OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גרהרט האופטמן

גרהרט האופטמן ב-1905
גרהרט האופטמן (בגרמנית: Gerhart Hauptmann; 15 בנובמבר 1862 – 6 ביוני 1946), סופר ומחזאי גרמני, מן הבולטים שבמחזאי זרם הנטורליזם, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1912.

==תולדות חייו ויצירתו==
האופטמן נולד באוברזאלצברון שבשלזיה (כיום שְצָ'אבְנוֹ-זְדְרוּי בפולין), למשפחה של אורגים אשר היגרה מבוהמיה לשלזיה. סבו ואביו היו בעלי בית מרזח ביישוב בו נולד האופטמן, הצעיר מבין ארבעה אחים. הוא לא הצליח בלימודיו והוריו הוציאו אותו מבית הספר. לאחר פרק זמן אצל דודו החקלאי, נרשם לבית הספר לאומנויות בברסלאו, אך עבר משם (בגלל המשמעת הקשה) ליינה, שם התוודע לתורת התורשה והתפתחות הגזעים. באביב 1883, יצא יחד עם אחיו קרל למסע בארצות הים התיכון. הוא הזדעזע מהעוני הרב שראה בערי ספרד ואיטליה ותכנן להיות פסל. חזר לזמן קצר לרומא וחלה בדבר. ארוסתו השיבה אותו לגרמניה. לאחר החלמתו בשנת 1885 הם התחתנו והתיישבו בברלין. האופטמן ניסה את כוחו כשחקן תיאטרון והתקרב לחוגי סופרים נטורליסטיים ובהשפעתם כתב את מחזהו הראשון בשנת 1889. סביב ההצגה התעורר פולמוס גדול שהתאפיין בהתלהבות גדולה של הצעירים והתנגדות חריפה מצד המבוגרים. המאבק סביב יצירותיו נמשך מאז ועד שהתחלפו הדורות בחברה. האופטמן לא היה רק נטורליסט, אלא גם סוציאליסט, אך לא במובן הפוליטי-מפלגתי.

בשנת 1912 הוענק לו פרס נובל לספרות "במיוחד בגלל פעילותו בשטח הדרמה המודרנית". 

השלטונות הגרמניים לא אהדו אותו ולאחר שהוענק לו פרס נובל, ציווה הקיסר וילהלם השני שלא להעניק לו את פרס שילר והפרס ניתן למחבר שולי שהיה נאמן לבית המלוכה.

בשנות חייו האחרונות, לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה, חי בדוחק כלכלי תחת עינם הפקוחה והחשדנית כלפיו של השלטונות הנאציים. נפטר בשנת 1946 באגנטנדורף שבשלזיה תחתית, כיום יָאגְנְיוֹנְטְקוּב בפולין.

תומאס מאן, אשר היה בקשרים טובים עם האופטמן, השתמש בדמותו לצורך אפיון דמותו של מינהר פפרקורן בספרו, "הר הקסמים".

אחיו, קרל האופטמן (1858-1921), נודע כמחבר של מחזות ורומאנים בגרמניה.

== ממחזותיו ==
קברו של האופטמן בהידנזי
* לפני עלות החמה (1889)
* חג השלום (1890) יש בו השפעה של איבסן
* אנשים בודדים (1891) יש בו השפעה של איבסן תורגם לעברית על ידי י"ח ברנר.
* האורגים (1892) תורגם לעברית על ידי י"ח ברנר.
*האורגים, תרגום נוסף, מאת שמעון לוי, ספרית בית צבי למחזות, 1987.
*מיכאל קרמר, דרמה, תרגם י"ח ברנר, עם רשימה מאת יעקב רבינוביץ, יפו, יפת, 1911.
* קולגה קראמפטון (1892)
* הפרוה (1893)
* עלית האנה'לה השמימה (1894)
* פלוריאן גייאר (1895)
* בעל העגלה הנשל (1898), חיזיון בחמש מערכות, תורגם בידי יוסף חיים ברנר, יפו, יפת, 1913.
* היינריך העני (1902)
* רוזה ברנד (1903)
* פיפה רוקדת (1906)
* העכברושים (1911)
* החלום הגדול
* איפיגניה באויליס
* מות אגממנון
* אלקטרה

== מספריו ==
* גורל הפרומתידים (1885)
* שומר הרכבת תיל (1888) הופיע בעברית בשם טיהל שומר המסילה בהוצאת ספרית תרמיל.
* אי האם הגדולה
*[https://polona.pl/item/ha-kofer-mi-so-anah,OTgwNzAyNjg/4/#info:metadata הכופר מסואנה], תרגם מגרמנית דוד פוגל, הוצאת שטיבל, ורשה, 1923.
*הכופר מסואנה, תרגום נוסף, תרגום מגרמנית ואחרית דבר - רחל בר-חיים, כרמל, ירושלים, 2003.
*האורגים, תרגם מגרמנית י.ח. ברנר. בתוך: קובץ ספרותי (ירושלים: הוצאת אחדות, 1910).

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:מחזאים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1862
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
קטגוריה:זוכי פרס גתה
אמין ג'ומאייל

אמין ג'ומאייל (במרכז) עם [[ויליאם חאווי בתל א-זעתר, 1976]]
ג'ורג' בוש בבית הלבן, 2007]]
אמין ג'ומאייל (בערבית: أمين الجميل; נולד ב-22 בינואר 1942) הוא מדינאי לבנוני נוצרי מרוני ונשיא לבנון בין השנים 1982–1988.

== ביוגרפיה ==
ג'ומאייל נולד בביירות בשנת 1942, בנו של פייר ג'ומאייל, מייסד הפלנגות הנוצריות. למד משפטים ומנהל עסקים באוניברסיטת סנט ג'וזף. נשא לאשה את ג'ויס ג'ומאייל, החזיק בתפקיד פיקודי בפלנגות באזור הר המתן ממזרח לביירות.

ב-1972 נבחר לראשונה לפרלמנט, כנציג האזור הצפוני אל-מתן. במקביל לעיסוקו הפוליטי, ערך את העיתון בשפה הצרפתית "לה רוויי" ("ההתעוררות"). בהיותו אדם אמיד, נהג לנוע במסוק פרטי, ובמשך שנים הייתה לו מיליציה פרטית שכללה 700 לוחמים נוצרים.

ב-1976 הצטרף ג'ומאייל, יחד עם אחיו הצעיר, בשיר, לפגישת אביו עם ראש ממשלת ישראל, יצחק רבין, על ספינת טילים של חיל הים מול העיר ג'וניה בלבנון, בה ביקשו מרבין סיוע צבאי.

לאחר שאחיו, נשיא לבנון בשיר ג'ומאייל, נרצח בידי שליחיה של סוריה ב-14 בספטמבר 1982, נבחר אמין ג'ומאייל לנשיא לבנון ב-21 בספטמבר וכיהן בתפקיד זה כשש שנים. בתקופה זו היטלטל משטרו של אמין ג'ומאייל בין הסתמכות על המערב ובמיוחד ארצות הברית, לבין התערבות הולכת וגוברת של סוריה בענייניה הפנימיים של לבנון.

בתחילת כהונתו נטה אמין ג'ומאייל למערב, וב-17 במאי 1983, אף נחתם הסכם ישראל-לבנון 1983, שהיו בו אזכורים לא מעטים להסדרת יחסים בין המדינות ובמסגרתו אף נפתחה נציגות דיפלומטית ישראלית בביירות. למרות חתימת ההסכם סירב אמין כנשיא לאשרר את ההסכם והשהה את חתימתו עליו.

באותה תקופה הסתמך אמין ג'ומאייל רבות על ארצות הברית, אך שורת מתקפות הביאה לעזיבת הכוחות האמריקנים את ביירות ובכך לדחיקתו של ג'ומאייל לזרועותיה של סוריה. כתוצאה, בוטל ההסכם עם ישראל בחודש מרץ 1984. הנציגות הישראלית המשיכה לפעול עוד מספר חודשים אך הכתובת על העמקת המעורבות של סוריה בלבנון הלכה והתחוורה לעיני כל.

במהלך כהונתו ניסה ג'ומאייל לפעול לפיוס בלבנון אך נאלץ להיענות יותר ויותר לתכתיבים סורים. כך, מינה אמין את רשיד כראמי לראש ממשלה בלחץ הסורים. סוריה שבה והכניסה את כוחותיה לביירות, לראשונה מאז גירוש כוחות אש"ף והסורים בספטמבר 1982. בתחילה נכנס כוח קטן בלבד אך בפברואר 1987 נכנסו כ-7,500 חיילים סורים למערב ביירות.

במקביל שותקה פעילות הממשלה שכן מאז 1986 ועד להירצחו ב-1 ביוני 1987, החרים רשיד כראמי את הנשיא אמין ג'ומאייל, ובעקבותיו עשו כן כל השרים המוסלמים בממשלה.

לקראת סיום כהונתו של ג'ומאייל ב-1988, עמדה לבנון לפני מצב חדש בתולדותיה מבחינה חוקתית, שכן לא נבחר במקומו נשיא חדש. על פי החוקה הלבנונית, במצב שכזה ממלא ראש הממשלה את תפקיד הנשיא. אמין רצה למנוע מצב שסלים אל-חוס, מי שמונה לראש ממשלה לאחר רצח כראמי, ייהפך לנשיא, ולכן מינה את מפקד צבא לבנון מישל עאון לראש ממשלה, בהתעלמו מהמסורת לפיה ראש הממשלה הלבנוני הוא תמיד מוסלמי. זמן קצר לאחר מכן, מיד בתום תקופת נשיאותו, עזב אמין את לבנון לפריז.

לאחר רצח יצחק רבין, סר ג'ומאייל לשגרירות ישראל בפריז כדי לחתום בספר התנחומים על הרצח, ומאז נאסרה עליו חזרתו למולדתו לבנון. בשנת 2000 שב למולדתו, ומאז הוא אחד המנהיגים הבולטים של המחנה הנוצרי בלבנון.

