OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משקי חרות בית"ר

סמל "משקי חירות בית"ר"
משקי חירות בית"ר היא התנועה המיישבת מטעם התנועה הרוויזיוניסטית על גופיה השונים – בית"ר, חרות ההיסטורית (היום הליכוד) והסתדרות העובדים הלאומית.

ראשית ההתיישבות של התנועה הרוויזיוניסטית החל בהקמת גרעיני יישובים על ידי חברי פלוגות הגיוס של בית"ר. היישוב הראשון שהוקם היה רמת טיומקין בשנת 1932. אחריו קם "תל צור" באזור זכרון יעקב, אשר חבריו העבירו אותו לאזור מבצר שוני, ואחרי כן סמוך לבנימינה, שם הסב את שמו לנחלת ז'בוטינסקי. רוב היישובים המדוברים עלו בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. היישובים אמציה, צור נתן, דקלה, ארגמן ונחל סיני (שפונה לאחר יציאת ישראל מסיני) עלו כהאחזויות נח"ל על ידי גרעיני בית"ר. גנים, כדים וחומש עלו על ידי גרעיני תנועת בית"ר. היישובים ברובם הגדול הוקמו כ"מושבים שיתופיים". בימינו מוגדרת "משקי חירות בית"ר" כמרכז שיתופי להתיישבות.

רשימת יישובי התנועה (על פי סדר ההקמה. לא כל היישובים קיימים כיום):
{|
| valign=top width=50% |
*רמת טיומקין
*נחלת ז'בוטינסקי
*נורדיה
*משמר הירדן
*מבוא ביתר
*משגב דב
*חוסן (לשעבר נחלת שלמה)
*עמיקם
*אביאל
*גבעת ניל"י
*בר גיורא
*רמת רזיאל
*אמציה
*צור נתן
*דקלה
*ארגמן
*נאות סיני (נחל סיני)
*גיתית
*ברוכים
*חד נס
|
*שעל
*צורית
*מעלה שומרון
*חומש
*גילון
*ברקן
*מעלה עמוס
*בית אריה
*שקד
*שקף
*כוכב יאיר
*אדורה
*תלם
*סלעית
*שערי תקוה
*גנים
*עלי זהב
*חרמש
*כדים
*קידר
|}

<gallery>
File:NordiaJan212022.jpg|נורדיה
File:BarGioraJan102022.jpg|בר גיורא
</gallery>

קטגוריה:תנועות מיישבות
*
דגל ניו יורק

דגל מדינת ניו יורק הוא דגל כחול המוטען בסמל מדינת ניו יורק. השלט כולל שתי דמויות התומכות במגן, משמאל - אלת החירות הנושאת בידה מטה, ועליו מצנפת פריגית. רגלה השמאלית של חירות דורכת על כתר. מימין תומכת במגן האבירים אלת הצדק, שעיניה מכוסות והיא מחזיקה בידה מאזניים וחרב.

על המגן מתואר נהר ההדסון ומעל המגון מתואר גלובוס המציג את חצי הכדור המערבי, ועליו עומד עיטם לבן-ראש - סמל ארצות הברית.
שתי הספינות השטות בנהר מייצגות הן מסחר פנים מדינתי והן מסחר בינלאומי.

מתחת המגן כתוב מוטו המדינה: "אקסלסיור" (Excelsior) מקורו במילה הלטינית שמשמעה - "גבוה יותר".

==קישורים חיצוניים ==

* 
* 

ניו יורק
ניו יורק
קטגוריה:מדינת ניו יורק: סמלים
סמל ניו יורק

סמל מדינת ניו יורק הוא חותם הכולל שלט אצולה בו מופיעות שתי דמויות התומכות במגן – מימין, אלת הצדק שעיניה מכוסות והיא אוחזת בחרב ומאזניים וכך מסמלת חופש בחוק. משמאל אלת החירות האוחזת בידה במטה ובמצנפת פריגית – מצנפת החירות – המסמלת את החופש מבריטניה והניצחון במלחמת העצמאות של ארצות הברית.

על מגן האבירים מצויר נהר ההדסון ומאחוריו גדות הנהר ושמש. על הנהר מפליגות שתי ספינות המסמלות הן מסחר פנים מדינתי והן מסחר בינלאומי עליהם מתבססת כלכלת המדינה.
מעל המגן מצוי גלובוס בו מוצג חצי הכדור המערבי, ומעליו עיטם לבן-ראש – סמל ארצות הברית.
מתחת המגן כתוב מוטו המדינה: "אקסלסיור" (Excelsior) מקורו במילה הלטינית שמשמעה – "תמיד קדימה".

==קישורים חיצוניים==

ניו יורק

קטגוריה:מדינת ניו יורק: סמלים
קטגוריה:עיט בתרבות
הקרב האחרון (סרט)

הקרב האחרון (בצרפתית: Le Dernier Combat) הוא סרט קולנוע צרפתי שבויים בשנת 1983 על ידי הבמאי הצרפתי לוק בסון.
הסרט הוא סרט אפל שמתאר הישרדות בעולם פוסט אפוקליפטי, בו כל הערים הרוסות ורק אנשים מעטים שרדו - והם אינם יודעים לדבר.

הסרט מצולם בשחור-לבן, ללא דיאלוג, ובו רק שתי דקות של מוזיקה. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:לוק בסון
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים אפלים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1983
בן המלך והעני

בן המלך והעני (באנגלית: The Prince and the Pauper) הוא רומן שנכתב על ידי הסופר האמריקני מארק טוויין והתפרסם בשנת 1881. 

עלילת הספר מתרחשת בעיר לונדון במחצית המאה ה-16. הספר זכה לעיבודים רבים לתיאטרון, לקולנוע ולטלוויזיה.

==עלילה==
כריכת הספר באנגלית שאייר [[פרנקלין בות']]
טום קנטי הוא ילד החי עם משפחתו בשכונת עוני בלונדון בירת אנגליה בימי הנרי השמיני. את ימיו הוא מעביר בקיבוץ נדבות ובספיגת מהלומות מאביו ומסבתו. הוא לומד אצל כומר זקן ונדיב, האב אנדרו, שמלמד אותו קרוא וכתוב באנגלית ובלטינית. לאחר שטום שומע סיפורים על נסיכים הוא רוצה לפגוש בן מלוכה אמיתי. 

יום אחד, בעודו הולך ליד הארמון, הוא פוגש בצירוף מקרים בנסיך אדוארד, יורש העצר, אשר נראה כמוהו, והלה ומזמין אותו לארמון. הנערים מגלים עד מהרה כי הדמיון החזותי ביניהם רב. מתוך סקרנות ושעשוע הם מחליפים תלבושות, וכך הופך אדוארד לקבצן לבוש סחבות, ואילו טום נכנס לנעליו של יורש העצר המלכותי. מכאן העלילה מסתבכת: אדוארד נזרק מהארמון, אביו של טום רוצח בכעס את האב אנדרו ונאלץ לברוח עם כנופיית גנבים וקבצנים, ואדוארד מנסה לומר לאנשים שהוא הנסיך יורש העצר, אך איש לא מאמין לו. לבסוף מוצא אדוארד אדם אחד שמאמין לו - מיילס הנדון, שומר חצר עני, אשר גורש מביתו ונאלץ להילחם בצבא. עם מיילס הנדון מרגיש אדוארד מוגן, וביחד הם הולכים לכפרו של מיילס, שם הם מגלים כי אחיו של מיילס הוא שליט הכפר במקומו של מיילס, והוא מגרש את מיילס הנדון ואת אדוארד ושולח אותם לכלא. בכלא מגלה אדוארד את אכזריות חוקיו ונשבע לשנות אותם.

חייו של טום אף הם אינם קלים. הוא מתקשה להסתגל לגינוני הארמון והתנהגותו מתפרשת בעיני הסובבים אותו כשיגעון. המצב מחמיר כאשר המלך הנרי השמיני מת וטום נאלץ לחבוש את כתר המלכות. טום המסכן מבולבל וקשה לו להתמודד עם המצב.

לאחר שאדוארד ומיילס הנדון יוצאים מהכלא, הם ממהרים ללונדון ומגיעים לטקס ההכתרה של אדוארד (טום), ואדוארד מוכיח כי הוא המלך החדש.

בסוף הסיפור מתואר כי אדוארד היה מלך טוב לב וישר, הוא עזר לעניים, החזיר למיילס הנדון את התואר שמגיע לו בתור שליט הכפר וכמובן לוקח את טום כבן חסותו.

== עיבודים ==
=== תיאטרון ===
בשנת 1996 הופקה בישראל גרסת מחזמר מקורית לסיפור. בשנת 2005 ההצגה יצאה בגרסה חדשה. עלילתו של המחזמר החרדי "הנסיכה זו אני" של יעל לוינשטיין הוא וריאציה על הסיפור המקורי. בשנת 2017 עלה המחזמר "המלך והעני" שכתב וביים עופר הלוי בהפקת תיאטרון משמחי לב. הלוי גם גילם את התפקיד הראשי לצד דני שטג.

=== קולנוע ===
בהשראת הרומן הופקו מספר סרטים, ביניהם "בן המלך והעני" (1990), "ברבי הנסיכה ובת הכפר" (2004), "גארפילד 2" (2006), "הסיפור המודרני: בן המלך והעני" (2007) ו"ברבי הנסיכה וכוכבת הפופ" (2012).

