OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ון קלאוזר

ג'ון פרנסיס קלאוזר (באנגלית: John Clauser; נולד ב-1 בדצמבר 1942) הוא פיזיקאי תאורטי וניסיוני אמריקאי הידוע בתרומתו לחקר יסודות מכניקת הקוונטים, בפרט לאי השוויון של קלאוזר-הורן-שמעוני-הולט<ref name=":0"></ref> (CHSH). הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2022, יחד עם אלן אספה ואנטון ציילינגר, "על ניסויים בשזירת פוטונים, ביסוס הפרת אי-שוויונות בל וחלוציות במדע האינפורמציה הקוונטית"<ref></ref>.

== ביוגרפיה ==
קלאוזר נולד בפסדינה, קליפורניה. הוא השלים תואר ראשון בפיזיקה מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה בשנת 1964, ותואר שני בפיזיקה בשנת 1966. את הדוקטורט שלו בפיזיקה סיים ב-1969 באוניברסיטת קולומביה, בהנחיית פטריק (פט) תדאוס .<ref name=":0" />

מ-1969 עד 1996 עבד בעיקר במעבדה הלאומית לורנס ברקלי, במעבדה הלאומית לורנס ליברמור, ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.<ref name=":0" /> ב-1972, בעבודתו עם סטיוארט פרידמן, הוא ביצע את הבחינה הניסיונית הראשון של תחזיות אי השוויון של בל.

ב-1974, בעבודה עם מייקל הורן, הוא הראה לראשונה שהכללה של משפט בל מטילה אילוצים משמעותיים על כל התיאוריות הריאליסטיות הלוקאליות של הטבע (הידועות גם בתור תאוריות מקומיות אובייקטיביות). עבודה זו הציגה את אי-השוויון של קלאוזר-הורן (CH) כדרישת הניסוי הכללית הראשונה שנקבעה על ידי הריאליזם הלוקאלי. הוא גם הציג את "הנחת ה-CH ללא שיפור", שלאחריה אי-השוויון ב-CH מתכנס לכדי אי-השוויון של CHSH, ולאחר מכן מבחנים ניסיוניים קשורים גם מגבילים את הריאליזם הלוקאלי.

כמו כן, בשנת 1974 ביצע את התצפית הראשונה בסטטיסטיקה תת-פואסונית לאור (באמצעות הפרה של אי-שוויון קושי-שוורץ עבור שדות אלקטרומגנטיים קלאסיים), ובכך, לראשונה, הדגים אופי דמוי חלקיקים חד-משמעי עבור פוטונים. בשנת 1976 ביצע את המבחן הניסיוני השני בעולם של תחזיות משפט של CHSH-בל.

קלאוזר זכה בפרס וולף בפיזיקה בשנת 2010 יחד עם אלן אספה ואנטון ציילינגר<ref></ref>. בשנת 2022 זכה עם השניים גם בפרס נובל בפיזיקה. השתייכותו האקדמית בעת זכייתו בפרס נובל היא חברת ג'ון פ' קלאוזר ושות' שבבעלותו, ובכך הוא הפיזיקאי העצמאי הראשון שזוכה בפרס ואיננו משתייך למוסד אקדמי מוכר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:זוכי פרס וולף לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2022
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
רכס הרי קולסרולה

רכס קולסרולה (בקטלאנית: Serra de Collserola, נהגה [ˈsɛrə ðə kɔʎsəˈɾɔlə]; סרה דה קולסרולה), או פשוט קולסרולה, הוא רכס הרים בין הנהרות בזוס וליוברגט. זהו חלק מרכס החוף הקטלוני.

רכס זה מפריד בין ברצלונה למישור ואלייס והפסגה הגבוהה ביותר שלו היא טיבידאבו, בגובה 512 מטרים. פסגות עיקריות נוספות הן: טורו דל פוי, פואג ד'אולורדה, טורו דה ואלדאורה, טורו דה לה מגארולה, פואג ד'אוסה ופואג מדרונה. העמקים של נהרות ליוברגט ובזוס, מישור ברצלונה, ואגן ואלייס, מסמנים את הגבולות הגאוגרפיים של מסיב קולסרולה.

==פארק קולסרולה==
הר Puig d'Ossa או Sant Pere Martir בסרה דה קולסרולה
כדי לשמר את האזור, הוקם בשנת 1987 פארק קולסרולה, ששטחו 84.65 קילומטרים רבועים. זהו אחד הפארקים המטרופולינים הגדולים בעולם - גדול פי 8 מבואה דה בולון בפריז, ופי 22 מסנטרל פארק בניו יורק.

בפארק קוטלגו למעלה מאלף צמחים מרכזיים וכשלושים משפחות צמחים; כולל יערות של אורן ירושלים וצנובר, אלונים ירוקי עד, סבך בגדות הנהר, מאקי ובתה, עשב סוואנה. גיוון זה מאפשר קיומה של אוכלוסיית חיות בר עשירה ומגוונת; כולל חזירי בר, גחנים, דלק הסלעים, גירית, ארנבות וסנאים; ירגזי כחול, סבכי קוצים, טפסי עצים, נקרים, שרקרקיים, יונים, נץ גדול, נץ מצוי ונשרים; סלמנדרות, טריטונים, אילניות, הצפרדע הדרומית הקטנה, קרפדות, הקרפדה המנוקדת הקטנה, צב הים תיכוני, צבי ענק, לטאה ספירית, נחשים וכו'.

על גבעת וילנה, בגובה 445 מטרים, ניצב מגדל קולסרולה (טורה דה קולסרולה), מגדל תקשורת שנבנה ב-1992 לשימוש המשחקים האולימפיים. גובהו 288.4 מטרים והוא תוכנן על ידי האדריכל הבריטי סר נורמן פוסטר.

פארק קולסרולה נמצא בשימוש נרחב על ידי תושבי ברצלונה ושאר העיירות הגובלות בו. הוא פופולרי להליכה, לרכיבה על אופניים ולצפייה בציפורים. ישנן מסעדות רבות שבהן משפחות מבלות במהלך סופי השבוע. שביל העוקב אחר רכס הסרה, המכונה "דרך המים" ("Carretera de les Aigües"), והוא עבר שיפור רב עבור רוכבי אופניים. תוכנית העיר ברצלונה מתכוונת לכלול אותו במסלול אופניים המקיף לחלוטין את העיר.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [https://parcnaturalcollserola.cat/ Parc de Collserola]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרד: הרים
קטגוריה:ברצלונה: גאוגרפיה
גד רשף

גד רשף (ספטמבר 1946 – 7 באוקטובר 1973) היה רב-סרן ישראלי אשר נפל במלחמת יום הכיפורים בעת שפיקד על מעוז ליטוף בתעלת סואץ. על לחימתו הוענק לו עיטור המופת.

==ביוגרפיה==
רשף נולד בספטמבר 1946 בהונגריה כבן יחיד לאנה ופרנץ קרקש, ניצולי שואה. בשנת 1957 עלתה משפחתו לישראל בשל גילויי אנטישמיות, והתמקמה בירושלים. רשף נשלח לפנימייה, ולמד בבית הספר התיכון בבן-שמן.

הוא התגייס לנח"ל המוצנח, והתמנה למפקד מחלקה.

לאחר שחרורו החל ללמוד חקלאות ב, וסיים בהצטיינות את לימודיו לתואר הראשון ולתואר השני. בשנתו הרביעית ללימודים נישא לחנה, ולזוג נולד בן, נועם. הם התגוררו בראשון לציון.

במסגרת שירותיו במילואים קודם לדרגת סרן ומונה למפקד פלוגה. בסוף ספטמבר 1973 גויס למילואים והוצב כמפקד מעוז ליטוף ליד תעלת סואץ.
י
ביום הכיפורים ה'תשל"ד, 6 באוקטובר 1973, יום פריצת מלחמת יום הכיפורים, נפגע רשף מכדור מצרי בעת הגנתו על המעוז. הוא המשיך להילחם ולפקד כשהוא פצוע, וחייליו נאלצו להכריח אותו להיכנס לבונקר, כדי שיקבל טיפול רפואי. בשכבו פצוע המשיך לתת הוראות ולעודד את רוח חייליו. בבוקר המחרת הוא פונה לבסיס רפידים, שם נפטר. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.

במאי 1975 הוענק לו עיטור המופת על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור:

הותיר אחריו אישה וילד.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.izkor.gov.il/רשף%20גדי/en_b1b462dfde5cdc2073122b58fba7cd78 גד רשף], באתר יזכור

קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
כיכר החירות של סלוניקי

כיכר החירות של סלוניקי (ביוונית: Πλατεία Ελευθερίας, "פלאטיאה אלפטריאס") היא כיכר מרכזית בסלוניקי, יוון.

==היסטוריה==
הכיכר נוצרה לאחר אמצע המאה ה-19, כאשר נהרסו חומות החוף הביזנטיות של סלוניקי, שעל פי מממצאים ארכאולוגיים, היו ממוקמות מצפון לרחוב קלפוטאקי של היום. חומת הים הייתה קיימת עד 1870, אז הוחלט להרוס אותה, על מנת להגדיל את קו המים. עם הרחבת קו המים נוצר הרחוב המקביל – שדרת ניקיס – כאשר באותה תקופה נפתח רחוב סמברי פאשה – וניזלו של היום - ממשרד המושל אל הים.

באזור כיכר החירות הוקמו חברות מסחריות וספנות, כמו גם מונופולים ממלכתיים, כאשר עם הקמת הנמל החדש התרכז באזור הנפט, התבואה והמסחר הקולוניאלי. בסוף המאה ה-19 שגשגו באזור בנקים, בנייני משרדים וחנויות אופנתיות. בתחילת המאה ה-20 קיבלה הכיכר צורה של הרחבה של רחוב וניזלו בקצהו לכיוון הים. הכיכר קיבלה את שמה מהפכת הטורקים הצעירים, שהתחילה מנקודה זו.

האזור נהרס בשריפה של 1917 ועוצב מחדש על ידי אברד. במקום כיכר החירות של היום תוכנן מיקומו של בניין הדואר, מולו אמורה הייתה לקום כיכר על גבי שטח קרקע מיובש כשחזיתו אל הים וליצור את כיכר הדואר.

בנוסף לאירועים הקשורים ליהודי סלוניקי, כיכר החירות היא, בין היתר, הנקודה ממנה באוקטובר 1912 ערך צבא יוון את כניסת הניצחון לעיר והמקום שבו בשנת 1916 התקבל בברכה חגיגית אלפתריוס וניזלוס.

בכיכר נבנו בקתות עץ מחוספסות בשנת 1917 לאירוח של מחוסרי בית יהודים ואחרים כתוצאה מהשריפה הגדולה של סלוניקי, ובשנת 1922 עבור הפליטים שהגיעו לסלוניקי לאחר חילופי האוכלוסין בין יוון וטורקיה. הכיכר קיבלה את שמה הנוכחי בשנת 1908, כאשר באזור הספציפי הזה התקיימו ההפגנות המרכזיות והאסיפה המכוננת של תנועת הטורקים הצעירים, קבוצה של סטודנטים, משכילים וקציני הצבא העות'מאני שהחלו להתארגן בסלוניקי.

ב-11 ביולי 1942 נצטוו 9,000 גברים יהודים בני 18 עד 45 להתכנס ב"כיכר החירות", שם הושפלו כל היום בשמש היוקדת. האירוע נודע בתור "השבת השחורה".

במתכונתה הנוכחית, מוסדה הכיכר בצו מלכותי מ-28 במרץ 1963, המרחב הציבורי הפך לבעלות עיריית סלוניקי בעקבות חוזה רכישה של הדואר. למרות שלפי התכנית העירונית הכללית הנוכחית כיכר החירות מסווגת כשטח ירוק, בפועל המרחב מתפקד כמקום חניה משנות ה-50.

בשנת 1997, הוקמה אנדרטה לזכרם של 50,000 יהודי סלוניקי שנרצחו במחנות הנאצים בקצה הדרומי של כיכר החירות, באותו מקום בו כינסו והשפילו אותם החיילים הנאצים.

האנדרטה עוצבה על ידי האחים גליד ומייצגת את מנורת שבעת האורות והלהבות עם רשת של גופי אדם.

עם הזמן הוזנחה הכיכר עד שבשנת 2018 נתקבלה החלטה על ידי עיריית סלוניקי בראשותו של ראש העיר יאניס בוטאריס לשפץ ולשדרג אותה. במסגרת התכנית החדשה ביקש בוטאריס, שפעל רבות למען הקהילה היהודית בשנות כהונתו, להפוך את הכיכר המוזנחת למקום חדש ומכובד שבמרכזו מונומנט מפואר לזכרם של יהודי סלוניקי שנספו בשואה. אלא שבעקבות פוליטיקה מקומית החליט ראש העיר החדש ויריבו המר של בוטאריס, קונסטנטינוס זרבאס, לבטל את התכנית ולהקפיא את העבודות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סלוניקי
קטגוריה:אירופה: כיכרות
הלשכה הבינלאומית לענייני סמים ואכיפת חוק

הלוגו של "האגף האווירי" של הלשכה הבינלאומית לענייני סמים ואכיפת חוק (INL) - משרד התעופה, משרד החוץ האמריקאי
הלשכה הבינלאומית לענייני סמים ואכיפת חוק (באנגלית: Bureau of International Narcotics and Law Enforcement Affairs; ראשי תיבות: INL) היא סוכנות הכפופה לשר המשנה לביטחון אזרחי, דמוקרטיה וזכויות אדם במחלקת המדינה של ארצות הברית. תחת מטריית המשימה הכללית שלה לפתח מדיניות ותוכניות למלחמה בסמים ובפשיעה בינלאומיים, הלשכה ממלאת תפקיד בהכשרת כוחות הביטחון הלאומיים של בעלות בריתה של ארצות הברית.

== תוכניות ==
תוכניות הלשכה תומכות בשניים מהיעדים האסטרטגיים של מחלקת המדינה של ארצות הברית: 

# צמצום כניסת הסמים הבלתי חוקיים לארצות הברית.
# מזעור השפעת הפשע הבינלאומי על ארצות הברית ואזרחיה. 

תוכניות נגד סמים ופשע משלימים גם את מאמצי הלוחמה בטרור, הן במישרין והן בעקיפין, על ידי קידום מודרניזציה ותמיכה בפעולות של מערכות משפט פלילי זרות וסוכנויות אכיפת חוק המופקדות על משימת הלוחמה בטרור. ראש הלשכה הוא עוזר מזכיר המדינה לענייני סמים ואכיפת חוק בינלאומיים, טוד ד. רובינסון<ref></ref>.

הלשכה מנהלת את תוכנית התגמולים בסמים של משרד החוץ ותוכנית התגמולים של הפשע המאורגן בתיאום עם משרד המשפטים, המחלקה לביטחון פנים, אכיפת מכס והגירה (ICE), המנהל לאכיפת הסמים (DEA), משרד החקירות הפדרלי (FBI), וסוכנויות אמריקאיות אחרות. במסגרת התוכנית הלשכה מציעה פרסים כספיים על מידע או על סיוע באכיפת הסחר בסמים. הלשכה אינו ארגון אכיפת חוק אך הוא מתמחה בניהול תוכניות הכשרה גדולות לאכיפת חוק, למשל באפגניסטן, קולומביה ועיראק.

אגף התעופה של מחלקת המדינה מספק את שירותי התעופה ללשכה, בעבור מבצעי משלחות בחו"ל, סיוע באכיפת חוק ותמיכה בפעולות נגד סוחרי סמים<ref>[https://www.stateoig.gov/system/files/aud-si-18-59.pdf Audit of the Department of State’s Administration of its Aviation Program]</ref>. ללשכה יש יותר מ-200 מטוסים ומסוקים (כולל מטוסי OV-10, AT-802 ו- C-27 ומסוקי סיקורסקי UH-60 בלאק הוק, בל UH-1 אירוקוי ו-K-Max) המעורבים בתוכניות תעופה של הלשכה, כמחציתם בקולומביה, והיתר בפרו, בוליביה, גואטמלה, פקיסטן, קוסטה ריקה ואפגניסטן. בפועל התמיכה מסופקת על ידי חברת DynCorp , כקבלן עבור ממשלת ארצות הברית<ref>[https://defense-update.com/20090618_inla.html The International Narcotics and Law Enforcement Affairs’ Office of Aviation (INL/A)]</ref><ref>[https://www.thedrive.com/the-war-zone/24017/the-u-s-state-department-has-its-own-sprawling-air-force-heres-whats-in-its-inventory The U.S. State Department Has Its Own Sprawling Air Force, Here's What's In Its Inventory]</ref>.

== ראו גם==
* העוקץ הניגרי
* שירות הביטחון הדיפלומטי

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחלקת המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:ארגוני מאבק בסמים
שמואל היבנר

הרב שמואל היבנר (1891, ט"ו בכסלו תרנ"ב – 1983, כ"א באב תשמ"ג) היה רב שפעל בברלין, בריסל וברוקלין. מחבר ספרי השו"ת "נימוקי שמואל", ספר חידושי תורה בשם "מאכסניא של התורה" ועוד.

== ביוגרפיה ==
=== גליציה ===
שמואל היבנר נולד בנדבורנה שבגליציה (מערב אוקראינה של ימינו) לאביו הרב יקותיאל זלמן חיים, ואימו קילא למשפחת טבק. הוא נקרא על שם סבו הרב שמואל מרגליות, שהיה אחיין של הרב מאיר מרגליות, מחבר הספר "מאיר נתיבים". סבו, הרב משה טבק, היה חתנו של הרב דוד מאיר באבד, בנו של הרב יוסף באב"ד, מחבר הספר המנחת חינוך. הרב דוד מאיר היה רבה של סניאטין, ואחר כך של צפת.

בגיל 16 החל ללמוד בישיבת בראדשין (במערב אוקראינה של ימינו) אצל הרב פינחס הלוי הורוביץ, אחיו של הרב חיים אריה לייבוש הורוביץ, בעל שו"ת "חיי אריה". עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ברח לווינה, שם למד אצל הרב אברהם מנחם שיינברג, שגם הוא נמלט מברודי לווינה בעקבות המלחמה. כעבור שנתיים גויס לצבא האוסטרו-הונגרי.

=== ברלין ===
בשנת 1921 החל ללמוד בברלין בבית המדרש לרבנים בראשות הרב עזריאל הילדסהיימר, ולפרנסתו שימש כמורה פרטי לתלמוד. ב-1932 צפה את עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, וחזר לפולין.<ref>מאכסניא של תורה, "ראשי פרקי חייו", עמ' י"ג ואילך.</ref> לאחר מכן היגר לווינה וישב בה עד סיפוחה של אוסטריה לגרמניה. במהלך "ליל הבדולח" נאסר והובל למשטרה, ושוחרר לאחר שהצהיר שבמלחמת העולם הראשונה שירת כחייל בצבא האוסטרו-הונגרי.

=== בריסל ===
באביב 1939 הגיע לבריסל שבבלגיה, שם התיידד עם הרב מנחם מנדל קירשבוים.

ב-1942 החלו הנאצים לשלוח יהודים מבלגיה לאושוויץ. הרב היבנר התחבא מפניהם וניצל. בעת שהתחבא בבריסל, פנה אליו נתנאל לפקוביץ', מראשי הקהילה המקומית, בהצעה שיתרגם את התלמוד ליידיש, ומכך הייתה פרנסתו בתקופה זו. הוא תרגם שלוש מסכתות: "ברכות", "בבא מציעא" וחלק מ"בבא קמא". לאחר שכמעט נתפס על ידי הגסטפו כשיצא לרחובות העיר, חדל מלצאת מבית המסתור עד תום המלחמה. לאחר סיום המלחמה הוסיף ותרגם את מסכת "בבא בתרא", "שבת" והנותר מ"בבא קמא".

בהיותו בבריסל עסק גם בצרכי ציבור. לאחר הפוגרום בקילץ ביולי 1946 היה חבר במשלחת שדרשה מהבישוף המקומי לגנות את הפוגרום.

=== ברוקלין ===
בשנת 1947 היגר לארצות הברית והתמנה לרב בית הכנסת "עין יעקב" של אנשי סקולה בברוקלין. בהיותו בברוקלין חיבר את שו"ת "נימוקי שמואל". שם גם התיידד עם הרב משה לייטר.

לאחר מותו הוציא בנו חלק מכתבי היד שלא יצאו לאור בחייו, ובהם הספר "מאכסניא של התורה".

הרב היבנר נפטר ב-1983. הובא לקבורה בבית העלמין הר הזיתים בירושלים.

== ספריו ==
* בימי חייו הוציא הרב שמואל היבנר את שו"ת נמוקי שמואל, העוסק ב"שאלות ותשובות שהזמן הולידן", ואשר קיבל את הסכמותיהם של הרב משה פיינשטיין והרב שלמה זלמן אוירבך.
* לאחר מותו יצא הספר מאכסניא של התורה ובו חידושי תורה.

ספרים נוספים נותרו בכתבי יד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:נפטרים ב-1983
מילה טובה ואוסף שירים

מילה טובה ואוסף שירים הוא אלבומה של יהודית רביץ שיצא ב-1982, והוא כולל את השיר "מילה טובה" (יעקב גלעד/יהודית רביץ), שהוקלט במאי 1981 והופיע לראשונה באלבום זה. "מילה טובה" היה גם שמו של מופע היחיד הראשון שלה שרץ ביולי של שנת 1981. מלבדו, השירים בצד א' של התקליט (שירים 2–5) הם הקלטות חדשות וגרסאות כיסוי לשירים שרביץ לקחה חלק בביצועם לפני כן, והם הוקלטו במיוחד לאוסף בפברואר-מרץ 1982. ששת השירים בצד ב' של התקליט (שירים 6–11) הם הגרסאות המקוריות של שירים שרביץ שרה לפני כן.

בהקלטת אחדים מהשירים באלבום השתתף יהודה פוליקר, שמנגן בגיטרה חשמלית בשירים "ארץ טרופית יפה", "לא טוב היות האדם לבדו" ו"סליחות". להקת בנזין שרה קולות רקע בשירים "ארץ טרופית יפה" ו"לא טוב היות האדם לבדו".

== רשימת רצועות בדיסק ==

==משתתפי האלבום==
* יהודית רביץ – גיטרה אקוסטית, כלי הקשה וקולות, לחנים ל-11,10,9,7,1
* חיים קריו – גיטרות
* יהודה פוליקר – גיטרה חשמלית ב"סליחות", "לא טוב היות האדם לבדו" ו"ארץ טרופית יפה"
* אבנר קנר – פנדר רודס וקולות
* איתן קנטור – באס
* גיל לדין - תופים
* אבי אדריאן – קלידים
* להקת בנזין – קולות רקע ב"ארץ טרופית יפה" ו"לא טוב היות האדם לבדו"

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=32Zn4Rzga1o מילה טובה], מתוך ערוץ "מוזיקה ישראלית" באתר YouTube

קטגוריה:אלבומי יהודית רביץ
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
קטגוריה:אלבומים בעברית
טיעון התוצאה

טיעון התוצאה או "טיעון המסקנה" הוא טיעון נגד קומפטיביליזם שאותו פרסם פיטר ואן אינוואגן (Peter van Inwagen). לפי הטיעון, אם לסוכן אין שליטה על עובדות העבר אז לסוכן אין שליטה על ההשלכות של עובדות אלו.<ref></ref>

האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד נותנת את הגרסה הבאה של הטיעון, בצורה של סילוגיזם:<ref></ref><blockquote>
# לאף אחד אין כוח לקבוע או לשנות את עובדות העבר וחוקי הטבע.
# לאף אחד אין כוח לשנות את העובדה שעובדות העבר וחוקי הטבע כרוכים בכל עובדה של העתיד (כלומר, הדטרמיניזם הוא נכון)
# לכן, לאף אחד אין כוח לשנות או לקבוע את עובדות העתיד.
</blockquote>או במילותיו של ואן אינוואגן, במאמרו "מאמר על רצון חופשי":<ref></ref><blockquote>אם הדטרמיניזם נכון, אז המעשים שלנו הם תוצאה של חוקי טבע ואירועים בעבר המרוחק. אבל מה שהיה לפני שנולדנו לא תלוי בנו, וגם חוקי הטבע לא תלויים בנו. לכן, ההשלכות של דברים אלו (כולל מעשינו הנוכחיים) אינן תלויות בנו (עמ' 56).</blockquote>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מטאפיזיקה
קטגוריה:פילוסופיה
קטגוריה:טיעונים
זנו דבאסט

זנו קון דבאסט (בהולנדית: Zeno Koen Debast; נולד ב-24 באוקטובר 2003 בבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אנדרלכט מליגת העל הבלגית ובנבחרת בלגיה.

== קריירת מועדונים ==
דבאסט גדל במחלקת הנוער של אנדרלכט. ב-2 במאי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 2-2 נגד קלאב ברוז' במסגרת ליגת העל הבלגית לעונת .

== קריירה בינלאומית ==
ב-22 בספטמבר 2022 ערך דבאסט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה, בניצחון 1–2 על נבחרת ויילס במסגרת ליגת האומות 2022/2023.

נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר יורו 2024.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:בלמי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-2003
חרסון (מחוז, רוסיה)

מחוז חרסון (ברוסית: Херсонская область) אחד ממחוזות רוסיה, שוכן בדרום המדינה, ובירתו העיר הניצ'סק. המחוז נחשב כחלק מהסובייקטים הפדרליים שלה, אך הוא ממוקם בגבולות בינלאומיים כחלק מאוקראינה וסיפוחו לרוסיה לא מוכר על ידי האומות המאוחדות.

שטח המחוז כ-28 אלף קמ"ר. גובל במזרח במחוז זפורוז'יה, בדרום בים אזוב, רפובליקת קרים, ובים השחור ובמערב במחוז מיקולאייב שבאוקראינה.

המחוז נכבש על ידי צבא רוסיה בימי הפלישה הרוסית לאוקראינה אך חלקו הצפוני הוחזר לאוקראינה ב-11 בנובמבר ומאז רוסיה שולטת רק בחלקו הדרומי. בימי הכיבוש מונה וולודימיר סלדו לראש המינהל האזרחי-צבאי של חרסון.

