OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הקרבה (שחמט)

הקרבה בשחמט היא מסע/סדרת מסעים במהלכם השחקן מוותר על יתרון חומרי, במטרה להשיג תוך מסע אחד או יותר:

* מתן מט 
* זכייה בכלי או כלים בעלי ערך גבוה יותר
* השגת יתרון עמדתי שיבוא לידי ביטוי מאוחר יותר
* השגת תוצאת תיקו במשחק על ידי מתן שח נצחי או כפיית פט.

שחקן שמבצע את ההקרבה מנסה להסוות את מועד ההקרבה והיא תבוצע בדרך כלל במצבים מסובכים.
הקרבה עשויה להיות שגויה ולא להשיג אף אחת מהמטרות המוצגות לעיל.

יתרון נוסף של הקרבה הוא האלמנט הפסיכולוגי שלה, משום שהיא משדרת ומצביעה על מסע מפתיע הדורש בדרך כלל חישובים מסובכים יותר ומוציא את היריב ממסלול המשחק הרגיל.

ביצוע ההקרבה אופייני לשחקנים אגרסיביים ויצירתיים המנסים להפוך את המשחק למסובך ומעניין יותר ומוכנים לשם כך לבצע מסעים מורכבים.
ההקרבה דורשת מהמבצע יכולות של ראיה קדימה של מספר מסעים או הבנה רחבה בעמדה שתתקבל על מנת שהיעדים יושגו.
{| align=left border=1
|
|-
|המסע 6. ר:ו7+ הוא הקרבת רץ 
|}

קטגוריה:מונחים בשחמט
אייפד מיני 2

iPad Mini 2 (תעתיק לעברית: אייפד מיני 2) הוא הדור השני בסדרת הטאבלטים אייפד מיני של אפל. הוכרז לצד אייפד אייר ב-22 באוקטובר 2013. המכשיר מהווה גרסת מיני לאייפד אייר של אפל. באוקטובר 2014 הוכרז יורשו, אייפד מיני 3.

== iOS 7 ==

מכשיר iPad Mini 2 כולל בתוכו את iOS 7, מערכת ההפעלה הניידת החדשה של אפל שהוצגה לראשונה ב-10 ביוני 2013. ממשק המשתמש של iOS 7 מבוסס על הרעיון של מניפולציה ישירה, תוך שימוש במחוות מולטי-טאץ'. אלמנטי השליטה בממשק החדש מורכבים ממחוונים, מתגים וכפתורים. האינטראקציה עם מערכת ההפעלה החדשה כוללת מחוות כמו החלקת האצבע על המסך (גרירה), מגע, צביטה וצביטה כלפי חוץ, אשר לכל אחד מאלה יש הגדרות ספציפיות בהקשר למערכת ההפעלה ולממשק רב-המגע. חלק גדול מן האפליקציות במכשיר מגיבות לניעור וסיבוב המכשיר (לדוגמה - הודעות - תוצאה מטלטול המכשיר היא פקודת הביטול המאפשרת לבטל את מה שנכתב), או סיבוב המכשיר לצורה אנכית או אופקית (לדוגמה - תמונות - תוצאה מסיבוב המכשיר היא סיבוב התמונה לאורך או לרוחב).

מערכת ההפעלה של המכשיר - iOS 7 הוצגה כאמור ביוני 2013, ויצאה לכל המכשירים התומכים ב-18 בספטמבר 2013. המכשירים הנתמכים במערכת ההפעלה החדשה הם:
* מכשירי אייפון: אייפון 4, אייפון 4S, אייפון 5, אייפון 5c וכן אייפון 5s.
* מכשירי אייפד: אייפד 2, iPad 3, iPad 4, אייפד מיני, iPad mini 2, וכן אייפד אייר.
* מכשירי אייפוד: אייפוד טאץ' דור חמישי.

ל-iOS 7 נוסף פיצ'ר בשם AirDrop, שהוא פלטפורמת פרסום על רשת ה-Wi-Fi. משתמשים יכולים לשתף קבצים בין המכשירים: מחשבי מק ניידים ונייחים הכוללים את מערכת ההפעלה Mac OS Lion, אייפון 5 ואילך, אייפוד טאץ' דור חמישי, iPad 4 או אייפד מיני והלאה. מערכת ההפעלה מוסיפה גם מרכז בקרה (Control Center), אשר נותן למשתמש במכשיר גישה מהירה להגדרות שוטפות ויישומים נפוצים, כגון מחשבון, מצפן ופנס, וכמו כן כיבוי והדלקה של אינטרנט אלחוטי, מצב טיסה, בלוטות', פיצ'ר ה"נא לא להפריע", נעילת סיבוב המסך; הפעלה ומעבר שירים, ווליום המוזיקה, AirDrop ו-AirPlay. כדי להגיע למרכז הבקרה יש להחליק את האצבע מהחלק התחתון של המסך כלפי מעלה, בדומה למרכז העדכונים, שנפתח בהחלקה מלמעלה למטה.

== חומרה ==
אייפד מיני 2 כולל מסך 7.9 אינץ' ברזולוציית הרטינה של אפל, עם צפיפות פיקסלים של 326ppi; מסך האייפד מיני 2 הוא ביחס של 4:3, ובדומה לאייפד מיני, גם אצלו הוצרה המסגרת לעומת האייפדים הגדולים (פרט לאייפד אייר). המכשיר מריץ את מערכת ההפעלה iOS 8 של אפל. למכשיר מעבד בשם Apple A7, שמשתמש בארכיטקטורת 64 ביט, כולל השבב המשני M7. המצלמה נשארה ברזולוציית 5 מגה פיקסל. סוללת האייפד מיני 2 מספיקה לעד עשר שעות עבודה, בדומה לשאר דורות האייפדים. בניגוד לשאר האייפדים (למעט אייפד אייר) בהם היה רמקול מונופוני אחד, אפל החליטה להשתמש באייפד מיני 2 בשני רמקולים סטראופוניים. עוביו של המכשיר דקיק ועומד על 7.5 מ"מ. משקלו 331 גרם בגרסת ה-WiFi, ובגרסת ה-3G משקלו 341 גרם. הוא מגיע בצבעים שחור ולבן.

==ראו גם==
* אייפד מיני
* אייפד מיני 3

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אייפד
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2013
מגי מקנמרה

מגי מקנמרה
מרגריט "מגי" מקנמרה (באנגלית: Marguerite "Maggie" McNamara; 18 ביוני 1928 – 18 בפברואר 1978) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון, אמריקאית מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1953 על תפקידה בסרט הירח כחול.

== ביוגרפיה ==
מקנמרה נולדה בניו יורק להורים ממוצא אירי, הוריה התגרשו כאשר הייתה בת תשע. בתור נערה דגמנה מקנמרה עבור סוכנות הדוגמנות של ג'ון רוברט פאוורס, היא הופיעה על שער המגזין לייף בשנת 1950.

מקנמרה החלה לשחק לראשונה על בימות ברודוויי בשנת 1951 במחזה "הירח הוא כחול" בתפקיד פאטי אוניל ולאחר מכן בהצגה "בל גדס". בשנת 1953 זכתה מקנמרה לתפקיד קולנועי ראשון בקריירה מבמאי העל אוטו פרמינגר שהחליט לעשות ל"הירח הכחול" עיבוד קולנועי, גם בסרט שיחקה בתפקיד פאטי אוניל והועמדה על הופעתה לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס באפט"א.

מקנמרה מיעטה לשחק בתפקידים קולנועיים והתפרסמה רק בסרטים "הקרדינל" של פרמינגר בתפקיד פלורי פרמוייל, "שלוש מטבעות במזרקה" של ג'ין ניגולסקו בתפקיד המזכירה הצעירה מריה ויליאמס ו"נסיך הבמה" של פיליפ דיון בתפקיד השחקנית מרי דוולין. היא פרשה ממשחק באמצע שנות ה-60.

לאחר שפרשה ממשחק נעלמה מהתודעה הציבורית ועבדה לפרנסתה בעיקר כמזכירה. מקנמרה הייתה נשואה לבמאי דייוויד סוויפט, לא היו לה ילדים.

מקנמרה נמצאה מתה ב-18 בפברואר 1978 בביתה שבניו יורק סיטי, היא נטלה כדורי שינה ומספר תרופות נוגדות דיכאון והשאירה אחריה פתק התאבדות. היא נקברה ב"בית הקברות סיינט צ'ארלס" שבעיירה פרימנג'דייל, ניו יורק.

== פילמוגרפיה ==
* הירח הוא כחול (1953)
* שלוש מטבעות במזרקה (1954)
* נסיך הבמה (1955)
* הקרדינל (1963)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1978
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
הר ערפאת

הר ערפאת (جبل عرفات), הקרוי כיום גם הר ערפה (ערבית: جبل عرفة), הוא גבעת גרניט בגובה כ-70 מטר הממוקמת דרום-מזרחית לעיר מכה שבערב הסעודית. ידוע באסלאם גם בשם הר הרחמים (جبل الرحمة).

על פי המסורת המוסלמית, זהו המקום שבו נשא מוחמד את נאום הפרידה מן המאמינים שליוו אותו בחג' לקראת סוף חייו. מקום זה מזוהה גם כמקום ההתרחשות של סיפור עקדת ישמעאל (או יצחק, לפי השיעה) וכמקום שאליו הגיעו אדם וחוה לאחר גירושם מגן עדן, הכרתם זה בזו מחדש, והאתר שבו נסלח להם על חטאיהם. סיפור זה מסביר את שמות ההר, ערפאת (ביחיד ערפה) מהשורש ע.ר.פ. שפירושו ידע, הכיר, ו"הר הרחמים", שכן שם נסלח להם על חטאיהם. בראש ההר מצוי עמוד המציין את האירועים שקרו בו על פי המסורת האסלאמית.

