מושבת הכף

מושבת הכף או קולוניית הקייפ (באנגלית: Cape Colony) הייתה מושבה בריטית בדרומה של יבשת אפריקה. קדמה לה מושבה הולנדית בעלת שם זהה אשר הוקמה בשנת 1652. בשנת 1795 עבר השטח לידי האימפריה הבריטית שהקימה בו מושבה משלה. בראשית המאה ה-20 אוחדה המושבה יחד עם שאר שטחי דרום אפריקה של ימינו במסגרת איחוד דרום אפריקה, ובכך חדלה מלהתקיים. לימים תהפוך איחוד דרום אפריקה לדרום אפריקה של ימינו.

ה"כף" בשמה של המושבה ניתן לה מכף התקווה הטובה, המצוק הסלעי בקצה הדרום-מערבי של יבשת אפריקה, ממנו החלה ההתיישבות האירופית. העיר קייפטאון שליד כף התקווה הטובה שימשה כבירת המושבה.

==היסטוריה==
===רקע===
מגלי הארצות הראשונים שהגיעו לדרום יבשת אפריקה היו הפורטוגזים, שנמשכו לדרום בתקווה למצוא נתיב ימי להודו ולאסיה, על מנת להחליף את נתיבי היבשה היקרים דרך אסיה המרכזית. ב-1487 ברתולומיאו דיאס וקבוצה קטנה של אנשיו חלפו על פני כף סלעי וסוער. הוא קרא למקום "כף הסערות" (בפורטוגזית Cabo das Tormentas), אך מלך פורטוגל ז'ואו השני שינה את שמו ל"כף התקווה הטובה" (Cabo da Boa Esperança), לציון כי ראה בו אות מבשר טובות לפתיחת נתיבי הסחר למזרח. לאחר שתים עשרה שנה, ב-1498, הגיע ואסקו דה גאמה לאותו מקום, ולאחר מכן המשיך רחוק יותר לכיוון צפון מזרח, במעלה האוקיינוס ההודי.

אף שהפורטוגזים התגאו בהצלחתם ב"כיבוש" הכף, לא היה להם עניין בהתיישבות שם. לפורטוגזים לא היו מתחרים רבים באזור עד לסוף המאה ה-16, אז החלו האנגלים וההולנדים להתחרות בהם על נתיבי הסחר למזרח. תנועת הספינות סביב הכף גדלה, והוא נעשה למקום עצירה קבוע לצוותים חולים ועייפים. ב-1647 נטרפה ספינה הולנדית במקום המכונה היום "מפרץ השולחן" בחוף קייפטאון. ניצולי הצוות, האירופאים הראשונים שניסו להתיישב באזור, בנו מבצר וגרו בו במשך שנה עד שחולצו. זמן קצר לאחר מכן החליטה חברת הודו המזרחית ההולנדית לייסד שם התיישבות קבועה אשר נודעה לימים כמושבת הכף ההולנדית. לא עברו שנים רבות והמושבה הקטנה החלה לקלוט אליה מהגרים אירופאים רבים, בעיקר מהולנד. המהגרים התפשטו ברחבי הארץ ועקב כך המושבה גדלה לידי קרוב למחצית מדרום אפריקה של ימינו. עם סיומה של המאה ה-18 החל הכוח ההולנדי לדעוך, ובריטניה נכנסה למלא את הוואקום. הבריטים תפסו את הכף כדי שלא ייפול לידיים צרפתיות, החזירו אותו לזמן קצר להולנדים, לפני שניכסו סופית את האזור לעצמם ב-1814.

===ההתיישבות הבריטית===
[[קייפטאון בשנת 1897]]
עם הגיעם של הבריטים למושבה היו בה באותה תקופה כ-25,000 עבדים, כ-20,000 מתיישבים לבנים, כ-15,000 קויסאנים, וכ־1,000 עבדים שחורים משוחררים. הכוח היה בידי האליטה הלבנה בקייפטאון, והבדלה בין אנשים על בסיס גזע הייתה מושרשת עמוקות. מחוץ לקייפטאון וסביבתה אכלסו נוודים לבנים ושחורים את הארץ.

כמו ההולנדים לפניהם, לבריטים בתחילה לא היה עניין במושבת הכף לבד מהנמל האסטרטגי. אחת המשימות הראשונות שלהם הייתה לפתור ויכוח גבולות בין הבורים לשבט הקוזה, על הגבול המזרחי של המושבה. ב-1820 כ-5,000 מהגרים בריטים מהמעמד הבינוני, בעיקר סוחרים ואנשי עסקים, שוכנעו לעזוב את בריטניה ולהתיישב על חלקות אדמה בין הקבוצות הלוחמות כדי להוות אזור חיץ. התוכנית הייתה לא מוצלחת בעליל, ועד 1823 כבר נסוגה כמעט מחצית המתיישבים לערים, בעיקר לגרהמסטאון (Grahamstown, כיום מחנדה, Makhanda) ופורט אליזבת.

