OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גליה גולן

גליה גולן (גילד) (נולדה ב-19 ביולי 1938) היא חוקרת מדע המדינה ופעילת שמאל פמיניסטית; משמשת פרופסור במרכז הבינתחומי הרצליה ופרופסור אמריטה באוניברסיטה העברית בירושלים.

==ביוגרפיה==
גולן נולדה בסינסינטי שבאוהיו, ארצות הברית במשפחה יהודית לא-דתית, וגדלה בסינסינטי, מיאמי ביץ', שיקגו, בוסטון וניו יורק. היא למדה באוניברסיטת ברנדייס ובאוניברסיטת סורבון, ובשנות ה-60 התגייסה ל-CIA בארצות הברית ושימשה אחראית במחלקה לסובייטולוגיה ומזרח אירופה בארגון. לאחר מכן למדה באוניברסיטה העברית בירושלים, שם קיבלה תואר דוקטור במדע המדינה בשנת 1970 (על המחקר "דה-סטליניזציה בצ'כוסלובקיה") בהנחייתם של ניסן אורן ומיכאל קונפינו. בירושלים כיהנה גולן כיו"ר המחלקה למדע המדינה, כיו"ר הקתדרה של מרכז לייפר ללימודי האישה, וכפרופסור ללימודי רוסיה ומזרח אסיה. כמו כן שימשה יועצת לצה"ל ולמשרד החוץ.

גולן מכהנת כפרופסור בבית הספר לאודר לממשל דיפלומטיה ואסטרטגיה במרכז הבינתחומי הרצליה וכעמיתה בינלאומית ב"מרכז לאתיקה משפט וענייני ציבור" באוניברסיטת ברנדייס. בפעילותה החברתית והפוליטית, היא חברת חבר המנהלים של "שלום עכשיו", מרצ, "בת שלום" ונציבות הנשים הבינלאומית. בבחירות לכנסת הארבע עשרה הוצבה במקום ה-99 הסמלי ברשימת מרצ.

גולן מתמחה בגלובליזציה, משברים בינלאומיים ועניינים פוליטיים עכשוויים. היא פרסמה שמונה ספרים, העוסקים בין השאר בברית המועצות, מזרח אירופה, המזרח התיכון, ויחסי ישראל-פלסטינים.

נישאה לדייוויד גילד ולהם ארבעה ילדים.

==פרסים==
*זוכת פרס מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית למדע המדינה
*כלת פרס אליס שלוי לנשים במנהיגות
*כלת הפרס לאקטיביזם מטעם קרן גלייטסמן

==קישורים חיצוניים==

* [http://portal.idc.ac.il/he/faculty/ggolan/Pages/profile.aspx דף הבית של פרופ' גליה גולן], באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
* [http://portal.idc.ac.il/He/Main/about_idc/news_events/DocLib2/88_galia_golan.pdf גליה גולן], באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
* [http://www.herzliyaconference.org/_Articles/Article.asp?ArticleID=1270&CategoryID=203 גליה גולן] באתר כנס הרצליה החמישי
* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-n50034352 גליה גולן] באתר WorldCat Identities
* 
* 
ממאמריה:
* [http://www.amalnet.k12.il/meida/history2/hisi3123.htm ברית המועצות ומשבר סואץ-סיני], באתר עמלנט, מדינה בצמיחה - ישראל בשנים 1948–1970.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:חברי שלום עכשיו
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדע המדינה
קטגוריה:חוקרות מדע המדינה ישראליות
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: ממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה
קטגוריה:פעילות מרצ
קטגוריה:אנשי ה-CIA
קטגוריה:נשות ה-CIA
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פריז
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטים ישראלים
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
ויאצ'סלב מלאפייב

ויאצ'סלב אלכסנדרוביץ' מלאפייב (ברוסית: Вячеслав Александрович Малафеев, נולד ב-4 במרץ 1979) הוא כדורגלן עבר רוסי, ששיחק כשוער בזניט סנקט פטרבורג במשך 17 שנים ובנבחרת רוסיה. התחיל לשחק כדורגל בגיל 9 כשלמד בבית הספר לכדורגל "סמנה". ב-1997 סיים את לימודיו בבית הספר ולאחר מכן החל לשחק בקבוצת המחליפים של זניט סנקט פטרבורג. ב-7 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים מול אלניה ולדיקווקז. לאחר פרישתו ממשחק משנת 2017 עד 2020 שימש כסגן המנהל הספורטיבי במועדון זניט, אך לאחר מכן עבר לעולם העסקים לנהל את חברת הנדל"ן שלו.
==קריירה==
ב-1999 שיחק מלאפייב משחק בודד בנבחרת רוסיה הצעירה (עד גיל 21) והחל משנת 2003 הוא משחק בנבחרת הבוגרים. במדי הנבחרת הוא שיחק ביורו 2004 שנערך בפורטוגל ואף ביורו 2008 שנערך באוסטריה ובשווייץ, בו הוא שימש כשוער המשנה לאיגור אקינפייב, הקמפיין האחרונה שהשתתף עם הנבחרת הוא יורו 2012 שנערך באוקראינה ופולין, לאחר אותו יורו הודיע כי הוא פורש מהנבחרת כדי לבלות בזמן איכות בחיק משפחתו, אך הוא מוכן להיקרא במקרי חירום. במאי 2016 פרש גם ממשחק פעיל בזניט סנקט פטרבורג ועבר הסבה לעולם העסקים.

==לאחר הפרישה==
לאחר פרישתו מכדורגל התמקד בהשקעות בתחום העסקים והוא בעלים של סוכנות נדל"ן.

במרץ 2013 הקים את סוכנות הנדל"ן "M16 נכסים" ([http://m16-estate.ru אתר רשמי]) ובשנת 2014 עסקה גם בנכסי עלית. בשנת 2016 הקים את קבוצת ההשקעות „M16-Group“ ובה 6 חברות בת: סוכנות נדל"ן ומחלקת נכסי עלית, חברה לעיצוב פנים, מועדון הסקי "ליובוגורייה", חברת אבטחה וחברה לייעוץ וסיוע משפטי.

בנובמבר 2017 חזר לקבוצת זניט סנקט פטרבורג, הפעם כסגן המנהל הספורטיבי. בתפקיד זה שימש עד מאי 2020. ב-1 ביוני 2020 דווח על צירופו לצוות ההנהלה של מועדון הכדורגל דינמו סנקט פטרבורג.

==חייו האישיים==
מלאפייב אלמן, ואב לשלושה. הוא נישא פעמיים. אשתו הראשונה מרינה (בזבורודובה) מלאפייבה (ילידת 1974) הייתה בוגרת האקדמיה לתעופה אזרחית. הם נישאו בנובמבר 2001, ולאחר הנישואין היא ניהלה את מרכז ההפקות "מלאפייבה" (Малафеева продакшн). היא נספתה בתאונת דרכים במרץ 2011. בדצמבר 2012 נישא ליקטרינה קומיאקובה (ילידת 1988), בוגרת האוניברסיטה לתרבות ואמנות. ילדיו מנישואיו הראשונים הם קסניה (ילידת 2003) ומקסים (יליד 2006), המשחק בעמדת השוער בבית הספר לכדורגל של מועדון זניט. מנישואיו השניים יש לו בן אחד, אלכס (יליד 2013). אחיו הבוגר סרגיי הוא שופט כדורגל.

בינואר 2021 אושפז בבית החולים בעקבות נזק משמעותי לריאותיו, לאחר שנדבק בנגיף הקורונה.

== תארים ==
* זכייה באליפות רוסיה: 2007, 2010, 2012, 2015
* זכייה בגביע הרוסי: 1999, 2010, 2016
* זכייה בסופר קאפ הרוסי: 2008, 2011, 2015
* זכייה בגביע הפרמייר ליג הרוסי: 2003
* זכייה בגביע אופ"א: 2008
* זכייה בסופר קאפ האירופי: 2008
* שוער השנה של הליגה הרוסית: 2003, 2007

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:שוערי כדורגל רוסים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1979
Street Legal

Street Legal הוא אלבום רוק של הזמר והמוזיקאי האמריקאי בוב דילן, אשר יצא ב-1978.

סטריט ליגל הוא האלבום האחרון של דילן מהתקופה הטרום-נוצרית שלו, וסימנים ראשונים לתמורה שעמדה להתרחש אצלו נראים בשיריו, כגון השיר "סנור (עלילות של כוח יאנקי)" האפוקליפטי.
== הפקה ==
מבחינה מוזיקלית, סטריט ליגל הוא חריג בעבודתו של דילן בכך שהוא אלבום שכלל תזמורת מלאה, כולל כלי נשיפה וזמרות רקע. האלבום, וסיבוב ההופעות שבא בעקבותיו, ספג ביקורת בשל הסגנון ה"לאס-וגאסי" שלו. השירים הם ברובם בעלי צליל מלא יותר מאלבומיו הקלאסיים של דילן, ולכן האלבום נחשב לעיתים לאלבום הראשון לאחר "התקופה הקלאסית" של דילן, שהסתיימה עם "Desire" ב-1976, ועם סיום סיבוב ההופעות של ה-Rolling Thunder Revue. סיבוב ההופעות של 1978, שכלל הופעות באירופה וביפן, הכיל גרסאות שונות באופן קיצוני לשיריו המוכרים של דילן, ותועד בהופעה חיה "Live at Budokan". ההקלטה המקורית של האלבום נחשבת לגרועה באיכותה, ורמיקס של האלבום מ-1999 שימש לכל הגרסאות העתידיות.

