OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פורט ויין

פורט ויין (באנגלית: Fort Wayne) היא בירת מחוז אלן במדינת אינדיאנה בארצות הברית. העיר נמצאת בצפון-מזרח אינדיאנה, בקרבת המקום בו נשפכים הנהרות סנט מריס וסנט ג'וזף לנהר מאמי. בעיר מתגוררים כ-250,000 תושבים (נכון ל-2010), מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודל אוכלוסייתה באינדיאנה, אחרי הבירה אינדיאנפוליס. במטרופולין של העיר מתגוררים כ-415,000 איש (נכון ל-2010).

==היסטוריה==
הראשונים שהתיישבו במקום היו בני שבט המיאמי הילידי. באמצע המאה ה-17 הם הקימו במקום בו נמצאת כיום פורט ויין את קקיונגה, שהייתה בירתם.

בשנות ה-80 של המאה ה-17 הגיעו למקום סוחרים צרפתים שהקימו תחנת מסחר ליד קקיונגה, בגלל המיקום האסטרטגי שלה בין הימות הגדולות ונהר מיסיסיפי. ב-1697 הם בנו במקום את מבצר מיאמי, כחלק משורת ביצורים בין קוויבק וסנט לואיס.

לאחר הפסדה של צרפת במלחמת הצרפתים והאינדיאנים בחצי השני של המאה ה-18 האזור הועבר לשליטת בריטניה. ב-1763, לאחר המלחמה, מספר קבוצות ילידים באזור מרדו בשלטון הבריטי והשתלטו מחדש על מבצר מיאמי. האזור נשאר בשליטתם גם לאחר היווצרותה של ארצות הברית.

ב-1790 נשיא ארצות הברית ג'ורג' וושינגטון הורה לצבא ארצות הברית להשתלט ולאבטח את אינדיאנה. האמריקאים נלחמו נגד בני המיאמי בהנהגתו של הצ'יף צב קטן, אך הפסידו בשני קרבות. בקרב השלישי הצבא בהנהגתו של הגנרל אנתוני ויין הצליח לנצח את הילידים והחריב את קקיונגה. לאחר מכן האמריקאים ניסו להתחיל במסע ומתן עם בני המיאמי, אך לאחר שהאחרונים לא הסכימו הם הביסו אותם בקרב נוסף ב-20 באוגוסט 1794. ב-22 באוקטובר 1794 האמריקאים הקימו במקום את מבצר פורט ויין, כהוקרה לגנרל.

ב-1819, שלוש שנים לאחר שאינדיאנה הפכה למדינה, המבצר נסגר ולידו נוצרה התיישבות שקיבלה את שמו. ב-3 בינואר 1829 ההתיישבות קיבלה מעמד של עיירה וב-22 בפברואר 1840 העיירה קיבלה מעמד של עיר. העיר החדשה המשיכה לגדול ב-1854 עם סיום בנייתה של מסילת רכבת שקישרה בין פיטסבורג בפנסילבניה ושיקגו באילינוי ועברה בפורט ויין.

ב-1913 שלושת הנהרות בסביבת העיר עלו על גדותיהם והותירו 15,000 תושבים חסרי בית. באותה שנה נפתח גם כביש לינקולן שעבר בעיר והיה הכביש הראשון שקישר בין החוף המזרחי והחוף המערבי בארצות הברית.

העיר והמפעלים בה נפגעו קשות מהשפל הגדול שהחל ב-1929, אם כי הוא לא מנע את בניית גורד השחקים הראשון באינדיאנה, מגדל בנק לינקולן, שהוקם בפורט ויין ב-1930. הכלכלה בעיר התאוששה לחלוטין כמו ביתר ארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה.

==כלכלה==
מימיה הראשונים כלכלת העיר מבוססת על תעשייה ולמספר תאגידים גדולים בארצות הברית יש מפעלים בעיר. בין היתר מייצרים בעיר חלקים לכלי רכב וכן מוצרי חשמל ואלקטרוניקה. כמו כן יש בעיר תעשיית ביטחון גדולה.

==גאוגרפיה==
===אקלים===
פורט ויין נמצאת באזור בו שורר אקלים יבשתי לח, עם חורפים קרים יחסית וגשומים וחורפים עם כמות שלגים מתונה. ממוצע המשקעים השנתי עומד על 973.8 מילימטרים.

==חינוך==
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת אינדיאנה-אוניברסיטת פרדו פורט ויין ואוניברסיטת סנט פרנסיס.

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי פורט ויין, הנמצא במרחק של כ-13 קילומטרים דרום-מערבית לעיר. הנמל מציע טיסות למספר ערים מרכזיות באזור, כמו שיקגו. בנוסף מצפון לעיר נמצא שדה התעופה סמית', המשמש בעיקר לתעופה כללית.

בעיר עובר כביש בין-מדינתי 69, המקשר בין המדינות מישיגן וטקסס.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אינדיאנה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1794
משה לוי (קצין תותחנים)

משה לוי (24 בנובמבר 1933 - 21 במרץ 1977) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על אגד ארטילרי 282 במלחמת יום הכיפורים.

לוי, בנם של רחל ואלברט, נולד בעיר רוסה שבבולגריה. עלה עם משפחתו ב-1948 ולמד בתיכון מונטיפיורי בתל אביב. לאחר מכן למד בטכניון ובאוניברסיטת בר-אילן. ביולי 1953 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. במלחמת סיני שימש מפקד סוללה. בתחילת שנות השישים שימש סגן מפקד גדוד 402. במלחמת ששת הימים פיקד על גדוד 338, גדוד מרגמות 120 מ"מ ושימש מפקד הסיוע החטיבתי של חטיבה 5. לאחר מכן פיקד על קורס קציני תותחנים ובמלחמת ההתשה פיקד על גדוד 404. ב-1971 מונה לסגן מפקד אגד ארטילרי בסיני. במלחמת יום הכיפורים פיקד על אגד ארטילרי 282 של אוגדה 210. האגד הוקם במסגרת שלדית זמן קצר לפני המלחמה. תחת פיקודו סייע האגד בקרבות הבלימה וההבקעה ברמת הגולן. שימש סגן מפקד אוגדה ובתפקידו האחרון בשירות שימש קצין אג"ם של פיקוד הדרום. במהלך שירותו היה גם בשליחות ביטחונית באירופה. 

ב-1977 נהרג בתאונת דרכים. הותיר אחריו אישה ובת, נטמן בבית העלמין הצבאי קריית שאול.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:בוגרי תיכון מונטיפיורי
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 282
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הדרום
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:חללי צה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת סיני
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת ששת הימים
ירון מאיר

ירון מאיר (נולד ב-9 בספטמבר 1959) הוא דיפלומט ישראלי המכהן כשגריר ישראל בווייטנאם ובלאוס.

מאיר נולד וגדל בעין השופט. יש לו תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

הוא החל את שירותו במשרד החוץ בשנות ה-90. בין תפקידיו כיהן כקונסול ישראל בהודו, וכציר בשגרירות ישראל בהונגריה. כשגריר ישראל במיאנמר בשנים 2008–2012 וכשגריר ישראל בנפאל בשנים 2014–2017. 

בדצמבר 2021 נבחר לתפקיד שגריר ישראל בווייטנאם, במקום נדב אשכר. הוא החל לכהן בתפקיד והגיש את כתב האמנתו לנשיא וייטנאם נווין סואן פוק באוגוסט 2022.

==ראו גם==
* יחסי ישראל–מיאנמר
* יחסי וייטנאם–ישראל

==קישורים חיצוניים==
* [https://embassies.gov.il/hanoi/AboutTheEmbassy/Pages/The%20Ambassador.aspx מר ירון מאיר] באתר שגרירות ישראל בווייטנאם 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי ישראל
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:שגרירי ישראל במיאנמר
קטגוריה:שגרירים בווייטנאם
קטגוריה:שגרירים בלאוס
קטגוריה:עין השופט: אישים
קטגוריה:נפאל: יחסי חוץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
ארבאדה

ארבאדה (אנגלית: Arvada) היא עיר במדינת קולורדו שבארצות הברית. העיר נמצאת 11 קילומטר צפונית-מערבית מבירת קולורדו, דנוור. על פי הערכת לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, מתגוררים בעיר 109,745 נכון ליולי 2012, מה שהופך את עיר זו לעיר השביעית בגודלה מבחינת אוכלוסייה במדינת קולורדו.

==היסטוריה==
ב-1 באוגוסט 1876 קולורדו נוספה למדינות ארצות הברית, העיר ארבאדה נוסדה רשמית ב-14 באוגוסט 1904. בהיותה קהילה חקלאית תוססת, נקראה העיר בכינוי "בירת הסלרי העולמית".

ארבאדה גדלה במהירות במשך המחצית השנייה של המאה ה-20 כפרוור ליד דנוור. בסוף המילניום, אוכלוסיית ארבאדה גדלה ל-100,000 תושבים.

===פיגוע הירי===
ב-9 בדצמבר 2007, מת'יו מארי נכנס למרכז הנוצרי 'Youth With A Mission' בארבאדה, ולאחר שלא אפשרו לו להעביר את הלילה במעונות, פתח באש והרג שני אנשים ופצע שניים אחרים.

