OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הידראוליקה

הידראוליקה ו[[הידרוסטטיקה, איור מתוך ציקלופדיית צ'יימברס משנת 1728]]
הידראוליקה היא מדע העוסק בחוקי שיווי המשקל וחוקי התנועה של נוזלים, אשר זורמים בתנאי לחץ. מערכת מדעית זו אף מפתחת שיטות ליישום חוקים אלה. לרוב, השימוש במונח הידראוליקה מתייחס לזרימת מים במערכת צינורות לחץ, אשר דוחסות נוזל ובכך מעבירות כוח.

נוזלים וגזים (המכונים יחד זורמים) מורכבים ממספר רב של מולקולות אשר נעות באופן אקראי לכל הכוונים. בכל זמן נתון מספר רב של מולקולות מתנגשות זו בזו או במשטח, והכוח אשר הן מפעילות בהתנגשות זו יוצר לחץ אחיד בקירוב טוב.

מקור השם הוא ביוונית הידרו – מים, אולוס – צינור.

כיום משתמשים בחוקי ההידראוליקה בכל מדעי הטבע ובענפי הטכנולוגיה בהם יש לנוזלים תפקיד חשוב. תנועת מים במובילים קרקעיים ותת-קרקעיים, אספקת מים, ניקוז, הובלת שפכים, טיהור שפכים, הגנה מפני שיטפונות, הפקת אנרגיה הידרו-חשמלית, הפקה והובלה של נפט, חימום, קירור וייצור מוצרי תעשייה.

בהתבסס על חוקי ההידראוליקה, לעיתים מערכות משתמשות בנוזל דמוי שמן תעשייתי כאמצעי ישיר להעברת הכוח.

==משאבה ובוכנה הידראולים==
דוגמה אחת לשימוש בהידראוליקה, היא המשאבה ההידראולית - זו משאבה שתכליתה להגביר את הלחץ של נוזלים שונים, לרוב שומניים, למטרת העברת והגברת כוח. משאבה כזו משמשת בעיקר בתעשייה להפעלת ציוד הידראולי כגון בוכנות הידראוליות. משאבות המתאימות לשימוש זה הן משאבות בוכנאיות ומשאבות גלגלי שיניים.

בוכנה הידראולית היא התקן המשתמש בלחץ של נוזל על מנת לדחוף גליל שמבצע עבודה מכנית הדורשת כוח רב. משאבת שמן מזרימה שמן בלחץ רב אל הבוכנה. כתוצאה מלחץ השמן, הבוכנה שבגליל נעה קדימה או אחורה. אסור שתהיינה בועות אוויר במערכת, כי אוויר הוא גז הניתן לדחיסה ואילו שמן הוא נוזל שלא נדחס. לפיכך, אם יהיה אוויר במערכת, הבוכנה לא תיפתח במלואה עקב בועות אוויר שנדחסו (בצורה דומה, יש לרוקן את מערכת הבלמים שבמכונית מאוויר).

מגבה ידני.
יש בוכנות המקבלות את אספקת השמן ממשאבה ממונעת ויש בוכנות המקבלות את אספקת השמן שלהן ממשאבה ידנית (מגבה של רכב- ג'ק, לדוגמה).

משאבה ידנית מסתמכת על חוק פסקל שקובע שלחץ הנוזל שווה בכל חלקיקי הנוזל. כוח המופעל על בוכנה קטנה (1) מתורגם לתנועת נוזל בגליל הצר (3), במכל (5), בגליל הרחב (4) ולתנועת הבוכנה הגדולה (2). הבוכנה הקטנה מניעה כמות קטנה של נוזל בעזרת שטח קטן של הבוכנה. כמות הנוזל הזו, מתחלקת על פני שטח גדול יותר בבוכנה הגדולה - שתנוע לאט יותר אך בעוצמה רבה יותר. נוצרת כאן הכפלת כוח, אך לגובה קטן. אם שטח הגליל הקטן הוא A ושטח הגליל הגדול הוא S, אזי מחוק פסקל והגדרת הלחץ נובע ש
: <math>\ F_S / S = P = F_A / A</math> או <math>\ F_S = \left( \frac{S}{A} \right) F_A \ </math>

==ראו גם==
* מכניקת הזורמים
* משאבה הידראולית, בוכנה הידראולית
* רובוטיקה
* אוטומציה
* לחץ בנוזלים
* עומד הידראולי

==קישורים חיצוניים==

* מילון למונחי הידרוליקה | [https://terms.hebrew-academy.org.il/Millonim/ShowMillon?KodMillon=25 1951] | [https://terms.hebrew-academy.org.il/Millonim/ShowMillon?KodMillon=24 1963] | באתר האקדמיה ללשון העברית
* 
* 

קטגוריה:מכונות
ישיבה יוניברסיטי

אוניברסיטת ישיבה (באנגלית: Yeshiva University או בקיצור YU) היא אוניברסיטה יהודית פרטית בניו יורק שנוסדה ב-1886. תוכניות הלימוד לתואר ראשון משלבות את ערכי האורתודוקסיה המודרנית בארצות הברית - "תורה ומדע".

לאוניברסיטה סניף נוסף, בירושלים. ישיבה אוניברסיטה בלוס אנג'לס (YULA) החלה כסניף של ישיבה אוניברסיטה, אבל היום היא מהווה מוסד נפרד.

== רקע ==
מסלולי הלימודים לתואר ראשון נפרדים לנשים ולגברים. הם כוללים מדעי הרוח ומדעי הטבע, בשילוב לימודי יהדות.

הנשיא הנוכחי של האוניברסיטה הוא הרב ארי ברמן.<ref></ref> נשיאי האוניברסיטה בעבר: הרב דב רבל, הרב שמואל בלקין, הרב נחום לאם וריצ'רד יואל.

מלבד הקולג' האקדמי, כולל המוסד גם את ישיבת רבינו יצחק אלחנן, על שם הרב יצחק אלחנן ספקטור. תלמידי הישיבה לומדים במתכונת ישיבתית רגילה במשך חציו הראשון של היום, ובחציו השני הם לומדים לתואר ראשון או שני. בין ראשיה היו הרב שלמה פוליצ'ק, הרב משה סולובייצ'יק, הרב יוסף דב סולובייצ'יק והרב נחום לאם. לישיבה שלוחה בירושלים בשם "כולל גרוס", השוכן בסמוך לקמפוס של המרכז האקדמי לב.

מסלולים לתארים מתקדמים ומסלולי הכשרה מקצועית מוצעים בתחומים שונים.

התלמידים במסלולים אינם רק יהודים.

לישיבה מסונף גם בית ספר תיכון שהוקם ב-1916 בשם "אקדמיה תלמודית על שם מרשה שטרן". בבית הספר כ-300 תלמידים.

ב-22 באוגוסט 2019 הוגשה תביעה כנגד המוסד בטענה שרב התיכון במוסד, ג'ורג' פינקלשטיין וארבעה עובדים אחרים ביצעו בתלמידים עבירות מין שונות, לפני עשרות שנים. התביעה הוגשה לבית המשפט העליון בניו יורק, ורוב התלמידים שמצוינים בה, 33 במספר, נשארו אנונימיים.<ref>

</ref>

== אקדמיה ==
=== בתי ספר ===
==== תוכניות לתואר ראשון ====

* מכללה למדעים ורפואה על שם מרדכי כ"ץ
* סטרן קולג' לנשים
* מכללת עסק על שם סיי סימס
* ישיבה קולג'
* מכללת מוזיקה על שם פיליפ ושרה בלז

==== תוכניות לתואר שני ====

* בית הספר קרדוזו למשפטים
* מכון וורצווילר לעבודה סוציאלית
* בית הספר למוסמכים מתקדמים אזריאלי לחינוך ומינהל יהודי
* בית הספר למוסמכים ברנרד רבל ליהדות
* בית הספר למוסמכים פרקאוף לפסיכולוגיה

== ישיבה ==

* ישיבת רבינו יצחק אלחנן
* תיכון ישיבה יוניברסיטי לבנים על שם מרשה שטרן
* תיכון ישיבה יוניברסיטי לבנות על שם שמואל ונג

== נשיאים ==
* דוב רבל - 1915–1940.
* שמואל בלקין - 1943–1975.
* נחום לאם - 1976–2003
* ריצ'רד יואל - 2003–2017
* ארי ברמן - 2017– מכהן.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מוסדות תורניים אקדמיים
קטגוריה:ארצות הברית: ישיבות
קטגוריה:סמינרים להכשרת רבנים
קטגוריה:וושינגטון הייטס
קטגוריה:ניו יורק: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:ניו יורק: ישיבות
קטגוריה:ארצות הברית: אוניברסיטאות ומכללות יהודיות
קטגוריה:קצרמר ארצות הברית
פיליפוס הערבי

מוזיאון החדש בברלין]]
מַרְקוּס יוּלְיוּס פִילִיפּוּס (בלטינית: Marcus Iulius Philippus; בערך 204–249 לספירה), הידוע גם בשם פִילִיפּוּס הערבי, על שם מוצאו, היה מקיסרי רומא.

==שנותיו הראשונות ==
לא הרבה ידוע על שנותיו הראשונות של פיליפוס, הוא נולד בעיר קטנה הסמוכה לטרכון שנוסדה על-ידיו מחדש בשם פיליפופוליס <ref>[https://files.ybz.org.il/periodicals/Cathedra/39/Article_39.4.pdf ליסטים ביהודה ובערביה], בנימין איזק</ref>(באתרה שוכנת כיום העיירה שהבא בהר הדרוזים בסוריה), למשפחה ממוצא ערבי. אביו היה אזרח רומאי שהיה מנהיג שודדים ידוע. אחיו, גאיוס יוליוס פריסקוס היה חבר המשמר הפרטוריאני בתקופתו של הקיסר גורדיאנוס השלישי.

== קריירה פוליטית ==
בשנת 243 במהלך מסע מלחמה של גורדיאנוס כנגד מלך פרס שאפור הראשון, מת מפקד המשמר הפרטוריאני. פיליפוס, בעידודו של אחיו, הצליח להתמנות למפקד החדש.

