OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ינה קרמנדי-פרים

ינה קרמנדי-פרים, (במקור רק פרים, בהונגרית: Körmendi-Frim Jenő; בודפשט, 11 באוקטובר 1886<ref>A házasságkötési bejegyzése alapján születési ideje 1886. október 11.</ref><ref></ref> – וושינגטון די.סי., 14 באוגוסט 1959) היה פסל יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, אמן מדליות. הוא יצר דיוקנאות, לוחיות ופסלים ציבוריים רבים. הוא התגורר בארצות הברית של אמריקה משנת 1939 עם אשתו, הציירת והקרמקאית ארז'י פיירווארי.

== ביוגרפיה ==
ינה פרים נולד בבודפשט במשפחה יהודית כבנם של יעקב פרים (1852–1919)<ref></ref> רופא ומורה, ושל אנה גולדרייך. תחילה למד בבית הספר לאמנויות שימושיות בבודפשט (שמה היום אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב), ולאחר מכן בפריז אצל הפסל ז'וזף ברנר . הוא גם לקח חלק בקישוט בניין המטה של המוסד לביטוח לאומי ההונגרי. ב-7 בספטמבר 1922, בבודפשט, נשא לאישה את ארז'בט, בתם של ז'יגמונד פיירווארי ושל אדל שניצר. ב-1939 שהה זמן רב יותר בהולנד, שם ארגן תערוכות בכמה ערים (האג, ארנהם). באותה השנה הוא ואשתו התיישבו בארצות הברית, שם שניהם הפכו לפרופסורים באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה.

== יצירותיו העיקריות<ref></ref> ==
=== דיוקנאות ופסלי החזה ===
* לוראנד אטווש
* אניוש ידליק
* פרידייש קוראני
* אלכסנדר שווד
* אולגה מאטה

=== לוחיות ===
* ינה הובאי
* ארמין ואמברי

=== פסלים ציבוריים ===
* יאסברן : לוחמים טורקים-הונגרים (1909);
* אסטרגום : יאן סובייסקי (1933)
* בלשגיארמט : אנדרטת גבורה (1937)
* אליזבת, נסיכת בוואריה-שכונתה סיסי והייתה גם מלכת הונגריה
* המדונה של אבן דרך 0
* מחווה: אנדרטת גבורה (1937)

== תערוכותיו (חלקי) ==
* משנת 1906 הציג בתערוכות של הגלריה לאמנות.
* ב-1910 הציג את יצירותיו בגלריית "בית האמנים", ב-1934 במוזיאון ארנסט וב-1935 בקזינו בליפוטווברוש (רובע 5 של בודפשט).
* ב-1939 הציג תערוכות במספר ערים בהולנד (האג, ארנהם)
* ב-1939, הציג תערוכה משותפת במילווקי ביחד עם אשתו, הציירת והקרמיקאית ארז'י פיירווארי.

== לקריאה נוספת ==
* Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. ([https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC07165/08700.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* Magyar nagylexikon XI. (Kir–Lem). Főszerk. Bárány Lászlóné. Budapest: Magyar Nagylexikon. 2000. ISBN 963-9257-04-4 (הלקסיקון ההונגרי הגדול )
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. [https://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0512.html גישה מקוונת]
== קישורים חיצוניים ==

* [https://americanart.si.edu/artist/eugene-kormendi-2693 Eugene Kormendi] באתר SAAM
* [https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/k-760F2/kormendifrim-jeno-766F1/ ינה קרמנדי-פרים] באתר Arcanum
* [https://www.kozterkep.hu/alkotok/megtekintes/816/kormendi-frim-jeno פסלי ינה קרמנדי-פרים (חלק)]
* [https://www.geni.com/people/Jenő-Körmendi-Frim/6000000095567293830 ינה קרמנדי-פרים] באתר GENi

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:משפחת פרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1886
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1959
פיגוע הירי בצומת בית הערבה

פיגוע הירי בצומת בית הערבה הוא פיגוע ירי שבוצע ב-27 בפברואר 2023, ו' באדר ה'תשפ"ג, על ידי מחבלים פלסטינים בצומת בית הערבה שליד יריחו, ובו המחבלים פתחו באש לעבר כלי רכב ישראליים בשלוש הזדמנויות. בפיגוע זה נרצח אדם אחד.

== הפיגוע ==
ביום שני בערב, 27 בפברואר 2023, סמוך לשעה 17:27, פתחו שלושה מחבלים פלסטינים בירי מרכב לעבר כלי רכב ישראלים באזור צומת בית הערבה שעל כביש 90. כתוצאה מהירי נפצע באופן אנוש אילן גנלס, אזרח ישראלי-אמריקאי בן 27. הוא פונה לבית החולים הדסה הר הצופים לקבלת טיפול רפואי, אך לאחר מספר שעות נקבע מותו. בוצע ירי לעבר רכב נוסף, בו נסעה משפחה, ולעבר ג'יפ, אך באירועים אלו לא היו נפגעים.

לאחר הירי המשיכו המחבלים בנסיעה לכיוון יריחו, ובשלב מסוים ירדו מרכבם והציתו אותו. במהלך ההצתה ערכו המחבלים חילופי אש עם שוטרים שהגיעו למקום. המחבלים נמלטו, והשוטרים טענו כי פגעו לפחות באחד מהם.

== המצוד אחר המחבלים ==
ב-1 במרץ 2023 איתרו השב"כ, צה"ל ומג"ב את המחבלים בבית בעקבת ג'אבר. כוחות של יחידת דובדבן, גדוד לביאי הבקעה וגדוד 636 הפעילו נוהל סיר לחץ ואחרי קרב יריות עצרו שניים מהמחבלים שביצעו את פיגוע, תפסו אקדח והרגו מחבל נוסף שניסה להימלט.

== ראו גם ==
* גל הטרור בישראל (2023)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טרור פלסטיני
צומת בית הערבה
צומת בית הערבה
קטגוריה:כביש 90
קטגוריה:בית הערבה
צומת בית הערבה
צומת בית הערבה
בית הערבה - צומת
Évidemment

"Évidemment" (<small>הגייה בצרפתית:</small> [evidamɑ̃] ([https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/0/06/Fr-évidemment.ogg להאזנה]); בעברית: "מובן מאליו") הוא סינגל מאת הזמרת הקנדית - צרפתייה לה זארה, שיצא לאור ב-19 בפברואר 2023. השיר ייצג את צרפת באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת.

== רקע ==
ב-13 בינואר 2023, פראנס טלוויזיון הודיעה רשמית כי רשת השידור בחרה באופן פנימי את לה זארה לייצג את צרפת בתחרות האירוויזיון 2023, כאשר השיר יצא רשמית לאור ב-19 בפברואר 2023. לדברי זארה, השיר הוכן עבור תחרות הזמר של האירוויזיון וכי אין מתאים ממנו לייצג את האומה הצרפתית בתחרות.<ref></ref> ב-16 בפברואר חשפה את שמו.<ref></ref>

== באירוויזיון ==
על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. כיוון שצרפת היא אחת מהגדולות המייסדות, היא העפילה לגמר אוטומטית.<ref name=":03"></ref> ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע על ידי מפיקי התחרות. צרפת הופיעה כמדינה השישית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירי צרפת באירוויזיון
בית הנבחרים של ניו המפשייר

בית הנבחרים של ניו המפשייר (באנגלית: New Hampshire House of Representatives) הוא הבית התחתון באספה הכללית של ניו המפשייר, בית המחוקקים הדו-ביתי של המדינה. בית הנבחרים מורכב מ-400 חברים המגיעים מ-204 מחוזות בחירה שונים ברחבי ניו המפשייר, שנוצרו מחלוקת מחוזות ניו המפשייר. בממוצע, כל מחוקק מייצג כ-3,300 תושבים, שהוא היחס הקטן ביותר בארצות הברית בין נציג בבית תחתון לאוכלוסייה.

בית הנבחרים של ניו המפשייר הוא הבית התחתון הגדול ביותר מבין מדינות ארצות הברית, בפער נרחב. השני בגודלו, בית הנבחרים של פנסילבניה, מונה 203 חברים. מבחינה עולמית, זהו הבית התחתון הרביעי בגודלו בעולם דוברי האנגלית: מלפניו ניצבים בית הנבחרים של ארצות הברית המונה 435 חברים, לוק סבהה של הודו המונה 543 חברים, ובית הנבחרים הבריטי המונה 650 חברים.

מחוות הבחירה בבית הנבחרים משתנים במספר המושבים על בסיס אוכלוסייתם. המחוזות הפחות מאוכלסים בוחרים רק נציג אחד, לעומת המחוז המאוכלס ביותר, למשל, שמיוצג בידי 11 מחוקקים. במחוזות מרובי נציגים, רשאים הבוחרים להצביע כמה שיותר פעמים פר מספר הנציגים שיש לבחור; לדוגמה, במחוז בן שני חברים, בוחר יכול להצביע פעמיים לשני מועמדים. שיטת בחירה זו בגוש ריבוי מביאה פעמים תכופות לכך שצד אחד זוכה בכל המושבים במחוז. חלק מהיישובים בניו המפשייר שוכנים בו-בזמן במחוזות שונים, במה שמכונה "Floterial district", במטרה להשיג חלוקה שווה יותר לפי אוכלוסייה.

שלא כמו בבתי מחוקקים אחרים במדינות ארצות הברית, אין מעבר החוצץ בין שני צדי המתרס בבית, שכן חברי שתי המפלגות יושבים בחמישה בלוקים כמו באודיטוריום. בית הנבחרים של ניו המפשייר מתכנס במשכן האספה הכללית מאז 1819. אולם מליאת בית הנבחרים הוא ההיכל העתיק ביותר בארצות הברית שעדיין נמצא בשימוש חקיקתי מתמשך. חלונות מקושתים גדולים מצפים את הקירות, ועל בימת הנאומים תלויים דיוקנאות של ג'ון הייל, אברהם לינקולן, ג'ורג' וושינגטון, דניאל ובסטר ופרנקלין פירס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 

בית נבחרים
ניו המפשייר
מנחם מנדל שטרן (רב)

רבי מנחם מנדל שטרן (ה'תקי"ט, 1759 – ט' באדר א' תקצ"ד, 1834) היה רבה של סיגט ומחבר הספר "דרך אמונה" על התורה.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת תקי"ט בערך בדראגמירשט שבחבל מרמורש, רומניה לאביו ר' שמואל.

ונשא שם האשה צירל בת ר' בנימין ממנוסטריץ', ושם היה תלמידו של רבי יעקב לורברבוים מליסה (מחבר הספר "נתיבות המשפט"). ובשנת 1791 נסע עם רבו לקאלוש שבמזרח גליציה. ונסע כחסיד לרבי משה לייב מסאסוב, ולרבי ישראל מקוז'ניץ, ולרבי מנחם מנדל הגר מקוסוב.

בשנת תקס"ב מינה לראש בית דין בסיגט. ובשנת תקע"ט 
מילא את מקומו של רבי יהודה כהנא הלר, רבה של סיגט, ברבנות העיר.

חתנו וממלא מקומו ר’ יוסף ב"ר יצחק שטערן.

הנהיג בקהילות מארמארוש, והעמיד רבנים בשתי העיירות הגדולות, מנה את גיסו ר' אייזיק לרב בבורשה, ורבי חנוך זונדל פוגל לרב הראשון בוישוא. בכפרים הקטנים הושיב שוחטים ומלמדים.

==לקריאה נוספת==
* נפתלי בן-מנחם, מספרות ישראל באונגאריה, ירושלים תשי"ח, עמ’ 87-90.
* שלמה יעקב גרוס, י' יוסף כהן, (עורכים), ספר מארמארוש: מאה וששים קהילות קדושות ביישובן ובחורבנן, תל אביב: בית מארמארוש, תשמ"ג.
* [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=7057&st=&pgnum=24 מצבת קודש, יקותיאל יהודה גרינוואלד], עמ' 24 והלאה.
* [https://toladot.blogspot.com/2014/02/blog-post.html#more ביוגרפיה של הרב מנחם מנדל שטרן], בלוג תולדות ושורשים בארץ ישראל

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סיגט: רבנים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:מחברי ספרי חידושים על התורה
קטגוריה:ילידי 1759
קטגוריה:נפטרים ב-1834
רחל גרא

רחל גרא-שטיינברג (1936 - 13 בפברואר 2023) הייתה אמנית רב תחומית, התפרסמה כתכשיטנית, ציירת, קרמיקאית, פסלת ואשת עסקים.

היא נחשבת לאחת מילדי טהראן, אף כי נולדה בישראל
.

== ביוגרפיה ==
גרא גדלה בתל אביב, בשכונת נווה צדק
, להוריה יהודית ואברהם שטיינברג, ילידי פולין. בשנת 1939, בהיותה בת שלוש, נסעה עם אמה לפולין לביקור משפחתי. בשהותן שם, פרצה מלחמת העולם השנייה וכתוצאה מכך נמנעה מהן האפשרות לחזור ארצה.

גרא ואמה ברחו מזרחה לצד הסובייטי, לעיר לבוב ושם עצרו אותן אנשי הגסטאפו. באזור זה, אשר נתפס על ידי הצבא האדום ב-19 בספטמבר 1939 בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב, נעצרו שתיהן על ידי חיילים רוסים, אשר הגלו אותן ,עם נתינים פולניים אחרים, למחנה עבודה בסיביר בהרי האורל.

כעבור כשנתיים הממשלה הרוסית שחררה אותן, והן נסעו דרומה לעיר טשקנט.

עם חתימת הסכם בין ממשלת פולין בגולה (לונדון) ובין ממשלת ברית המועצות ביולי 1941, הורשו עשרות אלפי הפליטים הפולנים, כולל ילדים, שבשטחי ברית המועצות להתגייס לצבא הפולני תחת פיקודו של הגנרל אנדרס.

בעיר טשקנט נפתח משרד לטיפול בילדים יתומים יהודים ושאינם יהודים. המשרד לא קיבל אליו את גרא כיוון שלא הייתה יתומה, אך אמה הצליחה לדחוף אותה לרכבת
והיא עצמה נשארה ברוסיה.

מסע היתומים ברכבת הוביל אותם לטהראן. הילדים הובאו למחנה צבאי אנגלי נטוש בו שהו כארבעה חדשים, עם חיילי צבא אנדרס.

המסע מטהרן לישראל נמשך כמה חדשים, דרך עומאן, עדן, שיט על גבי אניה לאורך ים סוף עד פורט סעיד במצרים.

מפורט סעיד, נמשך המסע ברכבת, שהביאה את גרא עם ילדי טהראן לעתלית שם פגשה את אביה.

גרא נחשבה לאחת מילדי טהראן אף כי הייתה צברית, ילידת הארץ.

סיפורה זה של גרא מתועד בסרט: ילדי האודיסיאה. סרט זה הופק בגרמניה, בשנת 2008, על ידי סטפן פוגל ובו מתראיינים חמישה מילדי טהרן, ביניהם רחל גרא.

גרא למדה בבצלאל בשנים 1959-1958, ובשנים 1960–1962 למדה ציור בארנים, אצל האמן מרסל ינקו. כאמנית, הציגה בתערוכות רבות.

נודעה כתכשיטנית מיוחדת אשר יצירותיה נרכשו על ידי ידוענים כליז טיילור, פיטר יוסטינוב, דני קיי, יפה ירקוני, שושנה דמארי, נינה סימון, הנסיכה גרייס קלי ואחרים.

בשנים 1960–1976 התגוררה בקריית-עמל (כיום קריית טבעון) ובהמשך קבעה את מגוריה ביפו.

==חיים אישיים==
רחל הייתה נשואה לאמן אלי גרא, יליד שכונת בורוכוב בתל אביב, שהיה גם שחקן תיאטרון, ממנו התגרשה כעבור 5 שנות נישואין.
בדברי ההספד מפי ליאורה גולדנברג-שטרן סיפרה שבראיון שנתנה רחל לרותי קדוש בשנת 2013 אמרה: על פי צוואתה, בחרה שלא לקיים הלוויה ותרמה את גופתה למדע.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.edb.co.il/title/t0010212// הסרט: ילדי האודיסיאה]
* [https://www.habama.co.il/Pages/Event.aspx?Subj=4&Area=1&EventId=9819 הסרט:DIE ODYSSEE DER KINDER]
* 
* [https://www.nli.org.il/he/newspapers/mar/1973/08/30/01/article/125?&srpos=8&dliv=none&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI-%22רחל+גרא%22-------------1 האמנית מישראל רכשה לעצמה אזרחות בריטית, תמר אבידר, מעריב, 30.8.1973]
* [http://www.children-holocaust2.co.il/רחל-גרא-זל-אבא-מחכה-לנו-בפלסטינה, "אבא מחכה לנו בפלסטינה?", ילדים בשואה מיזם תיעוד, רותי קדוש, 14.2.2023]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ילדי טהראן
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:צורפות ישראליות
קטגוריה:תכשיטנים
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:אל-הוריות ישראליות
קטגוריה:אל-הוריים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שתרמו את גופתן למדע
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
מלחמת ציריך הישנה

מלחמת ציריך העתיקה (בגרמנית: Alter Zürichkrieg), 1440–1446, הייתה סכסוך בין קנטון ציריך לבין שבעת הקנטונים האחרים של הקונפדרציה השווייצרית הישנה על הירושה של הרוזן מטוגנבורג.

