זכויות להט"ב ביוון

זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) ביוון הן מהמתקדמות בעולם. הומוסקסואליות בין גברים מוגדרת כחוקית ביוון מאז 1951, בעוד חוקים של איסור אפליה בתעסוקה על רקע נטייה מינית נחקקו ב-2005. מאז, סעיפי חוקים לגבי איסור אפליה נגד להט"ב הורחבו לתחומים נוספים שהחלו לכלול את העילות זהות מגדרית עבור טרנסג'נדרים ומאפייני מין עבור אינטרסקס, מה שהפך את מעמד חקיקת האיסור המוחלט של גילויי דברי השטנה ופשעי שנאה נגד להט"ב ביוון לאחד מהנוקשים ביותר באירופה. פעילות הומוסקסואלית נשית לא הופללה מעולם.

בשנת 2015, איחודים אזרחיים הוכשרו בקרב זוגות חד-מיניים, מה שהפך משקי בית בראשות זוגות חד-מיניים זכאים להרבה, אך לא לכל, ההכרות המשפטיות שקיימות עבור זוגות הטרוסקסואלים נשואים. מאז 2017, טרנסג'נדרים החלו להיות רשאים לשנות את מינם החוקי בתעודות זהות רשמיות ללא חיוב להעברת שינויים כירורגיים של איברי מינם באמצעות ניתוח להתאמה מגדרית כולל עיקור.<ref></ref> במאי 2018, הפרלמנט ההלני העביר חוק שמעניק לזוגות חד-מיניים את הזכות להוות משפחות אומנה.<ref></ref>. ב-2024 אישר הפרלמנט היווני הצעת חוק שמתירה נישואים חד מיניים.

תרבות להט"ב מוגדרת כתוססת ורחבה בבירה אתונה, בדגש בשכונה גאזי שידועה כגיי וילג' מפורסם, סלוניקי ומספר איי יוון בהם מיקונוס ולסבוס, מקור השם למונח המודרני המתאר מערכת יחסים חד-מינית בין נשים - "לסביות". עם היותה של יוון אחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר בעולם בקרב תיירי להט"ב,<ref></ref> ניתן למצוא בשטחה מקומות רבים שפונים עבור חברי קהילת הלהט"ב בהם גיי ברים, מועדוני לילה ופאבים שונים.<ref></ref> במשך השנים, החלו להתקיים מצעדי גאווה שונים בערים רבות ברחבי המדינה באופן שנתי בין היתר באתונה, סלוניקי, פטרס והרקליון, בירת האי כרתים. הגדול שבהם, מצעד הגאווה בבירה אתונה, כלל מספר שיא של מפגינים בשנת 2015 מאז היווסדותו לראשונה בשנת 2005 וכלל בציון מהדורותיו את נוכחותם של אישי ציבור רבים בהם יושבת ראש הפרלמנט ההלני וראש עיריית אתונה.

== מעמד בחוק ==
פעילות הומוסקסואלית בקרב גברים בהסכמה הפכה לחוקית בשטח יוון בשנת 1951. איסור על פעילות הומוסקסואלית נשית בין זוגות לסביות לא הוזכר בחוק הפלילי היווני מעולם.

גיל ההסכמה ביוון עומד על 15 שנים עבור זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד,<ref></ref> כמפורט בסעיף 339, וכן בסעיפים 337, 348ב של חוק העונשין היווני. בשנת 2015, יחד עם הכשרתם של איחודים אזרחיים בקרב זוגות חד-מיניים, בוטל סעיף 347 בחוק העונשין שקבע עד לאותה העת מאז הכשרתה של פעילות הומוסקסואלית בין גברים בשנת 1951, גיל הסכמה גבוה יותר (17 שנים) עבור זוגות הומוסקסואלים בניגוד לגיל נמוך יותר של 15 שנים עבור זוגות הטרוסקסואלים. בכך, הושווה גיל ההסכמה ללא קשר למגדר או נטייה מינית.

== הכרה במערכות יחסים חד-מיניות ==
החוקה היוונית אינה מספקת הגדרה של מה הם נישואים אך קובעת כי, כמו אימהות וילדים, הם "מוכרחים להיות תחת הגנת המדינה".<ref></ref>

הממשלה בראשות קוסטס קרמנליס בין השנים 2004–2009 התנגדה להכשרתם של נישואים חד-מיניים. ממשלתו הציגה אמנם חקיקה שהציעה מספר זכויות לזוגות לא נשואים, אך היוזמה הוציאה מפורשות זוגות חד-מיניים מתוכנה.<ref></ref> באותה תקופה, הוועדה הלאומית לזכויות אדם של יוון הציעה רישום משפטי שיכלול הכרה במערכת יחסים בין זוגות חד-מיניים וזוגות מהמין השני, בעוד קבוצת הלהט"ב היוונית "OLKE" הודיעה על כוונתה לתבוע עיריות יווניות שסירבו לשאת זוגות חד-מיניים כמו זוגות מהמין השני.

