OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הונוריוס הראשון

הונוריוס הראשון (בלטינית: Honorius I; מת ב-12 באוקטובר 638) כיהן כאפיפיור מ-27 באוקטובר (או, לפי גרסה אחרת, מ-3 בנובמבר) 625 ועד מותו.

==ביוגרפיה==
על פי הליבר פונטיפיקליס הונוריוס נולד בקמפניה, והיה בנו של קונסול בשם פטרוניוס. הוא מונה לאפיפיור יומיים לאחר מות קודמו, בוניפקיוס החמישי. הסיבה לבחירה המהירה נעוצה ככל-הנראה בנוכחותו של יצחק הארמני, שהיה מוסמך לאשר את הבחירה בתור הנציב הקיסרי באיטליה.

בתקופת כהונתו פעל הונוריוס לעודד פעילות מיסיונרית, בעיקר בממלכת וסקס שבאנגליה. הונוריוס פעל לאיחוד תאריך חג הפסחא שנחוג באירלנד במועד אחד מאשר זה הנחוג ברומא.

הונוריוס אמנם לא הוציא צו בעניין זה, אולם נטה באמונתו לעבר המינות המונופיזיטית. קיסר האימפריה הביזנטית הרקליוס הציע נוסחה לגישור פערי האמונה בין הכנסייה הקתולית והמונופיזיטים, והונוריוס שלח נציג לסינוד (מפגש כנסייתי) שנערך בקפריסין בשנת 634 ביוזמת הארכיהגמון ארקאדיוס השני מקפריסין, ובנוכחות הגמון קונסטנטינופוליס סרגיוס הראשון, ובוועידה זו נדונו העקרונות המונותליטיות בהן תמך גם הונוריוס.

במהלך כהונתו פעל הונוריוס לשיפוץ ושיקום כנסיות רומא, וכן לרווחת תושבי העיר עת שיקם את אמת המים שבנה הקיסר הרומי טראיאנוס.

הונוריוס המשיך את פעילות קודמיו בניצור תושבי אנגליה ושלח את בירינוס הקדוש לנצר את ממלכת וסקס. בדה ונרביליס מציין כי הונוריוס כתב בעניין זה לאדווין מלך ממלכת נורת'מבריה.

==נידוי==
בשל תמיכתו במינות המונותליטית, 40 שנה לאחר פטירתו נודה הונוריוס מהכנסייה הנוצרית במסגרת ועידת קונסטנטינופול השלישית - ועידה אקומנית, אשר נערכה בשנים 680–681 תחת הקיסר הביזנטיני קונסטנטינוס הרביעי וגינתה את המינות המונותליטית. במהלך הוועידה הוחלט להכריז אנאתמה (נידוי) על יוזמיה ותומכיה של המינות, כגון סרגיוס הראשון, קירוס האלכסנדרוני והאפיפיור הונוריוס הראשון, ומאידך לזכות את מגיני האורתודוקסיה אשר נרדפו על ידי הקיסרות קודם לכן, האפיפיור מרטינוס הראשון ומקסימוס המוודה. לימים האפיפיור לאו השני אישר את הנידוי ותמך בו.

==השפעת הנידוי==
השפעת אנתמה זו הגיעה עד המאה ה-19 עת נדונה הדוגמה לפיה האפיפיור אינו יכול לטעות (במהלך ועידת הוותיקן הראשונה בשנת 1870). על פי דוקטרינה זו פעולות האפיפיור הן בהיותו כנציג האל, ולכן הוא אינו יכול לטעות. פעולותיו של הונוריוס אשר נעשו מתוקף תפקידו והוכרזו כמינות לאחר מכן סותרות דוקטרינה זו. במהלך הוויכוח נטען כי דעתו של הונוריוס לא נאמרה "אקס קתדרה", ולכן חסרה תוקף מחייב ודינה היה כשל דברים בעלמא. כן נטען כי צו הנידוי היה למעשה זיוף מאוחר של קיסרי האימפריה הביזנטית והונוריוס לא נודה. לבסוף קבעה הוועדה כי הנידוי לא היה בשל פעולותיו, אלא בשל העדר מנהיגותו והעדר פעולות להביא לסיכול המינות, וכי מדובר ברשלנות ולא בכפירה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/07452b.htm קורות חיים]
* [http://www.catholicculture.org/culture/library/view.cfm?id=3301&CFID=57556934&CFTOKEN=22921259 סטיבן אוריילי, אשם אך ורק בשל כישלונו ללמד]
* [http://www.ccel.org/ccel/schaff/hcc4.i.xi.viii.html כפירתו של הונוריוס]
* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-7
קטגוריה:ילידי 585
קטגוריה:נפטרים ב-638
יס מן (סרט)

יס-מן (באנגלית: Yes Man) הוא סרט קומי רומנטי אמריקאי משנת 2008, שביים פייטון ריד, בכיכובם של ג'ים קארי, זואי דשנל, בראדלי קופר וטרנס סטמפ. הסרט מבוסס על ספר באותו שם שנכתב על ידי דני וואלאס ויצא ב-2005.

==עלילה==
קארל אלן (ג'ים קארי) הוא גבר מופנם בשנות ה-30 לחייו, שעובד כפקיד בנק בלוס אנג'לס. לאחר שהתגרש מאשתו, סטפני (מולי סימס), לאחר 6 חודשי נישואין, הוא הופך לאדם סגור, מתנתק מחבריו, ומפתח גישה שלילית. עקב כך הוא לרוב לא יוצא מביתו, ומסרב לרוב ההצעות של חבריו לצאת לבלות, ומבלה את רוב זמנו בצפייה בטלוויזיה. חבר ותיק מעברו, שאותו הוא פוגש במקרה, ממליץ לו לבקר בסדנה לשיפור עצמי, שלדבריו תשנה לו את החיים. קארל מטיל בכך ספק, ומחליט לא ללכת, אך לאחר שהוא מפספס את מסיבת הרווקים של חברו הטוב פיטר (בראדלי קופר), פיטר אומר לו שאם לא ישתנה הוא יישאר בודד לנצח.

קארל מחליט לנסות את הסדנה, שבה המנחה, טרנס באנדלי (טרנס סטמפ), אומר למצטרפים החדשים להגיד "כן" לכל הצעה שמציעים להם, ללא קשר לתוכנה. קארל בהתחלה חושב שכל העניין מגוחך, אך מחליט לנסות אותו, וכשהוא מתחיל לראות שבעקבות הסכמתו להצעות שונות שנקרות בדרכו, חייו משתפרים, הוא מתחיל להאמין בגישה החיובית הזאת לחיים, ואומר כן לכל דבר. חייו של קארל מתחילים להיות מטורפים, הוא מתחיל ללכת למסיבות רבות, להצטרף לפעילויות שונות, כגון צילום תוך כדי ריצה, ויחסיו עם חבריו משתפרים פלאות. בהמשך מוצא חברה חדשה, אליסון (זואי דשנל), ונהנה מחייו.

אך גישתו החדשה לחיים לבסוף מכניסה אותו לצרות עם החוק ועם חברתו, שמגלה שהסיבה היחידה שבגינה נהפכו לחברים, הוא הסדנה שהוא עבר, שחייבה אותו להגיד "כן" לכל הצעה שנקרתה בדרכו.
קארל שוקל להפסיק עם הגישה החדשה שלו, שכוללת הסכמה לכל דבר שמציעים לו, ומדבר עם מנחה הסדנה, שמסביר לו שמטרת הסדנה היא לא לחייב אנשים להגיד "כן" לכל דבר, אלא להיות יותר פתוחים ופחות שליליים. לבסוף אליסון סולחת לקארל והשניים חוזרים להיות חברים, וקארל נהפך לאדם יותר שמח ופתוח.

==שחקנים==
* ג'ים קארי - קארל אלן
* זואי דשנל - אליסון
* בראדלי קופר - פיטר
* ג 'ון היגינס מיכאל - ניק
* רייס דארבי - נורמן
* דני מסטרסון - רוני
* טרנס סטמפ - טרנס באנדלי
* סשה אלכסנדר - לוסי ברנס
* מולי סימס - סטפני
* פיונולה פלאנגן - טילי
* ג'ארד פול - רג'י

==ביקורות והכנסות==
הסרט עלה לאקרנים ב-19 בדצמבר 2008. בשבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא גרף כ-18.3 מיליון דולר רק בממלכה המאוחדת, מה שדירג אותו בראש רשימת שוברי הקופות לאותו שבוע. בסיכום הכנסותיו של הסרט הוא גרף כ-97.7 מיליון דולר בארצות הברית וכ-125.5 מיליון דולר מחוצה לה, מה שמסכם את הכנסותיו של הסרט בכ-223.2 מיליון דולר.

הביקורות על הסרט היו מעורבות - רבים מהמבקרים ביקרו את הסרט על כך שהוא דומה לסרט אחר של ג'ים קארי, "שקרן שקרן", אך למרות זאת קארי קיבל מספר פרסים על השתתפותו בסרט (למשל פרס נבחרי הנוער - "Teen Choice Award"), והסרט הפך לסרטו השני הכי מצליח של קארי אחרי "ברוס הגדול מכולם".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
זאב נהרי

זאב נהרי (במקור וילי וייסבאך, בגרמנית: Willy Weisbach; 2 בפברואר 1915–1978) היה מתמטיקאי יהודי-גרמני אשר פעל בארצות הברית. על שמו קרויה היריעה הדיפרנציאלית "יריעת נהרי".

== אודות ==

נולד בברלין שבגרמניה כווילי וייסבאך (בגרמנית: Willy Weisbach). הוא סיים גימנסיום בברלין ועבר לארץ ישראל שם עיברת את שמו. הוא הצטרף לקיבוץ שם עבד מספר שנים.

בשנת 1935 החל את לימודי המתמטיקה באוניברסיטה העברית ובשנת 1941 סיים את עבודת הדוקטורט שלו אצל מיכאל פקטה. בין השנים 1944 ל-1947 לימד באוניברסיטה העברית. בשנת 1947 עבר לאוניברסיטת הרוורד ועבד עם המתמטיקאי היהודי סטפן ברגמן. בשנת 1948 קיבל מינוי של פרופסור חבר באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס ובשנת 1951 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. בשנת 1954 הוא עבר לאוניברסיטת קרנגי מלון שם לימד עד למותו.

הוא דיבר עברית, אנגלית, גרמנית, יידיש, ספרדית, וצרפתית. בשנת 1951 הצטרף לבנימין אמירה ולמנחם שיפר בעריכת כתב העת Journal d'Analyse Mathématique.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.springerlink.com/content/e468414222158776/ In MemoriamZeev Nehari 1915–1978], Journal d'Analyse Mathématique
* 

קטגוריה:מתמטיקאים ביישוב
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
אמנון יריב

אמנון יריב (נולד ב-13 באפריל 1930) הוא פיזיקאי אמריקאי, המשמש כפרופסור במכון הטכנולוגי של קליפורניה. הוא אחד המדענים המובילים בעולם בתחום הלייזרים ובשנת 2010 זכה במדליה הלאומית למדעים על תרומתו לחקר האלקטרואופטיקה. יריב היה בין מקימי חברת אורטל קורפ, שנמכרה לחברת לוסנט ב-2.95 מיליארד דולר.

== קורות חייו ==
יריב נולד ב-1930 בשכונת כרם התימנים בתל אביב להורים שעלו מפולין, שרגא והניה יורבורסקי. הוא שיחק כדורסל בקבוצת "מכבי עתיד". הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון גאולה במגמה ריאלית. במלחמת העצמאות שירת ביחידת תותחנים שהוצבה בלטרון והשתחרר לאחר שנתיים בקיץ 1950. בסתיו אותה שנה החל ללמוד בטכניון, אולם כעבור שנה נסע לארצות הברית לאחר שהתקבל לאוניברסיטת ברקלי בקליפורניה. הוא למד שם הנדסת חשמל ורדיו וסיים תואר ראשון ב-1954, תואר שני ב-1956 ובשנת 1958 סיים את עבודת הדוקטורט בתחום המייזרים, לייזרי מיקרוגל.

בשנת 1960 עבר למעבדות בל בניו ג'רזי שם המשיך בחקר הלייזרים ביחד עם ג'יימס גורדון. בשנת 1964 שב לקליפורניה והצטרף לסגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה. בשנת 1967 הוא פרסם את "קוואנטום אלקטרוניקס", אחד מהטקסטים הראשונים שעסקו בתחום האלקטרוניקה הקוואנטית של פיזיקת הלייזרים.

בשנת 1980 הוא יסד את חברת אורטל Ortel Corporation, אשר נמכרה לחברת לוסנט בשנת 2000. בשנת 1999 היה ממייסדי חברת Orbits Lightwave.
בשנת 1991 התקבל כחבר לאקדמיה האמריקאית הלאומית למדעים.
בשנת 1992 זכה בפרס הארווי מטעם הטכניון על תרומות פורצות-דרך בתחום האלקטרואופטיקה, התפשטות גלים בגבישים, והאופטיקה הלא-ליניארית.

הוא שימש כעמית במכון סאקלר באוניברסיטת תל אביב וביקר בה פעמים רבות. יריב רשם במהלך הקריירה כ-60 פטנטים שונים על שמו.

== פרסים והוקרה ==
* 1985 - פרס הרולד פנדר מטעם אוניברסיטת פנסילבניה
* 1992 - פרס הארווי מטעם הטכניון
* 2010 - המדליה הלאומית האמריקאית למדעים על תרומתו לחקר האלקטרואופטיקה

== פרסומיו ==
<div style="direction: ltr;">
*Amnon Yariv: Introduction to Optical Electronics, Holt 1971, 
*Amnon Yariv: Introduction to Theory and Applications of Quantum Mechanics, Wiley 1982, 
*Amnon Yariv: Optical Electronics, Holt 1984, 
*Amnon Yariv, Pochi Yeh: Optical Waves in Crystals, Wiley 1984, 
*Amnon Yariv: Quantum Electronics, 3. Auflage, Wiley 1989, 
*Amnon Yariv, Pochi Yeh: Photonics Optical Electronics in Modern Communication, 6. Auflage, Oxford University Press 2006, 
*Amnon Yariv: Catching the wave, IEEE Journal of Selected Topics in Quantum Electronics 6(6), S. 1478 (2000), – אוטוביוגרפיה

</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.its.caltech.edu/~aphyariv/ דף אישי] באתר האוניברסיטה
* 
* [http://www.nsf.gov/od/oia/activities/medals/2009/photos/AmnonYariv%20.JPG תמונה עם הנשיא אובמה] בעת קבלת המדליה למדעים

קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:ישראלים זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס הארווי
קטגוריה:ישראלים זוכי פרסים בין-לאומיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
אמון יריב

אמון יריב (נולד ב-1975) הוא צלם ישראלי ומנהלה של גלריה גורדון בתל אביב.

== אודות ==
הוא בנם של ישעיהו (שעיה) יריב ושל המשוררת הלית ישורון, נכדו של אבות ישורון. יריב למד במחלקה לצילום בבצלאל לאחר שהתגורר במשך שנתיים בניו יורק. בשנת 2004 החליף את אביו בניהול גלריה גורדון בתל אביב.

בשנת 2007 הוצגה תערוכת היחיד שלו, "בראשית באר" במוזיאון תל אביב, שהציגה סדרת עבודות צילום גדולות ממדים. בשנת 2009 הציג תערוכת יחיד בגלריה רוזנפלד.

בשנת 2004 ישב כחודש בכלא 4 היות שסירב לשרת בשטחים.

בשנת 2013 נישא לעיתונאית תמר סוקניק, הזוג מתגורר בתל אביב ולהם בן ובת.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* יהודית מצקל, [https://web.archive.org/web/20090424225652/http://www.sby.co.il/ArticlePage.aspx?AID=156 עבודות חדשות אמון יריב]
* 

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:משפחת ריבלין
קטגוריה:סרבנים ישראלים
קטגוריה:בעלי גלריות לאמנות בישראל
קטגוריה:זוכי פרס ז'ראר לוי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
ראובן פאונץ

ראובן (ריזו) פַּאוּנְץ (Ruben Pauncz; 8 באוגוסט 1920 – 26 ביולי 2021) היה פרופסור לכימיה תאורטית בטכניון.

==ביוגרפיה==

פאונץ נולד בהונגריה. אביו, רופא וטרינר, נפטר בהיותו בן שנתיים, והוא התחנך בצל סבו, שהיה רופא כללי. את לימודיו התיכוניים סיים בעיר סגד, ובשנים 1938–1944 למד באוניברסיטת סגד וסיים לימודי דוקטורט בכימיה. בתקופת לימודיו כבר ענד טלאי צהוב, וזמן קצר לאחר סיום הלימודים פלשה גרמניה הנאצית להונגריה ופאונץ נשלח למחנה עבודה באוסטריה. בסיום המלחמה שב לסגד והיה למרצה ומרצה בכיר במחלקה לפיזיקה תאורטית של האוניברסיטה.

בשנת 1956 הבריח עם אשתו ההרה ובנו הבכור את הגבול ההונגרי והמשפחה עלתה דרך אוסטריה לישראל. תוך זמן קצר נקלט כמרצה בכיר בסגל הטכניון והתיישב בחיפה. בשנת 1960 השתלם בשוודיה, ובשובו התמנה לפרופסור חבר. כעבור שנתיים היה לפרופסור מן המניין. פאונץ היה מרצה פעיל בטכניון עד פרישתו לגמלאות בשנת 1985, ובמשך למעלה משני עשורים היה מרצה אורח באוניברסיטאות בשוודיה ובפלורידה. שש שנים לימד במכון ויצמן למדע.

בשנת 1969 נבחר לאחד מ-25 חברי האקדמיה הבינלאומית למדע המולקולרי הקוואנטי והיה לחבר הראשון בה מישראל.

פאונץ פרסם 5 ספרים מקצועיים ועשרות מאמרים.

תלמידו לתואר ראשון, אריה ורשל, זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 2013.

פאונץ נפטר ב-26 ביולי 2021, כשבועיים לפני יום הולדתו ה-101.

