OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2003

81 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2003, והתחרו על 16 מקומות בטורניר הגמר שהיה אמור להיערך ברפובליקה העממית של סין. סין, המארחת, העפילה אוטומטית והותירה 15 מקומות לשאר הנבחרות.

15 המקומות בגביע העולם חולקו בין קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
* אירופה (אופ"א): 5 מקומות, עליהם התחרו 16 נבחרות.
* אסיה (AFC): 3.5 מקומות (כולל המארחת סין שהעפילה אוטומטית), עליהם התחרו 13 נבחרות. הנבחרת שזכתה בחצי מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת CONMEBOL.
* צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): 2.5 מקומות, עליהם התחרו 18 נבחרות. הנבחרת שזכתה בחצי מקום העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת AFC. 
* אפריקה (CAF): 2 מקומות, עליו התחרו 22 נבחרות (מתוכן פרשו 3 נבחרות לפני תחילת המוקדמות).
* דרום אמריקה (CONMEBOL): 2 מקומות, עליו התחרו 10 נבחרות. 
* אוקיאניה (OFC): מקום אחד, עליו התחרו 5 נבחרות.

משחק המוקדמות הראשון נערך ב-25 באוגוסט 2001 והמשחק האחרון שוחק ב-12 ביולי 2003. בסך הכל נערכו 195 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 867 שערים (ממוצע של 4.44 שערים למשחק).

==אירופה==
16 הנבחרות בדרג א' של אופ"א הוגרלו לארבעה בתים, כאשר זוכות הבתים העפילו ישירות לגביע העולם. ארבע הסגניות הוגרלו לפלייאוף, כשהמנצחת במשחקים אלו העפילה גם היא.

===סיבוב ראשון===
====בית 1====
 נורווגיה העפילה ישירות לגביע העולם וצרפת העפילה לפלייאוף היבשתי.

====בית 2====
 שוודיה העפילה ישירות לגביע העולם ודנמרק העפילה לפלייאוף היבשתי.

====בית 3====
 רוסיה העפילה ישירות לגביע העולם ואיסלנד העפילה לפלייאוף היבשתי.

====בית 4====
 גרמניה העפילה ישירות לגביע העולם ואנגליה העפילה לפלייאוף היבשתי.

===פלייאוף===

צרפת העפילה לגמר הפלייאוף.
----

אנגליה העפילה לגמר הפלייאוף.
----

צרפת העפילה לגביע העולם.

==אסיה==

סין, קוריאה הדרומית וקוריאה הצפונית העפילו לגביע העולם. יפן העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת צפון, מרכז אמריקה והקריביים.

==צפון, מרכז אמריקה והקריביים==

ארצות הברית וקנדה העפילו לגביע העולם. מקסיקו העפילה לפלייאוף הבין-יבשתי מול נציגת אסיה.

==אוקיאניה==

אוסטרליה העפילה לגביע העולם.

==אפריקה==

גאנה וניגריה העפילו לגביע העולם.

==דרום אמריקה==

ארגנטינה וברזיל העפילו לגביע העולם.

==פלייאוף בין-יבשתי==
===אסיה-צפון, מרכז אמריקה והקריביים===

יפן העפילה לגביע העולם.

==הנבחרות שהעפילו==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!width=200|נבחרת
!width=80|הופעות במונדיאלים
!width=50|רצף
!width=80|הופעה אחרונה
|-
|style="text-align:right;"|
|3||3||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|1||1||-
|-
|style="text-align:right;"|
|4||4||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|4||4||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|4||4||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|4||4||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|4||4||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|4||4||1999
|-
|style="text-align:right;"| (מארחת)
|4||4||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|1||1||-
|-
|style="text-align:right;"|
|1||1||-
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|3||3||1999
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1999
|-
|style="text-align:right;"| 
|4||4||1999
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2001
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2002
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2003
תעלת קוש טפה

תעלת קוִֹש טפּה (פרסית: کانال قوش تپه, אוזבקית: Qoʻshtepa kanali) היא תעלה שנבנית בצפון אפגניסטן כדי להסיט מים מהאמו דריה.<ref name="Eurasianet"></ref> אורך התעלה הראשית צפוי להיות 285 ק"מ והיוזמה הכוללת שואפת להפוך 550,000 דונם של מדבר לאדמות חקלאיות פוריות.<ref name="Economist"></ref>

ממשלת הטליבאן הפכה את התעלה לפרויקט בראש סדר העדיפויות והבנייה החלה בתחילת 2022.<ref name="Eurasianet" /> תמונות שסופקו על ידי Planet Labs מראות כי מאפריל 2022 עד פברואר 2023, נחפרו יותר מ-100 ק"מ של תעלה בקצב מסחרר.<ref name="Economist" /> יש מומחים ומהנדסים שהביעו ספקנות לגבי הפרויקט, באשר להאם לממשלת הטליבאן יש את הידע להשלים ביעילות את התעלה וכי מימון הפרויקט יהיה קשה.

== משטר השימוש במים באמו דריה ==
משטר רשמי לחלוקת מי אמו דריה בין ארבע הרפובליקות לשעבר של ברית המועצות של קירגיזסטן, טג'יקיסטן, טורקמניסטן ואוזבקיסטן נעשה בתקופה הסובייטית. בהיותם פנימיים לברית המועצות, הסכמים אלה לא שיקפו את האינטרסים של אפגניסטן.<ref></ref>

החל משנת 2022, אמנות בינלאומיות הוצבו במקום הסכמים אלה. עם זאת, אפגניסטן עדיין לא הייתה צד לאמנה אזורית או בינלאומית על שימוש במי נהרות חוצי גבולות. לפיכך, לא היו נוהלי יישוב סכסוכים שנקבעו מראש כדי לתת מענה לדאגות האחרות של מדינות אגן אמו דריה.

ממשלת הטליבאן טענה כי למדינה יש זכות (גנרית) להשתמש במימי האמו דריה, ללא קשר לקיום הסכם רשמי.<ref></ref>

== תגובה בינלאומית ==
אוזבקיסטן, המדינה העיקרית במורד הנהר שעלולה להיות מושפעת, הביעה דאגה כי לתעלה תהיה השפעה שלילית על החקלאות שלה.<ref name="Kun"></ref> ב-2023 קיימו גורמים אוזבקיים שיחות עם הטליבאן בנושא, אם כי לא הושגו הסכמות רשמיות.

== דאגות סביבתיות ==
כמה מומחים לאיכות הסביבה העלו חשש שהתעלה תחמיר את מצב ימת אראל על ידי הסטת מים נוספים מהאמו דריה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תעלות
קטגוריה:אפגניסטן: כלכלה
קאטו רניי

קאטו רניי (לפני נישואיה קטלין שולהוף, בהונגרית: Rényi Kató; בודפשט, 24 באוקטובר 1924 – בודפשט, 31 באוגוסט 1969)<ref></ref> הייתה מתמטיקאית יהודייה-הונגרייה, קנדידט (דוקטורט קטן - .CSc) במדעי המתמטיקה, אשתו של אלפרד רניי. היא הייתה פרופסורית למתמטיקה עד מותה בטרם עת.

== ביוגרפיה ==
קאטו שולהוף נולדה במשפחה יהודית כבתם של הרופא אדן שולהוף ושל רנה יאהודה.<ref></ref> סבה וסבתה מצד אביה היו שמואל סלומון שולהוף (1848–1913)<ref></ref> עובד הבורסה וגיזלה אמסטר (1856–1899).<ref></ref> סבה וסבתה מצד אמה היו אדולף יאהודה ותרזיה בראון. היא החלה את לימודיה באוניברסיטת בודפשט ב-1942 (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) לזמן קצר, הפסיקה בגלל השואה, שרדה והמשיכה את הלימודים באוניברסיטת סגד ב-1945, לאחר מכן באוניברסיטת לנינגרד בשנים 1946–1947, וסיים באוניברסיטת בודפשט ב-1949. בשנת 1950, הפכה למרצה, ובשנים 1951–1954 הייתה דוקטורנטית בהדרכתו של של פאל טוראן. בין 1954 ל-1958 הייתה מרצה בכירה, לאחר מכן בין 1958 לבין 1962 הייתה פרופסור חבר, ומ-1963 ועד מותה היה פרופסור באוניברסיטת אטווש לוראנד במחלקה לניתוח מתימטי. היא שמה קץ לחייה.

== עבודתה ==
היא ביצעה עבודה מדעית בתחום תורת הפונקציות המורכבות. פורסמו 21 מאמרים מדעיים שלה.

