OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הומוטתיה

הומוטתיה כאשר <math>k>0</math>:<br /><br /> עבור <math>k=1</math> מתקבלת חפיפה (שום נקודה לא מוזזת),<br /><br /> עבור <math>k>1 </math> מתקבלת הגדלה<br /><br /> ועבור <math>k<1</math> מתקבלת הפחתה
עבור <math>k=-1</math> מתקבלת השתקפות נקודתית בנקודה <math>S</math>
הומוטתיה של פירמידה
במתמטיקה, הומותטיה (התרחבות הומוגנית) היא טרנספורמציה שנקבעת על ידי נקודה S הנקראת מרכז ומספר שאינו אפס <math>k</math> הנקרא יחס. הטרנספורמציה "שולחת" את נקודה <math>X</math> לנקודה <math>X'</math> לפי הכלל

: <math>\overrightarrow{SX'}=k\overrightarrow{SX}</math> למספר קבוע <math>k\ne 0</math> .

שימוש בוקטורי מיקום:

: <math>\mathbf x'=\mathbf s + k(\mathbf x -\mathbf s)</math>.

במקרה אשר <math>S=O</math> (ראשית הצירים):

: <math>\mathbf x'=k\mathbf x</math>,

שהוא קנה מידה אחיד ומראה את המשמעות של בחירות מיוחדות עבור <math>k</math> :

: עבור <math>k=1</math> מתקבלים מרחבים זהים,
: עבור <math>k=-1</math> המרחבים משתקפים ביחס למרכז,

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גאומטריה
שישי בלילה

"שישי בלילה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה ביוני 1987 לאור חברת התקליטים CBS ישראל כסינגל השלישי והאחרון מתוך אלבום האולפן השני של אלאל, "פירות אסורים".

== על השיר ==
"שישי בלילה" נכתב והולחן על ידי שמוליק קלוסקי ואלאל, והופק על ידי דורן פיקר. השיר מתאר את האווירה והתחושות בעיר תל אביב-יפו בליל שישי. בחלקו הראשון של השיר מתוארת העיר כלב פועם ושוקק חיים, כאשר אנשים רבים מסתובבים ברחובות ומנצלים את האווירה החמה והחיונית של סוף השבוע לחופש. תל אביב מוצגת כמרכז חברתי תוסס שבו מתרחשים מפגשים מקריים ואירועים בלתי צפויים. השיר מדגיש תחושת מתח באוויר, תחושה שלא ברורה לחלוטין אך מורגשת היטב על ידי הדמויות השונות המוזכרות בו, כגון זונה שעוזבת בית או חתול המחפש שאריות מזון.

בהמשך השיר משתנה האווירה ככל שהלילה מתקדם. האנשים ברחובות מתחילים להתפזר, והקסם של ליל שישי מתחיל להתפוגג. הדמויות המוזכרות בשיר מייצגות את החוויה האורבנית הקסומה אך גם המתוחה והמלאה באי-ודאות. בסופו של השיר מתגברת תחושת האכזבה והבדידות, כאשר הקסם של הלילה מתפוגג והאווירה הופכת לקרירה וריקה. השיר מציג ניגוד בין הקסם והתשוקה של ליל שישי בתל אביב לבין התחושות המורכבות של בדידות ואכזבה שמגיעות כשהלילה מסתיים.

בניגוד לסינגלים הקודמים של האלבום, לא הוכנה עטיפה ייחודית ל"שישי בלילה".

== הצלחה מסחרית ==
ב-20 ביוני 1987 הוצג "שישי בלילה" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום העשירי. ב-11 ביולי עלה למקום החמישי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-8 באוגוסט יצא מהדירוג השבועי לאחר שישה שבועות צעידה רצופה.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:שירי קורין אלאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שמוליק קלוסקי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קורין אלאל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דורון פיקר
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:שירים על יום שישי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
קליגרפיה ערבית

דוגמה קדומה של קליגרפיה ערבית. העתק של [[הקוראן שהחזיק אבן אל-בוואב, קליגרף פרסי]]
קליגרפיה ערבית (בערבית: فن الخط العربي) היא אמנות הכתיבה הקישוטית בכתב הערבי. בערבית, קליגרפיה ערבית נקראת גם "חאט" (בערבית: خَطّ).

כתב כופי הוא הצורה הקליגרפית העתיקה ביותר של הכתב הערבי אשר נעשתה בשנת 999. עם זאת, קליגרפיה ערבית נמצאת בשימוש גם כיום. ניתן לראות אותה בסמלים של גופים שונים (אמירטס, אל-ג'זירה, ערב הסעודית), אך ניתן לראות שימוש בקליגרפיה ערבית גם בכתב נסח'י וכתבים אחרים.<ref></ref>

== היסטוריה ==
קליגרפיה של [[בסמלה: بسم الله الرحمٰن الرحيم (בשם אלוהים הרחמן והרחום)]]
הכתב הערבי הוא אחד הכתבים הנפוצים ביותר בעולם ונעשה שימוש רב בווריאציות שונות של אותיות ערביות. חוקרים רבים מאמינים שהאותיות הערביות הקודמות נוצרו בסביבות המאה ה-4 לספירה.<ref></ref> הכתב הערבי מורכב מ-28 אותיות הכתובות מימין לשמאל. בערבית, גם האופן בו האותיות נכתבות יכול להשתנות בהתאם למיקומם במילה, מערכת זאת קרויה IMFI .

נעשה שימוש בקליגרפיה ערבית בעיקר באמנות ערבית, לדוגמה, בתחום הקליגרפיטי (צורת אמנות המשלבת קליגרפיה, טיפוגרפיה וגרפיטי).<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערבית
קטגוריה:קליגרפיה
טיטן 2 23G

טיטאן 2 23G (באנגלית: Titan 23G, מכונה גם Titan II SLV Space Launch Vehicle ) היה משגר שפותח מטיל בליסטי בין־יבשתי "טיטן 2". המשגר נוצל לשיגור חלליות בשנים 1988–2003.

==תיאור המשגר==
חוזה להתאמה של טיל בליסטי "טיטן 2" למשגר הוענק לחברת מרטין מריאטה. הוא כלל 14 משגרים. התאמה כללה שיפורים שונים לרבות אפשרות להתקנה מנוע נוסף שפעל כשלב שלישי. כמו כן הוחלפה מערכת בקרה וניווט.

לצורכי שיגור הותאם כן שיגור 4W בבסיס חיל האוויר ונדנברג. השיגור הראשון בוצע בשנת 1988, זה היה לוויין ריגול של משרד הסיור הלאומי. השיגור האחרון בוצע בשנת 2003 עבור מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי. בסך הכול בוצעו 13 שיגורים מהם 12 הסתיימו בהצלחה. המשגר ה-14 שעבר התאמה הוצב במוזיון התעופה באורגון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20220321061509/https://www.spacelaunchreport.com/titan2.html תיאור המשגר ושיגורים] 
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau/titan-2.htm תיאור השיגורים]

קטגוריה:סדרת טילי טיטן
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:תוכנית ג'מיני
קטגוריה:חברת גלן ל. מרטין
סימון רוגינסקי

סימון רוגינסקי (ברוסית: Симон Залманович Рогинский; 25 במרץ 1900 - 5 בפברואר 1970) היה כימאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא התמחה בחקר זרזים.
==קורות חיים==
סימון רוגינסקי נולד בשנת 1900 בכפר פאריצ'י בקרבת הומל (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. אביו היה סוחר. במשפחה היו 10 ילדים. אחיו הירש רוגינסקי היה פרופסור לזואולוגיה.

בשנת 1922 רוגינסקי סיים לימודים באוניברסיטה בדנייפרופטרובסק. בשנת 1926 הוא סיים לימודי תואר שלישי במקביל לעבודה באוניברסיטה כמרצה. בשנת 1928 הוא עבר ללנינגרד והחל ללמד במכון הפוליטכני. בשנים 1930-1940 הוא היה פרופסור במכון זה. במקביל הוא עבד במכון לפיזיקה וטכנולוגיה על שם יופה.

בשנת 1939 על המחקרים בתחום זרזים לרוגינסקי הוענק פרס ברית המועצות והוא התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. 

בשנת 1941 רוגינסקי החל לעבוד במכון לכימיה פיזיקלית של האקדמיה. החל משנת 1943 רוגינסקי היה שותף לפרויקט בניית פצצה גרעינית סובייטית. על פעילות זו הוא קיבל מספר עיטורים. בשנת 1950 הוא הוצא מהפרויקט, נשללה ממנו גישה לחומרים סודיים והוא שוחרר מניהול המעבדה אותה הקים. ככל הנראה זה היה קשור למעצר של אחיו בוריס שנרצח בשנת 1951 בהיותו במעצר וטוהר מכל אשמה בשנת 1991.

לאחר פטירת יוסיף סטלין האשמות נגד רוגינסקי בוטלו, אך הוא לא קיבל בחזרה ניהול מעבדה. הוא המשיך לעבוד במכון עד סוף חייו. במקביל הוא היה מלמד במכון לבניית מכונות לתעשייה כימית בה כיהן כראש קתדרה.