==היסטוריה==
===הכיבוש הרוסי===
סמליל המחוז בתקופת הכיבוש הרוסי, מרץ עד ספטמבר 2022
הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית כבשו את רוב מחוז חרסון לאחר קרב חרסון בתחילת מרץ 2022. באמצע מאי 2022 הודיע הממשל הצבאי-אזרחי בחרסון שמונה על ידי רוסיה על כוונתו להסתפח ל. לפי דיווחים שונים, כוחות רוסיים עינו, רצחו וחטפו אזרחים אוקראינים בשטחים הכבושים של חרסון.

הממשל הצבאי-אזרחי הרוסי בחרסון יזם משאל עם מדומה, על הכרזת מדינה ריבונית עצמאית שתהיה לה שאיפה חוקתית להסתפח לאלתר לפדרציה הרוסית כסובייקט פדרלי. משאל העם הבלתי חוקי נערך בתנאים מפוקפקים, כולל סקרים מדלת לדלת על ידי "נציבים" בליווי חיילים חמושים, דבר שעורר פחד והשפיע על תוצאות משאל העם. תוצאות משאל העם נחשבות כמפוברקות וספגו גינוי בינלאומי ואינו מוכר על ידי רוב הקהילה הבינלאומית.

על פי נתונים שפרסמו ממשאל העם על ידי רשויות הממשל הצבאי-אזרחי בחרסון, 87.05% (497,051) תמכו בסיפוח לפדרציה הרוסית, עם 12.05% (68,832) שהתנגדו ו-0.9% של פתקים פסולים, בשיעור הצבעה של 76.86%. לטענתם, השתתפו 571,001 מצביעים.

===סיפוח===
חלקים ממחוז חרסון באוקראינה סופחו ב-30 בספטמבר, יחד עם הרפובליקה העממית של דונייצק, הרפובליקה העממית של לוהנסק ומחוז זפוריז'יה. חלק מהאזורים לאורך גבולות מחוז מיקולאיב ומחוז דניפרופטרובסק באוקראינה נתפסים על ידי רוסיה כחלק ממנה אך נותרו תחת הממשל האוקראיני בפועל.

החל מ-3 באוקטובר 2022, סמכות השיפוט הרוסית על האזור אינה מוכרת על ידי אף מדינה ריבונית; האזור כולו מוכר כשטח ריבוני של אוקראינה, שרואה בכל המחוזות שסופחו לרוסיה ככבושים זמנית.

בנובמבר 2022, הצבא הרוסי נסוג מהעיר חרסון ומשאר חלקו הצפוני של המחוז ומשרדי מושל המחוז והמינהל הצבאי עברו לעיר השוכנת באזור הדרומי של במחוז, הניצ'סק.

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
חרסון
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-2022
אסנת זהיר

אסנת זהיר-איתן (נולדה ב-28 באוגוסט 1952) היא קצינת צה"ל בדימוס, שעוטרה בצל"ש הרמטכ"ל על פעולתה במלחמת יום הכיפורים ולאחריה.

==ביוגרפיה==
סגן אסנת זהיר נולדה וגדלה בחיפה. למדה בממרכז חינוך ליאו באק. ערב מלחמת יום הכיפורים היא שימשה כקצינת סעד של אוגדת סיני. לאחר פרוץ המלחמה הייתה לקצינת הנפגעים של האוגדה. בימים והלילות הראשונים למלחמה פעלה במשך שעות רבות בבסיס צה"ל ברפידים, לשם הובאו הרוגים ופצועים רבים, וסייעה במסירות בזיהוים למרות הקושי הנפשי הכרוך במשימה זו.

לאחר המלחמה ביקרה זהיר את חיילי המילואים של האוגדה בסיני וממערב לתעלת סואץ וטיפלה בצרכיהם. היא הקימה נוכח קשיים ארגוניים רבים יחידה שתפקידה היה טיפול בכל פצועי האוגדה, שהיו מאושפזים באתרים שונים בישראל, והפעילה אותה כשהיא מקדישה את כל זמנה למשימה. בין היתר ארגנה הסעות לבני משפחות הפצועים שהתקשו להגיע אל יקיריהם בבתי החולים ולפצועים שביקשו לצאת מהם לחופשה, הפעילה משרד קשר טלפוני, ניצחה על ביקורי חיילות אצל הפצועים וטיפלה בענייניהם מול הרשויות. בהמשך היא יצרה קשר אישי עם משפחות ההרוגים והפצועים מקרב חיילי האוגדה. היא דאגה לצרכיהן וייצגה אותן מול גורמים צבאיים ואזרחיים.

בחודש אפריל 1976 עוטרה זהיר על פעולתה בצל"ש הרמטכ"ל. בכתב העיטור צוין כי היא גילתה במעשיה יוזמה, מסירות ויחס אנושי חם לפצועים ולמשפחות השכולות.

בהמשך חייה למדה זהיר-איתן עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים, חיה במושב כרם מהר"ל ועוסקת במקצועה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.gvura.org/a4817-סרן-אסנת-זהיר סרן אסנת זהיר איתן], באתר הגבורה
* ענת מידן, [http://www.gvura.org/a343692-נשות-חיל נשות חיל], ידיעות אחרונות, 27 באפריל 1998 <small>(קישור לקובץ PDF)</small>
* נורית ברצקי, [https://www.nli.org.il/he/newspapers/mar/1976/04/28/01/article/192 "לא עמדתי באש והצל"ש גדול עלי"], מעריב, 28 באפריל 1976, באתר עיתונות יהודית היסטורית

קטגוריה:קציני צה"ל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל
קטגוריה:חיילות צה"ל
קטגוריה:בוגרות מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:כרם מהר"ל: אישים
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:עובדים סוציאליים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
הנערה הכי בת-מזל בעולם (סרט)

הנערה הכי בת-מזל בעולם (באנגלית: Luckiest Girl Alive) הוא מותחן מסתורי משנת 2022 בבימויו של מייק בארקר מתסריט של ג'סיקה קנול, המבוסס על הרומן שלה באותו השם. בסרט מככבים מילה קוניס, פין ויטרוק, סקוט מק'ניירי, תומאס ברבוסקה, ג'ניפר בילס וקוני בריטון.

הסרט יצא לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-30 בספטמבר 2022, לפני השקה בסטרימינג ב-7 באוקטובר 2022 על ידי נטפליקס.

== עלילה ==
תושבת ניו יורק, שנראה שחייה בשליטה, מתמודדת עם טראומה שגורמת לחייה להתפרק לרסיסים.

== שחקנים ודמויות ==
* מילה קוניס – האני פאנלי
* קיארה אורליה – האני פאנלי הצעירה
* פין ויטרוק – לוק הריסון
* סקוט מק'ניירי – אנדרו לארסון
* ג'ניפר בילס – לולו וינסנט
* קוני בריטון – דינה
* תומאס ברבוסקה – ארתור פינמן
* ג'סטין לופה – ניל רתרפורד
* דלמר אבוזייד – אהרון ויקרשאם
* אייזק קרגטן – ליאם
* אלכסנדרה ביטון – הילרי היצ'ינסון
* ניקול הוף – אוליביה קפלן
* אלכס בארון – דין בארטון
* קרסון מקורמאק – דין ברטון הצעיר
* גייג' מונרו – פייטון פאוול

== הפקה ==
באוגוסט 2015, פורסם שליונגייט רכשה את זכויות הסרט של הנערה הכי-בת מזל בעולם מאת ג'סיקה קנול, כאשר ריס ווית'רספון אמורה להפיק תחת החברה שלה, "Pacific Standard".<ref></ref> בפברואר 2021, פורסם שמילה קוניס תככב בסרט, כאשר מייק בארקר אמור לביים את הסרט, מתסריט של קנול, כשנטפליקס אמורה להפיץ, וללינסגייט וויתרספון לא חלק מההפקה.<ref></ref> ביולי 2021, פין ויטרוק, סקוט מק'ניירי, קיארה אורליה, תומאס ברבוסקה, ג'סטין לופה, דלמר אבוזייד, אלכס בארון, קרסון מקורמאק, ג'ניפר בילס וקוני בריטון לוהקו לתפקידים בסרט.<ref></ref>

הצילום הראשי החל ביוני 2021 בטורונטו, קנדה והסתיים בספטמבר 2021 בניו יורק.<ref></ref>

== הפצה ==
הסרט יצא לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-30 בספטמבר 2022, לפני ההשקה בסטרימינג ב-7 באוקטובר 2022 על ידי נטפליקס.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
בזוס (נהר)

בזוס (בקטלאנית: Besòs, נהגה [bəˈzɔs]; בספרדית: Besós, בזוס) הוא נהר הזורם דרך קטלוניה, ספרד, שנוצר על ידי מפגש הנהרות מוגנט (Mogent) וקונגוסט (Congost). הוא נשפך לים התיכון. קו פרשת המים המלא שלו כולל את הערים הבאות: איגואפרדה, לה גריגה, סנט פוסט דה קמפסנטלס, קנובלס, גרנולר, מונמלו, מולט דל ואלס, מונטקאדה אי רייקסאק, סנטה קולומה דה גרמנה, ברצלונה וסנט אדריה דה בזוס. בשל האקלים הים תיכוני שלו, לנהר יש מנעד ופערים קיצוניים בזרימה בהתאם למזג האוויר.

==יובלים==
לנהר בזוס חמישה יובלים עיקריים:
* נהר קונגוסט
* נהר ריפול
* נהר מוגנט
* נהר טנס
* נחל קאלדס

==היסטוריה==
אף על פי היותו נהר בלתי ניתן לשייט, הבזוס היה בכל זאת חוליה מקשרת בין החוף הקטלוני לפנים היבשת. במאה ה-10 נבנתה תעלת ה-Rec Comtal כדי להשתמש בנהר להשקיה חקלאית.

בגלל העובדה שלנהר קטע העובר באזור המתועש ביותר (אזור מטרופולין ברצלונה), היה לו הכבוד המפוקפק להיות הנהר המזוהם ביותר באירופה במהלך שנות ה-70 וה-80. אולם מאז אמצע שנות ה-90, הנהר נמצא בתהליך של התאוששות.

הפורום האוניברסלי לתרבויות, שהתקיים בברצלונה במהלך שנת 2004, אפשר יצירת אזור בילוי בשם פארק פסטיבל דה בזוס (Parc Fluvial del Besòs) בין הערים ברצלונה, סנטה קולומה דה גרמנה וסנט אדריה דל בזוס.

==גלריה==
<gallery>
Rbesos01.jpg|נוף מסנט אדריה דה בזוס אל ההרים
Rbesos02.jpg|נוף מסנט אדריה דה בזוס אל הים
Rbesos03.jpg|שפך הנהר
</gallery>

==ראו גם==
* ליוברגט

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרד: נהרות
קרחון לוראבי

קרחון לוראבי או קרחון לורבי או קרחון לארבי (באנגלית: Lurabee Glacier) הוא קרחון גדול, הזורם באזור ארץ פאלמר, של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

אורכו של קרחון לוראבי 50 קילומטרים.

קרחון לוראבי זורם לכיוון צפון-מזרח בין רמת סקריפס, לבין רמת פינלי.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===

קרחון לוראבי התגלה מהאוויר ב-20 בדצמבר 1928 על ידי חוקר אנטארקטיקה האוסטרלי סר יוברט וילקינס., בטיסה מעל האזור.

=== מקור השם ===

וילקינס (מגלה הקרחון) נתן לקרחון לוראבי את שמו.

וילדינס קרא לקרחון "תעלת לוראבי" או "תעלת לאראבי" (Lurabee Channel).

הקרחון נקרא על שם לוראבי שרק (או לאראבי שרק), מסן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.

שרק סייעה לוילקניס להשיג את הציוד הנדרש לטיסתו מעל אנטארקטיקה, בה התגלה הקרחון.

כמו כן שרק סייעה בעריכת ספרו של וילקינס "טיסה מעל אנטארקטיקה" (Flying the Arctic).

לאחר שהתברר שמדובר בקרחון ולא בתעלה (עמק בו זורם הקרחון), שונה שם האתר בהתאם.

לארבי
יחסים מסוכנים (סדרת טלוויזיה)

יחסים מסוכנים (באנגלית: Dangerous Liaisons) היא סדרת דרמה תקופתית אמריקאית, המבוססת על רומן המכתבים באותו השם מאת פייר שודרלו דה לאקלו ומשמשת לה כפריקוול.

הסדרה עלתה לשידור בערוץ "Starz" ב-9 בנובמבר 2022.

==רקע עלילתי==
עלילת הסדרה מגוללת את סיפור המקור של המרקיזה דה מרטיי והרוזן ואלמון, ומציגה כיצד התחילו כמאהבים צעירים בשכונות העוני של פריז, ואת עלייתם לצמרת האצולה הצרפתית באמצעות סדרה של מזימות, מניפולציות, תככים ובגידות, בעודם מתנדנדים לנצח בין יחסי אהבה-שנאה.

==צוות השחקנים והדמויות==
* אליס אנגלרט – קאמי דה מרטיי
* ניקולס דנטון – פסקל ואלמון
* לזלי מנוויל – ז'נבייב דה מרטיי
* קאריס ואן האוטן – ז'קלין דה מונטרצ'ט
* פאלומה פיית' – פלורנס דה רגנייה
* מייקל מקלהאטון – ז'אן דה מרטיי
* קוסאר עלי – ויקטואר
* נתניאל סאלח – אזולה
* חכים קאה-קאזים – רב המשרתים
* הילטון פלסר – גבריאל קארה
* מיה ת'רפלטון – רוז
* קולט דלאל צ'נצ'ו – אונדין דה ואלמון
* לוסי קוהו – כריסטין דה סוויני
* פיסאיו אקינאדה – שבלייה דה סן ז'אק
* מריה פרידמן – ברטה
* קלייר היגינס – מאדאם ז'ריקו
* דימיטרי גריפארי – דאנסי
* ריצ'רד ארל – הדוכס דה לנווין
* שרה אי. בנטלי – הדוכסית דה לנווין

==הפקה==
===פיתוח===
בנובמבר 2013, נמסר על פיתוח עיבוד טלוויזיוני חדש על בסיס רומן המכתבים "יחסים מסוכנים" מאת פייר שודרלו דה לאקלו מאת היוצר כריסטופר המפטון, שעל הפקתו בפועל יופקדו קולין קאלנדר וטוני קרנץ, ועל הפצתו ושידורו בבריטניה תופקד רשת "BBC". ביולי 2019, נמסר על הזמנת העיבוד הטלוויזיוני מערוץ "Starz", כשעל כתיבתה והפקתה תופקד הארייט וורנר. עוד נמסר כי רשת "BBC" כבר אינה מעורבת בהפצת הסדרה, וכי המפטון ישמש רק כמפיק בפועל.
===ליהוק===
במאי 2021, נמסר על ליהוקם של אליס אנגלרט וניקולס דנטון לתפקידים הראשיים בדמויותיהם של המרקיזה דה מרטיי והרוזן ואלמון בצעירותם. ביוני 2021, נמסר על ליהוקם של לזלי מנוויל, קאריס ואן האוטן, פאלומה פיית', מייקל מקלהאטון, קוסאר עלי, נתניאל סאלח, חכים קאה-קאזים, הילטון פלסר, מיה ת'רפלטון, קולט דלאל צ'נצ'ו, לוסי קוהו, פיסאיו אקינדה, מריה פרידמן וקלייר היגינס לצוות השחקנים של הסדרה.
===צילומים===
צילומי הסדרה התקיימו בצ'כיה במאי 2021.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בפריז
אדריאן טרופר

אדריאן טרופר (בצרפתית: Adrien Truffert; נולד ב-20 בנובמבר 2001 בלייז' שבבלגיה) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת סטאד רן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת צרפת.

== קריירת מועדונים ==
טרופר הגיע למחלקת הנוער של סטאד רן בשנת 2015. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-19 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1–2 על מונקו במסגרת המחזור הרביעי בליגת העל הצרפתית לעונת 2020/2021.

== קריירה בינלאומית ==
ב-25 בספטמבר 2022 ערך טרופר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת, בהפסד 0–2 לנבחרת דנמרק במסגרת ליגת האומות 2022/2023.

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2001
ליוברגט

ליוברגט (בקטלאנית: Llobregat, באלפבית פונטי בינלאומי: [ʎuβɾəˈɣat]) הוא הנהר השני באורכו בקטלוניה, ספרד, אחרי הטר. הוא זורם לים התיכון מדרום לעיר ברצלונה. מקור שמו עשוי להיות במילה לטינית עתיקה שמשמעותה 'אפל', 'עצוב' או 'בוצי', או מ-Rubricatus, שמשמעותה "אדום".

==מסלול==
[[גשר השטן מעל הליוברגט במרטורל]]
מקורו של הליוברגט בגובה של 1,259 מטרים מעל פני הים בסרה דל קאדי, בגבולות עיריית קסטלאר דה נ'האג, ברגואדה קומרקה. אורכו הכולל של הנהר הוא יותר מ-170 קילומטרים. במרטורל חוצה את הנהר גשר השטן כחלק מהויה אוגוסטה הרומית. בצורתו הנוכחית, הגשר המתוארך לתקופת שיא ימי הביניים. הכביש המהיר C-16 ידוע גם בשם "ציר ליוברגט" (בקטלאנית: Eix del Llobregat) מכיוון שהקטע הגדול ביותר שלו עוקב אחר תוואי העמק של נהר ליוברגט.

הנהר מסתיים בים התיכון ויוצר את דלתה לוברגאט, בשטח עיריית אל פראט דה ליוברגט, ליד ברצלונה בגדה השמאלית. הדלתה סיפקה הרחבה גדולה של אדמה פורייה קרובה לעיר ברצלונה, אך כיום היא סלולה, עירונית ומכוסה על ידי תשתיות כגון נמל התעופה של ברצלונה-אל פראט.

הליוברגט מנוהל באופן רציף ובעקביות במסלולו התחתון ומים שבעבר נשפכו לים, נשאבים כעת במעלה הזרם כדי להגביר את הזרימה הטבעית, להפרות את ביצות הדלתה של הנהר ולשלוט על חדירת מי הים.

==יובלים==
היובלים העיקריים של הליוברגט הם:
*יובלים ימין:
**בסטרני
**קרדנר
**אנויה
*יובלים שמאליים:
**ריירה דה מרלס
**ריירה גברסה
**ריירה דה רובי
**ריירה דה ואלוידררה, הידוע גם בשם לה רייראדה

==ראו גם==
* בזוס (נהר)

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* S. Sabater & A. Ginebreda & D. Barceló (Editors): The Llobregat: The Story of a Polluted Mediterranean River. Springer, 2012. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://geographyfieldwork.com/LlobregatWaterReclamation.htm River Llobregat Water Reclamation Project]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרד: נהרות
בסינה

בסינה (Basina; סביבות 438 – 477 לספירה) נזכרת כמלכת תורינגיה באמצע המאה ה-5 לספירה, על ידי סופרים מאוחרים כמו גרגוריוס מטור. עם זאת, מכיוון שגרגוריוס תיאר את ממלכת תורינגיה כנמצאת בצד הגאלי או המערבי של נהר הריין, יש הסבורים שמדובר במחוז המנהלי Civitas Tungrorum , כיום בבלגיה.

== ביוגרפיה ==
כילדריך ובסינה. שארל מנש (Charles Moench), 1822.
גרגוריוס מטור דיווח שכילדריך הראשון הוגלה מגאליה הרומית לתקופה מסוימת, ובמהלכה הוא נסע לממלכת תורינגיה. כשחזר, בסינה באה איתו, למרות שהייתה נשואה למלך תורינגיה, ביסינוס . היא עצמה לקחה את היוזמה לבקש את ידו של כילדריך הראשון, מלך הפרנקים, ונישאה לו. שכן כפי שהיא עצמה אמרה: "אני רוצה את הגבר החזק ביותר בעולם, גם אם אצטרך לחצות את האוקיינוס בשבילו".

לפי החיבור "מעשיהם של הבישופים של קמבריי" ("Gesta episcoporum Cameracensium") , המלך הפרנקי רגנכאר (רגנאריוס), ואחיו ריכאר, מאזור קמבריי היו קרובי משפחתה של בסינה.

=== נישואים וילדים ===
בשנת 463 נישאה בסינה לכילדריך הראשון, בנם של מרובך ואשתו, והביאו לעולם את הילדים הבאים:
# כלוביס הראשון (466–511) – מייסד ממלכת הפרנקים.
# אודופלדה (467–511) – מלכת האוסטרוגותים ואשתו של תיאודריך הגדול
# לנטכילדיס (468 – ?)
# אלבופלדיס (470 – ?)

== באמנות ==
המלכה בסינה מתורינגיה היא הדמות האנטגוניסטית המרכזית בסרט "האחים גרים" משנת 2005.

== קישורים חיצוניים ==

* Koren Whipp, [http://www.projectcontinua.org/basine/ Basine] (ביוגרפיה של בסינה), 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשים במאה ה-5
קטגוריה:תורינגיה
קטגוריה:פרנקים
קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:נפטרים ב-477
קווין אזאיס

קווין אזאיס (בצרפתית: Kévin Azaïs; נולד ב-16 באוגוסט 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה צרפתי. ידוע בעיקר בזכות הופעתו בסרט הקולנוע הצרפתי Les Combattants .

== ביוגרפיה ==
בשנת 2002 נבחן לתפקיד הראשי בסרט Les Diables , של ג'וזף, נער שננטש בלידתו, ומרבה לברוח מביתו יחד עם אחותו. עם זאת, הוא לא נבחר משום שהיה צעיר יחסית, בגיל 10. את התפקיד קיבל אחיו-למחצה, ונסה רוטייה .

בשנת 2014 הופיע בסרט Les Combattants , בו גילם את הדמות הראשית ארנו לאברד. בתחילה הוצע לו לגלם את דמותו של חאווייר, דמות משנה בסרט, אך לבסוף הוא קיבל את התפקיד הראשי הגברי, לצד אדל האנל, ששיחקה גם בסרט Les Diables, אשר גילמה את הדמות הראשית מדלן בולייה. עבור תפקיד זה זכה אזאיס בפרס סזאר לשחקן המבטיח ביותר ובפרס לומייר לשחקן המבטיח ביותר.<ref></ref>

בשנת 2016 הופיע בסרט Souvenir , בו גילם את דמותו של ז'ה.

בשנת 2017 הופיע בסרט "טעם של דיו" , בתפקיד הראשי של ונסה, זמר בלהקת פוסט-הארד רוק. עבור תפקיד זה הוא זכה במספר פרסים.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!סדרה/סרט
!תפקיד
! class="unsortable" |הערות
|-
|2008
|La Journée de la jupe 
|סבסטיאן
|
|-
| rowspan="2" |2012
|Comme un homme
|גרג
|
|-
|Le Père Noël et le Cowboy
|האב נואל
|סרט קצר
|-
| rowspan="4" |2013
|Je fais le mort 
|לודו
|
|-
|Vandal
|ז'והאן
|
|-
|The Marchers 
|רמי
|
|-
|Animal sérénade
|סשה
|סרט קצר
|-
| rowspan="2" |2014
|Les Combattants 
|ארנו לאברד
|פרס פסטיבל הסרטים של קבור בקטגוריית התגלית הגבריתפרס סזאר לשחקן המבטיח ביותרפרס לומייר לשחקן המבטיח ביותר
|-
|L'Année prochaine
|סבסטיאן
|
|-
| rowspan="2" |2015
|The Wakhan Front 
|ויליאם דניס
|
|-
|Summertime 
|אנטואן
|
|-
| rowspan="2" |2016
|The Young One 
|זיקו
|
|-
|Souvenir 
|ז'ה
|
|-
| rowspan="2" |2017
|טעם של דיו 
|ונסה
|פרס פסטיבל הסרטים הבינלאומי בסטוקהולם בקטגוריית שחקן הטוב ביותרפרס פסטיבל הסרטים סן ז'אן דה לוז בקטגוריית שחקן הטוב ביותרפרס פסטיבל הסרטים הבינלאומי באובני בקטגוריית הופעה הגברית הטובה ביותר
|-
| 
|פטריס
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1992
אילנית אדלר

אילנית אדלר (נולדה ב-9 באפריל 1976) היא חזאית ועיתונאית ישראלית, משמשת כחזאית בחברת החדשות.

==ביוגרפיה==
אדלר נולדה בשנת 1976. את שירותה בצה"ל עשתה ביחידת החיזוי של חיל האוויר והייתה מפקדת קורס צופים ביחידה.

===קריירה===
את תחילת הקריירה התקשורתית שלה החלה כמפיקת תחזיות בחברת החדשות. החל משנות ה-90 התחילה להגיש תחזיות בערוץ 2 לצד דני רופ וחלי סלוצקי. גם לאחר פרישתה של חלי סלוצקי ומעברו של דני רופ לחדשות 10, המשיכה להגיש את התחזית בערוץ לסירוגין עם דני דויטש ובהמשך לצד אלעד זוהר. 

לאחר סגירת ערוץ 2 ב-31 באוקטובר 2017 המשיכה אדלר בתפקידה כחזאית של חברת החדשות בקשת 12 וברשת 13, לצידו של מתן יעקב, זאת לאחר מעברו של אלעד זוהר להנחיית התכנית פותחים יום ברשת 13. החל מינואר 2019, אז חברת החדשות החלה לשדר בקשת 12 בלבד, היא משמשת כחזאית בערוץ זה בלבד.

היא מגישה תחזיות במהדורה המרכזית, ב"שש עם", ב"אולפן שישי" וב"חדשות סוף השבוע" ובנוסף לכך, מגישה פינות ואייטמים הקשורים בטבע ומזג האוויר בתוכניות השונות של חברת החדשות כמו "שלוש (מהדורת חדשות)", "מהדורה ראשונה" ו"שש עם".

===חיים אישיים===
אדלר נשואה לרון אסקיו, אם לבת. מתגוררת במודיעין-מכבים-רעות. היא מעצבת פנים במקצועה ובוגרת תואר ראשון במדעי בעלי החיים מהאוניברסיטה העברית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חזאים
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:נשות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:מעצבי פנים ישראלים
קטגוריה:מעצבות פנים ישראליות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
בוריס אובורביץ' בורובסקי

בוריס אולגוביץ' אובורביץ' בורובסקי (ברוסית: Борис Олегович Уборевич-Боровский; נולד ב-12 בינואר 1959) הוא אדריכל רוסי. יו"ר אגודת האדריכלים של מוסקבה , פרופסור במכון האדריכלי של מוסקבה .