במעמד העלייה לרגל בחג' המוסלמים מתפללים בעמידה על ההר, ומבקשים מחילה על חטאיהם ומתפללים לחוסן נפשי. עם סיום התפילות הם יורדים מן ההר ואוספים אבנים לסקילת השטן ולביצוע הווקוף. התחנה הבאה בחג' היא מוזדליפה.

השהייה במישור ערפה ביום התשיעי של חודש ד'ו אל-חיג'ה, הידוע בשם יום ערפה, נחשבת לתנאי הכרחי לקיום מצוות החג', על אף שמקור מנהג העלייה על ההר הוא עוד בתקופה הקדם-אסלאמית.

בעבר רוב עולי הרגל הגיעו מן הכעבה להר ערפה בהליכה של 21 קילומטרים. ב-2010 נחנכה רכבת מכה , אשר מקשרת בעת החג' בין המוקדים השונים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ערב הסעודית: אתרי עלייה לרגל (אסלאם)
קטגוריה:מכה
ערפה
פידאיזם

פידאיזם (אנגלית: Fideism, מקור: Fides, "אמונה" בלטינית) היא תאוריה דתית, לפיה האמונה היא יסוד הדת ואינה צריכה להיות קשורה להוכחות או להנמקה רציונלית. על פי הפידאיזם, האמונה סותרת מטבעה את ההגיון ורק הדבקות באמונה הפשוטה יכולה להביא את האדם לאמת האלוהית.

העמדה הפידאיסטית עלתה בדתות המרכזיות השונות. מי שנחשב לנושא דגלה הקדום בנצרות הוא אב הכנסייה טרטוליאנוס, שלו מייחסים את האמרה 'אני מאמין מפני שזה אבסורדי'. באסלאם הימי ביניימי הוצגה עמדה פידאיסטית על ידי אבן תימייה, ויש המייחסים עמדה כזאת גם לאל-ע'זאלי. בעת החדשה עלו עמדות פידאיסטיות הן בכנסייה הקתולית והן, במידה רבה אף יותר, אצל הוגים פרוטסטנטיים. במחנה זה בלטו בכך בעיקר מרטין לותר וסרן קירקגור. ביהדות הימי-ביניימית מיוצגת עמדה זו על ידי ר' משה תקו ועל ידי ר' יוסף יעבץ.

ביהדות של הזמן המודרני התפתחו עמדות פידאיסטיות הן במחנה החסידי הן המחנה הליטאי-מתנגדי. בחסידות נעשתה העמדה הפידאיסטית להשקפה השלטת כמעט בכל מחנות החסידים, למעט חב"ד, פשיסחה וזידיטשוב. הפידאיזם בולט במיוחד אצל ר' נחמן מברסלב ואצל תלמידו ר' נתן שטרנהרץ. במחנה הליטאי-מתנגדי בולטת העמדה הפידאיסטית אצל ר' ישראל מאיר הכהן (החפץ חיים), אצל החזון איש ואצל כמה מהוגי תנועת המוסר, כגון ר' משה רוזנשטיין. 

בדתות המונותיאיסטיות המרכזיות נוצרו תפיסות המבקשות לבסס את האמונה על מערכת שיטתית, פילוסופית-רציונלית או מיסטית. שתיהן מהוות דוגמאות ל'אמונת דעת', ולכן מנוגדות לפידאיזם, אם כי ברור שהרציונליזם הדתי מנוגד לו הרבה יותר מאשר המיסטיקה. ביהדות מיוצג הרציונליזם הדתי על ידי רב סעדיה גאון ועל ידי הרמב"ם, באסלאם הוא מיוצג על ידי אבן סינא ואלפאראבי ובנצרות הקתולית על ידי תומאס אקווינס. כל ההוגים הללו סברו, מנימוקים שונים, שהאמונה הדתית ניתנת ליישוב עם אמיתות השכל האנושי, גם אם סברו כי לשם כך יש לפרש את מושגי האמונה מחדש. גם ספר הכוזרי, הקרוב ברוחו לפידאיזם, מבטא את העמדה לפיה האמונה נעלה על השכל האנושי, ועם כל זאת הריהו מנסה להסביר את האמונה הדתית היהודית בצורה הגיונית וסדורה. ישנן דוגמאות רבות אחרות של חיבורים בעלי אוריינטציה דתית, שחוברו על ידי הוגים דתיים, לשם הצגת ביסוס והוכחות לאמונה הדתית. הפידיאיזם מתפלמס עם גישות אלה, ולעיתים אף רואה בהן כפירה. 

יש הטוענים כי עמדותיהם הפילוסופיות של ויליאם ג'יימס, ולודוויג ויטגנשטיין עשויות לתת ביסוס פילוסופי לפידאיזם מודרני.

==קישורים חיצוניים==
* בנימין בראון, [https://www.academia.edu/5157136/The_Comeback_of_Simple_Faith_-_The_Ultra-Orthodox_Concept_of_Religious_Belief_and_Its_Rise_in_the_19th_Century_Hebrew_ 'שובה של האמונה התמימה: תפיסת האמונה החרדית וצמיחתה במאה ה-19']
* 

קטגוריה:פילוסופיה
קטגוריה:קצרמר פילוסופיה
קטגוריה:תאולוגיה
מנחם קליין (רב)

הרב ישראל מנחם קליין (נולד בי' בתשרי תש"ט, 13 באוקטובר 1948) הוא מלחין וזמר חסידי שכיהן כרבה של הקהילה היהודית בפרנקפורט בגרמניה. בסוף שנת 2014 התפטר מתפקידו.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בשכונת מאה שערים בירושלים למשפחה מחסידות בלז, בנם של אליעזר ולאה קליין. סבו, שלמה קליין, היה סופר סת"ם ומקורב לאדמו"ר מבלז רבי אהרן רוקח. למד בתלמוד תורה של חסידות בלז, ולאחר גיל 13 עבר ללמוד בישיבה של חסידות נדבורנה בבני ברק. בהיותו בן 19 קיבל סמיכה מרבה של בני ברק הרב יעקב לנדא. היה תלמידו ומקורב לאדמו"ר מנדבורנה רבי חיים מרדכי רוזנבוים ובמשך תקופה למד עמו בחברותא. לאחר פטירתו של האדמו"ר היה מקורב לבנו האדמו"ר רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים.

בשנות ה-80 שימש כרבו של מלון הילטון בתל אביב. במסגרת עבודתו במלון הכיר את איש העסקים היהודי מאיר רוזנטל מפרנקפורט ובהשתדלותו של קליין תרם רוזנטל להקמת בית המדרש המרכזי של חסידות נדבורנה בבני ברק, הקרויה על שמו "היכלי רוזנטל". בשנת 1994, בסיועו של רוזנטל, התמנה קליין לרב הקהילה היהודית של פרנקפורט. 

בנובמבר 2014, בעקבות חשיפת פרשיית זיוף כשרות בפרנקפורט באיטליז שעמד תחת השגחת הרב קליין, פרסם ארגון ORD של רבני גרמניה האורתודוקסים הודעה לפיה אין לסמוך על השגחתו של הרב קליין. ב-26 בנובמבר התפטר מתפקידו. בעקבות זאת התכנס הרכב מיוחד של ארבעה רבנים, בראשות אב"ד פריז, לשם בירור הנושא. בדצמבר 2014 פרסם את מסקנותיו ובהן דחה את טענות ארגון ORD כנגד מערכת הכשרות של הרב קליין.

==קריירה מוזיקלית==
הרב קליין הוא מלחין וזמר חסידי ומשמש "בעל-מנגן" בחצר חסידות נדבורנה. הוא הלחין ושר את הלהיט "זרעא חיא וקיימא" ושר את "ותן בנו" שהלחין הרב מנחם אלבוים. כמו כן שימש כסולן בכמה מאלבומיה של מקהלת רננו חסידים ושר את לחניו של חיים בנט, בהם הלהיטים "נר לרגלי" ו"ויעשו כולם אגודה אחת".

==חיים אישיים==
נשוי לחדוה לבית וסרשטיין. אמה היא אחותו של הרב ישראל אריה זלמנוביץ. בתו הבכורה נשואה לבנו של הרב נתן לנדמן מחולון, אף הוא חסיד נדבורנה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:מאה שערים: אישים
קטגוריה:מלחינים חסידיים
קטגוריה:פרנקפורט: רבנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
משה ויא

הרב משה ויא (נולד בשנת תש"ד, 1944) הוא רב ישראלי, מחבר ספרי הלכה בדיני כשרות המזון, יו"ר המכון להנחלת ההלכה, ומחלוצי תחום בדיקת המזון מחרקים ומחבר סדרת הספרים "בדיקת המזון כהלכה".

==ביוגרפיה==
נולד בברזיל, בשנות ה-50 עלה לישראל. למד בישיבת הנגב בנתיבות. בשנת תשכ"ו (1966) זכה בפרס משרד הדתות לחיבורים תורניים.<ref>.</ref> לאחר נישואיו התגורר מספר שנים בנתיבות ולמד בכולל אברכים. בשנות ה-70 עבר להתגורר בירושלים ולמד כאברך בישיבת מיר. כעבור זמן עבר ללמוד בכולל של בית מדרש גבוה להלכה בהתיישבות החקלאית. 

