אריה קרמפף

אריה קרמפף (נולד ב-26 באוגוסט 1967) הוא היסטוריון כלכלי המתמחה בתחום היחסים בינלאומיים וכלכלה פוליטית. קרמפף הוא פרופסור חבר במכללה האקדמית תל אביב יפו, שם הוא עומד בראש התוכנית לפילוסופיה כלכלה ומדע המדינה (פכ"מ). כמו כן, הוא עומד בראש הפורום לאשראי כסף ובנקאות, הפועל בחסות האגודה הישראלית להיסטוריה כלכלית.

== ביוגרפיה ==
קרמפף נולד וגדל ברמת גן, למד בתיכון בליך, שירת בצנחנים. הוא בעל תואר ראשון בפיזיקה ואסטרונומיה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני ממכון כהן להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות מאוניברסיטת תל אביב. עבודת המאסטר עסקה ב"לויתן" של הובס. את הדוקטורט סיים במכון כהן ב-2009. עבודת התזה שלו עסקה בהקמתו של בנק ישראל, ופעילותו בעשור הראשון לקיומו, וכן בהשפעתו של הנגיד הראשון, דוד הורוביץ, על התפיסות הכלכלית של הסוכנות היהודית בשנות השלושים והארבעים.

לאחר סיום הדוקטורט הוא שימש כחוקר אורח במכון מקס פלנק להיסטוריה של המדע בברלין (Max Planck Institute for the History of Science), מכון דוויס באוניברסיטה העברית, והמחלקה למדע המדינה באוניברסיטה החופשית של ברלין. במהלך השנים הוא לימד כלכלה פוליטית ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת בן-גוריון, ובאוניברסיטת רייכמן. בשנת 2022 קרמפף שימש כפרופסור אורח במחלקה למדע המדינה (Government Department) של אוניברסיטת הארוורד.

קרמפף חי בזוגיות והוא אב לבן.

== מחקר ==
תחום ההוראה והמחקר העיקרי של קרמפף הוא כלכלה פוליטית השוואתית ובינלאומית. הוא מתמחה בהיסטוריה והכלכלה הפוליטית של ישראל, ובנושא זה פרסם שני ספרים ומאמרים רבים העוסקים בתקופות שונות בהיסטוריה הכלכלית של ישראל. כמו כן, חקר קרמפף בנקים מרכזיים בהקשרים היסטוריים שונים.

בין השאר, מחקריו של קרמפף עוסקים בנושאים הבאים:

הכלכלה היהודית בתקופת המנדט הבריטי. במחקר על תקופת המנדט הבריטי, קרמפף הבחין בין שתי פרדיגמות מדינית. הפרדיגמה האגררית, שאפיינה את האסטרטגיה הכלכלית הציונית עד סוף שנות העשרים, ופרדיגמת הפיתוח המהיר, שהתגבשה במהלך שנות השלושים. השינוי הפרדיגמטי, הוא טוען, התחולל כתוצאה משינוי בתנאים הפוליטיים, ובכלל זה רעיונות קיינסיאנים שהובאו לשיח הכלכלי הציוני.

ההיסטוריה של בנק ישראל. קרמפף חקר את הקמתו של בנק ישראל ופעילותו בשנים הראשונות. הוא התחקה אחר הגורמים להקמתו של המוסד, וטען כי הבנק הוקם במטרה להדק את השליטה על המערכת הבנקאות המקומית, ועל תהליך הקצאת האשראי. הוא הראה כי לאחר הקמת הבנק, המערכת הבנקאית קיבלה את המבנה הריכוזי, אשר מאפיין אותה כיום.

אימוץ חוק ביטוח אבטלה. במחקריו על אימוץ חוק ביטוח אבטלה, טוען קרמפף כי החקיקה של חוק ביטוח אבטלה, והחקיקה החברתית באופן כללי בתחילת שנות השבעים, הייתה חלק מ"תנועה כפולה" (במובן של קרל פולני). החקיקה החברתית הייתה חלק ממגמת הליברליזציה של שוק העבודה והנטישה של עקרון התעסוקה המלאה במהלך שנות השישים.

תוכנית החירום לייצוב המשק. במחקר על נושא זה, מדגיש קרמפף את משבר החוב בו הייתה נתונה ישראל, את הגרעון בחשבון השוטף ובמאזן הסחר ואת המחסור במטבע חוץ. על בסיס פרשנות זו, קרמפף טוען כי במדיניות היצוב היו מרכיבים נאו-מרקנטליסטיים, שתכליתם לעודד את הייצוא ולצמצם את הייבוא.

כלכלת השלום והניאוליברליזם הניצי. בשנים האחרונות עוסק קרמפף בעידן הניאוליברלי (או הפוסט-פורדיסטי) בכלכלה הישראלית. הוא מבחין בין תקופת כלכלת השלום, שנמשכה עד פרוץ האינתיפדה השנייה, ותקופת הנאו-ליברליזם הניצי (Hawkish Neoliberalism), שנמשכה, לפחות, עד משבר הקורונה. לטענתו, המפנה מכלכלת השלום לנאו-ליברליזם הניצי לא היה תוצר של גורמים כלכליים, אלא של גורמים גאופוליטיים, וההתחזקות של הימין המדיני בישראל.
מושג הנאו-ליברליזם הניצי אומץ על-ידי מספר חוקרים, הבולט שבהם הוא ההיסטוריון הכלכלי אדם טוז (Tooze).

הבנק המרכזי של אירופה. במחקר על הבנק המרכזי של אירופה בתקופת משבר האירו, קרמפף טען כי המוסד תפקד כגורם ממתן במסגרת המשא ומתן בין גרמניה ומדינות דרום אירופה, שהתמודדו עם משבר חוב.'

העוצמה המוניטרית של ארצות הברית. במסגרת מחקרים העוסקים בעוצמה המוניטרית של ארצות הברית, והקשר שלה למדיניות הבנק הפדרלי של ארצות הברית, הראה קרמפף כי על אף עוצמתה הכלכלית של ארצות הברית, תהליך האינטרגרציה האירופאי הגדיל את עוצמתו המוניטרית של המרק הגרמני, וכתוצאה מכך הבנק הפדרלי, בראשותו של אלן גרינספן, נאלץ להפעיל מדיניות מוניטרית שמרנית יותר מכפי שהתנאים המקומיים דרשו, וזאת כדי לשמור על מעמדו של הדולר כמטבע בינלאומי.

== ספרים ==

<div class="mw-content-ltr">
* Arie Krampf . [https://www.routledge.com/The-Israeli-Path-to-Neoliberalism-The-State-Continuity-and-Change/Krampf/p/book/9780367593339?gclid=CjwKCAjw3dCnBhBCEiwAVvLcu3sOHz0b63HZTMFZE81b81Kr7VVKh4p4vgnj5MXhyoMP0Ct5r_x6_BoC1uwQAvD_BwE The Israeli path to neoliberalism : the state, continuity and change]. Routlege. 2018.</div>
* אריה קרמפף. [https://www.magnespress.co.il/book/המקורות_הלאומיים_של_כלכלת_השוק-3812 המקורות הלאומיים של כלכלת השוק - פיתוח כלכלי בתקופת עיצובו של הקפיטליזם הישראלי]. הוצאת מאגנס. 2015.

== פרסומים ==
<div class="mw-content-ltr">
* Krampf, Arie: [https://www.ipe-berlin.org/fileadmin/institut-ipe/Dokumente/Working_Papers/ipe_working_paper_222.pdf Export-Led Growth and the Geopolitical Hypothesis: Israel’s Regime Change after the Second Intifada], Working Paper, No 222/2023.
</div>
<div class="mw-content-ltr">
* Krampf, Arie. 2022. “[https://jstribune.com/krampf-the-netanyahu-doctrine The Netanyahu Doctrine].” The Jerusalem Strategic Tribune, November 30, 2022.
</div>
<div class="mw-content-ltr">
* Braun, Benjamin, Arie Krampf, and Steffen Murau. 2021. “[https://doi.org/10.1080/09692290.2020.1740291. Financial Globalization as Positive Integration: Monetary Technocrats and the Eurodollar Market in the 1970s].” Review of International Political Economy 28 (4): 794–819.91.
</div>
* קרמפף, אריה, עמאר אבו קארן, ואריה ארנון. [https://www.ariekrampf.com/wp-content/uploads/2023/09/צוות-כלכלה-מדיניות-פיסקלית-בתנאים-של-חור-ודאות_.pdf מגפת הקווונה כמשבר בריאותי־כלכלי: מדיניות פיסקלית בתנאים של חוסר ודאות]. נייר עמדה 1. צוותי המומחים של המשבר | צוות כלכלה ותעסוקה. 2020
* קרמפף, אריה. 2022. [https://www.ariekrampf.com/wp-content/uploads/2023/02/קרמפף-לקראת-תיאוריה-היסטורית-של-עצמאות-בנקים-מרכזיים-אר.pdf לקראת תיאוריה היסטורית של עצמאות בנקים מרכזיים: ארבע אפיזודות בהיסטוריה של חוק בנק ישראל]. משפט, חברה ותרבות 5: 403–35.
* קרמפף, אריה. 2022. [https://www.ariekrampf.com/wp-content/uploads/2023/09/קרמפף-2022-התמורה-הגדולה-כתאוריה-כלכלית־פוליטית-המסר-של-פולנ.pdf התמורה הגדולה כתאוריה כלכלית־פוליטית: המסר של פולני לתנועות השמאל בעידן המשברים הגדולים]. סוציולוגיה ישראלית 23 (1): 133–44.
* קרמפף, אריה. 2021. [https://telem.berl.org.il/1002/. לידיעת הממשלה החדשה: הניינטיז נגמרו]. תלם: כתב עת לשמאל ישראלי, June.
* קרמפף, אריה. 2021. מ[https://www.ariekrampf.com/wp-content/uploads/2021/07/משבר-האקלים%20קרמפף%202021.pdf שבר האקלים: משבר של כלכלת השוק או משבר האדם?] בתוך, אריה וגנר ונמרוד אלונים (עורכים) קיימות ישראלית. חידוש האחריות לטוב המשותף.הוצאת מכון מופ"ת.
<div class="mw-content-ltr">
* Krampf, Arie. 2019. “Monetary Power Reconsidered: The Struggle between the Bundesbank and the Fed over Monetary Leadership.” International Studies Quarterly.
</div>
* קרמפף, אריה. 2018. [https://hazmanhazeh.org.il/israeli-neoliberalism/ הקשר הלא מדובר בין הנאו-ליברליזם הישראלי לסכסוך]. הזמן הזה.
<div class="mw-content-ltr">
* Krampf, Arie, and Barbara Fritz. 2015. “[https://doi.org/10.1080/13569775.2015.1031986. Coping with Financial Crises: Explaining Variety in Regional Arrangements.]” Contemporary Politics 21 (2): 117–26.
</div>
* קרמפף, אריה. 2013. “היילכו שניים יחדיו בלתי אם נועדו? ליברליזציה וביטוח אבטלה אוניברסלי בישראל.” ביטחון סוציאלי 91: 29–57.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.ariekrampf.com/ אתר הבית של אריה קרמפף]
* 
* (ראיון)
* [https://www.ariekrampf.com/wp-content/uploads/2019/06/Interview_The_Marker.pdf "כל מי שמאמין בכלכת השוק צריך להיות מוטרד מן הסממנים הלאומיים שלה"]. דה מרקר. 12 ביולי 2015. (ראיון).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קטגוריה:היסטוריונים כלכליים