OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קלפי המיקוח הלבנונים

קלפי המיקוח הלבנונים הוא כינוי לקבוצה של 21 אזרחים לבנונים שנכלאו בישראל לתקופות של בין 10 ל-14 שנים כבני ערובה האמורים לשמש "קלפי מיקוח" במשא ומתן עתידי לשחרורו של רון ארד.

המוכרים מבין "קלפי המיקוח" הם עבד אל-כרים עובייד, בכיר בחזבאללה שנחטף ב-1989, ומוסטפא דיראני, שהיה פעיל באמל, החזיק ברון ארד לתקופה מסוימת, ונחטף ב-1994. שניהם הוחזקו במתקן הכליאה 1391.

שאר בני הערובה נכלאו בין השנים 1994-1986, רובם נעצרו כשהם בני פחות מ-20, כך לפי פסק הדין בעניינם.<ref></ref> כולם נכלאו באגף מיוחד בכלא רמלה.

במשך השנים, עשרה מהם הועמדו למשפט בגין "חברות בארגון עוין", וקיבלו עונשי מאסר קצרים של בין שנה וחצי לארבע שנים. לאחר תום תקופת העונש לא שוחררו העשרה מהכלא, אלא נותרו בו במעצר מנהלי. שאר "קלפי המיקוח" לא הועמדו מעולם למשפט.

==הביקורת כלפי המאסר==
במהלך השנים ארגוני זכויות אדם שבו והעלו את הטענה כי החטיפה והמאסר אינם חוקיים ואינם מוסריים. ארגונים אלו עשו את ההבחנה בין עובייד ודיראני לבין שאר בני הערובה, אשר רובם - לטענתם - שמעו על רון ארד לראשונה בכלא הישראלי. לטענתם, העובדה כי במהלך השנים חזבאללה מעולם לא הביע בהם התעניינות ולא דרש את שחרורם - גם במסגרת עסקות חילופי שבויים - מעידה על חוסר התועלת שבהחזקתם. לפי גישה זו, פרשת "קלפי המיקוח" לא רק שלא הצליחה לפתור את תעלומת רון ארד, אלא גם יצרה 19 אנשים נוספים במצבו.

מתוך גישה זו הגיש צבי ריש, עורך דינם של הלבנונים, מספר עתירות לבתי המשפט בישראל, הנוגעות לחוקיותם ומוסריותם של המאסרים. ב-1999 אמר עמי אילון, ראש השב"כ דאז, כי "המשך החזקתם במעצר מנהלי של 19 לבנונים כקלף מיקוח כדי לשחרר שבויים ונעדרים לא תרם או יתרום לכך. מדובר בהחזקה בלתי מוסרית שאין בה תועלת". איילון לא התייחס בהודעתו זו אל עובייד ודיראני. גם אליקים רובינשטיין, היועץ המשפטי לממשלה דאז, תמך בשחרורם של בני הערובה.

==השחרור==
בדצמבר 1999 שוחררו שישה מהחטופים, ובאפריל 2000 פסק בג"ץ כי גם המשך מאסרם של השאר אינו חוקי, מאחר שאינם מהווים סכנה מיידית לביטחון המדינה. בעקבות פסיקה זו שוחררו רוב העצורים, אך המדינה, שהייתה מעוניינת להמשיך ולהחזיק בדיראני ועובייד, העבירה בכנסת בדיעבד חוק בשם "חוק כליאתם של לוחמים בלתי חוקיים", שאפשר לה להמשיך ולהחזיק בהם. בסופו של דבר שוחררו גם הם במסגרת עסקת חילופי שבויים ב-2004, בתמורה לאלחנן טננבוים ולגופותיהם של שלושת החיילים שנחטפו בהר דב.

==ראו גם==
*פרשת קלפי המיקוח

==לקריאה נוספת==
* אביב לביא, קלפי מיקוח אנושיים, הארץ, 17 בדצמבר 1999

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://lawatch.haifa.ac.il/heb/month/h_d_apr_00.htm "על גבולותיו (הנוכחיים?) של המעצר המינהלי: 'קלפי המיקוח' הלבנונים"]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לבנונים
קטגוריה:בני ערובה
קטגוריה:יחסי ישראל–לבנון
קטגוריה:עצירים מנהליים בישראל
אלגברה אוניברסלית

אלגברה אוניברסלית (לעיתים מכונה אלגברה כללית) היא תחום במתמטיקה העוסק בחקר הרעיונות המשותפים לכל המבנים האלגבריים. מבנה אלגברי (או בפשטות אלגברה) מורכבת מקבוצה A בצירוף פעולות מסוימות החלות על העצמים ב- A. פעולה נולארית (0-ארית) מיוצגת על ידי עצם ב- A (קבוע) אותו מכנים בדרך-כלל באמצעות אות קטנה, למשל a. פעולה אונרית (1-ארית) היא פונקציה מ- A ל- A, לרוב מיוצגת באמצעות סימן המושם לפני הארגומנט, למשל x~. פעולה בינארית (2-ארית) בדרך-כלל מיוצגת על ידי סימן המושם בין הארגומנטים, כמו למשל x * y. פעולות מסדר גודל גבוה יותר, או מסדר גודל לא מוגדר מסומנות באמצעות סימני פונקציה ולאחריהם הארגומנטים בסוגריים, כמו למשל (f(x,y,z או (f(x<sub>1</sub>,...,x<sub>n</sub>.

לאחר שהוגדרו הפעולות, ניתן לעצב את טבעה של האלגברה ביתר פירוט על ידי הוספת אקסיומות, אשר באלגברה האוניברסלית בדרך-כלל מנוסחות באמצעות חוקי משוואה. דוגמה לכך היא אקסיומת האסוציאטיביות עבור פעולה בינארית אשר ניתנת על ידי המשוואה x * (y * z) = (x * y) * z. הכוונה היא שהאקסיומה תקפה לכל העצמים x, y ו- z של הקבוצה A.

ניתן להגדיר את האלגברה האוניברסלית כענף מיוחד של תורת המודלים, ענף בו עוסקים במבנים אשר להם פעולות בלבד (בתוספת יחס השוויון) ושפת הניתוח שלו כוללת רק משוואות. מצד שני, המבנים הם כאלה שניתן להגדירם בכל קטגוריה אשר לה מכפלות סופיות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:אלגברה
שמחה גולן

שמחה גולן (גולדברג) (8 באוגוסט 1899 – 25 בינואר 1964) היה איש העלייה השלישית ואיש ציבור.

==ביוגרפיה==
שמחה גולן (גולדברג) נולד בבריסק בליטא. בילדותו קיבל חינוך מסורתי בחדר וכללי בבית-ספר תיכון. בנעוריו נאלץ לנדוד בעקבות הכיבוש הגרמני באזור מגוריו. בנדודיו הגיע לאוקראינה (זלוטופול ואודיסה) ושם החל לפעול בתנועת צעירי ציון ובהחלוץ. הוא הגיע לישראל בשנת 1922 (בעלייה בלתי לגלית דרך פולין).

===בארץ ישראל===
בארץ ישראל החל בעבודה כפועל בניין בחיפה ובתל אביב והשתתף בבנין דפוס הפועל הצעיר.
בשנת 1927 עבר לחיפה כטייח מומחה, עבד במקצועו והיה פעיל בהנהלת קופת מלווה וחיסכון המקומית. היה חבר במועצת פועלי חיפה ובין מייסדי המשרד הקבלני הקואופרטיבי של מועצת פועלי חיפה וחבר הנהלתו.
עם פרישתו של יוסף צבי מילסון, בשנת 1933, נתמנה למנהל המשרד וכיהן בתפקיד זה עד למיזוגו של המשרד עם סולל בונה בע"מ בשנת 1937.

====סולל בונה====
משנת 1937 היה חבר הנהלת סולל בונה, אחראי לענפי פעולה רבים (בניין, כספים, אדמיניסטרציה, עבודות נמל ולבסוף עבודות חוץ), והשקיע מאמצים רבים בפיתוח המוסד וביצירת יחסים תקינים בקרבו.
בשנת 1956, לבקשתו של שר האוצר, כיהן זמן מה (דצמבר 1955 - אפריל 1956) כמנהלו של משרד האוצר.

בשנת 1958 גולן היה מהתומכים בארגון מחדש של סולל בונה ופיצולה לשלוש חטיבות. הוא צוטט כאומר: "נתהווה מצב בסולל בונה בו דברים מבלי שחברי הנהלה נשאלים ויודעים עליהם. מצב זה אינו יכול להמשך." עם התארגנותו המחודשת של סולל בונה נתמנה למנהל כללי של החברה לעבודות חוץ ונמלים. במשך תקופת כהונתו התפתחה פעילות חברה זו באסיה ובאפריקה ובביקוריו הרבים בכל הארצות המתפתחות הצליח ליצור קשרים אישיים טובים אשר סייעו לקידום היחסים עם ארצות אלו. כמו כן, השקיע שמחה גולן מאמצים מיוחדים לקידום נמל חיפה ולפיתוחה של חברת שרותי נמל מאוחדים שהייתה משותפת לסולל בונה ולקבוצת רוקח.

===פעילות ציבורית===
פעילותו הציבורית הייתה רבה וענפה: היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות, חבר מועצת המנהלים של בנק הפועלים, חבר הנהלת עם עובד, חבר המוסדות העליונים של מפא"י, חבר מועצת פועלי חיפה וחבר בהנהלותיהן של חברות משקיות וכלכליות רבות. כמו כן כיהן כחבר הקורטוריום והוועד המנהל של הטכניון העברי וכחבר מועצת המנהלים של בית הספר הריאלי העברי בחיפה.

גולן נשא לאישה את סוניה ברינשטיין. לזוג נולדו 3 ילדים, אילנה (ברסלר), דוד וזאב. הוא נפטר בביתו בחיפה. על שמו רחוב בחיפה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:מנכ"לי משרד האוצר
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:עובדי סולל בונה
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1899
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
המדינות הבלגיות המאוחדות

המדינות הבלגיות המאוחדות (בהולנדית: Verenigde Nederlandse Staten או Verenigde Belgische Staten, בצרפתית États-Belgiques-Unis) היו קונפדרציה קצרת ימים של ארצות השפלה הדרומיות שהתקיימה בין ינואר לדצמבר 1790, במרד כושל נגד הקיסר האוסטרי יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבית הבסבורג.

