OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Fireflies (שיר)

"Fireflies" (בתרגום חופשי לעברית: גחליליות) הוא השיר הראשון של פרויקט המוזיקלי האמריקני Owl City מתוך אלבום הבכורה Ocean Eyes. הסולן של להקת Relient K מאט טייסן השתתף בהקלטת השיר.

השיר זכה להצלחה עצומה ברחבי העולם והגיע לפסגת מצעדי הפזמונים באוסטרליה, בלגיה, דנמרק, אירלנד, פינלנד, שוודיה, נורווגיה, בריטניה, ארצות הברית והולנד.

== הווידאו קליפ ==
הקליפ "Fireflies" בוים על ידי סטיב הובר. הקליפ כולל קטעי וידאו בהם אדם יאנג מנגן על עוגב בחדר שינה מלא בצעצועים, בו רוב הצעצועים (בהם בובת אסטרונאוט, מכוניות צעצוע, וצפלין) מתעוררים לחיים. רוב הצעצועים הם צעצועים ישנים מסביבות שנות ה-70 ושנות ה-80. בחדר ישנם גם מכשירים ביתיים כגון טלוויזיה שחור לבן ופטפון.

הווידאו קליפ שודר לראשונה בבכורה בלעדית ב-MySpace.

== היסטוריית מצעדים ==
{| class="wikitable"
|-
! מצעד סינגלים (2009) !! דירוג שיא
|-
|| קנדה || #2
|-
| דנמרק || #1
|-
| הולנד || #1
|-
| ניו זילנד || #2
|-
| בילבורד הוט 100 || #1
|-
! מצעד סינגלים (2010)
! דירוג שיא
|-
| אוסטרליה || #1
|-
| בלגיה (פלנדריה) || #2
|-
| בלגיה (ולוניה) || #4
|-
| אוסטריה || #2
|-
| צ'כיה || #2
|-
| ספרד || #27
|-
| יפן || #3
|-
| אירופה הוט 100 || #3
|-
| פינלנד || #7
|-
| מצעד הפזמונים הבינלאומי השנתי של גלגלצ || #11
|-
| צרפת || #17
|-
| גרמניה || #6
|-
| אירלנד || #1
|-
| איטליה || #2
|-
| נורווגיה || #2
|-
| סלובקיה || #8
|-
| שוודיה || #1
|-
| שווייץ || #4
|-
| פולין || #2
|-
| מצעד הסינגלים הבריטי || #1
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 2009
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2009
קטגוריה:שירי שריל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות סינת'-פופ
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
מחיצה (מחשב)

תצוגת ניהול מחיצות בכונן קשיח בתוכנה [[GParted]]
מחיצה היא חלק לוגי של דיסק קשיח, אשר מערכות ההפעלה מתייחסת אליו כאל כונן נפרד. לכל מחיצה מוקצה חלק מקיבולת האחסון של הדיסק, וניתן לאתחל אותה, לקבוע את מאפיינה, וכל זאת ללא תלות במחיצות האחרות החולקות את אותו דיסק פיזי.

חלוקה למחיצות נהוגה גם בתחומים אחרים במחשוב, כגון במסדי נתונים והיא מאפשרת בין השאר, ניהול נוח יותר של מידע, ניהול הרשאות, והגנה על מידע, וכן האצת ביצועים. מחיצה של מסד נתונים נקראת לעיתים שבר.

==ראו גם==
* מערכת קבצים
* Master boot record
* GParted
* עיגון

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מחשוב
קטגוריה:דיסקים קשיחים
Odds & Ends

Odds & Ends הוא האלבום הראשון של דיידו, אך מעולם לא יצא באופן רשמי. האלבום יצא בשנת 1995, בגרסה מצומצמת כאלבום דמו.
== הפקה ==
ב-1995, לאחר שפרשה מלימודי משפטים ובמקביל לשיתוף פעולה עם פיית'לס, הקליטה דיידו את אלבומה הראשון. האלבום כלל שירים חדשים מוגמרים ושירים שנכתבו בשנים קודמות שנכללו באלבום בגרסת דמו. רוב השירים באלבום הולחנו והורכבו על ידי דיידו. האלבום היווה פריצת דרך ועצמאות מעבודתה עם אחיה רולו והרכבו פיית'לס. האלבום משלב סגנון קלאסי עם טריפ הופ (לדוגמה: Hurry Home) ואלקטרוני עם טריפ הופ (לדוגמה: Me).

האלבום גרם להתעניינותה של חברת התקליטים האמריקאית אריסטה רקורדס. החברה פנתה לחברת Cheeky Records שבבעלות אחיה- רולו והחתימה את דיידו על חוזה.

== הקלטות קודמות ==
השיר Believe שהוקלט כבר בשנת 1987, הוקלט מחדש בשלוש גרסאות שונות עבור האלבום והם נכללו באלבום כגרסאות בונוס. השיר הופק מחדש על ידי רולו וסיסטר בליס ונכלל ב-No Angel כ-Take my hand. השיר Sweet Eyed Baby הוקלט עבור האלבום כגרסת דמו ולאחר הפקה מחודשת הוקלט ב-1999 כ-Don't think of me. השיר Worthless שאורכו כ-7:52 דקות, הוקלט מספר פעמים בגרסאות מיקס והאוס לפני צאת האלבום. גרסתו הסופית הופצה באלבום Odds end Ends. שירים רבים לא נכללו באלבום הדמו, בהם: Coming Home ,Yesterday ו-Afraid to sleep.

== רשימת שירים ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1995
קטגוריה:אלבומי דיידו
קטגוריה:אלבומי דמו
קטגוריה:אלבומי חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ
הצלמניה (סרט)

הצלמניה (באנגלית "Life in Stills") הוא סרט תיעודי משנת 2011, בבימויה של תמר טל.

הסרט מתעד את המסע המשותף של מרים וַיסנשטַין בת ה-96 ונכדה בן, המנסים להציל מהריסה את חנות הצילום התל אביבית הוותיקה "הצלמניה", אותה הקים בעלה המנוח רודי ויסנשטין. החנות הכילה כמיליון נגטיבים שתיעדו רגעים משמעותיים בתולדות מדינת ישראל. במקביל למסע נרקמת בין השניים מערכת יחסים מיוחדת, למרות פערי הדורות והקונפליקטים ביניהם.

הסרט נולד בעקבות סרט קצר שצילמה בשנת 2005 הבמאית תמר טל בשם "אשת הברזל והצלמניה". טל החליטה להמשיך ולעקוב אחר מרים ואחר נכדה שהצטרף בינתיים לעסק המשפחתי, ומאז תחילת היכרותם צילמה טל את מרים במשך שבע שנים.

הסרט שודר בערוץ yes דוקו ב-23 במאי 2011, וזכה לשבחי המבקרים. חודשיים לאחר מכן נפטרה מרים ויסנשטין.

==פרסים==
הסרט הוקרן בפסטיבלי קולנוע רבים ברחבי העולם וזכה בפרסים אחדים:
*פרס הסרט הישראלי הטוב ביותר בפסטיבל דוקאביב (2011)
*פרס סרט הביכורים ופרס ההפקה בפרס הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי - תחרות הקולנוע הדוקומנטרי הישראלי (2011)
*פרס סרט הביכורים בפסטיבל דוקלייפציג (2011)
*פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל במונטנגרו (2011)
*פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הוט דוקס טורונטו 2012 בקטגוריית עשרת הסרטים הטובים של בחירת הקהל (2011)
*פרס הסרט הטוב ביותר בקטגוריית "Generations" בפסטיבל "Doc Edge" שבניו זילנד
*פרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר (2012)

==קישורים חיצוניים==

* [http://lifeinstillsfilm.com LifeInStillsFilm.com] - אתר האינטרנט של הסרט
* 
* 
* 
* 
* [http://www.pri-or.com Pri-or PhotoHouse] - אתר האינטרנט של חנות "הצלמניה" 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:זוכי פרס הסרט הטוב בפסטיבל דוקאביב
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2011
Life for Rent

Life for Rent (בעברית: חיים להשכרה) יצא ב-23 בספטמבר 2003 על ידי אריסטה רקורדס והוא האלבום השני של דיידו. האלבום שהופק ברובו על ידי דיידו ואחיה רולו, היה בין הנמכרים ביותר בעולם בעשור הראשון של שנות ה-2000.

האלבום מכר נכון לשנת 2003 כ-12 מיליון עותקים וקיבל 7 אותות פלטיניום על ידי BPI. דיידו היא הזמרת היחידה שלה שני אלבומים בראש רשימת עשרת הנמכרים ביותר בעולם. בנוסף לכך, הפך האלבום לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 2003.

== הצלחה מסחרית ==
Life for Rent הוא האלבום הנמכר ביותר במהירות על ידי זמרת בעולם כולו. האלבום מכר ביומו הראשון כ-102,500 עותקים ובשבוע הראשון כ-400,351 עותקים. על פי דוחות של IFPI, האלבום הוא הרביעי הנמכר ביותר בעולם לשנת 2003, ועל פי דוחות של BPI הוא בין שבעת הנמכרים ביותר באנגליה, בין השנים 2000 ו-2009.

האלבום שהה עשרה שבועות בראש מצעדי המכירות בבריטניה ונשאר 54 שבועות נוספים במצעד. האלבום שהה 18 שבועות לא רצופים במקום ראשון במצעד האלבומים האירופאי. מכירות האלבום הגיעו לכ-מיליון וחצי עותקים כחודש לאחר צאתו. האלבום היה מועמד לפרס גראמי לשנת 2004 על השיר "White Flag" ודיידו התמודדה בקטגוריית הזמרת הטובה ביותר.