בעקבות תבוסתו הצבאית בשדה הקרב בשנת 244 הקיסר גורדיאנוס נפטר בנסיבות לא ברורות. משערים שפיליפוס היה אחראי למותו מכיוון שמיד אחרי מות גורדיאנוס הוכרז פיליפוס כקיסר על ידי הלגיונות.

פיליפוס חתם על חוזה שלום עם שאפור, מינה את אחיו לאחראי על הפרובינקיות המזרחיות ונסע לרומא כדי להבטיח את מינויו לקיסר על ידי הסנאט.

== קיסר ==
בתחילת שלטונו נאלץ פיליפוס להתמודד עם פלישה של שבטים גרמאניים לפאנוניה ופלישת הגותים למואסיה. הפלישה נהדפה לבסוף בשנת 248 אולם הלגיונות נשארו ממורמרים על חלקם הקטן בשלל, דבר זה הוביל למרידה בראשותו של טיבריוס קלאודיוס פקטיאנוס, המרד דוכא ופיליפוס מינה את דקיוס לעמוד בראש הפרובינקיות, שורה של מרידות פרצו גם במזרח כתגובה לשלטונו המדכא של פריסקוס אולם הם לא זכו להצלחה.

באפריל 248 ערך פיליפוס את משחקי המאה לציון שנת ה-1,000 לייסודה של העיר רומא, החגיגות היו מרהיבות וכללו הצגות תיאטרון, משחקי גלדיאטורים ומשחקי ספורט.

למרות החגיגות גברה המרירות בקרב הלגיונות ודקיוס הוכרז על ידם כקיסר. באביב של שנת 249, כוחותיו התחילו לצעוד אל רומא ופגשו את כוחותיו של פיליפוס ליד ורונה. ידו של דקיוס היה על העליונה ופיליפוס נהרג בקרב או שנרצח על ידי חייליו שרצו להראות את נאמנותם לקיסר החדש.

==לקריאה נוספת==
* 
* אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.
* היסטוריה אוגוסטה: הקיסרים החיילים, מבוא, פיליפוס הערבי, עמ' 25–29. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014.

<div class="mw-content-ltr">
*  The Cambridge Ancient History Volume 12: The Crisis of Empire, AD 193-337, 2nd editionEdited by Alan Bowman, University of Cambridge 2005 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סורים
קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:ילידי 204
קטגוריה:נפטרים ב-249
סרט מגנטי

סרט הקלטה מגנטי ברוחב 1/4 אינץ'
[[קלטת שמע (רוחב הסרט 1/8 אינץ')]]
סרט מגנטי הוא סרט ארוך, עשוי מחומר פלסטי שבו חומר הניתן למגנוט, המיועד להקלטת אותות אנלוגיים או דיגיטליים.

סרט מגנטי בנוי מבסיס של סרט מחומר פלסטי דק, המצופה בשכבה דקה המכילה חלקיקים של תחמוצת הברזל, אשר משנים את התכונות המגנטיות שלהם בהתאם לשדה מגנטי שיוצר ראש ההקלטה של מכשיר ההקלטה. הסרט משמש להקלטת אותות אנלוגיים או דיגיטליים. רוחב נפוץ של סרטים מגנטיים היה 1/2 אינץ' (במחשבים) ו-1/4 אינץ' (ברשמקולים).

בראשית ימיו סרט מגנטי היה מלופף על גלגל יחיד, ולשם שימוש בו נדרש גלגל נוסף, ריק, שאליו עבר הסרט במהלך קריאתו או כתיבתו. בהמשך הוחלפו סרטים אלה בקלטות, המכילות במארז אחד שני גלגלים, אחד לאספקת הסרט והשני לקליטתו.

סרט מגנטי משמש באלקטרוניקה בידורית, להקלטה של צליל בפורמטים שונים על גבי סרטי הקלטה וכן בקלטת אודיו רגילה או קלטת אודיו דיגיטלית מסוג DAT, וכן להקלטה של תמונה וקול בקלטת וידאו. במחשבים משמש הסרט המגנטי לאחסון של נתונים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגנטיות
קטגוריה:התקני אחסון נתונים
פס ייצור

פס ייצור של פורד, 1913
פס ייצור הוא שיטת ייצור המורכבת ממספר תחנות עבודה, שבכל אחת מהן, חלקים הניתנים להחלפה מוספים למוצר מסוים באופן עקבי, ולאחריה עובר המוצר לתחנה הבאה, על מנת ליצור בסוף התהליך מוצר סופי.

פס הייצור הוצג לראשונה על ידי אלי ויטני כדי ליצור מוסקטים (סוג של רובה) עבור ממשלת ארצות הברית. מאוחר יותר, הנרי פורד הציג את פס הייצור הנע במפעל "היילנד פרק פורד" על מנת לחסוך בהוצאות ולמסור מוצר סופי זול יותר.

==ההיסטוריה של פס הייצור==
עד המאה ה-19, נהוג היה שאדם אחד או מספר אנשים, ייצרו את כל החלקים של מוצר מסוים לחוד, והרכיבו אותם למוצר יחיד, תוך עשיית שינויים קלים בחלקים כך שיתאימו ביחד. שיטה זו נקראת השיטה הבריטית לייצור. אלי ויטני פיתח את השיטה האמריקאית לייצור בשנת 1799, על ידי שימוש ברעיונות חלוקת העבודה וכוח הסבל ההנדסי, על מנת ליצור הרכבה מחלקים באופן עקבי. תהליך ההרכבה הקווי הזה, איפשר גם לעובדים שאינם מיומנים בהרכבת כל המוצר, לחבר חלקים אחדים למוצר מסוים. מכיוון שכל החלקים כבר יוצרו (בפס ייצור פשוט ודומה אחר), כל שהיה צריך לעשות הוא לחבר את החלקים יחדיו.

בתחילה, למוצרי עבודת יד לא הייתה דרישה לאיכות גבוהה, ולכן עיצובים שעוצבו בפס ייצור הצריכו עובדים מיומנים פחות ולכן יוצרו בעלות קטנה יותר. כל החלקים נעו על רצועה או שרשראות, והעובדים היו עומדים בשורה ומרכיבים את המוצרים. מכאן השם "פס ייצור". פסי ייצור מודרניים מורכבים לעיתים מתלות הדדית מורכבת יותר.

בתחילת תקופת התעשייה, פס הייצור רץ בצורה חלקה, אך כאשר התחרות גברה, העובדים נדרשו לעבוד מהר יותר ולמשך יותר שעות, ובכך הגבירו את קצב תקריות הפציעה בעבודה. רבים מהעובדים לא אהבו את פס הייצור, שכן רובם לא חשו את שביעות הרצון מראיית המוצר הסופי, וכן הם היו מתוסכלים מתנאי העבודה המעייפים והלא-בטוחים. משום שהעובדים נדרשו לעמוד באותו המקום במשך זמן רב לחזור על אותה פעולה מאות פעמים ביום, הם סבלו לימים ממה שנקרא כיום פציעת מתח חוזרת.

אף על פי שוויטני היה הראשון להשתמש בפס הייצור בתקופת המהפכה התעשייתית, רעיון השימוש בחלקים ניתנים להחלפה לא היה חדש, אך השימוש בו היה מועט.

==ההיסטוריה של פס הייצור הנע==
הנרי פורד התקין את פס הייצור הנע הראשון שהשתמש בסרט נע ביום ה-1 בדצמבר 1913, כאחד ממספר חידושים המיועדים לחסוך בהוצאות ולאפשר ייצור המוני. הרעיון היה שכלול והתאמה של שיטה אשר שימשה לעיבוד בשר בשיקגו, אילינוי. בדרך זו, בהבאת החלקים אל העובדים, נחסך זמן רב. שיטות הייצור של פורד התבססו על שני רעיונות עיקריים, הראשון פס הייצור והשני אחידות המוצר.

כיום מרבית פסי הייצור עבור להיות פסי ייצור אוטומטי, המשתמשים בכלים מעולם הרובוטיקה, תוכנה, על מנת לייעל את תהליך הייצור ולחסוך בכוח אדם כגון: מכונות מילוי, הזנה, פיקוק, שינוע, ומכונות סוף הקו (אריזה למשלוח).

==ראו גם==
* המהפכה התעשייתית
* ייצור המוני

==קישורים חיצוניים==

* 
* טל ענבר, [https://www.space.gov.il/news-space/130519 ייצור לוויינים בקצב מסחרר ישנה את פני תעשיית החלל], באתר סוכנות החלל הישראלית, 29 ביוני 2017

קטגוריה:ייצור
קטגוריה:תעשייה
קטגוריה:הנדסת תעשייה
שבטבט גדול

שבטבט גדול (שם מדעי: Equisetum telmateia) הוא צמח רב-שנתי עשבוני במשפחת השבטבטיים.

צמח זה אוהב אדמת ביצות שיש בה גם כבול, ומי תהום גבוהים, והרבה צל. הצמח לא נפגע על ידי בעלי חיים, יש בו חומר צורני ומרכיבי הצמח עלולים לפגוע באוכל אותם. לאדם יש תועלת רפואית - יש טוענים שהוא מסייע לפתיחת צינורות בגוף, כמו שתן ומעברי דם. המינונים זעירים, וכדאי להשאיר זאת לרופא ולרוקח.

מרכיבי צמח זה מיובאים לארץ בשמות מסחריים שונים למטרות רפואיות. בארץ יש שני מינים, שבטבט ענף ושבטבט גדול, בעולם כ-30 מינים, שהגדול ביותר מגיע לגובה 12 מטר. קבוצת הצמחים האלו ידועה ממאובנים שנוצרו לפני 350 מיליון שנים, הרבה לפני שבאו לעולם צמחים בעלי פרחים, לכן הם נקראים צמחים ירודים הקרובים יותר למחלקת השרכים.

== השבטבטים בקיבוץ הגושרים ==
בצפון הארץ, בקיבוץ הגושרים, נמצא "עמק הנהר הנעלם", ובו שמורת טבע פרטית שהייחוד שלה הוא באלפי השבטבטים הגדלים במקום.

מחזור החיים מתחיל בסוף פברואר, עם יציאת עמודי פריחה, לא פרח כי אם עמוד גבעולי
ללא מחטים, ובראשו מרוכזים עלי שיבולת, הנבגים, תאי מין משני המינים. לאחר כ10 ימים עמוד זה נעלם לאחר שהנבגים התפזרו ונפגשו במיוחד בעזרת מים.

מיד לאחר מכן, בשבוע הראשון לחודש מרץ, עולים מהשורשים התת-קרקעיים צמחים עם גבעול שממנו יוצאים כעין מחטי אורן. הצמח בצעירותו הוא ירוק בהיר והמחטים שבו צמודים לגבעול כמו עץ אורן קטן, עם הזמן הוא גדל לגובה והמחטים נפרשים ומעט גולשים לצדדים. סוף גידולו באמצע הקיץ שאז גובהו מגיע לסביבת מטר אחד. עם תחילת החורף הגבעול מתחיל להשחיר ולקמול. אם החורף קר מאוד הוא נעלם מהר ורק השורשים התת-קרקעיים ממשיכים לשמור חיים.

השבטבט הגדול הוא צמח מוגן, והשטח הכמעט יחידי שבו הוא גדל בישראל הוא בקיבוץ הגושרים, בשמורה ליד נחל קורן (עמק הנהר הנעלם).
שבטבט גדול בעמק הנהר הנעלם בקיבוץ הגושרים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שבטבטיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
ארץ עיר

משחק ארץ עיר מצויר על רצפת גן משחקים ב[[מעלה לבונה|ממוזער]]
ארץ עיר (ידוע גם בשם "חי צומח דומם") הוא משחק ידע כללי הבוחן את יכולתו של המשתתף למצוא מילים המתחילות באות נתונה עבור כל אחת ממספר קטגוריות כלליות. ברוב המקרים כולל המשחק את הקטגוריות הבאות: ארץ, עיר, חי, צומח, דומם, שם פרטי של בן, שם פרטי של בת, מקצוע ואישיות. על אלה אפשר להוסיף כהנה וכהנה.

== כללי המשחק ==
המשחק מיועד לשני משתתפים ומעלה. הוא מתחיל בבחירת אות באופן אקראי (בדרך כלל על ידי כך שאחד המשתתפים מדקלם את האלפבית בלב והשאר אומרים לו מתי לעצור על ידי המילה "סטופ"). אחרי בחירת האות, המשתתפים מנסים למצוא במהירות האפשרית מילים שונות שמתחילות באות שנבחרה, בהתאם לקטגוריות שנקבעו מראש. כל משתתף כותב את המילים בטבלה שלו.

ברגע שאחד המשתתפים מצליח לסיים את הרשימה, סיבוב המשחק נעצר (גם אם יתר המשתתפים טרם סיימו למלא את הטבלה) ומתחילים להשוות בין הרשימות של כל המשתתפים. את הניקוד נהוג להעניק באופן הבא: משתתף מקבל 15 נקודות עבור קטגוריה שבה הוא מצא מילה תקנית, אך אף משתתף אחר לא מצא; 10 נקודות מתקבלות עבור קטגוריה שבה המשתתף מצא מילה תקנית - שעה שמשתתפים אחרים מצאו לה מילים אחרות, ו-5 נקודות על קטגוריה שבה משתתף אחד נוסף לפחות מצא את אותה המילה. במקרה שמשתתף לא מצא מילה תקנית בקטגוריה מסוימת, כמות הנקודות שברשותו עד אז לא משתנה.

בשלב זה נבחרת אות חדשה, ומתחיל סבב חדש, עם אותם הכללים. המשחק נמשך עד שמחליטים המשתתפים להפסיקו, או אם הסתיימו האותיות באלפבית.

בסיום המשחק מסכם כל משתתף את הניקוד שלו, ובעל הניקוד הגבוה ביותר נקבע כמנצח.

משחק דומה, עם הבדלים קטנים, קיים גם בשפות אחרות. באנגלית נקרא המשחק "Scattegories", והוא מופץ גם בגרסה מסחרית.

==דוגמאות לתשובות אפשריות למשחק ==
להלן דוגמה לפתרון מלא של המשחק בו מופיעים ערכים מומלצים בוויקיפדיה (כשהדבר ניתן).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.snopi.com/xGames/EE/Intro.aspx שחקו ארץ עיר], באתר סנופי
* [https://play.google.com/store/apps/details?id=com.cmtiger.countrycity ארץ עיר לאנדרואיד], משחק ארץ עיר באנגלית, בחנות האפליקציות של גוגל (בחינם)
* כל התשובות ב[http://eretseir.weebly.com אתר] ארץ עיר

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי עט ונייר
סרט מנוקב

סרט מנוקב לפסנתר אוטומטי
סרט מנוקב של מחשב וסדר צילום

סרט מנוקב הוא סרט העשוי לרוב מנייר או מחומר פלסטי, ובו ניקוב המכיל נתונים הניתנים לפענוח על ידי מכשירים אוטומטיים ומחשבים.

תחילת השימוש בסרט מנוקב הייתה מתן הוראות הפעלה למכונות אוטומטיות, כגון מכונות אריגה, לביצוע פעולות החוזרות על עצמן. במקרה של מכונת אריגה, הכתיב הסרט המנוקב את דוגמת האריגה. סרטים מנוקבים שימשו גם למתן הוראות הפעלה לתיבות נגינה ולכלי נגינה מכניים אחרים. בסרטים מנוקבים ניתנו הוראות נגינה לפסנתרים אוטומטיים. היה סוג של פסנתר ששימש ל"הקלטה", וממנו הוכנו סרטים מנוקבים אשר הוזנו לפסנתרי השמעה שהיו דומים לפסנתר רגיל בתוספת מנגנון הפעלה אוטומטי. פסנתרנים מלחינים מפורסמים הונצחו על גבי סרטים מנוקבים, בהם גוסטב מאהלר, סרגיי רחמנינוב וג'ורג' גרשווין. כיום ניתן לרכוש תקליטורים עם הקלטות שנעשו לאחרונה בעזרת הסרטים המנוקבים, כך שאפשר להאזין למלחין היצירה המנגן בפסנתר. היו מקרים שבהם נערך ביצוע פומבי של יצירה עם תזמורת ופסנתר אוטומטי, שבה "ניגן" המלחין הרבה שנים לאחר מותו. בשנת 1975 יצא לאור תקליט של חברת קולומביה רקורדס שבו הושמע ג'ורג' גרשווין ביצירה "רפסודיה בכחול" על פסנתר מכני שניגן סרט מנוקב אותו ניקב גרשווין בשנות ה-20, ואת נגינתו (38 שנים לאחר מותו) ליוותה תזמורת ג'אז בניצוחו של מייקל טילסון תומאס.

בעבר היה השימוש בסרט מנוקב נפוץ לאחסון נתונים של מכשירי טלפרינטר לסוגיהם, תחילה בקוד בודו, שבו 5 חורים מיצגים תו, ואחר כך בקוד ASCII, שבו 7 או 8 חורים מייצגים תו. סרטים אלו שימשו כאמצעי קלט למכונות סדר צילום והיו בשימוש נרחב בענף ההוצאה לאור של ספרים וכן בהכנה לדפוס. הסרט המנוקב שימש כאמצעי לאחסון נתונים של מחשב או גם לסדר צילום משולב מחשב, אף זאת בקוד ASCII.

==ראו גם==
* הנול של ז'אקאר
* כרטיס ניקוב

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:התקני קלט
קטגוריה:חומרי פלט מתכלים
קטגוריה:התקני אחסון נתונים
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
קטגוריה:אוטומציה
פלט

פֶּלֶט, בתחום המחשוב והאוטומציה, הוא תוצר של פעולת מחשב או מכשיר אוטומטי אחר. גורם עיקרי שלו מוצג הפלט הוא האדם, אך פלט מועבר גם למכשירים מבוקרי מחשב.

את הפלט של המחשב ניתן לחלק לקבוצות ולתת קבוצות:
* פלט אל מחשבים אחרים
** פלט למחשבים ברשת סגורה
** פלט אל האינטרנט
**במערכת משובצת מחשב, הפלט של המחשב הוא הנחיות לפעולתו של המכשיר שבו משובץ המחשב, כגון הפעלתם של טלפון סלולרי, מצלמה דיגיטלית או מנוע של כיסא גלגלים.
* פלט אל זיכרון חיצוני – אל אחסון של נתונים, לשימוש חוזר בעתיד במחשב שיצר אותם, או לשם העברתם כקלט למחשב אחר. אמצעים אלה כוללים: סרט מנוקב, כרטיס מנוקב, סרט מגנטי, קלטת, דיסק קשיח, תקליטור, דיסקון וכדומה.
* פלט אל משתמש הקצה (פלט מיַדי אל האדם)
** פלט ראייתי (תצוגה על הצג, על מסך הקרנה או בהדפסה במדפסת)
** פלט שמיעתי (דרך רמקול או אוזניות המחוברים לכרטיס קול)
** פלט אור-קולי (מולטימדיה – מסך או מקרן ובו זמנית רמקולים או אוזניות)
** פלט במישוש ותחושה (דרך צג ברייל, מדפסת ברייל או אמצעי מציאות מדומה) – נדיר יחסית

==היסטוריה==
תוויין ענק, מפיק תרשים באורך 5 מטר
אמצעי הפלט הבסיסי, מתחילת ימי המחשב, הוא הנייר המודפס, המיוצר באמצעות מדפסת מחשב. מדפסות מודרניות מסוגלות להדפיס גם פלט גרפי, אך בראשית ימי המחשב שימשו מדפסות להפקת פלט טקסטואלי בלבד. להפקת תרשימים למיניהם שימש התוויין . תחליף שהתחרה בפלט המודפס הוא המיקרופיש.

בסוף שנות השבעים החל להתרחב השימוש באמצעי פלט נוסף, הצג, שהפך לאמצעי פלט דומיננטי, שפעמים רבות מייתר את הצורך במדפסת, ובמקרים אחרים משמש להצגת הפלט קודם מתן אישור להדפסתו.

==ראו גם==
*קלט
*ממשק משתמש

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:מחשבים
כרטיס מנוקב

כרטיסי ז'אקארד
כרטיס מנוקב או כרטיס ניקוב הוא כרטיס נייר ששימש עד אמצע שנות ה-70 לשמירה של נתונים בכלל וכאמצעי קלט בפרט (ובמידה פחותה - כאמצעי פלט).

מקובל לייחס את המצאת הכרטיסים המנוקבים לתעשיית אריגי המשי בעיר ליון שבצרפת. ב-1801 הציג יצרן האריגים ז'וזף מארי ז'אקאר את נול האריגה האוטומטי התעשייתי הראשון שפעולתו הייתה מבוקרת על ידי כרטיסים מנוקבים מחוברים זה לזה. מחטי האריגה עוברות רק במקום שיש בו נקב, כל כרטיס הכיל הוראות לאריגת שורה אחת, ובשיטה זו אפשר לארוג דוגמאות מורכבות מאוד של בדי ג'קארד (שנקראים על שם הממציא) ובדים עשירים אחרים כדוגמת ברוקד. קדמו לז'קאר מפתחים אחרים בתעשיית האריגים בליון שהשתמשו בכרטיסים מנוקבים, ביניהם בזיל בושון (Basile Bouchon) וז'אק ווקאנסון (Jacques Vaucanson).

הכרטיס המנוקב כאמצעי לעיבוד נתונים הומצא בשנת 1887 על ידי האמריקאי הרמן הולרית', והוא נכנס לשימוש במפקד האוכלוסין שנערך בארצות הברית בשנת 1890. גודל הכרטיס היה זהה לגודלו של שטר של דולר באותה עת, כך שארגזים ומגרות ששימשו לאחסון של דולרים התאימו גם לאחסון כרטיסים מנוקבים שהכילו 24 טורים, 12 שורות בכל טור. 

בשנת 1928 יצרה חברת IBM כרטיס גדול יותר, בן 80 טורים ו-12 שורות. השורות סימנו את עשר הספרות ועוד שתי שורות עיליות, אשר סייעו ביצירת אותיות. צירוף ניקוב של שורות הספרות עם ניקוב השורות העיליות, יצר אותיות וסימנים מיוחדים. קופסה סטנדרטית של כרטיסי ניקוב כללה 2,000 כרטיסים. לאחסון כמויות גדולות של כרטיסים נבנו ארונות מגירות, שבהם מקום לאלפי כרטיסים.

כאמצעי פלט, בכל אחד מ-960 המקומות על הכרטיס ניתן היה למקם סיבית אחת משום שכל מקום כזה יכול היה להיות באחד משני מצבים: מנוקב או לא מנוקב.

כרטיס מנוקב
כרטיס מנוקב - תג עובד של [[עלית]]
כרטיס כספומט דגם מוקדם 1970. כרטיס מנוקב ללא פס מגנטי
רישיון נהיגה ישראלי משנת 1964, מהראשונים שהופקו במחשב, מודפס על גבי כרטיס ניקוב

נקבניות בעבודתן על מכונות ניקוב מדגם IBM 026
העברת הקלט מטפסים אל כרטיסים מנוקבים נעשתה באמצעות מכונת ניקוב . בתפעול מכונות הניקוב עסקו בעיקר נשים, שכונו נקבניות.

עד תחילת שנות ה-70 ובעיקר לפני המצאת המחשב, שימשו מכונות מיוחדות (ציוד לעיבוד נתונים) לעיבודם של כרטיסים מנוקבים:
* ממיינת: שימשה למיון הכרטיסים בסדר עולה או יורד, בהתאם לטורים בכרטיס שנבחרו למטרה זו.
* ממזגת: מכונה שקיבלה כקלט חבילות אחדות של כרטיסים מנוקבים ממויינים לפי טורים מסוימים, ומיזגה אותם לחבילה ממויינת אחת.
* מלווחת: מכונה שהדפיסה את תוכנם של הכרטיסים המנוקבים.
* טבולטור: מכונה שאפשרה לסכם את המספרים שבחבילת כרטיסים מנוקבים, ולהדפיס את הסיכומים. 

עד אמצע שנות השבעים של המאה ה-20 היווה הכרטיס המנוקב את אמצעי הקלט העיקרי למחשב. הוא הוחלף בסוף שנות השבעים על ידי התקליטון, שהביא להיעלמות הכרטיס המנוקב והמכונות שטיפלו בו.

== קישורים חיצוניים ==

* יצחק עמיהוד, [https://archive.org/details/the-elctronic-computer-1968/mode/2up המחשב האלקטרוני ועבוד הנתונים], הוצאת הוד-עמי, 1968
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקני קלט
קטגוריה:חומרי פלט מתכלים
קטגוריה:היסטוריה של המחשוב
ייבוש מזון

קערת [[פירות יבשים]]
ייבוש עגבניות במכשיר ייעודי ביתי
ייבוש מזון היא אחת השיטות העתיקות לשימור מזון לתקופה ארוכה.

הייבוש מונע מהמזון להוות מצע להתרבוּת של פטריות וחיידקים, ובכך מעכב את קלקול המזון.

==סוגי מזון מתאימים לייבוש==
*מזונות פחמימתיים - בעיקר עמילניים - ומזונות חלבוניים. כך למשל, מקובל לייבש ירקות, פירות וגרעינים (כגון קטניות או תירס). מקובל גם לייבש בשר, דגים ומאכלי ים, אף שהם על פי רוב מיובשים באופן תעשייתי עם חומרים נוספים השומרים על טעמם.
*שומן מתעפש בייבוש ולכן לא מייבשים נתחי בשר שמנים או פירות עם תכולת שומן גבוהה.

==שיטות ייבוש==
בתקופות עתיקות הייבוש נעשה בחום השמש ובאקלים יבש. באקלים לח היה נהוג עישון, שהוא ייבוש מזורז בחום שמפיצה אש.

כיום מקובל לייבש בתנור או על ידי מכשירי ייבוש ייעודיים המזרימים אוויר חם על המזון.

ייבוש בעזרת מקור חום ובאמצעות אש לא-ישירה נקרא קלייה.

למרות אמצעי השימור המתקדמים הנהוגים היום, מקובל לייבש ולעשן מזון כדי להקנות לו טעם מסוים וכך לעשות בו שימוש אופייני. למשל נקניקים מיובשים, או עגבניות מיובשות.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Northern views. Safad and the Mission compound. Flat roofs covered with drying wheat LOC matpc.15356.jpg|ייבוש חיטה על גגות צפת (1920)
קובץ:Mashrooms dehydration at home.jpg|ייבוש פטריות שמפניון
קובץ:Iwami squid drying DSC01868.jpg|ייבוש דיונונים ביפן
</gallery>

== ראו גם ==
* ייבוש בהקפאה

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:שימור מזון
עישון מזון

חלקי המעשנה וחלקי הבשר המתאימים לעישון.
עישון מזון היא שיטה לעיבוד מזון והכנתו למאכל. זוהי אחת השיטות העתיקות לשימור בשר ודגים. כיום, משמש עישון המזון למטרות טעם בלבד, ומגוון המזונות העוברים עישון נרחב מאוד וכולל, בין השאר, בשרים, פירות, ירקות, גבינות ואף תבלינים.

עישון מזון הוא תהליך עיבוד אותו עובר המוצר כדי לבשל, לשמר או להקנות לו טעם על ידי חשיפתו לעשן מחומר בוער, לרוב עץ. היסטורית, משקים בעולם המערבי כללו מבנה קטן בשם "בית עישון", שבו אפשר היה לעשן ולאכסן בשרים. מבנים אלו היו בדרך כלל מופרדים היטב ממבנים אחרים - הן בגלל סכנת שרפה והן בגלל העשן הרב שהיה נפלט מהם.

== עישון כתהליך משמר ==

תהליך העישון המסורתי כלל חימום של המזון בתוך כלי סגור שאליו הועבר עשן שנוצר משריפת גזרי עץ (מעשנה). חימום המזון יצר תהליך של פיסטור, ואילו העשן יצר תגובה כימית עם השכבה העליונה של המזון אשר מנעה למשך זמן מהתרבות חיידקים עליו.

==עישון קר==
מין של טונה, בעישון קר]]
עישון קר דומה בעיקרו לעישון המזון הרגיל, אך הוא מתבצע ללא חום.

בשיטה זו שמים את המזון, שבדרך כלל תובל ונכבש מבעוד מועד במעשנה (מתקן עישון), אשר מזרימה סביבו עשן משריפת שבבי עץ, מקורר בטמפרטורה של כ־25 מעלות צלזיוס המקנה למזון טעם מעושן אופייני.

תהליך עישון קר אורך שעות רבות, אך אינו מקנה למזון עמידות בפני קלקול - שכן זה לא טופל בחום כלל. לשם שימור מזון שעובר עישון קר ומניעת קלקולו, המזון מטופל במלח, ניטריט או סו-וויד.

==בריאות==
עישון מזון עשוי לייצר פחמימנים ארומטיים רב-טבעתיים אשר עלולים להוביל לסיכון מוגבר של סוגים מסוימים של סרטן; כמו כן בזמן העישון עלולים להיספח לאוכל עטרן וחומרים רעילים אחרים. עם זאת, עדיין קיימת מחלוקת לגבי הקשר בין הדברים.

==ראו גם==
* עשן נוזלי
* גבינה מעושנת

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:שימור מזון
נבל הכרמלי

נָבָל הַכַּרְמְלִי הוא דמות מקראית המופיע ב, פרק המפריד בין שני תיאורי בריחתו של דוד הצעיר מפני שאול המלך. דמות זו כשמה כן היא - עשיר נהנתן, נצלן וקמצן. ישנו פירוש האומר שמשמעות השם הוא אציל או מיוחס כמשמעות השם נביל הרווח אצל הערבים. <ref>האנציקלופדיה עולם התנ"ך. שמואל א' עמ 198.</ref>
אביגיל מטפלת בנבל. ציור משנת 1380
תל מעון בדרום [[הר חברון, שם שכנה מעון המקראית, עיר מוצאו של נבל הכרמלי]]
ח'רבת כרמל בדרום [[הר חברון, שם שכנה כרמל המקראית, העיר בה ישב נבל]]

==דמותו ושמו==
לפי מדרש חז"ל-,היפוך האותיות בין השם לבן ונבל מסמל את אופיים הדומה: לבן היה רמאי ורימה את יעקב שיתחתן עם שתי בנותיו לאה ורחל, ובנוסף שיעבוד אצלו 14 שנה כדי להרוויח זאת. גם נבל רימה את דוד ואנשיו.

תיאור דמות נבל הכרמלי אינו נפתח בשמו, אלא בהצגת עושרו ורכושו: . התנהגותו ואופיו של נבל תואמות לאסוציאציות המתלוות לשמו . בפיה של אביגיל אשתו ישנו מדרש שם לבעלה: .
משחק נוסף עם שמו הוא הדמיון בין נָבָל לנֵבֶל יָיִן:

מן השיחה של נבל ואביגיל ניתן להסיק כי יחסיהם היו טובים אף על פי שכעסה עליו מפני יחסו לדוד.

שתי הערים בהן ישב נבל, כרמל ומעון, מקומן בדרום הר חברון, ושמותיהן השתמרו עד ימינו (ח'רבת כרמל וח'רבת מעין).

==נבל ודוד==

כאשר שלח אליו דוד את נעריו, שיבקשו ממנו מעט אוכל כשכר טרחה על שאנשיו שמרו על שדותיו וצאנו מפני שודדים וגנבים, ומפני ביזה של הרכוש, הוא שילח אותם מעליו במילים: . נבל, מתוך גאווה וקמצנות, אינו רוצה להעניק לדוד ואינו מוכן לקבל הוראות ממנו. הוא אינו מעלה על דעתו שצפויה לו סכנה מדוד "נבל עשיר הוא ושוטה, ושעה שהוא מתנהג כשומר על רכושו הריהו למעשה מפקיר אותו". דוד כועס על כפיות הטובה, ומחליט בתגובה להרוג את נבל וכל הגברים באנשי ביתו. הוא יוצא עם ארבע מאות מאנשיו לעבר בית נבל.

דוד נחשב באותה תקופה מורד בממלכת שאול, וכמי שמנהיג כוחות חמושים, שהיו אולי מסוכנים במדבר. על כן נבל, שאולי היה מנאמני שאול, לא בטח בו או לא חיבב אותו במיוחד.

נבל היה בעצם עושק שכירים מפני שניצל את שירותם של אנשי דוד ולא שילם להם או נתן להם שום סוג של תמורה על כך. למרות זאת, דבר זה לא גורר עונש של מוות, למרות שכך אמר דוד:" כה יעשה אלוהים לאויבי דוד וכה יוסיף אם אשאיר מכל אשר לו עד אור הבוקר משתין בקיר" ().

לאחר תחינות אביגיל ותשורתה לדוד, מסכים דוד שלא להגיב על כפיות הטובה של נבל ומוותר על תוכניתו להרוג את כולם. כשחוזרת אביגיל לביתה אל נבל, נערך בביתו משתה "כמשתה המלך" (כ"ה, 36). אביגיל מספרת לו שנתנה מרכושו לדוד ואנשיו ועקב כך לוקה נבל בלבו, שוכב 10 ימים ללא הכרה, ומת.

תיאור מותו ציורי במיוחד: כשהוא מתפכח מיינו מספרת לו אביגיל מה שאירע, והוא: . לפי ה, מת בט' בסיוון.

לפי חלק מפרשני חז"ל, אביגיל ניסתה מלכתחילה להיות עם דוד ולהוציא את נבל מהתמונה, שכן אמרה לדוד "וזכרת את אמתך", ודבר זה יכול להיות קשור למניפולציה שתכננה מלכתחילה.

== ראו גם ==
* סיפור נבל הכרמלי

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131013082052/http://www.mikragesher.org.il/titles/encyclopedia/50/naval_hakarmeli.htm נבל הכרמלי], באנציקלופדיית המקרא של "גשר"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים בספר שמואל
שוק חשמלי

[[אקג של אדם שקיבל שוק חשמלי.]]
שוק חשמלי הוא אחת מדרכי הטיפול המקובלות בהפרעות קצב חשמליות, כגון פרפור חדרים, וכן שיטת טיפול פסיכיאטרית לטיפול בדיכאון חמור, כשהחולה אינו מגיב לתרופות.

במקרה של כשל חמור בפעילות הלב מוצמדות אלקטרודות לחזה של החולה, ומועברת פעימה חשמלית במתח גבוה יחסית, לזמן קצר מאוד - היפוך חשמלי. כמות האנרגיה קטנה מאוד, ואינה מספיקה לגרום נזק לגוף, אך מספיקה כדי לעורר את המערכת האוטונומית של שרירי הלב. השוק החשמלי, הניתן באמצעות מכשיר דפיברילטור, מאפס את הלב, על מנת שיהיה ניתן לגרום לו לפעול בצורה תקינה מחדש באמצעות עיסוי לב ותרופות. כיוון שהטיפול ניתן בדרך-כלל במצבים שבהם החולה מחוסר הכרה, הוא אינו כרוך בכאב. בניתוחי לב מחזיר השוק החשמלי את הלב לפעילות תקינה לאחר הניתוח, והוא ניתן כשהחולה עדיין בהשפעת חומרי הרדמה.

הטיפול החשמלי בפסיכיאטריה מכונה "נזעי חשמל" והוא ניתן בעיקר במקרים של דיכאון קליני עמוק, ובהיעדר תגובה לתרופות נוגדות דיכאון. לראש המטופל מוצמדות אלקטרודות, שמעבירות מכת חשמל במתח נמוך יחסית, במטרה לדמות מעין התקף אפילפטי במוח. למעשה, מכת החשמל מחוללת שינוי זמני בפעילות גלי המוח, ולא התקף אפילפסיה של ממש. הטיפול נעשה בהרדמה כללית ועם חומר מרפה שרירים. הרפיית השרירים נחוצה כיוון שמכת החשמל גורמת להתכווצות השרירים ולפרכוס, מצב שבו המטופל עלול לפגוע בעצמו מבלי דעת. הזרם החשמלי נמשך שניות ספורות, והטיפול כולו עד ההתעוררות מההרדמה נמשך דקות אחדות. לרוב יש צורך בסדרת טיפולים (6–12 טיפולים), בתדירות של 2–3 טיפולים לשבוע.

בעבר השתמשו פסיכולוגים בשוק חשמלי קל כדי לגרום כאב בלתי-מזיק למתנדבים שהשתתפו בניסויים בפסיכולוגיה, כדוגמת הניסוי של מילגרם.

גירוי שרירים חשמלי הוא שימוש במכות חשמל חלשות יותר כחלופה או בשילוב אימון כוח. בין האנשים הבולטים שהשתמשו באמצעי זה היה ברוס לי.

== ראו גם ==
*נזעי חשמל
*התחשמלות
== לקריאה נוספת ==
* דן הרלי, [http://alaxon.co.il/article/שוק-חשמלי-טוב-לבריאות/ שוק חשמלי טוב לבריאות], אלכסון (מתורגם מאטלנטיק), 7 בינואר 2016

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טיפולים רפואיים
קטגוריה:אלקטרופיזיולוגיה
ולנטינוס הקדוש

ולנטינוס הקדוש הוא שמם של מספר קדושים נוצריים.

==ולנטינוס שעל שמו יום ולנטיין==
לפי אחת המסורות הנוצריות, חי ולנטינוס בתקופת הקיסר קלאודיוס השני גותיקוס, והשיא זוג צעיר בניגוד לפקודת הקיסר, שאסר על נישואי חיילים. הוא נתפס ונכלא בשנת 270 לספירה. לפני שהוצא להורג, הספיק להתיידד עם בת הסוהר האחראי עליו, ושלח לה מכתבים עליהם חתם "ולנטינוס שלך". 

יום חגו, החל ב-14 בפברואר, נחגג כחג האהבה בתרבות המערבית ("יום ולנטיין"). ב-1969 בוטל מעמדו כקדוש על ידי הכנסייה הקתולית, בשל היעדר הראיות ההיסטוריות לקיומו, כחלק ממגמה כללית של ביטול קדושים שעצם קיומם הוטל בספק. 

עם זאת, עדיין ממשיכים לחגוג את יום ולנטיין כחג אזרחי, והוא מקובל היום גם מחוץ לעולם הנוצרי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
נפטון (מיתולוגיה)

מזרקת נפטון ב[[מקסיקו]]
סלצ'יה אלת מי המלח בת זוגו של נפטון בפסל פורצלן ב[[ארמון מויקה]]

במיתולוגיה הרומית נפטון (בלטינית: Neptunus) היה אל הים, מקבילו הרומי של האל היווני פוסידון. כיוון שכוחם הצבאי של הרומאים היה בעיקר כוח צבאי יבשתי, ברומא העתיקה לא נודעה לנפטון חשיבות רבה, והוא תואר כאל חלש ולא דומיננטי.

"נפטונוס" היה האל האיטלקי הקדום של מים, נחלים ומעיינות, והחל משלהי המאה ה-5 לפנה"ס הוא זוהה עם פוסידון.

