OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנדרטת ביסמרק

התבליט על האנדרטה
אנדרטת ביסמרק (בגרמנית: Bismarck-Nationaldenkmal) בטירגרטן בברלין היא פסל זיכרון של הפסל ריינהולד בגאס משנת 1901, המוקדש לנסיך אוטו פון ביסמרק, ראש ממשלת פרוסיה והקנצלר הראשון של הקיסרות הגרמנית.
הפסל, כמו גם עמוד הניצחון של ברלין ניצבו במקור בכיכר הרפובליקה לפני בניין הרייכסטאג, אך הועברו למקומם הנוכחי בכיכר הכוכב הגדול (Großer Stern) ב-1938. ככל הנראה העברת הפסל היא זו שהצילה אותו מהפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה, והוא נותר בשלמותו עד היום, למעט נזקים מרסיסים שספג במהלך הפצצות בעלות הברית על ברלין. 

בגאס זכה בחוזה לעיצוב האנדרטה מבין 90 משתתפים שהגישו הצעות לתחרות שיזם הקייזר וילהלם השני. גובהו של הפסל 15 מטר, רוחבו 20 מטר ובסיסו חפור בעומק 4 מטר. התכנון המקורי כלל גם שתי בריכות בצורת חצי עיגול עם מזרקות ופסלי אבן של נימפות וטריטונים שיצר הפסל לודוויג קאוור בין השנים 1897-1901. חנוכת האנדרטה נערכה ב-16 ביוני 1901.

==עיצוב האנדרטה==
מעמד הפסל עשוי גרניט אדום ועליו מתנשאת לגובה 6.6 מטר דמותו המפוסלת בברונזה של ביסמרק במדי פרשים, שאותם נהג ללבוש בהופעותיו בפני הרייכסטאג. ידו השמאלית אוחזת בחוזקה בניצב של חרב בעלת להב רחב, ידו הימנית שעונה על חוקת האימפריה, ומבטו צופה אל האופק. על חזית המעמד שעליו ניצב הפסל חקוקה בפשטות הכתובת "ביסמרק", ומתחתיה ההקדשה "הקאנצלר הראשון של העם הגרמני 1901". בצידו הימני של המעמד נמצא תבליט המתאר שני צעירים - אחד אוחז בידו בלפיד והשני תוקע בקרן, ומאחוריהם דמותו של ביסמרק כאל יווני כשמלאך שומר מרחף מעליו. תבליט נוסף נמצא על צידו השמאלי של המעמד ומתאר ינשוף האוחז בציפורניו עט נוצה כשמסביב מעופפת להקת עורבים.

ארבעת הפסלים שבתחתית האנדרטה משמשים להאדרת שמו של ביסמרק כסמל לכך שפסל רגיל אינו יכול לייצג את דמותו:
* אטלס כורע בתחתית האנדרטה, על גבו העולם, ומסמל את כוח האיתנים של ביסמרק.
* זיגפריד כורע ברך ומחשל חרב סמל לתבוסות שהנחיל ביסמרק לאויבי העם הגרמני.
* גרמאניה נושאת שרביט ולראשה כתר, מרתקת ברגלה נמר (שאותו פיסל אוגוסט גאול, תלמידו של בגאס), סמל לדיכוי המחלוקות והמרידות על ידי המדינה.
* נביאה רכובה על גבי ספינקס וקוראת בספר ההיסטוריה, סמל לחשיבותו הרוחנית של ביסמרק.

==שינויים במבנה האנדרטה==
כחלק מתוכניתו של אלברט שפר להפוך את ברלין לבירת העולם הועברה האנדרטה, יחד עם עמוד הניצחון של ברלין, ופסליהם של אלברכט פון רון ומולטקה, לחלק הצפוני של "הכוכב הגדול" (Großer Stern), שהיה אמור להיות אזור הנצחה לרייך השני - הקיסרות של 1871.
במסגרת שיפוץ האנדרטה בשנים 1958-1961 הוסרו ממעמד הגרניט שישה תבליטי ברונזה שתיארו באמצעות דמויות סימבוליות את הצעדים שהובילו לאיחוד גרמניה ב-1871 ואת השלמת מפעלו של ביסמרק לאחר האיחוד. מאז חנוכת האנדרטה זכו תבליטים אלה לביקורת רבה, בין היתר בגלל האיכות האומנותית הנמוכה שלהם. התבליטים לא הוחזרו למקומם, וככל הנראה נעלמו, כך שמעמד הגרניט נותר כיום חלק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברלין: אנדרטאות
קטגוריה:ברלין: פסלים
ביסמרק
קונטקט (סרט מצויר)

קונטקט (ברוסית: Контакт) הוא סרט מונפש קצר סובייטי. הסרט נוצר בשנת 1978 באולפני סויוזמולטפילם ובוים על ידי ולדימיר טרסוב.

==עלילה==
צייר הולך לטייל בטבע מחוץ לעיר. בזמן שהוא שוכב על הדשא ומזמזם את Speak Softly Love – מנגינת הנושא של הסרט "הסנדק" מאת נינו רוטה – נוחתת לידו חללית גדולה. מהחללית יוצא חוצן, שמצלם את הצמחים והחיות ליד אתר הנחיתה ומנסה ליצור קשר עם הצייר. הצייר נבהל ובורח והחוצן רודף אחריו. הצייר נופל מִצוּק, נשכב על הדשא ומדמיין שהחוצן עומד ללכוד אותו ולכלוא אותו בכלוב. החוצן נעמד ליד הצייר ומנסה לזמזם את אותה המנגינה, אבל עושה טעויות. הצייר מבין שהחוצן ידידותי, מלמד אותו את המנגינה הנכונה והם ממשיכים ללכת יחד יד ביד.

בסרט אין דיבור בשום שפה. כל התקשורת נעשית על ידי תנועות ידיים, מבטים ומנגינות; החוצן גם מנסה לשנות את צורתו לדמויות של חיות וחפצים שהוא רואה. הנושא של תקשורת אוניברסלית היה אחד הנושאים העיקריים גם בסרטים אחרים של הבמאי ולדימיר טרסוב; הוא אמר על אמנות ההנפשה שהיא "האספרנטו של כל האנושות." הסרט גם מציג את היחס המתנשא של האדם כלפי טבע: כשהצייר מביט על פרפרים וציפורים, הוא מדמיין את הפרפר על סיכה באוסף חרקים ואת הציפור בתוך כלוב, וחושב שבאותה צורה מסתכל עליו החוצן.

המנגינה של נינו רוטה מושמעת בסרט בעיבוד פול מוריאה, שאוספי מוזיקה קלה בניצוחו היו נפוצים בברית המועצות באותה התקופה. בנוסף לשיר הנושא, סצנת הפתיחה וסצנת המרדף מלֻוות במוזיקת ג'אז של ג'ורג' גרשווין בעיבוד לאוניד צ'יז'יק.

==השפעה והכרה==
הסרט "הסנדק" לא הופץ בברית המועצות, והמנגינה הייתה מוכרת לאנשים סובייטיים בעיקר מהסרט הזה.

הסרט זכה בפרסים בפסטיבלים הבאים:
* הפסטיבל ה־18 לסרטי מדע בדיוני בטריאסטה – 1979
* הפסטיבל ה־8 לסרטים קצרים וסרטי תעודה בליל – 1979

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.animator.ru/db/?p=show_film&fid=2789 אודות הסרט "קונטקט" באתר animator.ru] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:סרטי חוצנים
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי 1978
שלב העזיבה של כדור הארץ

חללית אלטאיר (אמצע) ולחללית אוריון (ימין)]]
שלב העזיבה של כדור הארץ (באנגלית: Earth Departure Stage ובקיצור EDS) הוא מערכת הנעה רקטית שפותחה כחלק מתוכנית קונסטליישן. תוכנית הפיתוח של שלב זה בוטלה עם ביטולה של תוכנית קונסטליישן כולה.

שלב העזיבה של כדור הארץ היה אמור להיות מונע באמצעות מנוע J-2X יחיד שמפותח ממנוע ה-J-2 של טיל השיגור סטורן 5 שפעל בזמן תוכנית אפולו. כחלק מתוכנית קונסטליישן, שלב העזיבה של כדור הארץ היה משוגר לחלל על גבי טיל השיגור ארס 5 שם הייתה מתחברת החללית אלטאיר עם החללית אוריון. לאחר ההתחברות, מנוע ה-J-2X של שלב העזיבה של כדור הארץ היה ניצת והיה מטיס את החלליות לכיוון הירח.

==מבנה==
לפי התכנון הראשוני שהתבסס על המנועים והטכנולוגיה של מעבורות החלל, אמור היה שלב העזיבה של כדור הארץ להכיל שני מנועי J-2X בעוד ארס 5 יכיל 5 מנועי SSME (המנועים הראשיים של מעבורות החלל). אולם, עם שינוי התכנון של ארס 5 לשימוש עם שישה מנועי RS-68 בשלב הראשון, עוצב מחדש גם שלב העזיבה של כדור הארץ כך שיכיל מנוע J-2X יחיד. עם העיצוב החדש של השלב, הוא היה דומה מאוד בצורתו לשלב העזיבה של כדור הארץ בתוכנית אפולו שנקרא S-IVB, אולם שלב העזיבה של כדור הארץ הנוכחי מפותח יותר ויכול לשאת מטען לזמן רב יותר.

==תפקיד בתוכנית קונסטליישן==
שלב העזיבה של כדור הארץ, שתוכנן לשימוש במשימות מאוישות לירח, ישוגר יחד עם החללית אלטאיר על גבי ארס 5 למסלול נמוך סביב כדור הארץ. לאחר ההגעה לחלל, הארס 5 יתנתק משלב העזיבה של כדור הארץ ומהחללית אלטאיר וייפול ויישרף באטמוספירה. לאחר ההתנתקות מהטיל ארס 5, מנוע ה-J-2X של השלב יוצת על מנת לכוון את השלב ואת החללית אלטאיר למסלול הרצוי סביב כדור הארץ, שם הם יחכו לשיגורה של החללית אוריון על גבי טיל השיגור ארס 1. עם הגעתה של החללית אוריון לחללית אלטאיר ולשלב העזיבה של כדור הארץ, היא תתחבר עמם, והמנוע של השלב יוצת בשנית, הפעם בניצול של 80% מכוחו של המנוע, וזאת על מנת להשתחרר מכוח המשיכה של כדור הארץ ולטוס לכיוון הירח. ההצתה של המנוע תארך רק דקות מעטות. בזמן ההצתה של המנוע, האסטרונאוטים יפנו לכיוון שלב העזיבה של כדור הארץ, שיטה שמכונה בנאס"א "עיניים החוצה" (eyeballs out) מאחר שהתאוצה גורמת לאסטרונאוטים להימשך קדימה, ולתחושה שהעיניים שלהם נמשכות החוצה. לאחר סיום פעילותו של המנוע, שלב העזיבה של כדור הארץ יתנתק מהחלליות אוריון ואלטאיר, או שיכנס למסלול סביב השמש או שבאופן מכוון יתרסק על פני הירח כחלק מהניסיון לחקור את הירח.

==שלב העזיבה של כדור הארץ ב-SLS==
בהתחלה חשבה נאס"א לצייד את שלב העזיבה של כדור הארץ (שישמש בבלוק II ב-SLS) בשלושה מנועי J-2X באיזשהו שלב החליטה לצייד אותו רק בשני מנועים כאלו, אך הרעיון בוטל לטובת הexploration upper stage.

==שימושים נוספים==
בנוסף לייעודו המרכזי של שלב העזיבה של כדור הארץ כמרכיב במשימות מאוישות לירח, נאס"א מתכננת להשתמש בו או בשדרוגים שלו לשימושים נוספים:

*כמרכיב במשימות מאוישות לאסטרואידים הקרובים לכדור הארץ
*כמרכיב במשימות מאוישות למאדים
*בשיגור טלסקופ חלל לנקודת לגראנז' בין כדור הארץ לשמש

==ראו גם==
*אדם בחלל

קטגוריה:תוכנית קונסטליישן
קטגוריה:מנועים רקטיים
עולמו המופלא של דיסני

עולמו המופלא של דיסני (באנגלית: The Wonderful World of Disney, לפעמים נקראה בישראל גם עולמו של וולט דיסני, עולמו הנפלא של דיסני ועולמו המופלא של וולט דיסני) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית לילדים שהופקה בין השנים 1954 ל-2008 לערוצים ABC, NBC, CBS וערוץ דיסני.

התוכנית כללה אוסף של סרטים בנושאים שונים החל מסרטוני הנפשה וכלה בסרטי הרפתקאות, סרטים תיעודיים וסרטי טבע. חלק מהסרטונים התיעודיים ששודרו בתוכנית התמקדו באמנות ובטכנולוגיה שמאחורי ההנפשות עצמן.

על אף שהמטרה המקורית של התוכנית הייתה ליצור מודעות בקרב קהל הצופים לפארק השעשועים דיסנילנד, הושם בתוכנית גם דגש רב על הפן הבידורי של התוכנית. כמו כן, בהמשך שימשה התוכנית גם לקידום סרטים חדשים של דיסני לפני יציאתם לאקרנים.

את התוכנית הנחה וולט דיסני עצמו בין השנים 1954 ועד מותו בדצמבר 1966. בשנים 1986–2005 הנחה את התוכנית מנכ"ל חברת וולט דיסני מייקל אייזנר.

בישראל, שודרה הסדרה (עם כתוביות תרגום) בשנות השבעים, בשנות השמונים ובשנות התשעים תחילה בטלוויזיה הישראלית ומאוחר יותר בערוץ 2 הניסיוני וכן בערוץ 2 המסחרי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1950
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכנית אירוח
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: עיצוב כותרות
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: דרמה
קטגוריה:סדרות אנתולוגיה אמריקאיות
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
ליאו ליונס

ליאו ליונס (באנגלית: Leo Lyons; נולד ב-25 במאי 1987 בטופיקה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד, ומתנשא לגובה של 2.06 מטרים.
== קריירה ==
ליונס שיחק שלוש עונות במכללת מיזורי ובעקבות עונה שלישית טובה בה קלע 13.1 נקודות והוריד 5.7 ריבאונדים, החליט להירשם לדראפט 2008, אך מספר ימים לפני הדראפט החליט למשוך את שמו ולחזור לעונה נוספת במיזורי, בה קלע 14.6 נקודות והוריד 4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק.

באוגוסט 2009 חתם ליונס בקבוצה הישראלית הפועל ירושלים, ובאוקטובר אותה שנה זכה עמה בגביע ווינר.

בספטמבר 2010 חתם בקבוצת הפועל גלבוע גליל למשך שנה, אך שוחרר כעבור מספר חודשים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני דקוטה ויזארדס
קטגוריה:כדורסלני בודיוולניק קייב
קטגוריה:כדורסלני פינאר קרשיאקה
קטגוריה:כדורסלני ניז'ני נובגורוד
קטגוריה:קנזס: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
שטפן וולה

שטפן וולה
שְטֶפַן ווֹלֶה (בגרמנית: Stefan Wolle; נולד ב-22 באוקטובר 1950 בהאלה) הוא היסטוריון גרמני המתמחה בחקר גרמניה המזרחית.

וולה למד היסטוריה במזרח ברלין. ב-1972 הביאו סיבות פוליטיות לסילוקו מאוניברסיטת הומבולדט. בין השנים 1976–1989 היה חבר הסגל האקדמי באקדמיה למדעים של גרמניה המזרחית, וממנה קיבל בשנת 1984 תואר דוקטור. אחרי נפילת חומת ברלין הוא הפך מומחה לתיקי השטאזי, חבר הוועדה לפירוק המשרד לביטחון המדינה וראש הנציבות הפדרלית לשמירה על ארכיוני המשרד לביטחון המדינה של מזרח גרמניה (BStU). בין השנים 1991–1996 היה עוזר מחקר באוניברסיטת הומבולדט ולאחר מכן התקבל כחבר מן המניין בחברה הגרמנית למחקר. בין השנים 1998–2000 שימש כדובר הקרן לחקר הדיקטטורה בגרמניה המזרחית, ומאז 2002 הוא חבר רשת המחקר של גרמניה המזרחית של האוניברסיטה החופשית של ברלין. ב-2005 התמנה למנהל המדעי של מוזיאון גרמניה המזרחית. בנוסף משמש היום וולה גם כחבר בוועדה המדעית המייעצת של המוסד להיסטוריה של בון, חבר המועצה המייעצת של מרכז התיעוד של חומת ברלין ברחוב ברנאואר, וחבר המועצה ההיסטורית של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://web.fu-berlin.de/fsed/u_wolle.html/ קורות החיים של שטפן וולה באתר אוניברסיטת ברלין] 
* [http://www.mdr.de/damals-in-der-ddr/presse/1647789.html ריאיון עם שטפן וולה] 

קטגוריה:היסטוריונים גרמנים
קטגוריה:סופרים מזרח גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1950
קאראמאן (עיר)

קאראמאן (בטורקית: Karaman) היא עיר בדרום-מערב טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מרכז אנטוליה. העיר שוכנת מצפון להרי הטאורוס במרחק 306 ק"מ דרומית לבירה אנקרה בגובה 1,039 מטרים מעל פני הים. לפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 206,240 בני אדם.

==היסטוריה==
העיר נקראת על שם קאראמאן ביי, אשר היה שליט נסיכות קאראמאן (בטורקית :Karamanoğulları Beyliği), ומנהיגם של בני השבט הטורקמני, הקרמנאואולו, מקבוצת האוע'וז. הנסיכות, שהוקמה לאחר דעיכת סולטנות רום, הייתה מן החשובות שבנסיכויות הבייליקיות באנטוליה. שמה הקודם של העיר היה לרנדה (Laranda או Larende), ומקורו בניב מקומי שמשמעותו "מקום המלא בחול".

העיר תועדה לראשונה בשנת 322 לפנה"ס, כאשר צבאו של אלכסנדר מוקדון החריב אותה, ומאוחר יותר הפכה למקום מושבם של שודדי ים מקומיים. קאראמאן הייתה בשליטת האימפריה הרומית ולאחר מכן האימפריה הביזנטית, עד שבתחילת המאה ה-12, נכבשה על ידי הסלג'וקים. קאראמאן נכבשה בשנת 1190, על ידי פרידריך ברברוסה, ובשנת 1256 על ידי קאראמאן מהמט ביי, מנהיג שבט טורקמני, שנקרא מאוחר יותר קרמנאואולו. שם העיר שונה לקאראמאן לכבודו. החל משנת 1275 ועד לשנת 1468, קאראמאן הייתה בירת הנסיכות. בשנה זו נכבשה על ידי הסולטאן מהמט השני, שליט האימפריה העות'מאנית. 

