OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ברבור ניו זילנדי

ברבור ניו זילנדי או במאורית: "poūwa" (שם מדעי: Cygnus sumnerensis) הוא מין נכחד של ברבור שהתקיים בניו זילנד של הפליסטוקן עד לתחילת ההולוקן.

המאובנים של הברבור ידועים מממצאים שהתגלו על האי הדרומי ואיי צ'טהאם, בידי החוקר הסקוטי הנרי אוג פורבס ב-1890, כשהוא נודע משרידים על חופי כרייסטצ'רץ'. הוא תואר לראשונה כשריד ארכאולוגי שנחשב בתחילה לממצאי עצמות ברבור שחור, אם כי בהמשך הובהר שמדובר במין נפרד שאולי היה קרוב לברבור השחור האוסטרלי. עם זאת חלק מהחוקרים רואים במין זה טקסון מוטל בספק שהוא למעשה ברבור שחור אמיתי.

ברבור זה היה מהגדולים שבברבורים והגיע לגובה של 1 מטר ומשקל של 6 עד 10 ק"ג בקירוב. הוא היה בעל כנפיים קצרות יותר אך גפיים ארוכות יותר מהברבור השחור וכמותו היה בעל יכולת ציפה על המים. לא ידוע מה היה צבעו, מאחר שהנוצות לא השתמרו במאובנים ובתת-מאובנים, בדומה לברוזים קרובים מניו זילנד כמו: אווז ניו זילנד וברווז פינץ'.

אף שלא ידועים הפרטים המדויקים סביר שהברבור התקיים עד לתחילת הפליסטוקן ונכחד סביב שנת 1650 לספירה בידי הפולינזים שצדו אותו עד ההכחדה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1890
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי אוג פורבס
קטגוריה:ברבורים
קטגוריה:אווזאים נכחדים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפליסטוקן באוקיאניה
קטגוריה:עופות שחיו בפליסטוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1890
חוטף הכלבים

חוטף הכלבים (באנגלית: The Dognapper) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1934 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס. בסרט מככבים מיקי מאוס ודונלד דאק בתור שוטרים שרודפים אחרי פיט רגל-עץ לאחר שהוא חטף את כלבת המחמד של מיני מאוס, פיפי. הסרט בוים על ידי דייוויד הנד וכולל את דיבובם של קלרנס נאש כמיקי ודונלד, פינטו קולביג כפיט ומלווין ג'יי גיבי כפיפי.<ref>[http://www.disneyshorts.org/shorts.aspx?shortID=214 The Dognapper] at The Encyclopedia of Animated Disney Shorts</ref> זו הייתה הפעם הראשונה והיחידה שמיקי דובב על ידי נאש; וולט דיסני היה באירופה באותה תקופה ולא היה זמין להקליט את השורות שלו עבור מיקי, לכן נאש לקח את התפקיד.<ref></ref> זהו הסרט הקצר ה-70 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והשמיני באותה השנה.<ref></ref>

הסרט היה סרטו השלישי של דונלד והיה סיפור ההרפתקאות הראשון שהציג את מיקי ודונלד יחדיו. זה היה הסרט שחור-לבן השני מבין שלושה בלבד שהציגו את דונלד דאק (השניים האחרים היו ה"ההתרמה לבית היתומים" ו"תחנת השירות של מיקי"). מכיוון שצבע כפות רגליו של דונלד אינו מופיע בשחור-לבן, רגליו היו שחורות בסרטים הללו.

== עלילה ==
העלילה מוצגת תחילה דרך כותרות בעיתונים לפיהם פיפי, כלבת המחמד של מיני מאוס, נחטפה, יחד עם תיאורו של החשוד, פיט רגל-עץ. שידור רדיו המפרט את מכונית המילוט של החשוד נשמע על ידי השוטר מיקי מאוס ועוזרו דונלד דאק. מיד צמד השוטרים רואים את פיט חולף על פניהם במכונית והם מתחילים לרדוף אחריו, מיקי נוהג באופנוע ודונלד יושב בסירה ליד. למרות תרגילי ההתחמקות של פיט הוא לא מצליח להימלט ממיקי ודונלד, ובסופו של דבר הם עוקבים אחריו למחבוא שלו במנסרה נטושה.

בפנים, פיט כובל את פיפי לקיר ותופס תת-מקלע. מיקי ודונלד הולכים בעקבותיו לתוך המנסרה ועוצרים אותו באיומי אקדח. הרצף הבא מלא בצחקיקים ובדיחות שונות המציגות את שני אנשי החוק פועלים באופן לא יעיל וחסר כישורים, אך בכל שלב הם איכשהו מצליחים להקדים את פיט, אך לא ללכוד אותו.

לבסוף, בזמן שמיקי ודונלד עומדים על בול עץ, פיט מפעיל מסור עגול הממוקם כך לחתוך את הבול. מיקי ודונלד רצים קדימה כדי לחמוק מהלהב, אבל בסופו של דבר הבול עץ מסתיים ולהב המסור מתנער ומסתובב ללא שליטה. הלהב מתגלה איום עבור כל שלוש הדמויות, אך לבסוף רגל-העץ של פיט נתקעת בחור המרכזי של הלהב מה שגורם לו לעצור. מיקי ודונלד כובלים את פיט באמצעות מחוך, ויחד הם צועדים איתו לכלא בליווי האינסטרומנטלי של "The Girl I Left Behind" כשלצידם פיפי, החופשייה כעת, נובחת לעברו בכעס.

== דמויות ומדבבים ==
* מיקי מאוס – קלרנס נאש
* דונלד דאק – קלרנס נאש
* פיט – פינטו קולביג
* פיפי הפיקנזית – מלווין ג'יי גיבי
* מיני מאוס (קמאו)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:מיקי מאוס
קוליקודון

קוליקודון (שם מדעי: Kollikodon) הוא סוג יונק נכחד מקבוצת יונקי הביב, אשר חי באוסטרליה של הקרטיקון העליון שלפני 99 עד 96 מיליון שנה מזמננו, במשך הקנומן.
 
הסוג ידוע ממאובנים מתצורות נחל גרימן שבניו סאות' ווסט, לצד העיירה ליטנינג רידג' (Lightning Ridge), כשלצידו התגלה הסוג הקרוב סטרופודון.

המאובנים שלו כללו בעיקר שיניים טוחנות ומלתעות אחוריות גדולות יחסית מהלסת התחתונה ואלה תוארו ב-1995 בידי החוקרים: Flannery, Archer, Rich ו-Jones כשבמקרו הציע ארצ'ר לקרוא לסוג: "Hotcrossbunodon", אך השם לא התקבל. משמעות השם מיוונית עתיקה היא: "שיני קוליקס (κολλίξ)", כשקוליקס הוא מעין לחם הנאכל באופן מסורתי בנצרות ביום שישי הטוב . הסוג כולל מין יחיד - Kollikodon ritchiei.

בדומה לקרובו הסטרופודון, הוא היה מהגדולים שביונקי המזוזואיקון, כשהוא ידוע מטוחנות באורך של כ-5.5 מ"מ ורוחב של בין כ-4 ל-6 מ"מ, מה שמעיד כנראה על אורך גוף פוטנציאלי של 1 מטר בקירוב. אם הדבר נכון אז יונק זה הוא הגדול ביותר ביונקי המזוזואיקון לצד הרפנומאמוס, השוולטריה והבובודנס (Bubodens). מבנה שיניו הותאם לפיצוח מזון קשיח, אם כי לא ברור אם היה זה אוכל רכיכות או אוכל צמחים קשים יחסית. עם זאת מבנה הלסת העליונה רומזת שהיה מתמחה בעל רכסי נקודות מעוגלות, בהם הותאמו שיניים שנשחקו לאחר ריסוקים קשיחים מדי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יונקי ביב פרהיסטוריים
קטגוריה:יונקים שחיו בקרטיקון תחתון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1995
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון באוסטרליה
גירודוס

גירודוס (שם מדעי: Gyrodus; מיוונית עתיקה: "γύρος" - מעוקלת ו-"odoús" - שן, כלומר: "שן מעוקלת") הוא סוג נכחד של דגי גרם מקריני סנפיר מסדרת הפיקנודונטאים, אשר התקיים לאורך המזוזואיקון שבין הטריאס לקרטיקון בימים הפרהיסטוריים שלחופי אירופה ואמריקה הצפונית הקדומים.

זהו סוג ידוע יחסית, אשר תואר ב-1843 למדע בידי החוקר לואי אגאסי ממאובנים שנאספו ממזרח צרפת. הסוג מכיל כיום כ-6 מינים, תלוי במיונים השונים. המאובנים שלו התגלו בין השאר בצרפת, אנגליה, סקוטלנד, גרמניה, ספרד, ארגנטינה, צ'ילה, קנדה, מצרים ותוניסיה.

דגים אלה היו מהגדולים שבבני סדרתם, כשהגדולים מביניהם הגיעו לאורך של 1.2 עד 2 מטרים בממוצע. גופם היה פחוס ומוגבה מעט, ועגלגל יותר מהצד והזכיר את מבנה של דגי שמש או נצרניים. הם היו בעלי עיניים גדולות מאוד, חוטם דק וקצר יחסית ושיניים עגולות יחסית מקורבות אחת לשנייה. הוא היה בעל סנפיר זנב מפוצל ומחודד, כשחלק מאמינים שהיה יכול להאיץ ובעזרת סנפיר גבי לשחות ביעילות לאורך האוקיינוס הפתוח.