ממשלת יוון בראשותו של יורגוס פפנדראו בין השנים 2009–2011 הכינה חקיקה להכשרתן של שותפויות רשומות בקרב זוגות חד-מיניים. עם זאת, החקיקה מעולם לא התקדמה להצבעה.

למרות שלא הייתה הכרה רשמית בזוגיות חד-מינית באותה תקופה, חוק משנת 1982 שאפשר נישואים אזרחיים בין זוג "אנשים" ללא ציון מגדרם, שימש כמקרה מבחן להכשרתם של נישואים חד-מיניים ביוון בשנת 2008. ב-3 ביוני 2008, ראש עיריית טילוס אנסטסיוס אליפריס, חיתנה שני זוגות חד-מיניים, לסביות והומוסקסואלים, תוך ציון הנייטרליות המגדרית של תוכן החוק. היוזמה זכתה לביקורות שליליות מצד אנשי דת, שבעבר התנגדו גם כן להכשרתם של נישואים אזרחיים בקרב זוגות הטרוסקסואלים. שר המשפטים סוטיריוס הציגאקיס הכריז על ניסיון הכשרת הנישואים כ-"פסול" ותובע בית המשפט העליון גאורגיוס סאנידס הזהיר את אליפריס מההשלכות המשפטיות של "הפרות חובה". אליפריס הצהירה בתגובה כי "איננה בעלת כוונה לבטל את רישום הנישואים".<ref></ref><ref></ref> עם זאת, במאי 2009, הנישואים בוטלו על ידי הרשויות.

בנובמבר 2013, בית הדין האירופי לזכויות אדם פסק לטובת התובעים בתיק וליאנטוס ואחרים נגד יוון בו גינה את הדרתם של זוגות הומוסקסואלים מהאפשרות להתאחד בהסכמי חיים משותפים, תוכנית לרישום מערכת יחסים שאינה כוללת נישואים שהוקמה בשנת 2008 עבור זוגות הטרוסקסואלים, וחייב את המדינה לשלם פיצויים בסך 5,000 אירו לכל אחד מהתובעים.

בדצמבר 2015, הפרלמנט ההלני הציג מחדש הצעת חוק שתרחיב את ההכרה בהסכמי חיים משותפים עבור זוגות חד-מיניים גם כן. התגובות ליוזמה עוררו מחלוקת, כאשר רבים מחברי הכנסייה היוונית-אורתודוקסית גינו את ההצעה.<ref></ref><ref></ref> הארכיבישוף המטרופוליטני אירונימוס השני של אתונה כינה בתגובה הומוסקסואליות כ-"הסטה מהחיים" והארכיבישוף אנתימוס הצהיר כי "אפילו לבעלי חיים אין נטיות כאלה". הארכיבישוף המטרופוליטני של פיראוס הצהיר על החקיקה כאשמתה של "הציונות הבינלאומית!" ואילו הארכיבישוף אמברוסיוס קרא "תירקו עליהם! הם מבישים! הם תועבות הטבע!" בהתייחסותו לזוגות חד-מיניים. התגובות להצעת החוק, יחד עם יוזמתו של אמברוסיוס לצלצל בפעמוני הכנסיות במטרופולין שלו כאות אבל ליוזמה, עוררו ביקורות שליליות רבות, שבעקבותיהן זוג הומוסקסואלים מחא נגד תגובות נציגי הכנסייה האורתודוקסית בנשיקה בהיותם לבושים בבגדי כומרים מול קתדרלת המטרופוליטן של אתונה .<ref></ref><ref></ref><ref></ref> ב-23 בדצמבר, ההצעה עברה בפרלמנט עם הצבעת רוב של 193 בעד, 56 נגד ו-51 נעדרים, מה שהפך את יוון למדינה ה-26 ביבשת אירופה שמכירה רשמית בזוגיות חד-מינית.<ref></ref><ref></ref> במקביל, בוטל הסעיף 347 בחוק העונשין שהפליל מעשים של "זימה לא טבעית" בין גברים והשווה את גיל ההסכמה בין זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד לגיל 15 שנים לאחר שהוגדר מאז הכשרתה של פעילות הומוסקסואלית בשנת 1951 כגבוה יותר (17 שנים) עבור זוגות חד-מיניים. ראש ממשלת יוון, אלכסיס ציפראס, תוך כדי דיון על העברת הצעת חוק בפרלמנט, פרסם התנצלות בפני חברי קהילת הלהט"ב היוונית על "שנות האפליה עמן התמודדו".<ref></ref>

בדצמבר 2016 העביר הפרלמנט ההלני הצעת חוק המרחיבה את זכויותיהם של זוגות חד-מיניים ומבטיחה הגנה שווה על רקע נטייה מינית במקומות תעסוקה.<ref></ref>

בשנת 2018, בית הדין האירופי לצדק קבע שלזוגות חד-מיניים נשואים ישנם את "אותן זכויות התושבות כמו לזוגות נשואים הטרוסקסואלים לפי חוקי האיחוד האירופי, גם אם נישואים חד-מיניים אינם חוקיים באותה מדינה שחברה באיחוד האירופי". בעקבות פסק הדין, נישואים חד-מיניים שנערכו במדינה באיחוד האירופי בה הם מוגדרים כחוקיים מוכרים לצורך קבלת תושבות מאז 2018 בכל מדינות הארגון, כולל יוון.<ref></ref>

ב-17 ביוני 2022, ראש הממשלה לשעבר ציפראס ומפלגתו הגישו לפרלמנט ההלני הצעת חוק להכשרת נישואים חד-מיניים ביוון.<ref name=":0"></ref> בפברואר 2024 אישר הפרלמנט היווני הצעת חוק שמתירה נישואים חד מיניים.

