OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ראדין

ראַדין (מיידיש) או רדון (בבלארוסית: Радунь. בפולנית: Raduń) היא עיירה במחוז גרודנו בבלארוס.

==היסטוריה==
ראדין מוזכרת במסמכים של הדוכס ולדיסלב השני יגיילו מהמאה ה-14. בתקופה זו הוקם בכפר מבצר. ב-1649 הוענקו לכפר זכויות עיר. עם חלוקת פולין השלישית, ב-1795, הייתה רדון בשטח האימפריה הרוסית.

בשנת 1921 הייתה ראדין בשטח פולין.
ערב מלחמת העולם השנייה הייתה ראדין במחוז נובוגרודק שבפולין.

בספטמבר 1939 כבשה ברית המועצות את ראדין כחלק מהנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב.

בסוף יוני 1941 כבשו הגרמנים את ראדין.

לאחר כיבוש האזור על ידי הצבא האדום נכלל האזור בשטח בלארוס, רפובליקה סובייטית בשטחי ברית המועצות.

בשנת 1958 הוקנה לראדין מעמד של עיירה.

==יהודים==
בראדין פעל רבי ישראל מאיר הכהן, הידוע בכינויו "החפץ חיים" על שם ספרו, ושם פעלה ישיבת ראדין שבהנהגתו ובראשות הרב נפתלי טרופ. בין רבני העיר היו הרב אליהו מרגליות, הרב יהודה אריה ליב ב"ר עוזר קוואל, הרב זכריה מנדל כ"ץ, הרב מרדכי סנדר קופשטיין והרב אריה ליב פופקא - בנו של החפץ חיים.

ערב השואה חיו בראדין כ-900 יהודים.

באוקטובר 1941 הועברו יהודי ראדין לגטו בו רוכזו גם כמעט אלף יהודים מיישובים אחרים בסביבה. במאי 1942 מרדה בגרמנים קבוצת יהודים שחפרו בורות הריגה. 17 יהודים הצליחו לברוח ויתר החופרים נרצחו. לאחר מכן נרצחו באקציה גם כ-1,000 מתושבי הגטו. מאות הושארו כפועלים ומאות ברחו או הסתתרו. אלה שהושארו בגטו הועברו לאחר כחודש לגטו שצ'וצ'ין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [https://www.yadvashem.org/he/remembrance/archive/2011/torchlighters/aviel.html סיפורו של אברהם אביאל], תלמיד ישיבה בראדין וניצול שואה מגטו רדון, באתר יד ושם.
* [http://www.yadvashem.org/he/articles/interviews/avraham-aviel.html ריאיון עם אברהם אביאל], תלמיד ישיבה בראדין וניצול שואה מגטו רדון, באתר יד ושם.
* 
* 

קטגוריה:מחוז גרודנו: יישובים
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
וילם דה סיטר

וילם דה סיטר (בהולנדית: Willem de Sitter; 6 במאי 1872 – 20 בנובמבר 1934) היה פיזיקאי, מתמטיקאי ואסטרונום הולנדי.

==חייו ועבודתו==
דה סיטר למד מתמטיקה באוניברסיטת חרונינגן והצטרף למעבדה האסטרונומית של העיר חרונינגן.
עבד במצפה הכוכבים בקייפטאון שבדרום אפריקה (1897–1899). 

היה נשיא האיגוד האסטרונומי הבינלאומי בשנים 1925 - 1928. 

ב-1907 מונה לראש החוג לאסטרונומיה באוניברסיטת ליידן. היה מנהל מצפה ליידן מ-1919 ועד מותו.

תרם תרומות חשובות לתחום של קוסמולוגיה פיזיקלית.

כתב מאמר יחד עם אלברט איינשטיין ב-1932 ובו טענו כי יכולות להיות כמויות גדולות של חומר שאינן פולטות אור, מושג המוכר כיום כחומר אפל.

הוא הגה את הרעיון של מרחב דה סיטר ויקום דה סיטר, פתרון של תורת היחסות הכללית של איינשטיין, כאשר אין חומר ויש קבוע קוסמולוגי חיובי. מצב כזה גורר התפשטות אקספוננציאלית של יקום ריק.

דה סיטר נודע גם בשל מחקרו על תנועת ירחי צדק.<ref>https://www.strw.leidenuniv.nl/outreach/strwarchief/WdS_inventory.pdf </ref>

וילם דה סיטר מת לאחר מחלה קצרה בנובמבר 1934.

בנו, ארנוט דה סיטר (1905 - 1944) היה מנהל מצפה בושה בלמבנג, אינדונזיה, שם חקר את הצביר הכדורי M4.

==פרסים והוקרה==
פרסים:
*מדליית ג'יימס קרייג ווטסון (1929)
* מדליית ברוס (1931)
* מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1931)

נקראו על שמו:
* מכתש דה סיטר על הירח
* אסטרואיד 1686 דה סיטר
* נוסחת היקום דה סיטר 
* מרחב דה סיטר 
* מרחב אנטי דה סיטר 
* שמורת דה סיטר ליחסות פרטית 
* מרחב איינשטיין-דה סיטר 
* ניסוי הכוכב הכפול של דה סיטר 
* האפקט הגאודטי נקרא גם אפקט דה סיטר 
* נוסחת דה סיטר שוורצשילד 

==פרסומים==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מתמטיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אסטרונומים הולנדים
קטגוריה:פיזיקאים הולנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חרונינגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חרונינגן
קטגוריה:זוכי מדליית ברוס
קטגוריה:מתמטיקאים הולנדים
קטגוריה:נשיאי האיגוד האסטרונומי הבין-לאומי
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1872
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1934
ניר גלילי

ניר גלילי (נולד ב-1955) הוא קצין צה"ל בדימוס ומנכ"ל ישראלי. סיים את שירותו בצה"ל בדרגת תת-אלוף. שירת בחיל השריון כמפקד חטיבה 500 וכמפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. לאחר מכן היה מנכ"ל שלמה Sixt וסונול.

== ביוגרפיה ==
לגלילי תואר ראשון (BA) בהיסטוריה כללית מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל עסקים למנהלים (EXECUTIVE MBA), אותו סיים בהצטיינות בבית הספר לניהול ע"ש רקנאטי. גלילי אב לשלושה ילדים. מתגורר במושב ביצרון.

=== שירותו הצבאי ===
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון. גלילי עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. ולחם במלחמת יום הכיפורים. בהמשך השלים קורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בחיל השריון. במלחמת לבנון הראשונה שימש סגן מפקד גדוד 195 בחטיבה 500. בהמשך שירת כמפקד גדוד 430 כאשר הגדוד היה בלבנון וכמפקד חטיבה 500. בתפקידו הבא שימש מפקד עוצבת עידן, אוגדת מילואים משוריינת, בדרגת תא"ל.

ב-1995 מונה למפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. בשנת 1996, בעקבות תלונה של פקידה שלו על אונס, גלילי הודה כי קיים עימה מפגשים בעלי אופי מיני. הפרקליטות הצבאית החליטה שלא להעמידו לדין בעקבות סירוב הפקידה להעיד נגדו. הוא הועמד לדין משמעתי בפני סגן הרמטכ"ל, מתן וילנאי, שנזף בו על התנהגות שאינה הולמת קצין צה"ל וגזר עליו עיכוב דרגה למשך שנתיים. בשנת 1999 ביקש שאול מופז למנותו למפקד גיס בדרגת אלוף. הפקידה עתרה לבג"ץ, שאישר את קידומו בתפקיד, אולם פסל את העלאתו של גלילי לדרגת אלוף, בנימוק שדרגה, שלא כמו תפקיד, היא עניין של סטטוס ואות הוקרה וגלילי אינו ראוי להוקרה בגלל מעשיו.

בהחלטתם כתבו השופטים:

בספרם "יורים ושופטים" משנת 2014 מגדירים פרופסור סטיוארט כהן ופרופסור עמיחי כהן את פסק הדין שניתן בעניינו של גלילי כעדות ל"עליית האקטיביזם השיפוטי של בית המשפט העליון הישראלי בתחומי הביטחון הלאומי".

=== לאחר השחרור מצה"ל ===
גלילי שימש מנכ"ל חברת שלמה Sixt במשך בעשר שנים. 

במרץ 2016 נחקר בחשד לעברות מס, בעת שהיה מנכ"ל חברת שלמה אחזקות. הפרשה נחשפה על ידי העיתון "גלובס", בעקבות בקשה לתובענה ייצוגית שהוגשה נגד חברת שלמה SIXT בטענה להחזרי ביטוח פיקטיביים. מחקירה של יחידת החקירות של המכס ומע"מ עלה חשד לפיו חברות בקבוצת שלמה, בעת התקשרותן עם חברת הביטוח ש. שלמה ביטוח, שאף היא בבעלות הקבוצה, לצורך אספקת פוליסות ביטוח ללקוחותיהן, העבירו לה סכומים הנמוכים במאות שקלים מהסכום בו הן בעצמן חייבו את הלקוחות בעבור הביטוח. אולם, הפער בין תשלום הלקוחות לבין התשלום שהועבר לחברת הביטוח לא דווח כהכנסה חייבת במע"מ. במאי 2020 רשות המיסים הסכימה לסגור את הפרשה בתשלום כופר על ידי קבוצת שלמה, ללא העמדה לדין פלילי.

בשנת 2010 מונה גלילי למנכ"ל סונול. בפברואר 2024 הודיע על כוונתו לפרוש מתפקיד זה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20151210144455/http://www.mla.ac.il/pages/show/493 ניר גלילי], באתר של המרכז ללימודים אקדמיים
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 500
קטגוריה:מפקדי המרכז הלאומי לאימונים ביבשה
קטגוריה:מפקדי עוצבת עידן
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 500
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:מועצה אזורית באר טוביה: אישים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
תלמי פילדלפוס (בנה של קלאופטרה)

תלמי פילדלפוס (ביוונית: Πτολεμαῖος ὁ Φιλάδελφος, שמשמעותו היא "תלמי אוהב האחים"; נולד בסוף בשנת 36 לפנה"ס, מת כנראה בין השנים 29–26 לפנה"ס) היה נסיך מבית תלמי ובנם הצעיר של קלאופטרה השביעית מלכת מצרים והמצביא הרומי מרקוס אנטוניוס. מוצאו היה הלניסטי וגם רומי. הוא נולד באלכסנדריה וחי שם עד לכיבושה של אלכסנדריה בשנת 30 לפנה"ס.

==משפחתו==
אימו הייתה קלאופטרה השביעית, השליטה האחרונה של מצרים התלמיית. לאחר מותה הפכה מצרים לפרובינקיה רומית. אביו היה מרקוס אנטוניוס, מצביא ומדינאי רומאי, מתומכיו החשובים של יוליוס קיסר וחבר בטריומווירט השני.
* קיסריון – אחיו למחצה (אביו היה יוליוס קיסר), נולד ב-47 לפנה"ס. בגיל 4 הוכתר למלך תלמי החמישה עשר לצידה של אימו.
* קלאופטרה סלנה השנייה – אחותו, נולדה בשנת 40 לפנה"ס.
* אלכסנדר הליוס – אחיה התאום של קלאופטרה סלנה, נולד בשנת 40 לפנה"ס.

בנוסף, היו לאביו ילדים נוספים מנשותיו הקודמות.

==ביוגרפיה==
אלכסנדר נולד מרומן האהבים של הוריו באנטיוכיה שבסוריה. לאחר מספר שנים שבהן הוריו לא היו בקשר, הם חזרו ונפגשו בשנת 37 לפנה"ס באנטיוכיה לאחר שאנטוניוס הזמין את קלאופטרה לשם כדי לקבל ממנה סיוע למלחמתו בפרתים. בעקבות המפגש הם חידשו את הקשר ביניהם ובעקבות כך העביר אנטוניוס לקלאופטרה השביעית נחלות שונות. לקראת סוף החורף הייתה קלאופטרה בהיריון עם תלמי פילדלפוס. אנטוניוס יצא לקרב באימפריה הפרתית ובמסעו השני נגדם הצליח לכבוש את ארמניה. את מצעד הניצחון קיים בשנת 34 לפנה"ס באלכסנדריה, ובמסגרתו, בהיותו בן שנתיים, הוכתר תלמי פילדלפוס לשליט פניקיה, סוריה עד נהר הפרת וקיליקיה.

בשנת 31 לפנה"ס נוצחו אנטוניוס וקלאופטרה בקרב אקטיום, הפסד שהיה תחילת הסוף. בסופו של דבר, בשנת 30 לפנה"ס, כבש אוקטביאנוס את אלכסנדריה ובאוגוסט של שנת 30 לפנה"ס התאבדו הוריו של תלמי. אחיו קיסריון נרצח על ידי אוקטביאנוס ותלמי, אחיו ואחותו נלקחו לרומא, שם השתתפו במצעד הניצחון שהתקיים בשנת 29 לפנה"ס. הם צעדו אזוקים בשרשראות זהב שהקשו עליהם את ההליכה. אוקטביאנוס נתן את שלושת האחים לאוקטביה, אשתו לשעבר של אביהם, והם גדלו במשק ביתה. ייתכן גם שבעת המצעד כבר לא היה בין החיים.

לא ידוע מה עלה בגורלו של תלמי לאחר מכן. המקור היחיד הנוסף המזכיר אותו הוא דיו קסיוס, המציין אותו ואת אחיו אלכסנדר הליוס כשהוא מספר על נישואיה של קלאופטרה סלנה, ובאותה עת הם היו כבר בין המתים. ייתכן שחלה ומת, ייתכן גם שאוקטביאנוס, שחס על חייו בעת כיבוש אלכסנדריה, דאג להורגו מאוחר יותר כדי שלא יהווה איום בעת התבגרותו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

פילדלפוס
קטגוריה:קלאופטרה השביעית
ארנו (אטול)

ארנו (במרשלית: Arņo) הוא אטול באוקיינוס השקט הכולל 133 איי אלמוגים. האיים הם חלק מאיי מרשל.

השטח היבשתי של ארנו הוא 13 קמ"ר. שלא כמו רוב האטולים אטול ארנו מקיף שלוש לגונות ולא אחת. שטח הלגונה הגדולה 338.7 קמ"ר ובנוסף יש שתי לגונות קטנות האחת בצפון האטול והשנייה במזרחה.

באטול חיים 2,068 תושבים (נכון ל-2008) המפוזרים במספר כפרים, שהגדול בהם הוא אִין (Ine).

שטחו הכולל של האטול הוא 14.7 קילומטרים רבועים. הוא מקיף לגונה בשטח של 290 קילומטרים מרובעים. ארנו הוא האטול הקרוב ביותר לאטול מג'ורו בו ממוקמת בירת איי מרשל, וממוקמת במרחק של 20 ק"מ.

כלכלת ארנו מבוססת על ייצור קופרה שמשמש לייצור שמן קוקוס. נשות האטול מייצרות תיקי קילי.

==תחבורה==
באטול שני מנחתים למטוסים:
* בכפר אין (Ine) מנחת מרובד חצץ, באורך כ-750 מטר.
* בכפר טינק (Tinak) מנחת מרובד חצץ, באורך כ-870 מטר.
את שני המנחתים משרתת חברת התעופה של איי מרשל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איי מרשל: אטולים
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
אייל בצר

אייל בצר (נולד ב-15 ביולי 1950, א' באב תש"י) הוא פוליטיקאי ישראלי ששימש ראש המועצה האזורית עמק יזרעאל.

==ביוגרפיה==
אייל בצר הוא בנם של שרה (לבית הורוביץ) ונחמן בצר ונכדם של שפרה לבית שטורמן (אחותו של חיים שטורמן) וישראל בצר, ממייסדי אום ג'וני, מרחביה ונהלל. הוא אחיו של קצין צה"ל מוקי בצר.

ב-1968 התגייס בצר לצה"ל, לסיירת מטכ"ל. עם סיום המסלול והשירות המבצעי בסיירת, יצא לקורס קציני חי"ר. שימש כמפקד צוות בסיירת צנחנים ולאחר מכן סגן מפקד פלוגת סיור זו. במלחמת יום הכיפורים נלחם כקצין מילואים בסיירת. במלחמת שלום הגליל שימש כמפקד פלוגת "עורב צנחנים" במילואים. הוא בוגר קורס מג"דים ושירת כרס"ן במילואים.

בצר הוא חבר מושב נהלל ובשנים 1993–1998 שימש מזכיר המושב ויו"ר הנהלת המושב ומפעליו. במהלך כהונתו, יזם והוציא לפועל את הסדרת החובות וההתחייבויות של המושב, לאחר קריסת ארגון מושבי הצפון.

בשנים 1999–2006 כיהן כסגן ומ"מ ראש המועצה האזורית עמק יזרעאל. בתקופה זאת, שימש גם דירקטור במנהלת אזור התעשייה "שגיא 2000", במנהלת אזור התעשייה עפולה-יזרעאל ובחברה הכלכלית "עמק יזרעאל". עד אפריל 2013, שימש יו"ר רשות ניקוז ונחלים קישון.

בין 2006 לשנת 2024, כיהן כראש המועצה האזורית.

בצר כיהן גם בתפקידים ציבוריים נוספים, מלבד היותו ראש המועצה:
* יו"ר הוועדה המקומית-מרחבית לתכנון ובנייה יזרעאלים המשותפת לארבע רשויות – עמק יזרעאל, מגידו, זרזיר וכעבייה טבאש-חג'ג'רה, שמונות 60,000 תושבים ושטחן 500,000 דונמים
* יו"ר ועדת הביטחון של מרכז המועצות האזוריות
* יו"ר אזור התעשייה "שגיא 2000", המשותף למועצה האזורית עמק יזרעאל ועיריית מגדל העמק
* יו"ר החברה הכלכלית של המועצה האזורית עמק יזרעאל
* יו"ר חברת יובלי העמק – תשתיות מים וביוב של המועצה
* חבר הנהלת המרכז והמזכירות של המועצות האזוריות
* חבר הוועדה המחוזית צפון לתכנון ובנייה במשך חמש שנים
* חבר הוועד המנהל וחבר הנאמנים של מכללת עמק יזרעאל
* יו"ר מרכז חקלאי העמק.

בצר נשוי לזהר לבית גפן, אחותו של יהונתן גפן, ואב לשלושה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית עמק יזרעאל
קטגוריה:משפחת שטורמן
קטגוריה:משפחת גפן
קטגוריה:נהלל: אישים
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
בית הסנה

מראה הבניין לאחר השיפוץ
בית הסנה (היה ידועה גם בשמות "בית מנורה" ואחר כך "בית מנורה מבטחים") הוא בניין משרדים הממוקם בפינת הרחובות אלנבי ויהודה הלוי בתל אביב.

