OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לוסי קרוהג

לוסי קרוהג (בצרפתית: Lucy Krohg ;6 באפריל 1891 – 17 באוגוסט 1977) הייתה אמנית ודוגמנית צרפתית, ובעלת גלריה לאמנות בפריז.

== ביוגרפיה ==
ילידת פריז, נולדה בשנת 1891 באיסי-לה-מולינאו, לאב צרפתי ולאם שווייצרית-גרמנית. <ref></ref> מגיל צעיר הייתה חברה בחוג האמנים שהתאסף במונפרנס ומונמארטר.

היא הייתה דוגמנית עבור אנרי מאטיס ואלברט מרקט. בשנת 1909 היא פגשה את הצייר ז'ול פסקין, איתו ניהלה רומן ארוך שנים. היא דגמנה עבורו בציורים רבים. למרות יחסים קרובים, פסקין עזב את פריז לארצות הברית, בשנת 1914 עם ארוסתו הרמין דייוויד, והתחתן איתה בשנת 1918

לוסי וידיל הנטושה המשיכה לדגמן עבור הציירים ונשארה עם הבוהמה הפריזאית.

באחד הערבים בקפה לה דום פגשה את הצייר הנורווגי פר קרוהג. קרוהג היה ידוע לא רק בעבודתו האמנותית, הוא סיים מספר קורסי מחול והיה אמן ברחבת הריקודים. בני הזוג נישאו ב־21 בדצמבר 1915, וב־1917 ילדה לוסי בן, גיא.

היא הייתה אמנית בעצמה: בפברואר 1915 הציגה בקופנהגן, יחד עם יצירותיו של פר, בובות וצעיפים מצוירים שלא הותירו את מבקרי התקופה אדישים. היא המשיכה לצייר ולהכין בטיק בהמשך.

פסקין חזר לפריז בסתיו 1920 וחידש את הרומן שלו עם אהובתו לשעבר באביב 1921. בקיץ 1921, פר קרוהג עזב לנורווגיה לסדנת ציור, והיחסים של פסקין ואשתו הרמין דייוויד הסתיימו. לוסי רצתה להציל את נישואיה, אך התמכרה רגשית למאהבה, שהתמכר לאלכוהול ואיים להתאבד.
ז׳ול פסקין, לוסי קרוהג, 1920
לוסי ניהלה חיים כפולים, בילתה את היום בטיפול בבנה ועברה לפסקין למשך הלילה. מצב זה נמשך שלוש שנים. בשנת 1924 לקח קרוהג את בנו.

בשנת 1927 היה איום על פסקין באובדן האזרחות האמריקאית שקיבל, והוא נאלץ להתגורר בניו יורק לפחות שנה אחת. חמישה חודשים לאחר עזיבתו הצטרפה אליו לוסי קרוג. יחד הם חזרו לאירופה ונסעו לספרד ופורטוגל ואז שבו לפריז. פסקין כבר סבל מדיכאון והיה אלכוהוליסט.

ב -5 ביוני 1930, כאשר אמורה הייתה להיפתח תערוכת יחיד שלו, הוא התאבד בסטודיו שלו.

הגופה התגלתה שלושה ימים לאחר מכן על ידי לוסי קרוהג.

לאחר פתיחת צוואתו התגלה כי פסקין חלק את עיזבונו בין אשתו הרמין דייוויד ללוסי.

הנישואים של לוסי לא היו קיימים בפועל כבר הרבה שנים, והגירושין הרשמיים מפייר קרוהג התרחשו רק בשנת 1934, כשרצה להתחתן עם אישה אחרת.

בשנים מאוחרות יותר, שמה של לוסי קרוהג הופיעה מעת לעת בעת הצגת עבודותיו של ז׳ול פסקין, שכן מחצית מהאוסף נותר ברשותה והיא הקימה גלריה משלה בכיכר סנט-אוגוסטין, על בסיס האוסף וייצגה אמנים רבים.

לוסי קרוהג נפטרה בפריז בגיל 86

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דוגמניות צרפתיות
קטגוריה:אמנים צרפתים
קטגוריה:אמניות סיבים
קטגוריה:ילידות 1891
קטגוריה:נפטרות ב-1977
הארייט קיינס

הרייט קיינס (באנגלית: Harriet Cains; נולדה ב-17 בספטמבר 1993) היא שחקנית בריטית.

== קריירה ==
הארייט קיינס למדה משחק במועדון הדרמה "Circle Up" במשך שלוש שנים. מאוחר יותר התאמנה קיינס ב"סדנת הטלוויזיה", במהלכה לוהקה לתפקידים בסרטים קצרים. במהלך שהותה ב"סדנת הטלוויזיה", קיינס נבחנה לסדרת הטלוויזיה הבריטית "בבשר החי". היא עשתה אודישן במנצ'סטר ולוהקה לתפקיד ג'ם ווקר.<ref></ref> כדי להתכונן לתפקיד צפתה קיינס בסרטים תיעודיים על הפרעת דחק פוסט טראומטית וחרדה, תוך כדי שיחה עם אנשים שחוו מחלות אלו.<ref></ref>

בשנת 2015 לוהקה קיינס לתפקיד לואיזה בלקוול בסדרה "בית בטוח".<ref></ref> מאז 2016 היא הופיעה בתפקידי משנה שונים, כולל ליזי האלום בסדרת הפשע "ורה"<ref></ref> וג'ייד הופקירק בסדרה "שחיתות" בתחילת 2017.<ref></ref>

בתחילת יולי 2017 פורסם כי קיינס תשחק בתפקיד קבוע בעונה השנייה של הסדרה "מרצ'לה",<ref></ref> כאם חד הורית גייל דונובן. העונה השנייה עלתה לשידור בפברואר 2018, כשקיינס מופיעה בשישה פרקים.

בשנת 2019 החלה קיינס להצטלם לסדרת הטלוויזיה של נטפליקס "ברידג'רטון", עיבוד לספריה של ג'וליה קווין.<ref></ref>

=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| rowspan="2" | 2012
| עניין האהבה
|
| סרט קצר
|-
| בני אנוש
| ג'יימי
| סרט קצר
|-
| 2016
| מאדי סטון המתוקה
| תמי
| סרט קצר
|-
| 2018
| מרקורי
| במבי
| סרט קצר
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| 2012
| רופאים
| סיינה רוברטס
| פרק אחד
|-
| 2013
| Hollyyoaks Later
| הרייט גונזלס
| 4 פרקים
|-
| 2013–2014
| בבשר החי
| ג'ם ווקר
| 9 פרקים
|-
| 2015
| בית בטוח
| לואיזה בלקוול
| 4 פרקים
|-
| 2016
| ורה
| ליזי האלום
| פרק אחד
|-
| rowspan="2" | 2017
| בלי להעליב
| סאלי היסלופ
| פרק אחד
|-
| שחיתות
| ג'ייד הופקירק
| פרק אחד
|-
| 2018
| מרצ'לה
| גייל דוידסון
| 6 פרקים
|-
| 2020
| מיתוסים עירוניים
| קתי אתצ'הם
| פרק אחד
|-
| 2020–הווה
| ברידג'רטון
| פיליפה פטירנגטון
| 9 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1993
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1993
נד ויזיני

נד ויזיני (באנגלית: Ned Vizzini; 4 באפריל 1981 – 19 בדצמבר 2013) היה סופר אמריקאי שהתאבד בגיל 32.

==ביוגרפיה==
אדיסון פרייס ויזיני נולד בברוקלין ובשנת 1999 סיים לימודים בבית הספר במנהטן. רוב היצירות שלו מבוססות על חיי בית הספר בה למד.

היצירה הראשונה שלו פורסמה עוד בשנת 1996 וזכתה לפרס. במאי 1998 מאמר שלו פורסם בניו יורק טיימס. במקביל הוא למד במכללת האנטר.

הרומן הראשון שלו פורסם בשנת 2004. בשנת 2015 הוא עובד למחזמר "תרגיע".

את ספרו השני, ויזיני פרסם בשנת 2006. במרכז של ספר זה תלמיד שסובל מבעיות פסיכיאטריות. בשנת 2012 ויזיני פרסם את ספרו השלישי. הספר הרביעי House of Secrets משנת 2013 נכלל ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס במשך כחודש.

במשך שנים ויזיני דיבר על בעיות מנטליות אושפז בבית חולים פסיכיאטרי בשנות ה-20 לחייו וסבל מדיכאון. הוא גם העביר הרצאות בביתי הספר על הנושא ודרכי התמודדות עם המצב.

ב-13 בדצמבר 2013 הוא התאבד בקפיצה מגג בניין בו מתגוררים הוריו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.nytimes.com/2013/12/21/books/ned-vizzini-author-of-teenage-novels-dies-at-32.html קורות חיים]

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:מתאבדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
חנה מרגלית

חנה מרגלית היא פרופסור אמריטה בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.<ref name=":0"></ref><ref name="home"></ref> מחקריה משלבים ביואינפורמטיקה, ביולוגיה חישובית וביולוגיה של מערכות, במיוחד בתחומי ויסות גנים בחיידקים ואאוקריוטים.

== ביוגרפיה ==
מרגלית קיבלה תואר ראשון במתמטיקה וביולוגיה בשנת 1974, ותואר שני בגנטיקה (בהצטיינות) בשנת 1977, מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1985 סיימה את הדוקטורט שלה בביולוגיה מולקולרית חישובית בהנחיית נורמן גרובר, באוניברסיטה העברית בירושלים.

מרגלית השלימה פוסט-דוקטורט במכונים הלאומיים לבריאות (NIH) במעבדה לביולוגיה מתמטית בפיקוחו של צ'ארלס דליסי, שם פיתחה את האלגוריתם החישובי הראשון לחיזוי פפטידים אנטיגניים המוכרים על ידי תאי החיסון.<ref></ref> בשנת 1989 חזרה לישראל והקימה את קבוצת המחקר העצמאית שלה בפקולטה לרפואה, באוניברסיטה העברית בירושלים.

מחקריה המוקדמים כללו פיתוח אלגוריתמים חישוביים לחיזוי קשירת פפטידים אנטיגניים למולקולות MHC,<ref></ref> מודלים חישוביים של העדפות קשירת חלבון-DNA,<ref></ref><ref></ref> גם בשיתוף פעולה עם ניר פרידמן,<ref></ref> זיהוי של זוגות דומיינים כאבני הבניין של רשתות אינטראקציה בין חלבון לחלבון,<ref></ref> ניתוח הרשת המשולבת של אינטראקציות בין חלבון לחלבון ובין חלבון ל-DNA<ref></ref> (בשיתוף פעולה עם אורי אלון), כמו גם מודלים חישוביים לחיזוי מולקולות RNA רגולטוריות קטנות בחיידקים,<ref></ref> אשר אומתו בניסויים בשיתוף פעולה עם שושי אלטוביה וגרהארט וגנר.

לאחרונה, המעבדה של מרגלית בחנה את הדינמיקה של ויסות על ידי RNAs קטן<ref></ref> (בשיתוף עופר ביהם), וחזתה בצורה חישובית שישנן מולקולות מיקרו-רנא נגיפיות המדכאות את מערכת החיסון האנושית, מנגנון שקיבל תוקף בניסוי שנערך בשיתוף עופר מנדלבוים.<ref></ref> מאז 2012 שילבה מרגלית מחקר ניסיוני וחישובי כדי לחקור וללמוד אינטראקציות קטנות של RNA עם חיידקים.<ref></ref>

מרגלית היא מחלוצי המחקר בביואינפורמטיקה וביולוגיה חישובית בישראל ובעולם. באוניברסיטה העברית היא הקימה את התוכנית "מדעי המחשב ומדעי החיים" בביואינפורמטיקה וביולוגיה חישובית (בשנת 1999) ואת תוכנית הבוגרים "גנומיקה וביואינפורמטיקה" (בשנת 2000). בשנת 2002 נבחרה לנשיאה הראשונה של האגודה הישראלית לביואינפורמטיקה וביולוגיה חישובית (2002–2004). הדריכה למעלה מ-50 סטודנטים לתארים מתקדמים, רבים מהם ממלאים תפקידים בפקולטה לביואינפורמטיקה בישראל ובחו"ל.<ref></ref>

=== פרסים והוקרה ===
בשנת 2008 הוענק לה פרס לנדאו למדעים ולמחקר בביולוגיה של מערכות.

בשנת 2018 נבחרה לעמיתה באגודה הבינלאומית לביולוגיה חישובית (ISCB) עבור תרומות יוצאות דופן לתחומי הביולוגיה החישובית והביואינפורמטיקה.<ref name="iscb"></ref>

בשנת 2020 זכתה בפרס רוטשילד בביולוגיה חישובית.<ref></ref> בהמשך אותה שנה זכתה בפרס למפעל חיים בחונכות במדע לשנת 2020 מטעם כתב העת המדעי Nature, בעקבות הישגיה בתחום ההדרכה המדעית.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:מדעניות ישראליות
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכות פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ביולוגיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
נמשגרז'ן

נמשגרז'ן (בהונגרית: Nemesgörzsöny) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנמשגרז'ן מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 785 ובשנת 2020 רק 628 תושבים.

בשנת 1940 הוקם הכפר מאיחוד של שני כפרים אלשוגרז'ן (Alsógörzsöny) ופלשוגרז'ן (Felsőgörzsöny).

==יהודי נמשגרז'ן==
בכפרים שהרכיבו את נמשגרז'ן חיו יהודים בתקופות זמן שונות. יהודים מהכפר נרצחו בשואה.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|16
|1,063
|-
|1910
|11
|
|-
|1920
|14
|
|-
|1930
|3
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
מייק אספי

מייק אספי (באנגלית: Mike Espy; נולד ב-30 בנובמבר 1953) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת מיסיסיפי והיה מזכיר החקלאות של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
מייק אספי נולד ביאזו סיטי. הוא למד באוניברסיטת הווארד ובהמשך קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת סנטה קלרה. לאחר סיום הלימודים אספי חזר למיסיסיפי וכיהן בתפקידים שונים במערכת המשפטית של המדינה. בשנת 1984–1985 הוא היה סגן התובע הכללי של המדינה.

בשנת 1986 אספי נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ונבחר מחדש מספר פעמים. בדצמבר 1992 הוא נבחר על ידי הנשיא ביל קלינטון לכהן בתפקיד שר החקלאות והמלצה זו אושרה על ידי הסנאט בינואר 1993. באוקטובר 1994 הוא התפטר מהתפקיד בעקבות האשמות בקבלת מתנות אסורות. התיק נסגר בבית המשפט בשנת 1998 ללא אשמה.

בשנת 2018 מייק אספי השתתף בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית אך הפסיד לסינדי הייד-סמית. בשנת 2020 הוא השתתף בבחירות בפעם הנוספת ולא הצליח להיבחר תוך קבלת 44% מהקולות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנטה קלרה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממיסיסיפי
קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:מזכירי החקלאות של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ביל קלינטון
קטגוריה:אפרו-אמריקאים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
נמטבאניה

נמטבאניה (בהונגרית: Németbánya) הוא כפר זעיר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בנמטבאניה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 120 ובשנת 2020 רק 114 תושבים.

בזמן הכיבוש הטורקי ננטש הכפר ואוכלס מחדש על ידי מתיישבים גרמניים.

==יהודי נמטבאניה==
בנמטבאניה חיו שמונה יהודים בשנת 1880. יהודים מהכפר נרצחו בשואה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קיטי לנג שלן

קיטי לנג שֶׁלַן (בנורווגית: Kitty Lange Kielland ; 8 באוקטובר 1843 – 1 באוקטובר 1914) הייתה ציירת נוף נורווגית.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==

=== ראשית חיה ===
שלן נולדה למשפחה אמידה בסטוונגר, אחותו הגדולה של הסופר אלכסנדר שלן. האינטראקציות של שלן עם אחיה היו חשובות בהתפתחותה כאמנית. אף שהיא קיבלה הכשרה מסוימת בציור, רק לפני שמלאו לה שלושים היא הורשתה להתאמן כאמנית מקצועית. בשנת 1873 נסעה לקרלסרוהה שם הוכשרה על ידי הנס גודה.<ref name=":1">Kitty (Lange) Kielland". The Concise Grove Dictionary of Art. Oxford University Press, Inc. 2003.</ref> כאישה נאלצה קילנד ללמוד שיעורים פרטיים מגודה במקום להצטרף לשיעור ציור הנוף שלו. דבקותו של גודה בריאליזם הותירה רושם מתמשך על שלן שעקבה אחריו בעבודותיה המאוחרות יותר. שלן עשתה התקדמות מהירה במהלך השנתיים בהן בילתה באימונים עם גודה.

=== מינכן ===
שלן עזבה את קרלסרוהה למינכן בשנת 1875, שם הצטרפה למושבה של אמנים נורווגים החיים בה. במינכן למדה אצל הריאליסט בהשראה צרפתית, הרמן באיש, ועם איליף פטרסן הנורווגי שיש הרואים בו את המורה החשוב ביותר שלה. שלן התגוררה במינכן עד שנת 1878. לאחר מכן עברה לפריז, שם המשיכה לצייר מדי יום.

=== יירן ===
בשנת 1876 ביקרה שלן ביירן שבדרום נורווגיה.<ref name=":1" /> המורה לשעבר של שלן, הנס גודה, ביקר ביירן בשנת 1869 וב-1872 ועם שובו הציע לה שהיא תיסע ותצייר שם. שלן הכינה טיוטות בזמן שהותה ביירן ובהמשך השתמשה בהן כדי לצייר את הנוף השטוח האופייני כשחזרה למינכן, מה שהפך אותה לאמנית הראשונה שעשתה זאת. ציורה של יירן מראה תיאור מציאותי של הנוף, אך עם אפקטים אטמוספיריים מאחדים. שלן חזרה ליירן באופן קבוע במהלך הקיץ, וכך הנוף החדגוני וביצות הכבול של האזור הפכו לאחד המוטיבים החביבים עליה.<ref name=":0" /> שלן אמרה כי היא כל כך מתעניינת באזור סביב יארן בגלל "פאר הנוף ועושר העוני". המיומנות בה בוצעו ציורי הנוף מסמנת אותה כאחת התלמידים המצטיינים של גודה.

=== פריז ===
בשנת 1879 עברה שלן לפריז, שם חלקה סטודיו עם עמיתתה הנורווגית הרייט באקר בשנים 88–1880. בפריז הציגה את ציוריה לראשונה. שלן הייתה לזמן קצר תלמידתו של צייר הנוף ליאון ז'רמן פלואה שהתגורר בסרנאי-לה-ויל הסמוך. שלן עזבה את פריז בשנת 1889.

== מאוחר יותר ומוות ==
שלן עבדה על פישוט האמנות שלה בשנות ה-90 של המאה ה-19 בהשפעתו של ינס פרדיננד וילומסן. היא השתתפה בדיונים פומביים בנוגע לזכויות נשים. שלן הציגה את עבודתה בארמון לאמנויות יפות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.

שלן ציירה מעט לקראת סוף חייה. היא סבלה מדמנציה במשך מספר שנים ולבסוף נפטרה בכריסטיאניה (אוסלו) בשנת 1914.

רחוב בבארום, פרבר במערב אוסלו, נקרא על שמה.

== גלריה ==

<gallery mode="packed" heights="188px">
Image:Kitty Kielland-Kystlandskap.jpg|נוף חופי
File:Kielland-Parisinteriør.jpg| דירה בפריז
File:Kitty Lange Interior.jpg|בתוך הדירה
Image:Kielland-Efter solnedgang.jpg| אחרי השקיעה
Image:Kitty Lange Kielland--Peat Bogs on Jæren--1882.jpg|ביצות יירן
File:Tourbière à Jæren.jpg|נוף ביירן
File:Kielland-Blått interiør.jpg|בתוך הדירה
File:Kielland-Fra Jæren 1878.jpg|ביירן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות נורווגיות
קטגוריה:אמניות נורווגיות
קטגוריה:ילידות 1843
קטגוריה:נפטרות ב-1914
איווקו 380 יורוקלאס

איווקו 380 יורוקלאס (באיטלקית: Iveco 380 Euroclass, קרוי גם: Iveco EuroClass) הוא אוטובוס בינעירוני אשר יוצר ב-2 גרסאות, מתוצרת יצרנית המשאיות, האוטובוסים, הצמ"ה, המנועים, וכלי רכב צבאיים איווקו חברת בת של פיאט אשר יוצר באיטליה בין השנים 1993–2006.

==חטיבת "Iveco Bus"==
חטיבת Iveco Bus הוקמה באמצעות מיזוג חטיבות האוטובוסים של "Fiat Industrial", איווקו ורנו בינואר 1999, כאשר איקרוס אוטובוס נוספה בסוף 1999. חטיבת האוטובוסים של איקרוס נמכרה בשנת 2006 לקבוצת Műszertechnika group בהונגריה.

בין השנים 2003–2010, איריסבוס הייתה בבעלות של 100% על ידי חברת "איווקו" של קבוצת פיאט, והחברה נקראה "איריסבוס איווקו" (Irisbus Iveco).

מאז 2013, איריסבוס נמצאת בבעלות 100% של חברת CNH Industrial 

=="איווקו 380 יורוקלאס"==
* אוטובוס חד-סיפוני.
* אוטובוסים עם רצפה גבוהה (3 מדרגות).
* 1 דלת כניסה-יציאה.
* אוטובוס ביעירוני אשר שירת חברות תחבורה רבות באיטליה כולל את הקרביניירי, "Guardia di Finanza" , כוחות כיבוי האש הלאומיים וצבא איטליה.
* יוצא לצרפת ולמספר ארצות במזרח אירופה.

===גרסאות===
* "EuroClass H" – קווים ביעירוניים, השכרת נסיעה קצרה (אורך האוטובוס: 10.5–12.0 מטר).
* "EuroClass HD" – קווים למרחקים ארוכים (אורך האוטובוס: 12.0 מטר).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="90">
קובץ:Livorno ATL Iveco EuroClass intercity bus K5014 01.JPG | "איווקו 380 יורוקלאס"
קובץ:Iveco 380 Euroclass del 1995 n.ro 047 Storicbus.jpg | "איווקו 380 יורוקלאס", שנת 1995
קובץ:TRAM Iveco Euroclass 4161.jpg | "איווקו 380 יורוקלאס"
קובץ:Cotral Iveco Euroclass (5156).jpg | "איווקו 380 יורוקלאס"
קובץ:Iveco EuroClass 380 HD - Ti'Bus.jpg | "איווקו 380 יורוקלאס"
קובץ:Iveco Euroclass TT 1500 Sarnonico 20110706.jpg | "איווקו 380 יורוקלאס"
קובץ:Silly - Grand Prix Criquielion, 15 mai 2016, départ (C34).JPG | "איווקו 380 יורוקלאס"
קובץ:Cotral Irisbus EuroClass (5729) - dashboard.jpg | "איווקו 380 יורוקלאס" - מבט לתא הנהג
</gallery>

==ראו גם==
* איווקו
* איווקו יורוסטאר
* איווקו מיוואי / איריסבוס מיוואי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1993
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
380 יורוקלאס
רביעיית יואכים

רביעיית יואכים בשנת [[1884. משמאל: היינריך דה אהנה, למעלה: רוברט האוסמן מימין עימנואל וירט, ומתחת יוזף יואכים.]]
רביעיית יואכים הייתה רביעיית מיתרים, שהקים הכנר יוזף יואכים בשנת 1869 יחד עם עמיתיו בבית הספר שניהל: "Hochschule für Musik" (בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין).

== היסטוריה ==
בשנת 1869 הוקמה רביעיית יואכים בגרמניה על ידי יוזף יואכים, וזכתה במהרה למוניטין הטוב ביותר באירופה. היא המשיכה להופיע עד מותו של יואכים בשנת 1907. בכל שנה, רביעיית יואכים הייתה מופיעה בחורף בברלין. כך היה למשך יותר מ-4 עשורים. בשנת 1900, גם הופיעה בווינה, בודפשט, רומא, פריז ולונדון. יואכים הוביל את הרביעייה מאז 1869 עד יום מותו. בשנת 1878, בזמן שיואכים הלחין קונצ'רטו לכינור, הוא התייעץ עם ברהמס ולבסוף הוחלט שיצירה זו תנוגן על ידי רביעיית יואכים ותולחן במיוחד בשבילה. מסופר כי רביעיית יואכים, אף על פי שהייתה בסדר שונה בין הנגנים, היא תפקדה באופן מושלם כמעט רק כרביעייה. בשנת 1907, בזמן מחלתו של יואכים, הרביעייה הופיעה פחות.

== חברי הרביעייה ==
לרביעיית יואכים היו נגנים רבים:<ref></ref>
* קארל האלייר (כינור שני) משנת 1897–1907.
* עימנואל וירט (ויולה) משנת 1877–1906.
* רוברט האוסמן (צ'לו) משנת 1879–1907.
* ארנסט שיבר (כינור שני) 1869–1872.
* היינריך דה אהנה (כינור שני) 1872–1892.
* יוהאן קרוז (כינור שני) 1892–1897.
* אדוארד רפולדי (ויולה) 1872–1877.
* קרל קלינגלר (ויולה) 1906–1907.
* וילהלם מולר (צ'לו) 1869–1879.
* יוזף יואכים (כינור ראשון) 1869–1907.

== קישורים חיצוניים ==

רביעיית יואכים- תחריט ([[1904). משמאל לימין: רוברט האוסמן, יוזף יואכים, עימנואל וירט וקארל האליר.]]
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רביעיות מיתרים גרמניות
הרייט באקר

הרייט באקר (בנורווגית: Harriet Backer ;21 בינואר 1845 – 25 במרץ 1932) הייתה ציירת נורווגית, שהייתה חלוצה בקרב אמניות הן בארצות הנורדיות והן באירופה בכלל. היא ידועה בעיקר בזכות סצנות הפנים המפורטות שלה, המועברות בצבעים עשירים וביחסי הגומלין של אור וצל.

== ביוגרפיה ==
באקר הייתה אחת מארבע בנות שנולדו למשפחה אמידה בהולמסטרנד בווסטפולד, נורווגיה. הוריה היו נילס באקר (1815–1877) וסופי סמית' פיטרסן (1819–1882). אביה היה סוחר ואמה הייתה ממשפחה אמידה. משפחתה עברה לגור בכריסטיאניה (אוסלו) בשנת 1856.

היא למדה בבית הספר לנערות (1857–1860) ובבית הספר הרטוויג ניסן (1863). בגיל 12 למדה לראשונה שיעורים ברישום וציור, בעיקר אצל יואכים קלמאייר (1857). היא למדה אצל מדריך האמנות יוהאן פרדריק אקרסברג (1861–1865), בברלין אצל אלפונס הולנדר (1866–1867), אצל האמנית כריסטן ברון (1867–1868) ולמדה בבית הספר לציור של קנוד ברגסליין (1871–1874). מאוחר יותר היא הייתה תלמידתו של איליף פטרסון במינכן (1874–1878).

היא הייתה תלמידתם של ליאון בונאט וז'אן-לאון ז'רום בפריז (1878–1780).

בנוסף נסעה רבות כבת זוגה של אחותה, הפסנתרנית אגתה בקר גרונדהל (1847–1907), בסיורי הקונצרטים שלה ברחבי אירופה. היא לקחה שיעורים נוספים במהלך נסיעות אלה. בין השנים 1880–1888 היא שהתה בפריז, שם חלקה סטודיו עם האמנית הנורווגית, קיטי לנג שלן.

בשנת 1888 היא חזרה לנורווגיה לצמיתות והתיישבה בסנדביקה, מחוץ לכריסטיאניה. משנת 1889 ועד שנת 1912 הפעילה בית ספר לאמנות והייתה השפעה על מספר אמנים צעירים יותר.

באקר הפיקה רק כ -180 יצירות אמנות שהתבססו בעיקר על נושאים מקומיים. עבודתה הייתה איטית ויסודית. בשנת 1880, הופיעה לראשונה בפריז עם הציור "התבודדות", ובשנת 1883 הציגה את "בלוט אינטריור" בתערוכת הסתיו באוסלו. היא הושפעה מהאימפרסיוניזם. היא מעולם לא השתייכה לאף בית ספר, אך לעיתים קרובות משווים את עבודתה לזו של איליף פטרסן בן זמנה (1852–1928). באקר עבדה במסורת הריאליזם בציור, שם היא נחשבת לציירת טבע וגם לאימפרסיוניסטית מוקדמת.

היא זכתה במדליית כסף בתערוכת יוניברל (1889). באקר הציגה את עבודותיה בארמון לאמנויות יפות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.

משנת 1907 ועד מותה בשנת 1925 קיבלה מענק שנתי מהתעשיין העשיר ופטרון האמנויות, אולף פרדריק שו (1861–1925). היא קיבלה את מדליית כבוד מזהב של המלך. היא זכתה במספר תוארי כבוד, ובשנת 1925 היא הוצבה למחלקה הראשונה של האבירים במסדר סנט אולב.

באקר נפטרה בשנת 1932 ונקברה באוסלו.

עדה מדסן (1917–2009) עיצבה פסל ברונזה של הרייט באקר ואחותה אגתה באקר גרונדאהל שהוקם בשנת 1982 בעיר הולמסטרנד.

כמה מהמוזיאונים ואוספי האמנות הגדולים ביותר בנורווגיה מציגים יצירות שלה. כולל המוזיאון הלאומי באוסלו, מוזיאון ברגן ואוסף רסמוס מאיירס במוזיאון ברגן קונסט בברגן.

== גלריה ==

<gallery mode="packed" heights="170px">
File:'Breton Interior' by Harriet Backer, 1882, Bergen Kunstmuseum.JPG|
Image:Harriet Backer-På Bleikevollen.jpg|

File:Backer Bygdeskomakere.JPG|
File:Backer-ChezMoi-detail.jpg|'
File:Harriet Backer-Kone som syr.jpg|

Image:Harriet Backer - Christening in Tanum Church - Google Art Project.jpg|
Image:Harriet Backer-Storebror spiller.jpg|
File:Harriet Backer-Ved lampelys.jpg|
File:Harriet Backer-Inngangskoner.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות נורווגיות
קטגוריה:אמניות נורווגיות
קטגוריה:ילידות 1845
קטגוריה:נפטרות ב-1932
אדלייד 36'

אדלייד 36 (באנגלית: Adelaide 36ers, מכונה גם הסיקסרס (Sixers)) היא קבוצת כדורסל אוסטרלית מה-NBL. היא הקבוצה היחידה בליגה המייצגת את מדינת אוסטרליה הדרומית וממוקמת בבירת המדינה אדלייד. המועדון נקרא במקור "אדלייד סיטי איגלס" כשהצטרף ל-NBL בשנת 1982, אך שינה את שמו ל-36' בשנה שלאחר מכן, על שם שנת 1836, בה יושבה לראשונה אוסטרליה הדרומית. מאז 2019 משחקי הבית של הסיקסרס נערכים במרכז הבידור אדלייד וצבעיהם הם כחול ואדום. לסיקסרס 4 אליפויות NBL, כמו ניו זילנד ברייקרס, והם במקום השלישי בטבלת האליפויות אחרי פרת' ויילדקטס (10 אליפויות) ומלבורן יונייטד (5).

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה ב-1981 והצטרפה ל-NBL בשנה שלאחר מכן על ידי איגוד הכדורסל של דרום אוסטרליה כאדלייד סיטי איגלס, ושינתה את שמה ל-36' ב-1983. ב-1985 הגיעה לראשונה לגמר ה-NBL והפסידה לבריזביין בולטס 121-95, ובשנה שלאחר מכן ניצחה את אותה בריזביין 1–2 בסדרת הגמר וזכתה באליפות הראשונה שלה. בעונת 1994 עלתה שוב לגמר והפסידה לנורת' מלבורן ג'איינטס 0–2 בסדרה. בעונת 1998 זכתה באליפות אחרי שניצחה את סאות' איסט מלבורן מג'יק 2-0, ולאחר מכן בעונת 1998/99 זכתה שוב באליפות אחרי שניצחה 1–2 את ויקטוריה טיטאנס. בעונת 2001/02 זכתה באליפות הרביעית והאחרונה שלה נכון ל-2021, כשגברה 1–2 על ווסט סידני ראזורבקס. בגמר הבא שלה, אחרי 12 שנה בעונת 2013/14 הפסידה לפרת' ויילדקטס 1–2, ובגמר האחרון שלה בעונת 2017/18 נוצחה על ידי מלבורן יונייטד 2–3.

ב-2 באוקטובר 2022 ניצחה אדלייד 134–124 את פיניקס סאנס והפכה לקבוצה הראשונה בעולם שמנצחת קבוצת NBA במשחק הכנה מאז 2015.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אוסטרליה: כדורסל
קטגוריה:אדלייד
ההתאחדות הישראלית לספורט נכים

ההתאחדות הישראלית לספורט נכים היא עמותה שמטרתה קידום ספורט נכים בישראל. ההתאחדות אמונה על ניהולם של כ-20 ענפי ספורט פאראלימפים, ארגון תחרויות ספורט לנכים ופיקוח עליהם, תאום ארגון הפעילות הספורטיבית של הנכים חברי הארגונים, הכנת הנבחרות השונות להשתתפות בתחרויות עולמיות, איתור, פיתוח וקידום ספורטאים צעירים עם מוגבלות.

העמותה הוקמה והחלה לפעול ב-1985. בשנים 2019–2020 היקף פעילותה השנתי היה כ-13 מיליון ש"ח, כ-85% ממנו ממומן מתמיכות ממשרד התרבות והספורט (וקודם לכן מהמועצה להסדר ההימורים בספורט). בהתאחדות מועסקים 86 עובדים. נכון ל-2020 פועלת ההתאחדות במטה מאוחד עם הוועד הפאראלימפי הישראלי. יושב ראש העמותה הוא אלי בירנבאום והמנכ"ל המשותף הוא ניסים סספורטס.

== ראו גם ==

* ספורט נכים בישראל

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:ישראל: ספורט נכים
קטגוריה:ישראל: עמותות
מלכת היופי של המגזר הערבי

מלכת היופי של המגזר הערבי היא תחרות יופי לנשים מהמגזר הערבי הנערכת מדי שנה בישראל. התחרות מאורגנת על ידי מגזין הנשים לילכ.

התחרות נערכת לרוב בשפרעם ולוקחות בה סדרך כלל בין 11–15 מתמודדות.

התחרות החלה במאה ה-20 אך בעקבות האינתיפאדה התחרות חדלה מלהתקיים, ב-2005 נערכה התחרות באופן מחודש באודיטוריום חיפה ואורגנה על ידי העיתון כל אל-ערב[https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-3181970,00.html].

בתחרות לוקחים חלק חברי כנסת ואנשי ציבור מן המגזר הערבי, המעצב סאמר עאזם עיצב בשנים מסוימות שמלות למתמודדות[https://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000058781].

מלכת היופי של ישראל רנא רסלאן השתתפה ב-1999 בתחרות.

==הזוכות==
(רשימה חלקית)
{| class="wikitable"
|-
! שנה
! הזוכה
|-
| 1992
| ראידה אדון
|-
| 1996
| רנא רסלאן
|-
| 2011
| ניבין חיו
|-
| 2013
| קתרין כינעאני
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ישראל: תחרויות יופי
קטגוריה:תרבות ערבית בישראל
קטגוריה:נשים בחברה הערבית בישראל
אובדן מעקב

בענף הניסויים הקליניים, אובדן מעקב (באנגלית: Lost to follow-up) מתייחס לחולים שהשתתפו באופן פעיל בניסוי קליני, אך הקשר עמם נותק עקב טעות במערכת המעקב, או עקב כך שהפכו לבלתי נגישים בנקודה כלשהי במהלך הניסוי. חולים אלה יכולים ללכת לאיבוד מסיבות רבות: ייתכן שבחרו לסגת מהניסוי הקליני מסיבותיהם-שלהם, מבלי ליידע כראוי את החוקר הקשור לניסוי הקליני, הם התרחקו מאתר המחקר המסוים במהלך הניסוי הקליני, או שחלו ואינם מסוגלים לתקשר. לעיתים הם נעדרים, נכנסו לכלא או נפטרו. מטא-אנליזות של אובדן מעקב מצאו שאובדן מעקב ממוצע במחקר קליני עומד על 6%.

== תופעות לוואי ==
חולים, מטופלים או מקבלי טיפולים וחיסונים נסיוניים שהולכים לאיבוד במעקב, במהלך ניסוי קליני, מביאים להשפעות שליליות רבות על תוצאות הניסוי ועל חברת התרופות המממנת את הניסוי הקליני. חולים שאבדו מהמעקב מובילים לתוצאות מחקר לא שלמות, אשר בתורן יכולות להטות את תוצאת המחקר וכן את התרופות לגביהן נעשה המחקר. מחסור בתוצאות מלאות מוביל לבדיקה מוגברת של התרופה המסוימת מטעם ה-FDA, כמו גם בדיקה של חברת התרופות המממנת את המחקר הקליני. תוצאות מחקר מוטות מובילות גם לבדיקת עמידתם של הניסוי והחברה בתקני חוק ביטוח הבריאות (HIPAA) .

מלבד נתוני מחקר חלקיים ובעיות רגולטוריות, אובדן מעקב אחר חולים יכול להוביל לבעיות בהתקדמותו של כל מחקר קליני. לשיעורי שימור נמוכים של נבדקים במעקב ולשיעורים גבוהים של אובדן מעקב אחר המטופל ישנן תופעות לוואי רבות, כולל תקופות ניסוי קליניות ארוכות יותר והוצאות כספיות רבות יותר מכיוון שייתכן שיהיה צורך להקדיש משאבים נוספים למאמצי גיוס הנבדקים.

== פתרונות ==
נכון לעכשיו אין תקנים המבטאים את התהליך או את השיטות שניתן להשתמש בהם כדי לנסות להגיע לחולים שאבדו מהמעקב. ה-FDA הוציא הנחיה (אם כי לא תקן מחייב) לגבי שיקום התקשורת עם חולים שאבדו מהמעקב. בהנחיה נכתב: "נבדק אינו מחויב למסור את הסיבות שלו לנסיגה בטרם עת ממעקב הקשור למחקר רפואי, אך על החוקר לעשות מאמץ סביר לוודא את הסיבות לכך, תוך כיבוד מלא של זכויות הנבדק." ישנה ציפייה מרופאים הקשורים למחקר קליני לעשות מאמץ באופן אישי כדי ליצור קשר עם מטופלים שאבדו מהמעקב. בכך חברות התרופות לא רק מחפשות את טובת המטופלים שנרשמים לניסויים במחקר הקליני, אלא גם מגנות על תוצאות הנתונים של הניסויים הקליניים שלהן.

איסוף המידע מהמעקב חשוב הן לחולים והן לרופאים הקשורים למחלקות המחקר והרגולציה, כמו ה-FDA. המידע אמור להינתן על ידי המטופל, אך כאשר הדבר אינו אפשרי, יש לפתח דרכים נאותות להשגת מידע מהמטופלים ואודותיהם, וליישם תהליכים נאותים לגבי הטיפול במידע זה על מנת להגן על החולים ועל תקינות תוצאות המחקר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחקר רפואי
בלדת רצח

בלדות רצח (באנגלית: Murder ballads) הן תת-סוגה של הבלדה המסורתית והידועה, העוסקת בפשע או במוות מחריד כביכול. המילים שלהן מהוות נרטיב המתאר את אירועי הרצח, ולרוב כוללות את המניע ו/או התוצאה. המונח מתייחס לתוכן הבלדות, והוא עשוי להיות קשור גם לבלדות מסורתיות ורגילות, כחלק מהתרבות שבעל פה.

== הגדרת התת-סוגה ==
המונח בלדה, פירושו שיר נרטיבי. בלדה מכונת גם כ"שיר האירוע", והיא מכילה בתוכה אירוע מסוים. בלדת רצח מדברת על רצח וכוללת בתוכה את הסיפור שהוביל אליו ואת התוצאות שלו.

ישנן פרספקטיבות רבות בכל הנוגע לבלדות רצח. ישנן בלדות רצח שמספרות את הסיפור מנקודת מבטו של הרוצח, או מנסות לתאר את הרוצח באור קצת סימפתי, כמו "Tom Dooley". שיר זה נמכר בכמעט ארבעה מיליון עותקים והוא הוקלט על ידי שלישיית קינגסטון בשנת 1958. בלדות רצח אחרות מספרות את סיפור הרצח מנקודת מבטו של הקורבן, כמו "Lord Randall", בו המספר חלה, ומתגלה בהמשך שהוא הורעל. יש המספרים את הסיפור בריחוק גדול יותר, כמו "Lamkin", שמתעד את פרטי הרצח והעונש, בלי שום ניסיון לעורר סימפתיה לפושע. כישופים שונים למיניהם שהקורבן מטיל על הרוצח מתוארים לעיתים בבלדות רצח כמו ב-"The Twa Sisters".

דניאל א. כהן העיר כי יש להבדיל בין בלדת הרצח לסוגה הקשורה, של "מילים גוססות", המיועדות לקריאה ולא לשירה. מדובר במסורת מניו אינגלנד מהמאה ה-18. "מילים גוססות" הקשורות לרציחות הופיעו גם במאה ה-19.<ref>Daniel A. Cohen, The Beautiful Female Murder Victim: Literary Genres and Courtship Practices in the Origins of a Cultural Motif, 1590–1850, Journal of Social History Vol. 31, No. 2 (Winter, 1997), pp. 277–306, at p. 298 note 16. Published by: Oxford University Press </ref>

== בלדות רצח בולטות ==
להלן רשימה חלקית של בלדות רצח בסדר כרונולוגי:

בלדות רצח עבריות
* האם השלישית, נתן אלתרמן
* על אם הדרך, נתן אלתרמן

== ראו גם ==
* נרקוקורידו

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
צאנגברג

צאנגברג (בגרמנית: Zangberg) היא עירייה במחוז מולדורף שבבוואריה בגרמניה.

== גאוגרפיה ==
העיירה ממוקמת באזור Bavaria בחלקו הצפוני של עמק נהר איסן.

לעיירה יש שתי מחוזות משנה: ויילקירשן וזאנגברג.

בעיירה יש גם את המחוזות המקומיים הבאים: Atzging, Emerkam, Englhör, Hausmanning, Herrnteisenbach, Kaps, Kröppen, Landenham, Moos, Moosen, Palmberg, Permering, Stegham, Taubenthal, Weiher and Weilkirchen.

== היסטוריה ==
צאנגברג הוזכרה בפעם הראשונה בשנת 1285, בעוד שויילקירשן כבר תועד בשנת 788. במהלך הרפורמה המינהלית בבוואריה בשנת 1818, הוקמה העירייה.

במהלך מלחמת העולם השנייה אותר בעיירה מחנה משנה של מחנה הריכוז דכאו.
תיאור העיירה מאת מייקל ונינג (1645–1718)

== דמוגרפיה ==
בשנת 1970 התגוררו בעיירה רק 569 תושבים. האוכלוסייה גדלה ל-800 בשנת 1987 ול-947 בשנת 2000. בשנת 2004 הגיעה האוכלוסייה ל-1,000 תושבים.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Kloster Zangberg Sueden.jpg|
קובץ:Kloster Zangberg Westen.jpg|
קובץ:Kloster Zangberg, Speisesaal - panoramio (1).jpg|
קובץ:Rathaus Zangberg.jpg|
קובץ:Schloss Zangberg mit Turm von der Klosterkirche v. Nordwest - Kopie (2).jpg|
קובץ:Schloss Zangberg v. Südwesten.jpg|
קובץ:Zangberg in MÜ.svg|
</gallery>

== ראו גם ==
* רשימת מחנות משנה של דכאו

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוואריה: ערים
בראבו (תוכנית טלוויזיה)

בראבו הייתה תוכנית כישרונות צעירים ששודרה בערוץ 2 על ידי טלעד בין 1998–2003. התוכנית זכתה לאחוזי רייטינג גבוהים ושודרה במשך 5 עונות.

== מהלך התוכנית ==
במסגרת התוכנית תחרות כישרונות צעירים כאשר הזוכה בה נשלח לייצג את ישראל בתחרות "Bravo Bravissimo" באיטליה. בכל תוכנית מתמודדים 6 מתחרים על כרטיס עלייה לגמר בראבו שהזוכה בו ישלח לתחרות באיטליה. הזוכה בכל תוכנית זכה במלגת לימוד שנתית למימון לימודים בתחומו מתנת אחד ממפרסמי התוכנית.

בעונה הראשונה זכה הרקדן וובה קגן ונשלח לתחרות שהתקיימה במודנה. לאחר סיום התוכנית פנו לטלעד וביקשו לשלוח גם את אבירם ברט, נגן המפוחית שהשתתף גם הוא בגמר הישראלי. קגן וברט התחרו בשני מקצי מוקדמות שונים. אבירם ברט לא עלה לגמר התחרות ואילו וובה קגן עלה לגמר, שם הפסיד למתמודד האיטלקי.<ref></ref> בעונה זו השתתפו גם המפיק המוזיקלי ניצן קייקוב והזמרות מארינה מקסימיליאן בלומין ומיטל מיכאלי.

בעונה השנייה היו שתי קטגוריות: כללית וקלאסית. בקטגוריה הכללית זכתה הזמרת אנה שפיץ ובקטגוריה הקלאסית זכה הכנר יניב גוטמן. שני המתמודדים הישראלים עלו לגמר באיטליה והכנר יניב גוטמן אף זכה במקום השני. בעונה זו השתתפה גם רוני נדלר כחלק מלהקת בנות.

בעונה השלישית התוכנית חזרה למתכונתה המקורית ושלחה את ליאל קולט לתחרות באיטליה. בעונה זו השתתף גם המנצח להב שני בנגינה על פסנתר.

בשנת 2002 הוחלט בטלוויזיה האיטלקית שהתחרות לשנה זו תתמקד רק בשירה. בישראל התקיימה תחרות במתכונת דומה לתחרות המקורית והזוכה זכה בתואר "זוכה בראבו 2002". בעונה זו (העונה החמישית) זכתה הזמרת טינה סוקולוב. בנוסף, בעונה זו, רק הגמר שודר בערוץ 2 ואילו המוקדמות שודרו בערוץ הילדים לאורך שמונת ימי חג החנוכה. את הגמר שידרו מיכל ינאי, מנחת בראבו הוותיקה לצד שני מנחי ערוץ הילדים- עודד מנשה ויעל בר זוהר.

למרות הפסקה התחרות באיטליה, בישראל שידרו עונה נוספת של התוכנית שמותגה כ"בראבו 2003". לעונה זו, נבחרו שני מנחים חדשים- ליאון רוזנברג ועדן הראל. בעונה זו השתתפה גם השחקנית והמדבבת גל סרי כזמרת.

בין השנים 1998–2001 התחרות התקיימה וצולמה בהיכל התרבות מאיר ניצן בראשון לציון. הגמר בשנת 2002 צולם בתיאטרון ירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:טלעד: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות
יששכר בר בלוך

יששכר בער בלוך (בכתב היידי שנהג בזמנו: בלאך; נולד בסביבות 1730 בהמבורג; נפטר ב-2 בפברואר 1798 במטרסבורג, בורגנלנד) היה רב גרמני, ומחבר ספר "בינת יששכר".

== ביוגרפיה ==
נולד בהמבורג לרב שמשון בלוך. הוא למד אצל רבי יהונתן אייבשיץ באלטונה ואצל רבי יחזקאל לנדא בפראג. מספר תשובות בספרו רבי יחזקאל לנדא 'שו"ת נודע ביהודה' נכתבו במענה לשאולותיו, (נודע ביהודה, מהדורה קמא, חלק יורה דעה, סימנים צ'-צ"ג), בעיקר ידועה התשובה במענה לשלאתו בעניין אמירת לשם ייחוד. כמו כן התכתב עם החתם סופר. 

נישא לבתו של הרב צבי הירש בלושיץ שבמורביה.

כיהן כרב במספר עיירות, בהן אייבנשוץ, טוביטשאו, סניץ, (סלובקיה), בוסקוביצה (מורביה) ומטרסבורג (בורגנלנד). את מקומו ברבנות מטרסבורג מילא החתם סופר.

בעת שכיהן ברבנות מוראביה (לפני שהגיע לשם החתם סופר) לחם בכל תוקף בתנועה השבתאית הנסתרת, ובייחוד בעת שהגיע למוראביה גדול השבאים בעת ההיא יעקב פרנק (לאחר שכבש הגנרל הרוסי ביביקוב את צ'נסטוכבה, העיר בה היה כלוא יעקב פרנק) והרחיב את הכר לניהול אורח חיים שבתאי בגלוי ללא מורא מפני היהודים האורתודוקסיים. 

הוא נהג לכנות את היהודים המאמינים "פרושים" ואת הפרנקיסטים השבתאים כינה "צדוקים". באחת הפעמים הליץ עליהם את מאמר התלמוד במסכת שבת ק"ו ע"ב, העוסק באיסור הצידה בשבת באופן שבו בעל החיים נכנס מעצמו למקום הציד, וכך אמר "יש שמעשיהם נאים זהירים ומשמרים עצמם מלעבור על קל שבקלות, וטומאה ישנה תחובה בבית בליעתם רק שמתיראים מן הפרושים לגלות דעתם איש אשר אלה לו כל מעשיו הטובים לא יועילו לו ביום עברה ... הא למה זה דומה לנועל את ביתו לשמרו ונמצא צבי (כוונתו לשבתי צבי) שמור בתוכו". 

בנו המאומץ, יעקב, היה הרב הראשון בנדאסד (Nádasd), הונגריה.

ספרו "בינת יששכר" נדפס בפראג בשנת 1785.

== לקריאה נוספת ==
* מוריץ שטיינשניידר: Catalogus librorum Hebraeorum in Bibliotheca Bodleiana, jussu curatorum digessit et notis instruxit. ברלין 1852–1861, כרך ב'
* אהרן וַלדן: שם הגדולים החדש. שני כרכים, ורשה 1865; מהדורה חדשה מורחבת ורשה 1879.
* דוד קאופמן: Der Stammbaum des R. Eleazar Fleckeles. Eine Ahnenprobe Moritz Hartmanns. בתוך: Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judentums. שנה 37, גיליון 8, דרזדן, ברסלאו, ברלין 1893, עמ' 379 ([http://sammlungen.ub.uni-frankfurt.de/download/pdf/2877695?name=Der%20Stammbaum%20des%20R%20Eleasar%20Fleckeles קישור]).
* האנציקלופדיה היהודית, ניו יורק 1901-1906; כרך ג', עמ' 252.
* יחזקאל דוקקעס: ספר חכמי אה"ו, המבורג 1908, עמ' 122, עברית עמ' 24, גרמנית עמ' 9.
* הוגו גולד (עורך): Die Juden und Judengemeinden Mährens in Vergangenheit und Gegenwart. Ein Sammelwerk. ברון 1929, עמ' 127, ועמ' 282.
* אנציקלופדיה יודאיקה (אשכול). ברלין, 1928-1934, כרך ד', 856.
* רפאל הלפרין: אטלס עץ חיים: סדר הדורות לחכמי ישראל. כרך ט': (אחרונים (ג) חלק ב'-ערכי החכמים, הדורות הראשונים של תקופת החסידות, ה'תק"כ-ה'תר"י / 1760 - 1850). ירושלים 1982, עמ' 115.
* BLOCH, Issaschar-Beer. בתוך: מייקל ברוק ויוליוס קרליבך (עורכים), בעריכת קרסטן וילק : Biographisches Handbuch der Rabbiner. חלק 1: Die Rabbiner der Emanzipationszeit in den deutschen, böhmischen und großpolnischen Ländern 1781–1871. K·G·Saur, מינכן 2004, מס' 0160, עמ' 195 f.

קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:מטרסבורג: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ילידי 1730
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1798
מרדכי חיים

מרדכי (מוטי) חיים (נולד ב-1954) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק במכבי יפו ובמכבי לוס אנג'לס.<ref></ref>

נולד בישראל, לאם שעלתה מבולגריה והייתה תופרת. בשנת 1980 היגר חיים לארצות הברית, ונישא לאמריקאית-יהודייה בשם דונה.<ref></ref>

חיים היה חבר בלהקת "רוקינהיים" עם אשתו דונה. מאוחר יותר נכנס הזוג לתחום הנדל"ן בלוס אנג'לס.<ref></ref>

הוא אביהן של אסתי חיים, דניאל חיים, ואלנה חיים, שלוש האחיות שהקימו את להקת הפופ-רוק האמריקאית המשפחתית "חיים" (HAIM).<ref></ref>

==הישגים ככדורגלן==
;מכבי יפו
*סגנות: 1976/1977

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
אקופיס מזרח תיכון

אקופיס מזרח התיכון (באנגלית: EcoPeace Middle East) הוא ארגון המקדם שלום סביבתי אזורי במזרח התיכון.
מנהלי הארגון, משמאל לימין: גדעון ברומברג (ישראל), מונקט מיהר (ירדן), נאדר אל-חייטב (הרשות הפלסטינית)

== פעילות החברה ==
הארגון הוקם ב-7 בדצמבר 1994 ומאז הקמתו מפעיל הארגון משרדים בתל אביב-יפו, עמאן ורמאללה, בנוסף לכך הארגון מעסיק כ-50 עובדים ומתנדבים רבים הן מירדן, הן מישראל והן מהרשות הפלסטינית. במהלך שנות פעולה מפרסמת EcoPeace באופן תדיר מספר מחקרים מדעיים וחברתיים שהיא עורכת ולעיתים אף מובילה קמפיינים סביבתיים.

אחד מהיזומות המרכזיות של הארגון היא שיקום נהר הירדן וים המלח ושיקומם של האקוויפר החוף והאקוויפר ההר, ביוני 2015 נערך כנס של הארגון בו הוצגה התוכנית לשיקום נהר הירדן ופיתוח תיירותי באזור, בטקס השתתפו בין היתר סגן השר לשיתוף פעולה אזורי, איוב קרא, חברי הכנסת מרב מיכאלי, עמר בר לב ויוסי יונה וסגן שר החקלאות הפלסטיני, עבדולה לאחולה.

בנובמבר 2016 יזמה החברה משחה לרוחבו של ים המלח, השוחים במשחה שחו לאורך מסלול של כ־16 ק"מ. במשחה לקחו חלק קבוצות שחיינים מישראל, ירדן, הרשות הפלסטינית, ארצות הברית, אוסטרליה, דנמרק, בריטניה, ניו זילנד ודרום אפריקה. מטרתה של המשחה היא להעלות את המודעות למה שטענו חברי הארגון "ההזנחה המתמשכת של הים והאזור מצד ממשלות ישראל וירדן".

באוקטובר 2020 החל הארגון לקדם חתימת הסכם שיתוף פעולה ירדני-ישראלי שבמסגרתו יבוצע פיילוט שבו ירדן תמכור חשמל שמיוצר בתח"כ סולארית בהספק של כ-25 מגה-וואט לרשת הישראלית. היוזמה זו לא מומשה. בסתיו 2021 נחתם הסכם בין ירדן לישראל בנושא "מים תמורת חשמל".

בשנת 2017 החל הארגון בפרויקט ניקיון השפכים בחוף עזה, שהיה מזוהם במשך כעשר שנים. הארגון קיבל מענק של כמיליון דולר מהבנק העולמי, האיחוד האירופי וממשלות גרמניה ושוודיה, ובמהלכו הושלמה בנייתו של מתקן טיהור שפכים ונבנו שני מתקני טיהור נוספים. בשנת 2022 החלו שלושת המתקנים לפעול, ורוב קו החוף של עזה הוכרז לראשונה כבטוח לשחייה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגונים להגנת הסביבה בישראל
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ארגונים
קטגוריה:ירדן: ארגונים
לוק לטלו

לוק ג'ושע לטלו (באנגלית: Luke Joshua Letlow; 6 בדצמבר 1979 – 29 בדצמבר 2020) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. בבחירות 2020 נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית כנציג מחוז הקונגרס החמישי של מדינת לואיזיאנה, אך בשלהי דצמבר 2020 נפטר ממחלת נגיף קורונה 2019. טרם היבחרו לקונגרס היה ראש הסגל של נציג המחוז החמישי אותו נבחר להחליף, ראלף אברהם.

== ביוגרפיה ==
לטלו גדל ביישוב סטארט השוכן בצפון לואיזיאנה, מערבית למונרו, והיה בנם הצעיר של דיאן וג'וני לטלו. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון וושיטו כריסטיאן, ובשנת 2003 השלים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת לואיזיאנה טק. בשנת 2000, כסטודנט בלואיזיאנה טק, לטלו התמחה אצל ג'ון קוקסי , שייצג באותם הימים את מחוז הקונגרס החמישי של לואיזיאנה בבית הנבחרים האמריקאי. ב-2001 כיהן לטלו כיושב ראש תא סטודנטים של המפלגה הרפובליקנית בלואיזיאנה טק, ובשנה העוקבת היה חבר בפדרציית הרפובליקנים במכללות לואיזיאנה.

בשנים 2005–2008 עבד לטלו עבור בובי ג'ינדאל, חבר בית הנבחרים האמריקאי מטעם מחוז הקונגרס הראשון בלואיזיאנה. אחר כך, במהלך תקופת כהונתו הראשונה של ג'ינדאל כמושל לואיזיאנה עבד אצלו לטלו כמנהל לעניינים בין-ממשלתיים מ-2008 עד 2010. לאחר מכן עבד כמנהל לענייני ממשל וקהילה בחברת "QEP Resources", חברת אנרגיה שבסיסה בדנוור שבקולורדו. לטלו שב ללואיזיאנה בשנת 2014 כדי לשמש כמנהל מסע הבחירות של ראלף אברהם לבית הנבחרים במחוז הקונגרס החמישי. בשלוש השנים הראשונות לכהונתו של אברהם היה לטלו ראש הסגל שלו.

לאחר שאברהם החליט שלא להתמודד מחדש בשנת 2020, הודיע לטלו על מועמדותו לקונגרס ב-9 במרץ 2020. בבחירות המקדימות הלא-מפלגתיות שהתקיימו ב-3 בנובמבר סיים לטלו במקום הראשון עם 33% מהקולות, ואחריו הגיע למקום השני לאנס האריס, חבר בית הנבחרים של לואיזיאנה, עם כ-17%. ב-5 בדצמבר התקיים סיבוב מכריע בו נבחר לטלו לבית הנבחרים של ארצות הברית עם כ-62% מקולות הבוחרים.

ב-18 בדצמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה בארצות הברית, נדבק במחלת נגיף קורונה 2019. כעבור זמן קצר אושפז בבית החולים המרכזי של מונרו. לאחר הידרדרות במצבו הרפואי, הוא הועבר ב-23 בדצמבר ליחידה לטיפול נמרץ במרכז למדעי הבריאות של אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה בשריבפורט. הוא נפטר ב-29 בדצמבר 2020, חמישה ימים טרם השבעתו לקונגרס ה-117 של ארצות הברית. מותו סימן את הפעם הראשונה מאז מותו של ג'ק סוויגרט ב-1982, שבה נפטר חבר קונגרס שנבחר לתפקיד בטרם הושבע לתפקידו. אלמנתו, ג'וליה לטלו, נבחרה למלא את מקומו בקונגרס.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לואיזיאנה: אישים
חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:ראשי סגל בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לואיזיאנה טק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו במגפת הקורונה
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
קרחון אולסון

קרחון אולסון או קרחון אולסן (באנגלית: Olson Glacier) הוא קרחון יובלי, בהרי ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

הקרחון זורם לכיוון מערב מרמת מלטה.

הקרחון נשפך אל קרחון סיפרר.

גובהו של הקרחון 1,022 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===

הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1962.

=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הקרחון נקרא על שמו של ריצ'רד ד. אולסון (Richard D. Olson), שעבד במשרד התוכניות האנטארקטי של הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית, שהשתתף בניהול תוכניות המחקר וניהול הפעילות בתחנת מקמרדו, בין השנים 1967–1968.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:11074 קרחון אולסון] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/20023 קרחון אולסון] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=129647 קרחון אולסון] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=10608&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון אולסון] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/25590900 מפת אזור קרחון אולסון]
* [http://distancebetween.info/olson_glacier מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון אולסון לאתרים סמוכים]
* [https://www.mindat.org/feature-6622611.html קרחון אולסון] באתר mindat
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/current/olson-glacier_antarctica_6622611 מזג אוויר נוכחי מעודכן בקרחון אולסון]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/14-days/olson-glacier_antarctica_6622611 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון אולסון]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/archive/yearcomparison/olson-glacier_antarctica_6622611 סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור קרחון אולסון]

== הערות שוליים ==

אולסון
אולסון
הנס ברגר

הנס הרברט בורגר (4 ביוני 1909 פראג – 13 בנובמבר 1990, מינכן), הידוע גם בשם הנוש בורגר, הנס בורגר, ויאן בורגר, כמו גם תחת שם בדוי הנס הרברט ופטר הרדץ היה במאי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, מחזאי ומחבר ספרים ותסריטים, כולל הסרט התיעודי "משבר" (1939), והגרסה הגרמנית של מילס המוות (1945), בהנחיית בילי ויילדר. <ref>[https://www.imdb.com/name/nm0121200 IMDb entry]</ref> במלחמת העולם השנייה שירת בצבא האמריקאי במסגרת נערי ריצ'י כוח של דוברי גרמנית שסייע לצבא האמריקאי בגרמניה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע צ'כים
קטגוריה:נערי ריצ'י
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרים ב-1990
טרוי נהלס

טרוי נהלס (באנגלית: Troy E. Nehls; נולד ב-7 באפריל 1968) הוא פוליטיקאי וקצין אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-22 של טקסס. לפני כן שימש כשריף במחוז פורט בנד השוכן בטקסס.

== ביוגרפיה ==
נהלס נולד בביבר דאם שבויסקונסין. אביו, אדווין נהלס, לחם במלחמת קוריאה והיה השריף של מחוז דודג' שבויסקונסין. בשנת 1988 התגייס נהלס לכוחות המילואים של צבא ארצות הברית, והשתתף בסבבי לחימה אחדים בבוסניה, בעיראק ובאפגניסטן. על לחימתו אף עוטר בכוכב הארד<ref name="twins"></ref>. באוניברסיטת ליברטי השלים לימודי תואר ראשון, ובאוניברסיטת יוסטון קיבל תואר שני במשפט פלילי<ref name="katy"></ref>.

ב-1994 עבר נהלס לטקסס והצטרף למחלקת המשטרה בריצ'מונד בנובמבר 2012 נבחר נלס לשריף של מחוז פורט בנד שבטקסס ונכנס לתפקידו בינואר 2013<ref name="fbherald"></ref> ונבחר מחדש בנובמבר 2016.

לקראת בחירות אמצע הקדנציה שנערכו ב-2018, הקים נהלס ועדת גישוש במטרה לבדוק את התמיכה הציבורית אם יתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-22 של טקסס, נגד נציג המחוז המכהן פיט אולסון הרפובליקני. עם זאת, התמודדות זו לא קרמה עור וגידים והוא בחר שלא להתמודד מול אולסון.

ביולי 2019 הודיע כי לא יבקש להיבחר מחדש לתפקיד השריף ב-2020<ref></ref>. כחצי שנה לאחר מכן, בדצמבר 2019, הכריז נהלס כי יתמודד על מושבו של אולסון בבית הנבחרים האמריקאי. הכרזה זו הייתה חלק מממסע הבחירות בפריימריז הרפובליקנים לבחירות שנערכו ב-2020<ref></ref>.

במרץ 2020 סיים נהלס במקום הראשון בבחירות המקדימות במפלגה<ref></ref> לאחר שזכה לתמיכה של 40.5% מהמצביעים, ובבחירות הכלליות התייצב מול המועמד הדמוקרטי, סרי פרסטון קולקרני<ref name="Hill07142020"></ref>. נהלס גבר על קולקרני וגרף 51.7% מקולות הבוחרים לעומת 44.4% בלבד שגרף קולקרני<ref></ref><ref>Sanchez, Carolina. [https://www.fox26houston.com/news/democrat-sri-preston-kulkarni-faces-off-against-republican-troy-nehls-in-texas-22nd-congressional-district Republican Troy Nehls defeats Sri Preston Kulkarni in Texas 22 race], FOX 26 Houston KRIV-TV, November 3, 2020. Retrieved November 6, 2020.</ref>.

נהלס הושבע לתפקידו בינואר 2021, מיד עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליברטי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוסטון
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
יחסי איחוד האמירויות הערביות – פורטוגל

שגרירות איחוד האמירויות הערביות בליסבון
יחסי איחוד האמירויות הערביות–פורטוגל הם יחסי החוץ בין איחוד האמירויות הערביות לפורטוגל.

== היסטוריה ==
=== עד 1971 ===
הקשר הרשמי הראשון בין המדינות, התרחש במהלך מסעו של החוקר הפורטוגלי ואסקו דה גאמה, שבשנת 1498 בנסיעתו להודו חנה בג'ולפר (שמה הישן של העיר ראס אל-ח'ימה) שם פגש את המלח המנוסה אחמד בן מג'יד.

האדמירל הפורטוגזי אפונסו דה אלבוקרקי הקים רשת מסחר בין המפרץ הפרסי למפרץ עומאן שפעלה החל משנת 1507. האזור נשלט על ידי פורטוגל באמצעות החזקת מצר הורמוז. בין המקומות שאלבקרקי הכניע או הקים מחדש נכללו גם כמה יישובים השוכנים כיום באיחוד האמירויות, ביניהם קלבה, חור פאכאן, דיבה עם פורטה דה דובה והמבצר הפורטוגלי מול העיר פוג'יירה.

פורטוגל, שנשלטה על ידי ספרד באיחוד אישי, איבדה הרבה מכוחה, במיוחד מראשית המאה ה-17, והתקשתה יותר ויותר להדוף התקפות, במיוחד נגד הבריטים שהיו בסכסוך עם ספרד. הפורטוגזים והאנגלים נפגשו לראשונה בקרב הימי בג'אסכ בדצמבר 1620 / ינואר 1621, וב-12 במאי 1622 נאלצו הפורטוגלים לבסוף לוותר על האי הורמוז. מכאן ואילך הפכה מסקט למרכז הנוכחות הפורטוגזית באזור. בשנת 1648, לאחר מצור על מסקט, נאלצו הפורטוגלים לנטוש ולהרוס את מבצרי דיבא, קוריאט ומטרה לעומאנים. בשנת 1650 נפלה גם מסקט בידי העומאנים, מה שחתם את סוף הנוכחות הפורטוגזית באזור. האזור נותר תחת השפעה בריטית עד שנות החמישים, אז יותר ויותר שאיפות אמריקאיות הדיחו את הבריטים.

=== מאז 1971 ===
איחוד האמירויות הערביות קיבלו עצמאות מבריטניה ב-2 בדצמבר 1971. שבע האמירויות המאוחדות בנו אז את מבני המדינה שלהם והחלו ביחסים דיפלומטיים עם מדינות אחרות. שלטון האשטדו נובו (Estado Novo) הדיקטטורי בפורטוגל הגיע לסיומו בשנת 1974 במהפכת הציפורנים. לאחר חזרתה לדמוקרטיה ארגנה פורטוגל מחדש את קשריה החיצוניים מהיסוד, העניקה למושבותיה עצמאות וכוננה קשרים ישירים עם מספר רב של מדינות אחרות.

שגרירות איחוד האמירויות הערביות בליסבון נפתחה ב-1 באפריל 2011 בנוכחות שר החוץ של איחוד האמירויות, שייח עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן, ועמיתו הפורטוגלי לואיש אמאדו.

פורטוגל פתחה את שגרירותה באמירויות בשנת 2011 בדובאי. באותה שנה ערך ראש ממשלת פורטוגל ז'וזה סוקרטש ביקור ממלכתי עם שמונה שרים ונציגים רבים של כלכלת פורטוגל.

== יחסים כלכליים ==
ללשכת סחר חוץ הפורטוגזית AICEP יש סניף באבו דאבי.

בשנת 2016 פורטוגל ייצאה סחורות ושירותים בשווי 268.5 מיליון אירו לאיחוד האמירויות הערביות, אשר כללו בעיקר מכונות ומכשירים (במיוחד מכשירי טלקומוניקציה), 7.1% מינרלים ועפרות, 6.8% פקקי שעם ועץ, 6.2% מזון ו 6.1% פלסטיק. באותה תקופה ייצאו האמירויות סחורות ושירותים בשווי 115.6 מיליון אירו לפורטוגל, אשר כללו בעיקר 64.3% פלסטיק (בעיקר פוליאתילן ופוליפרופילן), 11.6% טקסטיל, 8.0% מכונות ומכשירים, מוצרי מתכת 4.8% ו-4.0% מוצרים כימיים-פרמצבטיקה.

זה הציב את איחוד האמירויות הערביות במקום ה-32 בקרב הקונים ובמקום ה-85 בקרב הספקים בסחר חוץ פורטוגלי בסחורות, ואילו פורטוגל הייתה במקום ה-84 בקרב הקונים ו-54 בסחר חוץ בסחורות בשנת 2015.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* פורטוגל מחזיקה באיחוד האמירויות הערביות שגרירות בדובאי.
* איחוד האמירויות הערביות מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון.

== קישורים חיצוניים ==
יגאל כרמי

יגאל כרמי (נולד ב-24 בינואר 1954) הוא מנהל ישראלי, מכהן כסגן נשיא בכיר של חברת סאפט לייצור סוללות. במקביל כיהן כיושב ראש הוועד האולימפי בישראל עד 2021.

==ביוגרפיה==
יגאל כרמי עם מפקד [[חיל האוויר עמיקם נורקין, 2020]]
נולד בחולון בן להורים ניצולי השואה, ממקימי קבוצת שורש. בצה"ל שירת בחיל השריון ולחם במלחמת יום הכיפורים בחזית המצרית ובחזית הסורית. בשירות המילואים עבר קורס קצינים והתקדם לדרגת אלוף-משנה.

סיים תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בפסיכולוגיה תעשייתית באוניברסיטת ניו יורק. ב-1984 החל לעבוד בקבוצת תדיראן, תחילה בתחום משאבי האנוש ולאחר מכן בתפעול ושיווק. לאחר לימודים בתוכנית המנהלים של אוניברסיטת הרווארד מונה ב-1994 למנכ"ל תדיראן סוללות, הוא הוביל את החברה במהלך מכירתה לקבוצת סאפט. ב-2015 מונה לסגן נשיא בכיר של סאפט עם אחריות על שבע חברות ברחבי העולם.

כרמי פעיל לאורך שנים בתנועת מכבי העולמית. ב-1985 היה יו"ר העמותה וחבר גרעין ההתיישבות הראשון של מכבים. הוא כיהן כגזבר מכבי, ויושב ראש התנועה בשנים 2002–2010. ב-2013 נבחר לראש הוועד האולימפי בישראל, הוא נבחר לתקופת כהונה נוספת ב-2016, ולהארכת כהונה ב-2020 עד 2021 בה החליפה אותו יעל ארד.

נשוי לאורה ואב לשלוש בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.olympicsil.co.il/כרמי-יגאל/ יגאל כרמי], באתר הוועד האולימפי

קטגוריה:חיילי חיל השריון
קטגוריה:יושבי ראש הוועד האולימפי בישראל
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954