OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
המפעל (מרכז אמנות)

המפעל (HaMiffal, هميفعل) הוא מרכז רב-תחומי לתרבות, אמנות רב תחומית וגלריה לאמנות עכשווית בשכונת מחנה ישראל בירושלים, מאחורי מלון פאלאס ההיסטורי (כיום מלון וולדורף אסטוריה ירושלים)

==היסטוריה==
המפעל שוכן בבית שנבנה ב-1865 כבית מידות משפחתי כחלק ממחנה ישראל – השכונה היהודית השנייה מחוץ לחומות, במשך שנים נודע כבית סראפים ולאחר מכן בית לורנצו, אך ננטש במהלך שנות השישים. בשנת 2016 קבוצת אמנים ירושלמים בשם "בית ריק"<ref>טלי בקשי, [https://www.prtfl.co.il/archives/97225 המפעל: בית ריק מלא בלב ירושלים],מגזין פורטפוליו, 18 בספטמבר 2017 </ref>, נכנסה למבנה היסטורי ושיפצה אותו, במטרה לשמש כגלריה, בר-קפה, סדנה פעילה ומרכז לחללי עבודה משותפים לבוגרי בתי הספר הגבוהים לאמנויות בירושלים ורזידנסי מתחלף של אמנים מחו"ל. בנוסף ליצירות אמנות רבות המעטרות את קירותיו וחלליו, עולות במפעל הפקות תיאטרון, מופעי פרפורמנס, מחול ומוזיקה אלטרנטיביות.

המפעל מופעל על-ידי עמותות רוח חדשה ועמותת בר-קיימא לתרבות, אמנות, מוסיקה ושלום, בתמיכת עיריית ירושלים ומשרד התרבות והספורט.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:PikiWiki Israel 71337 mahane israel jerusalem.jpg|פנים המפעל
קובץ:PikiWiki Israel 53581 machane israel neighborhood.jpg|המפעל על רקע מלון וולדורף אסטוריה ירושלים
קובץ:Machaneh Israel.jpg|הכניסה למפעל
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://jerusalemfoundation.org/he/project/המפעל/ המפעל] באתר הקרן לירושלים
* נטע מייזלס, [https://museum.imj.org.il/magazine/?p=5196 בית ריק – המפעל: אמנות כמחוללת ציבוריות], באתר מוזיאון ישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:ירושלים: גלריות לאמנות
ויקטור גולנט

ויקטור גולנט (ברוסית: Виктор Евгеньевич Голант ; (14 בינואר 1928- 18 באוקטובר 2008) היה פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא התמחה בפיזיקה של פלזמה. יבגני גולנט היה בנו.
==קורות חיים==
ויקטור גולנט נולד בשנת 1928 בלנינגרד למשפחה יהודית. אביו היה מחנך ופרופסור.

לאחר סיום בית ספר גולנט החל ללמוד הנדסה במכון הפוליטכני של לנינגרד וסיים את הלימודים בשנת 1950. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בתשלובת לתכנון ובניית רכיבים אלקטרוניים "סבטלנה". על בסיס עבודות שהוא עשה גולנט כתב עבודת תואר שלישי וקיבל את התואר בשנת 1955.

בשנת 1956 גולנט הוזמן ללמד במכון הפוליטכני בו למד. במקביל הוא המשיך לעבוד בתשלובת "סבטלנה". בתקופה זו הוא החל להתעמק בהתנהגות תופעות בשדה מגנטי חזק והשפעתם על פלזמה.

בשנת 1958 גולנט הוזמן לעבודה במכון לפיזיקה וטכנולוגיה על שם יופה בלנינגרד. המכון היה שייך לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. במכון זה פעלו ליצירת מתקנים לייצור היתוך גרעיני נשלט. גולנט השתלב בעבודות אלו. בשנת 1964 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בהמשך הוא קודם לראש מעבדה של המכון.

במקביל לעבודה במכון של שם יופה גולנט המשיך ללמד במכון הפוליטכני. הוא קודם לדרגת פרופסור והחל משנת 1981 היה ראש קתדרה. בהדרכתו בוצעו מספר עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטורט.

בשנת 1983 גולנט היה חלק של צוות מהנדסים ומדענים שקיבלו פרס ברית המועצות על עבודה בחקר היתוך גרעיני.

בשנת 1984 גולנט התקבל כחבר בהתכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1990 הוא קודם למעמד של חבר בפעול. 

גולנט היה חבר מערכת של מספר כתבי עת בנושא התמחותות. הוא פרסם מעל ל-200 מאמרים וכתב מספר ספרים בנושא חקר פלזמה והיתוך גרעיני נשלט. 

לויקטור גולנט הוענקו מספר עיטורים סובייטים ורוסים. בשנת 1998 אסטרואיד 5156 נקרא על שמו. בשנת 1998 לגולנט הוענד פרס על שם ארצימוביץ' של האקדמיה הרוסית.

ויקטור גולנט נפטר בשנת 2008 ונטמן בעיר בו נולד ופעל.
==קישורים חיצוניים==
* [https://ufn.ru/ufn88/ufn88_1/Russian/r881h.pdf ביוגרפיה] 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1928
קטגוריה:נפטרים ב-2008
אפולון דוידסון

אפולון דוידסון (ברוסית: Аполлон Борисович Давидсон ; נולד ב-23 באוגוסט 1929, מחוז סברדלובסק) הוא היסטוריון סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא מתמחה בעיקר בהיסטוריה של אפריקה.
==קורות חיים==
אפולון דוידסון נולד בשנת 1929 בכפר במחוז סברדלובסק למשפחה יהודית מעורבת. אביו היה ממשפחת סוחרים יהודים. משנת 1928 ועד ל-1956 רוב הזמן הוא היה בגלות באזור הרי אוראל וסיביר או במחנות גולאג. אשתו ממוצא רוסי הייתה מצטרפת אליו כאשר הוא היה מחוץ למחנה מאסר. בתקופה זו נולד אפולון דוידסון. הוא קיבל את שמו לזכר חברו של אביו במעצר. זמן קצר לאחר לידתו אפולון ואמו עברו ללנינגרד בו הם שהו בתקופה קשה של תחילת מצור לנינגרד אך שרדו ופונו מהעיר באביב 1942.

לאחר סיום בית ספר דוידסון החל לימודי היסטוריה באוניברסיטת לנינגרד אותה סיים בשנת 1953.

בשנת 1956 דוידסון עבר למוסקבה והחל לעבוד במכוני היסטוריה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1958 הוא סיים עבודת תואר שלישי ובשנת 1971 פוסט דוקטורט.

בשנים 1981–1991 דוידסון סייר במדינות אפריקה רבות שהיו בתחום מחקריו. בשנת 1994 הוא מונה למנהל מרכז לחקר רוסיה באוניברסיטת קייפטאון וניהל אותו עד לשנת 1998.

דוידסון חזר לרוסיה בה לימד באוניברסיטת מוסקבה, מונה לפרופסור ומשנת 2003 לראש קתדרה.

בנוסף לחקר היסטוריה של אפריקה דוידסון מתעניין בחקר ספרות רוסית של תחילת המאה ה-20 ופרסם מספר ספרים בנושא.

דוידסון חבר מערכת של מספר כתב עת בתחום היסטוריה שיוצאים לאור ברוסיה.

דוידסון פרסם כ-500 מאמרים מדעיים ו-8 ספרים בתחום התמחותו. בהדרכתו בוצעו כ-30 עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטורט

בשנת 2011 דודיסון התקבל כחבר בפועל לשורות האקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 2012 הוא קיבל עיטור של דרום אפריקה ובשנת 2015 פרס על שם תרלה של האקדמיה הרוסית.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.ras.ru/news/shownews.aspx?id=e0c93872-27e7-41a3-a405-a445c4a1921d ביוגפריה] 
* [https://web.archive.org/web/20060612211257/http://www.africana.ru/Sid/interview/Davidson_Sid_Explan.htm ריאיון עם דוידסון]
* [https://newconcepts.club/uploads/DevidsonLifePagesPart1.pdf ספר של דוידסון על משפחתו וחייו]

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:היסטוריונים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:ילידי 1929
לימודי תקשורת

לימודי תקשורת, או חקר התקשורת המכונים גם לימודי מדיה הם דיסציפלינה ותחום לימודים העוסקים בתכנים, בהיסטוריה והשפעות של אמצעי תקשורת שונים; בפרט, תקשורת ההמונים ובשנים האחרונות גם רשתות חברתיות. לימודי תקשורת עשויים להסתמך על מסורות הן ממדעי החברה והן ממדעי הרוח, אך הם שואבים בעיקר מדיסציפלינות הליבה של תקשורת המונים, תקשורת, מדעי התקשורת (Communication studies).

חוקרים עשויים גם לפתח ולהפעיל תיאוריות ושיטות מדיסציפלינות שונות כולל לימודי תרבות, רטוריקה (כולל רטוריקה דיגיטלית), פילוסופיה, תיאוריה ספרותית, פסיכולוגיה, מדעי המדינה, כלכלה פוליטית, כלכלה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, תיאוריה חברתית, תולדות האמנות וביקורת, תאוריות קולנוע, ותורת המידע.