== סקירה כללית ==
בשנת 1436 מת פרידריך השביעי, רוזן טוגנבורג, ולא הותיר אחריו לא יורש ולא צוואה. קנטון ציריך, בראשות הבורגומאסטר רודולף שטוסי, תבע את אדמות טוגנבורג; הקנטונים של שוויץ וגלרוס הגישו תביעות נגד, בגיבוי שאר הקנטונים. בשנת 1438 כבשה ציריך את האזור השנוי במחלוקת וניתקה את אספקת התבואה לשווייץ ולגלרוס. ב-1440 גירשו שאר הקנטונים את ציריך מהקונפדרציה והכריזו מלחמה. ציריך נקמה על ידי כריתת ברית עם פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבית הבסבורג.
ראש עיריית ציריך, רודולף שטוסי, מגן על הגשר של סנט יקוב, ליד ציריך, מפני כוחות הקונפדרציה השווייצרית הישנה במהלך קרב סנט יעקב אן דר סיהל (1443). איור מתוך הכרוניקה של ורנהר שודלר, 1515.
מצור ועריפת ראשים של מגיני ציריך/הבסבורגים של גריפנזה (1444), קפלת זיכרון מימין
ציריך באנדיגרהורן בראפרסוויל, טירת ראפרסוויל בראש גבעת לינדנהוף משמאל (~1445)]]
כוחות ציריך הובסו בקרב על סנט יקוב אן דר סיהל ב-22 ביולי 1443 והוטל מצור על ציריך. פרידריך פנה אל שארל השביעי, מלך צרפת בבקשה לתקוף את הקונפדרציות והאחרונים שלח כוח של כ-30,000 שכירי חרב של ארמניאק בפיקודו של הדופין דרך בזל כדי להקל על העיר. בקרב על סנט יקוב אן דר בירס ליד בזל ב-26 באוגוסט 1444 הובס כוח חוסם של כ-1,600 חברי קונפדרציה שווייצריים, אך הוא הנחיל אבדות כה כבדות לצרפתים (2,000 הרוגים), עד שהדופין החליט לסגת. הקונפדרציה והדופין סיכמו שלום באוקטובר 1444, וצבא השכירים שלו נסוג מהמלחמה כליל.<ref name="Rogers2010"></ref>

במאי 1444, הקונפדרציה הטילה מצור על גריפנזה וכבשה את העיירה לאחר ארבעה שבועות, ב-27 במאי, תוך עריפת ראשים של כל 64 המגינים מלבד שניים למחרת, כולל מנהיגם, Wildhans von Breitenlandenberg, במה שכונה רצח גריפנזי. אפילו בתקופה זו של מלחמה, הוצאה להורג המונית כזו נחשבה לרוב מעשה אכזרי ולא צודק.

עד 1446, שני הצדדים היו מותשים, ושלום ראשוני נחתם. הקונפדרציה לא הצליחה לכבוש אף אחת מערי ציריך מלבד גריפנזה; ראפרסוויל וציריך עצמה עמדו בהתקפות. ב-1450 עשו הצדדים שלום מוחלט וציריך התקבלה שוב לקונפדרציה, אך נאלצה לפרק את בריתה עם ההבסבורגים.

משמעות המלחמה היא שהיא הראתה שהקונפדרציה גדלה לברית פוליטית כל כך קרובה שהיא לא סבלה עוד נטיות בדלניות של חבר אחד.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שווייץ: היסטוריה
אמיליה סייקס

אמיליה סטרונג סייקס (באנגלית: Emilia Strong Sykes; נולדה ב-4 בינואר 1986) היא פוליטיקאית אמריקאית, המכהנת כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת אוהיו. טרם שירותה בקונגרס של ארצות הברית, ייצגה סייקס את מחוז הבחירה ה-34 בבית הנבחרים של אוהיו בין השנים 2015–2022. סייקס היא חברת המפלגה הדמוקרטית.

== ביוגרפיה ==
סייקס נולדה באקרון, והיא בתם של חברי בית הנבחרים של אוהיו לשעבר ורנון וברברה סייקס. אביה ורנון ייצג את מחוז הבחירה ה-34 בבית הנבחרים המדינתי בשנים 2000-1983, ובעקבות הגבלת כהונה החליפה אותו רעייתו שכיהנה בשנים 2001–2006. ורנון שב לאחר מכן לייצג את המחוז בשנים 2007–2014, עד אשר החליפה אותו בתם. כך, במשך 40 שנה רצופות, ייצגה משפחת סייקס את אותו מחוז בחירה. לסייקס תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת המדינה קנט. לאחר מכן השלימה לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת פלורידה, ותואר שני נוסף מהמכללה לבריאות הציבור ומקצועות הבריאות של האוניברסיטה.

בראשית דרכה הציבורית שימשה סייקס כיועצת מנהלית במשרד הפיסקלי של מחוז סאמיט. בשנת 2013 הכריזה על התמודדותה אל בית הנבחרים של אוהיו כדי להחליף את אביה בתפקיד. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית ניצחה את חבר מועצת מחוז סאמיט פרנק קומונאל, וביום בחירות 2014 גברה על מועמדת המפלגה הרפובליקנית סינתיה בלייק ביחס של 72%-28%. בשנת 2015 הגישה סייקס לצג עמיתתה לבית הנבחרים המדינתי גרטה ג'ונסון הצעת חוק שביקשה לפטור מוצרי היגיינה נשית ממס מכירה. בשנת 2019 נבחרה סייקס למנהיגת הסיעה הדמוקרטית ולפיכך למנהיגת המיעוט בבית הנבחרים.

במהלך הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2020 הביעה סייקס את תמיכתה בסגן נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ו ביידן. באותה שנה זכתה בפרס הכוכבת העולה ע"ש גבריאל גיפורדס מאת רשימת אמילי.

בינואר 2022 הודיעה סייקס כי תתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-13 של אוהיו. נציג המחוז המכהן, טים ראיין, פרש מהקונגרס כדי להתמודד לסנאט של ארצות הברית אך לבסוף הפסיד לג'יי. די. ואנס. בבחירות הכלליות נבחרה לבית הנבחרים עם 52.7% מקולות הבוחרים, והחלה את כהונתה בראשית ינואר 2023. בקונגרס ה-118 היא חברה בוועדת התחבורה והתשתית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של קנט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קנט
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אוהיו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאוהיו
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אפרו-אמריקאיות חברות בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
מחילה (שיר)

"מחילה" הוא שיר שכתבה וביצעה הזמרת והמוזיקאית הישראלית יסמין מועלם. מועלם הלחינה את השיר במשותף עם ישי סוויסה. השיר התפרסם כסינגל ב־25 ביולי 2021 באמצעות חברת התקליטים תקליטי יהלום.

== רקע וכתיבה ==
בעוד שבהכנת אלבום הבכורה שלה, "אריה", מועלם עבדה על הכתיבה בתום יום עבודה כמלצרית, העבודה הפעם נעשתה כשהיא מתרכזת במוזיקה בלבד.

מועלם הסבירה שהמחילה בשיר מכוונת לעצמה, שאדם הוא לא מושלם ושהתיקון העצמי הוא מסע בלתי נגמר, ושאף על פי שיש כישלונות, אדם לא צריך להלקות את עצמו וצריך לדעת גם לסלוח לעצמו. בהקשר לכך סיפרה גם על תחושת אשמה, אף על פי שלא עשתה רע לאף אחד – תחושה שאין לה מקום לדבריה. עוד הוסיפה שההצלחה שחוותה בעקבות אלבום הבכורה לא פתרה לה סוגיות שהיו לה עם עצמה.

==וידאו קליפ==
השיר לווה בווידאו קליפ בבימוי אלון דניאל. בקליפ מופיעים הזמרת ומשפחתה לצד שחקנים נוספים.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי יסמין מועלם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יסמין מועלם
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יסמין מועלם
Channel Orange

Channel Orange (מסוגנן כ-Channel ORANGE) הוא אלבום האולפן הראשון של זמר ה-R&B האמריקאי פרנק אושן. האלבום יצא לאור ב-10 ביולי 2012 באמצעות חברת התקליטים דאף ג'אם. לאחר שפרסם את המיקסטייפ Nostalgia, Ultra בשנה הקודמת, החל אושן לכתוב שירים חדשים עם המפיק המוזיקלי מלאי, שסייע לו בהקלטת השירים באולפני EastWest שבהוליווד. במקום להסתמך על דגימות כפי שעשה במיקסטייפ שלו, החליט אושן לגשת לסאונד ולמבנה השיר בצורה שונה באלבום החדש. מבין המפיקים שהיו שותפים לעבודה על האלבום נמנו אומאס קית' ופארל ויליאמס. בהקלטות התארחו הראפרים וחברי ההרכב "Odd Future" ארל סווטשירט וטיילר, דה קריאייטור, הזמר-יוצר אנדרה 3000 והגיטריסט ג'ון מאייר.

האלבום, שתואר כלא שגרתי מבחינה מוזיקלית, בנוי מסגנונות שונים כדוגמת אלקטרו-פאנק, פופ-סול, ג'אז-פאנק ופסיכדלי, לצד סאונדים שאינם מוזיקליים כדוגמת דיאלוג מסרט ורעש סביבתי שמשמשים כרצועות הביניים. מבחינה ווקאלית, אושן משתמש בפלואו חופשי, וכן פלסט וטנור המתחלפים לאורך האלבום. התוכן המילולי של האלבום עוסק בנושאים כגון אהבה נכזבת, דקדנס, מעמד חברתי וסמים באמצעות שימוש בדימויים ונרטיבים סוריאליסטיים המתארים דמויות אפלות. הוא בחר את השם Channel Orange כרפרנס לתופעה הנוירולוגית סינסתזיה, שבאמצעותה קישר את הקיץ שבו התאהב לראשונה לצבע הכתום.

כשבוע לפני התאריך שהוכרז בפומבי, הוציא אושן את האלבום בצורה דיגיטלית, על מנת למנוע את דליפתו לאינטרנט. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים, בהם הסינגל המצליח ביותר של אושן במצעדי המוזיקה, "Thinkin Bout You", שהגיע למקום ה-32 בבילבורד הוט 100. האלבום עצמו דורג לראשונה במקום השני בבילבורד 200 האמריקאי, עם מכירות של כ-131,000 עותקים בשבוע הראשון שלו. עוד דווח כי עד לספטמבר 2014 נמכרו כ-621,000 עותקים של האלבום בארצות הברית. ביולי 2012 יצא אושן לסיבוב הופעות לקידום האלבום. מבחינה ביקורתית, היה Channel Orange לאלבום שזכה לביקורות הטובות ביותר בשנת 2012, ודורג בראשי מצעדי מבקרים רבים, בהם "Pazz & Jop" האמריקאי והסקר הבריטי של HMV. בטקס פרסי הגראמי לשנת 2013, זכה Channel Orange בקטגוריית אלבום ה-R&B המתקדם הטוב ביותר, ואף היה מועמד לקטגוריית אלבום השנה. לאורך השנים נכנס האלבום לרשימות מקצועיות רבות המדרגות את האלבומים הטובים ביותר משנות ה-10' וכן מכל הזמנים.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

=== מצעדי סוף שנה ===

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2012
קטגוריה:אלבומי הפתעה
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:מהדורות אייטונס בלעדיות
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פארל ויליאמס
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני ההקלטות של וסטלייק
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת דאף ג'אם
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
קטגוריה:אלבומי חברת מרקורי רקורדס
סויוז TM-15

סויוז TM-15 (ברוסית: Союз TM-15) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-27 ביולי 1992 מקוסמודרום בייקונור שנמצא בקזחסטן ומופעל על ידי רוסיה במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל מיר.

==צוות==
* אנטולי סולוביוב - מפקד
* סרגיי אוודייב - מהנדס טיסה
* מישל טוניני - אסטרונאוט חוקר (בהמראה בלבב)

===צוות גיבוי===
* גנאדי מנאקוב - מפקד
* אלכסנדר פולישצ'וק - מהנדס טיסה
* ז'אן פייר אניירה - אסטרונאוט

==תיאור המשימה==
"סויוז TM-15" שוגרה ב-27 ביולי 1992 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. 

עגינה לתחנת החלל מיר בוצע ב-29 ביולי ועברה ללא בעיות. עגינה בוצע לתא עגינה במודול בסיסי של תחנת החלל. בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 11 בפיקוד אלכסנדר ויקטורנקו. החל הליך חפיפה לקראת עזיבת משלחת מס' 11.

עם החללית הגיע גם מישל טוניני מצרפת שהחל בביצוע תוכנית ניסויים Antares.

ב-19 באוגוסט צוות משלחת מס' 10 ביחד עם טונייני נכנסו לחללית סויוז TM-14 וחזרו לכדור הארץ.

משלחת מס' 11 החלה בפעילות סדירה. חללית "סויוז TM-15" שימשה חללית חירום.

ב-1 בפברואר 1993 "סויוז TM-15" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ כאשר על סיפונה אנטולי סולוביוב וסרגיי אבדייב. הנחיתה בוצעה ללא בעיות באזור לא מאוכלס בצפון קזחסטן.

אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 12

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tm15.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuztm-15.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1992 ברוסיה
קטגוריה:1993 ברוסיה
ביבראך אן דר ריס

ביבראך אן דר ריס (בגרמנית: Biberach an der Riß, ביבראך על נהר הריס, בקיצור: ביבראך Biberach, בשוואבית: Bibra) היא עיירה בדרום גרמניה במדינת באדן-וירטמברג. העיירה קרויה על שם נהר הריס, כדי להבדיל אותה מעיירות אחרות בעלות שם דומה.

== גאוגרפיה ==
אוכלוסיית ביבראך מונה כ-32,000 תושבים והיא ממוקמת בשוואביה העליונה בין נהר הדנובה לימת קונסטנץ.

== היסטוריה ==
ממוזער
ממוזער
במשך מאות שנים הייתה ביבראך עיר חופשית אימפריאלית (בגרמנית: Freie Reichsstadt) באימפריה הרומית הקדושה.

במהלך הרפורמציה הפרוטסטנטית, ביבראך התבלטה בהיותה – "עיר אימפריאלית מעורבת" (בגרמנית: Paritätische Reichsstadt) שבה שלום וסטפאליה גרם להקמת ממשלה וממשל קתולי-פרוטסטנטי משותף. מערכת שוויונית (בגרמנית: Gleichberechtigung) וחלוקה מדויקת ושווה בין פקידים אזרחיים קתולים לפרוטסטנטים. מעמד זה הסתיים בשנת 1803, כאשר ביבראך סופחב על ידי המרגביה של באדן, עד מהרה הפכה לדוכסות-גדולה. ב-1806 היא הוסרה לממלכת וירטמברג בתמורה לעיר וילינגן; והפכה לחלק מהאימפריה הגרמנית עם הקמתה ב-1871.

במהלך מלחמות העצמאות הצרפתיות, ביבראך וסביבותיה היו המקום בו התקיימו שני קרבות גדולים ב-1796 וב-1800.

במהלך מלחמת העולם השנייה מוקמו בה שני מחנות ריכוז גדולים.

== אנשים מפורסמים ==
* מתיאס ארצבגר (1875–1921), פוליטיקאי גרמני. קבור בביבראך אן דר ריס.
* אלף באירל (1900–1982), צייר גרמני. נולד בביבראך אן דר ריס.
* אנטון בריית (1836–1905), צייר בעלי חיים גרמני; נולד ונפטר בביבראך אן דר ריס.
* לוריס קאריוס (נולד ב-1993), שוער ניוקאסל יונייטד ובעבר שוער ליברפול.
* דירק ראודיס (נולד ב-1964), נהג גרנד פרי, נולד בביבראך אן דר ריס.
* הארי בר (נולד ב-1947), שחקן, מפיק, סופר.
* יוהאן מלכיאור דינגלינגר (1664–1731), תכשיטן בחצרו של אוגוסטוס השני.
* שטפן דייבלר (נולד ב-1987), שחיין.
* מרקוס דייבלר (נולד ב-1990), שחיין.
* אברהרד אמינגר (1808–1885), ליטוגרף.
* הוגו הרינג (1882–1958), אדריכל.
* ג'אסטין היינריך קנכט (1752–1817), מלחין, נגן עוגב, מנצח.
* אנטון קוטר (1903–1985), רשם ובונה טלסקופים.
* יוהאן בפטיסט פפלוג (1785–1866), צייר ז'אנר גרמני.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערים חופשיות
קטגוריה:גרמניה: יישובים
קטגוריה:באדן-וירטמברג
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
סופיה קובשינקובה

סופיה פטרובנה קובשינקובה (ברוסית: Софья Петровна Кувшинникова; 1847 – 1907) הייתה ציירת נוף רוסייה. במשך שנים רבות היא הייתה המאהבת של יצחק לויתן ושימשה השראה לדמות הראשית בסיפור קצר מאת אנטון צ'כוב, "החרגול" (1892).

== ביוגרפיה ==
היא נולדה למשפחתו של עובד מדינה זוטר. לאחר שקיבלה השכלה בדגש האמנויות היפות, היא נישאה לד"ר דמיטרי קובשיניקוב, רופא במשטרה שהיה הרבה יותר מבוגר ממנה. ב-1871 הוא הופיע כאחת הדמויות בציור של וסילי פרוב ("הציידים במנוחה"). הציור הוצג בתערוכה של הנוודים, ולאחר מכן הפכה דירתו הצנועה למקום התכנסות של הקהילה האמנותית קבוצה שכללה את לויתן ואת האחים צ'כוב.

סופיה שימשה כמארחת ועבור רבים נחשבה לאחת האטרקציות המרכזיות במקום – היא לא רק ניגנה בפסנתר ותפרה תלבושות, היא יצאה לעיתים קרובות לצוד, התלבשה כגבר, ווחזרה עם שלל ציד מלא.

