OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנוטקה פינקיורי

הכניסה למסעדה
אנוטקה פינקיורי (באיטלקית: Enoteca Pinchiorri) היא מסעדה השוכנת ליד בזיליקת סנטה קרוצ'ה בפירנצה, טוסקנה.

הבעלים הם ג'ורג'יו פינקיורי, אוֹצֵר יין במקצועו ואני פיאולדה (נולדה ב-1945), שגדלה בפרומנד דז אנגלה שבניס, בת להורים בתעשיית המלונאות. בגיל 20 עברה אני לפריז, שם הייתה עובדת ממשלה, עברה לאנגליה, ומשם עברה לטוסקנה. היא למדה לבשל בעצמה. ג'ורג'יו פינקיורי, פתח ב-1972 את בר היין אנוטקה נציונלה (Enoteca Nazionale) והוסיף את השם פינקיורי לשמו. פיאולדה, שהגיעה לטוסקנה, הכירה את פינקיורי והייתה הטבחית בבר שלו. בתחילה הם הגישו מאכלים ספורים שליוו יינות גדולים, אותם בחר ג'ורג'יו.

המסעדה זכתה בכוכב אחד במדריך מישלן האדום ב-1982, בשני כוכבים ב-1983, ניקוד עליו שמרה עד לשנת 1993 והחזיקה בו שנתיים, עד שהורדה לשני כוכבים (באותה שנה פתחה את מסעדת אנוטקה פינקיורי בטוקיו), היא זכתה מחדש בשלושה כוכבים בשנת 2004, ניקוד עליו היא שומרת כיום (2010). היא נכללת ברשת רלה א שאטו מאז שנת 1983.

המסעדה נבחרה במקום ה-44 ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2003, במקום ה-48 בשנת 2005, במקום ה-29 בשנת 2006, במקום 41 בשנת 2007 ובמקום ה-32 בשנת 2008.
היא נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

השפים הם אני פיאולדה, איטלו באסי וריקרדו מונקו. 
מרתף היין של המסעדה הוא מהגדולים בעולם והוא מכיל 4,000 סוגי יינות שונים ו-150,000 בקבוקים, בעיקר איטלקיים, צרפתיים וקליפורניים, כש-200 יינות מוצעים לשתייה בכוס.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 173-174.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.lesgrandestablesdumonde.com/indexb.php?p=restos&id=92 המסעדה במדריך השולחנות הגדולים בעולם]
* [http://www.theworldwidegourmet.com/gc/establishments/europe/enoteca/ ריאיון עם אני פיאולדה], theworldwidegourmet.com
* [http://iviewme.wordpress.com/2010/06/13/interview-me-annie-feolde/ ריאיון עם אני פיאולדה], iviewme.wordpress.com, 13 ביוני 2010
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איטליה: מסעדות
קטגוריה:פירנצה
Who Shot Ya?

"Who Shot Ya?" הוא שיר היפ הופ של הראפר הנוטוריוס בי. איי. ג'י. השיר יצא כסינגל ולאחר מכן כחלק
מהאלבום "Born Again" שיצא לאחר מותו. לשיר היה מקום מרכזי בליבוי היריבות בין הראפ של החוף המזרחי וזה של החוף המערבי.

במקור השיר הוקלט לאלבומה של מרי ג'יי בלייג' "My Life" אך גרסתו של "ביגי" (נוטוריוס בי. איי. ג'י.) הוערכה כאלימה מידי לאלבום רית'ם אנד בלוז והראפר קיית' מארי נתבקש להקליט במקומו.

השיר כולל סאמפל משירו של דייוויד פורטר "I'm Afraid The Masquerade Is Over". בשיר יש גם התייחסות לשיר "C.R.E.A.M." של להקת ההיפ הופ וו טאנג קלאן וייחוסה של העיר ברוקלין כ-Crooklyn. השיר צבר למעלה מ-74 מיליון השמעות בספוטיפיי.

==המחלוקת==
ב-30 בנובמבר 1994 נורה הראפר טופאק שאקור חמש פעמים ונשדד בכניסה לאולפן ההקלטות Quad Recording במנהטן. לאחר התקרית האשים שאקור את שון קומבס, אנדרה הארל והנוטוריוס בי. איי. ג'י. במעורבות בירי או בהזמנתו. אחת ה"עדויות" לאמיתות השל האשמה זו הייתה כאשר השיר יצא לאור, שאקור חש כי השיר כיוון אליו. שאקור ומעריצי ראפ רבים פירשו את השיר כשיר דיס (Diss) אשר לועג למקרה הירי והשוד. מאידך טענו "ביגי" ושון קומבס כי השיר הוקלט כמה חודשים לפני ואין לו כל קשר לירי בשאקור. המחלוקת הרבה שנוצרה בעקבות השיר הוסיפה ליריבות בין מעריצי הראפ של החוף המזרחי ואלו של החוף המערבי. שאקור, אמני ומעריצי ראפ מן החוף המערבי הפכו להיות עוינים יותר ויותר כלפי "ביגי", שון קומבס, חברת התקליטים באד בוי רקורדס, וכל מי שהואשם על ידם שהיה לו קשר למקרה. כתגובה לשיר, הוציא טופאק את השיר המפורסם "Hit 'Em Up" בו הוא לועג ל"ביגי", שון קומבס, ליל קים וראפרים נוספים מהחוף המזרחי.

לאחר הירצחו של שאקור בפיגוע ירי בלאס וגאס בספטמבר 1996 נפוצו כמעט מיידית שמועות על מעורבותו של ביגי ברצח. כחצי שנה מאוחר יותר, במרץ 1997 נורה גם ביגי למוות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:שירי 1995
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
המערכה באיי גילברט ומרשל

נחתים אמריקאים תוקפים מוצב יפני במהלך קרב טאראווה
המערכה באיי גילברט ומרשל הייתה סדרה של פעולות אסטרטגיות שערכו הצי האמריקאי וחיל הנחתים האמריקאי במרכז האוקיינוס השקט, החל בנובמבר 1943 וכלה בפברואר 1944, כחלק מהמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. את המערכה הקדימה הפשיטה על מקין, שערכו כוחות הנחתים האמריקאים באוגוסט 1942.

מטרת האמריקאים הייתה ניטרול הבסיסים היפניים באיי גילברט ומרשל, אשר היוו את גבולה המזרחי של האימפריה היפנית. בקיץ שלאחר מכן, התרחשה המערכה על איי מריאנה ופלאו.

== איי גילברט ==
הצי הקיסרי היפני כבש את איי גילברט חמישה חודשים לאחר המתקפה על פרל הארבור. על מנת לעבות את ההגנה על טאראווה, בנו היפנים בסיס מטוסים ימיים באטול מקין והציבו חיילים לאורך חופי איי האטול על מנת שיוכלו לעקוב אחר תנועת בעלות הברית בדרום האוקיינוס השקט. אולם, רק לאחר הפשיטה על מקין באוגוסט 1942 החלו היפנים לבצר את איי גילברט. 

הגדול שבאיי גילברט והחשוב ביותר מבחינה אסטרטגית היה טאראווה. במרץ 1943, החלו היפנים בבניית הביצורים על האי כאשר הם נעזרים בכ-5,000 חיילים ופועלים. לשם השוואה, לאי מקין נשלחו 798 חיילים. גנרל הולנד סמית', מפקד הקורפוס האמפיבי ה-5, תלה את האשמה על ההתבצרות היפנית המהירה בפשיטה על האטול. במשך זמן רב, גם לאחר שפרש, טען סמית' כי היה על הכוחות האמריקאיים לעקוף את טאראווה, במקום לשלוח נחתים רבים אל מותם תוך כדי ניסיון כיבוש האי. לעומתו, האמינו האדמירלים צ'סטר נימיץ, ריימונד ספרואנס וארנסט קינג כי כיבוש איי גילברט הוא הישג הכרחי בדרך לכיבוש איי מרשל.

== איי מרשל ==
במהלך כיבוש איי גילברט, הגו מפקדי הצי תוכנית לכיבוש איי מרשל, בה יושמו לקחי הפלישה לטאראווה. הלקחים היו: שימוש מוגבר במטוסי סיור, שימוש מוגבר בסיורי צוללות, שימוש ביותר אוניות, סירות פטרול לחיפוי, רכבי נחיתה והגברת הריכוך הארטילרי שהקדים את הפלישה הרגלית. 

המטרה העיקרית בתוכנית הצבאית לכיבוש איי מרשל היה כיבוש האטול קווג'לין, תוך עקיפת האיים הסובבים אותו. היה זה שינוי מדרך הפעולה הנהוגה של הצי, שקבעה כי יש לכבוש ראשית את האיים ההיקפיים, אשר סיפקו הגנה האווירית לאי הראשי. אולם, בשלב זה הוכיח כוח נושאות המטוסים של הצי האמריקאי את יעילותו, ובקרב זה אף זכה לתמיכת מפציצים יבשתיים מטאראווה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Hoyt, Edwin P. Storm Over the Gilberts: War in the Central Pacific 1943, Van Nostrand Reinhold, 1978. .
* Meyers, Bruce F. Swift, Silent, and Deadly: Marine Amphibious Reconnaissance in the Pacific, 1942-1945, Naval Institute Press, 2004. .
</div>

==קישורים חיצוניים==
<div style="direction: ltr;">
* Burton Wright III, [http://www.history.army.mil/brochures/eastman/eastman.htm Eastern Mandates], United States Army Center of Military History. CMH Pub 72-23.
</div>
==הערות שוליים==

קטגוריה:זירת אסיה והאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה
*
קטגוריה:קיריבטי: היסטוריה
קטגוריה:איי מרשל: היסטוריה
קטגוריה:קרבות יפן במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרבות ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
ג'אן

ג'אן פאר אנדרה (באנגלית: Jaan Par Andre) היא מסעדה בסינגפור.

