OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלכסנדר זרחי

אלכסנדר זרחי (ברוסית: Александр Григорьевич Зархи; 18 בפברואר 1908 - 27 בינואר 1997) היה במאי קולנוע ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1969 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות ובשנת 1978 קיבל תואר גיבור העמל הסוציאליסטי.
==קורות חיים==
אלכסנדר זרחי נולד בשנת 1908 בסנקט פטרבורג למשפחה יהודית. בבעלות המשפחה היה בית דפוס שהוקם על ידי סבו של אלכסנדר זרחי. הוא היה הילד הצעיר של המשפחה ובגיל צעיר התייתם מאביו. כנער עבד בעסק משפחתי.

בשנת 1927 זרחי סים לימודים במכון ממשלתי לאמנות (כיום מכון ממשלתי לקולונוע וטלוויזיה של סנקט פטרבורג). בשנת 1929 הוא התחיל לעבוד בתחום בימוי וכתיבת תסריטים באולפני "לנפילם" ביחד עם יוסיף חפץ. בשנים 1941 ו-1946 זרחי קיבל פרס ברית המועצות על סרטיו. הם המשיכו ביצירת סרטים במשותף עד לשנות ה-50.

בשנת 1952 הוא ביים את סרטו הראשון ללא שותפות עם חפץ. בשנת 1955 הוא עבר לאולפני "מוספילם". בשנת 1957 סרטו זכה בפרס ראשי בפסטיבל קרלובי וארי. בשנת 1967 הוא ביים והיה תסריטאי של סרט "אנה קרנינה" ב-2 פרקים עם וסילי לנובוי בתפקיד ורונסקי.

סרטו אחרון של זרחי יצא להקרנות בשנת 1986.

זרחי היה מלמד בקורסים לתסריטאים ובמאי קולנוע. הוא כתב מספר ספרי זכרונות.

על פעילותו בתחום הקולנוע חפץ קיבל עיטור לנין (1978), תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ועיטורים נוספים. הוא קיבל פעמיים פרס ברית המועצות (1941 ו-1946). בשנת 1969 הוענק לו תואר אמן העם של ברית המועצות.

זרחי נפטר בשנת 1997 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=10581 ביוגרפיה] 

קטגוריה:במאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים
קטגוריה:תסריטאים יהודים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:כותבי זיכרונות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידי 1905
קטגוריה:נפטרים ב-1995
קליצ'ה

קליצ'ה (בפרסית: کلوچه, תעתיק: Koluche; בערבית צפון-עיראקית: كليچة, תעתיק: klēči; בערבית עיראקית: كليچة, תעתיק: kilēča; בערבית נג'דית: كليجة, תעתיק: k(i)lēja; בטורקית: kiliçe) היא סוג של עוגייה מזרח תיכונית.

קליצ'ה מגיעה במספר צורות ומילויים מסורתיים, הפופולריים ביותר הן אלו הממולאות תמרים (kleichat tamur). יש גם דיסקיות מתוקות (חפיאט), כמו גם חצאי ירחים ממולאים באגוזים, סוכר ו/או קוקוס מיובש (קליצ'אט ג'וז). הן בדרך כלל מתובלות בהל ולפעמים במי ורדים ומזוגגות בביצה, שלפעמים עשויה להיות מבושמת בזעפרן<ref></ref>

המוסלמים מכינים קליצ'ה לרגל עיד אל-פיטר וחג הקרבן וגם לחגיגות, חתונות או טקסים מיוחדים והן ממולאות במילויים שונים כמו תמרים, פיסטוקים, אגוזי מלך, קוקוס, תאנים מיובשות, שומשום או רחת לוקום ואילו יהודי עיראק היו מכינים אותן לכבוד חנוכה<ref></ref>.

האשורים אופים קליצ'ה לכבוד אידה גורה, חג הפסחא האשורי, ואידה סורה, חג המולד האשורי, שבו הן בדרך כלל ממולאות בתמרים ומוגשות עם תה<ref></ref>.

== אטימולוגיה ==
מפרסית תיכונה (kwlʾck' /kulāčag/, 'לחמנייה קטנה ועגולה'). מבחינה היסטורית, ניתן לייחס את הקליצ'ה ל'קולופו' השומרי הקדום<ref></ref>

== מקור ==
מקורותיה של הקליצ'ה נעוצים במסופוטמיה העתיקה, שם היו מכינים את העוגייה הזו כדי לחגוג את חג האכיתו, ראש השנה השומרי ואת אישתר, אחת האלות הבולטות במיתולוגיה השומרית העתיקה. האביב ייצג לידה מחדש והתחדשות, שהתרחשו במקביל לכוח הפריון של אישתר. כדי לכבד את האלה, השומרים הקדומים נהגו לאפות קולופו, אביה הקדמון של הקליצ'ה. עוגיות אלה עוצבו כך שידמו לירח מלא או סהר שסימל את בוא האביב, שצוין לעיתים קרובות על ידי הירח המלא הראשון בסוף מרץ או בתחילת אפריל<ref></ref>.<br />

== וריאציות ==
עוגיות קליג'ה ממחוז קאסם, סעודיה
=== ערב הסעודית ===
באזור נג'ד בערב הסעודית (מחוזות קאסם וחאיל) מכינים עוגיות בשם קליג'ה. הקליג'ה שונה בטעמה, צורתה ומרכיביה מהקליצ'ה העיראקית. היא עשויה מבצק שמרים שהועשר בתבלינים, כמו הל וקינמון, וממולאת בתערובת של סילאן, סוכר או דבש ותבלינים, בדרך כלל הל, אבל גם ליים שחור מיובש, קינמון וג'ינג'ר<ref></ref>.

== ראו גם ==
* מעמול
* מקרוד

== קישורים חיצוניים ==

* [https://imaot.co.il/Book/Page/231201 עוגיות קליצ'ה פרח/עגולות בציפוי שומשום], באתר אמהות מבשלות ביחד
* [https://www.yasmeenskitchendiary.com/recipe/kleicha-iraqi-cookies Kleicha (Iraqi Cookies)], באתר [https://www.yasmeenskitchendiary.com/ Yasmin's Kitchen Diary]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עוגיות
קטגוריה:המטבח הערבי: קינוחים
קטגוריה:המטבח היהודי: קינוחים
קטגוריה:המטבח העיראקי
קטגוריה:מאכלי חנוכה
קטגוריה:מאפים ישראליים
קטגוריה:קינוחים ממולאים
התיאטרון הלאומי על שם יאנקה קופלה

התיאטרון הלאומי על שם יאנקה קופלה (בהונגרית: Нацыянальны акадэмічны тэатр імя Янкі Купалы) הוא תיאטרון לאומי במינסק שבבלארוס, שפועל משנת 1890.

==היסטוריה==
בשנת 1887 נשרף בניין תיאטרון שפעל בעיר. ביוזמת מושל העיר נבנה בניין חדש בנפתח בשנת 1890. התיאטרון פעל בשם "התיאטרון העירוני".

בשנת 1920 התיאטרון נפתח מדש תחת שם "תיאטרון ממשלתי של בלארוס". סגל התיאטרון כלל בעיקר שחקנים ומנהל אמנותי של תיאטרון שפעל לפני זה והוא המשיך באותו רפרטואר. בהמשך לתיאטרון הגיע הנהלה חדשה ששמה דגש על יצירות מקומיות. עד לשנת 1922 הצגות הוצגו בבלארוסית, רוסית ואידיש. החל ממרץ 1922 כל ההצגות היו בבלארוסית.

בשנת 1940 לתיאטרון הוענק עיטור הדגל האדום של העמל.

בתקופת מלחמת העולם השנייה תיאטרון פעל בטומסק וחזר למינסק אחרי שחרור העיר משליטה גרמנית.

בתקופת ברית המועצות בתיאטרון פעלו מספר שחקנים לרבות לאון רחלנקו שזכו בתואר אמן העם של ברית המועצות 

בשנת 2011 החל שיפוץ משמעותי של הבניין שהושלם בשנת 2013. במהלך שיפוץ שוחזרו פריטים רבים של העיצוב המקורי משנת 1890.

בשנת 2020 סגל התיאטרון מחה נגד תוצאות הבחירות לנשיאות בלארוס 2020 ודרשו ספירה חוזרת של הקולות. ב-17 באוגוסט מנהל התיאטרון פוטר ובהמשך פוטרו רוב השחקנים. התיאטרון חידש את פעילותו בשנת 2021 עם סגל והנהלה חדשה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תיאטראות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מינסק
חורבת כמון

חורבת כמון היא אתר ארכאולוגי בו נתגלו שרידי בית חווה של משפחה יהודית עם מקווה טהרה. האתר נמצא על הצלע המזרחית של הר כמון, מערבית ליישוב הבדואי כמאנה בגובה של 550 מטר מעל גובה פני הים.<ref name=":0"></ref>

== ארכאולוגיה ==
האתר התגלה ונפגע בשנת 2003 תוך כדי עבודות פיתוח של משרד השיכון ביישוב כמאנה. חלק מבתי היישוב בנויים על שרידי החורבה, לכן בוצעה חפירה במקטע יחסית קטן של החורבה. נחפרו שתי שכבות, האחת מתוארכת למאה הראשונה והשנייה לספירה. השכבה השנייה באתר, מתוארכת למאה השלישית לספירה.<ref name=":0" />

== ממצאים ==
הממצאים במקטע החפירה הקטן שבוצע חשף בשכבה השנייה שרידי מבנה המזכיר מאוד מקווה טהרה. למבנה שלוש מדרגות היורדות לבריכה קטנה, על קירות המבנה טיח אפור, שהוא אופייני למקוואות טהרה.<ref></ref> בבריכה עצמה נמצאו שברי קנקנים מסגנון הקנקנים שיוצרו בשיחין ואופייניים ליישוב היהודי בגליל.<ref name=":0" />

בשכבה הראשונה נתגלו שרידי מבנה מהמאה השלישית לספירה. למבנה היה חצר ומדרגות שהובילו לקומה שנייה. במבנה נתגלו גם שרידי מטבח וחרסים של קנקני בישול וסירים שסגנונם מעיד שיוצרו בכפר חנניה. כלים מכפר חנניה היו נפוצים בקרב האוכלוסייה היהודית בגליל.<ref name=":0" />

על פי הממצאים במקום, הארכאולוג משה הרטל מסיק שכנראה מדובר בבית חווה בו גרה משפחה יהודית וזאת על פי חיבור מכלול הממצאים במקום.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בארץ ישראל
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: יישובים לשעבר
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:הגליל: היסטוריה
קטגוריה:הגליל: יישובים
מודיעין News

מודיעין News הוא עיתון (מקומי) ואתר אינטרנט ישראלי שקם בשנת 1996. בעלי העיתון הוא אלי דנון, ועורכו הוא ערן קמינסקי.