ייתכן שדג זה התקיים כמו נצרן מודרני סמוך לשוניות אלמוגים, בהם חיפש לנגוס בספוגיים, רכיכות קשות או אלמוגים, כפי שנראה ממבנה פיו.

==קישורים חיצוניים==

<gallery>
Gyrodus sp 3434.jpg
Gyrodus sp. (fossil fish) (Solnhofen Limestone, Upper Jurassic; Bavaria, Germany) (33587922002).jpg
Gyrodus macrophthalmus - Naturmuseum Senckenberg - DSC02234.JPG
Gyrodus2.jpg
Gyrodus hexagonus 2.jpg
</gallery>

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי אגאסי
קטגוריה:דגי גרם מהמזוזואיקון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1843
ג'וואד נקונם

ג'וואד נקונם (בפרסית: جواد نکونام; נולד ב-7 בספטמבר 1980) הוא כדורגלן עבר איראני ששיחק בעמדת הקשר וכיום מאמן את פולאד.

==קריירת מועדונים==
נקונם התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פאס טהראן עמה גם שיחק בליגת האלופות האסיאתית. בקיץ חתם לחמישה חודשים באל-ווחדה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות תמורת מיליון דולר. בינואר חתם בשארג'ה כאשר הוא דחה הצעות מפ.צ. קייזרסלאוטרן וטוטנהאם הוטספר.

לאחר מונדיאל 2006 עורר עניין בקרב מועדונים אחרים באירופית כמו הרטה ברלין ואולימפיק ליון, אך בסופו של דבר חתם לשנתיים באוססונה עם אופציה לשנה שלישית וסעיף שחרור של 5 מיליון אירו, ובכך הפך לכדורגלן האיראני הראשון שמשחק בלה ליגה. ב-22 בפברואר 2007 כבש בדקה ה-120 במסגרת 32 האחרונות של גביע אופ"א במשחק נגד ז'ירונדן דה בורדו שהיה גם שער הניצחון. ב-14 באוגוסט 2007 נקונם סבל מקרע ברצועה הצולבת הקדמית ונעדר כשמונה חודשים מהמגרשים. ב-24 בנובמבר 2007 חתם לשלוש שנים נוספות במועדון עם סעיף שחרור של 5 מיליון אירו. ב-31 באוגוסט 2008 הבקיע בפנדל בתיקו 1-1 נגד ויאריאל שהיה גם שער הבכורה שלו אוססונה בעונה זו. באותה עונה כבש 8 שערים והיה סגן מלך שערי הקבוצה באותה עונה אחרי וולטר פנדיאני.

ב-21 ביולי 2012 נקונם חזר לאיראן וחתם באסתקלאל טהראן תמורת 1.5 מיליון דולר ובכך הפך לכדורגלן היקר בהיסטוריה של ליגת העל האיראנית. ב-28 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בהפסד 2-1 לפולאד. ב-5 במאי 2013 הבקיע נגד אותה יריבה את שער האליפות של המועדון.

ב-14 בינואר 2014 חתם לארבעה חודשים במועדון ספורט כווית.

ב-4 באוגוסט 2014 חזר לקדנציה שנייה באוססונה ששיחקה אז בליגה הספרדית השנייה.

ב-6 ביולי 2015 חתם בסאיפה וב-21 בינואר 2016 חתם באל-ערבי הקטרית.

ביולי הודיע על פרישה מכדורגל.

==קריירה בינלאומית==
ב-12 בינואר 2000 נקונם ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן בניצחון 1-2 נגד . עד מהרה נקונם הפך לשחקן הרכב בנבחרת וב-17 ביוני 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד . נקונם הורחק במשחק השני של מונדיאל 2006 נגד לאחר שקיבל כרטיס צהוב שני.

ב-26 במרץ 2015 שבר את שיא ההופעות בנבחרת בניצחון 0-2 נגד כאשר רשם את הופעתו ה-149 בנבחרת. 5 ימים לאחר מכן ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת. לזכותו של נקונם 39 שערים בנבחרת והוא השתתף עמה ארבע פעמים בגביע אסיה בכדורגל ופעמיים בגביע העולם בכדורגל.

==תארים==
; פאס טהראן
*ליגת העל האיראנית: 

; אסתקלאל טהראן
*ליגת העל האיראנית: 

; א-כווית
*הגביע הכוויתי: 

; נבחרת איראן
*אליפות מערב אסיה: 

; פולאד
*גביע חפזי: 
*הסופר קאפ האיראני: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים איראנים
קטגוריה:קשרי כדורגל איראנים
קטגוריה:כדורגלני אל-וחדה
קטגוריה:כדורגלני א-שארג'ה
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני אל-ערבי (קטר)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איראן
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2007
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2011
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:ספורטאים איראנים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בכווית
קטגוריה:ספורטאים איראנים בקטר
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1980
מיזם שירה

מיזם שירה (או פרויקט שירה) הוא מיזם להקמת מבנה משולב שיהיה מעונו הרשמי של ראש ממשלת ישראל בשילוב משכן משרד ראש הממשלה, במקום פרויקט אלמוג שהיה בתכנון כ־14 שנים.

המיקום שנבחר למיזם הוא הרחבה בין הבניין הנוכחי של משרד ראש הממשלה לבניין משרד הפנים, בקריית הממשלה בירושלים. עלותו מגיעה למאות מיליוני שקלים ומתקרבת למיליארד שקלים. הפרויקט הועבר בעבר לטיפול משרד האדריכלים "קימל אשכולות", שהכין בדיקת היתכנות ועבד על תב"ע (תוכנית בניין ערים).

לפי הערכות גורמים במשרד ראש הממשלה, אם יוחלט לאשר את פרויקט "שירה", יחלפו כשש שנים עד להשלמתו.

המיזם אושר ב-30 ביוני 2024 בקבינט המדיני-ביטחוני וצפוי לעלות חצי מיליארד.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיזמים ממשלתיים בישראל
קטגוריה:מעון ראש הממשלה
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:ישראל: מיזמים עתידיים
קטגוריה:בניין משרד ראש הממשלה
קטגוריה:ירושלים: מיזמים עתידיים
ריצ'רד ריצ'רדס

ריצ'רד נואל (דיק) ריצ'רדס (באנגלית: Richard N. Richards; נולד ב-24 באוגוסט 1946, קי וסט) הוא טייס קרב, קצין צי, טייס ניסוי, מהנדס כימיה ואסטרונאוט לשעבר של נאס"א. ריצ'רדס השתתף בארבע משימות של מעבורות החלל.

==קורות חיים==
ריצ'רד ריצ'רדס נולד בקי וסט שבמדינת פלורידה. בשנת 1964 סיים בית ספר בסנט לואיס והחל ללמוד הנדסת כימיה באוניברסיטת מיזורי והשלים תואר ראשון בשנת 1969. הוא המשיך ללימודי תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה והשלים את לימודיו בשנת 1970. באותה שנה הוא סיים קורס טיס. בשנים 1970–1973 הוא היה טייס "דאגלס A-4 סקייהוק" ו-"מקדונל דאגלס F-4 פנטום". בהמשך הוא הוצב בנושאות מטוסים America ו- Saratoga. בשנת 1976 הוא עבר קורס טייסי ניסוי. לאחר סיום הקורס הוא היה טייס ניסוי של מטוס "מקדונל דאגלס F/A-18 הורנט".

==פעילות בתחום החלל==
בשנת 1980 ריצ'רדס נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה חבר בצוות קרקע של מספר משימות. במשימת STS-28 בשנת 1989 הוא היה טייס של מעבורת החלל אטלנטיס (ברוסטר שו היה מפקד צוות). 1990 הוא היה מפקד צוות של משימה STS-41 שהמריא על סיפון מעבורת החלל דיסקברי. המשימה העיקרית של הטיסה הייתה הצבת גשושית אוליסוס. בשנת 1992 הוא היה מפקד צוות של STS-50 על מעבורת החלל קולומביה. בשנת 1994 ריצ'רדס היה מפקד צוות של STS-64 על מעבורת החלל דיסקברי.

החל משנת 1995 ריצ'רדס עבד במרכז החלל ג'ונסון.

==לאחר פרישה מנאס"א==
בשנת 1998 ריצ'רדס פרש מנאס"א ועבד בבואינג. הוא פעל במספר תפקידים עד לפרישה בשנת 2007.

כיום הוא מתגורר ביוסטון עם משפחתו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/richards_richard.htm קורות חיים]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/oral_histories/RichardsRN/richardsrn.htm ריאיון עם ריצ'רדס]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי צי ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
ז'אטם איי לאב יו טרמינל

ז'אטם איי לאב יו טרמינל הוא סרט רומנטי ישראלי משנת 2010 בבימויו של דני מנקין, עם דני ניב (מוקי) ונרונה קפלן דה מאסדו בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על רומן רומנטי קצר בין בחור ישראלי ותיירת אנגליה הנפגשים במקרה בפראג ומבלים ביחד 24 שעות. שם הסרט לקוח מהשיר "טרמינל לומינלט" של מאיר אריאל והוא מאפיין את הרומן הקצר שהתחיל בטרמינל (שדה תעופה) בנתב"ג והסתיים בטרמינל בפראג.