==תרגומים לעברית==
*יהודה גור, וורשה, 1891
*א"ד מרקסון, ורשה 1923
*אברהם אריה עקביא, 1941
*דניאל אלירם, 1954
*איטליה רימיני, 1967
*עטרה אופק, 1976
*דליה למדני, 1978
* בינה אופק, 1995
*נאוה סמל, 2011 (הוצאת אוקיינוס, מודן)

==ראו גם==
* נער המלקות
* שלמה המלך ושלמי הסנדלר
* מעשה מבן מלך ובן שפחה שנתחלפו, מתוך סיפורי מעשיות משנים קדמוניות

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20030722185458/http://www.mtwain.com/The_Prince_and_the_Pauper/index.html הטקסט המלא של הרומן באנגלית]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי מארק טוויין
קטגוריה:ספרי 1881
קטגוריה:רומנים המתרחשים בלונדון
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:ספרי סדרת הרפתקה
קטגוריה:המלוכה האנגלית בתרבות
T

האות T (טי) היא האות העשרים באלפבית הלטיני.

מקורה של האות באלפבית היווני "טאו" (Tαυ) שמקורה באות "ת" השמית, והיא מייצגת עיצור מכתשי, סותם, אטום (/IPA: /t), כמו האותיות ט' ו-ת' בעברית מודרנית.

== ייצוגים נוספים של האות T ==
דגל הקוד הבינלאומי של האות T]]

באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "טנגו" (Tango).

בקוד מורס המיוצגת האות על ידי קו אחד:
<tt>-</tt>

בקוד ASCII מיוצגת האות על ידי 84 (T) ו-116 (t).

בכתב ברייל:
:60px

על פי האקדמיה ללשון העברית, האות T מתועתקת לעברית כט, והצליל שלה זהה לצליל של האות ט, אם כי בעברית המודרנית צליל האות זהה גם לצליל של האות ת.

== התפתחות האות T ==

{| align="center" border="0" cellpadding="5"
|align="center" width="130px"|פרוטו כנענית
|align="center" width="130px"|פיניקית
|align="center" width="130px"|יוונית
|align="center" width="130px"|T אטרוסקית
|align="center" width="130px"|T לטינית
|-
|align="center" valign="top" width="130px"|תו פרוטו כנעני
|align="center" valign="top" width="130px"|תו פיניקית
|align="center" valign="top" width="130px"|טאו יווני
|align="center" valign="top" width="130px"|T אטרוסקי
|align="center" valign="top" width="130px"|T לטינית
|}

== משמעויות האות T ==
* בביולוגיה, תא T הם סוג של לימפוציט.
* בביוכימיה, T מסמלת תראונין ותימין.
* בלוחות שנה, T מייצגת את יום שלישי (באנגלית: Tuesday) או יום חמישי (באנגלית: Thursday).
* בכימיה, T מסמלת טריטיום - איזוטופ של מימן.
* בספרי בישול,
** t. משמשת קיצור למילה האנגלית teaspoon כפית,
** T. משמשת קיצור למילה האנגלית tablespoon כף.
* במחשבים,
** T האות מתייחסת לשפת התכנות T.
** הסימונים .T. או .t. מציינים פסוק אמת (האות הראשונה במילה true)
**צומתי T משמשים לחיבור מחשבים לתווך המשותף ברשתות המבוססות על כבלים קואקסיאליים.
* בשיטת SI:
** T היא סמל היחידה טסלה המודדת שינוי בעוצמת שדה מגנטי.
** T, קיצור של טרה, משמעה 10<sup>12</sup>.
** t היא קיצור של יחידת המסה טון, השווה ל-1000 קילוגרם.
* בפיזיקה:
** t מסמלת את יחידת ה-זמן (גם במתמטיקה),
** t מסמלת קווארק עליון,
** T מסמלת טמפרטורה.
* בכלכלה, T מסמלת מיסוי בהיותה קיצור של המילה האנגלית taxation.

* T היא שם של בושם המופץ על ידי טומי הילפיגר
*במערכת מידע, T מסמלת תנועה (Transaction)
*בתחבורה, צומת T הוא מפגש דרכים או כבישים בצורת האות T.

קטגוריה:אלפבית לטיני
U

האות U (יו) היא האות העשרים ואחת באלפבית הלטיני.

במקור הייתה האות U וריאציה של האותיות V, J או I. כמו כן שימשה לעיתים לציין את העיצור אותו מייצגת כיום האות V.

== ייצוגים נוספים ==
דגל הקוד הבינלאומי של האות U]]
באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "יוניפורם" (Uniform)

בקוד מורס האות מיוצגת על ידי שתי נקודות וקו: <tt>· · -</tt>

בקוד ASCII האות מיוצגת על ידי 85 (U) ו-117 (u).

בכתב ברייל:
:60px

== התפתחות האות U ==
{| align="center" border="0" cellpadding="5"
|align="center" width="130px"|Proto-semitisches Waw-Zeichen
|align="center" width="130px"|Phönizisches Waw
|align="center" width="130px"|Griechisches Ypsilon
|align="center" width="130px"|Etruskisches V
|align="center" width="130px"|Lateinisches V
|align="center" width="130px"|Lateinisches U
|-
|align="center" valign="top" width="130px"|וו פרוטו שמית 
|align="center" valign="top" width="130px"|וו פיניקית
|align="center" valign="top" width="130px"|אופסילון יוונית
|align="center" valign="top" width="130px"|אטרוסקית 
|align="center" valign="top" width="130px"|לטינית - V
|align="center" valign="top" width="130px"|לטינית - U
|}

== שימושים של האות U ==

* בביוכימיה, U מייצגת את אורציל.
* בלוחות שנה, U מייצגת את יום ראשון כאשר S מייצגת את שבת - מאחר שבמרבית השפות הלטיניות שני הימים מתחילים באותה אות.
* בכימיה, U מייצגת את היסוד אורניום.
* בהנדסת חשמל, U מסמלת מתח חשמלי.
* בהיסטוריה, יו היה מלך קוריאה.
* במלחמת העולם השנייה, U - הקידומת של צוללות קריגסמרינה (חיל הים) של גרמניה הנאצית.
*בתחבורה, האות U מציינת פְּנִיַּת פַּרְסָה.
*ברשתות תקשורת, מייצגת האות U קנה מידה למדידת גובה בארונות תקשורת.

== ראו גם ==
*Ǜ
*Ù
*Ú
*Û
*Ü
*Ŭ
*Ű
*Ů

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלפבית לטיני
לייב אוליצקי

לייב (אריה) אוֹליצקי (1897 – 1 בספטמבר 1975) היה סופר יידיש, משורר, סופר ילדים ומתרגם יהודי פולני-ישראלי.

==קורות חיים==

לייב אוליצקי נולד בעיירה טוריסק שבפולין. בילדותו קיבל חינוך יהודי מסורתי, אך גם חינוך כללי, והפולנית הייתה לשון שגורה על פיו מילדות. עם סיום לימודיו התמסר להוראה במסגרות בתי הספר היהודיים ביידיש. הוא לימד וניהל מוסדות חינוך בעיירתו בפולין, ובשנת 1938 עבר לוורשה הבירה ומשם בשלהי שנת 1939 לעיר קובל שהייתה אז תחת הכיבוש הסובייטי, שם לימד יידיש בגימנסיה. סיפוריו הראשונים, סיפורים קצרים, נדפסו החל מראשית שנות העשרים, ובהם תיאר את גלגולי העיירה היהודית בעת מלחמת העולם הראשונה.

בשנות הוראתו הארוכות במוסדות החינוך היהודיים כתב אוליצקי והוציא לאור ספרי משלים, מקראות וסיפורים לילדים ביידיש. כמתרגם עשה רבות לתרגום הספרות הפולנית ליידיש; ובין היוצרים שתרגם: יוליאן טובים ואדם מיצקביץ'. גם מרוסית תרגם ליידיש, מיצירות פושקין וקרילוב.

כשפרצה מלחמת העולם השנייה הוגלה אוליצקי על ידי הסובייטים לבשקיריה, ועבד שם בעבודות כפייה. בשנים 1942–1945 עבד בבית חולים צבאי סובייטי, ואיתו נדד עד ניצחון ברית המועצות על גרמניה הנאצית. בתום המלחמה שב לפולין. ערך את הירחון הספרותי "יידישע שריפטן".

בסוף שנת 1959 עלה לישראל עם אשתו ובנו. בארץ השתקע אוליצקי בעיר גבעתיים, והמשיך בפעילותו הספרותית הענפה.

הוא פרסם למעלה מארבעים כרכים של סיפורת, תרגומים, משלים ושירי ילדים ביידיש. לעברית תורגמו שלושה מספריו.

אוליצקי נפטר ב-1975 בגבעתיים, בגיל 78. הותיר אישה, בן ונכדה.

שני אחיו של אוליצקי, ברוך אוליצקי ומתתיהו אוליצקי, היו אף הם משוררי יידיש (אחדים משיריו של ברוך אוליצקי, שנהרג בידי הנאצים, תורגמו לעברית בידי אברהם שלונסקי).

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית<ref></ref>. 

==ספריו בעברית==
* דודיה נפח (תרגמו מיידיש: ד"ב מלכין וחיים פלג), תל אביב: עם עובד, 1968.
* לבן בצה"ל: שירים ופואמות, תל אביב: ספרית פועלים, 1971.
* בשולי התנ"ך, תל אביב 1969.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים פולנים
קטגוריה:משוררי ילדים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער פולנים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
גריי גוס

גריי גוס (Grey Goose) הוא מותג של וודקה המיוצר בצרפת.

וודקת גריי גוס נוצרה בשנות ה-90 של המאה ה-20 בידי איש העסקים האמריקאי סידני פרנק , שמכר אותה לחברת המשקאות הרב-לאומית בקרדי בשנת 2004. המאטר דה שיי (Maître de Chai; תרגום חופשי: אדון המרתף, האחראי על ייצור המשקאות האלכוהוליים) של גריי גוס הוא פרנסואה תיבו , שפיתח את המתכון המקורי לוודקת גריי גוס, בקוניאק שבצרפת.

גריי גוס משווקת כוודקת פרימיום וב-2004 הייתה וודקת הפרימיום הנמכרת ביותר בארצות הברית, עם נתוני מכירות של למעלה מ-1.5 מיליון ארגזים באותה שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:וודקה
צנתר

ממוזער
צנתר או קתטר הוא צינור חלול וגמיש בעל קוטר משתנה ונקבע על פי מד בירמינגהאם, המוחדר לתוך חלק בגוף לשם איבחון או ביצוע הליך רפואי באותו מיקום.

==שימושים רפואיים==
ניתן להחדיר צנתר לגוף בדרכים שונות:
*דרך רשת כלי הדם, לאחר שהוכנס דרך דופן הגוף לכלי דם הקרוב אל העור (למשל לעורק במפשעה). תהליך זה קרוי צנתור
*דרך פתח טבעי בגוף, כמו השופכה
*דרך חתך שנעשה ברקמות – למשל כדי להחדיר צנתר לאחד מחללי הגוף, כמו חלל בית החזה, חלל הבטן או שלפוחית השתן
*הכנסת צנתר דרך חתך ניתוחי בגוף.

קיימים הליכים רפואיים רבים הנעשים באמצעות צנתר. לדוגמה:
*הכנסת צנתר דרך חתך ניתוחי, בדרך כלל כדי לנקז נוזלים מאתר הניתוח גם לאחר שהניתוח הסתיים והחתך נתפר (למעט הקטע שהצנתר הוכנס דרכו)
*החדרת צנתר לחלל בית החזה לשם ניקוז נוזלים או אוויר
*החדרת צנתר לכבד דרך כלי הדם לשם הזרקת תרופות ממוקדת
*הכנסת צנתר לשלפוחית השתן דרך השופכה כדי לנקזה
*החדרת צנתר למוח דרך הגולגולת כדי לנקז נוזלים ממנו, או החדרת צנתר לכלי הדם במוח כדי לאבחן חסימות בהם ולפתוח אותם
*צנתור לב, שבו מחדירים צנתר לעורקי הלב במטרה לאבחן חסימות בהם ולטפל בהן.

==צנתר בלון==
צנתר בלון הוא צנתר שלקצהו מחובר בלון. צנתר זה משמש בעיקר בצנתור טיפולי. למשל, לפתיחת עורק כלילי בלב, החסום כתוצאה מטרשת עורקים.

==אטימולוגיה==
המילה "צנתר" מופיעה פעם יחידה בתנ"ך במשמעות של צינור המוליך שמן למנורה.

== היסטוריה ==
ניתן למצוא עדויות לצנתרים לניקוז שלפוחית השתן כבר בטקסטים היסטוריים מיוון, אסיה וסוריה הקדומות, החל מ-3,000 שנה לפני הספירה. הסינים הקדמונים השתמשו בגבועלי בצל, הסורים השתמשו בקני עץ, והרומים, ההינדו והיוונים הקדמונים השתמשו בצינורות עץ או מתכות יקרות. צנתרי מתכת מעוצבים בצורה אלסטית החלו להתפתח במאה ה-11 לספירה, בדרך כלל מכסף בשל היותו רך יחסית ותכונותיו האנטיספטיות.<ref name=":0"></ref>

רבים מציינים את בנג'מין פרנקלין כממציא הצנתר הגמיש הראשון, עבור אחיו שסבל מאבנים בכליות, במאה ה-18. עם זאת, על פי הערת שוליים במכתבו ייתכן שהצנתר הומצא כבר בשנת 1720 על ידי Francesco Roncelli-Pardino.<ref name=":0" /><ref></ref>

צנתרי גומי פותחו במאה ה-18, אך בתחילה לא היו מוצלחים. בשנת 1844 פותח צנתר גומי מגופר, שהיה חזק ועמיד יותר, ואיפשר ייצור המוני. בשנת 1935 פותח לראשונה צנתר בלון מגומי לטקס על ידי האורולוג Frederic E.B. Foley, והוא קרוי על שמו "צנתר פולי". הצנתר הסטרילי לצנתור עצמי הוצג לראשונה בשנת 1971 על ידי האורולוג Jack Lapides. ישנם צנתרים מחומרים שונים (כגון ניילון, פוליאוריתן ועוד), אך החומר הנפוץ ביותר הוא סיליקון.<ref name=":0" />

==ראו גם==
* צנתור לב
* צנתור שלפוחית השתן

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צנתרים
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
צנתור

כלי צנתור
צנתור הוא ניתוח זעיר פולשני שבמהלכו מוחדר צנתר - צינור דק וארוך לתוך כלי הדם במטרה לשמור על יציבות דפנותיו או לחלופין לפתוח את זרימת הדם בכלי הדם. בנוסף הצנתור יכול לשמש לאבחון למידת הסתימה של כלי הדם. הניתוח מבוצע בהרדמה ותחת שיקוף.

==סוגי צנתור נפוצים==
* צנתור לב או צנתור כלי דם כליליים - פרוצדורה אבחנתית וטיפולית הנפוצה בשימוש במחלות כלי דם
* צנתור שלפוחית השתן – החדרת צינור דק לשופכה לשם איסוף שתן ישירות משלפוחית השתן
* צנתור מוח – לטיפול במחלות של כלי הדם המוחיים
* צנתור וירטואלי – פעולת אבחון, באמצעות מכשיר CT, של מחלה של עורקי הלב

==קישורים חיצוניים==

*
סאלח-חסן ח'ניפס

סאלח-חסן ח'ניפס (בערבית: صالح حسن خنيفس; 1 במרץ 1913 – 16 במרץ 2002) היה חבר כנסת דרוזי בכנסת השנייה והשלישית.

==קורות חיים==
למד בבית ספר יסודי בשפרעם ובמרכז הדתי הדרוזי בחצביה שלבנון.

בשנות השלושים יצר קשרים עם אבא חושי ויצחק בן-צבי.
ב-1949 היה חבר בוועדה הדרוזית העליונה שנבחרה על ידי הממשלה באותה השנה. בשנת 1951 היה יו"ר מועצת הקואפרטיבים של שיווק היבול.

היה חבר כנסת מטעם סיעת קידמה ועבודה המזוהה עם מפא"י במהלך הכנסת השנייה וה-3. ב-1959 חל קרע בינו לבין מפא"י, והוא הקים רשימה עצמאית לבחירות לכנסת הרביעית, שלא עברה את אחוז החסימה.

בנו, פרג' חניפס, מכהן כסגן ראש עיריית שפרעם.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20081010223712/http://www.druzim.co.il/show_item.asp?itemId=48248&levelId=59553&itemType=3&prm=t=3 שייח' כ'ניפס סאלח] באתר יד לבנים הדרוזים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם קידמה ועבודה
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:שפרעם: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי כנסת דרוזים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
דייוויס טריטש

דוד (דייוויס) טְרִיטְשׁ (בגרמנית: Davis Trietsch; 4 בינואר 1870, דרזדן, ממלכת סקסוניה (גרמניה) – 31 בינואר 1935, כ"ז בשבט תרצ"ה, רמתיים, פלשׂתינה-א"י) היה סופר ופעיל ציוני מקסימליסט, שהאמין ביכולת הקליטה של ארץ ישראל.

== ביוגרפיה ==
טריטש נולד בדרזדן, בירת ממלכת סקסוניה (שמאז 1871 נכללה בקיסרות הגרמנית). התפרנס מכתיבת ספרים ומאמרים בשטחי הכלכלה. לאחר מסע ברחבי אירופה התגורר בניו יורק בארצות הברית בין השנים 1893-1899, שם למד את בעיית נדידת היהודים. כפתרון הציע התיישבות יהודית בקפריסין ובאל עריש עוד בשנת 1895 לפני שהרצל הציג את הציונות המדינית. השתתף בקונגרסים הציוניים למן הקונגרס הראשון, וכתב ספרים רבים וקונטרסים על בעיות הציונות. על רקע הצעתו ליישב יהודים בצפון סיני, מספר שנים לפני שהרצל ניסה לרכוש שטחים בסיני מידי הבריטים, הוא ניהל עם הרצל ויכוחים חריפים. היה חבר הפרקציה הדמוקרטית, סיעת האופוזיציה הצעירה שהציגה אלטרנטיבה לדרכו של הרצל. בתקופת הצעת אוגנדה, שב והציע את קפריסין, שהייתה מושבה בריטית בת כמאתיים אלף נפש, כמקלט לעם היהודי במקום אוגנדה.

ייסד וערך את כתב העת Ost und West (גרמנית: "מזרח ומערב") בברלין (1901–1902), בשיתוף עם לאו וינץ (Wintz), היה בין מייסדיה של ההוצאה לאור יודישער פערלאג והיה גם עורך מגזין Palästina.

במלחמת העולם הראשונה השתכר יפה מפרסומיו וקיים על חשבונו ועל חשבון בני משפחתו משרד לתעמולה ציונית. הוא האמין שהתעשייה והמסחר יהיו הבסיס הכלכלי להתיישבות היהודים בארץ ישראל. את פתרון הדיור ראה בעיר גנים, בה בית קטן עם גן פרי וירק יספק את צורכי המשפחה. את רעיונותיו לפיתוח תעשייתי של א״י בשילוב הקמת ערי גנים הוא קידם בקונגרסים הציוניים ובביטאונו ״עם וארץ״ (ברלין, 1919). הוא האמין כי בסיוע מועט, ניתן ליישב בארץ מאות אלפי יהודים שיתקיימו ברמת חיים שאינה נופלת מזו שבמזרח אירופה.

אחד מחסידיו, אריך דב מוזס, הקים לפי הנחיותיו את המושבה רמות השבים שבשרון, שבבית העלמין שלה נקבר טריטש.

בנו, עמנואל טריטש, היה מתכנן מפעלי מים בישראל, ולפני קום המדינה - בכיר עוזריו של שמחה בלאס.

על שמו קרוי גן קטן ברמות השבים, ברחוב הכרם. 

נכדו, אורי ירמיאס, הוא "אורי בורי", הבעלים והשף ממסעדת הדגים בעכו.

==לקריאה נוספת==
* יוחנן ארנון, "טריטש - חולם וחוזה, ומציע התיישבות בקפריסין", עת־מול: עיתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל, י' (4): 1985, עמ' 17–18.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.jewishvirtuallibrary.org/trietsch-davis מידע ביוגרפי נוסף] 
* [http://avot.cet.ac.il/gallery.aspx?pid=16&sid=5 תמונתו לצד חברי הנהגת "הפרקציה הדמוקרטית"], באתר "אבות המייסדים"
* - הודעה על פטירתו
* - נקרולוג
* , , 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים
קטגוריה:כלכלנים יהודים
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קטגוריה:חברי הפרקציה הדמוקרטית
קטגוריה:ילידי 1870

קטגוריה:נפטרים ב-1935
מארק סייקס

מארק סייקס
מארק סייקס (באנגלית: Mark Sykes; 16 במרץ 1879 – 16 בפברואר 1919) - או בשמו הרשמי סר טאטון בנוונוטו מרק סייקס, הברון השישי מסלֶדמֶר - היה דיפלומט בריטי שייצג את בריטניה במשא ומתן שהביא לחתימת הסכם סייקס–פיקו.

==ביוגרפיה==
מארק סייקס נולד כבן יחיד למשפחת אצולה בריטית ממוצא קתולי, מחבל יורקשייר. הוא למד בקיימברידג'. במלחמת הבורים (1899–1902) שירת בצבא הבריטי בדרום אפריקה. לאחר המלחמה היה המזכיר הפרלמנטרי של איש המנהל הראשי באירלנד ונספח כבוד בשגרירות בריטניה בקונסטנטינופול.

סייקס הרבה לטייל ברחבי האימפריה העות'מאנית וכתב על כך ספרים. בשנת 1911 נבחר סייקס בבחירות הביניים לפרלמנט הבריטי מהמפלגה השמרנית ממחוז הָאל מרכז.

לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, סייקס לא נקרא לשירות, אף על פי שהיה בעל דרגת סגן-אלוף ומפקד יחידת מילואים בצבא הבריטי. כיוון שהיה חבר פרלמנט ורכש מוניטין כבעל ידע באזור, מינה אותו שר המלחמה, לורד קיצ'נר, ליועץ לוועדת בונסן (Bunsen), שהתבקשה להנחות את הקבינט בענייני המזרח התיכון. הוא התגלה כחבר הבולט בוועדה, ומשנת 1916 שימש כאחראי לענייני ערב וארץ ישראל במשרד החוץ הבריטי.

סייקס ייצג את בריטניה במשא ומתן שקדם לחתימת הסכם סייקס–פיקו, שנחתם ב-16 במאי 1916 ונועד לקבוע את אזורי השליטה של בריטניה וצרפת בנחלה של האימפריה העות'מאנית ב (לרבות ארץ ישראל) לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה. ההסכם נקרא על שמו של סייקס ושמו של הדיפלומט הצרפתי שארל פרנסואה ז'ורז'-פיקו שייצג את צרפת במשא ומתן.

מארק סייקס תמך בתנועה הציונית ובהצהרת בלפור. בשנים שקדמו למלחמת העולם לא היה סייקס ידיד הציונות. הוא התקרב בהדרגה להבנת העניין היהודי והציוני, הודות לידידותו עם הרברט סמואל, מי שהיה לאחר מכן הנציב העליון הבריטי בארץ ישראל. הוא עמד על כך שהציונות שואפת לא רק לגאול את היהודים מן הגלות, אלא לכונן חברה חדשה עובדת ויצרנית. סייקס לא חשב אמנם על הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל, אלא על הקמת "מרכז לאומי" יהודי שיחיה בשלום עם "יחידות לאומיות" ערביות שכנות וזאת תחת חסות בריטית. הוא ניסה לשכנע את הערבים לקבל בהבנה את ניסיונם של היהודים לבנות את ביתם בארץ ישראל וכי רק תועלת תצמח להם מכך. חיים ויצמן כינה את סייקס כ"אחת מהגדולות שבתגליותינו".

לפי גרסה אחת סייקס עיצב את דגל המרד הערבי.

מארק סייקס נפטר מהשפעת הספרדית.

בשנת 2008 נפתח קברו של סייקס כדי לקחת דגימות משרידי גופתו. סייקס נקבר בארון עשוי עופרת, המגדיל את הסיכויים למצוא בקברו את וירוס השפעת הספרדית. דגימות מהקבר נלקחו כדי לסייע בטיפול במגפות עתידיות של וירוס השפעת.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* .Christopher Simon Sykes, The Man Who Created the Middle East, William Collins, 2016
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא בריטים
קטגוריה:דיפלומטים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1910–1918)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1918–1922)
קטגוריה:פוליטיקאים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חברי המפלגה השמרנית (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1879
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1919
SkyRoads

SkyRoads (בתרגום חופשי: "דרכי שמיים") הוא משחק חלליות של חברת Bluemoon.

המשחק מבוסס על משחק בשם Kosmonaut שעבר כתיבה מחדש שארכה שלושה חודשים. הגרסה השיתופית הופצה בשנת 1993 ונמכרה באינטרנט.

==המשחק==
בעזרת מקש הרווח ומקשי החצים נוצר אפקט של "קפיצה ותזוזה". חץ למעלה כדי לגרום לספינה להאיץ, וחץ למטה לגרום לה להאט. המדדים בתחתית המסך הציגו את מהירות הספינה, רמת החמצן וכמות הדלק. המד בצד שמאל הראה את ההתקדמות בשלב, המספר ליד ציין את כוח הכבידה בשלב, כשהמספר 100 מציין חוסר משקל ו-1700 כוח כבידה רב (כלומר לא ניתן לקפוץ). קיימים גם מכשולים, כלומר שאם הספינה תגיע במהירות קטנה מדי היא תתפוצץ או שהקפיצה לא תהיה מספיק רחוקה והיא תיפול לחלל. גם אם מלאי החמצן או הדלק ייגמרו המשימה תיכשל והמשחק נגמר. כל שלב מסתיים במנהרה המסמלת ניצחון.

גרסת הדמו ושתי הגרסאות המלאות ניתנות להורדה חינמית מאתר הבית של החברה.

===צבעי מרצפות===
* שחור: הקשת ימין/שמאל גורמת לספינה להמשיך בכיוון הזה עד שהיא מגיעה לצבע אחר או שתיפול לתהום.
* ירוק כהה: מהירות הספינה תקטן.
* ירוק בהיר: מהירות הספינה תגדל.
* אדום בהיר: מוקש, עליה עליו תשמיד את הספינה.
* כחול: אספקת חמצן ודלק.

==Skyroads XMAX-Special==
בעקבות ההצלחה של Skyroads הפיצה חברת Bluemoon גרסה מיוחדת לחג המולד בשם "Skyroads XMAX-Special" עם שלבים שונים וקשים יותר. הגרסה לא הייתה פופולרית כמו המקורית.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1993
קטגוריה:משחקי DOS
קטגוריה:תוכנה חינמית
קטגוריה:משחקי מרוץ ממוחשבים
לורן היל

לורן נואל היל (באנגלית: Lauryn Noel Hill; ) היא זמרת ומפיקת מוזיקת סול, ראפ והיפ-הופ אמריקאית, הפעילה החל משנות התשעים.

== ביוגרפיה ==
לורן היל נולדה בניו ג'רזי. היא למדה בתיכון קולומביה, שם היא פגשה את וייקליף ז'אן ופראז מישל. יחד, בשנת 1988, הם הקימו את להקת הפוג'יז. בשנת 1993 התקבלה היל לאוניברסיטת קולומביה ובמקביל החלה לפתח קריירת משחק. היא שיחקה באותה שנה בסרטו של סטיבן סודרברג "מלך הגבעה" בתפקיד קטן ובסרט הקומי-מוזיקלי "הנזירות בלוז 2", יחד עם וופי גולדברג, ובו הציגה את יכולות הזמרה שלה. בעקבות ההצלחה היחסית של האלבום "Blunted on Reality" היא פרשה מהלימודים. היל שיחקה בעוד מספר סרטים, אבל ב-1996 יצא האלבום "The Score" של הפוג'יז (עם השיר Ready or Not), שמכר מיליוני עותקים ברחבי העולם, והיא חזרה להתמקד במוזיקה. בשנת 1998 גילמה את לסלי בסרט הדרמה העצמאי "מסעדה" בכיכובו של אדריאן ברודי.

בשנת 1996 זכתה היל בפרס על פעילות חברתית, שכללה הפקת קונצרט ראפ למען קידום הרישום להצבעה בבחירות בארצות הברית והקמת ארגון בשם "The Refugee Project", שמטרתו לעזור לנוער בסיכון ולתמוך מבחינה כלכלית בפרויקטים בקניה ואוגנדה.

===קריירת הסולו ואחריה===
ב-1998 היל פרסמה את האלבום "The Miseducation of Lauryn Hill", שזכה לתשבחות המבקרים והצליח מסחרית, עם מכירות של 18 מיליון עותקים ברחבי העולם. בטקס פרסי גראמי זכה האלבום ב-5 פרסים, ביניהם אלבום השנה, פריצת השנה ואלבום ה-R&B של השנה. עוד בשנה זו, השתתפה היל כשחקנית בסרט הדרמה העצמאי "מסעדה" בכיכובו של אדריאן ברודי.

ב-2002 ערכה היל הופעה ב-MTV שהפתיעה את מעריציה, כאשר לבשה בגדים צנועים ושרה שירים שקטים וחדשים, בלי להקה. ההופעה הוקלטה ויצאה כאלבום בסדרת MTV Unplugged, שקיבל ביקורות טובות על הכיוון החדש שאליו פנתה היל, אבל גם ביקורות שליליות.

בשנים 2007–2004 התאחדו הפוג'יז והחלו להופיע ביחד ולהקליט שירים חדשים. אלבום חדש של הלהקה היה אמור לצאת, אך בסוף הפרויקט נגנז.

ב-2015 ביטלה את הופעתה בישראל בעקבות לחצים מצד פעילי BDS וגורמים נוספים התומכים בחרם על ישראל כגון רוג'ר ווטרס. בהודעה ציינה היל שביקשה להופיע בנוסף ברמאללה, אך נתקלה בקשיים בארגון הופעה שם, ולכן על מנת למנוע "הדרה הן מהצד הפלסטיני והן מהצד הישראלי", ביטלה את הופעתה בישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:ראפריות אמריקאיות
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אמניות קולומביה רקורדס
קטגוריה:מפיקות מוזיקליות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
אריך דב מוזס

אריך דב מוזס עם אשתו אלזה, [[1940]]
אריך דב מוֹזֶס (29 ביוני 1896 - 22 בספטמבר 1944) היה ציוני, סוחר בטקסטיל ויזם התיישבות עצמאי (שאינה קשורה למוסדות המיישבים) באזור השרון.

מוזס נולד בברלין בירת גרמניה. וסיים בית ספר למסחר. עוד בחו"ל הכין תוכנית התיישבות, המבוססת על רעיונות של דוד (דייוויס) טריטש, ומשלבת תעשייה וחקלאות. לשם כך, אסף מוזס כספים בגרמניה ואף גייס אנשי מקצוע בתחום הטקסטיל בלודז'. בשנת 1924 עלה לארץ ישראל, ורכש, בשיתוף עם שני יזמים נוספים שטח של 250 דונם, עליו הוקמה המושבה רמתיים (כיום - חלק מהוד השרון), שם בנה את ביתו. את הונו השקיע ביצירת משק מעורב, בהתאם לתוכניתו.

בשנת 1928 פנה מוזס למכריו בגרמניה וניסה לשכנע אותם לעלות לארץ ולהתיישב בה על פי תוכניתו של דייוויס טריטש. בשנת 1933 הצליח להקים את רמות השבים, יישוב של עולים בעלי אמצעים ממרכז אירופה, שאינם קשורים במוסדות המיישבים, הצמוד להוד השרון דהיום. חמש שנים מאוחר יזם את הקמת המושבה רמת הדר ליד רמתיים, עבור העולים הגרמנים (גם היא מהווה כיום חלק מהוד השרון). פטירתו בגיל 48 קטעה את תוכניותיו הנוספות.

למוזס נולדו בארץ שני בנים: דוד ובנימין. דוד נפטר בגיל צעיר יחסית. בנימין גדל והלך בדרך אביו כשפעל ליישוב הארץ, ולמד גננות בבית הספר החקלאי במקווה ישראל. לימים נשא בנימין לאשה את מטילדה שרם, ממנה נולדו להם שלושה בנים ובת. הוא נודע כאדם טוב לב ואנשים רבים שאלו בעצותיו הטובות. בגיל חמישים לערך הפך בנימין לאדם מאמין, והחל בלימוד וקיום תורה ומצוות. בנימין מוזס נפטר בשנת 2015 בירושלים, ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:רמות השבים: אישים
קטגוריה:הוד השרון: אישים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1944
משוואת לפלס

משוואת לפלס היא משוואה דיפרנציאלית חלקית מהצורה <math>\nabla^2 f = 0 </math> כאשר <math>\nabla^2</math> הוא אופרטור הלפלסיאן.

המשוואה קרויה על שם המתמטיקאי הצרפתי פייר-סימון לפלס ויש לה שימושים רבים בפיזיקה. מהווה מקרה פרטי של משוואת פואסון.

פונקציה המקיימת את משוואת לפלס נקראת פונקציה הרמונית. משוואת לפלס היא משוואה דיפרנציאלית אליפטית, ולכן פונקציות הרמוניות, שהן פתרונותיה, הן אנליטיות.

== תכונות של משוואת לפלס בשני ממדים==
משוואת לפלס בשני ממדים בקואורדינטות קרטזיות היא:

:<math>\nabla^2 f=\frac{\partial^2f}{\partial x^2} + \frac{\partial^2 f}{\partial y^2}=0</math>

משוואת לפלס סימטרית במקרים הבאים:
* ביחס להזזה של הצירים, כלומר אם <math>\ u(x,y)</math> הרמונית, גם <math>\ u(x-a,y-b)</math> הרמונית;
* ביחס לסיבוב של הצירים, כלומר אם <math>\ u(r,\theta)</math> הרמונית, גם <math>\ u(r,\theta+\gamma)</math> הרמונית;
* ביחס לנירמול המשתנים, כלומר אם <math>\ u(x,y)</math> הרמונית, גם <math>\ u(\frac{x}{\delta},\frac{y}{\delta})</math> הרמונית.

כאשר <math>\ a,b,\gamma,\delta</math> כולם קבועים.

==שימושים בפיזיקה==
משוואת לפלס מופיעה בתחומים שונים בפיזיקה, לדוגמה:
* פוטנציאל חשמלי באזור ריק ממטענים, מקיים את משוואת לפלס.
* התפלגות הטמפרטורה של גוף במצב יציב מקיימת את משוואת לפלס.

==משוואת לפלס באנליזה מרוכבת==
באנליזה מרוכבת, הרכיבים הממשי והמדומה של כל פונקציה אנליטית מקיימים את משוואת לפלס. תוצאה זו נובעת ממשוואות קושי-רימן ומכך שגזירות פונקציה אנליטית פעם אחת מספיקה כדי להסיק גזירותה אינסוף פעמים (כדי שהנגזרות החלקיות השניות המעורבות יהיו שוות). 

בנוסף, לפונקציה <math>u</math> המקיימת את משוואת לפלס (הנקראת גם פונקציה הרמונית) ניתן לעיתים למצוא פונקציה הרמונית צמודה <math>v</math>, כלומר כך שהפונקציה המרוכבת <math>u+iv</math> תהיה אנליטית. פונקציה כזו קיימת באופן נקודתי בתחום פתוח, אך קיומה באופן גלובלי לא מובטח.
משפט מאנליזה מרוכבת קובע כי תחום הוא תחום פשוט קשר אם ורק אם לכל פונקציה הרמונית יש הרמונית צמודה לה בכל התחום.

== ראו גם ==
* משוואות קושי-רימן
* פונקציה אנליטית
* משוואת פואסון
* גרעין פואסון
* הרמוניות ספריות
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

לפלס, משוואת
סינקלר לואיס

סינקלֵר לואיס (באנגלית: Sinclair Lewis; 7 בפברואר 1885 – 10 בינואר 1951, רומא) היה עיתונאי, סופר ומחזאי אמריקאי, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1930.

== ביוגרפיה ==
סינקלר לואיס נולד בסוק סנטר (Sauk Centre) שבמינסוטה, בנם של אדווין ואמה לואיס. אביו היה רופא העיירה ואמו הייתה בתו של רופא. בשנת 1891 נפטרה אמו, ושנה לאחר מכן נישא אביו מחדש. סינקלר לואיס למד משנת 1903 באוניברסיטת ייל (ספרות למד אצל פרופ' צ'ונסי ברוסטר טִינְקֶר), ובמהלך שני קייצים היה עורך של מגזין ספרותי. בשנת 1906 הצטרף לקומונה שהקים אפטון סינקלר ועבד בה כשרת. בין יתר עיסוקיו, קרא כתבי יד של סופרים, כדי לתת חוות דעת למוציאים לאור. הוא סיים את לימודיו בשנת 1908.

לואיס נדד הרבה על פני 26 ממדינות ארצות הברית והיה גם במקסיקו ובאירופה. מסופר שבאחת משיחותיו עם פרופסור טינקר, אמר לו שהוא רוצה להקדיש את חייו לכתיבת ספרים. "תגווע ברעב", אמר לו הפרופסור הנכבד. "לא אכפת לי", השיב הצעיר, "אם כך", אמר הפרופסור, "אין ספק שתצליח", והוא הצליח, אבל עד שהצליח ועד שהגיע לזכייה בפרס נובל לספרות, חי בעוני קשה. בשנת 1906, כשג'ק לונדון הרצה באוניברסיטת ייל, בא אליו לואיס וראיין אותו עבור שכר סופרים, והם התיידדו. כעבור כמה שנים, במצוקתו הכספית, פנה לואיס ללונדון והציע לו לקנות ממנו "נושאים לכתיבה". ג'ק לונדון קנה ממנו כמה נושאים לפי $7.50 ליחידה והשתמש בהם לכתיבת כמה סיפורים מוצלחים. לאחר פרסום כמה מהרומנים שלו הפך לסופר מצליח ביותר וזכה לפרסים רבים.

חייו הפרטיים לא היו מאושרים: הוא נישא והתגרש מספר פעמים ובנו, מנישואיו הראשונים, נהרג במלחמת העולם השנייה (היה לו בן נוסף, שחקן, מנישואיו לעיתונאית הנודעת דורותי תומפסון).

בשנותיו האחרונות התרכז לואיס בתיאטרון. כמחזאי וכשחקן, אף ניהל פרשיית אהבים עם שחקנית צעירה. הוא התמכר לאלכוהול ונפטר ברומא כתוצאה מנזקי האלכוהוליזם שלו.

== יצירתו ==

בשנת 1914, כשפוטר מעבודתו באחד העיתונים (בגלל "חוסר כישרון") החליט לשבת ולכתוב את הרומן הראשון, "מיסטר וורן שלנו", בו כתב על נדודיו.

בשנת 1930 הוענק לו פרס נובל לספרות על "אמנותו הגדולה והחיה בציור חיים, על כישרונו ביצירת טיפוסים בעלי חריפות והומור".

אחדים מספריו עובדו לקולנוע כמו דודסוורת' (1936) ואלמר גנטרי (1960).

סיפורו "בונגו הדב הקטן" עובד לסרט מצויר מבית אולפני ההנפשה של וולט דיסני בשנת 1947.

== ספריו שתורגמו לעברית ==
*אן ויקרס / תרגם מאנגלית: יצחק שנברג (=שנהר), תל אביב: א"י שטיבל, 1933.
*ארוסמית / עברית: ש' זנדבנק), מרחביה: הקבוץ הארצי השומר הצעיר (סדרת "ספרית פועלים: לכל"), 1956. (מהדורה נוספת: תל אביב: דקל בשיתוף עם מיילקס, תשכ"ט-1968.)
* בביט: רומן / תרגום: י' פישמן, ברלין – תל אביב: א"י שטיבל, תר"ץ.
** באביט, מאנגלית: לאה זגגי, תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ז-1987.
*דם מלכות, מאנגלית: בלהה מיכאלי, ירושלים: מסדה, 1950.
*התאומים, תרגם: ש' שריה, ירושלים: עופר, [תש"ו].

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:סאטיריקנים אמריקאים
קטגוריה:כותבי מכתבים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951
קרצינומת תאי קשקש

קרצינומת תאי קשׂקשׂ (באנגלית: squamous-cell carcinoma או SCC) הוא סוג של סרטן ממקור אפיתליאלי מתפתח בשכבת האפיתל של העור או הרקמות הריריות השונות של הגוף. רוב הגידולים של תאי קשקש נוצרים על העור, צוואר הרחם והגרון.

אופי הטיפול ויעילותו תלויים בשלב שבו אובחן הגידול לראשונה ובאיבר שבו התגלה. ככלל, כאשר הגידול מופיע על העור הוא קל ביותר לגילוי מוקדם ולטיפול מוצלח, לעומת זאת גידולי הגרון מתגלים בדרך כלל בשלבים מתקדמים שאינם מאפשרים כריתה מלאה ולכן לחולים אלו פרוגנוזה רעה. בדרך כלל קרצינומת תאי הקשקש מתגלה כפצע שאינו מגליד, לעיתים הפצע מדמם או נקרוטי. בבדיקה מיקרוסקופית ניתן לאבחן את מידת החודרנות של התאים ואת מצב בלוטות הלימפה של האזור הנגוע.

ללא התערבות כירורגית עלול הנגע לשלוח גרורות לבלוטות הלימפה ומשם להגיע לאיברים מרוחקים. במקרה שאין אפשרות להוצאת הגידול בניתוח, כמו במקרה של גידול נרחב בגרון, ניתן לטפל בגידול ברדיותרפיה. במקרה שהגידול התפשט לבלוטות הלימפה או לאיברים מרוחקים יש לשקול טיפול כימותרפי אף שהתועלת בו מוגבלת.

במקרים רבים התפתחות של קרצינומת תאי הקשקש נובעת מחשיפה לגורמים קרצינוגניים כמו חשיפה לקרינת UV, עישון, ואלכוהול. 

==ראו גם==
* סרטן מנקי הארובות
* סרטן תאי עור קשקשיים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גידולים ממאירים בעור
קלמנס החמישי

קלמנס החמישי (בלטינית: Clemens V; 1264 – 20 באפריל 1314), אפיפיור מ-5 ביוני 1305 עד מותו. הוא זכור במיוחד בשל רדיפותיו את אנשי מסדר הטמפלרים ובשל העברת האפיפיורות לעיר אביניון בצרפת.

==ביוגרפיה==

נולד בעיירה ויאנדרו במחוז ז'ירונד שבדרום מערב צרפת, והוטבל בשם בֶּרְטְרַן דֶה גוֹ (Bertrand de Got). היה ארכיבישוף של העיר בורדו לפני שנבחר לאפיפיור ב־1305 בתמיכתו של פיליפ הרביעי מלך צרפת. תמיכה זו הייתה מותנית בכך שיבטל את נידוים של אלה שחטפו, שמו במעצר וגרמו למותו של האפיפיור בוניפקיוס השמיני (נידוי שהוטל על ידי קודמו, האפיפיור בנדיקטוס האחד עשר). אחרי שנבחר ביטל את הצווים של בוניפקיוס השמיני, שפגעו בסמכותו של פיליפ הרביעי, החליט שלא לנסוע לרומא מחשש לביטחונו האישי, וערך את טקס הכתרתו לאפיפיור בעיר ליון שבצרפת (14 בנובמבר 1307). באותה שנה נתן את הסכמתו למעצרם של אנשי מסדר הטמפלרים בצרפת (מסדר אבירי היכל שלמה) כדי שהמלך יוכל לבזוז את אוצרם. רבים מהם עונו, הודו באשמת כפירה והועלו על המוקד. המלך הציע לו להעביר את מושב האפיפיור מרומא אל העיר אביניון שבחבל פרובנס (עיר שהייתה נחלתו של מלך נאפולי וסיציליה). כך החלה ב-1309 "גלות אביניון" של האפיפיורים, שנמשכה שישים ושמונה שנה.
מטבע של קלמנס החמישי, [[1310]]
בהשפעתו של פיליפ הרביעי הסכים קלמנס החמישי לערוך משפט לאפיפיור בוניפקיוס השמיני שנפטר ב־1303. המשפט החל ב-1309 ונמשך שנתיים. שישה אנשי כמורה העידו כי שמעו את בוניפקיוס אומר: "כל החוקים הקדושים אינם אלא המצאות שנועדו לגרום להמון העם להתנהג היטב באמצעות הפחד מן הגיהנום". קלמנס החמישי היה משוכנע בחפותו של בוניפקיוס, ועם זאת, רצה להשביע את רצון המלך. ב-1311 הסכים פיליפ הרביעי להעביר את המשפט למועצת הכנסייה, שהתכנסה בעיר ויין שמדרום לעיר ליון, תמורת הסכמת האפיפיור לזכות מכל אשמה את חוטפיו של בוניפקיוס השמיני. שלושה קרדינלים העידו בפני מועצת הכנסייה כי בוניפקיוס היה מסור לדת הנוצרית, וכדי להוכיח את חפותו הביעו נכונות להתייצב לדו-קרב נגד אלה שהאשימו אותו. היות שאיש מן הצד שכנגד לא היה מוכן להתייצב לדו-קרב, הכריזה מועצת הכנסייה על סיום המשפט.

קלמנס החמישי נפטר באביניון ב-1314 ובמקומו נבחר לאפיפיור יוחנן העשרים ושניים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אפיפיורים צרפתים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-14
קטגוריה:ילידי 1264
קטגוריה:נפטרים ב-1314
קטגוריה:צרפתים במאה ה-14
קטגוריה:צרפתים במאה ה-13
אהוד בנאי והפליטים

אהוד בנאי והפליטים הוא אלבום הבכורה של אהוד בנאי, שיצא בשנת 1987.

יחד עם בנאי השתתפו בהקלטת האלבום להקת הפליטים, אשר כללה את יוסי אלפנט (שגם הפיק מוזיקלית את האלבום), גיל סמטנה, ז'אן ז'אק גולדברג ונועם זייד הלוי. הקו המוזיקלי של האלבום, שכלל רוק קצבי וצלילים מזרחיים נחשב לחדשני באותה תקופה. את עטיפת התקליט עיצב וצייר איתן פימנטל, שעיצב עבור בנאי עוד קודם גם את שתי העטיפות לתקליטי השדרים "עגל הזהב" ו"עבודה שחורה".

מופע הבכורה החגיגי להשקת האלבום התקיים מספר חודשים לאחר צאתו בבית דני שבשכונת התקווה בתל אביב.

== תוכן ==
השיר "עגל הזהב" מתאר את פרשת עגל הזהב מנקודת מבטו של העם המחכה למנהיג הנעלם. שירים אחרים באלבום עוסקים במסע ("דם", "עיר מקלט", "ממשיך לנסוע") ובגעגוע ("זמנך עבר" המתאר חלום בו בנאי חוזר לימי נעוריו בבית הספר התיכון, "מלנכולי"). הביטוי ״זמנך עבר״ שואב השראה מהמערכון חידון התנ״ך של אריק איינשטיין ואורי זהר.

== תגובות ==
האלבום הגיע מספר פעמים למקומות גבוהים במצעדים לבחירת האלבום הטוב בכל הזמנים. בסקר כזה אשר ערך אתר האינטרנט ynet בקרב אנשי מוזיקה שונים בראש השנה תשס"ו, הגיע האלבום למקום הרביעי.

בפברואר 2008, בחר המוסף 7 לילות של ידיעות אחרונות את האלבום בתור אלבום הבכורה הישראלי הטוב ביותר אי פעם. גם אתר "Time Out תל אביב" בחר באלבום לטוב בכל הזמנים בשנת 2017.

הסרט התיעודי "חייב לזוז", שיצרו אבידע ליבני, דרור נחום וגידי אביבי, מתאר תקופה זו בחייו של אהוד בנאי ואת פריצת הדרך הראשונה שלו במוזיקה הישראלית.

בשנת 2012 הוציאו תלמידי בית הספר למוזיקה Muzik אלבום מחווה בשם "עבודה שחורה" עם גרסאות כיסוי לשירי האלבום.

בשנת 2021 יצא אלבום מחווה אלקטרוני בשם "אז עכשיו", עם גרסאות-כיסוי לשירי האלבום בביצועיהם של ברי סחרוף, אסף אמדורסקי, ערן צור, אפרת בן-צור, כפיר בן-ליש ורע מוכיח (שגם הפיק מוזיקלית).

== רשימת הקטעים באלבום ==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20171201031050/http://mooma.mako.co.il/Discs.asp?ArtistId=1164&AlbumId=5481 אהוד בנאי והפליטים], באתר MOOMA
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*אהוד בנאי והפליטים [https://www.kan.org.il/content/kan/radio_articles/p-11437/168211/ במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1987
קטגוריה:אלבומי אהוד בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוסי אלפנט
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
יעקב אשמן

יעקב ישראל אַשְׁמַן (4 בספטמבר 1926 – 19 ביוני 1974) היה סופר, עורך, מתרגם ועיתונאי ילדים ונוער ישראלי. עורך "הארץ שלנו" מ-1965 ועד מותו. אחיינו של המחזאי אהרן אשמן.

==ביוגרפיה==
אשמן נולד, גדל ולמד בתל אביב, וסיים את לימודיו בגימנסיה "הרצליה". לאחר תום לימודיו התגייס למשטרת היישובים, ואף חבר בסתר לארגון הלח"י. מנעוריו היה בעל דעות ימניות, שהובילו אותו אל כתב העת "אלף" של תנועת הכנענים.

השתתף בלחימה במלחמת העצמאות, ונפצע בקרב על הגנת ירושלים. בתום המלחמה השלים את לימודיו באוניברסיטה העברית. בשנת 1951 חזר כמורה לגימנסיה "הרצליה", ובשנת 1952 הצטרף למערכת עיתון הילדים "הארץ שלנו". שנים רבות עבד בעיתון ככתב, כסגן העורך, ומשנת 1965 ערך את "הארץ שלנו".

אשמן החל לפרסם את יצירותיו – רשימות, כתבות וסיפורים – עוד בהיותו תלמיד גימנסיה "הרצליה", בעיתון התלמידים. בתקופה הקצרה שיצא לאור כתב העת "אלף", השתתף בכתיבתו, הן תחת שמו האמיתי והן בשמות עט. במשך שנות עבודתו ב"הארץ" פרסם טור יעץ חינוכי להורים, שלימים כינסו בספריו.

הוא גידל וטיפח יוצרי ספרות ילדים, והצמיח דור חדש של משוררים וסופרים, שלימים נתפרסמו והיו בין ראשי המדברים בתחום ספרות הילדים. בשעתו תמך בהוצאת ספרו הראשון של פנחס שדה, "החיים כמשל" (1958), ועודדו להיאבק על הוצאת הספר המהפכני הזה, שנדחה על ידי הוצאות הספרים.

יעקב אשמן נפטר באופן פתאומי בשנת 1974, מהתקף לב בביתו בתל אביב, בגיל 48. הותיר אישה, בן ובת.

על שמו נקבע הפרס השנתי לסיפור הקצר לילדים

==ספריו==
* בסבך הרִגול המצרי: עלילות אורי וגדעון, תל אביב: מצפן, תשי"ג 1953. (בחתימת "יורם נבו")
* לוּלוּ; ציורים: אלישבע נדל-לנדאו, תל אביב: הדר, תשי"ח.
* אתה ובנך ובתך: 77 עצות להורים; ציורים: דוֹש, ירושלים – תל אביב: שוקן, 1958.
* כושי השובב; תמונות: פאול גרוס; סִפור: יעקב אשמן, תל אביב: הדר, תשי"ט. (סיפור על חתלתול)
* שאל ואיָעץ; ציורים: סימה בגד דב, תל אביב: י’ צ’צ’יק, 1963. (ספר יעץ)
* אבא שלי עובד; תמונות: פאול גרוס; סִפור: יעקב אשמן, תל אביב: הדר, תשכ"ג.

===תרגום===
* גורית אקסלרד, סין, סונג ואני; מצויר בידי המחברת; תרגם מכתב-יד: יעקב אשמן, תל אביב: גדיש, תשט"ו.

==לקריאה נוספת==
* אלי אשד, הקומיקס הישראלי : מהצבר ועד גיבור העל - דמויות ומגמות מרכזיות בעלילון העברי 1935–2000, כתב הוצאה לאור, 2022, הפרק "יעקב אשמן", עמ' 79–111.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* צחי פרבר, [http://ha-pinkas.co.il/?p=4315 ביטוי קולו של היחיד], [http://ha-pinkas.co.il/?p=4461 המשך], הפנקס, 6–13 באפריל 2011
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:עיתונאי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
אלף (כתב עת)

אלף, כתב עת של תנועת "העברים הצעירים", המוכרת גם בשם "הוועד לגיבוש הנוער העברי", שזכתה לכינוי "הכנענים". כתב העת "אלף" החל את הופעתו כגיליון חד פעמי ואנונימי, בעריכתו של אהרן אמיר, שיצא לאור בסוף שנת 1948. המאמר הראשי בגיליון הראשון נכתב בידי אוריאל שלח, הוא יונתן רטוש.

בין משתתפי כתב העת נמנו, נוסף על אמיר ועל רטוש, אנשי התנועה ומקורבים אליה, כמו עדיה חורון (ע.ג. חורון), עוזי אורנן, עמוס קינן, בנימין תמוז ואחרים. כתב העת נתן ביטוי ייחודי ל"השקפתם העברית" של משתתפיו. ביניהם היו קיצוניים לדעה, מקורבי ויוצאי הלח"י, ומתונים. כתב העת עורר עליו התנגדות קשה של עיתונות תנועת העבודה וגם של העיתונות האזרחית.

אלף הופיע באורח בלתי סדיר, בין השנים 1948–1953. ומשתתפיו, אנשי רוח מוכרים בתחומים שונים, התפזרו לתחומי האקדמיה, העיתונות, המחקר, האמנות והפוליטיקה. 

יונתן רטוש חידש את ״אלף״ עם פרוץ מלחמת ששת הימים ב-1967 והמשיך לפרסמו עד 1972.

סמל אלף לקוח מדגל הכנענים, בו הופיע אלף בכתב העברי הקדום, המסמלת את קרני הפר, או שור הבר.

==ראו גם==
* הכנענים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
נור

אפאצ'י של חיל האוויר הישראלי משחרר נורים]]
נור הוא אמצעי פירוטכני, המייצר אור בוהק או חום רב ללא פיצוץ. נורים משמשים לאיתות, תאורה, או כאמצעי הגנה נגד טילים מתבייתי חום לשימושים צבאיים ואזרחיים.

ליבת הנור עשויה בדרך כלל מגנזיום ולעיתים מתכות נוספות לשינוי גון האור. נורים תת-מימיים עשויים בדרך כלל מסידן. הפעלתו של הנור נעשית באמצעות הצתה. במהלך הבעירה של הנור הוא פולט את קרינת האור והחום. חלק מהנורים משוגרים, מוצנחים או מוטלים מכלי טיס, נורים מאקדח נורים, תותח או מרגמה חלקם מוטלים ידנית וחלקם נייחים.

==שימושים==
[[מטוס קרב F-15 משחרר נורי הטעיה]]
מבנה של נור תאורה הכולל מצנח
קיימים מספר סוגים של נורים המשמשים למטרות שונות בהן:

===איתות מצוקה ===
אחד השימושים הנפוצים של הנורים הוא לצורך איתות מצוקה. ניתן להציתם על הקרקע או לירותם כאיתות אווירי מאקדח נורים.

===תאורה וסימון מטרות קרקעי===
כוחות צבא קרקעיים הנדרשים לתאורה מבקשים לרוב ירי ארטילרי של נורים מוצנחים מעל למטרות בשדה הקרב. כוחות קרקע יכולים לירות נורים מאקדח נורים לאיתות לכוחות יבשה או כלי טיס כדי להראות את האזור עליו יש להטיל חימוש, להצניח צנחנים, או להנחית כלי טיס. במלחמת העולם השנייה, מטוסי סיור היו מטילים נורים כדי לסמן מטרות עבור משימות הפצצה ועבור משימות הספקה.

===תאורה וסימון מטרות ימי===
נורים ימיים משמשים להארה של מטרות תת-מימיות כגון צוללות. נורים ימיים משוגרים גם ממטוסים נגד כלי שיט ואינם זקוקים לחמצן חיצוני כי חומר מחמצן כגון פלואור נמצא בתוכם כחלק מהתערובת הכימית. חומר הדלק הוא לעיתים קרובות מגנזיום או אלומיניום.

===אמצעי-נגד טילים===
סוג מיוחד של נור משמש בתעופה צבאית בתור אמצעי-נגד הגנתי כנגד טילים מתבייתי חום כמו ה-AA-2 אטול או ה-AIM-9L סיידווינדר. נורים אלו משוחררים כבודדים או במטח על ידי הטייס או אוטומטית על ידי אמצעי התרעה, ומלווים בתמרוני התחמקות חדים של הטייס. כיוון שהם נועדו להטעות טילים המתבייתים על קרינת תת אדום, הנורים הללו מייצרים חום רב הגורם גם לפליטת אור הנראה לעין.

עם התגברות האיום של טילי כתף על התעופה האזרחית בשנים האחרונות, פותחו מערכות דומות גם עבור מטוסים אזרחיים.

גדלים אופייניים הם:
* 1 אינץ' על 1 אינץ' כדוגמת ה- M-206 הקרוי כך כיוון ש-8 אינץ' שווים בקירוב ל-206 מ"מ
* 2 אינץ' על 1 אינץ' כדוגמת ה-MJU-7
* 2 אינץ' על 2 אינץ' כדוגמת ה-MJU-10

בחיל האוויר האמריקני ובחיל האוויר הישראלי משתמשים בנורים בעלי חתך מרובע ואורך של 8 אינץ'.

תיאור סכמתי אופייני של מבנה נור הטעיה : (1) מעטפת חיצונית מאלומיניום (2) התקן פירוטכני המשמש להדיפת הנור ולהצתתו (3) מנגנון אבטחה (4) גוף הגוף העיקרי של הנור (5) שכבת הצתה מהירה (6) מעטפת פלסטית (7) אטם.
בצי האמריקני וגם ברוסיה ובסין משתמשים בנורים עגולים בקטרים שונים.

במשך השנים פותחו טילים עם יכולות הבחנה בין נורים לכלי טיס המתבססים על מאפיינים שונים בספקטרום הפליטה שלהם או בתנועה שלהם.<ref></ref> בעקבות כך פותחו נורים מתקדמים המחקים טוב יותר את מאפייני כלי הטיס. הנורים פחות יעילים כנגד טילים בעלי ראשי ביות דימותיים כדוגמת הפיתון 5 וה-AIM-9X סידווינדר. בטילים אלו מופקת תמונה ממשית המאפשרת להבדיל בין חלקי המטרה השונים – כמו גם להבדיל בין כתם אור שיוצר נור הטעיה לבין זה של מנוע המטרה.

לשיבוש טילים מונחי מכ"ם הפועלים בחלק אחר של הספקטרום האלקטרומגנטי משתמשים במוץ.

==ראו גם==
* אקדח נורים
*פצצת תאורה

==קישורים חיצוניים==

*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמצעי הטעיה צבאית
קטגוריה:נשק תבערה
קטגוריה:תאורה
אקדח נורים

אקדח נורים מודרני טיפוסי בקוטר 18.53 מ"מ, מתוצרת חברת אוריון
אקדח נורים הוא אקדח היורה נורים המשמשים בדרך כלל כאות מצוקה. לעיתים ישמשו הנורים אות תקשורת בים או בין מטוסים ואנשים על הקרקע. אקדח נורים הוא פריט נפוץ בערכות הצלה.

הסוג הנפוץ ביותר של אקדח נורים קרוי "אקדח ורי" על שם אדוארד וילסון ורי (1847–1910), קצין ים אמריקאי שפיתח את השימוש באקדח בריחי ליריה אחת של נור. גרסאות מודרניות של האקדח עשויות מפלסטיק עמיד בצבעים שונים. במדינות כמו הממלכה המאוחדת, בהן יש הגבלות שימוש חמורות בכלי ירייה, השימוש באקדח נורים אינו כה נפוץ כציוד הצלה בספינות.

כדי לקבל אפקטיביות מלאה של הנור, וכדי שהמחפש יאכן את היורה כמה שיותר קרוב, יש לירות את הנור בזווית ישרה. בצורה זו הנור ישהה באוויר יותר זמן ויסמן את מיקומו של היורה בצורה מדויקת. הנור ניצת בגובה של כ-100 מטרים, וצבעו של נור מצוקה אדום. לנורים משוכללים מחובר מצנח קטן המגדיל את זמן השהיה באוויר, ומגביר את סיכויי הזיהוי.

בשימושי תקשורת צבאית יורים נורים בצבעים שונים, כאשר לכל צבע יש משמעות על פי פקודות הקרב של היחידה או על פי מה שנקבע מראש.

גרסאות של אקדח נורים שהיו בשימוש במלחמת העולם השנייה, היו בעלות קדח של 25.4 מ"מ. גרסאות מודרניות יותר הן בעלות קדח של 18.53 מ"מ.

אקדח נורים אינו נשק התקפי, אולם במלחמת העולם השנייה תכננו מהנדסים גרמנים כמה דגמים של אקדח נורים היורה רימוני יד. ידועים גם מקרים של טייסים שהשתמשו באקדח נורים כנשק הגנתי, לאחר שצנחו בשטח אויב. כמו כן, במלחמת יום הכיפורים במהלך קרב מרסה תלמאת הצית קצין מחיל הים הישראלי ספינת ברטרם מצרית בעזרת ירי מאקדח זיקוקים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שיטות תקשורת
נורים
נוירולוג

נוירולוג הוא רופא המתמחה בענף הנוירולוגיה. הנוירולוגים אחראים לחקר, אבחנה, טיפול ומעקב של כל התופעות הנוירולוגיות. במדינות מסוימות, אחריות חוקית נוספת לנוירולוגים היא קביעת מוות מוחי כדי להוכיח את מותו של מטופל. 

==הנוירולוג לעומת הנוירוכירורג==
כאשר יש צורך בהתערבות כירורגית, הנוירולוג עשוי להפנות לנוירוכירורג או לנוירורדיולוג פולשני. נוירוכירורג הוא נוירולוג אשר עבר הכשרה מיוחדת לביצוע ניתוחים במערכת העצבים.

==התמחות בנוירולוגיה==
===ישראל===
כדי לקבל את המינוי כמומחה בנוירולוגיה בישראל, צריך לסיים לימודי רפואה ואחר כך להתמחות בתקן מתמחה במחלקה נוירולוגית מוכרת באחד מבתי החולים בישראל. אורך ההתמחות היא כחמש שנים. על המתמחה לעבור בחינות התמחות באמצע ההתמחות ובסופה. אם הצליח בבחינות אלו יהפך לנוירולוג מומחה.

===תתי-התמחויות בנוירולוגיה===
התמחויות מיוחדות הן בנוירופדיאטריה (נוירולוג ילדים) ונוירוגריאטריה (נוירולוג העוסק במחלות נוירולוגיות בקשיש). במכוני מחקר מיוחדים, כמו מכון ויצמן, אפשר להתמחות בתחומי נוירולוגיה שונים כגון נוירופיזיולוגיה, ביוכימיה של מערכת העצבים, נוירוגנטיקה, נוירוקרדיולוגיה ועוד.

===ההתמחות בנוירולוגיה בארצות הברית וקנדה===
בארצות הברית ובקנדה, נוירולוגים הם רופאים שסיימו את הלימודים לתואר שני במדעי המוח לאחר שסיימו את לימודיהם בפקולטה לרפואה. הכשרת נוירולוגים אורכת 10-13 שנות לימוד הכוללות לימודים באוניברסיטה והכשרה קלינית. הכשרה זו כוללת תואר אקדמי של ארבע שנים, המקנה אישור לעסוק כרופא "MD" או "DO". לאחר מכן הנוירולוגים נדרשים לעבור ארבע שנים נוספות של מחקר, ולאחר מכן להשלים שלוש עד ארבע שנים, שנה אחת של הכשרה ברפואה פנימית, ושלוש שנים של הכשרה בתחום הנוירולוגיה.

==הביקורת על עיסוקו של הנוירולוג==
הביקורת על עיסוקו של הנוירולוג נסובה סביב העמימות האפשרית שבפרשנות בדיקות מעבדה מסוימות הקשורות במוח האדם (בעיקר חומר רדיולוגי) ובעצם השיח הנוירולוגי החופף לעיתים את השיח הפסיכיאטרי (בעיקר סביב המונחים בעיות זיכרון ובעיות התפתחותיות, הנחשבים לכלליים ועמומים).

== ראו גם ==
* בדיקה נוירולוגית
* פסיכיאטר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.neurology.org.il/%D7%A0%D7%95%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%9C%D7%95%D7%92/ נוירולוג- במה הוא מטפל?]
* 

*
קטגוריה:מקצוע הרפואה