OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ברש (סרט)

בָּרַש הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2015 אותו כתבה וביימה מיכל ויניק ובו מככבים סיון נועם שמעון, ג'ייד הדס סקורי ודביר בנדק. הסרט מספר על נעמה ברש בת ה-17, שמפתחת מערכת יחסים עם תלמידה חדשה שמגיעה לבית ספרה, על רקע היעלמותה של אחותה החיילת. 

הסרט הופק בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי ומפעל הפיס. שיר הנושא של הסרט בוצע על ידי להקת "העברית".

==עלילה==
נעמה (סיון נועם שמעון) חיה עם משפחתה בפרוור ישראלי טיפוסי. נעמה נוהגת להסתובב עם חברותיה במסיבות, לשתות אלכוהול ולקיים מפגשים מיניים אקראיים עם בנים. היא חווה ניתוק מהוריה שלא מודעים כלל לאורח חייה, וחיה בצל אחותה החיילת שמעוררת את דאגת הוריה כל פעם שהיא מתחילה לצאת עם נער שוליים חדש. 

יום אחד נעמה פוגשת בתלמידה חדשה בשירותים בבית הספר, ומרגישה כלפיה משיכה מיידית. היחסים בין השתיים מתפתחים, ודנה (ג'ייד הדס סקורי) מכירה לנעמה את סצנת המועדונים והסמים של תל אביב, שם היא פוגשת את בעלת המועדון, "דרקולה", שולטת לסבית שמולכת על כל הסובבות אותה. נעמה נסחפת לתוך אהבתה לדנה והעולם שהיא פותחת בפניה, במיוחד אל מול ההתנהלות הגסה של אביה, חוסר האונים של אמה, העצב של אחיה, ואחותה שנעלמה מהבסיס. נעמה מצטרפת בעל כורחה לאביה בחיפוש אחרי האחות הנעלמה, ומגיעה איתו לכפר קאסם שם הוא מתפרץ בשטף גזעני על השוטרים המקומיים. היא מנסה לברוח חזרה לזרועותיה של דנה, אך בביקור הבא בתל אביב, דנה נשארת עם דרקולה, ושולחת את נעמה הביתה לבד.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
|-
| סיון נועם שמעון
| נעמה ברש
|-
| ג'ייד הדס סקורי
| דנה הרשקו
|-
| דביר בנדק
| גדעון ברש
|}

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| class="wikitable"
|-
! שנה
! פרס
! קטגוריה
! תוצאה
|-
| rowspan=3 align="center" | 2015
| align="center" rowspan=3 | פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה
| align="center" | השחקנית הטובה ביותר - סיון נועם שמעון
| 
|-
| align="center" | השחקן הטוב ביותר - דביר בנדק
| 
|-
| align="center" | התסריט הטוב ביותר - מיכל ויניק
| 
|-
| align="center" | 2016
| align="center" | פסטיבל הקולנוע הבינלאומי גוודלחרה
| align="center" | הסרט הטוב ביותר (באורך מלא) -מיכל ויניק (במאית)
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

מידע וכתבות:
* 
* 
* 
ביקורות:
* גידי אורשר, [https://web.archive.org/web/20160919064105/http://sulamorshercom.ipage.com/?p=546 "ברש" – האהבה הראשונה שלה], בבלוג הקולנוע "סולם אורשר", 2 באוקטובר 2015
* 
* 
* 
* 
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי להט"ב ישראליים
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי נעורים ישראליים
קטגוריה:סרטי לסביות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2015
חקרי לב

שו"ת חקרי לב הוא ספר שו"ת שחיבר הראשון לציון רבי רפאל יוסף חזן. הספר זכה למעמד נכבד בין ספרי השו"ת של האחרונים, ורבים מצטטים מדבריו.

== שם הספר ==
שם הספר נגזר מגימטריה של שם המחבר ושם אביו, בדרך הבאה: יוסף בן אדון אבי חיים, לזכרו של אביו.<ref>חקרי לב, חלק ראשון, או"ח, התנצלות המחבר</ref> שם הספר השפיע על צאצאיו, שכללו בשם ספריהם את המילה "לב" בעקבותיו, כגון: החבי"ף (חקקי לב, לב חיים), חיים דוד חזן (נדיב לב, ישרי לב, ייטב לב), אליהו בכור חזן (תעלומות לב), ישראל משה חזן (ישמח לב, חוקר לב) ועוד.

== כתיבת הספר ומטרתו ==

מקדמת דנא, נכתב הספר על סדר משנה תורה לרמב״ם, אולם לקראת הדפסתו נסדר הספר מחדש לשאלות (חקירות) ותשובות על סדר השולחן ערוך.

== השפעה ==
את הספר מביאים רבות חכמי הדורות הבאים. במיוחד יש לציין את נכד המחבר, רבי חיים פלאג'י, שמזכיר תדיר את דברי "חקרי לב". הרב עובדיה יוסף היה משבח רבות את הספר ומעודד את תלמידיו ללמוד אותו. בנוסף היה נוהג ללכת עם ספר זה ועם ספר תורת חסד של הרב שניאור זלמן פרדקין בחיקו, והיה מכנה אותו "שאגת אריה של הספרדים":<ref></ref>

== חלקים ומהדורות ==
בראשונה נדפס הספר בחלקים:
#חקרי לב על אורח חיים, שאלוניקי תקמ"ז.
#חקרי לב על יורה דעה, חלק א, ליוורנו תקנ"ד.
#חקרי לב על יורה דעה חלק ב' שאלוניקי תקס"ו
#חקרי לב על יורה דעה, חלק ג, שאלוניקי תקס"ו.
#חקרי לב על אבן העזר, שאלוניקי תקע"ג.
#חקרי לב על חושן משפט, חלק א, שאלוניקי תקע"ו.
#חקרי לב על חושן משפט, חלק ב, שאלוניקי תקצ"ב - חלק זה אבד במהלך מלחמת העצמאות היוונית, וככל הנראה נתפס בידי היוונים בשנת התק"ף, כשנשלח מירושלים, עד שנתגלה כתב היד בארח פלא בביירות, ומשם הובא לדפוס<ref>בהקדמת בן המחבר לחלק זה</ref>
#חקרי לב מהדורא בתרא, שאלוניקי תרי"ג.
#חקרי לב, על מסכת שבועות, ירושלים תרל"ה<ref></ref>. אינו כמתכונת הרגילה של החקרי לב, אלא חידושי הרב חזן על מסכת שבועות.

שמונת החלקים הראשונים של הספר נדפסו בכמה מהדורות צילום מאוחר יותר, כגון בשנת התש"ל - התשל"א בירושלים ובה נעשתה חלוקה חדשה של הספר ל12 כרכים. בשנת תשמ"ז החלה הדפסה של הספר אך הדבר נעצר אחרי הדפסת החלק הראשון על אורח חיים עקב מחסור בתקציב. 

בשנת 1998 הוציא מכון המאור את הספר במהדורה חדשה ומוגהת גם היא ב12 חלקים בתוספת כרך מפתחות.

== לקריאה נוספת ==
* חקרי לב חלק א', התנצלות המחבר
* חקרי לב, מבוא, מכון המאור
*רבי שלמה חזן, המעלות לשלמה, מערכת ספרים אות ח׳, סימן יו״ד

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.hebrewbooks.org/1725 שו"ת חקרי לב] (חלק א' וב' - באתר hebrewbooks)
* 
* [https://search.rsl.ru/en/search#q=%D7%97%D7%A7%D7%A8%D7%99%20%D7%9C%D7%91 גישה מקוונת לשו"ת חקרי לב] באתר הספרייה הממלכתית הרוסית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי שאלות ותשובות: אחרונים
קטגוריה:ספרי 1787
א-לובן אל-ע'רבי

אַ-לֻּבַּן אל-עַ'רְבִּי (בערבית: اللبّن الغربيّ; תעתיק: אל-לבן אל-ע'רבי), או אַ-לֻּבַּן אל-עַ'רְבִּיַּה (اللبّن الغربيّة) הוא כפר פלסטיני במערב נפת רמאללה ואל-בירה, השוכן סמוך לגדר ההפרדה, מזרחית לכפר רנתיס ומערבית לבית אריה. השטח הבנוי של הכפר שוכן ב"שטח B", שבשליטה אזרחית של הרשות הפלסטינית, ואילו השטחים החקלאיים נמצאים ב"שטח C" שבשליטה כוללת של ישראל. 

==היסטוריה ואטימולוגיה==
צפונית לכפר התגלו שרידים ארכאולוגיים מתוארכים לתקופה הרומית ובהם: שרידי מבנים, אבנים מסותתות, בתי בד, חרסים, וקברים.<ref name=":0"></ref> 

יש המזהים את הכפר עם היישוב "בית לבן" מתקופת התלמוד, שהתפרסם ביינותיו. היישוב נזכר פעם אחת במשנה: . 

זאב וילנאי מביא את דבריו של אשתורי הפרחי, מהמאה ה-14: "לובין והבית דגושה, הלכתי שמה".<ref></ref>

בתקופה הצלבנית נקרא היישוב במקום "לובן" או "אוליבן".

באמצע התקופה העות'מאנית, במאות ה-18 וה-19, השתייך הכפר לחבל הארץ שנקרא "ג'וֹרַת עַמְרַא" או "בילאד ג'מאעין", אזור החופף במידה ניכרת את נחלת שבט אפרים המקראית. אזור זה היה על התפר שבין הרי יהודה והרי השומרון, וסבל מחוסר יציבות פוליטית עקב הגירת שבטים ותחרות מתמדת בין משפחות תקיפות על גביית מיסים בשם השלטונות העת'מאניים. במאה ה-19 התיישבו בו עקורים מהכפר העזוב ג'ינדאס שבחוצות לוד.

החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר ב-1863 וגם הקרן לחקר ארץ ישראל מזכירה אותו בדו"ח משנת 1882. הכפר מוזכר כנראה גם בכתביו של בנימין מטודלה שהגיע לארץ ישראל בעת השלטון הצלבני וזיהה אותו, בטעות, עם עמק איילון התנ"כי. 

במהלך המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה סללו הבריטים את מסילת הרכבת לכפר א-לובן, שהייתה שלוחת רכבת צבאית לתמיכה לוגיסטית בכוחותיהם בחזית שנמתחה לרוחבה של ארץ ישראל. 

בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת רמלה. במפקד האוכלוסין של המנדט הבריטי בשנת 1922 נמנו בכפר 221 תושבים, ובמפקד של 1931 298 תושבים ב-60 בתים. לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל שערכו רשויות המנדט נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-340 תושבים, והכפר השתרע על שטח של 9,854 דונמים. 

אזור הכפר נכלל בשטח שיועד למדינה הערבית, לפי החלטת החלוקה. בעקבות מלחמת העצמאות סופח הכפר לירדן כמו שאר הגדה המערבית.

=== אדמות ===
בעקבות הסכם הביניים של אוסלו II שנחתם ב-28 בספטמבר 1995 בין הפלסטינים וישראל, הוכר כי שטח הכפר הוא 11,286 דונם, מהם: השטח הבנוי וסביבתו הקרובה, 322 דונם שהם 2.9% מהשטח הכולל של הכפר הוגדרו כשטח B. ורוב אדמות הכפר, 10,964 דונם שהם 97.1% הוגדרו כשטח C.<ref name=":1"></ref>

מתוך כלל אדמות הכפר, הפקיעה ישראל 1082 דונם (9.6% משטח הכפר) לבניית: בית אריה עופרים - 836 דונם בשנת 1981 ועוד 246 דונם בשנת 1988.<ref name=":1" />

== תושבים ==
על פי סקר שנערך בשנת 2007 התגוררו בכפר 1,387 תושבים.<ref name=":1" />

== חינוך ==
בלובן מסגד אחד, ושני בתי ספר – אחד לבנות ואחד לבנים. בית הספר לבנים נבנה במימון ארגון הסיוע האמריקאי הבלתי-ממשלתי ANERA. 

== כלכלה ==
חלק מתושבי לובן הם פקידים ברשות הפלסטינית, חלקם חקלאים, וחלקם עובדים כפועלים בבית אריה הסמוכה.<ref name=":0" />

== תחבורה ==
דרך הכפר עוברים כביש 446 וכביש 4653 (כביש הגישה לבית אריה).

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי
וולפגנג קראוס

וולפגנג קראוס (בגרמנית: Wolfgang Kraus, נולד ב-20 באוגוסט 1953 בפרנקפורט שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר באיינטרכט פרנקפורט ובבאיירן מינכן בעמדת הקשר.

==קריירת מועדונים==
קראוס החל לשחק באיינטרכט פרנקפורט כאשר היה בן 11, ובגיל 18, בעונת 1971/72, ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת, שהייתה היחידה באותה עונה. בעונת 1972/73 הפך קראוס לשחקן הרכב בפרנקפורט, ושיתף פעולה בהתקפה עם ברנד הולצנביין, ברנד ניקל ויורגן גרבובסקי. בעונת 1973/74 זכה עם הקבוצה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על המבורג בהארכה. קראוס הבקיע את השער השלישי לפרנקפורט באותו משחק. כעבור שנה זכה קראוס בגביע נוסף עם פרנקפורט, אך לא שיחק בגמר, בו ניצחה פרנקפורט 1-0 את דיסבורג. עונת השיא האישית של קראוס בפרנקפורט הייתה 1976/77, אז סיים עם הקבוצה במקום הרביעי בבונדסליגה, והבקיע עשרה שערי ליגה. לאחר עונת 1978/79, עזב קראוס את איינטרכט פרנקפורט לאחר 15 שנים במועדון, מתוכן שבע עונות בקבוצה הבוגרת, וחתם בבאיירן מינכן.

עם הגעתו לבאיירן מינכן שיתף קראוס פעולה בקישור עם פול ברייטנר, ברנד דורנברגר, וולפגנג דרמלר וברנקו אובלק. הצלחתו של קראוס בקבוצה הייתה מיידית, כאשר הוא זכה בשתי אליפויות הבונדסליגה בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה, ובגביע הגרמני בעונתו השלישית, 1981/82, לאחר ניצחון בגמר על נירנברג בתוצאה 4-2, כשקראוס הבקיע את השער השני. באותה עונה, הגיע קראוס עם באיירן מינכן לגמר גביע אירופה לאלופות 1982, שם הפסידה באיירן מינכן לאסטון וילה בתוצאה 1-0. קראוס פתח בגמר זה והוחלף בדקה ה-78 על ידי קורט נידרמאייר. בעונת 1983/84 זכה קראוס עם באיירן מינכן בגביע מקומי נוסף, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על בורוסיה מנשנגלדבך. קראוס פתח בגמר זה אך הוחלף במחצית על ידי ריינהולד מאתי. בתום עונת 1983/84 עזב קראוס את באיירן מינכן לאחר חמש עונות, וחתם בפ.צ. ציריך השווייצרית, שם שיחק שנתיים בהן הבקיע שישה שערים ב-37 הופעות. עונת 1986/87 הייתה עונתו האחרונה של קראוס כשחקן פעיל, והוא חזר לעונת פרישה באיינטרכט פרנקפורט, בה ערך 15 הופעות והבקיע שער אחד. בתום עונה זו פרש ממשחק פעיל.

לאחר פרישתו הועסק קראוס כמנהל ספורטיבי באיינטרכט פרנקפורט, אך פוטר מתפקידו כעבור שנתיים, מאחר שהקבוצה לא הצליחה לשמור על הכישרון ההונגרי שלה, לאיוש דטארי, שהיה חביב הקהל בפרנקפורט ועבר לאולימפאיקוס. קראוס טען כי לא היה באפשרותו למנוע מעבר זה.

==קריירה בינלאומית==
קראוס ערך מספר הופעות בנבחרות החובבים ונבחרת המשנה של גרמניה המערבית, אך לא זומן מעולם לנבחרת גרמניה המערבית הבוגרת.

==תארים==
עם איינטרכט פרנקפורט:
* הגביע הגרמני (2): 1973/74, 1974/75

עם באיירן מינכן:
* אליפות הבונדסליגה (2): 1979/80 1980/81
* הגביע הגרמני (2): 1981/82, 1983/84

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1953
קורסון-שבצ'נקיבסקי

קורסון-שבצ'נקיבסקי (באוקראינית: Корсунь-Шевченківський), שנודעה עד שנת 1944 בשם "קורסון" (ביידיש: קאָרסאָן), היא עיירה במרכז אוקראינה ובה כ-20,000 תושבים.

על פי התיעוד ההיסטורי עולה כי העיירה נוסדה בשנת 1032 על ידי יארוסלאב הראשון, נסיך קייב. העיר נהרסה בעת הפלישה המונגולית לאירופה בראשותו של באטו חאן, אך שוקמה. במאה ה-17 הייתה אחד המוקדים למרד חמלניצקי. במסגרת המרד התחולל ליד העיירה קרב גדול בין צבא הממלכה הפולנית לקוזאקים המורדים. הקרב הסתיים בניצחון הקוזאקים. העיר עברה לידי האימפריה הרוסית לאחר החלוקה השנייה של פולין בשנת 1793.

את עיקר פרסומה קנתה לה בעת מלחמת העולם השנייה כשהתחולל לידה בחודשים ינואר ופברואר 1944 קרב ענק הידוע בשם קרב קורסון-צ'רקאסי. בקרב זה הצליח הצבא האדום לכתר חיל גרמני גדול ולהשמיד עשרות אלפי חיילים נאצים על ציודם. הניצחון הסובייטי היה חלקי כי חלק מהחיילים הגרמנים הצליחו לפרוץ את טבעת הכיתור, אך אבדותיהם היו קשות ומצב החזית הגרמנית באזור זה התערער. בהמשך אותה שנה נוספה לשמה התוספת "שבצ'נקיבסקי", כהוקרה למשורר האוקראיני טאראס שבצ'נקו

==הקהילה היהודית==

במאה ה-19 התקיימה קהילה יהודית חשובה בעיירה. רב הקהילה היה הרב עזריאל דוב הלוי, תלמידו וכותב תורתו של רבי משה צבי מסאווראן, שחיבר ספרי הלכה ובהם 'פרי דעה' על הלכות נידה ומקוואות. הרב צבי הירש שלז הקים בה ישיבה גדולה, אליה נהרו רבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז צ'רקאסי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-11
תוכי גדל-ראש

תוכי גדל-ראש (שם מדעי: Poicephalus) הוא סוג של תוכים ממשפחת התוכיים החיים באפריקה המשוונית. הם קרוביהם הרחוקים של המין אפרור אפריקני הידוע כחיית מחמד פופולרית.

לתוכים אלו ישנו ראש מגודל, בדרך כלל צבוע אפור וגוף מקושט בירוק או צהוב. הם חיים בזוגות ומצויים ברחבי היערות או הסוואנות של אפריקה. מזונם העיקרי הוא זרעים, פירות ועלים ויש להם מקור חזק העוזר להם לפצח את הזרעים הקשים.

