צפת


כתובת על קיר בעיר צפת, קיץ 2018
מפת העיר העתיקה של צפת
סימטה בעיר העתיקה של צפת
גשר העיר העתיקה של צפת
250px
250px
צְפַת היא עיר במחוז הצפון בישראל, הנחשבת לבירת הגליל העליון, ושוכנת באזור הררי בחלקו המזרחי של הגליל. העיר, הממוקמת על פסגות ההרים צפת וכנען, צופה אל ימת הכנרת מדרום-מזרח ואל רכס הרי מירון במערב. גובה רוב העיר כ-600–900 מטר, אך היא כוללת גם את שכונת נוף כנרת, שגובהה 450–600 מטר מעל פני הים. צפת נמנית עם "ארבע ערי הקודש" שבהן התרכזו מרבית בני היישוב הישן, מסוף ימי הביניים ועד סוף המאה ה-19. ביוני 2024 מנתה העיר כ-40,000 תושבים.

==היסטוריה==
===התקופה הקדומה===
במצודת צפת נתגלו מערות קבורה מתקופת הברונזה - התיכונה והמאוחרת, האלף ה-2 לפנה"ס. במקום נמצאו ממצאים עשירים המיצגים רצף קבורה של 800 שנה. נמצאו עדויות לקיומו של יישוב במקום החל מתקופת הברזל – כאשר צפת הייתה בתחום נחלת שבט נפתלי – ועד תקופת בית ראשון והתקופה הפרסית. עם חורבן ערי הגליל על ידי מלך אשור ב-732 לפנה"ס חדרה לאזור אוכלוסייה פיניקית. נמצאו מטבעות המעידים על קיומו של יישוב בצפת בתקופת אלכסנדר ינאי – המאות ה-1 וה-2 לפנה"ס.

השם "צְפַת" מוזכר במקרא פעם אחת: . "צפת" זו, המכונה גם "חרמה", נמצאה ככל הנראה בנגב, מקום מושבו של שבט שמעון, ואין לזהותה עם צפת המוכרת שבגליל.

ההיסטוריון יוסף בן מתתיהו הזכיר בכתביו את צפת, יחד עם יישובים נוספים הסמוכים לה, אגב תיעוד פועלו כמפקד הגליל במהלך המרד הגדול:

לאחר חורבן בית שני, משפחות הכוהנים ששרדו עזבו את ירושלים ועברו לגליל, שם הן חיו בקהילות קטנות השומרות על מנהגי כהונה וטהרה רבה. בין כ"ד משמרות כהונה מימי בית שני נמנה גם המשמר הי"ב, הוא: משמרת יקים או פשחור צפת.

בתקופת התלמוד מוזכרת צפת בהקשר להדלקת משואות שנועדו להודיע על קידוש החודש. בקינה איכה ישבה חבצלת השרון של ר' אלעזר הקליר, שחי במאה ה-5 ובמאה ה-6, המתארת את חורבנן של ערי הכהנים בגליל, מוזכרת גם צפת:

רבי אשתורי הפרחי בספר "כפתור ופרח" (פרק י"א) זיהה את צפת עם "צופיה" (כך הוא גורס) המוזכרת בתלמוד: "נופת צופים... רבי יהושע בן לוי אמר זה דבש הבא מן הציפיא".

רבי אברהם אזולאי כותב שצפת היא עיר המקלט קדש.

===התקופה הצלבנית===

שרידי המצודה הצלבנית, 2008
עוד טרם התבססות ההתיישבות של הצלבנים בצפת יש עדויות לקיומו של יישוב יהודי בעיר כבר במאה ה-11. זאת בניגוד לדעה המקובלת, המייחסת את עלייתה של צפת לבנייה הצלבנית. בשנים 1102 או אפילו 1142, היה במקום ריכוז עירוני, לא עיר ממש. מצויה תעודת קניה שנערכה בשנים 1023–1024 בשביל ילד: מוסי בן הבה בן סלמון הצפתי. מאותה השנה (ד'תשפ"ד) נמצאה בגניזה הקהירית כתובה שנכתבה בצור עבור זוג יהודי שקבע את מושבו בצפת: נתן הכהן בן שלמה ורחל<ref></ref>.

בתקופת הצלבנים הייתה צפת מבצר בעל חשיבות אסטרטגית, שתואר כ"מבצר חזק מאוד בין עכו לים כנרת". בצפת התקיימו זה לצד זה מבצר ועיר. שריד למצודה מהתקופה הצלבנית מהמאה ה-12 מצוי במרכז צפת. צפת כונתה בפי הצלבנים "מפתח הגליל". העיר שלטה על השטח שבין עמק החולה לבין עמק הכנרת ועל עורקי התחבורה שעברו דרך גשר בנות יעקב. הביצורים הראשונים הוקמו בשנים 1102–1103 וזאת על סמך תעודה משנת 1103. בשנת 1168 נמכר המבצר למסדר הטמפלרים. בשנת 1189 פשטו המוסלמים על צפת והרסו את העיר ואת המבצר. מצודת צפת הייתה למבצר הצלבני הגדול במזרח. המבצר המכונה "עצום" נבנה בשנית באמצע המאה ה-13 ביוזמת בֶּנוּאַ ד'אַלִינואֵן (Benedict d'Alignan), הבישוף ממרסיי. תחת שלטון הצלבנים יוחסה למקום קדושה, כאשר נקבע כי זהו מקום המערה של "טוביה". גודל המתחם היה כ-40 דונם. היקף החומה החיצונית הגיע ל-850 מטר, גובה החומה – 28 מטר ועומק החפיר 15 מטר. בחומה החיצונית היו שבעה מגדלים גדולים בגובה של 24 מטר.

לפי ההיסטוריון "אל פאדל" בחיל המצב היו שמונים אבירים ומשרתים וכן חמישה-עשר מפקדים, לכל אחד מהם היו חמישים פקודים וכן בעלי מלאכה. עם כיבוש המבצר נמנו בו אלף שריונות. מעריכים כי בזמן שלום שהו בו 1,700 איש ובעתות מלחמה - 2,200 איש.

צפת שימשה מרכז מנהלי של מחוז שהתגוררו בו 10,000 איכרים ב-260 כפרים וחוות. ההיסטוריון אל עות'מאני כותב:"מצודת צפת הייתה מן האיתנים שבמבצרי הפרנקים, ומאלה שהזיקו ביותר למוסלמים. בתוכה ישבו הטמפלרים, פרשים כעורבים ממש, נכונים לפשיטות על הערים בדמשק ועד דאריא (כנראה "דהריה" - בדרום הרי חברון) וסביבותיה ומירושלים ועד "כרך" (בעבר הירדן) וסביבותיה".

הצלבנים זיהו את צפת עם "ביתוליה" בהקשר ליהודית שלחמה בהולופרנס. הזיהוי של ביתוליה עם "בית אל" גרמה לשרשרת טעויות: גשר בנות יעקב על שם יעקב, חאן ג'וב יוסף – בעמק העולה לצפת – כמקומו של הבור בו הושלך יוסף ו"מערת שם ועבר" בצפת - כמקום בו הודיעו ליעקב על מותו של יוסף.

עם התבססות הצלבנים בצפת, עלה ערכו של המקום, ובמאה ה-13 הייתה למרכז של יהודי הגליל.

ישיבת ארץ ישראל והעומדים בראשה ראו את עצמם כממשיכי הסנהדרין ונהגו בסמיכת זקנים כמתואר במגילת אביתר. נמצאה בגניזת קהיר עדות לכך המתוארכת למאה ה-13: "נאום הנרצע למצוות אדוננו סעדיה בר' עובדיה זלה"ה הנסמך בצפת מפי אדוננו". בשנת 1216 פגש יהודה אלחריזי בצפת כאשר היה בדרכו לדמשק את "רבי צדוק הצדיק ראש ישיבת גאון יעקב".

