OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עודד אלקיים

עודד אלקיים (נולד ב-9 בפברואר 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני.

==קריירה==
אלקיים התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ועם קבוצת הנוער של המועדון זכה באליפות ליגת העל לנוער בעונת , תחת הדרכתו של המאמן שלומי דורה. ב-4 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0-0 נגד הפועל רמת השרון במסגרת גביע הטוטו. ב-26 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית, בניצחון 0–2 נגד הפועל רעננה. בעונת 2008/2009 היה שותף להעפלתה של הקבוצה בחזרה לליגת העל. במקביל שיחק אלקיים בנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה ערך 9 הופעות.

ב-25 בינואר 2011 הושאל אלקיים להפועל רמת גן. בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, וב-23 ביוני 2011 חתם בבני סכנין לעונה אחת. ב-4 בפברואר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–0 נגד בית"ר ירושלים.

ב-14 ביוני 2012 חתם אלקיים במכבי חיפה. לאחר ששותף בחמישה משחקי ליגה בלבד במהלך עונת 2012/2013, בקיץ 2013 חתם בעירוני קריית שמונה, ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע המדינה לראשונה בתולדותיה. בסך הכל שיחק אלקיים ארבע עונות בעירוני קריית שמונה וערך במדיה 112 הופעות בליגת העל, בהן כבש שני שערים.

ב-22 במאי 2017 חתם אלקיים במכבי פתח תקווה. בעונת 2017/2018 ערך 29 הופעות בליגת העל, אך בעונת 2018/2019 שותף בשבעה משחקי ליגה בלבד, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

לקראת עונת 2019/2020 חתם אלקיים בקבוצת הפועל נוף הגליל מהליגה הלאומית, אך שוחרר מהקבוצה בחלון ההעברות של ינואר לאחר 11 הופעות ליגה בלבד.

==תארים==
;עירוני קריית שמונה
*גביע המדינה: 2013/2014
*אלוף האלופים: 2015

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
מפלצת של מלון 2

מפלצת של מלון 2 (באנגלית: Hotel Transylvania 2) הוא סרט אנימציה ממוחשבת של חברת סרטי קולומביה. זהו סרט ההמשך לסרט הפנטזי-קומי "מפלצת של מלון" מ-2012. הוא בוים על ידי גנאדי טרטקובסקי ותסריטו נכתב על ידי רוברט סמיגל ואדם סנדלר. הסרט יצא ב-25 בספטמבר 2015.

==עלילה==
אירועי הסרט נפתחים כשנה לאחר אירועי הסרט הראשון, בחתונה של מיוויס וג'וני. לאחר החתונה מיוויס מספרת לדרקולה שהיא בהריון, ונולד לה ולג'וני בן זכר ושמו דניס (דניסוביץ' בשמו הערפדי). דניס מתבגר מעט ודרקולה מגלה שמיוויס וג'וני מתכננים לעזוב לקליפורניה, היכן שמיוויס חושבת שדניס ישמח יותר, מפני שהוא אינו מגלה שום סימן לכוחות ערפד. נחוש לשנות את רוע הגזרה, מוציא דרקולה את ג'וני ומיוויס אל מחוץ לטרסילבניה כדי לחפש עבורם מקום מגורים, ובזמן הזה מאמן דרקולה את דניס כדי שיהיה ערפד, יחד עם חבריו: ויין איש הזאב, פרנקי פרנקנשטיין, גריפין הבלתי-נראה, מורי המומיה וג'לי שמצטרף אל החמישה. כל אחד בתורו מנסה להראות לדניס צדדים מפלצתיים אולם נכשל מפאת היותו חלוד בהפחדות. דניס מצדו, מתעניין בגיבורי על כמו באטמן ובתוכנית טלוויזיה חינוכית לילדים בשם "מיסטר עוגה".

כדי להוציא מדניס את "הצד הערפדי" שלו, לוקח אותו דרקולה למחנה קיץ לערפדים, שם מטפסת החבורה על מגדל רעוע, ומהמגדל הזה זורק דרקולה את דניס בתקווה שיהפוך לעטלף ויעוף, דניס לא מצליח ובשנייה האחרונה תופס אותו דרקולה ומציל אותו, אך גם ממוטט את המגדל ומצית שרפה במחנה.

סרטון של דניס נופל מהבניין מתפשט באינטרנט ומגיע אל ג'וני ומיוויס, ומיוויס מחליטה לחזור על מנת לקחת את דניס מידיו של דרקולה. דניס, שחושב שסבו מאוכזב ממנו, מנסה להפוך לעטלף ולעוף, אך נכשל. כמה ימים לאחר מכן, חוגג דניס את יום הולדתו החמישי בו יתגלה האם הוא יהיה ערפד או לא, ודרקולה מגלה שמיוויס הזמינה את אביו, ולאד, שדוגל בשנאה עזה כלפי בני האדם. דרקולה מסווה את ג'וני בתור ערפד ואת משפחתו בתור זומבים, ואכן, אביו ולאד אינו מבחין בהבדל.

דניס מחליט לברוח ליער עם ויני, בתו של ויין ו"הזינג" של דניס. לאחר שאחד ממשרתיו של ולאד תוקף את ויני, דניס הופך לערפד ומביס אותו. בעקבות היללות כל משרתיו של ולאד מגיעים ליער, וכך גם דרקולה וכל המפלצות. דניס מביס את המשרתים של ולאד וולאד עצמו מתרשם ומתנצל בפני בנו על הבורות שלו. לאחר מכן מיוויס מכריזה שהם נשארים בטרנסילבניה וכולם חוגגים את יום הולדתו של דניס.

== דיבוב מקורי ועברי ==

==הפקה==
גנאדי טרטקובסקי, במאי הסרט דיבר באוקטובר 2012 על האפשרות של סרט המשך. ב-9 בנובמבר 2012, הוכרז כי סרט המשך מתוכנן לצאת ב-25 בספטמבר 2015. ב-12 במרץ 2014, הוכרז כי טרטקובסקי יחזור לביים את סרט ההמשך.

==סרט המשך==
לפני שיצא הסרט אמר המפיק שהצוות דן לגבי סרט המשך לסרט השני (שיהיה השלישי בסדרה), וב-2 בנובמבר 2015 הוכרז שמפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה יצא לאור ב-21 בספטמבר 2018. עם זאת הוכרז שגנאדי טרטקובסקי לא יביים את הסרט.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפלצת של מלון
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סוני הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימציה של סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קרוס-אובר
גביע אפריקה לאומות 1968

[[אצטדיון אדיס אבבה]]
גביע אפריקה לאומות 1968 היה הטורניר השישי של גביע אפריקה לאומות. הטורניר נערך באתיופיה בחסות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. בטורניר השתתפו 8 נבחרות אשר חולקו לשני בתים של 4 נבחרות, כאשר שתי הנבחרות שסיימו במקום במקומות הראשונים בכל בית העפילו לשלב חצי הגמר שנערך בשיטת נוקאוט.

בטורניר זכתה לאחר שגברה במשחק הגמר על בתוצאה 1-0. לאורנט פוקו מ זכה בתואר מלך השערים של הטורניר עם שישה כיבושים.

המשחקים התקיימו בשני אצטדיונים: אצטדיון אדיס אבבה אשר מסוגל לקלוט כ-30,000 צופים, ואצטדיון קיקרו אשר באסמרה אשר מסוגל לקלוט כ-20,000 צופים. משחקי בית א' נערכו באצטדיון אדיס אבבה, בעוד שמשחקי בית ב' נערכו באצטדיון קיקרו. כל משחקי ההכרעה נערכו באצטדיון אדיס אבבה פרט למשחק חצי הגמר השני.

==הנבחרות==
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
|-
! נבחרת
! סיבת העפלה
! מספר הופעות בטורניר
! הופעה אחרונה בטורניר
! הישג שיא (עד תחילת הטורניר)
|-
|align="right"| || מארחת הטורניר || 5 || 1965 || אלופת אפריקה (1962)
|-
|align="right"||| מנצחת גביע אפריקה לאומות 1965 || 2 || 1965 || אלופת אפריקה (1963, 1965)
|-
|align="right"||| מנצחת בית א' במוקדמות || 1 || 1965 || מקום רביעי (1965)
|-
|align="right"||| מנצחת בית ב' במוקדמות || 0 || || 
|-
|align="right"||| מנצחת בית ג' במוקדמות || 1 || 1965 || מקום שלישי (1965)
|-
|align="right"||| מנצחת בית ד' במוקדמות || 1 || 1962 || מקום רביעי (1962)
|-
|align="right"||| מנצחת בית ה' במוקדמות || 0 || || 
|-
|align="right"| הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו|| מנצחת בית ו' במוקדמות || 1 || 1965 || שלב הבתים (1965)
|}