ב-12 בדצמבר, שלושה ימים לאחר מכן, נערכה אזכרה, ובה מנהיגי 'Youth With a Mission' סלחו למשפחתו של מארי על האירוע.

==גאוגרפיה ואוכלוסין==
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של העיר הוא 85 קמ"ר, אשר מתוכם 84.6 קמ"ר אדמה ו-0.52 קמ"ר מים.

נכון למפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010, היו בעיר 106,433 תושבים, 42,701 משקי בית ו-28,927 משפחות. 89.08% מהתושבים הם לבנים, 0.9% אפרו אמריקאים, 0.8% אינדיאנים, 2.2% אסיאתים, 3.5% מגזע אחר ו-2.7% משני גזעים או יותר. צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,207.6 נפש לקמ"ר. כמו כן היו בעיר 44,427 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 469.7 דירות לקמ"ר. 

ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $66,125 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $78,591 (כאשר ההכנסה החציונית לגברים הייתה $42,126, לעומת $30,802 לנשים). ההכנסה לנפש בעיר הייתה $24,679. כ-4.6% מהמשפחות ו-6.4% מהאוכלוסייה בעיר היו מתחת לקו העוני.

==תושבים נודעים==
* קארל רוב (נולד ב-1950), יועץ פוליטי, אחד האישים המקורבים ביותר לנשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' ווקר בוש.
* בייב דידריקסון (נולדה ב-1911), ספורטאית רב תחומית, אלופה אולימפית ושיאנית עולם במגוון מקצועות באתלטיקה קלה, נחשבת לאחת הספורטאיות הגדולות בהיסטוריה.
* קלייב קאסלר (נולד ב-1931), סופר פופולרי

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קולורדו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1904
יאיר ברק (אמן)

יאיר ברק (נולד ב-18 בפברואר 1973) הוא אָמָּן צילום, וידאו ומיצב, אוצר וכותב, גר ועובד בתל אביב.

==ביוגרפיה ==
בשנת 2000 סיים בהצטיינות את לימודיו במחלקה לצילום בבית הספר לאמנות "קמרה אובסקורה" בתל אביב. בשנת 2005 הקים את המחלקה לצילום בבית הספר "מנשר לאמנות" בתל אביב. ב-2008 למד במסגרת תוכנית התואר השני באמנות ב-"Bard College" בניו יורק. בשנת 2020 מונה לראשות בית הספר לאמנות במכללת סמינר הקיבוצים ולאוצר ראשי ומנהל אמנותי של מקום לאמנות בתל אביב

תערוכת היחיד הראשונה של ברק הוצגה בשנת 2002 בגלריה נגא בתל אביב. מאז הוצגו עבודותיו בחללי תצוגה רבים וחשובים בישראל ומחוצה לה. בין תערוכותיו:
* "קרה" בגלריה הקיבוץ (2006ֿֿ)
* "ליקוי" בגלריה דן (2011)
* "גניבות ספרותיות ומהפכות" בגלריה דן (2012)
* "Speaking Generally" בגלריה ג'ולי מ. (2014)
* "מתרחק ממשהו, נועץ בו את עיניו" במוזיאון תל אביב לאמנות (2014).
*״היבשות והפנים״, מוזיאון הרצליה ומשכן האמנים בהרצליה (2017)
*״שלושה ראשים פנימה״, המשכן לאמנות בעין חרוד (2019)

ברק מלמד בחוג לאמנות במכללת סמינר הקיבוצים, במכון הטכנולוגי בחולון (HIT) וכן במסגרת תוכנית הלימודים של "בית לאמנות ישראלית". החל מ-2020 משמש כראש המחלקה לאמנות בסמינר, וכן כאוצר ראשי ומנהל אמנותי במקום לאמנות.<ref></ref><ref></ref>

בין התערוכות שאצר:

* ״הדור השלישי – צילום כמשבר זהות״ בגלריה מנשר לאמנות (2006)
* ״דברים כשלעצמם״, תערוכת יחיד לליאת אלבלינג, גלריה ג׳ולי מ. (2015)
* "אני בסדר", תערוכת יחיד לדורון אדר, גלריה אגריפס 12 (2015)
* ״צילום, למעשה״ בגלריה סקלאר לוי, מודיעין (2017)<ref></ref>
* ״שתיים כפול שלוש״ בגלריה אחד העם 9 (2021)<ref></ref>
* ״זה לא זמן לאכול כרובית אל דנטה״, תערוכת יחיד לאיילת ריזה (2021)<ref></ref>
* "קיר אמן",תערכות יחיד של חגית קזיניץ, מקום לאמנות, ק. המלאכה, ת"א (2022)

== לקריאה נוספת ==
* 2006 - הארץ, ביקורת על התערוכה "הדור השלישי”, עוזי צור
* 2007 - The Abused landscape גיליון 35, מגזין Afterimage
* 2007 - ynet, פרידה מן הממשי, שיחה עם יאיר ברק בעקבות תערוכתו קרה, טלי כהן גרבוז
* 2007 - ידיעות אחרונות, ביקורת על התערוכה קרה, רותי דירקטור
* 2007 - עיתון העיר, ביקורת על התערוכה קרה, חמדה רוזנבאום
* 2007 - מגזין טיים אאוט תל אביב, ביקורת על התערוכה קרה, דנה שוופי
* 2010 - מוסף גלריה, הארץ, ביקורת על התערוכה קורות מאת סמדר שפי
* 2010 - מגזין עכבר העיר, ביקורת על התערוכה קורות, הילה שקולניק ברנר (מאי 2010).

== קישורים חיצוניים ==
*
*[http://www.gowencontemporary.com/time-braden/yair-barak/ עמוד האמן בגלריית Gowen Contemporary] 
* 
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון הדרים
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:תל אביב-יפו: אמנים פלסטיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
סטולאץ

קברו של הרב משה דאנון הרב הראשי ליהודי סרייבו 1815–1830 השוכן בסטולאץ
בית הכנסת בסטולאץ
סְטוֹלָאץ (בבוסנית: Stolac, בסרבית קירילית: Столац) היא עיר ורשות מקומית השוכנת בשטח קנטון הרצגובינה-נרטבה, בפדרציה של בוסניה והרצגובינה אשר בבוסניה והרצגובינה.

==היסטוריה==
היישוב נוסד במהלך ימי הביניים והתפתח כמרכז מסחרי אזורי. בהמשך נבנתה במקום מצודה והיישוב מאוזכר לראשונה בכתובים מהמאה ה-15 תחת השם וִידוֹשְקִי. בהמשך, נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית. ב-1878, לאחר קונגרס ברלין סופח בפועל אזור הרצגובינה על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ובכלל זה העיירה סטולאץ. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה סטולאץ בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ובהמשך נכללה בשטחי המדינה העצמאית של קרואטיה בשלטון האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה בשטחי יוגוסלביה וב-1992, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה בשטחי בוסניה והרצגובינה. במהלך מלחמת בוסניה נפגעה העיר ונגרמו בה נזקי רכוש.

==מזג אוויר==
בסטולאץ שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מכיוון הים האדריאטי המעניקה לו מאפיינים ש אקלים ים-תיכוני. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא C° 15.6 וערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-C° 5.6 בינואר ועד C° 26.1 ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,399.5 מילימטרים והחודש הגשום בשנה הוא נובמבר בו יורדים בממוצע 185.4 מילימטרים של משקעים.

==יהודים==

בסטולאץ אין קהילה יהודית. בפאתי העיר קבור הרב משה דאנון שהיה הרב הראשי ליהודי סרייבו בין 1815–1830. ב-1830 החליט הרב לעלות לירושלים ובדרכו נפטר ליד סטולאץ ובה נקבר. קברו הפך מוקד עלייה לרגל ליהודי סרייבו ועד שנות ה-50 של המאה ה-20 היו פוקדים את קברו של הרב דאנון ביום השנה למותו. לאחר פירוק יוגוסלביה וכינון בוסניה והרצגובינה התחדש מנהג העלייה לרגל. במקום הוקם בית כנסת לשימוש עולי הרגל והוא נשמר ומתוחזק על ידי משפחה מוסלמית מסטולאץ.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: ערים
סטולאץ
אנדרטת ולינגטון (לונדון)

אנדרטת ולינגטון (באנגלית: Wellington Monument) היא אנדרטה אשר הוקמה לכבוד ניצחון הצבא הבריטי במלחמות הנפוליאוניות ובראשו הדוכס מוולינגטון בפארק ליין בלונדון, בריטניה.

אנדרטה ממוקמת בפינה הדרום-מזרחית של הייד פארק לצד רחוב פארק ליין אל מול שער הפארק הפונה לכיוון פינת הייד פארק. האנדרטה מוצבת כ-50 מטרים מצפון לבית אפסלי (מעונו לשעבר של ולינגטון) וכ-100 מטרים מצפון לקשת ולינגטון, כך שביחד הם יוצרים אזור המזוהה עם הנצחת מורשתו של הדוקס מוולינגטון.

