OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קתרטס תרנגולי

קָתַרְטֶס תרנגולי (שם מדעי: Cathartes aura) הוא אחד משלושת מיני העופות הכלולים בסוג קתרטס. תחום תפוצתו משתרע מדרום קנדה ועד לקצה הדרומי ביותר של יבשת דרום אמריקה.

==מראה==
הקתרטס התרנגולי הוא עוף גדול למדי: אורך גופו 66–81 ס"מ, מוטת כנפיו 173–181 ס"מ, ומשקלו 0.85–2 ק"ג (בממוצע 1.4 ק"ג). אין הבדל בניצוי בין המינים, אם כי הנקבה מעט גדולה יותר מהזכר. העוף דומה במראהו לאורובו השחור, אך שייך לסוג נפרד. הוא נבדל ממנו בראשו האדום ובמקורו העבה והחזק יותר. צבע נוצותיו חום כהה עד שחור. צבע המקור לבן צהבהב. כנפיו ארוכות וצרות, ואברות הכנף בהירות מסוככותיה. זנבו ארוך. עוף זה חסר בית קול (Syrinx).

==חושים==
בדומה למרבית העופות, חושי הראייה והשמיעה של הקתרטס מאוד מפותחים. חוש הראייה מפותח במיוחד, שכן הוא עוזר לקתרטס באיתור מזונו – פגרים – מגובה רב. אולם החוש הדומיננטי העוזר לו לאתר את מזונו הוא חוש הריח, בניגוד למרבית העופות. הוא מסוגל לחוש את ריחו של אתיל מרכפתן, גז אשר נוצר עם התחלת הריקבון של פגרים. הודות ליכולתו מיוחדת זו, מסוגל הקתרטס התרנגולי לאתר נבלות המצויות אף תחת כיפת יער.

==תזונה והרגלים==
הקתרטס אינו נוטה לחיות בלהקות גדולות כאורובו השחור, אם כי עשרות פרטים עשויים לחוג בשמיים יחדיו או להצטופף סביב פגר.

הוא אוכל נבלות, וניזון כמעט לחלוטין מפגרים. עקב חוש הריח המפותח שלו, הוא בדרך כלל הראשון שמאתר את הפגר, גם אם הוא מוסתר מהעין. בהתאם למקורו הקטן היחסית, הוא איננו מסוגל לקרוע את עורם של פגרי חיות גדולות, ובדרך כלל נובר בארובות עיניו של הפגר או בחלקים הרכים יותר. הנשרון המלכותי והאורובו השחור, שלהם אין יכולת זו של איתור פגרים באמצעות ריח, עוקבים אחר הקתרטס התרנגולי לשם מציאת פגר. אף כי האורובו השחורים דומים בגודלם לקתרטס, הם מגיעים בכמויות העולות עליהם לעיתים פי כמה, והם כה תוקפניים עד כי הם אינם מתקשים לדוחקם מהפגר. מכיוון שגם האורובו השחור אינו יכול לקרוע את עור הפגר, שני הפרטים תלויים באוכלי נבלות גדולים מהם על מנת שיעשו זאת.

==ביבליוגרפיה==
<div class="mw-content-ltr">
* Mary Louise Grossman and John Hamlet, photographed by Shelly Grossman, Birds of Prey of the World, 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:קונדוריים
קטגוריה:פארק לאומי ילוסטון: בעלי חיים
קטגוריה:בוליביה: עופות
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:אורוגוואי: עופות
בעיה פתוחה

במתמטיקה, בעיה פתוחה היא לפעמים השערה, כלומר טענה שטרם נמצאה לה הוכחה או הפרכה, ולפעמים שאלה שאין עליה השערה מבוססת דיה. לעיתים הבעיה בעלת חשיבות רבה, ועלולה להעסיק מדענים בתחומים שונים במשך שנים רבות (לעיתים מאות שנים) בחיפוש אחר פתרונה. 

השערת הרצף מדגימה גורל אפשרי לבעיה פתוחה, גורל שאפשרות קיומו הוכחה במשפטי האי-שלמות של גדל: לאחר עשרות שנים שבהן הייתה בגדר בעיה פתוחה, הוכח כי היא אינה תלויה באקסיומות המקובלות של תורת הקבוצות, ולכן ניתן לקבוע שהיא נכונה ולחלופין לקבוע שהיא אינה נכונה.

== דוגמאות ==
דוגמאות נודעות לבעיות פתוחות שנפתרו לבסוף, הן המשפט האחרון של פרמה, שזכה להוכחה על ידי אנדרו ויילס כ-350 שנה לאחר שהועלה על ידי פייר דה פרמה, והבעיות הגאומטריות של ימי קדם, שהופרכו כאלפיים שנה לאחר שהוצגו. רשימה מפורסמת של 23 בעיות פתוחות היא רשימת 23 הבעיות של הילברט, שהוצגה בשנת 1900 על ידי המתמטיקאי הגרמני דויד הילברט, ומרבית הבעיות שנכללו בה נפתרו, בצורה זו או אחרת, במהלך המאה ה-20. דוגמאות נוספות לבעיות פתוחות ש'נסגרו' הם: השערת פואנקרה, ומשפט ארבעת הצבעים.

בעיות פתוחות רבות ממשיכות להתקיים, ובין המפורסמות שבהן ניתן למנות את השערת גולדבך, שאלת P=NP, השערת רימן והשערת המספרים הראשוניים התאומים.
מכון קליי למתמטיקה הכריז בשנת 2000 על בעיות המילניום של מכון קליי - פרס בסך מיליון דולר, שיינתן לראשון שיצליח לפתור אחת משבע בעיות פתוחות מרכזיות במתמטיקה. הבעיה הפתוחה העתיקה ביותר ששרדה עד היום, היא כנראה שאלת קיומם של מספרים מושלמים אי-זוגיים, הבעיה רמוזה ביסודות שכתב המתמטיקאי אוקלידס בראשית המאה השלישית לפנה"ס.

באתר MathWorld מופיעה רשימה של 247 בעיות פתוחות חשובות במתמטיקה - ראו קישור להלן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://mathworld.wolfram.com/topics/UnsolvedProblems.html רשימה של 247 בעיות פתוחות חשובות במתמטיקה]
* 

*
קטגוריה:היסטוריה של המתמטיקה
ממד (מתמטיקה)

במתמטיקה, הממד הוא מספר (לרוב מספר טבעי), המתאר את מספר דרגות החופש במרחב. בתחומים שונים של המתמטיקה קיימות דרכים שונות למדוד ולהגדיר ממד, שלכל אחת מהן יישומים אחרים.

בגאומטריה הקלאסית היו ידועים עצמים אפס ממדיים (כגון נקודה), עצמים חד-ממדיים (כגון קו ישר), עצמים דו-ממדיים (כגון המישור והמעגל) ועצמים תלת-ממדיים (כגון קובייה וכדור).

כהכללה של מושג זה, קיימים מרחבים וקטוריים מכל ממד: הממד של מרחב וקטורי סופר כמה קואורדינטות נחוצות כדי לתאר כל נקודה במרחב, ומוגדר כמספר האיברים בבסיס של המרחב. מנקודת מבט מופשטת, הממד הוא מושג יחסי: הממד של שדה המספרים המרוכבים, כמרחב וקטורי מעל עצמו, הוא 1; הממד של אותו שדה, כמרחב מעל שדה המספרים הממשיים, הוא 2 (זוהי ההתייחסות המקובלת למישור המרוכב); ואילו הממד של כל אחד משני שדות אלה מעל שדה המספרים הרציונליים הוא אינסופי. 

בהשאלה מן הגאומטריה הקוית, הבאה לידי ביטוי במושג הממד של מרחב וקטורי, ניתן להגדיר ממד ליצורים גאומטריים מתוחכמים יותר, הקרויים יריעות: חבל הוא יריעה מממד 1, וסדין, גם כאשר הוא עוטף דבר מה, הוא דוגמה ליריעה מממד 2. באופן כללי, הממד של יריעה מחושב באופן מקומי, על-פי הסביבה הקרובה של כל נקודה ונקודה על היריעה. בפרט, הממד של חבורת לי שווה לממד של אלגברת לי המתאימה לה.

בטופולוגיה קיימת הכללה של מושג זה, המודדת מרחבים טופולוגיים כלליים יותר, וקרויה ממד הכיסוי של לבג. כקודמיו, גם ממד זה הוא תמיד מספר שלם.

בגאומטריה אלגברית מוגדר הממד על-פי אורכה של השרשרת הארוכה ביותר של עצמים מתאימים במרחב. כך למשל, למרחב התלת-ממדי יש ממד 3, משום שהוא מכיל את המישור, המכיל את הקו הישר, המכיל את הנקודה. ההגדרה האנלוגית בתורת החוגים הקומוטטיביים קרויה ממד קרול. בתורת החוגים נמצאים בשימוש עוד ממדים רבים אחרים.

באנליזה, ובפרט בחקר הפרקטלים, יש צורך בהכללה של מושג הממד, המאפשרת גם מרחבים בעלי ממד שאינו שלם. לפרטים ראו ממד האוסדורף, וקרובו, ממד מינקובסקי.

==ראו גם==
* ממד (אלגברה)
** בפרט: ממד (אלגברה ליניארית), ממד קרול, ממד גלפנד-קירילוב
** ממד (גאומטריה אלגברית)
* ממדים לא שלמים: ממד האוסדורף, ממד מינקובסקי
* ממד (פיזיקה)

==לקריאה נוספת==
* טימותי גוורס, מתמטיקה, ידיעות ספרים, 2007, הפרק "מימד", עמ' 87–102.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מושגים במתמטיקה

ku:Rehend
sk:Rozmer
sl:Razsežnost
sq:Përmasa
לארי קוש

לארי קוש (Larry Kusche; נולד ב-16 בספטמבר 1945), סופר וספרן באוניברסיטת אריזונה לשעבר.

