט הגאורגי, דוד בכראדזה, בקפריסין.

במרץ 2015, ביקר בכראדזה

שוב בקפריסין, שם נפגש עם שר החוץ הקפריסאי יואניס קסולידס. השניים דנו בהכנות ובציפיות לקראת ועדת השותפות המזרחית בריגה.

==שגרירים==
השגריר הגאורגי בקפריסין הוא זוראב בקאיה.

==קישורים חיצוניים==

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==
ויקטור ראד

ויקטור ראד (אנגלית: Victor Rudd; נולד ב-18 במרץ 1991) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת אוקסיליום טורינו.

==ביוגרפיה==
ראד נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה ושיחק בתיכון "פינדלי פרפ" בנבדה, משם המשיך לקריירת קולג'ים בת 4 שנים במכללות אריזונה סטייט ודרום פלורידה.

== קריירה ==
בשנת 2014 לא נבחר בדראפט והמשיך לעונה אחת בדלאוור 87' מליגת הפיתוח של ה-NBA.

בשנת 2015 הצטרף ראד לקבוצת ניז'ני נובגורוד מליגת ה-VTB והיורוקאפ. לאחר עונת יורוקאפ בה סיים עם ממוצעים של 15.8 נקודות ו-6.7 ריבאונדים, נבחר ראד לחמישיית העונה השנייה ביורוקאפ.

ב-2016 שיחק במדי מיאמי היט בליגת הקיץ של ה-NBA, בה רשם ממוצעים של 11.2 נקודות ב-21.6 דקות למשחק, והוסיף 3.8 ריבאונדים.

ב-18 באוגוסט 2016 חתם לעונה אחת בקבוצת מכבי תל אביב המשחקת ביורוליג ובליגת העל הישראלית.

ב-2 בספטמבר 2017 חתם בגזיאנטפ בסקטבול הטורקית. ב-15 בפברואר 2018 עזב ראד את הקבוצה וחתם לחודש בצסק"א מוסקבה, עם אפשרות להארכת חוזה עד תום העונה.

בתום חוזהו שוחרר מצסק"א וחתם באוקסיליום טורינו מליגת העל האיטלקית

==סטטיסטיקות קריירה==
===ביורוקאפ===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"
! עונה
! קבוצה
! משחקים
! חמישייה
! דקות
! אחוזים מהשדה
! אחוזים מהשלוש
! אחוזים מהקו
! ריבאונדים
! אסיסטים
! חטיפות
! חסימות
! נקודות
|-
| align="right" | 
| align="right" | ניז'ני נובגורוד
| 20 || 16 || 32.4 || 42.2% || 32.4% || 74.6% || 6.7 || 2.1 || 0.8 || 0.4 || 15.8
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.eurocupbasketball.com/eurocup/competition/players/showplayer?pcode=006536&seasoncode=U2015#!currentstats פרופיל] באתר היורוקאפ
* [http://www.gousfbulls.com/ViewArticle.dbml?DB_OEM_ID=7700&ATCLID=204993532 ביוגרפיה] באתר אוניברסיטת דרום פלורידה

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דרום פלורידה
קטגוריה:כדורסלני דלאוור 87'
קטגוריה:כדורסלני ניז'ני נובגורוד
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני גזיאנטפ
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוקסיליום טורינו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט

לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט (; 5 באפריל 1691 – 17 באוקטובר 1768) היה רוזן הסן-דרמשטאדט בין השנים 1739–1768.

==ביוגרפיה==
לודוויג נולד ב-5 באפריל 1691 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, לארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולדורותיאה שארלוטה מברנדנבורג-אנסבך, בתם של אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך וסופיה מרגרטה, נסיכת אטינגן-אטינגן.

בשנת 1717 התחתן לודוויג עם שארלוטה מהנאו-ליכטנברג, וקיבל כנדוניה את רוזנות הנאו-ליכטנברג.

ב-12 בספטמבר 1739 מת אביו ארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולודוויג עלה במקומו לשלטון. במהלך מלחמת שבע השנים לחם לודוויג לצד בית הבסבורג, וקיבל דרגת גנרלפלדמרשל. לודוויג לא היה מוכשר במיוחד בהתנהלותו הכלכלית, ורק תמיכתה של מריה תרזה הצילה אותו מפשיטת רגל.

