שגרירות ישראל בבנגקוק

שגרירות ישראל בבנגקוק היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל בתאילנד. השגרירה המכהנת כיום היא אורנה שגיב.

השגרירות כלולה במחלקת דרום-מזרח אסיה של אגף אסיה והפאסיפיק של משרד החוץ.<ref name=":1"></ref>

==היסטוריה==
במאי 1952 מונה פרץ יעקובסון כקונסול הכבוד הישראלי הראשון בתאילנד.

ב-1954 הקימה ישראל צירות בבנגקוק, כשג'וזף אייבור לינטון, שגריר ישראל ביפן, מונה כציר-לא תושב לתאילנד, כיוון שתאילנד סירבה לקבל ציר שמושבו ביאנגון בירת בורמה.

ביולי 1958, אישרה ממשלת תאילנד את הצעת ממשלת ישראל להפיכת הצירות הישראלית בבנגקוק לשגרירות ובאוגוסט, מונה מרדכי קדרון לשגריר-תושב הראשון של ישראל בתאילנד.

ב-19 בינואר 1971 נפטר מהתקף לב שגריר ישראל בתאילנד, דניאל קורט לוין.

ב-28 בדצמבר 1972, ארבעה מחבלים פלסטינים מארגון ספטמבר השחור השתלטו על בניין השגרירות וחטפו שישה דיפלומטיים שהיו בו, ביניהם שגריר ישראל בקמבודיה, שמעון אבימור. החוטפים דרשו את שחרורם של 36 מחבלים מבתי הכלא בישראל, בהם הטרוריסט היפני קוזו אוקמוטו שעמד בראש חוליית מחבלים מתאבדים שביצעה את הטבח בנמל התעופה לוד והמחבלים שנותרו בחיים בתום מבצע איזוטופ. המחבלים איימו לפוצץ את השגרירות במידה ודרישותיהם לא יענו עד ה-29 בדצמבר בשעה 08:00. לאחר 19 שעות של משא ומתן, הובטח לחוטפים כי הם יועברו בביטחה במטוס, שסופק על ידי מועמר קדאפי, לקהיר ובתמורה הם ישחררו את החטופים, וישראל תעביר למשפחות את גופותיהם של חוטפי הסבנה.

בדצמבר 1983 הוטל רימון על ידי מטול רימונים שהופעל מתוך מכונית נוסעת על בניין השגרירות, וגרם נזק לחומת המקיפה את השגרירות.

באוגוסט 1985 אירע פיצוץ נוסף ליד השגרירות.

במרץ 1994 נכשל ניסיון פיגוע נגד השגרירות באמצעות משאית תופת נהוגה בידי מחבל מתאבד, בדומה לפיגועים שבוצעו נגד שגרירות ישראל בארגנטינה במרץ 1992 ונגד בניין הקהילה היהודית בארגנטינה ביולי 1994.<ref name=":0"></ref> הפיגוע נכשל עקב תאונה בין המשאית לריקשה, שגרמה למחבל הנוהג במשאית להימלט. במשאית נתגלתה גם גופתו של הנהג, שנרצח קודם לכן. יוזמי הפיגוע זוהו כמחבלי חזבאללה ואנשי מודיעין איראניים.<ref name=":0" />

ב-14 בפברואר 2012 התפוצץ מטען בבית בנגקוק, שנחשד כתאונת עבודה של חוליה איראנית שניסתה לפגוע בדיפלומטים ישראלים על ידי הדבקת מטען לרכבם, בדומה לפיגועים נגד הדיפלומטים הישראלים בהודו ובגאורגיה ב-13 בפברואר.

== מחלקות והאמנות ==
ביוני 1960 מינתה ישראל את שגריר ישראל בתאילנד מרדכי קדרון, כשגריר שאינו תושב בקמבודיה. עקב סכסוך גבול בין תאילנד לקמבודיה, הוחלט להעביר את נציגות ישראל בקמבודיה לשגרירות ישראל ביאנגון (מיאנמר). ובאוגוסט 1972 פתחה ישראל שגרירות בפנום פן. עם השתלטות הקמר רוז' על קמבודיה ב-1974 נסגרה השגרירות ונותקו היחסים. ב-4 באוקטובר 1993 חודשו היחסים בין המדינות, והשגרירות הואמנה מחדש על היחסים.<ref name=":1" />

בשנת 1988 נפתחה נספחות כלכלית בשגרירות. הנספח הכלכלי הראשון היה גבי בר. כיום, מינהל סחר חוץ במשרד הכלכלה מפעיל נספחות בבנגקוק, שמטרתה לקדם את היחסים הכלכליים בין המדינות. הנספח הכלכלי בתאילנד הוא דגן אלוני.

==שגרירים==
{| class="wikitable"
!שם
!תקופת כהונה
!הערות
|-
|ג'וזף אייבור לינטון
|1954–1957
|ציר לא תושב, טוקיו
|-
|מרדכי קדרון
|1958 – 1963
|השגריר הראשון
|-
|יחיאל אילסר
|1963 – 1965
|
|-
|אברהם דרום
|1965–1968
|
|-
|דניאל קורט לוין
|1969–1971
|מת במהלך כהונתו
|-
|רחבעם עמיר
|1971–1975
|
|-
|ראובן דפני
|1975–1979
|
|-
|מרדכי לדור
|1979–1981
|
|-
|אברהם כהן
|1981–1984
|
|-
|יצחק נבון
|1984–1988
|
|-
|בנאד אביטל
|1988–1991
|
|-
|עוזי מנור
|1991–1994
|-
|מרדכי לוי
|1994–1997
|-
|דוד מתנאי
|1997–2002
|-
|גרשון זוהר
|2002–2005
|-
|יעל רובינשטיין
|2005–2009
|-
|יצחק שוהם
|2009–2012
|-
|שמעון רודד
|2012–2017
|-
|מאיר שלמה
|2017–
|-
|אורנה שגיב
|2021–מכהנת<ref name="Lahav"></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://catalog.archives.gov.il/catalog/#!/Catalog/0b0717068001ad6b/Unit/0b07170680319b55#anchor0b07170680319b55 אודות אסיה 1 - דרום מזרח - נציגות ישראל בתאילנד], באתר ארכיון המדינה

==הערות שוליים==

*
בנגקוק
קטגוריה:יחסי ישראל–תאילנד
קטגוריה:בנגקוק: מבנים