==פרסים==
* 1969 - חבר האקדמיה הבינלאומית למדע המולקולרי הקוואנטי
* 1995 - חבר כבוד באקדמיה ההונגרית למדעים
* 1996 - דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סגד
* 2004 - מדליית החברה הישראלית לכימיה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20131005195129/http://www.chemistry.org.il/booklet/19/pdf/Ruben.pdf קטעי זיכרונות מדרכו האקדמית]
* [https://web.archive.org/web/20130929063017/http://schulich.technion.ac.il/he/Ruben_Pauncz.htm ראובן פאונץ], באתר הטכניון
* [https://web.archive.org/web/20110811014852/http://www1.technion.ac.il/technion/sci-tech/101210-pauncz יום הולדת תשעים לפרופסור ראובן פאונץ], באתר הטכניון
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל הטכניון: כימיה
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
בנו ארבל

המצבה על קברו של פרופ' בנו ארבל
בנו ארבל (20 בינואר 1939 - 9 באפריל 2013) היה מתמטיקאי והיסטוריון של המתמטיקה, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. עסק רבות בחינוך מתמטי וריכז במשך שנים רבות את החוגים למתמטיקה במכללות לחינוך, בית ברל וסמינר הקיבוצים ולימד בהם.

==קורות חיים==
נולד ברומניה. הוא החל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת בוקרשט. עלה לישראל בשנת 1961 והמשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים תואר ראשון במתמטיקה-פיזיקה ב-1963. סיים תואר שני במתמטיקה באפריל 1965 בהדרכתו של פרופ' אריה דבורצקי. התגייס לצה"ל במאי 1965 ושירת בחיל האוויר. סיים את עבודת הדוקטורט בשנת 1987 באוניברסיטת תל אביב בהדרכתו של פרופ' מרצל הרצוג. נושא הדוקטורט: "אסטרטגיות אלמנטריות לפתרון בעיות ומחקר מתמטי". לימד באוניברסיטת תל אביב, מכללת סמינר הקיבוצים, מכללת בית ברל ובמכללה האקדמית תל אביב יפו.

מסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 שימש כראש התוכנית לתלמידים צעירים (תלמידי בית ספר תיכון) מצטיינים הלומדים במקביל לבית הספר גם לימודי מתמטיקה או מדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2013 קיבל תעודת הוקרה על מפעל חיים מדקאן הפקולטה למדעים מדויקים באוניברסיטת תל אביב על פועלו.

ארבל היה נשוי ליוהנה, ואב לשניים. הוא נקבר בקבורה אזרחית בבית העלמין מנוחה נכונה כפר סבא.

אוניברסיטת תל אביב הקימה תוכנית להנצחתו. התוכנית מאפשרת לתלמידי חטיבות ביניים ותיכון ללמוד קורסים אקדמיים לתואר ראשון בבית הספר למדעי המתמטיקה באוניברסיטת תל- אביב.

== מספריו ==
* בעיות נבחרות במתמטיקה אלמנטרית, 1982
* אסטרטגיות לפתרון בעיות מתמטיות, האוניברסיטה הפתוחה (שני כרכים), 1990
* בעיות עם עקרון (דיריכלה) ורעיון (הצביעה). 1995
* הזמנה לפתרון בעיות מתמטיות (שלושה חלקים א, ב,ג) 1996, 1997
* קיצור תולדות המתמטיקה, מכון מופ"ת, 2005. [https://store.macam.ac.il/store/books/1610/ לקריאה מקוונת] באתר של מכון מופ"ת
* מתמטיקאים ואירועים גדולים בתולדות המתמטיקה, מכון מופ"ת, 2009. [https://store.macam.ac.il/store/books/66197/ לקריאה מקוונת] באתר של מכון מופ"ת

==קישורים חיצוניים==

* פרופ' דוד גילת, [http://ymath.haifa.ac.il/images/stories/mispar_chazak_2000/issue24/beno.pdf לזכרו של פרופ' בנו ארבל]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
וולפגנג בקר

וולפגנג בקר (גרמנית: Wolfgang Becker, נולד ב-22 ביוני 1954) הוא במאי קולנוע גרמני, הידוע בעיקר בשל סרטו ה"אוסטלגי" "להתראות, לנין!" מ-2003.

בקר נולד בהמר שבאזור זאוורלאנד בצפון מערב גרמניה. הוא למד שפה וספרות גרמנית, היסטוריה ולימודים אמריקאים באוניברסיטה החופשית של ברלין. לאחר סיום התואר הוא קיבל עבודה כאיש סאונד בסטודיו, והחל לימודים באקדמיה הגרמנית לקולנוע וטלוויזיה. סרט הגמר שלו, "Schmetterlinge" ("פרפרים", 1986) זכה בפרס האקדמיה האמריקאית לקולנוע לסרט סטודנטים, כמו גם בפרסים אחרים - בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בלוקרנו, ומראש ממשלת חבל הסאר. לאחר סיום הלימודים הוא ביים מספר פרקים לסדרת סרטי המתח הטלוויזיונית הגרמנית "טאטורט" וסרטים אחרים. ב-1994 הקים את חברת ההפקה "X-Filme" יחד עם טום טיקוור ודני לוי ועם המפיק שטפן ארנדט. ב-1997 ביים את "החיים הם סדנא" (Das Leben ist eine Baustelle), ההצלחה הקולנועית הראשונה שלו.

בשנת 2015 ביים והפיק את הסרט "Ich und Kaminski" המבוסס על ספרו של הסופר האוסטרי-גרמני דניאל קלמן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי קולנוע גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954
קומורו במשחקים האולימפיים

בייג'ינג ובלונדון בריצת 100 מטר, במהלך אולימפיאדת לונדון]]
קומורו משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אטלנטה (1996), והיא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. השתתפותה במשחקים עד כה הייתה סמלית בעיקרה - היא יוצגה בידי ספורטאים בודדים, ואיש מהם לא הגיע להישג משמעותי.

==ראו גם==
* קומורו במשחקים הפאראלימפיים
* קומורו במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קומורו: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
Real Muthaphuckkin G's

Real Muthaphuckkin G's (גרסה מצונזרת: "Real Compton City G's") הוא שיר של הראפר איזי-אי מהאלבום It's On (Dr. Dre) 187um Killa. שיר זה הוא מסוג דיס (Diss) על חבר N.W.A לשעבר, הראפר ד"ר דרה, ועל הראפר סנופ דוגי דוג. הוא גם אחד מהשירים שאיזי-אי הפיק בעצמו בסטודיו. השיר דורג במקום הראשון בשירי הראפ הלוהטים של מגזין בילבורד במשך אחד עשר שבועות, ששבר את השיא של N.W.A. עם השיר "Straight Outta Compton" שדורג במשך שבעה שבועות.

== תיאור ==
שיר זה היה שיר תגובה לשיר של ד"ר דרה "('Fuck Wit Dre Day (and Everybody's Celebratin" שהיה שיר בו ד"ר דרה וסנופ דוגי דוג קיללו את איזי-אי. איזי-אי אומר בשיר שד"ר דרה הוא לא יותר מאשר אחד שרוצה להיות גנגסטר ("Wannabe") ושהוא לא "OG" (גנגסטר אמיתי), מה שד"ר דרה טען שהוא. איזי-אי גם אומר כי הוא עדיין מקבל כסף משיריו והפקותיו של ד"ר דרה, וטוען שהחוזה של דרה עם רות'לס רקורדס עדיין עושה לו כסף. הבית השני מבוצע על ידי דרסטה, בו הוא טוען שסנופ דוגי דוג לא ביצע פשע מעולם אך בכל זמן שמתאפשר לו הוא שר על רובים וסכינים. את הבית השלישי מבצע B.G. Knocc Out כשהוא אומר שדרה הוא אחד ש"רוצה להיות" (Wannabe) ושדרה הוא כלום בהשוואה לגנגסטרים האמיתיים. סנופ דוגי דוג מותקף בשיר על היותו רזה מאוד כשאיזי-אי שואל בשיר את דרה היכן הוא מצא ראפר אנורקטי. הפזמון בשיר כולל מספר סאמפלים עוקבים. השורה הראשונה לקוחה מהשיר "It's Funky Enough" של הראפר The D.O.C.. הסאמפל השני לקוח מהמבוא לשיר Eazy-Duz-It. הסאמפל כולל את איזי-אי אומר "!yo, Dre" כתגובה לשאלתו של ד"ר דרה "?what's up". מיד לאחר התגובה לדרה, נשמע קול ירייה, שרומז כי איזי-אי ירה בד"ר דרה.

== הווידאו קליפ ==
הקליפ לשיר "Real Muthaphukkin G's" שצולם בעיר קומפטון שבקליפורניה, מתחיל עם סצנה בה מצולמות מכוניות לואו-רייד ואז מצולם איזי-אי שר את הבית הראשון. תמונתו של ד"ר דרה מהתקופה בה היה חבר בהרכב World Class Wreckin' Cru מוצגת על המסך כשהוא לובש מסקרה ואודם. הקליפ כולל גם סצנות בהן מופיע חיקוי של איזי-אי (ידוע כ-Sleazy-E) אשר הופיע בקליפ של השיר "Fuck Wit Dre Day", כשהוא מותקף ונורה על ידי איזי-אי האמיתי, B.G. Knocc Out ודרסטה, נרדף על ידי כלב ולקראת סוף הקליפ נרדף על ידי איזי-אי, דרסטה, B.G. Knocc Out והמון של אנשים ולאחר כמה קולות יריות מוצג Sleazy-E נופל על האדמה מת.

