OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרין הינקל

מרין אליזבת הינקל (באנגלית: Marin Elizabeth Hinkle; נולדה ב-23 במרץ 1966) היא שחקנית אמריקאית. בין תפקידיה הרבים בטלוויזיה ובקולנוע, היא ידועה בעיקר בזכות משחקה של ג'ודי ברוקס בדרמת הטלוויזיה של רשת ABC, "פעם אחר פעם", ג'ודית הרפר-מלניק בסיטקום של רשת CBS, "שני גברים וחצי", ורוז ויסמן בסדרת הדרמה הקומית "גברת מייזל המופלאה". על תפקידה בסדרה "גברת מייזל המופלאה" הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית המשנה המצטיינת בסדרה קומית בשנים 2019 ו-2020.

== ביוגרפיה ==
הינקל נולדה בדאר א-סלאם, טנזניה,<ref name="msn"></ref> להורים אמריקאים. היא בתם של מרגרט ר' (פולגה) הינקל, שופטת בית המשפט העליון של מסצ'וסטס, ורודני הינקל, דיקן ומורה בקולג', שנפגשו בעת ששירתו בחיל השלום.<ref></ref><ref></ref> משפחתה עברה לבוסטון, מסצ'וסטס, כשהייתה בת ארבעה חודשים. שנתיים לאחר מכן נולד אחיה מארק. לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון ניוטון סאות', למדה באוניברסיטת בראון ובתוכנית למשחק באוניברסיטת ניו יורק בבית הספר לאמנויות טיש, וסיימה את לימודיה בשנת 1991.<ref></ref>

במקור תכננה להיות בלרינה מקצועית, אך לאחר שנפצעה בקרסול סיימה לצמיתות והחליטה להתחיל לשחק.<ref></ref>

== קריירה ==
הינקל גילמה את ג'ולייט ב"רומיאו ויוליה" מול ג'ין סטייפלטון בתיאטרון שייקספיר בוושינגטון די. סי. מ־25 בינואר עד 13 במרץ 1994.<ref></ref> 

בברודוויי שיחקה הינקל במחזה הסערה" מ-1 בנובמבר 1995 עד 31 בדצמבר 1995 בתיאטרון ברודהרסט. היא שיחקה את סנדרה מרקוביץ' ב"אלף ליצנים" בין התאריכים 14 ביולי 1996–10 באוגוסט 1996 במרכז הקריטריון. היא שיחקה במחזה אלקטרה מ-3 בדצמבר 1998 עד 21 במרץ 1999 בתיאטרון אתל ברימור.<ref></ref> 

הינקל החלה את קריירת הטלוויזיה שלה באופרת הסבון "עולם אחר". היא גם גילמה את ג'ודי ברוקס בסדרת הדרמה של ABC "פעם אחר פעם" בין השנים 1999–2002. הינקל כיכבה בסיטקום של CBS "שני גברים וחצי" עם צ'ארלי שין, ג'ון קראייר, אנגוס ט. ג'ונס ואחר כך אשטון קוצ'ר בתפקיד גרושתו של אלן (קרייר), ג'ודית. 

היא שיחקה בסדרת הדרמה "Deception" עם טייט דונובן, ויקטור גרבר וקתרין לנאסה.<ref></ref>

להינקל היו תפקידים, בין היתר, בסרטים "אני לא רפפורט", "הדבר הגדול הבא", "קוראים לי סם" ו"כחול כהה". היא חזרה להופיע בתיאטרון בשנת 2005 במחזה העלמה יוליה, עם רג' רוג'רס, בשנת 1888 מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג. (תיאטרון המחזאים רטלסטיק, ניו יורק). 

הינקל הופיעה גם בסרטים "הסגר" ו"הרדיפה אחר מולי הארטלי". היא הופיעה בתפקידי אורח בתוכניות "ספין סיטי", "חוק וסדר: מדור מיוחד", "ללא עקבות", "ER", "האוס" ו"חוק וסדר".

בשנת 2024 גילמה את קארן קירק בקומדיה הרומנטית "משחק על אמת" <small>(אנ')</small> של נטפליקס. באותה שנה שיחקה הינקל במיני-סדרת הדרמה "היינו בני המזל" של רשת הולו; בדמותה של מאדאם לובאר, אימה של אליסקה (ליהי קורנובסקי). 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
ויליאם הואר

ויליאם הואר (באנגלית: William Hoare; בערך 1707 – 12 בדצמבר 1792) היה צייר פורטרטים ויוצר דפוס אנגלי מהעיר באת'.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
נולד ליד איי , סאפוק. ויליאם הואר קיבל השכלה מכובדת בפרינגדון. הוא הראה יכולת לצייר ונשלח ללונדון ללמוד אצל ג'וזפה גריסוני, שעזב את פירנצה ללונדון בשנת 1715. כשגריסוני חזר לאיטליה בשנת 1728 נסע איתו הואר, לרומא והמשיך בלימודיו בהנחיית פרנצ'סקו אימפריאלי. הוא נשאר ברומא תשע שנים, וחזר ללונדון ב־1737/8.

משלא הצליח להתבסס בלונדון, התיישב הואר בבאת', עיר ספא הפופולרית בקרב המעמדות העשירים יותר. שם הוא השיג עבודות רבות של דיוקנאות רשמיים של מנהיגים חברתיים של אותם ימים (כולל גאורג פרידריך הנדל) ואנשי פוליטיקה (למשל, ראשי הממשלה רוברט וולפול, ויליאם פיט, הרוזן הראשון של צ'אתאם).<ref></ref>

לרוב הדיוקנאות ישנן מספר גרסאות, דבר המצביע על כך שהיה לו אולפן, והן פורסמו עוד יותר על ידי הפקת הדפסים על ידי חרטים מובילים. הואר עצמו היה צורב עדין ופרסם מספר לוחות פרטיות, בעיקר של בני משפחה וחברים, כולל מיס הואר (כנראה מרי), כריסטופר אנסטיי והדוכס השלישי מבופור. הפסטלים שלו הושפעו מרוזלבה קריארה.

ויליאם הואר היה הדיוקנאי האופנתי הראשון שהתיישב בבאת', והוא היה המוביל שם עד הגעתו של תומאס גיינסבורו בשנת 1759. הוא נותר הצייר המועדף על ידי פטרונו הדוכס ניוקאסל, משפחתו, חסדיו ומקורביו הפוליטיים. בין פטרוניו החשובים האחרים נכללים הרוזנים מפמברוק וצ'סטרפילד והדוכס מבופור. עם גיינסבורו וג'ושוע ריינולדס הוא היה חבר מייסד באקדמיה המלכותית לאמנויות.

הואר היה מעורב מקרוב בניהול בית החולים המלכותי בבאת' משנת 1742.<ref></ref> הוא שימש כמנהל בית החולים, והתוודע למבקריו הבולטים של באת ולמשפחות בעלי הקרקעות שבסביבה. צ'למרס תיאר אותו כ"צייר אנגלי גאוני וחביב".

הוא נפטר בבאת' ב־12 בדצמבר 1792.

בנו, פרינס הואר, זכה לתהילה כצייר וכמחזאי. בתו, מרי הואר, הייתה גם היא ציירת ידועה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Henrietta, Countess of Abergavenny (1730-1768) by William Hoare of Bath.jpg | הנרייטה

File:George Rice Hoare.jpg | ג׳ורג׳ רייס

File:George Grenville (1712–1770) by William Hoare (1707-1792) Cropped.jpg | ג׳ורג׳ גרנוויל

File:Hoare - William Pitt, 1st Earl of Chatham.jpg | ויליאם פיט

File:Portrait of a Lady by William Hoare.jpg | דיוקן אשה

File:William Hoare (1707-1792) - A Woman at the Bath - 988012 - National Trust.jpg | אשה מתרחצת

File:William Hoare (1707-1792) - Lady Frances Shirley (1705-1706–1778) - 1430474 - National Trust.jpg | ליידי פרנסיס שירלי

File:The Duchess of Norfolk in 1730s.jpg | הדוכסית מנורפוק
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1792
תאוריה פוליטית לעם היהודי

תאוריה פוליטית לעם היהודי, שלושה נרטיבים ציוניים הוא ספר מאת פרופסור חיים גנז, העוסק בהגדרה וניתוח של שלוש הגישות המרכזיות בציונות (קניינית, היררכית ושוויונית) לצד סקירת זרם הפוסט-ציונות שצמח לאחר הקמת המדינה, תוך הבהרת המחלוקת בין הזרמים.

הספר יצא לאור בעברית בשנת 2013, בהוצאת אוניברסיטת חיפה וידיעות ספרים. בשנת 2016 יצאה לאור המהדורה באנגלית, בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד.

הספר זכה בפרס בהט לשנת 2011 ובפרס שניצר לשנת 2016.

