OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רוטב ולוטה

רוטב ולוטה (בצרפתית: Sauce Velouté) הוא אחד מחמשת "רוטבי האם" - חמשת הרטבים הקלאסיים של המטבח הצרפתי לפי סיווגו של השף אוגוסט אסקופייה.

רוטב זה מוכן על ידי הכנת ציר בשר זך (ציר עוף, עגל או ציר דגים), לו מוסיפים תערובת רו סמיכה העשויה מחמאה וקמח.

==גרסאות ושימושים==
רוטב זה משמש לתיבול מאכלי בשר עוף ומאכלי ים וכן כבסיס לרטבים אחרים כגון רוטב אלמאנד (רוטב ולוטה בתוספת חלמוני ביצים, שמנת ומיץ לימון), רוטב סופרם (רוטב ולוטה העשוי מציר עוף בתוספת פטריות וחמאה), ורוטב ברסי (רוטב ולוטה העשוי ציר דגים בתוספת שאלוטס ויין לבן).

גרסאות נוספות של רטבים כוללות:
* רוטב פולט (Poulette) - רוטב ולוטה עם פטריות, פטרוזיליה ומיץ לימון.
* רוטב אורורה (Aurora) - רוטב ולוטה בתוספת פירה עגבניות.
* רוטב הונגריאן (Hungarian) - "רוטב הונגרי" - רוטב ולוטה בתוספת בצל, פפריקה ויין לבן.
* רוטב נורמנדי (Normandy) - רוטב ולוטה בתוספת ציר פטריות וצדפות.
* רוטב ונשיאן (Venetian) - "רוטב ונציאני" - רוטב ולוטה בתוספת טרגון, שאלוטס ועירית.
* רוטב סוביס (Soubise) - רוטב ולוטה בו מבושל בצל קצוץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
ולוטה
גבינה שווייצרית

גבינה שווייצרית חתוכה לקוביות
גבינה שווייצרית הוא שם כולל למגוון סוגי גבינה הדומים בצורתם לגבינה השווייצרית אמנטל. צורת הגבינה מתייחדת בכך שהיא כוללת בועות (חורים) חלולות קטנות. הגבינות השווייצריות ידועות באיכותן בשווייץ ומחוצה לה. המונח "גבינה שווייצרית" נפוץ בארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, ישראל ומדינות נוספות.

בייצור גבינה שווייצרית נהוג להשתמש בשלושה סוגים של חיידקים: Streptococcus thermophilus, Lactobacillus ו-Propionibacter. לקראת סוף תהליך הייצור מכלה הפרופיוניבקטר את חומצת החלב שהפרישו החיידקים האחרים, ומשחרר פחמן דו-חמצני היוצר אט אט את הבועות החלולות. באופן כללי, ככל שהבועות גדולות יותר, כך ניכר יותר טעם הגבינה. הסיבה לכך היא שככל שיינתן לחיידקים יותר זמן "לעבוד" על הגבינה, כך יוכלו להעניק לגבינה יותר טעם.

גבינות שווייצריות נושאות את שם האזור בו הן מיוצרות, כשאזורים רבים בשווייץ מתמחים דווקא בייצור גבינה שווייצרית מסוימת, אותה הם משפרים מזה מאות שנים. השווייצרים גאים מאוד במסורת ובאיכות הגבינות שלהם ורואים בהן את הגבינות הטובות בעולם. הדחף לפתח ולשפר את איכות הגבינות, נובע מהצורך לחפות על הקושי של השווייצרים לייצא מוצרים חקלאיים פשוטים במחיר תחרותי. קושי זה נובע מהמחסור שלהם בקרקע מישורית נוחה לחקלאות ומקשיים בתובלת מוצרים באזור הררי. הקושי בהובלה גרם גם לבחירת מוצרים חקלאיים בעלי חיי מדף ארוכים, כמו גבינות קשות ויין, לענפי הייצוא של שווייץ. 

"גבינת ההלווטים" - הייתה ידועה עוד בתקופת האימפריה הרומית כגבינה הראויה לשולחנם של מלכים. השם מיוחס עד היום לגבינת אמנטל המיוצר בעמק (בגרמנית Tal) אמן (Emmen) על ידי שווייצרים הרואים בעצמם צאצאים ישירים של ההלווטים. גבינת גרוייר מאזור האלפים הצרפתיים מוזכרת במסמכים משנת 1115. גבינת אפנצלר היא בת אותה מאה.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המטבח השווייצרי
Nobody's Home

Nobody's Home (בעברית: אין אף אחד בבית) הוא הסינגל השלישי של הזמרת אבריל לאבין מאלבומה השני, Under My Skin. השיר הופק על ידי לאבין ודון גילמור ונכתב על ידי לאבין ובן מודי, גיטריסט להקת אוונסנס לשעבר. השיר לא נחל הצלחה רבה במצעדים כאשר דירוגו היה נמוך ברוב המדינות ברחבי העולם, ומיקום השיא אליו הגיע במצעד בילבורד המפורסם היה המקום ה-41 בלבד, אולם החזיק שם מעמד למשך תקופה ארוכה. באוסטרליה ובממלכה מאוחדת זכה להצלחה מתונה כאשר דורג במקום ה-24 בשתי המדינות. זהו המיקום הכי נמוך אליו הגיעה הזמרת בממלכה המאוחדת לאחר "Losing Grip", אשר היה מדורג במקום ה-21.

בנוסף, הסינגל מכיל שירים נוספים כמו: "I Always Get What I Want" ו-"Knockin On Hevans Door" (גרסת כיסוי לשיר מקורי של הזמר בוב דילן אותו אבריל הרבתה לבצע בסיבוב ההופעות הראשון שלה) שמשמשים למעשה כשירים צדדיים (בי-סייד).

== רקע ==
לשיר יש שלוש משמעויות. לאבין עצמה, אומרת לפני הופעותיה עם השיר, שהיא כתבה את השיר על חברתה לכיתה בעבר, אשר חלתה.

המשמעות הכללית של השיר היא בנוגע לבן אדם עני. השיר מספר על ילדה אשר הולכת לביתה ואף אחד לא נמצא שם, לכן היא בוכה וחייה ברחוב. המשמעות השנייה היא שהילדה אשר חוזרת הביתה, מבינה שמשפחתה, חבריה והאנשים שאכפת לה מהם, לא נמצאים שם יותר עבורה.

המילים לשיר: "היא רוצה ללכת הביתה, אבל אין אף אחד בבית", יכולים להתכוון גם להורים אשר יותר מדי מגוננים, מיושנים בדעותיהם ורוצים "להעיף" את ילדם מהבית לאחר שעשה משהו מביש (השעיה מבית ספר, שימוש בסמים ועוד).

== וידאו קליפ ==
בווידאו קליפ אבריל מגלמת הומלסית (חסרת בית) שחיה ברחוב עם ילדה נוספת. בקליפ אבריל נראית מוזנחת למדי כשפיאה שחורה מונחת על ראשה והיא לובשת ג'ינס מרופט. כך למעשה היא מגלמת נערה עם שיער מבולגן ולא מטופח ובגדים בלויים וישנים. מנגד לכך, אבריל צולמה מהיבטים נוספים - כשהיא שרה את השיר, לבושה בשמלה ושיערה הבלונדיני הארוך פזור כשתזמורת מנגנת מאחוריה. הקליפ מציג את אבריל ה"הומלסית" כמי שמנסה להתרחק מהרחובות. היא מתקשרת הביתה לאמא שלה אך בסופו של דבר מנתקת. היא מנגנת בגיטרה ברחוב (ככל הנראה במטרה להשיג כסף), שוטפת את פניה בשירותים של חנות כלשהי. בנוסף היא גם מנסה להיכנס לתוך מכונית נעולה בזמן שיורד גשם כבד. בסופו של הקליפ, מוצגת הנערה (אבריל) כשדמעה זולגת על לחיה ובסופו היא עוזבת את המקום.

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בן מודי
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דיאן מרטל
קטגוריה:שירים על חסרי בית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
הסגת גבול (יהדות)

שלט המבקש לא להיכנס לחצר פרטית תוך שימוש בפסוק: "לא תסיג גבול רעך"
הסגת גבול היא מצוות לא תעשה במקרא, שנמנית כאחת מתרי"ג מצוות.

==האיסור במקרא==
נכתב במקרא: רש"י בפירושו למקרא מסביר שמדובר באדם המרמה את שכנו על ידי סימון הגבול בין קרקעותיהם באופן לא נכון. איסור זה הוא מקרה פרטי של איסור גזל, ובכל זאת כאשר מדובר בקרקעות בארץ ישראל ייחד לו המקרא איסור מסוים. לא רק זאת, אלא שנכתב במקום אחר במקרא על מסיג גבול: 

פרק שני במסכת בבא בתרא, פרק "לא יחפור", עוסק בנושאים אלו בהרחבה.

==הרחבת האיסור==
בסיפרי קיימת הרחבה של איסור זה לתחומים נוספים: 

גם בקרב הפוסקים ניכרת גישה מרחיבה ביחס לאיסור זה. בספר הרוקח נכתב כי בהמשך לכך פסק מהרשד"ם כי דינו של עני המהפך בחררה נובע מאיסור זה של הסגת גבול. בעקבות מקורות אלה נכתב בפוסקים כי קיימת מסורת פרשנית שהפסוק "ארור מסיג גבול רעהו" נסוב על מגוון רחב הרבה יותר של מקרים מאשר הפסוק "לא תסיג גבול רעך", ולעומתו הוא כולל מקרים רבים של פגיעה באדם אחר. בהתאם נפסק כי הסגת גבול בקרקע מחוץ לארץ ישראל אף היא נכללת בפסוק "ארור מסיג גבול רעהו".

איסור הסגת גבול משמש כמקור הלכתי יסודי בהקשר של זכויות יוצרים, כפי שמשתקף באינספור הסכמות שניתנו למדפיסים של חיבורים תורניים, במסגרתן הרבנים המסכימים השתמשו באיסור הסגת גבול כדי לאסור על מתחרים פוטנציאליים להעתיק את החיבור ולהפיצו, ולפגוע בכך בפרנסת המדפיס הראשון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* השופטת תמר בזק, [https://web.archive.org/web/20131010044013/http://www.hashefa.co.il/home/artdetails.aspx?mCatID=68512&artID=9639 הסגת גבול עסקי בתלמוד]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:משפט עברי: דיני קרקעות
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:פרשת שופטים
He Wasn't

He Wasn't הוא סינגל מתוך האלבום השני של הזמרת אבריל לאבין, Under My Skin. הסינגל לא שוחרר בארצות הברית, שם הופץ במקום השיר "Fall to Pieces". הסינגל הופק ונכתב על ידי לאבין ושנטל קרביזוק.

השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השירים של הולנד.<ref></ref>

== רקע והצלחה ==
השיר מדבר על מערכת יחסים לא מוצלחת בין אבריל לבין בן אדם אחר. השיר מהיר, עם ביט מדבק, השיר מאשים את הבחור בכך שהוא "לא היה טוב מספיק" ועל כך שהוא אף פעם לא נתן לה הרגשה של "מיוחדת".

הסינגל מוקם במקום ה-23 בממלכה המאוחדת ובמקום ה-25 באוסטרליה. גם בארצות אחרות הסינגל לא הצליח במיוחד, כאשר היה במצעד הסינגלים בניו זילנד במשך שבוע אחד, והגיע רק למקום ה-38. בקנדה, מוקם הסינגל במקום ה-92.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
Fall to Pieces

Fall to Pieces הוא הסינגל הרביעי והאחרון מתוך אלבומה השני של הזמרת אבריל לאבין, Under My Skin. זהו הסינגל הרביעי אשר הופץ רק בארצות הברית, כאשר בשאר העולם הופץ השיר "He Wasn't" במקומו. בנוסף, זהו הסינגל הכי פחות מצליח מתוך האלבום.

השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השירים מתחת להוט 100.<ref></ref>

== רקע ==
הסינגל הופק ונכתב על ידי לאבין וריין מידה. בעקבות הכישלון במצעדים, הווידאו קליפ אשר תוכנן לשיר בוטל ולכן אין לשיר שום וידאו קליפ רשמי. בשיר, לאבין מסבירה שהיא רבה עם בחור והם נמצאים בנקודה מסוימת כאשר מערכת היחסים ביניהם יכולה להתקדם בשתי דרכים: הם ינסו לשפר את הזוגיות או שייפרדו. אבריל עצמה, מקווה שהם יצליחו לשרוד ולהישאר ביחד.

==מיקומי שיא==
{| class="wikitable"
!align="left"|מצעד (2005)
!align="center"|מיקום
|-
|align="right"|טופ40 של אמריקה
|align="center"|39
|-
|align="right"|בילבורד
|align="center"|55
|-
|align="right"|בילבורד: מבוגרים
|align="center"|18
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
Keep Holding On

Keep Holding On הוא סינגל של הזמרת אבריל לאבין אשר הוקלט עבור פסקול הסרט "אראגון". הסינגל נכתב והופק על ידי לאבין וד"ר לוק. זהו הסינגל הראשון והיחיד מתוך הפסקול. השיר הופיע בנוסף באלבום הסטודיו השלישי של לאבין The Best Damn Thing.

השיר הגיע למקום השלישי במצעד 40 השירים למבוגרים.<ref></ref>

== הצלחה ==
הסינגל זכה להצלחה רבה באשר הופץ ובין השאר הגיע למקום השני בקנדה ונשאר במקום זה למשך ארבעה שבועות. בארצות הברית התברג הסינגל אל תוך 20 המובילים במצעד הבילבורד ולעשרת המובילים במצעד הבילבורד למבוגרים.

בישראל זכה השיר למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|פלטינה
|1,600,000<ref></ref>
|-
!קנדה (Music Canada)<ref></ref>
|פלטינה
|40,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!קנדה
|27 בנובמבר 2006
|הורדה דיגיטלית
|תקליטי RCA
|<ref></ref>
|-
! rowspan="2" |ארצות הברית
| rowspan="2" |28 בנובמבר 2006
|רדיו להיטים עכשוויים
| rowspan="2" |תקליטי RCA \ פוקס מיוזיק
|<ref></ref>
|-
|רדיו שירים עכשוויים למבוגרים
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:הירושה
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
.to

to. היא סיומת האינטרנט הלאומית של שמות התחום של ממלכת טונגה, קיימת מאז 1995.

ממלכת טונגה מוכרת שמות מתחם עם הסיומת to לכל החפץ בכך. זוהי סיומת מבוקשת הן משום שהסיומת to משמשת באנגלית במשמעות המילה "אל", למשל ב: go.to או move.to בצירוף מילה אחרי שם התחום, כמו למשל go.to/israel. והן משום שכינויה של העיר טורונטו בקנדה בפי תושביה הוא to ולכן עסקים הפועלים בטורונטו רוכשים שמות מתחם עם סיומת זו.

בסיומת זו משתמשמים גם אתרים שפועלים במסגרת קובצי טורנט דוגמת 1337x.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.iana.org/domains/root/db/to.html ] באתר ה-IANA

to
גבינה כחולה

גבינה כחולה
גבינה כחולה היא גבינה המתהדרת בעורקי עובש בצבע כחול-ירקרק. בתקופת ההבשלה של הגבינה, נבגי עובש מסוג פניציליום מוזרקים לתוך הגבינה, ואלו מעניקים לה את צבעה ואת הטעם הפיקנטי שלה. העובש לא ישרוד ללא חמצן, ולכן מנקבים את הגבינה בסיכות ומחדירים לתוכה אוויר. העובש המשגשג בתוך הגבינה גורם לה לפתח חומציות גבוהה ומרקם פירורי.

בדומה ליינות מסוימים, גבינות כחולות רבות כגון רוקפור, גורגונזולה וסטילטון זוכות להגנה משפטית של "תקנת המקוריות" (Protected designation of origin) מטעם האיחוד האירופי, המאפשרת שיווק של מוצרים בשמות המקומות מהם הגיעו רק אם אכן יוצרו בהם.

==היסטוריה==

לפי אגדה, מסופר כי רועה ששכח במערה את ילקוט הצידה שלו שהכיל לחם שיפון וחתיכת גבינה, חזר כעבור כמה שבועות כדי לגלות שהעובש שמכסה את הלחם הדביק את הגבינה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kvasim.org.il/ אתר מועצת הכבשים]
* [http://www.kvasim.org.il/ContentPage.aspx?id=50 גבינת רוקפור כחולה]
*
* 

*
כחולה
סלט מסדואן

בצרפתית סלט מסדואן באיטלקית מצ'דוניה (באיטלקית: Macedonia) הוא סוג של סלט המורכב מחתיכות קטנות של פירות וירקות.

Macédoine de fruits (בתרגום חופשי: מסדואן פירות) הוא סוג של סלט פירות, קינוח נפוץ בצרפת, איטליה, ספרד ואמריקה הלטינית.

Macédoine de légumes (מסדואן ירקות) כיום הוא בדרך כלל סלט קר או מתאבן שמורכב מקוביות של ירקות. בצרפת בדרך כלל הוא כולל שעועית אדומה. ברוב במקרים הוא מעורבב יחד עם מיונז וציר , ובכך הוא בעצם הופך למין סלט רוסי צמחוני (סלט המורכב מחתיכות של ירקות בתוך מיונז). Macédoine de légumes יכולה להיות גם מנה מירקות חמים, שמוגשים יחד עם חמאה.

מקור השם של הסלט הוא במילה הצרפתית macédoine, שנטבעה בצרפת במאה ה-18. משערים שיש במונח רמיזה על מוצאיהם המגוונים של אנשי מוקדון (שכן הסלט מורכב ממגוון מרכיבים). יש שאומרים כי המונח מתייחס לגיוון האתני שהיה באזור מקדוניה במאה ה-19, אך פירוש זה זוכה להתנגדות כיוון שאינו תואם כרונולוגית את זמן טביעת השם. המונח macedoine משמש לתיאור כל סוג של ערבוביה, ולא בהכרח של דברי מאכל.

מסדואן
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:המטבח הספרדי
קטגוריה:המטבח הצמחוני
קרפלך

קרפלך (ביידיש: קרעפלאך או קרעפלעך) הם כיסונים שמקורם במטבח היהודי האשכנזי. הם ממולאים בבשר טחון (אולם קיימות גם גרסאות צמחוניות למשל עם מילוי תפוחי אדמה) ומבושלים במים רותחים או במרק עוף. בגרסה פחות מקובלת, יש המטגנים את הקרפלך לפני ההגשה.

הקרפלך מזכירים כיסונים האופייניים לתרבויות אחרות כגון הרביולי האיטלקי או הג'יאוזי הסיני. הוא הגיע למטבח האשכנזי מהמטבח הרוסי, שם הוא נקרא פילמני, באוקראינה הוא נקרא ורניקי ובפולין שמו פירוגי. פירוגי הממולאים בתפוחי אדמה נקראים בפולין רוּסקִיִי פירוגי (פירוגים רוסיים) ובבוכרה קוראים להם דושפרה ומבשלים אותם במרק אדום.

את הקרפלך נוהגים לאכול בשלושה מועדים יהודיים: בערב יום הכיפורים, בהושענא רבה ובפורים. המשותף לימים אלו הוא שמדובר בימים חגיגיים, אך אינם נחשבים כיום טוב של ממש. לכן אוכלים בהם קרפלך, שהוא בעצם בשר (בגלל החגיגיות) מכוסה (כי זה לא לגמרי חג).

ב"ספר הבדיחה והחידוד" מאת אלתר דרויאנוב כתוב בהקשר זה:

== קישורים חיצוניים ==

*
* [https://mobile.kikar.co.il/tag/%D7%9E%D7%AA%D7%9B%D7%95%D7%9F%20%D7%9C%D7%A7%D7%A8%D7%A2%D7%A4%D7%9C%D7%90%D7%9A מתכונים להכנת קרפלך] באתר כיכר השבת
* 
* 

קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
קטגוריה:מאכלי פורים
אגם טה אנאו

Lake Te Anau
אגם טה אנאו[אנ] (אנגלית: Te Anau)<ref></ref> הוא האגם הגדול ביותר באי הדרומי של ניו זילנד והאגם השני בגודלו במדינה. האגם נמצא בחלקו הדרום מערבי של האי הדרומי, בתחומי הפארק הלאומי פיורדלנד ומכסה שטח של 344 ק"מ רבוע. האגם קרוי על שמן של מערות טה אנא-או (Te Ana-au) הנמצאות לחופו המערבי של האגם ומשמעות שמן בשפה המאורית היא - "מערת המים המתערבלים".

האזור בו שוכן האגם עוצב על ידי תנועת קרחונים במהלך עידן הקרח בתהליך הדומה לתהליך היווצרותם של פיורדים. עקב כך האגם בנוי בצורה של רצועה צרה הנמתחת לאורך של כ-65 ק"מ מצפון לדרום וממנה יוצאות שלוש שלוחות, הנקראות "פיורדים" לכיוון מערב - הפיורד הצפוני, הפיורד הדרומי והפיורד האמצעי. האגם נמצא בגובה של 210 מטרים מעל פני הים, ועומקו המקסימלי הוא 270 מטר. האגם מוזן על די מספר נהרות, כשהבולט בהם הוא נהר אגלינטון הנשפך אל האגם בחלקו הצפון מזרחי. נהר ואיאו מנקז את האגם מחלקו הדרומי וזורם אל אגם מאנאפורי.

העיירה טה אנאו הקרויה על שם האגם שוכנת לחופו של האגם, בפינה הדרום מזרחית, ופרט אליה אין בסביבתו של האגם נקודות יישוב גדולות.

== מקור השם ==
התרגום האנגלי של השם המאורי טה אנאו שנוי במחלוקת. רבים סברו שטה אנאו היה שמה של הנכדה של הקיה (Hekeia), ראש שבט ווייטאהה (Waitaha), ששמה ניתן גם להר בשרשרת הרים לונגווד <ref></ref>. כאשר מערות טה אנה-או התגלו מחדש בשנת 1948, הסברים קודמים לשם הוחלפו בפירוש של השם המלא טה אנה-או, מאורית עבור 'המערה של מים סוחפים'<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==
<div style="direction: ltr;">

</div>

טה אנאו
קטגוריה:סאות'לנד
אלמה מאטר

[[חותם אוניברסיטת בולוניה]]
פסל באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק
אלמה מאטר (בלטינית: Alma mater) הוא מושג לטיני, שמשמעו "אם מזינה". הביטוי שימש ברומי העתיקה כתואר לאלה האם, ובנצרות של ימי הביניים היה כינויה של מרים, אם ישו. 

בשפה האנגלית העכשווית הביטוי משמש לרוב כדי להתייחס למכללה או לאוניברסיטה כלשהי בה התחנך האדם. 

המונח לקוח מן המוטו Alma Mater Studiorum של האוניברסיטה הוותיקה ביותר באירופה כמוסד פעיל ומעניק תארים ברציפות, אוניברסיטת בולוניה באיטליה, שנוסדה בשנת 1088 לספירה בבולוניה ופועלת שם עד היום.

בשפות מודרניות רבות משמש המונח בדרך כלל ובעיקר באקדמיה; באנגלית בריטית נהוג להשתמש בו על פי רוב במקום שם האוניברסיטה או המכללה שבה למד האדם שמדובר בו. בארצות הברית מקובל המונח בשימוש גם ביחס לבית ספר תיכון או יסודי.

"אלמה מאטר" היא לפעמים גם תחילתו של המנון או שיר של מוסד לימודי, ויכולה להתקבל ככותרת לסוגה. במובנו זה, המונח מוכר יותר בארצות הברית מאשר בממלכה המאוחדת. בארצות הברית המונח מתייחס במקרים רבים לכל השיר, בניגוד לפתיחתו בלבד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוסדות לימוד ומחקר
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:נצרות
מלחייה

מלחיות
מלחייה מאולתרת
מלחייה היא כלי לאחזקת מלח בישול (הנקרא אף מלח שולחן) בצורתו הגרוסה ולזרייתו על גבי מזון. 

המלחייה הנה כלי שימושי בעת ארוחה, על כן מניחים אותה על שולחן האוכל. לעיתים נוסף לה ערך אסתטי ועיצובי: קיימים מתקנים המחזיקים את המלחייה בצמוד לפלפלייה (כלי לאחזקת התבלין פלפל שחור בצורתו הגרוסה), או למטחנת הפלפל. בשל כך העיצוב של מטחנת הפלפל קשור לעיצוב המלחייה. בדומה למטחנת הפלפל, ניתן להשיג אף מטחנת מלח, זאת שומרת על צורת המלחייה ועל אופן שימושה.

המלחייה הנפוצה היא בעלת גוף שקוף (מזכוכית או מפלסטיק), כך שניתן לאמוד על יתרת כמות המלח שבה. בחלקה העליון מספר נקבים<ref></ref>, והוא בדרך כלל מוברג לגוף המלחייה. ישנן גם מלחיות שבהן ההברגה היא בתחתית המלחייה. לעיתים החלק העליון והתחתון עשויים מחומרים שונים. למשל, זכוכית ומתכת. יש הנוהגים להוסיף למלח השולחן גרגירי אורז יבשים, כדי למנוע הדבקות של גרגרי המלח לאחר שספחו לחות וכדי להסיר את הגרגירים הלחים מצידי המלחייה. את המלחייה פיתח בשנת 1858 הממציא האמריקאי ג'ון מייסון<ref></ref>. 

==גודל הנקבים וספיקת המלח==
גודלם של הנקבים שבראש המלחיה מותאם לגודלם של גבישי המלח כך שטילטולה למעלה ולמטה משחרר ממנה כמות מלח קטנה (ולא ספיקה קבועה). עקרון הפעולה הוא שבכל הנפה של המלח שבמלחיה משתחררים גבישים בודדים מכל נקב ומיד לאחריהם נחסם הנקב על ידי גבישים החוסמים זה את זה. טלטול המלחיה למעשה מפנה את הנקבים מהגבישים החוסמים עד לנפילתם הבאה ולשחרור גבישים נוספים.

==ממלחה==
הממלחה של [[בנוונוטו צ'ליני]]
הממלחה קדמה למלחייה, ככלי לאחזקת מלח. בממלחה אין נקבים לזריית המלח. הממלחה הייתה כלי פתוח או בעל מכסה, המלח היה מוסף למזון באמצעות נטילתו עם האצבעות או עם כפית קטנה. 
בימי הביניים וברנסאנס הייתה הממלחה כלי הגשה מסוגנן, בהיות המלח תבלין יקר ונחשב. דוגמה לממלחה מעוטרת במיוחד היא הממלחה של בנוונוטו צ'ליני, ממלחה עשוית זהב, הנחשבת ליצירת אמנות.