==עיצוב==
בניית האנדרטה הושלמה ב-18 ביוני 1822 בעיצובו של הפסל ריצ'רד ווסטמאקוט וממון על ידי תרומות של נשים בריטיות בסך כ-10,000 ליש"ט. האנדרטה מורכבת מפסל ברונזה אשר נוצר מתותחי אויב שצבאו של ולינגטון הביא חזרה לבריטניה ומתאר את אכילס בעירום, כאשר בידו השמאלית הוא אוחז מגן מונף ובידו הימנית חרב, לצידו מונח השריון שלו ועל כתפו השמאלית הוא לובש גלימה. גובה האנדרטה כולה כולל בסיס האבן והפסל הוא 11 מטרים (18 רגל). עם השלמת הפסל והצבתו במקומו, הוא הפך לפסל העירום הגברי הציבורי הראשון בלונדון בעת המודרנית, לכן זכה ללא מעט יחס ציבורי סביב גודל הפסל והעירום האחורי הבוטה כביכול (אזור הערווה היה מכוסה בעלה תאנה).

הפסל ניצב על גבי בסיס העשוי אבני גרניט אליהם חקוקה הכתובת:

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.victorianweb.org/sculpture/westmacottr/2.html אודות האנדרטה] באתר 'Victorian Web'.
* [http://blackcablondon.net/tag/achilles-statue/ אודות האנדרטה] באתר 'Black Cab London'.
* [http://www.londonremembers.com/memorials/achilles-statue אודות האנדרטה] באתר 'London Remembers'.

קטגוריה:ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון
ולינגטון
ולינגטון
גיורא פישר

גיורא פישר (20 באוקטובר 1937 - 15 באוקטובר 2014) היה ממלא מקום ראש עיריית חיפה למשך כחצי שנה, וסגן ראש העיר במשך כעשר שנים.

== ביוגרפיה ==
פישר, יליד קריית חיים, כיהן כיו"ר ועד הקריה במשך 39 שנים. הוא נבחר לראשונה למועצת עיריית חיפה בשנת 1978, וכיהן בה שש קדנציות רצופות, ומתוכן שתי קדנציות כסגן ראש העיר חיפה (1993-2003). בשנת 2003, לאחר שראש העיר עמרם מצנע פרש מתפקידו והתמנה לחבר הכנסת, מונה פישר לראש עיריית חיפה בפועל, וכיהן בתפקיד כחצי שנה, עד בחירתו של יונה יהב.

בנוסף לכך כיהן עשרות שנים כיו"ר ועד העובדים של קרן קיימת לישראל, ובהמשך כיו"ר ועד הגמלאים של הארגון.

==חיים אישיים==
פישר היה נשוי ואב לשניים. הוא נפטר ב-15 באוקטובר 2014, בגיל 77, ונקבר בבית הקברות תל רגב.

== הנצחה ==

ב-2015 נקרא על שמו ארכיון קריית חיים.

עיריית חיפה בחרה להנציח את שמו ופועלו של גיורא פישר בכיכר הסמוכה לבית בו התגורר. ב-11 ביולי 2017 נחנכה הכיכר בנוכחות בני משפחתו ותושבי חיפה.<ref></ref> "קריית חיים הייתה כל חייו. את עבודתו עשה כל השנים בהתנדבות, והנתינה למען הציבור הייתה ערך חשוב בביתו'. כך אמרה בטקס ביתו חגית.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית חיפה
קטגוריה:קריית חיים: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות תל רגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
בני ארד

בנימין (בני) ארד (איצקוביץ') (1934 - 13 באוגוסט 2007) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף. כיהן כמנכ"ל הראשון של הרשות למלחמה בסמים. 

==ביוגרפיה==
ארד נולד ברומניה. התגייס לצה"ל בתחילת שנות החמישים ושירת בחיל התותחנים. שימש קצין בגדוד 402 וסגן מפקד גדוד 334. במלחמת ששת הימים פיקד על גדוד 344, גדוד מילואים של מכמ"ת 120 מ"מ. תחת פיקודו סיפק הגדוד סיוע ארטילרי לחטיבות קרייתי והראל בקרבות באזור ירושלים ובכיבוש יהודה ושומרון. לאחר המלחמה פיקד על גדוד 402 ושימש מפקד הסיוע החטיבתי של חטיבה 401, בתפקיד זה שימש במהלך מבצע אבוקה בו השמידו כוחות הארטילריה והשריון את בתי הזיקוק, המפעלים הפטרוכימיים, נמל הנפט ומפעלי הדשנים המצריים בסואץ. במלחמת יום הכיפורים פיקד על אגד ארטילרי 212, אגד שהשתייך לאוגדה 36 וכלל גדודים סדירים וגדודי מילואים. האגד סיפק סיוע ארטילרי לאוגדה 36 ולכוחות נוספים במהלך קרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן. 

בתפקידיו הבאים בשירות הקבע שימש סגן מפקד המכללה לביטחון לאומי, ראש מטה פיקוד הצפון (במבצע ליטני) וראש מחלקת תורת לחימה. 

לאחר שחרורו עבד בארגון ג'וינט ישראל. עם הקמת הרשות למלחמה בסמים ב-1988 מונה למנהלה ועמד בראשה עד 1996. 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 212
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד הצפון
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ראשי מחלקת תורת לחימה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת יום הכיפורים
כוכב לכת הליום

כוכב לכת הליום (אנגלית: Helium planet) הוא טיפוס היפותטי של כוכב לכת חוץ שמשי המורכב מהליום. כוכב לכת זה עשוי להיווצר מננס לבן קל שאיבד חלק ניכר ממסתו. בניגוד לענקי הגזים, כדוגמת צדק ושבתאי המורכבים בעיקר ממימן עם אחוז מסוים של הליום ושברי אחוז של יסודות אחרים. כוכבי לכת הליום צפויים להיות מורכבים מהליום בלבד מכיוון שהם תוצרים של כוכב ש"שרף" את המימן בתהליך של היתוך גרעיני. לפי אחד המודלים, כוכב לכת הליום יכול להיווצר מננס לבן במערכת של שני ננסים לבנים, בהם הננס המסיבי יותר ספח אליו מסה מהננס הקל יותר. מנגנון אחר שיכול ליצור כוכב לכת המורכב מהליום הוא תהליך של נידוף באור, בו מרבית המימן עוזבת את כוכב הלכת. נכון ל-2015 לא נצפה גרם שמיים מסוג זה.

==מאפיינים==
לפי המודלים המתמטיים, כוכב לכת הליום עשוי להיות דומה בממדיו לענקי הגזים המוכרים לנו. אך בניגוד אליהם, כוכבי לכת הליום יכולים לעלות במסתם על 13 מסות צדק מבלי להתחיל היתוך גרעיני של דאוטריום ולכן לא יהפכו לננסים חומים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כוכבי לכת חוץ-שמשיים
קטגוריה:שלבים תאורטיים במחזור החיים של כוכבים
קטגוריה:כוכבי לכת
גדעון עציון

גדעון עציון (1944 - אפריל 2015) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על עוצבת גולן.
== חייו ==
עציון, בנם של אברהם ואסתר נולד וגדל בכפר חסידים. למד במדרשית נעם בפרדס חנה.

ב-1961 התגייס לצה"ל ושירת כלוחם וקצין בחיל התותחנים, שימש קצין בגדוד מכמ"ת 334 והדריך בביסל"ת, ב-1966 מונה למפקד סוללה בגדוד 334 ובמהלך מלחמת ששת הימים השתתף בקרבות כיבוש רמת הגולן כקצין קישור ארטילרי של גדוד 13 בחטיבת גולני. ב-1971 מונה לסגן מפקד גדוד 402, במהלך מלחמת יום הכיפורים שירת כקצין אג"ם במפקדת קצין התותחנים הפיקודי בפיקוד הצפון. לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד 334 ובהמשך שירת כסגן מפקד אגד ארטילרי. ב-1979 מונה למפקד אגד ארטילרי 282. למד במכללה לביטחון לאומי וב-1983 נשלח במסגרת מחלקת הנוער והחלוץ של ההסתדרות הציונית לשליחות בדרום אפריקה. השתחרר משירות הקבע ב-1986.

לאחר שחרורו שירת במילואים כמפקד אגד ארטילרי 425 במשך כ-10 שנים ומפקד סיוע בגיס. כמו כן סייע בפיתוח מערכות השליטה ובקרה שמשמשות את חיל התותחנים.