נודע בזכות ספרו משולש ברמודה-החידה נפתרה. ספר זה אמור היה להיות מחקר מעמיק, ואיזון לספרו של ברליץ. אולם גם קוש בדומה לברליץ לא ביצע מחקר מעמיק מספיק, ורבים מפתרונותיו פתרו מקרים לא קיימים או טעו בעובדות.

==ראו גם==
* משולש ברמודה

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
צ'ארלס ברליץ

צ'ארלס ברליץ (באנגלית: Charles Berlitz; 20 בנובמבר 1914 - 18 בדצמבר 2003) היה סופר וחוקר אמריקאי. נודע בשל ספריו הרבים העוסקים בתחום העל טבעי. נכדו של מקסימיליאן ברליץ.

אחד מספריו המפורסמים הוא "משולש ברמודה - תעלומה של אוויר וים". למד באוניברסיטת ייל, והיה בעל כישרון מיוחד לשפות.

צ'ארלס ברליץ היה נכדו של מקסימיליאן ד. ברליץ, מקים רשת בתי הספר לשפות "ברליץ".

== ראו גם ==
* איי ברמודה
* משולש ברמודה
* ניסוי פילדלפיה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
פוטוספירה

הפוטוספירה היא השכבה המהווה את פניה הנראים של השמש, ובה מתרחשות כל התופעות הנראות על השמש.

הטמפרטורה השוררת בפוטוספירה של השמש היא 5,800 קלווין (5,526.85 צלזיוס), ועוביה עומד על 550 קילומטר. פני הפוטוספירה אינם חלקים, אלא דמויי גרעיני חמנית, הנוצרים מזרמי בועות הגז העולים משכבת ההסעה ומעלות את הפוטונים אליה. קצותיהם הכהים של הגרעינים הם גז שהצטנן, היורד חזרה לשכבת ההסעה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:השמש
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:מקורות אור
כרומוספירה

הכרומוספירה של השמש כפי שהיא נראית בזמן ליקוי חמה.
הכרומוספירה היא שכבה דקה מהאטמוספירה התחתונה של השמש בעלת צבע אדמדם, ונמצאת מעל לפוטוספירה של השמש. עובייה של הכרומוספירה מוערך ב-2,000 ק"מ והיא נראית לעין הבלתי מזוינת רק בזמן ליקוי חמה. בשכבה זו מופיעות לשונות השמש. אלה הן פתילות שעולות ואחר כך יורדות תוך כ-10 דקות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:השמש
עטרה (שמש)

העטרה בזמן ליקוי חמה
העטרה או קורונה (Corona) היא השכבה העליונה של כוכב, כדוגמת השמש, והיא נקראת גם "הילת השמש". העטרה מכילה בעיקר פלזמה של מימן, ויש נוכחות קטנה מאוד של יסודות נוספים. ניתן לצפות בה יחסית בקלות בזמן ליקוי חמה. עובי ההילה אינו מוגדר והיא מתמזגת עם רוח השמש ועם התפרצויות של הפוטוספירה.

העטרה לא מפוזרת באופן אחיד לרוחב פני השמש. במהלך תקופות השקט של השמש, העטרה מתרכזת פחות או יותר סביב קו המשווה המגנטי, ויש בה חורים באזורי הקטבים. ואולם במהלך תקופות בהן השמש פעילה, העטרה מפוזרת סביב כל השמש, והיא פעילה במיוחד מעל כתמי שמש. בהילה ישנם אזורים שחורים (אזורי-X) הנקראים גם חורים בהילה. חורים אלה גדולים בהרבה מכתם שמש ממוצע, ולכן משך חייהם ארוך יותר. "חורים" אלה "נסגרים" תוך ארבעה חודשים וזורם מתוכם זרם חזק במיוחד של רוח שמש.

== טמפרטורה ==
עטרת השמש חמה בהרבה מפני השטח הנראים של השמש: כ-1-3 מיליון מעלות קלווין בעטרה לעומת טמפרטורה ממוצעת של כ-5,800 מעלות קלווין על פני השמש. המנגנון המדויק שגורם לחימום העטרה עדיין שנוי במחלוקת,<ref></ref> אך שני מנגנוני חימום אפשרים שהוצעו הם השדה המגנטי של השמש ולחץ גלי הקול מלמטה (תופעה המתרחשת בכוכבים לפני הפיכתם לכוכבים מהסדרה הראשית). הגבולות החיצוניים של עטרת השמש אובדים כל הזמן לחלל, והופכים לרוח השמש.

הטמפרטורה הגבוהה של העטרה מספקת לה תכונות ספקטרליות ייחודיות, שהובילו לרעיונות, במאה ה-19, כי היא כוללת אולי יסוד בלתי ידוע שזכה לכינוי "קורוניום". ואולם תכונות אלה התגלו כתכונות יוצאות דופן של יסודות מוכרים במצבים מתקדמים של יוניזציה.

העטרה דלילה פי <math>10^{12}</math> מהפוטוספירה, ולפיכך היא מקרינה רק כמיליונית מהאור הנראה של הכרומוספירה (זו הסיבה שרואים אותה רק בליקוי חמה). העטרה נפרדת מהפוטוספירה באמצעות השכבה הדקה יחסית של הכרומוספירה. 

=== עטרה ארעית ===
"ארעיות קורונלית" נוצרת כתוצאה מפליטת התפרצויות השמש או מבליטות שמש גדולות. מדובר בלולאות ענק של חומר שנע החוצה מהשמש במהירות של למעלה ממיליון קמ"ש, והן בעלות אנרגיה של פי 10 מהאנרגיה של התפרצות השמש שיצרה אותן.

== עטרה בכוכבים אחרים ==
גם לכוכבים אחרים, מלבד השמש, יש עטרה. ניתן לצפות בעטרת הכוכבים באמצעות טלסקופים הצופים בתחום קרינת X. כמה עטרות כוכביות, במיוחד בכוכבים צעירים, הרבה יותר זוהרות מזו של השמש.

==מחקר==
הגשושית פארקר חוקרת את העטרה ובדצמבר 2021 הגיעה לראשונה אל יעדה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sohowww.nascom.nasa.gov אתר החללית סוהו המצלמת את השמש]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:השמש
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:מקורות אור
מאיירהופן

מאיירהופן (בגרמנית: Mayrhofen) היא עיירת נופש בעמק צילרטל שבמדינת טירול, אוסטריה.

מאיירהופן ממוקמת במרחק של כשעת נסיעה מעיר הבירה של טירול, אינסברוק. העיירה מציעה מגוון פעילויות ספורט חורפיות וקיציות דוגמת: סקי, סנובורד, טיפוס הרים, רכיבה על אופניים ומצנחי רחיפה. מאיירהופן ממוקמת סמוך לקרחון הינטרטוקס (בגרמנית: Hintertux), שגובהו 3,250 מטר ובו הגלישה אפשרית לאורך כל השנה.

מאיירהופן נמצאת בין ההרים פֶּנְקֶן (Penken) ואָהוֹרְן (Ahorn) שמספקים 170 ק"מ של מסלולי סקי בחורף, ומסלולי טיולים ואופניים בקיץ. על הר אהורן יש בעיקר מסלולים קלים ובינוניים, אך יש בו גם מסלול אדום תלול ששימש בעבר כמסלול דאונהיל בסבב הגביע העולמי אך הוצא לאחר שהוגדר כמסוכן מדי. בהר פנקן ניתן למצוא את המסלול התלול ביותר באוסטריה – חרקירי (Harakiri) – כמו גם מגוון רחב של מסלולים לכל רמות הקושי.

מאיירהופן נמצאת בלב מרחב גלישה הקרוי Super Zillertal, שכולל 10 מרחבי גלישה ו-649 ק"מ של מסלולים בסקי פס אחד. כל מרחבי הגלישה נגישים ממאיירהופן באמצעות רכבת, ואילו לעיירות פינקנברג (Finkenberg), לָנֵרְסבָּאך (Lanersbach) ושוונדאו (Schwendau) אפשר להגיע גם בגלישה ישירה.

אל פנקן ניתן להגיע באמצעות מעלית גונדולה הממוקמת ברחוב הראשי של העיירה, סמוך למלון Sport Hotel Strass שבמרכזה, בעוד שהרכבל המוביל לאהורן נמצא בדרום העיירה. החל משנת 2008 רכבל זה, שיכול לשאת עד 160 נוסעים, נחשב לגדול ביותר באוסטריה.

מאיירהופן נחשבת לעיירה פופולרית בקרב גולשי סנובורד, ויש בה סנופארק גדול בחסות חברת Vans.

==פסטיבל Snowbombing==
מדי שנה בסוף עונת הסקי (בדרך כלל תחילת אפריל) מארחת מאיירהופן פסטיבל מוזיקה אלקטרונית גדול הקרוי Snowbombing. הפסטיבל, שנוסד בשנת 2000 ומתקיים במאיירהופן מאז שנת 2005, מנוהל על ידי בריטים ועל כן מושך אלפי צעירים מהממלכה המאוחדת. במהלך שבוע הפסטיבל מופיעים ברחבי העיירה די.ג'ייז מובילים מהסצנה האלקטרונית העולמית וכן מתקיימות מסיבות, תחרויות והופעות חיות רבות.

