OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בן רפפורט

בן רפפורט <ref></ref> (באנגלית: Bennett Eli Rappaport; נולד בסביבות 1985-1986)<ref name="chron"></ref> הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
רפפורט נולד בארלינגטון, טקסס, והיה פעיל באמנויות (ציור ונגינה בגיטרה) במהלך ילדותו.<ref name="zwe"></ref> הוא גדל בדת היהודית, וזהותו היהודית חשובה לו.<ref name="zwe" /> הוא למד בתיכון קליין ליד יוסטון. רפפורט פיתח עניין במשחק בגיל חמש עשרה. הוא סיים את לימודיו בבית הספר ג'וליארד בניו יורק במגמתד משחק.<ref name="zap2it"></ref><ref name="zwe" /> הוא היה חתן פרס מישל וסוריה סן-דני שמוענק לתלמידי ג'וליארד, שהוא הכבוד הגבוה ביותר של המחלקה לדרמה.<ref name="wpix"></ref> הוא מתגורר בסטודיו סיטי, לוס אנג'לס .

== קריירה ==
רפפורט הופיע בפרסומת לחג "תכשיטי קיי", פרסומת ידועה כי אשר הציגה באופן בולט שפת סימנים ודמות חירשת. <ref></ref>

בשנת 2010 לוהק רפפורט לתפקיד הראשי בתור טוד דמפסי בקומדיית המצבים, "Outsourced".<ref name="fwst"></ref> התפקיד סימן את עבודת המשחק הראשונה של רפפורט על המסך.<ref name="fwst" /> רפפורט הופיע בעבר בהפקות תיאטרון ובמה.

בשנת 2012 שיחק בסרט הקולנוע קומקום הנחושת לצד אלקסיס בלדל.

בשנת 2013 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה האישה הטובה, לצד מאט זוקרי וג'וליאנה מרגוליס. הוא שיחק בסדרה את עו"ד קארי זפס.

בשנת 2016 שיחק במחזה כנר על הגג בברודוויי.

בשנת 2017 שיחק בשני פרקים במיני סדרת הטלוויזיה מלחמת וייטנאם. שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "Ask For Jane"' ובסרט הקולנוע "Landing Up".

בשנת 2020 שיחק בסדרת הטלוויזיה, למען העם שהופקה בחברת שונדלנד. בשנת 2022 גילם את בילי מקפרלנד , בפרק הרביעי במיני סדרה להמציא את אנה, גם היא בהפקת שונדלנד. מקפרלנד, נוכל אמריקאי ועבריין מורשע שהיה שותף להקמת פסטיבל Fyre. הוא הונה משקיעים ב-27.4 מיליון דולר על ידי שיווק ומכירת כרטיסים לפסטיבל ולאירועים אחרים

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
|+קולנוע
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2012
| הופ ספרינגס
| בראד
|
|-
| 2012
|קומקום הנחושת
| ריקי
|
|-
| 2016
|Better Off Single
|ניית'ן
|
|-
| 2018
|Landing Up
| דייוויד
|
|-
| 2018
|Ask for Jane
|ביל
|
|}
{| class="wikitable sortable"
|+טלוויזיה
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2010–2011
|Outsourced
| טוד דמפסי
| תפקיד ראשי
|-
| 2012
| אלמנטרי
| ד"ר קייהיל
| פרק אחד
|-
| 2013–2016
|האישה הטובה
| קארי זפס
| 14 פרקים
|-
| 2015–2019
| מר רובוט
| אולי פארקר
| 9 פרקים
|-
| 2016–2021
| יאנגר
| מקס הורוביץ
| 10 פרקים
|-
| 2017
|מלחמת וייטנאם
| דנטון ("מוגי") קרוקר <ref></ref>
| קוֹל; 2 פרקים
|-
| 2017-הווה
| אוזרק
| ג'וש סילברברג
| תפקיד חוזר
|-
| 2018–2019
| למען העם
| סת' אוליבר
| תפקיד ראשי
|-
| 2021
|פני הרוע
| בריאן קאסל
| פרק אחד
|-
| 2021
| חוק וסדר: מדור מיוחד
| ג'ורג' הווארד
| שני פרקים
|-
|2022
|להמציא את אנה
|ביל מקפרלנד
|פרק רביעי
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
בל קנטו (סרט)

בל קנטו (באנגלית: Bel Canto) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2018 בבימויו של פול וייץ, על פי תסריט שנכתב בידי וייץ ואנתוני ויינטרוב.<ref name=":0"></ref> הוא מבוסס על הרומן מ-2001 בעל אותו השם מאת אן פאצ'ט . מככבים בו ג'וליאן מור, קן ואטאנבה, סבסטיאן קוך וכריסטופר למברט.<ref name=":0" />

הוא עלה לאקרנים ברחבי ארצות הברית ב-14 בספטמבר 2018 בהפצת סרטי סקרין מדיה .<ref name=":0" />

== עלילה ==
רוקסן קוס, זמרת סופרן אמריקאית ידועה, נוסעת לאמריקה הדרומית כדי לערוך קונצרט פרטי במסיבת יום ההולדת של התעשיין היפני העשיר קאטסומי הוסוקאווה. בדיוק כאשר מתכנסת אספה נאה של מכובדים מקומיים באחוזתו של סגן הנשיא רובן אוצ'ואה, כולל שגריר צרפת טיבו ורעייתו, המתרגם של הוסוקאווה, ונציג הסחר הרוסי פיודורוב, הבית נכבש בידי לוחמי גרילה בראשות המפקד בנג'מין בדרישה לשחרר את חבריהם הכלואים. הקשר היחיד שלהם עם העולם החיצון הוא דרך משא ומתן עם הצלב האדום; קבוצה של ארגונים העוסקים בסיוע הומניטארי. במשך חודש שלם בני הערובה והכובשים מתגברים על המחלוקות ביניהם ומוצאים את האנושיות והתקווה המשותפת שלהם לנוכח המצב.<ref></ref>

== צוות השחקנים ==
* ג'וליאן מור – רוקסן קוס (רנה פלמינג ביצעה את שירתה)
*קן ואטאנבה – קאטסומי הוסוקאווה
*סבסטיאן קוך – יואכים מסנר
*כריסטופר למברט – סיימון טיבו
*ריו קאסה – גנרל ווטנאבה
*טנוך הוארטה – המפקד בנג'מין
*מריה מרסדס קורוי – כרמן
*אולק קרופה – פיודורוב
*אלזה זילברשטיין – אדית טיבו
*ג'יי. אדי מרטינז – רובן
*בובי דניאל רודריגז – האב ארגודס
*ניקו בוסטמנטה – מרקו, בנו של רובן
*ג'יי סנטיאגו – מונסיניור רולנד

== הפקה ==
באוגוסט 2016, הוכרז שג'וליאן מור, קן ואטאנבה ודמיאן ביצ'יר הצטרפו לצוות הסרט, כשפול וייץ יביימו, על פי תסריט שכתב לצד אנתוני ויינטרוב, המבוסס על הרומן בעל אותו השם. קרוליין ברון, ויינטרוב, וייץ ואנדרו מיאנו הפיקו את הסרט, במסגרת חברות ההפקות שלהם, A-ליין פיקצר'ס, דפת' אוף פילד, בלום ופריוריטי פיקצר'ס, בהתאמה.<ref></ref><ref></ref> בפברואר 2017 הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט סבסטיאן קוך, כריסטופר למברט ואלזה זילברשטיין.<ref name=":1"></ref> רנה פלמינג ביצעה את קטעי השירה בסרט.<ref></ref> מאוחר יותר, מריה מרסדס קורוי הצטרפה לצוות גם כן.<ref name=":0" />

שלב הצילומים של "בל קנטו" החל בניו יורק ב-13 בפברואר 2017.<ref name=":1" />

== הוצאה ==
במאי 2018, חברת סרטי סקרין מדיה רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית.<ref></ref> הוא עלה לאקרנים ב-14 בספטמבר 2018.<ref></ref> נכון לאוקטובר 2021, הוא קיבל דירוג של 46% ברוטן טומייטוז על סמך 74 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.4/10. עם זאת, הוא ספג ביקורות שליליות ברחבי העולם.<ref></ref> באתר הארץ סקרו בשלילה את הסרט וקבעו שמדובר ב"יצירה ביזארית עד כדי גיחוך".

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על בני ערובה
קטגוריה:סרטים על אופרה
קטגוריה:סרטים על זמרות
הנני, אבי (ספר)

הנני, אבי (בגרמנית: Hier bin ich, mein Vater) הוא ספר של הסופר האוסטרי יהודי פרידריך טורברג.

