OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
(You Drive Me) Crazy

(בעברית: אתה משגע אותי) הוא הסינגל השלישי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס, מתוך אלבום הבכורה שלה, .

השיר יצא בשתי גרסאות, גרסת הסינגל (רמיקס) וגרסת האלבום. לתחנות הרדיו ולחנויות יצא השיר תחת השם "". הרמיקס נכלל מאוחר יותר באלבום האוסף Greatest Hits: My Prerogative. זוהי גרסה ממוקססת של השיר והיא יותר קצבית יותר ומכילה אלמנטים של דאנס בניגוד לגרסת הטין פופ הרגילה. גרסת הרמיקס נכללה בפסקול הסרט "Drive Me Crazy" בכיכובו של אדריאן גרנייה אשר יצא לאקרנים ב-28 בספטמבר 1999. בסיבובי הופעות הופיעה ספירס עם שתי הגרסאות.

השיר זכה להצלחה וביקורות חיוביות, והיה לשיר השני של ספירס להתברג לעשירייה הפותחת של בילבורד הוט 100.

וידאו קליפ צולם לגרסת הרמיקס בלבד, שהיה לשיר השני שצולם עליו פרק של "Making The Video" בערוץ MTV.

== הצלחה ==
השיר הפך ללהיט בארצות הברית. הסינגל נכנס לעשרת המובילים במצעד הבילבורד ונשאר במקום העשירי במשך שבוע, בשל ההשמעות הרבות בתחנות הרדיו. למרות זאת, הסינגל נכשל במכירות ולא נכנס למצעד "100 הנמכרים". הגורם להיקף המכירות נמוך היה העובדה שהסינגל יצא לאור בפורמט "12, אשר באותה תקופה מעמדו היה פחות מהפורמט הרגיל.

הסינגל מכר 409,000 עותקים בצרפת וקיבל מעמד זהב, בגרמניה מכר כ-250,000 עותקים וקיבל מעמד זהב גם כן ובבריטניה מכר כ-286,000 עותקים והגיע למעמד כסף. ספירס הפכה למקליטת הסינגלים הנמכרת ביותר בבריטניה בשנת 1999 כשמכרה יותר משני מיליון עותקים של סינגלים בפחות משנה. הסינגל מכר יותר מ-4,200,000 עותקים ברחבי העולם. בישראל נחל הצלחה גדולה והגיע למקום הראשון במצעד הגלגלצ.

נכון לינואר 2020 כמות הצפיות עומדות על כ 120 מיליון.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ לסינגל זה צולם על ידי נייג'ל דיק, הבמאי של שני הקליפים הקודמים של ספירס. בשנת 2000, הקליפ היה מועמד בטקס פרסי הווידאו של ערוץ MTV בקטגוריית "Best Dance Video", דבר שגרם לספירס להתגאות בעבודתה, שכן כל הקונספט של הקליפ היה רעיון שלה. הקונספט של הקליפ אשר צולם בקליפורניה, היה בתוך מועדון בו ספירס שרה ומופיעים בקטעי כוריאוגרפיה. בקליפ מופיעים גם השחקנים מליסה ג'ון הארט ואדריאן גרינר, בשל העובדה שהיו חלק מהקאסט של הסרט "Drive Me Crazy". ספירס אף הופיעה בפרק פתיחת העונה הרביעית של סברינה המכשפה הצעירה, בה מככבת ג'ון הארט.
== מיקומי שיא ==
השיר הוכח כלהיט עולמי נוסף של ספירס כאשר הפך למקום הראשון בישראל, יפן, בלגיה, וספרד ונכנס אל תוך עשרות הגדולים בעוד כ-18 מצעדים בעולם.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה 
| 70,000
|-
! בלגיה (BEA)
| פלטינה 
| 50,000
|-
! צרפת (SNEP)
| זהב 
| 250,000
|-
! גרמניה (BVMI)
| זהב 
| 250,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| זהב 
| 5,000
|-
! שוודיה (GLF)
| פלטינה 
| 30,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| זהב 
| 400,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה 
| 1,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1999
קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירי בריטני ספירס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו בארצות הברית
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיסלנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ג'ייב רקורדס
Born to Make You Happy

Born to Make You Happy (בעברית: נולדתי כדי לעשות אותך מאושר) הוא הסינגל הרביעי של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס, מתוך אלבום הבכורה שלה .

לעומת הסינגלים הקודמים של ספירס, השיר לא שוחרר בארצות הברית, וזכה להצלחה והכרה באירופה בלבד. הסינגל הגיע למקום הראשון בארבע מדינות, ובכל שאר המדינות, למעט איטליה וספרד, התברג בעשיריה הפותחת.

== רקע וכתיבה ==
הסינגל יצא בקנדה ובאירופה בסוף שנת 1999 ובבריטניה בתחילת שנת 2000. בילי וודרוף ביים את הקליפ לשיר שצולם בלוס אנג'לס. הקליפ מראה את ספירס נזכרת ברגעים עם בן זוגה לחיים, לצד קטעי ריקוד. הרעיון המקורי של הקליפ היה להראות את ספירס בחלום, בו היא רוצה לספר לחברה לשעבר שהיא בהיריון ממנו. הרעיון נדחה לאחר שדלף לתקשורת, שנתנה ביקורת שלילית על הרעיון.

הסינגל שיצא למכירה כלל הקלטת "דמו" של השיר, אשר נקראה "בונוס רמיקס". הדמו הכיל צלילים אקוסטיים ויותר דגש על קולה של ספירס.

== מיקומי שיא ==
הסינגל הפך ללהיט גדול בבריטניה, ונכנס לפסגת מצעדי הפזמונים, ונמכר בבריטניה בלבד בכמות של 335,000 עותקים וקיבל מעמד כסף. בשוודיה הגיע למקום השני ומכר כיותר מ-30,000 עותקים וקיבל מעמד פלטינה. ברחבי העולם נמכרו כ-3,675,000 עותקים של הסינגל, בנוסף הצליח להיכנס לעשרת המובילים בצרפת, אוסטריה, איטליה, הולנד, ופינלנד. בישראל הסינגל הצליח מאוד, והגיע למקום ה-1 בגלגלצ ושהה בו משך שלושה שבועות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 1999
קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירי בריטני ספירס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אושר
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ג'ייב רקורדס
From the Bottom of My Broken Heart

From the Bottom of my Broken Heart (בעברית: מעומק ליבי השבור) אשר נכתב והופק על ידי אריק פוסטר, הוא הסינגל החמישי והאחרון של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס מתוך אלבום הבכורה שלה, .

לעומת "Born to Make You Happy" שהופץ רק באירופה, הסינגל הופץ רק באמריקה הצפונית ואוקיאניה. השיר הוא הבלדה המסחרית הראשונה של ספירס, וזכה להצלחה מתונה כאשר התברג במקום ה-14 בבילבורד הוט 100 ובמקום הראשון במצעד המכירות בארצות הברית.

זהו הסינגל היחיד מאלבום הבכורה שלא נכלל באלבום הלהיטים של ספירס, Greatest Hits: My Prerogative.

== וידאו קליפ ==
הקליפ לשיר בוים על ידי גרגורי דארק, והוקרן בהקרנת בכורה ב-19 בדצמבר 1999.
בקליפ נראית ספירס עוזבת את העיירה בה גדלה כשהיא משאירה את אהבת נעוריה מאחור, תוך שהיא נזכרת בכל הרגעים שחוו יחדיו.

== מיקומי שיא ==
השיר הפך ללהיט במצעד הבילבורד האמריקאי "100 הסינגלים הנמכרים" ואף הגיע למקום הראשון. הסינגל נכנס למקום ה-14 במצעד הבילבורד בארצות הברית הודות למכירות הסינגל, אשר קיבל מעמד פלטינה לאחר מכירות של יותר ממיליון עותקים, בהשוואה לסינגלים הקודמים מהאלבום ששוחררו לתחנות הרדיו בלבד סינגל זה היה היחיד מהאלבום חוץ מסינגל הבכורה שמכר 1,000,000 עותקים. הסינגל לא נחל הצלחה בתחנות הרדיו. באוסטרליה קיבל הצלחה נמוכה, ונכנס רק למקום ה-37 במצעד הפזמונים. בקנדה נכנס הסינגל ל-25 המובילים.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה
| 1,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1999
קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:סינגלים מ-2000
קטגוריה:שירי בריטני ספירס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אריק פוסטר וייט
קטגוריה:וידאו קליפים מעוררי מחלוקות
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ג'ייב רקורדס
בריוש

שארדן]]
בריוש אישי קלאסי עם כדור בראשו שב[[צרפתית נקרא: Brioche à Tête]]
"מונה", בריוש בתוספת רום ותפוזים. פופולרי במיוחד בצפון אפריקה.
בְּרִיּוֹשׁ (בצרפתית: Brioche) הוא מאפה מהמטבח הצרפתי עשוי מבצק שמרים עשיר במיוחד, שתכולת הביצים והחמאה הגבוהה שבו מעניקה לו פנים רך ואוורירי. לבריוש קרום כהה, מוזהב ומבריק מהברשת ביצים או לעיתים ביצים בתוספת חלמונים. בבריוש אחוזי החמאה הם בדרך כלל ביחס של בין 1:4 ל-9:10 יחידות חמאה לקמח, כשברוב הפעמים היחס הוא 1:2. הצורה המפורסמת ביותר של הבריוש, היא ה-Brioche a Tete כלומר בריוש עם כובע. בריוש כזה נאפה בתבנית עגולה מסולסלת והוא מורכב משני חלקי בצק. החלק העליון הוא כדור המונח מעל החלק התחתון ולכן מזכיר כובע. ניתן לאפות אותו ככיכר או כמאפה אישי. כיום יש הממלאים אותו במילויים שונים, מתוקים או מלוחים.