ב-17 באוקטובר 1768 מת לודוויג בעיר דרמשטאדט, ובנו לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
בשנת 1717 התחתן לודוויג עם שארלוטה מהנאו-ליכטנברג, בתם של יוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג ודורותיאה פרדריקה מברנדנבורג-אנסבך. לזוג נולדו שלושה ילדים:
* לודוויג (1719–1790)
* גאורג וילהלם (1722–1782)
* קרולינה לואיזה (1723–1783), התחתנה עם קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט בית הסן נולד:5 באפריל 1691 מת:17 באוקטובר 1768
|-
| rowspan="1" align="center"| ארנסט לודוויג
| rowspan="1" align="center"| רוזנות הסן-דרמשטאדט 1739–1768
| rowspan="1" align="center"| לודוויג התשיעי
|}

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:רוזנות הסן-דרמשטאדט
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:ילידי 1691
קטגוריה:נפטרים ב-1768
לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט

לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט (; 22 ביוני 1658 – 31 באוגוסט 1678), היה רוזן הסן-דרמשטאדט בשנת 1678.

==ביוגרפיה==
לודוויג נולד ב-22 ביוני 1658 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, ללודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולמריה אליזבת מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס שלזוויג-הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת, דוכסית סקסוניה.

ב-24 באפריל 1678 מת אביו לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולודוויג עלה במקומו לשלטון, אולם, שלטונו היה קצר, וב-31 באוגוסט 1678 מת לודוויג בעיר גותה כתוצאה מזיהום, ואחיו ארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט בית הסן נולד:22 ביוני 1658 מת:31 באוגוסט 1678
|-
| rowspan="1" align="center"| לודוויג השישי
| rowspan="1" align="center"| רוזנות הסן-דרמשטאדט 1678
| rowspan="1" align="center"| ארנסט לודוויג
|}

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:רוזנות הסן-דרמשטאדט
קטגוריה:ילידי 1658
קטגוריה:נפטרים ב-1678
גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט

גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט (בגרמנית: George I. von Hessen-Darmstad; 10 בספטמבר 1547 - 7 בפברואר 1596) היה הרוזן הראשון של הסן-דרמשטאדט בין 1567 ל-1596.

==ביוגרפיה==
גאורג נולד ב-10 בספטמבר 1547 בקאסל, כבנם הצעיר של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה. לאחר מותו של אביו חולקה רוזנות הסן בינו לבין אחיו, וגאורג נטל את האזור סביב העיר דרמשטאדט, ומונה לרוזן הסן-דארמשטאדט.

גאורג נטל חלק בהגנה על הרפורמציה הפרוטסטנטית, והקפיד מאוד על הגנת הדת בארצו, ואף נטל חלק בציד מכשפות ברוזנות. גאורג היה שליט מוכשר מאוד, ובתקופתו הוכפלה האוכלוסייה במדינה.

ב-7 בפברואר 1596 מת גאורג בדרמשטאדט, ובמקומו עלה לשלטון בנו לודוויג.

==משפחתו==
ב-17 באוגוסט 1572 התחתן גאורג עם מגדלנה מליפה, בתו של ברנהרד השמיני, רוזן ליפה, ונולדו להם 10 ילדים:
* פיליפ וילהלם (1576)
* לודוויג (1577–1626)
* כריסטינה (1578–1596), התחתנה עם פרידריך מגנוס, רוזן ארבאך
* אליזבת (1579–1655), התחתנה עם יוהאן קזימיר, רוזן נסאו-ויילבורג-גלייברג
* מריה הדוויג (1580–1582)
* פיליפ (1581–1643)
* אנה (1583–1631), התחתנה עם אלברכט אוטו, רוזן זולמס-לאובאך
* פרידריך (1585–1637)
* מגדלנה (1586)
* יוהאן (1587)