כיום מתגורר בשכונת סנהדריה המורחבת בירושלים.

===פועלו===
בתקופת לימודיו בישיבה החל לעסוק בנושא כשרות המזון, בעיקר בתחום החרקים והתולעים בפירות וירקות. לאחר שעבר להתגורר בירושלים הציע לו הרב ישראל גנס להגביר את המודעות לנושא בקרב הציבור הרחב. הוא החל במתן סדרות הרצאות ושיעורים, בליווי שקופיות, לאברכים ולנשים. סיכומי שיעוריו הועלו על הכתב והופצו ברבים, ולימים שימשו הבסיס לסדרת ספריו "בדיקת המזון כהלכה". בתקופה שבה טרם גודלו ושווקו ירקות ללא חרקים, הוא פרסם חוברת הדרכה לבדיקת חסה מתולעים.

במשך מספר שנים הוא עסק בבירור פרטי ההלכות אצל פוסקים חרדים בולטים ובראשם הרב שלמה זלמן אוירבך והרב יוסף שלום אלישיב. כתיבת ספרו נעשתה במסגרת לימודיו בכולל של בית מדרש גבוה להלכה בהתיישבות החקלאית, והמאמרים הראשונים בספר התפרסמו בחוברות "הליכות שדה" שבהוצאת המכון לחקר החקלאות על פי התורה.

הסדרה "כשרות המזון בהלכה" כוללת שלושה כרכים: הראשון – הלכות תולעים ובדיקת ירקות, השני – בדיקת פירות וכשרות הדגים והשלישי – בדיקת מזון יבש. בספר משולבות תמונות רבות והוא תורגם לאנגלית. כמו כן הוציא הרב ויא את החוברת "קיצור בדיקת המזון כהלכה" והיא תורגמה לכמה שפות ובהן צרפתית, ספרדית ופורטוגזית.

הרב ויא עומד בראש המכון להנחלת ההלכה. הוא מייעץ לחברות ולגופים שונים בתחום כשרות המזון ועוסק במתן כשרות על מוצרי ירקות ללא חרקים.

==חיבוריו==
*בדיקת החסה לליל הסדר ולכל ימות השנה, תל אביב תשמ"ט
*בדיקת מזון מתולעים: הדרכה מעשית, ירושלים תשנ"ב (שתי מהדורות) וירושלים תש"ס
*בדיקת המזון כהלכה, מהדורה ראשונה (כרך א, ירושלים תשנ"ח, מבוא, הלכות, ירקות; כרך ב, תשס"ד, פירות, מזון מן החי; כרך ג, תשס"ז, מזון יבש, מפתחות [בשפות שונות]); מהדורה שנייה עם תמונות צבע (כרך א, ירושלים תשס"ה, מבוא, הלכות, ירקות; כרך ב, תשע"ד, פירות, מזון מן החי)
*קיצור ספר בדיקת המזון כהלכה: הדרכה מעשית מקוצרת, ירושלים תשס"ד, תשס"ח, תשע"ג, תשע"ז
*פסח כשר ושמח: הלכה למעשה, תשע"ד
*כשרות המזון: תרומות ומעשרות
*כשרות המזון: בשר בחלב, תשפ"ד

==קישורים חיצוניים==

* [https://files.yadmeir.co.il/horadot/tu_bshvt/15.pdf ט"ו בשבט ללא תולעים] על פי ספרי משה ויא
* 
* 
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%9E%D7%A9%D7%94_%D7%95%D7%99%D7%90 כתבות על הרב משה ויא], באתר ערוץ 7

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:בוגרי ישיבת הנגב
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:סנהדריה המורחבת: אישים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
אריה גליק

תמר מטל בהלסינקי ,1952]]
אריה גליק (13 באפריל 1930 - 23 ביוני 2016) היה אתלט ישראלי. אלוף ישראל בריצת 200 מטר (1949), בריצת 400 מטר (1952) ובריצת 800 מטר (1952) ושיאן ישראל בריצות ל-400 ול-800 מטר. ייצג את ישראל באולימפיאדה (הלסינקי 1952).

גליק, היה לאתלט הישראלי הראשון, שרץ 400 מטר, מתחת ל-50 שניות ו-800 מטר, מתחת ל-2 דקות.

== ביוגרפיה ==
עלה כילד עם הוריו, בשנת 1933, לארץ ישראל. הצטרף בגיל 15 לארגון "ההגנה" ובגיל 17 לארגון ה"פלמ"ח".
גליק התאמן בקבוצת הפועל חיפה.

===1949===
באליפות ישראל שנערכעה ביולי 1949 זכה גליק במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 24.5 שניות.

===1950===
בתחרות שנערכה בירושלים במאי 1950 זכה גליק בשלושה ניצחונות, בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 52.2 שניות, שיפור לשיאו הישראלי הטרי (52.7 שניות), בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.5 שניות לפני דוד טבק (24.0 שניות) ובריצת 100 מטר בתוצאה של 11.1 שניות, לפני דוד טבק (11.3 שניות).

===1952===
בתחרות מבחן שנערכה במאי 1952 קבע גליק בריצת 800 מטר שיא ישראלי חדש של 2:00.7 דקות, שיפור לשיא בן 16 שנים. חודש לאחר מכן בתחרות שנערכה באנקרה שבטורקיה ביוני אותה שנה הוא סיים במקום שלישי בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 50.2 שניות ובמקום רביעי בריצת 800 מטר 1:59.7 דקות ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שרץ ריצה זו מתחת ל-2 דקות. שיא זה החזיק מעמד 7 שנים ונשבר על ידי יאיר פנטילט (1:57.6 דקות).

====אולימפיאדת הלסינקי====
באולימפיאדת הלסינקי (1952) התמודד תחת השם "אריה גיל". הוא סיים במקום 53 בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.2 שניות (50.27 שניות אלקטרוני) ובמקום 47 בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:00.9 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בטורקו שבפינלנד ב-31 ביולי, הוא סיים במקום רביעי בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 49.6 שניות ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שרץ ריצה זו מתחת ל-50 שניות.

===1953===
בשנת 1953 נסע גליק לארצות הברית ללימודים באוניברסיטה.
השתקע בניו ג'רזי. היה נשוי לאיליין ולשניים נולדו בן ושתי בנות.
שימש משנת 1966 במשך שנים רבות כמנהל מחנה לנוער של התנועה הרפורמית בהרי הפוקונוס בפנסילבניה.

אריה גליק נפטר ביוני 2016.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 400 מטר: 49.6 שניות (1952) שיא ישראלי בעבר
* ריצת 800 מטר: 1:59.7 דקות (1952) שיא ישראלי בעבר

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אצנים ישראלים
קטגוריה:רצים ישראלים למרחקים בינוניים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
הזרקת מנות

הזרקת חבילות מידע, או "הזרקת מנות" (Packet injection) היא מונח מתחום התקשוב (תקשורת מחשבים), המתייחס לתהליך של הפרעה לחיבור רשת קיימת, על ידי יצירת חבילות מידע הנראות כחלק מזרם התקשורת התקין. תהליך הזרקת המנות מאפשר לצד ג' בלתי מוכר לשבש או ליירט חבילות מידע הנשלחות בין משתמשי הרשת, דבר אשר עלול להוביל להידרדרות או חסימת יכולת המשתמשים להשתמש בשירותי הרשת.
הזרקת חבילות מידע נפוצה בשימוש התקפת אדם באמצע (Man in the middle) ובהתקפות מניעת שירות למיניהן.

==שימושים==
*שיבוש שירותים מסוימים (שיתוף קבצים או http) על ידי ספקי אינטרנט ונקודות גישה אלחוטיות.
*עקיפת אבטחה ופגיעה בנקודות גישה אלחוטיות.
*מאפשר בדיקת מנות מותאמות אישית על ידי הצבתם ישירות על רשת המחשב.
*הדמיית תנועה ותרחישים ברשת מסוימת.
*בדיקת חומות אש ומערכות איתור חדירה.
*ביקורת ואיתור תקלות בסוגיות רשתות מחשבים.

==איתור הזרקת מנות==
ניתן להשוות תוצאות של "מנתח מנות" או "רחרחן מנות" (Packet sniffer) בשתי נקודות הגישה המתקשרות ביניהן. לדוגמה, במקרה שנקודה א' אינה מחזיקה בתיעוד שליחת מנות כלשהן, אשר נראו כמתקבלות בתיעוד בנקודה ב', או להפך, ניתן להסיק מהסתירה בתיעוד כי המנות זויפו, והוזרקו על ידי צד שלישי.

קטגוריה:פרוטוקולי תקשורת
איציק דנינו

יצחק (איציק) דנינו (נולד ב-26 במאי 1965) הוא ראש עיריית אופקים. היה פעמיים מועמד לכנסת ברשימת הליכוד מטעם מחוז הנגב.

==תחילת דרכו==
איציק דנינו נולד וגדל באופקים כבן זקונים למשפחת דנינו מבין שמונה ילדים. הוריו נמנו על גרעין המייסדים של העיר אופקים עם הקמתה בשנת 1955. אביו, מאיר דנינו, היה בעל עסק מקומי בעיר והיה ממייסדי בית כנסת על שם רבי עמרם בן דיוואן. אחיו הגדול הוא חבר הכנסת שלום דנינו.

את חינוכו והשכלתו היסודית והתיכונית רכש דנינו בעיר אופקים בבית הספר היסודי 'מורשה' (כיום 'מורשת ישורון') ובמקיף הדתי העירוני. בצה"ל החל את שירותו כלוחם בחיל השריון וסיים בחיל הרפואה לאחר פציעה שמנעה ממנו מלהמשיך בשירות קרבי. בעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני במינהל עסקים.

לאחר שחרורו מצה"ל השתלב דנינו בעולם העסקי והחל בהקמת מספר יוזמות עסקיות ובהן הקמת בית האבות הגריאטרי בבאר שבע, 'דורות בנגב'.

בשנת 2003 החל את דרכו הציבורית ונבחר כחבר מועצת העיר אופקים. הוצב במקום ה-29 ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת השמונה עשרה (2009) כנציג מחוז נגב, ובמקום ה-44 ברשימת הליכוד ישראל ביתנו בבחירות לכנסת התשע עשרה (2013) אך לא נכנס לכנסת.

==ראש העיר אופקים==
לאחר למעלה מחמש שנים בהן ניהלה את עיריית אופקים ועדה קרואה התמודד דנינו על ראשות העיר אופקים בשנת 2013 וזכה ב-61.8% מקולות הבוחרים.
נשוי לעליזה ואב לשניים.

===במלחמת חרבות ברזל===
כ-50 תושבי אופקים נרצחו על ידי החמאס בטבח שאירע בעיר ועשרות נפצעו. עיריית אופקים פינתה חלק מהתושבים למלונות בים המלח, אך נמתחה ביקורת על טיפולה בהם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית אופקים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
ביצות ליובליאנה

ממוזער
ביצות ליובליאנה (בסלובנית: Ljubljansko barje) הן אזור ביצתי הממוקם מדרום לליובליאנה, סלובניה. שטח הביצה הוא 163 קילומטר רבוע. 

האזור נוצר לפני 2 מיליון שנים עם שקיעת אזור נרחב באגן ליובליאנה. אל תוך האזור השקוע זרמו מספר יובלים תת-קרקעיים (בין היתר, הסאווה), וייצרו אגם. לפני 6000 שנים האגם התייבש, והשאיר את האזור הביצתי. באזורים העמוקים במיוחד, נוצרו שכבות כבול.

ה[[גלגל העתיק ביותר בעולם. ארכאולוגים מצאו אותו בביצה ב-2002. הגלגל מתוארך כבן 5,100-5,300 שנים.]]

החל משנת 6,600 לפני הספירה, באזור התקיימו התיישבויות בצורת בתי כלונסאות. ממצא מפורסם מהתיישבות זו הוא הגלגל העתיק בעולם (בתמונה מימין), ההתיישבות חדלה להתקיים בתחילת תקופת הברזל.

בגלל ההצפות הדחופות של אגן לובליאנה, לאורך השנים יושבי האזור שאפו לייבשו. ראשונים היו הרומאים, שבנו באזור את העיר אמונה (Emona), שלימים הפכה לליובליאנה. תחת שלטון בית הבסבורג, עם יצירת
התעלות הראשונות, הניסיונות היו אינטנסיביים יותר, ולבסוף במאה ה-19 המאמצים הנחילו הצלחה חלקית. למעשה, תעשיית הכבול הייתה רווחית יותר מחקלאות בעתודות הקרקע החדשות, ולכן, בעקבות קצב החפירה המוגבר שלו, הקרקע הוצפה בחזרה.
עד היום, האזור מושפע מההצפות הדחופות (פעמיים עד שלוש פעמים בשנה) בצורה משמעותית, והאזורים הנמוכים באגן, לא מיושבים בכלל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ljubljanskobarje.si/?lang=en| אתר ביצות ליובליאנה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלובניה: גאוגרפיה
קטגוריה:ביצות באירופה
טניה הדר

רבקה-טניה הדר-קליין (ז' באייר ה'תש"ז אפריל 1947 - ט' באייר ה'תשע"ד 9 במאי 2014) הייתה משוררת ישראלית.

==ביוגרפיה==
הדר נולדה בשם רבקה-טניה שטרנפלד, במחנה עקורים ציילסהיים (Zeilsheim) בפרנקפורט על המיין שבגרמניה, לד"ר שבתאי שטרנפלד (רופא פרטיזן ביערות) ופייגל, ניצולי שואה מגטו ברנוביץ'. בשנת 1948 עלתה המשפחה לישראל והתגוררה במעברה בבנימינה, לאחר מכן עברה לעיר לוד ולאחר מכן לתל אביב. הדר למדה באוניברסיטה העברית בירושלים ספרות עברית, היסטוריה וחינוך.

הייתה נשואה ליוסי הדר ולהם נולדו 2 בנות - רקפת לינק-סקופ ומיכל פרץ. בעקבות חזרתה בתשובה של טניה, הם התגרשו בשנת 1983.

התגוררה ברובע היהודי בעיר העתיקה שבירושלים ועסקה בתחומי ההוראה ובעריכה. השואה ותהליך החזרה בתשובה שעברה, מופיעים ברבים משיריה.

חודשים ספורים לפני מותה, שינתה טניה את שמה לתניא.

הדר-קליין ליוותה את כתב העת משיב הרוח מיום הקמתו, ורבים משיריה התפרסמו בגיליונותיו.

לאחר שחלתה במחלה קשה, הלכה לעולמה ב-9 במאי 2014, ונקברה בהר המנוחות.

בדצמבר 2015 יצא לאור האלבום "קערות של אהבה" ובו שיריה של טניה בלחנים מקוריים ובביצוע הזמרת ליאת יצחקי.

באותה שנה עלה על הבמות מופע התיאטרון "קערות של אהבה" אודות חייה ושירתה של טניה, בכיכובה של השחקנית מיכל הדר-פרץ, ביתה של הדר.

==ספריה==
* אין רחמים אחרים (הקיבוץ המאוחד, 1976)
* בארצות החיים (הקיבוץ המאוחד, 1991)
* חלק (הקיבוץ המאוחד, 2007)
* בשיר מעלות חרוך (הקיבוץ המאוחד, 2014)

==קישורים חיצוניים==
* 
* אסתר ויתקון, [http://www.daat.ac.il/daat/ktav_et/maamar.asp?ktavet=1&id=528 שירת תפילה גבישית לטניה הדר קליין], באתר "דעת"
* שושנה צינגל, "מסע אל תוך עצמנו; בני ניצולי השואה מדברים", ריאיון עם טניה הדר, עמ' 37–49, הוצאת אלישר, 1985
* [http://www.inn.co.il/News/News.aspx/311373 קערות של אהבה, המופע], חדשות מחלקה ראשונה
* 
* [http://www.raash.net/interview-liat-itzhaki/ קערות של אהבה], ביקורת אלבום, רעש מגזין מוזיקה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:אמניות ישראליות שחזרו בתשובה
קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
AM (אלבום)

AM הוא אלבום האולפן החמישי של להקת האינדי רוק הבריטית ארקטיק מאנקיז. הפקת האלבום ארכה כשנה כאשר ההקלטות מבוצעות בלוס אנג'לס, עיר מגוריהם של חברי הלהקה באותה העת. בהקלטות השתתפו מספר מוזיקאים ידועים כמו ג'וש הומי, סולן להקת קווינס אוף דה סטון אייג'. האלבום זכה להצלחה מסחרית רחבה בעולם כולו וגם בביקורות אוהדות מצד אנשי התעשייה. עדות לכך היא מועמדותו לפרס מרקיורי לשנת 2013. בריאיון למגזין המוזיקה NME, אמר סולן הלהקה, אלכס טרנר, ששם האלבום הוא ראשי התיבות של שם הלהקה, בדומה לאלבום VU של להקת הוולווט אנדרגראונד.

האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2013, וסיכום האלבומים של העשור השני. כתב העת בילבורד דירג את האלבום במקום ה-77 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני".<ref></ref> מגזין פיצ'פורק דירג את האלבום ברשימת "200 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" במקום ה-152.<ref></ref>

בשנת 2019, מגזין הרולינג סטון ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני" ודירג את האלבום במקום ה-88.<ref></ref> מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-346 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שני גרסאות שנוצרו בעבר.<ref></ref>

== רשימת שירים ==

כל השירים נכתבו על ידי סולן הלהקה, אלכס טרנר, מלבד "Mad Sounds" שלכתיבתו הצטרף אלאן סמית' ו-"I Wanna Be Yours" שהוא פואמה שכתב משורר הפאנק ג'ון קופר קלארק, ממנו טרנר הושפע רבות. כל השירים הולחנו על ידי הלהקה.

== מיקומי שיא ==

=== מצעדי סוף שנה ===

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תואר
!עותקים
!מקור
|-
! (RIAA)
|פלטינה 4×
|4,000,000
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20130826015154/http://www.arcticmonkeys.com/release.php?id=28 AM], האתר הרשמי של הלהקה
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2013
קטגוריה:אלבומי ארקטיק מאנקיז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:אלבומי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בממלכה המאוחדת
ג'קו ויהודה פוליקר

ג'קו ויהודה פוליקר הוא אלבומו של יהודה פוליקר. האלבום מורכב בבסיסו מהקלטות שערך פוליקר בשנת 2000 בהן השתתפו הוריו - ג'קו ושרה פוליקר.
== הפקה ==
לקולות הוריו שהוקלטו כשהם בני שמונים, הוסיף פוליקר כלי נגינה שהוקלטו בנפרד ובהם ניגנו לבד מפוליקר עצמו גם רונן הלל, ניר צדקיהו, עדי מאירי ושי צברי. "מאז שאני זוכר את עצמי הוריי שרו כל הזמן", כתב פוליקר בחוברת שליוותה את האלבום, "הקלטתי אותם שרים ללא ליווי, פשוט שירה נטו. שירים בלדינו ששרו לי בילדותי".

כל שירי האלבום הם שירים עממיים, למעט השיר הסוגר את האלבום "הסיפור של ג'קו" בו הלחין יהודה פוליקר לחן למילים של אביו ג'קו. בשיר מתאר ג'קו את חוויותיו מימי מלחמת העולם השנייה.

== רשימת השירים באלבום ==
# אמרי לי, נערה
# האפודונת
# מוכר הלימונים
# חצות הליל
# אהבי אותי
# אין בך כלום, אך יש בך משהו
# היתומה והאסיר
# נאני נאני
# נוסע מסלוניקי
# הסיפור של ג'קו

==השתתפו בהקלטות==
* יהודה פוליקר - גיטרות, בוזוקי, קלידים, בס, תיכנותים, קולות
* רונן הלל - תיכנותים וקלידים נוספים
* ג'קו פוליקר - שירה
* שרה פוליקר - שירה
* ניר צדקיהו - תופים
* עדי מאירי - חצוצרה בשיר "חצות הליל"
* שי צברי - נגינה על פח בשיר "נאני נאני"
* יועד נבו - הקלטת שירת ההורים: ג'קו ושרה פוליקר
* הוקלט באולפני "בולטימור"
* הקלטת תופים באולפני "צוללת"
* מיקס - רונן הלל אולפני "בוליטימור" ו-Fat Studio
* הפקה בפועל - מיקי ורדון
* תרגום לעברית מלדינו ומיוונית - רבקה הבסי
* עיצוב עטיפה - עליזה אשכנזי חיון
* צילום - גבריאל אלטמן

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.poliker.co.il/albums.asp דף האלבום] באתר הרשמי של יהודה פוליקר
* יוסי חרסונסקי: [https://web.archive.org/web/20131029195727/http://www.yosmusic.com/article.asp?id=10337&xyz=100 ביקורת על האלבום], חרסונסקי מיוזיק, 14 בספטמבר 2012
* 

קטגוריה:אלבומי 2012
קטגוריה:אלבומי יהודה פוליקר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
ליזי דלריצ'ה

ליזי דלריצ'ה (נולדה ב-3 בנובמבר 1965) היא ראש עיריית גני תקווה וסגנית יו"ר מרכז השלטון המקומי בישראל.

== ביוגרפיה ==
ליזי דלריצ'ה גדלה בגבעתיים. שירתה כפקידת מבצעים בחיל האוויר. למדה כלכלה וחשבונאות במסלול האקדמי המכללה למינהל והשלימה לתואר ראשון באוניברסיטה הפתוחה. בעלת M.B.A. במנהל עסקים ב. בשנת 1989 עברה לגני תקוה, בעקבות נישואיה לקובי דלריצ'ה, בן המקום.

עבדה כסמנכ"לית כספים בחברות הזנק אחדות: רדלן, שנמכרה לחברת מארוול טכנולוגיות, קידארו, שנמכרה למיקרוסופט, וורקלייט, שנמכרה ל-IBM.

חברה במועצת המועצה המקומית גני תקווה משנת 1998. בשנים 2008–2013 כיהנה כסגנית וממלאת מקום של ראש המועצה, אבישי לוין. בבחירות לרשויות המקומיות, שנערכו באוקטובר 2013, נבחרה לראשות המועצה המקומית גני תקוה.<ref></ref> בבחירות 2018 זכתה דלריצ'ה בתמיכת מפלגת יש עתיד ומפלגת העבודה ונבחרה לתקופת כהונה נוספת. בבחירות לרשויות המקומיות, שנערכו ב-27 בפברואר 2024, זכתה בכהונה נוספת כראשת העיר גני תקווה. 

במהלך כהונתה, במאי 2023, שונה מעמדה של גני תקווה ממועצה מקומית לעיר.

== חיים אישיים ==
נשואה לקובי דלריצ'ה ולהם שלוש בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת גני תקוה
קטגוריה:בוגרות תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרות הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:נשים בראשות רשויות מקומיות בישראל מטעם העבודה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
המרכז לאתיקה ואחריות מקצועית

המרכז לאתיקה ואחריות מקצועית של עורכי דין ע"ש דייוויד וינר הוקם בחודש אוקטובר 2009 במטרה להוביל את החשיבה, המחקר, ההוראה והתוויית מדיניות בתחום האתיקה והאחריות המקצועית של עורכי דין. 
בראש המרכז עומדת ד"ר לימור זר-גוטמן מבית הספר למשפטים במסלול האקדמי המכללה למינהל.

== הרקע להקמת המרכז ==
המספר הגבוה של עורכי הדין בישראל (השיעור הגבוה בעולם ביחס לאוכלוסייה הכללית), בשילוב עם תפקידם המרכזי של עורכי הדין בשמירה על שלטון החוק וערכי הדמוקרטיה הפך בעיני מקימי המרכז את העיסוק בשאלות האתיקה והאחריות המקצועית של עורכי הדין, לדיון חברתי חשוב הרלוונטי לא רק לעוסקים בתחום אלא גם לכלל הציבור. מתוך ראיה רחבה זו, המרכז שם לעצמו כמטרה ראשית להגביר את השיח הציבורי והמחקרי בנושאים של אתיקה ואחריות מקצועית של עורכי דין ותפקידם של עורכי הדין בדמוקרטיה. 

המרכז נקרא על שם דר' דייוויד וינר, אשר כיהן כסגן הסנגורית הציבורית הארצית ושם קץ לחייו בנסיבות טרגיות שבהן הוכתם המוניטין האתי שלו. במסגרת עבודתו בסנגוריה הציבורית הרבה וינר לעסוק בשאלות של אתיקה. הוא המשיך והעמיק בתחום האתיקה בשנים בהם שימש מרצה של הקורס באוניברסיטת בר-אילן וכחבר מוביל ומשפיע בפורום המרצים לאתיקה מקצועית.

ייחודו של המרכז נעוץ בעובדה שחברי המרכז הם המרצים לאתיקה מקצועית בכל בתי הספר והפקולטות למשפטים בישראל (המשתייכים כולם לפורום המרצים לאתיקה מקצועית). המרכז משותף לכל בתי הספר והפקולטות למשפטים בישראל והוא מבקש לחולל שינוי בהוראה של התחום.

== חזון המרכז ==
*לקדם את הידע והמחקר האקדמי בתחום האתיקה והאחריות המקצועית של עורכי הדין בישראל.
*לפעול לפיתוח וחיזוק הוראת תחום האתיקה בבתי הספר למשפטים בישראל. 
*לקדם את החשיבה והמדיניות בתחומים שונים הנוגעים לפרופסיה של עורכי הדין בישראל.
*לשמש כנקודת מפגש בין האקדמיה לפרקטיקה בתחום.
*להנציח את המורשת האתית של עו"ד ד"ר דייוויד וינר.

== פעילויות המרכז ==
ארגון כנסים וימי עיון בשילוב מרצים מהאקדמיה ועוסקים מהפרקטיקה וזאת במטרה לשמש כגשר בין השניים ולהביא לפיתוח התחום. 
*פיתוח דרכי הוראה ועזרי הוראה לקורס "אתיקה מקצועית" בבתי הספר למשפטים.
*פיתוח קורסים נוספים בתחום האתיקה לבתי הספר למשפטים.
*הפעלת מאגר מידע מעודכן המיועד לסטודנטים, עורכי דין וחוקרים מהתחום. המאגר המתעדכן תדיר ומכיל לפסיקה ומאמרים לפי מפתח נושאים מפורט שלכל פריט יש תקציר וקישור אליו. המאגר אינו כולל פסיקה משמעתית והחלטות של ועדות האתיקה הואיל ואלו כבר מתפרסמים במאגרים ממופתחים הפתוחים לכלל הציבור. 
*כתיבה ופרסום של ניירות עמדה בתחום.
*קיום השתלמויות קבועות לכל המרצים לאתיקה מקצועית בבתי הספר למשפטים אשר נוטלים בהם חלק כל המרצים בישראל ולעיתים גם מרצים אורחים מהארץ ומארצות הברית.
*תמיכה במחקר ופרסומים בתחום. מענקי מחקר למחקרים בתחומי העניין של המרכז וזאת במטרה להרחיב את הכתיבה האקדמית בעברית בתחומי העניין של המרכז.
*הבאת מרצים אורחים מחו"ל לדיון בנושאי אתיקה מקצועית, ההרצאה פתוחה לציבור.
*פיתוח והטמעה של קודים אתיים.

== לקריאה נוספת ==
* דרור ארד איילון "החקירה האחרונה של דייוויד וינר" ספר וינר הפרקליט עמ' 17 (2009)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוסדות משפטיים בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגונים
קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:המסלול האקדמי המכללה למינהל
חנקיים

חַנָּקִיִּים (שם מדעי: Boidae) הם משפחת נחשים לא-ארסיים, הקרובים לפיתוניים והורגים את טרפם באמצעות חניקה. במשפחה 67 מינים. הגדול במשפחה זו הוא הנחש הכבד בעולם - אנקונדה כהה (Eunectes murinus) שאורכו עשוי להגיע ל-6.6 מטר ומשקלו ל-200 ק"ג.

בישראל מצוי מין אחד מהמשפחה, חנק משריץ.

== מיון ==
* תת-משפחת חנקים (Boinae)
**סוג רב חנק (Boa).
**סוג בואה עצים (Corallus). 
**סוג בואה קשת (Epicrates).
**סוג אנקונדה (Eunectes).
**סוג ומין יחיד טיטאנובואה (Titanoboa cerrejonensis) - נכחד
*תת-משפחה חנקוניים (Erycinae)
**סוג ומין יחיד בואה רוסי (Lichanura trivirgata) 
**סוג Charina 
**סוג חנק (Eryx)
**סוג Gongylophis
*תת-משפחה חנקים קלברים (Calabariinae)
**סוג ומין יחיד חנק קלברי (Calabaria reinhardtii)
*תת-משפחה חנקים שפועי חוטם (Candoiinae)
**סוג חנק שפוע חוטם (Candoia)
*תת-משפחה חנקי מדגסקר (Sanziniinae)
**סוג חנק מלגשי (Acrantophis)
**סוג ומין יחיד חנק עצים מלגשי (Sanzinia madagascariensis)

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
Madagascar Tree Boa (Sanzinia madagascariensis) 1.jpg|חנק עצים מלגשי
Puerto Rican Boa.JPG|בואה פורטו-ריקני
Nina 053006-08.JPG|רב חנק האמזונאס
Anaconda Loreto Peru.jpg|אנקונדה כהה
Emerald Tree Boa Facing Forward 2646px.jpg|רב חנק איזמרגדי
Mona Boa coiled with tongue extended.jpg|Epicrates monensis
Pazifikboa.jpg|Candoia carinata
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
טקסון מונוטיפי

ה[[גרגרן הוא סוג ומין יחיד ואינו דומה לשאר הסמורים במראהו או התנהגותו.]]
[[כריש לווייתני הוא סוג ומין יחיד גם במשפחתו.]]
ה[[אונדטרה היא סוג ומין יחיד.]]
טקסון מונוטיפי (באנגלית: Monotypic taxon) הוא קבוצה טקסונומית (טקסון) המכילה טקסון אחד בלבד בדרגה הישירה מתחתיה. כיום נהוג להשתמש בצירופים "מין יחיד בסוגו", "סוג יחיד במשפחתו".

טקסון נחשב מונוטיפי גם אם בעבר הכיל כמה תת-טקסונים אך הם נכחדו, או הועברו לסוגים אחרים. לדוגמה: משפחת הפינגוויניים היא משפחה יחידה בסדרת הפינגווינאים (אף על פי שיש יותר מסוג וממין אחד של פינגווינים). לפעמים המושג מתאר מין שאינו יחיד בסוגו אבל יש לו רק תת-מין אחד כמו אצל ארת ענק יקינתונית.

במקרים נדירים סוג ומין יחיד, יהיה יחיד גם במשפחתו, סדרתו וכיוצא בזה. לדוגמה, השנבוב, הוא מין יחיד בסוג שנבוב (Orycteropus), במשפחת השנבוביים (Orycteropodidae) וגם בסדרת השנבובאים (Tubulidentata).

קביעה שמין מסוים יחיד בסוגו, יכולה לעורר מחלוקת מדעית בהיעדר הוכחה מוחלטת שהמין אינו שייך לסוג בעל כמה מינים. ככלל יש הסכמה מדעית על סוגים שמכילים מין אחד בלבד. בטקסונומיה, השם המדעי מתחיל משם הסוג, ועל כן תיתכן השלכה מעשית לתופעת המונוטיפיות: אם קשה להסכים על השם, קיימת בעיה לחקור את בעל החיים. דוגמה לכך היא נמר השלג, שנחשב לעיתים בעבר לפנתר (Panthera uncia), בפעמים אחרות למין יחיד בסוג אונקיה (Uncia uncia) ואף למין בסוג חתול (Felis uncia).

== סוג ומין יחיד ==
סוג ומין יחיד (או מין יחיד בסוגו) בזואולוגיה, סוג מונוספציפי (באנגלית: Monospecific genus) הוא מונח המתאר סוג המכיל מין אחד בלבד. המונח הוא הלחם של התחילית ביוונית μονο- (Mono-) עם Species (בלטינית סוג).

סוג מונוספציפי הוא מקרה פרטי של טקסון מונוטיפי וזהה במשמעותו. כאשר מדובר בטקסון בודד בדרגה גבוהה יותר ממין, נהוג לכנותו מונוטיפי. בבוטניקה לא נהוג להשתמש במושג מונוספציפי, ובמקומו משתמשים במונח הזהה במשמעותו: סוג מונוטיפי.

==דוגמאות לבעלי חיים יחידים בסוגם==
* רב-פתן מלכותי (Ophiophagus hannah)
* אנטילופה הודית (Antilope cervicapra)
* אייל הפאמפאס (ozotoceros bezoarticus)
* זאב הרעמה (Chrysocyon brachyurus)
* עיט פיליפיני (Pithecophaga jefferyi)
* קונדור האנדים (Vultur gryphus)
* דוב נמלים ענק (Myrmecophaga tridactyla)
* קיימן שחור (Melanosuchus niger)
* דישון מקראי (Addax nasomaculatus)
* סאיגה (Saiga tatarica)
* אוקפי (Okapia johnstoni)
* גלשן מלאי (Galeopterus variegatus)
* האדם הנבון (Homo sapiens)

==ראו גם==
* מיון עולם הטבע
* מאובן חי

*
אשר בלוט

אשר בלוט (6 בינואר 1932 – 1 בינואר 2019) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת הקשר והיה קפטן הפועל תל אביב בשנות ה-50 של המאה ה-20.

== קריירה ==
בלוט נולד בקרלסרוהה שבגרמניה, וכשהיה בן שנתיים עלה לישראל עם משפחתו, וגדל ברחוב אוסישקין בתל אביב. בילדותו הצטרף להפועל הצפון תל אביב, שהייתה קבוצת בת של הפועל תל אביב, וכשהיה בן 15 עלה עם הקבוצה לליגה הבכירה, שם שיחק במדיה לצידו של דוביד שווייצר. כשפרצה מלחמת העצמאות הופסקה הליגה, ובסוף המלחמה פורקה הקבוצה לאחר ששיחקה עונה אחת בליגה הבכירה.

בשנת 1949 הצטרף בלוט להפועל תל אביב, ושיחק במדיה לצידם של יעקב חודורוב ורחביה רוזנבוים. בשנת 1951 יצא עם הקבוצה למסע המשחקים הבינלאומי הראשון שלה, ושותף במשחקים מול ארסנל, לידס ומנצ'סטר יונייטד. את שער הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב כבש בלוט ב-5 בדצמבר 1953, במשחק הדרבי מול מכבי תל אביב.

בעונת 1956/1957, כשהוא משמש כקפטן הקבוצה, הוביל בלוט את הפועל תל אביב לזכייה באליפות השישית בתולדותיה, והראשונה מאז קום מדינת ישראל. שנתיים לאחר מכן עזב את הקבוצה, לאחר שכבש 24 שערים במהלך העשור בו שיחק בקבוצה, מתוכם 18 שערי ליגה. בלוט שיחק תקופה קצרה בהפועל פתח תקווה, ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל ושימש כמאמן בקבוצות שונות. 

===כמאמן===
בעונות 1960–1962 אימן שנתיים וחצי את הפועל חולון והעפילה עימה לליגה א' בנובמבר 1962 התפטר מתפקידו ועבר לאמן את הפועל קריית אונו. בקריית אונו אימן בלוט 4 שנים והעפיל גם עימה לליגה א'. בעונת 1966–1967 החל לאמן את מכבי רמת עמידר. עבר לעונה אחת למכבי הרצליה וחזר לרמת עמידר. בעונת 1970–1971 החל לאמן את הפועל בת ים למשך שתי עונות. בעונת 1972–1973 חזר לאמן את הפועל חולון והיה קרוב לעליה לליגה הבכירה, אך הפסיד את העלייה לקבוצת בני יהודה. את עונת 1973–1974 התחיל בהפועל כפר סבא, הוחלף על ידי שלמה שרף ובהמשך החליף את ראובן כהן במכבי רמת עמידר, והעפיל עימה לליגה הבכירה בסוף עונת 1974–1975, לאחר שנים של ניסיונות כושלים. בלוט המשיך עם עמידר עוד עונה ובסיומה חזר להפועל חולון. את עונת 1979–1980 התחיל בהפועל אור יהודה, אך עזב בחודש נובמבר.

בפברואר 1981 נאשם בלוט בפרשת שוחד במקום עבודתו ונשלח ל-6 חודשי מאסר בפועל.

לזכותו של בלוט חמש הופעות בנבחרת ישראל. את הופעות הבכורה בנבחרת שלו ערך ב-1 בנובמבר 1953, במשחק מול נבחרת יוון שנערך באתונה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1954. בלוט שיחק בכל ארבעת המשחקים בקמפיין, מול יוון ו, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת ערך ב-1 במאי 1954, במשחק ידידות מול נבחרת דרום אפריקה ביוהנסבורג.

בלוט נפטר ב-1 בינואר 2019 ונטמן בבית העלמין "בשביל מנוחה נכונה" בראשון לציון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.football.org.il/national-team-list-games-by-player/?player_id=80448&national_team_id=3 עמוד השחקן של אשר בלוט] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארץ-ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1956
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל חולון בכדורגל
קטגוריה:מאמני הפועל קריית אונו
קטגוריה:מאמני מכבי רמת עמידר
קטגוריה:מאמני מכבי הרצליה
קטגוריה:מאמני הפועל כפר סבא
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בשביל מנוחה נכונה בראשון לציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
כנף ההגנה האקטיבית

סמל אגד מרכז 167
כנף ההגנה האקטיבית (כנף 167) הייתה כנף שפעלה במסגרת מערך ההגנה האווירית של חיל האוויר הישראלי, והפעילה את מערכות הטילים נגד טילים של החיל: "חץ 2", "כיפת ברזל" ו"קלע דוד" ("שרביט קסמים").

== היסטוריה ==
אגד מרכז 167 כלל, בעבר, את הגדוד 946 ממערך נ"מ מתנייע. הגדוד הוקם ב-1974 והפעיל מערכת נשק מסוג MIM-72 צ'פרל (דרקון"). הגדוד הורכב מ-4 סוללות: 3 סוללות של צ'פרל וסוללה אחת של סטינגר. באפריל 2003 נסגר הגדוד.

הכנף הוקמה באפריל 2011 על בסיס אגד 167 מרכז. בנובמבר 2016 נסגרה הכנף כחלק משינוי ארגוני במערך ההגנה האווירית ויחידותיה עברו לפיקוד ישיר של מפקדת המערך.

"אגד 167 מרכז" היה מוצב בבסיס סירקין עד למרץ 2006, אז עבר לבסיס פלמחים.

מפקדת הכנף שכנה בבסיס פלמחים, ופעילות הכנף כללה:
* ביטחון שוטף: כוננות מתמדת למקרה של ירי טילים ורקטות על ישראל. 
* יירוט טילים ורקטות שנורו על ישראל. 
* בניין הכוח: פיתוח תורת לחימה, קליטת שדרוגים לאמצעי הלחימה של הכנף ושיתוף פעולה עם מפתחי אמצעים אלה. 

הכנף כללה גדוד "כיפת ברזל", גדוד "חץ", גדוד "קלע דוד" וגף גילוי להתרעה.


{| align="right" style="text-align: center;"
| <gallery widths="180px" heights="180px" perrow="3">
קובץ:Gdud 946 Chaparell.png|סמל גדוד 946
קובץ:מדליון גנממ 946.png|מדליון הוקרה - גדוד 946
</gallery> 
|}


=== מפקדי הכנף ===
{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0
|- bgcolor="#F0F0F0"
!שם||תקופת כהונה||הערות
|- 
| אל"ם שחר שוחט || 2009 - 2011 || לימים מפקד מערך ההגנה האווירית
|- 
| אל"ם צביקה חיימוביץ' || 2011 - 2014 || לימים מפקד מערך ההגנה האווירית
|- 
| אל"ם יוני סיידה מרום || 2014 - 2016|| 
|}

== ראו גם ==
* כנף הגנת שמיים (כנף 168)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערך ההגנה האווירית
קטגוריה:כנפות
קטגוריה:יחידות צה"ל שפורקו
תכנות אימפרטיבי

במדעי המחשב, תכנות אימפרטיבי (פקודתי) הוא פרדיגמת תכנות השמה דגש על רצפים של פקודות (Statements) המורות למחשב לשנות את תוכן סביבת העבודה. פרדיגמה זו היא הפרדיגמה התכנותית הטבעית והנפוצה ביותר. פרדיגמה זו הפוכה מתכנות הצהרתי שבו התוכנית מתמקדת ב"מה" ולא ב"איך". לפרדיגמה של התכנות האימפרטיבי שייכות שפות תכנות פרוצדורליות ומונחות עצמים.

שפות התכנות הראשונות שהתפתחו משפת אסמבלי האימפרטיבית, באופן טבעי ירשו ממנה את התפיסה התכנותית. על השפות האימפרטיביות נמנות שפות כגון פורטרן, קובול, אלגול, PL/I, בייסיק, פסקל, C, שפת C++, JavaScript ו-לואה.

== היסטוריה ==
את עידן שפות התכנות האימפרטיביות פתחה שפת פורטרן שפותחה על ידי ג'ון באקוס מ-IBM (1953–1957). שפה זו הייתה שפת התכנות הגדולה הראשונה שהצליחה להתגבר על הבעיות שנבעו מקוד מכונה. שפה זו היא שפה מהודרת שאיפשרה להגדיר משתנים בשם, ביטויים מורכבים, תת-תוכניות, ותכונות רבות אחרות שכיום נפוצות בשפות האימפרטיביות. בשנות ה-50 המאוחרות ובשנות ה-60 פותחה שפת אלגול במטרה לאפשר ביטוי קל של אלגוריתמים מתמטיים, וכללה בתוכה חידושים תכנותיים, כמו בלוקים של קוד, הגבלת תחום ההכרה של משתנים, שתי דרכים שונות להעברת פרמטרים לפרוצדורה, וקריאה רקורסיבית בשפה אימפרטיבית. 

לאחריה פותחה שפת קובול (1959–1960) דמוית האנגלית שזכתה לפופולריות עצומה כשפה לפיתוח מערכות מידע בעולם העסקי. בשנות ה-60 פותחה בייסיק (1964) כשפת תכנות ראשונה לצורכי לימוד, וזכתה לפופולריות במחשבים האישיים שנפוצו עשרים שנה אחר כך. שפת PL/I פותחה באמצע שנות ה-60 על ידי חברת IBM. השפה ניסתה לאחד את הטוב מפורטרן, קובול ואלגול 6 ונועדה להיות שפה למטרות כלליות ולשמש ליישומים מדעיים, הנדסיים ומסחריים ואף לתכנות מערכות והופיעו בה לראשונה בשפה אימפרטיבית מספר רב של טיפוסי נתונים פרימיטיביים, תכנות מקבילי, מצביע כטיפוס נתונים, יכולת לטפל בחריגות ובניפוי שגיאות. 

בשנת 1970, פותחה שפת פסקל שהושפעה בעיקר מאלגול, על ידי ניקלאוס וירת אף היא כשפת לימוד. לאחריה נוצרה שפת C שבה עיקרון היעילות הוא העיקרון המנחה, המאפשרת ניצול מרבי של יכולות המחשב בדומה לשפת סף, על ידי דניס ריצ'י בעת שעבד במעבדות בל. שפת עדה, שתמכה בתחילה באופן חלקי בתכנות מונחה עצמים פותחה בשנת 1983.

== אפיוני השפה ==
שפה אימפרטיבית מאופיינת במשתנים, פקודות ומבני בקרה.

דוגמה לתכנות אימפרטיבי בשפת Java:

<syntaxhighlight lang="Java5">
for (int i = 0, j = 9; i < 10; i++, j -= 3) {
 if (i == 3) {
 doSomething();
 } else if (i == 2) {
 doSomethingElse();
 } else {
 doSomethingDifferent();
 }
}
</syntaxhighlight>

אימפרטיבי
קטגוריה:הנדסת תוכנה
כריס לייק

כריס לייק (באנגלית: Chris Lake; נולד ב-8 באוגוסט 1982) הוא DJ אנגלי ומפיק מוזיקלי בסגנונות ההאוס וטק האוס.

==קריירה מוזיקלית==
לייק החל להתפרסם בשם "Cristophe D'Abuc" אחרי שפרסם רמיקסי בוטלג לשירים מוכרים כגון "Climbatize" של הפרודיג'י, "Phat Planet" של לפטפילד ו-"Sweet Dreams" של יורית'מיקס.

בשנת 2005, לייק הוציא לאור את השיר "Changes" יחד עם ביצוע מילולי של הזמרת Laura V תחת חברת התקליטים Alternative Route ובקיץ 2006, השיר הועבר לרישיון של יוניברסל מיוזיק גרופ ושוחרר רשמית. השיר הופיע 5 שבועות ברצף במצעד הסינגלים הבריטי ואף דורג במקום ה-27, ובמצעד של בילבורד הנקרא "Dance/Mix Show Airplay", דורג במקום העשירי.

ב-2007, לייק הוציא לאור את השיר "Carry Me Away" יחד עם הזמרת אמה יואיט, והשיר הגיע למקום הראשון במצעד ה-Dance/Mix Show Airplay של בילבורד. בנוסף לשיר Carry Me Away, לייק הוציא לאור את הסינגל "Only One" שהגיע למקום השישי באותו מצעד.

בשנת 2008, פרסם לייק את הסינגל "If You Knew" יחד עם אשתו, גיטה לייק, או בשם הבמה שלה, נאסטאלה. השיר כבש את מצעדי הסינגלים ודורג במקום הרביעי במצעד בילבורד Dance/Mix Show Airplay.

ב-13 במאי 2009, הוציא לאור את האלבום הראשון שלו, Crazy, תחת חברת ההקלטות Nervous Records. האלבום הכיל 13 סינגלים וביניהם השירים המוכרים Only One, If You Knew ו-Carry Me Away.
ב-27 בספטמבר 2010, הוציא את האלבום השני שלו הנקרא Cross The Line, יחד עם התקליטן מארקו לייס. האלבום יצא לאור תחת חברת ההקלטות של לייק, Rising Music, וכלל בתוכו 9 סינגלים מסגנון הטק-האוס.
ב-22 בינואר 2012, לייק פרסם את האלבומו השלישי במספר, Sundown, ובו השיר המלא, עריכת רדיו של השיר ושישה רמיקסים של השיר "Sundown".