==מקור==
הבריוש נולד בנורמנדי במאה ה-14. לחם הבריוש מוזכר כבר בימי הביניים, אז הכינו אותו באופן דומה למאפה הנוכחי.

===אטימולוגיה===
המילה הופיעה לראשונה בשנת 1404, אך מקור השם שנוי במחלוקת. בין ההשערות הדמיוניות ניתן למנות את ההנחה שהשם נגזר מהמילה bris ו- hocher, הנחה אחרת לפיה מקורו במילה Briochins (תושב הקומונה סן-בריו (Saint-Brieuc)), והנחה שלישית, לפיה נובע השם מפועל בצרפתית עתיקה, broyer, שפרושו "לטחון".

==הבריוש בהיסטוריה==
ז'אן-ז'אק רוסו העיר באוטוביוגרפיה "הווידויים", אותו פרסם בשנת 1782, כי יש המספרים על "נסיכה גדולה" שייעצה לאיכרים רעבים: "S’ils n’ont plus de pain, qu’ils mangent de la brioche", היינו, "אם אין להם לחם, שיאכלו בריוש" (המשפט תורגם לעברית: "אם אין להם לחם, שיאכלו עוגות"). משפט זה מיוחס לרוב, בטעות, למלכה מארי אנטואנט, אשתו של לואי השישה עשר. ישנה סברה המייחסת את האימרה למריה תרזה, אשתו של לואי הארבעה עשר, או אריסטוקרטית אחרת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
קטגוריה:סוגי לחם
קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
אליעזר רפאלי

אליעזר רפאלי (18 בספטמבר 1926, י' בתשרי ה'תרפ"ז - 27 במאי 2018, י"ג בסיוון ה'תשע"ח) היה ממייסדי אוניברסיטת חיפה ונשיאה הראשון.

== קורות חיים ==
אליעזר רפאלי נולד בתל אביב. בצעירותו היה חבר בתנועת הנוער "המחנות העולים". למד בבית הספר החקלאי "מקוה ישראל". בקיץ 1944 התגייס לפלמ"ח; שהה בהכשרה בקיבוץ מעוז חיים ולאחר מכן בחפציבה. ב-1946 נמנה עם מקימי קיבוץ משמר הנגב. בנוסף, קיבל הכשרה מחתרתית בתחום הקשר. במהלך מלחמת העצמאות לחם במסגרת הגדוד השני בנגב ושימש בתפקידי קשר. ביוני 1948 תפעל תחנת קשר ששמרה על הקשר עם ירושלים ועם המטכ"ל. לאחר המלחמה חזר לקיבוץ משמר הנגב אך ב-1953 עבר להתגורר במעגן מיכאל. לאחר מכן התגורר בחיפה עד סוף ימיו.

ב-1957 יצא רפאלי ללימודים בארצות הברית, שם למד תחילה באוניברסיטת הניו סקול ולאחר מכן למד היסטוריה באוניברסיטת קולומביה וקיבל בה תואר שני. לאחר שחזר לישראל בשנת 1961, החל ללמד בסמינר הקיבוצים ובהדסים. בשנת 1962 מונה למנכ"ל המכון האוניברסיטאי של חיפה, שהפך לאוניברסיטת חיפה. בין 1973 ל-1977 שימש כנשיא האוניברסיטה ולאחר מכן, כיהן כנגיד המוסד למשך כל ימי חייו.

לאחר פרישתו מנשיאות אוניברסיטת חיפה (1978) מונה למנכ"ל פרויקט שיקום שכונות וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1981. לאחר מכן תכנן את מרכז השיקום של איל"ן בקריית חיים. היה סגן נשיא של NCLI וחבר במועצת נשיאי הארגונים היהודיים.

חיבר את הספר "התחלתי", שיצא לאור בשנת 2007.

רפאלי היה יו"ר הוועד המנהל של המכון לחקר החינוך לשלום. ב-2002 הוענק לו עיטור ההוקרה "יקיר חיפה" וב-2003 קיבל תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת חיפה.

ב-1947 נישא לשושנה אורנשטיין, ונולדו להם בת ובן. בשנת 1952, השניים נפרדו.
ב-21 בינואר 1954 נישא בשנית לד"ר דבורה אשכול, בתו של לוי אשכול, שלמדה באוניברסיטת קולומביה (שם למד גם אליעזר רפאלי), וסיימה את לימודי הדוקטורט שלה בביוכימיה בטכניון בחיפה. היא נפטרה בשנת 2001. לשניים שלושה בנים, בהם פרופ' שיזף רפאלי ופרופ' אשכול רפאלי.

נפטר במאי 2018. הובא למנוחות בבית העלמין של קבוצת דגניה ב'.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת אשכול
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:יקירי חיפה
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:משמר הנגב: אישים
קטגוריה:בוגרי ניו סקול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אישים הקבורים בדגניה ב'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
מוסד להשכלה גבוהה

בניין [[מדעי המחשב בטכניון]]
חדר בחינה
מוסד להשכלה גבוהה הוא בית ספר אקדמי המספק השכלה והכשרה מקצועית מעבר לרמת בית הספר התיכון, ואשר מעניק תארים אקדמיים או דיפלומה מקצועית. האדם הלומד במוסד להשכלה גבוהה מכונה סטודנט וצוות המורים והחוקרים נקרא סגל אקדמי.

באופן מסורתי, בחירת המועמדים להשכלה גבוהה מבוססת על הישגים אקדמיים קודמים של כל מועמד.

קיימת גם ביקורת כלפי מוסדות להשכלה גבוהה<ref></ref>.

==דוגמאות למוסדות להשכלה גבוהה==
האוניברסיטה הפתוחה של Wawasan
דוגמאות למוסדות להשכלה גבוהה:
* אוניברסיטאות
* מכללות
* מכונים טכנולוגיים
* אקדמיות לאמנות ואקדמיה למוזיקה
* אקדמיה צבאית.

במדינות מסוימות קיימים מוסדות ייחודיים להן, למשל:
* גראן אקול (בצרפת)
* קולג' קהילתי (בארצות הברית)
* בתי ספר גבוהים באירופה היבשתית (למשל, ה-Fachhochschule במדינות דוברות גרמנית; ה-Ammattikorkeakoulu בפינלנד).

==היבטים כלכליים==
אוניברסיטת סטנפורד
לחינוך גבוה חשיבות כלכלית, ובמדינות המערב רבים מנסים להשיג השכלה גבוהה על מנת לשפר את מצבם בשוק העבודה. הדרישה הובילה לפתיחת מוסדות חדשים וליצירת "תעשייה" של השכלה גבוהה. גם בישראל נפתחו בשנות ה-90 שלוחות אקדמיות ומכללות שהיו אמורות לענות על הדרישה להשכלה גבוהה.

מוסדות להשכלה גבוהה מקבלים לעיתים קרובות תמיכה כספית מן המדינה; בין אם בצורת מלגות המוענקות לסטודנטים לשם תשלום שכר הלימוד, בין אם בצורת סובסידיה למוסד עצמו ובין אם במימון מלא של הלימודים הגבוהים ושל הוצאות המוסד, כפי שנהוג למשל באוניברסיטאות הציבוריות בחלק ממדינות אירופה.

הביקוש להשכלה גבוהה, ובפרט הרצון להשיג את ההטבות הכספיות הנלוות לכך, הביא גם לפתיחתם של בתי חרושת לתארים - מוסדות שהתואר האקדמי נרכש בהם בקלות רבה, ללא הקפדה על רמת הלימודים ועל תוכנם.

==סטודנטים בעלי לקויות למידה==

לקות למידה היא הפרעה נוירו-התפתחותית הפוגעת בתפקודי למידה בסיסיים (קריאה, כתיבה וחישוב), ומפריעה באופן ניכר לאדם לרכוש ולבטא ידע ומיומנויות ברמה הצפויה מאנשים בגילו, השכלתו ומנת המשכל שלו.

לומדים רבים בעלי לקויות למידה מתקבלים למוסדות להשכלה גבוהה, אך מגלים שאין בהם את ההתאמות הנחוצות להם.
משום שרוב המרצים והיועצים אינם בקיאים בצרכים של סטודנטים בעלי לקויות למידה, עליהם ללמוד כיצד להיות הסנגורים של עצמם.
סינגור עצמי הוא היכולת של האדם לדבר או לפעול בעד עצמו, לעמוד על מימוש זכויותיו כאדם, להחליט מה טוב עבורו ולקבל אחריות על החלטותיו.