== הורות ואימוץ ==
יושבת ראש [[הפרלמנט ההלני זואי קונסטנטופולו נואמת במהלך מצעד הגאווה בבירה אתונה בשנת 2015]]
ב-17 באפריל 2018, הוגשה בפרלמנט ההלני הצעת חוק תחת הכותרת "חוק אימוץ ילדים" שמטרתה לשנות ולפשט את מעמד חקיקת האימוץ ביוון שספג ביקורות שליליות בעבר על היותו "ביורוקרטי ובלתי יעיל" ובעל "הליכים איטיים מאוד". סעיף 8 בהצעת החוק מקנה לזוגות חד-מיניים את הזכות להוות משפחת אומנה.<ref></ref> בדיון בוועדה פרלמנטרית, סעיף 8 של הצעת החוק נתמך על ידי רוב מכריע של סוכנויות וארגונים שונים בנושאי אימוץ, למעט הכנסייה האורתודוקסית שהביעה את התנגדותה.<ref></ref><ref></ref> הצעת החוק בכללותה, לרבות סעיף 8, עברה ב-"הצבעה עקרונית" על ידי הוועדה בתחילת מאי 2018, בתמיכת מפלגות היוונים העצמאיים , הנהר וסיריזה. דמוקרטיה חדשה, המערך הדמוקרטי ואיגוד המרכזנים נמנעו בהצבעתן והשחר הזהוב התנגדה.<ref></ref> ההצעה הייתה אמורה לעבור אשרור סופי על ידי הפרלמנט ההלני. חברי הפרלמנט מכל קצוות הקשת הפוליטית היוונית הביעו את תמיכתם בסעיף 8, הנוגע להכשרת אומנה על ידי זוגות חד-מיניים, כאשר חברי הפרלמנט מטעם המפלגות דמוקרטיה חדשה והמערך הדמוקרטי ריככו את עמדתם הראשונית כלפיו והצהירו שחבריי המפלגות רשאים להצביע באופן חופשי לגבי הצעת החוק ברגע שתגיע לישיבת הפרלמנט לאשרור סופי.<ref></ref> ההצעה אושררה על ידי הפרלמנט ב-9 במאי 2018, עם 161 חברי פרלמנט שהצביעו בעד ו-103 נגד,<ref></ref><ref></ref><ref></ref> מה שהפך את יוון למדינה החדשה ביותר באיחוד האירופי, אחרי פורטוגל בשנת 2016 שמכשירה גישה לאומנה עבור זוגות חד-מיניים ולמדינה הראשונה בדרום-מזרח אירופה שעושה זאת.<ref></ref>

ב-17 ביוני 2022, ראש הממשלה לשעבר ציפראס ומפלגתו הגישו לפרלמנט ההלני הצעת חוק להכשרת אימוץ על ידי זוגות חד-מיניים באופן משותף או חורג ביוון כמו גם גישה להליכי פונדקאות אלטרואיסטית ומסחרית הן עבור זוגות הטרוסקסואלים והן עבור זוגות הומוסקסואלים.<ref name=":0" />

== הגנה מפני אפליה ==
מאז 2005 נאסרה אפליה על רקע נטייה מינית במקומות תעסוקה.

החוק היווני אוסר על אפליה על רקע "מין" בעוד אפליה על רקע זהות מגדרית נחשבת שווה לאפליה על רקע מין ולפיכך מוגדרת כעילה מוגנת מאפליה.

בספטמבר 2014, תוקן החוק נגד גזענות של יוון. התיקונים לחוק קבעו כי דברי שטנה ואלימות נגד להט"ב בודדים או קבוצות ייענשו במאסר של 3 חודשים עד 3 שנים וקנס של 5,000 עד 20,000 אירו.<ref></ref> אם המעשים הובילו לביצוע פשע, העונש יוחמר ב-6 חודשי מאסר נוספים וקנס נוסף של 15,000 עד 30,000 אירו. אם המאסר הסופי עולה על שנה, המורשע יאבד את זכויותיו הפוליטיות להצביע ולהיבחר למשך שנה עד 5 שנים. אם העבריין הוא עובד ציבור, יענש ב-6 חודשים עד 3 שנות מאסר ובקנס של 10,000 עד 25,000 אירו, אם עובד הציבור ביצע פשע, יענש בקנס גבוה יותר של 25,000 עד 50,000 יורו. אם העבריין ביצע את האמור לעיל ומייצג ארגון או חברה, הם יקנסו גם כן. עם זאת, ישויות ברשות הציבור אינן נכללות באיסור האחרון. המדיניות הובילה לביקורות שליליות שכן מוסדות דת הן גם ישויות משפטיות של רשות הרבים, ובכך הוציאה אותן מלשאת באחראיות להשלכות במקרה של הרשעה של אנשי דת מטעמן על פי החוק.