שף אנדרה צ'אנג (Andre Chiang) נכנס למסעדה ב-2008, והתלמד אצל פייר גאנייר, ז'ואל רובישון, ז'אק ולוראן פורסל, פסקל ברבו והאחים טרואגרו. הוא היה חלק מהצוות שהקים את מסעדת D'sen בבנגקוק, ועמד בראש הקמת מסעדת Send & Bund בשאנגחאי. 

אנדרה צ'אנג נכנס למסעדה כשף ב-2008, עד בואו היא נקראה ג'אן (Jaan), ועם כניסתו לתפקיד שמו נוסף לשם המסעדה. מנות הדגל שלו הן תבשיל הפואה גרה וסלט הירקות הנשכחים, המכיל 21 ירקות נדירים. במקום בר שוקולד. בשלהי שנת 2010 עזב אנדרה צ'אנג את המסעדה ופתח מסעדה משלו בשם "אנדרה רסטורנט" (Andre Restaurant), במקומו נכנס השף השוודי Ebbe Vollmer, שהפך את תפריט המסעדה לקלאסי והמסעדה שבה ונקראה "ג'אן".

המסעדה ממוקמת בקומה ה-70 של מלון סוויסוטל בסטמפורד, לה חלונות זכוכית המשתרעים מהרצפה לתקרה ודרכם הסועדים יכולים להשקיף על נופה של סינגפור והיא מוארת במנורות מזכוכית מוראנו. במסעדה 40 מקומות.

המסעדה מדורגת במקום הרביעי ברשימת המסעדות הטובות באסיה לפי מדריך מילה לשנת 2011/2010.

המסעדה מדורגת במקום ה-39 ברשימת 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2010.

המסעדה דורגה במקום הרביעי ברשימת המסעדות הטובות באסיה לפי מדריך מילה לשנת 2010/2009.
 
היא נבחרה למסעדת השנה בסינגפור לשנת 2010 במשאל בין 150 מבכירי תעשיית המסעדנות והמלונאות בהונג קונג.

הניו יורק טיימס בחר במסעדה כאחת מעשר המומלצות שלו לשנת 2011.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* The Mielle Guide: Your Guide to Asaia's Best Restaurant's 2009/2010, Ate Media Pte Ltd, Singapore, 2010, pp. 10, 18, 19, 145.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.swissotel.com/EN/Destinations/Singapore/Swissotel+The+Stamford/HOTEL+HOME/Gallery/Dining/Jaan.htm אתר מסעדת ג'אן]
* [http://restaurantandre.com/ אתר מסעדת אנדרה]
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.prlog.org/10363079-jaan-par-andre-debuts-as-asias-top-4-restaurants-in-miele-guide-20092010.html Jaan par Andre Debuts As Asia's Top 4 Restaurants in Miele Guide 2009-2010]
* [http://www.24-7pressrelease.com/press-release/jaan-par-andre-makes-international-history-with-its-debut-as-no39-on-the-san-pellegrino-worlds-50-best-restaurants-list-2010-149820.php Jaan par Andre makes international history with its debut as No.39 on the San Pellegrino World's 50 Best Restaurants list 2010]
* [http://bossacafez.blogspot.com/2009/06/jaan-par-andre-my-most-expensive-lunch.html JAAN par André : My Most Expensive Lunch To-Date], June 1st 2009
* [https://web.archive.org/web/20100329224349/http://www.eatshowandtell.com/2009/11/10/singapore-jaan-par-andre/ Singapore, JAAN par André]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסעדות
קטגוריה:המטבח הסינגפורי
פרנסיסקו פלורס

פרנסיסקו פלורס פרז (17 באוקטובר 1959 - 30 בינואר 2016) היה נשיאה של רפובליקת אל סלוודור בשנים 1999–2004.

פלורס התחיל את הקריירה הפוליטית שלו במפלגה השמרנית הברית הלאומית רפובליקאית ARENA (הNationalist Republican Alliance) וכיהן כסגן שר ב-1989 בממשלתו של אלפרדו כריסטיאני. ב-29 במרץ 1998 ה-ARENA הכריזה על פלורס כמועמד שלהם בבחירות לנשיאות בשנה שאחרי. בבחירות במרץ 1999, פלורס נבחר לנשיא אל סלוודור ונכנס לתפקיד ב-1 ביוני. תקופת שלטונו הסתיימה כעבור 5 שנים והוא הוחלף באנטוניו סאקה, חבר מפלגתו.

במאי 2014 הואשם שנטל לכיסו 15 מיליון דולר, שהועברו ב-2003 מטאיוואן כתרומה לנפגעי רעש האדמה של שנת 2001. בחודש ספטמבר, לאחר מספר חודשים במחתרת, הסגיר עצמו לרשויות והושם במעצר בית.

בחודש ינואר 2016, לקה בדמם מוחי, הוא נפטר ב-30 בינואר בבית חולים פרטי בסן סלוודור לאחר שעבר ניתוח חירום.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי אל סלוודור
קטגוריה:בוגרי מכללת אמהרסט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרטפורד
קטגוריה:סלוודורים שנולדו ב-1959
קטגוריה:נפטרים ב-2016
אנג'ליקה אכבר

אנג'ליקה אכּבר (בטורקית: Anjelika Akbar; נולדה בשנת 1969) היא פסנתרנית ומלחינה טורקייה ממוצא אוזבקי-יהודי.

==קורות חיים==
אנג'ליקה אכבר נולדה כאנג'ליקה רוזנבאום בקראגנדי שבקזחסטן, למשפחה מוזיקלית. אביה היה פילוסוף ומוזיקאי יהודי ואמה הייתה מוזיקאית אוזבקית. היא למדה לנגן בפסנתר ולקרוא תווים בגיל שנתיים וחצי וכאשר הייתה בת שלוש החלה לקחת שיעורים פרטיים. המורה הראשון שלה היה ו. ליפובצקי, אחד המייסדים של הקונסרבטוריון בחרבין ומורה בקונסרבטוריון במוסקבה. בגיל חמש היא כבר הלחינה.

היא הגיע לטורקיה בשנת 1990 עם בעלה הראשון, הם החליטו להישאר במדינה וקיבלו אזרחות.

אכבר היא הראשונה בעולם שכתבה עיבוד סולו לפסנתר עבור היצירה "ארבע העונות" מאת אנטוניו ויוואלדי. החוברת יצאה לאור על ידי חברת 'סוני מוזיקה' בשנת 2002, ונכנסה לקטלוג של סוני גם בתור האלבום הטורקי הראשון של מוזיקה קלאסית בקטלוג.

אכבר תומכת בהתנזרות מאלכוהול ועישון. היא נשואה ויש לה שני ילדים.

== דיסקוגרפיה ==
<div class="mw-content-ltr">
* Su (1999)
* bir'den Bir'e (2002)
* Vivaldi - Four Seasons (2002)
* Bach A L'orientale (2003)
* Bir Yudum Su (2005)
* Raindrops By Anjelika (2009)
* İçimdeki Türkiyem (2010)
* Likafoni (2011)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פסנתרנים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים טורקים
קטגוריה:יהודיות שהתאסלמו
קטגוריה:יהודים קזחים
קטגוריה:טורקיות שנולדו ב-1969
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1969
לוצ'אנה פלוצי

לוצ'אנה פלוצי
לוצ'אנה פּלוצי (באיטלקית: Luciana Paluzzi; נולדה ב-10 ביוני 1937 ברומא, איטליה) היא שחקנית איטלקייה. היא ידועה במיוחד בשל משחקה כפיונה וולפה, רוצחת של ארגון ספקטרה, בסרט הרביעי בסדרת ג'יימס בונד, "כדור הרעם".

==קריירה==
פלוצי לא קיבלה קרדיט על סרטה הראשון, Three Coins in the Fountain (1954), בו היה לה תפקיד קטן. היא המשיכה והופיעה בסרטים רבים, רובם הופקו באיטליה. בסרטיה הראשונים ניתן לה קרדיט כלוצ'אנה פאולוצי (Luciana Paoluzzi). 

הגם שהיה לפלוצי רקע עשיר בסרטים לפני ואחרי תפקידה בסרט ג'יימס בונד, הרי שהקהל ברחבי תבל עדיין זוכר אותה כמרשעת חמת המזג ואדומת השיער אותה היא גילמה ב"כדור הרעם". פלוצי ניגשה למבחן בד לתפקיד נערת בונד הראשית, דומינטה "דומינו" פלאצ'י. המפיקים ליהקו לתפקיד שחקנית אחרת ושינו את דמותה של דומינו מאיטלקייה לצרפתייה. למרות אכזבתה מאי-קבלת התפקיד הראשי נהנתה מהתפקיד שקיבלה – "הבחורה הרעה, פיונה וולפה", תפקיד שעליו היא אמרה שהיה "כיף יותר לשחק אותו".

בעונת 1960-1959 היא הופיעה בסדרת הריגול הטלוויזיונית שלא האריכה ימים, Five Fingers, בהפקתו של מרטין מנוליס ברשת NBC. ב-1964 היא גילמה את המרשעת ביצירה אחרת פרי עטו של איאן פלמינג, The Man from U.N.C.L.E. היא הופיעה כסוכנת המפתה אנג'לה בעונה הראשונה בפרק "The Four Steps Affair" ובגרסת הסרט של סדרת הפיילוט To Trap a Spy ושיחקה את מושא האהבה במערבון Chuka משנת 1964. קיבלה את התפקיד הראשי השני בקומדיה של פרנקי אבלון ואנט פוניצ'לו Muscle Beach Party (1964). בנוסף, הופיעה בסדרות טלוויזיה אמריקניות רבות.

ב-1975, פלוצי שיחקה בסרט L'Infermiera.

==חייה האישיים==
פלוצי נישאה לשחקן ברט האלסי בשנים 1962-1960. האלסי, בעלה, גם הופיע בתפקיד אורח בפרק בסדרה Five Fingers. לזוג נולד בן. ב-1980 היא נישאה למיכאל סולומון, הזוג מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1937
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1937
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:נערות בונד
טס הרפר

טס הרפר, נולדה בשם טסי ג'ין וושהאם (באנגלית: Tessie Jean Washam; נולדה ב-15 באוגוסט 1950) היא שחקנית קולנוע אמריקאית. מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1986 על תפקידה בסרט "פשעים שבלב", ולפני כן הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בשנת 1983 על תפקידה בסרט "רגעים קטנים של חסד".

== ביוגרפיה ==
הרפר נולדה בעיר ממות' ספרינג שבארקנסו לאד ולרוזמרי וושהאם.

החלה את דרכה במופעי תיאטרון לילדים ולמבוגרים.
הופיעה בתיאטרון מרכזי בטקסס לפני שנבחנה לתפקיד הפריצה שלה בדרמה "רגעים קטנים של חסד".
בסרט גילמה את רוזה לי, אלמנה שבעלה נהרג במלחמת וייטנאם המתחברת למוזיקאי האלכוהוליסט מאק סלדג' (רוברט דובאל).
בעבור הבכורה הקולנועית שלה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.

בשנת 1986 שיחקה בקומדיית הפשע "פשעים שבלב" והייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
לאחר מכן הייתה שותפה לאחד הכשלונות הקולנועיים הגדולים ביותר במהלך שנות ה-80 "אישתאר".
גילמה את הבלשית במותחן הפשע של מרטין קמפבל "פרקליט במלכוד".

בשנות ה-90 לא הרבתה להופיע בסרטים והשתתפה רק בשני תפקידים: אמה של הנערה המתבגרת דניאל טרנט (ריס וית'רספון) בדרמה "האיש שעל הירח" והגברת הראשונה מטרת החיסול של הרוצח השכיר "התן" (ברוס ויליס) בסרט הפעולה המצליח "התן" .בשנת 1998 הצטרפה לעונה השלישית של הסדרה "מהדורה מוקדמת", שם שיחקה לואיז הובסון, אימו של גרי (קייל צ'נדלר). את תפקיד זה גילמה גם בעונה הרביעית והאחרונה. 

בשנת 2005 שיחקה בדרמה "צבי ים" בתור אליזבת' אוסטין אשתו של שר מקומי בעיירה עדן שבצפון קרוליינה.
את תפקידה הגדול ביותר בשנים האחרונות עשתה הרפר במערבון של האחים כהן "ארץ קשוחה". בסרט גילמה את לורטה בל, אשתו של השריף (ג'ונס).
ב-2008 שיחקה בעשרה פרקים בסדרת הפשע "התרסקות" המבוססת על סרט הפשע המוצלח של פול האגיס, בסדרה גילמה את ונדי, אמו חולת הסוכרת של בו.

== פילמוגרפיה ==
* רגעים קטנים של חסד (1983)
* סילקווד (1983)
* פשעים שבלב (1986)
* אישתאר (1987)
* פרקליט במלכוד (1988)
* אבא מת והצוואה נעלמה (1990)
* האיש שעל הירח (1991)
* האקדח החדש שלי (1992)
* התן (1997)
*משאלה של ילד (1997) - סרט טלוויזיה 
* עשירה ונוקמת (2000)
*מאחורי הערבה 2: הסיפור האמיתי של לורה אינגלס וילדר (2002) - סרט טלוויזיה של CBS
* צבי ים (2005)
* גשרים שבורים (2006)
* שבורה (2006)
* קרלה (2006)
* Jam (2006)
* ארץ קשוחה (2007)
* להציל את שרה קיין (2007)
* נשק את הכלה (2008)
* קבור (2010)
*Sunlight Jr. (2013)
*הבחור המושלם (2015)
*אל קמינו: שובר שורות - הסרט (2019)
*Burden (2020)
*שעת ערב (2020)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מיזורי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye

"Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye" (בתרגום חופשי: "נה נה הי הי נשקי אותו לשלום") הוא שיר פופ שנכתב והוקלט על ידי חברי להקת Steam. הסינגל הגיע לראש המצעד האמריקאי בביצועו המקורי בשנת 1969, ולמקום החמישי במצעד הבריטי בשנת 1983 כשכוסה על ידי הלהקה בננהרמה. כיום השיר ידוע כהמנון ספורט.

== היסטוריה ==
הסינגל הופץ על ידי חברת התקליטים Fontana, חברת בת של Mercury Records בסוף 1969, והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט-100 האמריקאי, תוך כדי שהוא מדיח את Something/Come Together של הביטלס. השיר שהה במקום הראשון במצעד במשך שבועיים עד שהוחלף על ידי Leaving on a Jet Plane מאת הטריו פיטר, פול ומרי.

== גרסאות כיסוי ==
Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye כוסה על ידי מספר אמנים. ב-1971 ביצעה להקת הדו-וופ הבלמונטס גרסת א-קפלה לשיר, ואילו להקת הבנות הבריטית בננהרמה הפיצה את השיר כסינגל מאלבומן Deep Sea Skiving, שהגיע למקום ה-5 במצעד הבריטי. מספר גרסאות דיסקו נוצרו לשיר, ב-1976 מאת הזמר המקורי וב-1977 כחלק ממחרוזת שירים יחד עם פופקורן ו-Black Is Black. להקת ההבי מטאל הגרמנית Axxis הקליטה גרסת כיסוי משלה בשנת 2000. השיר Chillin של הראפר Wale ושל ליידי גאגא מסמפל את הסינגל.

== בתרבות ==
במשחקי ספורט רבים, כהוקי קרח, כדורסל, כדורגל ופוטבול, קהל הצופים פוצח לעיתים בקריאה הקצובה מתוך השיר "נה נה נה נה, נה נה נה נה, הי הי הי גודביי". שורה זו הופיעה באופן בולט בסרט הספורט לזכור את הטיטאנים, וגם נקראה לעבר ג'ורג' בוש הבן בטקס ההשבעה לנשיאות של ברק אובמה. השיר הגיע גם למגרשי הספורט בישראל ואף נשמע במערכון "שחקן כדורסל" (נשרק'ה) של הגשש החיוור המתייחס לאוהדי מכבי תל אביב (כדורסל).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי דיס
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:תרבות ספורט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
יצירת מופת

[[המונה ליזה, מאת לאונרדו דה וינצ'י, 1503–1506.]]
[[קתדרלת קלן, 1248–1880.]]

יצירת מופת הוא ביטוי שגור בתחום האמנות והספרות הבא להדגיש שלמות של יצירה, כתוצאה משליטה מלאה של האמן בה, לרוב ביחד עם דמיון יוצא דופן. בהרחבה, משתמשים בביטוי כדי לציין יצירה יוצאת מגדר הרגיל, או את העבודה החשובה או המושלמת ביותר של היוצר, שהכול מכירים ברמתה הגבוהה.

הקריטריונים להגדרת יצירת מופת ככזו תלויים בגורמים רבים, כגון איכות היצירה, אסתטיקה, עומק, מקוריות, תחכום, חדשנות פורצת דרך, השראה רבה, יצירתיות ותרבות. בעוד שלרוב יצירות מופת הן על-זמניות וההערכה אליהן מתגברת עם חלוף השנים, לעיתים יצירות מופת כבולות לזמנן ונעשות מיושנות בעיני הדורות החדשים. כך לדוגמה, סרטים אילמים הנחשבים כיצירות מופת בעיני מומחים, אינם מקבלים הכרה כזו על ידי הציבור הרחב, שעדים לאפקטים המיוחדים העדכניים ביותר.

במקור, התייחס הביטוי לעבודה המוכיחה מצוינות אותה הציג אמן מתלמד ששאף להתקבל לגילדה האירופית כאמן מומחה. המונח קיבל את משמעותו החדשה בסוף המאה השמונה עשרה, תקופה שהתאפיינה בכינון של מוזיאונים רבים, בהם מוזיאון הלובר בשנת 1793.