העיתון מופץ אחת לשבוע, ויוצא להדפסה בבית הדפוס של עיתון ישראל היום בעיר תל אביב-יפו.

== מאפיינים ==
העיתון מחולק באופן חינמי לתושבי העיר מודיעין ולתושבי האזור אחת לשבוע, על ידי מערך הפצה מתקדם.

=== כותבי העיתון ===

* ערן קמינסקי
* רותי בוסידן
* אלי דנון

== הטורים ==

* מכתבים
* פותח עניין
* סוגר עניין
* חדשות
* מה קורה בעיר?
* נדל"ן, עסקים ומסחר
* ספורט
*

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מקומונים
והיב סייף

והיב מחמוד סייף (בערבית: وهيب محمود سيف; (נולד ב-28 בדצמבר 1966) הוא ראש המועצה המקומית יאנוח-ג'ת.

==ביוגרפיה==
נולד למחמוד וזכייה וגדל בכפר יאנוח-ג'ת. למד בבית ספר יסודי יאנוח-ג'ת ובתיכון במעלות-תרשיחא.

בשנת 1984 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים עד לשנת 1987.

בשנים 1987–2000 עבד כקבלן לעבודות בנייה ופיתוח. בשנים 2000–2001 שימש כעוזר של ראש המועצה, שייח' אבו ראיד יוסף קארוט.

בשנים 2005–2008 שימש כחבר מועצה מקומית יאנוח-ג'ת. בתקופת כהונתו של ראש המועצה השייח' אבו מאהר ג'דאללה סעד.

בשנת 2008 התמודד לראשות המועצה מול מעד'א חסבאני וניצח עם 50.63 לעומת 49.37 לחסאבני. בפברואר 2010 הודח מתפקידו על ידי שר הפנים אלי ישי לאחר שלא הצליח להעביר את תקציב המועצה בהיעדר רוב מבין חברי המועצה.

בשנת 2011 נסע לעבוד כמנהל פרויקטים בחברת קבלנית לבנייה באנגולה עד לשנת 2015.

בשנת 2015 שב לישראל ועבד כקבלן עצמאי.

בשנים 2018–2024 שימש בשנית חבר מועצה מקומית יאנוח-ג'ת.

בבחירות שנערכו בפברואר 2024 התמודד לראשות המועצה ונבחר עם 81.94% מהקולות לאחר שהיה מועמד יחיד. באפריל 2024 נבחר למזכיר פורום הדרוזים והצ'רקסים.

הוא נשוי לזליחה ואב לארבעה. מתגורר ביאנוח-ג'ת.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי חיל התותחנים
קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
חורבת בית הבד

חורבת בית הבד (חירבת אום א-ראס) היא אתר ארכאולוגי בה נתגלו שרידי יישוב יהודי שעל חורבותיו נבנתה כנסייה ובשלב מאוחר יותר מבנה עות'מאני. החורבה שוכנת בגובה של 442 מטר מעל גובה פני הים, במרחק של 2.5 ק"מ מזרחית מבית נטיף וכשלושה ק"מ צפונית לתל עדולם.<ref name=":0"></ref>

== תולדות המחקר ==
האתר נסקר במפת ה-PEF כאשר קונדר וקיצ'נר ביקרו באתר בשנת 1883. בשנת 1898 ביקר באתר האב הדומיניקני לואי הוגו ונסן שגילה באתר שרידי כנסייה עם פסיפס שהוקדשה ליוחנן המטביל. בשנת 1899 הגיע לחורבת בית הבד רוברט אלכסנדר סטיוארט מקליסטר שיצר תרשים מדויק של הכנסייה והמבנה שלה. בשנות התשעים של המאה העשרים נסקר האתר כחלק מסקר נס הרים. בעקבות ריבוי חפירות השוד במקום בשנת 2014, נערך במקום סקר חללים תת-קרקעיים בין השני 2014 ל 2016 על ידי איתן קליין, גדעון גולדנברג ואילן חדד.<ref name=":0" />

== ארכאולוגיה ==
בחורבת בית הבד נתגלו שרידי יישוב יהודי מהתקופה ההלניסטית. היישוב היה חלק ממערך יישובים יהודים גדול בסביבה, שהיוו חלק מפלך יהודה בתקופת בית שני, כאשר בית נטיף מהווה את בירת הפלך. בראש החורבה עומדים שרידי מבנה מהתקופה העות'מאנית. על המדרון הדרום מערבי של הגבעה ניתן לראות את שרידי מבנה הכנסייה הביזנטית שנתגלתה במקום. בשאר המדרונות של הגבעה, יש עשרות פתחים לחללים תת-קרקעיים שכוללים 4 מקוואות טהרה, מערות קבורה כולל מערת קבורה ביזנטית שנחצבה בקצה המזרחי של הכנסייה ולמעשה, עשתה שימוש משני במקווה הטהרה, שכבר היה חצוב במקום, מערות אחסון, בית בד תת-קרקעי, מערת קולומבריום, בורות מים ומערכת מסתור.<ref name=":0" />

== ממצאים ==
פתח חצוב למקווה טהרה בחורבת בית הבד
הממצאים שנתגלו בחורבת בית הבד אפשרו לחוקרים לקבוע ציר זמן לתולדות היישוב במקום. היישוב הוקם ככל הנראה בתקופה ההלניסטית המאוחרת כיישוב יהודי שהתקיים עד לסוף מרד בר כוכבא. בתקופה הביזנטית הוסב מקווה אחד במקום למערת קבורה ביזנטית, כאשר במאה השישית לספירה בערך, מוקמת במקום כנסייה סביב לקבר החצוב, כדי שניתן יהיה להשתמש בו. הזיהוי שמערת הקבורה היא שימוש משני של מקווה טהרה, התאפשר בזכות זיהוי הטיח האפור על קירות מערת הקבורה. טיח אפור הוא אלמנט אופייני למקוואות בתקופת בית שני.<ref name=":0" /> בכנסייה הייתה רצפת פסיפס עם כתובת הקדשה ליוחנן המטביל, שככל הנראה זו לשונה:

"הקדוש יוחנן, יונאס הכומר [עשה זאת]"

בעבר נתגלה ותועד לוח סורג גם כן עם כתובת הקדשה ואבן קובייתית עם כתובת יוונית. הממצא הקרמי כולל שבר פך בישול מהתקופה הרומית הקדומה, שברים של נרות מעוטרים מהמאה השלישית והרביעית לספירה, שברי כלי זכוכית משלהי התקופה הרומית, תחילת התקופה הביזנטית, שברי קדרות חרס מהתקופה הביזנטית והמוסלמית הקדומה.

מערכת המסתור במקום עשתה שימוש במחסנים התת-קרקעיים בחורבת בית הבד. היא נחצבה בתקופת בית שני והיוותה חלק ממערכות המסתור שהוכנו למרד בר כוכבא. כמו כן, נתגלה משקוף מעוטר בתבליט, שככל הנראה לא הסתיימה הכנתו. לחוקרים קשה לדעת אם זהו משקוף בפני עצמו או שהיה חלק מהמשקוף שנתגלה באתר בסוף המאה ה-19.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים שחרבו במרד בר כוכבא
קטגוריה:ארץ ישראל: מערות קבורה
קטגוריה:ארץ ישראל: יישובים לשעבר
קטגוריה:שפלת יהודה: אתרים ארכאולוגיים
אוגדת יערה

אוגדת יערה (או "מפקדת יערה") היא אוגדת חי"ר קלה במילואים הכפופה לפיקוד העורף ומצויה בתהליכי הקמה. האוגדה הוקמה כלקח מאירועי מבצע שומר החומות ועתידה לפעול לאבטחת צירים מרכזיים בשטח מדינת ישראל בשעות חירום ולהתמודד עם מהומות, הפרות סדר או אירועי פח"ע. חטיבות האוגדה אחראיות בחירום על מרחב העורף כאשר ייעודם הוא פעילות ככוח לוחם בעורף להגנת יישובי הגבול וסיוע לתושבי היישובים בשעת חירום.

==היסטוריה ==
הרעיון להקמת חטיבות האוגדה החל לאחר המהומות במבצע שומר החומות, ומתוך ההבנה כי קיים חשש שבאירועי חירום, ייחסמו צירים מרכזיים בשל הפרות סדר, מהומות, ואירועי פח"ע מצד תושבי הכפרים הערבים הסמוכים לצירים ובכך תפגע יכולת ההובלה והשינוע של כוחות צה"ל לאזורי הלחימה.

בעקבות כך, גדודי החי"ר במילואים שפעלו עצמאית תחת פיקוד העורף אוחדו לשתי חטיבות, חטיבת החי"ר הצפונית האחראית על מרחב הצפון, וחטיבת דניאל שאחראית על מרחב הדרום.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, הוחלט להקים חטיבה שלישית, "חטיבת שילה" שתהיה אחראית על מרחב המרכז ולהפוך את מפקדת יערה לאוגדה בהיקף מלא כשבתכנון אף תיתכן הקמה של חטיבה רביעית.

בנוסף לחטיבות, בעקבות מתקפת הפתע על ישראל (2023) הוקמה לראשונה יחידת הניוד "הר ציון 0710",<ref></ref> יחידת ניוד במילואים המורכבת מבעלי רכבי שטח 4X4 פרטיים שתפקידה לנייד כוחות לוחמים במהירות המרבית למוקדי חיכוך, לחימה, חירום או אסון לאומי.

בנוסף לתפקידה של האוגדה כאוגדת הגנה ליישובי העורף, משמשות חטיבות האוגדה ככוח לוחם למשימות ביטחון שוטף בשטחי יהודה ושומרון ולהחלפת וריענון כוחות מילואים אחרים.

==מבנה==
{| class="wikitable "
|-
! colspan="4" | יחידות אוגדת יערה
|-
! תג
! שם
! מספור
! הערות
|-
| colspan=4 | <center>חטיבות מילואים</center>
|-
| שמאל

| חטיבת דניאל
| 6050
| חטיבת חיל רגלים
|-
| שמאל

| חטיבת החי"ר הצפונית
| 5692
| חטיבת חיל רגלים
|-
| colspan=4 | <center>יחידות נוספות</center>
|-
|

| יחידת הניוד "הר ציון" 0710<ref></ref>
| 4096
| יחידת הניוד של פיקוד העורף

|}

==ראו גם==
* חטיבת דניאל
* חטיבת החי"ר הצפונית

==קישורים חיצוניים==
* לילך שובך, [https://www.israelhayom.co.il/news/defense/article/15185934 צה"ל משנה את פניו: מפיקוד העורף - לפיקוד ההגנה?], באתר ישראל היום, 20 בינואר 2024

==הערות שוליים==

יערה
ויקיאנה

[[ציד מכשפות: שרפת שלוש מכשפות בבאדן (1585).]]
וויקיאנה (בגרמנית: Wickiana) הוא אחד האוספים החשובים ביותר של דיווחי חדשות ומסמכים הקשורים לאירועים אקטואליים מהמאה ה-16, בצורה של עלונים בודדים ומאוירים, חוברות, הדפסים, טקסטים כתובים ביד וציורים. אוסף זה מהווה אחד הארכיונים החשובים ביותר לתקופת הרפורמציה בשווייץ. האוסף נקרא על שם , כומר בכנסיית הפרדיגר ובבית החולים הקשור אליה בציריך החל משנת 1552, ובשנת 1557 הוא מונה לדיאקון השני ולכומר בכנסיית גרוסמונסטר (Grossmünster) בציריך. וויק אסף וסידר מסמכי חדשות עכשוויים בצורה כרונולוגית בין השנים 1559–1588, תוך שילוב חומרים נוספים מהתקופה שבין השנים 1505–1559 באוסף שלו.

== תוכן האוסף ==
האוסף של וויק מכיל 24 כרכי פוליו, אשר לאחר מותו בשנת 1588 הוחזקו בספריית המנזר בכנסיית גרוסמונסטר ולאחר מכן הועברו בשנת 1836 לספריית העיר ציריך. בנוסף למספר עצום של הדפסים ממדינות דוברות גרמנית, האוסף כולל גם 52 פריטים בשפות אחרות. רבים מהמסמכים מקורם במרכזי הדפוס וההפקה הספרותית החשובים ביותר באותה תקופה – אאוגסבורג, נירנברג ושטרסבורג.

המסמכים, המכילים תמונות וטקסטים, מעידים על חיי התקופה ומדווחים על תופעות כגון אירועים טבעיים – כוכבי שביט, רעידות אדמה ושיטפונות, עיוותים פיזיים בבעלי חיים ובני אדם, פשעים מסעירים ואירועים פוליטיים של התקופה. לדוגמה, כוכב השביט של 1577 מתואר כ"מפחיד ומופלא" ("schrecklich und wunderbarlich"). האוסף משקף את האווירה של המשבר הדתי והפוליטי של התקופה: אולריך צווינגלי, שנפטר בשנת 1531 ניבא את סוף העולם. ייתכן שהאוסף של וויק נחשב בעיניו ובעיני בני דורו כמבשרים של יום הדין.

== גישה לאוסף ==
האוסף כולל 439 עלוני דפוס מאוירים (חיתוכי עץ), מתוכם 429 שייכים לאוסף המקורי, ו-10 הוספו מאוחר יותר. בשנת 1925, עלוני הדפוס המאוירים הוצאו מכרכי כתב היד של יוהאן יאקוב וויק ואוחסנו בנפרד במחלקת ההדפסים והציורים של הספרייה המרכזית של ציריך (Graphische Sammlung). יתרת המסמכים, הכוללים את כל האוסף של וויק, מאוחסנים במחלקת כתבי היד של הספרייה המרכזית של ציריך.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Wickiana_Heuschrecke.jpg|חגב
קובץ:Wickiana_Treppensturz.jpg|הנזיר בסטיאן הגנר, החבר האחרון ששרד במנזרמנזר רוטי, נופל ומת ברפרסוויל
קובץ:Wickiana_Kind_Maschwanden.jpg|ילד במשוונדן מותקף על ידי חזיר ומת.
קובץ:Wickiana_Mönche.jpg|הלקאת שני נזירים בגין רמאות בז'נבה.
קובץ:Zentralbibliothek_Zürich_-_Von_einem_schrecklichen_und_wunderbarlichen_Cometen_so_sich_den_Dienstag_nach_Martini_dieses_lauffenden_M_D_LXXViJ_Jahrs_am_Himmel_erzeiget_hat_-_000003593.jpg|השביט הגדול של 1577, פראג, נובמבר 1577
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* M. Senn, Die Wickiana. Johann Jakob Wicks Nachrichtensammlung aus dem 16. Jahrhundert, Zürich 1975.
* Franz Matthias Mauelshagen, Wunderkammer auf Papier. Die Wickiana zwischen Reformation und Volksglaube, Diss. Univ. Zürich, Zürich 2008.
* Wolfgang Harms, Michael Schilling (eds.), Die Wickiana. Die Sammlung der Zentralbibliothek Zürich, Tübingen 1997–2005.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שווייץ: היסטוריה
קטגוריה:ארכיוני עיתונות
עונת 20204/2025 בליגת העל בכדוריד נשים

עונת 2024/2025 בליגת העל בכדוריד נשים, הידועה גם כליגת אתנה בכדוריד תכלול 9 קבוצות. העונה תתחיל רשמית ב-26 בספטמבר 2024, אך משחק הפתיחה יתקיים ב-23 בספטמבר.

טורניר פתיחת העונה, גביע הליגה ע"ש רונית שטייגר ז"ל, יתחיל ב-11 בספטמבר 2024 משלב רגע הגמר, בהשתתפות 8 מקבוצות הליגה (מלבד א.כ. נס ציונה).

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|נקודות
|-bgcolor="#ffff99"
|1||א.כ. נס ציונה || || || ||  || || ||
|-bgcolor="#ffff99"
|2||מכבי ארזים אהל שם ר"ג || || || ||  || || ||
|-bgcolor="#ffff99
|3||הפועל אשדוד || || || ||  || || ||
|-bgcolor="#ffff99"
|4||הפועל קריית אונו || || || ||  || || ||
|-bgcolor="#ffff99
|5||מכבי אדום ירוק פתח תקווה || || || ||  || || ||
|-bgcolor="#ffff99"
|6||מכביICL ראשון לציון || || || ||  || || ||
|-bgcolor="#ccffcc"
|7||בנות הרצליה "נאפיס" || || || ||  || || ||
|-bgcolor="#ccffcc
|8||מ.כ.חולון || || || ||  || || ||
|-bgcolor=ccffcc
|9||הפועל "דלתות פנדור" ראשון לציון || || || ||  || || ||
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.handballisr.co.il/league.asp?LeagueId=425&cYear=2025 מידע מאתר מנהלת הליגה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:2025 בישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדוריד בישראל
קטגוריה:2024 בישראל: ספורט
ממוצע גאומטרי

ממוצע גאומטרי (ממוצע הנדסי) הוא סוג של ממוצע המהווה מדד מרכז לקבוצה סופית של מספרים ממשיים חיוביים. בהינתן סדרת מספרים <math>x_1, x_2, \ldots x_n \,</math> הממוצע הגאומטרי מוגדר כשורש ה-<math>n</math> של מכפלת איברי הסדרה,<ref>https://encyclopediaofmath.org/wiki/Geometric_mean</ref>

<math display="block">\bar{x} = \sqrt[n]{\prod_{i=1}^n{x_i}} = \sqrt[n]{x_1 \cdot x_2 \dotsb x_n}</math>לחלופין ניתן להציג את הממוצע הגאומטרי באמצעות הממוצע החשבוני של הלוגריתם של הסדרה<math display="block">\bar{x} = \exp({1\over n} \sum_{i=1}^n\ln{x_i})</math>

== תכונות ==
פרט לתכונות הכלליות שיש לו מעצם היותו סוג של ממוצע, לממוצע גאומטרי מספר תכונות ייחודיות:
* מכפלתה של סדרת מספרים אינה משתנה אם מחליפים כל אחד מהמספרים בסדרה בממוצע הגאומטרי של הסדרה.
* לכל סדרת מספרים מספרים, הממוצע הגאומטרי קטן מהממוצע החשבוני שלה, אלא אם כן כל המספרים בסדרה שווים, ובמקרה זה הממוצע החשבוני והממוצע הגאומטרי שווים.
* המנה של הממוצעים הגאומטריים של שתי סדרות באותו אורך, שווה לממוצע הגאומטרי של סדרת המנות של איברי שתי הסדרות.
* המכפלה של הממוצעים הגאומטריים של שתי סדרות באותו אורך, שווה לממוצע הגאומטרי של סדרת המכפלות של אברי שתי הסדרות.
* הממוצע הגאומטרי הוא מקרה פרטי של ממוצע מוכלל. הממוצע הגאומטרי מתקבל כאשר הפרמטר <math>p</math> בהגדרת הממוצע המשוכלל שואף לאפס. לחישוב הגבול ניתן להשתמש בכלל לופיטל<math display="block">\begin{align}
\lim_{p\to 0}\left(\frac{\sum_{i=1}^n{x_i^p}}{n}\right)^{\frac{1}{p}} = &
 \exp \left( \lim_{p\to 0} \frac{1}{p} \ln \biggl( \frac{\sum_{i=1}^n{x_i^p}}{n} \biggr) \right) \\
 = &\exp\left( \biggl(\frac{\sum_{i=1}^n \ln(x_i)}{n} \biggr) \right) = \bar{x}
\end{align}</math>

== שימוש ==
ממוצע גאומטרי שימושי עבור סדרות של ערכים שבהם יש משמעות למכפלת הערכים ולא לחיבור ביניהם. לדוגמה:
* חישוב תשואה ממוצעת רב שנתית על השקעות: הממוצע הגאומטרי מספק תמונה מדויקת של התשואה הממוצעת, כיוון שהוא לוקח בחשבון את ההיבט הכפלי של התשואות השנתיות. כדוגמה, נניח שלאורך 4 שנים התשואות היו 10%, 150%, 30%- ו 10%. ההחזר על השקעה של 100 ש"ח הוא <math>100\times 1.10 \times 2.5 \times0.7 \times 1.1 = 211.75 </math>. התוצאה הזו שקולה לתשואה שנתית ממוצעת של 20.6%, שמתקבלת באמצעות ממוצע גאומטרי. ממוצע זה נמוך בהרבה מהממוצע החשבוני של סדרה זו – 35%.
* קצב גידול אוכלוסייה: לחישוב של קצב הגידול הממוצע באוכלוסייה בתקופה מסוימת משתמשים בממוצע גאומטרי ולא בממוצע חשבוני.

== ממוצע גאומטרי של פונקציה רציפה ==
אם <math>f:[a,b]\to(0, \infty)</math> היא פונקציה ממשית רציפה, הממוצע הגאומטרי שלה בתחום הוא
:<math>\overline{f} = \exp\left(\frac{1}{b-a}\int_a^b\ln f(x)dx\right)</math>
כדוגמה, הממוצע הגאומטרי של הפונקציית הזהות <math>f(x) = x</math> בקטע <math>[0:1]</math>הוא <math>e^{-1}</math>.

== ראו גם ==
* אי שוויון הממוצעים
* מדד מיקום מרכזי
* ממוצע הרמוני
* ממוצע חשבוני
* ממוצע מוכלל

==הערות שוליים ==

קטגוריה:ממוצעים
כנפי היונה (סרט)

כנפי היונה (באנגלית: The Wings of the Dove) הוא סרט דרמה רומנטי בריטי-אמריקאי משנת 1997 בבימויו של איאן סופלי, בכיכובם של הלנה בונהם קרטר, לינוס רואץ', ואליסון אליוט. התסריט מאת חוסיין אמיני מבוסס על הרומן "כנפי היונה" מאת הנרי ג'יימס משנת 1902. הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר ולחמישה פרסי BAFTA.

== עלילה ==
הסרט מתרחש בלונדון בשנת 1910, ועוקב אחר חייה של קייט קרוי (הלנה בונהם קרטר), אשר חיה תחת השגחתה הקפדנית של דודתה הרודנית, מועד (שארלוט רמפלינג). מועד, אישה עשירה, לקחה את קייט תחת חסותה מתוך מטרה לחתן אותה עם גבר עשיר ולמנוע ממנה לסבול מגורלה של אמה המנוחה, שנישאה לאביה הפוחז של קייט, ליאונל (מייקל גמבון). הלורד מארק (אלכס ג'נינגס), אריסטוקרט מתוחכם בעל אחוזה גדולה, מתחיל לחזר אחרי קייט, זאת באישור מועד. אולם, קייט מאוהבת בסתר בעיתונאי צעיר בשם מרטון דנשר (לינוס רואץ'), שאהבתה אליו נאסרה על ידי דודתה בשל מצבו הכלכלי הנמוך. על אף האיסור, קייט ממשיכה להיפגש עמו בסתר, אך הוא הולך ומתייאש מכך שקייט לא עוזבת את דודתה ונישאת לו.

== שחקנים ==
* הלנה בונהם קרטר בתור קייט קרוי גיבורת הסיפור, צעירה יפהפייה וחדת-תפיסה אשר חיה תחת השגחתה של דודתה העשירה. קייט חיה במאבק בין רצונה האישי להיות עם אהוב ליבה, מרטון, לבין הלחץ המשפחתי לבחור בחיים נוחים כלכלית.
* אליסון אליוט בתפקיד מילי תייל יורשת עשירה מארצות הברית, יפהפייה ונעימה, אשר מתחברת לקייט בלונדון. היא מודעת לכך שהיא חולה במחלה סופנית, ומפתחת רגשות כלפי מרטון.
* לינוס רואש בתפקיד מרטון דנשר עיתונאי צעיר ומוכשר, בעל דעות חברתיות נחרצות, מאוהב בקייט ומוכן להקריב רבות למען אהבתם. יחסיו עם קייט סבוכים בשל הפערים החברתיים ביניהם.
* אליזבת מקגוברן בתור סוזן סטרינגהם מלוות מסורה של מילי במסעותיה ברחבי אירופה, ומשמשת לה כתומכת וכחברה קרובה.
* שרלוט רמפלינג בתור דודה מוד דודתה העשירה והשתלטנית של קייט, אשר מקדישה את חייה כדי לדאוג לקייט ולנסות להבטיח לה עתיד כלכלי יציב.
* מייקל גמבון בתור ליונל קרוי אביה של קייט, אדם עם עבר בעייתי ואחראי על חלק מהקשיים הכלכליים במשפחתו.
* אלכס ג'נינגס בתור לורד מארק אריסטוקרט עם עניין כלכלי חזק במילי, אם כי הוא מעוניין בקייט. הוא מודע למצב הבריאותי של מילי ומחפש להפיק מכך תועלת.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זוכי פרס באפט"א: סרטים
קטגוריה:לונדון בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1997
אסף גלאי

אסף גלאי (נולד ב-9 באפריל 1978) הוא במאי ומפיק תיעודי ישראלי-אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
גלאי, יליד שיקגו, גדל בתל אביב-יפו. מתגורר ופועל בתל אביב ובמסצ'וסטס. עוסק ביצירה קולנועית וטלוויזיונית ואוצר.

=== סרטים ===
ב-2014 הפיק וביים את "המוזות של בשביס זינגר" (Yes דוקו, יחד עם שאול בצר) על הסופר זוכה הנובל יצחק בשביס-זינגר וצבא המתרגמות שלו מיידיש.

ב-2015 הפיק וביים את "גיבור העל העברי" (ערוץ 8, יחד עם שאול בצר) שחקר את עולם הקומיקס הישראלי.

ב-2018, ביים את "ארמי אוף לאברז בארץ הקודש" (2018, ערוץ 8, בתמיכת קרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה) שעקב אחר עלייתו לישראל של ז'אן פייר ברדה, כוכב להקת הפופ השוודית ארמי אוף לאברס. הסרט זכה בפרס הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה בקטגוריית הסרט התיעודי 2018. על הופעת הסרט בפסטיבל כתבה נירית אנדרמן בהארץ: "תחום התעודה נכבש על ידי הסרט הקליל, המקפיץ והשמח של אסף גלאי, על הלהקה השוודית ארמי אוף לאברז שהייתה להיט בינלאומי בשנות ה–90".

באותה שנה, ביים גלאי שניים מתוך שישה פרקים בסדרה חסידיסטוק (כאן 11) על גיבורי המוזיקה החסידיים.

ב-2022 ביים את "הרפתקאותיו של סול בלו" (PBS, American Masters) על הסופר האמריקאי סול בלו, שבמהלך הפקתו ערך גלאי את אחד הראיונות האחרונים עם הסופר פיליפ רות. הסרט זכה בארבעה פסטיבלים במקום הראשון, ובהם גם פסטיבל צ'לסי והגיע לגמר בפרס קן ברנס / ספריית הקונגרס.

=== אוצרות ===
אסף גלאי הוא אוצר בכיר ב"אנו – מוזיאון העם היהודי". הוא אצר בין השאר את התערוכה "ויהי צחוק" שעסקה בהומור יהודי וכן אצר תערוכות על איימי ויינהאוס, בוב דילן, הצלם דוד סימור וכן על מעצבי אופנה יהודים. גלאי, האוצר במוזיאון החל מ־2010, נטל חלק באוצרות של תערוכת הקבע ובכתיבת חומרים למוזיאון.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://directorsguild.org.il/user/asaf-galay/ אסף גלאי באיגוד הבמאים והבמאיות]
* רונן טל, "[https://www.haaretz.co.il/gallery/cinema/2021-12-01/ty-article-magazine/.premium/0000017f-dc54-df62-a9ff-dcd76d6f0000 סול בלו כתב ספרים סוערים וחי חיים סוערים עוד יותר]", ראיון בהארץ בעקבות "הרפתקאות סול בלו", 1 בדצמבר 2021
* [https://www.yiddishbookcenter.org/asaf-galay-adventures-saul-bellow ראיון עם אסף גלאי בפודקאסט שמוז בעקבות "הרפתקאות סול בלו"]
* איתמר בן כנען, "[https://alondon.net/ארמי-אוף-לאברז-בארץ-הקודש-אסף-גלאי/ החיים על פי גלאי]", ראיון במגזין עלונדון בעקבות זכיית "ארמי אוף לאברס בארץ הקודש"
* "הספרנים, מגזין הספרייה הלאומית", "[https://blog.nli.org.il/mussach_55_reayon/ פיליפ רות' – הריאיון האחרון]", [https://blog.nli.org.il/mussach_55_reayon/ תמליל שיחה של אסף גלאי עם פיליפ רות] מ־2017 מתוך "הרפתקאות סול בלו"
* ג'וליה מ. קליין, פורוורד, [https://forward.com/culture/479996/the-adventures-of-saul-bellow-documentary-asaf-galay-pbs-american-masters/ שיחה עם אסף גלאי לרגל הסרט על סול בלו], 3 בינואר 2022 (אנגלית)
* נירית אנדרמן, הארץ, "[https://www.haaretz.co.il/gallery/cinema/haifafilmfest/2018-09-27/ty-article-review/.premium/0000017f-e838-da9b-a1ff-ec7f5d370000 ארמי אוף לאברז בארץ הקודש הוא הדוקו הכי קאמפי בפסטיבל חיפה]", על הצלחת הסרט בפסטיבל חיפה. 27 בספטמבר 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
Nazi Punks Fuck Off

"Nazi Punks Fuck Off" הוא שיר של להקת הפאנק רוק האמריקאית דד קנדיז. הוא יצא לאור בנובמבר 1981 דרך אלטרנטיב טנטקלס כסינגל בגודל 7 אינץ' עם "Moral Majority" כבי-סייד. שניהם מהמיני-אלבום , למרות שגרסת המיני-אלבום היא הקלטה שונה מגרסת הסינגל. הסינגל כלל סרט זרוע חופשי עם צלב קרס "מחוק". העיצוב אומץ מאוחר יותר כסמל לתנועת הפאנק האנטי-גזענית Anti-Racist Action.

== הרכב ==
השיר הוא כתב אישום בוטה נגד עלייתן של תת-תרבויות פאנק ימניות קיצוניות כמו הפאנק הנאצי או תנועת גלוחי הראש הלבנים, שהחלו להתפרע במופעי פאנק בסוף שנות השבעים. ניכוס האיקונוגרפיה הפשיסטית היה נפוץ בפאנק במשך זמן מה, לעיתים קרובות באופן אירוני, אך האירוניה לא תמיד הייתה ברורה עד כדי כך שהיא החלה למשוך את הימין הקיצוני המאורגן להופעות פאנק.<ref></ref> מילותיו של ג'לו ביאפרה מגנות את המריבות הפנימיות בין הפאנקיסטים על החלשת הסיכוי למרד ואחיזתם של תועמלני הימין הקיצוני כי "ברייך רביעי אמיתי, [הם] יהיו הראשונים ללכת".<ref></ref>

בפתיחה של גרסת של "Nazi Punks Fuck Off", הסולן ג'לו ביאפרה מזכיר את המפיק האנגלי מרטין הנט, שעבד עם ג'וי דיוויז'ן ובאזקוקס, ומאשים אותו, לשון בלחי, ב"הפקת יתר" של ההקלטה.<ref></ref> הנט, למעשה, לא עבד עם הדד קנדיז.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1981
קטגוריה:סינגלים מ-1981
קטגוריה:שירי דד קנדיז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:מוזיקה אנטי-פשיסטית
קטגוריה:שירים נגד שנאת זרים וגזענות
בוגה (משקה)

בוגה (באנגלית: Boga; בערבית: بوڨا) הוא מותג משקאות תוניסאי הנמכר ברחבי העולם הערבי וכולל משקאות מוגזים בטעמים שונים.

מוצרי החברה מיוצרים משנת 1947 במפעל הראשי בתוניס וניתן למצוא אותם במדינות המגרב, צרפת, פולין, צ'כיה ואיטליה.

שם המותג נגזר מהמילה בויסון (Boisson) שפירושה בצרפתית משקה ומהמילה גזוז (Gazeuze).

== טעמים ==
למשקה הבוגה מספר טעמים שונים:
* Boga Cidre – משקה בטעם חרוב הנמכר בפחית בצבע חום.
* Boga Lim – משקה בטעם לימון הנמכר בפחית בצבע צהוב.
* Boga Menthe – משקה בטעם מנטה הנמכר בפחית בצבע ירוק.
* Boga Light – גרסה דלת קלוריות של המשקה הנמכרת בפחית בצבע כחול.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מותגי משקאות
קטגוריה:משקאות מוגזים
קטגוריה:המטבח התוניסאי
Where Is My Mind?

"" הוא שיר מפורסם של להקת הפיקסיז, שנכלל באלבומם הראשון Surfer Rosa שיצא בשנת 1988. השיר נכתב על ידי סולן הלהקה, בלאק פרנסיס, והוא ידוע במילים הפשוטות אך המסתוריות שלו ובתחושת הניתוק שהוא מעביר למאזינים. זהו אחד משירי החותם של הלהקה והיווה השראה למספר רב של קאברים. השיר הופיע בגרסת 2021 של 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של מגזין רולינג סטון, מדורג במקום 493.

== רקע וכתיבה ==
בלאק פרנסיס כתב את השיר בהשראת חוויותיו האישיות במהלך צלילה בקריביים, שם חש בחוסר התמצאות וניתוק מהמציאות, תחושות שהפכו למוטיבים המרכזיים בשיר. המילים "With your feet on the air and your head on the ground" מדגישות את התחושה של חוסר יציבות וניסיון לברוח מהמציאות או לשנות את נקודת המבט. <ref></ref> מאוחר יותר הוא אמר שהיה לו "דג קטן מאוד שניסה לרדוף אחרי. אני לא יודע למה - אני לא יודע יותר מדי על התנהגות דגים". <ref></ref>

== פופולריות והשפעה ==
השיר זכה לפופולריות רבה במהלך השנים, בעיקר בזכות הכללתו בסרט "מועדון קרב" משנת 1999. מאז, הוא הופיע ברשימה ארוכה של סרטים, סדרות טלוויזיה, פרסומות ומשחקי וידאו, והפך לאחת הקלאסיקות המוכרות ביותר של הפיקסיז.

== גרסאות כיסוי ==
* קלי קלרקסון כיסתה את השיר ב-2021 בקטע "Kellioke" שלה.
* ג'יימס בלאנט כיסה את השיר בהופעות חיות וכלל אותו בתקליטור/DVD חי שלו משנת 2006 Chasing Time: The Bedlam Sessions.
* פלסיבו כיסה את השיר באלבום האוסף שלהם מ-2003 Covers.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1988
קטגוריה:שירים באנגלית
100 Gigs

הוא המיני-אלבום החמישי של הראפר האמריקאי דרייק.<ref></ref> הוא יצא לאור ב-10 באוגוסט 2024, על ידי חברות התקליטים OVO סאונד וריפבליק רקורדס. הוא מכיל הופעות אורח של יאנג ת'אג, 21 סבאג' ולאטו.<ref></ref>

==רקע==
ב-6 באוגוסט, דרך עמוד אינסטגרם פרטי, דרייק פרסם 100 גיגה-בייט של נתונים, המורכבים מקטעים מאחורי הקלעים, חזרות לסיבובי הופעות וצילומי אולפן, כולל שלושת הרצועות במיני-אלבום בעמוד האינסטגרם, לצד אתר למטרה שלו.<ref></ref><ref></ref> עם יציאת השירים, הבית של 21 סבאג' ב-"It's Up" נתפס כמכיל דיסים כלפי קנדריק לאמאר, על רקע הסכסוך בין לאמאר לדרייק, אולם השמועות הוקעו מאוחר יותר על ידי המנהל של סבאג'.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2024
קטגוריה:אלבומי דרייק
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת OVO סאונד
מר בטיניול

מר בטיניול (בצרפתית: Monsieur Batignole) הוא סרט דרמה צרפתי שיצא לאקרנים בשנת 2002. הסרט בוים על ידי ז'ראר ז'וניו שגם משחק בתפקיד הראשי. לצד ז'וניו מופיעים בסרט ז'ול סיטרוק, ז'אן-פול רוב, גץ בורגר, מישל גרסיה ואלקסיה פורטל. הסרט מתאר את סיפורו של בעל מכולת רגיל, אדמונד בטינול, שעוזר לבנו הצעיר של שכנו היהודי, ולשני בני דודיו של הילד, להגיע בשלום לשווייץ.

== עלילה ==
העלילה מתרחשת בפריז בשנת 1942, בזמן הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה. אדמון בטיניול (ז'ראר ז'וניו), הוא חנווני פשוט החי עם משפחתו בקומת הקרקע של בניין דירות. בתו עומדת להתחתן עם פייר-ז'אן (ז'אן-פול רוב), סופר שאפתן המעוניין בדירת הפנטהאוז שתפסה משפחת ברנשטיין היהודית. פייר-ז'אן מלשין לגסטפו על משפחת ברנשטיין, ואלו עוצרים את המשפחה בשעות הבוקר המוקדמות. רכוש המשפחה מוחרם, והדירה ניתנת למשפחת בטיניול. במהלך מסיבה שמארחת משפחת בטיניול לאנשי האס אס, סימון ברנשטיין הצעיר (ז'ול סיטרוק) חוזר לביתו ומוצא מקלט בדירת המשרתים שבעליית הגג, אך בהמשך מועבר למרתף כדי להימנע מחשיפתו. סימון מצטרף לשני בני דודיו שנמלטו גם הם, ואדמון מחליט לקחת אותם במסע מסוכן לגבול שווייץ. בעזרת אישה נדיבה וכומר, הם מצליחים לעבור את הגבול ולהגיע למקלט בשווייץ.

== שחקנים ודמויות ==
* ז'ראר ז'וניו בתפקיד אדמון בטיניול: החנווני הפשוט שמוצא עצמו מגן על הילדים היהודים בניגוד לציפיותיו הראשוניות.
* ז'ול סיטרוק בתפקיד סימון ברנשטיין: הילד היהודי ששרד את מעצר משפחתו ומצא מקלט אצל בטיניול.
* ז'אן-פול רוב בתפקיד פייר-ז'אן לאמור: הארוס של בתו של בטיניול, שבאופן ציני מלשין לגסטפו על משפחת ברנשטיין כדי להשיג את דירתם.
* מישל גרסיה בתפקיד מרגריט בטיניול: אשתו של אדמון.
* אלקסיה פורטל בתפקיד מישלין בטיניול: בתו של אדמון, המיועדת להינשא לפייר-ז'אן.
* גץ בורגר בתפקיד קולונל ספרייך: קצין אס אס שמופיע בסרט ומוביל את מעצר משפחת ברנשטיין.

== ביקורות ==
הסרט התקבל בחום על ידי המבקרים והיה להצלחה קופתית בצרפת. הבמאי ז'ראר ז'וניו זכה לשבחים על עבודתו, וז'אן-פול רוב זכה בפרס השחקן הצעיר הטוב ביותר של האקדמיה הצרפתית לקולנוע לשנת 2002 על תפקידו בסרט.<ref name="Variety"></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:הצלה בשואה
קטגוריה:סרטי יהדות
קטגוריה:סרטי 2002
מצר בלוק איילנד

190x190 פיקסלים
מצר בלוק איילנד (באנגלית: Block Island Sound) הוא מצר ימי באוקיינוס האטלנטי הפתוח, ברוחב של כ-16 ק"מ, המפריד בין האי "בלוק איילנד" לחוף היבשת של מדינת רוד איילנד. הוא משתרע מזרחה למצר לונג איילנד עד למערבו של . במערב המצר מגיע עד מונטוק פוינט בקצה המזרחי של לונג איילנד, כמו גם עד איי פלום , איי גרדינרס ויותר צפונה גם עד לפישר איילנד , כולם במדינת ניו יורק<ref></ref>.
=== היווצרות המצר והאיים ===
היווצרות המצר והאיים שמסביבו קשורים באותו תהליך. מדובר בשכבת הקרח של לורנטייד שלפני כ-25,000 שנה התפשטה ל"שמיכה" של אלפי קילומטרים רבועים של קנדה וארצות הברית. הקצה הדרומי שלה הגיע בערך למקום בו שוכנים כיום מרתה'ס ויניארד, ננטקט, בלוק איילנד ולונג איילנד. עובי של קילומטר עד שני קילומטרים של שכבת הקרח נעה דרומה על פני הנוף הקדום, והביאה עימה סלעים גדולים, אבנים וחול שגרף. כשהקצה הדרומי שלו נמס, שוחררו כמויות אדירות של מי נמס ופסולת סלעית, ויצרו את מרתה'ס ויניארד, ננטקט והאיים האחרים. פני הים שהיו נמוכים בכ-122 מ' ממה שהוא היום, עלו שוב, והתפתחו סביבות שפכים של נהרות שערוציהם נחרצו על ידי זיזים של הקרחון וכן וחופים וביצות מלח<ref></ref>.

== תנועה ימית במצר ==
עיקר התנועה הימית במצר הינה של מעבורות המשרתות את האי בלוק איילנד. מעבורת קבועה לפוינט ג'ודית<ref></ref>, ובקיץ: לניו לונדון, קונטיקט; אוריינט ומונטוק, ניו יורק; וניופורט, רוד איילנד<ref></ref>.

==ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוד איילנד: גאוגרפיה
קטגוריה:מצרי ים באוקיינוס האטלנטי
קורדו ג'יני

קורדו ג'יני (; 23 במאי 1884 – 13 במרץ 1965) היה סטטיסטיקאי, דמוגרף וסוציולוג איטלקי שפיתח את מדד ג'יני, אמצעי למדידת אי השוויון בהכנסה בחברה.

ג'יני היה גם תומך של תורת הגזע, ובמהלך מלחמת העולם השנייה היה תומך של הפשיזם האיטלקי. לאחר המלחמה, ייסד את התנועה האיחודיסטית האיטלקית, שתמכה בהפיכת איטליה לחלק מארצות הברית.

== קריירה ==
קורדו ג'יני נולד ב-23 במאי 1884 במוטה די ליבנצה, ליד טרוויזו, למשפחה ותיקה של בעלי קרקעות. הוא למד משפטים באוניברסיטת בולוניה, שם בנוסף למד גם מתמטיקה, כלכלה וביולוגיה.

העבודה המדעית של ג'יני נעה בשני כיוונים: מדעי החברה וסטטיסטיקה. תחומי העניין שלו חרגו מעבר להיבטים הפורמליים של סטטיסטיקה וכללו גם את החוקים המושלים בתופעות ביולוגיות וחברתיות.

=== פיתוח מדד ג'יני ===
ג'יני פרסם את מדד ג'יני במאמרו מ-1912 "Variabilità e mutabilità" (בעברית: "שונות ויכולת שינוי").<ref>Gini, C. (1909). "Concentration and dependency ratios" (in Italian). English translation in Rivista di Politica Economica, 87 (1997), 769–789.</ref><ref></ref> מדד ג'יני, המכונה גם מקדם ג'יני, הוא מדד לפיזור סטטיסטי שנועד לייצג את אי השוויון בהכנסה בתוך אומה או קבוצה אחרת.

=== תפקידים אקדמיים ===
בשנת 1910, מונה ג'יני לפרופסור לסטטיסטיקה באוניברסיטת קליארי ולאחר מכן באוניברסיטת פדובה בשנת 1913. הוא ייסד את כתב העת הסטטיסטי "Metron" בשנת 1920 וניהל אותו עד מותו.<ref></ref> הוא גם היה פרופסור באוניברסיטת רומא ב-1925, שם ייסד את בית הספר לסטטיסטיקה בשנת 1928 ואת הפקולטה למדעים סטטיסטיים, דמוגרפיים ואקטואריים בשנת 1936.

=== תחת הפשיזם האיטלקי ===
בשנת 1926, מונה ג'יני לנשיא המכון המרכזי לסטטיסטיקה ברומא. הוא היה מקורב לבניטו מוסוליני בשנות ה-20, אך התפטר מהתפקיד ב-1932. בשנת 1927, פרסם את ספרו "The Scientific Basis of Fascism" (בעברית: "הבסיס המדעי של הפשיזם"). ג'יני היה תומך בתורת הגזע ואף הוביל משלחות לחקר אוכלוסיות שונות.

=== לאחר מלחמת העולם השנייה ===
ב-12 באוקטובר 1944, ייסד ג'יני יחד עם אוגו דמיאני ותומך נוסף את התנועה האיחודיסטית האיטלקית, שקראה לאיחוד איטליה עם ארצות הברית מתוך אמונה שזה יביא לשלום עולמי. עם זאת, המפלגה לא זכתה להצלחה רבה והתפרקה ב-1948.

=== אורגניזם ואומות ===
ג'יני היה תומך של אורגניזם וטען כי אומות פועלות כישויות אורגניות. הוא טען כי לאומות יש מחזור חיים הכולל לידה, גדילה והתנוונות, וכי אומה שהולכת ומתנוונת יכולה להיכבש על ידי אומה צעירה וחזקה יותר. תיאוריות אלו השפיעו על מדיניות הפשיזם האיטלקי.

== פרסים והוקרה ==
במהלך הקריירה שלו, ג'יני שימש בתפקידים מרכזיים, כולל נשיא החברה האיטלקית לסטטיסטיקה ונשיא הפדרציה הבינלאומית לחקר אוכלוסיות בשפות הלטיניות. בשנת 1962, הוכר ג'יני כחבר באקדמיה הלאומית של לינצ'י באיטליה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת פדובה
קטגוריה:דמוגרפים
קטגוריה:סגל ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:אישים באיטליה בתקופת הפשיזם
קטגוריה:סוציולוגים איטלקים
קטגוריה:סטטיסטיקאים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1884
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1965
שיר המסכות

"שיר המסכות" או "זקן ארוך לי עד ברכיים" הוא שיר ילדים נפוץ אותו כתב בשנת 1932 המשורר לוין קיפניס והלחין נחום נרדי. השיר בדרך כלל נלמד בגני הילדים.

