אישטוואן אנהלט

אישטוואן אנהלט (בהונגרית: Anhalt István, באנגלית: István Anhalt; בודפשט, 12 באפריל 1919 – קינגסטון, אונטריו, קנדה, 24 בפברואר 2012)<ref></ref> היה מלחין קנדי ממוצא יהודי-הונגרי. אנהלט שימש כפרופסור למוזיקה באוניברסיטת מקגיל והקים את אולפן המוזיקה האלקטרונית של אוניברסיטת מקגיל.<ref>[https://www.cbc.ca/news/entertainment/composer-istvan-anhalt-dies-at-92-1.1190694 "Composer Istvan Anhalt dies at 92"]. CBC News, Feb 27, 2012</ref>

הוא כיהן גם כראש תחום המוזיקה באוניברסיטת קווינס, קינגסטון. יצירותיו זיכו אותו במוניטין של אחד מהאבות המייסדים של המוזיקה האלקטרואקוסטית בקנדה.<ref name="GGoC">Governor General of Canada. [http://archive.gg.ca/honours/search-recherche/honours-desc.asp?lang=e&TypeID=orc&id=8723 Order of Canada: Istvan Anhalt, O.C., LL.D], Press Office, Governor General of Canada, 2009-04-30.</ref> בין תלמידיו ניתן למנות את קווין אוסטין, שחקן נבחרת טרינידד וטובגו בכדורגל, ג'ון פודי מלחין יליד הונגריה, קליפורד פורד מלחין ועורך מוזיקלי, יו הארטוול, ג'ון הוקינס מלחין ומנצח קנדי, ועוד רבים ידועים מאוד בקנדה.

בשנת 2003 מונה אנהלט לקצין במסדר קנדה.<ref name="GGoC">Governor General of Canada. [http://archive.gg.ca/honours/search-recherche/honours-desc.asp?lang=e&TypeID=orc&id=8723 Order of Canada: Istvan Anhalt, O.C., LL.D], Press Office, Governor General of Canada, 2009-04-30.</ref> בשנת 2007, מונה לחבר בחברה המלכותית של קנדה . מבחר מהתכתבויותיו עם המלחין האמריקאי ג'ורג' רוכברג פורסמו ב-2007.<ref>István Anhalt and George Rochberg, Eagle Minds: Selected Correspondence of Istvan Anhalt and George Rochberg, 1961–2005, edited by Alan M. Gillmor (Waterloo, Ontario: Wilfrid Laurier University Press, 2007). .</ref>

==קורות חיים==

=== ילדותו ===
אישטוואן אנהלט נולד בבודפשט במשפחה יהודית<ref>Elliott; Smith, p.19</ref> כבנם של ארנולד אנהלט וקטלין אנהלט (לבית הרצפלד).<ref></ref> כשהיה עדיין תינוק, הוריו נפרדו. הוא התגורר עם אמו עד גיל שתים עשרה, ולמד בבית ספר יסודי מ-1925 עד 1929. על אף שהיה לאמו עניין מסוים במוזיקה קלאסית ובאופרה היא לא הייתה מוזיקלית במיוחד ולא היה לה פסנתר. אנהלט החל ללמוד פסנתר בגיל שש אצל מורה שגר בשכונתו ואחר כך עד גיל שתים עשרה מחבר משפחה.<ref name="Elliott; Smith, p.37">Elliott; Smith, p.37</ref> מגיל עשר למד בבית הספר התיכון דניאל ברז'ני, נכשל בכמה מקצועות תחילה, אך לאחר מכן הצטיין וסיים את לימודיו ב-1937 עם תעודת בגרות.<ref name="Elliott; Smith, p.35">Elliott; Smith, p.35</ref> הוא גם השתתף בהופעות מוזיקליות על במה פתוחה באי מרגיט.<ref name="Elliott; Smith, p.37" />

בגיל שתים עשרה עבר אנהלט לגור עם אביו, שהתחתן בשנית ב-1931. בעידוד אהבתו של אביו למוזיקה, פיתח אנהלט אוזן טובה להרמוניה, ולימד את עצמו לנגן בכינור.<ref name="Elliott; Smith, p.37">Elliott; Smith, p.37</ref> אנהלט למד לדבר ארבע שפות, הונגרית, גרמנית, צרפתית ואנגלית.<ref>Gillmor, p.40</ref>

בעיותיו הכלכליות של אביו, לידתה של אחותו למחצה ב-1935 והמתח בינו לבין אמו החורגת הביאו את אנהלט לעבור שוב כעבור כמה שנים להתגורר אצל סבו וסבתו מצד אמו.<ref name="Elliott; Smith, p.35">Elliott; Smith, p.35</ref> בערך באותה תקופה, אנהלט שמע את לאסלו דיופאר, בן גילו מבית ספר שכן, שניגן יצירה לפסנתר שהלחין בעצמו. אנהלט זיהה את השפעתו של באך על היצירה, ובהתפעלות מהישגי ההלחנה של דיופאר, החליט ללמוד איך לכתוב מוזיקה ולהלחין יצירות משלו.<ref name="Elliott; Smith, p.38">Elliott; Smith, p.38</ref> אנהלט ודיופאר הפכו לחברים טובים, וזמן קצר לאחר מכן, אנהאלט החל לקבל שיעורי הרמוניה פרטיים עם גזה פאלק. דיופאר למד כבר באותה עת באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם אנהלט ביקר בשיעוריו של זולטאן קודאי מ-1936 עד 1937 בטרם עבר את מבחן הכניסה והצטרף לחברו באקדמיה.<ref name="Elliott; Smith, p.38" />

אנהלט למד פסנתר אצל קודאי באקדמיה למוזיקה על שם פרנץ ליסט. הוא סיים את לימודיו עם ציונים יוצאי דופן ב-1941 והמשיך את לימודיו במשך השנה וחצי הבאות על ידי השתתפות בשיעורי בלשנות טורקית ופולקלור באוניברסיטת פזאמאני פטר (כיום שמו אוניברסיטת אטווש לוראנד) והשתתף בסמינר של יאנוש פֶרֶנְצִ'יק לניצוח.<ref>Elliott; Smith, p.40</ref> כיהודי, אנהלט גויס לאחר מכן לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי.<ref></ref>

=== 1942: מלחמת העולם השנייה ===
בשנת 1942, ובמשך כל מלחמת העולם השנייה, אנהלט וחברו הטוב ביותר באקדמיה נלקחו שניהם לשרות העבודה. חברו של אנהלט נרצח על ידי חייל הונגרי, שומר ביחידה.<ref name="Gesing, p.18">Gesing, p.18</ref> אנהלט ברח מהמחנה, התחפש, והתחבא עד גמר המלחמה. לאחר מכן עשה את דרכו לפריז, שם הייתה לו גישה למורים למוזיקה מעולים.<ref name="Gesing, p.20">Gesing, p.20</ref> בסוף שנות ה-40 למד אצל לואי פורסטייר , נדיה בולאנג'ה וסולימה סטרווינסקי לפני שהיגר לקנדה ב-1949.<ref></ref>

== קריירה ==

=== הגירה לקנדה ותפקיד אקדמי ===
אנהאלט היגר לקנדה בשנת 1949, כמקבל מלגת ליידי דייוויס.<ref name="Elliott; Smith, p.17">Elliott; Smith, p.17</ref> הוא התיישב במונטריאול, ועד מהרה פגש את ביאטה פרנקנברג, ביוכימאית.<ref name="Gesing, p.20">Gesing, p.20</ref> הם התחתנו ב-1952 ונולדו להם שתי בנות, קרול גריבס והלן ג'ניפר מרצ'לו, ושני נכדים.<ref name="Gazette, C.11">Gazette, C.11</ref>

במשך עשרים ושתיים שנה לימד אנהלט אנליזה וקומפוזיציה באוניברסיטת מקגיל בפקולטה למוזיקה.<ref name="Gazette, C.11">Gazette, C.11</ref> הוא הקים את המחלקות לתיאוריה וקומפוזיציה,<ref name="Elliott; Smith, p.17">Elliott; Smith, p.17</ref> הקים את התוכנית להלחנה מוזיקלית עבור המוסד, היה יושב ראש המחלקה לתיאוריה, ופיתח וניהל את אולפן המוזיקה האלקטרונית של אוניברסיטת מקגיל (EMS).<ref name="Gesing, p.20">Gesing, p.20</ref> הוא הלחין ללא הרף גם באותה תקופה.<ref name="Elliott; Smith, p.17" /> אנהלט פגש את ג'ורג' רוכברג בכנס בינלאומי של מלחינים בפסטיבל סטרטפורד באונטריו בקיץ 1960 והשניים התיידדו. רוכברג נולד בניו ג'רזי ושניהם הגיעו מרקע יהודי.<ref>Sallis, p.472</ref>

=== 1971–1984, מעבר לקינגסטון ===
לוח העבודה המעורב של אנהלט של ניהול, הלחנה והוראה היה זה שנשא אותו לקינגסטון, אונטריו ב-1971, כאשר הפך לראש המחלקה למוזיקה של אוניברסיטת קווינס.<ref name="Gesing, p.20">Gesing, p.20</ref> הוא נשאר בתפקיד זה עד 1981, אך המשיך ללמד באוניברסיטה עד 1984 כשפרש.<ref name="Elliott; Smith, p.17">Elliott; Smith, p.17</ref> במהלך שנותיו באוניברסיטת קווינס המשיך אנהלט לכתוב, להלחין וללמד. חיבורו "לה טוראנג'ל" הועלה לראשונה ביולי 1975, וזמן קצר לאחר מכן החל לעבוד על יצירה נוספת, שהיא האופרה השנייה שלו, "Winthrop" . כל אותו זמן, עבד גם על המונוגרפיה שלו "קולות אלטרנטיביים".<ref>Gillmor, p.38</ref> הוא הפך למנטור עבור מספר רב מתלמידיו, שרבים מהם שמרו עמו על קשר עד שנות חייו האחרונות.<ref name="Gazette, C.11">Gazette, C.11</ref>

=== פרישה ומוות ===
לאחר פרישתו המשיך אנהלט להלחין ולכתוב מאמרים מלומדים ואחרים. הוא מת בגיל 92, ב-24 בפברואר 2012, בקינגסטון, בבית החולים סנט מרי של לייק.<ref name="Gazette, C.11">Gazette, C.11</ref>

== תקופותיו במוזיקה ==
אנהלט הוא אחד המלחינים הרציניים ביותר של מוזיקה אלקטרונית.<ref name="Gesing, p.18">Gesing, p.18</ref> המוזיקה שלו עברה שינויים במהלך השנים, וניתן לחלקה לארבע תקופות.<ref name="Applebaum, p.3">Applebaum, p.3</ref> לאנהלט היה ליברטיסט ליצירותיו הדרמטיות, החל ב-1969 עם Foci, וכלה ב-1999 עם Millennial Mall.<ref>Gillmor, p.33</ref>

=== 1919–1958 ===
ההלחנה המוקדמת של אנהלט התמקדה במגוון יצירות למקהלה, לסולו, הרכבים וסולנים אינסטרומנטליים. תקופה זו הסתיימה עם סיום יצירתו סימפוניה מס' 1, שזיכתה את אנהלט במוניטין לאומי ובינלאומי כאחד.<ref name="Applebaum, p.3">Applebaum, p.3</ref>

=== 1959–1961 ===
התקופה הקצרה הבאה בקריירה המוזיקלית של אנהלט הוקדשה כולה למוזיקה אלקטרונית, בה הפיק ארבע יצירות, ולמד ממקור ראשון את הפיתוחים והמדיה החדשים ביותר במהלך אותה תקופה, על מנת לבסס מושגים עדכניים ורעננים ליצירתו המקורית.<ref name="Applebaum, p.3">Applebaum, p.3</ref>

=== 1962–1971 ===
מ-1962 עד 1971 אנהלט עיבד מחדש, איחד והרחיב את חוויותיו משתי התקופות הקודמות. הוא שילב צלילים אלקטרוניים עם צלילי הפזמון או התזמורת בסימפוניית המודולים שלו, Foci, ו-Cento. אנהלט גם אימץ תחביר גמיש יותר, כמו גם אוצר מילים מוזיקלי גדול יותר, כדי ליצור צלילים ווקאליים ואינסטרומנטליים חדשים.<ref name="Applebaum, p.3">Applebaum, p.3</ref> הוא החל להשתמש ביצירותיו בגוונים, בתזמון ובצפיפות מוזיקלית בדרכים חדשות.<ref>Applebaum, p.3-4</ref>

=== 1971–2012 ===
לה טוראנג'ל היא הראשונה מבין שלוש עבודות בקנה מידה גדול שנוצר על ידי אנהלט לאחר 1971.<ref name="Applebaum, p.4">Applebaum, p.4</ref> מדובר ביצירה בת שעה שהועלתה לראשונה ב-1975, בהופעה ששודרה על ידי רדיו CBC. "טבלה מוזיקלית" זו הולחנה עבור תזמורת של 16 נגנים, חמישה זמרים-מספרים, וקלטות מוקלטות מראש לחמישה מפעילים. הנושא שלו היה המרדף אחר אלוהים ומשמעות,<ref name="Applebaum, p.4" /> והוא מבוסס על חייה של אחת הנשים הצרפתיות המוקדמות ביותר שהתיישבו בקנדה, "מארי דה ל'אינקרנסיון" (תגלמות) (Marie de l’Incarnation).<ref>Gesing, p.20</ref>

Winthrop הוא יצירה מקבילה ל-La Tourangelle, אך התמקד בקנדה האנגלית.<ref name="Gesing, p.20">Gesing, p.20</ref> הסיפור מבוסס על ג'ון ווינתרופ, אנגלי בן המאה ה-17 שהיה המייסד והמושל של בוסטון, מסצ'וסטס.<ref name="Applebaum, p.4">Applebaum, p.4</ref> היצירה הושלמה במרץ 1983, והצריך מקהלה מעורבת, שישה זמרים סולנים, אנסמבל אינסטרומנטלי של לא פחות מ-30 נגנים ומקהלת בנים.<ref name="Applebaum, p.4" /> אנהלט תיאר את "התחרות המוזיקלית" הזו כחקירה אל ההיבטים הרוחניים והאישיים של אדם, המתאר כיצד אלה מספקים משמעות ומשמעות למעשיו.<ref name="Applebaum, p.4" />

== יצירותיו ==

=== לבמה ===
* לה טוראנג'ל - La Tourangelle. 1975
* Winthrop. 1986
* עקבות (תיקון) - Traces (Tikkun), אופרה. 1996
* קניון המילניום - Millennial Mall (הליכת ליידי דיוטימה), אופרה. 1999

=== לתזמורת ===
* אינטרלודיום, תזמורת קטנה. 1950
* מוזיקת הלוויה, תזמורת קטנה. 1951 (מונטריאול 1954)
* תזמורת סימפונית. 1958 (מונטריאול 1959), BMIC 1963
* סימפוניה של מודולים, תזמורת, קלטת. 1967
* סימולקרום, תזמורת. 1987 (אוט 1987)
* Sparkskrap, תזמורת. 1988 (טורונטו 1988)
* Sonance•Resonance (Welche Töne?), תזמורת. 1989 (טורונטו 1989)
* אש דמדומים (משתה של באוסיס ופילמון), תזמורת. 2001
* אוהלי אברהם (מיראז'), תזמורת. הועלה לראשונה ב-2004

=== למוזיקה קאמרית ===

<div class="mw-content-ltr">
* Trio. 1953, RCI 229/RCA CCS-1023/5-ACM 22 (Brandon University Trio)
* Sonata, violin and piano. 1954, RCI 220/RCA CCS-1014/5-ACM 22 (Bress violin)
* Foci, soprano, chamber ensemble, tape. 1969, Ber 1972. RCI 357/5-ACM 22 (Mailing)
* Doors ... Shadows (Glenn Gould In Memory), string quartet. 1992
</div>
=== לפסנתר ===

<div class="mw-content-ltr">
* Arc en ciel, ballet, two pianos. 1951 (Montreal 1952)
* Sonata. 1951
* Fantasia. 1954. Ber 1972. Col 32-11-0046 (Gould piano)
</div>
=== למקהלה ===

<div class="mw-content-ltr">
* The Bell Man (Herrick), choir, 2 bells, organ. 1954 (rev 1980)
* Three Songs of Love, (de la Mare, anonymous), SSA. 1951
* Three Songs of Death (Davenant, Herrick), SATB. 1954
* Cento 'Cantata Urbana' (Grier), 12 speakers (SATB), tape. 1967. BMIC 1968. RCI 357/5-ACM 22 (Tudor Singers of Montreal)
</div>
=== לשירה ===