אף שלא עזרו כלל ביישוב מחלוקת הגבולות, תוספת המתיישבים חיזקה את הנוכחות הבריטית באזור, וסדקה את האחדות היחסית של המושבה הלבנה. בעוד שעד לאותה תקופה הבורים, ערכיהם ואורח חייהם היו דומיננטיים ללא עוררין, הרי שכעת היו שתי קבוצות לשוניות ושתי תרבויות. באופן כללי, דוברי האנגלית היו עירוניים ששלטו בפוליטיקה, במסחר, במכרות ובייצור, ואילו הבורים, שהיו לרוב פחות משכילים, היו מוגבלים לחוותיהם.

הפער בין המתיישבים הבריטים והבורים התרחב עוד יותר עם ביטול העבדות ב-1833, צעד שהבורים ראו אותו כמתריס נגד הסדר האלוהי של הגזעים. אולם השמרנות של המתיישבים הבריטים ותחושת העליונות הגזעית שלהם מנעה רפורמה רדיקלית, וב-1841 הועבר חוק שהנציח את שליטת הלבנים. בינתיים גדל מאוד מספר הבריטים בקייפטאון, וכן באזור שממזרח למושבה (כיום מחוז הקייפ המזרחי), ובנטאל הסמוכה.

===המלחמות האנגלו בוריות===

ב-1836 החל גל נדודים גדול של בורים, שחשו כי רגליהם נדחקות ממושבת הכף, צפון-מזרחה לעומק היבשת בחיפוש אחר שטחים חופשיים משלטון האימפריה הבריטית. הם מצאו את מבוקשם מעבר לנהרות אורנג' ו-ואל, שם ייסדו שתי רפובליקות עצמאיות - מדינת אורנג' החופשית והרפובליקה הדרום-אפריקאית. גילוי מחצבי יהלומים בשטחי הבורים בשנת 1869 המריץ את הבריטים לנסות להרחיב את שטחי השפעתם גם אל הרפובליקות הבוריות העצמאיות, ולספחן. מרד שהחל ברפובליקה הדרום-אפריקאית כנגד יוזמת הסיפוח הבריטית התפתח לכדי מלחמת הבורים הראשונה (1880-1881), בה ניצחו הבורים את הבריטים, הדפו אותם חזרה אל מושבת הכף, וביססו את עצמאותם בהסכם שהעניק הכרה בריטית בריבונותם.

גילוי מרבצי הזהב בשטחי הרפובליקה הדרום-אפריקאית בשנת 1886 הביא לזרימת רבבות בריטים ומהגרים ממושבת הכף אל העיר יוהנסבורג, שנולדה ברפובליקה הדרום-אפריקאית במרכז ריף הזהב וצמחה בקצב מסחרר. בתוך זמן קצר גברו הסכסוכים בין הבורים המקומיים לבין המתיישבים הבריטים החדשים, כאשר המתיישבים הבריטים נושאים עיניהם לממשלה הבריטית במושבת הכף לעזרה. הם זכו לגיבוי מלא מצידו של ססיל רודס, ראש ממשלת מושבת הכף, שממילא שאף להרחבת השליטה הבריטית ברחבי היבשת השחורה וראה את הרפובליקות הבוריות כעצם בגרונה של האימפריה. ניסיונות פישור והידברות לא צלחו, וב-1899 פרצה מלחמת הבורים השנייה. למרות הצלחות ראשוניות של הבורים, גברה לבסוף העוצמה שרוכזה במושבת הכף מכל רחבי האימפריה הבריטית. עם סיום המלחמה בשנת 1902 היו המדינות הבוריות כבושות וחרבות, כשהן נשלטות בידי ממשלת מושבת הכף בקייפטאון.

===לאחר העצמאות===
השלטון הבריטי במושבת הכף ובשטחים שכבשה נמשך עד שנת 1910, אז קמה ישות מדינית עצמאית חדשה - "איחוד דרום אפריקה" (לימים רפובליקת דרום אפריקה). ישות זו איחדה את מושבת הכף ומושבת נטאל הבריטיות, עם מדינת אורנג' החופשית והרפובליקה הדרום-אפריקאית הבוריות, כאשר כל אחת מארבע הטריטוריות הופכת להיות פרובינציה אדמיניסטרטיבית במדינה החדשה. מושבת הכף הפכה, אם כן, להיות "פרובינציית הכף" - מחוז בדרום אפריקה, שכיסה כמחצית משטח המדינה. קייפטאון, בירת מושבת הכף, הייתה לאחת משלוש ערי הבירה של דרום אפריקה (בצד פרטוריה ובלומפונטיין - בירות המדינות הבוריות לשעבר).

ב-1994, לאחר ביטול משטר האפרטהייד ועליית נלסון מנדלה לשלטון, בוצעה חלוקה אדמיניסטרטיבית מחודשת של מחוזות דרום אפריקה. תחת החלוקה החדשה חולקה פרוביציית הכף לשלושה מחוזות הנושאים את השמות הכף המזרחי, הכף הצפוני והכף המערבי.

==אוכלוסייה==
===התפלגות גזעית===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="4" | קבוצות גזעיות באוכלוסיית מושבת הכף
|-
! colspan="4" | 1807
|-
| לבנים || 25,614 || 34.8% ||width="300px"| 
|-
| שחורים || 18,565 || 25.3% ||width="300px"| 
|-
| עבדים || 29,303 || 39.9% ||width="300px"| 
|-
| סה"כ || 73,482 || 100% ||width="300px"|
|-
! colspan="4" | 1820
|-
| לבנים || 43,097 || 40.9% ||width="300px"| 
|-
| שחורים || 30,460 || 28.9% ||width="300px"| 
|-
| עבדים || 32,049 || 30.4% ||width="300px"| 
|-
| סה"כ || 105,336 || 100% ||width="300px"|
|-
! colspan="4" | 1865
|-
| לבנים || 181,592 || 36.6% ||width="300px"| 
|-
| שחורים || 182,134 || 36.7% ||width="300px"| 
|-
| צבעוניים || 132,655 || 26.7% ||width="300px"| 
|-
| סה"כ || 496,381 || 100% ||width="300px"|
|-
! colspan="4" | 1904
|-
| לבנים || 579,741 || 24.1% ||width="300px"| 
|-
| שחורים || 1,424,787 || 59.1% ||width="300px"| 
|-
| צבעוניים ואסייתים || 405,276 || 16.8% ||width="300px"| 
|-
| סה"כ || 2,409,804 || 100% ||width="300px"|
|-
| colspan="4" | בשנת 1833 בוטלה העבדות במושבות האימפריה הבריטית, וכל השחורים שהוחזקו בתנאי עבדותשוחררו. במקביל החלו לבצע החרגה במפקדי האוכלוסין במושבה של אוכלוסיית הצבעוניים. לצד כלזאת, לקראת סוף המאה ה-19 הגיעה למושבה אוכלוסייה אסייתית קטנה אך משמעותית, אשר טבעהאף היא את חותמה במפקדי האוכלוסין במושבה.
|}

===התפלגות דתית===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="4" | קבוצות דתיות באוכלוסיית מושבת הכף (1904)
|-
| פרוטסטנטים || 1,305,453 || 55.3% ||width="300px"| 
|-
| הכנסייה הרפורמית ההולנדית || 405,696 || 17.2% ||width="300px"| 
|-
| הכנסייה המתודיסטית || 290,264 || 12.3% ||width="300px"| 
|-
| הכנסייה האנגליקנית || 281,433 || 11.9% ||width="300px"| 
|-
| הכנסייה הקהילתית || 112,202 || 4.8% ||width="300px"| 
|-
| הכנסייה הפרסביטריאנית || 88,660 || 3.8% ||width="300px"| 
|-
| הכנסייה הלותרנית || 80,902 || 3.4% ||width="300px"| 
|-
| דתות אפריקניות עממיות || 1,016,255 || 43.1% ||width="300px"| 
|-
| קתולים || 38,118 || 1.6% ||width="300px"| 
|-
| מוסלמים || 22,623 || 1.0% ||width="300px"| 
|-
| יהודים || 19,537 || 0.8% ||width="300px"| 
|-
| אחר || 4,297 || 0.2% ||width="300px"| 
|}

===ערים, עיירות וכפרים===
מפת מסילות הרכבת במושבת הכף בשנת 1910, שנתה האחרונה של המושבה.
{| class="sortable wikitable"
|-
! colspan="4" | היישובים הגדולים ביותר במושבת הכף הבריטית
|-
! שם !! בשפת המקור !! שנת הקמה !! אוכלוסייה (1904)
|-
| קייפטאון || <div class="mw-content-ltr">Cape Town</div> || 1652 || 77,668
|-
| קימברלי || <div class="mw-content-ltr">Kimberley</div> || 1871 || 34,331
|-
| פורט אליזבת || <div class="mw-content-ltr">Port Elizabeth</div> || 1820 || 32,959
|-
| וודסטוק || <div class="mw-content-ltr">Woodstock</div> || 1867 || 28,990
|-
| איסט לונדון || <div class="mw-content-ltr">East London</div> || 1872 || 25,220
|-
| ויינברג || <div class="mw-content-ltr">Wynberg</div> || 1795 || 18,477
|-
| קלרמונט || <div class="mw-content-ltr">Claremont</div> || 1840 || 14,972
|-
| גרהאמסטאון || <div class="mw-content-ltr">Grahamstown</div> || 1820 || 13,887
|-
| אוייטנהאכה || <div class="mw-content-ltr">Uitenhage</div> || 1804 || 12,193
|-
| פארל || <div class="mw-content-ltr">Paarl</div> || 1687 || 11,293
|-
| גראף-ריינט || <div class="mw-content-ltr">Graaff Reinet</div> || 1786 || 10,083
|-
| קווינסטאון || <div class="mw-content-ltr">Queenstown</div> || 1853 || 9,616
|-
| קינג ויליאמז טאון|| <div class="mw-content-ltr">King William's Town</div> || 1835 || 9,506
|-
| אודסהורן || <div class="mw-content-ltr">Oudtshoorn</div> || 1857 || 8,849
|-
| ווסטר || <div class="mw-content-ltr">Worcester</div> || 1819 || 7,885
|-
| קרדוק || <div class="mw-content-ltr">Cradock</div> || 1816 || 7,762
|-
| סיימונס טאון || <div class="mw-content-ltr">Simon's Town</div> || 1680 || 6,643
|-
| אליוואל נורת' || <div class="mw-content-ltr">Aliwal North</div> || 1849 || 5,566
|-
| בופורט וסט || <div class="mw-content-ltr">Beaufort West</div> || 1818 || 5,478
|-
| סאמרסט איסט || <div class="mw-content-ltr">Somerset East</div> || 1825 || 5,216
|-
| סטלנבוש || <div class="mw-content-ltr">Stellenbosch</div> || 1679 || 4,969
|-
| ולינגטון || <div class="mw-content-ltr">Wellington</div> || 1840 || 4,881
|-
| מוסל ביי || <div class="mw-content-ltr">Mossel Bay</div> || 1848 || 4,206
|-
| מאלמסברי || <div class="mw-content-ltr">Malmesbury</div> || 1745 || 3,811
|-
| קלדון || <div class="mw-content-ltr">Caledon</div> || 1811 || 3,508
|-
| ג'ורג' || <div class="mw-content-ltr">George</div> || 1811 || 3,506
|-
| דה ארה || <div class="mw-content-ltr">De Aar</div> || 1903 || 3,271
|-
| רוברטסון || <div class="mw-content-ltr">Robertson</div> || 1853 || 3,244
|-
| פרייבורג || <div class="mw-content-ltr">Vryburg</div> || 1882 || 2,985
|-
| קוקסטאד || <div class="mw-content-ltr">Kokstad</div> || 1869 || 2,903
|-
| בורגרסדורפ || <div class="mw-content-ltr">Burghersdorp</div> || 1846 || 2,894
|-
| ויקטוריה וסט || <div class="mw-content-ltr">Victoria West</div> || 1844 || 2,762
|-
| מולטנו || <div class="mw-content-ltr">Molteno</div> || 1874 || 2,725
|-
| מאפיקנג || <div class="mw-content-ltr">Mafeking </div> || 1852 || 2,713
|-
| קולסברג || <div class="mw-content-ltr">Colesberg</div> || 1830 || 2,668
|-
| ריברסדייל || <div class="mw-content-ltr">Riversdale</div> || 1838 || 2,643
|-
| סאמרסט ווסט || <div class="mw-content-ltr">Somerset West</div> || 1822 || 2,613
|-
| אברדין || <div class="mw-content-ltr">Aberdeen</div> || 1856 || 2,553
|-
| קרס || <div class="mw-content-ltr">Ceres</div> || 1854 || 2,410
|-
| סוולנדאם || <div class="mw-content-ltr">Swellendam</div> || 1746 || 2,406
|-
| אומטטה || <div class="mw-content-ltr">Umtata</div> || 1876 || 2,342
|-
| טראקאסטאד || <div class="mw-content-ltr">Tarkastad</div> || 1862 || 2,270
|-
| סטיינסבורג || <div class="mw-content-ltr">Steynsburg</div> || 1872 || 2,250
|-
| דרודרצ'ט || <div class="mw-content-ltr">Dordrecht</div> || 1856 || 2,052
|}

==פוליטיקה==
הפרלמנט של מושבת הכף בשנת 1890
בניין הממשלה של מושבת הכף בשנת 1890
===רשויות השלטון===
לפי חוקת 1872 מושבת הכף נהנתה ממידה רחבה יחסית של משל עצמי, במסגרת היותה מושבה של האימפריה הבריטית. הרשות המחוקקת כללה את בניין הפרלמנט היושב בקייפטאון הבירה. הוא היה מורכב משני בתים: הבית העליון - המועצה המחוקקת (Legislative Council), והבית התחתון - האספה המחוקקת (House of Assembly). חברי המועצה אשר נבחרו בבחירות כלליות אחת לשבע שנים, ייצגו באופן אזורי את פרובינציות המושבה. חברי בית המחוקקים נבחרו אחת לחמש שנים, וייצגו ברמה מקומית יותר - בהתאם למחוזות והעיריות השונות במושבה. בראש הרשות המבצעת עמד מושל, אשר מונה ישירות על ידי הכתר הבריטי, ללא כל השפעה מצד בני המושבה. בעלי זכות בחירה במושבה היו חייבים להיות גברים בני 21 ומעלה, נתינים בריטים, כאלו שנולדו בשטחי המושבה, התגוררו בה ב-12 החודשים הסמוכים למועד ההצבעה, ובעלי רכוש של 75 לירה שטרלינג לפחות ושכר הגבוה מ-50 לירה שטרלינג בשנה. אף על פי שבדרך כלל הדבר לא אירע, גם התושבים הלא-לבנים של המושבה היו להלכה רשאים להשתתף בהליך הבחירות. עם זאת, החוקה מנעה מאנשים שאינם ממוצא אירופאי להיבחר לפרלמנט. בשנת 1907 152,135 מתושבי המושבה היו רשומים בספר הבוחרים כבעלי זכות הצבעה, מתוכם למעלה מ-20,000 לא-אירופאים.

מערכת המשפט של המושבה התבססה על המשפט הרומאי וההולנדי, מורשת מושבת הכף ההולנדית. על בסיס זה חוקק פרלמנט מושבת הכף שורה של חוקים, אשר הגדירו את מאפייני המשפט הפלילי והאזרחי. בראשות כל מחוז עמד משפט מחוזי שכלל שופט אחד שעסק בענייני משפט אזרחי ופלילי כערכאה הנמוכה ביותר במערכת. מעל בתי המשפט המחוזיים עמדו שני בית משפט אזוריים, בית משפט בגראהמסטאון, ובית המשפט הגבוה של גריקואלנד מזרח אשר ישב בקימברלי. בכל אחד מבתי משפט אלו היו שני שופטים ונשיא בית משפט. כאשר משפט לא הוכרע בבתי המשפט המחוזיים, הערעור שהתקבל הביע לאחד משני בתי משפט אלו. כל בתי המשפט המחוזיים היו כפופים לבית המשפט העליון של המושבה, אשר ישב בקייפטאון הבירה, וכלל חבר שופטים בראשות נשיא בית משפט.

===חלוקה מנהלית===
לאורך המאה ה-19, החלוקה המנהלית הפנימית של מושבת השתנתה באופן תדיר, בעיקר כתוצאה מההתרחבות הטריטוריאלית שלה צפונה ומזרחה. לצד החלוקה הבסיסים למחוזות, החל מאמצע המאה ה-19 היווה כל אחד מהמחוזות חלק מאחת משתי פרובינציות של המושבה, הפרובינציה המערבית והפרובינציה המזרחית. בעוד ברחבי הפרובינציה המערבית נשמרה הדומיננטיות ההולנדית, אם כי זו כבר לא הייתה כה מכריעה; הפרובינציה המזרחית, לרבות הערים פורט אליזבת ואיסט לונדון, הורכבה בעיקר ממתיישבים מבריטניה. בשנת 1874, עם המשך התרחבותה של המושבה, חולקו המחוזות מחדש בהתאם לשבע פרובינציות: הפרובינציה המערבית, הפרובינציה הצפון מערבית, הפרובינציה הדרום מערבית, הפרובינציה המזרחית, הפרובינציה הצפון מערבית, הפרובינציה הדרום מזרחית, ופרובינציית מרכז הארץ. בשנת 1880, עם סיפוחה של גריקואלנד מזרח למושבה, היא הפכה לפרובינציה שמינית. פרובינציה תשיעית הקומה בשנת 1895, עם הפיכתה של בצ'ואנאלנד הבריטית גם כן לחלק משטח המושבה.

החל משנת 1855 עמדה בראשות כל מחוז מועצה מחוזית (Provincial council) אשר ייצגה את תושבי המחוז ונבחרה על ידו אחת לשלוש שנים, באופן הדומה לבחירת חברי הפרלמנט. עם זאת, בניגוד לפרלמנט של המושבה, למועצה המחוזית היו יכולים להיבחר גם לא-אירופאים, לפחות באופן תאורטי. בדרך כלל המועצה לא עסקה בחקיקה, אלא בחיבור תקנות שעסקו בעיקר במילוי תפקידים מנהליים, למשל ענייני חינוך יסודי ומיסוי מקומי. כל תקנות המועצות המחוזיות נדרשו לקבל את אישור ממשלת המושבה לפני שאלו נכנסו לתוקף. הרשות המבצעת של המחוז, הוועד המנהל (Executive committee), נבחרה על ידי המועצה, והיא הורכבה מארבעה אנשים אשר בדרך כלל היו גם חבריה. אלו ניהלו את ענייני המחוז יחד עם קצין המנהלה (executive officer) שלו, אשר היה פקיד ממונה מטעם ממשלת המושבה.

{| class="wikitable"
|-
! colspan="7" | מחוזות מושבת הכף הבריטית (1833-1834)
|-
|rowspan="2" bgcolor="#F2F2F2"| ||rowspan="2" bgcolor="#F2F2F2"| <center>שם</center> ||rowspan="2" bgcolor="#F2F2F2"| <center>בשפת המקור</center> ||rowspan="2" bgcolor="#F2F2F2"| <center>בירה</center> ||colspan="3" bgcolor="#F2F2F2"| <center>אוכלוסייה</center>
|-
|bgcolor="#F2F2F2"| <center>חופשיים</center> ||bgcolor="#F2F2F2"| <center>עבדים</center> ||bgcolor="#F2F2F2"| <center>סה"כ</center>
|-
| <center>1</center> || העיר קייפטאון || <div class="mw-content-ltr">Cape Town city</div> || קייפטאון || 13,652 (71.1%) || 5,555 (28.9%) || 19,227
|-
| <center>2</center> || הכף || <div class="mw-content-ltr">Cape</div> || קייפטאון || 7,682 (52.5%) || 4,258 (47.5%) || 11,940
|-
| <center>3</center> || סטלנבוש || <div class="mw-content-ltr">Stellenbosch</div> || סטלנבוש || 7,582 (46.8%) || 8,555 (53.2%) || 16,137
|-
| <center>4</center> || ווסטר || <div class="mw-content-ltr">Worcester</div> || ווסטר || 11,500 (31.7%) || 4,668 (68.3%) || 16,163
|-
| <center>5</center> || סוולנדאם || <div class="mw-content-ltr">Swellendam</div> || סוולנדאם || 11,842 (79.8%) || 3,024 (20.2%) || 14,866
|-
| <center>6</center> || ג'ורג' || <div class="mw-content-ltr">George</div> || ג'ורג' || 5,645 (71.7%) || 2,230 (28.3%) || 7,875
|-
| <center>7</center> || אויטנהכה || <div class="mw-content-ltr">Uitenhage</div> || אויטנהכה || 7,794 (85.8%) || 1,298 (14.2%) || 9,092
|-
| <center>8</center> || אולבני || <div class="mw-content-ltr">Albany</div> || גרהמסטאון || 9,375 (98.4%) || 142 (1.6%) || 9,519
|-
| <center>8</center> || סאמרסט || <div class="mw-content-ltr">Somerset</div> || סאמרסט איסט || 9,989 (87.4%) || 1,441 (12.6%) || 11,430
|-
| <center>10</center> || גראף-ריינט || <div class="mw-content-ltr">Graaff-Reinet</div> || גראף-ריינט || 11,010 (81.8%) || 2,409 (18.2%) || 13,459
|-
| colspan="7" | ה"חופשיים" הנספרים הם אנשים שאינם עבדים מכל קבוצה גזעית שהיא.
|}

<gallery widths="290px" heights="190px" perrow="2">
 קובץ:"Cape Colony in 1806", from page 122 of "South and East Africa" (1897) (14802412033).jpg|מחוזות מושבת הכף בשנת 1806
 קובץ:Southern Africa Comprising Cape Colony, Natal, & c. by Keith Johnston, F.R.S.E.jpg|מחוזות מושבת הכף בשנת 1861
 </gallery>