==יצירות מופת ידועות==
* הסימפוניה התשיעית של בטהובן, יצירה מוזיקלית מאת המלחין הגרמני לודוויג ואן בטהובן.
* קונצ'רטו לפסנתר מס' 2 מאת פרדריק שופן
*בניין הפרלמנט ההונגרי, מבנה ממשל נאו-גותי שתוכנן על ידי אימרה שטיינדל.
* גרניקה, ציור משנת 1937 מאת פבלו פיקאסו.
* פאוסט, טרגדיה בשני חלקים מאת יוהאן וולפגנג פון גתה.
* קתדרלת קלן נחשבת בידי מומחים לתולדות האמנות ליצירת מופת של אדריכלות גותית וחזיתה עטורת הצריחים ליצירת מופת של התחייה הגותית.
* קתדרלת סנטה מריה דל פיורה וכיפת הרנסאנס שלה מאת פיליפו ברונלסקי.
* בית המקדש השני שנבנה על ידי המלך הורדוס.
* דוד, פסל שפיסל מיכלאנג'לו.
* דון קישוט, רומן מאת הסופר מיגל דה סרוואנטס.
* המלט, מחזה מאת ויליאם שייקספיר.
* הקומדיה האלוהית, פואמה שירית שכתב דנטה אליגיירי.
* מלחמה ושלום, רומן רחב יריעה של הסופר לב טולסטוי.
* החטא ועונשו, רומן מאת פיודור דוסטויבסקי.
* העורב, פואמה גותית מאת אדגר אלן פו. תרגומה לעברית בידי זאב ז'בוטינסקי נחשב אף הוא ליצירת מופת.
*האזרח קיין סרט מאת הבמאי אורסון ולס
*שמונה וחצי סרט מאת הבמאי פדריקו פליני

==ראו גם==
*מגנום אופוס
==קישורים חיצוניים==
* 12 הרצאות מאת ד"ר יואב רינון, [http://www.youtube.com/watch?v=IX4PBup4DHA&feature=channel יצירות מופת בספרות עולם א'], האוניברסיטה העברית, באתר יוטיוב.

קטגוריה:אמנות
קטגוריה:אסתטיקה
נפקא מינה

נַפְקָא מִנַּהּ (בארמית: יוצא ממנה) הוא מונח למדני שגור בתלמוד שמשמעותו היא הפקת השלכה מעשית מדיון רעיוני. פעמים רבות במהלך דיון הלכתי נשאלת השאלה "לְמַאי נַפְקָא מִנַּהּ?" - "לְמה נפיק מזאת?", או במילים אחרות, "מהי ההשלכה המעשית?". הביטוי חדר לשפה המשפטית, ובהטיותיו השונות הפך לשגור בתחומים שונים.

==מינוח==
השימוש במונח בהקשרו התלמודי מבוסס על ההנחה שלדברי התנאים והאמוראים יש תכלית מעשית, ולכן למה שנכתב במשנה ובתלמוד צריכה להיות "נפקא מינה" - השלכה מעשית. כך גם בדיונים הלכתיים למדניים, כאשר עולים ספקות או צדדים שונים להסביר מושג כלשהו, נהוג לבדוק את הנפקא מינה שבין שתי האפשרויות; כלומר באלו מקרי-קצה יבוא ההבדל שבין האפשרויות לידי ביטוי מעשי.

לעיתים מופיעה בתלמוד השאלה "במאי פליגי" - "במה הם חולקים"? שבניגוד לתמיהה אודות ה"נפקא מינה", מטרתה היא לברר מהו שורשה הרעיוני של המחלוקת (למשל, מה ההבדל בין שני הגישות, ומה גרם להם להיות חלוקים בדעותיהם. כלומר לא ניתן דגש על הנפקות המעשית אלא על הגורמים למחלוקת).

==דוגמה==
ניתן למצוא מופעים רבים לביטוי, הן בתלמוד והן בדיונים הלכתיים שונים. משנה המובאת בתלמוד במסכת בבא מציעא, פוסקת כי אדם המוצא "כלי אנפוריא" אינו חייב להשיב אותם לבעליהם. הגמרא מסבירה מהם כלי אנפוריא: כלומר, כלים חדשים שלבעליהם עדיין אין היכרות מספקת כדי לזהותם. בתגובה לכך התלמוד תמה על הצורך של המשנה לפרט את הדין הזה; אם אלו כלים שאין בהם סימן מובהק, מאי נפקא מינה? כלומר - הרי כל כלי שאין בו סימן אין חובה להשיבו, אם מדובר בכלי אנפוריא ואם לאו, אם כן מהו הדין היוצא מהפירוט אודות כלי אנפוריא?

בתשובה לכך הגמרא מסבירה שהדין הנוסף הנלמד כאן הוא שכלים חדשים כאלה אין חובה להחזיר אפילו לאדם אמין, בעוד את יתר המציאות חובה להחזירם אם אדם אמין מזהה אותן כשייכות לו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.safa-ivrit.org/milon/nafka.php מאי נפקא מינה?], במילון השפה העברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
קטגוריה:מונחים תלמודיים
לואיס אנחל גונזאלס מאקי

לואיס אנחל גונזלס מאקי (בספרדית: Luis Ángel González Macchi; נולד ב-13 בדצמבר 1947) הוא פוליטיקאי ועורך דין מפרגוואי. כיהן כנשיא פרגוואי בשנים 1999–2003.

גונזאלס מאקי נכנס לתפקידו כנשיא פרגוואי ב-1999, לאחר שהנשיא ראול קובס גראו נאלץ לפרוש מתפקידו, לאור מעורבותו לכאורה בפרשת ההתנקשות בחייו של סגן הנשיא לואיס מריה ארגנייה. 

גונזאלס מאקי הוביל בדיקה מחודשת של המערכת הממשלתית, ולראשונה מאז הודח אלפרדו סטרסנר, הכול הפוליטי והכלכלי הוצא מידי מפלגת הקולורדו שזכתה לגיבוי הצבא. 

ביולי 2002 הכריזה הממשלה בפרגוואי על מצב חירום, לאחר ששני אנשים נהרגו ורבים נפצעו במהלך הפגנות אנטיממשלתיות שבהן נדרש הנשיא גונזאלס מאקי להתפטר והוטחו נגדו האשמות לגבי אחריותו למיתון המתמשך במדינה מאז סוף שנות ה-90. המחאות והשביתות נמשכו, ובדצמבר 2002 הואשם הנשיא במעילה בסך 16 מיליון דולר מכספי המדינה. הוא זוכה במשפט ההדחה שנערך בפברואר 2003.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי פרגוואי
קטגוריה:ילידי 1947
פעמון רוח

פעמוני רוח מאלומניום ובמבוק
פעמון רוח הוא כלי הקשה אידיופוני הבנוי על פי רוב מצינורות מתכת או במבוק חלולים, וביניהם דיסקית עץ קשורה למפרש. את הפעמון תולים בדרך כלל במקום פתוח, הרוח המנשבת מניעה את המפרש, וכך מופקים הצלילים.

מקורם של פעמוני הרוח ברומא, במאה הראשונה לספירה. פעמוני רוח רומיים, עשויים בדרך כלל מברונזה, נקראו tintinnabulum ונתלו בגנים, בחצרות ובאכסדראות שבהן ישנה רוח שגרמה להם לצלצל. 

במאה השנייה בהודו, שמו פעמוני רוח בגגות הבתים כדי לקבוע את עוצמת הרוח וכיוונה, וכן להבריח ציפורים ורוחות רעות. לאחר מכן הובאו לסין שם נתלו במקדשים, ארמונות ובתי מגורים. ליפן הגיעו הפעמונים על ידי נזירים בודהיסטים שחזרו מסין. בתקופת אדו החלו ביפן להכין את הפעמונים מזכוכית.

בתרבות הפנג שווי לפעמוני הרוח שימוש נרחב, הם נחשבים כסימן למזל טוב, ויש קשר בין החומר ממנו עשוי הפעמון למיקומו בבית: פעמון ממתכת לאזורי מערב וצפון, פעמון מזכוכית לאזורי צפון ומזרח, פעמון מבמבוק לאזורי מזרח ודרום, פעמון מקרמיקה לאזורי דרום מערב, צפון מערב, וצפון מזרח.

ישנם סוגים רבים של פעמונים, בצורות שונות, וממגוון רחב של חומרים: עץ, פלסטיק, זכוכית, צדפות, חלוקי נחל, אלומיניום ונחושת.

צליל הפעמון תלוי באורכו של הפעמון, החומר ממנו הוא מורכב, עובי הדופן ועוד.

מספר אמנים ידועים, ביניהם אוליבייה מסייאן, השתמשו בפעמון בנגינתם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי הקשה

ru:Фурин (колокольчик)
ליווילה

ליוויה יוליה (כונתה גם ליווילה; 13 לפנה"ס – 31 לספירה) הייתה בת לשושלת היוליו-קלאודית, והיה לה קשר משפחתי לכל הקיסרים משושלת זו. היא הייתה בתם של דרוסוס ושל אנטוניה הצעירה. אוגוסטוס היה דודהּ מדרגה שנייה מצד אמהּ, אשתו, הקיסרית ליוויה (שעל שמה היא נקראת) הייתה סבתה מצד אביה, הקיסר טיבריוס היה דוד שלה מצד אביה, הקיסר קליגולה והקיסרית אגריפינילה היו אחייניה, הקיסר קלאודיוס היה אחיה, והיא הייתה דודתו מדרגה שנייה של הקיסר נירון.