הספר שיצא לאור ב-1948, שנים ספורות לאחר תום מלחמת העולם השנייה והשואה, מספר על פסנתרן יהודי מווינה שנסחט על ידי פקיד גסטאפו בניסיון לחלץ את אביו מדכאו. במהלך הספר מתעמת הגיבור עם דילמות בנוגע ליחסיו עם אביו וזהותו, בפרט זהותו היהודית. 

ב-1970 עובד הספר לסרט טלוויזיה. 

ב-1982 תורגם הספר לעברית על ידי נילי מירסקי, ויצא לאור בהוצאת עם עובד בשם "הנני, אבי".

== עלילת הספר ==
לאחר מלחמת העולם השנייה, מגיע לפריז המספר הלא ידוע, ככל הנראה אינטלקטואל אוסטרי יהודי (כמו טורברג עצמו). במהלך ביקורו נתקל במשפטן מקומי שסייע לו בגלותו בצרפת לאחר האנשלוס, וזה מציע לו לקרוא מחברות של אסיר – יומן של אוסטרי יהודי שנכלא בצרפת טרם המלחמה. 

יומן זה, של פסנתרן וינאי ששמו אוטו מאייר, גולל את תולדות חייו עד להגיעו למעצר בצרפת. הוא מתחיל מילדותו כבן יחיד בצל מלחמת העולם הראשונה שבה אביו השתתף כרופא גדודי, מות אימו ממחלה, לימודיו בבית ספר לצד התנכלויות אנטישמיות, איבוד בתוליו לנערה גויה ולימודיו בפריז לאחר סיום הגימנסיה. בהמשך חייו, חוזר אוטו לוינה לסייע לאביו המבוגר, שם הם חווים עימותים ויחסים מעורבים: אביו רוצה שבנו יאמץ אורח חיים בורגני ומסודר, בעוד שהבן חי בשגרה בוהמית של עבודות מזדמנות וישיבה בבתי קפה בלילות. 

אוטו נותר אדיש למאורעות הפוליטיות שחלו סביבו באוסטריה של שנות ה-30, זאת עד לליל הבדולח: ביום זה ניצל משילוח למחנה ריכוז בזכות סוכן גסטאפו שהכירו מבית הספר, זאת למרות שהתעמתו בנעוריהם על רקע אנטישמי. למרות שאוטו ניצל, באותו היום נשלח אביו לדכאו. בניסיון לחלצו, אוטו מנסה לנצל את היכרותו עם סוכן הגסטאפו, אולם זה האחרון סוחט אותו לצורך ביצוע משימות ריגול שונות בקרב יהודי וינה, מתנגדים פוליטיים ופושעים. לאחר שאוטו מגלה ממאהבת בעלת קשרים שאביו כנראה מת במחנה הריכוז ולפיכך אין טעם לסייע לנאצים, הוא אינו מגלה זאת לסוכן אלא נענה למשימה נוספת – איתור גולים פוליטיים בפריז. 

בפריז, אוטו ממשיך לסייע לגסטאפו אולם במקביל פונה למודיעין הצרפתי. אלה האחרונים לא מגלים בו עניין רב כמרגל כפול עבורם, ולבסוף הגסטאפו מלשינים עליו למשטרה הצרפתית על שהייה ללא אשרה והוא נעצר. בכלא הצרפתי, אוטו מתאבד לאחר כתיבת המחברות אודות חייו והדילמות שחווה על רקע זהותו היהודית, ימים ספורים טרם פריצת מלחמת העולם השנייה. 
== ראו גם ==
*שואת יהודי אוסטריה
== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.am-oved.co.il/%D7%94%D7%A0%D7%A0%D7%99-%D7%90%D7%91%D7%99 עמוד האינטרנט] על הספר באתר של הוצאת עם עובד

2022 02
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קורפוס הלנדווהר

קורפוס הלנדווהר (בגרמנית: Landwehrkorps) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה.

== הקמת הקורפוס ==
קורפוס הלנדווהר הוקם עם פרוץ המלחמה באוגוסט 1914 <ref></ref> כחלק מגיוס הצבא. בתחילה פיקד עליו גנרל חיל הרגלים רמוס פון ווירש, שהוחזר מפרישה. <ref>[https://archive.today/20120630212400/http://home.comcast.net/~jcviser/aok/woyrsch.htm The Prussian Machine] Accessed: 23 March 2012</ref> הקורפוס נותר פעיל עד סוף המלחמה.

עם היווצרותו, באוגוסט 1914, הורכב קורפוס הלנדווהר משתי דיוויזיות, שהיו מורכבות מיחידות קו שלישי. דיוויזיית הלנדווהר ה-3 הוקמה מיחידות שנלקחו ממחוז הקורפוס ה-5 (מחוז פוזן ושלזיה התחתית) ודיוויזיית הלנדווהר ה-4 הוקמה מיחידות שנלקחו ממחוז הקורפוס ה-6 (מחוז שלזיה, במיוחד שלזיה עילית). הוא כלל 34 גדודי חי"ר (הרבה יותר מהנורמה), רק ארבע כיתות מקלעים (שמונה מקלעים), תשעה גדודי פרשים, ארבע סוללות ארטילריה שדה (24 תותחים) ושתי פלוגות הנדסה.

== פעילות הקורפוס ==
עם הגיוס, קורפוס הלנדווהר הוצב תחת פיקוד הארמייה השמינית בחזית המזרחית. בעוד הארמייה השמינית רוכזה בפרוסיה המזרחית, קורפוס הלנדווהר הוצב בשלזיה עילית. ב-4 בספטמבר 1914, הוא עבר תחת פיקודה של הארמייה האוסטרו-הונגרית הראשונה. עקב אבדות שספגה דיוויזיית הלנדווהר ה-4 בקרב טרנווקה (7–9 בספטמבר 1914), צומצמו רגימנט הרגלים ה-11 וה-51 של הלנדווהר לגדוד בודד כל אחד; רגימנט הרגלים ה-22 וה-23 של הלנדווהר צומצמו לשני גדודים כל אחד.

ב-14 בספטמבר 1914 פורקו גדודי התחלופה של חטיבת התחלופה ה-21 וכוח האדם שלהם שימש להחליף אבדות קרב בגדודים הבאים:

: גדוד התחלופה של חטיבה 21 נקלט בגדוד ה-2, רגימנט הרגלים ה-51 של הלנדווהר
: גדוד התחלופה של חטיבה 22 נקלט בגדוד ה-2, רגימנט הרגלים ה-11 של הלנדווהר
: גדוד התחלופה של חטיבה 23 נקלט בגדוד ה-2, רגימנט הרגלים ה-51 של הלנדווהר
: גדוד התחלופה של חטיבה 24 נקלט בגדוד ה-2, רגימנט הרגלים ה-11 של הלנדווהר
: גדוד התחלופה של חטיבה 78 נקלט בגדוד ה-2, רגימנט הרגלים ה-78 של הלנדווהר

ב-25 בספטמבר 1914 פורקו גם גדודי התחלופה של חטיבת התחלופה ה-17:

: גדוד התחלופה של חטיבה 17 נקלט בגדוד ה-3, רגימנט הרגלים ה-23 של הלנדווהר
: גדוד התחלופה של חטיבה 18 נקלט בגדוד ה-3, רגימנט הרגלים ה-51 של הלנדווהר
: גדוד התחלופה של חטיבה 19 נקלט בגדוד ה-3, רגימנט הרגלים ה-22 של הלנדווהר
: גדוד התחלופה של חטיבה 20 נקלט בגדוד ה-3, רגימנט הרגלים ה-22 של הלנדווהר
: גדוד התחלופה של חטיבה 77 נקלט בגדוד ה-3, רגימנט הרגלים ה-11 של הלנדווהר <ref></ref>

קורפוס הלנדווהר הצטרף לארמייה התשיעית ב-24 בספטמבר 1914, כמה לחמה במהלך הקרב על הוויסלה. בשנת 1915 לחמה הקורפוס בקרבות שונים בחזית המזרחית, ובקיץ 1916 הגנה בגבורה נגד מתקפת ברוסילוב הרוסית. לאחר הסכם ברסט ליטובסק נותר הקורפוס כחיל כיבוש באוקראינה, ולאחר מכן בליטא ובבלארוס, ובאוגוסט 1919 פורק הקורפוס.