בנו, פייר אמין ג'ומאייל, שימש כשר התעשייה של לבנון, עד רציחתו ב-21 בנובמבר 2006.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:נשיאי לבנון
קטגוריה:חברי פורום קורנת שהוואן
אמין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סן-ז'וזף
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1942
אדם גרין

אדם גרין
אדם גרין (באנגלית: Adam Green; נולד ב-28 במאי 1981) הוא זמר-יוצר יהודי-אמריקאי.

== קורות חיים וקריירה ==
גרין נולד בניו יורק, ארצות הברית. הוא היה חבר בצמד האנדרגראונד הניו יורקי "The Moldy Peaches", אך הצלחתו האמיתית הגיעה רק כשפצח בקריירת סולו, בשנת 2002.

הלהיט שלו "ג'סיקה" נכתב על הזמרת ג'סיקה סימפסון.

המוזיקה שלו מאופיינת כאינדי רוק והיא כוללת מלודיות נעימות לצד קול הבס שלו והתבטאות צינית וגסה במילות השירים.

גרין נהנה מהצלחה באמריקה ובמגוון מדינות אירופה, במיוחד בגרמניה.

==דיסקוגרפיה==
* 2002: Garfield 
* 2003: Friends of Mine 
* 2005: Gemstones 
* 2006: Jacket Full Of Danger 
* 2008: Sixes & Sevens 
* 2010: Minor Love 
* 2010: Musik for a Play 
* 2013: Adam Green & Binki Shapiro
* 2016: Aladdin
* 2019: Engine of Paradise
* 2022: That Fucking Feeling

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.livejournal.com/~obsolete_to_you אתר מעריצים]

קטגוריה:זמרים יהודים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:בוגרי מכללת אמרסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
מרוצי פורמולה

מרוץ פורמולה מסדרת [[GP2]]
מרוצי פורמולה היא מונח המתאר מרוצים שונים של מכוניות מרוץ ייעודיות, שנבנו בהתאם למפרט טכני מסוים (פורמולה) - לרבות גלגלים "פתוחים", שמורכבים מחוץ לגוף המכונית. הליגה העליונה של הקבוצה היא פורמולה 1 – אליפות עולם לנהגים ולקבוצות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספורט מוטורי
ויטסלב נזוול

ויטסלב נזוול
וִיטֶסלַב נֶזוַל (בצ'כית: Vítězslav Nezval; 26 במאי 1900 – 6 באפריל 1958) משורר צָ'כי, ממחדשי השירה הצ'כית במאה העשרים.

== ביוגרפיה ==
ויטסלב נזוול נולד בעיירה המוֹרַבית בִּיסקוֹאוּפְּקִי למשפחה מהמעמד הבינוני, אביו היה מורה, ומגיל צעיר התבלט בכישרונותיו. הוא השלים לימודיו בעירו, ויצא לאוניברסיטאות של ברנו ופראג. תוך השלמת לימודי הפילוסופיה שלו, החל לכתוב שירים ולפרסמם בכתבי העת האוונגרדיים הצ'כים. הוא הסתפח לחבורת משוררים צעירים תוססת בפראג, והיה בין מוליכי המהפך המודרני בשירה הצ'כית.

נזוול היה אמן מבורך ורב כישרונות. הוא היה צייר ומלחין, מנגן ושחקן. הוא נהג להלחין בעצמו את שיריו, ולהופיע איתם על הבמה. בשנות השלושים יצא לפריז, התקרב מאוד אל המשוררים הצרפתיים הסוריאליסטיים, פול אלואר ואנדרה ברטון, והיה בין ראשוני המשוררים הצ'כים שכתבו ברוח הסוריאליסטית המודרנית. בעת שהותו בצרפת וגם לאחריה הכיר כמה יוצרים יהודים, צ'כים וסלובקים, וקשר איתם קשרי ידידות. ביתו ובית הקפה שלו בפראג הפכו למרכז השירה האירופית המודרנית בצ'כיה. בין השאר היה "החונך" הפואטי של אריה להולה, ופתח בפניו את דלתות העולם הספרותי הצ'כי.

נזוול הזדהה לגמרי עם הקו הקומוניסטי הנוקשה שהונהג בצ'כוסלובקיה עם הכיבוש הסובייטי. הוא הפך את סגנון שירתו, והיה ל"משורר חצר" מגמתי, ברוח הריאליזם הסוציאליסטי. ובשנת 1950 חיבר את "שיר השלום" המפורסם, שהפך להמנון של חסידי מוסקבה באירופה ומחוצה לה. על שירו זה קיבל את "פרס השלום", מיסודה של מוסקבה הקומוניסטית.

נפטר בפראג, בירת צ'כיה, בשנת 1958.

בבית הספרים הלאומי בירושלים מצויים שמונה מספריו, בצ'כית, ובהם שיריו, שירי הילדים שלו, מערכוניו ועוד. שירו "מוֹכֶרֶת הפְּלָאוֹת" תורגם בידי אברהם שלונסקי, השיר נדפס בכרך ב' של תרגומי שלונסקי, ושם המשורר צוין כך: ו. נזבל. שיר זה הוא יצירתו היחידה שתורגמה לעברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משוררים צ'כים
קטגוריה:סוריאליזם
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1958
מעגל קורי

בתמונה המדענית זוכת פרס נובל [[גרטי קורי שגילתה את המעגל.]]
מעגל קוֹרי (Cori) הוא מסלול מטבולי המתרחש בבעלי חיים.

== המסלול המטבולי ==
במעגל קורי מיוצר לקטט מגלוקוז בתאי שריר, ולאחר מכן הופכת החומצה הלקטית בחזרה לגלוקוז בתאי הכבד. בתאי השריר עובר הגלוקוז בתחילה גליקוליזה והופך לפירובט, ולאחר מכן הופך הפירובט לחומצה לקטית בתהליך של תסיסה. בתאי הכבד, לעומת זאת, הופכת החומצה הלקטית לגלוקוז בתהליך הגלוקונאוגנזה. החומצה הלקטית מגיעה מהשריר אל הכבד דרך מחזור הדם.
<gallery mode="nolines" widths="1000" heights="200">
קובץ:Cori Cycle.he.SVG|תרשים סכמטי של המעגל על שם קורי
</gallery>

הסיבה לייצור החומצה הלקטית בתאי השריר הוא מחסור בחמצן בעת פעולה מאומצת של השריר. חמצן מהווה את קולט האלקטרונים הסופי בתהליך הנשימה התאית; בהיעדר חמצן נמסרים האלקטרונים לפירובט והוא מומר לחומצה לקטית.
החומר שמוסר את האלקטרונים הוא הקואנזים NAD. בעת הגליקוליזה נוטל NAD אלקטרונים מגלוקוז והופך ל-NADH; עתה הוא מוכרח למסור את האלקטרונים לתרכובת כשלהי, אחרת לא יוכל להמשיך וליטול אלקטרונים מגלוקוז ותהליך הגליקוליזה ייפסק (דבר שיביא למות התא). הפתרון לכך הוא מסירת האלקטרונים לפירובט, תוצר הגליקוליזה.

היווצרותה של חומצה לקטית בתאי השריר גורם לתאים להתעייף במהרה בשל הירידה ברמת ה-pH. זוהי הסיבה לכך שניתן לאמץ את השרירים, באופן אנאירובי, לפרקי זמן קצרים מאוד, אשר אינם עולים על מספר דקות.

== גילוי המעגל ==
מעגל קורי התגלה ב-1929 על ידי הביוכימאית היהודייה-אמריקנית (נולדה בפראג) גרטי קורי (Gerty Cori) ובעלה, קרל פרדיננד קורי (Carl Ferdinand Cori). השניים, שעל שמם קרוי המעגל, זכו ב-1947 בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה יחד עם הרופא הארגנטינאי ברנרדו הוסיי (Bernardo Houssay), אשר תגליותיו עסקו אף הן במטבוליזם של גלוקוז בגוף.

== ראו גם ==
* גלוקגון
* שריר
* מיטוכונדריון

== לקריאה נוספת ==
עקרונות הפיזיולוגיה (האוניברסיטה הפתוחה, 1999)

Lehninger, A. L., Nelson, D. L., & Cox, M. M. Lehninger principles of biochemistry. 2005. New York.
<br />

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבוליזם
קטגוריה:מסלולים מטבוליים
תפארת ישראל (מהר"ל)

תִּפְאֶרֶת יִשְׂרָאֵל הוא אחד מספריו של המהר"ל מפראג, מראשוני האחרונים, שחובר על מעלת התורה והמצוות ועוסק בעיקר בענייני מחשבת ישראל. הספר כולל שבעים (ע') פרקים, מלבד ההקדמה.

== שם ומהות הספר ==
כהרגלו של המהר"ל בספריו הוא פותח בהקדמה ובה הוא כולל העניינים ופסוקים הקשורים לקדושת ומעלת התורה וכן מדבר במעלת ברכות התורה, כמו כן הוא מסביר בהקדמת הספר את הטעם שקרא כך לספרו: .

הספר נפתח בהסבר מהות האדם כייצור שִׂכְלִי, שייעודו - לשמור את מצוות התורה. 

לפי המהר"ל, המצוות הן לא רק אמות מוסר אנושיות או טבעיות, אף גם אם הן יכולות להיחשב כאלה-כגון האיסור לרצוח, אלא המצוות מייצגות חוק בל יעבור שיש לקיים אותו גם אם לא ברור טעם מצווה זו או חברתה; המצוות, למרות היותן כרוכות בעשייה פיזית, למעשה הן נועדו לעזור לשחרר את האדם מכבלי הטבע והעולם הפיזי, בכדי לקרבו לבוראו.

המהר"ל דוחה את דעתם של הפילוסופים הלא-יהודים שגורסים כי אדם יכול להגיע לכלל הבנת העולם על ידי מחשבה עצמאית וטוען שרק דרך לימוד-התורה וקיום מצוותיה האדם ממלא את ייעודו בחיים, כלומר קיום רצונו של הקב"ה; זוהי הגדרתו למושג ההצלחה. 

המהר"ל בספרו נסמך ומבוסס על קשת רחבה של ספרי מחשבת ישראל מכל הדורות - התנ"ך ומפרשיו, תלמוד, מדרשים, ספרי הקבלה וכן הראשונים, בייחוד הרמב"ן והרמב"ם. 

על אף שהרמב"ן נחשב לאחד הרבנים המשפיעים ביותר על המהר"ל, בספר זה המחבר לעיתים גם חולק על דעתו, למשל בנושא טעמי המצוות.

== תוכן הספר ==
הספר עוסק בנושאים רבים, בהם כמה נושאים בולטים:

* טעמי המצוות
* תורה מן השמים
* מתן תורה
* חטא העגל
* עשרת הדיברות
* נצחיות התורה
* תורה לעתיד לבוא
* צדיק באמונתו יחיה
* שכר מצוות בעולם הזה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daat.ac.il/daat/mahshevt/tifeeret/shaar.htm ספר תפארת ישראל למהר"ל מפראג באתר דעת]
* שעורים מוקלטים ב[http://www.machonmeir.org.il/hebrew/main.asp?rabbi=2&cat_id=163&only_this_cat=yes תפארת ישראל], מפי הרב אורי שרקי מתוך אתר מכון מאיר 
* שעורים מוקלטים ב[http://www.yeshiva.org.il/midrash/Hmidrash.aspx?cat=1028&page=1&rc=21 אתר ישיבה]

קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
קואנזים

קוֹאֵנְזִים הוא מולקולה שמסייעת לאנזים ספציפי בתפקודו כזרז ואינו מתכלה כתוצאה מכך. 

בדרך כלל הכוונה לתרכובות אורגניות לא-חלבוניות שמסייעות לפעולת האנזימים על ידי העברת קבוצות כימיות שונות ביניהם, למשל פרוטונים או יונים. לפי הגדרה כללית יותר, גם חומר שמעביר אלקטרונים נקרא קואנזים, ולפי הגדרה כללית עוד יותר כל קופקטור אורגני הוא קואנזים. קואנזימים רבים הם ויטמינים או נגזרות שלהם.

==הקשר בין קואנזים ואנזים==
הקואנזים הכרחי לפעולתו של האנזים, והוא מזרז את התגובה הכימית הרלוונטית.
קואנזים יכול להיות קשור באופן קבוע לאנזים, כלומר להוות את האתר הפעיל שלו, או להיות מולקולה עצמאית אשר בשעת הצורך נקשרת אליו. קואנזימים יכולים להכיל אטומי מתכת, כגון ברזל או נחושת, אשר נפוצים באתרים פעילים של מספר אנזימים, אולם קואנזימים רבים, למשל NAD וקואנזים A, כלל לא מכילים מתכות. 

==קואנזים כמתווך מטבולי==
המטבוליזם של התא מחייב העברת קבוצות כימיות בין תגובות שונות (התמרה נוקלאופילית). אותן קבוצות כימיות נפוצות בתהליכים מטבוליים שונים, ולכן נוכחות הקואנזימים, שכל אחד מהם יודע להעביר קבוצה מסוימת, חוסכת בכמות המתווכים. בתגובות אלו הקואנזים משמש כסובסטרט ניתן ל"מחזור". למשל, +NAD הוא סובסטרט של אנזימי דהידרוגנאז, אשר הופכים אותו ל-NADH. אותו NADH משמש כסובסטרט לאנזימי רדוקטאז, אשר הופכים אותו חזרה לקואנזים +NAD.
קואנזים A
קואנזים A משמש בתגובות אנזימטיות שמתרחשת בהן אצטילציה, כלומר העברה של קבוצת אצטיל. תגובות אלו נפוצות בתהליכים מטבוליים, ולכן יש לו תפקיד מרכזי במטבוליזם של התא. הקואנזים מהווה גורם שתורם ליציבות התרמית של התגובה, ואליו נקשר האצטיל בקשר תיואסטרי בעת התגובה.

==דוגמאות לקואנזימים==
* קואנזים A.
* ויטמין C (חומצה אסקורבית).
* ויטמין B<sub>12</sub> (קובלאמין).
* NAD ו-FAD: משמשים בעשרות מסלולים מטבוליים כנשאי אלקטרונים שנפלטים במהלך פירוק המזון הנצרך, ומעבירים אותם בתהליך הנשימה התאית לחמצן, קולט האלקטרונים הסופי.
* קו-אנזים Q10 (יוביקינון): מהווה נשא אלקטרונים בתהליך הזרחון החמצוני, השלב האחרון בנשימה התאית.
==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:תזונה
נתונים

נתון – ברבים נתונים (דָּאטָה; מאנגלית: Data) הוא תיאור כמותי (על ידי מספר) של מכלול פריטים או תופעות מהמציאות או מהדמיון אשר גודלם נמדד בעזרת יחידות מידה. או בקצרה: דבר מה מדוד.

==אטימולוגיה==
משמעות המילה נתון היא "דבר מה שניתן". משמעות זו מקבילה למשמעות המילה הלטינית datum. עם הזמן המילה קיבלה משמעות של "דבר מה בעל גודל שנמדד" בלבד.
==דוגמה==
נתונים יכולים להתקבל בכל תחום לדוגמה:
* "מספר התלמידים בכיתות א' בכל עיר בישראל בשנת 2020"
* "כמות ימי הגשם בכל שנה באירופה משנת 1980 עד 2000"
* "שעות עבודה שבועיות של פועל בניין בסין במאה ה-20"

== נתונים במדעי המחשב ==
במדעי המחשב "נתונים" הם רשומות של אובייקטים – פרטי מידע הנכנסים כקלט לתוך מערכת מידע (במובן הכללי שלה: מערכת המעבדת נתונים ומפיקה פלט).

בתחום המחשוב נעשית לרוב הבחנה בין נתונים גולמיים למידע: נתונים הם אוסף של מספרים, אותיות וסמלים, ומידע מוגדר כנתונים שעברו עיבוד. לדוגמה: ממוצע של נתוני משכורת הוא עיבוד של נתונים קיימים. התוצאה שהתקבלה, יכולה כשלעצמה להפוך לנתון. כלומר הקניית הערך שהתקבל כתוצאת החישוב, למשתנה משכורת ממוצעת. במקרים רבים תהליכי עיבוד הם בעלי שלבים רבים, כך שתוצר העיבוד של שלב אחד הופך לנתון גולמי של תהליך העיבוד הבא. כמו כן, במקרים רבים המידע המבוקש מן המערכת, הוא נתון שקיים בה, לדוגמה המשכורת של עובד מסוים. והעיבוד שנעשה הוא הגישה למערכת והוצאת הנתון.

במחשב, הנתונים מיוצגים בייצוג בינארי, כך שרצף סיביות מייצג תו (אות, מספר או סימן). במחשב אנלוגי הנתונים מיוצגים על ידי גדלים פיזיקליים. מרבית המחשבים האנלוגיים הם חשמליים והנתונים מיוצגים בהם לרוב על ידי מתח או זרם. במחשבים אנלוגיים מכניים הנתונים מיוצגים על ידי מרחק או מיקום.

ניתן לאחסן את הנתונים בזיכרון המחשב באופנים שונים, לצורך ניהול ושליפה מהירה. לשיטה שבה הנתונים מאוחסנים, מבנה נתונים, יש חשיבות עבור אלגוריתמים שונים. אחת השיטות הנפוצות ביותר לאחסון כמות רבה של נתונים היא מסד נתונים. אוסף גדול של מסדי נתונים מוגדר כמחסן נתונים.

עבור מחסני הנתונים מוגדרים כלים סטטיסטיים, המבצעים כריית מידע, כלומר מציאת קשרים סטטיסטיים בין נתונים שונים, שיכולים להעיד על קיום קשרים כאלו בפועל. לדוגמה: מתוך נתוני מכירות, מציאת קשר בין יום בשבוע לבין סוג הקונים שמגיעים לבצע קניות ברשת השיווק באותו יום.

בעת הזנת נתונים למערכת מידע נבדקת תקינותם של הנתונים, כדי להבטיח את אמינותם. חרף זאת, במהלך פעילותה של מערכת מידע, ובפרט במעבר למערכת מידע מתקדמת יותר, עולה צורך בטיוב הנתונים, כלומר שיפור איכותם של הנתונים שנאגרו במערכת. צורך זה נובע בדרך כלל מטעויות או חוסרים בנתונים המקוריים, או מטעויות הקלדה שלא התגלו בעת הזנת בנתונים לשם אחסונם במסד נתונים.

==ראו גם==
* נתונים לא-מפוקחים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניהול ידע
קטגוריה:מידע
קטגוריה:מבני נתונים
אפסילון

אֶפְּסִילוֹן (אות גדולה: Ε, אות קטנה: ε) היא האות החמישית באלפבית היווני. בספרות יווניות היא מסמלת את המספר 5 וזהו גם שוויה. היא נכתבת: <math>\!\, \Epsilon \ \ \epsilon \ \ \varepsilon</math>

יש להבדיל בין <math>\varepsilon</math> – אפסילון קטנה, לבין <math>\mathcal E</math> – האות הלטינית E בכתב יד.

==התפתחות של האות==
האות התפתחה לאות הלטינית E ולאות הקירילית Е.

