OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרני אלדד

קרני אלדד (נולדה ב-16 במאי 1974 בירושלים) היא מוזיקאית, מלחינה, זמרת, עיתונאית ופובליציסטית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
אלדד, בתם של אליאורה ואריה אלדד ונכדתם של יהושע בן-ציון וישראל אלדד. אבי סב סבה היה מייסד פתח-תקווה יהושע שטמפפר. גדלה באופירה, בירושלים ובכפר אדומים.

=== קריירה מוזיקלית ===
אלדד למדה בבית הספר למוזיקה רימון, ולאחר מכן השלימה לימודי תואר שני במוזיקה, במנצ'סטר, שבו התמחתה במוזיקה לטינית.

בשנת 2005 הקליטה אלדד את אלבומה הראשון, "אדומה", בהוואנה שבקובה. באלבום, מוזיקה אינטימית בעברית ובספרדית. באותה שנה הפיקה גם את האוסף "ימים כתומים", הכולל ביצועים חדשים לשירי גוש קטיף, השירים המסמלים את תקופת המאבק בתוכנית ההתנתקות.

בשנת 2007 הקליטה אלדד את "שלווה בארמנותייך", אלבום סולו שני, בו היא מבצעת משירי הרב שלמה קרליבך בליווי רביעיית כלי מיתר.

אלדד כתבה את המוזיקה לסרט הקולנוע הקצר "מלחמה אחרת" (2004) ול"רגליים קרות" (2006).

בנוסף לפעילותה המוזיקלית, מדריכה אלדד טיולים בקובה ובירושלים.

ב-2013 הוציאה את אלבומה השלישי "שירי ארצי - קרני אלדד שרה ראשית הציונות".

=== פעילות פוליטית ===

במהלך כהונתה של הכנסת השש עשרה שימשה אלדד העוזרת הפרלמנטרית של אורי אריאל, חברו של אביה לסיעת האיחוד הלאומי.

אלדד פרסמה מאמרים פובליציסטיים בעיתונים "הארץ", "ישראל היום" ו"מעריב סופהשבוע". כאשר נרכש מעריב על ידי הג'רוזלם פוסט ב-2014 והוקם כעיתון חדש בשם "מעריב השבוע" הפכה קרני גם לעיתונאית שמפרסמת גם ידיעות וכתבות, לצד מאמרי פובליציסטיקה וטור שבועי ב"מעריב סופהשבוע".

בשנת 2010 כתבה וערכה את הספר "יש"ע זה פאן" - מדריך תיירותי לאטרקציות, פינות חמד, אתרים היסטוריים, מסעדות וצימרים בשטחי יהודה ושומרון.

===חיים פרטיים===
אלדד הייתה נשואה לשלמה בשן, ואם לשניים. מתגוררת בתקוע.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.youtube.com/channel/UCZN7LTrMTcW91kUB272njvA ערוץ היוטיוב של קרני אלדד]
* [http://www.maariv.co.il/Author/Karni-Eldad קרני אלדד] באתר מעריב השבוע
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=GVqNGxEoz7Y ציון תמתי] בביצוע קרני אלדד, יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=qJmTR_sWYZg היו לילות] בביצוע קרני אלדד, יוטיוב
* 

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מורות דרך ישראליות
קטגוריה:משפחת בן-ציון
קטגוריה:משפחת שטמפפר
קטגוריה:סגל מעריב השבוע
קטגוריה:פובליציסטיות ישראליות
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:אופירה: אישים
קטגוריה:כפר אדומים: אישים
קטגוריה:תקוע: אישים
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
יאיר שטרן

יאיר שטרן (נולד ב-6 ביולי 1942) הוא עיתונאי ואיש טלוויזיה ישראלי, בנו של אברהם שטרן, מפקד לח"י.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב לרוני ואברהם שטרן. נולד כארבעה חודשים לאחר שאביו, מפקד לח"י, נרצח. קרוי "יאיר" על שם כינויו המחתרתי של אביו. למד בבית ספר ביאליק בנתניה, בבית הספר לקציני ים עכו, ובעירוני ד' בתל אביב. סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, ותואר שני בתקשורת באוניברסיטת טמפל, בפילדלפיה.

אף על פי שרבים מיוצאי לח"י רצו לראות בו את ממשיך דרך אביו, הוא פנה לתחום אחר – עיתונות. את דרכו בתקשורת החל ככתב ספורט בעיתון מעריב. לאחר לימודיו בחו"ל חזר לארץ ושימש ככתב ספורט בערוץ הראשון. שימש בתפקידים שונים בערוץ הראשון, עד שמונה בסוף שנות ה-80 לכתב בוושינגטון. במהלך תפקידו סיקר שתי מערכות בחירות לנשיאות ארצות הברית, אירועים חשובים ביחסים עם ברית המועצות, ואת מלחמת המפרץ. בשנת 1993 מונה למנהל הטלוויזיה הישראלית. בתקופת פרשת בר-און חברון הגן על העיתונאים שחשפו את הפרשה.

מאז התפטרותו מהטלוויזיה בשנת 2000, משמש כיו"ר העמותה להנצחת מורשת לח"י וחלליהם. ב-2008 מונה כחבר ההנהלה הציבורית של הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.

ביוני 2009 מונה ליו"ר זמני של התזמורת הסימפונית ירושלים ובהמשך אותה שנה, מונה למנהל הכללי של התזמורת. הוא שימש בתפקיד זה עד מאי 2020.

== חיים אישיים ==
יאיר שטרן נשוי לדסי חיה ואב לארבעה, מתגורר בירושלים. בנו הוא מפיק הטלוויזיה שי שטרן ובתו ד"ר ענת שטרן היא היסטוריונית באוניברסיטה הפתוחה.

== ספריו ==

* יאיר בן "יאיר", ידיעות ספרים, 2022. ספר אוטוביוגרפי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* מודי שניר, [https://www.youtube.com/watch?v=KRJlUG6zzOs מראיין את יאיר שטרן בנושא רצח אברהם שטרן], 6 בפברואר 2021
* 
* 
* אפרים לפיד, [https://www.israeldefense.co.il/node/56399 יאיר הבן מעצים דמות האב "יאיר"], IsraelDefense, 21 בנובמבר 2022
* 
* יאיר שטרן וחברים, מוזיאון נתניה https://www.youtube.com/watch?v=Og88gwcn3os

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: אישים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
יאיר
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ביאליק (נתניה)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טמפל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
דינו דה-לורנטיס

דינו דה-לורנטיס (באנגלית: Dino De-Laurentiis; 8 באוגוסט 1919 - נובמבר 2010) היה מפיק קולנוע איטלקי שהפיק למעלה מ-150 סרטי קולנוע. בשנת 2001 קיבל את הפרס לזכר אירווינג תלברג מאת האקדמיה האמריקאית לקולנוע וב-2003 זכה בפרס אריה הזהב על מפעל חיים.

==ביוגרפיה==
דה-לורנטיס נולד כאגוסטינו דה-לורנטיס בטורה אנונציאטה, איטליה, ומכר ספגטי שעשה אביו. לאחר שהחל ללמוד את אמנות הקולנוע ברומא, לימודיו הופסקו כתוצאה ממלחמת העולם השנייה.
בשנות חייו המוקדמות להפקות הסרטים, דה-לורנטיס השתתף בהפקת סרטים נאו-ריאליסטים כסרטיו של פדריקו פליני "לה סטראדה" (1956) ו"לילות כביריה" (1959), לעיתים תוך שיתוף פעולה עם המפיק קארלו פונטי. בשנות ה-60 הקים דה-לורנטיס סטודיו אולפנים משלו, והצליח להפיק את הסרטים ברברלה ו-"Danger: Diabolik", אך זה קרס מבחינה כלכלית בשנות ה-70.
כאשר עבר לארצות הברית בשנות ה-70, דה-לורנטיס הקים את "De-Laurentis Entertainment Group" שמבוססת בקרוליינה הצפונית.

לדה-לורנטיס ארבעה ילדים מאשתו הראשונה, סילבנה מנגנו, שמתה ב-1989. היה נשוי למפיקה מרתה שומאכר ולהם שתי בנות. בתו מנישואיו הראשונים, רפאלה דה-לורנטיס, גם היא מפיקה. כך גם אחיינו, אורליו דה-לורנטיס.

== סרטיו ==
בין הסרטים שבהפקתו ניתן למנות את:

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מפיקי קולנוע איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס אריה הזהב - מפעל חיים

קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1919
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2010
סבוננאים

סבוננאים (שם מדעי: Sapindales) היא סדרה של צמחים בעלי פרחים. כלולות בה מספר משפחות בעלות מינים חשובים לחקלאות.