== מצעדים ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 1993
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי דיס
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
מקס דינמן

הרב ד"ר מקס דִינֵמן (גרמנית: Max Dienemann; 27 בספטמבר 1875, קרוטושין, פרובינציית פוזן, ממלכת פרוסיה – 10 באפריל 1939, תל אביב) היה רב ליברלי בגרמניה, שיחד עם הרב ליאו בק היה ממנהיגי הזרם הליברלי ביהדות גרמניה ומנהיגי האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת, מראשי התאחדות הרבנים הכללית בגרמניה (Allgemeinen Rabbinerverein Deutschland), שאיגדה רבנים ליברלים ואורתודוקסים, ופילולוג, שפרסם חיבורים רבים בנושא תאולוגיה ופילוסופיה.

==ביוגרפיה==
נולד בקְרוֹטוֹשִין שבמזרח פרוסיה. התחנך בבית ספר עממי יהודי, ולאחריו בגימנסיה. בהמשך למד באוניברסיטת ברסלאו פילולוגיה שמית, ובשנת 1898 קיבל ממנה תואר דוקטור. במקביל למד בבית המדרש לרבנים בברסלאו והוסמך לרבנות בשנת 1898. בעשורים שלאחר מכן פרסם חיבורים רבים בנושאי תאולוגיה ופילוסופיה, וכן פירושים לתורה. הוא שימש כרב ברטיבור בין השנים 1903–1919. בשנת 1920 החל לכהן כרב הקהילה היהודית באופנבך על המיין שבגרמניה.

בשנת 1935 הסמיך דינמן לרבנות את רגינה יונאס, אשר בכך הייתה לאשה הראשונה אשר הוסמכה לרבנות.

הוא נכלא פעמיים במחנות ריכוז על ידי הנאצים: במחנה אוסטהופן (Osthofen) בשנת 1933, ובמחנה בוכנוואלד בשנת 1938. לאחר הפרעות בנובמבר 1938 ברח מגרמניה ללונדון, ומשם עלה עם משפחתו לארץ ישראל, וחי בתל אביב עד מותו ב-1939.

דינמן נחשב לאחד מהמנהיגים של התנועה הליברלית של יהדות גרמניה.

היה נשוי למלי, שפרסמה ספר זכרונות בגרמנית בשם Aufzeichungen, תל אביב 1939.

==כתביו==
<div style="direction: ltr;">
* Judentum und Christentum, Frankfurt a. M.: Kauffmann, 1914.
* Galuth, Berlin: Philo-Verlag, 1929.
* Liberales Judentum, Berlin: Schocken, 1935.
* Midraschim der Klage und des Zuspruchs, Berlin: Schocken, 1935.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* Frank Surall, [http://www.bautz.de/bbkl/d/dienemann_m.shtml מקס דינמן: ביוגרפיה], Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL) 
* [http://findingaids.cjh.org/?pID=714184 Guide to the Max Dienemann Collection, 1898-1948]
* [http://digital.cjh.org/R/?func=dbin-jump-full&object_id=939510&local_base=GEN01 באתר digital.cjh.org]

קטגוריה:רבנים רפורמים גרמנים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:פילולוגים גרמנים
קטגוריה:פרשני מקרא בעת החדשה
קטגוריה:בלשנים ולשונאים שמיים
קטגוריה:פילולוגים יהודים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברסלאו
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1875
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1939
רב הינק

רב הינק או בר הינק היה חכם שנזכר בתלמוד בבלי פעם אחת כמי שהיה לו בית מדרש, ולא נודע אפילו אם הוא היה תנא או אמורא. הספק תלוי במחלוקת במסכת פסחים , לפי הגרסה ראשונה היה תנא, ולפי הגרסה השנייה היה אמורא. 

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

הינק
קטגוריה:אמוראים
מרי אליזבת מסטרנטוניו

מרי אליזבת מסטרנטוניו, (באנגלית: Mary Elizabeth Mastrantonio; נולדה ב-17 בנובמבר 1958) היא שחקנית קולנוע וזמרת אמריקאית. שיחקה בתפקידים ראשיים בסרטים "פני צלקת", "מצולות" ו"רובין הוד: נסיך הגנבים". הייתה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1986 על הופעתה בסרט "צבע הכסף".

== ביוגרפיה ==
מסטרנטוניו נולדה בפרבר לומבארד שבשיקגו, אילינוי.
מסטרנטוניו היא ממוצא איטלקי, בתם של מרי ופרנק מסטרנטוניו.
גדלה בפרבר אוהק פארק שבמערב אילינוי ולמדה ב"אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין".

הופיעה לראשונה, בפולחן הפשע האלים של בריאן דה פלמה "פני צלקת" בתור ג'ינה מונטנה אחותו הצעירה של הפושע הקובני המסוכן טוני מונטנה (אל פצ'ינו), במהלך הסרט מנסה טוני לגונן יתר על המידה על אחותו. הופעתה בסרט הפשע צדה את עיניו של מרטין סקורסזה אשר החליט ללהק אותה לתפקידה של כרמן חברתו של המהמר הצעיר וינסנט לאוריה (טום קרוז) בדרמת ההימורים "צבע הכסף", הייתה מועמדת על הופעתה זו לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשנת 1986.

לוהקה על ידי ג'יימס קמרון לסרטו השלישי "מצולות" לתפקידה הראשי של לינדזי בירגמן מהנדסת הספינה.
ב-1991 גילמה את העלמה מריאן אהבתו של האביר רובין מלוקסלי (קווין קוסטנר) בסרט ההרפתקאות התקופתי "רובין הוד: נסיך הגנבים". 
בשנת 2000 שיחקה בתפקידה הקולנועי הגדול האחרון עד כה בדרמת האסונות הביוגרפית "הסערה המושלמת" אודות אחת הסערות הגדולות בהיסטוריה המודרנית. בסרט הופיעה בתור לינדה גרינלו קפטנית האונייה "האנה בודן" ויריבתו הידידותית של קפטן אוניית "אנדריאה גייל" בילי טיין (ג'ורג' קלוני).

מסטרנטוניו הצטרפה לעונה הרביעית והחמישית של סדרת הפשע "ללא עקבות", הופיעה במשך תשעה פרקים בדמותה של אן קסידי.
הייתה ב-2003 מועמדת לפרס הטוני על הופעתה במחזמר "Man of La Mancha".
החליפה ב-2010 את השחקן אריק בוגוסיאן שגילם את קפטן דניאל רוס בסדרה "חוק וסדר: כוונה פלילית", בסדרה מגלמת את המפקדת החדשה של תחנת המשטרה זואי קאלאס.

בשנת 2013 לוהקה לסדרת הדרמה של CBS - "בני ערובה", הגרסה האמריקאית לסדרת הישראלית באותו שם ששודרה בערוץ עשר.

== חיים אישיים ==
מסטרנטוניו גרה בלונדון לצד בעלה, הבמאי האירי פאט או'קונור ושני בניה.

== פילמוגרפיה ==
* פני צלקת (1983)
* צבע הכסף (1986)
* לילה מסחרר (1987)
* נערת החודש (1989)
* מצולות (1989)
* בשם התביעה, בשם ההגנה (1991)
* רובין הוד: נסיך הגנבים (1991)
* חולות לבנים (1992)
* משחק למבוגרים בלבד (1992)
* רבע דולר (1995)
* אי ודאות (1999)
* בצל התמימות (1999)
* הסערה המושלמת (2000)
*סלמנדר (2017) - סרט טלוויזיה 

=== טלוויזיה ===

* גרים (2012–2013)
* בני ערובה (2013)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1958
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
ממריסטור

מֶמריסטוֹר (מאנגלית: memristor, הלחם המילים "memory resistor" – "נַגָּד זיכרון") הוא רכיב חשמלי פסיבי שהתנגדותו תלויה בכמות הזרם שעבר בו לפני כן. לעומת הרכיבים נגד, קבל וסליל, שמימושים קרובים לאידיאליים שלהם קיימים ונמצאים בשימוש נרחב בטכנולוגיה מזה עשרות שנים, המימוש המעשי של ממריסטור נדיר ועד 2008 הוא נחשב תאורטי גרידא. הממריסטור הוא מוליך למחצה. ממריסטור עשוי מחומר כלשהו העטוף בשתי פיסות של מתכת כלשהי.

תכונותיו התאורטיות של ממריסטור כוללות התנגדות התלויה בהיסטוריה של המתח והזרם בין הדקיו. לתכונה זו עשוי להיות שימוש בייצור התקני זיכרון דלי הספק, ולכן מתקיים מחקר תאורטי ויישומי נרחב במטרה לייצר ממריסטורים בטכנולוגית VLSI. מנגד, קיימת טענה כי ממריסטור אידיאלי סותר עקרונות יסוד בתרמודינמיקה בתנאי חוסר שיווי משקל.

==הסימטריה המתמטית==
חוק אוהם: <math>\ V = I R </math>

משוואת הקבל: <math>\ C = \frac{Q}{V}</math>

משוואת הסליל: <math>\ L = \frac{\Phi_B}{I}</math>

המתח כנגזרת השטף (חוק לנץ): <math>V=-\frac
Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton

Str8 off tha Streetz of Muthaphukkin Compton הוא האלבום השני באורך מלא של הראפר Eazy-E. האלבום יצא לאור לאחר מותו ב-1996. Eazy-E תכנן במקור להוציא את האלבום ב-1994, אך חש שהוא לא גמור, והמשיך לעבוד עליו.

האלבום היה אמור לכלול שני דיסקים ו-60 שירים, אבל Eazy-E נפטר לפני שסיים אותו, ולאחר מותו החלו בעיות משפטיות שבגללן חלק מהשירים לא צורפו לאלבום.

== רשימת שירים ==
# First Power" - 0:48"
# Ole School Shit" - 4:00" (עם: B.G. Knocc Out, Dresta & Sylk-E. Fyne)
# Sorry Louie" - 4:03" 
# Just tah Let U Know" - 4:08"
# Sippin' on a 40" - 4:30" (עם: B.G. Knocc Out & Dresta)
# Nutz on Ya Chin" - 3:07"
# Tha Muthaphukkin' Real" - 4:21" (עם: MC Ren)
# Lickin', Suckin', Fuckin'" - 2:26"
# Hit the Hooker" - 2:52"
# My Baby'z Mama" - 3:43"
# Creep 'N' Crawl" - 4:11"
# Wut Would You Do" - 5:51" (עם: Dirty Red)
# Gangsta Beat 4 tha Street" - 3:40" (עם: B.G. Knocc Out, Dresta & Menajahtwa)
# Eternal E" - 5:25" (עם: Roger Troutman & DJ Yella)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
מרתון ניו יורק

מרתון ניו יורק (באנגלית: New York City Marathon) היא תחרות ריצת מרתון שנתית הנערכת בעיר ניו יורק ומסלולה עובר דרך חמשת רבעיה. זוהי אחת מריצות המרתון בעלות מספר המשתתפים הגדול בעולם. בשנת 2010 נרשמו לריצה 45,344 רצים. תחרות זו היא אחת משלוש תחרויות המרתון הגדולות בארצות הברית, לצד מרתון בוסטון ומרתון שיקגו, והיא חלק מן סבב המרתונים המרכזיים העולמי. את התחרות יזם פרד ליבו.

התחרות מאורגנת על ידי ארגון רצי הכביש של ניו יורק (באנגלית: New York Road Runners) ונערכת מדי שנה מאז שנת 1970. נותנת החסות המסחרית לתחרות מאז שנת 2003 הייתה החברה לשירותים כלכליים ING . התחרות נערכת ביום ראשון, הראשון בחודש נובמבר, ומושכת אליה רצים מקצועיים וחובבים כאחד מכל רחבי תבל. כיוון שמספר המבקשים להשתתף בריצה הוא גדול, ההרשמה הפתוחה מוגבלת ל-37,000 רצים המתקבלים בהגרלה. חברים בארגון רצי הכביש של ניו יורק יכולים להתקבל לריצה ללא הגרלה, אם עמדו בדרישות המועדון, או שחברים במועדון ריצה רשמי בחרו בהם להשתתפות. לכל מועדון ריצה רשמי שמורים שני מקומות מובטחים.

==מסלול==
[[פולה רדקליף מנצחת מרתון ניו יורק בשנת 2007]]
לתחרות הראשונה בשנת 1970 נבחר מסלול מעגלי סביב הסנטרל פארק. בימינו מסלול הריצה עובר דרך חמשת רבעי העיר. הזינוק נערך בסטטן איילנד סמוך לעליה לגשר וראזאנו נארוז. הגשר המיועד בימים כתיקונם לתנועת כלי רכב, נסגר לתנועה לצורך התחרות והופך לחלק ממסלול הריצה, כשהרצים משתמשים בשני מפלסי הגשר. בדקות הראשונות לריצה ממלאים את מסלולי הגשר אלפי רצים היוצרים את אחד המראות המוכרים יותר של מרתון ניו יורק.

לאחר הירידה מן הגשר מסלול הריצה עובר דרך ברוקלין לאורך כ-17 ק"מ, כשהרצים עוברים דרך מספר גדול של שכונות ברובע, בהן שכונת ויליאמסבורג. לאחר מעט יותר מ-21 ק"מ ריצה הרצים חוצים את גשר פולסקי המסמן את נקודת מחצית הדרך והכניסה לרובע קווינס. לאחר כ-4 ק"מ בתחומי קווינס הרצים חוצים את איסט ריבר על גשר קווינסבורו ונכנסים למנהטן. בשלב זה של הריצה מתחילים רצים רבים להתעייף והטיפוס לעבר הגשר נחשב בעיני רבים כאחת הנקודות הקשות במסלול. הכניסה לתחומי מנהטן היא בקילומטר ה-26 לערך בריצה והרצים פונים צפונה בשדרה הראשונה, יוצאים לתחומי הברונקס לאורך כ-2 ק"מ ושבים למנהטן. המסלול פונה דרומה דרך הארלם, שדרה החמישית ונכנס לסנטרל פארק. מן קצה הדרומי של הסנטרל פארק ממשיכים הרצים לכיכר קולומבוס ושבים לתוך הסנטרל פארק לנקודת הסיום.

הזינוק לריצה הוא בשעה 10:10 בבוקרו של יום והזמן המרבי לסיומה הוא שמונה וחצי שעות. החל משנת 2008 הזינוק לריצה הוא הדרגתי. תחילה מזנקות הנשים ויתרת הרצים מחולקת לשלוש קבוצות הזנקה. הזמן הרשמי של כל רץ אינו נקבע מעת הישמע ירית הזינוק אלא על פי שבב אלקטרוני המוצמד לנעלו של כל רץ. כך נמנה זמנו של כל רץ מעת שעבר את קו הזינוק ומסתיים כאשר הוא עובר את קו הסיום. לאורך המסלול מונחים "שטיחים" מיוחדים הקוראים את זמני הביניים של הרצים וניתן לקבל דיווח בדואר אלקטרוני בזמן אמת לאלה המעוניינים לעקוב אחר רץ מסוים בעת הריצה. בגלל מספר הרצים הגבוה, אף שאורך המסלול זהה לכל, חלק מן הרצים עוברים בנתיבים שונים בתחומי ברוקלין.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.nycmarathon.org/ אתר מרתון ניו יורק] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: תחרויות ספורט

קטגוריה:ארצות הברית: ריצות מרתון
5150: Home 4 tha Sick

Home 4 tha Sick הוא מיני-אלבום של הראפר Eazy-E. האלבום הופץ ב-28 בדצמבר 1992 על ידי Ruthless Records וחברת האם שלה Priority Records, והיה אלבומו הראשון של Eazy-E לאחר פירוקה של N.W.A. האלבום הגיע למקום ה-70 ברשימת 200 האלבומים של מגזין בילבורד ולמקום ה-15 ב-מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ של מגזין בילבורד. השיר "Only If You Want It" הופץ כסינגל וצולם לו קליפ, כך גם השיר "Neighborhood Sniper".

== רשימת שירים ==
# Intro: New Year's E-Vil" – 0:49"
# Only If You Want It" – 3:03" (נכתב על ידי Naughty By Nature)
# Neighborhood Sniper" - 5:14" (עם: Kokane)
# Niggaz My Height Don't Fight" – 3:14"
# Merry Muthaphuckkin' Xmas" - 5:56 (עם: Menajahtwa, Buckwheat & Atban Klann)

== מצעדים ==
{| class="wikitable" cellspacing=0 cellpadding=2 width="550"
!align="left" valign="top"|שנה
!align="left" valign="top"|מצעד
!align="left" valign="top"|מיקום
|-
|align="left" valign="top"|1992
|align="left" valign="top"|Billboard 200
|align="center"|70
|-
|align="left" valign="top"|1992
|align="left" valign="top"|מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ
|align="center"|15
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-1992
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
האצטדיון האולימפי נילטון סנטוס

האצטדיון האולימפי נילטון סנטוס (פורטוגזית: Estádio Olímpico Nilton Santos), המכונה באופן עממי אֶנְזֶ'נְיאַוֹ (Engenhão), הוא אצטדיון כדורגל ואולימפי הנמצא בשכונת אֶנְזֵ'נְיוֹ דֶה דֵנְטְרוֹ שבריו דה ז'ניירו ומכאן כינויו. האצטדיון נבנה על ידי עירית ריו דה ז'ניירו לרגל האירוח של המשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בשנת 2007.

== מבנה ==
האצטדיון קרוי על שמו של נילטון סנטוס, אחד מגדולי שחקני נבחרת ברזיל בכל הזמנים, וכן שיאן ההופעות בכל הזמנים של קבוצת בוטפוגו. הוא היה קרוי באופן רשמי עד פברואר 2017: "האצטדיון האולימפי ז'ואאו אבלאנז'ה" על שם הברזילאי ז'ואאו האבלנז', נשיא פיפ"א לשעבר. בין השנים 2015–2017 התירה עיריית ריו דה ז'ניירו לבוטפוגו לקרוא לאצטדיון על שמו של נילטון סנטוס שהפך לבסוף לרשמי. בין השנים 2009 ו-2013 האצטדיון נקרא גם אצטדיון ריו (Stadium Rio).

האנז'ניאו מכיל כ-47,000 מושבים והוא מושכר על ידי עירית ריו דה ז'ניירו למועדון בוטפוגו עד לשנת 2027 לפחות, תמורת 36,000 ריאל (כ-18,000 דולר) לחודש ועוד הוצאות תחזוקה, הנאמדות בכ-4 מיליון ריאל (כ-2 מיליון דולר) לשנה. לצד האצטדיון הוקם גם מסלולי אתלטיקה לאימונים וחימום.