ב-25 במאי 1589 התחתן גאורג עם אלאונורה מווירטמברג, ממנה היה לו ילד אחד:
* היינריך (1590–1601)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט בית הסן נולד:10 בספטמבר 1547 מת:7 בפברואר 1596
|-
| rowspan="3" align="center"| פיליפ הראשון, רוזן הסן
|-
| rowspan="3" align="center"| רוזנות הסן-דרמשטאדט 1567–1596
|-
| rowspan="2" align="center"| לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט
|}

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:רוזנות הסן-דרמשטאדט
קטגוריה:נצרות פרוטסטנטית
קטגוריה:ילידי 1547
קטגוריה:נפטרים ב-1596
יחסי הונגריה–צרפת

יחסי הונגריה–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הצרפתית לבין הונגריה. המגעים הדיפלומטיים הראשונים בין שתי המדינות החלו בימי הביניים. לצרפת יש שגרירות בבודפשט. להונגריה יש שגרירות בפריז ו-8 קונסוליות כבוד (בערים בורדו, טור, ליל, מרסיי, מילוז, נאנסי, רן ורואן).

שתי המדינות הן חברות מלאות בברית נאט"ו ובאיחוד האירופי. מאז 2004, הונגריה היא חברה משקיפה בפרנקופוני .

== היסטוריה ==
למשך זמן רב המלחמה הקרה הרחיקה את הונגריה מצרפת ומשאר הגוש המערבי, בעקבות זאת, רק בשנות ה-90 של המאה ה-20היה אפשרי לפתוח דף חדש ביחסים בין שתי המדינות. במהלך השנים, תמכה צרפת בהצטרפותה של הונגריה לארגונים שונים וביניהם, ברית נאט"ו (1999) והאיחוד האירופי (2004).
==קשרים כלכליים==
בין צרפת והונגריה מתקיימים קשרים כלכליים. לאחר המשבר הכלכלי העולמי חלה ירידה בנפח המסחר של המדינות. למרות זאת, בשנת 2014, עלה נפח המסחר של שתי המדינות ב-8.7% לסכום של כ-6.7 מיליארד אירו. באותה שנה, הייתה צרפת הספקית העשירית בגודלה להונגריה, והונגריה לספקית ה-28 הכי גדולה לצרפת.

צרפת היא המשקיעה השלישית הכי גדולה בהונגריה, עם מעל ל-350 חברות בהונגריה המעסיקות מעל ל-43,000 אנשים.

== חינוך ==
קיים בית ספר צרפתי בינלאומי בבודפשט, בשם בית הספר הצרפתי גוסטב אייפל בבודפשט.

== שגרירים ==
מאז 2015, השגריר הצרפתי בהונגריה הוא אריק פורנייה וגאורג קארוי הוא השגריר ההונגרי בצרפת.

==קישורים חיצוניים==

==ביאורים==

== הערות שוליים ==
וילהלם פון אגלופשטיין

וילהלם פון אגלופשטיין (; 30 באוקטובר 1853 – 15 בספטמבר 1925), גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון אגלופשטיין נולד ב-30 באוקטובר 1853, בויימאר שהשתייכה לדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, למשפחת האצולה אגלופשטיין . בשנת 1870 התגייס לצבא הפרוסי, ולחם בשורותיו במלחמת צרפת–פרוסיה. בהמשך מילא פון אגלופשטיין תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1901 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הגרנדירים של המשמר ה-3 (אליזבת לודוויקה, נסיכת בוואריה). בשנת 1902 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד חטיבת המשמר ה-3. בשנת 1906 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובשנת 1908 מונה למפקד הדיוויזיה ה-20. בשנת 1910 מונה למושל העיר שטרסבורג, והועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון אגלופשטיין למפקד קורפוס המילואים ה-8 שהיה חלק מהארמייה הרביעית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. בינואר 1915 הועבר פון אגלופשטיין לעתודת המילואים, ובשנת 1917 מונה לממלא מקום מפקד הקורפוס ה-6. לאחר המלחמה פרש פון אגלופשטיין לביתו, וב-15 בספטמבר 1925 מת בביתו שבוויימאר.