==קישורים חיצוניים==

*
ממברנה מגבילה חיצונית

הממברנה המגבילה החיצונית (באנגלית: ((ELM) External Limiting Membrane) היא אחת מעשר שכבות הרשתית. השכבה מפרידה בין התאים קולטי האור ו.<ref name=":0"></ref><ref></ref>

== פיזיולוגיה ==
לממברנה מבנה דמוי רשת והיא ממוקמת בבסיסי תאי האור (פוטורצפטורים) מסוג תאי הקנים ותאי המדוכים. הממברנה תורמת לחוזק המכני של הרשתית בנוסף לתרומתה לחדות הראייה.<ref name=":0" /><ref></ref>

== משמעות קלינית ==
לפי מחקר שנערך באוניברסיטת קובה שביפן, לממברנה המגבילה החיצונית (ELM) קשר לחדות הראייה כפי שבאה לידי ביטוי בניוון מקולרי תלוי גיל (AMD). במחקר בוצעה סקירה של תמונות טומוגרפיה אופטית קוהרנטית ספקטרלית<ref></ref> של 158 חולים עם AMD שעברו טיפול פוטודינמי וסיווגם לפי מצב שכבת הממברנה החיצונית המגבילה. במחקר בוסס הקשר בין שלמות השכבה לחדות ראייה בחולי ניוון מקולרי וברטיניטיס פיגמנטוזה.<ref></ref>

פגיעה בשלמות הממברנה עקב מוטציות בגן CRB1<ref></ref> תורמת להתפתחות מחלות ניוון רשתית.<ref></ref>

== ראו גם ==

* ממברנה מגבילה פנימית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראייה
קטגוריה:עין
סקאה אסונו

סקאה אסונו (באנגלית: Sakae Esuno, ביפנית: えすのサカエ; נולד ב-17 בנובמבר 1973) הוא אמן מאנגה יפני. ידוע בעיקר בזכות סדרות המנגה שלו יומן העתיד (Future Diary)<ref></ref> ו-Big Order .<ref></ref>

אסונו התחיל לצייר בגיל 15, באותה תקופה היה מעריץ של יצירותיה של רומיקו טקהאשי<ref></ref> ובמיוחד מנגת האימה שלה, מרמייד סאגה.

לאחר שעבד כעוזר מנגה במשך שנים רבות הוא הצליח להפוך לאמן מנגה מקצועי כאשר סיפורו Tetsudō Tenshi (מלאך הרכבת; 鉄道天使; Railroad Angel) זכה בפרס בתחרות שערך קדקואווה שוטן ב-2001. בגיליון מאי 2017 של המגזין Monthly Shōnen Ace, הוא השיק מנגה חדשה בשם Tantei Akechi wa Kyōran su, מחווה ליצירותיו של אדוגווה רנפו (Edogawa Ranpo).<ref></ref> המנגה הסתיימה בגיליון שפורסם בדצמבר 2018.<ref></ref> במאי 2019, הוא החל בהמשכה של עיבוד המנגה לסדרת הרומן הקליל של בוקוטו אונו, Reign of the Seven Spellblades ב־Monthly Shōnen Ace.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (יפנית)
קטגוריה:אמני מאנגה
קטגוריה:ילידי 1973
מוחמד מהדי מירבאקרי

מוחמד מהדי מירבאקרי (בפרסית: محمدمهدی میرباقری; נולד ב-1961 בקום) הוא אייתוללה ופוליטיקאי איראני, המשמש כראש האקדמיה למדעי האסלאם.<ref></ref> ונציג פרובינציית סמנאן במועצת המומחים האיראנית. הוא נחשב גם לאחד המומחים למשפט זר.<ref></ref>

הוא נולד בקום ב-1961 ולמד בחווזת קום. הוא אחד התאורטיקנים על הקשר בין מדע לדת. הוא מאמין באוריינטציה של המדעים במונחים של אפיסטמולוגיה, שעל בסיסה ניתן לחלק את המדעים לדתיים ולא-דתיים. מירבאקרי נבחר כנציג פרובינציית אלבורז בבחירות למועצת המומחים האיראנית שנערכו במרץ 2016.<ref></ref> הוא נבחר כנציג של אספת מומחי המנהיגות ממחוז סמנאן בבחירות במרץ 2024.<ref></ref> שמו הועלה כמועמד פוטנציאלי להיבחר לתפקיד המנהיג העליון הבא של איראן.<ref></ref> בעבר נדון שמו ביחס לעמדתו של מנהיג תפילת יום שישי בטהרן.<ref></ref> בבחירות לנשיאות איראן שנערכו בשנת 2024 הביע את תמיכתו בסעיד ג'לילי.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי דת מוסלמים איראנים
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים שיעים
קטגוריה:איראנים אנטי-אמריקאים
קטגוריה:איראנים אנטי-ציונים
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1961
בני וינקלר

נבטים]]
בני וינקלר (27 באוגוסט 1924 – 4 במרץ 1990) היה פסל ומעצב ישראלי.

==ביוגרפיה==
וינקלר נולד בצ'כוסלובקיה. עלה לישראל ב-1945. החל ליצור פסלים בשנת 1955 בעיקר ממתכת. למד בהדרכתם של דוד פלומבו וחוה מחותן. בתחילת שנות ה-70 הציג בתערוכות בארצות הברית. בדצמבר 1976 הציג תערוכת יחיד בגלריית "לירז" בבאר שבע.

ביחד עם האדריכל גרשון שבח בנה וינקלר את בית הכנסת של נבטים, שתוכנן כשיחזור של בית כנסת קוצ'יני אותנטי בהודו.

במאי 1977 חנך את "המוזיאון הסביבתי" במצפה רמון בתערוכת יחיד של פסלים ותמונות שיצר וביולי אותה שנה חנך את גלריית "עמית" בתל אביב, בתערוכת יחיד נוספת.

במאי 1978 הציג ב"גלריית בלטמן" ביפו ובספטמבר אותה שנה הציג ב"גלריית זקס" ברמת השרון.

בשנת 1982 יצר תבליט קיר ממתכת מכסיפה, עשויה מאלומיניום, נחושת ופליז באורך 7 מטר ובגובה של 2.80 מטר. התבליט נחנך בדצמבר 1985 ב"בית האשלג" בבאר שבע, במשרדי חברת מפעלי ים המלח. הוא הציג בגלריות רבות ברחבי הארץ.

וינקלר היה נשוי למרים (1931 – 2022). לזוג נולדו שלושה ילדים והם התגוררו בעומר. הוא נפטר ב-1990.

== תערוכות יחיד ==
* 1976 – גלריית "לירז", באר שבע
* 1977 – "המוזיאון הסביבתי", מצפה רמון
* 1977 – "גלריית עמית" תל אביב
* 1978 – "גלריית בלטמן" ביפו
* 1978 – "גלריית זקס", רמת השרון
* 1979 – באולם מרכז לתיירות באפרידר, אשקלון
* 1984 – הקארדו, הרובע היהודי בירושלים

== פסליו המפורסמים ==
* אנדרטה "יד לנופלים" בעומר - האנדרטה היא פסל פלדה הנישא לגובה של כחמישה מטרים, בסיסו עגול ובנוי מפלדה שחורה. הפסל צבוע שחור בחלקו החיצוני ואלומיניום בחלקו הפנימי. הפסל מורכב מעמודים הניצבים זה לצד זה, אשר מסמלים את השבילים של שרשרות הטנקים ואת כלי הנשק ההרוסים. שלוש בליטות כדוריות נמצאות במרכז הפסל, המדמות קסדות של חיילים.
* סמל המועצה בכניסה לבניין המועצה של עומר
* תבליטים בבית הכנסת הקוצ'יני בנבטים
* תבליט ב"בית האשלג" בבאר שבע
* תבליטים בבית כנסת "שבטי ישראל" בעומר
* פסל אדום ברחוב תמר בעומר

==גלריה==
<gallery caption="" widths="150px" heights="150px" perrow="6">
קובץ:A red statue on Tamar Street, Omer 5.jpg|פסל אדום ברחוב תמר, עומר
קובץ:A wall relief in Beit Haslag in Be'er Sheva8.jpg|תבליט קיר בבית האשלג בבאר שבע
קובץ:Memorial to the martyrs of the IDF in Omar 1.jpg|אנדרטה לחללי צה"ל בעומר
קובץ:The council symbol at the entrance to Omar's council building 1.jpg|סמל המועצה בכניסה לבניין המועצה של עומר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://museum.imj.org.il/artcenter/newsite/he/?artist=וינקלר,%20בני&list=ו בני וינקלר], באתר מוזיאון ישראל בירושלים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:עומר: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
חאפאי

חאפאי הוא קבוצה של איים, איונים, שוניות ושרטונים בחלק המרכזי של ממלכת טונגה. יש לו שטח קרקע משולב של 109.30 קמ"ר (42.20 מייל רבוע). האי טונגטפו שוכנן מדרום לו, וקבוצת האיים ואוואו שוכנת מצפון לו. 17 מאיי חאפאי מיושבים. אוכלוסייתם המשולבת היא 5,419. הנקודה הגבוהה ביותר בקבוצת חאפאי, ובכל טונגה, נמצאת ב, המתנשאת כמעט ל-1,050 מטר מעל פני הים.

