OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גלינה וולדימיר אימשניק

ולדימיר אימשניק (באנגלית: Vladimir Imshennik; 1903–1978), כומר פרובוסלבי, ואשתו גלינה אימשניק (באנגלית: Galina Imshennik; 20 בספטמבר 1912 – 11 בפברואר 2011) חיו בכפר נוסילובו (Nosilowo) במחוז וילנה, שם שירת ולדימיר ככמר בכנסית הכפר. ב-14 בדצמבר 1993 הכיר יד ושם בגלינה וולדימיר אימשניק כחסידי אומות העולם, בעקבות הצלתה של דולגובה ילנה ולדימירובנה.

==קורות חיים==
ולדימיר אימשניק סיים את לימודיו באקדמיה של כמרים בוורשה ושירת תחילה ככומר פרובוסלבי ובין השנים 1940 עד 1950 כראש הכנסייה. גלינה אימשניק נולדה בקייב שבאוקריאנה. גלינה וולדימיר התגוררו בכפר נוסילובו.

==בתקופת השואה==
בסוף יוני 1941, במסגרת מבצע ברברוסה, נכבש האזור על ידי הגרמנים, ובאוקטובר של אותה שנה הוקם גטו בעיר הסמוכה לביז'ייב (Lebiedziew). בין היהודים שנכלאו בגטו היה אברהם זודז'ישסקי שהיה רופא יהודי וגם מכר של ולדימיר אימשניק. ד"ר זודז'ישסקי הורשה לצאת מן הגטו על מנת לטפל בחולים בעיר, וניצל זאת כדי להבריח ילדים יהודים מן הגטו. בדצמבר 1941 פנה הרופא לכומר אימשניק ושאל אותו אם יסכים לקחת תחת חסותו את בתו, ילנה.

למרות הסכנה, החליטו ולדימיר וגלינה שהם לא יכולים לעצום עיניים ולהתעלם מצרתו של הרופא היהודי. ב-5 בדצמבר 1941 הביא ד"ר זודז'ישסקי את ילנה בתו לבית הכומר. בתחילה הייתה ילנה מוסתרת, עד שלמדה היטב רוסית והתרגלה לביתה החדש.

ב-24 ביוני 1942 חיסלו הגרמנים את גטו לבידז'ייב. כל יושבי הגטו, למעלה מ-600 איש, נלקחו לרפת גדולה ליד מארקוב. הגרמנים הציתו את הרפת והעלו אותה באש על כל היהודים ששוכנו בה. 64 מקרוביה של ילנה נרצחו באותו יום, בהם אביה וסבתה מצד אמה. זמן מה לאחר הרצח, קיבל הגסטפו במולודצ'נו הודעה אנונימית שהכומר בנוסילובו מסתיר ילדה יהודיה. הכומר- ולדימיר ואשתו נחקרו, והגרמנים תשאלו את הילדה. אך מכיוון שזו לא זכרה את הוריה האמיתיים ואת חייה לפני שהגיעה לבית מציליה, שוחררו כולם בלא פגע. לאחר מכן, ילנה המשיכה לחיות בביתם של בני הזוג אימשניק. לאחר השחרור ביולי 1944, איש לא בא לקחת את ילנה, ובני הזוג אימשניק הסיקו שכל משפחתה נספתה. אלא שכמעט שנה מאוחר יותר, הופיעה מריה - אמה של ילנה ששרדה את השואה ביער עם יחידת פרטיזנים סובייטים. גם אחיה הגדול של ילנה, גריגורי, ניצל במסתור אצל משפחה רוסית בווילנה.

==לאחר המלחמה==
לאחר סיום המלחמה, הוחזרה ילנה לאמה הביולוגית. הפרידה מילנה, הילדה בה טיפלו הכומר ואשתו, הייתה קשה מאוד לבני הזוג אימשניק. ילנה, אמה ואחיה התיישבו בלנינגרד (סט. פטרסבורג של היום) בשנת 1946, שם ילנה סיימה את לימודיה בבית הספר ולאחר מכן באוניברסיטה. לאורך כל השנים נשארו בקשר עם משפחת אימשניק, והחליפו אתם מכתבים וביקורים. באמצע שנות החמישים עברו ולדימיר וגלינה אימשניק להתגורר בלבוב באוקראינה יחד עם בנם. לאחר מותו של בעלה ב-1978, גלינה נותרה אלמנה ובעקבות זאת מאוד ענייה, לא היה לה בית ולכן עברה לגור אצל בנה. בנוסף, היא נאלצה לחיות מתרומות של הכנסייה. גלינה הייתה זקוקה לעזרה ובעקבות זאת התרבו ביקוריה של גלינה אצל ילנה, והיא הייתה נשארת תקופות ארוכות אצלה. ב 1991, כאשר ילנה ובעלה החליטו לעלות לישראל, הם לקחו עמם גם את גלינה. במשך כמעט 20 שנה התגוררה גלינה אימשניק בירושלים אצל בני משפחתה של ילנה. היא נפטרה בגיל 98 ב-11 בפברואר 2011.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/he/righteous/stories/imshennik גלינה וולדימיר - אתר יד ושם]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקראינים חסידי אומות העולם
קטגוריה:בלארוסים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילי ילדים בשואה
קטגוריה:מצילים בשואה: בלארוס
קטגוריה:אוקראיניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:זוגות חסידי אומות העולם
פול נווין קונג אן

פול נווין קונג אן (בווייטנאמית: Paul Nguyễn Công Anh, 1919-2008) הוא אזרח וייטנאמי אשר הוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם בעקבות הצלת יהודים בצרפת.

== הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
פול נווין קונג אן נולד בווייטנאם והיגר לצרפת. בשנת 1942 הוא למד באוניברסיטה שבניס שם פגש את עמיתתו לכיתה, ידוויגה אלפבית, פליטה יהודית מפולין. שני הסטודנטים התאהבו זה בזה והתארסו. בקיץ שנת 1942 כוחות המשטרה הצרפתית החלו לעצור יהודים עם אזרחות זרה, ביניהם קרובי משפחה של ידוויגה, משפחת ברלינר. פול החליט להתחתן עם ידוויגה בתקווה שתהפוך לאזרחית צרפתייה ובכך להגן עליה מפני הגירוש מצרפת. הזוג נישא ב-5 בספטמבר באותה שנה ועברו לקלרמון-פראן והמשיכו את לימודיהם שם. בקיץ שנת 1943 הם חזרו לניס, אשר הייתה תחת שליטה איטלקית ונחשבה לבטוחה יחסית.

בספטמבר של אותה השנה (1943) הגרמנים השתלטו על ניס וכל האזורים האיטלקים והיהודים היו בסכנת גירוש. פול נווין החליט להסתיר לא רק את אשתו, אלא גם את קרובי משפחתה: דודה ודודתה יעקוב וסלום ברלינר וילדם התינוק רולנד. נווין הצליח להשיג ניירת מזויפת ובנובמבר, עלו הוא ויעקוב ברלינר על רכבת לאנסי, שם קישר בין יעקוב לבין מבריח אשר לקח את יעקוב לשווייץ. באותו האופן העביר גם את סלום ברלינר וילדה.

לפול וידוויגה נולדו שתי בנות.

== הכרה והנצחה ==
ב-30 באפריל 2007 הכיר מוזיאון יד ושם בפול נווין כחסיד אומות העולם. פול נווין הוא הווייטנאמי היחיד שהוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:וייטנאמים
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:ילידי 1919
קטגוריה:נפטרים ב-2008
מנפרד פולץ

ארווין הרברט מנפרד פולאץ (בגרמנית: Erwin Herbert Manfred Pollatz; 14 באוקטובר 1886 - 8 בספטמבר 1964) היה מורה, עורך ומתרגם, השתייך לקהילת הקוויקרים והוכר כחסיד אומות העולם.

== ביוגרפיה ==
מנפרד פולאץ נולד ב-1886 בדרזדן שבגרמניה. אביו, רודולף פולץ, היה מנהל של מכינה צבאית ואמו סלסטין, לימדה צרפתית במכינה זו. היו לו שני אחים וארבע אחיות והוא היה הצעיר ביותר במשפחתו. הוא למד במכינה ב-1906 ולאחר מכן למד באוניברסיטה גרמנית וספרות גרמנית, פילולוגיה, היסטוריה, פילוסופיה, כלכלה ומשפטים.

מנפרד פולאץ נישא לאשתו לילי אנגלמן ב-27 בדצמבר 1915 בדרזדן. לזוג נולדו ארבעה ילדים - מריאן, אינגה, קרל ורוזמרי והם התגוררו בשכונת קלוצקה בדרזדן. מנפרד פולאץ נבחר להיות חבר במועצת העיר בדרזדן.

פולאץ נהיה מורה, והוא ואשתו לימדו בכמה בתי ספר בדרזדן ובלייפציג. הזוג היו מחסידי החינוך הפרוגרסיבי, ובשנת 1916 הקימו בית ספר בהשראת זרם חינוכי זה. בבית הספר היו שיעורים בשפות זרות ובאומנות וכן גם היו שיעורים שנלמדו מחוץ לכיתות. לתלמידים ממעמד סוציואקונומי נמוך ניתנה ארוחת צהריים.

הזוג מנפרד ולילי היו חברים בכת הקוויקרים ויזמו פגישה שלהם בדרזדן ב-1931. בפגישה זו הם קבעו שהם יקימו בית ספר לקוויקרים בניהולו של מנפרד. בשנת 1933 עם עליית הנאצים לשלטון, תוכניות אלו בוטלו.

באותה שנה, מנפרד ביקש שלא להצדיע להיטלר בבית הספר שלו, ולכן כשחוקק "חוק הפקידות המקצועית", פוטר מתפקידו. באוגוסט 33', אנשי .S.A עצרו אותו יחד עם כמאתיים מאנשי העיר דרזדן שהואשמו בהתנגדות למשטר. לאחר כשבוע, לאחר התערבות קווייקר אמריקאי, מנפרד שוחרר ממעצר והמשפחה החליטה לעבור לעיר הארלם בהולנד ב-31.1.1934.

== הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בבית בהארלם, לילי פולץ פתחה בית ספר לפליטים מגרמניה. רוב התלמידים היו בני פליטים יהודים שלא היה אף ארגון שדאג להם. השיעורים הועברו בעיקר על ידי מנפרד ולילי, וכן על ידי בנם קרל היינץ ומורים נוספים מהארלם. הם למדו את השפה ההולנדית אולם השפה שלמדו בה בבית הספר, הייתה גרמנית. ידוע על 28 ילדים שלמדו בבית ספר זה, ומתוכם 23 שרדו את המלחמה.

עד הכיבוש הנאצי, בני הזוג פולץ ביקרו בגרמניה לעיתים קרובות, ולאחר ליל הבדולח מנפרד פולץ עזר ליהודים שנרדפו בפוגרום זה. לאחר כיבוש הולנד בידי הנאצים, הבית בהארלם הפך להיות מקום מסתור למחתרת ההולנדית. הילדים הגרמנים גורשו ממנו (על ידי הגרמנים) והזוג פולאץ דאג להביא ילדים הולנדיים במקומם. בסה"כ הוחבאו בתקופה זו 10 ילדים בגילאים של חודשיים עד 3 שנים, על ידי משפחת פולץ.

ב-14 במאי 1943 מנפרד נאסר ונכלא במחנה דכאו. בנו, קרל היינץ, למד רפואה. משטרת הביטחון (.S.D) בקשה ממנו להתגייס כרופא ולשרת בחזית המזרחית, והוא הסכים לכך בתנאי שבתמורה להסכמתו ישוחרר אביו מנפרד מהמחנה. באופן זה מנפרד שוחרר מדכאו לאחר שהיה אסור בו כשנה וחצי. קרל היינץ מצא את מותו בחזית המזרחית, כנראה בתחילת 1945.

== הכרה והנצחה ==
* בשנת 2013 יד ושם הכיר בזוג פולאץ כחסידי אומות עולם.
* מול ביתם של הזוג בהארלם הוקם שלט לזכרם ולזכר פעילותם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:אנשי חינוך גרמנים
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1964
אריק זמור

אֶריק זֶמוּר (בצרפתית: Éric Zemmour; נולד ב-31 באוגוסט 1958 במונטריי) הוא סופר, מסאי, ועיתונאי מדיני יהודי צרפתי. בעל טור בתוכניות טלוויזיה וברדיו RTL. כותב ב"פיגרו". מ-2011, מככב עם העיתונאי אריק נולו בתוכנית שבועית לדיונים פוליטיים ואידאולוגיים בערוץ Paris Première. מחברם של מספר ספרים רבי מכר, בהם "ההתאבדות הצרפתית" (2014) ו"חמש שנים לכלום" (2016).

באופן קבוע מוטחות נגדו ביקורות על עמדותיו הפולמוסיות. ב-2011 הורשע בגין "הסתה לשנאה על רקע גזעי", לאחר שטען שרוב הפושעים בצרפת הם שחורים וערבים. ב-2022 הוא הורשע באמירת דברי שטנה על כך שאמר על בני מהגרים "גנבים, רוצחים, הם אנסים. זה כל מה שהם. אנחנו צריכים לשלוח אותם בחזרה". הוא התכוון לערער.<ref></ref>

זמור מגדיר את עצמו כ"גוליסט", ובנובמבר 2021 הכריז על התמודדותו בבחירות לנשיאות צרפת באפריל 2022 מטעם מפלגת "כיבוש מחדש".

==דעותיו==
זמור הוא בעל דעות ימניות, מתנגד להגירה המאסיבית והבלתי מבוקרת לצרפת , מבקר את האליטות הפוליטיות, התקשורתיות, התרבותיות והספרותיות שלדעתו עודדו במשך עשרות שנים את התפוררותה של הזהות הצרפתית, קורא תיגר על עזיבת מנגנון קליטת המהגרים על ידי החברה לטובת התפתחות זהויות מקבילות לזהות הצרפתית בתוך צרפת, מזהיר מפני התפתחות "רפובליקות אסלאמיות" בשכונות מסוימות בצרפת ומפני היפרדות האוכלוסיות בצרפת בין צרפתים שורשיים וכאלה שנקלטו בהגירות הקודמות לבין המהגרים החדשים מארצות האסלאם. זמור מתנגד למונח "אסלאם רדיקלי" וטוען שטרור המוסלמי הוא תופעה מוסלמית מובהקת הנסמכת על הקוראן ולא תופעה שולית בתוך האסלאם כפי שרוצים להציג זאת רוב מהגורמים במערב. במקביל, הוא לא התנגד שאיראן תשיג נשק גרעיני.

זמור רואה באיחוד האירופי מתכון מובהק לגלובליזציה ולאיבוד זהויות, ומזהיר מפני הסכנות הכרוכות בהיעלמות הגבולות בין מדינות האיחוד. הוא מתנגד לאידאולוגיות שמפתחות תנועות אנטי-גזעניות, פמיניסטיות ולהט"ביות, וטוען שיש להן כוונות זדוניות בדבר עתידה של החברה והזהות הצרפתית.

בעבר הוא עורר פולמוס כאשר טען שמשטר וישי הציל יהודים, והסביר שאכן ניצלו יהודים צרפתים על ידי המשטר בתמורה ליהודים מהגרים. בשנת 2016 פרסם שקיימת בצבא הצרפתי תוכנית ל"כיבוש מחדש" של השכונות המוסלמיות במטרה להחזיר בהן את תחושת הביטחון, וטען שהתכנית נהגתה במשותף עם קצינים בצה"ל.

הוא דיבר נגד ההגירה לצרפת. הוא טען כי ההגירה אינה שורש כל הבעיות מהן סובלת צרפת, אך כי היא בהחלט מחמירה אותן.<ref></ref>

ב-16 בינואר 2022 נקנס זמור על ידי בית המשפט בפריז ב-10,000 אירו על כך שכינה ילדי מהגרים ללא ליווי "אנסים" ו"רוצחים" בשידור טלוויזיה בספטמבר 2020.

== חיים אישיים ==
זמור נשוי לעורכת דין, ואב לשלושה.

השם העברי שלו הוא "משה".

בדצמבר 2021 דווח כי העוזרת שלו, שרה קנפו בת ה-28, איתה ניהל רומן מחוץ לנישואין, בהיריון ממנו. התחקיר בנושא פורסם במגזין צרפתי, חרף הניסיונות של בני הזוג למנוע זאת בטענה לפגיעה בפרטיותם.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.the7eye.org.il/topic/אריק-זמור כתבות על אריק זמור], אתר העין השביעית
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:פרשנים פוליטיים יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים צרפתים
קטגוריה:מסאים צרפתים
קטגוריה:מסאים יהודים
קטגוריה:עיתונאים יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-אלג'יראי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1958
ניקל מריה

מריה ניקל (בגרמנית: Maria Nickel; 22 במאי 1910 – 21 בינואר 2001), הייתה חסידת אומות עולם, הסתירה בדירתה ברובע טמפלהוף (לועזית) בברלין את רחא אברהם – תינוקת צעירה ואת שני הוריה, בין ינואר 1943 ועד סוף מלחמת העולם השנייה.

== פעילותה בתקופת השואה ==
מינואר 1943 עד לסוף מלחמת העולם השנייה, מריה ניקל, אמא צעירה לשניים, הסתירה תינוקת צעירה בשם רחא אברהם (Reha Abraham) בדירת הפועלים שלה ברובע טמפלהוף בברלין.

מריה יצרה קשר עם הורי התינוקת כאשר כל מגע בין יהודים לגרמנים היה כבר אסור בהחלט. ב-1942 כחודשיים לפני לידתה של רחא, אמה רות אברהם (Ruth Abraham), הייתה בדרכה לעבודת הכפיה שלה במפעל סטארק (Starke pharmaceutical plant) ברובע טמפלהוף בברלין. מריה ניקל עקבה אחרי רות עד שהצליחה ליצור איתה קשר, ושאלה אם יש דרך כלשהי שהיא יכולה לעזור לה. רות אברהם סירבה ואמרה שאין דבר שאישה גרמניה יכולה לעשות עבורה.

מריה המשיכה להציע עזרה בכל פעם שפגשה בה, אך בכל פעם אברהם סירבה. אברהם, שדיברה עם בעלה על המקרים, הסכימו שניקל ככל הנראה לוקה בנפשה או לחליפין היא סוכנת של הגסטפו.

בערב חג המולד, ניקל ניגשה למפעל בו עבדה אברהם, וביקשה לראותה. לכשהגיעה אברהם, ניקל הציעה לה סל מלא באוכל כשהיא אומרת "לא יכולתי לאכול את ארוחת החג שלי כשאני יודעת שאת רעבה".

כחודשיים לאחר מכן, בינואר 1943, כשנולדה רחא אברהם, בתם של רות ובעלה, ההורים היו מוכרחים לברוח ולהתחבא. ניקל הציעה לאברהם לטפל בתינוקת שלה, והזמינה אותה לבוא לבקר אותה בדירתה בכל עת שתרצה. כאשר רחא חלתה, ניקל טיפלה בה במסירות ואף לקחה אותה לבית החולים על מנת לקבל טיפול בקרינה עבור גידול שהתגלה בגופה.

כשאביה של רחא התחבא, ניקל סיפקה לו את המסמכים של בעלה הארי, אשר איפשרו לו להתחזות כנהג משאית במלחמה.

במשך כשנתיים, עד לסוף המלחמה, ניקל הוסיפה ועזרה לרחא ולהוריה להישאר בחיים בגרמניה הנאצית.

== לאחר המלחמה ==
כשלוש שנים לאחר תום המלחמה, משפחת אברהם עברה לגור בניו יורק, שם פתחו חנות רהיטים. מריה ניקל, איתה הם נשארו בקשר קבוע, סירבה להצעותיהם לעזרה.

== הכרה והנצחה ==
ב-1 בדצמבר 1970, יד ושם הכיר בניקל מריה כחסידת אומות עולם.

==לקריאה נוספת==
* השכל, אמיר. גיבורים רגילים. יבנה: הוצאת שורשים תשע"ד, פרק 12.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מהגרות מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1910
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1910
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2001
בוריס וואסקה אלטיפארמאק

בוריס מ. וואסקה אלטיפארמאק (Altiparmak, Boris M. & Vaska), הם זוג שהתגורר בבית במרכז העיר ביטולה במקדוניה. בוריס וואסקה אלטיפארמאק היו אחראים להצלתם של האחים סולומון (מו) וסמואל (סמי) סדיקאריו (Sadikario, Solomon (Mo) & Samuel (Sami) ) ולהצלתו של אלברט רוסו (Albert Ruso).

== מקדוניה בתקופת מלחמת העולם השנייה ==
העיר ביטולה, מקדוניה, 1931
ב-11 בחודש מרץ 1943 נכנסו חיילים בולגרים למקדוניה, וגרשו ממנה כ-7,000 יהודים מקדונים למחנה הריכוז טרבלינקה. כמעט אף אחד מהם לא שרד את המלחמה, וכך כל הקהילה הושמדה.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==

===== האחים סדיקאריו =====
ב-11 במרץ, בזמן איסוף המוני של יהודים במקדוניה, ברח סולומון (שכונה מו) סדיקאריו מהשוטרים הבולגרים, וחיפש מחסה בכמה בתים בביטולה, אך נתקל בסירוב כל פעם מחדש. סולומון היה חבר ב"תנועת הנוער הסוציאליסטית היגוסלאבית" (SKOJ ), ונראה שבאמצעות קשריו שם, שמע על בוריס אלטימארמאק, שהיה קשור למחתרת המקדונית. כשהגיע לבסוף לביתו של בוריס אלטיפארמאק, הסכים זה להסתיר אותו בביתו. סלומון הודה לבוריס והחל לבכות, ובוריס ישב לנחם אותו. לאחר שעה קלה, נשמעה שוב דפיקה בדלת ביתו של בוריס. בדלת עמד אחיו של סולומון, סמואל (שכונה סמי), והציע הכרת תודה אינסופית לבוריס אם ייתן גם לו להתחבא מהמשטרה הבולגרית בביתו. בוריס הסכים להסתיר גם אותו. אחרי שלושה ימים שבהם טיפלה אשתו של בוריס, ואסקה, באחים סדיקאריו, הצליח בוריס ליצור קשר עם הפרטיזנים בהרים סביב ביטולה, והאחים סדיקאריו הצטרפו לשורותיהם. חברם לפלוגה הפרטיזנית "Damjan Gruev", זמילה קולונוסמוס, דיווח לאחר המלחמה, על סיפורם של האחים סדיקאריו אודות ההצלה לה זכו מידי בוריס אלטיפארמאק.

שני האחים סדיקאריו נהרגו במלחמה: סולומון נהרג בלחימה נגד הבולגרים ב-1944 וסמואל בלחימה נגד הנאצים ב-1945.

===== אלברט רוסו =====
יום לאחר עזיבתם של האחים סדיקאריו את בית אלטיפארמאק והצטרפותם לפרטיזנים, הגיע לבית אלטיפארמאק חבר נוסף ב"תנועת הנוער הסוציאליסטית היגוסלאבית" – אלברט רוסו. רוסו סיפר שבוריס הזמין אותו להתחבא בביתו מיד לאחר שזה דפק על דלת הבית. בוריס עודד את רוסו לגבי מצבו, אך הזכיר לו שבית משפחת אלטיפארמק אינו בטוח עוד, שכן המשטרה חשדה בבני המשפחה ובשל האיומים וההפחדות שהשמיעו הנאצים לבולגרים ומקדונים שיסתכנו בעזרה ליהודים.

כעבור  שלושה ימים בבית אלטיפארמאק, הצליח בוריס ליצור קשר עם הפרטיזנים ורוסו הועבר לבית במרכז העיר, שם חיכה מספר ימים לפרטיזנים. ואסקה אלטיפארמאק המשיכה לספק לו מזון עד שהגיעה קבוצת הפרטיזנים לקחתו ליערות. למרבה ההפתעה אחד החברים בקבוצה זו היה חבר-ילדות שלו, סולומון סדיקאריו, שסיפר לו על שהותו הקצרה אצל בית אלטיפארמאק. אלברט רוסו שרד את השואה.

== הכרה והנצחה ==
ב-28 בנובמבר 1989 הוכרו בוריס וואסקה אלטיפארמאק כחסידי אומות העולם על ידי יד ושם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוגוסלבים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: יוגוסלביה
רוברט לוקאס בוספן

רוברט לוקאס בואסביין (בהולנדית: Robert Lucas Boissevain; 27 באפריל 1895 – 12 באפריל 1945) היה פעיל בהעברת מידע וזיוף מסמכים לטובת היהודים במהלך מלחמת העולם השנייה, בנוסף למשפחה שהוא ואשתו החביאו בביתם. הוא נתפס על ידי הנאצים ומת במחנה הריכוז זוויברג מדלקת ריאות ותשישות.

== קורות חיים ==
רוברט לוקאס בואסביין נולד בצפון הולנד בעיירה הארלם. רוברט נישא להלנה סוזנה (Helena Suzana Tienhoven van). לרוברט ולהלנה נולדו שישה ילדים. הבכור נקרא על שם אביו ועם פרוץ המלחמה היה בן 18. בתם הקטנה הייתה בת שנתיים בערך. רוברט מת במהלך המלחמה אך משפחתו והיהודים שהחביאו, שרדו. רוברט ומשפחתו זכו בתואר חסידי אומות עולם - על הצלת משפחה (משפחת גרינברג) שמנתה שלוש נפשות ואדם נוסף בשם יעקב הכט.

== הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בזמן המלחמה, רוברט ומשפחתו החביאו בביתם את בני משפחת גולדברג היהודית. האב לבית משפחת גולדברג היה רופא. במהלך המלחמה מר גולדברג צרף למסתור בבית משפחתו של רוברט מכר נוסף שלו, גם הוא יהודי, בשם יעקב הכט (Jacob Veht). בנוסף להסתרת היהודים, רוברט עסק בזיוף מסמכים בשביל יהודים רבים בצפון הולנד. בתחילת שנת 1943, חודשים בודדים לאחר שהגולדברגים הגיעו לביתם של משפחת בואסביין, רוברט נמלט מהולנד. רוברט נתפס בספטמבר 1943 ונשלח לבית הכלא הגרמני ״אורנג׳וטל״ (Orangotel). מאותו כלא נורא, הועבר למחנה עבודה בהולנד ולאחר עשרה חודשים נוספים לאחר שהסוהרים הגרמנים חשבו שמצבו טוב מדי, הוא הועבר למחנה בשם ״זוויברג״ (langenstein-zwiebergz ), שם מת כתוצאה מדלקת ריאות ותשישות. בערב חג המולד של שנת 1944 הגרמנים ערכו חיפוש בביתם של משפחת בואסביין ולמזלם הרב של בני הבית, מקום המסתור לא נמצא.

לאחר שרוברט נתפס הלנה, אשתו, דאגה בעצמה לחייהם של ששת ילדיה ושל ארבעת היהודים שהחביאה. בנם הבכור של רוברט והלנה, נתפס גם הוא על ידי הגרמנים, באשמה כי נמנע מגיוס, והוחזק במעצר. הלנה הצליחה לשחררו ממאסר. כשיצאו השניים ממתקן המאסר, החביאה הלנה על גופה שני צמיגים, על מנת לתקן זוג אופניים של המשפחה. הלנה, שבני משפחתה היו זכאים לשבע מנות של קצבת מזון, נעזרה באופניים על מנת ללקט שאריות מזון בחוות ובצידי הדרכים, על מנת להצליח לכלכל את אחד עשר דרי הבית, שכללו גם את אורחיה במסתור. הלנה עמדה במשימתה בהצלחה וכול בני המשפחה למעט בעלה רוברט, נותרו בחיים.

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה הסתר, בתם הצעירה של רוברט והלנה בואסביין, שינתה את שמה לאסתר (Ester→Ethser) ואת שם משפחתה לגרינברג, התגיירה ועלתה ארצה. אסתר גרינברג נישאה בארץ וילדה שני ילדים, גלעד ולילית.

== הכרה והנצחה ==
ב-3 בינואר 1980 הוכר רוברט על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם. בנוסף הוכרה גם הלנה אשתו וחמישה מתוך ששת ילדיו. בתם הצעירה אסתר הוכרה ב-2007.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1895
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1945
אלברט גוסטב בדיין

אלברט גוסטב בדיין (1893, אנז'ה, צרפת – 1980, ג'רזי, בריטניה) (Albert Gustave Bedane) היה אזרח ג'רזי חסיד אומות העולם וגיבור שואה בריטי שהסתיר אישה יהודיה הולנדית ומספר פליטים בביתו בזמן מלחמת העולם השנייה.

== קורות חייו ==
בדיין נולד באנז'ה (Angers) בצרפת ב-1893 ומשפחתו עברה לג'רזי (Jersey) ב - 1894.

בדיין שירת בצבא האנגלי ב-1/9 גדוד המפשייר (1/9th Hampshire Regiment).

לאחר סיום לימודיו, היה פיזיותרפיסט וייסד מרפאה בביתו, ברחוב רוזוויל סנט הלייר (Roseville Street, Saint Helier), שם נולדה בתו ולרי (Valerie).

לאחר מלחמת העולם הראשונה בדיין נישא לאשתו קלרה (Clara).

בדיין נהפך לאזרח בריטי ב-1921.

== בזמן מלחמת העולם השנייה ==
רוב האוכלוסייה היהודית בג'רזי ברחה מהאזור לפני פלישת הגרמנים ב-1940, אבל 12 מתושבי האי שזוהו כיהודים, נשלחו למחנות השמדה. בדיין סייע לאישה יהודיה ממוצא הולנדי בשם מארי אריקה ריצ'רדסון (Mary Erica Richardson) החל מ-25 ביוני 1943. מארי גרה עם בעלה קפטן אדמונד ריצ'רדסון, שלא היה יהודי, בסיינט הלייר. לפי דברי בדיין, יום אחד תוחקרה ריצ'רדסון על ידי הFeldkommandantur (יחידת העניינים האזרחיים הגרמנית) והורשתה ללכת לביתה על מנת לאסוף את חפציה עמם תשלח ל"מחנה נחמד ומיוחד". בדיין לקח את ריצ'רדסון לביתו, שם התחבאה חודשים במרתף אבן קטן לפני שהועברה לחדר עם ווילונות בקומה העליונה של הבית. היא שהתה בביתו במשך כשנתיים וחצי למרות הסכנה בדבר. בדיין האכילה בזכות אוכל שקבל מלקוחותיו החוואים בתמורה לטפולי הפיזיותרפיה שהעניק להם.
במהלך המלחמה, בדיין החביא בביתו גם עובדי כפייה רוסיים, אסיר מלחמה צרפתי שברח, ופרנסיס לה סאור (Francis Le Sueur), איש מג'רזי שברח מהגרמנים.

ספרו של פרנסיס לה סאור "Shadow of the Swastika" שפורסם ב-1990 הוא עדות למעשיו של בדיין.

== לאחר המלחמה ==
בריאיון לעיתון עם "Jersey Evening Post" ב-1970 סיפר בדיין כי גברת ריצ'רדסון שינתה במהלך השנים ששהתה בביתו את סגנון שערה, כי היא נהגה להרכיב משקפיים כהים וכי לעיתים היא ישבה בחוץ בגינה. בכל פעם שהגרמנים חיפשו את הבית, היא חזרה להתסתתר במרתף הסודי.

לאחר המלחמה, בדיין אושפז ואובחן עם ההשפעות מאוחרת של לחץ כרוני. הזוג ריצ'דרסון עזבו את האי מיד לאחר המלחמה.

== הנצחות ==
פרדריק כהן, נשיא הקהילה היהודית בג'רזי כתב על סיפורו של בדיין בספרו "The Jews in the Channel Islands during the German Occupation 1940- 1945"

בדיין הוזכר בספרה של מדליין באנטינג " The Model Occupation – The Channel Islands under German Rule 1940-1945" שפורסם ב-1996.

בדיין הוכר בקבוצה של 20 אזרחי האי על ידי האיחוד הסובייטי ב-1965 על זה שהחביא וסייע לעובדי כפייה רוסיים.

ב-21 בדצמבר 1999, אלברט בדיין הוכר כחסיד אומות העולם. המדליה ניתנה לנכדו בלונדון וכיום נמצאת בתצוגת קבע במוזיאון הימי בסיינט הלייר.

לוחית אשר מסמנת את ביתו ברחוב רוזוויל 45 הוקמה על ידי Vingtaine de la Ville.

ב-2010, בדיין קיבל את אות גיבור השואה הבריטי מהממשלה הבריטית

== ראו גם ==

* הצלת יהודים במהלך השואה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בריטים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מעוטרי אות גיבור השואה הבריטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1893
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1980
אראסי דה קרווליו גימראיס רוזה

אראסי דה קרווליו גימראיס רוזה (בפורטוגזית: Aracy de Carvalho Guimarães Rosa, בניב של סאו פאולו אַרַאסִי גִ׳י קָרְוָולְיוּ גִימַרַאִיס הוֹזָה; 5 בדצמבר 1908 – 28 בפברואר 2011) הייתה פקידה דיפלומטית בקונסוליה הברזילאית בהמבורג שקיבלה את תואר חסידי אומות העולם.

== קורות חיים ==
אראסי דה קרווליו נולדה ב-1908 לאמא גרמניה בריו נגרו. בנוסף לפורטוגזית שלטה אראסי גם באנגלית, צרפתית וגרמנית. עם נישואיה, היא עברה לסאו פאולו, שם נולד גם בנה. ב-1935, לאחר פרידתה מבעלה, שר החוץ הברזילאי הציע לה לעבוד בקונסוליה הברזילאית בהמבורג, והיא הסכימה.

== הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בשנת 1936 קיבלה את תפקיד המזכירה הראשית בקונסוליה של ברזיל בהמבורג. כמזכירה ראשית, הייתה אחראית על מתן ויזות הגירה לברזיל. נשיא ברזיל בתקופה זו היה ז'טוליו ורגאס, שהוביל מדיניות פרו-נאצית ומכאן גם האיסור שהוציא על הנפקת ויזות ליהודים. למרות האיסור, עזרה אראסי ליהודים להשיג ויזות ולהגיע לברזיל.

ד"ר גונטר היילבורן (Dr. Gunter Heilborn) סיפר שהוא וקבוצה של עוד חמישה עשר יהודים הגיעו לקונסוליה של ברזיל וביקשו מאראסי ויזות לברזיל. למרות שנאסר עליה לתת ויזות ליהודים, החליטה לעזור לקבוצת יהודים זו. היא הסבירה להם איזו ניירת עליהם להכין, ולאחר שחזרו עם הניירת, הם קיבלו את הוויזות. קבוצה זו עזבה את גרמניה על הספינה מונטה סרמיאנטו ב-18 בפברואר 1938. ד"ר הילברון קרא לבתו מריון אראסי כאות הוכרת תודה לאראסי דה קרווליו, על העזרה שקיבל ממנה. אראסי סייעה באופן זה ליהודים רבים, שמספרם אינו ידוע, להגר מגרמניה הנאצית לברזיל ובכך הצילה את חייהם.

בנוסף לסיוע בהנפקת ויזות, ידוע על סיועה של אראסי גם למריה מרגרט לוי. בזמן ליל הבדולח, החביאה אראסי את בעלה של הגברת לוי בקונסוליה בה עבדה ולאחר מכן הכניסה אותו לביתה. לאחר מכן מריה לוי סידרה לבעלה מחבוא אחר בו הוא התחבא עד עזיבתם את גרמניה ב-24 בנובמבר 1938. בזמן שבעלה של גברת לוי שהה במחבוא, הסיעה אראסי את גברת לוי במכוניתה הדיפלומטית, על מנת שתוכל להיפגש עם בעלה במקום המחבוא החדש. מאוחר יותר סייעה אראסי למשפחת לוי להעביר את חפציהם לביתם החדש בברזיל, כשאת החפצים יקרי הערך כתכשיטים, היא הביאה לברזיל בעצמה.

לבסוף, חזרה אראסי לברזיל בשנת 1942 כאשר ברזיל הפסיקה את יחסיה עם גרמניה והצטרפה לבעלות הברית.

== לאחר המלחמה ==
רוזה התחתנה בשנית עם ז'ואאו גימראיס רוזה, הקונסול שאיתו עבדה בהמבורג בזמן המלחמה. היא נפטרה במרץ 2011 בסאו פאולו בגיל 102.

== הכרה והנצחה ==
ב-3 ביוני 1982 הוענק לרוזה תואר חסידת אומות העולם.

== לקריאה נוספת ==
Mordechai Paladiel (2007), Diplomas Heroes Of The Holocaust 

Edna Aizenberg (2015), On The Edge Of The Holoaust

== קישורים חיצוניים ==
* יד ושם - http://www.yadvashem.org/righteous/stories/carvalho
* The International Raoul Wallenberg Foundation - http://www.raoulwallenberg.net/saviors/diplomats/list/aracy-moebius-de-carvalho-quot/

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברזילאים חסידי אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1908
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:נפטרות ב-2011
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2011
פטר צירכר

פטר צירכר (בגרמנית: Peter Zürcher; 1914 - 1975), היה איש עסקים שווייצרי, שעוטר בתואר חסיד אומות העולם, לאחר שבמהלך מלחמת העולם השנייה מנע את מותם של אלפי יהודים בהונגריה.

== קורות חיים ==
צירכר נולד בשנת 1914 בציריך שבשווייץ. במהלך חייו היה ד"ר צירכר איש עסקים ובתחילת שנות ה-40 החל להביא את עסקיו להונגריה. ב-1944 הועסק על ידי סגן קונסול שגרירות שווייצריה קארל לוץ, שגם הוא עוטר כחסיד אומות העולם, במחלקה לאינטרסים זרים בשגרירות שווייצריה שבהונגריה והוצב בבודפשט.

== הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
כשהנאצים כבשו את הונגריה ב-19 במרץ 1944, החלה ההשמדה והגירוש השיטתיים של יהודי הונגריה. ב-21 במרץ נסגרו גבולות הונגריה לכניסה וליציאה והחל מ-15 במאי 1944 החלו לצאת משלוחי יהודים למחנה ההשמדה אושוויץ. כבר כעבור כחודשיים, נשלחו להשמדה כמעט חצי מיליון מיהודי ערי השדה שבהונגריה. בנוסף לכך פעלה בהונגריה התנועה הפרו-נאצית "צלב החץ", תנועה קיצונית ואלימה בעלת ערכים גזעניים ואנטישמיים אשר ביצעה פרעות וטבחה ביהודים וצוענים בהונגריה.

ד"ר פטר צירכר הלך בעקבותיו של קארל לוץ אשר סייע ליהודים רבים לעלות לארץ ישראל ולהינצל בדרך זו מההשמדה הנאצית, באמצעות  כתבי חסות מזויפים וסרטיפיקטים.

לפטר צירכר נזקפת הצלת היהודים בבודפשט כשגילה ב-8 בינואר 1945, כי תנועת צלב החץ מתכוננת לבצע פשיטה על בתים יהודים בבודפשט במטרה לגרש וככל הנראה גם לרצוח את המתגוררים. צירכר פנה באופן מיידי לשר הפנים ההונגרי בדרישות לחדול מכל פעילות של צלב החץ בבתי היהודים, המוגדרים כמוגנים  מטעם השגרירות השווייצרית. לבסוף, ממשלת סלשי וגורמי צלב החץ, נכנעו לו ובכך ניצלו חייהם של עשרות אלפי יהודים.

אחת הניצולות, מריה קורמוס, עבדה כמזכירתו והעידה כי צירכר סיכן את חייו למענה. לדבריה, ברגע שממשלת סלשי תפסה את השלטון ב-15 באוקטובר 1944, החלו השלטונות ההונגרים לסמן ולרכז יהודים בבתיהם, וקורמוס פנתה לצירכר לעזרה. עצתו הייתה לנסות לשחד את השוער של הבית כדי לתת לה להימלט. כשהפקיד דחה אותה, צירכר שלח ארבעה גברים, לבושים במדי צלב החץ, לעצור את קורמוס. הם לקחו אותה לצירכר שחיכה בצירות שווייץ . עד מהרה הבין כי הוא לא היה מסוגל להסתיר אותה שם ולקח אותה לדירה שלו תוך סיכון חייו. היא  נשארה שם במשך שישה שבועות שאפשרו הכנת מסמכים מזויפים על מנת  להעבירה לפנסיון, שם שהתה עד שחרורה. את עדותה סיכמה עם הדברים: "בלעדיו לא הייתי חיה היום."

== הכרה והנצחה ==
פטר צירכר נפטר בשנת 1975. בשנת 1999 הוכר באפן רשמי על ידי מדינת ישראל ויד ושם כחסיד אומות העולם.

== ראו גם ==
*קרל לוץ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1914
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1975
קטגוריה:שווייצרים חסידי אומות העולם
לוב במשחקים האולימפיים לנוער

לוב משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער לובי לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער הלובים היא בעיקר סמלית.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
====אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)====
המשלחת הראשונה של לוב למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה לוב עד כה. המשלחת כללה 7 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישגים בענף הרכיבה בה היא סיימה במקום התשיעי במוקדמות ולא העפילה למקצה הגמר ובענף ההרמת משקולות בה היא סיימה במקום השמיני. יתר ספורטאי המשלחת סיימו במקומות האחרונים בתחרויות בהם השתתפו.

====אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)====
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. גם באולימפיאדת נוער זאת לא זכתה המשלחת במדליה או העפילה לגמר. המשלחת הגיעה להישגים בענף ההרמת משקולות בה היא סיימה במקום התשיעי ובענף האתלטיקה בה הגיעה בתחרות זריקת דיסקוס למקום ה-12. כמו כן, ספורטאי המשלחת השתתפו לראשונה בתחרויות בענף הקשתות.

==ראו גם==
* לוב במשחקים האולימפיים
* לוב במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:לוב: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
סוריה במשחקים האולימפיים לנוער

סוריה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער סורי לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער הסורי היא בעיקר סמלית.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
====אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)====
המשלחת הראשונה של סוריה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 4 ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישג בענף הרכיבה בה היא סיימה במקום השביעי במקצה הגמר. כמו כן, הנבחרת השתתפה בתחרויות בענפים אתלטיקה, היאבקות ושחייה.

====אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)====
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה סוריה עד כה. המשלחת מנתה תשעה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. גם באולימפיאדת נוער זאת לא זכתה המשלחת במדליה. בניגוד לאולימפיאדה הקודמת, אף אחד מספורטאי המשלחת לא העפיל לגמר. המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה בתחרות ריצת 2000 מטר מכשולים בה הגיעה למקום ה-10. כמו כן, ספורטאי המשלחת השתתפו לראשונה בתחרויות בענף הכדורסל והסיף.

==ראו גם==
* סוריה במשחקים האולימפיים
* סוריה במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:סוריה: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
עומאן במשחקים האולימפיים לנוער

עומאן משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער עומאני לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער העומאנים היא בעיקר סמלית.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
המשלחת הראשונה של עומאן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 2 ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט, אתלטיקה ורכיבה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים וסיימו במקומות האחרונים בתחרויות. גם המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג לא הגיעה להישגים משמעותיים. המשלחת מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים, אתלטיקה וכדורעף חופים. ספורטאי המשלחת, בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, סיימו במקומות האחרונים בתחרויות.

==ראו גם==
* עומאן במשחקים האולימפיים
* עומאן במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:עומאן: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
ערב הסעודית במשחקים האולימפיים לנוער

ערב הסעודית משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הסעודים ארבעה מדליות, מהן מדליית זהב יחידה.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
====אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)====
המשלחת הראשונה של ערב הסעודית למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה ערב הסעודית עד כה. המשלחת כללה 9 ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. ההישג הבולט ביותר של המשלחת היה בענף הרכיבה בה היא זכתה במדליית ארד. הישגים נוספים נרשמו בענף האתלטיקה בה עלו ספורטאי המשלחת למקצי הגמר במקצועות ריצת 3000 מטר בנים וריצת 400 מטר משוכות בנים. כמו כן, המשלחת השתתפה בענף ההרמת משקולות והשחייה בה סיימה במקומות האחרונים.

====אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)====
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. המשלחת היגעה להישגים בענף האתלטיקה בתחרות הקפיצה במוט בנים בה הגיעה למקום הרביעי במקצה הגמר, ובענף ההרמת משקולות בה סיימה במקום השביעי בקטגוריית המשקל עד 77 ק"ג. בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור, המשלחת לא הגיעה להישגים בענף הרכיבה וסיימה במקום ה-21. כמו כן, ספורטאי המשלחת השתתפו לראשונה בענף הטאקוונדו.

==מדליות==

===מדליות לפי משחקים===
{| class="wikitable"
! אולימפיאדה !! ! ! ! ! דירוג
|- align="center"
|align="right"| 2010 סינגפור || 0 || 0 || 1 || 1 || 84
|- align="center"
|align="right"| 2018 בואנוס איירס || 1 || 0 || 2 || 3 || 56
|}
width="20px"|

===מדליות לפי ענף===
{| class="wikitable"
! ענף !! ! ! ! 
|- align="center"
|align="right"| קראטה || 1 || 0 || 0 || 1
|- align="center"
|align="right"| אתלטיקה || 0 || 0 || 1 || 1
|- align="center"
|align="right"| הרמת משקולות || 0 || 0 || 1 || 1
|- align="center"
|align="right"| רכיבה || 0 || 0 || 1 || 1
|}

==ראו גם==
* ערב הסעודית במשחקים האולימפיים
* ערב הסעודית במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:ערב הסעודית: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
אמפארו אוטרו

אמפארו אוטרו (בספרדית: Amparo de los Remedios Otero de Pappo; 1896 – 1987) הייתה צרפתייה ילידת קובה שהצילה יהודים צרפתיים במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי החבאתם מפני הנאצים.

== קורות חיים ==
אמפארו נולדה בקובה בשנת 1896 והגרה עם משפחתה לפריז. שם נישאה ליעקב פאפו, יהודי ממוצא בולגרי. בשנת 1933 יעקב נפטר, והיא נותרה אלמנה עם בנם שארל אנרי, שנולד שנה קודם לכן.

=== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ===
עם הכיבוש הגרמני של צרפת, הצטרפה אמפארו לצרפתים רבים שברחו דרומה לאזור שלא נכבש על ידי הגרמנים. היא התיישבה בכפר סירן שבדרום צרפת שם חיה משפחתה של אחותה, והתפרנסה מייצור כובעים. למרות הקושי האישי שלה, אמפרו בקשה לסייע לאחרים במצוקה. היא הייתה פעילה בסיוע לפליטים אחרים, יזמה אירועים לילדים שאבותיהם היו שבויי מלחמה, וגם לקחה ילדים לביתה; שניים מהם היו האחיינית והאחיין של בעלה, ז'קלין (נולדה ב- 1935) וחיים (נולד ב-1923).

אמפארו קלטה גם ילדה יהודיה בשם ליליאן פרנג'י (Liliane Frangi), שמשפחתה נמלטה מפריז באפריל 1942. סבתה של ליליאן סירבה לעזוב את ביתה; היא נשארה מאחור ונעצרה 3 חודשים לאחר מכן, במהלך המצוד של יהודי פריז. יחד עם רבים היא גורשה לאושוויץ, שם מצאה את מותה. משפחת פרנג'י ברחה תחילה לאזור מרסיי, אבל כשהגרמנים השתלטו על ממשלת וישי בנובמבר 1942, נמלטו בני המשפחה לאזור האיטלקי, שהיה בטוח יחסית. באוקטובר 1943, כאשר גם חלק זה של צרפת נכבש על ידי גרמניה, ברחה המשפחה להרים, אך לפני כן הם שלחו את בתם בת ה-13 ליליאן לכפר סיראן שם הוסתרה על ידי אמפארו פאפו. למען ביטחונה של ליליאן היא מעולם לא הלכה לבית הספר, במקום זאת פאפו בקשה מהכומר המקומי לתת לה שיעורים הפרטיים. היא קבלה גם שעורי מתמטיקה מחבר בתנועת ההתנגדות שהיה מורה במקצועו.

=== לאחר המלחמה ===
אמפארו נפטרה ב-19 בנובמבר 1987.

== הכרה והנצחה ==
ב-2011 שמעה ליליאן על קיומו של ארגון יד ושם והחליטה להגיש את הבקשה לכבד את אמפארו כחסידת אומות עולם. ניתן לאמפארו התואר הרשמי של חסידת אומות עולם בטקס שנערך ביד ושם ב- 14 ביולי 2011. זכרונה הונצח על ידי הוספתה לקיר הכבוד שביד ושם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפתיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:ילידות 1896
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-1987
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1987
עיראק במשחקים האולימפיים לנוער

עיראק משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער העיראקים מדליית ארד אחת באתלטיקה בתחרות קפיצה במוט.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
====אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)====
המשלחת הראשונה של עיראק למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. השתתפות המשלחת במשחקים הייתה בעיקר סמלית וספורטאיה לא הגיעו להישגים וסיימו במקומות האחרונים. ספורטאי המשלחת התחרות בענפים: היאבקות, הרמת משקולות, סיף, ושחייה.

====אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)====
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה שזכתה במדליית ארד בתחרות קפיצה במוט. בענפים סיף והרמת משקולות לא הגיעה המשלחת להישגים. המשלחת התחרתה לראשונה בענף ההתעמלות בהתעמלות מכשירים.

==מדליות==

===מדליות לפי משחקים===
{| class="wikitable"
! אולימפיאדה !! ! ! ! ! דירוג
|- align="center"
|align="right"| 2014 נאנג'ינג || 0 || 0 || 1 || 1 || 80
|}
width="20px"|

===מדליות לפי ענף===
{| class="wikitable"
! ענף !! ! ! ! 
|- align="center"
|align="right"| אתלטיקה || 0 || 0 || 1 || 1
|}

==ראו גם==
* עיראק במשחקים האולימפיים
* עיראק במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:עיראק: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
קורנליה בלאו

קורנליה ג'רהרדינה בלאו (Cornelia Gerhardina Blaauw; 7 בנובמבר 1903 – 3 בינואר 1996) הוכרה כחסידת אומות עולם לאחר שהצילה יהודים בהולנד בתקופת מלחמת העולם השנייה.

== קורות חיים ==
קורנליה בלאו, הידועה גם בשם קורנליה (Corrie) נולדה בשנת 1903 בהולנד. בתקופת מלחמת העולם השנייה, התגוררה יחד עם חברתה, יעקובה ואן טריכט (Jacoba Van Tricht) בהארלם שבצפון הולנד וניהלה מעון תינוקות.

=== הפעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ===
בתקופת הכיבוש הנאצי בהולנד, נוצר קשר בין יעקובה וקורנליה לבין אישה בשם עליזה היימן (שמה בתקופת המלמה היה Els Ortt) פעילה במחתרת ההולנדית. בינואר 1943, ביקשה היימן מקורנליה ויעקובה להחביא אחות יהודייה צעירה. השתיים הסכימו ובמהרה הצטרף לביתן גם רונלד, אחיינה בן ה-7 של הצעירה.

במאי 1943 נודע להיימן כי משפחה יהודית בשם פיסיאגר (Visiager) שהתגוררה באמסטרדם ולהם תינוק בן 6 שבועות בשם ניקו, עומדת להשלח על ידי הגרמנים למחנה ריכוז. קורנליה ויעקובה מיהרו לאמסטרדם על מנת לקחת עמן את התינוק ולאחר שהגיעו לבית המשפחה, אמרו להן זוג ההורים: "אנחנו צעירים וחזקים, אנחנו נשרוד, אבל הילד חייב להיות מוחבא". הילד נלקח על ידן להארלם, שם הסתירו, ככל הנראה, ילדים יהודיים נוספים. תקופה קצרה לאחר מכן, נשלחו הוריו למחנה ההשמדה סוביבור, בו מצאו את מותם.

באוגוסט 1943, נסעו קורנליה ויעקובה לחופשה. את ניקו קורנליה מסרה למשמורת במוסד לתינוקות בהארלם, שאת מנהלו הכירה היטב. על מנת להסתיר את התינוק מפני הגרמנים, ביקשה קורנליה לא לרשום את שמו של ניקו ברשימת התינוקות של המוסד. המשטרה הגרמנית הגיעה למעון התינוקות על מנת לחפש תינוקות יהודים ותפסה את ניקו, אשר לא היה רשום ברשימות הנהלת המוסד. קורנליה ויעקובה קבלו הודעה על האירועים וחזרו מיד להארלם. קורנליה התייצבה בתחנת המשטרה וטענה כי היא אמו של התינוק, ושאביו הוא שוטר גרמני שנשלח לחזית המזרחית. היא הוסיפה ששותפתה יעקובה היא אחות, שסייעה לה ללדת את התינוק בביתן ולכן אין תיעוד של הילד. המשטרה הגרמנית האמינה לסיפורה של קורנליה ורשמו את הילד בתור בנה.

== לאחר המלחמה ==
לאחר סיום המלחמה, קורנליה אימצה רשמית את ניקו לבנה. אמו של רונלד, הילד בן ה-7 שהוחבא גם הוא בביתן, שרדה את אושוויץ וחזרה לקחת אותו. כך גם היה גורלה של ורה, תינוקת נוספת שהוסתרה על ידי קורנליה ויעקובה. לאחר המלחמה הילדים שמרו על קשר עם קורנליה ויעקובה.

== הכרה והנצחה ==
ב-31 במאי 1966, הוכרזה קורנליה בלאו כחסידת אומות עולם על ידי יד ושם ונשתל לכבודה עץ בשדרת חסידי אומות העולם בירושלים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הולנדיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:ילידות 1903
קטגוריה:נפטרות ב-1996
תוניסיה במשחקים האולימפיים לנוער

תוניסיה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער קאנגוואן (2024). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער התוניסאים שש מדליות, מהן מדליית זהב יחידה.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
====אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)====
המשלחת הראשונה של תוניסיה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 24 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה במקצוע ריצת 2000 מטר מכשולים בנות בה העפילה לגמר, אך לא סיימה לרוץ את מקצה הגמר. ביתר הענפים: היאבקות, הרמת משקולות, חתירה, טאקוונדו, טניס, טניס שולחן, קאנו/קיאק, שחייה ושיט היא לא רשמה הישגים.

====אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)====
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה תוניסיה עד כה. המשלחת מנתה 50 ספורטאים שהתחרו ב-14 ענפים. המשלחת הגיעה להישגים בענף האתלטיקה במקצוע ריצת 400 מטר משוכות בנים בה היא זכתה במדליית כסף ובענף ההרמת משקולות בה היא זכתה במדליית ארד בקטגוריית משקל עד 53 ק"ג בנות. בענף האתלטיקה המשלחת הגיעה גם למקום החמישי בריצת 2000 מטר מכשולים בנות וריצת 1500 מטר בנות, ולמקום השמיני בריצת 2000 מטר מכשולים בנים. המשלחת הגיעה להישגים גם בענף הסיף בה הגיעה למקום הרביעי בתחרות החרב לבנים ובענף הרמת המשקולות בה סיימה במקום החמישי בקטגוריית משקל עד 56 ק"ג בנים. המשלחת השתתפה לראשונה בתחרויות בענפי האיגרוף, הג'ודו, התעמלות, כדוריד, כדורסל ורוגבי.

==מדליות==

===מדליות לפי משחקים===

משחקי הקיץ
{| class="wikitable"
! אולימפיאדה !! ! ! ! ! דירוג
|- align="center"
|align="right"| 2014 נאנג'ינג || 0 || 1 || 1 || 2 || 64
|- align="center"
|align="right"| 2018 בואנוס איירס || 1 || 1 || 1 || 3 || 52
|}
width="20px"|

משחקי החורף
{| class="wikitable"
! אולימפיאדה !! ! ! ! ! דירוג
|- align="center"
|align="right"| 2024 קאנגוואן || 0 || 1 || 0 || 1 || 27
|}

===מדליות לפי ענף===

משחקי הקיץ
{| class="wikitable"
! ענף !! ! ! ! 
|- align="center"
|align="right"| הרמת משקולות || 1 || 0 || 1 || 2
|- align="center"
|align="right"| אתלטיקה || 0 || 1 || 0 || 1
|- align="center"
|align="right"| ג'ודו || 0 || 1 || 0 || 1
|- align="center"
|align="right"| טאקוונדו || 0 || 0 || 1 || 1
|}
width="20px"|

משחקי החורף
{| class="wikitable"
! ענף !! ! ! ! 
|- align="center"
|align="right"| בובסלי || 0 || 1 || 0 || 1
|}

==ראו גם==
* תוניסיה במשחקים האולימפיים
* תוניסיה במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:תוניסיה: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
תימן במשחקים האולימפיים לנוער

תימן משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער תימני לא זכה במדליה אולימפית לנוער.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
====אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)====
המשלחת הראשונה של תימן למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה תימן עד כה. המשלחת כללה 5 ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה בתחרות ריצת 2,000 מטר מכשולים בנים בה סיימה במקצה הגמר במקום השישי. ביתר הענפים, ג'ודו ושחייה ספורטאי המשלחת סיימו במקומות האחרונים.

====אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)====
המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. המשלחה הגיעה להישג בענף ההיאבקות בה סיים אבראהים אל-שבאמי במקום הרביעי בתחרות בסגנון חופשי בקטגוריית המשקל עד 54 ק"ג. המשלחת לא הצליחה לשחזר את הישגיה בענף האתלטיקה. כמו כן, היא סיימה במקום האחרון בענף הטאקוונדו בה היא השתתפה לראשונה.

==ראו גם==
* תימן במשחקים האולימפיים
* תימן במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:תימן: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
ב.מ.וו 326

ב.מ.וו 326, קבריולה
ב.מ.וו 326 (BMW 326) היא מכונית סלון תוצרת יצרנית הרכב הגרמנית BMW אשר יוצרה בין השנים 1936–1941, ולאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1946. יוצרו 15,936 יחידות לפני מלחמת העולם השנייה, ו- 16 יחידות לאחר מלחמת העולם השנייה.

ב.מ.וו 326 היה רכב הסדאן 4 דלתות הראשון של חברת ב.מ.וו.

לפני מלחמת העולם השנייה יוצר הדגם ב.מ.וו 272 בעיירה אייזנך (Eisenach) במדינת תורינגיה, (בגרמנית Thüringen). בשנת 1945 נכבשה העיירה על ידי כוחות ארצות הברית, מפעל הרכב נהרס לחלוטין, אך בניגוד לדגם ב.מ.וו 327 שייצורו עבר ל- מינכן, הצליחו לייצר 16 יחידות בגרסה מודרנית באזור שהיה תחת שליטה סובייטית.

חברת בריסטול הבריטית אשר ייצרה את דגם ה-בריסטול 403 (Bristol 403) אשר המנוע והגריל הרכב הקדמי היו מבוססים על דגם ה- ב.מ.וו 326.

בין מאפייני דגם ה- ב.מ.וו 326 : גלגל רזרבי בחלק האחורי של הרכב בכסוי פח בולט, ומערכת בלמים הידראולית.

==דגמי ב.מ.וו 326==

* 4 דלתות - סלון
* 4 דלתות - קבריולה

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:BMW 326 Cabriolet (5455993456).jpg |ב.מ.וו 326 קבריולט, 4 דלתות
קובץ:Częstochowa - Industriada 2010 14.jpg|ב.מ.וו 326 קבריולט, מבט לפנים הרכב
קובץ:BMW 326 Cabriolet (4).jpg|ב.מ.וו 326 קבריולט, 4 דלתות
קובץ:BMW 326 (1936-41) (26320449872).jpg|ב.מ.וו 326, 4 דלתות
קובץ:MHV BMW 326 1937 02.JPG|ב.מ.וו 326, שנת 1937
</gallery>

==ראו גם==

* BMW
* ב.מ.וו 3/20
* ב.מ.וו 327
* בריסטול 401
* בריסטול 402

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=uOcDc-sWPFQ ב.מ.וו 326 קבריולה ] (4:39 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=KZidou82ock ב.מ.וו 326 קבריולה ] (4:09 דקות), יו-טיוב
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1936
326
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
מארק בלקה

בלקה בתחילת כהונתו כנגיד הבנק הלאומי של פולין, [[2010]]
מארֶק מַריאָן בֶּלְקֶה (בפולנית: Marek Marian Belka; נולד ב-9 בינואר 1952) הוא פוליטיקאי וכלכלן פולני שכיהן כראש ממשלת פולין, שר האוצר של פולין, ונגיד הבנק הלאומי של פולין. כיהן גם כנשיא קרן המטבע הבינלאומית.

== ביוגרפיה ==
בלקה נולד בעיר לודז', שם גדל והתחנך, ברפובליקה העממית הפולנית בשנת 1952.

בלקה היה לבוגר המחלקה החברתית-כלכלית של אוניברסיטת לודז' בשנת 1972. לאחר מכן המשיך ללמוד לימודי מלגות באוניברסיטת קולומביה, אוניברסיטת שיקגו ובבית הספר לכלכלה של לונדון. הוא מחזיק בתואר שני בכלכלת סחר חוץ ותואר דוקטור בכלכלה מהאוניברסיטה לודז'. הוא נתמנה לפרופסור בשנת 1994.

=== קריירה ציבורית ===
בין השנים 1996-1990 עבד בלקה כיועץ עבור משרד האוצר של פולין. הוא כיהן כסגן ראש ממשלת פולין ושר האוצר (2002-2001) וכיועץ כלכלי לנשיא פולין. בשנת 2003 הוא היה אחראי על המדיניות הכלכלית של קואליציית מדינות המערב במהלך מלחמת עיראק. בשנת 2005 היה מועמד לתפקיד מזכ"ל ה-OECD, אך הוא הפסיד בבחירות לתפקיד זה לאנחל גורייה.

==== ראש ממשלת פולין ====
הוא יועד לכהן כראש ממשלת פולין על ידי הנשיא אלכסנדר קוושנייבסקי ב-29 במרץ 2004. הוא הושבע לתפקיד ב-2 במאי אותה שנה אך לא הצליח לקבל את התמיכה הפרלמנטרית הנדרשת עד 14 במאי, אך ב-11 ביוני הוא יועד שוב לתפקיד. ב-24 ביוני הוא הצליח לקבל מספיק תמיכה בסיים, לאחר שנערכה הצבעת אמון שעברה ברוב של 235 קולות בעד מול 215 נגד 215.

==== נגיד הבנק הפולני ====
במאי 2010 מונה בלקה לכהן כנגיד הבנק הלאומי של פולין. במהלך כהונתו כנגיד הבנק אמר בנוגע לרכבת הזהב הנאצית כי "אין דבר כזה" וזאת "מתיחה".

בשנת 2014 חשף מגזין עיתון פולני הקלטת שיחה בין נגיד הבנק מארק בלקה, ושר הפנים בארטלומיי שנקייביץ'. במהלך השיחה דיברו השניים כיצד הבנק יכול לעזור למפלגת השלטון המצע האזרחי לזכות בבחירה מחדש בבחירות בשנה הבאה, הפרה לכאורה של עצמאות הבנק. בלקה אמר כי הוא לא יתפטר מתפקידו על אף השיחה השערורייתית.

== ראו גם ==
* כלכלת פולין

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ממשלת פולין
קטגוריה:כלכלנים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1952
בריסטול 403

בריסטול 403
בריסטול 403 (באנגלית: Bristol 403) היא מכונית סלון-קופה יוקרתית, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1953–1955.

בסך הכל יוצרו 287 יחידות. בריסטול 403 הייתה המכונית השלישית בסדרה 400.

חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, החלה לבנות מכוניות יוקרה במהדורות מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

גריל ומנוע הבריסטול 403 היו מבוססים על דגם ה-ב.מ.וו 326. (גריל הבריסטול 403 דומה מאוד לגריל היוקרתי של דגם יגואר קופה מסוג: Jaguar XK120 Coupe, ודגם אסטון מרטין מסוג Aston Martin DB1/2).

==דגם בריסטול 403==
*מערכת הבלמים - בלמי תוף משופרים (Alfins)
*מד סבובי מנוע
*גלגל רזרבי - תא מיוחד מאחורי הפגוש האחורי
*משענת יד - בין המושבים האחורים
*לוח שעונים - מצופה עץ

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Bristol403-2Litre-front.jpg| בריסטול 403
קובץ:Bristol 403 dutch licence registration DL-37-11 pic4.jpg | בריסטול 403
קובץ:Bristol403.jpg| בריסטול 403 (מכסה המנוע נפתח לצד הנגדי של הנהג)
קובץ:Bristol 403 dutch licence registration DL-37-11 pic0.JPG| לוגו חברת בריסטול (על קדמת הרכב)
קובץ:Bristol 403 ca 1952 in Hertfordshire.jpg|בריסטול 403, שנת 1952
קובץ:1955 Bristol 403 (22098814291).jpg|בריסטול 403, שנת 1955
קובץ:1955 Bristol 403 (22062741946).jpg|בריסטול 403, שנת 1955
קובץ:Bristol 403 of 1954 arp.jpg|בריסטול 403, שנת 1954
קובץ:Bristol (3907486756).jpg| בריסטול 403
קובץ:Bristol 403 dutch licence registration DL-37-11 pic7.jpg|בריסטול 403
</gallery>

==ראו גם==
*בריסטול 400
*בריסטול 401
*בריסטול 402
*בריסטול 404
*בריסטול 405
*בריסטול 407
*בריסטול 408
*בריסטול 409
*בריסטול 410
*בריסטול 411
*בריסטול 412
*בריסטול 603
*בריסטול פייטר
*ב.מ.וו 326

==לקריאה נוספת==
*[http://www.popularmechanics.com/cars/a8833/a-spot-of-luxury-jay-lenos-1955 בריסטול 403]
*[http://silodrome.com/bristol-403 בריסטול 403 ] 

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.youtube.com/watch?v=rrKT_cBqd_4 בריסטול 403] (6:19 דקות), יו-טיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=sslUhKzYvQo בריסטול 403, שנת 1955 ] (2:02 דקות), יו-טיוב
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1953
403
קטגוריה:מכוניות בריטיות
טולה מאדנה

טולה מאדנה (בהולנדית: Tole Madna; 12 במאי 1898, ג'אווה – 1 בספטמבר 1992), היה חסיד אומות העולם הולנדי ממוצא אינדונזי, שהסתיר ילד יהודי בביתו בזמן הכיבוש הנאצי בהולנד.

== קורות חיים ==
מאדנה נולד בשנת 1896 באי ג'אווה באינדונזיה (בעבר איי הודו המזרחיים ההולנדים). הוא אומץ על ידי משפחת בוסמאן. ב-1916 היגר יחד עם הוריו המאמצים להאג, הולנד, שם מר בוסמאן פתח מסעדה אינדונזית. אף על פי שהוריו החליטו לחזור לג'אווה, מאדנה, בן השמונה עשרה, החליט להישאר והפך למנהל המסעדה. לצד עבודתו במסעדה, הוא ניגן בפסנתר ובכינור, לעיתים גם עם אמנים הולנדיים ידועים. ב-1926 התחתן עם אישה הולנדית, ג'ואנה, ונולדו להם שלושה ילדים. היחסים ביניהם עלו על שרטון ובני הזוג התגרשו.

== פעילות בשואה להצלת יהודים ==
בספטמבר 1942, במהלך הכיבוש הגרמני בהולנד ועם תחילת גירוש היהודים שם, נשאלה ג'ואנה על ידי גיטל מינזר, שכנתה היהודיה, אם תוכל לספק מחסה לבנה אלפרד, בן העשר. ג'ואנה בדקה האם אלפרד יוכל להסתתר אצל אחותה, אך הסתבר שבסמוך לאחות התגורר משתף פעולה נאצי. לאחר מכן פנתה ג'ואנה אל טולה מאדנה ממנו התגרשה, שהסכים לשמור על אלפרד בנוסף לשלושת ילדיהם, שהיו בחזקתו.

במשך 3 שנים עד לשחרור האג במאי 1945 שמר טולה, יחד עם עוזרת הבית שלו מימה סאינה, על אלפרד בביתו. אלפרד, שקיבל את שם החיבה "בובי", זכה ליחס חם ואוהב ממשפחת מאדנה והיה כבן משפחה נוסף, על אף מראהו הזר והפער בין גילו לגיל ילדיו של טולה. מי שדאגה לצרכיו ביומיום הייתה לרוב סאינה.

טולה המציא סיפורי כיסוי רבים כדי להסביר את שהותו של אלפרד בעל המראה הזר בביתו האינדונזי. הוא דיווח לרשויות הגרמניות כי אלפרד הוא בנו מאשתו הקודמת וכי בן זוגה החדש לא מעוניין בו. מסופר כי פעם אחת בתחילת 1945 ערכו הגרמנים חיפוש יסודי בשכונתם, כדי לאתר יהודים מסתתרים. כאשר הם הגיעו לבית משפחת מאדנה, אחד מבניו הביולוגיים של טולה קיבל את פניהם והעמיד פנים כי אינו מבין את דבריהם והם עזבו את המקום, ללא סריקת הבית.

== לאחר המלחמה ==
בסוף המלחמה התברר כי הניצולה היחידה ממשפחת מינזר, משפחתו של אלפרד, הייתה גיטל אמו. כאשר היא הגיעה לבית משפחת מאדנה להתאחד מחדש עם בנה, הוא בקושי זיהה אותה כאמו והמעבר חזרה אליה היה הדרגתי. כמה חודשים לאחר מכן נפטרה סאינה ואלפרד היגר עם אמו לארצות הברית. טולה ומשפחתו המשיכו לשמור על קשר עם משפחת מינזר עד למותו ב-1992.

== הכרה והנצחה ==
ב-12 בינואר 2003 הוכרו טולה וסאינה, כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

בנובמבר 2013 הופק סרט דוקומנטרי: Indonesian Lullaby: Courage and Compassion in a Time of Hate. הסרט עוסק בסיפורו של אלפרד ובטולה ומשפחתו אשר הצילו אותו, ואחת ממטרות הפקתו היא הגברת המודעות לשואה בקרב תלמידים באינדונזיה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.facebook.com/IndonesianLullabyFilm/?ref=page_internal דף ה-Facebook של הסרט הדוקומנטרי העתידי Indonesian Lullaby: Courage and Compassion in a Time of Hate]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:האג: אישים
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1898
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1992