==מינים==
*תוכי סנגלי (Poicephalus senegalus)
*תוכי מאייר (Poicephalus meyeri)
*תוכי אדום-מקור (Poicephalus rufiventris)
*תוכי חום-ראש (Poicephalus cryptoxanthus)
*תוכי אדום-מצח (Poicephalus gulielmi)
*תוכי הכף (Poicephalus robustus)
*תוכי חום-צוואר (Poicephalus fuscicollis)
*תוכי רופל (Poicephalus rueppellii)
*תוכי צהוב-פנים (Poicephalus flavifrons)
*תוכי ניאם ניאם (Poicephalus crassus)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1834
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'ון סווינסון
קטגוריה:תוכיים
נחש מולגה

נחש מולגה המכונה גם פתן חום מלכותי או קוברת פילבארה (שם מדעי: Pseudechis australis) היא מין של נחש ארסי ממשפחת הפתניים, החי ברחבי אוסטרליה.

זהו אחד הנחשים הארסיים הארוכים ביותר בעולם והארוך ביותר באוסטרליה לאחר המין טאיפן פנים-יבשתי ויכול להגיע לאורך 3-2.5 מטר ומשקלו 6-3 ק"ג. צבעו הוא חום עם מעט פסים והגחון בהיר. הראש רחב עם מקום לשיני הארס והעיניים גדולות. צבעם משתנה על פי השטח, כשבאזורי מדבר הם נוטים להיות יותר בהירים.

נחש זה הוא ארסי ביותר ויכול להרוג אנשים בקלות ואולם עקב טבעו הרגוע יחסית, מספר ההרוגים נמוך. הוא נפוץ בכל רחבי אוסטרליה ובאי טסמניה ביערות, גזעים חלולים, ביצות, שדות, ערבות, אזורים הרריים ומדבריות. הם לא מצויים ביערות גשם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פתניים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:אוסטרליה: זוחלים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
מדיסון קיז

מדיסון קיז (באנגלית: Madison Keys; נולדה ב-17 בפברואר 1995 ברוק איילנד, אילינוי) היא טניסאית אמריקאית מקצוענית. דירוג השיא שלה הוא המקום השביעי בעולם ב-WTA.

הישג השיא של קיז הוא הגעה לשלב הגמר בטורניר גראנד סלאם באליפות ארצות הברית הפתוחה (2017).

== ביוגרפיה ==
מגיל 9 מתאמנת קיז בטניס באקדמיה לטניס של כריס אוורט בבוקה ראטון, פלורידה.

===2015===
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2015 הגיעה קיז לשלב חצי הגמר, הישג השיא בקריירה שלה. במשחק היא הפסידה לסרינה ויליאמס בת ארצה (1 בעולם) בשתי מערכות (7-6, 6-2) שאף זכתה באליפות. היא ניצחה בסיבוב השלישי את פטרה קביטובה מצ'כיה (4 בעולם) בשתי מערכות (4-6, 5-7) ובמשחק רבע הגמר היא ניצחה את ונוס ויליאמס (18 בעולם) מארצות הברית ב-3 מערכות (3-6, 6-4, 4-6).

באליפות צרפת הפתוחה שנערכה במאי אותה שנה היא הפסידה בסיבוב השלישי לטימאה בצ'ינסקי בשתי מערכות (6-4, 6-2). 

באליפות וימבלדון שנערכה ביוני אותה שנה היא הגיעה לשלב רבע הגמר שבו הפסידה לאגניישקה רדוונסקה מפולין (13 בעולם) ב-3 מערכות (7-6, 3-6, 6-3). 

באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר אותה שנה היא הגיעה לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לסרינה ויליאמס (1 בעולם) בשתי מערכות (6-3, 6-3). בסיבוב השלישי היא ניצחה את אגניישקה רדוונסקה בשתי מערכות (3-6, 2-6).

===2016===
באליפות אוסטרליה הפתוחה שנערכה בינואר 2016 הגיעה קיז לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לז'נג שוואי מסין ב-3 מערכות (3-6, 6-3, 6-3). בסיבוב השלישי היא ניצחה את אנה איבנוביץ' מסרביה (20 בעולם) ב-3 מערכות (6-4, 4-6, 4-6). 

באליפות צרפת שנערכה במאי 2016 הגיעה קיז לסיבוב הרביעי שבו הפסידה לקיקי ברטנס מהולנד (7-6, 6-3).

בטורניר ברמינגהאם בסבב ה-WTA (משטח דשא) שנערך ביוני אותה שנה היא זכתה בתואר השני שלה בקריירה לאחר ניצחון במשחק הגמר על ברבורה סטריקובה מצ'כיה בשתי מערכות (6–3, 6–4). בשלב חצי הגמר היא ניצחה את קרלה סוארס נבארו מספרד ב-3 מערכות (6-3, 3-6, 6-7)

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הפעילה לחצי גמר טורניר היחידות בטניס, בו הפסידה לאנגליקה קרבר מגרמניה בשלוש מערכות, ולאחר מכן הפסידה בקרב על מדליית הארד לפטרה קביטובה מצ'כיה.

===2017===
באליפות ארצות הברית הפתוחה שנערכה בספטמבר 2017 העפילה קיז למשחק הגמר, בו הפסידה לסלואן סטיבנס מארצות הברית בשתי מערכות (6-3, 6-0).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טניסאיות אמריקאיות
קטגוריה:טניסאים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
קטגוריה:טניסאיות אמריקאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
מערבל הגאים

גריז למכלול מערבל ההגאים של מסוק SH-60 של צי ארצות הברית. ניתן לראות את הזרועות, והמוטות של המערבל המחוברים לסרוואים הראשיים (בחלק השמאלי תחתון של התמונה, המכלולים בצבע זהוב)]]
מְעַרְבֵּל הַגָאִים (באנגלית: Mixer Assembly) הוא מכלול במערכות בקרת טיסה מכניות המשמשות לתיאום של משטחי היגוי.

במסוקים מערבל ההגאים משמש להפיכה של פקודות היגוי קולקטיב וסייקליק בצירים גלגול ועלרוד לפקודה ליניארית לשלושה מפעילים ראשיים שמחוברים למכלול הדיסקה. 

במטוסים המערבל משמש לתיאום פקודה להגאים שיש להם שימושים מרובים, לדוגמה אלוונים במטוסים בעלי כנף דלתא המשמשים לניהוג בציר עלרוד וגלגול; תיאום פקודה בגלגול להגאי גובה ומאזנות בעיקר במטוסי קרב בהם הגאי הגובה מסייעים למאזנות בגלגול; ותיאום פקודה למשטחי פלפרון המשמשים לניהוג בציר הגלגול וכמדפים.

קטגוריה:קצרמר תעופה
קטגוריה:רכיבי כלי טיס
ארמון האחדות

ארמון האחדות (בטג'יקית: Кохи Ваҳдат) הוא מבנה בדושנבה, בירת טג'יקיסטן. הוא מיועד לקיום אירועים ומשמש בתור מטה המפלגה השלטת של המדינה.

האולם הראשי של הארמון מיועד ל-1,714 מקומות.

הארמון הוקם ב-1975, עוד בתקופה הסובייטית, עם חנוכתו ניתן לו שם "בית לחינוך פוליטי". עם פירוק ברית המועצות שונה יעודו. בשנת 2000 הסתיימו שיפוצים במבנה והוא קיבל את שמו הנוכחי. בארמון מתקיימים אירועים ממלכתיים ותכופות הוא נשכר לצורך קיום ועידות בינלאומיות.

ב-2007 התרחש פיגוע סמוך לארמון. בנובמבר אותה שנה הונחה פצצה בתוך שקית פלסטיק ליד אחת החומות של הארמון. הנפגע היחיד היה גבר כבן 77 שהרים את השקית, דבר שגרם לפיצוץ. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://bse.sci-lib.com/particle008615.html תמונתו של הארמון באנציקלופדיה הסובייטית הגדולה]

קטגוריה:טג'יקיסטן: מבנים
קטגוריה:דושנבה
סלמנקה (כדורגל)

אוניון דפורטיבה סלמנקה (בספרדית: Unión Deportiva Salamanca) היה מועדון כדורגל ספרדי שפעל בעיר סלמנקה מהקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון. המועדון שיחק לאחרונה בליגה הספרדית השלישית בעונת .

סלמנקה פעלה במשך תשעים שנים, ושיחקה במצטבר 12 עונות בליגה הבכירה. הקבוצה, שכונתה "לוס צ'ארוס", אירחה את משחקיה באצטדיון הלמנטיקו בעיר, ושיחקה בצבעי שחור ולבן.

== היסטוריה ==
סלמנקה הוקמה במקור על ידי סטודנטים אירים והחלה לשחק בתחרויות חובבניות כבר בשנת 1907. ב-16 במרץ 1923 נוסדה הקבוצה באופן רשמי על ידי מי שהיה אז ראש העיר סלמנקה, פדריקו אנאיה, שגם היה לנשיא הקבוצה הראשון. בעונת החלה לשחק בליגת המשנה הספרדית.

עד לשנות השבעים נעה הקבוצה בין ליגת המשנה לליגה השלישית. בשנים אלו הצליחה הקבוצה לזכות פעמיים רצופות בגביע החובבנים של ספרד, בעונות ו-. ב-8 באפריל 1970 חנכה הקבוצה את אצטדיונה החדש, אצטדיון הלמנטיקו, במשחק ידידות מול ספורטינג ליסבון, שהסתיים בשוויון 0-0.