בשנת 1886 הציגו האחים צ'כוב את לויתן בפני משפחת קובשיניקוב. לויתן החשיב את עצמו ל"אהוב הנשים" ואמנם עד מהרה הוא מצא חן בעיני סופיה, אף על פי שהיא הייתה מבוגרת ממנו בשלוש עשרה שנים. לעיתים קרובות, הוא היה מביא את חומרי האמנות שלו וצייר בזמן שהיא ניגנה בפסנתר. ב-1888 הוא, סופיה ואלכסיי סטפנוב יצאו למסע בספינת קיטור על הוולגה. הם מצאו את עצמם נמשכים לעיירה פליוס והחליטו להישאר שם. הם נשארו עד 1890. שם היא למדה אצל יצחק לויתן ושיפרה את כישורי הציור החובבים שלה.<ref name=":0">Biographical notes and works from the Museum of Landscape, Plyos.</ref>

הסיפור "החרגול" של צ'כוב מתוארך זמן קצר לאחר זמן זה. צ'כוב פרסם את הסיפור בינואר 1892. הסיפור עוסק בגבר שמנהל רומן עם אישה נשואה, שבעלה מת מתאונה (שאולי הייתה התאבדות) לאחר שעזבה אותו. לויתן וקובשינקובה שניהם נעלבו, למרות שהדמות המרכזית בסיפור הייתה אישה צעירה וקובשינקובה הייתה בת 42. יתרה מכך היא הייתה כהה שיער וציירת מוכשרת, בעוד שהדמותו של צ'כוב הייתה בלונדינית ולא אמנית. הדמיון החזק יותר היה שבעלה היה סובלני כלפי חוסר נאמנותה אליו, וכך גם "החרגול" שסלח לחוסר שיקול הדעת של אשתו.
סופיה קובינשקובה, נוף עם כנסייה, 1893
צ'כוב היה חבר קרוב של סופיה ואולי היה לו חיבה עזה כלפיה. הסיפור היה דרך לבקר את בגידתה בו וגם בבעלה התמים. הסיפור יצר שערורייה קטנה. על פי זיכרונותיו של אחיו של הסופר, המצב כמעט הוביל לדו-קרב עם לויתן, אך הוא נמנע הודות להשתדלות ידידה משותפת, טטיאנה שצ'פקינה-קופרניק. אף על פי כן היא וצ'כוב כבר לא היו חברים. התחשבותו של בעלה הומחשה בסיוע שנתן מאוחר יותר ללויתן, שבהיותו יהודי מצא את עצמו ומשפחתו מגורשים מהעיר מוסקבה. ד"ר קובשיניקוב הוא שהשפיע על השלטונות לאפשר לאהובה של אשתו לחזור.

לא ברור אם הייתה אי פעם פרידה רשמית מבעלה, אבל ב-1894 היא ולוויתן התיישבו באחוזה באגם אוסטרונו במחוז טבר. תוך זמן קצר הוא התחיל רומן נוסף עם אישה צעירה מאחוזה שכנה וסופיה חזרה למוסקבה. הם התפייסו ונפרדו עוד פעמיים; ב-1895 וב-1897.<ref name=":0" />

מכאן ואילך, היא המשיכה בקריירה משלה כציירת ושמרה על קשרי ידידות עם אמנים, סופרים ואמנים רבים.

באוגוסט 1907, היא ביקרה חברים באחוזה ליד מוסקבה, כאשר חלתה בדיזנטריה ומתה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="220">
קובץ:Kuvshinnikova-Forest.jpg
קובץ:Kuvshinnikova Plyos.jpg
קובץ:S.P. Kouvchinnikova-Vue de Ples-Musée Levitan.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:ילידות 1847
קטגוריה:נפטרות ב-1907
האספה המדינתית של קליפורניה

האספה המדינתית של קליפורניה (באנגלית: California State Assembly) היא הבית התחתון בבית המחוקקים של מדינת קליפורניה שבארצות הברית. האספה מתכנסת, לצד הסנאט של קליפורניה, בקפיטול מדינת קליפורניה שבסקרמנטו.

האספה מורכבת מ-80 חברים, כאשר כל חבר מייצג לפחות כ-465 אלף אנשים. בשל שילוב של אוכלוסייה גדולה וגוף מחוקק שלא הורחב מאז אשרור חוקת 1879, באספה המדינתית ישנו היחס הגדול ביותר בין אוכלוסייה לנציג מכל בית תחתון במדינות ארצות הברית, והשני בגודלו מבין כלל הגופים המחוקקים ברחבי ארצות הברית לאחר בית הנבחרים הפדרלי. בדרך כלל מתייחסים לחברי האספה המדינתית באמצעות התואר "Assemblyman" (לגברים), "Assemblywoman" (לנשים) או "Assemblymember" (נטול מגדר). במושב החקיקה הנוכחי, הדמוקרטים נהנים מרוב-על בן שלושה רבעים של 62 מושבים, בעוד הרפובליקנים הם מיעוט בן 18 מושבים.

כתוצאה מהצעה 140 שהתקבלה בשנת 1990 והצעה 28 שהתקבלה ב-2012, נציגים שנבחרו לבית המחוקקים המדינתי לפני 2012 מוגבלים לשלוש קדנציות של שנתיים (שש שנים), בעוד אלו שנבחרו ב-2012 ולאחר מכן רשאים לכהן תריסר שנים או באמצעות תקופות כהונה בנות ארבע שנים בסנאט, או קדנציות בנות שנתיים באספה המדינתית. מדי שנתיים, כל 80 המושבים באספה עומדים לבחירה. זאת בניגוד לסנאט, שבו רק מחצית מ-40 המושבים בו עומדים לבחירה אחת לשנתיים.

על מנת להתמודד לאספה המדינתית, המועמד חייב להיות אזרח ארצות הברית ורשום בפנקס הבוחרים של מחוזו בעת הגשת טפסי ההתמודדות, ובתנאי שלא כיהן שלוש קדנציות באספת המדינתית מאז 6 בנובמבר 1990. לפי סעיף C)2) בפרק הרביעי לחוקת קליפורניה, על המועמד להיות תושב המחוז לפחות שנה אחת ותושב קליפורניה למשך שלוש שנים.

הגוונים הירוקים באולם המליאה מבוססים הם בהשראת בית הנבחרים הבריטי. בימת הנואמים מונחת לאורך קיר בצורת האות E. לאורך הכרכוב מופיע דיוקנו של נשיא ארצות הברית לשעבר אברהם לינקולן והציטוט הלטיני: "legislatorum est justas leges condere" ("חובתם של המחוקקים לחוקק חוקי צדק"). כמעט כל אלמנט קישוט זהה למליאת הסנאט של קליפורניה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://ballotpedia.org/California_State_Assembly האספה המדינתית של קליפורניה], באתר Ballotpedia 
* 
* 

==הערות שוליים==

אספה
קליפורניה
קונסטנטין קריז'יצקי

קונסטנטין קריז'יצקי (באוקראינית: Константин Крижицкий; 17 במאי 1858 – 4 באפריל 1911. היה מורה רוסי לציור. ממוצא אוקראיני-פולני.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד במשפחה ממוצא אוקראיני-פולני. אביו היה סוחר.<ref></ref> לאחר שסיים את לימודיו היסודיים, הוא למד בבית הספר לציור שהופעל על ידי מיקולה מורשקו. בשנת 1877, הוא נכנס לאקדמיה הקיסרית לאמנויות של סנט פטרבורג, שם למד אצל מיכאיל קלודט.<ref name=":0"></ref> הוא סיים את הקורסים שלו ב-1884, וקיבל את התואר "אמן מהשורה הראשונה" ומדליית זהב על ציורו "האלונים".[2] בשנים 1884 עד 1906 לימד רישום ב"מכון ניקולייבסקי" בגצ'ינה.

ב-1880 הוא הפך לאחד החברים הראשונים באגודת צבעי המים הרוסיים. בשנת 1889, ציורו "יער ויסטה" נרכש על ידי הצאר אלכסנדר השלישי וקיבל תואר "אקדמי".[2] הוא ביקר בצרפת ובגרמניה בשנות התשעים של המאה ה-19 והציג בתערוכה העולמית (1900). באותה שנה, הוא הפך לחבר מלא באקדמיה. מאוחר יותר, הוא כיהן כיו"ר אגודת אמנות שנוצרה על ידי ארכיפ קוינג'י.<ref name=":0" /> הוא חזר לעיתים קרובות לאזור סביב קייב כדי לצייר נופים בצבעי שמן ובצבעי מים.

ב-1910 הוא הואשם בפלגייטיות על ידי העיתונות, משום שאחד מציוריו היה דומה ליצירה של יעקב ברובר (1864–1941). ככל הנראה, הדמיון נבע מתצלום שצולם ביער ביאלוביה, ששימש מאוחר יותר כמודל על ידי שני האמנים, וכלל עץ יחיד ומיוחד. כאשר הצביע על כך, מבקריו הכריזו ששימוש בתצלום לציור הוא סוג של "רמאות".

בשל הפרסום השלילי והשפעתו על המוניטין שלו, הוא התאבד.

