OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הוטיה קובנית

הוטיה קובנית (שם מדעי: Capromys pilorides) היא מין של מכרסם גדול ממשפחת ההוטיים החיה בטבע באי קובה שבאיים הקריביים ומהווה את מין ההוטיות הגדול ביותר בעולם (בעבר היו מיני הוטיות ענק שנכחדו). ההוטיה יחידה בסוגה.

אורכה של ההוטיה 35–60 ס"מ והזנב 14–29 ס"מ כשמשקלה מגיע 2.8-8.5 ק"ג. ההוטיה היא בעלת פרווה ארוכה וגסה שצבעה משתנה משחור לחום וכולל צבעי אדום וצהוב חולי. יש להוטיה גוף מוצק ורגליים קטנות והיא מתהלכת לאט. היא מזכירה מעט קפיבארה מטפסת קטנה. יש לה מעיים המחולקים לשלושה מורעים, דבר חריג אצל מכרסמים העוזר לה לעכל עצה.

ההוטיות הם מין החי בקבוצות קטנות בטבע ומתרבה באיטיות ממליטים גור אחד עד שלושה. הם יכולים להסתגל לשביה ואף אולפו מספר פרטים.

==תפוצה==
ההוטיות נפוצות במגוון בתי גידול בקובה. ממנגרובים ועד לאזורים יבשתיים אבל מחבבות בעיקר את היערות הטרופיים. האוכלוסיות הגדולות חיות באיסלה דה לה חובנטוד, בארכיפלג סהנה וארכיפלג דוס לקונס וכן במגוון איים ושוניות ברחבי קובה. הם נפוצים גם במחוז גואנטנמו. הם יודעים לטפס על עצים וחיים בצמרות אך ישנים בלילה בין סלעים ומחילות בבדידות. הם מתרחקים מאזורים הרריים.

==מזון==
ההוטיות הם אוכלי כל אבל עיקר מזונם הוא קליפות עצים, עלים ופירות. הם אוכלים גם חרקים וגם חולייתנים קטנים כמו לטאות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס סיי
קטגוריה:הוטיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:קובה: יונקים
קטגוריה:קובה: בעלי חיים אנדמיים
בן כהן (איש עסקים)

בנט "בן" כהן (באנגלית: Bennett "Ben" Cohen; נולד ב-18 במרץ 1951) הוא איש עסקים ונדבן יהודי אמריקאי, ממייסדי חברת בן אנד ג'ריס.

==ביוגרפיה==
כהן נולד במחוז נסאו שבלונג איילנד למשפחה יהודית. בנעוריו התעניין בקדרות, ולמד במספר מוסדות להשכלה גבוהה בניו יורק, תוך התפרנסות מעבודות מזדמנות שונות. התנסותו הראשונה בהכנת גלידה הייתה במסגרת שיעורי מלאכה שהעביר בבית ספר לבני נוער במצוקה.

בשנת 1977 החליט כהן להיכנס לתחום הכנת המזון, יחד עם חבר נעוריו ג'רי גרינפילד. במאי 1978 פתחו השניים סניף של חברת "בן אנד ג'ריס" בתחנת דלק בברליגנטון שבורמונט, לאחר שהתכוונו בתחילה להקים במקום דוכן בייגלים. המרקם הייחודי של הגלידה, הכולל שבבי שוקולד רבים, נבע מהתתרנות ממנה סבל כהן, אשר העדיף מרקם דומיננטי לגלידה.

לאחר שהחברה זכתה להצלחה ברחבי ארצות הברית, החל כהן לפעול למטרות נדבנות, באמצעות קרן בן אנד ג'ריס, שקיבלה דרך קבע 7.5% אחוזים מהכנסות חברת בן אנד ג'ריס.

בשנת 1996 פרש כהן ממנכ"לות החברה, ומאז רכישתה בשנת 2000 בידי יוניליוור הפסיק להיות מעורב בניהולה, לאחר שגם לקה בליבו.

בתחילת המאה ה-21 נודע כהן בתמיכתו במועמדים שונים לראשות המפלגה הדמוקרטית, ובהם ברק אובמה בשנת 2008, וכן בהתגייסותו לקמפיינים ציבוריים ליברליים. בבחירות 2016 תמך בברני סנדרס.

== החרם על מכירת מוצרים ביהודה ושומרון ==
ב-19 ביולי 2021 הודיעה יוניליוור על כוונתה להפסיק את מכירת מוצריה ב"שטחים הפלסטיניים הכבושים". בעקבות ביקורת מצד ישראל ומדינות שונות בארצות הברית, פרסם בן כהן (ביחד עם ג'רי גרינפילד) מאמר בניו יורק טיימס בו טענו השניים כי הפסקת הפעילות ב"שטחים הכבושים" אינה חרם על ישראל, וכי מדובר ב”החלטה חשובה המקדמת שלום“. לדעתם מדיניות ממשלת ישראל מהווה מכשול לשלום ומפרה את זכויות האדם הבסיסיות של הפלסטינים, וכי כיהודים בעצמם הם תומכים במדינת ישראל, אבל דוחים את הטענה כי ביקורת נגדה היא בבחינת פעולה אנטישמית או תמיכה בארגון BDS.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150912120737/http://www.biography.com/people/ben-cohen-20842061 בן כהן] באתר Biography
* [https://web.archive.org/web/20080708230527/https://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/US-Israel/BenJerrys.html בן כהן] באתר Jewish Virtual Library

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יזמים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולגייט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קנאגאווה (מחוז)

מחוז קנאגאווה (ביפנית: Kanagawa-ken 神奈川県) הוא מחוז באזור קאנטו שבאי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר יוקוהמה.

מחוז קנאגאווה הוא חלק מאזור מטרופולין טוקיו, ורבות מערי המחוז נחשבות לפרברים של טוקיו.

==היסטוריה==
במחוז קנאגאווה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית החל בתקופת ג'ומון (סביבות 400 לפנה"ס), ולאחר מכן התיישבו באזור אנשי יאמטו.

בעבר היה השטח של מחוז קנאגאווה המודרני בשטחם של המחוזות מוסאשי וסגאמי, והעיר קמקורה שימשה בירת השוגונות בתקופת קמקורה. בתקופת אדו התחלקה השליטה על מחוז בין דאימיו, ששלט בחלק המערבי, ושוגונות טוקוגאווה, ששלטה בחלק המזרחי.

בשנת 1853 נחת קומודור מת'יו פרי בקנאגאווה, ושנה לאחר מכן חתם על הסכם קנגאווה, שאילץ את יפן לפתוח את שערי נמליה לספינות אמריקניות. בהתאם לכך, נפתח נמל יוקוהמה, העמוק ביותר במפרץ טוקיו, לתנועת סחורות זרות, ועם השנים הפך לנמל המסחרי הגדול ביותר ביפן. הנמל בעיר יוקוסוקה, הקרוב לפתחו של מפרץ טוקיו, שימש לבניית נמל צבאי עבור הצי הקיסרי היפני, וכיום הוא משמש מפקדה עבור הצי השביעי של ארצות הברית ועבור כוחות ההגנה הימיים של יפן. לאחר תקופת מייג'י הפכה יוקוהמה לעיר המגורים המועדפת על זרים, וקו הרכבת הראשון של יפן, שנחנך ב-1872, נבנה בין טוקיו ליוקוהמה.

בשנת 1923 התרחשה באזור רעידת האדמה הגדולה בקאנטו, שהחריבה את טוקיו, יוקוהמה, אזורים רבים במחוזות צ'יבה ושיזואוקה, כן אזורים נוספים במישור קאנטו. הים נסוג לאחור כ-400 מטרים, וחזר בצורת גל צונאמי, שגרם לכאלפיים הרוגים בקמאקורה, והרס את מרבית המבנים בעיר אודווארה.

ב-1945 היו נתונות הערים יוקוהמה וקווסאקי להפצצות הכבדות ביותר מכל ערי יפן מידי האמריקנים. מיד לאחר המלחמה, נחת גנרל דאגלס מקארתור, המפקד העליון של כוחות הברית, בקנאגאווה, וכיום משמש המחוז ביתם של מספר בסיסי צי וצבא אמריקנים.

לאחר סיום המלחמה חווה מחוז קנאגאווה צמיחה חדה באוכלוסייה, בדומה לשאר אזור מטרופולין טוקיו. נכון לשנת 2014 מתגוררים במחוז כ-9.1 מיליון תושבים, והוא המחוז השני הכי מאוכלס ביפן, אחרי טוקיו.