===התקופה הממלוכית===
ב-1266 נכבשה המצודה בידי הסולטאן הממלוכי ביברס, שהפכה לבירת מחוז הגליל בממלכתו - הוא מחוז "צאפד". גבולות המחוז היו מנהר הליטני בצפון עד לעיר ג'נין בדרום. מעמדה עלה על מעמד ירושלים שהייתה "נפת" ירושלים לעומת "מחוז" צפת. באותה תקופה נבנה המסגד אדום שנמנה בין המבנים הראשונים של התקופה הממלוכית בארץ ישראל.

ביברס הושיב בעיר מוסלמים מהעיר דמשק.<ref name="Abbasi53">Abbasi 2003, p. 53.</ref>

בתקופה הממלוכית היה בצפת יישוב יהודי בן כ-300 משפחות. בתקופה זו נבנה "בית הכנסת אליהו הנביא", המוכר כבית הכנסת האר"י הספרדי.

===התקופה העות'מאנית===
===="תור הזהב"====

ב-1517 נכבשה ארץ ישראל, ובכללה צפת, בידי הטורקים. בתקופה זו התיישבו בצפת יהודים רבים מגולי ספרד, והפכו את העיר למרכז רוחני חשוב. באותה העת היה גם מצבה הכלכלי של העיר משופר. במאה ה-16, לפי המשוער, אוכלוסיית העיר הגיעה ל-13,000 נפש, כמחציתם יהודים. רבי משה באסולה שבקר בעיר ושהה בה בין השנים 1521 ו-1522 מתאר במילים הבאות את העיר צפת באותה העת:

בצפת ישבו ופעלו במאה ה-16 גדולי המקובלים: רבי משה קורדובירו, האר"י ותלמידו רבי חיים ויטאל, רבי יוסף קארו מחבר ה"שולחן ערוך", המשוררים רבי ישראל נג'ארה ורבי שלמה אלקבץ ורבנים מפורסמים אחרים. מכאן יוזמתו של גדול הרבנים של אותו דור, רבי יעקב בירב, שניסה לחדש את הסמיכה ולהקים את הסנהדרין. בצפת היו באותה תקופה שמונה עשרה ישיבות, עשרים ואחד בתי כנסת, ובית ספר גדול לילדי העניים. היהודים כינוה "בית אל", והיא הייתה אחת מארבע ערי הקודש (שלוש האחרות הן ירושלים, טבריה וחברון).

מצבה הכלכלי של העיר היה משביע רצון. עולי ספרד הביאו עימם את תעשיית הצמר, חומר שעיבודו הצריך משאבי מים רבים, ולשם כך בנו מתקנים שונים כדוגמת המבטשה ואחרים.<ref>שמואל אביצור, צפת מרכז לתעשיית אריגי צמר במאה הט"ז, ספונות ו (תשכ"ב), עמ' מג-סט.</ref> בעיר היו 3,000 נולי אריגה ותוצרתה התחרתה בתעשיית האריגים של ונציה. אפילו חלק מהחכמים עסקו בתעשיית הצמר. תושביה עסקו גם במסחר בדבש, במשי ובתבלינים. בשנת 1576 הוקם בצפת בית הדפוס הראשון במזרח התיכון. במשך עשר שנים הדפיס חמישה ספרים.

====דעיכת הקהילה היהודית====
במאה ה-17 הורגשה ירידה במעמדה הכלכלי של העיר. האריגים הזולים מאנגליה דחקו את אריגיה ותעשיית הצמר קרסה. נחתו על העיר מכת הארבה ומגפות. גם חכמיה המפורסמים הלכו לעולמם, והאחרים עברו לירושלים ולערים אחרות. מגפה קשה במיוחד פקדה את צפת ב-1747. ב-1759 אירעה רעידת אדמה, שבה נמנו כ-300 הרוגים.

התאוששות בהתיישבות היהודית אירעה בשנת 1778, כאשר הגיעה לארץ שיירה בת 300 חסידים שהתיישבו ברובם בצפת (עליית תלמידי הבעל שם טוב). ניתן להגדיר תקופה זו כראשית "היישוב הישן" האשכנזי בצפת. ב-1799, מיד לאחר נסיגת צבאו של נפוליאון בונפרטה מארץ ישראל, נהרס הרובע היהודי על ידי פורעים ערבים מקומיים ורבים מיהודי העיר נטבחו. ב־1808 עלו לעיר גם מתנגדים מתלמידי הגאון מווילנה, שבראשם עמדו ר' מנחם מנדל משקלוב ור' ישראל משקלוב (עליית תלמידי הגר"א). חיזוק זה של היישוב בצפת גרם לפריחה כלכלית מחודשת. אחד העולים, ישראל ב"ק, (שמשך אחריו כ-200 עולים מברדיצ'ב) יסד בה בית דפוס עברי, הראשון בארץ ישראל בעת החדשה.

הרובע הספרדי בצפת, 1895
פריחתה המחודשת של צפת הייתה קצרת ימים. ב-1823 אירעה רעידת אדמה שבעקבותיה הייתה ביזה רבה בעיר. ב-15 ביוני 1834 הייתה הביזה הגדולה בצפת – רבים מיהודי העיר נרצחו או נפצעו ורכוש היישוב נשדד על ידי המון ערבי. ב-1 בינואר 1837 הרסה רעידת אדמה נוספת את כל השכונה היהודית וגרמה למותם של כ-2,000 איש. בזמן הרעש, ניצלו המוסלמים את המצב ושדדו ובזזו את היהודים וצבא טורקי נשלח להגן עליהם ועל הנוצרים.
מיד לאחר הרעש שוב פרצה בעיר מגפה וכעבור שנה, ב-1838, פרעו מורדים דרוזים ומוסלמים מצפת והכפרים סביבה ביהודי העיר. המכות שניחתו על יושביה היהודים של צפת, אם על ידי שכניהם הערבים או על ידי חולי ורעש, הביאו להידלדלות היישוב והעיר התרוקנה כמעט לגמרי מיהודיה.

על פי המפקד שערך משה מונטיפיורי בשנת 1839, ישבו בצפת 1338 יהודים. ב-1856 מצא בה ד"ר פרנקל 2,100 יהודים: כ-1,300 אשכנזים וכ-800 ספרדים.
הקונסול הבריטי באמצע המאה ה-19, ג'יימס פין, ציין בספרו את "רוחם הגברית" של יהודי צפת "בהשוואה לכל שאר בני אומתם בארץ ישראל" ואת היותם מסוגלים הרבה יותר מהם "לעמוד על שלהם".

העיתון שערי ציון מכ"ג תמוז תרמ"א (1881) מדווח תחת הכותרת: "שמועה על רעש גרמה למנוסה מצפת", ובהמשך הכתבה :"מצפת מודיעים כי פשטה השמועה על פני העיר כי העיר תרגז ותרעש תחתיה, ויען כי רבים מתושבי העיר עוד יזכרו את המהפכה אשר הפך ד' ביום חרון אפו, לפני ארבעים שנה, ופחדו לנפשותיהם וילונו שני לילות מחוץ לעיר, וכאשר נוכחו כי לשווא פחדו, שבו איש לביתו".

