OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מלח סדומית

מלח סדומית, בתערוכה "הנס והמגפה - ירושלים: גיליון רפואי" במוזאון [[מגדל דוד.]]
מלח סדומית הוא כינוי תורני למלח שמקורו בים המלח. מלח זה מופיע בכמה הקשרים בספרות התורנית.

==בקטורת ובקרבנות==
המקור הקדמון ביותר בו מופיע המלח הוא הברייתא של פיטום הקטורת, בה הוא מופיע כאחד המרכיבים של קטורת הסמים. .
לקרבן יש להביא מלח סדומית.

==במים אחרונים==
אחת הסיבות לתקנת מים אחרונים היא מפני שאריות של מלח סדומית הנמצאות על הידיים, ועלולות לעוור במגע עם העיניים.

== זיהוי ==
חלוקות הדעות בנוגע לזיהוי הספציפי של מלח סדומית- לכולם ברור שהוא מאזור ים המלח אך המחלוקת היא האם מדובר במלח מים המלח שהוא תוצר של אידוי או מלח כמחצב מהר סדום. רס"ג מזהה אותו עם מלח "דראני" ועל פי ניתוח של מקורות מימי הביניים הסיק פרופ' זהר עמר שייתכן ומדובר במלח הקרנליט שלמעשה בניגוד למלחים מסוגים אחרים התאים יותר למעשה הקטורת בכך שבשריפתו אין התפוצצויות המסכנות את המכהן המקטיר וגורמות לבעיה הלכתית של "עיכולי קטורת" שעפים ממזבח הקטורת על רצפת ההיכל. <ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחים
קטגוריה:קטורת הסמים
קטגוריה:ים המלח
אחוזת אל-מסרי

אחוזת מסרי לצד בתי קריית לוזה

אחוזת אל-מסרי או בית פלסטין היא בית מגורים מפואר הניצב בראש הר גריזים, הנמצא בבעלותו של איש העסקים הפלסטיני מוניב אל-מסרי. אחוזת אל-מסרי משתרעת על-פני שטח של כ-280 דונם, באזור בו לא מתגוררים פלסטינים, בסמוך ליישוב הר ברכה ולשכונת השומרונים קריית לוזה.

אחוזת אל-מסרי נבנתה בין השנים 1998–2000 וכמעט כל חומרי הבנייה יובאו מצרפת כולל החצץ והחול. הווילה הושלמה לאחר פרוץ האינתיפדה השנייה והבנייה נמשכה במקביל ללוחמה בשכם כאשר בשטח התפוצצו פגזי צה"ל, ובבנייה הועסקו כ-500 פועלים. המקום הוחזק משך זמן-מה בידי צה"ל.

==המבנה==
ימין
האחוזה היא העתקה של וילה קפרה "לה רוטונדה", שנמצאת ליד העיר ויצ'נצה שבחבל ונטו באיטליה. הווילה המקורית נבנתה על ידי האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו, במאה ה-16, בתקופת הרנסאנס האיטלקי, והיא מופיעה ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.

בחללי הבית הוצבו יצירות אמנות קלאסיות, מהמאות ה-17 וה-18. בין היתר נמצאים בו שידה של מארי אנטואנט, ספות של לואי ה-17, פסל של הרקולס מהמאה ה-16 שהוצב באולם הכניסה ועיטורי קיר מעשה ידיהם של פבלו פיקאסו ואמדאו מודיליאני. בחזית הבית בריכת נוי עגולה מחופה באבנים צרפתיות ובמרכזה מזרקה מסביב לברכה גן ובו עצי זית עתיקים; במרתף המבנה אתר ארכאולוגי מוכרז ובו שרידי מנזר עתיק מהמאה ה-17. השרידים התגלו באקראי בעת הבניה וזו נעצרה עד לחשיפת כל השרידים. עוד שוכנים באחוזה בריכת שחייה ולצידה ג'קוזי וסאונה. בבית משרתים עובדים שהובאו מסרי לנקה ועברו קורס בערבית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.co.uk/worldservice/programmes/outlook/news/story/2007/05/070514_elmasri_palterritories.shtml Visiting a Palace in the West Bank]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הר גריזים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: מבנים
קטגוריה:נפת שכם
ג'ון לנדיס

ג'ון דייוויד לנדיס (באנגלית: John David Landis; נולד ב-3 באוגוסט 1950) הוא במאי קולנוע ותסריטאי אמריקאי יהודי, שחקן ומפיק. הוא ידוע בעיקר בזכות הקומדיות שלו (כגון: "האחים בלוז", "מגלה את אמריקה", "רמז מסתורי" ועוד), סרטי האימה שלו (כגון: "דם התמימים" (1992), וכן קליפים שביים עבור הזמר מייקל ג'קסון.

בשנת 1986 הועמד לדין באשמת הריגה בעקבות התאונה הקטלנית שגרמה למותם של השחקנים ויק מורו, מיקה דין לה ורנה שין-יי צ'ן בעת צילומי הסרט "אזור הדמדומים", לאחר תשעה חודשים נמצאו לנדיס וארבעה אנשי צוות נוספים אשר נשפטו יחד עמו זכאים.

בנו של לנדיס הוא התסריטאי מקס לנדיס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי וידאו קליפים אמריקאים
קטגוריה:במאי וידאו קליפים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
ארמון השיש (סנקט פטרבורג)

אחת מחזיתות ארמון השיש
ארמון השיש (ברוסית: Мраморный дворец) הוא אחד מן הארמונות הנאו-קלאסיים הראשונים בסנקט פטרבורג. הארמון נמצא בין שדה מרס לרחוב גדת הנהר נייבה, מעט מזרחית לארמון מיכאיל החדש. הארמון נבנה על ידי הדוכס גריגורי גריגורייביץ אורלוב (1734-1783), מאהבה של יקטרינה הגדולה ואיש האצולה החזק ביותר ברוסיה בשנות ה-60 של המאה ה-18. בניית הארמון החלה בשנת 1768 לפי תוכניות של האדריכל האיטלקי אנטוניו רינאלדי אשר סייע בעיצוב ארמון קזרטה, סמוך לנאפולי. הארמון ניכר בשילוב שבין עיטורים עשירים וממדי ענק קלאסיים, עיצוב אשר רינאלדי יצר ככל הנראה בהשפעת האדריכל האיטלקי לואיג'י ונוויטלי, אשר תחתיו עבד בתחילת דרכו באיטליה.

הארמון קיבל את שמו בהשראת עיטורי השיש רב הגוונים מהם נבנה. קומת הקרקע בנויה מאבן גרניט בעלת גבישים גסים אשר הובאה מפינלנד ואשר עומדת בניגוד לפילסטרים העשויים שיש שהובא מחבל קרליה, לכותרות ולזרים העשויים שיש מהרי אורל. לוחות שיש בעל ורידים אפורים כחלחלים מהרי אורל מפרידים בין הקומות, בעוד כדים קישוטיים עשויים דולומיט הובאו מטאלין.

קווי המתאר של הארמון הם בצורת טרפז: כל אחת מארבע חזיתותיו, אף שהיא סימטרית, היא בעלת עיצוב ייחודי. באחת החזיתות מוסתרת חצר אשר בה הוצגה בין השנים 1937 עד 1992 מכונית משוריינת אשר שירתה את לנין בתקופת מהפכת אוקטובר. היום בולט בחצר פסל רוכב על סוס של אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה, יצירתו הידועה ביותר של הפסל פאול טרובצקוי, אשר עמד בעבר בכיכר שבחזית תחנת הרכבת במוסקבה.

בתקופה הסובייטית היה הארמון משכן למשרד העבודה (1917–1919), האקדמיה לאומנות חומרית (1919–1936), ומוזיאון לנין (1937–1991). בימינו הארמון משמש לתערוכות קבועות של המוזיאון הרוסי, בהן "אומנים זרים ברוסיה (במאות ה-18 וה-19)" ו"מוזיאון פטר לודוויג במוזיאון הרוסי", בה מוצגות תמונות של אנדי וורהול ואומני פופ ארט בולטים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20111224025125/http://www.rusmuseum.ru/museum/complex/mram_palace/history_building ארמון השיש] 

שיש
קטגוריה:מבנים נאו-קלאסיציסטים
שיש
גלית אלדר

גלית אלדר (נולדה ב-24 באוגוסט 1973) היא סופרת ישראלית.

==קורות חייה==
גלית אלדר נולדה וגדלה בחולון, בהיותה בת 13 נסעה עם הוריה לניו יורק במסגרת שליחות מבנק לאומי, שם למדה בבית ספר יהודי. היא שבה לישראל בגיל 17 ובמקום לעשות כיתה י"ב התחילה ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן. בצבא שירתה בבסיס מפרשית, בחיל מודיעין בדרום הארץ ובתום הסדיר שירתה במילואים. לאחר הצבא עבדה כדיילת קרקע באל על ובמקביל למדה לתואר ראשון במדעי החברה בבר-אילן. לאחר התואר עשתה תעודה בעיתונות ותקשורת בבר-אילן לבוגרי תואר ראשון. באותה עת עברה קורס מכירות מטעם אל על, ואחריו הייתה מנהלת פרסום באגף מטענים באל על.