== מפקדים ==
לקורפוס הלנדווהר היו המפקדים הבאים במהלך קיומו: <ref>[http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/akrkgk.html German War History] Accessed: 13 April 2012</ref>
* רמוס פון ווירש <ref>[https://archive.today/20120630212400/http://home.comcast.net/~jcviser/aok/woyrsch.htm The Prussian Machine] Accessed: 13 April 2012</ref> (2 באוגוסט 1914–3 בדצמבר 1914)
* גץ פון קניג (3 בדצמבר 1914–23 בספטמבר 1916)<ref></ref>
* גינטר פון קירכבך (23 בספטמבר 1916–23 באפריל 1917)
* ארתור פון ברייצקה (23 באפריל 1917–אוגוסט 1919)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גייסות הקיסרות הגרמנית
הקורפוס ה-61 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-61 (בגרמנית: Generalkommando zbV 61 היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוקם בנובמבר 1916 ועדיין היה קיים בתום המלחמה.

== היסטוריה ==
הקורפוס ה-61 <ref>Note that Corps (z.b.V.) were designated with Arabic, not Roman, numerals.</ref> <ref>General Commands for Special Use Generalkommandos zur besonderen Verwendung (Genkdo z.b.V.)</ref> הוקם בנובמבר 1916.

עם תחילת מלחמת החפירות, זיהה הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לקיים את יחידת הקורפוס המסורתית, כלומר אחת המורכבת משתי דיוויזיות. בעוד שבמקרים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס של שתי דיוויזיות, במקרים אחרים היה צורך ב-5 או 6 דיוויזיות. לכן, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916), נוצרו מפקדות קורפוס חדשות ללא דיוויזיות אורגניות. <ref></ref> הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: Generalkommandos zur besonderen Verwendung).

הקורפוס ה-61 נפרס בבלקן והיה חלק מהארמייה ה-11 הגרמנית, אם כי כלל בעיקר כוחות בולגריים, ולחם בחזית המקדונית עד סוף המלחמה.

== מפקדים ==
על הקורפוס ה-61 פיקד לאורך כל קיומו הגנרל קרל זורן. <ref></ref> <ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גייסות הקיסרות הגרמנית
תיאור הבחנה

תיאור הבחנה (בערבית: تَمْيِيز, תעתיק מדויק: "תַמְיִיז", קרוי גם בשם مُمَيِّز, תעתיק מדויק: "מֻמַיִּז") הוא מונח בתורת התחביר, שבמסגרתו מוצב שם עצם לא מיודע אחרי הנושא, שתפקידו להגדיר את הנושא.

==שימוש==
בתיאור ההבחנה נעשה שימוש בעיקר בערבית באמצעות יחסת המושא הישיר. השימוש מבוצע במקרים מסוימים, כגון אחרי ערך היתרון (למשל במשפט "هُوَ اَكْبَر مِنْكَ سِنًا", תעתיק מדויק: "הֻוַּ אַכְּבַּר מִנְכַּ סִנַן", תרגום מילולי: "הוא מבוגר ממך בגיל (בשנים)").

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחביר
קטגוריה:חלקי הדיבר
קטגוריה:ערבית
Calls (תוכנית טלוויזיה)

Calls (בעברית: שיחות) היא סדרת דרמה ומדע בדיוני אמריקאית המבוססת על סדרה צרפתית בעלת אותו שם. הגרסה האמריקאית נוצרה על ידי פדה אלווארז והיא הפקה משותפת של אפל TV פלוס והרשת הצרפתית Canal+. הסדרה עלתה לשידור ב-19 במרץ 2021.<ref></ref>

== רקע ==
הסדרה מגוללת את סיפורם של אנשים באמצעות השמעת שיחות הטלפון שלהם. השיחות מציגות בצורה כרונולוגית את המסתורין שמתרחש לקבוצה של אנשים זרים בזמן אירוע אפוקליפטי.<ref></ref> כל פרק מציג סיפור אחר ברצף האירועים.

הסדרה לא מכילה צילומי וידאו אלא רק גרפיקה מינימלית המציגה לצופה את גלי הקול של השיחות.

== שחקנים ==
* אהרון טיילור-ג'ונסון – מארק
* אוברי פלזה – ד"ר רייצ'ל וויטינג
* בן שוורץ – אנדי
* קלנסי בראון – גנרל וילסון
* דני יוסטון – פרנק
* דני פודי – ד"ר בורמן
* ג'יידן מארטל – ג'סטין
* ג'ואי קינג – סקיילר
* ג'ודי גריר – אלכסיס
* קארן גילאן – שרה
* לילי קולינס – קמילה
* ניק ג'ונאס – סאם
* ניקולס בראון – טים
* פאולה נונייס – אנה
* פול וולטר האוזר – פלויד
* פדרו פסקל – פדרו
* ריילי קיאו – רוז
* רוזריו דוסון – קאתרין
* סטיבן לאנג – ד"ר וויטינג

== ביקורות ==
הסדרה זכתה בשנת 2021 בפרס אמי לבידור בפריים טיים על עיצוב גרפי,<ref></ref> ומועמדת לפרס גילדת הכותבים של אמריקה 2022.<ref></ref>

העונה הראשונה קיבלה ציון של 95% באתר Rotten Tomatoes.<ref></ref> מנגד, בהוליווד ריפורטר כינו את הסדרה "פודקאסט עם שומר מסך".<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפל TV פלוס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות אימה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
הקורפוס ה-62 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-62 (בגרמנית: Generalkommando zbV 62 היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הקורפוס הוקם בינואר 1917 ופורק באוקטובר 1918.

== היסטוריה ==
הקורפוס ה-62 <ref>Note that Corps (z.b.V.) were designated with Arabic, not Roman, numerals.</ref> <ref>General Commands for Special Use Generalkommandos zur besonderen Verwendung (Genkdo z.b.V.)</ref> הוקם בינואר 1917.

עם תחילת מלחמת החפירות, זיהה הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לקיים את יחידת הקורפוס המסורתית, כלומר אחת המורכבת משתי דיוויזיות. בעוד שבמקרים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס של שתי דיוויזיות, במקרים אחרים היה צורך ב-5 או 6 דיוויזיות. לכן, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916), נוצרו מפקדות קורפוס חדשות ללא דיוויזיות אורגניות. <ref></ref> הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: Generalkommandos zur besonderen Verwendung).

הקורפוס ה-62 נפרס בבלקן והיה חלק מהארמייה ה-11 הגרמנית, אם כי כלל בעיקר כוחות בולגריים, ולחם בחזית המקדונית עד לפירוקו באוקטובר 1918.

== מפקדים ==
לקורפוס ה-62 היו המפקדים הבאים במהלך קיומו: <ref></ref> <ref></ref>
* ריכרד פון וברן (15 בדצמבר 1916–19 בפברואר 1918)
* פאול פלק (19 בפברואר 1918–23 באוקטובר 1918)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גייסות הקיסרות הגרמנית
אצטדיון אירופה פארק

אצטדיון SC-Stadion, הידוע בשם אצטדיון אירופה-פארק (Europa-Park Stadion) מטעמי חסות, הוא אצטדיון כדורגל בפרייבורג, גרמניה. האצטדיון משמש בעיקר כאצטדיון הביתי של קבוצת פרייבורג מהבונדסליגה, והחליף את האצטדיון הקודם של המועדון, השוורצוואלדשטדיון. הוא ממוקם באזור בעיר שנקרא Brühl, ממערב לשדה התעופה פרייבורג. באצטדיון כ-34,700 מקומות ישיבה.

== היסטוריה ==
האצטדיון ששימש את קבוצת פרייבורג עד לבניית אירופה פארק היה השוורצוואלדשטדיון, שנפתח ב-1954, האצטדיון לא עמד יותר בדרישות של אצטדיון מודרני עקב מידותיו (100.5 מ' × 68 מ').

ב-1 בפברואר 2015 הצביעו תושבי פרייבורג בעד בניית האצטדיון החדש בוולקסווינקל עם 58.2 אחוזים מהקולות. התקציב הסתכם ב-76 מיליון אירו. המועדון קיבל את היתר הבנייה לבניית אצטדיון חדש ב-16 בנובמבר 2018. וכבר באותו החודש החלו העבודות.

בנייתו צפויה הייתה להסתיים בתחילה באוגוסט 2020 עם תחילת עונת 2020/2021. באפריל 2020, סמנכ"ל הכספים של המועדון, אוליבר לקי, חשף בריאיון ל-Kicker, מגזין ספורט גרמני, שתאריך מקורי זה לא יתקיים עקב ההשפעות של מגפת הקורונה. זו הסיבה שבגללה נרשם השוורצוואלדשטדיון כמקום נוסף עבור המועדון לעונה זו.

ב-2 באוקטובר 2020, כביש הגישה החשוב ביותר - Suwonallee (על שם העיר התאומה הדרום קוריאנית Suwon) - נפתח לתנועה. הכביש עובר בין אזור האימונים של האצטדיון לרצועת הנחיתה של שדה התעופה של פרייבורג (EDTF) הסמוך.<ref></ref>

באוקטובר 2021 שיחקה הקבוצה את משחקה הראשון באצטדיון.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:פרייבורג: ספורט
קטגוריה:פרייבורג: מבנים
הקורפוס ה-66 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-66 (בגרמנית: Generalkommando zbV 66) היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הקורפוס הוקם ב-9 במאי 1917 ופורק בתום המלחמה.