== עבודותיה העיקריות ==
* On a conjecture of G. Pólya (Acta Math. Acad. Sci. Hung., 1956) (על השערה של G. Pólya (Acta Math. אקד. Sci. Hung., 1956)
* On multiple zeros of derivatives of periodic entire functions (Int. Congress of Math., Edinburgh, 1958) (על אפסים מרובים של נגזרות של פונקציות מחזוריות שלמות (קונגרס המתמטיקה, אדינבורו, 1958)
* כמה הערות על פולינומים טריגונומטריים (מת'. L., 1959)

== הנצחה ==
האגודה למתמטית יאנוש בויאי הקימה את פרס קאטו רניי לזכרה. בפרס הזיכרון יכולים לזכות אותם צעירים שהשיגו תוצאות מדעיות עצמאיות משמעותיות במתמטיקה לפני שהשיגו את התואר באוניברסיטה.<ref>[http://www.bolyai.hu/down/2011/RenyiKato2011.pdf Rényi Kató-emlékdíj]</ref>

== לקריאה נוספת ==
* Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 ([https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC12527/12898.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* Turán Pál: Rényi Kató élete és matematikai munkássága, Matematikai Lapok, 1969. 3–4. sz. (פאל טוראן: החיים והעבודה המתמטית של קאטו רניי, "דפי מתמטיקה", 1969. גיליון 3–4).

== ראו גם ==
* [http://www.bolyai.hu/down/2012/RenyiKato2012.doc תקנון פרס הזיכרון של קאטו רניי] (בהונגרית)

== קישורים חיצוניים ==
* קאטו רניי באתר Arcanum
* פרס זיכרון קאטו רניי
* [http://real-eod.mtak.hu/9629/2/364-370_abszolut_pedagogusok_2021.pdf זוג המתמטיקאים אלפרד וקאטו רניי]
* [https://tudosnaptar.kfki.hu/historia/egyen.php?namenev=renyi קאטו רניי בלוח המדענים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתמטיקאיות יהודיות
קטגוריה:מתאבדים
קטגוריה:מתמטיקאים הונגרים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:ניצולות השואה
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1924
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1924
קטגוריה:נפטרות ב-1969
קטגוריה:נפטרים ב-1969
בית רוח

בית רוח הוא מקדש לרוח המגוננת של המקום, שיכול להימצא במדינות דרום מזרח אסיה בורמה, קמבודיה, לאוס, תאילנד, מלזיה, אינדונזיה, וייטנאם והפיליפינים. בית הרוח הוא בדרך כלל בצורה של מבנה מקורה קטן, והוא מותקן על עמוד או על במה. הם יכולים לנוע בגודל מפלטפורמות קטנות לבתים גדולים מספיק כדי שאנשים יוכלו להיכנס. בתי רוח נועדו לספק מחסה לרוחות שעלולות לגרום בעיות לאנשים אם לא ירצו אותם. המקדשים כוללים לרוב תמונות או פסלים מגולפים של אנשים ובעלי חיים. מנחות מושארות בבית כדי לרצות את הרוחות. מתקנים משוכללים יותר כוללים מזבח למטרה זהה.
בתי רוח ב[[בנגקוק, תאילנד סן פרה פום (ศาลพระภูมิ) בצד שמאלי וסן צ'או ת'י (ศาลเจ้าที่) בצד הימני.]]

בהודו-סין, לרוב הבתים והעסקים יש בית רוח המוצב במקום "בר מזל", לרוב בפינה של הנכס. ניתן לבחור את המיקום לאחר התייעצות עם כומר ברהמין. בתי רוח ידועים בשם (רוח קודש) או (מקדש) בבורמזית; ( 'בית הרוח השומרת') בתאילנדית; ו- ( 'מקדש לרוח השומר').

אנשי איטנג (1922, פיליפינים)]]

בדרום מזרח אסיה הימית, בתי רוח מחוברים לטקסים האנימיסטיים המסורתיים השונים הכוללים רוחות. בפיליפינים, בתי רוח מוקדשים לטקסים או למנחות הכוללות את רוחות האניטו וידועים גם כמקדשים.

וידועים גם כ בוויזיאן. או בטאגאלוג; , , או (עבור מזבחות גג קטנים שונים), או (עבור מבנים גדולים יותר) ב-Itneg; בסובנן; בטירורי; (למי שנבנה ליד כבישים וכפרים) (למי שנבנה ליד שדות אורז) בבאגובו.<ref name="Scott1994"></ref><ref name="kroeber"></ref><ref name="cole"></ref>

בסינית בתי רוח נקראים 土地神屋 או בית טודיגונג, המייצג קישור בין המושג לרעיון של מקדש אדמה המוקדש לריבונו של הארץ.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:לאוס: תרבות
קטגוריה:תאילנד: תרבות
קטגוריה:דת
קטגוריה:רוחות
קטגוריה:רוחניות ואמונה
ההסכמה הבלטית

ההסכמה הבלטית בין המדינות הבלטיות אסטוניה, לטביה וליטא, התבססה על הסכם לשיתוף פעולה שנחתם בין שלושת המדינות ב-12 בספטמבר 1934 בז'נבה. ההסכם עסק בעיקר במדיניות חוץ, וכלל תמיכה פוליטית זו בזו וגיבוי הדדי בפורומים בינלאומיים. למרות איחוד הכוחות, למדינות הבלטיות היה כוח מצומצם, בהשוואה לברית המועצות, גרמניה ופולין השכנות.

באוגוסט 1939 הסכימו ברית המועצות וגרמניה על חלוקת מזרח אירופה ביניהן במסגרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, שכלל גם הסכמה להכללת המדינות הבלטיות ב"אזור ההשפעה" הסובייטי. ביוני 1940 שלושת המדינות נכבשו על ידי ברית המועצות, וחודשיים אחר כך הן סופחו אליה רשמית.

== הקמת הברית ==
הרעיון להקמת איחוד בלטי החל לעלות ב-1914–1918, עם התגברות הדרישה לעצמאות. בתחילה, הרעיון פותח על ידי פליטים שנאלצו לברוח מרוסיה. המאמץ הפך למציאות ב-1918, אחרי שמלחמת העולם הראשונה נגמרה.

בזכות ניצחון מדינות ההסכמה, והחולשה היחסית של גרמניה ורוסיה, נוצר עבור המדינות הבלטיות חלון הזדמנויות לממש את התיאוריה שלהן. כל שלושת המדינות הצליחו לקבל עצמאות אחרי שחתמו על הסכם שלום מול רוסיה ב-1920. לאחר מכן כל מדינה קיבלה את הכרתן של האחרות. בספטמבר 1921 התקבלו כל המדינות הבלטיות לחבר הלאומים, מה שנראה כאילו הבטיח את ביטחונן. בסדר החדש באירופה של אחרי המלחמה, עצמאות המדינות הבלטיות הייתה חלק חשוב.

למרות הרצון, רק ב-1934 הוקמה ההסכמה הבלטית, זאת בשל מחלוקות בין ליטא לאסטוניה ולטביה. בעוד הראשונה ראתה בברית המועצות ובגרמניה מדינות שיש לרקום ברית עמן, האחרות ראו בהן סכנה. עם זאת, הסכמי אי–התקפה בין ברית המועצות ופולין ובין גרמניה לפולין גרמו לשינוי גישה בליטא.

== משמעות הברית ==
בבסיס ההסכמה עמד הרצון לשמור על שלום מתמשך. בדברי ההקדמה להסכם נכתב: "אנו נחושים בתוקף לקיים ולהבטיח את השלום, ולתאם את מדיניותנו החיצונית ברוח העקרונות של הסכם חבר הלאומים".

=== ארגון ===
בלב ההסכם עמדה הקמת סוכנות תיאום שכן ההסכם דרש מדיניות חוץ משותפת. בסעיף 2 נכתב: "לצורך האמור בסעיף הראשון, הצדדים המתקשרים בחרו לקיים ועידות תקופתיות של שרי החוץ של שלוש המדינות".

== כישלון ==
המוקש הראשון שעמד בפני הברית נגע לתקרית בין פולין לליטא שהסתיימה במותו של חייל פולני בגבול. ממשלת פולין השתמשה בתקרית כדי לאלץ את ליטא לקיים עמה קשר ישיר.

בנוסף, לא פיתחה הברית כוח צבאי חזק, בשל התפיסה המוטעית לפיה אפשר להישאר נייטליים, חרף האיום המתקרב של מלחמת העולם השנייה. העובדה שהברית לא הפכה לברית צבאית, מנעה מחברותיה להסתמך עליה להגנה.

לצד זה, לברית הייתה הגדרה מעורפלת לאויבים. עמימות זו מנעה סימון מטרות משותפות והביאה לתחושה ששיתוף הפעולה אינו מועיל ליתרון ההדדי.

גורם אחר לכישלון היה היעדר בסיס כלכלי. המדינות לא בנו שיתוף פעולה כלכלי, מה שגרם להן להתחרות זו בזו. ולבסוף, לא נוצרה תחושת אחדות, וההבדלים במנטליות ובתרבות של המדינות עשו את שלהם. היעדר הזהות המשותפת גרם לפיצול הולך וגובר ביניהן.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20070609155134/http://victorian.fortunecity.com/wooton/34/halecki/22.htm 22 INTERNATIONAL RELATIONS BETWEEN THE WARS]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המדינות הבלטיות: היסטוריה
אדולף מילר

אדולף מילר (במקור מתיאש שמיד, בהונגרית: Müller Adolf; טולנה, 7 באוקטובר 1801 – וינה, 29 ביולי 1886) היה מלחין ומנצח יהודי-הונגרי-אוסטרי.

