לשון ארנולד

"מספר סיבוב" עבור ערכים שונים של שני פרמטרים של מפת המעגל: Ω על ציר ה- x ו- K על ציר ה- y . כמה צורות לשון נראות לעין.
במתמטיקה, במיוחד במערכות דינמיות, לשונות ארנולד (על שם ולדימיר ארנולד )<ref name="arnold"> Section 12 in page 78 has a figure showing Arnold tongues.</ref> <ref>Translation to english of Arnold's paper: </ref> הן תופעה ציורית המתרחשת כאשר מדמיינים כיצד תדירות הסיבוב של מערכת דינמית, או תכונה בלתי משתנה קשורה אחרת שלה, משתנה לפי שניים או יותר מהפרמטרים של המערכת. כאשר צופים באזורים המתאפיינים ב"מספר סיבוב" קבוע, מגלים צורות גאומטריות הדומות ללשון, ובמקרה זה הן נקראות לשונות ארנולד.<ref name="jensen"></ref>

לשונות ארנולד נצפות במגוון גדול של תופעות טבע המודדות גדלים משתנים, כמו ריכוז אנזימים וסובסטרטים בתהליכים ביולוגיים <ref></ref> או במודלים של פעילות הלב. לפעמים תדירות התנודה תלויה או מוגבלת (למשל, תחת סף מסוים לפאזה) על ידי גורם כלשהו, כך שלעיתים חוקרים מתעניינים בקשר הזה. למשל, גידול סרטני מעורר סדרה של תהליכים באזור הרלוונטי הכולל שינויים בכמויות חלבונים המקיימות אינטראקציה זו עם זו; סימולציות מראות שאינטראקציות אלו גורמות ללשונות ארנולד להופיע, כלומר, התדירות של תנודות מסוימות מגבילות את התנודות האחרות, וניתן להשתמש בהן כדי לשלוט בצמיחת הגידול.

דוגמאות אחרות שבהן ניתן למצוא לשונות ארנולד כוללות חוסר הרמוניה בין כלי נגינה, תהודה מסלולית ונעילת גאות של ירחים, נעילת מצב בסיבים אופטיים ובלולאות נעולות פאזה ומתנדים אלקטרוניים אחרים, כמו גם בקצב לב, הפרעות קצב לב, ומחזור התא.

אחד הדגמים הפיזיים הפשוטים ביותר לתופעה שנקראת "נעילת מצב" מורכב משני דיסקים מסתובבים המחוברים ביניהם על ידי קפיץ חלש. לדיסק אחד מותר להסתובב בחופשיות, והשני מונע על ידי מנוע. נעילת מצב מתרחשת כאשר הדיסק אשר מסתובב בחופשיות מסתובב בתדר שהוא כפול בערכו מזה של המסובב המונע.

המודל המתמטי הפשוט ביותר שמציג נעילת מצבים הוא מוד של מפת המעגל, אשר מתאר את תנועת הדיסקים המסתובבים (כפי שתואר לעיל) במרווחי זמן נפרדים.

== מפת עיגולים רגילה ==
דיאגרמת ביפורקציה עבור <math>\Omega</math> מקובע על ערך <math>1/3</math> . <math>K</math>מתחיל מ <math>0</math> בתחתית ל <math>4 \pi</math> בחלק העליון, והמסלולים מוצגים במרווחים של <math>[-0.5, 0.5]</math> במקום <math>[0, 1]</math> . אזורים שחורים תואמים ללשונות ארנולד.]]
לשונות ארנולד מופיעות לרוב כאשר חוקרים את האינטראקציה בין מתנדים, במיוחד במקרה שבו מתנד אחד מניע אחר. כלומר, הם אינם משפיעים הדדית זה על זה (בניגוד למתרחש בדגמי Kuramoto, למשל). דוגמה לכך היא מתנדים מונעים, עם כוח מניע בעל התנהגות מחזורית. כדוגמה מעשית, תאי לב (המתנד החיצוני) מייצרים אותות חשמליים תקופתיים כדי לעורר התכווצויות לב (המתנד המונע); שימוש לנ'ל הוא קביעת היחס בין תדירות המתנדים על מנת לעצב קוצבי לב מלאכותיים טובים יותר. משפחת מפות המעגלים משמשת מודל מתמטי שימושי לתופעה ביולוגית זו, כמו גם רבות אחרות.<ref name="glass-synchronization"></ref>

משפחת מפות המעגל הן פונקציות (או אנדומורפיזמים ) של המעגל לעצמו. משפחת מפות המעגל ניתנת על ידי:<ref name="glass-perez"></ref>

: <math>\theta_{i+1} = g(\theta_i) + \Omega</math>

כאשר <math>\Omega</math> הוא התדר ה"טבעי" של המתנד ו <math>g</math> היא פונקציה מחזורית המחשבת את ההשפעה של המתנד החיצוני (<math>\theta</math>) בנקודה i על נקודת הזמן הבאה i+1. חשוב לשים לב שאם <math>g(\theta) = \theta</math> לכל <math>\theta</math>, החלקיק פשוט מסתובב במעגל ב <math>\Omega</math> (התדר הטבעי) יחידות בכל פעם; בפרט, אם <math>\Omega</math> הוא לא רציונלי המפה מצטמצמת לסיבוב לא רציונלי .

מפת המעגלים הספציפית שנחקרה במקור על ידי ארנולד, ואשר עדיין משתתמשים בה גם בימינו, היא:

: <math>\theta_{i+1} = \theta_i + \Omega + \frac{K}{2 \pi} \sin(2 \pi \theta_i)</math>

כאשר <math>K</math> נקרא חוזק צימוד, ו <math>\theta_i</math> יש לפרש מודולו <math>1</math> . מפה זו מציגה התנהגות מגוונת מאוד בהתאם לפרמטרים <math>K</math> ו <math>\Omega</math> ; אם נקבע את <math>\Omega = 1/3</math> ונשנה את <math>K</math>, נקבל דיאגרמת ההתפצלות סביב אזור זה, בה אנו יכולים לראות מסלולים מחזוריים עם ביפורקציות והתנהגויות כאוטיות. 

== גזירת מפת המעגלים ==
תיאור הדגם הפשוט שבו מפת המעגלים עולה 'באופן טבעי'. הקו האדום הוא <math>y(t)</math> ומתאפס לקו השחור הסינוסואידי בכל פעם שהוא מגיע לאפס.
אפשרות נוספת להציג את מפת המעגלים היא על ידי פונקציה כלשהי <math>y(t)</math> אשר יורדת באופן ליניארי עם שיפוע <math>a</math>. ברגע שהפונקציה מגיעה לערך אפס, הערך שלה מתאפס לערך תדר מסוים, המתואר על ידי פונקציה <math>z(t) = c + b \sin(2 \pi t)</math> . כעת, אנו מתעניינים ברצף הזמנים <math>\{ t_n \}</math> שבו ערך הפונקציה y(t) מגיע לאפס.

המודל הזה אומר שבזמן <math>t_{n-1}</math> מתקיים <math>y(t_{n-1}) = c + b \sin(2 \pi t_{n-1})</math> . מנקודה זו, <math>y</math> קטן באופן ליניארי עד <math>t_n</math>, נקודה בה ערך הפונקציה <math>y</math> הוא אפס. כך מקבלים:

: <math>
\begin{align}
 0 &= y(t_{n-1}) - a \cdot (t_{n} - t_{n-1}) \\[0.5em]
 0 &= \left[ c + b \sin(2 \pi t_{n-1}) \right] - a t_n + a t_{n-1} \\[0.5em]
 t_n &= \frac{1}{a} \left[ c + b \sin(2 \pi t_{n-1}) \right] + t_{n-1} \\[0.5em]
 t_n &= t_{n-1} + \frac{c}{a} + \frac{b}{a} \sin(2 \pi t_{n-1})
\end{align}
</math>

ועל ידי בחירה <math>\Omega = c/a</math> ו <math>K = 2 \pi b/a</math> אנו משיגים את מפת המעגלים:

: <math>
 t_n = t_{n-1} + \Omega + \frac{K}{2\pi} \sin(2 \pi t_{n-1}).
</math>

לאון גלאס טען שהמודל הפשוט הזה ישים לכל מיני מערכות ביולוגיות כמו רגולציה על ריכוז חומרים בתא או בדם, כאשר y(t) מייצג את ריכוז החומר.

בדגם זה, המשמעות של נעילת פאזה <math>N:M</math> מתייחסת לכך ש<math>y(t)</math> מתאפס בדיוק <math>N</math> פעמים כל <math>M</math> מחזורים של גל הסינוס <math>z(t)</math> . מספר הסיבוב יהיה המנה <math>N/M</math> .