רבים משירי האלבום, כגון "פוני חדש", משלבים דיון ביחסים מורכבים בין המספר לאישה, ונושאים אפוקליפטיים או דתיים. יש אומרים שמותו של אלביס פרסלי זמן קצר לפני הקלטת האלבום השפיע על המוזיקה שבו. דילן סיפר שלאחר מותו של אלביס, כל חייו חלפו לפניו, והוא לא דיבר עם איש במשך שבוע. על אף שהאלבום לא זכה להצלחה, חלק משיריו זכו לעדנה עם השנים. "סניור" הופיע באוסף של דילן משנת 1985 "biograph". השיר "חילופי המשמר" ("The Changing of the Guards"), מדיטציה מיסטית על הקרבות שלפני אחרית הימים, נחשב לאחד משיריו המוצלחים ביותר של דילן, וזכה למספר גרסאות כיסוי, על ידי, בין השאר, פטי סמית' ופרנק בלאק.

== רשימת השירים ==
כל השירים נכתבו על ידי בוב דילן.

#"Changing of the Guards" – 7:04
#"New Pony" – 4:28
#"No Time to Think" – 8:19
#"Baby, Stop Crying" – 5:19
#"Is Your Love in Vain?" – 4:30
#"Señor (Tales of Yankee Power)" – 5:42
#"True Love Tends to Forget" – 4:14
#"We Better Talk This Over" – 4:04
#"Where Are You Tonight? (Journey Through Dark Heat)" – 6:16

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1978
קטגוריה:בוב דילן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
שרון וכסלר

שרון וכסלר (נולדה ב-17 בינואר 1970) היא חזאית ואשת תקשורת ישראלית.

==ביוגרפיה==
וכסלר נולדה וגדלה בירושלים. אביה הוא פרופ' מנחם רון וכסלר, מומחה לכירורגיה פלסטית במרכז הרפואי הדסה. דודה היה עוזי וכסלר.

וכסלר למדה בבית הספר התיכון בויאר. היא בעלת תואר שני בחינוך מן האוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 2016 החלה ללמוד לימודי אוצרות באוניברסיטת תל אביב.

משנת 1993 עד סגירת רשות השידור הגישה וכסלר את תחזית מזג האוויר במהדורת מבט של הערוץ הראשון בטלוויזיה הישראלית. בשנים 2003–2008 שימשה חזאית בתוכניתו של רפי רשף "נכון להבוקר", ששודרה בגלי צה"ל, ואף השתתפה בפינה יומית עם הכתב מנחם הורוביץ. וכסלר אף נמנתה למשך כמה חודשים עם צוות מגישי התוכנית הלילית "כל היום", ששודרה ברשת ב' של קול ישראל.

ב-2008 השתתפה בעונה הרביעית של תוכנית הטלוויזיה "רוקדים עם כוכבים", ששודרה אז בערוץ 2, וסיימה במקום הרביעי.

מאז עליית תאגיד השידור הישראלי "כאן" לאוויר במאי 2017, היא מגישה את תחזית מזג האוויר במהדורות המרכזיות. נוסף על כך הגישה עם אורי לוי את התוכנית "מבט לאחור", ומאז פסק שידורה היא מגישה עם לוי את התוכנית "שרון ואורי". מפעם לפעם היא משמשת גם מגישה מחליפה ב"חדשות הלילה".

בנובמבר 2021 החלה להגיש את תוכנית הרדיו "כאן בסביבה" בכאן ב', גם כן לצידו של אורי לוי.

== חיים אישיים ==
וכסלר מתגוררת בהר אדר, נשואה לעורך הדין ינון סרטל, ולזוג חמישה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרניות ומנחות
קטגוריה:חזאים
שרון
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:בוגרות תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:הר אדר: אישים
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
בית ספר שדה שדה בוקר

בית ספר שָדֶה שְדֵה בוקר נמצא במדרשת בן-גוריון מעל נחל צין ובקעת צין. בית הספר הוא אחד המוסדות המופעלים על ידי תאגיד מדרשת שדה בוקר, ואינו שייך לחברה להגנת הטבע. את בית הספר ייסדו יהושע כהן ומיכאל גל בשנת 1962, והוא השני במניין בתי הספר שדה בארץ.

בבית הספר אכסניה עם 273 מיטות. בנוסף לאכסניה, קיים במקום בית ההארחה, "בית המבורג" עם 80 מיטות.

בית הספר נקרא על שם נחמה ויהושע כהן.

==תחומי פעילות==
בית הספר עורך פעילויות הדרכה הקשורות למרחבים הגאוגרפיים מרכסי הנגב הצפוני בצפון-מזרח, עד להר הנגב הגבוה בדרום-מערב.
הפעילות נערכת בעיקר במסגרת טיולים בהם טיולי משפחות, טיולים שנתיים לבתי ספר, טיולים נודדים בני 2–5 ימים בהם לנים בשטח והולכים ברגל מנקודה לנקודה, הכנת עבודות ביוטופ עם תלמידי בית הספר התיכון במגמת ביולוגיה.
נחל חוורים ועין עבדת בקרבת בית הספר|280x280px]]
280x280px
==אזורי הפעילות==
# רכסי הנגב הצפוני - רכסי חתירה וחצרה והמכתשים: הגדול והקטן והנחלים המתחתרים בהם כגון נחל גוב ונחל עקרבים.
# רמת עבדת - המסתיימת במבנה מצוקי ברום של 150–200 מ', היוצר נוף קניוני. בשוליה של הרמה נובעים המעיינות: עין עבדת, עין מעריף ועין מור שבנחל צין.
# מכתש רמון - "חלון גאולוגי" המאפשר למבקרים ולחוקרים לצפות בסלעים עתיקים מלפני 400 מיליון שנה וכן ריכוז עשיר של מאובנים.
# הר הנגב - הגוש ההררי הגבוה של הנגב ובו כמה מפסגותיו הגבוהות ביותר: הר רמון 1,035 מטר מעל פני הים וראש חורשה. באזור צומחים מאות עצי אלה אטלנטית גדולים ועתיקים.

==אוספי בית הספר==

בבית הספר אוסף חי מדברי המתמקד בזוחלים. בתצוגה נחשים מדבריים וצפוניים, ארסיים ונדירים, פנק, אוח ומכרסמים. בנוסף יש במקום תצוגה של פוחלצי חיות מדבר.
כמו כן במקום אוסף בדואי, ע"ש יצחקי נצר. האוסף כולל חפצים ותמונות מאורח-החיים של הבדואים במדבר. באוסף יש אוהל בדואי, לבוש מסורתי, כלי בישול ואביזרים לחיי היום-יום.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

שדה בוקר
קטגוריה:הנגב
קטגוריה:מדרשת בן-גוריון
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן שלמה גלעד
מדובב

מדובב הוא אדם המביא אדם אחר לידי דיבור במקרה שהוא מתקשה בכך (למשל, עקב צער עמוק, עקב טראומה שעבר וכו'). התואר "מדובב" יוחד גם ספציפית לאדם המפתה עציר או אסיר להתוודות על פשע, ובכך מסייע להפללתו. 
==מדובב בשירות המשטרה==
מדובב פועל בשירות המשטרה ושירותי ביטחון, כאשר אין בידם די ראיות להרשעתו של עציר (או להרשעתו של אסיר בעבירה אחרת מזו שבה הורשע), ומטרתו לשמוע מהעציר עצמו הודאה בפשע שבו הוא חשוד, לאחר שנכשלו הניסיונות לקבל ממנה הודאה כזו בחקירה משטרתית גלויה. להשגת הודאה זו פועל המדובב בעורמה. הוא מוכנס לתאו של העציר, כאילו אף הוא עצור, רוכש את אמונו של העציר (למשל באמצעות התוודות על פשעים שהמדובב עשה לכאורה), ומביא לכך שהעציר יגלה את סודו.

נהוג להבדיל בין מדובב פסיבי, המוצמד לחשוד ומגיב לפניות אליו בנוגע לעבירה אך אינו פותח מיוזמתו בדיון עם החשוד על העבירה, לבין מדובב אקטיבי המשדל את החשוד להודות באשמה. השימוש במדובב והמותר והאסור בהפעלתו נמצאים בדיונים ברחבי העולם. בית המשפט העליון בקנדה, למשל, שלל שימוש במדובב אקטיבי כלפי חשוד שביקש במפורש לשמור על זכות השתיקה. בישראל קבע בית המשפט העליון שבאופן כללי השימוש במדובבים פסיביים ואקטיביים הוא חוקי. אולם בית המשפט העליון פסל הודאה של חשוד ברצח לאחר שקבע שהמדובבים תקעו טריז בינו לבין עורך דינו ויעצו לו עצות משפטיות שקריות. בית המשפט העליון גם ביקש שככלל לא ייעשה שימוש באותו מדובב עם חשודים שונים באותה פרשה, מחשש שמידע יזלוג מהמדובב על החשוד ויזהם את ההודאה של החשוד.

==מדובבים בתרבות==
סדרת הטלוויזיה הישראלית המדובב עוסקת בקורותיו של אסיר שנהג לדובב פושעים בזמן שהותו בכלא. וכך משוחרר ממאסר מוקדם מהצפוי בתנאי שיהיה מדובב בשירות המשטרה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חקירה
קרל היינריך אולריכס

עמוד השער של המהדורה היחידה של "אוראנוס", 1870]]
קרל היינריך אולריכס (בגרמנית: Karl Heinrich Ulrichs; 28 באוגוסט 1825 – 14 ביולי 1895) היה הוגה דעות ולוחם זכויות אדם גרמני, מראשוני הלוחמים להכרה בזכויות להט"ב. 
== חייו ==
קרל היינריך אולריכס נולד בעיר אאוריך (Aurich) שבממלכת הנובר הגרמנית (כיום בסקסוניה התחתונה). לפי הדברים שכתב בבגרותו, עוד בילדותו רצה להיות ילדה, לבש בגדי ילדות והעדיף את חברת הבנות. החוויה המינית ההומוסקסואלית הראשונה שלו הייתה לפי דבריו בגיל 14. הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטת גטינגן בשנת 1843, ועד שנת 1848 רכש תואר דוקטור גם בהיסטוריה, באוניברסיטת הומבולדט. באותו זמן עבד כפרקליט בשירות הציבורי של ממלכת הנובר, ועבודת הגמר שלו לקבלת הדוקטורט, שנכתבה בלטינית, הייתה ניתוח משפטי מקיף של שלום וסטפאליה (1648). בשנת 1859 נאלץ לעזוב את עבודתו כפרקליט מטעם המדינה, לאחר שההומוסקסואליות שלו נחשפה ברבים.

בשנת 1862 פרסם את חמש החוברות שפרסמו אותו, העוסקות בהומוסקסואליות כמין השלישי, אותו כינה "המין האוראני" (ראו להלן). בתחילה פרסם את תורתו תחת שם עט, ובהמשך תחת שמו האמיתי. בשנת 1865 הקים את "הברית האוראנית" - שהייתה למעשה ההתארגנות הלהט"בית הראשונה מסוגה בעולם המודרני. הוא נכלא וישב בכלא עד שנת 1867, ולאחר שחרורו עבר למינכן, אז בירת ממלכת בוואריה.

עם איחוד גרמניה בשנת 1871 הפך החוק הפרוסי, ובו סעיף 143 בחוק העונשין מ-1851, שכלל התייחסות מחמירה להומוסקסואליות – שאושר-מחדש כסעיף 152 בהצעת חוק העונשין של הקונפדרציה הצפון-גרמנית (והפך לסעיף 175) – לחוק הקיסרות הגרמנית. בכנסים משפטיים שונים המשיך אולריכס לדרוש למען זכויות ההומוסקסואלים, דבר שעורר כלפיו עוינות רבה. 

בשנת 1880 גלה מרצונו לאיטליה, שם נפטר בל'אקווילה ב-1895.

==הגותו==
הגותו של אולריכס לגבי ההומוסקסואליות הייתה יוצאת דופן באותו זמן, הן בעצם הכתיבה על התופעה והן באופן החיובי שבה תיאר אותה. לפי גישתו, יש לשייך גברים הנמשכים לגברים למין שלישי, שאינו "גברי" או "נשי", מין שאותו כינה "המין האוראני". מין זה, לפי אולריכס, הוא שילוב של גוף וכוחות פיזיים גבריים עם נפש וכוחות נפש נשיים, ובכך, לטענת אולריכס, איכותו. תורה זו של אולריכס פותחה על ידי חוקרים רבים בתחילת המאה ה-20 באירופה, בעיקר ריכרד פון קראפט-אבינג, מגנוס הירשפלד והאוולוק אליס.

==ראו גם==
*קרל מריה קרטבני

==קישורים חיצוניים==

* [http://home.pacbell.net/hubertk/ כתבים של יוברט קנדי על אולריכס], להורדה 
* 
* 
* 

קטגוריה:להט"בים גרמנים
קטגוריה:פובליציסטים גרמנים
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב
קטגוריה:פעילים חברתיים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1895
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1825
אורי ברגמן

אורי ברגמן (נולד ב-1953) הוא שחיין פאראלימפי בעבר ומאמן שחייה כדורמים. דוקטור בפסיכולוגיה שיקומית ועבודה סוציאלית.

ברגמן הוא הספורטאי הפאראלימפי השני המעוטר ביותר מישראל בכל הזמנים (אחרי ציפי רובין). הוא השתתף ב-4 אולימפיאדות בהן זכה ב-15 מדליות אולימפיות, 12 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. הוא מדורג במקום 28 בעולם בכל הזמנים, בצבירת מדליות הזהב.

==ביוגרפיה ==
ברגמן נולד וגדל בקיבוץ גבעת ברנר, בנם השלישי של יעקב ואיטקה ברגמן, ובשנת לידתו חלה בשיתוק ילדים. על אף מגבלותיו הוא החל לעסוק בספורט בגיל צעיר והיה חבר נבחרת הכדור מים של הקיבוץ, אשר שיחקה באותן שנים בליגל העל של נבחרות הנוער. מאוחר יותר הוא הצטרף למרכז הספורט לנכים והגיע להישגים בשחייה.

לצד עיסוקו המעשי בספורט למד ברגמן בסמינר הקיבוצים, במכון וינגייט ובאוניברסיטת תל אביב, בהם הוסמך כמאמן שחייה, עובד סוציאלי שיקומי ופסיכותרפיסט והשלים דוקטורט בפסיכולוגיה שיקומית ובעבודה סוציאלית. במכון וינגייט הוא מונה למרכז תחומי השחייה השיקומית והידרותרפיה. בשנת 1989 החלו להתפרסם מאמריו בנושא ספורט שיקומי. כמו כן הוא התנדב לשירות מילואים כקצין בריאות הנפש.

ברגמן מרצה לאורך השנים בסמינר הקיבוצים ובמכון וינגייט ומשמש מאמן שחייה במרכז הספורט לנכים ובבית הלוחם. כמו כן, בכינוס הפועל ה-11 שנערך בשנת 1979, הוא שימש מאמן נבחרת הכדורמים של ישראל, אשר זכתה במקום הראשון ומאמן נבחרת הכדורמים במכביה ה-14 שנערכה בשנת 1993 ומאמן נבחרת ישראל בשחייה למשחקים הפאראלימפיים ולתחרויות בינלאומיות אחרות. בשנת 1999 שימש ברגמן כשופט בתחרויות השחייה של משחקי הקיץ האולימפיים.

ברגמן פעיל במסגרת הוועד הפאראלימפי הישראלי, העמותה הישראלית למשחקים אולימפיים מיוחדים והעמותה הישראלית לפעילות גופנית מותאמת.

==תארים והישגים ==
* בשנת 2000 נכלל ברגמן בהיכל התהילה הבינלאומי לשחייה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.paralympic.org/uri-bergman פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
*[https://gbstories.org/gbs__www/static/aurelia/index.html#/member-details/961/*?keywords= אורי ברגמן] באתר קיבוץ גבעת ברנר
* [https://isad.org.il/wp-content/uploads/%D7%94%D7%A4%D7%A8%D7%90%D7%AA%D7%95%D7%9F-%D7%A4%D7%91%D7%A8%D7%95%D7%90%D7%A8-2021.pdf הקיבוצניק שראה עולם], הפראתון, גיליון 64, פברואר 2021, עמ' 7-6.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:מאמני שחייה ישראלים
קטגוריה:עובדים סוציאליים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ישראל: כדורמים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:נפגעי פוליו ישראלים
קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:בוגרי סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי ע"ש ברנר בגבעת ברנר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל סמינר הקיבוצים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
חוסר משקל

אסטרונאוטים של הצוות ה-16 בתחנת החלל הבינלאומית וצוות משימה STS-120 מרחפים בעקבות המצב של חוסר משקל בו הם נמצאים, עקב מסלולה של תחנת החלל הבינלאומית סביב כדור הארץ, מה שיוצר נפילה חופשית תמידית.]]
חוסר משקל (באנגלית: Weightlessness או Zero gravity) הוא מצב שבו משקלו של גוף הוא אפס או קרוב מאוד לאפס . מצב כזה יכול להיווצר באחד מהתנאים הבאים:
*בתוך חללית רחוקה מכל כוכב, כוכב לכת, ירח או עצם גדול אחר
*בתוך עצם שנמצא בנפילה חופשית כלפי מרכז המסה של עצם גדול, למשל במעלית שנופלת מטה ללא חיכוך וללא כוח מאט, או במגדל הפלה (לדוגמה הפאלטורם ברמן)
*בתוך לוויין שנמצא במסלול סביב גוף גדול, למשל בתחנת החלל הבינלאומית או במעבורת החלל כשהיא נמצאת במסלול
*בתוך מטוס שנע במסלול פרבולי מיוחד. כיוון שזו הדרך המעשית היחידה להשיג מצב חוסר משקל על פני כדור הארץ, או בקרבתו, נעזרים בה לצורך אימון אסטרונאוטים לקראת שיגורם לחלל.