מאז 24 בדצמבר 2015, יוון אסרה על גילויי אפליה ופשעי שנאה על בסיס מאפייני מין נגד אינטרסקס.<ref></ref> ב-2 בדצמבר 2016, הגנות נוספות נגד אפליה על בסיס נטייה מינית ומגדר במקומות תעסוקה הועברו על ידי הפרלמנט ההלני בהצבעת רוב של 201 בעד, 21 נגד, 5 נמנעים ו-73 נעדרים. עיתון הלהט"ב פינקניוז תיאר את החוק כ-"אחד האיסורים הנוקשים ביותר על דברי שטנה ופשעי שנאה באירופה נגד להט"ב".

== זהות מגדרית ==
מאז אוקטובר 2017, כדי לשנות את מינו המשפטי של אדם טרנסג'נדר בעל דיספוריה מגדרית ביוון, הדרישות החוקיות הן קבלת צו בית משפט והליך גירושים אם האדם בעל נטייה מינית הומוסקסואלית ומוגדר כנשואי בזוגיות הטרוסקסואלית עקב חוסר ההכרה בנישואים חד-מיניים ביוון.<ref></ref> ב-10 באוקטובר 2017, הפרלמנט ההלני העביר את "חוק ההכרה המשפטית במגדר" שכלל את ביטול הדרישות של ביצוע התערבות רפואית, ניתוחים להתאמה מגדרית או הליכי עיקור עבור הכרה בשינוי מגדר בתעודות זהות רשמיות.<ref></ref> הצעת החוק מעניקה זכות זו לכל אדם מגיל 17 ומעלה. עם זאת, גם לקטינים בעלי דיספוריה מגדרית בין הגילאים 15 ל-17 ישנה גישה לתהליך שינוי המגדר, אך בתנאים מסוימים, בין היתר קבלת אישור ממועצה רפואית.<ref></ref> חקיקת הצעת החוק הגיעה בעקבות החלטה מ-20 ביולי 2016 של בית המשפט המחוזי באתונה שקבע כי אדם שרוצה לשנות את מינו החוקי בתיקי משרד הרישום אינו חייב עוד לעבור ניתוח להתאמה מגדרית.<ref></ref> החלטה זו יושמה על ידי בתי משפט על בסיס כל מקרה לגופו עד לכניסתו לתוקף של חוק ההכרה המשפטית במגדר.<ref></ref> להעברת הצעת החוק התנגדו חברי המפלגה הקומוניסטית של יוון, השחר הזהוב ודמוקרטיה חדשה.

ביוני 2018, בית משפט מקומי פסק כי לטרנסג'נדרים זרים, לרבות פליטים ומהגרים, ישנה גם כן הזכות להכרה בשינוי מגדר, מה שמציין את הפעם הראשונה שזכות זו מורחבת מעבר להגדרת חוק ההכרה המשפטית במגדר משנת 2017 שהגבילה את הזכות הזו לאזרחי יוון בלבד.

מאז ה-4 בדצמבר 2021, אסירות טרנסג'נדריות החלו להיות מועברות לראשונה למוסדות כליאה לנשים.<ref></ref>

== אינטרסקס ==
מאז יולי 2022, יוון אסרה באופן חוקי על התערבויות רפואיות באינטרסקס (בעלי סימני מין זכריים ונקביים כאחד) מתחת לגיל 15 עבור קביעת מינם אלא אם כן צו בית משפט אושר או נדרש.<ref></ref><ref></ref>

== שירות צבאי ==
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בכוחות המזוינים של יוון.<ref></ref>

== טיפולי המרה ==
במאי 2022, יוון אסרה באופן חוקי על ביצועי הטכניקות הפסאדו-מדעיות "טיפולי המרה" כלפי הומוסקסואלים עבור שינוי נטייתם המינית ההומוסקסואלית להטרוסקסואלית.<ref></ref><ref></ref>

== תרומת דם ==
מאז 2021, הסרת הגבלות על תרומות דם מאת גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) הייתה בסקירה על ידי הממשלה ושר הבריאות היווני, תאנוס פלבריס, שביקש להסיר את הטופס של המרכז הלאומי לתרומת דם בו נכתב בין היתר כי "אדם אינו יכול להיות תורם דם אם ניהל אף מערכת יחסים הומוסקסואלית אחת מאז 1977".<ref></ref> ב-10 בינואר 2022, פלוריס וסגנו, מינה גאגא, חתמו על צו ביטול האיסור שנכנס לתוקף עם פרסום בעיתון הממשלתי.<ref></ref>

== פוליטיקה ==
קתרינה סקלארופולו, שנבחרה לכהן כנשיאה הראשונה של יוון ב-22 בינואר 2020 על ידי הפרלמנט ההלני, ידועה כתומכת בחקיקת זכויות להט"ב.<ref></ref> אלכסיס פטליס, היועץ הכלכלי הראשי של ראש ממשלת יוון ה-13 מאז 2019, קיריאקוס מיצוטאקיס, הצהיר על היותו הומוסקסואל בראיון באותה שנה באומרו: "ראש הממשלה פגש את בעלי, פגשתי את אשתו" ובכך, ציין את הפעם הראשונה שבה פקיד בכיר הצהיר על היותו הומוסקסואל בגלוי ביוון.<ref></ref> כמו כן, ניקולס יטרומנולאקיס הוכתר כאדם ההומוסקסואל הגלוי הראשון שהפך לשר בממשלת יוון לאחר שהתחיל לכהן בתפקיד שר התרבות והספורט בינואר 2021.<ref></ref>

ב-17 במרץ 2021, על פי החלטת ראש הממשלה מיצוטאקיס, הוקמה וועדה שמטרתה לנסח "אסטרטגיה לאומית לשוויון עבור אזרחי להט"ב ביוון".<ref></ref> הוועדה מורכבת מאקדמאים, נציגי החברה האזרחית, נציגי הממשלה ויושב הראש לינוס-אלכסנדר סיציליאנוס , נשיאו לשעבר של בית הדין האירופי לזכויות אדם.<ref></ref> הוועדה באה כתגובה ליצירת האסטרטגיה הראשונה בכל הזמנים מטעם הנציבות האירופית להגנה על זכויות להט"ב באיחוד האירופי, שקראה למדינות הארגון "לאמץ שיטות עבודה מומלצות קיימות ולפתח תוכניות פעולה משלהן בנושאי יצירת שוויון עבור אזרחי להט"ב" ב-12 נובמבר 2020.<ref></ref>

== תנאי מחיה ==
[[גיי בר בשם "Lola" במיקונוס, יוון]]
בעיר הבירה של יוון, אתונה, ישנו מספר רב של עמותות להט"ב וכפר הומוסקסואלי מתפתח בשכונת גאזי לצד קיום אירועים שונים בשטחה בהם מצעדי גאווה ופסטיבל סרטי הלהט"ב הבינלאומי "Outview" שמתקיימים מדי שנה. יוון מוגדרת כאחד מיעדי תיירות הלהט"ב הפופולריים ביותר בעולם.<ref></ref><ref></ref> במיקונוס קיימת קהילת להט"ב משגשגת עם אירועי חגיגות רבים, בעוד האי לסבוס ידוע בעולם בייחוד הקהילה הלסבית בשטחיו והמונח "לסבית" שנגזר משמו שבו נולדה המשוררת סאפפו, מהגדולות ממשוררי יוון בעת העתיקה, שנודעה בכתיבה עשירה של שירי אהבה לנשים.<ref></ref>

=== מצעדי גאווה ===
מצעד הגאווה הרשמי הראשון באתונה התקיים ב-25 ביוני 2005 תחת הכותרת "חיבה, אהבה וחיים ראויים לכבוד" ולאחר מכן הפך לאירוע שנתי. ביוני 2012 החלה סלוניקי בקיום מצעד שנתי המוגדר כאחד האירועים הבולטים בשטחה. במהלכו, התקיים ניסיון להרים כרזה באורך 20 מטר, הקוראת לתיירים להחרים את אולימפיאדת החורף בסוצ'י 2014 על רקע אפליות ודעות קדומות רווחות נגד קהילת הלהט"ב ברוסיה על נקודת הציון המפורסמת ביותר בעיר, המגדל הלבן. הניסיון הופסק על ידי המשטרה המקומית תוך זמן קצר, אך פורסם במידה רחבה במדיה מקוונת ברחבי העולם. הניסיון הראשון לארגן מצעד גאווה ביוון נעשה על ידי ארגון תנועת השחרור של הומוסקסואלים ביוון (AKOE) ב-28 ביוני 1980 באתונה והוגדר כ-"אירוע מחאתי". קיום האירוע חזר על עצמו כעבור שנתיים באחוזת זאפאפיון .<ref></ref> אירועים דומים התקיימו במהלך השנים הבאות במיקומים שונים בהם בשנים 1992, 1994 ו-1995 בגבעת סטרפי ואילו ב-1996 וב-1998 בפדיון טו ארוס . בשנת 1998 התרחשו באזור סגור. בסלוניקי, האירוע המקביל הראשון אורגן על ידי קבוצת הידידות הגאה של סלוניקי (OPOTH) בשנות התשעים.<ref></ref> מאז, נערכו אירועי גאווה בערים נוספות, כולל הרקליון, פטרס, סנטוריני וקורפו. ב-2017, נבחרה סלוניקי לארח את אירועי הגאווה האירופאים "EuroPride" בשנים 2020 ו-2024.