==שנות שלטונו של אוגוסטוס==
ליווילה נולדה במהלך שנות שלטונם של ליוויה ואוגוסטוס. אחיה הבכור היה גרמניקוס, לימים מצביא גדול באימפריה הרומית. כשהייתה בת שלוש נולד קלאודיוס, לימים קיסר רומא. ליווילה, על פי תיאורים שונים, תיעבה את אחיה קלאודיוס. כששמעה שהוא עתיד להיות קיסר רומא, הזדעזעה מהרעיון. 
ליווילה שודכה לגאיוס, נכדו של אוגוסטוס. גאיוס נחשב במשך מספר שנים ליורשו העתידי של אוגוסטוס, והדבר שם את ליווילה עצמה בעמדת מפתח. לזוג לא נולדו ילדים. לאחר שגאיוס מת, התחתנה ליווילה עם בן-דודה מצד אביה, דרוסוס יוליוס קיסר. לזוג נולדה ילדה ושמה יוליה. (מוכרת גם בשם הלנה).

==שנות שלטונו של טיבריוס==
טיבריוס, הדוד של ליווילה מצד אביה, נעשה קיסר בשנת 14 לספירה. על פי תיאורים היסטוריים שונים, ליווילה ניהלה רומן עם מנהל המשמר של טיבריוס, סיאנוס, שהיה בעל סמכויות רבות באימפריה. לליווילה נולדו שני תאומים בשנת 19 – טיבריוס גמלוס וגרמניקוס גמלוס, ועל פי דיווחים שונים, אביהם של התאומים היה סיאנוס ולא דרוסוס יוליוס קיסר. בשלב מסוים הורעל בעלה, וייתכן שהייתה לליווילה מעורבות בהרעלתו. ליווילה וסיאנוס רצו להתחתן, אבל טיבריוס לא אפשר להם לעשות זאת בשל הבדלי המעמדות. בסופו של דבר תכננו השניים למרוד בטיבריוס ולשלוט בצוותא במקומו, אך המזימה התגלתה.

==מותה של ליווילה==
ליווילה נענשה על כך שניסתה למרוד בקיסר. על פי אחת הגרסאות הבולטות המתארות את מותה, היא הורעבה למוות על ידי אמהּ, אנטוניה הצעירה, כעונש על המעשים שאותם עשתה.

==ליווילה בספרות ובמדיה==
דמותה של ליווילה הופיעה בספר אני, קלאודיוס וכן בסדרת הטלוויזיה שהתבססה על ספר זה. היא מתוארת כאישה יפהפייה אך אכזרית ושאפתנית מאוד. את דמותה גילמה השחקנית פטרישיה קווין.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:השושלת היוליו-קלאודית
קטגוריה:נשים ברומא העתיקה
קטגוריה:נשים במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:נשים במאה ה-1
קטגוריה:נפטרים ב-31
יער ראשוני

יער ראשוני בפארק הלאומי [[ביוגרדסקה גורה במונטנגרו]]
יער ראשוני, או יער בתולי, הוא יער עתיק שמפגין מאפיינים אקולוגיים ייחודיים ושבו התפתח קלימקס מסוים. בדרך כלל מוגדר יער ראשוני כיער שלא הושפע מפעילות האדם ושבו לא התפתח קיטוע בתי גידול, אבל כיום ידוע כי קיימת השפעה של בני-האדם גם על כ-10% מיערות העד באזור האמזונאס, שנחשבים ל"יערות ראשוניים", וכן במקרים רבים אחרים. עם זאת, קיים הבדל בין "יער ראשוני" ל"יער עתיק", שהוא יער שהושפע מפעילות האדם (ולעיתים אף ניטע בתקופות קדומות על ידי בני אדם). 

העצים המתים באופן טבעי ביער ראשוני יוצרים פערים בחופה שנוצרת על ידי העצים החיים; בכך הם מאפשרים חדירת קרני השמש ופוטוסינתזה בצמחיית השכבה העליונה. בגלל פעילות אנושית, שטחי יער ראשוני ברחבי העולם הפכו לנדירים. 

יער משני הוא יער שמושפע מתהליכים כמו בינוי, דילול מכוון, אקופרקמינג או דילול בשיטת "חתוך ושרוף"<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ראשוני
טקלובן

העיר של טקלובן או טקלובן סיטי (בפיליפינו Lungsod ng Tacloban, העיר של טקלובן) היא עיר נמל באי לייטה שבפיליפינים, הממוקמת במפרץ סן פדרו בכניסה הדרומית למיצר סן חואניקו. בעיר חיים למעלה מ-200,000 איש על פני שטח של 201.72 קמ"ר.
== גאוגרפיה ==
טקלובן היא בירת פרובינציית לייטה, והעיר הגדולה ביותר בגודל אוכלוסייתה במחוז מזרח ויסאיאס.

בשנת 1901 נפתחה העיר לסחר עם שאר העולם. בנובמבר 1912 הכתה בעיר סופה טרופית שגרמה לאלפי הרוגים. עד מלחמת העולם השנייה שימשה העיר כמרכז חברתי, מסחרי ופוליטי של המחוז. בשנים 1942–1944 העיר הייתה תחת כיבוש האימפריה היפנית. טקלובן שימשה כמושב ממשלת הפיליפינים לתקופה קצרה בין 23 באוקטובר 1944 (שלושה ימים בלבד אחרי כיבוש העיר בידי כוחותיו של דאגלס מקארתור) ל-27 בפברואר 1945.

ב-8 בנובמבר<ref></ref> 2013 נפגעה העיר קשות מטייפון האיאן. אלפים מתושביה נהרגו, ורוב הבתים בעיר נפגעו. ב-17 בינואר 2015 ביקר האפיפיור פרנציסקוס בעיר ופגש את ניצולי הטייפון.

מבחינה דתית, מרבית מתושביה של העיר (88.52%) משתייכים לכנסייה הקתולית ו-6.12% הם מוסלמים.

הממשל בעיר מורכב ממועצה עירונית בת עשרה חברים הנבחרים מדי שלוש שנים, וראש עיר הנבחר מתוך המועצה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הפיליפינים: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1770
צדקיה בן אברהם

רבי צדקיה בן רבי אברהם הרופא ממשפחת הענוים (ד'תתק"פ-ה, 1220-1225, רומא – בערך ה'ם', 1280), מן הראשונים, חי ופעל ברומא שבאיטליה, מחבר הספר שיבולי הלקט בו ליקט פסקי הלכה ומנהגים של חכמי צרפת וגרמניה.

== חייו ==
אביו ודודו היו מנהיגי קהילת רומא. אחיו הם: רבי משה בן אברהם (פייטן, ממנו ידועות לנו שתי סליחות שחיבר על שריפת התלמוד בפריז), רבי בנימין בן אברהם - המפורסם שבאחים, ר' יחיאל בר אברהם, והוא עצמו היה צעיר האחים. ר' צדקיה חי מרבית ימיו ברומא, עיר משפחתו, אבותיו ורבותיו.

בשנותיו הראשונות למד בעיר וירצבורג שבגרמניה אצל תלמידי ר' שמשון משאנץ, מבעלי התוספות. בהמשך חזר לעיר הולדתו, רומא, שם למד תורה מפי גדולי העיר ובעיקר מבן דודו ר' יהודה בן ר' בנימין (הריבב"ן).

מרבותיו היה גם בן משפחתו רבינו שבתי בן רבי שלמה מן הענוים (סביב ה' אלפים-ה'ק'), מחבר פירוש על שאילתות דרב אחאי. בספרו מביא ר' צדקיה פסקים רבים מרבי ישעיה דטראני (הרי"ד).

את הספר "שיבולי הלקט" חיבר ר' צדקיה לא מוקדם משנת 1244 (הנזכרת בספר) ולא יאוחר משנת 1260 (שנתו המתוארכת של כתב יד של הספר שהגיע אלינו).

המקובל ר' אברהם אבולעפיה סיפר כי בשהותו ברומא ב-1280 (לרגל עלייתו לפגוש את האפיפיור) לימד את הספר מורה נבוכים לשני הרבנים הישישים של העיר, האחד מהם הוא רבי צדקיה (השני הוא ר' ישעיה, כנראה ריא"ז), והוא מעיד כי הם נפטרו זמן קצר לאחר מכן.

לפי הסברה המקובלת, לא היו לרבי צדקיה ילדים.

== לקריאה נוספת ==
* הקדמה לספר 'שבלי הלקט, חלק שני, מאת הרב שמחה חסידה, מכון ירושלים, ירושלים תשמ"ח

== קישורים חיצוניים ==
* 
* Moses Beer, 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשוני איטליה
קטגוריה:רומא: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:משפחת הענוים
ריברה (עיר)

הכיכר הבינלאומית ריברה ליברמנטו - הכיכר הבינלאומית היחידה בעולם
ריברה (בספרדית: Rivera) היא העיר השישית בגודלה באורוגוואי, וגם בירתו של מחוז ריברה במדינה. היא ממוקמת על הגבול עם ברזיל וביחד עם העיר הברזילאית הסמוכה, סנטנה דו ליברמנטו יוצרות הערים שטח עירוני רציף המכיל כ-200,000 תושבים.

==היסטוריה==
מאז תחילת המחצית השנייה של המאה ה-19, היה אינטרס לשלטונות אורוגוואי להקים יישוב באזור כדי לחזק את הנוכחות האורוגוואית ליד הגבול עם ברזיל, וכמשקל נגדי לעיירה הברזילאית סנטנה דו ליברמנטו שהוקמה באזור ביולי 1823.