כפר הבירה של מחוז חאפאי הוא פאנגיי, אשר ממוקם על .

== גאוגרפיה ==
חאפאי כולל 51 איים השוכנים ישירות ממערב לשקע טונגה. הם מהווים שרשרת של איים געשיים ו, כולל קאו, הנקודה הגבוהה ביותר בממלכה, המתנשאת לגובה של 1,046 מטר (3,432 רגל). רחוק יותר מזרחה נמצאים איי האלמוגים, המיושבים. ארכיפלג חאפאי שוכן 204 ק"מ (127 מייל) צפונית לטונגטפו ו-130 ק"מ (81 מייל) דרומית ל. 17 מהאיים מיושבים, כולל האיים הראשיים ליפוקה ופואה. שני הכפרים העיקריים בארכיפלג הם פאנגיי על (שם נמצא נמל התעופה סאלוטה פילולבו) ו. בסך הכל חיים באיי חאפאי 5,419 איש (מפקד מ-2021<ref></ref>).

כל האיים הגדולים יותר של חאפאי נמצאים בקבוצת ליפוקה המזרחית. שני האיים הגדולים ביותר הם ליפוקה ו אשר בשנת 2016 נרשמו בהם אוכלוסיות של 2,205 ו-1,392 אנשים בהתאמה. הבאים בגודלם הם והאנו, בהם ארבעה כפרים, עם אוכלוסייה משולבת של 910. מדרום לאיים אלה נמצאת , שבה יש שני כפרים עם אוכלוסייה משולבת של 695. אויהה הוא גם אתר קבורה עתיק ואנדרטה עתיקה.

האיים הגדולים (הר געש פעיל) ו (הר געש רדום) נמצאים במערב הרחוק. האיים של קבוצת , הידועים מקומיים בשם , נמצאים בדרום מערב הארכיפלג. האיים של קבוצת נומוקה, הידועים מקומיים בשם 'אוטו מואמואה', נמצאים דרומה יותר. הר הגעש הונגה טונגה ממוקם בדרום מערב חאפאי.

לווייתנים גדולי-סנפיר נודדים לאזור בעונות ה"חורף" שלהם.<ref></ref>

== היסטוריה ==
עקבות של יישובים עתיקים של , החל משנת 1500 לפני הספירה, נמצאו באתרים בקבוצת האיים חאפאי.

האירופאי הראשון שביקר בחאפאי היה אבל יאנסזון טסמן, בשנת 1643. קפטן קוק עשה מספר עצירות בכמה מהאיים בקבוצה ב-1774 וב-1777. הוא העניק להם את השם "איי הידידות" ב-1777.

ב-18 במאי 1777, כאשר קפטן קוק הגיע לאחד האיים, מלווה ב, קיבל את פניהם פטאפהי פאולהו, הטואי טונגה (שפירושו 'מלך האיים'), שהיה הנערץ ביותר מבין כל מפקד טונגאי ב-1777.<ref></ref>

ב-28 באפריל 1789, קבוצת האיים חאפאי הייתה אחד האתרים המעורבים במרד המפורסם על הבאונטי: קפטן ויליאם בליי ביקר באי הוולקני טופואה זמן קצר לאחר שצוותו הרחיק אותו בעקבות המרד שלהם.

ב-1806 הגיע לאחד האיים, על סיפון ה. הצוות של ספינה זו נהרג על ידי לוחמים טונגאים. מרינר שרד, וחי ארבע שנים באחד האיים לפני שהוא נמצא על ידי ספינה אנגלית חולפת והצליח לחזור לאנגליה.

בשנת 1840 ביקרה באחד האיים ונפגשה עם ג'ורג' (תאופאהאו), מפקד חאפאי.<ref></ref>

==ראו גם==

* התפרצות הר הגעש הונגה טונגה (2022)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טונגה: גאוגרפיה
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:ארכיפלגים
Julia Dream

"Julia Dream" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית פינק פלויד והבי-סייד של הסינגל "It Would Be So Nice".<ref></ref><ref></ref> השיר היה הראשון שיצא על ידי הלהקה עם שירה של דייוויד גילמור.

== כתיבה ==
"Julia Dream", שנכתב על ידי הבסיסט רוג'ר ווטרס, מאופיין בקצב איטי, צלילי מלוטרון אווריריים ואמביינטים של הקלידן ריצ'רד רייט וקולות מקהלה שופעים.

מילות השיר כוללות התייחסות לאיידרדאון, פריט המוזכר גם בשני שירים ידועים אחרים של פינק פלויד - "Flaming" של סיד בארט ו-"A Pillow of Winds" של גילמור/ווטרס. הביטוי "האם אני באמת מת" יופיע שוב בגרסת השיר "Mother" שהוקלטה מחדש לסרט "פינק פלויד - החומה".

== מהדורה מאוחרת יותר ==
השיר נכלל מאוחר יותר במספר אלבומי אוסף: The Early Years 1965–1972, The Best of the Pink Floyd, Relics ו-The Early Singles disc, שנכלל במארז Shine On.

== כוח אדם ==
* דייוויד גילמור - שירה, גיטרה אקוסטית, גיטרת סלייד חשמלית
* ריצ'רד רייט - מלוטרון, עוגב
* רוג'ר ווטרס - גיטרה בס
* ניק מייסון - כלי הקשה<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1968
קטגוריה:סינגלים מ-1968
קטגוריה:שירי פינק פלויד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים פסיכדליים
ג'ונת'ן ג'ייקוב מאייר

ג'ונת'ן ג'ייקוב מאייר (בהולנדית: Jonathan Jacob Meijer נולד ) הוא מוזיקאי ותורם זרע הולנדי.<ref name="Vice202303"></ref> נכון לאפריל 2023, לפי ההערכות יש לו כ-550 ל-600 ילדים.<ref name="Canberra202304"></ref>

== תרומת זרע ==
מאייר החל לתת תרומות זרע בשנת 2007.<ref name="BBC202304"></ref>

בשנת 2017 נאסר על מאייר לתרום זרע למרפאות בהולנד לאחר שהאגודה ההולנדית למיילדות וגינקולוגיה גילתה שהוא אב ליותר מ-100 ילדים כתוצאה מתרומת זרע ב-11 מרפאות שונות.<ref name="Vice202303" /><ref name="Canberra202304" /> <ref></ref> כ־80 ילדים נוספים בהולנד נולדו בהסדרים פרטיים בינו לבין נשים.<ref name="Mroz21"></ref>

לאחר האיסור על תרומת הזרע שלו בהולנד, המשיך מאייר לתרום למרפאות בינלאומיות כמו "Cryos International", כמו גם לפרסם באתרים פרטיים.<ref name="Canberra202304" />

בשנת 2023 הוגשה תביעה אזרחית נגד מאייר על ידי קרן דונורקינד, בבית המשפט בשל חשש לגילוי עריות לא מכוון בקרב הילדים ובשל הפרת המגבלה ההולנדית לפי ניתן לתרום עד 25 פעמים.<ref name="Vice202303" /> עורך הדין מטעם ההגנה של מאייר קבע כי הוא בסך הכל רוצה לעזור להורים שלא הצליחו להרות,<ref name="dw202304"></ref> וכי החלטה נגדו היא סירוס החסות החוק.<ref name="lemonde202304"></ref> מאייר אמר לבית המשפט כי נכון לעכשיו הוא תורם רק להורים שכבר הולידו איתו ילד.<ref name="elpais202304"></ref> באפריל 2023, בית משפט הולנדי הורה למאייר להפסיק לתרום זרע והטיל עליו קנס של 100,000 אירו על כל הפרה עתידית. בנוסף, מאייר קיבל הוראה על ידי בית המשפט לבקש השמדת זרעו המאוחסן במלאי על ידי מרפאות, אלא אם כן מוחזק במילואים להורים לילדים שנולדו מהזרע שלו.<ref name="Canberra202304" /> בית המשפט קבע כי מאייר "העביר מידע מוטעה במכוון" למקבלי תרומות לגבי מספר הילדים שהביא לעולם. בית המשפט מצא כי הדבר יוצר "רשת קרבה ענקית, עם מאות אחים למחצה" וכי "סביר מספיק" שהילדים עלולים לסבול כתוצאה מכך מהשלכות פסיכו-סוציאליות שליליות.<ref name="BBC202304" />

ב-2 ביולי 2023, בראיון בלעדי לתוכנית החדשות השבועית של הטלוויזיה הברזילאית "פנטסטיקו", הודה מאייר כי הונה נשים שרצו להיכנס להריון. הוא גם הודה ששיקר למשפחות שיצרו איתו קשר.<ref></ref><ref></ref>

ביולי 2024, נטפליקס הוקרנה לראשונה סדרה דוקומנטרית בת שלושה פרקים על מאייר, בשם "The Man with 1,000 Kids" (בעברית: "אב לאלף").<ref></ref>

== יוטיוב ==
למאייר יש ערוץ יוטיוב עם יותר מ-4,500 מנויים בו הוא מפרסם את המוזיקה שלו ואת דעותיו בנושאים שונים ומגוונים. <ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאים הולנדים
תמנון כחול-טבעות דרומי

תמנון כחול-טבעות דרומי ( Hpalochlaena maculosa ) הוא אחד משלושה או ארבעה מיני תמנון כחול-טבעות.