==שלב הבתים==
====בית א'====

----

----

----

----

----

----

====בית ב'====

----

----

----

----

----

----

==שלבי ההכרעה==

===חצאי הגמר===
----

----

===משחק על המקום השלישי===
----

===משחק הגמר=== 
----

==טבלת מלכי השערים==

{| class="wikitable sortable" style="text-align: right;"
|-
! דירוג
! שחקן
! שערים
|-
|align="right"|1 || לאורנט פוקו || 6
|-
|align="right"|2 || ווילברפורס מפום || 5
|-
|align="right"|3 || אוסיי קופי || 4
|-
|align="right"|4-5 || חסיין לאלמאס לוציאנו וסאלו || 3
|-
|align="right"|6-12 || ג'ינוט פוטיקה ניקודמה קבאמבה קידומו מנטנטו ליאון מונגמאני יטמה דיופ יטמה דיוק מנגיסטו וורקו|| 2
|-
|align="right"|13-29 || מוכתר קחלם בואלם אמירוצ'ה איגנס מווואווא סאיו ארנסט מוקילי פיירה קלאלה מוקנדי אליאס צ'ימנגה ג'ין לואיס בוזון הנרי קונאן אוסטצ'ה מנגלה בקוסיון שוואנגזאו גירמה טקלה פרנק אודוי איברהים סאנדיי דודו דיונגה דניס אובואה פולי אואומה || 1
|}

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1968
קטגוריה:אתיופיה: כדורגל
1968
Super Collider

Super Collider הוא אלבום האולפן ה-14 של להקת ההבי מטאל האמריקאית, מגאדת'. האלבום יצא לאור ב-4 ביוני 2013, וזהו אלבומה הראשון של הלהקה שיצא על ידי חברת התקליטים של מנהיג הלהקה, דייב מאסטיין, Tradecraft, לאחר שנפרדו דרכי הלהקה עם חברת Roadrunner Records. ב-23 באפריל 2013, שיר הנושא יצא בiTunes, כסינגל היחיד של האלבום. באלבום מתארח גם סולן להקות המטאל דיסטרבד ו-Device, דייוויד דריימן.

האלבום הגיע למקום השישי בטבלת הבילבורד 200, מה שהופך אותו לאלבום שהגיע למקום הכי גבוה מאז האלבום Youthanasia משנת 1994. נכון למרץ 2014, האלבום נמכר ב-80,000 עותקים בארצות הברית בלבד. האלבום קיבל ביקורות שליליות מצד המעריצים והמבקרים, כשהבולט שבהם הוא אתר Metacritic שנתן לאלבום ציון 41/100.

האלבום כולל גרסת כיסוי לשיר Cold Sweet של להקת ההארד רוק Thin Lizzy, הקאבר הראשון של הלהקה מאז גרסת הכיסוי לשירם של הסקס פיסטולס, "Anarchy in the UK", באלבום So Far, So Good... So What!.

==שם האלבום==
על השם הסביר מאסטיין באתר הישראלי "מטאליסט":

== רשימת שירים ==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דייב מאסטיין אלא אם כן צוין אחרת.

==ביצוע==
מגאדת
*דייב מאסטיין - זמר, גיטרה מובילה, מלווה, אקוסטית וגיטרת סלייד
*דייוויד אלפסון - גיטרת בס, קול מלווה
*שון דרובר - תופים, קול מלווה
*כריס ברודריק - גיטרה מובילה, מלווה, אקוסטית, קול מלווה

זמר אורח:
*דייוויד דריימן - קול מלווה ב"Dance in the Rain"

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2013
קטגוריה:אלבומי מגאדת'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
מחנה בקעות

מחנה בקעות הוא בסיס צבאי של חטיבת כפיר. מחנה בקעות, יחד עם מחנה פלס הסמוך, משמשים כבסיס אימונים חטיבתי עבור חטיבת כפיר. בעבר שימש כבסיס האימון מתקדם של חטיבת גולני.

במחנה מתבצע האימון המתקדם ללוחמי החטיבה, וכן קורסי הכנה לקורס מכ"ים וקצינים. עד להקמתו, הוכשרו לוחמי החטיבה במתקן אדם. בבקעות שוכנת גם סדנת חימוש מרחבית.

הבסיס ממוקם בצפון מדבר שומרון, סמוך ליישובים רועי, חמדת ובקעות, שב. המחנה קרוי על שם היישוב הסמוך לו, בקעות.

הבסיס משמש גם עבור אימונים של גדודי החטיבה כאשר הם מתבצעים בבקעה, בדרך כלל גדוד אחד בלבד מתארח בבסיס בקעות וגדודים נוספים המתאמנים במקביל מתארחים בבסיסי חטיבת הבקעה.

במהלך שנות ה-90, שימש המחנה כבסיס הקבע של גדוד 601 של הנדסה קרבית. בבסיס ובשטחי האש הסמוכים אליו הועבר האימון המתקדם של פלוגות המסלול והתאמנו בו הפלוגות הוותיקות ופלוגת הצמ"ה. בתקופה זו שופצו חלקים רבים במחנה ואף נבנה חדר אוכל חדש.

באפריל 2003 חדרו שני מחבלים לבסיס והרגו שני חיילים. לאחר קרב יריות עם חיילי המחנה נהרגו המחבלים.

בינואר 2023 התפוצץ רימון בתוך חדר שינה בבסיס והרג חייל. הרימון היה בתיק של אחד החיילים בניגוד לפקודות וכנראה ספג מכה שגרמה לפיצוץ.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.mitgaisim.idf.il/כתבות/ראשי/בסיסים/באח-כפיר/#/ מחנה בקעות] באתר מתגייסים של צה"ל
* [https://web.archive.org/web/20141024044448/http://mazi.idf.il/425-he/IGF.aspx מחנה בקעות] באתר מז"י

==הערות שוליים==

בקעות
בקעות
קטגוריה:חטיבת כפיר
קטגוריה:מדבר שומרון
מרילין פרנץ'

מרילין פרנץ (באנגלית: Marilyn French; 21 בנובמבר 1929 - 2 במאי 2009) הייתה סופרת אמריקאית פמיניסטית.

==ביוגרפיה==

פרנץ' נולדה בברוקלין לצ'ארלס אדוארדס, מהנדס, ואיזבל אדוארדס, פקידה בחנות כלבו. היא למדה במכללת הופסטרה (כיום אוניברסיטת הופסטרה), שם סיימה תואר ראשון בפילוסופיה וספרות אנגלית בשנת 1951, ותואר שני באנגלית בשנת 1964. קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1972. היא נישאה לרוברט מ' פרנץ' ג'וניור בשנת 1950 והתגרשה ב-1967. 

בספריה של פרנץ' היא טוענת שדיכוי נשים הוא חלק בלתי נפרד מהתרבות העולמית הנשלטת על ידי הגברים. לדוגמה, ספר עיון שהוציאה בשנת 1985 נקרא "מעבר לכוח: על נשים, גברים ומוסר" ובו היא בוחנת מנקודת מבט היסטורית את ההשפעות של הפטריארכיה בעולם.

פרנץ' חלתה בסרטן הוושט בשנת 1992 והחלימה. על מאבקה במחלה כתבה את הספר "עונה בגיהנום: זיכרונות", שיצא בשנת 1998. היא נפטרה במנהטן בגיל 79 מאי-ספיקת לב.

==פעילותה הפמיניסטית==
פרנץ' פרסמה ספרים ומאמרים רבים בנושאי מגדר, בהם גינתה את החברה הפטריארכלית. היא הצהירה: 

===חדר הנשים===
פרנץ' התפרסמה ברומן "חדר הנשים" שראה אור בשנת 1975 והפך מיד לרב-מכר פמיניסטי ברחבי העולם. הרומן עוקב אחר חייהן של מירה וחברותיה בשנות החמישים והשישים בארצות הברית. הספר הוא מסע של גילוי עצמי, שבמהלכו מירה הופכת מעקרת בית כנועה לאשה עצמאית. אחת מחברותיה היא ואל, פמיניסטית רדיקלית. בשלב מסוים בספר, הדמות של ואל אומרת "כל הגברים הם אנסים". ציטוט זה יוחס פעמים רבות, באופן שגוי, למרילין פרנץ' עצמה.

הרומן נמכר ביותר מ-20 מיליון עותקים ותורגם ל-20 שפות, ביניהן עברית. המנהיגה הפמיניסטית גלוריה סטיינם, חברתה הקרובה של פרנץ', השוותה את השפעתו של הרומן על הדיון בנושא זכויות האישה לספר "האדם הבלתי נראה" של רלף אליסון, שהשפיע על התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית 25 שנים קודם לכן.

===יצירתה המאוחרת===
פרנץ כתבה בעיקר על חייהן של בנות הדור הראשון לפמיניזם ועל הקונפליקטים שבהם נתקלו כשהחליטו לשנות את חייהן. היא פרסמה הן סיפורת והן ספרי עיון.

היצירה המשמעותית ביותר בחייה המאוחרים של פרנץ' היא "מהערב אל השחר: היסטוריה של נשים", שיצאה לאור בארבעה כרכים בהוצאת הספרים "The Feminist Press" בשנת 2002. לפי פרנץ', קיימת הדרת נשים בהיסטוריה האינטלקטואלית, והדרה זו שוללת מהנשים את העבר, ההווה והעתיד. הספרים מתעדים בדייקנות היסטוריה ארוכה של דיכוי, אם כי הכרך האחרון מסתיים בנימה אופטימית, אמרה פלורנס האו, שהייתה מנהלת בית ההוצאה לאור. "בפעם הראשונה יש לנשים היסטוריה", היא אמרה על עבודתה של פרנץ'. "העולם השתנה, ויש לה חלק בשינוי זה."

מרילין פרנץ' הביעה לא פעם שביעות רצון מהישגים משמעותיים שהושגו על ידי נשים בשלושת העשורים שחלפו לאחר פרסום הרומן "חדר הנשים", אך גם המשיכה להצביע בפרסומיה על מקרים של אפליית נשים מתמשכת.