לילי מנקין המגלמת בקולה את אמו של מוקי, היא במציאות אמו של דני מנקין.

מוקי שר את שיר הנושא "אם לא עכשיו אז מתי" שחיבר ללחנו של פילוני.

==תקציר העלילה==
תל אביב 2009 בן (מוקי) הוא זמר צעיר המנהל שיחה עם חברתו הילרי הגרה בניו יורק. הילרי רוצה למסד את הקשר שלהם ודורשת מבן להחליט. הוא מתקשה להחליט והשיחה ניתקת אולם לאחר מחשבה נוספת הוא מתקשר אליה ומודיע כי החליט להתחתן אתה והוא יטוס מיד לניו יורק.

בנתב"ג הוא עומד בתור שמתארך בגלל ויכוח בן איש ביטחון לתיירת בריטית. הוא ניגש לראש התור, מדבר עם איש הביטחון שמשחרר את שניהם (סצנה זאת הוצאה בעריכה).

במטוס הם יושבים ביחד, הוא מציג את עצמו בתור בן מתל אביב הטס לניו יורק והיא מציגה את עצמה בתור אמה (נרונה קפלן דה מאסדו), תושבת בריטניה הטסה לסן פרנסיסקו שם היא לומדת באוניברסיטת ברקלי. לשניהם יש טיסת ביניים (קונקשן) בפראג.

בנמל התעופה בפראג מסתבר להם שאיחרו את טיסתם לארצות הברית. אמה מקבלת פיצוי של מלון ל-24 שעות ובן מצטרף אליה ומזמין חדר נפרד.

לאחר שהסתדרו במלון הם יוצאים לטייל בפראג. מטיילים לאורך הנהר ולטבה ומבלים בפארק שעשועים. אמו של בן מתקשרת אליו ודורשת ממנו לבקר את אחותה, הדודה הלנה (הלנה רהקובה - אישה צ'כית ,לא שחקנית). היא מכינה להם ארוחת צהרים ושואלת על היחסים ביניהם. בן לא אוכל ובצאתם מתקשרת אליו שוב אמו ושואלת אם הוא לובש סוודר ומי הבחורה שאתו ודורשת ממנו לחזור לאחותה ולהתנצל. אמה מכריחה את בן לקנות טבעת להילרי.

הם ממשיכים בטיול בפראג ומבלים במועדון לילה. יחסיהם מתהדקים והם חושבים אם כדאי להם להישאר בפראג. בשעה מאוחרת בלילה הם חוזרים למלון ואמה מזמינה אותו לחדרה לרגל יום ההולדת שלה. הם שוכבים על המיטה, בן מנגן ושר את "אם לא עכשיו, מתי" ומפנטז על קשר מיני (סצנה שהוצאה בעריכה) אך הם נרדמים מעייפות ללא מגע מיני.

למחרת בבוקר הם נוסעים לנמל התעופה, מתחבקים ונפרדים.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|דוד ניב (מוקי)
|בן
|זמר
|-
|נרונה קפלן דה מאסדו
|אמה
|סטודנטית
|-
|לילי מנקין
|אמא של בן
|קול בלבד
|-
|חן קסטן
|הילרי
|קול בלבד
|-
|הלנה רהקובה
|דודה הלנה
|
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=1m-iQrObXKE קדימון לז'אטם איי לאב יו טרמינל], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=M9nNXy8htTU שלוש סצנות שהוצאו בעריכה], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=-nZdbrlckOI אם לא עכשיו אז מתי - מוקי], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=d0O8eqXHulg מאחורי הקלעים של הסרט חלק 1], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=aIthjxZZfNg&t=164s מאחורי הקלעים של הסרט חלק 2], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=M54OuFL-JsA&t=140s מאחורי הקלעים של הסרט חלק 3], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים רומנטיים
סיירת החוף

יחידת הצוללים מפנה מפגע ימי במפרץ אילת

סיירת החוף (באנגלית: The Coast Patrol) היא עמותה ישראלית מבוססת מתנדבים, שהוקמה על ידי יוסף סגל בשנת 2020. הארגון עוסק בשמירה על הסביבה הימית בישראל.

סיירת החוף הוקמה כדי לשמור על סביבה ימית בריאה בחופי ישראל, על ידי הגדלת מספר הפעילים שייסייעו מקצועית לגופי האכיפה והשימור הימיים. פעילות הארגון כוללת בין היתר סיורים ימיים, ניטור, מעקב, תיעוד וטיפול במפגעים ימיים בחופי ישראל ובעומק הים.

==פעילויות הארגון==
סיירת החוף פועלת ללוות ולסייע לגופי האכיפה והשימור במרחב הימי ובתחומים שלדבריה רחוקים מעיניי הציבור ואינם מקבלים מענה על ידי המדינה.

פעילות הארגון כוללת:
* מענה מידי וסיוע ליונקים ימיים וצבי ים פצועים או פגועים
* הסרת מפגעים, פסולת ימית ורשתות דיג נטושות (רשתות רפאים)
* תיעוד, דיווח וטיפול בזיהום ימי בישראל (בהתאם לחוק למניעת זיהום הים מהשלכת פסולת)
* מעקב, תיעוד ושיתוף פעולה (ביחד עם היחידה הימית ברשות הטבע והגנים) אחר דיג מסחרי לא חוקי (המנוגד לפקודת הדיג), עבריינות דיג ספינות המכמורת ההרסניות, דיג בשמורות טבע ימיות ופגיעה וסחר בערכי טבע מוגנים
* הסברה בתחום שימור הסביבה הימית
* סיוע וליווי קבוצות מחקר ימי
* חינוך הגיל הרך לשימור סביבה ימית

==מיזמים וקמפיינים==

* קמפיין “Ghost Nets” (רשתות רפאים), העוסק בביצוע ניטור, טיפול והסרת רשתות דיג נטושות מעומק הים, שמהוות מלכודת מוות לחי הימי, באמצעות יחידת הצוללים של העמותה. הקמפיין המתמשך מביא להסרת האיום מתאי שטח ימיים המהווים בתי גידול לבעלי חיים ימיים ותורם להגברת המודעות לנושא ולדיווחים על מפגעים דומים ע״י הציבור, שמצריכים טיפול ומענה מידי, ולשימור החי בים התיכון
* מאבק כנגד הרחבת הסכם קצא"א.
* קמפיין ״Trawler Embargo" (טרולר אמברגו), פעילות סיור ימי, מעקב אחר ספינות דיג המכמורת ותיעוד עבירות דיג לא חוקי בעומק הים.
* פעילות סיור ימי למען שמירה על שמורות טבע ימיות בישראל בתא השטח הדרומי של ישראל.
* פעילות להסרת מפגעים ימיים, זיהום מים וצמיגי גומי מזהמים מקרקעית מפרץ אילת
*	קידום לשינוי פקודת הדיג וביטול היתרים לדיג באמצעות מלכודות דגים במפרץ אילת.
*	"ילדים בשביל הים", תוכנית פיילוט לחינוך הגיל הרך, על חשיבות השמירה על הסביבה הימית, שמשלבת הפלגה ושיט חוויתי על סיפון סירת הסיור Columbia של ארגון סיירת החוף.

<gallery heights="120" mode="packed">
קובץ:The Coast Patrol 1.jpg|רשת דיג נטושה שהוסרה ממעמקי הים
קובץ:The Coast Patrol 2.jpg|ארגון סיירת החוף נפגש עם מתנדבי סי שפרד (Sea Sheperd - ארגון בינלאומי שמפעיל צי ספינות ברחבי העולם ומטרתו להגן על חיי הבר במים) ועולה לסיפון הספינה בוב בארקר בזמן ביקורה בחופי ישראל - אשקלון 2022
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני בעלי חיים בישראל
קטגוריה:ארגונים להגנת הסביבה בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:מאבקים סביבתיים בישראל
קטגוריה:שמירת הטבע בישראל
אגודת אמני המהפכה הרוסית

אגודת אמני המהפכה הרוסית; באנגלית: Association of Artists of Revolutionary Russia (1932-1922) הייתה קבוצת אמנים בברית המועצות . חברים בקבוצה זכו לאהדה כיוצרים לגיטימיים של הרעיונות הקומוניסטיים בעולם האמנות, תוך גיבוש מסגרת לסגנון הריאליזם הסוציאליסטי. <ref>AKhRR Manifesto". Seventeen Moments in Soviet History. 2015-08-30</ref>

הייתה זו אגודה גדולה של אמנים סובייטים, גרפיקאים ופסלים, שבזכות תמיכת המדינה הייתה הגדולה והחזקה מבין הקבוצות היצירתיות של שנות ה-20. הקבוצה נקראה בראשי תיבות: AKhRR, נוסדה ב-1922, הייתה פעילה במשך כ-10 שנים לפני שהתפרקה ב-1932. במהלך תקופה זו היא המבשרה של "האיגוד המאוחד של אמני ברית המועצות".