==גאוגרפיה==
מחוז קנגאווה יחסית קטן בשטחו, והוא ממוקם בפינה הדרום-מזרחית של מישור קאנטו, בין טוקיו והר פוג'י מצפון ומצפון-מערב, ומפרץ סגאמי ומפרץ טוקיו מדרום וממזרח, בהתאמה. חלקו המזרחי של המחוז הוא שטוח ברובו, ובו מרוכזת מרבית אוכלוסיית המחוז, בערי הנמל יוקוהמה וקווסאקי.

החלק הדרום-מזרחי של המחוז מאוכלס פחות בצפיפות, ומרכז האזור הוא העיר קמאקורה, המושכת תיירים רבים בשל המקדשים העתיקים שבה. חלקו המערבי של המחוז הוא הררי, ובשל פעילות געשית באזור הוא עשיר באונסנים. כ-23% מכלל שטח המחוז מהווה פארקים לאומיים, כשהעיקרי שבהם הוא הפארק הלאומי של הר פוג'י.

===ערים===
במחוז קנאגאווה 19 ערים:
{|
|-
|
*אבינה
*אודווארה
*איסהארה
*איאסה
*אצוגי
|
*הדאנו
*הירצוקה
*זאמה
*זושי
*יאמטו
|
*יוקוהמה (בירת המחוז)
*יוקוסוקה
*מיאורה
*מינאמיאשיגרה
*סגמיהארה
|
*פוג'יסאווה 
*צ'יגסאקי
*קמקורה
*קווסאקי
|}

==ערים תאומות==

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.pref.kanagawa.jp/english/index.html האתר הרשמי של מחוז קנאגאווה]
* [https://sites.google.com/site/greatpowers1/home מדריך לקנאגאווה]
* [http://kanagawa-travel-info.com/english/ את מידע תיירותי על מחוז קנאגאווה]

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:קאנטו: מחוזות
טנאט נוסרבייב

טנאט נוסרבייב (בקזחית: Таңат Нөсербаев; נולד ב-1 בינואר 1987) הוא כדורגלן קזחי המשחק בעמדת הקשר התוקף בטוראן טורקיסטן.

==קריירה==
נוסרבייב התחיל את הקריירה שלו באורדבסי שימקנט ובשנת עלה לקבוצה הבוגרת ועד מהרה הפך לשחקן הרכב. יכולתו הטובה של נוסרבייב במדי אורדבסי עוררה עניין מצידה של יאנג בויז ברן השווייצרית, אך בסופו של דבר הוא נשאר בקזחסטן. במאי נפצע בגבו וסיים את העונה.

לפני עונת חתם באסטנה. ב-12 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו באסטנה בניצחון 0-1 נגד אורדבסי, קבוצתו הקודמת. במשחק זה אף כבש את שער הבכורה שלו במועדון. בעונת זכה עם המועדון באליפות הראשונה שלו, ואף היה שותף להעפלה ההיסטורית שלו לשלב הבתים של ליגת האלופות.

ב-19 בינואר 2017 חזר לאורדבסי שימקנט.

ב-20 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה של קזחסטן במשחק ידידות נגד פולין, בו אף בישל שני שערים. באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת נגד באצטדיון ומבלי. ב-10 ביוני 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 נגד .

==תארים==
; אסטנה
*אליפות קזחסטן (3): , , 
*הגביע הקזחי (2): , 
*הסופר קאפ הקזחי (2): , 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים קזחים
קטגוריה:קשרי כדורגל קזחים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קזחים
קטגוריה:כדורגלני אורדבסי
קטגוריה:כדורגלני אסטנה
קטגוריה:כדורגלני טובול
קטגוריה:כדורגלני אוקז'טפס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קזחסטן
קטגוריה:קזחים שנולדו ב-1987
שאלה

השאלה היא ביטוי המשמש לבקשת מידע, אשר עשוי להינתן בדרך של תשובה.
הרמת יד יכולה לשמש כביטוי לא מילולי לרצון לשאול שאלה.
שאלה היא ביטוי לשוני המשמש לבקשת מידע. המידע המבוקש עשוי להינתן בדרך של תשובה. 

השאלות התפתחו למגוון יישומים מעבר לבקשה מפורשת של מידע ממקור כלשהו. למשל, שאלה רטורית משמשת להבהרת טיעון, ואין ציפייה שיענו עליה. 

== למידה וחינוך ==
שאלות הן השלבים הראשוניים של מחקר ראשוני. בשיטה מדעית על פי רוב השאלה יוצרת את הבסיס לחקירה, וניתן לראות בה שלב מעבר בין תצפית להשערת השערות. תלמידים בכל הגילאים משתמשים בשאלות במסגרת למידת תחומי דעת. היכולת של לומדים ליצור שאלה הניתנת לבדיקה חיונית ללמידת חקר. השיטה הסוקרטית של העלאת שאלות בנוגע לתגובות התלמיד יכולה לשמש את המורה כדי להוביל אותו לעבר האמת ללא הוראה ישירה ומסייע לתלמיד להגיע למסקנות לוגיות.

שימוש נפוץ ומקובל לשאלות במערכת החינוך הוא במסגרת הערכת הידע של התלמיד באמצעות מבחן.

== שאלות פילוסופיות ==
השאלות הפילוסופיות מכוונות יותר כלפי רעיונות מאשר מידע עובדתי. אלו הן שאלות שלא ניתן לקבל עליהן מענה מלא ממקור כלשהו. הפילוסופיה עוסקת בשאלות שעולות כאשר אנשים מהרהרים בחייהם ובעולם סביבם. חלק מהשאלות הפילוסופיות הן פרקטיות ונובעות מתוך חיי המעשה. למשל: "האם יש הצדקה להמתת חסד?", "האם למדינה יש זכות להגביל צפייה והפצת פורנוגרפיה או להגביל פרסומים של סיגריות?" ועוד.

שאלות פילוסופיות אחרות הן תאורטיות יותר, אף על פי שלעיתים קרובות הן נובעות ממחשבה אודות נושאים פרקטיים. 

== ראו גם ==
* שאלת כן–לא
* שאלה רטורית
* ספק (אי-ודאות)
* שאילתה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דקדוק
אברהם לוין

אברהם לוין (1924 - 16 ביולי 2015) היה קצין במשטרת ישראל, שימש סגן מפקד משמר הגבול וסגן מפקד המשמר האזרחי.

==ביוגרפיה==
לוין נולד במזכרת בתיה. ב-1941 הצטרף לפלמ"ח וב-1946 מונה למפקד פלוגה בגליל השרון בארגון ההגנה.

במלחמת העצמאות נפצע באורח קשה בקרב לטרון וחולץ על ידי פנחס קופל. לאחר המלחמה היה ממקימי יחידת המיעוטים בצה"ל.

עם הקמת משמר הגבול ב-1953 מונה למפקד פלוגת אימונים ובהמשך השנה למפקדה של פלוגה ח' שהייתה אחראית על גבול הצפון. ב-1960 מונה לסגן מפקד גדוד 2 (מרכז וירושלים) במשמר הגבול וב-1963 מונה למפקד הגדוד. הוא פיקד על הגדוד במהלך מלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה פיקד על פרויקט הרחבת רחבת הכותל המערבי. ב-1969 מונה למפקד מרחב דרום וב-1972 מונה לסגן מפקד משמר הגבול.

ב-1974 מונה לסגן מפקד המשמר האזרחי שזה עתה הוקם וכיהן בתפקיד עד 1976.

כיהן כיו"ר איגוד הקליעה הישראלי וכיו"ר עמותת הכומתות הירוקות, עמותת מורשת משמר הגבול.

==קישורים חיצוניים==
*[http://greenberets.co.il/מורשת-מג-ב/גמלאים-מספרים/לזכרם/item/697-תנ-צ-אברהם-לוין-ז-ל/697-תנ-צ-אברהם-לוין-ז-ל תנ"צ אברהם לוין] באתר עמותת הכומתות הירוקות
*[http://www.police.gov.il/articlePage.aspx?aid=4830 תת-ניצב בדימוס אברהם לוין הלך לעולמו], באתר משטרת ישראל, 16 ביולי 2015

קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
אליאטס

אַליַאטֶס (Alyattes) היה מלך לידיה (619-560 לפנה"ס), בנו של סאדיאטס מבית מרמנדי, נחשב מייסד הממלכה הלידית.

== חייו ==
למשך כמה שנים הוא המשיך את מלחמתו של אביו נגד מילטוס, אך לאחר מכן נאלץ להפנות את תשומת לבו אל מדי ובבל. המלחמה במדי הסתיימה כאשר בשעת קרב האליס, ב-28 במאי 585 לפנה"ס, התרחש ליקוי חמה. הצדדים הלוחמים פירשו את האירוע כאות מהאלים להפסקת המלחמה וכרתו שלום ביניהם, ונהר ההאליס נקבע כגבול בין שתי הממלכות.