כיום ממלחות מוחזקות במטבח בסמוך לכירי הבישול, לרוב אלו קופסאות פשוטות.
יש המעדיפים לרכוש אריזות מלח מפלסטיק המגיעות בצורה של מלחיות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.thesaltandpeppershakermuseum.com/ מוזיאון המלחיות והפלפליות]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:כלי קיבול
מסקרפונה

מסקרפונה (באיטלקית: Mascarpone) היא סוג של גבינת שמנת אשר מקורה באיטליה, המיוצרת משילוב של שמנת ולעיתים גם חובצה. לאחר תהליך דנטורציה קצר, מבודדים מוצקי השמנת ממי הגבינה על ידי שימוש בחומצה טרטרית. המוצקים נאספים לגבן אחיד מבלי ליישנה. אחוז השומן בה גבוה מאוד ויכול להגיע ל-50%.

אופן ייצור המסקרפונה שונה ממפעל למפעל. את הגבינה מכינים משמנת וחומצה טרטרית, אך לפעמים בגרסאות מהירות או ביתיות משתמשים במלח לימון (חומצה ציטרית) או מיץ לימון, למרות שלגרסאות אלו יש מרקם וטעם שונה עם חיי מדף מאוד קצרים. הגבינה נמצאת בשימוש בשפע מנות שמקורן בחבל לומברדיה שבצפון איטליה. ניתן למצוא את הגבינה במנות כגון לזניה וטירמיסו, ולעיתים ניתן להשתמש בגבינה על מנת להעשיר תבשילי ריזוטו במקום להשתמש בחמאה. 

באופן מסורתי, מסקרפונה מיוצרת מחלב פרה.

==מקורות==
מקורה של המסקרפונה הוא כנראה במאה ה-16, בסביבת העיר מילאנו שבחבל לומברדיה באיטליה. ייתכן שמקור השם הוא במילה האיטלקית "mascarpia", הגרסה הלומברדית לגבינת הריקוטה. בכל מקרה, תהליך הייצור של כל אחת מהגבינות שונה בתכלית זו מזו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cheese.com/Description.asp?Name=Mascarpone Cheese.com]

קטגוריה:גבינות איטלקיות
קטגוריה:גבינות רכות
ים טסמן

ים טסמן (באנגלית: Tasman Sea) הוא גוף מים המשתרע בין אוסטרליה לניו זילנד, בחלקו הדרום מערבי של האוקיינוס השקט. ים טסמן קרוי על שם מגלה הארצות ההולנדי אבל ינזון טסמן, שהיה האירופאי הראשון שמיפה את אזור טסמניה וניו זילנד. הים גובל בניו זילנד במזרח ובאוסטרליה במערב ומשתרע על פני רצועה ברוחב של כ-2,000 ק"מ ביניהן, גבולותיו הצפוניים והדרומיים פחות ברורים אך נהוג להתייחס לטסמניה כגבול הדרומי ולגבול בין ניו סאות' ויילס וקווינסלנד כגבול בינו לבין ים האלמוגים.

זרמים ענקיים מתחת למים מחוץ לטסמניה אמורים להיחקר על ידי מדענים על מנת לסייע בשיפור תחזיות האקלים. "הגלים שקורים בעומק האוקיינוס יכולים להיות גדולים באמת: 100 מטר ומעלה," אמר פרופסור חבר באוניברסיטת טסמניה לכתבים, "ואמצע ים טסמן הוא נקודה חמה עולמית עם גאות והשפל החזקה שלו לאורך קרקעית הים, כמו רכס הרים."<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ימים באוקיינוס השקט
קטגוריה:אוסטרליה: ימים
קטגוריה:ניו זילנד: גופי מים
קטגוריה:ימים שוליים
תרזה הקדושה מלוס אנדס

תרזה הקדושה מלוס אנדס (בספרדית: Teresa de Jesús de los Andes; 13 ביולי 1900 - 12 באפריל 1920) הייתה נזירה צ'יליאנית אשר הוכרה כקדושה בידי הכנסייה הקתולית (בספרדית נהגה שמה "תֶרֶסָה").

== חייה ==
תרזה הקדושה נולדה בשם חואנה פרננדס דל סולאר (Fernández del Solar) למשפחה בת המעמד הבינוני בעיר סנטיאגו דה צ'ילה שבצ'ילה, וכונתה בשם החיבה "חואניטה", השם בו היא מוכרת כיום. כבר מגיל 6 סייעה בקביעות במיסה. בשלב מוקדם בחייה קראה את האוטוביוגרפיה של הקדושה הצרפתייה תרזה הקדושה מליזייה, אשר הותירה את חותמה על חואניטה, שכבר הייתה אדוקה למדי, והביאה אותה לבחור בדרך חיים המוקדשת לשירות האל. בגיל 14 בחרה במסדר הכרמליתי כייעודה והחלה לומדת את דרכו וקדושיו, וכן עמדה בקשר עם אם המנזר הכרמליתי בעיר לוס אנדס, כ-90 קילומטרים מסנטיאגו על הדרך בין סנטיאגו וולפראיסו. בגיל 15 נדרה את נדר הבתולים, אותו חידשה שוב ושוב עד למותה.

ב-7 במאי 1919, כחודש לאחר שמלאו לה 19 שנים, הפכה חואניטה לנזירה במסדר הכרמליתי ואימצה לעצמה את השם "תרזה של ישו". משפחתה לא התנגדה לייעוד בו בחרה לחייה, אולם העדיפה כי תרזה תשהה במנזר אחר מזה בו בחרה, קרוב יותר לסנטיאגו ונוח יותר למחיה. תרזה את המנזר בו בחרה עקב סגנון חיים פשוט בו חפצה ועקב ת מה שחוותה מסירותן המוחלטת של הנזירות בנות המנזר. את ימיה העבירה תרזה בתפילות וחיי סגפנות. ביומנה כתבה כי "אני של אלוהים" והוסיפה "הוא יצר אותי והוא ראשיתי וסופי".

לקראת סוף של חייה הקצרים החלה תרזה בשליחות של הפצת הנצרות באמצעות כתיבת מכתבים. בגיל 20 חלתה בטיפוס הבהרות ועברה ייסורים קשים. באפריל קיבלה את סקרמנט המשיחה האחרונה ונדרה את נדריה האחרונים כדי להשלים את תהליך הכשרתה כנזירה, אך שבוע לאחר מכן, במהלך השבוע הקדוש, ב-12 באפריל, נפטרה תרזה, פחות משנה מיום כניסתה למנזר.

תרזה פופולרית למדי וכ-100,000 צליינים עולים לרגל אל קברה בלוס אנדס מדי שנה. תרזה היא הקדושה הראשונה של צ'ילה וכן הכרמליתית הראשונה מחוץ לאירופה שהוכרזה כקדושה. היא פופולרית במיוחד בקרב נשים ואנשים צעירים.

תרזה עברה ביאטיפיקציה ב-3 באפריל 1987 בסנטיאגו דה צ'ילה בידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני, אשר ב-21 במרץ 1993 הכריז עליה כקדושה בהליך של קאנוניזציה שנערך ברומא.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.vatican.va/news_services/liturgy/saints/ns_lit_doc_19930321_teresa-de-jesus_en.html חדשות הוותיקן] 
* [http://www.americancatholic.org/Features/SaintOfDay/?id=1900 תרזה הקדושה מלוס אנדס] באתר [http://www.americancatholic.org/ www.americancatholic.org] <small>(באנגלית)</small>
* 

קטגוריה:ילידות 1900
קטגוריה:קדושים נוצריים באמריקה הלטינית
קטגוריה:צ'ילה: דת

קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נשים צ'יליאניות
קטגוריה:נפטרות ב-1920
האלפים הדרומיים

האלפים הדרומיים הם רכס הרים במערב האי הדרומי של ניו זילנד המשתרעים כמעט לכל אורכו של האי מצפון לדרום. הנקודה הגבוהה ביותר באלפים הדרומיים היא פסגתו של הר קוק המתנשא לגובה של 3,754 מטר מעל פני הים. 

חלקים נרחבים מהאלפים הדרומיים נכללים בשטחם של פארקים לאומיים. בהם הפארק הלאומי אאורקי/הר קוק, הפארק הלאומי הר אספיירינג והפארק הלאומי ווסטלנד. חלקים נרחבים מהאלפים מכוסים על ידי כ-360 קרחונים, הבולטים בהם: קרחון טסמן, קרחון פוקס וקרחון פרנץ ג'וזף. שמם של האלפים הדרומיים ניתן להם ב-23 במרץ 1770 על ידי מגלה הארצות ג'יימס קוק למרות שהם התגלו יותר ממאה שנה קודם לכן על ידי ההולנדי אבל ינזון טסמן. הם נקראים כך בהשאלה משמם של הרי האלפים באירופה, הנושאים אופי טופוגרפי דומה.<ref></ref>

מבחינה גאולוגית האלפים הדרומיים מהווים חלק מטבעת האש ונוצרו כתוצאה מהתנגשות של לוח האוקיינוס השקט עם הלוח האוסטרלי שהביאה להתרוממות פני הקרקע. תהליך זה החל לפני כ-25 עד 30 מיליוני שנים וממשיך גם כיום.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו זילנד: הרים
אלפים דרומיים
קטגוריה:האי הדרומי
*
אהיל

שתי נורות עם אהילים
אהיל (מלשון אהל) הוא חלק מגוף תאורה המשמש לשינוי פיזור האור הנפלט מהנורה, להגנה פיזית עליה או להקניית מראה יפה לגוף התאורה עצמו. האהיל עשוי לכסות את הנורה באופן מלא או חלקי ולעיתים הוא תלוי מתחת לדגמים של נורות תקרה, כך שהוא חוסם אך ורק חלק מאורן בדרכו מטה.