==מוסדות להשכלה גבוהה בישראל==

בישראל ההכרה במוסד כמוסד להשכלה גבוהה היא בסמכותה של המועצה להשכלה גבוהה, ופתיחתו של מוסד כזה מצריכה היתר של המועצה.
הקריטריונים המרכזיים המשמשים את האוניברסיטאות בישראל למיון המועמדים הם תעודת בגרות והבחינה הפסיכומטרית, ועם זאת, קיים גם מגוון רחב של מסלולי תואר ראשון שאינם דורשים תעודת בגרות או ציון בבחינה הפסיכומטרית.

==ראו גם==
* חינוך
* בחינה פסיכומטרית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקדמיה
קטגוריה:מוסדות לימוד ומחקר
פטל (סוג)

פטל (שם מדעי: Rubus) הוא סוג של שיח בעל פרחים ממשפחת הוורדיים, הכולל למעלה מ-250 מינים ותת-מינים, הגדלים בכל אזורי העולם, בעיקר בצפון הממוזג; ישנם מינים תרבותיים שפירותיהם משמשים למאכל, להכנת ריבות ומיצים.

==מאפייני הצמח==
למרבית מיני השיח יש חוחים בדומה לוורדים, בהם הם נעזרים כדי לטפס על קירות ומבנים. יוצא דופן מבחינה זו הוא הפטל האדום, שגבעוליו ישרים וחלקים.

הפירות של כל מיני הפטל הם בצורת מקבץ גרגרים זעירים, הסדורים בצורה מעגלית סביב העוקץ. אשכולות הפטל מתוקים-חמוצים והם טובים למאכל אדם.
קוצי הפטל מעוקלים, חדים ודוקרים. בקטיף פטל עלולים להיפצע מקוציו.

בארץ ישראל נפוצים שני מיני בר: פטל לביד ופטל קדוש, על-פי רוב בקרבת מקורות מים, למשל באפיקי נחלים. בגידול מסחרי בישראל קיימים גידולים של פטל אדום (מתת-הסוג פטל) ושל אוסנה<ref name=":1"></ref>.

שיח הפטל הוא למעשה מערכת של נצרים רבים. את זני הפטל מקובל לחלק לזני 'פלוריקן' הנותנים יבול פעם אחת בלבד על הענף הדו-שנתי ולזני 'פרימוקן' הנותנים יבול אחד – מיד בשנה הראשונה, ויבול שני בהמשך, מן הענפים הצדדיים. המכנה המשותף בין שני סוגי הזנים של הפטל שהנצר אינו מתקיים יותר משנתיים<ref name=":1" />.

== בהלכה ==
אופן גדילתו של שיח הפטל, שבו השיח עצמו הוא רב-שנתי אך כל אחד מנצריו מוציא פרי רק פעם אחת ולכל היותר פעמיים, עורר דיון הלכתי רחב בשאלה האם יש להגדירו כעץ או כירק. לשאלה זו ישנן השלכות לעניין איסור ערלה ולעניין ברכות הנהנין:
יש אומרים שברכתו בורא פרי העץ ויש אומרים שברכתו בורא פרי האדמה. מספק יש לברך "אדמה", שנפטר בה בכל אופן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:גרגרי יער
קטגוריה:ורדיים
עקומת למידה

עקומת למידה היא עקומה המתארת את הקשר בין זמן הלמידה של מיומנות מסוימת להתקדמות של הלומד בביצוע המשימה הנלמדת. שימושה הראשוני היה בפסיכולוגיה קוגניטיבית, אך מאז התרחב השימוש בה לענפי הכלכלה, לחקר ביצועים, להנדסת תעשייה וניהול ועוד.

מספר מונחים חליפיים או קרובים מתארים עקומת למידה, בהקשרים דומים, כעקומת ניסיון, עקומת הזנק, או עקומת יעילות.
==העקומה==
עקומות למידה פשוטות
בדרך כלל מתוארת העקומה באופן הבא: על ציר ה-X מונח מספר הפעמים שביצע הלומד את המשימה הנלמדת, החל מהראשונה והלאה, בעוד על ציר ה-Y מתאימה הפונקציה לכל פעם ופעם את הזמן שהיה דרוש להשלמת המשימה (ולעיתים את עלותה הכספית). ברוב המקרים צפויה להתהוות עקומה יורדת משמאל לימין, משום שערכו של הניסיון הנצבר והמיומנות הנרכשת (ארה קונדרה) אמור לאפשר את ביצוע המשימה בזמן קצר יותר בכל פעם ופעם.

כאשר עקומת למידה המתארת משימה מסוימת היא תלולה, משמעות הדבר שיעילות הלמידה היא גבוהה והתועלת בה באה לידי ביטוי מהיר יותר בתפוקה מוגברת. עקומת למידה שטוחה, מאידך, מסמלת תהליך למידה שאינו מועיל, או את העדרה בפועל של למידה בתהליך.
==דוגמאות לשימוש==
בשוק העבודה נודעה משמעות רבה לעקומת הלמידה, משום שהיא משמשת ככלי לתמחור של ניסיון: כלומר אפשר לגזור ממנה את תוספת השכר שיכול לדרוש עובד מנוסה או מומחה, בהשוואה למי שאינו כזה.

נהוג להשתמש בעקומות למידה ככלי תומך החלטה, כאשר מחליטים לאמץ טכנולוגיה חדשה, או הליך עבודה חדש. על ידי השוואה של עקומת הלמידה הצפויה של העובדים לאחר אימוץ הגורם החדש, ניתן להחליט האם הוא כדאי, או להשוות את כדאיותו לאלה של הליך מתחרה.

חשיבות נוספת נודעה לעקומת למידה בעיצובו של ממשק משתמש, כאשר הדרישה מממשק היא שיהיה מורכב מספיק כדי לאפשר למשתמש לבצע פעולות מורכבות, אך בה בעת יהיה פשוט ואינטואיטיבי דיו כדי לאפשר לימוד מהיר ותפעול יעיל לאחר זמן קצר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://icalc.co.il/index.php/%D7%9E%D7%97%D7%A9%D7%91%D7%95%D7%A0%D7%99-%D7%A0%D7%99%D7%94%D7%95%D7%9C-%D7%94%D7%99%D7%99%D7%A6%D7%95%D7%A8-%D7%95%D7%94%D7%AA%D7%A4%D7%A2%D7%95%D7%9C/134-%D7%A2%D7%A7%D7%95%D7%9E%D7%AA-%D7%9C%D7%9E%D7%99%D7%93%D7%94.html מחשבון עקומת למידה]

קטגוריה:למידה
קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:עקומות
סראטוב (מחוז)

מחוז סראטוב (ברוסית: Саратовская область, בתעתיק: סראטובסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. נמצא בשטח של המחוז הפדרלי של הוולגה.

נהר וולגה חוצה את המחוז ל-2 חלקים.

המחוז מחולק ל-38 אזורים (מהם 20 בגדה הימנית ו-18 בגדה השמאלית).

==דמוגרפיה==
כ-76% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - סראטוב מתגוררים כ-841 אלף תושבים.

הרוסים מהווים כ-87,5% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, יש לציין את הקזחים (כ-3%), טטרים (כ-2.2%) ואוקראינים (כ-2.5%). בעבר, בשטח המחוז הייתה אוכלוסייה משמעותית של הגרמנים. במהלך העשור האחרון הם עזבו לגרמניה ועתה נשארו רק כ-7.5 אלף איש.

==היסטוריה==

שטח המחוז סופח לרוסיה לאחר נפילת חאנת קזן. במהלך המאה ה-16 הוקמו באזור מספר מבצרים רוסים.

במהלך המאה ה-18 החלה באזור התיישבות גרמנית משמעותית. בתחילת המאה ה-20 הגרמנים היוו כ-35% מאוכלוסיית האזור ובהתאם לכך הוקמה רפובליקה אוטונומית. בתחילת מלחמת העולם השנייה אוטונומיה בוטלה ורוב האוכלוסייה הגרמנית הועברה לסיביר. רוב התושבים הגרמנים חזרו לאזור בשנות ה-60. עם נפילת ברית המועצות גרמנים רבים עזבו את האזור והיגרו לגרמניה.

==כלכלה==
המחוז מתאפיין ברמת פיתוח תעשייה גבוהה. באזור קיימים מספר מפעלים בעלי משמעות כלל-ארצית - בניית מכונות, מקררים, תעשייה פטרוכימית וכו'.
בשטח המחוז ממוקמת תחנת הכוח הגרעינית בלקובו, מהגדולות ברוסיה

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

*
סראטוב
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1936
קטגוריה:1936 ברוסיה
רפאל ורדי

רפאל ורדי (14 או 15 בדצמבר 1922 – 25 בדצמבר 2016) היה אלוף בצה"ל.

== רקע ==
רפאל ורדי נולד בלודז' שבפולין, עלה לארץ ישראל בשנת 1932 ולמד בגימנסיה בלפור בתל אביב.