לאחר סגירת מרקנה לשיפוצים לקראת מונדיאל 2014, אנז'ניאו הפך לאצטדיון הגדול בריו דה ז'ניירו, בו מרבית משחקי הדרבי התקיימו. כתוצאה נוספת מהסגירה הזמנית של המרקנה, האנז'ניאו היה מגרשן הביתי של פלמנגו ופלומיננסה, בנוסף לבוטפוגו.

האצטדיון אירח את תחרויות האתלטיקה של אולימפיאדת 2016, ועבר שיפוץ על מנת להתאים אותו לצרכים של האולימפיאדה, שכללו בין היתר התקנה של יציעים זמניים מאחורי השערים, אשר הגדילו את תכולתו ל-60,000 מקומות ישיבה. לקראת הרחבת האצטדיון התגלו ליקויים בבנייתו, דוגמת עמידות הגג לקריסה, דבר שחייב שיפוץ יקר וממושך שנועד לתחזק את המבנה עוד בטרם הורחב. סיום השיפוץ התעכב עד 2016, זמן קצר לפני האולימפיאדה.

== גלריה ==
<gallery>
Rio2016 Gerais 030 8069 -c-2016 GabrielHeusi HeusiAction.jpg
Engenhão vista atrás do gol.jpg
Estátua Nílton Santos.JPG
Estádio Municipal João Havelange.jpg
Estrutura do engenhao.png
SGT Hillary Bor runs 3K steeplechase at Rio Olympic Games (28429853634).jpg
</gallery>פנורמה מהאצטדיון

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.stadiumguide.com/joaohavelange.htm מידע] ב-"stadiumguide.com" 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיוני כדורגל
קטגוריה:בוטפוגו (כדורגל)
AmeriKKKa's Most Wanted

AmeriKKKa's Most Wanted הוא אלבום הסולו הראשון של הראפר אייס קיוב. האלבום יצא לאור ב-16 במאי 1990 לאחר שאייס קיוב עזב את N.W.A. במהרה הפך האלבום להצלחה מסחרית ונשאר כאחד מאלבומי ההיפ הופ שהגדירו את תקופת שנות ה-90 של הראפ.

== שם האלבום ==
שם האלבום הוא הֶרְמֵז לתוכנית הטלוויזיה America's Most Wanted, בה פשעים שהתרחשו משוחזרים והצופים מתבקשים להתקשר אם נמצא בידם מידע על אותו פשע. האיות השגוי המכוון של המילה "America" שבמקום האות C המילה נכתבת עם שלוש אותיות K משווה את התוכנית והסטטוס קוו עם קו קלוקס קלאן.

== סינגלים ==
שם האלבום הוא גם שמו של הסינגל הרשמי הראשון מהאלבום. השיר כולל סאמפלים מהשירים "Humpin" של Bar-Kays, השיר "There It Is" של ג'יימס בראון, "Let the Music Take Your Mind" של Kool and the Gang והשיר "Advice" של Sly and the Family Stone. הסינגל הבא ששוחרר נקרא "(Endangered Species (Tales from the Darkside" באירוח צ'אק די מ-Public Enemy.

== דירוגים ==
{| class="wikitable sortable"
!ארגון
!דירוג
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות
|16
|<ref></ref>
|}

== רשימת שירים ==

== מיקומי שיא ==

=== מצעדי סוף שנה ===

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומים באנגלית
בית המשפט (תוכנית רדיו)

יעקב בן-הרצל, יוזם התוכנית ומגישה, ורחל הרמתי, מפיקת התוכנית
"בית המשפט" הייתה תוכנית רדיו ששודרה ב"קול ישראל" במשך שנים רבות, וכללה משפט מבוים, שהתבסס על משפט אמיתי שנערך בישראל או בחו"ל.

את הפורמט של התוכנית הגה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 השדרן יעקב בן-הרצל, משפטן בהשכלתו, והוא שכתב והגיש את התוכנית.

סדרת התוכניות הראשונה שודרה מתחילת שנות ה-50 עד שנת 1955, שבה יצא בן-הרצל להשתלמות בארצות הברית במסגרת "פוינט-פור" – תוכנית מלגות של ממשלת ארצות הברית לכוכבי רדיו וטלוויזיה.

התוכנית חודשה בשנת 1965 ושודרה מדי שבוע עד שנת 1983, בהגשתו של בן-הרצל ובהפקת רחל הרמתי. שידורה של כל תוכנית נמשך כשעה. בן הרצל פתח כל תוכנית במילים: "גבירותי ורבותי, עלילת המשפט שלפניכם אירעה במציאות, ושמות ופרטים שונו כדי שלא לפגוע באנשים חפים מפשע".

צוות התוכנית כלל:
* אב בית-דין – שופט או שופט לשעבר.
* תובע – אחד מאנשי פרקליטות המדינה.
* סניגור – עורך-דין נודע בתחומו.
* "מושבעים" – עיתונאים שהציגו את הפן הציבורי ורב שהציג את הפן היהודי-דתי.
* פקיד עזר (כרוז) שתפקידו העיקרי היה הקריאה הידועה: "בית המשפט", והצגת העדים, בקריאה רמה שנועדה להזמינם מהמסדרון.

בין המשתתפים כאב בית הדין נטלו חלק השופט שלמה תוסיה-כהן וויקטוריה אוסטרובסקי-כהן, שהתחילה להשתתף בתוכנית בהיותה תובעת ומונתה לשופטת אחרי שסיימה את תפקידה כ"שחקנית".

התובע הראשון היה פרקליט מחוז תל אביב יעקב בר-אור שהיה גם סגנו של גדעון האוזנר, התובע במשפט אייכמן.
התובע השני היה סברין שראטר, שבתוקף תפקידו בפרקליטות נכח בתלייתו של אייכמן ופיזור אפרו בים.
התובעת השלישית פנינה דבורין, שהייתה בתחילת דרכה בפרקליטות וכבר אז בבחינת "כוכב עולה".

כסנגורים כיהנו עורכי הדין גבריאל בך, שהיה אחר כך לשופט בית המשפט העליון, אמנון גולדנברג, צבי לידסקי, נירה לידסקי, אמנון זכרוני, גד נשיץ ודוד יפרח .

עם תחילת שידור התוכנית קמה סערה בלשכת עורכי הדין ונאסר לפרסם את שמות המשתתפים מפאת פרסומם האישי, שהיה אסור ולא נאה באותם זמנים.

בין ה"מושבעים" ניתן היה לשמוע את העיתונאים אורי קיסרי, שלום רוזנפלד, גבריאל צפרוני והפסיכולוג הקליני אוריאל עקביא.

שחקנים רבים וידועים השתתפו בתוכנית, בהם יוסי בנאי, אבנר חזקיהו, שלמה בר-שביט, עדנה פלידל, טובה פרדו, חינה רוזובסקה, מרים זוהר, ליא קניג, תיקי דיין, אסתר גרינברג-שבק, יעקב בן-סירא, גדעון זינגר, נירה רבינוביץ', אברהם ניניו, בצלאל לונדון, דודו טופז ועוד.

פקיד העזר (הכרוז) היה שלמה פנדו, וזה היה גם תפקידו במציאות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
תיאודריך הרביעי

תיאודריך הרביעי (בלטינית: Theudericus IV, תאודריקוס; בצרפתית: תיירי; נולד ב-712 לערך, מת בין ה-16 במרץ וה-30 באפריל 737) היה מלך הפרנקים מן השושלת המרובינגית בין 721 למותו. הוא היה בנו של המלך דגוברט השלישי. כמו אביו, גם הוא היה שליט בתואר בלבד, והמאיורדומוס קרל מרטל משך בחוטיו ונשא במושכות השלטון בפועל. תיאודריך היה המלך הלפני-אחרון של ממלכת הפרנקים שהשתייך לשושלת המרובינגית, לפני שהשושלת הקרולינגית השתלטה על המדינה דה-יורה. 

תיאודריך נולד אחרי שנת 711, ככל הנראה ב-713. קרל מרטל החזיק אותו במנזר של (Abbaye de Chelles) ולאחר מכן בשאטו תיירי. לאחר מותו של כילפריך השני בפברואר 721 הכתיר מרטל את תיאודריך כמלך. שלטונו היה זה של "מלך עושה-כלום" (roi fainéant). אין מידע על פעילויותיו השלטוניות. תיאודריך מת ב-737 והמלך הבא (והאחרון משושלת המרובינגים) של ממלכת הפרנקים, כילדריך השלישי, הוכתר ב-743, על ידי פפין הגוץ.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:נפטרים ב-737
איגוד האוניברסיטאות הרוסיות

איגוד האוניברסיטאות הרוסיות, או בשמו הרשמי התאחדות האוניברסיטאות הקלאסיות של רוסיה; (ברוסית: Ассоциация классических университетов России; בראשי תיבות: ACUR) הוא ארגון ללא כוונת רווח המאגד את 47 האוניברסיטאות הקלאסיות ברוסיה. האיגוד נוסד ב־25 ביוני 2001 על פי החלטה של 24 אוניברסיטאות רוסיות. מאז הקמתה, 23 אוניברסיטאות נוספות, העומדות בקריטריונים של אוניברסיטה קלאסית, התקבלו כחברים ב־ACUR. האיגוד הוקם על ידי ראשי אוניברסיטת מוסקבה ומשום כך, דקאן האוניברסיטה הוא גם יושב ראש האיגוד.

