OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אולר

אולר שווייצרי
אולר מתקופת [[רומא העתיקה (שמאל) ולצידו אולר משוחזר דומה]]
אולר הוא סכין מתקפלת עם להב אחד או יותר, שמותאם לנשיאה בכיס.

אורך להבי האולר יכולים לנוע בין 2 ס"מ עד 30 ס"מ; אורך להב טיפוסי הוא 5–15 ס"מ. 

אולרים הם כלים רב שימושיים, וניתן להשתמש בהם למטרות רבות, כגון חיתוך מזון, פתיחת מעטפות, חיתוך חבלים, ואף ככלי להגנה עצמית. רבים מהאולרים מאובזרים, בנוסף לסכין, גם בכלים אחרים כגון מספריים, פותחן בקבוקים ופחיות, חולץ פקקים, פצירה ועוד.

המילה אולר נזכרת לראשונה בלשון חכמים אך לא ברור מה מקורה.

== היסטוריה של האולר ==
הלהבים המתקפלים הראשונים יוצרו על ידי נפחים אירופאים באמצע המאה ה-18 והם שימשו ככידונים מתקפלים על תותחים ומרכבות. באמצע המאה ה-19, נוצרו הדוגמאות האמיתיות הראשונות של אולרים. ובדיוק כמו היום, היו מגוונים בדגמים ובאיכות. בעוד שחלקם היו סכינים קלאסיות עם ידיות עץ ולהבי ברזל, אחרים היו קלאסיים ויקרים יותר, עם חיזוקים מסגסוגת כסף וידיות איילים.

במהלך המאה ה-19, ייצור האולר נעשה נפוץ יותר. אומנים צרפתים, ספרדים ואמריקאים החלו כולם להתחרות עם הקישוטים הייחודיים שלהם ושימושים מעשיים חדשים. מלבד השימוש ככלי וכלי נשק, האדמירל הצרפתי d’Estaing השתמש בסכינים שנעשו במיוחד בספינתו שיכולים לשמש גם כסכו"ם<ref></ref>.

לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, ייצור האולרים נעשה מתועש. מה שהביא למגוון רחב של דגמים שונים ולעלות נמוכה יותר, מה שהפך את הסכינים הללו לפופולריים עוד יותר.

בשנות ה-50, האולרים היו נפוצים בכל מקום. יצרנים ברחבי העולם מכרו את הדגמים שלהם, בעיקר פרסמו אותם כאולרי כיס מעולים עבור חקלאים, ציידים וחוואים שזקוקים לכלי חיצוני קומפקטי, מהיר ורב-תכליתי.

בעוד שבאמריקה Schrade היה היצרן המוביל של האולרים, חיילים שהגיעו מאירופה הביאו סוויץ' איטלקי אטרקטיבי בשם סטילטו<ref></ref>. קונים אמריקאים היו מסונוורים מההמצאה האיטלקית הזו בדיוק בגלל שהיא לא הייתה מעשית כמו הדגמים האמריקאים. במקום להב חיתוך חד, סטילטו תוכנן כנשק התקפה - מחודד ומאיים.

עם זאת, ב-1950 העיתון היומי האמריקאי הפופולרי Women's Home Companion פרסם מאמר בשם "הצעצוע שהורג"<ref>https://www.bklynlibrary.org/blog/2015/04/03/toy-kills</ref>. האולרים הוגדרו כאשם העיקרי בבעיה עם עליית רמות הפשיעה שיצאה מכלל שליטה. מחבר המאמר ג'ק האריסון פולק תיאר את האולרים כמסוכנים כמו אקדחים ואמר שהם נועדו לאלימות ולשימוש על ידי חברי כנופיה.

לא עבר זמן רב עד שאחרים קפצו על העגלה והצטרפו לתעמולה נגד אולרים, במהלך שנות ה-50, פרסומים רבים אחרים פרסמו מאמרים בגנות אולרים ככלי נשק מרושעים, קטלניים וקראו לחוקים חדשים שיאסרו על השימוש בהם.

== אולר בחוק ==
בניגוד לסכין, אולר הוא לרוב מכשיר המותר לנשיאה מבחינה חוקית. לעיתים, קיימות מגבלות שונות על גודל הלהב, ותכונות אחרות, כגון היכולת לנעול את הלהב כאשר הוא פתוח, כדי להבטיח שלא יוכל לשמש ככלי נשק מסוכן.

בחוק הישראלי נשיאת אולר מותרת. אולר מוגדר כסכין מתקפלת שאורך להבה אינו עולה על עשרה סנטימטרים ושלא ניתן להפכה, בעזרת קפיץ או באמצעי אחר, לסכין שלהבה קבוע. למרות זאת, יש איסור לשאת אולר במקומות כגון מוסדות חינוך, בתי אוכל, מועדונים, אולמי משחקים, מגרשי ספורט ומקומות בהם נערכים מופעים.

==ראו גם==
* אולר שווייצרי
* לדרמן
* אולר קפיצי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סכינים
משה ספקטור (קצין)

משה ספקטור (11 באפריל 1942 – 17 בינואר 2024) היה תת-אלוף בצה"ל והמנכ"ל הראשון בעיריית פתח תקווה.

== ביוגרפיה ==
משה ספקטור נולד בשנת 1942 באזור קייב. עלה לישראל ב-1949. ב-1960 התגייס לצה"ל לחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה וביצע מספר תפקידי פיקוד ובהם מפקד מחלקה ומפקד פלוגה בגדוד 13 (גדעון). לאחר מלחמת ששת הימים מונה למפקד סיירת גולני. לאחר מכן שירת כסמג"ד בחטיבה. בשנים 1969–1970 למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. לאחר מכן, והוא כבר רב-סרן, הוצב באגף מבצעים. בשנת 1972 שירת כמפקד פלוגה בבה"ד 1. במלחמת יום הכיפורים היה מפקד סיירת שקד, פרוסה בחצי האי סיני בקו המוצבים, בין היחידות שניסו לבלום את הצבא המצרי בימי הלחימה הראשונים וספגה אבדות רבות. כוח מן היחידה, בפיקודו של ספקטור, לחם תחת פיקוד חטיבה 14 בקרב החווה הסינית, בצליחת תעלת סואץ ובקרב על מתחם אורחה. בהמשך שירת כמפקד חטיבה 5. לאחר מכן פיקד על חטיבת ביסלמ"ח. בהמשך הועלה לדרגת תא"ל ובשנים 1982–1985 שירת כמפקד אוגדת יהודה ועסק בהסבתה לאוגדת שריון. לאחר מכן מילא תפקיד פיקודי בפיקוד הצפון. בשנת 1988 השתחרר מצה"ל.

לאחר שחרורו מצה"ל מונה למנכ"ל הראשון בעיריית פתח תקווה. תפקיד זה מילא במשך 15 שנים ולאחר מכן שימש כ־13 שנים כיועץ ראש העיר לנושאי תשתיות מוסדות חינוך ונוער.

בשנת 2022 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי "משה ספקטור – קצין וג'נטלמן".

קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה.

ב-17 בינואר 2024 נפטר בגיל 81.

== לקריאה נוספת ==
* [https://yomkipurwar.mod.gov.il/Persons/Pages/MosheSpector.aspx?query=%D7%9E%D7%A9%D7%94+%D7%A1%D7%A4%D7%A7%D7%98%D7%95%D7%A8 משה ספקטור] באתר [https://yomkipurwar.mod.gov.il/Pages/default.aspx "50 שנה למלחמת יום הכיפורים"] של ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון
* רן אדליסט, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1983, כרך 14 – "סיירות ומיעוטים", עמודים 35–36

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.gal-ed.org.il/ogda720/show_item.asp?levelid=45607&itemid=35938&itemtype=3&param=t=8 תא"ל ספקטור משה], באתר אוגדת יהודה
* [https://web.archive.org/web/20111011143424/http://www.gadsargolani.com/Web/Units/Palsar/UnitCommanders/523.aspx משה ספקטור (1967–1968)], באתר גדוד הסיור של חטיבת גולני
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH997011945971205171/NLI משה ספקטור - קצין וג'נטלמן]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי סיירת שקד
קטגוריה:מפקדי סיירת גולני
קטגוריה:מפקדי חטיבת ביסלמ"ח
קטגוריה:מפקדי אוגדת יהודה
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לי רשויות מקומיות
קטגוריה:יקירי פתח תקווה
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד הצפון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת יום הכיפורים
יותם (מיצב)

"יותם" הוא מיצב מעשה ידי האמן גדעון גכטמן לזכרו של יותם בנו.

ב-7 בפברואר 1998 נפטר בנו של גכטמן, יותם, ממחלה אוטואימונית מסוג טקיאסו. מחלה זו התגלתה עת יותם היה בן שש, והוא נפטר בגיל 26. המיצב הוצג לראשונה בשנת 1999 במוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית. בשנת 2000 הוצג המיצב בגלריה העירונית לאמנות של רחובות ובמשכן לאמנות עין חרוד.

יצירה זו מהווה המשך ופיתוח של היצירה "מאוזוליאום" אותה מציג גכטמן החל משנות ה-80 של המאה ה-20. את היצירה אצר האמן משה ניניו, חבר קרוב של גכטמן.