מרחב הגלישה של מאיירהופן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 	
* 

קטגוריה:אתרי סקי באוסטריה
קטגוריה:טירול: יישובים
הים השחור

הים השחור (טורקית: Karadeniz; רוסית: Чёрное море; אוקראינית: Чорне море; גאורגית: შავი ზღვა; רומנית: Marea Neagră) הוא ים בין-יבשתי השוכן בין דרום-מזרח אירופה ובין אסיה הקטנה. הים השחור מחובר לים מרמרה על ידי מצר הבוספורוס, החוצץ בין חלקה האירופאי והאסיאתי של טורקיה ובין שני חלקי העיר איסטנבול. רומניה, בולגריה והחלק האירופאי של טורקיה תוחמים את הים השחור ממערב. הגדות הצפונית והמזרחית נתחמות על ידי אוקראינה, רוסיה וגאורגיה. כל חופו הדרומי הוא טריטוריה טורקית. הים שוכן מזרחית לחבל הבלקן.

אורכו 1,200 קילומטרים ממזרח למערב, רוחבו המרבי 610 קילומטרים, ושטחו 436,400 קמ"ר (לא כולל ים אזוב). עומקו המרבי 2,206 מטרים. אל הים מתנקזים חלק גדול מנהרות מזרח אירופה, לרבות הדנייפר, הדניסטר, הבוג הדרומי והדנובה. הוא מקבל מים גם מנהרות חלקה המזרח אירופאי של רוסיה כמו נהר הדון אשר זורם אל ים אזוב וגם מהקווקז המערבי כמו נהר הקובן אשר זורם גם הוא לים אזוב, כמו כן מגיעים אליו עוד כמה נהרות קטנים. לכן מליחות הים השחור נמוכה משמעותית ממליחות הים התיכון, והוא אגן דילול.

ערים חשובות לחופו של הים השחור הן אודסה, איסטנבול, סמסון, קונסטנצה, בורגס, ורנה, סבסטופול, בתומי, אורדו, ילטה וסוצ'י. בשנים שלאחר סיום המלחמה הקרה הפכו עשרות ערים ועיירות לאורך חופי הים השחור לאתרי נופש ותיירות פופולריים.

בעת העתיקה כונה הים ביוונית בשם "Εὔξεινος Πόντος" (אֵוּקסֵיינוֹס פּוֹנְטוֹס) – "הים הידידותי", כנראה לשון נקייה לעובדת היותם של חופיו מאוכלסים בשבטים עוינים ליוונים בטרם תהליך הקולוניזציה. 

הים השחור הוא אחד מארבעה ימים הנקראים בעברית ובשפות נוספות על שם צבעים נפוצים – כשהאחרים הם הים הלבן, הים האדום, והים הצהוב. הסיבה לכינויו "השחור" אינה ידועה; סברה אחת היא שהצבעים היו כינויים לכיוונים, כששחור פירושו צפון ואדום פירושו דרום, מה שיצביע על מקור השם בשפת העם שישב בין שני הימים.

== לקריאה נוספת ==
* ניל אשרסון, הים השחור, ערש הולדתן של ציווליזציה וברבריות, ידיעות ספרים, 2006 

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20110812012617/https://www.ceoe.udel.edu/blacksea/geography/index.html A Black Sea Journey], באתר אוניברסיטת דלאוור 
* Jacqueline S. Mitchell, [https://web.archive.org/web/20130730214335/http://www.pbs.org/saf/1207/features/noah.htm The truth behind Noah's flood], באתר PBS 
* 

*
קטגוריה:טורקיה: ימים
שחור
קטגוריה:בולגריה: גאוגרפיה
קטגוריה:אוקראינה: גאוגרפיה
קטגוריה:גאורגיה: גאוגרפיה
קטגוריה:רומניה: חבלי ארץ
קטגוריה:תעלת דנובה–הים השחור
קטגוריה:גבול אוקראינה–רוסיה
קטגוריה:גבול גאורגיה–רוסיה
ים שחור
קטגוריה:גבול בולגריה–רומניה
טריפטיכון

טְרִיפְּטִיכוֹן או טריפטיך (מיוונית tri=שלושה + ptychē=קיפול) היא יצירת אמנות המורכבת משלושה חלקים.

צורת אמנות זו הייתה נפוצה בעיקר אצל ציירים ופסלים בתקופת הרנסאנס במיוחד אצל אלה אשר עסקו בנושאים דתיים. הטריפטיכון היה ציור או תבליט המחולק לשלושה לוחות שהיו מחוברים ביניהם בעזרת צירים, והיוו יצירת אמנות אחת. קישוט המזבח בכנסיות וקתדרלות באירופה וגם במקומות אחרים, היה לרוב בצורת טריפטיכון.

המושג "טריפטיכון" התרחב ומשמש גם לתיאור שלוש יצירות אמנות שיש ביניהם קשר רעיוני או צורני, ולא רק כאלה המחוברות ביניהן באופן פיזי.

==גלריה==
<gallery mode=packed heights=200>
קובץ:Triptych Harbaville Louvre OA3247 recto.jpg|תבליט ביזנטי, ישו והשליחים הקדושים
קובץ:Virgin and Child with Saints, 1230s AD, Berlinghiero Berlinghieri, tempera and gold on wood - Cleveland Museum of Art - DSC08397.JPG|טריפטיכון של הצייר האיטלקי ברלינגיירו ברלינגיירי (1230) ב-CMA 
קובץ:Prázsmár erődtemplom 01.JPG|טריפטיכון אמנות גותית בכנסייה המבוצרת של פרז'מר, פרז'מר, טרנסילבניה
קובץ:Descent-from-the-cross-pieter-coecke-van-aelst.jpg|The Deposition - טריפטיכון של הצייר הפלמי פיטר קואק ואן אלס (1535) במוזיאון אמסטלקרינג (OLHOS) באמסטרדם
קובץ:Yoshitsuya The Lightning Bolt.jpg|הקיסר סוטוקו הופך לרוח אונריו - טריפטיכון של האמן היפני יושיצויה אוטאגאווה (歌川 芳艶) מהמאה ה-19
</gallery>

==ראו גם==
* דיפטיכון
* טרילוגיה
* איל טריטיקו
* חלונות ארדון
* גן התענוגות הארציים

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנות
קטגוריה:ציור
קטגוריה:טכניקות ציור
קטגוריה:3 (מספר)
חוימר

חוֹימֵר (בהולנדית: Gooimeer) הוא אגם בהולנד בין דרום-מזרח פרובינציית צפון הולנד ובין פרובינציית פלבולנד.

מעל החלק הצר של האגם במערב עובר גשר מסילת רכבת בין וויספ ואלמיירה, וגשר למכוניות מעל הצד המזרחי – ה-Hollandse Brug.

ב-4 באוקטובר 1992 נפלו מנועים 3 ו-4 מכנף מטוס בואינג 747-258F בשירות חברת אל על לתוך מימי האגם, מה שהוביל לאסון ביילמר.

האגם קרוי על שם האזור שמדרומו - אזור "חוֹי" 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אירופה: ימות ואגמים
קטגוריה:הולנד: גופי מים
דגל קוסטה ריקה

דגל קוסטה ריקה אומץ ב-27 בנובמבר 1906. הדגל האזרחי מעוצב מ-5 פסים אופקיים המורכבים מ-3 צבעים, הצבע הכחול מסמל את השמים, הזדמנויות, אידיאליזם והתמדה. הצבע הלבן מסמל שלום, תבונה ושמחה. האדום מסמל את הדם שנשפך על ידי קדושי העצמאות, החום והחיבה של העם ונדיבות.

למדינה יש גם דגל מדיני הכולל את סמל קוסטה ריקה, והוא משמש גם כדגל המדינה במצבי מלחמה.

יד המקרה היא שדגל קוסטה ריקה דומה להפליא לדגל תאילנד למעט היפוך הצבעים ויחס הממדים, המהווים את ההבדל בין שני הדגלים.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קוסטה ריקה
קטגוריה:קוסטה ריקה: סמלים לאומיים
קוסטה ריקה
קוסטה ריקה
סטיית תקן


סטיית תקן (Standard Deviation) היא מדד סטטיסטי לתיאור הפיזור של נתונים סביב הממוצע שלהם, התלוי במרחק של הנתונים מן הממוצע שלהם. יתרונה של סטיית התקן על מדדי פיזור אחרים הוא בכך שהיא מופיעה באופן טבעי בניתוח המתמטי של התפלגויות. מושג זה נטבע בידי קרל פירסון בשנת 1894.

סטיית התקן נמדדת באותן יחידות כמו הנתונים עצמם. היא שווה לשורש הריבועי של השונות, ולכן היא חיובית, ושווה לאפס רק כאשר כל הנתונים שווים זה לזה. מקובל לסמן את סטיית התקן באות היוונית σ (סִיגְמַא).

יש להבחין בין סטיית התקן המחושבת לכל קבוצת הנתונים (האוכלוסייה) לבין סטיית התקן המדגמית המחושבת על מדגם (תת-קבוצה) מקבוצת הנתונים, ומשמשת רק לאמידה של סטיית התקן של האוכלוסייה.

== סטיית תקן של הקבוצה (אוכלוסייה) ==
סטיית התקן של הנתונים <math>\ x_1,\dots,x_n</math> היא <math>\sigma = \sqrt{\frac{1}{n} \sum_{i=1}^n (x_i - \overline{x})^2}</math>, כאשר <math>\ \overline{x} </math> הוא הממוצע.

==== דוגמה מספרית ====
נחשב את סטיית התקן של הקבוצה {2, 5, 8, 13}.
ממוצע הקבוצה הוא: <math>\overline{x} = 7 = (13 + 8 + 5 + 2)/4</math>.

נציב זאת בנוסחה לעיל ונקבל:
<math>\sigma = \sqrt{\frac{1}{4} \cdot \left[(13-7)^2 + (8-7)^2 + (5-7)^2 + (2-7)^2 \right]} = 4.062</math>

חישוב סטיית התקן לפי הנוסחאות בסעיף זה שימושי במקרים בהם ניתן לאסוף נתונים מכל הקבוצה (האוכלוסייה) אותה מעוניינים לחקור.
לדוגמה: מורה יכול לאסוף נתונים של כל ציוני התלמידים בכיתתו המהווים את כלל האוכלוסייה לעניינה.
במקרים רבים לא ניתן מבחינה מעשית לאסוף את נתוני כלל האוכלוסייה ולכן מסתפקים באיסוף נתונים מחלק קטן ממנה בלבד. במקרה שכזה יש לחשב את סטיית התקן המדגמית (ראו להלן).