==ביוגרפיה==
בוריס אובורביץ' בורובסקי נולד ב-12 בינואר 1959 במוסקבה. אמא — מירה אובורביץ' , סבא — ירונים אובורביץ', מראשי הצבא האדום, הוצא להורג בשנת 1937 במהלך הטיהורים הגדולים.

בשנת 1982 סיים את לימודיו במכון האדריכלי במוסקבה. ב-1993 הקים את הסטודיו לאדריכלות ub design. בשנת 1998, יחד עם מספר אדריכלים נוספים, הוא יזם ליצור מחדש את אגודת האדריכלים של מוסקבה<ref></ref>.

בשנת 2010 הוציא את ספרו "בוריס אובורביץ'-בורובסקי. אינטרייר"<ref></ref>.

==עבודות בולטות==
===אדריכלות===
* בניין מגורים "פארוס" בשדה חודינקה (ביצוע);
* פיתוח שדה חודינקה (פרויקט פיתוח, יישום);
* מתחם המלונות "זולוטוי קולוס" (קונספט);
* מתחם רב תכליתי עם פסל של ורה מוחינה "הפועל ואשת הקולחוז" (פרויקט);
* מתחם תערוכה בינלאומי בודנ"ח (קונספט);
* שחזור המוזיאון הממלכתי לאמנות מזרחית .

===אינטרייר===
* פנים של האזור המיוחד של ארמון הקרמלין הממלכתי (פרויקט);
* פנים חללים ציבוריים בגן טאיניצקי;
* אזור "VIP" של אצטדיון לוז'ניקי (יישום).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים סוביטים
קטגוריה:מוסקבה: אישים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1959
א-בה-גא-ד!

א-בה-גא-ד! היא סדרת ילדים חינוכית ישראלית ששודרה בערוץ הופ! בין השנים 2008 ל-2009. הסדרה עוקבת אחר להקה הכוללת ארבעה חברים: אריאל (בגילומו של טל נרובאי), בר (בגילומה של יעל בדש), גמבי (בגילומה של מיטל סלקמון) ודן-דן (בגילומו של מקס אולארצ'יק). כל פרק מתמקד בפעילויות שונות כמו שירה, ריקוד, ומשחק, ומלווה בלימוד על אורח חיים בריא

== עלילה ==
הסדרה עוקבת אחר להקה ובה ארבעה חברים: אריאל, בר, גמבי ודן-דן. בכל פרק הם שרים, רוקדים, משחקים וגם לומדים על אורח חיים בריא.
שתי העונות הראשונות צולמו בתוך אולפן עם קהל של ילדים בלבד.
העונה האחרונה עסקה בחיסכון במים וצולמה בבמה פתוחה מול קהל של הורים וילדים.

== דמויות ==
* טל נרובאי – אריאל
* יעל בדש – בר
* מיטל סלקמון – גמבי
* מקס אולארצ'יק – דן-דן

==קישורים חיצוניים==
* 
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
Moves (שיר של אולי מארס)

"Moves" הוא סינגל של הזמר האנגלי, אולי מארס, בשיתוף פעולה עם הראפר האמריקאי, סנופ דוג. השיר יצא, על ידי חברות התקליטים RCA רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט, ב-28 בספטמבר 2018, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השישי שלו, You Know I Know.<ref name="iTunes"></ref> השיר מופיע בפסקול של הסרט ג'וני אינגליש 3.0. השיר נכתב על ידי אד שירן, סטיב מק, עמר מאליק וסנופ דוג, והופק על ידי סטיב מק.

נכון לאוקטובר 2022, השיר הושמע למעלה מ-11 מיליון פעמים ביוטיוב,<ref></ref> ו-51 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|כסף
|200,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! אזור
!תאריך
!פורמט
!חברת תקליטים
|-
! scope="row" | הממלכה המאוחדת
| 28 בספטמבר 2018
|הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה
|RCA רקורדס, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי אולי מארס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטיב מק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סטיב מק
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:בלדות פופ
עליזה כהן-מושלין

עליזה כהן-מושלין (נולדה ב-8 באפריל 1937) היא היסטוריונית של אמנות, פרופסור אמריטה בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים.

==ביוגרפיה==
עליזה כהן-מושלין נולדה ברחובות. למדה ביולוגיה ותולדות האמנות באוניברסיטה העברית וצ'מבלו ועוגב בהאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בשנת 1981 היא קיבלה דוקטורט ממכון ורבורג באוניברסיטת לונדון.

==קריירה==
עליזה כהן-מושלין לימדה בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית משנת 1981 ועד לפרישתה לגמלאות בשנת 2006. בשנים 1986–2006 היא הייתה העורכת של כתב העת Jewish Art.

פרופ' כהן-מושלים הייתה המנהלת של המרכז לאמנות יהודית באוניברסיטה העברית בין השנים 1991–2006. היא הקימה מדור לאדריכלות יהודית ועמדה בראשו, כמו כן הובילה מספר רב של משלחות תיעוד של אמנות יהודית ואדריכלות יהודית.

בשנת 1994, יחד עם פרופ' הרמן טיס, כהן-מושלים הקימה "בית תפילה – יחידת מחקר לאדריכלות יהודית" באוניברסיטה הטכנית בבראונשווייג, גרמניה.
ב-2009 הוענק לה עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית על מחקריה בכתבי יד לטיניים ועבריים בגרמניה, על הישגיה בשימור האמנות היהודית ועל הקמת יחידת מחקר "בית תפילה".

==ספריה==
* Hebrew Illuminated Manuscripts in the British Isles, vol. I, Spanish and Portuguese Manuscripts, by Bezalel Narkiss, Aliza Cohen-Mushlin and Anat Tcherikover, the Israel and British Academies, Oxford University Press, 1982.
* The Making of a Manuscript, The Worms Bible of 1148 (Wolfenbütteler Forschungen, vol. 25), Harrassowitz, Wiesbaden, 1983.
* The Kennicott Bible, introductory volume to a facsimile edition, by Bezalel Narkiss and Aliza Cohen-Mushlin, Facsimile Editions, London, 1985.
* The Worms Mahzor, introductory volume to a facsimile edition, by Malachi Beit-Arie, Bezalel Narkiss, Aliza Cohen-Mushlin, E. Fleischer, J. Eldar J. Allerhand, O. Wachter, Chone Schmeruk, Cyelar Publishing Co., London, and Jewish National and University Library, Jerusalem, 1986.
* A Medieval Scriptorium, Sancta Maria Magdalena de Frankendal (Wolfenbütteler Mittelalter-Studien 3), Harrassowitz, Wiesbaden, 1990, 2 vols.
* Scriptoria in Medieval Saxony: St. Pancras in Hamersleben, Harrassowitz, Wiesbaden, 2004.
* 	Aliza Cohen-Mushlin, Sergey Kravtsov, Vladimir Levin, Giedrė Mickūnaitė and Jurgita Šiaučiūnaitė-Verbickienė (eds.), Synagogues in Lithuania: A Catalogue. 2 vols. Vilnius: Vilnius Academy of Art Press, 2010–2012
* Selected Hebrew Manuscripts from the Bavarian State Library, Harrassowitz, Wiesbaden, 2020.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:חוקרות תולדות האמנות ישראליות
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תולדות האמנות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
טר (נהר)

הטר הוא נהר בקטלוניה, ספרד, שמקורותיו מתחילים מגובה משוער של 2,400 מטרים מעל פני הים, ליד אולדטר (Ulldeter) למרגלות קרקס קרחוני, התחום בפסגות הסמוכות של אל גרה דה פג'ול, אל באסטימנטס ואל פיק דה לה דונה. הוא עובר דרך הקומארקים של ריפול, אוסונה, סלבה, ג'ירונס ובאיס אמפורדה, ונשפך לים התיכון ב-l'Estartit.

אורכו של נהר טר הוא 208 קילומטרים והוא מנקז שטח של כ-3,010 קילומטרים רבועים. האגן שלו מתואר על ידי תבנית ניקוז דנדריטית ואקסוריטית. מדי שנה, עוברים בנהר ממוצע של 840 מיליון מטרים מעוקבים מים, עם קצב זרימה ממוצע של 25 מטר מעוקב לשנייה בפתחו. למרות שמקורותיו נמצאים בהרי הפירנאים, הטר מקבל זרימה משמעותית מנהרות במישורים האמצעיים והתחתונים. כך הוא חשוף להצפות גם באביב וגם בסתיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ספרד: נהרות
פרשת ת'ורפ

פרשת ת'ורפ הייתה שערורייה פוליטית ומינית בריטית שנחשפה בשנות ה-70 של המאה ה-20. פרשה זו סיימה את הקריירה הפוליטית של ג'רמי ת'ורפ , מנהיג המפלגה הליברלית וחבר בית הנבחרים הבריטי מטעם צפון דבון. השערורייה הגיעו לאחר האשמותיו של נורמן ג'וסיף (נורמן סקוט) כי הוא ות'ורפ ניהלו מערכת יחסים הומוסקסואלית בתחילת שנות ה-60, וכי ת'ורפ ניסה לרצוח את ג'וסיף, שאיים לחשוף את הרומן ביניהם.

ת'ורפ, על אף שהודה שהשניים היו חברים, הכחיש כל מערכת יחסים כזו. בעזרת עמיתים פוליטיים ועיתונות צייתנית, העיתונות לא דיווחה על השערורייה הזו למעלה מעשור. ניסיונות להשתיק את סקוט לא צלחו, והבעיה העמיקה עד לניסיון רצח אפשרי של שכיר באוקטובר 1975. בעקבות ניסיון הרצח וגילויים נוספים שפורסמו בעיתונים, נאלץ ת'ורפ להתפטר מהנהגת המפלגה במאי 1976. מאוחר יותר, הוא הואשם, יחד עם שלושה אישים אחרים, בקשירת קשר לניסיון חיסול של סקוט. בבחירות הכלליות בבריטניה שהתקיימו ב-1979, איבד ת'ורפ את מושבו הפרלמנטרי.

במשפט שנערך במאי 1979, התביעה התבססה במידה רבה בראיות של סקוט, חבר בית הנבחרים פיטר בסל , והתוקף, אנדרו ניוטון. אמינותו של בסל התערערה בעקבות חשיפת ההסדרים הפיננסיים שלו עם The Sunday Telegraph . כל ארבעת הנאשמים זוכו מההאשמות.

ב-2015, נטען כי המשטרה הבריטית העלימה ראיות שקשורים לפרשה זו. עם זאת, ביוני 2018, דווי כי לא נמצאו ראיות חדשות והתיק יישאר סגור.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
</div>

קטגוריה:שערוריות מין
קטגוריה:מחלוקות הקשורות ללהט"ב
קטגוריה:שערוריות פוליטיות בממלכה המאוחדת
הנס גראף

הנס גראף (בגרמנית: Hans Graf; נולד ב-15 בפברואר 1949 במרצ'נק) הוא מנצח אוסטרי.

== לימודים וקריירה ==
בילדותו למד גראף נגינה בכינור ובפסנתר. הוא למד בקונסרבטוריון של גראץ, אוסטריה, וסיים תואר בפסנתר ובניצוח. הוא גם השתתף בהנחיית כיתות אמן עם פרנקו פרארה, סרג'יו צ'ליבידאקה וארוויד יאנסונס. הוא קיבל מלגה ממלכתית בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג עם ארוויד יאנסונס. בעונת 1975/1976 היה גראף מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית הלאומית העיראקית בבגדאד. לאחר שזכה בתחרות הניצוח ע"ש קארל בוהם ב-1979, ערך את הופעת הבכורה שלו באופרה הממלכתית של וינה ב-1981 עם פטרושקה של סטרווינסקי. לאחר מכן עבד בבתי אופרה מרכזיים כולל מינכן, פריז, פירנצה, ונציה ורומא. מאז 1995, הוא ניצח על רוב התזמורות האמריקאיות הגדולות, כולל התזמורת הסימפונית של בוסטון, תזמורת קליבלנד, הפילהרמונית של ניו יורק ותזמורת פילדלפיה.

גראף היה המנהל המוזיקלי של תזמורת המוצרטיאום של זלצבורג בין השנים 1984 עד 1994, שם הקליט את הסימפוניות השלמות ויצירות אחרות של מוצרט. בין השנים 1994–1996 כיהן בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הלאומית הבאסקית, ולאחר מכן בין השנים 1995 - 2003 של התזמורת הפילהרמונית של קלגרי ובין 1998 ל-2004 של התזמורת הלאומית בורדו אקוויטניה בצרפת, שם היה מועמד לחבר התזמורת. לגיון הכבוד בשנת 2002.

גראף ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של יוסטון בשנת 2000, והפך למנהל המוזיקלי שלה בשנת 2001. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצוח קרנגי הול עם התזמורת הסימפונית של יוסטון בינואר 2006. בתום כהונתו ביוסטון ב-2013, גרף לקח את התואר חתן פרס מנצח. הוא היה אמן מגורים בבית הספר למוזיקה שפרד באוניברסיטת רייס. ב-2 בדצמבר 2012 זכה גראף על ידי אגודת ברוקנר של אמריקה במדליית הכבוד ע"ש קילני על ביצועיו של הסימפוניות 3-4 ו-6–9 של ברוקנר, כמו גם המיסה מס' 2 והטה דאום.

מ-2013 עד 2015, גרף היה פרופסור לניצוח תזמורתי באוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג. בשנת 2018, הוא זכה בפרס גראמי על הקלטת ווצק של אלבן ברג עם אן שוואנווילמס, רומן טרקל והתזמורת ההסימפונית של יוסטון. הקלטה זו קיבלה פרס ECHO Klassik בשנת 2017.

לאחרונה, גראף הופיע בפסטיבלי הקיץ של טנגלווד, אספן (שניהם ב-2017) ווייל (2018).

גראף הופיע לראשונה עם התזמורת הסימפונית של סינגפור ב-2015, וחזר לנצח בקונצרט נוסף ב-2018. ביולי 2019, התזמורת הסימפונית של סינגפור הודיעה על מינויו של הנס גראף למנצח הראשי החדש שלה, החל מעונת 2020 - 2021.

בחיים הפרטיים, גראף ידוע בתור אנין יין. לו ולאשתו מרגריטה יש בת, אנה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1949
מגדל קולסרולה

מגדל קולסרולה (הגייה קטלאנית: [ˈtorə ðə kuʎsəˈɾɔlə] טורה דה קולסרולה) הוא מגדל תקשורת בעיצוב ייחודי הממוקם על גבעת טיבידאבו ברכס הרי קולסרולה, בברצלונה, קטלוניה, ספרד. הוא תוכנן על ידי האדריכל סר נורמן פוסטר ועל ידי המהנדסים האזרחיים הספרדים חוליו מרטינס קלזון ומנואל ג'וליה וילארדל. מגדל סמלי זה נבנה בשנת 1991 על ידי חברת הבנייה Cubiertas y MZOV S.A, עבור אולימפיאדת הקיץ 1992. הוא כולל תא עלייה אליו כמו מגדלים רבים, אך משתמש בכבלים מייצבים לתמיכה אופקית כמו תורן. משמש בעיקר לשידור טלוויזיה ורדיו, וגובהו מספק את נקודת התצפית הגבוהה ביותר על העיר. האנטנה העליונה מגיעה לגובה של 288.4 מטרים והקומה האחרונה בחלק העליון, בעלת שלוש עשרה קומות, מגיע לגובה של 152 מטרים. הנקודה הגבוהה ביותר של המגדל היא המקום הגבוה ביותר שאפשר להגיע אליה בסביבת העיר ברצלונה. הקומה העשירית של הפוד פתוחה לקהל הרחב.

==אירועים==
במגדל קיים חלל לארגון אירועים, המורכב מחדר קבלה ותצפית בגובה 560 מטרים מעל גובה פני הים.

==בנייה==
למגדל יש פיר ראשי מבטון מזוין בצורת חרוט חלול בקוטר של 4.5 מטרים, המצטמצם ל-3 מטרים כדי להחזיק תורן רדיו מ-2.7 מטרים עד 0.7 מטרים. שלוש עשרה הקומות מוקפות ברשתות פלדת אל חלד פתוחות ותלויות מהפיר בשלושה מסבכי פלדה אנכיים ראשיים.

משקלו הכולל של המגדל הוא 3,000 טון.

מספר רב של כבלים שומרים על המגדל זקוף:
* התחתונים מורכבים משלוש סדרות של 180 כבלים מקבילים (קוטר 15 מילימטרים) העשויים מפלדה בעלת חוזק גבוה מתוחה מראש עם כיסוי פוליאתילן, כל אחד.
* העליונים עשויים משלוש סדרות של 7 כבלי סיבי ארמיד במקביל (קוטר 56 מילימטרים). לשלושת הכבלים העליונים חוזק קריעה משולב של 4,200 טון.

==ראו גם==
* מגדל התקשורת של מונז'ואיק
* רשימת המגדלים הגבוהים בעולם

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.torredecollserola.com/ Torre de Collserola]
* [https://web.archive.org/web/20060115035638/http://www.fosterandpartners.com/internetsite/html/simple.html Foster and Partners]
* [https://structurae.net/en/structures/collserola-tower Collserola Tower] at Structurae
* [https://web.archive.org/web/20070927231128/http://www.factoriaurbana.com/ciudades/torres.php?id=3&ciudadd=Barcelona Torre de Collserola at Factoría Urbana: Photos and technical information about the tower]
* [https://web.archive.org/web/20110316101441/http://www.edibek.com/torre-de-collserola Torre de Collserola: connecting Barcelona]
* [https://web.archive.org/web/20091024072939/http://www.tensiontech.com/services/design/terminations_splicing.html Aramid cable termination design]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן נורמן פוסטר
קטגוריה:מגדלי תקשורת