בשנת 2000 התמנתה אלדר למנהלת תקשורת שיווקית בחברת סטרט-אפ ובעקבות בועת הדוט קום, פשטה החברה את הרגל, היא מצאה את עצמה ללא עבודה בהריון מתקדם, בנה נולד והיא החלה לכתוב את ספרה הראשון, שראה אור ב-2004. ב-2006 יצא לאור ספרה השני וב-2008 ספרה השלישי. ב-2007 נהייתה עוזרת ראש תחום פיננסיים בסוכנות ביטוח והיום היא מנהלת שיווק וקשרי סוכנים. במהלך כל השנים שימשה כסופרת צללים של אנשים שונים שרצו להוציא רומנים או ספרי זכרונות.

בשנים האחרונות עסקה אלדר בתחום מכירות וניהול מועדוני כושר. היום מנהלת ספורטן הוד השרון.

גלית אלדר נשואה לעמית אלדר, מנהל פרויקטים במחשבים ולהם שלושה ילדים, תומר אלדר, רועי ונועה.

==ספריה==

כבר לא שם, ספרית מעריב, 2004

מתאר את הקונפליקט של האישה המודרנית בת זמננו, הנקרעת בין השאיפה לממש את האני שלה, לבין הצורך שלה להיות אמא ובת זוג מושלמת. הספר מספר בין השאר על אישה שאינה מעוניינת להביא ילדים לעולם ונתקלת בשל כך בעוינות בחברה הישראלית. הוא מתאר כיצד ערך של חברות בין נשים עלול להתנפץ בחיים, דבר שקורה הרבה בגלל גבר ובגלל קנאה שמתעוררת בין נשים.

פול מון, ספרית מעריב, 2006

שם הספר לקוח ממסיבת הפולמון אשר מתקיימות בתאילנד, שם חציו הראשון של הספר מתרחש. ואילו חציו השני מתרחש שמונה שנים אחר-כך. הספר דן בשאלה האם מאורעות חיינו הם גורל או צירוף מקרים. בחלקו הראשון הוא מתאר הרפתקאות ואהבות בחופי תאילנד ועל החיים במצב רוח איטי ורגוע. בחלקו השני הוא מתאר כיצד הגיבורה מתמודדת עם פציעה של בן-זוג.

סדקים, ספרית מעריב, 2008

בספר התייחסה אלדר לחוקים הנוקשים שמדינת ישראל מתירה לערוך הפלה. גיבורת הספר היא אישה רגילה שחייה שקטים ומתחת לפני השטח האדמה בוערת כשהיא נכנסת ומחליטה להגיד שהילד אינו מבעלה. היא בגדה בבעלה, הוא התגרש ממנה, במסכת גירושים מכוערת ברבנות שמתעמרת באישה. הבעל גם בוגד באישה ומאיים לקחת ממנה את הילדים, תוך שהוא יוצא למסע נקם. הספר מתאר שני אנשים שהאהבה הבוערת ביניהם הופכת לשנאה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:דיילי קרקע
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עובדי אל על
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
סוואסרוקו

הנארת סוואסרוקו מביא לנארתים את לפיד האש
מסעדת סוואסרוקו בעיר [[נלצ'יק]]
הנארת סוואסרוקו (בצ'רקסית: Саусырыкъо) הוא הנודע מבין 25 הגיבורים הגדולים במיתולוגיה הצ'רקסית ובנה של אם הנארתים סטניה.

==אטימולוגיה==
בשפה הצ'רקסית נחלק השם סוואסרוקו לארבע הברות. "סה" פירושה חרב, "ווא" פירושה להכות, "סרו" פירושה לוהט (חם), "קו" פירושה הבן של. בתרגום מילולי פירוש השם הוא הבן של המכה עם החרב הלוהטת.

==ראשית חייו==
סוואסרוקו נולד לאם הנארתים המיתולוגיים סטניה. מסופר באגדות כי אביו היה רועה צאן שבא במגע איתה כאשר היא הייתה על גדות הנהר כדי לכבס בגדים. גרסה נוספת מספרת כי הרועה לא בא במגע איתה, אלא סלע שהוא מסר לה הכיל בתוכו את סוואסרוקו. בזמנו שמעה סטניה קולות שבוקעים מתוך הסלע והיא העבירה אותו ללפש אשר שבר את הסלע ושם מצא את התינוק סוואסרוקו. עם לידתו הוטבל סוואסרוקו במי הנהר על ידי לפש כדי להופכו לחסין ובשל העובדה שהוא אחז בשתי הברכיים אשר נותרו מחוץ למים, חלקים אלו הפכו לחוליה החלשה בגופו.

==לפש בחיי סוואסרוקו==
לפש הוא אל הברזל באגדות הנארתים. כוחותיו המיוחדים אפשרו לו לפרזל את הברזל במו ידיו. לא מן הנמנע כי הוא אביו הביולוגי של סוואסרוקו, אך הוא נמנע מלאשר או להכחיש עובדה זו.

==האגדות על חייו וגבורתו==
האגדה על סוואסרוקו היא המפורסמת ביותר מבין אגדות הנארתים ומופיעה גם בימינו בספרי ילדים ובחומרי הלימוד בבתי הספר הצ'רקסיים בקווקז. האגדה מספרת כי באחד מן הימים הנארתים יצאו למסע בהרי הקווקז, אולם השלג הכבד אילץ אותם לערוך חניית ביניים. לצערם לא היה בידיהם שום אמצעי כדי להדליק אש והם התקשו לשרוד את הסופה. כאשר לא נותרה ברירה, הוחלט לפנות אל ארץ הענקים כדי לקבל את האש, סוגיה שנראתה כמשימה בלתי אפשרית. סוואסרוקו הציע את עצמו כדי להביא את האש מארץ הענקים. אחרי לחימה קשה כנגד הענקים, סוואסרוקו הצליח לגבור עליהם ולהביא את לפיד האש אל הנארתים. מיום זה הפך נארת סוואסרוקו לגיבור הנארתים.

עוד מספרת האגדה, כי אחת התכונות העל טבעיות של סוואסרוקו הייתה יכולתו לדבר עם סוסו בעל התכונות המיוחדות. מניחים כי בזכות סוואסרוקו הצ'רקסים כינו את הסוס בשם אח. בצ'רקסית האות "ש" מפורשת הן כאח והן כסוס, דהיינו הפנייה לאח או לסוס היא זהה. מלבד הסיפורים נכתבו עליו שירים רבים ואחד מהם נכתב על ידי אמו סטניה.

==מותו של סוואסרוקו==
האגדה מספרת כי הנארתים ידעו שרק באמצעות תרמית אפשר יהיה לנצח את סוואסרוקו. באחד הימים התאספו הנארתים על פסגת ההר וקראו בשמו. עם הגיעו של סוואסרוקו אל הזירה ביקשו ממנו הנארתים להפגין את כוחו היות שנפוצה שמועה כי הוא נחלש ואיבד את כוחותיו המיוחדים. הוא התבקש לדחוף עגלה צ'רקסית ממרגלות ההר עד הפסגה כשהוא דוחף את העגלה בראשו. סוואסרוקו עמד במשימה ללא דופי, אולם הנארתים לא התרצו וביקשו ממנו לדחוף את העגלה אל פסגת ההר, והפעם באמצעות ידיו. גם הפעם סוואסרוקו הצליח לדחוף את העגלה ללא רבב. אולם הנארתים שלא התרצו ביקשו מסוואסרוקו לדחוף את העגלה פעם נוספת אל פסגת ההר והפעם באמצעות ברכיו. סוואסרוקו ידע כי המשימה הזאת עלולה לסכן את חייו מאחר שברכיו היו החוליה החלשה בגופו, אך כדי לשמור על הילת גבורתו הוא ביצע גם משימה זו, תוך שהוא נפצע בברכיו והחל מדמם. עם השלמת משימתו עלה סוואסרוקו על סוסו ודהר אל עבר ביתו, אך בטרם הספיק להתקדם למרחק רב, נפל מסוסו, התמוטט ומת. כך מצא את מותו נארת סוואסרוקו, גדול הנארתים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מיתולוגיה צ'רקסית
אנוביט

[[סמליל אנוביט]]
אנוביט טכנולוגיות בע"מ הייתה חברת היי-טק ישראלית שהוקמה ביוני 2006 ועסקה בפיתוח וייצור שלושה מוצרים: שבב הנמכר ליצרניות התקני פלאש, בתצורה חלקית או מלאה; ערכות דיסק און קי או כונני SSD ללפטופים, המיועדים ליצרניות מחשבים; ושרת אחסון לארגונים. שמה של אנוביט מגיע מקיצור "Add Another Bit".

בדצמבר 2011 נרכשה אנוביט על ידי חברת אפל ב-390 מיליון דולר.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה על ידי פרופ' אודי וינשטיין, ד"ר אופיר שלוי ואריאל מייסלוס ומשרדיה ישבו בהרצליה. לאחר הרכישה על ידי Apple, הפכו משרדים אלה למשרדי החברה הרוכשת. המשרד האמריקאי שלה מוקם במרלבורו, מסצ'וסטס.

באוגוסט 2007 גייסה כ-17 מיליון דולר ובנובמבר 2008 גייסה כ-20 מיליון דולר. בגיוס האחרון אותו הובילה אינטל קפיטל, קרן הון הסיכון של חברת אינטל, בנובמבר 2010, הושקעו בחברה 32 מיליון דולר. עוד השקיעו חברת סמסונג, וקרנות ההשקעה באטרי ונצ'רס, פיטנגו ומיקרון ונצ'רס. אנוביט החזיקה בכ-95 פטנטים ולפני רכישתה אנוביט העסיקה כ-200 עובדים וגייסה במצטבר כ-76 מיליון דולר ממשקיעיה.

בשנת 2010 החלה לפתח כונני SSD. בחודש אוגוסט 2011 הודיעה אנוביט כי מתחילת השנה סיפקה יותר מ-20 מיליון בקרים. החברה הכריזה על פיתוח בקר הזיכרון המהיר בעולם עבור טאבלטים וטלפונים חכמים. מדובר בבקר המספק קצב קריאה/כתיבה של 666 מגה-בייט לשנייה, ותומך בעד 256 גיגה בייט זיכרון.

ב-13 בדצמבר 2011 התפרסם כי אפל מתכננת לרכוש את אנוביט בסכום של כ-390 מיליון דולר. אפל הביעה עניין בשבב שמפתחת אנוביט, אשר משפר את מהירות ואמינות שבבי זיכרון הפלאש במכשירים ניידים ומאפשר אחסון מידע רב יותר על גבי התקני הפלאש. השבב מתמחה בייעול עבודת זיכרונות פלאש באמצעות טכנולוגיה ייחודית לעיבוד אותות ספרתי המאפשרת ניהול יעיל יותר של זכרונות פלאש. הוא מותקן ב-אייפון, באייפד וב-מקבוק אייר שמייצרת אפל.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

קטגוריה:יצרני חומרה
קטגוריה:תעשיית אלקטרוניקה בישראל
קטגוריה:חברות ישראליות שעשו אקזיט
קטגוריה:אפל
קטגוריה:הרצליה: חברות
שער השיש (לוב)

[[טנקים גרמנים חולפים במצעד מבעד לשער השיש, 1941]]
שער השיש (שמו באיטלקית: Arco dei Fileni, נודע בלוב בשם אל גאוס (הקשת)) היה שער ניצחון שנבנה בלוב בימי השלטון האיטלקי בה. הוא ניצב על דרך החוף של לוב, בין ראס לאנוף לאל עגיילה, וסימן את הגבול בין טריפוליטניה לבין קירנאיקה. השער נהרס בשנות השבעים על ידי משטרו של קאדאפי.
== המבנה ==
גובה המבנה היה 31 מטרים, קשת השער שלו התנשאה לגובה של 15.75 מטרים ורוחבה היה 6.5 מטרים. דפנות הקשת היו מעוטרות בתבליטי שיש ומעל הקשת משני צידיה נקבעו שני פסלי ארד של האחים הפילאנים (Philaenus Brothers) מקרתגו. בראש המבנה נחרתה כתובת בלטינית: Alme Sol, possis nihil urbe Roma visere maius ("שמש נדיבה, מי ייתן ולעולם לא תביטי על עיר גדולה מרומא").

השער תוכנן על ידי האדריכל פלורסטאנו די פאוסטו (Florestano Di Fausto) לבקשת מושל לוב האיטלקי איטלו באלבו. הוא נחנך ב-16 במרץ 1937.

השער נהרס במהלך שנות השבעים על ידי משטרו של מועמר קדאפי. שרידים מפסלי הארד ותבליטי השיש של המבנה נמצאים במוזיאון קטן בעיר מדינת סולטאן, כ-50 קילומטרים מהעיר סירת.

המבנה היה אחד מעשרות מבנים שהוקמו על עקרונות האדריכלות הפשיסטית בשטחים שאיטליה כבשה במהלך המאה ה-20.

==ראו גם==
* מזבחות האחים הפלינים

==קישורים חיצוניים==

*[http://yankarchives.com/photo.php?photo_id=14 תמונה של השער משנת 1943] מן המגזין Yank
*[http://www.mediterranees.net/geographie/libye/philenes2.html תמונות של השער ושרידיו] באתר Mediterranees

==הערות שוליים==

קטגוריה:שערי ניצחון
קטגוריה:לוב: היסטוריה
קטגוריה:איטליה בתקופת הפשיזם
קטגוריה:לוב האיטלקית
קטגוריה:אפריקה: אנדרטאות
קטגוריה:לוב: מבנים
משמרת הקוץ

משמרת הקוץ היא המשמרת השביעית מבין כ"ד משמרות כהונה שסידרו דוד המלך וצדוק הכהן על פי גורל בתקופה שקודם בניית בית המקדש הראשון.

משמרת זו מוזכרת בתנ"ך בספר דברי הימים יחד עם קביעת המשמרות; . 

לדעתו של המלבי"ם האות ה של הקוץ נכללת במקור השם ואינו ה סימנית. במגילות לוח השנה שנמצאו בקומראן השמיטו את הה' אחרי ב' השימוש.

== ביקורת התרשתא ==

בעת שיבת ציון מגלות בבל בדקו את יחוסם של הכהנים על מנת לקבוע שירותם בבית המקדש. מסופר כי רק ארבע משמרות עלו בעליית עזרא (ידעיה, חרים, פשחור, ואימר) ונמצאו כולם מיוחסים וכשרים לשירות המקדש. אמנם בעת בדיקת משפחות שייחוסם כיהודים היה מעורפל (שתוקי או אסופי בלשון התלמוד) נמנו כמוהם משפחת "כהנים" מיוחסים ל"הקוץ"; 

פרשני המקרא הבינו כי מדובר כאן על הקוץ אבי משמרת הקוץ שלקח אשה מבנות ברזילי ובניו מאשה זו נקראו על שם ברזילי. ואילו חביה הוא הבן שנולד מן האשה הזאת ובניו נקראו בשם בני הקוץ וגם בשם בני ברזילי.

לפי דעה זו, הקוץ לקח לאשה את בתו של ברזילי הגלעדי, שאמה (אשת ברזילי הגלעדי) הייתה גיורת (תלמוד ירושלמי, קידושין ד א). אמנם, מתוך חשיבותם ועושרם של משפחת ברזילי הגלעדי שכיניו קראו לבניו של הקוץ על שם ברזילי, דבר שלסופו של דבר גרם ספק בייחוסם ככהנים.

אולם, בנוסף כי משמרת הקוץ שימשו במקדש כל משך תקופת בית ראשון, גם מוכר כי לסופה של עליית שיבת ציון עלו כל בני משמרת הקוץ עם שאר המשמרות שלא עלו עם עזרא מבבל, והוקבעו ככשרים לעבודת המקדש.

==בתקופה ההלניסטית==
ב נזכרים שניים מבני הקוץ, ששימשו כשליחים מטעם ההנהגה היהודית אל שלטונות זרים. בספר מקבים א' נזכר "אופולמוס בן יוחנן בן הקוץ" כאחד משני שליחיו של יהודה המקבי אל הרפובליקה הרומית בשנת 161 לפנה"ס. אופולמוס זה היה כהן שנמנה עם בני הקוץ. על פי ספר מקבים ב', יוחנן, אביו של אופולמוס, היה האיש שהשיג את הזכויות ליהודים שהעניק אנטיוכוס השלישי לאחר כיבושו את ארץ ישראל מידי מצרים התלמיית. כפי הנראה, הכוונה לזכויות הכלולות במכתבי המלך המצוטטים אצל יוסף בן מתתיהו. יש המזהים את אופולמוס זה עם אופולמוס שכתב ביוונית חיבור "על מלכי יהודה".

== אחר חורבן בית שני ==
לפי דעתו של החוקר שמואל קליין, בעקבות חורבן בית שני עברו כל עשרים וארבע משמרות הכהונה (ומשמרת הקוץ בתוכן) לעיירות בגליל - הן בגליל העליון והן בגליל התחתון.

ברשימות עתיקות של שמות המשמרות ומקום מושבן, מזוהה משמרת הקוץ על היישוב עיילבו שבגליל התחתון, שכיום מזוהה עם הכפר הערבי עיילבון. משום כך, נקרא ההר הסמוך לעילבון הר קוץ, על שם משמרת הקוץ.

רבי אלעזר הקליר, בקינתו "איכה ישבה חבצלת השרון" מקונן על ביטול משמרת הקוץ בלשון נופל על לשון עם שם המשמרה ומקום מושבה:

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כ"ד משמרות כהונה
באסה (הרצליה)

פתח המנהרה בשנות ה-20
הבאסה בהרצליה במפת הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1880
הבאסה (ביצה בערבית), בעבר נקראה Bahret Katurieh
, היא שלולית חורף בהרצליה. אזור הבאסה הוא אזור נמוך בין מצוקי הכורכר של כפר שמריהו והעיר הרצליה. בעשור הראשון של המאה ה-21 הפך רוב שטחה של הבאסה לפארק עירוני.

== המנהרה הרומית ==
בתקופה הביזנטית נעשו ניסיונות לנקז את מי הביצה לים, באמצעות מנהרה באורך של כ-190 מטרים ובגובה של כ-2 מטרים שנחפרה ברכס הכורכר, כדי לנצל את אדמות הביצה הפוריות לגידולים. המנהרה ניקזה את המים לים באמצעות נחל גלילות. במשך השנים נסתמה המנהרה והביצה חזרה לגודלה המקורי באורך של כקילומטר וחצי ורוחב של כחצי קילומטר. ב-1931 שימשה המנהרה (הקרויה "המנהרה הרומית") את ארגון ההגנה כאתר מטווחים ואימונים. כיום המנהרה משמשת משכן לעטלפים וחלק מקירותיה התמוטטו. את פתחה המערבי של המנהרה ניתן לראות מכביש החוף, כ-900 מטרים צפונית למחלף הסירה, בצדו המזרחי של הכביש. רחוב המנהרה בהרצליה נקרא כך על שום סמיכותו למנהרה.