רוגינסקי נודע בחקר זרזים. ביחד עם אשתו הם היו בין הראשונים שניצלו מיקרוסקופ אלקטרונים בתחום זה.

רוגינסקי נפטר בשנת 1970 במוסקבה.
==קישורים חיצוניים==
* [https://catalysis.ru/block/?ID=1&ELEMENT_ID=1813#1813 ביוגרפיה] 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:כימאים יהודים
קטגוריה:כימאים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:נפטרים ב-1970
דוד רוזנברג

דוד רוזנברג (ברוסית: Давид Иохелевич Розенберг; 27 בנובמבר 1879 - 17 בפברואר 1950) היה כלכלן סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה לכלכלה פוליטית ופרופסור באוניברסיטת מוסקבה למרות שלא קיבל כלל הכשלה פורמלית.
==קורות חיים==
דוד רוזנברג נולד בשנת 1879 בשטטל באזור פלונגה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בליטא) למשפחה יהודית. בילדותו הוא למד בחיידר, בגיל 16 הוא החל לתת שיעורים בעברית וביידיש.

בשנת 1902 רוזנברג עבר לאודסה, למד רוסית וניסה ללא הצלחה לעבור בחינות גימנסיה במטרה לקבל תעודה על השכלה. בשנת 1904 הוא נכנס לשורות הבונד. בשנת 1914 רוזנברג נעצר ונשפט לגלות לסיביר.

בשנת 1917 ביחד עם אסירים פוליטיים נוספים רוזנברג גויס לצבא והוצב בעיר טומסק. במרץ 1917 הוא הקים בעיר סניף של "בונד" ונבחר למועצת העיר. עד לדצמבר 1919 רוזנברג היה עיתונאי בעיתון של מנשביקים בעיר וחבר מטעמם במועצת העיר. כאשר השלטון בעיר הועבר לבולשביקים, רוזנברג הצטרף לשלטון החדש, נבחר פעם נוספת למועצת העיר ואף היה חבר בוועד המפלגה העירוני. בשנת 1920 רוזנברג עבר לאומסק בה היה עיתונאי ולראשונה החל ללמד במוסדות להשכלה גבוהה.

בשנת 1923 רוזנברג עבר למוסקבה בה לימד כלכלה פוליטית במוסדות להשכלה גבוהה. בשנת 1934 הוא קיבל תואר "דוקטור למדעים" ומונה לפרופסור באוניברסיטת מוסקבה. במקביל בשנת 1936 הוא התחיל לעבוד במכון לכלכלה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1939 הוא נבחר לחבר בהתכתבות באקדמיה למדעים.

בשנת 1941 רוזנברג עבר לקאזאן ביחד עם סגל האוניברסיטה ועד לשנת 1943 היה מלמד באוניברסיטת קאזאן. החל משנת 1945 רוזנברג עבד במכון לחקר מרקסיזם של המפלגה.

רוזנברג היה נחשב למומחה לכלכלה פוליטית וספר "קפיטל" של קארל מרקס. הוא פרסם מספר ספרים בנושא התמחותו. הוא פרסם פירושים לספר שהמשיכו לצאת לאור גם אחרי פטירתו ועודכנו על ידי סולומון ויגודסקי.

שני בניו של רוזנברג נהרגו במהלך מלחמת העולם השנייה. הבן השלישי נפטר בשנת 1990.

רוזנברג נפטר בשנת 1950 במוסקבה במהלך הרצאה לסטודנטים ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.

==קישורים חיצוניים==
* [https://cyberleninka.ru/article/n/professor-bez-obrazovaniya-sotsialnye-lifty-rossiyskogo-sotsiuma-pervoy-poloviny-hh-v-v-kariere-d-i-rozenberga פרופסור ללא השכלה - על חייו של רוזנברג] 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:כלכלנים יהודים
קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:בונדיסטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:נפטרים ב-1950
חתולי החלל

חתולי החלל (באנגלית: Space Cats) היא סדרת טלוויזיה מונפשת משנת 1991-92 (עם קטעי לייב אקשן בכיכובן של בובות) שנוצרה על ידי פול פוסקו, ששודרה בשבת בבוקר בערוץ NBC.<ref name="Daytime"></ref> זוהי סדרת קומית על חתולים חייזרים המסייעים לאנושות. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 1994 בערוץ 2 ברצועת הבוקר "בוקר של כיף" בשבתות.

צ'ארלס נלסון ריילי עשה הופעות קצרות אך בלתי נשכחות בכל פרק בתור א.ה.ב.ל.<ref name="Perlmutter"></ref>

== עלילה ==
חתולי החלל מגיעים מכוכב בשם Trygliceride-7, הנשלט על ידי ישות בשם א.ה.ב.ל. (קיצור של "אדון החתולים בלי גוף לחלוטין") אשר ניתן לתאר כראש אנושי חסר גוף, ממושקף, עם קול מצחיק ועור ירוק. חתולי החלל מתמקמים על פני כדור הארץ בבסיס תת-קרקעי עם פח אשפה כגישה היחידה שלו. מוצג קטע לייב-אקשן, שבו נראים חתולי חלל שונים בתפקיד. <ref></ref>

א.ה.ב.ל. מתאר כל משימה בפני מנהיג הצוות קפטן חתול-אמיץ. לאחר מכן מוצג קטע מונפש שבו קפטן חתול-אמיץ שולח את הצוות של טום, גירוד ורחרוח לעבודה. בסוף כל פרק, החבורה נותנת לצופים מוסר השכל, ואז מסיימת את הפרק תוך השמעת מוזיקת הסתערות וקוראת את שם הצוות שלהם.

== שחקנים ומדבבים ==
=== מדבבים ===
* טאונסנד קולמן בתור גירוד
* פאט פראלי בתור רחרוח
* רוב פולסן בתור תומאס 'טום' חתול-חלל, צ'לסי פיפשייר
* רוברט רידג'לי כמספר

=== שחקנים ובובנאים ===
* פול פוסקו - קפטן חתול-אמיץ (בובנאי וקול)
* צ'ארלס נלסון ריילי - א.ה.ב.ל.
* ליסה באקלי, בוב פאפיאנו, אלן טראוטמן, פיל ברון, בלייק באקלי - חתולי חלל נוספים

=== מדבבים נוספים ===
* ג'ק אנג'ל -
* גרג ברגר -
* שריל ברנשטיין -
* סוזן בלו -
* מחנה המילטון -
* קאם קלארק -
* ג'ניפר דרלינג -
* ווקר אדמיסטון -
* ג'ני אליאס -
* ג'ון ארווין -
* לאה פלודן -
* בראד גארט -
* בארי גורדון -
* פט מוזיק - דמנציה דפורטינו (ב"מראה, מראה על הקיר")
* יאן רבסון -
* האל רייל -
* מגי רוזוול -
* סוזן סילו -
* קת' סוסי - איווט מיאו, סוכריה על מקל (ב"מראה, מראה על הקיר")
* ג'ון סטפנסון -
* לני וינריב -

=== מדבבים בעברית ===
גרסת הדיבוב העברי הופקה באולפני "זאונד" על ידי שרון מלמד וזיו סידי ואת בימוי הדיבוב ביצע שי זורניצר
*מוטי דיכנה - טום / דמויות שונות
*יואל לרנר - גירוד
*ניר פרידמן - רחרוח
*שי זורניצר - חתול-אמיץ / קריינות
*יהויכין פרידלנדר - א.ה.ב.ל
*סיון שביט - דמויות שונות

== צוות ==
* סוזן בלו - מנהלת דיאלוג אנימציה
* ג'יימי סימון - עורך דיאלוג
* שוקי לוי - מוזיקה מקורית

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:חתולים בדיוניים
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
מנחם עטיאה

חתימתו
הרב מנחם עטיאה (סביב ה'ת"ל, 1670 - לפני ניסן ה'תק"ט, 1749) היה ראש ישיבה, פוסק הלכה, מקובל, ודרשן. אב בית הדין ורבה של תטואן במאה השמונה עשרה.
==קורותיו==
נולד לאביו רבי יצחק<ref>ויש אומרים ששם אביו היה יעקב.</ref> בתטואן. למד אצל רבי חסדאי אלמושנינו.<ref>מקבציאל חלק ל עמ' קסג.</ref> הוכר כחכם לא יאוחר משנת ה'תנ"ט.<ref>ראו תקנות חכמי פאס מהד' תשע"ג תקנה לא.</ref> נשלח יחד עם רבי יוסף ביבאס לפאס בכדי לאסוף תרומות לקהילת תטואן שהוכבד עליהם מסי המלך.<ref>ראו מלכי רבנן בערכו.</ref> בשנת ה'תפ"ח, לאחר פטירת רבו רבי חסדאי אלמושנינו, התמנה לאב בית הדין ורבה של העיר, ותיקן תקנות.<ref>ראו תקנות חכמי מכנאס חלק ב תקנה מ.</ref> בין הדיינים שכיהנו בבית דינו נמנים: רבי שלמה אבודרהם ורבי יעקב אבן מלכא.<ref>ראו משפט וצדקה ביעקב חלק ב סימן קכא.</ref> התכתב בהלכה עם רבי יהודה עייאש,<ref>ראו שו"ת בית יהודה חלק חו"מ סימן ט.</ref> רבי יעקב אבן צור,<ref>ראו לדוגמה: משפט וצדקה ביעקב חלק סימן פז.</ref> ורבי יוסף בן סאמון.<ref>ראו עדות ביהוסף דף סב.</ref>

בזמנו, מנהג העיר היה שלא לאכול בשר גם ביום ראש חודש אב, רבי מנחם רצה להתיר לאכול בשר בראש חודש, אך למעשה, הדבר לא הסתייע.<ref>ראו עטרת שלמה דיין סימן יד.</ref> רבי מנחם נחשב כבקי במנהגי תטואן, ותלמידו רבי יהודה אבודרהם קיבל ממנו את תורת המנהגים.<ref>ראו תורת משפחת דלויה עמ' 394.</ref>

נפטר בתטואן לפני ניסן ה'תק"ט.<ref>ראו תורת המשבי"ר הלכות חזקת קרקעות סימן ט, שרבי יעקב אבן צור מכנה את רבי מנחם עטיאה בברכת המתים בניסן תק"ט.</ref> בנו המפורסם היה רבי משה, שהגיה את כתבי אביו.
==יצירתו==
* קונטרס הטרפיות - נקרא גם: נר מערבי חלק ב.
* דרושים - נדפסו בספר 'נר מערבי' חלק ג. וכן נדפסו בספר 'ויעמידה ליעקב' לרבי יעקב כלפון.
* פסקי דין - נדפסו בספרי חכמי דורו ונותרו בכתבי יד.
==הערות שוליים==

קטגוריה:תטואן: רבנים
קט:אבות בתי דין
קטגוריה:ראשי ישיבה מרוקאים
פארק הייטק צפון

פארק הייטק צפון (באנגלית: North High Tech Park) הוא מתחם משרדי הממוקם בתוך פארק תעשיות בר-לב, במרכז הגליל המערבי, בין הערים עכו וכרמיאל. המתחם כולל בתוכו בניינים ומוסדות שונים וכן מתחם חללי עבודה משותפים (WORKPORT) המשמש כ-Hub מחקר ופיתוח, המיועד לחברות ומיזמים הפועלים בתחומים טכנולוגיים.<ref></ref><ref></ref>

== היסטוריה ==
הבניין הראשון בפארק נפתח בשנת 2017. הפארק הוקם על ידי הפילנתרופ היהודי מרטין מושל, ביחד עם היזמת יעל לביא (המכהנת כיושבת-ראש פארק הייטק צפון),<ref></ref><ref></ref> כחלק מחזון להבאת ההייטק הישראלי ממרכז הארץ לאזורי פריפריאליים גאוגרפיים וכלכליים בישראל,<ref></ref> לרבות אוכלוסיות בתת-ייצוג, ולאפשר להן לקבל הזדמנויות תעסוקה בתחום.<ref></ref><ref></ref>

כחלק מפעילות הפארק, מיושמת תוכנית לייסוד וצמיחה של אקוסיסטים בין מהנדסים, יזמים, רופאים, מדענים ועוד ממגוון אוכלוסיות, לרבות היהודית והערבית – כ-30% מהעובדים במתחם משתייכים לחברה הערבית, זאת לעומת הממוצע הארצי בענף ההייטק, העומד על כ-2.4% בלבד.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== מתאר ==
נכון ליוני 2024, קיימים בפארק שני מבנים (מתוך שמונה מבנים מתוכננים), בהם מועסקים כ-500 עובדים מ-30 חברות הייטק וסטארטאפים מהארץ ומהעולם כגון: צייס, נאייקס, אלביט מערכות, SEATGEEK, וישיי אינטרטכנולוג'י, קבוצת רד-בינת, וסטרן דיגיטל, וויט סורס ואחרות.<ref></ref>

המשרדים בנויים בהתאמה לדרישות וסטנדרטים נפוצים של חברות בעולמות הטכנולוגיים, והם גם כוללים חדרי ישיבות, עמדות עבודה, חללים רב תכליתיים, חממה למיזמים, חדרי סדנאות, מסעדות ובתי קפה, חדר כושר, מגרשים ומתקנים לרווחת העובדים ועוד.<ref></ref>

הפארק נמצא באזור עדיפות לאומית א', מה שמזכה אותו בהטבות ותמריצים להשקעה מטעם מדינת ישראל.<ref></ref>

== תוכניות ועבודות הרחבה ==
במקביל לשני הבניינים הקיימים, ישנם שישה מבנים נוספים נמצאים בשלבי תכנון ובנייה. בתום העבודות, כלל המבנים צפויים להכיל כ-5,000 עובדים.

== קישורים חיצוניים ==

# 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כרמיאל: כלכלה
עמית קורנהאוזר

עמית קורנהאוזר (נולד ב-1976) הוא איש עסקים ישראלי, המכהן כמנכ"ל שותפות הנפט הציבורית, נאוויטס פטרוליום.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת 1976. בין השנים 1994–1998 שירת קורנהאוזר בצה"ל כקצין בדרגת סרן בחיל הנ"מ.

לאחר שחרורו מצה"ל, החל בלימודי תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה באוניברסיטת תל אביב (1999-2003). בנוסף, לקורנהאוזר תואר שני במנהל עסקים (MBA) עם התמחות במימון, אותו סיים בשנת 2007.

== קריירה ==
קורנהאוזר החל את דרכו המקצועית במשרד רואי החשבון ארנסט אנד יאנג, בו עבד כמנהל ביקורת בין השנים 2001–2007. לאחר מכן, עבד כחשב בחברת אאורה השקעות (2007-2008).

בין השנים 2008–2016, עבד קורנהאוזר בקבוצת דלק, שם כיהן בתפקידים שונים, ביניהם חשב הקבוצה ומנהל הכספים של דלק אנרגיה. במהלך עבודתו בקבוצה, קורנהאוזר הוביל גיוסי הון וחוב משמעותיים בשוק ההון הישראלי ובחו"ל.

ביולי 2016, הצטרף קורנהאוזר לנאוויטס פטרוליום כסמנכ"ל כספים (CFO). בתפקיד זה היה אחראי על הקמת המערך הפיננסי של השותפות בישראל ובארצות הברית והוביל מאז ועד היום גיוסי הון וחוב משמעותיים, בהיקף של כ-2.2 מיליארד דולר. בשנת 2021, הוביל מימון פרויקטלי בינלאומי לפרויקט שננדואה, בסך של כ-1.1 מיליארד דולר. מימון זה, זכה בפרס IJGlobal בתואר "עסקת המימון של השנה בתחום חיפוש נפט וגז בצפון אמריקה לשנת 2021.<ref></ref>

בינואר 2022, מונה קורנהאוזר למנכ"ל נאוויטס פטרוליום.<ref></ref><ref></ref> בתקופת כהונתו, החברה המשיכה בפיתוח פרויקטים גדולים לרבות פרויקט שננדואה ופרויקט בקסקין במפרץ מקסיקו. כמו כן, הוביל להרחבת פעילותה של נאוויטס, כולל כניסה לפרויקט הנפט סיליון באיי פוקלנד.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2022, קורנהאוזר נבחר למקום ה-40 בדירוג המנהלים של מגזין 'כלכליסט'.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר ביהוד.

== השכלה ==

* תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה - אוניברסיטת תל אביב (1999–2003)
* תואר שני במנהל עסקים (MBA) עם התמחות במימון - אוניברסיטת תל אביב (2005–2007).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
דוקלה (מאכל)

דוקלה (בהינדי: ढोकला; באנגלית: Dhokla) הוא חטיף הודי העשוי מקמח חומוס מטוגן ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית<ref></ref>.

החטיף עשוי לרוב מקמח חומוס או קמח אורז, יוגורט ומים שאותם מתסיסים למשך מספר שעות ולאחר מכן מוסיפים חרדל, כורכום, פלפל צ'ילי, כמון, זנגביל, כוסברה, אבקת אפייה או סודה לשתייה, מערבבים, חותכים לקוביות ומטגנים<ref></ref><ref></ref><ref></ref>.

הדוקלה נחשב לחטיף המוגש לרוב כמנה ראשונה ומוגש לצד צ'אטני מנגו או קוקוס ומקושט עם גרגירי רימון וכוסברה<ref></ref>.

מלבד הגרסה בסיסית, קיימת גם גרסה העשויה מקמח סולת וגרסה מותססת וחמוצה<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:המטבח הנפאלי
קטגוריה:חטיפים
אש ירוקה

אש ירוקה (באנגלית: Green Fire) הוא סרט הרפתקאות רומנטי אמריקאי משנת 1954 בבימויו של אנדרו מרטון, עם גרייס קלי, סטיוארט גריינג'ר ופול דאגלס בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הספר "Green Fire" של פיטר רנייר משנת 1942.

רוב צילומי החוץ נערכו בקולומביה בשיטת סינמסקופ וצבעי Eastmancolor.

==תקציר העלילה==
ראיין מיצ'ל (סטיוארט גריינג'ר) הוא הרפתקן שחופר במכרה של הקונקיסטאדורים בקולומביה משנת 1687 בתקווה למצוא את אבן הברקת האמיתית המקרינה אור ירוק שתעשיר אותו. הוא נפצע על ידי שודד אך שורד את הפציעה וכומר מקומי (רוברט טאפור) מציל אותו מתקיפת יגואר ומביא אותו למטע גדול של קפה אותו מנהלים קתרין נולנד (גרייס קלי) ואחיה דונלד (ג'ון אריקסון).

מיצ'ל מתאהב בקתרין ולאחר החלמתו הוא נפגש עם שותפו ויק לאון (פול דאגלס) שמיואש ורוצה לעזוב ומשכנע אותו להישאר ולהמשיך לחפש את האבן היקרה.

הם חוזרים למטע של קתרין ואחיה דונלד מחליט להעניק להם כסף ופועלים להמשך החפירות באזור למורת רוחה של קת'רין.

מנהיג השודדים המקומי הוא אל מורו (מרווין ויי). הוא מראה למיצ'ל מסמך מזויף הטוען שהשטח שלו ודורש חצי מהסכום אם תמצא האבן היקרה. מיצ'ל מסרב למרות איומיו של אל מורו.

בינתיים מתפתח רומן האהבה בין מיצ'ל לקת'רין. דונלד מוצא את האבן היקרה אך נהרג מסלע שנפל עליו.

גשמים עזים בסביבה עומדים להציף את מטע הקפה. אל מורו ואנשיו מתקיפים את מיצ'ל ואנשיו והם משיבים אש ומפילים חללים בין התוקפים.

ויק ואנשיו מחפים על מיצ'ל והוא מצליח להגיע למכרה, להפעיל את חומר הנפץ ולגרום להתמוטטות המצוק ולסתימת זרימת הנהר והשיטפון יחד עם חיסול אל מורו ואנשיו. ויק וקת'רין חושבים שהוא נהרג בפיצוץ אך לאחר זמן הוא מופיע והם מתחבקים. מיצ'ל מראה לקת'רין את האבן הירוקה והנדירה בתור נדוניה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|פול דאגלס
|ויק לאונרד
|
|-
|גרייס קלי
|קת'רין נולנד
|
|-
|סטיוארט גריינג'ר
|ראיין מיצ'ל
|
|-
|ג'ון אריקסון
|דונלד נולנד
|
|-
|מרווין ויי
|אל מורו
|שודד
|-
|חוזה טורביי
|מנואל
|פועל ראשי
|-
|רוברט טאפור
|האב ריפרו
|כומר
|-

|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=6Fon3AKugKs קדימון לאש ירוקה], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=9aUc5w1Qlsc פסקול המוזיקה של אש ירוקה], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=QZ1ucJ3ARXo גרייס קלי וסטיוארט גריינג'ר באש ירוקה], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1954
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי גרייס קלי
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
רצח יוחאי אבני

רצח יוחאי אבני הוא פיגוע טרור פלסטיני שאירע בלילה שבין 6 ביולי ל-7 ביולי 2024, בו נרצח יוחאי אבני, כלבן בשירות בתי הסוהר, בביתו שבגבעון החדשה.

== הפיגוע ==
בלילה שבין 6 ביולי ל-7 ביולי 2024, אבראהים מנצור, פעיל חמאס פלסטיני תושב בידו, פרץ לדירתו של יוחאי אבני בגבעון החדשה, דקר אותו בסכין 66 פעמים בכל חלקי גופו ונעץ סכין בצווארו לוידוא הריגה. לאחר הרצח, מנצור שרף את הגופה ואת הבית ונעל את הדירה.

בבוקר 8 ביולי 2024, לאחר שלא הגיע יוחאי למשמרת בבית הסוהר עופר ולא ענה לטלפונים, מפקדו הורה לשלוח את חבריו לעבודה לביתו שבגבעון החדשה ומצאו את אבני ללא רוח חיים.

לאחר האירוע, נעצר מנצור, בחשד לביצוע הרצח. בחקירה מנצור הודה בכך שרצח את אבני, ואף שחזר את המעשים. מנצור גם הודה שהצית את הדירה לאחר המעשה, כדי "להעלים ראיות". בחקירותו טען כי מדובר בפריצה לדירה שהסתבכה וכי לא תכנן את הרצח, אך בבדיקת פוליגרף שנעשתה לו יצא דובר שקר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2024
קטגוריה:פיגועי טרור במהלך מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראל: פיגועי דקירה
קטגוריה:גבעון החדשה
קטגוריה:יהודה ושומרון: פיגועים ב-2024
רצח יוחאי אבני
טוביאס ונדל

טוביאס ונדל (בגרמנית: Tobias Wendl; אכן, 16 ביוני 1987) הוא גולש לוז' גרמני שמתחרה מאז 1993. הוא זכה במדליית כסף בתחרות זוגות גברים באליפות העולם בלוז' 2008 של FIL באוברהוף, גרמניה, כסף וארד באליפות אירופה FIL בלוז' 2010 בסיגולדה, זהב באליפות העולם ברוז' של FIL 2013, ושתי זהב. מדליות באולימפיאדת החורף הבכורה שלו באולימפיאדת החורף 2014 בסוצ'י. הוא גם רב-סמל בצבא הגרמני. בסך הכל זכה בשש מדליות זהב אולימפיות.

== קורות חיים ==
ונדל נולד באכן, גרמניה. הוא החל להתחרות במזחלת ב-1993 והפך לחלק מהנבחרת הלאומית ב-2005, הוא מתחרה כקדמי. באליפות העולם בגלישת המזחלות של FIL 2008 באוברהוף, גרמניה, הוא זכה במדליית כסף; ובאליפות אירופה בלוז' של FIL 2010 בסיגולדה, ונדל זכה במדליית כסף בזוגות גברים ובמדליית ארד במשימות השליחים הקבוצתיות. הוא זכה במדליית זהב באליפות העולם ברוחות FIL 2013, בוויסטלר, קנדה. ונדל מתחרה בדאבל עם טוביאס ארלט, והוא הקדמי. הכינוי שלהם כשהם מתחרים יחד הוא "The Bayern-Express"<ref name="Sochi"></ref> ו"The Two Tobis".<ref name="Tobi"></ref>

הוא התחרה באליפות העולם בלוז' של FIL ב-2024 וזכה במדליית זהב בשליחים הקבוצתי ובמדליית ארד במקצה הזוגות.<ref></ref>

=== אולימפיאדה ===
ונדל זכה בשתי מדליות זהב באולימפיאדת החורף 2014 בסוצ'י. בדאבל הלוז' עם טוביאס ארלט, הוא זכה בזהב בזמן של דקה אחת ו-38:933 שניות במסלול ה-Sanki Sliding. הם הקדימו בחצי שנייה את אנדריאס לינגר ואת וולפגנג לינגר האוסטריים שתפסו מקום השני.<ref></ref> מרווח הזכייה הזה היה הגדול ביותר אי פעם בזוגות מזחלות אולימפיים.<ref name="Reuters"></ref> במירוץ הראשון של הצמד הם קבעו שיא מסלול של 49.373 שניות.<ref name="BBC"></ref>

לאחר מכן זכה ונדל בשליחים הקבוצתי עם פליקס לוך, נטלי גייזנברגר וטוביאס ארלט.<ref name="ABC"></ref> וסיימו ביותר משנייה אחת שלמה לפני הפדרציה הרוסית שהייתה במקום השני, בזמן של 2 דקות ו-45.649 שניות.<ref name="Gold"></ref>

== חיים אישיים ==
הוא גם רב-סמל בצבא היבשה הגרמני.

== תוצאות ==
כל התוצאות מקורן בפדרציה הבינלאומית למזחלות (FIL) ופדרציה הגרמנית למזחלות, מזחלות ושלד (BSD) .

== ראו גם==
* רשימת זוכי מדליות זהב אולימפיות מרובות
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופים אולימפיים מגרמניה
קטגוריה:גרמניה: אישים בספורט
קטגוריה:ספורטאים גרמנים
קטגוריה:ציטוט מקור בשפה זרה (גרמנית)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת בייג'ינג (2022)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1987
הדיוויזיה ה-50 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית הרגלים ה-50 (בגרמנית: 50. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה ב-10 במרץ 1915 מיחידות שנלקחו מדיוויזיות אחרות או מיחידות שהוקמו לאחרונה. גרעין יחידות הרגלים שלה היה מווסטפאליה: רגימנט הרובאים ה-39 מהריין התחתון, נלקח מדיוויזיית המילואים ה-14, רגימנט הרגלים ה-53 הווסטפאלי, נלקח מדיוויזיית הרגלים ה-14, ורגימנט הרגלים ה-158 מלורן, נלקח מדיוויזיית הרגלים ה-13.<ref name="1914-18.info">[http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=186 50. Infanterie-Division - Der erste Weltkrieg]</ref>

הדיוויזיה ראתה פעולה נרחבת בקרב ורדן ב-1916, במיוחד בקרב על פורט וו. הדיוויזיה נלחמה בקרב השני על האן, שנקרא גם הקרב השלישי על שמפאן ומכונה במקורות גרמניים כקרב הכפול על האן-שמפאן (Doppelschlacht Aisne-Champagne). בשנת 1918, היא נטלה חלק במתקפת האביב הגרמנית, שנקראה הקרב הגדול בצרפת (Große Schlacht in Frankreich) או קרב הקייזר (Kaiserschlacht) בהמשך היא השתתפה ב וב, ולאחר מכן לחמה נגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וה-2 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.

היא דורגה על ידי המודיעין של מדינות ההסכמה ב-1917 וב-1918 כדיוויזיית תקיפה מהשורה הראשונה. <ref>Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914–1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920)</ref>

== מפקדים ==
* גנרל-לויטננט גאורג פון אנגלברכטן (1 במרץ 1915 – 8 ביולי 1918)
* גנרל-מיור פרידריך פון דרשאו (9 ביולי 1918 – 6 בנובמבר 1918)
* גנרל-מיור גאורג פון אלט-שטטרהיים (7 בנובמבר 1918 – 2 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

50
50
טוביאס ארלט

טוביאס ארלט (בגרמנית: Tobias Arlt; ברכטסגאדן, 2 ביוני 1987) הוא גולש לוז' גרמני, הפועל כמתחרה האחורי בצמד. הוא זכה במדליית כסף בתחרות זוגות גברים באליפות העולם ברוז' 2008 של FIL, כסף וארד באליפות אירופה ברוז' 2010 של FIL, מדליית זהב באליפות העולם ברוז' 2013, ושתי מדליות זהב באולימפיאדת הבכורה שלו., אולימפיאדת החורף 2014 בסוצ'י. הוא זכה בסך הכל בשש מדליות זהב אולימפיות.

== קורות חיים ==
טוביאס ארלט נולד ב-2 ביוני 1987 בברכטסגאדן,<ref name="ILF"></ref> מערב גרמניה.<ref name="Germany"></ref><ref name="NBC"></ref> הוא החל לוז' בגיל ארבע,<ref name="Sochi"></ref> החל להתחרות ב-1991. הופעת הבכורה הלאומית שלו הייתה ב-2006.<ref name="ILF" /> ארלט הוא נהג אחורי<ref name="NBC" /> במזחלת ושותפו לזוגות הוא טוביאס ונדל. כקבוצה, יש להם כמה כינויים, כולל "הבאירן-אקספרס" ו"שני הטוביאסים".<ref name="Tobi"></ref>

באליפות העולם בזירת FIL 2008 באוברהוף, גרמניה, בזוגות גברים, זכתה ארלט במדליית כסף. באליפות אירופה בלוגה של FIL 2010 בסיגולדה, לטביה, זכתה ארלט בכסף בזוגות לגברים ובארד בענפי השליחים הקבוצתיים; ובאליפות העולם בזירת FIL 2013, הוא זכה במדליית זהב.<ref name="ILF" /> ארלט ונדל סיימו במקום הראשון בדירוג הכללי של גביע העולם שלוש פעמים בארבע השנים האחרונות.

הוא התחרה באליפות העולם בלוז' של FIL 2024 וזכה במדליית זהב בשליחים הקבוצתית ובמדליית ארד במקצה הזוגות.<ref></ref>

=== אולימפיאדה ===
באולימפיאדת הבכורה של ארלט, אולימפיאדת החורף 2014 בסוצ'י, ארלט זכה בזהב בצמד לוז' עם טוביאס ונדל בזמן של דקה אחת ו-38:933 שניות במסלול סנקי סליידינג (Sanki Sliding), חצי שנייה לפני הצמד השני האוסטרים אנדראס לינגר וולפגנג לינגר. זה היה מרווח הזכייה הגדול ביותר אי פעם בזוגות בגלישת לוז' אולימפית.<ref name="Reuters"></ref> במירוץ הראשון של ארלט וונדל, הם קבעו שיא מסלול של 49.373 שניות.<ref name="BBC"></ref> ארלט ניצח אז בשליחות הקבוצתית עם פליקס לוך, נטלי גייזנברגר וטוביאס ונדל.<ref name="ABC"></ref> הם ניצחו בזמן של 2 דקות ו-45.649 שניות, שהקדים בשנייה אחת את מתחרי הפדרציה הרוסית שתפסו מקום שני.<ref name="Gold"></ref>

== חיים אישיים ==
ארלט הוא שוטר במשטרה הפדרלית של גרמניה.<ref name="German"></ref> התחביבים שלו, מלבד לוז', כוללים טניס, גלישת רוח, סנובורד ורכיבה על אופנועים.

לארלט יש חברה, שבדצמבר 2013 ילדה בת.

== תוצאות ==
כל התוצאות מקורן בפדרציה הבינלאומית למזחלות (FIL) ופדרציה הגרמנית למזחלות, מזחלות ושלד (BSD).

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.fil-luge.org/en/athletes/tobias-arlt Tobias Arlt at FIL]
* [https://www.teamdeutschland.de/team/details/tobias-arlt Tobias Arlt at the German Olympic Sports Confederation] (בגרמנית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופים אולימפיים מגרמניה
קטגוריה:גרמניה: אישים בספורט
קטגוריה:ספורטאים גרמנים
קטגוריה:ציטוט מקור בשפה זרה (גרמנית)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת בייג'ינג (2022)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1987
מיכל ליניאל

מיכל ליניאל (נולדה ב-25 ביולי 1955) היא חוקרת בתחום הנוירוביולוגיה והביואינפורמטיקה, פרופסור מן המניין במחלקה לכימיה ביולוגית ב.

== ביוגרפיה ==
נולדה כמיכל תודר (Toder) וגדלה בשכונת רמת אביב, תל אביב. אמה, רונית לבית ביטון, ילידת מרוקו, 1931, חיה בארץ משנת 1950, ועבדה כמנהלת חשבונות במרכז החקלאי. אביה, משה תודר (1929–2017), נולד בפולין, חי בישראל משנת 1933 והיה רואה חשבון. אחותה דורית נובק, הייתה מנכ"לית יד ושם, אחיה הראל תודר, ניהל חברת ביוטק, ואחיה עופר תודר, הוא מנהל במגזר הציבורי.

בשנת 1973 סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר אליאנס תל אביב (תיכון עירוני י').

בשנים 1973–1976 שירתה שירות צבאי.

בשנים 1976–1979 למדה לתואר ראשון במדעי החיים באוניברסיטת תל אביב וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. בשנים 1980–1981 למדה לימודי המשך במחלקה למיקרוביולוגיה וביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). בשנים 1982–1987 למדה לתואר שלישי באוניברסיטה העברית בירושלים וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. את הדוקטורט כתבה בהנחיית פרופ' יוסף שלומאי.<ref></ref> בשנים 1987–1989 השתלמה בפוסט-דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד.

בשנת 1989 התמנתה כחברת סגל באוניברסיטה העברית והיא מכהנת כפרופסור מן המניין באוניברסיטה.

== חיים אישיים ==
נשואה לפרופ' נתן ליניאל, פרופ' באוניברסיטה העברית בירושלים. אם לשלושה (בת ושני בנים).

גרה בשכונת נווה שאנן בירושלים.

== מחקר ==
תחומי המחקר של ליניאל כוללים: גנומיקה, פרוטיאומיקה, ביולוגיה תאית ומערכתית ופיתוח שיטות חישוביות ברפואה ומדעי החיים.

היא התמקדה, ביתר פירוט, בנושאים הבאים:
* ארגון גלובלי של כל רצפי החלבונים, פיתוח גישות למיון וסווג אוטומטי של רצפים.
* ניתוח מידע גנומי ופרוטאומי לפיתוח כלים להבנת קשר בין רצפי חלבונים ומבנם.
* שימוש בנוירוטוקסינים (רעלנים עצביים) כגלאים לתהליכי שחרור במערכות עצבים.
* גישות פרוטאומיות לחקר ביטוי חלבונים בתאי עצב מתפתחים.
* גישות גנומיות לחקר ביטוי גנים בתאים סרטניים.
* פיתוח שיטות למידה חישוביות ומודלי שפה לחקר מחלות מורכבות ורפואה חישובית.
* אבולוציה מולקולרית בחקר הסרטן.
* ביולוגיה מערכתית להתמודדות עם עקה חמצונית בתאים.
* גנומיקה של משפחות ואוכלוסיות לאפיון וחיזוי מחלות מורכבות.

הדריכה עשרות סטודנטים לתואר שני, תואר שלישי ופוסט-דוקטורטים, וממשיכה בהוראה והדרכה פעילה של סטודנטים לתארים גבוהים.<ref></ref>

== תפקידי ניהול אקדמי ==
במקביל לעיסוקה במחקר ובהוראה, מילאה ליניאל תפקידי ניהול אקדמי רבים באוניברסיטה העברית, בארץ ובעולם.
* בשנת 1999 הקימה את התוכנית לביולוגיה חישובית באוניברסיטה העברית ועומדת בראש התוכנית מאז ועד היום.
* בשנים 2012–2018 עמדה בראש המכון ללימודים מתקדמים באוניברסיטה העברית.
* משנת 2016 היא עמיתת 
* היא נציגה ב-, תשתית המאפשרת למעבדות ומכוני מחקר במדעי החיים, בארצות אירופה השונות, לחלוק ביניהם מידע ולאחסן נתונים מחקריים באופן מאורגן.

== פרסומיה ==
ליניאל פרסמה עד היום כ-400 פרסומים מדעיים (מאמרים מדעיים ופרקים בספרים ערוכים) בתחומי מחקרה. להלן מבחר מהם:
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
מואסיר

מואסיר רודריגז סנטוס (בפורטוגזית: Moacir Rodrigues dos Santos; 21 במרץ 1970 – 20 ביולי 2024), שנודע בשם "מואסיר", היה כדורגלן ברזילאי ששיחק כקשר בנבחרת ברזיל.

מואסיר נפטר בבלו הוריזונטה ב-20 ביולי 2024, בגיל 54.<ref></ref>

== סטטיסטיקות קריירה ==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|+הופעות ושערים בנבחרת לפי שנה
!נבחרת
!שנה
!הופעות
!שערים
|-
| rowspan="2" |ברזיל
|1990
|3
|0
|-
|1991
|3
|1
|-
! colspan="2" |סך הכל
!6
!1
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סאו פאולו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מיניירו
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1970
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2024
הדיוויזיה ה-211 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-211 (בגרמנית: 211. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-8 בספטמבר 1916 בחזית המערבית, ולחמה בקרבות המאוחרים של הקרב על הסום. בשנת 1917 היא לחמה במהלך הקרב השני על האן, ולאחר מכן לחמה באזור שבין סואסון לריימס. באביב 1918 לחמה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, וב-8 באוגוסט 1918 פורקה הדיוויזיה.

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

211
211
הדיוויזיה ה-231 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-231 (בגרמנית: 231. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-16 בינואר 1917 בחזית המערבית, ולחמה במהלך הקרב השני על האן. באביב 1918 לחמה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ובכלל זה במהלך הקרב השלישי על האן, ולאחר מכן לחמה נגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-22 בינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.

== מפקדים ==
* גנרל-מיור ברנהרד פון הילזן (2 בינואר 1917 – 20 בספטמבר 1918)
* גנרל-מיור אמה פון דוויץ (21 בספטמבר 1918 – 22 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

231
231
הדיוויזיה ה-12 (בוואריה)

הדיוויזיה המלכותית הבווארית ה-12 (בגרמנית: 12. Königlich Bayerische Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה לאחר המלחמה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-27 ביולי 1916 באזור האימונים הצבאיים של גרפנווהר. לאחר פריסה קצרה באלזס עילית, היא הועברה לחזית הרומנית. לאחר שביתת הנשק ברומניה, הדיוויזיה הוצאה משם והועברה לחזית המערבית בסוף אפריל 1918. הדיוויזיה לחמה במהלך מתקפת האביב הגרמנית, ובכלל זה במהלך הקרב השלישי על האן והקרב השני על המארן, ולאחר מכן לחמה נגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר שביתת הנשק של קומפיין בתום המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-19 בדצמבר 1918 פורקה הדיוויזיה.

== מפקדים ==
* גנרל-לויטננט הוגו פון הולר (27 ביולי 1916 – 5 ביוני 1917)
* גנרל-מיור קרל פון נאגל צו אייכברג (6 ביוני 1917 – 19 בדצמבר 1918)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

12
12
נטלי גייזנברגר

נטלי גייזנברגר (בגרמנית: Natalie Geisenberger; מינכן, 5 בפברואר 1988)<ref name="FILNatalieGeisenberger"></ref> היא שש פעמים אלופה אולימפית, תשע פעמים אלופת עולם וחמש פעמים אלופת אירופה גולשת לוז' גרמנייה. עם שש מדליות זהב ומדליות ארד אחת, היא האולימפית המצליחה ביותר בלוז'.

== קורות חיים ==
בגיל שש עבר למיסבאך עם משפחתה. היא התוודעה למזחלות בגיל עשר. במהלך הקריירה הצעירה שלה זכתה ב-14 גביעי עולם לנוער ובשלוש אליפויות עולם לנוער, ולאחר מכן נכללה בנבחרת הגרמנית הבוגרת. בתחרות הראשונה שלו למבוגרים, ב-2007, זכתה במדליית כסף בגביע העולם באלטנברג (סכסוניה).

== קריירה ==
ב-2010 זכתה במדליית ארד במגלשה אישית באולימפיאדת ונקובר (2010), וארבע שנים לאחר מכן, באולימפיאדת סוצ'י (2014), הצליחה לזכות באותו התחרות, והצליחה לנצח גם עם קבוצתה בשליחות המעורבת. באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018), היא זכתה שוב במדליית הזהב הן בתחרות האישית לנשים<ref></ref> והן בשליחות המעורבת, כך גם באולימפיאדת בייג'ינג (2022) מה שהפך אותה לאלופה אולימפית שש פעמים, הישג ייחודי בהיסטוריה של הלוז' האולימפי לנשים.

בסך הכל יש לה שבע מדליות זהב, ארבע מדליות כסף וארד אחת מאליפיות העולם וזכתה בסך הכל חמש פעמים והגיע למקום השני שלוש פעמים באליפות אירופה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://geisenberger.de/ אתר רשמי] 
* [https://web.archive.org/web/20111105183112/http://sports123.com/lug/wwc-s.html רשימת אלופות אולימפיות גרמניות מאז 1978]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופים אולימפיים מגרמניה
קטגוריה:גרמניה: אישים בספורט
קטגוריה:נשים גרמניות
קטגוריה:ספורטאיות גרמניות
קטגוריה:ציטוט מקור בשפה זרה (גרמנית)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת בייג'ינג (2022)
קטגוריה:ילידי 1988
קטגוריה:ילידות 1988
דמיאן הארדונג

דמיאן הארדונג (בגרמנית: Damian Hardung נולד ב-7 בספטמבר 1998) הוא שחקן גרמני.

== ביוגרפיה ==
נולד ב-7 בספטמבר 1998,<ref name="Aayush"></ref> הארדונג נולד בקלן.<ref name="contract"></ref> הוא כדורגלן נלהב, הוא למד ושיחק באקדמיה לנוער של קבוצת הכדורגל פורטונה קלן. <ref></ref> בגיל 14 נסע ניו יורק במלגה לסטודנטים מחוננים. <ref></ref> מאוחר יותר למד רפואה. <ref></ref>

== קריירה ==
הארדונג עשה את הופעת הבכורה שלו בגיל 12 עם כמה סרטים קצרים בגרמנית בהם Der Magische Umhang ו- Die Könige der Straße . הופעות נוספות במסך הגיעו לאחר מכן בסדרות הטלוויזיה Transpapa, Unter Frauen, ו- Die Holzbaronin . את התפקיד הראשי הראשון שלו גילם את תומאס בסרט "קלרה והדובים" בשנת 2013.<ref></ref>

בין 2015 ל-2017, הארדונג שיחק את יונאס נוימן בכל שלוש העונות של סדרת הטלוויזיה הגרמנית VOX Club der roten Bänder .<ref></ref> לאחר מכן הופיע בתפקיד ראשי בסרט "הילדה היפה ביותר בעולם" משנת 2018, עיבוד קומדיה גרמנית מודרנית למחזה סיראנו דה ברז'רק. <ref></ref> הוא גם הופיע בסדרת הטלוויזיה Spides . <ref></ref>

בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי במיני-סדרת הטלוויזיה שם הוורד בתור אדסו, לצד רופרט אוורט וג'ון טורטורו. <ref></ref> תפקידו הבא היה בסדרה הגרמנית "איך למכור סמים באינטרנט" בהפקת שירות הזרמת המדיה נטפליקס ששודרה במאי, בתור דניאל ריפרט. <ref></ref> הארדונג שיחזר את התפקיד בסדרת הספין-אוף בשנת 2022 "בובה". <ref></ref>

בשנת 2023 גילם הארדונג את וויני וולף בסדרת הטלוויזיה "Our Wonderful Years" משנת 2023. <ref></ref> באותה שנה, הוא לוהק לתפקיד ראשי בעיבוד הטלוויזיה לרומן רב המכר "Save Me" של מונה קסטן. הסדרה, שכותרתה מקסטון הול - העולם בינינו, שודרה בשנת 2024 בפריים וידאו. <ref></ref> הסדרה חודשה לעונה שנייה במאי 2024. <ref></ref>

== חיים אישיים ==
אחיו ליאון למד גם הוא רפואה וזוג האחים היה בין אלו שחיסנו את הציבור הגרמני במהלך מגפת הקורונה בגרמניה. <ref></ref> הוא תומך בפעילות גרינפיס נגד שינויי האקלים, וביקר באנטארקטיקה ב-2022. <ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1998
קטגוריה:שחקנים ילדים גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
הוברט ואן איניס

גרארד תיאודור הוברט ואן איניס (בפלמית: Hubert Van Innis; בריסל, 24 בפברואר 1866 – 25 בנובמבר 1961) היה מתחרה בלגי בספורט החץ וקשת, הוא השתתף בשתי אולימפיאדות הקיץ בהפרש של 20 שנה וזכה בשש מדליות זהב ובשלוש מדליות כסף.<ref name="Bio"></ref> <ref></ref>

== קורות חיים ==
כילד צעיר, הסיפור עליו שנאלץ לעבוד כשליח חלוקת חלב בכפרים סביב בריסל, ובתום משלוחיו היה שולח את הכלב ואת העגלה שלו הביתה ויצא לתרגל את כישורי החץ וקשת שלו.<ref name="world"></ref>

כשהיה בן 13 זכה בפרס הראשון בתחרות ראשית באנטוורפן. הוא זכה בפרס גם ב-1893, 1894, 1895 ו-1896.<ref name="auto"></ref> בשנת 1881 הוא זכה בפרס הרויאן של Roozendaal.<ref name="auto" />

== קריירה ==
ואן איניס היה בן 34 כשהתחרה באולימפיאדת פריז (1900). הוא השתתף בארבעה תחרויות וזכה במדליות זהב ב-Au Cordon Doré של 33 מטר. <ref></ref> וב-Au Chapelet של 33 מטר. ,<ref></ref> הוא הגיע גם למקום השני אחרי אנרי הרואה הצרפתי Au Cordon Doré של 50 מטר ,<ref></ref> התוצאה הגרועה ביותר שלו במשחקים הייתה מקום רביעי ב-Au Chapelet ל-50 מטר .<ref></ref>

ואן איניס נאלץ להמתין עוד עשרים שנה לפני שהתחרה על הבמה האולימפית, אז הוא נכנס לאולימפיאדת אנטוורפן (1920) שנערכה על אדמת ביתו באנטוורפן, בלגיה, שם הוסיף למדליות שלו עוד שתי מדליות זהב אישיות ב"ציפור הנעה, אישית, 28 מטר" (Archery at the 1920 Summer Olympics – Individual moving bird, 28 metres) כשניצח את לאונס קוונטין הצרפתי כשרק שני אנשים התחרו<ref></ref> והציפור הנעה, אישית, 33 מטר,<ref></ref> לאחר מכן הפסיד לצרפתי ז'וליין ברולה בציפור הנעה אישית, 50 מטר וזכה במדליית כסף,<ref></ref> הוא גם הוסיף שלוש מדליות קבוצתיות עם עוד שתי מדליות זהב בציפור נעה קבוצתית, 50 מטר,<ref></ref> ציפור נעה קבוצתית, 33 מטר<ref></ref> ומדליית כסף בציפור נעה קבוצתית, 28 מטר,<ref></ref> המספר הסופי של מספר המדליות האולימפיות שלו היה שש מדליות זהב ושלוש מדליות כסף.

לא ייאמן שכאשר היה כבר בן 67 ו-13 שנים אחרי ניצחונותיו האולימפיים הוא המשיך לזכות באליפות העולם ב-1933.

מורשתו נמשכה דרך משפחתו, נינו פיליפ פריאלס השתתף באליפות העולם בקליעה וקשת ונכדתו שרה פריאלס התחרתה גם היא באליפות העולם בקליעה.

== לקריאה נוספת ==
* חץ וקשת באולימפיאדת פריז (1900)
* רשימת מספר זוכי זהב אולימפיים בקיץ
* רשימת זוכי מספר אליפויות אולימפיות

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופים אולימפיים מבלגיה
קטגוריה:קשתים אולימפיים
קטגוריה:קשתים
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1866
קטגוריה:נפטרים ב-1961
מסוף הארזים

מסוף הארזים היא תחנה מרכזית גדולה הממוקמת בצפון העיר ירושלים, סמוך למחלף יגאל ידין. המסוף נפתח ב-1 ביולי 2024 לאחר כשלוש וחצי שנות עבודה, בהשקעה של כחצי מיליארד שקלים.

התחנה כוללת 12 רציפים, 215 עמדות טעינה לאוטובוסים חשמליים, חניון חנה וסע, מבני מנהלה ומנוחה לנהגי האוטובוסים, והיא מתפרסת על שטח של 50 אלף מטר רבוע בסך הכול. בנוסף, למסוף יש "גג ירוק" בשטח של 20 אלף מ"ר.

== היסטוריה ==
=== תכנון והקמה ===
בשנת 2017 עיריית ירושלים אישרה את הפרויקט להקמת המסוף. בהתחלה הוקם חניון 4/9 בעלות של 270 מיליון ש"ח כחלק מהמסוף. העבודות על המסוף עצמו החלו בתחילת 2021 ונמשכו כשלוש וחצי שנים עד לפתיחתו באוגוסט 2024.

== מטרות ==
הקמת מרכזית הארזים נועדה להשיג מספר מטרות:
* שיפור הנגישות התחבורתית: לשפר את רמת השירות של התחבורה הציבורית בצפון ירושלים, הן בקווים עירוניים והן בקווים בין-עירוניים.
* הפחתת עומסי תנועה: להפחית את העומס בכניסה לעיר ירושלים ובתחנה המרכזית של ירושלים
* קידום תחבורה ירוקה: הכללת 215 עמדות טעינה לאוטובוסים חשמליים במסוף מהווה חלק ממגמה רחבה יותר של מעבר לתחבורה ציבורית ירוקה ונקייה.
* שילוב בין אמצעי תחבורה: תכנון המסוף כולל חיבור עתידי לקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים, וכן חניון "חנה וסע" לרכבים פרטיים. זאת במטרה לעודד שימוש משולב באמצעי תחבורה שונים.
== ביקורות ==
למרות היתרונות של המסוף החדש, הועלתה גם ביקורת על כך שהוא מיועד ומשרת בעיקר את האוכלוסייה החרדית של צפון ירושלים, ואינו נותן מענה מספק לצורכי התושבים החילוניים באזור.

== שירותים ==
המסוף משרת קווי אוטובוס בינעירוניים לערים שונות, כולל בני ברק, פתח תקווה, נתניה, רחובות, קוממיות, צפת, חיפה, רכסים, קריית אתא, ונוף הגליל.

בנוסף, המסוף מקושר לקווים עירוניים בירושלים ומתוכנן להתחבר בעתיד לקו הכחול של הרכבת הקלה בעיר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: תחבורה ציבורית
קטגוריה:ישראל: תחנות מרכזיות ומסופי אוטובוסים
קטגוריה:עמק הארזים
מוצב גבול

מוצב גבול ב[[קו בר-לב במהלך מלחמת יום כיפור, 1973]]
מוצב גבול הוא מוצב צבאי המתוחזק על ידי מדינה ריבונית אשר ממוקם לאורך הגבול של אותה המדינה עם מדינה או טריטוריה שכנה, והינו בדרך כלל אחד מסדרת מוצבים הממוקמים בקרבת מקום ובמרחקים דומים זה מזה, שמטרתם להגן על האזור של אותה המדינה אשר מפני מעבר לא מורשה, פעילות בלתי חוקית ופלישות פוטנציאליות. מוצבי הגבול חיוניים לביטחון הלאומי של כל מדינה וממלאים תפקיד משמעותי בשמירה על הריבונות של כל מדינה.

לעיתים רבות מוצבי הגבול ברחבי העולם מאוישים על ידי כוחות משמר הגבולות אשר נמצאים בקשר זה עם זה באמצעות תקשורת רדיו ועורכים במקביל גם פטרולים באופן תדיר לאורך הגבול, מעבירים הלאה מידע מודיעיני למפקדה כאשר יש בכך צורך.

בהתאם לגבולות והגאוגרפיה של המדינה, מוצבי הגבול עשויים להיות ממוקמים במגוון רחב של מיקומים, כולל באזורים עם תנאים קשים - כמו מדבריות, הרים או אזורים ארקטיים - בהם כוחות הצבא שנמצאים בהם נאלצים להתמודד עם אתגרים לוגיסטיים שונים.

== תיאור כללי ==
בדרך כלל מוצבי הגבול נבנו במיקומים אסטרטגיים אשר נמצאים במיקומים הגבוהים יותר, ובמידת האפשר על ראשי גבעות והרים לאורך הגבול.

בהתאם ליחסים הבין-לאומיים עם המדינה השכנה והצרכים האסטרטגיים של האוכלוסייה המקומית, מוצבי הגבול נבנים לעיתים רבות עם מגוון מבני מינהל ומגורים וכוללים לעיתים אף אוהלים, נשקייה, תעלות, בונקרים, מכשולי תיל, עמדות ירי מבוצרות, ומגדלי שמירה.

לרוב ישנו במוצב הגבול גם תורן בו מונף הדגל הלאומי של אותה המדינה, וכמו גם אנטנה המשמשת לתקשורת אלחוטית, ומנחת מסוקים.

== שימוש בתקופות שלום ==
מוצבי הגבול ברחבי העולם מאוישים בדרך כלל בתקופות שלום על ידי כוחות משמר הגבולות אשר ממוקדים בעיקר בלוודא שאין הברחות או חדירה של מרגלים לשטחי המדינה מהמדינות השכנות, שאין פעילות של אנשים הנחושים להבריח לתחומי המדינה נשקים וחומרי נפץ לצורך ביצוע של מתקפות טרור ופעילויות חתרניות, שאין הגירה בלתי חוקית או סחר בבני אדם, ועוד. בדרך כלל במוצבי הגבול יש מגדלי שמירה בהם נמצאים שומרים יום ולילה במטרה לוודא שאין פעילויות בלתי חוקית כולשהן לאורך הגבול. באופן תדיר יוצאים פטרולים לאורך הגבול. במקרה בו מזוהה חדירה מצד גורמים זרים חייל משמר הגבולות צריכים לנסות לאתר בהקדם את אותם האנשים שחדרו לתחומי מדינתם ובמקביל להזהיר את הכפרים והעיירות הסמוכים וכמו גם את רשויות החוק על כך שהייתה חדירה.

== שימוש בעת מלחמה ==
בתקופת של מלחמה כוחות משמר הגבולות שאחראים על השמירה של הגבול בתקופות שלום נסוגים לרוב ממוצבי הגבול בעוד שהצבא הסדיר של המדינה מאייש במקומם את כל מוצבי הגבול הממוקמים לאורך הגבול עם מדינת האויב השכנה. במהלך המלחמות אותם מוצבי הגבול הופכים לעיתים רבות לעמדות חפורות מבוצרות היטב מהן יכולות לפעול יחידות צבא סדיר במטרה להגן על השלמות הטריטוריאלית של המדינה.

== ראו גם ==
* מעבר גבול
* בלוקהאוס
* מוצב
* משמר גבול

קטגוריה:מדעי הצבא
קטגוריה:משמרות גבול
קטגוריה:גבולות
קטגוריה:ביצורים
הקיץ עבר

"הקיץ עבר" (ידוע גם כ"שנה חדשה") הוא שיר ילדים עברי מסורתי לראש השנה. מילות השיר נכתבו על ידי שמואל בס והולחנו על ידי עמנואל עמירן. השיר מתאר את סוף הקיץ ותחילת השנה החדשה מנקודת מבטו של ילד.<ref></ref><ref></ref>

== תוכן השיר ==
השיר פותח בתיאור סיום הקיץ ("הקיץ עבר, החום הגדול") ובוא השנה החדשה ("שנה חדשה באה לכל"). לאחר מכן, השיר מתאר את השינויים בטבע המבשרים את בוא הסתיו: רוחות מתחילות לנשוב, ציפורים נודדות והימים מתקררים.

הילד בשיר מתבונן בשינויים הללו ומביע את התפעלותו מכך שהוא גדל בשנה שחלפה ("הביטו וראו, קטונתי אתמול, הקיץ עבר – ואני כבר גדול"). השיר מסתיים בתקווה לשנה חדשה טובה ("שנה חדשה התחילה היום, היי נא טובה ובואך לשלום").

== משמעות השיר ==
השיר מבטא את תחושת המעבר וההתחדשות שמגיעה עם ראש השנה. סיום הקיץ והתחלת השנה החדשה מסמלים את סוף תקופה אחת ותחילתה של תקופה חדשה. השיר מדגיש את הצמיחה וההתפתחות האישית של הילד במהלך השנה שחלפה, ואת התקווה שלו לעתיד טוב יותר בשנה החדשה.

== השפעה תרבותית ==
"הקיץ עבר" הוא אחד משירי הילדים המוכרים בישראל. הוא מושר בבתי ספר ובגנים רבים לקראת ראש השנה, והוא נחשב לחלק בלתי נפרד מהמסורת המוזיקלית של החג.

== ביצועים בולטים ==
השיר בוצע על ידי אמנים רבים לאורך השנים, ביניהם יפה ירקוני,<ref></ref> רוחמה רז,<ref></ref> דודו זכאי<ref></ref> ועליזה רוזן<ref></ref> וזכה לגרסאות כיסוי רבות בסגנונות מוזיקליים שונים. 

חני נחמיאס ביצעה את השיר בקלטת "שירים קטנים 5" של MCI (חברה). 

נתן דטנר ביצע את השיר בקלטת "100 שירים ראשונים - פרק ג' של חברת "קלסיקלטת".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי רוחמה רז
קטגוריה:שירי דודו זכאי
קטגוריה:שירי יפה ירקוני
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי חגים ומועדים
קטגוריה:שירי השנה החדשה
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים
נבחרת ניגריה בכדורסל נשים

נבחרת ניגריה בכדורסל נשים היא נבחרת כדורסל הנשים המנוהלת על ידי פדרציית הכדורסל של ניגריה . ניגריה נחשבת לאחת הנבחרות הטובות באפריקה, לאחר שזכתה שש פעמים באליפות אפריקה בכדורסל נשים, מהן ארבע רצופות (2017, 2019, 2021 ו-2023).

== מאזן טורנירים ==
=== המשחקים האולימפיים ===
*אתונה 2004 - מקום 11
*טוקיו 2020 - מקום 11
*פריז 2024 - מקום 8

=== גביע העולם ===
{| class=wikitable style=text-align:center
!שנה
!שלב
!מש'
!נ'
!ה'
|-
|1975 עד 2002
|colspan=4|לא העפילה
|-
| 2006
|שלב הבתים
|5
|0
|5
|-
|2010 עד 2014
|colspan=4|לא העפילה
|-
| 2018
|רבע גמר
|7
|3
|4
|-
| 2022
|colspan=4|פרשה
|-
!colspan=2|סה"כ
!12
!3
!9
|}

=== אליפות אפריקה ===
{| class=wikitable style=text-align:center
!שנה
!שלב
!מק'
!מש'
!נ'
!ה'
|-
|1966 עד 1970
|colspan=5|לא נרשמה
|-
| 1974
|שלב הבתים
|5
|5
|3
|2
|-
|1977 עד 1979
|colspan=5|לא נרשמה
|-
| 1981
|שלב הבתים
|7
|4
|1
|3
|-
|1983 עד 1994
|colspan=5|לא נרשמה
|-bgcolor=#c96
| 1997
|חצי גמר
|3
|6
|4
|2
|-
|2000
|colspan=5|לא נרשמה
|-bgcolor=gold
| 2003
|זכייה
|1
|6
|5
|1
|-bgcolor=gold
| 2005
|זכייה
|1
|5
|2
|3
|-
| 2007
|רבע גמר
|5
|8
|6
|2
|-
| 2009
|רבע גמר
|5
|8
|4
|4
|-
| 2011
|חצי גמר
|4
|8
|4
|4
|-
| 2013
|רבע גמר
|6
|8
|3
|5
|-bgcolor=#c96
| 2015
|חצי גמר
|3
|8
|6
|2
|-bgcolor=gold
| 2017
|זכייה
|1
|8
|8
|0
|-bgcolor=gold
| 2019
|זכייה
|1
|5
|5
|0
|-bgcolor=gold
| 2021
|זכייה
|1
|5
|5
|0
|-bgcolor=gold
| 2023
|זכייה
|1
|5
|5
|0
|-
| 2025
|colspan=5|העפילה
|-
!סה"כ
!15/29
!6 זכיות
!89
!61
!28
|}

=== משחקי אפריקה ===
* - 2003
* - 2007, 2015
* - 1978, 1995, 1999, 2011

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.fiba.basketball/federation/Nigeria פרופיל], באתר פיב"א

== הערות שוליים ==

ניגריה
קטגוריה:ניגריה: כדורסל
בית מפעל הפיס

בית מפעל הפיס הוא בניין המשמש כמטה הראשי של מפעל הפיס, הגוף המארגן הגרלות והימורים בישראל. הבניין משמש כמרכז התפעולי והניהולי של המפעל, ובו מתקבלות ההחלטות המרכזיות לגבי פעילותו.
בית מפעל הפיס ברחוב הפטמן

== היסטוריה ==
במשך שנים רבות, שכן בית מפעל הפיס ברחוב הפטמן 3 בתל אביב, בבניין ששימש בעבר גם את מרכז השלטון המקומי. בשנת 2013 החליטה הנהלת מפעל הפיס לעבור לבניין אחר ושנתיים אחר כך, בשנת 2015, הוחלט על מעבר המטה למבנה חדש ברחוב לה גוארדיה 1 בתל אביב.<ref></ref>

בשנת 2016 נמכר הבניין ששימש את הנהלת מפעל הפיס ברחוב הפטמן, ביחד עם הבניין הצמוד אליו, הפונה אל רחוב קפלן, הריסת שני הבניינים והקמתם של בנייני מגורים עם קניון.<ref></ref>

בשנת 2021 רכש מפעל הפיס את בניין גמלאי הסוכנות היהודית ברחוב קפלן.

== תפקידים ==
בבית מפעל הפיס מתקיימות פעילויות שונות
* ניהול הגרלות והימורים: תכנון וביצוע הגרלות הלוטו, חישוב הזכיות ותשלום הפרסים.<ref></ref>
* שיווק ופרסום: קידום מוצרי מפעל הפיס והעלאת המודעות לפעילותו.
* תמיכה בקהילה: ניהול פרויקטים חברתיים ותרומה לקהילה באמצעות כספי הזכיות.
* ניהול כספים: ניהול כספי המפעל והשקעות.
* משאבי אנוש: ניהול עובדי המפעל והכשרתם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפעל הפיס
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשעבר