OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הר דבול

תצלום לוויין של האי אלכסנדר
הר דֶּבוֹל (באנגלית: Mount Devol; בבולגרית: връх Девол) היא הר המכוסה קרח, בהרי לאסוס, בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 1,700 מטרים מעל פני הים.

ההר ממוקם 10.24 קילומטרים דרומית - מזרחית מהר וילבי; 8.7 קילומטרים דרומית - דרומית-מזרחית להר קלמנט אוחרידצקי שבהרי אוניברסיטת סופיה; 8.77 קילומטרים מערבית מנונאטאק ראצ'ניצה; 2.7 קילומטרים צפונית - צפון-מערבית לפסגת מוריסני; ו-9.5 קילומטרים צפונית - מזרחית לנונאטאק פוקנר.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

ההר מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1971.

=== מקור השם ===

ההר נקראת על שם העיירה דבול בדרום מערב בולגריה שבימי הביניים.

== לקריאה נוספת ==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=138276 הר דבול] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=138276 הר דבול] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-71.48750000000001,-69.585556,13&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור ההר, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

== הערות שוליים ==

דבול
דבול
יחסי דרום אפריקה – טורקיה

יחסי דרום אפריקה–טורקיה מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה של דרום אפריקה לבין הרפובליקה של טורקיה. יחסים דיפלומטיים רשמיים כוננו ברמה הקונסולרית בשנת 1991 ונפתחו הקונסוליות הכלליות באיסטנבול וביוהנסבורג בהתאמה. שתי הקונסוליות נסגרו לאחר שדרוג היחסים לרמת השגרירות באוקטובר 1992. דרום אפריקה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה. טורקיה מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה. משנת 1998 טורקיה קיימה קונסוליה כללית בקייפטאון עם סמכות שיפוט בפרובינציות המערביות, הצפוניות והמזרחיות.

== יחסים היסטוריים ==
האימפריה העות'מאנית, יצרה קשרים עם דרום אפריקה הקולוניאלית, שהייתה אז חלק מהאימפריה הבריטית, בשנת 1861 עם מינויו של מר דה רובאיי לאיסטנבול. מר בטלהיים נשלח מהאימפריה העות'מאנית לקייפטאון בשנת 1889. בטלהיים נשאר בתפקיד הקונסול בדרום אפריקה עד 1896. העות'מאנים קיימו גם קונסוליות בדרבן וביוהנסבורג. היחסים בין האימפריה העות'מאנית לדרום אפריקה נשמרו עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, אז נכנסו העות'מאנים למלחמה בצד הקיסרות הגרמנית, ואילו איחוד דרום אפריקה נכנס לצד הבריטים. לפני פרוץ המלחמה הגיע קונסילר חדש לקייפטאון, מהמט רמזי ביי. הוא נכלא במהלך המלחמה על ידי הרשויות הבריטיות ונפטר בשנת 1916. הוא נקבר ביוהנסבורג.

== יחסי דת ==
בשנת 1863, נשלח על ידי הסולטאן אבדילאזיז קאדי, או שופט איסלאמי, ללמד את האוכלוסייה המוסלמית בקייפטאון. השופט היה אבו בכר אפנדי ונזקף לזכותו את הצגת התרבוש לגברים, וכן החזיר את החג'אב לנשים. חשוב מכך, מלבד תפקידו כמורה, הוא גם פרסם את האפריקנית הערבית "Uiteensetting van die godsdiens" ("באדן א-דין", או "תערוכת הדת") בשנת 1877. הוא נישא לאישה בריטית ונפטר בדרום אפריקה בשנת 1880.

== טורקיה וממשלת האפרטהייד ==
טורקיה עמדה בהתנגדות עקבית לממשלות המיעוט הלבן בדרום אפריקה. היא לא קיימה שום סוג של יחסים עד שהחל משא ומתן בין הקונגרס הלאומי האפריקני לממשלה לקראת בחירות דמוקרטיות. טורקיה קידמה גם את עצמאותה של נמיביה, שהייתה תחת כיבוש דרום אפריקה ממלחמת העולם הראשונה עד אוקטובר 1990.

== יחסים לאחר האפרטהייד ==
דרום אפריקה וטורקיה נרמלו את היחסים בעקבות הבחירות הדמוקרטיות בשנת 1994 בדרום אפריקה. ממשלת דרום אפריקה שמרה על עמדה דומה כלפי הלאומיות הכורדית כמו הרפובליקה הטורקית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
Together

Together (בעברית: יחד) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האוסטרלית סיה.<ref name=":0"></ref><ref name=":2"></ref> השיר יצא לאור ב-20 במאי 2020, כסינגל שני מתוך אלבום הפסקול Music – Songs from and Inspired by the Motion Picture, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ומאנקי פאזל מיוזיק.<ref name=":0" /><ref name=":2" />

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי סיה וג'ק אנטונוף והופק על ידי ג'סי שטקין וג'ק אנטונוף. השיר עצמו הוזכר לראשונה על ידי סיה בריאיון בשנת 2018, למגזין רולינג סטון, שם הוא תואר כ"שיר עליז התואם את אישיותה [של סיה] הרבה יותר מ-Chandelier למשל." Together יהיה כלל הנראה שיר הסיום של הסרט המוזיקלי Music, שנכתב ובוים על ידי סיה עצמה. אלבום הפסקול של הסרט צפוי לצאת לקראת ספטמבר 2020, במקביל ליציאת הסרט.

ב-11 במאי 2020, העלתה סיה תמונה לרשתות החברתיות בו מופיע שמו של הסינגל "Together", ואופציה להזמין מראש את השיר ב-Spotify ו-Apple Music. יומיים לאחר מכן הכריזה על צאת הסינגל ברשתות המדיה החברתית.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של סיה ב-20 במאי 2020, בסמוך לצאתו כסינגל. בקליפ מופיעות הרקדנית מאדי זיגלר והשחקניות קייט הדסון ולסלי אודום ג'וניור לצד רקדנים נוספים, כאשר כולו בצבעי קשת בענן.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col"| מדינה
! scope="col"| תאריך יציאה
! scope="col"| פורמט
! scope="col"| גרסה
! scope="col"| חברת תקליטים
! scope="col"| מקור
|-
!עולם
|2 במאי 2020
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
| rowspan=2|גרסה מקורית
|אטלנטיק • מאנקי פאזל
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|29 ביולי 2020
|מוזיקה עכשווית למבוגרים
|אלקטרה רקורדס
|<ref></ref>
|-
!עולם
|10 ביולי 2020
|סטרימינג • הורדה דיגיטלית
|גרסה רמיקס
|אטלנטיק • מאנקי פאזל
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי סיה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ק אנטונוף
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סיה
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
ג'ייקוב קולינס-לוי

ג'ייקוב קולינס-לוי (באנגלית: Jacob Collins-Levy; נולד ב-18 במרץ 1992) הוא שחקן אוסטרלי. הוא ידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד הנרי השביעי, מלך אנגליה בסדרת הטלוויזיה "נסיכה לבנה" לצדה של ג'ודי קומר, שגילמה את אשתו אליזבת מיורק.

==ביוגרפיה==
קולינס-לוי נולד במלבורן לאם אוסטרלית ולאב אנגלי. ב-2012 החל להשתתף בתוכנית משחק באולפן השחקנים the 16th Street Actors Studio שבמלבורן.

ב-2015 הופיע קולינס-לוי בתפקידים קטנים בסרט "Holding the Man" ובמיני-סדרה "גליפולי". תפקידו הגדול הראשון בקולנוע היה ב-2016 בתפקיד סוחר הסמים חסר הלב "סול" בסרט "Joe Cinque's Consolation", שנבחר להקרנה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ה-41. קולינס-לוי גילם את דמותו של הנרי השביעי, מלך אנגליה בסדרת הטלוויזיה של ערוץ Starz "נסיכה לבנה", המתרחשת אחרי סיום מלחמות השושנים. לצדו מככבת ג'ודי קומר בתפקיד אשתו אליזבת מיורק.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 2015
|Holding the Man
| אנדרו
|
|-
| 2016
|Joe Cinque's Consolation
| סול
|
|-
| 2020
| ההיסטוריה האמיתית של כנופיית קלי
| תומאס קרנאו
|
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
| rowspan="2" | 2015
| גליפולי
| אנזק הצעיר
| מיני-סדרה
|-
| גליץ'
| רירי פיצג'רלד
| 3 פרקים
|-
| rowspan="2" | 2017
|ברקודה
| קלייד
| מיני-סדרה
|-
| נסיכה לבנה
| הנרי השביעי, מלך אנגליה
| 8 פרקים
|-
| rowspan="2" | 2019
| בלום
| הרב הצעיר
| 2 פרקים
|-
|Pure
| בנג'י
| פרק: " Episode #1.3"
|-
| rowspan="3" | 2020
| דוקטור הו
| לורד ביירון
| פרק "The Haunting of Villa Diodati"
|-
| ולאנדר הצעיר
| קרל-אקסל מונק
| 5 פרקים
|-
|המשחרר: מבצע אוולאנש
|קורפורל טאקר
|2 פרקים
|-
|2022
|המכשף: מקור הדם
|ארדין
|מיני-סדרה 
|-
|TBA
|נאוטילוס
|יאנגבלאד
|סדרת טלוויזיה עתידית
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1992
קבוצת הארמיות המרכזית

מצב קבוצת הארמיות המרכזית בשנת 1917 
קבוצת הארמיות המרכזית (בצרפתית: Groupe d'armées du Centre, GAC) הייתה קבוצת ארמיות שכללה ארמיות שדה צרפתיות במלחמת העולם הראשונה, שהוקמה ב-22 ביוני 1915. קבוצת הארמיות כיסתה את החזית המערבית בערך בין ריימס לורדן.