==== דוגמה נוספת להמחשה ====
נניח כי במועד א' ניגשו 4 תלמידים למבחן, והציונים שלהם הם {65, 75, 85, 95}.

הממוצע הכיתתי הוא: <math>\overline{x} = 80 = (95 + 85 + 75 + 65)/4</math>.

נציב זאת בנוסחה לעיל ונקבל את סטיית התקן:
<math>\sigma = \sqrt{\frac{1}{4} \cdot \left[(95-80)^2 + (85-80)^2 + (75-80)^2 + (65-80)^2 \right]} = 11.18</math>

כעת, נניח כי במועד ב' ניגשו 5 תלמידים למבחן, והציונים שלהם הם {76, 79, 80, 81, 84}.

הממוצע הכיתתי במועד ב' זהה לממוצע הכיתתי שבמועד א', משום ש: <math>\overline{x} = 80 = (84 + 81 + 80 + 79 + 76)/5</math>.

אולם, סטיית התקן הפעם נמוכה הרבה יותר, משום ש:
<math>\sigma = \sqrt{\frac{1}{5} \cdot \left[(84-80)^2 + (81-80)^2 + (80-80)^2 + (79-80)^2 + (76-80)^2 \right]} = 2.608</math>

== סטיית תקן של מדגם (מדגמית) ==

כאשר הנתונים שלנו מהווים מדגם (תת-קבוצה) מכלל הקבוצה (האוכלוסייה) הנוסחה לחישוב סטיית התקן של המדגם s - נתונה על ידי:
:<math>
s = \sqrt{\frac{1}{n-1} \sum_{i=1}^n (x_i - \overline{x})^2}
</math>
השוני הוא ש-<math>\ n </math> הפך ל- <math>\ n-1 </math>.

* <math>\ \overline{x}</math> - ממוצע המדגם
* <math>\ x_1...x_n</math> - איברי המדגם
* <math>\ n</math> - מספר האיברים במדגם (גודל המדגם)

=== נוסחאות שימושיות לחישוב סטיית התקן המדגמית ===
:<math>
\sqrt{\frac{\sum_{i=1}^n
קבוצת 47

קבוצת 47 (בגרמנית: Gruppe 47) הייתה קבוצה ספרותית חשובה בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה.

ראשית הקבוצה בהקמת המגזין הספרותי Der Ruf ("הקריאה") על ידי אלפרד אנדרש (Alfred Andersch) וולתר קולבנהוף (Walter Kolbenhoff) בשנת 1946 במינכן. מטרתם הייתה ללמד את הציבור הגרמני על הדמוקרטיה לאחר עידן היטלר. כוחות הכיבוש האמריקאים שללו את רישיונם באפריל 1947 באשמת ניהיליזם מוגזם.

אנשי "דר רוף" לשעבר נפגשו בספטמבר 1947 במטרה להקים מגזין חדש, Der Skorpion. הם נחלו כישלון בשל מחסור בבסיס כלכלי יציב. אולם, בהשראת הקבוצה הספרדית Group 98 הם החליטו לייסד את "קבוצת 47" (Gruppe 47).

אנשי הקבוצה נפגשו באופן קבוע פעמיים בשנה. במהלך הפגישות סופרים צעירים הקריאו כתבי יד שטרם פורסמו, עליהם חיוו חברי הקבוצה את דעתם. הכותבים המצטיינים זכו בפרסים.

בתחילה, המטרה המוצהרת של אנשי "קבוצת 47" הייתה לעודד סופרים צעירים, מה שכונה Nachkriegsliteratur (ספרות בתר-מלחמה). בנוסף, אנשי הקבוצה מתחו ביקורת פומבית על הפרוזה המודרנית המציגה אידיאליזציה, פואטית, ורגשנית עד דמעות. הם גם ביקרו את הנטייה לכתוב על זמנים עברו במקום על כאן ועכשיו.

"קבוצת 47" זכתה לפופולריות מיידית, בעיקר בזכות אנשי השם שהיו חברים בה, והפכה חיש קל לחלק מהממסד הספרותי בגרמניה. תחילת שקיעתה החלה קצת לפני הפגנות הסטודנטים של 1968. התגלו מחלוקות פוליטיות עמוקות בין חברי הקבוצה, ואנשיה הפסיקו להפגש באוקטובר 1967, ובשנת 1977 פורקה הקבוצה באופן רשמי.

==חברים מפורסמים==
גינטר גראס
* אלזה אייכינגר
* אלפרד אנדרש
* היינריך בל
* הנס מגנוס אנצנסברגר
* אריך פריד
* גינטר גראס
* וולפגנג הילדסהיימר
* אריך קסטנר
* אלכסנדר קלוגה
* זיגפריד לנץ
* ריינהרד לטאו
* מרסל רייך רניצקי
* הנס ורנר ריכטר
* פאול צלאן

==ראו גם==
* המאבק להתגבר על העבר

==קישורים חיצוניים==

* [http://kultur-netz.de/archiv/literat/gruppe47.htm Die Gruppe 47] 
* 
* 	

קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:ספרות גרמנית
קטגוריה:חבורות ספרותיות
ג'ון ווקר-לינד

ג'ון ווקר-לינד (באנגלית: John Walker Lindh; נולד ב-9 בפברואר 1981) הוא אמריקאי שלחם בשורות הטליבאן.

==ביוגרפיה==
ג'ון ווקר-לינד נולד למשפחה מן המעמד הבינוני ב-1981. גדל בפרברי וושינגטון הבירה ובקליפורניה. בהשפעת הביוגרפיה של מלקולם X החל למצוא עניין באסלאם, פרש מלימודיו, התאסלם וקרא לעצמו עבדול חמיד. דרכו הובילה אותו לארצות האסלאם, תימן ופקיסטן, שבהן עסק בלימוד השפה הערבית ובלימודי הקוראן.

במאי 2001, הוא הגיע לאפגניסטן. הוא נתפס על ידי הכוחות האמריקאים בנובמבר 2002, בעת המתקפה האמריקאית באפגניסטן, כשהוא נלחם נגד האמריקאים לצד כוחות הטליבאן.

בינואר 2002 הוחזר ג'ון ווקר-לינד לארצות הברית. השלטונות החליטו שלא להעמיד אותו לדין בפני בית דין צבאי, אלא להביאו לדין בפני בית משפט אזרחי במדינת וירג'יניה, על קשר להעמיד חיי אזרחים אמריקאים בסכנה. התביעה טענה כי ידע מראש על פיגועי 11 בספטמבר וכי היה חבר ברשת הטרור של אל-קאעידה והציגה ראיות על כך. ב-4 באוקטובר 2002 נדון ג'ון ווקר-לינד ל-20 שנות מאסר.

בפברואר 2019 שוחרר ווקר-לינד מהכלא.

==ראו גם==
* קרב קאלאי ג'נגי

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מורשעים בעבירות ביטחון בארצות הברית
קטגוריה:מתאסלמים אמריקאים
קטגוריה:מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:פעילי הטליבאן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
קוד מקור

קוד מקור שנועד ליצור את הכיתוב Hello World
קוד מקור, או בקיצור קוד, הוא אוסף הוראות הניתנות למהדר לשם תרגום לשפת מחשב אחרת, בדרך כלל לשפת מכונה. בשפות תכנות שאינן עוברות הידור, קוד מקור מתייחס לאוסף ההוראות הניתנות למפרש לשם ביצוען.

לרוב, קוד מקור נכתב על ידי מתכנת, או קבוצת מתכנתים, בשפת תכנות מסוימת, כחלק מתהליך הפיתוח של התוכנה.

כתיבתו של קוד מקור נעשית באמצעות עורך טקסט כללי, או באמצעות עורך קוד מקור בסביבת פיתוח משולבת, המסייע בכתיבה באמצעות הבחנה בין המילים השונות המרכיבות את הקוד: פקודות, משתנים וכדומה.

==קוד פתוח==

קוד מקור נחשב לקניין רוחני וכסוד מסחרי, ולכן ברוב המקרים לא נהוג לחשוף את קוד המקור מחוץ לקבוצת העבודה המפתחת את המוצר המשתמש בקוד המקור. לעומת זאת, בקהילת הקוד הפתוח, מפתחים דווקא חושפים את קוד המקור ומאפשרים לכל אחד לפתח תוכנות או סקריפטים המבוססות על הקוד ולהפיץ גם אותן (במקרים רבים, תוך שמירה על החופשיות של הקוד). מכאן השם "קוד פתוח".

בדרך כלל קוד מקור החשוף ברשת מכיל קובץ הוראות להידור, התקנה והפעלה של התוכנה.

==קוד מקור של דפי אינטרנט==

דפדפנים מאפשרים לגולשים בהם לצפות בקוד המקור של דפי אינטרנט. בבחירה באפשרות התפריט "הצג קוד מקור" (View source), הדפדפן מציג את קובץ קוד המקור של הדף הנוכחי, שכולל HTML, ומרכיבים נוספים כגון CSS ו-JavaScript, וכן קישורים למשאבים חיצוניים שהדף כולל, כגון קובצי קוד CSS ו-JavaScript, וכן קובצי תמונות וסרטים.