שלושת המצבים האחרונים אינם נובעים מכבידה חלשה שפועלת על העצם, אלא מכך שהוא נמצא במצב של נפילה חופשית. לפי עקרון השקילות, עצם שנמצא בנפילה חופשית יהיה במצב של חוסר משקל. כך למשל, עוצמת הכבידה שפועלת על לוויין שנע במסלול מעגלי במרחק של 400 ק"מ מכדור הארץ, בערך מרחקה של תחנת החלל הבינלאומית, קטנה רק ב-10% מעוצמת הכבידה על פני כדור הארץ. מה שמונע מתחנת החלל ליפול ארצה הוא המהירות המשיקית שהוקנתה לה בעת ששוגרה, אלמלא הכבידה היא הייתה נעה בקו ישר וממשיכה להתרחק מכדור הארץ, הכבידה מעקמת את מסלולה וכתוצאה מכך היא חגה סביב כדור הארץ.

<gallery>
קובץ:Space Fire.jpg|להבה במצב של העדר משקל (מימין) למול להבה על פני כדור הארץ (משמאל)
קובץ:Foale ZeroG.jpg|אסטרונאוטים בחלל בהיעדר משקל
</gallery>
==לקריאה נוספת==
לטוס לירח ולמקומות אחרים / מייקל קולינס ; תרגום: שושנה שוורץ, תל אביב : ספרית פועלים (תשל"ט 1979)

==קישורים חיצוניים==

* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=11166 הסבר באתר מט"ח]
* 

קטגוריה:האדם בחלל
קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:כבידה
לאופולד קרפלס

לאופולד קרפלס (באנגלית: Leopold Karpeles; 9 בספטמבר 1838 – 2 בפברואר 1909) היה דגלן יהודי בצבא האיחוד שעוטר במדליית הכבוד על פעולותיו במלחמת האזרחים האמריקנית.

לאופולד קרפלס נולד בפראג. בגיל 11 היגר ביחד עם אחיו הגדול אמיל לארצות הברית. האחים התיישבו בעיר גלבסטון, טקסס.
כשפרצה מלחמת האזרחים וטקסס התפלגה, החליט קרפלס לעזוב את המדינה ועבר לספרינגפילד, מסצ'וסטס. לאופולד היה ידוע בהתנגדותו לקונפדרציית המדינות של אמריקה ובמיוחד בהתנגדותו לעבדות.

== שרותו הצבאי ==

לאחר שהגיע לספרינגפילד התגייס קרפלס לרגימנט ה 57 של מסצ'וסטס ושירת כדגלן. הוא תיאר במילותיו שלו את מעשיו בקרב על השממה שנערך ב 6 במאי 1864 "צעדתי באופן מעורר השראה כשדגלי מתנופף בגאון... הענקתי עוז רוח לחבריי לנשק. אני מטרה בעלת חשיבות לאויב. מחויבותי לדגלה של ארצי נעוץ באמונתי הנלהבת באצילה שבמטרות, שוויון לכל". בקרב הזה החיילים באגף החלו לסגת וחיילי צבא הקונפדרציה החלו להתקדם, סמל קרפלס עזר לעצור את הנסיגה, לייצב חזרה את השורות באגף ולהדוף לאחור את חיילי הקונפדרציה.

ב 20 במאי בקרב על צפון אנה הוביל סמל קרפלס מתקפה על מוצב של הקונפדרציה במהלך הקרב הוא נפצע מכדור בברכו אך סירב להתפנות והמשיך בקרב עד שהתשישות כתוצאה מאובדן הדם הכריעה אותו.

== לאחר השחרור מהצבא ==

לאחר פציעתו בקרב על צפון אנה נשלח סמל קרפלס להתאוששות בבית חולים בוושינגטון הבירה שם פגש את שרה מונדהיים עימה התחתן שנה לאחר מכן. לזוג קרפלס נולדו שלושה ילדים אך שרה נפטרה במהלך הלידה השלישית.
מ-1875 עד למותו ב-1909 עבד קרפלס במשרד הדואר. הוא נקבר בבית הקברות של הקהילה היהודית בוושינגטון.

== מדליית הכבוד ==
על פעולותיו בקרבות על השממה ועל צפון אנה קיבל סמל קרפלס את מדליית הכבוד. הענקת המדליה נומקה כך:
<br /> "בעודו נושא את צבעי הדגל, הוא קיבץ את החיילים הנסוגים ועודד אותם לפקח על התקדמות האויב."

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/biography/karpeles1.html לאופולד קרפלס] באתר "הספרייה היהודית הווירטואלית" 
* [http://www.amuseum.org/jahf/virtour/page35.html הביוגרפיה של לאופולד קרפלס] באתר "היכל התהילה היהודי" 
* [http://www.homeofheroes.com אתר www.homeofheroes.com]
* 

קטגוריה:יהודים שעוטרו במדליית הכבוד
קרפלס
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צ'כי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1838
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1909
סם מקברטני

סם מקברטני (באנגלית: Sam McBratney; 1 במרץ 1943 – 18 בספטמבר 2020) היה סופר ילדים צפון אירי. ספריו, שהידוע מהם הוא "תנחש כמה אני אוהב אותך" (1995), עסקו ביחסים בין בני משפחה, לרוב תוך שימוש בדמויותיהם של בעלי חיים.

==ביוגרפיה==
מקברטני נולד בבלפסט. בתקופת מלחמת העולם השנייה נאלצו מקברטני ובני משפחתו לעזוב את העיר עקב הפצצות, ולבסוף התיישבו בליסבורן. מקברטני, שפרסם את ספרו הראשון בשנת 1976 עבד כמורה עד שזכו ספריו להצלחה ספרותית, בתחילת שנות ה-90. הצלחתו של הספר "תנחש כמה אני אוהב אותך" איפשרה לו להקדיש את זמנו לכתיבה. כתיבתו זכתה במספר פרסים לספרות ילדים, בבריטניה, אירלנד, ובעולם.

מקברטני פרסם ספרים המיועדים למגוון של גילאים. עם זאת ספריו המצליחים, שתורגמו לשפות רבות, בהן עברית, ומלווים באיוריה של אניטה ג'ראם, עוסקים בעולמו של הפעוט, ומתארים את היחסים בין בני משפחה דרך עיניהן של חיות. כך, למשל, הארנבים אגוזי הגדול ואגוזיני הקטן, בספר "נחש כמה אני אוהב אותך", מתחרים זה בזה בגילויי אהבתם, עד שאגוזיני הקטן נרדם. בריאיון לכתבת נורית קנטי מסר מקברטני כי העברת סיפוריו לילדים דרך דמוית החיות "מונעת את העיסוק בשאלות מגדריות, תרבותיות, דתיות ואחרות." וכי "הילדים מסוגלים בקלות רבה להקיש מסיפוריהן של חיות לבני אדם. החיות פשוט עושות את העבודה בספרות הילדים".

מקברטני נפטר ב-18 בספטמבר 2020. הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.

==ספריו שתורגמו לעברית==
* תנחש כמה אני אוהב אותך, תרגם איתן בר-נתן, הוצאת שבא, 1995
* ספר התינוק שלי, תרגמה נועה סמלסון, הוצאת הד ארצי, 1998.
* רק אתה ואני, תרגם איתן בר-נתן, הוצאת הד ארצי, 1998.
* קריסטל דימונד בלשית בחלל, תרגמה אירית ארב הוצאת מעריב, 2002.
* החדשות הנפלאות של ברט, תרגמה אירית ארב, הוצאת מעריב, 2002.
* נהדר שאתה מאושר, תרגמה אירית ארב, הוצאת מעריב, 2006.
* את כולכם אנחנו הכי אוהבים, תרגמה אירית ארב, הוצאת מעריב, 2008.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אירים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1943
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020
איילון (להקה)

להקת איילון בחזרות, דצמבר [[1949]]
איילון הייתה להקה ישראלית מצליחה שפעלה במסגרת הפלמ"ח (מעין להקה צבאית) עוד לפני הקמת המדינה.

חברי הלהקה היו יהודית קניגסברג, חיים פולני, מאיר הוברמן, מאיר ינאי, מרדכי ירון, יוסף גת (ויינשטיין), נגן מפוחית הפה שמואל גוגול והאקורדיוניסטים יעקב סגל וגד מן.
הלהקה העלתה שתי תוכניות והתפרקה במרץ 1950, עם שחרור חבריה מצה"ל.
בשנת 1953 התגבשה מחדש כרביעייה. חברי ההרכב האזרחי היו מרדכי ירון, גד מן, ברוך נדב וחיים פולני (שלאחר מכן הוחלף באיתן לב).

הלהקה קיימה הופעות רבות בישראל והייתה פופולרית מאד בשנות ה-50 בעיקר. רבים משיריה היו סאטיריים. עד פירוקה בשנת 1980 הוציאה הלהקה שני אלבומים וכן שני אלבומים בארצות הברית. האלבום הראשון שלה,אשר יצא בשנת 1957, נקרא "בקיצור ולעניין". האלבום השני, "ניו יורק - תל אביב" (1959), כלל, בין היתר, את השירים "שיר הפלאפל", "טרנטה דה-לוקס" ו"דוגמניות". 

ב-1959 עזב פולני את הלהקה ובמקומו נכנס המוזיקאי והזמר איתן לב, עימו יצאה הלהקה לסיבוב הופעות חובק עולם עד שהתבססה בארצות הברית, הקליטה שם שני תקליטים והופיעה במקומות היוקרתיים ביותר, כולל בלאס וגאס.

==קישורים חיצוניים==

* דודי פטימר (חוקר מוזיקה), פודקסט: [https://103fm.maariv.co.il/item/מילים-ולחן-להקת-איילון.aspx סיפורה של להקת איילון]

קטגוריה:להקות צבאיות בישראל
סיר לבישול איטי

סיר לבישול איטי
סיר לבישול אִיטי (מכונה גם סלואו-קוקר, או קרוקפוט, כשם מותג אמריקאי) הוא סיר חשמלי הבנוי משני חלקים: חלק חיצוני, העשוי לרוב נירוסטה וכולל את מערכת החשמל, וחלק פנימי ,שהוא בעצם סיר קרמיקה, וניתן לשליפה בתום הבישול, להגשה ולניקוי לסיר שלוש דרגות חום – חום נמוך, חום גבוה ודרגה הנקראת AUTO. הסיר מבשל את המזון בבעבוע, כל בישול מתחיל בחום גבוה. פרק הזמן בו יש להמשיך במצב זה תלוי בסוג התבשיל. בשלב הבא עוברים למצב AUTO, לפרק הזמן הדרוש לסיום הבישול. מצב החום הנמוך משמש רק לשמירה על החום. סיר הבישול האיטי משמש לבישול נזידים ותבשילים נוספים אשר מכילים מים, בטמפרטורות נמוכות יחסית. הכנת התבשיל בסיר זה יכולה להימשך זמן רב יחסית (מספר שעות). הכנת תבשילים בקרוקפוט פשוטה יחסית, מצריכה הכנות מועטות, ולרוב כוללת רק הנחה של המרכיבים הנחוצים בסיר והפעלתו. לאחר הפעלתו, ניתן להשאירו פועל ללא פיקוח עד שהתבשיל מוכן.<ref></ref> יש לקחת בחשבון שזמני הבישול יהיו שונים מאלה המומלצים במתכון סטנדרטי.

השימוש בסיר לבישול איטי נפוץ בהכנת חומרי גלם הדורשים זמן רב לריכוכם, דוגמת שעועית או גריסים, ובתבשילים דוגמת חמין, חומוס או ג'חנון.

סיר הבישול האיטי נפוץ במיוחד בבישולים של המטבח האמריקני, וכן במטבח היהודי בשל התאמתו להכנת חמין ותבשילים דומים.

== בטיחות ==
בניגוד לסיר לחץ אשר אטום באופן הרמטי והתבשילים בו מבושלים בטמפרטורות אשר לרוב גבוהות מ-100 מעלות צלזיוס בעזרת שימוש באדים בטמפרטורה ולחץ גבוהים, הקרוקפוט לא יכול להתפוצץ למרות שאין שסתום בטיחות, משום שתוכן הסיר נמצא בלחץ אטמוספירי.

== בהלכה ==
שימוש בכלי לבישול המתחיל בערב שבת ומסתיים בשבת עצמה שנוי במחלוקת הלכתית סביב השאלה האם מדובר בהשהיה המותרת או בהטמנה שנאסרה. הרבנים משה פיינשטיין, שמואל הלוי ואזנר ועובדיה יוסף התירו את השימוש בסיר זה, ואילו הרבנים שלמה זלמן אויערבאך ויוסף שלום אלישיב אסרו את השימוש בו.

== ראו גם ==

* בעבוע

==קישורים חיצוניים==
[https://www.foodiez.co.il/%D7%9E%D7%92%D7%96%D7%99%D7%9F/%D7%9B%D7%99%D7%A6%D7%93-%D7%9C%D7%94%D7%A9%D7%AA%D7%9E%D7%A9-%D7%91%D7%A1%D7%99%D7%A8-%D7%91%D7%99%D7%A9%D7%95%D7%9C-%D7%90%D7%99%D7%98%D7%99/ הבנת זמני בישול בסיר לבישול איטי]-עצות מאתר foodiez

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמצעי חימום והכנת מזון
בישול איטי
הבשורה למרים

הבשורה, בפרט מחזית [[קתדרלת אמיין]]
הבשורה (1313 - 1342), מאת [[סימונה מרטיני]]
הבשורה (1430–1432), מאת [[פרה אנג'ליקו]]
הבשורה מאת לאונרדו דה וינצ'י]]
הבשורה למרים מאת [[ג'ובאני ד'אמברוג'ו במוזיאון הדואומו]]
מערת הבשורה בקריפטה שבבזיליקת הבשורה בנצרת
באר מרים
"הבשורה" היא, על פי הנצרות, ההודעה שהביא המלאך גבריאל למרים, אם ישו מאת האל, ובה נמסר לה כי היא הרה, וכי בעוד תשעה חודשים היא תלד בן, שאביו הוא האל. חלק מן הכנסיות הנוצרים חוגג אירוע זה ב-25 במרץ, הנקרא "חג הבשורה". התאריך מציין גם את תשעה החודשים שלפני לידת ישו, המצוינת על ידי חג המולד. במקומות שונים נתפש האירוע כמציין תחילת שנה חדשה, כמו באנגליה עד שנת 1752, שם נקרא החג "חג הבשורה".
"הבשורה" היא המועד בו מתחילה ספירת השנים בלוח השנה האתיופי.

==הברית החדשה==
הבשורה מתוארת בברית החדשה בבשורה על-פי לוקס, פרק א'. על פי המתואר הופיע המלאך גבריאל בפני מרים בעיר נצרת, אשר הייתה מאורסת באותו זמן ליוסף הקדוש. גבריאל מבשר לה על הולדת ישו וכן על העובדה כי אלישבע, אמו של יוחנן המטביל, אף היא בהיריון:

הבשורה על-פי מתי מציינת מלאך אשר מופיע בפני יוסף ומניא אותו מגירושה של מרים ההרה. המלאך מצטט נבואה הלקוחה מספר ישעיהו (): .

==המקום==
המסורת הנוצרית ממקמת את הבשורה בנצרת, עיר מגוריהם של מרים ויוסף הקדוש. הקתולים ממקמים את האירוע בביתם של מרים ויוסף, שלפי המסורת שכן במקום בו ניצבת בזיליקת הבשורה במרכז העיר; ואילו האורתודוקסים מעדיפים הגרסה לפיה התרחשה הבשורה במעיין מרים שבצפון העיר במקום בו הוקמה לימים כנסיית גבריאל הקדוש.

==גוף ואלוהות בבשורה ובעיבור==
רגע הבשורה נתפש לעיתים גם כרגע העיבור או ההתעברות. ייתכן כי התפיסה הזו הושפעה מן המסורת האריסטוטלית, אשר תארה את היחס שבין הגבר, המעניק את הרוח, לבין האישה, המעניקה את המימוש הגופני והחומרי בתהליך הרבייה. תפיסה פוסט-מודרנית של רעיון זה משתקפת גם בסרט "שלום עליך מרים" (Je vous salue, Marie, 1984), שבו מרמז במאי הקולנוע ז'אן-לוק גודאר על תפיסה על פיה גופה של מריה, באפשרו את הלידה, גם הופך באמצעותה לנראה.

הבשורה היא תחילת המימוש של ישו בגוף אנושי. בנצרות הקדומה נתפשת מרים כ"אם האלוהים או "יולדת האל" (ביוונית: Θεοτόκος; בתעתיק לטיני: Theotokos). תפיסה זו כוננה על רקע של דיונים על מעמדו של ישו אל מול האלוהים האב. נושא זה הוכרע בוועידת ניקיאה אשר קבעה את ה"קְרֶדוֹ", היא הצהרת האמונה הנוצרית, ובוועידת כלקדון, אשר דנה במחצית המאה ה-5 בסוגיית אלוהותו של ישו ובשאלה אם היה בעל טבע אלוהי בלבד, או שהיה בעל טבע כפול - אלוהי ואנושי. ועידת כלקדון קבעה בהחלטתה כי: 

==ראו גם==
*בזיליקת הבשורה
*מעיין מרים
*כנסיית גבריאל הקדוש
*הביקור
*מגניפיקט

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מרים, אם ישו
קטגוריה:ישו
הרמן פון גוטשאל

הרמן פון גוטשאל (בגרמנית: Hermann von Gottschall; 16 באוקטובר 1862, פוזן – 8 במרץ 1933, גרליץ) היה שחמטאי גרמני ומחבר אטיודים שחמטאיים.

פון גוטשאל הגיע למקום השלישי בתחרות נירנברג 1883, ניצח בתחרות ברלין 1883, חלק מקום 13-14 בתחרות המבורג 1885 (ניצח: איזידור גונסברג), חלק מקום 17-18 בתחרות פרנקפורט 1887 (ניצח: ג'ורג' הנרי מקנזי), חלק מקום שני עם ז'ק מיזס אחרי זיגברט טאראש בתחרות נירנברג 1888 וחלק מקום 5-8 בתחרות ברלין 1890 (ניצחו: עמנואל לסקר ואחיו ברטולד לסקר).

פון גוטשאל קיים שני דו-קרבות מול קורט פון ברדלבן. בשנת 1890 הפסיד 1-5 ובשנת 1895 הפסיד 1-4.

דר' פון גוטשאל ניצח בתחרות האלה 1892, חלק מקום 8-9 בתחרות דרזדן 1892 (ניצח: זיגברט טאראש), חלק מקום 4-6 בתחרות קיל 1893 (ניצחו: קורט פון ברדלבן וקארל אוגוסט ואלברודט), הגיע למקום ה-12 בתחרות קלן 1898 (ניצח: עמוס ברן), חלק מקום 11-12 בתחרות מינכן 1900 (ניצחו: גזה מארוצי, הרי נלסון פילסבורי וקרל שלכטר), חלק מקום 11-12 בתחרות הנובר 1902 (ניצח: דוד ינובסקי), הגיע למקום ה-13 בתחרות קובורג 1904 (ניצחו: קורט פון ברדלבן, קרל שלכטר ורודולף סוידרסקי), חלק מקום 15-16 בתחרות ברמן 1905 (ניצחו: דוד ינובסקי וגזה מארוצי) וחלק מקום 14-15 בתחרות דיסלדורף 1908 (ניצח: פרנק מרשל).

פון גוטשאל הגיע למקום השלישי בתחרות ברסלב 1918, הגיע למקום התשיעי בתחרות ברסלב 1925 (ניצח: יפים בוגוליובוב), חלק מקום 7-8 בתחרות הנובר 1926 (ניצח: אהרון נימצוביץ') וחלק מקום 14-16 בתחרות באוטצן 1925.

פון גוטשאל היה העורך הראשי של העיתון Deutsche Schachzeitung והמחבר של הספרים:
<div style="direction: ltr;">
Kleine Problem-Schule (Leipzig 1885), Der sechste Kongress des Deutschen Schachbundes. Breslau 1889 (Leipzig 1890)<br />
Sammlung von Schachaufgaben (Leipzig 1898–1908)<br />
Adolf Anderssen, Altmeister deutscher Schachspielkunst (Leipzig 1912) <br />
Streifzüge durch das Gebiet des Schachproblems (Berlin/Leipzig 1926)]
</div>

כמחבר סיומים ערך את הכרכים 4-5 בסדרת ספרי הסיומים, פרויקט אותו התחיל ז'אן דיפרן.

==אטיוד שחמטאי==
{|
| style="vertical-align:top;" | אטיוד של פון גוטשאל משנת 1889- פורסם בעיתון Deutsche Schachzeitung לבן מתחיל וכופה תיקו

1. ד8=מה! ר:ד8 2. רד3 ח1=מה 3. רה4+ (התקפה כפולה) מה:ה4 <br />
4. פד6+ ה:ד6 פט.

||
{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0"
|

|}
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.softdecc.com/pdb/search.pdb?expression=A='Gottschall'%20and%20FIRSTNAME='Hermann' אטיודים שחמטאיים של פון גוטשאל]
* [http://www.wtharvey.com/vgot.html תחבולות של פון גוטשאל]
* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S139489000000141000000000032510100 מידע כללי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1862
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1933
מעצור אוויר

מעצורי אוויר פתוחים בחלקו האחורי של גוף המטוס BAe 146
חופת מטוס F-15I ״רעם״ מהווה אלמנט גדול ביחס ליתר המטוס]]
[[מעבורת החלל דיסקברי מיד עם הנגיעה בקרקע בסיום משימת STS-116]]
מעצורי אוויר (באנגלית: Air brakes) בתעופה הם סוג של משטחי היגוי המשמשים מטוסים לצורך הפחתת מהירות בעת נחיתה, על ידי שינוי צורת הכנף שמביאים להגדלת העילוי והגרר.

מעצורי אוויר שונים מספוילרים בכך שמעצורי אוויר מיועדים להגדיל את כוח הגרר תוך יצירת שינוי מועט בכוח העילוי בעוד שספוילרים מפחיתים את כוח העילוי של הכנף בצורה משמעותית על ידי יצירת הזדקרות בצורה מבוקרת. היתרון של מעצורי האוויר על פני הספויילרים הוא בכך שבמקרים רבים מעצורי האוויר מאפשרים את הקטנת מהירות הטיסה (לאור הגדלת העילוי) ללא שינוי משמעותי בקצב ההנמכה.

לרוב, המאפיינים של מעצורי האוויר והספוילרים דומים ופעילותם משולבת. רוב מטוסי הנוסעים המודרניים מצוידים במעצורי אוויר וספוילרים משולבים. השימוש בספוילרים מיד לאחר הנחיתה, בשלב הבלימה, מפחית את כוח העילוי של המטוס בצורה דרמטית ובכך מעביר את משקל המטוס מהכנפיים לכני הנחיתה מה שמאפשר לבלמים המכניים בגלגלים לבלום בצורה יעילה יותר עם סיכוי נמוך יותר להחליק על המסלול. בנוסף, צורתם של הספוילרים בעת פתיחתם יוצרת כוח גרר ומסייעת לאפקט הבלימה. היפוך דחף המנועים מסייע גם הוא להפחתת מהירות המטוס לאחר הנחיתה.

מטוס התקיפה הימי הבריטי, בלקבורן בוקניר , שתוכנן בשנות ה־50 מצויד במעצור אוויר בצורת חרוט בחלקו האחורי של גוף המטוס אשר מתפצל בעת פתיחתו לשני חלקים הנפתחים לצדדים בצורה הידראולית. בנוסף זה עוזר לקצר את אורכו של המטוס בעת חניה על נושאת מטוסים.
למטוס הקרב הרוסי סוחוי־30 יש מעצור אוויר ממש מאחורי תא הטייס.

==משטחי היגוי מתפצלים==
משטחי היגוי מתפצלים (deceleron) הם מאזנות אשר מתפקדות בצורה רגילה בזמן טיסה אך יכולות להתפצל לשני חלקים כך שהחלק העליון עולה למעלה והחלק התחתון יורד למטה לצורך בלימה. טכניקה זו יושמה לראשונה ב־F-89 סקורפיון ושימשה מאז במספר מטוסים כמו ה־B-2 ספיריט.

מעבורת החלל משתמשת במערכת דומה. הגה הכיוון המתפצל בעת נחיתה משמש כמעצור אוויר, כפי שניתן לראות בתמונה המצורפת. המכונית בוגאטי ויירון משתמשת במעצור אוויר בצורת ספוילר נפתח בחלקה האחורי.

==ראו גם==
* כנף (תעופה)
* ספוילר (תעופה)
* היפוך דחף
* מאזנות
* מצנח עצירה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רכיבי כלי טיס
קטגוריה:אווירודינמיקה
American Beauty

American Beauty הוא האלבום החמישי של הלהקה גרייטפול דד. האלבום הוקלט בין אוגוסט לספטמבר 1970 ולבסוף יצא בנובמבר 1970.

בשנת 1991 עטיפת האלבום, שעוצבה על ידי אלטון קליי וסטנלי מאוס, דורגה על ידי הרולינג סטון במקום ה-57 ברשימת העטיפות הטובות ביותר בכל הזמנים. בשנת 2003 האלבום דורג במקום 258 ברשימת "500 האלבומים הטובים ביותר של כל הזמנים" של הרולינג סטון.

זהו אלבומה האחרון של הלהקה עם המתופף מיקי הרט.

== היסטוריה ==
הלהקה החלה להקליט את האלבום חודשים ספורים לאחר יציאת האלבום הקודם, "Workingman's Dead". הלהקה הקליטה את האלבום ללא צוות הסאונד שלה, שיצא לדרכים כחלק מה- Medicine Ball Caravan tour. משום כך, סטיוון ברנקרד החליף את המפיק בוב מת'יוז, שהיה שותף בהפקת שני האלבומים הקודמים של גרייטפול דד.
האלבומים "Workingman's Dead" ו"American Beauty" היו חדשניים ביותר בזמנם, בשל השילוב בין בלוגראס, רוק אנד רול, פולק ובמיוחד קאנטרי.

באלבום זה החל שיתוף הפעולה של הלהקה עם נגן המנדולינה דייוויד גריסמן. גריסמן סיפר שהוא נפגש במקרה עם סולן הלהקה ג'רי גרסיה במשחק בייסבול, וגרסיה שאל אותו אם הוא רוצה לנגן באלבום שהלהקה מקליטה.