==ספריה שיצאו לאור בעברית==
* "חדר הנשים", תרגמה שולמית אריאל, הוצאת ש. פרידמן, 1980.
* "הלב השותת", הוצאת יתד, 1980
* "הבת של אמא", הוצאת זמורה, 1989
* "מעבר לעוצמה: על נשים, גברים ומוסר", הוצאת זמורה ביתן, 1991

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
Albedo 0.39

Albedo 0.39 הוא אלבום מוזיקה אלקטרונית מאת האמן היווני ואנגליס. האלבום יצא בשנת 1976. זה אלבום קונספט של פיזיקה וחלל.

Albedo 0.39 היה האלבום השני שהופק על ידי ואנגליס באולפני נמו בלונדון.

הקונספט והאווירה בו עומדים בניגוד לאלבומו הקודם, Heaven And Hell, שנכתב בהשראה של מוזיקה קלאסית, בעוד יש ב Albedo 0.39 נעימות בלוז וג'אז.

== סקירה ==
שמו של השיר "Pulstar" הורכב מן המילים "Pulsar" ו "Star".

"Pulstar" היה לשיר הפופולרי ביותר של ואנגליס, והופיע באלבומים רבים.

פירוש השם Albedo 0.39 הוא אלבדו של 39% אחוזים.

==רשימת שירים==
{| class="wikitable"
!align="right"|מס'
!שם הרצועה
!אורך
!הערות
|-
|align="right"|1
|"Pulstar"
|5:44
|
|-
|align="right"|2
|"Free Fall"
|2:15
|
|-
|align="right"|3
|"Mare Tranquillitatis"
|1:46
|
|-
|align="right"|4
|Main Sequence
|8:09
|
|-
|align="right"|5
|"Sword Of Orion"
|1:55
|
|-
|align="right"|6
|"Alpha"
|5:44
|
|-
|align="right"|7
|"Nucleogenesis (חלק 1)"
|5:55
|
|-
|align="right"|8
|"Nucleogenesis (חלק 2)"
|6:11
|
|-
|align="right"|9
|"Albedo 0.39"
|4:20
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.vangelislyrics.com/vangelis-albedo-lyrics.htm Albedo 0.39] באתר vangelislyrics

קטגוריה:אלבומי 1976

קטגוריה:אלבומי ואנגליס
מרג'ורי רמביו

מרג'ורי רמביו (באנגלית: Marjorie Rambeau; 15 ביולי 1889 – 6 ביולי 1970) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית מועמדת שני פרסי אוסקר על תפקידיה בסרטים "שביל הרקפות" ו"שיר לפידות".

== ביוגרפיה ==
רמביו נולדה בסן פרנסיסקו, בתם של מרסל וליליאן גרלינדה רמביו. הוריה נפרדו כשהייתה ילדה והיא גדלה עם אמה בעיר נום שבאלסקה. החלה את דרכה כשחקנית בגיל 12 בברודוויי ובשנת 1917 היא התחילה לשחק בסרטי ראינוע עבור חברת הסרטים "Mutual Film".

== קריירת משחק==
בשנות ה-30 השתתפה רמביו בסרטיו של ג'ורג' היל "מין וביל", "צוללי הגיהנום" ו"השש הסודי" ובדרמות של קלרנס בראון "השראה" ו"הגשם הגיע".

בשנת 1940 שיחקה רמביו בדרמה של גרגורי לה קאבה "שביל הרקפות" בתור מאיימי אמה של אלי מיי אדמס (ג'ינג'ר רוג'רס), תפקיד עליו הייתה מועמדת רמביו לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בהמשך שנות ה-40 הופיעה במספר רב של סרטים, הבולטים בהם היו: הדרמה "דרך הטבק" של ג'ון פורד בתפקיד הנזירה בסי רייס והמערבון "באוקלהומה" בו הופיעה לצידו של ג'ון ויין.

ב-1953 הופיעה בדרמה המוזיקלית של צ'ארלס וולטרס "שיר לפידות", תפקידה בתור אמה של כוכבת בתיאטרון ג'ני סטיוארט (ג'ואן קרופורד) הקנה לה מועמדות שנייה לפרס האוסקר לתפקיד משנה. באותו עשור למעשה סיימה את קריירת המשחק שלה עם הופעות בדרמות "איש בשם פיטר" של הנרי קוסטר בתור מיס לורה פאולר ו"האיש בעל אלף הפרצופים".

על פועלה בתחום הקולנוע קיבלה רמביו כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.

== חיים אישיים==
רמביו נישאה 3 פעמים במהלך חייה אך מעולם לא הביאה ילד לעולם.
* בשנת 1913 נישאה לשחקן והבמאי הקנדי וילארד מאק, היא התגרשה ממנו ב-1917.
* בשנת 1919 נישאה לשחקן יו דילמן, הזוג התגרש ב-1923.
* לבעלה השלישי הצרפתי פרנסיס אשברי הייתה רמביו נשואה עד למותו בשנת 1967.

בשנותיה המאוחרות נהייתה רמביו נכה בעקבות מספר תאונות דרכים בהן הייתה מעורבת. היא מתה בביתה שבפאלם ספרינגס ב-6 ביולי 1970 כשהיא בת 80.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* מין וביל (1930)
* השראה (1931)
* השש הסודי (1931)
* חוטאים צוחקים (1931)
* הדרך הקלה ביותר (1931)
* הבן של הודו (1931)
* צוללי הגיהנום (1932)
* פלוקה (1932)
* גברת ראשונה (1937)
* אנחנו חיים בנישואים (1938)
* הגשם הגיע (1939)
* שביל הרקפות (1940)
* קבוצת 20 הפרדים (1940)
* אנני טאבוט מפליגה שוב (1940)
* דרך טובקו (1941)
* באוקלהומה (1943)
* כל מספר יכול לשחק (1949)
* נטושים (1949)
* רעים אחד לשני (1953)
* שיר לפידות (1953)
* נקבה לנצח (1953)
* איש בשם פיטר (1955)
* סלנדר (1956)
* האיש בעל אלף הפרצופים (1957)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1970
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1970
Flamingo (אלבום של ברנדון פלאוורס)

Flamingo הוא אלבום הבכורה של הזמר האמריקאי ברנדון פלאוורס, סולן להקת הקילרס, כאמן יחיד. האלבום יצא לאור לראשונה ב-3 בספטמבר 2010. בארצות הברית נכנס האלבום למצעד האלבומים בילבורד 200 במקום השמיני, לאחר שמכר 41,000 עותקים. בבריטניה הגיע האלבום לפסגת מצעד האלבומים ולתואר זהב.

== רקע ==
ב-29 באפריל 2010 אישר פלאוורס כי הוא מתכנן להוציא לאור אלבום סולו בשם "Flamingo". האלבום קרוי על שם כביש ה-Flamingo Road שבלאס וגאס, עיר הולדתו של פלאוורס, שם התרחשו אירועים מרכזיים בחייו: עבודתו הראשונה הייתה במגרש גולף שנמצא בכביש זה ובחנות יד שנייה שעל הכביש הוא פגש את אשתו.

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אירלנד (IRMA)
| זהב
| 7,500
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| זהב
| 263,681
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סטיוארט פרייס
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
יהושע רפאל בנבנישתי

רבי יהושע רפאל בנבנישתי (ה'ש"נ בערך, 1590 – ה'תכ"ה בערך, 1665) היה מחכמי טורקיה ומנהיגי הקהילה היהודית בה במאה ה-17. רופא, מדקדק ופייטן. מחבר הביאור שדה יהושע לתלמוד ירושלמי.

== קורות חיים ==
נולד לרבי ישראל, בעיר קושטא שבטורקיה, כבן למשפחת בנבנישתי. הוא אחיו הבכור של רבי חיים בנבנישתי מחבר "כנסת הגדולה".

למד תורה מפי רבי יוסף מטראני (מהרימ"ט), ומפי רבי אברהם אליגרי, מגדולי רבני קושטא. השתלם בדקדוק אצל ר' יצחק עוזיאל. בין תלמידיו אחיינו, הרב ישראל בנבנישתי מחבר ספר בית ישראל.<ref>בית ישראל, הקדמת המחבר</ref>

==יצירתו==
רבי יהושע רפאל בנבנישתי שימש כרב ודיין בקושטא. הוא פירש את התלמוד הירושלמי, הקשה לקריאה בשל שפתו השונה משפת התלמוד הבבלי, וקרא לחיבורו שדה יהושע. החיבור מקיף את הסוגיה תוך השוואה עם סוגיות מקבילות בתלמוד הבבלי ומוסיף ליקוט נרחב מתורתם של ראשונים. בשל לשונו הקצרה, לעיתים קשה להבין את פירושיו בסקירה מהירה, ונדרש לכך עיון מעמיק.

עוד כתב: "סדר הגט" ו"סדר חליצה", שהודפסו בספר "גט פשוט"; "אוזני יהושע", דרשות על התורה והספדים; "עבודה תמה", ביאור סדר תפילת מוסף ועבודת יום הכיפורים.

רבות מתשובותיו מכונסות בספר השו"ת שלו "שער יהושע". תשובות רבות נוספות שלו נשתמרו בכתבי בני זמנו; ולפי עדותו של החיד"א, הוא חיבר ספר שו"ת בארבעה כרכים, אך הספר עלה באש בשרפה גדולה שהייתה בקושטא.