==תוכן==
הספר טוען כי כ"אידאולוגיות לאומיות" קיימות שלוש גישות מרכזיות בקרב הציונות: הציונות הקניינית (המהותית), הציונות ההיררכית והציונות השוויונית.
#"הציונות המהותנית-קניינית" –גורסת כי ארץ ישראל כולה שייכת לעם היהודי, על בסיס הקשר ההיסטורי הכולל גם מרכיב קנייני של העם היהודי על ארץ ישראל, ולכן הערבים (כקולקטיב) בארץ ישראל הם "מחזיקי רכוש גזול" .
#"הציונות ההיררכית" – (בה דגלו למשל פרופסור רות גביזון ופרופסור שלמה אבינרי) מבוססת על זכות העם היהודי ל'הגדרה עצמית לאומית' בארץ ישראל, גורסת כי היהודים הם דיירים ראשיים של ארץ ישראל והערבים הם דיירי-משנה" ולכן ליהודים זכות עדיפה לפריבילגיות קבוצתיות במדינת ישראל
#"הציונות הפרשנית-שוויונית" – (בה דגלו למשל הרצל, פינסקר ו'אחד העם') גורסת שיש ליהודים ולערבים זכות שווה להגדרה עצמית בארץ ישראל. היהודים מכוח עמידתם בתנאים מצטברים של 'קשר היסטורי', זכות להגדרה עצמית וצורך ב'מקום מקלט', והערבים מכוח היותם 'אומה ילידית' ('אומת-מולדת').

לפי שתי הגישות הראשונות, "הציונות הקניינית" ו"הציונות ההיררכית", לעם היהודי יש זכות משמעותית יותר למימוש עצמי בארץ ישראל לעומת העם הערבי. מאידך לפי הגישה השלישית, הציונות השוויונית, יש ליהודים ולערבים זכות שווה להגדרה עצמית בארץ ישראל.

גם ביחס לפוסט ציונות, הספר מגדיר שלוש גישות לניתוחה; הגישה ה'אזרחית', הגישה ה'פוסט קולוניאליסטית' (או פוסט-ציוניות רב-תרבותית) והגישה ה'נאו תפוצתית'. הגישה הראשונה דוגלת בהפיכת מדינת ישראל ל'מדינת כל אזרחיה', תוך ויתור על מאפיינים לאומיים המזוהים עם קבוצה אתנית מסוימת לרבות ההמנון הלאומי וכיוצ"ב. הגישה השנייה דוגלת בהענקת זכויות קבוצתיות לנפגעי (מה שהם מכנים) 'הקולוניאליזם הציוני' - הערבים והמזרחיים, ומתנגדת ל'לאומיות'. הקבוצה השלישית דוגלת בהיצמדות היהודים, בכל העולם וגם בישראל, למאפייני הקיום היהודי-הגלותי ובכלל זה השכלה, שאיפה לשלום ופשרנות.

המחבר, פרופסור חיים גנז הגדיר את מהות הספר:.

==פרסים ==
עוד ככתב יד, זכה הספר בפרס בהט לשנת 2011 כ"ספר העיון המקורי הטוב ביותר" בקטגוריית "חוקר בכיר". בשנת 2016 זכה הספר בפרס שניצר (מטעם האגודה ללימודים יהודיים - Association for Jewish Studies), בקטגוריה "פילוסופיה יהודית ומחשבת ישראל".

==קישורים חיצוניים==
* [http://press2.haifa.ac.il/index.php/catalog/16-society-a-culture/46-chaim-gans-three-zionist-narratives הספר] באתר הוצאת אוניברסיטת חיפה
* [https://www.ybook.co.il/book/6130/תאוריה-פוליטית-לעם-היהודי-שלושה-נרטיבים-ציוניים הספר] באתר ידיעות ספרים
* [https://www.e-vrit.co.il/Product/3427/תאוריה_פוליטית_לעם_היהודי הפרק הראשון], באתר "עברית"

:על הספר:
:*[https://law.tau.ac.il/sites/law.tau.ac.il/files/media_server/law_heb/Law_Society_Culture/books/mishpat_miut/3Sharon.pdf רב שיח בעקבות הספר "תאוריה פוליטית לעם היהודי"]
:*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 2013
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:ציונות
קורה קלייוון

קוֹרֵה קלייוון (בנורווגית: Kåre Kleivan; 13 ביוני 1917<ref></ref> – 10 בפברואר 1998) היה עיתונאי וחסיד אומות העולם נורווגי.

קלייוון נולד בטרומסה, והחל את הקריירה העיתונאית שלו בעיתון "נורדליס" בשנת 1937.<ref name="obit1"></ref> במהלך הכיבוש הגרמני בנורווגיה למד משפטים באוניברסיטת אוסלו וכתב לעיתונות בלתי חוקית, לפני שנמלט לשוודיה הנייטרלית, שם עבד בלגיון הנורווגי בסטוקהולם.<ref name="obit2"></ref> 

הוא ליווה את המשפחה היהודית סמית' מצפון נורווגיה לפינלנד, הרחק מהכוחות הגרמניים, בשנת 1940. על כך הוענק לו תואר חסיד אומות העולם בשנת 2006.<ref>[https://righteous.yadvashem.org/?searchType=righteous_only&language=en&ind=0&itemId=5342223 Kåre Kleivan] – his activity to save Jews' lives during the Holocaust, at Yad Vashem website; </ref><ref></ref>

הוא עבד בסוכנות איי-פי בין השנים 1945 – 1948, ואז בעיתון "Verdens Gang". משנת 1970 – 1984 הוא היה עורך משנה ומנהל המחלקה הפוליטית בעיתון. הוא היה יושב ראש האיגוד המקומי של העיר "אוסלו ג'ורנליסטקלוב" בין השנים 1972–1975 והיה חבר מועצה לאומי באיגוד העיתונאים הנורווגי בין השנים 1962–1968.<ref name="obit3"></ref> הוא היה חבר בליגת הנוער ובמפלגת העבודה הנורווגית, וכן היה חבר בוועדת התמיכה הנורווגית לספרד ויו"ר אגודת ידידי נורווגיה – ישראל.

הוא התיישב בקולבוטן, היה נשוי לאישה דנית ונולדו להם שלושה ילדים. הוא נפטר בפברואר 1998.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נורווגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:עיתונאים נורווגים
קטגוריה:נורווגיה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1917
קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1998
בית קברות יהודי

קברים יהודיים ב[[ישראל]]
מצבות בבית העלמין היהודי בהר הזיתים, ירושלים]]
בית קברות יהודי ב-Kasteelwal שב-Buren, [[הולנד]]
טובינגן בגרמניה]]
בית קברות יהודי (או בית עלמין, בית עולם, בית החיים, בית שלום) הוא בית קברות שבו טומנים היהודים את מתיהם כדי לקיים את מצוות הקבורה. בית קברות יהודי נרכש ונתמך בדרך כלל בכספים קהילתיים,<ref></ref> והקמת בית קברות היא אחת העדיפויות הראשונות של קהילה יהודית חדשה.

שמירה על כבוד המת היא עיקר חשוב בהלכה היהודית, ממנו נובעים כללים להתנהלות תקינה בבית קברות. עם חנוכתו של בית קברות יהודי, מתקיים בו טקס קידוש מיוחד ועליו להישאר ללא הפרעה תמיד. הפרעה למתים, הפקת תועלת מגופה או מקבר, או פעולה בכל דרך העלולה להיתפס כ"לעג לרש", כמו הערות גנאי או בדיחה, אסורות לגמרי. כמו כן, אכילה, שתייה או עישון, אסורים בנוכחות המתים.<ref></ref>

גילוי כבוד ראוי למתים מחייב גם הימנעות מהלנת המת, שימוש בהיתרים הלכתיים בשבתות ובחגים דתיים כדי להבטיח טיפול הולם במתים, טהרת גוף המת לקראת קבורה ועיטופו בתכריכים.

== היסטוריה ==
בתי קברות יהודיים מוקדמים הוכרזו תמיד מחוץ לעיר. בגולה מקובל לקבור את המתים עם הרגליים לכיוון ירושלים. על גבי המצבות מצוינות בדרך כלל כתובות בעברית ובשפה המקומית. בתקופת שלטון גרמניה הנאצית נהרסו וחוללו בתי קברות יהודיים בכל רחבי אירופה.

בתי הקברות היהודיים הגדולים ביותר באירופה נמצאים בבודפשט, לודז', פראג, ורשה, וינה וברלין. בתי קברות יהודיים אחרים באירופה כוללים את בית הקברות היהודי בחוטין ואת אנדרטת חתם סופר (חלק מבית העלמין היהודי העתיקה בברטיסלאבה).
==ראו גם==
* קבורה בישראל
* בתי הקברות הצבאיים של מדינת ישראל

== קישורים חיצוניים ==

* [http://iajgs.org/cemetery/ פרויקט בית הקברות היהודי הבינלאומי של IAJGS]
* [http://www.jewishgen.org/databases/Cemetery/tree/CemList.htm רישום הקבורה העולמי של JewishGen]
* [https://web.archive.org/web/20151127121456/http://www.lo-tishkach.org/en/index.php?categoryid=9 מאגר שטחי קבורה יהודיים אירופיים]
* [https://research.historicengland.org.uk/Report.aspx?i=15799&ru=%2fResults.aspx%3fp%3d1%26n%3d10%26tsk%3djewish%2520burial%26ns%3d1 שטחי קבורה יהודיים: הבנת ערכים - אנגליה ההיסטורית]
* 

== הערות שוליים ==

*
בין היצר ליוצר

בין היצר ליוצר – נרטיבים של הומואים דתיים הוא ספר עיון מאת ד"ר איל זק, עובד סוציאלי ומטפל קליני. הספר מביא את קולותיהם וסיפוריהם של גברים דתיים שנמשכים לגברים ונשואים לאישה, בעבר או בהווה.