== שירותו הצבאי ==
בגיל 16 התגייס להגנה ושירת במלחמת העצמאות כמפקד גדוד 55 בחטיבת גבעתי. שירת כראש לשכת סגן הרמטכ"ל, כסגן מפקד חטיבת גולני ומפקד מחוז תל אביב, במלחמת סיני היה סגן מפקד חטיבת מילואים. שירת כנספח צבאי בבורמה ובתאילנד בשנים 1957 עד 1960, וכקצין המשטרה הצבאית הראשי (הקַמצָ"ר) מ-1960 עד 1962. בשנים 1962 עד 1967 שירת כמדריך ראשי במכללה לביטחון לאומי. סיים תואר ראשון במשפטים בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה והוסמך כעורך דין ב-1966. במלחמת ששת הימים שימש כמפקד מחוז ירושלים. לאחר מלחמת ששת הימים מונה למפקד אזור איו"ש (יהודה ושומרון), סיים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטה העברית וביולי 1968 היה מראשוני מקבלי דרגת תת-אלוף בצה"ל. ב-1974 מונה למתאם הפעולות בשטחים במשרד הביטחון. ב-1976 מונה לראש אגף כוח אדם עד 1978.

== תפקידים אזרחיים == 
כיהן כמבקר מערכת הביטחון בשנים 1980–1981, עזב את התפקיד לאחר מינויו של אריאל שרון לשר הביטחון. באוגוסט 1983 מונה למנכ"ל משרד מבקר המדינה, התפטר מתפקידו ב-1985 בעקבות חילוקי דעות עם המבקר יצחק טוניק. 

בעקבות המלצות ועדת שמגר שבחנה את תפקוד הגופים האחראים על ביטחונו ושלומו של ראש הממשלה, מונה ורדי לעמוד בראש צוות מעקב ובקרה ליישום המלצותיה לשיפור עבודת האבטחה וייעולה.

ב-1999 מונה על ידי ראש הממשלה אהוד ברק לבדוק את תפקוד מוסדות רשות השידור, בדו"ח שהציג קרא להגדרה חדשה של תפקיד השידור הציבורי ולהסדרה בחקיקה חלוקת סמכויות חדשה וברורה בין הדרג הניהולי להנהלה הציבורית של הרשות. 

עמד בראש ועדות נוספות בנושאים ביטחוניים, בהם ועדה לבחינת נושא לשכת הקשר נתיב, פעילות קרן לב"י, נושא אגף השיקום במשרד הביטחון, ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון, ועדת חקירה בנושא חקירות ועינויים ופרשת איראנגייט.

== חייו האישיים == 
היה נשוי לרינה ואב לשלושה ילדים. טל, יעל ובנו, מיכאל ורדי, אשר שירת כקצין בחיל השריון במלחמת יום הכיפורים, נהרג בקרב באזור מעוז "מפרקת" ועוטר בעיטור העוז לאחר מותו.

ורדי נפטר ב-25 בדצמבר 2016.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי גימנסיה בלפור
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גבעתי (תש"ח)
קטגוריה:מתאמי פעולות הממשלה בשטחים
קטגוריה:ראשי אגף כוח אדם
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:מבקרי מערכת הביטחון
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בתאילנד
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים במיאנמר
קטגוריה:קציני משטרה צבאית ראשיים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
ג'ק הולבורן

ג'ק הולבורן (אנגלית: Jack Holborn), מיני-סדרה גרמנית שהופקה במקור עבור ערוץ ZDF הגרמני במשך עונה אחת בשנת 1982. בישראל הסדרה שודרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.

==עלילה==
העלילה אשר מתרחשת בתחילת המאה ה-19 מתמקדת בג'ק הולבורן, ילד יתום בן 13 אשר גדל בבית יתומים בבריסטול שבבריטניה. ג'ק נמצא על מדרגות הכנסייה הקתולית של מחוז הולבורן בלונדון בהיותו תינוק כאשר על זרועו הייתה רצועה עליה היה רשום "ג'ק". לכן הנזירות קראו לו ג'ק הולבורן. משאלת ליבו היא לעבוד על סיפון אונייה ולהפליג באוקיינוסים משום שהוא אינו מעוניין לגדול אצל משפחתו המאמצת. ג'ק פוגש בשודד הים בשם קפטן שרינגהאם. כאשר הקפטן רואה את הרצועה של ג'ק הוא מספר שהרצועה נראית לו מוכרת אך הוא אינו מספר לג'ק את כל מה שידוע לו. בעקבות המפגש ג'ק מקבל פלאשבקים עמומים חוזרים ונשנים מילדותו, בהם מופיעים קפטן שרינגהאם, ספינתו והוריו. 

ג'ק מעוניין באופן נואש לקבל מידע על עברו ומה פשר לזכרונותיו העמומים. הוא איננו מתכוון לעזוב את הקפטן לנפשו עד אשר יקבל מידע. ג'ק בורח ממשפחתו המאמצת ומתגנב כנוסע סמוי על אונייתו של הקפטן. ג'ק מתגלה על ידי צוות הספינה לבסוף בעת שהוא מנסה לגנוב אוכל. הקפטן מבטיח לספר לו רק אם ג'ק יציל את חייו שלוש פעמים. במשך הסדרה ג'ק מצליח להציל את חייו של שרינגהאם שלוש פעמים לאורך מסע הרפתקאות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה גרמניות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הגרמנית
הקתדרלה הרוסית-אורתודקסית (ניס)

הקתדרלה

הקתדרלה הרוסית-אורתודוקסית בניס (בצרפתית: Cathédrale Orthodoxe Russe Saint-Nicolas de Nice) היא קתדרלה אורתודוקסית-רוסית בניס, צרפת ונחשבת למונומנט לאומי.

הקתדרלה נבנתה ב-1859 וטוענת להיות הקתדרלה הרוסית העתיקה ביותר במערב אירופה. הקתדרלה דומה חיצונית לכנסיית ואסילי הקדוש בכיכר האדומה במוסקבה.

מ-2005 עד דצמבר 2011, התפתח סכסוך אודות הבעלות על הכנסייה כולל בניין הכנסייה, והשליטה על הקהילה, בין המנהל הנוכחי - החשמן (לצרכים משפטיים מיוצג על ידי "האגודה הפולחנית") מצד אחד, וממשלת רוסיה מצד שני. המדינה הרוסית, שבשנת 2010 הוכרה על ידי בית המשפט הצרפתי כמחזיק הבעלות, החליטה בשנת 2011 להפוך את מבנה הכנסייה לפטריארכיה של מוסקבה. המחלוקת בין השאר נבעה מן הסכסוך בין ותיקי המהגרים הרוסיים לבין המהגרים שהגיעו זה עתה לצרפת.

התדיינות, עם זאת, עדיין לא הסתיימה, וערעור לבטל את פסקי הדין של בתי המשפט הנמוכים נמסר לבית המשפט לערעורים, בית המשפט האזרחי הגבוה ביותר בצרפת. ב-10 באפריל 2013, הכריע בית המשפט שלא לבטל את פסק הדין של הערכאות הנמוכות, וכתוצאה מכך הועברה הקתדרלה באופן סופי לידי הממשל הרוסי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.egliseorthodoxerusse-nice.com| האתר הרשמי]
* [http://www.scholares.net/index.php?Gazetteer מפה עם מיקום הקתדרלה]

ניס, הקתדרלה הרוסית-אורתודוקסית
קטגוריה:ניס: מבנים
קובו (פרי)

הקובו הוא פריו של צמח אשר שמו המדעי הוא Cereus peruvianus או Cereus repandus. זהו קקטוס שמוצאו בדרום אמריקה, והוא אחד מסוגי קקטוסי הפיטאיה, המתאפיינים בגבעולים עמודיים. בניגוד לפיטאיות האחרות, סוג זה איננו זוחל.

הצמח אותר בפרויקט שהתחיל בשנת 1985 ומטרתו הייתה זיהוי צמחים נותני פרי המתאימים לגידול במדבר. זרעיו התקבלו מעמרם קודיש, אשר נהג ללקט זרעים מגנים פרטיים בדרום קליפורניה, מצמחים בעלי פירות באיכות סבירה.<ref name=":0"></ref> מבין הזרעים הללו, המבטיח ביותר היה Cereus peruvianus Britton and Rose.<ref></ref> הסתבר שהוא יעיל מאוד בניצול מים, עמיד לטמפרטורות גבוהות מאוד בלחות אוויר נמוכה מאד, קרינת שמש מלאה, ללא חרקים מזיקים בישראל. כמו כן, קל וזול להרבות אותו מייחורים. מניב אחרי 3 שנים בלבד, בעל חיי מדף ארוכים, תכולת סוכר נמוכה ומתאים לחולי סוכרת.<ref name=":0" /> כדי להבטיח יבול כלכלי, יש הכרח לגזום את הגבעולים.

צמח הצ'ראוס הוא קקטוס עמודי, קוצני ומסועף, הגדל עד לגובה של כ-3 מטרים. פורח בלילה בצבעי לבן וורוד. כל פרח נפתח ללילה אחד בלבד ואחר כך נובל. לפריו שונות רבה בצבעים, הנעים בין צהוב לאדום כהה. הפרי מיוחד בקרב הקקטוסים בהיותו חסר קוצים, על אף שצמח האם קוצני מאוד, בעיקר בחלקו התחתון. ציפת הפרי הנאכלת היא בצבע לבן, ארומטית, בטעם עדין, חמוץ- מתוק. בציפה מפוזרים זרעים שחורים קטנים אשר אף הם אכילים. בשל צבע ציפת הפרי (לבן עם נקודות שחורות), רבים משתמשים בו על מנת לקשט מגשי פירות.