==לקריאה נוספת==
*רס"ן (מיל') סימן טוב שגיא, ערב לכבוד של גדעון עציון, ביטאון תמיד תותחן, ספטמבר 2012

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 282
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת יום הכיפורים
גבעת טארה

גבעת טארה היא אתר ארכאולוגי שתחילתו בתקופה הנאוליתית (3500 לפנה"ס לערך). המקום שימש בעיקר להתכנסויות, לעריכת טקסי פולחן ולקבורה. הגבעה ממוקמת סמוך לנהר בוין בין נאבן לדנשוקלין (Dunshaughlin) במחוז מית' במזרח אירלנד. האתר מלא תפקיד מרכזי בהיסטוריה ובפולקלור של אירלנד ומשמש עד היום כמרכז של מורשת רוחנית דתית ופוליטית. "אם מבקר עומד מאחורי כנסיית פטריק הקדוש במחוז מית' ומביט אל מעבר לגבעה, הוא רואה לא יותר מכמה תלוליות עפר מכוסות בשמיכה של דשא וכבשים שיצאו לרעות בשדה מאחת החוות הסמוכות. אבל אם המבקר יביט עם הלב ועם הנשמה שלו, הוא יראה את כל תפארתה העתיקה של אירלנד". באתר נמצאים מבנים עתיקים שרובם קבורים באדמה. ניתן להבחין בכיפותיהם העגולות הבולטות מעל פני הקרקע, כשהן מכוסות בדשא. על פי המסורת, היה זה מקום מושבו של המלך העליון של אירלנד ואתר קבורתם של 140 מלכים. המקום נחשב כלב הרוחניות הקלטית וכן "כמקום שבו עוצבה זהותה הלאומית של המדינה".

על פי ה, גבעת טארה הייתה מקום משכנם של האלים ודרך כניסה לעולם הבא. 
בתחילת המאה ה-20, הגיעה לאתר קבוצה מבני ישראל הבריטים, שסברה כי ארון הברית נקבר במקום. לאכזבתם, התגלו בתום החפירה מטבעות רומיים ספורים. 
 בשנת 1950, התבצעה חפירה רשמית שבה נחשפו ממצאים המצביעים על קיומם הקדום של מבנים משמעותיים במקום.

==מונומנטים עיקריים==
===התל של בני הערובה===
התל של בני הערובה
מפת אתר גבעת טארה
'התל של בני הערובה', (GiallDumha na nGiall' ,'Mound of the Hostages'), הוא מעבר קבורה מגליתי והמונומנט העתיק ביותר שהתגלה בגבעת טארה, המתוארך בסביבות 2500 לפני הספירה. בין השנים 1955 ו-1959, התבצעו במקום חפירות שהביאו לגילוי ממצאים רבים המלמדים על התקופה הקדומה. מעבר הקבורה נמצא בתוך תל מעגלי שקוטרו 15 מטרים וגובהו 3 מטרים. אורכו 4 מטרים, רוחבו מטר אחד וגובהו 1.8 מטרים. הוא מחולק על ידי אבני אדן לשלושה תאים שבהם התגלו מתנות קבורה שונות, כלי חרס ושרידים של למעלה מ-200 אנשים. החפירות חשפו גם שלד של נער מתבגר מתקופת הברונזה המקושט בשרשרת של אבני חן. האבנים והקירות מעוטרים בגילופי ספירלות ובגילופים הקשורים לשמש, לירח ולכוכבים. קבר המעבר תוכנן כך שאור השמש יחדור פנימה פעמיים בשנה בלבד. 

שמו של הקבר ניתן לו בשל מנהגם של המלכים העליונים של אירלנד להחזיק בבני ערובה מקרב האצילים, כדי להבטיח את שיתוף הפעולה של הממלכות. אחד מהמלכים האגדיים של טרה נקרא ניאל של תשעת בני הערובה כיוון שהחזיק תשעה בני ערובה מהמחוזות של אירלנד ושל בריטניה. הוא נחשב כאב המייסד של שושלת או'ניל ש-28 מבניה מלכו בטארה בין השנים 400 - 1022 לספירה. 

מראה פנורמי של גבעת טארה
==קישורים חיצוניים==

*[http://hilloftara.com/history טארה, היסטוריה ועוד] באתר atriptoireland 
* בריאן לאוורי, [http://www.hayadan.org.il/%D7%A2%D7%AA%D7%99%D7%A7%D7%95%D7%AA-%D7%91%D7%A1%D7%9B%D7%A0%D7%94-%D7%9C%D7%90-%D7%A8%D7%A7-%D7%91%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%93%D7%99%D7%95%D7%95%D7%97%D7%99%D7%9D-%D7%9E%D7%90%D7%99%D7%A8 עתיקות בסכנה לא רק בישראל: דיווחים מאירלנד ומיוון] באתר הידען
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:אירלנד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים
משפט ליוביל (אלגברה דיפרנציאלית)

משפט ליוביל הוא משפט באלגברה דיפרנציאלית, הקובע תנאי הכרחי ומספיק לקיומה של פונקציה קדומה אלמנטרית לפונקציה נתונה. את המשפט הוכיח ז'וזף ליוביל ב-1835.

מהמשפט עולות דוגמאות מפורסמות לאינטגרלים לא מסוימים שאינם פונקציות אלמנטריות, כגון פונקציית השגיאה <math>\int e^{-x^2}\ dx</math>, האינטגרל הלוגריתמי ההפוך <math>\ \int \frac{1}{\ln x}\ dx</math> (המוכר ממשפט המספרים הראשוניים) ו-<math>\ \int \frac{\sin x}{x}\ dx</math>.

==רקע==
פונקציה אלמנטרית היא פונקציה המתקבלת ממספר סופי של פעולות פשוטות על פונקציות בסיסיות. פורמלית, ניתן לבנות את הפונקציות האלמנטריות באופן אלגברי כמתואר להלן.

יהי <math>F</math> שדה עם פעולת גזירה <math>a \mapsto a'</math>. השדה <math>F</math> יחד עם הפעולה <math>a'</math> נקרא שדה דיפרנציאלי. אוסף האיברים <math>F_C=\{a\in F: a'=0\}</math> הוא תת-שדה של <math>F</math> הקרוי שדה הקבועים של <math>F</math>.

אקספוננט של איבר <math>a\in F</math> הוא איבר המסומן <math>e^a</math> שמקיים: <math>(e^a)'=a'e^a</math> (זהו אנלוג אלגברי של פונקציית האקספוננט). באופן דומה, לוגריתם של איבר <math>a\in F</math> הוא איבר המסומן <math>\log a</math> שמקיים: <math>(\log a)'=a'/a</math> (זהו אנלוג אלגברי של הלוגריתם הטבעי).

הרחבת שדות דיפרנציאלית זהה להרחבת שדות רגילה בכפוף לתנאי שהנגזרות מזדהות על השדה הקטן. הרחבה דיפרנציאלית <math>K/F</math> נקראת הרחבה אלמנטרית של <math>F</math> אם קיימת שרשרת סופית של הרחבות <math>F=K_0\subset K_1\subset K_2\subset\ldots\subset K_n=K</math> כך שלכל <math>0\le i< n</math> מתקיימת אחת מהאפשרויות הבאות:
*<math>K_{i+1}=K_i(a)</math> כאשר a אלגברי מעל <math>K_i</math>.
*<math>K_{i+1}=K_i(e^a)</math> כאשר <math>a\in K_i</math>.
*<math>K_{i+1}=K_i(\log a)</math> כאשר <math>a\in K_i</math>.

==המשפט==
יהי <math>a\in F</math> ותהי <math>K/F</math> הרחבה אלמנטרית כך ש-<math>F_C=K_C</math>, וכן קיים <math>b\in K</math> המקיים <math>b'=a</math>. אזי קיימים קבועים <math>c_1,\ldots,c_n\in F_C</math> ואיברים <math>u_1,\ldots,u_n,v\in F</math> כך שמתקיים:
:<math>a=\sum_{i=1}^n c_i\frac{u_i'}{u_i}+v'</math>

במילים אחרות, לכל איבר בשדה דיפרנציאלי עם קדומה אלמנטרית יש קדומה בשדה, עד כדי סכום של מספר סופי של לוגריתמים.

ליוביל
קטגוריה:אלגברה דיפרנציאלית
אלדרשוט

אלדרשוט (באנגלית: Aldershot) היא עיירה במחוז המפשייר שבדרום-מערב אנגליה.

העיירה מוכרת במיוחד ומזוהה עם מחנה אלדרשוט שהוא מבסיסי האימונים החשובים והוותיקים ביותר בצבא הבריטי, משום כך אלדרשוט לעיתים מכונה "הבית של הצבא הבריטי" ומכילה אחוז גבוה של תושבים אנשי צבא המשרתים במחנה הסמוך.

==היסטוריה==
מקור שם העיירה נלקח מהמונח באנגלית עתיקה; "אלדר הולט" (Alber-Holt), עץ אלנוס מת, זאת ככל הנראה בהתייחסות לעצי האלנוס הרבים המאפיינים את האזור. העיירה מוזכרת עוד במאה ה-11, ובמאה ה-17 היא מוזכרת בתור עיירת שוק, היא נותרה יחסית אלמונית עד למאה ה-19 בלב אזור רחב ושומם בלתי כשיר לעיבוד חקלאי.

בשנת 1854 בזמן מלחמת קרים הוקם סמוך לעיירה מחנה אלדרשוט, שהיה לבסיס האימונים הקבוע הראשון של הצבא הבריטי. הקמת המחנה הביאה לפריחה בעיירה, כך היא גדלה מ-875 תושבים בשנת 1851 לכדי 16,000 ב-1861 (מהם כ-9,000 אנשי צבא). מאז ועד היום מזוהה העיירה במיוחד עם הצבא הבריטי אשר רבים מתושביה משרתים בו, היא אף מכונה "הבית של הצבא הבריטי".