== קורות חייו ==
מתיאש שמיד נולד במשפחה יהודית בעיירה (בת כ-10,000 תושבים) בדרום טרנסדנוביה. את לימודיו המוזיקליים השלים בברנו. הוא עבד בפראג, בלבוב ובברנו ואז ב-1823 עבר לווינה. שם הלחין בתחילה שירים ויצירות לפסנתר, ואחר כך ב-1825 עבר ליצירות בימתיות "קלות". משנת 1826 היה הזמר והמלחין של תיאטר אם קרנטנרטור, שנתיים לאחר מכן עבר לתיאטר אן דר וין, וכן לתיאטרון ליאופולדשטדר (Leopoldstädter Theater) , שם עבד כמלחין וכמנצח עד 1865.

הפופולריות שלו הגיעה גם לפשט. בין השנים 1827 לבין 1846 הציגה הלהקה הגרמנית בפשט-בודה יותר מחמישים מחזות שלו. מ-1847 עבד רק בתיאטרו אן דר וין.

בנו, אדולף מילר הבן (1839–1901) היה גם הוא הן מלחין והן מנצח, בין היתר בתיאטרון הנ"ל.

== עבודותיו ==
* הוא כתב 5006 יצירות מוזיקליות ל-640 יצירות בימתיות (אופרות, מחזמרים, פרודיות, אופרטות וכו'), היה פעיל בבית ספר לזמר, בבית ספר לאקורדיון, וכתב גם כ-400 שירים, וקטעים אינסטרומנטליים.

אדולף מולר
* Der Csikós – שיר ( 1840 );
* Die schwarze Frau - פארודיה ( 1826 )
* נסטרוי: Lumpacivagabundus (1883);
* רוברט השטן (1833).

== לקריאה נוספת ==
* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái. 
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים)

== ראו גם ==
* Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6635-4 ([https://mek.oszk.hu/02100/02139/html/sz15/538.html לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה])
* [https://web.archive.org/web/20170911200139/http://desisklassisch.at/ Die schwarze Frau – Wiener Opernparodie nach Boieldieu]
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929.עורך פטר אויווארי. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0625.html גישה מקוונת]

== קישורים חיצוניים ==

* [https://austria-forum.org/af/AEIOU/Müller,_Adolf_senior Eintrag zu Adolf Müller senior im Austria-Forum (im AEIOU-Österreich-Lexikon)]
* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=103789928 Werke von und über Adolf Müller senior im Katalog der Deutschen Nationalbibliothek]
* [https://www.deutsche-digitale-bibliothek.de/person/gnd/103789928 Werke von und über Adolf Müller senior in der Deutschen Digitalen Bibliothek]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מנצחים יהודים הונגרים
קטגוריה:מנצחים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים מהתקופה הרומנטית
קטגוריה:מהגרים מהונגריה
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:מלחיני אופרה
קטגוריה:ילידי 1801
קטגוריה:נפטרים ב-1886
נמניה יוביץ'

נמניה יוביץ (בסרבית: Немања Јовић; נולד ב-8 באוגוסט 2002 בזבורניק שבבוסניה והרצגובינה) הוא כדורגלן סרבי-בוסני המשחק בעמדת קשר הכנף באשטוריל מליגת העל הפורטוגלית ונבחרת סרביה.

== קריירת מועדונים ==
יוביץ' גדל במחלקת הנוער של פרטיזן בלגרד. הוא ערך 74 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הסרבית, בהן הבקיע עשרה שערים. ב-30 באוגוסט 2023 שוחרר מהמועדון.

ב-15 בינואר 2024 חצי שנה לאחר שחרורו מפרטיזן חתם יוביץ' באשטוריל מליגת העל הפורטוגלית.<ref></ref> וב-4 בפברואר 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–0 על אסטרלה דה אמדורה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-7 ביוני 2021 ערך יוביץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סרביה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת ג'מייקה במשחק ידידות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:קשרי כדורגל בוסנים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני אשטוריל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-2002
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-2002
איימן אל-ואפי

איימן אל-ואפי (באיטלקית: Ayman El Wafi, בערבית: ايمن الوافي, בתעתיק מדויק: אימן אלואפי; נולד ב-11 במאי 2004 בקמאיורה שבאיטליה) הוא כדורגלן מרוקאי-איטלקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת לוגאנו מליגת העל השווייצרית.

== קריירת מועדונים ==
אל-ואפי גדל במחלקות הנוער של ליבורנו והלאס ורונה.

ב-8 ביוני 2023 חתם אל-ואפי על חוזה לארבע שנים בלוגאנו מליגת העל השווייצרית. ב-29 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על סנט גאלן במסגרת המחזור השני בליגה לעונת .

== קריירה בינלאומית ==
אל-ואפי היה חלק מסגל נבחרת מרוקו עד גיל 23 בטורניר גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 בשנת 2023, וערך שלוש הופעות בטורניר, בו זכתה נבחרתו.

== חיים אישיים ==
אל-ואפי נולד וגדל בקמאיורה שבאיטליה להורים מרוקאים. בשנת 2012, בגיל שמונה, לאחר מותו של אביו, עבר יחד עם משפחתו לטנג'יר, ושלוש שנים לאחר מכן הם חזרו לאיטליה.

== תארים ==
;נבחרת מרוקו עד גיל 23
* גביע אפריקה לאומות עד גיל 23 (1): 2023

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:כדורגלני לוגאנו
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-2004
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2004
1930 בצרפת

שנת 1930 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 943 שנות לאום.

== הנהגה ==
*נשיא צרפת – גסטון דומרג
*ראש ממשלת צרפת –
**עד 21 בפברואר – אנדרה טרודו
**21 בפברואר – 2 במרץ – קאמי שוטם
**2 במרץ – 13 בדצמבר – אנדרה טרודו
**מ-13 בדצמבר – תאודור סטיג

== אירועים ==
*10 בפברואר – קשר ין באי: חיילים וייטנאמים בשירות צבא צרפת מתקוממים
*22 בפברואר – נחתם ההסכם הימי של לונדון, בין בריטניה, צרפת, יפן וארצות הברית
*17 במאי – ראש הממשלה אנדרה טרודו מודיע על נסיגת כוחות צרפת מחבל הריין; הם משלימים את העזיבה ב-30 ביוני
*21 ביוני – מוחל גיוס חובה לשנה
*5 באוקטובר – ספינת האוויר הבריטית R101 מתרסקת בצרפת, במסע הבכורה שלה להודו

== ספורט ==
*2 ביולי – נפתח הטור דה פראנס
*13 ביולי – באורוגוואי נערך גביע העולם בכדורגל לראשונה; לוסיאן לורן מבקיע את הגול הראשון במשחק נגד מקסיקו
*27 ביולי – אנדרה לדו מנצח בטור דה פראנס

== נולדו ==
*1 בינואר – ז'אן–פייר דופרי, משורר ופסל (נפטר ב-1959)
*13 בינואר – פרנסואה פרוו, שחקנית (נפטרה ב-1997)
*3 בפברואר – רוג'ר דושן, ביוגרף (נפטר ב-2006)
*20 בפברואר – פייר גבאיה, מלחין (נפטר ב-2019)
*1 במרץ – פייר מקס דובו, מלחין קלאסי (נפטר ב-1995)
*6 במרץ – לורין מאזל, מנצח, כנר ומלחין יהודי (נפטר ב-2014)
*10 באפריל – קלוד בולינג, מלחין ופסנתרן (נפטר ב-2020)
*14 באפריל – רנה דרמייסון, אלפיניסט ומטפס הרים (נפטר ב-2007)
*29 באפריל – ז'אן רושפו, שחקן (נפטר ב-2017)
*30 באפריל – פליקס גואטרי, פסיכואנליטיקאי, פילוסוף, סמיוטיקאי, פעיל חברתי ותסריטאי (נפטר ב-1992)
*25 במאי – סוניה ריקייל, מעצבת אופנה (נפטרה ב-2016)
*9 ביוני – ברברה, זמרת (נפטרה ב-1997)
*24 ביוני –
**פייר רסטני, מבקר אמנות (נפטר ב-2003)
**קלוד שברול, שחקן ובמאי קולנוע (נפטר ב-2010)
*15 ביולי – ז'אק דרידה, פילוסוף (נפטר ב-2004)
*23 ביולי – פייר-וידל נקו, היסטוריון (נפטר ב-2006)
*1 באוגוסט – פייר בורדייה, סוציולוג (נפטר ב-2002)
*17 באוגוסט – ז'אן בורלא, רוכב אופניים מקצועי (נפטר ב-2021)
*24 בספטמבר – קתרין רוב-גריל, סופרת, צלמת ושחקנית
*1 באוקטובר – פיליפ נוארה, שחקן קולנוע ותיאטרון (נפטר ב-2006)
*10 באוקטובר – איב שובן, כימאי (נפטר ב-2015)
*18 באוקטובר – מישל דרך, במאי, סופר, מפיק ושחקן (נפטר ב-1990)
*29 באוקטובר – ניקי דה סן פאל, פסלת, ציירת ומפיקת סרטים (נפטרה ב-2002)
*13 בנובמבר –
**מישל רובין, שחקן (נפטר ב-2020)
**שמואל סיראט, הרב הראשי של צרפת בין 1981–1988 (נפטר ב-2023)
*14 בנובמבר – פייר ברז', תעשיין (נפטר ב-2017)
*3 בדצמבר – ז'אן-לוק גודאר, במאי קולנוע נפטר ב-2022)
*4 בדצמבר – רנה פריווה, רוכב אופניים מקצועי (נפטר ב-1995)
*11 בדצמבר – ז'אן-לואי טרנטיניאן, שחקן קולנוע ותיאטרון (נפטר ב-2022)
*לא ידוע – ז'ראר גרנל, פילוסוף ומתרגם (נפטר ב-2000)