הספר מבוסס על ראיונות עם כ-20 גברים שנעשו במסגרת עבודת דוקטורט של כותב הספר באותו נושא. זהו המחקר האקדמי המקיף הראשון בארץ שנעשה על אוכלוסייה זו<ref></ref>.

הספר יצא בשנת 2019 בהוצאת רסלינג והומלץ על ידי הרב יובל שרלו ואורית אבישר.

== תוכן הספר ==
הספר נחלק לשלושה חלקים עיקריים.

החלק הראשון מציג את הרקע התאורטי לנושא ואת המושגים המרכזיים. במסגרתו נסקרים יחסי הגומלין בין ההומוסקסואליות לבין הדת וההלכה, נבחנים מאפייניהן של החברות הדתית והחרדית ויחסן אל השונה ואל קהילת הלהט"ב בפרט, ונסקרים ארגוני הלהט"ב הדתיים המרכזיים כיום. בהמשך נבחנות השפעותיה של האמונה הדתית על הרווחה הנפשית, ונסקר הידע העכשווי אודות חייהם ודרכי התמודדותם של הומואים דתיים בכלל והומואים הנשואים לאישה בפרט.

החלק השני, המהווה את עיקר הספר, מתבסס על הנרטיבים של מרואייני המחקר ומציג את תפיסת עולמם וחוויית חייהם המגוונת. בחלק זה מתואר הקונפליקט העמוק המעצב את חייהם בין נטייתם החד-מינית לבין אמונתם הדתית וחיי נישואיהם, ונבחנים הגורמים שהביאו גברים אלה להינשא לאישה. בהמשך נידונים רגשי האשם והבושה המלווים גברים אלה וכן דרכי ההתמודדות וניסיונם להגיע להשלמה עם זהויותיהם הסותרות.

החלק השלישי מציג את מסקנות המחקר, ובמסגרתו נבחן מקומה המחודש של הדת בתפיסתם של הומואים דתיים – לא עוד כמקור לשלילתה של הנטייה ההומוסקסואלית אלא דווקא כמשאב לקבלתה. בהמשך מוסבר כיצד ממקמים הגברים מרואייני המחקר את עצמם על הציר שבין הזהות המינית האישית לבין זהות השייכות החברתית. מיקום זה מעצב את חווית חייו השונה של כל אחד מהם.

בפרק האחרון בספר מתאר המחבר כיצד שינתה עבודת המחקר את דעותיו ומושגיו לגבי התופעה הנחקרת.

== ראו גם ==

* להט"ב ויהדות
* חתונה הפוכה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.resling.co.il/book.asp?book_id=1090 עמוד הספר] באתר הוצאת רסלינג
* [https://www.eyalz.co.il/book1 עמוד הספר] באתר המחבר
* זאב שביידל, [https://web.archive.org/web/20210421101224/https://zeeviksh.wordpress.com/2019/07/17/%D7%9E%D7%94%D7%99-%D7%9E%D7%A9%D7%A4%D7%97%D7%94-%D7%A0%D7%95%D7%A8%D7%9E%D7%9C%D7%99%D7%AA-%D7%91%D7%99%D7%A7%D7%95%D7%A8%D7%AA-%D7%A1%D7%A4%D7%A8/ מהי משפחה נורמלית] – ביקורת על הספר, 17 ביולי 2019, בבלוג כל כלל ופרט
* - חלון גאווה. דיון בעקבות הספר על ההוויה המורכבת בה חיים הומואים דתיים נשואים בארון בהשתתפות הרב יובל שרלו, ירדן, הומו דתי שהיה נשוי לאשה והתגרש, ארז ברוכי מארגון שב"ל וד"ר איל זק
* 
* 
*
*[https://ebooks.psik.io/book?book_id=1138 גרסה מקוונת של הספר] באתר פסיק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להט"ב ביהדות
קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:ספרי הוצאת רסלינג
Ella, elle l'a

Ella, elle l'a (בצרפתית: אלה, יש לה את זה) הוא סינגל שהוציאה הזמרת הצרפתייה פראנס גל. הוא יצא לאור כסינגל מתוך אלבומה "Babacar", ב-24 באוגוסט 1987, והפך ללהיט ברחבי אירופה, אמריקה (במיוחד בקוויבק ובחרוט הדרומי ) ואסיה (במיוחד ביפן).

השיר נכתב על ידי מישל ברז'ה, כמחווה לאלה פיצג'רלד, אך גם כמחאה נגד גזענות והמנון להעצמה אישית. מבחינה מוזיקלית, "זה מתנדנד בין מקצבים בס מגולפים לפליז מהבהב". השיר זמין גם בתקליטור ה-Évidemment, שיצא במרץ 1988. בנוסף, גרסה חיה מאלבום הקונצרט שלה "Le Tour de France" יצאה לאור בנובמבר אותה שנה.

השיר זכה להצלחה רבה בין 1987 ל-1988, והגיע למקום הראשון באוסטריה ובגרמניה בנוסף לעשרת המקומות הראשונים במצעדים בדנמרק, שוודיה, ספרד וארגנטינה. בצרפת הסינגל הוסמך על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הצרפתי כסינגל כסף על ידי והגיע למקום השני. הופיע במצעד של "חמישים הגדולים" במהלך תשעה עשרה שבועות, החל מ-24 באוקטובר 1987 הופיע במהלך תשעה שבועות ב"עשרת הגדולים". בנוסף, היא זכתה פעמיים ב"Victoires de la Musique". הוא בוצע בשידור חי על ידי הזמרת הצרפתייה אליזה בתוכנית טלוויזיה בשנת 2002 ועל ידי הזמרת הבלגית קייט ראיין בגרסת דאנס בשנת 2008.

== גרסת קייט ריאן ==

הגרסה של קייט ראיין לשיר היא הסינגל השלישי באלבומה "Free". הוא יצא ב-6 במאי 2008 בבלגיה וב-9 במאי 2008 בשאר אירופה כסינגל. הגיע למקום הראשון במצעד הספרדי, ובמקום השביעי במצעד הסינגלים הבלגי. היא הגיעה גם לעשירייה הראשונה בגרמניה. השיר נכנס לטבלת הסינגלים השוודית במקום ה-12, והגיע לשיא במקום השני. בהולנד השיר הגיעה לשיאו במקום השני.

===גרסה אנגלית===
קייט ראיין שרה בשידור חי את "Ella, elle l'a" במהלך סיבוב ההופעות שלה בבריטניה בשנת 2008 והיא הוציאה את השיר ב-25 במאי 2009 כסינגל ראשון מהגרסה הבריטית של "FREE".

== גרסאות כיסוי ==
* בשנת 1988, יצא קאבר ביוונית בשם Έλα ξανά (חזור שוב) על ידי בסי ארגיראקי שייצג את יוון באירוויזיון 1977.
* בשנת 2002 סוקר את השיר אמה דאומאס, אווה כימוני, אורלי קונאטה, נולוואן לרוי ואן-לור סיבון, חמש מתמודדות "האקדמיה הצרפתית לכוכב 2", ובשנת 2003 בוצע פעם אחת על ידי הזמרת הצרפתייה אליזה. גרסת "האקדמיה לכוכבים" מציגה באלבום "מנג'ל ברגר, צ'אנט האקדמיה".
* הוא סוקר גם על ידי הזמרת הצרפתייה פאולין בקונצרט יום הבסטיליה בשאנף דה מארס בפריז בשנת 2008.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:סינגלים מ-2008
קטגוריה:שירי אליזה
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירים על ג'אז
קטגוריה:שירים על מוזיקאים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
Wonderful Wonderful

Wonderful Wonderful הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק האמריקאית הקילרס. האלבום יצא לאור ב-22 בספטמבר 2017 דרך חברת התקליטים איילנד רקורדס. זהו אלבומה הראשון של הלהקה מאז Battle Born, שיצא לאור בשנת 2012, 5 שנים קודם לכן, והראשון שהגיע לפסגת מצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200, לאחר שמכר מעל ל-118 אלף יחידות שקולות לאלבום בשבוע הראשון להוצאתו.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| זהב
| 182,853
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי הקילרס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
ג'יימס סימור

ג'יימס סימור (באנגלית: James Seymour; 1702 – 1752) היה צייר אנגלי, שזכה להכרה גדולה בזכות ציורי ספורט הרכיבה שלו.

== ביוגרפיה ==
סימור נולד בלונדון. אביו היה אמן חובב וסוחר אמנות, שעסקיו האחרים (כבנקאי, צורף וכסוחר יהלומים) העניקו לסימור הצעיר את שעות הפנאי ללמוד אמנות לבדו, גם מאביו וגם במועדון אמנות בסנט לוק - מועדון שאליו השתייך אביו. בתוך זמן קצר היה הילד אומן אוטודידקטי, שהכיר רבים מהאמנים הבולטים של התקופה.

אהבתו של סימור לאמנות דמתה רק לאהבתו לסוסים. הוא החל לבלות במסלולי המירוץ בשלב מוקדם בחייו, ותוך זמן קצר מצא את עצמו שקוע בספורט הרכיבה בכל היבטיו: ציור, בעלות, רבייה ומרוצי סוסים.