ב-21 במרץ 1860 נשאו המאמצים פרי וכפר בשם פרירה הוקם במקום. הליך הקמתו התאפיין באיטיות וקושי רב בשל מיקומו באזור מרוחק ולא נגיש, שהתאפיין בנוכחות עוינת של אינדיאנים, ומעבר תדיר של מבריחים. בחודש יולי 1867 קיבל את השם הרשמי "ריברה" (על שם ברנבה ריברה - מושלת אזור ריו דה לה פלטה), ובאתה שנה קיבלה מעמד של עיר.

בשנת 1943 נבנתה הכיכר הבינלאומית ריברה - ליברמנטו (בתמונה), כדי לחגוג את קיומו של הכנס החמישי של ועדת מיקסטה לגבולות מעורבים וכתקווה לשילוב העתידי בין שתי הערים. משנת 1851 ועד היום, תושבים של שתי הערים חופשיים לעבור את הגבול בכל עת שיחפצו (מכס ונקודות ביקורת נמצאים מחוץ לערים). כיום, חנויות פטורות ממס הן אחת ממקורות ההכנסה הראשיים של העיר.

==אוכלוסייה ומיקום==
ריברה היא העיר הראשית במחוז ריברה שבאורוגוואי. היא ממוקמת בצפון אורוגוואי. בשנת 2011 אוכלוסיית העיר מנתה 64,465 איש.
{| class="wikitable"
! שנה || אוכלוסייה
|- align="right"
| 1867 || 341
|- align="right"
| 1889 || 1,000
|- align="right"
| 1908 || 8,986
|- align="right"
| 1963 || 41,266
|- align="right"
| 1975 || 48,780
|- align="right"
| 1985 || 57,314
|- align="right"
| 1996 || 62,859
|- align="right"
| 2004 || 64,426
|- align="right"
| 2011 || 64,465
|}
(נתונים מתוך מפקד אוכלוסין, 2004).

==תחבורה==
בעיר ריברה קווי אוטובוסים סדירים שמגיע לבירה מונטווידאו, רכבות שמגיעות לטקוארמבו וכן שדה תעופה למטוסים קלים שנפתח ב-16 ביוני 1979.

==הגבול והיחסים==
הגבול בין ריברה לסנטנה דו ליברמנטו שנקרא Frontera De la Paz (בעברית: גבול השלום) הוא מעבר חופשי בו ניתן לעבור את הגבול דרך רחוב ובלי שום ביקורת כאשר אורוגוואים רבים מבצעים את קניותיהם בברזיל.
היחסים בין שתי הערים מצוינים מה שבא לידי ביטוי במשחקי כדורגל תדירים בין שתיהן.

== ערים תאומות ==
הערים התאומות של ריברה הן:

* 
* 

==אקלים==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.alluruguay.com/uruguay-departments/rivera-uruguay מידע על ריברה] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אורוגוואי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1867
המשפחה

המשפחה (מוכרת גם בשם "האחווה"; מאנגלית: The Family או The Fellowship) הוא ארגון נוצרי-פוליטי אמריקאי. הארגון הוקם בשנת 1935 על ידי אברהם ורידה, מהגר נורווגי לארצות הברית.

הארגון נמנע מפרסום וחבריו צריכים להישבע לסודיות. הארגון מקיים מדי שנה את "תפילת ארוחת הבוקר", אירוע רב משתתפים בוושינגטון הבירה. כל נשיא אמריקאי, מאז דווייט אייזנהאואר, ביקר באירוע לפחות פעם אחת במהלך הכהונה שלו.

הארגון מפעיל בית הארחה בוושינגטון הבירה בשם "C Street", המיועד לאנשי קונגרס אמריקאים ומנהיגים שונים מעולם.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.democracynow.org/2009/8/12/sharlet ראיון אודות המשפחה] בתוכנית דמוקרטיה עכשיו
* [http://www.npr.org/templates/story/story.php?storyId=106115324 'Family': Fundamentalism, Friends In High Places], ראיון בנושא ב-NPR
* 

קטגוריה:ארגונים נוצריים
מיכאל צלרמאיר

מיכאל (מיקי) צלרמאיר (נולד ב-1942) הוא עורך דין ישראלי, המתמחה במיזוגים ורכישות.

== אודות ==
בוגר תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (LL.B. 1967). בין השנים 1969 ל-1971 עבד במשרדFried, Frank, Harris Shriver & Jacobson. בשנת 1971 הצטרף כשותף למשרד פורת הגין בראשות העו"ד משה פורת. בשנת 1975 נשלח על ידי ריצ'רד רוברטס להקמת סניף של משרדו בניו יורק. עם חזרתו בשנת 1984 היה שותף מייסד במשרד "צלרמאיר, פילוסוף, רוזובסקי, צפריר, טולידאנו ושות’". משרד זה התפרק בתחילת 2016 בעקבות פרישת שניים מהשותפים הבכירים וצלרמאיר הצטרף כשותף למשרד "פישר, בכר, חן, וול, אוריון ושות'".

צלרמאיר ליוה משפטית את רכישת תנובה על ידי קרן אייפקס. הוא ייצג את חיים סבן, אייפקס ומורי ארקין ברכישת גרעין השליטה בבזק. הוא ייצג את סבן בעסקת מכירת מניותיו בקשת תמורת כ-15 מיליון דולר ואת קבוצת גורס ברכישת גילת רשתות לווין, את אהוד בן-ש"ך ברכישת חברת קניאל מצדיק בינו, לפי ערך של 220 מיליון שקל.

צלרמאיר משמש כיו"ר דירקטוריון התזמורת הפילהרמונית הישראלית. נשוי לפרופסור מיכל צלרמאיר, מרצה במכללת לוינסקי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
יהודה בן בנימין ענו

רבי יהודה בן בנימין ענו (ידוע גם בראשי התיבות ריבב"ן ומכונה לפעמים רבי יעלה; רומא, בערך 1215 - 1280), מראשוני איטליה.

== חייו ==
מעט מאוד ידוע על חייו. הוא חי ופעל באיטליה במאה ה-13. הוא חיבור מספר חיבורים, ביניהם פירוש שכתב על חיבורו של הרי"ף, וכן פירוש על התלמוד, ועוד.

מתלמידיו ניתן למנות את בן דודו רבי צדקיה בן אברהם בעל שיבולי הלקט שהביא פסקים רבים שלו בספרו, וכן את אחיינו רבי יחיאל בן יקותיאל מי שמקובל שחיבר את ספר תניא (רבתי).

== חיבוריו ==
כאמור כתב רבי יהודה פירוש על הרי"ף, וכן פירוש על מסכת שקלים ועל השאילתות. כן כתב ספר הלכות שחיטה וטרפות.

עוד מצויים בידינו פירושים שכתב על מסכתות ברכות<ref></ref> שבת, עירובין, פסחים, מועד קטן, מגילה וחולין, ועל מסכתות קטנות - מסכת ספר תורה, מסכת מזוזה, מסכת תפלין, מסכת ציצית, וכן על הלכות טומאה.

==ראו גם==
* משפחת הענוים

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני איטליה
קטגוריה:פרשני הרי"ף
קטגוריה:משפחת הענוים
רבי יאשיה

רבי יֹאשיה (נכתב גם: יוֹשיה) היה תנא בבלי בדור הרביעי לתנאים שחי באמצע המאה ה-2. חברו ובר-הפלוגתא של רבי יונתן, ושניהם למדו אצל רבי ישמעאל. נקרא גם רבי יאשיה רבה או רבי יאשיה הגדול.

רבי יאשיה לא הוזכר במשנה כלל, ורק פעם אחת בתוספתא. הוא נזכר פעמים רבות במדרשים שיסודם בבית מדרשו של רבי ישמעאל: במכילתא ובספרי על חומש במדבר, וכן בברייתות שבשני התלמודים, ומעט במדרשים שיצאו מבית מדרשו של רבי עקיבא: ספרא וספרי דברים.

==קורות חייו==
נולד בבבל. על אביו אין בידינו פרטים מלבד שהיה גם הוא תלמיד חכם. רבי יאשיה עלה לארץ ישראל והיה תלמידו של רבי ישמעאל, ככל הנראה בסוף ימיו של האחרון. בבית מדרשו של רבי ישמעאל ב"דרום" (כפר עזיז) פגש גם את חברו ובן מחלוקתו, רבי יונתן. מחלוקות רבות שלהם מצויות בתלמוד ובמדרשים. לרוב נחלקו במדרש המקרא, למעט פעם אחת בה הם נחלקים בהלכה, לגבי מכסת האנשים שצריכים להיות בעיר הנידחת.

עסק בתורה יחד עם רבי מתיא בן חרש, עד שבשלב מסוים נאלץ להפסיק את לימודיו ולעסוק במסחר לפרנסתו.

מאוחר יותר חזר לבבל ושהה בבית מדרשו של רבי יהודה בן בתירא בנציבין. כן מוזכרות מחלוקות שלו עם חכמים בבליים: רבי נתן, רבי זוטרא ורבי יצחק. לימד תורה בעיר הוצל. בתלמוד מסופר כי בזכותו הפכו בני הוצל לתלמידי חכמים עד שרב כהנא קרא עליו את הפסוק ממשלי "צדיק יסוד עולם".