ב-27 באוגוסט 2013, לייק, בשיתוף פעולה עם סטיב איוקי ו-Tujamo, הוציא את הסינגל "Boneless" תחת חברת ההקלטות של סטיב איוקי, Dim Mak, ותחת חברת ההקלטות בה חתום לייק, Ultra Records. ב-24 ביוני 2014 יצאה לאור גרסה ווקאלית לשיר שנקראת "(Delirious (Boneless" בביצועו של Kid Ink.

לייק הוא הבעלים והמייסד של חברת ההקלטות Rising Music ושל תת-חברת ההקלטות Rising Trax משנת 2005.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2009 - Crazy
* 2010 - Cross The Line (יחד עם מארקו לייס)

===אלבומי קומפילציה===
* 2006 - Electric Boutique

===אלבומי מיקס===
* 2007 - Rising Music
* 2009 - Session 009
* 2010 - Tocadisco And Chris Lake - Toolroom Knights

===מיני אלבומים (EP)===
* 2006 - Mistakes (יחד עם סבסטיאן לז'ה)
* 2008 - Remixed EP
* 2009 - Clash Of Titans (יחד עם ATFC)
* 2011 - (Sundown (Remixed
* 2014 - (Helium (Remixes

===סינגלים===

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:תקליטנים בריטים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1982
Serebro

Serebro (ברוסית: Серебро, בעברית: כסף) היא להקת בנות פופ רוסי בת שלוש זמרות.

==היסטוריה==
הלהקה הוקמה בשנת 2006 על ידי המפיק מקסים פדייב. שירים רבים בביצועה באנגלית וברוסית כיכבו תקופות ארוכות בראש מצעדי הלהיטים במספר מדינות, ובהן רוסיה, בריטניה, ארצות הברית, יפן ואיטליה. הלהקה זכתה במספר פרסים, ביניהם: הלהקה הטובה ביותר (2007, 2008), ההופעה הטובה ביותר (2007), האומנים שמכרו את מספר האלבומים הגדול ביותר (2007). ב-2007 התמודדה הלהקה בתחרות האירוויזיון עם השיר "Song #1" וזכתה במקום השלישי.

ב-28 בנובמבר 2018 הודיעו בנות הלהקה שהן עוזבות את ההרכב בחודש פברואר 2019, ויהיה הרכב חדש ללהקה. ב-14 בפברואר 2019 הוכרזו שמות הבנות של הלהקה החדשה, בהרכב שכלל הופעה ראשונית. ב-30 באוקטובר 2019 החליט מקסים פדיב להקפיא את ההרכב.

==חברות ההרכב לשעבר==
* מרינה ליזורקינה (ברוסית: Марина Лизоркина), נולדה ב-9 ביולי 1983. חברה בשנים 2009–2016. פרשה בשביל קריירת אמנות משלה.
* ילנה טמניקובה (ברוסית: Елена Темникова), נולדה ב-18 באפריל 1985. חברה בשנים 2014–2016. פרשה בשביל קריירת סולו ועקב היריון.
* אנסטסיה קרפובה (ברוסית: Анастасия Карпова), נולדה ב-2 בנובמבר 1984. חברה בשנים 2009; 2014–2013. פרשה בשביל קריירת סולו.
* דריה שאשינה (ברוסית: Дарья Шашина), נולדה ב-1 בספטמבר 1990. חברה בשנים 2013–2016. פרשה בשל בעיות בריאותיות חמורות.
* פולינה פבורסקייה (ברוסית: Полина Фаворская), נולדה ב-21 בנובמבר 1991. חברה בשנים 2018–2014. פרשה בשביל תיירות וקריירת סולו. 
* אולגה סריאבקינה (ברוסית: Ольга Серябкина), נולדה ב-12 באפריל 1985. חברה בשנים 2019–2006. פרשה בשביל קריירת סולו.
* קטיה קישוק (ברוסית: Катя Кищук), נולדה ב-13 בדצמבר 1993. חברה בשנים 2019–2016. פרשה עקב שינויים בהרכב.
* טטיאנה מורגונובה (ברוסית: Татьяна Моргунова), נולדה ב-25 בינואר 1998. חברה בשנים 2019–2018. פרשה עקב שינויים בהרכב.
* אירינה טיטובה (ברוסית: Ирина Титова), נולדה ב-22 בינואר 1997. חברה בשנים 2019. הועזבה על ידי המפיק.
* אליזבטה "ליזה" קורנילובה (ברוסית: Елизавета Корнилова), נולדה ב-22 ביוני 2000. חברה בשנים 2019. פרשה עקב שינויים בהרכב.
* מריאנה קוצ'רובה (ברוסית: Марианна Кочурова), נולדה ב-6 ביולי 1996. חברה בשנים 2019. פרשה עקב שינויים בהרכב.

==דיסקוגרפיה==
=== אלבומי אולפן ===
* 2009: OpiumRoz
* 2012: Mama Lover
* 2016: сила трёх

=== מיני-אלבומים ===
* 2010: Izbrannoe
* 2019: Chico Loco
* 2019: RMXS - EP

===אלבומי אוסף===
* 2024: 11

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20100404152118/http://www.serebro.su/ אתר הלהקה] /

קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2007
קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:להקות פופ רוסיות
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
קטגוריה:נציגי רוסיה באירוויזיון
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: רוסים
קטגוריה:זמרות רוסיות
קטגוריה:להקות בנות רוסיות
הונדה CBR1100XX

ההונדה CBR1100XX על רקע הזריחה
הונדה CBR1100XX (נודע גם בכינוי Super Blackbird, בתרגום לעברית: סופר-שַחֲרוּר) הוא אופנוע ספורט מסדרת הונדה CBR שיוצר על ידי חברת הונדה משנת 1996 עד לשנת 2007. האופנוע פותח על מנת להתחרות עם קוואסקי נינג'ה ZX-11 כאופנוע בייצור סדרתי המהיר בעולם. הונדה הצליחה במשימה זו עם אופנוע שמהירותו המרבית 287.3 קמ"ש. שנתיים לאחר מכן, התואר עבר לסוזוקי GSX-1300R היאבוסה, שהגיע למהירות מרבית של 312 קמ"ש. הכינוי "ציפור שחורה" הוא על שם הלוקהיד SR-71, שגם כן החזיק בשיאי מהירות.

==פיתוח==
באמצע שנות ה-90, הונדה הייתה נחושה לייצר את האופנוע בייצור סדרתי המהיר ביותר, ולהשתלט על כל ההשלכות השיווקיות הנלוות לכך, עובדה שהייתה שייכת באותה העת לקוואסקי נינג'ה ZX-11. הדבר גרם בסופו של דבר לפיתוחו וייצורו של ה-CBR1100XX סופר בלקבירד.

בפברואר 1997, המגזין Sport Rider בחן את האופנוע והגיע איתו למהירות מקסימלית של 287.3 קמ"ש, בעוד ה-ZX-11 הצליח להגיע רק ל-281.6 קמ"ש. בכך הוא הוכתר לאופנוע המהיר ביותר בייצור סדרתי.

בשנת 1999 סוזוקי GSX-1300R היאבוסה נישל אותו מהתואר הזה. הסוזוקי נרשם בגרסת המילניום של ספר השיאים של גינס כאופנוע המהיר ביותר בייצור סדרתי לאחר שהגיע למהירות מקסימלית של 312 קמ"ש.

==היסטוריה==
ייצור ה-CBR1100XX החל משנת 1996 והופסק בשנת 2007. ייבוא לארצות הברית הופסק כבר ב-2003, אבל מכירות באירופה המשיכו עד 2007. שינויים רבים הוכנסו בשנת 1999, כאשר הונדה עברה מקרבורטורים למערכת הזרקת דלק ממוחשבת (PGM). ב-2001 האופנוע קיבל לוח מחוונים LCD. מאז, רוב השינויים היו בצבע האופנוע, אולם הוכנסו גם שינויים באגזוז ובמערכת הדלק על מנת לעמוד בתקנים שהשתנו ולשפר את צריכת הדלק של האופנוע.

==נתונים טכניים==
{| class="wikitable"
|-
! דגם !! הונדה CBR1100XX 
|-
| שנה || 2007-1996 
|-
| מנוע || 4 פעימות, 4 צילינדרים רוחבי, קירור נוזלי
|-
| נפח || 1,137 סמ"ק 
|-
| הספק || 162 כ"ס ב-10,000 סל"ד (1996) 164 כ"ס ב-9,500 סל"ד (1999) 152 כ"ס ב-9,500 סל"ד (2002)
|-
| קוטר קדח/מהלך בוכנה || 58/79 מ"מ 
|-
| יחס דחיסה || 11.0:1 
|-
| הילוכים || 6 
|-
| אורך || 2,160 מ"מ 
|-
| משקל || 256 ק"ג 
|-
| מכל דלק || 24-22 ליטר 
|-
| בסיס גלגלים || 1,490 מ"מ 
|-
| גובה מושב || 810 מ"מ
|-
| צמיג קדמי || 120/70-17
|-
| צמיג אחורי || 180/55-17 
|-
| בלם קדמי || דיסק כפול 310 מ"מ הידראולי 
|-
| בלם אחורי || דיסק בודד 256 מ"מ 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

CBR1100XX
קטגוריה:אופנועי ספורט
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1996
קטגוריה:כלי רכב יפניים