בעונת עלתה הקבוצה לליגת המשנה. לאחר העפלתה, מינתה הקבוצה את המאמן חוסה לואיס גרסיה טראיד, שבעונתו הראשונה כמאמן הקבוצה העלה אותה ליגה בפעם השנייה ברציפות. בעונת ערכה הקבוצה של טראיד את הופעת הבכורה שלה בליגה הבכירה. ב-8 בספטמבר 1974 שיחקה הקבוצה את משחקה הראשון אי פעם בליגה הראשונה, וגברה בו 2-0 על אלצ'ה. את העונה סיימה הקבוצה, מעל לכל ציפיותיה, במקום השביעי בטבלה - שנותר, עד לפירוקה, מיקומה הגבוה ביותר אי פעם. בעונת רשמה את הישג השיא שלה בגביע הספרדי, כשהעפילה לחצי הגמר. בדרכה הדיחה הקבוצה, בין היתר, את רקראטיבו ולבה ואת ריאל סרגוסה, עד שהודחה על ידי אתלטיק בילבאו.

סלמנקה שרדה שבע עונות רצופות בליגה הבכירה, עד שנשרה לליגת המשנה בסיום עונת . היא הצליחה לחזור תוך עונה אחת בלבד לליגה הבכירה, בה שיחקה שתי עונות נוספות. החל מעונת ירדה הקבוצה שתי ליגות בתוך שתי עונות, ובעונת שיחקה בליגה השלישית לראשונה מזה 13 שנים. בסיום עונת , לאחר כעשור בו שיחקה בליגות המשנה, סיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה השנייה, והתמודדה בפלייאוף על מקומה בליגה הבכירה מול אלבסטה במשחק הראשון נוצחה סלמנקה בביתה 2-0, אך השלימה מהפך מרשים עם ניצחון חוץ של 5-0 וחזרה לליגה הבכירה לאחר 12 שנים.

כבר בעונת החזרה שלה לליגה הבכירה נשרה הקבוצה חזרה לליגת המשנה מהמקום האחרון בטבלה, אך חזרה לליגה הבכירה תוך עונה אחת, בה לראשונה זכה שחקן הקבוצה בתואר מלך השערים. היה זה פאולטה, שכבש 19 שערי ליגה וזכה בתואר הפיצ'יצ'י של ליגת המשנה. גם חזרה זו התבררה כלא מוצלחת והחזיקה מעמד לשתי עונות בלבד. בסיום עונת , שהייתה ה-12 והאחרונה בתולדותיה בליגה הבכירה, נשרה הקבוצה חזרה לליגת המשנה, ולא הצליחה לחזור עוד לליגה הראשונה.

בסיום עונת , עונה בה ספגה עשרה הפסדים רצופים ושני חילופי מאמנים, ירדה הקבוצה לליגה השלישית, שם שיחקה במשך שתי עונות עד שבסיום עונת פורקה כתוצאה מחובות כספיים כבדים.

== שחקני עבר מפורסמים ==
* קולדו
* עמרי אפק
* רונן חרזי
* סטיבן כהן
* קרלוס ולה
* פאבלו דה לוקאס
* מיצ'ל סלגאדו
* פאולטה
* בוגדאן סטליה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ספרדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1923
קטגוריה:קסטיליה ולאון: ספורט
קטגוריה:סלמנקה (כדורגל)
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
מיכאל לאנג

מיכאל ריקו לאנג (בגרמנית: Michael Rico Lang; נולד ב-8 בפברואר 1991) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק כמגן בקבוצת פ.צ. בזל ובנבחרת שווייץ.

==קריירת מועדונים==

לאנג החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סנט גאלן, אליה הצטרף בתור ילד בגיל 9. בגיל 16 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו עבור קבוצתו בליגת העל השווייצרית, דבר שהציב אותו בין שלושת הכדורגלנים הצעירים ביותר שערכו הופעת בכורה בליגה זו. אחרי 5 עונות בסנט גאלן, בהן הופיע ב-66 משחקי ליגה, חתם לאנג בקיץ 2011 במועדון גרסהופרס ציריך, על חוזה לארבע שנים. בעונת 2012/2013, היה שותף לזכיית קבוצתו בגביע השווייצרי, לאחר ניצחון במשחק הגמר מול פ.צ. בזל. בשנתיים הרצופות שלאחר מכן, נכשל להעפיל עם גרסהופרס לשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שהודחו פעמיים ברציפות על ידי קבוצות צרפתיות: ליון (2013) וליל (2014). אחרי 4 עונות, בהן שותף ב-127 משחקי ליגה והיה לשחקן סגל בכיר בגרסהופרס, חתם לאנג ב-1 ביוני 2015 בפ.צ. בזל בהעברה חופשית. בבזל ערך את הופעת הבכורה שלו ב-19 ביולי 2015, במשחק הניצחון הביתי 2–0 מול ואדוץ. כעבור 6 ימים, ב-25 ביוני 2015, כבש את שערו הראשון בבזל, במשחק ניצחון החוץ 3–2 מול קבוצתו לשעבר, גרסהופרס ציריך. בסיום עונת הבכורה שלו בבזל, זכה עם קבוצתו בתואר האליפות, שהיה לשביעי ברציפות של פ.צ. בזל. ב-29 ביוני 2018 חתם לאנג לארבע שנים בבורוסיה מנשנגלדבך. ב-29 באוגוסט 2019 הושאל לורדר ברמן לעונה אחת. ב-19 ביולי 2021 חזר לאנג לבזל.

==קריירה בינלאומית==

לאנג ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת שווייץ ב-14 באוגוסט 2013, במשחק ידידות מול ברזיל. את שערו הראשון במדים הלאומיים, כבש ב-11 באוקטובר 2013, במשחק הניצחון 2–1 מול אלבניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. הוא נכלל בסגל הנבחרת השווייצרית לטורנירי הגמר של מונדיאל 2014 בברזיל ויורו 2016 בצרפת.

==תארים==
;גרסהופרס ציריך
* הגביע השווייצרי: 2012-2013
;פ.צ. בזל
* ליגת העל השווייצרית: 2015-2016

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:מגני כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני סנט גאלן
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1991
שובר שביתה

שובר שביתה (באנגלית: Strikebreaker) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון ינואר 1957 של The Original Science Fiction Stories, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט... תחת השם מפר שביתה, ושוב בשנת 2011 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 3.

את ההשראה לסיפור שביתה שאב אסימוב מקבוצה של כשלושים טכנאים שאיימו להשבית את הרכבת התחתית של ניו יורק, דבר שיגרום לנסיעה בתוך עיר להיהפך לכמעט בלתי אפשרית. בסופו של דבר השביתה לא התרחשה, אך אסימוב שאב את ההשראה לסיפור על אדם ששביתתו תעצור את העולם כולו.

== עלילה ==
העולם בו מתרחש הסיפור הוא אלסוויר, כוכב לכת מינורי חוץ-שמשי בקוטר של כמאה חמישים קילומטר המשמש כבית למושבה ייחודית ומבודדת של כשלושים אלף בני אדם, המתגוררים בתוכו של כוכב הלכת. במושבה התפתחה מערכת חוקים נוקשה, כאשר לכל משפחה מותר לעסוק רק במקצוע אחד. סטיבן למורק, סוציולוג בן כדור הארץ הגיע לאלסוויר כדי לחקור אותה, וגילה כי אלסוורי בשם איגור רגוזניק פתח בשביתה.

משפחת רגוזניק אחראית על מתקן עיבוד הפסולת של אלסוויר, ובמשך הדורות משפחת רגוזניק נהפכה למשפחה מנודה, וכולם מתייחסים אליה כטמאה. איגור רגוזניק דורש שהנידוי של משפחתו יסתיים. המועצה של אלסוויר סרבה לדרישותיו, ואיגור רגוזניק פתח בשביתה. אם השביתה תמשיך הפסולת תגרום למחלות, דבר המוביל למגפות באלסוויר וימחה את כל המושבה.

כאשר מתחוור ללמורק ששום צד לא יוותר, הוא מתנדב באי רצון להפעיל את מכונות עיבוד הפסולת בעצמו. כאשר רגוזניק רואה זאת הוא נכנע וחוזר לעבוד.

למורק מבטיח לרגוזניק כי עכשיו האלסוורים מודעים לרגשותיו, ובסופו של דבר הם יסיימו את בידודו. רגוזניק אינו מתרשם. בינתיים, למורק לומד כי שאר האלסוורים אינם רוצים שום קשר איתו; עכשיו כאשר הוא עבד בעבודתו של רגוזניק הוא טמא בעצמו - "גורם פנימי בתעשיית הבאושים".

