אילנה המרמן

אילנה המרמן (נולדה ב-15 בספטמבר 1944) היא עורכת ספרותית, מתרגמת, מחברת ספרי עיון ופעילת שמאל רדיקלית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
אילנה המרמן נולדה בחיפה להורים יוצאי פולין. למדה ספרות ופילולוגיה באוניברסיטאות בצרפת, בגרמניה ובישראל.

משנת 1985 עבדה בהוצאת הספרים "עם עובד" כעורכת ספרותית ומתרגמת. ערכה שנים אחדות את "ספריה לעם", יחד עם נילי מירסקי. ייסדה ועורכת שתי סדרות נוספות:
* "פרוזה אחרת", שבה ראו אור, בין השאר, ספרו הראשון של יובל שמעוני, "מעוף היונה", ספרה הראשון של אורלי קסטל-בלום, "לא רחוק ממרכז העיר", והספרים המתורגמים "מחווה לשישה סופרים של המאה התשע-עשרה" ו"מחווה לשישה סופרים של המאה העשרים".
* "תעודה", שבה ראו אור, בין השאר, "יומנים 1933 – 1945" מאת ויקטור קלמפרר, "טיולים בפלסטין, רשימות על נוף הולך ונעלם" מאת רג'א שחאדה ו"תפתחו, משטרה! מהגרי עבודה בישראל" מאת נורית וורגפט.

מתרגמת בעיקר סיפורת מגרמנית ומצרפתית. בין השאר תרגמה מיצירותיהם של לואי פרדינאן סלין, גוסטב פלובר, אלבר קאמי, אנטואן דה סנט-אכזופרי, א.ת.א. הופמן, פרנץ קפקא, ברטולט ברכט ופרידריך ניטשה. זכתה בפרס טשרניחובסקי לתרגום לשנת תשס"ו-2006 "על תרגומיה המדויקים והנקיים משגיאות. המרמן היא מתרגמת לוחמת, ועורכת תרגומים, שטלטלה את עולם התרגום הישראלי בדרישותיה המחמירות לדיוק ולשקיפות".

ב-2016 יסדה בהוצאת אחוזת בית את סדרת "הפרוזה שלי", המהווה המשך לסדרת "פרוזה אחרת" שערכה בהוצאת עם עובד עד לפרישתה ממנה.

עם פרישתה לפנסיה למדה ערבית ספרותית לתואר ראשון באוניברסיטה העברית ולתואר שני באוניברסיטת תל אביב. בהמשך החלה לתרגם גם ספרות בערבית.

===פעילות פוליטית וחברתית===
המרמן עסקה בפעילות פוליטית וחברתית, כחברה במועצת רצ, בהנהלת בצלם, ובהנהלת האגודה לזכויות האזרח. מפרסמת מאמרים המציגים את עמדתה בסוגיות של הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ובהם התנגדות נחרצת לשליטה של ישראל בפלסטינים.

ב-2010 המרמן הקימה את ארגון הנשים "לא מצייתות" שפעילותיו מבריחות במכוניות שלהן בניגוד לחוק פלסטיניות מיהודה ושומרון לתוך הקו הירוק. לצורך כך הן מסייעות לפלסטיניות ללבוש חזות ישראלית כדי שלא יבחינו בזהותן במחסומי הכניסה. לאחר שפרסמה המרמן את הפעילות במאמר בהארץ פנה "הפורום המשפטי למען ארץ ישראל" אל היועץ המשפטי לממשלה וזה הורה לפתוח בחקירה פלילית נגדה. היועץ המשפטי החליט לבסוף לא להעמיד אותן לדין, ובקיץ 2012 מתאם פעולות הממשלה בשטחים אף אישר, לכבוד חג עיד אל-פיטר, לכמה אלפי פלסטינים מהשטחים לבקר בחוף תל אביב ובחופים נוספים.

בעקבות הפנייה לפתוח נגדה בחקירה פלילית על פעילות "לא מצייתות", פרסמה המרמן מאמר נוסף ב"הארץ", שאותו סיימה במילים: .

בתחילת 2012 הודיעה על פרישתה מהוצאת "עם עובד", במחאה על מינויו של תת-ניצב בדימוס יעקב בריי למנכ"ל ההוצאה. היא נימקה זאת בכך שבריי "מייצג מעצם התפקיד הבכיר שכיהן בו במשטרה, הזדהות עם אידאולוגיה ומוסד שפועלים זה זמן רב לאכיפת חוקים לא מוסריים וגם לא חוקיים, בייחוד בגדה המערבית ובירושלים המזרחית".

== חיים אישיים ==
בן זוגה, יורגן ניראד, היה ראש החוג לספרות גרמנית באוניברסיטה העברית. ניראד נפטר ממחלת הסרטן בשנת 2000. את אחרית ימיו תיארו השניים בספרם "במזל סרטן: מסע לבלי שוב". בנם הוא המתרגם יונתן ניראד. היא מתגוררת בירושלים.

==ספריה==
* הנאציזם בראי הספרות הגרמנית החדשה: מסות ותרגומים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1984
* משוררים לא יכתבו שירים: במדים בארץ ישמעאל - סיפורים ותעודות (יחד עם רולי רוזן), עם עובד, 1990
* ניטשה: מסה ומבחר מכתביו (יחד עם יורגן ניראד), עם עובד, 2000
* במזל סרטן: מסע לבלי שוב (יחד עם יורגן ניראד), עם עובד, 2001. מהדורה שנייה בעריכה חדשה, הוצאת אחוזת בית, 2016
* מביירות לג'נין: מלחמת לבנון 2002/1982 (יחד עם עירית גל), עם עובד, 2002
* במחוזות זרים: סחר בנשים בישראל, עם עובד, 2004
* אישה לבדה, הוצאת אחוזת בית, 2016

==מתרגומיה==
* הנסיך הקטן, מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי, תרגום מצרפתית, עם עובד 1993
* סיפורים גרמניים - מבחר מן הפרוזה הגרמנית החדשה, בעריכת יורגן ניראד ואילנה המרמן, תרגמה מגרמנית: אילנה המרמן הוצאת הקיבוץ המאוחד,1988
* אדם הראשון, מאת אלבר קאמי, תרגום מצרפתית, עם עובד 1994.
* מחווה לשישה סופרים של המאה התשע-עשרה - א.ת.א. הופמן, ניקולאי גוגול, גוסטב פלובר, הרמן מלוויל, שלום יעקב אברמוביץ, הנרי ג'יימס, תרגום ביחד עם נילי מירסקי, אברהם יבין, עם עובד, 2006.
* רופא כפרי, אגודת סיפורים קצרים שהתפרסמו בימי חייו של פרנץ קפקא, תרגום מגרמנית והוספת אחרית דבר, הוצאת עם עובד, 2000.
* הדבר, מאת אלבר קאמי, תרגום מצרפתית, הוצאת עם עובד, 2001.
* כה אמר זרתוסטרא, מאת פרידריך ניטשה, תרגום מגרמנית, עם עובד 2010.
* אל האבדון, מאת אריך קסטנר, הקיבוץ המאוחד, תרגום מגרמנית, ספרית פועלים - סיפורת, 2020.
* זיכרונות מרושעים של ילד רחוב, מאת מנסור א-סוויים, תרגום מערבית, ספריה לעם, עם עובד, 2022

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* - ריאיון לרגל מינויה לעורכת ספריה לעם
* 
* 
* יוני ליבנה, [https://bedofsodom.wordpress.com/2016/04/07/ראיון-עם-אילנה-המרמן-אישה-לבדה/ ריאיון עם אילנה המרמן, אישה לבדה], ידיעות אחרונות, 18 במרץ 2016

מכּתביה:
* 
* [http://readingmachine.co.il/home/articles/article_568 ארץ שכם וסביבותיה], באתר "מכונת קריאה", 17 באוגוסט 2003
* 
* 
* 
* 
* 
* [http://www.orot-books.com/2012/10/blog-post_92.html הנבואה של קפקא], באתר כתב העת אורות

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:מתרגמות מצרפתית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מצרפתית לעברית
קטגוריה:מתרגמות מגרמנית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מגרמנית לעברית
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מחברות ספרי עיון ישראליות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:פעילי האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:פעילות האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:זוכות עיטור אנדרסן
קטגוריה:זוכי עיטור אנדרסן
קטגוריה:עובדי הוצאת עם עובד
קטגוריה:פעילות שמאל רדיקלי ישראליות
קטגוריה:מתרגמים מערבית לעברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:מתרגמי פרנץ קפקא