== שימושי האות ==
* האות <math>\ \varepsilon</math>מופיעה כאחת מן הכתובות בדלפי. אודות כתובת זו כתב פלוטרכוס את החיבור "על האפסילון בדלפי".
* בתורת החשמל מסמל <math>\varepsilon_0</math> את מקדם הדיאלקטריות, והאות <math>\varepsilon</math> מייצגת את הכוח האלקטרו-מניע.
* בחשבון אינפיניטסימלי מקובל לסמל ב-<math>\ \varepsilon</math> את רדיוס הסביבה של נקודה כלשהי, שיכול להיות "מספר ממשי קטן כרצוננו", ומשמש לדוגמה בהגדרת מושגי הגבול והרציפות.
* במתמטיקה, <math>\varepsilon</math> הוא סימן לוי-צ'יוויטה.
* במדעי המחשב, <math>\varepsilon</math> הוא "המילה הריקה" בביטויים רגולריים.
* במכניקה,<math>\varepsilon</math> מייצג עיבור.
* באסטרונומיה, אפסילון הוא שמה של הטבעת הגדולה ביותר של אורנוס.
* באסטרונומיה, האות מסמלת את הכוכב החמישי בעוצמתו במערכת כוכבים.
* ב"עולם חדש מופלא", ספרו הדיסטופי של אלדוס האקסלי, האות אפסילון מייצגת את המעמד הנמוך ובעל האינטליגנציה הנמוכה ביותר.
* בשימוש גם בסטטיסטיקה - בנושא של שגיאת האמידה או טעות האמידה.
*בפיזיקה וכימיה, אפסילון משמש במשוואת חוק בר-למברט כמקדם בליעת אור במעבר דרך נוזל, של החומר הבולע.

== ראו גם ==
* (פירושונים) - איים בשם זה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אותיות ביוונית
קטגוריה:5 (מספר)
קו פרשת המים

קווי פרשת המים בין האוקיינוסים
קַו פָּרָשַׁת הַמַּיִם הוא קו דמיוני המפריד בין שני אגני ניקוז. קו פרשת המים עובר לרוב בשיא הטופוגרפי של האזור, וממנו מתפלגת זרימת המים לשני צידיו.
*קו פרשת המים העליון הוא הקו המפריד את הנגר העילי, כלומר המים הזורמים על פני השטח, לשני אגני ניקוז שונים. קו פרשת המים העליון מושפע מהמבנה הטופוגרפי של פני השטח.
*קו פרשת המים התחתון מפריד את הנגר התחתי, כלומר המים המחלחלים בקרקע וזורמים מתחת לפני השטח. קו פרשת המים התחתון מושפע מהמבנה הגאולוגי של שכבות הסלע בעומק הקרקע.
*קו פרשת מים מקומי הוא קו העובר על גב שלוחה או רכס הרים המפרידים בין שני ערוצים ובין אגני הניקוז שלהם.

==בישראל==
קו פרשת המים בישראל – מסומן בכחול
"קו פרשת המים הארצי" הוא קו פרשת המים המחלק את ארץ ישראל לאורכה, ומפריד בין מי הגשמים המתנקזים דרך נחלי ישראל לכנרת ולים המלח ולערבה במזרח, ובין אלו המתנקזים לים התיכון במערב ולים סוף בדרום. הקו נמתח מגבול סיני בסביבות הר רמון, לאורך שדרת ההר המרכזית – יהודה, בנימין הרי השומרון ובצפון עובר בהרי נצרת, הר מירון עד ברעם בגבול לבנון. בצפון עובר קו פרשת המים הארצי במרכז בקעת בית נטופה, וחלקה המזרחי (שאינו מתנקז לים) מוצף בחורפים גשומים.

=== קו פרשת המים הארצי והתפתחות מפת ההתיישבות בארץ ישראל ===
לאורך קו פרשת המים הארצי עוברות דרכים עתיקות, ובהן "דרך האבות", ולאורכו צמחו ערים חשובות מהעתיקות בארץ ישראל - שכם, ירושלים, בית לחם וחברון. התנאים הטופוגרפיים של במת ההר הם שאיפשרו מעבר נוח של דרכים והתפתחות יישובים עירוניים.

=== קו פרשת המים הארצי בירושלים ===
העיר העתיקה בירושלים ממוקמת בסמוך לקו פרשת המים הארצי, אך מעט ממזרח לו. גיא בן הינום, שהוא יובל של נחל קדרון, מפריד בין העיר העתיקה בירושלים לבין קו פרשת המים הארצי. קו פרשת המים הארצי מקיף את העיר העתיקה מצפון וממערב: הר הצופים, רחוב בר-אילן, רחוב יפו מהכניסה לעיר ועד לשוק מחנה יהודה, שכונת נחלאות, רח' קינג ג'ורג', רח' קרן היסוד, גבעת התנ"ך ודרך חברון. הסיבוב של קו פרשת המים הארצי סביב העיר העתיקה, הוא שיוצר את הנוף של "ירושלים הרים סביב לה" (תהילים קכ"ה, ב').

בתכנון העיר נקבע המושג "האגן החזותי של העיר העתיקה", המתייחס לכל האזורים הצופים אל העיר העתיקה, ולשמירה על מבטים פתוחים מן העיר החדשה לכיוון העיר העתיקה.

== כניב ==

ב"קו פרשת המים" משתמשים גם כניב, המציין נקודת שיא בזמן, שאחריה לא ישוב המצב לקדמותו. לדוגמה: "גזירות הקיסר אדריאנוס היו "קו פרשת המים" ביחסי היהודים והרומאים בארץ ישראל".

==קישורים חיצוניים==

*[http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=9588&kwd=5012 מפה פיזית של ישראל, הנחלים, החלוקה לאזורים וקו פרשת המים], באתר "הספרייה הווירטואלית" של מט"ח

קטגוריה:טופוגרפיה
קטגוריה:נהרות
קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:לימנולוגיה
*
אמרי רון

קבר אמרי רון בבית העלמין במשמר העמק
אמרי רון (9 בספטמבר 1936 – 9 בנובמבר 2013) היה חבר הכנסת בסיעת המערך.

==ביוגרפיה==

רון נולד בקיבוץ משמר העמק ללוי רוזנצווייג, מנהל חשבונות ראשי, ולרחילקה אשת חינוך, מוותיקי משמר העמק. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים, עבר מסלול הכשרה כלוחם ובהמשך גם קורס מ"כים חי"ר וקורס קצינים. רון לחם במבצע קדש כמפקד מחלקה בצניחה במיתלה. בשירות המילואים המשיך להתקדם בתפקידיו ולחם כמפקד פלוגה במלחמת ששת הימים. במלחמת יום הכיפורים לחם כסגן מפקד גדוד הסיור והנ"ט 582 שבחטיבת הצנחנים 317. במבצע שלום הגליל לחם כקצין מטה בחטיבת צנחנים. במהלך שנים אלו למד במדרשת רופין והחל בפעילות ציבורית.

רון היה חבר מזכירות הקיבוץ הארצי בשנים 1972–1976 ו-1978-1984. בשנים 1973–1976 כיהן כמזכיר התנועה. יחד עם יעקב חזן הטיף רון לחיזוק הקשר בין מפ"ם למפלגת העבודה בניגוד לעמדות הנציגים העירוניים במפלגה שקראו לניתוק הקשר.

בשנת 1977 נבחר למרכז מפ"ם והיה מועמד מטעמה ברשימת המערך לכנסת התשיעית. בעקבות פרישת חיים צדוק מהכנסת, בשנת 1978, הושבע רון כחבר הכנסת וכיהן בה גם במהלך כהונת הכנסת העשירית, עד 1984. בשנים אלו היה חבר ועדת הכספים והוועדה לענייני ביקורת המדינה.

רון היה נשוי לאורה, בתו של מרדכי בנטוב ונולדו להם ארבע בנות. כל חייו חי במשמר העמק. בשנותיו האחרונות היה מזוהה בעיקר עם הזרם השיתופי בתנועה הקיבוצית. הוא שימש כרכז הזרם השיתופי בשנים 2006-2002, ונחשב ממנהיגיו הבולטים. בשנת 2010 הושתל לרון לב מלאכותי והוא החזיק, עד מותו, בשיא עולמי של אורך חיים עם לב מלאכותי.

בשנת 2017 יצא לאור הספר "שיתופיסט: המאבק לחברה סולידרית", שכתבה בשמו ומפיו בתו לילך רון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* אלי אלון, [https://web.archive.org/web/20100101000000/https://cafe.themarker.com/post/3030973// זוכרים את אימרי רון], באתר TheMarker, 16 בדצמבר 2013 (מאורכב בוייבאק מאשין)

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:מזכירי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:משמר העמק: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים במשמר העמק
קטגוריה:משמר העמק: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי שומריה
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת סיני
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
דגל קנטקי

דגל מדינת קנטקי הוא דגל כחול שבמרכזו סמל מדינת קנטקי כאשר מעל הסמל כתובות המילים: "חבר העמים של קנטקי" ( "Commonwealth of Kentucky" ) ותחת הסמל מצויר פרח שבט הזהב, הפרח המסמל את המדינה.

הדגל עוצב על ידי ג'סי קוקס, מורה לאומנות מפרנקפורט קנטקי, ואומץ בחוק של האספה הכללית של קנטקי בשנת 1918. בדגל נערכו מספר שינויים וצורתו הנוכחית נקבעה בשנת 1928.

סמל המדינה כולל שני גברים המחבקים זה את זה, ותחתיהם מוטו המדינה: "מאוחדים נעמוד, מפורדים ניפול" ("United We Stand, Divided We Fall" ). על פי אמונה מקובלת האיש משמאל הוא דניאל בון אשר היה אחד ממגלי קנטקי, והימני הוא הנרי קליי - אחד המדינאים העיקרים של קנטקי. אולם ההסבר הרשמי קובע שהאחד מייצג את איש הכפר (המתגורר בספר המדינה) והשני את המדינאי המתגורר בערים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קנטקי

קטגוריה:קנטקי: סמלים
סמל ליכטנשטיין

בסמל בית הנסיכות של ליכטנשטיין משתמשות משפחת המלוכה והרשויות הממשלתיות. אזרחים רשאיים להשתמש בסמל הגדול רק כאשר השימוש הוא לטובת המדינה.

על הסמל ניתן לראות השפעות מאזורים באירופה שליכטנשטיין הייתה מעורבת בהן, אם בכיבוש ואם בנישואין. רבע אחד מייצג את שלזיה, מחוז בגבול גרמניה-צ'כיה-פולין, השני את מזרח פריזיה, מחוז בצפון מערב גרמניה, השלישי את מחוז אופבה בצ'כיה והרביעי את מחוז קונרינגה. מתחת לסמלים מופיע השופר המייצג את מחוז קרנוב שבצ'כיה. במרכז חמשת הסמלים מופיע מגן זהוב-אדום. הסמל מוצג כאילו לבוש בגלימת ארגמן וכתר נסיך ליכטנשטיין.

בסמל הקטן, המייצג את משפחת המלוכה לעיתים, הכתר מופיע ישירות מעל המגן שבמרכז הסמל הגדול.

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ליכטנשטיין: סמלים לאומיים
ליכטנשטיין
ליכטנשטיין
קטגוריה:עופות דורסים בתרבות
סמל מונקו

הסמל המלכותי של הוד רוממותו אלבר השני הוא הסמל הרשמי של מונקו.
המגן במרכז מעוטר בצבעי כסף ואדום. הנזירים התומכים במגן הם תזכורת לכיבוש מונקו בשנת 1297, כאשר פרנסואה גרימלדי נכנס לעיר עם חיילים לבושים כנזירים. הצווארון מסביב למגן מייצג את מסדר סיינט צ'ארלס. מתחת לצווארון מופיע המוטו של גרימלדי - "Deo Juvante" (שפירושו בלטינית בעזרת אלוהים). הסמל כולו עטוף בגלימת קטיפה, ולראשה כתרו של נסיך מונקו.

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מונקו: סמלים לאומיים
מונקו
מונקו
מישל בראון

מישל בראון (בספרדית: Michel Brown; נולד בשם מיסאל בראוורניק בייגול (Misael Browarnik Beiguel), ב-10 ביוני 1976) הוא שחקן ודוגמן ארגנטינאי-יהודי.

== ביוגרפיה ==
בראון נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה, לקרלוס וסיליביה בראון. יש לו שני אחים, ניקולאס (ניקו) ולורנה.

== קריירה ==
בראון הופיע לראשונה בטלוויזיה בגיל 16 כשהשתתף בשעשועון הטלוויזיה של כריס מורנה, "שחק איתי". ב-1994 שיחק במספר טלנובלות ארגנטינאיות. בשנת 1996 שיחק בסדרת הילדים המצליחה "קטנטנות". ב-1997 הוציא דיסק ראשון, הנקרא על שמו - "מישל", והופק על ידי מורנה. כמו כן דגמן עבור מספר חברות. ב-1999 עבר למקסיקו, שם קיבל תפקיד בטלנובלה "חלומות הנעורים".

בשנת 2002 קיבל את אחד התפקידים הראשיים בטלנובלה המקסיקנית "תעלי על האופנוע שלי" לצדם של פאולה נונייס ומארק תאצ'ר.

ב-2004 זכה בראון בפרס מטעם Telenovela Bulgaria כ"השחקן הצעיר הטוב ביותר" עבור השתתפותו ב"תשוקת הנצים".

ב-2010 הנחה את הגרסה הלטינית לתוכנית "הישרדות".

בשנת 2019 שיחק בסדרת הטלוויזיה ההיסטורית בהפקה משותפת של ספרד ומקסיקו; "Hernán" מבית פריים וידאו; בראון גילם את השליט הספרדי פדרו דה אלוואראדו ועלילתו מתרכזת בקונקיסטאדור הרנאן קורטס.

בשנת 2021 גילם את דמותו של פלאזה במותחן הפוליטי הספרדי "Parot" של פריים וידאו, ועלילתו מתרחשת בשנת 2013 בספרד, ועוקב אחר רוצח סדרתי של אסירים לשעבר.

בשנת 2022 החל לככב בסדרת הדרמה והמתח הקולומביאנית "הלב המסומן" מבית נטפליקס.

=== חיים אישיים ===
בראון נשוי לדוגמנית והשחקנית הקולומביאנית מרגריטה מונוז מאז 23 בפברואר 2013. הוא דובר ספרדית, פורטוגזית, אנגלית ועברית.

== פילמוגרפיה ==
===טלוויזיה===
*קטנטנות (1997-1996) - טומי
*הנער השכן (1998) - פקונדו אריאס
*חלומות הנעורים (2000) - דוד
*תעלי על האופנוע שלי (2002) - ריקרדו
*מהי אהבה (2002) - כריסטיאן אוקמפו
*להתאהב (2003) - מריאנו
*תשוקת הנצים (2003) - פרנקו רייס
*למדי אותי לאהוב (2004) - פבלו מנדס
*התחלה חדשה (2006) - דייגו [אל ראז'ו] ואלדס
*פיזיקה או כימיה (2008) - מיגל
*רוח הרפאים של מלון גרנד (2009) - מיגל טורו
*דואר של חפים מפשע (2011) - ג'רארדו
*אהבה ללא הסתייגות (2014) - דיאגו אוליבטרה
*אשת הקנטאור (2017-2016) - ג'רארדה דוארטה
*פאלקו (2018) - אלחנדרו פאלקו
* לאהוב עד מוות (2019-2018) - ג'קובו
* הלב המסומן (2022 - 2023) - סימון דוקה

=== קולנוע ===
* מעבר ליער (2006) - שירה
*מדרה לונה (2007) - אנחל

===הנחיה===
* Desafio la gran batalla (2010)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:דוגמנים ארגנטינאים
קטגוריה:דוגמנים יהודים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ארגנטינאים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה יהודים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1976
מספר ראשוני רגולרי

בתורת המספרים, מספר ראשוני רגולרי הוא מספר ראשוני גדול מ-2, המקיים תכונה מסוימת, שתוצג בהמשך. את המושג הציע ארנסט קומר, שגם הוכיח בשנת 1847 את המשפט האחרון של פרמה עבור ראשוניים כאלה. 

עד 100, הראשוניים היחידים שאינם רגולריים הם: 37, 59 ו-67. משערים שצפיפות הראשוניים הרגולריים בין שאר הראשוניים היא <math>e^{-\frac{1}{2}} \approx 60.65\,\%</math>, אבל לא ידוע אפילו האם ישנם אינסוף כאלה. ב-1915 הוכיח יוהאן ינסן שיש אינסוף ראשוניים שאינם רגולריים.

== ההגדרה ==
עבור מספר טבעי <math>\ n</math>, שורש יחידה מסדר <math>\ n</math> הוא מספר מרוכב <math>\ \rho_n</math> שכאשר מעלים אותו בחזקת n (אבל לא בחזקה קטנה יותר) מתקבל 1. לדוגמה, <math>\ \frac{-1+\sqrt{-3}}{2}</math> הוא שורש היחידה מסדר 3, ו- <math>\ i=\sqrt{-1}</math> הוא שורש יחידה מסדר 4.

'החוג הציקלוטומי' <math>\ \mathbb{Z}[\rho_n]</math> הוא, על-פי ההגדרה, החוג הקטן ביותר המכיל את המספרים השלמים ואת שורשי היחידה מסדר n. (זהו חוג השלמים של השדה הציקלוטומי מסדר n). נזכיר שבחוג קומוטטיבי R, כל קבוצה הסגורה לחיבור וחיסור ולכפל באברי החוג נקראת אידיאל, בעוד שאידיאלים מן הצורה המיוחדת <math>\ Ra = \{ra : r \in R\}</math> הם 'אידיאלים ראשיים'. חוג שבו כל האידיאלים ראשיים, נקרא תחום ראשי - אלא שבדרך כלל החוג הציקלוטומי אינו כזה. 

הגדרה. הראשוני <math>\ p</math> הוא ראשוני רגולרי אם לכל אידיאל <math>\ I</math> של <math>\ \mathbb{Z}[\rho_p]</math>, מן ההנחה ש- <math>\ I^p</math> הוא אידיאל ראשי נובע שגם <math>\ I</math> עצמו הוא ראשי. 

במילים אחרות, מספר ראשוני הוא רגולרי אם הוא אינו מחלק את סדר חבורת המחלקות של השדה הציקלוטומי המתאים.

== הקשר למשפט פרמה ==

ב- 1753 הוכיח לאונרד אוילר את המשפט האחרון של פרמה עבור החזקה <math>\ p=3</math>: אין פתרונות שלמים למשוואה <math>\ x^3+y^3=z^3</math>, פרט לפתרונות הצפויים, שבהם אחד המשתנים שווה לאפס. ב-1770 הגדיר אוילר את החוג <math>\ \mathbb{Z}[\rho_3]</math>, והשתמש בתכונות שלו כדי לתת הוכחה נוספת לאותה טענה. הרעיון הבסיסי בהוכחה זו היה הפירוק של הביטוי <math>\ x^3+y^3</math> למכפלה <math>\ (x+y)(x+\rho_3y)(x+\rho_3^2y)</math>, שבו הגורמים אינם עוד מספרים שלמים, אלא איברים של החוג הציקלוטומי. במקרה <math>\ p=3</math> החוג הזה מקיים תכונות אריתמטיות חזקות מאוד (זהו חוג אוקלידי, ובפרט חוג ראשי), וכך יכול היה אוילר להסיק שאם המכפלה שווה לחזקה שלישית <math>\ z^3</math>, כך צריך להיות כל אחד מן הגורמים (עד כדי כפל באיברים הפיכים של החוג). 

בשיטה זו הוכיחו את משפט פרמה גם עבור החזקות <math>\ p=5</math> ו- <math>\ p=7</math>. 