השיר "'Truckin" יצא כסינגל, והשיר "Ripple" שימש כ"בי סייד" שלו. השירים Truckin, Sugar Magnolia ו- Friend of the Devil זכו לפופולריות. 'Truckin הגיע למקום ה-64 במצעד. האלבום הגיע למקום ה-30 במצעד הבילבורד.

== גרסאות כיסוי ==
מספר אמנים הוציאו גרסאות כיסוי (קאברים) לשירים מהאלבום.
את השיר "Operator" הקליטו האחיות אנדרוז, להקת Asleep at the Wheel, צ'אק ברי, להקת Commander Cody and His Lost Planet Airmen, להקת The Flaming Groovies, ג'ון לי הוקר, "ג'ורג' ת'ורוגוד והדיסטרויירז" ו"מיץ' וודס והרוקט אייטי אייטס".

את השיר "Ripple" הקליטו כריס הילמן, ג'יינז אדיקשן, פרי פארל, להקת New Riders of the Purple Sage (שהייתה בשלבים שונים מורכבת רובה ככולה מנגני גרייטפול דד, או כאלה שעבדו עמם), ג'ימי דייל גילמור, ריק דאנקו ודר וויליאמס.

את השיר "Box of Rain" הקליטו ניקי הולנד, וטוני בראון.

== רשימת השירים ==
# Box of Rain (האנטר, לש) - 5:16
# Friend of the Devil (גרסיה, דוסון, האנטר) - 3:20
# Sugar Magnolia (ויר, האנטר) - 3:15
# Operator (מקרנן) - 2:21
# Candyman (גרסיה, האנטר) - 6:12
# Ripple (גרסיה, האנטר) - 4:10
# Brokedown Palace (גרסיה, האנטר) - 4:18
# Till the Morning Comes (גרסיה, האנטר) - 3:13
# Attics of My Life (גרסיה, האנטר) - 5:09
# 'Truckin (גרסיה, לש, ויר, האנטר) - 5:09

== צוות ==

גרייטפול דד

* ג'רי גרסיה - גיטרה, גיטרת פדל סטיל, פסנתר, שירה
* בוב ויר - גיטרה, שירה
* רון "פיגפן" מקרנן - מפוחית, שירה
* פיל לש - גיטרה בס, גיטרה אקוסטית, פסנתר, שירה
* ביל קרוצמן - תופים
* מיקי הרט - תופים

משתתפים נוספים

* דייב טורברט - גיטרה בס
* דייוויד נלסון - גיטרה חשמלית
* דייוויד גריסמן - מנדולינה
* הווארד ויילס - אורגן
* נד לאגין - פסנתר
* רוברט האנטר - כתיבת מילים

הפקה

* טום פליי - טכנאי, מיקס, אחראי מאסטרינג
* דייב קולינס, ג'ו גסטווירט - עוזרי טרום-מאסטרינג
* דניאל גולמארק - עורך
* רובין הארלי - מפיק
* דייוויד מקליס - מפיק בפועל
* סטנלי מאוס - צילום, עיצוב
* ג'פרי נורמן, פרד אורדוור, רדסון שארטליף - טכנאים
* הנרי דילץ, רוברט אלטמן, הרברט גרין, פרד אורדוור, אמאלי רוטשילד - צילום
* ג'ינג'ר דטמן, סטיב פוקורני, סטיב וולרד - אסיסטנטים

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי קאנטרי
שוש (צמח)

שוּש (שם מדעי: Glycyrrhiza) הוא סוג של צמחים עשבוניים רב-שנתיים בתת-משפחת הפרפרניים, ממשפחת הקטניות. ישנם כ-20 מיני שוש הנפוצים באגן הים התיכון, אסיה, אמריקה ואוסטרליה. 
מקורו של המין שוש קירח הוא באגן הים התיכון, מתמצית שורשיו מכינים את ממתק השוש.
השוש האמריקאי גדל בר ביבשת אמריקה. השוש הסיני מתורבת וממלא תפקיד ברפואה הסינית.

מינים בולטים נוספים בסוג שוש הם:
* שוש קוצני - Glycyrrhiza echinata
* שוש אמריקאי - Glycyrrhiza lepidota
* שוש סיני - Glycyrrhiza uralensis

==קישורים חיצוניים==

תפרחת השוש האמריקאי

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:פרפרניים
גום

גוּם (ברוסית: ГУМ, ראשי תיבות: Главный Универсальный Магазин - "חנות הכל-בו הראשית") הוא מבנה בצידה הצפון-מזרחי של הכיכר האדומה במוסקבה. לפני שנת 1920 נודע המקום כ"שורות מסחר עליונות". החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 התקבע השם הנוכחי, למעט החלפת המילה הראשונה "Главный" (ראשי) ב-"Государственный" (ממשלתי, של המדינה), דבר שלא השפיע על ראשי התיבות "גום". מאחר שהשם התקבע, הוא לא שונה גם לאחר הפרטת החנות.

המקום היה ידוע כאזור מסחרי כבר במאה ה-15, ובתקופת הצאר איוואן האיום היו במקום מספר רב של חנויות קטנות. בתחילת המאה ה-19 נבנתה חזית הבניין, שנועדה להסתיר את הדוכנים שמאחוריה.

==תיאור המבנה==
הבניין הנוכחי באורך של 242 מטר נבנה בין השנים 1890–1893 בצידה הצפון-מזרחי של הכיכר האדומה, בהתאם לתוכניות של האדריכל אלכסנדר פומרנצב והמהנדס ולדימיר שוחוב. הבניין משלב אדריכלות רוסית מימי הביניים, עם עבודות פלדה וגג זכוכית, והוא מזכיר את תחנת הרכבת ויקטוריה שבלונדון. בתוך המבנה ישנן גלריות של חנויות המחוברות זו לזו על ידי גשרי מתכת. קוטרו של הגג 14 מטר, ומשקלו ל-743 טון. תאורת פנים מובטחת על ידי אשנבים ממתכת שבהם כ-20,000 פיסות זכוכית. חזית המבנה מחולקת למספר נדבכים ומעוטרת בגרניט, בשיש ובגבס.

==תיאור החנויות==
לפני התקופה הסובייטית היו במבנה כ-1,200 חנויות שונות. עד לשנת 1928 תפקדו החנויות כחנויות ממשלתיות, ובאותה שנה הפך יוסיף סטלין את המבנה לבית משרדים. לאחר מותו של סטלין בשנת 1953, נפתחה החנות מחדש והייתה לאחת החנויות המפורסמות בברית המועצות. למעשה זו הייתה חנות הדגל של השלטון הסובייטי, ובאותה עת ניתן היה להשיג בה מוצרים שלא היו בנמצא ברחבי המדינה. החנות הייתה לסמלה של העיר ביחד עם הקרמלין, המאוזוליאום של לנין והכיכר האדומה כולה.

עם סיום התקופה הסובייטית הופרטו החנויות, ובמאי 2005 נרכשו יותר ממחצית מניותיהן על ידי חברת "בוסקו די צ'ילייג'י" (Bosco di Ciliegi - "יער הדובדבנים"). נכון לסוף שנת 2005 פעלו במבנה מעל 200 חנויות. במתחם התפתח סוג של קניון שכולל, בנוסף לחנויות, גם בתי מרקחת, בנקים, סניף דואר ועוד. במקום גם אזור הסעדה, גלריית ציורים ואולם מופעים. הכל-בו מהווה כיום מרכז משיכה לתיירים ובו מספר חנויות ידועות שם.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120px">
Moskova-he.jpg|תרשים הכיכר האדומה
Upper Trade Rows, Moscú, Rusia, 2016-10-03, DD 03-04 HDR.jpg|המבנה מואר בלילה
2014 Moscow GUM inside 4.JPG|פנים המבנה והתקרה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?ID=s0016929 גום], באתר Structurae
* 

קטגוריה:מוסקבה: מרכזי קניות
קטגוריה:הכיכר האדומה
קטגוריה:רוסיה: כלכלה
קטגוריה:ברית המועצות: כלכלה
קטגוריה:מוסקבה: אטרקציות תיירותיות
רוקישקיס

רוֹקישקיס (בליטאית: Rokiškis, ביידיש: ראקישוק) היא עיר במחוז פוניבז' בצפון מזרח ליטא בקרבת הגבול עם לטביה. נכון ל-2023 עמד מספר התושבים בעיר על 11,606 נפש.

==היסטוריה==
אחוזת רוקישקיס מוזכרת לראשונה בשנת 1499 במכתב של אלכסנדר הדוכס הגדול של ליטא. יורשו זיגיסמונד הראשון הזקן נתן את האחוזה ב-1523 למשפחת נסיכי קרוסינסקי (Krošinskiai) ששלטה באזור כ-200 שנה. לאחר מכן עברה, בעקבות נישואין, למשפחת הרוזנים טיזנהאוז (Tyzenhauzai). בתקופתם נבנו רבים ממבני הציבור הקיימים עד היום. ביניהם כנסיית מַתֵיאוּס (Matthäus) הנחשבת למבנה הנאו-גותי החשוב בליטא, והטירה המשמשת כיום כמוזיאון אזורי. התפתחותה של רוקישקיס הואצה בשנת 1873 כשמסילת הרכבת הגיעה אליה.

==הקהילה היהודית== 
ברוקישקיס התקיימה קהילה יהודית במשך מאות בשנים. בשנת 1847 היו בעיירה 593 יהודים וב-1897 היו 2067 יהודים, שהיוו 75% מהאוכלוסייה. במהלך מלחמת העולם הראשונה רוב יהודי רוקישקיס ברחו מזרחה אל תוך רוסיה. 

עם תום המלחמה והקמת ליטא העצמאית הורשו היהודים לחזור. לפי מפקד אוכלוסין משנת 1923 היוו יהודי העיירה, 2013 במספר, למעלה מ-46 אחוז מן האוכלוסייה. בשנות ה-20 חלו שינויים בכלכלת ליטא ורוקישקיס שפגעו קשה בקהילה היהודית. עסקים רבים פשטו את הרגל ורבים מיהודי רוקישקיס היגרו לדרום אפריקה, לארצות הברית וגם לארץ ישראל. למרות זאת הקהילה המשיכה להתפתח וב-1939 הגיע מספרם ל-3500 (40% מהאוכלוסייה). הייתה שם קהילה גדולה של חסידי חב"ד, שבראשה עמד הרב בצלאל כץ - סבא רבא של אהרן ברק, וגם תנועה ציונית חזקה שקיימה שני בתי ספר עבריים. 

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, על פי הסכם ריבנטרופ מולוטוב נכבשה ליטא על ידי ברית המועצות. ביוני 1941, נכבשה ליטא על ידי גרמניה הנאצית והחלה השמדת יהודי ליטא. רוב יהודי רוקישקיס נרצחו בבורות ירי בסמוך לעיר. דו"ח רשמי של הצבא הגרמני (דו"ח יגר) קבע שבימים 15–16 באוגוסט 1941 נרצחו 3,201 יהודים. יתר היהודים הועברו לגטו ינישוק ונרצחו שם. בפרוגרום זה נרצח רב הקהיל היהודית, אברהם מאירוביץ, סבו של נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק.

== ערים תאומות ==

* 

==אישים ידועים==
* אלגירדס ברזאוסקאס
* יעקב סמושקביץ'

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20081203011650/http://www.shtetlinks.jewishgen.org/Rokiskis/rokmain.htm מקורות וצילומים על יהדות רוקישקיס] 
* [http://www.eilatgordinlevitan.com/rokiskis/rokiskis.html מאגר צילומים של יהדות רוקישקיס] 
* 
* [https://web.archive.org/web/20001021230314/http://remember.org/docss.html "דוח יגר", מסמך על השמדת יהודי רוקישקיס] 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:מחוז פוניבז'
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
המרכז הלאומי לכתבי-יד של גאורגיה

המרכז הלאומי לכתבי-יד של גאורגיה (בגאורגית: ხელნაწერთა ეროვნული ცენტრი) או המכון לכתבי-יד על שם קורנלי קקלידזה לשעבר הוא מכון מחקר והשכלה המיועד ללימוד של כתבי-יד עתיקים ומסמכים היסטוריים. המכון ממוקם בטביליסי גאורגיה, ונוסד כמכון לכתבי יד בתקופת גאורגיה הסובייטית, 30 ביוני 1958. המכון נקרא על שמו של ההיסטוריון והפילולוג גאורגי המפורסם, קורנלי קקלידזה. מייסד המכון והמנהל הראשון שלו היה הבלשן וההיסטוריון הגאורגי, אקדמאי החבר באקדמיה הגאורגית למדעים, איליה אבולדזה. המרכז מפעיל מוזיאון משל עצמו המכיל אוסף מיוחד במינו של כתבי-יד עתיקים לרבות בדיה גולאני.

משנת 1958 ועד 2006 נוהל המכון על ידי האקדמיה הגאורגית למדעים. משנת 2006 מתפקד המכון כמכון עצמאי תחת אישיות משפטית מהמשפט הציבורי, ומנהל אותה הפרופסור בובה קודאווה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20120207054332/http://www.manuscript.ge/index.php?m=72&ln=eng המרכז לכתבי-יד של גאורגיה], באתר המוזיאונים של גאורגיה, 
* [http://www.manuscript.ge/index.php?m=15 גלריה של כתבי היד במכון] , באתר המוזיאונים של גאורגיה, 

קטגוריה:גאורגיה: חינוך
קטגוריה:גאורגיה: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:טביליסי: חינוך
קטגוריה:טביליסי: מבנים
קטגוריה:טביליסי: מוזיאונים
+
דגל צבא הגנה לישראל

דגל נוסף בשימוש משנת 2024
דגל צבא הגנה לישראל הוא הדגל הרשמי של צבא הגנה לישראל.
הדגל נמסר לצה"ל בשנת תשי"א, 1951 על ידי הנשיא חיים ויצמן.

==תיאור הדגל==
אורך הדגל 220 סנטימטר ורוחבו 160 סנטימטר.
רקע הדגל בצבע תכלת, ובקנטון הדגל נמצא דגל ישראל באורך 110 סנטימטר וברוחב 80 סנטימטר.
בפינה הימנית התחתונה של הדגל נמצא סמל צבא הגנה לישראל באורך 70 סנטימטר וברוחב 68 סנטימטר, וכן בשולי הדגל ישנם גדילים ברוחב 8 סנטימטר.

==מעמד העברת דגל צה"ל==
החלפת הדגלים ב-2008
בטקס הדלקת המשואות מועבר דגל צה"ל למשמרת לאחת מיחידות צה"ל, על ידי היחידה ששמרה עליהם בשנה הקודמת. חוליות הדגלנים (פלוגות הדגל) נכנסות בליווי קצבי של מתופפי תזמורת צה"ל, ומסתדרות כאשר דגלני היחידה שמקבלת והיחידה שמוסרת את הדגלים נערכות זו מול זו. הדגלנים הראשיים מתייצבים זה מול זה, הדגלים נפרסים ומועברים תוך תקיעת תרועה של חצוצרה.

ביום העצמאות בשנת ה'תשס"ח 2008 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי פיקוד המרכז לחיל הים.

ביום העצמאות בשנת ה'תשס"ט 2009 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי חיל הים לפיקוד הצפון.

ביום העצמאות בשנת ה'תש"ע 2010 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי פיקוד הצפון לאגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. 

ביום העצמאות בשנת ה'תשע"א 2011 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה למפקדת זרוע היבשה.

ביום העצמאות בשנת ה'תשע"ב 2012 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי מפקדת זרוע היבשה לפיקוד העורף.

ביום העצמאות בשנת ה'תשע"ג 2013 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי פיקוד העורף לחיל האוויר.

ביום העצמאות בשנת ה'תשע"ד 2014 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי חיל האוויר לאגף כח האדם.

ביום העצמאות בשנת ה'תשע"ה 2015 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי אגף כח האדם לאגף המודיעין.

ביום העצמאות בשנת ה'תשע"ו 2016 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי אגף המודיעין לאגף התקשוב.

ביום העצמאות בשנת ה'תשע"ז 2017 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי אגף התקשוב לפיקוד המרכז.

ביום העצמאות בשנת ה'תשע"ח 2018 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי פיקוד המרכז לפיקוד הדרום.

ביום העצמאות בשנת התשע"ט 2019 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי פיקוד הדרום לחיל הים.

ביום העצמאות בשנת ה'תש"ף 2020 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי חיל הים לפיקוד הצפון.

ביום העצמאות בשנת ה'תשפ"א 2021 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי פיקוד הצפון לזרוע היבשה. 

ביום העצמאות בשנת ה'תשפ"ב 2022 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי זרוע היבשה לפיקוד העורף.

ביום העצמאות בשנת ה'תשפ"ג 2023 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי פיקוד העורף לחיל האוויר.

ביום העצמאות בשנת ה'תשפ"ד 2024 הועברו דגל צה"ל ודגל ישראל מידי חיל האוויר לאגף כח האדם. 

==== העברת הדגל בנסיבות מיוחדות ====
בטקס המשואות שנערך לאחר מלחמת ששת הימים קיבל חיל האוויר, שהצטיין במלחמה את דגל צה"ל ודגל ישראל. 

בטקס המשואות שנערך לאחר מלחמת המפרץ קיבל פיקוד העורף את הדגלים. 

[https://www.youtube.com/watch?v=3aQpVOyulA8&ab_channel=%D7%94%D7%97%D7%93%D7%A9%D7%95%D7%AA%D7%94%D7%99%D7%A9%D7%A0%D7%95%D7%AA ביום העצמאות בשנת ה'תשנ"ח 1998], יובל למדינת ישראל, הועברו באופן סמלי דגל צה"ל ודגל ישראל מידי חיל הים לכלל החילות והפיקודים. 

== ראו גם ==
* דגלי יחידות צה"ל

==קישורים חיצוניים==
* [http://hadaglan1.blogspot.com/2018/04/blog-post_17.html "דברים שאולי לא ידעתם על טקס הדלקת המשואות."], כתבה בבלוג "הדגלן"
* 
* 

קטגוריה:צה"ל: טקסים
קטגוריה:סמלי צה"ל
צבא הגנה לישראל

ישראל