ארמנים ויוונים, אשר מוצאם מעיר זו, נושאים שם משפחה המכיל את השם קאראמאן או הטיות שלו. ביוונית שם המשפחה קראמנליס או קראמאניס ובארמנית קראמניאן או קראמאנוקיאן.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

מצודת קאראמאן}} 

קטגוריה:טורקיה: ערים
סטילפון

סטילפון (ביוונית: Στίλπων; 360 – 280 לפנה"ס), פילוסוף יווני.

==ביוגרפיה==

סטילפון נולד בעיר מגארה הסמוכה לאתונה. הוא החל את לימודיו בליקיאון אצל תאופרסטוס, אך עד מהרה עבר ללמוד פילוסופיה אצל פסקילס (אחיו של הפילוסוף קראטס מתבאי) ואצל דיוגנס מסינופ. ישנה סברה כי למד גם אצל אוקלידס. בערך ב-320 לפנה"ס החל ללמד באתונה, והיו לו תלמידים רבים, בהם ניקרטה, שהייתה מאהבתו. סטילפון נודע ביוון כולה כנואם מעולה שהתעמת עם נואמים אחרים בהצלחה מרובה. יש אומרים כי התעמת עם דיודורוס קרונוס בחצרו של תלמי הראשון מלך מצרים. לפי גרסה אחרת, הוא לא שעה לבקשתו של מלך זה שרצה לארח אותו בחצרו באלכסנדריה.

כאשר כבש דמטריוס פוליורקטס את ערי יוון, ובהן מגארה, הוא ביקש לפצות את סטילפון על אבדותיו. סטילפון סירב באומרו כי רכושו היחיד הוא הידע, וכי רכוש זה לא נלקח ממנו.

על פי פלוטרכוס, סטילפון היה אדם נעים הליכות שהיו לו ידידים רבים. הוא זכה בהערכה רבה לא רק ברחבי יוון אלא גם בחצרותיהם של מלכים שביקשו את חברתו. על פי קיקרו, לסטילפון הייתה נטייה ליין ולנשים, אולם הוא התגבר על כך באמצעות לימודים. בכל זאת, יש אומרים כי האיץ את מותו באמצעות שתיית יין.

==משנתו==

מכל כתביו של סטילפון לא שרד דבר, אך ידוע כי עסק בעיקר בתורת הלוגיקה ובדיאלקטיקה. משנתו הפילוסופית הייתה קרובה לאלה של האסכולה הסטואית ואסכולת הציניקנים. באשר לטוהר המידות ולהסתפקות במועט הוא החזיק בדעה כי מוטל על החכם לא רק להתגבר על צרותיו, אלא גם לא לחוש בהן ולא להיות מושפע מהן כלל. בכך, תורתו הייתה קרובה מאוד לזו של הציניקנים.

סנקה כתב בספרו 'אגרות מוסר':

==קישורים חיצוניים==

*דיוגנס לארטיוס, [https://web.archive.org/web/20101212095510/http://www.classicpersuasion.org/pw/diogenes/dlstilpo.htm חיי סטילפון] (בתרגום לאנגלית)
* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
Devil's Night

Devil's Night הוא אלבום הבכורה של הלהקה מדטרויט D12, אשר יצא לאור בתאריך 19 ביוני 2001.

שם האלבום, ליל השטן, שאוב ממסורת של העיר דטרויט: בלילה שלפני חג ההלואין, צעירי העיר נוהגים לרוץ ריצת אמוק ברחבי העיר ולעשות בלגאן.

האלבום מכר כ-372,000 עותקים בשבוע הראשון לשחרורו בארצות הברית, לאחר מכן הוכתר כפלאטינה כפולה, האלבום הוכתר כאלבום פלטיניום בנוסף בקנדה, בריטניה, אוסטרליה ויפן, וכאלבום זהב בגרמניה וצרפת.

האלבום מכיל שיר שנקרא Girls שהוא שיר דיס שמכוון ל-Limp Bizkit, DJ Lethal, ו־Everlast.

== רשימת שירים ==
<div style="direction: ltr;">

01. Another Public Service Announcement

02. Shit Can Happen

03. Pistol Pistol

04. Bizarre (skit)

05. Nasty Mind

06. Ain't Nuttin' But Music

07. American Psycho

08. That's How (skit)

09. That's How...

10. Purple Pills

11. Fight Music

12. Instigator

13. Pimp Like Me

14. Blow My Buzz

15. Obie Trice (skit)

16. Devils Night

17. Steve Berman (skit)

18. Revelation

19. Girls
</div>

== שירי בונוס ==
01. Shit on You

02. Words Are Weapons

03. These Drugs
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2001
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמינם
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סקוט סטורץ'
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
ניו וורלד (אי)

נְיוּ ווֹרְלְד (מאנגלית New World) הוא אי הנמצא במפרץ נוטרדאם, בצפון-מערב האי ניופאונדלנד שבפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור בקנדה.

האי מחובר לניופאונדלנד על ידי סוללה. הקהילות העיקריות באי הן סמרפורד (היישוב הגדול באי כ-1,000 תושבים), וירג'ין ארם, ניווויל, הילגרייד, קובז ארם והרינג נק. יש גם כמה כפרי דייגים בקצה המערבי של האי, בסה"כ ישנם 18 יישובים באי. חלק מאדמות האי מהוות חלק מהפארק הפרובינציאלי דילדו רן. בפארק שרידים של רכבל שהעביר נוסעים לוירג'ין ארם ומשם לטווילינגייט על ידי סירות. במשך שנים שימש האי כמרכז עבור הדיג בלברדור. 
האי ידוע כאתר לסקי נורדי בחורף ובקיץ ניתן לצפות בחופי האי בלווייתנים רבים וכן בקרחונים.

== מקור השם ==
התאוריה הרווחת גורסת כי שמו של האי מנציח את המשלחת של ג'ובאני דה וראצאנו שביקר בחוף של ניופאונדלנד בשנת 1524 וקבע כי המקום הוא חלק מהעולם החדש ולא מאסיה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.lonelyplanet.com/canada/newfoundland-and-labrador/twillingate-island-and-new-world-island ניו וורלד] באתר [https://www.lonelyplanet.com/ לונלי פלנט]
* [https://cdnsciencepub.com/doi/abs/10.1139/e89-173?journalCode=cjes מאובנים בניו וורלד] באתר Canadian Journal of Earth Sciences
* [https://www.researchgate.net/publication/249525820_Geology_of_eastern_New_World_Island_Newfoundland_An_accretionary_terrane_in_the_northeastern_Appalachians גאולוגיה של ניו וורלד]

קטגוריה:ניופאונדלנד ולברדור: איים
357. מגנום

כדורי 357. מגנום - כדור [[חוד חלול (מימין) וכדור בעל ראש רך (משמאל)]]
מימין לשמאל: [[22. ארוך, 9 מ"מ פרבלום, S&W{{כ}} 40., 
קולט 45., 357. מגנום, 44.מגנום, 50. אקשן אקספרס]]
0.357 מגנום הוא כדור המשמש בעיקר כתחמושת לאקדחים והוא בעל תרמיל ארוך, המכיל ריכוז גדול של אבק שרפה. הכדור מתאפיין במהירות לוע גבוהה יחסית, ופגיעה מדויקת בטווחים ארוכים.
הכדור יוצר לראשונה בשנת 1934 בארצות הברית והוא עוצב על ידי אלמר קית' ופיליפ שארפ. הכדור הציג חלופה לכדורי "0.38 ספיישל" בזכות העובדה שהוא מציג יכולות מדויקות יותר וקטלניות יותר. כיום הוא משמש בעיקר לצורכי אבטחה והגנה עצמית. 

==קישורים חיצוניים==

357 מגנום
44. מגנום

כדורי ה-0.44 מגנום
0.44 מגנום הוא כדור בקליבר 0.44 אינץ' (11.18 מ"מ). כושר החדירה שלו גבוה ובעלת כוח העצירה הגבוה ביותר של כדורי אקדח. עוצמת ההדף של ה-0.44 גורמת לרתיעת קנה גבוהה במיוחד, המקשה על הפגיעה במטרה. בשימוש מיומן, דיוקו רב בטווחים העולים על 200 מטר. כדור זה פופולרי בארצות הברית בתחרויות ירי וציד בעלי חיים גדולים. 

==קישורים חיצוניים==

44 מגנום
קודקס צ'אקוס

עמוד 33 מקודקס צ'אקוס, הוא העמוד הראשון של [[הבשורה של יהודה]]
קודקס צ'אקוס הוא קודקס שנכתב בקופטית על-גבי פפירוס, והתגלה במצרים. הקודקס, המתוארך לסביבות המאה השלישית או הרביעית לספירה, כולל ארבעה חיבורים נוצריים-גנוסטיים:
* מכתב פטרוס לפיליפוס
* יעקב (על שם יעקב הצדיק)
* הבשורה של יהודה
* חיבור ששמו אבד, המכונה "ספרו של הזר" (חיבור זה שונה מחיבור בעל שם דומה מספריית נגע חמאדי).

חשיבותו של הקודקס נובעת בעיקר מהכללתו של העותק הידוע היחיד ששרד של הבשורה של יהודה, טקסט שנדחה על ידי הכנסייה המוקדמת כמינות, ותוכנו היה לא מוכר לחוקרים עד לשחזור הקודקס.

== הקודקס ==
הקודקס התגלה כנראה בסביבות שנת 1978 במערה במדבר אל-מיניא שבמצרים, התגלגל במשך שנים בין סוחרים שונים, וזכה לטיפול בלתי הולם, שדרדר את מצבו. כך, למשל, אחסן אחד מהסוחרים את הקודקס בכספת בנק. סוחר אחר הקפיא את כתב היד, וגרם בכך להתפוררות השכבות החיצוניות של הפפירוס, יחד עם חלק מהדיו. שמועות על מציאת הקודקס הגיעו אל חוקרים שונים החל משנות השמונים, לאחר שהוצע למכירה מספר פעמים. רק בשנת 2001, לאחר שנרכש (בספטמבר 2000) על ידי פרידה נסברגר-צ'אקוס והועבר על-ידה לקרן מאיקנס לאמנות עתיקה בבזל שבשווייץ, הגיע הקודקס לבדיקה, לשחזור ולתרגום. נסברגר-צ'אקוס העניקה לקודקס את שמו לזכר אביה, דימראטוס צ'אקוס.

כתריסר מעמודי כתב היד המקורי, שנצפה בחטף על ידי חוקרים בשנות השמונים, חסרים מהקודקס כיום, ומאמינים כי העמודים החסרים נמכרו בחשאי לסוחרים שונים קודם לרכישתו על ידי נסברגר-צ'אקוס.

קרן מאיקנס פנתה אל הנשיונל ג'יאוגרפיק, שקבצה מספר מומחים לסייע במלאכת השחזור, השימור והתרגום. לאחר השלמת המלאכה והצגת הקודקס לציבור, יועבר כתב היד למוזיאון הקופטי של קהיר, במצרים.

== תארוך הקודקס ==
היות שהקודקס לא התגלה בחפירה ארכאולוגית מסודרת, התקשו החוקרים לתארכו בדייקנות. מהשוואת העיצוב וצורת הכתיבה עם קודקסים בני התקופה להם היה תארוך מדויק יותר, כדוגמת כתבי נגע חמאדי, עלתה המסקנה כי הקודקס נכתב במחצית הראשונה של המאה הרביעית לספירה. בדיקת פחמן-14 העלתה כי כתב היד נכתב בשנת 280, בדיוק של 60 שנה לכל כיוון.

== לקריאה נוספת ==
* Rodolphe Kasser, Marvin Meyer and Gregor Wurst (eds.), The Gospel of Judas, National Geographic, Washington D.C., 2006
* גיליון מאי 2006 של הנשיונל ג'יאוגרפיק

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nationalgeographic.com/lostgospel/about_faq.html שאלות נפוצות בקשר לקודקס], באתר הנשיונל ג'יאוגרפיק

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גנוסטיקה
קטגוריה:בשורות אפוקריפיות
קטגוריה:ספרי המאה ה-3
קטגוריה:כתבי יד
תג'ויד

תַּגְּ'וִיד (בערבית: تجويد) היא אמנות הקריאה הנכונה בקוראן. קריאה על פי כללי התג'ויד מתבצעת כאשר הקוראן נקרא לצורך מילוי חובה דתית, כגון במהלך התפילה במסגד.

==עקרונות התג'ויד==
כללי התג'ויד כוללים הוראות בנוגע לביטוי הנכון של עיצורים ותנועות בהקשרים פונטיים שונים. כמו כן הם כוללים הוראות בנוגע למקצב הקריאה ובנוגע להפסקות הנדרשות בין מילים בטקסט. לפי המסורת המוסלמית, כללי התג'ויד נמסרו עם מסירת הקוראן למוחמד מפי המלאך גבריאל. מקובל לייחס את התגבשות כללים אלה למאה ה-8.

===שינוי באיכות ההגיים===
* ע'נה
* אִדְּעַ'אם (إدغام) - הידמות מלאה של העיצור n בסוף הברה לאחד מהעיצורים l, m, r, w, y, הפותחים את ההברה הבאה. לדוגמה: בביטוי لا شرقية ولا غربية (סורה 24, איה 35), המילה شرقية נהגית sharqiyyatiw (במקום sharqiyyatin).
* אִקְלַאבּ (إقلاب) - הידמות חלקית של העיצור n בסוף הברה לעיצור b הפותח את ההברה הבאה. לדוגמה: הביטוי הנפוץ من بعد נהגה mim ba'ad (במקום min ba'ad).
* אִח'פַא (إخفاء) - הידמות חלקית של העיצור n בסוף הברה לאחד מחמישה עשר עיצורים (כגון t, d, z, s, f, v, k). בהידמות זו ה-n מבוצעת בלא נגיעת קצה הלשון בחך.
* קַלְקַלַה (قلقلة) - התפתחות של תנועת עזר לאחר אחד מהעיצורים q, t, b, j, d, כאשר הוא בא באפס תנועה. לדוגמה: הביטוי ولقد خلقنا (סורה 15, איה 26) נהגה מעין walaqad-e-khalaqna.
* תפח'ים

==ראו גם==
* תשכיל
* ניקוד
* עשר הקריאות

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090821131504/http://www.abouttajweed.com/site-map/index.php כללי התג'ויד בניסוח מסורתי]
* [https://web.archive.org/web/20091029163556/http://www.mosshaf.com/web/ מהדורה מקוונת של הקוראן, עם סימון תג'ויד] (יש לצפות באמצעות דפדפן אקספלורר)
* [http://transliteration.org/quran/WebSite_CD/HighlightSample/Fram3.htm מהדורת קוראן (חלקית) מתועתקת לאותיות לטיניות, עם סימון תג'ויד]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ערבית
קטגוריה:ניקוד
קטגוריה:מושגים באסלאם
איסמעיל קאדרה

איסמעיל קָאדָרֶה (באלבנית: Ismail Kadare; 28 בינואר 1936 – 1 ביולי 2024) היה סופר ומשורר אלבני, הזוכה הראשון בפרס מאן בוקר הבינלאומי ב-2005.

==ביוגרפיה==
קאדרה נולד בעיר ג'ירוקסטרה שבאלבניה, למד באוניברסיטת טירנה ובמכון מקס גורקי לספרות במוסקבה, ממנו גורש לאחר ניתוק הקשרים בין אלבניה לברית המועצות. 

== קריירה ==
את דרכו הספרותית החל בפרסום ספרי שירה, ב-1961 פרסם את הרומן הראשון שלו "גנרל צבא המתים" (Gjenerali i ushtrisë së vdekur), שגיבורו הוא גנרל איטלקי שנשלח יחד עם כומר לאלבניה לאתר את מקום קבורתם של חיילי הצבא האיטלקי שנפלו במלחמת העולם השנייה, ספר זה עובד לסרט קולנוע שיצא ב-1983 בכיכובו של מרצ'לו מסטרויאני. מאז חיבר עוד למעלה מ-40 רומנים, נובלות וקובצי סיפורים קצרים. 

בכתביו מתח ביקורת על המשטר הסטאליניסטי במדינתו ובעקבות כך הוטלו עליו מגבלות צנזורה, וחלק מכתביו הוחרמו, לאחר שפרסם ב-1975 פואמה סאטירית פוליטית, נאסר עליו לפרסם בשלוש השנים הבאות. ב-1981 יצא ספרו "ארמון החלומות" (Nënpunësi i pallatit të ëndrrave), אלגוריה ביקורתית על המשטר הטוטאליטרי, שמתרחשת בתקופת האימפריה העות'מאנית ומייד נאסר להפצה על ידי השלטונות. 

== חיים אישיים ==
ב-1990 עזב לצרפת בה זכה למקלט מדיני, הוא חזר למולדתו ב-1999.

נפטר ב-1 ביולי 2024.<ref></ref>

==פרסים והוקרות בולטים==
*אות לגיון הכבוד בדרגת קצין
*עמית זר באקדמיה הצרפתית למוסר ומדע המדינה - 1996
*פרס מאן בוקר הבינלאומי - 2005
*פרס נסיך אסטוריאס - 2009 
*פרס ירושלים - 2015
*פרס נוישטדט הבינלאומי לספרות - 2020

==ספריו שתורגמו לעברית==
*גנרל צבא המתים, תורגם מצרפתית בידי דניאלה יבזורי, ספרית פועלים, 1987 
*השנה השחורה. מצעד הכלולות קפא בקרח, תורגם מצרפתית בידי אביטל ענבר, ספרית מעריב, 1991 
*הפירמידה, תורגם מאלבנית בידי רמי סערי, הוצאת כרמל, 2000 
*היורש, תורגם מצרפתית בידי חגית בת-עדה, הוצאת כתר, 2008 
*אפריל שבור, תורגם מאלבנית בידי רמי סערי, הוצאת כתר, 2010
*התאונה, תורגם מאלבנית בידי רמי סערי, הוצאת כתר, 2012

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20081007234450/http://www.literaturfestival.com/bios1_3_6_807.html ביוגרפיה באתר פסטיבל הספרים של ברלין]
* [http://fundacionprincipedeasturias.org/en/awards/2009/ismail-kadare-1/text/ ביוגרפיה באתר פרסי נסיך אסטוריאס]
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סופרים אלבנים
קטגוריה:משוררים אלבנים
קטגוריה:מחזאים אלבנים
קטגוריה:פוליטיקאים אלבנים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים
קטגוריה:זוכי פרס בוקר הבין-לאומי
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לספרות
קטגוריה:זוכי פרס הים התיכון
קטגוריה:ילידי 1936
קטגוריה:נפטרים ב-2024
ג'יה

ג'יה (באנגלית: Gia) הוא סרט משנת 1998 המבוסס על חייה של הדוגמנית ג'יה קרנג'י.
אשר בוים על ידי מייקל כריסטופר.
בכיכובם של אנג'לינה ג'ולי, מרסדס רוהל, פיי דאנאוויי ואליזבת מיטשל.

==עלילה==

ג'יה קרנג'י היא ילידת פילדלפיה שעוברת לניו יורק כדי להפוך לדוגמנית. היא תופסת את תשומת הלב של הסוכנת ווילאמינה קופר. היופי של ג'יה והגישה שלה עזרו לה במהירות לעלות בתעשיית הדוגמנות, אך הבדידות והעקשנות שלה הניעו אותה לשימוש בסמים כמו קוקאין. היא ניהלה רומן עם לינדה, מאפרת אמנים. בעת שלינדה מתחילה לדאוג לבעיית הסמים של ג'יה ומציבה לה אולטימטום, ג'יה בוחרת בסמים. לאחר כישלון הניסיון של ג'יה לתקן את מערכת היחסים שלה עם לינדה ואמה, היא מתחילה להשתמש בהרואין. לאחר ניסיונות גמילה רבים היא מצליחה להיגמל מהסם, היא נדבקה באיידס בשל זיהום שקיבלה ממחט מזרק משומשת. בשנת 1986 נפטרה ג'יה ממחלת האיידס בגיל 26.

==הדמויות==

*אנג'לינה ג'ולי - ג'יה קרנג'י
*אליזבת מיטשל - לינדה
*אריק מיכאל קול - טי.ג'י
*קיילי טרוויס - סטפני
*ג'ון קונסידיין - ברוס קופר
*סקוט כהן - מייק מנספילד
*מילה קוניס ג'יה בצעירותה.
*מרסדס רוהל - קת'לין קרנג'י
*פיי דאנאוויי - ווילאמינה קופר
*אלכסנדר אינברג - כריס בון וונגנהים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1998
קטגוריה:סרטי סמים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ארוטיים
קטגוריה:איידס בקולנוע
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: עריכת מיני סדרה או סרט טלוויזיה
קטגוריה:סרטים על דוגמנות
צלב המלחמה

צלב המלחמה (בצרפתית: Croix de guerre) הוא עיטור צבאי המוענק בצרפת. העיטור נוצר בשנת 1915, הוענק בזמן מלחמת העולם הראשונה והשנייה ובעימותים נוספים אחרים והוא מוענק גם לחיילי צבאות בעלות בריתן של צרפת.

ניתן להעניק את העיטור כעיטור יחידתי או כעיטור אישי ליחידות או חיילים אשר הצטיינו במעשי גבורה אל מול כוחות אויב.

==סוגי העיטורים==
<gallery>
Croix de Guerre 1914-1918 ribbon.svg
Croix de Guerre 1939-1945 ribbon.svg
Croix de Guerre des Theatres d'Operations Exterieurs ribbon.svg
</gallery>

<gallery>
French 1WW recto.jpg|גרסת 1914–1918
Croix de Guerre 39 45.jpg|גרסת 1939–1945
CG TOE.jpg|גרסת מערכות אחרות
</gallery>

==ראו גם==
* דורותי פילדינג
* שלום שוורצבארד

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:צרפת: צבא וביטחון
המלחמה
קטגוריה:צרפת: עיטורים
בלנאבון

בלנאבון (אנגלית Blaenavon; בוולשית: Blaenafon) היא עיירה ואתר מורשת עולמית בדרום מזרח ויילס שבבריטניה. העיירה נמצאת כשלושים קילומטרים מצפון לקארדיף, ושוכנת על מדרון גבעה. בשנת 2009 התגוררו במקום כ-6,400 תושבים. 

מוזיאון הפחם הלאומי "המכרה הגדול"
תעשיות הברזל והפחם היו חלק מהותי מהמהפכה התעשייתית. חלק גדול מהפקת חומרי הגלם הללו נעשה בעמקים של דרום ויילס, וסביב תעשיות אלה הוקמו יישובים רבים. תעשיות אלה כללו מכרות, בתי יציקה, תעלות ומסילות ברזל. במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19 התאפיינה בריטניה בתנופה גדולה בייצור ברזל ופחם, ובהקמת כל התעשיות הנלוות. לתעשיות בדרום ויילס הייתה חשיבות בינלאומית, ובוויילס הופק ברזל יותר מבכל מקום אחר בבריטניה: ייצור הברזל הגולמי בוויילס עלה מ-39,600 טון ב-1796 ל-666,000 טון, ב-1852. הברזל והפחם שהופקו בוויילס הובלו לתעשיות בכל רחבי בבריטניה ובכל העולם, והידע והניסיון שנצברו בעבודה, כמו גם כל התרבות שנוצרה סביבם, יוצאו גם הם בידי מהגרים לארצות רבות.

אזור בלנאבון הוא אחת הדוגמאות הטובות ביותר לנוף תעשייתי, שנוצר בעקבות תנופת הכרייה וייצור הברזל. העיירה צמחה סביב בית יציקה שנפתח ב-1788, ואחריו נפתחו במקום תעשיות ברזל וכריית פחם. בשיאה הגיעה אוכלוסיית העיירה לכ-20,000 איש. בשנת 1900 נסגר סופית בית היציקה, וב-1980 נסגר המכרה במקום. עם הצטמצמות התעשייה במקום, ירד מספר התושבים, וכיום מורכבת האוכלוסייה בעיקר מאזרחים ותיקים.

ניתן למצוא בעיירה היום את מוזיאון הפחם הלאומי "המכרה הגדול" (Big Pit National Coal Museum), בית היציקה של בלנאבון, תחנת הרכבת של בלנאבון ופונטיפול (Pontypool), מרכז אתר המורשת העולמית של בלנאבון, מקהלת הגברים של בלנאבון, ומסלולי טיול היסטוריים בהרים הסמוכים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.world-heritage-blaenavon.org.uk/en/Homepage.aspx אתר בלנאבון]
* [http://www.world-heritage-blaenavon.org.uk/en/WorldHeritageSite/WorldHeritageSite/Publications/NominationDocument.pdf מסמך המועמדות לאונסקו]
* [http://sites.google.com/site/blaenavonlhs/ אתר האגודה ההיסטורית של בלנאבון]
* [http://www.francisfrith.com/blaenavon,gwent/photos/ גלריית תמונות של בלנאבון]

קטגוריה:ויילס: היסטוריה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תעשייה
קטגוריה:ויילס: אתרי מורשת עולמית
צוקי מוהר

צוקי מוהר ובראשם מגדל או'בריאן, מבט לכיוון צפון
צוקי מוהר
צוקי מוהר (באירית: Aillte an Mhothair - מילולית "צוקי החורבן"; באנגלית: Cliffs of Moher) הם רכס צוקים במערב אירלנד, הידועים כאחד מאתרי התיירות הפופולריים ביותר באי האירי.
== גאוגרפיה ==
צוקי מוהר ממוקמים באזור הבארן שבמחוז קלייר, במערב אירלנד. הם נישאים לגובה 120 מטרים ומעלה מעל האוקיינוס האטלנטי, ומגיעים בשיאם לגובה מקסימלי של 214 מטרים. הם נמתחים לאורך שמונה קילומטרים לאורך החוף.

בערך באמצע רכס הצוקים, ממוקם מרכז המבקרים של האתר, אליו מגיעים יותר ממיליון תיירים בשנה <ref></ref>. במרכז, על הצוק הגבוה ביותר ברכס, נבנה ב-1835 מגדל תצפית בשם מגדל או'בריאן. המגדל נבנה על ידי סיר קורנליוס או'בריאן עבור התיירים הויקטוריאנים הרבים שפקדו את המקום בתקופה זו. מגג המגדל ניתן לראות ביום בהיר את נופי איי אראן, מפרץ גולוויי והרי אזור קונמארה.

באזור הצוקים חיים מעל 20 זני ציפורים שונים, ובאוקיינוס שלמרגלותיו חיים גם דולפינים וכלבי ים. ב-2007 נפתחה במרכז המבקרים, בתוככי אחת הגבעות, תערוכה גדולה העוסקת בבעלי החיים, בצמחייה ובגאולוגיה של הצוקים.

בצוקי מוהר צולמו, בין השאר, מספר סרטי קולנוע ידועים, בהם הנסיכה הקסומה (1987) ,הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם (2009) ומשאלה אירית (2024).

==קישורים חיצוניים==

* 
* גיל חן, [http://www.lametayel.co.il/%D7%A6%D7%95%D7%A7%D7%99+%D7%9E%D7%95%D7%94%D7%A8+%D7%95%D7%90%D7%96%D7%95%D7%A8+%D7%94%D7%91%D7%90%D7%A8%D7%9F צוקי מוהר ואזור הבארן], באתר "למטייל"
* יובל בן עמי, [http://www.mako.co.il/travel-world/magazine-fascinated/Article-5d6760e4a275811004.htm גורדי השחקים של אירלנד], 30 באוקטובר 2008, אתר mako

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירלנד: גאוגרפיה
מוהר
קואיטלאואק

כתב היד "Primeros Memoriales" בעריכת ברנרדינו דה סהגון]]
קואיטלאואק (בנאוואטל: cuitlāhuac; בספרדית: Cuitláhuac ; 1476–1520) היה השליט האצטקי העשירי והלפני אחרון. בתקופתו פלש לאנאהואק צבא ספרדי בראשות הקונקיסטאדור הספרדי הרנאן קורטס. 

== ביוגרפיה ==
קואיטלאואק נולד בשנת 1476 והיה בנו האחד-עשר של מלך אקסאיאקאטל ואחיו הצעיר של הקיסר מונטזומה השני. אבי אמו, שגם שמו היה קואיטלאואק, היה מלך איצטפאלאפאן, ממלכה שבסופו של דבר הייתה גם בשליטתו של קואיטלאואק הנכד. 

קואילטאואק מונה כקיסר בטנוצ'טיטלאן במהלך המלחמה שניהלו האצטקים עם צבא קורטס שפלש למקסיקו. כבר עם תחילת הפלישה נמנה עם מובילי הקו התקיף בארמון הקיסר. הוא טען באוזני מונטזומה כי הזרים הם ברברים ואין לפתוח בפניהם את שערי טנוצ'טיטלאן, אבל לא עלה בידו לשכנע בכך את הקיסר. לאחר שפדרו דה אלוואראדו, מבכירי צבאו של קורטס, הורה לבצע טבח במאות אצילים אצטקיים במהלך טקס דתי במקדש הראשי בניסיון להפסיק את מנהג הקרבת קורבנות האדם, התקוממו האצטקים נגד חיל המצב הספרדי והטילו מצור על ארמון הקיסר, בו היה שבוי מונטזומה בידי הפולשים. קורטס הורה למונטזומה לשאת דברים אל בני עמו ולבקש מהם לחדול מהמצור. מונטזומה חלק עליו באומרו כי האצטקים אינם מאמינים בו עוד. תחת זאת, הציע לשגר את קואיטלאואק בהנחה שהלה ייטיב לשכנעם להניח את נשקם ולהפסיק את פעולות האיבה. קורטס הסכים, אך לאחר שיצא קואיטלאואק אל הצרים, בחר להצטרף אליהם ולעמוד בראשם. כשיצא מונטזומה אל מרפסת הארמון בניסיון נוסף להרגיע את המהומות, יידו בו האצטקים אבנים והוא נפצע קשה, ולאחר כמה ימים מת מפצעיו. 

ב-16 בספטמבר 1520 נבחר קואילטאואק כיורשו של מונטזומה. הוא ארגן במהירות את שרידי צבאו, כינס את המפקדים שנותרו בחיים והוביל אותם לקרב ה"נוצ'ה טריסטה" ("הלילה העצוב"), בו הביסו האצטקים את הספרדים הנסוגים והשמידו חלק משמעותי מצבאם. כשראה את נסיגתו של קורטס היה בטוח שבכך חלפה הסכנה, ובמקום לסכן חיילים בקרבות מיותרים החליט לשקם את ביצורי הבירה ולהתמקד בחידוש חיי השיגרה. 

קואיטלאואק חידש את עבודת הפולחן במקדשים, שחלקם נהרסו ונבזזו על ידי הספרדים ובעלי בריתם. הוא סבר שבכך יצליח ללכד את השורות ולגשר על המחלוקות שפרצו בין המפקדים, האצילים והמלכים של המדינות השונות שבאימפריה האצטקית, שחלקן נטו לתמוך בספרדים. אלא שבמהלך המאמצים הללו פרצה בעיר מגפת אבעבועות שחורות, שהובאה על ידי הספרדים ושאותה לא הכירו תושבי יבשת אמריקה כלל. המחלה התפשטה בקצב מהיר מאוד, ובמשך שלושת החודשים בהם השתוללה מתו ממנה אלפי תושבים. אחד הנפגעים היה המלך קואיטלאאואק. הוא מת מהמחלה ב-3 בדצמבר 1520, לאחר שכיהן בתפקידו 78 יום בלבד. 

דמותו של קואיטלאואק מונצחת כיום באתרים רבים ברחבי מקסיקו המודרנית. בין השאר מנציחה את שמו העיר קואיטלאואק (Cuitláhuac) וכן שדרה גדולה ותחנת רכבת תחתית במקסיקו סיטי. גם האסטרואיד קואיטלאואק 2275 קרוי על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אצטקים
קטגוריה:ילידי 1476
קטגוריה:נפטרים ב-1520
עקיבא צימרמן

עקיבא צימרמן (ג' בכסלו ה'תרצ"ז, 17 בנובמבר 1936 - כ"ט בניסן ה'תשע"ו, 7 במאי 2016) היה עיתונאי, סופר והיסטוריון ישראלי, החוקר בעיקר את תחום החזנות והמוזיקה היהודית.

==ביוגרפיה==
צימרמן נולד ב-1936 בתל אביב, למד בגימנסיה שלווה, התגייס לחיל המודיעין ושירת גם ברבנות הצבאית. לאחר שירותו הצבאי החל לעבוד כפקיד בבנק. כתב בעיתון "הצופה" יותר מחמישים שנה, בנושאים מגוונים - החל מחזנות ומוזיקה יהודית ועד לענייני השעה בפוליטיקה ובחברה. כמו כן פרסם כתבות ותגובות ב"על המשמר", "ידיעות אחרונות", "מעריב", "הארץ" ו"המודיע".

צימרמן גדל בתל אביב בתקופה שבה פרחה החזנות בעיר. מגיל צעיר נתפס צימרמן לחזנות, אך מעולם לא שר בעצמו חזנות. עם השנים פיתח צימרמן קשר הדוק עם גדולי החזנים בתל אביב ובעולם, והפך למומחה ומרצה מבוקש בנושא החזנות. צימרמן פרסם עשרות כתבות בנושא זה במגוון במות, בעיתונות ומאספים שונים, ואף פרסם ספרים שכתב בנושא.

זכה בפרס שלום עליכם לתרבות יהודית, ובפרס מטעם עיריית חיפה לספרות תורנית.

בשנת תשע"ד זכה עקיבא צימרמן בפרס עת-מול היוצא לאור על ידי מכון בן צבי. עת-מול הוא עיתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל.

צימרמן נפטר בניסן התשע"ו (מאי 2016) ולא הותיר אחריו ילדים.

==ספריו==
* ברון יחד: מעולם החזנות והמוזיקה היהודית; העורך: יצחק אלפסי, תל אביב: ארכיון החזנות המרכזי, תשמ"ח 1988.
* שערי רון: החזנות בספרות השו"ת וההלכה; העורך: יצחק אלפסי, תל אביב: ברון יחד, תשנ"ג 1992.
* זכור אזכרנו עוד: פרשת חייו של החזן משה קוסביצקי במלאת מאה שנה להולדתו: א’ תמוז תרנ"ט - א’ תמוז תשנ"ט, תל אביב: שערי רון, תשנ"ט 1999.
* עלי עיין: מחווה לעקיבא צימרמן בהגיעו ל-ע שנים; העורך: נפתלי הרשטיק, תל אביב: מכון תל אביב לחזנות, תשס"ז. (ספר יובל: קובץ מסות ומאמרים מאת צימרמן על פיוטים, לחני תפילה, חזנות וחזנים; חלק ב: עלי שיר: מבית גנזיו של עקיבא צימרמן)
* עיר וחזניה: תולדות החזנות בוינה, תל אביב: ברון יחד, תשס"ט 2009.
* פרקים בשיר: ספר פנחס מינקובסקי, תל אביב: שערי רון, תשע"א 2011. (חלק א: כל חיבורי פינחס מינקובסקי בדפוסי צילום בעברית או ביידיש; חלק ב: מאמרים על מינקובסקי)

===בעריכתו===
* הרב אליעזר לאדייר, שירים ומחקרים; ערך: עקיבא צימרמן, תל אביב: שערי רון, תשס"ד 2004.
* רבקה הורביץ, יהדות רבת הפנים : ספרות והגות, הוצאת ספרים של אוניברסיטת בן-גוריון, 2002.

==לקריאה נוספת==
* ארכיון שמואל יוסף עגנון, צימרמן עקיבא, סיפור החזנים של עגנון בתוך "הצופה", 9 במאי 1987, עמוד 4, 6.
*נורית גוברין, איש התיקון - דברים לזכרו של עקיבא צימרמן, בתוך: 'קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה', כרך ז', הוצאת כרמל ואוניברסיטת תל אביב, תשע"ט / 2019.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* , כולל מבחר מכתבים של פרופ׳ דב סדן ז״ל לעקיבא צימרמן
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל הצופה
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה שלווה
קטגוריה:חיילי הרבנות הצבאית
קטגוריה:חוקרי מוזיקה יהודית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
סלמנדרת ענק סינית

סלמנדרת ענק סינית (שם מדעי: Andrias davidianus) היא מין מסוג סלמנדרת ענק האנדמית לסין. אורכה של הסלמנדרה עשוי להגיע לעד 180 סנטימטר, והיא הדו-חיים הגדול ביותר המצוי כיום על פני תבל. הסלמנדרה מקיימת אורח חיים מימי בעיקרו והיא ממעטת לצאת ליבשה.

אוכלוסיית המין הידלדלה בכ-80% בשלושים השנים האחרונות, והוא מוגדר כמין בסכנת הכחדה חמורה לפי IUCN.

כיום נדיר מאוד למצוא אוכלוסיות שלמות של המין, ותיעוד של פרטים בודדים שהתגלו מראה גם על הצטמקות גודלם הפיזי, שאינו משתווה לגדלים שתועדו לפני עשרות שנים. הסיבות לכך כוללת הרס של אזורי המחיה שלהן, וכן ציד יתר הנובע מהיותן מעדן במטבח הסיני ושימושן ברפואה הסינית המסורתית.

==מאפיינים==
סלמנדרת הענק הסינית מאופיינת בראש גדול ושטוח, עיניים קטנות וחסרות עפעפיים ועור קשה ולח, שדרכו היא נושמת. ארבע רגליה קצרות ושטוחות, זנבה הוא כ-60% מאורך גופה. צבעה חום כהה, שחור או ירקרק, ומלא בנקודות ובכתמים בצבעים שונים. אורך בוגר ממוצע הוא כ-150-100 ס"מ ומשקלו כ-25–50 ק"ג. סלמנדרת הענק הסינית דומה מאוד בצורתה ובהתנהגותה לסלמנדרת הענק היפנית, ושתיהן אף מאריכות חיים.

הסלמנדרה נוטה להשמיע קולות ורעשים שונים המזכירים בצורה מפתיעה בכי של תינוק ולפיכך היא מכונה בפי הסינים דג-תינוק.

אזורי המחיה של הסלמנדרה הענקית הסינית כוללים את האגמים והנהרות ההרריים שבסין; החל ממחוז צ'ינגהאי לג'יאנגסו ולדרום סצ'ואן, וכן במחוזות גואנגשי ובגואנגדונג. היא מקיימת אורח חיים מימי בעיקרו, ופעילה בעיקר בלילות. מזונה מורכב מצפרדעים, דגים ופרוקי-רגליים.

עונת הרבייה חלה בין אוגוסט לספטמבר. עוד קודם לכן, מקיימים הזכרים קרבות עזים על מנת לזכות באזורי ההפריה, שהם מחילות תת-מימיות. כשהנקבה מגיעה לאותן מחילות היא מטילה בהן כ-500 ביצים ועוזבת מיד לאחר מכן. ההפריה היא חוץ-גופנית, והזכר שומר באגרסיביות על הביצים עד לפקיעתן כעבור כ-40 עד 50 ימים. הפגיות מתחילות להזין את עצמן לאחר כחודש.

כאמור, המין נמצא בסכנת הכחדה חמורה. הוא מוגדר בסין כחיה מוגנת מדרגה שנייה (Class II). אמנם נעשו מספר ניסיונות לגדלה בשבי במטרה להגדיל את האוכלוסייה, אולם מרבית הניסיונות הונעו משיקולים כלכליים ולא אקולוגיים, ולא נעשה ניסיון אמיתי להרבות את המין בשבי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/details/1272/0 סלמנדרת ענק סינית], באתר "הרשימה האדומה של מינים בסכנת הכחדה" של הארגון IUCN
* [http://amphibiaweb.org/cgi-bin/amphib_query?table=amphib&special=one_record&where-genus=Andrias&where-species=davidianus סלמנדרת ענק סינית], באתר AmphibiaWeb
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סלמנדרות ענקיות
קטגוריה:סין: דו-חיים
קטגוריה:סין: מינים אנדמיים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:פאונת מים מתוקים במזרח הרחוק
שלמה לירן

שלמה (מומו) לירן (נולד ב-6 ביוני 1951) הוא מנכ"ל ישראלי.

==ביוגרפיה==
שירת בצה"ל כטייס קרב, בין השאר טס במלחמת יום הכיפורים במבנה של מטוסי סקייהוק שתקף באזור פורט סעיד, תקיפה שבה נהרג ארלוזור לב.

לירן הוא בעל תואר ראשון בהנדסת תעשייה מהטכניון ובעל תואר שני בהנדסת תעשייה מאוניברסיטת טורונטו. בנו של הפעיל הציוני, הארכיטקט והאמן יעקב זלצמן.

ב-1995 מונה למנכ"ל קבוצת שטראוס. בשנת 2001 מונה למנכ"ל yes הטלוויזיה בלוויין. בשנת 2004 מונה למנכ"ל חברת הסלולר השוודית 3.

ב-2007 מונה למנכ"ל חברת התקשורת אריקסון ישראל. באוקטובר 2009 הודיע על החלטתו לפרוש מתפקיד זה בתחילת 2010.

ב-2010 מונה למנכ"ל חברת התעשייה אבגול, ממנה פרש ב-2014 לאחר ארבע שנות כהונה.

באוגוסט 2014 מונה למנכ"ל נייר חדרה, ובינואר 2015 פרש מתפקידו.

ב-2016 מונה למנכ"ל ספאנטק, חברת תעשייה בינלאומית העוסקת בייצור בדים לא ארוגים, ובמהלך 2017 עזב את החברה.

לירן מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לארבעה. 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
טים קרינג

ריצ'רד טימותי "טים" קרינג (באנגלית: Richard Timothy "Tim" Kring; נולד ב-9 ביולי 1957) הוא תסריטאי ומפיק טלוויזיה וקולנוע אמריקאי. ידוע בעיקר בשל הסדרות "ג'ורדן" ו"גיבורים" אותן יצר.

==ביוגרפיה==
קרינג נולד במחוז אל דוראדו שבקליפורניה. הוא למד בבית הספר לאמנויות הקולנוע (USC) שבאוניברסיטת דרום קליפורניה.

את הקריירה שלו החל בשנת 1985 כתסריטאי בסדרות טלוויזיה, אשר ביניהן: "Misfits of Science" ו"אביר על גלגלים". בשנת 1987 כתב ביחד עם ג'ף לואב את התסריט לסרט "זאב צעיר 2". בשנת 1994 כתב את התסריט לסרט הטלוויזיה "ללא הסכמה", ששודר ב-ABC וכיכבו בו ג'ני גארת' וג'וני גאלקי. בשנת 1996 החל לעסוק גם בהפקה, עם סדרת הטלוויזיה "שיקגו הופ" (בה הפיק 3 פרקים), ולאחר מכן שימש כמפיק בפועל של הסדרה "פרובידנס", ל-45 פרקים. קרינג יצר שלוש סדרות. הראשונה היא "Strange World", אותה יצר בשיתוף עם הווארד גורדון. השנייה היא "ג'ורדן", והשלישית, והמצליחה ביותר שלו, שנכון ל-2009 משדרת את העונה הרביעית שלה, היא "גיבורים", העוסקת בסיפוריהם של אנשים רגילים אשר מגלים כי בבעלותם כוחות על-־טבעיים ובאופן שבו יכולות אלו משפיעות על חייהם.

קרינג היה מועמד פעמיים לפרס אמי תחת הקטגוריה "סדרת הדרמה היוצאת מן הכלל". הפעם הראשונה הייתה בשנת 1997, על עבודתו בסדרה "שיקגו הופ", והפעם השנייה הייתה בשנת 2007, על עבודתו בעונה השנייה של "גיבורים". בשנת 2008 זכה בפרס באפט"א לטלוויזיה על העונה השנייה של "גיבורים". בשנת 2015 עלתה לשידור הסדרה "דיג" שכתב והפיק ביחד עם הישראלי גידי רף, וגם המיני-סדרה שיצר עבור רשת NBC "גיבורים: התחייה", המהווה סדרת המשך ל"גיבורים".

בשנת 2018 נמנה מבין מפיקי הסרט "In the Cloud" בהשתתפותם של ג'סטין צ'טווין וגבריאל ביירן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://thetvaddict.com/2006/10/12/exclusive-interview-tim-kring-heroes-creator/ ראיון עם יוצר סדרת "גיבורים", טים קרינג], The TV Addict, 12.10.2006 
* 

קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
שכבה ארכאולוגית

הדגמה על שכבות ארכאולוגיות בשטח M3 החלק הצפוני מזרחי של [[חניון גבעתי (עיר דוד)]]

שכבה ארכאולוגית היא יחידה ארכאולוגית מקומית שיש לה התחלה וסוף מוגדרים ויש לה מאפיינים תרבותיים. באתר ארכאולוגי שכבה היא כל מערך השרידים שהתקיים בעבר בפרק זמן מסוים ומקורם במבנה, יישוב.

שכבה ארכאולוגית אינה זהה לתקופה. תקופה היסטורית יכולה להימשך גם מאות שנים והיא יחידה תרבותית פוליטית וארכאולוגית המתפרסת על פני מרחב גאוגרפי גדול, ובאותה תקופה יכולות להיווצר מספר שכבות באתר מסוים. לעומת זאת שכבה מכילה רק תקופה אחת. תקופה אורכת מאות שנים, והשינויים בה הם איטיים. שכבה היא קצרת טווח לרוב נעה בין 100–200 שנים. לשכבה יש מאפיינים ארכאולוגים כגון: כלי חרס אופייניים, אדריכלות של מבנים.