המיתוסים הרומיים המתארים את דמותו של נפטון, מוצאו ומעלליו שאובים כולם מן המיתולוגיה היוונית. בין היתר, תואר נפטון כחי בארמון ששכן בקרקעית הים, ושהיה עשוי כולו זהב, אלמוגים ואבני חן, וכרוכב במרכבה הרתומה לסוסים בעלי זנב דג (היפוקמפוס). הוא יוצג, על פי רוב, מחזיק טריידנט (קלשון בעל שלוש שיניים), ששימש גם ככלי נשקו.

נפטון הוא אחד מארבעה אלים רומיים אשר יש להקריב למענם שור. שלושת האחרים היו אפולו, מרס ויופיטר.<ref>Macrobius Saturnalia III 10,4</ref>

על שמו של האל הרומי קרוי כוכב הלכת השמיני במרחקו מן השמש, נפטון, שנתגלה ב-23 בספטמבר 1846.

=== מקדשים ===
בניגוד ליוונים שהוקירו וכיבדו עד מאוד את פוסידון, הרומאים תיארו את נפטון בעיקר כאל הסוסים ("נפטון אקוויסטר"; Neptune Equester). נפטון נחשב לפטרונם של מרוצי הסוסים, ועל כן אחד ממקדשיו הוקם ליד קרקס פלמיניוס, מסלול המרוצים הרומי. זהו המקדש היחיד שנבנה לנפטון ברומא, והוא מתוארך לשנת 206 לפני הספירה.<ref>Cassius Dio 17 fragment 57. 60 as cited by L. Richardson jr. A New Topographical Dictionary of Ancient Rome 1992 p. 267.</ref> המקדש שוחזר על ידי הקונסול הרומי גנאוס דומיטיוס אהנוברבוס, בשנת 40 לפני הספירה, באירוע שתואר על מטבע שנטבע על ידי הקונסול באימפריה הרומית.

בנוסף, נבנתה בשדה מרס בזיליקת נפטוני, אשר הוקדשה לקרב אקטיום, על ידי אגריפס.<ref></ref> בזיליקה זו דחקה מקדש ישן יותר בשדה, שאף הוא החליף מזבח עתיק.<ref>Dumézil 1977 p. 340, who cites Livy Ab Urbe Condita Libri XXVIII 11, 4. Bloch 1981 p. 347 n. 19.</ref> במקדש שם נערכת הנפטונאליה, יום החג החשוב ביותר של נפטון, בשיא הקיץ (בדרך כלל ב-23 ביולי). תאריך החג מעיד על כך שנפטון היה אל מקורות המים בתקופות של בצורת וחום.<ref>"C'est-à-dire au plus fort de l'été, au moment de la grande sécheresse, et qu'on y construisaient des huttes de feuillage en guise d'abris contre le soleil" (Cadotte 2002:342, noting Sextus Pompeius Festus, De verborum significatu [ed. Lindsay 1913] 519.1)</ref>

==גלריית מזרקות נפטון==
<gallery>
Stoldo Lorenzi-Fountain of Neptune-Boboli Gardens.jpg|מזרקת נפטון בגני בובולי
Neptune Fountain-Peterhof.jpg|מזרקת נפטון בפטרהוף
Fountain of Neptune-Madrid.jpg|מזרקת נפטון במדריד
Fontana del Nettuno (Florence).jpg|מזרקת נפטון בכיכר הסיניוריה
Frederiksborg slot - Neptun´s fountain-Denmark.jpg|מזרקת נפטון מאת אדריאן דה פריס בארמון פרדריקסבורג בהילרוד
Neptunbrunnen-Berlin.jpg|מזרקת נפטון בברלין
Neptune Fountain (Schönbrunn).jpg|מזרקת נפטון בארמון שנברון
Kapitelschwemme-Salzburg.jpg|מזרקת נפטון בזלצבורג
Fontana del Nettuno-Bologna.jpg|מזרקת נפטון מאת ג'יאמבולוניה בבולוניה
Fontana del Nettuno-Piazza Navona-Rome.jpg|מזרקת נפטון בפיאצה נאבונה
Fontana del Nettuno (Naples).jpg|מזרקת נפטון בנאפולי
</gallery>

==ראו גם==
* פוסידון

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלים רומיים
קטגוריה:אלי ים ונהר
גורדיאנוס השלישי

גורדיאנוס השלישי
מַרְקוּס אַנְטוֹנְיוּס גוֹרְדִיָאנוּס פִּיוּס (בלטינית: Marcus Antonius Gordianus Pius; חי מ-20 בינואר 225 – 11 בפברואר 244), המוכר כגורדיאנוס השלישי, כיהן כקיסר רומא משנת 238 ועד לשנת 244 לספירה. גורדיאנוס היה בנה של אנטוניה גורדיאנה, בתו של גורדיאנוס הראשון ואחותו של גורדיאנוס השני. שם אביו של גורדיאנוס השלישי אינו ידוע לבטח, כמו גם שמו שלו לפני שאימץ את שם סבו בשנת 238, אך הסברות הן שאביו היה יונאוס באלבוס אשר נפטר לפני שנת 238, הזמן ששמו שונה.

לאחר מות סביו ודודו מינה הסנאט ברומא את פופיאנוס ובלבינוס לקיסרים משותפים, על מנת לקדם את פני הרעה הצפויה מכיוונו של מקסימיאנוס אולם רבים התנגדו לכך ודרשו כי גורדיאנוס, יורשם החוקי של הקיסרים הקודמים יעלה לשלטון. לאחר מהומות ברחובות רומא הסכימו פופיאנוס ובלבינוס לפשרה לפיה יתמנה גורדיאנוס לתפקיד "קיסר", תואר שהיה בעת הזאת תואר כבוד חסר סמכויות - ומסוכן.

לבסוף גורדיאנוס היה זה שצחק אחרון, עם הרצחם של מקסימיאנוס, פופיאנוס ובלבינוס ובסופה של שנת 238 הוא כבר היה קיסר יחידי. בראשית ימי שלטונו היה גורדיאנוס נתון להשפעת אמו (אנטוניה גורדיאנה) ויועציה אך משנת 241 ואילך גברה השפעת חותנו, גאיוס פוריוס טימסתיאוס ראש המשמר הפרטוריאני שהיה למעשה לשליט האימפריה. בתקופת שלטונו חוזקו גבולות נומידיה ומאוריטניה ובשנת 242 הוא פתח מסע צבאי נגד שאפור הראשון מלך פרס שבו ניצחו הרומאים בסוריה ובארם נהריים, אולם לפני גמר המסע מת טימסתיאוס והמפקד החדש של המשמר הפרטוריאני, פיליפוס ה"ערבי" רצח את גורדיאנוס ומינה את עצמו לקיסר.

ייתכן ונולדה לו בת בשם פוריה יחד אשתו הקיסרית טראנקווילינה.

==לקריאה נוספת==
* היסטוריה אוגוסטה: הקיסרים החיילים. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. מבוא: הגורדיאנים, עמ' 21–24; גורדיאנוס השלישי, עמ' 121–139. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:ילידי 225
קטגוריה:נפטרים ב-244
הסהר האדום

האריה והשמש האדומים. הסמל שימש ב[[איראן עד 1980.]]
הקריסטל האדום
 הסהר האדום הוא השם והסמל המקובלים לארגוני סיוע ועזרה ראשונה בארצות מוסלמיות. ארגוני הסהר האדום מקבילים בתפקידיהם לארגוני הצלב האדום בארצות אחרות ולארגון מגן דוד אדום הישראלי. ארגוני הצלב האדום והסהר האדום (ומאז דצמבר 2005 גם מגן דוד אדום) מאוגדים בארגון בינלאומי ששמו "תנועת הצלב האדום והסהר האדום הבינלאומי".

מקורו של סמל הסהר האדום באימפריה העות'מאנית. האימפריה העות'מאנית אמנם הצטרפה לאמנת ז'נבה הראשונה ב-1864 (אמנה הקובעת כללי הגנה על צוותי רפואה, וקובעת שאלה יסומנו בצלב אדום על רקע לבן), אולם במהלך מלחמת רוסיה-טורקיה, בנובמבר 1876, הודיעה כי תסמן את צוותי הרפואה שלה בסהר אדום במקום בצלב אדום כדי שלא לפגוע ברגשות חייליה שרובם מוסלמים. באותה הודעה נמסר כי הצבא הטורקי יוסיף לכבד את הנייטרליות של סמל הצלב האדום גם אם לא ישתמש בו.

ב-1906 קיבל ארגון הצלב האדום הבינלאומי החלטה, שעל-פיה הצלב האדום ימשיך להיות סמל הארגון הרשמי, אולם בארצות שבהן כבר התקבל בעבר סמל אחר, ימשיכו להשתמש בסמל המקומי. ההחלטה נגעה לטורקיה ולאיראן (באיראן היה נהוג עד המהפכה האיראנית סמל האריה והשמש הלאומי בצבע אדום לסימון צוותים רפואיים). רק בשנת 2005 לאחר לחץ מתמשך בעיקר מצד ישראל שמשתמשת בסמל מגן דוד אדום, קזחסטן שמשתמשת בשילוב של סהר אדום וצלב אדום, אריתראה ועוד, נקבע סמל נוסף סמל המעוין האדום ("הקריסטל האדום") שהוא נייטרלי מבחינה לאומית ודתית, ואשר בתוכו אפשר לשלב סמלים מקומיים.

==הסהר האדום הפלסטיני==

אגודות של הסהר האדום קיימות במרבית המדינות המוסלמיות, וגם באזורים שבהם חיים מוסלמים, למשל ארגון הסהר האדום הפלסטיני באזור הגדה המערבית (יהודה ושומרון) ורצועת עזה. כנגד הסהר האדום הפלסטיני הועלו טענות עקב הסתרת נשק המיועד לגורמי טרור באמבולנסים, ובדבר מעורבות של גורמי טרור בארגון.