==ראשי האיגוד==
*יו"ר האיגוד: ויקטור סדובניצ'י, דקאן אוניברסיטת מוסקבה
*סגנית: יבגניה ולדימירובנה, נשיאת אוניברסיטת סנקט פטרבורג
*מזכ"ל: איגור קוטלובובסקי, רקטור אוניברסיטת מוסקבה

== פעילות ==
# ארגון אינטראקציה בין האוניברסיטאות החברות ב־ACUR על מנת לשמר ולשפר את הפעילויות החינוכיות והמתודולוגיות של האוניברסיטאות הקלאסיות של הפדרציה הרוסית ולקדם שיתוף פעולה בין־לאומי של חברי האיגוד עם אוניברסיטאות של מדינות אחרות בתחום החינוך, המדע והתרבות.
# ארגון התהליך החינוכי באוניברסיטאות ברוסיה.
# השתתפות בפרויקטים חינוכיים רוסיים ובין־לאומיים.
# מחקר ופיתוח מדעיים בתחום מדעי הטבע וההנדסה.
# מחקר ופיתוח מדעיים בתחום מדעי החברה והרוח.
# השתתפות בפיתוח ויישום תוכניות הכשרה ותוכניות השתלמות למומחים בעלי השכלה גבוהה.
# ביצוע הסמכה מקצועית וציבורית של תוכניות חינוך בהתאם לקריטריונים, לנהלים ולתקנות שנקבעו על ידי האיגוד.

==האוניברסיטאות החברות באיגוד==
הערה: # - אוניברסיטאות מייסדות

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רוסיה: ארגונים
קטגוריה:רוסיה: חינוך
משה רוזנפלד

משה רוזנפלד (26 בנובמבר 1904 – 7 בנובמבר 1935) היה שוטר במשטרה הבריטית בארץ ישראל שנרצח בידי כנופיית עז א-דין אל-קסאם.

==קורות חייו==
רוזנפלד נולד במנחמיה לאחת ממשפחות המייסדים. לאחר לימודיו בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, התנדב לחיל הספר העבר ירדני ומשם עבר למשטרה הארצישראלית שבה שירת כ-12 שנה בתפקידים שונים. בהיותו בדרגת סמל הופקד רוזנפלד על משטרת שאטה שבעמק חרוד, ועבר עם משפחתו להתגורר בקיבוץ תל יוסף הסמוך. במסגרת תפקידו יסד קבוצת רוכבים של קבוצת הפועל, במסגרת הפעילות ניתנו שעורי רכיבה, ונערכו תחרויות בבית אלפא.

בשנת 1921 הגיע משה לבאר שבע במסגרת משטרת הגבולות ושם פגש לראשונה את יהודית בת יעקב גורדון - ממקימי טחנת הקמח הראשונה בבאר שבע בבעלות יהודית וראשוני המתיישבים היהודים בעיר. שנים לאחר מכן נפגשו השניים שוב בתל אביב ובשנת 1927 נישאו.

==רציחתו==
בתאריך 7 בנובמבר 1935 נמסרה הודעה על פריצה לפרדס האשכוליות של עין חרוד. רוזנפלד יצא בלווי שוטר נוסף לאתר את הגנבים, ובקצה הדרך השאיר את השוטר עם הסוסים ועלה לבדו למערה, בעקבות קליפות שהותירו השודדים בדרכם. במערה ארבו חברי הכנופיה, שירו מספר יריות ופגעו ברוזנפלד, ולאחר מכן התקרבו אליו וירו שוב.

משה רוזנפלד נטמן בבית הקברות הישן של עין חרוד ותל יוסף. יום הלווייתו נקבע כיום אבל בעמק יזרעאל, התושבים שבתו ממלאכה והתלמידים מלימודיהם. הלווייתו יצאה מבית אלפא ועברה דרך תחנת המשטרה בשאטה לתל יוסף. השתתף בה קהל גדול ממנחמיה ומיישובי עמק יזרעאל והצפון, וכן נציגי המשטרה הבריטית ומשה שרת נציג הסוכנות היהודית. חיים שטורמן הספידו במילים שהפכו למטבע לשון: "נופלים ההולכים ראשונה".

במותו הותיר את אלמנתו יהודית ובניו יעקב ואמנון אשר התקבלו בקיבוץ תל יוסף.

בעקבות רציחתו של רוזנפלד על ידי אנשי "היד השחורה", פתחו הבריטים במצוד נרחב אחרי עז א-דין אל-קסאם ולוחמיו, והם אותרו שבועיים לאחר הרצח וכותרו סמוך לכפר יעבד שבשומרון. אל-קסאם נהרג יחד עם שלושה מחבורתו. שמונה אחרים מהחבורה נתפסו והועמדו לדין על רצח רוזנפלד ושוטר שנהרג בקרב עם אנשי הכנופיה. ארבעה מאנשי הכנופיה נדונו ל-14 שנות מאסר. בנובמבר 1937 נאסר שיך פרחאן א-סעדי בחשד למעורבות ברצח רוזנפלד. יש הרואים ברוזנפלד את ראשון הרוגי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט שפרצו חודשים אחדים לאחר מכן. על מצבתו נרשם: "הראשון לחללי היישוב במאורעות הדמים תרצ"ו. פ"נ משה בן שלמה יצחק רוזנפלד נפל חלל בהר הגלבוע בעמדו על משמר הלאום".
גם בספר "מאורעות תרצ"ו" בהוצאת דבר מ-1937, מופיע רוזנפלד בראש רשימת הקורבנות.

המערה שבפתחה נרצח נקראת "מערת רוזנפלד" והמעיין לידה "עין הסמל", בעמק הנעלם שבגלבוע. חברי בית אלפא מייחסים את השורה "מי ירה ומי זה שם נפל?", ב"שיר העמק" ("באה מנוחה ליגע") שכתב נתן אלתרמן ב-1935, למותו של משה רוזנפלד, אך לטענה זו אין בסיס.

אחיו, צבי רוזנפלד, נרצח על ידי ערבים בעבודתו בשדה, קודם להרצחו של משה. בספטמבר 1942 נרצחו אביו, שלמה יצחק רוזנפלד, ואחיו בר כוכבא, מירי של איכר אחר במושבה מנחמיה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://israelitombstones.blogspot.com/2009/05/blog-post.html סיפורי ארץ ישראל – מצבות מדברות]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:מגיני היישוב
קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:חללי טרום המדינה
קטגוריה:תל יוסף: אישים
קטגוריה:מנחמיה: אישים
קטגוריה:שוטרים יהודים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1935
הליודורוס

[[גירוש הליודורוס מהמקדש; פרסקו שצייר רפאל בשנים 1512-1511 בארמון האפיפיור בוותיקן]]
Gerard de Lairesse}} מ-1674
גירוש הליודורוס מן המקדש מאת פרנצ'סקו סולימנה בכנסיית ג'זו נאובו ב[[נאפולי]]
כתובת הליודורוס כפי שמוצגת ב[[מוזיאון ישראל]]
הליודורוס (ביוונית: Ηλιόδωρος) היה המשנה למלך הסלאוקי סלאוקוס הרביעי, אשר נודע בשל ניסיונו להחרים כספים מאוצר בית המקדש בירושלים.

==הליודורוס ושוד בית המקדש ==
הליודורוס הוא האדם המוזכר בספר מקבים ב, פרק ג', שם מסופר כי המלך סלאוקוס הרביעי שלחו לירושלים כדי שיחרים כספים מאוצר בית המקדש. אולם כתוצאה מהתערבות אלוהית, הופיע פתאום פרש מסתורי רכוב על סוסו, ושני מלאכים תפסו את הליודורוס, הפילוהו ארצה והכו אותו נמרצות. הליודורוס שנפל, מן-הסתם, למארב מתוכנן, הוצא מן המקדש מחוסר הכרה; ורק בזכות התערבותו של הכהן הגדול חוניו השלישי, ניצלו חייו. 

הסיפור המופיע בספר מקבים ב' מעיד, ככל הנראה, על ויכוח בין פקידי המלך לנציגי היהודים, וכי הפשרה שאליה הגיעו נתפסה בעיני מחבר הספר כניצחון יהודי.

==כתובת הליודורוס==

הכתובת, משנת 178 לפנה"ס, היא הכרזה של המלך סלאוקוס הרביעי, אחיו של אנטיוכוס הרביעי, בנוגע למינוי "אחראי על המקדשים" במחוז החדש "קוילה-סוריה ופויניקיה". מחוז זה כלל בתוכו את ארץ ישראל, שנשלטה באותם ימים על ידי המלכים היוונים-סֶלֶווקים, יורשי אלכסנדר הגדול. בכתובת מודיע המלך על מינוי הליודורוס למשנה שלו ("הממונה על העניינים"). הליודורוס מסר בתורו את דבר ההחלטה לפקידים שתחתיו בהיררכיה השלטונית, דריומנס ודיופאנס. תפקיד האחראי על המקדשים במחוז החדש הוטל על אולימפיאודורוס.