נושא הציור שלו הוכיח את עצמו כאהוב בקרב המשפחות הבולטות שעסקו ברכיבה באותם ימים ובסופו של דבר אומץ על ידי פטרוניו סר ויליאם ג'וליף וצ'ארלס סימור, הדוכס השישי מסאמרסט. אהבתו של ג'וליף לסוסים ולאמנות הוכיחה את עצמה מאוד, והיה ברצונו להקים פסל של רכיבה על סוסים בהמפשייר. עם הזמן עבודתו ותהילתו של סימור התפשטה ברחבי אירופה ואמריקה.

אף על פי שבסופו של דבר אהבתו למרוצי סוסים הובילה לחורבן הכלכלי שלו, סימור עדיין נמנה עם האמנים החשובים ביותר בספורט הרכיבה המוקדם. יחד עם האמנים ג'ון ווטון ופיטר טילמנס הם נחשבים לשלושת ציירי ספורט הרכיבה. המשיך את דרכם בציור סוסים ג'ורג' סטובס.<ref>Ellis Waterhouse, Painting in Britain, 1530 to 1790, Baltimore, MD: Penguin, 1953, p. 215. At Questia.com Accessed 13 February 2009</ref>

== גלריה ==

<gallery mode="packed" heights="160">

File:1st Viscount Gage.jpg

File:Huntsmen and their hounds by James Seymour 1750.png

File:James Seymour (1702-1752) - Chestnut Horse with a Groom near Newmarket - T02265 - Tate.jpg

File:James Seymour - One of Four Portraits of Horses - a Chestnut Racehorse Exercised by a Trainer in a Red Coat- gallopi... - Google Art Project.jpg

File:Jumping the Gate by James Seymour.jpg

File:Sketch for Jumping the Gate by James Seymour.jpg

File:James Seymour - Sir Roger Burgoyne Riding 'Badger' - Google Art Project.jpg

File:3rdDukeOfBolton.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים במאה ה-18
מחאת המילואימניקים

מחאת המילואמניקים היא מחאה נגד ממשלת ישראל בראשות אהוד אולמרט, שנפתחה בשנת 2006 בעקבות תוצאות מלחמת לבנון השנייה.

==רקע==
בינואר 2006 שקע ראש הממשלה אריאל שרון בתרדמת. בעקבות נבצרותו מונה אהוד אולמרט לתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה. במרץ 2006 נערכו הבחירות לכנסת השבע עשרה שבהן זכתה מפלגת קדימה בראשות אולמרט ב-29 מנדטים. בחודש מאי החל אולמרט בתפקידו כראש ממשלת ישראל. כחודשיים לאחר מינויו, ב-12 ביולי 2006 נפתחה מלחמה בין ישראל לחזבאללה בלבנון. המלחמה החלה בעקבות תקרית שבה נחטפו שני חיילי צה"ל ונהרגו שלושה, במקביל להפגזה ארטילרית כבדה על ישראל. במהלך המלחמה כוחות חיל האוויר וכוחות קרקעיים חצו את הגבול ולחמו נגד החזבאללה.

במהלך המלחמה הותקפה מדינת ישראל בירי רקטי. במהלך המלחמה נהרגו 121 חיילים (בהם שני החיילים החטופים) ו-44 אזרחים ישראלים.

==המחאה==
את המחאה פתחו חיילי המילואים אסף דוידוף ורוני צויגנבוים שהשתתפו במלחמת לבנון השנייה בחטיבת אלכסנדרוני. הם פתחו בצעדה מהקסטל לירושלים. לאחר מכן במסגרת המחאה הוקם מאהל מחאה בגן הוורדים מול משרד ראש הממשלה. המוחים קראו לראש הממשלה אולמרט ולשר הביטחון עמיר פרץ להתפטר מתפקידם וכן לרמטכ"ל דן חלוץ, לאור הכשלים שהתגלו במלחמת לבנון השנייה. למחאה הצטרף פורום המשפחות השכולות ממלחמת לבנון השנייה והתנועה לאיכות השלטון. יש הטוענים כי יו"ר האופוזיציה בנימין נתניהו וראש לשכתו דאז נפתלי בנט עמדו מאחורי הקלעים של המחאה, על מנת להפיל את ממשלת אולמרט.

ביולי 2007 התקיימה הפגנה בכיכר רבין בהשתתפות כ-100,000 מפגינים בקריאה להתפטרות אולמרט ופרץ בעקבות פרסום דו"ח חלקי של ועדת וינוגרד.

בינואר 2008 שמונה ימים לפני פרסום הדו"ח הסופי של ועדת וינוגרד פרסמו עשרות מפקדי פלוגה במילואים מכתב הקורא לאולמרט להתפטר.

עם הודעתו של אולמרט על כוונתו לפרוש מהחיים הפוליטיים, הודיעו ראשי המחאה על סיומו של המאבק.

==הערות שוליים==

המילואימניקים
קטגוריה:2006 בישראל
קטגוריה:מלחמת לבנון השנייה
וולוו סיטי טקסי

וולוו סיטי טקסי (בשוודית: Volvo City Taxi, קרויה גם: Volvo Experimental Taxi) היא מכונית קונספט, שתוכננה להיות מונית, מתוצרת יצרנית הרכב השוודית וולוו אשר הוצגה בשנת 1976.

אב הטיפוס היחיד שנבנה היה מחקר בחדשנות - מבחינת בטיחות, תפקוד וארגונומיה.

=="וולוו סיטי טקסי"==
"וולוו סיטי טקסי" היא מכונית קונספט שנבנתה על ידי וולוו במהלך בשנת 1976. הוא תוכננה להיות התגובה של וולוו לאתגר של המשרד לתחבורה של ניו יורק והמוזיאון לאמנות מודרנית.

התנופה לתכנון רכב זה הגיעה כאשר המוזיאון לאמנות מודרנית ומספר ארגוני תחבורה מטרופוליטנים בניו יורק הזמינו יצרני רכב לפתח מושגים משלהם עבור מוניות גדולות במסגרת תחרות עיצוב.

המונית הייתה מופעלת על ידי מנוע דיזל שישה צילינדרים, אשר הניע את הגלגלים הקדמיים.

הדגם תוכנן במחשבה להקל את הנגישות על אוכלוסיית הנכים, כך שיוכלו להכניס כיסא גלגלים פנימה. עם זאת, הוא לא יכול להתאים ליושב בכיסא הגלגלים שנשאר בכיסא הגלגלים.

במקום חגורות בטיחות, הותאם למושבי הנוסעים, מוט הנפתח בסגנון רכבת הרים.

==ראו גם==
* וולוו
* וולוו PV650
* וולוו ECC
* וולוו פיליפ
* וולוו ונוס בילו

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

סיטי טקסי
קטגוריה:מוניות
קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1976
קטגוריה:מכוניות שוודיות
קטגוריה:ארגונומיה
טאנר ביוקנן

טאנר ביוקנן (באנגלית: Tanner Buchanan; נולד ב-8 בדצמבר 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בתור ליאו קירקמן בדרמה הפוליטית "השורד המיועד" ובתור רובי קין בסדרה "קוברה קאי" של נטפליקס.

== קורות חיים ==
ביוקנן נולד בעיירה אוטווה, אוהיו.

== קריירה ==
בשנת 2010 הופיע לראשונה בטלוויזיה ושיחק בתפקיד זעיר בסדרה "משפחה מודרנית". שלוש שנים לאחר מכן הוא הופיע בתפקיד אורח בסדרה "האנטומיה של גריי", "המפענחת: פשעים חמורים", ובקומדייה "הגולדברגים". היו לו תפקידים חוזרים בסדרות "העולם של ריילי", "השייקריות" ו"משפחת פוסטר".

בשנת 2016 שיחק במה שהיה תפקידו הראשי הראשון בטלוויזיה, בסדרת הדרמה הפוליטית "השורד המיועד". בסדרה גילם את בנו של הנשיא.<ref></ref><ref></ref> בשנת 2018 החל לגלם את רובי קין בסדרת הטלוויזיה "קוברה קאי" ששודרה תחילה ביוטיוב פרימיום ובהמשך עברה לשדר בנטפליקס.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2019 שיחק לצד קרסון רולנד בסרט הקולנוע "Sinister Seduction".