בדצמבר 2005 נחתם הסכם לשיתוף פעולה בין הסהר האדום הפלסטיני לבין ארגון מגן דוד אדום הישראלי. ההסכם מאפשר לסהר האדום הפלסטיני להיעזר בשירותי הארגון הישראלי, שציודו מתקדם יותר, ומסדיר טוב יותר את מעבר האמבולנסים של הסהר האדום בתקופות של מתיחות ביטחונית.

ב-13 בנובמבר 2015, בפיגוע ירי שנערך בסמוך ליישוב עותניאל כחלק מגל הטרור הפוקד את המדינה, נורו למוות שני יהודים תושבי ישראל ממחבלים אשר ירו מטווח קצר על רכבם. לפי תחקיר מד"א, אמבולנס של הסהר האדום הפלסטיני שהגיע לזירת הפיגוע נמנע מלהגיש עזרה לפצועים בניגוד לכללי האתיקה הרפואית, דבר שגרר מחאה חריפה מצד ישראל, כולל הגשת תלונה לצלב האדום. בעקבות כך הורה ראש הממשלה בנימין נתניהו לשגריר ישראל באו"ם, דני דנון, להגיש עתירה למזכ"ל האו"ם כנגד התנהגותם של הסהר האדום. הסהר האדום הכחיש את הדברים וטען שטיפל בפצועים.
==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אסלאם
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
סהר האדום
בגדי שבת

חסיד ירושלמי לבוש בבגדי שבת ירושלמיים
ילדי ברסלב בבגדי שבת, מאה שערים

בגדי שבת הם בגדים מיוחדים שאותם לובשים היהודים הדתיים בשבתות ובחגי ישראל וכן גם בחולי מועד לשם הדגשת החגיגיות והייחודיות של ימים אלו. הרבה נוהגים גם לצחצח את הנעליים או אף להחליף אותן בנעליים המיוחדות לשבת ולחג. לבישת בגדי שבת היא חלק ממצוות כבוד שבת.

==מקור הדין וטעמו==
השוני בניקיון הבגדים ויופיים היה קיים כבר בימי חז"ל.

בתלמוד מבואר שטעם החיוב ללבוש בגדים מיוחדים בשבת הוא מפני כבוד השבת: "'וכבדתו' - שלא יהיה מלבושך של שבת כמלבושך של חול. אמר רב הונא: אם יש לו להחליף יחליף, ואם אין לו להחליף - ישלשל בבגדיו" (לפי רש"י - מנהג העשירים באותה תקופה היה לשחרר את קיפולי בגדיהם כלפי מטה, כיוון שידיהם לא עוסקות במלאכה והם אינם חוששים שהבגד יתלכלך). יש שלמדו מכך לימינו שמי שאין לו בגדים מיוחדים לשבת צריך להשתדל ליפות את בגדו לקראת שבת.

הרמ"א מביא טעם נוסף ללבוש בגד מיוחד לשבת, כדי שיזכיר לו ששבת היום, וכך לא יבוא לידי חילול שבת.

האר"י הסביר את הרעיון מאחורי ההכנות לשבת בכלל ובגדי השבת בפרט: "כל מי שרוצה להיכנס לפני המלך, קודם שייכנס צריך להתקין עצמו להראות לפני המלך בלבוש נאה, כי אין לבוא אל שער המלך בלבוש שק".

הרבי מאפטא הדגיש, על בסיס "מדרש פליאה", את גודל השכר אפילו על ניקוי הנעליים בערב שבת, כסמל למספר העצום של מצוות שהאדם יכול לצבור בעולם הזה.

לפי ספר הזוהר, בשבת יש ללבוש בגדים לבנים, ואכן מנהג זה רווח בארץ ישראל בקרב המקובלים. רוב הדתיים מסתפקים בחולצה לבנה ולא בכל הבגדים לבנים כמנהג המקובלים.

== מנהגים שונים ==
בציבור הדתי מתבטאת ההקפדה על בגדי שבת מיוחדים לגברים בדרך כלל בהליכה עם חולצה לבנה ומכנסיים כהים או בהירים, השונים ממכנסי החול.

בציבור החרדי, שבו הגברים נוהגים ללכת במשך כל השבוע לבושים חולצה לבנה, חליפה שחורה ומגבעת, מקפידים על בגדים מיוחדים לשבת.

בקהילות החסידים יש חליפה מיוחדת הנקראת בעקיטשע או קפוטה וכובע מיוחד לשבת – שטריימל ורבם הולכים אז עם גרבבים לבנות (וואסע זאקן) משוכות כלפי מעלה עד כמעט הברך.

בעבר היו מקומות בודדים שנהגו שלא ללבוש בגדי שבת בשבת חזון<ref>שו"ת הרדב"ז חלק ב סימן תרצג</ref>.

==בגדי השבת בתרבות הישראלית==
סיפור ילדים מפורסם, שמוטיב בגדי השבת מרכזי בו, הוא "שמלת השבת של חנה'לה". חנה'לה עוזרת לזקן לסחוב את שקו, ותוך כדי כך מלכלכת את שמלת השבת החדשה. כשהיא חוזרת הביתה בבכי על כך שלא יהיו לה בגדים יפים לשבת, הופכים הכתמים לכוכבים מבריקים.

==קישורים חיצוניים==
* הרב אליעזר מלמד, [https://ph.yhb.org.il/01-02-04/ פניני הלכה שבת פרק ב סעיף ד - כבוד השבת בבגדים]
* [http://www.daat.ac.il/daat/chinuch/likrat/9-2.htm על בגדי שבת], באתר "דעת".
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהגי שבת
קטגוריה:הלכות שבת
קטגוריה:ביגוד
בד

ממוזער
אישה האוחזת רצועת בד שקופה למחצה, ציור משנת 1794

בד הוא יריעת חומר רך העשויה מסיבים טבעיים כמו כותנה, פשתן או צמר, או מסיבים מלאכותיים כמו מיקרופייבר. תעשיית הבדים, היא אחת התעשיות העתיקות בעולם. בעבר היה נהוג ליצור בדים בשיטות ידניות שונות. כיום נעשה ייצור הבדים במכונות משוכללות ומהירות.

השיטות העיקריות ליצירת בדים הן אריגה וסריגה. בד שנוצר באריגה נקרא אריג, ואילו בד שנוצר באמצעות סריגה נקרא סריג. בדים נבדלים גם על פי הסיבים מהם נוצרו. שיטה נוספת היא דחיסת סיבים, אשר יוצרת לבד.

==בדים ייעודיים==
בד לרקמה – הם הבדים שהשתי והערב מרווחים כך שקל יהיה לרקום עליהם בצורות שונות.

בד מגבות

בד רפואי – גאזה

בדי ריפוד

בד בידוד
==יצירת בד מבדים==
אפשר ליצור בד חדש מתפירת פיסות קטנות שנגזרו או נשארו מבדים, בגדים או חוטים ישנים<ref></ref>. יש כמה שיטות חיבור, תפירת פיסות זו לזו בהמשכיות, הטלאת פיסות על מצע. הנחת פיסות זעירות וקרעי חוטים בכמה שכבות ותפירתם יחד. ביפן נהגו לשים פיסת בד לא פגומה על בד פגום ולתפור ביד בתפרים לאורך ולרוחב את שני הבדים יחד וכך קבלו בד מחודש בורו [Boro]<ref></ref> שהחזיק מעמד שנים רבות. לעיתים הם תפרו את פיסת הבד הלא פגומה בתכי רקמה על הבד הפגום, ששיקו [Shashiko]. כמו כן אפשר לסרוג ולארוג עם שאריות בד שגזורות לפסים צרים מאוד<ref></ref>.

==ראו גם==
* טקסטיל
* כותנה
* בד קשמיר
*אמנות סיבים
*נול
*מיחזור משביח לבגדים
*אריגה
*תפירה
*רקמה (מלאכת יד)
*בורו (טקסטיל)
*קנטה (טקסטיל)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:טקסטיל
קטגוריה:אריגה
משפט רול

המחשה של המשפט: הקו הירוק, שהוא המשיק לגרף הפונקציה בנקודה c, מקביל לקו האדום המחבר את הקטע [a,b] ולציר ה-x.

משפט רול (על שם המתמטיקאי הצרפתי מישל רול שניסח אותו ב-1691), הוא משפט בסיסי בחשבון אינפיניטסימלי, העוסק בתכונה של פונקציות רציפות וגזירות בקטע סגור. המשפט אומר כי אם פונקציה רציפה בקטע סגור <math>\left[a,b\right]</math>, גזירה בקטע הפתוח <math>\left(a,b\right)</math> וערכיה בשני קצוות הקטע זהים, כלומר <math>f(a)=f(b)</math>, אז קיימת נקודה c בקטע <math>\left(a,b\right)</math> כך ש-<math>f'(c)=0</math>, כלומר המשיק לגרף הפונקציה בנקודה זו הוא קו מאוזן ושיפועו שווה ל-0.

מבחינה לא פורמלית ניתן לתאר את המשפט כך: אם מצוירת פונקציה בין שתי נקודות באותו גובה (אותו ערך של <math>y</math>) בלי שהעיפרון מורם מהדף ובלי היווצרות 'שפיצים', תהיה לפחות נקודה אחת שבה העיפרון נע בדיוק במקביל לציר ה-x, ולא בשיפוע זוויתי כלשהו.