==כתובת חפציבה==

הליודורוס נזכר גם בכתובת חפציבה משנת 195 לפנה"ס. הכתובות כוללת מספר צווים מלכותיים שנשלחו כל אחד כאיגרת. שש איגרות כאלה נשלחו מטעם המלך אנטיוכוס השלישי אל הנציב המקומי, תלמי בן תֵרֵסיאס, ושתי איגרות הנזכרות בכתובת נשלחו מטעם הנציב תלמי אל המלך. 

הצווים הנזכרים באיגרות, אשר קובצו בכתובת האבן, נוגעים למינהל המקומי ולמצב הכפרים והאיכרים בראשית התקופה הסלאוקית. היא עוסקת בכפרים שהיו בבעלות תלמי בן תרסאס הנציב (סטרטגוס) והכהן העליון של קוילה-סוריה ופניקיה, שארץ ישראל נכללה אז בתחומיה. הכתובת עוסקת גם בכפרים נוספים שחכר תלמי מן המלך. תלמי שולח תזכיר למלך, שבו הוא מבקש ממנו שידרוש מקלאון ומהליודורוס, האדמיניסטרטורים האחראים על הכפרים, לאסור כניסת זרים, והחרמת רכוש. המלך שולח הוראות לארבעה אנשים (כנראה מושלי מחוזות) ודורש לקבוע עונשים לעבריינים. המלך מצווה על הנציב תלמי לחקוק את המכתבים – שוודאי נכתבו במקור על יריעות פפירוס – באבן, ולהציב עותקים מהם בכפרים.

==אזכורים נוספים להליודורוס==
הליודורוס נזכר בחיבורו של אפיאנוס מאלכסנדריה כאחד מאנשי חצרו של סלאוקוס הרביעי שקשר קשר ורצח את סלאוקוס הרביעי. הוא ניסה להפוך למלך אולם עד מהרה נתפס ונהרג על ידי אנטיוכוס הרביעי בסיוע של מלך פרגמון אאומנס השני . הליודורוס מופיע גם בחיבור הביוגרפי "חיי פילונידס". החיבור נשתמר חלקית על פפירוס שהתגלה בעיר הרקולנאום שבאיטליה, ובמספר כתובות ביוונית.

==לקריאה נוספת==
* דב גרא, [http://books.google.co.il/books?id=4sXhGBsx56cC&lpg=PP1&pg=PA39#v=onepage&q&f=false ירמיהו וחרב אלוהים], ישראל בארצו: קובץ מאמרים ליובלו של ישראל שצמן, גיא ד שטיבל, יוסף גיגר (עורכים), ירושלים, 2010, עמ' 39–58
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הממלכה הסלאוקית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
גירוש הליודורוס מהמקדש

גירוש הליודורוס מהמקדש (באיטלקית: Cacciata di Eliodoro dal tempio) הוא פרסקו שצייר רפאל בין השנים 1511-1512 באולם הליודורוס בארמון האפיפיור שבוותיקן.

הליודורוס נזכר בספר מכבים ב', פרק ג', שם מסופר כי נשלח לירושלים על ידי המלך סלאוקוס הרביעי כדי שיחרים כספים מאוצר בית-המקדש; אך כתוצאה מהתערבות אלוהית, הופיע פתאום פרש מסתורי רכוב על סוסו, ושני מלאכים תפסו את הליודורוס, הפילוהו ארצה והכו אותו נמרצות. הליודורוס שנפל, מן-הסתם, למארב ביריוני מתוכנן, הוצא מן המקדש מחוסר הכרה; ורק בזכות התערבותו של הכוהן הגדול חוניו השלישי, ניצלו חייו.

הדמויות בפרסקו ניצבות בשני צדדיו של המעמד, ובתווך ריק המוליך את הצופה לעבר האופק והכהן הגדול הרכון אל המזבח והמנורה בתפילה. בצד ימין נראים הליודורוס ופמלייתו, ומשמאל האפיפיור נישא על אפריון. הליודורוס נראה על רצפת המקדש, כד מונח לידו והכסף שגנב מפוזר על הרצפה. הפרש רכוב על סוסו הלבן ושני המלאכים נראים בתנועה לעברו של הליודורוס, והסוס מרים את רגליו הקדמיות כאילו לרומסו. הציור קבוע בתוך קשת ונישא מורם על ידי עמודים בדמות פסלים. מיקומו זה, כמו גם הפרספקטיבה בה מתואר המעמד, מקנים לצופה תחושה כי הוא צופה בבמה עליה מוצג מעמד תיאטראלי.

== ראו גם ==
* כתובת הליודורוס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:קריית הוותיקן: פרסקאות
קטגוריה:פרסקאות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
אפקט דרוסטה

אפקט דרוסטה
אֶפֶקְט דְרוֹסְטֶה הוא אפקט ויזואלי רקורסיבי הנוצר כאשר תמונה מכילה העתק קטן יותר של עצמה. ההעתק הקטן מכיל העתק קטן עוד יותר של התמונה המקורית, וכך הלאה. מבחינה תאורטית, האפקט נמשך עד אינסוף, אולם מבחינה מעשית הוא מוגבל על ידי מידת ההפרדה (רזולוציה) של התמונה. כטכניקה אומנותית האפקט נקרא מיז-אנ-אבּים (בצרפתית: Mise en abyme). האפקט מזכיר בחלקו לולאה מוזרה או מערכת של התייחסות עצמית. ההכפלה הרקורסיבית שאפקט דרוסטה מציע היא בבסיס תופעת הפרקטלים.
אפקט דרוסטה על דף זה
== מקור השם ==
מקור השם הוא בקופסאות הפח של חברת הקקאו ההולנדית דְרוֹסְטֶה. הקופסאות עוטרו בציור של אחות הנושאת מגש שעליו כוס שוקו וקופסאת קקאו. על קופסאת הקקאו הקטנה הופיע ציור נוסף של אחות הנושאת מגש עם קופסאת קקאו, ועליו קופסה קטנה עוד יותר. האפקט הוויזואלי שנוצר הוא של סדרת קופסאות הקטנות עד לאינסוף, למרות שבפועל מצוירות על הקופסה המקורית שלוש קופסאות נוספות בלבד. התמונה שהפכה לסמל ביתיות בהולנד, הופיעה לראשונה ב-1904 והמשיכה להתקיים עשרות שנים עם שינויים קלים בלבד.

== בתרבות ובאמנות ==

הצייר והאדריכל האיטלקי ג'וטו די בונדונה השתמש באפקט ב 1320 בעבודתו "הטריפטיק של הקרדינל גָ'קוֹמוֹ סְטֶפאנֶסקי". 

תמונת האלבום Ummagumma של להקת פינק פלויד מכילה אפקט זה.

<gallery caption="טריפטיק ג'אקומו סטפאנסקי של ג'וטו די בונדונה">

Giotto._The_Stefaneschi_Triptych_(verso)_c.1330_220x245cm._Pinacoteca,_Vatican..jpg|הטריפטיק ובמרכזו הקרדינל
Image:Giotto._The_Stefaneschi_Triptych_(detail)_Pinacoteca,_Vatican..jpg|פרט ובו הקרדינל מגיש את הטריפטיק
</gallery>

== דוגמאות בתרבות הפופולרית ==
* הגבינה הצרפתית 'הפרה הצוחקת' (La Vache Qui Rit) שעגיליה הם קופסת הגבינה העגולה.

<gallery caption="דוגמאות נוספות לאפקט דרוסטה">
קובץ:Droste-sony.jpg|אפקט דרוסטה נערך בעזרת פוטושופ 
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכניקות אמנותיות
קטגוריה:רקורסיה
וילי רייך

וילי רייך (בגרמנית: Willi Reich; 27 במאי 1898 - 1 במאי 1980) היה מבקר מוזיקה ומוזיקולוג שווייצרי יליד אוסטריה.

== חייו ==

רייך נולד בווינה. הוא למד מוזיקולוגיה באוניברסיטה של וינה ובמקביל, בשנים 1935-1927, למד באופן פרטי תאוריה של המוזיקה והלחנה אצל אלבן ברג. בהמשך, מ-1936 עד 1938, למד אצל אנטון וברן.

משנות ה-20' עסק בכתיבת ביקורת מוזיקה בעיתונות וינאית וזרה וערך, בעידודו של ברג, את כתב העת eine Wiener Musikzeitschrift 
שטיפל במגרעות חיי המוזיקה של וינה ועודד את האסכולה הווינאית השנייה. מיד לאחר הסיפוח נאסרה הפצת כתב העת, שיצא בביקורת חריפה נגד השלטון הנאצי. בין הכותבים בכתב העת, לצד רייך, היו גם תאודור אדורנו וארנסט קרנק. בשנת 1938 עקר רייך לשווייץ, שם עבד ככותב עצמאי ובהמשך ב- Neue Zürcher Zeitung וכמרצה בבית הספר הטכני הגבוה בציריך.

רייך, אדורנו ואחרים קיימו קשר אישי עם מלחיני האסכולה הווינאית השנייה ותמכו נמרצות ביצירתם כנגד מגיני המוזיקה המסורתית בעיתונות של וינה ומחוצה לה. שתי המונוגרפיות של רייך על אלבן ברג וספרו על ארנולד שנברג נחשבים עד היום לאבני פינה בחקר שני המלחינים. עוד כתב על ריכרד וגנר (1948) ובלה בארטוק (1958).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקולוגים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1898

קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1980