==משפחות==
*פיגמיים - כוללת את ההדרים, סוג עליו נמנים עצי פרי ריחניים רבים, בהם הלימון והתפוז, ועוד.
*אזדרכתיים - משפחה הכוללת את האזדרכת והמהגוני, המשמש לנגרות.
*סבונניים (Sapindaceae) - משפחה הכוללת את הליצ'י ופירות טרופיים נוספים, והאדר ממנו מופק סירופ המייפל, בין השאר. אגוזי סבון מהווים חומר גלם לייצור סבון טבעי.
*אלתיים - משפחה הכוללת את המנגו ועצי האלה, חלקם מקומיים לארץ ישראל.
*בורסריים (נקראת גם: 'בושמיים') - עליו נמנים המור והלבונה, המזוהים עם המין המקראי ממנו הפיקו בושם וקטורת.
*סימרוביים - משפחת האילנתה הבלוטית, מין פולש בארץ.
*Kirkiaceae
*Biebersteiniaceae

==על השם העברי==
היות שהאקדמיה ללשון העברית אינה מחליטה על שמות סדרות, נהוגים שני שמות עבריים לסדרה זו. הסבוננאים היא השולטת, בהתאם לתרגום מלטינית המתבסס על משפחת הסבונניים, אך קיים מיעוט גדול של שימוש בשם אלתאים המתבסס על משפחת האלתיים, הנפוצה בארץ. קיימים פרסומים הנוהגים בשם זה ואחר, והבחירה בשם סבוננאים לערך זה מבוססת על תרגום הרוב.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך פון ברכטולד
קטגוריה:סדרות צמחים
אפולוניה הקדושה

אַפּוֹלוֹנְיִה הַקְּדוֹשָׁה (ביוונית עתיקה: Ἀπολλωνία, מתה ככל הנראה ב-249) היא קדושה שחייה במהלך המאה ה-3 באלכסנדריה תחת שלטונו של פיליפוס הערבי. העדויות ההיסטוריות על קיומה ועל סיפור חייה אינן מוצקות. מסופר, שהייתה אחת מתוך מספר בתולות שמתו על אמונתן במהלך התקוממות נגד הנוצרים באלכסנדריה טרם רדיפות דקיוס ב-249. על פי המסורת הנוצרית, אפולוניה עונתה בין היתר באמצעות עקירת כל שינייה או טלטולן<ref name=":0">גבריאל ברקאי, אלי שילר, נצרות ונוצרים בארץ-ישראל, ירושלים, אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל, 2002, עמ' 161.</ref>. היא עמדה בסיבלה וסירבה להתכחש לנצרות, אפילו כאשר איימו לשרוף אותה, ומיוזמתה קפצה בעצמה אל הלהבות<ref name=":0" />. לפיכך, היא נחשבת לפטרונית של רפואת השיניים ושל הסובלים מכאבי שיניים או בעיות אחרות בשיניים<ref name=":0" /><ref></ref>. יום חגה הוא ה-9 בפברואר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפטרים ב-249
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
עד מאה ועשרים

עד מאה ועשרים היא ברכה יהודית נפוצה, המשמשת בעיקר בימי הולדת. משמעותה היא איחול לאריכות ימים עד לגיל 120 שנה. 

==מקור הביטוי==

המקור לברכה זו נובע ככל הנראה מפרשנות שניתנה לפסוק

לפי חלק ממפרשי המקרא, משמעות הדברים היא, שאורך חיי האדם יוגבל למאה ועשרים שנה. מכיוון שכך, מאחלים לאדם את המספר המרבי של השנים שהוא עשוי לחיות.

מקור אפשרי נוסף לאיחול זה הוא אורך חייהם של כמה אישים יהודים מפורסמים:
* משה רבנו - <small>()</small>.
* הלל הזקן - נשיא ישראל.
* רבן יוחנן בן זכאי - על פי התלמוד במסכת ראש השנה.
* רבי עקיבא.

מאחר שלביטוי אין אח ורע בשפות שאינן יהודיות, סביר להניח כי מדובר בתרגום עברי לברכה עתיקה המקובלת בשפת היידיש: "זאללסט לעבן, ביז הונדערט און צוואנציג" (שתחיה עד מאה ועשרים). השפעת הברכה אף ניכרת בסגנון הכתיבה היהודי-תורני במזרח אירופה, בה מקובלים ראשי התיבות שיחי' עמו"ש, כברכה לאחר כתיבת שם הנמען.

ברכה זו אף מופיעה בשיר הילדים המיועד לימי הולדת: "כן תזכה לשנה הבאה / עד מאה ועשרים שנה", ועליה מבוסס גם שירו של בני ברמן "חיי אדם".

מנגד אפשר למצוא ברכה זו גם בשפה הערבית וכן בשפה הפרסית, שם יש הטוענים כי המקור לברכה הוא מהתקופה האחמנית, בה היה נהוג לוח שנה שבו אחת ל-120 שנה הייתה שנה מעוברת בה הוסיפו חודש ובמהלך כל אותו החודש היו נערכות חגיגות על ידי הממלכה וכך רווח הרצון ובעקבותיו האיחול לחיות 120 שנה על מנת לזכות לחיות ולהנות מאותן חגיגות.

==הטיות==

נהוג כי כאשר מאחלים ברכת אריכות ימים לאדם זקן המתקרב כבר לשנתו המאה ועשרים, אין מן הראוי לאחל לו עד מאה ועשרים, אלא עוד מאה ועשרים.

בפרפרזה על הביטוי יש המברכים: "עד מאה כעשרים", ומאחלים בכך לא רק אריכות ימים, אלא גם נעורי נצח. המקור לפרפרזה הוא ככל הנראה בדברי רש"י על שרה אמנו שמקורם בחז"ל <small>()</small>: 

== השפעה ==
בהשראת הברכה, הפך הביטוי "עד מאה ועשרים" כמילה נרדפת לאריכות ימים בשפת היום יום בישראל, כמו למשל: "המוצר חזק כל כך, שיחזיק מעמד עד מאה ועשרים". כמו גם לכותרות מאמרים ומחקרים בעברית העוסקים בתוחלת החיים.

הביטוי השפיע רבות על מותגים ופרסומות במגזר העוסק עם קשישים, כמו למשל: רשת בתי האבות לקשישים של הפניקס אחזקות נקראת "עד 120". תוכניות סיוע רבות לקשישים, כמו תוכנית החרום של משרד הרווחה בשיתוף עם ג'וינט ישראל, לסיוע לקשישים ולאנשים עם מוגבלות ביישובי קו העימות הדרומי, נושאות את השם "עד 120". שמו של סרט דוקומנטרי המתעד את חייהם של שלושת האנשים הזקנים בעולם, תורגם לעברית תחת השם "עד מאה ועשרים?", ללא שום קשר לשם המקור. ואפילו ספר העוסק בענייני צוואה וירושה, זכה לשם זה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברכות ואיחולים
קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
קטגוריה:יום הולדת
מגדלי תל אביב

מגדלי תל אביב הם ארבעה מגדלי מגורים בשכונת נחלת יצחק שבתל אביב-יפו, בגוש שבין רחוב נחלת יצחק מספר 18, לבין רחוב תוצרת הארץ מספר 11. המגדלים הצפוניים הוקמו בשנת 2000. הם בני 34 קומות ומתנשאים לגובה של 107.75 מטרים. בשנת 2014 הושלמה בנייתם של צמד מגדלים נוסף בגובה 115.1 מטרים, בחלקו הדרומי של מגרש הפרויקט.

== היסטוריה ==
המגדלים הוקמו על שטח בית החרושת לשמן "יצהר". בית החרושת "יצהר" הוקם באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי קבוצת יזמים שרכשו קרקע בשכונה והקימו בה בית חרושת גדול לשמן ולמוצרים נלווים, כמו סבון. בית החרושת העסיק מאות עובדים, חלקם תושבי השכונה ורכש לעצמו מוניטין טוב למוצריו במשך עשרות שנים של עבודה. בשנת 1989 רכשה חברת מבני תעשייה את קרקע לאחר שמפעל "יצהר" נקלע לקשיים, באותה עת כבר החלה חברת יצהר בתכנון פרויקט בנייה על השטח. 

בינואר 1997 זכתה חברת הבניה ש.א.פ במכרז של חברת מבני תעשייה לבניית שלב א' של הפרויקט (שני המגדלים הצפונים), תמורת 190 מיליון שקל. בניית הפרויקט החלה בסוף 1997 ובנייתם של המגדלים הצפונים הסתיימה בשנת 2000.

בניית שני המגדלים הדרומיים החלה ביוזמת קבוצת רכישה שארגנו החברות "אקרו נדל"ן" ו"קבוצת חג'ג'", בשנת 2010 והם אוכלסו בשנת 2014.

== מאפיינים ==
מגדלי תל אביב תוכננו על ידי המשרד "ריסקין אדריכלים". שני המגדלים הצפוניים מכילים 23,000 מטר רבוע של שטחי מגורים ובהם 225 יחידות דיור ב-34 קומות. שני המגדלים הצפוניים היו עם חנוכתם מגדלי המגורים הגבוהים בישראל (המשמשים למגורים בלבד) וב-2010 נטל מהם מגדל W את התואר הזה. ליד מגדלי המגורים נבנה בניין משרדים בגובה תשע קומות, המכיל 13,500 מטר רבוע של שטחי משרדים. 

הפרויקט כולל גם קניון וכן קאנטרי קלאב. בכניסה ישנה רחבה גדולה ובה בריכת מים לנוי ובירכתיים גינה ציבורית. בבריכה נמצא הפסל "אקוויליבריום" של הפסלת יעל ארצי. בכל אחד מהמגדלים פועלות ארבע מעליות. בשטח המגדלים ארבע קומות של חניון תת-קרקעי המכילות כ-1,800 מקומות חניה. השימוש במגדלים הבנויים מעל שטחי החניה, הקניון ומועדון הספורט הוא למגורים.

== גלריה ==
<gallery>
Equillibrium sculpture by Yael Artsi in Tel Aviv Towers.JPG|הפסל "אקווליבריום" של הפסלת יעל ארצי ברחבת הכניסה הצפונית של מגדלי תל אביב
Ny02.jpg|רחבת הכניסה למגדלי תל אביב מרחוב נחלת יצחק
Tel Aviv Towers - 02.jpg|מגדלי תל אביב הדרומיים
PikiWiki_Israel_53304_tel_aviv_towers_country_club.jpg|קאנטרי מגדלי תל אביב
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: מרכזי קניות
קטגוריה:נחלת יצחק
המאסף (פירוש למשנה)

המאסף הוא כינויו של פרשן אלמוני, הפרשן הקדום ביותר שפירושו השלם לכל שישה סדרי משנה נשתמר. הוא מכונה כך בשל המילים אמר המאסף הפותחות את הפירוש.