== מאפיינים ==
בהינתן המשפחה הכללית של אנדומורפיזמים במעגל:

: <math>
\theta_{i+1} = g(\theta_i) + \Omega
</math>

עבור מפת המעגל הסטנדרטית, מתקיים <math>g(\theta) = \theta + (K / 2 \pi) \sin(2 \pi \theta)</math> . עם זאת, לעיתים יהיה לנו נוח יותר לייצג את מפת המעגל בעזרת מיפוי על ידי פונקציה <math>f(\theta)</math> :

: <math>
 \theta_{i+1} = f(\theta_i) = \theta_i + \Omega + \frac{K}{2 \pi} \sin(2 \pi \theta_i).
</math>

כעת נמשיך לפרט כמה מהמאפיינים של אנדומורפיזמים אשר מתרחשים במעגלים אלה.

P1. הפונקציה <math>f</math> גדלה באופן מונוטוני עבור <math>K < 1</math>, כך שעבור ערכים אלה של <math>K</math> האיטרציות <math>\theta_i</math> רק נעות קדימה במעגל, אך לעולם לא אחורה. כדי לראות זאת, נשים לב שהנגזרת של <math>f</math> היא:

: <math>
f'(\theta) = 1 + K \cos(2 \pi \theta)
</math>

שהיא גודל חיובי כל עוד <math>K < 1</math> .

P2. כאשר מרחיבים את היחס מקבלים נוסחה עבור <math>\theta_n</math> :

: <math>
\theta_n = \theta_0 + n \Omega + \frac{K}{2 \pi} \sum_{i = 0}^{n-1} \sin(2 \pi \theta_i).
</math>

P3. נניח ש <math>\theta_n = \theta_0 \bmod 1</math>, הן נקודות קבועות מחזוריות בעלות מחזור <math>n</math> . כיוון שגל הסינוס מתנודד בתדר של הרץ אחד, מספר התנודות של הגל לכל מחזור <math>\theta_i</math> יהיה <math>M = (\theta_n - \theta_0) \cdot 1</math>. כך, הוא מאופיין על ידי נעילת פאזה של <math>n : M</math> .

P4. לכל <math>p \in \mathbb{N}</math>, מתקיים <math>f(\theta + p) = f(\theta) + p</math>, כך ש <math>f(\theta + p) = f(\theta) \bmod{1}</math> . לכן, ביישומים רבים אין זה משנה אם האיטרציות <math>\theta_i</math> מתבצעות עם מודולוס <math>1</math> או בלעדיו.

P5 (סימטרית תרגום). <ref></ref> נניח שעבור <math>\Omega</math> נתון יש נעילת פאזה בגודל <math>n : M</math> במערכת. אז, עבור <math>\Omega' = \Omega + p</math> עם מספר שלם <math>p</math>, <math>n : (M + np)</math> גם יקיים נעילת פאזה.

 

P6. עבור <math>K = 0</math> נעילת שלב תתרחש בכל פעם ש<math>\Omega</math> הוא מספר רציונלי. בנוסף, עבור <math>\Omega = p/q \in \mathbb{Q}</math>, נעילת הפאזה היא <math>q : p</math> .
 
2{{pi}}}}
מספר הסיבוב כפונקציה של Ω כאשר K קבוע ב- K&nbsp;=&nbsp;1

:

:
*

== גלריה ==
{| style="margin: 0 auto;"
|מפת עיגול המציגה אזורים נעולים במצב או לשונות ארנולד בשחור. Ω משתנה מ-0 ל-1 לאורך ציר ה- x, ו- K משתנה מ-0 בתחתית ל-4 π בחלק העליון. ככל שהצבע אדום יותר, זמן החזרה ארוך יותר.
|2}} -1. Ω משתנה מ-0 ל-1 לאורך ציר ה-x, ו- K משתנה מ-0 בתחתית ל-2 π בחלק העליון.
|}

==הערות שוליים==

== הפניות ==
* Weisstein, Eric W. "Circle Map". MathWorld.
* 
* - Provides a brief review of basic facts in section 2.12.
* - Performs a detailed analysis of heart cardiac rhythms in the context of the circle map.
* 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תורת הכאוס