==תיאור המיצב==
את פני הנכנסים לחלל התערוכה קיבל פוחלץ של טווס, המסמל באיקונוגרפיה נוצרית את הנצח שלאחר המוות, הטווס הועמד על כן שיש. בהמשך המיצב ראה הצופה ריהוט הלקוח מתחום הרפואה והקוסמטיקה. בחדר מוצבים שולחנות טיפול לבן וארונות מגירות לבנים, כדוגמת אלא המצויים בחדרי חולים בבית חולים; כל רהיטים אלה ניצבים על גלגלים. על עמודי נירוסטה תלויים תצלומים של חלקי גוף. כמו כן מוצבים ביצירה פרגוד בית חולים, אקווריום ועגלת משחק העשויה שיש בצבע אדום, וכן מגבות ועליהן שם הבן. המיצג כוללת תצלומים מחדר האשפוז של יותם, ויציקות רגליים שלו בגבס.

המראה הלבן של היצירה נועד לעורר הרגשה "סטרילית" של הצופה, בדומה להרגשה המתקבלת בבית חולים.

בתוך ארון המגירות מוצגים תצלומים של קברו של הבן יותם וארבעה תצלומי שיש שונים (תצלום היצירה "כד", תצלום של שיש אמיתי בקניון מראשון לציון ותצלום פורמייקה דמוית שיש). הארון מיועד להיות ארכיב המציג את זכרונות העבר של האמן ושל הבן. השימוש בשיש כמשטח לתצלומים מיועד להזכיר מצבות בבית קברות, וכן השיש משמש לרוב לפיסול מונומנטלי והנצחה מיועד לעורר אסוציאציה זו אצל הצופה. תצלום הבן מופיע כשהוא חקוק על אבן בזלת שחורה.

בארונית אחרת שלוש מגירות המציגות עבודות קודמות של האמן: בעליונה שבהן חצץ של אבן בזלת בדרגות שונות של ריסוק (מאבק ועד אבני חצץ גדולות); באמצעית כפיסי עץ בדרגות שונות של ריסוק (נסורת וכפיסים גדולים יותר); ובתחתונה חבל שלם, וכן חבלים המופרדים לסיבים הולכים וקטנים. ארון מגירות זה מציג פירוק ודיקומופזיציה של חומר למרכיביו, ומסמל כיליון ומוות.

הגוף המרכזי של היצירה, שניצב במרכזה, הוא האקווריום. באקווריום יש מספר חפצים ובהם אבנים וקונכיות על קרקע של חצץ, פירות, צמחים מפלסטיק ואבנים מפלסטיק. חלק מהחפצים מונחים על קרקעיים האקווריום וחלקם צפים במים. העדרם של דגים באקווריום והחפצים הדוממים השקועים או צפים בו נועדו לעורר בצופה הרגשה של כיליון - מצב הופכי לאקווריום בו הדגים והצמחים החיים. בועות המוזרמות לאקווריום יוצרות בו תנועה, אשר נועדה להזכיר לצופה את מחזור הדם.

בסרטון וידאו המוצג במסגרת היצירה נראה גכטמן כמעין איש מעבדה כשהוא שוקל אותיות עשויות שיש - המרכיבות את שמו של בנו, ואשר לכאורה נוסרו מלוח השיש של המצבה של הבן. גכטמן מפורר אותן ומאכסן את המרכיבים במבחנות זכוכית.

עגלת הצעצוע מסמלת את משחקי הילדים של הבן מחד, ומאידך, עצם היותה עשויה שיש נועד להזכיר כירכרת קבורה.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Gideon Gechtman Yotma 004.jpg
קובץ:Gideon Gechtman Yotma 002.jpg
File:Gideon Gechtman Yotma 003.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20030720225939/http://hcc.haifa.ac.il/gallery/yotam/text.htm תיאור היצירה] והקשר בינה לבין יצירות אחרות של האמן, ובהן היצירה "חשיפה"
* 
* 
* 
* [http://www.holyfly.com/studio/pdf/issues/StudioMagazine157.pdf סטודיו, מגזין לאמנות, דצמבר 2004, גיליון 157, עמ' 13 - 14]

קטגוריה:מיצבים
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:גדעון גכטמן
קטגוריה:יצירות משנת 1999
חשיפה (מיצב)

חשיפה היא מיצג של האמן הישראלי גדעון גכטמן שהוצגה בשנת 1973 בגלריה יודפת. עבודה פרובוקטיבית זו נוצרה בעקבות ניתוח לב שעבר האמן, ולאחר שהתגלה שבנו בן השש, יותם, חולה במחלה נדירה. היצירה נחשבה חושפנית ונועזת ביותר ביחס לתקופה בה הוצגה.

היצירה התייחסה לפרוצדורות הרפואיות ולבדיקות שעבר האמן, וכללה שחזור של ההליכים שבהם התכונן לניתוח הראשון שבו עבר. יצירה זו נחשבת לאחת התערוכות המושגיות הראשונות שנערכו בישראל.

==תיאור היצירה==
במסגרת המיצג הוצג וידאו של גכטמן כשהוא מגלח את שיער ראשו ובהמשך את כל שיער גופו (החל מהגבות ועד שער הערווה), קופסאות עשויות פרספקס ובהם שיער האמן המגולח, תצלומים של גכטמן בעירום מלא, תצלומי רנטגן של לב האמן, וכן תצלומים של המיטה בה אושפז, של הרופאים והאחיות שטיפלו בו, ומסמכים דמוי מסמכים רפואיים, שהכין האמן, ואשר לכאורה מציגים את מצבו הרפואי (המסמכים משייכים את מצב ליבו של האמן ליחס של הורי האמן אליו, ולהזנחה שהם הזניחו אותו). עוד כולל המיצג צנצנות של תרופות, כלים המכילים שתן של האמן, וברקע נשמע צליל דופק ליבו של גכטמן (שהוקלט על ידי אשתו).

יגאל צלמונה תיאר את המיצב במילים אלה:

==ביקורת==
משה נתן כתב בעיתון מעריב על היצירה:

האוצרת שרה בריטברג סמל סבורה כי מדובר ביצירת בעלת חשיבות רבה ביותר:

==גלריה==
<gallery caption="" widths="200px" heights="200px" perrow="3">
File:Gideon Gechtman hasifa 002.jpg|מסמכים רפואיים מתוך "חשיפה"
File:Gideon Gechtman hasifa 004.jpg|חשיפה (מראה הצבה)
File:Gideon Gechtman hasifa 006.jpg|חשיפה (מראה הצבה)
File:Gideon Gechtman hasifa 007.jpg|חשיפה (מראה הצבה)
File:Gideon Gechtman hasifa 008.jpg|חשיפה (מראה הצבה)
File:Gideon Gechtman hasifa 003.jpg|תצלום מתוך וידאו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20131015132311/http://hma.org.il/Museum/Templates/showpage.asp?DBID=1&LNGID=2&TMID=84&FID=601&PID=1078 תיאור היצירה] באתר מוזיאון חיפה לאמנות

קטגוריה:מיצבים
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:גדעון גכטמן
דנה רון

דנה רון גולדרייך (נולדה בשנת 1964) היא מדענית בתחום מדעי המחשב, פרופסור מן המניין בפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב. רון היא אחת המייסדות של תחום בדיקת תכונות מדגמית ונמנית עם החוקרים המובילים בתחום.

==ביוגרפיה==
דנה רון נולדה בארצות הברית בעת שהוריה, פרופסור עמירם רון ופרופסור ארזה רון, שהו שם בלימודים. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים. סיימה תואר ראשון במדעי המחשב ופיזיקה (בהצטיינות) בשנת 1987, ותואר שני במדעי המחשב (בהצטיינות) בשנת 1989. עבודת הדוקטורט שלה, אותה סיימה בשנת 1995 בהנחייתו של פרופ' נפתלי תשבי, היא בנושא "Automata Learning and its Applications". בין השנים 1995–1997 עשתה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת MIT. הייתה עמיתת מחקר במכון Bunting (1997/8) ובמכון Radcliffe של אוניברסיטת הרווארד (2003/4). 

בשנת 1998 הצטרפה לסגל המחלקה להנדסת חשמל של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 2000 קודמה לדרגת מרצה בכיר, בשנת 2004 מונתה לפרופסור חבר, ובשנת 2009 מונתה לפרופסור מן המניין. בשנות הלימודים תשע"ב ותש"ף הייתה מדען אורח באוניברסיטת קולומביה.

תחומי המחקר שלה כוללים אלגוריתמים עם סיבוכיות תת-ליניארית (בדגש על בדיקת תכונות מדגמית), אלגוריתמי קירוב (אקראיים), ותורת הלמידה החישובית.

==ספריה==
<div class="mw-content-ltr">
* D. Ron. Algorithmic and Analysis Techniques in Property Testing, Foundations and Trends in Theoretical Computer Science: vol. 5, no. 2, pages 73–205, 2009
* D. Ron. Property Testing: A Learning Theory Perspective, Foundations and Trends in Machine Learning: vol. 1, no. 3, pages 307–402, 2008
</div>

==משפחתה==
דנה רון נשואה לעודד גולדרייך, פרופסור למדעי המחשב במכון ויצמן למדע. להם מאמרים מדעיים משותפים אחדים.

==מאמרים מייצגים==
<div class="mw-content-ltr">
* N. Alon, S. Dar, M. Parnas, and D. Ron, Testing of Clustering. SIAM Review, vol. 46, no. 2, pages 285–308, 2004
* O. Goldreich, S. Goldwasser and D. Ron, Property Testing and its connection to Learning and Approximation. Journal of the ACM, vol. 45, no. 4, pages 653–750, July 1998
* D. Ron, Y. Singer, and N. Tishby, The Power of Amnesia: Learning Probabilistic Automata with Variable Memory Length. Machine Learning, vol. 25, no. 2, pages 117–149, 1996
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.eng.tau.ac.il/~danar דף הבית של דנה רון]
* 

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: הנדסת חשמל
קטגוריה:מדעניות מחשב ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
פאנה קאראסאו

פאנה קאראסאו
פאנה קאראסאו (באיטלקית: Pane carasau) הוא הפיתה המסורתית של סרדיניה. מאכל זה נקרא באיטליה בשם "כרטא דה מוזיקה" (באיטלקית: carta da musica) על שם דקותו של המאפה ודמיונו (בצבעו ובדקותו) לדפי כתיבת תווים.

המאפה דק ופריך, וקוטרו כ-50 ס"מ. המאפה מיוצר על ידי חציית פיתה לשניים (בעובייה, היינו פותחים את הפיתה וחוצים את הפיתה לשתי פרוסות עגולות זהות בגודלן), ואלה נאפות בשנית. הפיתה ממנה עשוי הרקיק עשויה מקמח מלא, מים ושמרים.

הרקיק שמתקבל נשמר לאורך זמן (עד לשנה), ועל כן הוא שימש את רועי הצאן באי ששהו מחוץ לכפריהם חודשים ארוכים. הרקיק נאכל כשהוא יבש, או כשהוא מורטב ביין, מים או רוטב.

עדויות לאכילת המאכל התגלו בחפירות ארכאולוגיות באי, וככל הנראה הוא נאכל באי כבר בשנת 1,000 לפנה"ס.

מקור שם הרקיק במילה הסרדינית "carasare".

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20111104171504/http://www.giacommo.net/recepies/bread/sardegna.htm מתכון להכנת המאפה]
* [http://www.sardegnadigitallibrary.it/index.php?xsl=626&id=190962 וידאו המדגים את הכנת המאפה]
* [https://web.archive.org/web/20140803172341/http://www.academiabarilla.com/italian-recipes/bread-pasta-starchy-foods/pane-carasau.aspx ההיסטוריה של הפאנה קאראסאו]
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:המטבח הים-תיכוני
קטגוריה:המטבח הסרדיני
קטגוריה:סוגי לחם
קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
מולדה (אתר מקראי)

נחלות שבטי ישראל
מוֹלָדָה הייתה עיר בנגב יהודה בתקופת המקרא; בספר יהושע נמנתה בין היישובים והאתרים שיועדו לשבט יהודה: 

ואחר כך לשבט שמעון, יחד עם באר שבע:

מולדה הייתה בין הערים שבהן התיישבו עולי בבל משבט יהודה בתקופת שיבת ציון; כך נכתב בספר נחמיה. 

ייתכן שמולדה המקראית היא מולדה האדומית שאליה הגיע הורדוס כאשר נמלט מאגריפס, כפי שהוזכר בחיבוריו של יוסף בן מתתיהו, ובאונומסטיקון.

בעת החדשה הוצע לזהותה בתל-אל-מִלְח, מדרום מזרח לבאר שבע, או עם חִ'רבת אל-וַטַן (מילולית: חורבת המולדת) ממזרח לבאר שבע; באתר זה נמצאו בחפירה ארכאולוגית ממצאים מהתקופה הישראלית. שמה של מולדה נזכר בעברית באחד ממכתבי ערד.

==לקריאה נוספת==
* הערך: מולדה, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 496.
* יהודה גוברין, אתר נחל יתיר - מולדה שבנחלת שבט שמעון?, עתיקות, 20, תשנ"א, עמ' 13-23.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט שמעון
קטגוריה:הנגב
שבת בקיבוץ

שבת בקיבוץ היא ציור מעשה ידי האמן הישראלי יוחנן סימון משנת 1944 בסגנון ריאליזם סוציאליסטי. היצירה דומה בסיגנונה ליצירות אמנות סובייטיות מאותה תקופה.
== היצירה ==
היצירה מתארת את "השדה הגדול" בקיבוץ גן שמואל בו התגורר האמן. סימון נחשב לאמן חברתי ולציוריו היו מסרים חברתיים סוציאליסטים אידאולוגיים. מטרת הציורים הייתה להציג את חבר הקיבוץ כאידיאל. 

המסר המרכזי המתואר בציור "שבת בקיבוץ" הוא האידיליה המשפחתית של חברי הקיבוץ. הציור מציג את חברי הקיבוץ כמשפחה אחת של פועלים עובדים. לא ניתן לראות ביצירה את פני האנשים שכן האינדווידואליות שלהם אינה חשובה; החשוב הוא הקשר ביניהם כקולקטיב, והקרבה שלהם לאדמה ולקיבוץ. הציור מציג את חברי הקיבוץ נחים יחד בשבת, ובכך מנסה להציג אידיליה של החברה הקיבוצית כולה, תוך הצגת הרמוניה בין החברים לבין עצמם ובין חברי הקיבוץ לטבע סביבם.

יצירה מאוחרת יותר, משנת 1947, מציגה את אותו נושא. בגרסה זו שם סימון דגש דווקא על ההורים בקיבוץ המשחקים עם ילדיהם. ברקע התמונה ניתן לראות סוסים ועגלה. ביצירה זו קומפוזיציה פירמידלית. דמות האב המרכיב את בנו על כתפיו או מרים אותו באוויר הופיע ביצירות נוספות מאוחרות יותר של סימון, ומעלות אסוציאציה של הנפת עומר או קורבן - ובכך מציג סימון את הילדים כתוצרת נוספת של הקיבוץ.

שתי היצירות עושות שימוש בצבעים חמים - בעיקר צבעי חום ומעט ירוק, המסמלים את הקרבה לאדמה ולטבע. ברקע שתי היצירות ניתן לראות מבנים האופייניים לקיבוץ, ואת עצי הברושים הצומחים בו.

לימים צייר סימון יצירות נוספות באותו נושא ובאותו שם.

==קישורים חיצוניים==
* [http://clickit3.ort.org.il/apps/ww/page.aspx?ws=ea881187-952a-4654-946e-334ba7f02b8e&page=89250cfb-dc89-48cd-ad02-a25a78ce8ea6&fol=695c343b-d724-4476-9649-c8f4130f8321 תיאור היצירה]
* [http://www.tamuseum.com/he/collection-work/8263 היצירה] באתר מוזיאון תל אביב

קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1940
מומינטרול (קומיקס)

מומינטרול (בשוודית: Mumin או Mumintrollen; בפינית: Muumipeikko) היא רצועת קומיקס שנוצרה על ידי המאיירת הפינית-שוודית טובה ינסון ואחיה לארס ינסון אשר מתמקדת בעלילותיהם של דמויות המומינים. 

== רקע ==
בעקבות פנייה אישית מעורך העיתון אטוס וירטאנן, אשר היה ידיד של ינסון, החלה ינסון לייצר את רצועת הקומיקס "Mumintrollet och jordens undergång" (מומינטרול וסוף העולם). פרויקט זה אשר הופק בין השנים 1947 ל-1948 עבור מדור הילדים של העיתון הפיני-שוודי "Ny tid". באותה העת פורסמו שתי רצועות חדשות מדי שבוע, והרצועות היוו בעיקר עיבוד לספר "כוכב השביט מגיע לעמק המומינים".

בשנת 1952 המו"ל הבריטי של ינסון צ'ארלס סוטון העלה בפני ינסון את ההצעה לצייר רצועת קומיקס של המומינים. סוטון רצה שהקומיקס יכיל סאטירה חברתית ויפנה למבוגרים. ינסון קיבלה את ההצעה בחיוב.

== תולדות רצועת הקומיקס "מומינטרול" ==
סדרת קומיקס זו פורסמה באופן קבוע בעיתונות בין השנים 1954 עד 1975. טובה ינסון איירה וכתבה את כל רצועות הקומיקס בין השנים 1954 - 1957. רצועת הקומיקס היומית הופקה בתחילה באופן בלעדי עבור השוק הבריטי - הקומיקס הופיע לראשונה בשנת 1954 בעיתון הלונדוני הפופולרי "Evening News". בשלב מסוים החל הקומיקס להופיע גם בעיתונים והמגזינים הסקנדינביים. הרצועות נוצרו במקור בשפה האנגלית אך תורגמו גם לשפות אחרות לאורך השנים. בשיא הצלחתו הקומיקס פורסם ב-120 מגזינים ועיתונים - מה שהפך אותו לרצועת הקומיקס הפינית המצליחה ביותר.

בין השנים 1957–1959 טובה ינסון הפיקה את רצועת הקומיקס בשיתוף פעולה עם אחיה לארס ינסון אשר בתחילה היה מעורב בכתיבת העלילה של רצועת הקומיקס.

לבסוף ויתרה ינסון על רצועת הקומיקס היומית כיוון שהעבודה האינטנסיבית על רצועות הקומיקס לא הותירו לה זמן לצייר ולכתוב ספרים. בעקבות כך אחיה לארס לקח את העסק לידיו והמשיך ביצירת רצועות הקומיקס של המומינים משנת 1959 עד 1975, תוך שימור הסגנון והאווירה. 

הקומיקס "מומניטרול" פורסם בעיתונים בפעם האחרונה ב-16 באפריל 1975.

==בכריכה קשה==
החל מאוקטובר 2006, המוציא לאור הקנדי "Drawn and Quarterly" מוציא לשווקים סדרת ספרים אשר מאגדת את רצועות הקומיקס שהופיעו ב–"The Evening News".

* "Drawn and Quarterly's Moomin Vol.1" אוגדן הסיפורים 1-4 (פורסם בשנת 2006) 
* "Drawn and Quarterly's Moomin Vol.2" אוגדן הסיפורים 5-9 (פורסם בשנת 2007) 
* "Drawn and Quarterly's Moomin Vol.3" אוגדן הסיפורים 10-13 (פורסם בשנת 2008) 
* "Drawn and Quarterly's Moomin Vol.4" אוגדן הסיפורים 16-19 (פורסם בשנת 2009) 
* "Drawn and Quarterly's Moomin Vol.5" אוגדן הסיפורים 16-19 (פורסם בשנת 2010) 

קטגוריה:המומינים
קטגוריה:רצועות קומיקס
דומניקו ג'רוזלימיטנו

דומניקו ג'רוזלימיטנו (באיטלקית: Domenico Gerosolimitano, מילולית: דומניקו הירושלמי, שמו האיטלקי של היהודי המומר שמואל ויוואס; 1553 או 1555–1621), היה רופא וצנזור על ספרים עבריים, מחברו של המדריך לצנזור "ספר הזיקוק" ורב ומלומד יהודי לשעבר. 

==תולדות חייו==
נולד בארץ ישראל בשם שמואל ויוואס (משפחת רבנים נכבדה שמקורה בקורפו). למד תלמוד וקבלה בעיר צפת וכיהן כרב וכדיין. בגיל 24 נסע לקהיר שם עבד כרופא והפך לרופא מפורסם ששמעו הגיע עד לחצר הסולטאן, שהזמין אותו לקושטא על מנת לשמש כרופא בחצר המלכות. במשך 16 שנים עבד כרופא בחצר הסולטאן ואז עבר לאיטליה. ב-6 באוגוסט 1593 המיר את דתו לנצרות, לדבריו עשה זאת ממניעים דתיים.

הוא החל לשמש כמורה לעברית והתקבל לעבודה כצנזור. על פי עדותו צנזר ג'רוזלימיטנו עצמו למעלה מ-20,000 עותקים של ספרי דפוס וכתבי יד עבריים. כיוון שהצנזור חתם באותם ימים על עבודתו ניתן למצוא עדות לפעילותו בכתבי יד וספרים עבריים רבים ששרדו מתקופה זו עד ימינו. במקביל לעבודת הצנזורה חיבר מדריך בעברית למצנזר (שנקרא בעברית "מזקק", מן המילה הלטינית expurgatio, זיקוק) - ספר הזיקוק.

הוא שירת גם את הקרדינל פדריקו בורומאו כמלקט ספרים עבריים לספרייה האמברוזיאנית ובמסגרת זו נסע לקורפו בה אסף כתבי יד עתיקים ויקרי המציאות עבור אוסף הספרים העבריים של הספרייה. בניגוד למלקטים אחרים, לא הפך עם שובו לדוקטור בקולג' הספרייה (אחראי על אוסף), אלא המשיך לעבוד כצנזור עד מותו ב-1621.

==ספר הזיקוק==
כאמור, חיבורו החשוב ביותר בתחום הצנזורה הוא ספר הזיקוק, חיבור מקיף שנועד לשמש כמדריך למצנזר. הספר מכיל כללים עקרוניים למצנזר ודיון בתוכנם של 426 ספרים עבריים, כיצד הם פוגעים באמונה הנוצרית וכיצד יש לתקנם, כך שיתאימו לדרישות הכנסייה. הספר היה מיועד עבור מצנזרים יהודים מומרים, שאמונתם נוצרית אך שפתם עברית והשפעתו ניכרת גם (ואף במידה גדולה יותר) בקרב הצנזורה הפנימית. 

בין הכללים למצנזר הנכללים בספר:

==לקריאה נוספת==
* פריבור גילה, "ספר הזיקוק" של דומיניקו ירושלמי (1555–1621) והשפעתו על הדפוס העברי (דוקטורט), [http://www.is.biu.ac.il/files/is/Prebor_h.pdf תקציר בעברית].
*פריבור גילה, "ספר הזיקוק" כמקור ביבליוגרפי, עלי ספר 23, 2013 עמודים 63-80 

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידי 1550
קטגוריה:נפטרים ב-1620
קטגוריה:יהודים מומרים
קטגוריה:צנזורים
קטגוריה:מתנצרים
Thiomargarita namibiensis

Thiomargarita namibiensis הוא נקד גראם שלילי מחטיבת הפרוטאובקטריה. החיידק התגלה בשנת 1999 במשקעי האוקיינוס של המדף היבשתי בנמיביה ומכאן שמו. 
זהו החיידק הגדול ביותר שהתגלה אי פעם. בדרך כלל ברוחב של 0.1 מ"מ עד 0.3 מ"מ, אך יכול להגיע עד לרוחב של 0.75 מ"מ. החיידק גדול וניתן להבחין בו בעין ללא צורך במכשיר כלשהו.

מקור שמה ביוונית (Thio הוא גופרית) ובלטינית וספרדית (Margarita היא מרגלית). השם מתייחס לשרשראות החיידק שנראה כמו מחרוזת פנינים דקה, בשל גרגרי גופרית מיקרוסקופיים בחיידק. השם Namibiensis מציין שמקורו בחופי נמיביה. זהו המין היחידי המוכר בסוג Thiomargarita.

המין התגלה על ידי היידה נ. שולץ (Heide N. Schulz), בקרקעית הים של ואלוויס ביי בנמיביה. בשנת 2005, התגלה חיידק דומה במפרץ מקסיקו, שבניגוד לחיידק הנמיבי, המופיע בשרשראות, מופיע בבודדים או בצמדים. לפני גילוי זה החיידק הגדול ביותר הידוע היה Epulopiscium fishelsoni.

הגודל של החיידק הוא בדרך כלל חיסרון עבורו. החיידק משיג את המזון שלו בתהליכי דיפוזיה פשוטים דרך קרום התא שלו. בחיידק גדול מתקבל יחס קטן יותר בין שטח קרום התא לנפח התא כך ששיעור ספיגת התזונה יהיה ברמת הסף ולכן חיידקים גדולים עלולים לגווע ברעב בקלות. ב-Thiomargarita namibiensis התא החיידקי מאוד דק וממוקם בעצם בהיקף ובמרכזו נמצאת חלולית ענקית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חיידקים ארגמניים
איחוד המאבק לשחרור מעמד הפועלים

מנהיגי הארגון לפני הגלייתם לסיביר ב-1897
איחוד המאבק לשחרור מעמד הפועלים הוא ארגון מרקסיסטי שהוקם בסנקט פטרבורג שברוסיה בסתיו 1895, על ידי ולדימיר אוליאנוב (לנין), יולי מרטוב, גלב קרז'יז'אנובסקי ואחרים. הארגון איחד עשרים חוגים מהפכניים שעסקו בפעילות מרקסיסטית עיונית, והונהג בעיקר בידי לנין ומרטוב. מטרת הקמתו הייתה יצירת תסיסה בקרב הפועלים בסנקט פטרבורג, ושוגרו עלונים לבתי החרושת במטרה להחדיר בהם את האידאולוגיה הסוציאליסטית.

בדצמבר 1895 נעצרו על ידי האוכרנה שישה מחברי הארגון, ובהם לנין. בזמן שהמתין בכלא המשיך לנין להדריך את פעילותו של הארגון באמצעות תכתובות. ב-1896 נעצרו גם מרטוב ומספר חברים נוספים. אף על פי כן, הארגון הצליח להביא לשביתה של פועלי טקסטיל במאי 1896, שהתפשטה למפעלים נוספים ברחבי רוסיה ונמשכה שלושה שבועות. הייתה זו השביתה הגדולה ביותר בתולדות רוסיה עד אז.

לאחר הגלייתו של לנין, הפך הזרם האקונומיסטי לדומיננטי בארגון. בסוף שנות השמונים של המאה ה-19 התפשט "איחוד המאבק", שפעילותו הייתה בלתי-חוקית, לאזורים נוספים באימפריה הרוסית, לפינלנד ולסטוקהולם. בין היתר סייע ילמאר ברנטין, מנהיג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה, לארגן את התחבורה לארצות אלו. 

בסתיו 1900 התמזג הארגון לתוך "ארגון הפועלים של סנקט פטרבורג".

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.marxists.org/glossary/orgs/l/e.htm#lsewc מידע על הארגון] באתר Marxists.org

קטגוריה:האימפריה הרוסית: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקה
קטגוריה:רוסיה: מפלגות היסטוריות
טורטה קפרזה

טורטה קפרזה, טורט קפרזה, טורט קפרי או עוגת שוקולד קפרי (באיטלקית: Torta caprese - "עוגה בסגנון קפרי") היא מאפה קינוח מסורתי מהמטבח האיטלקי המכיל שוקולד ושקדים. מקורה של עוגה זו באי קפרי, והיא נקראת על שם האי.

העוגה מכילה חמאה מרוככת שעורבבה עם סוכר וחלמונים. לאחר שהתערובת מתקררת מוסיפים לה שקדים טחונים ושוקולד שהומס על אמבט מרים. העדר קמח במרכיבי המתכון גורם שהמאפה יהיה פריך בחלקו החיצוני, אך רך ולח בחלקו הפנימי. המאפה מוגש כשהוא מעוטר באבקת סוכר. נהוג לשתות לצדו ליקר סטרגה.

מקורו של המאפה אינו ברור וישנן מספר אגדות אורבניות הקשורות להמצאתו - אחת מהן מספרת שהמאפה נאפה עבור תיירים שביקרו בקפרי, והאופה מיהר ושכח להוסיף קמח. לפי גרסה אחרת הטורט הומצא על ידי שני נכדיו של הצייר האוסטרי אוגוסט ובר בעת ביקורם באי.

גרסה דומה של עוגה זו מגיעה מהעיר פרארה שבאיטליה -עוגת שוקולד ללא קמח.

אף שמקור העוגה אינו ברור, ידוע כי העוגה הפכה פופולרית בקרב תיירים שביקרו באי בשנות ה-20 או בשנות ה-30 של המאה ה-20.

== ראו גם ==
* עוגת יום הולדת
* טורטה סטבלי
* זאכרטורטה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.matkonim.net/hagim/pess05-8.html מתכון לטורט קפרזה] באתר "מתכונים"
* [http://www.cittadicapri.it/index.php?option=com_content&view=article&id=7&Itemid=7 מאכלי האי קפרי] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עוגות
קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
קטגוריה:קינוחי שוקולד
רשת מכללות עתיד

עתיד רשת מכללות טכנולוגיות בע"מ היא רשת מכללות להכשרה טכנולוגית בפריסה ארצית, המציעה לימודי הנדסאים וטכנאים מוסמכים במסלולי מה"ט ולימודי תעודה בפיקוח האגף להכשרה מקצועית של משרד העבודה. הרשת מפעילה ארבע מכללות ללימודי הנדסאות וחמש מכללות להכשרות מקצועיות.

==היסטוריה עסקית==
עתיד רשת מכללות טכנולוגיות הוקמה כרשת מכללות פרטית בשנת 1990. מייסדיה, דוד נבות ורינה פורת, וביוני 2022 הרשת הועברה לבעלות ההסתדרות הלאומית. מנכ"ל רשת המכללות הוא אייל קרמר. עתיד רשת מכללות טכנולוגיות מחזיקה בבעלותה את עתיד - רשת חינוך ובתי ספר.

בסוף שנות ה-90 החזיקה חברת "לידן", בבעלות איש העסקים עזרא הראל וחברת "משיק", ב-51% ממניות הרשת, ובשנת 2000, מכרה אותן לרשת ג'ון ברייס.

ביוני 2022 פורסם כי ההסתדרות הלאומית רכשה את רשת המכללות עתיד.

==פעילות==
הרשת מציעה מגוון רחב מאוד של מסלולי לימוד להנדסאים וטכנאים מוסמכים בתחומי חשמל, בקרה ואוטומציה, אלקטרוניקה, הנדסה אזרחית, תוכנה, הנדסאי מכונות, רכב, תעשייה וניהול, אדריכלות, מכשור רפואי, טלוויזיה וקולנוע ומסלולים נוספים.

הרשת מציעה בנוסף מגוון רחב מאוד של קורסים ללימודי תעודה בתחומי חשמל ואלקטרוניקה, קירור ומיזוג אוויר, תעשייה ומתכת, רכב ותחבורה חכמה, מחשבים וסייבר, מינהל וחשבונאות ועוד.

חמש המכללות להנדסאים נמצאות בפריסה ארצית: עתיד מעלות, עתיד ירכא, עתיד חיפה, עתיד תל אביב ועתיד באר-שבע.

בנוסף, מפעילה הרשת גם תוכניות עבור משרדי ממשלה שונים, הכוללים הכשרה מקצועית לאסירים לקראת שחרור והפעלת סדנאות פסיכו חינוכיות לתוכניות בשירות המבחן למבוגרים.

מאז 2008 מפעילה רשת עתיד, עבור האגף להשתלמויות והדרכה לעובדי הוראה במשרד החינוך, את המינהלת להשתלמויות עובדי הוראה. המינהלת מפעילה מערך מנהלי להכרה בהשתלמויות לצורכי גמול, ומתחזקת מאגרי מידע על מבצעי ההשתלמויות.

=== רשת המכללות ===
רשת המכללות מונה כיום (2024) כתשע מכללות ברחבי ישראל.

מדי שנה לומדים ברשת למעלה מ-10,000 סטודנטים.

ההנהלה ומטה הרשת ממוקמת בטירת כרמל.

===מרכז הקריירה של עתיד רשת מכללות טכנולוגיות===
מרכז הקריירה של עתיד רשת מכללות טכנולוגיות מלווה את הסטודנט מהיום הראשון של לימודיו ואף לאחר שהשתלב בעבודה בתחום הלימודים.

תחומי פעילות של המרכז לקריירה:
*	ייעוץ קריירה אישי לפני הרשמה ללימודים וסיוע בבחירת מסלול הלימודים והקריירה המתאימים למועמד.
*	שילוב הסטודנטים במגוון פרויקטים אצל מעסיקים כבר במהלך הלימודים, דבר המאפשר צבירת ניסיון ולמידה משמעותית.
*	סיורים מקצועיים והרצאות אורח של מעסיקים בתחום.
*	ליווי אישי בכתיבת קורות חיים, הכנה לראיונות עבודה והכנה למבחני מיון.
*	ירידי תעסוקה עם מגוון מעסיקים מתחומים שונים רלוונטיים לתחומי הלימוד.
*	ליווי בפיתוח קריירה גם לאחר השתלבות במקום העבודה וכן הכשרות המשך להתקדמות בסולם הקריירה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://www.michlalot.co.il/atid/main.php עתיד רשת מכללות טכנולוגיות], באתר מכללות

==הערות שוליים==

קטגוריה:רשתות בתי ספר בישראל
קטגוריה:רשתות בתי ספר פרטיים בישראל
קטגוריה:ישראל: חינוך מקצועי
קטגוריה:ישראל: הכשרה מקצועית
קטגוריה:ישראל: מכללות להכשרת טכנאים והנדסאים
אילם (אתר מקראי)

מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
אֵילִם (לעיתים בכתיב מלא: אילים), הוא אתר מקראי אשר שימש כאתר החנייה השני במסלול נדודיהם של בני ישראל במדבר.

==אזכוריו==
אילם הוזכר לאחר פרשת המחסור במים שלושה ימים, ואירוע המים המרים שנהפכו למתוקים מכוחו של נס. מסכת אירועים זו זכתה לפרשנות ספרותית והלכתית רבה במרוצת הדורות. 

אילם תואר כנווה מדבר נוח לחנייה, בהיותו מוצל על ידי עצי דקל, ועשיר במזון זמין, כגון תמרים, בספר שמות: 

 

ולאחר החנייה באילם נסעו בני ישראל אל מדבר סין אליו הגיעו בט"ו באייר:

== משמעות השם ==
מתוך ההקשר ניתן להבין כי את השם "אילם"/"אילים" פירשו בני ישראל כנראה במשמעות עצים כמו אלה, אלון וכדומה. בורי שיער, שהכתיב הקדום "אלם" התכוון לאלוהי המעיינות.

==זיהוי==
בימי הביניים היו אשר זיהו את אילם בא-טור.

לפי [https://gilyonot.blogspot.com/2014/11/blog-post_9.html מסורת קהילת יהודי תאפילאלת], עירם היא אילם המקראית.

בעת החדשה הוצע לזהותה בכמה אתרים שונים: 
* ואדי א-טאיבה בסמוך להר סיני. 
* אל עריש.
* ואדי ערנדל שבו מים וצמחייה רבה. 
* עיון מוסה

==לקריאה נוספת==
* הערך: אילם, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 42.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
קטגוריה:סיני
קטגוריה:פרשת בשלח
קטגוריה:פרשת מסעי
הספרייה האמברוזיאנית

הספרייה האמברוזיאנית (באיטלקית: Biblioteca Ambrosiana, מילולית: הספרייה על שם אמברוזיוס הקדוש, פטרון העיר מילאנו) היא ספרייה היסטורית במילאנו. הספרייה נפתחה ב-8 בדצמבר (יום הקדוש אמברוזיוס) 1609 והייתה הספרייה הציבורית השנייה בעולם (לאחר הספרייה הבודליינית באוקספורד) שהייתה פתוחה לציבור המלומדים (ולא במסגרת מנזר או חצר מלכות).

==היסטוריה==
הספרייה הוקמה ביוזמתו של הקרדינל הישועי פדריקו בורומאו. לפתיחת הספרייה קדמו מספר שנים בהן שלח בורומאו שליחים ללקט ספרים וכתבי יד עתיקים מרחבי העולם. שליחיו יצאו לאיטליה, צרפת, ספרד, גרמניה, יוון, "סוריה הגדולה" (כולל ארץ ישראל) ומצרים והונחו לרכוש ספרים ומגילות בעברית, ערבית, יוונית עתיקה, לטינית, אשורית, געז ועוד. בין השליחים המלקטים היו הצנזור המומר, דומניקו ג'רוזלימיטנו, שנשלח לאסוף כתבי יד עבריים בקורפו; אנטוניו סאלאמציו (Antonio Salamazio) שנשלח ליוון, קושטא וארץ ישראל; אנטוניו גיגי (Antonio Giggi) שאסף כתבי יד בערבית ובפרסית; ופטרו פאוליני בוסקה (Petri Pauli Boschae), שהיה הספרן הראשון של הספרייה. רוב השליחים התמנו לאחר חזרתם משליחותם לדוקטורים בקולג' של הספרייה ועסקו בניהול, מחקר ותיעוד של האוסף שלהם, משרה שכללה גם פרשנות וצנזורה לחלק מהספרים. לצד הקולג' הקים בורומאו מכון טיפוגרפי להדפסת מחקרי הדוקטורים והנזירים.

מדפי הספרים כיסו את הקירות, עיצוב יוצא דופן בתקופה בה כוסו קירות הספריות בפרסקאות והספרים עצמם היו טמונים במדפים נסתרים.

עם פתיחתה היו בספרייה 30,000 ספרים ו-15,000 כתבי יד ובקולג' שלה כיהנו תשעה דוקטורים.

הספרייה הגדילה את אוספיה באופן קבוע והתפרשה גם לתחום הרישום. כך נרכש האוסף Codex Atlanticus, המכיל למעלה מ-1,000 רישומים מאת לאונרדו דה וינצ'י. כיום כולל אוסף הרישומים מעל 12,000 רישומים מאת אמנים אירופאים מן המאה ה-14 ועד המאה ה-19.

הספרייה הפכה למקום מפורסם לעלייה לרגל של מלומדים. ב-15 באוקטובר 1816 ביקר בה המשורר האנגלי לורד ביירון. הוא קרא באולם הקריאה בספרייה את חליפת המכתבים בין לוקרציה בורג'ה ופייטרו במבו והגדיר אותם כ"מכתבי האהבה היפים ביותר בעולם". ב-12 בספטמבר 1840 ביקרה בספרייה ידידתו, מרי שלי.

==מאוצרות הספרייה==
* הפרגמנט המורטורי או "הקאנון המורטורי" - הרשימה העתיקה ביותר הידועה של ספרי הברית החדשה
* הקודקס האטלנטי - 1,000 רישומים מאת לאונרדו דה וינצ'י
* תנ"ך פשיטתא שלם בסורית מתוארך למאה השישית או מאה השביעית לספירה. כתב היד כולל בנוסף לתנ"ך את הספרים החיצוניים חכמת שלמה, איגרת ירמיהו, ספר ברוך, בל והדרקון, שושנה, יהודית, בן סירא, , ברוך הסורי, חזון עזרא, ותרגום הספר השישי ממלחמות היהודים
* קודקס אמברוזיוס 837 ו-435 - קטעי מסות על "אודות הנפש" לאריסטו, ביוונית עתיקה מן המאה ה-13
* 196 כתבי יד בעברית בהם: תנ"ך מאויר מהמאה ה-13, עותק מהמאה ה-15 של "הכוזרי" ליהודה הלוי וכתב יד של רש"י.
* סלסלת פירות של קאראווג'ו
* דיוקנו של מוזיקאי של לאונרדו דה וינצ'י

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.newadvent.org/cathen/01393a.htm ערך] באנציקלופדיה הקתולית

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילאנו: מבנים
אמברוזיאנית
קטגוריה:מילאנו: תרבות
בית המרכבות

נחלות שבטי ישראל
בֵּית הַמַּרְכָּבוֹת היה יישוב מקראי בנחלת שבט שמעון ביהודה, בין חצר סוסה לבין צקלג.

הוא הוזכר בספר יהושע:

ייתכן כי נעזב מיושביו לפני תקופת מלכותו של דוד המלך, וזאת על פי הנאמר בספר דברי הימים:

בעת החדשה הוצע לזהותה בתל אבו הֻרֵירֶה, או בתל אל-מַרְכֵּב.

==לקריאה נוספת==
* הערך: בית המרכבות, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 154.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט שמעון
קטגוריה:יהודה ושומרון
פדריקו בורומאו

סמלו המורכב ממגבעת ה[[חשמן, קשרי נדרי הנזירות והמלה הלטינית "humilitas" (ענוה) באותיות גותיות]]
פדריקו בורומאו

פדריקו בורומאו (באיטלקית: Federico Borromeo; 18 באוגוסט 1564 - 22 בספטמבר 1631) היה מלומד קתולי ישועי, קרדינל וארכיבישוף מילאנו. יזם וייסד את הספרייה האמברוזיאנית במילאנו.

==תולדות חייו==
נולד לבית בורומאו, משפחה בעלת השפעה הן בחוגים החילוניים והן בחוגים הדתיים במילאנו. בן דודו, קארלו בורומאו, היה חשמן וארכיבישוף העיר, נקבר בקתדרלת מילאנו והוכר כקדוש. בעקבות דוגמה זו היה גם פדריקו בורומאו לאיש כמורה הוא למד תאולוגיה באוניברסיטת פאביה ב-1585 המשיך את לימודיו ברומא ושנתיים לאחר מכן, בגיל 23 היה לקרדינל. ב-24 באפריל 1595 הוכתר לארכיבישוף מילאנו. פעולתו הצטיינה בהטמעת תקנות הקונטרה-רפורמציה של ועידת טרנטו ובשיפור היחסים שבין הכנסייה ושדרות הציבור מתוך תיקון הכנסייה ולוחמה בשחיתות. הסופר אלסנדרו מנצוני, בן המאה ה-19 הנציח אותו בספרו "המאורסים" והעלה על נס את הנהגתו ותרומתו לעיר ואת התמיכה שהגיש לתושבי העיר העניים בימי הרעב והמגפות שפקדו אותה בסוף המאה ה-17.

אחת ממגמות התיקון שהחליט להחיל על הכנסייה הייתה להפנות עורף למדיניות הסתרת הידע ולתרום להרחבת הדעת, במסגרת המסדר הישועי. פועל יוצא מכך היה מיזם הספרייה האמברוזיאנית שהקים כספרייה ציבורית פתוחה הראשונה בעולם הקתולי (שנייה רק לספריה הבודליאנית באוקספורד). פדריקו בורומאו ראה את הספרייה בעיני רוחו כמרכז לאקדמיה קתולית שתחקור ותפיץ את הידע האנושי כחלק מעבודת האל. לפתיחת הספרייה ב-1609 קדמו מספר שנים בהן שלח בורומאו שליחים ללקט ספרים וכתבי יד עתיקים מרחבי העולם. שליחיו יצאו לאיטליה, צרפת, ספרד, גרמניה, יוון, "סוריה הגדולה" (כולל ארץ ישראל) ומצרים והונחו לרכוש ספרים ומגילות בעברית, ערבית, יוונית עתיקה, לטינית, אשורית, געז ועוד. רוב השליחים התמנו לאחר חזרתם משליחותם לדוקטורים בקולג' של הספרייה ועסקו בניהול, מחקר ותיעוד של האוסף שלהם, משרה שכללה גם פרשנות וצנזורה לחלק מהספרים. לצד הקולג' הקים פדריקו בורומאו מכון טיפוגרפי להדפסת מחקרי הדוקטורים והנזירים.

פדריקו בורומאו עסק גם במפעלי בנייה. הוא יזם את בניית ההר הקדוש של רוסאריו בווארזה, כיום אתר מורשת עולמית ואת הקמת החזית החדשה של קתדרלת מילאנו על ידי פרנצ'סקו מריה ריקיני (Francesco Maria Richini) ופאביו מנגונה (Fabio Mangone).

פדריקו בורומאו נפטר ב-1631 ונקבר בקתדרלת מילאנו. בשנת 1685 הוקם פסל שלו בחזית הספרייה, תרומת אזרחי מילאנו.

<gallery>
File:Borromeo, Federico – Archiepiscopalis fori Sanctae Mediolanensis Ecclesiae taxae, 1624 – BEIC 15124397.jpg|Archiepiscopalis fori Sanctae Mediolanensis Ecclesiae taxae, 1624
קובץ:Gratia de' principi.tif|ממוזער|Gratia de' principi, 1632

</gallery>
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/02688b.htm ערך] באנציקלופדיה הקתולית
* [http://genealogy.euweb.cz/italy/borromeo3.html גנאלוגיה של בית בורומאו]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הארכיבישופים של מילאנו
קטגוריה:חשמנים איטלקים
קטגוריה:ישועים
קטגוריה:אספני ספרים
קטגוריה:ילידי 1564
קטגוריה:נפטרים ב-1631
וקטור נורמלי

[[מצולע עם שני וקטורי הנורמל שלו]]
וקטור נורמלי (Normal), המוכר גם בגאומטריה כנורמל, הוא וקטור (או ישר) המאונך לאובייקט המתאים; ישר, מישור או משטח כללי.