== היסטוריה ==
הקורפוס ה-66 <ref>Note that Corps (z.b.V.) were designated with Arabic, not Roman, numerals.</ref> <ref>General Commands for Special Use Generalkommandos zur besonderen Verwendung (Genkdo z.b.V.)</ref> הוקם ב-9 במאי 1917. הוא היה ידוע קודם לכן כ-Grupe "Nowogrodek", על שם העיר נבהרדק.

עם תחילת מלחמת החפירות, זיהה הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לקיים את יחידת הקורפוס המסורתית, כלומר אחת המורכבת משתי דיוויזיות. בעוד שבמקרים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס של שתי דיוויזיות, במקרים אחרים היה צורך ב-5 או 6 דיוויזיות. לכן, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916), נוצרו מפקדות קורפוס חדשות ללא דיוויזיות אורגניות. <ref></ref> הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: Generalkommandos zur besonderen Verwendung).

עד סוף המלחמה, הקורפוס שירת בחזית המערבית כחלק מהארמייה ה-19, קבוצת הארמיות אלברכט עם הרכב הבא: <ref></ref>
* דיוויזיית הלנדווהר הבווארית ה-2
* דיוויזיית התחלופה ה-19
* דיוויזיית המילואים ה-17

== מפקדים ==
לקורפוס ה-66 היו המפקדים הבאים במהלך קיומו: <ref></ref> <ref></ref>
* לודוויג פון הלד (15 באפריל 1917–3 בפברואר 1918)
* אדולף פון דר אש (3 בפברואר 1918–22 בספטמבר 1918)
* ולטר פון ברגמן (22 בספטמבר 1918–סוף המלחמה)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גייסות הקיסרות הגרמנית
אלחנן אלחדד

אֶלְחָנָן אֶלְחָדָד (נולד ב-13 באוגוסט 1990, כ"ב באב ה'תש"ן) הוא מלחין ותמלילן חרדי ישראלי.

== ביוגרפיה ==

אלחדד נולד וגדל בירושלים, לניסים ויפה. למד בבחרותו בישיבת "עטרת ישראל".

== קריירה מוזיקלית ==
אלחדד החל את הקריירה המוזיקלית בישיבת "עטרת ישראל", כשהלחין את השיר "ברכו" לתחרות "המלחינים" במחנה "בני תורה" של ישיבת עטרת ישראל. השיר זכה במקום הראשון, ובוצע לאחר מכן על ידי מוישי רוט ותזמורת "המנגנים" במופע "קומזינג 2", אך הוא בחר לשמור על אנונימיות, ולכן הקרדיט ניתן תחת השם "מחנה בני תורה".

באוגוסט 2018 פרסם הזמר קובי ברומר את הסינגל "צועק אליך" שהלחין אלחדד ובשנים שלאחר מכן אלחדד הלחין וכתב שירים עבור זמרים רבים בציבור החרדי במגוון סגנונות מוזיקליים - מוזיקה חסידית, מוזיקה מזרחית ומוזיקה יהודית מקורית. שיריו זכו להצלחה והוא נחשב לאחד המלחינים המוצלחים במוזיקה החרדית.<ref></ref>

בספטמבר 2021, במצעדים המוזיקליים החרדים, זכו רבים משיריו בתארים "שיר השנה", והוא עצמו זכה בתואר "מלחין השנה" – במקום הראשון במצעד של רדיו "קול חי מיוזיק" ורדיו "קול פליי", במקום השני בקטגוריה זו במצעד של "בחדרי חרדים", ובמקום השלישי במצעד של "כיכר השבת".

באוגוסט 2022, כתב עליו מבקר המוזיקה של האתר כיכר השבת נתנאל לייפר טור, בו שיבח את פעילותו המוזיקלית וכתב בין היתר 

באוקטובר 2022 זכה אלחדד בתואר "מלחין השנה" בכל מצעדי המוזיקה שנערכו לסיכום שנת ה'תשפ"ב במוזיקה היהודית – רדיו "קול חי מיוזיק", רדיו "קול פליי",<ref></ref> "בחדרי חרדים"<ref></ref> ו-"כיכר השבת".

בספטמבר 2023, בטור לסיכום שנת תשפ"ג במוזיקה החרדית, שיבח מבקר המוזיקה נתנאל לייפר את פועלו של אלחדד בשנה זו וכתב <ref></ref>

באותו חודש, נבחר אלחדד על ידי צוות כתבי מגזין "קול פליי" לאחד מ-40 הצעירים המבטיחים במוזיקה היהודית. במגזין נכתב כי "אלחדד מצליח ללהטט בין סגנונות, בין הישראלי, החסידי והמזרחי, ועושה זאת בכל סגנון בצורה המיטבית ביותר". באוקטובר 2023 זכה בתואר "מלחין השנה" במצעד המוזיקה של רדיו קול פליי,<ref></ref> ובמקום השני בקטגוריה זו במצעד המוזיקה של אתר כיכר השבת,<ref></ref> ואתר המחדש.<ref></ref>

בנובמבר 2023 כתב עליו נתנאל לייפר <ref></ref>

לאחר שבתחילת הקריירה שלו שמר על אנונימיות ולא הופיע בציבור, ב-25 באוקטובר 2023, בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל, הופיע לראשונה בפומבי, במיזם המוזיקלי "שרים אמונה" של רדיו קול חי מיוזיק.<ref></ref>

== משיריו ==
אלחדד כתב והלחין עשרות שירים שהתפרסמו, ובוצעו על ידי זמרים רבים.

מספר סינגלים שכתב הפכו ללהיטים, וזכו במקומות גבוהים במצעדי המוזיקה השנתיים של אתרי החדשות ותחנות הרדיו החרדים.


== חיים אישיים ==
אלחדד נשוי, אב לארבעה ומתגורר בירושלים. הוא אברך כולל במקביל לעיסוקו כמוזיקאי. 

אחייניו הם המפיקים והמעבדים המוזיקליים יאיר ואייל שריקי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה חסידית
קטגוריה:מלחינים חסידיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת עטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
הקורפוס ה-63 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-63 (הבווארי) (בגרמנית: Generalkommando zbV 63 היה קורפוס של צבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הקורפוס הוקם בינואר 1917 ופורק בתום המלחמה.

== היסטוריה ==
הקורפוס ה-63 <ref>Note that Corps (z.b.V.) were designated with Arabic, not Roman, numerals.</ref> <ref>General Commands for Special Use Generalkommandos zur besonderen Verwendung (Genkdo z.b.V.)</ref> הוקם בינואר 1917.

עם תחילת מלחמת החפירות, זיהה הצבא הגרמני כי לא ניתן עוד לקיים את יחידת הקורפוס המסורתית, כלומר אחת המורכבת משתי דיוויזיות. בעוד שבמקרים מסוימים (ובמקומות מסוימים) היה די בקורפוס של שתי דיוויזיות, במקרים אחרים היה צורך ב-5 או 6 דיוויזיות. לכן, תחת פיקודו של הינדנבורג (מקיץ 1916), נוצרו מפקדות קורפוס חדשות ללא דיוויזיות אורגניות. <ref></ref> הקורפוס החדש הזה נקבע כמפקדה כללית לשימוש מיוחד (בגרמנית: Generalkommandos zur besonderen Verwendung).

הקורפוס ה-63 לחם בקרבות השונים ברומניה ופורק בתום המלחמה.

== מפקדים ==
על הקורפוס ה-63 פיקד לאורך כל קיומו הגנרל הבווארי אלברט פון שוך. <ref></ref> <ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גייסות הקיסרות הגרמנית
ג'ק וולף

ג'ק תומאס דייוויס (באנגלית: Jack Wolfe; נולד ב-17 בדצמבר 1995), הידוע כג'ק וולף, הוא שחקן אנגלי.

== ביוגרפיה ==
וולף נולד בדיוסברי, מערב יורקשייר. יש לו אחות צעירה ממנו. הוא למד בבית הספר אקוורת <ref></ref> לאחר מכן סיים את לימודיו באקדמיה מאונטוויו לאמנויות התיאטרון בלונדון בשנת 2017. <ref></ref> הוא גם התאמן בבית הספר למוזיקה של צ'טהאם במנצ'סטר .<ref name=":0"></ref>

==קריירה==
תפקידו הראשון בטלוויזיה היה במחזמר "My life, the musical"' בשנת 2017. באותה שנה הופיע בתיאטרון צ'רינג קרוס במחזה "The Braille Legacy" בתפקיד לואי ברייל ובהצגה "פינוקיו" שהוצגה בתיאטרון המלכותי הלאומי.