הצמח הוא בעל אי התאם עצמי והפריה זרה היא חובה. מאחר שאין לו מאביק מתאים בארץ, ללא הפריה ידנית איננו מפתח פירות, וזו הסיבה שהרבה חובבים מכירים אותו רק כצמח נוי, בעל פרחים מרשימים, הפורחים ללילה אחד בלבד.<ref name=":0" /> 

הפרי היה מיוצא מישראל על ידי חברת אגרקסקו תחת השם "קובו" ובשנת 2014 חקלאי ישראל היו היצואנים היחידים בעולם<ref name=":0" />. מאז פסק היצוא של הקובו והוא משווק רק לשוק המקומי (נכון לספטמבר 2022, לפי דיווח של פרופסור יוסף מזרחי).

== מקור השם ==
השם, כפי שידוע בישראל, ניתן מתוך מבט ליצוא, כפי שאמר רופסור מזרחי, שעמד בראש צוות האינטרודוקציה: "אנו המצאנו את השם קובו כדי להבדילו מהפיטיות האחרות. בחרנו את המילה קובו כי ניתן לבטאו בכל העולם ללא אותיות עם צלילים שיש אנשים שלא יכולים לבטא."

== גלריה ==
<gallery widths="190" heights="150">
קובץ:Cereus-peruvians1.jpg|alt=צמח הקוּבּוֹ|ארגז קובו מוכן ליצוא
קובץ:Pitaya in Israel.jpg|מטע קובו בשדה ניצן
קובץ:קובו קלאסי.jpg|פרי קובו קלאסי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* .
<div style="direction: ltr;">
* J. Weiss, A. Nerd, and Y. Mizrahi. 1993. p. 486-471. In: J. Janick and J.E. Simon (eds.), New crops. Wiley, New York.
* Mizrahi, Y., A. Nerd, and Y. Sitrit. 2002. p. 378–384. In: J. Janick and A. Whipkey (eds.), Trends in new crops and new uses. ASHS Press, Alexandria, VA.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ מילר
קטגוריה:ישראל: חקלאות
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:צבריים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1768
בוחן ביצועים

בוחן ביצועים (באנגלית: Benchmark; בתעתיק: בֶּנְצְ'מַרְק) הוא מונח בתחום המחשבים המציין מבחן להערכת והשוואת ביצועי מחשב, או אחד מרכיביו.

רוכשי מחשבים ורכיבי מחשב מעוניינים לקבל מדד לביצועים של המוצר, הן מבחינת ביצועים מרביים שיכולים להיות אפשריים בתנאים מסוימים, והן בהשוואה יחסית למוצרים מקבילים תחת תנאים דומים. בוחני ביצועים מאפשרים הערכת ביצועים באמצעות כלי אחיד או כלי השואף להיות מציאותי או הוגן בין תנאי בדיקה שונים.

יצרני המחשבים מפרסמים אמנם תוצאות בדיקות שהם עצמם מבצעים למוצריהם, אולם בדיקות אלו לא נעשות בתנאים זהים, ורוכשי המחשבים מפקפקים באובייקטיביות של מבחני היצרן. לכן, נוהגים גופים חיצוניים הנחשבים כאובייקטיביים לבצע מבחני השוואה. רוב עיתוני המחשבים המקצועיים עורכים בדיקות בוחן ביצועים ויש גיליונות אשר מבחנים אלו וניתוחם הוא עיקר תוכן הגיליון. 

מדידת ביצועיו של מחשב אינה פשוטה, ומצריכה הגדרה מדויקת של אופן המדידה. מדידה פשוטה יחסית היא מספר פקודות המכונה שמבצע המחשב בשנייה. אלה נמדדו בשתי יחידות מידה: MIPS או FLOPS.

מהירות השעון של המחשב משמשת אף היא להערכת ביצועי המעבד.

בנוסף על האמור לעיל, משתמשים במונח בנצ'מרק גם כשיטה מובנית לשיפור הביצועים בארגון בדרך של הבנת תהליכים ושיטות עבודה המתבצעים בגופים אחרים או ביחידות אחרות שבאותו ארגון והטמעתם בארגון.

==ראו גם==
* בנצ'מרק (כלכלה)

==קישורים חיצוניים==

* פרופ' יעקב קדם [https://web.archive.org/web/20130618203000/http://www.business-college.co.il/article1.asp?a_id=24 שיטת Benchmarking לשיפור ביצועי הארגון] 

קטגוריה:מחשבים
קטגוריה:מדידה
נתנאל הוכברג

נתנאל הוכברג (20 בדצמבר 1897 - 27 בינואר 1983) היה אגרונום ומומחה לגידול גפן. זוכה פרס ישראל לחקלאות לשנת תשט"ו.

==קורות חיים==

הוכברג נולד בנס ציונה והתחנך בבית הספר החקלאי "מקוה ישראל". לאחר השתלמות בחוץ לארץ חזר ארצה והיה מורה בבית הספר.

באגרונומיה התמחה בתחום הגפנים. ספריו היו במשך מספר עשורים הספרים היחידים בשפה העברית על נושא הגפן, והיוו בסיס מקצועי לגידולו. בתחום המחקר הוכברג היה הראשון בארץ לערוך הכלאות וליצור זני גפן חדשים. הזן הראשון שפותח על ידו הוא "דן בן חנה", הנקרא על שם בנו דן שנהרג במלחמת העצמאות, אשר יוצא לדרום אפריקה. זן גפן נוסף שפותח על ידו הוא "שחרית", המשמש לייצור יין.

בשנת תשט"ו זכה בפרס ישראל לחקלאות.

רעייתו, חנה לבית רוז'נסקי, נפטרה בשנת 1955. בנם הבכור נהרג בגיל 17 בקרב על שילתא ובנם הצעיר, נתן, היה בין מייסדי יקב מקוה ישראל.

הוכברג נפטר בשנת 1983.

==ספריו==
* "זמירות הגפן והטפול לקביעת צורתה", הוצאת מצפה, תל אביב, תרצ"ה
* "רבוי גפנים ונטיעת כרמים", הוצאת "השדה", תל אביב, תרצ"ח
* "גידול הגפן", הוצאת "השדה", תל אביב, תשי"ד
* "פריחה והפריה בזני גפן בארץ ושינויים מבחינת הפוריות בקשר עם מבנה הפרח וההפריה", רחובות, תש"ך

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1955
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לחקלאות
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:אנשי חינוך ביישוב
קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:אגרונומים ביישוב
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
סלק (סוג)

סלק (שם מדעי: Beta) הוא סוג של צמח בעל פרחים ממשפחת הסלקיים.

קיימים כ-15 מינים השייכים לו, המוכר (והנפוץ ביותר) מביניהם הוא הסלק המצוי, שנקרא לרוב בפשטות סלק.

המינים האחרים נפוצים באזורי גידול מצומצמים, לרוב באירופה ובאסיה. כך למשל, Beta Corolliflora צומח אך ורק בטורקיה, בגאורגיה, בארמניה ובאיראן. למרבית מיני הסלק (למעט הסלק המצוי) אין שמות רשמיים בעברית, ולאחדים אף אין שמות רשמיים באנגלית מדוברת.

בארץ ישראל צומחים שני מינים בלבד: הסלק המצוי שהגיע לארץ לפני מאות בשנים, וסלק אדנה (סלק ממוצא טורקי) שהתגלה בארץ כצמח בר בפרטים בודדים בלבד בשנת 2007.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:סלקיים
זליג סוסקין

מצבת קברו של זליג סוסקין בבית העלמין בנהריה
זליג אויגן סוּסקין (25 במרץ 1873, קרים – 26 בפברואר 1959, תל אביב) היה מראשוני התנועה הציונית ואגרונום שפעל כאיש מקצוע בפיתוח ההתיישבות החקלאית. מוכר כאחד ממייסדי נהריה.

==קורות חיים==
סוסקין נולד ליחזקאל ורחל בכפר צ'ורבש בחצי האי קרים שבאימפריה הרוסית.
עם סיום בית הספר התיכון למד במכון החקלאי הגבוה בברלין והוסמך שם כאגרונום. הוא המשיך בלימודים אקדמיים באוניברסיטת רוסטוק וסיים שם דוקטורט בפילוסופיה. במהלך לימודיו היה חבר אגודת הסטודנטים הציונים שייסדו שמריהו לוין וליאו מוצקין. טרם עלייתו ארצה נמנה עם מייסדי "המרכז הציוני" ברוסיה ומייסדי "קרן היסוד".

בשנת 1896 עלה סוסקין לארץ ישראל בשליחות חובבי ציון, לשם ניהול העבודה החקלאית בקרב מייסדי באר טוביה (שכונתה אז "קסטינה", על שם הכפר הערבי השכן). כעבור שנתיים עבר לנהל את נטיעות האקליפטוסים בביצות חדרה וניהל את הכשרת הקרקע לנטיעת הפרדס בגן שמואל.

ב-1898 התלווה אל בנימין זאב הרצל בעת ביקורו בארץ ישראל, ובעקבות זאת נרתם לעריכת מחקרים לבדיקת האפשרויות לחקלאות באזורים שונים בארץ. ב-1903 השתתף בקונגרס הציוני השישי, שם נבחר לוועדה לחקר ארץ ישראל, יחד עם אוטו ורבורג ופרנץ אופנהיימר. במסגרת זו השתתף במשלחת לאל עריש שחקרה את האזור לבקשת הרצל. חלק ממחקריו החקלאיים נערכו בשיתוף פעולה עם אהרן אהרנסון, שעמו ייסד בשנת 1900 משרד לייעוץ והדרכה בתחום החקלאות והמטעים.