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1957
מקף - כתב עת לספרות

מקף היה כתב עת מודפס לספרות, שפעל בשנים 2012–2015. עורכי כתב העת הוציאו בתקופה זו שישה גיליונות. ב"מקף" פורסמו שירים, סיפורים, מסות קצרות וארוכות, ביקורות ראיונות ותרגומים. המייסדים והעורכים היו המשוררת והסופרת חני שטרנברג והמשורר, המחזאי והעורך, יואב איתמר.<ref>מנחם בן [https://www.makorrishon.co.il/nrg/app/index.php?do=blog&encr_id=eb681a54e5fab943de3637e1d1cb52f4&id=3925 יש לי סימפטיה ליהלי סובול וגם ל"מקף"]. מעריב, 2 באוגוסט 2012</ref><ref>חני שטרנברג, [https://hanist.wordpress.com/2013/09/28/%D7%A2%D7%9C-%D7%A1%D7%A3-%D7%A1%D7%A4%D7%A8-%D7%95%D7%A8%D7%A9%D7%99%D7%9E%D7%94-%D7%A2%D7%9C-%D7%A1%D7%A4%D7%A8%D7%99-%D7%9E%D7%90%D7%AA-%D7%A2%D7%9E%D7%99%D7%A7%D7%9D-%D7%99%D7%A1%D7%A2%D7%95%D7%A8/ על סף ספר ורשימה על ספרי מאת עמיקם יסעור.] </ref><ref>אלי אשד. [https://www.yekum.org/2012/05/%D7%9E%D7%A7%D7%A3-%D7%A9%D7%9E%D7%97%D7%AA-%D7%94%D7%94%D7%A9%D7%A4%D7%A2%D7%94/ כתב עת ספרותי חדש נולד בישראל כתב העת “מקף ” בעריכת יואב איתמר וחני שטרנברג.הגיליון הראשון עוסק ב”שמחת השפעה] יקום תרבות, 21 במאי 2012</ref><ref>חגית בת-אליעזר, [https://www.yekum.org/2013/10/%D7%94%D7%A9%D7%A7%D7%AA-%D7%A1%D7%95%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%A0%D7%95%D7%A1%D7%97-%D7%97%D7%99%D7%A4%D7%94-%D7%A2%D7%9C-%D7%A1%D7%A3-%D7%A1%D7%A4%D7%A8-2/ השקת סופרים נוסח חיפה :על “סף ספר 2] יקום תרבות, 9 באוקטובר 2013

</ref>

כל גיליון של מקף עסק בנושא מוגדר ולווה על ידי אמן אורח שהציג בגיליון מעבודותיו. כמו כן הופיע בכל גיליון ריאיון מרכזי עם יוצר משמעותי, כאשר בגיליון האחרון הופיעו ארבעה ראיונות. את אחד הגיליונות ערך כעורך אורח שועי רז.

בין המרואיינים והמשתתפים ב"מקף" נמנו: אהרן אפלפלד, אמיר אוריין, אסתי ג. חיים, יוסי סוכרי, גיא דוידי, אביבה אוּרי, יונתן יובֵל, אבשלום קווה ועוד. בין האמנים האורחים היו מיכאל דרוקס, יורם קופרמינץ, יעקב פורת ויואל גילינסקי.

מקף ביקש לשים במרכז עשייתו את הדיאלוג על כל גווניו, וברוח זאת נקרא הגיליון הראשון "שמחת ההשפעה", זאת, כהתכתבות עם ספרו של הרולד בלום "חרדת ההשפעה". בגיליון זה התכתבו היוצרים עם יוצרים מזמנים וממקומות אחרים. הגיליונות הושקו בערבי השקה, ובערב ההשקה האחרון נערך שיח עורכים, שהשתתפו בו עורכי כתבי עת רבים.

גיליון 4 עסק בנושא "הגירה גלות", גיליון 5 – "קשרי משפחה". הגיליון האחרון, שראה אור בנובמבר 2015, נקרא "בשוליים".

בתחילת דרכו פעל לצד כתב העת בלוג שבו התפרסם תרגומה של חני שטרנברג לשירו של אלן גינסברג "סופרמרקט בקליפורניה".

לצד כתב העת פעלה גם הוצאה לאור בשם "מקף".

==קישורים חיצוניים==
* .
* .
* .
* חני שטרנברג, [https://hanist.wordpress.com/2012/09/24/%D7%AA%D7%95%D7%93%D7%94-%D7%9E%D7%A8%D7%95%D7%A0%D7%99-%D7%A1%D7%95%D7%9E%D7%A7-%D7%93%D7%A9-%D7%9E%D7%90%D7%9C%D7%9F-%D7%92%D7%99%D7%A0%D7%96%D7%91%D7%A8%D7%92-%D7%95%D7%91%D7%97%D7%96%D7%A8%D7%94/ סופרמרקט בקליפורניה], יוצאת לאור
* הלנה מגר טלמור, [https://www.youtube.com/watch?v=YpCg4H-zasQ שידור ברשת א ], youtube

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת לשירה
להקת בריוזקה

בריוזקה (רוסית: Берёзка; מילולית: שדר; שם מלא: האנסמבל הכוראוגרפי הממלכתי) הוא אנסמבל כוראוגרפי של ריקוד רוסי, שהוקם ב-1948. מייסדת האנסמבל והמנהלת הייתה נדז'דה נדז'דינה,ממוצא יהודי. הלהקה מתוחזקת כל ידי המנהל לענייני נשיא רוסיה.

== היסטוריה ==
במהלך העשור הראשון, הופיעו בבריוזקה בוגרות בית הספר הכוריאוגרפי במוסקבה. הריקודים הפופולריים ביותר באותה תקופה היו ריקודי המעגל:"בריוזקה"- [https://www.youtube.com/watch?v=S_nbr8uEN44 The Birch Tree] הברבור הקטן וסצינות הז'אנר ספינר, סופת שלג, ו וקוודריל של מיידן. את הריקודים ליוותה תזמורת של כלי נגינה עממיים. תוכניות הלהקה כללו ריקודי מעגל של נשים, מיניאטורות ריקודים לירית, ריקודים נמרצים וריקודים קומיים, המתעדים בתמונות כוריאוגרפיות פואטיות את חיי היומיום והטקסים של התקופה הרוסית של פעם. הריקודים התבססו לעיתים קרובות על ניגונים עממיים ושירים, והיו מלווים לעיתים קרובות בשירת המקהלה של הרקדנים. העושר הבלתי נדלה של פולקלור הריקוד הרוסי, כמו גם הרצון של הכוריאוגרפית לשקף את הזמנים המודרניים בריקודים, יצר את הצורך להוסיף קבוצה גברית לאנסמבל (1959). היצירות הראשונות של האנסמבל המעורב היו הסצינות הכוריאוגרפיות, קרובטל, שרובטידה, ביריד הסתיו, ומוסקבה פולקה. הריקודים של קבוצת הגברים היו בעיקר הומוריסטיים. מאוחר יותר השתנה הרפרטואר של הלהקה והריקודים התבססו על שירים עממיים של מלחינים סובייטים ("בערבים על הנהר" של מוקרוזוב ואחרים), כמו "מפגש שחר" (שהתבסס על הלחן של שירים מהפכניים) ועוד. בסיוריה בברית המועצות, הלהקה התאפיינה באמנות מחול גבוהה והפיצה מוזיקה עממית רוסית וריקודים. בריוזקה ידועה בעולם כולו. היא הופיעה בלמעלה מ 200 מדינות זרות, והופעותיה תוארו כ"חג של חסד, שירה, נוער ויופי".

== מאפייני הריקוד ==
באנסמבל ישנם יותר מ -100 חברים. מה שמאפיין את הלהקה יותר מכל הוא הצעד הצף המפורסם שלה. הרקדנים רקדו כבר למעלה 47,000 קילומטרים. מרחק ארוך יותר מקוטר כדור הארץ!כל קונצרט מתחיל בריקוד מעגלי, שנקרא ח'ורובוד, שבו מבצעים את צעד ההזזה. מה שכל כך מיוחד בשלב הזה הוא שבקושי ניתן לראות שהרקדנים זזים .הם נראה עומדים דוממים בזמן שהבמה שמתחת להם נעה. אפילו החצאיות שלובשות הרקדניות לא נראות כאילו הן רועדות. הצעד נוצר על ידי מייסדת הלהקה עצמה. היופי המופלא של הרקדנים מסייע לשמור על קהלים ברחבי העולם. האנסמבל המקורי, שנוסד ב -1948, היה כולו נשי, כפי שניסחה זאת המיסדת נאדז'דה נאדז'דינה, "הדימוי הפואטי של נערה רוסייה נמצא במרכז כל עבודתנו, לא משנה אם זהו ריקוד עליז או לירי". אף על פי שהאנסמבל מכיל כעת גם גברים, הדמויות והמבצעות העיקריות הן עדיין בנות - יפות חינניות, נשיות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://jfc.org.il/news_journal/60564-2/105517-2/ להקת המחול הרוסית בריוזקה עוזבת את ישראל] ארכיון הסרטים הישראלי-ירושלים

קטגוריה:להקות סובייטיות
קטגוריה:הרכבי מחול
אלברט גיורסו

אלברט גיורסו (באנגלית: Albert Ghiorso; 15 ביולי 1915 - 26 בדצמבר 2010) היה פיזיקאי גרעין אמריקאי. עם הישגיו, במשך שישה עשורים של פעילות מחקרית, ניתן למנות שותפות בגילוים וביצירתם של שנים־עשר יסודות מלאכותיים.

== תולדות חייו ==
נולד בקליפורניה למשפחה איטלקית-ספרדית. בשנת 1937 סיים את לימודיו לתואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

גיורסו התמחה בבניית מכשירי רדיו ומכשירי מדידה עדינים ומדויקים. יכולת זו הובילה אותו למעבדתו של גלן סיבורג, שם גם פגש את אשתו וילמה. בשנות מלחמת העולם השנייה השתתף יחד עם סיבורג בפרויקט מנהטן והיה אחראי על פיתוח גלאים מדויקים לקרינה רדיואקטיבית ודעיכה רדיואקטיבית ולניתוח תגובות ברמה הגרעינית. במהלך ניסויים אלו גילה שני יסודות חדשים: אמריציום (95=z) וקוריום (96).

לאחר המלחמה חזר עם סיבורג למעבדות אוניברסיטת ברקלי והתמקד ביצירת יסודות חדשים, בטכנולוגיה של הפגזת יסודות כבדים בגרעיני הליום מואצים. בשנים 1949–1950 זיהו חברי הצוות את היסודות ברקליום (97) וקליפורניום (98). ב-1952 זיהו חברי צוותו את היסוד פרמיום (100) באתר שבו פוצצה פצצת המימן הראשונה. בהמשך יצרו את היסודות איינשטייניום (99) ומנדלביום (101).

באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 מונה גיורסו לראש פרויקט מאיץ החלקיקים החדש והעוצמתי יותר, שהיה דרוש לשם המשך משימת גילוים ויצירתם של יסודות טרנס-אורניים, (Berkeley Heavy Ion Linear Accelerator (HILAC. עד 1972 שימש מאיץ זה לייצור אטומים בודדים של היסודות נובליום (102), לורנציום (103), רתרפורדיום (104) ודובניום (105); חלקם גילויים ראשוניים וחלקם אישוש לגילוי יסודות שהתגלו על ידי מכונים אחרים. ב-1972 שודרג המאיץ ל-superHILAC, דבר שאיפשר לגלות אטומים של היסוד סיבורגיום (106).

במהלך עבודתו המציא גיורסו גלאים ומכשור מתקדם לניתוח תוצאות של ריאקציות גרעיניות של יסודות כבדים ושכלולים למאיצי חלקיקים ייעודיים לנושא זה, שסייעו בין השאר גם במשימת זיהוי שרידי טכנציום טבעיים.

גיורסו הוא שטבע את שמו של היסוד "האסיום" (שנגזר מהמילה Hassia, שמה הלטיני של מדינת הסה שבגרמניה, בה נתגלה); הציע לקרוא ליסוד "סיבורגיום" על שם גלן סיבורג עוד בחייו; ועתר ל-IUPAC לקריאת היסוד "דובניום" לכבוד העיר דוּבְּנָה, בה נמצא המכון המאוחד למחקר גרעיני ברוסיה, שם התגלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://ghiorso.org אתר מורשתו]
**[http://ghiorso.org/AG_documents/AG_obituary_short_version_11_Jan_2011.html הספד באתר]
* "[http://www2.lbl.gov/today/2005/Jul/11-Mon/ghiobio-jump.html חייו הארוכים והמאושרים של אל גיורסו]"
* [http://www.radiochemistry.org/awards/ דף בהיכל התהילה של רדיוכימיה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגלי יסודות כימיים
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:עובדי פרויקט מנהטן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
גזען (סיפור קצר)

גזען (באנגלית: Segregationist) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור נכתב באפריל 1967 והופיע לראשונה בדצמבר בכתב העת Abbottempo, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט... תחת השם גזעני, ושוב בשנת 2011 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 3, וכן במגזין פנטסיה 2000 גיליון 1, תחת השם טוהר הגזע. 

== עלילה ==
הסיפור מתאר עתיד בו תותבות רובוטיות עבור בני אדם וחלקי גוף אורגניים עבור רובוטים (המכונים מתכתונים) הם דבר שבשגרה. המתכתונים קיבלו מעמד שווה לבני האדם ונחשבים לאזרחים רגילים לכל דבר.

סנטור, אשר קיבל אישור לבצע ניתוח להחלפת לב לתותב עשוי מתכת, פוגש את המנתח שלו. המנתח מציע לגבר לבחור בין לב מתכתי ללב פלסטי דמויי אורגני, וממליץ לו לבחור בלב הפלסטי. הסנטור מסרב בעקשנות להצעתו של המנתח, ואומר שהלב הפלסטי חלש לעומת הלב המתכתי. 

מאוחר יותר מצהיר המנתח למהנדס הרפואי שלו כי הוא מעדיף שבני האדם והרובוטים ידבקו במה שהם במקום לנסות להיות דומים יותר אחד לשני. המהנדס מכנה את ההצהרה הזאת "גזענות", טענה שהמנתח משיב אליה באמירה "אז שתהיה זו גזענות". בסוף הסיפור מתגלה שהמנתח עצמו הוא רובוט.

==קישורים חיצוניים==
* הסיפור [http://www.yekum.org/2016/09/טוהר-הגזע-סיפור-קצר-על-יחסי-בני-אדם-ורו/ 'טוהר הגזע'] באתר יקום תרבות

קטגוריה:סיפורי הרובוטים של אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1967
טקס החניכה

טקס חניכה (באנגלית: The Hazing) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה באוקטובר 1942 ב-Thrilling Wonder Stories, ותורגם לעברית בשנת 2011 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 3.

== עלילה ==
כדור הארץ הצטרף לפני כשלוש שנים לפדרציה הגלקטית, ועכשיו מגיעים עשרה סטודנטים מכדור הארץ לאוניברסיטת ארקטורוס. שלושה סטודנטים משנה ב' מגלים את הפסיכולוגיה המוזרה של בני כדור הארץ- רגשותיהם מתלהטים ככל שמספרם עולה, בשונה משאר המינים התבונתיים שנרגעים ככל שמספרם עולה. בעקבות כך, הם מחליטים לעשות להם מתיחה- הם לוקחים את בני כדור הארץ לחללית באמצע הלילה, ומנחיתים אותם בכוכב לכת פרימיטיבי. במהלך המסע מחליטים בני כדור הארץ כי חטיפתם היא "טקס חניכה" של האוניברסיטה, ובמקום להתלהט הם נרגעים ואף הולכים לישון. 

לאחר השארת בני כדור הארץ על הכוכב, החללית נפגעת מפגיעת אסטרואיד, ושלושת הסטודנטים מצליחים לחזור לקחת את בני כדור הארץ רק לאחר שמונה ימים. בחזרתם הם נחרדים לגלות שהם השאירו את בני האדם ליד כפר של ילידים, ולא נשאר להם כל זכר. הסטודנטים יורדים מהחללית ומותקפים על ידי הילידים, שלוקחים אותם כשבויים לכפר שלהם. בכפר הילידים מגלים הסטודנטים שהילידים חושבים שבני כדור הארץ הם אלים, ושהם מתכוונים להקריב אותם כקורבן אדם. לאחר שימוש בפסיכולוגיה, מצליחים בני האדם לשכנע את הילידים לא להקריב את הסטודנטים, והם נמלטים בעזרת החללית בחזרה לאוניברסיטה.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1942
M77

M77 (מ-Messier 77) או NGC 1068 היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-47 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים לווייתן. במרכז הגלקסיה נמצא חור שחור שמסתו מוערכת ב-10-100 מיליון מסות שמש.. M77 היא גלקסיית סיפרט, עם גרעין גלקסייה בו בולע החור השחור הסופר מסיבי כמויות גדולות במיוחד של חומר. זו הגלקסייה היחידה שפליטת חלקיקי הנייטרינו שלה חזקה דייה עד שזוהתה בוודאות

==היסטוריה==
M77 התגלתה על ידי האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, עוזרו של האסטרונום שארל מסיה ב-29 באוקטובר 1780. מסיה עצמו צפה בה ב-17 בדצמבר של אותה שנה והכניס אותה לקטלוג מסיה כשהוא מתאר אותה כצביר כוכבים שמכיל ערפיליות סמוך לכוכב δ (דלתא) בלווייתן. גם ויליאם הרשל שצפה בה ב-1783 תיאר את הגלקסיה ככוכב מוקף בערפילית ויותר מאוחר, ב-1801 כצביר בתוך ערפילית. ב-1850 זיהה האסטרונום ויליאם פרסונס, רוזן רוס השלישי שמדובר בערפילית בעלת מבנה ספירלי. ב-1908 חוקרים במצפה הכוכבים ליק שהקרינה הנפלטת ממרכז הגלקסיה מכילה קווי פליטה רחבים במיוחד. תופעה זו מצביעה על קיומם של ענני גז הנפלטים ממרכז הגלקסיה במהירות גבוהה שמגיעה ל-100 ק"מ בשנייה. בשל תכונה זו, מסווגת M77 כגלקסיית סיפרט מסוג II והיא למעשה גלקסיית סיפרט הראשונה שהתגלתה. בשנת 1952 התגלה שמרכז הגלקסיה מהווה מקור חזק של גלי רדיו והוא קיבל את הסימונים Cetus A ו-3C 71 ברשימות של מקורות רדיו ובשל כך הגלקסיה מסווגת גם כגלקסיית רדיו. בעזרת מדידות בגלי רדיו ובתחום התת-אדום ניתן היה להבחין בתנועה של החומר סביב מרכז הגלקסיה ומכאן להסיק את קיומו של החור השחור המסיבי שבמרכזה, אף על פי שענני הגז והאבק הנפלטים מליבת הגלקסיה לא מאפשרים תצפיות באור נראה.

==תצפית==
M77 נמצאת במרחק זוויתי של כ-0.85 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לכוכב δ (דלתא) בלווייתן כך שקל מאוד לאתר אותה. עם בהירות נראית מדרגה 8.9 ניתן בקלות לראות אותה במשקפת, אך להבחין במבנה הספירלי דורש טלסקופ בקוטר 12 אינץ' לפחות, ותנאי חושך עם זיהום אור מינימלי. גודלה הזוויתי הנראה הוא כ-7 דקות קשת שממרחק של כ-47 מיליון שנות אור שקול לקוטר של כ-95,000 שנות אור, אך בצילומים ארוכי חשיפה ניתן להבחין שקוטרה הוא כמעט כפול מכך ומגיע ל-170,000 שנות אור. ההסחה לאדום של אור הגלקסיה מראה ש-M77 מתרחקת משביל החלב במהירות של כ-1,100 קילומטר בשנייה.