== ביקורת האלבום ==
בניגוד לביקורות הקהל, ביקורתם של מבקרי מוזיקה רבים בעולם הייתה שלילית. האלבום קיבל ציון בינוני והשוואת מכירותיו כלפי No Angel, הושוותה להבדל הכישרון בין דיידו לאחיה-רולו.

== סינגלים ==
השיר "White Flag" יצא כסינגל המוביל של האלבום וצילומי הווידאו קליפ של השיר נערכו ב-הוליווד. בקליפ הופיע השחקן דייוויד בורנזס. סינגלים נוספים היו Don't Leave Home, Life for rent ו- Sand in my Shoes היה הסינגל האחרון לאלבום זה. בשני הקליפים ל-Don't Leave Home ו- Life for rent צולמו סצנות התאבדות ועל מהותם דיידו נשאלה בראיונות רבים ובפורום הבית באתרה. תשובתה הייתה ששיריה הם כמאין אגדות ותרחישים דמיוניים וכאלה הם גם הקליפים שלה. על תשובתה הגיבו מאזיניה בשאלה לגבי הדמות איזובל מהשיר Isobel מאלבומה הראשון: No Angel, ותשובתה הייתה שהגתה את הדמות בגיל צעיר, בזמן שהותה באירלנד.

== הערות ==
באלבום 11 שירים רשמיים. אורכו של השיר "See the Sun" הוא 10:36 דקות. השיר הוא האחרון באלבום וגולש כ-3 דקות על קו שקט שלאחריו נשמע שיר חבוי ששמו "Closer".

== רשימת שירים ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2003
קטגוריה:אלבומי דיידו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק נואלס
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:אלבומי חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ
משוואות בלמן

משוואת בלמן (באנגלית: Bellman Equation) הקרויה על שם מפתחה ריצ'רד בלמן היא תנאי הכרחי לאופטימליות בפתרון בעיית בקרה באמצעות תכנון דינמי. משוואות בלמן מתבססות על עקרון האופטימליות של בלמן הגורס באופן רקורסיבי כי מדיניות החלטה אופטימלית היא אופטימלית ביחס לכל מצב התחלתי והחלטה התחלתית וכמו כן מהווה מדיניות החלטה אופטימלית ביחס לכל מצב והחלטה שנקרים בדרכה. 

==ניסוח כללי==
בצורתה הבסיסית, מנוסחת משוואת בלמן עבור תהליך החלטה בזמן בדיד <math>t=0,1,2,...</math> כך שהמצב בזמן t נתון על ידי <math>x_t</math>. פונקציית המעברים של המערכת נתונה כ <math>x_{t+1}=T(x_t,a_t)</math> וקבוצת ההחלטות (הפעולות) שניתן לבצע במצב נתון <math>x_t</math> נתונה כ <math>\Gamma(x_t)</math>. כמו כן נתונים לנו הערך המיידי <math>F(x_t,a_t)</math> לביצוע החלטה אפשרית כלשהי במצב מסוים ופקטור היוון <math>0<\beta<1</math>. משוואת בלמן עבור מדיניות ההחלטה האופטימלית דורשת שיתקיים לכל מצב <math>x_t</math>:

<math>V(x_t) = \max_{a_t \in \Gamma (x_t) } \{ F(x_t,a_t) + \beta V(T(x_t,a_t)) \}</math>

כאשר <math>V(x_t)</math> היא פונקציית הערך הכולל עבור ביצוע החלטות החל ממצב <math>x_t</math>.

קטגוריה:אופטימיזציה רציפה
קטגוריה:תורת הבקרה
אבנר רוטנברג

אבנר רוטנברג (נולד ב-24 ביוני 1943) הוא סופר ויועץ לענייני תרבות ואמנות.

==ביוגרפיה==
אבנר רוטנברג נולד בחיפה וגדל וחי בירושלים. למד בבית הספר לילדי עובדים "ארלוזורוב" ובתיכון ליד האוניברסיטה. בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים: פילוסופיה כללית, פילוסופיה עברית וקבלה. בוגר פילוסופיה באוניברסיטת אדלייד, דרום אוסטרליה. אחרי שירות צבאי רוטנברג החל לעבוד בעיריית ירושלים כאקורדיוניסט ומדריך נוער. היה שליח ההסתדרות הציונית במונטריאול קנדה ובאדלייד, דרום אוסטרליה.

רוטנברג עבד שנים רבות כמנהל האגף לחינוך חברתי וכסגן מנהל האגף לתרבות בעיריית ירושלים. הוא נמנה עם מקימי האיגוד הארצי של מנהלי מחלקות התרבות בשלטון המקומי, והיה מזכירו הראשון. יזם וערך עשרות מפעלי תרבות בירושלים וביניהם קשרי תרבות בינלאומיים, פסטיבלים והוצאת תקליטורים לאמנים. 

פרסם עשרות סיפורים קצרים בכתבי העת: "עיתון 77", "מאזנים", "אפיריון", "רב-קול", "ירושלים, מאסף לדברי ספרות", "כתב עת ירושלמי ברוסית" וכדומה.

==ספריו למבוגרים==
* נדודי שינה (סיפורים קצרים), הוצאת צ'ריקובר, 1984 - הספר זכה בפרס ניומן לביכורי יצירה מטעם בית הסופר בירושלים
* הקפיצה (רומן), הוצאת בית שלמה, 1992
* אלופות הברידג' - רומן סיפורים, הוצאת אגודל, 2003

==ספריו לילדים==
* גלויות הביתה (שירים), 1976 
* הפילים בים (שירים), הוצאת בית שלמה, 1988
כתב מחזה לילדים: 35 במאי - על פי אריך קסטנר שהוצג בתיאטרון החאן, 1975.

==בין פרסומיו==
* עיר בסבך – לקסיקון ירושלים בת זמננו, הפרק: תרבות ואמנות בירושלים, מכון ירושלים לחקר ישראל 2003 
* דו"ח ברכה – התמיכות במוסדות האמנות בירושלים, קרן ברכה 2005 
* [https://jerusaleminstitute.org.il/publications/ארבעים-שנה-בירושלים-2007-1967/ 40 שנה בירושלים], פרק 12: יצירה תרבותית בירושלים, מכון ירושלים לחקר ישראל, 2007, עמ' 66-76

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://avnerbook.blogspot.co.il אבנר רוטנברג] – סיפורים קצרים פרי עטו
* [http://savnerbook.blogspot.co.il סיפורי סבנר לילדים] - 13 קונטרסים לגיל הרך
==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים
קטגוריה:בוגרי בית חינוך ע"ש ארלוזורוב (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:שליחי ההסתדרות הציונית העולמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
יד אנה פרנק

יד אנה פרנק הוא אתר הנצחה לאנה פרנק הנמצא ביער הקדושים סמוך למערת בני ברית.

האתר נחנך ב-2 במאי 2011, ביום הזיכרון לשואה ולגבורה. לאורך כ-400 מטרים מוצבים עמודים ועליהם פרטים על אנה פרנק וציטוטים מיומנה בעיקר קטעים הקשורים בעץ הערמונים אותו ראתה מחלון חדרה. על אחד העמודים יש התייחסות של הסופר וניצול השואה פרימו לוי על יומנה של אנה פרנק.

בקצה האתר הונח פסל מתכת של הפסל פיט כהן יהודי ניצול שואה מהולנד שבדומה לאנה, הסתתר בבית במלחמת העולם השנייה. הפסל מתאר חדר ובו כיסא בודד עליו יכול לשבת אדם ככלוא בחדר ולהביט על עץ הערמונים עם העלים המחומשים הנמצא בחוץ.
<gallery>
File:PikiWiki Israel 13018 Anne Frank Memorial in Martyrs Forest.jpg|הפסל של פיט כהן
File:PikiWiki Israel 13015 Anne Frank Memorial in Martyrs Forest.jpg|התייחסות פרימו לוי לאנה פרנק
File:PikiWiki Israel 13016 Anne Frank Memorial in Martyrs Forest.jpg|פרטים על אנה פרנק
File:PikiWiki Israel 13014 Anne Frank Memorial in Martyrs Forest.jpg|עץ הערמונים ביומנה של אנה פרנק
File:PikiWiki Israel 13013 Anne Frank Memorial in Martyrs Forest.jpg|עץ הערמונים ביומנה של אנה פרנק
File:PikiWiki Israel 13017 Anne Frank Memorial in Martyrs Forest.jpg|פיט כהן על הפסל שיצר לזכר אנה פרנק
</gallery>

קטגוריה:הנצחת אנה פרנק
אנה פרנק
אנה פרנק
קטגוריה:הרי ירושלים
אנה פרנק
קטגוריה:נשים: מקומות ואתרים
קטגוריה:יער הקדושים
רדינג (הממלכה המאוחדת)

חצר בית המשפט המלכותי ברדינג
שרידי מנזר רדינג העתיק
רדינג (באנגלית: Reading) היא עיר באנגליה הממוקמת בהצטלבות נהרות התמזה והקנט, ובמרחק 64 ק"מ מהעיר לונדון.

== היסטוריה ==
שם המקום הגיע משמו של שבט קלטי עתיק שישב במקום "הרדינגס" (באנגלית עתיקה "Rēadingas"). בשנת 870 פלשו הוויקינגים הדנים לאנגליה, הקימו מחנה במקום ולאחר מכן גם התיישבו באזור.