==זהות מחבר==
לגבי זהות המחבר נחלקו הדעות. אחרוני החכמים הנזכרים בפירוש הם רבי יצחק אלפסי (הרי"ף) ורבי נתן מרומי, בעל "הערוך". לדעת מתרגם החיבור הרב יוסף קאפח, וכן פרופ' אליעזר שלוסברג, חיבר את הפירוש אחד מקדמוני חכמי תימן שחי סביב שנת 1100. לדעתו של פרופ' שמחה אסף, המלקט הוא חכם מחכמי מצרים קודם לזמנו של הרמב"ם, וחי בשנים 1105-1170.

==גילוי הפירוש והוצאתו לאור==
הפירוש יצא לראשונה בהוצאת "אל המקורות" בשנת ה'תשט"ו, תחת השם: "פירוש שישה סדרי משנה שפירש רבינו נתן אב הישיבה [בארץ ישראל]". שם זה לקוח מכתב היד שעליו התבסס הספר. עם זאת, המחבר אינו רבי נתן אב הישיבה, שהרי בהקדמת החיבור כתב המחבר שצירף בחיבור את פירושי רבי נתן עם פירושים נוספים מספרייתו. מנחם צבי פוקס הראה כי פירוש רבי נתן עצמו (שלא שרד לימינו) אינו אלא ביאור מילים קשות.<ref>ראה מאמרו: המשנה בתימן; כתוב-יד מפירוש רב נתן אב הישיבה. פורסם באסופות כרך ח</ref>

כתב היד שעליו התבססה ההוצאה נמצא על ידי הרב יחיא קאפח ונכדו הרב יוסף קאפח בין ספרים וקטעי דפים שנגנזו בבית קברות בצנעא בירת תימן, כפי שמתאר הנכד בהקדמתו לפירוש. הרב יוסף קאפח העתיקו כמה פעמים עוד בתימן. המהדורה האמורה כוללת את תרגומו, בתוספת מבוא, הערות וציונים של הרב מרדכי יהודה ליב זק"ש. בספר היובל לרב קאפח, הנקרא "לראש יוסף", פרסם מנחם צבי פוקס עוד מפירושיו של המאסף בתרגומו של יוסף טובי. עם השנים התגלו כתבי יד נוספים ומדויקים יותר של הפירוש שעדיין לא תורגמו ולא יצאו לאור.

==תוכן הפירוש==
בולטת זיקתו של המאסף לתורת חכמי בבל למרות שגם התלמוד הירושלמי היה לפניו, אותו הוא מכנה "הגמר הא"י" או "תלמוד ארץ ישראלי".

במסכת שביעית כתב:

חלק מפירושי גאוני בבל המובאים בפירושו של המאסף אינם מוכרים ממקור אחר. לצד פירושיו, כתב המאסף גם מבואות לכמה מן המסכתות, ומבואו לכל הפירוש כולל את השתלשלות מסירת התורה מימות משה רבנו ועד חתימת התלמוד.

==לקריאה נוספת==
* מ"צ פוקס, "המשנה בתימן – כתוב יד מפירוש רב נתן אב הישיבה", אסופות ח (תשנ"ד), עמ' קסג.

==קישורים חיצוניים==
* [https://mishna.alhatorah.org/Dual/HaMeasef_MiPeirush_R._Natan_Av_HaYeshivah/Berakhot/1.1#m7e0n6 פירוש המאסף על סדר זרעים אתר "על התורה"]
* [http://www.otzar.org/wotzar/Book.aspx?154065 פירוש רבינו נתן אב הישיבה] באתר אוצר החכמה

==הערות שוליים==

קטגוריה:פירושי המשנה
קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
ויליאם וילברפורס

ויליאם וילברפורס (באנגלית: William Wilberforce; 24 באוגוסט 1759 – 29 ביולי 1833) היה פוליטיקאי אנגלי, ממובילי התנועה לביטול העבדות בבריטניה. הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים ב-1780 מטעם מחוז הבחירה קינגסטון על ההול (), ולאחר מכן ייצג את המחוז יורקשייר (1784–1812) ומחוז ברמבר (1812–1825) בפרלמנט הבריטי.

לאחר מאבק פוליטי ממושך, ב-1807 נחקק בבריטניה חוק האוסר על סחר עבדים (אם כי הותרה עדיין בעלות על עבדים).

נקבר במנזר וסטמינסטר ב-3 באוגוסט 1833.

==ילדות ונעורים==
וילברפורס נולד בהאל, בנו היחיד של רוברט וילברפורס (1728–1768), סוחר עשיר, ואשתו אליזבת.
באוקטובר 1776 החל לימודיו בקולג' סנט ג'ון של אוניברסיטת קיימברידג'. בתקופת לימודיו התיידד עם עמית ללימודים בשם ויליאם פיט הבן, שלימים היה לראש ממשלת בריטניה.

==פעילות חברתית==
וילבפורס היה הכוח המרכזי שהביא לחקיקה נגד סחר העבדים ב-1807, והעביר את החוק בפרלמנט הבריטי. חוק שסימן את סוף הסחר בעבדים בין אפריקה לצפון אמריקה.
בנוסף לפועלו בתנועה לביטול העבדות, וילברפורס פעל גם לרווחת בעלי חיים. בשנת 1824, היה בין המייסדים של האגודה המלכותית למניעת התאכזרות כלפי בעלי חיים – אגודה שהייתה חלוצה בתחום החקיקה בנושא בעלי חיים בעולם המערבי. בשנת 1892, עבר לאגודת חברי החיות (באנגלית: Animals' Friend Society) אותה ייסד לואיס גומפרץ.

==הנצחה==
סיפור מלחמתו בעבדות באנגליה מסופר בסרט "רוחות של חופש".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:פעילים בתנועה לביטול העבדות
קטגוריה:פעילי זכויות בעלי חיים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של בריטניה הגדולה
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1801–1802)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1802–1806)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1806–1807)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1807–1812)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1812–1818)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1818–1820)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1820–1826)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1759
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1833
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
גרגוריוס העשירי

סמלו
גרגוריוס העשירי (בלטינית: Gregorius X; בערך 1210 – 10 בינואר 1276) היה אפיפיור מ-1 בספטמבר 1271 עד מותו.

==ביוגרפיה==
נולד בעיר פיאצ'נזה (כיום במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה), והוטבל בשם תבאלדו ויסקונטי. נכנס לשירות הכנסייה הקתולית ובילה את הקריירה שלו בארצות השפלה. היה סגן בישוף העיר לייז' (כיום בבלגיה), אך התפטר מתפקידו זה כדי לעלות לרגל לארץ הקודש. ליווה את הקרדינל אוטובאני במסעו לאנגליה, ובקיץ 1270 הצטרף אל הנסיך אדוארד (אדוארד הראשון, מלך אנגליה לעתיד) במסע הצלב השמיני לארץ ישראל. בהיותו בעכו, שהייתה בידי הצלבנים, התבשר שנבחר לאפיפיור על ידי חבר הקרדינלים שהתכנס בעיר ויטרבו (כיום במחוז לאציו באיטליה).

מאז 29 בנובמבר 1268 לא ישב אפיפיור על הכס הקדוש, בגלל חילוקי דעות שנתגלעו בין הקרדינלים הצרפתים לבין הקרדינלים האיטלקים. בגלל המצב הפוליטי, כל צד רצה באפיפיור בן ארצו. הקיפאון הגיע לקיצו כאשר אנשי ויטרבו הסירו את הגג מעל הבית שבו התכנסו הקרדינלים "כדי לאפשר להשפעות אלוהיות לכוון ביתר קלות את דיוניהם", ומנעו מהם כל מזון מלבד לחם ומים. שלושה ימים מאוחר יותר נבחר לאפיפיור תבאלדו ויסקונטי, שאם כי היה איטלקי, זכה באמונם של מלכי צרפת ואנגליה.

הקרדינלים קיוו שיעשה ככל שביכולתו כדי להציל את ארץ הקודש מידי המוסלמים. הוא אימץ לעצמו את השם גרגוריוס העשירי, ולפני שעזב את עכו נשא דרשה שבה אמר: "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני. תדבק לשוני לחיכי אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי", על פי תהילים קל"ז, פסוקים ה' - ו'. במכתב אל הנסיך אדוארד, שהיה עדיין בעכו, הוא תיאר את מסעו לוויטרבו, ובמכתב אל פיליפ השלישי, מלך צרפת הוא האיץ במלך לשלוח עזרה לצלבנים בארץ ישראל.

ב-1271, מיד אחרי שנבחר, קיבל מכתב מקובלאי חאן, שליט מונגוליה (ששלט גם בסין) שבו נתבקש האפיפיור לשלוח לו 100 מיסיונרים ושמן מן המנורה שבכנסיית הקבר הקדוש בירושלים. גרגוריוס העשירי שלח לקובלאי חאן שני כמרים, ושמן ומתנות אחרות באמצעות מרקו פולו ואביו ודודו של מרקו, שהגיעו לסין ב-1274.

ב-7 באוקטובר 1272 חתם גרגוריוס העשירי על בולה שלפיה פרש את הגנתו על כל היהודים שנמצאו תחת שלטון הנוצרים. בהתאם לבולה זו נאסר על הנוצרים לאלץ את היהודים להתנצר.
כמו כן, הוא הורה להוסיף לכל בולת הגנה יהודית סעיף נגד עלילות דם.