==ראו גם==

* תוכנית Hello world

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:מונחים בתוכנה
ריצ'רד פרנסיס ברטון

סר ריצ'רד פרנסיס ברטון (באנגלית: Sir Richard Francis Burton;
19 במרץ 1821, דבון, אנגליה – 20 באוקטובר 1890, טרייסט, אוסטרו-הונגריה) היה איש צבא, קונסול בריטי, חוקר ארצות, גאוגרף, מזרחן, בלשן, סופר ומתרגם.

ברטון, מחופש לסוחר אפגני מוסלמי, הסתכן וביקר בעיר מכה. קדמו לו במאה ה-19 בורקהרדט ב-1815 וגאורג אוגוסט ואלין ב-1846. ברטון תרגם את לילות ערב ואת הקאמה סוטרה לאנגלית. ברטון נודע במסעו בלוויית ג'ון הנינג ספיק לגילוי מקורות הנילוס שבמהלכו הגיעו אל האגמים הגדולים של אפריקה, מסע שתועד בספרות ואף בסרט "אל הרי הירח" (Mountains of the Moon) משנת 1990.

ברטון סייר וחקר בארצות שונות וכתב רבות. מאוחר יותר שירת בתפקיד קונסול בפרננדו פו (אי בחוף המערבי של אפריקה), בסנטוס שבברזיל, בדמשק ולבסוף בטריאסטה, שם נפטר.

ברטון היה עמית החברה הגאוגרפית המלכותית שתמכה במסעותיו. בשנת 1866 העניקה לו המלכה ויקטוריה תואר אבירות במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.

==לקריאה נוספת==
* אלן מורהד, הנילוס הלבן (מאנגלית: זיוי שורר), הוצאת מערכות, 1965.
* פיליפ חוזה פארמר, לך אל גופותיך הפזורים, יצא בעברית בהוצאת לדורי, בתרגומה של שלומית קדם (2001), וכן בשם "לך אל גופיך הפזורים" בהוצאת אודיסיאה, בתרגומו של אסף כהן (2002). ספר מדע בדיוני שבו ברטון משמש כגיבור.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090219214754/http://www.isidore-of-seville.com/burton/ Sir Richard F. Burton on the Web]
* [https://web.archive.org/web/20081002145544/http://etext.library.adelaide.edu.au/b/burton/richard/ eBooks@Adelaide]- כתביו של ריצ'רד ברטון
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קרטוגרפים בריטים
קטגוריה:מגלי ארצות בריטים
קטגוריה:אפריקה: חוקרים ומגלים
קטגוריה:דיפלומטים בריטים
קטגוריה:מתרגמים אנגלים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מזרחנים בריטים
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירים מפקדים
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מלחמת קרים: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1821
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1890
כלב אנדלוסי

כלב אנדלוסי (בצרפתית: Un chien andalou) הוא סרט אילם סוריאליסטי קצר (16 דקות) של לואיס בוניואל וסלבדור דאלי.<ref></ref>

== רקע==
הסרט הופק בצרפת בשנת 1929, והוא משלב השפעה מתנועת האוונגרד הקולנועית של אותה תקופה וביקורת עליה ונחשב הסרט הסוריאליסטי הראשון.

הסרט מורכב מסדרה של סצנות אסוציאטיביות ומטרתן לזעזע את הצופה. מצד שני, הסרט שובר את מסורת האוונגרד בכך שהוא מתרכז בתוכן וגם בצורה: זוויות צילום מפתיעות, "טריקים" קולנועיים ועוד.

==תוכן ופרשנות==
הסרט נפתח בכותרת "היה היה" ולאחריה סצנה בה אדם (בגילומו של בוניואל) משחיז תער, לאחר מכן הוא חותך באמצעותו את גלגל העין של אישה, וממשיך בסדרה של סצנות סוריאליסטיות - אדם תוחב את מקלו ביד כרותה ברחוב, אדם גורר שני פסנתרי-כנף שבתוכם מוטלות גופות חמורים רקובות, לוחות עשרת הדיברות וכמרים חיים, נמלים מגיחות דרך חור בכף ידו של אדם, שער בית השחי של אישה מצמיד את עצמו לפניו של אדם.

סדר האירועים בסרט אינו אחיד, והוא קופץ מ"פעם אחת" ל"לאחר שמונה שנים" וכן הלאה. שתי דמויות, איש ואישה לא מזוהים, מופיעות שוב ושוב בסצנות השונות.

מבקרי קולנוע טענו ש"כלב אנדלוסי" הוא סרט אנטי-בורגני אנטי-כנסייתי טיפוסי של בוניואל. למשל, האדם הגורר את פסנתרי הכנף, החמורים, הדיברות והכמרים אמור לייצג את האדם שהתקדמותו למימוש מטרותיו מעוכבת על ידי מטען החברה שעליו לשאת על כתפיו.

פרשנות נוספת טוענת שחיתוך גלגל העין בסצנת הפתיחה ניתן לפירוש שבוניואל (ששיחק בעצמו את האיש המשתמש בסכין) "תוקף" את הצופים.

למרות הפרשנויות הרבות המוצעות לסרט, דאלי ובוניואל הסבירו שהקו המנחה היחיד בכתיבת התסריט היה ש"לשום סצנה לא תהיה פרשנות הגיונית". בוניואל גם אמר "שום דבר בסרט לא מסמל כלום".

==השפעות==
השיר ״Debaser״ של להקת הפיקסיז עוסק בסרט זה.

במהלך מסע הופעות בשנת 1976 השתמש הזמר דייוויד בואי בסרט כסצנת הפתיחה של המופע שלו.

==לקריאה נוספת==
*

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=9769 פסטיבל כאן: תוכנית רדיו המוקדשת לניתוח הסרט "כלב אנדלוסי"], בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת
* [http://www.tcf.ua.edu/Classes/Jbutler/T340/SurrealismUnChienAndalou1.htm אתר ובו פריימים מתוך הסרט]
* [https://www.youtube.com/watch?v=BIKYF07Y4kA הסרט המלא] לצפייה ביוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטים סוריאליסטים
קטגוריה:יצירות אמנות מודרניסטיות
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים צרפתיים משנת 1929
מספר מסה

מספר מסה (mass number), הקרוי גם מספר נוקליאון וסימנו A, הוא מספר הנוקליאונים – פרוטונים ונייטרונים – הנמצאים בגרעין האטום של אטום מסוים. מספר המסה ייחודי לכל איזוטופ של יסוד כימי מסוים. ישנם איזוטופים שונים החולקים את אותו מספר מסה, אך כל אחד מהם הוא של יסוד אחר – לדוגמה, חמצן-16 וחנקן-16. מספר המסה נכתב אחרי שם היסוד או בכתב עילי משמאל לסמל היסוד. לדוגמה, הסימול של פחמן-12 הוא . מספר המסה שלו הוא 12, מכיוון שבגרעין שלו נמצאים 6 פרוטונים ו-6 נייטרונים.

לעיתים, הסימול כולל גם את המספר האטומי (Z), שהוא מספר הפרוטונים בגרעין האטום. מספר זה מופיע בכתב תחתי משמאל לסמל היסוד ומתחת למספר המסה:

מכיוון שמסת הפרוטון, כמו זו של הנייטרון, גדולה כמעט פי 2,000 ממסת האלקטרון, הרי כמעט כל המסה של האטום נובעת מהמסה של הנוקליאונים. לכן, קיימת קרבה הדוקה בין מספר המסה לבין המסה האטומית של אטום. המשקל האטומי של יסוד מסוים הוא הממוצע של המסות האטומיות של כל האיזוטופים של אותו יסוד, משוקללים לפי שכיחותם היחסית.

מספר המסה הוא נתון חשוב בתחום הפיזיקה, אך יש לו חשיבות פחותה בתחום הכימיה, שם המספר האטומי חשוב יותר.

==ראו גם==
*מספר אטומי (Z) – מספר הפרוטונים בגרעין של אטום מסוים; קובע את היסוד של האטום.
*יחידת מסה אטומית מאוחדת (u) – יחידת מידה קבועה של מסה, השווה מהמסה של אטום אחד של פחמן-12.
*מסה אטומית (m<sub>a</sub>) – מסה של אטום מסוים; משתנה עם שינוי האיזוטופ; ניתנת למדידה ביחידות u.
*משקל אטומי או מסה אטומית יחסית (A<sub>r</sub>) – המסה הממוצעת של אטום אחד של יסוד מסוים, לאחר שקלול שכיחותם היחסית של האיזוטופים השונים של היסוד, שלכל אחד מהם מסה אטומית שונה.
*מסה מולקולרית (m) – מסה של מולקולה מסוימת; ניתנת למדידה ביחידות u.
*מסה מולרית (M) – מסה של כמות נתונה של חלקיקים מסוימים; נמדדת ביחידות g/mol.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:תכונות כימיות
קטגוריה:כימיה גרעינית
1630

__TOC__

== אירועים ==

* מרץ - מרד פדורוביץ' (Fedorovych uprising) מרד בראשות טאראס פדורוביץ', מנהיגם של קוזקים זפורוז'יאנים באיחוד הפולני-ליטאי
* 3 במרץ - צי שנשלח על ידי חברת הודו המערבית ההולנדית כובש את רסיפה מידי הפורטוגלים, ומקים את ברזיל ההולנדית.
* 6 ביולי - גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה מוביל צבא של 13,000 חיילים הלוקחים חלק במלחמת שלושים השנים

== נולדו ==

* 25 לינואר - לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט (מת 1678)
* 29 במאי - צ'ארלס השני, מלך אנגליה (מת 1685)
* 14 באוקטובר - סופיה מהנובר (מתה 1714)
* 5 בדצמבר - סופיה אוגוסטה מהולשטיין-גוטורפ (מתה 1680)

== נפטרו ==

== לוח שנה ==







=== שנת 1630 לפי הלוח היוליאני ===


|}</div></div>


==קישורים חיצוניים==
T-28

T-28 הוא טנק סובייטי, שפותח בשנות ה-30 המוקדמות על ידי קבוצת מהנדסים ובראשם עמד סמיון גינזבורג. בניית אב-טיפוס הושלמה ב-1931 והיצור החל בסוף שנת 1932. הטנק היה דומה למפרט A6 הבריטי. כיום ידוע שהסובייטים גנבו את תוכניות ה-A6. בדומה ל-A6, הטנק היה כבד יחסית, בעל שריון עבה לתקופתו (30 מילימטר בנקודות המקסימליות) והיו לו 3 צריחים. הצריח המרכזי נשא תותח 76.2 מ"מ, והצריחים הקטנים נשאו מקלעי DT בקוטר 7.62 מילימטר. 