בשנת 2018 שיחק בתפקיד ראשי בעונה הרביעית של הסדרה הבריטית "Hetty Feather"/
בינואר 2022 פורסם כי וולף ישחק בעונה בשנייה של סדרת הטלוויזיה צל ועצם המבוססת על סדרת הספרים של לי ברדוגו.

הסרט "חליל הקסם" בכיכובו יצא במהלך שנת 2022.

ב-2023 שיחק בתפקיד גייב גודמן במחזמר כמעט נורמלי, שהוצג ב-Donmar Warehouse בקובנט גארדן שבלונדון. בשנת 2024 המשיך לשחק בהפקה שעלתה ב-Wyndham's Theatre. על תפקיד זה היה מועמד בשנת 2024 לפרס לורנס אוליבייה לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2022
| חליל הקסם
| טים ווקר / הנסיך טמינו
|
|-
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! סדרה
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2017
|My life, the musical
|בן
|
|-
| rowspan="2" | 2018
|Hetty Feather
| סמואל בוסקומב
| תפקיד ראשי (עונה 4)
|-
|Father Brown
| ג'ורג' צ'ייס
| פרק: "בית האלוהים" <ref></ref>
|-
| 2019
| המכשף
| נדבור
| פרק: "הרבה יותר"
|-
| 2021
|Inside No. 9
| אוליבר
| פרק: "ליל הנשף האחרון" <ref></ref>
|-
| 2023–הווה
| צל ועצם
| ווילן הנדריקס
| תפקיד ראשי (עונה 2); 8 פרקים <ref></ref>
|}

== תיאטרון ==
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! תיאטרון
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2017
|The Braille Legacy
| לואי ברייל
| תיאטרון צ'רינג קרוס
| תפקיד ראשי <ref></ref>
|-
| 2017
|פינוקיו
| דני/פינוקיו
| התיאטרון המלכותי הלאומי
| <ref></ref> <ref></ref>
|-
| 2019
| סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט
| טוביאס ראג
| תיאטרון הלירי בבלפסט
| אופרה <ref></ref>
|-
| 2019
| המוזיקאי
| הילד
| אנסמבל בלפסט
| אופרה
|-
| 2019–2020
| מלכת השלג
| קאי
| תיאטרון רוז קינגסטון
| תפקיד ראשי<ref name=":2"></ref> <ref></ref>
|-
| 2021
|The Magician's Elephant
| פיטר
| הלהקה השייקספירית המלכותית
| מחזמר, תפקיד ראשי<ref></ref>
|-
| 2023
|rowspan="2"| כמעט נורמלי
|rowspan="2"| גייב גודמן
| Donmar Warehouse
|rowspan="2"| מחזמר
|-
| 2024
| Wyndham's Theatre
|}

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!פרויקט
!תוצאה
!מקור
|-
!2024
!פרס אוליבייה
|השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה במחזמר
|כמעט נורמלי
|
|<ref name=":02"></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנגלים ממוצא ולשי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1995
Shadows of Forgotten Ancestors

"Shadows of Forgotten Ancestors" (בעברית: "צללים של אבות נשכחים") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האוקראינית אלינה פאש. היה אמור ליצג את אוקראינה באירוויזיון 2022.

== רקע ==
שם השיר לקוח מהסרט "Shadows of Forgotten Ancestors", משנת 1965. הקליפ מציג מספר יצירות אמנות, ואת הסופרות לסיה אוקראינקה ואירינה וילדה. בבית הראשון מספרת פאש על ההיסטוריה הארוכה של אוקראינה. לאורכו, מועצמים המושגים "שלום" ו"אחווה הדדית" בין העם האוקראיני לשכניו. לטענת פאש, העם האוקראיני יכול ליצור עברו עתיד חדש אם יפסיק להיות תלוי בטרגדיות העבר שפקדו אותו.<ref name=":1"></ref>

== לפני האירוויזיון ==

ב-5 בפברואר הכריזה חברת השידור הציבורי הלאומית של אוקראינה (UA:PBC) כי פאש עברה את שלבי הסינון להשתתפות בקדם האוקראיני לאירוויזיון 2022. היא ביצעה את השיר בגמר הקדם, שנערך ב-12 בפברואר 2022, והגיעה למקום הראשון עם 15 נקודות. לאחר ניצחונה טען סולן להקת קאלוש אורקסטרה, שהגיעה למקום השני בקדם, כי מפיקיו זייפו את תוצאותיו. לאחר המופע אף הועלה סרטון יוטיוב קצר בו הוא נראה מתעמת עם אחד ממפיקי התוכנית במסדרון על זכייתה של פאש.<ref></ref> UA:PBC הצהירה כי לא הייתה שגיאה בספירת הקולות.<ref></ref> 

בעקבות המחלוקת סביב הזוכה של הקדם האוקראיני לאירוויזיון 2019, מארוב, שהובילה לפרישתה של המדינה מהתחרות באותה השנה, הוכנס כלל חדש לתחרות, לפיו אמנים שהופיעו ברוסיה מאז שנת 2014 או נכנסו לחצי האי קרים בניגוד לחוק האוקראיני בנושא לא יורשו להשתתף בתחרות.<ref></ref> ב-14 בפברואר 2022 טען בלוגר הטיולים האוקראיני, סרגיי סטרננקו, כי פאש נכנסה לחצי האי קרים מהטריטוריה הרוסית ב-2015, וזייפה את תיעוד הטיול שלה כדי להשתתף בקדם.<ref></ref> אנדריי דמצ'נקו, דובר משמר הגבול האוקראיני, הצהיר כי לא הונפקה על ידם אף תעודה המאשרת זאת. הוא ציין כי הזמרת אכן הגישה בקשה לחצות את הגבול. סבטלנה אוסטאפה, יו"ר מועצת הפיקוח של UA:PBC, עתידה לכנס מפגש בין בכירי החברה בימים הקרובים, על מנת לדון בסוגיה.<ref></ref><ref></ref> מפיקיה של פאש התייחסו להאשמות והצהירו כי היא נכנסה לקרים דרך הגבול האוקראיני, וכי הבקשה המדוברת הוגשה על ידי חבר צוות של פאש.<ref></ref> ב-16 בפברואר פרסמה פאש פוסט בעמוד האינסטגרם שלה, בו היא טוענת כי שירות משמר הגבול לא הצליח לספק עבורה תעודה כי היא חצתה את הגבול האוקראיני לחצי האי קרים.<ref></ref> זמן קצר אחר כך הצהירה כי היא פורשת מתפקידה כנציגת אוקראינה לאירוויזיון.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על נוסטלגיה
Hope (שיר של סטפן)

"Hope" (בעברית: "תקווה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האסטוני סטפן. הוא יצא לאור ב-5 בדצמבר 2021, וניצח באסטי לאול 2022 – הקדם הלאומי של אסטוניה לאירוויזיון 2022.

== לפני האירוויזיון ==
ב-2 בספטמבר 2021 פתחה רשות השידור את תקופת הגשת השירים, שעתידה להיסגר ב-20 באוקטובר. כל אמן או כותב שירים היה יכול לשלוח עד חמישה שירים לתחרות. כדי לשלוח שיר לתחרות חויבו כותבי השירים לשלם 50 אירו עבור שיר בשפה האסטונית, ו-100 אירו עבור שיר בשפה אחרת. 202 שירים הוגשו לוועדה שהואמנה על ניפוי השירים, מתוכם 84 באסטונית, והשאר בשפות נוספות דוגמת אנגלית, צרפתית, ספרדית, איטלקית ושפה מתוכננת.<ref></ref><ref></ref> הוועדה בחרה 40 שירים שיתחרו בקדם.

ב-29 בנובמבר 2021 הכריזה רשות השידור האסטונית (ETV) כי סטפן ישתתף בקדם האסטוני לאירוויזיון 2022, אסטי לאול.<ref></ref> "Hope" בוצע ברבע הגמר השלישי של האירוע, והעפיל לשלב הבא. הוא צלח את שלב חצי הגמר, ששודר ב-5 בפברואר, ועלה לגמר, בו הגיע למקום הראשון עם 62 אחוזי הצבעה.<ref></ref><ref></ref>

== באירוויזיון ==
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022.<ref></ref> על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר.<ref name="Rules"></ref> ב-26 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי אסטוניה תופיע בחלק השני של חצי הגמר השני.<ref></ref>

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. אסטוניה הופיעה כמדינה ה-12, אחרי מקדוניה הצפונית ולפני רומניה<ref></ref>. ב-12 במאי 2022 ביצע סטפן את "Hope" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. אסטוניה הופיעה אחרונה,
אחרי סרביה. ב-14 במאי הופיע סטפן בגמר התחרות. עם תום הקראת התוצאות הוא דורג במקום ה-13 עם 141 נקודות (43 מהשופטים ו-98 מהקהל).

