OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משרד המסחר והתעשייה (האימפריה הרוסית)

משרד המסחר והתעשייה היה המוסד הממלכתי המרכזי לניהול התעשייה הממשלתית, פיקוח על התעשייה הפרטית והמסחר באימפריה הרוסית.
== היסטוריה ==
המשרד הוקם על פי צו קיסרי ב-27 באוקטובר 1905 במקום משרד המסחר (Министерство коммерции Российской империи) שקדם לו ופעל בשנים 1801—1810 שינק את שורשו מלשכת המסחר שהקים פיוטר הגדול בשנת 1715. המשרד כלל מוסדות של משרד האוצר למסחר, לתעשייה ולכרייה, מועצה לענייני תעריפים, ועדת תעריפים ומחלקה לענייני רכבת, למעט המחלקות המופקדות על הסדרים כספיים של האוצר עם חברות רכבת.

המנהל הכללי של ספנות ונמלים נכלל גם במשרד החדש. כל העניינים הקשורים לחברות סוחר, ועדות סוחר ומלאכה הועברו ממשרד הפנים למשרד החדש. וסיליטימיריאזב היה שר המסחר והתעשייה עד פברואר 1906. תפקיד המפקד הראשי של ספנות הסוחר בוטל; שמו של משרת עוזר המנהל הכללי שונתה לתפקיד עוזר שר המסחר והתעשייה. בין 18 בפברואר ל-4 במאי 1906 היה מיכאיל פיודורוב השר הזמני של משרד המסחר והתעשייה, בין ה-5 במאי ל-26 ביולי, אלכסנדר שטוף.

מ-27 ביולי 1906 עד 6 בדצמבר 1907 שר המסחר והתעשייה היה דמיטרי פילוסופוב. עם זאת, הוא לא הספיק להוכיח את עצמו במשרה, מכיוון שכעבור פחות משנה וחצי הוא נפטר לפתע, עד ל-30 בינואר, נוהל המשרד באופן זמני על ידי מיכאיל אוסטרוגרדסקי.

בפברואר 1917, המשרד הקיסרי אורגן מחדש בעקבות מהפכת פברואר ופיזור ממשלת האימפריה הרוסית בתקופת פרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה. המשרד התקיים עד אוקטובר 1917 עת פורק סופית עם פיזור ממשלת המעבר הרוסית על ידי הבולשביקים.

בבעלות המשרד היו מספר בניינים בסנקט פטרבורג, כולל בכתובות: סוללת מיטנינסקיה 7 וסוללת אדמירלטייסקאיה 8.

== לקריאה נוספת ==
* Министерство торговли и промышленности // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משרדי ממשלת האימפריה הרוסית
אגף הפיקוח על היצוא הביטחוני

אגף הפיקוח על היצוא הביטחוני, בראשי תיבות אפּ"י, ובאנגלית DECA (ראשי תיבות של Defense Export Controls Agency) הוא אגף במשרד הביטחון שהוקם ב-2 ביולי 2006. אפ"י מהווה את הרשות המוסמכת במדינת ישראל ליישום חוק הפיקוח על יצוא ביטחוני, התשס"ז-2007.

המטרות המוצהרות של האגף הן:
* "מימוש המדיניות והאינטרסים של מדינת ישראל למניעת זליגה של טכנולוגיות, מידע וציוד ביטחוני"
* "לפעול לשיפור וייעול השירות הניתן ליצואנים בתחומי הרישוי, ההדרכה והגברת האכיפה"

במסגרת האחריות של האגף, הוא מופקד על: ניהול מרשם היצואנים, מתן רישיונות, הדרכת יצואנים, אכיפת החוק, רישוי העיסוק באמצעי הצפנה, שיתופי פעולה עם גורמים בינלאומיים. האגף מחויב להתחשב בפעולתו במגוון גורמי סביבה ואילוצים על ייצוא ביטחוני, כולל: ביטחון לאומי, מדיניות חוץ, זכויות אדם, התחייבויות בינלאומיות, היבטי חשיפה טכנולוגית, משטרי פיקוח בינלאומיים.

ראשת האגף, מדצמבר 2016, היא רחלי חן (אישה ראשונה בתפקיד זה).

בשנת 2021 הוגשו לאגף בשנת 2021 כ-18,000 בקשות לרישיונות שיווק לכ-190 מדינות וכ-5,300 בקשות לרישיונות יצוא לכ-130 מדינות. כ-1,700 יצואנים היו רשומים במרשם הייצוא הביטחוני והם ייצאו כ-11 אלף מוצרים. האגף ביטל או התלה למעלה מ-3,600 רישיונות שיווק ויצוא בעקבות שינויים שחלו במדינות היעד, בהיבטים של זכויות אדם ויציבות פוליטית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משרד הביטחון
קטגוריה:סחר בין-לאומי
קטגוריה:מסחר בנשק
מבוג'י-מאיי

מבוג'י-מאיי (בצרפתית: Mbujimayi) היא העיר השנייה בגודלה ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו (אחרי קינשאסה ולפני לובומבאשי) ובירת מחוז קסאי-מזרח בדרום-מרכז המדינה, נכון לשנת 2021 אוכלוסייתה מוערכת בכ-2,642,794 תושבים.
== היסטוריה ==
עד לעת החדשה התגוררו במקום מספר שבטים חקלאיים. יהלומים התגלו לראשונה באזור כבר בשנת 1907, אך רק בשנת 1913 החלו להעריך את שווי הגילוי והוקם מחנה לכורים. הכפר התפתח במהירות, אך התכנון היה בהתאם לצורכי חברת הכרייה ולא מתוך ראייה אורבנית. בסוף שנות ה-50 כבר התגוררו בעיר כ-40,000 בני אדם. עד לעצמאות קונגו בשנת 1960, כמעט ולא נפתחו בתי ספר בעיר לאוכלוסייה הכללית.

לאחר עצמאות המדינה, מבוג'י-מאיי צמחה במהירות כתוצאה מהגירת בני הלובה, וההשקעה זרמה לעיר בעקבות גילוי מרבצי יהלומים עצומים בגודלם. למרות ההשקעה בכריית היהלומים, כמעט ולא הושקע כסף ציבורי בסלילת כבישים והקמת בתי ספר ובתי חולים. הגורם היחיד שהשקיע כסף במקומות אלו היה חברת הכרייה המקומית.

בזמן מלחמת קונגו הראשונה, רבים מתושבי מבוגיי מאיי עמדו בתחילה לצידו של השליט מובוטו ססה סקו כנגד כוחות המורדים בהנהגת לורן קבילה. בין אפריל 1997 לאוקטובר 1998 הייתה העיר תחת שלטונות המורדים.

בתחילת המאה ה-21 רבים מן התושבים חלו בכולרה, כתוצאה מהמים המזוהמים שבנהרות. בשנת 2020 הממשלה החלה להשקיע כעשרות מיליוני דולרים במפעלי טיהור.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1914
נובה איגואסו

נובה איגואסו (בפורטוגזית: Nova Iguaçu) היא העיר במדינת ריו דה ז'ניירו בברזיל, בסמוך למפרץ גואנברה המהוה למעשה חלק מהמטרופולין של ריו דה ז'ניירו. בעיר גרים למעלה מ-800,000 תושבים, ורבים מהם עובדים ולומדים בריו דה ז'ניירו עצמה.

== היסטוריה ==
שבטים אינדיאנים התיישבו באזור במאות השנים שלפני הגעת האימפריה הפורטוגזית בשנת 1503. במצית השנייה של המאה ה-16 פעלו באזור פיראטים רבים. למרות העימותים הרבים בין השלטונות לפיראטים, החלה התיישבות אירופאית במפרץ גואנברה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:ברזיל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1833
אל-באחה

אל-בַּאחַה (בערבית: ٱلْبَاحَة) היא עיר באזור החג'אז שבדרום-מערב ערב הסעודית ובירת מחוז בעל שם זהה. העיר מרוחקת כ-750 ק"מ דרום-מערבית לבירה ריאד וכ-230 ק"מ דרום-מזרחית לעיר מכה ונחשבת לאטרקציה תיירותית פופולרית מאוד. האקלים בעיר נחשב ליחסית נעים, והיא מוקפת ביערות רבים. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 התגוררו באל-באחה 90,515 בני אדם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערב הסעודית: ערים
קטגוריה:מחוזות ערב הסעודית: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1600
אבהא

סכר מי גשמים בעיר
אַבְּהַא (בערבית: أَبْهَا) היא בירת מחוז עסיר בדרום-מערב ערב הסעודית. העיר שוכנת על הרי עסיר הפוריים בחלקו הדרומי של מחוז עסיר בגובה 2,270 מטר מעל פני הים כ-840 ק"מ דרום-מערבית לבירה ריאד וכ-450 ק"מ דרום-מזרחית לעיר מכה, ליד . האקלים המתון של אבהא הפך את העיר לאטרקציה תיירותית. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 התגוררו באבהא 334,290 בני אדם. העיר מכונה בפי המקומיים גם כ"כלת ההר" בשל מיקומה מעל הים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערב הסעודית: ערים
קטגוריה:מחוזות ערב הסעודית: ערי בירה
המחלקה לאיסוף המכס

המחלקה לאיסוף המכס (רוסית: Департамент таможенных сборов) הייתה הגוף לניהול המכס וענייני הסגר באימפריה הרוסית מ-26 באוקטובר 1864 ועד ל-29 ביוני 1918.

== היסטוריה ==
הסוכנות הממשלתית הראשונה לסחר, לשכת המסחר, הוקמה על ידי פיוטר הגדול בשנת 1715 והייתה קיימת עד 1810. משרדים ממשלתיים הוקמו בשנת 1802 ולשכת המסחר הפכה למשרד המסחר. בשנת 1810 הוכפפה הלשכה לשר האוצר עם העברת ענייני משרד המסחר למשרד האוצר ומשרד הפנים.

ב-23 בספטמבר 1811 - הוקמה המחלקה הזמנית של לשכת המסחר. המחלקה הזמנית קיבלה תיקים ממחלקת משרד המסחר. ב-25 באוקטובר 1811 נפתחה מחלקת סחר חוץ במשרד האוצר. המחלקה הזמנית של לשכת המסחר בוטלה בשנים 1823–1829. המחלקה לאיסוף מכס הוקמה ב-26 באוקטובר 1864 תוך שינוי שמה של מחלקת סחר חוץ עם העברת כל ענייני סחר חוץ למחלקה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הופקדה המחלקה על פיתוח וניטור צעדים הקשורים לאיסור ייצוא סחורות בקשר למלחמה - הישיבה הבין-מחלקתית במחלקת המכס דנה בסוגיות הקשורות לאיסור ייצוא סחורות באוקטובר-דצמבר 1916. בשנת 1917 נוצרה מחלקה מיוחדת לייצוא סחורות שונות. בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה, אורגנה המחלקה מחדש כמנהל ראשי לבקרת מכס (Главное управление таможенного контроля) בסמכות הקומיסריון העממי לסחר ותעשייה.

== מנהלים ==
* קניאז דמיטרי אלכסנדרוביץ 'אולובנסקי (בין 26 באוקטובר 1864 ל -3 במרץ 1870 )
* פיודור גוסטבוביץ 'טרנר (מ -3 במרץ 1870 עד 16 באוקטובר 1870 )
* ניקולאי אלכסנדרוביץ 'קכלוב (מ -16 באוקטובר 1870 עד 12 בפברואר 1882 )
* לב פדורוביץ 'טולולקה (מ 12 בפברואר 1882 עד 16 במרץ 1894 )
* ניקולאי איבנוביץ 'בליוסטין (מ־18 במרץ 1894 עד 1908 )
* סרגיי דמיטרייביץ 'גן (מ־21 ביוני 1908 עד 10 בפברואר 1914 )
* סרגיי אנדרייביץ 'שטלן (מ -3 במרץ 1914 עד 7 באוקטובר 1916 )
* סרגיי אלכסנדרוביץ 'גרינוולד (בין 17 באוקטובר 1916 ל -1917 )

== ראו גם ==
* שירות המכס הפדרלי של רוסיה
* שירות המיסים הפדרלי של רוסיה

== לקריאה נוספת ==
* Krzystof Latawiec, Artur Górak, Jacek Legieć, Stanisław Bogdanov. Naczelnicy organów rosyjskiej administracji specjalnej w Królestwie Polskim w latach 1839-1918 (польск.). — Lublin: UMCS, 2016. — Т. 2: Ministerstwo finansów. — С. 106-108. — 282 с. — .

== קישורים חיצוניים ==
* [http://museum.customs.ru/?Itemid=36&catid=11:2012-01-16-07-22-12&id=29:departament&option=com_content&view=article 145 שנה להקמת המחלקה לאיסוף המכס]
* [https://lawbook.online/gosudarstva-prava/departament-tamojennyih-sborov-26101864-39897.html מחלקת מכס 26.10.1864-29.06.1918]
* [http://voenspez.ru/index.php?topic=3930.0 משמר הגבול של האימפריה הרוסית]
קטגוריה:מכס
קטגוריה:משרד האוצר של רוסיה
מועצת הכנסים של מדעי המתמטיקה

מועצת הכנסים של מדעי המתמטיקה (באנגלית: The Conference Board of the Mathematical Sciences, בראשי תיבות: CBMS) היא ארגון גג של תשע עשרה אגודות מקצועיות במדעי המתמטיקה בארצות הברית שאחת מהמטרות העיקריות של כל אחת מהן היא הגדלת והפצת הידע באחד או יותר ממדעי המתמטיקה. המועצה והאגודות החברות בה מוכרות על ידי האיחוד המתמטי הבינלאומי (IMU) כחברות המתמטיות הלאומיות עבור מדינתן. ה־CBMS נוסד בשנת 1960 כארגון היורש לוועדת המדיניות למתמטיקה בת שישה ארגונים (שהוקמה על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה והאיגוד האמריקאי למתמטיקה כוועדת מדיניות המלחמה בשנת 1942) וארגון הכנסים של מדעי המתמטיקה בשנת 1958. בנוסף לייצוג המתמטיקה האמריקאית ב־IMU, המועצה משמשת כאפיק תקשורת בין האגודות החברות בה לבין ממשלת ארצות הברית, ומתאמת פרויקטים משותפים של האגודות החברות בה.

מטרת המועצה לקדם הבנה ושיתוף פעולה בין ארגונים לאומיים אלה כך שהם עובדים יחד ותומכים זה בזה במאמציהם לקדם מחקר, לשפר את החינוך ולהרחיב את היישומיים במתמטיקה. מדיניות המועצה עוסקת במגוון תחומים, כגון
* לספק פורום לדיון בסוגיות הנוגעות לכל קהילת מדעי המתמטיקה.
* מתן מוקד לפעולות שיתופיות ולתמיכה הדדית בין האגודות החברות.
* לארגן ולמקד פונקציות חדשות לקהילת מדעי המתמטיקה.
* לשמש ארגון שאליו יכולים הממשלה, התעשייה, דיסציפלינות אחרות וקרנות פרטיות לפנות למנהיגות והשתתפות של מדעי המתמטיקה ולייעוץ..
* לשמש נקודת ייצוג למדעי המתמטיקה בפני סוכנויות ממשלתיות, אגודות מקצועיות אחרות וקרנות פרטיות.

== חברי המועצה ==
להלן רשימת החברים נכון לשנת 2020:
* אגודת בנימין באנקר (BBA) (1986)
* אגודת האקטוארים (SOA) (1949)
* איגוד מחנכי המורים למתמטיקה (AMTE) (1992)
* איגוד מפקחי המדינה למתמטיקה (ASSM) (1960)
* האגודה האמריקאית למתמטיקה של מכללות דו-שנתיות (AMATYC) (1974)
* האגודה האמריקאית למתמטיקה (AMS) (1882)
* האגודה האמריקאית לסטטיסטיקה (ASA) (1839)
* האגודה ללוגיקה סמלית (ASL) (1936)
* האגודה למתמטיקה יישומית ותעשייתית (SIAM) (1951)
* האגודה לנשים במתמטיקה (AWM) (1971)
* האיגוד האמריקאי למתמטיקה (MAA) (1915)
* האיגוד הלאומי למתמטיקאים (NAM) (1920)
* המוזיאון הלאומי למתמטיקה (MoMath) (2009)
* המועצה הארצית למורי המתמטיקה (NCTM) (1920)
* המועצה הארצית למפקחים על המתמטיקה (NCSM) (2007)
* המכון לחקר ביצועים ומדעי הניהול (INFORMS) (1995)
* המכון לסטטיסטיקה מתמטית (IMS) (1935)
* נשים וחינוך למתמטיקה (WME)
* TODOS: מתמטיקה לכולם (TODOS) (2003)

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אגודות מדעיות
נג'ראן

נג'ראן (בערבית: نجران) היא עיר בדרום ערב הסעודית ובירתו של מחוז בעל שם זהה. העיר ממוקמת כ-840 ק"מ דרום-מערבית לבירה ריאד ובסמוך לגבול עם תימן. 

בעבר נג'ראן נחשבה למרכז חשוב לייצור בדים, וישנן הערכות כי הבדים שכיסו בתחילה את הכעבה נוצרו באזור זה. בעבר התקיימה בעיר גם קהילה יהודית שמיוחסת (לפי יהודי תימן) לצאצאי עשרת השבטים. בשנת 1934, תחת השלטון הסעודי, החלו רדיפות אחר היהודים. רדיפות אלו גרמו לבריחת היהודים לתימן עד שנת 1949. לאחר מכן יהודים אלו עלו למדינת ישראל במסגרת מבצע על כנפי נשרים.

==היסטוריה==
ההתיישבות באזור נג'ראן החלה ככל הנראה כאלפיים שנים לפני הספירה. בעת העתיקה העיר ישבה על דרך הבשמים. האזור נכבש על ידי חמיר בשנת 280. בתחילת המאה ה-6 התקיימה בעיר קהילה נוצרית משגשגת. בתקופה זו שלט בעיר המלך היהודי יוסף ד'ו נואס. לפי ההיסטוריון המוסלמי מן המאה ה-8 אבן אסחאק, אזור נג'ראן הוא האזור הראשון בחצי האי ערב שאליו הגיעה הנצרות. הקהילה הנוצרית גורשה למסופוטמיה עם שלטונו של עומר בן אל-ח'טאב. באותן השנים הייתה נג'ראן מרכז אזורי לייצור נשק ועור.

==אוכלוסייה==
האוכלוסייה בעיר צומחת במהירות רבה. לפי מפקד האוכלוסין משנת 1992 התגוררו בעיר 90,983 בני אדם. מספר זה קפץ ל-247,613 בני אדם במפקד 2004, ל-298,288 בני אדם במפקד 2010 ול-381,431 בני אדם במפקד האחרון משנת 2022. אמנם רוב תושבי המדינה הם מוסלמים סונים, בנג'ראן רוב התושבים דווקא משתייכים לזרם האסלאם השיעי ובאופן ספציפי לפלג האסמאעיליה.

==גלריית תמונות==
<gallery "="" mode="packed">
Najran museum entrance.jpg|הכניסה למוזיאון נג'ראן
Najran Fort, Saudi Arabia.jpg|
Stenen Tijdperk Najran.JPG|קיר בעיר העתיקה של נג'ראן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערב הסעודית: ערים
קטגוריה:מחוזות ערב הסעודית: ערי בירה
משרד החוץ (האימפריה הרוסית)

משרד החוץ של האימפריה הרוסית הוא המוסד הממלכתי המרכזי באימפריה הרוסית, שהיה קיים בין 1802 ל-2 במרץ (15) 1917 והיה אחראי על היחסים עם מדינות זרות.
== היסטוריה ==
המשרד הוקם בצו אלכסנדר הראשון ב-8 בספטמבר 1802 (מניפסט "אודות הקמת משרדים (מיניסטריונים)"). עם הקמת משרד החוץ, הלשכה לענייני חוץ של האימפריה הרוסית (שהוקמה על ידי פיוטר הגדול ב-1715 והמשיכה להתקיים עד 10 באפריל 1832) הוכפפה לשר החוץ.

בצו מיום 10 באפריל 1832 "אודות הקמת משרד החוץ" בוטלה הלשכה לענייני חוץ והפכה לחלק מהמשרד. על פי הצו, משרד החוץ כלל את המועצה, מחלקת לאסיה, המחלקה ליחסי חוץ, המחלקה ליחסי פנים והמחלקה לענייני כלכלה וחשבונאות, וכן 3 ארכיונים מרכזיים - 2 בפטרבורג ו-1 במוסקבה.

בשנת 1858 הועבר התחום הטקסי מתחום שיפוטו של משרד החוץ והועבר למשרד משק הבית הקיסרי. ב-22 במאי 1868 אורגנה עבודת המשרד שהחל לספק יחסים פוליטיים עם ממשלות זרות, חסות בארצות זרות על סחר רוסי ואינטרסים רוסיים בכלל, עתירה להגנה משפטית על נתיני רוסיה בענייניהם מחוץ למדינה, סיוע במענה לדרישות החוק של זרים בענייניהם ברוסיה.

לאחר מהפכת אוקטובר 1917, הוקם הקומיסריון העממי לענייני חוץ של רוסיה הסובייטית על בסיס משרד החוץ הקיסרי.

== שרים ==
# הרוזן אלכסנדר וורונטסוב (8 בספטמבר 1802 - 16 בינואר 1804)
# הנסיך אדם צ'רטוריסקי (16 בינואר 1804 - 17 ביוני 1806)
# הברון אנדריי בודברג (17 ביוני 1806 - 30 באוגוסט 1807)
# ניקולאי רומיאנצב (1807 - 1 באוגוסט 1814)
# איווטן וידמייר (מנהל הלשכה לענייני חוץ; 1814-1816)
# יואניס קפודיסטריאס (9 באוגוסט 1816 - מאי 1822)
# הרוזן קרל נסלרודה (מושל הלשכה לענייני חוץ ושר מאז 1816; השר 1828 - 15 באפריל 1856 )
# הנסיך אלכסנדר גורצ'קוב (15 באפריל 1856 - 28 במרץ 1882)
# ניקולאי גירס (28 במרץ 1882 - 14 בינואר 1895)
# הנסיך אלכסיי לובנוב-רוסטובסקי (26 בפברואר 1895 - 18 באוגוסט 1896)
# ניקולאי שישקין (מנהל; 19 באוגוסט 1896 - 1 בינואר 1897)
# הרוזן מיכאיל מורביוב (1 בינואר 1897 - 8 ביוני 1900)
# הרוזן ולדימיר למסדורף (9 ביוני 1900 - 28 באפריל 1906)
# אלכסנדר איזבולסקי (28 באפריל 1906 - 14 בספטמבר 1910)
# סרגיי סזונוב (14 בספטמבר 1910 - 7 ביולי 1916)
# בוריס שטורמר (7 ביולי 1916 - 10 בנובמבר 1916)
# ניקולאי פוקרובסקי (30 בנובמבר 1916 - 15 במרץ 1917)
# אנטולי נרטוב (מנהל; מרץ 1917)
# פאבל מיליוקוב (מרץ-מאי 1917)
# מיכאיל טרשצ'נקו (5 במאי 1917 - 25 באוקטובר 1917).
== לקריאה נוספת ==
* Высшие и центральные государственные учреждения России. 1801—1917. — СПб.: Наука, 1998, Т. 4. — С. 9—34.
* Государственность России. — М., 2001, кн. 3. — С. 81—86.
* Чернов О. А. Дипломатическая деятельность и исторические взгляды Н. В. Чарыкова. Монография. — Самара, 2010. — 978-5-8428-0766-6}}.

==קישורים חיצוניים==

האימפריה הרוסית
קטגוריה:משרד החוץ של רוסיה
קטגוריה:משרדי ממשלת האימפריה הרוסית
מחוז אל-חודוד א-שמאליה

אל-חודוד א-שמאליה (בערבית: منطقة الحدود الشمالية; מילולית: "אזור הגבולות הצפוניים") הוא מחוז בצפון ערב הסעודית. המחוז גובל בעיראק ובירדן. המחוז משתרע על פני כ-111,800 קמ"ר ולפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 התגוררו במחוז 373,577 בני אדם כשהצפיפות היא 3.342 נפש לקמ"ר, מה שהופך אותו למחוז הדליל ביותר בממלכה. בירת המחוז היא העיר .

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

אל-חודוד א-שמאליה
Bing Bang (Time to Dance)

(Bing Bang (Time to Dance, בתרגום לעברית בינג באנג (זמן לרקוד), הוא סינגל יורודאנס ודאנס-פופ מתוך סדרת הטלוויזיה האיסלנדית-אמריקאית "נווה עצלנות". השיר מבוצע בסדרה ובמדיות השונות שלה על ידי דמותה של סטפני.

== רקע ==
השיר נכתב והופק על ידי מאני סווארסון, המלחין ואחד התסריטאים של הסדרה "נווה עצלנות", עבור דמותה של סטפני. לדברי סווארסון, "רצינו שסטפני תשיר משהו קליט - שילדים בכל הגילאים יוכלו לחזור עליו לאחר ששמעו אותו פעם אחת. [...] רצינו גם שהמילים ייצגו את דמותה: חיוך, ריקוד ואהבה לכיף".

השיר בוצע לראשונה במחזמר "Glanni Glæpur í Latabæ" ("רובי רקב בנווה עצלנות") שעלה לראשונה בשנת 1999 ועליו מבוססת הסדרה, בו ביצעה את השיר לינדה אאוסגירסדוטיר. בשנת 2002 השיר בוצע על ידי שלבי יאנג בפרק פיילוט של הסדרה. בסדרה ביצעה את השיר ג׳וליאנה רוז מאוריאלו בשתי העונות הראשונות שלה, ולאחר מכן קלואי לאנג בעונות המאוחרות שלה. בסדרה השיר מבוצע בסיום כל פרק על ידי סטפני, כאשר לצליליו רוקדות הדמויות, מלבד הפרק "ספורטקס בתנועה!" בו הופיע במקום שיר זה השיר "אנרגיה". השיר זכה למספר גרסאות שהופיעו בסדרה, כמו גרסת חג המולד, סלסה, קרקס ורוק אנד רול. 

בנוסף לביצועים המקוריים, השיר בוצע במעל 40 שפות בדיבובים השונים שנעשו לסדרה, ביניהן ערבית, גרמנית, ספרדית, איטלקית, רוסית ורומנית. השיר בוצע גם בעברית וזכה לשתי גרסאות: הגרסה הראשונה בוצעה בסדרה על ידי ליאנה עיון, המדבבת העברית של סטפני, והשנייה על ידי מיטל פארן במופע "מותק של פסטיבל 1 - הגדולים של הקטנים", בו היא גילמה את סטפני.

ב-27 בנובמבר 2006 השיר יצא בבריטניה כסינגל להורדה דיגיטלית. ב-10 בדצמבר באותה שנה הוא הגיע למקום ה-4 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר הפך לתקליט זהב לאחר שמכר כ-100,000 עותקים בשבוע אחד.

== ראו גם ==
* We Are Number One

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי יורודאנס
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירים מסדרות טלוויזיה
בינה ברזל

בינה ברזל (24 באפריל 1933 – 12 בנובמבר 2020) הייתה עיתונאית ומשוררת, ושימשה ככתבת לענייני מפלגות ופרשנית פוליטית של "ידיעות אחרונות" .

==ביוגרפיה==
בינה ברזל, ילידת תל אביב, החלה דרכה העיתונאית בצה"ל, ככתבת צבאית בביטאון "במחנה נח"ל". לאחר מכן עבדה ככתבת בעיתונים "הדור" ו"הבוקר".

בתחילת שנות ה-70 הצטרפה ל"ידיעות אחרונות", בהמשך מונתה לכתבת לענייני מפלגות של העיתון, וסיקרה שורה של מערכות בחירות. 

לאחר כ-30 שנות עבודה בידיעות אחרונות פרשה לגמלאות. ועסקה באיסוף שירים שכתבה לאורך השנים, ובהוצאת ספר שירה משיריה.

==ספריה==
* "על דעת המקום והזמן" ספר שירה בהוצאת ספריית הפועלים 2018

==חייה הפרטיים==
בינה ברזל הייתה נשואה עד למותה לחוקר הספרות פרופ' הלל ברזל ולהם שתי בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל במחנה נח"ל
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2020
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
פולקסווגן ID.3

פולקסווגן ID.3 היא מכונית קומפקטית חשמלית, המבוססת על פלטפורמת MEB של החברה. הדגם הוא הראשון ממשפחת פולקסווגן ID. הוא הוצג לראשונה כמכונית קונספט בתערוכת הרכב של פריז בשנת 2016. גרסת הייצור נחשפה בספטמבר 2019 בתערוכת הרכב של פרנקפורט. מכוניות ראשונות נמסרו ללקוחות שנה לאחר מכן.

==פיתוח==
הדגם הוצג לראשונה כמכונית קונספט בתצורת האצ'בק בתערוכת הרכב של פריז בשנת 2016 בשם פולקסווגן I.D.

במאי 2019 הוכרז על גרסת הייצור המבוססת על רכב הקונספט בשם ID.3., תוך הכרזה שזהו הדגם הראשון מתוך חמישה דגמים המיועדים לייצור, ומבוססים כולם על פלטפורת ה-MEB, שפותחה בפולקסווגן עבור כלי רכב חשמליים. באותו החודש נפתחה מכירה מוקדמת של הדגם, שצפוי היה להימסר במהלך שנת 2020. למעלה מ-10,000 יחידות הוזמנו תוך 24 שעות מרגע פתיחת המכירה. בספטמבר הוצגה גרסת הייצור לראשונה בתערוכת הרכב של פרנקפורט. ייצור הרכב החל במפעל החברה בצוויקאו.

ביולי 2020 דיווחה החברה על בעיה בתוכנה שעיכבה את מסירת הרכבים ודחתה את תאריך היעד לספטמבר אותה שנה.

==מפרט טכני==
הפולקסווגן ID.3 מיוצר בשלוש רמות גימור, הנבדלות בהספק ובטווח הנסיעה המרבי. שני המפרטים הבסיסיים הם בעלי חמישה מקומות, בעוד דגם ה-Pro S מיועד לארבעה נוסעים. מחיר הגרסה הבסיסית הוא כ-30,000 אירו.

{| class="wikitable"
|-
! שם!! קיבולת נטו !! קיבולת גולמית !! מושבים !! טווח נסיעה מוצהר !! טווח נסיעה ריאלי !! זרם חילופין (AC) !! זרם ישיר (DC)
|-
| Pure || 45 קילוואט שעה || 48 קילוואט שעה || 5 || 330 ק"מ || 230–330 ק"מ || 7.2 קילוואט || 50 קילוואט
|-
| Pro || 58 קילוואט שעה || 62 קילוואט שעה || 5 || 420 ק"מ || 300–420 ק"מ || 11 קילוואט || 100 קילוואט
|-
| Pro S || 77 קילוואט שעה || 82 קילוואט שעה || 4 || 550 ק"מ || 390–550 ק"מ || 11 קילוואט || 125 קילוואט
|}

==מכירות==
במהלך שנת 2020 נמכרו כ-57,000 מכוניות, נתון שהכניס את ה-ID.3 לרשימת עשרת הרכבים החשמליים הנמכרים בעולם באותה שנה, אף על פי שהרכב נמכר רק במשך ארבעה חודשים. באוקטובר 2021 החל שיווק ה-ID.3 בסין<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2020
ID.3
מחוז א-שרקייה

א-שרקייה (בערבית: المنطقة الشرقية; מילולית: האזור המזרחי) הוא מחוז במזרח ערב הסעודית. המחוז גובל באיחוד האמירויות הערביות, כווית, קטר, עומאן ובחריין (האחרונה באמצעות גשר המלך פהד). בירת המחוז היא העיר דמאם, אשר מתגוררים בה כשליש מתושבי המחוז. עיר משמעותית נוספת במחוז היא ח'ובאר.

משמעות השם "א-שרקייה" היא "המחוז המזרחי"- על שם מקומו הגאוגרפי של המחוז בממלכה.

שטח המחוז הוא כ-672,500 קמ"ר (יותר משטח צרפת), מה שהופך אותו למחוז הגדול ביותר בממלכה מבחינת שטח.

מבחינה כלכלית, מחוז א-שרקייה נחשב למרכז ארצי ובינלאומי לייצור נפט, ובו נמצא גם שדה גוואר - שדה הנפט הגדול בעולם כולו. כשליש מהנפט המיוצר בסעודיה מגיע משטח המחוז. בשטח המחוז ממוקמת עראמקו הסעודית, חברת הנפט הסעודית וחברת הנפט הגדולה בעולם.

==היסטוריה==
א-שרקייה לא היה מיושב ברובו עד לתקופת הברזל. המתיישבים הראשונים הגיעו בשנת 300 לפנה"ס ממוקדון והממלכה האחמנית. במהלך ימי הביניים המוקדמים היה האזור תחת שלטון ממלכת פרס והאימפריה הסאסאנית. לאחר מכן אזור א-שרקייה נכבש על ידי מוחמד ויורשיו. בשנת 899 האזור נכבש מידי בית עבאס על ידי הקרמטים. הקרמטים הפסידו אאת השליטה באזור לטובת בית עבאס בשנת 976.

בשנים 1551–1671 האזור נשלט על ידי האימפריה העות'מאנית. משנת 1671 ועד היום האזור נמצא בשליטה סעודית.

==דמוגרפיה==
לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, התגוררו במחוז כ-5.1 מיליון בני אדם (15% מכלל האנשים שמתגורים בממלכה), ובכך הוא המחוז השלישי בגודלו מבחינת אוכלוסייה בממלכה, לאחר המחוזות ריאד ומכה. כ-11% מהגברים ו-19% מהנשים מעל גיל 10 הם אנלפבתים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
א-שרקייה
אלכסנדר גולובב

[[ארמון טאג'בג, שצולם לאחר התקיפה הסובייטית ב-27 בדצמבר 1979. גולובב פיקד על פלוגת חיילי ספצנאז במהלך המבצע.]]
אלכסנדר טיטוביץ' גולובב (ברוסית: Александр Титович Голубев; 9 בפברואר 1936 – 8 בפברואר 2020) היה קצין ביון סובייטי-רוסי שמילא מספר תפקידים תחילה בק.ג.ב. ולאחר מכן בשירות ביון החוץ הרוסי והגיע לדרגת לוטננט גנרל.

הוא נולד למשפחת איכרים בבלארוס, גולובב גדל במהלך שנות המלחמה ובילה את הקריירה המוקדמת שלו בחיל הים ושילב עבודה כמכונאי עם פעילות פוליטית עם בקומסומול. הוא הצטרף לק.ג.ב. בשנת 1959 ולמד אנגלית ופרסית במסגרת הכשרה במינהל הראשי הראשון. גולובב פיתח מומחיות מיוחדת בענייני אפגניסטן והיה לו תפקיד בתכנון ובביצוע מבצע "סערה 333", להדחתו של נשיא אפגניסטן המכהן חפיזוללה אמין בשנת 1979. במסגרת המבצע גולובב פיקד על כוחות ספצנאז במהלך ההתקפה הצבאית על מטה אמין בארמון טג'בג. לאחר מכן שימש תקופה מסוימת כסוכן בתחנת הק.ג.ב באיסטנבול, לפני שקודם בדרגה במטה הק.ג.ב לפני פירוק ברית המועצות.

גולובב המשיך לעבוד בשירותי הביטחון של הפדרציה הרוסית, כיהן כראש מחלקה בשירות הביון והיה יועץ בכיר למנהל שירות הביון. הוא פרש בשנת 2001 והיה ראש מועצת בוגרי שירות הביון של הפדרציה הרוסית במשך מספר שנים. הוא מת בשנת 2020, לאחר שקיבל פרסים ועיטורי הצטיינות רבים במהלך הקריירה שלו במודיעין.

קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1936
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2020
חורוג

חורוג (בטג'יקית: Хоруғ; ברוסית: Хорог; בפרסית: خاروغ, תעתיק מדויק: ח'ארוג) היא בירת המחוז האוטונומי גורנו-בדח'שאן בדרום-מזרח טג'יקיסטן. העיר שוכנת באזור הרי פמיר במפגש הנהרות ו בגובה 2,123 מטרים מעל פני הים, על גבול אפגניסטן ומרוחקת כ-270 ק"מ דרום-מזרחית לבירה דושנבה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 אוכלוסיית העיר מנתה כ-31,100 בני אדם. חורוג ידועה בעצי הצפצפה החולשים על צמחיית העיר.

==היסטוריה==
במהלך המאה ה-19 היה אזור חורוג נתון למחלוקת בין אמירות בוכרה, אפגניסטן, בריטניה והאימפריה הרוסית. בסופו של דבר רוסיה היא זו שהשתלטה על חורוג. בתחילת המאה ה-20 החלה התיישבות רבה יותר שעודדה על ידי שלטונות ברית המועצות בשנות ה-20.

בשנת 2012 עשרות בני אדם נהרגו בעיר כתוצאה מהתנגשות בין כוחות גרילה לבין השלטונות הטג'יקיים. כיום העיר נחשבת לאחת מן העניות במדינה.

==גלריה==
<gallery>
Shirinsho Shohtemur.jpg|פסל של בפארק המרכזי בעיר
Khorug Airport.jpg| בעיר
Bridge over river Gunt northern Khorugh.jpg|גשר מעל נהר גונט בעיר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טג'יקיסטן: ערים
אלכסנדר זאפורוז'סקי

אלכסנדר זאפורוז'סקי (ברוסית: Александр Иванович Запорожский) הוא קולונל לשעבר בסוכנות הביון הרוסית.

זאפורוז'סקי התחיל לעבוד עם הק.ג.ב. בשנת 1975 ואחריו עם שירות הביון הרוסי והיה אחראי על גיוסם של מודיעים בארצות הברית. בשנת 1997 הוא נטש בחשאי לארצות הברית והתגורר בשקט במרילנד.<ref></ref>

כלי תקשורת רוסיים דיווחו כי מילא תפקיד מטעם ארצות הברית בפרשת החפרפרת ב-FBI רוברט הנסן.

בשנת 2001 זאפורוז'סקי פותה חזרה לרוסיה על ידי המודיעין הרוסי, שם נתפס והורשע בבגידה וקיבל עונש מאסר של 18 שנה בשנת 2003 בגין שיתוף פעולה עם ארצות הברית. לאחר מכן הוא שוחרר ביולי 2010 במסגרת פרשת החלפת מרגלים עם עשרה סוכנים רוסיים שנעצרו בארצות הברית כחלק ממבצע ביון רוסי.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרגלים שריגלו למען ארצות הברית
קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
ולדימיר אלגאנוב

ולדימיר פטרוביץ' אלגאנוב (ברוסית: Владимир Петрович Алганов; נולד ב-22 באוקטובר 1952) הוא מרגל רוסי.
== ביוגרפיה ==
אלגאנוב, יליד לנינגרד, היה קצין הק.ג.ב. הסובייטי בוורשה, פולין בשנות ה-80 וקצין סוכנות הביון הרוסית באותה עיר בשנות ה-90.

בשנת 1996 התפטר ראש ממשלת פולין יוזף אולקסי מתפקידו בשל קשריו עם אלגאנוב.<ref></ref>

אלגאנוב גורש מפולין בשנת 1997.<ref name="stealthroute"></ref>

בשנת 2005 הרשויות הליטאיות אמרו כי לאלגאנוב הונפקה אשרת שהייה בליטא ארוכת טווח בשנת 2002 ואלגאנוב פגש את מנהלי תחנת הכוח הגרעינית איגנלינה.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2003 פגש אלגאנוב בחשאי את יאן קולצ'יק במסעדה בווינה, אוסטריה. השיחה הוקלטה על ידי קציני מודיעין פולנים. לדברי אנטוני מקיירביץ', חבר ועדת החקירות:
* אלגאנוב הציע לקולצ'יק 5 מיליון דולר כדי להשפיע על נשיא פולין דאז אלכסנדר קוושנייבסקי.
* אלגאנוב אמר כי שישה חודשים קודם לכן שילמו הרוסים מיליון דולר לשר האוצר ויסלאב קצ'מארק עבור החברה הרוסית לוקאויל שתזכה במכרז ההפרטה של בית זיקוק בגדנסק.<ref></ref>

כמו כן נכח בפגישה אלכסנדר ז'גיאל, שותפו העסקי של אלגאנוב בווינה.<ref>[http://www.accessmylibrary.com/coms2/summary_0286-14348382_ITM Polish oil case businessman fails to show before commission, "ill" in London]. Asia Africa Intelligence Wire. November 09, 2004.</ref> הפרשה עוררה גלים וביקורת מעורבות סוכנויות הביון הרוסיות בענייניהן הפנימיים של ליטא ופולין.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחסי ליטא–רוסיה
קטגוריה:אנשי עסקים רוסים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1952
מיכאיל דמיטרייב

מיכאיל ארקדייביץ' דמיטרייב (ברוסית: Дми́триев Михаи́л Арка́дьевич; נולד ב-25 באפריל 1947, מוסקבה) הוא איש צבא רוסי אשר שימש כראש השירות הפדרלי לשיתוף פעולה צבאי-טכני של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית (בין התאריכים 9 באפריל 2004–24 במאי 2012).

בוגר המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים במוסקבה של משרד החוץ של ברית המועצות בשנת 1970.

לאחר שסיים את לימודיו במכון, עד שנת 1991 שירת בק.ג.ב. של ברית המועצות, ואז עד שנת 2000 עבד בשירות הביון הרוסי, כולל כראש המחלקה למידע וניתוח. באוגוסט–נובמבר 2000 הוא היה סגן שר התעשייה, המדע והטכנולוגיה של הפדרציה הרוסית.

מאז 13 בנובמבר 2000 עבד במשרד ההגנה של הפדרציה הרוסית תחילה כסגן שר ואז מ-28 בדצמבר 2000 עד 9 באפריל 2004, כיו"ר הוועדה לשיתוף פעולה צבאי-טכני עם מדינות זרות ומאז דצמבר 2012 שימש כיועץ לשר ההגנה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://function.mil.ru/news_page/country/more.htm?id=10953170@egNews משרד ההגנה הרוסי אירח מסיבת עיתונאים של מיכאיל דמיטרייב, מנהל השירות הפדרלי לשיתוף פעולה צבאי-טכני (2012)]

קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1947
ח'וג'נד

ח'וג'נד (בטג'יקית: Хуҷанд; ברוסית: Худжанд - חוּדְזָ'נְד; בפרסית: خُجَند, תעתיק: ח'ֹגַ'נְד; בין השנים 1936–1991 נקראה לנינאבאד (בטג'יקית: Ленинобод; ברוסית: Ленинабад; בפרסית: لنین‌آباد‌)) היא העיר השנייה בגדלה בטג'יקיסטן ובירת מחוז סוגד בצפון-מערב המדינה. העיר ממוקמת על נהר הסיר דריה, כ-210 ק"מ צפון-מזרחית לבירה דושנבה. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 מתגוררים בעיר כ-198,700 בני אדם. ח'וג'נד נחשבת לאחת מן הערים העתיקות באסיה, וקיומה החל לפני כ-2,500 שנים. 

==היסטוריה==
לאורך ההיסטוריה ח'וג'נד נחשבה למיקום מרכזי בדרך המשי. האזור יושב לראשונה על ידי כורש זמן קצר לפני מותו.

בשנת 329 לפנה"ס העיר נכבשה על ידי אלכסנדר הגדול ושמיקם בסמוך לה את אלכסנדריה אסחטה. השלטון של אלכסנדר עודד את התרבות ההלניסטית באזור, שהחזיקה מעמד ב-300 השנים שלאחר מכן.

בתחילת המאה ה-8 האזור נכבש על ידי נסיכויות מוסלמיות. במהלך המאה ה-13 אזור ח'וג'נד נכבש על ידי האימפריה המונגולית. במהלך המאה ה-19 היו סכסוכים רבים בח'וג'נד בין שליטי בוכרה לבין האימפריה הרוסית אשר כבשה סופית את האזור בשנת 1866. ביולי 1916 התרחשו מהומות בעיר בין השלטונות הרוסיים לבין התושבים בנוגע לגיוס כפוי לצבא האימפריה הרוסית בזמן מלחמת העולם הראשונה.

בשנים 1924–1929 הייתה העיר חלק מן אוזבקיסטן הסובייטית, עד אשר עברה לשלטון טג'יקיסטן הסובייטית.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טג'יקיסטן: ערים
ולדימיר זאוורשינסקי

ולדימיר איוואנוביץ' זאוורשינסקי (ברוסית: Владимир Иванович Завершинский; 24 בנובמבר 1949, טארוטינו – 23 בספטמבר 2019, מוסקבה<ref>[http://chesmasz.ru/news/persona/2277-svetlaya-pamyat.html Светлая память]</ref>) היה סוכן שירותי הביון הסובייטים והרוסים. שימש כסגן מנהל שירות הביון של הפדרציה הרוסית (2000–2008).<ref>Мазур, Г. М. Завершинский Владимир Иванович / Г. М. Мазур // Челябинская область : энциклопедия : в 7 т. / редкол.: К. Н. Бочкарев (гл. ред.) [и др.]. — Челябинск: Камен. пояс, 2008. — Т. 2. — С. 353 : фот. </ref>

== ביוגרפיה ==
הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בכפר הולדתו. מאז 1964 התגוררה המשפחה בעיר יסנטוקי, שם סיים את לימודיו בבית הספר התיכון על שם דז'ריזינסקי בשנת 1966. סיים בהצטיינות את הפקולטה הפילולוגית של המכון הפדגוגי קראצ'אי-צ'רקסיה בשנת 1970.

בשנת 1970 הוא הוזמן לעבוד בק.ג.ב.. הוא סיים את הקורסים הגבוהים של הק.ג.ב שתחת מועצת השרים של ברית המועצות במינסק בשנת 1971. הוא עבד 4 שנים בסיכול ריגול.

מאז 1977 עבד כסוכן מבצעי במינהל הראשי הראשון של הק.ג.ב. במשך 12 שנים עבד במדינות זרות. ידוע שהוא עבד ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית במשך תקופה ארוכה ומאז 1989 הוא היה ראש המחלקה השלישית של הנציגות של הק.ג.ב בשטאזי.

בשנת 1992 חזר למוסקבה ועבד במטה שירות הביון של הפדרציה הרוסית, כראש מחלקה. בשנת 1994 הוא מונה לראש אחת המחלקות המובילות בסוכנות הביון הרוסית, שבראשה עמד במשך 6 שנים.<ref>[http://redstar.ru/wp-content/uploads/2019/09/107-25-09-2019.pdf Некролог // «Красная Звезда». — 2009, 25 сентября. — С.12.]</ref>

ב-24 בנובמבר 2000 מונה לסגן מנהל שירות הביון. ביולי 2008 פוטר מתפקידו. ביולי 2008 מונה לעוזר מזכיר מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית. התפטר מתפקידו באוקטובר 2013.

הוא התגורר במוסקבה התמחה בטיפוס הרים ואהב היסטוריה ונומיסמטיקה. מחבר הספרים "מאמרים על ההיסטוריה של טארוטינו" (2008) ו"על ההיסטוריה של יצירת גדוד הקוזקים האדומים של סטנקה רזין בטרויצק" (2012). מת ב-23 בספטמבר 2019.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20170212184823/http://svr.gov.ru/history/zaversh.htm ביוגרפיה], באתר הרשמי של סוכנות הביון של רוסיה
* [https://web.archive.org/web/20161228033734/http://www.scrf.gov.ru/persons/198.html ביוגרפיה], באתר הרשמי של מועצת הביטחון של הפדרציה הרוסית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:מרגלים למען ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1949
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2019
ויאצ'סלב גורגנוב

ויאצ'סלב איוואנוביץ' גורגנוב (ברוסית: Вячесла́в Ива́нович Гурге́нов; 1 ביולי 1935 – 22 באוגוסט 1994) היה קצין המודיעין הסובייטי והרוסי, סגן המנהל הראשי הראשון (סוכנות הביון הסובייטית) של ברית המועצות, היה ממלא מקום ראש סוכנות הביון של ברית המועצות.

נולד בשנת 1935 בגרוזני. הוא סיים את לימודיו בפקולטה למדעי המזרח במכון MGIMO בשנת 1959 וכמומחה להודו נשלח לעבוד בלשכת סוכנות הדפוס "נובוסטי" בקולקטה, שם עבד עד 1962.

בשנת 1963 החל לשרת בשירות הביון. בשנת 1964 סיים את לימודיו בבית הספר של הק.ג.ב (בית ספר מספר 101). לאחר מכן שירת כסוכן מודיעין בהודו ובבנגלדש (1965–1972), היה ראש תחנת הק.ג.ב. באסלאמאבאד (1978–1983). בין השנים 1983–1989 מילא תפקידים בכירים שונים במנגנון המרכזי של המינהל הראשי הראשון של הק.ג.ב..

מאז 1989 היה סגן ראש המינהל הראשי הראשון ומאז 1991 היה סגן מנהל שירות הביון הרוסי (SVR). מ-22 בספטמבר עד 30 בספטמבר 1991 כיהן כממלא מקום ראש סוכנות הביון הסובייטית.

קטגוריה:מרגלים למען ברית המועצות
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1935
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1994
סוגד (מחוז)

סוגד (בטג'יקית: Вилояти Суғд; ברוסית: Согдийская область, תעתיק: סוגדייסקאיה אובלסט; בפרסית: ولایت سغد, תעתיק מדויק: ולאית סע'ד) הוא מחוז בצפון-מערב טג'יקיסטן. במחוז ישנם כשליש מהאדמות החקלאיות בטג'יקיסטן, והוא מייצר כשני שלישים מהתמ"ג במדינה. המחוז משתרע על פני 25,200 קמ"ר ובירתו היא העיר ח'וג'נד.

== היסטוריה של האזור ==
סוגדיה הייתה ממלכה מרכז אסיה שקמה במאה ה-6 לפנה"ס והתפשטה לאורכו של נהר אמודריאן (כיום נהר סירדריה). הממלכה כיסתה חלקים מאוזבקיסטן, טורקמניסטן, טג'יקיסטן, קירגיזסטן, אפגניסטן וצפון מזרח איראן של ימינו. במשך תקופה, העיר העיקרית הייתה מרקנה (Marakanda), שהייתה בעבר בירתה של הממלכה. סוגדיה הייתה ממלכה חשובה במסחר העתיק ושיחקה תפקיד מרכזי בסחר בין מזרח ומערב, ובשינויי התרבות הדת והסחר באזור. 

סוגדיה הייתה ממלכה מרכז-אסיתית שהייתה תחת השלטון האחרון של המלך והאושאנא וכיסתה חלק ממסלול הסוחר בין סין לרומא בעת העתיקה. העיר מרקנה, הבירה של סוגדיה, הייתה נקודת מרכז בסחר בהודו, סין ורומא. הממלכה קמה במאה ה-6 לפני הספירה ונפלה בידי הוהאושאנים במאה ה-7 לפני הספירה. כתוצאה מכך, הממלכה התפרקה למדינות קטנות יותר. מרקנה, הבירה העיקרית, שיחקה תפקיד חשוב בסחר ובתרבות באזור והייתה נחשבת לעיר מרכזית באזור.

סוגדיה או סוגדיאנה בכללותה השתרעה באזור שבין אוזבקיסטן, טג׳יקיסטן וקזחסטן של ימינו, והתאכלסה על ידי הסוגדים ומיעוטים נוספים ממערב אירו-אסיה הגדולה. בין עריה המרכזיות ניתן למנות את בוכרה (Bukhara), קאש (Kesh), סמרקנד (Samarkand) וחוג׳נד (Kaujand).

==דמוגרפיה ==
על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 אוכלוסיית המחוז מנתה כ-2.82 מיליון בני אדם - 28.56% מתושבי המדינה.
הרכב האוכלוסייה של המחוז בשנת 2010 היה 84% טג'יקים, 14.8% אוזבקים, 0.6% קירגיזים, 0.4% רוסים ו-0.1% טטרים.

== מאפיינים תרבותיים ==
הסוגדים היו סוחרים על דרך המשי שנהנו מהגנת השליטים הטורקים בדרכם ליעדיהם המסחריים, בתמורה להובלת סחורות פיתוח מסחרי והפצת ידע בתחומים שונים, ביניהם קליגרפיה, גאוגרפיה של האזור, דת ועוד.

בתיאורים סיניים קדומים תוארו הסוגדים כ״עם המשונה ביותר עלי אדמות, שאנשיו מתעניינים רק בכסף ודת - והפצתן לאורכם ולרוחבם של אלפי מילין״. 

בפתגם שהיה נפוץ בקרב עמי האזור (בעיקר באזור מערב אירו-אסיה הגדולה) נטען כי: ״אין טורקי מיושב ומתורבת שחי בעיר ללא אדם מתוחכם לצידו, ואין אדם מיושב ומתורבת שחי בעיר ללא טורקי שיגן עליו״ (ניסוח חופשי מטורקית), כלומר ההגנה הטורקית קריטית לפיתוח וקדמה, והפיתוח והקדמה קריטיים להצלחה הטורקית.

דבר זה מצביע על היחס בין הסוגדים ויכולותיהם במסחר ופיתוח ידע, ובין ההגנה שנדרשה להם לניהול ענייניהם.

גם במהלך האביב הערבי ב-2011 היו מי שצעקו בהפגנות כי נדרש ״טורקי עם נבוט״ כלומר הגנה טורקית משמעותית יותר.

== שפת הסוגדים ==
שפתם של הסוגדים הושפעה רבות מעמי האזור ולמעשה כמעט כל מקורותיה הגיעו מבחוץ, בעיקר מעמי האזור שהתיישבו לאורכה של דרך המשי.

דבר זה כשלעצמו מעיד על חשיבותם המסחרית. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טג'יקיסטן: חלוקה מנהלית
ג'רום רובינסון

ג'רום רובינסון (באנגלית: Jerome Robinson; נולד ב-22 בפברואר 1997) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הקלע בגולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA.

==קריירת מכללות==
רובינסון נולד וגדל בעיר ראלי שבקרוליינה הצפונית, ובשנת 2015 החל ללמוד בבוסטון קולג'. כבר בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שימש כשחקן חמישייה קבוע, ובשתי העונות הבאות הפך לשחקן המוביל של ה"איגלס", עם ממוצעים כוללים של 19.7 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק. ב-6 בפברואר 2018 קלע שיא קריירה של 46 נקודות במשחק מול אוניברסיטת נוטרדאם. בסיום עונתו השלישית, בה נבחר לחמישיית העונה של מחוז החוף האטלנטי (ACC), עזב את האוניברסיטה לטובת התמודדות לבחירה בדראפט ה-NBA.

==קריירת משחק מקצועית==
===לוס אנג'לס קליפרס===
בדראפט ה-NBA{{כ}} 2018 נבחר רובינסון על ידי לוס אנג'לס קליפרס, בבחירה ה-13. לאורך עונת הרוקי שלו מיעט לשחק ב-NBA, ונשלח מספר פעמים בהשאלה לקבוצת הבת של הקליפרס מליגת הפיתוח – אגווה קליינטה קליפרס. בתקופתו בליגת הפיתוח שיחק ב-24 משחקים, ותרם 18.9 נקודות, 4.0 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים בממוצע למשחק. ב-16 בנובמבר 2019 קלע שיא קריירה ב-NBA של 21 נקודות, בניצחון קבוצתו מול אטלנטה הוקס.

===וושינגטון ויזארדס===
ב-6 בפברואר 2020, לאחר כעונה וחצי עם הקליפרס, הועבר לוושינגטון ויזארדס כחלק מטרייד משולש במסגרתו מרכוס מוריס נשלח לקליפרס, ומוריס הארקלס הועבר לניו יורק ניקס. ב-21 משחקיו עם הוויזארדס עד לסיום עונת הציג רובינסון יכולת מעודדת, עם ממוצע של 9.4 נקודות למשחק.

==סטטיסטיקות הקריירה==
===בעונה הסדירה של ה-NBA===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"		
! עונה !! קבוצה !! משחקים !! חמישייה !! דקות !! % מהשדה !! % משלוש !! % מהעונשין !! ריבאונדים !! אסיסטים !! חטיפות !! חסימות !! נקודות		
|-		
| 	|| קליפרס	|| 33 || 0 || 9.7 || 0.400 || 0.316 || 0.667 || 1.2 || 0.6 || 0.3 || 0.1 || 3.4
|- style="background-color: #EFEFEF;"		|| 
| 	|| קליפרס	|| 42 || 1 || 11.3 || 0.338 || 0.284 || 0.579 || 1.4 || 1.1 || 0.3 || 0.2 || 2.9
|-		|| 
| 	|| וושינגטון	|| 21 || 5 || 24.0 || 0.397 || 0.349 || 0.763 || 3.3 || 2.0 || 0.7 || 0.4 || 9.4
|- style="background-color: #EFEFEF;"		|| 
| 	|| וושינגטון	|| 17 || 6 || 17.9 || 0.295 || 0.262 || 0.800 || 2.2 || 1.5 || 0.7 || 0.4 || 4.9
|- style="background-color:#80BFFF; font-weight:bold;"		|| 
| קריירה || 		|| 113 || 12 || 14.2 || 0.363 || 0.310 || 0.721 || 1.8 || 1.2 || 0.5 || 0.2 || 4.5
|}

===בפלייאוף ה-NBA===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"
! עונה !! קבוצה !! משחקים !! חמישייה !! דקות !! % מהשדה !! % משלוש !! % מהעונשין !! ריבאונדים !! אסיסטים !! חטיפות !! חסימות !! נקודות
|-
| 
| קליפרס
| 5 || 0 || 9.2 || 0.357 || 0.500 || 1.000 || 1.2 || 1.4 || 0.4 || 0.0 || 3.6
|- style="background-color:#80BFFF; font-weight:bold;"
| קריירה
|
| 5 || 0 || 9.2 || 0.357 || 0.500 || 1.000 || 1.2 || 1.4 || 0.4 || 0.0 || 3.6
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני בוסטון קולג'
קטגוריה:בחירות דראפט של לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני אגווה קליינטה קליפרס
קטגוריה:כדורסלני וושינגטון ויזארדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
ח'תלון

ח'תלון (בטג'יקית: Вилояти Хатлон; ברוסית:Хатлонская область, תעתיק: חטלונסקאיה אובלסט; בפרסית: ولایت ختلان, תעתיק: ולאית ח'תלאן) הוא המחוז המאוכלס ביותר בטג'יקיסטן השוכן בדרום-מערב המדינה. המחוז הוקם בשנת 1992, לאחר עצמאותה של המדינה. המחוז משתרע על פני 24,700 קמ"ר ובירתו היא העיר בוח'תר.

==היסטוריה==
במהלך התקופה הסובייטית, ח'תלון היה מרכז לגידול כותנה. בשנות ה-30 השלטונות הסובייטים ניסו לקיים תהליך קולקטיביזציה כפוי שכלל הגלייה ויישוב מחדש של איכרים ואכיפה רבה נגדם. תהליך הקולקטיביזציה יצר מתיחות רבה בין תושבי האזור הטג'יקים לבין אלו האוזבקים.

==דמוגרפיה==
על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2022 אוכלוסיית המחוז מנתה כ-3.53 מיליון בני אדם, רובם עוסקים בחקלאות.
הרכב האוכלוסייה של המחוז בשנת 2010 היה: 81.8% טג'יקים, 12.9% אוזבקים, 0.5% טורקמנים ו -4.6% אחרים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טג'יקיסטן: חלוקה מנהלית
איוואן גורלובסקי

איוון איוונוביץ גורלובסקי (ברוסית: Иван Иванович Гореловский; 25 בינואר 1942 במחוז גורקי, רוסיה הסובייטית – 29 באוקטובר 2021, מוסקבה, רוסיה) היה סוכן ביון סובייטי-רוסי, קולונל-גנרל בדרגתו.

==ביוגרפיה==
נולד למשפחה ממעמד הפועלים. בשנים 1960–1963 שירת במשמר הגבול במחוז הגבול של האוקיינוס השקט של הק.ג.ב. לאחר שעזב את השירות במשמר הגבול הוא נרשם כצוער לבית הספר של הק.ג.ב תחת מועצת השרים של ברית המועצות. בשנת 1968 סיים את לימודיו בבית הספר הזה.

מאז 1968 עבד כסוכן במזרח גרמניה. מאז 1971 הוא שירת במנהל השלישי לסיכול ריגול צבאי של הק.ג.ב וב-1979 שימש כמדריך לענייני גופי ביטחון המדינה במחלקת הגופים המינהליים של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית.

מאז 1986 עמד בראש המחלקה המיוחדת של הק.ג.ב למחוז הצבאי טרנס-בייקל. בשנת 1988, חזר למוסקבה ושירת במשרד המרכזי של הק.ג.ב. מאז אוגוסט 1988 היה יו"ר הק.ג.ב של אזרבייג'ן.

בספטמבר 1989 הוא הוחלף על ידי וגיף גוסיינוב, הועבר למוסקבה ומונה לעמוד בראש תחום בעיות ביטחון המדינה במחלקה הממלכתית-משפטית של הוועד המרכזי של המפלגה, בזמן שהיה בשירות מילואים כלוטננט גנרל בק.ג.ב. (1990).

מאז ינואר 1992 היה סגן מנהל שירות הביון של הפדרציה הרוסית לעניינים מנהליים וכלכליים. מאז מאי 2001 היה דובר סוכנות הביון. פרש בשנת 2006.

מאז 2006 הוא עבד בלשכת המסחר והתעשייה של הפדרציה הרוסית כסגן נשיא ומנהל עסקים, מאז מרץ 2009 היה יועץ לנשיא הלשכה וחבר בנשיאות איגוד סוכנויות אכיפת החוק של הפדרציה הרוסית.

היה חבר במפלגה הקומוניסטית בשנים 1970–1991. בשנים 1989–1991 הוא נבחר לועידת נציגי העם, היה חבר בוועדה להגנה וביטחון של הסובייט העליון של ברית המועצות.

גורלובסקי מת ב-29 באוקטובר 2021 במוסקבה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://shieldandsword.mozohin.ru/personnel/gorelovskiy_i_i.htm ביוגרפיה ותצלום באתר "היסטוריה של שירותים מיוחדים מקומיים וסוכנויות אכיפת החוק"]

קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1942
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2021
מיכאיל טיטוב

מיכאיל פיודורוביץ' טיטוב (ברוסית: Михаил Фёдорович Титов; נולד ב-30 בינואר 1949, מוסקבה, ברית המועצות) היה שחקן הוקי סובייטי, חלוץ, אמן הספורט של ברית המועצות ואיש שירות הביון הרוסי<ref name="dynamo-history"></ref>.

== חייו ==
מיכאיל טיטוב הוא תלמיד בית הספר לספורט לילדים ונוער של המפעל המוסקבאי "הפטיש והמגל" והחל לשחק בשנת 1961. מאז 1966 שיחק בקבוצת הנוער של דינמו ומאז 1967 הוא נכלל בקבוצת הבוגרים של דינמו.

בשנים 1967–1977 שיחק מיכאיל טיטוב בדינמו מוסקבה, וכבש 64 שערים ב-219 משחקים באליפות ברית המועצות. במהלך תקופה זו, פעמיים הקבוצה סיימה כסגנית האלופה וארבע פעמים סיימה במקום השלישי באליפות ברית המועצות. בשנת 1974 הוא נכלל ברשימת שחקני ההוקי הטובים ביותר של העונה.

לאחר סיום קריירת המשחק שלו, מיכאיל טיטוב עבד בק.ג.ב של ברית המועצות ובשירות הביון המרכזי של ברית המועצות, ולאחר מכן בשירות הביון הרוסי (SVR), בראשית שנות ה-90 של המאה העשרים הוא היה סגנו של ראש השירות, יבגני פרימקוב. בשנת 1996 פרש לגמלאות. בשנים 1995–1997 עבד כראש מועדון ההוקי "דינמו", בשנים 2002–2004 היה נשיא מועדון ההוקי "דינמו", בשנים 2004–2005 עבד כמנכ"ל המועדון ובשנת 2006 שימש באופן זמני כנשיא המועדון.