הוא קרוי כך עקב יכולתו להבליט את הטבעות הכחולות שעליו בשעה שהוא נסער, אזהרה שהוא עומד לתקוף.

== תיאור ==
ידוע בגודלו הקטן, אך המין הזה הוא הכי גדול בסוג, בעוד אורכם של שאר התמנונים 15 ס<nowiki></nowiki>מ כשהם בוגרים, אורכו של המין הדרומי מגיע ל-20 ס"מ. כאשר הוא רגוע, לעיתים צבעו יהפוך לאפור כמו קרקעית הים. לתמנונים אלו יש בממוצע כ-60 טבעות כחולות. טבעות אלו מופיעות בדרך כלל כ-6 שבועות לאחר הבקיעה.

== תפוצה ובית גידול ==
התמנון כחול-הטבעות הדרומי מאכלס את חופי דרום אוסטרליה. לרב הוא נמצא לבדו, בבריכות סלעים ובמרבדי עשב הים שם נמצא מזונו.

== מזון והתנהגות ==
מזונו של התמנון כחול הטבעות מורכב מלובסטרים, סרטנים, שרימפס ורכיכות, ומדי פעם דגים קטנים. התמנון משתמש בארס החזק שלו כדי לשתק את טרפו ולאוכלו בנחת במקום מסתור.

בעל תוחלת חיים קצרה מאוד-7 חודשים בלבד. תמנונים כחולי טבעות דרומיים נוטים להיות פסיביים ולא מזיקים יחסית: הם בדרך כלל משתמשים ברעל שלהם רק בעת ציד או התגרות. הם ליליים. הם מוציאים סילון מים להנעה. כמו שאר בני הסוג, הם חיים במחילות.

== רבייה ==
מפת תפוצה של התמנון כחול טבעות הדרומי
התמנון מגיע לבגרות מינית בסביבות גיל ארבעה חודשים, אז הוא ממקד את החודשים האחרונים לחייו לקראת הזדווגות. טקס ההזדווגות של מתחיל בדרך כלל בכך שהנקבה יוזמת רבייה על ידי שינוי צבע ויציבה. לאחר מכן הזכר עולה על הנקבה, מחדיר את ההקטוקוטילוס מתחת למעטפת הנקבה, ומשחרר את הזרע לתוך הביצית של הנקבה. לסוג זה של תמנון, קיים חלון של כחודשיים שבו נקבה רוכשת ואוגרת זרע ממספר זכרים. לאחר מכן היא נושאת איתה את הביצים, בניגוד להפקדתן במקום נייח. במהלך פרק זמן זה, האם ממעטת לזוז אלא אם כן היא מופרעת. כשהיא נאלצת לזוז, היא משתמשת רק בשתי זרועות לתנועה. הנקבה גם לא אוכלת בפרק זמן זה. בגלל זה, האם מתה זמן קצר לאחר בקעת הביצים. הצעירים מתחילים לצוד בסביבות גיל חודש - הם ארסיים מלידה, בעוד שהטבעות הכחולות שלהם לא מופיעות עד שישה שבועות לאחר הבקיעה.

תמנון בביתו בדרום אוסטרליה.

== ארס ==
מה שהופך את התמנון הזה למפורסם הוא הארס שלו. הרעלן נמצא גם בביצים של תמנון זה. ללא טיפול רפואי מיידי, נשיכה היא לרוב קטלנית לבני אדם. למעשה, הארס משמש בעיקר בציד או להגנה. לא דווח על מקרים של תוקפנות לא מעוררת כלפי בני אדם. לא קיים נסיוב נגד הארס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תמנוניים
קטגוריה:רכיכות ארסיות
ואוואו

ואוואו (טונגאית: Vavaʻu) הוא ארכיפלג, המורכב מאי גדול אחד (אוטה ואוואו) ו-40 איים קטנים יותר, בממלכת טונגה. זה חלק ממחוז ואוואו, הכולל מספר איים בודדים נוספים. על פי המסורת, האל מאווי יצר גם את טונגטפו וגם את ואוואו, אבל השקיע קצת יותר מאמץ בראשון. ואוואו מתנשא לגובה של 204 מ' (669 רגל) מעל פני הים בהר טלאו. הבירה היא ניואפו, הממוקמת בנמל המקלט (פואטאלפוסי או לולו-א-הלוואלו).

== גאוגרפיה ==
קבוצת האיים ואוואו פרושה על פני שטח שגודלו כ-21 ק"מ ממזרח למערב ו-25 ק"מ מצפון לדרום. במפקד האוכלוסין של 2016 היו 13,738 תושבים בואוואו, מתוכם 5,251 גרו בעיר הבירה ניואפו.<ref></ref> האיים במחוז ואוואו, מחוץ לקבוצת ואוואו, אינם מיושבים. האי הראשי אוטה ואוואו, בגודל 97 קמ"ר (37 מ"ר), הוא האי השני בגודלו בטונגה.

ואוואו הוא שונית אלמוגים עם צוקים בצפון המתנשאים לגובה של 200 מ' (660 רגל) מעל פני הים. בצד הדרומי, הארכיפלג מפוזר להרבה איים קטנים ומפוזרים ונתיבי מים. הגדול מבין נתיבי המים, ערוץ אווה פולפולקאי דמוי הפיורד, משתרע 11 ק"מ (6.8 מייל) פנימה מהנמל של ניואפו.

החוף הצפוני של האי אוטה ואוואו הוא פלטפורמה מוגבהת של צוקי אלמוגים. קו החוף הדרומי נמוך ולא סדיר, ונפתח לרשת של ערוצים, מפרצים ואיונים, היוצרים את אחד הנמלים הטבעיים המוגנים ביותר באוקיינוס השקט.

אוטה ואוואו הוא גם מקומו של , שהוא הגן הבוטני היחיד של טונגה.

=== אקלים ===
האקלים של ואוואו הוא ללא ספק החם ביותר בטונגה (מלבד הניואס, שהם האיים הצפוניים ביותר בממלכה). האקלים החם והאדמה הפורייה שלו הופכים אותו למקום גידול לוניל, אננס ו אחרים.

== מיתוסים ואגדות ==
בפולינזיה מספרים שהאיים נוצרו על ידי מאווי, שהגיע לקרקעית הים עם קרס הדיג הקסום שלו, ואז נתפס בו משהו ומאווי משך את זה משך עד פני הים, והוא הפך לאיי ואוואו.

== היסטוריה ==
דון פרנסיסקו מורל דה לה רואה, שפיקד על הפריגטה הספרדית פרינססה, היה האירופאי הראשון שהגיע לואוואו, מה שעשה ב-4 במרץ 1781. הוא קבע את ואוואו בתור מרטין דה מאיורגה, וקרא לה על שם המשנה למלך המכהן של ספרד החדשה.<ref></ref> כפי שהתברר, מורל מצא מקום עיגון מצוין בואוואו, לו היה זקוק נואשות, מכיוון שלא הצליח למצוא נמל בשני המקומות האחרונים שהוא ניסה לנחות, (אי המרירות) ו. הוא העניק לנמל בואוואו את השם נמל מקלט, למרות שנמל המקלט המקורי שלו היה המפרץ בחוף המערבי של האי הראשי, ליד לונגומפו.

12 שנים מאוחר יותר, ב-1793, ביקרה באזור במשך חודש, בעקבות חקירותיו של מורל, ותבעה רשמית את האיים עבור ספרד.

קפטן קוק ידע על האיים עשור קודם לכן, אבל הילידים בחאפאי אמרו לו שלא יהיה טוב בשבילו לנסוע לשם; אמרו לו שאין שם נמל. אולי אמרו לו את זה כדי להניא אותו מללכת לשם; אבל קפטן קוק נשמע לעצתם.

ספינות ציד הלווייתנים היו בין המבקרים המערביים הקבועים הראשונים באיים. הראשונה שנרשמה הייתה פאני, ב-17 ביוני 1823, והאחרונה הייתה רוברט מוריסון, מיולי עד ספטמבר, 1883.<ref></ref> כלי השיט הללו הגיעו בשביל מים, מזון ועצים – ולפעמים האירופאים גייסו ילידים לשרת כאנשי צוות על ספינותיהם. הם עוררו מסחר והיו גורמים משמעותיים לשינוי באיים.

בשנת 1839, הטואי טונגה (המפקד), , הנהיג את בואוואו.

== קישורים חיצוניים ==

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טונגה: גאוגרפיה
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:ארכיפלגים
אורח לחיים

אורח לחיים הוא ספר חסידות על סדר פרשיות השבוע שכתב רבי אברהם חיים מזלוטשוב.

==תוכן הספר==
הספר נכתב והוכן לדפוס על ידי המחבר בין השנים ה'תקס"ד - ה'תקע"ד, מחבר הספר נפטר לפני הדפסתו ונדפס בפועל בברדיטשוב, ה'תקע"ז על ידי בן אשתו רבי יוסף עזריאל, רבה של גוליגור.

הסכמות לספר התקבלו מרבי לוי יצחק מברדיטשוב (מחבר ספר קדושת לוי), רבי ישראל מקוז'ניץ (העבודת ישראל), החוזה מלובלין, הרב מאפטא, רבי חיים טירר (בעל באר מים חיים וסידורו של שבת), רבי מרדכי מקרמניץ רבי יעקב משולם אורנשטיין ורבי אפרים זלמן מרגליות.

בפתיחת הספר מופיעה הקדמה שכתב לספר הרב אפרים זלמן מרגליות בהקדמתו כותב על המחבר כי הוא היה אדם גדול בתורה ובחסידות, והיה שוהה בתפילתו כמעט רובו של יום, ועסקן גדול בצדקות וגמילות חסדים, ורבים השיב מעוון, והיה יודע בתעלומות חכמה וסתרי תורה. שבחים רבים כתבו אודותיו ואודות דברי תורתו גם הרבנים בהסכמות הספר.

מקורותיהם של רבים מהתורות בספר הן מדברי רבו - רבי שמעלקא מניקלשבורג, מתורת המגיד ממעזריטש ומה ששמע בשם הבעל שם טוב. עיקר הדברים הם מתורתו של המגיד שמובאים בשמו למעלה מ-140 פעמים ותורות רבות ללא ציון מקור<ref>על פי עדותו של רבי אברהם יעקב מסדיגורא.</ref>. יסודות רבים מהספר הינן מתורת האריז"ל ובעיקר מתוך סידור האריז"ל ומספרו לקוטי תורה.<ref>'נהורא' גיליון קל"ב, בהוצאת מכון אש החסידות.</ref>

==מהדורות==
* מהדורה ראשונה - ברדיטשוב, ה'תקע"ז (1817)
* לבוב, ה'תקצ"ח
* ירושלים, ה'תש"ך
* ב"כ, מכון יוסיף חיים

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH002075312/NLI אורח לחיים] באתר הספרייה הלאומית
* [https://archive.jdn.co.il/wp-content/uploads/2016/02/חסידות-מפורשת-אורח-לחיים-תצוה-תשעו.pdf חסידות מפורשת] על דברי התורה מהספר לפרשת תצווה לקריאה באתר JDN

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 1817
קטגוריה:ספרי חסידות
קטגוריה:יצירות שהתפרסמו לאחר מות מחבריהן
אקדיני

האקדיני (בלטינית: Ecdinii או Ecdini) היו שבט גאלי ששכן בעמק הטינה (האלפים הימיים) בתקופת הברזל.

== שם ==
הם מוזכרים כ-Ecdini על ידי פליניוס הזקן (המאה ה-1 לספירה),<ref name="Pliny">Pliny. Naturalis Historia, [https://www.loebclassics.com/view/pliny_elder-natural_history/1938/pb_LCL352.103.xml 3:20].</ref> וכ-Ecdiniorum על קשת סוסא.<ref>Corpus Inscriptionum Latinarum 5:7231.</ref><ref name="Falileyev">, s.v. Ecdinii.</ref>

משמעות השם האתני נותרה לא ברורה. אם קלטי, אז Ecdinii נוצר אולי עם הקידומת ec(s) - (מחוץ, בלי) המחוברת ל-dīn(i) - (מחסה, הגנה). אקסבייר דלאמארה הציע לפיכך לתרגם את Ec(s)-dīni-oi כ'חסר בית'. אם הפרשנות הזו נכונה, נראה שהשם היה שם שניתן על ידי שבט שכן. גיא בראול הציע שאולי השם טיניוס קשור.

== גאוגרפיה ==
שבט האקדיני חיו בעמק ה-Tinée, יובל של נהר הוואר. הטריטוריה שלהם הייתה ממוקמת מערבית לווסוביאני ו-Tyrii, מזרחית לנמטורי, צפונית ל-Nerusii ולוודיאנטי, ודרומית ל- סבינקאטס וקטוריגס.<ref>, Map 16: Col. Forum Iulii-Albingaunum, Map 17: Lugdunum.</ref> לפי A.L.F. Rivet, "נראה שלא היו יישובים משמעותיים באדמות האקדיני והווסוביאני, כך שהם בוודאי נשלטו על ידי Cemenelum כאשר הם היו מנותקים מהפרובינקיה "האלפים הקוטיים".

יחד עם הוסוביאני וה-Veaminii, הם היו חלק מהקפילאטי.

== היסטוריה ==
הם מוזכרים על ידי פליניוס הזקן כאחד מהשבטים האלפיניים שנכבשו על ידי רומא בשנים 15–16 לפני הספירה, וששמו נחקק על הטרופאום אלפיום. הם מופיעים גם על קשת סוסה, שהוקמה על ידי קוטיוס בשנים 8–9 לפני הספירה.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
*
</div>
== ביבליוגרפיה ==
<div class="mw-content-ltr">
*
*
*
*
*
</div>
== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאלים
קטגוריה:שבטים גאלים
קטגוריה:עמים קדומים
סטיבן גרינבלט

סטיבן ג'יי גרינבלט (באנגלית: Stephen Jay Greenblatt; נולד ב-7 בנובמבר 1943) הוא היסטוריון יהודי אמריקאי של תרבות וספרות. מתמחה במחקר התרבות והספרות של תקופת הרנסאנס, בעיקר בבריטניה ובפרט מומחה לויליאם שייקספיר. פרופסור באוניברסיטת הרווארד משנת 2000, עורך מהדורת נורטון לכתבי שייקספיר ועורך ראשי של האנתולוגיה של נורטון לספרות אנגלית. זוכה פרס פוליצר לספרות עיונית, עבור ספרו התפנית: הולדת המודרניות (2012). וחתן פרס הולברג (2016). חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (1987) והאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות (2008) ונשיא האגודה לשפות מודרניות (2002-2003).

== תולדות חייו ==
נולד בבוסטון למשפחת מהגרים יהודית מליטא. בשנת 1969 השלים את לימודיו לתואר דוקטור באוניברסיטת ייל והיה עמית תוכנית פולברייט (1964-1966) ומלגת גוגנהיים (1975). בשנת 1972 החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובשנת 1980 התמנה לפרופסור והיה חבר סגל האוניברסיטה עד למעברו לאוניברסיטת הרווארד.

כיהן כפרופסור אורח במכון למחקר מתקדם בברלין, אקול פראטיק דה אוטז אטיד בפריז, אוניברסיטת פירנצה, אוניברסיטת קיוטו, אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטת פקין.

== מחקריו ==
מחקריו עוסקים בהקשרים התרבותיים והפוליטיים של ספרות ותיאטרון, בפרט בתקופת הרנסאנס ובפתרט בתקופה האליזבתנית. רבים ממחקריו עסקו בשייקספיר, חייו, ההשפעות על יצירתו ותפקיד מחזותיו בתקופה בה הועלו בזירה הפוליטית, החברתית והדתית של בריטניה באותה עת.

== השקפה פוליטית ==
בשנת 2018 פרסם את ספרו Tyrant: Shakespeare on Power (טירן (שליט עריץ): שייקספיר על כוח), בו דן לכאורה ביחס שמבטא שייקספיר ביחס לשליטים עריצים, אך למעשה מותח ביקורת על שלטון הנשיא דונלד טראמפ.

== ספריו שתורגמו לעברית ==
* להיות או לא להיות שייקספיר, ספרי עליית הגג, 2010
* התפנית: הולדת המודרניות, הוצאת מאגנס, 2012

== קישורים חיצוניים ==
* [https://english.fas.harvard.edu/people/stephen-greenblatt דף חבר סגל הארוורד]
* [https://www.pulitzer.org/winners/stephen-greenblatt דף זוכה פרס פוליצר]
* [https://holbergprize.org/en/holberg-prize/prize-winners/stephen-greenblatt דף חתן פרס הולברג]
* [https://wwnorton.com/search/U3RlcGhlbiBHcmVlbmJsYXR0 כתביו בהוצאת נורטון]
* [https://www.newyorker.com/contributors/stephen-greenblatt מאמריו] בניו יורקר
* [https://www.hum-il.com/message/4021000/ הרצאת בובר השנתית] של האקדמיה הישראלית למדעים: ההזדמנות השנייה של שייקספיר (סטיבן גרינבלט)

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: ספרות עיונית
קטגוריה:זוכי פרס הולברג
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי ספרות אמריקאים
קטגוריה:ויליאם שייקספיר
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות
קטגוריה:זוכי פרס הספר הלאומי האמריקאי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
ניחיפו

ניחיפו (טונגאית: Hihifo, "מערב")הוא הכפר הראשי באי ניואטופוטאפו שבממלכת טונגה. ניחיפו ממוקם בצד המערבי של ומהווה המרכז העיקרי למתקנים ציבוריים וממשלתיים המשרתים את תושבי האי, כולל סניף דואר ותחנת משטרה. שני הכפרים האחרים בניואטופוטאפו הם ו.