== סדר הכוחות ==
=== 1 ביולי 1915 ===
מצפון לדרום:
* הארמייה השישית (גנרל פייר ז'וזף דובואה)
* הארמייה החמישית (גנרל לואי פראנשה ד'אספרה)
* הארמייה הרביעית (גנרל פרנן דה לנגל דה קרי)

=== 15 בפברואר 1917 ===
ממערב למזרח:
* הארמייה הרביעית (גנרל פייר רוק)
* הארמייה השנייה (גנרל אדולף גיומא)

== מפקדים ==
* גנרל נואל דה קסטלנו (22 ביוני 1915 – 12 בדצמבר 1915)
* גנרל פרנן דה לנגל דה קרי (12 בדצמבר 1915 – 2 במאי 1916)
* גנרל אנרי פיליפ פטן (2 במאי 1916 – 4 במאי 1917)
* גנרל אמיל פאיול (4 במאי 1917 – 1 בדצמבר 1917)
* גנרל פול מייסטר (6 ביולי 1918 – דצמבר 1918)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://books.google.be/books?id=DZEZBQAAQBAJ&pg=PA4&lpg=PA4&dq=G.A.E+Franchet&source=bl&ots=eQTr385vob&sig=ACfU3U1e_gDN5aThOPgQE8bq4FVXtsw2Sw&hl=nl&sa=X&ved=2ahUKEwiy_-LO5e_hAhXQ-aQKHR93AzgQ6AEwCHoECAYQAQ#v=onepage&q=G.A.E%20Franchet&f=false הצבא הצרפתי במלחמת העולם הראשונה]

קטגוריה:יחידות צבא צרפתיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קבוצת ארמיות
פרי מייסון (מיני-סדרה)

פרי מייסון (באנגלית: Perry Mason) היא מיני-סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת דרמה תקופתית משנת 2020 מבית HBO. מבוססת על סדרת סיפורים קצרים ורומנים בכיכובו של הדמות הבדיונית פרי מייסון שנכתבה על ידי ארל סטנלי גארדנר. הסדרה פותחה ונכתבה על ידי רולין ג'ונס ורון פיצג'רלד. הסדרה עלתה לשידור ב-21 ביוני 2020 ברשת HBO האמריקאית.

בישראל, המיני-סדרה שודרה ב-yes, ב-HOT, ובסלקום tv.

==תקציר העלילה==
הסדרה עוקבת אחר מקורותיו של עורך הדין להגנה פלילית האגדי ביותר באמריקה, פרי מייסון ומתרחשת בשנת 1931, לוס אנג'לס. בזמן ששאר המדינה מתאוששת מהשפל הגדול, לוס אנג'לס נמצאת בשיא פריחתה, אך כשמקרה העשור מונח על מפתן דלתו של פרי מייסון, מרדפו הבלתי נלאה של אחר האמת חושף עיר שברירה הבנויה על יסודות רעועים ואולי אפילו את הדרך לגאולתו העצמית.

==צוות השחקנים==
===ראשי===
* מת'יו רייס - פרי מייסון
* טטיאנה מסלני - האחות אליס
* ג'ון לית'גו - אליאס בירשארד "אף. בי." ג'ונתן
* כריס צ'אלק - פול דרייק
* שיי ויגהאם - פיט סטריקלנד
* ג'ולייט ריילנס - דלה סטריט
===משני===
* נאט קורדרי - מת'יו דודסון
* ורוניקה פלקון - לופה
* ג'פרסון מייס - וירג'יל
* גייל רנקין - אמילי דודסון
* לילי טיילור - בירדי מקיגן
* אנדרו האוורד - הבלש אניס
* אריק לנג - הבלש הולקומב
* רוברט פטריק - הרמן באגרלי
* סטיבן רוט - מיינרד בארנס
* ג'סטין קירק - המילטון ברגר

==הפקה==
===פיתוח===
ב-15 באוגוסט 2016 דווח כי רשת "HBO" עובדת על פיתוח סדרת דרמה שתבוסס על סיפורי פרי מייסון מאת ארל סטנלי גרדנר. התסריט לסדרה היה היתד להיכתב על ידי ניק פיזולאטו שהופקד גם על ההפקה בפועל לצדו של רוברט דאוני ג'וניור וג'ו הורצ'ק. ב-25 באוגוסט 2017 פורסם כי פיזולאטו עזב את ההפקה בשביל להתמקד בפיתוח עונתה השלישית של "בלש אמיתי" ושרולין ג'ונס ורון פיצג'רלד יחליפו אותו בתפקיד.

ב-14 בינואר 2019 הוכרז שרשת "HBO" הזמינה רשמית את ההפקה. עוד הוכרז שג'ונס, פיצג'רלד, סוזן דאוני ואמנדה בורל ישמשו כמפיקים בפועל נוספים, שמת'יו ריס ישמש כמפיק בפועל וכי ההפקה נמצאת כעת בתהליך חיפוש אחרי במאי למיני-הסדרה. במרץ, דווח שטים ואן פאטן עתיד לביים את הסדרה, ובמקביל לשמש כמפיק בפועל.
===ליהוק===
לצד ההכרזה על פיתוח מיני-הסדרה, אושר כי רוברט דאוני ג'וניור יככב בדמותו הראשית של פרי מייסון. ב-25 ביולי 2018 דווח כי דאוני פרש מגילום הדמות בעקבות סיבוך בלוח הזמנים שלו ושחיפוש אחר מחליפו נמשך. ב-14 בינואר 2019, הוכרז כי מת'יו ריס מועמד להחליף את דאוני בתפקיד. טטיאנה מסלני לוהקה לצוות השחקנים באפריל. במאי, ג'ון לית'גו לוהק לצוות השחקנים. ביוני, כריס צ'לק, שיי ויגהאם, נייט קורדדרי, ורוניקה פלקון, ג'פרסון מייס, גייל רנקין ולילי טיילור לוהקו לצוות השחקנים. ביולי, ג'וליה ריילנס, אנדרו האוורד, אריק לנג, רוברט פטריק וסטיבן רוט לוהקו לצוות השחקנים. באוקטובר, ג'סטין קירק לוהק לצוות השחקנים.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד(ים)
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="2" |2024
! rowspan="2" |פרס אמי האמנותי
|עיצוב ההפקה הטוב ביותר עיצוב לתקופה נרטיבית או לתוכנית פנטזיה (שעה או יותר)
|קית פי קנינגהם, איאן סקרוגינס והלינה סיוולופ
|
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
|התלבושות התקופתיות הטובות ביותר בסדרה
|קתרין אדאיר, דייוויד ג'יי מטוויקוב, וננרוז בוכמן
|
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קבוצת הארמיות המזרחית

מצב קבוצת הארמיות המזרחית בשנת [[1917]]
קבוצת הארמיות המזרחית (בצרפתית: Groupe d'armées de l'Est, GAE) הייתה קבוצת ארמיות שכללה ארמיות שדה צרפתיות במלחמת העולם הראשונה, שהוקמה ב-22 ביוני 1915 על בסיס ה-Groupe provisoire de l'Est (GPE) שהוקמה בינואר 1915. קבוצת הארמיות כיסתה את החזית המערבית מגבול שווייץ עד מזרחית לורדן. 

== סדר הכוחות ==
=== 1 ביולי 1915 ===
מצפון לדרום:
* הארמייה השלישית (גנרל מוריס סראי) 
* פלגת הארמייה לורן (גנרל ז'ורז' לואי אימבר) 
* הארמייה השביעית (גנרל לואי דה מודהוי) 

=== 15 בפברואר 1917 ===
ממערב למזרח:
* הארמייה השמינית (גנרל אוגוסטן ז'ראר) 
* הארמייה השביעית (גנרל מארי-אז'ן דבני) 

=== 25 במאי 1918 ===
ממערב למזרח:
* הארמייה השנייה (גנרל אוגיסט הירשאואר) 
* הארמייה השמינית (גנרל אוגוסטן ז'ראר) 
* הארמייה השביעית (גנרל אנטואן בושרון דה בואסוד)

== מפקדים ==
* גנרל אוגוסט דובאי (1 ביולי 1915 – 31 במרץ 1916) 
* גנרל לואי פראנשה ד'אספרה (31 במרץ 1916 – 27 בדצמבר 1916) 
* גנרל נואל דה קסטלנו (27 בדצמבר 1916 – דצמבר 1918) 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://books.google.be/books?id=DZEZBQAAQBAJ&pg=PA4&lpg=PA4&dq=G.A.E+Franchet&source=bl&ots=eQTr385vob&sig=ACfU3U1e_gDN5aThOPgQE8bq4FVXtsw2Sw&hl=nl&sa=X&ved=2ahUKEwiy_-LO5e_hAhXQ-aQKHR93AzgQ6AEwCHoECAYQAQ#v=onepage&q=G.A.E%20Franchet&f=false הצבא הצרפתי במלחמת העולם הראשונה]

קטגוריה:יחידות צבא צרפתיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קבוצת ארמיות
נפת ג'זין

נפת ג'זין (בערבית: قضاء جزين) היא נפה מנהלתית במחוז דרום לבנון, שבלבנון. בירת הנפה היא העיר ג'זין.

65% מהמצביעים הרשומים (59,642) במחוז הם נוצרים. מתוכם, 50% הם מרונים, 13% מלכיתים קתולים יוונים, והשאר מיעוטים (קתולית ארמנית, אורתודוקסית מזרחית, אוונגליסטית, פרוטסטנטים וכו'). ה-35% הנותרים הם דרוזים, שיעים וסונים, בהתאמה. זה מבדיל את המחוז משאר דרום לבנון, שהיא בערך 90% מוסלמים.

==יישובים בנפה==

* בכּאסין
* ג'זין
* ג'רנאיא
* חומסייה
* כפר חונה
* כפר פאלוס
* סוג'וד
* עיישיה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לבנון: נפות
רסקו (שכונה)

שכונת רסקו בעת הקמתה, 1952
שכונת רסקו בעת הקמתה, 1952
שכונת רסקו (רשמית, גבעת הוורדים) היא שכונה בדרום-מרכז ירושלים, הגובלת בשכונות קטמון, גוננים, קריית שמואל, ניות וגבעת מרדכי. על פי השנתון הסטטיסטי של מכון ירושלים למחקרי מדיניות, ב-2017 התגוררו ברסקו (בצירוף גבעת אורנים ורחוב ש"י עגנון הסמוכים) כ-5,000 בני אדם.
==היסטוריה==
השכונה נבנתה החל משנות ה-50 על ידי חברת רסקו של הסוכנות היהודית, כדי לאכלס את פקידי הממשלה ומשפחותיהם שעברו מהמרכז לירושלים, בעקבות הקמת מספר משרדי ממשלה מרכזיים בעיר. הצורך בהוזלת עלויות בתקופת הצנע, אפשר את ההתעלמות מתקנת התכנון הבריטית שקבעה שבירושלים בונים רק באבן ירושלמית.

בשנות ה-70 וה-80 התרחבה השכונה, נבנו בתי דירות ברמות גימור גבוה יותר בבנייה פרטית. בעיקר בתי דירות מחופים אבן ירושלמית על עמודים, כדי לאפשר חנייה מתחת לבניין. כך שהושלם רצף בנוי בין השכונה לשכונות רחביה וקריית שמואל מצפון, קטמון ממערב וגבעת אורנים מדרום לרסקו.

במסגרת תוכנית אב חדשה לשכונה, סומנו מספר מוקדים בשכונה כמתאימים להתחדשות עירונית עם מגדלים בני 18–20 קומות, ומקודמות תוכניות לפינוי בינוי בפינת הרחובות טשרניחובסקי ודב קמחי, וטשרניחובסקי ודוד שמעוני. ביולי 2021, המליצה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה, על הפקדת תוכנית לפינוי בינוי ברחוב טשרניחובסקי, הכוללת הריסה ופינוי של מבני מגורים קיימים בני 37 יחידות דיור, והקמה של 2 מבני מגורים בני 10 קומות ו-120 יחידות דיור. על פי התוכניות, דרגנועים יחברו את השכונה אל תחנת הקו הירוק של הרכבת הקלה ברחוב הרצוג.

==רחובות ומוסדות==
הרחובות העיקריים של השכונה הם טשרניחובסקי (שנסלל בשנת 1955), יצחק קצנלסון, דוד שמעוני, הרב הרצוג והתקופה.

בשכונה ממוקמים מספר מבני ציבור, ביניהם ספרייה עירונית ושני בתי כנסת מרכזיים, ספרדי ואשכנזי, ברחוב שמעוני, וכן בית חיב"ה לתרבות יהודית באותו הרחוב. בשנות ה-60 עבר לרחוב הרצוג בית הנוער העברי, המתנ"ס הוותיק בישראל. כמו כן, השכונה גובלת בחוות הנוער הציוני. בשכונה הוקם מעון עולים בבעלות הסוכנות היהודית, המושכר החל מ-1997 לאגודה להתנדבות.

ילדי השכונה הופנו ללימודים בבית הספר היסודי על שם יוסף לוריא (כיום: בית הספר היסודי למוזיקה ומחול על שם לוריא), שבשנים 1974-1948 נוהל על ידי המנהלת הדסה בריל-נועם. בית הספר היה ממוקם בבית מגורים ישן בגבעת שהין ברחוב הפלמ"ח 57, ובהמשך עבר למשכן חדש, הממוקם בראש הגבעה שמעל השכונה, ברחוב הפלמ"ח 79.
הבניין החדש של בית הספר היסודי על שם יוסף לוריא שבו לומדים ילדי שכונת רסקו (2021).

הקו הירוק של הרכבת הקלה בירושלים יכלול תחנה למרגלות השכונה ברחוב הרצוג.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.ginothair.org.il/files/2016/thumb/matezegetkenes22092016_new.pdf תוכנית אב רסקו-גבעת הוורדים, ספטמבר 2016]
* [https://www.jerusalem.muni.il/he/neighborhoods/rasko/ שכונת רסקו] באתר עיריית ירושלים
* [https://www.jerusalem.muni.il/he/experience/publiclibrary/libraries/rasko-librrary/ ספריית רסקו האתר הרשמי]

== הערות שוליים ==

רסקו
*
קבוצת הארמיות של המילואים

מצב קבוצת הארמיות של המילואים בשנת 1917
מצב קבוצת הארמיות של המילואים באביב 1918
קבוצת הארמיות של המילואים (בצרפתית: Groupe d'armées de réserve, GAR) הייתה קבוצת ארמיות שכללה ארמיות שדה צרפתיות במלחמת העולם הראשונה, שהוקמה ב-1 בינואר 1917 לצורך הקרב השני על האן. קבוצת הארמיות פורקה ב-8 במאי 1917 לאחר כישלון המתקפה. קבוצת הארמיות נוצרה מחדש לאחר מתקפת האביב הגרמנית ב-1918.

== סדר הכוחות ==
=== 15 באפריל 1917 ===
* הארמייה השישית (ג'נרל שרל מנז'ן)
* הארמייה העשירית (ג'נרל דני אוגוסט דושן)
* הארמייה החמישית (ג'נרל אוליבייה מאזל)

=== 23 במרץ 1918 ===
* הארמייה הראשונה (ג'נרל מארי-אז'ן דבני)
* הארמייה השלישית (ג'נרל ז'ורז' לואי אימבר)

=== 1 ביולי 1918 ===
* הארמייה השישית (ג'נרל ז'אן-מארי דגוט)
* הארמייה העשירית (ג'נרל שרל מנז'ן)

== מפקדים ==
* גנרל ז'וזף אלפרד מישלר (1 בינואר 1917 – 8 במאי 1917)
* גנרל אמיל פאיול (23 בפברואר 1918 – דצמבר 1918)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://books.google.be/books?id=DZEZBQAAQBAJ&pg=PA4&lpg=PA4&dq=G.A.E+Franchet&source=bl&ots=eQTr385vob&sig=ACfU3U1e_gDN5aThOPgQE8bq4FVXtsw2Sw&hl=nl&sa=X&ved=2ahUKEwiy_-LO5e_hAhXQ-aQKHR93AzgQ6AEwCHoECAYQAQ#v=onepage&q=G.A.E%20Franchet&f=false הצבא הצרפתי במלחמת העולם הראשונה]

קטגוריה:יחידות צבא צרפתיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קבוצת ארמיות
יאן פוקלמן

יוהנס פטרוס (יאן) פוקלמן (; נולד בבטאוויה (הודו המזרחית ההולנדית), ב-23 במרץ 1940) הוא חוקר מקרא הולנדי.

==לימודים==
לאחר ימי הלימודים באמסטרדם והנגלו החל פוקלמן ללמוד שפות ותרבויות שמיות באוניברסיטת ליידן בשנת 1958. לאחר התואר הראשון , הוא התמקד בשפה העברית על תולדותיה, ובמספר ניבים של ארמית ואוגריתית. בנוסף, לקח קורס בתאולוגיה מקראית עם הדוגמטיסט הנדריקוס ברקהוף . בשנת 1963 סיים בציון לשבח עם עבודת הגמר בנושא "האנשת האל בברית הישנה". בהמשך למד סורית, בבלית, שומרית וביקורת ספרות. בשנת 1963 הפך לעוזרו של פרופ' ט. ינסמה (T. Jansma), שהנחה אותו לדוקטורט אותו קיבל ב-1973. בנוסף להרצאות במגוון נושאים בתחומיו, הוא ממקד את מחקריו בנרטיב של יעקב בספר בראשית. התזה שלו, "Vertelkunst in het boek Genesis" (סיפור סיפורים בספר בראשית), פורסמה באנגלית.

==מחקר==
פוקלמן הוא מחלוצי הגישה הספרותית של הברית הישנה. הוא בוחן את הטקסטים בשיטות של לימודי ספרות מודרניים, כמו קריאה צמודה: בניגוד לביקורת המקרא, שמטרתה לנסות לשחזר את הטקסט המקורי של המקרא ולנסות להבין מתי ואיך נכתב, פוקלמן קורא להתייחס לטקסטים כיחידה ספרותית קוהרנטית.
לאחר קידומו עבד על ספר שמואל, ופרסם בארבעה חלקים את "Narrative Art and Poetry in the Books of Samuel" ("אמנות נרטיבית ושירה בספרי שמואל") בין השנים 1981 ל-1993 ב-2,400 עמודים.
אז הפנה את תשומת ליבו לשירה העברית, בעיקר לספר תהילים ולספר איוב. אחת התגליות החשובות שלו הייתה שהמשוררים העבריים ספרו במדויק את הברותיהם. טור, בשירה העברית הקלאסית, מורכב משתי צלעות (לפעמים 3), ואורך לעיתים קרובות בין 7 ל-9 הברות. המספר המרכזי 8 הוא נורמטיבי ביותר מאופן אחד בספר איוב. יחידות אחרות, כגון בתים וחרוזים, כוללות גם מספר הברות שחושבו בזהירות. איזון מדויק זה חל על כל השירים בברית הישנה. הוא חשף את ממצאיו לציבור בעבודה נוספת בת ארבעה כרכים, "Major Poems of the Hebrew Bible" ("שירים מרכזיים מהתנ"ך") (1999–2004), בה הוא מתאר את המבנה והפרוזודיה של ספר תהילים וספר איוב (ושל שירה מקראית נוספת).

בעקבות תזה זו, פוקלמן קיבל מינוי של עמית במכון ללימודים מתקדמים של האוניברסיטה העברית בירושלים (1982–1983). בשנת 1990 הוא התקבל כעמית במרכז הלאומי למדעי הרוח בקרוליינה הצפונית, ובשנים 1998–1999 במכון ללימודים מתקדמים ההולנדי (NIAS) בריכטדורף.

==לקריאה נוספת==
* [https://www.jstor.org/stable/23506007?seq=1 על אמנות הסיפור לפי שיטתו של ג. פ. פוקלמן] מאת אהרון סביב, בית מקרא, כרך לג, חוברת א באתר JSTOR
* [https://www.jstor.org/stable/23504204?seq=1 על ספרו של פוקלמן] Narrative Art and Poetry in the Books of Samuel ביקורת מאת שאול זלבסקי בית מקרא, כרך כז, חוברת ד באתר JSTOR
* ספר בראשית, קורס של האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב', עמודים 248–249, 255-256
* [https://www.herzog.ac.il/vtc/0044791.html הסיפור על דוד וגלית (שמואל א י"ז-י"ח) - קריאה חווייתית] מאת יוספה רחמן באתר מכללת הרצוג

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:חוקרי מקרא בגישה ספרותית
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:היסטוריונים הולנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1940
Mezmerize

Mezmerize (עיוות של: Mesmerize, בתרגום חופשי: היפנוט) הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת המטאל הארמנית-אמריקאית סיסטם אוף אה דאון. האלבום יצא לאור ב-17 במאי 2005 על ידי חברת ההקלטות קולומביה רקורדס. עם יציאתו, זכה האלבום לשבחים רבים מצד המבקרים.

== רקע ==
למרות שהאלבום יצא כחצי שנה לאחר האלבום הקודם של הלהקה, הוקלטו שני האלבומים באותו הזמן. באלבום זה, גיטריסט הלהקה, דארון מלכיאן הצטרף לסולן סרג' טנקיאן בביצוע קטעי השירה, ובחלק מהשירים אף שר לבדו. בשנת 2018, חשף טנקיאן כי בעת הקלטת שני האלבומים, חשב לפרוש מהלהקה, עקב מחלוקות יצירה ומריבות על כספים.

את השיר "Old School Hollywood",כתב מלכיאן לאחר ששיחק במשחק בייסבול של ידוענים למטרות צדקה. בשיר מוזכרים טוני דנזה ופרנקי אבאלון, ששיחקו גם הם במשחק זה.<ref></ref>

על הדמויות דני וליסה שמופיעות בשיר "Radio/Video" אמר מלכיאן בריאיון למגזין Revolver:

בהמשך אותו הראיון התייחס לשיר Violent Pornography:

<ref></ref>

לאלבום קיימת גרסת יפנית, שכוללת גרסה מעט שונה לשירים "Soldier Side" ו-"Lost in Hollywood".

== עטיפת האלבום ==
עטיפת האלבום נוצרה על ידי הצייר ורטן מאלכיאן, אביו של גיטריסט הלהקה, דארון מאלכיאן.

== רשימת שירים ==
כל המילים נכתבו דארון מאלכיאן וסרג' טנקיאן, וכל המוזיקה הולחנה על ידי דארון מלכיאן, למעט היכן שצוין.

== משתתפים ==
* סרג' טנקיאן – שירה, קלידים, גיטרה אקוסטית בשיר "Question!"
* דארון מאלכיאן – שירה, גיטרות, בס,<ref name="guitarworld.com">Alan Di Perna https://www.guitarworld.com/features/daron-malakian-21st-century-schizoid-man (September 29, 2008)</ref><ref>Fabrizio Pedrotti https://fabriziopedrotti.com/2019/07/18/shavo-odadjian-system-of-a-down-nunca-va-a-morir/ (July 18, 2019)</ref> קלידים
* שאבו אודאג'יאן – בס
* ג'ון דאלמיאן – תופים

שירה
* Soldier Side: דרון מאלכיאן וסרג' טנקיאן
* B.Y.O.B.: טנקיאן (ראשי), מאלכיאן (קול שני)
* Revenga: טנקיאן (ראשי), מאלכיאן (קול שני)
* Cigaro: טנקיאן (ראשי), מאלכיאן (קול שני)
* Radio/Video: מאלכיאן וטנקיאן
* This Cocaine Makes Me Feel Like I'm on this Song: טנקיאן
* Violent Pornography: מאלכיאן וטנקיאן
* Question!: טנקיאן (ראשי), מאלכיאן (קולות ליווי)
* Sad Statue: מאלכיאן וטנקיאן
* Old School Hollywood: מאלכיאן וטנקיאן
* Lost in Hollywood: מאלכיאן (ראשי) וטנקיאן (קול שני)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2005
קטגוריה:אלבומי System of a Down
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה בברזיל
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
גרהרד טאפן

התרחש עם מפקדים גרמנים ובולגרים בסרביה 1915. מימין לשמאל: [[אריך פון פאלקנהיין, בוריס, נסיך בולגריה, הנס פון זקט, גרהרד טאפן, פטר גנצ'ב, ניקולה ז'קוב ואוגוסט פון מקנזן.]]
דיטריך גרהרד אמיל תאודור טאפן (בגרמנית: Dietrich Gerhard Emil Theodor Tappen; 3 ביולי 1866 – 28 במאי 1953) היה גנרל גרמני במלחמת העולם הראשונה.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
טאפן נולד ב-3 ביולי 1866 באזנס, שהייתה חלק מממלכת הנובר. הוא התגייס לצבא הפרוסי בשנת 1885, להצטרף לרגימנט הארטילריה ה-15. הוא למד בבית הספר לארטילריה והנדסה בשנים 1888/1889, ומשנת 1893 באקדמיה למלחמה במשך שלוש שנים. ב-14 בספטמבר 1893 הועלה לדרגת אובר לויטננט, ובשנת 1897 מונה לקצין המטה הכללי. בשנת 1901 הוא מונה למפקד סוללה ברגימנט הארטילריה ה-8 (בריטני ה-1 - פון הולצנדורף) בזארבריקן. בשנת 1904 הוא מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-16 בטריר, וב-27 בינואר 1906 הוא הועלה לדרגת מיור. הוא הפך למורה באקדמיה למלחמה ובשנת 1909 מונה לראש מטה הקורפוס ה-17. בשנת 1910 הוא הועלה לדרגת ראש מחלקה במטה הכללי, וב-1 באוקטובר 1912 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט.