== היסטוריה ==
הקיסר יוזף השני, ברוח עידן האורות והאבסולוטיזם הנאור, יזם סדרה של רפורמות מקיפות בארצות השפלה האוסטריות בשנות ה-80 של המאה ה-18, שנועדו ליצור משטר מודרני וריכוזי בתחומי המנהל, הפוליטיקה והמשפט. הרפורמה נועדה להחליף את המערכת המבוזרת הישנה במערכת משפטית מאוחדת שתשמש את הקיסרות כולה, והמחוזות העצמאיים של ארצות השפלה האוסטריות יוחלפו בתשעה מחוזות על פי הדגם האוסטרי, מחולקים ל-35 חבלים. יוזף גם חילן את מערכת החינוך וארגן מחדש (או ביטל) כמה מסדרי נזירים.

ב-1789 פרץ מרד עממי בארצות השפלה האוסטריות בתגובה למדיניות הריכוזית של הקיסר. הופיעו שתי סיעות: הסטאטיסטים שהתנגדו לרפורמות (מהמילה "סטאט", כלומר "מדינה"), והוונקיסטים, שנקראו על שם יאן פרנס וונק (Vonck), שתחילה תמך ברפורמות, אבל מאוחר יותר הצטרף לאופוזיציה בשל הדרך הכושלת שבה הן יושמו.

ההתקוממות החלה בבראבנט, שב-1789 הכריזה כי היא אינה מכירה עוד בשלטונו של הקיסר, ובכך התחילה את מה שמכונה מהפכת בראבנט. מנהיגם של הסטאטיסטים, הנדריק ון דר נוֹט (Van der Noot), חצה את הגבול אל הרפובליקה ההולנדית וגייס שם צבא קטן בעיר ברדה שבסְטָאטְס-בראבנט (החלק של בראבנט שנכבש על ידי הרפובליקה ההולנדית, כיום מחוז צפון בראבנט בהולנד).

באוקטובר של אותה שנה הוא פלש לבראבנט גופא וכבש את טורנהאוט לאחר שהביס את האוסטרים בקרב טורנהאוט ב-17 באוקטובר. גנט נכבשה ב-13 בנובמבר, וב-17 בנובמבר נמלטו מבריסל העוצרים אלברט מסקסוניה והארכידוכסית מריה-כריסטינה. שאריות הצבא הקיסרי הסתגרו מאחורי הביצורים הכבדים של לוקסמבורג ואנטוורפן.

ון דר נוט הכריז על עצמאותה של בראבנט, ושאר מחוזות ארצות השפלה האוסטריות הצטרפו אליו עד מהרה (מלבד לוקסמבורג). ב-11 בינואר 1790 הם חתמו על ברית וכוננו קונפדרציה בשם "המדינות הבלגיות המאוחדות"; הברית הושפעה מנוסח שבועת ההתכחשות ההולנדית מ-1581 ומהכרזת העצמאות של ארצות הברית מ-1776.

בלא כל קשר ישיר, פרצה ב-1789 מהפכה גם בבישופות לייז'. המהפכנים כוננו רפובליקה, שהצטרפה למדינות הבלגיות המאוחדות במעין ברית. ון דר נוט, שהכיר במעמדה השברירי של המדינה החדשה, ניסה לשאת ולתת עם מדינות זרות כדי לזכות בתמיכתן, ואף הציע איחוד עם הרפובליקה ההולנדית, אך לא זכה להצלחה. בינתיים גברו העימותים הפנימיים בין הסטאטיסטים והוונקיסטים, שהגיעו עד סף מלחמת אזרחים.

בפברואר מת יוזף השני ואחיו לאופולד השני עלה לכס הקיסרות. לאופולד פעל במהירות וכבש מחדש את ארצות השפלה האוסטריות. ב-24 באוקטובר כבשו חילות קיסריים את נאמור, ואילצו את מחוז נאמור להכיר בסמכותו של הקיסר. כעבור יומיים נכנע מחוז פלנדריה המערבית ועד דצמבר חזר השטח כולו לידי הקיסרות.

אף על פי שהמרידה נכשלה על פי כל קנה מידה, הרי שבסופו של דבר היא נטעה בראשם של תושבי ארצות השפלה הדרומיות את רעיון העצמאות ואת האפשרות למדינת לאום "בלגית" ועצמאית, שאינה נשלטת על ידי מדינה זרה. בסופו של דבר רעיונות אלה הם שהביאו ב-1830 לפרוץ המהפכה הבלגית ולהקמתה של בלגיה המודרנית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בלגיה: היסטוריה
קטגוריה:מהפכות
קטגוריה:מדינות לשעבר בארצות השפלה
ישילאירמאק

נהר ישילאירמאק (בטורקית: Yeşilırmak - "הנהר הירוק") הוא הנהר הרביעי באורכו בטורקיה ואורכו 520 ק"מ. הנהר נובע 80 ק"מ צפונית-מזרחית לעיר סיוואס, על מורדותיו הצפון-מערביים של הר קסדה (Kösedağ) בהרי הפונטוס, שגובהו 2,812 מטר. הישילאירמאק זורם מערבה דרך טוקט, וסמוך מדרום לאמסיה הוא מבצע תפנית חדה לכיוון צפון-מזרח ונשפך לים השחור בדלתה שהוא יוצר במרכזו של מישור צ'רשמבה (Çarşamba Ovası), כ-25 ק"מ צפונית-מזרחית לסמסון.

את הנהר סוכרים מספר סכרים המשמשים לייצור חשמל ולאגירת מים. דלתת הנהר ואזור סכר ידיקיר פופולריים בקרב חובבי צפרות. ב-26 ביוני 1243 התחולל קרב קסדה בין סולטנות רום לבין המונגולים סמוך למקורות הנהר, ובמהלכו הביסו המונגולים את רום.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070930165412/http://www.planetware.com/amasya/yesilirmak-river-tr-am-amy.htm הכול אודות הישילאירמאק]
* [https://web.archive.org/web/20070930012056/http://www.birdwatchingtoursturkey.com/index/?BASLIK=89 אתר אודות צפרות לאורך הישילאירמאק (מלווה במפות)]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טורקיה: נהרות
לאו לאו

זיקוק לאו לאו

לאו לאו (בלאית: ເຫລົ້າລາວ) הוא המשקה הרשמי של מדינת לאוס. זהו ויסקי המופק מאורז. הלאו לאו מיוצר בייצור עצמי על ידי תושבי המקום.

==תהליך הייצור==
תהליך ההכנה מורכב מהשלבים הבאים:
#בישול כעשרה קילוגרם אורז, להוסיף מים עד לגובה של כשני סנטימטר מעל קו האורז והשארתו בכלי סגור כעשרה ימים.
#הוספת כחמישה ליטר מים, והמתנה של חמישה ימים נוספים.
#זיקוק הנוזל על ידי מזקקת אלכוהול. המנהג המקומי הוא זיקוק על ידי חבית וענף במבוק המשמש כצינור.

תהליך זה מספק כעשרה ליטרים של משקה "לאו לאו" המכיל כ-47% אלכוהול. בלאוס נהוג להאכיל חזירים בשאריות האורז הנותרות לאחר הבישול.

טעמו של הלאו לאו מתקתק ומזכיר במקצת יין אדום מתוק. צבעו של המשקה נע בין לבן ושקוף, ולרוב מאוחסן בבקבוקי פלסטיק ישנים שבעבר שימשו למים מינרליים אך כעת ממוחזרים על ידי המקומיים.

==אטימולוגיה==
ה"לאו" הראשון נהגה בטון גבוה יותר מהשני. משמעות ה"לאו" הראשון הא אלכוהול ואילו ה"לאו" השני מתייחס לעם הלאו המקומי.

==ראו גם==
* יין אורז
* באיג'יו אורז

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:המטבח הלאוסי
יורי בוגוליובסקי

יורי בוגוליובסקי (ברוסית: Юрий Боголюбский), הידוע בגאורגיה כגיאורגי רוסי (בגאורגית: გიორგი რუსი), היה נסיך רוסי מנובגורוד (1175-1172), שנישא למלכה השולטת תמר, והיה המלך המלווה של הממלכה הגאורגית המאוחדת משנת 1185 ועד לגירושו מהממלכה בשנת 1188. 

אביו של יורי בוגוליובסקי, אנדרי בוגולובסקי, הנסיך הגדול, היה שליט נסיכות ולדימיר בשנים 1172–1175. האב אנדרי, הודח מכיסאו וגורש לאחר שרצח את אביו בשנת 1175. הוא הובס בסדרה של מלחמות פנימיות, ומצא, בסופו של דבר, מחסה בצפון הקווקז בשנות השבעים המאוחרות של המאה השתים עשרה. בשנה 1185/1184 הוא התבסס בקרב הקיפצ'קים, בתקווה להחזיר לעצמו את זכויותיו על הנסיכות של אביו. 

בשנת 1185, ארגנו אצילים גאורגים נישואין בין יורי ותמר, מלכת גאורגיה. בתפקידו כמלך המלווה, בשנים 1187-1186, הוא עמד בראש הצבא הגאורגי שערך פשיטות על עמדות הסלג'וקים של סולטנות רום במערב והממלכה האילדניזית באראן (آران) במזרח. 

למרות זאת, זמן קצר לאחר נישואיה, התאכזבה תמר מבעלה, והתגרשה ממנו בשנת 1187. האכזבה נבעה, כנראה, מחיי הוללות, שתייה מרובה ושאפתנות יתר. הוא גורש מהממלכה בשנת 1188. בעקבות גירושו חבר יורי לקבוצת אצילים רבת השפעה בהנהגת ורדן דדיאני, גוזן מקלארג'תי ובוסו ג'קלי. הוא חזר לגאורגיה, בשנת 1191, כדי לעמוד בראש מרידה כנגד תמר. המורדים הכריזו על יורי כמלך גאורגיה במצודת גגוטי, וכבשו מספר מחוזות בדרום-מערב גאורגיה. אולם, ההצלחה הייתה קצרה, והוא נוצח, בסופו של דבר, בידי המצביא הגאורגי הנאמן של תמר, גמרקל טורלי בקרב טמוגבי וקרב ארושתי. המורדים נכנעו ויורי קיבל חנינה מהמלכה. 

אף על פי כן, מרד יורי שוב, ופלש, מספר שנים לאחר מכן, לקאחתי. הוא נוצח בקרב ליד קמבצ'אני, וגורש סופית מגאורגיה. מאותו הזמן ירד הנסיך מדפי ההיסטוריה.

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים == 

* סרגיי ו. רג'אבצ'יקוב, [https://web.archive.org/web/20070927061747/http://public.kubsu.ru/~usr02898/sl52.htm העיר הבלתי-נראית קיטז': זכרונות לגבי טמוטרקן] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ממלכת גאורגיה
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה 
קטגוריה:אצולה רוסית
גבי ניצן

גבי ניצן (נולד ב-3 בינואר 1964) הוא סופר, עיתונאי ומנחה סדנאות כתיבה ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בקריית גת וגדל בערד ובדרום אמריקה, להורים שעלו מארגנטינה. הוא אחיה של שלומית ניצן ושל המשוררת והסופרת טל ניצן. כעיתונאי כתב ניצן בעיתונים חדשות, כותרת ראשית, ידיעות אחרונות, מעריב והארץ.

ב"כותרת ראשית" פרסם טור פמיניסטי.
ב-1987 היה ממקימי עמותת "אור אדום" נגד אלימות משטרתית.
ב-1990 זכה בפרס מטעם שדולת הנשים בישראל על 'תרומתו לקידום השוויון בין המינים'.

בשנת 2014 הופיע במופע הסטנד-אפ "בעמידה", בתיאטרון הידית בפרדס חנה. מלבד זאת הוא הגיש תוכנית בערוץ המקומי, "החיים הטובים", ומנחה סדנאות כתיבה.<ref></ref>

משנת 2020 ניצן הוא אחד מפעילי המחאה נגד מדיניות הקורונה בישראל.

במרץ 2022 השתתף בהקמת השבועון "בראשית", בפורמט מודפס ומקוון, והוא העורך הראשי שלו.

== חיים אישיים ==
היה נשוי לעיתונאית הישראלית אימי גינזבורג, שחיה כיום עם בנם בהודו. כיום נשוי, אב לשניים ומתגורר במושב אביאל.

==ספריו==
* באדולינה, שהיה לרב-מכר גדול ומצליח, המספר על מלך ומלכה מממלכה קטנה הבאים לביקור ייחודי בארץ ומעלים את רמת האופטימיות של תושבי ישראל. בעקבות הצלחתו של הספר הוא תורגם גם לאנגלית.<ref></ref>
* פרא, סיפור פנטזיה. בספר מתואר תינוק שנולד בגוף של אדם בן 27 ונקלע להרפתקאות רבות, שבמהלכן בורח לאמריקה ושם פוגש בין השאר בקוסם, מלאך והוביט.
* דיוטי פרי, ספר הכולל סיפורים קצרים על מסעותיו של ניצן בעולם.
* באדולינה - שובה של המלכה, ספר המשך לספר באדולינה המתאר את קורותיו של גיבור הספר בחיפושיו אחר מלכת באדולינה שבה התאהב, וכן את חיפושיו אחר תשובות לשאלות אשר התעוררו בליבו מאז פגישתו האחרונה עם מלך ומלכת באדולינה.
* יומולדת, הוצאת כנרת, זמורה, דביר, 2023.

==קישורים חיצוניים==

* 

* אתר הבית של גבי ניצן-https://www.gabinitzan.co.il/
* 
* 
* 
* גבי ניצן, [http://www.orot-books.com/2010/10/blog-post_30.html ברבורים], באתר כתב העת אורות

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל כותרת ראשית
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:פמיניסטים ישראלים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:קריית גת: אישים
קטגוריה:ערד: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית אלונה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
באדולינה

באדולינה הוא ספר פנטזיה מאת הסופר הישראלי גבי ניצן. הספר, שיצא בהוצאת "ידיעות אחרונות - ספרי חמד" בשנת 1999 ואויר על ידי איילת זורר, טיפס בהדרגה לצמרת רשימת רבי המכר וזכה להצלחה מסחרית גדולה לאורך זמן ממושך. הספר מקדם רעיונות של אינדיבידואליזם, אהבת החיים, שחרור מכבלים וחתירה למימוש עצמי.

==עלילת הספר==
באדולינה היא ממלכה קטנה באירופה, בת 16,204 תושבים. מיקומה סודי, היא מובלעת בתוך מדינה אירופאית אחרת, תושבי באדולינה אינם משתתפים בבחירות ואינם יכולים להתגייס לצבא במדינה בה היא מובלעת, אך הם בעלי דרכון של אותה מדינה, בנוסף שפתם הבאדולינית אינה מורכבת מהרבה מילים.
התוצר המקומי המיוצא ביותר הוא ריבת חצילים.

בבאדולינה ישנם מלך ומלכה המתגוררים בארמון המכוסה כולו בשיחי בוגנוויליה. אך למעשה, תפקיד המלך והמלכה הוא סמלי בלבד, לשמש דוגמה לאזרחים ולהזכיר להם את חובתם להיות מאושרים. בפועל, באדולינה היא אנרכיה ואיש אינו מושל בה. המוטו הלאומי של באדולינה הוא "טוב להיות בריא ושמח מחולה ואומלל" בבאדולינה אין חתונות רק חגיגות אהבה, שאותן אפשר לקיים כמה פעמים שבוחרים, ואין סכו"ם, אוכלים עם הידיים.

בספר "באדולינה" זוכה גבי ניצן להכיר את מלך ומלכת באדולינה (במהלך שהותו בהודו) ויחד הם חוזרים לארץ הקודש במטרה להעלות את רמת האושר העצמי של כל אדם, ורמת האופטימיות הכללית בארץ. מלך ומלכת באדולינה מנסים על ידי קסמם האישי להוציא ולבטא את המלך האישי שבכל אדם.

== הפולמוס סביב הספר ==
המסרים הטמונים בספר עוררו פולמוס, שראשיתו במאמר של גדי טאוב בעיתון הארץ. טאוב טען כי הפופולריות שלה זכה הספר מעידה על התחזקות העמדה הקפיטליסטית הקיצונית בישראל, וכי המסר של הספר עולה בקנה אחד עם מדיניות בנימין נתניהו שכיהן אז כשר האוצר. המאמר גרס כי בספר מסתתרת תפישה, הרסנית בעיני טאוב, שלפיה כל אדם עומד לעצמו ואין מקום לסולידריות חברתית (ולכן גם למדינת הרווחה). אימוץ הערכים שבספר לא יוביל לחברה חופשית של פרטים מאושרים, אלא לעולם של ניכור ובדידות. ניצן דחה במאמר תגובה את הביקורת, וטען כי טאוב לא הבין נכונה את ספרו, וכי ההתבוננות העצמית שהוא מטיף לה לא תוביל לניכור אלא להפך. עוד הסביר ניצן כי הספר מבוסס על חוויות אמיתיות שעבר, שטאוב ראה בהן בטעות משמעות סמלית. למשל, תיאור של עוזב קיבוץ שפתח עסק פרטי מצליח אינו קשור לביקורת על ערכי התנועה הקיבוצית, כפי שסבר טאוב, אלא מבוסס על קורות חייו של אדם שפגש ניצן במציאות. הפולמוס נמשך במאמר תגובה של שלי יחימוביץ' שצידדה בעמדת טאוב, ובתגובה נוספת של ניצן, שבה שלל את האפשרות לקריאה פוליטית של באדולינה ואת החיבור בינו לבין אידאולוגיה כלשהי: "'באדולינה' עוסק במשהו הרבה יותר ראשוני, שקודם בהרבה לאידאולוגיה. הוא עוסק בערכו העצמי של היחיד".

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי 1999
חסידות פאפא

רבי יעקב יחזקיה גרינוולד מפאפאחסידות פאפא (נהגה: פּוּפֶּא) היא חצר חסידית שמוצאה מהעיר פאפה בהונגריה ומרכזה כיום בניו יורק. בראשיתה הוקמה כקהילת המשך לקהילה היהודית בפאפא.
האדמו"ר הנוכחי מפאפא ביולי 2018 בקרית פאפא

ראשיתה של החסידות בקהילת פאפא בהונגריה, שבה כיהן הרב יעקב יחזקיה גרינוולד כרב וראש ישיבה. רבי יעקב יחזקיה היה בנו של רבי משה גרינוולד, רב העיר חוסט ומחבר הספר "ערוגת הבושם". דברי תורתו נדפסו בספר "ויגד יעקב". נפטר בשנת תש"א.

בנו של הרב יעקב יחזקיה, הרב יוסף גרינוולד, הקים את הקהילה בויליאמסבורג שבברוקלין לאחר מלחמת העולם השנייה וביסס אותה. מרבית קהלו היו תלמידים של אביו שניצלו מהמלחמה. רבי יוסף הפך את הקהילה לחצר חסידית והחל לכהן כאדמו"ר. דברי תורתו נדפסו בספרו "ויחי יוסף". הרב אפרים פישל סופר, חתנו של הרב יעקב יחזקיה, שהיה מכונה אב"ד טמשוואר כיהן כרבה של קהילת פאפא בירושלים.

בנו של רבי יוסף גרינוולד, הרב יעקב יחזקיה (השני) מכהן כיום כאדמו"ר מפאפא וויליאמסבורג. הוא חתנו של קרוב משפחתו רבי מאיר גרינוולד מטעטש (נכדו של ה"ערוגת הבושם"). החסידות מונה מאות משפחות. 