נותרו בכתב יד, ספריו: "משמרת המצוות", פיוט על תרי"ג המצוות; "לבוש מלכות", נפלאות הבורא בגוף האדם; "פרק בשיר".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים טורקים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:פייטנים
קטגוריה:מדקדקי העברית בימי הביניים
קטגוריה:רופאים יהודים טורקים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
יהושע רפאל
קטגוריה:סופרים יהודים עות'מאנים
קטגוריה:פרשני התלמוד הירושלמי
קטגוריה:איסטנבול: רבנים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים טורקים
קטגוריה:משוררים יהודים טורקים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:ילידי 1590
קטגוריה:נפטרים ב-1668
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשוני האחרונים
ארנה גרימברג

ארנה גרימברג (נולדה ב- 14 במאי 1952) היא פרופסור אמריטה בפקולטה למדעי המחשב בטכניון. מתמחה בין היתר באימות אוטומטי של חומרה ותוכנה, מודולריות ואבסטרקציה, לוגיקה טמפורלית, בדיקת מודל מבוזרת, שקילויות ויחסי סדר בין מבנים, אימות מונחה-SAT, משחקי אימות תוכנה. ספרה Model Checking הוא אחד הספרים החשובים בתחום האימות האוטומטי. עבודותיה על אבסטרקציה ומודולריות זכו להשפעה רבה. 

ארנה גרימברג סיימה תואר ראשון (B.Sc, 1976.), תואר שני (M.Sc, 1978) ודוקטורט (Ph.D. 1984) בפקולטה למדעי המחשב בטכניון והיא חברת סגל מאז 1984. הדוקטורט שלה נעשה בהנחייתם של פרופ' שמואל כץ ופרופ' נסים פרנסיז. היא החזיקה במשרת בתר-דוקטורט ב-1985–1987 באוניברסיטת קרנגי-מלון בקבוצות של פרופ' אדמונד קלארק. מאז 2013 היא חברה ב-Academia Europaea. 

גרימברג שימשה בתפקידים מקצועיים ואדמיניסטרטיביים רבים. הייתה דיקנית בית הספר ללימודי מוסמכים בטכניון. הייתה יושבת ראש הוועדה המארגנת (Program committe chair) של CAV בשנת 1997 ושל TACAS בשנת 2007, ושימשה כחברת ועדה מארגנת של כנסים מובילים רבים כגון FMCAD ו-LICS.

== מכּתביה ==
<div class="mw-content-ltr">
* Model Checking, Edmund M. Clarke, Jr., Orna Grumberg and Doron A. Peled, MIT Press, 1999, .
* Clarke, Edmund; Grumberg, Orna; Jha, Somesh; Lu, Yuan; Veith, Helmut (2000), "Counterexample-Guided Abstraction Refinement", Computer Aided Verification 1855: 154, doi:10.1007/10722167_15
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.cs.technion.ac.il/he/people/orna/ פרופ' ארנה גרימברג], באתר הטכניון

קטגוריה:סגל הטכניון: מדעי המחשב
קטגוריה:מדעניות מחשב ישראליות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
ישראל רובינשטיין

ישראל רובינשטיין (1904 – 1982) היה פסל, צייר ואמן פסיפסים ישראלי יליד רוסיה.
תבליט בחזית בית הכנסת המרכזי בשכונת הדר בחיפה

== חייו ==
ישראל רובינשטיין נולד בשנת 1904 בפולנה שברוסיה (כיום באוקראינה). בשנת 1920 או 1921 עלה לארץ ישראל כחלוץ ועסק בבנייה ובסלילת כבישים. בשנת 1927 עבר להתגורר בירושלים, שם התמחה בסיתות. בין היתר עסק בבנייה ובעיטור של בניין ימק"א ירושלים. בשנת 1932 החל לעסוק באמנות. היה חבר כפר האמנים עין הוד.

רובינשטיין, שעסק בפיסול וציור, היה מחלוצי אמנות הפסיפס בארץ ישראל, ואף עסק ברפאות של פסיפסים עתיקים באזור חיפה. יצירותיו בתחום זה נשאו בחלקן אופי ארכאי, בהשפעת הארכאולוגיה הארצישראלית. בפסליו וברישומיו בולט קו ריאליסטי חופשי ונטייה להפשטה. בין יצירותיו: קיר פסיפס במכון האווירונאוטי בטכניון בחיפה וכן עיטורים לבית הכנסת המרכזי בהדר הכרמל (1956-7).

==פרסים==
* 1947 – פרס, בית הנכות הלאומי בצלאל, ירושלים
* 1950 – פרס הרמן שטרוק, אגודת האמנים של חיפה והצפון, עיריית חיפה
* 1956 – פרס ראשון, תחרות לעיצוב עיטורי בית הכנסת המרכזי, חיפה

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:זוכי פרס הרמן שטרוק
קטגוריה:אמני פסיפס
קטגוריה:עין הוד: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
ירחמיאל רבינוביץ'

קבר אביו, רבי יעקב יצחק רבינוביץ' "היהודי הקדוש מפשיסחא"
רבי ירחמיאל רבינוביץ' מפשיסחא (ה'תקמ"ד – ח' באייר ה'תקצ"ו; 1784–1839) היה אדמו"ר פולני, בנו של רבי יעקב יצחק רבינוביץ, "היהודי הקדוש מפשיסחא".

==קורות חייו==
נישא לבתו של רבי דוד דוב אב"ד שדה לבן שברוסיה חתנו של רבי יהושע יחזקאל פייביל פרנקיל-תאומים מאוסטרובצה. בימי חייו של אביו התפרנס במסחר שעונים ובתיקונם.

לאחר פטירת אביו "היהודי הקדוש" עברה הנהגת העדה לתלמידו המובהק, רבי שמחה בונים מפשיסחא. ואילו רבי ירחמיאל, החל להנהיג חצר חסידית בעיירה פשיסחה רק 14 שנה לאחר פטירת אביו. הנהגתו של רבי ירחמיאל הייתה מתונה מאביו וקרובה באופייה לחצרות החסידיות האחרות בפולין, וחסידיו של רבי שמחה בונים, שבית מדרשו שכן גם באותה עיירה, טענו שדרכו עממית מדי ואינה ממשיכה את שיטתו החדה והנוקבת של אביו. 

היה תלמידו של רבי ישכר דוב מרדושיץ. מתלמידיו היו רבי שמואל מאוסרובצה והשרף ממוגלניצא שאמר בשעת קבורתו של רבי ירחמיאל שבכל פעם שרצה לדעת מה קורה בשמים בעולמות העליונים היה הולך אל רבי ירחמיאל.

==ספרות==
דברי תורתו כונסו בספר "תורת הרבי רבי ירחמיאל", בראש הספר ישנה הקדמה מאת צאצאו הרב בן ציון רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא. מדברי תורתו מובאים בספר "תפארת היהודי" על אביו, ובקונטרס שבסוף הספר. נזכר אף בספר "סיפורי חסידים" לרב שלמה יוסף זוין.

בדברי תורתו משולבים אמרות קצרות וחריפות בדרך אביו, ועממיות חסידית מבית מדרשו של החוזה מלובלין.

לאחר פטירת "הרבי ר' ירחמיאל" עברה הנהגת העדה לשני בניו, רבי נתן דוד משידלובצה ורבי יעקב יצחק אלחנן מפשיסחא. הבן הגדול, רבי נתן דוד, לא התיישב במקום אביו ועבר לכהן בשידלובצה לחסידי אביו. כ-4 שנים לאחר מכן, עם פטירת רבו המובהק רבי ישכר דוב מרדושיץ, החלו לנסוע אליו גם מחסידי רדושיץ, והם היוו את רוב חסידי שידלובצה.

==צאצאיו==
"הרבי ר' ירחמיאל מפשיסחא" נישא לרבנית גולדה, בת ר' דוד דוב משדה-לבן. ממנה נולדו שני בניו.

* בנו, רבי נתן דוד משידלובצה 
* בנו, רבי יעקב יצחק אלחנן, כיהן בפשיסחא, ורבים הסתופפו בצילו בהיותו איש מופת 
* חתנו, רבי אלימלך מרודז'יסק
* חתנו, רבי צבי רפפורט מדובענקא אביו של האדמו"ר מראווה ר' יחיאל ישעיה. 
צאצאיהם של שני בניו של "הרבי ר' ירחמיאל" כיהנו ברבנות ובאדמו"רות בפולין עד לשואה שבה נספו רבים מהם ומחסידיהם. נכדו של רבי ירחמיאל, רבי יצחק יעקב רבינוביץ, הוא מייסדה של חסידות ביאלה הממשיכה להתקיים בדורנו.

== לקריאה נוספת ==
* יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור, ירושלים תשנ"ה
* יצחק אלפסי, תורת החסידות, ירושלים תש"ע, כרך שלישי עמ' 2

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1839
קטגוריה:ילידי 1784
קטגוריה:אדמו"רי פשיסחה
קטגוריה:משפחת יעקב יצחק רבינוביץ מפשיסחה
קטגוריה:רבנים פולנים
העולם במלחמה (סרט)

העולם במלחמה (באנגלית: The World at War), הוא סרט תיעודי שהופק כסרט תעמולה ב־1942 על ידי משרד מידע המלחמה האמריקני .

הסרט הוא אחד הסרטים הראשונים באורך מלא שהופקו על ידי ממשלת ארצות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה; הוא ניסה לעסוק בתמונה הכוללת של מעורבות ארצות הברית של אמריקה במלחמה, ובסיבות המקדימות לפרוץ המלחמה. ניתן לראות בו תקציר מעורר סקרנות לסדרת סרטי התעמולה Why We Fight (למה אנחנו נלחמים?) בת 6 החלקים של פרנק קפרה, שיצאה לאקרנים ב־1940.