השלטון העות'מאני הושיב באזור צפת גולים צ'רקסים בשנות ה-60 של המאה ה-19, ואלג'ירים בשנת 1878, אולי במאמץ לחזק את אופיו המוסלמי של האזור.<ref name="Abbasi53" /> לפחות שתי משפחות בעיר, ערבי ודלסי, היו ממוצא אלג'ירי.<ref name="Abbasi53" /> לפי המסיונר הבריטי מאסטרמן, שביקר בצפת בשלהי המאה ה-19, האוכלוסייה המוסלמית בצפת כללה דמשקאים (שהתיישבו בעיר בתקופה הממלוכית), אלג'ירים, כורדים, בדואים מבקעת הירדן, ומהגרים מן הכפרים סביב העיר.<ref name="Abbasi53" /><ref></ref> במאה ה-19 תושבי העיר המוסלמים המשיכו לתחזק קשרים חברתיים ותרבותיים הדוקים עם דמשק.<ref name="Abbasi53" />

היישוב בעיר אומנם גדל מחדש במחצית השנייה של המאה ה-19, ומנה ערב מלחמת העולם הראשונה כ-13,500 נפש, בהם רוב של כ-7,500 יהודים, אבל הניסיונות לפתח בה תעשייה וחקלאות לא עלו יפה, ויהודי צפת התקיימו בעיקר על החלוקה. הקושי בפיתוח של צפת נבע בין השאר מהעדר דרכים סלולות אל העיר (ההגעה לעיר הייתה אפשרית באמצעות רכיבה על בעלי חיים ובהמות משא בלבד), המרחק הרב לנמל ביירות ונמל יפו, והעדר קרקעות מתאימות לחקלאות מודרנית בסביבות העיר. הקהילה היהודית בעיר כמעט ולא הייתה מאורגנת מבחינת ציבורית, ובעיר לא פעלו כמעט מוסדות ציבור.

בעיר פעלו קהילות חסידיות רבות.

במהלך מלחמת העולם הראשונה פקד את העיר רעב, מגפות והחרמות רכוש בידי השלטון הטורקי. בין השנים 1916–1918 פקדה את העיר מגפת טיפוס הבהרות שהפילה חללים רבים. הרופא היחיד שפעל בעיר, הד"ר אברהם חיים גרין פעל למגור המגפה.

המיסיונרים האנגלים גורשו מהעיר כאזרחי האויב, ובית-החולים שלהם נסגר. עם התגברות המגפה הוחרם בית-החולים רוטשילד מידי הקהילה היהודית והוקדש לטיפול בנפגעי הטיפוס בניהול רופאים טורקיים. בקיץ 1916 הוסב בית-החולים לבית חולים צבאי עבור פצועי המלחמה הטורקיים.

חלק מתושבי העיר בעלי נתינות זרה גורשו מהארץ, חלק אחר בחר לעזוב את העיר למקומות בטוחים יותר, וחלק גויס בכפייה לצבא העות'מאני ולפלוגות העבודה שלו. כתוצאה מכל אלו פחת מאוד מספר תושבי העיר היהודים, מכ־7,000 בתחילת המלחמה לכ־2,700 בסופה. האוכלוסייה הערבית נפגעה אף היא מהמלחמה, אך בצורה פחותה מהאוכלוסייה היהודית, ומספר תושבי העיר הערביים פחת בכרבע במהלך המלחמה. במהלך המלחמה נשלחו חלק ממגורשי תל אביב לצפת, שהיו בה דירות ריקות רבות באותה תקופה. במהלך המלחמה נסלל בידי הצבא הטורקי קטע הדרך שבין ראש פינה לצפת כדרך כבושה לעגלות (עד אז ניתן היה להגיע לצפת רק באמצעות רכיבה על בעלי חיים).

ערביי צפת, ראשית המאה העשרים

===תקופת המנדט===
בנין המשטרה העירונית הבריטית
לפי מפקד 1922, ישבו באותה עת בעיר כ-3,000 תושבים יהודים.
בתקופת המנדט השתנה המאזן הדמוגרפי בעיר והאוכלוסייה הערבית הפכה לרוב. צפת (Safed, כפי שמופיעה במסמכים רשמיים מתקופת המנדט) הייתה לבירתה של נפת צפת המנדטורית אשר שימשה כמרכז מנהלי, תרבותי וכלכלי לכפרי הנפה.

במאורעות תרפ"ט 1929 פרצו פורעים ערבים לרובע היהודי שלא היה מוגן. מספר הנפגעים היהודים היה 18 הרוגים ו-80 פצועים, עד שהתערבה המשטרה הבריטית והניסה את הפורעים. בעקבות זאת עלו תלונות על הזנחת צפת על ידי המוסדות הלאומיים, דבר שהביא להגירה של הצעירים מהעיר ועלו קריאות להקמת שכונות יהודיות ליד העיר העתיקה של צפת. באמצעות 100,000 לא"י שהוקדשו על ידי שרה לוי לצורך כך הוקמה קריית שרה על הר כנען בראשית שנות ה-30. לעומת זאת, הבטחה של קרן העזרה להקים שכונה על אדמת המצודה לא נתקיימה.

במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט הותקפו יהודי צפת על ידי ערביי צפת והכפרים הסמוכים, אך בניגוד למאורעות תרפ"ט נהנו משמירה של אנשי "ההגנה". ב-13 באוגוסט 1936 פרצו ערבים חמושים ברובים ובפצצות מכיוון בית הקברות העתיק לרובע היהודי. בהתקפה זו נהרגו אב ושלושה מילדיו. במאמר המערכת של דבר נטען בתחילת 1937 שהשליטה בפועל בעיר נתונה בידי הוועד הלאומי הערבי וכי היהודים מסוגרים בגטו. המאורעות השפיעו לרעה על מצבם הכלכלי של יהודי העיר, בשל החרם הערבי, היעדר הביטחון והפגיעה במגזר התיירות הקייצי, והובילה לעזיבת תושבים יהודים. במהלך המאורעות, הבריטים חתרו לצמצום החיכוך ולכן סללו את מעלות עולי הגרדום, דרך מדרגות מאוד רחבה שחוצה את צפת העתיקה ממבנה המשטרה ועד לבית הקברות, כגבול הרמטי בין השכונות הערביות לשכונות היהודיות. בראש מבנה תחנת המשטרה הועמד פרוז'קטור גדול שהאיר את הדרך וכל מי שניסה בלילה לעבור מצד לצד זוהה ונורה על ידי צלף שישב במשטרה.

בשלהי תקופת המנדט, ועם שיפור המצב הביטחוני שימשה העיר כמקום קיט ליהודי הארץ, אך הקהילה היהודית סבלה מהגירה שלילית של צעירים, ומהעדר תעשייה ואספקה מסודרת ומספקת של מים. בעיר הופעל גנרטור ליצור חשמל רק בשלהי 1944 (שפעל רק בחלק מהיום, סיפק רק חלק מהתצרוכת, וסבל מתקלות), ורק בשלהי 1947 הוחל בסלילת קו חשמל מטבריה (שהייתה מקושרת עם תחנת הכוח בנהריים) לעבר צפת.

על פי תוכנית החלוקה שפורסמה בסוף נובמבר 1947, יועדה צפת להיות בשטחה של המדינה היהודית (על אף שרוב האוכלוסייה בעיר הייתה ערבית), אך כביש הגישה אליה (כביש עכו - צפת) עבר ברובו בשטח המדינה הערבית.

===במלחמת העצמאות===
אנדרטת ה[[דוידקה בצפת]]
ה[[פילבוקס בעיר העתיקה של צפת]]

ערב מלחמת העצמאות ב-1948, חיו בצפת כ-12 אלף ערבים וכ-2,000 יהודים<ref></ref>. הבריטים פינו את המקום ב-16 באפריל 1948 ומסרו לידי הערבים את עמדותיהם אשר שלטו על הרובע היהודי, וכך הושם הרובע במצור. לאחר שעין זיתים וביריה נכבשו על ידי הפלמ"ח הועברה מחלקה לסיוע לאנשי הרובע. ב-5 במאי נכשל ניסיון לכבוש את המצודה שבראש הר צפת. תותחי צבא ההצלה שהוצבו במירון הפגיזו את הרובע. הכוח היהודי, בראשותם של מאיר מיבר ואלעד פלד מנה כ-375 לוחמים שכללו את מחלקת הפלמ"ח ולוחמי "הגנה" נוספים. מולם עמד כוח של כ-2,000 לוחמים ערבים (על פי ספר תולדות ההגנה), או כ-700 איש (על פי מקורות אחרים) מצבא ההצלה וערביי המקום. מעוזי הלוחמים הערבים - המצודה, בנין המשטרה העירונית ובית הספר היהודי "שלווה", נכבשו ב-10 וב-11 במאי לאחר קרבות קשים. כיבוש מבנים אלה הכריע את הקרב על העיר; תושבי העיר והחיילים הערבים נטשו את העיר ואת עמדותיהם ונמלטו, כולל ממבצר המשטרה שבראש הר כנען. למנוסה תרמו ירי המרגמות ובעיקר פצצות ה"דוידקה", שיותר משגרמו נזק ממשי, הפחידו את התושבים הערבים ברעש החזק שגרמו. אחת האימרות הידועות משחרור צפת הייתה של רב העיר זיידה הלר, ש'צפת ניצלה בזכות שני דברים: הנס והמעשה. המעשה – אלו התפילות של תושבי צפת כמימים ימימה, והנס – שלוחמי הפלמ"ח הגיעו בזמן'.