בין המייסדים המקוריים נכללו אלכסנדר גריגורייב, פאבל ראדימוב (היו"ר האחרון של תנועת הנודדים), סרגיי מאליוטין, יבגני כצמן וציירים ריאליסטים אחרים, שכבר ביססו את עצמם בעולם האמנותי לפני המהפכה הרוסית של 1917. הקבוצה נוצרה במסגרת תנועת הנודדים, שערכה את התערוכה הפומבית האחרונה, ה-47, ב-1922, והעמידה את עצמה בבירור בניגוד לאמנות האוונגרדית. <ref></ref>

הם טענו שסגנון האמנות שלהם נועד ללכוד את "הדחף המהפכני של הרגע הגדול הזה בהיסטוריה" מבלי "להעליב את המהפכה בעיני הפרולטריון הבינלאומי". <ref></ref>

ההצהרה הפומבית הראשונה שלהם, כישות חדשה, הייתה תערוכה ב-1922 במוסקבה. כל ההכנסות שימשו להקלה על הרעב ברוסיה של 1921. עד 1928, הקבוצה מימנה 10 תערוכות ארציות עם פרסום גדול. למרות תוארו המהפכני, הוא איחד בהצלחה אמנים מה"אסכולה הישנה" כמו אברם ארכיפוב, אלכסנדר מקובסקי, ניקולאי קאסאטקין והצעירים יותר כמו סרגיי גרסימוב ויצחק ברודסקי. בתוך עשור, היא גדלה מ-80 ליותר מ-300 חברים. חברות רחבה ודומיננטיות של אמנים שנולדו בשנות ה-70 וה-1880 עזרו בביסוס "אגודת אמני המהפכה הרוסית" כמוסד אמין, הרחק מרטוריקה אולטרה-מהפכנית. <ref>Bowlt, John E. (1988). Russian Art of the Avant-garde: Theory and Criticism 1904-1934. Thames and Hudson</ref>

במהלך הדיכוי של תנועות אמנות עצמאיות בשנים 1932–1933,האגודה שימשה כגרעין של איגוד האמנים של ברית המועצות הסטליניסטי. <ref></ref>

יצירות האמנות שלהם השפיעו על האמנות הקפיטליסטית באנגליה, שהובאו לשם על ידי קומוניסטים בריטים במהלך ואחרי מלחמת האזרחים בספרד. לאחר מלחמת העולם השנייה מהות היצירה הסובייטית שינתה את סגנונה כדי להציג את מעמד הפועלים ואת מעמד הביניים החדש המתהווה בפעילויות היומיומיות הרגילות שלהם. בעת המלחמה הקרה, המבקרים הבריטים החלו להירתע מהאמנות כמדיום כוללני חברתית, אך האסתטיקה המרכזית שלה נשארה והתפשטה ברחבי העולם. <ref></ref>
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
טירת גזיאנטפ

טירת גזיאנטפ היא טירה ומוקד תיירותי במרכז העיר גזיאנטפ בדרום טורקיה. הטירה שימשה בעבר נקודת תצפית חשובה. היא נבנתה כנראה בידי החתים, לאחר מכן התבסס מעמדה כמבצר אזורי בתקופת האימפריה הרומית, במאות הראשונה והשנייה לספירת הנוצרים. יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית, הוסיף להרחיב ולבצר אותה בין 527 ל-565 לספירה. בהמשך שופצה הטירה מספר רב של פעמים, השיפוץ המקיף האחרון הסתיים בשנת 2000.

בטירה, שהיקפה כ-1,200 מטרים ובחומותיה קבועים שנים עשר מגדלים, שוכן מוזיאון המתאר את הגנת העיר במלחמת טורקיה–צרפת (1916).

מבנה הטירה ניזוק קשות ברעידת האדמה בגזיאנטפ בליל 6 בפברואר 2023.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

סרטון המציג את ההרס בטירת גזיאנטפ ברעש של 6 בפברואר 2023

קטגוריה:טורקיה: מבצרים
קטגוריה:גזיאנטפ
קטגוריה:מבנים שניזוקו ברעידת האדמה בטורקיה-סוריה ב-2023
אלכסנדר מקובסקי

אלכסנדר מקובסקי (באנגלית: Aleksandr Makovsky; 5 באפריל 1869 - 26 באוקטובר 1924) היה צייר וגרפיקאי רוסי ריאליסט; קשור להנודדים.

== ביוגרפיה ==
אביו היה הצייר, ולדימיר מקובסקי, שנתן לו את שיעורי האמנות הראשונים שלו. דודיו, קונסטנטין וניקולאי היו גם ציירים. <ref></ref>

בשנת 1884, הוא נרשם לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שם למד אצל אילריון פרינישניקוב ו-וסילי פולנוב וכן המשיך לעבוד עם אביו. <ref></ref> בהיותו שם, הוענקו לו כמה מדליות כסף. מ-1889 עד 1893, הוא היה בפריז, ולמד בבית ספר פרטי לאמנות שהופעל על ידי פרננד קורמון. עם סיום הקורסים, הוא זכה בתואר "אמן מהשורה הראשונה" על ידי האקדמיה.

בשנה שלאחר מכן, הוא חזר לאקדמיה ונכנס לסדנאות של איליה רפין.[2] הוא סיים את לימודיו בשנת 1895. שנתיים לאחר מכן, הוא הפך לאוצר ספרי הלימוד בספריית האקדמיה, וב-1898 קודם למנחה על הכשרת מורים. הוא גם היה מחברם של ספרי לימוד רבים על רישום וציור.

מאוחר יותר פתח סטודיו פרטי לאמנות. אחד מתלמידיו הבולטים היה ויטלי טיכוב. ב-1902 הוא הפך לחבר בנודדים, שאיתם הוא הציג מעת לעת מאז 1893. מ-1907 עד 1922 כיהן כחבר במועצת המנהלים של האיגוד. 

ב-1911 הוא זכה בתואר "אקדמיה" ושנתיים לאחר מכן מונה לפרופסור באקדמיה ומונה לראש בית הספר הגבוה לאמנות. לאחר ביטול האקדמיה, לימד במכללה הימית. ב-1919 השתתף ב"תערוכה החופשית של המדינה" הראשונה. רגע לפני מותו, הוא הציג בתערוכה של איגוד האמנים של רוסיה המהפכנית.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:MakovskiyAV Nadoela1897ODES.jpg
File:Makovsky Alexander 006.jpg
File:Makovsky Alexander 009.jpg
File:Makovsky Alexander 001.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1869
קטגוריה:נפטרים ב-1924
ויטלי טיכוב

ויטלי טיכוב (באנגלית: Vitaly Tikhov; 14 בפברואר 1876–1939) היה צייר רוסי יליד אוקראינה, הידוע בעיקר בשל העירום שלו. הוא גם היה חבר בתנועת הנודדים.

== ביוגרפיה ==
את השכלתו היסודית קיבל במורשנסק. מ-1901 עד 1904 לקח שיעורים פרטיים אצל אלכסנדר מקובסקי. בשנת 1904, הוא היה המציג המרכזי בתערוכה ה-33 של הנודדים. באותה שנה, החל להשתתף בקורסים באקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל אביו של אלכסנדר, ולדימיר מאקובסקי, ואיליה רפין.<ref></ref>

הוא עזב את בית הספר ב-1912 והשתתף שם בתחרות עם כמה מיצירותיו. כתוצאה מכך הוענק לו תואר "אמן" וניתנה לו פנסיה עם אישור נסיעה לאירופה. באותה שנה, הוא וחברו ניקולאי פצ'ין חתמו על עצומה שקוראת לרפין לא לפרוש מהאקדמיה. בשנת 1916, הוא הציג תערוכה נוספת עם הנודדים והשתתף כחבר מן המניין בתערוכות ה-44, ה-45 וה-46 שלהם. <ref></ref>

במהלך שנות ה-30, הוא עזב את הנושאים המוכרים שלו כדי לצייר יצירות של ריאליזם סוציאליסטי, המתארים פועלי תעשייה, חיילים ומלחים. הוא השתתף בתערוכות "הצבא האדום של הפועלים והאיכרים" בשנים 1933 ו-1938 במכון מרקס-אנג'לס-לנין .

בשנת 2011, ציורו "מתרחצים" נמכר במכירה פומבית בכמעט שבעה עשר מיליון רובל, הסכום הרביעי בגודלו עבור יצירת אמנות שנמכרה במכירה פומבית באותה שנה. <ref></ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Тихов Виталий Гаврилович (Россия, 1876 - 1939) «Купание».jpg
File:Surf by Tikhov.jpg
File:Тихов Виталий Гаврилович (Россия, 1876 - 1939) «Купание».jpg
File:Stakhanovite from OGPU plant by Tikhov.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:נפטרים ב-1939
יהודה בר מרימר (הראשון)

יהודה בר מרימר (או יהודה מר בר מרימר) היה אמורא בן הדור החמישי לאמוראי בבל. הוא היה תלמידו של רבא, ומסר הלכה בשמו.