בתחילת 1274, באמצעות גאורגיוס אקרופוליטיס, נוהלו שיחות עם האימפריה הביזנטית על איחוד כנסיות. בסופו של דבר המגעים לא הגיעו להסכמה מלאה. ב-1 במאי 1274 כינס גרגוריוס העשירי את מועצת הכנסייה השנייה של ליון, שבה הכריז על מסע צלב חדש, ועל גיוס אמצעים למימונו בצורת מיסים שיוטלו על כל המאמינים ברחבי אירופה (18 במאי של אותה שנה). הוא קיבל הבטחה מקיסר האימפריה הביזנטית כי יעשה ככל שביכולתו לסייע להצלחת משימה זו. ב-1275, פיליפ השלישי מלך צרפת, ודודו, שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, הכריזו על השתתפותם במסע הצלב. אך כל אלה היו לשווא בגלל מותו של גרגוריוס העשירי בינואר 1276.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:בית ויסקונטי
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:נפטרים ב-1276
אדריאנה לימה

אדריאנה לימה (משמאל) בביקור ב[[גואנטנמו יחד עם דוגמניות נוספות.]]
אדריאנה לימה (באנגלית: Adriana Lima; נולדה ב-12 ביוני 1981) היא דוגמנית-על ברזילאית. לימה ידועה בעיקר כדוגמנית ראשית של חברת ההלבשה התחתונה "ויקטוריה'ס סיקרט" (2018–1999) וחברת הקוסמטיקה "מייבליין" (החל מ-2003).

== ביוגרפיה ==
אדריאנה לימה נולדה ב-12 ביוני 1981 בסלבדור, ברזיל והיא בתם של נלסון טורס, נגר במקצועו, ומריה דאס גרסאס לימה, עובדת סוציאלית. אביה עזב את המשפחה כשהייתה בת חצי שנה, ולימה גדלה רק עם אמה.

לימה היא ממוצא פורטוגזי, שווייצרי, יפני, אפרו-ברזילאי, אינדיאני, ומערב הודי (המחשיב אותה כפרדו ברזילאית), אך היא מחשיבה עצמה אפרו-ברזילאית.

לימה דוברת ארבע שפות - פורטוגזית, ספרדית, אנגלית ואיטלקית.

==דוגמנות==
לימה החלה לעסוק בדוגמנות בגיל 15, כשהשתתפה בתחרות יופי מקומית בברזיל של דוגמנית העל העולמית של סוכנות פורד וזכתה במקום הראשון, ובמשך שנה ייצגה את ברזיל בתחרות העולמית וזכתה במקום השני. שלוש שנים לאחר מכן עברה לניו יורק והוחתמה בסוכנות הדוגמנות עלית. לאחר מכן דגמנה אופנה במספר חברות גדולות, כדוגמת "מייבילין", והגיעה לשיא כאשר ב 1999 החלה לדגמן עבור "ויקטוריה'ס סיקרט" בגיל 18 ומאז הייתה בחוזה עם החברה.

באפריל 2006 הופיעה לימה על שער המגזין "GQ", ובפברואר 2008 הופיעה על שער העיתון "מר". בנוסף היא נבחרה להיות הפנים של מקסיקו. באותה שנה לאחר ביקור בטורקיה, לימה חתמה על חוזה עם "דוריטוס".

במהלך השנים ביצעה הופעות משחק מזעריות בסדרות הטלוויזיה "איך פגשתי את אמא", "בטי", "המטורפים" ובסרט הקולנוע "אושן 8".

ב-2017 היא נקראה כ "הדוגמנית הכי יקרת ערך של ויקטוריה'ס סיקרט" .

בנובמבר 2018 היא צעדה בפעם האחרונה במופע של "ויקטוריה'ס סיקרט".

== חיים אישיים ==
בין השנים 2001–2003 לימה הייתה במערכת יחסים עם הזמר האמריקאי לני קרביץ. הם עברו לגור יחד ואף התארסו. לימה הופיעה בוידאו קליפ לסינגל של קרביץ משנת 2002, "Yesterday Is Gone (My Dear Kay)".

בשנת 2009 לימה נישאה לשחקן ה-NBA הסרבי מארקו יאריץ'. במאי 2009 לימה הגישה בקשה לאזרחות סרבית, אך מעולם זו לא הוענקה לה. ליאריץ' וללימה שתי בנות. ב-2 במאי 2014, לימה ויאריץ' הודיעו על פרידתם לאחר חמש שנות נישואים. הגירושים הסתיימו במרץ 2016.

=== דת ===
לימה היא קתולית אדוקה המשתתפת במיסה בכל יום ראשון. באפריל 2006 היא אמרה בריאיון ל-GQ שהיא בתולה. "סקס נועד לאחר הנישואין," אמרה. "[גברים] צריכים לכבד שזו הבחירה שלי. אם אין כבוד, זה אומר שהם לא רוצים אותי." היא גם מגנה בפומבי על הפלה כפשע, והצהירה שהיא מסכימה עם כל הוראה של הכנסייה. לימה ידועה כמביאה תנ"ך למאחורי הקלעים לפני שהיא עולה לבמה. היא גם הצהירה שלפני שהפכה למלאכית של ויקטוריה, היא רצתה להיות נזירה. לגבי הרוחניות שלה, לימה הצהירה, "הכנסייה נמצאת בי - אני תמיד מתחברת. אם אתה קשור לאלוהות ותמיד יש לך כוונות טהורות עם כל מה שאתה עושה, אתה מוגן על ידי המלאכים. אני מאוד רוחנית. אני מאמינה בטבע, אני מאמינה באנרגיה, אני מאמינה ברוחות."

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:דוגמניות ברזילאיות
קטגוריה:מהגרות מברזיל לארצות הברית
קטגוריה:מלאכיות ויקטוריה'ס סיקרט
קטגוריה:ברזילאיות שנולדו ב-1981
גאמבס

גאמבס (באנגלית: Gambas) היא שפת תכנות הדומה ל-Visual Basic בלינוקס.

Gambas הוא ראשי תיבות רקורסיבים של Gambas Almost Means Basic (הכוונה של גאמבס היא כמעט בייסיק).

==תכונות עיקריות==

* עבודה עם בסיסי נתונים כמו MySQL או PostgreSQL
* בניית אפליקציות של KDE בעזרת DCOP
* תרגום פרויקטים מ-Visual Basic ל-Gambas.
* עבודה עם רשתות.

== פיתוח ==
גאמבס עובד ב-GUI וב-QT, וכדי להריץ תוכניות נדרשת החבילה GAMBAS-RUNTIME.
לעת עתה אין גרסה ל-Windows אבל ניתן להריץ אותו ב-Cygwin מלבד תכונות גרפיות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שפות תכנות
פובליוס סרוויליוס קסקה

פובליוס סרוויליוס קסקה (? - 42 לפנה"ס), פוליטיקאי רומאי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה, מרוצחיו של יוליוס קיסר.

== תולדות חייו ==
קסקה נולד למשפחה ממוצא פלבאי והיה צאצא של גאיוס סרוויליוס קסקה גאמינוס שכיהן כקונסול של שנת 203 לפנה"ס. קסקה היה בעל בריתו של יוליוס קיסר ונלחם לצידו בזמן מלחמת האזרחים כנגד פומפיוס.

לאחר ניצחונו של קיסר ומינוי לדיקטטור לכל ימי חייו בשנת 44 לפנה"ס נוצרה תסיסה במעמד הסנאטורי ולבסוף קשר נרקם כנגד קיסר בהנהגתם של מרקוס יוניוס ברוטוס וגאיוס קסיוס לונגינוס, על אף שקסקה היה חלק מהסיעה הקיסרית הוא הסכים להצטרף לקשר של ברוטוס וקסיוס.

ביום שההתנקשות בקיסר תוכננה לצאת לפועל, אידו של מרס, עצביו של קסקה כמעט ובגדו והוא היה קרוב לגלות את הקשר כנגד חייו של קיסר אולם לבסוף הוא התעשת. במהלך ישיבת הסנאט שבה הקושרים תקפו את קיסר, קסקה היה הראשון שנעץ את פגיונו ברודן.

לאחר רציחתו של קיסר קסקה נכנס לתפקידו כטריבון הפלבס ב-10 בדצמבר 44 לפנה"ס, דבר זה נעשה עם אישורו של אוקטביוס שבאותו הזמן רצה לגייס את תמיכתו של קיקרו בו. אולם יותר מאוחר אולץ קסקה להימלט מרומא כתוצאה מפחדו שיורשיו של קיסר ינקמו בו, והוא הצטרף אל ברוטוס וקסיוס בפרובינקיות המזרחיות, שם הם בנו צבא בניסיון להשתלט חזרה על רומא מידיהם של הטריאומווירט השני, עזיבתו את העיר בזמן כהונתו כטריבון הפלבס הייתה לא חוקית ועמיתו פובליוס טיטיוס הדיח אותו ממשרתו על פי בקשתו של אוקטביוס.

קסקה נלחם בקרב פיליפי שנערך בשנת 42 לפנה"ס ובו התעמתו הכוחות הרפובליקאים וכוחות הטריאומווירט השני, לאחר תבוסתם ומותם של ברוטוס וקסיוס, קסקה המיואש בחר להתאבד.

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים
קטגוריה:מתאבדים: פוליטיקאים
חיים גיל (שדרן)

חיים גיל באולפני אקו 99 אף-אם
חיים גיל (נולד ב-10 בדצמבר 1979) הוא עיתונאי, מגיש חדשות, קריין פרסומות ושדרן רדיו ישראלי.

משדר מוזיקה ברדיו אקו 99FM ואקטואליה בתחנת הרדיו החרדית רדיו קול ברמה.

==ביוגרפיה==

את דרכו המקצועית החל בשנת 2004 ברדיו אמצע הדרך 90FM (כיום: רדיו תשעים), בהגשת תוכניות מוזיקה ואקטואליה מקומית.
בסוף 2006 עבר לשדר מוזיקה בשעות האזנת השיא ברדיו 99Esc (לימים: אקו 99FM). באמצע שנת 2007 נאלץ חיים לעזוב את עבודתו ברדיו, בעקבות שינוי באפיון השידורים בתחנה שכלל את ביטול תוכניות המוזיקה.

בתקופה זו, הוא אף הצטרף לערוץ 10, שם ערך והגיש את מבזקי הבוקר של חדשות 10 ברדיו האזורי, שזכו לחשיפה כלל-ארצית.

מינואר 2008 ובמשך תקופה קצרה, הגיש פינת תרבות יומית בתוכנית "ערב נהדר" ברדיו לב המדינה.

בפברואר 2012, חיים שב לשדר באקו 99FM שנרכשה כ-3 שנים קודם לכן על ידי איש העסקים אלי עזור ועברה מיתוג מחדש שכלל את שינוי שם התחנה ואפיונה. הוא ערך והגיש את תוכנית הלייט נייט "עד חצות" ששילבה מוזיקה עם אקטואליה רכה. משנת 2018 הוא מגיש מוזיקה ועדכוני תנועה ברצועת הדרייב טיים המואזנת שבין 17:00 ל-20:00.

בשנים 2009 ל-2016, קריין את מבזקי חדשות הצהריים ברדיו קול ברמה.
בשנת 2022 שב לתפקיד וכיום, הוא מקריין את מבזקי חדשות הבוקר בתחנה החרדית, אותם הוא גם עורך.

גיל נחשב ל"קריין הקורונה" הראשון בישראל בשפה העברית מטעם משרד הבריאות, בשלושת גלי ההדבקה הראשונים (פברואר 2020-מרץ 2021).

==חיים אישיים==

חיים גיל רווק.
מתגורר ברמת גן.
== קישורים חיצוניים ==
* 
* חיים גיל | [https://youtu.be/gLaBg7zAYFQ סרטון הסברה על מגפת הקורונה]

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
אלתיים

אֵלָתִיִּים (שם מדעי: Anacardiaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים, המונה 82 סוגים, רבים מהם חשובים לחקלאות. הפירות של משפחה זו כולם בתי-גלעין (לפרי גלעין יחיד ומרכזי, סביבו בשר הפרי וסביבו הקליפה). מינים חשובים במשפחה כוללים את האלה הארצישראלית, אלת הבטנה (פיסטוק), קשיו, מנגו ואוג. השרף של העצים האלה מכונה "מסטיקא".

== תפוצה ==
האלתיים נפוצים בעיקר באמריקה הטרופית, אפריקה, אירופה, אמריקה הצפונית, והודו.

==בישראל==

בישראל המשפחה מיוצגת על ידי שלושה סוגים: האלה, המונה 4 מינים (אלה ארצישראלית, אלת המסטיק, אלה אטלנטית ואלת הכלאיים); האוג המונה שלושה מינים (אוג הבורסקאים, אוג מחומש ואוג קוצני); והפלפלון המונה שני מינים (פלפלון דמוי אלה ופלפלון רך).

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.wildflowers.co.il/hebrew/familyID.asp?id=58 משפחת האלתיים] באתר צמח השדה

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1818
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט בראון
קטגוריה:משפחות צמחים
זוגיות

"אוהבים", [[פאל סיניאי מרשה, 1869]]
זוגיות היא מערכת יחסים הדוקה בין שני פרטים המורכבת לרוב מיחסים חמים של אהבה, אינטימיות, קרבה, שותפות, דאגה ונאמנות. מאפיין בולט, אם כי לא הכרחי, של זוגיות הוא קיום יחסי מין בין בני הזוג. זוגיות שמתקיימת ללא משיכה מינית נקראת זוגיות אפלטונית.

==זוגיות באדם==
בני זוג ב[[ישראל]]
זוגיות באדם מתקיימת במגוון רחב מאוד של דרכים, והיא כוללת פעמים רבות אמון בין הצדדים, מגורים משותפים, מחויבות והקמת משפחה. בניית קשר זוגי היא תהליך הדרגתי המחייב ויתורים כאלה או אחרים מכל אחד מהצדדים, ששיאו הוא הקמת משפחה, בדרך של נישואים או בדרכים אחרות. קשר זוגי מגיע לסיומו בהחלטה של אחד הצדדים לסיימו, או בהסכמה ביניהם על סיום הקשר. כאשר הזוגיות הפכה לקשר פורמלי באמצעות נישואים, פירוקה דורש אף הוא צעד פורמלי של גירושים.

זוגיות היא סטטוס, ולכן יש לה משמעויות פורמליות גם ללא מיסוד פורמלי. היותם של בני זוג ידועים בציבור – סטטוס המשקף זוגיות הדוקה, נובע מהתנהגותם היומיומית, ללא כל צעד פורמלי או טקס המלווים זאת. התנאים הנדרשים להכרה בזוגיות תלויים בהקשר. בפקודת מס הכנסה, למשל, מוגדר בן זוג: "אדם נשוי החי ומנהל משק בית משותף עם מי שהוא נשוי לו", כלומר נדרשת פורמליות גבוהה (נישואים) וגם התנהגות הולמת (ניהול משק בית משותף).

==שיפור זוגיות==

קיימות דרכים אחדות לשפר זוגיות וקשרים בין־אישיים, ובהן פנייה לסקסולוג או יועץ זוגי.

===אינטימיות בזוגיות===
יחסים אינטימיים, הוא מושג שלעיתים מבולבל עם יחסים מיניים. אינטימיות היא קרבה רגשית עמוקה, והיא קיימת בין אצל אנשים מאוד קרובים, המחבבים מאוד זה את זה, בין אם היחסים כוללים יחסים מיניים ובין אם לא. יחסים אינטימיים מהווים תפקיד מרכזי בחיי האדם; לבני האדם יש רצון אוניברסלי להיות שייכים ולאהוב, והוא מתממש ביחסים אינטימיים. המאפיינים של יחסים אינטימיים כוללים התנהגות מתמשכת של יחסי גומלין וחשיפה הדדית, התקשרות שחוזרת על עצמה, משיכה רגשית והגשמה. יחסים אינטימיים לא חייבים להיות רק בזוגיות והם קיימים גם באהבת רֵעים.

יש מספר שלבים ליחסים אינטימיים: ההתחלה של שלבי ההתפתחות (משיכה ומפגשים ראשונים), תחזוק המשיכה והקשר (סלחנות), תחזוק הלחץ (קונפליקט שמתפתח או בגידה), וסיום (מודל של פתרון).

==מיסוד זוגיות==
[[נישואים, דוגמה למיסוד זוגיות]]
ניתן למסד קשרים חברתיים זוגיים בין שני אנשים במגוון דרכים, בין המוכרות שבהן:
*נישואים
*נישואים חד-מיניים
*ידועים בציבור

==זוגיות בבעלי חיים==
בבעלי חיים הזוגיות מתבטאת במגוון רחב מאוד של דרכים, החל בזוגיות חד־פעמית לשם הזדווגות בעונת הרבייה, שהיא המודל השכיח בעולם החי וכלה במקרים של נאמנות הדדית ובפיתוח קשרים ארוכי טווח, גם בין בני אותו המין. החיבה הפיזית עשויה להתבטא בין השאר במחוות של אהבה ובהזדווגות, והמחויבות מתבטאת בגידול משותף של הצאצאים, בדאגה ובשמירה משותפת עליהם ואחד על השני.

==ראו גם==
* פנויים פנויות
* קשרים בין-אישיים
* מונוגמיה
* פוליגמיה
* פוליאמוריה
* העתקת בחירת בן זוג

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.horimb.co.il/זוגיות-הורים-וילדים-ומה-שבינהם.html על זוגיות והורות] – הורים ברשת, 2014 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:התנהגות
קטגוריה:משפחה
קטגוריה:אהבה

id:Keintiman
it:Coppia (sociologia)
nn:Samliv
no:Samliv
pt:Relacionamento
tl:Ugnayang matalik
מחלף בר-אילן

מחלף בר-אילן הוא מחלף הנמצא על כביש 4, ומהווה את קצהו המערבי של כביש 471. המחלף נמצא סמוך לאוניברסיטת בר-אילן, ומכאן שמו. הכניסות והיציאות ממחלף זה משותפות גם למחלף אלוף שדה.

==היסטוריה==
המחלף נפתח לתנועה בשנת 1994, במסגרת מחלוף חלקו המרכזי של כביש 4, המכונה "כביש גהה". עד אז היה במקום צומת, שבו שררו באופן קבוע עומסי תנועה רבים. בתחילה חיבר המחלף לכיוון מזרח את כביש 4 עם "דרך בר-אילן", דרך מקומית העוברת בין גבעת שמואל וקריית אונו. ב-10 באוקטובר 2002 אירע פיגוע סמוך למחלף. באוקטובר 2007 התווסף למחלף קישור לכביש 471 עם פתיחת חלקו המערבי של הכביש. לשם כך שופץ המחלף והורחב, על מנת להגדיל את קיבולת כלי התחבורה העוברים בו.