ב-1847 הראה ארנסט קומר שאם <math>\ u</math> הוא איבר הפיך בחוג הציקלוטומי מסדר p, אז <math>\ u^p</math> הוא מספר שלם. הבחנה זו אפשרה לו להכליל את הרעיונות של קודמיו, והוא הראה ששיטת ההוכחה של אוילר שוללת את קיומם של פתרונות שלמים למשוואה <math>\ x^p+y^p=z^p</math> לכל ראשוני אי-זוגי p, ובלבד שהאידיאלים בחוג הציקלוטומי מקיימים תכונה מסוימת. לתכונה זו קרא קומר 'רגולריות' של p.

== קריטריון לרגולריות ==

קומר לא הסתפק בהוכחה של משפט פרמה עבור ראשוניים רגולריים - הוא מצא גם תנאי חישובי לרגולריות, מתחום אחר לחלוטין, והוכיח כי ראשוני <math>\ p\geq 5</math> הוא רגולרי אם ורק אם הוא אינו מחלק את המונה של מספרי ברנולי <math>\ B_2,B_4,B_6,\dots,B_{p-3}</math>, המתקבלים מפיתוח טיילור <math>\ \frac{x}{e^x-1}=\sum_{n=0}^{\infty}\frac{B_n}{n!}x^n</math>. 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מספרים ראשוניים
סמל יוון

סמל יוון (ביוונית: Εθνόσημο της Ελλάδας) עוגן בחוק ב-15 במרץ 1822 והוא מוצג גם על מדי הצבא היווני וכוחות הביטחון. 

מאז ייסודו עבר הסמל שינויים רבים, עקב שינויי שלטון. כיום, הוא כולל מגן כחול ובתוכו צלב יווני לבן. המגן מוקף בשני ענפי דפנה.

סמלה המקורי של יוון הורכב מהאלה אתנה וינשוף. קאפודיסטריס, ראש הממשלה הראשון של יוון המודרנית, הוסיף גם פניקס לסמל, לאות לידה מחדש. בתקופת שלטון המלך אוטו, נוסף כתר ושני אריות תומכים, מעוטרים בכתר. לאחר מכן השתנה הסמל שוב בתקופת המלך גאורגיוס הראשון. הסמל הנוכחי נכנס לתוקף עם סיום המלוכה ביוון, בשנת 1967. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יוון: סמלים לאומיים
יוון

יוון
דגל קנזס

דגל מדינת קנזס הוא דגל כחול שבמרכזו נמצא סמל המדינה. מעל סמל המדינה נמצא מוט בצבע זהב וכחול, המסמל את רכישת לואיזיאנה ומעליו פרח חמניה - המסמל את המדינה.
מתחת לסמל המדינה רשום שם המדינה: "KANSAS". 

== היסטוריה==
הדגל עוצב לראשונה בשנת 1925 ואומץ רשמית על ידי בית המחוקקים של קנזס בשנת 1927. בשנת 1961 נוסף שם המדינה לדגל.

הדגל הונף לראשונה בפורט ריילי על ידי מושל המדינה בן פולין בשנת 1927.

== קישורים חיצוניים==

* 
* 

קנזס
קנזס
קטגוריה:קנזס: סמלים
יושיביה

יושיביה (יוֹשִׁבְיָה) הוא מושב במערב הנגב הצפוני, מצפון מזרח לנתיבות השייך למועצה אזורית שדות נגב.
== היסטוריה ==
המושב נוסד ביולי 1950 על ידי עולים מאלג'יריה וקיבל את שמו על שם יואל בן יושיביה, אישיות ממשפחות שבט שמעון שישבו במקום על פי ספר . המושב נבנה על אדמות ממשלתיות ששימשו את הכפר הערבי אל-מוח'רקה שתושביו ברחו במהלך מלחמת העצמאות. 

כחודש לאחר הקמת המושב התגוררו בו כ־25 משפחות במחנה אוהלים ולהם צריפים לבית כנסת, צרכנייה, בית ספר ומרפאה. בשנים שלאחר הקמת המושב נוספו לו עוד משפחות ובשיאו הגיע ל־92 משפחות. בסוף שנת 1954, עבר המושב מטיפול ישיר של הסוכנות היהודית לעבודה מול חברת "המכשיר" של הפועל המזרחי. 

אחר שנתיים תחת אחריות חברת "המכשיר" הגיעו היחסים לידי משבר. תושבי המקום טענו שהסוכנות וחברת המכשיר רימו אותם ושהמדריכים נתנו להם הוראות סותרות ומבלבלות, בעוד הסוכנות וחברת המכשיר טענו שהשקיעו במושב מעל ומעבר לכל מושב אחר, אך התושבים רימו אותם, לקחו הלוואות והשתמשו בהם לצריכה במקום השקעה במשק ומכרו את יבוליהם בשוק השחור. כן נטען שסכסוכים פנימיים במושב גרמו לכך שלא ניתן היה לעבוד מול התושבים. המושב שקע בחובות כבדים והופסק למושב אספקת מים לחקלאות, שירותי קופת חולים והדרכה. רבים עזבו את המושב ובשנת 1962 נותרו במושב 35 משפחות שהיו שקועות בחובות, דבר שהביא שוב לניתוק אספקת המים, שירותי טלפון וקופת חולים. 

בשנת 1958 שימש המושב כמקום הכשרה עבור חברי הגרעין של בני עקיבא שייסד את כפר מימון. מצב המושב המשיך להיות קשה ובשנת 1968 הוגדר כנמצא בתהליך גסיסה.

בשנת 2008 נפתחה שכונת הרחבה לטובת צעירי המושב וכיום מתגוררים בו כ- 150 משפחות

==קישורים חיצוניים==
*
*[http://www.sdotnegev.org.il/16/ יושיביה] באתר המועצה האזורית שדות נגב
*[http://tnuathaavoda.info/places/home/places/1168806725.html יושיביה - מושב עובדים], אתר תנועת העבודה הישראלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הנגב: יישובים
Assemblage 23

Assemblage 23 (או: A23) הוא הרכב מוזיקלי מסיאטל שבארצות הברית היוצר שירים בסגנון הEBM/סינתפופ. מאחורי ההרכב עומד טום שיר (Tom Shear).

== ביוגרפיה ==
ראשית יצירתו של טום שיר הייתה בשנת 1980, בעת שניגן בגיטרה בס בלהקת "אדבוקטס", אז יצר טום מספר קטעים אינסטרומנטליים.

בשנת 1988 לאחר שהחל להתעניין במוזיקת הדאנס והאינדסטריאל הקים טום את Assemblage 23 בהשפעת סגנון המוזיקה של דפש מוד. טום שבהתחלה היה חסר ביטחון לגבי קולו לאט לאט החל להוסיף את שירתו לקטעי המוזיקה אותם יצר.<br />
למרות הביקורות החיוביות להן זכה, ראה טום במוזיקה תחביב, עד שחברות תקליטים שונות החלו להתעניין בו.<br />
בשנת 1999 חותם טום עם הלייבל הקנדי Gashed ומוציא את אלבומו הראשון Contempt. <br />
בשנת 2001 טום מוציא את אלבומו השני Failure בלייבלים Gashed וב-Accession האירופאית, מתוכו יוצא הסינגל Disappoint העוסק בתחושת האובדן של טום לאחר התאבדות אביו ב-1999.
<br /> בסוף 2001, לאחר ריב עם הלייבל Gashed, טום חותם בלייבל האמריקאי Metropolis Records שמוציא בהוצאה מחודשת את אלבומיו Contempt ו-Failure. <br />
בשנת 2002 יוצא האלבום השלישי, Defiance, עם הסינגל Document. באותה עת ההרכב החל להיות מאוד פופולרי בסצנת ה-EBM. בשנת 2004 ההרכב מוציא לאור את האלבום הרביעי Storm. במרץ 2007 יוצא הסינגל Binary שמקדם את האלבום החמישי Meta.<br />
טום מוציא שני אלבומי אוסף שמכילים קטעים נדירים וכאלו שלא שוחררו מהשנים 1988-1998.<br />
בספטמבר 2009 יוצא הסינגל Spark שמקדם את אלבומו השישי Compass.
האלבום הקרוב Bruise, מתוכנן להשתחרר ב-12 ביוני 2012.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
* 1999 Contempt
* 2001 Failure
* 2001 Addendum (אלבום רמיקסים)
* 2002 Defiance
* 2004 Storm
* 2007 Meta 
* 2009 Compass 
* 2012 Bruise

=== סינגלים ===
* 2001 Disappoint
* 2002 Document
* 2004 Let the Wind Erase Me
* 2004 Ground
* 2007 Binary 
* 2009 Spark

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:להקות EBM
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1988
סמל פינלנד

סמל פינלנד הוצג בעת הקבורה של גוסטב ואסה, בשנת 1560. הסמל שימש גם כסמל דוכסות פינלנד, כאשר היא הייתה חלק מהאימפריה הרוסית.
הסמל מוגדר בחוק הפיני כדלקמן:

בפועל, האריה הוא סמל שושלת בית בְּיֶילְבוֹ המופיע גם בסמל שוודיה. האריה היה בשימוש גם בסמל הדוכסות של פינלנד במאה ה-14. החרבות מופיעות גם בסמלים עתיקים של חבל קרליה. החרב המעוקלת המונחת מתחת לאריה מסמלת את המתיחות ששררה במאה ה-16 בין שוודיה לרוסיה. קיימת טענה כי תשעת הוורדים מייצגים את תשעת המחוזות הקדומים של פינלנד; אך למעשה לפלנד ומחוז אוסטרובותניה לא היו חלק מפינלנד ההיסטורית. לעומת זאת, תשע ערים בדיוק היה חלק מדוכסות פינלנד בזמן עיצוב הסמל המקורי: טורקו, פורבו, ראומה, נאנטלי, פורי, ויבורג, אקנס, הלסינקי ופריוזרסק, שנכבשה מידי רוסיה בשנה קודם לכן. במהלך השנים חל שינוי במספר הוורדים, אך במאה ה-20 הוחלט לשוב לגרסה המקורית. 