===לאחר הקמת מדינת ישראל===
עם קום המדינה מנה היישוב היהודי כ-2,300 תושבים. בריחת התושבים הערבים הביאה לכך שהעיר נותרה ברובה ריקה. חלק מהבתים הערביים פוצצו במיוחד בשכונת חרת אל אקראד, כחלק מהמדיניות הביטחונית למנוע את חזרתם של הערבים שברחו מהערים המעורבות. לאחר שוך הקרבות נכנסו לחלק מהבתים עולים חדשים ועיריית צפת יזמה פינוי ההריסות והאשפה ואנשי העיר תיקנו חלק מהבתים שנהרסו. לראש העיר הראשון התמנה הרב משה פדהצור (פודהורצר), בן למשפחה ותיקה שהגיעה לצפת עוד בימי האר"י, ומי שעמד בראש הקהילה היהודית בצפת משנות ה-30 והיה אחראי לכך שהעיר לא פונתה בפרעות 1936 ולפני מלחמת השחרור, כפי שדרשו השלטונות הבריטיים. אחד ממפעליו הבולטים כראש עיר היה הקמת קריית האמנים צפת שמשכה אליה את מיטב האמנים הישראלים בשנות ה-50 וה-60 ומיתגה את העיר כמרכז לאמנות הישראלית והיהודית. לסגנו של פדהצור מונה הד"ר אלי סלים כהן.

העיר קלטה עולים חדשים ואף הוקמה מעברה בצפת, משרד השיכון הקים את השכונה החדשה בהר כנען. בשנת 1953 התגוררו בעיר כ-7000 תושבים. ניסיונות להביא לצפת תעשייה לא צלחו בגלל המרחק הרב ממרכזי האוכלוסייה ובצפת נוצר כיס אבטלה. היו שהתלוננו שהמדינה משקיעה בהקמת ערים סמוכות: קריית שמונה וחצור הגלילית במקום לפתח את צפת. בתחילת 1965, לאחר עבודה של כשנתיים, נקבעו שמות לרחובות העיר. בשנת 1968 בתמיכת ישראל חיים ברקוביץ שהיה ראש העיר, החלו חסידי ברסלב להקים את קריית ברסלב בחלק התחתון של הרובע היהודי בעיר העתיקה. העבודות עוררו חששות לפגיעה ברובע היהודי ולדיון ציבורי סביב הקמת הקריה. בשנת 1976 החלה חברת שיכון ופיתוח בהקמת השכונה המערבית של צפת שבשלב הראשון תוכננה לכלול 270 יחידות דיור ובשלב השני 450 יחידות דיור. השכונה המערבית המשיכה להתפתח והגיעה ל-1600 יחידות דיור. בסוף שנות ה-70 הוחל גם בבניית הקריה החרדית "מאור חיים" במערב צפת. עד שנת 1983 הוקמו גם שכונות הדר ובנה ביתך בדרום העיר וקרית חב"ד בשיפולי הר כנען.
מבט על צפת והנוף שלה
במהלך שנות השמונים והתשעים הוקמו בצפון העיר על הר כנען השכונות, רמת מנחם בגין, נוה אורנים, איביקור ובשיפולי ההר, בקרבת ראש פינה הוקמה שכונת נוף כנרת שתוכננה להיות שכונת יוקרה שיבנו בה בתי נופש רבים עם נוף למזרח בו נמצאת רמת הגולן והכנרת, אך יעדי השכונה הושגו במידה מועטה, מחיר הדירות לא התרומם ומרחקה היחסי של השכונה ממרכז העיר עמד בעוכריה.

בשנים אלו שוכנו בעיר עולים חדשים רבים שעלו לישראל בגל העלייה מרוסיה בשנות התשעים, כמו כן הוקמו בעיר שני מרכזי קליטה שבהם נקלטו מאות עולים מאתיופיה.

במהלך שנות התשעים והאלפיים הואץ תהליך ההתחרדות של העיר והוקמו בה מוסדות חינוך חרדיים רבים, ישיבות, כוללים ומכללות חרדיות, כמו כן הוקם בה גרעין תורני שבמרכזו ישיבת אורות האר"י, שבראשה עמד עזרא שיינברג.

בשנת 2006 בזמן מלחמת לבנון השנייה הותקפה העיר כמעט מדי יום במטחי טילים והעיר ננטשה ממרבית תושביה עד לאחר המלחמה (בשבוע האחרון נשארו בעיר רק כ-7,000 איש).

בשנת 2011 הוקמה בעיר פקולטה לרפואה שהיא שלוחה של אוניברסיטת בר-אילן. צפת נבחרה על מנת לעודד את פיתוח העיר ויצירת מקומות עבודה חדשים. במהלך שנות ה-2000 התקיים פסטיבל הכלייזמרים של צפת בחודשי הקיץ, בו השתתפו רבבות ישראלים.

באפריל 2020 אושר פרויקט להרחבת הקמפוס לרפואה, על פי התכנון שטח הקמפוס יגדל ל-32 דונם, יוקמו כעשרה מבני מחקר ומעבדות והקמת חיבור בין חלקי הקמפוס מעל רחוב באזור הפקולטה.

במהלך מלחמת חרבות ברזל נשמעו מדי פעם התרעת אזעקות מחשש לירי טילים או חדירת כלי טיס חשוד מלבנון, שכוונו כלפי בסיסי צה"ל בהר מירון ובסיס פיקוד צפון.

== ראשי העיר ==
* משה פדהצור 1948–1955
* אברהם הכהן 1955–1965
* מאיר מיבר 1965–1967
* יעקב הופרט 1967–1971
* אלי קדוש 1971–1973
* אהרן-רפאל נחמיאס 1973–1983
* זאב פרל 1983–1993
* משה חניא 1993–1998
* יוסף עוז 1998–2001
* עודד המאירי 2001–2003
* ישי מימון 2003–2008
* אילן שוחט 2008–2018
* שוקי אוחנה 2018–2024
* יוסי קקון 2024–

==אוכלוסייה==

להלן נתוני התפתחות האוכלוסייה בעיר

<div style="text-align: center;">
<timeline>
ImageSize = width:700 height:220
PlotArea = left:70 right:40 top:20 bottom:20
TimeAxis = orientation:vertical
AlignBars = justify
Colors =
 id:gray1 value:gray(0.9)
DateFormat = yyyy
Period = from:0 till:40000
ScaleMajor = unit:year increment:5000 start:0 gridcolor:gray1
PlotData =
 bar:1922 color:gray1 width:1
 from:0 till:2300 width:15 text:5775 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1931 color:gray1 width:1
 from:0 till:9000 width:15 text:6894 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1945 color:gray1 width:1
 from:0 till:11000 width:15 text:11930 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1948 color:gray1 width:1
 from:0 till:2300 width:15 text:2317 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1955 color:gray1 width:1
 from:0 till:9000 width:15 text:9000 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1961 color:gray1 width:1
 from:0 till:11000 width:15 text:11023 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1972 color:gray1 width:1
 from:0 till:14000 width:15 text:13965 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1983 color:gray1 width:1
 from:0 till:15900 width:15 text:15853 textcolor:red fontsize:8px
 bar:1995 color:gray1 width:1
 from:0 till:22000 width:15 text:21480 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2000 color:gray1 width:1
 from:0 till:25200 width:15 text:25200 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2006 color:gray1 width:1
 from:0 till:28100 width:15 text:28100 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2011 color:gray1 width:1
 from:0 till:32200 width:15 text:32200 textcolor:red fontsize:8px
 bar:2019 color:gray1 width:1
 from:0 till:36000 width:15 text:36000 textcolor:red fontsize:8px</timeline>
</div>

== גאוגרפיה ==
צפת ממוקמת בפינה הדרומית מזרחית של הגליל העליון, והיא העיר היהודית העתיקה השנייה בגודלה אחרי ירושלים. גובהה הוא 845 מ' מעל פני הים, והיא הגבוהה בערי ישראל. ההרים המקיפים אותה גבוהים ממנה: הר ביריה מצפון 955 מ', הר כנען ממזרח 937 מ', ואילו הר מירון שממערבה, השני בגובה מבין הרי ישראל, המתנשא לגובה של 1,204 מ'.