בעקבות מינויו למנהל מחלקת ההתיישבות בקק"ל, בשנת 1918, החל לבחון יישום מודל חקלאי שהכיר בעת סיוריו באירופה. על פי מודל זה תכנן לבסס חקלאות אינטנסיבית על חלקות אדמה קטנות, בהן יקוימו רפת, לול וגידולי ירק. שיטה זו ניסה ליישם באזור בנימינה והצלחת השיטה אירעה עם הקמת נהריה, בשנת 1934. שיטתו אומצה על ידי זאב ז'בוטינסקי, ובעקבות תמיכתו הפך לפעיל בתנועה הרויזיוניסטית. מלבד זאת הביא לארץ ישראל את שיטת ההידרופוניקה לגידול צמחים על מים.

בשנת תשי"ח זכה בפרס ישראל למדעי הטבע (חקלאות).

סוסקין נפטר בשנת 1959 בבית החולים הדסה שבתל אביב והובא למנוחות בבית העלמין בנהריה.

העיר נהריה קראה רחוב על שמו.

== מאמריו המקצועיים ==
* ז. סוסקין, [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZFN%2F1926%2F11%2F02&id=Ar00107&sk=7BE8EB24 הלקח מזבדליה - מטעי תפוחי הזהב בזבדליה] בעיתון "הצפון", 2 בנובמבר 1926
* 
* 
*

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://museum.rutkin.info/he/node/36 זליג אויגן סוסקין] באתר "בית ליברמן - מוזיאון לתולדות העיר נהריה"
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לחקלאות
קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:אגרונומים ביישוב
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:ראשי ההסתדרות הציונית
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:נהריה: אישים
קטגוריה:מייסדי מושבות בארץ ישראל
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1958
קטגוריה:אישים הקבורים בנהריה
קטגוריה:פעילי מפלגת המדינה העברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1873
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1959
אתנאסיוס הקדוש מאתוס

אתנאסיוס הקדוש מאתוס (ביוונית: Άγιος Αθανάσιος Αθωνίτης, בערך 920 - 5 ביולי 1000) המכונה גם "אתנאסיוס מטרביזונד" (כיום טרבזון בצפון טורקיה) היה נזיר ביזנטי אשר ייסד את הקהילה הנזירית בהר אתוס.

אתנאסיוס הקדוש נולד בטרבזון ולמד בקונסטנטינופול שם זכה לשם "אברהם". הוא נודע כמטיף קנאי ורכש השפעה על הקיסר ניקופורוס השני עוד בטרם עלה לשלטון. כשניקופורוס היה לקיסר, שינה אברהם את שמו לאתנאסיוס והצטרף לנזירים בהר קימינס שבביתיניה. בשנת 958 הגיע אתנאסיוס להר אתוס והשתתף בהגנתן של הסקיתות ומקומות הפרישה האחרים בפני הסרצנים. עוד החל אתנאסיוס בארגון הסקיתות לקהילה אחת שהפכה עם הזמן למנזר מייסטי לאורה, אותו הקים בסיוע כספי של ניקופורוס השני. המנזר אשר הוקדש בשנת 963 ממשיך ופועל גם כיום, והוא המנזר הפעיל העתיק ביותר בהר אתוס. עם זאת הקמת המנזר נחשבה לצעד מהפכני ולוותה במחלוקת בין תומכיו של אתנאסיוס לבין גורמים שמרניים אשר סברו כי שינוי זה יפגע באורחות החיים במקום. עם מות ניקופורוס השני, פטרונו של אתנאסיוס, הוא נמלט לקפריסין ונותר שם עד שהקיסר יוחנן הראשון צימיסקס עלה לשלטון וחידש את חסותו על הר אתוס. בשנת 972 אף פרסם יוחנן הראשון צו חתום בבולה שקבע כי הר אתוס הוא מדינה נזירית אוטונומית. בעקבות חזון שפקד את אתנאסיוס הוא חזר מיד להר אתוס, היה לאב המנזר ואימץ לו טיפיקון קוינוביוני.

אתנאסיוס הקדוש מת בשנת 1000 לערך כאשר בול עץ שנשר מכיפת הכנסייה צנח ופגע בו. הוא הוכר כקדוש ויום חגו הוא ה-5 ביולי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:תאולוגים ביזנטים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
קטגוריה:נפטרים ב-1000
טיפיקון

טיפיקון יווני (1685)
טיפיקון (יוונית Tυπικό או Τυπικό της Εκκλησίας "טיפיקון הכנסייה" או Εκκλησιαστικό Τυπικό - "טיפיקון כנסייתי" או Λειτουργικό Τυπικό - "טיפיקון ליטורגי") הוא סידור המכיל הוראות והנחיות בדבר התפילות והטקסים של הכנסייה האורתודוקסית, והערוך בצורת לוח שנה מתמשך. הוראות הטיפיקון נוהגות אגב מספר שינויים גם בכנסיות הקתוליות המזרחיות הנוהגות לפי הליטורגיקה האורתודוקסית. 

ראשיתו של הטיפיקון במנזרים שהוקמו בתקופת הנצרות המוקדמת, ומטרתו הייתה לארגן ולסדר את אורחות החיים במנזרים. שניים מהמנזרים המוקדמים - הלאורה במנזר מר סבא שבנחל קדרון ומנזר יוחנן הקדוש בקונסטנטינופול - השפיעו על הליתורגיקה האורתודוקסית ועל הטיפיקון יותר מהאחרים: 
*הטיפיקון של מנזר מר סבא שנוסד בשנת 484 הוכר כטיפיקון הסטנדרטי הראשון. הוא ריכז את אורחות החיים, התפילה והמנהגים של הנזירים המוקדמים בארץ ישראל, במצרים ובאסיה הקטנה, והורחב ועודכן במאה ה-7 ובמאה ה-8. בשל קרבתו של המנזר לירושלים לעיתים כונה טיפיקון המנזר בכינוי "טיפיקון ירושלים". 
*לאחר שטיפיקון מר סבא הגיע לקונסטנטינופול הוא התקבל במנזר יוחנן הקדוש בעיר. הטיפיקון עבר שינויים רבים. במאה ה-15 כבר נחשב לטיפיקון המחייב בכנסייה האורתודוקסית, וב-1545 הודפסה המהדורה הראשונה שלו. לקראת סוף המאה ה-19 נערכו בטיפיקון זה שינויים שנועדו להתאימו לרוח הזמן ולשקף את אורחות החיים במנזרים בעת המודרנית. טיפיקון זה, שנודע בשם "טיפיקון הכנסייה הגדולה של הצלוב" (Τύπικον της του Χριστού Μεγάλης Εκκλήσιας), אומץ על ידי פטריארך קונסטנטינופול וכיום הוא הטיפיקון הנוהג בכל הכנסיות הסרות למרותו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:מנזרים נוצריים
קטגוריה:ליטורגיה נוצרית
תל חסי

תל חסי בתקופה שבה זוהה בטעות כעיר לכיש. צולם בין השנים 1901–1906
תל חָסִי (בערבית: תַל אל-חַסִי) הוא תל עתיק באזור השפלה הממוקם על גדות נחל שקמה, כ-10 ק"מ מדרום לקריית גת.

==בעיית זיהוי התל==
זיהוי התל אינו ברור. קלוד קונדר הציע לזהות את התל עם העיר "לכיש" המופיעה במקרא. פלינדרס פיטרי קיבל זיהוי זה בגלל קרבת התל לחורבת "אום ליקיס". לבסוף זוהתה לכיש עם תל אֶ דֻוֵיר. ויליאם אולברייט הציע לזהות את התל עם "עגלון", אולם לא נמצא כל ממצא בשטח המאשר או סותר זיהוי זה.