==נפטרו ==
(קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1930)
*19 במרץ – ז'וזף דופון, מיסיונר ובישוף (נולד ב-1850)
*24 באוקטובר –
**פול אמיל אפל, מתמטיקאי (נולד ב-1855)
**אז'ן גלה, פיזיולוג ואנדוקרינולוג (נולד ב-1857)
*24 בנובמבר – פרוספר רנה בלונדלו, פיזיקאי (נולד ב-1849)
*22 בדצמבר – מריון מנוויל פופ, סופרת אמריקאית (נולדה ב-1859)

==קישורים חיצוניים==

*
אפרים זלמן הלוי סלוצקי

ספר 'אור חדש' לרבי אפרים זלמן הלוי, תרס"ה
הרב אפרים זלמן הלוי סלוצקי (ה'תר"ב, 1842 - סביב ה'תרע"ח, 1918) היה פוסק הלכה ומורה צדק בוילנא, בלשן, מחבר ספרים, ממפרשי ספר 'הלכות גדולות' וספר 'הערוך', ופעיל ציוני.

== קורותיו ==
נולד במיר לאביו הרב נחום דוד. סבו היה הרב בצלאל שהיה אב בית הדין של סלוצק. בילדותו משפחתו היגרה לווילנא. למד בישיבות, ושילב לימודי מדעים. בשנת תרט"ז, נשא את ביתו של רבי יוסף סקוביץ. תחילה לא רצה לקבל תפקיד רבנות, ופנה למסחר. בשנת תרמ"ח, התמנה למורה צדק בווילנא. בשנת תר"ן, לאחר פטירתו חותנו, התמנה תחתיו למסדר הגיטין בעיר.<ref>ראו 'דור רבניו וסופריו' חלק ב עמ' 35.</ref> לעיתים פרסם את מאמריו התורניים בירחון שערי תורה שנדפס בקרקוב.<ref>ראו שערי תורה תרס"ג-ד, קונטרס יא.</ref>
=== מפסיקותיו ===
התיר להדליק חשמל ביום טוב.<ref>שו"ת אור חדש עמ' 54 ב, והלאה.</ref> סבר שלא יוצאים ידי חובה בשמיעת מגילה מרמקול.<ref>שו"ת עץ אפרים עמ' 58.</ref> סבר שחלזון התכלת שמצא האדמו"ר מראדזין, אינו החלזון הכשר למצוות ציצית.<ref>שו"ת דבר אפרים סימן א.</ref>

בתחילת המאה העשרים, תיקנו כמה מרבני צרפת קידושין על תנאי, שכשהממשלה תחליט להפריד את הזוג, הקידושין יתבטלו למפרע, ובכך ביטלו את הצורך במתן גט. בשנת תרס"ח יצא כתב מחאה כנגד תקנתם שהוחתם על ידי מאות רבנים מרחבי העולם, רבי אפרים נמנה עם חותמי המחאה.<ref>ראו קובץ 'אין תנאי בנישואין' וילנא תר"ץ, עמ' 44.</ref>

=== תמיכתו בציונות ובהסתדרות הלאומית ===
בד' אב תרע"ז (23 ביולי 1917), התקיימה בווילנה אספה גדולה שהשתתפו בה חמישה עשר מורי צדק, בה הוחלט להקים 'הסתדרות לאומית' ששמה לה למטרה: לעזור ליהודי ארץ ישראל לקבל זכויות עצמיות, להפיץ את רעיון שיבת ציון, לדרוש זכויות לאומיות בכל ארצות הגולה. וכן להפיץ את השפה העברית וקורות עם ישראל ברוח המסורת, לחנך את הדור הצעיר על יסודות הדת והלאומיות, להקים מערכת חינוך מסודרת המשלבת לימודים כלליים הכוללת תלמודי תורה, בתי מדרש למורים ורבנים. הרב אפרים זלמן סלוצקי לקח חלק בתעמולה שנערכה בבתי הכנסת בווילנא ודרש בשבת נחמו, בעד ההסתדרות הלאומית.<ref name=":0">ראו: יצחק ברוידס, 'וילנה הציונית ועסקניה' פרק לב.</ref>

בכ"א אב תרע"ז (9 באוגוסט 1917) עמד בראש החותמים על הצהרה להתאחד ולעבוד יחד עם הציוניים.<ref name=":0" />

== חיבוריו ==
*אגודת אזוב - על המשניות, ורשה תרכ"ח.
*שו"ת עץ אפרים - נדפס רק על חלק אורח חיים.
*שו"ת אור חדש
*שו"ת אבני שוהם
*אמת ושלום
*מערכה לקראת מערכה - פירושים והערות לספר 'הערוך' - וילנא תרל"א. רוב החיבור נותר בכתב יד.
*יד אפרים - פירוש לספר הלכות גדולות, ורשה תרל"ה.
*תוספות להלכה - על פסקי התוספות לתלמוד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וילנה: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
אסטי טיפ-40

אסטי טיפ-40 (Eesti Tipp-40) היה מצעד מוזיקה באסטוניה שפורסם מדי יום שני בעיתון Eesti Ekspress . מצעד המוזיקה פורסם לראשונה ב-26 בינואר 2018, והופסק ב-8 בספטמבר 2020.<ref></ref> מצעד המוזיקה, אשר מבוסס על מכירות פיזיות, מכירות דיגיטליות וסטרימינג, נערך על ידי עיתונאי המוזיקה סים נסטור.

מצעד זה פורסם בשלושה אופנים:<ref></ref>

* מצעד 40 האלבומים המובילים (Albumid tipp-40)
* מצעד 40 הסינגלים הבין-לאומיים המובילים (Singlid tipp-40)
* מצעד 40 הסינגלים המקומיים המובילים (Eesti lood tipp-40)

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקה אסטונית
אסטוניה
Ö3 אוסטריה טופ 40

סמליל מצעד המוזיקה
Ö3 אוסטריה טופ 40 (Ö3 Austria Top 40) הוא מצעד הסינגלים האוסטרי הרשמי שמפורסם מדי יום שלישי בתחנת הרדיו האוסטרית . מצעד המוזיקה מתבסס על פי מכירות, שימוש ברינגטונים והורדות דיגיטליות. מצעד המוזיקה הופיע לראשונה ב-26 בנובמבר 1968 כ-Disc Parade בהנחיותו של ארנסט גריסמן.

ניתן למצוא ארבעה אופנים למצעד המוזיקה.
* Ö3 אוסטריה 40 הסינגלים המובילים (Ö3 Austria Top 40 Singles) - רשימה של 75 סינגלים
* Ö3 אוסטריה 40 האלבומים המובילים (Ö3 Austria Top 40 Longplay) - רשימה של 75 אלבומים
* Ö3 אוסטריה 20 אלבומי האוסף המובילים (Ö3 Austria Top 20 Compilation)
* Ö3 אוסטריה 10 תקליטורי DVD (Ö3 Austria Top 10 DVD)

להלן השמות הקודמים של מצעד המוזיקה והמציגים בכל שם.

{| class="wikitable"
! colspan="2" |שם מצעד המוזיקה
!מציגי מצעד המוזיקה
|-
|דיסק פרייד
|Disc Parade
| ארנסט גריסמן, רודי קלאושניצר
|-
| עשרת הגדולים של Ö3
|Die Großen 10 von Ö3
| רודי קלאושניצר, הנס לייטינגר
|-
|פופ שופ
|Pop Shop
| הנס לייטינגר
|-
|בואו לבחור איתנו את הלהיט!
|Hit wähl mit
| הנס לייטינגר, אודו הובר
|-
| עשרת הגדולים
|Die Großen 10
| אודו הובר
|-
| Ö3 טופ-30
|Ö3 Top-30
| אודו הובר
|-
| Ö3 אוסטריה טופ 40
|Ö3 Austria Top 40
| אודו הובר, מרטינה קייזר, מתיאס אוילר-רול, גוסטב גוץ, בני הורטנגל, תומאס פילצר, אלקה רוק, טארק אדמסקי<ref></ref>, יאנה פטריק ומרטין זיניאל<ref>[http://oe3.orf.at/sendungen/stories/oe3austriatop40 Ö3 Austria Top40] at [http://oe3.orf.at oe3.orf.at] (German)</ref>
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

אוסטריה
קטגוריה:מוזיקה אוסטרית
ד. ה. ברנהם ושות'

ד. ה. ברנהם ושות (באנגלית: D. H. Burnham & Company) הייתה בשיקגו, אילינוי, אשר פעלה בשנים 1891–1912. כיורשת של , השם שונה לאחר שג'ון ולבורן רוט מת ב-1891. רוט היה האדריכל היועץ הראשי של התערוכה הקולומביאנית העולמית (1983). לאחר מותו של רוט, דניאל הדסון ברנהם לקח את התואר הזה יחד עם התפקיד של ראש הבנייה.

== היסטוריה ==
ד. ה. ברנהם ושות' המשיכו לקבל הזמנות תכנון. הפרויקטים כללו את בבפאלו, ניו יורק, פיקוח על השימור והרחבת בשיקגו בין השנים 1893 ל-1914, תכנון ובניית בניין סילברסמית', כיום במרכז העסקים הראשי של שיקגו, בשנות ה-90 המאוחרות, תחנת פנסילבניה בפיטסבורג (1903), באל פאסו (1906), בוושינגטון הבירה (1907) ו בשיקגו (1907).

בשנים 1894–1895 היה ברנהם נשיא (AIA) והתבקש לערוך תוכניות לערים: וושינגטון די. סי. (1902), קליבלנד (1903) וסן פרנסיסקו (1905).

== תוכנית ברנהם ==
 (1909) הייתה תוכנית תכנון ערים לעיר שיקגו. התוכנית שמרה על שמורות יער לאורך ובסמוך לגדת האגם של העיר, כדי להבטיח את שימורן במקרה של התפוצצות אוכלוסין.

כאשר ברנהם מת ב-1912 החברה הועברה לעובד מהימן ותיק, אשר מאוחר יותר שינה את השם ל.

== ראו גם ==
* אסכולת שיקגו (אדריכלות)

== ביבליוגרפיה ==
<div style="direction: ltr;">
* Carl W. Condit, The Chicago School of Architecture: A History of Commercial and Public Building in the Chicago Area, 1875–1925, University of Chicago Press; Revised ed., 1998, pp. 108–115. 
* Smith, Carl, The Plan of Chicago: Daniel Burnham and the Remaking of the American City, University of Chicago Press; 1st Edition, 2006. 
* Hines, Thomas S., (Author), Harris; Neil, (Introduction), Burnham of Chicago: Architect and Planner, University of Chicago Press; 2nd ed., 2008, pp. 268–311. 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">* [https://web.archive.org/web/20060905223419/http://freenet.buffalo.edu/bah/a/archs/burn/index.html D. H. Burnham in Buffalo, NY]</div>
<div class="mw-content-ltr">* [https://web.archive.org/web/20070311000804/http://www.phlf.org/news/essays/ D. H. Burnham & Co. Structures in Pittsburgh]</div>
<div class="mw-content-ltr">* [https://web.archive.org/web/20070311000804/http://www.phlf.org/news/essays/ Designed by Burnham in 1897, The Silversmith Building is now home to The Silversmith Hotel, one of the leading boutique hotels in Chicago]</div>

קטגוריה:אדריכלים אמריקאים
קטגוריה:שיקגו
קטגוריה:שיקגו: חברות
עירא דביר

עירא דביר (נולד ב-12 באוקטובר 1953) הוא מחזאי ותסריטאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
דביר נולד ב-1953 וגדל בחיפה ובגבעתיים. 

בצעירותו שיחק בקבוצת הכדוריד של הפועל רמת גן והיה שותף כתלמיד תיכון לזכייתה באליפות המדינה בשנת 1970 ולהדחתה מגביעת האלופות האירופית בהפסדה לקבוצה היוגוסלבית דאז, פרטיזן ביילובאר. בעת שירותו הצבאי כצוער, דביר קיבל צל"ש מח"ט על פעילותו כטנקיסט בפלוגת קק"ש בגדוד 198 בעת ניסיון החילוץ של לוחמי מעוז מפרקת במלחמת יום הכיפורים<ref></ref>. 

בעל תואר ראשון בקולנוע ובפילוסופיה ובעל תואר שני בהצטיינות באמנות התיאטרון. שני התארים הם מאוניברסיטת תל אביב.

אחיו של עירא, סרן [https://www.izkor.gov.il/נועם%20דביר/en_273888bada7a390d835aa4753b28b295 נועם דביר] זכה בצל"ש הרמטכ"ל במלחמת יום הכיפורים לאחר שנפל בחזית המצרית<ref></ref>. השכול בא לידי ביטוי ביצירתו של דביר, בין השאר ביצירה "עקידה".

כתב על מוזיקה קלאסית בירחון מוניטין ובמשך כשנה םירסם את המדור "חצץ" במוסף השבועי "חותם" של על המשמר.

משנת 1999 יזם והקים שלוש חברות סטארט-אפ טכנולוגיות: מונלייט, ויומן מוניטורינג שעסקו בטכנולוגיות וידאו ועיבוד תמונה ושימש בהן כמנהל פיתוח וכמנכ"ל. חברת מונלייט הציגה בשנת 2004 את היישום המסחרי הראשון בעולם של פורמט דחיסת הווידאו H.264/AVC.

חברות אלה שיתפו פעולה ורעשיינו את מוצריהן לחברות מובילות בעולם כמו Cyberlink הטאייוורנית, םנסוניק היפנית, DIVX, Texas Instruments האמריקאיות. 

חברת אגרווינג שאותה הקים ביחד ב-2014 עם ד"ר ניצן רבינוביץ' וחבר. אגריכם בע"מ ואותה הוא מממנכל, מייצרת היום חיישנים מולטיספקטראליים שזכו בפרסים בינלאומיים. חיישנים אלה משמשים בעיקר לחישה מרחוק בתחום החקלאות לזיהוי מוקדם באמצעות רחפנים של מחלות ומזיקים. 

כממציא עירא דביר מחזיק בשורת פטנטים בתחום דחיסת וידאו ותמונה, כמו גם שני פטנטים בתחום המולטיספקטראלי והחישה מרחוק.

== יצירה ==
דביר לקח חלק ביצירות הבאות (רשימה חלקית)<ref></ref><ref></ref>:

=== כתיבה ===
* בונקר (תסכית בקול ישראל 1982)
* עקידה (פרס אינה גובינסקא ואברהם ברץ מטעם תיאטרון הבימה, 1984)
* באמצע היום (קאמרי 1987)
* עיגולנד (פסטיבל חיפה הבין לאומי להצגות לילדים 1988)
* השדרה (הבימה 1989)
* המחצבה (סרט, 1990)
* זינזנה (הבימה 1995)
* לויתן בחוף שרתון (מיני סדרה, 1997)
* האישה באפור (סדרת טלוויזיה, 1999)

=== יצירה ובימוי ===
* 1999 האישה באפור (סדרת טלוויזיה)

=== מוזיקה ===
* 1990 - המחצבה (סרט) - מילים לשיר נושא
* 1993 - אולפנוער (סדרת טלוויזיה) - שיר פתיחה וסיום (מילים)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:מעוטרי צל"ש מפקד חטיבה
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
איך לבשל בארץ ישראל

איך לבשל בארץ ישראל הוא ספר הבישול היהודי-עברי הראשון שפורסם בארץ ישראל. הספר נכתב על ידי דוקטור אָרְנה מאיר ויצא לאור ב-1936 (וישנן טענות כי הוא פורסם ב-1934 או ב-1937) בשלוש שפות שונות: עברית, אנגלית וגרמנית. הספר הודפס בתל אביב-יפו בידי ויצו<ref></ref>. הספר בעיקר כולל מתכוני בישול, אך פונה באופן כללי לעקרת הבית הארצישראלית וכולל גם טבלת המרת מידות, כמויות הגשה, הוראות לשטיפת כלים ולשימוש נכון בחשמל ואף מילון קצר גרמני-אנגלי-עברי<ref></ref>.