==מבנה המחלף==
המחלף מורכב משני גשרים גדולים המאפשרים פניות שמאלה. האחד, מכביש 4 בכיוון דרום לעבר כביש 471 בכיוון מזרח, והשני מכביש 471 בכיוון מערב לעבר כביש 4 בכיוון דרום.

בניגוד למקובל ברוב המחלפים, הנוסעים בכביש 471 לכיוון מערב והרוצים להגיע צפונה צריכים לנסוע בשני הנתיבים השמאליים, בעוד הנוסעים דרומה צריכים לנסוע בשני הנתיבים הימניים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:כביש 471: מחלפים
מחלף בר-אילן
מחלף בר-אילן
מחלף בר-אילן
קטגוריה:גבעת שמואל: תחבורה
וסטמינסטר

[[ארמון וסטמינסטר]]
וסטמינסטר (באנגלית: Westminster) הוא שמה של שכונה במרכז לונדון בירת הממלכה המאוחדת. שכונה זו נמצאת ברובע וסטמינסטר של העיר. ברובע ממוקם ארמון וסטמינסטר - מקום מושבו של הפרלמנט הבריטי.

==היסטוריה==
האזור המכונה "וסטמינסטר" הוא האזור הנמצא סביב מנזר וסטמינסטר - וקרוי על שמה של הקתדרלה שבמרכז המנזר - "הקתדרלה (מינסטר) המערבית (וסט)".

אזור זה משמש מזה כאלף שנים כמושב ממשלת בריטניה. העיר שהתפתחה סביב הקתדרלה נקראת על שמה הסיטי של וסטמינסטר - לימים רובע של לונדון הכולל את אזורי סנט מרילבון ופדינגטון.

וסטמינסטר התפתחה סביב אי שנקרא אי ת'ורני עליו נבנה מנזר וסטמינסטר. האזור הפך למרכז שלטוני בעקבות הנוהג של המלכת מלכי אנגליה במנזר. בשנת 1050 נבנה במקום ארמון וסטמינסטר עבור בית המלוכה, לאחר הכיבוש הנורמני של אנגליה בשנת 1066 הפך הארמון למרכז השלטון באנגליה ובית המגורים העיקרי של בית המלוכה. הארמון אף שימש את הפרלמנט הבריטי ובתי המשפט של אנגליה - וכך התפתחו באזור לונדון שני מרכזים נפרדים - מרכז פוליטי / שלטוני בווסטמינסטר ומרכז כלכלי בסיטי.

וסטמינסטר בשנת 1593.

במהלך השנים עבר בית המלוכה להתגורר בארמונות אחרים (אך שב לרובע וסטמינסטר בראשית המאה ה-20 עם הרחבת ארמון בקינגהאם), וכן בתי המשפט עברו לבניין בתי המשפט המלכותיים, אולם ארמון וסטמינסטר נותר מקום מושבה של הרשות המחוקקת הבריטית ומרכז השלטון (משכן הרשות המבצעת) נותר במקום בו עמד ארמון וייטהול הסמוך (כיום רחוב וייטהול).
כיום, מסיבה זו, השם "וסטמינסטר" מסמל את שיטת הממשל ואת גופי השלטון והחקיקה בבריטניה, והשם "וייטהול" מתאר את כלל גופי המנהל הציבורי השונים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* סר וולטר בזנט, ג'רלדין אדית' מיטון וא. מוריי סמית', [http://www.gutenberg.org/etext/21648 וסטמינסטר, 1902] מתוך פרויקט גוטנברג

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:וסטמינסטר
ארנולד מסואסון

ארנולד מסואסון (צרפתית: Arnoult de Soissons; הולנדית: Arnold van Soissons; נולד ב-1040 באודנארדה - מת ב-1087 באודנבורג), המכונה לעיתים גם ארנולד מאודנארדה (צרפתית: Arnoult d'Audenarde) או ארנולף הוא קדוש בכנסייה הקתולית. 

ארנולד נולד באודנארדה, כיום חלק מבלגיה, והיה חייל לפני שהחליט להפוך לנזיר ולהצטרף למנזר מדרדוס הקדוש בסואסון (כיום בצרפת).

הוא נחשב לקדוש המגן של קוטפי הכשות ושל מבשלי הבירה בבלגיה, וקיימת חברת בירה אמריקנית על שמו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 1040
קטגוריה:נפטרים ב-1087
יואל רוזנהק

יואל (ז'ול) רוזנהק בהיותו מנכ"ל [[פיק"א בביצות כבארה בשנות ה-20 (ראשון מימין). לצידו אנשי פיק"א נוספים (משמאל לימין): עמרם חזנוב, אגרונום; משה גינזבורג, גזבר כללי; צבי הנרי פרנק, דירקטור; ושמואל גולדמן, מהנדס.]]
רוזנהק עם איכרי הגליל התחתון והעליון במסיבת פרידה ממנו בסיום תפקידו בפיק"א
רוזנהק עם איכרי הגליל התחתון והעליון במסיבת פרידה ממנו בסיום תפקידו בפיק"א
יואל (ז'יל) רוזנהק (פריז, 1870 – ניס, 7 במרץ 1940) היה אגרונום ופקיד הברון רוטשילד בארץ ישראל.

== ביוגרפיה ==
רוזנהק נולד בפריז, בן לשמואל ופאני לבית רוז וקיבל חינוך יהודי מסורתי. עם תום חוק לימודיו התיכוניים רכש את השכלתו האקדמאית בבית הספר הגבוה לחקלאות באלג'יר. בשנת 1893, מיד עם סיום לימודיו, החל לעבוד בשירותו של הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד והחל בפיקוח על נטיעת כרמים במושבה זכרון יעקב (1893) ומאוחר יותר במושבה ראשון לציון (1897). לאחר מספר שנים נתמנה למנהל ענייני מושבות הברון בגליל התחתון ממשרדו שבנצרת. עם ביטול פקידות הברון בארץ והעברת ניהול מושבות הברון לחברת יק"א בשנת 1900 המשיך רוזנהק לנהל את עבודות החברה במחוז הצפון ממשרדי החברה שבחיפה. עם חלוף הזמן ובהדרגה החל לאהוד את המתיישבים ואת מפעל תחיית היישוב בארץ ישראל.

בזמן מלחמת העולם הראשונה שרת כקצין בצרפת ולאחר המלחמה חזר לעבודתו ביק"א כראש משרד חיפה. עם הקמת פיק"א בשנת 1924 שהחליפה את יק"א המשיך רוזנהק לנהל את מושבות הברון בשומרון ובגליל עד לשנת 1930. לאחר כ-37 שנות שירות בארץ ישראל, בהיותו כבן 60, פרש לגמלאות, חזר לצרפת והיה לפעיל במוסדות הקהילה הספרדית בפריז.

בשנת 1931 ניהל את הביתן הארצישראלי שבתערוכה הקולוניאלית הצרפתית מטעם הברון. בעשור שלאחר מכן ביקר כמה פעמים בארץ ישראל.

עוד בטרם מלחמת העולם הראשונה נשא רוזנהק את רבקה, לבית ארדיטי שמביירות, לאשה. לבני הזוג נולדו חמישה ילדים: רחל (איבון), אדמונד (שנקרא על שם הברון), לוסיאן (שנספה באושוויץ), נלי ופולט.

== לקריאה נוספת ==
* יעקב שביט, יעקב גולדשטיין, חיים באר (עורכים), "רוזנהק, יואל (ז'יל)", לקסיקון האישים של ארץ ישראל, 1948-1799, עם עובד, 1983, עמ' 458 - 9.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אגרונומים ביישוב
קטגוריה:פקידי הברון רוטשילד
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1870
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940
טושינו

רחוב בטושינו
טושינו (ברוסית: Ту́шино) הוא ראיון היסטורי בצפון-מערב מוסקבה השייך לעיר מאז 1960 ובין 1939 ו-1960 הייתה עיירה עצמאית. נהר הסחודניה זורם לאורך דרום טושינו. 

כעת שטח טושינו מחולק לארבעה ראיונים: פוקרובסקויה-סטרשנבו, מיטינו, טושינו הצפונית וטושינו הדרומית.

== היסטוריה ==
קיימות עדויות לקיומו של היישוב מן המאה ה-14, כאחוזתו של בויאר בשם וסילי איוונוביץ' קבאשנין-טושה ומאוחר יותר של בניו, פיוטר וסמיון. באמצע המאה ה-16, הכפר ומנזר הגואל שלידם נקנו על ידי לאוורת השילוש-סרגייב. אחת מכנסיות האוהל היפות ביותר נבנו במנזר תחת שלטונו של איוואן האיום. טושינו שימשה בתקופה זו כמקום לאירוח אורחים רשמיים של הצאר, לפני קבלתם במוסקבה.

במהלך תקופת הצרות, הפכה טושינו לבסיס כוחו של דמיטרי הכוזב השני, אדם אשר טען כי הוא דמיטרי, בנו של איוואן האיום, והיורש החוקי לכס הצאר. בין 1608 ל-1610 הוקם בה מטה שהוא העתק של חצר המלוכה במוסקבה, כולל פריקאזים (משרדים ממשלתיים) ופטריארך. מכאן ביצע דמיטרי הכוזב השני את המצור על מוסקבה.

במחצית השנייה של המאה ה-18 התחיל תהליך של תיעוש של טושינו, בתחילה עם הופעתן של טחנות רוח ומתפרות. ב-1920 הוקם במקום מפעל לגרביים. ב-1929 הקים האוסואביצ'ים בית ספר לטיסה בטושינו. ליד שדה התעופה הוקמו לאחר מכן מפעל למטוסים ומתקני מחקר בנושאי תעופה ואדם בחלל.

בשדה התעופה בטושינו התרחש בשנת 1991 אחד ממופעי הרוק הגדולים בעולם – מופע פתוח שכונה 'מפלצות הרוק', ואליו הגיעו למעלה ממיליון מאזינים מכל רחבי ברית המועצות, להאזין ללהקות הרוק המובילות במערב באותה התקופה מטאליקה, פנטרה, AC/DC ועוד. מופע היה מסימני ההשתנות וההתפרקות של ברית המועצות.

במקום נמצא גם מתקן האימונים של מועדון הכדורגל ספרטק מוסקבה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוסקבה: חלוקה מנהלית
כנסיית גרונדטוויג

מבט מצפון
הספינה הראשית, מבט מזרחה
כנסיית גרונדטוויג (דנית: Grundtvigs Kirke, נהגה: גרונטווי) היא כנסייה ברובע ביספביירג של קופנהגן, דנמרק. היא דוגמה מיוחדת של אדריכלות אקספרסיוניסטית ומשלבת מספר מאפיינים של אדריכלות גותית. בשל מראה יוצא הדופן היא אחת הכנסיות הידועות בעיר.

==היסטוריה==
בתחילת המאה ה-20 הועלתה יוזמה להקמת כנסייה על שם הפילוסוף הדני ניקולאי גרונטוויג. נערך מכרז לתוכניות לבניית הכנסייה, וזכה בו ב-1913 האדריכל פדר קלינט (Peder Klint). עם זאת, את יסודות הכנסייה הוא זכה להניח רק אחרי מלחמת העולם הראשונה, ב-8 בספטמבר 1921. הבנייה העיקרית נמשכה מ-1921 עד 1926, אך עבודות נוספות על פנים הכנסייה והמבנים נמשכו עד 1940 והושלמו בידי בנו של קלינט, קורה קלינט (Kaare Klint).

כיום פתוחה הכנסייה למבקרים במהלך כל השנה ולא רק בזמן תפילות. העוגב הגדול של מרקוזן משמש בדרך קבע לקונצרטים.

==אדריכלות==
תכנונו של פדר קלינט לכנסיית גרונדטוויג הוא סינתזה של סגנונות אדריכליים שונים. במהלך הכנתו לפרויקט למד קלינט כנסיות רבות של כפרים דניים. שיטות הבנייה המסורתיות, החומרים והקישוטים השפיעו על תכנונו. קלינט מיזג בין הצורות הגאומטריות של אדריכלות לבנים אקספרסיוניסטית עם מאפיינים של אדריכלות גותית כגון הדגשת הקו האנכי, תמיכות דואות וצורות מחודדות. דרך ארוכה בת שלושה נתיבים מובילה לכנסייה והמבנים הסמוכים, המונחים סימטרית לה, והיא עוברת דרך בית הקברות של ביספביירג. דרך זו יוצרת ציר צפייה דוצה למה שנעשה באדריכלות הבארוק.

האלמנט הבולט ביותר של המבנה הוא החזית המערבית, זכר לווסטוורק או לעוגב הממוקם בפנים. החזית כוללת מגדל פעמונים בגובה 49 מטרים. קלינט קישט את החזית ואת הספינה הראשית בגרסאות של גמלון מדרגות הנפוצות בכנסיות דניות, אך פירש זאת בדרכו שלו והכפיל את הפסגה. הספינה תוכננה במידות נדיבות: ספינה בת 3 אגפים בגובה שווה (כנסיית אולם) באורך 76 מטר ורוחב 35 מטר, ובגובה 22 מטר. פנים הכנסייה, שלקח השראה מהגותיקה מסוגל להכיל כנסים של עד 1,800 איש. כ-6 מיליון לבנים צהובות, חומר בנייה דני טיפוסי, שימשו לבניית הכנסייה.

מספר מבנים נבנו לצד הכנסייה באותו הזמן כדי להגביר את השפעת ועוצמת המבנה הייחודי, והם כוללים אולם קהילה ובתי דירות.

==ראו גם==
* כנסיית הדלגרים ברייקיאוויק, איסלנד, שנבנתה מספר שנים אחרי כנסיית גרונדטוויג
* אדריכלות אקספרסיוניסטית

== קישורים חיצוניים ==

* 



גרונדטוויג
קטגוריה:דנמרק: דת
קטגוריה:קופנהגן: מבנים
יורש עצר

יורש עצר (מכונה לעיתים גם נסיך הכתר) במונרכיה הוא הנסיך או הנסיכה המיועדים להיות המלך או המלכה בבוא העת, בין אם בפטירת המלך המכהן ובין אם בפרישתו מסיבות של נבצרות. מבחינים בין יורש מוחלט (), שזכותו למלוכה אינה ניתנת לערעור, לבין יורש מותנה , שזכותו מתקיימת רק בהיעדר יורש בעל קרבה גבוהה יותר, והמעמד ניטל ממנו עם לידתו של זה.

בממלכות אירופאיות מסוימות (שוודיה, בלגיה, נורווגיה, הולנד והממלכה המאוחדת), יורש העצר הוא הבן הבכור או הבת הבכורה של המלך או המלכה.

ב-1979 אירע בשוודיה תקדים: הנסיכה ויקטוריה, בתו הבכורה של מלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב, הוכתרה עם לידתה בשנת 1977 כיורשת העצר של הממלכה. תואר זה נלקח ממנה עם לידתו של אחיה קרל פיליפ בשנת 1979. לאחר שבעה חודשים נוספים, שונה החוק השוודי, חוק המשכיות המלוכה, כך שקיים שוויון גמור בין נשים לגברים בירושת המלוכה, והתואר חזר אל הנסיכה. שוודיה היא המדינה הראשונה בעולם שיצרה שוויון כזה.

בארצות אחרות (ספרד, דנמרק) נבחר הבן הבכור של המלך או המלכה המכהנים. בספרד, למשל, בה המלוכה עוברת לבן, שימשה בתו הנסיכה של אלפונסו השנים עשר, מרסדס, נסיכת אסטוריאס בת החמש, כמלכה בפועל, משום שלאביה לא היו בנים במותו. אמה, שהייתה בהיריון, ילדה לאחר שישה חודשים בן, שהוכתר מיד עם לידתו כמלך אלפונסו השלושה עשר.

בארצות ערב, למשל, חוקי ההמשכיות שונים, והמלך יכול למנות יורש עצר שאיננו בנו. בסעודיה, למשל, נבחר המלך ח'אלד ליורש עצר עוד בשנת 1965, אף על פי שלא היה בנו של המלך פייצל, אלא אחיו למחצה. ח'אלד עלה לשלטון עם ההתנקשות בחייו של פייצל. הוא נבחר ליורש עצר אף על פי שלא היה האח המבוגר ביותר, ולפיכך לא אמור היה לקבל את הכתר; סירובו של אחיו הבכור מוחמד בן עבד אל-עזיז להיות למלך, הקנה לו את המלוכה. ח'אלד מצדו מינה כיורש עצר את אחיו הצעיר פהד.

בירדן היה הנסיך חסן, אחיו של המלך, יורש העצר במשך עשרות שנים. טרם מותו בשנת 1999 נטל ממנו המלך חוסיין את התואר, ומינה את בנו הנסיך עבדאללה, ליורשו. עבדאללה מצדו מינה את אחיו הנסיך חמזה ליורש העצר, נטל ממנו תואר זה ב-2004 ומינה במקומו בשנת 2009 את בנו הנסיך חוסיין ליורש העצר שלו.

ישנן מדינות בהן יורש העצר מקבל גם תואר אצולה. למשל הנסיך מוויילס (בריטניה) ונסיך אסטוריאס (ספרד).

== רשימת יורשי עצר ==
{| class="wikitable" width="100%"
| width="15%" |מדינה
|שם היורש 
|-
|
|ג'יגמה נאמגייל ואנגצ'וק
|-
|
|סלמאן בן חמד אאל ח'ליפה
|-
|
|אליזבת, נסיכת בלגיה
|-
|
|אל-מוהתדי באללה, נסיך ברוניי
|-
|
|כריסטיאן, נסיך דנמרק
|-
|
|ויליאם, נסיך ויילס
|-
|
|טופוטו אולוקללה, נסיך טונגה
|-
|
|פומיהיטו, נסיך אקישינו
|-
|
|חוסיין בן עבדאללה, נסיך ירדן
|-
|
|משעל אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח
|-
|
|גיום, נסיך הכתר של לוקסמבורג
|-
|
|אלויס, יורש העצר של ליכטנשטיין
|-
|
|לרותולי סיסו, נסיך לסוטו
|-
|
|ז'אק, נסיך מונקו
|-
| ממלכת ארצות השפלה
|קתרינה אמליה, נסיכת הולנד
|-
|
|מולאי חסן, נסיך מרוקו
|-
|
|הוקון, נסיך נורווגיה
|-
|
|לאונור, נסיכת אסטוריאס
|-
|
|תיאזין בן הית'ם אאל סעיד
|-
|
|מוחמד בן סלמאן אאל סעוד
|-
|
|ויקטוריה, נסיכת שוודיה
|}

== ראו גם ==
* העדפת הבן הבכור
* סדר הירושה
* עוצר (שליט)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:תוארי אצולה

simple:Heir apparent
הנסיך חסן בן טלאל

הנסיך חסן בן טלאל (בערבית: الحسن بن طلال; נולד ב-20 במרץ 1947 בעמאן, ירדן) הוא אחיו של חוסיין, מלך ירדן, ויורש העצר בשנים 1965–1999.

==ביוגרפיה==
חסן הוא בן למשפחת המלוכה ההאשמית. אביו היה המלך טלאל, בנו של המלך עבדאללה הראשון, ואמו הייתה זיין א-שריף בנת ג'מיל. אחיו, המלך חוסיין, מינה אותו לנסיך הכתר ב-1965, והוא החזיק בתואר עד לנטילתו ממנו ב-1999, בסמוך למותו של המלך חוסיין. חסן הוא גם דודו של מלך ירדן הנוכחי, עבדאללה השני.

הנסיך חסן התחנך בירדן, וכן באנגליה בסאמר פילדס סקול, בבית הספר הארו. הוא סיים תואר ראשון במזרחנות בהצטיינות בקולג' קרייסט צ'רץ' באוניברסיטת אוקספורד ועבודתו אף הוכרה מאוחר יותר כתואר שני באוניברסיטה. הוא שולט באופן רהוט בשפות ערבית, אנגלית, צרפתית וגרמנית, וכן מדבר טורקית, ספרדית ואורדו, הוא אף למד עברית במסגרת לימודיו האקדמיים.

הנסיך חסן נחשב לבעל דעות ליברליות, וכן לידידותי לישראל. בוועידה דתית בטוקיו הכריז כי מוטב שמנהיגי ערב יעניקו לעמיהם את המיליארדים שהם מבזבזים על רכישת נשק למלחמה בישראל.

בשנת 1999, בעודו על ערש דווי, מינה המלך חוסיין את בנו עבדאללה (המשמש כיום כמלך ירדן, עבדאללה השני) ליורש העצר, ונטל מאחיו את כל סמכויותיו. בכך נרשמה ירידתו של הנסיך מהבמה הפוליטית בירדן ובאזור.

בשנת 2000, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה.

==קישורים חיצוניים==

* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:המשפחה ההאשמית
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:יורשי עצר שלא זכו למלוך
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1947
מתכתיות

מתכתיות באסטרונומיה וקוסמולוגיה פיזיקלית היא מדד לכמות היסודות כימיים שמרכיבים גרם שמים הכבדים יותר ממימן והליום. השימוש במונח 'מתכת' שונה מהמקובל בכימיה וביום-יום, מכיוון שבסקלות קוסמולגיות, היקום מורכב ברובו הגדול ממימן והליום בלבד, ולכן חוקרי היקום מגדירים את כל היסודות הכבדים יותר כ'מתכות'. לדוגמה, ערפילית שעשירה בפחמן תוגדר כ"עשירה במתכת" למרות שפחמן לא נחשב למתכת בהקשרים אחרים.

מתכתיות של עצם אסטרונומי יכולה לתת הערכה לגבי גילו. על-פי תאוריית המפץ הגדול, בראשית חייו היקום היה מורכב מכ-90% ממימן, אשר חלקו הומר בתהליך נוקליאוסינתזה הקדמוני, ויצר כמות משמעותית של הליום וכמויות זניחות של ליתיום. הכוכבים הראשונים, אשר מוגדרים כאוכלוסייה III, היו נטולי מתכות לחלוטין. היו אלה כוכבים מסיביים מאוד ובמהלך קיומם יצרו יסודות כבדים (עד ברזל) על ידי היתוך גרעיני. לאחר מכן הם סיימו את חייהם בסופרנובות אשר פיזרו יסודות אלה ברחבי היקום. נכון להיום, לא נמצאו כוכבי אוכלוסייה III; קיומם מנובא על ידי המודלים הנוכחים של היקום הבראשיתי. דור הכוכבים הבא נוצר מהחומרים שפוזרו על ידי הדור הראשון. הכוכבים הנצפים המבוגרים ביותר, אוכלוסייה II, הם עדיין בעלי מתכתיות נמוכה. עם היווצרות דורות נוספים של כוכבים, כמות היסודות הכבדים הלכה וגדלה, מכיוון שהעננים שיצרו כוכבים אלה הכילו את השאריות העשירות במתכות שנוצרו בכוכבי הדורות הקודמים, וכך התהליך חזר על עצמו שוב ושוב. הכוכבים הצעירים, בגילה של השמש, מוגדרים כאוכלוסייה I והם בעלי מתכתיות משמעותית.

==מתכתיות בגלקסיית שביל החלב==
ברחבי גלקסיית שביל החלב, המתכתיות גבוהה יותר במרכז הגלקטי ויורדת ככל שמתקדמים כלפי חוץ. עובדה זו מוסברת על ידי צפיפות הכוכבים הגבוהה יותר במרכז הגלקסיה, מה שגורם לכך שיותר יסודות כבדים נוצרים, מוחזרים לתווך הבין-כוכבי ומשתתפים בהיווצרות כוכבים חדשים. באופן דומה, גלקסיות גדולות נוטות להיות בעלות מתכתיות גבוהה יותר מאשר הקטנות. לדוגמה, ענן מגלן הקטן וענן מגלן הגדול הן שתי גלקסיות לא-סדורות בסביבת שביל החלב. שיעור המתכתיות של הענן המגלני הגדול מוערך בכ-40% מזה של שביל החלב, בעוד שהענן המגלני הקטן הוא בעל מתכתיות של 10% בלבד.

קטגוריה:מידות אסטרונומיות
קטגוריה:קוסמולוגיה
שם מלכותי

שם מלכותי הוא שם רשמי בשימוש מלכים ואפיפיורים בזמן כהונתם, שעשוי להיות שונה מהשם שהוענק להם בלידתם.

==מלכים==
עוד בעת העתיקה היה ידוע על שושלות של מלכים שלכולם היה אותו שם.

בין מלכי יהודה מסופר על צדקיה ויהויקים שמלכו תחת שם שונה משמם, אם כי הדבר נעשה שלא מרצונם החופשי, אלא בהיותם וסלים של ממלכות חזקות יותר.

בתנ"ך מכונים כל מלכי מצרים בשם פרעה.

באימפריה הרומית היה נהוג שקיסר שעולה לשלטון מקבל (לרוב) את התואר "אימפרטור קיסר אוגוסטוס", במלואו או בחלקו, בנוסף לשמו הקודם.

כמו כן, קיסרי סין (ובהשפעתם, גם שליטים נוספים ממזרח אסיה כמו שליטי ג'וסון בקוריאה, או שושלות שונות בממלכת וייטנאם) נהגו לבחור שם קיסרי עם עלייתם לשלטון, שם שנקרא "שם מקודש" (廟號) ולרוב הייתה לו משמעות כלשהי (לדוגמה, משמעות השם הקיסרי "טאי-זו" (太祖) היא "האב הגדול" והוא ניתן לרוב לקיסר המייסד של השושלת). בכך נוצר מצב שבו לעיתים עשרות קיסרים שונים משושלות שונות נשאו את אותו השם הקיסרי.

מאז ימי הביניים נהגו מלכים לבחור לעצמם שם מלכות השונה משמם, כאשר בתקופות מסוימות נהגו המלכים לבחור באותו שם לאורך מספר דורות, כאשר ההבדל היחיד היה במספר הסידורי שלהם.

==אפיפיורים==
כאשר נבחר אפיפיור חדש, הוא נשאל על ידי ראש הגוף הבוחר, באיזה שם ירצה להיקרא. האפיפיור הנבחר בוחר בשם בו ייקרא מאותו רגע ואילך. אז יוצאת ההכרזה "הבמוס פאפאם" (לטינית: יש לנו אפיפיור), בו מוכרז שמו הישן והחדש של האפיפיור.

==בריטניה==
בשלושה מקרים בולטים בחרו מלכי הממלכה המאוחדת בשם שאינו שמם הפרטי הראשון; למעשה, העובדה שבני משפחת המלוכה נוהגים לתת מספר שמות פרטיים לצאצאיהם, מעמידה בפני השליט החדש מספר אפשרויות לבחירת שם מלכותי:

המלכה ויקטוריה נולדה בשם אלכסנדרינה ויקטוריה, אך כבר בצעירותה נודעה בשם הנסיכה ויקטוריה. בנה, הנסיך אלברט אדוארד, בחר (כאימו, בשעתה) בשם אדוארד השביעי כאשר עלה לכס המלוכה בשנת 1901. זאת בניגוד לרצונה של אמו, שביקשה שימלוך תחת שם כפול, לזכר אביו, הנסיך אלברט. נראה שגם סיבות אישיות (של הבעת עצמאות) הביאו אותו להחלטה זו.

שלושים וחמש שנה לאחר מכן, עלה הנסיך אדוארד אלברט כריסטיאן ג'ורג אנדרו פטריק דייוויד (נכדו של אדוארד השביעי) לכס המלכות. הוא בחר לשלוט בשם אדוארד השמיני, אף על פי שבני משפחתו כינו אותו דווקא בשמו האחרון, דייוויד. לאחר שוויתר על כסאו, החליט אחיו שמלך במקומו, הנסיך אלברט פרדריק ארתור ג'ורג, למלוך תחת השם ג'ורג' השישי כדי להראות יציבות והמשכיות, בהמשך לאביו ג'ורג' החמישי.

רוב מלכי בריטניה בחרו למלוך תחת שמם הפרטי הראשון. כאשר עלתה הנסיכה אליזבת לכס המלוכה בשנת 1952, היא נשאלה תחת איזה שם תרצה למלוך. היא ענתה "השם שלי, אלא מה?". שמה המלא, בו הוטבלה, הוא אליזבת אלכסנדרה מרי - על שם שלוש המלכות שקדמו לה.
מלכותי
קטגוריה:מלוכה