בשנת 2010 מיכאיל טיטוב מונה למנהל בית הספר לספורט "דינמו".<ref name="dynamo-history2"></ref><ref name="dynamo-history3"></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.dynamo-history.ru/person/players/cart/t/titov/ מיכאיל טיטוב], באתר www.dynamo-history.ru
* [http://sport.rbc.ru/article/257168/ כיצד שחרר חלוץ דינמו לשעבר אסירים באפגניסטן], באתר www.rbc.ru

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני הוקי קרח סובייטים
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1949
איוואן גרומאקוב

איוון סמיונוביץ' גרומאקוב (ברוסית: Иван Семёнович Громаков; 25 בדצמבר 1930 – 23 באוקטובר 2009) היה קצין המודיעין הסובייטי, מייג'ור גנרל בשירות ביטחון המדינה, ראש תחנת הק.ג.ב-ס.ו.ר. בוושינגטון די. סי. (1987–1993).

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת 1930 במחוז סמולנסק במשפחת איכרים. בשנת 1941, בזמן הכיבוש הגרמני, הוריו נהרגו. מאז 1942, מגיל 12, הוא השתתף במלחמה הפטריוטית הגדולה במסגרת פלוגת סיור של גדוד הפרטיזנים המיוחד שפעלה באזור סמולנסק. משנת 1943 הוא שירת בגדוד סיור הנדסי ונלחם בחזית המערבית, חזית לנינגרד, חזית קרליה ובחזית הבלטית ונפצע.

בשנת 1944 הוא שוחרר משירות צבאי. מאז 1946, היה מעורב בעבודת קומסומול כמזכיר ועדת קומסומול לענייני חוות המדינה, ראש מחלקת הוועדה המחוזית ומדריך הוועדה האזורית בסטברופול.

מאז 1950 חזר לשירות הצבא האדום, היה מארגן הקומסומול בחטיבת התותחנים הנפרדת ה-22 ומאז שנת 1953, לאחר שסיים את לימודיו במכון הצבאי לשפות זרות, עבד בפרקליטות הצבאית ובמחלקה המיוחדת של הק.ג.ב בארמיית המשמר השמינית.

מאז 1964, לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר למודיעין גבוה ומחלקת התכתבות במחלקה הגרמנית, המכון הממלכתי לשפות זרות במוסקב, גויס לעבוד במודיעין הסובייטי. מאז 1965, היה סגן ראש תחנת הק.ג.ב באדיס אבבה.<ref></ref> ב-1969, סגן ראש מחלקה בסוכנות הביון הסובייטית. מאז 1971, שימש כסגן מנהל תחנת הק.ג.ב בוושינגטון. מאז 1977 שירת בבון<ref></ref> ומאז 1982 היה ראש המחלקה הרביעית (גרמניה) בסוכנות הביון.<ref></ref> בשנים 1987–1993, שימש כראש תחנת הק.ג.ב.-ס.ו.ר. בוושינגטון די. סי..<ref></ref>

פרש משירות הביון בשנת 1994, התגורר במוסקבה עד מותו ב-23 באוקטובר 2009.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Дегтярёв К., Колпакиди А. И. Внешняя разведка СССР. — М.: Эксмо, 2009. — 736 с. — .
* Колпакиди А. И., Прохоров Д. П. Внешняя разведка России. — СПб.; М.: Нева: Олма-Пресс, 2001. — ; 5-224-02406-4.
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרגלים למען ברית המועצות
קטגוריה:פרטיזנים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:אנשי שירות ביון החוץ של רוסיה
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1930
קטגוריה:נפטרים ב-2009
אולפסוקה

תחרות חתירה בנמל טורסהאבן באולפסוקה
אולפסוקה (בפארואזית: Ólavsøka; מילולית: התעוררתו של אולף) הוא חג לאומי באיי פארו שחל ב־29 ביולי וחוגג את חייו של אולף השני, מלך נורווגיה, שהנהיג את הנצרות באיים.
יחד עם יום הדגל הפארואזי (המצוין מדי שנה ב־25 באפריל), אולפסוקה נחשב לחג הלאומי של איי פארו ונחגג ב־28 וב־29 ביולי.
החגיגות כוללות תהלוכות עם תזמורות, ערבי שירה, תחרויות ספורט, ופתיחת המושב השנתי של הפרלמנט הפארואזי בטורסהאבן הבירה.

== 28 ביולי ==
החגיגות מתחילות ב־28 ביולי, יום לפני יום מותו של אולף. עוד קודם לכן משפחות רבות מעתיקות את מיקומן לטורסהאבן הבירה, בה נערכים רוב האירועים. במהלך היום נערכת תחרות החתירה המסורתית בנמל טורסהאבן, ובערב מתקיים ערב שירה בציבור (Midnáttarsangur, שיר חצות) במיקום מרכזי בעיר. בערב זה מתאספים אלפי פארואזים בלבוש פארואזי מסורתי לשיר שירי עם.

== 29 ביולי ==
29 ביולי הוא יום מותו של אולף הקדוש, מלך נורווגיה שעל פי המסורת הנהיג את הנצרות באיים. ביום זה נהוג לערוך סעודות משפחתיות, ותהלוכת דגלים ותזמורות שבסופה ראש הממשלה של איי פארו נושא נאום הפותח מחדש את הפרלמנט הפארואזי (Løgting, דבר החוק) לאחר חופשת הקיץ. כמו כן, ביום זה נערך משחק כדורגל במסגרת ליגת העל של איי פארו, שהמנצחת בו זוכה לגביע מיוחד מידי נציג השלטון. משחק זה משוחק בטורסוולור (Tórsvøllur), האצטדיון הלאומי של איי פארו.

== ראו גם ==
* איי פארו
* אולף השני, מלך נורווגיה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איי פארו
קטגוריה:אירועים בחודש יולי
קטגוריה:חגים ומועדים לאומיים
גריגורי אוסטר

גריגורי בנציונוביץ' אוסטר (ברוסית: Григорий Бенционович Остер; נולד ב-27 בנובמבר 1947) הוא סופר ותסריטאי רוסי. כתב תסריטים ליותר מ-70 סרטי אנימציה, ו"נחשב לאחד הסופרים הרוסיים החיים החשובים ביותר של ספרי ילדים." חבר במועצה הציבורית של הקונגרס היהודי-רוסי.

== ביוגרפיה ==
אוסטר נולד באודסה וגדל ביאלטה. לאחר שלוש שנים בצי הים הצפוני, למד במוסקבה במכון לספרות מקסים גורקי.

חיבר יצירות רבות לילדים, כגון "סיפור עם פרטים", "עצות מזיקות לבנים ולבנות", "לא בא בחשבון". כתב תסריטים לסרטי אנימציה כגון "38 תוכים", ולסרט עלילתי. ארבעה סיפורים הוצגו בסדרת החדשות של יראלש.

בסוף שנות התשעים כללו מיכאיל אפשטיין ואלכסנדר גניס את גריגורי אוסטר ברשימת "המי ומי בפוסט-מודרניזם הרוסי". ברשימה זו של 170 שמות, אוסטר הוא סופר הילדים היחיד ש"תרם לפיתוח הספרות הרוסית הפוסט-טוטליטרית". על פי הביקורת האסתטיקה שלו מובחנת על ידי "אקלקטיות סגנונית, סאבטקסט, ציטוט, משחק סימנים, אירוניה, פרודיה וסגנוּן."

בשנת 2004 הוא נבחר על ידי המינהל הנשיאותי של רוסיה לאחד מיוצרי האתר "נשיא רוסיה לילדי בית הספר".

מ-7 בספטמבר 2008 עד 18 ביולי 2009 הגיש יחד עם הזמר גלוקוזה את התוכנית "מתיחות ילדים" ב-STS.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יהודים אוקראינים
קטגוריה:סופרים יהודים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1947
ארנסט אוטו פישר

ארנסט אוטו פישר (בגרמנית: Ernst Otto Fischer; 10 בנובמבר 1918 – 23 ביולי 2007) היה כימאי גרמני, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1973 ביחד עם ג'פרי וילקינסון "על עבודתם בנושא הכימיה של תרכובות אורגנו-מתכתיות".

== ביוגרפיה ==
ארנסט אוטו פישר נולד ב-10 בנובמבר 1918 בסמוך למינכן שבאימפריה הגרמנית. אביו היה פרופסור לפיזיקה. פישר עצמו סיים את לימודיו בשנת 1937. הוא שירת בצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה בפולין, צרפת ורוסיה. לאחר שירות של כשנתיים, החל פישר ללמוד כימיה באוניברסיטה הטכנית של מינכן. הוא שב למלחמה, והחל שוב ללמוד בשנת 1945 עם סיום המלחמה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1949. בשנת 1952 סיים פישר את לימודי הדוקטורט. בשנת 1957 מונה פישר לפרופסור במינכן. בשנת 1964 מונה לראש המחלקה לכימיה אורגנית. בשנת 1969 הצטרף פישר לאקדמיה לאופולדינה, וכשלוש שנים לאחר מכן קיבל פישר תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה במינכן.

פישר נפטר ב-23 ביולי 2007 במינכן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1918
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן