OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שעונית מרובעת

שעונית מרובעת (שם מדעי: Passiflora quadrangularis) המכונה גם שעונית ענקית או בא'אדי, היא בעלת הפרי הגדול ביותר מבין השעוניות. הצמח מקומי לאזור האמזוניה בברזיל.

== תיאור ==
בעלת עלים חלקים, דמויי לב, אובליים או מחודדים, הפטוטרת נישאת מ-4-6 בלוטות, שורש בעל השפעה נרקוטית, עלים ריחניים, ופרי גדול ומאורך המכיל מספר זרעים משובצים בציפה חמצמצה ואכילה.

== גידול ושימושים ==
שעונית זו לעיתים מגודלת בחממות. המיץ משמש למשקאות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:שעונית
קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1759
שעונית רפואית

שעונית רפואית (שם מדעי: Passiflora incarnata) המכונה מייפופ או שעונית סגולה היא מטפס רב שנתי מהיר צמיחה בעל גבעולים נכרכים או מטפסים, פרחים גדולים ומורכבים, ועלי ואבקנים בולטים. זהו אחד מצמחי השעונית העמידים ביותר לקור. זהו צמח בר נפוץ בדרום ארצות הברית.

== תיאור ==
הגבעולים חלקים או שעירים, ארוכים ונכרכים ובעלי מספר רב של קנוקנות. העלים מנוגדים ובעלי שלוש אונות באורך 6–15 ס"מ. הם בעלי שתי בלוטות מאפיינות בבסיס להב הפטוטרת. הפרחים בעלי חמישה עלי כותרת כחולים-לבנים. העטרה לבנה וסגולה היא תוספת עדינה בין עלי הכותרת לכותרת הפרח. הפרח הגדול מסודר לרוב בטבעת מסביב לעלי הכותרת והגביע. הם מואבקים על ידי חרקים כגון דבורת עץ, ובעלי אי התאם עצמי.

הפרי הבשרני הוא ענבה צהבהבה בגודלה של ביצת תרנגולת. צבעה הירוק משתנה לכתום בהבשלה. הפרי מתוק ואכיל, אך בעל זרעים רבים ולרוב משמש לחיות בר. הפרי אהוב על זחלים של פרפרים מסוימים.

== שימוש וגידול ==
באופן מסורתי הצמח בצורתו הטריה או המיובשת שימש כצמח מרפא לטיפול בהתקפי חרדה ונדודי שינה. בצורתו הטחונה שימש באירופה לחליטת תה. גומי לעיסה בעל השפעה מרגיעה מיוצר מהצמח.

המייפופ גדלה בבתי גידול מופרעים, אזורים סבוכים, שדות מרעה פרועים, צידי דרכים וליד מסילות רכבת. היא משגשגת במקומות עם הרבה אור שמש, ואינה גדלה במקומות מיוערים היכן שאור השמש נחסם על ידי העצים.

== גלריה ==
<gallery>
תמונה:Passiflora fruit 8043.jpg|פרי באמצע הקיץ
תמונה:Photos-photos 1088121309 BeelyBee.jpg|האבקה על ידי דבורת עץ
תמונה:OQ Passion flower.jpg|מבט מלמעלה
תמונה:Passiflora incarnata1Hunda.jpg|פרחים ועלווה
תמונה:Passiflora incarnata flower.jpg|פרח המייפופ
תמונה:Passiflora incarnata fruit.jpg|פרי בתקריב
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:שעונית
קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
Death Magnetic

Death Magnetic (מאנגלית: מוות מגנטי) הוא האלבום התשיעי של להקת ההבי מטאל האמריקאית מטאליקה. האלבום יצא לאור ב-12 בספטמבר בשנת 2008. זהו אלבומה הראשון של הלהקה שבו משתתף הבאסיסט רוברט טרוחיו, ואלבומה הראשון שהופק על ידי ריק רובין.

==הפקה==
===תהליך הכתיבה===
בתחילת שנת 2004, סולן וגיטריסט מטאליקה ג'יימס הטפילד הודיע שהלהקה מנגנת חומר חדש באולפן, אך לא הזכיר אפשרות של הקלטת אלבום חדש. זמן קצר לאחר מכן, מתופף מטאליקה לארס אולריך חשף שבינואר של אותה השנה הלהקה מתכננת לחזור לאולפן. באוקטובר של אותה השנה הלהקה כבר כתבה והקליטה כ-50 שעות של חומרים, הכוללים מאות ריפים ואקורדים. ב-30 בספטמבר של אותה השנה נחשף ריאיון עם ג'יימס הטפילד שבו נאמר שהלהקה תחזור לאולפן באביב של שנת 2005 ותקליט את אלבומה התשיעי.

ב-10 במרץ של שנת 2006 נודע כי הלהקה מתכננת לנצל את ששת החודשים הבאים לכתיבת חומרים חדשים לאלבום, בנוסף לחודשיים שכבר ניצלו לאותה המטרה.
ב-20 במאי של אותה השנה חשף הגיטריסט קירק האמט שהלהקה סיימה לכתוב ולהלחין 15 שירים.

===תהליך ההקלטה===

ב-1 בינואר של שנת 2007 מתופף מטאליקה לארס אולריך הסביר בריאיון למגזין ריבולבר שהלהקה מתכננת ליצור את האלבום החדש כפי שיצרה את האלבומים הקודמים: כתיבת שירים רבים ולאחר מכן הקלטתם באולפן.

ב-5 במרץ חשף אולריך שהלהקה הצרה את רשימת השירים הפוטנציאליים מ-25 ל-14, ושהקלטת 14 השירים הללו תחל בשבועות הקרובים.

===כותרת האלבום===
ב-16 ביולי 2008, הטפילד העיר על כותרת האלבום:

===הוצאה לאור===
[[קירק האמט מופיע בשנת 2007]]
בינואר של שנת 2008, מגזין Stereo Warning דיווח שהוצאת האלבום לאור תדחה עד לספטמבר של אותה השנה. האלבום, שיצירתו הסתיימה ב-10 באוגוסט של שנת 2008, יצא לאור ב-12 בספטמבר 2008, בארצות הברית.

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי להקת מטאליקה.

==מבצעים==
מטאליקה
*ג'יימס הטפילד - גיטרה, שירה
*קירק האמט - גיטרה, קולות רקע
*רוברט טרוחיו - גיטרה בס, קולות רקע
*לארס אולריך - תופים, כלי הקשה

מוזיקאים אורחים
*דייוויד קמפבל - ניצוח

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומי מטאליקה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני שנגרי-לה
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
Summertime

Summertime (בעברית: תקופת הקיץ) היא אריה מתוך האופרה פורגי ובס מאת האחים איירה וג'ורג' גרשווין. ג'ורג' הלחין ואיירה כתב את המילים יחד עם הזוג דובוס ודורותי הייוורד. אריה זו היא המוכרת ביותר מהאופרה, והפכה במהרה לאחד הסטנדרטים המפורסמים ביותר והמנוגנים ביותר בג'אז.

Summertime הוא שיר ערש המופיע בכל אחת משלוש המערכות של האופרה. פעמיים על ידי קלרה, ופעם אחת על ידי בס. גרשווין החל להלחין את היצירה בדצמבר 1933 ויש הטוענים שהוא הושפע משיר ערש אוקראיני ששמע בניו יורק, אך השפעת הפולק האפרו-אמריקאי של התקופה ניכרת בסגנון הקטע. יש הרואים בשיר עיבוד לספיריטואל האפרו-אמריקני "Sometimes I Feel Like a Motherless Child".

ישנם ביצועים רבים ל-Summertime החל בביצועי ג'אז, דוגמת הדואט של אלה פיצג'ראלד ולואי ארמסטרונג, או הביצוע של רביעיית הג'אז המודרני, וכלה בביצועים של מוזיקה פופולרית ומוזיקת רוק כגון הביצוע של ג'ניס ג'ופלין.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://home.quicknet.nl/qn/prive/edclusa/index.html אתר המעיד על כך שידועים לו כ-25 אלף ביצועים לקטע] 

קטגוריה:שירי 1935
קטגוריה:סינגלים מ-1936
קטגוריה:סינגלים מ-1966
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:גרשווין
קטגוריה:שירי שרה ברייטמן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ילדות
קטגוריה:שירי ערש
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
היפוקרטס מכיוס

היפוקרטס מכיוס היה מתמטיקאי ואסטרונום יווני שחי באי כיוס במאה החמישית לפני הספירה בין 470 לפנה"ס ועד 410 לפנה"ס. הוא התמחה בעיקר בגאומטריה. הוא עסק בבעיות הגאומטריות של ימי קדם, וכן ידע על מספר משפטים חשובים, למשל שצלע משושה משוכלל החסום במעגל שווה לרדיוס המעגל, שזווית החסומה בחצי עיגול היא זווית ישרה ושהיחס בין מעגלים שווה ליחס בין ריבועים הבנויים על קוטריהם. הוא הראשון שחישב מתמטית שטח של צורה, הסהרון של היפוקרטס, שגבולותיה אינם מורכבים מקווים ישרים בלבד. הוא כנראה ידע להוכיח בצורה ריגורזית, פחות או יותר, לפחות חלק ממשפטיו. ככל הנראה הוא כתב ספר "יסודות"<ref>פרוקלוס, על ה"יסודות" לאוקלידס, 65.21-66.18.</ref>, במבנה דומה לזה שבספרו המפורסם של אוקלידס כמאה שנים אחריו, אך הספר לא השתמר. 