מאפיין בולט ואף מהפכני היה ייצוב התותח. המנוע היה חלש מעט לטנק הכבד, אך לא באופן שיקשה על תפעולו. T-28 היה גם אמין למדי. הטנק נכנס לשירות ב-1934 והיה נדמה שמדובר בטנק מוצלח מאוד. במהלך השנים 1933–1940 במפעל קירוב בלנינגרד נבנו 503 טנקים מדגם זה.

למעשה, הטנק הפך למיושן במהרה. בלחימה נגד פינלנד במהלך מלחמת החורף התברר שהטנק אינו עמיד בפני תותחי נ"ט, ושצריחיו המרובים יוצרים "מלכודות" לפגזי האויב ובכך מסכנים את צוות הטנק. בעקבות המלחמה פותח דגם חדש של T-28 בעל שריון משופר, אך רעיון הטנק מרובה הצריחים והאיטי נעלם עם הופעת הפנצרים הגרמניים. 

ערב הפלישה הגרמנית לברית המועצות היו בצבא האדום כ-400 טנקי T-28 (אך רק כ-250 מהם במצב שמיש). רוב הטנקים הללו אבדו כבר בחודשיים הראשונים של הלחימה, בעיקר נעזבו במהלך הנסיגה בשל תקלות מכניות. למעשה החל מסתיו 1941 המקום היחיד בו עוד נשארו טנקי T-28 הייתה חזית לנינגרד. הם שרדו את כל תקופת המצור על העיר ואף השתתפו בהסרתו בינואר 1944. הסיבה העיקרית לשרידותם - הימצאותו של מפעל קירוב בעיר ובו מלאי גדול של חלקי חילוף ל-T-28.

== דגמים עיקריים של הטנק ==
* T-28 דגם שנת 1934 - הדגם הסדרתי הראשון. במהלך השנים 1934 - 1938 יוצרו 307 יחידות.
* T-28 דגם שנת 1938 - בדגם זה הותקן תותח ארוך הקנה (198 ס"מ לעומת 126 ס"מ בדגם הקודם). על שדרוג הטנק היה אחראי צוות מהנדסי המפעל בראשות ניקולאי דוחוב. 131 יחידות מדגם זה יוצרו בשנים 1938–1940. 
* T-28 דגם שנת 1940 - בדגם זה שונתה צורת הצריח העיקרי. במהלך שנת 1940 יוצרו 13 יחידות מדגם זה.
* T-28E - בדגם זה הותקנו לוחות שריון נוספים כלקח ממלחמת החורף. כתוצאה מכך השריון הקדמי עובה ל-80 מ"מ ושריון הצד ל-40 מ"מ. במהלך שנת 1940 כ-110 טנקי T-28 מהדגמים הקודמים עברו הסבה לדגם זה.
* OT-28 - בדגם זה במקום התותח הותקן להביור.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.battlefield.ru/index.php?option=com_content&task=view&id=75&Itemid=43 מידע רב ותמונות] של הטנק 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טנקים רוסיים
קטגוריה:טנקים סובייטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:טנקים בינוניים
פוהיולה

ההגנה על הסמפו. ציור של [[אקסלי גאלן-קאללה]]

פוהיולה הוא שם אזור במיתולוגיה הפינית, המתייחס ל"פוהיה" (צפון), כנקודה עליה מצביע המצפן, "ארץ הצפון" – כל אזור הקוטב הצפוני, ובעולם של האפוס הפיני הנודע קלוולה (Kalevala), ארצם של הלפים.

כיום השם מתייחס לחלקים מלפלנד ואזור קאינו (Kainuu - חבל ארץ בצפון מזרח פינלנד). ניתן להתייחס לפוהיולה כמקום מיתולוגי בלבד, מקור הרוע – ארץ צפונית מאיימת וקפואה לנצח. פוהיולה זאת היא כנראה מקור המגפות והכפור. פוהיולה היא אויבת ואינולה (Väinölä- הארץ של קלוולה).

במיתולוגיה, גבירת פוהיולה היא לוהי (Louhi), מכשפה מרושעת רבת כוח. על פי דרישתה חישל הנפח הדגול ספו אִילְמַרִינֵן (Seppo Ilmarinen) את החפץ המכושף המכונה "סמפו" (Sampo) והביא אותו אליה כמוהר תמורת יד בתה. ה"סמפו" הוא טחנה או אבן רחיים מכושפת בדומה לקרן השפע, המספקת שפע לתושבי פוהיולה, והמכסה המסתובב שלה הוא סמל של כיפת השמים, עטורת כוכבים, המסתובבת על ציר מרכזי או עמוד התווך של העולם.

דמויות נוספות מהאפוס קאלואלה שאפו להינשא לבנות פוהיולה. אלה כללו את ההרפתקן למינקאנן (Lemminkäinen) והחכם הדגול וַאיְנֶמוֹיְנֵן (Väinämöinen). לוהי דרשה מהם ניסים כדוגמת חישול הסמפו והריגת הברבור מטואנלה. בסופו של דבר, כשהמחזר היה זוכה בבתה, נערכו החתונה והנשפים עתירי המזון והמשקאות באולם הגדול של פוהיולה.

מנקודת המבט של המיתולוגיה הפינית היו יסודות עמוד התווך, השורשים של "עץ העולם" ממוקמים אי-שם מעבר לאופק הצפוני בפוהיולה.

חישול הסמפו ואגירת השפע שיצר על ידי המכשפה לוֹהִי בלב הר גדול במחשכים של פוהיולה; המאבק והמלחמה של אנשי הדרום ללכוד את הסמפו לצורכיהם, וניפוץ הסמפו ואובדן מכסהו רב החשיבות (המסמל את שבירת עץ העולם בקוטב הצפוני) מהווים את עיקר ספור הקלוולה.

קטגוריה:מיתולוגיה פינית
M48

M48 (מ-Messier 48, או NGC 2548) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים נחש מים הנמצא במרחק של כ-1,500 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-80 כוכבים.

== היסטוריה ==
הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-9 בפברואר 1771 ותואר על ידיו בקטלוג מסיה כ"צביר של כוכבים קטנים ללא ערפילית סמוך לשלושת הכוכבים שבקצה זנבו של החד-קרן" (הכוכבים ζ, 27 ו-28 בחד קרן). בדומה לשגיאה שביצע מסיה באותו לילה ברישום של מיקומו של M47, גם מיקומו של M48 נרשם בצורה שגויה, הנטייה שלו היא כ-2.5 מעלות מדרום למיקום שרשם מסיה בקטלוג. בשל המיקום השגוי, הצביר התגלה מחדש ב-1782 על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן אלרט בודה וב-1783 על ידי האסטרונומית הגרמניה קרוליין הרשל. בשנת 1786 צפה ויליאם הרשל בצביר וציין שזהו "צביר יפה של כוכבים דחוסים", כאשר הוא מייחס את גילויו לאחותו קרוליין. ג'ון הרשל צפה בצביר ב-1830 ויותר מאוחר כלל אותו בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הסימון GC 1637. בקטלוג הכללי החדש של ג'ון דרייר קיבל הצביר את הסימון NGC 2548. רק בשנת 1934 זיהה אסטרונום גרמני בשם אוסוואלד תומאס את NGC 2548 עם M48. זיהוי זה הוא סביר, שכן NGC 2548 הוא הצביר היחידי באזור הזנב של החד-קרן שמתאים לתיאור של מסיה.

לצביר דרגת בהירות נראית 5.5 כך שניתן לראותו ללא ציוד עזר בתנאי תצפית מיטביים. באמצעות משקפת איכותית ניתן להבחין בכ-10 כוכבים שהבהירים שבהם הם בעלי דרגת בהירות סביב 8 ובאמצעות טלסקופ חובבים ניתן להבחין בכ-50 כוכבים שבהירותם נעה בין דרגה 8 לדרגה 13. מיקומו של הצביר הוא כ-3 מעלות מדרום-דרום-מזרח לכוכב ζ (זטא) בחד קרן, כ-9 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לכוכב α (אלפא) בחד קרן וכ-14 מעלות מדרום-מזרח לפרוקיון.

== מאפייני הצביר ==
מרחקו של M48 ממערכת השמש מוערך בכ-1,500 שנות אור וגודלו הזוויתי הנראה הוא כ-54 דקות קשת - כמעט פעמיים קוטרו של הירח המלא, כך שקוטרו הוא כ-23 שנות אור, אך מרבית הכוכבים מרוכזים במחצית הקוטר. הצביר כולל כ-80 כוכבים שהצעירים והחמים שבהם הם מסוג ספקטרלי A וכן יש בו גם כוכבים מסוגים ספקטרליים F ו-G, בהם מספר ענקים צהובים, אך אין בו כלל כוכבים מהסוגים הספקטרלים B ו-O, כך שגילו מוערך בכ-300 מיליון שנים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://messier.seds.org/m/m048.html M48] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

48
קטגוריה:קבוצת הכוכבים נחש מים
48
דגל האיטי

דגל האיטי (בצרפתית: Drapeau d'Haïti; בקריאולית האיטית: Drapo Ayiti) הוא דגלה המדיני והצבאי של האיטי ביבשה ובים, הוא אומץ בגרסתו המוקדמת בשנת 1803 והגרסה החדשה שלו הכוללת גם את סמל האיטי אומצה ב-25 בפברואר 1986.