מלבד בית המדרש המרכזי של החסידות בוויליאמסבורג, יש לה קהילות בבורו פארק, במונסי ובווסטצ'סטר. את הקהילה האחרונה הקים רבי יוסף בסוף ימיו. לחסידות תלמודי תורה, מוסדות "בנות יעקב פאפא" לבנות וישיבות. 

בניו האחרים של רבי יוסף הם רבי ישראל מנחם, האדמור מפאפא בורו פארק ורבי אהרן, הדיין של פאפא. חתנו של רבי יוסף, רבי משה רוזנר כיהן בעבר כרב הקהילה במונסי.

הרב משה סופר בן רבי פישל (חתנו של רבי יעקב יחזקיה ה"ויגד יעקב"), מכהן כרב קהילת פאפא בירושלים.

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:Machberes-Hachnosas-Sefer-Torah-in-Pupa-in-1934.jpg|הכנסת ספר תורה בפאפה בשנת תרצ"ד, נערכה בשבת וצולמה על ידי גוי
קובץ:Pupa Shul Interior.jpg|פנים בית המדרש של חסידות פאפא בוויליאמסבורג
קובץ:Pupa Rebbe at the graveside of his father.jpg|הרב יעקב יחזקיה גרינוולד, האדמו"ר מפאפא, בקבר אביו רבי יוסף גרינוולד
</gallery>
==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20200602030956/http://www.tog.co.il/ בנייני הקהילה בעיר פאפא בהונגריה - הושבו לבעליהם], אתר טוג
* [https://web.archive.org/web/20200602030957/http://www.tog.co.il/ ימי התעלות בחג הסוכות בצל כ"ק האדמו"ר מפאפא שליט"א], אתר טוג
* [https://web.archive.org/web/20200602030956/http://www.tog.co.il/ הילולת הרה"ק מפאפא זי"ע], אתר טוג
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות הונגריה
פאפא
לונדון מיניסטורס

"לונדון מיניסטורס" (בעבר "לונדון מיניסטור") הוא מרכז מסחרי הנמצא בפינת הרחובות שאול המלך ואבן גבירול במרכז תל אביב, בקומה הראשונה ובמרתף של "בית נאות אביב".

המרכז נבנה בשנת 1972 ותוכנן על ידי האדריכלים בנימין אידלסון, יעקב הרץ וגרשון צפור. בשל חילופי בעלויות, תכנון המגדל נעשה בנפרד מתכנון המסחר על ידי האדריכלים ברוך וגילה משולם. במהלך בניית הקומפלקס נהרג אחד מפועלי הבניין. 
המרכז הוא קומפלקס עירוב שימושים הכולל בתוכו מוסד תרבותי (מועדון צוותא ובעבר גם להקת בת-דור), מרכז מסחרי המכיל חנויות ומסעדות ומעליו שתי קומות של משרדים. מעל קומות אלה בנוי בניין מגורים בן 15 קומות אשר היה אחד ממגדלי המגורים הראשונים בארץ שנבנו כ"מגדל יוקרה". 

לאחדות מהחנויות שבמרכז המסחרי יש גישה ישירות מהרחוב, אך אל מרביתן ניתן להגיע רק לאחר כניסה בשערי המרכז המסחרי. מבנה זה גרם לסכסוך בין עיריית תל אביב ובין בעלי החנויות במתחם, בשאלה האם השטח הציבורי שבתוך המרכז המסחרי הוא בגדר רחוב. בפסק דין של בית המשפט המחוזי בתל אביב נדחתה עמדת העירייה, ונקבע שהשטח הציבורי אינו בגדר רחוב, משום שאינו מקום פתוח.

ב-16 במאי 1993 פרצה שרפה במקום בעקבות דליפת גז והבניין שוקם ושופץ בשנה שלאחר מכן.

בתוך הבניין מספר עסקים ותיקים כמו מסעדת "פם פם", חנות המתנות "מונוגרמה" וצוותא.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: מרכזי קניות
קטגוריה:רחוב אבן גבירול
קטגוריה:שדרות שאול המלך
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן גרשון צפור
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן בנימין אידלסון
סמל אלסקה

סמל מדינת אלסקה (באנגלית: Alaska State Seal) אומץ על ידי מחוז אלסקה אשר קדם להיות אלסקה מדינה.

הסמל הראשון עוצב על ידי המושל הראשון של המחוז והוא הציג את נופי המחוז - הזוהר הצפוני, איגלו ואסקימואי.

בשנת 1910 שונה עיצוב הסמל, ונוספו לא אלמנטים המסמלים את תעשיית המדינה ואת המכרות בה.

==תיאור הסמל==
הסמל מציג תמונת נוף האופיינית לאלסקה. מעל ההרים הגבוהים ניתן לראות את הזוהר הצפוני, ולרגלי ההרים יערות המסמלים את ענפי כריתת העצים. הספינות השטות מסמלות את הסחר הימי, הרכבת את רכבות אלסקה. כמו כן בסמל מופיעים חקלאי, סוס ושיבולי חיטה המסמלים את חקלאות המדינה.

סביב החותם מופיעה הכתובת "סמל מדינת אלסקה", וכן ציור של דג וכלב ים המסמלים את בעלי החיים במדינה ואת חשיבות הדיג בכלכלת המדינה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.netstate.com/states/symb/seals/ak_seal.htm תיאור הסמל] 

אלסקה

קטגוריה:אלסקה: סמלים
קטגוריה:סוסים בתרבות
פאפי (צמד מוזיקלי)

אני ויומי מופיעות כ"פאפי" ב[[אקספו יפן, 2009]]
פָּאפִי, (ביפנית: パフィー) או פאפי אמי יומי, הוא צמד זמרות ג'יי-פופ. הצמד פועל ביפן בשם PUFFY, אך בגלל קונפליקטים עם שון קומבס, הן אימצו את השם PUFFY AmiYumi מחוץ ליפן.

אמי אונוקי שכינויה הוא "ג'יין", ויומי יושימורה, שכינויה הוא "סו" התגלו על ידי ציידי כישרונות שונים, והכירו בשנת 1995. הצמד פרץ בשנת 1998–1999, כשיצא ה-Jet CD וה-Jet Tour. ה"פאפי-מאניה" כללה חפצים החל ממחזיקי מפתחות עד דיסקים.

הסינגל הראשון שלהן, "Asia no Junshin" מכר מעל למיליון עותקים. סך מכירות אלבומיהן הוא כ-14 מיליון עותקים.

ב-2005, השתתפו באלבום The Body Acoustic של הזמרת האמריקאית סינדי לאופר.

הן גם ידועות בארצות הברית כדמויות בסדרה המונפשת "HI HI PUFFY AMI YUMI", שמשודרת בערוץ קרטון נטוורק, ושודרה בישראל בערוץ הילדים. התוכנית מלווה את אמי ויומי כדמויות מצוירות בכל מיני הרפתקאות, ובדרך כלל גם הומור. בתחילת, באמצע ובסוף התוכנית מופיעות אמי ויומי עצמן.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:צמדים מוזיקליים נשיים
קטגוריה:להקות בנות יפניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
סמל אריזונה

סמל מדינת אריזונה (באנגלית: Arizona State Seal) אומץ בשנת 1911.

==תיאור הסמל==
סביב הסמל מופיע הכיתוב: "החותם הגדול של מדינת אריזונה" (באנגלית: Great Seal of the State of Arizona), ושנת הצטרפותה של אריזונה לארצות הברית - 1912.

במרכז הסמל מופיע המוטו בלטינית: "דיטאט דאוס" - "האל מעשיר".

בסמל ניתן לראות רכס הרים ומאחוריו שמש זורחת. בימין הסמל מאגר מים וסכר המאפשר את השקיית השדות המופיעים במרכז הסמל. בקדמת הסמל בקר רואה ומשמאל הסמל ג'ורג' וורן - כורה ומחפש זהב שחי במאה ה-19, המחזיק בידו מעדר ומכוש.

סמלים אלה מסמלים את יסודות כלכלת המדינה: גידול הבקר, הכותנה, ההדרים וכריית הנחושת.

==היסטוריה==
בשנת 1863 נתן הנשיא אברהם לינקולן צו המורה על הקמת ממשל מקומי בטריטוריית אריזונה הצו מינה את ריצ'רד מקורמיק, איש עסקים ועיתונאי כמזכיר הטריטוריה. מקורמיק עיצב את סמל הטריטוריה (אף שלא נתבקש מפורשות לעשות זאת). סמל זה כלל כורה ולצידו מריצה, מכוש ומעדר. ברקע ניתן היה לראות שני הרים חשופים, ובתחתית הסמל הופיע המוטו של הטריטוריה "דיטאט דאוס".

בעקבות ביקורת על עיצוב הסמל עוצב הסמל על ידי מקורמיק מחדש. העיצוב החדש כלל נחל קטן שזרם לרגלי הכורה, והוצאו ממנו המריצה והמכוש. שני ההרים הוחלפו בהר אחד (ככל הנראה ההר ת'מב בוט).

האספה הלאומית של הטריטוריה הציעה עיצוב חלופי ובשנת 1864 הורתה על סמל חדש אשר כלל את הר סן פרנסיסקו ברקע, ובקדמת הסמל צבי, עצי אורן וקקטוס. בתחתית הסמל נשאר מוטו המדינה.

על אף החוק שנחקק, המשיך השימוש בסמל המקורי של מקורמיק, שהיה מזכיר הטריטוריה ולא טרח להזמין עבור הטריטוריה סמל חדש. בשנת 1866 מונה מקורמיק כמושל הטריטוריה אולם השימוש בסמל שעיצב פחת בהדרגה עד שפסק בשנת 1879. כיום הסמל משמש את מחוז גילה שבמדינה.

ב-3 במרץ 1879 נעשה שימוש לראשונה בסמל שנקבע על ידי אספת הטריטוריה.