הבניין בסגנון הברוטליסטי בתכנון משרד האדריכלים יסקי-אלכסנדרוני. המבנה, הכולל 13 קומות משרדים מעל שלוש קומות מסחר גבוהות וארבעה מרתפי חניה, היה אחד ממגדלי המשרדים הראשונים ברחוב אלנבי.

==המבנה==
המגדל הוקם ביוזמת 3 קבוצות יזמים דרום אמריקניות. התכנון האדריכלי הראשוני הושפע מעבודותיו של האדריכל לה קורבוזיה, והתבטא בקומות מסד בקו גובה אחד עם בתי הרחוב הצמודים למגדל, קומה פתוחה מעליהן, ולאחריה מגדל המשרדים. אך לבסוף נבחרה תוכנית שבו המבנה הורכב משני מגדלים צמודים זה לזה סביב גרעין מרכזי, כאשר חלקו הצר פונה לרחוב אלנבי. בניית המבנה החלה בשנת 1968 והוא הושלם בקיץ 1970.
 
שלד הבניין, העמודים והרצפות נבנו מבטון ואילו החזית צופתה בבטון גלוי מעורב בגרנוליט. חלקן הקדמי של קומות המסחר מעל חלונות הראווה הפונים לרחוב הייתה אטומה וכוסתה בגרנוליט. מעליה נבנו שורות של אלמנטים להצללה, זהים בכל ארבע החזיתות.

חברת הביטוח הסנה רכשה מחצית מהבעלות של הבניין ששימש את משרדיה החל מ-1973, וחברת המשביר המרכזי שכרה את קומות המסחר ומיקמה בו את בית הכלבו הגדול שלה. קומות נוספות שימשו את בנק הפועלים ואת חברת גמול השקעות. 

במשך השנים התבלה המבנה ובשנים האחרונות הפך הבלאי גם לסכנה סביבתית כאשר גושי בטון ניתקו ממנו וצנחו לרחוב שמתחתיו. עיקר הבלאי ניכר בחזיתו המערבית של הבניין, החשופה לרוחות וללחות המלוחה מכיוון הים.

בעקבות תאונת דרכים שהתרחשה כתוצאה מנפילת גוש בטון החליטו בעלי הבניין, חברת הביטוח מנורה ובנק הפועלים על שיפוץ המבנה.

בתחילת 2018 העבירה קבוצת מנורה מבטחים את עובדיה מן הבניין למגדל חדש שבנייתו הושלמה בסוף שנת 2017, בברחוב ז'בוטינסקי 23, במתחם בורסת היהלומים ברמת גן.

ביולי אותה שנה פורסם כי הבניין הושכר לרשת מלונות בראון לתקופה של 25 שנים. בכוונתה של הרשת להסב אותו למלון בן 226 חדרים לאחר שיפוץ בעלות של 40 מיליון שקלים.

==העיצוב מחדש==
במסגרת שיפוץ המבנה נוסרו הקורות הדקות שניצבו מול החלונות והעמודים שביניהם. קורות הבטון והחזיתות עברו חיפוי מחדש באמצעות הדבקה של פנלים מאלומיניום בצבע לבן בוהק. עם סיום השיפוץ, מקיפות חזיתות האלומיניום הלבן את גרעין הבניין האפור בהיר.
 
לדעת אדריכל השיפוץ אלי ברוסטובסקי השילוב של האלומיניום והצבע הלבן שהסתירו את הבטון החשוף, הפכו פופולרים בשנים האחרונות, וחידשו את ימי הבניין בעיצוב מודרני המתאים למאה ה-21.

==התוכנית להריסת הבניין==
בתחילת 2023 הוגשה לאישור הוועדה המקומית לתכנון ובנייה תוכנית להריסת הבניין לשם הקמת מגדל בגובה 45 קומות ובו שטחי מסחר, משרדים ודירות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב: מגדלי משרדים
קטגוריה:רחוב יהודה הלוי
קטגוריה:רחוב אלנבי
קטגוריה:ברוטליזם בישראל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אמנון אלכסנדרוני
צ'ן-נינג יאנג

צ'ן-נינג פרנקלין יאנג (בכתב סיני מסורתי: 楊振寧; בסינית מפושטת: 杨振宁; בפין-יין: Yáng Zhènníng; נולד ב-1 באוקטובר 1922) הוא פיזיקאי אמריקאי, יליד סין, העוסק בפיזיקה סטטיסטית ובפיזיקת חלקיקים. ב-1957, קיבל יחד עם צונג-דאו לי פרס נובל לפיזיקה על עבודתם בנושא אי שימור הזוגיות של הכוח הגרעיני החלש.

==ביוגרפיה==
יאנג נולד באנחווי בסין, אביו, יאנג וו-צ'ין (楊武之) היה מתמטיקאי ואמו, לו מנג-הו (羅孟華) הייתה עקרת בית. למד ביסודי ובתיכון בבייג'ינג, ב-1937 משפחתו עברה לחפיי בעקבות מלחמת סין–יפן השנייה. ב-1938 עברו לקונמינג בירת מחוז יונאן, שם שכנה ה"אוניברסיטה הלאומית המאוחדת של דרום המערב", איחוד של מספר אוניברסיטאות שהתקיים בזמן המלחמה. באותה שנה הצטרף יאנג לאוניברסיטה זו. ב-1942 קיבל תואר ראשון, עבודת התזה שלו לתואר הראשון הייתה על יישום של תורת החבורות עבור ספקטרום פליטה. ב-1944 קיבל תואר שני ובעקבותיו אושר לו מימון לימודים בארצות הברית, מקרן שהקדישה חלק מהכספים הסיניים שקיבלה בעקבות מרד הבוקסרים לתמיכה בסטודנטים סיניים. החל מ-1946 למד באוניברסיטת שיקגו, בין השאר אצל אדוארד טלר, וב-1948 קיבל תואר דוקטור. שימש כשנה עוזר מחקר של זוכה פרס נובל אנריקו פרמי. ב-1949 עבר למכון למחקר מתקדם והחל תקופה פורה של שיתוף פעולה עם צונג-דאו לי. ב-1966 עבר לאוניברסיטת סטוני ברוק וכיהן כראש המכון לפיזיקה תאורטית שכיום נקרא על שמו. בשנת 1999, בגיל 77, פרש מהאוניברסיטה.

נבחר כחבר ל: החברה הפיזיקלית האמריקאית, האקדמיה הסינית למדעים, אקדמיה סיניקה, האקדמיה הרוסית למדעים, החברה המלכותית ועוד.
קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פרינסטון (1958), אוניברסיטת מוסקבה (1992), האוניברסיטה הסינית של הונג קונג (1997) ועוד.

יאנג ביקר בסין ב-1971, בפעם הראשונה לאחר התקררות יחסי ארצות הברית-סין, בעקבות הביקור עשה מאמצים רבים לעזור לקהילת הפיזיקה הסינית לשקם את המחקר לאחר ההרס שנגרם במהלך מהפכת התרבות בסין. לאחר פרישתו מאוניברסית סטוני ברוק חזר לסין ומשמש שם כנשיא כבוד של אוניברסיטת צינחוה וכפרופסור במרכז למחקר מתקדם שם.

==חייו האישיים==
נישא לצ'י-לי טו ב-1950 וממנה יש לו שני בנים ובת. טו נפטרה ב-2003. בסוף 2004, בהיותו בן 82, נישא לוונג פן, שהייתה בת 28 באותה עת.
יאנג מזדהה כאגנוסטי.

==פרסים==
*פרס נובל לפיזיקה (1957)
*פרס רמפורד (1980)
*המדליה הלאומית למדעים (1986)
*מדליה והרצאת זיכרון על שם אוקסר קליין (1988)
*מדליית בנג'מין פרנקלין (1993)
*פרס באוור (1994)
*מדליית אלברט איינשטיין (1995)
*פרס ניקולאי בוגוליובוב (1996)
*פרס לאנס אונסגר (1999)
*הפרס הבינלאומי על שם המלך פייסל (2001)

==קישורים חיצוניים==

* פרופסור עדי ארמוני, [https://lbscience.org/2017/11/22/העולם-שבתוך-המראה/ העולם שבתוך המראה], באתר מדע גדול, בקטנה, 22 בנובמבר 2017
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:זוכי פרס נובל סינים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל המכון למחקר מתקדם
קטגוריה:אגנוסטים
קטגוריה:זוכי מדליית אלברט איינשטיין
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סיני
קטגוריה:מהגרים מסין לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
עיטורי הכוחות המזוינים של איטליה

אותות ועיטורים צבאיים של הכוחות המזוינים של איטליה.

==המסדר הצבאי של איטליה==
המסדר הצבאי של איטליה (Ordine Militare d'Italia), לשעבר המסדר הצבאי של סבויה (Ordine Militare di Savoia), מוענק בחמש דרגות:
{| class=wikitable
 אביר הצלב הגדול (Cavaliere di Gran Croce)
|-
 קצין גדול (Grande Ufficiale)
|-
 מפקד (Commendatore)
|-
 קצין ( Ufficiale )
|-
 אביר (Cavaliere)
|}

==מדליית הגבורה הצבאית==
מדליית הגבורה הצבאית (Medaglia al Valore Militare) ניתנת על מעשה גבורה יוצא מגדר הרגיל בשעת מלחמה. מוענקת בארבע דרגות:
{| class=wikitable
 מדליית זהב (Medaglia d'Oro)
|-
 מדליית כסף (Medaglia d'Argento)
|-
 מדליית ארד (Medaglia di Bronzo)
|-
 צלב הגבורה הצבאי (Croce al Valore Militare)
|}

==צלב המלחמה==
צלב המלחמה (Croce al Merito di Guerra) מוענק על שירות של שנה לפחות בפעילות קרבית או על פציעה בקרב.
{| class=wikitable
 צלב המלחמה (Croce al Merito di Guerra)
|}

==מדליות הגבורה של הזרועות==
===מדליית הגבורה של הצבא===

מדליית הגבורה של הצבא (Medaglia al Valore dell'Esercito ) מוענקת בשלוש דרגות:
{| class=wikitable
 מדליית זהב (Medaglia d'Oro)
|-
 מדליית כסף (Medaglia d'Argento)
|-
 מדליית ארד (Medaglia di Bronzo)
|}

===מדליית הגבורה של הצי===
מדליית הגבורה של הצי (Medaglia al Valore di Marina) מוענקת בשלוש דרגות:
{| class=wikitable
 מדליית זהב (Medaglia d'Oro)
|-
 מדליית כסף (Medaglia d'Argento)
|-
 מדליית ארד (Medaglia di Bronzo)
|}

===מדליית הגבורה של חיל האוויר===

מדליית הגבורה של חיל האוויר (Medaglia al Valore Aeronautico ) מוענקת בשלוש דרגות:
{| class=wikitable
 מדליית זהב (Medaglia d'Oro)
|-
 מדליית כסף (Medaglia d'Argento)
|-
 מדליית ארד (Medaglia di Bronzo)
|}

===מדליית הגבורה של הקרביניירי===

מדליית הגבורה של הקרביניירי (Medaglia al Valore dei Carabinieri) מוענקת בשלוש דרגות:
{| class=wikitable
 מדליית זהב (Medaglia d'Oro)
|-
 מדליית כסף (Medaglia d'Argento)
|-
 מדליית ארד (Medaglia di Bronzo)
|}

==הצלב של הזרועות==
===הצלב של הצבא===
הצלב של הצבא (Medaglia al Valore dell'Esercito ) מוענק בשלוש דרגות:
{| class=wikitable
 מדליית זהב (Medaglia d'Oro)
|-
 מדליית כסף (Medaglia d'Argento)
|-
 מדליית ארד (Medaglia di Bronzo)
|}

===הצלב של הצי===
הצלב של הצי (Medaglia al Valore di Marina) מוענק בשלוש דרגות:
{| class=wikitable
 מדליית זהב (Medaglia d'Oro)
|-
 מדליית כסף (Medaglia d'Argento)
|-
 מדליית ארד (Medaglia di Bronzo)
|}

===הצלב של חיל האוויר===
הצלב של חיל האוויר (Medaglia al Valore Aeronautico ) מוענק בשלוש דרגות:
{| class=wikitable
 מדליית זהב (Medaglia d'Oro)
|-
 מדליית כסף (Medaglia d'Argento)
|-
 מדליית ארד (Medaglia di Bronzo)
|}

===הצלב של הקרביניירי===
הצלב של הקרביניירי (Medaglia al Valore dei Carabinieri) מוענק בשלוש דרגות:
{| class=wikitable
 מדליית זהב (Medaglia d'Oro)
|-
 מדליית כסף (Medaglia d'Argento)
|-
 מדליית ארד (Medaglia di Bronzo)
|}

==ראו גם==
* הכוחות המזוינים של איטליה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.medals.org.uk/italy/republic/italian-republic-ribbons.htm ODM of Italy: Ribbon Chart - Medals of the World]

*
עיטורים
חנרל רוקה

חנרל רוקה (בספרדית: General Roca) היא עיר בפרובינציית ריו נגרו בארגנטינה. היא העיר השנייה בגודלה בפרובינציה, אחרי בארילוצ'ה, ומתגוררים בה בסביבות 86,000 תושבים. העיר שוכנת על גדות נהר ריו נגרו, וביחד עם נאוקן, צ'יפולטי, סינקו סאלטוס, אז'ן, ויז'ה רחינה וערים קטנות אחרות היא מהווה חלק מה"לינאל", קו ערים באזור אלטו וז'ה.

==היסטוריה==
העיר נוסדה כמבצר ב-1 בספטמבר 1879 על ידי קורונל לורנסו וינטר, כחלק ממבצע כיבוש המדבר. הוא קרא למבצר "חנרל רוקה" (בספרדית: גנרל רוקה) על שם חוליו רוקה, נשיא ארגנטינה שיזם את המבצע. בהמשך מהגרים התיישבו ליד המבצר.

ב-1899 שיטפון גדול הרס את המבצר והוא הוקם מחדש לאחר מכן.

==כלכלה==
חנרל רוקה ממוקמת באזור אלטו וז'ה, אזור חקלאי נרחב. הכלכלה מתבססת בעיקר על כרמים, יבול תפוחים ופרות וירקות אחרים. כמו כן פועלת בעיר תעשיית ייצור מקררים.

בנוסף חנרל רוקה ידועה בתעשיית היין שלה.

==תרבות==
ה[[מונומנט לתפוח בחנרל רוקה]]
העיר מארחת מדי שנה בפברואר מאז 1964 את פסטיבל התפוח הלאומי. הפסטיבל, הנחוג במשך חמישה ימים, נועד להוקיר את פרות התפוח ואת מגדלי הפרות בכלל באזור. הפסטיבל כולל מספר מופעי תרבות, מוזיקה ואומנות כמו גם תחריות שונות העוסקות בתפוחים. לאירוע נלווים מספר אירועים משניים כמו "טריאתלון התפוח" ו"טורניר הגולף של פסטיבל התפוח הלאומי".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרובינציית ריו נגרו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1879
איגור מויסייב

קברו של איגור מויסייב ב[[בית העלמין נובודוויצ'יה שבמוסקבה.]]
איגור מויסייב (ברוסית: Игорь Моисеев; 8 בינואר 1906, קייב – 2 בנובמבר 2007, מוסקבה) היה כוריאוגרף ורקדן בלט רוסי וסובייטי. הוא זכה מספר פעמים בפרס ברית המועצות ופרס הפדרציה הרוסית (1942, 1947, 1957, 1985, 1995) ובשנת 1967 הוענק לו פרס לנין. על פעילותו בתחום הריקוד הוא קיבל תואר גיבור העמל הסוציאליסטי בשנת 1976 ומספר עיטורים סובייטים ורוסים נוספים. כמו כן הוענקו לו עיטורים של מדינות רבות.

איגור מויסייב נולד בקייב למשפחת עורך דין ואזרחית צרפת. בהיותו ילד הוא התגורר מספר שנים בצרפת ושלט בשפה.

בשנת 1920 הוא התחיל ללמוד בבית הספר לבלט ועם סיומו בשנת 1924 התקבל לתיאטרון בולשוי. הוא היה חלק מלהקת התיאטרון עד לשנת 1939. כבר בשנת 1930 הוא התחיל בבימוי בלט וכמו כן היה במאי של מצעדים ספורטיביים על הכיכר האדומה.

בשנת 1937, בתמיכת ויאצ'סלב מולוטוב מויסייב הקים להקה לריקודי עם. בשנת 1943 הוא הקים בית הספר לריקודי עם ליד הלהקה.

הלהקה זכתה לפופולריות רבה ברחבי ברית המועצות ומויסייב ניהל אותה עד יום מותו. החל משנת 1945 הלהקה החלה להופיע מחוץ לגבולות המדינה ובסך הכול היא ביקרה בכ-60 מדינות. במהלך ניהול הלהקה מויסייב העלה על במה ריקודי עם של עמים רבים וגם ריקודים חדשים שביים בעצמו.

מויסייב היה פעיל ציבורי והשתתף באופן קבוע בחבר השופטים של תחרויות בלט וריקוד והיה חבר הוועדות ממשלתיות בתחום התרבות. בשנת 1998 מויסייב פרסם ספר אוטוביוגרפי.

מויסייב נפטר מסיבוכים של מחלת לב ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:כוריאוגרפים רוסים
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:מעוטרי אות האריה הלבן
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1906
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1906
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2007
אני, פרנקנשטיין

אני, פרנקנשטיין (באנגלית: I, Frankenstein) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הפנטזיה שיצא לאקרנים בינואר 2014. הסרט נכתב ובוים על ידי סטיוארט ביטי ומבוסס על רומן גרפי ותסריט מקורי מאת קווין גרוויו. בסרט מככבים אהרון אקהרט, ביל ניי, איבון סטרזובסקי, מירנדה אוטו, סוקרטיס אוטו, ג'יי קורטני וקווין גרוויו עצמו.

==תקציר עלילת הסרט==
בעולם דיסטופי, אדם פרנקנשטיין (אהרון אקהרט) נגרר בעל כורחו למלחמה בין שבט הגרגולילים בהנהגת ליאונורה (מירנדה אוטו) לשבט השדים בהנהגת נאבריוס (ביל ניי) המתרחשת בעיר עתיקה. הסרט מתרחש בתקופה שבה הגרגוילים, אותם פסלים שמאפיינים את האדריכלות הגותית ובסרט הם מקבלים חיים משלהם, בדמות מלאכים מעופפים השומרים על האנושות מפני הכחדה מול השדים הפראיים הזוממים שליטה עולמית מוחלטת. יציר כפיו של ויקטור פרנקנשטיין, אדם, מוצא את עצמו בתווך כששני הצדדים היריבים מנסים לגלות את הסוד להשגת האלמוות. כוחות העל שלו הם מושא לקנאה והערצה של שני האויבים המושבעים ושניהם מנסים למשוך אותו אל הצד שלהם.