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.org/details/WorldatW1942 העולם במלחמה - חלק ראשון], בארכיון האינטרנט
* [https://archive.org/details/WorldatW1942_2 העולם במלחמה - חלק שני], בארכיון האינטרנט

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטי 1942
קטגוריה:סרטי תעמולה
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
דוארטה דה מנזש, המשנה למלך הודו

דום דוארטה דה מנזש (פורטוגזית: Duarte de Meneses; 6 בדצמבר 1537 – 4 במאי 1588) היה מושל טנג'יר והמושל ה-30 של המושבות הפורטוגזיות בהודו והמשנה למלך ה-14 למלך הודו.

==ביוגרפיה==
מנזש נולד בטנג'יר למשפחת אצולה ששלטה כמעט ברצף על המושבה ופיקדה על הצבא הפורטוגזי שהיה מוצב שם. אב סבו, ז'ואאו דה מנזש, הרוזן הראשון מטרוקה משל על המושבה בשנים 1486–1489 וכן בשנים 1501–1508. סבו (בעל אותו שם) משל על טנג'יר בשנים 1508–1521 ו-1536–1539. אח סבו, אנריקה, משל בשנים 1521–1522. קרוב שאף הוא נקרא דוארטה דה מנזש (מאבורה) בשנים 1522–1533. אביו, ז'ואאו, שלט בין 1539–1546, דודו החוקי פדרו ב-1548–1550, דודו הבלתי חוקי, פרננדו ב-1533 וגם אחר כך היו מושלים מבני המשפחה כולל בנו, לואיס. דוארטה עצמו התמנה למושל ב-1574.

ב-4 באוגוסט 1578, יצא מלך פורטוגל, סבשטיאו למסע צבאי בצפון אפריקה, אך צבאו הובס בקרב אל-קסר אל-כביר וסבשטיאו נעלם בזמן הקרב. מנזש לקח את הפיקוד על הצבא כאשר המלך נעלם, נפצע ונפל בעצמו בשבי.

דוארטה עמד בראש צוות המשא ומתן על גובה כופר הנפש שישולם עבור כל האצילים הפורטוגזים שהיו בשבי והצליח להשיג תנאים נוחים. כאשר חזר לפורטוגל קיבל כהוקרה את תפקיד מושל אלגארבה ואת התואר רוזן טרוקה.

ב-18 בפברואר 1584 מונה להיות המושל השלושים של הודו הפורטוגזית וקיבל את התואר המשנה (ה-14 במספר) למלך הודו (אחד מתאריו של מלך פורטוגל). היה גם האחראי על מקאו שבתקופתו קיבלה מעמד של עיר. עמד בקשר עם הדאימיו טויוטומי הידיושי ומכתב ששלח לטויוטומי נשמר עד היום.

מנזש החזיק בתפקיד מושל הודו הפורטוגזית עד מותו ב-1588.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצולה פורטוגזית
קטגוריה:המושלים הכלליים של הודו הפורטוגזית
קטגוריה:ילידי 1537
קטגוריה:נפטרים ב-1588
אברהם ורנר

הרב אברהם ורנר (תר"נ, 1890 – תשל"ח, 1978) היה רבן של מושבות הגליל העליון, ולאחר מכן כיהן כרבה הראשון של נתניה.

==תולדותיו==
נולד בירושלים לרב שמחה בונם ורנר, דיין בעדה החרדית, שהיה בנו של הרב משה מנחם מנדל ורנר, מקים שכונת בתי ורנר בירושלים. אמו הייתה בתו של הרב יהודה לייב קסטלניץ, בן אחותו של האדמו"ר הראשון של חסידות סלונים הרב אברהם וינברג, בעל "יסוד העבודה". למד בישיבת תורת חיים. היה מקורב לרידב"ז והוסמך על ידו. הרידב"ז בחר בו כחתן לנכדתו, נחמה פייגה, בת בנו הרב משה בצלאל.

לאחר נישואיו התגורר בצפת וסייע לישיבתו של הרידב"ז בעיר. כמו כן ניהל את התלמוד תורה האשכנזי בצפת. בשנת תרפ"ו (1926) התמנה לרבן של המושבות בגליל העליון, ומושבו היה בראש פינה. במשך שש שנים עסק בפיתוח וקידום ענייני הדת והחינוך הדתי במושבות האזור, היה בקשר עם נציגי הברון רוטשילד וכיהן כשליחו של הראי"ה קוק בעניינים שונים. בשנת תרצ"ב (1932) התמנה כרב בלורנס שבמדינת מסצ'וסטס, ארצות הברית. אחיו, הרב אשר זאב ורנר, כיהן אף הוא כרב בארצות הברית באותה תקופה.

בשנת תרצ"ד (1934) שב לארץ ישראל והתמנה כרבה של נתניה, שנוסדה חמש שנים לפני כן. באותה שנה שב גם אחיו, הרב אשר זאב, מארצות הברית והתמנה לרב הקהילה החרדית בטבריה. 

הרב ורנר כיהן ברבנות עשרות שנים. הוא הקים את התשתית הרוחנית והדתית בנתניה וייסד בה מוסדות דת שכללו בתי ספר, ישיבה, כולל אברכים ורשת שיעורי תורה. 

בתחילת שנות ה-50, לאחר שהוקמה מועצה דתית בנתניה, סירב הרב ורנר להיות כפוף למועצה הדתית. לאחר שכל ניסיונות הרבנות הראשית לשכנע את הרב ורנר לפעול תחת המועצה הדתית נכשלו, הם הודיעו ביוני 1957 שהוא אינו מוסמך לרשום נישואין. 

בשנת 1960, מונה הרב משה לוין לרב הראשי האשכנזי של נתניה על ידי הרב יצחק נסים. הרב ורנר המשיך להופיע בעיתונות כ"רבה של נתניה" במקביל למתן כינוי זה לרב לוין. עם השנים הוכר הרב לוין כרב העיר האשכנזי והרב ורנר הוזכר בעיתונות בלא תואר.

בשנת תשל"ג נפטרה אשתו, והיא בגיל 80.

הרב ורנר נבחר ל'יקיר נתניה'. לאחר פטירתו (בשנת תשל"ח), נקרא אחד מהרחובות בעיר על שמו.

== משפחתו ==

* בנו, שלמה זאב, שימש כעוזרו הקרוב של אביו בענייני הדת בנתניה. נפטר בשנת תשכ"ט
* בתו, שושנה, נישאה לרב אליעזר יהודה ולדנברג

==הערות שוליים==

קטגוריה:נתניה: רבנים ראשיים
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:משפחת ורנר
קטגוריה:יקירי נתניה
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת חיים
קטגוריה:רבני מושבות
קטגוריה:ראש פינה: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
וילם II

וילם II טילבורך (בהולנדית: Willem II Tilburg) היא קבוצת כדורגל מהעיר טילבורך שבהולנד. המועדון הוקם ב-12 באוגוסט 1896 כ"טילבורכיה" וב-12 בינואר 1898 שונה שם המועדון ל"וילם II" על שמו של המלך וילם השני. המועדון משחק את משחקיו הביתיים באצטדיון המלך וילם השני, שנקרא גם הוא על שמו של המלך. האצטדיון מכיל 14,700 מקומות.

==שחקני עבר בולטים==

==תארים==
*ליגת העל ההולנדית 3
:1916, 1952, 1955
::סגנות 1
:1999
* הגביע ההולנדי: 2
:1944, 1963
::סגנות 2
:2005, 2019
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל הולנדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1896
*
דוידסון

דוידסון או דייווידסון או דוידזון (וגם: דוִדזון), הוא שם משפחה, שמשמעותו "בן דָוִד"

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה שמבוססים על השם דוד
יקב 3 גפנים

תמונת היינן יוסי בן ברק
יקב 3 גפנים או יקב שלוש גפנים הוא יקב בוטיק ישראלי, שנוסד בשנת 2003 במושב רמות נפתלי בגליל העליון, על ידי עינת ויוסי בן ברק. חצר היקב משקיפה על עמק קֶדֶש התנ"כי, הר החרמון ורמת הגולן. 
כל יינות היקב מופקים משטחי כרמים בבעלותם של בני הזוג בן ברק. גידול הגפנים, הבציר, הכנת היין והביקבוק מתבצעים באופן ידני, בשיתוף משפחה וחברים. היין מיוצר בשיטות מסורתיות, תוך מתן תשומת לב לכל מיכל תסיסה וחבית יישון. מדי שנה מופקים ביקב כ-5,000 בקבוקים. 

יינות יקב 3 גפנים זכו במספר פרסים בשנות קיום היקב. היקב מקיים טעימות לקהל.

== העיבוד והייצור של היין ==
כרמים בעמק קדש
הכרם הוותיק ביותר של היקב נקרא "כרם השזיף", והוא ניטע בשנת 2000. בכרם זה גדלים כיום ענבי קברנה סוביניון ומרלו, ומהם נבצרו היינות הראשונים של היקב. 

בשנת 2003 ניטע בעמק קֶדֶש כרם נוסף, שקיבל את השם "כרם מֵס". כרם מֵס ממוקם בשוליו הצפוניים הגבוהים של העמק, על קרקע קלה, מדרונית ומנוקזת היטב. תנאי הקרקע והאקלים מהווים שילוב ייחודי לגידול גפנים. הגפנים בכרם זה משמשות לייצור יינות היקב וכוללות את זני הפטיט ורדו, קברנה סוביניון, קברנה פרנק, ברברה, סירה, מלבק וויונייה. 

