OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Highway 61 Revisited

Highway 61 Revisited (בתרגום חופשי מאנגלית: ביקור חוזר בכביש מהיר מס' 61) הוא אלבומו השישי של הזמר, והמוזיקאי בוב דילן שהוקלט בשנת 1965 בקולומביה רקורדס. הוא נחשב לאחת מנקודות המפנה של דילן, בעיקר מפני שהוא האלבום הראשון שהוקלט כולו עם להקת פולק רוק, אחרי שניסה את הליווי הזה ב-Bringing it All Back Home. המעבר הזה לכלים חשמליים נחשב לאחד מ-50 האירועים המכוננים של הרוק על פי הרולינג סטון.
בנוסף לכך, האלבום מדורג במקום הרביעי ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין. האלבום הוא אחד מהאלבומים המחוספסים של דילן, בניגוד לאחרים באותה תקופה, שהיו יותר הומוריסטים.

האלבום נחשב כיום בעיני רבים לאחת מיצירות המופת של דילן, שהעיד עליו: "אני לא אצליח להקליט אלבום יותר טוב מהאחד הזה... הוא יותר מדי טוב. יש שם דברים שאני הייתי מקשיב להם." האלבום כולל כמה מהיצירות המצליחות ביותר שלו,"Like a Rolling Stone", "Desolation Row", "Highway 61 Revisited" ו"Ballad of a Thin Man".

== הצלחת האלבום ==
האלבום הגיע למקום שלישי ברשימת הלהיטים של המגזין בילבורד, ולמקום רביעי במצעד האלבומים של אנגליה באותה שנה. בעוד שהשיר הפותח "Like a Rolling Stone" הגיע למקום השני במצעד הלהיטים האמריקאי, ורביעי בבריטי. כמו כן, השיר נמצא במקום הראשון ברשימת השירים הטובים בכל הזמנים של הרולינג סטון. מתחתיו ברשימה נמצאים עוד שניים מהשירים באלבום: "Highway 61 Revisited" ו"Desolation Row". האלבום עצמו הגיע למקום רביעי ברשימת האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים של הרולינג סטון.

== רשימת הרצועות ==
כל השירים נכתבו, והולחנו על ידי בוב דילן.

=== הצד הראשון ===
#"Like a Rolling Stone" – 6:09
#"Tombstone Blues" – 5:58
#"It Takes a Lot to Laugh, It Takes a Train to Cry" – 4:09
#"From a Buick 6" – 3:19
#"Ballad of a Thin Man" – 5:58

=== הצד השני ===
#"Queen Jane Approximately" – 5:31
#"Highway 61 Revisited" – 3:30
#"Just Like Tom Thumb's Blues" – 5:31
#"Desolation Row" – 11:21

== מקור השם ==
שיר הנושא באלבום קרוי על שם הכביש הראשי מספר 61, שנודע גם כ"כביש הבלוז". זהו כביש המתחיל בניו אורלינס ממשיך בכיוון צפון ומסתיים במרכז גבולה המזרחי של מינסוטה. עד 1991 המשיך הכביש צפונה עד גבול ארצות הברית-קנדה ועבר, בין השאר, בדולות' - עיר הולדתו של דילן. הוא נסלל לאורך נהר המיסיסיפי וישנן התייחסויות רבות אליו בשירי בלוז אמריקאים, כשהבולטים הם של מיסיסיפי פרד מקדואל ושל ג'יימס תומאס הנקראים "Highway 61". בסי סמית נהרגה בתאונת דרכים על הכביש הזה, והאגדה מספרת שרוברט ג'ונסון מכר את נשמתו לשטן בצומת בין הכבישים המהירים 61 ו-49, (כביש 49 הוא שם שיר ידוע של אמן הבלוז האולין וולף). אלביס פרסלי גדל באחד מהשיכונים שלצידי הכביש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1965
קטגוריה:בוב דילן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
הדום

הדום לרגליים
הֲדוֹם הוא רהיט שנועד לתמיכה ברגלי אדם, היושב על כיסא או כורסה.

== תיאור כללי ==

ההדום מהווה חלק ממערכת ישיבה, כאשר הוא מצורף לכיסאות וכורסאות. השימוש הנפוץ להדום הוא לתמיכה בהנחת הרגליים עליו כך שיהיו מוגבהות בזמן ישיבה. להדום לרוב מבנה אופייני של שרפרף נמוך בעל רגליים קצרות, חסר משענת והוא מרופד ועשוי להכיל מילוי מחומרים רכים למען הנוחות.
יחד עם זאת, על אף שהשימוש העיקרי הוא לתמיכה ברגליים, רבים ההדומים שנועדו מראש או שבדיעבד השימוש בהם הוא לצרכים נוספים, כגון כיסא נמוך, מקום לישיבה או אף מקום אחסון בתוך ההדום. להדום אף תפקיד נוסף והוא לעיצוב, יופי ונוי.

==ראו גם==
*כיסא

==קישורים חיצוניים==

[ישעיהו סו; א] כֹּה, אָמַר ה', הַשָּׁמַיִם כִּסְאִי, וְהָאָרֶץ הֲדֹם רַגְלָי;
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיצוב פנים
קטגוריה:ריהוט
קטגוריה:כפות רגליים
מצרים התחתונה

מפה של מצרים העליונה ומצרים התחתונה
מצרים התחתונה, הוא אזור במצרים המשתרע באזור הדלתא של הנילוס עד הים התיכון. גבולה הדרומי נמצא באזור שבין אל-עיאט ודהשור (הנמצאת מדרום לקהיר). המונח "מצרים התחתונה", מקובל מאוד כאשר מדברים על מצרים העתיקה. חרף היותה בצפון מצרים, טריטוריה זו נקראת 'תחתונה' בהתייחס לכיוון זרימת הנילוס, הזורם ממצרים העליונה שבדרום, אל מצרים התחתונה בדרכו אל הים התיכון.

הנילוס נשפך לים התיכון באזור הדלתה באמצעות שתי תעלות - זרועות עיקריות החוצות אותו. הזרוע המערבית ליד ראשיד, נקראת "רוזטה" אורכה 239 ק"מ, הזרוע המזרחית ליד דמיאט נקראת "דמיטה" אורכה 245 ק"מ. על פי הסופר וחוקר הטבע הרומי פליניוס הזקן אשר חי במאה ה-1, אזור הדלתה הושקה באמצעות רשת של תעלות מים.
מזג האוויר במצרים התחתונה מתון יותר מאשר במצרים העליונה וזאת בגלל הקרבה לים התיכון.

==היסטוריה==
מצרים התחתונה, הייתה ידועה גם בשם "טַה מֵהוּ" שמשמעותו היא "הארץ של הגומא".
מצרים התחתונה הייתה מחולקת ל-20 מחוזות שנקראו "נוֹם". מחוז הראשון הדרומי באזור לישט.

הנילוס במצרים העתיקה התחלק באזור הדלתה לשבע זרועות, הזרוע המזרחית ביותר ליד העיר פורט סעיד של היום, הזרוע המערבית ביותר נשפכה לים התיכון ממזרח לפרברי העיר אלכסנדריה של היום. שמותיהם העתיקים של זרועות הנילוס ניתנו להם על פי שם העיר שבקרבתה עברה הזרוע. שמות הזרועות ממזרח למערב בהתאמה היו: הפלוסית, הטאניסית, המנדסית, הפטניטית, הסבנית, הבולביטינית, הקנופית. זרוע הרוזטה של היום היא מקבילתה של הבולביטינית העתיקה, זרוע דמיטה של היום היא מקבילתה של הפטניטית העתיקה.

עיר הבירה של מצרים התחתונה הייתה ממפיס. האל של העיר היה אל הקוברה וודג'ט. סמלה המייצג של מצרים התחתונה היה הכתר האדום הנמוך שנקרא דשרט. הצמח המייצג היה הגומא.

==קישורים חיצוניים==

הכתר האדום, סמלה של מצרים התחתונה
* 

קטגוריה:מצרים העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:מצרים: גאוגרפיה
שמוליק מעוז

שמואל (שמוליק) מעוז (במקור עזיז; נולד ב-23 במאי 1962) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי, הידוע בעיקר בזכות סרטיו עטורי הפרסים שזכו לשבחי הקהל והביקורת "לבנון" ו"פוקסטרוט".

==ביוגרפיה==
מעוז נולד בהרצליה ולו שני אחים. שירת בצה"ל כטנקיסט, בין השאר במלחמת לבנון הראשונה. בעת שירות מילואים ברפיח נפגע מאבן שהושלכה עליו, פגעה בעינו וריסקה לו את ארובת העין. לאחר שנים של שיקום החל ללמוד ב"בית צבי" וסיים את לימודיו במגמת קולנוע. בראשית דרכו המקצועית עבד כמעצב אמנותי, לאחר מכן ביים פרסומות ובהמשך ביים וידאו קליפים עבור "הד ארצי" ו"הליקון", פרסומות וסרטים קצרים.

בתחילת שנות התשעים עיצב אמנותית את העונה השנייה של סדרת המתח "סיפורים לשעת לילה מאוחרת".

בשנת 2000 ביים את הסרט הדוקומנטרי "ליקוי חמה מלא" ("Total Eclipse") עבור ערוץ הטלוויזיה האירופאי Arte. הסרט זכה לשבחים רבים, והוקרן בסינמטקים בפריז ובברלין, וכן במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק.

ב-2007 החל לצלם את סרטו הראשון באורך מלא, "לבנון", אותו כתב וביים, שהתבסס על חוויותיו האישיות מיומה הראשון של מלחמת לבנון הראשונה, בה שירת כחייל בשירות חובה. ב-2009 זכה הסרט בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה, הוקרן במסגרת פסטיבל הסרטים בטורונטו, היה מועמד ל-10 פרסי אופיר וזכה בארבעה.

ב-2017 יצא סרטו פוקסטרוט, שהיה מועמד ל-13 פרסי אופיר וזכה בשמונה, ביניהם בפרס על הבימוי הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר ובפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר. הסרט הוקרן בפסטיבל ונציה וזכה בפרס חבר השופטים שהוא השני בחשיבותו בפסטיבל.

==פילמוגרפיה כבמאי==
* ליקוי חמה מלא (2000)
* לבנון (2009)
* פוקסטרוט (2017)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* רייצ'ל קוק, [http://www.guardian.co.uk/film/2010/may/02/israel-lebanon-samuel-maoz-tanks שמואל מעוז: חיי במלחמה ותקוותי לשלום], אובזרבר, 2 במאי 2010
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: במאים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
עלי סלים

עלי סלים בדמות בגום (גב') נוואזיש עלי
עלי סלים (באורדו: سلیم; נולד ב-1980), הידוע יותר בשם האלטר אגו שלו, בֶּגוּם נַוַואזִישׁ עלי, הוא מנחה טלוויזיה, שחקן, חקיין ותסריטאי פקיסטני.

את ראשית פרסומו קנה לו בחיקוי ראש ממשלת פקיסטן המנוחה, בנזיר בהוטו. בהמשך דרכו פרץ לתודעה הציבורית בהופעותיו בדמות הקרוס-דרסר בגום (אורדו: "גברת") נוואזיש עלי, שאיתה הגיש את תוכנית האירוח "Late Night with Begum Nawazish Ali".
דמות זו של גברת עלי, אלמנה מטופחת בגיל העמידה, עטוית סארי מסורתי, קיבלה את צופיה בחדר האורחים שלה בשבת בערב לשעה של רכילות ושיחות על ענייני דיומא; עם הנשים המתארחות בתוכנית היא מחליפה עצות בענייני אופנה, ועם אורחיה הגברים (ואפילו עם מולות) היא מפלרטטת ללא בושה. בתוכנית התארחו שחקנים ופוליטיקאים, שהשתתפו בראיונות שבהם הציג להם סלים שאלות רומזניות ופרובוקטיביות. בעקבות לחץ מממשלת פקיסטן הופסקה התוכנית.

סלים הופיע בערוץ הטלוויזיה דובר האנגלית Dawn News וברשתות הטלוויזיה AAJ TV ו-Geo TV.

סלים פתוח לגבי זהותו המינית. הוא נוהג להצהיר כי הוא חש גם גבר וגם אישה, וכי הוא מנסה תמיד למצוא את האיזון בין שני המגדרים.

==קישורים חיצוניים==
* 
<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20200615082510/https://myspace.com/ Pakistani Drag Queen Defies U.S] 
* Sohema Rehan, [https://web.archive.org/web/20080401055345/http://www.newsline.com.pk/NewsJan2006/startrekjan.htm Star-trek: "I get to have the best of both worlds"], Newsline, January 2006 (ראיון)
* Salman Masood (Karachi Journal), [http://www.nytimes.com/2007/01/03/world/asia/03karachi.html?_r=1&n=Top/Reference/Times%20Topics/Subjects/S/Sex When She Speaks, He’s Breaking All of Islam’s Taboos], New York Times, January 3, 2007
* Bruce Wallace, [http://www.latimes.com/news/nationworld/world/la-fg-begum22jan22,0,5959484.story He gave Pakistan her voice], Los Angeles Times, January 22, 2008
* Mamun M. Adil, [http://www.dawn.com/weekly/images/archive/070624/images2.htm It's bye, bye Begumfor now], Dawn, June 24, 2007
* Amar C. Bakshi, [http://newsweek.washingtonpost.com/postglobal/america/2007/08/begum_nawazish_ali_drag_queen.html#more Begum Nawazish Ali - Drag Queen Defies U.S.], The Washington Post Newsweek, 14 August, 2007
* 
* John-Manuel Andriote, [http://www.washblade.com/2008/4-4/arts/television/12352.cfm?CFID=12514443&CFTOKEN=79664821 Pakistan’s drag sta]: Popular TV talk show host started by impersonating Bhutto, Washington Blade, 4 April, 2008
* Declan Walsh, [http://www.sfgate.com/cgi-bin/article.cgi?file=/c/a/2006/05/17/MNG5KIT1E71.DTL Pakistan's late-night, cross-dressing TV star], San Francisco Chronicle, May 17, 2006
* B. Imhasly, [http://www.taz.de/index.php?id=asien&art=1621&id=497&cHash=98582df790 Pause für Drag Queen]: Die Toleranz scheint vorbei - die "Late Night Show" von Begum Nawazish Ali pausiert, taz.de, 7 July, 2007 
* Thomas K. Gugler, [http://www.suedasien.info/interviews/2669 Die Hohepriesterin des liberalen Extremismus Pakistans], suedasien.info, 11 November, 2008 
</div>

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה פקיסטנים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה
קטגוריה:דראג
קטגוריה:להט"בים פקיסטנים
קטגוריה:שחקנים להט"בים
קטגוריה:אנשי בידור
קטגוריה:חקיינים
קטגוריה:ילידי 1980
מיכאל הראשון, נסיך ולדימיר

מיכאל (מיכלקו) (ברוסית: Михалко, שנת לידה לא ידועה - 20 ביוני 1176), בנו של יורי דולגורוקי, היה נסיך ולדימיר.
== ביוגרפיה ==
בשנת 1162 גורש על ידי אנדרי בוגולובסקי משטחי נסיכות ולדימיר ולפי הערכות של היסטוריונים התגורר בסביבות צ'רניגוב. בשנת 1168 השתתף בקרבות נגד הקומנים ולאחר מכן נשלח להילחם נגד כוחות של נובגורוד. הוא נלקח בשבי ושוחרר רק כעבור שנה, כאשר מונה על ידי אנדרי בוגולובסקי לשלוט על העיר טורצ'סק. בשנת 1170 השתתף במערכה נגד הקומנים להגנת העיר פריאסלאבל. בשנת 1172 מונה על ידי אנדרי בוגולובסקי להיות נסיך קייב אך לא היה יכול לקבל את המינוי כי היה בעיצומה של מערכה צבאית נגד נסיכים מנסיכויות שכנות. עם פטירת אנרדי בוגולובסדקי בשנת 1174 קיבל את הנסיכות ולדימיר. היה לו קושי לממש את התפקיד לאור התנגדות אצולת הערים הוותיקות בנסיכות ובעיקר סוזדל. לאחר מערכה צבאית מימש את המינוי והחל למשול בנסיכות.

נפטר לאחר שנה, בשנת 1176.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1145
קטגוריה:נפטרים ב-1176
אברהם קלדור

אברהם קלדור (נולד ב-20 במאי 1947, ישראל) הוא שחמטאי בדרגת אמן בינלאומי וזוכה במדליית כסף באולימפיאדת השחמט.

==ביוגרפיה==
נולד לשמואל ורחל קלדור (קלטר), שעלו לישראל מפולין בשנות ה-30 של המאה ה-20. למד בתיכון חדש בתל אביב. שירת בצה"ל כלוחם בחטיבת הצנחנים.

בשנת 1964, בעת ביקורו של אלוף העולם בשחמט, טיגראן פטרוסיאן, השתתף קלדור במשחק שחמט סימולטני עמו והיה היחיד מבין המשתתפים שזכה בניצחון.
בשנת 1971 חלק את המקום השני באליפות ישראל בשחמט. והיה חבר נבחרת ישראל באליפות העולם לסטודנטים. הנבחרת סיימה במקום הרביעי.

בשנת 1972 ייצג את ישראל באולימפיאדת סקופיה ביוגוסלביה, שבה זכה במדליית כסף אישית עם 12.5 נקודות מתוך 16 נקודות אפשריות.

בשנת 1975 הוענקה לו דרגת אמן בינלאומי.

בשנת 1986, כשנמנע מישראל להשתתף באולימפיאדת השחמט ה-27 בדובאי, ארגן קלדור, ביחד עם פעילים נוספים מעולם השחמט, תחרות שחמט בינלאומית בירושלים, בה השתתף גם ויקטור קורצ'נוי, אלוף רוסיה לשעבר.

היה מנהל מערכות המידע בחברת סנו ובחברות נוספות. ניהל את אתר האיגוד הישראלי לשחמט.

קלדור נשוי לעדנה ואב לארבעה, מתגורר בבת ים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
לטבים

לטבים (בלטבית: latvieši) הם אומה וקבוצה אתנית שמקורן מהמדינות הבלטיות, מתגוררים בעיקר בלטביה שם הם מונים כמיליון וחצי נפש. כחצי מיליון לטבים נוספים חיים בעיקר במדינות כארצות הברית, הממלכה המאוחדת, רוסיה, קנדה, ברזיל ואוסטרליה. שפת האם שלהם היא לטבית.

מקור העם הלטבי הוא בלטביה שהייתה מוכרת בעבר כ"ליבוניה" או כ"לטגליה", ואשר התפתח לאומה הלטבית. כמו שאר המאפיינים הלטבים גם השפה הלטבית הושפעה מסביבתה. במשך השנים הושפעה התרבות הלטבית ומנהגיה בעיקר מהתרבות הגרמנית והסקנדינבית. התרבות הנוצרית שכיום שולטת בעם הלטבי הגיעה לאזור לטביה בסביבות המאה ה-11. רוב הלטבים הם לותרנים, מלבד אלו ששוכנים במזרח לטביה, שם הדת השלטת היא הנצרות הקתולית.

רובה המוחלט של האומה הלטבית חי כיום בלטביה, והיתר מתגורר בעיקר ברוסיה (קרוב לגבול הלטבי), בבריטניה ובצפון אמריקה. במשך 150 שנים נשלטו הלטבים על ידי האימפריה הרוסית ולאחר מלחמת העולם הראשונה זכו לעצמאות קצרה של כ-22 שנים. לאחר קריסת ברית המועצות זכו הלטבים לעצמאות מחודשת הקיימת עד היום, אשר זכתה לרוב מוחלט של הכרה עולמית. בעיני רבים העם הלטבי וארצו הוא מרכז התרבות והאזור הבלטי.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמי אירופה
קטגוריה:לטביה: דמוגרפיה
וסבולוד הקן הגדול, נסיך ולדימיר

וסבולוד הקן הגדול (ברוסית:Всеволод Большое Гнездо; 1154 - 12 באפריל 1212) היה בנו של יורי דולגורוקי. נסיך ולדימיר בתקופת הזהר שלה.

== חייו ==
בשנת 1162 גורש וסבולוד על ידי אנדרי בוגולובסקי משטחי נסיכות ולדימיר ועבר לקונסטנטינופול עם אימו. בדרך חזרה לרוסיה הוא עבר דרך טביליסי והתחתן עם הנסיכה המקומית. לאחר פטירת אחיו מיכאל הראשון התמנה לנסיך ולדימיר. בן דודו, בתמיכת האצולה מרוסטוב, ניסה להדיחו אך בקרב מכריע וסבולוד ניצח את מתנגדיו. תקופת שלטונו הייתה תקופת הזוהר של נסיכות ולדימיר. בבסיס הכוח שלו הייתה אצולה מערים חדשות (ולדימיר, קוסטרומה, טבר, דמיטרוב). בהתאם לעדויות הכרוניקה צבאו היה גדול וחזק. וסבולוד ניהל 3 מערכות צבאיות נגד בולגריה של הוולגה (בשנים 1181, 1183 ו-1186). במהלך 3 מלחמות נוספות בתקופת 1180–1207 הוא השתלט על נובגורוד ושטחים נוספים. תוך שיתוף פעולה עם נסיך גליץ' הוא השפיע על הנעשה בנסיכויות קייב וצ'רניגוב.

בשנת 1206 וסבולוד מינה את בנו הבכור קונסטנטין להיות נסיך נובגורוד וכוונתו הייתה לתת את נסיכות ולדימיר (הנסיכות הבכירה ברוסיה) לבנו הצעיר יורי. כתוצאה מכך, לאחר פטירתו הייתה מלחמת ירושה בין האחים.

בין ציוני הדרך של שלטונו של וסבולוד היה טבח באצולת רוסטוב שהתנגדו לשלטונו, הרחבת נסיכות ולדימיר, בניית כנסיות חדשות בוולדימיר וחיזוק המבצר בעיר זו.

==משפחתו==
אשתו הראשונה הייתה מריה ככל הנראה ממוצא אוסטי. היו להם כ-14 ילדים:
* סביסלאבה
* וססלאבה
* ורכוסלאבה, התחתנה עם נסיך קייב
* קונסטנטין 
* בוריס
* גלב
* יורי
* יארוסלאב
* הלנה
* ולדימיר
* סוויאטוסלאב
* איוואן
* פלגיה
* אנה

לאחר פטירת מריה בשנת 1205 (או 1206) הוא התחתן עם בת אצולה מקומית. מנשואין אלו לא היו לו ילדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נסיכי ולדימיר

קטגוריה:ילידי 1154
קטגוריה:נפטרים ב-1212
אדוארד טיצ'נר

אדוארד ברדפורד טיצ'נר (באנגלית: Edward Bradford Titchener; 11 בינואר 1867 – 3 באוגוסט 1927) היה חוקר בריטי בתחום הפסיכולוגיה, מראשי גישת הסטרוקטורליזם.

==ביוגרפיה==
טיצ'נר נולד בצ'יצ'סטר שבאנגליה לאליס פילד הבין ולג'ון טיצ'נר. אמו ברחה ממשפחתה, משפחה מיוחסת מסאסקס, כדי להתחתן עם אביו ב-1866. אביו עבד כפקיד עד מותו משחפת בשנת 1879. משפחתו, חמישה אחים, עברו ממקום למקום לאורך זמן זה. כשהיה בן תשע נשלח לחיות עם סבו וסבתו מצד האב, ועם שתי דודותיו. סבו היה עורך דין ומשקיע מוצלח, ואף ראש העיר לשעבר של צ'יצ'סטר. בשהותו אצל סבו נשלח לבית הספר. השקעותיו של הסב החלו לגרום להפסדים ב-1888, וכמה חודשים לאחר מכן הוא נפטר. מ-1885 עד 1890 למד באוניברסיטת אוקספורד. וב-1890 עבר לגרמניה, שם למד לתואר דוקטור בסתיו 1890 באוניברסיטת לייפציג בגרמניה, כתלמידו של הסטרוקטורליסט וילהלם וונדט. ב-1892, עם קבלת הדוקטורט, עבר לאוניברסיטת קורנל במדינת ניו יורק, שם שימש כמרצה לפסיכולוגיה עד מותו. הוא ייסד באוניברסיטה מעבדה ראשונה לפסיכולוגיה, ועסק בה במחקר בתחום. כמו כן כתב מאמרים וספרים רבים בנושא מבוא לפסיכולוגיה ופסיכולוגיה ניסויית. בנוסף ערך עיתונים מדעיים חשובים כגון "Mind" ו-"American Journal of Psychology".

תורתו של טיצ'נר ממזגת בקרבה רעיונות מהאמפיריציזם הבריטי ביחד עם האידיאליזם הגרמני. כסטרוקטורליסט, טיצ'נר האמין כי הנפש בנויה כמבנים שניתן לחקור את מרכיביהם – כשם שניתן לפרק מים למרכיבים כימיים, כך ניתן לפרק מחשבות ורגשות. בניגוד לוונדט שסבר כי הרגשות מורכבים משלשה רכיבים בסיסיים סבר כי הם ביסודם חד־ממדיים, והאפשרות היחידה שבהם היא נעימות או חוסר נעימות. הוא סבר כי קיימים בתודעה כ-40,000 אלמנטים. השפעתו בארצות הברית בעשורים הראשונים לאחר שהגיע לשם הייתה גדולה, אך בהמשך דעכה.

==ספריו==
<div style="direction: ltr;">
* An Outline of Psychology (1896)
* A Primer of Psychology (1898)
* Experimental Psychology (ארבעה כרכים, 1905–1901)
* Elementary Psychology of Feeling and Attention (1908)
* Experimental Psychology of the Thought Processes (1909)
* A Textbook of Psychology (שני כרכים, 1910–1909)
* A Beginner's Psychology (1915)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://vlp.mpiwg-berlin.mpg.de/people/data?id=per317 אדוארד טיצ'נר] 
* [http://edtech.tph.wku.edu/~rgrieve/Historyandsystems/ppfolder/ch05.05.pdf תקציר הרצאה]
* 

קטגוריה:פסיכולוגים אנגלים
קטגוריה:פסיכולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1867
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1927
אייזקראוקלה (מחוז)

מחוז אייזקראוקלה (בלטבית: Aizkraukles rajons) היה אחד מבין שלושים ושלושה מחוזות לטביה עד החלוקה מחדש של לטביה ב-2009. המחוז נקרא על שם העיר המרכזית והגדולה בו אייזקראוקלה. שטח המחוז היה 2,566 קמ"ר ובתחילת 2009 התגוררו בו כ-40,000 תושבים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:לטביה: חלוקה מנהלית
אלוקסנה (מחוז)

מחוז אלוקסנה (בלטבית: Alūksnes rajons) היה אחד מתוך שלושים ושלושה מחוזות לטביה. גודלו המחוז הוא 2,243 קמ"ר והתגוררו בו כ-24,159 אנשים. בירת המחוז והעיר המרכזית והגדולה ביותר בו היא אלוקסנה שעל שמה קרוי המחוז.
המחוז, כשאר מחוזות (Rajons) לטביה, בוטל כחלק מהרפורמה המנהלתית של 2009.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:לטביה: חלוקה מנהלית
מרואן שמאח'

מרואן שמאח (בערבית: مروان الشماخ, בצרפתית: Marouane Chamakh; נולד ב-10 בינואר 1984) הוא כדורגלן עבר מרוקאי-צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירת מועדונים==
שמאח' החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מארמאדיאס. בשנת 2000, בגיל 16, עבר למחלקת הנוער של בורדו, שם השתתף ב-17 משחקים והבקיע שישה שערים, וכעבור שנתיים עלה לקבוצה הבוגרת.

ב-19 בינואר 2003 ביצע שמאח' את הופעת הבכורה שלו במדי בורדו בגביע הליגה הצרפתי נגד מץ, ואת הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית ערך פחות מחודש לאחר מכן, ב-8 בפברואר 2003, נגד ספורטינג קלאב דה בסטיה. ב־20 במאי 2003 הבקיע את הגול הראשון שלו בקריירה נגד ניס.

בתחילת עונת הוביל שמאח' את בורדו לזכייה השנייה בתולדותיה בסופר קאפ הצרפתי, לאחר ניצחון על ליון בדו-קרב פנדלים, ובגביע הצרפתי לאחר ניצחון 4-0 על ואן מהליגה שנייה. הוא סיים את העונה עם 13 שערי ליגה, בנוסף הוא זכה עם בורדו באליפות צרפת, לאחר שבע זכיות רצופות של ליון.

את עונת סיים שמאח' עם 15 שערים. בעונה זו כבש גם חמישה שערים בתשעה משחקים במסגרת ליגת האלופות, כאשר בשלב הבתים כבש שני שערים, אחד מול יובנטוס והשני מול באיירן מינכן, ובכך עזר לקבוצתו להעפיל לשמינית גמר ליגת האלופות. שמאח' כבש גם בשמינית הגמר מול אולימפיאקוס מה שסידר לקבוצתו מפגש מול ליון ברבע הגמר. שמאח' כבש בשני המשחקים אך זה לא עזר לבורדו שהודחה מהליגה. בתחילת 2010 סירב להאריך את החוזה שלו בבורדו, ולאחר חודשים של התלבטויות, בהן סירב להצעות מליברפול, טוטנהאם ועוד כמה מועדונים מרוסיה, החליט שמאח' לעבור לארסנל. במהלך הזמן שלו בבורדו הבקיע 76 שערים, מה שהופך אותו לכובש השמיני הכי גדול בהיסטוריה של בורדו.

ב-5 בינואר 2013 עבר שמאח' בהשאלה לקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג.

ב-10 באוגוסט 2013 חתם שמאח' לעונה אחת בקריסטל פאלאס. לאחר שהיה צפוי לעזוב את הקבוצה בתום העונה, האריך את חוזהו בשנתיים. באוקטובר 2016 עבר לקארדיף סיטי מליגת המשנה, אותה עזב כעבור חודשיים, במדיה רשם שתי הופעות ליגה בלבד.

ב-26 במאי 2019, לאחר שלא שיחק במשך כשנתיים וחצי, הודיע שמאח' על פרישה מכדורגל.

==נבחרת מרוקו==
אף על פי שנולד וגדל בצרפת, שמאח' בחר לשחק בנבחרת מרוקו היות שהוריו מרוקאים. שמאח' משחק בנבחרת מרוקו מאז 2003 וכרגע יש לו 17 שערים ב-63 הופעות. ב-8 ביוני 2003 ערך שמאח' את הופעתו הבכורה במרוקו במוקדמות גביע אפריקה לאומות מול סיירה לאון. שמאח' עזר לנבחרתו להעפיל לגמר גביע אפריקה לאומות ב-2004, שם הפסיד עמה בתוצאה 2-1 לנבחרת תוניסיה. ב־11 באוגוסט 2010 הוביל את הקבוצה כקפטן בפעם הראשונה נגד גינאה המשוונית בניצחון 2-1.

==תארים==
;בורדו
*ליגת העל הצרפתית : 2008-09
*גביע ליגה הצרפתי : 2007, 2009
*מגן הקהילה הצרפתי : 2008, 2009

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני קריסטל פאלאס
קטגוריה:כדורגלני קארדיף סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2012
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרוקאי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1984
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1984
בריסטה

בריסטה בעבודתה ליד מכונת האספרסו
בריסטה בעבודתו ליד קרון אספרסו נייד ([[סקונה, 2013)]]
בריסטה (מאיטלקית: Barista) הוא מוזג המתמחה בהכנת משקאות קפה במכונת אספרסו בעיקר. המונח "בריסטה" שאול מן השפה האיטלקית, שבה הוא מציין מוזג באופן כללי - ללא התייחסות לקפה. בחוגים מסוימים נשמר התואר בריסטה אך ורק למי שרכש דרגת מיומנות גבוהה בהכנת קפה, הדורשת ידע נרחב בסוגי הקפה השונים, מותגי הקפה, תערובות של פולי קפה, תכונותיו הגופניות של הקפה, שיטות לקליית קפה והכרה מדוקדקת של מכונת האספרסו ושאר הציוד המשמש להכנת קפה. על פי רוב, בריסטה גם מתמחה בלאטה ארט.

בעולם קיימים בתי ספר המכשירים בריסטי לעבודה. ההכשרה לרוב קצרה מאוד. ישנן תחרויות בריסטי, לאטה ארט וקופיפליירינג המיועדות לבריסטי ומושכות קהל רב.

בישראל, איגוד הקפה הישראלי הוא הגוף המרכזי העוסק בתחרויות בריסטי. הזוכה בתחרות של איגוד הקפה הישראלי נשלח לייצג את ישראל בתחרות הבריסטה העולמית.

==ראו גם==
* בית קפה
* מקינטה
* ציור בקפה
* הפסקת קפה
* קופיפליירינג

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.worldbaristachampionship.com/ אתר של אליפות העולם לבריסטי]
==הערות שוליים==

קטגוריה:מקצועות הקולינריה
קטגוריה:קפה
קיי סוויפט

קיי (קתרין) סוויפט (Kay (Katherin) Swift; 19 באפריל 1897 – 28 בינואר 1993) הייתה מלחינה אמריקאית בתחומי המוזיקה הקלאסית והקלה. האשה הראשונה שכתבה לחן מלא למחזמר בברודוויי (Fine and Dandy; 1930). שיר הנושא מן המחזמר ושירה ?Can't We Be Friends היו ללהיטים והפכו לסטנדרטים של ג'אז. בפרט נודעה עקב יחסיה עם המלחין ג'ורג' גרשווין שנמשכו כעשר שנים, לאחר מותו עיבדה מספר מיצירותיו.

==תולדות חייה==
סוויפט נולדה בניו יורק, אביה, שהיה מבקר מוזיקה נפטר בעודה ילדה. היא הצטיינה במוזיקה ולמדה הלחנה קלאסית בבית הספר ג'וליארד והופיע בשלישייה קלאסית. ב-1918 הכירה סוויפט, הלא יהודייה, את הבנקאי היהודי ג'יימס פול (ג'ימי) ורבורג (James Paul "Jimmy" Warburg; 1896–1969), בן לאחת המשפחות היהודיות הנכבדות והעשירות של העיר, והשניים ביקשו להנשא. דודו של ורבורג, יעקב שיף, התנגד לנישואין אך הוריו התירו. השניים נישאו ובין השנים 1919–1924 נולדו להם שלוש בנות.

בחורף 1926, עת שהה ורבורג באחד ממסעות העסקים שלו בגרמניה, נכחה סוויפט במסיבה בבית ידידם, הכנר יאשה חפץ. ג'ורג' גרשווין ישב, כתמיד במסיבות חברתיות, ליד הפסנתר. הקסם האישי וההומור שלו קסמו לקיי והשניים התאהבו. הזוג הנוצץ סוויפט וגרשווין החלו להראות יחדיו בציבור. באביב 1926 הפך הזוג ל"מסמר" המסיבות של החברה הניו-יורקית. הדבר נודע לוורבורג וגרם כאב לו ולשלוש בנותיהם המשותפות, אך קיי וגרשווין המשיכו ביחסיהם. גרשווין עודד את סוויפט להלחין בעצמה, דבר שאכן עשתה בהמשך חייה ובהצלחה. הרומן בין השניים נמשך עשר שנים, הם היו דומים מבחינה אינטלקטואלית ומבחינת תחביביהם, שניהם היו שנונים וקלילים ואגוצנטריים מספיק על מנת לא להתחשב בדעות המקובלות.

סוויפט החלה להלחין בעבור מחזות בברודוויי ואף כתבה שירים למילים מאת בעלה, שהשתמש בשם העט ג'יימס פול, הידוע שבהם הוא ?Can't We Be Friends שנכתב ב-1929. נישואיהם של ג'ימי ורבורג וקיי סוויפט הגיעו לקיצם ב-1934, אך גרשווין לא נשא אותה לאשה ואף עזב להוליווד ב-1936 (שנה לפני מותו). בהמשך הייתה סוויפט אחראית על המוזיקה הקלה בתערוכה העולמית של ניו יורק (1939), כתבה מוזיקה להצגת יחיד בשם "פריז 90" שהועלתה ב-1950 על ידי השחקנית קורנליה אוטיס סקינר ולבלט בכוריאוגרפיה של ג'ורג' בלנשין והייתה מלחינת הבית של אולם המוזיקה רדיו סיטי.

ב-1939 חיה עם רוכב רודיאו בחווה באורגון. ספרה על התקופה ?Who Could Ask For Anything More עובד לסרט בשם "אין רגע דל" (Never a Dull Moment).

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Ohl, Vicki (2004). Fine & Dandy: The Life and Work of Kay Swift. Yale University Press. .
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://broadwayworld.com/article/Photo_Coverage_Christine_Ebersole_Sings_George_Gershwin_20080517 מאמר אודות ערב מחווה לגרשווין וסוויפט ובו סקירה על שיתופי הפעולה המוזיקליים ביניהם]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרשווין
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
אינטי וארה יאסי

שלט קבלת פנים בפארק יאקוזי
אינטי וארה יאסי (בספרדית: Comunidad Inti Wara Yassi, מוכר גם בראשי התיבות CIWY) הוא מוסד התנדבותי ללא כוונת רווח שעיקר מפעלו במדינת בוליביה. מטרתו העיקרית של הארגון, היא לשמש בית מחסה לבעלי חיים, במיוחד חיות בר שנפגעו בידי בני אדם. שם הארגון לקוח משלוש שפות ילידיות שונות, אשר מדוברות באזורים שונים בבוליביה: קצ'ואה, איימרה וגוארני. משמעות המילים Inti Wara Yassi, בשפות אלו היא: שמש, ירח וכוכב. 

הארגון נוסד בשנת 1992 על ידי חוּאֵן קרְלוֹס אנטֵזַנַה, ומטרתו בתחילה הייתה ללמד ילדים עניים ויתומים לתמוך במשפחותיהם ולהסתדר בעתיד בכוחות עצמם. אחת מדרכי החינוך שבהן בחר כדי להשיג את מטרתו, הייתה לנסוע עם הילדים ברחבי בוליביה. באופן זה, נחשפו הילדים להרס הרב שגורם האדם לטבע בהם בירוא יערות והתעללות בבעלי חיים.

בעקבות כך, הוקם "פארק מאצ'יה" - בית המחסה הראשון לבעלי חיים בעיירה ויה טונארי, הסמוכה לעיר קוצ'במבה. בפארק שוהה צוות מקומיים ומתנדבים מגיעים לפרקי זמן שונים, בה הם דואגים לפעילותו השוטפת של הפארק וטיפול בצרכי החיות, האכלה, ניקיון, שיפוץ כלובים ובנייתם, סלילת מסלולי הליכה חדשים ביער ושיפור אלו הקיימים. תקופת ההתנדבות המינימלית היא שבועיים.

ישנן חיות מסוגים שונים, כגון; חתולי-בר (יגואר, פומה ואוצלוט), קופים (קוף עכביש, קוף קפוצ'ין), חיות קטנות (נמייה, חוטמן וסמור) ועשרות מיני ציפורים וזוחלים. בשנת 2001 הוקם במזרח בוליביה בסמוך לעיר סנטה קרוס דה לה סיירה, מקלט נוסף לחיות בר, פארק אמבו-ארי אשר כולל כ-8,000 דונם של יערות גשם המשמשים מקלט לכ-30 חתולי בר וחיות נוספות. בשנת 2009 רכש הארגון שני שטחי אדמה נוספים עליהן הוקמו שני פארקים נוספים. הראשון, פארק יאקוזי (אדמת החלומות) ממוקם בצפון בוליביה, סמוך לעיירה רורנבאקה ומשתרע על כ-3,000 דונם יערות גשם. השני הוא בית מחסה סמוך לעיירה קופה קבאנה, המיועד לבעלי חיים מסוג האלטיפלאנו (בעלי חיים המצויים ברכס הרי האנדים כדוגמת אלפקות ולאמות). הכסף לרכישת האדמות נתרם על ידי חברה בריטית בשם Quest Over Seas, וכספי מתנדבים הן מהפארקים השונים והן מרחבי העולם. 

לקהילת "אינטי וארה יאסי" מספר שלוחות ברחבי העולם, ביניהן: צפון אמריקה, אנגליה, שווייץ וישראל. כל השלוחות נוסדו ומנוהלות בידי אנשים שהתנדבו בפארק וכעת ממשיכים את פעילותם בסניפי הארגון על מנת לקדמו ולהבטיח את המשך פעילותו השוטפת בפארקים השונים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.trekker.co.il/%D7%90%D7%99%D7%A0%D7%98%D7%99_%D7%95%D7%95%D7%A8%D7%94_%D7%99%D7%90%D7%A1%D7%99 פרטים בעברית ותמונות מחיי ההתנדבות בפארק באתר Trekker]

קטגוריה:ארגוני בעלי חיים
בית אבא חושי

שמאל
הכניסה לבית אבא חושי
 המרכז לתרבות וחברה על שם אבא חושי, הידוע בשמו בית אבא חושי, הוא מרכז לתרבות וחברה בחיפה על שם אבא חושי. המרכז הוקם בשנת 1969 בתכנונו של האדריכל אל מנספלד. הוא ממוקם בשכונת יזרעאליה שבנווה שאנן, על מדרונו הצפוני של נחל גיבורים (ואדי רושמיה). בקורותיו נכתב כי הוא "הוקם כמענה למורשתו הרעיונית של ראש העיר חיפה דאז אבא חושי, ששאף להפוך את העיר חיפה למרכז תרבותי תוסס ובעל השפעה ברמה הארצית".

חללי הפעילות בבית אבא חושי כוללים בין השאר אודיטוריום ובו כ-500 מושבים, אולם הרצאות (כ-100 מקומות), רחבה מקורה מרווחת, סטודיות למחול, כיתות לימוד וחדר כושר. הפעילות התרבותית במקום כוללת קונצרטים, הצגות, מופעים והרצאות. הפעילות החברתית כוללת אירוח חוגים במגוון נושאים ולכל הגילים, וכן מגוון פעילויות לקהילה המקומית ולנוער בעיר, לצד המרכז קיים סניף של נעמת "בית חנה חושי" אותו מנהלת אסתי כסיף.

<gallery>
abachushi02.JPG|האודיטוריום
abachushi03.JPG|מנהרת רכב החוצה את הבניין
Aviran19.JPG|פסל של הכדורגלן אבי רן בבניין
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* מיכאל יעקובסון: [https://xnet.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5656296,00.html מאוחר מדי, מעט מדי: בית אבא חושי בחיפה עבר שיפוץ מוצלח, אך חלקי בלבד], 13 בינואר 2020, xnet

קטגוריה:חיפה: תרבות
קטגוריה:חיפה: מבנים
קטגוריה:נווה שאנן (חיפה)
בית הדין לענייני מים

בית הדין לענייני מים הוא בית דין בו מתבררות מחלוקות הקשורות במים. קיים בית דין אחד כזה בחיפה, והוא משמש כבית דין ארצי.

בית הדין הוקם ב-1959 מכוחו של לחוק המים. הוא מורכב משופט, שאותו ממנה שר המשפטים, ומשני נציגי ציבור, אך בהסכמת הצדדים רשאי לשבת השופט כדן יחיד. בסמכותו של בית הדין לדון על פי חוק המים ועל פי חוק הניקוז וההגנה מפני שיטפונות, וכוחו כשל בית משפט מחוזי במשפט אזרחי. בית הדין ייחודי בכך שאינו כפוף לדיני הראיות, ויחודו מביא לכך שתהליכי הדיון בו קצרים בהשוואה לתהליכים מקבילים בבתי משפט אחרים.

בבית דין זה, ניתן לערער על החלטות משרד האנרגיה והמים, המשרד להגנת הסביבה ורשות המים בכפוף לחוקים הנ"ל.

==ראו גם==
* משק המים בישראל

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אספקת מים בישראל
מים, בית דין לענייני
קטגוריה:בית המשפט המחוזי בחיפה
מזמור

The Latin text of Pange Lingua sung to its traditional melody, mode iii Gregorian chant
מזמור (בלועזית: קַנטוּס; באנגלית: Chant, שמקורו בצרפתית עתיקה: chanter) הוא הפקה קצבית של מילים או צלילים, בדיבור או בשירה, אשר מבוססת במקרים רבים על גובהי צליל, אחד או שניים, הקרויים טונים דקלומיים. מזמורים שונים נבדלים בהיקפם, ממלודיה פשוטה המכילה מערכת תווים מוגבלת עד למבנים מוזיקליים מורכבים ביותר, הכוללים לא פעם מספר רב של חזרה על פסוקיות-משנה מוזיקליות, בדומה לרספונסוריות והאופרטוריות הגדולות של המזמור הגרגוריאני. מזמור יכול להיחשב לדיבור, מוזיקה, או לצורה מועצמת ומסוגננת של נאום. בשלהי ימי הביניים התפתח סוג מסוים של מזמור דתי לכדי שיר (ויצר בכך את אחד משורשי המוזיקה המערבית המאוחרת).

==מזמור כנוהל רוחני==
זמרור (של מנטרה, טקסט מקודש, שם של אל/רוח וכדומה) הוא נוהל רוחני מקובל בשימוש. בדומה לתפילה, מזמור עשוי להוות רכיב הנוהל אישי או קבוצתי. מסורות רוחניות שונות רואות במזמור דרך להתפתחות רוחנית.

דוגמאות לנהלים כאלה אפשר למצוא בתרבויות אפריקאיות ואינדיאניות, מזמור גרגוריאני, מזמורי הוודות, חזנות, קריאת הקוראן, מזמורים בהאים, מזמורים בודהיסטיים שונים, מנטרות שונות ושירת מזמורי תהילים ותפילות, בייחוד בכנסיות הקתולית, האורתודוקסית, הלותרנית ואנגליקנית.

נוהלי מזמורים שונים ונבדלים זה מזה. המזמור הבודהיסטי הטיבט מתבטא בשירה גרונית, שבה כל אחד מהמזמרים מפיק גובהי צליל רבים. למושג של זמרור מנטרות נודעת חשיבות מיוחדת במסורות הינדו רבות ובדתות דהרמיות המקורבות אליהן. לדוגמה, תנועת הרא קרישנה מבוססת במיוחד של זמרור שמות האל בסנסקריט. השיגין (詩吟) היפני, או "מזמורי פיוט", משקף את עקרונות הזן בודהיזם ומושר מן ה-Dan tien (או הבטן התחתונה) – משכן הכוח במסורות המזרח.

== ראו גם ==
*קנטוס פירמוס
*קנטוס פלאנוס

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
*[http://www.vedamu.org A site about Vedic chants]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקה של ימי הביניים
קטגוריה:מבנים מוזיקליים
פרח חד-מיני

פרח חד-מיני הוא פרח הנושא איברים נקביים (עלי) או איברים זכריים (אבקנים) בלבד. האיברים הנקביים מופיעים בפרחים מסוימים והזכריים בפרחים אחרים. בניגוד אליו, בפרח דו-מיני האיברים הזכריים והנקביים נמצאים באותו פרח.

פרחים חד-מיניים נחלקים לשני סוגים:
* כאשר שני סוגי הפרחים - הזכריים והנקביים - מופיעים על אותו פרט, הוא מכונה צמח חד-ביתי (דוגמה: תירס).
* כאשר פרחי הנקבה מופיעים על עצי הנקבה ופרחי הזכר מופיעים על עצי זכר, הפרח מכונה צמח דו-ביתי (דוגמה: חרוב, תאנה).

קטגוריה:רבייה בצמחים
תיאטרון יידישפיל

סמליל התיאטרון עד 2023
יידישפיל (ביידיש: הלחם של "משחק" ו"יידיש") הוא תיאטרון יידיש הפועל בתל אביב מאז שנת 1987.

== היסטוריה ==
התיאטרון נוסד ב-1987 ביוזמת ראש עיריית תל אביב-יפו שלמה להט ומנכ"ל בנק מרכנתיל דיסקונט משה נוידרפר. כמו כן, השתתף שמואל עצמון בהקמת התיאטרון ושימש כמנכ"ל ומנהל אמנותי, כאשר החל מנובמבר 2011 החליף אותו ששי קשת. 

משנת 2016 מנכ"ל התיאטרון הוא זליג רבינוביץ' והמנהל האמנותי הוא ששי קשת. 

תיאטרון "יידישפיל" לקח על עצמו את משימת שימורה וטיפוחה של תרבות שהיא אבן יסוד חשובה בתולדות העם היהודי. שפת היידיש היא שפה חיה ונושמת בקרב רבים מהעם היהודי גם כיום, ולתיאטרון יש קהל קבוע, רובו מבוגר יחסית. משרדי התיאטרון יושבים ברחוב קרליבך 7, תל אביב.

בשנת 1996 אישרה הכנסת חוקים להקמת הרשות הלאומית לתרבות היידיש והרשות הלאומית לתרבות הלאדינו, שמתפקידן לבסס מעמד איתן לשתי השפות ולתרבות העשירה האצורה בהן.

מאז הקמתו העלה תיאטרון יידישפיל 42 הפקות שהוצגו בפני קהל רחב בארץ וברחבי העולם. במהלך שנים אלו נטל התיאטרון חלק בפסטיבל ישראל כמו גם בפסטיבלים בינלאומיים חשובים רבים, והופיע בין היתר בערים ויסבאדן, לונדון, פרנקפורט, אמסטרדם, וינה, לוס אנג'לס ווילנה.

בתיאטרון משחקים שחקני יידיש ותיקים כיעקב בודו ויעקב אלפרין, כשלצידם קבוצת שחקנים צעירים יותר - בהם ילידי הארץ ועולים חדשים, המהווים עתודה לדור ההמשך, ביניהם דודו פישר, גדי יגיל, ענת עצמון, מוניקה ורדימון, גרא סנדלר, יונתן רוזן, רונית אשרי, יוני אילת ואמיתי קדר. השחקן קרול מרקוביץ' שיחק גם הוא בתיאטרון מראשיתו ועד פטירתו ב-2006.

בתיאטרון מועלות הצגות רפרטואריות בסגנונות שונים שנכתבו בידי יוצרים שונים. בכל ההצגות ניתן תרגום סימולטני לעברית ולרוסית בכתוביות ובאוזניות, כדי להקל על הצפייה על מי שאינו דובר יידיש.

תיאטרון יידישפיל מופיע בכל היכלי התרבות השונים ברחבי הארץ. 

בכל עונת הצגות, תיאטרון היידישפיל מעלה כארבע הצגות חדשות, כאשר בכל רבעון עולה הצגה אחרת. תוכן ההצגות משתנה, כאשר חלקן תורגמו ליידיש ונכתבו על ידי מחזאים בעבר (שייקספיר, מולייר ועוד), אחרות עובדו לבמה מיידיש (שלום עליכם ועוד) ונוספות הן הצגות מקומיות (יהושוע סובול ועוד). 

=== פרסים ===
* "הצגת הבידור של השנה" 2010 – ההצגה "כוכבים נוצצים" נבחרה להצגת הבידור של השנה על ידי חברי האקדמיה של פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2010.
* "הקומדיה של השנה" 2001 – ההצגה "נערי הזהב" מאת ניל סיימון נבחרה לקומדיית השנה על ידי חברי האקדמיה של פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2001.
* "פרס התיאטרון" 1999 – היידישפיל זכה בפרס מיוחד על פועלו בטיפוח וקידום התיאטרון בישראל, פרס שהוענק לו על ידי שמעון פרס.
* "פרס קרן קלור" 1998 – הוענק לתיאטרון בבית נשיא המדינה לכבוד שנת היובל למדינה עבור עבודתו בהבאת תיאטרון היידיש לקהל הרחב ולקהל הקשישים בבתי אבות.
* "פרס איציק מאנגר" 1997 – הוענק לתיאטרון על הצגותיו המקוריות ביידיש.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

יידישפיל
יידישפיל
קטגוריה:זוכי פרס מאנגר
קטגוריה:רחוב ביאליק (תל אביב)
אונס סטטוטורי

אונס סטטוטורי הוא מונח משפטי, המתאר יחסי מין עם קטין מתחת לגיל ההסכמה. המונח "סטטוטורי" פירושו "על פי החוק". המדובר בחזקה שהיא יציר החוק, לפיה אדם שהוא פחות מגיל ההסכמה (השונה ממדינה למדינה) אינו יכול להסכים לקיום יחסי מין, אף אם הביע הסכמתו בצורה זו או אחרת. אונס סטטוטורי שונה מאונס בכך שאין כל דרישה לשימוש בכוח או לאי הסכמה. הנסיבה היחידה הרלוונטית לעניין זה היא היותו של הקטין פחות מגיל ההסכמה.

על פי החוק במדינת ישראל כל המבצע באדם שגילו פחות מ-14 בעילה (המוגדרת בסעיף 345(ג) לחוק העונשין כהחדרת איבר מאברי הגוף או חפץ לאיבר המין של האישה) או מעשה סדום (המוגדר בסעיף 347(ג) לחוק כהחדרת כל איבר או חפץ לפי הטבעת של אדם או החדרת איבר המין לפיו) מבצע אונס סטטוטורי, שדינו 16 עד 20 שנות מאסר, בהתאם לנסיבות. מקרה נוסף של אונס סטטוטורי הוא בעילת קטינה עד לגיל 21 בידי בן משפחתה, גם בהסכמתה, וזאת על פי סעיף 351 לחוק.

מדינות מסוימות רואות בקיום יחסי מין עם קטין מעל לגיל מסוים משום עבירה פחותה, אם הקטין הביע הסכמתו. עבירה זו נקראת לעיתים "Corruption of a minor". במדינת ישראל, המקיים יחסי מין עם קטין מעל לגיל 14, אך מתחת לגיל 16 (או 18 בנסיבות מסוימות), מבצע עבירה של בעילה אסורה בהסכמה שעונשה פחות מהעונש על אונס סטטוטורי.

החוק בישראל מבחין בין בעילת נערה שגילה פחות מ-14 (שזו עבירת אונס סטטוטורי) לבעילת נערה מבוגרת יותר, שגילה פחות מ-16 (שזו עבירה קלה יותר, של בעילה אסורה בהסכמה). מטעמים היסטוריים, הביטוי statutory rape באנגלית מכוון בדרך כלל דווקא לעבירה הקלה יותר, בעילה אסורה בהסכמה של נערה מבוגרת יותר. 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אונס
קטגוריה:חוק העונשין
קטגוריה:גיל ההסכמה
הרחק מן ההמון הסוער

הרחק מן ההמון הסוער הוא סרט קולנוע משנת 1967 שביים ג'ון שלזינגר עיבוד לרומן "הרחק מהמון מתהולל" מאת תומאס הארדי. זהו סרטו הרביעי של שלזינגר והוא שונה בסגנונו מהסרטים הקודמים שלו שתיארו את אורח החיים העירוני באנגליה. ניקולס רוג צילם את הסרט, וריצ'רד רודני בנט כתב את הפסקול. בסרט שולבו מספר שירי עם.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר על מוזיקה מקורית. כמו כן היה מועמד לפרסי באפט"א בקטגוריות הצילום והתלבושות.

==עלילה==
סיפור העלילה מתרחש בדרום מערב אנגליה בתקופה הוויקטוריאנית. בת שבע אברדין (ג'ולי כריסטי) היא אשה צעירה ויפה, עיקשת ועצמאית בדעותיה. היא יורשת את החווה של דודהּ, ומחליטה לנהל אותה בעצמה, דבר המעורר מורת רוח בקרב הקהילה הכפרית. 

לבת שבע שלושה מחזרים, גבריאל אוק (אלן בייטס) שהוא רועה מסור אך חסר מזל, ויליאם בולדווד (פיטר פינץ') חוואי עשיר קודר ומתבודד, והסמל פרנק טרוי (טרנס סטמפ) דרגון שובה הלב והבוגדני.

הסרט נאמן למקור הספרותי אם כי הייתה ביקורת על בחירתה של ג'ולי כריסטי לתפקיד הראשי. הצילומים נערכו ברובם במחוזות דורסט ווילטשייר שבאנגליה.

==צוות השחקנים==
* ג'ולי כריסטי – בת שבע אברדין
* טרנס סטמפ – סמל פרנק טרוי
* פיטר פינץ' – ויליאם בולדווד
* אלן בייטס – גבריאל אוק
* פיונה ווקר – לידי
* פרונלה רנסום – פאני רובין
* אליסון ליגט – גברת הרסט
* פול דוקינס – הנרי פריי
* ג'וליאן סומרס – ג'אן קוגן
* ג'ון בארט – ג'וזף פורגרס
* פרדי ג'ונס – קייני בול
* אנדרו רוברטסון – אנדרו רנדל

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070128050520/http://alanbates.com/abarchive/film/madding.html על הסרט] באתר של אלן בייטס
* , 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1967
קטגוריה:סרטים לפי ספרי תומאס הרדי
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה הסרטים הבריטיים הטובים ביותר
דגל פורט סאמטר

דגל פורט סאמטר אשר הונף על המצודה
שחזור דיגיטלי של הדגל
דגל פורט סאמטר היה גרסה של דגל ארצות הברית אשר הונף על חומות פורט סאמטר בתחילתה של מלחמת האזרחים האמריקנית. עיצובו של הדגל היה עיצוב ייחודי שכן הכוכבים שבקנטון הדגל עוצבו בצורת יהלום ומנו 33 כוכבים, מספר המדינות אשר היו חברות באיחוד טרם פרישת מדינות הדרום. 

הדגל אשר הונף בפתחו של הנמל הדרומי פגע ברגשותיהם של בני קרוליינה הדרומית וכל מדינות הקונפדרציה שכן הקונפדרציה האמינה בעצמאותה ולא יכלה להשלים עם דגל זר המונף בפתחו של אחד מנמליה החשובים ביותר.

ירית הפתיחה של המלחמה הייתה במצור בן מספר חודשים אותו הניחו כוחות הדרום על המצודה אשר שכנה במבואותיו של נמל צ'ארלסטון, מפקד צבא הקונפדרציה שהיה מוצב באזור, בריגדיר גנרל פ.ג.ט. בורגארד קרא לחיילי המבצר להיכנע, אך למרות קריאות חוזרות ונשנות התעלמו מגיניו מהקריאה.

ב-12 באפריל 1861, פתחו סוללות תותחים של צבא הדרום באש על המבצר. התותחים ירו על המבצר 36 שעות ברציפות. חיל המצב השיב אש לא יעילה. ב-13 באפריל נכנע המבצר ופונה. איש לא נפגע במהלך ההפגזה על המוצב, אך כאשר הורד הדגל ונורה מטח כבוד, נהרג חייל אחד ואחר נפצע אנושות מהתפוצצות באחד מהתותחים. חיילי המוצב הורשו לחזור לצפון, ומפקד המוצב, מייג'ור רוברט אנדרסון לקח עמו את הדגל, שהפך לסמל פטריוטי במהלך המלחמה. 

אנדרסון הביא עמו את הדגל לניו יורק לאחר פינוי המצודה, ובעת עצרת המונית בכיכר היוניון בניו יורק הניף את הדגל - הייתה זאת העצרת הגדולה ביותר שנערכה באמריקה הצפונית עד לאותה עת. לאחר העצרת, המשיך הדגל לנדוד בערים ובעיירות של מדינות הצפון כסמל פטריוטי אשר נרכש שוב ושוב במכירות פומביות ונתרם בחזרה לאומה לאחר הזכייה בו.

ב-14 באפריל 1865, 4 שנים לאחר כניעתה של המצודה והורדתו מראש התורן, וכחלק מחגיגות הניצחון של האיחוד במלחמה, הגיע אנדרסון, אז כבר מייג'ור גנרל, והניף את הדגל על חורבות המצודה.

הדגל שמור עד היום במוזיאון שבמבצר.

==קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

פורט סאמטר

קטגוריה:מלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:קרוליינה הדרומית: היסטוריה
קטגוריה:דגלים בצבע אדום-כחול-לבן
מיקל

מיקל (Miquel) הוא הגרסה הקטלאנית לשם מיכאל.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה שמבוססים על השם מיכאל
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
יורי השני, נסיך ולדימיר

יורי השני (ברוסית: Юрий; 26 בנובמבר 1188 - 4 במרץ 1238) בנו של וסבולוד הקן הגדול היה נסיך ולדימיר בתקופת פלישת המונגולים.

יורי היה צעיר מאחיו קונסטנטין, אך בשנת 1212 בהתאם להחלטת אביו ירש אותו כנסיך ולדימיר. מאחר שהדבר לא היה בהתאם לכללי העברת השלטון התחולל מאבק בין האחים שהסתיים בניצחונו של קונסטנטין בקרב ליפיצק בשנת 1216. לאחר הקרב קונסטנטין הפך להיות נסיך ולדימיר, ויורי הפך לנסיך רוסטוב וירוסלאבל. עם פטירת קונסטנטין בשנת 1216 יורי חזר לולדימיר בתור נסיך.

בשנת 1220 הוא ניהל מערכה צבאית מוצלחת נגד בולגריה של הוולגה. במטרה לחזק את הגבול הוא יסד את העיר ניז'ני נובגורוד בשנת 1221.
250px

==פלישת המונגולים==
בדצמבר 1237 החלה פלישת המונגולים לרוסיה. בהנהגת באטו חאן הם התקדמו דרך ריאזן, קולומנה ומוסקבה לכיוון ולדימיר. בקרב ליד קולומנה הכוחות הרוסים הובסו ובנו הבכור של יורי נהרג במהלך הקרב. ב-3 בפברואר החל מצור על ולדימיר. לאחר 8 ימי מצור העיר נפלה לידי המונגולים. רוב בני משפחת הנסיך נהרגו. ב-4 במרץ 1238 התרחש קרב נוסף על נהר סיט. במהלך קרב זה יורי נהרג. לאחר מספר ימים גופתו הועברה לרוסטוב. בשנת 1240 הוא נקבר בקתדרלה בוולדימיר.

==משפחתו==
הוא היה נשוי לאגפיה, בת נסיכת צ'רניגוב. נהרגה בזמן המצור על ולדימיר

היו להם 5 ילדים:
* וסבולוד - הוצא להורג על ידי באטו חאן
* ולדימיר - נהרג במצור על ולדימיר
* מסטיסלאב - נהרג במצור על ולדימיר
* פאודורה - נהרגה במצור על ולדימיר
* דוברבה - התחתנה עם נסיך ולנין. היחידה מבני המשפחה שניצלה מפלישת המונגולים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1188
קטגוריה:נפטרים ב-1238
אידה-וירו

מחוז אידה-וירו הוא אחד מתוך 15 מחוזות אסטוניה. המחוז גובל בים הבלטי וברוסיה. שטח המחוז כולל את הערים נרבה וקוכטלה-יארבה, הערים השלישית והרביעית בגודלן במדינה. רוב האוכלוסייה במחוז הוא דובר רוסית.

== היסטוריה ==
עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 18 נפות, מתוכן 6 עירוניות והשאר כפריות. כמו כן, עברה הנפה הכפרית אסרי (Aseri) למחוז הסמוך לאנה-וירו.

==אוכלוסייה==
התפתחות האוכלוסייה במחוז משנת 1990
בסוף 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז 149,172 נפש, בחלוקה ללאומים הבאים:
* רוסים: 71.28%
* אסטונים: 19.65%
* אחרים: 10.07%

==ממשלת המחוז==
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (באסטונית: maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים.

==נפות==
בעקבות הרפורמה המנהלית באוקטובר 2017. כולל המחוז 8 נפות.

נפות עירוניות (linn) :
* נרבה (Narva)
* נארבה-ייאסו (Усть-Нарoва ,Narva-Jõesuu) 
* סילמאה (Sillamäe, Силламяэ)
* קוכטלה-יארבה (Kohtla-Järve, Кохтла-Ярве) 

נפות כפריות (vallad):
* אלוטאגוסה (Alutaguse): נפה חדשה שהוקמה בעקבות הרפורמה ב-2017.
* טוילה (Toila)
* ייהבי (Jõhvi, ברוסית: Йыхви). לייהבי עצמה מעמד של עיר. 
* ליגאנוסה (Lüganuse)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ivmv.ee/ ממשלת אידה-וירו]
* [https://web.archive.org/web/20061129234210/http://www.ida-virumaa.ee/ אידה-וירו און-ליין]

==הערות שוליים==

אידה-וירו
לאנה-וירו

מחוז לאנה-וירו הוא אחד מתוך 15 מחוזות אסטוניה ונחשב לחלק המערבי של אזור וירו האסטוני. למחוז רצועת חוף בים הבלטי. גודל המחוז הוא 3,465 קמ"ר ומתגוררים בו 58,855 תושבים (נכון לשנת 2017). בירת המחוז היא רקוורה.

== היסטוריה ==
בתקופה הפרה-היסטורית מחוז לאנה וירו היה מיושב על ידי אסטונים מהשבטים הווירוניאנים.
עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 15 נפות, מתוכן 2 עירוניות והשאר כפריות.
אוכלוסיית המחוז היא במגמת ירידה. ב-1 בינואר 2009 התגוררו בו 67,151 תושבים, מתוכם 85,2 אחוזים היו אסטונים ו-10,4 אחוזים רוסים.

==ממשלת המחוז==
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), הממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. משנת 2014 מאוישת משרת מושל המחוז על ידי מרקו טורם (Marko Torm).
=== מושלי המחוז ===
* 2009–2014: אינאר וולבאום (Einar Vallbaum)
* 2004–2009: אורמאס טאם (Urmas Tamm)
* 1995–2003: מרקו פומרנץ (Marko Pomerants) 

==גאוגרפיה==
המחוז שוכן בצפון אסטוניה וגובל ב של הים הבלטי מצפון, במחוז אידה-וירו ממזרח, במחוז האריו מצפון-מערב, במחוז יארבה מדרום-מערב ובמחוז ייגבה מדרום.
==נפות==
המחוז מחולק ל-8 נפות בהתפלגות הבאה: 

נפות עירוניות (linnad):
* רקוורה

נפות כפריות (vallad):
* האלילה (Haljala)
* ואיקה-מארייה (Väike-Maarja)
* ויני (Vinni)
* וירו-ניגולה (Viru-Nigula)
* טאפה (Tapa)
* קאדרינה (Kadrina)
* רקוורה

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20061102163140/http://www.l-virumv.ee/ ממשלת לאנה-וירו] 

==הערות שוליים==

לאנה-וירו
מרקו סטורארי

מרקו סטורארי (באיטלקית: Marco Storari; נולד ב-7 בינואר 1977) הוא שוער עבר איטלקי. סטורארי היה ידוע עקב שיערו הארוך והפרוע, שגם מסמל בדרך מסוימת את צורת המשחק שלו כשוער.

==קריירה ספורטיבית==
העונה הראשונה שלו בקריירה הייתה במדי לאדיספולי במדיה ערך 12 הופעות. לאחר אותה עונה, עבר לפרוג'ה. בעונה הראשונה שלו בקבוצה עלה עימה לסרייה א', אך לא ערך אף הופעה במדיה, גם בעונה השנייה. מאז עבר במונטוארצ'י שגם שם לא עלה לשחק, ובא.ס. אנקונה. בעונה השנייה שלו באנקונה הגיעה הפריצה של סטורארי בן ה-23. הוא ערך 34 הופעות במדיה, ועזר לה לעלות לסרייה ב'. גם בעונות שלאחר מכן היה השוער הראשון של הקבוצה. בשנת , עבר לנאפולי. בתום אותה עונה, הוא עבר למסינה והפך לשוער הראשון שלה במשך 4 עונות, במהלכן הוא עלה עימה לסרייה א'. את ההופעה הראשונה שלו בליגה הראשונה הוא ערך מול פארמה, ב-12 בספטמבר 2004, במשחק שנגמר בתיקו 0-0. בינואר 2007, נזקקה מילאן לשוער שיחליף את זליקו קאלאץ' הפצוע, ולכן רכשה את סטורארי. לאחר מכן הושאל השוער האיטלקי ללבאנטה, קליארי ולפיורנטינה, שם שימש כשוער שני ושיחק משחק אחד בלבד. בצורה אירונית, זה היה משחק מול מילאן, בו הפסידה פיורנטינה 1-0.

ב-23 ביוני 2010 חתם ביובנטוס לשלוש שנים עבור 4.5 מיליון יורו, ובהתחלה היה השוער הראשון בעקבות פציעתו של בופון במונדיאל 2010. ביובנטוס זכה בארבע אליפויות רצופות, ובגביע האיטלקי בו הצטיין במשחק הגמר בניצחון 2-1 על לאציו.
ב-3 ביולי 2015 חתם לשנתיים בקליארי מהליגה האיטלקית השנייה. ב-11 בינואר 2017 חזר למילאן וחתם עד לסוף העונה.

סטורארי עדיין לא ערך הופעה במדי נבחרת איטליה למרות שנבחר לשוער השלישי על ידי מרצ'לו ליפי למוקדמות מונדיאל 2006, נגד סלובניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני אנקונה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני מסינה
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1977
מחשוף (גאולוגיה)

מחשוף של [[סלעי חרסית מגוונים]]
מחשוף (באנגלית: Outcrop) הוא חלקה החשוף והנראה לעין של יחידת סלע – חבורה, תצורה או יחידה קטנה יותר. ניתוח ודיגום של מחשופים חשובים להבנת ההיסטוריה של כדור הארץ. מחשופים נראים רק בחלק מפני הקרום, ובמרבית המקומות הם מכוסים בשכבת קרקע, צמחייה או מים, אינם נראים או שאינם נגישים למחקר. חשיפת הסלעים מתרחשת באמצעות סחיפה או בליה, בעיקר בגדות נהרות ובמדרונות אך גם באזורים פעילים מבחינה טקטונית. דרך נוספת ליצירת מחשופים היא חציבה לצורך כרייה, בנייה או סלילת כבישים.

==מחקר וניתוח==
מחשוף בדרום-מערב [[גרמניה]]
תיאור מדויק, מיפוי וניתוח מעבדתי של סלעי המחשוף מתאפשרים באמצעות עקרונות היסוד של הגאולוגיה:
*עקרון האחידות – לפיו כל תהליך טבעי מתרחש כיום בדרך דומה לדרך בה התרחש בעבר. עיקרון זה נוסח במאה ה-18 על ידי ג'יימס האטון וסוכם על ידי צ'ארלס לייל בביטוי: "ההווה הוא המפתח לעבר".
*עקרון האופקיות המקורית – עקרון המיוחס לניקולאוס סטנו, הקובע כי ההרבדה המקורית של שכבות משקע תהיה אופקית (מקבילה לאופק). כיום מקובל כי זהו קירוב כללי אך מדויק מספיק, להוציא שיכוב צולב בעל מאפיינים משופעים.
*עקרון הסופרפוזיציה – גם עיקרון זה מיוחס לניקולאוס סטנו, והוא משמש כדי לגלות את הרצף בו התרחשו אירועים גאולוגיים. העיקרון קובע כי ברצף שכבות בלתי מופרע של סלעי משקע תהיה השכבה העליונה צעירה משכבת הסלע הנמצאת מתחתיה. יש המחלקים עיקרון זה לשני חלקים המרחיבים את משמעותו:
:*עקרון היחסים ההופכיים – העוסק בגופי חדירה: כל יחידה או תופעה גאולוגית החודרת ליחידה או תופעה אחרת היא מאוחרת, לדוגמה: דייק יהיה צעיר יותר מן הסלעים שהוא חוצה.
:*עקרון יחסי החיתוך-חצייה – הדן בהיווצרות של העתקים ומגדיר אותם כצעירים מן הסלעים שהם חוצים. לפי עיקרון זה, מהעתק החוצה רק שכבות סלע תחתונות ולא עליונות ניתן להסיק כי השכבות התחתונות קדמו להעתק ואילו העליונות מאוחרות לו. באופן זה ניתן גם להבדיל בין סוגי העתקים שונים.
*עקרון התכלילים והמרכיבים – עיקרון זה דן בסלעי משקע קלאסטיים וגורס כי המרכיבים בסלעים הקלאסטיים קדומים לסלעים עצמם. עיקרון זה חל גם על קסנוליתים המוקדמים לסלעים המכילים אותם.
*עקרון רצף הפאונה – עיקרון זה, שנשען על ממצאיו של ויליאם סמית, דן במאובנים המופיעים בסלעי משקע. כך, אם ידוע כי בעלי חיים מסוימים התקיימו באותה עת בכל כדור הארץ, נוכחותם או היעדרם מצביעים על זמן היווצרותו של הסלע.

==חשיבות ושימושים==
הגבול הסלעי בין ה[[אורדוביק והסילור נחשפים בנורווגיה]]
שימוש בעקרונות אלה ומדידת ההשתרעות של יחידות הסלע הנחשפות מספקים מידע מדויק המאפשר ללמוד את ההיסטוריה הגאולוגית של האזור הנחקר. המחשופים מאפשרים בחינה ישירה ודגימה של שכבות הסלע אין סיטו (במקום היווצרות הסלעים) לצורך ניתוח ויצירת מפה גאולוגית. התמונה המתקבלת מניתוחים אלה מורכבת ממבנה ברור של האזור, קמטים המשפיעים על צורת השכבות והצירים לאורכם הם פועלים, שינויים בפאצייס ("פני הסלע", מראה חיצוני) המעידים על התהליכים הגאולוגיים שפעלו בעבר, פליאומגנטיזם – כיוון השדה המגנטי של כדור הארץ בעת היווצרות הסלעים, הכרת הפאונה והאקלים שהתקיימו בזמן הגאולוגי בו הורבדו ועוד. בנוסף לחשיבותם המדעית, למחשופים יש חשיבות מעשית בהנדסה ובכלכלה. ניתוחם מאפשר להבין את תנאי הקרקע באזור המיועד לבנייה ולחיפוש מחצבים. על כן, מחשופים נחשבים ליסוד מרכזי של מדע הגאולוגיה.

==ראו גם==
*שכבה (גאולוגיה)
*סטרטיגרפיה
*חבורה (גאולוגיה)
*תצורה (גאולוגיה)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סטרטיגרפיה