M77 נמצאת בתוך קבוצת גלקסיות קטנה שנקראת על שמה "קבוצת M77". אחת מגלקסיות הקבוצה, NGC 1055 נמצאת כחצי מעלה מצפון-צפון-מערב ל-M77 ועם בהירות נראית מדרגה 11.4 ניתנת לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים. חברה נוספת בקבוצה, NGC 1073 נמצאת כ-1.4 מעלות מצפון-צפון-מזרח ל-M77 (כ-1.5 מעלות מצפון מערב ל-δ בלווייתן) וגם לה בהירות נראית מדרגה 11. שאר חברות הקבוצה עמומות יותר ולא ניתנות לצפייה באמצעות ציוד חובבים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://messier.seds.org/m/m077.html M77] באתר SEDS
* 

==הערות שוליים==

77
77
קטגוריה:קבוצת הכוכבים לווייתן
קטגוריה:גלקסיות רדיו
קטגוריה:גלקסיות סיפרט
Digital Whisper (מגזין)

Digital Whisper הוא כתב עת דיגיטלי ישראלי, העוסק בנושאים הקשורים בטכנולוגיה ואבטחת מידע, שהוקם מתוך מטרה לספק לקורא הישראלי תוכן איכותי ואמין בשפה העברית על מגוון נושאים הקשורים לעולם אבטחת המידע והמחשבים. כתב העת מפרסם גיליון חדש מדי חודש, ומשתתפים בכתיבתו מגוון כותבים העוסקים בהיבטים שונים של עולם הטכנולוגיה.

המגזין הוקם בין היתר בשל מיעוט תוכן איכותי ואמין בשפה העברית על מגוון הנושאים הקשורים באבטחת המידע.

לדברי הכותבים שאב המגזין השראה מכתב העת הוותיק והפופולרי Phrack , שנודע בזכות איכותו, והוותק הרב שצבר במהלך השנים.

== נושאים ==
הנושאים והתחומים המרכזיים שבהם המגזין עוסק הם:
* מתקפות מבוססות זיכרון ומתקפות מבוססות Web.
* הינדוס לאחור (באנגלית: Reverse Engineering) וניתוח תוכן בינארי.
* חקר מערכות הפעלה וסביבות עבודה.
* פרוטוקולים, ארכיטקטורה ורשתות תקשורת.
* מערכות ורכיבי Embedded.
* סטגנוגרפיה, קריפטוגרפיה וקריפטו-אנליזה.
* זיוף ואימות מידע.
* פיתוח נכון ואלגוריתמיקה.
* Outdoor hacking.
* חקר וניתוח קוד זדוני.
* פיתוח טכנולוגיות Rootkit וניתוח מנגנוני Anti-Reversing.
* פרטיות ואנונימיות.
* דיני מחשבים, מידע ואינטרנט.

== תפוצה ==
הגיליונות מופצים בצורת PDF דרך רשת האינטרנט, דבר שמאפשר תפוצה רחבה, נכון למאי 2024 ראו אור 161 גליונות.

== ראו גם ==
* אבטחת מידע
* קריפטוגרפיה
* האקינג

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:אבטחת מידע
קטגוריה:עיתונות בעברית
ריהארד גוזמיץ'

ריהארד גוזמיץ (בהונגרית: Richárd Guzmics; נולד ב-16 באפריל 1987) הוא כדורגלן הונגרי המשחק כבלם בקבוצת סלובן ברטיסלאבה והנבחרת ההונגרית.

==קריירת מועדונים== 
גוזמיץ' התקדם במחלקת הנוער של קבוצת סומבטהיי האלאדאש עד אשר עלה לסגל הקבוצה הבכירה בעונת 2004-2005. אחרי עונת בכורה בה שותף ב-5 משחקי ליגה בלבד, המשיך לשחק בהאלאדאש 9 עונות נוספות, בהן היה לשחקן הרכב קבוע בסגל המועדון. ב-10 בספטמבר 2014, לאחר 10 עונות בהן שותף ב-247 משחקי ליגה במדי האלאדאש, חתם גוזמיץ' במועדון ליגת העל הפולנית ויסלה קרקוב. ב-7 בינואר 2017 חתם בינביאן פונדה הסינית.

==קריירה בינלאומית==
גוזמיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ההונגרית, ב-14 בנובמבר 2011, במהלך משחק ידידות מול נורווגיה בו הפסידה הונגריה בתוצאה 2-0. ב-7 בספטמבר 2015, כבש גוזמיץ' את שערו הראשון עבור הונגריה, בתיקו החוץ 1-1 מול צפון אירלנד במסגרת מוקדמות יורו 2016. הוא נכלל בסגל הנבחרת ההונגרית לטורניר הגמר של יורו 2016 בצרפת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:בלמי כדורגל הונגרים
קטגוריה:סומבטהיי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סומבטהיי האלאדאש
קטגוריה:כדורגלני ויסלה קרקוב
קטגוריה:כדורגלני סלובן ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1987
תבליט פירקטין

[[חבת והמשרתת שלה, פודוחפה]]
העתק הכתובת במוזיאון קייסרי
תבליט פירקטין הוא תבליט חתי על גבי מצוק סלע, השוכן כ-50 ק"מ דרומית לעיר קייסרי בנפת קייסרי  במרכז אנטוליה בטורקיה. התבליט, הנושא אופי דתי, זוהה לראשונה ב-1880 בפירקטין (Firaktin) השוכנת על גדות נהר אנזל דיר (Enzel Dere), שהוא יובל של נהר הזמנטי . הפילוסוף היווני סטראבון קרא לאתר דסטרקון (Dastarkon).

== מיקום התבליט ==
התבליט נמצא בעמק תלול בין הר ארג'ייס וחלקם הדרומי של הרי האנטי-טאורוס, דרומית-מזרחית לעיר דבלי . העמק שכן בעת העתיקה כנראה בשטחה של ממלכת כיזוואתנה ועברה בו דרך מעבר חשובה לקיליקיה ומשם לתוך סוריה, דרך המעברים גזבלי וקוצ'וק-גזבלי (Küçük Gezbeli). העמק הוא בעל אדמה פורייה, כולל מעיינות, והיה כנראה מיושב בצפיפות בתקופת הברונזה המאוחרת, תקופת הברזל והתקופה הרומית. בסביבת האתר נמצא קנקן מיקני שהגיע כנראה מקיליקיה. בין השנים 1880 ועד 1939 נמצאו באתר חמישה תבליטים מהתקופה החתית, יותר מאשר בכל מקום אחר באנטוליה. ארבעת התבליטים האחרים הם: תבליט האניירי, תבליט אימאמקולו , ושני תבליטי טאשצ'י .

== תיאור ==
גובהו של התבליט הוא 1.3 מטר ורוחבו 3.2 מטר לערך. התבליט נוצר במאה ה-13 לפנה"ס, בתקופת האימפריה החתית. התבליט פונה לכיוון צפון-מערב, לכיוון הרי ארג'ייס. הרים אלה נחשבו הרים קדושים בתקופה החתית. התבליט מחולק לשלושה חלקים.

חלקו השמאלי של התבליט מראה מצד ימין של חלק זה את המלך החתי חתושיליש השלישי (1267–1237 לפנה"ס) נותן מנחת נסך לאל הסער האנטולי תַרְחֻנְזַס, הנמצא משמאל, במוזגו מים מתוך קנקן מעוקל, לכלי הנמצא על האדמה. ביניהם נמצא מזבח מחורץ. המלך והאל נושאים על ראשיהם כובעים מחודדים, המסמלים אלוהות. המלכים החתים נחשבו לאלים לאחר מותם. סימול האלוהות בכובע מאפשר להניח שהתבליט נוצר לאחר מותו של חתושיליש, בתקופת מלכותו של בנו, תודחליאש הרביעי. מול כל אחד מהראשים נמצאת כתובת הירוגליפית לווית המציינת את שמה של הדמות.

בחלקו האמצעי של התבליט, מצד ימין מופיעה פודוחפה, אשתו המלכה של חתושיליש השלישי. היא לבושה מכף רגל ועד ראש בלבוש של כהנת, נוסכת נסך לאלת השמש חבת, המוצגת משמאל. ביניהם נמצא מזבח שעליו נמצאת ציפור או קנקן המעוצב כציפור. בחלק זה של התבליט רואים רק את קווי המתאר של הדמויות והתבליט חסר פרטים, בניגוד לחלק השמאלי של התבליט. ייתכן והעבודה על חלק זה בתבליט לא הושלמה.

בחלקו הימני השלישי של התבליט מופיעה כתובת גדולה בכתב הירוגליפי בלווית. הכתובת מתייחסת למלכה פודוחפה, שהייתה בתו של כהן מכיזוואתנה. הכתובת אומרת: . יופמיזם זה היה נהוג בתרבות החתית לציון אנשים שמתו.

על חלקו העליון של מצוק הסלע נמצאות שקערוריות ששימשו לנסך, המצביעות על כך שהאתר שימש לטקסים דתיים. מעל המצוק נמצאים שרידי מחצבות מהעת העתיקה. מספר מאות מטרים מצפון לתבליט נמצאים שרידי מבנה גדול, כ-30 על 28 מטר. לידו נמצאו גם שרידי שקערוריות נסך, שהיו כנראה קשורים גם הם לתבליט. כ-1.5 ק"מ ממערב - צפון-מערב לתבליט נמצא תל ארכאולוגי ששמו "תל פירקטין". התל שוכן במישור השיטפון של יובל אחר של נהר הזמנטי, ששמו קרה. התבליט נמצא קרוב למקום בו מתחברים שני הנהרות.