==הבאסה==
הבאסה שכנה בין הכפרים הערבים אג'ליל מדרום לאל-חרם מצפון.
ב-1922 הוזכר המקום על ידי רשויות הבריאות של הצבא הבריטי כאחד ממוקדי המלאריה החמורים ביותר באזור, יחד עם הביצה בצומת גלילות. לאחר כיבוש האזור בקרב צליחת מעברות הירקון בוצעו פעולות חירום להדברת יתושי האנופלס והביצה נוקזה בחלקה. רק עם הקמת הרצליה ופתיחת המנהרה הרומית נעלמה הביצה הקבועה והאדמות הפכו לשדות חקלאיים. בשנות ה-80 ננטשו חלק מהחלקות החקלאיות באזור וחלק קטן מאזור הביצה המקורית הפך לשלולית עונתית אשר מתמלאת בחורף ומתייבשת בקיץ. הניקוז הלקוי באזור גרם לכך שבימים גשומים הוצפו גם הכבישים הסמוכים לשלולית.

==פארק הרצליה==

בעשור הראשון של המאה ה-21 הפך רוב שטחה של הבאסה לפארק עירוני. חלק משלולית החורף נשמר במצבו זה, כחלק מנוף הפארק.

==ראו גם==
* שלולית חורף

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.inature.info/wiki/פארק_הרצליה_והבאסה פארק הרצליה והבאסה - באתר "טבע ונופים בישראל"]
* [https://web.archive.org/web/20131009130805/http://herzliya.muni.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Park_Herzliya-SHIMUR.pdf שילוב בריכת החורף במסגרת פארק הרצליה ("הבאסה") ושימור ערכי הטבע], נייר עמדה של החברה להגנת הטבע, 2008
* אביטל גזית, [https://web.archive.org/web/20131009130805/http://herzliya.muni.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Park_Herzliya-SHIMUR.pdf סקר אקולוגי "שקע הרצליה" (הבאסה)], 2006
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שלולית חורף
קטגוריה:מנהרות
קטגוריה:ביצות בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: אתרי טבע עירוני
קטגוריה:הרצליה: גאוגרפיה
מליסה ראוש

מליסה איווי ראוש (באנגלית: Melissa Ivy Rauch; נולדה ב-23 ביוני 1980) היא שחקנית וקומיקאית יהודיה-אמריקאית. נודעת בזכות גילומה של ברנדט, בת זוגו של הווארד וולוויץ מסדרת הטלוויזיה "המפץ הגדול".

== ביוגרפיה ==
ראוש נולדה בעיירה מרלבורו שבניו ג'רזי, למשפחה יהודית. יש לה תואר במשחק מקולג' מרימאונט במנהטן.

== קריירה ==
בזמן שלמדה משחק ראוש עשתה מופעי סטנד-אפ באזור מנהטן. ראוש התפרסמה בניו יורק בזכות הופעתה בהצגת היחיד "The Miss Education of Jenna Bush", המתארת את דמותה של בת הנשיא לשעבר, ג'נה בוש. ההצגה זכתה לשבחים בביקורות ובהצגות שבה שיחקה ראוש נמכרו כל הכרטיסים.

ב-2009 ראוש שיחקה בתפקיד אורח את דמותה של ד"ר ברנדט רוסטנקובסקי, אשתו של הווארד וולוויץ (סיימון הלברג) בסדרת הטלוויזיה של ה-CBS המפץ הגדול. מתחילת 2010, במהלך העונה הרביעית של התוכנית, היא קודמה לתפקיד קבוע בסדרה.

ראוש השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "Best Week Ever" בערוץ VH1.

ראוש הופיעה בסדרה "דם אמיתי" ב-2010 כסאמר, ובסדרה "המשרד". בנוסף, ראוש הופיעה במהדורה האמריקאית המחודשת של סדרת הטלוויזיה האוסטרלית "קאת & קים". היא הופיעה גם בסדרת הטלוויזיה "Dirty Sexy Money", ובסרטי הקולנוע "אחי, אני אוהב אותך" ו"עידן הקרח: מסלול התנגשות". בשנת 2015 שיחקה בתפקיד ראשי בדרמה הקומית "מדליית ארד", בתפקיד הופ-אן גרגורי, מתעמלת אמנותית בעבר שזכתה במדליית ארד ולאחר 10 שנים שבה למקצוע על פי בקשה אחרונה של המאמנת שלה. 

בשנת 2019 שיחקה בקומדיה הרומנטית "פשוט רגיש מדי", לצדה של מורנה בקארין, וגילמה את שירה בסדרה הקומית "נפילות חדות" של רשת Showtime.

בשנת 2023 החלה לגלם את הדמות הראשית של אבי סטון בסיטקום "בית דין לילי" ברשת NBC; המהווה חידוש לסדרת הטלוויזיה באותו שם ששודרה ברשת בשנים 1984–1992.

== חיים אישיים ==
נשואה למחבר הספרים וינסטון ראוש, ששינה את שם משפחתו "בייגל" לזה שלה כשנישאו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי מכללת מרימאונט מנהטן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
מתקפת אפס ימים

מתקפת אפס ימים (מאנגלית: Zero-day attack) הוא כינוי לשימוש בפרצת אבטחה שלא הייתה ידועה עד כה, על ידי תוקפים שונים. המילה "אפס" מתייחסת לכך שמאז פרסומה עברו אפס ימים (כלומר: זהו אותו היום). לרוב, נהוג בקרב מומחי אבטחה להתריע על פרצה לפני מועד פרסומה בקרב הציבור הרחב, ולאפשר לחברה המתגוננת זמן לחקור ולתקן אותה, ולהפיץ ללקוחותיה טלאי תיקון לפני שתפורסם. מכיוון שבמתקפת יום-אפס מפורסמת פרצה לא מוכרת לשימוש מיידי, אין לה עדיין תיקון וכמו כן מוצרי אבטחה שונים לא מכירים ולא מזהים אותה.

==סוגי מתקפות==
מתקפות יום-אפס לרוב נסמכות על פגיעות תוכנה לא מוכרת, כלומר, באג או תכנון לקוי של המערכת או הגדרותיה, אשר מאפשר לתוקף לבצע שלב כלשהו בתקיפתו.
לרוב מחלקים פגיעויות אלו לשני סוגים:
* פגיעויות אפס ימים פרטיות (Private Zero-day Vulnerabilities) פגיעות תוכנה אשר מוכרת רק לגורם שמצא את אותן הפגיעות, ולגורמים אשר אליהם העביר את המידע. מכיוון שמדובר באיום אבטחתי חמור, פגיעויות כאלו עשויות להגיע למחירים גבוהים מאוד בשוק השחור של עולם אבטחת המידע. פגיעויות אלו אינן מהוות לרוב איום רחב, כיוון שאינן מוכרות לרבים. ואילו במידה וינוצלו באופן רחב, לרוב יתגלו על ידי אנשי אבטחת מידע ויאבדו את מעמדן כ"פרטיות". עם זאת, התקפות מסוג זה עשויות להוות איום משמעותי עבור קורבנות המתקפה, שכן לרוב קשה מאוד לגלות אותן ולהתגונן מפניהן.
:מתקפות אלו עשויות להיות חמורות ומסוכנות, אך לרוב יפגעו במספר מטרות מצומצם באופן יחסי.
* פגיעות אפס ימים ציבוריות (Public Zero-day Vulnerabilities) פגיעויות תוכנה אשר פורסמו באופן גלוי באינטרנט. פגיעויות מסוג זה מהוות סכנה חמורה ורחבה, אך גופים בעלי תוכנית התמגנות יעילה, עשויים להגן על עצמם מהן.

==שימוש על ידי האקרים==
קבוצת האקרים בשם "The Shadow Brokers" פרסמה מספר כלי אקספלויט שנגנבו מה-NSA, ביניהם כלים למתקפת אפס ימים.

באפריל 2017 פרסמה הקבוצה כלים מסוג זה המסוגלים לפרוץ למערכות Microsoft Windows ולמערכות האגודה העולמית לתקשורת פיננסית בין-בנקאית (SWIFT), המסלקה הבינלאומית הראשית של הבנקים בעולם. הקבוצה הציגה הוכחת יכולת של הכלים שהדליפה באתר הטכנולוגיה "Ars Technica".

==הסרט "Zero Days"==
הסרט "Zero Days" הוא סרט תיעודי משנת 2016 המתעד לכאורה את מבצע משחקים אולימפיים, מבצע חשאי שניסה לחבל בתוכנית הגרעין האיראנית באמצעות סדרה של מתקפות אפס ימים.

==ראו גם==
*לוחמה קיברנטית
* אקספלויט
*אבטחת מערכות מידע

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:סוגי התקפות קיברנטיות
קטגוריה:לוחמה קיברנטית

de:Exploit#Zero-Day-Exploit
חנק ארוטי

[[דומינטריקס מבצעת חנק ארוטי בגבר]]
חנק ארוטי (או חניקה ארוטית) היא פרקטיקה מינית בה אחד המשתתפים מעורר חנק בעצמו או במשתתף אחר באופן מכוון ונשלט במטרה להעצים את ההנאה מקיום יחסי מין ואוננות. פרקטיקה זו מכונה גם לעיתים "משחקי נשימה", "משחקי אוויר" או בלעז "breath-play".

פרקטיקת החנק, כאשר אינה מבוצעת נכון, עלולה להיות בעלת השלכות בריאותיות קשות, לרבות פגיעה בלתי הפיכה בקנה הנשימה, גרימת נזק מוחי כתוצאה ממחסור באספקת החמצן למוח, ואף גרימת מוות כתוצאה מדום לב. כדי להימנע מפגיעות כתוצאה מפרקטיקה זו, על הנוקטים בה לרכוש ידע בהנחת חניקת דם שסיכויי הפגיעה בה נמוכים ביותר, ולהימנע מחניקת גרון המזיקה לקנה הנשימה.<ref></ref> רוב מקרי המוות והפגיעה הנגרמים מחניקה ארוטית נגרמים כתוצאה מחנק ארוטי עצמי ללא שותף.

לפי מחקר שנערך בארצות הברית, עלה כי מדי שנה ישנם בין 500 ל-1,000 מקרי מוות שנובעים מחניקה ארוטית עצמית לשם העצמת הסיפוק המיני.

==מקרי מוות ידועים שנבעו מחנק ארוטי==
להלן כמה מקרי מוות ידועים שנגרמו כתוצאה מחנק ארוטי בין שני משתתפים או יותר, ובין אנשים שביצעו אותו בעצמם כחלק מאוננות: 
* בשנת 1936, הגיישה היפנית סאדא אבה חנקה למוות את מאהבה קיצ'י סאן אישידה בעת שקיימה איתו יחסי מין אוראליים ווגינאליים. לאחר שנוכחה כי הרגה אותו, לקחה סאדא סכין, וחתכה את איבר מינו. הסרט הארוטי היפני-צרפתי "אימפריית החושים" משנת 1976, נוצר בהשראת המקרה וידוע לשמצה בעקבות הקטעים הפורנוגרפיים הקשים שבו ובהם: צביטת פין של ילד, מין אוראלי-וגינאלי בין גיבורי הסרט המלווה בשפיכה הגברית, והמוכר ביותר - כריתת הפין של קיצ'י סאן על ידי סאדא והחזקתו ממניעי אהבה והתאבלות על מותו.
* ישנה סברה כי מותו של סולן להקת אינקסס (INXS) מייקל האצ'נס בשנת 1997, היה תוצאה של אוננות שככלה חנק ארוטי עצמי, אם כי סיבת המוות הרשמית נרשמה כהתאבדות.
* ב-3 ביוני 2009, נמצא השחקן דייוויד קרדין מת בחדר מלון בבנגקוק שבתאילנד. סיבת המוות הייתה, ככל הנראה, חנק ארוטי עצמי.
* ב-1 במרץ 2010 מת כתב ה-BBC כריסטיאן דיגבי כתוצאה מחנק ארוטי עצמי שהסתבך, בביתו שבלונדון.
==בתרבות==
בספר שמש עולה (שאחר כך עובד לסרט באותו שם) מאת הסופר מייקל קרייטון, משערים חוקרי המשטרה תחילה שמותה של אחת הדמויות בספר נגרם כתוצאה מחנק ארוטי עצמי (לבסוף יתברר כי הדמות נרצחה ולא מתה מסיבוך של אוננות מסוג זה).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:BDSM
קטגוריה:אקטים מיניים
לי קלהון

לי קווינסי קלהון (באנגלית: Lee Quincy Calhoun; 23 בפברואר 1933 – 21 ביוני 1989), היה אצן אמריקאי, אלוף אולימפי פעמיים ברציפות בריצת 110 מטר משוכות ושיאן עולם בריצה זו.

==ביוגרפיה ==
קלהון נולד וגדל בלורל מיסיסיפי. הוא למד באוניברסיטת מרכז צפון קרולינה. הוא זכה פעמיים ברציפות, באליפות NCAA, בשנים 1956 ו-1957 בריצת 120 יארד משוכות ו-3 פעמים באליפות האיחוד אתלטים חובבים (AAU) בשנים 1956 ו-1959 בריצת 110 מטר משוכות ובשנת 1957 בריצת 120 יארד משוכות.

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה קלהון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אולימפי חדש של 13.70 שניות, לפני ג'ק דייוויס (13.73 שניות) וג'ואל שנקל (14.25 שניות) שניהם מארצות הברית.

בשנת 1958 הושעה קלהון מתחרויות ספורט לאחר שהשתתף בשעשועון טלוויזיה "חתן וכלה" וקיבל מתנות.

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בשיקגו, אילינוי בשנת 1959 זכה קלהון במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.7 שניות, אחרי בן ארצו הייס ג'ונס (13.6 שניות). תוצאות אלו נקבעו בסיוע רוח גבית.

===שיאן עולם===
בתחרות שנערכה בברן, שווייץ ב-21 באוגוסט 1960 השווה קלהון בריצת 110 מטר משוכות את שיא העולם כשרץ בתוצאה של 13.2 שניות. שבועיים לאחר מכן, באולימפיאדת רומא (1960) הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.98 שניות, מאית השנייה לפני וילי מיי (13.99 שניות) והייס ג'ונס (14.17 שניות), שניהם מארצות הברית ובכך הגן על תוארו. 

לאחר פרישתו מספורט תחרותי שימש קלהון כמאמן אתלטיקה באוניברסיטת גרמבלינג סטייט, אחר כך באוניברסיטת ייל ולבסוף באוניברסיטת מערב אילינוי. בשנת 1976 שימש כעוזר מאמן בנבחרת ארצות הברית לאולימפיאדת מונטריאול (1976).

בשנת 1989 נפטר קלהון בארי, פנסילבניה בגיל 56.

== תארים והשיגים ==
* בשנת 1974 נבחר קלהון להיכל התהילה באתלטיקה של ארצות הברית.[http://www.usatf.org/HallOfFame/TF/showBio.asp?HOFIDs=27]

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:רצי משוכות אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 110 מטרים משוכות (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
אברהם אביכזיר

בית הרב אביכזיר
הרב אברהם אביכזיר (1866, אוראן – כ"ח בתשרי ה'תש"ה, 15 באוקטובר 1944, ירושלים) היה רב באלכסנדריה ובארץ ישראל. כיהן כרב העדה המערבית בירושלים וכחבר מועצת הרבנות הראשית.

== קורות חיים ==
ביקור רבנים בתחנת הכוח בחיפה, 1921. מימין לשמאל: הרב [[בן ציון אברהם קואינקה, הרב אביכזיר, הרב ברוך מרקוס, הרב יעקב מאיר, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב צבי פסח פרנק, הרב שמואל אהרן שזורי (ובר) והרב יהושע קניאל.]]
נולד באוראן שבאלג'יריה בשנת 1866 לאב שהגיע מתאפילאלת שבמרוקו. לאחר שהתייתם מאביו בגיל צעיר עלה עם אמו לירושלים בכסלו תרל"ב (1871), שם הם חיו בעוני רב בעזרת הנשים של בית כנסת. אמו עבדה בכביסה כדי שבנה יוכל ללמוד תורה. לאחר שלמד בחדר עבר לבית מדרש דורש ציון ואחר כך למד אצל הרב אלעזר בן טובו שהיה רב עדת המערבים בירושלים. בבגרותו הקים עם אחרים תלמוד תורה לילדי עדת המוגרבים וכן עסק בפעולות חסד. לאחר פטירת רבו הוציא לאור את ספרו פקודת אלעזר. 

באייר תרנ"ב יצא בשליחות עדת המוגרבים לצפון אפריקה ובעברו באלכסנדריה נתבקש להישאר בה וללמד בתלמוד תורה שם. בתלמוד תורה הוא הכשיר צוות של מלמדים והוציא ספרי לימוד. לאחר זמן הוזמן לשמש כסופר ומזכיר הרבנות באלכסנדריה. בשנת תרס"ח (1908), לאחר פטירתו של הרב אליהו בכור חזן, נתמנה לממלא מקום הרב של אלכסנדריה עד הגעתו של הרב רפאל דלה-פרגולה. בתקופה זו הפך לסגנו של הרב דלה-פרגולה, לאחר פטירתו של בתרפ"ג, הוא שוב נתמנה לממלא מקום הרב של אלכסנדריה, עד בואו של הרב דוד פראטו.

הרב אביכזיר יצר קשרים עם משפחות עשירות במצרים ועסק בפעולות צדקה למען עניי אלכסנדריה וארץ ישראל. בין השאר הוא היה ממנהלי בית החולים המקומי. הוא תיקן תקנות שונות ובהם ביטול מנהג הבאת פרחים להלוויות. בשנות מלחמת העולם הראשונה הוא עסק בקליטת הפליטים היהודים שגורשו מארץ ישראל ובשליחת סיוע ליהודים בירושלים. 

באייר תרפ"ח חזר לירושלים ונתמנה לראש רבני עדת המוגרבים ונשיא כבוד של העדה. הוא התיישב ברוממה בבית שנבנה עבורו וכלל בית כנסת. בית כנסת זה עדיין פעיל ונקרא בשם "זכור לאברהם" על שמו. החל משנת 1936 כיהן הרב אביכזיר כחבר מועצת הרבנות הראשית. 

הרב אביכזיר נפטר במוצאי שבת כ"ח בתשרי תש"ה. ספרייתו נתרמה לבית הדין הרבני בירושלים.<ref>, עמ' 261</ref>

==לקריאה נוספת==
שו"ת זכור לאברהם – תשובות וכתבי הרב אברהם אביכזיר, הרב יוסף שלוש, תשפ"א

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://tablet.otzar.org/#/book/170354/p/27/t/0614512341234/fs/0/start/0/end/0/c אַבּוּכזִיר, ר' אברהם], אנציקלופדיה לבית ישראל, עמ' 24
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:רבנים מצרים
קטגוריה:רבנים אלג'יראים
קטגוריה:חברי מועצת הרבנות הראשית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:אנשי ועד העדה המערבית בירושלים
קטגוריה:אלכסנדריה: רבנים ראשיים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1866
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1944
ויסמן (יצרן רכב)

מטה החברה בעיר דולמן
ויסמן (גרמנית: Wiesmann) היא חברה גרמנית לייצור מכוניות ספורט.

==רקע ודגמים==
החברה נוסדה בשנת 1985 על ידי האחים מרטין ופרידהלם ויסמן בעיר דולמן במדינת נורדריין-וסטפאליה. בראשית דרכה עסקה החברה בייצור גגות קשיחים למכוניות קבריולה בהזמנות אישיות, ייצור שנמשך גם כיום. לאחר זמן מה עלה בידי האחים ויסמן הרעיון ליצור מכונית רודסטר קלאסית גרמנית אשר תתחרה במכוניות הרודסטר הבריטיות. מכונית הוויסמן הראשונה הוצגה בשנת 1993 תחת שם המודל MF, אשר מייצג את ראשי התיבות של שמם הפרטי של האחים המייסדים.

כיום החברה מייצרת דגמים נוספים כאשר כל מנועי רכבי ויסמן כמו גם תיבות ההילוכים מסופקים על ידי חברת ב.מ.וו.

=== MF-30 רודסטר === 
מכונית הוויסמן 30-MF היא מכונית רודסטר קלאסית פתוחה בעלת שני מושבים. המכונית היא בעלת הנעה אחורית, בעלת מנוע 6 צילינדרים של ב.מ.וו בנפח 2,979 סמ"ק עם הספק של 231 כ"ס ב-5,900 סל"ד, מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 230 קמ"ש. משקל המכונית הוא 1080 ק"ג.

=== MF-3 רודסטר ===
הוויסמן MF-3 זהה ל-MF-30 אלא עם מנוע שונה. המכונית היא בעלת מנוע 6 צילינדרים של ב.מ.וו בנפח 3,246 סמ"ק עם הספק של 343 כ"ס ב-7900 סל"ד, מנוע זה זהה למנוע הב.מ.וו M3 מסדרת ה-E46. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-5.0 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 255 קמ"ש, כאשר משקלה הוא 1180 ק"ג.

=== GT MF-4 קופה===
מכונית הוויסמן GT MF-4 היא מכונית גראן טוריסמו בעלת שני מושבים בתצורת קופה, חזקה מן הדגמים הקודמים. מכונית ה-GT הוצגה בשנת 2003. 

מנוע הרכב הוא מנוע טורבו 8 צילינדרים בנפח 4,395 סמ"ק זהה למנוע הב.מ.וו X6 והב.מ.וו סדרה 7 מסדרת F01, כאשר הספקו הוא 402 כ"ס. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-4.6 שניות, ומגיעה למהירות מרבית של 291 קמ"ש. שלדת המכונית עשויה אלומיניום, ומשקלה הוא 1,390 ק"ג.

=== GT MF-5 ===
בשנת 2009 הציגה החברה את דגם ה-GT MF-5. המכונית היא חזקה מן הדגמים הקודמים, מיוצרת בתצורת קופה או רודסטר, במהדורה מוגבלת של 55 יחידות בלבד. 
מנוע הרכב הוא מנוע אטמוספירי בן 10 צילינדרים בעל הספק של 507 כ"ס, זהה למנוע הב.מ.וו M6 והב.מ.וו M5 . המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש ב-3.9 שניות, ומגיעה למהירות מרבית של 311 קמ"ש. משקל המכונית הוא 1,405 ק"ג. מחירה לרכישה הוא כ-190,000 אירו.

==גלריית תמונות==
<gallery>
Wiesmann MF3 Roadster 1Y7A6224.jpg|ויסמן MF-3
Wiesmann Roadster MF Heck.jpg|ויסמן MF-3 מאחור
Wiesmann GT l silver.jpg|ויסמן GT
Wiesmann GT Heck.JPG|ויסמן GT מאחור
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצרני רכב גרמניים
מרינה

[[מרינה תל אביב]]
מרינה ב[[דבון שבבריטניה]]
מרינה בעיר [[רוסטוק שבגרמניה, לחוף הים הבלטי]]
המרינה "ארנה ישראל"
מרינה (בעברית: מעגנה) היא מעגן ובו מקומות עגינה ושירותי חוף עבור יאכטות וסירות. היא נבדלת מנמל בכך שהיא איננה מיועדת לשימושם של כלי שיט גדולים לנוסעים או למטען.

==עגינה במרינה==
מרינות ממוקמות לחופי ימים או אגמים או לחופי נחלים ונהרות המקושרים אל אחד מאלה.

מרינה עשויה להתקיים במשולב עם נמל או בנפרד מכל מתקן חוף אחר.

כלי השיט במרינה עוגנים בצד רציפים ובצד מזחים צפים המחוברים בכבלים אל היבשה ואל עמודי עיגון במים. הם עשויים גם לעגון לצד מצופים שאינם מקושרים ליבשה, שהתנועה בינה לבינם נעשית באמצעות סירות. גם מסיבה זו העגינה לצד מצופים היא זולה יותר אך פחות נוחה. 

השגת זכות עגינה קבועה במרינה עשויה לארוך זמן רב ואף שנים, מאחר ששטחי העגינה במרינות רבות הם מצומצמים ומבוקשים.

מרינות שבהן הפרש מפלס המים בעת הגאות ובעת השפל הוא גדול עשויות לעשות שימוש בשערי מים על מנת לקיים בהן מפלס מים בגובה יציב.

מרינה עשויה להיות בבעלות של רשות מקומית או בבעלות פרטית (כמו יזמים או מועדוני יאכטות) וכן להיות משולבת במסגרת עסק פרטי אחר.

==שירותים במרינה==
שירותי חוף המצויים לרוב במרינה הם שירותי תדלוק, תיקונים ורחיצה, ספקי חלפים וציוד, מחסנים ובתי אוכל וכן מגרשי חניה למכוניות ולנגררים המובילים סירות. במרינה עשויות להימצא גם רמפות המיועדות להכנסת סירות למים ולהוצאתן מהם ואף מנופים ניידים המיועדים למטרה זו וכן שירותי אחסנה לסירות על החוף (לעיתים במתקנים המאפשרים אחסנת מספר סירות זו מעל זו). שירותים מסוימים ניתנים לבעלי סירות ויאכטות על בסיס של שכירות. כלי שיט המבקרים במרינה עשויים לרכוש שירותים אלו לפי מחירון.

במרינה תמצא לרוב נקודת משמר חופים לצורך שיטור כללי, שמירה, פעילות מכס ובקרת הגירה, כולל רישום כניסה של תושבי חוץ למדינה דרך המרינה.

== מרינות בישראל ==
המרינות בישראל מצפון לדרום:
* נמל עכו
* מעגנת שביט
* מרינה הרצליה
* מרינה תל אביב
* נמל יפו
* מרינה אשדוד
* מרינה אשקלון
* מרינה אילת

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:נמלים
קטגוריה:מונחים ימיים
גומפרט

גומפרט (בגרמנית: Gumpert) היא חברה גרמנית לייצור מכוניות-על ומכוניות מרוץ אשר בסיסה בעיר אלטנבורג בגרמניה.

== היסטוריה ==
חברת גומפרט נוסדה בשנת 2004 על ידי רונאלד גומפרט, לשעבר ראש חטיבת 'אאודי ספורט', אשר תחת ניהולו ידעה אאודי הצלחות רבות בזירות המרוצים בהן 4 אליפויות עולם בראלי.

הדגם הראשון שהוצג היה הגומפרט אפולו, ובשנת 2007 הוצגה מכונית האפולו ספורט, כאשר מחירה לרכישה הוא כ-380,000 אירו, ולאחריה הוצגה האפולו מרוץ (אפולו Race), כאשר מחירה לרכישה הוא כ-430,000 אירו.

בשנת 2008 הציגה גומפרט את האפולו היבריד אשר השתתפה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג לשנת 2008. לאפולו היבריד מנוע טורבו כפול מגדשים 8 צילינדרים בנפח 3.3 ליטרים, בנוסף למנוע חשמלי אשר הספקו הוא 134 כ"ס, בסה"כ הספק המכונית הוא 630 כ"ס.

בשנת 2019 התחילה גומפרט לייצר את מכונית העל אפולו אינטנסה אמוזיונה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצרני רכב גרמניים
אטלס שטילר

חלק 58 המהדורה השמינית של האטלס, 1891. ישראל ולבנון.
אטלס שטילר (ע"ש אדולף שטילר) נקרא באופן רשמי "Hand-Atlas über alle Theile der Erde und über das Weltgebäude" (אטלס כיס לכל אזורי העולם והיקום), היה האטלס הנפוץ ומדויק ביותר במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בשנים 1816–1944 יצאו לאור עשר מהדורות כאשר כל אחת מהן פורסמה בחלקים.

המהדורה הראשונה פורסמה בשנים 1817–1823 והכילה 50 מפות, אך מפות אילו צוירו ברובן בצורה לא מדעית. איכותו הגבוהה ודיוקו המדעי של האטלס הופיעו רק במהדורה השישית (1871–1875) שכללה 90 מפות.

המהדורה התשיעית (1901–1905) היא הראשונה שהודפסה באמצעות מכבש גלילי בשיטת הדפס אבן. המהדורה העשירית, 1920–1925, כללה 108 מפות, הייתה המקיפה ביותר לתקופתה ותורגמה לשפות רבות, בהן אנגלית, איטלקית וספרדית.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.maproom.org/00/09/index.php המהדורה השמינית של אטלס שטילר, 1891. באתר maproom.org]

שטילר
קטגוריה:מפות ארץ ישראל
קטגוריה:ספרים גרמניים
אסף שגיב

אסף שגיב (נולד ב-1972) הוא הוגה שמרני. היה העורך הראשי של הוצאת המרכז האקדמי שלם בין השנים בין 2014 ל-2021.<ref></ref>

לפני כן שימש עמית חבר במרכז שלם והעורך הראשי של כתב העת "תכלת" בשנים 2007–2012.

==ביוגרפיה==
שגיב נולד וגדל בחיפה. הוא בעל תואר שני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. ב-1995 הצטרף לסגל מרכז שלם בירושלים, ושימש עמית חבר במכון לפילוסופיה, מדינה ודת שלו. פרסם מאמרים רבים בכתב העת "תכלת" ושימש עורכו הראשי החל ב-2007 ועד סגירתו ב-2012. 

תחומי מחקרו כוללים פילוסופיה של המשפט, פילוסופיה יהודית, מחשבה אירופאית בת זמננו, תרבות ישראלית ותאולוגיה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://tchelet.org.il/authors.php?id=189 מאמרים בכתב העת תכלת]
* 
* 

ממאמריו:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://hazmanhazeh.org.il/conservatism/ המקרה המוזר של השמרנות הרדיקלית], הזמן הזה (הוצאת מכון ון ליר), 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי כתבי עת ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז שלם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
יום כל הקדושים

יום כל הקדושים בציור
יום כל הקדושים (באנגלית: All Saints' Day, All Hallows' Day, Hallowmas, Feast of All Saints או Solemnity of All Saints) הוא מועד נוצרי, המוקדש לזכר כל אדם נוצרי אשר מצא את מותו בגלל דתו ואמונתו. המועד מצוין ב-1 בנובמבר בנצרות המערבית וביום ראשון הראשון אחרי פנטקוסט בנצרות המזרחית. בעולם המערבי ידוע יום זה כיום חופש רשמי. המועד נקבע על ידי האפיפיור בוניפקיוס הרביעי במאה ה-7. בגלל קרבת המועד לליל כל הקדושים וליום כל הנשמות היוצרים רצף מועדים בעלי נושאים דומים, נקרא רצף המועדים בתקופת ימי הביניים באנגליה All hallowmas ובעקבותיו נקרא ליל כל הקדושים Halloween, המסמל את ערב מועד זה.

ביום זה חוגגים נוצרים רבים את יום השם עבור בעלי שמות שאין להם שם מקביל בלוח חגי הקדושים הנוצרים.

==ראו גם==
* יום המתים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מועדים נוצריים
קטגוריה:אירועים בחודש נובמבר
אוניברסיטת אקס-מרסיי

אוניברסיטת אקס-מרסיי (צרפתית: Université d'Aix-Marseille) היא אוניברסיטה צרפתית שהוקמה ב-1 בינואר 2012 מאיחוד של שלוש אוניברסיטאות במחוז פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: אוניברסיטת פרובאנס, אוניברסיטת הים התיכון ואוניברסיטת פול סזאן. לאחר האיחוד זוהי האוניברסיטה בעלת מספר התלמידים הרב ביותר בצרפת.

לאוניברסיטה חמישה קמפוסים, שנמצאים בערים מרסיי ואקס-אן-פרובאנס. מושב הנשיאות ממוקם בהיכל פארו (Palais du Pharo) שבמרסיי.

==היסטוריה==
ההיסטוריה של האוניברסיטה מתחילה באוניברסיטת אקס שנוסדה בשנת 1409 על ידי לואי השני מאנז'ו דוכס פרובאנס. האוניברסיטה הפסיקה לפעול בשנת 1793 וחזרה לפעול לאחר המהפכה הצרפתית בשנת 1806. בשנת 1896 האוניברסיטה נפתחה מחדש בשם אוניברסיטת אקס-מרסיי. לאחר אירועים מאי 1968 התפצלה האוניברסיטה לשתי אוניברסיטאות ובשנת 1973 לשלוש אוניברסיטאות. בשנת 2007 החל תהליך איחוד האוניברסיטאות, תהליך שהסתיים בתחילת שנת 2012.

==מבנה==
בחמשת הקמפוסים קיימים חמישה תחומים אקדמיים:
* משפט ומדעי הפוליטיקה:
** הפקולטה למשפט ומדעי הפוליטיקה.
** המוסד לניהול ציבורי ושלטון.
* כלכלה ומנהל
** הפקולטה לכלכלה ומנהל
** בית הספר לעיתונאות ותקשורת של מרסיי
** המכון למנהל עסקים של אקס-אן-פרובאנס
** המכון האזורי לעבודה
* אמנות, מדעי הרוח, שפות
**הפקולטה לאומנות, שפות ומדעי הרוח
** המרכז להכשרת מורים למוזיקה
* בריאות
** הפקולטה לרפואה
** הפקולטה לרפואת שיניים
** הפקולטה לרוקחות
** בית ספר לרפואה של מרסיי הים תיכונית
*מדעים וטכנולוגיה
** הפקולטה למדעים
** הפקולטה למדעי הספורט
** המצפה למדעי היקום - מכון פִּיתֶאַס
** פוליטכניק מרסיי

על חמשת התחומים האלה נוספים שלושה בתי ספר גבוהים לטכנולוגיה ומכון להכשרת מורים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צרפת: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור
קטגוריה:מרסיי: מבנים
יעקב קלמס

הרב קלמס במוסקבה 1933
הרב יעקב קלמס (בכתיב יידי: קעלעמס, אב ה'תר"ם, 1880 - כ"ו בטבת ה'תשי"ג, 13 בינואר 1953) היה רבה של מוסקבה וחבר מועצת הרבנות הראשית בימי קום מדינת ישראל.

== חייו ==
קלמס למד בישיבות נובהרדוק, וילנה וקובנה, והוסמך לרבנות על ידי הרב אריה לייב רובין מוילקומיר, הרב יצחק מווילקומיר והרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין מנובהרדוק. היה רב בפושלוט (1904-1910), בסלאק שבפלך קובנה, ובבוגורודסק (פלך מוסקבה). בראשית שנות העשרים של המאה ה-20, לאחר פטירת הרב שמואל רבינוביץ, הרב של מוסקבה, נתבקש למלא את מקומו, אך סירב. הוא התפרנס ממסחר, היה רב בית כנסת חב"ד מרינה רושיצא וחבר ועד הקהילה היהודית במוסקבה. בין השאר טיפל בענייני הרבנות והקים בית דין בעיר. בשנת תרפ"ח הסכים לקבל על עצמו את רבנות מוסקבה ובמהלך כהונתו היה לדמות מרכזית ביהדות ברית המועצות ובדאגה להמשך קיום התורה בברית המועצות. ביתו היה פתוח לרבנים שנרדפו, הוא תמך בהם מכספו והיווה כתובת לתלמידים ורבנים רבים שחפשו דרך לצאת מברית המועצות. היה פעיל בוועד הרבנים ברוסיה בהנהגתו של הרב יוסף יצחק שניאורסון, שפעל לקיום היהדות בברית המועצות. 

בכסלו ה'תרצ"ד, בהיותו כבן 64, עלה לארץ ישראל דרך אודסה ביחד עם אשתו חסיה ושתי בנותיו דינה וריבה. בתחילה התיישב ברחוב ביל"ו בתל אביב ופעל כבורר. בדצמבר 1936 נבחר למועצת הרבנות הראשית. ונבחר מחדש בבחירות ב-1945. היה חבר בנשיאות התאחדות הרבנים פליטי רוסיא ושאר ארצות, שסייע לרבנים פליטים ולצורך כך נסע בשנת 1940 לאסוף כספים בארצות הברית. בשנת 1947 יצא שוב בשליחות לארצות הברית לאסוף כסף להקמת שיכון הרבנים בירושלים והרב משולם ראטה מלא את מקומו באופן זמני. בינואר 1953 נפטר מהתקף לב בעת ששמע ברדיו על משפט הרופאים. 

שימש כדיין בבית דינו של הרב צבי פסח פרנק בירושלים<ref>, עמ' 51</ref>. השופט חיים כהן תיאר את הרב קלמס כדיין:
:"הרב קלמס היה מהיר בדיבורו וחד בלשונו. לא הסתיר מבעלי הדין או מעורכי הדין את דעתו השלילית עליהם, ולא היה מוכן לבזבז זמן שיפוטי חינם. שניהם היו בקיאים וחריפים ועוקרי הרים - הרב פרנק הקשיב גם לטענות שלא היה בהן ממש, והרב קלמס הפסיק את הטוען מיד והעמיד אותו על טעותו".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 'קלמס, ר' יעקב ב"ר דוד', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 84 (, תמונה 1282).
* [https://web.archive.org/web/20181118081437/http://matzevot.net/Klemes_r.html מצבתו] באתר [http://matzevot.net/ "עדה המצבה"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:בוגרי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:חברי מועצת הרבנות הראשית
קטגוריה:דייני בית הדין הרבני הגדול
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:מוסקבה: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1880
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1953
גרומבליה

גרומבליה (ערבית: قرمبالية, תעתיק מדויק: קרמבאליה) היא עיר בתוניסיה הממוקמת ב-40 ק"מ דרומית לתוניס, בגובה של 102 מטר מעל פני הים ומשתרעת על כ-815.5 דונם. העיר ידועה במיוחד בכרמיה. אוכלוסייתה מונה כ-18,854 תושבים, נכון ל-2004. גרומבליה היא עיר הולדתו של נשיאה לשעבר של תוניסיה, מונצף מרזוקי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תוניסיה: ערים
מונצף מרזוקי

מונצף מרזוקי (בערבית: المنصف المرزوقي, תעתיק מדויק: אלמנצף אלמרזוקי; נולד ב-7 ביולי 1945) הוא פעיל זכויות אדם, רופא ופוליטיקאי תוניסאי, שכיהן כנשיא תוניסיה במשך שלוש שנים.