הנרי הראשון מלך אנגליה בנה בשנת 1121 את מנזר רדינג, ולאחר מותו נקבר בתחומי המנזר. ייסוד המנזר הביא לתושבי רדינג פרנסה ושגשוג עקב העלייה לרגל למקום הדתי.

בזמן מגפת המוות השחור נפגעה רדינג קשות, וכ-60 אחוז מתושבי המקום נקטלו על ידה. כמו כן ידוע היה כי ראש המנזר היה בין הנפגעים בשנת 1361.

בשנת 1538 נחרב חלק נרחב מהמנזר, עקב העברת שלטון הכנסייה לידי הנרי השמיני מלך אנגליה. עם השנים, והחל מהמאה השמונה עשרה, שגשגה רדינג והתפרסמה בעקבות תעשיית הברזל שהחלה לתפוס תאוצה ומרחב.

בתחילת המאה התשע עשרה, בשנת 1801, עמדה אוכלוסיית רדינג על 9,400 איש, אך בשנת 1851 עלה המספר ל-21,500 תושבים. על פי הערכות משנת 2010, מונה אוכלוסיית רדינג וסביבתה כ-154,200 תושבים.

הפוליטיקאי והמשפטן היהודי-בריטי לורד רופוס דניאל אייזקס, המרקיז הראשון מרדינג, הגיע למשרות רמות בשירות הממשלתי הבריטי וזכה בתוארי אצולה גבוהים. הוא גם היה פעיל ציוני שנרתם לעשייה בארץ ישראל, והיה מעורב בהקמת מפעל החשמל בארץ ישראל (שעל שמו נקראת תחנת הכוח רדינג) ובתמיכה בצי העברי המתחדש של יישוב.

קבוצת הכדורגל הבכירה של העיר, מועדון הכדורגל רדינג, שיחקה בעונת 2012/2013 בפרמייר ליג אך ירדה לליגת המשנה (הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ) לאחר עונה אחת.

בשנת 2020 התרחש בעיר פיגוע דקירה שגבה את חייהם של שלושה אנשים (שלושה אחרים נפצעו קשה).

== ערים תאומות ==

* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.reading.gov.uk/ מועצת רדינג], האתר הרשמי
* 

קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:ברקשייר
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-9
רב יהודה בר חביבא

רבי יהודה בר חביבא (מוזכר לעיתים בתואר "רב" ולעיתים בתואר "רבי") היה אמורא בבלי בן הדור השני (המאה ה-3), תלמידו של שמואל. מאמריו בתלמוד מועטים, רובם ככולם בשם חכמים אחרים או ברייתות שמסר. 

על קורותיו, מקומו ומשפחתו, לא ידוע דבר, פרט לעובדה שבתו נישאה לבנו של האמורא המפורסם רב יהודה, מגדולי תלמידיו של שמואל. 

המאמר היחיד שאמר ואינו בשם חכם אחר הוא אודות שילובה של פרשת ציצית בקריאת שמע: 

.

==שמו==
במספר מקומות בתלמוד הוא מוזכר בתואר "רבי" יהודה בר חביבא, ממנו ניתן להסיק, אולי, כי הוסמך בארץ ישראל, שהרי אמוראים בבליים לא נקראו בשם זה, אך ייתכן שמדובר בטעות דפוס, ואכן במקומות אחרים הוא מוזכר בתואר "רב". ד"ר מיכאל הייגער מביא כי במסכת שבת הוא מובא בתואר "תני ר' יהודה בר חביבא" וכן מובא בפירוש רבינו חננאל שם, אם כי בדברי סופרים הוא מוזכר ללא התואר רב. כמו כן בערכי תנאים ואמוראים מצטט את הגמרא שם ללא התואר "ר", אך בהמשך הוא עצמו מביא את התואר "ר'". 

בספר יוחסין השלם בערכו הוא מוזכר בתואר "רב יהודה חביבא" (בלי "בר"), אך הוא מזכיר כי ישנה גם גרסה "רב יהודה בר חביבא".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

יהודה
קטגוריה:תלמידי שמואל
אור (דעת)

אור הוא מושג פילוסופי, בין השאר במחשבת ישראל ובקבלה. בהגות, מאז העת העתיקה מושאל האור, שהוא עצם חומרי, לתיאור וכינוי המושגים: דעת, נפש, הכרה ברורה, נבואה, רוחניות ואלוהות. ראשית ההבחנה בין אור חומרי לבין אור רוחני, בהגות העת העתיקה, למשל בתנ"ך.

==במחשבת היהדות==
====בעת העתיקה====
בספר תהילים האור נמשל לטוב ולחיוב: .

====בימי הביניים====
רבי סעדיה גאון בספרות אמונות ודעות כתב על . 
רבי יהודה הלוי, ריה"ל, תיאר את תהליך קבלת הנבואה של משה רבנו כאור רוחני אשר חדר אל נפשו והוקרן כאור גשמי בפניו: 

. 

הרמב"ם, רבי משה בן-מימון, השתמש במונח אור, ובמשמע זה, כדי להבחין בין דרגות נבואה שונות בספרו מורה נבוכים, לגבי מדרגה נמוכה של נבואה, כתב: 

.

אם בהגות הפילוסופים כגון הרמב"ם וריה"ל עסקו בדרכים להשגת האור הרוחני, הרי שבהגות המקובלים פותח מושג האור הרוחני, ושאלות מהות האור עצמו. המונח אור, במובן רוחני, פותח ושוכלל בחיבוריהם במושגים: אור אין סוף, "אור קדמון", "אור צח", "אור עליון", "אור שבעת הימים", וכן גם "אור נערב" ו"אור הגנוז". כך למשל, החכם אברהם כהן דה-הירירה התייחס בספרו שער השמיים אל נשגבותה של האלוהות מעל ומעבר להשגתו של האדם במילים: 

.

====בעת החדשה====
בראשית העת החדשה, נוצרה בצפת קבלת האר"י ותלמידיו; שאחד מנושאיה הוא הבריאה, ומה שקדם לה בטרם שעלתה ברצונו של האל. תלמיד האר"י רבי חיים ויטאל אשר חי במפנה המאות ה-15 - ה-16, כתב בספרו עץ חיים, על הגדרת מהותו "אור עליון פשוט" שהוא גם "אור אינסוף":
. 

בעקבות קבלת האר"י ותלמידיו, הסביר רבי משה חיים לוצאטו, הרמח"ל, איש המאה ה-18 בספרו חוקר ומקובל את האלוהות ופעולתה בעולם כאור רוחני, שיש בו סוגים שונים:
.

עם זאת בספרו קל"ח פתחי חכמה מדגיש הרמח"ל כי אין להבין את המושג אור כמהות פיזית, ואין המונח אלא התיאור הקרוב ביותר שניתן להעלות במחשבה, כלשונו:

במאה ה-20, תפיסת האור כרוחניות בוטאה בספריו של הראי"ה קוק, וכותריהם: אורות (תרפ"א-1921), אורות התשובה (תרפ"ה-1925), אורות התורה (ת"ש 1940), אורות הקודש (תשכ"ג-תשל"ג 1973-1962).

==ראו גם==
* הארה

==לקריאה נוספת==
* יעקב קלצקין, הערך: אור, אוצר המונחים הפילוספיים, א-ד, ברלין: הוצאת אשכול, תרפ"ח

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיסטיקה יהודית
קטגוריה:פילוסופיה יהודית
קטגוריה:מטאפיזיקה
קטגוריה:רוחניות ואמונה
שארל פונסה

שארל-ז'אק פּוֹנְסֶה (צרפתית: Charles-Jacques Poncet; 1655, פראנש-קונטה – 1706, איספהאן, פרס) היה רוקח צרפתי שהתגורר בעיקר בקהיר וונודע בזכות מסעותיו לאתיופיה והספר שכתב על אודותיה.

פּוֹנְסֶה, שהתגורר במצרים מאז שנת 1687, הוזמן על ידי קיסר אתיופיה ייאסו הראשון כדי לטפל בו ובבנו מפני מחלת הצרעת. הוא יצא למסע בחודש מאי 1698 והגיע לבירה גונדר ביולי 1699. הוא שהה בגונדר במשך תשעה חודשים וטיפל בקיסר ובבנו. בעקבות מסעו כתב את הספר "מסע לאתיופיה בשנים 1698, 1699 ו-1700", שחשיבותו העיקרית היא בכך שזהו המסמך האירופי היחיד המתאר את הנעשה במדינה בשנים אלה. אחת ממטרותיו של פונסה הייתה לבסס קשרים דיפלומטיים בין אתיופיה לצרפת, אך הדבר לא צלח, ומסיבה זו לא זכה ספרו להערכה בימיו. פונסה ניסה להגיע לאתיופיה פעם נוספת בשנת 1702, אך הדבר לא עלה בידו עקב מלחמת אזרחים שהתחוללה במדינה.