אליאטס גירש את הקימרים מאסיה הקטנה. הוא גם הכניע את הקאריים, וכבש כמה ערים איוניות, בהם סמירנה וקולופון. סמירנה נבזזה והושמדה, ותושביה הוגלו לכפרים.

הוא היה כנראה הראשון לקבוע משקל אחיד למטבעות (שעד אז שמשו כמדליות, ולא היה להם משקל אחיד), וקבע את משקל הסטאטר למשקל של 168 גרעיני חיטה. על המטבעות שלו הוטבע ראש של אריה, הסמל של בית מרמנדי.

את כסאו ירש בנו קרויסוס. בתו אַרְיֶאנִיס מלידיה הייתה מלכתו של אסטיאגס מלך מדי.

== אזכורים ב"היסטוריות" להרודוטוס ==
ב"היסטוריות", הרודוטוס מספר כיצד המשיך אליאטס את מלחמתו של אביו נגד מילטוס. על פי הרודוטוס, אליאטס פלש מדי שנה למילטוס ועל מנת לשרוף את היבולים במשך כמה שנים. כוחותיו לא פגעו בסוסים ובבתים, על מנת שהמילטים יוכלו לזרוע יבול חדש, אותו יוכלו הלידים לשרוף בשנה הבאה. כך נמשך הדבר עד לסיום המלחמה מקץ אחד עשר שנים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.livius.org Livius], [http://www.livius.org/men-mh/mermnads/alyattes.html Alyattes of Lydia] by Jona Lendering
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי לידיה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס
יקותיאל אריה קמלהאר

תמונת מצבתו בהר הזיתים
הרב יקותיאל אריה קמלהאר (7 בינואר 1871, י"ח בטבת ה'תרל"א, - 26 באוגוסט 1937, י"ט באלול ה'תרצ"ז) היה ראש ישיבה, רב וסופר יהודי-פולני. כיהן כרב בקהילות ריישא וקארטשין וכראש ישיבה בסטניסלב. חיבר ספרי הלכה ומונוגרפיות על חכמי ישראל.

==קורות חיים==

יקותיאל אריה קמלהאר נולד בקולושיץ לגרשון קמלהאר שהיה בן ביתו וקרובו של רבי צבי הירש מרימנוב. בשנת ה'תרפ"ז היגר לארצות הברית והתגורר בניו יורק. היה רב בקהילת יוצאי רישא-קארטשין אך פוטר על ידי נשיא הקהילה. בחודש כסלו תרצ"ג התקבל לרב בקהילה החסידית "קשר אחים", אנשי ספרד באיסט ניו-יורק. בכ"ג תמוז תרצ"ג עלה לארץ ישראל והשתקע בירושלים.

בשנת תרס"ג הוציא לאור את "הבונה", כתב־עת ראשון מסוגו לענייני "הדת והחיים", ובו תעודות היסטוריות, סיפורים, שירים, משלים, פתגמים ומכתמים. בגלל התנגדות לרעיון הוא לא המשיך בהוצאתו. כן ערך וכתב מאמרים בכלי המבטא "קול מחזיקי הדת" שיצא לאור בלבוב. במאמרו "שלום בפמליא של מעלה" (תרס"ח) ובעוד מאמרים הוא יצא נגד הנוהג בגליציה של רכישת משרת הרבנות בכסף לכל המרבה במחיר, וקומם נגדו רבים. הוא חזה כי תופעה זו תהיה לדיראון כפי שמעשי ה"פאכטורים" (חוכרי האחוזות) נודעו כבר לשמצה.

היה מהחותמים יחד עם רבנים אחרים בפולין על כרוז תמיכה בקרן היסוד. הוא גם היה מראשוני הרבנים שהצביעו על הצורך בחינוך דתי לבנות<ref></ref>.

ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.<ref></ref>

== משפחתו ==
היה נשוי לחנה. בנו בכורו הרב ישראל ובנותיו רחל, איטה ובילה ומשפחותיהם נספו בשואה. בניו גרשון ק' גרשוּני, משה קמלהאר (עורך ספרים) וצבי ק' אריאל (סופר) עלו לארץ.

==חיבוריו==
הרב קמלהאר חיבר ספרים במגוון תחומים: בהלכה, אגדה, דרוש, מוסר, פלפול, היסטוריה יהודית ופובליציסטיקה. מהם:

*אהבת הקדמונים, מונוגרפיה על הרמב"ם
*רבינו אלעזר מגרמיזא, מונוגרפיה
*חסידים הראשונים, רבי שמואל החסיד ורבי יהודה החסיד
*דור דעה - ת"ק-ת"ר, סקירה כללית על נושאי דגל התורה<ref></ref>
*דור דעה - ת"ק-תר"כ, סקירה כללית על נושאי דגל החסידות, הוצאה חדשה ה'תשע"ו, הוצאת הוצאת ספרים מעיינותיך
*מופת הדור, מונוגרפיה על הרב יחזקאל לנדא ה"נודע ביהודה"
*אם לבינה, תולדות רבי מנחם מנדל מרימנוב.
*מבשר טוב, תולדות רבי צבי הירש מרימנוב, כתב אביו הרב גרשון והוא ערך והו"ל.
*התלמוד ומדעי התבל
*נתיבות התלמוד, כללי התלמוד
*מקרא קודש, קריאה לעזור לתלמידי חכמים
*העבודה ואשי ישראל, תוכנית ללימוד "ונשלמה פרים שפתינו"
*חדותא דשמעתתא, להתיר ספקות וחקירות בהלכה
*ראש אריה - שאלות ותשובות
*שילוב המסורות - הגיונות והברקות

== לקריאה נוספת ==

* צבי ק' אריאל, ביו-ביבליוגרפיה: הרב יקותיאל אריה קאמלהאר וכתביו, בקונטרס רשימה של כתבי-יד מעזבונו של המחבר המופקדים בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי בירושלים, הוצאת ביבליוגרפיה-בנימין, תל אביב 1981

==קישורים חיצוניים==
* 
* יהושע מונדשיין, [http://www.hebrewbooks.org/31556 הצופה לדורו], קורות חייו וסקירה ביקורתית על כתביו, הוצאת ראובן מס, ירושלים תשמ"ז
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עורכי כתבי עת תורניים
קטגוריה:היסטוריונים ביישוב
קטגוריה:מהגרים מפולין לארצות הברית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת גליציה
קטגוריה:ז'שוב: רבנים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1871
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1937
תחמסון מצוי

תחמסון מצוי (שם מדעי: Nyctibius griseus) הוא מין של עוף טרופי ממשפחת התחמסוניים (Nyctibiidae) שבסדרת התחמסאים החי באמריקה הלטינית ואמריקה הדרומית. התחמסון ידוע בהסוואתו ודמיונו לגזע עץ מה שמציל אותו מטורפים.
== מאפיינים ==
מצוי ביערות טרופיים וסוואנות מניקרגואה ועד צפון ארגנטינה ואורוגוואי ונפוץ ביותר בג'ונגלים של האמזונאס, אך מסתגל גם לאזורים חמים ויבשים יותר וכן לקרים מעט יותר.

אורכו 33–38 ס"מ והוא משתלב בצבעו וצורתו בענף עליו הוא יושב. המקור שלו חסר את הזיפים שיש לשאר התחמסים, אך הוא בעל עפעפיים גדולות העוזרות לו לסגור את עיניו הכתומות עזות, בשעת סכנה וגופו האפור-חום בצבעי קליפה נראה כחלק מהענף כך.

הוא לא אמיץ ביותר וכשיצור שלא רואה אותו מתקרב למרחק קטן ממנו הוא יעוף. ההסוואה עוזרת לו גם לציד חרקים קטנים שאינם רואים אותו והוא פוער את פיו וטורף אותם.

התחמסון הוא יצור ליילי שאיננו פעיל כל כך ביום. הנקבה מטילה בעונת הרבייה על ענף בדרך כלל ביצה אחת ולעיתים נדירות שתי ביצים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://neotropical.birds.cornell.edu/portal/species/overview?p_p_spp=693936 תחמסון מצוי], באתר עופות טרופיים
* [http://www.atacamaphoto.com/search/index.php?/Themes/ecuador/D8B8905.jpg תחמסון מצוי], באתר atacamaphoto
== הערות שוליים ==

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="150">
Perched Nyctibius griseus.jpg
Raro registro da Mãe-da-lua (Nyctibius griseus) em vôo - APA Marinha do Litoral Centro.jpg
Urutau (3729).JPG
</gallery>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:תחמסוניים
קטגוריה:ארגנטינה: עופות
קטגוריה:פרגוואי: עופות
קטגוריה:ברזיל: עופות
ליסטרין

ליסטרין (באנגלית: Listerine) הוא מותג של מוצרים לחיטוי הפה, שנוסד בסוף המאה ה-19. בבעלות ג'ונסון אנד ג'ונסון.

==היסטוריה==
בהשראת רעיונותיו של לואי פסטר, ובעקבותיו רעיונותיו של ג'וזף ליסטר שהראה בשנת 1865 כי השימוש בחומצה קרבולית יפחית באופן משמעותי את שיעורי הזיהום לאחר ניתוח, פיתח כימאי מסנט לואיס בשם ג'וזף לורנס נוסחה מבוססת אלכוהול לחיטוי כירורגי והכתיר את נוזל החיטוי שלו בשם "ליסטרין" לכבודו של ג'וזף ליסטר.

בשנים הראשונות לאחר יצירת נוזל החיטוי דשדשו המכירות ולורנס נחל כישלון כלכלי. שותף שנכנס לחברה בסוף המאה ה-19 קידם את הנוזל בקרב רופאי שיניים כטיפול אוראלי, ובשנת 1914 היה "ליסטרין" למי הפה הראשונים שנמכרו בחנויות בארצות הברית. בקמפיין שיווק אגרסיבי העלתה החברה למודעות ציבורית את נושא ריח הפה והעצימה אותו בעזרת קביעת המונח ״באשת״ (הליטוסיס, כך צוין באתר החברה), כדי לקדם את שיווק מי הפה שלה. הכנסות החברה גדלו בשבע שנים, מ-115,000 דולר ללמעלה מ-8 מיליון דולר.

בשנת 2000 נרכשה החברה בידי תאגיד פייזר, ובסוף דצמבר 2006 נמכרה היחידה בפייזר שעסקה במוצרים אלו לג'ונסון אנד ג'ונסון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מותגים
קופה אמריקה 1993

תחרות הקופה אמריקה 1993 (1993 Campeonato Sudamericano Copa América), הוא גביע אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל ה-36. הטורניר נערך באקוודור בין ה-15 ביוני ל-4 ביולי 1993, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר השתתפו נבחרות ו כנבחרות אורחות.
 
נבחרת זכתה בטורניר בפעם ה-14 בתולדותיה, לאחר שגברה בגמר על מקסיקו בתוצאה 2-1, מצמד שערים של גבריאל בטיסטוטה.

לראשונה בתולדות הטורניר, נבחרות ו כשלו שתיהן לסיים בין ארבע הראשונות. מצב זה חזר על עצמו פעם נוספת רק לאחר 22 שנים, בקופה אמריקה 2015.

==אצטדיונים==
הטורניר שוחק בשבעה אצטדיונים, בשש ערים שונות. הגדול מביניהם, אצטדיון המונומנטל בגואיאקיל, אירח את משחק הגמר.

{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
! colspan=2 | גואיאקיל
! קיטו
! אמבטו
! קואנקה
! מצ'אלה
! פורטווייחו
|-
| אצטדיון המונומנטל
| אצטדיון ג'ורג' קאפוול
| האצטדיון האולימפי אטאוואלפה
| אצטדיון בייאוויסטה
| אצטדיון אלחנדרו סראנו אגילאר
| אצטדיון ה-9 במאי
| אצטדיון ריאלס טמרינדוס
|-
| תכולה: 89,932
| תכולה: 25,000
| תכולה: 40,948
| תכולה: 22,000
| תכולה: 22,000
| תכולה: 16,500
| תכולה: 18,000
|-
 150px
 150px
 150px
}

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

===בית ג'===

===דירוג הנבחרות במקום השלישי===

==שלב הנוק-אאוט==

=== רבע הגמר ===

----

----

----

=== חצי הגמר ===

----

===המשחק על המקום השלישי===

===הגמר===

----

== מלכי השערים ==

4 שערים
* חוסה לואיס דולגטה
3 שערים
* גבריאל בטיסטוטה
* פלהיניה
* ראול אבילס
* אדוארדו אורטדו
* חוסה דל סולר

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tables/93safull.html קופה אמריקה 1993] ב-rsssf

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1993
קטגוריה:תחרויות כדורגל באקוודור
הפיגוע בצומת מגידו (2002)

הפיגוע בצומת מגידו היה פיגוע התאבדות שביצע מחבל פלסטיני באמצעות מכונית תופת, בשעות הבוקר של 5 ביוני 2002, בצומת מגידו שבעמק יזרעאל. 17 בני אדם נרצחו בפיגוע ו-43 נפצעו, מהם ארבעה באורח קשה. ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני נטל אחריות לפיגוע.

==הפיגוע==
ביום רביעי, 5 ביוני 2002, סמוך לשעה 7:15 בבוקר, נצמד מחבל מתאבד עם מכונית תופת סמוך למיכל הסולר בצידו השמאלי של אוטובוס אגד בקו 830, שנסע בכביש 65, והיה בדרכו מתל אביב ליישובי הגליל התחתון ולטבריה. בעת שעבר האוטובוס בצומת מגידו שבעמק יזרעאל, פוצץ המחבל את המכונית, שהכילה 100 ק"ג של חומר נפץ.

מעוצמת פיצוץ המכונית, האוטובוס התהפך על צידו ונשרף.

בפיגוע נרצחו 17 בני אדם, בהם 13 חיילים, ונפצעו 43, מהם ארבעה באורח קשה.

את מכונית התופת הכין המחבל איאד סוואלחה, שנהרג ב-9 בנובמבר 2002 בידי כוח צה"ל שבא לעצרו.

גורם בארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, שנטל אחריות לפיגוע, מסר כי המחבל הוא חמזה סמודי, צעיר כבן 18 מג'נין.

==זיהוי ההרוג ה-17 בפיגוע==

ההרוג ה-17 בפיגוע זוהה רק לאחר שישה חודשים, בעקבות יציאתו לאקרנים ב-2003 של הסרט הדוקו-אקטיביסטי "ההרוג ה-17" שעסק במאמצים לזיהויו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=189969 סקירה על הפיגוע ועל ההרוגים] באתר "פרש"
* 

==הערות שוליים==

צןמת מגידו
צומת מגידו
קטגוריה:צומת מגידו
צומת מגידו
*
קטגוריה:רצח ילדים באינתיפאדה השנייה
נריה מאיר

נריה מאיר (נולד ב-15 בדצמבר 1979) הוא ראש המחלקה לפעילות ציונית בתפוצות בהסתדרות הציונית העולמית וחבר הנהלת ההסתדרות הציונית מטעם תנועת הליכוד. לשעבר ראש ההנהגה העולמית של תנועת בית"ר. עורך דין במקצועו.

==קורות חיים==
נריה מאיר נולד בנר ראשון של חנוכה (כ"ה כסליו ה'תש"ם) בן למייסדי היישוב עפרה שבהרי בנימין. גדל והתחנך בבית הספר היסודי בעפרה ולאחריו בישיבה תיכונית נתיב מאיר בירושלים. לאחר סיום לימודיו הצטרף לגרעין המייסד של ישיבת ההסדר פתח תקווה ובמסגרתה התגייס ליחידת הצנחנים. במהלך שירותו הצבאי עזב את מסלול ההסדר, המשיך לקצונה והשתתף במבצעים רבים כמו חומת מגן, גאות ושפל ומלחמת לבנון השנייה. משרת כיום במילואים כמפקד פלוגת לוחמים ביחידה מובחרת של הצנחנים, בדרגת רב סרן.

מאיר הוא בעל תואר שני במדיניות ציבורית (בהצטיינות) מהאוניברסיטה העברית בירושלים. הוא התמחה בלשכת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (פלילי) במשרד המשפטים. מאיר הוא עורך דין במקצועו וחבר בפורום המשפטי למען ישראל. בין השנים 2010–2011 שימש כיועץ חקיקה ליו"ר ועדת העלייה והקליטה בכנסת וסייע לקידום חוקים רבים בנושאי עליה, תפוצות וסיוע חברתי.

==פעילות ציבורית==
לאחר שירותו הצבאי הצטרף לתנועת הליכוד והיה שותף להקמת מטה המאבק של הליכוד כנגד תוכנית ההתנתקות. בין השנים 2005–2009 שימש מנהל מחוז ירושלים של תנועת בני עקיבא.
בין השנים 2008–2009 שימש יו"ר מועצת תנועות הנוער בירושלים. בין השנים 2011–2013 שימש כמנכ"ל מדרשת ארץ בנימין בעפרה. בשנים 2020–2021 שימש יו"ר (משותף) של מועצת תנועות הנוער העולמיות.

=== מנכ"ל תנועת בית"ר העולמית ===
החל משנת 2013 ועד מאי 2021 עמד נריה מאיר בראש ההנהגה העולמית של תנועת בית"ר.
במסגרת תפקידו הוביל להקמת מעוזים חדשים של התנועה בצרפת, רוסיה, ברזיל, אוקראינה, איטליה וארגנטינה והוביל לפתיחת תוכניות עליה חדשות המביאות מאות עולים צעירים לישראל, בשנים האחרונות.
מוביל קו ימני תקיף השולל כל ויתור על חבלי מולדת, ובמסגרת התנועה מוביל סיורי הסברה להיכרות עם ההתיישבות ביהודה ושומרון. במסגרת תפקידו הקים את מוזיאון 'פלוגת הכותל' בעיר העתיקה בירושלים, ואף ערך את הספר 'מנהיגים מדברים ז'בוטינסקי' בהוצאת ידיעות ספרים, שיצא לאור שנת 2020 בהשתתפות בכירי ההנהגה בישראל.

===ראש המחלקה לפעילות ציונית בתפוצות===

בראשית מאי 2021 מונה נריה מאיר על ידי הנהלת ההסתדרות הציונית העולמית לתפקיד ראש המחלקה לפעילות ציונית בתפוצות בהסתדרות הציונית העולמית .

==חיים אישיים==
מאיר נשוי ואב לחמישה ילדים, מתגורר ביישוב רחלים שבשומרון. בשנת 2014 תרם כליה לאחיו הבכור ומאז פעיל בעמותת מתנת חיים להגברת המודעות לתרומת כליות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://worldbetar.org.il/נריה-מאיר/ עו"ד נריה מאיר], באתר ביתר: ההנהגה העולמית
* דביר עמר, [https://www.inn.co.il/News/News.aspx/402122 לכבוש את ההר], סיפורה של תנועת בית"ר בהתיישבות ביו"ש, באתר ערוץ 7, 17/05/19, הובא מתוך העיתון בשבע

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת אורות שאול
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:מתנחלים
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
אושקוש

אושקוש (באנגלית: Oshkosh) היא בירת מחוז וינבגו במדינת ויסקונסין בארצות הברית. העיר שוכנת על הגדה המערבית של אגם וינבגו במרכז ויסקונסין, במקום בו נשפך אליו נהר הפוקס. בעיר מתגוררים 66,083 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין שלה מתגוררים 166,994 תושבים.

==היסטוריה==
במחצית הראשונה של המאה ה-19 התפתח ענף חיטוב עצים באזור, ואושקוש נוסדה בשלב מסוים בתקופה זו בתור נקודת התיישבות של חוטבי-עצים. היא נקראה על שם הצ'יף אושקוש, מנהיג שבט המנומיני (Menominee) המקומי. משמעות שמו של הצ'יף – "הטופר".

ב-1853 קיבלה אושקוש מעמד של עיר בעת שישבו בה כ-2,800 תושבים. ב-1859 נפתחה תחנת רכבת שעזרה להתפתחותה. באותה תקופה נודעה העיר בכינוי "בירת הנסורת של העולם" ובשנת 1860 פעלו בה 11 מנסרות עץ. בשנת 1870 הפכה אושקוש לעיר השלישית בגודלה בוויסקונסין עם אוכלוסייה של יותר מ-12,000 תושבים. תעשיית העץ המשיכה לשגשג ולהוות את הענף הכלכלי העיקרי בעיר ובשנת 1874 פעלו בעיר 47 מנסרות עץ. ב-28 באפריל 1875 פרצה באושקוש שרפה גדולה שגרמה לנזקים כבדים בחלקה הצפוני של העיר, 70 חנויות, 40 מפעלים ו-500 בתים עלו באש. ב-1895 נוסד בעיר מפעל לבגדי עבודה. ב-1937 החברה אימצה את השם אושקוש ב'גוש. בהדרגה החלה החברה להתמקד בבגדי ילדים, עד שב-1993 הם היוו 95% מהמכירות. המפעל נסגר ב-1997, אך המותג נרכש על ידי חברת הביגוד Carter's וקיים עד היום (2023).

==כלכלה==
כלכלת אושקוש מסתמכת בעיקר על תעשייה ובמידה פחותה יותר על תיירות. עם החברות הגדולות בעיר נמנית חברת אושקוש, המתמחה בייצור כלי רכב כבדים.

==חינוך==
בעיר נמצאת אוניברסיטת ויסקונסין-אושקוש, אחת האוניברסיטאות הגדולות בוויסקונסין.

==תחבורה==
את אושקוש משרת נמל התעופה האזורי ויטמן, הנמצא במרחק 4 קילומטרים דרומית למרכז העיר. מדי קיץ, במשך שבוע ימים, נערכת בשדה התעופה תערוכת מטוסים ומופע אווירי (EAA AirVenture Oshkosh). לשדה מגיעים כ-10,000 כלי טיס ולמעלה מחצי מיליון מבקרים, דבר המניב הכנסות של למעלה מ-100 מיליון דולר לעיר ולסביבתה. במשך שבוע האירוע, מגדל הפיקוח של שדה התעופה נושא בתואר "מגדל הפיקוח העסוק ביותר בעולם".

אושקוש נמצאת על מסלול כביש בין-מדינתי 41, המקשר בין העיר גרין ביי לבין מדינת אילינוי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויסקונסין: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1818
המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה

המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה (באנגלית: Georgia Institute of Technology, מוכר גם כג'ורג'יה טק - Georgia Tech) הוא אוניברסיטה ציבורית בעיר אטלנטה שבמדינת ג'ורג'יה בארצות הברית. האוניברסיטה נוסדה ב-1885 ולומדים בה כ-36,489 סטודנטים. האוניברסיטה חברה בברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות וחברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר. 

==היסטוריה==
המכון נוסד ב-13 באוקטובר 1885 בשם בית הספר לטכנולוגיה של ג'ורג'יה, כחלק ממאמצי השיקום של הדרום בעקבות מלחמת האזרחים האמריקנית ומעבר מכלכלה חקלאית לכלכלה תעשייתית. שני המבנים הראשונים נבנו על ביצורי העיר אטלנטה ששימשו להגנתה במהלך מלחמת האזרחים. מחזור ראשון של סטודנטים החל ללמוד במוסד באוקטובר 1888. 

ב-1948 שונה שם המוסד למכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה על מנת לשקף את המיקוד שלו במחקר מדעי ובטכנולוגיה. ב-1952 נפתחו שערי המכון לנשים וב-1961 התקבלו לראשונה למוסד אפריקאים אמריקאים.

==מבנה וחלוקה ארגונית ==
המכון מחולק גאוגרפית לארבעה חלקים עיקריים: הקמפוס המערבי (הכולל בעיקר מעונות סטודנטים), הקמפוס המזרחי (הכולל את בתי האחווה ומעונות לסטודנטים שנה ראשונה), הקמפוס המרכזי (המכיל את מרבית מבני המחקר והלימוד) ו (הכולל את הקולג' למנהל עסקים, מרכז מבקרים ומעבדות מחקר). מבחינה ארגונית כולל המכון שישה קולג'ים: 

* - (1885)
* - (1908)
* ע"ש שלר - (1934)
* - (1964)
* - (1990)
* ע"ש - (1990)

לאוניברסיטה שלוחה בעיר סוואנה שבג'ורג'יה, שהוקמה ב-1999 וכוללת מבנים משנת 2003. כמו כן ב-1990 הקים המכון קמפוס בעיר מץ שבצרפת. תוכניות לימוד מטעם האוניברסיטה מתקיימות גם בסינגפור ובסין.

== דירוגים ==
=== דירוג בין-לאומי === 
* דירוג שאנגחאי - מקום 151–200 (2024)
* דירוג Times Higher Education - מקום 36 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות - מקום 97 (2024)

=== דירוג אזורי - ארצות הברית ===
* דירוג שאנגחאי - מקום 51–59 (2024)
* דירוג Times Higher Education - מקום 21 (2024)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אטלנטה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה
קטגוריה:ג'ורג'יה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:הברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות
קטגוריה:איגוד האוניברסיטאות האמריקניות
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר
הפיגוע בצומת כרכור

הפיגוע בצומת כרכור היה פיגוע התאבדות שאירע בשעות אחר הצהריים של 21 באוקטובר 2002, בצומת כרכור-עין שמר. בפיגוע נרצחו 14 ישראלים, בהם קטינה אחת, ונפצעו יותר מ-50<ref></ref>.

