עיניים שלי (סרט)

עיניים שלי (באנגלית: Chained) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2019 והחלק השני ב"טרילוגיה על אהבה" שכתב, ביים וערך ירון שני. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל ברלין ובבכורה ארצית בפסטיבל הקולנוע ירושלים, בו פתח את התחרות לקולנוע ישראלי עלילתי וזכה בפרס הסרט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר וחביב הקהל. כמו כן, הסרט זכה בפרס אופיר לבמאי הטוב ביותר ולשחקן הראשי הטוב ביותר. הסרט יצא בהקרנה מסחרית ב-2 בינואר 2020.

==תקציר העלילה==
רשי (ערן נעים) הוא קצין משטרה ותיק ומוערך שבמסגרת עבודתו מתמודד עם מצבים אלימים על בסיס יומיומי. הוא נשוי לאביגיל (סתיו אלמגור), העוברת טיפולי פוריות בניסיון להביא עמו ילד. אופיו הקשוח של רשי מתנגש עם אופייה המרדני של בתו החורגת יסמין (סתיו פטאי), וחיי המשפחה סובלים מריבים המעכירים את האווירה בבית. המצב מתדרדר כששני נערים הנחשדים במכירת סמים מעלילים על רשי שהטריד אותם מינית, וכתוצאה מכך הוא מושעה מעבודתו וניצב תחת חקירה של מח"ש. איבוד השליטה ההדרגתי על חייו דוחף אותו לקצה.

==משחק ודמויות==
ירון שני עובד עם צוות שחקנים-לא-מקצועיים (Non-Actors) אשר אינם מקבלים תסריט ומאלתרים את הסצנות שלהם במקום. הצילומים בסרט נעשו בטייק אחד וללא חזרות. השחקן ערן נעים היה קצין משטרה בעברו והוא שיחק תפקיד מרכזי גם בעג'מי. על תפקידו בסרט זה, זכה נעים בפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר ופרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים.

{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
! שם
! דמות
|-
| ערן נעים || רפי "רשי" מלכה
|-
| סתיו אלמגור || אביגיל מלכה
|-
| סתיו פטאי || יסמין
|-
| קרנית ווין || חוקרת מח"ש
|-
| בועז גלעם || חוקר מח"ש
|-
| יעקב (ג'קי) יעקבי || אביו של רשי
|-
| מלכה (מלי) יעקבי || אמו של רשי

|-
|אשר אילון
|ברדה
|-
|אלעד שניידרמן
|עמוס
|- יובל בנוביץ - ילד
|}

==ביקורות==

"עיניים שלי" התקבל באהדה רבה מצד רוב מבקרי הקולנוע בישראל. שמוליק דובדבני היה הראשון לכתוב על הסרט באתר ynet לאחר הקרנת הבכורה העולמית בפסטיבל ברלין שמדובר ב"יצירה תובענית ומסקרנת שעוד נשמע עליה רבות. זהו סרט תובעני [...] אין בו רגע של הפוגה, וכל סצנה בו משדרת אותנטיות נדירה בנוף הקולנוע הישראלי." לאחר שיצא הסרט לאקרנים בארץ בהפצה מסחרית, הוסיף דובדבני שמדובר ב"סרט עוצמתי ומעיק, שאי אפשר להתיק ממנו את המבט. שיטת הבימוי יוצאת הדופן, המשחק האותנטי ועבודת הצילום המרשימה - זהו קולנוע נדיר וטהור."

אורי קליין כתב באתר הארץ ובמוסף גלריה שמדובר ב"אירוע מכונן בתולדות הקולנוע הישראלי" ושהסרט "מסתמן כאחת היצירות הייחודיות ביותר שהופקו כאן". עוד הוסיף שהסצינות "מהפנטות אותנו בעוצמתן הקולנועית המצטברת – במיוחד מאחר שהן מבוצעות על ידי צוות שחקנים משובח ונעזרות בדיאלוגים מדויקים להפליא, אולי המדויקים ביותר ששמענו בסרט ישראלי מזמן רב". בנוסף כתב על "טרילוגיה על אהבה" שהיא "מעלה את הקולנוע הישראלי העכשווי קומה נוספת, ואולי מעצם מהותה גם שלוש קומות נוספות."

יעל שוב כתבה באתר טיים אאוט שמדובר ב"חוויית צפייה עזה וחונקת מבחינה רגשית", גידי אורשר כתב ש"הסרט הוא ללא כל ספק אחד החסדים המעטים שמעניק הקולנוע שלנו לצופים ולחברה בישראל" ומרלין וניג כתבה באתר סלונה שמדובר ב"יצירת מופת שלא תרפה ממכם זמן רב ושתלמד אתכם המון, ובייחוד, עד כמה אפשר ליצור ולחדש בתוך אמנות הקולנוע."

ערן נעים זכה בשלל מחמאות על הופעתו הראשית בסרט; יעל שוב אמרה כי "אי אפשר להגזים בשבחים על הופעתו הפוצעת", איתן ווייץ הוסיף ש"האיש הזה עושה את כל הסרט" וגידי אורשר כתב שנעים "נושא על כתפיו הרחבות את הכאב המתגבר כולו". אבנר שביט שיבח את עבודת הבימוי של שני וכתב ש"בעיקר מפליאה הדרך העוצמתית בה הוא מוציא את המיטב משחקנים לא מקצועיים, ובראשם ערן נעים בתפקיד הראשי." יונתן גת כתב על נעים שהוא "מגדולי שחקני הקולנוע בישראל בכל הזמנים. [...] מעולם (דגש על מעולם) לא ראיתי משחק אמין כזה בסרט ישראלי. מעולם. ואני יכול לחשוב על מאות שחקנים בינלאומיים מעולים, שהמשחק שלהם נופל ממש מרמת האמינות של ערן בסרט הזה."

מאידך, נשמעו גם קולות ביקורת: אבנר שביט ביקר בחריפות את הטרילוגיה בוואלה! וכתב "למרות ההתלהבות הרבה שיש בתעשייה המקומית סביב שלושת הסרטים [...] הם פורנו של אומללות ומופת של ניצול, נצלנות ומניפולטיביות, וחמור מכל - יש בהם יותר משמץ של האשמת הקורבן וסימפתיה לאלימות. הכישרון הרב שבו הם נעשו, הופקו, לוהקו ובוימו רק הופך אותם למרתיעים עוד יותר." יאיר רוה כתב בכלכליסט "אני לא חושב שאי פעם שנאתי כך סרט. גם בסרטים שלא אוהבים מוצאים מדי פעם נקודות זכות, אבל לא כאן. [...] הרגשתי שהסרט תוקף אותי ומתעלל בי, בדיוק כמו שהבמאי עושה לדמויותיו ולשחקניו. ללא אמפתיה, ללא חסד, ללא עידון, סרט שכולו אכזריות, שהופק בכל השיטות הקולנועיות שאני מתנגד להן."

==פרסים ומועמדויות==
בטקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-30 הסרט היה מועמד לארבעה פרסים; הסרט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר והליהוק הטוב ביותר - מתוכם זכה בפרס הבימוי (ירון שני) ופרס השחקן (ערן נעים). כמו כן, הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר וחביב הקהל בפסטיבל הקולנוע ירושלים.

בנוסף, הסרט היה מועמד לפרס חביב הקהל בפסטיבל ברלין וערן נעים היה מועמד לפרס השחקן הראשי בתחרות "אסיה פסיפיק".

{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
!שנה
!ארגון
!קטגוריה
!פרס
!מועמד/ים
!תוצאה
!סימוכין
|-
| rowspan="19" |2019
|פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין
|פנורמה
|חביב הקהל
|עיניים שלי
|
| align="center" |
|-
|Beaune International Thriller Film Festival
|Fresh Blood Competition
|הסרט הטוב ביותר
|עיניים שלי
|
| align="center" |
|-
|Transatlantyk Film Festival
|New Cinema
|הסרט הטוב ביותר
|עיניים שלי
|
| align="center" |
|-
|Palić Film Festival
|Main Program
|Special Mention
|ירון שני, ערן נעים
|
| align="center" |
|-
| rowspan="6" |פסטיבל הקולנוע ירושלים
| rowspan="6" |קולנוע ישראלי עלילתי
|הסרט הטוב ביותר
|עיניים שלי
|
| rowspan="6" align="center" |
|-
|התסריט הטוב ביותר
|ירון שני
|
|-
|השחקן הטוב ביותר
|ערן נעים
|
|-
|הצילום הטוב ביותר
|ניצן לוטן, שי סקיף
|
|-
|העריכה הטובה ביותר
|ירון שני
|
|-
|חביב הקהל
|עיניים שלי
|
|-
| rowspan="4" |טקס פרסי אופיר לשנת 2019
| rowspan="4" |עלילתי ארוך
|הסרט העלילתי הטוב ביותר
|עיניים שלי
|
| rowspan="4" align="center |
|-
|הבימוי הטוב ביותר
|ירון שני
|
|-
|השחקן הראשי הטוב ביותר
|ערן נעים
|
|-
|הליהוק הטוב ביותר
|מאיה קסל
|
|-
|פסטיבל בוסאן 
|World Cinema
|הסרט הטוב ביותר
|עיניים שלי
|
|align="center |
|-
|פרס האקדמיה האירופית לקולנוע
|Feature Film
|הסרט הטוב ביותר
|עיניים שלי
|
|align="center |
|-
|פסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו
|Global Currents
|הסרט הטוב ביותר
|עיניים שלי
|
|align="center |
|-
|פרס אסיה פסיפיק 
|התחרות הרשמית
|השחקן הטוב ביותר
|ערן נעים
|
|align="center |
|-
|פסטיבל הסרטים הבינלאומי בסלוניקי
|התחרות הרשמית
|הסרט הטוב ביותר
|עיניים שלי
|
|align="center |
|-
|}

==הפקה==
הסרט הוא קופרודוקציה ישראלית-גרמנית שהופקה על ידי נעמי לבארי וסער יוגב מחברת בלאק שיפ בשיתוף עם מייקל רוטר מחברת The post republic. הסרט יצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, ARTE ,yes ו-מועצת הפיס לתרבות ולאמנות. הוא מופץ על ידי Alpha Violet, חברת מכירות עצמאית שבסיסה בצרפת, וחברת רד קייפ.

==קישורים חיצוניים==

*
*

<big>ביקורות</big>
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

<big>ראיונות</big>
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:סרטים על משפחות