המשרתת שלו מצאה אותו במשרדו, שם תלה את עצמו והשאיר מכתב התאבדות.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="220">
 File:KonstantinKryzhitsky Oaks.jpg
File:Konstantin Kryzhitsky LesZimoy.jpg
File:KonstantinKryzhitsky RannyayaVesna.jpg
File:Пейзаж (Озеро) (Крыжицкий).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:נפטרים ב-1911
מוניקה לינקיטה

מוניקה לינקיטה (בליטאית: Monika Linkytė; נולדה ב-3 ביוני 1992) היא זמרת וכותבת שירים ליטאית. היא ייצגה את ליטא באירוויזיון 2015 יחד עם ואידאס באומילה עם השיר "This Time", וסיימו במקום ה-18. היא ייצגה שוב את ליטא באירוויזיון 2023 שהתקיים בליברפול שבממלכה המאוחדת עם השיר "Stay".

היא גם ניסתה לייצג את ליטא בתחרות האירוויזיון ב-2010, 2011, 2012, 2013, 2014 ובתחרות אירוויזיון הילדים בשנת 2007.

== ביוגרפיה ==
לינקיטה נולדה ב-3 ביוני 1992 בגרגז'דאי. מאוחר יותר היא עברה לוילנה על מנת ללמוד באוניברסיטת וילנה, שם למדה בריאות הציבור, אך עזבה לאחר שלושה סמסטרים. ב-2014 החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת וילנה, אך ב-2016 עזבה לטובת לימודי חינוך מוזיקלי במכון הבריטי והאירי למוזיקה מודרנית בלונדון.

== קריירה ==
בשנת 2007, בגיל 15, התמודדה לינקיטה בבחירה הלאומית של ליטא לתחרות אירוויזיון הילדים 2007. מאוחר יותר היא חזרה לאירוויזיון ב-2010 כשהתחרתה ב-Eurovizija 2010 עם השיר "Give Away". היא העפילה מחצי הגמר הראשון וסיימה במקום העשירי בגמר. לאחר מכן, היא התמודדה ב-Eurovizija 2011 ו-2012, וסיימה במקומות הרביעי והשלישי בהתאמה בגמר עם השירים "Days Go By" ו-"Happy". היא המשיכה לנסות ולייצג את המדינה שנה מאוחר יותר, בעונה השנייה של Lietuvos Balsa, הגרסה הליטאית של The Voice.

לאחר שהגמר הלאומי של האירוביזיה בוטל לטובת-Eurovizijos Atranka 2013, המשיכה להשתתף, והתחרתה בשיר "Baby Boy". היא נאלצה לפרוש מהתחרות לאחר חצי הגמר השני עקב דלקת גרון. בשנה שלאחר מכן, היא התחרתה ב-Eurovizijos Atranka 2014 וסיימה במקום הרביעי. בשנה שלאחר מכן, היא התחרתה ב-Eurovizijos Atranka 2015 וזכתה בתחרות כצמד יחד עם ואידאס באומילה עם השיר "This Time". השניים ייצגו את ליטא באירוויזיון 2015 שהתקיים בווינה, אוסטריה, שם העפילו מחצי הגמר השני מהמקום השביעי, ובגמר סיימו במקום ה-18 עם 30 נקודות.

לאחר האירוויזיון, הוציאה לאור את הסינגל "Po dangum", שהגיעה לדרגת פלטינה בליטא. אלבום האולפן הראשון שלה Walk with Me יצא לאור ב-17 בספטמבר 2015, וגם הוא קיבל תעודת פלטינה. היא המשיכה וזכתה באלבום הטוב ביותר עבור Walk with Me, השיר הטוב ביותר עבור "Po dangum", וזמרת השנה במדינה בטקס פרסי ה-MAMA לשנת 2015, טקס פרסי המוזיקה הגדול ביותר בליטא. ב-2016 הייתה מועמדת בשנית לזמרת השנה במדינה.

ב-18 בפברואר 2023 נבחרה לייצג את ליטא באירוויזיון 2023 שהתקיים בחודש מאי בליברפול שבממלכה המאוחדת עם השיר "Stay". ב-11 במאי 2023 ביצעה לינקיטה את "Stay" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. ליטא הופיעה כמדינה ה-22, לפני ישראל ואחרי גרמניה. במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום ה-11, עם 81 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום ה-15, עם 46 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום ה-11, כשבסך הכל זכה ב-127 נקודות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות ליטאיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2015
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2023
קטגוריה:נציגי ליטא באירוויזיון
קטגוריה:ילידות 1992
קלוד ניקולייה

קלוד ניקולייה (באנגלית: Claude Nicollier;נולד ב-2 בספטמבר 1944, ווה) הוא אסטרופיזיקאי, טייס קרב ואסטרונאוט שווייצרי אשר לקח חלק בתוכניות חלל וטס לחלל ארבעה פעמים. החל משנת 2007 הוא כיהן כפרופסור בבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן. בשנת 2001 הוענקה לו מדליית אלברט איינשטיין. על שמו נקרא אסטרואיד 14826.

==ביוגרפיה==
קלוד ניקולייה נולד בווה וגדל בלוזאן. בשנת 1970 הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת לוזאן. בהמשך הוא עבד במכון לאסטרונומיה של האוניברסיטה ובמצפה כוכבים של ז'נבה. בשנת 1975 הוא קיבל תואר שני באסטרופיזיקה מאוניברסיטת ז'נבה. במקביל הוא שירת בחיל האוויר של שווייץ והיה טייס קרב במטוס הוקר האנטר. בשנת 1988 הוא סיים קורס טייסי ניסוי בבריטניה. ב

בשנת 1974 ניקולייה הצטרף לצוות של סוויס אייר והיה טייס של מטוס דאגלס DC-9. בסוף 1976 הוא הצטרף לסוכנות החלל האירופית ועבד מטעם הסוכנות בהולנד.

לאחר השתתפות בטיסות חלל, בשנת 2004 נקולייה חזר לאירופה והחל ללמד בבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן. בשנת 2007 הוא עזב את סוכנות החלל אירופית ומונה לפרופסור בלוזאן.

==שירות בחלל==
בשנת 1978 קלוד ניקולייה נכלל בצוות אסטרונאוטים של סוכנות החלל האירופית. בהסכם עם נאס"א הוא החל קורס הכנה בשנת 1980. לאחר סיום הקורס ניקולייה כיהן במספר תפקידים ביוסטון. באוקטובר 1986 הוא היה אמור לטוס במשימה "STS-61-K" שבוטלה בעקבות אסון צ'לנג'ר.

בשנת 1992 קלוד ניקולייה היה בצוות של משימה STS-46 (לורן שרייבר היה מפקד צוות) על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס. במהלך הטיסה אסטרונאוטים ביצעו מחקרים בעזרת חלליות שנבנו בסוכנות החלל האירופית. בשנת 1993 הוא נכלל בצוות STS-61 של מעבורת החלל אנדוור (ריצ'רד קובי היה מפקד צוות). אסטרונאוטים ביצעו עבודות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. בשנת 1996 ניקולייה טס בפעם השלישית במשימה STS-75 (אנדרו אלן היה המפקד צוות) על סיפון מעבורת החלל אטלנטיס. בצוות היו מספר חברים שהשתתפו גם ב-STS-46. הפעם הם הצליחו עם הצברת חללית TSS שנבנתה באיטליה. בשנת 1999 הוא טס לחלל בפעם הרביעית ואחרון במעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-103 (קרטיס בראון היה מפקד צוות). אסטרונאוטים ביצעו עבודות תחזוקה של טלסקופ החלל האבל. במהלך טיסה זו ניקולייה ביצע פעילות חוץ רכבית שנמשכה 8 שעות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.esa.int/Science_Exploration/Human_and_Robotic_Exploration/Astronauts/Claude_Nicollier ביוגרפיה באתר סוכנות החלל האירפית]
* 

קטגוריה:אסטרונאוטים של סוכנות החלל האירופאית
קטגוריה:אנשי צבא שווייצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לוזאן
קטגוריה:טייסי ניסוי
קטגוריה:טייסי חלל שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:ילידי 1944
ח'ירבת אל-עומור

ח'רבּת אלעֻמוּר (בערבית: خربة العمور) היה כפר ערבי בהרי ירושלים ששכן 12 קילומטרים מערבית לירושלים, ליד עין ראפה ולצדי נחל כסלון, על גבעה כ-700 מטר מערבית לעין לימון, ששמו המקורי היה עין אל-עומור. הכפר היה שייך לנפת ירושלים במחוז ירושלים. במלחמת העצמאות, ב-21 באוקטובר 1948, במסגרת מבצע ההר, הכפר נכבש על ידי חטיבת הראל והתרוקן מתושביו. בשנת 1950 נוסדה גבעת יערים על אדמות חקלאיות של הכפר. חלק מתושבי הכפר עברו לאבו גוש הסמוכה.