יוסי בן ברק משמש ככורם וכיינן היקב. בן ברק הוא בוגר מגמת הייננות במכללה האקדמית תל חי. ככורם הוא אחראי לטיפול אישי באשכולות הענבים לפני הבציר. הבציר נעשה בשלב לא מאוחר של הבשלת הענבים, כדי לקבל יין בעל גוף בינוני, שלהשקפתו של בן ברק מתאים יותר לשתייה באקלים המקומי. היינות מתיישנים בחביות עץ אלון חדשות וישנות.

לדברי בן ברק, הוא אינו שואף לייצר את אותו היין פעמיים, אלא לגוון את טעמי היינות משנה לשנה.

== יינות היקב ==
ביקב מיוצרים יינות זניים וכן יינות מִמְסך (בלנד). המופקים משמונה זנים שונים: קברנה סוביניון, מרלו, ברברה, סירה, ויונייה, פטי ורדו, קברנה פרנק ומלבק. 
בשלוש שנות הפעילות הראשונות (2003-2005) יוצרו ביקב היינות הזנים קברנה סוביניון ומרלו. בשנים שלאחר מכן יוצרו ביקב גם יינות ממסך על בסיס קברנה סוביניון, מרלו וסירה. בשנת 2010 נבצר לראשונה כרם מֵס ומאז מגיעים היינות מכרם זה.

בין היינות המופקים ביקב: 

* ויונייה: היין הלבן היחידי המיוצר מענבים לבנים מעמק קֶדֶש. 
* ברברה: יין זני מענב בעל טעם בלתי שגרתי, שרק לאחרונה נחשפים חובבי היין המקומיים לאיכויותיו. 
* מלבק: יין זני המופק מכרם הנטוע בחצר היקב ובכרם מֵס.
* קברנה סוביניון: יין זני המופק מכרם מֵס ומעוד שני כרמים באזור.
כמו כן מיוצרים יינות מִמְסך (בלנדים) מעירובים שונים של 4-6 זני ענבים, ביניהם "עמק קֶדֶש", "קרן נפתלי" ו"נֶבי יושע".

יקב 3 גפנים זכה במספר מדליות במסגרת תחרויות TERRAVINO (תחרות יין בינלאומית המתקיימת בישראל), ביניהן מדליית 
Double Gold וכן מדליית Champion Category שניתנו לקברנה סוביניון 2003. 
היקב הוכתר בתור יקב ביתי הטוב ביותר לשנת 2013 בתחרות הבינלאומית TERRAVINO אשר מייצר עד 1,000 בקבוקים עבור היין ויונייה 2012.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://grape-man.com/יקב-שלוש-גפנים.html יקב שלוש גפנים], באתר "איש הענבים", 15 ביוני 2020

== הערות שוליים ==

3
תהילים צ"ד

אֵל נְקָמוֹת, הוא בספר תהילים ( במיספור של תרגום השבעים). המזמור פותח במילים אלה, אך לא מציין את שם המשורר.

המזמור נפתח בקריאה לה', לנקום באויבים המתנכלים לישראל. לאחר מכן פונה המשורר לאותם חלקים בעם שאיבדו את ביטחונם בה', הוא מוכיח אותם על כך, אך מיד מעודד אותם בדברי נחמה. בסיום מביא המשורר דברי הודיה אישיים על הנסים שנעשו לו.

נוהגים לומר מזמור זה בשיר של יום רביעי, לקראת סיום תפילת שחרית בכל יום רביעי. כדי שלא לסיים במילות פורענות, הוסיפו בקצת קהילות לשיר של יום רביעי, את שלושת הפסוקים הראשונים שבמזמור הבא אחריו ב בספר תהלים.

בספרי סגולות הומלצה קריאת הפרק כמועילה לאדם להיפטר מאויבים המעיקים עליו.

==ביאור המזמור==

==בתרבות==
* אל נקמות ה - ניגון שהולחן על ידי ר' שלום ברוכשטאט לרגל יום הולדתו של הרבי מליובאויטש<ref>[http://chabadpedia.co.il/images/b/b5/צד_-_א-ל_נקמות.mp3 להאזנה.]</ref>.
* אל נקמות ה - גלעד פוטולסקי ופרחי שלהבת, באלבום אודה השם.
* אם אמרתי - אודי דוידי באלבום אחכה לו יחד עם להקת הלב והמעיין ונאור כרמי.
* אם אמרתי - הרב שלמה קרליבך.
* אם אמרתי - לחן של ר' משה גולדמן בביצוע של מיכאל שניצלר באלבום א אידישע שמחה. גרסת כיסוי גם באלבום לנצח של מחנה שלווה.
* אם אמרתי - אייזיק האניג בלחן של האדמו"ר מפיטסבורג, עיבוד של מונה רוזנבלום באלבום אמת ניגוני חסידי פיטסבורג 11.

==קישורים חיצוניים==

* אברהם ישראל שריר, [http://www.daat.ac.il/daat/tanach/emet/el-2.htm א-ל נקמות הופיע (מתוך הספר 'פני שבת נקבלה' - הוצאת ארז ה'תשס"ג)], דעת - לימודי יהדות ורוח, מכללת יעקב הרצוג

==הערות שוליים==

צד
קטגוריה:תפילת שחרית
קטגוריה:שיר של יום
קטגוריה:נקמה באמנות
שלדור

שלדור
שלדור בע"מ היא חברת ייעוץ אסטרטגי ישראלית, הנמנית עם החברות הוותיקות והמובילות בארץ. לקוחותיה הם הגופים הגדולים במשק – חברות, משרדי ממשלה ומוסדות שונים. משרדי החברה שוכנים בתל אביב.

== היסטוריה ==
שלדור הוקמה בשנת 1984 על ידי סאמי פרידריך, בוגר האוניברסיטה העברית ובית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת הרווארד, אשר כיהן בעברו כיועץ ומנהל בתאגידים מקינזי ו-BCG וכמנכ"ל משרד הכלכלה והתכנון.

במהלך שנותיה הראשונות נהנתה שלדור מעמדת הובלה, כחברה הראשונה בארץ להציע שירותי אסטרטגיה עסקית ברמה גבוהה, וסייעה להטמיע תפיסות ניהוליות מתקדמות במגזר הפרטי והציבורי בישראל. לאחר כניסת שחקניות בינלאומיות לישראל איבדה שלדור את הבלעדיות, אך שמרה על מעמדה כחברת ייעוץ מובילה.

במהלך שנות קיומה, שלדור בנתה מאגר לקוחות עליו נמנים מאות חברות עסקיות וארגונים במגוון ענפים, במגזר העסקי, הציבורי והמגזר השלישי. במסגרת עבודתה עם לקוחות אלה, פיתחה התמחות בעיצוב אסטרטגיית חדירה לשווקים גלובאלים, באמצעותה סייעה ללמעלה מ-40 חברות ישראליות לחדור לשווקים ברחבי העולם. שלדור פיתחה גישה מקצועית ייחודית ל"אסטרטגיה אופרטיבית" (Operative Strategy) המגשרת בין כוונות אסטרטגיות לצעדים יישומיים, על מנת לסייע ללקוחותיה ליישם מהלכים פורצי דרך.

== לקוחות ==
ב-30 שנות פעילותה, שלדור עיצבה אסטרטגיה תחרותית לרבות מהחברות המובילות במשק הישראלי, ובהן טבע, בנק הפועלים, אל-על, תה"ל, נטפים, אי.די.בי., קומברס, ECI ועוד.

החברה ליוותה את לקוחותיה במהלכים עסקיים מורכבים, כמו הקמת חטיבת התעופה בתעשייה האווירית, שסייעה לפעילות האזרחית להפוך לרווחית לאחר שנים רבות של הפסדים, וליווי הקמת מועדון כרטיס האשראי "פליי קארד" של אל-על.

לצד הפעילות העסקית, שלדור גיבשה אסטרטגיה ארוכת טווח עבור ממשלת ישראל ורפורמות עבור ממשלת ישראל, בהן רפורמת הסלולר, הרפורמה בענף הרכב ורפורמה בענף הדלק.

בנוסף, שלדור הובילה מהלכים אסטרטגיים לחברות ממשלתיות וגופי ציבור נוספים כמו אוניברסיטת תל אביב, קק"ל וחברת החשמל. החברה הייתה מעורבת במהלכים ממשלתיים רחבים, כמו בניית אסטרטגיה כוללת לפיתוח הצפון, במסגרתה הוחלט על הקמת בית הספר לרפואה בצפת.

שלדור עוסקת גם בפעילות בשיתוף המגזר השלישי, וביצעה פרויקטים לגיבוש אסטרטגיה עבור יוזמות חברתיות, כמו יזמת "קולקטיב אימפקט" לקידום תעסוקה בחברה הערבית בשיתוף בית הנשיא.

== פרסומים ==
* Evgeny Muzychuk and Omer Teper, [https://static.squarespace.com/static/5139ac31e4b07312096782ab/t/528dc0dae4b02c124322ef4a/1385021658269/Shattering%20the%20Glass%20Ceiling.pdf Shattering the Glass Ceiling: How can leading Israeli High Tech Companies Overcome their Scale Barrier?], Shaldor Publication, October 2013
* Jonathan Friedrich, Amit Noam and Elie Ofek, [https://archive.harvardbusiness.org/cla/web/pl/product.seam?c=32534&i=32536&cs=c1a362c978b0e61c79c46f2c1af64541 Right Up the Middle: How Israeli Firms Go Global], Harvard Business Review, May 2014

== קישורים חיצוניים ==
* 
* - עומר טפר, סמנכ"ל שלדור ברשימת 40 הצעירים המבטיחים של The Marker

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:תאגידי ייעוץ אסטרטגי
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
טרי מור

טרי מור (באנגלית: Terry Moore; נולדה ב-7 בינואר 1929) היא שחקנית אמריקאית, מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1952 על הופעתה בסרט "שובי שבא הקטנה".

== ביוגרפיה ==
מור נולדה בשם הלן לואלה קופורד בעיר גלנדייל שבקליפורניה. היא גדלה במשפחה מורמונית בלוס אנג'לס. בצעירותה מור דגמנה לפני ששיחקה לראשונה כשחקנית קולנוע בסרטים "אורות הגז", "בנה של לייסי" ו"השטן על גלגלים" תחת השמות הלן קופורד וג'יין פורד. בשנת 1948 שינתה את שם הבמה שלה לטרי מור ועבדה במספר תחנות רדיו.

== קריירה ==
מור פרצה לתודעה בזכות השתתפותה בשוברי קופות כמו "ג'ו יאנג האימתני" בתפקיד ג'יל יאנג, "שובי שבא הקטנה" בתפקיד הסטודנטית הצעירה מרי באקהולדר עליו הייתה מור מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1952 ו"פייטון פלייס" של מארק רובסון בתור בטי אנדרסון.

בשנות ה-50 שיחקה מור עבור במאים נחשבים כמו ג'ין נגולסקו בעיבוד הקולנועי לספר "אבא ארך רגליים" בתפקיד לינדה אשתו של המיליונר ג'רביס פנדלטון (פרד אסטר) ואיליה קאזאן בסרטו "איש על חבל מתוח" בתפקיד תרזה בתו של בעל הקרקס קארל קרניק (פרדריק מארץ'). ב-1957 שיחקה בסרט ברנדין לצידו של פט בון. בנוסף שיחקה מור בסרט ההרפתקאות "מתחת לשונית 12 מייל" לצידו של רוברט ואגנר איתו היא הופיעה בסרט המלחמה הקרה של ריצ'רד פליישר "בין גן עדן לגיהנום".

לאחר תקופת השיא שלה כשחקנית החליטה מור לפרוש ממשחק באופן חלקי ושיחקה רק בסרטי בי מובי כמו "מעבר לסיפון" לצידו של אדם סנדלר בהופעת הבכורה שלו, "פרחחי בברלי הילס" (סרט אותו כתבה והפיקה) ו"מסע אחרון".לצד קריירת המשחק שלה מור הייתה גם מצוות מפיקי תוכנית הריאלטי "America's Funniest Home Videos".

בשנת 1994 קיבלה מור כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.

בשנת 2014 השתתפה מור כשחקנית אורחת בסדרת הדרמה "בלש אמיתי".

== חיים אישיים ==
למור היו חמש מערכות נישואין במהלך חייה: בעלה הראשון של מור היה כוכב הפוטבול זוכה גביע הייזמן גלן דייוויס לו היא נישאה בשנת 1951 למשך שנה אחת עד שנפרדו. בשנת 1956 נישאה ליוג'ין מקרארת', הנישואים החזיקו מעמד שלוש שנים.

את שני ילדיה ובהם השחקן גרנט קרמר הביאה מור לעולם ביחד עם בעלה השלישי סטיוארט קרמר לו הייתה נשואה במשך כ-13 שנה עד שהתגרשו. בשנת 1994 התחתנה מור פעם נוספת, עם ג'רי ריברס ונשארה נשואה לו עד למותו בשנת 2001. מור הייתה גם זוגתו של מפיק הסרטים הנודע האוורד יוז, היא עזרה וייעצה רבות לכוכב הקולנוע לאונרדו דה קפריו בהכנותיו לתפקיד הווארד יוז בסרט "הטייס".

== פילמוגרפיה נבחרת ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מורמונים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
נתן דוד רבינוביץ' (שידלובצה)

רבי נתן דוד רבינוביץ' משידלובצה (תשרי תקע"ד, 1813 – ז' בחשוון תרכ"ו, 1866), היה אדמו"ר מבית פשיסחה, נכדו של "היהודי הקדוש". היה אדמו"ר בולט בפולין, ורבים מצאצאיו כיהנו באדמו"רות. מבנו יצאה שושלת ביאלה.

==ביוגרפיה==
נולד בפשיסחא לרבי ירחמיאל רבינוביץ', שכיהן כאדמו"ר בעיר. נישא לדבורה פערל בת הרב שמואל ושליצקי. היה תלמידו של רבי ישכר בער מראדושיץ, תלמידם של "החוזה מלובלין" ו"היהודי הקדוש".

לאחר פטירת אביו, החל לכהן באדמו"רות בשידלובצה. הנהגתו הייתה בדרך אביו ולא בדרך פשיסחא, היה מקפיד על תפילה בזמנה והיה נוהג בפרישות ובקדושה גדולה, בעיקר הייתה הקפדתו במסירות נפש על טבילה במקווה אפילו אם יצרך לשבור קרח בשביל כך. נודע כבעל מופת גדול. גם בימי אדמו"רותו נסע אל רבותיו, וכך נסע גם אל השרף ממוגלניצא, רבי מאיר מפרמישלאן, רבי ישראל מרוז'ין, השר שלום מבעלזא ועוד. במיוחד היה דבק בשנותיו האחרונות ברבי חיים מצאנז והיה נוסע אליו פעמיים בשנה. חלק מחסידי רבו מרדושיץ פנו אליו לאחר פטירתו.

רבי יצחק מאיר מגור אמר עליו: "רבי נתן דוד משידלובצה הוא כתר שם טוב".

נפטר ונקבר בשידלובצא. קברו היה למוקד עלייה לרגל.

בין תלמידיו היו רבי ירחמיאל מאוסטרובצה - בנו של רבי יהודה לייביש פסח מליפסק וממלא מקומו בליפסק, ולאחר מכן באוסטרובצה ורבי משה רויגנפיש - רבה של טומשוב.

אחריו כיהנו בניו: רבי צמח ברוך בשידלובצה, רבי פינחס בקינצק, רבי שרגא יאיר בביאלברזיג ורבי יצחק יעקב בביאלא. חתנו (בזיווג ראשון) של רבי נתן דוד היה רבי אפרים טאוב מקוזמיר.

==דברי תורתו==
דברי תורתו כונסו בספרים "תפארת אבות", "ישרי לב", "תפארת בנים", "סיפורי חסידים" על המועדים וכן בקונטרס "זר זהב" שבסוף ספר "ארן עדת" (דברי תורתו של בנו רבי שרגא יאיר).

בתורתו, חוץ מן הסגנון המאפיין של אביו רבי ירחמיאל הכוללת שילובים מתורת פשיסחא הנוקבת ותורת חסידות פולין העממית, נמצאים גם מוטיבים מתורתם של רבותיו מרדושיץ, מוגלניצא, צאנז ורוז'ין.

== משפחתו ==

=== בניו ===

* רבי צמח ברוך
* רבי פינחס
* רבי שרגא יאיר 
* רבי יצחק יעקב
* בתו נישאה לרבי אפרים טאוב מקוזמיר.

== לקריאה נוספת ==
* יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור, ירושלים תשנ"ה
* יצחק אלפסי, תורת החסידות, ירושלים תש"ע, כרך שלישי עמ' 216,15,14,13,12,6,5

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רי פשיסחה
קטגוריה:משפחת יעקב יצחק רבינוביץ מפשיסחה
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:נפטרים ב-1865
ZMapp

ZMapp היא תרופה ניסיונית המבוססת על של שלושה נוגדנים חד-שבטיים מואנשים לטיפול אימונולוגי כנגד וירוס האבולה, המופק מצמח הניקוטיאנה (Nicotiana benthamiana).

==כימיה==
התרופה מורכבת משלושה נוגדנים חד-שבטיים שנלקחו בתחילה מעברים שנחשפו לחלבוני נגיף האבולה ושעובדו עם נוגדנים אנושיים.
התרופה מיוצרת מצמח הטבק מזן Nicotiana benthamiana.

==מנגנון הפעולה==
בדומה לטיפול בנוגדנים תוך ורידיים, ZMapp מכילה תערובת של נוגדנים אשר מעניקה חסינות פסיבית לאדם, מגבירה את התגובה החיסונית הרגילה ונועדה למתן לאחר חשיפה לנגיף האבולה.
נוגדנים מסוג זה משמשים לטיפול ומניעה של מחלות זיהומיות שונות ונועדו לתקוף את הנגיף על ידי נטרול ופגיעה בפני השטח שלו למניעת נזק עתידי.

==היסטוריה==
שניים מבין שלושת המרכיבים של התרופה פותחו במקור בסוכנות הבריאות הציבורית של המעבדה הלאומית למיקרוביולוגיה בקנדה (NML), והמרכיב השלישי על ידי מכון המחקר הרפואי הצבאי האמריקאי למחלות זיהומיות.
כיום פיתוח התרופה נעשה על ידי חברת ".Mapp Biopharmaceutical Inc".
===שימוש במהלך התפרצות האבולה במערב אפריקה (2014–2015)===
התרופה נוסתה לראשונה במהלך התפרצות האבולה במערב אפריקה ב-2014 על 7 חולים מתוכם 2 נפטרו. למרות שלא עברה ניסויים קליניים בבני אדם, אישר הFDA את השימוש בה לטיפול בחולים באבולה. 