לאחר שהיצור קם על יוצרו והורג את אשתו ב-1795, ויקטור רודף אחריו עד שמת מקור בצפון. היצור קובר את ויקטור בבית הקברות המשפחתי במחוות כבוד, ומותקף על ידי ארבעה שדים, אך מצליח "להוריד" אחד מהם (כלומר להרוג אותו ולהוריד אותו לגיהנום). שני גרגוילים לוקחים אותו לטירה שלהם שם ניתן לו השם "אדם" (Adam), על שם האדם הראשון שנוצר על ידי אלוהים. במשך יותר ממאתיים שנה אדם צד שדים והורג אותם, אולם לאחר ששוטר נקלע לקו האש ונהרג, הגרגוילים תובעים ממנו לבחור צד ולהיות זהיר. השדים תוקפים את הטירה וחוטפים את ליאונורה, אך גדעון, הסגן שלה, מחליף אותה תמורת היומן המדעי של פרנקנשטיין.

אדם חודר למעבדה המשמשת הסוואה למעשי השדים, ומגלה שם זוג מדענים אנושיים (שלא מודעים לזהות המעסיקים שלהם) שעובדים לפי היומן המדעי. אדם מוכיח למדענית מהי זהות המעסיקים, אבל נאבריוס חוטף אותה ומכריח אותה להמשיך למצוא את הנוסחה להחייאה על ידי חשמל. אחד הגרגוילים מנסה לחטוף את היומן מאדם ואדם הורג אותו בהגנה עצמית, אבל זה מעורר עליו את זעמם של כל הגרגוילים. אדם מוביל אותם בכוונה לבניין המעבדה שם מתפתח קרב איתנים, כשנאבריוס מעלה באוב רוחות שדים, כדי שישתלטו (בדיבוק) על גופות שהוחיו - אפשרי כי הם חסרי נשמה. גולת הכותרת שלו הייתה אדם, אולם משום מה זה נכשל: מתברר שלאדם הייתה נשמה, והדיבוק עליו נדחה. אדם הורג את נאבריוס, מה שמחסל את כל הבניין.

== צוות שחקנים ==
{| class="wikitable sortable" style="text-align: right;"
|-
! שחקן !! דמות !! תיאור הדמות
|-
| אהרון אקהרט || אדם פרנקנשטיין || יצור על-אנושי שנוצר מהמדע תוך שימוש בחלקי גופות וחשמל.
|-
| ביל ניי || נאבריוס || מנהיג השדים ואחד מהנפילים המקוריים, שנפלו מגן עדן בתקופת מרד השטן נגד אלוהים.
|-
| איבון סטראהובסקי || טרה ||
|-
| מירנדה אוטו || לאונורה || מלכת הגרגוילים
|-
| ג'יי קורטני || גדעון || מנהיג צבא הגרגוילים.
|-
| קווין גרוויו || דקר ||
|-
| סוקרטיס אוטו || צוריאל ||
|-
| סטיב מוזאקיס || חלק ||
|-
| איידן יונג || ויקטור פרנקנשטיין || מדען ויוצרו של פרנקנשטיין.
|-
| דניז אקדניז || בראשל || גמד ונאמנו של ת'ורין.
|-
| וירג'יני לה-ברון || אליזבת פרנקנשטיין || אשתו של ויקטור.
|-
| גוראן קלוט || רקם ||
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי קומיקס
ג'ירף רוטשילד

ג'ירף רוטשילד או ג'ירף ברינגו (שם מדעי: Giraffa camelopardalis rothschildi) הוא אחד מתשע תת-המינים של הג'ירף . תת-מין זה נמצא בסכנת הכחדה, רק כמה מאות פרטים חיים בימינו בטבע.

ג'ירף רוטשילד נקרא על שמו של וולטר רוטשילד, מייסד מוזיאון טרינג (Tring museum). שמו הנוסף של הג'ירף, ג'ירף ברינגו, הוא על שם אגם ברינגו באזור קניה. שם נוסף הוא "ג'ירף אוגנדי", מפני שג'ירף זה חי, בין השאר, באוגנדה.

נותרו מעט מאוד מקומות שבהם ניתן לראות את הג'ירף רוטשילד בטבע, כאשר נקודות בולטים הם הפארק הלאומי אגם נאקורו בקניה והפארק הלאומי מפלי מורצ'יסון בצפון אוגנדה

== מאפיינים ==
ג'ירף רוטשילד הוא אחד הזנים הקלים לזיהוי, בשל צבע פרוותו: בעוד שלג'ירף המרושת יש כתמים חומים כהים וביניהם קווים מפרידים לבנים, ג'ירף ברינגו מזכיר יותר את ג'ירף המסאי. לעומת זאת, בניגוד לג'ירף המסאי, ג'ירף רוטשילד חיוור ופרוותו בצבע חום כתמתם. ג'ירף רוטשילד מתאפיין בעיקר בשל "גרביו" הלבנות.

עוד אמצעי זיהוי הוא קרניו. ג'ירף רוטשילד הוא הזן היחיד שנולד עם חמש קרניים, בדרך כלל. חמש הקרניים מורכבות משתי הקרניים הרגילות, קרן על המצח ושתיים מאחורי האוזן (בעברית ניתן לתאר את קרניי הג'ירף כבליטות גרמיות, בהיעדר מילה אחרת).

ג'ירף רוטשילד הוא אחד מזני הג'ירפה הגבוהים ביותר, ומתנשא עד לגובה של שישה מטרים. משקלו יכול להגיע ל-1133 ק"ג<ref></ref>.

ג'ירפות רוטשילד מזדווגים בכל עונות השנה, ולרוב (למעט מקרים נדירים) ממליטים ולד אחד, לאחר הריון של 14 עד 16 חודשים. הם חיים בעדרים קטנים של זכרים ונקבות עם צאצאים ונפגשים רק למטרות רבייה.<ref></ref>

הזכרים גבוהים יותר מן הנקבות ולרוב כהים יותר, אך זהו לא אמצעי מספיק על מנת להבדיל בין המינים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד ליידקר
קטגוריה:ג'ירפיים
קטגוריה:בעלי חיים הקרויים על שם מפורסמים
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:אוגנדה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1903
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
פרדוקס (סדרת טלוויזיה)

פרדוקס (באנגלית: Paradox) היא דרמת פשע מדע-בדיונית שנוצרה על ידי ה-BBC. היא עוסקת במספר שוטרים, ובראשם פקחית הבילוש רבקה פלינט, הפועלים למען מניעת אירוע שעומד להתרחש בעתיד - ובמקביל לגלות מה עומד מאחורי "ראיית העתיד" הזו. הסדרה, ששודרה לאורך 5 פרקים בשנת 2009, במעין מצב פשוט של פרדוקס - כאשר השוטרים יודעים, כביכול, מה הולך לקרות בעתיד, אך עדיין מנסים למנוע זאת - ולפעמים גם מצליחים.

בעקבות ביקורות שליליות על הסדרה ותוכנה, החליט ה-BBC שהסדרה לא תמשיך לעונה נוספת, אף על פי שסופה של העונה הראשונה משאיר סימני שאלה פתוחים וציפייה להמשך. פרסום של ה-BBC מסביר את ההחלטה: "למרות צוות שחקנים והפקה נהדר, 'פרדוקס' לא תפסה את הקהל שלה בדרך שבה קיווינו". כמו כן, התוכנית לא זכתה לנתוני רייטינג טובים במיוחד (בפרק האחרון צפו כמיליון וחצי צופים פחות מבפרק הראשון), ואנשים מהפקת הסדרה התאכזבו מהביקורות השליליות.

==עלילה==
במחשבו של האסטרופיזיקאי ד"ר כריסטיאן קינג (אמון אליוט), מועלות 8 תמונות אקראיות, המציגות דימויים שונים מכדור הארץ. פריצת האבטחה לא מובנת, ועל כן מזומנת למקום פקחית הבילוש רבקה פלינט (טמזין אאוטווייט) - שם כריסטיאן מסביר לה במה הדברים אמורים. הוא משער, שבעוד זמן מוגבל של שעות, יתרחש אירוע, כנראה אסון, בכדור הארץ, ושהתמונות האלו לקוחות מזירת האירוע, בשנייה שבה הוא בוצע (לכל הנקודות אותו ציון-זמן). היא מגיבה בזלזול, אך לאחר מכן חושבת שנית על מעשיה, וחוזרת למשרדו של קינג, מלווה בסמל הבילוש בן הולט (מארק בונאר) איתו גם תפתח יחסים רומנטיים בהמשך העונה, וכן בשוטר קאלום גאדה (צ'יקה אוקונקוו). ביחד, הם עוקבים אחרי המסקנות הנובעות מן התמונות, בתקווה שאלו יובילו אותן אל האסון, ויעזרו להם במניעתו.

במקביל, כריסטיאן, בליווי אחראים על המבצע מטעם משרד ההגנה, מנסה להבין מה פשר התמונות הללו - מאין הגיעו וכיצד הן יודעות לנבא את העתיד בדיוק בצורה שתוביל את החוקרים אל מקום האירוע. הוא מצטרף אל חוקי המשטרה בניסיונותיהם למנוע את האסונות העתידיים, ובכך מבין יותר על מהות התמונות, והעתיד שהן מנבאות.

==העיסוק במדע==
במהלך כל הסדרה אנו עדים לתופעת ה"פרדוקס" - מצב לוגי שלכאורה בלתי-אפשר להגיע אליו. כלומר, כיצד ייתכן שהחוקרים ישנו את מה שקורה בעתיד, אם הוא מוצג לפניהם בתמונות ברורות, שידוע שהיו אכן קורות כך ללא התערבות. כמו כן, מוצגת גם התייחסות לתופעת ה"חור תולעת (גשר איינשטיין-רוזן)" בפיזיקה, כחלק מההשערות ליוצר תופעת התמונות שמנבאות את העתיד. כריסטיאן מלווה את הסבריו בנימוקים מתחום תורת היחסות, בעיקר במידע העוסק ביקומים מקבילים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:סדרות מתח בריטיות
קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
צדדה

צְדָדָה (או צְדָד) הוא מקום (או עיר או אזור) מקראי שמוזכר בתיאור גבול צפון ארץ ישראל, בספר במדבר וגם בספר יחזקאל.

==בתנ"ך==
המקום הובא בספר במדבר; וכן כאחד מהגבולות שיגבילו את גבולי יחזקאל, ורק בהשמטת שמו של הר ההר, לפי השמטה זו נימק המלבי"ם כי גבולי יחזקאל מתגדלים על הגבולות שבספר במדבר;

==זיהוי המקום==

הרב אליעזר מבלגנצי כותב שצדדה "בולטת הרבה" לכיוון צפון סמוך למזרח ארץ ישראל ואין למעלה הימנה בגבול הצפוני של ארץ ישראל אלא זפרון בלבד, ואילו חמת נמצאת למטה הימנה לכיוון מערב.

הרב אלעזר מגרמייזא, מנמק כי העיר/המקום נקרא צדדה כי הוא "מצדד" לשני גבולים/כרכים (שמובאים בתרגום יונתן לספר יחזקאל) אחד שנקרא בן זעמה (מזוהה כקולאת-סעמאה, שהוא כשלש שעות לדרום צור אצל ראס-אביאט (Ras el Abiad) ולכרכים שנקרא בן סניגורה ('כרכוי דבר סניגורא' שנזכר בין תחומי עולי בבל (שיבת ציון) בספרי סוף פרשת עקב, ומזוהה על ידי יהוסף שוורץ כקאלאת-אל-סאגי). אברהם משה לונץ מייצג צדדה לכיוון צפון של לבוא חמת

יש שמות דומים באזור המדובר, אחד למזרח עיר טראבלוס שנקרא אל-דשדדא ואחו (אגם) גדול בשם דשודד-דודניא.

== ראו גם ==
* ירושלים החדשה
* גבולי יחזקאל
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
פומה (סוג)

פומה (שם מדעי: Puma) הוא סוג בעל שני מינים ממשפחת החתוליים, טורפים קטנים עד בינוניים החיים ביבשת אמריקה: פומת ההרים והיגוארונדי (יש מחלוקת על שיוכו לסוג). בעבר היו עוד שני מינים בסוג זה: פומה פרדואידס ופומה פומואידס.

הפומה היא בעל חיים יחידאי, כלומר חי בבדידות, והנקבה מגדלת את הגורים לבד. למרות זאת, כבר נצפו בעבר נקבות פומה שחולקות טרף עם נקבות אחרות באופן קבוע.

הפומה נקראת גם אריה שלג, או קוגר. הפומה אוכלת אוכלי עשב בגדלים שונים. מכיוון שמיתרי הקול שלה לא מסוגלים להפיק צלילי שאגה, בגלל גודלה הקטן יחסית, היא לא שואגת, אלא מגרגרת, בדומה לחתוליים אחרים, למשל השונר וחתול הביצות. הסוג הקרוב ביותר לפומות הוא הברדלס (היחיד בסוגו), וכן הסוג הקדום הנקרא ברדלס אמריקני. עוד חתולים קרובים הם - החתולים הקטנים: חתול בר, שונר, קרקל, חתול נמרי ונמרון. הפומה היא החתול החמישי בגודלו לאחר הטיגריס, האריה, היגואר והנמר. בעולם החדש היא שנייה בגודלה לאחר היגואר והיא החתול הנפוץ ביותר ביבשת אמריקה.

==מינים==

{| cellspacing="0" class="wikitable sortable"
! שם !! שם מדעי !! תמונה!! משקל
|-
| פומת ההרים || Puma concolor|| משקל: 100-29 קילוגרם
|-
| יגוארונדי || Puma yagouaroundi|| משקל: 9.1-3.5 קילוגרם
|-
| פומה פרדואידס|| Puma pardoides|| משקל:100-60 קילוגרם
|-
| פומה פומואידס|| Puma pumoides|| ||
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'רדין
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1834
קטגוריה:חתולים קטנים
ציפרבלאט

ציפרבלאט (ברוסית: Циферблат; בתרגום מילולי: "לוח המחוגים") הוא שמה של רשת בתי קפה ברוסיה, שיש לה גם סניף בלונדון.

==רקע==
הרשת הוקמה על ידי איש העסקים איוואן מיטין. עם השנים היא גדלה ופתחה עשרה סניפים ברחבי רוסיה, שזכו לפופולריות עצומה בשל שיטת החיוב הייחודית הנהוגה בה. על פי השיטה, כשנכנס לקוח לבית הקפה, הוא מקבל שעון מעורר ורושם לעצמו את שעת הכניסה לסניף. ביציאה הוא משלם על פי הזמן ששהה במקום. בעת השהייה הוא יכול לקחת לעצמו עוגיות, פירות או ירקות, או להכין לעצמו משהו לאכול במטבח, או להכין לעצמו קפה ממכונת קפה. על המוצרים והאוכל הוא אינו משלם.

ב-2013 חנכה הרשת סניף ראשון במערב אירופה, בלונדון. בנוסף פתחה הרשת סניף גם במנצ'סטר. לרשת יש גם סניפים בקייב ובחרקוב שבאוקראינה, ובליובליאנה שבסלובניה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:חברות רוסיות
קטגוריה:רוסיה: רשתות בתי קפה
אולג אוסטפנקו

הגנרל אולג ניקולאייביץ' אוסטפנקו (ברוסית: Олег Николаевич Остапенко; נולד ב-3 במאי 1957, פוקושיצ'י, מחוז צ'רניהיב, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית שהייתה חלק מברית המועצות) הוא איש צבא לשעבר ומנהל סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה מאוקטובר 2013 ועד ינואר 2015.

==השכלה==
אולג אוסטפנקו התחנך באקדמיה הצבאית ע"ש פליקס דזרז'ינסקי ב-1979, והמשיך לפקולטה לפיקוד באותה אקדמיה, בה השלים לימודיו ב-1992.

בשנת 2007 השלים השכלתו הצבאית באקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי.

==שירותו הצבאי==
בשנים 1979-1989 שירת בשלל תפקידים בחיל הטילים האסטרטגיים וב-1992 מונה למהדנס בכיר באחת מיחידות הניסויים דל המרכז לניסויים וניהול טיסה על שם טיטוב. עד מהרה התמנה למפקד המרכז, המשמש את תעשיית החלל הרוסית לצורכי ניסויים. ב-2002 מונה למפקד מטה.

בשנת 2004 הוא מונה לממלא מקומו וסגנו של מפקד חיל החלל הרוסי, סוכנות החלל הצבאית של רוסיה וב-2007 - עם סיום לימודיו באקדמיה הצבאית של המטכ"ל - מונה למפקד קוסמודרום פלסצק.

מיוני 2008 ועד נובמבר 2011 פיקד על חיל החלל הרוסי, בנובמבר החיל שינה שמו ל"חיל הגנת האוויר והחלל" והוא המשיך לעמוד בראש החיל עד 2012.

== השירות האזרחי ==
בנובמבר 2012, בצו נשיאותי, הוא מונה לסגן שר ההגנה הרוסי, וב-2013 הופקד עליו לנהל את המערכת למחקרים ועיבודים צבאיים מתקדמים של משרד ההגנה הרוסי (Система перспективных военных исследований и разработок Министерства обороны Российской Федерации), ארגון שמהווה כמקבילה רוסית לסוכנות DARPA האמריקאית.

באוקטובר 2013 שוחרר מתפקיד סגן שר ההגנה ומונה לתפקיד מנהל סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה, במקומו של ולדימיר פופובקין, שפוטר עקב רשת כישלונות שיגור לחלל.

בינואר 2015 ממשלת רוסיה החליטה לערוך רפורמה נוספת בתחום החלל עקב רצף כישלונות שיגור וסוכנות החלל הפדרלית החלה בהליך הפיכתה לתאגיד מדינה. במסגרת זאת הוא פוטר ולראשות הסוכנות מונה התעשיין והכלכלן איגור קומארוב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://structure.mil.ru/management/types_of_troops/more.htm?id=10330372@SD_Employee הביוגרפיה הרשמית], באתר משרד ההגנה הרוסי 

קטגוריה:מנהלי רוסקוסמוס
קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1957
Dropmire

Dropmire היא תוכנת ריגול ומעקב סודית, אשר בשימוש הסוכנות לביטחון לאומי של ארצות הברית, ומיועדת לפיקוח וריגול אחר שגרירויות ואנשי סגל דיפלומטי זרים, כולל בנות ברית של ארצות הברית החברות בנאט"ו. דבר קיום התוכנה נחשף ב-13 ביולי על ידי המדליף ואיש ה-NSA בעברו, אדוארד סנודן, בעיתון הגרדיאן. בדו"ח שנחשף עלה כי 38 שגרירויות זרות היו נתונות תחת פיקוח התוכנה. חלקם כבר משנת 2007.