אוכלוסיית הכפר מונה 301 איש (נכון לשנת 2021).<ref></ref>

== סקירה ==
ניחיפו ניזוק בצורה נרחבה ברעידת האדמה והצונאמי בסמואה ב-2009 עם מספר הרוגים.<ref></ref> הצונאמי בעקבות רעידת אדמה של 8.0 מגה-וואט באזור בשעה 06:48:11 שעון מקומי ב-29 בספטמבר 2009 (17:48:11 UTC).<ref>[https://earthquake.usgs.gov/eqcenter/recenteqsww/Quakes/us2009mdbi.php Magnitude 8.0 - SAMOA ISLANDS REGION] Report on [https://www.usgs.gov/aboutusgs/ U.S. Geological Service]'s website. Retrieved online d.d. September 29, 2009</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טונגה: ערים
קבוע זמן RC

קבוע זמן RC, המסומן <math>\tau</math> (האות היוונית טאו), הוא קבוע הזמן של מעגל נגד-קבל (מעגל RC), ושווה למכפלה של התנגדות הנגד <math>R</math> וקיבול הקבל <math>C</math> (ביחידות SI הזמן נמדד בשניות, ההתנגדות באוהם והקיבול בפאראד):

: <math> \tau = RC</math>

זהו הזמן הדרוש לטעינת הקבל דרך הנגד ממתח טעינה התחלתי של אפס עד לכ־63.2% מהערך של המתח הישר המסופק, או הזמן הנדרש בכדי לפרוק את הקבל דרך אותו נגד עד לכ־36.8% ממתח הטעינה ההתחלתי שלו. ערכים אלה נגזרים מהקבוע המתמטי e, כאשר <math>1-e^{-1} \approx 63.2\%</math> ואילו <math>e^{-1} \approx 36.8\% </math>. נוסחאות אלו נכונות בהנחה שמופעל מתח קבוע על הקבל והנגד המחוברים בטור.

כדי לקבוע את המתח על פני הקבל כפונקציה של הזמן:
* טעינת קבל מרוקן, כאשר <math>V_0</math> הוא המתח שמספק מקור המתח – המתח על הנגד והקבל יחד:
: <math>V(t) = V_0(1-e^{-t/ \tau}) </math>
* פריקת קבל שהמתח ההתחלתי שלו עליו הוא <math>V_0</math>:
: <math>V(t) = V_0(e^{-t/ \tau}) </math>

== תדר הקיטעון ==
קבוע הזמן קשור לתדר הקיטעון <math>f_c</math>, שהוא פרמטר חלופי של מעגל RC המוגדר:
פונקציית התמסורת של מסנן מעביר-פס, עם תדר קיטעון נמוך <math>f_1</math> ותדר קיטעון גבוה <math>f_2</math>
: <math>f_c \equiv \frac{1}{2 \pi R C} = \frac{1}{2 \pi \tau}</math>

או באופן שקול:

:<math>\tau = RC = \frac{1}{2 \pi f_c}</math>

תדר הקיטעון מוגדר כתדר שמעבר לו (תדר גבוה יותר או נמוך יותר, לפי סוג המסנן) עוצמת האות פוחתת באופן משמעותי. בדרך כלל נהוג לומר שזו הנקודה בה הספק האות יורד בחצי, או עוצמתו יורדת ב-3dB (יורדת ב-29.3%).

כאשר ההתנגדות מבוטאת ביחידות אוהם והקיבול בפאראד, הנוסחה <math> \tau = RC</math> נותנת את קבוע הזמן בשניות ואת תדר הקיטעון בהרץ.

משוואות שימושיות הן:
:<math>t_r \approx 1.4 \tau \approx \frac{0.22}{f_c}</math>
כאשר <math>t_r</math> הוא זמן טעינת הקבל מ־20% עד 80%

:<math>t_r \approx 2.2 \tau \approx \frac{0.35}{f_c}</math> 
כאשר <math>t_r</math> הוא זמן טעינת הקבל מ־10% עד 90%

== כלל 5RC ==
לצרכים מעשיים, נהוג להשתמש בכלל האצבע <math>t = 5\tau=5RC</math>. כלל אצבע זה קובע כי בטעינת הקבל, מתח הקבל מגיע ליותר מ-99% מערכו המרבי אחרי פרק זמן של 5RC ולכן, ניתן להעריך שהתהליך של טעינת הקבל הגיע בקירוב טוב לסיומו.

== ראו גם ==
* מעגל RC
* דעיכה מעריכית

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.digikey.co.il/he/resources/conversion-calculators/conversion-calculator-time-constant מחשבון קבוע זמן RC], באתר digikey
* [https://fizix.co.il/מעגלי-rc/ הסבר על קבוע זמן RC], באתר fizix

קטגוריה:הנדסת חשמל
קטגוריה:עיבוד אותות
דוב בעריש שפירא

רבי דוב בעריש שפירא (נולד בט"ז בטבת ה'תרצ"ג, 14 בינואר 1933) הוא האדמו"ר השני בחסידות נארול, וחבר הנהלת כולל חבת ירושלים.

==ביוגרפיה==
נולד בט"ז בטבת ה'תרצ"ג בנארול, פולין, כבן יחיד לרבי חיים מאיר יחיאל שפירא, האדמו"ר מנארול, ולרבקה פערל, בת רבי משולם זלמן יוסף זילברפרב האדמו"ר מקוידינוב בטופוריב.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח יחד עם משפחתו לטופוריב למקום מגורי סבו, בשנת ה'תש"א גורשו על ידי הרוסים לסיביר ולאחר מכן עברו לסמרקנד. בשנת ה'תש"ו עברו לאנטוורפן, בלגיה, שם למד בישיבת הרב יצחק דוב קופלמן, בשנת ה'תש"י עבר עם משפחתו לארצות הברית.

למד בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש בניו יורק, ואצל רבי יצחק הוטנר. לאחר מכן למד בישיבת שארית הפליטה של רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם. בשנת ה'תשי"ב נשלח על ידי אביו לארץ ישראל שם למד בישיבתו של רבי אהרן רוקח, האדמו"ר מבעלז.

נישא למרים דבורה (נפטרה בחודש אלול ה'תשע"ו, שעות ספורות לפני חתונת נכדה), בת רבי משה רוקח האדמו"ר מקוזלוב, לאחר נישואיו התגורר בשכונת קראון הייטס ליד אביו. בשנת ה'תשל"ב עבר לפלטבוש, ברוקלין, שם כיהן כרב קהילת נארול.

במהלך השנים ייסד הרב שפירא את בית המדרש ותלמוד תורה ומסדות נוספים של חסידות בעלזא בבורו פארק, כמו כן בפלטבוש הקים בית המדרש ומקוה טהרה.

לאחר פטירת אביו בי"ח בתמוז ה'תשס"ז, מונה לכהן כאדמו"ר מנארול. לאחר פטירת אשתו בשנת ה'תשע"ו עבר לבני ברק, שם מכהן כאדמו"ר בבית מדרשו ברחוב רש"י בעיר.

== משפחתו ==
===בניו===
* רבי אהרן, אב"ד נארול, חתן רבי ישכר בעריש אייכנשטיין, האדמו"ר מזידיטשוב באר שבע.
* רבי משולם זלמן יוסף, ראש הכוללים של חסידות נארול, חתן רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים, האדמו"ר מנדבורנה.
** חתנו, רבי יוסף מאיר כהנא, האדמו"ר מטשאקאווא בית שמש.
* רבי אברהם יהושע העשיל, (נפטר בכ"ה בטבת ה'תשפ"ד) חתן רבי צבי אלימלך פנט האדמו"ר מקוסון (רחוב בן פתחיה).
* הרב אשר ישעיה, עסקן בלונדון.

===חתניו===
* רבי אשר ישעיה רובין, האדמו"ר מקוז'ניץ בסיגייט (נפטר בל' באב תשע"א).
** בנו, רבי יששכר רובין, ממלא מקומו באדמו"רות קוז'ניץ בסיגייט, חתן רבי שרגא פייבוש הגר האדמו"ר מקוסוב.
* רבי יעקב צבי מאיר ארליך, האדמו"ר מקוידינוב.
* רבי משה יהושע מיכלוביץ, האדמו"ר מבראד.