== ערים תאומות ==

* 

==תמונות==
<gallery>
Aldershotmilitarytown.jpg|שלט הכניסה לאלדרשוט.
The Crimea in the High Street - geograph.org.uk - 993983.jpg|פאב קרים ברחוב הראשי.
Wellington Statue, Aldershot front.JPG|פסל ולינגטון המוצב על גבעה סמוכה.
Houses in Queens Road - geograph.org.uk - 995063.jpg|בתים טוריים ויקטוריאנים ברחוב קווינס.
AldershotCathedral-2.jpg|קטדרלת סינט מיכאל וסינט ג'ורג'
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rushmoor.gov.uk/ אתר המועצה העירונית ראשמור].
* [http://www.theshots.co.uk/ אתר קבוצת הכדורגל 'אלדרשוט טאון'].

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המפשייר: יישובים
קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:אולימפיאדת לונדון (1948)
שמעון בן-דוד

שמעון בן דוד (1936 - 29 באוגוסט 2016) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, פיקד על עוצבת כידון ועל הג"א בפיקוד המרכז.

==ביוגרפיה==
בן דוד נולד וגדל בלוב. עלה לישראל לאחר הקמת המדינה, ב-1955 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים. שימש מפקד סוללה וסגן מפקד גדוד 402. במלחמת ששת הימים שימש סגן מפקד גדוד 871, שסיפק סיוע ארטילרי לחטיבה 45 בקרבות בעמק דותן וברמת הגולן. במלחמת ההתשה פיקד על גדוד 403 שנלחם בגזרת קו בר-לב. ב-1972 שימש ראש ענף אימון יחידות במפקדת קצין תותחנים ראשי ומונה להקים את מתקן עבדת, שישמש כמתקן אימונים ליחידות המילואים של התותחנים. 

במלחמת יום הכיפורים פיקד על גדוד 436, גדוד מילואים באגד 214 שהפעיל תומ"תים 155 מ"מ. לאחר גיוס הגדוד והגעתו לחזית המצרית, שימש מפקד הסיוע החטיבתי של חטיבה 14. במהלך הקרבות נפצע פעמיים אך סירב להתפנות עד להפסקת האש. לאחר המלחמה עוטר בצל"ש אלוף. 

בפברואר 1974 מונה למפקד התותחנים הפיקודי בפיקוד המרכז, ביוני 1975 מונה למפקד עוצבת כידון ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1977. לאחר לימודים באוניברסיטת בר-אילן מונה ב-1979 לראש מחלקת בירור אצל נציב קבילות החיילים. במאי 1981 מונה לסגן מפקד הג"א בפיקוד המרכז ובין ינואר 1982 לאוקטובר 1984 שירת כמפקד הג"א מרכז. לאחר מכן שירת כנספח צבאי בקניה.

לאחר שחרורו שימש יועץ לגזבר הסוכנות היהודית מאיר שטרית ומנהל ועדת העזבונות במשרד המשפטים.

ב-29 באוגוסט 2016 נפטר ממחלה ונקבר במושב כוכב מיכאל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 209
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי צל"ש אלוף
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים במדינות אפריקה
קטגוריה:ישראלים ילידי לוב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת יום הכיפורים
חרב וולאס

חרב וולאס, המוצגת ב[[אנדרטת וולאס בסקוטלנד.]]
חרב וולאס (באנגלית: Wallace Sword) היא חרב עתיקה מסוג קלאימור המיוחסת לויליאם וולאס, הגיבור הלאומי של סקוטלנד שהוביל את תנועת ההתנגדות הסקוטית נגד ממלכת אנגליה במהלך מלחמת העצמאות הסקוטית. על פי המסורת הסקוטית, שימשה החרב את וולאס במהלך קרב גשר סטירלינג בשנת 1297 ובקרב פולקירק בשנת 1298.

==תיאור החרב==
מדובר בחרב ארוכה מסוג קלאימור.
אורכה הכולל של החרב (כולל הניצב) 163 ס"מ, ואורך הלהב 132 ס"מ. עובי הלהב משתנה בין 5.7 ס"מ בבסיסו, ל-1.9 ס"מ בקצהו. משקל החרב 2.9 ק"ג.

==היסטוריה==
על פי המסורת הסקוטית, לאחר הוצאתו להורג של וולאס בשנת 1305, סר ג'ון דה מנטיית', מושל טירת דמבארטון קיבל לידיו את החרב. אין תעוד למסורת זו. בשנת 1505, 200 שנים לאחר מכן, ישנו תעוד לכך שג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד רכש נדן חדש המצופה משי בעלות של 26 שילינג עבור "חרב וולאס".

התיעוד הבא המזכיר את החרב הוא משנת 1875, במכתב מאת משרד המלחמה הבריטי המציין שהחרב הועברה בשנת 1825 למצודת לונדון לתיקונים, ובמהלכם הורה ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון לד"ר סמיואל מייריק לבדוק את החרב.
ד"ר מייריק היה מומחה לבדיקת חרבות עתיקות. מייריק קיבל לידיו את הנדן בלבד ובדק אותו, וקבע כי הנדן מקורו במאה ה-16 (כאמור, זה אכן תקופת יצירת הנדן). 

ב-15 באוקטובר 1888 הורה מזכיר משרד המלחמה להעביר את החרב לאנדרטת וולאס.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.bbc.co.uk/scotland/education/as/warsofindependence/info.shtml?loc=sword חרב וולאס] באתר הBBC

==הערות שוליים==

קטגוריה:חרבות
קטגוריה:סקוטלנד: היסטוריה צבאית
לוך רנוך

מבט לכיוון [[סכיהליון.]]
לוך רנוך (באנגלית: Loch Rannoch, בגאלית סקוטית: Loch Raineach) הוא לוך (אגם) מים מתוקים שאורכו כ-15 ק"מ, והוא ממוקם במחוז פרת' וקינרוס שבסקוטלנד.

הלוך ממוקם בכיוון - מערב - מזרח, ורוחבו הממוצע כקילומטר. בקצהו המזרחי נשפך האגם לנהר טומל. שטחו של האגם 19 קמ"ר.

לחופו הדרומי של הלוך נמצא פארק יער טיי, וממערב ללוך נמצא אזור ביצת רנוך.

הלוך משמש כיום לאתר תיירות ודיג.

== קישורים חיצוניים ==
 

קטגוריה:סקוטלנד: לוכים
עוצבת אשדות

עוצבת אשדות (אגד ארטילרי 214, אגד ארטילרי 7023, אגד ארטילרי 973) הייתה אגד ארטילרי בצה"ל.
== היסטוריה ==
העוצבה הוקמה כאגד ארטילרי 214, אגד משימתי במסגרת אוגדה 31. במלחמת ששת הימים כלל האגד בפיקודו של יהודה נאות את גדוד 822, גדוד תותחי M7 פריסט בפיקודו של עודד בונה שסיפק סיוע ארטילרי לחטיבה 200 בגזרת סיני. במלחמת יום הכיפורים חמישה גדודים: 3 גדודי תותחים מתנייעים 155 מ"מ, גדוד מכמ"ת 160 מ"מ וגדוד מכמ"ת 120 מ"מ. האגד בפיקודו של יעקב עקנין סיפק סיוע ארטילרי לאוגדה 143 בחזית המצרית. לאחר המלחמה שונה מספר האגד לאגד 7023. בשנים 1978 עד 1981 עברו גדודי האגד הסבה לתומ"תים M-109 "רוכב". ב-1987 שונה מספר האגד לאגד 973. בסוף שנות התשעים עברו יחידות האגד הסבה לתומ"תי "דוהר" וכן נקלט תחת פיקוד האגד גדוד המפקדים של ביסל"ת.

עם פירוק אוגדה 560 בעשור הראשון של המאה ה-21 פורק גם האגד הארטילרי.

== מפקדי עוצבת אשדות ==

{| class="wikitable"
|+
!שם
!תקופת כהונה
!הערות
|-
|יהודה נאות
|
|מפקד האגד במלחמת ששת הימים
|-
|יעקב עקנין
|
|מפקד האגד במלחמת יום הכיפורים, לימים מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה
|-
|אשל פשטי
|1992–1994
|לימים מפקד א.א. 215
|-
|אמנון בן יאיר
|1994–2000
|לימים ראש מחלקת הבטיחות במטה הכללי
|-
|יואב הר אבן
|2000–2002
|לימים ראש אגף המבצעים
|-
|רוני מרום
|2002–2004
|לימים ראש המועצה המקומית מצפה רמון
|}

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.himush.co.il/himush.co.il/originals/nisim11/ozvat%20amod%20hes/disk3/mil/kipor/kmil_803.htm אגד ארטילרי עוצבת "אשדות" במלחמת יום הכיפורים]
*[http://www.himush.co.il/himush.co.il/originals/nisim11/ozvat%20amod%20hes/disk3/MOR/973.htm אגד ארטילרי 973]

*
אשדות
מיקאל מדר

מיקאל מדר (בצרפתית: Mickaël Madar; נולד ב-8 במאי 1968) הוא כדורגלן עבר צרפתי-יהודי ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירה==
מדר התחיל את הקריירה שלו בסושו. לאחר שנתיים הוא עבר ללאוואל ולאחר מכן חזר לסושו. בשנת 1992 הוא עבר לקאן, ובשנת 1994 חתם במונקו. בשנת 1996 הוא חתם בדפורטיבו לה קורוניה, ובאמצע העונה שבר את רגלו. אחרי שהתאושש מפציעתו, מדר עזב את ספרד לטובת אברטון. בשנת 1999 מדר עבר לפריז סן-ז'רמן, ובשנת 2001 הוא חתם בקרטיי. בשנת 2002 פרש ממשחק פעיל.