ככל הנראה נפטר קודם רבי ואת מקומו מילא בנו, רבי אחי ברבי יאשיה, שכן בפטירת רבי הוא סיפר על העיר 'בירתא דסטיא' שבבבל שדגו בה דגים בשבת, והטיל עליהם רבי אחי ברבי יאשיה שמתא, ונשתמדו. לעומת זאת, מובא בתלמוד אמרה אותה אמר רבי אלעזר בן פדת לרבי יאשיה "בן דורו". מהמילים "בן דורו", מסיק רש"י שבאותה עת היה קיים עדיין רבי יאשיה הראשון, ולכן הוצרך לומר "בן דורו".

==ממאמריו==
* בהלכות כלאים: לעולם אינו חייב עד שיזרע חטה שעורה וחרצן במפולת יד.
* ושמרתם את המצות. רבי יאשיה אומר, אל תקרא כן, אלא ושמרתם את המצוות. כדרך שאין מחמיצין את המצה כך אין מחמיצין את המצוה, אלא אם באה מצווה לידך עשה אותה מיד.

==קישורים חיצוניים==

* 
*
* 
* זכריה פרנקל, [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=31828&st=&pgnum=153&hilite= דרכי המשנה (עמ' 149-146)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הרביעי לתנאים
קטגוריה:תלמידי רבי ישמעאל
קטגוריה:תנאי בבל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-2
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
בסאם בירומי

בסאם בירומי (בערבית: بسام بيرومي; נולד ב-24 בפברואר 1977) הוא זמר רוק ומוזיקאי ערבי-ישראלי, סולן להקת חלאס.

== ביוגרפיה ==
בירומי נולד בעכו למשפחה עם שורשים מוזיקליים. סבו היה סודקי שוקרי, מורה מפורסם למוזיקה, ודודו הוא הזמר סמיר שוקרי. בגיל 6 הצטרף למקהלת ילדים והחל להופיע. בגיל 15 הקים להקת מטאל ששרה באנגלית. מגיל צעיר נחשף למוזיקת רוק. בראיון אמר "מגיל צעיר הלכתי להופעות של אביב גפן, ברי סחרוף והיהודים, והרגשתי חשמל באוויר. הייתי אנדרדוג, היחיד שהסתובב בבית ספר עם צמה ושמע את "לד זפלין" ו"הדלתות", רוב התלמידים לא ידעו בכלל מי הם".<ref></ref>

בשנת 1998, בגיל 21, היה אחד ממייסדי להקת הרוק הערבי "חלאס", אשר תקליט הבכורה שלה, "מאעדש פיהא" (תרגום: נשבר לנו), יצא ב-2004. הלהקה הייתה חריגה בנוף המוזיקה הערבית, כשהיא מושפעת מלהקות רוק אמריקאיות כמו נירוונה ופרל ג'אם.

בשנת 2005, במקביל להיותו הסולן של "חלאס", החליט בירומי לצאת לקריירת סולו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:זמרים ערבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
אדאודטוס הראשון

אדאודטוס הראשון או דאודטוס הראשון (בלטינית: Adeodatus I או Deodatus I; מת ב-8 בנובמבר 618) כיהן כאפיפיור מ-13 בנובמבר 615 ועד מותו. הכומר הראשון שנבחר לתפקיד מאז יוחנן השני. לימים הוכרז כקדוש נוצרי. אדאודטוס היה הראשון שחתם את הצווים שהוציא בבולה (חותמת אפיפיורית) ומאז נקראו הצווים בשם "בולות אפיפיוריות)".
== חייו ==
אדאודטוס נולד ברומא שבאותה עת הייתה חלק מהאימפריה הביזנטית בתאריך לא ידוע, והיה בנו של תת-דיאקון. בלידתו נקרא בשם דאוסדדיט.

אדאודטוס החל לכהן כאפיפיור ב-19 באוקטובר 615.

אדאודטוס כיהן ככומר 40 שנים בטרם נבחר (מאז שנת 575), והיה הכומר הראשון שנבחר לתפקיד אפיפיור מאז בחירתו של יוחנן השני בשנת 533, ובעת כהונתו התנגד לנוהגו של קודמו, בוניפקיוס הרביעי, למנות נזירים לתפקידי אדמיניסטרציה בכנסייה, והעדיף למנות כמרים.

לפי המסורת, אדאודטוס היה הראשון שחתם את הצווים שהוציא בבולה (חותמת אפיפיורית) ומאז נקראו הצווים בשם "בולות אפיפיוריות)". בולה אחת מתקופת שלטונו נשמרה, כשעל צד אחד מוטבע רועה בין כבשיו עם האותיות אלפא ואומגה מתחת, ובצד השני הכיתוב Deusdedit Papæ.

אדאודטוס מת ב-8 בנובמבר 618 ולימים הוכרז כקדוש נוצרי. יום חגו הוא ב-8 בנובמבר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/04760a.htm קורות חיים]
* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:ילידי 570
קטגוריה:נפטרים ב-618
שעוביה

שעוביה (בערבית: الشعوبية; א-שֻעוּבּיָה; מילולית: תנועת העם) היא תנועה תרבותית-פוליטית של מוסלמים לא ערבים, נגד מעמדם לעיתים ב"אומה" האסלאמית. המונח מתייחס במיוחד לתנועה לאומית פרסית שהתקיימה במהלך המאות ה-8 וה-9 בעולם האסלאמי. התנגדות דומה לדומיננטיות הערבית הייתה קיימת גם באל-אנדלוס, בשני המקרים בתקופת שלטון בית עבאס. חלק מן הערבים כינו את חברי התנועה "עג'אם", כינוי גנאי אסלאמי שמשמעותו אדם שאינו שולט היטב בשפה (הערבית), ואילם והכינוי הפך לכינוי גנאי רווח לפרסים בעולם המוסלמי.

מקור שם התנועה ב"סורת החדרים" (סורת אל-חֻגַ'ראת), העוסקת ב"עמים" ו"שבטים" שברא האל, שם נכתב (בפסוק 13): "يَا أَيُّهَا النَّاسُ إِنَّا خَلَقْنَاكُم مِّن ذَكَرٍ وَأُنثَى وَجَعَلْنَاكُمْ شُعُوباً وَقَبَائِلَ لِتَعَارَفُوا إِنَّ أَكْرَمَكُمْ عِندَ اللَّهِ أَتْقَاكُمْ إِنَّ اللَّهَ عَلِيمٌ خَبِيرٌ" ("בני האדם, בראנוכם זכר ונקבה, ויצרנוכם עמים ושבטים למען תכירו איש את רעהו. אכן הנכבד בכם לפני אלוהים הוא הירא (אותי) בכם"). בעוד שהמונח "שבטים" מתייחס לערבים, המונח "עמים" מתייחס ללא-ערבים.

למרות שהמונח מתייחס בעיקר לתנועה שקמה כנגד בית עבאס בפרס ובאנדלוס, יש למונח שורשים בתחילת האסלאם. הח'וארג' פרשו מן האסלאם עוד במהלך המאה ה-7 על רקע טענותיהם של בני שבט קורייש על מעמד מועדף בתוך ה"אומה", קהילת המאמינים האסלאמית.

בתקופה המודרנית, נעשה שימוש במונח "שעוביה" ככינוי גנאי למה שמוגדר בעיני הדובר כ"אנטי-ערבי". כנעאן מקייה מתאר בספרו "רפובליקת הפחד" כיצד נעשה שימוש מגמתי ופוליטי בכינוי נגד מתנגדי מפלגת הבעת' העיראקית

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תנועות אסלאמיות
קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך

יומנו של חנון – עשה זאת בעצמך הוא ספר נספח לסדרת הספרים "יומנו של חנון". הספר, שחובר על ידי ג'ף קיני, יצא לאור באנגלית ותורגם לעברית בהוצאת כנרת זמורה ביתן. לספר זה יצא ספר המשך בשם "יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך שוב".

==מבנה הספר==
הספר כולל שני חלקים.
החלק הראשון כולל פעילויות ומשחקים, כמו ציור, חיבור קומיקס, השלמת קומיקס ומענה לשאלות שמוצגות על ידי דמויות הסדרה.
החלק השני נקרא "מה הסיפור שלך?" ובו ניתן לנהל יומן. ניתן גם לצייר כריכה לספר. הספר כולל אף 16 עמודי קומיקס מלאים שנמצאים בין שני חלקיו.

==ראו גם==
*יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך שוב
*יומנו של חנון
*יומנו של חנון - רודריק שולט
*יומנו של חנון - הקש האחרון

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.wimpykid.com האתר הרשמי של הספר] 

עשה זאת בעצמך
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
בוניפקיוס החמישי

בוניפקיוס החמישי (בלטינית: Bonifacius V; מת ב-25 באוקטובר 625) כיהן כאפיפיור מ-23 בדצמבר 619 ועד מותו. הוא פעל רבות להתנצרותה של אנגליה, וכן קבע בצו שכנסיות יהוו מקום מקלט.

בוניפקיוס נולד בנאפולי ושם אביו היה יוחנן. לא ידוע רבות אודותיו לפני מינויו לאפיפיור. הוא נבחר כאפיפיור לאחר שנה של אינטרגנום מאז מותו של קודמו אדאודטוס הראשון, וזאת בשל מלחמת אזרחים שאירעה באיטליה עת שליט רוונה אלאותריוס ניסה לכבוש את רומא (הוא נרצח על ידי צבאו שלו בטרם כבש את העיר).

