OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שמואל ורגון

שמואל ורגון (נולד בא' באדר ת"ש, 10 בפברואר 1940, בתל אביב) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר־אילן.

== ביוגרפיה ==
ורגון למד בבית הספר ביל"ו בתל אביב ובמדרשית נעם בפרדס־חנה. לאחר שירותו הצבאי למד באוניברסיטת בר־אילן תואר ראשון בתנ"ך, תולדות ישראל וחינוך, כולל תעודת הוראה (תשכ"א־תשכ"ה), ולאחר מכן רכש שם תואר שני בתנ"ך (תשכ"ז־תשכ"ט).

בשנת תשל"א השתלם באוניברסיטה העברית בירושלים בתחומים גאוגרפיה היסטורית ונבואה, ובשנת תשל"ב השתלם באוניברסיטת תל אביב בתחומים גאוגרפיה היסטורית וארכאולוגיה. לאחר מכן כתב את עבודת הדוקטור שלו באוניברסיטת בר־אילן. העבודה עסקה בנושא "נאומי התוכחה בספר מיכה: עיונים בנבואות לאור הריאליה וההיסטוריה של התקופה", והוגשה בשנת תשל"ט.

כיהן כמרצה במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר־אילן – בחלק מהשנים כראש המחלקה – החל משנת תשכ"ו ועד פרישתו בשנת תשס"ט. נוסף על כך שימש מרצה לתנ"ך, ובחלק מהשנים גם ראש החוג לתנ"ך, במכללת תלפיות, במכללת מורשת יעקב ברחובות ובמכללת אורות ישראל באלקנה (לפני איחודן של שתי המכללות האחרונות). החל משנת תשע"ב הוא מכהן כראש היחידה ללימודי היצירה היהודית במכללת אשקלון.

תחומי מחקרו העיקריים הם אלה: גאוגרפיה היסטורית והיסטוריוגרפיה מקראית; ספרות הנבואה; הפואטיקה של הסיפור המקראי; הפרשנות היהודית של המקרא במאה ה־19.

== משפחתו ==
ורגון נשוי להדסה בתו של העיתונאי ברוך שיין ואב לארבעה.

== ספר יובל לכבודו ==
* עיוני מקרא ופרשנות, י, מנחות ידידות והוקרה לשמואל ורגון, בעריכת משה גרסיאל ואחרים, רמת גן תשע"א

== ספריו ==
* ספר מיכה – עיונים ופירושים, רמת גן תשנ"ד
* ספר מיכה, בתוך: עולם התנ"ך, תרי עשר ב (עורך ראשי: זאב ויסמן), תל אביב תשנ"ה
* שמואל דוד לוצאטו – ביקורתיות מתונה בפירוש המקרא, רמת גן תשע"ג
* בארצות המקרא – מחקרים בנבואה, בהיסטוריה ובהיסטוריוגרפיה נבואית, רמת גן 2015

== ספרים שערך ==
* מחקרי מורשתנו, עיוני מחקר במדעי היהדות והחינוך, המכללה האקדמית "מורשת יעקב", א (תשנ"ט), בעריכת שמואל ורגון, שלמה זלמן הבלין וצבי בצר
* עיוני מקרא ופרשנות, ה, מנחות ידידות והוקרה לאוריאל סימון, בעריכת משה גרסיאל ואחרים, רמת גן תש"ס
* עיוני מקרא ופרשנות, ז, מנחות ידידות והוקרה למנחם כהן, בעריכת שמואל ורגון ואחרים, רמת גן תשס"ה
* עיוני מקרא ופרשנות, ח, מנחות ידידות והוקרה לאלעזר טויטו, בעריכת שמואל ורגון, עמוס פריש ומשה רחימי, רמת גן תשס"ח
* עיוני מקרא ופרשנות, ט, מנחות ידידות והוקרה למשה גרסיאל, בעריכת שמואל ורגון ואחרים, רמת גן תשס"ט

== קישורים חיצוניים ==
* [http://bible.biu.ac.il/node/569 שמואל ורגון] באתר המחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר־אילן
* [http://www.biupress.co.il/website/index.asp?action=author_page&aet_id=96 שמואל ורגון (דף מחבר)] באתר הוצאת אוניברסיטת בר־אילן
* ד"ר לאה מזור, [http://mikrarevivim.blogspot.co.il/2011/10/blog-post_12.html על שד"ל, המחלקה לתנ"ך בבר־אילן, "פרקי היום בתנ"ך" ועוד – שיחה עם פרופ' שמואל ורגון], בתוך: ד"ר לאה מזור – על מקרא הוראה וחינוך, 12 באוקטובר 2011
* 
* ד"ר לאה מזור, [http://mikrarevivim.blogspot.co.il/2013/11/blog-post.html שמואל ורגון, שמואל דוד לוצאטו – ביקורתיות מתונה בפירוש המקרא], בתוך: ד"ר לאה מזור – על מקרא הוראה וחינוך, 1 בנובמבר 2013
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: תנ"ך
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי בית הספר ביל"ו (תל אביב)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
יחסי איראן–גמביה

יחסי איראן–גמביה (בפרסית: روابط ایران و گامبیا, באנגלית: Gambia–Iran relations) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה האסלאמית של גמביה.

== היסטוריה ==

היחסים בין גמביה לאיראן התפתחו בקבות עליותו לשלטון של יחיא ג'אמה האסלאמיסט לשלטון בגמביה בהפכיה צבאית ב-1994.

מחמוד אחמדינז'אד, נשיא איראן, היה אורח הכבוד של פסגת האיחוד האפריקאי בעיר בנג'ול, בירת גמביה, שנערכה בשנת 2006. הוא וג'אמה העידו על הקשר הקרוב ביניהם. גמביה תמכה בזכותה של איראן לפתח את תוכנית הגרעין שלה לצורכי אנרגיה חשמלית.

=== ניתוק הקשרים בין שתי המדינות ===
ב-23 בנובמבר 2010, גמביה ניתקה פתאומית את כל יחסיה הדיפלומטיים עם איראן וכל הבכירים האיראנים אשר שהו במדינה הוכרחו לעזוב אותה תוך 48 שעות. הודעת משרד החוץ הגמבי על ההחלטה לא כללה שום עילה רשמית לניתוק היחסים, אבל "מקורות המקורבים למשרד" אמרו כי גמביה ניתקה את יחסיה עם איראן עקב החרמה ניגרית של טילים איראניים שעשו דרכם לגמביה.

עלא א-דין בורוג'רדי, יו"ר ועדת החוץ וביטחון הפנים של המג'לס, ייחס את הפעולה ללחץ גדול של ארצות הברית, שרצתה ליצור בידוד דיפלומטי לאיראן באותה התקופה.

== ראו גם ==
* יחסי גמביה-רוסיה
* יחסי החוץ של איראן

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
עונת 2005/2006 בסרייה א'

עונת 2005/2006 בסרייה א הייתה העונה ה-104 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-28 באוגוסט 2005 והסתיימו ב-14 במאי 2006. 

בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

אמפולי, טרביזו ואסקולי היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.

יובנטוס זכתה באליפות הליגה. תואר זה נשלל ביולי 2006 בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' ואינטר הוכרזה אלופת הליגה.

בסיום העונה, ב-26 באוגוסט 2006 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו אינטר ניצחה את רומא 4−3 וזכתה בגביע.

בסיום העונה לסרייה ב' ירדו לצ'ה, טרביזו ויובנטוס. במקום הקבוצות שירדו, לסרייה א' העפילו אטאלנטה, קטניה וטורינו. 

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
|1|| אינטר 
||38|| 23 || 7 || 8 || 68 || 30 || 38 ||76||זכייה בליגה העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor="#ccffcc"
|2|| רומא
||38|| 19 || 12 || 7 || 70 || 42 || 28 ||69||זכייה בגביע איטליה העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor="#ccffcc"
||3|| מילאן
||38|| 28 || 4 || 6 || 85 || 21 || 54 ||58|| העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor="#ccffcc"
||4|| קייבו ורונה
||38|| 13 || 15 || 10 || 54 || 49 || 5 ||54|| העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor=#97DEFF
||5|| פלרמו
|| 38 ||13||13||12||50||52||2-||52|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
||6|| ליבורנו
|| 38 ||12|| 13 ||13||37|| 44 ||7-||49|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
||7|| פארמה
|| 38 ||12||9||17||46||60||14-||45|| העפלה לגביע אופ"א
|- 
| 8|| אמפולי
|| 38 ||13||6||19|| 47 ||61||14-||45
|- 
| 9|| פיורנטינה
|| 38 ||22||8||8||66||41|| 25||44
|- 
| 10|| אסקולי
|| 38 ||9||16||13||43||53||10-||43
|- 
| 11|| אודינזה
|| 38 ||11||10||17||40||54||14-||43
|- 
| 12|| סמפדוריה
|| 38 || 10 ||11||17||47||51||4-||41
|- 
| 13|| רג'אנה
|| 38 ||11||8||19||39||65||26-||41
|- 
| 14|| קליארי
|| 38 ||8||15||15||42||55||13-||39
|- 
| 15|| רובור סיינה
|| 38 ||9|| 12 ||17||42||60||18-||39
|- 
| 16|| לאציו
|| 38 ||16||14||8||57||47|| 10||32
|- 
| 17|| מסינה
|| 38 ||6||13||19||33||59||26-||31
|- bgcolor=#F08080
|18|| לצ'ה
|| 38 ||7||8||23||30||57||27-||29||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
|19|| טרביזו
|| 38 || 3 || 12 || 23 || 24 || 56 ||32-||21||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
|20|| יובנטוס
|| 38 || 27 || 10 || 1 || 32 || 76 ||47-||0||ירדה ליגה
|}

==כדורגלנים מצטיינים==
לוקה טוני, שחקנה של פיורנטינה כבש 31 שערים וזכה בתואר מלך השערים. 

התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרסים לשחקנים מצטיינים:

* כדורגלן השנה - פאביו קנבארו, יובנטוס 
* כדורגלן זר של השנה - קאקה (), מילאן (בפעם השנייה בקריירה) ודויד סואסו () קליארי
* כדורגלן איטלקי של השנה - פאביו קנבארו, יובנטוס.
* שוער השנה - ג'אנלואיג'י בופון, יובנטוס 
* בלם השנה - פאביו קנבארו, יובנטוס, עונה שנייה ברציפות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tablesi/ital06.html נתונים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/tita2005-06.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
קטגוריה:2006 באיטליה
אורגזמה בכפייה (BDSM)

אורגזמה בכפייה חגורת ויברטור עם שרביט לעיסוי.
אורגזמה כפויה היא צורה של שליטה אורגזמית שבה השותף הפעיל מגרה באופן מיני שותף כנוע עד כדי האורגזמה הבלתי רצונית של הכנוע, כשהכנוע מנסה לרסן את הופעת האורגזמה. ב-BDSM או בתפקידים מיניים אחרים, ניתן להטיל על השותף הכנוע מגבלות פיזיות, כדי לאפשר לשותף הפעיל לשלוט בקצב ובזמן הגירוי.

== אורגזמה לא רצויה ==
אורגזמה לא רצונית המתרחשת כתוצאה ממגע מיני מאולץ, כגון במהלך אונס או תקיפה מינית, יכול להיות קשור לעיתים קרובות לרגשות בושה הנגרמים על ידי הפנמה של עמדות המאשימות את הקורבן. ההיארעות של אלה שחווים מגע מיני לא רצוי וניסיון באורגזמה נמוך מאוד, אם כי לא דווח עליה בגלל בושה או מבוכה. אורגזמות בלתי רצויות יכולות לקרות ללא קשר למין.

מחקרים רפואיים מראים שהרפלקס הג'ניטלי הוא חלק מחוט השדרה. בעיה רפואית מינית קשורה להפרעה מתמשכת של איברי המין. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:BDSM
קטגוריה:אורגזמה
ונציה (כדורגל)

סמל הקבוצה בשנים 2015-2022
מועדון כדורגל ונציה (באיטלקית: ) הוא מועדון כדורגל איטלקי המייצג את העיר ונציה שבאיטליה. המועדון משחק בסרייה ב', ליגת המשנה האיטלקית.

המועדון הוקם לראשונה בשנת 1919 תוך איחוד מספר קבוצות של העיר. הוא שיחק בליגות שונות באיטליה, מהן 13 עונות בסרייה א'. בשנת 1941 המועדון זכה בגביע איטליה.

במהלך המאה ה-21 הוא הכריז כמה פעמים על פשיטת רגל ובכל פעם הקימו אותו מחדש תוך זמן קצר.

בסיום עונת 2020/2021 העפילה הקבוצה מסרייה ב' לסרייה א' לאחר 19 שנות היעדרות, אך לאחר עונה אחת בסרייה א', ירדה בחזרה לסרייה ב'.

בתום עונת 2023/2024 שבה לסרייה א'.

==סגל השחקנים==
נכון ל-12 בפברואר 2024

 (קפטן)

==שחקנים מפורסמים בעבר==
* מרקו דל וקיו
* כריסטיאן ויירי
* כריסטיאנו זאנטי
* אלבארו רקובה

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

ונציה
קטגוריה:ונציה
קטגוריה:תאגידים שנכנסו להליך פירוק
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1907
מגדלי המים של כווית

שמאל
מגדלי המים של כווית היא קבוצה של 31 מבני אספקת מים, הפזורים בעיר כווית סיטי, בירת כווית.

==המגדלים==
בשנת 1965 התקשרה ממשלת כווית בחוזה עם חברת ההנדסה השוודית VBB (נקראת כיום Sweco) להקמת מתקני אספקת מים מודרניים לעיר כווית סיטי. המגדלים, שכונו גם מגדלי הפטרייה, תוכננו ברובם על ידי האדריכל סון לינדסטרום (Sune Lindström). הם נבנו מבטון מזוין ומכילים ברובם 3,000 מטר מעוקב מים כל אחד. בנייתם החלה בשנת 1970 ובניית רובם הושלמה ב-1976.

המגדלים פזורים ברחבי העיר בשש קבוצות. כל קבוצה שונה מהאחרות במספר המגדלים שבה, גובהם (35-40 מטרים), צבעם והקישוטים שעליהם.

===מגדלי כווית===
המגדלים בקבוצה השישית מעוצבים בסגנון שונה והדור יותר משל האחרים, על פי בקשתו של אמיר כווית ג'אבר אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח. הם ממוקמים בחופה של העיר והפכו לאחד מסמליה.

שניים משלושת המגדלים בקבוצה זו, הנקראים מגדלי כווית, הם מגדלי מים. המגדל הגבוה מהשלושה מתנשא לגובה של 187 מטרים ונושא שני מבנים כדוריים. מחציתו התחתונה של הגדול שבהם מכילה 4,500 מטר מעוקב מים. במחציתו העליונה נמצאים מסעדה ובה 90 מקומות ישיבה, בית קפה, טרקלין ואולם קבלת פנים. הכדור העליון נמצא בגובה של 123 מטר ומשלים סיבוב מלא בכל 30 דקות. ממוקם בו בית קפה. המגדל השני מתנשא לגובה של 147 מטרים ונושא כדור ובו 4,500 מטר מעוקב מים. המגדל השלישי איננו נושא מכל מים. שלושת הכדורים מצופים ב-41 אלף דסקיות פלדה בשמונה גוונים של כחול, ירוק ואפור.

מתכנן שלושת המגדלים היה האדריכל הדני מאלן ביורן (Malene Bjørn). עיצוב זה נבחר על ידי האמיר מתוך שלוש תוכניות אפשריות שהוצגו לו. המגדלים נפתחו לקהל ב-1979.

תוכנית כל 31 המגדלים זכתה בפרס אגא חאן לאדריכלות לשנת 1980.

==קישורים חיצוניים==

* [https://structurae.net/structures/kuwait-towers מגדלי כווית], באתר StructuraE

==הערות שוליים==

כווית
כווית
קטגוריה:כווית סיטי: מבנים
עונת 2006/2007 בסרייה א'

עונת 2006/2007 בסרייה א הייתה העונה ה-105 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-10 בספטמבר 2006 והסתיימו ב-27 במאי 2007. בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' משחקי הליגה החלו מאוחר מהמתוכנן. חלק מהקבוצות קיבלו עונשים של הורדת נקודות גם לעונה זו. לראשונה בתולדות הליגה, יובנטוס לא השתתפה בתחרות.

בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

אטאלנטה, קטניה וטורינו היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.

אינטר זכתה באליפות הליגה בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-15 בתולדות המועדון. 

בסיום העונה, ב-19 באוגוסט 2007 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו אינטר הפסידה 0:1 לרומא שזכתה בגביע.

בסיום העונה לסרייה ב' ירדו קייבו ורונה, אסקולי ומסינה. במקום הקבוצות שירדו, לסרייה א' העפילו יובנטוס (למרות הורדת 9 נקודות), נאפולי וגנואה. 

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:100%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
|1|| אינטר
||38||30||7||1||80||34|| 46||97||זכייה בליגה העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor="#ccffcc"
|2|| רומא
||38||22||9||7||74||34|| 40||75|| העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor="#ccffcc"
|3|| לאציו 
||38||18||11||9||59||33|| 26||62|| העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor="#ccffcc"
|4|| מילאן 
||38||19||12||7||57||36|| 21||61|| העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor=#97DEFF
|5|| פלרמו
||38||16||10||12||58||51|| 7||58|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
|6|| פיורנטינה 
||38||21||10||7||62||31|| 31||58|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
|7|| אמפולי
||38||14||12||12||42||43||1-||54|| העפלה לגביע אופ"א
|-
| 8|| אטאלנטה
||38||12||14||12||56||54|| 2||50
|- bgcolor=#ccccff 
| 9|| סמפדוריה
||38||13||10||15||44||48||4-||49||העפלה לגביע אינטרטוטו
|- 
| 10|| אודינזה
||38||12||10||16||49||55||6-||46
|- 
| 11|| ליבורנו
||38||10||13||15||41||54||13-||43
|- 
| 12|| פארמה
||38||10||12||16||41||56||15-||42
|- 
| 13|| קטניה
||38||10||11||17||46||68||22-||41
|-
| 14|| רג'אנה 
||38||12||15||11||52||50|| 2||40
|-
| 15|| רובור סיינה 
||38||9||14||15||35||45||10-||40
|-
| 16|| טורינו
||38||10||10||18||27||47||20-||40
|-
| 17|| קליארי
||38||9||13||16||35||46||11-||40
|- bgcolor=#F08080
| 18|| קייבו ורונה
||38||9||12||17||38||48||10-||39||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 19|| אסקולי
||38||5||12||21||36||67||31-||27||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 20|| מסינה
||38||5||11||22||37||69||32-||26||ירדה ליגה
|}

==כדורגלנים מצטיינים==
פרנצ'סקו טוטי, שחקנה של רומא כבש 26 שערים וזכה בתואר מלך השערים. 

התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרסים לשחקנים מצטיינים:

* כדורגלן השנה - קאקה (), מילאן 
* כדורגלן זר של השנה - קאקה (), מילאן (בפעם השלישית בקריירה) 
* כדורגלן איטלקי של השנה - פרנצ'סקו טוטי, רומא (בפעם החמישית בקריירה).
* שוער השנה - אנג'לו פרוצי, לאציו 
* בלם השנה - מרקו מטראצי, אינטר 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tablesi/ital07.html נתונים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/tita2006-07.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
קטגוריה:2006 באיטליה
רז שריג

רז שריג (נולד ב-22 ביולי 1976) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש ראש מטה פיקוד ההכשרות והאימונים. קודם לכן שימש מפקד חטיבת יואב, סגן מפקד חטיבת כפיר, קצין אג"ם של עוצבת הגליל ומפקד גדוד דוכיפת.

== ביוגרפיה ==
שריג התגייס לצה"ל במרץ 1995, ושובץ בגדוד דוכיפת. שירת כלוחם בגדוד. לאחר קורס קציני חי"ר, שב לגדוד דוכיפת ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כסגן מפקד פלוגה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה בגדוד בעת פרוץ האינתיפאדה השנייה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בבה"ד 1. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד דוכיפת, ושימש בתפקיד בין היתר בזמן הפיגוע בעין יברוד, בו נהרגו שלושה חיילים מהגדוד כשנקלעו למארב ירי קטלני. בהמשך שימש כמפקד מחזור בבא"ח כפיר. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבת כפיר בין השנים 2008–2009, ושימש בתפקיד בין היתר במבצע עופרת יצוקה.

בשנת 2009 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד דוכיפת, ושימש בתפקיד עד שנת 2011. לאחר מכן מונה למפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי בין השנים 2011–2013. בהמשך שימש כקצין אג"ם של עוצבת הגליל בין השנים 2013–2015. לאחר מכן מונה לסגן מפקד חטיבת כפיר, ושירת בתפקיד בין השנים 2015–2017. ב-5 ביולי 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת יואב, ושימש בתפקיד עד 19 ביוני 2019. בשנים 2019-2021 כיהן כראש מטה פיקוד ההכשרות והאימונים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת כפיר
קטגוריה:מפקדי חטיבת יואב
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
מלחמת האזרחים של צפון תימן

מלחמת האזרחים של צפון תימן (בערבית: ثورة 26 سبتمبر, "המהפכה של 26 בספטמבר") התרחשה בין 26 בספטמבר 1962 ל-1 בדצמבר 1970 בצפון תימן בין לוחמי גרילה הנאמנים לממלכה המותוואכלית של תימן (المملكة المتوكلية اليمنية, להלן: המלוכנים) לתומכי הרפובליקה הערבית של תימן (الجمهورية العربية اليمنية, להלן: הרפובליקנים). המלחמה פרצה לאחר הפיכה אשר ביצעו מהפכנים רפובליקנים בהובלת הצבא בפיקודו של עבדאללה אל סלאל. במהלך ההפיכה הודח האימאם, שהוכתר ימים בודדים קודם לכן, מוחמד אל-בדר, ותימן הוכרזה רפובליקה בראשות עבדאללה אל סלאל שהפך לנשיאה. האימאם נמלט לגבול עם סעודיה, שם גייס תמיכה משבטים שיעיים צפוניים במטרה לתפוס בחזרה את השלטון, והעימות התדרדר תוך זמן קצר למלחמה כוללת.

הצד המלוכני קיבל תמיכה צבאית מירדן ומערב הסעודית, כאשר בריטניה (בעזרת ישראל, במסגרת "מבצע רוטב") העניקה סיוע חשאי. הצד הרפובליקני נהנה מתמיכת מצרים, כאשר ברית המועצות סיפקה מטוסי קרב. בלחימה היו מעורבים לוחמים בלתי סדירים לצד כוחות צבא קונבנציונליים, ונשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר תמך ברפובליקנים עם חיל משלוח של כ-70,000 חיילים וכלי נשק. על אף מספר מבצעיים צבאיים וועידות שלום נקלעה המלחמה למבוי סתום עד אמצע שנות ה-60.

מחויבותה של מצרים למלחמה נחשבת כאחד הגורמים אשר הזיקו לביצועי צבאה במהלך מלחמת ששת הימים, כאשר לאחריה התקשה נאצר להמשיך ולקיים מעורבות צבאית בצפון תימן והחל להוציא ממנה את כוחותיו. הדחתו המפתיעה של סלאל ב-5 בנובמבר 1967 בידי פלג מבין אנשיו, שנתמכו בשבטים רפובליקנים, הביא לשינוי מוקדי הכוח בבירה צנעא, בעוד המלוכנים קרבים אליה מצפון. הממשלה הרפובליקנית החדשה הונהגה על ידי עבדול רחמן אל-אריאני, אחמד נומן ומוחמד עלי עות'מאן, אשר התפטרו ממשרתם או נמלטו מהארץ בתוך זמן קצר, והותירו את הבירה במצב של אנרכיה, תחת הנהגתו של ראש הממשלה, חסן אמרי. המצור על צנעא ב-1967 היווה את נקודת המפנה של המלחמה, לאחר שראש הממשלה הצליח לשמור על השליטה בבירה, והמלוכנים הסירו את המצור בפברואר 1968. עימותים צבאיים נמשכו במקביל לקיום שיחות שלום, עד 1970, כאשר הכירה סעודיה ברפובליקה, והפסקת אש נכנסה לתוקף.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תימן: היסטוריה
קטגוריה:יחסי מצרים – ערב הסעודית
קטגוריה:המזרח התיכון: היסטוריה צבאית
קטגוריה:מלחמות אזרחים באסיה
יואל רומרו

יואל רומרו (באנגלית: Yoel Romero Palacio; נולד ב-30 באפריל 1977) ידוע גם בכינוי "חייל האלוהים" (באנגלית: Soldier of God) הוא לוחם MMA קובני המתחרה בארגון ה-UFC בקטגוריית משקל בינוני , אלוף העולם לשעבר בהיאבקות לשנת 1999, ומתאבק אולימפי בעברו שזכה במדליית כסף באולימפיאדת סידני.

==קריירת היאבקות==
בשנת 1999, רומרו זכה באליפות העולם בהיאבקות ובשנים 2002 ו-2005 הגיע בתחרות זו למקום השני. בשנת 2003, זכה במקום הראשון במשחקים הפאן-אמריקאיים. בשנת 2000, התחרה רומרו באולימפיאדת סידני בהיאבקות בסגנון חופשי וזכה במדליית כסף. בשנת 2004, התחרה באולימפיאדת אתונה והגיע למקום הרביעי.

==קריירת MMA==
רומרו החל את קריירת ה-MMA המקצוענית שלו בשנת 2009. בשנת 2011 החל להילחם במסגרת ארגון סטרייקפורס , אולם באותה השנה נפצע בצוואר והפסיק להילחם. בשנת 2013, חזר להילחם במסגרת ארגון ה-UFC. ביולי 2017, התמודד מול רוברט וויטיקר על תואר האליפות הזמני במשקל בינוני, אולם הפסיד בהחלטת שופטים אחידה. ב-11 בפברואר 2018, נלחם נגד לוק רוקהולד וניצח בסיבוב השלישי בנוקאאוט. ב-9 ביוני 2018, נלחם בקרב חוזר נגד רוברט וויטיקר. קרב זה צפוי היה להיות קרב על תואר האליפות, אולם רומרו לא עמד ביעדי המשקל ולכן הקרב לא היה על תואר האליפות. בקרב זה, רומרו הפסיד בהחלטת שופטים חצויה. 

נכון לאוגוסט 2019, מאזן הקרבות של רומרו עומד על 13 ניצחונות ו-4 הפסדים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=Z6iCSVATsLc ראיון עם יואל רומרו] - ערוץ היוטיוב של ה-UFC.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתאבקים בסגנון חופשי
קטגוריה:ספורטאים קובנים
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופי עולם בהיאבקות
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים קובנים
קטגוריה:לוחמי אליפות הלחימה האולטימטיבית
קטגוריה:ילידי 1977
יחסי אוסטריה–רומניה

בין אוסטריה לבין רומניה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתי המדינות חברות באיחוד האירופי.

==היסטוריה==
===האימפריה האוסטרו-הונגרית===
בשנת 1883 הצטרפה רומניה לברית המשולשת, אולם במלחמת העולם הראשונה התנערה רומניה מהברית, ובשנת 1916 הצטרפה למלחמה לצד מדינות ההסכמה. בעקבות כך כבשו הגרמנים והאוסטרים את רומניה, אולם לאחר תבוסתם במלחמה, קיבלה רומניה את טרנסילבניה ובוקובינה שהיו תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית.

===בין המלחמות===
ב-27 באוגוסט 1920 כוננו יחסים בין הרפובליקה האוסטרית הראשונה לממלכת רומניה, אולם הם בוטלו בעקבות האנשלוס בשנת 1938.

===לאחר מלחמת העולם השנייה===
לאחר מלחמת העולם השנייה הוקם ברומניה משטר קומוניסטי, ובשנת 1955 הועלתה המשלחת האוסטרית ברומניה למעמד צירות. בשנות ה-60 התחממו היחסים בין המדינות, בעקבות פעולתם של שרי החוץ יון גאורגה מאורר וברונו קרייסקי, ובשנת 1963 הועלתה הצירות האוסטרית למעמד שגרירות. בשנת 1969 ביקר נשיא אוסטריה פרנץ יונאס ברומניה, ובשנת 1970 ביקר ניקולאה צ'אושסקו באוסטריה.

בשנות ה-80 החמיר בידודה הדיפלומטי של רומניה בעולם, ובעקבות כך חל קיפאון ביחסיה עם אוסטריה. בשנת 1989 הופל משטרו של צ'אושסקו, ובעקבות כך התחממו מחדש היחסים עם אוסטריה, שהפכה להיות אחת המשקיעות הגדולות ברומניה, ואף תמכה בהצטרפותה של רומניה לאיחוד האירופי. בשנת 1999 ביקר נשיא אוסטריה תומאס קלסטיל ברומניה, ובשנת 2009 ביקר נשיא רומניה טראיאן בססקו בווינה, והתקבל בטקס ממלכתי על ידי נשיא אוסטריה היינץ פישר.

==יחסים דיפלומטיים==
אוסטריה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט, ו-2 קונסוליות בטימישוארה וסיביו. מאידך, רומניה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, ו-5 קונסוליות באייזנשטט, גראץ, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג
.

== הערות שוליים ==
עמנואל שרפנטייה

עמנואל שרפנטייה (בצרפתית: Emmanuelle Charpentier; נולדה ב-11 בדצמבר 1968) היא ביוכימאית צרפתייה, המכהנת כראש מכון מקס פלאנק לפתוגנים בברלין. כלת פרס וולף לרפואה לשנת 2020 על "פענוח וניתוב מחדש של מערכת החיסון החיידקית CRISPR/Cas9 לעריכה של הגנום", וכלת פרס נובל לכימיה לשנת 2020 (יחד עם ג'ניפר דאודנה).

==ביוגרפיה==
שרפנטייה נולדה בז'וביזי-סור-אורז' שבחבל איל-דה-פראנס בצרפת. בשנים 1986–1992 למדה ביולוגיה, ביוכימיה וגנטיקה באוניברסיטת פייר ומארי קירי וסיימה תואר שלישי. לאחר מכן שימשה עוזרת הוראה במוסד. היא למדה במכון פסטר (1992–1995) ובמרכז הרפואי של אוניברסיטת פיטסבורג (1993–1995). כעמיתת מחקר שהתה במכון פסטר (1995–1996), באוניברסיטת רוקפלר (1996–1997), עבדה במרכז הרפואי של אוניברסיטת ניו יורק (1997–1999), בבית החולים לילדים סנט ג'וד בממפיס (1999) ובמכון סקירבול בניו יורק (1999–2002). לאחר ששבה לאירופה מונתה לראש מעבדה באוניברסיטת וינה. היא עבדה במעבדות מקס פרוץ באוסטריה וב-2009 עברה לאוניברסיטת אומאו בשוודיה. בשנים 2013–2015 שימשה ראש מחלקה במרכז הלמהולץ למחקר זיהומים.

ב-2015 מונתה לראש מחלקה במכון מקס פלאנק לביולוגיית זיהומים. ב-2018 הקימה יחד עם אגודת מקס פלאנק את המכון לפתוגנים אותו היא מנהלת.

שרפנטייה התפרסמה בזכות עבודתה עם ג'ניפר דאודנה בנושא הקריספר. ב-2012 פורסם בכתב העת Science, מאמרן שכתבו יחד עם ארבעה חוקרים נוספים, על המחקר פורץ הדרך בתחומו. המאמר תחת הכותרת "A Programmable Dual-RNA–Guided DNA Endonuclease in Adaptive Bacterial Immunity", הראה לראשונה את השימוש בקריספר לחיתוך DNA.

שרפנטייה היא המייסדת של החברות "CRISPR Therapeutics" ו-"ERS Genomics" שהוקמו במטרה לקדם פיתוח טכנולוגיות הנדסה גנטית של CRISPR-Cas9 ליישומים ביוטכנולוגיים וביו רפואיים.

ב-2020 זכתה בפרס נובל לכימיה יחד עם ג'ניפר דאודנה על חלקן בפיתוח השיטה לעריכה גנטית - קריספר.

==פרסים והוקרה==
שרפנטייה זכתה לאורך הקריירה בפרסים והוקרות רבים, בהם:

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.mpg.de/9343753/infektionsbiologie-charpentier עמנואל שרפנטייה] באתר מכון פלאנק
* [https://web.archive.org/web/20150219235323/http://www.mims.umu.se/groups/emmanuelle-charpentier/cv-charpentier.html עמנואל שרפנטייה] אתר אוניברסיטת אומאו
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס יפן
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס למחקר טכני ומדעי
קטגוריה:חברות האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:ביוכימאיות צרפתיות
קטגוריה:מיקרוביולוגיות
קטגוריה:זוכי פרס הארווי
קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן
קטגוריה:צרפתים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:זוכי פרס גרובר בגנטיקה
קטגוריה:זוכות פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס קוולי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2020
קטגוריה:זוכות פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1968
קטגוריה:זוכי פרס מאסרי
קטגוריה:זוכי מדליית ג'ון סקוט
קטגוריה:זוכי פרס המרכז הרפואי אלבני
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
שמואל אלכסנדר

שמואל אלכסנדר (אנגלית: Samuel Alexander; 6 בינואר 1859, סידני אוסטרליה – 13 בספטמבר 1938, מנצ'סטר אנגליה) היה פילוסוף יהודי-אנגלי ילידי אוסטרליה. פרופסור באוניברסיטת מנצ'סטר, חבר באקדמיה הבריטית, נושא אות הכבוד של מסדר ההצטיינות וחבר המועצה האקדמית של האוניברסיטה העברית בירושלים.

==כתביו העיקריים==
* הסדר המוסרי וההתקדמות, 1889
* לוק, 1908
* יסוד הריאליזם, 1914
* שפינוזה והזמן, 1921
* היופי וצורות ערך אחרות, 1933
* כתבים על הפילוסופיה והספרות, 1939

==קישורים חיצוניים==

* חיים יהודה רות, [https://www.jstor.org/stable/23822491?seq=1/analyze שמואל אלכסנדר], לפי דברי אזכרה שנאמרו באוניברסיטה העברית ביום י"ז בטבת ה'תרצ"ט.
* 
* 

קטגוריה:פילוסופים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:פילוסופים יהודים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:מהגרים מאוסטרליה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:נפטרים ב-1938
Love Make the World Go Round

Love Make the World Go Round (בעברית: אהבה גורמת לעולם להסתובב סביב) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, בשיתוף הזמר לין-מנואל מירנדה. השיר יצא לאור ב-8 ביולי 2016. השיר נכתב על ידי רבים ביניהם: ג'ניפר לופז, לין מירנדה, מייק מולינה, מרקוס לומאקס, ג'ונסון ג'ורדן, סטפן ג'ונסון ואחרים.

במצעדים השיר הגיע למקום הראשון במצעד שירי הפופ הדיגיטליים הלטיניים ולמקום ה-72 במצעד הבילבורד הוט 100.

השיר זכה להצלחה נאה ברחבי העולם כאשר זכה למספר רב של גרסאות כיסוי, ורמיקסים.

== וידאו קליפ ==
באותו יום שיצא לאור השיר, לופז ומירנדה הודיעו שהם צילמו את הווידאו קליפ של השיר על גג התיאטרון של "ריצ'רד רוג'רס". אמנם הקליפ לשיר צולם, אך לא הועלה לחשבון היוטיוב של הזמרת. במקום הקליפ שלא הועלה לערוצה של הזמרת, יצא לאור סרטון המציג את לופז שרה את השיר בהופעה חיה, ונכון ל-5 ביולי 2017, ההופעה צברה קרוב למיליון צפיות.

ב-9 באוגוסט, פורסם סרטון המראה את הכנת הווידאו קליפ בחשבון הפייסבוק של הזמרת.

== מיקומי שיא ==
השיר זכה להצלחה מתונה בעולם, ובשיאו הצליח להגיע אל המקום ה-1 במצעד השירים הדגיטליים.

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!ארצות הברית
|8 ביולי 2016
|הורדה דיגיטלית
|אפיק
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירי צדקה
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
Olvídame y Pega la Vuelta

Olvídame y Pega la Vuelta (באנגלית: Forget Me And Don't Turn Back, ובעברית: תשכח ממני ואל תסתובב חזרה) הוא שיר בסגנון ארגנטינאי של הלהקה הלטינית "Pimpinela". השיר יצא לאור כסינגל ראשון וראשי מתוך אלבום האולפן השני שלהם הנקרא על שם הלהקה, Pimpinela. לשיר בוצעו גרסאות כיסוי ורמיקסים רבים.

הלהקה כתבה גרסה משנית בשפה האנגלית לשיר הנקראת: "Get Out of My Life, Now!/צא מהחיים שלי, עכשיו!". בשנת 2005, יצא לאור רמיקס בסגנון הרגאטון עבור השיר.

בדומה לשיריה הקודמים של הלהקה, השיר נחל הצלחה בינונית ברחבי העולם אך כמעט ולא נכנס למצעדים. לאחר מספר שנים, צולם לשיר ווידאו קליפ מלא המציג את שני חברי הלהקה. הקליפ הועלה ליוטיוב בשנת 2009, ונכון ל-5 ביולי 2017, צבר למעלה מ-40 מיליון צפיות, והוא הקליפ הנצפה ביותר של הלהקה.

== הדואט בין ג'ניפר לופז ומארק אנטוני ==
Olvídame y Pega la Vuelta הוקלט בתור דואט של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז בשיתוף זמר הסלסה הלטיני מארק אנתוני ב-2016. תחילה, השיר יצא לאור בצורה דיגיטלית ב-18 בנובמבר 2016, תחת חסותן של חברות התקליטים ניויוריקן הפקות וסוני מיוזיק לטין. הדואט יצא כדי לקדם את מכירותיה של הזמרת לקראת אלבום האולפן השני שלה בשפה הספרדית, Por Primera Vez.

שיר זה הוא הדואט הרביעי של לופז ואנתוני יחד מאז "No Me Ames" ב-1999, "Escapémonos" ב-2004, ו-"Por Arriesgarnos" ב-2007.

לשיר יצאה גרסת סלסה ב-28 בנובמבר 2016. השיר בגרסה הרגילה, ובגרסת הסלסה הועלו לערוץ ה-Vevo של הזמרת וצברו צפיות רבות.

=== מיקומי שיא ===

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:סינגלים מ-1984
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי ג'ניפר לופז
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק לטין
אמנואלה פיליברטו, נסיך ונציה

אמנואלה פיליברטו, נסיך ונציה (באיטלקית: Emanuele Filiberto di Savoia; נולד ב-22 ביוני 1972) הוא בנו של ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי ונכדו של אומברטו השני, מלך איטליה. טוען לראשות בית סבויה, אך טענה זאת נמצאת במחלוקת מצד דודנו הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה, שטוען אף הוא לראשות הבית.

==ביוגרפיה==
אמנואלה פיליברטו נולד ב-22 ביוני 1972 בז'נבה, לויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי ולמרינה, נסיכת נאפולי, בתם של רנאטו ריקולפי דוריה ואיריס עמליה בננוטי.

ב-10 בנובמבר 2002 ליווה אמנואלה פיליברטו את אביו ואמו לאיטליה, בעקבות ביטול ההוראה בחוקה האיטלקית שאסרה על צאצאי מלכי איטליה מבית סבויה להציב את רגליהם בארץ. בטיול בן שלושת הימים הוא לווה את הוריו בביקור בוותיקן, ואף נפגשו 20 דקות עם האפיפיור יוחנן פאולוס השני. אמנואלה פיליברטו הופיע גם בפרסומת טלוויזיה עבור מותג של זיתים, שבו הוא אמר שהם יגרמו לך להרגיש כמו מלך.

ב-10 ביולי 2003 התארס אמנואלה פיליברטו עם קלוטילד קורו, שחקנית צרפתייה, וב-25 בספטמבר אותה שנה התחתנו השניים ברומא. לזוג יש שתי בנות, הנסיכה ויטוריה והנסיכה לואיזה והם לוקחים חלק באירועים של משפחות המלוכה האירופאיות השונות.

ביוני 2006 הכריז הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה על עצמו כ"דוכס סבויה", ובעקבות כך תבעו אותו אמנואלה פיליברטו ואביו לבית משפט איטלקי, והלה פסק על דוכס אאוסטה לשלם להם 50,000 אירו פיצויים, ולהפסיק להשתמש בתואר. דוכס אאוסטה ערער על פסק הדין, והמחלוקת לא נפתרה עד מותו. כיום טוען לתואר בנו של הנסיך אמדאו, הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:בני מלוכה
קטגוריה:זוכי רוקדים עם כוכבים
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1972
מייקל רול

מייקל ברנדון רול (באנגלית: Michael Brandon Roll; נולד ב-12 באפריל 1987) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-תוניסאי. הוא הצטרף לנבחרת תוניסיה לאחר שהתאזרח בשנת 2015, והודח ממנה לאחר הצטרפותו למכבי תל אביב. בשנת 2018 חזר לנבחרת. בחודש פברואר 2024 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

== קריירה ==

=== תיכון וקולג' ===
רול נולד במישן וייהו, קליפורניה שבארצות הברית ושיחק כדורסל בבית הספר התיכון אליסו ניגל הוביל אותה לאליפות אזור הדרום של ה-CIF, דורג כקלע המוביל.

בעונת 06–2005 הצטרף לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA). על אף ששיחק כמחליפם של ארון אפללו וסדריק בוזמן באותה עונה, העמיד רול ממוצע של 15 דקות למשחק, בעונה הבאה, הוא שיחק כמחליף של אפללו וג'וש שיפ בעוד יו.סי.אל. איי חזרה הפיינל פור, אבל העונה של רול הסתיימה בטרם עת אחרי שסבל מפציעות. רול הפך למנהיג הקבוצה ב-10–2009, העונה של UCLA הסתיימה בהפסד 72–85 בחצי הגמר של טורניר ה-Pac-10 לברקלי, על אף שיא קריירה של 27 נקודות של רול. רול נבחר לחמישיית העונה של ה-Pac-10, והוביל את הקבוצה עם ממוצע של 14.1 נקודות למשחק ו-3.6 אסיסטים למשחק וקבע שיא קבוצתי במספר המשחקים של שחקן אחד בקריירה (147),

=== קריירה מקצועית ===
רול החל את הקריירה שלו מחוץ לארצות הברית בקבוצת בורנובה בלדייה מטורקיה, ולאחר מכן עבר לאנטוורפ ג'יינטס מבלגיה. בעונת 2012/13 הוא הצטרף לסראגוסה הספרדית איתה הגיע לחצי גמר הפלייאוף של הACB ולרבע הגמר של הקופה דל ריי.

רול חתם בטורק טלקום מהליגה הטורקית הכדורסל ה-15–2014, ובעונה הבאה הצטרף לבויוצ'קמסה, והשתתף באולסטאר הטורקי 2016. הוא חתם בבאסקוניה (ספרד) לפלייאוף, אבל עזב את הקבוצה בסוף הפלייאוף. ב-19 ביולי 2016, החתם במועדון הטורקי בשיקטש לעונת 17–2016, והגיע איתה עד לגמר.

ב-3 ביולי 2017, רול חתם על חוזה לשנה במכבי תל אביב.

בקיץ 2019 חתם באולימפיה מילאנו.

בפברואר 2024 הודיע על פרישה ממשחק פעיל

=== נבחרת תוניסיה ===
רול התאזרח בתוניסיה ביולי 2015 בעקבות יחסיו הטובים עם חברו התוניסאי באנטוורפ ג'יינטס סאלח אל-מאג'רי, מה שאיפשר לו להצטרף לנבחרת הכדורסל הלאומית ולהתחרות באליפות אפריקה בכדורסל 2015, שאירחה תוניסי. רול זכה איתה במדליית הארד (מקום שלישי). ב-3 ביולי 2017, בעקבות חתימתו במועדון הכדורסל הישראלי מכבי תל אביב, הודיע עלי בנזארטי, נשיא איגוד הכדורסל התוניסאי (FTBB) כי רול הודח מהנבחרת של תוניסיה עקב החתימה שלו בשורות "מועדון ציוני". כעבור שנה, רול זומן חזרה לנבחרת.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים תוניסאים
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני טורק טלקום
קטגוריה:כדורסלני אנטוורפ ג'יינטס
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני בשיקטש
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני סרגוסה באסקט
קטגוריה:כדורסלני פינאר קרשיאקה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
מרינה, נסיכת נאפולי

מרינה, נסיכת נאפולי (באיטלקית: Marina Ricolfi Doria; נולדה ב-12 בפברואר 1935), הייתה אשתו של ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי, בנו של אומברטו השני, מלך איטליה, עד מותו ב-2024. בעלה ויטוריו אמנואלה טען לראשות בית סבויה, אך טענה זאת נמצאה במחלוקת מצד דודנו הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה שטען אף הוא לראשות הבית.

==ביוגרפיה==
מרינה נולדה ב-12 בפברואר 1935 בז'נבה, לרנאטו ריקולפי דוריה, שהיה בעל עסק שווייצרי של עוגיות, ולאיריס עמליה בננוטי. למרינה היו שלוש אחיות: סילביה, נינה ואלדה, ואח אחד, דומיניק.

בשנת 1955 נסעה מרינה לפלורידה, ועד מהרה הפכה לכוכבת בפארק סייפרס גארדן. מרינה הפכה לאלופת עולם בסקי מים, וזכתה 4 פעמים באליפות אירופה בין השנים 1953-1956.

בשנת 1960 פגשה מרינה את ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי, בנו של אומברטו השני, מלך איטליה לשעבר, וב-7 באוקטובר 1971 התחתנו השניים בטהראן, שם שהו השניים לרגל חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית. הנישואים נערכו ללא אישורו של חמיה, ומשום כך הוציא חמיה את בעלה מסדר הירושה של ראשות בית סבויה, והעביר את התואר לנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה. הזוג התגורר בז'נבה, שם עבד בתחילה ויטוריו אמנואלה כסוכן מכירות של כלי טיס, ולאחר מכן כסוחר נשק, ובשנת 1972 נולד בנם היחיד אמנואלה פיליברטו, נסיך ונציה.

ב-10 בנובמבר 2002 ביקרו ויטוריו אמנואלה ומרינה באיטליה, בעקבות ביטול ההוראה בחוקה האיטלקית שאסרה על צאצאי מלכי איטליה מבית סבויה להציב את רגליהם בארץ. בטיול בן שלושת הימים ביקרו הזוג יחד עם בנם אמנואלה פיליברטו, נסיך ונציה בוותיקן, ואף נפגשו 20 דקות עם האפיפיור יוחנן פאולוס השני. לאחר מכן עברו השניים להתגורר באיטליה.

ביוני 2006 הכריז הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה על עצמו כ"דוכס סבויה", ובעקבות כך תבע אותו ויטוריו אמנואלה לבית משפט איטלקי, והלה פסק על דוכס אאוסטה לשלם להם 50,000 אירו פיצויים, ולהפסיק להשתמש בתואר. דוכס אאוסטה ערער על פסק הדין, והמחלוקת לא נפתרה עד עתה.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:ילידות 1935
המועצה האקדמית של האוניברסיטה העברית בירושלים

יו"ר המועצה האקדמית הראשון פרופסור [[אלברט איינשטיין ביחד עם יו"ר חבר הנאמנים פרופסור חיים ויצמן]]

המועצה האקדמית של האוניברסיטה העברית בירושלים, הייתה גוף אשר שכן מחוץ לישראל, וביחד עם חבר הנאמנים של האוניברסיטה, ניהל את המוסד האקדמי הירושלמי הוותיק שנוסד בשנת 1925. סמכותה של המועצה האקדמית הוקנתה לה מכוח חוקה זמנית, שאושרה על ידי חבר הנאמנים בשנת 1926.

המועצה הייתה מורכבת מפרופסורים של האוניברסיטה, וממלומדים אחרים ידועי שם, מרחבי העולם. יושב ראש המועצה האקדמית הראשון היה פרופסור אלברט איינשטיין.

== קישורים חיצוניים ==
* בצלאל ברשאי, [https://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Article_53.8.pdf האוניברסיטה העברית בירושלים, 1925 - 1935], יד בן-צבי

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים
Chegaste

Chegaste (בעברית: אתה בא) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, בשיתוף הזמר הברזילאי רוברטו קרלוס. השיר יצא לאור ב-16 בדצמבר 2016. השיר הוא בשפה הפורטוגזית. השיר הועלה לערוץ ה-Vevo של הזמרת ב-15 בדצמבר 2016, ושוחרר להורדה דיגיטלית ולספוטיפיי יום למחרת.

== רקע ==
באוקטובר 2016, מגזין בילבורד אישר כי לופז עובדת על האלבום השני שלה בשפה הספרדית, אשר צריך לצאת לאור באמצע שנת 2017, תחת חסותם של "סוני מיוזיק לטין". בפועל, מארק אנתוני משמש כמפיק הראשי של האלבום. חודש לפני שהוציאה את השיר הזה, הוציאה לאור הזמרת, גרסת כיסוי לשיר "Olvidame y Pega la Vuelta", בשיתוף אנתוני, כשיר שעתיד להיכלל באלבומה החדש.

ב-17 באוקטובר, פורסמה תמונה של לופז עם קרלוס בפוארטו ריקה. קרלוס נסע עד ללוס אנג'לס, שם הוא ולופז רשמו את קטע השירה שלהם רגע לפני הפגישה שלהם ביחד. אתר החדשות והביקורות "הו גלובו" דיווח כי השיר נכתב גם בספרדית ולא רק בפורטוגזית. השיר יצא לאור באמצעות הפלטפורמות הדיגיטליות, ב-16 בדצמבר 2016. על עבודתה עם קרלוס צייצה לופז: "אני נכבדת ונרגשת לעבוד עם אגדה חיה כמו רוברטו קרלוס".

== וידאו קליפ ==
תחילה, לשיר הועלתה תמונה לערוצה של הזמרת אשר נכון ל-6 ביולי 2017, צברה למעלה מ-11.8 מיליון צפיות. לאחר ההצלחה הרבה שזכתה התמונה, הועלה לערוצו של הזמר סרטון המראה את לופז ואותו שרים את השיר באולפן ההקלטות שלו, כשבין לבין ניתן לראות הבזקים של מילות השיר ובנוסף ניתן לראות את עטיפת השיר בסוף הסרטון.

הדואט שהעולה לערוצו של הזמר זכה לכמות צפיות נכבדת של כ-8 מיליון צפיות במספר, ובמהרה הפך הדואט לאחד מהסרטונים הנצפים ביותר בערוצו של הזמר. בספוטיפיי הצליח השיר לצבור למעלה מ-15 מיליון השמעות בסך הכול.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==
השיר הצליח להגיע בשיאו אל המקום ה-37, במצעד הרשמי של ברזיל. כמו כן, הגיע אל המקום השלישי במצעד שירי הפופ הרשמי של המדינה.<ref></ref>

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!ארצות הברית
| rowspan="10" |16 בדצמבר 2016
| rowspan="10" |הורדה דיגיטלית
| rowspan="10" |ניויוריקן • סוני מיוזיק לטין

|
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירים בפורטוגזית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק לטין
Ni Tú Ni Yo

Ni Tú Ni Yo (בעברית: לא אתה ולא אני) הוא סינגל של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, בשיתוף צמד הרגאטון חנטה דה סונה. השיר יצא לאור ב-4 ביולי 2017, כסינגל הראשון מתוך אלבומה התשיעי, Por Primera Vez. השיר מסמל את חזרתה של לופז אל עולם המוזיקה, לאחר שעברו כשלוש שנים מאז הוצאת אלבומה השמיני, .

כמה ימים לפני שהוציאה את הסינגל, הכריזה הזמרת כי ב-4 ביולי עתיד לצאת סינגל הבכורה שלה מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה Por Primera Vez.

השיר נכתב על ידי ג'ניפר לופז, אוסקר הרננדז, אלפארו פאריאס, מנואל בוליבר ואחרים.

== רקע והפקה ==
באוקטובר 2016, אישר מגזין הבילבורד כי לופז עובדת על אלבומה השני בספרדית, אשר צפוי לצאת לשוק באמצע שנת 2018, באמצעות סוני מיוזיק לטין. בעלה לשעבר, מארק אנתוני, משמש כמפיק הראשי מן האלבום החדש של הזמרת.

השיר משמש כסינגל הראשון והפותח מן האלבום. עטיפת הסינגל שהעולתה לפייסבוק, לאינסטגרם, לטוויטר ולשאר הרשתות החברתיות של הזמרת, מציגה את לופז כשהיא עומדת מול הים, לבושה בשמלה צהובה בהשראת שנות ה-60, בסגנונו של מייקל קוסטלו.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר יצא לאור בהופעת הבכורה שהזמרת קיימה בטלמונדו ב-10 ביולי 2017, ופורסם בערוץ היוטיוב שלה ב-11 ביולי.

לופז שיתפה תמונה מתוך הקליפ שצולם כבר ב-13 ביוני, בה היא וחנטה דה סונה לובשים בגדים בסגנון הקאריביים. הקליפ צולם באיסלמורדה, פלורידה קיז.

התלבושות של לופז בקליפ כוללות שמלה אדומה מכוסה בזהב אשר משולב עם חרוזים סגולים, ושמלה צהובה המזכירה את הציפור קנרית.

== מיקומי שיא ==
עם יציאתו נכנס השיר היישר אל המקום ה-2 במצעד השירים הטרופיים שבארצות הברית.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|זהב
|20,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמטים
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|4 ביולי 2017
|הורדה דיגיטלית
|ניויוריקן • סוני מיוזיק לטין

|
|-
!איטליה
|7 ביולי 2017
|רדיו להיטים
|סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מארק אנתוני
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי אמיל נאוה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק לטין
הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה (1943–2021)

הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה (באיטלקית: Amedeo di Savoia-Aosta; 27 בספטמבר 1943 – 1 ביוני 2021) היה בנו של הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה. אמדאו טען לראשות בית סבויה, אך טענה זאת נמצאת במחלוקת מצד דודנו ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי שטען אף הוא לראשות הבית.

==ביוגרפיה==
אמדאו נולד ב-27 בספטמבר 1943 בפירנצה, לנסיך איימונה, דוכס אאוסטה ולאירנה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של קונסטנטינוס הראשון, מלך יוון וסופיה, נסיכת פרוסיה. 3 שבועות לפני לידתו נכנעה איטליה לבעלות הברית, ובעקבות כך פתחה גרמניה הנאצית במבצע ציר לכיבוש איטליה, ואמדאו יחד עם אמו, דודתו ושני בני דודים נשלחו למחנה מעצר באוסטריה, שם שהו עד סוף המלחמה.

בשנת 1948, בהיותו בן 4, מת אביו הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה בבואנוס איירס, ארגנטינה, ואמדאו ירש את תאריו.

אמדאו התחנך בוונציה ובבריטניה, ולאחר מכן למד באקדמיית הצי בליוורנו והוסמך כקצין בצי האיטלקי.

ב-22 ביולי 1964 התחתן אמדאו בסינטרה עם קלוד, נסיכת אורליאן, בתם של אנרי, רוזן פריז ואיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה, ממנה נולדו לו 3 ילדים.

בשנת 1976 נפרדו השניים, בשנת 1982 הם התגרשו בגירושין אזרחיים, ובשנת 1987 הם קיבלו היתר מהכנסייה על ביטול הנישואים.

ב-30 במרץ 1987 התחתן אמדאו עם סילביה פאטרנו די ספדאלוטו, בתם של וינצ'נצו פאטרנו די ספדאלוטו, מרקיז רג'ובאני ורוזאנה באלרדו פרארי, אולם לא היו לו ילדים ממנה. אמדאו וסילביה התגוררו בכפר קטן בטוסקנה, ועסקו בפעילויות חקלאיות שונות, ובכלל זה ייצור יין.

משנת 1997 אמדאו כיהן כנשיא הקרן הבינלאומית Pro Herbario Mediterraneo, ובין השנים 2003–2006 היה נשיא הוועדה האחראית על שמורת הטבע באי ויווארה.

ב-21 במאי 2004 קיים חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד ארוחת ערב בארמון זרזואלה ערב חתונת בנו פליפה, נסיך אסטוריאס. במהלך הערב קיבל אמדאו מדודנו ויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי שני אגרופים בפנים, ובעקבות כך נפל במדרגות. אנה מריה, מלכת יוון לשעבר תפסה את אמדאו, כדי למנוע ממנו להיפצע שוב, ועזרה לו להיכנס לבית, תוך שהיא מחזיקה את פניו המדממות עד שניתן היה לתת לו עזרה ראשונה. כתוצאה מהאירוע, חואן קרלוס, בן דודם של שני הגברים, הצהיר כי "לעולם לא עוד" ויותר הוא לא יזמין ביחד שני טוענים לכתר.

ביוני 2006 הכריז אמדאו על עצמו כ"דוכס סבויה" וכראש הבית, כיוון שוויטוריו אמנואלה, נסיך נאפולי הוצא מסדר הירושה על ידי אביו - אומברטו השני, מלך איטליה, בעקבות נישואיו ללא היתר. בעקבות כך תבעו אותו ויטוריו אמנואלה ובנו אמנואלה פיליברטו, נסיך ונציה לבית משפט איטלקי, והלה פסק על אמדאו לשלם להם 50,000 אירו פיצויים, ולהפסיק להשתמש בתואר. אמדאו ערער על פסק הדין, והמחלוקת לא נפתרה עד מותו ב-1 ביוני 2021.

==משפחתו==
ב-22 ביולי 1964 התחתן אמדאו בסינטרה עם קלוד, נסיכת אורליאן, בתם של אנרי, רוזן פריז ואיזבל, נסיכת אורליאן-ברגנסה, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* ביאנקה, נסיכת סבויה (נולדה ב-1966), התחתנה עם ג'יברטו אריוואבנה ולנטי גונזגה
* הנסיך איימונה, דוכס אפוליה (נולד ב-1967), התחתן עם אולגה, נסיכת יוון
* מפאלדה, נסיכת סבויה (נולדה ב-1969), התחתנה עם הנסיך אלסנדרו רופו די קלבריה, ולאחריו עם פרנצ'סקו לומברדו די סן קיריקו

ב-30 במרץ 1987 התחתן אמדאו עם סילביה פאטרנו די ספדאלוטו, בתם של וינצ'נצו פאטרנו די ספדאלוטו, מרקיז רג'ובאני ורוזאנה באלרדו פרארי, אולם לא היו לו ילדים ממנה.

בנוסף יש לאמדאו שני ילדים לא חוקיים, ובעקבות אי רצונו להכיר בבתו שנולדה עם תסמונת דאון, נשחק מעמדו בקרב המלוכנים האיטלקים.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1943
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2021
הנסיך איימונה, דוכס אאוסטה

הנסיך איימונה, דוכס אואסטה (באיטלקית: Aimone di Savoia-Aosta; 9 במרץ 1900 – 29 בינואר 1948) היה מדינאי ואיש צבא איטלקי, בתקופת שלטון הפשיזם באיטליה, ששימש כמלך קרואטיה בין השנים 1941–1943.

==ביוגרפיה==
איימונה נולד ב-9 במרץ 1900 בטורינו, לאמנואלה פיליברטו, דוכס אאוסטה, בנו של אמדאו הראשון, מלך ספרד, ולהלן, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך פיליפ, רוזן פריז ומארי איזבל, נסיכת אורליאן, וב-29 בספטמבר 1904 קיבל את התואר דוכס ספולטו.

את חינוכו קיבל איימונה במכללת סנט דייוויד באנגליה, ולאחר מכן למד באקדמיית הצי בליוורנו והוסמך לקצין בצי האיטלקי. ב-1 באפריל 1921 מונה איימונה לחבר הסנאט האיטלקי, ככל שאר נסיכי בית סבויה שקיבלו מינוי זה בגיל 21.

בשנת 1929 הוביל איימונה משלחת מדעית לרכס הקארקוראם, 20 שנה לאחר שדודו לואיג'י אמדאו, דוכס אברוצי כשל בניסיונו לטפס על הרכס. על עבודתו ומחקרו קיבל איימונה עיטור כבוד מהחברה הגאוגרפית המלכותית.

לאחר רומן קצר שניהל איימונה עם באטריס, נסיכת ספרד, בתו של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, התחתן איימונה ב-1 ביולי 1939 עם אירנה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של קונסטנטינוס הראשון, מלך יוון וסופיה, נסיכת פרוסיה, ממנה נולד לו בן אחד – הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה.

ב-18 במאי 1941 הוכתר איימונה בארמון קווירינאלה כטומיסלב השני, מלך קרואטיה, על ידי מנהיגי תנועת האוסטאשה ׁ(בהם הפוגלבניק, אנטה פאבליץ'), שהקימו את המדינה העצמאית של קרואטיה. בשל סכסוכים על גורל דלמאטיה, ובשל חשש לביטחונו, נשאר איימונה באיטליה, ולא עבר להתגורר בקרואטיה.

ב-3 במרץ 1942 מת אחיו הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה במחנה שבויים בריטי בניירובי, ואיימונה ירש את התואר "דוכס אאוסטה". בסתיו אותה שנה פנה איימונה לבעלות הברית באמצעות שליחו, ודן עמם על הסכם שלום עם איטליה, במטרה לשמר את שליטת בית סבויה.

ב-31 ביולי 1943 לאחר הדחת מוסוליני, ויתר איימונה על הכתר הקרואטי, בעקבות בקשת דודנו ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה.

בחודשים האחרונים של מלחמת העולם השנייה, מונה איימונה למפקד בסיס הצי האיטלקי בטאראנטו, אך הוא פוטר מתפקידו בשל ביקורתו על השופטים שמצאו את הגנרל מריו רואטה אשם בפשעי מלחמה.

לאחר ביטול המונרכיה באיטליה בשנת 1946, עזב איימונה את איטליה בשנת 1947 ועבר להתגורר בארגנטינה. ב-29 בינואר 1948 מת איימונה בבואנוס איירס, ובנו הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה ירש את תאריו.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:אישים באיטליה בתקופת הפשיזם
קטגוריה:אדמירלים איטלקים
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המדינה העצמאית של קרואטיה: אישים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1900
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1948
עמית בר

עמית בר (נולד ב-28 ביוני 1950) הוא אמן ישראלי המתגורר בהולנד.

== ביוגרפיה ==
בר נולד וגדל בקיבוץ כפר המכבי, לתמרה ואריה בר, שעלו מצ'כוסלבקיה לפני מלחמת העולם השנייה. בנערותו התאמן בשחיה בהדרכתו של יוז'ו טלקי והיה אלוף הפועל לנערים במשחי החתירה. לאחר שירותו הצבאי הוא חזר לקיבוץ ועבד ברפת, בגן הנוי ובהנהלת החשבונות.

ב-1984 הוא למד באוניברסיטת חיפה אמנות יצירה וספרות השוואתית וב-1988 הוא עבר עם אשתו וילדיו להתגורר בהולנד והחל בקריירה אמנותית כצייר, צלם וצייר-גוף.

== קריירה מקצועית ==
עמית בר החל את דרכו האמנותית כצייר וצלם, אך ב 1992 החל לשלב את שתי האסכולות בקולאז'ים.

ב-1995 הוא החל ליצור ציורי גוף, בהם מיזג את יכולותיו מתחום הציור והצילום.

ב-2012 הוא החל להסריט את הפרויקטים שלו בוידאו ארט והעלה רבות מעבודותיו לרשתות [https://www.youtube.com/user/AmitBarArt/videos יוטיוב] ו[https://vimeo.com/user4911823/videos וימאו].

הוא יוצר מדי שנה עבודות חדשות בעת ביקוריו בישראל.

עבודותיו מצויות באוספים פרטיים וציבוריים רבים, ביניהם הפרלמנט ההולנדי בהאג ומוצגות דרך קבע בשוק הבקר הפתוח בעירו דוטינכם.

== לקריאה נוספת ==
* Friendship, PQ Publishers, M.I.L.K 
* Our Beautiful Children, PQ Publishers, M.I.L.K 

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20171213064220/http://www.bertlouissen.nl/fotos/presentatie-van-de-cd-liefde-en-de-rest/ הצגת תקליטור חדש] (Bert Louissen)
* [https://www.magzter.com/KR/Yowool-Media-Co-Ltd/PHOTOplus/Photography/56285 מגזין צילום קוריאני] (+Photo)
* [https://www.colorawards.com/gallery/index.php?searchtxt=Amit+Bar פרסים בתחרויות צילום] (International Color Awards)
* [http://www.destentor.nl/lochem/ophef-over-naakt-voor-bronkhorster-molen~a7f86882/ צילום ייצוגי לפרלמנט ההולנדי] (De Stentor)
* [http://www.gelderlander.nl/achterhoek/alleen-model-christien-heeft-het-koud~aedf3c7e/ תצוגה בתערוכה בינלאומית] (De Gelderlander)
* [http://www.omroepgelderland.nl/nieuws/621951/Vreemde-koe-in-wei-Zelhemse-boer ציור גוף בהולנד] (Omroep Gelderland)
* [http://www.gelderlander.nl/achterhoek/youtube-plaatst-artistieke-naaktvideo-s-terug~a2a2d542/ פרסום סרטונים ביוטיוב] (De Gelderlander)
* [http://data.jck.nl/page/aggregation/jhm-foto/F901101 המוזיאון ההיסטורי היהודי, אמסטרדם] (Joods Historisch Museum)

2017 07
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו להולנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:כפר המכבי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
מתן פלג

מתן פלג (נולד ב-1 בינואר 1981) הוא פעיל ישראלי אשר היה מנכ"ל תנועת "אם תרצו".

==קורות חיים==
מתן פלג נולד בקריית ביאליק. שירת בצה"ל בחיל השריון.

בעל תואר ראשון במדעי המדינה והמזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה, ותואר שני בחקר סכסוכים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

מתן נשוי לאדרית, מורה במקצועה. הם מתגוררים במושב כסלון ולהם שני בנים ובת.
==פעילות ציבורית==
פלג החליף את רונן שובל בתפקיד מנכ"ל "אם תרצו" בסוף 2013. קודם לכן הקים את תא "אם תרצו" באוניברסיטת חיפה ושימש כמנהל המשימות הארצי של התנועה.

בינואר 2016 השעה עצמו מיו"רות הארגון לשלושה חודשים על רקע קמפיין "השתולים". עם חזרתו להובלת התנועה פרסם חוברת בשם "הקרב על הרעיון הציוני" בה חזר על ההאשמות כלפי האליטה הישראלית שלטענתו מסייעים לתנועת ה-BDS. ביולי 2016 אמר בריאיון לערוץ 7 כי: .

פלג הגיש תוכנית ברדיו קול הכנרת בשם "RADIO ZION – על מודעות ציונית וחברתית".

בשנת 2014 פרסם את ספרו "בין רישיקש להר הבית". בשנת 2022 פרסם את ספרו השני "מדינה למכירה" בהוצאת סלע מאיר.<ref></ref>

פלג משתתף באופן קבוע בתוכניות שונות בערוץ 14, כותב טורי דעה במגזין מראה, בערוץ 7 ובאתר מידה, ומנחה אחת לשבוע תוכנית רדיו עם יערה זרד ברדיו גלי ישראל.<ref></ref>

ביולי 2024 פרש מתפקידו כיו"ר אם תרצו ומאז עובד כיועץ אסטרטגי ואופרטיבי לארגוני המחנה הלאומי.<ref></ref>

=== יוזמות חקיקה ===
פלג היה מיוזמי החקיקה לשלילת תקני השירות הלאומי מארגונים שעיקר ממונם מישויות זרות שהגיש חבר הכנסת אמיר אוחנה.

היה ממובילי הצעת חוק איסור הפליה בכניסה למקומות ציבוריים שהוגשה על ידי חבר הכנסת רוברט אילטוב במטרה למנוע אפליה כלפי לובשי מדים בכניסה למסעדות. המאבק לתיקון החוק החל עוד כשפלג היה הרכז של "אם תרצו" בחיפה.

פלג ותנועתו מהווים אחד הקולות הבולטים בימין לקידום הרפורמה המשפטית והיו ממארגני הפגנת המליון בעד הרפורמה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=gY6hzPIhd9g מתן פלג, מנכ"ל תנועת אם תרצו, על תופעת האנטי-ציונות באוניברסיטת בן-גוריון], באתר Youtube
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:אם תרצו
קטגוריה:סגל גלי ישראל
קטגוריה:כסלון: אישים
קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981