מדר הבקיע שער אחד ב-3 משחקים במדי נבחרת צרפת והוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 1996.

ב-17 ביולי 2015 התמנה מדר לתפקיד מאמן קבוצת קאן בה אימן עונה אחת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל יהודים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:ספורטאים יהודים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני סושו
קטגוריה:כדורגלני לאוואל
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו לה קורוניה
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני קרטיי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל צרפתים
קטגוריה:מאמני קאן
קטגוריה:מאמני כדורגל יהודים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1968
עוצבת כדור האש

תג של גדוד 332 של מרגמות הכבדות ההיסטורי
גרסה שנייה של תג של גדוד 332 של מרגמות הכבדות ההיסטורי
עוצבת כדור האש (אגד ארטילרי 9693) היה אגד ארטילרי בעוצבת האש. 

==היסטוריה==
האגד מבוסס על יחידות המערך המוצנח של חיל התותחנים. תחילה הוקם ב-1949 גדוד 332, גדוד מרגמות כבדות שהשתייך לחטיבת גבעתי, לאחר פירוק החטיבה ב-1956 עבר הגדוד לכפיפות חטיבת הצנחנים, ונטל חלק במבצע שומרון ובמלחמת סיני. 

ב-1961 הוקם גדוד מוצנח נוסף, גדוד 425 שהשתייך לחטיבה 80, הגדוד פורק ב-1981. במלחמת ששת הימים לחם גדוד 332 עם חטיבה 35 וגדוד 425 עם חטיבה 55. ב-1973 הוקם גדוד מוצנח שלישי, גדוד 343.

במלחמת יום הכיפורים לחם גדוד 332 עם חטיבה 35, גדוד 343 לחם עם חטיבה 55 וגדוד 425 עם חטיבה 80. כמו כן השתתפה במלחמה סוללת "נתרן" שצוידה בתותחים מסוג M-102 יבילי אוויר בקליבר 105 מ"מ, וביצעה ירי מג'בל עתקה במבצע פונטיאק, ב-1976 צורפה הסוללה לגדוד 343. לאחר הקמת עוצבת האש צורפו ב-1977 גדודים 332 (תחת המספר 7038) ו-343 (תחת המספר 7041) לאוגדה וגדוד 425 פורק ויחידות התותחנים בעוצבה אורגנו תחת מפקדת סיוע אוגדתית. גדוד 7041 עבר הסבה מתותחי D-30 לתותחי M-71.

במלחמת לבנון הראשונה לחם גדוד 7038 עם חטיבה 35 וגדוד 7041 השתתף בלחימה בגזרה המערבית, נטל חלק במצור על ביירות ויחידות שלו הונחתו בשפך נהר האוואלי. ב-1983 אורגנה העוצבה לאגד מלא בפיקודו של רן כהן. בשנת 2000 פורק גדוד 7038.

האגד פורק ב-2016 במסגרת תוכנית "גדעון".

בין מפקדי גדוד 332/7038: חיים שפיר (1949), עמי גלעדי (1949-1950), מיכה בארי (1950), מוטי לנדאו (1956), אלכס פרג (1956-1957), יהודה נאות (1957-1961), אריה לוי (1961-1962), אלי עשת (1963-1964), משה פלד (איזנפלד) (1965-1966), מאיר דורון (1966-1968), אברהם בר דוד (1968-1969), יעקב צור (1969-1974), רן כהן (1974-1977), אבי שדמי (1977-1982), יצחק פורת (1982-1983), הלל אהרמן (1983-1987), עצמון ליפשיץ (1987-1988), דורון חרפק (1989-1992), ערן בן דוד (1995-1997), רועי סעדיה (1997-2000). 

בין מפקדי גדוד 425: עמוס ברעם, מאיר ציקלג, אורי אבני.

בין מפקדי גדוד 343/7041: אשר דיאמנט, אורי וגמן, דוד הרמתי, גילי אברהם, אסף גזית.

== מפקדי עוצבת כדור האש ==

{| class="wikitable"
|+
!אשר דיאמנט
!תקופת כהונה
1986-1994
!הערות
|-
|יעקב צור
|1977 - 1982
|
|-
|שמעון רום
|1982
|
|-
|ארנון בן עמי
|
|מעוטר צל"ש הרמטכ"ל
|-
|רן כהן
|1983
|
|-
|מנחם בכרך
|1994 - 2001
|
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.202.org.il/Pages/gdud_332/gdud_margemot.php גדוד מרגמות כבדות 332], אתר הצנחנים עשור ראשון
* [https://www.paratroops.org.il/מורשת-2020,1348-תותחנים-עם-כנפיים.aspx גדוד מרגמות כבדות (גמ"כ) מוצנח 332/7038], אתר עמותה להנחלת מורשת הצנחנים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות הצנחנים של צה"ל

כדור האש
קטגוריה:אגדים ארטילרים שפורקו
מעלית גונדולה

רכבל מסוג מעלית גונדולה בעיר [[מדיין, קולומביה. הראשון שהוקם כחלק ממערכת הסעת המונים מטרופולינית.]]
מעלית גונדולה ב[[לונדון מעל נהר התמזה]]
מעלית גונדולה (gondola lift) היא סוג של רכבל. הרכבל מורכב מקרוניות, המכונות גונדולות, התלויות על כבל פלדה, ומקובעות אליו בשעת הנסיעה. כבל הפלדה הוא בצורת לולאה, הנמתחת בין שתי תחנות. בנקודות הקצה, הלולאה כרוכה סביב גלגל המונע באמצעות מנוע, בדרך כלל מנוע חשמלי. סיבוב הגלגל מניע את הכבל, הקרוניות נאחזות בכבל הפלדה ונעות עם תנועתו. בדרך כלל ישנם עמודי תמיכה בין התחנות. ולעיתים המערכת מורכבת ממספר לולאות. בין הלולאות ישנה תחנת מעבר בה עוברת הגונדולה מכבל אחד למשנהו וממשיכה לתחנת הסיום. 

הקיבולת, העלות, והפונקציונליות של מעלית הגונדולה שונות באופן משמעותי ממקום למקום לפי תנאי השטח.

להבדיל מרכבל מסוג "מסילה אווירית" (Aerial tramway) בו הקרוניות תלויות על כבל מקובע הנמתח בין שתי נקודות, וכבל נוסף מושך את הקרוניות ומניע אותם על גבי הכבל הראשי. מעלית הגונדולה מורכבת מכבל בודד שנע באופן רציף והקרוניות נתפסות בו זו אחר זו.

עקב התפשטות מערכות אלה בהרי האלפים באירופה שם מקובלת המילה הצרפתית טלקאבין (Télécabine) נכנסה מילה זו לשימוש אף בשפה האנגלית.

==סוגים==
===מעלית נוסעים===
קרון גונדולה יכול להכיל בין 2 ל-16 נוסעים והוא מחובר לכבל באמצעות קפיץ המאפשר לנתק את הקרון מהכבל בעת המעבר בתחנות כדי להאט את הקצב ולאפשר לנוסעים עלייה וירידה בטוחה יותר.

הדלתות בדרך כלל הן אוטומטיות ונשלטות על ידי מנוף המותקן על הגג או על ידי בליטה בדלת שנדחפת כלפי מעלה או מטה בעת הכניסה לתחנה.

===מעלית סחורות===
מעלית גונדולה עבור סחורות בעיירה קופינג ב[[שוודיה]]
קווי גונדולה עבור העברת סחורות נמצאים בדרך כלל באזורי מכרות ויכולים להיות ארוכים באופן ניכר לעומת קווי הנוסעים.

הגונדולה שיוצאת מהעיר מואנדה (Moanda) בגבון ומגיעה לעיר מבינדה (Mbinda) שברפובליקה של קונגו היא באורך 75 קילומטר, והגונדולה בעיר נורסיו (Norsjö) בשוודיה הגיעה לשיא של 96 קילומטר. גם באתיופיה נבנה על ידי האיטלקים קו גונדולה עבור סחורות באורך של 75 קילומטר.

מעליות הסחורות יכולות להיות מופעלות באנרגיה חשמלית ולפעמים אף על ידי כוח המשיכה או הכבידה בלבד.