המחברת, ארנה מאיר נחשבה בגרמניה (טרם עלייתה לארץ בעלייה החמישית ב-1933) למומחית במשק הבית, ועסקה רבות בבישול. הספר מנסה לקדם שימוש במוצרים המיוצרים בארץ (ואף הופיעו בספר מודעות פרסומיות) ובהתאמת המטבח האירופאי לזה הארצישראלי ולמוצריו. למשל, כמעט ואין בספר מתכונים הכוללים בשר ודגים, כי מאיר טענה שהמטבח המקומי יתבסס על ירקות, סלטים ופירות וכי צריכת הבשר הרחבה לא בהכרח מתאימה ליישוב העברי<ref></ref><ref></ref>.

הספר נחשב כיום לפריט אספנות נדיר<ref></ref>.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 1936
קטגוריה:1936 בארץ ישראל
קטגוריה:ספרי בישול
קטגוריה:תרבות ביישוב
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: בישול
מייקל פינק

מייקל פינק (באנגלית: Edward Michael "Mike"/"Spanky" Fincke; נולד ב-4 במרץ 1967) הוא טייס חלל אמריקאי. הוא השתתף ב-3 טיסות לחלל. פינק מתוכנן לטיסה מבצעית ראשונה של הבואינג סטארליינר שצפויה להתבצע בשנת 2025.

==ביוגרפיה==
מייקל פינק נולד בפיטסבורג, פנסילבניה וסיים לימודי בית ספר בשנת 1985. הוא התחיל ללמוד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ממנו קיבל תואר ראשון באווירונאוטיקה בשנת 1989. בשנת 1990 הוא סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1989 הוא למד קורס קיץ במכון למהנדסי תעופה במוסקבה.

בשנת 1990 פינק החל את שירותו בחיל האוויר של ארצות הברית. הוא שירת במספר בסיסים של החיל. בשנת 1994 הוא סיים קורס בבסיס חיל האוויר אדוארדס וקיבל הסמכה למהנדס ניסוי טיסה. במעמד זה הוא צבר 800 שעות טיסה ב-30 מטוסים שונים.

==פעילותו בנאס"א==
ב-1996 פינק התקבל לקורס להכנת אסטרונאוטים במרכז החלל ג'ונסון. לאחר סיום הקורס הוא כיהן במספר תפקידים בצוותי קרקע. הוא היה בצוות גיבוי של מספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית.

באוקטובר 2004 פינק היה מהנדס בטיסה סויוז TMA-4 שהביא תחנת החלל הבין-לאומית משלחת מס' 9 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד גנאדי פדאלקה. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 187 ימים בחלל וביצע 4 פעילויות-חוץ רכבית באורך כולל של כ-16 שעות.

באוקטובר 2008 פינק היה מהנדס בטיסה של סויוז TMA-13 שהתחברה לתחנת החלל הבין-לאומית עם משלחת מס' 18 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקודו. הוא חזר לכדור הארץ לאחר כ-6 חודשים בחלל וביצע פעמיים פעילויות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-10 שעות. מחליפו בתחנת החלל הבין-לאומית כמפקד משלחת מס' 19 לתחנת החלל הבין-לאומית היה גנאדי פדאלקה שאתו הוא עבד במשלחת מס' 4.

במאי 2009 פינק היה מומחה משימה של מעבורת החלל אנדוור במשימה STS-134. המטרה של המשימה הייתה המשך הרכבה של תחנת החלל. במהלך טיסה זו הוא ביצע 3 פעילויות חוץ-רכביות בארוך כולל של 26 שעות.

בשנת 2019 פינק נכלל בצוות שהחל הכנות לטיסה בסטארליינר מתוצרת בואינג. הטיסה מתוכננת לשנת 2024.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/fincke_edward.htm ביוגרפיה]
* [http://www.spacefacts.de/iss/english/exp_18.htm פעילות משלחת מס' 18 בתחנת החלל הבין-לאומית]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוסטון בקלייר לייק
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
בית הכנסת בדר לאופולדשטדט

בית הכנסת בדר לאופולדשטדט (Pazmanitentempel) הידוע גם בשם בית ממוקם בפזמניטנגאסה 6, היה בית כנסת גדול ברובע השני של וינה, לאופולדשטאט. הוא תוכנן ונבנה על ידי האדריכל איגנץ רייזר ונחנך ב-28 בספטמבר 1913. הבניין מומן על ידי אדולף שרמק (1845–1915)<ref>Living in the shadow of Freud", Sophie Freud and Ernestine Druker Freud, 2007</ref><ref>Hugo Gold's chapter "Wiener Familien" in "Jews and Jewish Communities of Moravia" (1929)</ref> אשר חתם על החוזה עם הקבלן ב-1910. במקור מליפניק שבמורביה, שרמק הפך לאחד מסוחרי הפחם המצליחים ביותר של וינה. בית הכנסת נבנה, אם כן, לא על ידי הקהילה- (Kultusgemeinde) אלא על ידי ארגון "אשל אברהם" ששרמק היה נשיאו.

תוכניות בית הכנסת שצוירו על ידי האדריכל איגנץ רייזר
תוכניות ותצלומים של שחזור וירטואלי של בית הכנסת מאוירים בספר "בתי הכנסת ההרוסים של וינה" (2009) מאת מרטנס ופיטר.

בית הכנסת, שתואר פעם כיפה ביותר בווינה, נהרס במהלך ליל הבדולח לאחר האנשלוס בשנת 1938.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוסטריה: בתי כנסת שנחרבו בליל הבדולח
קטגוריה:וינה: בתי כנסת
נשיונל-רפורט

נשיונל-רפורט (National-Report) היא חברה המפרסמת את מצעדי המוזיקה בקולומביה, ונצואלה ואקוודור מאז ספטמבר 2009.<ref></ref><ref></ref> מצעדי המוזיקה מבוססים על נתוני האיירפליי של תחנות הרדיו במדינה, והם מפורסמים מדי שבוע.<ref></ref><ref></ref> מצעד המוזיקה המוכר של החברה הוא מצעד 100 השירים הלאומיים (Top 100 Nacional), כאשר רק 20 מהשירים הראשונים מפורסמים בחינם, כאשר שאר השירים מופיעים במצעד המוזיקה זמינים רק למינויי האתר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצעדי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה קולומביאנית
ADISQ

ADISQ (בצרפתית: Association québécoise de l'industrie du disque, du spectacle et de la video; באנגלית: Québec Association for the Recording, Concert and Video Industries) הוא ארגון ללא מטרות רווח, שנוסד ב-1978, ושמטרתו לתמוך בתעשיית המוזיקה העצמאית בקוויבק. כמו, הארגון מפרסם את מצעדי המוזיקה של קוויבק.

מאז 1979, הארגון מעניק מדי שנה את פרס פליקס לאמנים ואישים אחרים מתעשיית המוזיקה.

הארגון חבר בארגון חברות התקליטים העצמאיות העולמית (WIN).<ref></ref>

הארגון היה בין היוזמים להקמת רובע הבילויים של מונטריאול .<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצעדי מוזיקה קנדיים
קטגוריה:קוויבק: תרבות
קוליק

קוליק (באנגלית: Colic or cholic)<ref></ref> הוא צורה של כאב שמתחיל ונפסק בפתאומיות. זה מתרחש עקב התכווצויות שרירים של צינור חלול בגוף (כמו: המעי גס, המעי הדק, כיס מרה, שופכן וכו') בניסיון להקל על חסימה בצינור זה על ידי הוצאת התוכן החוצה. הדבר עלול להיות מלווה בהזעה ובהקאה.<ref></ref>

== סוגי קוליק ==
* קוליק תינוקות, מצב, בדרך כלל אצל תינוקות, המאופיין בבכי בלתי פוסק
* קוליק מרה, חסימה על ידי אבני כיס המרה של צינור המרה הרגיל או הצינור הציסטי
* קוליק של דבון או קוליק של ציירים, מצב הנגרם מהרעלת עופרת
* קוליק סוסים, מצב שעלול להיות קטלני שחווים סוסים, הנגרם כתוצאה מתזוזת מעיים או מחסימה
* קוליק כליות, כאב באגף, אופייני לאבנים בכליות

המונח קוליק מקורו ביוונית, κολικός kolikos, "בהתייחס למעי הגס".

== קישורים חיצוניים ==

* Muscle contraction
* Cramp
* עווית
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אורולוגיה
קטגוריה:גסטרואנטרולוגיה
קטגוריה:כאב
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת העיכול ולבטן
המקווה בארפורט

המקווה בארפורט (בגרמנית: Erfurter Mikwe) הוא מקווה יהודי מתקופת ימי הביניים בעיר העתיקה של ארפורט באזור "גשר הסוחרים" (ה שעל הנהר ).