הדגל הוא ביקולור המורכב משני פסים אופקיים: כחול ואדום ובמרכזו נמצא מרובע לבן עליו נמצא סמלה של האיטי, הגרסה האזרחית שלו חסרה את הסמל.

העיצוב הנוכחי שימש לראשונה את הרפובליקה של האיטי תחת הנשיא אלכסנדר פטיון בשנת 1806.

דגל האיטי הוא אחד משמונה דגלים לאומיים המשלבים בתוכם את סמלה של המדינה. הדגל הוא אחד מארבעה דגלים לאומיים של מדינות החברות באו"ם המציגים אקדח.

== היסטוריה ==
הדגל הראשון של האיטי נוצר לראשונה ב-18 במאי 1803 במהלך מרד העבדים בהאיטי. המורדים הסירו את הפס הלבן מהטריקולור הצרפתי, והשתמשו ביתר כדגלם. על פי גרסאות אחרות, הייתה זו החייטת קתרין פלון שהסירה את הפס הלבן מהטריקולור הצרפתי.

בעקבות הכרזתו של ז'אן-ז'אק דסאלין בהיותו קיסר האיטי, נכתבה חוקה חדשה ב-20 במאי 1805, בה שונו צבעי הדגל לשחור ואדום. בשנת 1806, כשאלכסנדר פטיון עלה לשלטון, צבעיו של הדגל חזרו להיות כחול ואדום. לאחר מכן שמו אותם לרוחב והוסיפו את סמל האיטי על מרובע לבן במרכז הדגל.

בין השנים 1964–1986 צבעיו של הדגל חזרו להיום אדום ושחור. הדגל אז כלל את הסמל, אך צבעי הדגלים בו שונו לשחור.

באולימפיאדת ברלין ב-1936 הופתעו המשלחות של האיטי ושל ליכטנשטיין לגלות שדגלן זהה. ליכטנשטיין מיהרו להטעין את דגלם בכתר המייצג את בית המלוכה, בעוד שהאיטי התמהמה ורק ב-1986 הוטען הדגל בסמל המדינה.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Pavillon LouisXIV.svg|הדגל לפני מרד העבדים
קובץ:Flag of Haiti (1803–1804).svg|הדגל בין השנים 1803–1804
קובץ:Flag of Haiti (1964–1986, civil).svg|הדגל בין השנים 1804–1806
קובץ:Flag of Haiti (1811–1814).png|הדגל בין השנים 1811–1814
קובץ:Flag of Haiti (1814–1820).svg|הדגל בחלקה הצפוני של האיטי בין השנים 1814–1820
קובץ:Flag of Haiti (civil).svg|הדגל בחלקה הדרומי של האיטי בין השנים 1806–1820, ושל כל האיטי בין השנים 1820–1849
קובץ:Flag of Haiti (1849-1859) - Second Empire of Haiti.svg|הדגל בין השנים 1849–1859
קובץ:Flag of Haiti (1859–1964).svg|הדגל בין השנים 1859–1964
קובץ:Flag of Haiti (1964–1986).svg|הדגל בין השנים 1964–1986
קובץ:Flag of Haiti.svg|הדגל משנת 1986
</gallery>

==ראו גם==

* קתרין פלון
* יום הדגל של האיטי

* דגל ליכטנשטיין (בעבר הדגל של האיטי ודגל זה היו זהים)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

האיטי

קטגוריה:האיטי: סמלים לאומיים
האיטי

האיטי
דגל סיירה לאון

דגל סיירה לאון אומץ רשמית ב-27 באפריל 1961. הדגל הוא טריקולור בצבעים ירוק, לבן וכחול. הירוק מסמל את החקלאות, ההרים והמשאבים הטבעיים. הכחול מסמל את התקווה שהנמל הטבעי בפריטאון יתרום לשלום בעולם. הלבן מסמל אחדות וצדק.

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

סיירה לאון

קטגוריה:סיירה לאון: סמלים לאומיים
סיירה לאון

סיירה לאון
דגל פפואה גינאה החדשה

דגל פפואה גינאה החדשה אומץ רשמית ב-1 ביולי 1971. במשולש התחתון מופיע קבוצת הכוכבים הצלב הדרומי על רקע שחור; במשולש העליון מופיעה צללית של ציפור גן עדן בצבע צהוב על רקע אדום.
מעצבת הדגל הייתה סוזן הוהומה (Susan Huhume), תלמידת בית ספר תיכון בת 15, אשר זכתה בתחרות לאומית שנערכה לקביעת עיצוב הדגל.
אדום ושחור היו באופן מסורתי צבעים שבטיים של שבטי פפואה. שחור, לבן ואדום היו צבעי דגל האימפריה הגרמנית ששלטה באי קודם לשנת 1918. ציפור גן העדן מסמלת את האי ומופיעה גם על סמל פפואה גינאה החדשה.

דגל זה מכיל את הריכוז השני בגודלו של הצבע השחור (אחרי דגל לוב) – 48.1% ממנו צבועים בשחור.

== ראו גם ==

* סמל פפואה גינאה החדשה
* המנון פפואה גינאה החדשה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

פפואה גינאה החדשה

קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: סמלים לאומיים
פפואה
פפואה גינאה החדשה
קטגוריה:ציפורי שיר בתרבות
PT-76

PT-76 הוא טנק אמפיבי קל שפותח בברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה. הייצור התחיל בשנת 1950 ונפסק בשנות ה-60. הטנק שירת ומשרת בצבאות רבים בעולם, נחשב לאלטרנטיבה זולה לטנקי מערכה עיקריים והיה טנק הסיור הסטנדרטי של הצבא האדום עד החלפתו ב-BMP-1.

ייצור הטנק היה מרוכז במפעל קירוב בלנינגרד ומפעל הטרקטורים בוולגוגרד.

במלחמת ששת הימים תפס צה"ל טנקי PT-76 שלל והכניסם לשירות מבצעי. בין היתר פעלו הטנקים ביחידה 88 - דב לבן בחטיבה משוריינת 14 והשתתפו בצליחה לצד המערבי של תעלת סואץ ובקרבות הפשיטה והכיבוש שם במלחמת יום הכיפורים. 

צבא צפון וייטנאם עשה שימוש בטנק במהלך מלחמת וייטנאם.

PT-76 היווה בסיס לרק"ם סובייטי רב - הנגמ"שים: BTR-50 ו-OT-62, רכב השיגור של הטיל הנ"מ SA-6 ותותח הנ"מ המתנייע ZSU-23-4. כמו כן רכב הגרירה הרב-תכליתי-MT-L והגרסה המשוריינת שלו MT-LB פותחו אף הם על בסיס ה-PT-76.

בסין מיוצר ה-Type 63, העתק משופר של הטנק החמוש בתותח 85 מ"מ.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טנקים רוסיים
קטגוריה:כלי רכב אמפיביים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1952
קטגוריה:אמצעי לחימה במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:טנקים קלים
קטגוריה:נשק שלל בצה"ל
אזהרת מסע

אזהרת מסע היא המלצה רשמית המפורסמת לרוב על ידי משרד ממשלתי או רשות במדינה, במטרה לספק לאזרח מידע והמלצות אודות גורמי סיכון שונים במדינות בעולם, כגון: טרור, מחלות, הפרות סדר, פשיעה, סוגיות קונסולריות (כגון בעיות הנפקת ויזות) ועוד.

בישראל ישנם שני גורמים אשר אחראים לפרסם אזהרת מסע:

# המטה לביטחון לאומי אחראי בחוק לפרסם אזהרות מסע והמלצות בהקשרים של פעילות הטרור במדינה.
# משרד החוץ אחראי לפרסם המלצות ואזהרות במגוון סוגיות שונות (פשיעה, מחלות, הפרות סדר, אסונות טבע וכו'), מלבד איום הטרור.

במדינות רבות בעולם, ישנו משרד אחד או רשות אחת אשר מתכללת את כלל הסוגיות באזהרת מסע אחת. בארצות הברית, למשל, אחראית מחלקת המדינה של ארצות הברית על פרסום אזהרות מסע.

רשימת אזהרות המסע מתעדכנת באופן עיתי, בהתאם להתפתחויות במדינות השונות ולעדכונים מודיעיניים.

==אזהרות המסע בישראל==
כפי שצוין, בישראל קיימת חלוקה בין אזהרות מסע בהקשרי טרור (פגיעה/חטיפה) לבין אזהרות מסע בהקשרים אחרים (פלילי, אסונות טבע, סוגיות קוסולריות ועוד), הסיבה המרכזית לכך היא הצורך בתשומות רבות: פעילות טרור מתנהלת לרוב ברובד החשאי, וקיים קושי מובנה בהערכת סיכונים בנושא. בניגוד לאזהרות מסע של משרד החוץ, המשקפות סיכון מאירוע גלוי ומתגלגל, בפעמים רבות אזהרת המסע של המטה לביטחון לאומי, תשקף פוטנציאל של סיכונים, מבלי שהאזרח יוכל "לראות" התפתחויות בשטח.