==מציאת וקטור הנורמל==
* מציאת וקטור הנורמל במישור: <math>Ax+By+C=0</math> - כאן וקטור הנורמל הוא: <math>(A,B)</math>. כלומר, ווקטור הנורמל הוא המקדמים של x ו-y.
* מציאת וקטור הנורמל במרחב: <math>Ax+By+Cz+D=0</math> - כאן וקטור הנורמל הוא <math>(A,B,C)</math>.
* אם הישר או המישור נתונים בהצגה פרמטרית, ניתן למצוא את הווקטור על ידי המשוואות שמראות שהמכפלה הסקלרית של הווקטור הנורמלי בוקטורי הכיוון של הישר או המישור שווה לאפס.
* בהינתן הצגה פרמטרית של משטח כלשהו(לא בהכרח מישור), הווקטור הנורמלי של המשטח יהיה מכפלה וקטורית בין וקטורי הנגזרות החלקיות של הפרמטרים המגדירים של המשטח.

==דוגמאות==
* מציאת וקטור נורמלי למשטח <math>z=4-x^2-y^2</math> בנקודה <math>(x,y,z)</math>. הצגתו הפרמטרית של המשטח היא : <math>S = (x,y,4-x^2-y^2)</math>, מכיוון שהמשטח דו־ממדי הוא מתואר באמצעות שני פרמטרים בלבד, <math>x</math> ו <math>y</math>. הנגזרת החלקית של S לפי <math>x</math> היא <math>{\partial S \over\partial x} = (1,0,-2x)</math> והנגזרת החלקית של S לפי <math>y</math> היא <math>{\partial S \over\partial y} = (0,1,-2y)</math>. הווקטור הנורמלי למשטח מתקבל על ידי <math>{\partial S \over\partial x} \times {\partial S \over\partial y} = \begin{vmatrix} i & j &k \\ 1 & 0 & -2x
\\ 0 & 1 & -2y\end{vmatrix} = (2x,2y,1)</math>. כלומר לכל נקודה <math>(x,y,z)</math>, הווקטור <math>\vec{n}= (2x,2y,1)</math> ניצב למשטח הפונקציה <math>z=4-x^2-y^2</math>. ווקטור היחידה המנורמל הוא <math>\widehat{n}= {\vec{n}\over\lVert \vec{n} \rVert} = {(2x,2y,1)\over \sqrt{4x^2+4y^2+1} }</math>.

==שימושים==
לווקטור הנורמל מספר שימושים:
* וקטורים מאונכים אם ורק אם המכפלה הסקלרית של הנורמלים שלהם שווה לאפס.
* מגדירים אלמנט שטח אינפיניטסימלי בנקודה P על ידי <math>\vec{dA} = (dA)\vec{n}</math> כאשר <math>\vec{n}</math> הוא וקטור נורמל באורך יחידה הניצב למשטח האינפיניטסימלי בנקודה P.

==ראו גם==
* כוח נורמלי

קטגוריה:אנליזה וקטורית
קטגוריה:אנך
שיעור ברכה אחרונה

כאשר מברכים ברכה אחרונה יש חילוקי דינים בין המאכלים השונים על שיעור (כמות) המאכל הנאכל עליו ניתן לברך.
==השיעור לברכה==
===במאכל מוצק===
בדרך כלל שיעור המאכלים לברכה אחרונה הוא כזית.
===בנוזלים===
נחלקו הפוסקים האם שיעור ברכה אחרונה לנוזלים הוא רביעית או כזית כמו במאכל מוצק.
===בשבעת המינים===
אם המאכל היה משבעת המינים שנשתבחה בהם ארץ ישראל הברכה האחרונה עליהם היא ברכה מעין שלש. השיעור לברכה זו הוא אכילת כזית. ישנן דעות בראשונים כי אם אכלו פחות משיעור זה יש לברך ברכת בורא נפשות אך לא נפסק כן להלכה.
==צירוף חצאי שיעור ממינים שונים==
אם אכל חצי כזית ממאכל מסוים וחצי כזית ממאכל אחר, מצטרפים לחיוב ברכה. וכן אם שתה חצי רביעית ממשקה מסוים וחצי ממשקה אחר מצטרפים לברכה. מאכל אינו מצטרף למשקה לחייב ברכה.
===צירוף בין מיני ברכות===
אם אכל חצי כזית ממין שמברכים עליו בורא נפשות וחצי כזית אחר ממין שמברכים אחריו מעין שלש לדעת המגן אברהם וכן פסק במשנה ברורה יברך לאחריהם בורא נפשות.
====במשקים====
אך אם שתה חצי רביעית ממין שברכתו בורא נפשות וחצי רביעית ממין שברכתו מעין שלש (יין) כתב המשנה ברורה בשער הציון שאין אפשרות שיצטרף. בטעם הדבר כתב שמכיוון שישנו ספק מהו שיעור ברכה אחרונה ביין ממילא איננו יכול להצטרף. בביאור דבריו אלו התקשו האחרונים. שהרי, אם שתה חצי רביעית יין וחצי רביעית שכר, לכאורה יוכל לברך בורא נפשות ללא כל פקפוק. כי אם השיעור הוא כזית, בחצי רביעית השכר כבר יש יותר מכזית ויכול לברך. ואף אם השיעור הוא רביעית, למה שלא יצטרף היין לשכר כמו שיצטרף התמר לבורא נפשות.

==כשאכל פחות מן השיעור==
אם אכל פחות מן השיעור, אינו מברך (בשבעת המינים הוזכרו לעיל דעות שונות).

==קישורים חיצוניים==
* אסופת מאמרים בנושא [http://asif.co.il/?page_id=33402 שיעור ברכה אחרונה], באתר ספריית אסיף

קטגוריה:ברכות הנהנין
קטגוריה:שיעורי חז"ל
אינדיאנים על גבעה 16

אינדיאנים על גבעה 16 - פלוגה בקרב החרמון הוא ספר שנכתב בידי העיתונאי אביחי בקר אשר יצא לאור בשנת 2003 בהוצאת משרד הביטחון. הספר מתאר את לחימתה של פלוגה ג' בגדוד 51 של חטיבת גולני במלחמת יום הכיפורים ובקרב החרמון בפרט.

הספר הוא ספר עיון, אך אינו כולל בתוכו מפות מרשמי קרב ותמונות. הזווית שבה בחר בקר לספר באמצעותה את סיפור הקרב היא של הלוחמים הזוטרים עד לרמת מפקד הפלוגה, סרן . כמו כן נזכרים בספר מפקד החטיבה אמיר דרורי, וקצין האג"ם החטיבתי, יואב גולן (לוי), אשר פיקד על הקרב לאחר ששדרת הפיקוד כולה נפצעה או נהרגה, ובכלל זה מפקד הגדוד שנפצע, סא"ל יהודה פלד ומפקד הפלוגה, פסו, שנהרג. הספר שימש בסיס לסרט תיעודי ששודר בערוץ 1.

==קישורים חיצוניים==
* , ביקורת על ספרו של בקר "אינדיאנים על גבעה 16 - פלוגה בקרב החרמון".
* עופר דרורי, [https://web.archive.org/web/20160304002849/http://www.global-report.com/drori/a243102-%D7%90%D7%99%D7%A0%D7%93%D7%99%D7%90%D7%A0%D7%99%D7%9D-%D7%A2%D7%9C-%D7%92%D7%91%D7%A2%D7%94-16-%D7%A4%D7%9C%D7%95%D7%92%D7%94-%D7%91%D7%A7%D7%A8%D7%91-%D7%94%D7%97%D7%A8%D7%9E%D7%95%D7%9F-%D7%90%D7%91%D7%99%D7%97%D7%99-%D7%91%D7%A7%D7%A8-%D7%94%D7%95%D7%A6%D7%90%D7%94-%D7%9C%D7%90%D7%95%D7%A8-%D7%A9%D7%9C-%D7%9E%D7%A9%D7%94%D7%91-%D7%98-2003-88-%D7%A2%D7%9E%D7%95%D7%93%D7%99%D7%9D אינדיאנים על גבעה 16], ביקורת על הספר באתר "גלובל ריפורט", 11.04.2008.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: מלחמות ישראל
קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים: ספרים
קטגוריה:חטיבת גולני במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור
Chasing Pavements

"Chasing Pavements" (בעברית: "מרדף מדרכות") הוא הסינגל השני של הזמרת הבריטית אדל. השיר נכתב על ידיה ועל ידי דן וילסון לאלבומה הראשון 19. השיר יצא לאור באופן דיגיטלי באירלנד ב-13 בינואר 2008 ונכנס לטבלת המצעד האירי, למקום 26 בו בזמן בו יצא כששווק באופן פיזי לקהל הרחב בחנויות המדיה השונות הגיע הסינגל למקום ה-19, ולימים אף למקום השביעי.

ב-20 בינואר 2008 הגיע הסינגל למקום השני בטבלת הסינגלים הבריטי כשלא שווק באופן פיזי בבריטניה.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב אודות מערכת היחסים הכושלת של אדל ובן זוגה לשעבר, מערכת היחסים שנחלה אי הצלחה שרדה רק שישה חודשים. בוקר אחד ב־6:00, אחרי שגילתה כי בן זוגה בוגד בה, יצאה אדל לבר בו שכן בן זוגה בעת בילוי. כאשר הגיעה לבר, אדל חבטה בו בפניו. אחרי שסולקה מהבר על ידי מאבטחים ושירותי ביטחון מקומיים, הלכה אדל לבדה ברחוב וחשבה "אחרי מה את רודפת? רדיפתך היא דרך ריקה ללא מוצא". אדל התחילה לזמר מילים במנגינה מומצאת שהמציאה ע"פ המחשבה לעיל. כאשר הגיעה לביתה הלחינה כשלושה אקורדים לשירה.

== הצלחה ==
"Chasing Pavements" היה לסינגל בין הנמכרים ביותר בממלכה המאוחדת לשנת 2008, בהיותו במקום ה-27, עם יותר מ-280,000 מכירות. השיר הופיע בתוכניות מספר כגון: "Hollyoaks" (שלושה פרקים), Wild Child", 90210", ועוד. אדל ביצעה את השיר ובנוסף את השיר "Cold Shoulder" בתוכניות "סאטרדיי נייט לייב" (ב-18 באוקטובר 2008) וב-Friday Night with Jonathan Ross (ב-7 בדצמבר 2007). הבי-סייד של הסינגל הוא "That's It, I Quit, I'm Movin' On", סינגל בליווי גיטרה אקוסטית. השיר היה לאחד מן המצליחים ביותר של אדל עם יותר מ-1,200,000 מכירות, ועלייתו הראשונה של שיר מאת היוצרת אדל לטבלת הבילבורד.

השיר זכה בקטגוריית – "הופעת הפופ של אישה הטובה ביותר", והיה מועמד בקטגוריות – "הקלטת השנה", ו"שיר השנה", במהלך טקס גראמי לשנת 2008.

== וידאו קליפ ==
הקליפ המוזיקלי לשיר, שהיה מועמד בטקס פרסי הVMA לכוריאוגרפיה הטובה ביותר לשנת 2008, מתרכז בזוג אחרי תאונת דרכים (הזוג נסע במכונית הפג'ו 505) בהייד פארק שבלונדון. הקליפ הופק על ידי מת'יו קולן, חברת "Motion Theory".

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!איטליה (FIMI)
|זהב
|10,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה
|1,000,000
|-
!בריטניה (BPI)
|פלטינה
|1,000,000<ref></ref>
|-
!דנמרק (IFPI Denmark)
|זהב
|7,500
|-
!נורווגיה (IFPI Norway)
|זהב
|5,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה 2×
|160,000<small></small>
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!בכל העולם
|
|6,893,520<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!אירופה
|11 בינואר 2008
| rowspan="2" |הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
| rowspan="2" |XL
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|-
!הממלכה המאוחדת
|14 בינואר 2008
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שירי אדל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אדל
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לביצוע הפופ הווקאלי הטוב ביותר – אישה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אקס-אל רקורדינגס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
עין דור (אתר מקראי)

[[חורבת צפצפות המזוהה עם עֵין דּוֹר, כק"מ מצפון-מזרח לכפר אִנְדוּר ששימר את שמה של העיר המקראית]]
נחלות שבטי ישראל
עֵין דּוֹר, או עֵין דֹּאר, הייתה עיר מקראית של שבט מנשה בנחלת שבט יששכר. היא זכורה בעיקר כמקום מושבה של בעלת האוב מעין דור.

==מיקום==
מיקום העיר ואופייה מתוארים בספר יהושע בהנחלת עין דור לשבט מנשה:

בעת החדשה זוהה עין דור המקראי בכפר הערבי אִנְדוּר למרגלות גבעת המורה בעמק יזרעאל. אך הממצאים באתר אינם מוקדמים מהתקופה הרומית, כך שהזיהוי אינו מתאשר, בשנת 1977 הציע הארכאולוג נחמיה צורי לזהות כאן את עין דור המקראית עם חורבת צפצפות, זיהוי שמקובל כיום (ח'רבת א-צפצפה) הנמצאת כק"מ מצפון מזרח לאִנְדוּר, ושבה אומנם נמצאו חרסים מתקופת הברונזה והברזל ומתקופות מאוחרות יותר.

==אירועים בעין דור==
בתהילים פ"ג מוזכרת עין דאר כסמוכה לאחת מזירות הקרב המתוארת במזמור - זירת קרב ההכרעה של שבטי ישראל מול מדין (בימי גדעון בן יואש), או זירת הקרב מול יבין מלך חצור וסיסרא (בימי דבורה הנביאה וברק בן אבינעם).

על פי המסופר בספר שמואל, ישבה בעין דור בעלת האוב. שאול המלך בא אליה מחופש ומסתיר את זהותו, להתייעצות טרם צאתו לקרב בגייסות הפלשתים, קרב שתוצאותיו הקשות היו ידועות מראש. הוא ביקש ממנה שתעלה את רוחו של שמואל הנביא באמצעות כוחותיה המאגיים, אף שפעולה זו נאסרה בממלכתו והעוברים עליה היו צפויים לעונש מוות:

==ייצוגים בתרבות הישראלית==
בספרות העברית החדשה הוזכרו עין דור וביקורו של שאול המלך בשירו של המשורר שאול טשרניחובסקי "בעין דור", הפותח במילים:

בשנת 1947, בסמוך לאתר שזוהה כעין דור המקראי, הוקם קיבוץ עין דור. מייסדיו היו חניכי תנועת הנוער "השומר הצעיר". הקיבוץ השתייך לתנועה הקיבוצית המיישבת קיבוץ הארצי.

==לקריאה נוספת==
* יהודה זיו, נקרא למערה - ונשאל את פיה! : שורשי המסורות על עין-דור ומערת בעלת האוב, בהר ובשפלה ובערבה, תשס"ט-2009, עמ' 181–198.
* יהודה קלאי, עין דור, ארץ-ישראל, 16, תשמ"ב-1982, עמ' 168–170.
* הערך: עין דאר, עין דור, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 822.
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נחלת שבט מנשה
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:עין דור
Make You Feel My Love

"Make You Feel My Love" (בעברית:" גורם לך להרגיש את אהבתי") המוכר גם כ-"To Make You Feel My Love" וכ-"Just to Make You Feel My Love", הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי בוב דילן ונכלל באלבומו, Time Out of Mind, אשר יצא לאור בשנת 1997. כמו כן, בוצע השיר על ידי אמנים רבים, אשר הקליטו גרסאות כיסוי לשיר, בהם בילי ג'ואל, גארת' ברוקס, טרישה ירווד, בריאן פרי, ג'ואן אוסבורן ואדל.

== גרסתה של אדל ==
בשנת 2008 יצא השיר כסינגל מתוך 19, אלבומה הראשון של הזמרת הבריטית אדל. השיר הוכנס לאלבום בהמלצתו של אמרגנה של אדל, ג'ונתן דיקנס, אשר אהב את השיר וניגן אותו בפניה. השיר יצא כסינגל השלישי מתוך האלבום ב-3 בנובמבר 2008, ונמכר בדיסק דיגיטלי ובדיסק ויניל.

הסינגל הגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי, ושודר, בין היתר, בתוכניות: "Waterloo Road", "מגרש ביתי", "הלוחשת לרוחות", "Parenthoo", "Hollyoaks" ובפרק אחד של הסדרה "Against the Wall".

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!איטליה (FIMI)
|פלטינה
|50,000<small></small>
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|זהב
|500,000
|-
!בלגיה (BEA)
|זהב
|15,000<small></small>
|-
!בריטניה (BPI)
|פלטינה 3×
|2,000,000<ref></ref>
|-
!דנמרק (IFPI Denmark)<ref></ref>
|זהב
|45,000<small></small>
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה 4×
|320,000<small></small>
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!בכל העולם
|
|10,352,090<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1997
קטגוריה:שירי 2008
קטגוריה:שירי בוב דילן
קטגוריה:שירי אדל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פולק רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אקס-אל רקורדינגס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס נאשוויל
עמירם רון

עמירם רון (נולד בשנת 1930) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה לפיזיקה בטכניון. תחום עיסוקו הוא הפלזמות והקשר בין חומר וקרינה.

==ביוגרפיה==
נולד בעפולה, בנם של יהודה וחנה גינצלר. בצעירותו גדל בשכונת בורוכוב בגבעתיים, למד בתיכון חדש בתל אביב והיה חבר בנוער העובד. הוא עזב את הלימודים, הצטרף למחנות העולים ויצא להכשרה מגויסת באפיקים וחולתה. במלחמת העצמאות הוא השתתף בטיהור צפת ולאחר מכן הצטרף לגדוד השלישי של הפלמ"ח בחסימת הפלישה הסורית. לאחר מכן לחם בלטרון ובכיבוש לוד ורמלה ובהמשך ירד לנגב והשתתף במבצע יואב. לאחר השחרור ביקש לעסוק בספנות והלך למעגן מיכאל, אולם משלא שובץ לענף עזב את הקיבוץ והלך לעבוד במכון ויצמן, שם החליט לשוב ללימודים. הוא למד ארבע שנים הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, היה מורה ושב לעשות דוקטורט בפיזיקה בטכניון, אותו השלים בשנת 1960. בין השנים 1961 – 1964 למד באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת קליפורניה בארצות הברית. בשנת 1964 שב לישראל ומאז שימש כפרופסור לפיזיקה בטכניון. הוא מונה לדיקן הפקולטה בשנת 1979.

נשוי לפרופסור ארזה רון ואב לשלושה. בתו היא פרופסור דנה רון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: פיזיקה
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930