התחלה וסוף של שכבה מוגדרים על ידי אירועים דרמטיים, כגון שרפה, אפר, חורבן. ככל שהאירוע יותר דרמטי, כך קל יותר לזהות את הסוף של השכבה. לדוגמה: בתל לכיש שכבה III נחרבה בשנת 703 על ידי סנחריב, זיהוי השכבה נעשה בקלות בעקבות מציאת בתים חרבים ושרופים. אלמנט נוסף המקל על זיהוי שכבה הוא אלמנט סטרטיגרפי מקשר. למשל רשת ניקוז של מי גשמים המקשרת בין כל הבתים בעיר.

שכבה היא ספציפית לאתר מסוים, וכל האפיונים שלה, שייכים לאתר הספציפי בה נחפרה ונמצאה.

כל אתר ארכאולוגי בנוי משכבות. כאשר האתר התקיים רק פרק זמן אחד, תימצא באתר רק שכבה אחת. כאשר עיר נחרבה, המתיישבים החדשים יישרו את הבתים ובנו עיר חדשה, אשר יצרה שכבה חדשה. בתהליך זה נוצר התל.

ההגדרה של שכבה נעשתה על ידי הארכאולוג האמריקאי ויליאם פוקסוול אולברייט .

קטגוריה:מונחים בחפירה ארכאולוגית

de:Grabungsschnitt
שכיב מרע

שְׁכִיב מְרַע (תרגום מילולי מארמית "שוכב חולה") הוא ביטוי תלמודי המתאר חולה אנוש, הנוטה למות. התלמוד מבהיר דין מיוחד לגבי שכיב מרע, שדבריו (דיבוריו בעל פה), ככתובין ומסורין דמו, כלומר, למרות שבדרך כלל (באדם בריא) אין בכוחם של סתם דברים שאומר אדם כדי להקנות נכסים, ויש צורך בפעולת קניין מפורשת, אצל שכיב מרע מסתפקים בדיבור כאילו הוא כתוב (נכתב על ידיו) ומסור (הועבר מידו לידי אדם אחר).

==מצווה מחמת מיתה==

הביטוי בא להגדיר את העובדה שבקיום רצונו זה, אנו מבצעים את רצונו האחרון של המת. בתלמוד מצוי ביטוי זה במקביל לביטוי צוואת "שכיב מרע", אך למעשה מבטאים שני המושגים עיקרון אחד: חז"ל התחשבו במצבו הפיזי והנפשי הקשה של אדם השוכב על ערש דווי, ופטרו אותו מן הדרישות הפורמליות שהטילו על אדם בריא, המצווה את רכושו (מעשה קניין, נוסח מסוים וכו'). ההבדל בין שני המושגים קשור למידת מודעותו של המצווה את רכושו למצבו הבריאותי:
* מצווה מחמת מיתה – יודע שהוא סופני ופועל בהתאם.
* צוואת שכיב מרע – האנשים שסביב המצווה, יודעים את מצבו ומתייחסים בהתאם.

===דינים המיוחדים לשכיב מרע===

* שכיב מרע אינו צריך לומר לעדים "אתם עדיי", אלא כל השומע דבריו, הרי זה עד.
* מתנת שכיב מרע הופכת לרכושו של המקבל, רק לאחר מיתת השכיב מרע.
* אם שכיב מרע אומר שנותן במתנה את כל נכסיו לאחר חוץ מנכסים מסוימים, שאותם הוא משאיר לעצמו, אזי הוא מביע בזה את אמונתו שאין הוא הולך למות; ועל כן אפילו אם הבריא, נשארים אותם נכסים שנתן במתנה בחזקתו של המקבל. ואולם, אם חילק את כל נכסיו ולא השאיר לעצמו כלום – אם הבריא שבים אליו נכסיו, שהרי נראה מדבריו שסבר שהוא הולך למות ורק על דעת כן חילק את רכושו.

==ברכת שכיב מרע==
המנהג הוא שהנוטה למות מברך את בניו ובנותיו, כמו שנאמר במדרש תנחומא: . כלומר, למדים זאת מהעובדה שיצחק, כאשר ידע שקרוב יום מיתתו, קרא לעשו בנו כדי לברכו, וכן מהעובדה שכאשר קרוב היה יום מיתתו של יעקב, הכניס אליו יוסף את שני בניו, מנשה ואפרים, כדי שיברכם.

==וידוי שכיב מרע==
נהוג כי שכיב מרע אומר וידוי לפני מיתתו. במסכת שמחות דרבי חייא מובא כי הנכנסים לפני המת אומרים לו .

קיימים מספר נוסחי וידוי לשכיב מרע, מהם קצרים ומהם ארוכים. בין החשובים ניתן למנות נוסח שמביא הרמב"ן בספרו "תורת האדם" (שער הסוף): . נוסח מורחב תיקן ר' אהרון ברכיה ממודינה בספרו "מעבר יבוק", וקיימים נוסחים נוספים.

כן נהוג שהנוטה למות קורא פסוק שמע ישראל. יסוד המנהג הוא במדרש על יעקב, שקרא פסוק זה לפני מיתתו, וכן במעשה המובא על רבי עקיבא, שקרא פסוק זה בשעה שהוציאוהו למות על קידוש השם. בספר "מעבר יבוק" מביא גם טעמים על דרך הקבלה.

==קישורים חיצוניים==
* מיכאל ויגודה, [https://www.daat.ac.il/he-il/mishpat_ivri/havot-daat/mishpaha/vigoda-zavaat-.htm צוואת שכיב מרע], באתר דעת
* [http://benyehuda.org/perets/yoxanan_03.html קללת שכיב מרע], סיפור מאת י"ל פרץ
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
קטגוריה:פטירה ואבל ביהדות
קטגוריה:משפט עברי
קטגוריה:משפט עברי: דיני ירושה
דזונגקה

דזונגקה (རྫོང་ཁ་) היא שפתה הרשמית של בהוטן, ולה כ-130,000 דוברים. משמעות השם היא "שפת אנשי הדזונג" (דזונג הוא מקדש-מבצר נפוץ בבהוטן). השפה משתייכת למשפחת השפות הסינו-טיבטיות ודומה במבנה השפה לטיבטית. השפה מדוברת בצפון בהוטן ובמספר אזורים במערב בנגל. לימוד השפה הוא חובה בכל בתי הספר ברחבי בהוטן.

הדזונגקה נכתבת באמצעות גרסה מיוחדת של הכתב הטיבטי.

באוקטובר 2005 הפסיקה חברת מיקרוסופט כליל את השימוש במונח Dzongkha בכל יישומי תמיכת התכנה שלה ובפרסומים המסחריים; תחת זאת נעשה שימוש במונח Tibetan-Bhutan. הדבר נעשה לבקשת הממשל הסיני, שראה בשימוש בשם דזונגקה רמיזה לשליטתו של הדלאי למה והעצמאות הטיבטית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שפות סינו-טיבטיות
ונקטרמן רמאקרישנן

ונקטרמן רמאקרישנן (בטמילית: வெங்கட்ராமன் ராமகிருஷ்ணன்; נולד בשנת 1952) הוא ביולוג מבני הודי במעבדה לביולוגיה מולקולרית של מועצת המחקר הרפואי (באנגלית: Medical Research Council) הפועלת בפאתי קיימברידג' באנגליה. הוא עמית בטריניטי קולג' ומכהן כנשיא החברה המלכותית. חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2009 במשותף עם עדה יונת ותומאס סטייץ.

רמאקרישנן נולד בשנת 1952 בצ'ידמברם שבמדינת טאמיל נאדו בהודו. סיים לימודי מכינה ללימודים אוניברסיטאיים באוניברסיטת אנמלאי שבטאמיל נאדו. בשנת 1971 סיים לימודי תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת מהראג'ה סיאג'יראו בברודה, במדינת גוג'ראט. הוא עקר לארצות הברית, שם התאזרח, והשלים לימודי דוקטורט בפיזיקה באוניברסיטת אוהיו בשנת 1976 והמשיך בלימודי ביולוגיה במשך שנה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו לצורך מעבר מתחום הפיזיקה התאורטית לתחום הביולוגיה. הוא שימש פוסט-דוקטורנט באוניברסיטת ייל וכן עבד במעבדה הלאומית ברוקהייבן במדינת ניו יורק.

בשנת 1977 החל לפרסם מאמרי מחקר בירחונים מקצועיים ועד היום פרסם 95 מאמרים. בשנת 2000 פרסמה מעבדתו את המבנה של תת-יחידה 30S של הריבוזום והמבנה שהיא יוצרת עם אנטיביוטיקות שונות פרסום זה הוא אחד מתוך שורה של פרסומיו בנושא מבנה הריבוזום. בעשור הראשון של המאה ה-21 פרסמה מעבדתו את המבנה האטומי של כל הריבוזום.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mrc-lmb.cam.ac.uk/ribo/homepage/ אתר המעבדה של ונקטרמן רמאקרישנן]
* [http://timesofindia.indiatimes.com/india/Venkatraman-Ramakrishnan-A-profile/articleshow/5098151.cms Venkatraman Ramakrishnan: A profile]. The Times of India, October 7, 2009.
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:זוכי פרס נובל הודים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:נשיאי החברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:פיזיקאים הודים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:ביוכימאים הודים
קטגוריה:ביופיזיקאים הודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1952