הגבעות עליהן בנויה צפת תחומות על ידי שני נחלים שחרצו בה גאיות עמוקים: נחל עכברה ממזרח ונחל ביריה מצפון.

העיר משתרעת על גבעת צפת (גבעת המצודה) ועל הר כנען ממזרח, שבה נמצא רוב השטח הבנוי. ביניהם נמצא אוכף צר בגובה 766 מ' המשמש ציר כניסה לעיר, וממנו מתפלגות דרכים אל עורקי התחבורה הראשיים המוליכים לטבריה ולעכו. גבעת צפת והר כנען משתפלים דרומה, אולם בעוד שלהר כנען גב הר רחב למדי, גבעת צפת היא צרה ומורדותיה תלולים ממערב וממזרח. אורכה של העיר המשתרעת על גבעת צפת הוא כ-3 ק"מ ורוחבה - לא יותר מאשר 1.3 ק"מ. שיאה הוא בגבעת המצודה הצלבנית שמצפון שגובהה 834 מ'. צפת היא עיר הררית מבותרת ובעלת שיפועי קרקע חריפים, המותירים רק מעט שטחים מישוריים נוחים לבנייה. בהר כנען השיפועים מתונים יותר ואינם עולים על 10 אחוזים, המאפשרים בינוי רב יותר. שטחה של גבעת צפת הוא כ-3,150 דונם, אולם רק כשליש מן השטח ראוי לבנייה, ואילו בהר כנען המשתרע על כ-6000 דונם, השטחים הראויים לבנייה מגיעים לכשני שלישים. תחום השיפוט של העיר משתרע על כ-5,000 דונם<ref></ref>.

ביולי 2022 דווח על הימצאותו של מעיין שלא הוכר לפני זה בקרבת מגרש הכדורגל עירוני צפת ונחצבה לו בריכת איגום

==אקלים==
צפת היא העיר הגבוהה והקרה ביותר במדינת ישראל. מזג האוויר בחורף קר וגשום, ולעיתים יורד בעיר שלג. בקיץ נוח עם אחוזי לחות נמוכים יחסית.

עץ רימון בסתיו ([https://www.beitcastel.com/ בבית קסטל]), צפת.

==תיירות==
בתים בעיר העתיקה בצפת
מראה בעיר העתיקה
צפת קנתה לעצמה מוניטין כעיר קייט לחודשי הקיץ בשל מזג האוויר הפחות חם בה לעומת מישור החוף<ref></ref>. עם זאת כבר בתחילת שנות השישים נטען שאף על פי שהוקמו בצפת בתי מלון ומקומות בילוי, היא אינה מממשת את הפוטנציאל התיירותי שלה<ref></ref>. 

משנות ה-50 פרח בצפת רובע אמנים, שנודע כקריית האמנים צפת על גבול הרובע היהודי ההיסטורי. קריית האמנים, ממוקמת במה שהיה הרובע הערבי לפני 1948, דרומית לרובע היהודי העתיק (או רובע בתי הכנסת), מכיל מספר גדול של גלריות וסדנאות המנוהלות על ידי אמנים ומוכרי אמנות בודדים. כמה גלריות ומוזיאונים מתפקדים בבתיהם של אמני צפת ([https://www.beitcastel.com/ בית קסטל] , מוזיאון פרנקל פרנל). "התערוכה הכללית" מציגה מספר אמנים מייצגים שונים בעבר ובהווה, ושוכנת במסגד (1902), הידוע בכינויו "מסגד השוק".

מועדון מילוא שימש מקום הכינוס של חברי הקריה שמנו ציירים, פסלים וסופרים. עם הציירים נמנו משה קסטל, משה רביב, יעקב מיטלר, אריה מרזר, מרדכי אבניאל, שמשון הולצמן, הירש שיליס, דוד לבקובסקי, ציונה תג'ר, מרדכי לבנון, רחל שביט, יצחק פרנקל ועוד. עם הפסלים נמנו ויקטור חלואני ומשה ציפר (ביותו משמש כיום מוזיאון), ועם הסופרים נמנו יהושע בר יוסף ושושנה שרירא.

בסוף שנות ה-70 החלה דעיכה של צפת כמוקד תיירותי. כיום יש בעיר מספר מפעלי תעשייה, אולם היא עדיין מתקיימת בעיקר על נופש ותיירות. מוקדי התיירות המרכזיים נמצאים בעיר העתיקה בצפת והם כוללים בתי כנסת עתיקים, גלריות אומנים בקרית האומנים, מפעל נרות צפת, מחלבת המאירי וקדוש, המייצרות גבינה צפתית, ומוזיאון בית המאירי.

בשבתות רבים מן האורחים פוקדים את בתי הכנסת בעיר העתיקה. בחודשי החורף לאחר תפילת השבת נערכת "שירת הבקשות" בחלק מבתי הכנסת בעיר.

מאז שנת 1987 מתקיים בעיר בימי הקיץ פסטיבל הכליזמרים בצפת, ובו מגיעים לעיר אלפי מבקרים הנהנים מימים של מוזיקה יהודית. הפסטיבל מתקיים על מספר במות בסמטאות של העיר צפת והוא מתפרס על כשלושה ימים. המופעים פתוחים לקהל הרחב ללא תשלום.

כמקום מגוריו של האר"י ורבי חיים ויטאל מגדולי הקבלה מושכת העיר גם רבים המתעניינים בלימודי הקבלה והיא נחשבת כמרכז עולמי למיסטיקה וקבלה, שרגא ברג נקבר בבית העלמין בעיר וקברו מושך אף הוא מבקרים רבים.

במקום הגבוה ביותר בעיר ובמרכזה, סביב שרידי "מצודת צפת" הוקם "גן המצודה" שתוכנן בשלהי תקופת המנדט הבריטי, על ידי אדריכל הגנים שלמה אורן ויינברג, הגן משתרע על כל השטח העתיק של מצודת העיר, ומשמש דוגמה לתכנון גן רב שכבתי הלוקח בחשבון את הארכאולוגיה, ההיסטוריה, הנוף, הצמחייה והמבקרים. בפסגת הגן מוצבת אנדרטה לזכר הלוחמים בקרבות על צפת בתש"ח. בחורף 1991–1992 נפגעו קשות עצי האורן בגן.

בצפת קיימים מספר מלונות: מלון רות רימונים, מלון כנען ספא, מלון מרכזי, עשרות חדרי אירוח וצימרים.

===שיקום ושימור לצד פגיעה בעיר העתיקה===
הגורם המשמעותי ביותר בהצלת כמה מהמבנים ההיסטוריים בעיר, שעמדו בפני סכנת הריסה או התפוררות, היא המכללה האקדמית צפת שרכשה כמה מהמבנים ההיסטוריים הבולטים בעיר וקבעה את משכנה במבנים אלה לאחר שעברו ביוזמתה שיקום ושימור באופן מקצועי וברמה אדריכלית גבוהה. הבולטים בהם הוא מבנה בית החולים רוטשילד שהוקם בראשית המאה העשרים, בית ספר כי"ח ומתחם בית בוסל (בית החולים האנגלי) שנבנו בראשית המאה העשרים. במתחם בית בוסל, הסתיים בשנת 2017 שיקום ושימור "בית השער" ובשנת 2018 החל שימור המבנה ההיסטורי המרכזי במתחם.למעט מבנים אלה לא נעשו שנים רבות עבודות שיקום ושימור מבנים היסטוריים ציבוריים.

עליית מחירי הנדל"ן לא פסחה על צפת ויחד איתה הגיעו גם משקיעים ויזמים פרטיים שהבינו את הפוטנציאל הטמון בעיר הייחודית. בעיר העתיקה מתבצעת בשנים האחרונות תנופת שיקום בתים, לרוב ללא הכוונה ופיקוח על שמירה קפדנית וראויה של שימור המבנים והמרקם העתיק של העיר. לא מעט מהשיפוצים גורמים לפגיעה במרקם הייחודי של העיר.

===קברי צדיקים===
מבט מצפת על בית הקברות העתיק
מבט משכונת כנען על [[נחל עכברה והשכונה הדרומית של צפת]]
בצפת והאזור קבורים עשרות צדיקים, ביניהם: האר"י הקדוש, בניהו בן יהוידע, נחום איש גמזו, רבי פינחס בן יאיר (חמיו של רבי שמעון בר יוחאי), בנימין הצדיק, הושע בן בארי, חנה ושבעת בניה, רבי שלמה אלקבץ, רבי יהודה בר אילעי. רבי יוסף קארו. בבית העלמין העתיק בצפת קבורים חלק מהם, חלקם פזורים בשכונות העיר ומחוצה לה.

בית העלמין העתיק בצפת הוא מבתי העלמין העתיקים בארץ ישראל. בית הקברות מצוי לאורכו של המדרון המערבי של העיר צפת. מדי שנה מבקרים בו למעלה מ-700 אלף איש. בשטח בית העלמין נמצא גם מקווה האר"י.

==תרבות==
קברה של שרה לוי (1872 - 1969) במלון כנען ספא על הר כנען בצפת. היא הגיעה למקום בימי המנדט ובנתה שם בית מלון ושכונת נופש קטנה בשם קריית שרה. במאורעות 1936 נשארה במקום ובמלחמת השחרור זה היה בסיס הפלמ"ח שכבש את צפת. המלון שלה והשכונה הקטנה נהרסו ובמקום נבנה מלון כנען ספא. לזכרה ולכבודה נקברה בשטח המלון

===קריית האמנים===
בצפת פועלים אמנים, ביניהם ציירים בעלי שם וחשיבות היסטורית בסצנת האמנות הישראלית כגון יצחק פרנקל פרנל, משה קסטל ויוסי ברגנר. הציירים הראשונים הגיעו בשנות ה-30 כאשר הגיע יצחק פרנקל לעיר ב-1934. לאחר מלחמת העצמאות פעלו בה אמנים רבים וחלק נכבד מיצירותיהם נוצרו בצפת ועוצבו על ידי נופיה ואנשיה. קיום עדיין פועלים בצפת גלריות אשר מחזיקות עבודות של אמנים אלו כמו גלריית בית קסטל, התערוכה הכללית ומוזיאון פרנקל פרנל.
בצפת פועלים מספר מוקדי תרבות:
* בית יגאל אלון – היכל תרבות ע"ש יגאל אלון.
* חאן החמור הלבן – מרכז הפועל בעיר העתיקה, השואף לקדם תוכניות בריאות, אקולוגיה ותרבות. מופעל על ידי עמותת הלב"ב – המרכז לחיים בריאים בצפת.
* מתנ"סים – בצפת קיימות שלוש שלוחות של החברה למתנ"סים: מתנ"ס בלום הפועל בשכונה הדרומית, מרכז "ארזים" הפועל בשכונת רמת רזים ומתנ"ס וולפסון הפועל במרכז העיר והממוקם בבית הסראייה.
* מודיעין צפת – מרכז מידע לתיירים בצפת המספק שירות ללא תשלום למבקרים בצפת.גלריית בית קסטל שבצפת]]

==דת==
צפת מהווה את אחת מארבע ערי הקודש ביהדות, וככזו היא משמשת מרכז דתי חשוב ומוקד עלייה לרגל עבור מאמינים. תהליך ההתקדשות החל במאה ה-16 עת התיישבו בה גולי ספרד והפכוה למרכז דתי. חכמי צפת עסקו רבות בתורת הקבלה והסוד. מרבית העולים לרגל מבקרים בבית הקברות העתיק של צפת ובבתי הכנסת העתיקים, בהם על פי המסורת התפללו ופעלו חכמי צפת. הפעילות הדתית כוללת תפילה באתרים קדושים, השתטחות על קברי צדיקים, תלייה של בדים על עצים סמוכים, הדלקת נרות, טבילה במקווה וכו'.

בצפת ישנן כמה ישיבות: ישיבת הסדר, ישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש, ישיבה תיכונית, ועוד.

=== אדמורי"ם ===
בעיר פעל רבי אברהם דב מאווריטש, שהיה מנהיג הקהילה החסידית בעיר.
וכן פעל בעיר רבי אהרן יחיאל לייפער מנדבורנא שהקים בשנת תש"י את חצר קדשו בעיר,היום פועל בנו רבי ישכר בער מנדבורנא.

===רבנים===
במאה ה-19 כיהן בעיר רבי שמואל הלר. בשנת תרע"ט הוכתר הרב אפרים שרגא וינגוט כרב העיר מטעם העדה החרדית. הוא כיהן ברבנות עד לפטירתו בשנת תשי"א.
הרבנים לאחר קום המדינה מטעם הרבנות הראשית:
*הרב שמחה קפלן (תש"ח - תשמ"ט)
*הרב לוי ביסטריצקי (תשמ"ט – תשס"ב)
* הרב יהושע פיטוסי (עד תשל"א).
*הרב דוד דיין (עד תשמ"ח)
*הרב שמואל אליהו (החל מתשנ"ג)

רבנים בולטים נוספים בעיר: הרב אלעזר מרדכי קניג, מנהיג קהילת ברסלב בעיר מחשובי רבני ברסלב.
הרב מרדכי ביסטריצקי בנו של הרב לוי, המכהן כרבה של קהילת חב"ד בעיר, ועומד בראש מערך כשרות פרטי ומערך הכשרות של העיר צפת.
הרב רפאל כהן ראש מוסדות "יתד התשובה". ומחזיר בתשובה בעיר.
הרב מרדכי דב קפלן, בנו של הרב שמחה, רב ביהכנ"ס האר"י. ומכונה "רב העיר העתיקה".
הרב אליעזר ארנסטר, רב קריית מאור חיים בעיר.
הרב זאב רייך, רב בית הכנסת "צאנז" בעיר העתיקה.

בעשור האחרון עם התיישבותם של בני העדה החרדית בצפת, מונה מורה הוראה מטעם העדה החרדית הרב מאיר ירבלום.

==תנועות נוער==
בצפת פועלים מספר שלוחות של תנועות נוער כגון הנוער העובד והלומד, אריאל, בני עקיבא, פנסאים, צבאות ה', כנפיים של קרמבו, אחרי ותנועת תרבות.

כמו כן, פועלת בעיר תנועת הנוער המקומית, פסגות, הפועלת לחיזוק הקשר לעיר והתנדבות בעיר. בעיר פועלת גם מועצת נוער שאליה נבחרים נציגים מכל מוסדות וגופי הנוער בעיר, ומקיימים פרויקטים ואירועים לקידום הנוער בעיר.

בנוסף קיימים מרכזי נוער שונים: מרכז הפוך על הפוך, מרכז מוזיקה סלקום ווליום, מרכזי נוער במרכזים הקהילתיים - "שינקלט" שבמרכז "ארזים", "המגדל" שבמרכז "וולפסון" ו"המרתף" שבמרכז "סקטר".

==מוסדות אקדמיים ומוסדות חינוך==
===מוסדות אקדמאיים===
אחד ממבני [[המכללה האקדמית צפת]]
* המכללה האקדמית צפת – מכללה אקדמית שהוקמה בשנת 1970, תחת חסותה האקדמית של אוניברסיטת בר-אילן.
החל משנת הלימודים תשס"ח, באישור המועצה להשכלה גבוהה (המל"ג), החלו מתקיימות במכללה תוכניות לימוד עצמאיות לתואר ראשון במספר מסלולים.
המכללה עובדת בשיתוף עם המכללה האזורית צפת, אשר מאז הקמתה, בשנת 1987, פועלת בסמוך למכללה האקדמית, ונעזרת במתחם הקמפוס שלה, לשם פעילותה השוטפת.
* הפקולטה לרפואה בגליל – שלוחה של אוניברסיטת בר-אילן, שהלימודים בה החלו בשנת הלימודים תשע"ב (2011–2012). בפקולטה שלושה מסלולי לימוד לתואר ד"ר לרפואה: מסלול לימודים ארבע-שנתי לבוגרי תואר ראשון ומסלול לימוד שלוש-שנתי לישראלים בוגרי שלוש שנות לימודי רפואה באוניברסיטאות מחוץ לישראל.
התכנית השלישית היא תוכנית חדשה (נכון ל-2023).תוכנית שש שנתית. התוכנית מיועדת לסטודנטים ללא רקע קודם שבסופה יקבלו את התואר ד"ר לרפואה.

===בתי ספר===
====ממלכתיים====
*ממלכתי ב' (בית ספר יסודי)
*אגמים (ממלכתי ג' לשעבר. בית ספר יסודי)
*בית הספר הרב תחומי ע"ש מנחם בגין (בית ספר תיכון שש-שנתי)

====ממלכתיים-דתיים====
*נעם (בית ספר יסודי)
*בירב (בית ספר יסודי)
*האר"י (בית ספר יסודי)
*ישיבה תיכונית אמי"ת (בנים)
*תיכון מקיף אמי"ת "יד לכ"ב" (בנות)
*אולפנית אמי"ת צפת ע"ש אוולין שרייבר (בנות)

====חרדיים====
*בית הספר "הרבנית דיין"
*בית הספר אור מנחם חב"ד בנים
*בית הספר אור מנחם חב"ד בנות
*"בית יעקב" אלשיך
*תלמוד תורה "פרחי כהונה" (ממלכתי א' לשעבר)

==שכונות==
בניין העירייה
המצודה)]]
רב-קומות שנבנה בשנות ה-70 במערב צפת
צפת מורכבת משש יחידות מבניות עיקריות: העיר העתיקה, שכונת כנען, שכונת קריית שרה, שכונת רמת רזים, שכונת נוף כנרת, השוכנת במורדות לכיוון ראש-פינה ושיכון דרום, החלק התחתון של העיר. קריית שרה, שגובהה 939 מטר מעל פני הים, היא השכונה הגבוהה ביותר בישראל שבתוך הקו הירוק (שכונת רמת ממרא בקריית ארבע והיישובים נווה דניאל ומג'דל שמס גבוהים ממנה). היא הוקמה על ידי שרה (אדלר) לוי בשנת 1928 והיום שוכן בה המכון לרפואה יהודית על שם הרמב"ם.

בשנת 1985 סופח הכפר הסמוך עכברה לשטחה המוניציפלי של העיר.

==אתרים בצפת==
קריית האמנים]]
* בית עבו – ביתה של משפחת עבו, ממנו יוצאת תהלוכת ספר התורה העתיק כל ערב ל"ג בעומר, לקבר הרשב"י במירון החל משנת 1833, מסורת זו היא המסורת העתיקה בארץ.
* מצודת צפת
*אתרי "לבנות ולהבנות" - מנהרות תת-קרקעיות ושרידי השכונה הספרדית מהמאה ה-16. כולל מאפייה, מקווה, בתים ובורות מים.
* בית העלמין העתיק – בית קברות בדרומה של העיר העתיקה היה בשימוש יהודי צפת במשך מאות שנים. בין היתר טמונים בו: רבי יצחק לוריא (האר"י) גדול מקובלי צפת, רבי יוסף קארו מחבר השולחן ערוך ורבי שלמה אלקבץ מחבר הפיוט "לכה דודי". את בית הקברות פוקדים מאות אלפי מבקרים במשך כל ימות השנה ובמיוחד בה' באב שהוא יום פטירת האר"י. הקבורה בבית העלמין הופסקה בשנות ה-60 של המאה ה-20.
* מקווה האר"י
* בית הכנסת האר"י הספרדי – נחשב כבית כנסת העתיק ביותר בצפת. הנוסע משה באסולה מזכירו בתיאור ביקורו בצפת בראשית 1522: "ויש בה ג' בתי כנסיות... ואחד של מערביים (=יוצאי צפון אפריקה), וקורין לה כנסת של אליהו ז"ל, כי היא קדומה, וקבלה בידם שאליהו ז"ל התפלל בה". על פי המסורת בבית כנסת זה התפלל ולמד האר"י. בית הכנסת נפגע ברעידת האדמה של 1837 ושוקם לאחר מכן בעזרת הנדבן האיטלקי יצחק גואטה.
* בית הכנסת האר"י האשכנזי – הוקם במהלך המאה ה-16 על ידי עולים יוצאי ספרד. במאה ה-18, לאחר עליית החסידים, שימש את הקהילה האשכנזית בעיר ושמו הוסב ל"בית הכנסת האר"י האשכנזי". נפגע קשות ברעידת האדמה שפקדה את העיר בשנת 1837 ושופץ מחדש בשנת 1857.
* המרכז הבינלאומי לקבלה הצפתית
* בית הכנסת אבוהב
* בית קסטל בצפת|220x220 פיקסלים]]גלריית בית קסטל, גלריה לאמנות המציגה יצירות של אמני צפת, בין האמנים: יצחק פרנקל, משה קסטל, רולי שפר ועוד.
* בית כנסת האלשיך
* בית החולים רבקה זיו
* בית הכנסת המפואר של ברסלב מעל בית הקברות העתיק
* המוזיאון למורשת היהדות דוברת ההונגרית
* מוזיאון בית המאירי לתולדות צפת
* בית הכנסת רבי יוסף קארו
* מוזיאון הדפוס (בצפת הוקם בית-הדפוס הראשון בארץ)
* קריית האמנים, בעיר העתיקה במורדות המערביים של הר צפת
* מוזיאון התנ"ך בגן המצודה
* גן הפסלים והגלריה של הפסל משה ציפר
* מרכז הסת"ם, להכרת מלאכת הסופרות ספרי תורה תפילין ומזוזות. נמצא בהגדוד השלישי

<gallery widths="150" heights="150" perrow="4">
קובץ:Olei-hagardom.jpg|אנדרטה לזכר שבעה מעולי הגרדום
קובץ:Seraya - Ottoman fortress - Safed.jpg|הסאראיה, מבנה מאמצע המאה ה-18 שמיוחס לשליט בדווי ששלט בעיר באותה תקופה. ברעש הגדול ב-1837 נהרס חלק של המבנה, שופץ על ידי העות'מאנים ושימש כבית המושל העות'מאני. מגדל השעון הוסף ב-1900. בתקופת המנדט הבריטי שימש את המושל הבריטי. ב-1975 נחנך במקום מרכז קהילתי.
קובץ:ביתבוסלבצפת.JPG|"בית בוסל" היה בית חולים בריטי לשימוש היהודים מ-1904 עד 1912. בימי מלחמת העולם הראשונה הופסקה פעילות המבנה כבית חולים והמבנה שימש את הצבא העות'מאני. ב-1921 הועבר המקום לסקוטים שהקימו בו קולג', ב-1942 הוקם במקום בית הבראה על שם יוסף בוסל. בתחילת שנות ה-70 הפסיק בית ההבראה לפעול במתכונתו המלאה, והוסב בעונת החורף למעון קליטה לעולים חדשים. ב-1984 נסגר סופית וננטש. רק אולם האוכל נותר פעיל, תחילה כאולם אירועים "פלטין" ובהמשך הפך לבניין הספרייה במכללה האקדמית צפת.
קובץ:Safed Monument.jpg|האנדרטה לחללי מלחמת השחרור, בפסגת גן המצודה
</gallery>