מוקדם יותר באותו חודש, דווח כי ה-NSA ריגל אחר דיפלומטים במהלך ועידת ה-G-20 שהתקיימה בלונדון, אך לא צוינה תוכנה מדויקת או כל דרך אחרת בה השתמש ה-NSA למטרה זו. 

למרות גילוי התוכנה, ידיעות אודות ריגול ארצות הברית אחר דיפלומטים זרים הופיעו כבר ב-2010, כשבשנה זו נחשף כי סוכנויות הביון של ארצות הברית, עקבו אחר מזכ"ל האו"ם באן קי-מון. בשלב זה עדיין לא היה ידוע כי הריגול הוא חלק מתוכנית מערכתית.

==ראו גם==
*Muscular
*XKeyscore
*Fairview
*Bullrun

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנות מעקב
קטגוריה:מבצעי הסוכנות לביטחון לאומי
Fairview

Fairview היא תוכנת ריגול המונים סודית, המופעלת על ידי הסוכנות לביטחון לאומי, המיועדת לאסוף דואר אלקטרוני, שיחות, ומידע אודות הרשת, ממכשירי מובייל ומחשבים של אזרחי מדינות שאינם של ארצות הברית. ב-2013 חשף המדליף ואיש ה-NSA בעברו, אדוארד סנודן כי חברות התקשורת בארצות הברית יחד עם ה-NSA שיתפו פעולה עם חברות תקשורת במדינות זרות וכך הצליחו להעביר את תעבורת המידע למאגרי ה-NSA.

בחשיפה אף נודע כי בברזיל לבדה נאספו בינואר 2013, 2.3 מיליארד יחידות מידע. פרט זה מלמד על סדרי הגודל בהם פעלה התוכנה.

מספר שבועות קודם לחשיפת התוכנה חשף סנודן כי ה-NSA אסף הודעות טקסט ושיחות טלפון מיותר ממיליארד משתמשים בסין, אך אז לא צוינה במדויק התוכנה בה נעשה השימוש לאיסוף המידע.

בהיסטורית ה-NSA ישנם מיזמים נוספים תחת השם Fairview

==ראו גם==
*Bullrun
*XKeyscore
*Dropmire

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילת המודיעין האמריקאית
קטגוריה:תוכנות מעקב
קטגוריה:מבצעי הסוכנות לביטחון לאומי
ג'ורג' ונקובר

ג'ורג' ונקובר (באנגלית: George Vancouver; 1757–1798) היה ימאי אנגלי ומגלה ארצות שחקר את צפון-מערב האוקיינוס השקט ליד חופי אמריקה הצפונית. נודע בשל חקר האזור בו תוקם על שמו העיר ונקובר, אותו חקר באחד ממסעותיו. בנוסף קרואים על שמו האי ונקובר והר ונקובר.

==קורות חיים==
ונקובר נולד ב-22 ביוני 1757 בנמל בנורפוק, אנגליה. בהגיעו לגיל 13 הצטרף לצי המלכותי הבריטי במהלך שרותו בצי הוענקה לו דרגת לוטננט, וזאת לאחר ששרת תחת פיקודו של ג'יימס קוק במסעותיו השני והשלישי לחיפוש היבשת הדמיונית טרה אוסטרליס. ונקובר נשאר בצי עד 1789 והשתתף במבצעים צבאיים באיי הודו המערבית.

ב-1791 יצאה משלחת שעליה פיקד ונקובר לחופי צפון אמריקה על הספינה אה"מ דיסקברי (על שם ספינה זו נקרא "אי התגליות" שליד האי ונקובר). בניגוד למסעות רבים של מגלי עולם שונים, למסעו של ונקובר הייתה מטרה מדעית בחלקה, וכללה את מיפוי האזור הנחקר. במסעו שט מאזור העיר פסמו ביץ' בקליפורניה ועד לאיי המלכה שרלוט שליד קולומביה הבריטית. גילה את מפרץ ג'ורג'יה וחקר את האזור בו תוקם העיר ונקובר, ואף הגיע להוואי ולבסוף שב לאנגליה דרך כף הורן ב-1795. ג'ורג' ונקובר נפטר בלונדון בשנת 1798.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* [http://www.biographi.ca/009004-119.01-e.php?&id_nbr=2195 ג'ורג' ונקובר], במילון הביוגרפיה הקנדי 

קטגוריה:קרטוגרפים בריטים
ג'ורג'
קטגוריה:מגלי ארצות בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1757
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1798
כלכלת ג'רזי

כלכלת האי ג'רזי מבוססת ברובה על שירותים בנקאיים בינלאומיים ושירותים משפטיים, תחומים אלה היוו 40.4% מסך הערך המוסף הגולמי (GVA) בשנת 2010. בשנת 2011 פחת סך הערך המוסף ברוטו בג'רזי באחוז אחד ל-3.6 מיליארד ליש"ט. מגזרים כלכליים בולטים אחרים כוללים ענף הבנייה, מסחר קמעונאי, חקלאות, תיירות ותקשורת. בשנת 2008 הייתה ההכנסה הלאומית הגולמית לנפש בג'רזי בין הגבוהות בעולם.

==שירותים פיננסיים ומשפטיים==
הכלכלה החקלאית ברובה של האי נטתה לכיוון הפיננסי מאז שנות ה־70, כשהבריטים ואחרים החלו להחנות באי נכסים על מנת להימנע מהמיסים הגבוהים יותר בבריטניה. התעשייה הפיננסית באי אחראית ל-40% מהכלכלה שלו.<ref></ref>

ארגונים פיננסיים הנמצאים באי ג'רזי מספקים שירותים ללקוחות ברחבי תבל. דווח כי בשנת 2011 הועסקו למעלה מ-11,000 עובדים במשרה מלאה במגזר זה, זאת באי שסך התושבים בו הוא כ-90 אלף נפש. הבנק הבינלאומי המלכותי הסקוטי (RBS International) הוא המעסיק הבולט בענף זה עם כ-900 עובדים בג'רזי נכון לשנת 2009.

ג'רזי הוא אחד ממקלטי המס הבולטים בעולם. השירותים הפיננסיים באי מושכים הפקדות מלקוחות המתגוררים מחוץ לאי, המבקשים ליהנות מן היתרונות שבניהול חשבון בבנק במקום שבו שיעורי המס מופחתים. חוקי המס באי ג'רזי ספגו ביקורת נוקבת על ידי אישים וארגונים שונים, אולם השר הממונה על ג'רזי השיב לביקורת באומרו כי "ג'רזי היא בין המרכזים הפיננסיים בעלי רמת שיתוף הפעולה הגבוהה ביותר". בספטמבר 2013 טען ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון כי אין זה הוגן עוד להתייחס לאיי התעלה הבריטים כאל מקלטי מס, כיוון שנקטו באמצעים כדי להבטיח שמערכת המס במוסדותיהם תהיה הוגנת ושקופה. אף החוק להגנת פרטיות המידע בג'רזי משנת 2005 מיישם חקיקה מקבילה של האיחוד האירופי (EU Directive 94/46/EC). נכון לרבעון השלישי של שנת 2013 סך הנכסים הפיננסיים שנוהלו באי ג'רזי היה 194.8 מיליארד ליש"ט, ירידה של 6.5 מיליארד ליש"ט לעומת רבעון קודם. 

==בנייה==
ענף הבנייה והכריה תרם 5.2% מסך הערך המוסף ברוטו (Gross value added) לשנת 2007. ביוני 2011 דווח כי בענף זה הועסקו 5,060 עובדים במשרה מלאה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'רזי
קטגוריה:אירופה: כלכלה
תפקידה של הכנסייה הקתולית בתרבות המערבית

לכנסייה הקתולית היה חלק חשוב בעיצוב של תרבות המערב. ההשפעה של הכנסייה הקתולית הייתה כה גדולה כי עד עידן הנאורות הייתה המקור היחיד של שירותים חברתיים בסיסיים, כמו חינוך ובריאות, הקמת אוניברסיטאות (כגון אוניברסיטת אוקספורד וקיימברידג', סורבון) ועוד.

בנוסף, ישנם היסטוריונים הטוענים כי הכנסייה השפיעה בצורה חיובית ומשמעותית על התפתחות המדע לאורך ההיסטוריה היו כמרים (לרוב ישועים) שעסקו בשלל תחומי המדע, כולל אסטרונומיה, גנטיקה, מטאורולוגיה, סייסמולוגיה, פיזיקה. חלק לא מבוטל מן הכמרים הללו הפכו להיות 'אבות' המחקר בתחומים אלו (כגון גרגור מנדל וז'ורז' למטר וגרגוריוס השלושה עשר ואתנסיוס קירכר, ניקולאוס קופרניקוס) ועוד. אולם לדעת היסטוריונים אחרים הכנסייה השפיעה בצורה שלילית על התפתחות המדע. כדוגמה מובאת פרשת משפטו של גליליאו הנחשבת לאחד העימותים המפורסמים בהיסטוריה בין דת ומדע. למרות שהפרשה מורכבת יותר. עד שלב מסוים גילתה הכנסייה הקתולית ברובה יחס חיובי וסובלני לעבודתו של גלילאו, ולגלילאו היו יחסים קרובים וחבריים עם בכירים בכנסייה. בנוסף, כ -65.4% מזוכי פרס נובל שייכים לנצרות בצורותיה השונות בתחומים השונים (נכון לשנות 1901-2000). ו60% מזוכי פרס נובל לפיזיקה שייכים לרקע נוצרי (נכון לשנות 1901-1990).