יהודה בר מרימר היה חברו של רב פפא, והיה נחשב לאדם מכובד ביותר. כאשר השיא רב פפא את בנו לבתו של אבא סוראה, ובא כדי לסכם את סכום הנדוניה שיעניק אבא סוראה לבתו, הוא ביקש מיהודה בר מרימר יתלווה אליו, אך יהודה בר מרימר סירב כי הוא חשש שאבא סוראה יתבייש מפניו, ובשל כך יעניק לבתו יותר מרצונו האמיתי. רב פפא הפציר ביהודה בר מרימר, והוא הסכים להתלוות אליו, אך בשל התנגדותו, הוא שתק כל משך הדיון. אבא סוראה פירש את שתיקתו כמורת רוח על סכום הנדוניה הקטן מדי, ולכן הוא הוסיף עוד עד שהעניק את רוב נכסיו לבתו. כאשר יהודה בר מרימר המשיך לשתוק, אמר לו אבא סוראה שהוא כבר לא יכול להוסיף משום שלו עצמו כבר לא נותר דבר, ואז אמר לו יהודה שלא זו הייתה סיבת השתיקה, ולדעתו אף מה שנתן בהתחלה לא היה צריך לתת. אף על פי כן, הורה לו יהודה שלאחר שכבר אמר שיתן, ראוי שלא יחזור בו.

ישנו אמורא נוסף בשם זה, שחי כשני דורות מאוחר יותר, והיה בנו של מרימר וחברו של מר בר רב אשי. יש המציעים כי אחד משני האישים נקרא בעצם "יהודה מר בר מרימר". לדעת הרב אהרן היימן תלמידו של רבא הוא הקרוי בתוספת "מר", וחברו של מר בר רב אשי קרוי בלא "מר", אך יש שכתבו להפך.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור החמישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבא
סטניסלב ז'וקובסקי

סטניסלב ז'וקובסקי (בפולנית: Stanisław Żukowski; 1873–1944) היה צייר פולני-רוסי.<ref>Eickel, Nancy, ed. (1986). Russia, The Land, The People: Russian Painting 1850–1910. Washington DC: Smithsonian Institution.</ref>

== חיים ==
ז'וקובסקי נולד במחוז גרודנו. הוא היה תלמידו של יצחק לויתן ובוגר בית הספר לציור במוסקבה. ז'וקובסקי הפך לצייר נוף מפורסם שעבד בסגנון ייחודי - השתמש בשיטות ובמיומנויות אימפרסיוניסטיות כמו כן, נתן פרשנות משלו למסורת הריאליסטית הרוסית.

הוא הקים סטודיו משלו לאמנות במוסקבה, שם הדריך סטודנטים, כולל הציירת האוונגרדיסטית ליובוב פופובה <ref>Gaze, Delia (2001). Concise dictionary of women artists. Chicago: Taylor & Francis. p. 539</ref> ולדימיר מאקובסקי צעיר שעבד אז כאמן פוסטרים.<ref></ref>

כצייר, ז'וקובסקי הותיר מורשת גדולה של נופים רוסיים ואתרים טרום-מהפכניים - בהם בתי אחוזה רוסיים. דעותיו הפוליטיות הותירו אותו ספקן לגבי הצורך במהפכה הבולשביקית, ובשנת 1923 הוא עזב את ברית המועצות וחזר למולדתו פולין, שהייתה אז כבר מדינה עצמאית.

לאחר הכיבוש הגרמני של פולין במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא נעצר על ידי הנאצים והוחזק במחנה ריכוז בפרושקוב, שם מת לבסוף ב-1944.<ref>Kruglov, Vladimir; Lenyashin, Vladimir (2000). Russian Impressionism. St. Petersburg: State Russian Museum/Palace Editions</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:Осенний вечер2. 1905.jpg
File:Былое. Комната старого дома. 1912.jpg
 File:Мартовский вечер. 1904.jpg
File:Осень. Дорога.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1944
נפתלי סלומון

נפתלי סלומון, עם ציוריו בסטודיו בראשון לציון
במורד הרחוב, ציור שמן, 1975
נפתלי (אריה לייב) סלומון (1917 ירושלים העתיקה - 2006) היה צייר ישראלי ומורה לציור.

נולד ב-1917 בירושלים. דור שישי בארץ. נצר ליואל-משה סלומון.
בוגר סמינר למורים בירושלים.
בד בבד עם לימודי ההוראה למד אצל הצייר והפסל זאב בן צבי.
בשנת 1939 הצטרף לקבוצה ראשונה ללימודים בסטודיו אבני בתל אביב, שם למד עם אהרון אבני, פרופסור שור, והפסל משה שטרנשוס.
רחוב בצפת, ציור שמן, 1993

== ביוגרפיה מוקדמת ==
נפתלי (אריה לייב) סלומון נולד בירושלים. אחד מחמישה אחים ואחיות. דור שישי לאברהם-שלמה זלמן, שעלה מליטא בסוף המאה ה-18. צאצא של אותו אב קדום היה יואל משה סלומון, שיצא בשנות ה-70 של המאה ה-19 מחומות העיר העתיקה והיה לאחד האבות המייסדים של פתח-תקוה. נפתלי הוא נצר לאחד האחים שהעדיפו להישאר בירושלים.
סלומון שהגיע מבית דתי, החל לצייר מגיל 10. למרות היות אימו חרדית, נשלחו ילדי המשפחה לבתי ספר כלליים. נפתלי יועד להיות מורה ונשלח ללמוד בסמינר.
בגיל 17 עזב סלומון את סמינר המורים, את הדת ואת ירושלים, תפס טרמפ על משאית ונסע לתל אביב בהחלטה ללמוד ציור.

== שנות ה-40 ==
בראשית שנות ה-40, ברקע מלחמת העולם, מתפקד כחבר ומפקד בהגנה, מתפרנס מעבודה במחצבה וכאיש ביטחון במושב בית-הילל שבאצבע הגליל.
עם זאת את סלומון הצעיר התפרן לא עוזב הרצון העז להפוך לאמן.
הוא מתקבל ללא תשלום, בכעין מלגה, לסטודיו של אהרון אבני במרתף ברחוב פרישמן.
מוקד הפעילות של סטודיו אבני הכיל את מי שכונו בהמשך דור הביניים של אמני ישראל. בין המורים היו יחזקאל שטרייכמן ואביגדור סטימצקי אשר מרדו באבני ב-1945, שהיה אמן ומורה שמרן בעיניהם, ופתחו סטודיו עצמאי משלהם אליו פרשו רב תלמידיו של אבני.
לאחר זמן קצר, הפורשים מן הסטודיו הפכו לגרעין קבוצת ׳אופקים חדשים׳ שהיה לאבן דרך משמעותית בתולדות האמנות הישראלית.
"אני" אמר סלומון, "לא עזבתי יחד איתם, בעיקר מנימוקים של הכרת תודה לאבני, שקיבל אותי ללימודים חינם אין כסף."
אפשר שההחלטה ההיא, להישאר נאמן לאבני, מסבירה את מיקומו בדפי ההיסטוריה של אמני ישראל.

לסלומון לא היה גורו, גם לא אבני, הוא לא עקב אחרי טרנדים, הוא לא נטל חלק בוויכוח ההיסטורי בין יוסף זריצקי למרדכי ארדון (ותלמידיהם) באשר לאופי הראוי -מקומי או אוניברסלי- לאמנות הישראלית.

ב-1949 התיישב סלומון בחולון בהיותה עיירה מוקפת חולות. הוא צייר כל יום בסטודיו קטן מלא בציורים פזורים, בצד סלון המשפחה. ההתבודדות כנראה עיצבה את דיוקנו האמנותי, כמו את גורלו, שנותר במידה רבה מחוץ להקשר ההיסטורי.
ואולי דווקא השהות הזו מחוץ למיינסטרים היא זו שהקנתה לו מקוריות אמנותית ועצמאות מחשבתית.

== תערוכות ==
===תערוכות יחיד===
*1942, גלריה כץ, תל אביב
*1944, גלריה כץ, תל אביב
*1952, גלריה כץ, תל אביב
*1952, בית התרבות, חולון
*1956, גלריה צ׳מרינסקי, תל אביב
*1961, יד לבנים, חולון
*1963, משכן לאמנות, חולון
*1966, משכן לאמנות, חולון
*1967, גלריה דפנה, ירושלים
*1969, רוז גלרי, ניו-יורק
*1972, גלריה גרפילד, ניו-יורק
*1975, משכן לאמנות, חולון
*1978, תערוכת יחיד לרגל 100 שנה לפתח-תקוה, מוזיאון יד לבנים, פתח תקווה
*1987, מוזיאון יד לבנים, פתח-תקוה
*1997, תיאטרון חולון

===תערוכות קבוצתיות===
*1952, הצטרף לאגודת הציירים, השתתף בכל התערוכות המשותפות
*1969, גלריה יוהנסבורג

== לקריאה נוספת ==
* נפתלי סלומון; ציירתי לך ארצי, המוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן, 2006

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990037505600205171/NLI בית סלומון], באתר (הספרייה הלאומית)

סלומון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
נאדר ג'וח'דאר

נאדר ג'וח'דאר (בערבית: نادر جوخدار; 19 באוקטובר 1977 – 6 בפברואר 2023) היה כדורגלן סורי ששיחק בעמדת חלוץ ומאמן כדורגל.

== קריירת מועדונים ==
ג'וח'דאר שיחק בקבוצת אל-ות'בה מליגת העל הסורית, ובקבוצות אל-פייסלי ואל-ויחדאת מליגת העל הירדנית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-2 באפריל 1995 ערך ג'וח'דאר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סוריה, בתיקו 2-2 נגד נבחרת מצרים במשחק ידידות. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אסיה 1996, וערך שלוש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שני שערים. בסך הכל ערך 14 הופעות בנבחרת, בהן הבקיע תשעה שערים.

== קריירה כמאמן ==
ב-17 ביולי 2022 מונה ג'וח'דאר למאמן קבוצת א-סלאם זגרתא מליגת העל הלבנונית. ב-10 באוגוסט פוטר מתפקידו.

== מותו ==
ב-6 בפברואר 2023 נהרג ג'וח'דאר עם בנו ברעידת האדמה בטורקיה ובסוריה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סורים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סורים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סוריה
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1996
קטגוריה:מאמני כדורגל
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1977
קטגוריה:סורים שנפטרו ב-2023
נחל גת

נחל גת הוא נחל אכזב קצר הממוקם בחבל לכיש, צפונית־מזרחית לקריית גת. אורכו כ־2.9 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
הנחל זורם בין קיבוץ גת מצפון לבין מושב שדה משה בדרום. מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־150 מטרים מעל פני הים, בסמיכות לכביש 6. הוא זורם בכיוון דרום־מערב ונשפך, לאחר כ־2.9 קילומטרים ובגובה של כ־125 מטרים מעל פני הים, אל נחל לכיש, הנשפך אל הים התיכון.

גת
סאו ויסנטה (כף ורדה)

מינדלו בתחילת המאה ה-20
סאו ויסנטה (בפורטוגזית "סנט וינסנט") הוא אחד מאיי בארלאוונטו, הקבוצה הצפונית בתוך ארכיפלג כף ורדה באוקיינוס האטלנטי, מול חופי מערב אפריקה. הוא ממוקם בין האיים סנטו אנטאו וסנטה לוציה, כאשר תעלת סאו ויסנטה מפרידה בינו לבין סנטו אנטאו.

==היסטוריה==
האי סאו ויסנטה התגלה על ידי המגלה הפורטוגלי דיוגו אפונסו ב-22 בינואר 1462 (יום וינסנט הקדוש )<ref></ref>.  בשל המחסור במים, האי שימש בתחילה רק ככר מרעה לבקר. כאשר הוקמה עיריית סנטו אנטאו ב-1732, האי סאו ויסנטה היה חלק ממנה. באותה תקופה לא היו בה תושבים קבועים. בשנת 1793 החלה התיישבות באזור מפרץ פורטו גרנדה.  בשנת 1838, הוקם מחסן פחם במפרץ פורטו גרנדה כדי שישמש לאספקה לספינות בנתיבי האוקיינוס האטלנטי. בעקבות כך החלה אוכלוסיית האי לגדול במהירות. בתחילת המאה ה-20 איבד נמל מינדלו את חשיבותו לצורך ניווט טרנס-אטלנטי. הגורמים לכך היו המעבר מפחם לנפט כדלק לאוניות, עלייתם של נמלים מתחרים כמו דקאר והאיים הקנריים והיעדר השקעה בתשתיות נמלים. רציף חדש לעגינת אוניות נחנך בנמל בשנת 1962.

==גאוגרפיה==
לאי צורה מלבנית, עם שטח של 226.7 קמ"ר (87.5 מייל רבוע). ממזרח למערב הוא נמשך 24.3 ק"מ (15.1 מייל) ומצפון לדרום 16.3 ק"מ (10.1 מייל). האי, שמקורו וולקני, שטוח למדי. הפעילות הוולקנית האחרונה התקיימה בפלייסטוקן. למרות שחיקה רבה, עדיין נותרו באי כמה מכתשים, למשל מכתש ויאנה. הנקודה הגבוהה ביותר שלו היא מונטה ורדה, הממוקמת בחלק המזרחי של האי בגובה של 744 מטר.  הרים נוספים כוללים את מדיירל (680 מ'), קאישה (535 מ') ומונטה קארה (490 מ').

92.6% מאוכלוסיית האי מתגוררת באזור העירוני של מינדלו, על מפרץ פורטו גרנדה, קלדרה שנפרצת על ידי האוקיינוס. אי קטן, Ilhéu dos Pássaros, נמצא פחות ממייל ימי אחד מחופי מפרץ פורטו גרנדה. ישנם באי מספר נחלים שמים זורמים בהם מדי פעם, כולל Ribeira do Calhau ו-Ribeira de Julião. נמל תעופה ממוקם כחמישה קילומטרים מדרום-מערב למינדלו.

==אקלים==
בסאו ויסנטה יש אקלים מדברי חם (בשיטת קפן BWh). הטמפרטורה השנתית הממוצעת במינדלו היא 23.6 מעלות צלזיוס (74.5 מעלות פרנהייט). האי יבש מאוד עם רק 127 מ"מ של משקעים שנתיים במינדלו. רק האזור הגבוה יותר של מונטה ורדה מקבל יותר משקעים.

==אוכלוסייה==
בשנות ה-30 של המאה ה-19 מנתה אוכלוסיית סאו ויסנטה כ-356 תושבים. במפקד האוכלוסין של 2010 עמדה אוכלוסיית סאו ויסנטה עמדה על 76,140 תושבים מה שהופך אותו לאי המאוכלס השני בכף ורדה אחרי סנטיאגו. גידול האוכלוסייה השנתי הוא 1.3%. 92.6% מהאוכלוסייה מתגוררת באזורים עירוניים, שהוא השיעור הגבוה ביותר מכל האיים (ממוצע לכף ורדה: 61.8%).תוחלת החיים היא 76 שנים, גבוהה יותר מחלקים אחרים בעולם. שיעור הילודה הוא 2.7% ושיעור תמותת התינוקות הוא 18 לכל 1000 לידות (לשם השוואה 103 בקונגו, 55 בהודו, 27 בטורקיה, 23 בברזיל, 16 ברוסיה, 4 בפינלנד).

רוב האוכלוסייה צעירה; 49% מהאוכלוסייה הם מתחת לגיל 25, ו-7.4% מהאוכלוסייה הם מעל גיל 65. באי יש 19,923 משקי בית, מתוכם יש בממוצע 3.8 נפשות למשק בית, נמוך מרמתה של כף ורדה שהוא 4.2 נפשות למשק בית. בשנת 2010 15.1% ממשקי הבית היו בעלי רכב (כף ורדה: 12.7%).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איי כף ורדה
ריילי תומסון

ריילי א. תומסון ג'וניור (באנגלית: .Riley A. Thomson Jr; 5 באוקטובר 1912 – 26 בינואר 1960) היה אנימטור וקומיקסאי אמריקאי שבילה את רוב הקריירה שלו בעבודה על סרטים ודמויות של חברת וולט דיסני. הוא ביים שישה סרטים קצרים של דיסני כולל "השנים הטובות" ו"שעת המוזיקה".

== קריירה ==
תומסון החל את הקריירה שלו בשנת 1930 באולפן הכושל של רומר גריי. ב-1935 הוא הצטרף ללאון שלזינגר הפקות (כיום של האחים וורנר) בתור אנימטור. בזמן שהותו שם הוא עבד על סרטים מצוירים של סדרת "מרי מלודיס" והתמקד בדמותו של פורקי פיג. בשנה שלאחר מכן תומסון החל לעבוד בוולט דיסני הפקות. תחילה עבד כאנימטור על סרטים קצרים של "מיקי מאוס", "סימפוניות טיפשיות" ודונלד דאק. הוא גם עבד על הסרט באורך מלא "שלגיה ושבעת הגמדים" (1937) והמקטע "שוליית הקוסם" מתוך הסרט "פנטסיה" (1940).

לאחר עבודתו בסרט "פנטסיה", תומסון עבר למחלקת הסיפורים שם הפך לתסריטאי ובמאי. הוא ביים את הסרטים הקצרים "Put-Put Troubles" (1940), "הסופה הקטנה" (1941), "השנים הטובות" (1941), הרימייק מ-1941 של "ההתרמה לבית היתומים", "מסיבת יום ההולדת של מיקי" (1942) ו"שעת המוזיקה" (1942). הוא גם קיבל קרדיטים על הסיפורים של "מרוץ סוסים" (1948) ו"דוד דאק" (1951). (באחרון שם משפחתו כתוב באופן שגוי "תומפסון").

בשנת 1950 תומסון עבר לתחום הקומיקס. הוא עבד בחברת ההפקה Western Publishing מ-1950 עד 1953 ואייר עבורם מספר ספרי קומיקס שונים. עבודתו כללה בעיקר קומיקס של דיסני בהשתתפות הדמויות מיקי מאוס, דונלד דאק, פלוטו, צ'יפ ודייל, סבתא דאק וז'אק וגאס. הוא גם אייר קומיקס של וודי הנקר.

לאורך שנות ה-50, תומסון אייר רצועות קומיקס עבור אולפני דיסני, כולל קומיקס המבוסס על הסרט "שירת הדרום" משנת 1946 ורצועת הקומיקס היומית של מיקי מאוס.

תומסון חזר להנפשה בשנת 1957 ועבד עבור וולטר לאנץ הפקות עד שנת 1959.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
קטגוריה:דיסני: אישים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1960
בלנקה פלומה

בלנקה פלומה ראמוס בַּאֶסַה (בספרדית: Blanca Paloma Ramos Baeza; נולדה ב-9 ביוני 1989) היא זמרת, מעצבת במה ומעצבת תלבושות ספרדייה. היא ייצגה את ספרד באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת עם השיר "Eaea".

== ביוגרפיה ==
פלומה נולדה וגדלה באלש. לאחר שסיימה את לימודיה באוניברסיטת מיגל ארננדס בעיר עם תואר ראשון באמנויות, המשיכה בקריירה בתיאטרון במדריד.

ב-10 בדצמבר 2021, הוכרז שהיא תשתתף ב-Benidorm Fest 2022 עם השיר שלה "Secreto de agua". היא השתתפה בחצי הגמר הראשון והעפילה לגמר. בגמר היא הגיעה למקום ה-5 עם 61 נקודות.<ref></ref>

בשנה שלאחר מכן היא השתתפה שוב בתחרות עם השיר "Eaea". היא הופיעה בחצי הגמר השני והעפילה לגמר. בגמר היא הגיעה למקום הראשון עם 169 נקודות, ובעקבות כך ייצגה את ספרד באירוויזיון 2023 בליברפול שבממלכה המאוחדת.<ref></ref>

בגמר האירוויזיון בליברפול היא הגיעה למקום ה-17 עם 100 נקודות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות ספרדיות
קטגוריה:נציגי ספרד באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2023
קטגוריה:ילידות 1989
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1989
האם זה אתה?

האם זה אתה? הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2014 בבימויו של דני מנקין, עם אלון אבוטבול ונרונה קפלן דה מאסדו בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי דני מנקין ואשכול נבו והוא סרט מסע של גבר ישראלי בן 60, מקרין בקולנוע, שמפוטר מעבודתו ויוצא למסע בעקבות אהובת נעוריו.

הסרט היה מועמד לפרס פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר במסלול פרינג' בטקס פרסי אופיר לשנת 2014. הוא הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בחיפה ובפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול ב-2014.

==תקציר העלילה==
רוני בראון (אלון אבוטבול) הוא בן 60 העובד שנים רבות כמקרין סרטים בבית קולנוע. הוא מקבל הודעה על הפסקת עבודתו ובצדה פרס ניחומים – כרטיס טיסה לארצות הברית.

רוני מגיע לביתו של אחיו ג'ייקוב (רני בלייר) שהיגר מישראל לפני הרבה שנים וכיום יש לו מגרש למכירת מכוניות. הם לא התראו שנים רבות ורוני מאשים אותו שלא הגיע אפילו להלוויית אמם.

לרוני הייתה בצעירותו חברה בשם רייצ'ל שהגיעה לישראל כתיירת וחזרה לארצות הברית. זאת הייתה אהבת נעוריו של רוני. הוא לא התחתן ולא הקים משפחה אלא חושב כל הזמן על רייצ'ל.

ג'ייקוב אומר לו שרייצ'ל הייתה אצלו לאחרונה כדי לקנות רכב והתעניינה בשלומו של רוני. שמה כיום הוא רייצ'ל גולן.

בנו של רני, מייקל, (פטריק קלי) רוצה לעשות עלייה ולהתגייס לגולני. הוא "פריק" מחשבים ומוצא את כתבתה של רייצ'ל גולן. ג'ייקוב משאיל לו מכונית ורוני יוצא למסע לפגוש את רייצ'ל שלו.

המכונית שלו מתקלקלת והוא אובד עצות עד שנעצרת לידו מכונית וממנה יוצאת צעירה בשם מיילה (נרונה קפלן דה מאסדו) עם מצלמת וידאו. היא מספרת לו שהיא מכינה סרט תיעודי על חרטות של אנשים. הוא מצטלם לסרט ומספר על רייצ'ל והיא מחליטה להמשיך אתו עד שימצא אותה.

בדרך עוצר אותם שוטר ששוכח מהכל כאשר הם כוללים אותו בסרט והוא מתחיל לשיר את "לה דונה מובילה" מריגולטו. מיילה עוזרת לרוני להתכונן למפגש עם רייצ'ל ובין השניים נרקמת מערכת יחסים קרובה במיוחד. הם עוברים כתובות שונות שבכולן התגוררה רייצ'ל עד שמתברר שהיא כעת בקנדה. כאן הם נפרדים כי אין למיילה דרכון. היא ממשיכה להוריה כדי לראיין אותם על חרטה שלהם בקשר אליה. רוני ממשיך אל תוך קנדה, פוגש את רייצ'ל (סוזן סדלר) ומראיין אותה על החרטות שלה.

רייצ'ל חולה. כעבור שנה מציגה מיילה את הסרט שהכינה. בסוף דבריה של רייצ'ל נכללת כתובית שמספרת על פטירתה ועל כך שרוני היה לצדה עד מותה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|אלון אבוטבול
|רוני בראון
|
|-
|נרונה קפלן דה מאסדו
|מיילה
|סטודנטית לקולנוע
|-
|רני בלייר
|ג'ייקוב בראון
|
|-
|פטריק קלי
|מייקל בראון
|
|-
|סוזן סדלר
|רייצ'ל גולן
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=tTO4zEJJeDI קדימון להאם זה אתה?], באתר יוטיוב
* [https://cinemaofisrael.co.il/האם-זה-אתה/ האם זה אתה?], בספר הקולנוע הישראלי
* [https://www.seret.co.il/movies/s_movies.asp?MID=4577 האם זה אתה?], באתר "סרט"
* [https://nfct.org.il/blog/movies/האם-זה-אתה האם זה אתה?], באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה

קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מסע
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
תכליל האזוב

תַּכְלִיל הָאֵזוֹב (שם מדעי: Pseudophilotes vicrama, שם עברי קודם: כַּחְלִיל הָאֵזוֹב) הוא פרפר קטן ממשפחת הכחליליים. הוא נפוץ במרכז ודרום אירופה ומזרח אסיה. בישראל, הפרפר נפוץ בחודשי האביב והקיץ בסמוך לרצועת החוף ומהחרמון עד לירושלים.

שמו העברי של הפרפר ניתן לו על שם צמח האזוב המצוי, שהוא הצמח הפונדקאי שעליו מתרבה כחליל האזוב. צמחיו הפונדקאים העיקריים הם האזוב המצוי וסירה קוצנית.<ref></ref>

== תת-מינים ==
* P. v. vicrama <small>–</small> פמיריס-אלאי, גיסאר דרוואז, טיין שיאן, צפון-מערב הודו
* P. v. cashmirensis <small>(מור, 1874) –</small> צפון-מזרח קשמיר
* P. v. astabene <small>(המינג, 1932) –</small> איראן, ישראל
* P. v. clara <small>(כריסטוף, 1887) –</small> חבל הבלקן, המזרח התיכון, איחוד האמירויות הערביות, עומאן, טורקסטן
* P. v. pallida <small>(שצ'טקין, 1960) –</small> טוראן, דרום גיסאר
* P. v. schiffermulleri <small>(המינג, 1929)</small> <small>–</small> דרום-מזרח אירופה, אסיה הקטנה, הקווקז, עבר הקווקז, מערב סיביר, אלטאי

==תיאור==
מוטת הכנפיים של תכליל האזוב היא באורך הנע בין 2 ל-2.4 סנטימטרים. הכנפיים של הזכר כחולות בחלקן הקדמי והן מעוטרות בנקודות שחורות בצידיהן. דרך מרכז הכנפיים של הפרפר עובר קו שחור. אצל הנקבה, צבע הכנפיים בחלקן העליון הוא חום כהה. צדו האחורי בשני המינים מלא בנקודות שחורות, ובקצהו נמצאת שורת סהרונים כתומים.

==תפוצה ומרחב מחיה==
תכליל האזוב נפוץ במרכז אירופה ובדרומה, באיראן, באפגניסטן ואף בישראל, שם בית הגידול האופני שלו הוא בשיחיות ובביתות. תכליל האזוב נפוץ ממזרח אסיה ועד טיין שאן, עם חלקים מסין, גבול תפוצתו המערבי משתרע על מדינות הבלקן, מזרח אירופה וטורקיה, תפוצתו הדרומית היא עד דרום פינלנד. באסיה, הוא נפוץ מדרום אסיה, הודו, מערבה עד בלוצ'יסטן וצ'יטרל בפקיסטן.

הוא מתעופף בגבהים הנעים מ-600 עד 2,400 מטרים וחי במדשאות, אקלים צחיח למחצה ועשביות תת-אלפיניות.

==שימור==
תכליל האזוב איננו מצוי ברשימת המינים שב. עם זאת, המין דווקא כן נכלל ברשימת המינים הקרובים לסכנת הכחדה ברשימה האדומה האירופית (European Red Book) הפרפר מוגדר כמין ללא חשש בארמניה. המין נפוץ באזורי טבע מוגנים, כך שהוא איננו זקוק לשימור מיוחד.