==ספריו==
<div style="direction: ltr;">
 Charles Jacques Poncet, [https://archive.org/details/avoyagetothiopi00poncgoog/page/n4/mode/2up A Voyage to Æthiopia made in the years 1698, 1699, and 1700], London: William Lewis, 1709

 William Foster (ed.), [https://archive.org/details/in.ernet.dli.2015.507070/page/n5/mode/2up The Red Sea and Adjacent Countries at the Close of the Seventeenth Century: As described by Joseph Pitts, William Daniel, and Charles Jacques Poncet] , London: Hakluyt Society, 1949

</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגלי ארצות צרפתים
קטגוריה:אתיופיה: היסטוריה
קטגוריה:רוקחים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:נפטרים ב-1706
Cry Me a River (שיר של ג'סטין טימברלייק)

Cry Me a River הוא שיר פופ של הזמר האמריקאי ג'סטין טימברלייק מתוך אלבומו Justified. השיר יצא כסינגל ב-17 בדצמבר 2002 את השיר כתב טימברלייק יחד עם טימבלנד וסקוט סטורץ' שגם הפיקו את השיר.

שם השיר "Cry Me a River", שמשמש גם כפזמון חוזר בשיר, לקוח משיר בעל שם זהה משנת 1953, ובמהלך השיר מספר טימברלייק על בחורה אותה אהב אך היא עזבה וכעת היא חוזרת אליו אך הוא, לאחר שנפגע, לא מוכן לקבלה ומגיב ב-"הגשרים נשרפו וכעת זהו תורך לבכות". בראיון בשנת 2011, אישר טימברלייק כי השיר מבוסס על הפרידה שלו מהזמרת בריטני ספירס<ref></ref>.

בשנת 2003 היה הווידאו קליפ של השיר מועמד לארבעה פרסים בטקס פרסי ה-VMA מתוכם זכה בשניים, ובשנת 2004 זכה השיר בפרס גראמי בקטגוריה "ביצוע הפופ הטוב ביותר לזמר". השיר הפך לאחד הלהיטים הגדולים של טימברלייק עד היום ונכלל בארבעה סיבובי הופעות של הזמר.

== ביקורות ==
השיר התקבל היטב הן אצל הקהל והמבקרים כאחד ו-"Cry Me a River" ללהיט במהרה ונתן דחיפה משמעותית לקריירה של טימברלייק והוביל אותו לפרס גראמי הראשון שלו. השיר נכלל ברשימה המעודכנת של 500 השירים של המגזין "רולינג סטון" בה הוא מופיע במקום ה-484.

בשנת 2021 בסרט Framing Britney Spears, הואשם טימברלייק במינוף הקריירה שלו בעזרת השיר על חשבון ספירס; הזמר הביע התנצלות פומבית בחשבון האינסטגרם שלו<ref></ref>.
== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה ×2
| 140,000
|-
! דנמרק (IFPI Denmark)
| זהב
| 15,000
|-
! צרפת (SNEP)
| זהב
| 250,000
|-
! גרמניה (BVMI)
| זהב
| 250,000
|-
! איטליה (FIMI)
| זהב
| 25,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| פלטינה 2×
| 1,200,000
|}

== פרסים ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2002
קטגוריה:סינגלים מ-2002
קטגוריה:שירי ג'סטין טימברלייק
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין טימברלייק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טימבלנד
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סקוט סטורץ'
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי פרנסיס לורנס
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו בארצות הברית
קטגוריה:שירים המבוססים על אירועים אמיתיים
קטגוריה:שירים על בגידה: זוגיות
קטגוריה:שירים על בגידה: מעילה באמון
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירים על בכי
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר – גבר
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ג'ייב רקורדס
סרט התבגרות

סרט התבגרות הוא ז'אנר אשר עלילתו מתמקדת בצמיחתו הפסיכולוגית והמוסרית של הגיבור, מילדות ועד בגרות.

בדרך כלל, הסרטים יתמקדו בגיל ההתבגרות והמעבר אל הבגרות של הדמות הראשית – נער בשנות העשרה לחייו, המתמודד עם תמות של פיתוח זהות מינית, התפתחות אישית, שינוי אישיותי, פילוסופיה אישית והשקפות עולם פוליטיות.

חלק מסרטי ההתבגרות דומים בסגנונם לסרט נעורים, אך ההבדל העיקרי שהעיסוק המרכזי בהם הוא המאבק הדרמטי של הדמות הראשית בקושי של עולם המבוגרים.

הפופולריות של סרטים מז'אנר זה עלתה בצורה משמעותית במהלך תקופת ה"בייבי בום" שלאחר מלחמת העולם השנייה, במקביל לשחיקתו של קוד הייז, אשר ביטולו הסופי בשנת 1968 איפשר לז'אנר להתפתח ולחקור תחומים חדשים, שהיו אסורים קודם לכן. סרטים כמו "הבוגר" ו"תפוז מכני" הם דוגמאות בולטות לכך.

==סרטים בולטים בז'אנר==
* 1953 – הבטלנים
* 1955 – מרד הנעורים
* 1959 – 400 המלקות
* 1967 – הבוגר
* 1969 – קאובוי של חצות
* 1971 – תפוז מכני
* 1971 – הקיץ של 42'
* 1971 – הצגת הקולנוע האחרונה
* 1985 – מועדון ארוחת הבוקר
* 1986 – אני והחבר'ה
* 1989 – סינמה פרדיסו
* 1994 – מלך האריות
* 2001 – ואת אמא שלך גם
* 2001 – העולם שבפנים
* 2002 – ספיידרמן
* 2005 – קרייזי
* 2007 – עד קצה העולם
* 2007 – ג'ונו
* 2012 – כמה טוב להיות פרח קיר
* 2014 – התבגרות
* 2016 – אור ירח
* 2017 – ליידי בירד
* 2018 – כיתה ח'

== סרטים ישראלים בולטים בז'אנר ==
* 1982 – נועה בת 17
* 1985 – קוקו בן 19
* 1987 – בלוז לחופש הגדול
* 1996 – קלרה הקדושה
* 2015 – ברש
* 2018 – פרא אציל
* 2018 – הנשף

==ראו גם==

* סרט מסע
* רומן חניכה
* סרט נעורים

==הערות שוליים==

*
התבגרות
הרחק מגן עדן

הרחק מגן עדן (באנגלית: Far from Heaven) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2002 שנכתב ובוים על ידי טוד היינס ובכיכובם של ג'וליאן מור, דניס קווייד, דניס הייסברט ופטרישיה קלרקסון. הסרט מגולל את סיפורה של קאתי וויטאקר, עקרת בית בתקופת שנות ה-50 המתגוררת בפרוורי הרטפורד, אשר רואה כיצד חייה המושלמים מתפוררים אט אט.

על אף שהעלילה מתרחשת בתקופת עבר שמרנית, הסרט מעלה סוגיות מורכבות בנות-זמננו הקשורות לגזע, תפקידי מגדר, נטייה מינית ומעמד חברתי. הסרט ניחן בתפאורה מוקפדת בסגנון התקופה, והוא מצולם בסגנונו של דאגלס סירק.

הרחק מגן עדן היה מועמד לכמה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (ג'וליאן מור), פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (טוד היינס), לסט הצילום (אדוארד לחמן), וכן פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (אלמר ברנשטיין).

==עלילה==

בשנת 1957 בפרבר בקונטיקט, קאתי ויטאקר (ג'וליאן מור), היא האישה, האמא, ועקרת בית המושלמת. היא נשואה לפרנק (דניס קווייד), מנהל מצליח בחברת פרסום. ערב אחד מטלפנים לקאתי מתחנת המשטרה, שם בעלה עצור. לבריו, הוא נעצר בטעות, אך לא מאפשרים לו לעזוב את התחנה לבד. באותו השבוע קאתי נערכת למסיבה השנתית שלה עם חברתה הטובה, אלינור פיין (פטרישיה קלרקסון). יום אחד היא רואה גבר זר, אפריקאי אמריקאי, משוטט בחצר ביתה. תחילה היא נבהלת, אך עד מהרה מתברר כי מדובר בריימונד דיגן (דניס הייסברט), בנו של הגנן שעבד אצלה בעבר. ערב אחד כשפרנק מתעכב במשרד, קאתי נוסעת לשם ומוצאת אותו מתנשק עם גבר. פרנק מתחיל טיפול המרה. בינתיים קאתי מתחברת עם ריימונד למורת רוח הקהילה השמרנית בה היא חיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
סרט נעורים

סרט נעורים הוא ז'אנר אשר עלילתו מתמקדת בצעירים ובני נוער, ובנושאים בעלי עניין עבור בני גיל ההתבגרות, כגון התבגרות, אהבה ראשונה ומרד נעורים. לעיתים, העיסוק בנושאים רציניים אלו מוצג בצורה סטריאוטיפית וטריוויאלית ולעיתים לא.

==מאפייני הז'אנר==
עלילות סרטים בז'אנר זה מתרחשות בדרך כלל בבתי ספר תיכוניים או אוניברסיטאות הכוללות דמויות של בני נוער בגיל של תלמידי תיכון. העלילות עשויות לכלול בתוכן מסיבות בית ספר, נשף סיום לימודים וכדומה.

סרטי הז'אנר עשויים לעסוק גם בנושאים כמו שימוש בסמים, אלכוהול, מיניות, אובדן בתולין וכיוצא באלה. חלקם מזוהים עם הומור בתי שימוש.

עם התפתחותו של הקולנוע האמריקאי, נכנס שימוש נרחב ביותר בסטריאוטיפים של קבוצות חברתיות. הסטריאוטיפים הנפוצים ביותר כוללים בדרך כלל ספורטאי, מעודדת, מלכת הכיתה, החנון/ית, העבריין/ית, המורד/ת, החריג/ה וכו'.

==יוצרים בולטים בז'אנר==
* ג'ון יוז

==סרטים בולטים בז'אנר==
* 1955 - מרד הנעורים
* 1959 - גידג'ט
* 1978 - גריז
* 1978- אסקימו לימון
* 1980 - תהילה
* 1980 - שיגעון של מסיבה
* 1980 - חמודות קטנות
* 1982 - נעורים בקצב מהיר
* 1982 - נועה בת 17
* 1985 - מועדון ארוחת הבוקר
* 1985 - בחזרה לעתיד
* 1985 - קוקו בן 19
* 1986- מלכת הכיתה
* 1986 - שמתי ברז למורה
* 1986 - אני והחבר'ה
* 1987 - ריקוד מושחת
* 1987 - בלוז לחופש הגדול
* 1988 - היירספריי
*1988 - מלכות הכיתה
*1989 - ללכת שבי אחריו
* 1993 - טריפ נעורים
* 1995 - קלולס
* 1996 - צעקה
* 1996 - קלרה הקדושה
* 1997 - אני יודע מה עשית בקיץ האחרון
* 1999 - 10 דברים שאני הכי שונאת אצלך
* 1999 - אמריקן פאי
* 2001 - העולם שבפנים
* 2004 - יורוטריפ
*2004 - ילדות רעות
* 2007 - ג'ונו
* 2007 - סופרבאד - חרמן על הזמן
* 2009 - שוב בן 17
* 2012 - כמה טוב להיות פרח קיר
* 2015 - מתויגת
* 2015 - ברש
* 2017 - ליידי בירד
* 2018 - פרא אציל
* 2018 - הנשף

==ראו גם==
* סרט התבגרות
* סרט מסע
* רומן חניכה

==קישורים חיצוניים==

*
נעורים
יישוב הדעת

יישוב הדעת (הנקרא גם שלוות נפש) הוא מצב של יציבות נפשית או רגשית המאפשר לשמור על איזון או ראייה צלולה של רגעי ההווה, במיוחד במצבים קשים. בניגוד לסערת נפש, דחק או חרדה, שעלולים להביא לפיזור הדעת. כמה מדתות העולם הגדולות רואות ביישוב הדעת ערך חשוב, שיש לפעול ולחנך להשגתו.

==מקור המילה ומשמעויותיה השונות==
בדומה ליישוב, משמעה של המילה: הִתיַשבוּת בחלק מהספרות העברית של תקופת ימי הביניים ואחריה, הוא בכתבים שונים: התבוננות, שיקול דעת, או הבנה. יישוב הדעת הוא גם קורת רוח וסיפוק.

בנוסף משמש הביטוי כהנחת הדעת לאחר תרעומת מסוימת. כך למשל כמובא בפירוש הרי"ף בשם התלמוד הירושלמי: 

==במחשבת היהדות==
הוגים יהודיים רבים מדגישים את החשיבות של מנוחת הנפש או יישוב הדעת, כבסיס הכרחי להתפתחות מוסרית ורוחנית. מעלה זו מודגשת במיוחד בכתביהם של רבנים כמו מנחם מנדל לפין ושמחה זיסל זיו. בתלמוד מוזכרים שלשה דברים המביאים ליישוב הדעת: "שלשה משיבין דעתו של אדם, אלו הן: קול ומראה וריח". ומנגד, "ג' דברים מעבירין את האדם על דעתו ועל דעת קונו, אלו הן: עובדי כוכבים ורוח רעה ודקדוקי עניות".

במשנה במסכת אבות: היישוב הוא אחת הדרכים שהתורה "נקנית" בהם. הרמב"ם, רבי משה בן-מימון שבח את היישוב הנפשי כתנאי לקליטת דברים מורכבים ונשגבים בספרו מורה נבוכים: . רבי יהודה הלוי תיאר בספר הכוזרי טיפוסי בני אדם שונים, כאשר היישוב משויך אל "המרה השחורה" במשמעות של האיפוק, והאיזון הנשלט: .

רבנו בחיי כתב בספרו חובות הלבבות על חשבון הנפש הרוחני שהאדם צריך לערוך, ובכלל זה מיפוי הבנותיו בעניין תפיסת האלוהות באופן המניח את הדעת: . שבחי יישוב הדעת הנפשי בוטא על ידי רבי לוי בן גרשם, הרלב"ג, אשר חי בפרובאנס במפנה המאות ה-13 - ה-14. בפירושו לספר משלי גינה את .

רבי נחמן מברסלב הדגיש את החשיבות של השגת יישוב הדעת על ידי התבוננות והתבודדות, באומרו כי מלבד מצב של מנוחה ורגיעה, ישוב הדעת הוא גם תחושת ביטחון ואמונה, הנקנות על ידי התבוננות בתכלית: .

==בפילוסופיה העתיקה==
"יישוב הדעת" ממלא תפקיד מרכזי בתורות פילוסופיות רבות:
*אצל אפלטון נזכרת יישוב הדעת ("Sophrosyne") כמעלה סוקרטית.
*בעוד שאפלטון משבח את ההשתאות בתור ראשית הפילוסופיה, וסימנו המובהק של כל מי ששוחר חכמת־אמת, מדגישים דמוקריט, הורציוס ואחרים שהחכם, אשר מכיר את הסיבות, איננו כבול כמו האיש הרגיל להשתאות ואיננו מתמלא פליאה למראה משהו שהוא כביכול בלתי רגיל.
*באסכולה הסטואית, המונח אפתיה (Apatheia, "חוסר סבל") מתייחס למצב נפשי ללא הפרעה רגשית. המטרה בהלך רוח זה היא סילוק ההתקשרות לאירועים חיצוניים שעליהם אין לאדם שליטה, ותוך מצב זה של כניעה, להגיע לסיפוק. ביוונית, המונח אפתיה סיפק את השורש למילה אדישות (apathy), אך עם זאת, יש הבדל מהותי בין שני המושגים; אפתיה היא מידה חיובית, בעוד שאדישות היא שלילית לחלוטין.

==בבודהיזם==
אחד מהרעיונות המרכזיים באימון הרוחני הבודהיסטי הוא "אוּפֵּקְּהָ" (upekkha) - איזון נפשי. יישוב הדעת הוא הרכיב האחרון בארבעת המצבים העילאיים "ברהמה-וויהרה" (brahma-vihara), אחרי האהבה, החמלה, והשמחה.

==בנצרות==
ד"ר סמואל ג'ונסון הגדיר את המושג יישוב הדעת כ"מצב איזון של המוח, לא במצב רוח מרומם ולא בדיכאון". בפילוסופיה הנוצרית, יישוב הדעת היא מידה חיונית לשם השגת הערכים התאולוגיים של עדינות, שביעות רצון, מתינות, וצדקה.

==ראו גם==
* שליטה עצמית
* תפקודים ניהוליים

==לקריאה נוספת==
* יעקב קלצקין, הערך: יִשוּב, אוצר המונחים הפילוספיים, א-ד, ברלין: הוצאת אשכול, תרפ"ח.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:פילוסופיה יהודית
קטגוריה:פוליטיקה
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
Safe Trip Home

Safe Trip Home (בעברית: טיול בטוח הביתה) הוא אלבומה השלישי של דיידו. האלבום יצא בארבעה שלבים. בסוף אוקטובר 2008, הודלף לאתר הבית של דיידו שיר אחר שיר עד לתאריך שחרורו הרשמי באנגליה ב-17 בנובמבר 2008. 

האלבום יצא בארצות הברית ב-18 בנובמבר, ולאחר מכן בעולם כולו.

== עטיפת האלבום ==
עטיפת האלבום נבחרה על ידי דיידו ממאגר נאס"א והיא תמונה חופשית לשימוש בארצות הברית. בתמונה האסטרונאוט ברוס מק'קנדלס מרחף בחלל במהלך משימת מעבורת החלל STS-41-B. למרות שהתמונה חופשייה לשימוש, נתבעה דיידו בגין שימוש בתמונה על ידי האסטרונאוט. 

התביעה הייתה לא על הפרת זכויות יוצרים של התמונה אלא על שימוש בדמותו ללא רשותו. התביעה הגיעה לפשרה ב-2011.

== פרויקט עולמי ==
דיידו שילבה באלבום שירים המתארים ככלל - מסע. בצאת האלבום, דיידו החלה בפרויקט עולמי לצילום קליפים לאלבום. הפרויקט בחן אלפי קליפים מרחבי העולם ששיקפו את הוואי השיר מהאלבום אותו בחרו לייצג. הקליפים הנבחרים מהערים נזרה, מומבאי, לונדון, צפון אנגליה, בנגקוק, ריו דה ז'ניירו, קטלינס, הפכו לקליפים רשמיים של האלבום.

== תכנים יוצאי דופן ==
השיר Let's Do the Things We Normally" Do", מצטט את השיר "האיש מאחורי הטייל", שיר מהפכני אירי שנכתב על ידי פדי מק-גייגן. השיר הקורא לשחרור אירלנד הצפונית מאנגליה. השיר זכה לביקורות סוערות ואף לביקורת חריפה של הפרלמנט האירי.

במהלך הכנת האלבום אביה של דיידו נפטר. העבודה על האלבום הושהתה למספר חודשים שלאחריהם כתבה דיידו את השירים "Grafton Street" ו-"The Day Before the Day". שני השירים הוקדשו לזכרו של אביה.

== הכנת האלבום ==
האלבום מציג שיתופי פעולה עם ג'ון בריאון, בריאן אנו, רולו, וסיטיזן קופ והורכב במשך כ-3 שנים בארצות הברית ובאנגליה. דיידו מספרת בריאיון סטודיו כי קטעים רבים משירי האלבום הוקלטו בהקלטה ביתית "בארונות" וב-"מטבח ביתה". בסרטון המקדם את האלבום, מתארים בריאן אנו ו-ג'ון את איכויות העבודה של דיידו על האלבום, שבו ניגנה על רוב הכלים האינסטרומנטליים. הרכבת השירים כללה קטעים קלאסיים ותזמורת נגנים. בין כלי הנגינה יוצאי הדופן באלבום דיג'רידו (didgeridoo), תוף מרים, סדרת פעמונים, חלילית (Grafton street).סגנונות השירים ניחנים בגוון פופ, אלקטרוני, ברזילאי, אירי וקלאסי. הסגנון המוזיקלי המגוון העניק לבסוף לאלבום את שמו Safe Trip Home.

== הצלחת האלבום ==
מחיר ההשקעה באלבום בקירוב כ-מיליון וחצי דולר עקב התשלום למפיקים וליועצים. לאלבום היו שתי הופעות בכורה פרטיות במקומות "סודיים" באנגליה וב-סן פרנסיסקו בארצות הברית. האלבום קודם באמצעות הופעות בודדות לשיר Don't believe in love בתוכניות Talk show ברחבי ארצות הברית ובאירופה. האלבום הוא בין 44 הנמכרים ביותר לשנת 2008 בעולם כולו.

== רשימת שירים ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומי דיידו
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
סריג חופשי

בתורת הסריגים, סריג חופשי הוא הסריג הכללי ביותר בעל תכונות נתונות. באופן פורמלי, מדובר באיבר חופשי בקטגוריה של הסריגים הנוצרים על ידי קבוצה סדורה חלקית נתונה: כל סריג הנוצר על ידי קבוצה P הוא מנה של הסריג החופשי. את הסריג החופשי אפשר להגדיר גם ביחס לכל מערכת של זהויות. כך, לצד הסריג החופשי (הגדול ביותר) הנוצר על ידי P, קיימים גם הסריג המודולרי החופשי, הסריג הדיסטריבוטיבי החופשי, וכן הלאה. 

הסריג המודולרי החופשי על ארבע נקודות a,b,c,d הכפופות ליחסים a<b, c<d
לדוגמה, הסריג החופשי הנוצר על ידי זוג נקודות a,b כולל רק ארבע נקודות: <math>\ a, b, a\wedge b, a \vee b</math>. הסריג החופשי הנוצר על ידי שלוש נקודות הוא אינסופי, ולכן הסריג החופשי הנוצר על ידי יחס סדר שיש בו שלוש נקודות שאינן ניתנות להשוואה, הוא תמיד אינסופי. לעומת זאת הסריג המודולרי החופשי הנוצר על ידי שלוש נקודות כולל 28 נקודות (וגובהו 8), כפי שחישב ריכרד דדקינד ב-1900. הסריג הדיסטריבוטיבי החופשי הנוצר על ידי שלוש נקודות כולל 18 נקודות. הסריג המודולרי החופשי על ארבע נקודות הוא אינסופי (Birkhoff, 1933), בעוד שסריג דיסטריבוטיבי חופשי הנוצר סופית הוא תמיד סופי (לסריג הדיסטריבוטיבי החופשי על 4 נקודות יש 166 נקודות, וגודלו של הסריג הדיסטריבוטיבי החופשי על n נקודות הוא בקירוב <math>\ 2^{\binom{n}{[n/2]}}</math>). בעיית המילה פתירה בסריג החופשי, אבל לא בסריג המודולרי החופשי על חמש נקודות (או יותר).

את הסריג החופשי אפשר לחשב גם כאשר היוצרים מתייחסים זה לזה. למשל, הסריג החופשי על הקבוצה a,b,c שבה a<b כולל 9 נקודות (הסריג המודולרי החופשי על קבוצה זו כולל 8 נקודות, והוא דיסטריבוטיבי). הסריג החופשי על הקבוצה a,b,c,d שבה a<b<c כולל 20 נקודות (בסריג המודולרי החופשי על קבוצה זו יש 13 נקודות). הסריג החופשי על הקבוצה a,b,c,d שבה a<b ו-c<d הוא אינסופי, בעוד שהסריג המודולרי החופשי על קבוצה זו כולל 18 נקודות (תוספת היחס a<d יוצרת מנה שבה רק 12 נקודות). 

== לקריאה נוספת ==

* Lattice Theory: first concepts and distributive lattices, George Gratzer, Section 5.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות סדורות
קטגוריה:אובייקטים חופשיים
ג'ון מיד פוקנר

ג'ון מיד פוקנר (באנגלית: John Meade Falkner, ידוע גם בשם הקיצור "ג' מיד פוקנר", 8 במאי 1858 - 22 ביולי 1932) היה סופר ומשורר אנגלי, הידוע במיוחד בשל ספרו "מונפליט" שיצא לאור בשנת 1898, ונחשב לספר ילדים קלאסי ואהוב. הספר עובד לקולנוע ותורגם לשפות רבות. פוקנר היה גם תעשיין מצליח, ועמד בראש יצרנית הנשק הבריטית "ארמסטרונג וויטוורת'" (Armstrong Whitworth) במהלך מלחמת העולם הראשונה.

==חייו ויצירתו==

פוקנר נולד בעיירה מנינגפורד ברוס בווילטשייר שבאנגליה. הוא למד במרלבורו קולג' והרטפורד קולג שבאוקספורד וסיים תואר בהיסטוריה ב-1882. לאחר אוקספורד בילה זמן מה כמורה בבית הספר הפרטי דרבי, ולאחר מכן שימש מורה פרטי לילדי משפחתו של אנדרו נובל, אציל בריטי שניהל את חברת הנשק ארמסטרונג וויטוורת'. ב-1915 פרש נובל מניהול החברה והותיר את הניהול בידי פוקנר.

ב-1921 פרש פוקנר מניהול החברה, והקדיש עצמו לעיסוקים שברוח. במסעותיו העסקיים מסביב לעולם רכש אוסף עתיקות יקר ערך. כן עסק בפליאוגרפיה - פיענוח כתבי יד עתיקים. הוא קבע את מושבו בדרהאם, וחי שם עד מותו ב-1932, אם כי בתקופה זו גם יצא למסעות רבים. בקריירת הכתיבה שלו כתב שלושה ספרי פרוזה, מספר ספרי שירה, וכן מדריכים לאזורים שונים באנגליה.

==מונפליט==

ספרו הידוע ביותר של מיד הוא "מונפליט". ספר זה מספר את סיפורם של מבריחים בכפר קטן על חופה הדרומי של אנגליה במאה ה-18. הספר נחשב לספר ילדים אהוב, ועובד לקולנוע בשנת 1955 על ידי הבמאי פריץ לאנג.

הספר תורגם לעברית פעמיים. פעם אחת בשנת 1958 על ידי יהושכר כרכי בהוצאת י' שמעוני, ופעם שנייה על ידי יעקב שרת בהוצאת "כתר". מיד מכונה "פלקנר" בשני התרגומים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.johnmeadefalknersociety.co.uk/ אתר הבית של אגודת ג'ון מיד פוקנר]
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1858
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1932
שדוגרפיה

פרה היסטוריים של שדוגרפיה b) שדוגרמה של אור השמש מכוס מרטיני c) שדוגרמה של פיצוץ חומר נפץ d) שדוגרמה המתארת התפשטות גלי קול מירי קלצ'ניקוב]]

שֶדוֹגְרַפְיָה (באנגלית: Shadowgraphy) היא שיטה אופטית המשמשת להבחנה בחוסר אחידות בהרכב חומרים, בתווך שקוף כמו אוויר, מים וזכוכית. זוהי אחת הדרכים לביצוע הדמיית זרימה. פירוש השם הוא בהלחם בסיסים מהשפה האנגלית: Shadow - צל, Graphy - רישום. 
על אף שהאוויר שקוף, עין בלתי מזוינת אינה יכולה להבחין בהבדלים המתרחשים בחומר כגון: טמפרטורה, צמיגות, נוכחות גזים שונים והתפשטות גלי הלם. אמנם היות שהפרעות מעין אלו גורמות לשבירה של קרני אור, הן מטילות צל בקרבת הגופים. לדוגמה, זרמי אוויר חם העולים ממדורה, עשויים להיראות על פני הקרקע באור שמש כצל של עשן מיתמר.

==רקע==
צל של מערבולות חום העולות מ[[מנגל]]
שימוש בצל המוחל מקרני השמש להבנת המתרחש בסביבה, אינו בסימן חידוש טכנולוגי, וניתן לומר שגילו כגיל הטבע. טורפים ימיים רבים מזהים את טרפיהם השקופים על פי היטל הצל שלהם על קרקעית האוקיינוס. באותו אופן יונקים ימיים גדולים שהפרש חום גופם ניכר על פני הסביבה, יהיו לזיהוי קל עבור הטורפים. הראשון לבחון את התופעה ולהמחיש אותה היה רוברט הוק ואחריו ז'אן-פול מארה העמיק וחקר את האש.

==יישומים==
היות שלמיפוי ולהדמיית זרימה חשיבות גדולה במחקר ופיתוח נעשה שימוש רב בשדוגרפיה בהנדסת אווירונאוטיקה, בעירה, בליסטיקה, חומרי נפץ ובבדיקות עמידות זכוכית.

==שדוגרמה==
על פי פ.ג'.פיינברג על תוצר טכניקת השדוגרפיה להיקרא שֶדוֹגְרַמָה (באנגלית: Shadowgram), כאשר פירוש המילה גרמה הוא תרשים, ציור. השדוגרמה איננה צילום ממוקד אלא צל מוטל של גוף. ההבדלים בעוצמות האור המוטל פרופורציוניים לנגזרת השנייה (לפלסיאן) של המקדם שבירה בחומר שקוף מסוים. מרחק גדול מדי בין הגוף הנבדק למשטח עליו מוקרן הצל, יניב צל מפוזר ומטושטש.

==ראו גם==
* אווירודינמיקה
* מנהרת רוח
* הדמיית זרימה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בדיקות
קטגוריה:אופטיקה
האריה שאהב תות

גן סיפור "האריה שאהב תות" בחולון
האריה שאהב תות הוא ספר ילדים מאת הסופרת והמשוררת הישראלית תרצה אתר. הסיפור פורסם לראשונה במסגרת ספרה של אתר "יעל מטיילת" (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1971). בשנת 2003 יצא בהוצאת הקיבוץ המאוחד מחדש כספר נפרד, מעוטר באיוריו של הצייר דני קרמן. הספר עובד להצגות ילדים שונות.

ראה אור בתרגום לערבית מאת רג'אא בכריה (رجاء بكرية).

== תקציר הסיפור ==
הסיפור מתמקד באריה המבקש לאכול תותים, ותותים בלבד, אך ביער שבו הוא גר אין תותים. בעוד שאמו הלביאה מנסה לשכנע אותו לאכול מאכלים אחרים, האריה מתעקש לאכול רק תות. כאשר ילדים מטיילים ביער ובאמתחתם תות, מבקש האריה לטעום מהמאכל, אולם הילדים נבהלים ובורחים מהמקום. האריה טועם מהתות שמצא בתיקיהם שנותרו מאחור ואוכל את כל התותים שהם השאירו, כתוצאה מכך הוא החליט שהוא לא אוהב תותים. החוויה משנה את גישתו של האריה ומאותו יום ואילך הוא אוכל בתיאבון את האוכל שנותנת לו אמו.

===העקשנות===
הסיפור מצביע על חשיבותה של העקשנות, שהיא תכונה המסייעת בהתמודדות של ילדים עם מצבים שנדרש בהם מאמץ, ומביאה אותם שלא לוותר ולסגת מהפעולה. כן היא מצביעה על התפתחות עצמאית, ופיתוח אישיות אינדיבידואלית, בה הילד מפעיל שיקול דעת אישי ומביע את רצונותיו בנפרד מרצונותיהם של הוריו.

===מוסר השכל===
כאשר ילד מתעקש על דבר מה, על אף שההתעקשות יכולה להיות מתסכלת עבור ההורה, יש לאפשר לו להתנסות וללמוד בעצמו ואף בדרך "הקשה", מה הדבר הנכון עבורו. עם זאת, קיימת ביקורת כלפי הספר על כך שהוא מחנך לקונפורמיות, בכך שבסופו של הסיפור האריה "...אוכל רק מה שאמא שלו מכינה ולא רוצה דברים שאין ... והוא כבר לא בוכה ולא מתנהג כמו טיפש".

בנוסף, הסיפור הוא גם תובנה עבור מבוגרים וילדים כאחד, והיא שלפעמים אנחנו רוצים מאוד משהו אבל כשאנחנו מקבלים אותו סוף סוף אז מתגלה לנו שהוא בכלל לא דבר רצוי עבורנו. זוהי תובנה הנוגעת ברבדים העמוקים של הנפש האנושית, בדומה למגע הזהב של המלך מידאס.

ב-28 ביולי 2013 נחנך בחולון גן סיפור "האריה שאהב תות" ובו פסליו של אסף ליפשיץ.

===עיבוד לתיאטרון===
* הצגת ילדים שעלתה בישראל בהפקת "משגב עורי הפקות" ומבוססת על הספר שכתבה (תרצה אתר). סמדר שיר כתבה את המחזה, הלחין את המוזיקה משה דץ, עיבד מוזיקלית חזי שקד, ביימה מור פרנק, ושיחקו בה צחי נוי/גיל וסרמן, גילי ורנר, קרן ראובן, ונירית אהרוני. ההצגה עלתה על הבמות משנת 2005 ועד 2018.

* הצגת ילדים נוספת שעלתה בישראל המבוססת על הספר בכיכובה של מיקי (מיכל מוכתר) בהפקת "משגב עורי הפקות".

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.kibutz-poalim.co.il/page_54983 האריה שאהב תות], הוצאת הקיבוץ המאוחד
* [http://www.holon.muni.il/Lists/List6/DispForm.aspx?ID=1211 חנוכת גן סיפור "האריה שאב תות"], באתר עיריית חולון
* [http://www.zmanhorim.co.il/book-a0B2000000CPf1cEAD "זמן הורים" - האריה שאהב תות] - הנחיות וטיפים להורים לקריאת הסיפור
* [http://www.bakbook.co.il/?p=394 למה "האריה שאהב תות" הוא ספר בעייתי], באתר בקבוק
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרצה אתר
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 1971
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:הוצאת הקיבוץ המאוחד: ספרי ילדים
קטגוריה:אריות בתרבות
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
בחירת נשיא מדינת ישראל

[[17 בפברואר 1949, הנשיא הראשון חיים ויצמן נשבע אמונים בבניין המוסדות הלאומיים]]
במסגרת בחירת נשיא מדינת ישראל בוחרת הכנסת את נשיא מדינת ישראל.

הליך בחירת הנשיא מוסדר בחוק יסוד: נשיא המדינה. כל 120 חברי הכנסת רשאים להציע מועמד שהוא אזרח ישראל ותושב ישראל לתפקיד הנשיא. ההצבעה נערכת בין חברי הכנסת, והיא הצבעה חשאית, זאת על מנת להבטיח כי חברי הכנסת יצביעו לפי שיקול דעתם האישי, ולא לפי שיקולים מפלגתיים ולחצים קואליציוניים. ההצבעה החשאית גרמה למספר הפתעות בעבר. בשנת 1983 גבר חיים הרצוג על מועמד הקואליציה מנחם אלון, ובשנת 2000 ניצח משה קצב את שמעון פרס.

 קובע כי על הנשיא להיבחר ברוב של 61 חברי כנסת, בין אם הוא מועמד יחיד, ובין אם מתמודדים מולו מועמדים נוספים. אם אף אחד מהמועמדים לא השיג את הרוב הדרוש, נערכת הצבעה נוספת. כך אירע בשנת 2000, כאשר בסיבוב ההצבעה הראשון קיבל משה קצב 60 קולות, לעומת 57 לשמעון פרס, ורק בסיבוב ההצבעה השני השיג קצב את הרוב הדרוש. 

על פי תיקון מס' 9 לחוק, אם אף אחד מהמועמדים לא השיג את הרוב הדרוש, נערכת הצבעה נוספת שבה משתתפים רק שני המועמדים שקיבלו את קולותיהם של מספר חברי הכנסת הגדול ביותר בהצבעה הראשונה. המועמד שקיבל בהצבעה השנייה את רוב הקולות של חברי הכנסת המשתתפים בהצבעה ומצביעים בעד אחד המועמדים - הוא הנבחר; קיבלו שני מועמדים מספר קולות שווה, חוזרים על ההצבעה. 

בשנת 2003 תוקן סעיף 8, ונוספה בו הוראה הקובעת כי אם גם בסיבוב שבו נותר מועמד יחיד הוא אינו מצליח להשיג את הרוב הדרוש, ההצבעה נדחית ב-30 ימים. במקרה זה, ניתן להציע מועמדים נוספים. מטרת התיקון להבטיח את בחירתו של הנשיא תוך תמיכה רחבה ככל האפשר של הכנסת, ולמנוע מצב שבו נשיא המדינה נבחר על ידי מיעוט של חברי הכנסת. הוראה דומה נקבעה במקביל גם באשר למבקר המדינה. 

עם בחירתו, מתחיל הנשיא בכהונה אחת בת שבע שנים (לפי הלוח העברי). בעבר הייתה תקופת הכהונה חמש שנים, ולא הייתה הגבלה על מספר הכהונות, אך חוק היסוד תוקן בעניין זה ב-1998. מטרת התיקון הייתה למנוע הישנות המקרה שאירע בבחירת הנשיא באותה שנה, בהן מועמד נוסף (שאול עמור) הציג את עצמו לבחירה אל מול נשיא מכהן (עזר ויצמן).

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
ניי-סיר-סן

ניי-סיר-סֶן או נֶאִי-סור-סן (בצרפתית: Neuilly-sur-Seine – "ניי שעל הסן") הוא פרוור אמיד מאוד ממערב לפריז במחוז רמות הסן, עם אוכלוסייה של כ-61,500 תושבים. ניי-סיר-סן היא אחת הקומונות הצרפתיות שבהן ההכנסה הממוצעת לנפש היא בין הגבוהות ביותר, ומתגוררים בה רבים מאנשי הבורגנות הצרפתית, בהם עורכי דין, אנשי ממשל וידועני קולנוע וטלוויזיה. כמו כן פועלים בה מטות של תאגידים רבים.

יער בולון והנהר סן גובלים מדרום וממערב בניי-סיר-סן, והבולוואר פריפריק (כביש הטבעת של פריז) חוצה אותה מצפון.

בשנת 1919 נחתם בניי-סיר-סן חוזה ניי, שהסדיר את תנאי כניעתה של בולגריה בתום מלחמת העולם הראשונה.

בשנים 1983–2002 כיהן ניקולא סרקוזי כראש העיר.

==אתרים==
שאטו דה ניי שבתחומה היה מקום מגורים ממלכתי חשוב בתקופת המונרכיה של יולי, ומהווה מוקד תיירות למבקרים בפרוור. הכנסייה הקהילתית סאן-פייר-דה-ניי (Saint-Pierre de Neuilly) הושלמה על פי תוכניות של האדריכל לואי אנרי אלפרד דוברן לאחר מותו, על ידי בנו לואי אלפונס דוברן. בשנים 1913–1914 נוספו שתי רצועות למבנה הנאו-גותי, שנמצא בו פסל מרשים של הבתולה מהמאה ה-17, והציור "ישו בגן הזיתים" (1672 ,Le Christ au jardin des Oliviers) מאת קלאודיו קואלו (Coello).

בית הכנסת בניי-סיר-סן הוא בית הכנסת העתיק ביותר שבפרוורי פריז.

==ערים תאומות==
*
*
*
* (יחסי ידידות)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:או-דה-סן: ערים
הדמיית זרימה

מודל מוקטן של מטוס [[ססנה במנהרת רוח עם הליום. ניתן לראות את המערבולות בקצה הכנפיים, וקווי הזרימה הכלליים וסטייתם.]]
הדמיית זרימה (באנגלית: Flow visualization) בדינמיקת נוזלים, היא שיטה שמטרתה להפוך דפוסי זרימה (סביב גופים) לנראים, ובכך לדלות מידע איכותי או כמותי אודותם.

==סקירה==
ניתן להבין את הדמיית הזרימה ברמות שונות. ברוב הנוזלים השקופים (אוויר, מים וכדומה) לא ניתן יהיה לראות את דפוסי הזרימה סביב גופים מבלי להשתמש בשיטות או אמצעים מתאימים. 
ברמה התאורטית, ידועים לנו המשוואות השלטות בתנועת הנוזלים (משוואות נאוויה-סטוקס), אך הן משוואות דיפרנציאליות חלקיות ולא ליניאריות, ובשל סיבוכן הרב מעט פתרונות שימושיים להן. ניתן אמנם לפותרם  באמצעות מחשבים מודרניים ולקבל בסופו של דבר תוצאה מספרית, אולם תוצאות אלו עשויות להיות מרוחקות מהטבע, וחובה לאמתן בניסויים. 
היבט נוסף של משוואות אלו הוא הצלחה בחיזוי תבניות זרימה של נוזלים ברמות שונות. תבניות כגון אלו מוכרות לכולנו: מערבולות בעת ריקון אמבטיה, טורנדו, טבעות עשן, ענני עשן בצורת פטריה (לרב מתגובה לפיצוץ), חוטים ה"שורקים" ברוח חזקה וקריסות גשרים.

==שיטות הדמיה==
בניסויים מתחום מכניקת הנוזלים ניתן לדמות זרימה בשלוש דרכים: 
* הדמיית משטח זרם: חושפת רצף של קווי זרימה בקצוות הגוף. שמן צבוע המוכנס לדופן מנהרת רוח, מספק דוגמה טובה לכך. השמן מגיב למאמץ גזירה הפועל על המשטח ויוצר תבנית זרימה. 
* מעקב אחר מסלול הזרימה (של חלקיק): ניתן להוסיף לנוזל חלקיקים כמו עשן כדי לעקוב אחר תנועתו, ובנוסף להאיר חלקיקים אלו באמצעות יריעת לייזר, על מנת לאפיין את תבנית הזרימה. בדרך זו ניתן גם למדוד את מהירות הזרימה של החלקיקים (לדוגמה, באמצעות שחזור שדה מהירות מתמונות חלקיקים עוקבי זרימה) ונקודות חיכוך בתווך. 
* שיטות אופטיות: בחלק מהזרימות ניתן לאפיין את דפוס הזרימה על פי שינויים במקדם השבירה. לדוגמה, שיטות כגון: שדוגרפיה, אינטרפרומטריה, ושיטת תצלום שלירן. בצורה דומה, ניתן להוסיף גוונים (לרוב נוזליים) לזורם כדי למדוד ריכוזים וצפיפויות חומרים.

==יישומים==
בדינמיקת נוזלים חישובית, פתרון מספרי למשוואות המרכזיות עשוי לספק את כל תכונות המרחב והזמן של החומר. כמות עצומה של מידע מעין זה צריכה לקבל מימוש מעשי ולכל הפחות חזותי. לכן הדמיית זרימה חשובה בפן החישובי באותה מידה כמו הפן הניסויי בדינמיקה נוזלית.

==הפניות==
<div style="direction: ltr;">
* 
* 
* 
* 
* 
</div>

==ראו גם==
* סוגי זרימה
* מכניקת זורמים
* דינמיקת נוזלים

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.cg.tuwien.ac.at/~helwig/diss/node10.htm Flow visualization techniques].
*[https://web.archive.org/web/20070928023426/https://visualization.hpc.mil/wiki/index.php/Visualization_Algorithms Flow visualization algorithms].
*[https://web.archive.org/web/20080307024636/http://www.interactiveflows.com/links/ Educational Particle Image Velocimetry (e-PIV) - resources and demonstrations]

קטגוריה:אווירודינמיקה
קטגוריה:הידרודינמיקה
מרסל אלכסנדר ברטראן

מרסל אלכסנדר ברטראן (בצרפתית: Marcel Alexandre Bertrand; 2 ביולי 1847 – 13 בפברואר 1907) היה גאולוג צרפתי.

==חייו ועבודתו==
ברטראן, בנו של המתמטיקאי ז'וזף ברטראן, נולד בפריז ב-1847 והחל את לימודיו באקול פוליטקניק ב-1867. שנתיים אחר כך למד באקול דה מין (École Nationale Supérieure des Mines de Paris - בית הספר למהנדסי מכרות, המשתייך לגרנד אקול והיום מכשיר מהנדסי תעשייה). עם סיום לימודיו עבד בכמה משרות במזרח צרפת, והחל ב-1877 הוא הצטרף למיזם המיפוי הגאולוגי של צרפת. בתפקידו זה ביצע מיפוי גאולוגי של אזורים בפרובאנס, בהרי היורה ובאלפים. ב-1886 הוא קיבל משרת פרופסור לגאולוגיה ב"אקול דה מין" שבו הוכשר. ב-1896 הוא נבחר לאקדמיה הצרפתית למדעים במקומו של לואי פסטר שמת שנה קודם לכן.
ברטראן הוא בין האבות המייסדים של הטקטוניקה המודרנית. תרומותיו העיקריות היו "תאוריית הגל" בתחום האורוגנזה (היווצרות ההרים) והשערת הגלישון. ברטראן הקדיש שמונה שנים לחקר הסטרטיגרפיה של הרי היורה בתחום צרפת. ממחקריו עלה הצורך למצוא מנגנון שיסביר את נוכחותם של "פגמים", "ליקויים" ו"עיקומים" שנמצאו בהרים סמוך לבזאנסון. ממחקר דומה בהעתק גלרוס הסיק ברטראן כי מדובר בהעתק הפוך שהסיט את המסלע ב-40 קילומטרים, והניח כי מנגנון זה יצר את האלפים. את תוצאות מחקריו פרסם ב-1884 במאמר "דיווח על מבנה האלפים של גלרוס ואגן הפחם הצפוני".

לגלישונים קרא ברטראן "Nappe" – (בצרפתית: מפת שולחן), לתופעה עצמה - Nappe de charriage, ופיתח את התפיסה לפיה הן נוצרות בתהליכי קימוט והעתקה. תאוריית הגל שלו תיארה בנייה של קמטים מאסיביים של קליפת כדור הארץ הנמשכים על פני עידנים גאולוגיים רציפים הקרויים תקופות האורוגנזה הקלדונית, ההרציניאנית, והאלפינית. מאוחר יותר הוא הוסיף את התקופה ההורוניאנית שהתרחשה בעידן הפרקמבריון.

ב-1886 זכה ברטראן בפרס ואיאן (Prix Vaillant) מטעם האקדמיה למדעים של צרפת. ב-1888 זכה ברטראן בפרס פונטאן (Fontannes) מטעם החברה הגאולוגית של צרפת (Société géologique de France). ב-1890 זכה שוב בפרס ואיאן, וב-1893 בפרס פטי ד'אורמואה (Petit d'Ormoy).

ברטראן נישא ב-1886 למטילדה מסקאר (Mascart Matilda) בתו של הפיזיקאי אֶלֶתֵר מסקאר (Éleuthère Mascart). לזוג נולדו חמש בנות. הבכורה, ז'אן (Jeanne), נהרגה לנגד עיניו במפולת סלעים ב-1900, בהיותה בת 13, והוא התקשה להתאושש מהמהלומה. מרסל ברטראן נפטר בפריז ב-1907, ארבעה חודשים לפני הגיעו לגיל 60.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.annales.org/archives/x/mbertrand.html (Wilfrid Kilian, Marcel Alexandre BERTRAND (1847-1907] 
* [http://annales.org/archives/x/mbertrand3.html (Pierre Termier, MARCEL BERTRAND (1847-1907] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאולוגים צרפתים
קטגוריה:מדענים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1847
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1907