<gallery widths="200" heights="200">
קובץ:Kasla 1943.jpg|חירבת אל עומור 1943 1:20,000 (משמאל)
קובץ:Yalu 1945.jpg|ח'רבת אל עומור 1945 1:250,000
קובץ:KhirbatAlUmurFeb182023 01.jpg|השלוחה עליה היה הכפר, ובצד השני של נחל כסלון, על הגבעה, גבעת יערים שנבנתה על אדמות הכפר
קובץ:KhirbatAlUmurFeb182023 05.jpg|שרידי הכפר על השלוחה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרי ירושלים: יישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
דייוויד מינצברג

דייוויד מינצברג (באנגלית: David H. Mincberg) הוא עורך דין ואיש עסקים יהודי-אמריקאי, המכהן בתור בעל זכויות הניהול בקבוצת הכדורגל הפועל תל אביב. בעברו כיהן בתפקידים שונים בקבוצות דטרויט פיסטונס, מילווקי באקס וממפיס גריזליס מליגת ה-NBA ודי. סי. יונייטד מה-MLS.

== ביוגרפיה ==
מינצברג למד משפטים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם סיים לימודי עריכת דין , ובעל תואר ראשון מאוניברסיטת דרום פלורידה.

בינואר 2013 היה חלק מהמשא ומתן לרכישת הקבוצות די. סי. יונייטד וממפיס גריזליס, שבסיומן מונה להיות עורך דינם של שתי הקבוצות. כחלק מתפקידו בתור המייצג המשפטי של די.סי. יונייטד, היה מינצברג זה שניהל את המשא ומתן מול הממשל המקומי על בניית אצטדיון חדש, מה שיאפשר את השארת הקבוצה בוושינגטון די. סי.,<ref></ref> שהבשיל ביולי של אותה השנה להסכם מולם. בתפקידו בממפיס גריזליס הוא היה גם חלק בהחלטות העסקיות של הקבוצה, בקבוצת הבעלות וכן גם בהחלטות הניהוליות של הקבוצה - כמו בחירת השחקנים, תהליך הדראפט והרכש.<ref></ref>

מינצברג עסק גם בכתיבה משפטית. במאמר העוסק בהשעייתו של גילברט ארינאס מהוושינגטון וויזארדס בעקבות תקרית האקדחים, בחן מינצברג האם לקבוצה, מבחינה חוקית, יש הצדקה לשחרור החוזה מולו בגלל אותה תקרית.<ref>10 Va. Sports & Ent. L.J. 43</ref> מאמר זה צוין במאמר "Fundamentals of Sports Law" של Westlaw.<ref>Fundamentals of Sports Law § 18:2</ref>

ב-2017 מונה מינצברג לסגן הנשיא לאסטרטגיית הכדורסל בקבוצת המילווקי באקס.

ביולי 2020 מונה לעוזר מנכ"ל הדטרויט פיסטונס, תפקיד אשר שימש למשך עונה אחת.

=== רכישת הפועל תל אביב ===
בנובמבר 2022 פורסם כי מינצברג מייצג קבוצת משקיעים אמריקאים, הנכנסים למשא ומתן מול שרון ואיציק ניסנוב, זאב גרינברג ובועז תושב על קניית מועדון הכדורגל הפועל תל אביב. בקבוצה גם נמצאים אחיו, מיכאל, חבר דירקטוריון קבוצת פלימות' ארגייל האנגלית, ואנשי עסקים נוספים. דייוויד עצמו אינו בעלי הקבוצה ואינו בעל הממון הגדול ביותר, אך הוא נבחר לייצג ולעמוד בראש קבוצת המכירה.

באותו חודש פורסם כי 3 מחברי קבוצת הבעלות היוצאת, איציק ניסנוב, זאב גרינברג ובועז תושב, חתמו על מסמך ההבנות והסכם המסגרת. לאחר מספר ימים, פורסם ששרון ניסנוב חתם גם הוא על ההסכם.

בינואר 2023, לאחר שבדיקת הנאותות הושלמה, קבוצת מינצברג הודיעה על רכישת הקבוצה. בסוף פברואר הועברו הכספים הראשונים לקניית הקבוצה, לאחר שהסתיימה בדיקת הבקרה התקציבית המקדימה של ההתאחדות לכדורגל, וב-1 במרץ ועדת העברת הזכויות אישרה את עסקת המכירה.<ref></ref>

ב-1 ביוני 2023 נכנס לתוקף הסכם המכירה, ודייוויד מינצברג הפך לבעל זכויות הניהול בהפועל תל אביב. מיד לאחר סיום המכירה, הקבוצה בניהולו החתימה את השחקן חוסה רודריגס, המאמן מייקל ואלקאניס, והשחקן עומרי אלטמן ששיחק בעברו במועדון. בסיום העונה הקבוצה ירדה לליגה הלאומית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום פלורידה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בעלי קבוצות כדורגל בישראל
אליה הובס

אליה הובס (באנגלית: Aleia Hobbs; נולדה ב-24 בפברואר 1996), היא אתלטית אמריקאית. זוכת מדליית כסף אולימפית (טוקיו 2020) וזוכת מדליית זהב באליפות עולם (יוג'ין 2022) בריצת שליחות 4x100 מטר, לאחר שהשתתפה בריצות המוקדמות. אלופת ארצות הברית (2018) והמכללות (2018) בריצת 100 מטר ואלופת ארצות הברית באולם (2023), שיאנית אמריקה ובעלת התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים (6.94 שניות) בריצת 60 מטר.

== ביוגרפיה ==
הובס נולדה וגדלה בניו אורלינס, לואיזיאנה. היא בוגרת אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה.

===2018===
====אלופת המכללות====
באליפות המכללות באולם שנערכה בטקסס במרץ 2018 היא זכתה במדליית זהב בריצת 60 מטר בשיא מכללות חדש של 7.07 שניות. באליפות המכללות שנערכה ביוני יוג'ין, אורגון היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.01 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר.

====אלופת ארצות הברית====
באליפות ארצות הברית שנערכה בדה מוין, איווה בסוף יוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.91 שניות, לפני אשלי אנדרסון (10.96 שניות) וג'נה פרנדיני (10.98 שניות).

===2019===
באליפות ארצות הברית שנערכה בדה מוין בסוף יולי 2019 היא סיימה במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.33 שניות

===2021===
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו ביוג'ין, אורגון ביוני 2021 היא סיימה במקום שביעי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.20 שניות.

====מדליית כסף אוליפית====
במשחקים האולימפיים עצמם היא זכתה במדליית כסף לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות בריצת שליחות 4x100 מטר

===2022===
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני 2022 היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.72 שניות, אחרי מליסה ג'פרסון (10.69 שניות) ולפני טואנישה טרי (10.74 שניות), בעזרת רוח גבית מעל המותר של 2.9 מטר לשנייה. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 10.81 שניות ועלתה ראשונה לריצת הגמר.

====מדליית זהב באליפות עולם====
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות בריצת שליחות 4x100 מטר. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.92 שניות.

===2023===
====שיאנית אמריקה====
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה באלבקרקי, ניו מקסיקו ב-18 בפברואר 2023 היא זכתה במדליית זהב בריצת 60 מטר בשיא אמריקה חדש של 6.94 שניות, שיפור לשיא הוותיק בן 30 השנים של גייל דיברס (6.95 שניות), התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים אחרי שיא העולם של אירינה פריבלובה מרוסיה (6.92 שניות).

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 100 מטר: 10.81 שניות (2022)

===אולם===
* ריצת 60 מטר: 6.94 שניות (2023), שיא אמריקה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצניות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:רצות אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020): אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1996
הכח סופיה

הכח סופיה (בבולגרית: ФК Акоахъ София) היה מועדון ספורט יהודי מהעיר סופיה שבבולגריה, אשר זוהה עם התנועה הרוויזיוניסטית. המועדון כלל ספורטאים בענפי ספורט שונים וארגן פעילויות חברתיות בקרב הנוער של יהודי סופיה, אך הקבוצה הבולטת ביותר של המועדון הייתה קבוצת הכדורגל אשר פעלה בין השנים 1925–1944.

==היסטוריה==
מועדון "הכח" נוסד במרץ 1925 עם איחודם של המועדונים "ולדימיר ז'בוטינסקי" ו"גלוריה" מהעיר סופיה. קבוצת הכדורגל שיחקה באצטדיון "גלוריה הכח" שהיה בתפוסה של 3,000 מקומות ישיבה, ושכן בצומת הרחובות ברגאלניצה ופארטניי נישאבסקי (סמוך למיקומו של קניון סופיה המודרני). הקבוצה שיחקה בליגה הבולגרית השנייה, ובליגה הבולגרית השלישית. עונת השיא שלה הייתה ב-1928, עת סיימה במקום השני בליגה השנייה. ב-1934 זכתה באליפות הליגה השלישית, כאשר בקבוצה שיחק משה מירנדה אשר לימים נמנה עם מייסדי מכבי יפו.

במחצית השנייה של שנות ה-30 החלה בולגריה מאמצת בהדרגה מדיניות אנטי-יהודית במקביל לביסוס וחיזוק קשריה עם גרמניה הנאצית. בראשית 1939 הוציאה התאחדות הכדורגל הבולגרית תקנות חדשות במסגרתן הוטלה חובה שלפחות שלושה מחברי הנהלת מועדון יהיו בולגרים, וכן שהמועדון יפתח שעריו לשחקנים בולגרים. במרץ 1939 שינה מועדון הכח את שמו ל-"ווזראז'דאנה" (בבולגרית: „Възраждане“), יישם את תקנות ההתאחדות והחל לאבד מצביונו היהודי. לאחר החלת החוק להגנת האומה הוחמרו משמעותית ההגבלות על יהודי בולגריה.

ב-26 באפריל 1942 התאחדה קבוצת "ווזראז'דאנה" עם מועדון "סוקול סופיה" (בבולגרית: ФК Сокол (София) ) תחת השם "ויטושקי סוקול" (בבולגרית:Витошки сокол). בספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת של בולגריה וסילוק המשטר הקודם, חזרה קבוצת "ווזראז'דאנה" לפעילות עצמאית ונפרדת מסוקול. יהודי סופיה היו בתהליך שיבה אל העיר לאחר גירושם לערי השדה במאי 1943, סופיה נפגעה קשות בשל הפצצות בעלות הברית, לרבים מבני הקהילה לא היה בית לחזור אליו ומצבם הכלכי היה קשה מאד. בשל כך, במועד זה חסר המועדון אמצעים לקיומו והוא איבד לחלוטין את זיקתו לקהילה היהודית.

ב-5 בנובמבר 1944 התאחדו מספר מועדונים ובכללם "ווזראז'דאנה", הקימו את קבוצת "ספטמברי סופיה" (בבולגרית:ПФК „Септември“ (София)) והמועדון חדל מלהתקיים.

==הישגים ושחקני עבר בולטים==
===הישגים===
* 1923 - ליגת הכדורגל האזורית הראשונה של סופיה - מקום רביעי (כמועדון "ולדימיר ז'בוטינסקי")
* 1928 - הליגה השנייה - מקום שני
* 1934 - הליגה השלישית - אליפות
* 1934, 1938, 1941 - גביע "אולפיה סרדיקה" סיבוב שני

=== שחקני עבר בולטים ===
* משה מירנדה

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.kotasport.com/уникален-списък-на-изчезналите-бълга קבוצות כדורגל נשכחות מבולגריה], באתר kotasport.com 

==הערות שוליים==

*
*
קטגוריה:קבוצות כדורגל בולגריות
קטגוריה:יהדות בולגריה
קטגוריה:סופיה: ספורט
קטגוריה:מועדוני ספורט יהודים
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1925
קטגוריה:אגודות ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:ציונות בבולגריה
רוזנות אלזס עילית

רוזנות אלזס עילית (דרום אלזס) הייתה חבל ארץ של האימפריה הרומית הקדושה שבמרכזה אנסיסהיים ולנדסר, מצפון למחוז פררט (Pfirt). הרוזנים של הבסבורג שלטו בשטח משנות ה-30 של המאה ה-12 ועד נטישתו לצרפת במאה ה-17.

== היסטוריה ==
בשנת 1130, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לותר השלישי מזופלינבורג כדי להפחית את כוחה של משפחת הוהנשטאופן באזור, מיזג שלושה אזורים מקומיים לכמה רוזנויות גדולים יותר. רוזנות זונדגאו, רוזנות פררט, והחלקים ממערב לנהר הריין מדוכסות שוואביה אוחדו ליצירת הרוזנות החדשה של אלזס עילית. בשנת 1188, האזכורים הראשונים של הרוזנות מופיעים ברישומים הרשמיים, אולם תאריך היצירה הסביר היה בסביבות 1130. הרוזנות כללה את האזורים שהוזכרו מראש, יחד עם כמה מחוזות וערי מדינה הממוקמות באלזס עילית.<ref name=":0">Bischoff 2020</ref>

אלברכט השלישי, רוזן הבסבורג, קיבל את הרוזנות של אלזס עילית מהקיסר פרידריך הראשון ב-1186. בנו של פרידריך, הדוכס פרידריך החמישי, היה אדונו בעל התואר דוכס אלזס ("Elsatiae dux").

ב-9 במאי 1469, צ'ארלס הנועז רכש את רוזנות אלזס עילית ואת רוזנות פררט תמורת 50,000 פלורין רייני. בעת רכישתה, הייתה הרוזנות ממושכנת בכבדות. לנדסר הייתה משועבדת ל-Thüring von Hallwill תמורת 7,000 פלורינים. ב-20 בספטמבר מינה קרל את פטר פון האגנבאך כ"הפקיד הגדול ("לנדווגט") של פררט ואלזס" עם מושבו באנזיסהיים. פקיד זה היה יורשו של לנדווגט שמונה על ידי השליט האוסטרי הקודם, ולפיכך בשירותו של רוזן אלזס עילית. הרוזנות של אלזס עצמה הייתה נחלה קיסרית שמושכנה אז לנסיכות הבוחר מפפאלץ.

ב-14 באפריל 1646, השגריר הקיסרי טראוטמנסדורף, במהלך המשא ומתן לסיום מלחמת שלושים השנים, הציע לצרפתים את "אלזס העליונה והתחתונה וזונדגאו, תחת התואר רוזנות אלזס". לא הייתה טריטוריה כזו, שכן אלזס הייתה מחולקת באותה עת למספר תחומי שיפוט שהוחזקו על ידי מעצמות מתחרות. הארכידוכס פרדיננד קרל החזיק ברוזנות אלזס עילית, בעוד קרוב משפחתו החזיק ברוזנות האגנאו עם מדינת חסות על הדקאפול (ליגה של עשר ערים אימפריאליות).

== רוזנים ==
הרוזנות הייתה בבעלותו של 'רוזן אלזס עילית', שהיה תמיד חבר בבית הבסבורג משנת 1324 בירושה.

הרוזן הראשון באזור היה ורנר השני, רוזן הבסבורג, ומשפחתו ירשה אותו.<ref>Viton de Saint-Allais 1819, <abbr>p.</abbr> 43-44</ref> הרוזן האחרון היה פרדיננד קרל, ארכידוכס אוסטריה.<ref>Harmonville 1842, <abbr>p.</abbr> 141</ref>

== הערות שוליים ==

אלזס עילית, רוזנות
אתרי ממלכת סבא העתיקה

אתרי ממלכת סבא העתיקה (בערבית: معالم مملكة سبأ, באנגלית: Landmarks of the Ancient Kingdom of Saba, מילולית: "ציוני דרך של ממלכת סבא העתיקה") הוא שמו של אתר מורשת עולמית של אונסק"ו המאגד מספר אתרים ארכאולוגיים במחוז מאריב במרכז תימן הקשורים לממלכת סבא, שהייתה אחת הממלכות הגדולות בחצי האי ערב בתקופה שקדמה לאסלאם.

האתר הוכרז על ידי ועדת המורשת העולמית בינואר 2023 בהליך חירום מזורז על רקע מלחמת האזרחים שהחלה במדינה ב-2015 ובהתאם הוא הוכנס לרשימת אתרי מורשת עולמית בסיכון. בנימוקים להחלטת הוועדה הוזכרו הסמליות של האתרים כייצוג לתקופת השפע של הממלכה בסביבתה הצחיחה (שפרחה בעיקר בתקופת האלף ה-1 לפנה"ס על רקע דרך הבשמים שעברה דרכה) ולהישגים האדריכליים וההנדסיים של הציוויליזציה הסבאית, ובפרט סכר מאריב ומערכת ההשקיה המתקדמת לתקופתה שאפשרו את יצירת "נווה המדבר המלאכותי" הגדול ביותר בחצי האי ערב בעת העתיקה.

==האתרים==
להלן התת-אתרים הכלולים באתר לפי המספר הסידורי שלהם באונסק"ו:

{| class="wikitable"
|-
!מספר סידורי!!שם אתר!!תמונה!!קואורדינטות!!שטח (הקטאר)!!אזור חיץ (הקטאר)
|-
|1700-001||העיר העתיקה של מאריב||מאריב העתיקה
||||align="right"|152||align="right"|8,993
|-
|1700-002||מקדש אוואם||מקדש אוואם
||||align="right"|36.2||align="right"|-
|-
|1700-003||מקדש בראן||||align="right"|0.79||align="right"|-
|-
|1700-004||סכר מאריב העתיק - גדה צפונית||rowspan="3"| סכר מאריב העתיק
||||align="right"|60.4||align="right"|-
|-
|1700-005||סכר מאריב העתיק - גדה דרומית
||||align="right"|14||align="right"|-
|-
|1700-006||סכר מאריב העתיק - סכר אל-ג'ופיינה
||||align="right"|29.5||align="right"|-
|-
|1700-007||העיר העתיקה של סרוואח||שרידי סרוואח
||||align="right"|82.4||align="right"|17,034.6
|}

==ראו גם==
* סבא

==קישורים חיצוניים==

* [https://whc.unesco.org/en/list/1700 אתרי ממלכת סבא העתיקה] באתר אונסק"ו 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי מורשת עולמית בסיכון