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* [http://prussianmachine.com/aka/egloffstein.htm וילהלם פון אגלופשטיין]

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1853
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1925
ציטוביאן

ציטוביאן (, טִיטוּבֶנְאַי. בניב מקומי (דיאלקט זאמוטי): טִיטוֹבֶנַה) היא עיירה במחוז משנה קלם שבמחוז שאולאי במרכז-צפון ליטא. העיירה שוכנת על גדות נהר הדוביסה.

בציטוביאן התקיימה קהילה יהודית ותיקה, עד מלחמת העולם הראשונה גרו בה עשרות משפחות יהודיות שרובן התפרנסו מחקלאות. ב-1915 גורשו יהודי העיירה אך הורשו לשוב אליה עוד באותה שנה. בין מלחמות העולם היגרו רבים מתושבי העיירה, רובם לדרום אפריקה ולארצות הברית ובודדים לארץ ישראל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היוו יהודי העיירה 17% מאוכלוסייתה, כ-50 משפחות. חשיבותה העיקרית של העיירה הייתה בימי חופשת הקיץ, היא הייתה מוקד משיכה לנופשים בשל היערות הסובבים אותה. בעיירה היו מוסדות חינוך ודת יהודיים אך לא היה בה בית קברות ויהודי העיירה היו משתמשים בבית העלמין של שידלובה לקבורת מתיהם.

אליעזר דגן ניהל את ענייני הקהילה היהודית בעיר ויסד בה ב-1922 את הבנק העממי היהודי.

==יוצאי ורבני העיירה==
בין רבני העיירה ובניה התפרסמו: הרב צבי יעקב אופנהיים (כיהן בעיירה 1881–1882); הרב אברהם אהרן בורשטין (לפני כהונתו בריטובה); הרב שלמה יעקב שיין, מחבר "אבני שיש"; הרב אליעזר יעקב לוין; הרב אליהו בר' זרחי; הרב יוסף זיו; הרב יעקב קמנצקי (עד שהיגר לטורונטו); הרב ישראל יהושע סגל; הרב שלמה אפרים קרביצקי והרב אברהם עזריאל מדין. שני האחרונים נספו בשואה. נולדו בציטוביאן: זרח ברנט, הרב משה שמעון זיוויץ והרב נתן קמנצקי.

==לקריאה נוספת==
* דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), ציטוביאן (טיטובאנאי), מחוז ראסיין בתוך: יהדות ליטא: כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 342 טורים 1–2. (, תמונה 1622)
** שם, על חיסול היישוב היהודי בציטוביאן: כרך ד עמ' 341. (, תמונה 2051)

==קישורים חיצוניים==

* [http://samogitia.mch.mii.lt/KULTURA/tytuvenai.lt.htm היסטוריה של ציטוביאן], באתר סמוגיטיה 

קטגוריה:מחוז שיאוליאי
קטגוריה:ליטא: עיירות
דוד ושאול (שיר)

"דוד ושאול" הוא שיר מאלבומו השלישי של אהוד בנאי "השלישי", אשר יצא בשנת 1992. השיר, שהולחן ונכתב על ידי בנאי, מתאר את מערכת היחסים של הדמויות המקראיות דוד ושאול, מנקודת מבטו של בנאי, אשר שואב השראה מתיאור יחסיהם של השניים ב.

מהשיר עולה אהבתו של שאול לדוד, אשר קשורה לנגינתו של דוד שמרגיעה את שאול, אך באותו הזמן נוכחותו מפריעה לו.

בנאי מתאר בשירו את הפרדוקס הקיומי בו נתון שאול: ככל שהוא משתגע מקנאתו בדוד כך הוא הולך ונזקק לו ולנגינתו המרפאת.

בסרט "חייב לזוז", מספר בנאי שהשיר נכתב על הקשר בינו לבין יוסי אלפנט.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1992
קטגוריה:שירי אהוד בנאי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד בנאי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יהודית רביץ
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
Æ

ממוזער
ממערב לקו האדום, האות Æ משומשת לציון [[יידוע.]]
אֱש (אות גדולה: Æ, אות קטנה:æ. שם האות נכתב æsc או ash) היא ליגטורה של האותיות a ו-e אשר שימשה כאות באנגלית עתיקה ובלטינית ומשמשת כיום כאות בנורווגית, איסלנדית, דנית ופארואזית.