בתחום האסטרונומיה הוא ניסה להסביר את תופעת השביט ושביל החלב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www-history.mcs.st-andrews.ac.uk/Biographies/Hippocrates.html קורות חיים]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים מיוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
תצורת שורק

סלעים מתצורת שורק מהתערוכה באולם הכניסה של [[המכון למדעי כדור הארץ]]
סלעי תצורת כסלון ב[[נחל חלילים]]
תצורת שורק (Kus - במפות הגאולוגיות) היא תצורה גאולוגית בחבורת יהודה. היא נחשבת לשכבה שממנה נובעים מעיינות עם שפיעה נמוכה כמו : עין חמד ועין סטף. התצורה בנויה לסירוגין משכבות של אבני דולומיט ושכבות חוואר, צהבהב האטום למים, מהן נובעות מי המעיינות. בתקרה של התצורה מצויות אבני צור, בחלקן חלולות, המכונות כדורי אליהו. העובי המשוער של השכבה הוא 180 מטר.

==אפיוני התצורה==
התצורה נמצאת מעל תצורת גבעת יערים ומתחת לתצורת כסלון. (ליד בית זית, נמצאו מוטבעים בסלע רצף של עקבות דינוזאורים (ראו בתמונה).

חלק מהטרסות החקלאיות, האופייניות להרי ירושלים, מנצלות את ה"מדרגות" של תצורת שורק. מדרגות המכילות קרקע פורייה, בעיקר טרה רוסה. אלו מהווים את השטחים הפוריים של הרי יהודה הודות לשפע המים שבתוכם וטיבה של האדמה.

מחשופים משכבה זו מצויים באזור שער הגיא, אבו גוש, בית זית ו[http://old.parks.org.il/BuildaGate5/general2/data_card.php?U=no&SiteName=parks&ItemID=316373495&ValuePage=Card1 שמורת טבע נחל חלילים וגן לאומי עינות תלם] מערבית ממבשרת ציון

הגיל המשוער של התצורה הוא קנומן בתקופת הקרטיקון עליון.

==מבנה האקוויפר==
על האקוויפר של תצורות הרי יהודה דן חיים גבירצמן בספרו "משאבי מים בישראל" המובא בקישור של [http://geography.huji.ac.il/physicalgeo/courses/INTRO%20to%20HYDROLOGY/2005-6/IntroHydrology-Class05.pdf רשות המים]. הוא מציין כי האקוויפר-ההר הנובע מתצורת שורק שייך לתת-האקוויפר התחתונה של הרי יהודה. . הוא מציין במאמרו כי "יש הטוענים שתצורת שורק היא אקוויטרד (Aquitard), דהיינו שכבה המוליכה מים באיטיות רבה – שכבה מוליכה למחצה או שכבה דולפת. מכאן גם נובעת שיפעת מי המעיינות הנמוכה בתצורת שורק. רק שתי התצורות מתחתיה : גבעת יערים וכפירה מהוות את התת-האקוויפר הנמוך (תצורת כיסלון היא דקה יחסית ולא נכללת).

==איכות מי מעיינות התצורה==
מחקרם של א. סטרינסקי, ז. גרינברג, א. כץ בנושא [http://www.sviva.gov.il/Enviroment/Static/Binaries/Articals/1994-1995_1.doc פרמטרים כימיים מיקרוביאליים במעיינות בהרי יהודה] של המשרד להגנת הסביבה מגיע למסקנות הבאות:
* "מבחינת הרכב המלחים המומסים שנבדקו, המים, ברוב נקודות הדגימה, מתאימים לשתייה. באחד המקורות (חאביס) נמצאו ריכוזים גבוהים יחסית של חומר לא רצוי.
* "התוצאות הבקטריאליות מראות כי ב-86% מהדגימות, המים אינם עומדים בקריטריון של מספר חיידקי קוליפורם שנקבעו לגבי מי שתייה או בריכות שחייה. חיידקי קולי צואתי נמצאו בכ-76% מהדגימות. בדגימות רבות נמצאו חיידקי פסאודומונס או טפילוקוקים. חריגה מהממדים של החיידקים האינדיקטוריים (קוליפורם וקולי צואתי) פוסלת את המים לשימוש כמי שתייה. רוב הבדיקות הראו חריגה ביותר מאינדיקטור אחד.
הממצאים מצביעים על סכנה האורבת לבריאותם של המבקרים במעיינות, השותים את המים או המשתמשים בהם לבישול. הרחצה או אף הטבילה במים עלולות אף הן להיות מקור לתחלואה, עקב הימצאות חיידקים פתוגניים או מחוללי מחלה אחרים כדוגמת פטריות או נגיפים שלא נבדקו במחקר הנוכחי.

ניתוח הנתונים לפי נקודות הדיגום השונות הראה שככל שנקודת הדיגום הייתה קרובה יותר למקור הנביעה, איכות המים הייתה טובה יותר. המים באיכות הגבוהה ביותר היו המים שנדגמו במקור עצמו, אך יש לזכור שבמרבית הנביעות לא ניתן היה להגיע למקור עצמו. איכות המים יורדת ככל שמתרחקים מהמקור לתעלות המובילות ולבריכות האגירה."

== הערות שוליים ==

שורק, תצורה
רישיקש

רישיקש (בדוואנגרי: ऋषिकेश) היא עיר ומועצה אזורית (municipal board) במחוז דהראדון במדינת אוטראקהאנד שבצפון הודו, 25 קילומטר צפונית לעיר הארידוואר. היא עיר קדושה להינדואיזם ומרכז עלייה לרגל. מאמינים הינדואים באים אליה כדי לטבול בנהר הגנגס. כמו כן היא הפכה למרכז מדיטציה ויוגה ומושכת אליה תיירים רבים.

במפקד האוכלוסין שנערך בהודו בשנת 2011 עמדה אוכלוסיית רישיקש על 102,138 תושבים, מהם 53% גברים ו-47% נשים. מהם 89% יודעי קרוא וכתוב, אחוז הגבוה מהממוצע בהודו.

==אטימולוגיה==
רישיקשה (Hṛṣīkeśa) הוא אחד מכינויי האל וישנו ומשמעותו הוא "ריבון החושים".

==גאוגרפיה==
רישיקש שוכנת למרגלות הרי ההימאליה והיא מאחד משערי הכניסה אליהם ונקודת הפתיחה במסלול עלייה לרגל אל מרכזי עלייה לרגל הקדושים להינדואיזם ואל מקורות הגנגס. רישיקש היא מקום המפגש של נהר הגנגס ונהר צַ'נְדְרַבְּהָאגָה. בצדה המזרחי של הנהר שוכנת העיר ההודית רישיקש ובה רחובות שתי-וערב ובהם אזור המגורים והמסחר של תושבי העיר, בניגוד לאזור הרוחני והתיירותי שמאכלס לרוב אשראמים וכן אכסניות ושירותים שונים לתיירים במקום.

==תיירות==
התיירות ברישיקש מתרכזת בשני אזורים סמוכים: לאקשמן-גְ'הוּלָה וראם-ג'הולה הנקראים על שם שני הגשרים התלויים (ג'הולה - झूला - גשר תלוי בהינדי) המחברים את שתי גדות הנהר (ועל שם שני האחים מהאפוס ראמאיאנה: ראמה ולאקשמן). ראם-ג'הולה הוא האזור בו מתרכזים מרב האשראמים והטקסים הדתיים השונים, בהם טקס התפילה "פוג'ה אארטי" המתקיים מדי ערב אל מול צלמו של שיווה, הממוקם על גדת נהר הגנגס.

תיירים מערביים נדרשים גם הם לכבד את קדושת המקום בדגש על צניעות ברחצה בנהר ואיסור רחצת נשים בביקיני. מוסדות דת שאינם הינדואים ממוקמים מחוץ לאזור המקדשים.

בסביבות העיר ישנן מספר אטרקציות למטיילים ובהם שמורות טבע הכוללות מפלים וכפרים. מהעיר ניתן לצאת גם צפונה למספר טרקים למקורות הגנגס (כגון טרק הגאנגוטרי וטרק עמק הפרחים).

בסביבה יערות וצמחייה עבותה, כמו כן מספר מסלולי רפטינג בנהר הגנגס, באורכים שונים.

רישיקש התפרסמה במערב כמקום בו להקת הביטלס ביקרה את המאהרישי מהש יוגי. ג'ון לנון הקליט במקום שיר בשם "The Happy Rishikesh Song", והלהקה הלחינה 48 שירים נוספים במהלך שהייתם באשראם של המאהרישי, וחלקם הופיעו באלבום הלבן. אמנים רבים נוספים כמו הלהקה The Beach Boys, הזמר דונובן והשחקנית קייט וינסלט ביקרו ברישיקש כדי למדוט וליצור. האשראם לא מאוכלס וניתן להיכנס אליו בתשלום שוחד ("בקשיש"). מתצפית מחלק מהמבנים ניתן לראות את נוף העיר רישיקש עד העיר הארידוואר.