ישנם אהילים בצורות שונות, הנפוצות בהן חרוט וגליל. האהילים הראשונים כנראה היו בשימוש בבריטניה בשנות השישים של המאה ה-19.

== אהילים מפורסמים ==
באתר יד ושם יש אהיל שבנה יהויכים מקס דה יונג בעת ששהה במסתור בפריזלנד, הולנד. בני משפחת דה יונג נמלטו לאחר פוגרום ליל הבדולח מגרמניה להולנד והצליחו למצוא מסתור, ובו שהו עד תום המלחמה<ref></ref>.

== ראו גם==

* גוף תאורה

==קישורים חיצוניים==

* [https://hebrew-academy.org.il/keyword/%D7%90%D6%B8%D7%94%D6%B4%D7%99%D7%9C אהיל] באתר האקדמיה ללשון
* בן יוסף אחיקם, [https://www.nli.org.il/he/archives/NNL_ARCHIVE_AL997009348750705171/NLI#$FL162500846 תצלומים - אהיל - 'פולנייה'] באתר הספרייה הלאומית
* [https://www.hidabroot.org/article/1144538 אהילים מיוחדים] באתר הידברות, 14.9.2020
* [https://eureka.org.il/item/103139/%D7%9E%D7%94%D7%99-%D7%9E%D7%A0%D7%95%D7%A8%D7%AA-%D7%94%D7%91%D7%A0%D7%A7%D7%90%D7%99%D7%9D מהי מנורת הבנקאים?] באתר אאוריקה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תאורה
קטגוריה:עיצוב פנים
טאהר בן ג'לון

טאהר בן ג'לון (Tahar ben Jelloun, طاهر بن جلون; נולד ב-1 בדצמבר 1944) הוא סופר ומשורר מרוקני החי ועובד בצרפת החל מ-1971, וכותב בשפה הצרפתית. בן ג'לון הוא סופר הצרפתית בן-זמננו המתורגם ביותר בעולם.

==ביוגרפיה==
בן ג'לון נולד בפאס. אחרי לימודיו בבית ספר ערבי-צרפתי בפאס, עברה משפחתו ב-1955 לטנג'יר, שם למד בתיכון הצרפתי בעיר. ב-1963 אחרי גמר לימודיו התיכוניים, בגיל שמונה עשרה, החל ללמוד פילוסופיה באוניברסיטת מוחמד החמישי ברבאט, בירת הממלכה המרוקנית. שם גם החל לכתוב את שיריו הראשונים והוציא לאור קובץ שירים. ב-23 במרץ 1965 החלו הפגנות המוניות של סטודנטים והתפשטו לכל הערים הגדולות במרוקו. ב-1966 הופסקו לימודי הפילוסופיה. 94 סטודנטים, בהם בן ג'לון, נשלחו למאסר במחנה צבאי במערב מרוקו והואשמו בארגון הפגנות הסטודנטים ב-1965. בינואר 1968 השתחרר בן ג'לון מהמאסר הצבאי וחזר ללימודיו. ב-1971 החל את מפגשיו הראשונים עם אמנים וסופרים מרוקנים וצרפתים.

ב 1971 החל בן ג'לון ללמד פילוסופיה במרוקו. ובאותה שנה החליט שר הפנים להעביר את מקצוע לימוד הפילוסופיה מהשפה הצרפתית לשפה הערבית. בן ג'לון הפסיק ללמד כי זה לא התאים לכישוריו ונאלץ לעזוב את מרוקו ולעבור לצרפת. בצרפת קיבל מענק מקרן צרפתית שאפשרה לו לשתלם במקצוע באוניברסיטת פריז ולהתגורר בקמפוס במקום וב-1975 קבל תואר דוקטור לפסיכולוגיה וסוציולוגיה. כתביו באותה תקופה הושפעו מניסיונו בפסיכותרפיה.

משנות ה-70 התחיל לכתוב ולפרסם יצירות ספרות. עד כה כתב שירה, סיפורים וכמה רומאנים והוציא אנתולוגיה של השירה המרוקנית החדשה. הוא כותב בעיתונים "לה מונד" ו"לה מונד דפלומאטיק".

ב-1985 פרסם את הספר בן החולות (L'Enfant de sable), שפרסם אותו ברחבי העולם. הספר תורגם ל-43 שפות, לרבות ערבית ועברית. 
בן ג'לון הוא חתן פרס גונקור היוקרתי לשנת 1987 על ספרו "הלילה הקדוש".
ספרו הגזענות כפי שהסברתי לבתי ראה אור בצרפת ב-1998 ותורגם לשפות רבות, הספר נולד בעקבות שאלות ששאלה בתו מרים. בעקבות פרסום הספר הסופר הוזמן לעיתים קרובות לבתי ספר בצרפת ומדינות אירופיות אחרות למפגש עם ילדים. הספר אומץ על ידי מערכת החינוך הישראלית.

לקראת חגיגות 1200 שנה לעיר הולדתו של בן ג'לון, פאס, בשנת 2008, פנה בן ג'לון באתר שנפתח על ידי בית המלוכה בקריאה לאינטלקטואלים וליהודים ממוצא מרוקני מכל העולם לבוא ולקחת חלק פעיל בחגיגות שיערכו בעיר.

==פרסים והוקרה==
בשנת 2004 זכה בפרס הספרות הבינלאומי IMPAC של דבלין.

בן ג'לון הוא חתן פרס אריך מריה רמרק לשלום לשנת 2011.

==ספריו שתורגמו לעברית==
*הלילה הקדוש, 1991, עם עובד
*בן החולות, 1988, פרוזה אחרת/עם עובד

*הגזענות כפי שהסברתי לבתי, 1998, תרגום ראובן מירן, הוצאת בבל
*מוחא השוטה, מוחא החכם, 1999, הוצאת כרמל
*הסגר, 1999, פראג/סצנה
*פונדק האביונים, 2001, כנרת
*היעדרו המסנוור של האור, 2002, תרגום "א. עתניאל" (יהושע קנז) ספריה לעם/עם עובד
* לעזוב, 2008, מטר

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://readingmachine.co.il/home/books/book_462_28/chapter01_9665665 הגזענות כפי שהסברתי לבתי] מתוך מכונת קריאה, הוצאת בבל
* [http://www.taharbenjelloun.org האתר הרשמי של טאהר בן ג'לון בצרפתית ואנגלית] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים מרוקאים
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס גונקור
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרוקאי
קטגוריה:ספרות צרפתית
קטגוריה:סופרים אקסופוניים
קטגוריה:ילידי 1944
קטגוריה:זוכי פרס הים התיכון
תחמוצות חנקן

N<sub>2</sub>O, הידועה גם כגז צחוק]]

תחמוצות חנקן הן תרכובות בעלות הנוסחה האמפירית הכללית N<sub>m</sub>O<sub>n</sub>, כגון N<sub>2</sub>O, NO, NO<sub>2</sub>, N<sub>2</sub>O<sub>3</sub>, N<sub>2</sub>O<sub>4</sub> ו-N<sub>2</sub>O<sub>5</sub>. באטמוספירה, קבוצה זו כוללת בעיקר חנקן דו-חמצני (NO<sub>2</sub>). נהוג גם להתייחס לתרכובות אלו בשם הכללי NO<sub>X</sub>.

תחמוצות חנקן מהוות גורם מזהם הנוצר ברובו בשל חמצון חנקן אטמוספירי בטמפרטורות גבוהות, למשל במהלך שרפה. כיום, המקור העיקרי להיווצרות תחמוצות חנקן הוא שרפה של דלק במנועי בעירה פנימית כגון במנועי מכוניות, תחנות-כוח ומפעלי תעשייה. תחמוצות החנקן מגדילות את רגישות הריאות למחלות של דרכי הנשימה. כמו כן, ריכוזים גבוהים של תחמוצות החנקן באטמוספירה, גורמים לכאבי ראש ולגירוי של ריריות העיניים.
החל מ-15.8.1993 מחויב כל נהג שברשותו מכונית חדשה לציידה בממיר קטליטי שתפקידו להפחית את פליטת חלק מהגזים הרעילים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחמוצות
קטגוריה:זיהום אוויר
קטגוריה:חנקן: תרכובות
זיידאן עטשי

זיידאן עטשי (בערבית: زيدان عطشي; נולד ב-10 במאי 1940), הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, וחבר הכנסת לשעבר. כיהן כקונסול ישראל בניו יורק.

== חייו ==
זיידאן עטשי נולד בעספיא והיה פעיל בה בסניף הנוער העובד והלומד. הוא למד לתואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת חיפה ולימודי תואר שני באוניברסיטה העברית. בעת לימודיו באוניברסיטת חיפה היה פעיל באגודת הסטודנטים. בשנים 1970-1972 היה כתב לענייני הצפון של הטלוויזיה הערבית של רשות השידור. 