במהלך השנים בוצעו מספר שינויים בסמל. מזכיר הטריטוריה צ'ארלס ברוס הוסיף בשנת 1895 צל להרים, לצבי ולקקטוס.

בשנת 1905 פנה מזכיר המדינה וו. פ. ניקולס לאמן וולטר רובינס על מנת שיצייר מחדש את הסמל. סמל זה כלל צבי המביט שמאלה, הרים הדומים לפסגות הרי סן פרנסיסקו, וכן דשא בקדמת הסמל. סמל זה מופיע על חוקת אריזונה שאומצה בשנת 1910.

עם קבלת המדינה לארצות הברית אומצה הצעה של האמן אי. אי. מוטר כסמל המדינה. חוקת המדינה קובעת בסימן 22, סעיף 20 את צורת הסמל. בדיונים בדבר סעיף זה הוחלט (ביוזמת ראש הוועדה האחראית לסמל, אי אי אלניווד), להוציא מהסמל סממנים מדבריים כגון נחשים, וכן נבחר ג'ורג' וורן - כורה שחי במדינה בסוף המאה ה-19, ככורה שיופיע על הסמל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20090211222417/http://www.azsos.gov/info/state_seal/history.htm סמל מדינת אריזונה - אתר רשמי] 

אריזונה

קטגוריה:אריזונה: סמלים
NCAA

התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי (באנגלית: NCAA; בראשי תיבות של National Collegiate Athletic Association) הוא גוף התנדבותי המארגן תחרויות ב-22 ענפי ספורט שונים כגון פוטבול, כדורסל, כדורגל, בייסבול ואתלטיקה בכל רחבי ארצות הברית. בארצות הברית ישנם גופי ספורט נוספים שמאגדים בתוכן מכללות, אוניברסיטאות ומוסדות אחרים, אך ה-NCAA הוא האיגוד החזק, העשיר והיוקרתי ביותר המאגד בתוכו כ-1,100 מכללות שונות. 

המטה הראשי של ה-NCAA ממוקם באינדיאנפוליס, אינדיאנה. 

ה-NCAA מחולק ל-3 דרגות: מחלקה ראשונה שהיא הגדולה והיוקרתית ביותר, מחלקה שנייה ומחלקה שלישית. על פי תקנון הארגון המכללות בשתי המחלקות הראשונות יכולות להציע מלגות לספורטאים מצטיינים מקרב תלמידיהן.

במחלקה הראשונה משחקות 346 מכללות. במחלקה השנייה משחקות 282 מכללות. במחלקה השלישית משחקות 449 מכללות.

== נשיאי ה-NCAA לאורך השנים ==
* וולטר באיירס (1951–1988)
* דיק שולץ (1988–1993)
* סדריק דמפסי (1993–2002)
* מיילס ברנד (2003–2009)
* מארק אמרט (2010–2023)
* צ'ארלי בייקר (2023–מכהן)

== טורניר הכדורסל של ה-NCAA ==

בטורניר משתתפות 68 קבוצות מהמחלקה הראשונה, המתחרות ביניהן על האליפות הארצית בכדורסל מכללות בשיטת גביע.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

*
קטגוריה:ארצות הברית: ספורט
קטגוריה:ארצות הברית: אוניברסיטאות ומכללות
תקנות העברת קרקעות

מפת הקרקעות בבעלות יהודית, נכון לסוף שנת 1944 בחלוקה לאזורים
כרזה זועקת בהפגנת מחאה בתל אביב נגד החלטת שלטונות המנדט על תקנות העברת קרקעות (1940): אדמות ארץ ישראל לעם ישראל!
תקנות העברת קרקעות, 1940 (באנגלית: Land Transfer Regulations) היו תקנות של שלטונות המנדט הבריטי שהגבילו מאוד מכירת קרקע ליהודים בארץ ישראל.

הספר הלבן שפורסם בשנת 1939 קבע כי יש להגביל מכירת קרקע ליהודים בארץ ישראל. בעקבות פרסום "הספר הלבן" פורסמו בפברואר 1940 "תקנות העברת קרקעות בארץ ישראל" שחילקו את ארץ ישראל לשלושה אזורים:
* אזור שבו העברת הקרקעות היא חופשית (בשרון ובחלק משפלת החוף) 5%
* אזור שבו העברת הקרקעות מותרת רק באישור הנציב העליון
* אזור, שכלל כ-65% משטח המנדט, בגליל, בשומרון, ביהודה, בעזה ובצפון הנגב, 30% שבו נאסרה מכירת קרקעות ליהודים.

היישוב התנגד לגזירה זו בכל תוקף, וכניסת התקנות לתוקף לוותה במחאות, בהפגנות ובשביתה כללית. חוק הקרקעות נותר בתוקפו למשך שארית ימי המנדט, אך היישוב עשה כל שביכולתו על מנת להתנגד לו, והמשיך ברכישת קרקעות, רובן באזורים שנאסרו להעברה ליהודים.

עם קום מדינת ישראל נחקקה פקודת סדרי השלטון והמשפט, שהסדירה את המעבר מן המנדט הבריטי למדינה עצמאית ולה חוקים משלה. אחד הסעיפים החשובים בפקודה היו ביטול גזרות הספר הלבן (סעיף 13 לפקודה) ובמסגרת סעיף זה בוטלו אף תקנות העברת הקרקעות, וזאת למפרע, מיום 18 במאי 1939.

==קישורים חיצוניים==
* [http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=20658 מפת גזירת הקרקעות (1940)] של שלטונות המנדט באתר מט"ח

קטגוריה:דיני קניין
קטגוריה:המנדט הבריטי: היסטוריה
קטגוריה:המנדט הבריטי: חוק ומשפט
קטגוריה:1940 בארץ ישראל
קטגוריה:המנדט הבריטי: כלכלה
קטגוריה:דיני מקרקעין
קטגוריה:גאולת אדמות בארץ ישראל
ארבינקא (סרט)

ארבינקא (Ervinka) הוא סרט סאטירה ישראלי משנת 1967 בבימויו של אפרים קישון ובכיכובו של חיים טופול. הסרט נכתב על ידי קישון ומבוסס על הדמות ארבינקא שהופיעה בטוריו בעיתון "מעריב" החל ב-1952. את הפסקול לסרט חיבר דובי זלצר.

הסרט, שתקציבו עמד על 750 אלף לירות, צולם באולפנים בהרצליה בין 7 באוגוסט ל-30 בספטמבר 1966 בהפקתו בפועל של שלמה מוגרבי. הוא יצא לאקרנים בתחילת חודש מרץ 1967.

במרכזו עמד ארבינקא, בגילומו של חיים טופול (שכיכב גם בסרטו הראשון של קישון, "סאלח שבתי"). הסרט, שהתבסס על כמה הומורסקות של קישון, ליווה את ארבינקא בכמה הרפתקאות: התפרצות לא קרואה לחגיגת בר מצווה, ניסיון להערים על שכנו (יוסי בנאי) כדי שיפסיק להאזין לרדיו (סיפור זה יוחס במקור למחבר ולאשתו), גנבת זרם החשמל וכמובן שוד מפעל הפיס שביצע יחד עם אנשי העולם התחתון (הגשש החיוור), שבוצע בהסוואה של סרט המתעד את אותו השוד.

הנימה הסאטירית של קישון הייתה יותר מרומזת ממפורשת בסרט זה, במיוחד בגלל הנושא הקליל יחסית. קישון אף הופיע בהופעת קָמֵעַ קצרה בסרט כבמאי פרסומת לאופנועים.

בסרט משחק גם שייקה אופיר בתפקיד השוטר המבולבל – תפקיד שהורחב בסרט הבא של קישון, "תעלת בלאומילך" ובסרטו "השוטר אזולאי" פותח לתפקיד הראשי. הסרט היה גם אחד הסרטים הראשונים שבהם הופיעה שלישיית הגשש החיוור (ששיחקו בתור "אנשי העולם התחתון: מוסא, פרידריך ולאון").
==שחקנים==
{| class="wikitable"
! שחקנ/ית !! דמות
|-
|חיים טופול || ארבינקא
|-
|אבנר חזקיהו || מוריס
|-
|גילה אלמגור || רותי
|-
|שייקה אופיר ||הסמל 
|-
|שרגא פרידמן || מוניה קונספרצו
|-
|מוסקו אלקלעי || חני
|-
|גבי עמרני || רחמים
|-
|גברי בנאי || מוסה
|-
|שייקה לוי || פרידריך
|-
|ישראל פוליאקוב || לאון
|-
|יוסי בנאי || מוריס
|-
|עדנה פלידל || ליז
|-
|יעקב בן-סירא || הצלם
|-
|טליה שפירא ||
|-
|זישא גולד ||
|-
|אלישבע מיכאלי ||
|-
|שלמה וישנסקי || 
|-
|ג'יטה לוקה ||
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1967
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטי סאטירה ישראליים
קטגוריה:סרטי אפרים קישון
קטגוריה:סרטי חיים טופול
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1967
אינקובציה (פסיכולוגיה)

אינקובציה היא אחד מארבעת השלבים המוצעים על ידי הסוציולוג גרהם וולאס לחשיבה יצירתית: הכנה – אינקובציה – הארה –אימות.

אינקובציה מוגדרת כתהליך של שחלוף לא מודע של אלמנטים של מחשבה שהיו מגורים דרך עבודה מודעת בנקודת זמן כלשהי, והפכו לרעיון חדשני בנקודת זמן מאוחרת יותר.

קורה רבות בפתרון בעיות שכאשר חושבים על בעיה מסוימת לפרק זמן מסוים, ואחר כך עושים הפסקה לפרק זמן מסוים, הקושי בבעיה 'נעלם' ולעיתים אף הפתרון מופיע מ"שום מקום" כאשר חושבים על משהו אחר. ספרים רבים לחשיבה אפקטיבית ופתרון בעיות מציעים לקורא להניח לבעיות לפרק זמן כלשהו.
בהקשר זה, נדידת מחשבות יכולה לתרום ליצירתיות בפתרון בעיות, על ידי הגברת התועלת היצירתית של מרווחי האינקובציה.