בדה ונרביליס מציין כי בתקופת כהונתו פעל בוניפקיוס לניצורה של אנגליה, ובמסגרת פעילות אלה הוציא צו המורה שהכנסיות באנגליה יהוו מקום מפלט לפושעים (אם אלה יתנצרו). בנוסף התכתב בוניפקיוס עם מליטוס ארכיבישוף קנטרברי עם יוסטוס בישוף רוצ'סטר. בוניפקיוס כתב לאדווין מלך ממלכת נורת'מבריה וניסה לשכנע אותו להתנצר, וכן כתב לרעייתו, הנסיכה אתלבור, נסיכת קנט הנוצרייה, על מנת שזו תפעיל השפעתה על בעלה.

בוניפקיוס מת ב-25 באוקטובר 625 ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש, ברומא.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/02661a.htm קורות חיים]
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:ילידי 575
קטגוריה:נפטרים ב-625
מוראט טלשב

מוראט טלשב (בקזחית: Мұрат Тлешев; נולד ב-18 באפריל 1980) הוא כדורגלן קזחי שמשחק בעמדת החלוץ. בשנים 2005, 2008 ו-2009 זכה בתואר מלך השערים של ליגת העל הקזחית, ובעבר שיחק בנבחרת קזחסטן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים קזחים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קזחים
קטגוריה:כדורגלני אסטנה
קטגוריה:כדורגלני אקטובה
קטגוריה:כדורגלני שחטיור קרגנדה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קזחסטן
קטגוריה:קזחים שנולדו ב-1980
די ג'יי פרמייר

די ג'יי פרמייר ב-1999
די ג'יי פרמייר ב-2019
כריסטופר אדוארד מרטין (Cristopher Edward Martin; נולד ב-21 במרץ 1966), הידוע בשמות הבמה די ג'יי פרמייר ופרימו הוא מפיק מוזיקלי אמריקני ודי ג'יי, והיה חבר בצמד גאנג סטאר (Gang Starr) יחד עם MC Guru. נולד וגדל ביוסטון, חי בברוקלין, ניו יורק, במשך כמעט כל הקריירה המקצוענית שלו.

מגזין The Source מנה את די ג'יי פרמייר כאחד מחמשת המפיקים הטובים ביותר בהיסטוריית ההיפ הופ. עורכי האתר About.com דירגוהו במקום הראשון מתוך רשימה של חמישים מפיקי היפ הופ.

==הפקות==
פרמייר שיתף פעולה עם הראפר Jeru the Damaja באלבום The Sun Rises in the East, שיצא בשנת 1994, ובנוסף הפיק גם את אלבומו Wrath of the Math. בשנת 1996, הפיק פרמייר את האלבום Livin' Proof של הצמד Group Home אשר היו חלק מ-Gang starr Foundation. בין היתר שמקושרים ל-Gang starr Foundation ועבדו עם די ג'יי פרמייר נמנים Afu Ra, Krumbsnatcha, Big Shug, Smiley the Ghetto Child ו-NYGz. ב-2009 הפיק את האלבום The Blaqprint של Blaq Poet ועתיד להפיק את אלבום החזרה של NYGz. פרמייר גם הפיק שירים ואלבומים רבים לנאס וג'יי זי.
פרימו היה האחראי לרשימת השירים במשחק "NBA 2K16" .

==סאמפלים==
סגנון ההפקות של די ג'יי פרמייר מאפיין את הסגנון של מפיקים נוספים מניו יורק. הוא ידוע בסימפול ג'אז, פאנק (Funk), מוזיקת נשמה, וסימפול שירים מהעבר שהפיק לאותו אומן. מקצביו של פרמייר ידועים בשילובים של קטעי שירים אחרים, בדרך כלל מאמנים רבים, כדי ליצור פזמון.

==דיסקוגרפיה==
*אלבומים:
*# 1995 - Unreleased Instrumentals Vol. I
*# 1995 - Unreleased Instrumentals
*# 1996 - Crooklyn Cuts Vol. III (Tape A)
*# 1996 - Crooklyn Cuts Vol. III (Tape B)
*# 1997 - Haze Presents: New York Reality Check 101
*# 1997 - Crooklyn Cuts Vol. III (Tape C)
*# 1997 - Crooklyn Cuts Vol. III (Tape D)
*# 2001 - Time 2 Chill
*# 2002 - Collabo EP (עם The Notorious B.I.G.)
*# 2002 - Collabo EP (עם ג'יי זי)
*# 2003 - Golden Years 1989-1998
*# 2003 - The Instrumentals (Part Three)
*# 2004 - Coke DJ-Culture (עם RJD2)
*# 2004 - Golden Years Reloaded
*# 2004 - Coke DJ-Culture
*# 2004 - Golden Years Returns
*# 2005 - Checc Ya Mail
*# 2005 - Holiday Hell
*# 2006 - God Vs Tha Devil
*# 2006 - No Talent Required
*# 2007 - (Royce Da 5'9" & DJ Premier & DJ Statik Selektah)
*# 2007 - Inside Lookin' In
*# 2007 - Inside Lookin' Out
*# 2007 - Re-Program
*# 2007 - Step Ya Game Up Pt. 2
*# 2007 - Rare & Unreleased Joints Vol. 1
*# 2007 - The Foundation Of Hip Hop
*# 2008 - Rare Play Volume One
*# 2008 - Time 4 Change
*# 2008 - Beats That Collected Dust Vol. 1
*# 2009 - Originals
*# 2009 - On Tha Road Again
*# 2009 - Rare Play Volume 2
*# לא ידוע - Check My Style / Gettin Mani
*# לא ידוע - DJ Premier Edition
*# לא ידוע - Planet Of The Beats

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
הפשיטה על איי מרשל וגילברט

הפשיטה על איי מרשל וגילברט הייתה תקיפה טקטית של שייטת נושאות מטוסים מהצי האמריקאי כנגד חיל המצב של הצי הקיסרי היפני באיי מרשל וגילברט, ב-1 בפברואר 1942.

הכוח היפני היה תחת פיקודו של תת-אדמירל שיגיושי אינואואה, והכוח האמריקאי תחת פיקודו של אדמירל-משנה ויליאם הלסי.

== הפשיטה ==
הפשיטה נערכה על ידי שני כוחות משימה של נושאות מטוסים. נושאת המטוסים יורקטאון היוותה את ליבו של כוח משימה 17, בפיקודו של אדמירל-משנה פרנק ג'ק פלטצ'ר, שתקף את האיים ג'לואיט, מילי ומקין (כיום בוטאריטארי). מטוסיה של יורקטאון הסבו נזק בינוני למתקני הצי היפניים והשמידו שלושה מטוסים, במחיר של שבעה מטוסי קרב ומטוס סיור ימי.

נושאת המטוסים אנטרפרייז היוותה את ליבו של כוח משימה 16, בפיקודו של הלסי, שתקף את קווג'לין, ווטג'ה וטרואה. מטוסי כוח המשימה הסבו נזק קל עד בינוני לחילות המצב בשלושת האיים, הטביעו שלושה כלי שיט קטנים, פגעו במספר כלים אחרים והשמידו 15 מטוסים. הסיירת האמריקאית "צ'סטר" נפגעה קלות, ושישה מטוסים אמריקאים הושמדו.

== תוצאות הפשיטה ==
לפשיטה הייתה השפעה אסטרטגית מועטה. הצי היפני שיגר שתי נושאות מטוסים לרדוף אחר כוחות המשימה האמריקאיים, אולם המרדף בוטל במהרה ונושאות המטוסים חזרו להעניק חיפוי לקרבות על הפיליפינים ואיי הודו המזרחיים. אולם, הפשיטה סייעה להעלאת המורל בקרב הצי והציבור האמריקאי, אשר היה ירוד מאז ההתקפה על פרל הארבור ואובדן האי וייק. הפשיטה אף תרמה לניסיונם המבצעי של צוותי נושאות המטוסים, ניסיון אשר עתיד לסייע להם בקרבות הימיים כנגד הצי הקיסרי.

לאחר הפשיטה, לא השכילו היפנים להבין כי הרעיון של הקמת הגנה היקפית, תוך שימוש בחילות מצב המפוזרים באיים באוקיינוס השקט, לוקה בפגם רציני. חילות המצב היו מרוחקים זה מזה יתר על המידה על מנת לאפשר סיוע הגנתי משותף ולמנוע מהאויב לחדור מבעד לאיים. פשיטה זו, וכמו כן הפשיטה של דוליטל באפריל של אותה שנה, שכנעו את מפקד הצי היפני המשולב איסורוקו יממוטו כי הדרך הטובה ביותר להילחם בצי האמריקאי היא למשוך אותו לקרב הכרעה ולהשמידו. רעיון זה הוביל לקרב מידווי.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Morison, Samuel Eliot, The Rising Sun in the Pacific 1931 – April 1942, vol. 3 of History of United States Naval Operations in World War II, Castle Books, 2001. .
*Willmott, H. P. Empires in the Balance: Japanese and Allied Pacific Strategies to April 1942, Annapolis, Maryland: Naval Institute Press, 1982. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* המשרד למודיעין ימי של הצי האמריקאי, [http://www.ibiblio.org/hyperwar//USN/USN-CN-Raids/index.html#CONT תיאור הפשיטה].

איי מרשל וגילברט
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1942
קטגוריה:יחסים צבאיים ארצות הברית – יפן
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: פשיטות