אזהרות המסע של המטה לביטחון לאומי החלו להתפתח בתחילת שנות ה-2000, בעקבות מספר פיגועים, סיכולים וחטיפות (כגון חטיפת אלחנן טננבאום). המטרה של מנגנון זה הוא לספק לאזרח ישראלי מידע באשר לסיכונים הצפויים לו מגורמי טרור ביעדים שונים בעולם. אזהרת המסע של המטה לביטחון לאומי מוצגת במודל בן 4 רמות, בעוד אזהרות המסע של משרד החוץ מכילות המלצות שונות בהתאם לסוג וחומרת האירוע.
{| class="wikitable"
|+מודל אזהרות המסע של המטה לביטחון לאומי
!רמה
!המלצה
|-
|4 - איום ברמה גבוהה
|אין להגיע למדינה ובמקרה של שהייה לעזוב בהקדם
|-
|3 - איום בינוני
|להימנע מנסיעות שאינן חיוניות

|-
|2 - איום מזדמן
|מומלץ לנקוט אמצעי זהירות מוגברים
|-
|1 - ללא אזהרה
| מומלץ לנקוט אמצעי זהירות רגילים
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nsc.gov.il/he/Travel-Warnings/Pages/allwarnings.aspx אזהרות מסע עדכניות], באתר המועצה לביטחון לאומי
* 
קטגוריה:תיירות
קטגוריה:טרור
קטגוריה:המטה לביטחון לאומי
דגל עומאן

דגל עומאן מורכב משלושה פסים (לבן, ירוק ואדום) עם פס אנכי אדום בצד התורן שמכיל את סמל עומאן. הצבע הלבן מסמל שלום ושגשוג, הירוק מסמל פוריות ואת ההרים הירוקים, והאדום מסמל את הקרבות נגד הפולשים מבחוץ. אדום הוא גם צבע הדגל הקודם (השימוש בדגל זה התקיים עד שנת 1975), עת שנודעה כסולטנות מוסקט.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

עומאן

קטגוריה:עומאן: סמלים לאומיים
עומאן

עומאן
עומאן
חוזה טיינג'ין

חוזה טְייֵנְגִ'ין (בסינית: 天津條約, נקרא גם חוזה טיאנצין) היה חוזה שנחתם ביוני 1858 והביא לסיום החלק הראשון של מלחמת האופיום השנייה בין בריטניה וסין. על החוזה שנחתם בטיינג'ין, סין, חתמו גם צרפת, ארצות הברית ורוסיה, אשר היו שותפות במלחמה.

עיקרי החוזה:
# הבריטים, הצרפתים האמריקאים והרוסים יהיו רשאים להציב נציגים בבייג'ינג (עד אז הייתה העיר סגורה בפני מערביים).
# פתיחת 11 נמלים נוספים לסחר מערבי.
# אישור לכלי שיט וספינות מלחמה לשייט באופן חופשי בנהר היאנגצה.
# אישור לאזרחי המעצמות להיכנס אל תוך סין למטרות טיול, סחר או מיסיונריות.
# חיוב הסינים בתשלום קנס של 2 מיליון מטבעות כסף על הוצאות המלחמה של בריטניה, 2 מיליון מטבעות על הפסדי סוחרים נתיני בריטניה ו-2 מיליון מטבעות לצרפת.

חצר הקיסרות הסינית סירבה בתחילה להכיר בהסכם, אך חויבה לכך מאוחר יותר במסגרת ועידת פקין ב-1860.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.chinaforeignrelations.net/node/144 נוסח חוזה טיינג'ין בין סין ובריטניה]
* [http://www.chinaforeignrelations.net/node/162 נוסח חוזה טיינג'ין בין סין וצרפת] 
* [http://www.chinaforeignrelations.net/node/206 נוסח חוזה טיינג'ין בין סין וארצות הברית]
* [http://www.chinaforeignrelations.net/node/233 נוסח חוזה טיינג'ין בין סין ורוסיה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טיינג'ין
טיינג'ין
טיינג'ין
קטגוריה:מלחמת האופיום השנייה
קטגוריה:טיינג'ין
טיינג'ין
טיינג'ין
טיינג'ין
קטגוריה:נשיאות ג'יימס ביוקנן
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – סין
קטגוריה:יחסי סין–רוסיה
חוזה אייגון

מפה של שינויי הגבולות בין רוסיה לסין במאות ה-17–19. הרצועה הוורודה המפוספסת בצפון מסמנת את הגבול לפי [[הסכם נרצ'ינסק ( 1689). השטח הצהוב הוא שטח שעבר לידי רוסיה בהסכם אייגון (1858). השטח המסומן בוורוד היה בשליטה משותפת של סין ורוסיה מאז הסכם אייגון ועד הסכם פקינג (1860), אז עבר לשליטת רוסיה בהתאם להסכם בייג'ינג.]]
חוזה אייגוּן נחתם בין האימפריה הרוסית לסין הקיסרית בהנהגת שושלת צ'ינג ב-28 במאי 1858 בעיר המנצ'ורית אייגוּן (Aigun). החותמים היו הרוזן הרוסי מורביוב-אמורסקי והפקיד הרשמי במאנצ'ו.

מטרת החוזה הייתה להחזיר את הגבול בין שתי המדינות אל נהר האמור. לפי החוזה, קיבלה רוסיה חזרה לשטחה את השטח שמצפון לנהר, שטח אותו איבדה כתוצאה מהסכם נרצ'ינסק שנחתם ב-1689. חלק גדול נוסף של אדמות ממזרח לנהר אוסורי ניתן גם לרוסיה. הסכם אייגון הסתכם בשני מיליון מיילים של שטח חדש לרוסיה. בנוסף לטריטוריה, רוסיה השיגה שליטה רבה יותר על הסחר האזורי וכמעט בלעדיות בשימוש בנהרות אמור, אוסורי וסונגארי. כעבור שנתיים אושרו תנאי חוזה אגיון בהסכם בייג'ינג, שסימן את נהר אוסורי כגבול בין רוסיה לסין.<ref></ref>

חוזה אייגון, יחד עם הסכם פקינג, קבעו את הגבולות המודרניים של מזרח רוסיה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אייגון
אייגון
אייגון
קטגוריה:1858
אייגון
קטגוריה:גבול סין–רוסיה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: שינויים טריטוריאליים
קטגוריה:יחסי סין–רוסיה
הסכם בייג'ינג (1860)

הסכם בייג'ינג (באותה תקופה נקראה הסכם פקינג, בסינית: &#21271;&#20140;&#26781;&#32004;) נחתם בסין ב-18 באוקטובר 1860, והיווה את סיומה הרשמי של מלחמת האופיום השנייה.

התוצאה המרכזית של ההסכם, שהשלטון בסין נאלץ לחתום עליו בעקבות תבוסתו במלחמה, הייתה העברת חלקו הדרומי של חצי האי קאולון והאי הונג קונג משליטת סין לשלטון בריטניה.

בנוסף הוסכם בוועידה על:

# הכרה וקבלה רשמית מצד סין של עקרונות חוזה טיינג'ין.
# אישור לתושבי סין להגר אל מחוץ לגבולותיה למטרות עבודה.
# קנס גבוה שסין תשלם לבריטניה ולצרפת כפיצויים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בייג'ינג
בייג'ינג
קטגוריה:1860
קטגוריה:מלחמת האופיום השנייה
בייג'ינג (1860)
בייג'ינג
בייג'ינג
בייג'ינג
קטגוריה:גבול סין–רוסיה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: שינויים טריטוריאליים
קטגוריה:יחסי סין–רוסיה
המיליציה הצרפתית

סמל המיליציה ([[גמא)]]
כרזת גיוס למיליציה, אשר מדגישה את תפקידה בהתנגדות לקומוניזם]]
המיליציה הצרפתית (בצרפתית: Milice Française) הייתה המשטרה החשאית של צרפת של וישי.
המיליציה הצרפתית הוקמה ב-10 בינואר 1943, כאשר הגרמנים דרשו משלטונות וישי להקים גוף לוחם תוקפני נגד תנועת ההתנגדות הצרפתית. למיליציה קדם הגוף הצבאי של הימין הקיצוני בצרפת, "לגיון שירות הסדר" (Service d'ordre légionnaire; S.O.L), שהוקם ביולי 1941 על ידי ז'וזף דארנן.

בראש המיליציה עמד רשמית פייר לאוואל, אך דארנן היה מפקדהּ בפועל, והוענקה לו דרגת שטורמבאנפיהרר (רב-סרן) בוואפן אס אס.

המיליציה לחמה באכזריות, תוך שימוש בעינויים, התנקשויות והוצאות להורג. כן נטלה המיליציה חלק בריכוז יהודי צרפת לשם שילוחם להשמדה. בין יתר פשעיה אחראית המיליציה לרצח שר הפנים לשעבר של צרפת, היהודי ז'ורז' מנדל, ב-7 ביולי 1944.

בשנת 1944 מנתה המיליציה יותר מ-35,000 חברים. לאחר הפלישה לנורמנדי, ועם התקדמות כוחות בנות הברית ללב צרפת נמלט ז'וזף דארנן ועמו שרידי המיליציה לגרמניה; בגרמניה מוזגו שרידי המיליציה עם דיוויזיית שרלמאן ונטלו חלק, תחת פיקוד הוואפן אס אס, בהגנת ברלין והבונקר של היטלר, בימיו האחרונים של הרייך השלישי, וחלקם נשלחו לאיטליה להילחם בפרטיזנים.

זמן קצר לאחר סיום המלחמה נלכד מפקד המיליציה ז'וזף דארנן על ידי כוחות בעלות הברית, הועמד לדין בצרפת, נדון למוות והוצא להורג ב-10 באוקטובר 1945.

==קישורים חיצוניים==

<gallery>
תמונה:Bundesarchiv Bild 101I-720-0318-04, Frankreich, Parade der Milice Francaise.jpg|מצעד של המיליציה הצרפתית, 1944
תמונה:Bundesarchiv Bild 146-1989-107-24, Frankreich, Einsatz gegen die Resistance.jpg|חברי הרזיסטאנס נשבים בידי חיילי המיליציה
</gallery>

קטגוריה:צרפת של וישי
קטגוריה:ארגונים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:ארגוני ביון