==פרדיגמה למחקר אפקט האינקובציה==
הפרדיגמה המקובלת ביותר למחקר אינקובציה כוללת השוואה בין פתרון בעיות בהן מפסיקים לחשוב על הבעיה לפרק זמן מסוים, לעומת בעיות עליהן עובדים במשך פרק זמן רצוף. משך הזמן הכולל לפתרון כל בעיה שווה בשני התנאים ובמהלך תקופת האינקובציה בדרך כלל מבצעים פעולות שאינן קשורות לפתרון הבעיה על מנת למנוע חשיבה מודעת על הבעיה.
האפקט הוכח בניסויים שהראו ביצועים יוצאי דופן בפתרון בעיות בהן העבודה הופסקה על פני שני מקטעי זמן לעומת מצב בו לא הייתה הפסקה. במקרה זה, אפקט האינקובציה מוגדר, כל סוג של תועלת שתרמה לפתרון הבעיה בעקבות ההפסקה.

==אפקט האינקובציה ורגשות ויצירתיות==
כאשר דנים בקשר בין אפקט האינקובציה לרגשות ויצירתיות, חוקרים מגלים כי מצב רוח טוב מגביר את היצירתיות בעבודה. משמעות הדבר היא שאנו נצפה שרמת היצירתיות ביום נתון תושפע לטובה ממצב רוח טוב ביום הקודם, ללא קשר למצבי הרוח שהיו בימים שלפני יום קודם זה. כלומר, גם אם האדם נמצא במצב רוח שאינו חיובי ימים ספורים קודם ליום בו הוא במצב רוח חיובי, הדבר לא ישפיע על היצירתיות שלו ביום שלאחר מכן. אם מצב רוח טוב ביום מסוים מגביר את מספר המחשבות והקפן, מחשבות אלו יכולות לעבור אפקט אינקובציה במהלך הלילה ובכך תגברנה את ההסתברות להופעת מחשבות יצירתיות ביום למחרת.

התפתחויות מחקריות חדשות במדעי המוח מספקות ראיות מסקרנות למכניזם העומד בבסיס אפקט האינקובציה – במיוחד זה אשר מתרחש במהלך השינה. מחקר גילה שההתנסויות של אנשים בזמן שהם ערים יכולות להיות מגובשות לזיכרון, וכתוצאה מכך להגביר את הביצועים ביום למחרת ללא כל מאמץ נוסף או התעסקות עם המשימה. מעבר לכך, יש הוכחות גוברות כי שינה יכולה לסייע בתהליכי הזיכרון ולימוד, כגון: זיכרון אסוציאטיבי אשר תורם לפתרון בעיות יצירתי. חוקרים הראו שתובנה בפתרון בעיות יכולה להשתפר משמעותית על ידי תקופת שינה לאחר עבודה התחלתית על המשימה.

== ראו גם ==
*רגשות
*יצירתיות
*מודל הבנייה וההרחבה
*רגשות וזיכרון
*רגש חיובי

== הערות שוליים ==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:רגשות
קטגוריה:פתרון בעיות
אלגוריתם פונטי

אלגוריתם פונטי הוא אלגוריתם לניתוח מילים ומיפוי צורת ההגייה שלהן. מיפוי כזה מאפשר השוואה בין צורות שונות לכתיב של אותה מילה ומאפשר להתגבר על שגיאות כתיב או הקלדה של מילים ושמות זהים באיות שונה. אלגוריתם פונטי תלוי באופן טבעי בשפה שבה הוא מופעל, ועקב שליטתה של האנגלית בתחומי מדעי המחשב מרבית האלגוריתמים הפונטיים מותאמים לאנגלית (אך ניתן להתאימם לשפות אחרות, תוך שמירה על עקרונותיהם). 

אלגוריתמים פונטיים נפוצים לשפה האנגלית הם -
* סאונדקס (soundex) - פותח בארצות הברית בתחילת המאה ה-20 ושימש לניתוח שמות מתוך מרשם האוכלוסין. משמש פעמים רבות כשם גנרי לכלל האלגוריתמים הפונטיים.
* Daitch-Mokotoff Soundex - אלגוריתם שפותח על מנת להתאים להגייה של שמות יהודיים וסלאביים באנגלית
* וDouble Metaphone - שני דורות של אלגוריתם שנועד לתת מענה טוב לכל המילים בשפה האנגלית, ולא מוכוון לשמות.

בישראל פותחו מספר אלגוריתמים פונטיים לשפה העברית. בהם אלגוריתם דמוי סאונדקס שפותח במסגרת מרשם האוכלוסין בשנות ה-60 ואלגוריתם בשם GRAPHEX שפותח בצה"ל על ידי אסא כשר.

==שימוש באלגוריתם==
אלגוריתם פונטי משמש בעת הזנת נתונים למחשב, כחלק מבדיקות הקליטה, ובעת אחזור מידע.

בעת עדכון מאגר נתונים משמשת בדיקה באמצעות אלגוריתם פונטי כאישור נוסף לכך שרשומה שמצאנו במאגר הנתונים (על-פי מפתחה) אכן מתאימה לרשומת התנועה שבאה לעדכן אותה. 

דוגמה: בקובץ חיילי צה"ל רשומה לכל חייל. מפתח הרשומה הוא המספר האישי של החייל, שאינו כולל ספרת ביקורת. עקב היעדר ספרת ביקורת, טעות בהקלדת ספרה במספר האישי תוביל בסבירות גבוהה לרשומה של חייל אחר, שאין כוונה לעדכנה. השוואה בין שם החייל הרשום במאגר הנתונים לשמו המוקלד תאפשר לוודא שאכן מדובר ברשומה הנכונה. השוואה רגילה בין השמות אינה יעילה, כיוון ששמות נכתבים בצורות שונות עקב סיבות רבות, כגון:
* כתיב מלא וכתיב חסר (דוד - דויד, למשל)
* החלפת אותיות בעלות צליל דומה (מכבי - מקבי, למשל)
* החלפת אותיות בעלות גופן דומה (ף - ץ, למשל)
* שינוי סדר אותיות סמוכות (ידין - דיין, למשל).
* שיבוש אקראי (כוכבא - כוזיבא, למשל).

על-מנת להיות יעילה, על השוואת השמות להיות כזו שתתעלם מהבדלים לא משמעותיים ביניהם, ולכך משמש אלגוריתם פונטי.

בעת אחזור מידע ממאגר נתונים, מסייע אלגוריתם פונטי לאיתור הרשומות המבוקשות. 

דוגמה: אדם מנסה לאתר בספר טלפונים ממוחשב את ידידו מנוער, יהושע דוידוביץ. יש דרכים שונות לאיית שם זה, וחיפוש המסתייע באלגוריתם פונטי יאתר את כל השמות השקולים לשם המבוקש

אלגוריתמים פונטיים משפיעים באופן משמעותי על מגוון תחומים, כאשר התרומה שלהם ניכרת ביותר בעיבוד שפה טבעית. דרך סיוע בהבנת הקשר והמשמעות של מילים, בהתאם להגייתן, הם מאפשרים למערכות לעבד טקסטים ודיבור בצורה טבעית יותר. הבנה זו של וריאציות באיות הנובעות מהגייה דומה חשובה לא רק בהקשר של עיבוד טקסט, אלא גם בתחומים כמו ביומטריה, שם מיפוי תבניות הגייה ייחודיות מאפשר זיהוי מדויק של אנשים דרך הקול. בנוסף, בתחום מערכות החיפוש וההמלצה, השימוש באלגוריתמים אלו משפר את הדיוק במציאת תוצאות רלוונטיות, תוך מתן מענה לאיות שגוי או וריאציות פונטיות, מה שמעלה את חוויית המשתמש. מעבר לשפה האנגלית, הפיתוח וההתאמה של אלגוריתמים פונטיים לשפות אחרות מעידים על המאמץ להתמודד עם האתגרים הייחודיים לכל שפה. למשל, בעברית, שפה בעלת מאפיינים פונטיים מיוחדים, התאמה זו מתבצעת דרך פיתוח אלגוריתמים ייחודיים המתאימים למבנה ולהגיית השפה.

==ראו גם==
* מרחק המינג
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלגוריתמים
בית הכנסת אחדות ישראל

שלט הכניסה לבית הכנסת
שלט יזכור
ה[[סליק תחת ארון הקודש בבית הכנסת אחדות ישראל כששני פתחיו סגורים. הסליק מוקם בנקודה שתעורר הכי פחות חשד בעיני הבולשת]]
ה[[סליק תחת ארון הקודש בבית הכנסת אחדות ישראל כששני פתחיו פתוחים. ניתן להבחין שני הפתחים צרים מאוד, שאדם בוגר לא מסוגל לעבור דרכם וגם מובילים לחלל מאוד נמוך תחת הבימה. גם אם השוטרים הבריטיים היו מגלים את הפתחים, הם היו נתקלים בערימות של סידורים ישנים, ומשתכנעים שמדובר בגניזה. למעשה, הסידורים הסתירו את הנשק שמוקם בין שני הפתחים. לצורך הוצאת הנשק היו שולחים ילדים קטנים שרק הם יכלו להיכנס בפתח אחד, לפלס את דרכם בערימת הסידורים, לקחת נשקים, ולצאת בפתח השני]]
הרב בנג'י לוין. רב בית הכנסת
בית הכנסת אחדות ישראל על שם עולי הגרדום הוקם במחצית שנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי התנועה הדתית-רוויזיוניסטית "אחדות ישראל" ובו התפללו לוחמי האצ"ל והלח"י. הוא נמצא במרכז ירושלים, בחצר בית היתומים הספרדי הישן שמאחורי מרכז כלל.

עד היום מתפללים בו ותיקי המחתרות לצד צעירים מהאזור, שבאים ומחיים את התפילה.

== היסטוריה ==
ראשיתו של בית הכנסת במחצית שנות ה-30. הוא הוקם על ידי תנועת אחדות ישראל שהייתה משויכת לאגף הדתי של התנועה הרוויזיוניסטית, ומכאן שמו. מיד לאחר פתיחתו של המקום הוקמה בו תנועת נוער דתית בשם ברית החשמונאים.