<div class="mw-content-ltr">
* Six Songs from Na Conxy Pan (Sándor Weöres), baritone, piano. 1941-7 (English version 1984)
* Psalm XIX 'A Benediction' (A.M. Klein), baritone, piano. 1951
* Journey of the Magi (Eliot), baritone, piano. 1952
* Comments (Montreal Star clippings), alto, piano trio. 1954
* Chansons d'aurore (Verdet), soprano, flute, piano. 1955
* A Wedding Carol (Anhalt), soprano, organ. 1985
* A Little Wedding Music (Hopkins), soprano, organ. 1984, Ber 1985
* Thisness, "a duo-drama" (Anhalt), mezzo, piano. 1986 (Vancouver 1986)
* The Squirrel (E. Barnett), voice, piano. 2002
</div>
== כתביו ==

<div class="mw-content-ltr">
* "The making of Cento," Canada Music Book, 1, Spring-Summer 1970
* "About Foci," Artscanada, vol 28, April–May 1971
* "La musique électronique," "L'histoire de Cento," Musiques du Kébèk, ed. Raoul Duguay (Montreal 1971)
* "Luciano Berio's Sequenza III," Canada Music Book, 7, Autumn-Winter 1973
* "About one's place and voice," Identities: The Impact of Ethnicity on Canadian Society, ed. Wsevolod W. Isajiw (Toronto 1977)
* "Winthrop: the work, the theme, the story," Canadian University Music Review, vol 4, 1983
* Alternative Voices: Essays on Contemporary Vocal and Choral Composition (Toronto 1984)
* "What tack to take? An autobiographical sketch (life in progress ...)," Queen's Quarterly, vol. 92, Spring 1985
* "Pst ... pst ... are you listening? Hearing voices from yesterday," Queen's Quarterly, vol. 93, Spring 1986
* "Music: context, text, counter-text," Contemporary Music Review, vol. 5, no. 1, 1989
* "Text, context, music," Canadian University Music Review, vol. 9, no. 2, 1989
* "Thisness: marks and remarks," Musical Canada
* Oppenheimer (opera), 1990, play only not music
* Record and book reviews in Canadian Music Journal (1957–61), including a review of Varèse recordings, Winter 1961
</div>
== לקריאה נוספת ==

* [http://site.ebrary.com/lib/mta/docDetail.action?docID=10230625 Gillmor, Alan M. "Eagle Minds: Selected Correspondence of Istvan Anhalt and George Rochberg (1961–2005)"]
* [http://site.ebrary.com/lib/mta/docDetail.action?docID=10119872 אליוט, רובין, גורדון אי. סמית'.] [http://site.ebrary.com/lib/mta/docDetail.action?docID=10119872 "אישטוואן אנהלט: נתיבים וזיכרון"]
* [http://muse.jhu.edu/journals/university_of_toronto_quarterly/v079/79.1.sallis.html סאליס, פרידמן.] [http://muse.jhu.edu/journals/university_of_toronto_quarterly/v079/79.1.sallis.html "איגל מיינדס: התכתבות נבחרה של אישטוואן אנהלט וג'ורג' רוכברג, סקירה 1961–2005"]
* [https://search.proquest.com/docview/924840121 עִתוֹן רֵשׁמִי.] [https://search.proquest.com/docview/924840121 "אנשים שנפטרו"]
* [http://www.musiccentre.ca/sites/www.musiccentre.ca/files/resources/pdfmedia/RSN_socan_519_anhalt_pub.pdf אפלבאום, לואיס, אודו קסמץ.] [http://www.musiccentre.ca/sites/www.musiccentre.ca/files/resources/pdfmedia/RSN_socan_519_anhalt_pub.pdf "אישטוואן אנהלט"]
* [http://www.musiccentre.ca/sites/www.musiccentre.ca/files/resources/pdfmedia/RSN_profilekingston_519_anhalt_press.pdf גסינג, רנקה.] [http://www.musiccentre.ca/sites/www.musiccentre.ca/files/resources/pdfmedia/RSN_profilekingston_519_anhalt_press.pdf "Istvan Anhalt: Profile 3"]

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.thecanadianencyclopedia.com/en/article/istvan-anhalt/ אישטוואן אנהלט] באנציקלופדיה הקנדית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים קנדים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לקנדה
קטגוריה:מלחינים יהודים קנדים
קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1919
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2012