== לקריאה נוספת ==
* הוד קדומים - חלק א', מוסדות נארול בני ברק, ה'תשס"ח.
* הוד קדומים - חלק ב', מוסדות נארול בני ברק, ה'תש"פ.
* בית ועד לחכמים - חלק ד', מוסדות נארול בני ברק, ה'תשע"ז.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדמו"רים ישראלים
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
רוטולי

הרוטולי (בלטינית: Rutuli) היו עם קדום באיטליה. הרוטולי היו ממוקמים בטריטוריה שבירתה הייתה העיירה העתיקה ארדאה, שנמצאת כ-35&nbsp;ק"מ דרומית מזרחית לרומא במחוז לאציו של היום. <ref>Hazlitt, William. The Classical Gazetteer (1851), p. 297.</ref>

חשבו שהם צאצאי האומברים והפלסגים, לפי חוקרים מודרניים הם כנראה קשורים לעמים האטרוסקים או הליגורים.<ref>Nicholas Hammond, Howard Scullard.Dizionario di antichità classiche. Milano, Edizioni San Paolo, 1995, p.1836-1836. .</ref>

== היסטוריה מיתולוגית ==
באינאיס של ורגיליוס, וגם על פי טיטוס ליוויוס,<ref>Livy, Ab urbe condita, 1.2</ref> הרוטולי מונהגים על ידי טורנוס , נסיך צעיר שלטינוס , מלך הלאטינים, הבטיח לו את ידה של בתו לוויניה בנישואין. כשהגיעו הטרויאנים לאיטליה, החליט לטינוס לתת את בתו לאיניאס במקום, בשל הנחיות שקיבל מהאלים להשיא את בתו לזר. טורנוס זעם והנהיג את עמו כמו גם כמה שבטים איטליים אחרים נגד הטרויאנים במלחמה. הטקסט של ורגיליוס מסתיים כאשר אניאס מביס את טורנוס בקרב יחידים ולכן מאשר את זכותו להינשא ללוויניה. בכמה גרסאות אחרות של סיפורו של אניאס, הוא נהרג מאוחר יותר בקרב שנערך לאחר מכן עם הרוטולים.<ref>Strabo, Geographica, 5:3:2</ref>

== מלחמה עם רומא תחת טרקוויניוס סופרבוס ==
במהלך המאה ה-6 לפני הספירה, בהיסטוריה האגדית-למחצה המוקדמת של רומא, המלך השביעי והאחרון של רומא, לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס, יצא למלחמה עם הרוטולי. לפי ליוויוס, בני הרוטולי היו באותה תקופה עם עשיר וחזק מאוד. טרקוויניוס היה מעוניין להשיג את השלל שיבוא עם הניצחון על הרוטולי.<ref>Livy, Ab urbe condita, 1.57</ref>

הוא ביקש ללא הצלחה לכבוש את ארדאה בסערה, ולאחר מכן החל במצור נרחב על העיר. המלחמה נקטעה על ידי מהפכת ייסוד הרפובליקה הרומית שהפילה את המלוכה הרומית. הצבא הרומי, חנה מחוץ לארדאה, קיבל את פני לוקיוס יוניוס ברוטוס כמנהיגם החדש, וגירש את בני המלך. לא ברור לגבי תוצאות המצור והמלחמה.<ref>Livy, Ab urbe condita, 1.57-60</ref>

== לקריאה נוספת ==
* רשימת עמים קדומים באיטליה
* איטליה הקדם-רומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עמים קדומים באיטליה
מחלה גרנולומטית כרונית

מחלה גרנולומטית כרונית (באנגלית: ((CGD) chronic granulomatous disorder), היא שם כולל לקבוצה של מחלות תורשתיות שבהן תאים מסוימים של מערכת החיסון מתקשים ליצור את תרכובות החמצן התגובתיות המשמשות להרג פתוגנים מסוימים, דבר המוביל להיווצרות גרנולומות באיברים רבים.<ref name="titleChronic Granulomatous Disease: Immunodeficiency Disorders: Merck Manual Professional"></ref> 

== היסטוריה ==
המחלה אובחנה לראשונה בשנת 1950 אצל ארבעה נערים ממינסוטה, ובשנת 1957 ניתן לה השם "גרנולומטוזיס קטלני של הילדות", בפרסום המתאר את מחלתם. המנגנון התאי הבסיסי הגורם למחלה גרנולומטית כרונית התגלה בשנת 1967, המחקר חשף את המנגנונים המולקולריים העומדים בבסיס המחלה. 

== אפידמיולוגיה ==
CGD משפיע על כ-1 מתוך 200,000 אנשים בארצות הברית, כאשר כ-20 מקרים חדשים מאובחנים מדי שנה.<ref name="Maryland"></ref>

== מאפייני התמונה הקלינית ==
המחלה כוללת את התסמינים הבאים:

* דלקת ריאות
* מורסות בעור ברקמות ובאיברים שונים בגוף האדם
* דלקת מפרקים זיהומית
* דלקת העצם (אוסטאומיאליטיס)
* זיהומים במחזור הדם (בקטרמיה)
* זיהומי עור שטחיים כגון צלוליטיס וסעפת (אימפטיגו)

רוב הלוקים ב-CGD מאובחנים בילדות, לרוב לפני גיל 5.<ref name="Winkelstein"></ref> 

== גנטיקה ==
רוב המקרים של מחלה גרנולומטית כרונית מועברים כמוטציה על כרומוזום X. הגן המושפע בכרומוזום X מקודד לחלבון gp91. יכול להיות מועבר גם בצורה אוטוזומלית רצסיבית באופן המשפיע על חלבוני PHOX אחרים. סוג המוטציה שגורמת לשני סוגי ה-CGD הוא מגוון ויכול להיות: , , מוטציית פסק ומוטציית סלף.<ref name="HeyworthPG"></ref> 

== אבחון ==
האבחון נעשה על ידי בדיקת זרימת חימצון (נשימתית).<ref></ref>

== טיפול ==
ניהול מחלה גרנולומטית כרונית סובב סביב אבחון מוקדם של המחלה כך שניתן יהיה לתת טיפול אנטיביוטי כדי למנוע זיהום.

== מחקר ==
ריפוי גנטי נחקר כיום כטיפול אפשרי למחלה גרנולומטית כרונית. CGD מתאים היטב לטיפול גנטי מכיוון שהוא נגרם על ידי מוטציה בגן בודד שמשפיע רק על מערכת גוף אחת (המערכת ההמטופואטית). נגיפים שימשו להעברת גן gp91 תקין לחולדות עם מוטציה בגן זה, ולאחר מכן הפגוציטים בחולדות אלו הצליחו לייצר רדיקלים חופשיים.<ref name="Dinauer"></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תסמונות
לונגלגס

לונגלגס (באנגלית: Longlegs) הוא סרט מותחן אימה אמריקאי, שבוים על ידי אוזגוד פרקינס. בסרט מככבים מייקה מונרו, ניקולס קייג', אלישה ויט, קירנן שיפקה ובלייר אנדרווד.

הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-12 ביולי 2024, ובישראל ב-11 ביולי 2024.

== רקע עלילתי ==
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 סוכנת FBI חדשה בתפקיד בשם לי הרקר, מקבלת לטיפולה תיק לא מפוענח של מקרי רצח שבוצעו על ידי רוצח סדרתי.<ref></ref> החקירה הופכת למסובכת יותר כאשר מתגלות ראיות נסתרות.

== צוות השחקנים והדמויות ==
* מייקה מונרו – לי הרקר, סוכנת FBI המנהלת חקירה של תיק רצח.<ref name="fangoria"></ref>
** לורן אקאלה – לי הרקר הצעירה.<ref name=":0"></ref>
* ניקולס קייג' – לונגלגס, רוצח סדרתי חמקמק המשאיר ראיות נסתרות לאחר כל רצח שמבצע.<ref name=fangoria/>
* בלייר אנדרווד – קרטר, סוכן FBI שמפענח יחד עם לי את תיק הרצח.<ref name=":0" />
* אלישה ויט – רות הרקר, אמה של לי.<ref name=":0" />
* מישל צ'וי-לי – הסוכנת בראונינג
* דקוטה דולבי – הסוכן הורציו פיסק<ref name=fangoriasayce></ref>
* קירנן שיפקה – קארי קן קמרה, שורדת מסע רציחותיו של "לונגלגס".<ref name=":0" />

== הפקה ==
בנובמבר 2022 פורסם כי אוזגוד פרקינס יביים את הסרט.<ref></ref> לאחר מכן, דווח כי ניקולס קייג' הצטרף לצוות השחקנים.<ref name="Variety1"></ref><ref name="Teaser"/> בפברואר 2023, הצטרפה מייקה מונרו לצוות השחקנים.<ref name="Variety1"/> במרץ, הצטרפו אלישה ויט ובלייר אנדרווד לצוות השחקנים.<ref name="Cast"></ref>

צילומי הסרט התקיימו בוונקובר, קולומביה, מ-16 בינואר ועד 23 בפברואר 2023.<ref></ref><ref name="Teaser"></ref>

== הפצה ==
בפברואר 2023 רכש אולפן ההפצה "ניאון" את זכויות הסרט בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין.<ref></ref><ref name="Range"></ref> הסרט הוקרן ב-Beyond Fest של לוס אנג'לס ב-31 במאי 2024.<ref></ref> הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-12 ביולי 2024, ובישראל ב-11 ביולי 2024.<ref name="Teaser"/><ref></ref>

== ביקורות ==
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes" זכה הסרט לציון של 91% על בסיס 104 ביקורות, עם דירוג ממצוע של 8.8/10.

ג'יי הורטדו מ-"Screen Anarchy" ציין כי הסרט הוא "יצירת מופת; סרט עם הרבה חרדה, סרט שבו כל סצנה היא סיוט, וזה יפהפה".<ref></ref> מייגן נבארו מ-Bloody Disgusting כתבה כי "'לונגלגס' הוא סרט מסוגנן היטב, כולל אימה קלאוסטרופובית".<ref></ref> ביל בריה מ-/Film כינה את הסרט: "סרט האימה המפחיד ביותר של 2024".<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מותחן אימה אמריקאיים
ויז'ה אוניון

ויז'ה אוניון היא עיר בצפון-מערב ארגנטינה והבירה של נפת עם אוכלוסייה של 12,263 איש.