סלוניקי ערכה לראשונה את מצעד הגאווה השנתי שלה בין התאריכים 22–23 ביוני 2012, תחת הכותרת "אהבה אחת, אלף צבעים" בעקבות הבטחתו של ראש העיר ייאניס בוטאריס לתמוך באירועי להט"ב ציבוריים בעיר. פסטיבל הגאווה הראשון בסלוניקי נהנה מתמיכה עממית גדולה של העיר, הפריפריה והאזור, שהיווה מכה קשה לאיש הדת אנת'ימוס בעיר, שקרא למאמינים נוצריים להגיב לקיומו בשלילה.<ref></ref><ref></ref> שנה לאחר מכן, באחת מהכרזותיו מספר ימים לפני אירוע הגאווה של 2013, הצהיר הארכיבישוף המטרופוליטני של סלוניקי כי שוב "יצטרך לסבול את הפסטיבל העצוב והבלתי מקובל של ההומוסקסואלים שרוצים לחגוג את מחלתם בדרך של קרנבל". הוא גם ביקש מהורים להרחיק את ילדיהם ואת עצמם מ-"חגיגות חסרות טעם וכל כך לא טבעיות". עם זאת, משתתפים רבים נכחו בציונו והפסטיבל בן היומיים הסתיים באווירה חגיגית עם מסיבות, הצגת גלריות וחגיגות ברחבי העיר.<ref></ref>
בשנת 2014 סלוניקי הוכתרה כ-"בירת הנוער האירופית" וציון מהדורת אירועי הגאווה השלישית בשטחה נכללה בתוכניות הרשמיות של העיר לאותה שנה. לפי הערכה כללית מצעד הגאווה בשנת 2014 זכה להצלחה גדולה, בהשתתפותם של 10,000 מפגינים, יחד עם ראש העיר בוטאריס וגוש דיפלומטים זרים.<ref></ref> באותה שנה המוני אנשי דת העבירו ביקורות חריפות על האירועים באומרם כי הם מסמלים "מינוי בישופים הומוסקסואלים" והפגינו נגד ניצחונה של הזמרת הג'נדרקווירית האוסטרית קונצ'יטה וורסט בתחרות הזמר של האירוויזיון באותה שנה. איש הדת אנת'ימוס הוסיף כי הכנסייה מצווה "לא לתת את מה שקדוש לכלבים".<ref></ref> מצעד הגאווה הראשון בכרתים נערך בין התאריכים 26–27 ביוני 2015 בהרקליון, והוגדר כ-"פסטיבל הראשון לראיית שחרור מגדר ומיניות באי".<ref></ref> מצעד הגאווה הראשון בפטרס, העיר השלישית בגודלה ביוון, נערך בין ה-17–18 ביוני 2016 תחת הכותרת "ראו זאת אחרת".<ref></ref>[[מצעד הגאווה באתונה, יוון בשנת 2018]]
=== אפליה ===
"Color Youth", ארגון לא ממשלתי, דיווח בשנת 2016 על 101 מקרי אלימות נגד להט"ב ממניעים הומופובים וטרנספובים שהתרחשו ביוון בין 2009–2015, כאשר רוב של 75 מהם התרחשו ב-2015 בלבד. 5 ממקרי התקיפות הובילו לנזק גופני חמור לקורבנות בעוד שרוב שאר האירועים כללו אלימות מילולית.<ref></ref>

==== אנשי דת ====
לאחר שיחות ממשלתיות בנובמבר 2013 בנוגע להכשרתם של איחודים אזרחיים עבור זוגות הומוסקסואלים, הארכיבישוף המטרופוליטני שרפים של העיר פיראוס הביע התנגדות חריפה נגד התוכנית, ואיים שהוא "יכול וינדה כל חבר פרלמנט שיצביע בעדה" והוסיף כי הצעת החוק "מאמתת את השחיתות של הקיום האנושי והסטייה הפסיכופתולוגית שהיא הומוסקסואליות. באוגוסט 2014, במהלך דיונים על התיקון לחוק נגד גזענות של יוון, מספר ארכיבישופים מטרופוליטנים הביעו את התנגדותם להעברתו בגלל סעיפים מסוימים שכללו הפללת דברי שטנה נגד אזרחי להט"ב, עם עונשים מוגברים לעובדי ציבור (כולל חברי הכמורה) שעוברים על הסעיף בחוק במהלך ביצוע תפקידם. הארכיבישוף המטרופוליטני של פיראוס האשים את ראש הממשלה, אנטוניס סמאראס, על כך ש-"מכר את נשמתו לכמה חודשים נוספים בתפקיד" ומתח ביקורת שלילית על הצעת החוק על "הכנסת נטיות מיניות אחרות וזהויות מגדריות אחרות" בעודו משווה בין הומוסקסואליות ל-"פדופיליה ובהמתיות".<ref></ref> הארכיבישוף המטרופוליטני של גורטינה, אירמיאס, ציטט בהתנגדותו להצעת החוק קטעים מהביבליה וכינה הומוסקסואלים כ-"כלבים" בעודו טען כי על פי הצעת החוק החדשה "נביאים וקדושים ייחשבו כגזענים" ואפיין אותו כחוק "נורא ומצער". במקביל, הארכיבישוף המטרופוליטני של קוניצה , אנדראס, דחה את הצעת החוק בטענה שהיא נועדה "להגן על סטיות שהן הומוסקסואליות".<ref></ref> התגובות הדתיות הובילו בסופו של דבר לכך שראש הממשלה סמאראס קיבל את התנגדויות הכנסייה ולא כלל בהצעת החוק מאמרים הנוגעים להגנה על הומוסקסואלים. בנוסף, הצהיר סמאראס בתגובה לנציגי הכנסייה האורתודוקסית כי "כל עוד הוא בתפקיד, אין סיכוי שהפרלמנט ירחיב איחודים אזרחיים לזוגות חד-מיניים".<ref></ref>