העיר העתיקה בצפת ברקע הרי מירון
מבט פנורמי על צפת, בירת [[הגליל העליון, מכיוון שכונת כנען. בקצה התמונה ניתן להבחין באגם הכנרת.]]
מבט פנורמי למרכז "רובע האמנים" של צפת

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
במשך כ-20 שנה, עד שנת 2014, הייתה לצפת ברית ערים תאומות גם עם העיר ליל, צרפת. בעקבות מבצע צוק איתן החליטה מועצת העיר ליל, המקיימת ברית דומה עם שכם, להקפיא חד-צדדית את ברית הערים התאומות, כמחאה על פעולותיה של ישראל ברצועת עזה.

== ראו גם ==
* כיכר המעיין הרדום
* העיר העתיקה של צפת
* בית קסטל
* יצחק פרנקל פרנל
* ישראל
* שמשון הולצמן
* רולי שפר
* משה קסטל

==לקריאה נוספת==
* אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, הוצאת מסדה – רמת גן, מהדורה שנייה: 1974. מאמרים מתוך הספר:
** יעקב שאול אלישר, אחרי מות ר' חיים פרחי – 1819–1834
** ישראל משקלוב, ראשית ישוב הפרושים בארץ – 1808–1826; ויסורי ארץ ישראל – 1813–1836
** מנחם מנדל מקאמיניץ, התנפלות הפלחים המורדים על יהודי צפת והרעש בצפת – 1834–1837
** יהושע ילין, התיישבות העולים לצפת – 1834–1863
* זאב וילנאי, מדריך ארץ ישראל חיפה העמקים הגליל החרמון, הוצאת תור – ארץ ישראל, ירושלים, מהדורה שלישית: 1948
* יוסף הקר, <nowiki></nowiki>יוונים' נקבצים אלי צפת במאה השש-עשרה', שלם ז (תשס"ב), עמ' 150-133.
* מירון בנבנשתי, ערי ארץ-ישראל ואתריה בתקופה הצלבנית, הוצאת אריאל, ירושלים, 1984 (מידע על צפת: עמ' 136–140)
* חגי עמיצור, סקירה כללית מתוך: צפת ואתריה, עורכים: אלי שילר וגבריאל ברקאי, הוצאת ספרים אריאל, ירושלים, 2002
* מנחם כהן, סיפורי צפת, הוצאת משרד הביטחון, 2003 
* אייל מירון (עורך), צפת וכל נתיבותיה, הוצאת יד יצחק בן צבי, 2006 
* מאיר מיבר-מייברג, בצל המצודה, הוצאת מלוא, 1989 
* אמנון גופר, סודות גליליים, הוצאת עם עובד, 2007, עמ' 10–41 
* זאב גלילי, בריחה מצפת, 2017 
* מוסטפא עבאסי, צפת בתקופת המנדט 1948-1918, ערבים ויהודים בעיר מעורבת, הוצאת יד בן צבי, 2015 
*נתן שור, תולדות צפת הוצאת עם עובד דביר - תל אביב, הוצאה ראשונה 1983 
*מרוה בלוקה (עורכת), צפת, עת-מול 284 (אוקטובר 2023)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* [http://www.zefat.muni.il/ אתר עיריית צפת]
* 
* [https://web.archive.org/web/20180430100222/http://www.zefat.net/ פורטל על העיר צפת]
* 
* 
* 
* 
* אמיר פרוינדליך, [http://www.iaa-conservation.org.il/Projects_Item_heb.asp?subject_id=6&site_id=4&id=10 בית כנסת האר"י האשכנזי: תעוד וסקר מבנה בית הכנסת], אתר [http://www.antiquities.org.il/default.aspx רשות העתיקות] - [http://www.iaa-conservation.org.il/ מינהל שימור], 2003
* אורית סופר, ורדית שוטן-הלל, אבנר הילמן ועופר גרוסמן, [http://www.iaa-conservation.org.il/Projects_Item_heb.asp?site_id=4&subject_id=10 בית כנסת האר"י הספרדי: שיקום החזית הראשית של המבנה], אתר [http://www.antiquities.org.il/default.aspx רשות העתיקות] - [http://www.iaa-conservation.org.il/ מינהל שימור], 2005
* אמיר פרוינדליך, [http://www.iaa-conservation.org.il/Projects_Item_heb.asp?site_id=4&subject_id=6 גן המצודה: תעוד מצודת צפת], אתר [http://www.antiquities.org.il/default.aspx רשות העתיקות] - [http://www.iaa-conservation.org.il/ מינהל שימור], 2004
* 
* ואדים צייטלין, אבנר הילמן, אמיר פרוינדליך, ורדית שוטן-הלל ויעקב שפר, [http://www.iaa-conservation.org.il/Projects_Item_heb.asp?subject_id=10&site_id=4&id=91 גן המצודה: ייצוב והסדרת מסלול], אתר [http://www.antiquities.org.il/default.aspx רשות העתיקות] - [http://www.iaa-conservation.org.il/ מינהל שימור], 2007
* [http://www.iaa-conservation.org.il/article_Item_heb.asp?subject_id=45&id=137 פרויקט נאמני שימור למורשת העיר צפת], אתר [http://www.antiquities.org.il/default.aspx רשות העתיקות] - [http://www.iaa-conservation.org.il/ מינהל שימור], 2011
* 
* 
* [https://haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com/primo-explore/collectionDiscovery?vid=HAU&inst=972HAI_MAIN&collectionId=81165287200002791&lang=iw_IL ארכיון צפת] מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* [https://youtu.be/e04gPKG-x5I?t=178 מוזיאון לאמנות נפתח בצפת], יומני כרמל, מאי 1953 <small><small>(התחלה 2:58)</small></small>
* [https://youtu.be/BnO1yZBdLMA?t=371 צפת, עיר המסתורין], סרטי גבע, ארכיון שפילברג, יולי 1958 <small><small>(התחלה 6:11)</small></small>
* 
* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=24403 אני מצפת], במסגרת הסכת עולמי עם יצחק נוי, תאגיד השידור הישראלי - כאן, 13 בספטמבר 2021

היסטוריה
* מחקרים ומקורות על צפת - [https://www.ybz.org.il/?CategoryID=747&ArticleID=3623#.XhzXp4hS-po חלק א], [https://www.ybz.org.il/?CategoryID=747&ArticleID=3623#.XhzXp4hS-po חלק ב], יצא בסדרת "ספונות", הוצאת מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, בעריכת יצחק בן-צבי ומאיר בניהו
* 
* 
** 
** 
* 
** 
* אברהם ישראל רוזניס, ביקור בצפת ובהילולה במירון סביב 1867, , , , , , 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:ישראל: ערים
קטגוריה:ישראל: ערים קדושות
קטגוריה:ארץ ישראל: ערים עתיקות
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה הצלבנית
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה הממלוכית
קטגוריה:ערים במחוז הצפון
קטגוריה:הגליל העליון: קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל שנחרבו בתקופה העות'מאנית
קטגוריה:מקבלי נס הקוממיות
קטגוריה:מקומות שהונצחו בשטרות כסף ישראליים