בספטמבר 2020 פורסם כי ביוקנן עתיד לככב לצד אדיסון ריי בסרט הקולנוע "יש לו את זה", חידוש קולנועי לסרט "יש לה את זה" משנות ה-90. הסרט הופץ בנטפליקס באוגוסט 2021.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2013
| Jake Squared
| סמי
|
|-
|2015
| The Heyday of the Insensitive Bastards
| בובי בל
|
|-
|2017
| Anything
|ג'ק סאצ'מן
|
|-
| rowspan="2" | 2019
| Max Winslow and the House of Secrets
| קונור לוסון
|
|-
| Sinister Seduction
| דילן וורן
|
|-
| 2020
| Chance
| קולטון
|
|-
| rowspan="2" |2021
| Painted Beauty
| פיטר הצעיר
|
|-
|יש לו את זה
|קמרון
|
|-
|2022
|The Hyperions
|אפולו
|
|-
|TBA
|How to date Billy Walsh
|בילי וולש
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2010
| משפחה מודרנית
| ילד מס' 2
| פרק: "Halloween"
|-
| 2012
| The Real St. Nick
| ילד ציני
| סרט טלוויזיה של Lifetime
|-
| rowspan="3" | 2013
| האנטומיה של גריי
| לוקאס
| פרק: "Idle Hands"
|-
| המפענחת: פשעים חמורים
| מישל ברנד
| פרק: "Boys Will Be Boys"
|-
| Ghost Ghirls
| גיבור
| סדרת רשת; פרק: "Field of Screams"
|-
| 2013–2014
| הגולדברגים
| אוון טרנר
| 2 פרקים
|-
| rowspan="2" | 2014
| Growing Up Fisher
| סלייד
| פרק: "Work with Me"
|-
| מיקסולוגיה
| דום הצעיר
| פרק: "Fab & Jessica & Dominic"
|-
| 2015
| העולם של ריילי
| צ'רלי גרדנר
| 3 פרקים
|-
| 2015–2019
| השייקריות
| מייסון קנדל
| 6 פרקים
|-
| 2016
| משפחת פוסטר
| ג'ק דאוני
| 6 פרקים
|-
| 2016–2018
| השורד המיועד
| ליאו קירקמן
| תפקיד ראשי (עונות 2-1); 28 פרקים
|-
| 2017
| צער גידול בנות - הדור הבא
| צ'אד בראד בראדלי
| 2 פרקים
|-
| 2018 – הווה
| קוברה קאי
| רובי קין
| תפקיד ראשי (6 עונות); 55 פרקים
|-
| 2020
| השריף
| ברנדן
| פרק: "10-8 Entitlements"
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
יחסי גרמניה–סומליה

יחסי גרמניה–סומליה הם היחסים הדיפלומטיים בין גרמניה לבין סומליה.

==היסטוריה ==
ב-13 באוקטובר 1977, טרוריסטים מן החזית העממית לשחרור פלסטין חטפו מטוס בואינג 737-230QC" Landshut" של חברת התעופה הגרמנית לופטהאנזה, בדרך מן האיים הבלאריים. המטוס היה נתון לחסדי החוטפים במשך ארבעה וחצי ימים, אולם בליל ה-18 באוקטובר, שוחררו בני הערובה שהוחזקו בסומליה על ידי קבוצת כוחות מיוחדים גרמניים בתמיכת הרשויות המקומיות. בשנת 2008 צולם סרט עלילתי גרמני מוגדישו על בסיס אירועים אלו.

מאז ספטמבר 2012, לאחר הקמת ממשלת המעבר הפדרלית של סומליה, החלו להתפתח יחסים דיפלומטיים עם גרמניה. בפברואר 2013 הפכה מרגיט הלוויך-בוט לשגרירה הגרמנית הראשונה בסומליה מזה 24 שנה. ב-3 בפברואר 2016 העניקה שגרירת גרמניה יוטה פרש את תעודותיה לנשיא סומליה, חסן שייח' מחמוד. באוקטובר 2014 נחגג לראשונה יום האחדות הגרמני במוגדישו, ובשנת 2017 נערכה לראשונה חגיגת האיחוד מחדש של גרמניה מחוץ לאזור המוגן של שדה התעופה מוגדישו.

== סיוע כלכלי ==
בספטמבר 2013 נחתם בבריסל ההסכם הסומלי בין ממשלת סומליה לבין הקהילה הבינלאומית כחלק מ"העסקה החדשה לתהליך הסומלי". ההסכם קבע מפת דרכים לייצוב ולהחלמה הכלכלית של מדינה זו. הקהילה הבינלאומית התחייבה להעניק סיוע בהיקף של 1.6 מיליארד אירו עד 2016, מתוכם תרומת גרמניה הסתכמה ב-167 מיליון אירו. ב-4 באוקטובר 2017 נערך בברלין, משא ומתן דו-צדדי, במהלכו הסכימה ממשלת גרמניה להקצות 103.44 מיליון אירו נוספים לשיקום התשתית בסומליה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* גרמניה מיוצגת בסומליה באמצעות שגרירותה בניירובי, קניה.
* סומליה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
קפוצ'ין שחור

קפוצ'ין שחור (שם מדעי: Sapajus nigritus) הוא מין קוף מסוג קפוצ'ין כהה שבמשפחת הצבוסיים. הוא חי בדרום ברזיל ובצפון ארגנטינה בטבע. בעבר נחשב לתת-מין של קפוצ'ין מצויץ.

==תיאור==
הקפוצ'ין השחור מגיע לאורך 34 עד 44 סנטימטרים ולמשקל של עד 4.5 קילוגרם, דומה לקפוצ'ין המצויץ. צבעו כהה יותר עם פרווה כהה-שחורה ופנים בהירות יותר עם שיער לחיים בלונדיני. החזה חום-זהוב והזנב שעיר ושחור, מותאם לאחיזה בענפים.

הקפוצ'ינים חיים בג'ונגלים ויערות החופים בסביבתם, בלהקות קטנות של 6 עד 20 פרטים המנוהלים בהיררכיה נוקשה. הם מבלים רוב הזמן בין העצים, אך ירדו לקרקע כדי ללקט אגוזים או חרקים ומזונות נוספים. כמו מרבית הקופים הם אוכלי כל המנצלים כל פיסת מזון אפשרית.

הקפוצ'ין מצוי בסיכון בטבע עקב פגיעה בבית גידולו ועקב ציד ומסחר לחיות מחמד. תת-המין הצפוני בעיקר נפגע מהפגיעה בבית גידולו והוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע.

==תת-מינים==
* Sapajus nigritus nigritus
* Sapajus nigritus cucullatus

בעבר היה תת-מין נוסף - קפוצ'ין גדול-ציצה (S. n. robustus), שכיום נחשב למין עצמאי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1809
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גאורג אוגוסט פולדפוס
קטגוריה:צבוסיים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
וולטר ריד

וולטר ריד (באנגלית: Walter Reed; 13 בספטמבר 1851 – 22 בנובמבר 1902) היה רופא צבאי אמריקאי, שהוכיח בשנת 1901 את תפקיד היתושים בהפצת מגפת הקדחת הצהובה. אבחנה זאת איפשרה את השלמת העבודות על תעלת פנמה. על שמו נקרא המרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד במדינת מרילנד.

==ראשית דרכו==
וולטר ריד היה בנו של כומר מתודיסטי. סיים בית הספר לרפואה באוניברסיטת וירג'יניה ומאוחר יותר תואר דוקטור נוסף באוניברסיטת ניו יורק. ריד עבד במועצת הבריאות של ניו יורק עד 1875 אז וגויס לצבא ארצות הברית. לאחר חמש שנים של אימונים הועלה לדרגת לוטננט ראשון ולאחר פרק הזמן המתאים עלה לדרגת קפטן.

==חקר הקדחת הצהובה==
בשנת 1901 הוביל ריד, שהיה כבר בדרגת מייג'ור, את הצוות שאישר את התאוריה של הרופא הקובני קרלוס פינליי כי הקדחת הצהובה מועברת על ידי מיני יתושים, תאוריה זו נתנה תנופה לתחומים חדשים של אפידמיולוגיה, ואיפשרה את השלמת העבודות על תעלת פנמה, שהפילה עד אז אלפי חללים בקרב העובדים.

==הנצחתו==
וולטר ריד נפטר בגיל 51 ב-22 בנובמבר 1902. הוא קבור בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

על שמו נקרא בית החולים וולטר ריד וושינגטון הבירה, שנפתח בשנת 1909, שבע שנים לאחר מותו. הוא התמזג במרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד שהוקם בשטח המרכז הרפואי הימי הלאומי, בת'סדה, במרילנד, שהוקם בשנת 2011.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:רופאים צבאיים אמריקאים
קטגוריה:רופאים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אנטומולוגים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:מקבלי מדליית הזהב של הקונגרס
קטגוריה:חברי היכל התהילה לאמריקאים הגדולים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1851
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1902
יחסי פרגוואי–צ'ילה

יחסי פרגוואי–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין פרגוואי וצ'ילה.

== היסטוריה ==
[[נשיא צ'ילה סבסטיאן פיניירה, יחד עם מקבילו הפרגוואי, הוראסיו קארטס, בטקס השבעתו לנשיאות של האחרון ב-2013.]]
היחסים בין שתי המדינות כבר קיימים מאות שנים, תוך שיתוף בקשרים היסטוריים ותרבותיים עד ימינו. לפני הקמת הרפובליקות הריבוניות בהתאמה, גם צ'ילה וגם פרגוואי היו חלק מהאימפריה הספרדית, כאשר צ'ילה הייתה חלק מהקפיטניה חנרל של צ'ילה, בעוד שפרגוואי היית חלק ממלכות המשנה של ריו דה לה פלטה עד לעצמאותה.

יחסים דיפלומטיים הדדיים באופן רשמי כוננו ב-22 ביולי 1843. צ'ילה באמצעות הדיפלומטיה שלה ניסתה לתווך לטובת פרגוואי במהלך מלחמת הברית המשולשת, ובהמשך שיתפה פעולה בהסכמי השלום שסיימו את מלחמת הצ'אקו בשנת 1935.

במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, בשל קרבתו של אוגוסטו פינושה עם אלפרדו סטרסנר, שתי המדינות שמרו על קשר הדוק ותמיכה הדדית במשטרים הצבאיים האוטוריטריים שלהן.