==תאונות גונדולה==
* 29 בינואר 1983 - שבעה בני אדם נהרגו בסינגפור כאשר שני קרונות צללו לתוך הים לאחר שנפגעו מנגררת אסדת קידוח.
* 5 בספטמבר 2005 - תשעה בני אדם נהרגו ועשרה נפצעו כאשר לבנת בטון במשקל 750 קילוגרם הושלכה בטעות על ידי מסוק בנייה בזולדן, אוסטריה. מאות נאלצו להתפנות מהמעלית.
* 13 ביולי 2006 - חמישה בני אדם, ביניהם ילדה בת שלוש, נפצעו לאחר ששני קרונות התנגשו ואחד התרסק אל הקרקע. התאונה התרחשה בצפון מערב סקוטלנד. לא היו הרוגים והגונדולה נחשבה כבטוחה לפעולה זמן קצר לאחר התאונה.
* 18 בפברואר 2007 - קרון גונדולה ירד מהכבל באתר הסקי סקי אפצ'י (Ski Apache) בניו מקסיקו התגלגל לאחור ופגע בקרון אחר, שמונה בני אדם היו מעורבים בהתרסקות, אך רק שתיים סבלו מפציעות קלות.
* 2 במרץ 2008 - גבר נפל מגונדולה בשאמוני ומת, כנראה אחרי שהוא ואחד מחבריו נשענו ושברו את החלון.
* 16 בדצמבר 2008 - עשרה בני אדם נפצעו ורבים אחרים נתקעו לזמן רב לאחר שמגדל התמיכה במעלית גונדולה התמוטט באתר הסקי וויסטלר בלאקקומב (Whistler Blackcomb) בקנדה.
* 31 בינואר 2011 - ילד בן 10 נפל 10–15 מטרים מגונדולה בעיר האפג'ל (Hafjell) שבנורווגיה. הוא סבל מפציעות קלות בלבד.

==ראו גם==
* רכבל

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רכבלים
ברנז

ברנז (Berneuse או la Berneuse) הוא הר במערב האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,045 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ.

==גאוגרפיה==
ההר הוא חלק מאחד מרכסי טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, וטור דה מאיה ומסתיים מעל עמק הרון בהרים וטור ד'אאי וברנז עצמו.

על צלעו הדרומית של ההר שוכנת העיירה לזאן ומצפונו הפסגות טור ד'אאי וטור דה מאיה.

בפסגתו נמצא אגם יאקה (Lac Yaka) ובסמוך לפסגה נמצא אגם ד'אאי (Lac d'Aï).

==תחבורה==
ניתן להגיע עד לפסגת ההר במעלית גונדולה היוצאת מהעיירה לזאן. 

קיימות תוכניות שעדיין לא אושרו להאריך את קו הרכבת אגל-לזאן שיגיע עד הפסגה וכך יוכלו להגיע ישירות לפסגת ההר ללא צורך במעבר רגלי בין הרכבת לרכבל כפי שצריך היום.

==תיירות==
בימי החורף ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה וניתן להמשיך ממנו ברכבלים נוספים לפסגות הסמוכות טור ד'אאי וטור דה מאיה.

בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע מפסגת ההר לאגמים הרבים הפזורים סביב, וכן לרדת לעיירה לזאן.

בפסגת ההר ישנה מסעדה מסתובבת (Restaurant tournant de la Berneuse) ממנה ניתן לראות את רכסי האלפים הברניים והאלפים השבליים הסמוכים וכן את אגם ז'נבה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.teleleysin.ch/en/index.cfm Leysin אתר הרכבל לזאן-ברנז]
* [http://www.hikr.org/dir/Berneuse_357/ ברנז באתר Hikr]
* [https://web.archive.org/web/20141020133007/http://www.id-rando.ch/de/poles/leysin/leysin-la-berneuse/ אתר למסלולי הליכה]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:וו (קנטון): הרים
טור ד'אאי

טור ד'אאי (Tour d'Aï) הוא הר במערב רכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,331 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ.

==גאוגרפיה==
ההר הוא המערבי ביותר ברכס טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, טור דה מאיה ומסתיים מעל עמק הרון בהרים ברנז וטור ד'אאי עצמו.

ממזרח להר ממוקם ההר טור דה מאיה וממערב לו עמק הרון, מדרום לו הר ברנז והעיירה לזאן, ומצפון לו עמק אורמו-דסו וההר פונטה ד'אבנרה.

למרגלותיו מדרום נמצא אגם ד'אאי (Lac d'Aï) ולמרגלותיו מצפון האגמים נרוו (Lac de Nervaux), רונד (Lac Rond) ופורי (Lac Pourri).

==תיירות==
ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה לזאן ובחורף ניתן להגיע ברכבל עד ממש סמוך לפסגתו.

בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע עד סמוך לפסגת ההר ולאגמים הרבים הפזורים סביב. ניתן להגיע לפסגה ממש דרך הצד הצפוני בשביל היוצא ליד אגם ד'אאי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.summitpost.org/tour-d-a/212075 טור ד'אאי באתר SummitPost]
* [http://www.hikr.org/dir/Tour_d_Aï_36/ טור ד'אאי באתר Hikr]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:וו (קנטון): הרים
אפינה-סור-סן

אפינֵה-סור-סן (בצרפתית: Épinay-sur-Seine) היא קומונה בפרווריה הצפוניים של העיר פריז בצרפת. הקומונה שוכנת במרחק של 11.3 קילומטר ממרכז פריז.

==היסטוריה==
ב-7 באוגוסט 1850 איבדה אפינה חלק משטחה כאשר אזור מסוים פרש מהעיר ויחד עם חלקים שפרשו מהערים דיי-לה-בר (Deuil-la-Barre) סן-גרטיאן (Saint-Gratien) וסואזי-סו-מונמורנסי (Soisy-sous-Montmorency) הקימו את העיר אנגאן-לה-באן (Enghien-les-Bains).

פרנסיסקו מאסיס מבורבון (Francisco de Asís de Borbón) לקח חדרים בטירה בעיר משנת 1881 ועד מותו בשנת 1902. כיום משמשת הטירה כבית העירייה.

==תחבורה==
באפינה יש תחנה של רכבת הפרוורים RER בקו C. בנוסף ישנה בעיר תחנה של רכבת פרוורים לא RER בקו H (Transilien H).

נמל התעופה שארל דה גול נמצא במרחק 13 קילומטר מן העיר.

==יהדות==
בעיר קהילה יהודית גדולה וכמה בתי כנסת פעילים.

בעיר קיימים גם מוסדות חינוך יהודיים, בית ספר וישיבה גדולה, "מקור ישראל", בראשות הרב אהרן דניאל היימן, הנחשבת כיום לאחת הישיבות החשובות בצרפת.

==ערים תאומות==
* .
* .

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:סן-סן-דני: ערים
טור דה מאיין

טור דה מאיין (Tour de Mayen) הוא הר במערב רכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,326 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו בשווייץ.

==גאוגרפיה==
ההר הוא חלק מאחד מרכסי טרום האלפים הברניים המתחיל בהר גרוס ואן מעל העיירה מוזס ומעבר לה מוזס וממשיך בהרים מון ד'אור, וטור דה מאיין עצמו ומסתיים מעל עמק הרון בהרים ברנז וטור ד'אאי.

ממזרח להר נמצא ההר מון ד'אור, ממערב לו נמצא הר טור ד'אאי, מדרום לו נמצאים הר ברנז והעיירה לזאן, ומצפון לו נמצאים עמק אורמו-דסו וההר פונטה ד'אבנרה.

סמוך לפסגתו ממזרח נמצא אגם סגריי (Lac Segray) למרגלותיו מדרום נמצאים האגמים מאיין (Lac de Mayen) וד'אאי (Lac d'Aï) ולמרגלותיו מצפון האגמים נרוו (Lac de Nervaux), רונד (Lac Rond) ופורי (Lac Pourri).

==תיירות==
ההר הוא חלק מאתר הסקי של העיירה לזאן ובחורף ניתן להגיע ברכבל עד ממש סמוך לפסגת טור ד'אאי הסמוכה.

בקיץ ישנם מסלולי הליכה רבים בהם ניתן להגיע עד סמוך לפסגת ההר ולאגמים הרבים הפזורים סביב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hikr.org/dir/Tour_de_Mayen_3110/ טור דה מאיין באתר Hikr]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:וו (קנטון): הרים
מאנליפלואה

מאנליפלואה (Männliflue) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,652 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.

==גאוגרפיה==
מאנליפלואה הוא ההר החמישי מצפון והשלישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל את ההרים פרומברגהורן דרוננגאלם הוניזן מאנליפלואה גסור ואלבריסטהורן.

ההר שוכן בין הר ההוניזן מצפון וההר גסור מדרום.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hikr.org/dir/Männliflue_3473/ מאנליפלואה באתר Hikr]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
רושה דה נה

רושה דה נה (Rochers de Naye) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,042 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון וו ובסמוך לגבולו עם קנטון פריבור בשווייץ.

==גאוגרפיה==
[[מרמיטה בהר]]
ההר צופה על אגם ז'נבה וממוקם בין הערים וילנף ומונטרה, והוא ההר המערבי ביותר ברכס האלפים הברניים יחד עם הדאן דה ז'אמאן.

מצפון להר ממוקם הדאן דה ז'אמאן וממערב אגם ז'נבה, מדרום לו נמצא שפך הרון לאגם ז'נבה, וממזרח הר פוינט ד'אבנייר (Pointe d'Aveneyre).