השיר פורסם במוסף לילדים של "דבר" בתאריך 18.3.1932 (עמ' 12), יחד עם שירי פורים נוספים של קיפניס ונרדי תחת הכותרת "הגיבור בפה-מהתלה לפורים", מעין מחזמר לחג פורים שגיבוריו הם: פורים עצמו, הרעשן, אוזן ההמן, המסכה והילדים. השירים הנוספים במחזמר הם: אני פורים, שיר המסכות, שיר הרעשן, אני אוזן-המן<ref></ref><ref></ref>.
== לקריאה נוספת ==
* לוין קיפניס/אליהו הכהן, מחרוזת שירי הזמר, פרחי דקל בע"מ-לוין קיפניס, 2023

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/scores/NNL_MUSIC_AL990040513590205171/NLI שיר המסכות], באתר הספרייה הלאומית
* [https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=806&wrkid=4676 שיר המסכות], באתר [https://shironet.mako.co.il/ שירונט]
* [https://www.zemereshet.co.il/m/song.asp?id=232 שיר המסכות], באתר [https://www.zemereshet.co.il/m/index.asp זמרשת]
* [https://negina.co.il/chords/שירי-פורים/שיר-המסכות אקורדים לשיר המסכות], באתר [https://negina.co.il/ נגינה]
* [https://www.hebrewsongs.com/?song=shirhamasechot שיר המסכות בתרגום לאנגלית], באתר [https://www.hebrewsongs.com/ HebrewSongs]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1932
קטגוריה:סינגלים מ-1932
קטגוריה:שירי לוין קיפניס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נחום נרדי
קטגוריה:פיוטים ושירים לפורים
מוטה די ליבנצה

מוטה די ליבנצה (באיטלקית: Motta di Livenza) היא עיר וקומונה בנפת טרוויזו, במחוז ונטו שבצפון איטליה. העיר ממוקמת כ-55 קילומטרים מוונציה וקרוב לגבול עם מחוז פריולי-ונציה ג'וליה. היא נמצאת בגובה של כ-10 מטר מעל פני הים ומתפרשת על שטח של 37.78 קמ"ר.

== כלכלה ==
העיר ידועה בפעילותה החקלאית והמסחרית, כאשר רבים מהתושבים עוסקים בחקלאות ובתעשיות נלוות. נוסף על כך, תעשיית התיירות מתפתחת בעיר בזכות אתרי ההיסטוריה, התרבות והגסטרונומיה המקומית.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ונטו: ערים
לורנס קורב

לורנס קורב (באנגלית: Lawrence J. Korb; נולד ב-9 ביולי 1939 בניו יורק) הוא עמית במרכז לקידום אמריקאי (Center for American Progress) ויועץ בכיר במרכז למידע על הגנה (Center for Defense Information). בעבר היה מנהל לימודי ביטחון לאומי במועצה ליחסי חוץ בניו יורק.

== השכלה ושירות בחיל הים ==
קורב למד במוסד אקדמי Athenaeum of Ohio, שם קיבל תואר ראשון ב-1961. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר שני באוניברסיטת סנט ג'ון (St. John's University) ב-1962, לפני שהצטרף לצי האמריקאי. הוא שירת כחייל פעיל במשך ארבע שנים כקצין טיסה ימי והיה חבר צוות במטוס לוקהיד P-3 אוריון במלחמת וייטנאם.<ref></ref> לאחר סיום השירות הפעיל, עבר למילואים ופרש בדרגת קפטן. קורב השלים את לימודיו האקדמיים וקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת מדינת ניו יורק באולבני ב-1969. לאחר מכן שימש כמרצה בממשל באקדמיה למשמר החופים של ארצות הברית בשנים 1971–1975 וכפרופסור לניהול במכללת המלחמה של חיל הים בשנים 1975–1980.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה בממשל ==
קורב שימש כיועץ לוועדת הבחירות של רייגן-בוש ב-1980, ולאחר מכן מונה לעוזר מזכיר ההגנה (משאבי אנוש, ענייני מילואים, מתקנים ולוגיסטיקה) בשנים 1981–1985. בתפקיד זה ניהל כ-70 אחוז מתקציב ההגנה. עבור שירותו קיבל את מדליית השירות הציבורי המובדל של משרד ההגנה.

== קריירה אקדמית ועבודה מייעצת ==
בשנת 1987 נבחר קורב כעמית באקדמיה הלאומית למינהל ציבורי (National Academy of Public Administration).<ref></ref> קורב שימש כעמית בכיר ומנהל לימודי ביטחון לאומי במועצה ליחסי חוץ. בין השנים 1998 ל-2002 היה סגן נשיא המועצה, מנהל לימודים ובעל הקתדרה של מוריס גרינברג. לפני שהצטרף למועצה, שימש כמנהל המרכז לחינוך למדיניות ציבורית ועמית בכיר בתוכנית למדיניות חוץ במכון ברוקינגס, דיקן בית הספר ללימודי ציבור ובינלאומיים באוניברסיטת פיטסבורג, וסגן נשיא לתפעול תאגידי בחברת ריית'יאון.

בשנת 2005 פרסמו קורב, רוברט או. בורסטין וצוות הביטחון הלאומי של המרכז להתקדמות אמריקאית נייר עמדה בשם "כוח משולב: אסטרטגיית ביטחון לאומית למאה ה-21". בו הם מתחו ביקורת על הנשיא ג'ורג' וו. בוש על הפלישה לעיראק ועל כך שהקדיש משאבים לא מספקים למאבק בפונדמנטליזם האסלאמי. הם גם פירטו תוכניות להגדלת כוח האדם של צבא ארצות הברית, למנוע מטרוריסטים להשיג נשק להשמדה המונית, להפיץ ערכים דמוקרטיים ליברליים ברחבי המזרח התיכון, ולהפחית את התלות האמריקאית בנפט זר.

בנוסף היה חבר בארגון המוקדש להפסקת האפליה נגד הומוסקסואלים ולסביות המשרתים בצבא ארצות הברית, ולביטול המדיניות אל תשאל, אל תספר. קורב שימש גם בוועדת היועצים הצבאיים למנהיגים עסקיים למען סדרי עדיפויות נבונים, שמטרתה הייתה להפנות 15% מתקציב הצבא לתוכניות חברתיות כמו חינוך, בריאות, הכשרה בעבודה, סעד הומניטרי, אנרגיות מתחדשות והפחתת הגירעון. בשנת [http://atlasbusinessjournal.org/dr-larence-j-korb/ 2008] עבד קורב כיועץ לקמפיין הנשיאותי של הילרי קלינטון. <ref></ref>

== פרסומים ועבודות נוספות ==
קורב כתב כ-20 ספרים בנושאי ביטחון לאומי, ביניהם "The Joint Chiefs of Staff: The First Twenty-five Years" ו-"A New National Security Strategy in an Age of Terrorists, Tyrants, and Weapons of Mass Destruction". למעלה מ-100 ממאמריו הופיעו בכתבי עת כמו "Foreign Affairs", "Public Administration Review", ו-"International Security". כמו כן, פרסם למעלה מ-100 טורי דעה בעיתונים מרכזיים כגון "וושינגטון פוסט", "ניו יורק טיימס" ו-"וול סטריט ג'ורנל".
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1939
משולש מישורי

משולש מישורי אידיאלי
בכימיה, משולש מישורי הוא מבנה מולקולרי עם אטום אחז במרכז ושלושה אטומים בפינות משולש שווה-צלעות, כאשר כל ארבעת האטומים במישור אחד. במולקולה משולשת מישורית אידיאלית, שלושת האטומים הפריפריאליים (בפינות המשולש) זהים זה לזה, וכל זוויות הקשרים הן 120°. דוגמה טובה למולקולה בעלת מבנה זה היא בורון טריפלואוריד (BF<sub>3</sub>), בה אטום בור מרכזי מוקף בשלושה אטומי פלואור. משולש מישורי אידיאלי שייך לחבורת סימטריות נקודתית מסוג D<sub>3h</sub>.

כאשר האטומים הפריפריאליים אינם זהים, זוויות הקשר אינן זהות, וצורת המולקולה אינה אידיאלית - האטומים עדיין במישור, אך המשולש כבר אינו שווה-צלעות. דוגמאות לסוג זה הן המולקולות פורמלין (H<sub>2</sub>CO) ופוסגן (COCl<sub>2</sub>), והיונים המולקולריים ניטראט () וקרבונט ().

==ראו גם==
* מודל VSEPR

==קישורים חיצוניים==
* [https://chem.libretexts.org/Bookshelves/Inorganic_Chemistry/Supplemental_Modules_and_Websites_(Inorganic_Chemistry)/Molecular_Geometry/Trigonal_Planar_______Molecular_Geometry משולש מישורי] באתר LibreTexts Chemistry

קטגוריה:סטריאוכימיה
חיים בירדוגו

הרב חיים בירדוגו (ט"ו בתשרי ה'תרכ"ג, 1862 - כ"ז בשבט ה'תש"ד, 1844) היה ראש ישיבת 'בית אל ועץ חיים' במקנס בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה העשרים.
==קורותיו==
נולד במקנס לאימו מרת מזל-טוב ולאביו ר' אברהם שהיה מעשירי העיר ומלומד. בגיל 15 נכנס ללמוד בישיבתו של רבי חיים משאש. התחתן בגיל 17.<ref>ראו: מים עמוקים (לר' יהודה בירדוגו), תוספת למים עמוקים דף סב והלאה.</ref> בהיותו כבן 25 שימש כראש ישיבה גדולה בעיר. מתלמידיו נמנים המנהיגים הרוחניים של יהדות מרוקו, כדוגמת רבי ברוך אברהם טולידאנו, רבי רפאל ברוך טולידאנו רבי יוסף משאש, רבי אהרן בן חסין, רבי משה אזוגי, ועוד. בקיץ ה'תרע"ב (1912), יזם רבי זאב הלפרין ישיבות מסודרות במקנס, או אז התמנה רבי חיים בירדוגו לראש ישיבת 'בית אל ועץ חיים' שהייתה ישיבה לחכמי העיר.<ref>ראו: אוצר המכתבים חלק א סימן ריב.</ref> בישיבה הנהיג תוכנית לימוד מגוונת שכללה לימוד התלמוד עם הראשונים, וכן לימוד טור ובית יוסף ושולחן ערוך ונושאי כלים. וכן בערבים למדו משנה תורה לרמב"ם. בישיבה זו למדו את כל הש"ס.<ref>ראו: אוצר המכתבים ח"ג סימן א'תתכו.</ref> מבין רבני הישיבה נמנו רבי אהרן אסודרי, רבי יצחק סבאג, רבי מרדכי עמאר ועוד, שהיו בעצמם תלמידיו.<ref>ראו: ילקוט שבע, מועדים וחכמים חלק ב' עמ' קכט-קלא.</ref> במקביל כיהן כסופר בית הדין של העיר.<ref>ראו אוצר המכתבים חלק א סימן רצד.</ref>

נפטר ונקבר במקנס בכ"ז שבט ה'תש"ד בהיותו כבן 81 שנים.

=== כתביו ===
כתב חידושים על הש"ס והמקרא,<ref>ראו 'אמרי אברהם' (עמאר) פרקי תולדות עמ' רסב.</ref> אך רובם אבדו. נותרו מספר חידושים לחומש בראשית, שנדפסו כנספח לספר 'מקוה המים' לרבי יהודה בירדוגו.

==לקריאה נוספת==
* ראו: ר' שמואל בן עמרם, ילקוט שבע, מועדים וחכמים חלק ב עמ' קכט-קלא.
==הערות שוליים==

קטגוריה:מקנס: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה
סודז'ה

סודז'ה (ברוסית: Су́джа) היא עיירה והמרכז האדמיניסטרטיבי של סודז'נסקי שבסובייקט קורסק, רוסיה, הממוקמת על הנהרות סודז'ה ואוליושניה כ-105 ק"מ דרומית מערבית לקורסק, המרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז. יש בה 5,127 תושבים. היא יושבת על מזין הגז הטבעי שבו הצינור הטרנס-סיבירי פוגש את צינור האחים.<ref name="naz1"></ref> העיירה נכבשה על ידי כוחות אוקראינים במהלך הפלישה למחוז קורסק באוגוסט 2024.<ref></ref><ref name="Capture"></ref><ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
בימי הביניים השטח היה חלק מנסיכות רילסק, נסיכות צ'רניגוב והדוכסות הגדולה של ליטא, לפני סיפוחה על ידי נסיכות מוסקבה.<ref name="hro"></ref>

סודז'ה נוסדה בשנת 1664.<ref></ref> בתחילה הייתה זו עיירה של גדוד סומי בתוך סלובודה אוקראינה, והייתה מבוצרת בסוללות ובחפיר.

ב-1708 הוא נכלל במחוז קייב, וב-1779 הפכה למושב הסודז'נסקי אויזד בתוך מחוז קורסק.

בשנת 1870 מנתה תושבי העיר 4,482 תושבים ובפרברים 5,624 תושבים. בשנת 1869 היו בעיירה 393 בעלי מלאכה ובשנת 1871 היו תשעה מפעלים. בסוף המאה ה-19 אירחה העיר ארבעה ירידים שנתיים ושני שווקים שבועיים. לפי מפקד האוכלוסין של האימפריה הרוסית משנת 1897, מניין תושבי העיר עמד על 7,433 מתוכם 61.2% אוקראינים, 37.2% רוסים, 1.2% יהודים ו-0.3% פולנים.<ref name="c1897"></ref>

בנובמבר–דצמבר 1918, סודז'ה הייתה מקום מושבה של ממשלת הפועלים והאיכרים הזמנית של אוקראינה לפני העברתה לבלגורוד.<ref></ref> הוא היה חלק מה-SSR האוקראיני עד 1922, אז הועבר ל-SFSR הרוסית.

במהלך מלחמת העולם השנייה, סודז'ה נכבשה על ידי חיילים גרמנים מ-18 באוקטובר 1941 עד 3 במרץ 1943.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1664
אאורות (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היוונית, האאורות (יוונית עתיקה: Αὔραι) היו נימפות רוח ובנותיו של בוריאס.

== אטימולוגיה ==
שם העצם היווני αὔρα פירושו "בריזה, אוויר צח", רוח קרירה במיוחד.<ref></ref> זה קשור למילה ἀήρ, שפירושה אוויר או ערפל בוקר, משורש פרוטו-הודו-אירופי מוקדם יותר *h₂ewsḗr.<ref></ref>

== במיתולוגיה ==
ה אובידיוס, באמנות האהבה ובמטמורפוזות, מכניס את אאורה לסיפורם הטרגי של ו, אולי משחק על הדמיון המילולי של אאורה ואורורה, אלת השחר הרומית (אאוס היוונית), אשר הייתה לזמן קצר אהובתו של קפאלוס לפני שחזר לאשתו.<ref group="א">אובידיוס, אמנות האהבה, ספר 3, שורות [https://www.loebclassics.com/view/ovid-art_love/1929/pb_LCL232.167.xml 687-746]</ref><ref group="א">אובידיוס, מטמורפוזות, ספר 7, שורות [https://www.loebclassics.com/view/ovid-metamorphoses/1916/pb_LCL042.391.xml 690-862]</ref>

במטמורפוזות, אובידיוס מספר על קפאלוס איך ההרגל שלו היה, שאחרי סיום הציד, הוא יחפש את הרוח הצוננת:

אבל יום אחד, כפי שמספר קפאלוס: <ref group="א">אובידיוס, מטמורפוזות, פרק 7, שורות [https://www.loebclassics.com/view/ovid-metamorphoses/1916/pb_LCL042.399.xml 821-823]</ref> כאשר דבריו של קפאלוס דווחו לאשתו פרוקריס, היא הייתה מוכה צער ופחד, בגלל, לדברי קפאלוס, ו.<ref group="א">אובידיוס, מטמורפוזות, פרק 7, שורה [https://www.loebclassics.com/view/ovid-metamorphoses/1916/pb_LCL042.401.xml 830]</ref> למחרת, לאחר ציד בוקר מוצלח, קרא קפאלוס שוב: אך כשאמר זאת חשב קפאלוס ששמע גניחה וקרא: "בואי, יקירתי".<ref group="א">אובידיוס, מטמורפוזות, פרק 7, שורות [https://www.loebclassics.com/view/ovid-metamorphoses/1916/pb_LCL042.401.xml 835-838]</ref> לאחר מכן, כששמע את רשרוש העלים, השליך את הכידון שלו, על מה שהוא חשב שהיא חיה כלשהי, אבל במקום זאת פרוקריס, שבאה לרגל אחרי בעלה, פחדה שהוא בוגד בה עם אורורה.<ref group="א">אובידיוס, מטמורפוזות, פרק 7, שורות [https://www.loebclassics.com/view/ovid-metamorphoses/1916/pb_LCL042.401.xml 839-850]</ref> בנשימתה הגוססת אומרת פרוקריס: <ref group="א">אובידיוס, מטמורפוזות, פרק 7, שורות [https://www.loebclassics.com/view/ovid-metamorphoses/1916/pb_LCL042.403.xml 851-855]</ref> וקפאלוס אומר: <ref group="א">אובידיוס, מטמורפוזות, פרק 7, שורות [https://www.loebclassics.com/view/ovid-metamorphoses/1916/pb_LCL042.403.xml 856-857]</ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==
=== אובידיוס ===

=== מקורות אחרים ===

קטגוריה:נימפות
קטגוריה:אלות השמיים ומזג האוויר
קולנוע אנמי

קולנוע אנמי (באנגלית: Anemic Cinema) הוא סרט אוונגרד ניסיוני שנוצר על ידי האמן הצרפתי-אמריקאי מרסל דושאן בשנת 1926. הידוע בתפקידו המשפיע בתנועות הדאדא והסוריאליסטיות, הגיחה של דושאן לעשיית סרטים משקפת את עבודתו פורצת הדרך באמנות חזותית, במיוחד ה-ready-mades שלו ניסויים אופטיים.<ref></ref>

== הפקה ==
מרסל דושאן הפיק את "קולנוע אנמי" תחת השם הבדוי שלו, Rrose Sélavy, שבו הוא השתמש לכמה מיצירותיו המוכוונות לדאדא. הסרט משלב את תחומי העניין של דושאן במשחקי מילים חזותיים ואפקטים אופטיים, אלמנטים שהם מרכזיים בחלק גדול מהאמנות שלו. הוא כולל סדרה של אשליות אופטיות מסתובבות הידועות בשם Rotoreliefs, המשולבות במשחקי מילים בצרפתית.<ref></ref>

== קבלת פנים ומורשת ==
הסרט לא היה ידוע ברבים במהלך חייו של דושאן, אך מאז זכה להכרה על תרומתו לתחום הקולנוע האוונגרד והשפעתו על תנועות מאוחרות יותר כמו סרט מבני. "קולנוע אנמי" ממשיך להיחקר בשל השילוב הייחודי שלו של אמנות חזותית וטכניקות קולנועיות, המציע תובנות לגבי הפילוסופיה האמנותית המורכבת של דושאן והשפעתו המתמשכת על אמנות מודרנית ועכשווית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים צרפתיים משנת 1926