מיקומו של בית הכנסת היה במקור בבנין "בית הספר לבנים" ברחוב הרב קוק, אחר כך הוא עבר לבית הספר "דורש ציון", ומשנת 1946 ועד היום הוא ממוקם בבנין בית היתומים הספרדי, בקומה השנייה.

לרב אריה לוין, שהיה מקורב ללוחמי המחתרות היה מקום של כבוד בבית הכנסת. מקומו היה בכותל המזרח, ועמוד התפילה שלו, עם חריטת שמו עדיין בבית הכנסת.

לאחר קום המדינה, בשנת 1955, הוחלט כי בית הכנסת יקרא על שם עולי הגרדום, ואף הוצב שלט הנצחה ענק המנציח את פטירתם של בנימין זאב הרצל, זאב ז'בוטינסקי, דוד רזיאל - מפקד האצ"ל, אברהם שטרן (יאיר) מפקד הלח"י, יוסף טרומפלדור, 12 עולי הגרדום, ומתחתם 497 חללי האצ"ל והלח"י.

במשך עשרות שנים שימש יוסף ויטלזון, מלוחמי האצ"ל ומגולי קניה, כגבאי ונשיא בית הכנסת.

ביום ט' בניסן תשע"ד, במלאת 45 שנה לפטירתו של ר' אריה לוין, הוכתר נכדו, הרב בנימין בנג'י לוין, כרב בית הכנסת.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.achdut-israel.com אתר בית הכנסת]
* 
* 
* [http://musaf-shabbat.com/2011/12/01/איש-צדיק-היה-בירושלים-אבי-גז אבי גז, איש צדיק היה בירושלים], פורסם במוסף "שבת", "מקור ראשון"
* 
*[https://www.youtube.com/watch?v=fG_yDlSbWpg יוסף ויטלזון מספר על המחתרות, תקיעות השופר ליד הכותל ועוד], בראיון מוקלט
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=MWj6MZvJtzc יום ירושלים תשפ"ג בבית הכנסת אחדות ישראל -המחתרות], סרטון באתר יוטיוב
* 

==הערות שוליים==

אחדות ישראל
קטגוריה:מבנים ואתרים המנציחים את חללי מערכות ישראל
אחדות ישראל
קטגוריה:לח"י
קטגוריה:הנצחת עולי הגרדום
קטגוריה:אנדרטאות לאנשי המחתרות
קטגוריה:אצ"ל: אנדרטאות
הרפובליקה הבטאווית

הרפובליקה הבטאווית (בהולנדית: Bataafse Republiek, או בכתיב הישן Bataafsche Republiek, נקראה בשנים 1805–1806 גם Bataafse Gemenebest, כלומר "הקהילייה הבטאווית") היא השם שניתן לרפובליקה שהתקיימה בשטח שכיום נמצאת בו הולנד בשנים 1795 עד 1806.

== הקמה ==
הרפובליקה הבטאווית, שהוקמה על פי הדגם של הרפובליקה הצרפתית המהפכנית, הוכרזה ב-19 בינואר 1795, יום לאחר שהסטאדהאודר וילם החמישי, נסיך אורנז' נמלט לאנגליה; היא הייתה תוצאה ישירה של המהפכה הבטאווית. הצבא הצרפתי המהפכני מצא לו מספר רב של בעלי ברית בהולנד: שמונה שנים קודם לכן הייתה ידה של הסיעה האוראנז'יסטית (תומכי השליטים מבית אוראנז') על העליונה במלחמת אזרחים קטנה אך רבת משמעות, רק הודות להתערבותו של מלך פרוסיה, גיסו של הסטאדהאודר. מהפכנים רבים נמלטו לצרפת, וחזרו כעת כדי להגשים את האידיאל שלהם.

בניגוד למאורעות בצרפת, השינויים שחוללה המהפכה בהולנד קרו פחות או יותר בדרכי שלום - לא נעשה שימוש בגיליוטינה, לא היה "משטר הטרור", ולא הייתה דיקטטורה. המדינה כבר הייתה רפובליקה במשך כמאתיים שנה, ושלא כבצרפת, כוחה של האצולה כבר היה מוגבל למדי. הרפובליקה הישנה הייתה מבוססת על מוסדות פאודליים, וקבלת ההחלטות הייתה תהליך איטי שבו למחוזות הייתה יכולת לחסום חקיקה פדרלית. הרפובליקה הבטאווית הייתה מדינה ריכוזית יותר, לא פדרציה של מחוזות עצמאיים (לפחות באופן רשמי). רבים מהחידושים שהונהגו בה נמשכו גם בתקופות מאוחרות יותר, למשל שיטת האיוּת המסודרת הראשונה של השפה ההולנדית (1804). יהודים, קתולים ולותרנים זכו לשוויון זכויות. נוסחה לראשונה הצהרת זכויות. ממשלת הרפובליקה החדשה הייתה פופולרית יותר בקרב העם מאשר נסיך אוראנז' ונציגיו, מה שבא לידי ביטוי בעת ניסיון הפלישה הכושל האנגלי-רוסי להולנד (1799), שנסיך אורנז' היה מעורב בו. 
הרפובליקה החדשה נקראה על שם הבטאווים, שבט גרמאני שחי באזור הולנד בתקופה הרומית, ושנחשבו, על פי תפיסת עולם לאומנית-רומנטית, כאבותיהם של ההולנדים. 

אף על פי ששררה ברפובליקה אי-יציבות פוליטית, שבאה לידי ביטוי בשלוש הפיכות, הרי שלא נלוותה להפיכות אלה שפיכות הדמים שאפיינה מהפכים פוליטיים דומים בצרפת המהפכנית. ההפיכה הראשונה הייתה ב-1798, אחרי שסיעת הדמוקרטים האוניטאריים התרגזה על התקדמותן האיטית של הרפורמות הדמוקרטיות. כעבור כמה חודשים התחוללה הפיכה שנייה שסיימה את הדיקטטורה של האוניטאריים. האספה הלאומית, שהתכנסה לראשונה ב-1796, הייתה מפולגת בשל מאבקים בין הסיעות השונות. ההפיכה השלישית התרחשה ב-1801, כשמפקד צרפתי שמרני תפס את השלטון (בתמיכתו של נפוליון) והפך על פיהן את התמורות שחוללה ההפיכה הקודמת ב-1798. 

שינויים נוספים נכפו מבחוץ אחרי עלייתו של נפוליאון לשלטון בצרפת. ב-1805 הוא מינה את הפוליטיקאי המנוסה רוטחר יאן סחימלפנינק (Schimmelpenninck) לתפקיד "הפנסיונר הגדול" (raadspensionaris, מילולית "פנסיונר המועצה", התפקיד האדמיניסטרטיבי החשוב ביותר במדינה, מעין נשיא), כדי לחזק את הזרוע המבצעת. ב-1806 אילץ נפוליון את סחימלפנינק לפרוש, והכריז על אחיו לואי כעל מלך של מדינה חדשה בשם ממלכת הולנד.

כ"רפובליקה-אחות" (république sœur) של צרפת, הרפובליקה הבטאווית הייתה בעלת בריתה של צרפת במלחמותיה נגד בריטניה. כתוצאה מכך אבדו להולנד רוב נכסיה הקולוניאליים, והצי ההולנדי ספג מפלה בקרב קמפרדאון ב-1797. התמוטטות הסחר ההולנדי הביא עמו סדרה של משברים כלכליים. רק במחצית השנייה של המאה ה-19 תחזור הולנד לרמת עושרה הקודם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

בטאווית, הרפובליקה ה-
בטאווית, הרפובליקה ה-
בטאווית, הרפובליקה ה-
ראפן שווייצרי

ממוזער
ראפן (בגרמנית: Rappen; בצרפתית: Centime; באיטלקית: Centesimo; ברומאנש: Rap) הוא מטבע שווייצרי שערכו מאית פרנק שווייצרי.

על פני המטבע מופיע ערכו בלבד, ולא שמו, כי שמו שונה בשפות הרשמיות השונות של שווייץ. שמה של שווייץ מופיע בלטינית. על גב המטבע בערך 5 דיוקן של ליברטס, אלת החירות הרומית. עיצוב המטבעות לא השתנה מאז שנות ה-80 של המאה ה-19, למעט שינויים קטנים בחומר שממנו עשויים המטבעות.
מטבע 2 ראפן הוצא מהמחזור ב-1978, ו-1 ראפן ב-2007, כאשר מטבעות בערכי 5, 10 ו-20 עדיין שימושיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שווייץ: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות
אן, דוכסית מונפנסייה

אן מארי לואיז ד'אורליאן, דוכסית מונפנסייה (בצרפתית: Anne Marie Louise d'Orléans; )

== חייה ==
אן נולדה בארמון הלובר בפריז לגאסטון, דוכס אורליאן (אחיו של המלך לואי השלושה עשר) ולאשתו, מארי דה בורבון (יורשתו של דוכס מונפנסייה) שנפטרה אחרי הלידה. היא נועדה להינשא ללואי בן דודה (לואי הארבעה עשר מלך צרפת לעתיד), שהיה צעיר ממנה באחת עשרה שנה- נישואים שלא יצאו אל הפועל בגלל התנגדותו של הקרדינל מזראן.

במרד הפרונד הראשון (1648 - 1649) תמכה במורדים נגד מזראן ובית המלוכה, והשתלטה על העיר אורליאן שהייתה נחלתו של אביה. במרד הפרונד השני (1650 - 1653) פקדה על יחידה של צבא המורדים, ועזרה למנהיגם, לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה להשתלט על פריז (2 ביולי 1652).