שתי המדינות חברות מלאות באיחוד אומות דרום אמריקה (UNASUR), הוועדה הכלכלית לאמריקה הלטינית והאיים הקריביים (ECLAC), הקהילה של מדינות אמריקה הלטינית והאיים הקריביים (CELAC), איגוד השילוב של אמריקה הלטינית (ALADI), ארגון מדינות איברו-אמריקאיות לחינוך, מדע ותרבות (OEI) וארגון מדינות אמריקה (OAS). גם האקדמיה הצ'יליאנית לשפה הספרדית וגם האקדמיה הפרגוואית לשפה הספרדית חברים באיגוד האקדמיות לשפה הספרדית.

== יחסים כלכליים ==
נשיאת צ'ילה, [[מיצ'ל בצ'לט, יחד עם נשיא פרגוואי, הוראסיו קארטס, בחתימת ההסכמים הדו-צדדיים בפלאסיו דה לוס לופס (אוגוסט 2015).]]
יחסי הסחר בין המדינות מעוגנים בעיקר על ידי הסכם ההשלמה הכלכלי (ACE) שנחתם בין צ'ילה לבין מרקוסור.

צ'ילה מייצאת לפרגוואי בעיקר מכוניות נוסעים, הנעלה, חוטי נחושת, תכשירים מורכבים לייצור משקאות שאינם אלכוהוליים ותרופות לשימוש אנושי; פרגוואי מצידה מייצאת לצ'ילה בעיקר בשר בקר, כדורים המתקבלים ממיצוי שמן פולי סויה, תירס וסוגים שונים של אורז.

חלק מהנמלים הצ'יליאניים, במיוחד אלה בצפון צ'ילה בשל קרבתם לפרגוואי, משמשים את צי הסוחר הפרגוואי בגישה אל האוקיינוס השקט. בנוסף, קיים מיזם מסדרון דו-אוקיאני בין ברזיל וצ'ילה אשר כוללים גם את פרגוואי ואת ארגנטינה, אשר נועד לחבר בין האוקיינוס האטלנטי לשקט.

על מנת להקל על מעבר חופשי בין מדינות אמריקה הדרומית, גם אזרחי צ'ילה וגם פרגוואי פטורים משימוש בדרכונים בכניסה ממדינה למדינה לשהייה זמנית למטרות תיירות, עסק או ביקור.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* צ'ילה מחזיקה בפרגוואי שגרירות באסונסיון.
* פרגוואי מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה וקונסוליות כלליות באנטופגסטה, איקיקה ופונטה ארנס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחזקאל משה הלוי

הרב יחזקאל משה הלוי (י"ב בכסלו ה'תקצ"ט, 29 בנובמבר 1838 – ז' בכסלו ה'תרע"ד, 6 בדצמבר 1913) שימש כראש אב בית דין בבגדאד.

==ביוגרפיה==
בכ"א באלול ה'תרי"א (18 בספטמבר 1851) התייתם מאביו משה. היה אחד מתלמידיו של הרב עבדאללה סומך. בז' בניסן ה'תרי"ז (1 באפריל 1857) בהיותו בן 18 נשא לאשה את הרבנית טובה, ונולדו להם שישה ילדים: חכם ששון, חכם משה, פרחה, כתון, מסעודא, ג'חלא (רחל). בכ"ג בניסן ה'תרל"ח (26 באפריל 1878) התייתם מאמו הרבנית מתנה. בשנת ה'תרמ"א (בגיל 41) החל לכהן במשרת הדיינות כחבר בית דין יחד עם הרב אלישע דנגור והרב אברהם משה הלל. בשנת תרנ"ח החליף את הרב אברהם אברהם משה הלל במשרת ראש אב בית דין, כשעמו מכהנים הרב משה חיים שמאש והרב עזרא צאלח אדם.

הרב היה ביחסי ידידות עם הרב יוסף חיים, על כך הוא אמר: "אם יאמר לי ר' יוסף חיים על ימין שמאל ועל שמאל ימין לא אהרהר אחרי דבריו ואקבלם כהלכה למשה מסיני". בשנת ה'תרל"ו (1876) היה בין 27 גדולי ההוראה בבגדד שחתמו על כתב חרם לכל הקהילה נגד המורה יעקב אוברמאיר בעקבות פגיעתו וזלזולו בכבוד הרב יוסף חיים ובענייני הדת. ובנוסף לכך גם פרסמו מכתב תשובה חריף לעורך המגיד ולרבני ירושלים.

הרב יוסף חיים שרים כתב על הרב:

הרב נפטר בליל ז' בכסלו ה'תרע"ד (יום שבת). ביום ראשון עשו לו דרשה בבית הכנסת הגדול (שם היה נוהג לדרוש מדי יום) והביאו את הרב למנוחות. מבין סופדיו היו הרב משה שמאש והרב שמעון אגסי.

<gallery>
קובץ:חכמי_ורבני_עיראק.jpg|הרב יחזקאל משה הלוי יושב שני מימין עם רבני עיראק
קובץ:רבני_עיראק.jpg|הרב יחזקאל משה הלוי יושב ראשון מימין
קובץ:Babylon-raby.jpg|הרב יחזקאל משה הלוי יושב שלישי משמאל
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* אברהם טווינה, [https://tablet.otzar.org/book/book.php?book=145008&pagenum=44 גולים וגאולים], עמ' 47, רמלה: הוצאת בית הכנסת גאולה, 1968.
* הרב יהושע משה, [https://tablet.otzar.org/book/book.php?book=145013&pagenum=63 קץ הימין - תולדות חכמי ורבני בבל ראשונים ואחרונים], עמ' 54, ירושלים: הוצאת ספרים בקאל, 1966.
* אפרים חדד, [https://tablet.otzar.org/book/book.php?book=198433&pagenum=125 בבל וחכמיה - תולדות רבני בבל בתקופה האחרונה], עמ' 117, בהוצאת מכון הכתב, 1989.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים עיראקים
קטגוריה:בגדאד: רבנים
קטגוריה:תלמידי רבי עבדאללה סומך
קטגוריה:ילידי 1838
קטגוריה:נפטרים ב-1913
תיכון דרך אבות

תיכון דרך אבות (מכונה: ההמשך) הוא תיכון תורני קהילתי שש שנתי, הממוקם באפרת. התיכון משתייך לרשת מוסדות אור תורה סטון, ובו כ-500 תלמידים בכתות ז'-י"ב. תלמידי התיכון מגיעים מיישובים רבים, ובפרט מאזור גוש עציון. במבנה בו יושב בית הספר שכן בעבר בית הספר היסודי "עשה חיל" שכיום ממוקם בשכונת הגפן באפרת. ב-2017 התווסף עוד מבנה לבית הספר שכיום שוכנות בו כיתות חטיבת הביניים ובתי מדרש לחטיבת הביניים ולחטיבה העליונה.

מנהל בית הספר הוא הרב יוני הולנדר.

== חטיבת הביניים ==
חטיבת הביניים של בית הספר דרך אבות היא החטיבה התחתונה של בית הספר בהן לומדות כיתות ז - ט. החטיבה נוסדה ב-1994. לרוב מצטרפים לחטיבת הביניים של בית הספר התלמידים שסיימו כיתה ו בבית הספר עשה חיל באפרת או בבית ספר האלה בנחושה. בכל אחת משכבות ז - ח קיימות שתי כיתות רגילות ובנוסף כיתה קטנה. בשכבת ט קיימים חמישה מסלולי למידה כמו בחטיבה העליונה.

מנהל חטיבת הביניים הוא אבי שמל.

==התיכון==
תיכון דרך אבות נוסד ב-2004 עשור לאחר הקמת חטיבת הביניים. תחילה שכן התיכון בשכונת הזית באפרת וב-2009 עבר לשכון בשכונת התאנה באפרת בו הוא שוכן עד היום.

בית הספר מציע 10 מגמות בחירה בתוך כותלי בית הספר כמו טכנולוגיה, פיזיקה, ביולוגיה, אומנות, ארץ ישראל, ערבית, היסטוריה ועוד.

בבית הספר "דרך אבות" למדו בשנת תשע"ח 450 תלמידים ב-28 כיתות.

בנוסף קיימת בבית ספר כיתת אזרחים וותיקים.

בחודש ספטמבר בשנת 2020 בוצע אירוע ונדליזם על ידי קבוצה קטנה של תלמידי כיתה י"ב אשר זכה לפרסום בתקשורת.<ref></ref>

== מסלולי הלמידה ==
בבית הספר קיימים חמישה מסלולי למידה בשכבות ט - י"ב: מסלול שחר, מסלול בית מדרש, מסלול אופק, מסלול לביא (חינוך מיוחד) ומסלול אשכול (לתלמידים על הרצף האוטיסטי).

== מנהלי התיכון ==
{| class="wikitable sortable"
| width="30%" |שם
| width="25%" |תקופת כהונה
|-
|בעז קולומבוס
|2004 - 2011
|-
|יצחק גרינוולד
|2011 - 2016
|-
|הרב איתי מור - יוסף
|2016 - 2017
|-
|הרב יוני הולנדר
|2017 - הווה
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.derech-avot.org.il/about/ האתר הרשמי של דרך אבות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציונות דתית: חינוך
קטגוריה:גוש עציון: מוסדות חינוך
קטגוריה:אור תורה סטון
דרך
קטגוריה:אפרת
אליפות העולם באופני כביש 2020

אליפות העולם ה-93 באופני כביש, נערכה באימולה שבאיטליה בין ה-24 ל-27 בספטמבר 2020. תחילה תוכננה האליפות להתקיים במרטיני ואגל שבשווייץ, אך בשל התפרצות נגיף הקורונה האירוע נידחה מה-12 באוגוסט ושובץ מחדש באיטליה ובתאריך החדש.

בשל המצב החדש שנוצר ולוח הזמנים הצפוף שמקביל גם למרוצים אחרים, לא התקיימו מקצי עד גיל 19 ועד גיל 23.

== מסלול ==
האליפות התקיימה בעיר אימולה, מקצי האליפות התקיימו במתכונת של הקפות שהסתיימו בתוך מסלול הפורמולה 1 באימולה, שכבר אירח בעבר את הג'ירו ד'איטליה, כשהקטע ה-12 של המרוץ במהדורה של 2018 הסתיים שם. מקצי נגד השעון כללו הקפה אחת בתוך המסלול במרחק זהה לגברים ולנשים. מקצה הכביש לגברים כלל 9 הקפות במרחק מצטבר של 258.2 קילומטרים, מקצה הנשים כלל 4 הקפות פחות ב-143 קילומטרים.

== לוח זמנים ==
{|class="wikitable"
!תאריך!!מקצה||מרחק||זמנים (CET)||הקפות
|-
|24 בספטמבר||עלית נשים נגד השעון||31.7 ק"מ||14:40-16:35||1
|-
|25 בספטמבר||עלית גברים נגד השעון||31.7 ק"מ||14:30-16:35||1
|-
|26 בספטמבר||עלית נשים||143 ק"מ||12:35-16:45||5
|-
|27 בספטמבר||עלית גברים||258.2 ק"מ||09:45-16:45||9
|}

== טבלת מדליות ==
===נשים===
{| class="wikitable"
! width="15%"|
<big>מקצה</big>
| style="background-color: #FFD700;" colspan="2" |
<div style="text-align: center;">30px</div>
| style="background-color: #c0c0c0;" colspan="2" |
<div style="text-align: center;">30px</div>
| style="background-color: #cd7f32;" colspan="2" |
<div style="text-align: center;">30px</div>
|-
| style="background-color: gray;" colspan="7" height="3px" |
|-
!כביש
| אנה ואן דר ברחן || 4:09:57 שעות
| אנמיק ואן פלוטן || 1:20+
| אליסה לונגו-בורגיני || ז.ז
|-
!נגד השעון
| אנה ואן דר ברחן || 40:20 דקות
| מרלן רויסר || 0:15+
| אלן ואן דייק || 0:31+
|}

===גברים===
{| class="wikitable"
! width="15%"|
<big>מקצה</big>
| style="background-color: #FFD700;" colspan="2" |
<div style="text-align: center;">30px</div>
| style="background-color: #c0c0c0;" colspan="2" |
<div style="text-align: center;">30px</div>
| style="background-color: #cd7f32;" colspan="2" |
<div style="text-align: center;">30px</div>
|-
| style="background-color: gray;" colspan="7" height="3px" |
|-
!כביש
| ז'וליאן אלאפיליפ || 6:38:34 שעות
| ווט ואן ארט || 0:24+
| מארק הירשי || ז.ז
|-
!נגד השעון
| פיליפו גאנה || 35:54 דקות
| ווט ואן ארט || 0:26+
| שטפן קינג || 0:29+
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://imola-er2020.it/en/homepage-english/ אתר התחרות] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אליפות העולם באופני כביש
קטגוריה:אירועי ספורט שהושפעו ממגפת הקורונה
קטגוריה:איטליה: מרוצי אופניים
קטגוריה:2020 בספורט
קטגוריה:2020 באיטליה
Disney Television Animation

Disney Television Animation (DTVA<ref>https://www.thewaltdisneycompany.com/disney-television-animation-celebrates-30-years-of-creativity/</ref>; בעבר: וולט דיסני אנימציה (Walt Disney Television Animation); עד 1987: Walt Disney Pictures Television Animation Group) הוא אולפן הנפשה אמריקאי היוצר, מפתח ומפיק סדרות טלוויזיה מונפשות, סרטים, ספיישלים ופרויקטים אחרים. זוהי חטיבה של ערוצי דיסני ברחבי העולם בטלוויזיה של וולט דיסני, בסופו של דבר בבעלות חברת וולט דיסני.

הוקמה בשנת 1984 במהלך הארגון מחדש והתאגדותה המחודשת של חברת וולט דיסני בעקבות הגעתו של מנכ"ל דיסני מייקל אייזנר.

== לקריאה נוספת ==
* קוטר, ביל, העולם המופלא של הטלוויזיה של דיסני: היסטוריה שלמה, קליפורניה: מהדורות דיסני, 1997,

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיסני
קטגוריה:אולפני הנפשה
יחסי סומליה–צרפת

יחסי סומליה–צרפת הם יחסים דו-צדדיים בין צרפת לסומליה.

== היסטוריה ==
שגרירות סומליה ב[[פריז.]]
היחסים הדו-צדדיים בין צרפת לסומליה כוננו זמן קצר לאחר עצמאותה של סומליה. ממשלת צרפת פתחה שגרירות במוגדישו, וגם סומליה פתחה שגרירות בפריז. בהמשך נסגרה שגרירות צרפת ביוני 1993, זמן קצר לאחר תחילת מלחמת האזרחים בסומליה. בשנים שלאחר מכן שמרה צרפת על יחסים דיפלומטיים עם ממשלת המעבר הלאומית הסומלית ויורשתה ממשלת המעבר הפדרלית של סומליה. בנוסף היא גם תמכה ביוזמות שלום מקומיות של האיחוד האירופי והקהילה הבינלאומית.<ref name="Maefs"></ref>

לאחר מכן, הקמת הממשלה הפדרלית של סומליה באוגוסט 2012 התקבלה בברכה על ידי הרשויות הצרפתיות, אשר אישרו מחדש את המשך תמיכתה של צרפת בממשלת סומליה, ביושרה הטריטוריאלי ובריבונותה.<ref name="Cosgmsos"></ref>

מפקד האוכלוסין הצרפתי בשנת 2006 קבע כי ישנם 1,373 תושבים ילידי סומליה החיים בצרפת.

== נציגויות דיפלומטיות ==
בעקבות שיפור משמעותי במצב הביטחוני, מינתה ממשלת צרפת בינואר 2014 את רמי מארקו לשגריר הצרפתי החדש בסומליה.<ref name="Sfsnats"></ref> שגריר צרפת הנוכחי בסומליה הוא מר אנטואן סיון, שהוסמך מאז יולי 2017.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ורו טשאנדה ביה

ורו טשאנדה ביה מפוטו (בצרפתית: Véro Tshanda Beya Mputu) היא שחקנית קונגולזית. ב-2017 היא זכתה בפרס עבור השחקנית הטובה ביותר בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע על בסיס משחקה בסרט פליסיטה.

==ביוגרפיה==
טשאנדה ביה נולדה וגדלה בקינשאסה, בירת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. היא גרה עם אחותה לאחר מות הוריהם, והשלימה לימודים של תואר במנהל עסקים.

==קריירה==
בשנת 2017, טשאנדה ביה כיכבה בסרט פליסיטה שצולם בקינשאסה, עיר הולדתה, והוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. השמועות אומרות שהבמאי אלן גומי היה בהתחלה מסויג מלתת לה את התפקיד הראשי, מכיוון שחשש שהיא "צעירה מדי ויפה מדי", אך לבסוף נתן לה את התפקיד תודות לניסיון שלה בתיאטרון קונגולזי. כדי להתכונן לתפקיד, הכלל קטעי שירה כפי שהדמות היא זמרת, טשאנדה ביה למדה שירה ממוואמבוי, הסולן הראשי של קסאי אולסטאר, להקה מקומית שהמוזיקה שלהם היא חלק מפסקול הסרט. בתיאור תפקידה, היא אמרה שהייתה גאה לשחק אישה חזקה ועצמאית שלא צריכה גבר לצידה. בנוסף היא אמרה שהיה מוזר לצלם בקינשאסה מכיוון שהמקומיים לא רגילים לראות צוותי צילום ברחוב ולא תמיד ידעו איך להתמודד, כאשר היו פעמים שניגשו אליה כאשר שיחקה סצנות בהן בכתה או התנהגה כמשוגעת והציעו לעזור לה. על כיכובה בסרט, היא זכתה בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע. כמו כן, הסרט הוגש לטקס פרסי אוסקר ה-90 והיה הסרט הסנגלי הראשון שהוגש לפרס אוסקר. עיתון הטיימס הבריטי ציין את הופעתה כנקודת שיא של הסרט ותיאר אותה כ"זוכת-פרסים".

==פילמוגרפיה==
* פליסיטה (2017)

==פרסים==
* 2017 – זכייה בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
יחסי צ'ילה – קוסטה ריקה

נשיא צ'ילה [[סבסטיאן פיניירה נפגש עם מקבילתו הקוסטה-ריקנית לאורה צ'ינצ'ייה בפסגה האיברו-אמריקאית בשנת 2010 בארגנטינה]]
יחסי צ'ילה–קוסטה ריקה הם היחסים הבינלאומיים בין קוסטה ריקה וצ'ילה.

== היסטוריה ==
הנציג הרשמי הראשון של ממשלת צ'ילה בקוסטה ריקה היה אדוארדו בצ'ה, שמונה כקונסול על ידי הנשיא מנואל מונט בשנת 1858. רק בשנת 1910 מינתה ממשלתו של נשיא קוסטה ריקה ריקרדו חימנס אוראמונו את אלפרדו ווליו לנציג מוסמך בצ'ילה.

ב-21 ביולי 1879, במהלך מלחמת האוקיינוס השקט, ביקשה צ'ילה מממשלת קוסטה ריקה הסברים למשלוח רובים ותחמושת לפרו על ספינת הקיטור הצפון אמריקאית גרנדה. קוסטה ריקה הודיעה רשמית כי היא אינה מכירה את המשלוח, למרות העובדה שהצירות הצ'יליאנית בוושינגטון די.סי אישרה כי הספינה נחכרה על ידי חברה בקוסטה ריקה.

== הסכם סחר חופשי ==
בשנת 1999 חתמה צ'ילה על הסכם סחר חופשי עם מרכז אמריקה, כולל קוסטה ריקה, עמה חתמה גם על פרוטוקול דו-צדדי נוסף לאמנה בכל הנוגע להפחתת מכסים וסובסידיות יצוא על סחורות חקלאיות. באותה שנה, בנוסף, שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות בגואטמלה סיטי בנושא תמיכה דיפלומטית הדדית.

== טבח בשגרירות צ'ילה בקוסטה ריקה ==
ב-28 ביולי 2004, חוסה אורלנדו חימנס, שהופקד על שמירת השגרירות הצ'יליאנית בסן חוסה, הסתער על המבנה ולקח בני ערובה במשך שש שעות, ואף רצח שלושה בכירים צ'יליאנים: הקונסול כריסטיאן יוסף, המזכיר הראשון רוברטו נייטו והמזכירה רוסיו סרייגו, ומאוחר יותר התאבד, זמן קצר לפני שיחידה מיוחדת של הכוח הציבורי נכנסה לבניין. השגריר הצ'יליאני בקוסטה ריקה, גיירמו יונחה, לא היה במבנה בזמן בו נלקחו בני הערובה. הטרגדיה התרחשה בזמן ששר הפנים הצ'יליאני, חוסה מיגל אינסולסה, שהה בקוסטה ריקה, ואף השתתף בוועדת המשבר שהקים משרד החוץ בקוסטה ריקה בזמן החירום. האירוע נתן השראה לספר "Terror en la Embajada" מאת העיתונאי רודריגו אינסונסה.

== הסכם איגוד מקיף ==
ב-7 וב-8 בנובמבר 2006 ערך הנשיא הקוסטה-ריקני אוסקר אריאס ביקור ממלכתי בצ'ילה, שם חתם עם הנשיאה מישל בצ'לט הסכמים בנושא דיג וחקלאות מים, תיירות, שיתוף פעולה בינלאומי ועסקים קטנים ובינוניים. שנתיים לאחר מכן, בין התאריכים 28–29 באוקטובר 2008, ערכה בצ'לט ביקור רשמי בקוסטה ריקה, שם חתמו שני המנהיגים על הסכם איגוד מקיף, הראשון שנחתם בין צ'ילה למדינה במרכז אמריקה, אשר מיסד את כל היחסים הדו-צדדיים בין המדינות, והביא ליצירת דיאלוג בעניינים פוליטיים, כלכליים-מסחריים, ושיתוף פעולה ותרבות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* צ'ילה מחזיקה בקוסטה ריקה שגרירות בסן חוסה.
* קוסטה ריקה מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה וקונסוליה בטמוקו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
קווין לזניה

קווין לזניה (באיטלקית: Kevin Lasagna; נולד ב-10 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בהלאס ורונה.

==קריירת מועדונים==

לזניה החל את הקריירה שלו בשנת 2010 במועדון הכדורגל גוברנואלסה, סמוך לעיר הולדתו, סן בנדטו פו. שנתיים לאחר מכן, הוא חתם בשורות סיראה מהסרייה ד'. לאחר עונה אחת בקבוצה שבה כבש 7 שערים ב-35 משחקים, הוא חתם במועדון הכדורגל אסטה.

ביולי 2014, לזניה חתם בקארפי מהסרייה ב'. הופעת הבכורה שלו בליגה הגיעה ב-13 בספטמבר, כאשר נכנס כמחליף בתיקו אחת נגד קרוטונה. ב-15 בנובמבר, הוא הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 2–5 על סיטאדלה.

בינואר 2017, נודע שלזניה חתם על חוזה באודינזה מהסרייה א'. לעומת זאת, הוא זכה לסיים את עונת 17–2016 בקארפי בהשאלה. סכום העברה המשוער בין המועדנים היה כארבעה וחצי מיליון אירו כולל בונוסים אפשריים הקשורים לביצועים. שערו הראשון בליגה במדי אודינזה הגיע ב-17 בספטמבר 2017 בהפסד 2–1 למילאן בסן סירו.

בינואר 2021 הושאל לשנה וחצי להלאס ורונה.
==קריירה בינלאומית==

ב-9 באוקטובר 2018, לזניה זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה על ידי המאמן רוברטו מאנצ'יני כמחליף לסימונה זאזה הפצוע לקראת המשחק חמישה ימים לאחר מכן מול נבחרת פולין במסגרת ליגת האומות. את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים הוא ערך באותו המשחק מול פולין, שהסתיים בניצחון חוץ 0–1, כאשר נכנס מהספסל ואף בישל את אותו שער הניצחון לכריסטיאנו ביראגי. הוא הופיע לראשונה בהרכב הפותח ב-20 בנובמבר בניצחון 0–1 במשחק ידידות על נבחרת ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני קארפי
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1992
דרו גולאק

דרו גולאק (באנגלית: Drew Gulak; נולד ב-28 באפריל 1987) הוא מתאבק יהודי אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית סמאקדאון. גולאק הוא פעם אחת אלוף ה-WWE במשקל קל ושלוש פעמים אלוף 24/7.
== קריירה ==
לפני שהצטרף ל-WWE, גולאק הוכר בעיקר בשל תקופתו בארגון ההיאבקות Combat Zone Wrestling (CZW), שבו היה פעם אחת אלוף העולם במשקל כבד של CZW, פעמיים אלוף הזוגות של CZW, פעם אחת אלוף ה-Wired של CZW ומנצח קרב הבאטל רויאל לזכרו של כריס קאש לשנת 2005. בנוסף, הוא הופיע בארגוני היאבקות עצמאיים אחרים כמו Chikara, Pro Wrestling Guerrilla (PWG) ו-Evolve.

==חיים אישיים==

גולאק הוא יהודי. אחיו הצעיר, רורי, הוא גם מתאבק אשר מופיע בעיקר בארגוני ההיאבקות העצמאיים.

==אליפויות והישגים==

* הישגים בארגון ההיאבקות Beyond Wrestling
** טורניר For Tomorrow 3:16 (2014) <small> - עם ביף בוסיק</small>

* הישגים בארגון ההיאבקות Championship Wrestling From Hollywood - CWFH
** אליפות המורשת לזוגות של CWFH (פעם אחת) <small> - עם טימותי טאצ'ר</small>

*הישגים בארגון ההיאבקות Chikara
** אליפות הזוגות של Chikara (פעם אחת) <small> - עם פייר אנט</small>
** טורניר "מלכי השלישיות" (2011) - עם פייר אנט וגרין אנט</small>
** גרנד פרי עולם הזוגות (2008) <small> - עם פייר אנט</small>
** טורנאו סייברנטיקו (2014)

* הישגים בארגון ההיאבקות Combat Zone Wrestling - CZW
** אליפות העולם במשקל כבד של CZW (פעם אחת)
** אליפות הזוגות של CZW (פעמיים) <small> - עם אנדי סאמר</small>
** אליפות ה-Wired של CZW (פעם אחת)
** קרב הבאטל רויאל לזכרו של כריס קאש (2005)
** אלוף הטריפל קראון החמישי

* הישגים בארגון ההיאבקות DDT Pro-Wrestling
** אליפות איירון מן במשקל הבי מטאל (פעם אחת)

* הישגים בארגון ההיאבקות Eastern Wrestling Alliance - EWA
** אליפות במשקל קל של EWA (פעם אחת)
** אליפות הזוגות של CZW (פעם אחת) <small> - עם אנדי סאמר</small>

* הישגים בארגון ההיאבקות Evolve
** אליפות הזוגות של Evolve (פעם אחת) <small> - עם טרייסי ויליאמס</small>
** טורניר סטייל באטל (2013)

* הישגים בארגון ההיאבקות New York Wrestling Connection
** המאסטר של המזרן (2014)

* הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
** PWI דירג אותו במקום ה-60 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2020

* הישגים בארגון ההיאבקות United Wrestling Network - UWN
** אליפות הזוגות של UWN (פעם אחת) <small> - עם טימותי טאצ'ר</small>

* הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE
** אליפות ה-WWE במשקל קל (פעם אחת)
** אליפות 24/7 של ה-WWE (7 פעמים)
** פרס הסלאמי (פעם אחת)
*** הצמדת 24/7 היצירתית של השנה (2020) <small> - כשהיה מחופש לאיש תחזוקה בתוכנית Raw (5 באוקטובר)</small>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים יהודים
קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי ה-NXT
קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987