OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קופאטי

קוּפָּאטִי (בגאורגית: კუპატი) הוא סוג של נקניקייה מהמטבח הגאורגי. מעי בקר ממולא בבשר. היא העשויה מבשר ונפוצה במדינות הקווקז ומרכז אסיה<ref></ref>.

הנקניקיה דומה בטעמה לנקניקיית הצ'וריסו, ועשויה מבשר בקר, כבש או חזיר, מתובלת בשומן, שום, בצל ופלפל שחור שאותם טוחנים, מערבבים וממלאים למעי בקר<ref></ref><ref></ref>.

נהוג לצרוך את הנקניקייה בחגים ואירועים מיוחדים לאחר שעברה תהליך של עישון או בישול ובליווי של ירקות טריים ולחם.

== ראו גם ==
* לוקאניקו
* לוקאנקה
* צ'וריסו

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.renkaskitchen.com/post/קופאטי-עם-ביצים מתכון קופאטי עם ביצים], באתר Renkaskitchen
* [https://timeout.co.il/מצ׳ורחצ׳חלה-ועד-נקנבי-מילון-המאכלים-ה/ מצ׳ורחצ׳חלה ועד נקנבי: מילון המאכלים הגיאורגיים השלם], באתר Timeout
* [https://theflyingpork.wordpress.com/2017/09/17/kupati/ קופאטי, או נקניקייה גאורגית עם גרגרי רימונים], באתר Theflyingpork

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:המטבח הגאורגי
סלמאן מולא

סלמאן מולא (בערבית: سلمان ملا; נולד ב-7 באוקטובר 1967) הוא ראש המועצה המקומית ירכא.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בירכא. למד בבית ספר יסודי "אל אמאל" ובתיכון "אחווה" ירכא.

בשנת 1985 התגייס לצה"ל לגדוד חי"ר 299 ושירת כחובש קרבי. לאחר מכן יצא לקורס קצינים עבר למערך הלוגיסטיקה ושימש במגוון תפקידים: קצין לוגיסטיקה בחטיבה המערבית. קצין לוגיסטיקה בחטיבת הערבה. קצין אספקה באוגדת עזה. קצין אספקה באוגדת מילואים. השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף בשנת 2012.

בשנת 1998 למד לתואר ראשון בהמזרח התיכון ולימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה.

בשנת 2007 למד לתואר שני לביטחון לאומי ומינהל ציבורי באוניברסיטת חיפה.

בשנת 2012 למד לימודי תעודת הוראה במכללת אורנים. ולימודי תעודה לנוער בסיכון במכללה האקדמית גליל מערבי.

בשנת 2019 עבר קורס למנהלים במכון אבני ראשה.

בשנים 2013–2019 היה מורה לאזרחות, רכז משמעת וביטחון ורכז אגף שחר בית ספרי. בבית ספר "אחווה" ירכא.

בשנים 2020–2024 שימש מנהל בית ספר "אחווה" ירכא.

בבחירות ב-2024 התמודד לראשות המועצה מול סלאמה אנור וחמוד מוח'לס וניצח עם 63.8% מהקולות.

הוא נשוי לענת ואב לשבעה. מתגורר בירכא.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://yirka.muni.il/he/74/ סלמאן מולא], באתר מועצה מקומית ירכא

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:ירכא
קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
Ladaniva (אלבום)

Ladaniva (בעברית: לאדאניבה) הוא אלבום הבכורה של הצמד המוזיקלי הצרפתי-ארמני לאדאניבה. את האלבום הוציאה ב-29 בספטמבר 2023 לאור חברות התקליטים ג'יגולי מיוזיק ו-PIAS רקורדס. הוא כולל 11 רצועות, כולן מושרות בארמנית ובצרפתית, ואורכו עומד על 37 דקות ו-45 שניות.<ref></ref>

מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים: "Shakar", "Wayo waya", "Je voulais", "Je t'aime tellement" ו-"Jako". האחרון מביניהם נבחר לייצג את באירוויזיון 2024, שהתקיים במאלמה שבשוודיה.<ref name="ladaniva"></ref><ref></ref> בערב הגמר הוא הגיע למקום השמיני עם השמיני עם 183 נקודות.

בקדמת העטיפה מופיעה הזמרת, מחייכת חיוך רחב ובעלת הבעה שמחה ומלאת חיים. היא חובשת כיסוי ראש בצבעים חמים ומגוונים, ועונדת שרשרת צוואר גדולה ועגילים ארמנים מסורתיים. היא לובשת חולצה בצבע סגול עם ז'קט או צעיף פתוח בצבע כתום המונח על כתפיה. ברקע ניתן לראות את הצלע הגברית בצמד, יושבת על רקע נוף טבעי הכולל הרים ואדמה חשופה. השמיים בתמונה צבועים בגוונים של כחול וכתום במטרה לדמות שקיעה או זריחה.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==
* 	
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2023
קטגוריה:אלבומי לאדאניבה
Ladaniva (Postcards)

Ladaniva (Postcards) (בעברית: לאדאניבה) הוא אלבום האולפן השני של הצמד המוזיקלי הצרפתי-ארמני לאדאניבה. את האלבום הוציאה ב-14 במאי 2024 לאור חברות התקליטים ג'יגולי מיוזיק ו-PIAS רקורדס. הוא כולל 17 רצועות, כולן מושרות בארמנית ובצרפתית, ואורכו עומד על 61 דקות ו-36 שניות.<ref></ref>

זהו אלבום המשך ל-Ladaniva. יצאו מתוכו שני סינגלים מסחריים: "Here's to You Ararat" ו-"Saraiman".

בעטיפה רואים את שני חברי הצמד המוזיקלי לאדאניבה. הם מצולמים לצד מכונית ישנה, כנראה מדגם לאדה, הניצבת בשטח פתוח ומדברי עם נוף הררי ברקע. הזמרת עומדת לצדה של המכונית, לובשת שמלה קצרה בצבע אדום ונעלי ספורט, עם יד אחת שנשענת על גג המכונית. הבעת פניה נראית רצינית וממוקדת. חבר הצמד השני יושב בתוך המכונית, לבוש בחולצה קצרה בצבע כחול, מכנסיים קצרים וכובע מצחייה. הוא יושב ברגליים יחפות, ונראה רגוע ונינוח. המכונית עצמה ישנה ומתפוררת, עם דלת צד אחת פתוחה לרווחה וחלון אחורי שבור או חסר. השטח סביבם פתוח ורחב ידיים, עם הרים ירוקים באופק ושמיים כחולים מעל.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומי לאדאניבה
דיוויזיית המילואים ה-80 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-80 (בגרמנית: 80. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה בסוף דצמבר 1914 ואורגנה במהלך החודש הבא, כשהיא הגיעה לקו בתחילת פברואר 1915.<ref name="1914-18.info">[http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=407 80. Reserve-Division (Chronik 1914-1918)]</ref> היא הייתה חלק מהגל הגדול השני של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-75 עד ה-82. <ref> גל זה כלל גם את דיוויזיית המילואים ה-8 של בוואריה. בין הגל הראשון (דיוויזיות המילואים ה-42 עד ה-54 ודיוויזיית המילואים ה-6 של בוואריה), הוקמו מספר דיוויזיות אחרות על בסיס אד-הוק, שקיבלו בעיקר את שם המפקד או מקום ההקמה שלהן, אך אלו לא היו חלק מגל רשמי מתוכנן של דיוויזיות חדשות. </ref> הדיוויזיה הייתה בתחילה חלק מקורפוס המילואים ה-40. הדיוויזיה כללה את רגימנט המילואים ה-264 מתורינגיה, שתואר כרגימנט סקסוניה-אלטנבורג, רגימנט המילואים ה-265 מהדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין ורגימנט המילואים ה-266 אשר הוקם גם בדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין, אך על פי הדיווחים כללה מגויסים ממקלנבורג-שטרליץ, פומרניה ואזורים אחרים. רגימנט הרגלים ה-34, שהחליף את ה-265 ב-1915, היה מפרוסיה המערבית.