==ארכאולוגיה==
החפירות הארכאולוגיות הראשונות נערכו באתר ב-1890 על ידי סר פלינדרס פיטרי מטעם הקרן לחקר ארץ ישראל. חפירות אלה היו החפירות הארכאולוגיות המדעיות הראשונות שנערכו בארץ ישראל. פיטרי חפר במקום, מאחר שסבר לפני החפירות כי מדובר בלכיש העתיקה. פטרי חשף חומת לבני בוץ עבה מאוד, חפר 79 בורות בדיקה, וקבע שהשרידים שייכים לשלב הקדום ביותר של האתר. הוא תיארך אותם לשנת 1700 לפנה"ס.
חפירות בתל חסי בשנת 1982. משמאל ד"ר רוג'ר אנדרסון שחפר באתר
תל חסי מבט מדרום

בשנת 1891 חפר פרדריק בליס בחלקו הצפוני-מזרחי של האתר, הוא המשיך את החפירות של פטרי שחזר לחפור במצרים. בליס מצא חומת לבני בוץ ומגדל הקשור לחומה. הוא מצא מכתב מהמאה ה-14 לפנה"ס שנרשם על גבי חרסים בכתב היתדות אשר דומה מאוד לכתב פרוטו-סינאי ובהם מופיעה המילה בלע. בנוסף גילה מכתב בכתב יתדות שהוכנס לקורפוס מכתבי אל-עמרנה על ידי קנוטסון לספרו כמכתב א"ע 333. החפירות הראו שהיישוב בעיר התחתית שייך לתקופת הברונזה הקדומה. בליס הסיר כמעט שליש מהאקרופוליס והגדיר 11 שכבות יישוב אותן חילק לשמונה "ערים". בנוסף מצא בליס בית קברות וקבע שקברים אלה הם בני 200–300 שנים. אחד הממצאים החשובים בחפירת בליס היה מבנה בנוי היטב אשר תוכנן בסימטריות רבה. המבנה הוגדר כמבנה ציבור ומשתייך לאדריכלות של "בתי מושל" אשר כמוה נמצאו גם בתל גמה ובתל אל-פארעה (דרום). המבנה תוארך על ידו למאה ה-14 לפנה"ס תקופת הברונזה המאוחרת. הבניין הוקם על שכבת אפר אשר ציינה את חורבן השכבה הקודמת. הבניין היה בגודל של 18X18 מטר, קירותיו ניבנו ללא יסודות בעובי של 1.5 מטר בממוצע. המבנה כלל אולם או חצר מרכזית.

ב-1970 חודשו החפירות בתל על ידי בתי הספר האמריקאים לחקר המזרח. עד שנת 1983 נערכו שמונה עונות חפירה. במסגרת החפירה נפתחו שטחים חדשים ממערב ומדרום לתעלה שחפר בליס, וכן לאורך המדרון הדרומי של האקרופוליס. משלחת זאת הצליחה להגדיר רצף יישובי מהתקופה הכלקוליתית ועד התקופה ההלניסטית. המשלחת תיארכה את הקברים שמצא בליס לשנים 1600–1800 מהתקופה העות'מאנית.

==ראו גם==
*תל ירמות
*תל לכיש

==לקריאה נוספת==
*המילון האנציקלופדי של המקרא, איתן אבניאון, הוצאת איתאב-בית הוצאה לאור,2003.
*כל מקום ואתר, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000.
* ולרי מ' פרגו, "חסי, תל", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ-ישראל, כרך ב' ע' 519–523 בעריכת אפרים שטרן, איילת לוינזון-גלבוע, יוסף אבירם, 1992
* אליעזר ארן, "האדריכלות של "בתי מושל" מצריים מתקופת הממלכה החדשה בארץ-ישראל", ארץ ישראל מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה, י"ח, תשמ"ה.
* יהודה דגן, "פיטרי, תל חסי וזיהויה של לכיש: לתולדותיה של סוגיה גאוגרפית היסטורית", ארכאולוגיה, ביטאון אגודת הארכאולוגים בישראל, 3, 1992

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160303225357/http://www.pef.org.uk/results/?q=tell+el+Hesi דיווח על חפירות פיטרי באתר הקרן הבריטית לחקירת ארץ ישראל (PEF)]
* 

==הערות שוליים==

חסי
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים כנעניים בארץ ישראל
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
חסי
בית דאדשכליאני

שלט האצולה של בית דאדשכליאני ובית גלובאני]]
בית דַאדֵשכֵּלִיאָנִי (בגאורגית: დადეშქელიანი) הייתה משפחה אריסטוקרטית בהררי צפון-מערב גאורגיה במחוז ההיסטורי סוואנתי. הם שלטו בנסיכות סוואנתי משנות העשרים של מאה השמונה עשרה ועד ל-1857.

על פי משפחת דאדשכליאני מוצאם הוא משושלת שמחלים של טארקי שבדאגסטן. לעיתים הם מתיימרים להיות ממוצא בית גלובאני , שושלת נסיכים עתיקה מסוואנתי הנזכרת ברשומות הגאורגיות מאז המאה השלוש עשרה. אחד מנסיכי גלובאני היה שר האוצר של תמר המלכה. רבים מנציגי המשפחה מונו כחונכים ליורשי העצר ושופטים, כיוון שגלובאני נודעו בשל השכלתם הנרחבת, אינטליגנציה, יושר ורציונליות.

משפחת גלובאני הייתה השליטה של נסיכות סוואנתי בשנים 1360 ועד אמצע המאה השבע עשרה, בהם נגזלו אדמותיהם בידי נסיכי בית דאדיאני . עם כיבושם של הדאדיאנים את הנסיכות הם רצחו את כל משפחת גלובאני מלבד הנסיכה גלובאני ושני בניה, שהצליחו להימלט למחוז קברדה. הבן הבכור, דאדש גלובאני, נישא לאצילה הקברדינית ושמו שינה צורה לשם משפחה מקומית נפרדת, דאדשכליאני. בשנות העשרים של המאה השמונה עשרה, בעזרת הקברדינים, כבשו הגלובאנים את סוואנתי וחיסלו את שבט ריצ'גביאני המתחרה.

אחיו של [[קונסטנטין דאדשכליאני, ציוח (מיכאיל), תנגיז (ניקולס) ואסלאם. אמצע המאה התשע עשרה]]
בשנות העשרים של המאה התשע עשרה, התפצלה נסיכות סוואנתי בפועל לשתיים, סוואנתי עילית שנשלטה על ידי דאדשכליאני וסוואנתי תחתית נשלטה על ידי גלובאני. שני השליטים חלקו את אותו שלט האצולה.

בניצחון על המאבק הפנימי בסוואנתי, שלטה המשפחה בנסיכות סוואנתי משנות החמישים של המאה השמונה עשרה ועד לשנת 1857. בשנת 1833, הם קיבלו את ריבונות האימפריה הרוסית והמשיכו ליהנות במידה רבה של אוטונומיה. הרוסים התערבו בסכסוך אלים בין שני ענפים של משפחת דאדשכליאני, ובסופו של דב, סיפחו את הנסיכות בשנת 1857.

הסכסוך הממושך בין הדאדשכליאנים, ההתנגדות שלהם לשלטון הרוסי, וההתנדנדות בנאמנותם לרוסים בתקופת מלחמת קרים (1854-1856), הובילה להתערבות ישירה של הרוסים. בשנת 1857, הנסיך אלכסנדר בריאטינסקי (1856-1862), הנציב העליון של מלכות המשנה של הקווקז, הורה על כיבוש נסיכות סוואנתי בכוח צבאי. קונסטנטין, המתאווארי של סוואנתי, ניסה לנהל משא ומתן, אבל הודח ב-11 בספטמבר 1857, ונצטווה לצאת לגלות בירוואן. בפגישת הפרידה, שהתקיימה בכותאיסי, ב-27 באוקטובר של אותה שנה, הוא התווכח עם מושל פלך כותאיסי, אלכסנדר גגארין והרג אותו יחד עם שלושה מאנשיו. כאשר נתפס נשפט במשפט צבאי מהיר והוצא להורג ביריה.

בשנת 1858 בוטלה הנסיכות והפכה למחוז באימפריה הרוסית והוצב בראשה מושל . רבים מנציגי המשפחה הוגלו לסיביר ולמחוזות רוסיים אחרים, ויתר הדאדשכליאנים שנותרו נושלו מזכויותיהם האציליות.

== נסיכי סוואנתי ==
* אותר הגדול (დიდი ოთარი) (שנות ה-50 של המאה ה-18 - 1780)
* תנגיז מוסוסטר (1780-1800)
* מיכאיל ציוק דאדשכליאני (ციოყ (მიხეილ) დადიშქელიანი) (1800-1841)
* ניקולוז טטרחן (1841-1846)
* קונסטנטין דאדשכליאני (1846-1857)

== קישורים חיצוניים ==

* "נגמר הדין על רצח נפשו של הנסיך דאדישקיליאני. הנסיך דאדיאני ששכר את הרוצחים נדון להשלח לעבודת פרך לעשרים שנה. הרוצחים בובאחידזה יאלשייבי-ליב שנה, קוחידזה לעשר שנים. הנסיכה דאדישקיליאני יצאה זכאית בדינה" 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בתי אצולה גאורגיים
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:סוואנים
קטגוריה:קברדינו-בלקריה
קטגוריה:גאורגיה בתקופת האימפריה הרוסית
אפרת גוש (אלבום)

אפרת גוש הוא שם אלבום האולפן הראשון של הזמרת הישראלית אפרת גוש, אשר יצא ב-21 במרץ 2005.

את כל שירי האלבום כתב ברק פלדמן והלחין יוני בלוך, פרט לגרסת הכיסוי לשירו של עמיר לב "פעם בחיים", אשר שימש כשיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "לתפוס את השמיים". האלבום יצא לאחר הצלחה גדולה של גוש בהוצאת הסינגל הכפול "שחזור/ג'ורג'יה" לאתר "במה חדשה", אשר גרף הורדות מרובות של מבקרי האתר. השיר "שחזור" לא הוכנס לאלבום בעקבות החלטתה של גוש.

למהדורות מאוחרות יותר של האלבום צורפה רצועת בונוס של חידוש להקת מטרופולין לשירו של שלום חנוך "בלי לומר מילה", בו השתתפה גוש בשירה.

האלבום יצא בהוצאה מחודשת על תקליט ויניל באוגוסט 2023.