בספטמבר 2014 אושר בפרלמנט ההלני איסור על השמעת דברי שטנה נגד להט"ב ביוון. העברת החקיקה הובילה לתגובתו של הארכיבישוף המטרופוליטני שרפים שכינה את החוק "דיכוי של מערכת המשפט היוונית" ו-"ביטול חופש הביטוי" שנכפו על ידי "המערכת הלאומית ומדריכי הסדר העולמי החדש".<ref></ref>

==== תקשורת וגופים ציבוריים ====
בנובמבר 2003, המועצה הלאומית היוונית לרדיו וטלוויזיה קנסה את אחת מרשתות הטלוויזיה הגדולות במדינה "Mega Channel" ב-100,000 אירו על כך ששידרה נשיקה בין שתי דמויות גבריות בפרק של תוכנית הטלוויזיה "Klise ta Matia". בדצמבר 2006 ביטלה מועצת המדינה , בית המשפט המנהלי העליון של יוון, את החלטת המועצה הלאומית ופסקה כי מתן הקנס עבור "Mega Channel" אינו חוקתי. לטענת בית המשפט, סצנת התוכנית שיקפה "מציאות חברתית קיימת, הקשורה לקבוצה חברתית, בקרב רבים המרכיבים חברה פתוחה ודמוקרטית, שאין לגנות את העדפותיה המיניות". המקרה לא היווה את הפעם הראשונה בה שודרה נשיקה בין דמויות גבריות בטלוויזיה היוונית, מה שהוביל לביקורות בתקשורת היוונית נגד המועצה הלאומית שכינו אותה כ-"צבועה". ב-21 בדצמבר 2004, המועצה הלאומית קנסה את "94 Epikoinonia FM", תחנת רדיו עירונית באתונה, ב-5,000 אירו, על הצגת תוכנית הרדיו להומואים ולסביות באתונה (באנגלית: Athens Gay and Lesbian Radio Show) אותה כינתה כ-"משפילה" מה שהוביל לביטול התוכנית.ה[[מוזיקאי היווני צימיס פאנוסיס מופיע בציון מצעד הגאווה באתונה בשנת 2009]]במרץ 2010, הרשת "Mega Channel" נקנסה שוב על ידי המועצה הלאומית על שידור הסרט היווני "Straight Story" שעלילתו עסקה סביב סיפורו של גבר הטרוסקסואל ביקום בדיוני שבו הומוסקסואליות הוגדרה כנורמה בקרב האוכלוסייה והטרוסקסואליות הוגדרה כטאבו. באפריל ומאי 2010, הערוץ היווני "Star Channel" נקנס על שידור שני פרקים של התוכנית "Fotis & Maria Live" שבהם נכללו אורחים טרנסג'נדרים גלויים. בינואר 2011, MAD TV והגרסה היוונית של הערוץ האמריקני MTV, צנזרו שתי סצנות נשיקה בין זוג הומוסקסואלים שנכללים בקטעי הווידאו קליפים של השירים "Firework" של קייטי פרי ו-"Raise Your Glass" של פינק. ב-15 באוקטובר 2012, תאגיד השידור היווני שידר את פרק הבכורה של סדרת הדרמה הבריטית אחוזת דאונטון שבו צנזר סצנה המתארת זוג הומוסקסואלים מתנשקים. מנהל התאגיד, קוסטאס ספירופולוס, ציין את שעת שידור התוכנית (22:00 בלילה) והנחיות הורים כסיבה לכך שהפרק לא שודר במלואו. לאחר קבלת תגובות שליליות רחבות על המעשה, הפרק שודר במלואו כמה ימים לאחר מכן ובשעה מוקדמת יותר ב-19:00 בעוד שספירופולוס גונה על ידי התקשורת והמנהל הכללי של הטלוויזיה הממלכתית, שהתנצלו רשמית על צנזורת הסצנה.
בפברואר 2013, המונחים "הומוסקסואל" ו-"לסבית" הופיעו בצורת נקודות במקום במילים בכתוביות של תוכנית זרה במהדורה היוונית של MTV, למרות שהתוכנית שודרה בשעת לילה מאוחרת. ב-17 במאי 2013, יום לאחר שידור חצי הגמר השני בתחרות הזמר של האירוויזיון בשנת 2013, בו קריסטה סיגפרידס, שייצגה את פינלנד, ביצעה את השיר "Marry me" (בעברית: התנשא/י לי?) ונישקה באופן סמלי רקדנית על הבמה כמחאה עבור הכשרתם של נישואים חד-מיניים, תוכנית הטלוויזיה הרכילותית היוונית "FThis TV" של הערוץ "ANT1" צנזרה את הנשיקה בין השתיים. ביוני 2013, המועצה הלאומית היוונית לרדיו וטלוויזיה דחתה את בקשתם של מארגני מצעד הגאווה באתונה לשנת 2013 לשדר את האירוע ללא תשלום בערוצי הטלוויזיה היווניים הגדולים, שכן הוא לא הוגדר כ-"הודעה לשירות הציבור". נציגי המועצה הלאומית טענו כי החלטתם התקבלה בטענה כי "לא ניתן לתאר את האירוע כמסר חברתי".<ref></ref> ביולי 2013, המונח "הומו" תורגם ל-"נשי" בכתוביות של הסדרה ג'ואי בערוץ "Star Channel". במקביל, הערוץ ספג ביקורת על הגישה ההומופובית שלו בכל הנוגע לתרגום הסדרה אחת שיודעת, בעקבות יחס המועצה הלאומית לגבי נושאים המתייחסים להומוסקסואליות בתוכנית וחוסר נכונות הערוץ להעביר את הסדרה לשעה מאוחרת יותר. לבסוף, נמצאה פשרה שאפשרה להשאיר את התוכנית שכללה הקפדה רבה יותר בתרגום המילים הרלוונטיות לנושאים, שכתוצאה מכך מונחים כמו "לסבית" הומרו ל-"טום בוי" או "לא כל כך נשית".<ref></ref> בספטמבר 2013, סצנה מהסדרה הפופולרית "Glee" שהציגה זוג לסביות מתנשקות צונזרה על ידי הערוץ "Alpha TV" .<ref></ref>