==המשפט==

==הוכחה==
על פי משפט ויירשטראס השני, פונקציה רציפה בקטע סגור מקבלת בו מינימום ומקסימום. אם גם המינימום וגם המקסימום מתקבלים בקצוות (אשר, לפי הנתון, שווים בערכם) הרי שהפונקציה קבועה בקטע <math>\left[a,b\right]</math>, והנגזרת שלה היא אפס בכל נקודה בקטע <math>\left(a,b\right)</math>. אחרת, המקסימום או המינימום מתקבלים בתוך הקטע ובכל אחד מהמקרים קיימת נקודת קיצון <math>\ x_0</math> בקטע <math>\left(a,b\right)</math>. לפי תנאי המשפט, הפונקציה גזירה ב-<math>\left(a,b\right)</math> ובפרט היא גזירה ב-<math>\ x_0</math>, ולכן על פי משפט פרמה ערך הנגזרת ב-<math>\ x_0</math> הוא אפס כנדרש.
==הכללות==
אף שהמשפט נדמה כמעט טריוויאלי, קיימות לו שתי הכללות שימושיות מאוד: משפט הערך הממוצע של לגראנז' ומשפט הערך הממוצע של קושי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

רול
סריג (בד)

סריג על [[עץ בתל אביב, מתוך אירוע "עצים סרוגים" של אלונה ארובס, אורנה גלבוע ואיריס ירון]]

סריג הוא בד סרוג, כלומר עשוי מחוט אחד מתמשך משמש ליצירת לולאות הנקראות עיניים, שורה אחר שורה. בצד אחד הנקרא גם צד ימין הסריג נראה כשורות של האות האנגלית V המשולבות זו בזו, בדרך כלל זה הצד שנהוג ללבוש כלפי חוץ. הצד השני נראה כמו שורות של קווים קטנים אופקיים. להבדיל מבדים אחרים שמיוצרים באריגה, כלומר בחוטים המתוחים בשתי וערב ושילובם זה בזה.

בשפות רבות נקרא בד סריג בשם טריקו (מצרפתית: tricot). בד הטריקו נבדל מסריגת-יד בכך שהוא מיוצר מחוטים עדינים, במכונות סריגה מיוחדות.

סוודרים, אפודות, גרביים וחולצות T הם דוגמאות לסריגים. סריג אפשר גם לסרוג בעיגול, כך שאין צורך בתפר. גרביים לרוב נסרגים בעיגול.

לסריג, מתיחות גבוהה יותר באחד הכיוונים מאשר בכיוון הניצב לו. השימוש בסריג להכנת בגדים הוא בדרך כלל כאשר הכיוון הנמתח מוצב אופקית, והכיוון שאינו משנה אורכו - אנכית. אחרת, כוח הכבידה יעוות את צורת הבגד.

סריג שנפער בו חור ימשיך להיפרם בכיוון אחד - הכיוון הנמתח פחות, פרימה זו בגרביונים העשויים ניילון ומשי מכונה "רכבת" על שם צורתה שנדמית כמו מסילת רכבת, תיקון הפרימה בגרבי ניילון ובגרבי משי נעשה בעזרת מחט חשמלית וכונה 'תיקון אמנותי'.

בין חלוצי התעשייה בארץ היה המפעל לגרביים לודז'יה שהוקם ב-1924. אחרי שנקלע לקשיים נמכר לאריה שנקר, שהקים בו גם מחלקה ליצור סריגים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסטיל
קטגוריה:בדים
קטגוריה:סריגה
פונקציה קעורה

דוגמה ל[[גרף של פונקציה קעורה: כל הקטעים המחברים בין שתי נקודות בגרף נמצאים מתחתיו.]]
במתמטיקה, פונקציה קעורה בקטע מסוים היא פונקציה אשר עבור כל שתי נקודות באותו הקטע, הישר המחבר בין שתי הנקודות נמצא מתחת לגרף הפונקציה.

אף על פי שעל פי ההגדרה הלשונית של המילים "קמור" ו"קעור", העקום המתקבל הוא קמור מלמעלה, בהגדרה המתמטית העקום נבחן מלמטה ולכן הוא מכונה פונקציה קעורה.

==הגדרה==
:הגדרה: תהא <math>\ f(x)</math> פונקציה המוגדרת בקטע <math>\left[a,b\right]</math>. הפונקציה תקרא קעורה בקטע אם עבור כל <math>\!\, x,y\isin [a,b]</math> וכל <math>\!\, 0\le \lambda \le 1</math> מתקיים אי השוויון <math>\lambda f(x)+(1-\lambda)f(y)\le f(\lambda x + (1-\lambda)y)</math>.
:בפשטות, הגדרה זו מציינת כי לכל פונקציה <math>f(x), \{ \; x \;| \;x \isin R \;\}</math>, כל נקודה על הקטע שבה <math>x \isin [a, b]</math> תהיה מעל או על הישר המחבר את הנקודות <math>(a, f(a))</math> ו- <math>(b, f(b))</math>.
:אם הפונקציה היא עקומה, אז הנקודה תהיה מעל הישר במקרה ש- <math>x \isin (a, b)</math> ותהיה על הישר במקרה ש- <math>x = a, b</math>. אם הפונקציה היא קו ישר, אז הנקודה תמיד תהיה על הישר.

:הגדרה שקולה: <math>\ f(x)</math> היא קעורה אם <math>\ -f(x)</math> היא קמורה.

אם <math>\,f</math> גזירה בקטע פתוח, אזי <math>\,f</math> קעורה בו אם ורק אם הנגזרת <math>\,f'</math> היא פונקציה מונוטונית יורדת.

אם הפונקציה גזירה פעמיים בקטע, ניתן לזהות קעירות באמצעות הנגזרת השנייה שלה: אם הנגזרת השנייה שלילית בכל הקטע, הפונקציה קעורה בו.

תנאי מספיק נוסף לקעירות פונקציה מבוטא בעזרת ההיפוגרף שלה: פונקציה היא קעורה אם ההיפוגרף שלה הוא קבוצה קמורה.

==פונקציות ליניאריות==
פונקציה ליניארית נחשבת קעורה וקמורה בעת ובעונה אחת, בגלל אי־השוויון החלש (<math>\leq</math> ו־<math>\geq</math>). פיתוח של הגדרת הקמירות או הקעירות, כאשר הפונקציה המדוברת היא ליניארית, מוביל לשוויון ממש בין שני האגפים.

==ראו גם==
* פונקציה קמורה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אופטימיזציה רציפה
קעורה
קטגוריה:קמירות
גרף של פונקציה

גרף של פונקציה הוא אוסף כל הזוגות הסדורים של משתנה מסוים עם ערך הפונקציה המתאים לו, כלומר גרף הפונקציה אמור להתבסס על פי שתי אותיות [X+Y] המסמנות את הגרף עצמו. בתרגיל מסוים של משוואות ה-x תקדים את ה-y עבור פונקציה מסוימת. לרוב הכוונה היא לציור של אוסף זה בתור נקודות במישור לפי מערכת צירים קרטזית, אולם צורת הצגה זו אפשרית רק עבור פונקציות ממשיות במשתנה יחיד; עם זאת, מושג הגרף קיים גם עבור פונקציות במספר משתנים.

במערכת צירים דו־ממדית את ציר איברי תחום הפונקציה לרוב נהוג לסמן כ-<math>X</math> ואת ציר איברי הטווח נהוג לסמן כ-<math>Y</math>. בנקודה (זוג סדור) בגרף במערכת צירים דו־ממדית, האיבר הראשון (שיעור X של הנקודה) בזוג נקרא גם אבסציסה (Abscissa) והשני (שיעור Y) נקרא גם אורדינטה (Ordinate).

==הגדרה פורמלית==
בהינתן פונקציה <math>\ f</math> שתחומה <math>\ D</math>, גרף הפונקציה היא הקבוצה של הזוגות הסדורים <math>\ \left\{(x,f(x))|x\isin D\right\}</math>.

נשים לב כי עבור פונקציה ממשית ב-<math>\ n</math> משתנים, גרף הפונקציה הוא תת-קבוצה של המרחב האוקלידי <math>\ \mathbb{R}^{n+1}</math>. המקרה הפרטי המוכר הוא זה של פונקציה במשתנה יחיד, אז הגרף הוא תת-קבוצה של המישור – <math>\ \mathbb{R}^2</math>.

==דוגמאות==
דוגמה ל[[תרשים גרף של פונקציה <math>\ f(x)=x^3-9x</math>]]
* ישר – גרף שמייצג פולינום ממעלה ראשונה (<math>\ y=mx+n</math>) שיפועו, כלומר טנגנס הזווית שלו עם ציר ה-<math>\ X</math>, הוא <math>\ m</math> והוא חותך את ציר ה-<math>\ Y</math> בנקודה <math>\ n</math>.
*פרבולה – מייצגת פולינום ממעלה שנייה. נראית כמעין קשת מתרחבת (<math>\ y=ax^2+bx+c</math> כאשר a אינו אפס) אם <math>\ a</math> חיובי הפרבולה פתוחה כלפי מעלה (כלומר קמורה) ואם הוא שלילי, אז היא פתוחה כלפי מטה (קעורה).
*היפרבולה – מייצגת פונקציה מהסוג <math>f(x)=a/x+b</math>
נקודות מיוחדות על גרפים של פונקציות ממשיות:
* מינימום ומקסימום – הנקודות הגבוהות והנמוכות ביותר בסביבה כלשהי של הנקודה, כלומר ערכי ה-<math>\ y</math> הגדולים והקטנים ביותר יחסית לסביבתם בהתאמה. אם הפונקציה גזירה בנקודות אלו – הנגזרת תתאפס.
* נקודת פיתול – נקודת מעבר מקמירות לקעירות.
* נקודות אפס:
#כאשר הגרף חותך את ציר ה-X. כדי למצוא אותו משווים את הפונקציה ל-0.
#כאשר הגרף חותך את ציר ה-Y. כדי למצוא אותו מציבים בפונקציה X=0.
*נקודת שאיפה – נקודה ב-X שלא מוגדר לה Y ולכן הפונקציה שואפת אליה משני צדדיה (כגון אסימפטוטות בהיפרבולה), או נקודה ב-Y שהפונקציה לא תגיע אליה מעולם אבל שואפת אליה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://math.eitan.ac.il/fp יישום ג'אווה שמאפשר לשרטט גרפים של פונקציות]
*[https://www.lergo.org/index.html#!/public/lessons/596789522fce7d276957370e/intro מציאת נקודות על גרפים], באתר לרגו ([https://www.lergo.org/index.html#!/public/homepage?lergoLanguage=he&lergoFilter.filterLanguage=%22hebrew%22 LerGO])
* 

קטגוריה:חשבון אינפיניטסימלי