לישראלים, המקום משמש חלק משביל החומוס.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://dehradun.nic.in/rishikhesh.htm רישיקש באתר הרשמי של מחוז דהראדון]
* [http://www.pbase.com/oochappan/ram_jhula תמונות של ראם ג'הולה]
* [http://wikitravel.org/en/Rishikesh רישיקש בויקיטראבל]
* [http://www.masa.co.il/video.php?cid=319&country_id=13 קטע וידאו על רישיקש]

{| align=center
|<gallery widths="120px" heights="140px" perrow="3">
תמונה:Shiva in rishikesh.jpg|פסלו של האל שיווה עושה מדיטציה מעל נהר הגנגס
תמונה:Pilgrims in the gangas.JPG|עולים לרגל טובלים בנהר הגנגס במתחם ראם-ג'הולה
תמונה:Rish231.jpg|מראה כללי של לאקשמן-ג'הולה
 </gallery>
|}

[[צילום פנורמי של מתחם ראם-ג'הולה ברישיקש]]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:אוטראקהאנד
קטגוריה:שביל החומוס בהודו
גבי ברבש

גבי (יצחק גבריאל) ברבש (נולד ב-13 בספטמבר 1949) הוא רופא ישראלי ופרופסור לרפואה. בשנים 1993–1996 ו-1999–2015 היה מנהל המרכז הרפואי על שם סוראסקי (איכילוב). בשנים 1996–1999 שימש כמנכ"ל משרד הבריאות.

==ביוגרפיה==
ברבש נולד בתל אביב לחיה לבית רדזינר, נכדתו של אליעזר קלונסקי, ולשניאור זלמן ברבש, מהנדס מים. הוא צאצא לאדמו"ר שניאור זלמן מלאדי, מייסד חסידות חב"ד. בין השנים 1975–1969 למד כעתודאי רפואה באוניברסיטה העברית, והוא מוסמך במינהל רפואי מאוניברסיטת הרווארד.

במהלך שירותו הצבאי כרופא צבאי, שירת כרופא מוטס בחיל האוויר, אחראי לשירותי רפואת חירום בנמל התעופה בן-גוריון ורופא היחידה לשיתוף פעולה. השתחרר אחרי שהיה סגן קצין הרפואה של חיל האוויר.

בין השנים 1984–1980 השלים התמחות כרופא פנימי במרכז הרפואי תל אביב. סיים את ההתמחות בהצטיינות. בין השנים 1985–1984 התמחה באוניברסיטת הרווארד, ביה”ס לרפואה ציבורית, מוסמך ברפואה ציבורית, תוך התמקדות במדיניות וניהול רפואי.

בין השנים 1986–1985 התמחה בהנהלה ובמחלקה הקרדיולוגית של המרכז הרפואי בית ישראל, בוסטון, ארצות הברית.

משנת 1987 מומחה בניהול רפואי, בשנת 1991 הוסמך כמומחה ברפואה תעסוקתית.

לאחר ששב מלימודיו בארצות הברית, מונה בשנת 1986 לתפקיד סגן מנהל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר. ב-1993 מונה למנהל בית חולים איכילוב.

ב-4 בנובמבר 1995, בזמן ששימש ברבש כמנהל בית-החולים איכילוב, נורה ראש-הממשלה יצחק רבין בכיכר מלכי ישראל שבתל אביב ופונה לאיכילוב. בעקבות כך הופיעה דמותו של ברבש בסרט "רבין - היום האחרון" של הבמאי עמוס גיתאי, בגילומו של תומר רוסו.

ב-1996 מונה למנכ"ל משרד הבריאות. ב-1999 התפטר מתפקיד מנכ"ל משרד הבריאות, ושב לתפקידו הקודם כמנהל איכילוב. בין השנים 1998–2000 שימש יושב-ראש המרכז הלאומי להשתלות איברים.

ב-25 ביוני 2015 פרש מניהול איכילוב והקים ביחד עם הפרופסורים שלמה ברלינר, יעקב נפרסטק וענת גפטר-גוילי את חברת "קונסיליום".

ברבש הוא פרופסור אמריטוס למינהל רפואי ואפידמיולוגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

בין השנים 2015–2016 כיהן כמנכ"ל קרן רש"י.

ביולי 2020 מונה לחבר במטה המקצועי של הממונה על המאבק בנגיף הקורונה בישראל פרופ' רוני גמזו.

== חיים אישיים ==
ברבש חובש כיפה ומנהל אורח חיים דתי.

ברבש נשוי בשנית לרופאת העיניים ד"ר נורית ארליך. הוא אב לשלושה מנישואיו הראשונים. בנו, פרופסור ישראל ברבש, הוא קרדיולוג בכיר בבית החולים שיבא, ביחידה לקרדיולוגיה פולשנית, ומנהל את שירות הצנתורים. בתו, ד"ר שירי ברבש-חזן, היא רופאת נשים ומומחית להריון בסיכון ואשתו של אל"ם ניסים חזן.

גבי ברבש נואם ב[[מכון ויצמן למדע]]
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tasmc.org.il/Personnel/Pages/Barbash-Gabi.aspx גבי ברבש] באתר המרכז הרפואי תל אביב
* רן רזניק, [http://news.walla.co.il/?w=/1/1087801 "משרד הבריאות הורס את הרפואה הציבורית"], וואלה
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=r0owrxigx6w גבי ברבש נפרד בנאום מרגש מביה"ח איכילוב, פורסם ב-9 בספטמבר 2015] (17:56 דקות), יו-טיוב

==הערות שוליים==

גבי
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:מנכ"לי משרד הבריאות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
מה השתבש?

מה השתבש? : ההתנגשות בין האסלאם והמודרניות במזרח התיכון (באנגלית: What Went Wrong?: Western Impact and Middle Eastern Response) הוא ספר עיון קצר, המיועד לקהל הרחב, שנכתב על ידי המזרחן ברנרד לואיס. הספר נכתב מעט לפני פיגועי 11 בספטמבר, אולם יצא לאור מאוחר יותר (2002). הספר תורגם לשפות רבות, בהן עברית, וזכה להצלחה מסחרית.

==הרעיונות המובאים בספר==

בספר מועלה הטענה שלאורך ההיסטוריה, בעיקר לאחר כישלון האימפריה העות'מאנית בקרב וינה בשנת 1683, לא ספג עולם האסלאם את תמורות המודרניזציה ולא הדביק את קצב ההתקדמות של העולם המערבי. הספר מתאר את התגובות השונות בעולם האסלאמי לשינוי שחל ביחסי הכוחות בינו לבין המערב, לאחר שבמשך מאות שנים הייתה הציוויליזציה המוסלמית מתקדמת בהרבה מזו האירופית. לואיס סוקר את ההסברים השונים שנתנו הוגי-דעות מוסלמים לשינוי (קרי, התשובות שנתנו המוסלמים לשאלה "מה השתבש") ואת ההצעות לפתרון שהעלו.

הספר מפרט רבים מכשלי הבאת המודרניזציה לעולם האסלאמי, ובסיומו מעלה בקצרה סיבות אפשריות לשיבוש שחל בעולם המוסלמי. בין האפשרויות, שלואיס נמנע מלהכריע ביניהן: ההתנגדות האיסלאמית לבנות שעונים ציבוריים, העדר סטנדרטים למדידות ליניאריות, המשטר האוטוקרטי, מעמדן הנמוך של הנשים, או גם האפשרות שהשאלה הנכונה אינה "מה השתבש אצל המוסלמים" אלא "מה גרם להצלחתם של האירופים".

==המהדורה העברית==
* מה השתבש? : ההתנגשות בין האסלאם והמודרניות במזרח התיכון / ברנרד לואיס (מאנגלית: מנשה ארבל; עריכה מדעית: גיא מעיין), אור יהודה: כנרת, זמורה-ביתן, דביר, תשס"ד-2004.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.theatlantic.com/issues/2002/01/lewis.htm עיקרי הספר], כפי שהובאו באתר כתב העת אטלנטיק 
*[http://www.oup.com/us/catalog/general/subject/HistoryWorld/MiddleEastern/?view=usa&ci=0195144201 תיאור] 

קטגוריה:מזרחנות
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרי 2002
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
אהרון אברמוביץ'

אהרון אברמוביץ (נולד ב-1951) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנכ"ל הסוכנות היהודית בשנים 1999–2001, מנכ"ל משרד המשפטים בשנים 2001–2006, ומנכ"ל משרד החוץ בשנים 2006–2009.

== ביוגרפיה ==
אברמוביץ' נולד בשכונת שמואל הנביא שבירושלים. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים והתמחה במשרד המשפטים.

כעורך דין החל לעבוד בלשכת הייעוץ המשפטי של הסוכנות היהודית (1979–1985). הוא היה בשליחות הסוכנות בטורונטו שבקנדה (1985–1987) ובשובו לישראל מונה לסגן היועץ המשפטי של הסוכנות (1987–1995) וליועץ המשפטי של הסוכנות היהודית, הארגון הציוני העולמי, קרן היסוד והארגון היהודי להחזרת רכוש איל"ר (1995–1999).

