OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מלאכת תופר

תפירת חתיכות בד ליצירת יריעה אחת.
הדבקה היא תולדה של מלאכת תופר
מְלֶאכֶת הַתּוֹפֵר היא אחת מהמלאכות האסורות בשבת וביום טוב, שמהותה חיבור שני דברים נפרדים זה לזה.

== מקור הדין ==
ככל מלאכות שבת, מקור איסור מלאכה זו הוא העבודות שנעשו להקמת המשכן, שבמהלך הקמתו היו תופרים את היריעות זאת לזאת. מלאכה זו אסורה גם ביום הכיפורים וביום טוב.

מלאכת הקורע היא המלאכה ההפוכה למלאכת התופר.

==הגדרת המלאכה==
הגדרת המלאכה היא חיבור שני אובייקטים באמצעות תפירה המתקיימת. ובגמ' נחלקו מה נחשב תפירה המתקיימת, יש שכ' רק כשיש בה שלוש תפירות, מלבד קשירת ראשי החוט על מנת שהתפירה תתקיים, ויש שכ' דווקא בשלוש תפירות, גם ללא קשירה.

כמו כן, המותח חוט תפירה רופף ובכך מהדק את התפירה חייב גם כן משום מלאכה זו.

תולדת המלאכה (האסורה מהתורה גם כן) היא הדבקת ניירות ועורות זה לזה על ידי דבק.

היפוכה של מלאכה זו היא מלאכת קורע, ואין אדם חייב על מלאכת התופר אלא אם כן כדי להפריד את התפירה יש צורך לקרוע את הבגד (למרות שאפשר גם לעמול להוציא את ראשי החוטים).

בטעם גדר המלאכה הסתפקו האחרונים. המנחת חינוך מסתפק מה תהיה ההלכה באדם שתפר שתי תפירות בבגד אחד, כל אחד במקום אחר. לפי פרשנותו של הרב נתן גשטטנר, תלויה שאלה זו בחקירה הלכתית בגדר דין שתי תפירות, האם מדובר בשיעור מסוים כעין מלאכת כותב, או שמא בפחות משתי תפירות אין התפירה מתקיימת ולכן שתי תפירות נפרדות אינן נחשבות ל"תופר".

== הבחנה בין מלאכת קושר למלאכת תופר==
מלאכת קושר אף היא מהותה לקשור יחד שני דברים נפרדים. ובכל אופן קיימת הבחנה בין שתי מלאכות אלה.

יש מי שכתב שהחילוק הוא שבמלאכת תופר מהות המלאכה היא תפירת שני דברים והפיכתם לדבר אחד, בניגוד למלאכת קושר שבה שני החלקים נשארים נפרדים גם לאחר קשירתם.

חילוק אחר כתבו אחרונים, שבמלאכת תופר החוט המחבר הוא נפרד לשני הדברים המתחברים, בניגוד לקשור שהחוט עצמו שנקשר הוא גם הקושר.

וחילוק שלישי הוא הבחנה בין קשירה שהיא כריכה וסיבוך של חוטים וחבלים, לבין תפירה שהיא חיבור של שתי יריעות זו לזו.

== נידונים שונים ==
באחרונים דנו בדין תפירה עם מחט אם מותרת, והאם איסורה מהתורה או מדברי חכמים.

==תפירה רפואית==
באחרונים ישנו דיון לגבי תפירה רפואית בשבת (כאשר אין בכך פיקוח נפש). בשמירת שבת כהלכתה פסק שאין תפירה רפואית נחשבת כתפירה, אולם הרב חיים יוסף דוד ווייס חלק על כך, אך התיר את התפירה במקרה של תפירה המתמוססת מאליה תוך מספר ימים, כך שהיא אינה מתקיימת.

==קישורים חיצוניים==
* אסופת מאמרים בנושא [http://asif.co.il/?page_id=22800 תופר], באתר ספריית אסיף
* הרב אליעזר מלמד, [https://ph.yhb.org.il//12-04-08/ דיני מלאכת תופר ביום טוב] מתוך פניני הלכה

==הערות שוליים==

תופר
קטגוריה:תפירה
שוטגאן (סלנג)

קריאת שוטגאן (אנגלית: Shotgun) מתייחסת לישיבה במושב הנמצא לצד הנהג בכלי הרכב.

== היסטוריה ==
המושג שוטגאן (Riding Shotgun) קיבל את שמו מתקופת נדידותיהן של כרכרות במערב הפרוע. לצד הנהג היה יושב נוסע נוסף, או שומר בתשלום, חמוש ברובה (לרוב, רובה ציד – שוטגאן), ותפקידו היה להגיב באש במקרה של ניסיון שוד או תקיפה של הכרכרה, ולאפשר לנהג להתרכז בנהיגתו.

ככל הידוע, המונח כלל לא היה בשימוש במשמעותו זו בימי המערב הפרוע, אלא מופיע רק בספרים, סרטים וסדרות טלוויזיה על אודות התקופה. התיעוד הראשון של השימוש במושג בהקשרו המקורי, במגזיני ספרות זולה, הוא משנת 1921, בעיתון בשם "Magazine of Fiction", של הוושינגטון פוסט. דוגמה קולנועית מוקדמת לשימוש במשמעות המקורית של "שוטגאן", היא במערבון Stagecoach משנת 1939. השימוש המתועד הראשון שנכתב בדפוס, המתייחס לישיבה במכונית לצד הנהג, הוא משנת 1954.

== השימוש במושג בעת הנוכחית ==
עם השנים, צבר המושג פופולריות כקריאה הנאמרת בין קבוצת חברים אשר קובעת מי ישב במושב שלצד הנהג. באופן בסיסי, הקריאה תובעת את זכותו של האדם הראשון הקורא אותה לשבת לצד הנהג. ישנן הרחבות לכך, כמו דרישה שהקריאה תתבצע כל עוד הרכב נמצא בטווח ראייה, התרת הקריאה רק לכיוון אחד של הנסיעה וכיוצא בזה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20100727142115/http://www.bored.com/shotgunguide/index.htm "חוקי השוטגאן"], באתר bored.com 
* [http://www.phrases.org.uk/meanings/riding-shotgun.html "שוטגאן"], באתר phrases.org.uk 
* [http://www.shotgunrules.com/ "חוקי השוטגאן הרשמיים"], באתר shotgunrules.com 
* [http://www.straightdope.com/columns/read/2158/whats-the-origin-of-riding-shotgun/ מהו המקור ל"שוטגאן"?], באתר straightdope.com 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:סלנג בשפה האנגלית
ריקה שלו

ריקה (רבקה) שלו (29 בספטמבר 1923 – 31 במאי 2010) הייתה ציירת ישראלית.

==ביוגרפיה==
קברי ריקה שלו ובעלה [[מרדכי שלו בבית הקברות כנרת]]
נולדה וגדלה בקבוצת כנרת. הוריה, עליזה ואהרון שידלובסקי, הם ממייסדי קבוצת כנרת. בהיותה בת שלוש עשרה החלה לצייר, בעיקר ציורי טבע ונוף של אזור מגוריה שלחוף הכנרת ונהר הירדן. בעלה הראשון, , נהרג במלחמת העצמאות, בקרב על צמח.

בתחילת שנות ה-50 עברה לצרפת ללימודי ציור באקדמיית גרנד שומייר (Académie de la Grande Chaumière) בפריז. באמצע שנות ה-50 נישאה למבקר הספרות מרדכי שלו. לאחר נישואיהם התגוררו בקבוצת כנרת, ובשנת 1959 עברו להתגורר בבית ברל. לאחר מכן התגוררו בירושלים.

בשנות ה-60 למדה בבית הספר הגבוה לציור בתל אביב, ובתחילת שנות ה-70 השתלמה אצל הצייר רפי לביא. בין השנים 1973 - 1981 הייתה מורה לציור ולתולדות האמנות במכללת בית ברל.

לאורך שנות יצירתה התמקדה בציורי טבע ונופי הארץ. רוב עבודותיה הן בשמן ואקריליק על בד, ומיעוטן בצבעי מים, פנדה ורישומים.

שלו הציגה בתערוכות רבות. שמות התערוכות נושאים שמות אופייניים לנושאי ציוריה: "נופים ואהבות אחרות", "שירת העשבים והעצים", "ארץ אהבתי" ועוד.

ילדיה הם המתמטיקאי והסופר ענר שלו והסופרת צרויה שלו.

נפטרה בירושלים ב-31 במאי 2010 ונקברה בבית הקברות כנרת. בשנת 2012 פרסם בנה, ענר שלו, את הרומן האוטוביוגרפי "אמא" שבמרכזו התמודדות עם לכתה.

==תערוכות==
*1968 - בית האמנים תל אביב; בית שאגאל חיפה; בית הספר הגבוה לציור בבאר שבע (תערוכות קבוצתיות)
*1972 - גלריה צ'ימרינסקי (תערוכה קבוצתית)
*1981 - מכון כרם, ירושלים
*1982 - גלריה אלון, ירושלים
*1983 - בית האמנים בירושלים
*1985 - בית האמנים, תל אביב (תערוכה קבוצתית)
*1986 - בית האמנים בירושלים (תערוכה קבוצתית)
*1988 - בית האמנים בירושלים (תערוכה קבוצתית)
*1995 - בית האמנים בירושלים
*2001 - בית גבריאל; גלריית התיאטרון, ירושלים
*2003 - בית האמנים בירושלים; גלריית התיאטרון, ירושלים
*2000 - בית האמנים בירושלים (תערוכה קבוצתית)
*2004 - מוזיאון התנ"ך, תל אביב (תערוכה קבוצתית)
*2004 - היכל התרבות כפר סבא
*2006 - גלריית התיאטרון, ירושלים
*2007 - בית גבריאל; חצר כנרת; בית שטורמן עין חרוד
*2008 - בית האמנים בירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20080609215805/http://www.art.org.il/he/exhibition_about.php?id=231 ריקה שלו - שירת העשבים והעצים], באתר של בית האמנים, ירושלים

ריקה
קטגוריה:משפחת שידלובסקי
קטגוריה:מורות לציור בישראל
קטגוריה:מורים לציור בישראל
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות כנרת
קטגוריה:קבוצת כנרת: אישים

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2010
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
ארתור ארץ פון שטראוסנבורג

ארתור ארץ פון שטראוסנבורג (בגרמנית: Arthur Freierr Arz von Straußenburg; 16 ביוני 1857 – 1 ביוני 1935), היה ראש המטה הכללי האחרון של צבא האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה.

== ביוגרפיה ==
פון שטראוסנבורג נולד בעיר סיביו בטרנסילבניה. הוא התנדב לצבא ב-1876. לאחר מכן הצטרף לצבא הקבע בדרגת האופטמן ולמד באקדמיה הצבאית בווינה בשנים 1885-1887. לאחר מכן הצטרף למטה הכללי והתקדם בדרגות כשהוא משמש בתפקידי מטה.

ב-1908 מונה למפקד חטיבת חיל הרגלים ה-61 בדרגת גנרל-מיור. הוא קיבל אות הוקרה על הצלחתו בתמרונים. בסתיו 1912 הועלה לדרגת לוטננט פילדמרשל ומונה לפקד על הדיוויזיה ה-15. ב-1912 חזר למלא תפקיד בכיר במשרד המלחמה בווינה.

בפרוץ המלחמה באוגוסט 1914 חזר לפקד על הדיוויזיה ה-15 והשתתף בהצלחה בקרבות בחזית המזרחית בגזרת גליציה נגד הצבא הרוסי. בספטמבר 1914 מונה למפקד הקורפוס ה-6 במקום סבטוזר בורוייביץ', שעבר לפקד על הארמייה השלישית. ב-1915 לחם במתקפת גורליצה-טרנוב במסגרת הארמייה הרביעית לצד הארמייה הגרמנית ה-11 בפיקודו של אוגוסט פון מקנזן וזכה לשבחים רבים מעמיתיו הגרמנים.

במערכת רומניה, פיקד פון שטראוסנבורג על הארמייה הראשונה ולצד הארמייה הגרמנית התשיעית בפיקודו של אריך פון פאלקנהיין הם הביסו את הצבא הרומני. פון שטראוסנבורג זכה לשבחים מהרמטכ"ל קונרד פון הצנדורף ומקרל הראשון, קיסר אוסטריה.

ב-1 במרץ 1917 פיטר הקיסר קרול הראשון את הרמטכ"ל קונרד פון הצנדורף ומינה את פון שטראוסנבורג במקומו.

בשיתוף עם הגרמנים ניצח פון שטראוסנבורג את האיטלקים בקרב קפורטו באוקטובר 1917, אך נכשל במתקפתו בקרב הנהר פיאווה, ביוני 1918.

פון שטראוסנבורג קיבל עליו את האחריות לכישלון בחזית איטליה וביקש להתפטר, אך הקיסר סירב לקבל את התפטרותו. בליל ה-3 בנובמבר 1918 התפטר הקיסר מתפקיד המפקד העליון של הצבא והעביר אותו לפון שטראוסנבורג, אבל זה סירב לקבלו משום שלא רצה להיות מעורב בחתימה על שביתת הנשק.

לאחר המלחמה הוא התיישב בווינה. הוא לא רצה להתיישב בטרנסילבניה שם נולד, כי היא ניתנה לרומניה אותה הביס במלחמה. ממשלת הונגריה סירבה לתת לו פנסיה והוא חי חיי דוחק והתפרנס מתרומות שקיבל. רק ב-1926 הסכימה הממשלה ההונגרית לשלם לו פנסיה בתנאי שיבוא כל פעם לקבלה בבודפשט. ב-1 ביוני 1935, בעת שהיה בבודפשט במטרה לקבל את הפנסיה שלו, לקה בהתקף לב ונפטר.

הוא נקבר בבודפשט בטקס צבאי מלא.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גנרלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:סקסונים טרנסילבנים
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא אוסטרו-הונגריה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא אוסטרו-הונגריה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1857

קטגוריה:נפטרים ב-1935
סקריהיטשין

סקריהיטשין (בפולנית: Skryhiczyn) הוא כפר קטן על נהר הבוג המערבי, במזרח פולין, סמוך לגבול אוקראינה. הוא שייך לגמינת דוביינקה, במחוז חלם שבפרובינציית לובלין. הכפר שוכן 9 ק"מ מדרום־מזרח לעיירה דוביינקה, כ־37 ק"מ דרומית־מזרחית לעיר חלם וכ־100 ק"מ מזרחה מבירת הפרובינציה לובלין.

== היסטוריה ==
אזכורו הראשון של הכפר הוא משנת 1827, ובאותה עת ישבו בו 173 איש. במהלך המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 היה הכפר אחוזה בבעלות האחים שמואל וחיים רוטנברג. באחוזה נולדו נכדיו של שמואל, אהרון שידלובסקי ויוסף שידלובסקי, ושם גדל שמחה בלאס, נכדו של חיים רוטנברג. בשנת 1921 נמנו ביישוב 188 יהודים, רוב גדול בקרב תושביו, והתקיימה בו הכשרה חלוצית.

עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בתחילת מלחמת העולם השנייה ערכו האוקראינים המקומיים, אשר עבדו עד אז במשקי היהודים בכפר, פוגרום ביהודיו, בו רצחו 6 בני משפחה אחת, ובהם תינוק.

ב-22 בנובמבר 1941, לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכנסו לכפר אנשי גסטאפו, והורו ליהודיו לעזוב את המקום בתוך חצי שעה. יהודים אלו גורשו בהמשך לגטו הרוביישוב, ושם חלקו את גורל יתר יהודי העיר. לאחר הגירוש הקימו הגרמנים ביישוב ארבעה מחנות עבודה, בהם הועסקו בעבודות פרך מאות יהודים מגטו הרוביישוב. יהודים בודדים שעוד נותרו ביישוב נרצחו עד ספטמבר 1942.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1410 סקריהיצין] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
מוטורולה זום

מוטורלה זום (באנגלית: Xoom) הוא מחשב לוח מבוסס אנדרואיד שהוצג על ידי חברת מוטורולה בשנת 2011 בתערוכת CES בלאס וגאס. הזום מכיל מעבד ARM כפול ליבה, מסך LCD בגודל 10.1 אינץ' וברזולוציה של 1,280 על 800 פיקסל, זיכרון RAM של ג'יגה-בייט וכונן לכרטיס SD לנפח של עד 32 ג'יגה-בייט. לזום יש שתי מצלמות, קדמית ואחורית, והוא מסוגל לצלם וידאו באיכות HD. הזום הוא בין המחשבים הראשונים שמריצים אנדרואיד בגרסת 3.0.

==מאפיינים==
גודלו של הזום הוא 25 על 16 סנטימטר, ומשקלו 730 גרם.<br />
הזום מגיע עם שתי מצלמות: מצלמה קדמית לשיחות וידאו באיכות של 3 מגה פיקסל ומצלמה אחורית באיכות של 5 מגה-פיקסל. למצלמה האחורית יש גם זום אוטומטי של עד פי 8 ומבזק לד כפול.<br />

==מכירות==
על פי הערכות אנליסטים של הבנק הגרמני, 100,000 מכשירי זום נמכרו במהלך ששת השבועות הראשונים להשקתו. על פי דו"ח החבר לרבעון הראשון של 2011, מעל 250,000 יחידות נשלחו לחנויות. החברה סירבה לפרט כמה יחידות נמכרו בפועל. על פי דו"ח החברה לרבעון השני של 2011, 440,000 יחידות של הזום נמכרו באותו רבעון.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחשבי לוח
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2011
קנטאור (שלב משגר)

מודל של קנטאור עם גשושית סרוויר בחרטומו
הדמיית אמן של קנטאור 2A שבראשו לוויין, ששוגר מ[[מעבורת חלל]]
הקנטאור (באנגלית: Centaur) הוא שלב רקטי שנבנה כדי להיות שלב עליון במשגר לוויינים וחלליות. הקנטאור משמש לשיגור מטענים למסלול גאוסטציונרי או למהירות קרובה למהירות מילוט מכדור הארץ במקרים של שיגור גשושיות אל טיסות בין-פלנטריות. הקנטאור היה שלב המשגר הראשון בעולם בעל אנרגיה גבוהה שפעל על חמצן נוזלי ומימן נוזלי. השלב מונע על ידי שני מנועי RL10.

הגרסה הראשונה פותחה בשנת 1962. מאז פותחו מספר גרסאות למשגרים שונים. לטובת משגר וולקן קנטאור פותחה גרסה חדשה של שלב רקטי זה. השיגור הראשון בוצע בשנת 2024.

==ראו גם==
*משגר לוויינים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
אטלס 3

האטלס 3 (באנגלית: Atlas III) היה משגר לוויינים מסדרת טילי האטלס. הוא היה הטיל הראשון בסדרה שהיה בעל תצורת שלבים רגילה (הטילים הקודמים היו בנויים בתצורת "שלב וחצי"). הטיל פעל משנת 2000 עד שנת 2005.

==תיאור==
האטלס 3 היה בעל שני שלבים. השלב הראשון היה שלב חדש והשלב השני היה שלב הקנטאור, ששימש את מרבית השיגורים האמריקנים משנות ה-60 ועדיין נמצא בשימוש היום באטלס 5. מנועי השלב הראשון הם מנועי ה-RD-180 הרוסיים שמשמשים בין היתר באטלס 5. האטלס 3 יוצר בשתי גרסאות, האטלס 3A שהיה המשגר הבסיסי, והאטלס 3B שהיה בעל שלב הקנטאור עם שני מנועים.

==שיגורים==
השיגור הראשון של האטלס 3 היה ב-24 במאי 2000, בו נשא את לוויין התקשורת של חברת Eutelsat Eutelsat W4 למסלול גאוסטציונרי. כל שיגורי האטלס 3 בוצעו ב-SLC-36B מנמל החלל קייפ קנוורל. טיסתו האחרונה של האטלס 3 התקיימה ב-3 בפברואר 2005 עם שיגור מטען סודי עבור משרד הסיור הלאומי האמריקאי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/lvs/atlas.htm על סדרת טילי האטלס] 
* [http://astronautix.com/lvs/atlsiiia.htm Encyclopedia Astronautica Atlas 3A] 
* [https://web.archive.org/web/20130404223839/http://www.astronautix.com/lvs/atlsiiib.htm Encyclopedia Astronautica Atlas 3B] 
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau_det/atlas-3a.htm רשימת שיגרוים אטלס 3A]
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau_det/atlas-3b-sec.htm רשימת שיגרוים אטלס 3B]

קטגוריה:סדרת טילי אטלס
לבטיראצטם

לבטיראצטם היא נוגדת פרכוסים מן הדור החדש. התחילו להשתמש בה בשנת 2000 ומשתמשים בה בטיפול באפילפסיה. זוהי אננטיומר של etiracetam. התרופה משווקת בישראל בשם "קפרה".

==שימושים==

יחד עם עוד תרופות אנטי-אפילפטיות כמו גאבאפנטין יש לה שימוש גם בכאב נוירופתי (עצבי).

לבטיראצטם אושרה לשימוש באיחוד האירופי כטיפול בתרופה מונותרפית (כשנוטלים רק תרופה אחת) בהתקפים מוקדיים או כתרופה נוספת בטיפול בהתקפים מיוקלוניים או התקפי טוני-קלוני. משתמשים בה גם ברפואה וטרינרית לאותן מטרות.

ללבטיראצטם יש תועלת אפשרית למחלות פסיכיאטריות ונוירולוגיות אחרות כמו תסמונת טורט, אוטיזם, הפרעה דו-קוטבית. אבל תופעות הלוואי החמורות ביותר שלה הן התנהגותיות ויחס הרווח-תועלת שלה במקרים כאלה אינו מובן דיו.

== מכניזם הפעולה ==

המכניזם המדויק שבו פועלת לבטיראצטם אינו ידוע. בכל אופן, התרופה קושרת עצמה לחלבון השלפוחית הסינפטית SV2A. זהו מנגנון שאינו מוכר מתרופות קודמות. סבורים שהוא מעכב הובלה עצבית על פני הסינפסות.

==תופעות לוואי==
לבטיראצטם מתאפיינת במיעוט תופעות לוואי. אבל היא עלולה לגרום לנמנום, חולשה, הליכה לא יציבה, בעיות בקואורדינציה, כאב ראש, כאבים, שכחה, חרדה, רגזנות או עוינות, סחרחורת, מצבי רוח משתנים, עצבנות, איבוד תיאבון, הקאה, שלשול, עצירות ושינויים בצבע העור.

תופעות לוואי חמורות עלולות להיות דיכאון, הזיות (שמיעת קולות או ראיית דברים שאינם קיימים), מחשבות אובדניות, חום (תסמין), דלקת גרון וסימנים אחרים של דלקת, ראייה כפולה, גירוד, פריחה, פנים נפוחות. בספרות המחקרית שנכתבה לאחרונה נכתב שתוספת של פירידוקסין (ויטמין B<sub>6</sub>) יכולה להפחית את הסימפטומים הפסיכיאטריים.

==ראו גם==
* קלובאזאם (פריזיום)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://www.infomed.co.il/maccabi/drug4.asp?dID=579 תופעות לוואי – קפרה]
* אילן בלט, [http://www.medicalmedia.co.il/publications/ArticleDetails.aspx?artid=887&sheetid=36 Israeli journal of neurology, יוני 2007 | גיליון מס' 18 קפרה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טיפול באפילפסיה
קטגוריה:תרופות נוגדות פרכוסים
מחלף זרזיר

מחלף זרזיר הוא מחלף בצפון ישראל המקשר בין כביש 77 לכביש 7626. המחלף נקרא על שם היישוב הבדואי זרזיר השוכן ממזרח לו. 

המחלף סבל מעומסי תנועה בעשור הראשון של המאה ה-21, בעיקר כיוון שכביש 77 משמש כציר ראשי בין מרכז ישראל לבין אזור הכנרת ורמת הגולן. בעקבות זאת הורחב כביש 77 בשנים 2009 עד 2011 לדו נתיבי לכל כיוון, בין צומת ישי דרך מחלף זרזיר עד מחלף המוביל.

== קישורים חיצוניים ==

זרזיר, מחלף
זרזיר, מחלף
אטלס-קנטאור

האטלס-קנטאור (באנגלית: Atlas-Centaur) היה משגר לוויינים מסדרת טילי האטלס ששוגר על ידי ארצות הברית 63 פעם למסלול סביב כדור הארץ בין 1962 ל-1983. האטלס קנטאור הוחלף בסופו של דבר על ידי האטלס G. האטלס-קנטאור היה משגר הלוויינים הראשון בעולם שהשתמש בדלק קריוגני .

האטלס-קנטאור היה משגר בעל שניים וחצי שלבים. טיל האטלס היווה את השלב וחצי הראשונים והשלב העליון היה שלב קנטאור. כשהמשגר הגיע למסלול LEO הופרד שלב הקנטאור משאר טיל האטלס ואחר כך הופעל לפי צורכי המשימה (הכנסה למסלול גאוסטציונרי או בריחה משדה הכבידה של כדור הארץ).

בתחילה, שיפור של האטלס D שנקרא LV-3C שימש כשלב הראשון שהוחלף לאחר מכן ב-SLV-3C וב-SLV-3D שהיו נגזרות של טיל האטלס SLV-3. בשיגורי הגשושיות פיוניר 10 ופיוניר 11 הוסיפו עוד חצי שלב שנקרא Star-37E שהיווה את השלב האחרון של הטיל.

השיגורים בוצעו ב-LC-36 מנמל החלל קייפ קנוורל, השיגור החמישי של האטלס-קנטאור נכשל והטיל התפוצץ על כן השיגור וגרם לנזק רב. פיצוץ זה גרם לנאס"א ולחיל האוויר האמריקאי לחזור לבנייתו של ה-LC-36B שבנייתו ננטשה.

מספר טילים הם נגזרות של האטלס-קנטאור, האטלס G, אטלס 1, אטלס 2, אטלס 3 והאטלס 5, כשהאחרון עדיין בשימוש.

==גרסאות==
{| class="wikitable"
! שם !! שיגור ראשון !! שיגור אחרון !! שיגורים !! הצלחות !! כישלונות !! הצלחות חלקיות !! הערות
|-
| אטלס LV-3C קנטאור A
|colspan=2 align=center|8 במאי 1962
| 1
| 0
| 1
| 0
|
|-
| אטלס LV-3C קנטאור B
|colspan=2 align=center|27 בנובמבר 1963
| 1
| 1
| 0
| 0
|
|-
| אטלס LV-3C קנטאור C
| 30 ביוני 1964
| 3 במרץ 1965
| 3
| 0
| 2
| 1
|
|-
| אטלס LV-3C קנטאור D
| 11 באוגוסט 1965
| 14 ביולי 1967
| 7
| 7
| 0
| 0
|
|-
| אטלס SLV-3C קנטאור D
| 8 בספטמבר 1967
| 21 באוגוסט 1972
| 17
| 14
| 3
| 0
| טיסה אחת עם השלב העליון {{כ}}star 37E
|-
| אטלס SLV-3D קנטאור D-1A
| 5 במרץ 1974
| 22 במאי 1975
| 6
| 5
| 1
| 0
| טיסה אחת עם השלב העליון {{כ}}star 37E
|-
| אטלס SLV-3D קנטאור D-1AR
| 26 בספטמבר 1975
| 19 במאי 1983
| 26
| 24
| 1
| 1
|
 |}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/lvs/atlas.htm על סדרת טילי האטלס] 
* [http://astronautix.com/lvs/atlntaur.htm Encyclopedia Astronautica Atlas Centaur] 

קטגוריה:סדרת טילי אטלס
קטגוריה:קונבאייר - טילים ומשגרים
כיסוי החלות

כיסוי לחלה
כיסוי החלות הוא מנהג הלכתי עתיק לפיו יש לכסות את החלות של סעודת השבת בשעת הקידוש. לשם כך נהוג להשתמש כיום במפית לחלות, שהיא יריעת בד או עור (לרוב מרוקמת).
== התפתחות המנהג ==
כיסוי לחלה עם הכיתוב 'לכבוד שבת ויום טוב'
כיסוי לחלה עם הכיתוב 'שבת'
מכירת כיסוי לחלה בחנות
מקורו של המנהג הוא מהדין שנאמר בתלמוד "אין מביאין את השולחן (שולחן קטן שעליו נמצא הלחם) אלא אם כן קידש, ואם הביא - פורס מפה ומקדש". דין הזה מתייחס לנוהג בעבר להציב שולחן קטן ונייד לפני כל אחד מהסועדים.

מאוחר יותר, כשנוהג זה הוחלף בשולחן גדול מרכזי אחד, כתבו התוספות כי כאשר השולחן כבד ואינו נייד, מביאים את החלות קודם לקידוש, ופורסים עליהן מפה קודם לקידוש, וכך דעתם של רוב פוסקי ההלכה. עם זאת, הגר"א היה נוהג שלא להביא את הלחם לשולחן עד אחרי קידוש, וכך נוהגים ההולכים בדרכו. בקיצור שולחן ערוך כתוב שיש לכסות גם מיני מזונות בעת קידוש הבוקר.

===טעם המנהג===
בטור מובאים שלושה טעמים לשימוש בכיסוי חלה; הראשון על פי הגמרא, שיהיה ניכר שהחלות הובאו לכבוד שבת. טעם זה הוא בעיקר לשורש המנהג, להביא את השולחן בתחילת הסעודה. אך סיבה זו שייכת גם כיום, כי על ידי כיסויין נראה כאילו אינן כאן ונראה שהובאו רק כשמסירים את המפה בתחילת הסעודה.

השני על פי הירושלמי, זכר למן שניתן לבני ישראל במדבר, שהיה מוגן מלמעלה ומלמטה בטל שמים, ולכן מניחים את הלחם משנה שהוא זכר למן, כשמפת השולחן תחתיו וכיסוי חלה מעליו.

השלישי הוא שמדין סדר הקדימות בברכות יש לברך קודם על הלחם ואחר כך על היין, אך בשל האיסור לאכול לפני ה"קידוש", צריכים לקדש קודם, ולכן מכסים את החלות עם כיסוי חלה כדי ש'לא יראה הפת בשתו'. או שעל ידי הכיסוי זה נחשב שהן אינן נמצאות על השולחן.

החלות נשארות מכוסות עד בציעת החלה, אז כבר אין צורך בכיסוי החלות.

הפועל היוצא להלכה (נפקא מינה) מההבדל בין טעמי המנהג הוא, שלפי הטעם השלישי, כשמקדשים על הפת אין צורך בכיסוי החלות. בעל החיי אדם כתב עוד הבדל, האם צריך לכסות גם בזמן ברכת המוציא, שלפי הטעם השני אז עיקר זמן הכיסוי כי לחם משנה הוא כנגד המן שירד ביום שישי במנה כפולה, אך לפי הטעם השלישי כבר אין צורך בכיסוי. המגן אברהם כתב שגם לפי הטעם הראשון מספיק לכסות בזמן הקידוש, וכבר ניכר בזה שהחלות הובאו לכבוד שבת, והפרי מגדים כתב שגם לפי הטעם השני מספיק לכסות בזמן הקידוש ומספיק שאז נעשה זכר למן.

==סוגי כיסויים==
כיום נהוג לרוב לכסות את החלות בכיסוי ייעודי ומעוטר.

יש כיסויי חלות המעוטרים בעיטורים משמעותיים יותר, כמו פסוקים המתייחסים לשבת, או בעיטורים בצבעי כסף וזהב עליהם מעוטרת סעודת שבת גדולה. בדרך כלל כתוב על הכיסוי "לכבוד שבת ויום טוב" (את החלה מכסים גם בעת קידוש בחגים) או "לכבוד שבת קודש".

יש המשתמשים בכיסוי שונה ומיוחד לפסח, כזה שלא נגעה בו חלה או מאפה הנחשב לחמץ, אך יש המסתפקים בכיבוס הכיסוי הרגיל המשמש לשבתות השנה.

==ראו גם ==
*קידוש
*לחם משנה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנות יהודית
קטגוריה:אמנות טקסטיל
קטגוריה:מנהגי שבת
קטגוריה:סעודות שבת
קטגוריה:חלה
דייוויד קית'

דייוויד למואל קית (באנגלית: David Lemuel Keith; נולד ב-8 במאי 1954)
הוא שחקן, מפיק ובמאי קולנוע אמריקאי. מוכר בזכות הופעותיו בסרטים "קצין וג'נטלמן", "U-571" ו"מאחורי קווי האויב".

==ביוגרפיה==
קית' נולד בעיר נוקסוויל שבטנסי להילדה ארל וללמואל קית' ג'וניור.
לקית' תואר אומנויות בנאום ובתחום התיאטרון מ"אוניברסיטת טנסי".
התחיל את דרכו כשחקן בדרמות "טייס שב הבייתה", "רוז" ו"ברובייקר".
שידרג את מעמדו בדרמה הצבאית הרומנטית "קצין וג'נטלמן" בה שיחק בתפקיד סיד וורלי, המתגייס לקורס קציני חיל הים ביחד עם זאק מאיו (ריצ'רד גיר).
קית' קיבל על הופעתו שתי מועמדויות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר ולכוכב החדש של השנה.

ב-1984 שיחק במותחן הפסיכולוגי "יורקת האש" בתור אנדי, אביה של הילדה צ'ארלי מק'גי (דרו ברימור) המסוגלת להבעיר אש באמצעות כוח המחשבה.
ב-2000 הופיע קית' בדרמת המלחמה צוללת U-571 בתור מייג'ור מת'יו קונאן (דייוויד קית') מחיל הנחתים, מומחה בלוחמה בטווחים קרובים ובנשק קל, ובדרמת הגזענות הצבאית "גברים עם כבוד" בתפקיד קצין הצי האמריקאי קפטן הארטיגן.
ב-2001 שיחק בסרט המלחמה "מאחורי קווי האויב" בתור הרל"ש של מפקד הצי האמריקני טום או'מיילי.
ב-2003 שיחק בתפקיד ג'ק מרדוק, אביו של גיבור העל העיוור מאט מרדוק בסרט "דרדוויל".
ב-2004 הופיע בדרמת ההתבגרות המוזיקלית "בקול גדול" בתפקיד סיימון, אביה של הנערה טרי פלטצ'ר (הילרי דאף).

קית' נשוי משנת 2000 לסוכנת הנדל"ן ננסי קלארק.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===

=== טלוויזיה ===

*הימור כפול (1986)
*תקרית גבוהה (1997-1996)
*Path of Destruction (2005) - סרט טלוויזיה
*מרדף (2010)
*Lone Star (2010)
*פזיזה (2014)
*Paper Empire (TBA) 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טנסי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
מלאכת אורג

איור של אריגת שתי וערב, האופן בו נעשתה המלאכה בהקמת המשכן
כובע צמר סרוג. הסריגה היא תולדת מלאכת האורג
מְלֶאכֶת הָאוֹרֵג (תופר) היא אחת מל"ט המלאכות האסורות בשבת, ומהותה היא עשיית אריג מחוטי שתי וערב. ככל מלאכות שבת, מקור איסור מלאכה זו הוא העבודות שנעשו להקמת המשכן, שלצורך הקמתו ארגו את יריעות המשכן.

==המלאכה==
הגדרת המלאכה היא העברת חוטי הערב בין חוטי השתי לכל הפחות פעמיים. סריגה, רקימה וקליעה הם תולדות של מלאכת אורג. לפני מלאכה זו, יש להכין את חוטי השתי בצורה מסודרת (מלאכת מיסך) ולאחר מכן יש לרקום את חוטי הערב על גביהן.

שיעור האריגה לצורך חיוב הלכתי הוא אריגה ברוחב של לכל הפחות שתי אצבעות. בשונה משיטת רבי אליעזר, נפסקת ההלכה כחכמים שאין חילוק אם מדובר בהוספת על אריג שכבר באמצע ייצורו, כך שהחוט האחד יכול להצטרף עם הקודמים לו, לחוט הראשון באריגה, ותמיד צריך שני חוטים. לעומת זאת, אם החוט הוא האחרון באריג ובכך נשלמת היריעה, נחשבת אריגת החוט האחד למלאכה, מפאת חשיבות האריגה.

מלאכת האורג חלה רק על אריגת דבר תלוש, ולא אריגת דבר המחובר לקרקע, וכמו בכל המלאכות, יש צורך שהאריגה תעשה באופן שתתקיים לאורך זמן. עקב כך קליעת צמה בשיער (המחובר לגוף) שאינה עומדת להישאר כך זמן רב (היות שמיועדת לפרימה כעבור זמן מה) אינה חלק ממלאכה זו (אך פעולה זו אסורה עקב דמיון למלאכת בונה).

יש שכתבו, שלולי הייתה מלאכת אורג במשכן מלאכה נפרדת, היא הייתה מנויה כתולדה של מלאכת קושר.

==הערות שוליים==

אורג
מלאכת פוצע

מְלֶאכֶת הַפּוֹצֵעַ היא אחת מל"ט המלאכות האסורות בשבת, שמהותה היא סתירת אריגה. ככל מלאכות שבת, מקור איסור מלאכה זו הוא העבודות שנעשו להקמת המשכן, שבמהלך הקמתו היו "סותרים" את הבד הארוג במקרה והאריגה לא עלתה יפה.

מלאכה זו הופכית למלאכת אורג.

==המלאכה==
קיימת מחלוקת בין הרמב"ם לראב"ד כיצד נעשה אב מלאכת הפוצע. לפי הרמב"ם, הראב"ד משיג על הרמב"ם, וסובר שמלאכת פוצע היא על דברי הרמב"ם טוען הראב"ד שאין זו מלאכת פוצע אלא מלאכת קורע. המגיד משנה מצדד בדעת הרמב"ם, וטוען שפירושו של הראב"ד הוא מלאכת מכה בפטיש.

החיוב על מלאכת פוצע הוא רק אם הפציעה נעשית בדרך תיקון ולא קלקול, ולכן הפוצע על מנת להרוס את הבד או הבגד אינו עובר על המלאכה מדאורייתא (אך דבר זה אסור מדרבנן, כדין מקלקל).

בכל פעולה הנעשית לפרק את האריג לצורך פעולת תיקון, כנטילת חוט מבגד על מנת לתקנו, יש משום מלאכת פוצע. גם בהתרת קליעת צמות בפאה נכרית (כאשר הצמה עומדת דרך קבע) יש איסור דאורייתא של מלאכת פוצע.

פוצע
סירת נתב

סירת נתב "ליזי מאי", [[ברסט (צרפת), 2008]]
סירות נתב
סירת נתב היא כלי שיט ממונע שבאמצעותו מגיע הנתב לכלי השיט המנותב אזרחי או צבאי, בעת כניסתו לנמלי ים או אזורים בעלי תנאי ניווט קשים (מיצרים וכו'). לאחר שהאוניה יוצאת לים, סירת הנתב מחזירה את הנתב לנמל או למקום בו הוא יכול להמתין לספינה הבאה.

בנוסף להשטת הנתב, סירת הנתב יכולה לשמש למטרות עזר נוספות בנמל.

== תיאור ==
סירות נתב הם בעלות כושר תמרון גבוה ויכולת שייט בים סוער מאוד.

לסירות יש סיפון פתוח בחרטום כדי להקל על נתבים בעליה ובירידה מאוניות.

לסירות האלה אין חלקים בולטים, והם בעל הפגושים רכים בדפנות.

גשר הפיקוד בסירה מאפשר שדה ראייה 360 מעלות וגם שדה ראייה אנכי.

סירות נתב צבועות בדרך כלל בצבעים בולטים בים: כתום, צהוב וכדומה.

== מאפיינים ==
* הדחק - מ 10 עד 120 טון
* אורך - מ-10 עד 25 מטר
* רוחב - מ-3.5 עד 6 מטרים
* גובה הדפנות - מ-1.5 עד 3.5 מטר
* קיבולת - מ-1 עד 15 נתבים
* צוות - מ-2 עד 5 אנשים
* מהירות - 13 עד 14 קשר

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סוגי כלי שיט
קטגוריה:מונחים ימיים
אטלס LV-3B

אטלס LV-3B (באנגלית: Atlas LV-3B) שנקרא גם Atlas D Mercury Launch Vehicle ו־Mercury-Atlas Launch Vehicle, היה משגר חלליות מסדרת הטילים אטלס ששימש את תוכנית מרקורי של נאס"א לשיגור אסטרונאוטים למסלול סביב כדור הארץ. הטיל שוגר לראשונה ב־29 ביולי 1960 למשימה מרקורי־אטלס 1 לטיסה תת־מסלולית. משימה זו נכשלה בגלל כשל טכני שמנע מהטיל להכניס את החללית שבראשה למסלול הנכון.

תשעה שיגורים של האטלס LV-3B בוצעו. שני שיגורים לא מאוישים לתת־מסלול, שלושה שיגורים לא מאוישים למסלול, וארבעה שיגורים מאוישים למסלול בתוכנית מרקורי. המשימה הראשונה שיועדה להיכנס למסלול סביב כדור הארץ (מרקורי־אטלס 3) נכשלה גם היא עקב בעיה במערכת ההנחיה של הטיל, דבר שחייב את מרכז הבקרה להשמיד את הטיל במעופו. החללית הבלתי מאוישת שמוקמה בראש הטיל הפעילה את מערכת החילוץ שלה והחללית נמצאה כ־1.8 ק"מ מכן השיגור.

שיגורי האטלס LV-3B בוצעו ב־LC-14 מנמל החלל קייפ קנוורל, פלורידה. שיגורים נוספים של חלליות מרקורי על גבי טיל LV-3B תוכננו אבל בוטלו בעקבות הצלחת השיגורים המקוריים שתוכננו. השיגור האחרון בוצע ב־15 במאי 1963.

==ראו גם==
* תוכנית מרקורי

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/lvs/atlas.htm על סדרת טילי האטלס] 
* [http://www.astronautix.com/lvs/atlrcury.htm על טיל האטלס LV-3B] 

קטגוריה:סדרת טילי אטלס
קטגוריה:תוכנית מרקורי
קטגוריה:קונבאייר - טילים ומשגרים
קונרד בהמר

קונרד בהמר (בגרמנית: Konrad Boehmer; 24 במאי 1941 – 4 באוקטובר 2014) היה מלחין וסופר הולנדי, יליד גרמניה.

== ביוגרפיה ==
בהמר נולד בברלין. המוזיקה שלו משקפת את השקפתו הפוליטית המרקסיסטית, הבאה לביטוי מפורש ברבים מכתביו משלהי שנות ה-60 ומשנות ה-70 של המאה ה-20. כחבר מטעם עצמו באסכולת דרמשטאדט (בהמר 1987), למד הלחנה בקלן, אצל קרלהיינץ שטוקהאוזן וגוטפריד מיכאל קניג, ופילוסופיה, סוציולוגיה ומוזיקולוגיה באוניברסיטת קלן, שהעניקה לו תואר דוקטור בשנת 1966. אחרי קבלת הדוקטורט, השתקע באמסטרדם, שם עבד עד 1968 במכון לתורת הצליל (סונולוגיה) באוניברסיטת אוטרכט. בשנת 1972 התמנה לפרופסור לתולדות המוזיקה ולתאוריית המוזיקה בקונסרבטוריון המלכותי בהאג.

ביצירותיו עשה בהמר שימוש אופייני בארגון סריאלי או מונטאז', לעיתים עם יסודות של ג'אז ומוזיקת רוק (למשל באופרה שלו "דוקטור פאוסטוס" וב"אפוקליפסיס קום פיגוריס" האלקטרונית). ביצירות אחרות, כגון Canciones del camino ("שירי הדרך") ו-Lied uit de verte ("שיר ממרחקים"), משמשים שירים מרקסיסטיים כחומר הבסיסי.

ב-2001 פנה פסטיבל הולנד אל בהמר בהזמנת יצירה ללהקת הרוק "נוער צלילי" (Sonic Youth), שהופיעה בה במהלך הפסטיבל באמסטרדם.

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.kboehmer.nl/ Konrad Boehmer's website]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מוזיקולוגים
קטגוריה:מורים למוזיקה בהולנד
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים הולנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1941
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1941
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2014
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2014
אטלס SLV-3

האטלס SLV-3 (באנגלית: Atlas SLV-3) היה משגר חלליות ממשפחת טילי האטלס ששימש בין היתר לשלושה שיגורים תת-מסלוליים של מטוס הניסוי X-23. האטלס SLV-3 שימש גם לשני שיגורים למסלול שנכשלו. 

האטלס SLV-3 היה משגר שנבנה בתצורת "שלב וחצי". בשיגורו האחרון הוסף למשגר שלב עליון (בורנר 2) כדי להגדיל את יכולת הנשיאה שלו. בשיגור האחרון נקרא המשגר אטלס בורנר 2.

ה-ATDA במבט מג'מיני 9. ניתן לראות שהמגן עדיין מחובר. שיגורו המפורסם ביותר הוא שיגור החללית הרובוטית (ATDA) שהייתה אמורה להתחבר אל החללית ג'מיני 9A לאחר שטיל האטלס-אגנה נכשל בשיגורו להביא את החללית האגנה למסלול. השיגור בוצע ב-1 ביוני 1966 והיה השיגור הראשון של האטלס SLV-3 כטיל עצמאי (לא כחלק ממשגר אחר). כשהחללית ג'מיני 9A הגיע לקרבת ה-ATDA התברר שארעה תקלה והמגן של ה-ATDA לא הושלך, דבר שלא איפשר את התחברות החלליות.

האטלס SLV-3 שימש גם כשלב ראשון בכמה משיגורי האטלס-אגנה והאטלס-קנטאור.

==ראו גם==
* X-23

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.astronautix.com/lvs/atlas.htm על סדרת טילי האטלס] 
* [http://astronautix.com/lvs/atlsslv3.htm Encyclopedia Astronautica Atlas SLV-3] 

קטגוריה:סדרת טילי אטלס
קטגוריה:קונבאייר - טילים ומשגרים
טימישוארה (כדורסל)

טימישוארה (ברומנית: BCM Elba Timișoara) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר טימישוארה המתמודדת בליגה נציונלה. 

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1985, ונקראה בתחילת דרכה בשם "אוניברסיטטה אלבה". בעונת 1990/91 החלה לשחק בליגה הבכירה ברומניה. פעמיים (2006/07, 2007/08) הגיעה הקבוצה לגמר הגביע הרומני והפסידה. בעונת 2009/10 הגיעה שוב לגמר, ניצחה את גז מתאן מדיאש והניפה את הגביע.
בליגה הגיעה הקבוצה בעונת 2008/09 לגמר הפלייאוף על האליפות, והפסידה לקבוצת אססופט פלוישט 3-0 בסדרה. 

בעונת 2011/12, הגיעה הקבוצה שוב עד לגמר הגביע והפסידה לקבוצת מוניציפל פיטשט 91-78. בנוסף הגיעה לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת אססופט פלוישט 4-0 בסדרה. בעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה לראשונה בדרבי היסטורי. בעקבות העפלתה של היריבה העירונית טימבה טימישוארה לליגת העל. בעונת 2014/2015 זכתה בגביע הרומני השני לאחר ניצחון 78-73 על מורש באסקט. 
==במסגרת אירופאית==
בעונת 1994/95 הפסידה הקבוצה במוקדמות גביע קוראץ' לקבוצת אלבקומפ מהונגריה. בעונת 2007/08 הפסידה במוקדמות היורוצ'לנג' לקבוצת בי.סי. דניפרו מאוקראינה.

בעונת 2011/12, השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית. ובעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של היורוצ'לנג'.

==תארים והישגים==
*ליגת העל הרומנית:
**מקום שני: 2009, 2012
**חצי גמר: 2010
*הגביע הרומני:
**זכייה (2): 2010, 2015
**גמר: 2007, 2008, 2012
**חצי גמר: 2013

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל רומניות
קטגוריה:טימישוארה: ספורט
שער תלמי

שער תלמי (באנגלית: Ptolemy's Gate) הוא הספר השלישי בטרילוגיית ברטימאוס - סדרת ספרי פנטזיה מאת הסופר הבריטי ג'ונתן סטראוד. הספר יצא לאור בשנת 2005, ותורגם לעברית ב-2007 בהוצאת כתר.

כמו שאר הספרים בטרילוגיה, שער תלמי מתרחש בלונדון מודרנית, אבל בעולם שבו קסם הוא דבר רגיל, והקוסמים הם החברה הגבוהה, ובעמדות כוח. הממשלה מורכבת מקוסמים, והם ומתייחסים אל פשוטי-העם כנחותים. הדמויות הראשית הן ברטימאוס, שד עוקצני בדרגת ג'ין, הקוסם נתנאל, כעת בן 17, וקיטי ג'ונס, פשוטת עם.
==הרקע העלילתי==
בעולם הדומה לשלנו מלבד קיומם של הקסמים, שולטת בריטניה בעולם. שליטתה נחלשת, עקב מרידות חוזרות ונשנות ברחבי האימפריה - ובעיקר באמריקה, מושבה נידחת, בה נלחמים הבריטים בחוסר הצלחה.

הממשלה הבריטית לא יציבה, לאחר שעברה שני ניסיונות הפיכה בשנים האחרונות. בנוסף, מתגלים יותר ויותר אנשים בקרב פשוטי העם שפיתחו עמידות בפני קסמים, ונערכות הפגנות רבות נגד הממשלה.

==עלילת הספר==
האימפריה הבריטית מתחילה להתמוטט עקב מלחמה לא מוצלחת מחוץ והפגנות מתחזקות והולכות מצד פשוטי העם. מתברר שישנו גם ניסיון השתלטות של השדים על העולם, מה שיחרוץ את גורלם של ברטימאוס ונתנאל לנצח. קיטי ג'ונס מתגוררת בזהות בדויה בלונדון, ונתנאל מאתר אותה. המחזאי מייקפייס זומם השתלטות על הממשלה באמצעות הטמעת שדים בתוך בני אדם. השדים משתלטים על בני האדם שמארחים אותם, ומנסים להשתלט על העולם. נתנאל וברטימאוס מפעילים את המטה של גלדסטון והורגים את כל השדים. נתנאל מקריב את עצמו במאבק כדי להציל את העולם מהשתלטות השדים.

==צורת הכתיבה==
גם ספר זה מסופר מנקודת המבט של שלושת הגיבורים, כאשר ברטימאוס כותב בגוף ראשון, ומוסיף הערות שוליים שנונות, והפרקים של נתנאל וקיטי בגוף שלישי. המיוחד בספר זה, הוא שחלק מהפרקים של ברטימאוס מתרחשים בעבר, בתקופתו של תלמי.

בספר זה, נע הסופר בין השם נתנאל, שמו מלידה של הקוסם ושמו ה"אמיתי", ובין השם ג'ון מנדרייק, אותו קיבל נתנאל בגיל 12, כדי להתערות בעולם הקוסמים, וזאת במטרה להדגיש את השינוי שעבר עליו במהלך הספרים. לקראת סוף הספר, כשנתנאל מקריב את עצמו למען ברטימאוס, הוא חושב שמאז ומעולם החשיב את שמו לנתנאל בלבד - הוא אומר שבאותו הרגע ראה את נתנאל האמיתי, ולא את ההצגה שהיה ג'ון מנדרייק.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי 2007
קטגוריה:ספרי ג'ונתן סטראוד
קטגוריה:רומנים המתרחשים בלונדון
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי

מפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי (בגרמנית: Partei des Demokratischen Sozialismus, ידועה גם בראשי התיבות PDS) הייתה מפלגה סוציאליסטית-דמוקרטית שפעלה בגרמניה בשנים 1989–2007.

המפלגה היוותה המשך חוקי והיסטורי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי ששלטה בגרמניה המזרחית עד 1990. עד שנת 2005 נתפסה המפלגה כמייצגת המסורתית של השמאל המזרח-גרמני וזכתה לתמיכה מזערית בקרב תושבי מערב גרמניה.

בבחירות החופשיות הראשונות בגרמניה המזרחית ב-18 במרץ 1990 קיבלה המפלגה 16.3% מהקולות. בבחירות הפרלמנטריות הכל גרמניות הראשונות בשנת 1990 היא קיבלה 2.4% מהקולות וכך הגיעה ל 17 חברי פרלמנט. בשנת 1994 היא זכתה ב -4.4% ונכנסה לבונדסטאג. בשנת 1998 קיבלה 5.1% מהקולות. בשנת 2002, צברה המפלגה 4.0% מהמצביעים. בשנת 2004 מנתה המפלגה כ־62,000 חברים.

ה PDS (Partei des Demokratischen Sozialismus) השתנתה פעמים רבות. עם זאת, בתוך המפלגה היו זרמים (למשל הפלטפורמה הקומוניסטית) שהיו עוינים למערכת החברתית של גרמניה. במחוז מקלנבורג הקימה ה- PDS ממשלת קואליציה בשנת 1998 ובברלין בשנת 2002 יחד עם ה-SPD.<ref></ref> בבחירות הפדרליות שנערכו ב-2005 התמודדה המפלגה ברשימה משותפת עם מפלגת עבודה וצדק חברתי - האלטרנטיבה האלקטורלית, שבסיס בוחריה במערב גרמניה. הרשימה המשותפת זכתה להצלחה כאשר השיגה כ-8.7% מן הקולות וב-53 מושבים בפרלמנט הגרמני.

ב-16 ביוני 2007 התאחדו שתי המפלגות ויצרו את מפלגת השמאל די לינקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סוציאליזם דמוקרטי
קטגוריה:מפלגות סוציאל-דמוקרטיות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1989
קטגוריה:פופוליזם שמאלי
נפרדק קרושבאץ (כדורסל)

מועדון הכדורסל נַפְּרֶדָק קְרוּשֵׁבָאץ (בסרבית: Кошаркашки клуб Напредак Крушевац) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר קרושבאץ. המתמודדת בליגת המשנה הסרבית בכדורסל.

הקבוצה הוקמה בשנת 1946, בתור קבוצת חובבים שנרשמה באיגוד הכדורסל היוגוסלבי רק בשנת 1965. עונת הבכורה בליגת העל היוגוסלבית הייתה בשנת 1994, אך היא הסתכמה בעונה אחת בלבד. בעונת 2004/05 חזרה לשחק בליגה הבכירה והפעם בליגת העל של סרביה ומונטנגרו, שהפכה לאחר שנתיים לליגה סרבית בלבד. בסיום עונת 2011/12 נשרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום ה-16 בטבלה.

בעונת 2011/12, השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל סרביות
קטגוריה:קרושבאץ: ספורט
חתיתולוג

חִתיתולוג (באנגלית: Hittitologist) הוא ארכאולוג, היסטוריון, בלשן או היסטוריון של האמנות המתמחה בהיסטוריה של החִתים, בשפה החתית ובאימפריה החתית.

כמו כן, החתיתולוג מתעמק בהיסטוריה ובתרבות החתית באנטוליה באלף הראשון והשני לפנה"ס, ובממלכה החתית החדשה בסוריה-אנטוליה.

== חתיתולוגים ידועים (רשימה חלקית)==

*איתמר זינגר
*אלברכט גצה
*יורם כהן
*אמיר גילן
*בדז'יך הרוזני
*טרבור ברייס 
*גארי בקמן 
*אוליבר גורני 
*ג'ארד מילר 
*קרייג מלצ'רט 
* האנס גוסטב גוטרבוק 
* אלווין קלוחורסט 
* אדגר סטרוטבנט 
*בולוס שקור

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20110912002154/http://www.hethitologie.de/Hethitologie.de/Biografien.html - אתר ביוגרפיות של חתיתולוגים (בגרמנית)]

קטגוריה:היסטוריה
קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:היסטוריונים של העת העתיקה
אלברכט גצה

אלברכט גֶצֶה (בגרמנית: Albrecht Goetze; 11 בינואר 1897 – 15 באוגוסט 1971) היה חִתיתולוג ואשורולוג גרמני-אמריקאי.

==ביוגרפיה==
אלברכט גצה נולד ב-11 בינואר 1897 בלייפציג שבגרמניה, וגדל בדרמשטאדט. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה ונפצע שלוש פעמים בקרב. החל בלימודי בלשנות באוניברסיטת היידלברג בשנת 1918, ובשנת 1922 קיבל תואר דוקטור על דיסרטציה שכותרתה "הכרונולוגיה היחסית של אפקטים קוליים". הוא החל להרצות שם בשנת 1927, ובשנת 1930 התמנה לפרופסור לשפות שמיות עתיקות וללימודי המזרח הקרוב באוניברסיטת מרבורג, עד עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933.

בשנת 1933 הושם גצה תחת השגחה של המשטר ופוטר מן האוניברסיטה מפני שנחשב "בלתי מהימן מבחינה פוליטית", מכיוון שהפיץ עלונים נגד הנאצים בטרם עלייתם לשלטון. לאחר מכן הוא עבד בהוראה בקופנהגן ואוסלו, בעוד משפחתו נשארה בגרמניה. בשנת 1934 הוזמן לאוניברסיטת ייל, שם פיתח את המחקר החתיתולוגי והאשורולוגי. בשנת 1951 הוא זכה במלגת גוגנהיים. הוא פרש כפרופסור אמריטוס בשנת 1965.

גצה שילב את ידיעותיו בשפות השמיות ושפות הודו-אירופיות כדי להכיל את מקצוע החתיתולוגיה שהחל להתפתח לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה.

נפטר בגרמיש שבבוואריה בשנת 1971.

==קישורים חיצוניים==
* [http://drs.library.yale.edu:8083/fedora/get/mssa:ms.0648/PDF מדריך לכתביו של גצה באוניברסיטת ייל] 

קטגוריה:אשורולוגים
קטגוריה:חיתיתולוגים
קטגוריה:ארכאולוגים גרמנים
קטגוריה:היסטוריונים גרמנים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971
דוד קושניר

דוד קושניר (נולד בכ"ד בכסלו תרכ"ז, 2 בדצמבר 1866) היה מחלוצי העלייה השנייה, ממתיישבי המושבה יהודיה (כיום יהוד).

==ביוגרפיה==
דוד קושניר נולד באוקראינה, אז חלק מהאימפריה הרוסית. נישא לשיינדל בת יוסף פינקלשטיין, והתגורר בעיר באלטה. לאחר נישואיו עבד בחקלאות. בהשפעת מנחם שיינקין, שהיה הרב מטעם בעיר מגוריו, התקרב לציונות ותכנן לעלות לארץ ישראל, אולם רעייתו התנגדה בתוקף. הוא פנה במכתב לא. ד. גורדון ושאלו לדעתו, וגורדון השיב כי רק מי שמוכן להקרבה עצמית רשאי לעלות לארץ.

בקיץ תרס"ד (1904) עלה קושניר לארץ לבדו. הוא רכש בארץ בית וחלקת אדמה במושבה יהודייה, שהוקמה בשנת תרמ"ב (1882) על ידי מייסדי פתח תקווה. בשל קשיי התאקלמות נטשו אותה מייסדיה לאחר תקופה קצרה ורובם שבו לפתח תקווה, ולאחר פטירת הרב מרדכי גימפל יפה, בשנת תרנ"ב (1892), לא נותרה בה נפש חיה. קושניר, יחד עם עוד אחד עשר מתיישבים, יישבו מחדש את הבתים הנטושים והתגוררו בתנאים קשים מאוד. בעבר שימש ביתו של קושניר כבניין הישיבה שהקים הרב מרדכי גימפל יפה.

קושניר שלח מכתב לרעייתו ושכנע אותה לעלות לארץ ולהצטרף אליו. בכסלו תרס"ה (דצמבר 1904) הפליגו האם וששת ילדיהם מאודסה והגיעו ליפו, ומשם לקחם קושניר אל ביתו ביהודיה (כהיום יהוד), כעבור זמן עברו לפתח תקווה.

קושניר היה מקורב לקבוצת החלוצים והפועלים שהתגוררה בעין גנים, ובהם א. ד. גורדון ויוסף חיים ברנר.

בניו היו הסופרים מרדכי שניר ושמעון קושניר. חתנו היה אליהו לויצקי, ממייסדי ירקונה.
קברו ב[[בית הקברות היהודי בהר הזיתים]]

==לקריאה נוספת==
* שמעון קושניר, בכור מכורה: נתיבו של נער עובד בימי העלייה השנייה, תל אביב: הוצאת עיינות, תשט"ו-1955.

*
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:מתיישבי יהוד
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1866
אליהו לויצקי

שנות העשרים]]
אליהו לויצקי (כ"ג באייר תרמ"ח, מאי 1888 - ה' בחשוון תשמ"ה, 31 באוקטובר 1984) היה מאנשי העלייה השנייה, ממתיישבי עין גנים וממייסדי ירקונה.

==ביוגרפיה== 
נולד ברומני שבפלך פולטבה באימפריה הרוסית (כיום נמצאת העיר בתחומי מחוז סומי באוקראינה), לישראל ופסיה לויצקי. בצעירותו הצטרף לאגודת הצעירים הציונים "התחייה". בשנת 1906 עלה לארץ ישראל. בתקופה הראשונה עבד בחקלאות בנס ציונה וברחובות, ולאחר מכן נדד במקומות שונים בארץ, במושבות: פתח תקווה, מנחמיה וחדרה, בחוות חקלאיות: סג'רה, חוות כנרת וחפציבה ובשכונת אחוזת בית, שהייתה לתל אביב, ועסק בהן בחקלאות ובהגנה.

בבואו ארצה היה חבר "הפועל הצעיר", ולאחר יסוד "אחדות העבודה" הצטרף אליה. היה מחבורת אנשי העלייה השנייה, שרבים מהם תפסו עמדות מפתח בהנהגת היישוב ותנועת העבודה. 

בשנת תרע"א (1911) נישא לשרה קושניר (נפטרה 1969), בתו של דוד קושניר, והתגורר בפתח תקווה. כעבור זמן הצטרף לחבורת החלוצים והפועלים שהתיישבה בעין גנים, ובהם א.ד. גורדון ויוסף חיים ברנר. היה חבר "ההגנה" והשתתף בהגנת פתח תקווה.

בשנת 1932 היה ממייסדי ירקונה ובמשך עשרות שנים היה מראשי המתיישבים.

היה אב לשתי בנות ושלושה בנים. בנו גואל לויצקי היה ממפקדי "ההגנה" וה'מוכתר' של קיבוץ אלונים.

נפטר ב-31 באוקטובר 1984, בגיל 96.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:חברי אחדות העבודה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:משפחת קושניר
קטגוריה:מתיישבי עין גנים

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
קטגוריה:ירקונה: אישים
קטגוריה:עין גנים: אישים
גואל לויצקי

גואל לויצקי (2 בנובמבר 1917 – 6 במרץ 2009) היה מאנשי הש"י וממפקדי "ההגנה", ממייסדי קיבוץ אלונים ו"מוכתר" הקיבוץ. התפרסם כשגילה את זהות רוצחו של אלכסנדר זייד.

==ביוגרפיה==
לויצקי נולד בישראל לאליהו לויצקי ולשרה, בתו של דוד קושניר. בשנות ה-30 התגייס ליחידת הנוטרים שהוקמה להגן על יישובי עמק יזרעאל. בשנת 1938 היה ממקימי קיבוץ אלונים שבעמק יזרעאל. באותה תקופה הכיר את אשתו, שרה לבית טומרקין, שעלתה לארץ בעליית הנוער מגרמניה. במשך שנים שימש 'מוכתר' הקיבוץ.

שירת ב"הגנה" והיה מאנשי הש"י. כשהוקם הפלמ"ח התגייס לשורותיו ושירת בפלוגה א', תחת פיקודו של יגאל אלון. יחד עם יצחק חנקין פעל לויצקי לגילוי זהותו של רוצחו של אלכסנדר זייד, אותו הכיר מקרוב. לויצקי קיבל את אישורו של יגאל אלון למשימה. הוא הגיע לנערה בדואית בשם שינארה, שהייתה משבטו של הרוצח, ולאחר שדובב אותה, היא גילתה לו את זהותו של הרוצח, קאסם אל-טבאש. בית הדין של "ההגנה" דן את אל-טבאש למוות והוא נורה בידי חנקין.

==מפקד חבל סדום==
לקראת מלחמת העצמאות מונה לויצקי למפקד גזרת חבל סדום של "ההגנה". גרשון ריטוב, מפקד העיר התחתית בחיפה היה אמור להחליף אותו, אך נפצע קשה בפיצוץ מכונית תופת והחילוף בוטל. ב-18 באפריל 1948 הפסיקו הבריטים ללוות שיירות מירושלים אל מפעל האשלג בצפון ים המלח. מאז תחילת מלחמת העצמאות ניהל מייסד ומנהל המפעל, משה נובומייסקי, מגעים עם המלך עבדאללה וגורמים ירדניים אחרים לשמור על מפעלי חברת האשלג ולהוציאם ממעגל המלחמה. אולם ב-17 במאי הוחתמו שני נציגים, של המפעל ושל "ההגנה", על הסכם שמסר את מפעלי חברת האשלג לחסות ירדנית. לויצקי לא קיבל את ההסכם והודיע על כוונתו להילחם על סדום.

ב-29 באפריל 1948 קיבלו כל הפועלים בסדום הודעות פיטורים, שעמדו להיכנס לתוקפן עם סיום המנדט הבריטי, ב-14 במאי. אנשי מועצת הפועלים, ובהם יהודה אלמוג, באו במשלחת אל גואל לויצקי, הניחו את נשקם לפניו ואמרו כי אינם רוצים להגן על המפעל שממנו פוטרו. לויצקי כינס אספה כללית והודיע כי מעתה אין זה "המפעל של נובומייסקי", אלא עמדה אסטרטגית חשובה. דבריו שכנעו את האנשים ליטול את נשקם ולצאת למילוי תפקידיהם. ב-9 ביולי החליף אמנון זעיר את גואל לויצקי.

בהמשך המלחמה הוצב לויצקי בחטיבת עודד (חטיבה 9) כמפקד גדוד 91.

לאחר קום המדינה שימש לויצקי כמפקד הצבאי של אזור המשולש.

==קישורים חיצוניים==

* תמונות [https://haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com/primo-explore/collectionDiscovery?vid=HAU&inst=972HAI_MAIN&collectionId=81198475610002791&lang=iw_IL מאוסף גואל לויצקי] תוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:משפחת קושניר
קטגוריה:עין גנים: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:אלונים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
מרדכי שניר

מרדכי שניר (קושניר) (27 בדצמבר 1894 – 7 בדצמבר 1961) היה סופר וחוקר העלייה השנייה, מהוגי הדעות של תנועת העבודה. 

==קורות חיים==
נולד בבאלטה, אוקראינה, לשיינדל ודוד קושניר. היה אחיו של שמעון קושניר, סופר ופעיל ציוני ואביו של טוביה קושניר. בשנת 1904 עלה אביו לבדו לארץ ישראל, וכעבור מספר חודשים עלתה האם עם ששת ילדיה ובהם מרדכי. במשך תקופה הם התגוררו ביהודיה, וכעבור זמן עברו לפתח תקווה. הוא למד בבית הספר החקלאי, ובין חברי כיתתו הייתה אסתר ראב, עמה שמר על קשרי ידידות.

לאחר מותו העלתה ראב זיכרונות מימי ילדותה וכתבה על שניר:

שניר היה מקורב לקבוצת החלוצים והפועלים שהתגוררה בעין גנים, ובהם א. ד. גורדון ויוסף חיים ברנר. הוא תיעד את רצח ברנר וחבריו וטען כי לא נעשה די כדי להצילם. את הדברים פרסם בקובץ "אהל" ובספרו "בתחום הימים" שיצא בהוצאת "עם עובד" בשנת 1954. הוא גם כינס אסופת זיכרונות על ברנר והוציאם לאור בשנת 1943. מהדורה מורחבת יצאה בשנת 1971, עשור לאחר מותו, ובשנת 1991 יצא קובץ השלמות על ידי אורי ברנר ויצחק כפכפי.

שניר הוציא גם אסופת זיכרונות על רחל המשוררת ועל ברל כצנלסון. כמו כן ערך את ספרו של כצנלסון "הסולם אל החזון", שיצא בשנת 1946.

במשך שנים היה מנהל ארכיון תנועת העבודה. פרסם מאמרי הגות ופובליציסטיקה על תנועת העבודה ועל דור העלייה השנייה. בשנת 1959, שנתיים לפני מותו, הוציא את הספר "בני הדור ומוריו" על דור המייסדים של תנועת הפועלים.

ב-1961 זכה שניר בפרס ההסתדרות לספרות

שניר נפטר ב-7 בדצמבר 1961 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.

==ספריו==
* בתחום הימים, תל אביב: הוצאת עם עובד, 1954
* יוסף חיים ברנר: מבחר דברי זכרונות, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1943
* רחל ושירתה: מבחר דברי זכרונות והערכות, 1946
* על ברל כצנלסון: זכרונות ודברי הערכה, הוצאת מפלגת פועלי ארץ ישראל, 1952
* בני הדור ומוריו, 1959
* דוד רמז: איש החזון והמעשה, הוצאת מפלגת פועלי ארץ ישראל, 1962
* דברים שלא בעיתם, ילקוט אחדות העבודה, 1970

== לקריאה נוספת ==
* נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - כרך ו, הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך תל אביב וההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1974, עמודים 232-235

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:ציונים סוציאליסטים
קטגוריה:משפחת קושניר
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:תנועת העבודה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
לוגוסופיה

לוגוסופיה היא דוקטרינה של תפיסה יוצרת המביאה הכרות ייחודיות היוצרות שלמות אחת. היא נהגתה על ידי ההומניסט הארגנטינאי קרלוס ברננדוס גונסלס-פקוצ'ה (1901–1963) בשנת 1930.

השם "לוגוסופיה" מורכב משתי מילים יווניות: "לוגוס" ו"סופיה". המחבר בחר בשתי המילים האלה במובן של אמירה יוצרת או תגלית מחד, ומדע מקורי או דעת מאידך; זאת במטרה להורות על סוג חדש של הכרות שהן תורה, מתודה וטכניקה למען שיפור האדם על ידי עצמו.

הוגה התפיסה הלוגוסופית ושיטתה, מתייחס לתהליך של שיפור חשיבתנו בנתיב לא שיגרתי. הוא מציע לנטוש לזמן מה את החשיבה האינטלקטואלית השכיחה אשר יסודה בספקולציה ולהפנות את המבט פנימה אם כי לא על מנת לשקוע באינטרוספקציה, הרגשנית בדרך כלל, גם כאשר היא מנסה להישאר מפוקחת. המטרה תהיה התבוננות. התבוננות בתנועות המנטליות בתוכנו, במיקרו-קוסמוס החי והתוסס בנו, והמורכב ממחשבות הנולדות, מתפתחות, קמלות, מתעצמות, מצוות...

השיטה הלוגוסופית מצמידה התנסות ולימוד תאורטי במטרה ליצור למידה משמעותית המסוגלת לתרום ללומד אותם האלמנטים החיוניים לגדילתו, שהיא ההתפתחות המודעת של פנימיותו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.logosophy.org הקרן הלוגוסופית של ארצות הברית]

קטגוריה:הומניזם
מועצה אזורית סולם צור

מועצה אזורית סולם צור הייתה מועצה אזורית שהתקיימה בגליל המערבי, מהקמתה בשנת 1950 עד שנת 1982, עם הקמת מועצה אזורית מטה אשר, אשר איחדה בתוכה את מועצה אזורית סולם צור, מועצה אזורית געתון ומועצה אזורית נעמן. המועצה נקראה על שם סולמה של צור.

==היסטוריה==
עם הקמתה, כללה המועצה את הקיבוצים הוותיקים חניתה, מצובה ואילון, את היישובים החדשים: ראש הנקרה וגשר הזיו, ואת המושבים לימן (שנקרא אז "צה"ל"), בצת ושומרה. לראש המועצה הראשון נבחר יהודה בן משה מקיבוץ מצובה. עם השנים נוספו למועצה מושבי עולים שהוקמו בגליל המערבי: גורן (1950), יערה (1950), עבדון (1952), עין יעקב (1951) ואבן מנחם (1960). כן הוכללה שלומי במועצה משנת 1952, אך הוצאה ממנה בספטמבר 1960, עת הפכה שלומי למועצה מקומית. בשנת 1958 הוקמה אדמית שנכללה במועצה. 

לקראת סוף 1962, עם הוצאתה של מעלות-תרשיחא מתחומי מועצה אזורית מעלה הגליל, התקיימו דיונים בשאלה האם לצרף את שאר יישובי מעלה הגליל למועצה אזורית סולם צור או להעביר למועצת מעלה הגליל את יישובי העולים של מועצה אזורית סולם צור. באותה תקופה כללה המועצה כ-4500 נפש בשלושה עשר יישובים ושטח השיפוט שלה הגיע ל-120,000 דונם, מתוכם כ-40,000 דונם היו בשימוש חקלאי. בסופו של דבר הועברו יישובי העולים של מועצה אזורית סולם צור, גורן, יערה, עבדון, עין יעקב ושומרה, ביחד עם אבן מנחם למועצה אזורית מעלה יוסף.

בתחילת 1963 צורפה ערב אל עראמשה למועצה.

==ראשי המועצה==
* ברוך מצנע 
* אריה לוטן
* שמואל אילן (1968 - 1965, 1971 - 1970)
* צבי בן ישי
* דוד קורן (1968-1969, 1979-1981)

==הערות שוליים==

*
סולם צור
סולם צור
הליגה היוגוסלבית בכדורסל

ליגת העל היוגוסלבית הייתה ליגת הכדורסל הבכירה ביוגוסלביה לשעבר. הליגה הוקמה בשנת 1945 והתקיימה עד לשנת 1991 עם התפרקות יוגוסלביה למספר מדינות. מליגה זו יצאו הליגות הבאות:
* ליגת העל המקדונית בכדורסל 
* ליגת העל הקרואטית בכדורסל
* ליגת העל הסלובנית בכדורסל 
* ליגת העל הבוסנית בכדורסל 
* ליגת העל של סרביה ומונטנגרו בכדורסל, שהתקיימה עד שנת 2006 ופוצלה לשתי ליגות: 
** ליגת העל הסרבית בכדורסל 
** ליגת העל המונטנגרית בכדורסל

==אלופות הליגה היוגוסלבית==

== ראו גם ==
*הגביע היוגוסלבי בכדורסל
*ליגת העל של סרביה ומונטנגרו בכדורסל
יוגוסלביה
קטגוריה:תחרויות כדורסל ביוגוסלביה
קטגוריה:תחרויות כדורסל לא פעילות