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2022
קטגוריה:שירי אסטוניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
Sentimentai

"Sentimentai" (בעברית: "סנטימנטים") הוא שיר בליטאית של הזמרת הליטאית מוניקה ליו. השיר ייצג את ליטא באירוויזיון לשנת 2022 בטורינו, איטליה.

== רקע ==
ב-7 בדצמבר 2021 פרסמה רשות השידור הליטאית כי מוניקה ליו עברה את שלבי הסינון להשתתפות בקדם הארצי לאירוויזיון 2022.<ref></ref> למחרת פורסמה גם רשימת השירים אותם יבצעו האמנים המתחרים בקדם.<ref></ref> שירה של ליו לתחרות היה "Sentimentai". ב-22 בינואר 2022 ביצעה את השיר במקצה השלישי של האירוע והעפילה לשלב חצי הגמר. בחצי הגמר היא הגיעה למקום הראשון עם 24 נקודות, ועלתה לשלב הגמר.<ref>[https://www.lrt.lt/naujienos/muzika/680/1594342/pabandom-is-naujo-itempta-kova-i-pusfinali-keliauja-dar-6-dalyviai-vakaro-zvaigzde-tapo-monika-liu „Pabandom iš naujo!“ – įtempta kova: į pusfinalį keliauja dar 6 dalyviai, vakaro žvaigžde tapo Monika Liu]</ref><ref>[https://www.lrt.lt/naujienos/muzika/680/1606911/bilietas-i-pabandom-is-naujo-finala-dar-4-dalyviu-rankose-ziurovu-ir-komisijos-simpatijos-sutapo-favorite-monika-liu Bilietas į „Pabandom iš naujo!“ finalą – dar 4 dalyvių rankose: žiūrovų ir komisijos simpatijos sutapo, favoritė – Monika Liu]</ref> ב-12 בפברואר זכה השיר במקום הראשון ונבחר לייצג את ליטא באירוויזיון.

== באירוויזיון ==
המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022.<ref></ref> על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר.<ref name="Rules"></ref> ב-25 בינואר 2022 נקבע בהגרלת חצאי הגמר כי ליטא תופיע בחלק הראשון של חצי הגמר הראשון.<ref></ref>

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. ליטא אמורה להופיע שלישית, לאחר לטביה ולפני שווייץ.<ref></ref> ב-10 במאי 2022 ביצעה ליו את "Sentimentai" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. ליטא הופיעה כמדינה ה-14, לפני אזרבייג'ן ואחרי גרמניה. ב-14 במאי ליו ביצעה את "Sentimentai" בגמר התחרות. היא הגיעה למקום ה-14 עם 128 נקודות (35 מהשופטים ו-93 מהקהל).

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2022
קטגוריה:שירי ליטא באירוויזיון
ברוך מסאמי

ברוך מסאמי הוא ספורטאי ספורט נכים ישראלי ושימש כמאמן נבחרת הרוגבי בכיסאות גלגלים.

מסאמי נולד עם מום נדיר כשהוא חסר גפיים תחתונות.
== קריירה ==
בצעירותו החל להתאמן במרכז הספורט לנכים של איל"ן והתחרה בהרמת משקולות, מרוץ בכיסאות גלגלים והדיפת כדור ברזל. ב-1989 השתתף באליפות העולם לנוער לנכים וזכה בשלוש מדליות זהב במרוץ כיסאות גלגלים למרחקים 100 מטר, 400 מטר ו-1500 מטר.

ב התחרה בהרמת משקולות וסיים במקום ה-16 עם הרמת 142.5 ק"ג.

מסאמי היה מראשוני נבחרת ישראל ברוגבי כיסאות גלגלים, שהחלה לפעול ב-2009. הוא אימן את הנבחרת וייצג אותה בפדרציה העולמית לרוגבי כיסאות גלגלים.

מסאמי היה חבר מטה מאבק הנכים בישראל. הוא נשוי ואב לשתי בנות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/baruch-masami פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:מרימי משקולות במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:מרימי משקולות פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:מרימי משקולות נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני רוגבי ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
גריאז

גריאז (ברוסית: Грязь) הוא כפר הנמצא במחוז משנה אודינצובסקי, במחוז מוסקבה שברוסיה. נכון ל-2016, גרים בכפר 130 איש.

בשנת 1941 נכבש הכפר על ידי הנאצים. קו החזית עבר כאן, בדצמבר 1941 החלה מתקפת הנגד של הכוחות הסובייטים לאורך קו גריאז - לריושינו - ליפקי.

מהכפר גריאז בשנת 1941 יצא לחזית הסופר אלכסנדר טברדובסקי.

מאז 2011, הכפר קיבל פרסום נרחב עקב מקסים גלקין ואלה פוגצ'ובה שעברו לגור בגריאז<ref>https://odinmirage.ru/nash-krai/vokrug-zvenigoroda/686-derevnya-gryaz.html</ref>.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.google.com/maps/place/Gryaz',+Moscow+Oblast,+Russia,+143031/@55.7688143,36.8408699,11z/data=!4m5!3m4!1s0x46b55deb798f9141:0xbf52e1c964d93b0b!8m2!3d55.7461472!4d36.9419448?hl=en גריאז], באתר גוגל מפות

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז מוסקבה: יישובים
ציטי זני

ציטי זני () הוא הרכב מוזיקלי לטבי המונה שישה מוזיקאים, והם ייצגו את לטביה לאירוויזיון 2022 בטורינו, איטליה, עם שירם "Eat Your Salad".

== קריירה ==
הלהקה נוסדה בריגה במרץ 2020.<ref></ref>

ב-2021 הוציאה הלהקה לאור את אלבום הבכורה שלה, "Dogs Take it to the Streets".<ref></ref>

ב-5 בינואר 2022 פורסמה רשימת האמנים המתמודדים בקדם הלטבי לאירוויזיון, ציטי זני בתוכה עם שירם "Eat Your Salad".<ref></ref> ב-5 בפברואר 2022 התמודדו ציטי זני בחצי הגמר והעפילו לגמר, שנערך ב-12 בפברואר באותה השנה, בו זכו במקום הראשון ובזכות לייצג את לטביה באירוויזיון. ב-10 במאי 2022 ביצעה ציטי זיני את "Eat Your Salad" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. הלהקה נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 14 עם 55 נקודות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נציגי לטביה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2022
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2020
Eat Your Salad

"Eat Your Salad" (בעברית: "אכול את הסלט שלך") הוא שיר באנגלית של ההרכב הלטבי ציטי זני, והוא ייצג את לטביה באירוויזיון 2022 בטורינו, איטליה.

== רקע ==

ב-7 באוקטובר 2021 פתחה רשות השידור הלטבית (LTV) את תקופת הגשת השירים ל-"Supernova 2022", הקדם הלטבי לאירוויזיון, שנסגרה לאחר כחודשיים.<ref name="LSM-7Oct2021"></ref> כל השירים נדרשו להיכתב על ידי אזרח לטביה בן 16 ומעלה. סופרים ממדינות זרות הורשו לכתוב שירים לקדם, בתנאי שהם היוו שליש מסך מצבת כותביו. ב-5 בינואר 2022 פורסמה רשימת האמנים המתמודדים בקדם הלטבי לאירוויזיון, ציטי זני בתוכה עם שירם "Eat Your Salad".<ref></ref> ב-5 בפברואר 2022 התמודדו ציטי זני בחצי הגמר והעפילו לגמר, שנערך ב-12 בפברואר באותה השנה, בו זכו במקום הראשון ובזכות לייצג את לטביה באירוויזיון.

== באירוויזיון ==
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד ובריטניה) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר<ref name="Rules"></ref>; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לשישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-25 בינואר 2022 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. לטביה הוכנסה לחצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-10 במאי 2022, בו היא הופיעה במחצית הראשונה של המופע<ref></ref>.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות 2022, סדר השירים לחצי הגמר הוחלט על ידי מפיקי התוכניות ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. לטביה הופיעה שנייה, לאחר אלבניה ולפני ליטא<ref></ref>. ב-10 במאי 2022 ביצעה ציטי זיני את "Eat Your Salad" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. הלהקה נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 14 עם 55 נקודות.