===ראשי המושבה===
[[ג'ורג' מקרטני, מושל המושבה הראשון בין השנים 1797–1798]]
הרקולס רובינסון, מושל המושבה בין השנים 1881–1889]]
ג'ורג' גריי, מושל המושבה בין השנים 1854–1859]]
{| class="wikitable"
|-
! colspan="5" | מושלי המושבה (1797–1910)
|-
! מלך !! !! שם !! כהונה !! סוג
|-
|rowspan="11"| <center>ג'ורג' השלישי</center> || <center>1</center> || ג'ורג' מקרטניGeorge Macartney || 1797–1798 || מושל
|-
| <center>2</center> || פרנסיס דאנדסFrancis Dundas || 1798–1799 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>3</center> || ג'ורג' יאנגGeorge Yonge || 1799–1801 || מושל
|-
| <center>(2)</center> || פרנסיס דאנדס <small>(כהונה שנייה)</small>Francis Dundas || 1801–1803 || מושל ממלא מקום
|-
| colspan="4" | בין השנים 1803 ו-1806, המושבה הייתה נתונה לשלטון הולנדי
|-
| <center>4</center> || דייוויד באירדDavid Baird || 1806–1807 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>5</center> || הנרי ג'ורג' גרייHenry George Grey || 1807 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>6</center> || דו פרה אלכסנדרDu Pre Alexander || 1807–1811 || מושל
|-
| <center>(5)</center> || הנרי ג'ורג' גריי <small>(כהונה שנייה)</small>Henry George Grey || 1811 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>7</center> || ג'ון פרנסיס קרדוקJohn Francis Cradock || 1811–1813 || מושל
|-
| <center>8</center> || רוברט מידRobert Meade || 1813–1814 || מושל ממלא מקום
|-
|rowspan="3"| <center>ג'ורג' הרביעי</center> || <center>9</center> || צ'ארלס סומרסטCharles Somerset || 1814–1826 || מושל
|-
| <center>10</center> || ריצ'רד בורקRichard Bourke || 1826–1828 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>11</center> || גאלבריית' לאורי קולGalbraith Lowry Cole || 1828–1833 || מושל
|-
|rowspan="2"| <center>ויליאם הרביעי</center> || <center>12</center> || תומאס פרנסיס ויידThomas Francis Wade || 1833–1834 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>13</center> || בנג'מין ד'אורבןBenjamin d'Urban || 1834–1838 || מושל
|-
|rowspan="20"| <center>ויקטוריה</center> || <center>14</center> || ג'ורג' תומאס נפיירGeorge Thomas Napier || 1838–1844 || מושל
|-
| <center>15</center> || פרגרין מייטלנדPeregrine Maitland || 1844–1847 || מושל
|-
| <center>16</center> || הנרי פוטינגרHenry Pottinger || 1847 || מושל
|-
| <center>17</center> || הארי סמית'Harry Smith || 1847–1852 || מושל
|-
| <center>18</center> || ג'ורג' קאת'קארטGeorge Cathcart || 1852–1854 || מושל
|-
| <center>19</center> || צ'ארלס הארי דרלינגCharles Henry Darling || 1854 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>20</center> || ג'ורג' גרייGeorge Grey || 1854–1859 || מושל
|-
| <center>21</center> || רוברט הנרי וויניארדRobert Henry Wynyard || 1859–1862 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>22</center> || פיליפ אדמונד וודהאוסPhilip Edmond Wodehouse || 1862–1870 || מושל
|-
| <center>23</center> || צ'ארלס קראופורד האיCharles Craufurd Hay || 1870 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>24</center> || הנרי בארקליHenry Barkly || 1870–1877 || מושל
|-
| <center>25</center> || הנרי ברטל פרארHenry Bartle Frere || 1877–1880 || מושל
|-
| <center>26</center> || הנרי יו קליפורדHenry Hugh Clifford || 1880 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>27</center> || ג'ורג' סטרוןGeorge Cumine Strahan || 1880–1881 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>28</center> || הרקולס רובינסוןHercules Robinson || 1881–1889 || מושל
|-
| <center>29</center> || הנרי ברוגהאם לוךHenry Brougham Loch || 1889–1895 || מושל
|-
| <center>30</center> || ויליאם גורדון קמרוןWilliam Gordon Cameron || 1891–1894 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>(28)</center> || הרקולס רובינסון <small>(כהונה שנייה)</small>Hercules Robinson || 1895–1897 || מושל
|-
| <center>31</center> || ויליאם הווליי גודאינףWilliam Howley Goodenough || 1897 || מושל ממלא מקום
|-
| <center>32</center> || אלפרד מילנרAlfred Milner || 1897–1901 || מושל
|-
|rowspan="2"| <center>אדוארד השביעי</center> || <center>33</center> || ולטר הלי הצ'ינסוןWalter Hely-Hutchinson || 1901–1910 || מושל
|-
| <center>34</center> || הנרי ג'נר סקובלHenry Jenner Scobell || 1909 || מושל ממלא מקום
|}
{| class="wikitable"
|-
! colspan="6" | ראשי ממשלת המושבה (1872–1910)
|-
! !! תמונה !! שם !! כהונה !! שנות חיים !! מקום לידה
|-
|bgcolor="#BFC1C2"| <center>1</center>
|| מרכז
|| ג'ון מולטנוJohn Charles Molteno
|| 1872–1878<small>(6 שנים)</small>
|| 1814–1886<small>(מת בגיל 72)</small>
|| לונדון, 
|-
|bgcolor="#BFC1C2"| <center>2</center>
|| מרכז
|| גורדון ספריגJohn Gordon Sprigg
|| 1878–1881<small>(3 שנים)</small>
|| 1830–1913<small>(מת בגיל 83)</small>
|| איפסוויץ', 
|-
|bgcolor="#BFC1C2"| <center>3</center>
|| מרכז
|| תומאס סקאנלןThomas Charles Scanlen
|| 1881–1884<small>(3 שנים)</small>
|| 1834–1912<small>(מת בגיל 78)</small>
|| דרהאמסטאון, מושבת הכף הבריטית
|-
|bgcolor="#BFC1C2"| <center>4</center>
|| מרכז
|| תומאס אפינגטוןThomas Upington
|| 1884–1886<small>(שנתיים)</small>
|| 1844–1898<small>(מת בגיל 54)</small>
|| קורק, 
|-
|bgcolor="#BFC1C2"| <center>(2)</center>
|| מרכז
|| גורדון ספריג <small>(כהונה שנייה)</small>John Gordon Sprigg
|| 1886–1890<small>(4 שנים)</small>
|| 1830–1913<small>(מת בגיל 83)</small>
|| איפסוויץ', 
|-
|bgcolor="#BFC1C2"| <center>5</center>
|| מרכז
|| ססיל רודסCecil John Rhodes
|| 1890–1896<small>(6 שנים)</small>
|| 1853–1902<small>(מת בגיל 48)</small>
|| הרטפורדשייר, 
|-
|bgcolor="#BFC1C2"| <center>(2)</center>
|| מרכז
|| גורדון ספריג <small>(כהונה שלישית)</small>John Gordon Sprigg
|| 1896–1898<small>(שנתיים)</small>
|| 1830–1913<small>(מת בגיל 83)</small>
|| איפסוויץ', 
|-
|bgcolor="#ADD8E6"| <center>6</center>
|| מרכז
|| ויליאם שרינרWilliam Philip Schreiner
|| 1898–1900<small>(שנתיים)</small>
|| 1857–1919<small>(מת בגיל 62)</small>
|| ליידי גריי, מושבת הכף הבריטית
|-
|bgcolor="#9ACD32"| <center>(2)</center>
|| מרכז
|| גורדון ספריג <small>(כהונה רביעית)</small>John Gordon Sprigg
|| 1900–1904<small>(4 שנים)</small>
|| 1830–1913<small>(מת בגיל 83)</small>
|| איפסוויץ', 
|-
|bgcolor="#9ACD32"| <center>7</center>
|| מרכז
|| ליאנדר ג'יימסוןLeander Starr Jameson
|| 1904–1908<small>(4 שנים)</small>
|| 1853–1917<small>(מת בגיל 64)</small>
|| אדינבורו, 
|-
|bgcolor="#ADD8E6"| <center>8</center>
|| מרכז
|| ג'ון מרימאןJohn Xavier Merriman
|| 1908–1910<small>(שנתיים)</small>
|| 1841–1926<small>(מת בגיל 85)</small>
|| סאמרסט, 
|-
| colspan="6" | השתייכות מפלגתית: ; ; 
|}

===מפלגות פוליטיות===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="6" | השוואת עמדות בקרב המפלגות הפוליטיות במושבת הכף
|-
! מפלגה !! קהל בוחרים עיקרי !! אפיוןאידאולוגי-פוליטי !! הידוק הקשריםעם האימפריה !! שימורהמלוכה !! הרחבת זכויותהאזרח של השחורים
|-
|bgcolor="#9ACD32"| המפלגה הפרוגרסיבית || אנגלים || ימין-שמרני || <center></center> || <center></center> || <center></center>
|-
|bgcolor="#ADD8E6"| המפלגה הדרום אפריקאית || אפריקאנרים || מרכז-ליברלי || <center></center> || <center></center> || <center></center>
|-
|bgcolor="#F28500"| האפריקאנר בונד || אפריקאנרים || ימין-שמרני || <center></center> || <center></center> || <center></center>
|}

==ראו גם==
* היסטוריה של דרום אפריקה
* מושבת הכף ההולנדית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:האימפריה הבריטית
קטגוריה:מדינות לשעבר באפריקה
כף, בריטניה, מושבת