בשנת 1999 מונה למנכ"ל הסוכנות היהודית. בשנת 2001 פרש מהסוכנות היהודית ועבר לשמש בתפקיד מנכ"ל משרד המשפטים, בו כיהן תחת השרים מאיר שטרית, יוסף לפיד וציפי לבני. בשנת 2006 הודיע על פרישתו מהמשרד, אך נענה לבקשתה של לבני ועבר עמה לשמש בתפקיד מנכ"ל משרד החוץ. ב-2008 פרש גם מתפקידו במשרד זה. ב-2009 החל לעבוד כעורך דין, ובמקביל בין השנים 2011–2018 היה שותף מייסד של קרן הון סיכון גלילות קפיטל פרטנרס.

במהלך השנים הוא כיהן כדירקטור במינהל מקרקעי ישראל, באל על, במוזיאון ישראל, בספרייה הלאומית ובוועד המנהל של עמותת טבקה לצדק ושוויון ליוצאי אתיופיה. כיהן בתפקידי יו"ר דירקטוריון ארגון מסע, יו"ר הוועד המנהל של המכללה האקדמית הדסה בירושלים, סגן יושב ראש קרן פרס בראשית ויו"ר דירקטוריון קופת הפנסיה של עובדי הסוכנות היהודית. בשנת 2017 מונה לדירקטור חיצוני בבנק דיסקונט<ref></ref>.

אברמוביץ' שירת בצה"ל בחיל התותחנים בשנים 1969–1972. במלחמת ההתשה השתתף בלחימה במעוז פליקן ובמעוז טמפו, כלוחם בגדוד 403. לאחר קורס קצינים שירת בגדוד 55. בשירות המילואים במלחמת יום הכיפורים שירת כקצין בגדוד 412 ולחם בגזרת רמת הגולן. השתתף במשימת הפגזת דמשק על ידי תותחי צה"ל<ref></ref>. במלחמת לבנון הראשונה שימש כסמג"ד בגדוד 412 ולחם בקרבות על ביירות, וב-1988 מונה למפקד הגדוד. סיים את שירות המילואים כתפקיד סגן מפקד אגד ארטילרי 209 בדרגת סגן-אלוף.

נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד החוץ
קטגוריה:מנכ"לי משרד המשפטים
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:מנכ"לי הסוכנות היהודית
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:מפקדי גדודים בחיל התותחנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
שלומית עמיחי

שלומית עמיחי (נולדה ב-1944) היא אשת חינוך, מנכ"לית משרד החינוך לשעבר.

== ביוגרפיה ==
עמיחי נולדה בקיבוץ קריית ענבים ובגיל 7 עברה משפחתה להתגורר בירושלים. היא למדה בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה. בנעוריה הייתה עמיחי חניכה ומדריכה בתנועת "הנוער העובד והלומד" ובשירותה הצבאי הייתה מפקדת בבה"ד 12. בתום שירותה הצבאי היא נישאה, בשנת 1965, לרפי עמיחי ובמהלך השנים היא למדה לימודי תואר ראשון בהיסטוריה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית ולימודי תואר שני במינהל החינוך מאוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1977 החלה עמיחי לעבוד באגף לחינוך מבוגרים במשרד החינוך והתרבות. לאורך השנים היא החזיקה בתפקידים ניהוליים שונים: מנהלת מחלקה באגף התקציבים, מנהלת אגף הבחינות, ממונה ליישום דו"ח הררי לקידום המדע והטכנולוגיה, סגנית מנהל המינהל הפדגוגי, סמנכ"לית המשרד לענייני אמרכלות, ומנהלת המינהל להדרכה והשתלמות עובדי הוראה. כמו כן הייתה עמיחי חברה בוועדות מקצועיות שונות ועמדה בראש ועדת המכרזים של המשרד.<ref></ref>

בשנים 1999–2001 כיהנה עמיחי כמנכ"לית משרד החינוך תחת השר יוסי שריד. בתקופת כהונתה החלו לפעול בחינות המיצ"ב.<ref></ref> עם תחילת כהונתה של לימור לבנת במשרד, העבירה אותה מתפקידה ומינתה במקומה את רונית תירוש. עמיחי הגישה תביעת לבית הדין לעבודה לאחר שהופסקה עבודתה כמנכ"לית המשרד. היא טענה כי לבנת הפרה עמה חוזה. בית המשפט קבע שלא הייתה הפרת חוזה אך הבהיר ששרת החינוך, לימור לבנת, הדיחה את עמיחי, באופן לא ראוי, תוך זלזול בכבודה ובמעמדה.

עמיחי עברה לשמש מנכ"לית באלכ"א הג'וינט ומנהלת אגף ההתנדבות והפילנתרופיה בג'וינט. בשנת 2007 שבה לכהן כמנכ"ל משרד החינוך, תחת השרה יולי תמיר, לאחר ששמואל אבואב התפטר מתפקידו. תמיר אמרה שעמיחי היא מהמנכ"לים הטובים והמוערכים ביותר שהובילו את המשרד.<ref></ref> ב-20 באפריל 2009, החליף אותה בתפקיד ד"ר שמשון שושני, כמינוי של השר גדעון סער.

מאז אוגוסט 2009, כיהנה עמיחי כיו"ר "חותם" - מיזם הכשרת סטודנטים מצטיינים להוראה שהוא שותפות בין הג'וינט, משרד החינוך, תנועת "הכל חינוך" ופילנתרופים פרטיים.

עמיחי אם לארבעה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:מנכ"לי משרד החינוך
קטגוריה:מנכ"ליות משרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
יהודה בן מאיר הכהן

רבי יהודה בן רבי מאיר הכהן (980 (?) - 1050 (?)), נכדו של רבנו יהודה הכהן ליאונטין, היה רב אשכנזי יליד גרמניה במגנצא בתחילת המאה ה-11. רבי יהודה היה תלמידו של רבינו גרשום מאור הגולה (הרגמ"ה), מעמיתיו להנהגת הישיבה בעיר, ומראשי הישיבה לאחר מותו של רבינו גרשום. נקרא גם ר' יהודה ממגנצא.

בספרו "ספר הדינים" הוא כתב על מסעותיו ועל יהודי מזרח אירופה. הספר הוא הספר הרבני הראשון באירופה שחלקיו נשתיירו. הוא מכיל שו"ת ממרחבי יהדות אשכנז, כגון הונגריה, פולין ואוקראינה. הספר מציין את קייב ופשמישל כתחנות מסחר על דרך המסחר של סוחרים יהודים "הולכי רוסיה" שעסקו בסחר עבדים בארצות הסלאבים. אולי מדובר ברדהנים.

נשתמרו יותר מ-40 שאלות ותשובות שלו, רבות מהן בענייני מסחר ודיני כספים סבוכים. ידוע על שו"ת שכתב יחד עם רב אליעזר הגדול בן יצחק, חברו להנהגת הישיבה במגנצא, לקהילה היהודית בטרוייש (טרואה).

הספר זוהה בידי החוקר יום-טוב ליפמן צונץ בתוך כתב יד עם תשובות המהר"ם מרוטנברג. אך פרופסור אברהם גרוסמן שליקט בשנת תשל"ז את כל הידוע בשמו עד ה'תשל"ז, אמר שמעט מהתשובות שזוהו בידי צונץ, אינן מרבי יהודה בן מאיר הכהן. 

בנו, רבנו שמואל בן יהודה הכהן, הוא מחבר הפיוט "מלאכי רחמים משרתי עליון" הנאמר בסליחות. בן נוסף, רבי אברהם הכהן, נודע אף הוא כפייטן. ידוע גם על בן בשם מאיר, שיש המזהים אותו עם רבי מאיר הכהן שנרצח בשנת ד'תתמ"ה בדרכו מוורמייזא למגנצא.

== לקריאה נוספת ==
*ספרו [https://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?188765& ספר הדינים], תשובותיו מלוקטות ממקורות שונים, בהוצאת מרכז זלמן שזר, ירושלים, תשל"ז, באתר אוצר החכמה
*אשר פרישמן, האשכנזים הראשונים - תלדות היהודים באירופה הצפונית מראשית התיישבותם עד פרעות תתנ"ו, הוצאת הקיבוץ המאוחד- ספריית הילל בן חיים למדעי היהדות, 2008.
* אברהם גרוסמן, חכמי אשכנז הראשונים, ירושלים תשמ"א

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:מגנצא: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשונים
קטגוריה:נפטרים ב-1050
אביגדור אוחנה

אביגדור אוחנה, מנכ"ל המשרד לשירותי דת לשעבר ופעיל מפלגת ש"ס.
כיום, משמש כמנכ״ל רשת בני יוסף, מעיין החינוך התורני.

אוחנה, בעל תואר ראשון במינהל עסקים מהקריה האקדמית קריית אונו ותואר שני במינהל עסקים מטורו קולג'<ref></ref>
, הוסמך לרבנות בבית המדרש הגבוה להוראה שבירושלים. הוא החל לפעול בתנועת ש"ס בשנים הראשונות לקיומה, בהיותו המנכ"ל המייסד של ארגון "בני חיל" של אל המעיין בראשית שנות התשעים להפצת שיעורי תורה בקרב ילדים ונוער.

אוחנה שימש מאוחר יותר סמנכ"ל תנועת ש"ס, יועץ ליו"ר התנועה אלי ישי, עוזר פרלמנטרי, וכן יועץ לראש המועצה המקומית אלעד צביקה כהן. בבחירות לכנסת ה-17 מוקם אוחנה במקום ה-15 ברשימת מועמדי ש"ס לכנסת. בשנים 2006–2008 היה אוחנה יועץ בכיר לשר יצחק כהן שהופקד על המועצה לשירותי דת במשרד ראש הממשלה. לאחר הקמתו של המשרד לשירותי דת, בשנת 2008, מונה אוחנה למנכ"ל המשרד וסיים את תפקידו לאחר הבחירות לכנסת התשע עשרה.

אוחנה נשוי ואב לחמישה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי משרד הדתות
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:פעילי ש"ס
גלריית טייט

ה[[לוגו של גלריית טייט. לכל אחת מארבע הגלריות לוגו זהה בצורתו ובגופניו, אולם צבע הלוגו שונה מגלריה לגלריה. התמונה מוצג לוגו הטייט מודרן.]]
גלריית טייט היא המוזיאון הלאומי של הממלכה המאוחדת לאמנות מודרנית ולאמנות בריטית.

לגלריה ארבעה סניפים ברחבי הממלכה המאוחדת:
* טייט בריטניה (נפתח בשנת 1897 וקיבל את שמו הנוכחי בשנת 2000);
* טייט ליברפול (1988);
* טייט סנט אייווס (1993);
* טייט מודרן (2000).

==היסטוריה==
גלריית טייט המקורית. כיום [[מוזיאון טייט בריטניה.]]
[[מוזיאון טייט ליברפול נפתח בשנת 1988.]]
[[מוזיאון טייט סנט אייווס, נפתח בשנת 1993.]]
[[מוזיאון טייט מודרן נפתח בשנת 2000.]]
הרעיון להקמת גלריה לאומית לאמנות הוצע לראשונה בממלכה המאוחדת בשנות ה-20 של המאה ה-19 על יד סר ג'ון לסטר, ברון דה טאבליי. בשנת 1847 תרם רוברט ורנון את אוספיו לגלריה הלאומית ומספר שנים לאחר מכן ג'ון שפסהאנקס תרם את אוספיו למוזיאון דרום קנזינגטון (לימים, מוזיאון ויקטוריה ואלברט). רק בשלהי המאה ה-19 הושג המימון להקמת גלריה לאמנות בריטית - במימונו של הנרי טייט. הגלריה הוקמה במילבנק, בפימליקו שברובע וסטמינסטר, על גדת נהר התמזה. טייט אף תרם לגלריה את אוספיו הנרחבים, בתנאי שאוצר המדינה ישלם את עלויות רכישת האתר. הגלריה נוסדה בשנת 1897 בשם "הגלריה הלאומית לאמנות בריטית" (National Gallery of British Art), ועד שנת 1954 נוהל המוזיאון והאוסף על ידי הגלריה הלאומית.
בשנת 1915 תרם יו ליין את אוספיו שכללו אמנות מודרנית אירופאית למוזיאון, ובשנים 1926 ו-1937 אספן האמנות ג'וסף דוין מימן את הרחבת מבנה המוזיאון.

מאז שנת 1954 ובמשך שלהי שנות ה-50 ושנות ה-60 ניהלה מחלקת האמנות החזותית של מועצת האמנות של בריטניה הגדולה את המוזיאון, וארגנה את התערוכות בו, כגון התערוכה הרטרוספקטיבית של מרסל דושאן בשנת 1966.

בשנת 1987 הוקם אגף קלור על מנת להציג את תרומת טרנר למוזיאון, וכן הוקם אודיטוריום בין 200 מושבים.

בשנת 1988 נפתח סניף טייט ליברפול של הגלריה בעיר ליברפול. בסניף הוצגו תערוכות זמניות ומוצגים מתחלפים שהובאו מהגלריה בלונדון.

בשנת 1993 הוקם סניף סנט אייווס של המוזיאון, המציג אמנות בריטית מודרנית ובעיקר אמנות של אסכולת סנט אייווס.

בשנת 2000 חולק אוסף המוזיאון בין ארבעה מוזיאונים: מוזיאון טייט בריטניה הממוקם במבנה המקורי של הגלריה - מציג אמנות בריטית משנת 1500 ועד ימינו; מוזיאון טייט מודרן - מציג אמנות בריטית ואמנות בינלאומית מודרנית שנוצרה משנת 1900 ואילך; מוזיאון טייט ליברפול - מציג אמנות מודרנית משנת 1900 ואילך; מוזיאון סנט אייווס - מציג אמנות מודרנית בדגש על אמנות מקומית; כמו כן מנהל המוזיאון את מוזיאון ברבר הפסוורת' שנפתח בשנת 1980.

בשנת פעולתו הראשונה ביקרו במוזיאון טייט מודרן שבאזור בנקסייד (בגדה הדרומית של נהר התמזה) למעלה מ-5.25 מיליון מבקרים.

בשנת 1998 החל לפעול אתר האינטרנט של המוזיאון "טייט אונליין" (Tate Online) בו מוצג מידע על כל הגלריות ועל היצירות המוצגות בגלריות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.tate.org.uk/tateetc/ מגזין גלריית טייט] 
* [http://www.tate.org.uk/servlet/BrowseGroup?cgroupid=999999998 אוספי טרנר המוצגים בגלריית טייט]
* [http://www.tate.org.uk/research/researchservices/archive/archiverecords.htm תעודות היסטוריות של גלריית טייט] 

*
קטגוריה:מוזיאונים לאמנות מודרנית
שעונית התות

שעונית התות (שם מדעי: Passiflora morifolia) המכונה גם שעונית היער, היא מין פולש הגדל בישראל, בעל צימוח מהיר, עשב שוטה במטעים ופרדסים. מקורה בדרום אמריקה, במדינות כגון בוליביה, ארגנטינה, פרגוואי וברזיל.

== תיאור ==
צמח פוליגמי (פרחים דו-מיניים וחד-מיניים על אותו הצמח). הפרחים קטנים, בקוטר 3–4 ס"מ, מזכירים בצורתם כוכב, לבנים עם פסים סגולים. הפרי קישוטי סגול וקטן, מזכיר בצורתו תמר, בעל צורה אובלית חרוטית, אינו אכיל, הציפה אדומה ומכילה זרעים דביקים בצבע כתום. הצמח בעל האבקה עצמית ומיד חונט פרי. הצמח לעיתים מתייבש לאחר הבשלת הפרי, ולכן משמש כחד שנתי.

== גלריה ==
<gallery >
תמונה:Passiflora morifolia - D8-04-7209.jpg|הפרח
תמונה:Passiflora morifolia - D8-04-7207.JPG|מבט צד
תמונה:Passiflora morifolia - D7-12-5083.jpg|פירות לפני הבשלה
תמונה:Passiflora morifolia - D8-04-7202.jpg|עלים בוגרים
תמונה:Passiflora morifolia - D7-11-4679.jpg|עלים צעירים
תמונה:Passiflora morifolia - DSCF2712.jpg|שתיל צעיר
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שעונית
קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים מטפסים
קראפט

תאגיד המזון קראפט (באנגלית: Kraft Foods Inc.) הייתה אחת משתי חברות המזון והמשקאות הגדולות בארצות הברית, ובין הגדולות בעולם. מטה החברה שכן בנורת'פילד שבאילינוי, פרבר של שיקגו.

במרץ 2015 רכשו חברת ברקשייר האת'וויי וקרן השקעות פרטיות ברזילאית את קראפט ומיזגו אותה עם חברת היינץ, אותה רכשו שנתיים קודם. החברה הממוזגת פועלת מאז בשם קראפט-היינץ.

==היסטוריה==
החברה החלה את דרכה בשנת 1903 כעסק למכירה קמעונית של גבינה בשיקגו של הקנדי ג'יימס ל. קראפט, אולם בשנתו הראשונה לא צלחו עסקיו והפסיד 3,000 דולר. העסק התייצב ובשנת 1909 חברו אל קראפט ארבעת אחיו וביחד הקימו את "חברת ג'י.ל. קראפט ואחיו". בשנת 1912 נפתח מטה החברה בניו יורק. בשנת 1914 מכרה החברה 31 סוגים שונים של גבינות בארצות הברית.

ב-1915 החברה פיתחה תהליך פסטור ייחודי לגבינה שמאפשר לשמר אותה ללא קירור למשך זמן רב. שנה לאחר מכן נרשם על התהליך פטנט, והחברה החלה למכור גבינה לחיילי צבא ארצות הברית המשתתפים במלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1924 שונה שם החברה ל"חברת הגבינה קראפט", וב-1945, כשהחל גיוון בסוגי המזון שהחברה מוכרת, שונה השם למתכונתו הנוכחית, "תאגיד המזון קראפט".

בשנת 1988 רכשה חברת פיליפ מוריס את קראפט תמורת 12.9 מיליארד דולר. שנה לאחר מכן מוזגה עם חברת "ג'נרל פודס" שבבעלות פיליפ מוריס. בשנת 2000 רכשה פיליפ מוריס את חברת המזון נביסקו, תמורת 14.58 מיליארד דולר, ונטלה על עצמה חובות של נביסקו בסך כ-4 מיליארד דולר. פעילות נביסקו מוזגה עם קראפט. שנה קודם נביסקו עצמה רכשה את את "יונייטד ביסקוויטס" הבריטית תמורת 1.8 מיליארד דולר 

ביוני 2001 ביצעה הנפקה ראשונה לציבור, כאשר פיליפ מוריס, החברה האם של קראפט הנפיקה נתח של 16% ממנה. היא גייסה בהנפקה 8.7 מיליארד דולר, שהייתה ההנפקה השנייה בגודלה בארצות הברית עד אז. ב-2007 מכרה פיליפ מוריס את החזקותיה בקראפט.

בתחילת 2004 רווחי קראפט צנחו ב-33%, והיא הודיעה על פיטורי 6,000 עובדים וסגירת 20 מפעלים.

בספטמבר 2008 החליפה החברה את תאגיד הביטוח AIG במדד דאו ג'ונס. ב-2010 רכשה החברה, בראשות המנכ"לית איירין רוזנפלד, את חברת הממתקים הבריטית "קדבורי", במהלך של השתלטות עוינת. לאחר חודשים של מאבק נגד הנהלת של קדבורי, שהתנגדה למכירה.

ב-1 באוקטובר 2012 פוצלה החברה, וחטיבת החטיפים הפכה לחברה נפרדת בשם "Mondelēz International".

במהלך 2015, בעקבות המיזוג עם היינץ, נסגרו 7 מפעלים של קראפט, פוטרו כ-2,600 עובדים ומטה החברה נסגר. עובדי ההנהלה הנותרים עברו למטה חדש משותף עם חברת היינץ.
==פעילות בישראל==
קראפט נכנסה לפעילות ישירה בשוק הישראלי בשנת 1997, בשותפות עם חברת עלית, שהחלה בשיווק המותג "ג'ייקובס" (Jacobs), קפה באיכות פרימיום. שנה אחר כך החלה תנובה לשווק את גבינות "פילדלפיה" של קראפט, זו הייתה הפעם הראשונה בתולדותיה שתנובה ייבא לישראל מוצרי חלב. את מותגי הממתקים והעוגיות של קראפט שיווקה חברת "סידס" אולם ב-2009 הזיכיון לשיווק המוצרים עבר לחברת דיפלומט אחזקות. בנוסף הוקמה חברת בת בישראל בשם "קראפט פודס ישראל" שניהלה את פעילות הפרסום וקידום המכירות של החברה. קראפט אף השיקה קפה שחור תחת המותג Jacobs, שופתח במיוחד לשוק הישראלי. 
==מותגים בולטים==
* שוקולד מילקה
* Chips Ahoi!
* Côte d'Or
* טובלרון
* עוגיות אוריאו
* Jell-o
* Kool-Aid
* גבינות "פילדלפיה"
* Ritz
* טרידנט
* ולויטה

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות מזון אמריקאיות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:יצרני מוצרי חלב
קטגוריה:פיליפ מוריס
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-1920
טייט סנט אייווס

טייט סנט אייווס (באנגלית: Tate St Ives) היא גלריה לאמנות הממוקמת בסנט אייווס בקורנוול שבממלכה המאוחדת. הגלריה מהווה סניף של גלריית טייט ומציגה אמנות מודרנית תוך מתן דגש להצגת יצירות אמנים מקומיים (יצירות אסכולת סנט אייווס). 

הגלריה, שנפתחה בשנת 1993 ממוקמת בבניין בסגנון אר דקו שתוכנן על ידי האדריכלים אוואנס ושאלף, בסמוך לחוף פורת'מאור (Porthmeor Beach).

<gallery>
St Ives, Cornwall, Porthmeor Beach.jpg|
Tate_St_Ives_staircase.jpg|מדרגות בסגנון אר דקו
TateStIves3.jpg|מבקרים בגלריה הראשית
</gallery>

== ראו גם ==
* מוזיאון ברברה הפוורת'

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סנט אייווס
קטגוריה:אנגליה: מוזיאונים
קטגוריה:קורנוול
טייט ליברפול

טייט ליברפול (אנגלית: Tate Liverpool) היא גלריה לאמנות הממוקמת בליברפול שבממלכה המאוחדת. הגלריה מהווה סניף של גלריית טייט.
== היסטוריה ==
המוזיאון הוקם ביוזמת "רשות הפיתוח של מריסייסייד", ומטרתו להציג יצירות מאוספי גלריית טייט, וכן להציג תערוכות מתחלפות. המוזיאון ממוקם ברציף אלברט, במבנה מחסן סחורות מהתקופה הוויקטוריאנית שהוסב למוזיאון על פי תוכניות האדריכל ג'יימס סטירלינג. המבנה שוקם ושופץ בשנים 1996 - 1998. הקמת הגלריה הייתה חלק מפרויקט רחב של התחדשות עירונית ושימור אזור הנמל הישן של העיר, שלמרות מיקמו המרכזי היה נטוש מאז שנות ה-70. בעת חנוכת המוזיאון, בשנת 1998, היה המוזיאון לאמנות מודרנית הגדול ביותר ברחבי הממלכה המאוחדת, מחוץ לעיר לונדון. "טייט ליברפול" זכה להצלחה רבה ומושך כ-500,000 מבקרים בשנה, ומאז 1999 מארגן בשיתוף עם עיריית ליברפול ביאנלה לאמנות. 

בשנת 2005 נערכה במוזיאון התערוכה "Summer of Love”, אוצר התערוכה היה כריסטוף גרוננברג (Christoph Grunenberg). התערוכה עסקה בהשפעת הפסיכדליה על האמנות.

בשנת 2007 שופצה מבואת המוזיאון על מנת להגדיל את שטחי השירותים למבקרים.

בשנת 2008, כחלק מאירועי בירת התרבות של אירופה בליברפול, נערכה בגלריה תערוכה מקיפה של יצירות האמן גוסטב קלימט. בה הוצגו 270 יצירות שיש להן קשר לקלימט, בהן 26 ציורים ו-29 רישומים שלו שהושאלו ממספר מוזיאונים.

בשנת 2011 נערכה בגלריה תערוכה של יצירות אומנות בהשראת לואיס קרול, מחבר "אליס בארץ הפלאות".
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליברפול: תרבות
ליברפול
קטגוריה:אנגליה: מוזיאונים
הנפת הדגל בגראונד זירו

הנפת הדגל בגראונד זירו, צילם: תומאס פרנקלין.{{ש}}מימין לשמאל: בילי אייזנגריין, דן מקויליאמס וג'ורג' ג'ונסון
הנפת הדגל בגראונד זירו הוא תצלום מפורסם שצולם על ידי תומאס פרנקלין, בו נראים שלושה כבאים אמריקאים המניפים את דגל ארצות הברית על הריסות מרכז הסחר העולמי (אזור המכונה גראונד זירו), לאחר פיגועי 11 בספטמבר. התצלום פורסם בעיתון האמריקאי "the Bergen Record" ב-12 בספטמבר 2001, ולאחר כמה ימים הופץ ופורסם במספר רב של עיתונים ברחבי העולם. שמו הרשמי של התצלום הוא "הרוח של גראונד זירו" (Ground Zero Spirit). פרנקלין העיד מאוחר יותר כי ברגע בו צילם את התמונה הוא ראה את הדמיון בינה לבין תצלום הנפת הדגל באיוו ג'ימה.

כחצי שנה לאחר צילום התמונה, ב-11 במרץ 2002, יצא בול המבוסס עליה הנקרא "גיבורים 2001" (Heroes 2001). הבול נחשף בסיומו של טקס חגיגי, בו נפגשו תומאס פרנקלין ושלושת הכבאים שבתמונה יחד עם נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש.

הנפת הדגל בגראונד זירו לא תועדה רק בתצלום אחד. הצלם האמריקאי ריקי פלורס צילם אותה גם הוא, אם כי מזווית שונה מזו של פרנקלין.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.famouspictures.org/mag/index.php?title=Raising_the_Flag_at_the_WTC הנפת הדגל בגראונד זירו], מתוך "מגזין התמונות המפורסמות" 
* [http://septterror.tripod.com/firephoto.html ריאיון עם שלושת הכבאים שבתצלום] 

== הערות שוליים ==

חשיפת הבול שהונפק לפי התצלום. הכבאים עומדים לצד נשיא ארצות הברית, צלם התמונה, [[המנהל הכללי של דואר ארצות הברית ג'ון פוטר וחבר הקונגרס גארי אקרמן, שייצג את המחוז החמישי של ניו יורק]]

קטגוריה:תצלומים בארצות הברית
קטגוריה:פיגועי 11 בספטמבר בתרבות
קטגוריה:ארצות הברית: דגלים היסטוריים
קטגוריה:מגדלי התאומים
קטגוריה:כיבוי אש בארצות הברית
קטגוריה:מנהטן תחתית
נחל אצל

ואדי יצול - מבט מלמעלה
נחל אצל ויער השלום

[[ערוץ נחל אצל זורם מדרום לשכונת אבו תור אל עבר נחל קדרון]]

נַחַל אָצַל (בערבית: ואדי יצול) הוא אחד מיובליו של נחל קדרון בדרום מזרח ירושלים, בין הר אצל (רכס ארמון הנציב) לגבעת אבו תור, בתוך יער השלום.