== על השיר ==
לטענת חברי הלהקה, "Eat Your Salad" הוא שיר המעלה את המודעות לנושא כאוב כמו טבעונות בדרך קלה, שנעימה להאזין לה. ההשראה לכתיבת השיר נעוצה בחבר הלהקה יאניס, שהיה טבעוני. בעת שהלהקה נפגשה לכתוב את השיר, הוא לבש חולצה עליה כתוב "Instead of meat, I eat pussy" ("במקום בשר, אני אוכל פות"). משפט זה הפך למשפט הפותח של "Eat Your Salad". יאניס הסביר כי אהבתו לטבעונות דומה לזו לנשים.<ref></ref> הפזמון מעודד ומזמין אנשים להצטרף למעגל הטבעונים הבינלאומי באמצעות שימוש בתארים כמו "אדם טבעוני הוא סקסי מאוד".<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2022
קטגוריה:שירי לטביה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
מלאת שמיר

מִלֵּאת שמיר (נולדה ב-20 באפריל 1966) היא חוקרת ספרות והיסטוריה תרבותית של ארצות הברית, חברת סגל בחוג לאנגלית ולימודים אמריקניים באוניברסיטת תל אביב. מכהנת כסגנית נשיא האוניברסיטה לבינלאומיות.

== ביוגרפיה ==
פרופ' מלאת שמיר נולדה וגדלה בירושלים, בת לחתן פרס ישראל פרופ' שמעון שמיר ולדניאלה שמיר לבית לוין (נינתו של יואל משה סלומון).

את לימודיה התיכוניים עשתה בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, לאחר מכן בארצות הברית ולבסוף בקהיר, שם ייסד אביה את המרכז האקדמי הישראלי בקהיר ושימש כמנהלו הראשון (לימים כיהן האב כשגריר ישראל במצרים ובירדן).

בשנת 1989 השלימה בהצטיינות את לימודיה לתואר ראשון בספרות אנגלית ובתוכנית הרב-תחומית למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן, עברה לאוניברסיטת ברנדייס במסצ'וסטס. שם, השלימה ב-1992 את לימודיה לתואר שני בספרות אמריקנית, והמשיכה לתואר שלישי בתחום זה. עבודת הדוקטורט שלה, שהוגשה בשנת 1996, נעשתה בהנחיית הפרופסורים וואי-צ'י דימוק ומייקל ט' גילמור.

עם שובה מארצות הברית, הצטרפה שמיר לסגל בית הספר למדעי התרבות באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2003 מונתה שמיר למרצה בכירה בחוג לאנגלית. בשנת 2006 הייתה לראשת החוג וכיהנה עד לשנת 2009. בתפקידה זה הקימה את המסלול ללימודים אמריקניים לתואר ראשון וכן את התכנית הבינלאומית הראשונה לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב (ב-Liberal arts). בשנת 2014 החלה לכהן כסגנית דקאן הפקולטה למדעי הרוח ע"ש לסטר וסאלי אנטין, תפקיד בו הובילה רפורמה בתוכניות הלימודים הפקולטיות. היא כיהנה בתפקיד כארבע שנים.

בספטמבר 2020, מונתה שמיר לסגנית נשיא אוניברסיטת תל אביב לבינלאומיות.

נוסף על תפקידיה באוניברסיטת תל אביב, במרוצת השנים הייתה למרצה אורחת באוניברסיטאות דיוק, טקסס וניו יורק, ושהתה כעמיתת מחקר באוניברסיטאות קורנל ודארטמות' קולג'. נבחרה מספר פעמים כמרצה מצטיינת על ידי רקטור האוניברסיטה ודקאן הפקולטה למדעי הרוח.

נשואה לאבי ואם לשני בנים. אחותה היא המפיקה שרון שמיר.

== מחקר ==
מחקרה של שמיר עוסק בקשר שבין טקסטים ספרותיים לתמורות חברתיות, פוליטיות ודתיות בארצות הברית במאה ה-19. היא שימשה כמרצה בתחום זה ובשורה של תחומים נוספים בתרבות האמריקנית כגון ריאליזם ונטורליזם, מגדר ומיניות, אוריינטליזם, טרנס-רציונליזם ונרטיבים של מסעות.

שמיר חיברה וערכה שלושה ספרים העוסקים בספרות ובתרבות אמריקנית, כולם ראו אור באנגלית.

בשנת 2019 מונתה לעורכת כתב העת לספרות Poetics Today שנוסד על ידי בנימין הרשב והמתפרסם בהוצאת אוניברסיטת דיוק, עם פרופ' איירין טאקר מאוניברסיטת קליפורניה באירוויין. בעבר שימשה בתפקידי עריכה וייעוץ במספר כתבי עת העוסקים בספרות אמריקנית.

== ספרים שכתבה ==

== מאמרים נבחרים ==
=== באנגלית ===

=== בעברית ===
* "הבית המפוצל: פרטיות ואינטימיות בבית האמריקני במאה התשע-עשרה", זמנים 104 (2008)
* "איך הוא שרד כל השנים", הארץ ספרים (2006)

== קישורים חיצוניים ==

[https://www.tau.ac.il/profile/mshamir דף אישי] באתר אוניברסיטת תל אביב

קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:חוקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:משפחת סלומון (הראש"ז)
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: אנגלית ולימודים אמריקניים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
הדיוויזיה החמישית (ארצות הברית)

הדיוויזיה החמישית (באנגלית: 5th Infantry Division) הייתה דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במספר מלחמות: מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה ומלחמת וייטנאם.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
הדיוויזיה החמישית הוקמה בדצמבר 1917 ביוסטון, טקסס, שמונה חודשים לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הורכבה מהבריגדה ה-9 שהורכבה מהרגימנטים ה-60 וה-61, ומהבריגדה ה-10 שהורכבה מהרגימנטים ה-6 וה-11. הדיוויזיה כולה הגיעה לצרפת ב-1 במאי 1918 והיחידות נפרסו בקו החזית. הדיוויזיה ה-5 הייתה השמינית מתוך ארבעים ושתיים דיוויזיות אמריקאיות שהגיעו לחזית המערבית. הדיוויזיה ה-5 התאמנה עם יחידות הצבא הצרפתי בין ה-1 ל-14 ביוני 1918. החיילים הראשונים של היחידה שנהרגו בפעולה מתו ב-14 ביוני אותה שנה. בין הנפגעים הראשונים של הדיוויזיה היה קפטן מארק קלארק, שפיקד על הגדוד ה-3, רגימנט הרגלים ה-11, שלימים יהפוך לגנרל בעל ארבעה כוכבים. ב-12 בספטמבר השתתפה הדיוויזיה בקרב סן-מייל, ומאוחר יותר לחמה במתקפת מז-ארגון, הקרב הגדול ביותר של חיל המשלוח האמריקאי (AEF) (והגדול בתולדות צבא ארצות הברית) במלחמת העולם הראשונה. המלחמה הסתיימה זמן קצר לאחר מכן, ב-11 בנובמבר 1918. הדיוויזיה שירתה בצבא הכיבוש, והתבססה בבלגיה ובאש-סור-אלזט, לוקסמבורג עד שעזבה את אירופה. הדיוויזיה חזרה לארצות הברית דרך נמל העלייה של ניו יורק בהובוקן, ניו ג'רזי, ב-21 ביולי 1919.

===בין המלחמות===
ב-4 באוקטובר 1921 הושבתה הדיוויזיה בשל קיצוצים תקציביים, אולם חלק מיחידותיה נשארו פעילות, ושאר היחידות השתייכו לכוחות המילואים. מפקדת הדיוויזיה השתתפה בתרגילים שונים במשך השנים.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-16 באוקטובר 1939 הופעלה הדיוויזיה מחדש, והועמדה תחת פיקודו של קמפבל הודג'ס. הדיוויזיה הורכבה מהרגימנטים ה-2, ה-10 וה-11. הדיוויזיה השתתפה בתימרוני לואיזיאנה ובתימרוני ארקנסו, ובאוגוסט 1943 הפליגה לאנגליה. הדיוויזיה נחתה ב-9 ביולי 1944 בחוף יוטה והשתתפה במבצע קוברה כחלק מהארמייה השלישית. לאחר מכן היא לחמה במהלך הקרב על הבליטה, ובהמשך השתתפה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, ובכלל זה במבצע חוטב עצים, חציית הריין בנירשטיין והקרב על פרנקפורט עד סוף המלחמה. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 2,298 הרוגים ו-9,549 פצועים.

===לאחר המלחמה===
ב-20 בספטמבר 1946 פורקה הדיוויזיה, אולם ב-15 ביולי 1947 היא הוקמה מחדש, ובשנת 1951 נשלחה לגרמניה לכמה שנים. הדיוויזיה השתתפה במלחמת וייטנאם, ובשנת 1989 השתתפה ב. לאחר מכן הדיוויזיה ה-5 נשארה בפורט פולק עד שהיא הושבתה והוגדרה מחדש כדיוויזיית השריון ה-2 בנובמבר 1992.

