קיסוס החורש

קִיסוֹס הַחֹרֶשׁ (שם מדעי: .Hedera caucasigena Pojark שם נרדף בישראל : Hedera helix) הוא שיח מטפס רב שנתי ענף, מין יחיד בסוגו ובמשפחתו בישראל אשר משויך לסוג קיסוס ממשפחת הקיסוסיים<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref><ref></ref>.

קיסוס החורש צומח באזור הים התיכון, בישראל הוא צמח נדיר הצומח בחורשים לחים באזור יהודה, השומרון והגליל. משמעות שמו המדעי של הסוג היא מטפס, ומשמעות תואר המין היא מתפתל.

קיסוס החורש נפוץ כצמח נוי בבתים ובגינות. הקיסוס מטהר אוויר בחדרים שבהם הוא נמצא, ומאיץ את תחלופת האוויר ויצירת החמצן. הוא זכה בציונים גבוהים בניסויים של נאס"א בניקוי האוויר מרעלים<ref></ref> ובשיפור רמות החמצן. הקיסוס הוא צמח חסון וקל לגידול.

הקיסוס הוא צמח ירוק-עד שיכול לטפס עד לגובה של כ-20-30 מטרים על משטחים מתאימים (עצים, צוקים, קירות), או לכסות את הקרקע כאשר אין בסביבתו אפשרות לטפס לגובה. הקיסוס מעדיף לטפס על משטחים כהים וקשיחים עם pH נייטרלי בקירוב. הפריחה מתחילה בקיץ המאוחר ומסתיימת בסתיו המאוחר. הפרי מבשיל בחורף המאוחר ומכיל אחד עד חמישה זרעים, ומהווה מקור מזון חשוב לציפורים רבות המפיצות את זרעיו.

== שמות הצמח ==
השם קיסוס ניתן על ידי הוועד ללשון עוד בשנת 1913 על סמך התלמוד. ושם התייחס לשם הערבי "חבאב אל מסכין" ולשם המדעי Hedera helix<ref></ref>. בהסתמך על השם "קיסוס" אושרר במילון "ילקוט הצמחים" (הערה 617) משנת 1930<ref></ref>. והוא שוב אושרר במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 429 ושם המשפחה קיסוסיים ניתן בסעיף 78<ref></ref>. השם המדעי העברי "קיסוס החורש" ניתן במילון "צמחי ארץ ישראל" בשנת 2003 אשר לא התפרסם בדפוס.

שם אנגלי עממי: Ivy, Common Ivy, English Ivy

שם גרמני עממי: Efeu

== מאפיינים ==
קיסוס החורש הוא צמחים מטפס מעוצה רב-שנתי, גובה חלקיו המעוצים עולים על מטר אחד והוא נאחז בעזרת שורשי אחיזה (שורשים קצרים ודקים בצורת מברשת), הצומחים מתוך ענפים. 

הגבעולים הצעירים גמישים וצבעם ירוק חום, והם נושאים עלים מסורגים פשוטים שבסיסים דמוי לב בעלי פטוטרת קצרה ומעוקמת.

העלים מסורגים גדולים, ואורכם עד 10 ס"מ והעורקים על פי רוב בהירים יותר וללא לוואים פשוטים. העלים מצויים בשתי צורות: בענפים שאינם נושאים פרחים טרף העלה בעלי 3 עד 5 אונות משולשות ועירוקם כעין כף יד, ואילו בענפים הנושאים פרחים, הסמוכים לתפרחות, הטרף תמים מחוסר אונות וצורתו דמוית ביצה או מעוין ועירוקם מנוצה<ref name=":2"></ref><ref name=":3"></ref><ref name=":4"></ref>.

הפטוטרות  ארוכות, כל השערות המכסות את הפטוטרות ואת צידן התחתון של העלה הם כוכביים.

התפרחות ערוכים בסוככים ובאשכולות או מכבדים על גבי גבעול התפרחת. עוקצי התפרחת מכוסים בשערות כוכביות<ref name=":4" />.

הפרחים דו-מיניים, נכונים, קטנים, ירוקים-צהבהבים. עוקצי הפרחים מכוסים בשערות כוכביות<ref name=":4" />.

הגביע קטן ובלתי ניכר, דמוי-ספלול ומעורה כולו בשחלה, שיניו שעירות או בלתי נראות כמעט<ref name=":2" />.

עלי הכותרת 5, מפורדים זה מזה ונושרים ביחידות.

האבקנים צומחים מהדיסקוס שמעל השחלה וניצבים בין עלי הכותרת. ומספרם כמספר עלי השחלה. המאבקים נפתחים בסדק לאורכם<ref name=":3" />.

השחלה תחתית, עלי השחלה מאוחים ביניהם והיא בעלת 5 מגורות ובכל מגורה ביצית אחת. השחלה בעלת קונוס בראשה ממנו עולה עמוד שחלה אחד.

הפרי הבשל שחור, דמוי ענבה כדורית עטוף ברובו בגביע המאוחה, קוטרו 5 עד 8 מ"מ ובעל 5 מגורות, ו-3 עד 5 זרעים<ref name=":3" /><ref name=":2" />. ראש הפרי חופשי, דמוי כיפה ובמרכזה העלי.

== תפוצה ובית גדול ==
טיפוס התפוצה של קיסוס החורש (Hedera caucasigena) הוא ים תיכוני ותפוצתו משתרעת מטורקיה לטרנס-קווקז וצפון הקווקז, ומשם לסוריה ולבנון עד ישראל<ref name=":0" />. תפוצתו של המין Hedera helix רחבה ביותר ומקיפה את כל אירופה<ref name=":1" />.

בישראל תפוצתו קיסוס החורש הגדל בר הוא בהרי הגליל העליון והתחתון, הגולן ואדום. כצמח תרבות הוא גדל כמעט בכל אזורי ישראל וקרקעות שונים: טרה רוסה ורנדזינה עם העדפה לקרקע עם pH 6.5 שהוא קרוב לנטרלי.

== טקסונומיה ==
לפי אתר POWO שמו המדעי המקובל של קיסוס החורש, עוד משנת 1950, הוא Hedera caucasigena, שמשרעת תפוצתו מטורקיה ועד ישראל בלבד<ref name=":0" />. הבוטנאים הישראליים מאז ועד היום מחזיקים בשם המדעי Hedera helix ורואים בישראל כגבול תפוצתו הדרומי<ref></ref>. לפי אתר POWO המין Hedera helix אינו גדל בר בישראל ומשרעת תפוצתו היא מאירופה ועד צפון טורקיה ומערבה בלבד<ref name=":1" />.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:קיסוסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים מטפסים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753