הכנסייה הקתולית השפיעה על הרפואה, על שירותי הרווחה, על הכלכלה, התרבות, פילוסופיה; ספרות, שפות, בלשנות, מוזיקה, תיאטרון, ופוליטיקה, משפטים, חינוך, אנטומיה, אדריכלות, עודדה את מאמיניה לדאוג להיגיינה אישית מסוימת, ודאגה לשמירה על חיי המשפחה.

ההשפעה התרבותית של הכנסייה הקתולית על העולם המערבי רבה. פסטיבלים כמו חג הפסחא וחג המולד נחגגים כמו חגים אוניברסליים; הלוח הגרגוריאני שהונהג על ידי האפיפיור גרגוריוס ה-13, הוא הלוח שמשמש ברובן המכריע של מדינות העולם לקביעת מועדים "אזרחיים", ובספירת הנוצרים השיטה לפיה נספרות שנים יחסית לשנת לידתו המשוערת של ישו.

נצרות קתולית היא עדיין דתם של רוב התושבים במספר מדינות מערביות מרכזיות, בהן איטליה, צרפת, ספרד, פורטוגל ופולין וכן מדינות בדרום אמריקה כמו ארגנטינה, ברזיל, מקסיקו, וכן מהווה מיעוט משמעותי וגדול במדינות אחדות בהן ארצות הברית, קנדה, גרמניה ואוסטרליה.

לדעת היסטוריונים רבים הכנסייה הקתולית השפיעה בצורה שלילית בנושאים כמו אנטישמיות, הומופוביה, מיזוגיניה ועבדות. הובילה את האלימות של מסעי הצלב והאינקוויזיציה. בנוסף, ישנם היסטוריונים הטוענים כי הכנסייה השפיעה בצורה שלילית בפוליטיקה במהלך התקופה הקולוניאלית ובגלל הקישור והתמיכה בדיקטטורה ומשטרים טוטליטריים בדרום אמריקה כמו ארגנטינה וצ'ילה ואיטליה, ספרד, פורטוגל, אוסטריה וקרואטיה.

<div align="center"><gallery widths="150">
קובץ:Michelangelo's Pieta 5450 cropncleaned edit.jpg|פסל פייטה של מיכלאנג'לו בואונרוטי.
קובץ:NDU-main-building.jpg|אוניברסיטת נוטרדאם, אוניברסיטה קתולית גדולה במדינת אינדיאנה שבארצות הברית.
קובץ:Trevi Fountain, Rome, Italy 2 - May 2007.jpg|מזרקת טרווי، שאת בנייתה יזם האפיפיור קלמנס השנים עשר
קובץ:Avignon, Palais des Papes depuis Tour Philippe le Bel by JM Rosier.jpg|ארמון האפיפיורים באביניון.
קובץ:Gregor Mendel Monk.jpg|גרגור מנדל, כומר קתולי המכונה גם "אבי הגנטיקה".
קובץ:Gutenberg Bible.jpg|תנ"ך גוטנברג, הפעם הראשונה בה הודפס התנ"ך בלטינית
קובץ:Leonardo da Vinci (1452-1519) - The Last Supper (1495-1498).jpg|ציור הסעודה האחרונה של לאונרדו דה וינצ'י.
</gallery></div>

==ראו גם==
* העולם הנוצרי
* תרבות נוצרית

==הערות שוליים==

קטגוריה:נצרות קתולית
קטגוריה:תרבות המערב
חנוך הענדל הבלין

הרב חנוך הענדל הבלין (תרנ"ט, 1899 - תשכ"ז, 1967) היה מנהל ישיבת תורת אמת בירושלים, התגורר בארץ ישראל בתקופת המנדט ופעל לעלייתם של חסידי חב"ד מברית המועצות לארץ ישראל.

==ביוגרפיה==
נולד בהורודישץ', בנו של הרב שלמה זלמן הבלין, אשר באותה עת ניהל את סניף ישיבת תומכי תמימים בעיר. 

בשנת 1911 עבר אביו לישראל, שם היה מנהל וראש ישיבת תורת אמת. בשנת 1914 גורש אביו מארץ ישראל על ידי השלטונות העות'מאניים והוא שהה ברוסיה שמונה שנים. בשנת 1922 שב לארץ ישראל ועמו בנו חנוך הענדל ושאר בני משפחתו. למד בישיבת תורת אמת בירושלים. 

בין השנים תרפ"ז - תש"ז (1927–1947) שימש נציגו של אדמו"ר הריי"צ מחב"ד בארץ ישראל בפעילות למען יהודי רוסיה. התעסק רבות להשגת סרטיפיקטים לחסידי חב"ד בברית המועצות, במסגרת הוועד להצלת יהדות רוסיה שעל ידי אגודת חסידי חב"ד בארצות הברית. חסידי חב"ד היו שולחים אליו סכומי כסף גדולים, בהם היה קונה כרטיסי הפלגה מברית המועצות לארץ ישראל. אולם בגלל הקשיים שהערימו הסובייטים והבריטים, רק חסידים בודדים הצליחו להגיע לארץ ישראל. 

לאחר פטירת אביו, בשנת תרצ"ו (1936), מילא הרב הבלין את מקומו בראשות ישיבת תורת אמת. בשל סכסוך על בעלות הישיבה של חסידות חב"ד ואדמו"ריה, ובעקבות כך בשנת תשי"ב (1952) החליט הרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד להחליף את הנהלת הישיבה. בין השנים תשי"ג–תשט"ז (1953–1956) התקיים פולמוס רחב בנושא שבו ערער הבלין על נשיאותו של הרבי, ובעוד הרב צבי פסח פרנק צידד שהנהלת הישיבה צריכה להישאר בידיו של הבלין הוציא בית הדין הרבני פסק שהיא תחזור לידי החסידות.

במשך השנים העלה על הכתב סיפורים ואמרות מפי גדולי החסידים. חלק מהרשימות יצאו לאור בספר "המשפיע" על ידי אחיינו, פרופ' שלמה זלמן הבלין.

אחד מבניו הוא עו"ד הרב שמואל הבלין, שכיהן כרבן הראשי של אילת ובית שאן (1976–1979).

==אילן יוחסין==

==הערות שוליים==

חנוך
קטגוריה:פעילי עלייה
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת אמת
קטגוריה:רבני חב"ד במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
אול בויס

מועדון הספורט אול בויס (בספרדית: Club Atletico All Boys) הוא מועדון ספורט ארגנטינאי המתחרה בליגת המשנה הארגנטינאית. 

הקבוצה ידועה בכינוי El Albo. הקבוצה לא זכתה באליפויות ליגת העל הארגנטינאית, אך זכתה בליגת המשנה 3 פעמים ובליגה השלישית פעמיים. לקבוצה יריבות היסטורית עם נואבה צ'יקגו, אך "קלאסיקו" זה מעולם לא שוחק בליגת העל, שכן התקופות ששתי הקבוצות שיחקו בליגה הבכירה לא חפפו.

המועדון כולל גם קבוצות כדורסל, גלגיליות ואגרוף.

==היסטוריה==
הקבוצה נוסדה ב-15 במרץ 1913 בפלורסטה, בואנוס איירס. בשנת 1914 נרשמה קבוצת אול בויס להתאחדות הכדורגל הארגנטינאית ונכנסה לדיוויזיה אינטרמדיה (כיום הליגה השנייה). הקבוצה עלתה לליגת העל הארגנטינאית לראשונה ב-1922 ומשחקה הראשון בליגה היה ב-11 במרץ 1923 נגד טמרפליי, כאשר המשחק הסתיים בתוצאה 1-0 לטובת הקבוצה היריבה.

אול בויס עזבה את ההתאחדות הארגנטינאית לשנה אחת, וחזרה לאחר שנה לליגת המשנה. ב-1931 הצטרפה הקבוצה לליגת העל הארגנטינאית המקצוענית, והתחרתה בה עד 1934 כאשר בשנה הזו התאחדו הכדורגל המקצועני והכדורגל הלא-מקצועני של ארגנטינה, ומאז לא שיחקה אול בויס בליגה הראשונה עד לשנת 1950. אול בויס אמנם העפילה לליגה הראשונה, אך ירדה אוטומטית לליגה השנייה בעקבות שינוי במבנה הליגות הארגנטינאי. בשנה שלאחר מכן זכתה אול בויס בליגה השנייה וחזרה במהירות לליגה הראשונה.

הישג השיא של הקבוצה היה בעונת 1974 כאשר הקבוצה סיימה במקום ה-5 בטבלה. אול בויס נשארה 8 שנים בליגה הראשונה. בשנת 1980 ירדה שוב הקבוצה לליגת המשנה. כאשר מבנה הליגות בארגנטינה שוב השתנה, ירדה אול בויס לליגה השלישית. אול בויס קבעה בעונת 1992/93 את שיא הצופים לליגה נמוכה בארגנטינה לאותה העת, כאשר 25,000 אוהדים צפו במשחק שלה נגד בלגרנו. באותה עונה חזרה הקבוצה לליגה השנייה.

בשנת 2010 חזרה אול בויס לליגה הראשונה לאחר שניצחה בפלייאוף העלייה מליגת המשנה. אול בויס סיימה את עונת 2011 במקום ה-8. בשנת 2014 נשרה חזרה לליגת המשנה.

==שחקנים בולטים==
*נסטור פאברי
*קרלוס טבס (נוער)
*אוסקר אהומאדה
*מאורו בוסלי (נוער)
*ג'ונתן קאלרי

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בואנוס איירס: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:בואנוס איירס: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1913