== סקירה ==
העיר ממוקמת בלב עמק ברמז'ו, בגובה 1,153 מטר מעל פני הים, למרגלות הרי האנדים. ממוקמת להפליא בין רכסי ההרים האדומים האינטנסיביים של סיירה דה פמטינה וסיירה דה מאיז, מוקף ביקבים מקומיים מסורתיים ו העובר, לעיתים קרובות בשטף בעונת הגשמים, דרך העיר.

מזג האוויר חם וגשום במהלך הקיץ, ינואר ופברואר הם החודשים הרטובים ביותר, בעוד שבחורף יבש וקר. מכיוון שהאדמה לא יכולה להיפטר בקלות מהגשם הרב, האזור מוצף בדרך כלל במהלך העונה הגשומה. האזור מייצג אקלים טיפוסי של מדבר הררי, עם הבדל נרחב בטמפרטורות בין יום ללילה. ויז'ה אוניון מושפעת מתופעת אקלים הנקראת - רוח יבשה הנושאת אבק לרוב, המגיעה מהאוויר הימי הקוטבי, מחוממת בירידה מהפסגה, שנמצאת כ-6,000 מ' (18,999 רגל) מעל פני הים. רוח זונדה עלולה לעלות על מהירות של 40 קמ"ש (25 מייל לשעה) ועלולה להוביל לשינויים בלחץ האוויר, שבדרך כלל גורם לאנשים לכאב ראש.

שדה התעופה הקרוב ביותר הוא בלה ריוחה, 3 קילומטרים ממרכז העיר לה ריוחה. שלוש טיסות שבועיות מוצעות בין בואנוס איירס ללה ריוחה על ידי אארולינאס ארחנטינס.

ערים סמוכות לויז'ה אוניון הן לוס פלסיוס, , ויז'ה קסטלי, וינצ'ינה, גוונדקול, ופטקיה. הערים הגדולות הקרובות ביותר מויז'ה אוניון הן סן חואן, לה ריוחה, צ'ילסיטו, קטמרקה וקורדובה.

== היסטוריה ==
האזור שהוא כיום המחוז של קורונל פליפה וארלה, היה מיושב על ידי האינדיאנים . הספרדים הגיעו לעמק ברמז'ו בסביבות שנת 1634, אך האינדיאנים התנגדו לכיבושם עד 1636, אז נענשו האינדיאנים על התנגדותם על ידי , שגירש אותם מאדמותיהם ושלח אותם לגבעות של רכס הרי פמטינה. רבים מתו במסעם לארץ החדשה, והמעטים ששרדו התיישבו במקום חדש. האדמה הישנה של האינדיאנים נכבשה בשנת 1649 על ידי הגנרל פדרו ניקולס בריזואלה, והאדמה הוחזרה להם באופן רשמי ב-25 בינואר 1650.

בתחילת המאה השבע עשרה, היה יישוב של אנשים לבנים, כיום ויז'ה אוניון. הם חיו בשלום עם האוכלוסייה הילידית המקומית, שחיה באזור לאחר שהוגלו מאדמותיהם.

בשנת 1750 לערך הגיעו לאזור שלוש משפחות ממערב צ'ילה והתיישבו בגואנדקול, אך מסיבות לא ידועות עזבו והתיישבו בלוס הורנילוס, שהיום היא ויז'ה אוניון. לוס הורנילוס לוקח את שמה מהכבשנים שבהם השתמשו המקומיים על גדות נהר ברמז'ו כדי לאפות לחם תוצרת בית.

לוס הורנילוס הפכה לויז'ה אוניון ב-1 בדצמבר 1869, המחוז חולק ל-12 מחוזות, שקבעו את גבולות דפרטמנטו גואנדקול, מה שהפך את וילה גואנדקול לעיר הראשית של המחוז ולוס הורנילוס הייתה נפה בתוך המחוז החדש. ב-9 בספטמבר 1881 שונה שמה של דפרטמנטו גואנדקול לדפרטמנטו גנרל לאוואלה והיישוב הראשי היה כעת לוס הורנילוס, ששמה שונה לויז'ה אוניון.

השם ויז'ה אוניון מקבל את משמעותו משלוש המשפחות הצ'יליאניות שגורשו מגואנדקול ועברו ללוס הורנילוס ב-1880, שם התושבים המקומיים לא רק העניקו להם הגנה, אלא גם העניקו להם בעלות על קרקע כדי שיוכלו להתיישב. לכן, ויז'ה אוניון מייצגת את הלכידות והמחויבות בין משפחות שני העמים הללו - "כפר האיחוד".

העיר הייתה מרוכזת בעבר באזור שבו נמצא כיום בית החולים אזור ד"ר אדוארדו סלומון ניירה, עקב רעידת האדמה של 1854 שהותירה את העיר חורבות והמקומיים נאלצו להעביר את יישובם מעט צפונה. הכפר וילה יוניון כלל שלושה רחובות מרכזיים, המסודרים בצורה צפון-דרום. הרחוב הראשי כיום הוא Avenida Nicolás Davila.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:פרובינציית לה ריוחה: יישובים
קטגוריה:ארגנטינה: ערים
הנרי לאופר

הנרי ב. לאופר ( נולד ב-1945) הוא מנהל קרן גידור, משקיע, מתמטיקאי ופילנתרופ אמריקאי. הוא שימש כסגן נשיא למחקר ב"טכנולוגיות רנסאנס".

== חייו מוקדמים ==
הנרי ב. לאופר נולד למשפחה יהודית בשנת 1945.<ref name="tsinghuainternationalconference"></ref> <ref></ref> <ref></ref> הוא קיבל את הדוקטורט מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 1965, כשהוא למד בהנחייתו של רוברט גנינג.

לאופר הצטרף למחלקה למתמטיקה באוניברסיטת סטוני ברוק כחבר סגל בשנת 1971. מחקריו התמקדו במשתנים מרוכבים וטופולוגיה אלגברית. הוא עזב את סטוני ברוק בשנת 1992 והצטרף לטכנולוגיות רנסאנס.<ref></ref> בשנת 2015 נערכה לכבודו ועידה לציון יום הולדתו ה-70 באוניברסיטת צינגהואה בסין.<ref name="tsinghuainternationalconference" />

לאופר היה שותף להקמת קרן מדליון יחד עם ג'יימס סימונס בשנת 1988. בנוסף שימש כמדען הראשי וכסגן נשיא למחקר בטכנולוגיות רנסאנס, חברת האם של הקרן. כיום הוא משמש כחבר במועצת המנהלים שלה.<ref name="bloomberglaufer"></ref>

לאופר הרוויח 125,000,000 דולר בשנת 2008, במהלך המשבר הכלכלי של 2007–2008.<ref name="nytimestophedgefundmanagersdowell"></ref> בשנה שלאחר מכן, בשנת 2009, הוא נכלל ברשימת "המרוויחים הגבוהים ביותר בוול סטריט" של המגזין פורבס, עם הכנסה של 390,000,000 דולר.<ref name="forbeswallschwartz"></ref>

== פילנתרופיה ותרומות פוליטיות ==
בשנת 2008 לאופר ואשתו תרמו להקמת מרכז לואי וביאטריס לאופר לביולוגיה פיזיקלית וכמותית באוניברסיטת סטוני ברוק.<ref>[http://sb.cc.stonybrook.edu/happenings/?p=3337l happenings press release]</ref> <ref>[http://www.laufercenter.stonybrook.edu/ Laufer Center webpage ]</ref> הזוג הצטרף לג'ים ומרילין סימונס כדי להעניק מכון המחקר למדעים מתמטיים באוניברסיטת קליפורניה, ברקלי, תרומה בלתי מוגבלת של 70 מיליון דולר בשנת 2022. האוניברסיטה כיבדה את התורמים על ידי שינוי שם המכון למכון סימונס-לאופר למדעים מתמטיים.<ref></ref> <ref></ref>

לאופר תרם 500,000 דולר ל"Correct the Record", ועד פעולה פוליטית שתמך בקמפיין הנשיאותי של הילרי קלינטון בשנת 2016, בפברואר 2016.<ref name="correcthelaufer"></ref>

באפריל 2016 לאופר ואשתו ארגנו אירוע גיוס כספים עבור קלינטון בפלורידה<ref name="wpbfhillaryattends"></ref><ref name="palmbeachpostashillaryraisesmoney"></ref> בו כרטיס כניסה עלה 500 דולר. בנוסף, הזוג תרם כ-950,000 דולר לקמפיין הנשיאותי של ג'ו ביידן בשנת 2020.

== חיים אישיים ==
לאופר נשוי לד"ר מרשה זלטין לאופר, קלינאית תקשורת, פילנתרופית ופעילה פוליטית.<ref name="marylandthehuman"></ref><ref name="nysocialroulette"></ref> היא שימשה כיושבת ראש המפלגה הדמוקרטית בעיירה ברוקהייבן, ניו יורק, בין השנים 2001 עד 2009.<ref name="nytimesanovicetoy"></ref><ref name="brandlauferbrookhaven"></ref> הזוג מתגורר במנלפן, פלורידה. יש להם שלושה ילדים.

נכון לשנת 2023 הוערך שוויו הנקי של לאופר ב-2.6 מיליארד דולר על ידי מגזין פורבס.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטוני ברוק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:נדבנים אמריקאים

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:מיליארדרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945