במאה ה-12 היה לקהילה היהודית מקווה שנמצא ישירות על גדות הנהר גרה, אך רק הקיר הדרומי של מבנה זה השתמר עד היום. סמוך לקיר זה נבנה במאה ה-13 מקווה חדש, שחלק ניכר ממנו השתמר עד היום. למקווה הייתה תוכנית מלבנית ארוכה וכנראה היה לו גג גמלון מעל קמרון החבית הפנימי. אורכו של המבנה היה כתשעה מטרים ורוחבו כמעט שלושה מטרים מבפנים. הקמרון והחלק העליון והתחתון של הקירות עשויים מאבן גיר המונחת בנדבכים רגילים. הקיר הצפוני מכיל גומחה קטנה. הכניסה במערב המבנה הובילה בתחילה לפרוזדור עם מלתחה. מדרגות שעקבותיהן נשתמרו בקיר הצפוני הובילו אל אגן המים בצד המזרחי. בבנייה השתמשו באבני גזית, חלקם בשימוש משני. באחת האבנים שהונחה הפוך וכוסתה בטיח התגלה תבליט של גבר צעיר ועל ראשו כתר של שושנים המתוארך למאה ה-12.

הפוגרום של 1349 הותיר סימנים ברורים בבניין. כמו מבנים רבים ברובע היהודי, כנראה נגרם למקווה נזק מסיבי. בקיר הצפוני נראה חיבור מובהק המעיד על ביצוע עבודות תיקון ובנייה מחדש.

החפירות שחשפו את המקווה
המקווה התגלה מחדש בשנת 2007 ונפתח לציבור כאתר תרבות בשנת 2011. המקווה ניזון ממים "חיים", כלומר זורמים. במיקום שבו נבנה זה הספיק בגלל הקרבה לנהר גרה. ניתן לתארך מבנה קודם של המקווה למאה ה-12. המקווה הקיים מתוארך למאה ה-13. הוא הוזכר לראשונה ב-1248 והיה בשימוש עד שהיהודים גורשו מארפורט ב-1453. לאחר מכן התמלא האגן במים והחדר שימש כמרתף. במהלך השריפה בעיר בשנת 1472 ניזוק הבניין ובעקבות כך תוקן והוקטן בחצי. הוא עמד בשורה עם שני בתי עץ נוספים ישירות על גדת הנהר. במלחמת העולם השנייה נתפס הפיתוח הצר של הרובע כמקור לסכנה במקרה של הפצצה ולכן המבנה עם המקווה והבית השכן נהרסו. המבנים שנותרו נהרסו לכל המאוחר כאשר הוכנה מדשאה במקום בשנות ה-60 של המאה ה-20. הסיבה לשיפוץ והחפירות בשטח הירוק הייתה קריסת חומת ביצור. המקווה התגלה מחדש במהלך החפירות הארכאולוגיות שליוו את השיפוץ.

בשנת 2021, המקווה, יחד עם בית הכנסת הישן (ארפורט) ו"בית האבן", הוצעו לאונסק"ו כאתר מורשת עולמית כ"מורשת יהודית מימי הביניים של ארפורט". בספטמבר 2023, נוסף המקווה לרשימת המורשת העולמית של אונסק"ו כחלק מאתר המורשת היהודית מימי הביניים בארפורט.

==לקריאה נוספת==
מבנה ההגנה מעל למקווה
<div style="direction: ltr;">
* Karin Sczech: Mikwe. In: Alte Synagoge und Mikwe zu Erfurt. Bussert & Stadeler, Jena 2009, , S. 70–88.
* Karin Sczech: Die Erfurter Mikwe. In: Erfurter Schriften zur jüdischen Geschichte. Band 1, Bussert & Stadeler, Jena 2012, , S. 70–78.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
<div style="direction: ltr;">
* [http://juedisches-leben.erfurt.de/jl/en/middle-ages/mikveh/index.html Jewish life in Erfurt. Mikveh]
* [https://www.erfurt.de/ef/de/erleben/kunst/museen/108339.html Mittelalterliche Mikwe]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקווה
קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:ארפורט
שגרירות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל

שגרירות הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בישראל היא נציגות דיפלומטית בישראל.

==היסטוריה ==
ישראל הקימה שגרירות בלאופולדוויל ב-1961, ובתמורה התחייבה קונגו-לאופולדוויל להקים שגרירות בירושלים, שהוכרז על פתיחתה הקרובה מספר פעמים, והשגריר הראשון, פול טאטה, הגיש את כתב האמנתו
לנשיא יצחק בן צבי בפברואר 1963. השגרירות קונגו-לאופולדוויל עצמה לא נפתחה עד 1965, ושכנה בירושלים.

ב-1971 שינתה קונגו-לאופולדוויל את שמה לזאיר, והשגרירות שינתה את שמה.

ב-1973, בעקבות מלחמת יום הכיפורים, ניתקה זאיר את יחסיה עם ישראל, והשגרירות נסגרה.

ב-14 במאי 1982 חידשו ישראל וזאיר את היחסים הדיפלומטיים ביניהם, והשגרירות נפתחה מחדש בתל אביב.

ב-2020 הודיע נשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו פליקס צ'יסקדי כי ימנה שגריר בישראל לאחר הפסקה בת כעשרים שנה, וכי נספחות הכלכלית של השגרירות תוקם בירושלים.

בספטמבר 2023 הודיעו ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ונשיא הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו פליקס צ'יסקדי כי ישראל תפתח שגרירות בקינשאסה, וכי קונגו תעביר את שגרירותה בישראל לירושלים.

==קישורים חיצוניים ==
 
==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: שגרירויות
קטגוריה:יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – ישראל
חוזרר

חוזרר (שם מדעי: Eriolobus) נקרא גם חזרר, שזיף חוזרר, שזיף אדום, שזיף קטן, שזיף שורץ הוא סוג עצי פרי קטנים, עשבוניים ובלתי קוצניים ממשפחת הורדיים.

== תיאור ==
גודלם המרבי של עצים מהסוג חוזרר הוא 4 מטרים, אך הם גדלים בדרך כלל לגובה של כ-1.5 מטר. העצים פורחים באביב, פריחתם לבנה והפרחים בעלי חמישה עלי כותרת. העלים מנוצים או שסועים לאונות בעלות עלי לוואי.

פרי החוזרר קטן ועגול, וצבעו אדום, ארגמן או כתום.

עץ החוזרר נזכר במשנה פעם אחת, בסמיכות לתפוח.

הרמב"ם בספרו "משנה תורה מזכיר את החוזרר בהלכות כלאיים לגבי כלאי הרכבה:

"וכן באילן שיש שני מינין שדומין זה לזה בעלין או בפירות הואיל והן שני מינין הרי אלו כלאים כיצד התפוח עם החזרד והפרסקין עם השקדים והשזפין עם הרימין אף על פי שדומין זה לזה הרי הן כלאים זה בזה"<ref></ref>

== גידול ==
עצי החוזרר קלים לגידול, וגדלים היטב בשמש מלאה. הם גדלים באזורים הרריים ונפוצים באירופה.

בישראל תועדו בשנים האחרונות עשרים חוזררים בלבד.

עץ החוזרר זקוק להשקיה קבועה בשנה הראשונה לגידולו. לאחר מכן, העץ יכול לעמוד ביובש יחסית.

== שימושים ==
פירות החוזרר מתוקים וחומציים, וניתן לאכול אותם טריים או להפיק מהם ריבה, ליקר או יין.

== מינים ==
ישנם כ-10 מינים של חוזרר, בהם:
* חוזרר החורש (Eriolobus trilobus) – מין נדיר בישראל, גדל בגליל העליון ובחרמון.
* חוזרר קטן (Eriolobus minor) – מין נפוץ באירופה, גדל גם בישראל בגליל ובכרמל.
* חוזרר יפן (Eriolobus japonicus) – מין נפוץ ביפן, גדל גם בישראל בגינון.
* חוזרר טורקי (Eriolobus laxiflorus) – מין נפוץ בטורקיה, גדל גם בישראל בגינון.

המיונים של מיני החוזרר משתנים מעט בין מקורות שונים. לדוגמה, ישנם מקורות שמגדירים את חוזרר החורש כמין הנפרד Eriolobus petraeus.

==קישורים חיצוניים==

* [https://flora.org.il/plants/ERITRI/ חוזרר החורש], באתר צמחיית ישראל וסביבתה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ורדיים
מאיר בן נפתלי

מאיר בן נפתלי (22 ביולי 1932 – 14 ביולי 2023) היה תת-אלוף בצה"ל, ששימש כראש מנת"ק - מנהלת תוכנית המרכבה והרק"ם במשרד הביטחון, בין השנים 1980–1982. כראש מנת"ק, עסק בין השאר בייצור טנק מרכבה סימן 1 ופיתוח טנק מרכבה סימן 2.

לפני כן שימש כראש מחלקת חילות היבשה במשלחת הרכש של משרד הביטחון בניו יורק.

== ביוגרפיה ==
בן נפתלי נולד כמאיר חיימוביץ בשנת 1932 בפירנצה שבממלכת איטליה. בשנת 1935, כשהיה בן 3, עלה עם הוריו לארץ ישראל המנדטורית. המשפחה התגוררה בעפולה במשך 6 שנים ובשנת 1941 עברה לתל אביב.