==ראו גם==
*אבולה
*התפרצות האבולה במערב אפריקה (2014–2015)

קטגוריה:תרופות
קטגוריה:אבולה
סנאד לוליץ'

סנאד לוליץ (בבוסנית: Senad Lulić; נולד ב-18 בינואר 1986) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק בעמדת הקיצוני.

==קריירת מועדונים==
לוליץ' נולד במוסטאר שברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ובעקבות מלחמת יוגוסלביה הגרה משפחתו לשווייץ. הוא התחיל את הקריירה שלו בצ'ור 93 ובשנת עבר לAC בלינצונה איתה עלה לליגת העל השווייצרית. ביולי , עבר לגראסהופרס ציריך בה שיחק שתי עונות ולאחר מכן עבר ליאנג בויז ברן. בעונתו היחידה במועדון הוא הבקיע 9 שערים ב-40 משחקים בכל המסגרות, דבר שמשך את עיניהן של מועדונים כמו:הרטה ברלין, ורדר ברמן ולאציו.

ב-16 ביוני 2011 לוליץ' חתם על חוזה לחמש שנים בלאציו תמורת תשלום שלא פורסם. ב-9 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד מילאן. ביוני נבחר במקום השלישי בתואר "השחקן הבוסני של העונה" אחרי אדין דז'קו ממנצ'סטר סיטי ומיראלם פיאניץ' מרומא. ב-26 במאי 2013, הוא הבקיע את השער היחיד בגמר הגביע וזכה בתואר ראשון בקריירה שלו.

==קריירה בינלאומית==
לוליץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בוסניה והרצגובינה ב-1 ביוני 2008 נגד . באוגוסט , זומן בפעם השנייה בקריירה. לאחר שגילה יכולת טובה בלאציו, קיבל לוליץ' את חולצת ההרכב הראשון בנבחרת. ב-7 ביוני 2013 הבקיע לוליץ' את שער הבכורה של בנבחרת בניצחון 0–5 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. לוליץ' העפיל עם הנבחרת לראשונה בתולדותיה למונדיאל 2014.

==תארים==
; לאציו
*קופה איטליה: 
*הסופר קאפ האיטלקי: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:קשרי כדורגל בוסנים
קטגוריה:מוסטאר: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בלינצונה
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-1986
ברתולד יאקוב

ד"ר ברתולד יאקוב סלומון (בגרמנית: 
Berthold Jacob Salomon 12 בדצמבר 1898 בברלין - 26 בפברואר 1944 בברלין), שהשתמש גם בשמות העט חייל ותיק (Ein alter Soldat), מרצ'ל רולין (Marcel Rollin) וברתולד ג'יי (Berthold Jay) היה עיתונאי ופציפיסט יהודי-גרמני.

==חייו==
הסופר והעיתונאי ברתולד יאקוב היה לפציפיסט ולמבקר חריף של המיליטריזם הגרמני בעקבות התנסויותיו במלחמת העולם הראשונה. מאמריו חשפו את התחמשותה הסודית של גרמניה לצד נהלים בלתי-חוקיים אחרים בצבא. כתוצאה מכך עמד למשפט באשמת בגידה, נקנס ונשלח למאסר של תשעה חודשים במצודה. בקיץ 1932 עקר לשטרסבורג, שם ניהל שירות עיתונות עצמאי. הוא הגביר את מאמציו לחשיפת ההכנות הנעשות בגרמניה לקראת מלחמה. שמות הקוד שהשתמש בהם היו מרצל רולין וברתולד ג'יי. 

בשנת 1935 עשו סוכני הגסטאפו בשווייץ שימוש במלשין, שמשך אותו בדרכי רמיה אל בזל, משם העבירו אותו בכוח את הגבול לגרמניה. ממשלת שווייץ מחתה נמרצות נגד הפרת ריבונותה הלאומית, ומחאה זאת, יחד עם לחץ דיפלומטי ומחאות ציבוריות מצד גרמנים גולים, הביאו לשחרורו מן הכלא הגרמני כעבור חצי שנה ולהחזרתו לשווייץ, אך לנוכח איומי הנאצים עבר יאקוב לצרפת, שם המשיך בעבודתו עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. 

יאקוב ואשתו נעצרו במחנה הסגר בדרום צרפת מ-1939 עד 1940, אז הצליחו להימלט דרך מרסיי לספרד ומשם, ב-1941, לפורטוגל הנייטרלית. בזמן שהמתין לקבלת האשרה המיוחלת לארצות הברית, חטפו אותו הנאצים מליסבון והביאוהו לכלא הגסטאפו בברלין, שם היה כלוא במשך שלוש שנים. הוא מת בבית החולים היהודי כתוצאה מתנאי מאסרו ב-26 בפברואר 1944.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ajcarchives.org/AJC_DATA/Files/1935_1936_4_YearReview.pdf ספר השנה היהודי-אמריקאי, 1936-1935]
* [http://www.gdw-berlin.de/en/recess/biographies/biographie/view-bio/jacob/ ביוגרפיה של ברתולד יאקוב]

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים יהודים
קטגוריה:עיתונאים גרמנים
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:פציפיסטים
קטגוריה:אישים שנחטפו
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:פציפיסטים יהודים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
מלון ארטס

מלון ארטס (בקטלאנית וספרדית: Hotel Arts) הוא גורד שחקים על חופה של ברצלונה בקטלוניה שבספרד. המלון נמצא תחת חברת ריץ קרלטון ובו 483 חדרים.

==המבנה ועיצובו==
המלון נישא לגובה של 154 מטר ובו 44 קומות, קרי הוא הבניין הגבוה בברצלונה ביחד עם "טורה מאפר". 

הבנייה הסתיימה בשנת 1994 ומתוכן בסגנון ההיי טק על ידי האדריכלים סקידמור, Owings & Merrill עם אדריכל קולומביאני בשם ברוס גרהם כשותף אחראי. צוות העיצוב הובל על ידי האדריכל מיגל רואנו, עם ד"ר אגוסטי אבויל.

המלון עבר שיפוץ מלא ב -2006, הכלל התקנת טכנולוגיה חדשה, שדרוג החדרים וחדרי האמבטיה לחללים מודרניים ומפוארים. 
המלון נמצא על חוף הים התיכון ובחופו של המלון נמצא פסל של דג זהב שהוכן על ידי פרנק גרי לכבוד אולימפיאדת 1992.

בניגוד להנחה הרווחת המלון לא נבנה כדי לשרת את האולימפיאדה, אם כי בנייתו הייתה חלק מהשינויים הגדולים שעברו על ידי העירייה כדי להכין את המשחקים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ritzcarlton.com/en/Properties/Barcelona/Default.htm אתרו הרשמי של המלון]
* [https://web.archive.org/web/20070927234359/http://www.factoriaurbana.com/ciudades/edificios.php?id=5&ciudadd=Barcelona מלון ארטס ב-Factoría Urbana: תמונות ומידע טכני על המלון]

קטגוריה:ברצלונה: גורדי שחקים
ארטס
קטגוריה:ספרד: בתי מלון
ארכיפלג פטרוס הקדוש ופאולוס הקדוש

ארכיפלג פטרוס הקדוש ופאולוס הקדוש (בפורטוגזית: Arquipélago de São Pedro e São Paulo) הוא ארכיפלג הכולל 15 איים זעירים וסלעים באוקיינוס האטלנטי, בריבונות ברזיל.

==היסטוריה==
הארכיפלג התגלה במקרה ב-20 באפריל 1511, במהלך מסע של הצי הימי הפורטוגלי. במהלך המסע, התרסקה קרוולת פטרוס הקדוש על האיים. הניצולים חולצו על ידי קרוולת פאולוס הקדוש. כך קיבלו האיים את שמם.

ב-16 בפברואר 1832 ביקר באיים צ'ארלס דרווין כחלק ממסעו על ספינת הביגל. דרווין תיעד את בעלי החיים שמצא באיים, ובהם סולה כחולת-רגל ועכבישים גדולים. הוא לא מצא ולו צמח אחד.

במהלך מלחמת העולם השנייה סופח האי מבחינה מינהלית לטריטוריית פרננדו די נורוניה.

ב-1 ביוני 2009 התרסק מטוס מדגם איירבוס A330-200 שהיה בטיסה 447 של אייר פראנס, בדרכו מריו דה ז'ניירו לפריז בסמוך לארכיפלג.

==תחנת המחקר==
בשנת 1998 חנך חיל הים הברזילאי תחנת מחקר במקום, אשר מאוישת על ידי ארבעה חוקרים מתחלפים. התחנה נהרסה בצונאמי שפקד את האיים בין ה-5 ל-6 ביוני 2006. צוות התחנה מצא מחסה במגדלור, ולאחר זמן מה חולץ בידי ספינת דיג. בשנת 2007 הוקמה תחנה חדשה, גדולה יותר, מפותחת יותר וממוגנת יותר מקודמתה.
מפה של הארכיפלג

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברזיל: איים
קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:פרנמבוקו: גאוגרפיה
קטגוריה:האוקיינוס האטלנטי הטרופי