להר פסגה נמוכה יותר (1,982) הנקראת גרנד קו דה נה (Grande Chaux de Naye) המהווה את קו הגבול בין הקנטונים.

==דרכי גישה==
ניתן להגיע לפסגת ההר על ידי הרכבת בקו מונטרה-גילון-רושה דה נה המתחיל בעיר מונטרה ועולה עד לגובה של 1,968 מטר משם ניתן להמשיך רגלית עד לפסגה. בנוסף ניתן להגיע ברכב עד קול דה ז'אמאן (Col de Jaman) ומשם להגיע לפסגת ההר בהליכה רגלית של כשעתיים.

==נקודות עניין==
בהר ישנם מספר נקודות עניין, בהם:
* ויה פראטה (Via Ferrata) - מסלול טיפוס על ידי ידיות וכבלי ברזל. המסלול נחשב למסלול ברמת קושי גבוהה (ED).
* מערות - מספר מערות אליהן ניתן להגיע דרך המסלול העולה לפסגת ההר מקול דה ז'אמאן.
* מרמיטות - מספר מכלאות בהם מצויים זנים שונים של מרמיטות מכל רחבי העולם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.goldenpass.ch/default.asp?Language=EN אתר הרכבת ממונטרה להר] 
* [http://www.hikr.org/dir/Rochers_de_Naye_3529/ רושה דה נה באתר Hikr]
פנורמי מפסגת רושה דה נה, מימין שפך הרון לאגם ז'נבה ומשמאל ההרים פואנט ד'אבנר ומאחוריו ניתן להבחין בשתי הפסגות הסמוכות טור ד'אאי וטור דה מאיין]]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:וו (קנטון): הרים
קטגוריה:מונטרה
פרומברגהורן

פרומברגהורן (Fromberghorn או Fromberghore) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,394 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.

==גאוגרפיה==
פרומברגהורן הוא ההר השני מצפון והשישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל מלבד פרומברגהורן את ההרים דרוננגאלם, הוניזן, מאנליפלואה, גסור ואלבריסטהורן.

למרגלות ההר בעמק קנדר שוכנת העיירה רייכנבאך בקנדרטל (Reichenbach im Kandertal) ובעמק דיאמטיג העיירה דיאמטיגן (Diemtigen). פסגת ההר מהווה את הגבול המוניציפלי בין העיירות.

==תרבות==
פרומברגהורן היה נושא לציור על ידי הצייר השווייצרי פרדיננד הודלר בשנת 1903.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hikr.org/dir/Fromberghore_1781/ פרומברגהורן באתר Hikr]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
טרוגברג

טרוגברג (בגרמנית: Trugberg) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,933 מטר, וממוקם בקנטון ואלה שבשווייץ.

==גאוגרפיה==
ההר נמצא במזרח הרכס המרכזי באלפים הברניים באזור יונגפראו-אלטש-ביטשהורן מעל הקונקורדיהפלאץ שבקרחון אלטש (המקום בו מתחברות זרוע היונגפראו וזרוע אוויגשנפלד למרכז הקרחון).

ההר מוקף בהרים (מצפון בכיוון השעון) מנך, קליין גרינהורן, גרוס גרינהורן, פישר גאבלהורן, דראייקהורן, קרנצברג, ויונגפראו.

במהלך חקר הר היונגפראו ניסו קבוצת חוקרים שווייצרים ביניהם אדוארד דזור (Pierre Jean Édouard Desor) ולואי אגאסי להגיע לפסגת טרוגברג אותו חשבו בטעות כיונגפראו, וכשעמדו על טעותם כינו את ההר טרוגברג שמשמעותו בגרמנית אחיזת עיניים.

==העפלה ראשונה==
ההעפלה הראשונה לטרוגברג בוצעה ב-13 ביולי 1871 על ידי ד"ר אמיל בורקרדט (Dr. Emil Burckardt) מבזל, בליווי המדריכים המקומיים פטר אגר (Peter Egger) ופטר שלגל (Peter Schlegel) דרך הצד המזרחי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.summitpost.org/trugberg/268842 טרוגברג באתר summitpost]
* [http://www.hikr.org/dir/Trugberg_5514/ טרוגברג באתר hikr]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:יונגפראו-אלטש-ביטשהורן
קטגוריה:ואלה: הרים
דרוננגאלם

דרוננגאלם (Drunengalm או Drunegalm) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,408 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.

==גאוגרפיה==
דרוננגאלם הוא ההר השלישי מצפון והחמישי מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל מלבד דרוננגאלם את ההרים פרומברגהורן, הוניזן, מאנליפלואה, גסור ואלבריסטהורן.

ההר שוכן בין הר הפרומברגהורן מצפון וההר הוניזן מדרום.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hikr.org/dir/Drunegalm_Drunengalm_1450/ דרוננגאלם באתר Hikr]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
גסור

גסור (Gsür) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,708 מטר מעל פני הים, וממוקם בקנטון ברן בשווייץ.

==גאוגרפיה==
גסור הוא ההר השישי מצפון והשני מדרום, ברכס ההרים המפריד בין העמקים קנדר (Kandertal) ופרוטיג (Frutigtal) לבין העמקים זימן (Simmental) ודיאמטיג (Diemtigtal), המתחיל בהר ניזן שצופה על העיר שפיץ ואגם תון, וכולל מלבד גסור את ההרים פרומברגהורן, דרוננגאלם, הוניזן, מאנליפלואה ואלבריסטהורן.

ההר שוכן בין הר המאנליפלואה מצפון וההר אלבריסטהורן מדרום.

למרגלות ההר בעמק פרוטיג ממוקמת העיירה אדלבודן (Adelboden).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hikr.org/dir/Gs%C3%BCr_2283/ גסור באתר Hikr]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
אונטראר (קרחון)

קרחון אונטראר (בגרמנית: Unteraargletscher, מילולית: "הקרחון התחתון") הוא קרחון יבשתי באורך 12.95 קילומטר הנמצא ברכס האלפים הברניים ברמת ברן בקנטון ברן בשווייץ.

הקרחון הוא הגדול יותר מבין קרחוני ארה המהווים את מקורות נהר ארה. הקרחון מסתיים כ-400 מטר נמוך יותר מקרחון אובראר.

מאז שנת 2007 הקרחון הוא חלק מאתר המורשת העולמית יונגפראו-אלטש-ביטשהורן.

==גאוגרפיה==
קרחון אונטראר מורכב משתי זרועות מרכזיות המתחברות יחד וזורמות אל אגם גרימזל:
* זרוע קרחון לאוטראר - המתחילה בין ההרים שרקהורן וברגלישטוק וממשיכה מדרום להר האוויגשנייהורן ועד ההינדרשטוק שם מתחברת לזרוע קרחון פינסטראר.
* זרוע קרחון פינסטראר - המתחילה בצד המזרחי של ההרים אגאסיהורן, פינסטרארהורן ושטדרהורן וממשיכה מצפון להר האוברארהורן ועד השויכצרהורן שם מתחברת לזרוע קרחון לאוטראר.

בין הזרועות מדרום לקרחון לאוטראר ומצפון לקרחון פינסטראר, עובר רכס הרים הכולל את ההרים לאוטרארהורן, קליין לאוטרארהורן, הוגיהורן ולאוטראר רוטהורנר.

לאחר החיבור בין הזרועות ממשיך הקרחון לכיוון מזרח מדרום להרים באכלישטוק וברנדלמהורן ושם נשפך לאגם גרימזל.

==מחקר==
במאה ה-18 ובמאה ה-19 היה הקרחון אחד הראשונים בו התפתח חקר הקרחונים.

==ראו גם==
* קרחוני ארה
* נהר הארה
* קרחון רון

==קישורים חיצוניים==

* [http://glaciology.ethz.ch/swiss-glaciers/glaciers/unteraar.html?locale=en מנטר הקרחונים השווייצרי]
* [http://www2.unil.ch/viatimages/index.php?lang=en פרטים על הקרחון באתר "Viatimages"]
** [http://www2.unil.ch/viatimages/index.php?lang=en&projet=viaticalpes&module=image&action=detail&IDImage=803 פרטים על הקרחון באתר "Viatimages"]
** [http://www2.unil.ch/viatimages/index.php?lang=en&projet=viaticalpes&module=image&action=detail&IDImage=804 פרטים על הקרחון באתר "Viatimages"]
** [http://www2.unil.ch/viatimages/index.php?lang=en&projet=viaticalpes&module=image&action=detail&IDImage=1028 פרטים על הקרחון באתר "Viatimages"]
* [http://map.geo.admin.ch/?zoom=7&X=157138.13&Y=662233.90&layers_indices=4&selectedNode=node_ch.swisstopo.hiks-siegfried1&lang=de&topic=ech&bgLayer=ch.swisstopo.pixelkarte-farbe&layers=ch.swisstopo.hiks-siegfried קרחון אונטראר באטלס הטופוגרפי של שווייץ]

קטגוריה:האלפים הברניים: קרחונים
קטגוריה:ברן (קנטון): קרחונים
קטגוריה:יונגפראו-אלטש-ביטשהורן