==לקריאה נוספת==
* יצחק אייזנשטיין, על פרפרים וצמחים בארץ-ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1980, , עמ' 139

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כחליליים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
דניאלה רווה

דניאלה רווה (נולדה ב־1967) היא פרופסור בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון, ומשנת 2023 מכהנת כדקאנית הפקולטה.

== ביוגרפיה ==
רווה היא בוגרת הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון. סיימה תואר ראשון ב-1992, תואר שני ב-1995 ודוקטורט ב-1999. עבדה כפוסט-דוקטורנטית וכמהנדסת מחקר במעבדה לתכן מערכות אויר-חלל, במחלקה להנדסת אוירונאוטיקה וחלל במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה באטלנטה בשנים 1999–2001.

באוקטובר 2001 הצטרפה לסגל הפקולטה לאווירונאוטיקה וחלל בטכניון בדרגת מרצה בכיר. ביוני 2012 מונתה לפרופסור חבר ובפברואר 2020 מונתה לפרופסור מן המניין. תחום המחקר שלה: כלים נומריים מתקדמים לתכן כלי-טיס.<ref></ref>

בשנים 2007–2009 שימשה כפרופסור אורח במחלקה להנדסת מכונות וחומרים באוניברסיטת דיוק, קרולינה הצפונית.

רווה עוסקת בתחום האווירואלסטיות - האינטראקציה בין כוחות אווירודינמיים ומבנים גמישים. בניסיון ליצור תעופה ירוקה, עיצובי מטוסים חדשים הם קלים יותר וגמישים יותר, וכך חווים תופעות שיש לשלוט בהן. במסגרת המחקר שלה הובילה, בשיתוף משרד הביטחון, פרויקט סטודנטים לפיתוח כלי טיס בלתי מאויש מודפס בתלת־ממד שמשמש פלטפורמה לניסויים בתחום. הכלי בעל כנפיים גמישות וארוכות זכה בתחרות בכנס הישראלי למדעי התעופה והחלל. ה-A3TB, Active Aeroelastic Aircraft Testbed, עוזר לתכנון מטוסים קלים בעלי מוטת כנפיים גדולה, להפחתת כוחות הגרר, צריכת אנרגיה וזיהום. טיסת המבחן של הכלי התקיימה במאי 2020 והראתה טיסה בגובה פני הים לאחר שיגור מכלי רכב נע. 

פרופ' רווה חברה בתוכנית השגרירים של הפקולטה בטכניון.

בשנת 2019 קיבלה את פרס ינאי למצוינות בהוראה.

בדצמבר 2023 מונתה לדקאנית של הפקולטה להנדסת אוירונאוטיקה וחלל בטכניון.

== חיים אישיים ==
לרווה יש רישיון טיס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://aerospace.technion.ac.il/he/person/raveh-daniella דניאלה רווה], באתר הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל, הטכניון
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת אווירונאוטיקה וחלל
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קרסיונוסומה

קרסיונוסומה (שם מדעי: Carcinosoma; משמעות השם: "גוף של סרטן") הוא סוג נכחד של עקרב ימי אשר התקיים במשך תקופות הסילור באמריקה הצפונית ובבריטניה. בעבר כונה בשם: Eurysoma ובמשך זמן מסוים כונה בשמות נוספים או הועבר לסוגים אחרים כמו הפטריגוטוס.

סוג זה ידוע ממאובנים שהתגלו לחופי סקוטלנד והוא תואר ב-1890 בידי החוקר הבריטי-אמריקאי אדוארד וולר קלייפול . הסוג מכיל כיום 7 מינים, מרביתם התגלו בארצות הברית.

סוג זה הגיע בחלק אצל המין C. punctatum לאורך של 2.2 מטרים ובכך היה מבין הגדולים שבעקרבי המים לצד היקלופטרוס ומינים קרובים. עם זאת רוב המינים היו קטנים בהרבה באורך של 70 עד 100 ס"מ. הוא היה בעל מבנה בטן צרה וראש וחזה רחבים מאוד. זרועותיו הכילו 3 זוגות טפרים מוארכים שפנו קדימה ואולי התעקלו יחד כדי לתפוס טרף ימי. זנבו היה קצר יחסית והוא כנראה השתמש בו כדי לשחות במים. עם זאת כנראה הוא התקיים על קרקעית הים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עקרבי מים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בסילור באירופה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בסילור באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1890
בוחופלביה

בוחופלביה (שם מדעי: Bojophlebia) הוא סוג נכחד של חרק מכונף שהתקיים במשך הקרבון הפנסילבני.

==מאפיינים==
חרק זה נחשב לפי ההערכות לקרוב של הבריומאים ואולי קרוב מעט לשפיראים, כשהוא השתייך לקבוצה אודונטופטרה. הסוג תואר ב-1985 בידי החוקר Kukalová-Peck ונכלל בו מין יחיד - Bojophlebia prokopi. מספר חוקרים רואים בו קרוב יותר של הסדרה שנכחדה Hydropalaeoptera.

המאובנים של חרק זה התגלו במוראביה, צ'כיה ומאובני חרק נוסף מהאזור בתחילה הוגדרו בסוג זה אך בהמשך הועברו לסוג נפרד - Carbotriplura. אלה הוערכו כשייכים לאחד מגדולי החרקים, על פי מוטת הכנפיים באורך של 45 מ"מ, מה שהופך אותו לאחד מגדולי החרקים שהתקיימו.

מאפייניו של החרק מראים שהיה פרימיטיבי והיה כנראה בעל גבעולי עיניים ומחושים, אם כי בדומה למאובני חרקים אחרים שהמאובנים המקוריים אינם מכילים מידע מובהק על שיוכם אלא רק על דמיונו של החוקר, כפי שקרה במיון של החרקים: Carbotriplura ו-Gerarus.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אודונטופטרה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרבון פנסילבני באמריקה הצפונית
קטגוריה:חרקים שחיו בפלאוזואיקון
זקי צ'ליק

מהמט זקי צ'ליק (בטורקית: Mehmet Zeki Çelik; נולד ב-17 בפברואר 1997) הוא כדורגלן טורקי המשחק בעמדת המגן הימני ברומא ובנבחרת טורקיה.

==קריירת מועדונים==

צ'ליק היה באקדמיית הנוער של בורסאספור משנת 2009 עד שעלה לקבוצה הבוגרת בשנת 2015. באותה השנה, הוא הושאל לקבוצת קרקבייספור.

בעונה שלאחר מכן, הוא הצטרף לאיסטנבולספור. לאחר שהציג יכולת ברמה גבוהה, הוא זכה לזימון לנבחרת טורקיה בשנת 2018, חרף הימצאות הקבוצה בליגת המשנה הטורקית.

ב-8 ביולי 2018, צ'ליק חתם על חוזה לחמש שנים בליל מליגת העל הצרפתית. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, הוא ערך בניצחון הליגה 1–3 על סטאד רן ב-11 באוגוסט.

לאחר ארבע עונות בליל, צ'ליק עבר לרומא מהסרייה א'.

==קריירה בינלאומית==

צ'ליק ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת טורקיה במהלך משחק ידידות מול נבחרת רוסיה ב-5 ביוני 2018, שנגמר בתוצאת תיקו אחת. נכלל בסגל נבחרת טורקיה ליורו 2024.<ref></ref>

==תארים==
===קבוצתיים===
* אליפות צרפת (1): 2020/21

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:מגני כדורגל טורקים
קטגוריה:כדורגלני בורסאספור
קטגוריה:כדורגלני איסטנבולספור
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024 
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1997
Titanosarcolites

Titanosarcolites הוא סוג נכחד של צדפה קדומה אשר התקיימה במשך הקרטיקון העליון של הקמפן עד המאסטריכט, לפני 83 עד 66 מיליון שנה מזמננו, מה שאומר שהיא נכחדה עם הכחדת הקרטיקון לפני 66 מיליון שנה. היא השתייכה למשפחה הקדומה Caprinidae, מהקבוצה רודיסטים אשר נכחדה לחלוטין עם סוף הקרטיקון.

המאובנים של צדפה זו התגלו בג'מייקה, דרום-מזרח מקסיקו ודרום ארצות הברית ואלה תוארו ב-1924 בידי החוקר Trechmann וידועים בו 4 מינים שונים:
*T. alatus
*T. giganteus
*T. macgillavryi
*T. oddsensis

==מאפיינים==
צדפה זו הייתה הגדולה ביותר מבני קבוצתה באורך של מעל 2 מטרים. עקב גודלה היא לא יכלה לנוע במהירות ורבצה בקרקעית הים בדומה לצדפות דו-קשוותיות מודרניות. הקשווה התחתונה שלהם הייתה מעט חרוטית כדי להתאים לחיי קרקעית בעוד הקשווה העליונה שימשה כמכסה מגונן של הצדפה. ככל הנראה היא סיננה מזון לאורך הקרקעית הימית של האוקיינוס האטלנטי הקדום.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צדפות פרהיסטוריות
קטגוריה:רכיכות שחיו במזוזואיקון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1924