==קישורים חיצוניים==

5
5
קטגוריה:דיוויזיות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קרקל (סוג)

קרקל (שם מדעי: Caracal) הוא סוג של טורף ממשפחת החתוליים ותת-משפחת החתולים הקטנים, המכיל את המין קרקל, אשר נחשב לרוב בתור המין היחיד בסוגו, אך לאחרונה הוחלט לשייך אליו גם את המין חתול זהוב אפריקני. לא כל החוקרים מסכימים על סיווג זה. שני מינים אלה חיים לאורך אפריקה שמדרום לסהרה במספר בתי גידול והקרקל אף מצפין לדרום-מערב אסיה לרבות בישראל.

הסוג תואר לראשונה בידי החוקר ג'ון אדוארד גריי ב-1843 על דגימת עורות של קרקל מכף התקווה הטובה, אשר הגיע למוזיאון להיסטוריה של הטבע, שם הוא תואר (גריי לא ראה קרקלים חיים).

כיום מניחים ששני מינים אלה התפתחו מאב קדמון משותף בעל זיקה לסרוואל במשך המיוקן עד תחילת הפליוקן לפני 7.91 עד 4.7 מיליון שנה מימינו.

==מינים==
*קרקל (Caracal caracal)
*חתול זהוב אפריקני (Caracal aurata)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:חתולים קטנים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1843
פסגת טורט (אנטארקטיקה)

פסגת טורט או פסגת טרט (באנגלית: Turret Peak; מילולית: פסגת הצריח) היא פסגה נישאת ברכס מילן, באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

גובהה של הפסגה 2,790 מטרים מעל פני הים.

הפסגה ממוקמת 11 קילומטרים צפונית-מערבית מפסגת קרוסקט.

בראש הפסגה סלע בצורת צריח או מגדל, שגובהו 10 מטרים והוא מהווה נקודת ציון בולטת בשטח.

רכס טורט יוצא מהפסגה לכיוון צפון-מזרח.

== היסטוריה ==
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הקבוצה הדרומית של משלחת חקר אנטארקטיקה מטעם פדרציית מועדוני מטפסי ההרים של ניו זילנד (New Zealand Federated Mountain Clubs Antarctic Expedition בראשי תיבות: NZFMCAE) אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=15673&fid=antgeo_124 נתונים כלליים]
* [http://distancebetween.info/turret_peak מחשבון מרחקים - המרחק מפסגת טורט לאתרים סמוכים]

טורט
טורט
שגרירות רוסיה בקייב

שגרירות רוסיה בקייב היא הנציגות דיפלומטית של הפדרציה הרוסית באוקראינה. השגרירות ממוקמת ברחוב פווויטרופלוצקי פרוספקט 27 בבירת אוקראינה קייב.<ref></ref>

== היסטוריה ==
ב-5 בדצמבר 1991, לאחר שאוקראינה הכריזה על עצמאותה ב-24 באוגוסט 1991 הכירה רוסיה בעצמאותה של אוקראינה. היחסים הדיפלומטיים בין אוקראינה לרוסיה כוננו ב-14 בפברואר 1992 לאחר ששתי המדינות חתמו על הפרוטוקול לכינון יחסים דיפלומטיים בין אוקראינה לפדרציה הרוסית. ב-6 באוגוסט 1992 הפדרציה הרוסית פתחה שגרירות בקייב.

בתחילת מרץ 2014 נערכו הפגנות מחוץ לשגרירות רוסיה בקייב בתגובה לסיפוח חצי האי קרים, שהחל בפברואר באותה השנה.<ref></ref> ב-14 ביוני 2014 בין 200 ל-300 מפגינים הפכו מספר מכוניות של צוות השגרירות והחליפו את הדגל הרוסי של השגרירות בדגל של צבא המורדים האוקראיני במחאה נגד המעורבות של ממשלת רוסיה במלחמת האזרחים באוקראינה.<ref></ref><ref></ref> בעקבות ההפגנות החל משא ומתן (שאורגן על ידי שירות הביטחון האוקראיני) בין המפגינים לצוות השגרירות. במהלך המשא ומתן טענו המפגינים כי השגרירות היא "חממת גידול של פעילים אנטי-אוקראינים" ודרשו שצוות השגרירות יעזוב מיידית את אוקראינה ושרוסיה תכיר בכך שהיא מנהלת מלחמה לא מוכרזת נגד אוקראינה.<ref></ref>

בפברואר 2022, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, פונתה השגרירות.<ref></ref>

==שגרירי רוסיה באוקראינה==
* לאוניד סמוליאקוב (1991–1996)
* יורי דובינין (1996–1999)
* איוואן אבוימוב (1999–2001)
* ויקטור צ'רנומירדין (2001–2009)
* וסבולוד לוסקוטוב (2009), ממונה על היחסים
* מיכאיל זוראבוב (2009–2016)
* סרגיי טורופוב (2016), ממונה על היחסים
* אלכסנדר לוקשיק (2016–), ממונה על היחסים

== ראו גם ==
* יחסי אוקראינה–רוסיה
* שגרירות אוקראינה במוסקבה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחסי אוקראינה–רוסיה
קייב
קטגוריה:קייב: מבנים
מרי אן בריטלנד

מרי אן בריטלנד (באנגלית: Mary Ann Britland, נולדה בשם מרי אן האג<ref></ref>; 1847 – 9 באוגוסט 1886) הייתה רוצחת סדרתית בריטית. היא הייתה האישה הראשונה שהוצאה להורג בתלייה במנצ'סטר.

==ביוגרפיה==
בריטלנד נולדה בבולטון בשנת 1847. בשנת 1866 נישאה לתומאס בריטלנד,<ref></ref> ולשניים נולדו שתי בנות.<ref> Census Returns of England and Wales, 1881. Kew, Surrey, England: The National Archives of the UK (TNA): Public Record Office (PRO), 1881.Class: RG11; Piece: 4038; Folio: 68; Page: 8; GSU roll: 1341965; 133, Turner Lane, Ashton under Lyne, Lancashire, England; BRITLAND Thomas, Mary Ann, Elizabeth, Susannah.</ref> בריטלנד החזיקה בשתי משרות; היא הייתה עובדת במפעל ביום וברמנית בלילה.

===מעשי הרצח===
בפברואר 1886 קנתה בריטלנד רעל עכברים בבית מרקחת סמוך לביתה. מכיוון שהרעל הכיל סטריכנין וארסן, היא נדרשה לחתום בפנקס הרעלים.

במרץ 1886 מתה בתה הבכורה, אליזבת' האנה. מותה יוחס לנסיבות טבעיות, ומרי אן תבעה את ביטוח החיים של בתה.

ב-3 במאי 1886 מת בעלה, תומאס. מותו יוחס לאפילפסיה, ומרי אן תבעה גם את ביטוח החיים שלו.

לאחר מותו, שכניה תומאס ומרי דיקסון הזמינו אותה לגור זמנית בביתם. ב-14 במאי באותה שנה, מתה מרי דיקסון. בבדיקה הפתולוגית התגלתה בדמה כמות קטלנית של רעל עכברים. מרי אן נחקרה על אודות מותה של שכנתה והודתה כי היא ושכנה תומאס דיקסון ניהלו רומן. היא רצחה את בתה מפני שזו חשדה בכוונותיה הפליליות, ולאחר מכן המשיכה לרצוח גם את בעלה וגם את אשתו של מאהבה.

===המשפט וההוצאה להורג===
משפטה של מרי אן בריטלנד החל ב-22 ביולי 1886. חבר המושבעים התמהמה זמן מה בהחלטה על פסק הדין, אך בסופו של דבר הם מצאו אותה אשמה בשלושת מעשי הרצח. לאחר פסק הדין היא הצהירה בפני בית המשפט: "אני חפה מפשע לחלוטין, אינני אשמה כלל". בנוגע לתומאס דיקסון קבע חבר המושבעים כי הוא לא נטל חלק במעשי הרצח.

ב-9 באוגוסט 1886 בבוקר הובלה בריטלנד אל הגרדום, כשהיא נתמכת בשתי סוהרות. היא זעקה וביקשה רחמים, אך הוצאה להורג על ידי התליין ג'יימס ברי.<ref></ref><ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוצחות סדרתיות בריטיות
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בתלייה
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בבריטניה ואירלנד
קטגוריה:מורשעים בעבירות המתה בבריטניה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1847
קטגוריה:ילידות 1847
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1886
קטגוריה:נפטרות ב-1886