ב-1950 התגייס בן נפתלי לצה"ל. הוא נשלח לבה"ד 3 (בית הספר חיל הרגלים), עבר קורס מכ"ים ושירת שם כמפקד כיתה. בהמשך עבר לשרת כמדריך כיתתי בקורס קציני חי"ר במחנה 80 (למרות שלא היה קצין ובתנאי שישתתף בכל ההרצאות עם חניכי הקורס), שבסופו קיבל דרגת סג"ם.

בסוף 1952 השתחרר מצה"ל. בשנים הבאות עבד כמדריך גדנ"ע, כטרקטוריסט וכמכונאי דיזל. במקביל שירת במילואים כמ"מ בפלוגה ב' בגדוד 279 של חטיבת שריון מילואים 27.

ב-1956 שימש כקמב"ץ הגדוד במבצע קדש, ולאחריו השלים קורס מ"פ שריון במסגרת שירות המילואים.

ב-1958, בהשראת יצחק יעקב (יצה), אותו הכיר בתקופת קורס מ"פ שריון, התגייס בן נפתלי לחיל החימוש והתחיל את דרכו בחיל ב-ב.מ.ב. 681 (בית מלאכה בסיסי), שהוא כיום מש"א תל-השומר.

בשנת 1963 (שוב בהשראת יצה) נשלח בן נפתלי, במסגרת שירותו הצבאי, ללימודים בטכניון והשלים שם תואר בהנדסת מכונות.

לאחר לימודיו חזר בן נפתלי ל-ב.מ.ב. 682 ובהמשך פיקד על ב.מ.1.

בהמשך פיקד בן נפתלי על יחידת בחינה ואחריה על יחידת ניסויים במפקדת קצין חימוש ראשי (מקחש"ר).

ב-1977 מונה בן נפתלי לראש מחלקת היבשה במשלחת הרכש של משרד הביטחון בניו יורק, ושימש שם כקניין טנקים ונגמ"שים לכוחות היבשה.

ב-1980 עם חזרתו מארצות הברית שימש כראש מנהלת המרכבה והרק"ם (מנת"ק), עד לשחרורו ב-1982.

עם שחרורו ועד 1987, עבד בן נפתלי בחברת אלול טכנולוגיות. בשנים 1987 עד 1991, היה בן נפתלי מנכ"ל QPS (ספקי כח). בעשר השנים הבאות עבד בן נפתלי כיועץ עצמאי וכמנכ"ל חברת פלנטיקס, עד שב 1997 יצא לגמלאות.

== גלריה==
<gallery>
קובץ:BenNaftaliMeirWithBenGurion1961.png|בן נפתלי עומד משמאל בטקס השקת טנקי שרמן M51 ב-1961.
קובץ:JordanianAmphibianZelda1968.png|בן נפתלי מוביל ניסוי נהיגה במים של נגמ"ש M-113, שלל ירדני ממלחמת ששת הימים. הניסוי בוצע ב-1968 במפרץ עתלית.
קובץ:Ben Naftali receives Colonel rank from Chief of staff Mordechai Gur 1974.png|בן נפתלי מקבל דרגות אלוף-משנה מהרמטכ"ל מוטה גור ב-1974.
קובץ:בן נפתלי בביקור הרמטכ"ל השוויצרי ב-1981.png|בן נפתלי עם רמטכ"ל צבא שווייץ בביקורו בארץ ב 1981. מימין האלוף טל ולידו רעייתו של בן נפתלי, מרים (מיקי) בן נפתלי.
</gallery>

== חיים אישיים ==
מאיר היה נשוי למרים (מיקי) לבית רביש, ולהם 3 בנות.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.himush.co.il/?section=1041&item=2427 קורות חייו באתר חיל החימוש]
* [https://acrobat.adobe.com/id/urn:aaid:sc:US:f0ffec5d-b5ab-4fe6-8b09-c7b5f91fcec9 בן נפתלי כותב על האלוף טל (טליק) באוקטובר 2011, עמוד 80.]
* [https://acrobat.adobe.com/id/urn:aaid:sc:US:c81963bb-ae03-44f3-9401-bd4fc1836dc5 "בכירים מספרים", תא"ל מאיר בן נפתלי, קצין מתעד: סרן מוטי אורנשטיין]
Dionysus

"Dionysus" (בעברית: "דיוניסוס") הוא שיר של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS. הוא שוחרר באופן דיגיטלי ב-12 באפריל 2019, כחלק מהמיני-אלבום Map of the Soul: Persona. השיר נכתב בהשראת האל היווני דיוניסוס ומשלב ראפ-רוק, סינת'-פופ והיפ-הופ עם מילים עמוקות על כוכבות ויושרה אמנותית. המבקרים שיבחו את "Dionysus" כיצירה הנועזת ביותר של BTS. השיר זכה לקידום כבד בקוריאה וקיבל ביצועים דינמיים בטקסים שונים של פרסי מוזיקה.

== רקע ויציאה ==
ביג היט אנטרטיינמנט חשפו את שם השיר כאשר פרסמו טיזר קצר המזכיר את דיוניסוס באתר הרשמי שלהם. לאחר החשיפה, המילה הפכה לטרנד בטוויטר ברחבי העולם. השיר הוכרז כחלק מרשימת השירים של האלבום Map of the Soul: Persona כמה ימים לפני היציאה המתוכננת ל-12 באפריל 2019. תוכן השיר נרמז גם כאשר שוחררו תמונות טיזר של החברים אוחזים בענבים.

== לחן ומילים ==
בהודעה לעיתונות תיאר RM את השיר כ"השמחה והכאב של יצירת משהו" ו"רצועה כנה". "Dionysus" נקרא על שם אל יווני בעל אותו השם, הידוע בהוללות ושפע והוא מז'אנר הראפ-רוק, סינת'-פופ והיפ-הופ ומורכב מהוקים מרובי חלקים, שבירות טראפ, פזמון סיום עם תופים כפולים ו'פלסטים מטלטלים' של ג'ין לאורך השיר.

מבחינת ליריקה, השיר מדבר על הכוכבות, המורשת והיושרה האמנותית שלהם. חלק מהניואנסים עשויים להיות קשים להבנה בגלל משחק המילים שהולך לאיבוד בתרגום. על פני השטח השיר נראה כמו שיר מסיבה כשברקע נשמעת הקבוצה צועקת "שתה, שתה, שתה!" מדי פעם, אבל במציאות, המילים קוראים להשתכר מאמנות ומתהליך היצירה. בעוד ש"אלכוהול" בקוריאנית הוא "술", "אמנות" בקוריאנית הוא "예술". כמו כן, בהסתכלות עמוקה יותר לתוך המילים, ניתן להבחין בנושא ה כמו בראפ של שוגה, "מה זה משנה אם אני אליל או אמן?" המקשר חזרה לשיר הקודם שלהם "Idol" ששאל את אותן שאלות שיקוף עצמי.

== קבלה ==
ג'ייסון ליפשוץ מבילבורד כינה את השיר "השיר הכי מוזר ש-BTS שחררו אי פעם" ו"בעל בשורה". ג'ס לאו מ כינתה את "Dionysus" "הסינגל הבולט האמיתי" ו"מלא אטיטיוד וביטחון", בעוד שסלבטורה מייקי מ כינה אותו "זעם מלא באלכוהול". בביקורת 50 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2019 של NME הכתירו את "הפלסט המעקצץ של ג'ין במהלך הקטע האחרון שראוי לדפוק עליו את הראש" של 'Dionysus'" בתור "הרגע הטוב ביותר" מהאלבום.

{| class="wikitable sortable"
|+רשימות סוף שנה
!מקום הפרסום
!רשימה
!דירוג
|-
|MTV
|שירי הקיי-פופ צד ב' הטובים ביותר לשנת 2019
|5
|}

== קידום ==
BTS קידמו את השיר בקוריאה בתוכניות , , ואם קאונטדאון. BTS העניקו ביצועים בעלי אוקטן גבוה לשיר בטקס וטקס , שם הקבוצה גרפה את כל הפרסים הגדולים. השיר בוצע גם ב- לשנת 2019 וב לשנת 2019.

== מיקומי שיא במצעדים ==

== תארים ==
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center;"
|+
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! colspan="3" |סטרימינג
|-
| (RIAJ)
|20x20 פיקסליםכסף
|30,000,000 
|-
| colspan="3" |<small> נתוני סטרימינג בלבד המבוססים על תארים בלבד.</small>
|}

== שבחים ==
{| class="wikitable sortable"
|+רשימות סוף שנה
!מפרסם
!רשימה
!דירוג
|-
|MTV
|שירי הקיי-פופ צד ב' הטובים ביותר ב־2019
|5
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:שירי BTS
קטגוריה:שירי ראפ רוק
קטגוריה:שירים בקוריאנית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'יי-הופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סופרים בוי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פידוג
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שוגה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי RM