==הפיגוע==
סמוך לשעה 16:20, נצמד ג'יפ קאיה שהוסב לשמש כמכונית תופת ובו יותר ממאה ק"ג חומר נפץ, נהוג בידי מחבל שנשלח בידי "גדודי ירושלים" של ארגון הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, לאוטובוס אגד שהיה בדרכו בקו 841 מקריית שמונה לתל אביב, ועצר בתחנה בצומת כרכור-עין שמר. מלבד חומר הנפץ היו ברכב התופת חומרי רסס על מנת להעצים את אפקט הפגיעה, מעוצמת הפיצוץ נפגעו כלי רכב נוספים שעמדו לצד האוטובוס.

חילוץ הפצועים נתקל בקשיים לאחר שמכל הסולר של האוטובוס עלה בלהבות במהלך החילוץ ובשל האש שפרצה התפוצצו גם קליעים ממחסניות נשקם האישי של חיילים שהיו באוטובוס.

את מכונית התופת הכין המחבל איאד סוואלחה, שנהרג ב-9 בנובמבר 2002 בידי כוח צה"ל שבא לעצרו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2002
קטגוריה:ישראל: פיגועי מכונית תופת
קטגוריה:פיגועים באוטובוסי אגד
קטגוריה:רצח ילדים באינתיפאדה השנייה
צומת כרכור
מאכאנידס

מאכאנידס (ביוונית: Μαχανίδας; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מצביא ומדינאי ספרטני. שימש כעוצר ספרטה וכשליט בפועל של העיר בין השנים 201 לפנה"ס-207 לפנה"ס.

==ביוגרפיה==
על ילדותו או מוצאו של מאכאנידס לא ידוע דבר. תקופה זו בהיסטוריה של ספרטה מעורפלת מאוד, וידועה רק תודות לאזכורים שונים בכתביהם של היסטוריונים לא ספרטניים. לא ידועה הדרך בה הגיע מאכאנידס לשלטון, אולם ככל הנראה נעזר בצבא לשם כך. הוא שימש כעוצר למלך התינוק פלופס, בנו של ליקורגוס. נראה שכיבד את החוקים הספרטניים ומועצת האפורים, ולא שלט רק תודות לשכירי חרבו. למרות זאת אצל פוליביוס וטיטוס ליוויוס הוא מכונה בהדגשה "טיראן". אם כי שני אלו הסתמכו בעיקר על מקורות אנטי-ספרטניים. 

מאכאנידס שאף להחזיר לארצו את תהילתו שאבדה לה. האויבת הגדולה ביותר של ספרטה אותה תקופה הייתה הליגה האכאית, בתחילת שנת 206 לפנה"ס הביס הגנרל האכאי פילופוימן את מאכאנידס בקרב נהר לאריסוס. פילופוימן שנבחר כסטרטגוס הליגה לשנת 207 לפנה"ס, החליט להביס אחת ולתמיד את מאכאנידס. וביצע לשם כן הכנות מדוקדקות שנמשכו שמונה חודשים. מאכאנידס מצדו כבש את טיגיאה, וחפץ להשתלט גם על מנטיניאה ששכנה כ-15 קילומטרים משם. פילופוימן גייס את כל צבאו, שכלל גם תגבורות מאת מלך מוקדון, וצעד אל מנטיניאה. המערכה התפתחה לקרב שכונה קרב מנטיניאה, על פי המסופר במהלך הקרב נפגשו מאכאנידס ופילופוימן פנים אל פנים. פילופוימן הכה פעמיים, ומאכאנידס מת. לזכר אותו מאורע הקימו האכאים בדלפי פסל המתאר את פילופוימן מניף חנית מעל מאכאנידס. מלבדו איבדו הספרטנים 4,000 איש.

==לקריאה נוספת==
* דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
* טיטוס ליוויוס, תולדות רומא. ספרים א, ב, כא, כב, ל. תרגמה מרומית: שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"ב.
* פלוטארכוס, חיי אישים - אנשי יוון. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"א. (הביוגרפיות של סולון, תמיסטוקלס ואלקיביאדס תורגמו על ידי מ"ה בן שמאי.).
<div class="mw-content-ltr">
* Paul Cartledge and Antony Spawforth, Hellenistic and Roman Sparta, Routledge, second ed, 2002.
* F. W. Walbank, E. A. Astin, M. W. Frederiksen, R. M. Ogilvie (ed), The Cambridge Ancient history, vol 7, Cambridge university press, 1984.
* F. W. Walbank, A Historical Commentary on Polybius, 3 vols (1957, 1967, 1979).
* F. W. Walbank, The Hellenistic World, Harvard University Press, 1981.
* Peter Green. Alexander to Actium: The Historical Evolution of the Hellenistic Age. Los Angeles, ,California: University of California Press 1990
* Plutarch. Lives. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Roman/Texts/Plutarch/Lives/home.html penelope.uchicago.edu]
* Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1922-1925.
* Livius. Translated by F.G. Moore. The Loeb Classical Library. London, William Heinemann, 1919-1959 . 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
אורימדון

אורימדון (ביוונית: Ευρυμέδων; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא אתונאי שפעל בתקופת המלחמה הפלופונסית.

==ביוגרפיה==
אביו היה אתונאי בשם תוקליס, לא ידוע דבר על מוצאו או ילדותו.

הוא נזכר לראשונה לאחר קרב סיבוטה, הוא נשלח בראש צי ספינות לעזרת הקרקירים שהותקפו בידי הקורינתים. השייטת שלו הגיעה באיחור, לאחר שהקורקירים כבר הובסו. אולם הוא הצליח להרתיע את הקורינתים ולגרום לנסיגתם למרות זאת. הוא שהה בקרקירה שבוע, במהלכו התחוללה בעיר מלחמת אזרחים, שנמשכה גם לאחר עזיבתו את העיר. 

בקיץ 425 לפנה"ס נשלח אורימדון יחד עם סופוקלס אל רגיון, כדי לתגבר את חיל המצב האתונאי שם. על פי הפקודות שניתנו להם, היה עליהם לנחות תחילה בקרקירה, להפסיק את מלחמת האזרחים שם, לרתום את הצי הקרקירי לעזרת האתונאים, ורק לאחר מכן להמשיך אל רגיון. אולם כאשר עברו ליד מסיניאה בדרך לקרקירה, נודע להם שחיל מצב ספרטני חזק כבר נמצא בנמל מסיניאה. דמוסתנס הציע לכבוש את פילוס, כדי להקשות על חיל מצב זה. אורימדון וסופוקלס סרבו, אולם סערה חזקה הדפה אותם ממילא לפילוס, ובלית ברירה ערכו את הקרב, שכונה קרב פילוס והסתיים בניצחון אתונאי מוחץ. לאחר מכן הפליג אורימדון לקרקירה, והצליח לסיים את מלחמת האזרחים שם. כשהגיעו לרגיון, התברר שהערים שלחמו באתונאים באזור כבר השלימו ביניהם, ולאורימדון ועמיתיו לא נותר אלא להתפנות. באתונה זעמו על כך, ואורימדון נידון לקנס באשמה של קבלת שוחד. עמיתיו נידונו לגלות. 

למשך עשר השנים הבאות הוא אינו נזכר שוב, אולם כאשר הגיעו דיווחים מדאיגים על תוצאות המערכה האתונאית בסיצליה, נשלח אורימדון עם 10 ספינות וסכום כסף גדול לסיציליה. זמן קצר לאחר מכן נשלח בעקבותיו דמוסתנס. הוא לקח חלק שולי למדי במערכה באי, והיה שותף לדעתו של דמוסתנס שטען שיש לפנות את האי במהירות האפשרית, אולם המפקד העליון ניקיאס סירב לאשר זאת. ההתקפות האתונאיות על סירקוסאי הפכו לנואשות יותר ויותר, באחת מהן אורימדון הוביל צי שהיה אמור לתקוף את סירקוסאי דרך הים. הוא התנגש בצי הסירקוסי, אולם רצה לאגף אותו, ועל כן עם חלק מהספינות עזב את המרכז וניסה לתקוף מימין. לרוע המזל הסירקוסים הביסו את המרכז האתונאי מהר מדי, ולאחר מכן הביסו את אורימדון שנהרג בעצמו בהתקפה.

==לקריאה נוספת==
* תוקידידס. תולדות מלחמת פילופוניס. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט.
* משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב. 
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
* Thucydides. Translated by C.F. Smith. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1920 (reprinted 1975).
* Diodorus. Translated by C.H. Oldfather. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press and London, William Heinemann Ltd, 1954.
* A.W. Gomme, A Historical Commentary on Thucydides. Oxford, Oxford University Press, 1956 (reprinted 1981). Vol III: The Ten Years' War, Books IV-V.24.
* H.D. Westlake, "The Naval Battle at Pylos and its Consequences"'. Classical Quarterly 24 (1974), 211-226.
* Kagan, Donald. The Fall of the Athenian Empire. Ithaca, Cornell University Press, 1987.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:המלחמה הפלופונסית
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
הפיגוע באוטובוס בוואדי עארה

הפיגוע באוטובוס בוואדי עארה (נחל עירון) היה פיגוע התאבדות שבוצע ביום רביעי, 20 במרץ 2002, באוטובוס "אגד" שהיה בדרכו בקו 823 מתל אביב לנצרת דרך עפולה, בצומת מוסמוס שבכביש 65 (נחל עירון - ואדי עארה). בפיגוע נרצחו 7 ישראלים ונפצעו 30.