סמל פינלנד מופיע על הדגל הטקסי של המדינה. 

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

פינלנד

קטגוריה:פינלנד: סמלים לאומיים
פינלנד
קטגוריה:אריות בתרבות
חוות שלם

משרדי "הזרע"
חוות שלם הייתה חווה בבעלות חברת הזרע בפאתיה הדרום-מזרחיים של תל אביב-יפו, דרומית לדרך לוד ומערבית למחלף מסובים.

==היסטוריה==
בשנת 1949 יזם מייסד חברת "הזרע", צדוק רוזנטל, הקמת חווה חקלאית לייצור זרעים. החברה חכרה שטח של 1,100 דונם באדמות הכפר אל-ח'ירייה שננטש במהלך מלחמת העצמאות. השטח היה חלק מאזור שלא סופח לאף אחת מהרשויות המקומיות שבסביבה (תל אביב-יפו, רמת גן או אזור), והיה לשטח גלילי. 

האדריכל אריה שרון תכנן את המתחם<ref></ref>, שבנייתו הסתיימה ב-1952. תוכננו 12 בתי מגורים ומבנה ציבור אחד, אך בסופו של דבר הוקמו חמישה בתי מגורים דו-משפחתיים. 10 המשפחות שהגיעו למקום היו משפחותיהם של מומחים חקלאיים שרוזנטל קיבץ מכל רחבי הארץ. הם התגוררו בבתים בחינם, אך זכותם זו הותנתה בכך שיעבדו בחווה. רוזנטל, יוצא קיבוץ גן שמואל, שאף להקים מודל קהילתי הדומה בחלקו לקיבוץ (התושבים התגוררו ועבדו יחדיו ומתחם המגורים הזכיר במראהו קיבוץ), אך התושבים קיבלו שכר עבור עבודתם והחזיקו ברכוש פרטי. הבתים נחשבו מרווחים בזמנם, וכל אחד מהם כלל שני חדרי שינה, פינת אוכל, מטבח, חדר אמבטיה, שירותים ושתי מרפסות.

תנאי המחיה בחווה היו קשים, בשל הבידוד היחסי בהם חיו תושבי החווה, הריחות העזים ממזבלת חיריה הסמוכה וריבוי היתושים והמזיקים. החל משנות ה-60, החלו דיירי החווה לנטוש אותה, ובשנת 1983 נטשה המשפחה האחרונה. בתי המגורים הנטושים ניזוקו עם השנים, ונטו לנפול. גם הפעילות החקלאית בחווה הופסקה בהדרגה, והמבנים ששימשו לייצור ואחסנת הזרעים הוסבו למשרדיה של חברת "הזרע".

בשנות ה-80 הסתיים הסכם החכירה של חברת "הזרע", אך היא המשיכה להחזיק בשטח, ומינהל מקרקעי ישראל לא פעל לפנותה. לאחר שהתקבלה ההחלטה להקים את פארק אריאל שרון, בשנת 2005, דרש המינהל את פינויו של השטח. בסופו של דבר, חתמה המדינה בשנת 2012 על הסכם עם חברת "הזרע", לפיו המתחם יפונה תמורת 19.8 מיליון ש"ח. מתחם החווה עתיד להיות הכניסה המרכזית לפארק אריאל שרון. בתי המגורים שופצו, ויהיו חלק ממרכז המבקרים של הפארק.

==קישורים חיצוניים==

* 
*
* נאור מימר, [http://www.shimur.org/uploads/magazin6.pdf#page=153 'חוות שלם ("הזרע") - מקיום לקיימות'] , אתרים - המגזין, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, 6 (דצמבר 2016), עמ' 151–156.

==הערות שוליים==

500px

קטגוריה:פארק אריאל שרון
שלם
קטגוריה:מחוז תל אביב
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אריה שרון
זבארגה

זַבַּרְגָ'ה הוא שבט בדואי בנגב, שהוכר על ידי מדינת ישראל כיישוב ושמו זבארגה (שבט), אך עדיין ללא מעמד מוניציפלי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים בדואיים בישראל
סמל יפן

חרטום ה[[אונייה מיקאסה מעוטר בסמל היפני]]
[[דרכון יפני עם החותם הקיסרי]]
סמל החרצית משולב ברבים מבולי הדואר שהונפקו ביפן
החותם הקיסרי של יפן (ביפנית: 菊の御紋 - קיקו נו גומון, "סמל החרצית האצילי" או "סמל החרצית הקיסרי") הוא המון והסמל המשמש את המשפחה הקיסרית ביפן ומופיע על המסמכים הרשמיים שלה. לפי חוקת מייג'י משנת 1890 איש לא היה רשאי להשתמש בחותם הקיסרי מלבד הקיסר, שהחותם שלו היה חרצית עם 16 פרחים לשוניים, עד שנת 1947. לכן, לכל חבר במשפחה הקיסרית היה חותם שונה במקצת. מקדשי שינטו השתמשו באותן שנים בחותם כסמלם או השתמשו באלמנטים שונים ממנו לסמל שלהם.

הקיסר גו דאיג'ו ניסה בשנת 1333 לשבור את שלטון השוגון ביפן. לאחר שנכשל והוגלה הוא אימץ סמל חרצית עם 17 פרחים לשוניים כדי להבדיל את עצמו מממשיכו, הקיסר קוגון , שהמשיך להשתמש בחותם שבו 16 פרחים לשוניים.

הסמל מופיע כפרח חרצית צהוב או כתום, עם קווי מתאר שחורים או אדומים. במרכז מופיע עיגול המוקף ב-16 פרחים לשוניים. מערכת נוספת של 16 פרחים לשוניים של חרצית מוטים ביחס לחזית מופיעה מאחורי המערכת החזיתית, וניתן לראות אותה בקצוות התפרחת. דוגמה לשימוש בסמל ניתן למצוא במסדר החרצית, המסדר הגבוה ביותר ביפן.

שאר חברי המשפחה הקיסרית משתמשים בסמל חרצית בעל 14 פרחים לשוניים. חרצית בעלת 16 פרחים לשוניים משמשת כסיכה לחברי הדיאט של יפן (בית הנבחרים היפני), מסדרים, פקודות רשמיות, דרכונים וכו'. 

במהלך ההיסטוריה כל קיסר עיצב לעצמו את חותמו, ולא היה חותם אשר נשמר במהלך הדורות. גם כיום אין חותם קבוע בחוק, אך השימוש הרווח הוא בסמל המופיע על הדרכונים של אזרחי יפן.

== ראו גם ==
* המנון יפן
* דגל יפן
* חותם יפן
* חותם הקיסר

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יפן: סמלים לאומיים
יפן

יפן
אבו עמרה

אַבּוּ עַמְרַה הוא שבט בדואי בנגב, סמוך ליישוב עומר, שהוכר על ידי מדינת ישראל כיישוב בשם אַבּוּ עַמְרַה (שֵׁבֶט), ללא מעמד מוניציפלי. שבט זה מורכב ברובו מבני שבט תראבין מלפני קום המדינה.

==ראו גם==
* בדואים בישראל

==קישורים חיצוניים==
*יצחק ביילי, [http://www.snunit.k12.il/beduin/arti/1245.html רשימות על האוכלוסייה הבדואית ברצועת עזה] - אתר סנונית
סייד

סייד (ערבית: سَيِّد, תעתיק מדויק סַיִּד) הוא תואר כבוד הניתן לגברים שמקובל כי הם צאצאי הנביא המוסלמי מוחמד מנכדיו, חסן וחוסיין, בני בתו פאטמה זהרה וחתנו עלי בן אבו טאלב, שהיה גם בן-דודו. לנשים מצאצאי הנביא מוחמד יש כינויים אחרים (סיידה וכיוצא בזה). במקרה שמוצאו של אדם ממוחמד מגיע דרך אמו אך לא דרך אביו, אין הוא זכאי לתואר סייד, אם כי יש לו עדיין ייחוס.

מוסלמים מסוימים מעניקים כינוי זה גם לצאצאים של אבו טאלב, דודו של מוחמד, מבניו האחרים: ג'עפר, עקיל וטאלב.

אין לבלבל כינוי זה עם השם "סעיד", שהוא מילה ערבית ופרסית שמשמעותה "שמח". מילה אחרת שלפעמים מבלבלים בינה לבין תואר זה היא "שהיד", המונח הערבי למי שמת מות קדושים.

המילה סייד משמעותה המילולית "אדון", בדומה לסר או לורד האנגלי. בעולם הערבי משמשת מילה זו עדיין לעיתים כתחליף ל"אדון", כמו "סייד ג'ון סמית'". הרעיון מובע גם באמצעות המילה "סידי" בניבים מערביים של השפה הערבית.

השיעים מבדילים בין סיידים לאלו שאינם על פי צבע מצנפתם: הסיידים עוטים מצנפות שחורות או ירוקות (צבע בית עלי), ואילו אלו שאינם סיידים לובשים מצנפות לבנות או בצבע בהיר אחר.

הנהגת השיעים לאורך הדורות הורכבה במרביתה המכרעת מסיידים; בין המנהיגים השיעים בני זמננו שהם סיידים: מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה, האב הרוחני של הארגון מוחמד חוסיין פדלאללה (גם קודמו עבאס מוסאווי, היה סייד), הפוליטיקאי השיעי-עיראקי הקיצוני מוקתדא א-סאדר, אברהים אל-ג'עפרי ראש ממשלת עיראק , האייתוללה הבכיר בעיראק עלי סיסתאני, והמנהיג העליון האיראני עלי ח'מנאי (גם קודמו, רוחאללה ח'ומייני היה סייד).