==ביוגרפיה==
מרזוקי נולד בגרומבליה, תוניסיה. את לימודי הרפואה שלו הוא למד באוניברסיטת שטרסבורג, צרפת. ב-1979 הוא שב לתוניסיה וייסד את המרכז לקהילה הרפואית בסוסה ואת הרשת האפריקנית למניעת התעללות בילדים. בנוסף לכך גם הצטרף לליגה התוניסאית לזכויות האדם. הוא היה בדרום אפריקה כדי ללמוד אודות ביטול משטר האפרטהייד בה.

==פעילותו כפוליטיקאי ופעיל זכויות אדם==
ב-1991, כאשר הממשלה בראשות זין אל-עאבדין בן עלי דיכאה באלימות את התנועה האיסלמית א-נהדה (תנועת ההתעוררות) קרא מרזוקי לנשיא המכהן, בן עלי להישמע לחוק. ב-1993 היה מרזוקי אחד מהחברים המייסדים של הוועד הבינלאומי להגנה על אסירים, אולם הוא התפטר בהמשך לאחר שתומכי הממשלה השתלטו על הוועד. מרזוקי נעצר כמה פעמים בחשד לקשר עם קבוצות איסלאמיות אסורות וכן באשמה כי הוא קשור להפצת חדשות שקריות. בהמשך הוא הקים את הוועדה הערבית לזכויות האדם וב-17 ביולי 2011 הפך לחבר בחבר המנהלים שלה. 
בשנת 2001 הוא ייסד את הקונגרס של הרפובליקה. למרות שהארגון הוצא מחוץ לחוק בשנת 2002, המשיך מרזוקי בפעילות, כשהוא פועל מצרפת. 
בעקבות התפטרותו של הנשיא בן עלי בעקבות המחאות בתוניסיה, הודיע מרזוקי על חזרתו לתוניסיה ועל כוונתו לרוץ לנשיאות.

==כנשיא==
מפלגתו של מרזוקי, קונגרס למען הרפובליקה (CPR) המזוהה עם המרכז-שמאל, הגיעה בבחירות למקום השני וזכתה ב-23 מושבים בפרלמנט. 

ב-12 בדצמבר 2011 הודיעה האספה המכוננת של תוניסיה - הגוף שנבחר למשול על המדינה ועל ניסוח החוקה החדשה, כי מרזוקי נבחר כנשיא הביניים של הרפובליקה התוניסאית, עם 155 קולות בעד, 3 קולות נגד ועוד 42 נמנעים. קולות הנמנעים היו תוצאה של חרם מצד מפלגות האופוזיציה, שטענו כי החוקה החדשה של המדינה איננה דמוקרטית.

הוא מונה לתפקיד הזמני במסגרת הסכם עליו חתמה האופוזיציה עם מפלגת השלטון, המפלגה האיסלאמיסטית א-נהדה, שזכתה ב-89 מושבים.

בבחירות לנשיאות שנערכו בנובמבר-דצמבר 2014 הפסיד מרזוקי לאל-באג'י א-סבסי.

== לאחר הנשיאות ==
ביוני 2015 היה על הספינה "מריאן" שנעצרה בידי חיל הים הישראלי בעת שהשתתפה במשט לעזה.

בשנת 2016, הוא מונה על ידי האיחוד האפריקאי לפקח על הבחירות לנשיאות קומורו . 

בנובמבר 2021, מונצף מרזוקי היה מושא לצו מעצר בינלאומי בגין סיכון ביטחון המדינה. הוא נידון שלא בנוכחותו לארבע שנות מאסר לאחר שהאשים את קייס סעיד בביצוע הפיכה. 

מרזוקי, אשר התגורר בפריז, אמר כי עלייתו של סעיד לשלטון הייתה הפיכה ועודד מפגינים למחות נגד הנשיא. זאת לאחר שסעיד הקפיא את פעילות הפרלמנט. הוא גם קרא שלא לקיים בתוניסיה את ועידת המדינות דוברות הצרפתית ולהעבירה למדינה אחרת.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים תוניסאים
קטגוריה:נשיאי תוניסיה
קטגוריה:תוניסאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ילידי 1945
השריר המתוויך הארוך

השריר המתוויך הארוך (TA: Musculus adductor longus) הוא אחד השרירים המתוויכים (מקרבים) של הירך והקדמי שבהם. כיווץ של השריר המתוויך הארוך מקרב את הירך.

==תיאור==
תחילתו של השריר המתוויך הארוך בגוף עצם החיק מתחת לרכס החיק.

חלקו המרוחק של השריר נאחז לאורך החלק האמצעי של רכס הירך שלאורך גוף עצם הירך.

==עצבוב==
השריר המתוויך הארוך מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני, השלישי והרביעי (L2, L3, L4) דרך הענף הקדמי של העצב הסותם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שרירי הגפיים התחתונות
השריר המתוויך הקצר

השריר המתוויך הקצר (TA: Musculus adductor brevis) הוא אחד השרירים המתוויכים (מקרבים) של הירך. השריר ממוקם במיקום קדמי יותר מהשריר המתוויך הגדול ובמיקום אחורי יותר משריר המסרק ומהשריר המתוויך הארוך (כלומר עמוק יותר משני שרירים אלה). 

כיווץ של השריר המתוויך הקצר מקרב את הירך, ואף מניע אותה לכיוון כיפוף.

==תיאור==
תחילתו של השריר המתוויך הקצר בגוף עצם החיק ובענף התחתון של העצם.

חלקו המרוחק של השריר נאחז לאורך החלק המקורב של רכס הירך שלאורך גוף עצם הירך ובקו המסרקי של עצם הירך (Linea pectinea femoris).

==עצבוב==
השריר המתוויך הקצר מעוצבב על ידי שורשי העצב המותניים השני, השלישי והרביעי (L2, L3, L4) דרך העצב הסותם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שרירי הגפיים התחתונות
BlackBerry World

BlackBerry World (לשעבר BlackBerry App World) היא חנות אפליקציות דיגיטלית של חברת Research In Motion למכשירי בלקברי. מן החנות יכולים משתמשי בלקברי לחפש, להוריד ולעדכן אפליקציות צד-שלישי. השירות ניתן לראשונה ב-1 באפריל 2009.

== היסטוריה ==
ב-1 באפריל 2009, במופע CTIA, הכריזה חברת RIM על תחילת פעילותה של חנות האפליקציות.

ב-19 באוגוסט 2010 שוחררה גרסה חדשה, BlackBerry App World 2.0, שכללה הגדרת חשבון אישי שייפעל דרך המכשיר ודרך המחשב.

ב-3 בדצמבר 2010 הודיעה החברה כי מספר ההורדות היומי של אפליקציות מהחנות הוא כ-2 מיליון אפליקציות ליום.

ב-2 בפברואר 2011 שוחררה גרסה 2.1 של החנות ובה אופשרה קנייה בתוך האפליקציה.

ב-22 בינואר 2012 שוחררה גרסה 3.1 של החנות.

== מספר האפליקציות וההורדות ==
{| class="wikitable"
|-
! תאריך
! מספר הורדות ליום
! מספר הורדות
|-
| 30 ביולי 2010
| 1,000,000
|
|-
| 27 בספטמבר 2010
| 1,500,000
|
|-
| 14 בפברואר 2011
| 2,000,000
|
|-
| 22 במרץ 2011
| 3,000,000
|
|-
| 12 ביולי 2011
| 3,000,000
| 1,000,000,000
|-
| 7 בפברואר 2012
| 6,000,000
| 2,000,000,000
|-
| 8 ביולי 2012
| 6,000,000+
| 3,000,000,000
|-
| 31 במרץ 2013
| 6,000,000+
| 4,000,000,000
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

*
קטגוריה:בלקברי
קטגוריה:ניהול חבילות תוכנה
אוניברסיטת פוטסדאם

אוניברסיטת פוטסדאם (בגרמנית: Universität Potsdam) היא אוניברסיטה בעיר פוטסדאם במדינת המחוז ברנדנבורג, גרמניה. האוניברסיטה משתרעת על פני 4 קמפוסים כולל הארמון החדש בארמון סנסוסי ופארק בלבסברג.

אוניברסיטת פוטסדם היא האוניברסיטה הגדולה ביותר של ברנדנבורג, ויש לה מוסדות חיצוניים רבים.

האוניברסיטה נוסדה בשנת 1991 כמיזוג של המכללה לחינוך של קרל ליבקנכט ומכללת ברנדנבורג, יחד עם מספר מוסדות קטנים אחרים. לאור העובדה שבסיסה של האוניברסיטה היא המכללה לחינוך, הרי שכיום עדיין מושם הדגש על הכשרת מורים.

==קישורים חיצוניים==

* 

פוטסדאם
אוניברסיטת פוטסדאם
קטגוריה:פוטסדאם