==הפיגוע==
בסביבות השעה 07:00 בבוקר ה-20 במרץ 2002, בצומת אום אל-פחם עלה על האוטובוס שיצא ב-05:30 לפנות בוקר מהתחנה המרכזית החדשה של תל אביב, מחבל בן 20 מג'נין שנשלח בידי הג'יהאד האסלאמי. דקות ספורות לאחר מכן, הגיע האוטובוס לצומת מוסמוס והמחבל המתאבד הפעיל את מטען החבלה שנשא על גופו. בפיצוץ נרצחו שבעה ישראלים ונפצעו 30.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

אוטובוס בוואדי עארה
אוטובוס בוואדי עארה
ואדי עארה
קטגוריה:אום אל-פחם: היסטוריה
ואדי עארה
מטרה (סרט)

מטרה (באנגלית: Target) הוא סרט מתח ופעולה משנת 1985 בכיכובם של ג'ין הקמן ומאט דילון.
== עלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת במהלך המלחמה הקרה. כאשר אשתו של וולטר לויד (הקמן), בעל מנסרה אמריקני, נחטפת בעת טיול באירופה נדרשים לויד ובנו, כריס (דילון), לטוס לאירופה ולאתרה. עד מהרה מתברר לכריס כי אביו הוא למעשה דנקן "דיוק" פוטר, איש האגף לפעולות מיוחדות ב-CIA לשעבר, והחוטפים הם אנשים מעברו שחטפו את אשתו כדי שיסגיר את המידע שברשותו.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ריגול
רוברט קוש

רוברט קוש (בגרמנית: Robert Kosch; 5 באפריל 1856 – 22 בדצמבר 1942), היה גנרל גרמני, שפיקד על דיוויזיה, על קורפוסים ועל ארמייה בחזית המזרחית ובחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===בצעירותו===
קוש נולד ב-5 באפריל 1856 בקלודצקו שהשתייכה לממלכת פרוסיה, והיה צעיר הילדים מבין עשרת ילדיהם של הרמן ואגנס קוש. ב-1874 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1912 מונה למפקד הדיוויזיה ה-10.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה קוש מפקד הדיוויזיה ה-10 שהייתה חלק מהארמייה החמישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות, ובכלל זה בקרב הארדנים. ב-9 באוקטובר 1914 מונה קוש למפקד הקורפוס ה-1 שהיה חלק מהארמייה השמינית בחזית המזרחית, ולחם עמו בקרב השני על האגמים המזוריים. על הצלחתו בקרב זכה בעיטור הפור לה מריט. ב-11 ביוני 1915 מונה קוש למפקד קורפוס המילואים ה-10, ולחם עמו בקרבות באזור הדנייסטר. לאחר מכן הועבר עם הקורפוס שבפיקודו לחזית הבלקן, והשתתף עמו בכיבוש סרביה. על חלקו במערכה קיבל קוש ב-27 בנובמבר תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. בסוף פברואר 1916 השתתף קוש עם הקורפוס שבפיקודו בקרב ורדן. ב-18 באוגוסט 1916 הועלה קוש לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-28 באוגוסט 1916 מונה למפקד הקורפוס ה-52 שפעל כחלק מארמיית הדנובה, ולחם עמו במערכה על רומניה. ב-1 במאי 1917 מונה קוש באופן זמני למפקד הארמייה התשיעית במקום גנרל אריך פון פאלקנהיין שעבר לפקד על הכוחות העות'מאנים בארץ ישראל. ב-10 ביוני 1917 חזר גנרל קוש לפקד על הקורפוס ה-52, ובמקומו מונה גנרל יוהנס פון אבן. לאחר פירוק ארמיית הדנובה במרץ 1918, השתתף קוש בכיבוש אוקראינה ובלחימה עם הצבא האדום. במאי 1918 מונה קוש למפקד הכוחות הגרמניים באזור חצי האי קרים.

לאחר המלחמה היה קוש מפקד משמר הגבול במזרח גרמניה עד לפרישתו ב-10 בינואר 1919.

קוש נפטר בברלין ב-22 בדצמבר 1942 והוא בן 86 שנים.

==משפחתו==
קוש היה נשוי לגרטרוד נגראט, ממנה היו לו 3 בנות.

==עיטורים==
* פור לה מריט עם עלי אלון
* מסדר העיט האדום עם עלי אלון וחרבות
* הצלב הגדול של מסדר אלברכט עם חרבות
* הצלב הגדול של מסדר ליאופולד עם חרבות
* מסדר הכתר דרגה שנייה
* צלב הברזל דרגה שנייה (1914)
* צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nachlassdatenbank.de/viewsingle.php?category=K&person_id=7615&asset_id=8298&sid=34a182b483304c296469 persönlicher Nachlass im Bundesarchiv Abt. MA: Militärarchiv; Freiburg i. Breisgau] בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1856
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
בנד (אורגון)

בנד (באנגלית: Bend) היא (Deschutes) עיר במדינת אורגון בארצות הברית ובירת מחוז דשוטס. העיר שוכנת על גדות נהר דשוטס למרגלות רכס קסקייד במרכז אורגון. בעיר מתגוררים 76,639 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין שלה מתגוררים 157,733 תושבים (נכון ל-2010).

==היסטוריה==
עד המאה ה-19 האזור היה מיושב על ידי שבטי אינדיאנים. במאה ה-19 החלו לעבור באזור סוקרים וחלוצים שונים שהעניקו למקום שבו נמצאת העיר את השם "פרוול בנד" (Farewell Bend, מילולית: "עיקול הפרידה"), שכן העיקול בנהר דשוטס בו נמצאת בנד היה אחת המעברות היחידות של הנהר.

ב-1901 נפתחה במקום בו נמצאת העיר מנסרה. בשנים שלאחר מכן נוצרה בהדרגה התיישבות שנוסדה באופן רשמי ב-4 בינואר 1905. ב-1918 חלקו המערבי של מחוז קרוק פוצל למחוז נפרד שנקרא דשוטס ובנד נבחרה להיות בירתו.

==כלכלה==
כלכלת בנד מתבססת בעיקר על תיירות, כאשר יש סביבה אתרים המספקים מגוון רחב של אטרקציות בהם סקי, דיג, מחנאות ורפטינג.

==תחבורה==
במרחק של 8 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר נמצא נמל התעופה העירוני בנד, המשמש בעיקר לתעופה כללית. נמל התעופה העיקרי באזור הוא שדה רוברטס שנמצא ברדמונד, כ-30 קילומטרים צפונית לבנד.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אורגון: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1905
הרמן פון שטרנץ

הרמן פון שטרנץ (בגרמנית: Hermann von Strantz; 13 בפברואר 1853 – 3 בנובמבר 1936) היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ועל פלגת ארמייה בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון שטרנץ נולד ב-13 בפברואר 1853 בנאקל על הנצה שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1870 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת צרפת–פרוסיה. פון שטרנץ התקדם בסולם הפיקוד, ב-1906 מונה למפקד הדיוויזיה ה-25, וב-1911 מונה למפקד הקורפוס ה-5. בנוסף מונה פון שטרנץ גם למפקד האזור הצבאי השמיני.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון שטרנץ מפקד הקורפוס ה-5 שהיה חלק מהארמייה החמישית, לחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב הארדנים. ב-18 בספטמבר 1914 מונה פון שטרנץ למפקד פלגת הארמייה C - שטרנץ שכללה את הקורפוס ה-5 שהיה בפיקודו, ואת הקורפוס הבווארי ה-3. על הצלחתו בקרבות קיבל פון שטרנץ ב-22 באוגוסט 1915 את העיטור פור לה מריט.

ב-2 בפברואר 1917 פרש פון שטרנץ משירות צבאי.

פון שטרנץ נפטר בדסאו ב-3 בנובמבר 1936 והוא בן 83 שנים.