עטשי מונה בשנת 1972 לקונסול ישראל בניו יורק, ביוזמת יועץ ראש הממשלה לענייני ערבים, שמואל טולידאנו. הוא כהן בתפקיד זה עד שנת 1976, וכן היה חבר משלחת ישראל לאו"ם. באותו זמן היה מזוהה עם מנחם בגין והליכוד ובתוכה בעיקר עם תנועת המרכז החופשי, אך בעברו היה חבר מפלגת העבודה. כששב לארץ הצטרף לתנועה הדמוקרטית לשינוי בראשות יגאל ידין (1977), אשר היוותה תנועת מרכז. בבחירות המקדימות הוא הגיע למקום ה-13 ונבחר לכנסת התשיעית, בה היה חבר בועדת החינוך והתרבות.

מבחינה פוליטית התקיים ויכוח בתוך הסיעה האם להישאר בקואליציה או לפרוש, ויכוח שגרר את פיצול התנועה הדמוקרטית לשינוי ב-14 בספטמבר 1978 לשתיים; עטשי, שהתנגד לישיבה בקואליציה, הצטרף לתנועה לשינוי ויוזמה יחד עם מקימי סיעת "שינוי" (אמנון רובינשטיין, סטף ורטהיימר ועוד) ועבר לספסלי האופוזיציה.

בבחירות לכנסת העשירית זכתה מפלגת "שינוי" בשני מנדטים, ועטשי לא נבחר לכנסת. בכנסת האחת עשרה נבחר מטעם סיעת שינוי - מפלגת מרכז. בכנסת זו שימש חבר בוועדת הכנסת, וכן פעם נוספת חבר בוועדת החינוך והתרבות.

בעת כהונתו ייסד את ועדת המעקב הדרוזית לטיפול בענייני הדרוזים בישראל ובמזרח התיכון, וכיהן כיושב ראש הוועדה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:חברי כנסת דרוזים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ד"ש
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם שינוי
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:קונסולי ישראל בניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:עספיא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
אגרול

ממולא בבשר בקר]]
אגרול (מאנגלית: גלילי ביצים) הוא מתאבן מהמטבח הסיני אמריקאי העשוי מבצק ממולא בירקות או בבשר ומטוגן בשמן עמוק, לצידו מוגש לרוב רוטב חמוץ-מתוק כמטבל. האגרול אינו מכיל ביצה במלית או בבצק, ולא ידוע מדוע או מתי קיבל האגרול את שמו זה.<ref name=":0"></ref>

האגרול הוא אחת מהמנות הנפוצות ביותר במטבח הסיני-אמריקאי ונפוץ גם במסעדות סיניות ואסייתיות בישראל, והוא מבוסס על המנה הסינית ספרינג רול. עם זאת, את האגרול בגרסתו האמריקאית כמעט ולא ניתן למצוא במזרח אסיה.<ref name=":0" />

ישנם שני שפים הטוענים להמצאת המאכל, שניהם טוענים שהמציאו אותו בזמן עבודתם במסעדה סינית בניו יורק בשנות השלושים. <ref></ref>

האגרול ממולא לרוב בירקות כגון כרוב, גזר ובצל, ולעיתים גם באטריות ובבשר. האגרול גדול במידותיו מהספרינג רול, יוגש תמיד מטוגן ומעטפתו עבה יותר ועשויה מבצק חיטה.

האגרול מקובל בכל העולם פרט למזרח אסיה כמנה ראשונה במסעדות סיניות-אמריקאיות.

==ראו גם==
*ספרינג רול

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mathamim.co.il/bankomat/Rcpview.asp?key=64 מתכון] באתר מטעמים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:דים סאם
קטגוריה:טיגון עמוק
קטגוריה:המטבח הסיני אמריקאי
קטגוריה:מאכלי ירקות
אבו עיסא אל אספהאני

יִצְחָק בֶּן יַעֲקֹב עוֹבַדְיָה אַבּוּ עִיסִי, המוכר גם בשם אַבּוּ עִיסַא אלְ-אִסְפַהַאנִיּ, היה משיח שקר שחי בעיר אספהאן שבממלכת פרס בימי מלכותם של ח'ליפי בית אומיה, מייסד כת העיסוניים. זמנו המדויק מוטל בספק: יש המקדימים אותו לימי הח'ליף עבד אל-מלכ (685–705), ויש המאחרים אותו לימי הח'ליף מרואן השני (744–750).

==חייו==
אבו עיסי היה חייט מאספהאן, שלא ידע קרוא וכתוב, ופרסם כי היו לו התגלויות נבואיות וכי הוא המשיח. אף שלא ידע קרוא וכתוב, טענו חסידיו כי חיבר מספר ספרים. 

אבו עיסי אמר שלפני בואו של המשיח יופיעו חמישה שליחים, והוא האחרון שבהם. אלוהים הטיל עליו, לדבריו, להציל את היהודים מעול העמים ולהנחיל להם עצמאות. לפי מקור אחר לא הסתפק בתפקיד מבשרו של המשיח, וטען שהוא עצמו המשיח.

אבו עיסי נקט שיטה של הוספת מצוות והטלת חומרות. הוא אסר גירושים, אכילת בשר ושתיית יין, וחייב להתפלל שבע תפילות ביום ולא שלוש, בהסתמך על הפסוק "שבע ביום הללתיך". כמו כן, אבו עיסי נהג בסובלנות כלפי הנצרות והאסלאם, קידש גם את הברית החדשה והקוראן והורה לחסידיו לעסוק בהם לצד העיסוק בתנ"ך.

המונים התלקטו סביב אבו עיסי, שאותו כינו חסידיו "א-ראעי" (הרועה), והוא עורר מרד נגד השלטון הפרסי. מסופר כי כאשר הקיפו המוסלמים את מחנהו של אבו עיסי, צייר זה מעגל גדול בחול סביב למחנהו והודיע כי כל העומדים בתוכו יינצלו. האויבים, שלא הבינו את משמעות המעשה, וחששו שמא יש בו מעשה כישוף, נרתעו לאחוריהם ונמלטו.

==מותו==
ימים מועטים לאחר מכן ניגף אבו עיסי בקרב סמוך לעיר ריי (Raghā) במחוז טהראן שבצפון פרס ונהרג. חסידיו נפוצו לכל עבר. גם לאחר מותו המשיכו שרידי חסידיו להאמין כי לא מת וכי הוא מסתתר במערה בהרים. שרידי קהילות של מאמיני אבו עיסי שרדו בסוריה עד המאה ה-10. לפי סיפוריהן נדד המנהיג במדבר כדי לבשר לבני משה על שליחותו.

הרמב"ם באיגרת תימן מזכיר את תנועתו של אבו עיסי:

שרידי חסידיו של אבו עיסי, אשר האמינו כי הוא נותר בחיים, המשיכו לפעול על פי רעיונותיו והוראותיו, והם נקראים כת העיסוניים. החוקרים מניחים כי המהומות בפרס האסלאמית והתהוות השיעה היו מן הגורמים לייסוד הכת, שהייתה הכת הראשונה ביהדות, מאז ימי חורבן בית שני.

==ראו גם==
*משיח שקר

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משיחי שקר יהודים
קטגוריה:תנועות משיחיות יהודיות
קטגוריה:יהודים איראנים ופרסים
חררדו לייבנר

חררדו לייבנר (בספרדית: Gerardo Leibner; נולד ב-7 בפברואר 1965) הוא פרופסור להיסטוריה של אמריקה הלטינית באוניברסיטת תל אביב ופעיל פוליטי וחברתי בישראל. כיהן כראש מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית.

==ביוגרפיה==
לייבנר נולד במונטווידאו שבאורוגוואי כבן הבכור מבין שני ילדים לננסי, ילידת ארגנטינה, ולמאיר לאון לייבנר, קרדיולוג יליד פולין. הוריו היו פעילי מחתרת קומוניסטים באורוגוואי שתחת שלטון הדיקטטורה הצבאית, ובנובמבר 1975, לאחר שרבים מהחברים שהיו קשורים בפעילותם נאסרו, הצליחו לברוח לבואנוס איירס שבארגנטינה.
לאחר ההפיכה הצבאית בארגנטינה ב-24 במרץ 1976, ומימושו של מבצע קונדור, שמטרתו הייתה לחטוף ולחסל מתנגדים פוליטיים בארצות הדיקטטורות הצבאיות בדרום אמריקה, היגרה המשפחה לישראל ביוני של אותה שנה.

לייבנר השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1998, ועם קבלת תואר הדוקטור שלו החל ללמד בה. מחקרו של לייבנר מתמקד בסוגיות של מרקסיזם וקומוניזם לטינו-אמריקאיים ובהיסטוריה חברתית ופוליטית של אזור האנדים. בראשית דרכו האקדמית עסק במשנתו של חוזה קרלוס מריאטגי ובאינדיחיניסמו בפרו המודרנית. בשנים האחרונות החל לעסוק גם בשנות ה-60 באמריקה הלטינית ובהיסטוריה החברתית של המפלגה הקומוניסטית באורוגוואי.

לייבנר הוא אחד מעורכיו של כתב העת Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe והחל משנת 2005 מכהן כראש מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית. בשנת 2002 היה עמית קרן קלוג בספריית הקונגרס של ארצות הברית.

לייבנר פעיל בתנועת תעאיוש, ארגון משותף של יהודים וערבים המתנגד לכיבוש הישראלי בשטחים, חבר הוועדה המתאמת הארצית של תנועת "התחברות-תראבוט" וכן מרצה במכללה החברתית-כלכלית..

==מפרסומיו==
===ספרים===
<div style="direction: ltr;">
*El Mito del Socialismo Indígena en Mariátegui. Fuentes y Contextos Peruanos, Lima, Fondo Editorial de la Pontificia Universidad Católica del Perú, 1999.
</div>
*'האינדיאנים החדשים' -- צמיחת הפוליטיקה של ההמונים בפרו, 1895-1932, הוצאת רמות: תל אביב, 2003.
===מאמרים===
* [http://hagada.org.il/2009/12/12/%d7%a9%d7%9e%d7%90%d7%9c-%d7%97%d7%93%d7%a9-%d7%94%d7%95%d7%90-%d7%a9%d7%9e%d7%90%d7%9c-%d7%a2%d7%9e%d7%9e%d7%99/ "שמאל חדש" הוא שמאל-עממי], 12 בדצמבר 2009, באתר הגדה השמאלית
* [http://hagada.org.il/2009/02/06/%d7%9e%d7%93%d7%99%d7%a0%d7%94-%d7%a0%d7%90%d7%9e%d7%a0%d7%94-%d7%9c%d7%9b%d7%9c-%d7%90%d7%96%d7%a8%d7%97%d7%99%d7%94-%d7%97%d7%a8%d7%a8%d7%93%d7%95-%d7%9c%d7%99%d7%99%d7%91%d7%a0%d7%a8/ מדינה נאמנה לכל אזרחיה ], 6 בפברואר 2009 באתר הגדה השמאלית

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.tau.ac.il/profile/leibner פרופסור חררדו לייבנר] באתר אוניברסיטת תל אביב
* [https://www.haokets.org/?s=+חררדו+לייבנר&lang=he מאמריו של חררדו לייבנר] באתר העוקץ
* [http://hagada.org.il/author/חררדו-לייבנר/ מאמריו של חררדו לייבנר] באתר הגדה השמאלית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה כללית
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:לימודי אמריקה הלטינית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים ילידי אורוגוואי
נצי הפת"ח

נִצי הפתח (בערבית: <big>صقور فتح</big> תעתיק: צֻקוּר פַתח) הוא שמם של שני ארגונים פלסטיניים: הראשון היה ארגון נוער בגדה המערבית וברצועת עזה בשנות ה-80. השני הוא ארגון טרור בעל קשרים לפת"ח, שהתפלג מגדודי חללי אל-אקצא. ארגון זה אחראי למספר פעולות נגד ישראלים, בעיקר ברצועת עזה.

סמל נצי הפת"ח
במהלך האינתיפדה הראשונה, שהחלה ב-1987, נצי הפת"ח הונהגו על ידי צעירים מן הערים הגדולות בגדה וברצועה: שכם, טולכרם, רמאללה, בית לחם, עזה וח'אן יונס. מרבית הפעולות בתקופה זו היו באמצעי לחימה מאולתרים: יידוי אבנים, דקירות, שימוש בכלי נשק גנובים. כמות הנשק שהדור הראשון של הארגון קיבל ממקורות אש"ף מחוץ לשטחים הייתה זניחה, והפעולות הקטלניות שלהם היו פיגועי דקירה או מארבים של כלי רכב. ארגון זה פורק במצוות ישראל (כחלק מהסכמי אוסלו) ב-1996. אחד מפעילי הארגון החשובים באותה תקופה היה מוחמד דחלאן, שפיקד על נצי הפת"ח ברצועה. 

הדור השני של נצי הפת"ח הופיע לראשונה באינתיפאדה השנייה, אז טען לאחריות משותפת עם חמאס למתקפה על מעבר רפיח, ב-12 בדצמבר 2004, בה נהרגו 5 חיילי צה"ל ונפצעו עשרה נוספים. הארגון פעל ברצועה בלבד.

אחרי מותו של יאסר ערפאת סבלו נצי הפת"ח מירידה בתמיכה בהם, לעומת חמאס. מספר התקיפות שהארגון ביצע פחתו. הפעולה האחרונה של נצי הפת"ח הייתה ב-2005, כשאנשי הארגון חסמו כביש ברשות הפלסטינית ומנעו מבכירים לעבור בו, במחאה על כך שהארגון לא קיבל מקום במערכת הביטחון של הרשות.

בחלקו העליון של סמל הארגון מופיע פסוק מהקוראן, מתוך סורת הניצחון (110), פס' 1: "إِذَا جَآءَ نَصْرُ ٱللَّهِ وَٱلْفَتْحُ", "כאשר יבוא הניצחון מעִם אלוהים וההכרעה". המילה בפסוק המתורגמת כ"הכרעה" (גם "ניצחון") היא "פתח" (فتح), כשמו של הארגון.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פת"ח
קטגוריה:ארגונים לשעבר
רחוב סלאח א-דין

רחוב צלאח א-דין, 2007
בית המשפט המחוזי ברחוב צלאח א-דין
[[קתדרלת סנט ג'ורג' ברחוב צלאח א-דין]]
רחוב סלאח א-דין הוא רחוב מרכזי בירושלים הקרוי על שמו של המצביא המוסלמי סלאח א-דין. הרחוב שוכן בלב שכונת באב א-זהרה והוא מוביל משער הפרחים לעבר המושבה האמריקאית. הרחוב משמש כרחוב העסקים הראשי של מזרח ירושלים ושוכנים בו גם מטה משרד המשפטים, בית המשפט המחוזי בירושלים ומולו קתדרלת סנט ג'ורג' ואחד משני סניפי הדואר הראשיים בעיר.

הרחוב נסלל בתחילת המאה ה-20, אולם בתקופת שלטון המנדט הבריטי לא נודעה לו חשיבות רבה כיוון שהמסחר היהודי התמקד ברחוב יפו לכיוון מערב, ואילו זה הערבי התמקד בדרך שכם. עם חלוקת העיר לאחר מלחמת העצמאות, לא ניתן היה לקיים מסחר בדרך שכם עקב קרבתו של הרחוב לגבול דאז עם ישראל (הקו העירוני) ועל כן המסחר הערבי נדד מזרחה לרחוב צלאח א-דין. לאחר איחוד העיר המשיך הרחוב להוות מרכז עסקים עיקרי עבור האוכלוסייה הערבית בירושלים.

בצפון הרחוב שוכן אחד המלונות המפורסמים והיוקרתיים בעיר - מלון אמריקן קולוני.

במרץ 2014 רכשה עמותת עטרת כהנים מתחם גדול בתחילת הרחוב, סמוך לשער הפרחים בו מתוכננים להיפתח ישיבה ומכינה קדם צבאית.

==קישורים חיצוניים==

*
סלאח א-דין
קטגוריה:מזרח ירושלים: תחבורה
משאללה

משאללה (ערבית مَا شَاءَ ٱللَّٰهُ מא שאא אללה, טורקית Maşallah, בוסנית MašaAllah) היא מילה שמקורה בערבית, השגורה בפי מוסלמים גם במדינות שערבית אינה מדוברת בהן, ולעיתים אף בפי לא-מוסלמים במדינות אלה. 

המילה מבטאת הערכה לאדם או לאירוע, ובה בעת משבחת את שם האל ומרחיקה מנשוּא המילה את עין הרע. במובן זה היא דומה לביטוי "בלי עין הרע" בעברית. משמעותה המילולית של המילה היא "מה שאלוהים רצה" או "כך רצה אלוהים", והיא מכוונת לרצונו וליכולתו של האל לעשות כול ולהיטיב. 

למילה "משאללה" הקשרים חברתיים שעשויים להיות מחייבים. בטורקית, לדוגמה, "משאללה" היא הנוסחה המקובלת היחידה להביע התפעלות מתינוק או ילד, גם בקרב חילוניים.
הביטוי נפוץ כיום גם בקרב יהודי ארצות האסלאם וצאצאיהם.

==ראו גם==
* אלחמדוללה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
קטגוריה:מושגים באסלאם
אטורה בוגאטי

אטורה ארקו איסידורו בוגאטי (באיטלקית: Ettore Arco Isidoro Bugatti; 15 בספטמבר 1881 – 21 באוגוסט 1947), יצרן ומתכנן מכוניות איטלקי, ייסד והיה הבעלים של חברת ייצור המכוניות בוגאטי.

== ביוגרפיה ==
נולד במילאנו למשפחה אמנותית ידועה אשר שורשיה בעיר. בנם של תרזה לוריולי ובעלה קרלו בוגאטי, מעצב מפורסם של רהיטים ותכשיטים בסגנון אר נובו. אחיו הצעיר היה פסל חיות מפורסם, רמברנט בוגאטי, דודתו, לואיגיה בוגאטי, הייתה אשתו של הצייר ג'ובאני סגנטיני וסבו, ג'ובאני לואיג'י בוגאטי היה אדריכל ופסל.