דה קונדה לא היה מסוגל לשלם לחייליו, ופריז נמצאה במצב של מצוקה כלכלית. ההמונים השתלטו על העיר, ואנשי המעמד הבינוני שחששו מהשתלטות ההמונים, צידדו בהשבת הסדר על כנו, ולו במחיר שובם של מזראן ושל בית המלוכה לפריז. ב-21 באוקטובר 1652 נכנסה המשפחה המלכותית לפריז, וב-6 בפברואר 1653 מזראן שב אל העיר ואל תפקידו כשר הראשי.

המלך לואי הארבעה עשר לא סלח לאן, דוכסית מונפנסייה על השתתפותה במרד נגד בית המלוכה. היא נאלצה לעזוב את פריז ולפרוש לאחוזותיה, שם החלה לכתוב את ספרה זיכרונות ששרד עד ימינו אלה, והמהווה עדות חיה על צרפת של המאה השבע עשרה תחת שלטונו של המלך לואי הארבעה עשר. ב-1657 הורשתה לשוב לחצר המלוכה.

ב-1670 ביקשה את רשות המלך להינשא לאנטואן נומפאר דה שומון, דוכס לוזון. המלך נטה תחילה לתת את הסכמתו, אך בהשפעת אשתו מריה תרסה, נסיכת ספרד החליט להתנגד לנישואים אלה. ב-1 בדצמבר של אותה שנה ציווה המלך על מעצרו של דוכס לוזון באשמת ניסיון לשאת בסתר לאישה את אן, דוכסית מונפנסייה. רק ב-1681 הצליחה לשחררו מכלאו תמורת ויתור על חלק מאחוזותיה לטובת הכתר.

אן, דוכסית מונפנסייה נפטרה בארמון לוקסמבורג בפריז ב-1693, ונקברה בבזיליקת סן-דני. ב-1729 יצא לאור באמסטרדם ספרה "זיכרונות". ב-1793 חולל קברה על ידי המהפכנים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1627
קטגוריה:דוכסים צרפתים
קטגוריה:נפטרים ב-1693
הכרעות בשחמט

במשחק השחמט, ניתן להגיע להכרעה במספר דרכים, המובילות לניצחון או לתיקו. ולא ניתן לנצח ללא שח תחילה
==ניצחון==
{| class="toccolours" style="float: left;margin-right: 0.5em" 
|

|-
|מט שמבצע השחור.
|}
ניצחון בשחמט אפשרי בשלוש דרכים:<ref name=":0"></ref>
* מט - אחד הצדדים תוקף את מלך היריב (כלומר המלך במצב של שח), שאינו יכול להתחמק מהשח בשום צורה, כלומר כל מהלך שלו ישאיר את המלך מאוים.
* כניעה - אם אחד הצדדים רואה שאפסו סיכוייו, הוא עשוי להיכנע מטעמים ספורטיביים.
* סיום הזמן הקצוב למשחק - כאשר לאחד השחקנים תם הזמן שהוקצב לו, הוא מפסיד במשחק. בשחמט המודרני נהוג להגביל את המשחק בזמן. משכי הזמן הנפוצים הם: שעתיים ל-40 המהלכים הראשונים ותוספת שעה לסיום המשחק, שעה וחצי עם תוספת של 30 שניות למסע, 25 דקות, 5 דקות, דקה. 
הצד המנצח מקבל נקודה (למעט באחוז קטן של תחרויות על, בהן ניתנות שלוש נקודות על ניצחון). המפסיד אינו מקבל ניקוד.

הרוב מוחלט של המשחקים המקצועיים שנגמרים בניצחון אחד הצדדים הוא באמצעות כניעה.

==תיקו==

{| class="toccolours" style="float: left;margin-right: 0.5em" 
|

|-
|פט: המלך הלבן אינו במצב של שח, 
|-
|ואינו יכול ללכת לשום כיוון מפני שכל הערוגות
|-
|שסביבו מאוימות על ידי כלי השחור.
|}
תיקו בשחמט, יכול להתבצע במספר דרכים:<ref name=":0" />
# פט - מצב בו אין שום כלי של הצד שתורו לנוע שיכול לבצע מהלך חוקי, אך מלכו לא מאוים בשח.
# כאשר אין לאף אחד מהצדדים יכולת לבצע מט - למשל מלך נגד מלך או בצירוף פרש או רץ רק לאחד הצדדים.
# כשהמצב על הלוח חוזר על עצמו שלוש פעמים (כולל זהות הצד שתורו לנסוע).
# לאחר שנעשו 50 מהלכים רצופים ללא הכאת כלי וללא הנעת רגלי. בעבר הוכרז התיקו אחרי 100 מהלכים כמוזכר לעיל, אך כיום די ב-50 מהלכים להכרזת תיקו.
# שח נצחי - מצב בו אחד הצדדים (בדרך כלל זה שיש לו עדיפות בחומר, אחרת השחקן שכופה את השח יוכל כנראה להגיע גם למט ולא יבחר לעשות תיקו) אינו יכול להימלט מאיומים בלתי פוסקים בשח שמופעלים על מלכו. מצב זה אינו מזכה בתיקו אוטומטית, [אלא אם המצב בלוח חזר על עצמו 3 פעמים בגלל זה- כמפורט בכלל מס' 3] אולם אם שני השחקנים מבינים שאכן אין דרך לצאת מהמצב הזה- ברוב המוחלט של הפעמים הם יסכימו על תיקו.
# הסכמת שני הצדדים על תיקו.
# בתחרויות שחמט, אפשר לדרוש תיקו מהשופט, גם ללא הסכמת היריב לכך, אם המצב הוא יתרון ברור של אחד הצדדים (ולעיתים תיקו ברור) והצד השני מנסה לנצח באמצעות משיכת זמן.

במצב של תיקו, שני הצדדים מקבלים חצי נקודה.

הרוב המוחלט של המשחקים המקצועיים שנגמרים בתיקו הוא באמצעות הסכמה.

8. כאשר המט מבוצע לפני השח נקבעת תוצאת תיקו או משחק חוזר לפי החלטת השחקנים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקי השחמט
דאקשה

ראשו של דאקשה מוחלף בראש של ראם
דאקשה ("המוכשר") הוא אל הינדי עתיק, אחד מהפראג'אפאטים, הרישים והאדיטייאים, והבן של אדיטי וברהמה (לפי מקור אחר, הנקרא קאשייאפה, דאקשה הוא אביהן של דיטי ושל אדיטי, נשותיו של קאשייאפה ואחיותיו של סאטי).

לדאקשה ולאשתו פראסוטי היו בנות רבות, ש-27 מתוכן היו נשואות לצ'אנדרה. דאקשה גילה שצ'אנדרה הפלה לטובה בת אחת (רוהיני דבי), והזניח את צרכיהן ואת חובותיו כבעל. בעקבות זאת, דאקשה הטיל עליו קללה שגרמה לו לחלות ולמות. בנותיו של דאקשה התערבו והפכו את מותו של צ'אנדרה לתקופתי (כלומר, מתרחש כל תקופה מסוימת), ומסיבה זו מותו של צ'אנדרה מסומל על ידי מחזור הירח.

== נישואי שאקטי ושיווה ==
אחת מבנותיו של דאקשה (ולפי רוב הטענות מדובר בצעירה ביותר) הייתה שאקטי (אם כי ייתכן וזו הייתה דאקשאיאני), שרצתה במשך זמן רב להינשא לשיווה. דאקשה אסר עליה לעשות זאת, אולם היא סירבה לבצע את ההוראה והתחתנה עם שיווה. דאקשה חש חוסר חיבה עז כלפי שיווה, וכינה אותו בכינויי גנאי רבים.

לאחר מכן, דאקשה התרחק מבתו ומבעלה. שיאה של יריבות זו הייתה בפסטיבל חשוב שדאקשה ערך בארמונו, והזמין אליו אנשים ואלים חשובים ביותר, מלבד שאקטי ושיווה. בנוסף להוצאתה המכוונת של שאקטי מהרשימה, דאקשה בנה פסל של שיווה (שהיה ממוקם בכניסה לבית שלו) וביזה אותו באמצעים שונים. שאקטי, שהייתה נלהבת לאחר ששמעה על הפסטיבל והניחה שבכל מקרה בתו של המלך תוזמן לאירוע, אכן הגיעה אליו. למרות היחס המזלזל שספגה מאביה, שאקטי המשיכה להתנהג בצורה רגועה. למעשה, אפילו סירובו של דאקשה להזמין את שיווה לא גרם לה לאבד את עשתונותיה.

אולם, לאחר שהגיעה לפסטיבל וראתה את הצורה שבה דאקשה ביזה את בעלה בהיעדרו, שאקטי התאבדה מרוב צער. לאחר ששמעו על כך, משרתיו של שיווה פרצו לביתו של דאקשה והחלו לתקוף את כל האורחים שהיו שם, אך השדים שזומנו על ידי בהריגו הביסו אותם ואילצו אותם לסגת. כששמע על כך בעצמו, שיווה כעס מאוד על היחס המזלזל והמתנשא שדאקשה הפגין כלפי בתו כיוון שלא הסכים עם בחירותיה. שיווה תלש קווצת שיער מראשו, והטיח אותה ברצפה. מהשיער נוצרו ויראבהאדרה ומאהאקאלי. לפי הוראותיו של שיווה, הם הסתערו על הפסטיבל והרגו את דאקשה ורוב האורחים. האורחים הנותרים התחננו בפני שיווה שישיב את דאקשה לחיים. שיווה נעתר לבקשתם והחזיר את דאקשה, אם כי הפך את ראשו לראש של עז.

לאחר שהושפל בצורה קשה, ולאחר שהתחרט על התנהגותו בעבר, דאקשה הפך לאחד ממשרתיו המסורים ביותר של שיווה. נשמתה של שאקטי התגלגלה אל פרווטי בגלגול החיים הבא, התחתנה עם שיווה ונשארה לחיות איתו לתמיד.

== בנות אחרות ==
אחדות מבנותיו האחרות של דאקשה כולל בהאראני ואנוראדהא היו נשואות לצ'אנדרה. בת נוספת, ראטי, התחתנה עם קאמה. בת אחרת, דאנו, ילדה את דאנאבאס הרשע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלים הינדואים