מקור שם האות הוא משם של הרונה האנגלו-סקסית <big>ᚫ</big>, ששמה הוא æsc, שמשמעותו "עץ המילה". בהגייה אנגלית בימינו יותר מקובל לקרוא לאות ash. האות הייתה בשימוש גם בשוודית עתיקה, עד שהוחלפה באות ä. באנגלית עתיקה, האות ייצגה את התנועה בין a ו-e, אשר ידוע בתור תנועה קדמית, כמעט-פתוחה, בלתי-מעוגלת, אך השימוש בה הופסק בעקבות מעתק הגאים. כיום האות מייצגת תנועה זו ב-IPA. באיסלנדית ובלטינית, האות מייצגת את הדיפתונג /ai/, ובחלק המערבי של דנמרק (ראו איור), משתמשים באות לציון יידוע. קיימת גם גרסה קירילית של האות, אשר קיימת באוסטית.

==ראו גם==
*Œ

==קישורים חיצוניים==

A
קטגוריה:אנגלית
קטגוריה:ליגטורה
אפרים מזרחי

אפרים מזרחי (1897 – 8 באוגוסט 1961) היה ראש המועצה המקומית של עפולה.

==קורות חיים==
אפרים מזרחי נולד בטבריה בשנת 1897 כבן למשפחה מעולי כורדיסטן שהתיישבה בעיר. בצעירותו שירת במשטרת המנדט בטבריה. לאחר מכן עבר לעפולה ועבד בה כסוכן של חברת זינגר למכונות תפירה. בה בעת היה גם מורה לשפה הערבית.

אפרים מזרחי פנה לפעילות ציבורית. שנים אחדות היה חבר מועצת העיר ושימש כסגן ראש המועצה המקומית בעפולה. מחודש אוגוסט 1932 ועד לחודש מרץ 1933 כיהן כראש המועצה המקומית של עפולה.

בתקופת כהונתו פעל אפרים מזרחי רבות לקליטתם של עולי בוכרה שהגיעו לעפולה בגל עלייה שהחל בשנת 1931 והקימו בה את שכונת הבוכרים. השכונה הוקמה כאשר ציון פנחסוב מתושבי ירושלים קנה בעפולה שטח נרחב בצידה המזרחי של העיר, כיום רחוב קהילת ציון, וחילק לכל משפחה מעולי בוכרה חלקת קרקע לבנות עליה את ביתה ובמרכז השכונה הוא הקים בית כנסת. אפרים מזרחי היה מקובל על עולי בוכרה שנתנו בו אמון והוא מצידו פעל למען רווחתם. בשנת 1932 הגיע אפרים מזרחי לתל אביב לפגישה עם ראש העיר מאיר דיזנגוף וביקש ממנו לסייע בבניין העיר עפולה.

אפרים מזרחי היה פעיל גם בקונגרסים העולמיים של יוצאי ספרד. היה פעיל בארגון ההגנה ולאחר הקמת מדינת ישראל שימש מתורגמן בממשל הצבאי בנצרת.

אפרים מזרחי נפטר ב-8 באוגוסט 1961 ונקבר בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה. בעפולה נקרא רחוב על שמו.

==לקריאה נוספת==
*עיר יזרעאל – עפולה בת כ"ה. הוצאת המועצה המקומית עפולה, 1950.
*שבתאי גל-און, עפולה לגבורות – 80 שנה לעיר יזרעאל, בהוצאת עיריית עפולה, 2005.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20151213025006/http://www.afula.muni.il/he-il/אתר-העיר/אודות-העיר/היסטוריה/ראשי-העיר-לדורותיהם/אפרים-מזרחי-זל/ אפרים מזרחי] באתר עיריית עפולה.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טבריה: אישים
קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:שוטרים יהודים
קטגוריה:אנשי חינוך ביישוב
קטגוריה:פוליטיקאים ביישוב
קטגוריה:ראשי עיריית עפולה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961