לפני ייסוד חברת מכוניות משלו, תכנן אטורה מספר מנועים וכלי רכב עבור אחרים. פרינטי וסטצ'י ייצרו את בוגאטי סוג 1 שאותו תכנן ב-1898. משנת 1902 ועד 1904, דיטריך בנה את הדגמים בוגאטי סוג 3, 4, 5, 6 ו-7 תחת המותג דיטריך-בוגאטי. בשנת 1907, עבר בוגאטי לעבוד עבור דויץ גסמוטורן פבריק, כדי לתכנן ולעצב את הדגמים בוגאטי 8 ו-9.

בזמנו הפרטי, בוגאטי פיתח את בוגאטי סוג 2 (בין השנים 1900 ו-1901), ובשנת 1903 את הדגם בוגאטי סוג 5. כאשר עבד בדויץ, בנה בוגאטי את דגמי הבוגאטי 10 ו-13 במרתף ביתו. בשנת 1913, בוגאטי תכנן מכונית קטנה עבור פיז'ו, הפיז'ו בבה סוג 19.

אף על פי שנולד באיטליה, חברת המכונית בוגאטי הוקמה במולצהיים במחוז אלזס, כיום חלק מצרפת. החברה נודעה בשל ההנדסה המתקדמת, האיכות הגבוהה והצלחתה במרוצי הגרנד פרי הראשונים. בוגאטי הייתה הזוכה הראשונה של גרנד פרי מונקו.

בוגאטי סוג 59 גרנד פרי
בנוסף בוגאטי תכנן גם קרון רכבת ממונע מצליח, ה-"אאוטורייל" ומטוס כנף קבועה, אשר מעולם לא טס. בנו ג'אן בוגאטי, נהרג ב-11 באוגוסט 1939 בגיל 30, בעת בדיקת בוגאטי סוג 57 ליד המפעל מולשיים. מיד לאחר האירוע מזלו של המפעל לא שיחק לו כבעבר. במלחמת העולם השנייה נהרס המפעל במולשיים והחברה איבדה את שליטתה על הרכוש. במהלך המלחמה, בוגאטי תכנן מפעל חדש בלבלוייס אשר בפריז וכן גם סדרה של מכוניות חדשות.

אטורה בוגאטי נקבר במתחם משפחת בוגאטי בבית הקברות האזורי בדורלישיים ליד מולשיים שבאלזס.

==ראו גם==
* בוגאטי
* בוגאטי סוג 18
* בוגאטי סוג 64

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:חלוצי תעשיית הרכב
קטגוריה:תעשיינים איטלקים
קטגוריה:תעשיינים
קטגוריה:אר נובו
קטגוריה:איטלקים
קטגוריה:מעצבי רכב
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1882
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1947
ספרינג רול

ספרינג רול נא, המכונה לעיתים פרש-רול (מאנגלית: fresh roll)
ספרינג רול (מאנגלית Spring Roll, כינוי שהוא תרגום של השם בסינית מנדרינית: 春卷; בתעתיק פין-יין: chūn juǎn, פירוש מילולי: גליל אביב) הוא שמם של מספר מתאבנים מהמטבח הסיני, המטבח הווייטנאמי ומטבחים מזרח אסייתים נוספים. קיימות וריאציות רבות לספרינג רול, ומליתו ועטיפתו משתנים מאזור לאזור. בגרסתו הנפוצה ביותר הספרינג רול עשוי מנייר אורז מגולגל וממולא במילוים שונים שעשויים להכיל ירקות, בשר ואטריות, שלאחר מכן מטוגנים בשמן עמוק, אך נהוג גם להגישו לא מבושל ובמילוי ירקות טריים. הספרינג רול נחשב מנת דים סאם. 

הספרינג רול מוגש לצד מטבל<nowiki/>ים שונים, לדוגמה רוטב חמוץ-מתוק, סיראצ'ה, ומטבלים על בסיס רוטב דגים. 

בציבור הרחב, ולעיתים אף במסעדות ואצל יצרנים ומשווקים של המוצר, קיים בלבול מסוים בין ה"ספרינג-רול" לבין ה"אגרול" הדומה לו. ההבדל המרכזי ביניהם הוא שאגרול יגולגל תמיד בבצק חיטה, ולרוב הבצק יהיה עבה יותר מהנייר בו משתמשים לגלגול הספרינג רול. בנוסף הרטבים והמילויים המוגשים עם האגרול האמריקאי ינטו לרצות את החיך המערבי. בעוד הספרינג רול בגרסאותיו השונות נפוץ במדינות רבות במזרח אסיה, האגרול האמריקאי כמעט ולא ימצא שם.

מאכל זה הוא המאכל המסורתי המוגש בפסטיבל האביב שמתקיים בסין, ומכאן שמו שבתרגום מילולי מסינית משמעותו "גליל האביב".

גרסה וייטנאמית של מאכל זה נקראת "צ'ה זו", ובפיליפינים נקרא המאכל "לומפיה".

== ראו גם ==
* אגרול

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:המטבח הווייטנאמי
קטגוריה:דים סאם
מלח הארץ (סרט, 1954)

מלח הארץ הוא סרט דרמה אמריקני משנת 1954 שנכתב על ידי מייקל וילסון, בוים על ידי הרברט ג'י ביברמן והופק על ידי פול ג'ריקו, שלושתם נכללו ב"רשימה השחורה" של תעשיית הסרטים בהוליווד בגלל מעורבותם כביכול במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית. הסרט עוסק בשביתת פועלים במכרה אבץ בניו מקסיקו בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, שהונהגה על ידי כורים מקסיקנים ואנגלוסקסים. הסרט מתאר את יחסי הגומלין בין הכורים (הגברים החברים באיגוד העובדים ונשותיהם), הפירמה והמשטרה במהלך השביתה. 

הסרט הפך לאירוע היסטורי ולסרט קאלט בגלל הדרך בה נהג הממסד בארצות הברית (פוליטיקאים, עיתונאים, מנהלי אולפנים, וארגוני עובדים) בסרט. מלח הארץ הוא אחד הסרטים הראשונים שהציגו את נקודת המבט הפמיניסטית בנושאי חברה ופוליטיקה.

==עלילה==
מלח הארץ מתאר את סיפור שביתתם הארוכה והקשה של כורים מקסיקנים-אמריקאים כנגד חברת 'אמפייר זינק' בביירד (ליד סילבר סיטי), ניו מקסיקו בשנים 1950-1951. (הסרט ממקם את העלילה בכפר דמיוני בשם 'עיירת האבץ'.) בהתאם לסגנון נאו ריאליסטי של הסרט, רבים מהכורים ומשפחותיהם נטלו חלק בסרט. 

הסרט מתחיל במונולוג מאת אספרנזה קווינטרו (רוזארה רבלטאס), שתחילתו היא:

הכורים שובתים בדרישה לשכר שווה לשכרם של פועלים ממוצא אירופאי, וכן בנושאים של בריאות ובטיחות. רמון קווינטרו (ג'וחן קאקון) עוזר לארגן את השביתה, אבל בביתו הוא מתייחס אל אשתו כאל אזרח סוג ב'. 

אשתו, אספרנזה קווינטרו, הנמצאת בהריון עם בנם השלישי, פאסיבית בתחילה, ומסרבת לקחת חלק בשביתה או לעמוד על זכויותיה לשיווין בבית. 

אלא שהגברים נאלצים לסיים את אספות ההפגנה שלהם מול המכרה מכוחו של חוק טאפט-הארטלי משנת 1947. דבר זה גורם לאספרנזה, לשנות את התנהגותה. לאחר דיון ארוך באולם של איגוד העובדים, הנשים משכנעות את הגברים להמשיך בשביתה, ומתחילות לקחת חלק בהפגנות המחאה סביב השביתה.

==פרסים==
הסרט זכה בפרסים בפסטיבל קרלובי וארי בקרסבלד צ'כוסלובקיה בשנת 1954. רבלטאס זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר, ופרס עבור הסרט הטוב ביותר הוענק לביברמן. האקדמיה לסרטים בפריז העניקה לסרט את הפרס הבינלאומי לשנת 1955.

==בעקבות הסרט==
בשנת 2000, יצא הסרט "בצל המקארתיזם" (במקור "One of the Hollywood Ten"), שכתב וביים קרל פרנסיס. הסרט מתמקד בסיפורו של הרברט ביברמן (ג'ף גולדבלום), בהכנסתו לרשימה השחורה, מאסרו והפקת הסרט. רוזארה רבלטאס משוחקת בסרט על ידי אנג'לה מולינה, והוא כולל גם קטע קצר מהסרט המקורי בו רבלטאס מבצעת את המונולוג של אספרנזה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 1954
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי נאו ריאליזם
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:פמיניזם באמנות
קטגוריה:שביתות
קטגוריה:ארצות הברית: התנועה לזכויות האזרח
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:ניו מקסיקו
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בספרדית
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:זוכי גלובוס הבדולח: גרנד פרי