==עיטורים==
* פור לה מריט
* מסדר העיט האדום
* מסדר הכתר
* צלב הברזל דרגה שנייה
* צלב הברזל דרגה ראשונה

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* [http://home.comcast.net/~jcviser/aok/strantz.htm ביוגרפיה] באתר "The Prussian Machine" 

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1853
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1936
מאשל סדניו

מאשל סדניו (באנגלית: Machel Cedenio; נולד ב-6 בספטמבר 1995) הוא אתלט מטרינידד וטובגו, המתחרה בריצת 400 מטר. סדניו היה אלוף העולם לנוער במירוץ זה בשנת 2014.

==ביוגרפיה==
הישגיו הראשונים של סדניו בזירה הבינלאומית היו באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה לנוער, שנערכה בסנטו דומינגו ב-2010. סדניו זכה בתחרות זו בשתי מדליות כסף, בריצת 400 מטר ובמרוץ השליחים ל-400X4 מטר. בשנת 2011 סיים במקום הרביעי באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בליל, וכן זכה במדליית כסף באליפות אמריקה באתלטיקה לנוער במירוץ השליחים ל-400X4 מטר. באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה ב-2012 בברצלונה סיים במקום החמישי.

בשנת 2013 רשם סדניו הישגים ראשונים גם בתחרויות לבוגרים. הוא זכה במדליית הזהב עם נבחרת השליחים הטרינידדית באליפות מרכז אמריקה והקריביים באתלטיקה שנערכה במורליה, ובריצת 400 מטר סיים במקום רביעי, עם שיא אישי חדש (46.89 שניות). באליפות העולם לנוער שנערכה ביוג'ין ב-2014 זכה במדליית הזהב עם שיא אישי חדש - 45.13 שניות.

בתחרות שנערכה בג'ורג' טאון ב-16 במאי 2015 קבע סדניו שיא אישי חדש - 44.36 שניות. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בהמשך השנה בטורונטו זכה במדליית כסף, וכן זכה במדליית הזהב עם נבחרת השליחים הטרינידדים ל-400X4 מטרים. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג סיים במקום השביעי, וזכה במדליית כסף עם נבחרת השליחים, שקבעה שיא לאומי חדש - 2:58.20 דקות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אצנים
קטגוריה:אתלטים טרינידדים
קטגוריה:ילידי 1995
אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל

אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל (באנגלית: University of North Carolina at Chapel Hill; בראשי תיבות: UNC; בקיצור: NC-Chapel Hill או North Carolina) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בצ'אפל היל שבמדינת קרוליינה הצפונית בארצות הברית. האוניברסיטה נוסדה ב-1789 והיא האוניברסיטה הציבורית הוותיקה ביותר בארצות הברית. נכון לשנת 2022, למדו בה כ-31,705 סטודנטים.

==היסטוריה==
הקמת האוניברסיטה אושרה באספת הנבחרים של מדינת קרוליינה הצפונית ב-11 בדצמבר 1789, אבן הפינה שלה הונחה ב-1793 והיא החלה לקלוט סטודנטים ב-1795. בכך הייתה לאוניברסיטה הציבורית הראשונה בארצות הברית<ref>שתי אוניברסיטאות נוספות מתחרות על התואר הזה: אוניברסיטת ג'ורג'יה, אשר קיבלה צ'רטר ארבע שנים לפני צ'פל היל, אולם הלימודים בה החלו אחריה. הקולג' של ויליאם ומרי נוסד לפני צ'פל היל אולם לא היה אוניברסיטה ציבורית עד 1906.</ref>. האוניברסיטה נקראה בתחילה אוניברסיטת קרוליינה הצפונית.

ב-1932 הייתה האוניברסיטה חלק מהמוסדות שייסדו את מערכת האוניברסיטאות של קרוליינה הצפונית וב-1963 שונה שם האוניברסיטה לאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל.

נכון לשנת 2015 האוניברסיטה מציעה תואר ראשון ב-78 תחומי דעת ותארים שניים ב-112 תחומי דעת ו-78 תוכניות לדוקטורט ו-7 תארים מקצועיים.

==מבנה וארגון==
האוניברסיטה משתרעת על פני שטח של כ-3 קילומטרים רבועים. היא מחולקת לשלושה חלקים עיקריים: הקמפוס הצפוני בו שוכנים מרבית כיתות הלימוד, ספריות וחלק ממעונות הסטודנטים לתואר ראשון, הקמפוס האמצעי בו שוכנים מרבית מתקני הספורט של האוניברסיטה, בית הספר למשפטים ובית הספר לממשל והקמפוס הדרומי בו שוכן אולם הכדורסל של האוניברסיטה, בית הספר לרפואה, בית הספר למנהל עסקים, בית החולים האוניברסיטאי ומעונות הסטודנטים החדשים.

==ספורט==
לאוניברסיטה מסורת ארוכת שנים של הצטיינות בענפי ספורט שונים. נבחרות האוניברסיטה זכו ב-43 תארים של אליפויות ה-NCAA, בהם שש אליפויות בכדורסל גברים (1957, 1982, 1993, 2005, 2009, 2017), אליפות בכדורסל נשים (1994), שש אליפויות בהוקי שדה (1989, 1995, 1996, 1997, 2007, 2009), ארבע אליפויות לקרוס גברים (1981, 1982, 1986, 1991), שתי אליפויות לקרוס נשים (2013, 2016), שתי אליפויות כדורגל גברים (2001, 2011) ו-22 אליפויות בכדורגל נשים.

== דירוגים בין-לאומיים ==
* דירוג שאנגחאי: מקום 31 (2024)
* דירוג Times Higher Education: מקום 72 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 132= (2024)
* דירוג U.S. News & World Report: מקום 47 (2024)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרוליינה הצפונית: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: חינוך
קטגוריה:איגוד האוניברסיטאות האמריקניות
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר
חוטמן הרים מערבי

חוטמן הרים מערבי (שם מדעי: Nasuella olivacea) הוא מין של טורף קטן ממשפחת הראקוניים האנדמי לקצה הצפוני של קולומביה ואקוודור ביערות הרריים בקצוות הרי האנדים בגובה 1,300-4,250 מ', ועל שם הרים אלה העניקו לו את שמו. בנוסף על כך כנראה חיה קבוצה נוספת בהרים בדרום מערב פרו, אך ייתכן שהם שייכים למין הקרוב אליו לקרוב משפחתו היחיד בטבע - (ולעיתים אחד מתת-מיניו) הוא חוטמן הרים מזרחי החי בשטחים מזרחיים ממנו באותם הרים והוא קטן יותר. שני המינים האלה (או היחיד על פי כמה מיונים) הם קרובי משפחה רחוקים של החוטמננים ונראים כמוהם אך קטנים ונדירים בהרבה.

ישנם 2 תת-מינים (מובהקים) של החוטמן ההררי המערבי: N. o. olivacea וN. o. quitensis. ההבדל ביניהם הוא בעיקר בגודל ובצבע (הראשון גדול וכהה מעט יותר. השני קטן ובהיר יותר ועל זנבו פחות טבעות).

אורכם של החוטמנים 20-24 ס"מ ופרוותם חומה כהה עם ראש מעט יותר בהיר. יש להם חוטם ארוך, ואיתו הם מרחרחים ותרים אחר מזון. כמו רוב בני המשפחה הם אוכלי כל הניזונים מפירות, ירקות, חרקים, חולייתנים קטנים וביצים.

אין מספיק נתונים אודות מצב השימור של החוטמן בטבע.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:ראקוניים
קטגוריה:אקוודור: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:אקוודור: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
חוטמן הרים מזרחי

חוטמן הרים מזרחי (שם מדעי: Nasuella meridensis) הוא אחד ממיני הראקוניים הנדירים והנחבאים ביותר. הוא נראה כמו חוטמן, אך קטן ממנו וקרוב משפחתו היחיד הוא חוטמן הרים מערבי.

החוטמן הוא אנדמי לאזורים נידחים בצפון אמריקה הדרומית ובמערב ונצואלה ביערות עננים בגבהים 2,000-4,000 מטרים. בעיקרון הוא היה נכלל עד שנת 2009 במין של החוטמן ההררי המערבי, אך התברר שהוא קטן יותר, זנבו ושיניו קטנות יותר ופרוותו בצבע חום-זית עם פס שחרחר באמצע הגב. עם זאת על פי הרבה מיונים הוא נחשב לאותו מין כמו חוטמן ההרים המערבי.

למעשה לא ידוע כמעט דבר על חוטמן זה.

==ראו גם==
*חוטמן
*חוטמן אדום
*חוטמן חום
*חוטמן הרים מערבי

==קישורים חיצוניים==

* [https://wizzley.com/mountain-coati-nasuella-meridensis-nasuella-olivacea/ חוטמני הרים] באתר wizzley

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:ראקוניים
קטגוריה:ונצואלה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:ונצואלה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1901