==כינויים אחרים==
כינויי כבוד ערביים אחרים כוללים את התארים "שייח'" ו"שָריף". שושלת ה"סיידים" מבית חסן ששלטו במכה, אל-מדינה, עיראק וכעת שולטים בירדן, בית האשם, נשאו את התואר "שָריף" ואשראף. בעולם הערבי "שָריף" לרוב שמור עבור צאצאי חסן בעוד "סייד" מצוי בשימוש עבור צאצאי חוסיין.

כינוי נוסף, המצוי בשימוש בעיקר בדרום ובדרום מזרח אסיה, הוא "מיר" או מירזא.

==ציון המוצא==
סיידים לעיתים קרובות כוללים את התארים הבאים בשמותיהם כדי לציין את הדמות דרכה הם מציינים את ייחוסם. אם מוצאם מיותר מאב ידוע אחד או אימאם שיעי, הם ישתמשו בתואר של האב דרכו הם משתלשלים בדרגה הישירה ביותר.

{| class="wikitable"
|- bgcolor="#CCCCCC"
! אב !! תואר ערבי !! שם משפחה ערבי !! תואר פרסי
|-
| עלי בן אבו טאלב || עלאווי || עלאווי || עלאבי علوى
|-
| חסן בן עלי || אל-האשמי או אל-חסני || אל-האשמי או אל-חסני || האשמי, חסני, או טבאטבאי حسنى
|-
| חוסיין בן עלי || אל-חוסייני || אל-חוסייני || חוסייני حسينى
|-
| עלי בן חוסיין זיין אל-עאבדין || אל-עאבידי || אל-עאבידי || עאבדי عابدى
|-
| זייד אבן עלי א-שהיד || א-זיידי || א-זיידי || זיידי زيدي
|-
| מוחמד אל-באקר || אל-באקרי || אל-באקרי || באקרי باقرى
|-
| ג'עפר א-צאדק || אל-ג'עפרי || אל-ג'עפרי || ג'עפרי جعفرى
|-
| מוסא אל-כאזם || אל-מוסאווי || אל-מוסאווי || מוסאבי או קאזמי موسوى / كاظمى
|-
| עלי א-רידא || א-רידאווי || א-רידאווי או א-רדאווי || רזאבי או ריזבי رضوى
|-
| מוחמד א-תקי || א-תקאווי || א-תקאווי || תקאווי تقوى
|-
| עלי אל-האדי || א-נקאווי || א-נקאווי || נקאבי نقوى
|}

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תארים
קטגוריה:תארים ותפקידים באסלאם
קטגוריה:תוארי אצולה
קבועה

קבועה הוא שבט בדואי בנגב, שמקום מושבו הוכר על ידי מדינת ישראל כיישוב ושמו קבועה, אך עדיין ללא מעמד מוניציפלי. עד שנת 1981 היה שם המקום "גבוע". 

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.moin.gov.il/Apps/PubWebSite/Locality.nsf/OpenEntityPage?openAgent&mt=2&sct=0&entity=4110FF5C0E758A14422569F20051BC9D קבוע באתר משרד הפנים]
*[https://web.archive.org/web/20160303173908/http://www.knesset.gov.il/elections17/heb/Results/swf/City18.swf מיקום היישוב], באתר הכנסת

==הערות שוליים==

 
קטגוריה:יישובים בדואיים בישראל
אריות ים

אריות ים או כפירי ים (שם מדעי: Otariinae) הם תת-משפחה של יונקים ימיים מתת-הסדרה טורפים ימיים (Phocoidea). את אריות הים מאפיינים סנפירים ארוכים, אוזניים קטנות ותנועה ביבשה על ארבעת סנפיריהם. כושרם לכופף את הסנפירים האחוריים לפנים מקנה להם יכולת לטפס במהירות על גבי סלעים. קולו של אריה הים הוא נביחה רמה. אריות ים נמצאים בדרך כלל באזורים בעלי אקלים קוטבי – ליד אנטארקטיקה או הקוטב הצפוני.

==מיון==
* תת-משפחת אריות ים (Otariinae)
** סוג ומין יחיד: אריה ים שטלר – (Eumetopias jubatus)
** סוג ומין יחיד: אריה ים אוסטרלי – (Neophoca cinerea)
** סוג ומין יחיד: אריה ים דרום-אמריקאי – (Otaria flavescens בעבר: Otaria byronia)
** סוג ומין יחיד: אריה ים הוקרי – (Phocarctos hookeri)
** סוג אריה ים מצוי - (Zalophus):
*** מין אריה ים קליפורני – (Zalophus californianus)
*** מין אריה ים גלאפגוס (Zalophus wollebaeki)
*** מין אריה ים יפני (נכחד בסביבות שנות ה-50) (Zalophus japonicus)

== ראו גם ==
* כלבי ים
* דובי ים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:אוטריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
סמל אירלנד

סמל אירלנד מורכב מנבל אירי או נבל קלטי (אירית: Clàrsach), הקרוי גם נבל בריאן בורו בצבע זהב על רקע כחול. הסמל משמש כיום כסמל הרפובליקה של אירלנד. הנבל נבחר בעת יסוד אירלנד החופשית בשנת 1922, אולם הסמל נרשם רשמית רק ב-9 בנובמבר 1945.
טריניטי קולג']]. 
נבל אירי, שדוגמתו מופיעה בסמל
הנבל האירי מזוהה עם אירלנד מאז המאה ה-13 והופיע על מטבעות כבר משנת 1536, בתקופת שלטונו של הנרי השמיני. מקורו של נבל בריאן בורו הוא במאה ה-14, והוא שוכן בספריית הטריניטי קולג', בדבלין. בשל כך הוא נקרא גם נבל טריניטי קולג'. הנבל קרוי על שם בריאן בורו, המלך הנעלה של אירלנד, אך הוא מת כ-400 שנה לפני יצירת הנבל, ואין לו שום קשר אליו.

הסמל מופיע על המטבעות האיריים (גם לאחר המעבר לאירו), הדרכונים וכל המסמכים הממלכתיים.

==ראו גם==

* נס נשיא אירלנד
* הנס המלכותי של הממלכה המאוחדת

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אירלנד: סמלים לאומיים
אירלנד

אירלנד
קטגוריה:נשים באירלנד
תומאס האריס

תומאס האריס (באנגלית: Thomas Harris; נולד ב־11 באפריל 1940) מחבר ספרי מתח אמריקאי ויוצרו של ד"ר חניבעל לקטר.

== חייו ==
תומאס האריס נולד בעיר ג'קסון במדינת טנסי בארצות הברית. בגיל צעיר עקרה משפחתו למדינת מיסיסיפי בה גדל. למד באוניברסיטת ביילור שבעיר וייקו בטקסס (העיר שתתפרסם לימים בגין המצור בווייקו, אירוע של ההתאבדות הקבוצתית בהנהגת דייוויד כורש וכת מאמיניו בשנת 1993). היה כתב לענייני פלילים בארצות הברית ובמקסיקו. שימש ככתב ועורך של סוכנות הידיעות אסושיאייטד פרס בעיר ניו יורק.

בשנת 1977 התפרסם ספרו הראשון "יום א' השחור", סיפור על לוחם מוסד ישראלי המסכל מזימת טרוריסטים ערבים לבצע, בעזרת אמריקאי בוגר מלחמת וייטנאם, פיגוע המוני בסופרבול, משחק הגמר של ליגת הפוטבול האמריקאית.

בשנת 1981 הופיע ספרו "הדרקון האדום" המתאר לראשונה בספריו רוצח סדרתי, המסתייע בעזרתו של רוצח סדרתי אחר שנלכד ומרצה עונשו בכלא שמור, והוא ד"ר חניבעל לקטר, רופא, רוצח אכזרי וקניבל, הדמות הקבועה לאורך הטטרולוגיה.

בשנת 1988 התפרסם ספרו "שתיקת הכבשים", בו מנסה סוכנת ה FBI קלריס סטרלינג ללכוד רוצח סדרתי באמצעות ניצול כישוריו של ד"ר לקטר הכלוא.

בשנת 1999 הופיע ספרו "חניבעל", בו ד"ר לקטר, שנמלט לאיטליה, חוזר לארצות הברית ומצליח להערים על קלריס סטרלינג המנסה ללוכדו.

הביקורות לא נטו חסד לספריו, אך ציינו כי היטיב לאפיין דמויותיהם של רוצחים סדרתיים. ספריו הפכו לרבי מכר. כל ספריו עובדו לסרטי קולנוע וכולם תורגמו לעברית.

==סרטי קולנוע על פי ספריו של האריס==
*יום א' השחור (1977) סרט מתח על המוסד בכיכובו של רוברט שואו.
*צייד אדם (1986) גרסה מוקדמת לספר "דרקון אדום" עם השחקן בריאן קוקס בתפקיד ד"ר לקטר
*שתיקת הכבשים (1991). בהשתתפות אנטוני הופקינס כד"ר לקטר וג'ודי פוסטר כקלריס סטרלינג.
*חניבעל (2001). אנטוני הופקינס הוא שוב ד"ר לקטר, אך את קלריס מגלמת הפעם ג'וליאן מור.
*דרקון אדום (2002). בהשתתפות אנטוני הופקינס כד"ר לקטר והפעם עם אדוארד נורטון כסוכן האף. בי. איי.
*מקור הרוע (2007). הסרט מספר על ילדותו והתבגרותו של חניבעל לקטר מגיל 6 עד 20. מבוסס על הספר מקור הרוע.

==ספריו בעברית==
*יום א' השחור. הוצאת ש. פרידמן, 1983.
*הדרקון האדום. הוצאת זמורה ביתן 1983.
*שתיקת הכבשים.הוצאת מודן 1992
*חניבעל. הוצאת מודן 1999.
*חניבעל: מקור הרוע. הוצאת מודן 2007.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

*