=== מלחמת העולם הראשונה ===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה טאפן אוברסט באוברשטה הרלייטונג (OHL) בקובלנץ, שם הוביל את מדור המבצעים שתיאם את אסטרטגיית הקרב הגרמנית.<ref>Tuchman, Barbara W. (1962). The Guns of August. New York: The Macmillan Company.</ref> בספטמבר 1914 דיווח טאפן מסיור ביקורת בחזית כי הצרפתים היו מותשים מכדי להתחיל במתקפה, כי דחיפה סופית תהיה מכרעת וכי נסיגות נוספות יפגעו במורל הכוחות הגרמני, לאחר התבוסה במארן.<ref>Foley, R. T. (2007) [2005]. German Strategy and the Path to Verdun : Erich Von Falkenhayn and the Development of Attrition, 1870–1916, Cambridge: CUP. , p.99-100.</ref>

במרץ 1915 שימש טאפן כראש המטה של הארמייה השביעית תחת יוזיאס פון הרינגן, אך במהרה חזר ל-OHL. ב-26 ביוני 1915 קידם טאפן לדרגת גנרל מיור. הוא קיבל את פור לה מריט ב-11 בספטמבר 1915 ואת עלי האלון בינואר 1916. ב-31 באוגוסט 1916 טאפן הועבר מ-OHL והפך לרמטכ"ל של קבוצת הארמיות מקנזן בחזית הרומנית. בדצמבר 1916 הפך טאפן למפקד דיוויזיית התחלופה ה-5. מספטמבר 1917 עד לפקודת שביתת הנשק הוא פיקד על הדיוויזיה ה-15.

בשנת 1920 כתב ואפן את "Bis zur Marne 1914: Beiträge zur Beurteilung der Kriegführen bis zum Abschluss der Marne-Schlacht".

טאפן נפטר ב-28 במאי 1953 בגוסלאר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1866
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1953
Aerials

Aerials (בתרגום חופשי: אנטנות) הוא סינגל שבוצע על ידי להקת ההאבי מטאל האמריקאית סיסטם אוף אה דאון, שיצא בשנת 2002. הסינגל נכלל באלבום השני של הלהקה Toxicity, והשיג לה את המועמדות השנייה בפרס גראמי על "הופעת הרוק הטובה ביותר" לשנת 2003.

השיר הגיע למקום הראשון בשני מצעדי הבילבורד "Alternative Songs" ו-"Hot Mainstream Rock Tracks". שיר זה נחשב ללהיט הראשון של הלהקה.

== קליפ ==
את הקליפ של השיר ביימו שאבו אודאג'יאן, נגן הבס של הלהקה ודייוויד סלייד. בסרטון מופיעה דמות של ילד בעל פנים מעוותות, שחולם שהוא מפורסם. בסוף הסרטון הילד מתמוטט למרכז הבמה.

== מצעדים ==
* מצעד הפזמונים האוסטרלי - 36
* מצעד הפזמונים הגרמני - 80
* מצעד הפזמונים האירי - 35
* מצעד הסינגלים הבריטי - 34
* בילבורד הוט 100 - 55
* בילבורד (אלטרנטיבי) - 1
* בילבורד (מיינסטרים רוק) - 1

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי System of a Down
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:שירי 2001
אנה ברסקי

אנה רייבה ברסקי (נולדה ב-20 באפריל 1980) היא עיתונאית ישראלית, המשמשת ככתבת מדינית-פוליטית בעיתון מעריב.

==ביוגרפיה==
ברסקי נולדה וגדלה במוסקבה, כבת יחידה להוריה. אביה היה כלכלן, אמה עבדה כמתורגמנית מגרמנית לרוסית. בגיל 14 היא שינתה את שם המשפחה שלה מגכמן לרייבה, כשמה של אמה, על רקע אנטישמיות שחוותה בילדותה. ברסקי היא בעלת תואר שני בתקשורת, התמחות בתחום הטלוויזיה והתקשורת הבינלאומית, מאוניברסיטת מוסקבה.

=== קריירה ===
בגיל 14 פרסמה את הכתבות הראשונות שלה - סדרת ראיונות עם כוכבי הרוק הרוסי, במגזין לנוער "Puls". כשבגרה למדה תקשורת ועיתונאות בינלאומית באוניברסיטה במוסקבה, ב-1998 החלה את הקריירה הטלווזיונית שלה במחלקת החדשות של ערוץ TV Center ושימשה ככתבת פרלמנטרית. ב-1999 עברה לערוץ המרכזי ברוסיה, ערוץ 1. בו שימשה כתבת פרלמנטרית ופוליטית. בשנת 2001 מונתה לכתבת המדינית של הערוץ, וב-2003 נשלחה מטעמו חצי שנה לסקר את מלחמת המפרץ השנייה בכווית ובעיראק. באותה שנה לקחה חלק בפרויקט הדוקו דרמה על צ'ה גווארה, סרט בן שני פרקים בו השתתפה כמנחה. הסרט עלה לגמר של פרס הטלוויזיה הרוסית Tefi. היא ליוותה את הנשיא ולדימיר פוטין בביקורו במחנות ההשמדה בפולין, מה שהתחיל אצלה את תהליך החזרה בתשובה. את בנימין שעלה לישראל בשנת 1990, הכירה בעת ביקורה בארץ. ב-2005 חזרה בתשובה ועלתה לישראל ובחורף 2006 התחתנו.

ב־2008 החלה לעבוד בערוץ 9, ושולבה במחלקת האקטואליה. היא משמשת ככתבת הפרלמנטרית והפרשנית הפוליטית של הערוץ. הגישה תוכנית אקטואליה בערוץ תחילה יחד עם יבגני סובה ועם בחירתו לכנסת מגישה לבדה. שלוש פעמים בשבוע היא מנחה את התוכנית "טמה דנה" ("הנושא היומי") ברדיו כאן רק"ע.

ב-2019 הצטרפה לעיתון "מעריב" ככתבת לעניינים מדיניים-פוליטיים. היא בעלת טור שבועי קבוע העוסק בפרשנות פוליטית. היא סיקרה את פרשת נעמה יששכר, וחשפה את עסקת החליפין שרוסיה הציעה לישראל, שחרור ההאקר הרוסי אלכסיי בורקוב תמורת יששכר, והעברת חצר אלכסנדר בירושלים לבעלות הרוסית כחלק מהעסקה.

=== חיים אישיים ===
בעלה הוא ד"ר בנימין ברסקי, מרצה בכיר למתמטיקה וסטטיסטיקה במכללת עזריאלי להנדסה בירושלים. לזוג ארבעה ילדים והם מתגוררים בירושלים ומנהלים אורח חיים חרדי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות שחזרו בתשובה
קטגוריה:עיתונאים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:עיתונאיות חרדיות ישראליות
קטגוריה:בעלות טור ישראליות
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:עולות בשנות ה-2000
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
ג'יימס מקדוגל הרט

ג'יימס מקדוגל הרט (אנגלית: James McDougal Hart; 10 במאי 1828 – 24 באוקטובר 1901), היה צייר נוף אמריקאי יליד סקוטלנד וצייר בסגנון אסכולת נהר ההדסון.<ref></ref>

== משפחה וחינוך ==
הרט נולד בקילמרנוק, סקוטלנד, ועבר לאמריקה עם משפחתו בצעירותו. אחיו הגדול, ויליאם הרט, היה גם אמן באסכולת נהר הדסון, וכך גם אחותו הצעירה ג'ולי הרט בירס ושתי בנותיו, שתיהן ציירות דיוקנאות, לטיציה בונט הרט (1867 - ספטמבר 1953) ומרי תרזה הרט (1872–1942 ).

באלבני, ניו יורק, הוא הוכשר אצל יצרן שלטים וכרכרות - אולי זה אותו מעביד שלקח לעבודה את אחיו בתחילת דרכו. לימים חזר ג'יימס לאירופה להכשרה אמנותית רצינית, למד במינכן כתלמידו של פרידריך וילהלם שירמר בדיסלדורף.

== קריירה ==
ג'יימס מקדוגל הרט, החווה הישנה, 1862
הרט חזר לאמריקה בשנת 1853. הוא הציג את עבודתו הראשונה באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1848 והיה מועמד לאקדמיה הלאומית בשנת 1857 וחבר מן המניין בשנת 1859. הוא היה מסור במיוחד למוסד זה והציג שם במשך תקופה של יותר מארבעים שנה וכיהן כסגן נשיא המוסד בשלהי חייו משנת 1895 עד 1899.

כמו אחיו ויליאם, גם ג'יימס הציג באיגוד האמנות בברוקלין ובתערוכות מרכזיות ברחבי הארץ.

יחד עם מרבית אמני הנוף הגדולים באותה תקופה, הרט ביסס את פעילותו בעיר ניו יורק ואימץ את הסגנון של אסכולת נהר ההדסון. בעוד שהוא ואחיו ויליאם ציירו לעיתים קרובות נושאי נוף דומים, ייתכן שג'יימס נטה יותר לצייר יצירות גדולות במיוחד. דוגמה לכך הוא הציור הגדול The Old Homestead 1862, הציור באוסף המוזיאון לאמנות באטלנטה, ג'ורג'יה. ייתכן שג'יימס נחשף לציורים גדולים במהלך לימודיו בדיסלדורף.<ref></ref>

כמו אחיו ויליאם, ג'יימס הצטיין בציור בקר. בניגוד לטריוויאליות של כמה מסצינות הבקר שלו, ציורי הנוף העיקריים שלו נחשבים ליצירות חשובות של אסכולת נהר הדסון. דוגמה משובחת במיוחד היא "קיץ בקטסקייל", מצוי במוזיאון במדריד, ספרד.

הארט נקבר בבית העלמין גרין-ווד בברוקלין, ניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1828
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1901
סמסונג גלקסי A10

סמסונג גלקסי A10 הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקס כחלק מסדרת ה-גלקסי A. המכשיר יצא לשווקים ב-19 במרץ 2019.

==מפרט==
===חומרה===
המכשיר מגיע עם מסך בגודל של 6.2 אינץ' ברזולוציית 720x1520 פיקסלים. מעבד של 2 ג'יגה בייט ואחסון של 32 ג'יגה שניתן להרחיבו עד 256 ג'יגה בעזרת כרטיס מיקרו SD. בטריית 3400 מיליאמפר לשעה שאינה ניתנת להסרה.

===תוכנה===
המכשיר הושק עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 9 (פאי) עם חתימת ה- UI של סמסונג. 
במאי 2020, המכשיר קיבל עדכון תוכנה עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 ועם ממשק OneUI 2.0.
==קישורים חיצוניים==

* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:טלפונים סלולריים של סמסונג
קטגוריה:מכשירי אנדרואיד
A10
A10
טארק עאמר

טריק חסן נור אלדין עאמר (בערבית: طارق عامر) הוא נגיד הבנק המרכזי של מצרים מאז 27 בנובמבר 2015, לאחר התפטרותו של הנגיד לשעבר הישאם רמיס מתפקידו. עאמר הוא אחיינו של מֻשׁיר (מקביל לפילדמרשל) עבד אל-חכים עאמר, ובנו של אינג' חסן עאמר, לשעבר יו"ר מועדון זמלק. עאמר כיהן כיו"ר מועצת הבנק הלאומי במצרים משנת 2008 ועד התפטרותו בשנת 2013.

טארק עאמר הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וניהול מהאוניברסיטה האמריקאית בקהיר<ref></ref>.

== נגיד הבנק המרכזי ==
עאמר מילא את תפקיד סגן נגיד הבנק המרכזי בתקופת פרוק אל-אוקדה, משנת 2003 עד 2008. הוא היה המועמד הבולט ביותר לרשת אותו, יחד עם הישאם רמיז, ומוחמד ברקת, והוא נכנס לתפקיד הנגיד ב־27 בנובמבר 2015, לאחר התפטרותו של הישאם רמיז מתפקידו, ולאחר שנשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי מינה אותו לכהן בתפקיד נגיד הבנק המרכזי<ref></ref>.

== פועלו ==
# יזם הדפסה מחודשת של שטר לירה מצרית ושטר חצי לירה מצרית.
# ערך שינוי קל בצורת השטרות לעריכים עשרים לירה וחמישים לירה מצרית.
# יזם ליברליזציה של שער החליפין במלואו שייקבע על פי כוחות ההיצע והביקוש בשוק הכסף (שער צף ללירה) ב-3 בנובמבר 2016.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלכלנים מצרים
קטגוריה:ראשי בנקים מרכזיים
צ'ארלס הרברט מור

צ'ארלס מור, נוף חורפי בהרי קטסקייל, 1866
צ'ארלס הרברט מור ( Charles Herbert Moore; 10 באפריל 1840 - 15 בפברואר 1930) היה פרופסור, צייר והיסטוריון אדריכלות אמריקאי, שהיה ידוע כמנהל הראשון של מוזיאון לאמנות של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 1871 עזב מור את הציור כדי להתחיל ללמד בהרווארד, שם הוביל את מחלקת האמנות החדשה שלה. לאחר הפרישה עבר מור להמפשייר, אנגליה. הוא כתב שם ספרים רבים על אדריכלות ימי הביניים והרנסאנס, ומת בהמפשייר בשנת 1930.

== ראשית חייו ==
צ'ארלס מור נולד ב־10 באפריל 1840 ברחוב בליקר בניו יורק. להוריו, צ'ארלס מור וג'יין מריה ברנדטסון שהיו להם שורשים פוריטניים. שניהם היו אנשים דתיים. אביו היה קוואקר ואמו השתייכה לזרם נוצרי אחר. הוא היה הראשון משלושה אחים ושש אחיות, והתחנך בבתי הספר הציבוריים בעיר ניו יורק.<ref></ref>

== קריירה ==
צ'ארלס מור, חזית הכנסייה בסיינה, איור מתוך ספרו על האדריכלות הגותית
מור התחיל ללמוד ציור נוף בבית הספר ברחוב השלוש עשרה, בשנת 1853 בעיר ניו יורק. מור הציג בתערוכה באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1858, ונבחר כחבר בארגון בשנת 1862. הוא החל לקרוא את יצירותיו של ג'ון ראסקין ושכר שטח סטודיו ברחוב העשירי בשנת 1859. באותה שנה הוא גם עשה את המסע הידוע הראשון שלו להרי קטסקיל, והציג בתערוכות הקטסקייל באקדמיה בשנה שלאחר מכן. בשנת 1861 ויתר מור על הסטודיו בעיר ניו יורק ועבר לקטסקייל, ניו יורק, ושכר סטודיו מתיאודור קול, בנו של האמן תומאס קול. הוא נחשב כחלק מתנועת האמנות של אסכולת נהר ההדסון.

בשנת 1863 הוא הפך למייסד ואחד הבודדים מחברי החברה לקידום האמת באמנות, ארגון שהתקיים זמן קצר שבמרכזו המסורת הטרום רפאלית של תיאורים אמנותיים אמיתיים ומציאותיים ביותר. האמנות שלו החלה להתיישר עם התנועה הקדם-רפאלית. הוא היה להוט להפיץ את התורה של רוסקין והקדם-רפאלית, והגיש מועמדות כמדריך לציור במכללת ואסר. בשנים 1865–1869 סיים מור פרויקט חורפי גדול בצבעי שמן, ויצר שישה נופי שמן שצוירו בקפדנות, יחד עם טבע-דומם וטבע בעפרון ובשמן.

ביולי 1865 התחתן מור עם מרי ג'יין טומלינסון משנקטאדי, ניו יורק. הם עברו לגור בקוטג' קילומטר וחצי מצפון לקטסקייל, שם הם נשארו עד סתיו 1871. בית האבן והעץ היה ממש צפונית למעון של קול, ומעבר להדסון מול כנסיית פרדריק.

בסביבות שנת 1866, מור היה חבר בחברה האמריקאית לצבעי מים. בשנת 1871 התמנה למורה לציור בבית הספר באוניברסיטת הרווארד בקיימברידג', מסצ'וסטס. מור עבר לקיימברידג' עם אשתו באותה שנה.

הוא היה הפרופסור הראשון לאמנות בהרווארד, יחד עם צ'ארלס אליוט נורטון שהמליץ עליו להרווארד. במהלך כהונתו, משנת 1876 עד 1878, נטל מור חופשה ונסע לאיטליה. שם למד עם ג'ון ראסקין. הם שרטטו אדריכלות, דנו באסתטיקה ולמדו את הציורים של המאסטרים הישנים. בשנת 1880 נפטרה אשתו. לאחר מכן נשא לאשה את אליזבת פיסק היינס בשנה שלאחר מכן.

בסביבות שנת 1890 נסע מור לצרפת ללמוד את הארכיטקטורה שלה, ובמיוחד את הסגנון הגותי. בשנת 1891 מור הפך לעוזר פרופסור באוניברסיטה, והוענק לו תואר שני לאמנויות. בשנת 1895 מור הפך לאוצר במוזיאון "פוג לאמנות" כשנפתח. בשנה שלאחר מכן הוא הפך לפרופסור מן המניין ולמנהל הראשון של מוזיאון פוג לאמנות, שם שימש עד 1909.
צ'ארלס מור, דוגמה לכנסייה, מתוך ספרו על האדריכלות הגותית
הוא פרש בשנת 1909 ומונה לפרופסור אמריטוס בהרווארד. באותה שנה עבר להארטלי ווינטני בהמפשייר, אנגליה.

באותה עת כתב מור ספרים רבים בנושא אדריכלות ימי הביניים והרנסאנס.

הוא נפטר בהרטלי ווינטני ב־15 בפברואר 1930.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1840
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1930
נמל התעופה הבין-לאומי בנזיר בהוטו

נמל התעופה הבינלאומי בנזיר בוטו (באורדו: بینظیر بھٹو ایئر بیس) היה נמל התעופה הבינלאומי של אסלאמאבאד עד ל-3 במאי 2018 אז הועברה הפעילות לנמל התעופה החדש של העיר - כיום הוא משמש כחלק מבסיס חיל האוויר הפקיסטני נור חאן.

הנמל נקרא בשנת 2008 על שמה של ראשת ממשלת פקיסטן בנזיר בהוטו.

הטיסה האחרונה מהנמל המריאה ב-3 במאי 2018 בשעה 11:39 בבוקר לברמינגהם ולאחר מכן כל הטיסות הועברו לשדה החדש - קוד ה'IATA הועבר אף הוא, אך קוד ה-ICAO נשאר ומשמש את בסיס נור חאן.

== מתקני הנמל ==
בנמל התעופה היה קיים טרמינל יחיד ללא גשרי עלייה למטוס ומסלול יחיד מאספלט.
[[ATR 42 ו-איירבוס A310-300 של חברת פקיסטן אינטרנשיונל איירליינס חונים בנמל התעופה.]]

==קישורים חיצוניים==

* 

בנזיר בהוטו
קטגוריה:אסלאמאבאד
לויד 400

לויד 400 (בגרמנית : Lloyd 400) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית Lloyd Motoren Werke G.m.b.H אשר יוצרו בין השנים 1957–1953 ב-גרמניה

==תצורות==
* 2 דלתות - סדאן (קרוי "Lloyd LP 400")
* 3 דלתות - סטיישן (קרוי "LS400")
* 2 דלתות - קבריולה (יוצר מספטמבר 1955)

==ממאפייני דגמי "לויד 400"==

* יוצרו 106,110 יחידות.
* 2 דלתות ("דלתות התאבדות" - ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון הנסיעה).
* 4 נוסעים.
* מנוע קדמי / מנוע קירור אוויר.
* סוג הנעה - הנעה קדמית 4x2.
* מנוע בנזין -המכונית דלקה באמצעות דלק / בנזין "רגיל", מעורב ביחס של 25: 1 לשמן המשקף את הדרישות של מנוע הדו-פעימות "בסגנון אופנוע".
* בלמים : הידראולים.
* מאייד מתוצרת "Solex" מסוג Solex 30 BFRH.
* "לויד 400" צרכו דלק באופן משמעותי יותר בהשוואה לרכב הקטן הנמכר ביותר במערב גרמניה, ה-חיפושית מתוצרת פולקסווגן.
* מכל הדלק בנפח 25 ליטר מוקם מתחת למכסה המנוע הקדמי בחלל שחולק עם המנוע וסוללת שישה וולט.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Lloyd LP400S 1955.jpg | "לויד LP400S", שנת 1955
קובץ:Lloyd LP 400, Bj. 1955 (2014-08-31 6837 b).JPG | "לויד 400", שנת 1955
קובץ:Lloyd LP400 S (1955) (25818592814).jpg | "לויד LP400S", שנת 1955

קובץ:Lloyd LP 400, Bj. 1955 (2014-08-31 6842) Armaturenbrett.JPG | "לויד 400", שנת 1955 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Lloyd LP 400, Bj. 1955 (2014-08-31 6845) Motor, vorn.jpg | "לויד 400", שנת 1955 - מבט למנוע

קובץ:Lloyd 400 LS.jpg | "לויד 400 LS" - סטיישן
קובץ:Borgward Lloyd LS 400 Kombi 1954 blue r TCE.jpg | "לויד 400 LS", שנת 1954 - סטיישן
קובץ: | "לויד 400"
</gallery>

==ראו גם==
* לויד 300
* לויד LP 250
* לויד LT 500

== קישורים חיצוניים ==
 (דגם "LP400")
 (דגם "LS400" סטיישן)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1953
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
שני סרטנים

שני סרטנים (בהולנדית: Twee krabben) היא יצירה באמצעות צבע שמן של טבע דומם שהצייר וינסנט ואן גוך צייר בשנת 1889. בציור מתוארים שני סרטנים אחד על גבו ואחד על רגליו על רקע ירוק. הציור הוא בגובה של 47 על רוחב של 61 סנטימטרים.

==אודות היצירה==
מוערך שוואן גוך השלים את היצירה לאחר שחרורו מאשפוז במוסד בינואר 1889. ככל הנראה, הצייר שאב השראה לנושא הציור ממגזין אומנות יפני שהציג הדפס של סרטנים של קצושיקה הוקוסאי. ואן גוך קיבל את המגזין מאחיו, תיאו, בספטמבר 1888. הצייר הושפע רבות מאומנות יפנית כפי שניתן לראות מיצירותיו השונות, כגון פריחת השקד.

ב-7 בינואר 1889 הוא כתב לתיאו:

כיום, היצירה מוצגת בגלריה הלאומית בהלוואה מאוסף פרטי.

ואן גוך צייר יצירה דומה בשנת 1887 בשם סרטן על גבו, המוצגת במוזיאון ואן גוך. ככל הנראה מדובר באותו סרטן שגם מתואר בציור שני הסרטנים. הצייר השתמש במשיחות מכחול שונות כדי ליצור טקסטורה לציור. את דמות הסרטנים עצמם ואן גוך יצר באמצעות משיחות מכחול של קווים מקבילים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:סרטנאים בתרבות
החיים עם אבא

החיים עם אבא (באנגלית: Life with Father) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1947 עם ויליאם פאוול ואיירין דאן בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס עם מחזה בשם זה שהוצג בהצלחה עצומה בברודוויי בשנים 1939–1947 והיה למחזה הלא מוזיקלי שהוצג בברודוויי במשך זמן הארוך ביותר (5,758 הצגות). המחזה הזה מבוסס על רומן אוטוביוגרפי באותו שם של קלרנס דיי משנת 1935.

הסרט עבר לרשות הציבור ב-1975.

==תקציר העלילה==
ניו יורק, 1883, משפחת דיי: האב קלרנס "קליר" דיי (ויליאם פאוול), האם וויני (איירין דאן) והבנים קלרנס הצעיר (ג'ימי לידון), ג'ון, וויטני והארלן, כולם אדומי שיער. האבא הוא בעל סוכנות מבוססת לניירות ערך. הוא המפרנס היחיד ומטיל את מרותו ומוראו על כל בני המשפחה ובעיקר על המשרתות שמתחלפות בזו אחר זו. על פי יישק דבר וכל הבית מתנהל כמו שעון מדויק ללא סטיות. וויני מנהלת את הבית אך כל פעם צריכה להתחנן לבעלה שייתן לה כסף להוצאות והוא דורש דיווח וקבלות על כל הוצאה.

למשפחה מגיעות בת הדודה קורה (זאסו פיץ) עם בת לווייתה מרי סקינר בת החמש עשרה (אליזבת טיילור) למורת רוחו של האב שנאלץ לשכן אותן בביתו. מרי מוצאת חן בעיני קלרנס הצעיר ומתפתחת ביניהם ידידות שנמשכת אחר כך בחליפת מכתבים.

קלרנס מגיע עם משפחתו לכנסייה וגם תורם לה אך יש לו הסתייגויות לגבי מנהגי הדת, הוא אינו כורע ברך בתפילה וכן לא הוטבל מעודו. לאחר דרשה של הכומר ד"ר לויד (אדמונד גוון) על חשיבות הטבילה וכי אדם שלא הוטבל לא יורשה להיכנס לעולם הבא, מתחילה וויני ללחוץ עליו להיטבל אבל ללא תוצאות.

האחים ג'ון וויטני רוצים להרוויח כסף ומסכימים להיות שליחים לשיווק תרופה שתרפא הכל. הם מנסים את התרופה על וויני בלי ידיעתה וגורמים כמעט למותה. הרופאים שנזעקים לא יודעים את האבחנה וקלרנס מבטיח לה שאם תבריא הוא יסכים לטבילה.

לאחר שהיא מבריאה הוא משנה את דעתו אבל וויני לא מוותרת ומסדרת לו הטבלה במקום מרוחק כדי שלא יוכר וייתבזה.