==מקור השם==
מקור שמו בנבואת אחרית הימים של הנביא זכריה: . השם המקראי השתמר בכינוי הערבי של הנחל: וָאדִי יָאצוּל.

את זיהוי ואדי יאצול כאצל המקראית הציע הארכאולוג הצרפתי שארל קלרמון-גנו ב-1874, לאחר חפירות שערך במקום. ב-1955 אימצה ועדת השמות הממשלתית את זיהויו של קלרמון-גנו, והעניקה רשמית לוואדי את השם העברי נחל אצל. מאוחר יותר, ב-1990, העניקה ועדת השמות את השם הר אצל לרכס ארמון הנציב התוחם את הנחל מדרום.

בשנים שאחרי מלחמת העצמאות, האזור כולו היה בשטח ההפקר בין ישראל לירדן. לאחר מלחמת ששת הימים, קק"ל נטעה בראש העמק של נחל אצל את יער השלום. כיום, שכונת ג'בל מוכבר הערבית בנויה בחלקה בתוואי הנחל.

==ארכאולוגיה==
הנחל הוא אתר ארכאולוגי גדול בשולי המרקם האורבני של ירושלים. במעלה הנחל התגלו שרידים של אמת המים התחתונה מימי בית שני, שהובילה מים ממעיינות גוש עציון לירושלים. האמה מגיעה מבית לחם, חוצה במנהרה את הר אצל (רכס ארמון הנציב-ג'בל מוכבר) ויוצאת למעלה נחל אצל. משם האמה עוברת בגבעת חנניה ונכנסת לעיר העתיקה דרך הר ציון. בחלקים בה האמה חשופה, ניתן לראות גם צינור חרס עות'מאני, שהונח בתוואי האמה. האמה הייתה בשימוש עד תקופת המנדט הבריטי בה החלו להוביל מים לירושלים מאזור ראש העין.

על דופן מצוק הנחל נחצבו מערות קבורה רבות המתוארכות לתקופה ההרודיאנית. המערות בנויות כאשכולות של חדרים החצובים בסלע. בדפנות החדרים חצובים כוכים ששימשו להצבת גלוסקמאות. חלק מהמערות נחצבו עם חצר פנימית ועל חלקן נחצבה קשת מעל הכניסה למערה. ריכוז המערות יוצר מתחם קבורה מוגדר והן מהוות מדגם מיצג של תרבות וטכנולוגית קבורה של התקופה ההרודינית. בחפירות שנערכו באתר על ידי רשות העתיקות, נתגלו גלוסקמאות מעוטרות ועליהן כתובות בעברית. על אחת הגלוסקמאות פוענחה הכתובת: "יהוסף בן קיפא", הלא הוא הכהן הגדול קיפא, מסיפורי הברית החדשה, ועל אחרות המילה "שלום".

==ראו גם==
*אספקת המים לירושלים

==לקריאה נוספת==
*גרינהוט חדשות ארכאולוגיות 97 רשות העתיקות
*גרינהוט קדמוניות 100 רשות העתיקות

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.antiquities.org.il/images/archinfo//031-060/058.pdf קברים בנחל אצל], ד"וח באתר רשות העתיקות

== הערות שוליים ==

אצל
קטגוריה:אבו תור
קטגוריה:רכס ארמון הנציב
קטגוריה:יהודה: נחלים
משאללה אבן את'רי

משאללה אבן את'רי (בערבית: ما شاء الله ابن أثرى; 740–815 בערך) היה אסטרולוג ואסטרונום יהודי-פרסי שפעל במאה השמינית לספירה. מכתש משאללה על הירח נקרא על שמו.

==חייו==
משאללה היה אסטרולוג ואסטרונום פרסי-יהודי, שפעל בעיר בצרה. הוא היה בין האסטרולוגים הבולטים של סוף המאה השמינית לספירה בזמן הח'ליפים אל-מנסור עד אל-מאמון. תרגום השם משאללה הוא "מה שאלוהים רצה" או "כך רצה אלוהים". בלטינית שמו נכתב "מסלה" (Messala) והמכתש Messala שבירח נקרא על שמו. 

יחד עם א-נאובח'ת הפרסי היה משאללה בין האסטרולוגים המובילים שבחרו, בשנת 762 לספירה, את היום המתאים ביותר (מבחינה אסטרולוגית) לייסוד העיר בגדאד. ההיסטוריון השיעי מהמאה העשירית אבן א-נדים מייחס לו 21 ספרים, רובם באסטרולוגיה, אבל חלקם גם על אסטרונומיה, וספריו מלמדים אותנו מה היה ידוע במאה השמינית אודות האסטרונומיה של היוונים, הפרסים והסורים. חלק מספריו של משאללה ידועים לנו רק מתרגומים ללטינית, והמקור אבד. ספריו הפכו עם הזמן לספרי יסוד בכל המזרח התיכון, ולאחר תרגומם ללטינית במאה ה-12 - גם באירופה. 

ההיסטוריון אבן א-נדים כתב ששמו היה מישה, ולכן משערים ששמו העברי היה מנשה או יתרו.

== ספריו==
עם ספריו נמנים:

*הספר "De scientia motus orbis" (על המדע של תנועת הגלגלים) שנודע לנו דרך תרגומו הלטיני. הספר כולל מבוא לאסטרונומיה ולפיזיקה של אריסטו, שניהם מבוססים על מקורות בשפה הסורית. הוא מזכיר בו את תלמי ותיאון מאלכסנדריה, אבל המודלים שהוא משתמש בהם עבור תנועות כוכבי הלכת הם מלפני תלמי, ודומים לאלו שנמצאים בכתבים בשפת סנסקריט מהמאה החמישית לפני הספירה.

*הספר: "כִּתאב פי אל-קִראנאת ואל-אַדיאן ואל-מִלַל" (ספר על התקבצויות, דתות ועדות) שבונה היסטוריה אסטרולוגית של האנושות ומנסה להסביר כל שינוי גדול כתוצאה של התקבצות של שבתאי וצדק

*ספר בנושא ליקויי מאורות, שנשמר בתרגומו ללטינית על ידי יוחנן מסביליה ותרגומו לעברית על ידי רבי אברהם אבן עזרא

*ספר על הספירה הארמילרית.

==ראו גם==
*משאללה

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסטרונומים פרסים
קטגוריה:אסטרולוגים
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:ילידי 740
קטגוריה:נפטרים ב-815
חיימה לסקאנו

חיימה לסקאנו אסקולה (בספרדית: Jaime Lazcano Escolá; 30 בדצמבר 1909 - 1 ביוני 1983) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת הקשר.
== קריירה ==
לסקאנו היה מזוהה בעיקר עם קבוצת ריאל מדריד, במדיה שיחק 7 שנים מעונת 1928/29 עד לעונת 1934/35. ב-10 בפברואר 1929 הוא כבש את שער הליגה הראשון בתולדות המועדון. הוא זכה עם הקבוצה באליפות ספרד בעונות 1931/32 ו-1932/33, ובגביע המלך הספרדי בעונת 1993/34. במשך שנותיו במועדון הוא כבש 31 שערים. בעונת 1935/36 הוא עבר ליריבה העירונית אתלטיקו מדריד, ובשנת 1936 פרש מכדורגל.

לסקאנו היה חבר גם בנבחרת ספרד, אך שיחק בה במשך שנתיים בלבד וערך 5 הופעות במדיה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070928094053/http://www.futbolfactory.futbolweb.net/index.php?ff=historicos&f2=0001&idjugador=1272 פרופיל] באתר Futbol Factory

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:פמפלונה: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1983
אפיוס קלאודיוס פולכר (קונסול 54 לפנה"ס)

אפיוס קלאודיוס פולכר (בלטינית: Appius Claudius Pulcher; ? - 48 לפנה"ס), היה פוליטיקאי רומאי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה הרומית.

== תולדות חייו ==
פולכר נולד ברומא בתחילת המאה הראשונה לפני הספירה לערך והיה בן למשפחת הקלאודיים רבת ההשפעה. אביו אפיוס קלאודיוס פולכר כיהן כקונסול בשנת 79 לפנה"ס.

את תחילת הקריירה שלו עשה פולכר בשנת 70 לפנה"ס יחד עם אחיו פובליוס קלודיוס פולכר בצבאו של לוקיוס ליקיניוס לוקולוס שהיה נשוי לאחותו. באותו הזמן היה הצבא מוצב באסיה ועסוק במלחמה כנגד מיתרידטס השישי, מלך פונטוס וטיגרנס השני מלך ארמניה. לוקולוס שלח אותו אל טיגרנס עם הדרישה שיסגיר לידי הרומאים את מיתרידטס.

פולכר שהה ביוון בשנת 61 לפנה"ס למטרת איסוף חפצי אמנות שישמשו אותו במשחקים שהוא התכוון לעלות כשיבחר כאיידיל, אולם תודות להשפעתו של הקונסול של שנת 58 לפנה"ס, לוקיוס קלפורניוס פיסו, הוא נבחר לפראיטור של שנת 57 לפנה"ס מבלי לכהן קודם כאיידיל כפי שנדרש במסלול המשרות.

כפראיטור פיקח על משפטי הסחיטה שהתנהלו כנגד מושלי הפרובינקיות. כמו כן תמך באחיו קלודיוס שכיהן באותה שנה כטריבון הפלבס ושכר בשבילו גלדיאטורים שישמשו אותו בקרבות הרחוב שהוא ניהל בעיר. הוא התנגד להחזרתו של קיקרו, שיצא לגלות שנה קודם לכן, כתוצאה מחוק שחוקק אחיו. לאחר תום כהונתו הוא כיהן כמושל סרדיניה עד שנת 55 לפנה"ס.

פולכר נבחר לכהן כקונסול של שנת 54 לפנה"ס לצדו של לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס, הוא היה זה שהאשים את אולוס גביניוס בקבלת שוחד של 10,000 טאלנטים מידיו של תלמי השנים עשר בתמורה לסיוע שהוא נתן לו להחזיר את כס המלוכה במצרים. הוא גם תמך בהענקת טריומף לגאיוס פומפטינוס. לפי קיקרו המניע שלו לפעולות אלו היה רצונו לרווח כספי תמורת תמיכתו.

לאחר סיום כהונתו הוא מונה למושל קיליקיה. התנהלותו בזמן תקופת שלטונו הייתה רודנית והוא נהג לעשוק את תושבי הפרובינקיה. פולכר ניהל מערכה צבאית באזור אמנוס כנגד התושבים המקומיים. כאשר חזר לרומא הוא הואשם בניהול רודני של הפרובינקיה שלו ובכך שהוא שיחד מצביעים במהלך מסע הבחירות שלו לקנסורה ורק תודות להתערבות של פומפיוס, קיקרו, מרקוס יוניוס ברוטוס והורטנסיוס הוא זוכה.

פולכר נבחר לכהן כקנסור בשנת 50 לפנה"ס יחד עם פיסו. כקנסור נהג בחומרה יתרה וכשערך את רשימת הסנאט (lectio senatus) סילק מספר חברים שלדעתו לא היו ראויים להיכלל בין חברי המוסד.

פולכר היה מקורבו של פומפיוס וכשמלחמת האזרחים פרצה בשנת 49 לפנה"ס בינו לבין יוליוס קיסר הוא תמך בפומפיוס והלך אחריו ליוון. הוא מת בשנת 48 לפנה"ס, לפני שיכל היה לחזות במפלה הרפובליקאית בקרב פארסאלוס.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:קלאודיים
כובע סמט

הכותל חבוש מגבעת "סופר"]]
כובע סַמֶט (בכתיב יידישאי - סאמעט) הוא כובע שחור, שטוח (הנקרא כובע סופר) או מוגבה (הויכער), עשוי לבד מפרוות בונים או ארנבות, שאותו חובשים בחלק ניכר מהחצרות החסידיות. מקור השם ביידיש, שבה "סאמעט הוט" (נהגה: samet hit) משמעותו כובע קטיפה. נקרא גם "ביבער הוט", דהיינו כובע מפרוות בונים.

==מקור הכובע==
כובע הסמט לסוגיו היה מקובל בקרב יהודי אירופה במאות ה-18 וה-19. כמה מקורות דרשו שהמילה סמע"ט היא ראשי תיבות: סור מרע עשה טוב.

==סוגים==

לכובע שני סוגים עיקריים: גבוה ("הויעכער"), ונמוך או שטוח ("פלאטשיגער" - הנקרא גם כובע "סוּפֶּר").

==="א הויעכער סאמעט/ביבער הוט" - הסאמעט הגבוה===
הוא כובע בעל תיתורה עגולה שקצותיה מוגבהים ומצופים סרט מבד ריפס. כיפת הכובע היא עגולה וגבוהה וישרה בחלקה העליון, כשחלקה התחתון מצופה בסרט רחב מבד ריפס עם דיגום בצורת עניבת פרפר. רוב חסידויות הונגריה וגליציה, חובשים כובע זה בימי החול וצעירים רווקים חובשים אותו גם בשבתות וחגי ישראל.

אצל רוב החסידויות נמצא דיגום הפרפר שעל הסרט שסביב כיפת הכובע (המכונה "שלייף") בצד שמאל, ואילו אצל חסידי ויז'ניץ הפרפר נמצא מצד ימין. על פי גרסה אחת, הסיבה לכך נובעת מכך שרבי מנחם מנדל הגר (צמח צדיק) פגש כומר שחבש כובע זהה, וכדי שלא להתדמות לו סובב את כובעו משום "בחוקותיהם לא תלכו". על פי גרסה אחרת הסיבה היא קבלית ובאה להגביר את הימין על השמאל.

על פי רוב, התיתורה של הכובע היא צרה, אולם רבנים ואדמו"רים נוהגים ללכת עם תיתורה רחבה יותר כשהשלייף בנוי בצורת פסים ולא בצורת פרפר. כובע זה מכונה גם "א רעבישע הוט" - כובע רבנים.

==="א סופר קאפלוטש" - כובע סופר===
אברך חבוש מגבעת "סופר" בוחן [[אתרוג]]
מכונה גם "א ברייטע ביבער הוט" (ביידיש: כובע קטיפת בונים רחב) על שם התיתורה הרחבה שלו, או "סוּפֶּר" על שם חברת גראנד סופריור הצ'כית שייצרה את הכובע במאה העשרים. זהו כובע קטיפה, אולם הוא נמוך מאוד ורחב שוליים, והשלייף שלו מורכב תמיד מפסים ולא מפרפר.

במאות ה-18, ה-19 ותחילת המאה ה-20 היה זה הכובע האופייני ליהודים בגליציה והונגריה. כיום הוא מאפיין גם את חסידויות ירושלים ובני היישוב הישן והעדה החרדית. חלק מחסידי סאטמר ושאר החסידיות יוצאות הונגריה בברוקלין, בניו יורק רבתי ובאירופה, חובשים אף הם כובע זה ויש צעירים לא נשואים החובשים הומבורג בימי החול, וסופר בשבתות וחגים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:לבוש חרדי
סמט
קטגוריה:בגדי גברים
קנת פרנץ'

קנת רונלד פרנץ (באנגלית: Kenneth Ronald French; נולד ב-10 במאי 1954) הוא כלכלן אמריקאי ופרופסור בדארטמות' קולג'. פרנץ' התפרסם בתרומתו לתורת המימון, בזכות מחקרים שפרסמו הוא ועמיתו יוג'ין פאמה בתחום הערכות שווי ניירות ערך.

==השכלה וקריירה באקדמיה==
פרנץ' סיים ב-1975 תואר ראשון בהנדסת מכונות באוניברסיטת ליהיי שבפנסילבניה ועבד שנתיים כמהנדס בחברת איסטמן קודאק. הוא סיים ב-1978 תואר MBA באוניברסיטת רוצ'סטר, תואר M.S באקונומטריקה ומימון ב-1981, ודוקטורט במימון ב-1983.

לאחר סיום הדוקטורט עבר פרנץ' לאוניברסיטת שיקגו ומ-1989 כיהן כראש המרכז למחקר מחירי ניירות ערך, בבית הספר למנהל עסקים. בשנת 1993 ביחד עם יוג'ין פאמה הוא פרסם מאמר על השקעות מונחות פקטורים.

בין השנים 1994 ל-1998 שימש כראש המרכז הבינלאומי למימון בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת ייל ומ-1998 עד 2001 במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. מאז 2001 משמש כפרופסור בבית ספר למימון של דארטמות' קולג'.

בשנים 2006 ו-2007 כיהן פרנץ' כנשיא האגודה האמריקאית למימון, הוא משמש כעמית מחקר בלשכה הלאומית למחקר כלכלי (NBER), עורך ויועץ של כתבי עת מובילים בכלכלה ומימון, וחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 2007.

==עבודתו==
עיקר פרסומו של פרנץ' נובע ממחקריו המשותפים עם עמיתו לאוניברסיטת שיקגו יוג'ין פאמה, השניים מצאו כי המודל המקובל להערכת שווי ניירות ערך, ה-CAPM, אינו מדויק. ב-1992 פרסמו פאמה ופרנץ' את מחקרם על סיכון ותשואה בו בחנו את ביצועיהן של אלפי מניות משנות ה-60 ועד תחילת שנות ה-90. הם הראו כי הבטא במודל ה-CAPM אינה מהווה מדד מספק לקביעת התשואה הנדרשת על מחיר המניות וכי קיימים גורמים משפיעים נוספים, אותם הביאו לידי ביטוי במודל חדש שבנו המכונה Fama-French three-factor model.

==חייו הפרטיים==
פרנץ' נשוי ואב לשלושה ילדים, הוא משמש כדירקטור בחברת ניהול ההשקעות Dimensional Fund Advisors בה משמש גם כיועץ בתחום בניית אסטרטגיות השקעה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://mba.tuck.dartmouth.edu/pages/faculty/ken.french/index.html עמוד הבית של קנת פרנץ'] באתר דארטמות' קולג'

קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגל דארטמות' קולג'
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954