העתק מבטון של הכתובת נמצא במוזיאון קייסרי. העתק נוסף עשוי גבס נמצא במוזיאון פרגמון בברלין, גרמניה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hittitemonuments.com/fraktin/ Fraktin Relief] באתר .hittitemonuments.com
* [http://vici.org/vici/20650/ תמונות נוספות של התבליט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כתובות בלווית
קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אמנות סלע
פירקטין
יצחק מאיר האיתן

הרב יצחק מאיר האיתן (כ"ד בכסלו תש"א 24 בדצמבר 1940 – ו' באלול תשנ"א 16 באוגוסט 1991) היה רבו הראשון של השומרון.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר ברלד ברומניה לתמר, בתו של הרב משולם ראטה, ולרב ד"ר ישראל הייטנר (האיתן), שכיהן שנים רבות כרב הראשי של חיל הים, ונקרא על שם סבו. היה בן יחידי יחד עם אחות, ציפורה. בגיל שלוש וחצי, ביום ב' בסיוון תש"ד, עלתה משפחתו ארצה. למד בבית הספר היסודי לבנים יבנה בחיפה, בישיבת כפר הרא"ה והחל מתשי"ט בישיבת כפר חסידים, שם היה מתלמידי הרב אליהו לופיאן, חלק מהשיעורים המסוכמים בספר "לב אליהו" הם פרי עטו.

משם עבר לישיבת מרכז הרב והיה מתלמידי הרב צבי יהודה קוק. היה משתתף קבוע גם בשיעוריו של הרב שלמה יוסף זוין. בשלהי שנת תשכ"ד נישא לדבורה לבית הרצברג. 

בשנת תשכ"ז כיהן משגיח רוחני בישיבה גבוהה בקריית שמואל. לאחר מכן חזר לירושלים והתגייס לשירות קצר של שלושה חודשים בחיל ההנדסה. בהמשך שימש כר"מ בישיבת נתיב מאיר. 

היה ממייסדי ישיבת ירושלים לצעירים ביחד עם הרבנים יוסף ברמסון ויעקב פילבר ושימש בה כמשגיח בשנותיה הראשונות. כן היה שותף בהקמת הישיבה התיכונית במבשרת ירושלים בראשות הרב שבתי זליקוביץ. שימש מספר שנים כרבו של המושב בית מאיר ועמד במשך תקופה בתור ראש כולל שהקים במקום. ניהל את עזבונו של סבו הרב משולם ראטה והוציא לאור חלק ניכר מכתביו.

היה חבר בגרעין המייסד של היישוב קרני שומרון בשנת תשל"ח, במשך כחצי שנה התגורר במבנה צבאי במחנה קדום יחד עם שאר משפחות הגרעין, לאחר מכן עברו להתגורר בקרני שומרון (במיקומה הנוכחי). לאחר מספר שנים עבר להתגורר ביישוב קדומים. בשנת תשמ"ג יסד את רבנות שומרון ועד פטירתו שימש כרב האזורי של השומרון. בתקופה זו היה אחראי בין השאר על מינוי רבנים ליישובים רבים ביהודה ושומרון. כרב השומרון השתמש רבות בכוחא דהיתרא עדיף.

נפטר ממחלה בשנת תשנ"א ונקבר בבית העלמין של קרני שומרון. בית הכנסת המרכזי של היישוב קדומים קרוי על שמו.

== חיים אישיים ==
היה נשוי לדבורה לבית הרצברג, הזוג התגוררו בקדומים ולהם 11 ילדים, בין ילדיו נמנים:
* הרב אליהו האיתן – רב משיב במכון פוע"ה.
* אמציה האיתן – במאי ותסריטאי ובעלים של אולפני אתרוג.
* הרב משולם האיתן – ר"מ בישיבת רמות.
* נעה – נשואה לרב עמיחי כנרתי, ר"מ בישיבת איתמר וחוקר במכון שלמה אומן.
* נילי – נשואה לרב אלקנה סגל, ר"מ בישיבת נתיבות ישראל.
* הרב יהושע האיתן – שימש כראש כולל בשכונת רמות בירושלים, נפטר בגיל 46.

לאחר פטירתו עברה אלמנתו להתגורר בשכונת גבעת שאול בירושלים.

== לקריאה נוספת ==
* עמיחי ונעה כנרתי, לשם שמים: מדברי תורתו, תולדות חייו, הנהגותיו ומידותיו של אבינו מורנו ורבנו הרב יצחק מאיר האיתן זצ"ל, תשס"ו ותשס"ח
* עמיחי כנרתי, המאיר לארץ: בירורים בנושא ארץ ישראל, חלק ג, יצא לאור במלאת עשור לפטירת הרב האיתן, תשס"א (בסופו ארבע מכתבים מהרב האיתן)

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.youtube.com/watch?v=szkVsSFBbnU&spfreload=10 סרט זיכרון] לעילוי נשמתו בהפקת אולפני אתרוג.
*[http://www.inn.co.il/News/News.aspx/225511 הרב האיתן הרים את התורה בשומרון], הרב אליקים לבנון בריאיון לאתר ערוץ 7.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:קדומים: אישים
קטגוריה:בית מאיר: אישים
קטגוריה:קרני שומרון: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
עובד מיכאלי

עובד מיכאלי (עָבֶּד) (15 בנובמבר 1921 - 25 בפברואר 2001) היה מראשוני המתגייסים לפלמ"ח, במסגרתו נלחם ונפצע בקרבות באזור ירושלים. מהדמויות המרכזיות ב"ילקוט הכזבים", בו הוא מאוזכר בכינוי "עבד". עסק לאחר פרישתו בתיעוד פרקים בהיסטוריה הציונית.

== ביוגרפיה ==
עובד (עבד) מיכאלי בעין חרוד מאוחד
מיכאלי נולד בעיר קישינב שבמולדובה לשרה ויצחק מיכאלי, הבכור מבין חמישה בנים (שמות אחיו: שֵׁם (ג'ים) יעקב (ג'ק), יוסף וחנן). ב-1922 עלתה המשפחה ארצה והתיישבה בעין חרוד, שם גדל ולמד. ב-1941 התגייס לפלמ"ח וצורף לפלוגה א'. ב-1942 סיים מיכאלי קורס מ"כים וב-1944 סיים קורס מ"מים וחזר לשרת כמ"מ בפלוגה א'. במסגרת תפקידו השתתף במספר פעולות מטעם ההגנה, כמו הסזון ופריצת מחנה עתלית. בהמשך עבר לתפקיד מ"מ בפלוגה ה' ועסק בגיוס ואימון חברי פלמ"ח חדשים.

בתקופת מלחמת העצמאות מונה מיכאלי למ"פ בגדוד החמישי של חטיבת הראל, נלחם בקרבות ירושלים ונפצע בקרב סן סימון. לאחר המלחמה חזר לקיבוצו אולם המשיך לשרת במילואים בצה"ל והשתתף בפעולות התגמול ובמלחמות ישראל עד פרישתו ב-1976.

בשנת 1956 נסע מיכאלי לאיראן, שם עסק בהכשרת יהודים לעלייה (חזר ב-1958).

מיכאלי שהמשיך לגור בעין חרוד כל חייו נישא לשולמית ולהם שלוש בנות, יעל, ענת ותמר, שנפטרה בגיל צעיר. בערוב ימיו ייסד תערוכת ציוד חקלאי בשטח הקיבוץ, ונדד בין הקיבוצים ברחבי ישראל לאסוף ממצאים לאוסף. נפטר בשנת 2001 ונקבר בקיבוצו.

== ילקוט הכזבים ==
"ילקוט הכזבים" הוא אוסף צ'יזבאטים, מתקופת הפלמ"ח, שליקטו דן בן אמוץ וחיים חפר ופרסמו, לראשונה, בשנת 1956. מיכאלי (בשם החיבה שלו "עבד") הוא אחד מגיבורי הספר, הכולל שמונה אזכורים שלו.

== ספריו ==
* עובד מיכאלי, הדסה אביגדורי אבידוב, עלילות "גדוד העבודה", הוצאת קיבוץ עין חרוד, 2004
* עובד מיכאלי, הקרב על ירושלים במלחמת העצמאות, הוצאת אריאל, 1994

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:עין חרוד מאוחד: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בעין חרוד מאוחד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
אברהם בן דוד (קצין)

אברהם בן דוד (נולד ב-1960) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כקצין הנדסה ראשי וכראש מטה פיקוד העורף.

==ביוגרפיה==
בן דוד שירת כקצין בחיל ההנדסה הקרבית. פיקד על גדוד 601. בשנים 1992 עד 1994 פיקד על חטיבת עציון ולאחר מכן פיקד על בית הספר להנדסה צבאית. שירת כקצין הנדסה ראשי בשנים 1999 עד 2003, כולל במהלך נסיגת צה"ל מדרום לבנון, פרוץ האינתיפאדה השנייה ומבצע חומת מגן, אירועים בהם מילא חיל ההנדסה תפקיד משמעותי. 

בתפקידו האחרון בשירות הקבע שימש ראש מטה פיקוד העורף, כולל במהלך מלחמת לבנון השנייה. בשירות המילואים משמש סגן מפקד פיקוד העורף, ומילא תפקיד זה במהלך מבצע עופרת יצוקה. 

לאחר שחרורו מונה ב-2008 למנהל חטיבת שיווק ומכירות ישראל בחברת מוטורולה ובשנת 2019 מונה למנכ"ל החברה. 

בן דוד בעל תואר ראשון בהנדסת חשמל ומחשבים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני הנדסה ראשיים
קטגוריה:מפקדי בית הספר להנדסה קרבית
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד העורף
קטגוריה:מפקדי חטיבת עציון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מפקדי גדוד 601
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960