==רשימת השירים==
#"פתיחה" - 0:33
#"תמיד כשאתה בא" - 4:25
#"דיאטה" - 4:02
#"פעם בחיים" - 3:48
#"מה שקרה" - 4:25
#"בוא אליי" - 3:30
#"מועדון ריקודים" - 3:05
#"טוב לבד" - 4:24
#"שעתיים אחרי" - 5:41
#"לילה טוב" - 3:11
#"ג'ורג'יה" - 5:28
#"בלי לומר מילה" (רצועת בונוס)

==סינגלים==

==קליפים==
* תמיד כשאתה בא (במאית: אבישג כהן)
* פעם בחיים (במאית: אבישג כהן)
* דיאטה (במאי: אייל שפירא)
* מה שקרה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2005
קטגוריה:אלבומי אפרת גוש
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
מרד סוואנתי (1921)

מרד סוואנתי היה מרד כושל, שהתרחש בשנת 1921, כנגד השלטון הבולשביקי החדש בגאורגיה. 

המרד התפרץ בסוואנתי, מחוז הררי בצפון-מערב גאורגיה, כמעט מיידית לאחר פלישת הצבא האדום לגאורגיה ויסודה של גאורגיה הסובייטית (פברואר-מרץ 1921). התסיסה בקרב איכרי סוואנתי הופיעה כבר במאי של אותה שנה, והתפתחה במהירות למרד חמוש כנגד ועידת המהפכה של גאורגיה, רבקום (ревком), הלא פופולרית, שהייתה הממשלה הבולשביקית שכיהנה בתקופת המעבר. פלוגה של חיילי גרילה, שהונהגו על ידי מוסוסטר דאדשכליאני, נסטור גרדפחאדזה ובידזינה פירוולי, פירקה מנישקה, בספטמבר של אותה שנה, את יחידות הצבא האדום שבסיסם היה בסוואנתי והחלו בהכנות לקראת ההתקדמות לכיוון כותאיסי, העיר השנייה בגודלה בגאורגיה. 

ועידת המהפכה הגאורגית, שעמדה מול האפשרות של התרחבות המרידה למרד כלל ארצי ולמלחמת אזרחים כוללת, ייסדה, ב-7 באוקטובר של אותה שנה, פלוגות ענישה מיוחדות כדי להילחם במורדים, שהוקעו על ידם כ"שודדים פוליטיים". ב-15 בנובמבר של אותה שנה, דיווחו השלטונות הסובייטים כי מספר המורדים הסוואנים עומד על 1,600 איש, ופעילותם מתואמת עם התנועה הלאומית הדמוקרטית של גאורגיה, ששמרה על הקשרים עם התנועה המנשביקית שבסיסה בטביליסי גאורגיה. 

הלחימה בסוואנתי נמשכה שישה חודשים, עד שהחיילים הסובייטים הצליחו לרסן את התפשטות המרידה למחוזות השכנים. לקראת סוף דצמבר 1921, הגיעה תגבורת רעננה של חיילי הצבא האדום שמחצה סופית את המרידה. מנהיג המורדים הוצא להורג, ומשטר של דיכוי מחמיר הושת על האזור. מפלת המרידה הסוואנית הכריחה את האופוזיציה הגאורגית הראשית לדאוג לשיתוף פעולה קרוב יותר, שהוביל מאוחר יותר למרד אנטי סובייטי רחב יותר באוגוסט 1924. 

== ראו גם == 
* מרד קאחתי-חבסורתי 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה 
קטגוריה:ברית המועצות: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: התקופה הסובייטית
קטגוריה:סוואנתי
קטגוריה:רדיפות פוליטיות בברית המועצות
סמולנסק (מחוז)

מחוז סמולנסק (ברוסית: Смоленская область, בתעתיק: סמולנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי. 

המחוז הוקם ב-27 בספטמבר 1937 והוא מחולק ל-25 אזורים מוניציפליים ו-2 אזורים עירוניים. בשטח המחוז עובר נהר דנייפר. כ-40% משטח המחוז הם יערות.

==היסטוריה==
האזור היה מאוכלס על ידי הרוסים עוד במאה ה-9. במהלך סוף המאה השטח סופח לנסיכות קייב. במאה ה-12 היה נסיכות עצמאית. במהלך המאה ה-13–14 היה שייך להדוכסות הגדולה של ליטא ולפולין.

לאחר מספר מלחמות האזור הועבר לרוסיה הצארית בשנת 1654. הכפר לובביץ' שוכן במרכז היישוב החקלאי ליובאביצ'י (Любавичское сельское поселение), בחבל רודניאנסקי במחוז סמולנסק. הכפר ידוע כמקום הולדתה של חסידות חב"ד.

במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 בשטח המחוז הוקמה תחנת הכוח הגרעינית סמולנסק בה הופעלו בהדרגה 3 יחידות 1,000 מגווט כל אחד. בשנת 1993 עבודות של הקמת היחידה הרביעית הוקפאו.

==דמוגרפיה==
כ-71% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה, סמולנסק, מתגוררים כ-320 אלף תושבים. אוכלוסייה עירונית מהווה כ-73% מאוכלוסיית המחוז.

94.6% מאוכלוסיית המחוז הם רוסים, אחוז וחצי הם אוקראינים ואחוז וחצי נוספים הם בלארוסים. בהתאם לנתוני המפקד של שנת 1926, אז בשטח המחוז התגוררו מעל 2 מיליון תושבים. האוכלוסייה הקיימת עתה מהווה רק כמחצית מהיקף אוכלוסיית האזור בתחילת המאה ה-20.

לפני מלחמת העולם השנייה בתחום המחוז היו מספר יישובים בהם יהודים היו רוב האוכלוסייה, כך למשל בגוסינו בשנת 1926 התגוררו כ-426 יהודים מכלל 706 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20091028150108/http://admin.smolensk.ru/history/raion/book/-L-.htm תולדות העיירה באתר ממשלת מחוז סמולנסק]
* [https://web.archive.org/web/20100203005929/http://www.rudnya.org/index.php?option=com_content&view=article&id=65&Itemid=66 הכפר לובביץ' באתר האדמיניסטרציה של חבל רודניאנסקי]
* 

*
סמולנסק
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1937
סברדלובסק (מחוז)

מחוז סברדלובסק (ברוסית: Свердловская область, בתעתיק: סברדלובסקיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. נמצא במחוז הפדרלי של אורל. המחוז הוקם ב-17 בינואר 1934.

רוב שטח המחוז נמצא באסיה בהרי אורל ובמישור הסיבירי המערבי. מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-4 אזורים ועיר יקטרינבורג.

== היסטוריה ==

עם כיבוש קאזאן בסוף המאה ה-16 החלה התרחבות רוסיה לכיוון מזרח. כבר בתחילת המאה ה-17 החלה התיישבות רוסית באזור. במהלך המאה ה-18–19 האזור היה הלב התעשייתי של רוסיה. בתקופת האימפריה הרוסית נקרא המחוז בשם "פלך יקטרינבורג".

בתקופת מלחמת העולם השנייה לשטח המחוז הועברו מפעלים רבים. בתקופת שלטון ברית המועצות נקראה בירת המחוז יקטרינבורג בשם סברדלובסק, על שם המנהיג הבולשביקי יעקב סברדלוב, והמחוז נקרא בהתאם "מחוז סברדלובסק". שמו נשאר גם כשיקטרינבורג חזרה לשמה הקודם לאחר פירוק ברית המועצות.

האזור היה מרכז חשוב של יהוויסטים. בשנת 1939 הרשויות גילו מרכז חשוב של הכת וסגרו אותו תוך מעצר כל המאמינים.

בוריס ילצין, נשיא רוסיה בתקופה שלאחר פירוק ברית המועצות, כיהן כיו"ר הוועדה הקומוניסטית של מחוז סברדלובסק (בפועל, ראש המחוז) מ-1976 עד 1985.

== דמוגרפיה ==
הרוסים מהווים כ-90% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, יש טטרים (כ-3.5%) ואוקראינים (כ-1%). בערים מתגוררת כ-85% מאוכלוסיית המחוז. בעיר הגדולה - יקטרינבורג מתגוררים כ-1,300,000 תושבים.

== כלכלה ==
בשטח המחוז נמצאים מרבצים גדולים של ברזל, ניקל, נחושת, זהב, פלטינה ומתכות אחרות. בהתאם לכך, המחוז מתאפיין בתעשייה כבדה מפותחת ביותר. בערי המחוז ממוקמים מפעלים ליצור פלדה (בעיר ניז'ני טאגיל שנמצא בבעלות חברת אווראז), טנקים (מפעל הקרונות של אוראל בניז'ני טאגל), תחמושת ומכונות שונות לתעשייה כבדה.

בשנת 1897 בעיר אסבסט נבנה מכרה לכריית אזבסט. מפעל זה היה הראשון מסוגו באימפריה הרוסית וייצור אזבסט באזור נמשך עד היום.

בשנת 1964 כ-50 ק"מ מסברדלובסק הופעלה תחנת הכוח הגרעינית בלויארסקי שהייתה תחנת הכוח הגרעינית הראשונה בברית המועצות שמטרתה העיקרית הייתה ייצור אנרגיה חשמלית בהיקף משמעותי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

סברדלובסק
*
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1934