קורה ומרי חוזרות וכולם נוסעים לכנסייה לטקס ההטבלה של קלרנס האב.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|ויליאם פאוול
|קלרנס "קליר" דיי
|האב
|-
|איירין דאן
|וויני דיי
|האם
|-
|ג'ימי לידון
|קלרנס דיי ג'וניר
|הבן הבכור
|-
|אליזבת טיילור
|מרי סקינר
|
|-
|זאסו פיץ
|בת הדוד קורה
|
|-
|אדמונד גוון
|ד"ר לויד
|הכומר
|}

==פרסים==
הסרט היה מועמד לארבעה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר (מקס שטיינר), פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, פרס אוסקר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר ופרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ויליאם פאוול).

מקס שטיינר זכה בפרס גלובוס הזהב לפסקול המקורי הטוב ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=FrbQ0YjSFSI קדימון ל-החיים עם אבא], באתר יוטיוב
* [http://www.tcm.turner.com/tcmdb/title/24789/Life-with-Father/ החיים עם אבא], באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1947
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אליזבת טיילור
קטגוריה:סרטי מייקל קורטיז
דוד זקן

דוד (דודו) זקן (נולד בשנת 1966) הוא כלכלן ישראלי שהיה המפקח על הבנקים בשנים 2011–2015. החל מינואר 2021, מכהן כדירקטור בבנק הדיגיטלי (One Zero).<ref></ref> 

== ביוגרפיה ==
זקן הוא יליד ירושלים ובוגר תואר ראשון בכלכלה ובסטטיסטיקה ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית. שימש כמרצה בענייני בנקאות וניהול בנקאי במוסדות אקדמיים.

זקן עבד בבנק ישראל מאז 1990, תחילה כעוזר מחקר בפיקוח על הבנקים ולאחר מכן בשורה של תפקידים, ובהם כלכלן ביחידת המחקר, עוזר למפקח על הבנקים, ממונה על סיכוני שוק, מנהל יחידה בהערכה מוסדית, ממונה על איסור הלבנת הון וסגן המפקח על הבנקים.

בשנת 2010 הודיע נגיד בנק ישראל סטנלי פישר על מינויו של זקן למפקח הבנקים.

כהונתו של זקן התאפיינה בחיזוק חוסנה ויציבותה של המערכת הבנקאית, תוך קידום ההוגנות ותחרותיות בפעילות המערכת הבנקאית מול הציבור. תחת ניהולו אימץ הפיקוח על הבנקים סטנדרטים בנקאיים בינלאומיים בתחום ניהול הסיכונים – פיננסיים ותפעוליים. בנוסף, ננקטו צעדים להפחתת הריכוזיות בתיק האשראי הבנקאי, ולהקטנת הסיכונים הגלומים במשכנתאות, הן ללווים והן לבנקים. זקן קידם את הטיפול בסיכוני הסייבר באמצעות הפיקוח על הבנקים ופעל לחיזוק שיתוף הפעולה בין כל הגורמים הלאומיים העוסקים בנושא. 

זקן כיהן בתפקיד עד 30 ביוני 2015, בו הודיע על רצונו לעזוב את התפקיד.

נכון לספטמבר 2023 זקן מכהן כחבר בוועדת השקעות עמיתים ודירקטור במרכז הישראלי לאפוטרופסות וכדירקטור חיצוני בחברת הגמל לעובדי האוניברסיטה העברית.

== חיים אישיים ==
זקן גר בירושלים, נשוי ואב לארבעה. 

== ראו גם==
* הפיקוח על הבנקים
* בנק ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בנקאים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:המפקחים על הבנקים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: בית הספר למנהל עסקים
If the World Was Ending

"If the World Was Ending" הוא סינגל של הזמר הקנדי ג'ייפי סאקס בשיתוף של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'וליה מייקלס. השיר יצא לראשונה, על ידי אריסטה רקורדס וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט, ב-17 באוקטובר 2019. השיר נכתב על ידי ג'ייפי סאקס וג'וליה מייקלס, והופק על ידי פיניאס או'קונל.

השיר הושמע למעלה מ-681 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ יצא לראשונה בערוץ היוטיוב של ג'ייפי סאקס ב-17 באוקטובר 2019. נכון לאוקטובר 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-149 מיליון פעמים.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה
|70,000
|-
!בלגיה (BEA)
|זהב
|20,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|זהב
|15,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה
|1,000,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|כסף
|200,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!הערות
|-
!בכל העולם
|17 באוקטובר 2019
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
|אריסטה רקורדס
|<ref name= "Apple Music"></ref>
|-
!אוסטרליה
|24 באפריל 2020
|להיט ברדיו
|אריסטה רקורדס • סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי ג'וליה מייקלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'וליה מייקלס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פיניאס או'קונל
מג'וזי סיתול

מג'וזי סיתול (בסוואזית: Majozi Sithole) הוא כלכלן מאסוואטיני. הוא כיהן כנגיד הבנק המרכזי של אסוואטיני. הוא החל בתפקידו ב-7 בנובמבר 2013, כשהחליף את מרטין דלמיני. הוא סיים את תפקידו כנגיד הבנק ב-1 ביולי 2022.<ref></ref>

== חינוך וקריירה ==
סיתול הוא מרצה למימון וחשבונאות באוניברסיטת בוטסואנה ובאוניברסיטת סווזילנד . בנוסף, הוא בעל תואר שני בכלכלה חקלאית מקנדה.

הוא שימש כמרצה באוניברסיטת סווזילנד ונבחר לפרלמנט ב-1998. ב-1998–2000 היה שר התכנון והפיתוח הכלכלי, וב-2001–2013 היה שר האוצר.

כאשר מונה הנגיד מרטין דלמיני לשר האוצר ב-7 בנובמבר 2013, סיתול קיבל את תפקיד הנגיד.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי בנקים מרכזיים
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:אסוואטינים
קטגוריה:ילידי המאה ה-20
הדיוויזיה הרביעית (בריטניה)

הדיוויזיה הרביעית של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה מתחילת המאה ה-19.

==היסטוריה==
===המלחמות הנפוליאוניות===
הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד צ'ארלס קולוויל, והיא כללה כוחות אנגלים ופורטוגזים. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ובשנת 1815 לחמה בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו.

===מלחמת קרים===
הדיוויזיה לחמה במלחמת קרים לצד הצבא הצרפתי וצבא האימפריה העות'מאנית כנגד צבא האימפריה הרוסית, והיא נטלה חלק בקרב אינקרמן, הקרב על האלמה וקרב בלקלאווה.

===מלחמת העולם הראשונה===
סמל הדיוויזיה במלחמת העולם הראשונה
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. הדיוויזיה לחמה בקרב מונס, הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. בשנת 1915 לחמה הדיוויזיה בקרב איפר השני, ובשנת 1916 היא לחמה ב, שבו ספגה אבדות כבדות. בשנת 1917 לחמה הדיוויזיה בקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים.

===מלחמת העולם השנייה===
סמל הדיוויזיה במלחמת העולם השנייה
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הדיוויזיה ה-4 לצרפת תחת פיקודו של דאדלי גרהאם ג'ונסון, כחלק מחיל המשלוח הבריטי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, אולם נאלצה להתפנות יחד עם שאר הצבא במהלך מבצע דינמו. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בבריטניה על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. ביוני 1942 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיה ממוכנת, ואחת מחטיבות הרגלים שלה הוחלפה בחטיבת טנקים.

במרץ 1943 נשלחה הדיוויזיה לתוניסיה, שם היא לחמה בקרבות הקשים כחלק מהקורפוס ה-9 במסגרת הארמייה הראשונה, עד לכניעת כוחות מדינות הציר במאי אותה שנה. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בתוניסיה 9 חודשים, שבמהלכם היא הוסבה שוב לדיוויזיית רגלים. בפברואר 1944 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, על מנת להחליף את הדיוויזיה ה-46, והיא לחמה בקרבות החזית האיטלקית, ובכלל זה בקרב מונטה קאסינו הרביעי. בנובמבר 1944 נשלחה הדיוויזיה ליוון, שם היא לחמה במלחמת האזרחים היוונית כחלק מהקורפוס ה-3 עד תום המלחמה.

===לאחר המלחמה===
ב-1 באפריל 1956 הוקמה הדיוויזיה מחדש על בסיס דיוויזיית השריון ה-11, עם חטיבות השריון ה-11 וחטיבת השריון ה-20, אולם היא פורקה בשנת 1993.

ב-1 באפריל 1995 הוקמה שוב הדיוויזיה כדיוויזיה מחוזית - אזור צבאי - אשר כללה כוחות מדרום מזרח, והמחוזות המזרחיים. מטה הקבע שלה היה במחנה אלדרשוט. בשנת 2012 כחלק מרה-ארגון של הצבא פורקה הדיוויזיה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.1914-1918.net/4div.htm הדיוויזיה ה-4] באתר הצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:דיוויזיות בריטיות
4
4