==== פוליטיקה ====
באוגוסט 2014, ניקולאוס ניקולופולוס , חבר הפרלמנט ההלני, כתב ציוץ הומופובי בחשבונו ברשת טוויטר בו התייחס לאירוסיו של ראש ממשלת לוקסמבורג קסאבייה בטל עם בן זוגו גוטייה דטנה באומרו, "מאירופה של מדינות לאום, לאירופה של ... מתרוממים - נשיא לוקסמבורג התארס עם בן זוגו". הציוץ עורר את זעמם של יוונים רבים, שביקשו את תגובתו של ראש הממשלה אנטוניס סמאראס בנושא. בטל עצמו השיב לציוץ של ניקולופולוס באומרו כי "היחסים בין לוקסמבורג ליוון מושלמים ולא יושפעו מפוליטיקאי מבודד". ניקולופולוס התעקש להגן על דבריו והצהיר שבטל "צריך להתבייש".<ref></ref><ref></ref><ref></ref> אנסטסיוס נרנציס, חבר הפרלמנט מטעם מפלגת דמוקרטיה חדשה, השמיע הערות דומות נגד הומוסקסואלים לאחר שהשווה הומוסקסואליות עם "בהמתיות ופדופיליה" בהתייחסותו להרחבת חוק הסכמי החיים המשותפים לזוגות חד-מיניים בשנת 2015 והוסיף כי לאיחודים אזרחיים בין זוגות הומוסקסואלים "אין מקום במדינה שלנו".<ref></ref><ref></ref>

== טבלת סיכום ==
{| class="wikitable"
|פעילות הומוסקסואלית חוקית
| (מאז 1951)
|-
|גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים (15)
| (מאז 2015)
|-
|חוקים נגד אפליה בתעסוקה
| (מאז 2005)
|-
|חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים
| (מאז 2014)
|-
|חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה)
| (מאז 2014)
|-
|חוקים נגד אפליה שמכסים זהות מגדרית בכלל התחומים
| (מאז 2014)
|-
|חוקים נגד אפליה ופשעי שנאה המבוססים על מאפייני מין
| (מאז 2015)
|-
|נישואים חד-מיניים
| (מאז 2024)
|-
|הכרה בזוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור)
| (מאז 2015)
|-
|אימוץ משותף של זוגות חד-מיניים
| (מאז 2024)
|-
|אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד-מיניים
| (מאז 2024)
|-
|אומנה על ידי זוגות חד-מיניים
| (מאז 2018)
|-
|לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא
|
|-
|זכות לשינוי מגדר בחוק
| (מאז 2010, אין חיוב להעברת ניתוח להתאמה מגדרית או עיקור מאז 2017)
|-
|קטינים אינטרסקסים מוגנים מפני פרוצדורות כירורגיות פולשניות
| (מאז 2022)
|-
|גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות
| (מוצע)
|-
|טיפולי המרה אסורים בחוק
| (מאז 2022)
|-
|פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים
|(מוצע, לא חוקי עבור זוגות הטרוסקסואלים גם כן)
|-
|פונדקאות אלטרואיסטית לזוגות גברים הומוסקסואלים
| (מוצע)<ref></ref>
|-
|גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם
| (מאז 2022)
|}

== ראו גם ==
* הומוסקסואליות ביוון העתיקה
* זכויות להט"ב בקפריסין
* סאפפו

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

יוון
קטגוריה:יוון
יוון