דיוויזיית המילואים ה-80 לחמה בתחילה בחזית המזרחית, ונלחמה לראשונה בקרב השני על האגמים המזוריים. ב-1915 היא נלחמה במצור על קובנה ובקרבות ניימן ווילנה. מאוקטובר 1915 עד דצמבר 1916 פעלה הדיוויזיה בלוחמת חפירות, ונלחמה בקרבות לאורך אגם נרץ', ולאחר מכן הועברה לחזית המערבית. היא הייתה בעתודה ולאחר מכן פעלה בלוחמת חפירות בפלנדריה ובארטואה עד אפריל 1917, אז נלחמה בקרב אראס. מאוחר יותר ב-1917, היא נלחמה בקרב פשנדל והתנגדה למתקפה הצרפתית בוורדן. הדיוויזיה השתתפה במתקפת האביב הגרמנית של 1918, ונלחמה בקרב הראשון על הסום (1918), שנקרא גם הקרב השני על הסום (כדי להבדיל בינו לבין הקרב ב-1916). מאוחר יותר היא התנגדה להתקפות נגד שונות של בעלות הברית, כולל מתקפת אואז-אן ומתקפת מז-ארגון. הדיוויזיה פורקה בשנת 1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה. המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג שלישי. <ref>Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 541-543.</ref>

== מפקדים ==
* גנרל-לויטננט מקס קרל גוטלוב בקמן (20 בדצמבר 1914 – 3 בנובמבר 1915)
* גנרל-מיור אריך פון רדרן (4 בנובמבר 1915 – 12 ביוני 1916)
* גנרל-לויטננט פרידריך קרל אריך גבל (13 ביוני 1916 – 16 במרץ 1917)
* גנרל-מיור תאודור קרל ארנסט קרנר (17 במרץ 1917 – 14 במאי 1918)
* גנרל-מיור פאול יאנקה (15 במאי 1918 – 23 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

== הערות שוליים ==

80
80
נחל עפרן

גבים בנחל עפרן
נחל עַפְרָן (מערבית: وادي عفران, תעתיק מדויק: ואדי עפראן) הוא נחל אכזב במורדות הדרומיים של רכס חתירה בנגב הצפוני. בנחל ערוץ קניוני תלול ובו מפלים, גבים ומעוק מרשים.
==מסלול הנחל==
ראשיתו של נחל עפרן ליד האנדרטה שבראש מעלה אברהם, בפינתו הדרומית-מערבית של המכתש הגדול. מכאן יורד הנחל דרומה בעמק מתון, אך בין קירות זקופים של סלעי גיר מגיל הקנומן. בהמשך מתקרב הנחל אל הכפיפה הגאולוגית החריפה של הרכס לעבר בקעת צין, והוא מעמיק את ערוצו בין מצלעות הסלע המרשימות שבמורדות הרכס.
בערוצו זורם מפל בגובה 6–7 מ', ולאחריו נבלע הנחל במעוק צר ביותר ותלול, שגושי סלע ענקיים תקועים בין קירותיו. בקרקעיתו של המעוק הזה יש מכתשות עמוקות ומדרגות מפל. בדרגשי הסלע שמשני עברי המעוק יש ריכוזים מרשימים של מאובני מגדלונים מצוררים וכהים. קטע המעוק של הנחל מסתיים בתחתית הכפיפה הגדולה בשתי מכתשות גדולות ומפל קטן ביניהן. לאחריו עובר הנחל מתחום הסלע הקשה של מורדות רכס חתירה אל סלעי הקירטון הרכים של בקעת צין. בבקעת צין עובר הנחל ממערב לגבעת מדור, באפיק שטוח ורחב, עד נקודת חיבורו אל נחל מדור, שאף הוא יורד מקמר חתירה לבקעת צין, כ-2 ק"מ מצפון לגשר הרכבת הגדול בנחל צין.

שביל הטיול המסומן העובר בנחל עפרן נקבע כחלק משביל ישראל. השביל תלול, עובר דרך גבי נחל עפרן, ובכמה מקומות הותקנו בו מאחזי יד ומדרגות ברזל.

==לקריאה נוספת==
* [https://www.nakeb.co.il/hike/337#google_vignette מסלול נחל מדור וגבי עפרן] באתר נאקב
* [https://www.teva.org.il/israel-national-trail/id-3726 מקטע 39 בשביל ישראל העובר בנחל מדור] מתוך אתר החברה להגנת הטבע

== הערות שוליים ==

עפרן
קטגוריה:שביל ישראל
גורי שנקה

גורי שנקה (בנורווגית: Guri Schanke; נולדה ב-1961) היא זמרת ושחקנית נורווגית.

==ביוגרפיה==
שנקה ביצעה את הופעת הבכורה שלה כשחקנית בתיאטרון באוסלו, היא השתתפה במספר מחזות זמר וביניהם אנני אוקלי אשת לפידות ועלובי החיים. בשנות התשעים החלה להופיע באופרת הסבון "Hotel Cæsar".

היא עסקה רבות בהפקות דיבוב בשפה הנורווגית, בין תפקידיה נמנים פוקהונטס בסרט פוקהונטס, פרדיטה בסרט על כלבים וגנבים של דיסני, דוכסית בחתולים בצמרת וברבי בצעצוע של סיפור 2.

היא לקחה חלק בעונה הראשונה של התוכנית רוקדים עם כוכבים הנורווגית והגיעה עד למקום השני.

ב-2007 זכתה בתחרות מלודי גרנד פרי עם השיר "Ven a bailar conmigo", בעקבות זאת ייצגה את נורווגיה באירוויזיון 2007 בהלסינקי.

היא הייתה נשואה לקומיקאי איווינד בלאנק.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:זמרות נורווגיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2007
קטגוריה:נציגי נורווגיה באירוויזיון
Where I've Been, Isn't Where I'm Going

Where I've Been, Isn't Where I'm Going (בעברית: "איפה שהייתי, זה לא לאן שאני הולך") הוא אלבום האולפן השלישי ואלבום הבכורה בהפצת חברת תקליטים גדולה של המוזיקאי האמריקאי שאבוזי, שיצא ב-31 במאי 2024, תחת הוצאת אמריקן דוגווד ואמפייר דיסטריביושן. קדם לו הסינגל "A Bar Song (Tipsy)", שהגיע לראש המצעדים בארצות הברית, והוא כולל שיתופי פעולה עם נואה סיירוס, בין היתר.<ref name="BB"></ref> האלבום הגיע למקום החמישי בבילבורד 200.

== הצלחה במצעדים ==
Where I've Been, Isn't Where I'm Going הגיע היישר למקום החמישי במצעד הבילבורד 200 ולמקום השני במצעד אלבומי הקאנטרי בארצות הברית בתאריך ה-15 ביוני 2024, ומכר כ-50,000 יחידות שקולות לאלבום.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומי חברת אמפייר דיסטריביושן
Zach Bryan

Zach Bryan הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר והיוצר האמריקאי זאק בריאן. הוא יצא ב-25 באוגוסט 2023, תחת הוצאת בלטינג ברונקו ווורנר. בהפקה עצמית לחלוטין, הוא כולל הופעות אורח של קייסי מאסגרייבס והלומינירז, בין היתר. בטקס פרסי גראמי ה-66 הפרויקט קיבל שלוש מועמדויות, כולל לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר, וזכה בגראמי הראשון שלו לביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה על שיתוף הפעולה "I Remember Everything" עם מאסגרייבס.

מבחינה מסחרית, האלבום הגיע היישר לראש מצעד בילבורד 200 עם שבוע הסטרימינג הגדול ביותר לאלבום רוק, בעוד שהסינגל המוביל שלו "I Remember Everything" הפך לשיר הראשון שהגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100, מצעד שירי הקאנטרי ומצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים בארצות הברית בו-זמנית.

לקידום האלבום, בריאן ייצא לסיבוב הופעות "Quittin Time Tour '24" במהלך שנת 2024. הוא התחיל ב-6 במרץ ביונייטד סנטר בשיקגו, אילינוי, וצפוי להסתיים ב-19 בדצמבר בברקליס סנטר בברוקלין, ניו יורק.<ref></ref><ref></ref>

== רקע והרכב ==
בריאן חשף ש"אין הסבר גדול" או "חידת היגיון" מאחורי אף אחד מהשירים באלבום. במקום זאת, הוא פשוט תיאר אותם כ"שירים ופואמות" שהוא רצה לשתף כי הוא חשב שהם מיוחדים. הוא התייחס לרצועות כ"כבדות" ו"מעוררות תקווה" אבל מה שהכי חשוב לו זה שהן שלו.<ref></ref> עם יציאתו, בריאן הודיע שאסור למאזינים להיכנס לאלבום מתוך מחשבה שזה יהיה "בראש המצעדים" או שזו הייתה "הכוונה שלו", אחרת הם "יתאכזבו קשות".<ref></ref>

בריאן שיתף לראשונה טיזרים של עשר רצועות ב-25 ביוני 2023 באינסטגרם שלו ורמז על צאת האלבום בקרוב. הוא גם חשף שהאלבום הזה היה בשבילו ושלא אכפת לו אם המאזינים יאהבו אותו. בריאן הכריז על האלבום עם פרטים על העטיפה ורשימת הרצועות ב-9 באוגוסט. הפרויקט מתואר כ"אלמנטים של אינדי רוק ופולק לתוך הטייק הייחודי של [בריאן]" של מוזיקת קאנטרי.

== הופעה מסחרית ==
האלבום הגיע למקום הראשון בבילבורד 200 עם 200,000 יחידות שקולות לאלבום, השבוע הגדול ביותר לאלבום רוק מזה ארבע שנים והאלבום הראשון של בריאן שהגיע לראש המצעד. הוא גם זכה בשבוע הסטרימינג הגדול ביותר לאלבום רוק בתולדות מצעד הבילבורד.<ref name="BB200"></ref> האלבום גם הגיע למקום הראשון בקנדה ובניו זילנד, ולמקום השני באוסטרליה ובאירלנד.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

=== מצעדים שנתיים ===

== נתוני מכירות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2023
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי קאנטרי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בקנדה
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
אלכסנדר ברודסקי

אלכסנדר ברודסקי (ברוסית: Александр Ильич Бродский; 19 ביוני 1895 - 21 באוגוסט 1969) היה כימאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא פעל באוקראינה הסובייטית. ברודסקי התמחה בחקר תמיסות ואיזוטופים.
==קורות חיים==
אלכסנדר ברודסקי נולד בשנת 1895 ביקטרינוסלב (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה למשפחה יהודית. אביו היה מהנדס כימיה.

בשנת 1913 ברודסקי סיים לימודי בית ספר והחל ללמוד במכון למהנדסי הרים בעיר. במקביל הוא העמיק התעניינות בכימיה ושמע הרצעות באוניברסיטה. בשנת הלימודים החמישית ברודסקי עבר להמשך לימודים באוניברסיטת מוסקבה וסיים אותה בשנת 1922 (בגלל אירועי מלחמת האזרחים ברוסיה הלימודים התארכו מעבר לתכנון) תוך התמחות בכימיה פיזיקלית. 

ברודסיק חזר לעיר דנייפרופטרובסק (כיום דניפרו) והחל ללמד במוסדות להשכלה גבוהה. בשנת 1926 הוא התמנה לפרופסור. בשנת 1927 הוא התחיל לעבוד במכון לכימיה פיזיקלית שהוקם בעיר. בשנת 1934 ברודסקי קיבל לראשונה בברית המועצות מים כבדים. חומר זה היה חשוב למחקר גרעיני וייצור פצצה גרעינית. בשנת 1939 ברודסקי מונה למנהל מכון מחקר בו עבד.

בשנת 1941, לאחר פלישת נאצים לברית המועצות מכון בו עבד ברודסקי הועבר לאופה. ברודסקי המשיך במחקריו ובשנת 1943 נבחר כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות.

בשנת 1943 ברודסקי עבד למוסקבה והתמנה לפרופסור במכון לטכנולוגיה פלדה וסגסוגות. בשנת 1949 הוא עבר לקייב אליו חזר גם מכון בו הוא עבד לפני תחילת המלחמה.

ברודסקי פעל בקייב עד לפטירתו בשנת 1969. הוא נטמן בבית העלמין באיקובה.

למשפחה היה אוסף גדול של יצירות אומנות. אוסף זה נטרם למוזיאונים של קייב.

בנוסף למחקרים ברודסקי כתב מספר ספרים בנושא התמחותו. ספר לימוד לאוניברסיטאות "כימיה פיזיקלית" עבר 13 מהדורות.

על תרומתו לקידום המדע לברודסקי הוענק תואר גיבור העמל הסוציאליסטי (1969), עיטור לנין (1953 ו-1969), עיטור הדגל האדום של העמל (1945) ופרס ברית המועצות (1946). הוא קיבל פרסים ועיטורים נוספים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=12882 ביוגרפיה] 

קטגוריה:כימאים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין באיקובה
קטגוריה:ילידי 1895
קטגוריה:נפטרים ב-1969
איסאק ברוק

איסאק ברוק (ברוסית: Исаак Семёнович Брук; 8 בנובמבר 1902 - 6 באוקטובר 1974) היה מהנדס סובייטי ממוצא יהודי. בראשותו נבנו מחשבים שהחלו לפעול בשנת 1951.
==קורות חיים==
איסאק ברוק נולד בשנת 1902 במינסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס למשפחה יהודית. אביו עבד בבית החרושת לייצור סיגריות.

לאחר סיום בית ספר ברוק החל ללמוד הנדסת חשמל בהאוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן. הוא סיים את הלימודים בשנת 1926 והחל לעבוד בתחום החשמל במוסקבה. בספטמבר 1930 הוא עבר לחרקיב ועבד במפעל ייצור מכונות חשמל. הוא היה אחראי על ביצוע חישובים הנדרשים לתכנון מכונות חשמל חדשות.

בשנת 1934 ברוק חזר למוסקבה ובשת 1935 התחיל לעבוד במכון לאנרגיה בראשות גלב קרז'יז'אנובסקי. בעבודה במכון הוא עשה חישובי יציבות של מערכות חשמל. הוא עשה עבודת תואר שלישי ופוסט-דוקטורט (1937) בנושא. לצורך ביצוע חישובים נדרשים ברוק בנה מחשבים אנלוגיים. על הישגיו בתחום בשנת 1939 ברוק נבחר לחבר בהתכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

בתקופת מלחמת העולם השנייה ברוק פיתח מערכת בקרת ירי למטוסי קרב.

בשנת 1948 לברית המועצות הגיעו ידיעות על בניית מחשב בארצות הברית. ברוק הקים צוות שהחל לפעול בתחום ובשנת 1951 המחשב הראשון החל לפעול. בהמשך הצוות בנה מחשבים נוספים. ברוק הועמד בראש המעבדה שהייתה אחראית לתחום והחל משנת 1958 היה מנהל מכון למחשבים שפיתח מחשבים שפעלו בזמן אמת.

ברוק כתב מספר ספרים בנושא התמחותו ובבעלותו היו 30 פטנטים.

לברוק הוענקו מספר עיטורים של ברית המועצות.
==קישורים חיצוניים==
* [http://rntbcat.org.by/belnames/F_HTM/Bruk.HTML ביוגרפיה] 

קטגוריה:מהנדסים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:ממציאים יהודים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:ילידי 1902
קטגוריה:נפטרים ב-1974
דיוויזיית המילואים ה-48 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-48 (בגרמנית: 48. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה בספטמבר 1914 ואורגנה במהלך החודש הבא, והגיעה לקו באוקטובר.<ref name="1914-18.info">[http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=397 48. Reserve-Division (Chronik 1914-1918)]</ref> היא הייתה חלק מהגל הראשון של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-43 עד ה-54. הדיוויזיה הייתה חלק מקורפוס המילואים ה-24.

דיוויזיית המילואים ה-48 הייתה מעורבת יחסית, אך הגיעה בעיקר מהמחוזות הצבאיים ה-11 וה-18. רגימנטים המילואים ה-221 וה-222 הוקמו בדוכסות הגדולה של הסן. רגימנט המילואים ה-223 גויס במחוז הפרוסי הסן-נסאו, עם גדוד אחד בשניהם משטחי נסיכות הבוחר מהסן לשעבר, דוכסות נסאו והעיר פרנקפורט אם מיין. רגיינט המילואים ה-224 היה ממדינות תורינגיה ומהמחוז הפרוסי סקסוניה. לאחר שרגימנט המילואים ה-224 הועבר לדיוויזיית הרגלים ה-215, דיוויזיית המילואים ה-48 הפכה ליחידה הסיאנית אפילו יותר.

דיוויזיית המילואים ה-48 לחמה תחילה בחזית המערבית, ונכנסה לקו באוקטובר בין המז למוזל. לאחר מכן היא עברה לאזור פלנדריה וארטואה בהתקדמות צפונה הידועה בשם המרוץ אל הים. היא נלחמה בליל בסוף אוקטובר ובאיפר עד נובמבר. בסוף נובמבר הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית. היא נלחמה במספר קרבות, כולל קרב לודז' בחורף 1914, ולאחר מכן השתתפה במרדף אחר הרוסים מקרפטיה ומגליציה האוסטרית, לאחר מתקפת גורליצה-טרנוב. הדיוויזיה נותרה בלוחמת חפירות ובקרבות שונים בחזית המזרחית לאחר מכן, והתמודדה עם חלק ממתקפת ברוסילוב ב-1916. מאוקטובר 1916 עד אפריל 1917 צורפה הדיוויזיה לארמייה האוסטרו-הונגרית השלישית, ולאחר מכן צורפה לארמייה האוסטרו-הונגרית השנייה. במאי 1917 חזרה הדיוויזיה לחזית המערבית, והחזיקה את הקו ליד ורדן, מול המתקפה הצרפתית שם באוגוסט וספטמבר. הדיוויזיה הייתה בתעלות בלורן מסוף ספטמבר עד תחילת דצמבר 1917, ולאחר מכן באלזס עילית עד אמצע פברואר 1918. לאחר מכן היא נכנסה לעתודת הצבא עד אפריל, אז נכנסה לקו באזורי פלנדריה וארטואה. היא נשארה בלחימה בחלק הצפוני של החזית המערבית עד תום המלחמה. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

ב-1917 דירג המודיעין של בעלות הברית את הדיוויזיה כדיוויזיה בינונית. בשנת 1918 היא דורגה כדיוויזיה מדרג שני. <ref>Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 479-482.</ref>

== מפקדים ==
* גנרל-לויטננט פרדיננד פון האן (25 באוגוסט 1914 עד 7 ביוני 1915)
* גנרל-לויטננט הרמן פון אופלן-ברוניקובסקי (8 ביוני 1915 עד 25 במאי 1917)
* גנרל-מיור קונרד פון היפל (26 במאי 1917 עד 9 בפברואר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

== הערות שוליים ==

48
48
ג'וליאן דה לה סל

ג'וליאן דה לה סל (באנגלית: Julian de la Celle; נולד ב-10 ביוני 1996) הוא שחקן אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
ג'וליאן דה לה סל נולד ב-10 ביוני 1996 בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא למד בתיכון Ramon Cortines VAPA בלוס אנג'לס.

== קריירה ==
הוא עשה את הופעת הבכורה שלו במשחק ב-2008 בסרט הקצר "היתום". באותה שנה לוהק לשחק בתפקיד דניאל מיד ג'וניור בסדרת הטלוויזיה "בטי המכוערת". <ref></ref>מאוחר יותר הוא שיחק בסדרות טלוויזיה רבות, בהן "גיבורים", "משפחת פוסטר", "המדריך לרוצח"<ref></ref> ו"קולוני".

בשנת 2019 שיחק בסרט "Ice Cream in the Cupboard".

בשנת 2020 שיחק בסרט "M.O.M. Mothers of Monsters". <ref></ref>

== פילמוגרפיה נבחרת ==
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!כותרת
!תפקיד
!הערות
|-
|2008
|בטי 
|דניאל מיד
|תפקיד חוזר
|-
|2010-2009
|גיבורים 
|סמואל הצעיר
|תפקיד חוזר
|-
|2014
|משפחת פוסטר
|זאק רוג'רס
|תפקיד חוזר
|-
|2014
|Oh, You Pretty Things!
|עזרא ברחאס
|9 פרקים
|-
|2014
|המדריך לרוצח
|ראיין רמיני
|
|-
|2019
|Ice Cream in the Cupboard
|דילן
|סרט באורך מלא
|-
|2020
|M.O.M. Mothers of Monsters
|גרג
|סרט באורך מלא
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
הפיתוי (סרט, 2017)

הפיתוי (באנגלית: The Beguiled) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2017 בכתיבה, הפקה ובימויו של סופיה קופולה, עם קולין פארל, ניקול קידמן וקירסטן דנסט בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן The Beguiled של תומאס קאלינן משנת 1966.

גרסה קודמת לספר הופקה ב-1971 בבימויו של דון סיגל בכיכובם של קלינט איסטווד וג'רלדין פייג'.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן בו זכתה קופולה בפרס הבמאית הטובה ביותר והייתה מועמדת לפרס דקל הזהב.

העלילה מתרחשת במלחמת האזרחים של ארצות הברית והיא אודות חייל פצוע מצבא האיחוד מקבל טיפול בבית ספר מבודד לנשים אך יצר הפיתוי ותשוקות המין מביא לסיום טרגי.

==תקציר העלילה==
וירג'יניה 1864, מרתה פרנסוורת' (ניקול קידמן) מנהלת בית ספר מבודד לבנות. העבדים ורוב התלמידות עזבו והיא נשארה עם המורה אדווינה מורו (קירסטן דנסט) וחמש תלמידות בגילאים שונים.

יום אחד מגלה התלמידה איימי (אונה לורנס) חייל פצוע ברגלו שמבקש ממנה עזרה. הוא מגלה לה שהוא קורפורל בצבא האיחוד בשם ג'ון מק'ברני (קולין פארל) וכי ערק מיחידתו לאחר שנפצע. איימי מחליטה לעזור לו ותומכת בו עד הגיעם לבית הספר שם מחליטה מרתה לטפל בו ולאחר שיבריא, להסגיר אותו לצבא הקונפדרציה.

מרתה ואדווינה מטפלות בג'ון והוא מתאושש, מתחיל ללכת ועוזר לנשים בגינה הירקות.

אדווינה מתקרבת ארליו והם מתנשקים בסתר. גם התלמידה הבוגרת אלישיה (אל פנינג) מתאהבת בו. אדווינה מתכוננת להגיע לחדרו בלילה אך מוצאת אותו במיטה עם אלישיה. הוא קם ומנסה להסביר אך היא הודפת אותו והוא נופל במדרגות ורגלו הפצועה נשברת.

מרתה מחליטה כי יש צורך לקטוע את רגלו בגלל נמק. לאחר הקטיעה הוא נעשה אלים. מרתה מחליטה להסגירו ושולחת את איימי לתלות בד כחול על השער, סימן לחיילי הדרום שיש שבוי צפוני במקום. ג'ון תופס את איימי ומאיים עליה אך מרתה מרגיעה אותו ומחליטה לחסלו על ידי פטריות רעל.

אדווינה מקיימת אתו יחסים אינטימיים והוא מוזמן לסעודה עם כולם, שם מגישים לו את פטריות הרעל והוא צונח ומת.

הן עוטפות אותו, מביאות את הגופה לשער, תולות בד כחול ומצפות לחיילים שייקחו את הגופה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|ניקול קידמן
|מרתה פרנסוורת'
|מנהלת בית ספר
|-
|קולין פארל
|ג'ון מק'ברני
|חייל בצבא האיחוד
|-
|קירסטן דנסט
|אדווינה מורו
|מורה
|-
|אל פנינג
|אלישיה
|תלמידה
|-
|אונה לורנס
|איימי
|תלמידה
|-
|אנגאורי רייס
|ג'יין
|תלמידה
|-
|אדיסון ריקה
|מארי
|תלמידה
|-
|אמה הווארד
|אמילי
|תלמידה
|-

|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=iBoLK5z_FHo קדימון לפיתויו 2017], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=JSkDwkUTPLE קטע הקבלה של מק'ברי על ידי הנשים], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=DZ8JcoSmwmo הסבר מקוצר על הסרט], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=JkmPnx8nR_Y מאחורי הקלעים של הפיתוי 2017], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי סופיה קופולה
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי מלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
וניאמין וייץ

וניאמין וייץ (ברוסית: Вениамин Исаакович Вейц; 4 בינואר 1905 - 27 בינואר 1961) היה מדען סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בסטטיסטיקה ומשק החשמל.
==קורות חיים==
וניאמין וייץ נולד בשנת 1905 בצ'צ'רסק (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בבלארוס) למשפחה יהודית. 

לאחר סיום בית ספר וייץ החל ללמוד סטטיסטיקה באוניברסיטת מוסקבה אותה סיים בשנת 1924 במקביל הוא למד הנדסת חשמל בהאוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן וקיבל תואר בשנת 1925.

לאחר סיום הלימודים וייץ החל ללמד במוסדות להשכלה גבוהה. בשנת 1930 הוא התמנה לפרופסור במכון האנרגטי של מוסקבה. בשנת 1932 הוא התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות.

וייץ היה בין המייסדים של מכון לאנרגיה בראשות גלב קרז'יז'אנובסקי.

בשנת 1927 הוא היה נציג של ברית המועצות בוועידה לסטטיסטיקה כלכלית בז'נבה.

בתקופת מלחמת העולם השנייה כאשר מפעלים רבים הועברו מחלק המזרחי של ברית המועצות לאזור הרי אורל וייץ פעל להתאמת מערכת החשמל לצרכים שגדלו באופן משמעותי תוך זמן קצר. על הצלחת הפרויקט הוא קיבל פרס ברית המועצות בשנת 1942 ועיטור הדגל האדום של העמל בשנת 1945.

בשנים 1944-1959 וייץ היה ראש קתדרה במכון הנדסי-כלכלי במוסקבה.

בשנת 1947 וייץ היה נציג ברית המעוצות בוועידה בנושא אנרגיה.

בשנת 1956 וייץ ביחד עם קרז'יז'אנובסקי פרסם ספר על עקרונות בניית מערכת החשמל הארצית בברית המועצות.

וייץ נפטר בשנת 1961 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.

==קישורים חיצוניים==
* [https://cyclowiki.org/wiki/%D0%92%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B0%D0%BC%D0%B8%D0%BD_%D0%98%D1%81%D0%B0%D0%B0%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87_%D0%92%D0%B5%D0%B9%D1%86 ביוגרפיה] 

קטגוריה:מהנדסים יהודים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידי 1905
קטגוריה:נפטרים ב-1961
דיוויזיית המילואים ה-49 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-49 (בגרמנית: 49. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה בספטמבר 1914 ואורגנה במהלך החודש הבא, והגיעה לקו באמצע אוקטובר.<ref name="1914-18.info">[http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=398 49. Reserve-Division (Chronik 1914-1918)]</ref> היא הייתה חלק מהגל הראשון של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-43 עד ה-54. הדיוויזיה הייתה בתחילה חלק מקורפוס המילואים ה-25. הדיוויזיה גויסה בתחילה באזור הצבאי החמישי, שכלל את פרובינציית פוזן וחלק גדול משלזיה התחתונה בפרובינציית שלזיה, ולאחר מכן קיבלה תגבורות מהמחוז הצבאי הרביעי, שכלל את פרובינציית סקסוניה, דוכסות אנהלט וכמה ממדינות תורינגיה.
רגימנט המילואים ה-226, 12.11.1914
דיוויזיית המילואים ה-49 לחמה בתחילה בחזית המזרחית, ונכנסה לקו באמצע אוקטובר. היא נלחמה בקרב לודז' בנובמבר-דצמבר 1914 ולאחר מכן בילתה את רוב התקופה עד אמצע 1915 בלחימה לאורך נהרות ראוקה ובזורה. ביולי ובאוגוסט 1915 היא נלחמה בקרב על ורשה ולאחר מכן השתתפה בקרבות ההמשך כאשר הכוחות הגרמניים הדפו את הרוסים בחזרה לקו לאורך הנהרות שחרה וסרבץ'. הדיוויזיה נשארה על קו שחרה/סרבץ' עד אוגוסט 1916. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה באזורים שונים של הקו, כולל בקרפטים, עד ינואר 1917, אז הועברה לחזית המערבית. בשנת 1917, היא נלחמה בקרב אראס, קרב פשנדל, וקרב קמברה. היא נשארה בקו באזור פלנדריה עד סוף המלחמה. הדיוויזיה פורקה בשנת 1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

ב-1917, המודיעין של בעלות הברית העריך את הדיוויזיה כדיוויזיה טובה. בשנת 1918 היא דורגה כדיוויזיה מדרג שני. <ref>Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 485-488.</ref>

== מפקדים ==
{| class="wikitable"
!תאריך
|-
* גנרל חיל הרגלים אלפרד פון בריזן (25 בספטמבר 1914 – 11 בנובמבר 1914)
* גנרל-לויטננט אנטון פון תיזנהאוזן (12 בנובמבר 1914 – 21 בנובמבר 1914)
* גנרל-לויטננט פרדיננד וינקר פון דאנקנשווייל (22 בנובמבר 1914 – 23 בנובמבר 1914)
* גנרל-לויטננט אנטון פון תיזנהאוזן (23 בנובמבר 1914 – 24 בנובמבר 1914)
* גנרל-מיור ויקטור האנדורף (25 בנובמבר 1914 – 3 בספטמבר 1915)
* גנרל חיל הפרשים פרידריך פון ברנהרדי (4 בספטמבר 1915 – 30 בספטמבר 1916)
* גנרל-מיור אויגן ריטר פון צלנר (1 באוקטובר 1916 – 17 בינואר 1917)
* גנרל-מיור פריץ פון אונגר (1 בינואר 1917 – 14 בינואר 1918)
* גנרל-מיור אוסקר צאנקה (15 בינואר 1918 – 8 במרץ 1918)
* גנרל-מיור ארנסט פון אוכטריץ אונד שטיינקירך (9 במרץ 1918 – 19 בדצמבר 1918)
|}

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

== הערות שוליים ==

49
49
לאו פאול אופנהיים

לֵאוֹ פָּאוּל אוֹפֶּנְהַיְם (בגרמנית: Leo Paul Oppenheim; 28 במאי 1863–19 בינואר 1934) היה פלאונטולוג וגאולוג גרמני–יהודי, אשר חקר את עולם החי של השלישון.

נולד בברלין וסיים את חוק לימודיו בשנת 1882 בגימנסיה הצרפתית המלכותית בעיר. למד מדעי הטבע באוניברסיטת היידלברג, והמשיך ללמוד זואולוגיה וגאולוגיה באוניברסיטת פרידריך וילהלם בברלין. משם גם קיבל את הדוקטורט שלו על חיבורו בנושא האבות הקדומים של הפרפרים בתקופת השניון והשלישון.

לאחר השלמת הדוקטורט המשיך אופנהיים בחקר החרקים ופגיות סרטנאים בלווחה של בוואריה. בהמשך התמקד במאובנים מתור השלישון. הוא חקר את הגאולוגיה של איטליה, ובפרט באזור קאפרי, סורנטו וונציה, וכן את עולם החי של אוסטריה, הונגריה, דרום צרפת, חבל הבלקן וגרמניה. עם המאובנים שחקר נמנו מאובנים של חוריריות, אלמוגים, קווצי עור ורכיכות.

אופנהיים היה הראשון לתאר מספר סוגים ומינים של ציקדות ושעירי-כנף שנכחדו.

בשנת 1902 קיבל לרשותו אוספים עשירים של מאובנים שהובאו מהמדבר המצרי והלובי. אוספיו העשירים והחשובים הם ברשות האוניברסיטה העברית בירושלים.

==לקריאה נוספת==
* 
* 

קטגוריה:פלאונטולוגים יהודים
קטגוריה:גאולוגים יהודים
קטגוריה:גאולוגים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1863
קטגוריה:נפטרים ב-1934
הרשות האמריקנית למלחמה בסמים בספורט

הרשות האמריקנית למלחמה בסמים בספורט (באנגלית: United States Anti-Doping Agency, בקיצור: USADA) הוא ארגון ללא מטרות רווח, לא ממשלתי<ref></ref> והארגון הלאומי למניעת סימום (NADO) של ארצות הברית. במטרה להגן על התחרות הנקייה ושלמות הספורט ולמנוע שימוש בחומרים משפרי ביצועים בארצות הברית, מספק הארגון חינוך, מוביל יוזמות מדעיות, מבצע בדיקות ומפקח על תהליך ניהול התוצאות. מטה הארגון ממוקם בקולורדו ספרינגס, קולורדו. הארגון חתום על קוד המלחמה העולמי נגד סימום בספורט, שמטרתו לתאם את הנהלים למניעת סימום ברחבי העולם, ונחשב לבסיס לתוכניות המניעה החזקות והמחמירות ביותר נגד סימום בספורט.<ref name="test"></ref><ref name="NFL, union meet on HGH testing"></ref>

בשנת 2001 הוכר הארגון על ידי הקונגרס של ארצות הברית כ"הסוכנות הרשמית למניעת סימום בספורט האולימפי, הפאן אמריקאי והפראלימפי בארצות הברית." למרות ש-USADA אינו גוף ממשלתי, הוא ממומן חלקית על ידי המשרד למדיניות לאומית לשליטה בסמים (ONDCP), עם יתרת התקציב שלו מגיעה מחוזים למתן שירותי מניעת סימום עם ארגוני ספורט, ובעיקר עם הוועד האולימפי והפאראלימפי של ארצות הברית (USOPC).<ref></ref> ארצות הברית גם אשררה את אמנת יונסק"ו הבינלאומית נגד סימום בספורט, האמנה הבינלאומית הראשונה נגד סימום בספורט, ומסתמכת במידה רבה על USADA לביצוע מחויבות זו.

טראוויס טיגרט משמש כמנכ"ל של USADA מאז ספטמבר 2007.<ref></ref>

== היסטוריה ==
באוקטובר 1999 השיק הוועד האולימפי של ארצות הברית (USOC) את USADA והפעילות החלה ב-1 באוקטובר 2000. בשנת 2003, אחת היוזמות הראשונות והגדולות של USADA הייתה תיקון המדיניות האמריקאית למניעת סימום כדי להתאים אותה לקוד העולמי למניעת סימום שאומץ לאחרונה.<ref></ref> אחד השינויים העיקריים שבוצעו בקוד על ידי USADA כלל הפחתת רמת ההוכחה הנדרשת בהליך משפטי הקשור לסימום. לפני השינויים, רמת ההוכחה הנדרשת הייתה שווה לזו הנדרשת בבית משפט בארצות הברית. לאחר השינויים, USADA הפחית את הרמה הנדרשת להוכחת עבירת סימום ל"סיפוק נוח של גוף השימוע".<ref name="playingfair"></ref>

במיוחד, USADA נחתם עם ה-UFC לשמש כרשות למניעת סימום בתוך הארגון, כאשר השותפות החלה בשנת 2015. עם זאת, במהלך מחלוקת מפורסמת על זכאותו של קונור מקגרגור להצטרף מחדש לרשימת ה-UFC לאחר תקופת היעדרות מבריכת הבדיקות של USADA, הודיע USADA כי לא יחדשו את החוזה עם ה-UFC. ההסכם בין USADA ל-UFC צפוי לפוג בשנת 2024, לאחר מכן לא תהיה רשימת ה-UFC כפופה לבדיקות של USADA.<ref name=":12"></ref><ref name=":02"></ref>

מעמדו ועצמאותו של USADA מהוועד האולימפי והפאראלימפי של ארצות הברית (USOPC) נבדלים מהנורמה בספורט בארצות הברית, שכן רוב הארגונים המקצועיים לספורט (MLB, NFL, NBA, NHL) מנהלים את הפונקציות למניעת סימום בספורט שלהם בעצמם. כתוצאה מהחוזים הרב-שנתיים המתמשכים של USADA עם ה-USOPC ועם גופי הספורט הלאומיים המנהלים (כגון USA Track & Field, USA Cycling, USA Swimming, US Soccer וכו'), הסוכנות אחראית לניהול תוכניות למניעת סימום, כולל בדיקות וניהול תוצאות, עבור כל ספורטאי ואירוע ספורט לאורך השנה. למרות שמו ומעמדו כארגון הרשמי למניעת סימום של המדינה, USADA הוא ארגון פרטי ואינו כפוף לפיקוח ממשלתי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

סוכנות עולמית נגד סמים בספורט
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארצות הברית: ספורט
קיירין

קיירין ( מילולית "מרוץ אופניים")<ref>In Japan, kanji 競輪 generally means the original Japanese Keirin, while katakana ケイリン is often used for the modified international version of the sport.</ref> הוא סוג של מרוץ אופניים מואץ שבו רוכבי אופניים במסלול ספרינט מתחרים על הניצחון לאחר התחלה מבוקרת מהירות מאחורי מוביל ממונע או לא ממונע. הוא פותח ביפן סביב שנת 1948 למטרות הימורים והפך לאירוע רשמי באולימפיאדת 2000 בסידני, אוסטרליה.
קנאגאווה, 2023]]
הרוכבים משתמשים באופניים עם הילוך קבוע וללא בלמים. המרוצים הם בדרך כלל באורך של 1.5 קילומטרים, 6 הקפות במסלול של 250 מטר, 4 הקפות במסלול של 333 מטר או 4 הקפות במסלול של 400 מטר. נקבעות עמדות התחלה לרוכבי הספרינט מאחורי המוביל, שהוא בדרך כלל אופנוע, אך יכול להיות גם דרני, אופניים חשמליים או אופני טנדם. הרוכבים חייבים להישאר מאחורי המוביל במשך 3 הקפות על מסלול של 250 מטר. המוביל מתחיל במהירות של 30 קמ"ש, ומעלה אותה בהדרגה ל-50 קמ"ש עד ההקפה האחרונה שלו. המוביל עוזב את המסלול 750 מטר לפני סיום המרוץ (3 הקפות על מסלול של 250 מטר). מהירות הסיום של המנצח יכולה לעלות על 70 קמ"ש.

מרוצי קיירין תחרותיים נערכים במספר סיבובים עם גמר אחד. חלק מהרוכבים המודחים יכולים לנסות שוב במקצי ניחומים.

== אליפויות עולם ==
קיירין הוא תחרות באליפות העולם לגברים של איגוד הבין-לאומי לאופניים מאז 1980 וחלק מאליפות העולם לנשים מאז 2002. דני קלארק מאוסטרליה ולי נא מסין היו אלופי העולם הראשונים. אלופי העולם לגברים ולנשים בשנת 2019 הם מתייס בוכליי מהולנד ולי וי סזה מהונג קונג.

== אולימפיאדה ==
קיירין החל להיות חלק מתחרויות האולימפיאדה באולימפיאדת הקיץ של שנת 2000 <ref></ref> לאחר שהתקבל לאולימפיאדה בדצמבר 1996.<ref name="bbc"></ref> האירוע לנשים נוסף באולימפיאדת של שנת 2012 בלונדון.

ביולי 2008 חקירה של BBC News מצאה ראיות לכך שלאחר קבלת הקיירין לאולימפיאדה, דרשה התאחדות האופניים הבינלאומית (UCI) בכתב מאיגוד הקיירין היפני לתמוך בפרויקטים של ה-UCI "במונחים חומריים"; במהלך תקופה מסוימת האיגוד העניק ל-UCI סכום של 3 מיליון דולר ארצות הברית בהתחשבות ב"יחסים המצוינים שיש ל-UCI עם נציגי התנועה האולימפית". ה-UCI ונשיאו דאז, היין ורברוגן, הכחישו כל עוולה.<ref name="bbc2"></ref>

באולימפיאדת טוקיו 2020, מרוץ הקיירין לגברים התקיים ב-7 וב-8 באוגוסט 2021, עם 30 רוכבים מ-18 מדינות, והמדליה הזהב הוענקה לג'ייסון קני מבריטניה. מרוץ הקיירין לנשים התקיים ב-4 וב-5 באוגוסט 2021, עם 29 רוכבות מ-18 מדינות, והמדליה הזהב הוענקה לשאנה בראספנינקס מהולנד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (יפנית)
קטגוריה:מרוצי אופניים
דיוויזיית המילואים ה-50 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-50 (בגרמנית: 50. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה בספטמבר 1914 ואורגנה במהלך החודש הבא, והגיעה לקו באוקטובר.<ref name="1914-18.info">[http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=399 50. Reserve-Division (Chronik 1914-1918)]</ref> היא הייתה חלק מהגל הראשון של דיוויזיות חדשות שהוקמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, דיוויזיות המילואים ה-43 עד ה-54. הדיוויזיה הייתה בתחילה חלק קורפוס המילואים ה-25.

הדיוויזיה כללה את רגימנט המילואים ה-229 שהוקם בשלזיה התחתונה, רגימנט המילואים ה-230 שהוקם ברחבי שלזיה, רגימנט המילואים ה-231 שהוקם בתורינגיה, בעיקר בדוכסות סקסוניה-אלטנבורג ובפרובינציית סקסוניה ורגימנט המילואים ה-232 שהוקם בסקסוניה הפרוסית ובדוכסות אנהלט. רגימנט המילואים ה-232 הועבר לדיוויזיית הרגלים ה-107 ביוני 1915, ומחליפים חדשים לרגימנטים האחרים הגיעו בעיקר מפרובינציית הנובר הפרוסית ודוכסות בראונשווייג, כאשר רגימנט המילואים ה-229 מתואר במסמכי המודיעין של בעלות הברית כהופך לרגימנט בראונשווייגי.

דיוויזיית המילואים ה-50 לחמה בתחילה בחזית המזרחית, ונכנסה לקו באמצע אוקטובר. היא נלחמה בקרב לודז' בנובמבר-דצמבר 1914 ולאחר מכן שירתה את רוב התקופה עד אמצע 1915 בלחימה לאורך הנהרות ראוקה ובזורה. ביולי ובאוגוסט 1915 היא נלחמה במתקפת גורליצה-טרנוב ולאחר מכן השתתפה בקרבות ההמשך עד שהגיעה לנהר ברזינה בסוף ספטמבר. לאחר מכן הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית. היא נלחמה בקרב שמפאן השני באוקטובר ובנובמבר 1915 ונשארה בקו בשמפאן עד סוף דצמבר, אז המשיכה לפלנדריה ולארטואה, שם נשארה ב-1916. היא נלחמה בקרב על הסום מאוחר יותר באותה שנה, ונשארה בסום עד אפריל 1917. ב-1917, היא נלחמה בקרב אראס ובקרב פשנדל, וכן השתתפה בקרב קמברה. בשנת 1918, היא נלחמה במתקפת האביב הגרמנית ובקרב השני על המארן. היא התנגדה להתקפות-הנגד השונות של מדינות ההסכמה, כולל מתקפת מאה הימים, ונלחמה בשמפאן ובמז כשהסתיימה מלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

ב-1918, המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג שני, וציין את הלחימה הקשה שלה בקרבות רבים. <ref>Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914–1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 493–496.</ref>

== מפקדים ==
* גנרל-לויטננט אויגן פון פצל (ספטמבר 1914 – 13 בינואר 1915)
* הנס פון דר גולץ (14 בינואר 1915 – 30 ביוני 1916)
* אקסל פון פטרסדורף (1 ביולי 1916 – 4 בנובמבר 1916)
* גנרל-לויטננט זיגפריד פון אנדה (5 בנובמבר 1916 – 27 במאי 1918)
* גנרל-לויטננט וילהלם מקל (29 במאי 1918 – 19 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

== הערות שוליים ==

50
50
היכל התהילה הבין-לאומי של הטניס

היכל התהילה הבין-לאומי של הטניס (באנגלית: International Tennis Hall of Fame) הוא מוסד שנוסד ב-1954 וממוקם בניופורט, רוד איילנד, ארצות הברית. ההיכל מוקדש להנצחתם של השחקנים הגדולים ביותר בהיסטוריה של הטניס, כמו גם לאנשים אחרים שתרמו תרומה משמעותית לענף. היכל התהילה מהווה אתר עלייה לרגל לחובבי טניס מכל העולם ומציע הצצה להיסטוריה ולמורשת העשירה של הטניס. 

==היסטוריה==
ההיכל הוקם במטרה להכיר באלו שהשפיעו על הטניס והותירו חותם על הענף. המקום נבחר עקב ההיסטוריה הארוכה של ניופורט בטניס, שהחלה עוד בסוף המאה ה-19.

==מבנה ומתקנים==
ההיכל כולל מוזיאון המציג פריטים היסטוריים ותרבותיים הקשורים לטניס, כולל תלבושות, גביעים, מסמכים ותמונות. בנוסף, המתחם כולל מגרשי טניס היסטוריים בהם נערכים טורנירים ותחרויות.

==הליך הבחירה==
בכל שנה נבחרים מועמדים להיכל התהילה על ידי ועדת מומחים ולאחר מכן מאושרים על ידי חברי ההיכל הקיימים. הטקס השנתי להענקת המעמד מתקיים בדרך כלל במהלך טורניר הטניס של ניופורט.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.atptour.com/en עמוד היכל התהילה באתר ה-ATP]
* [https://www.wtatennis.com/ עמוד היכל התהילה באתר ה-WTA]

טניס
קטגוריה:טניס
נבחרת ניואה בכדורגל

נבחרת הכדורגל הלאומית של ניואה (באנגלית: Niue national soccer team) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ניואה, מדינה הקשורה לממלכת ניו זילנד.

== היסטוריה ==
הקבוצה שיחקה את משחקיה הבינלאומיים היחידים במשחקי דרום האוקיינוס השקט ב-1983, עם הפסד 0–14 לטהיטי ואחריו הפסד 0–19 לפפואה גינאה החדשה.

התאחדות הכדורגל של ניואה הייתה חברה בקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה עד שהחברות בה בוטלה ב-2021 עקב חוסר פעילות.<ref></ref> מכיוון שהיא לא הייתה חברת פיפ"א, הקבוצה כבר לא הייתה כשירה להיכנס למונדיאל למרות שהיא עדיין הייתה חברת OFC.<ref></ref>

המשחק הרשמי הראשון מזה מספר שנים הוכרז נערך בנובמבר 2023. המשחק היה של נבחרת הדרום מול נבחרת הצפון של ניואה.<ref></ref>

== כל המשחקים ==
{| class="wikitable sortable"
!#
!תאריך!!מקום מפגש!!קבוצה יריבה!!תוצאה!!תחרות
|-
| 1||20 באוגוסט 1983||אפיה|| || align="center" bgcolor="#ffdddd" | 0–14|| משחקי דרום האוקיינוס השקט 1983
|-
| 2||22 באוגוסט 1983||אפיה|||| align="center" bgcolor="#ffdddd" | 0–19|| משחקי דרום האוקיינוס השקט 1983
|}

== כל גביעי דרום האוקיינוס השקט ==
* עד 1979 - לא הייתה חברה ב-OFC
* 1983 - שלב הבתים
* 1987–2019 - לא נכנסה
* 2023 - לא הייתה חברה ב-OFC

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נבחרות כדורגל אוקייניות
קטגוריה:נבחרות כדורגל שאינן מוכרות על ידי פיפ"א
טריקורס

הטריקורס (בגאלית עתיקה: Tricores) היה שבט גאלי ששכן ליד הים התיכון, בין נהר הרון לבין מסאליה (מרסיי המודרנית) בתקופת הברזל.

== שם ==
שבט הטריקורס מתועד אך ורק על ידי פליניוס הזקן בשם הלטיני טריקוריום במאה ה-1 לספירה.<ref name="Pliny">Pliny. Naturalis Historia, 3:34.</ref> יש להבדיל ביניהם לבין הטריקורי (Tricorii) של עמק נהר הדראק .

השם הגאלי Tricores נובע כנראה מהקידומת tri - (שלושה) המחוברת ל־corio - (צבא).<ref name="Falileyev">, s.v. Tricores.</ref>

== גאוגרפיה ==
פליניוס מתאר את שטחם של הטריקורס כממוקם בין הים התיכון בדרום לבין הטריטולי בצפון, ובין נהר הרון ממערב ומאסליה ממזרח. אזור L'Estaque ו-Vitrolles, מדרום ודרום מזרח לאטנג דה בר, הוא האזור פוטנציאלי.

על פי ההיסטוריון גאי בארוול , הם היו חלק מהקונפדרציה הסלובית.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאלים
קטגוריה:שבטים גאלים
קטגוריה:עמים קדומים
שפות טונגאיות

השפות הטונגאיות הן קבוצה קטנה של שפות פולינזיות, המדוברות בטונגה ובניואה.

== השפות בקבוצה ==

=== טונגאית ===

מקורה של הטונגאית במדינת האיים טונגה, אך מדוברת גם בפיג'י, ניו זילנד, ניואה, קנדה, סמואה האמריקנית, אוסטרליה וונואטו. לשפה זאת יש כ-187,000 דוברים.<ref></ref>

=== ניואית ===

מקורה של הניואית במדינה האי ניואה, אך היא מדוברת גם גם בטונגה ובאיי קוק. ב-1991, הניואית דוברה על ידי 1,600 אנשים בניואה (97.4% מהתושבים).

=== ניואפואו ===

ניואפואו, היא השפה המדוברת באי הצפוני ביותר של טונגה, ניואפואו. בשנת 2015 דברו 500 אנשים ניואפואו.<ref></ref> בספטמבר 2022 קראו תומכי השפה ללמד אותה בבתי ספר יסודיים בניואפואו.<ref></ref>

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

*
Metachromatic leukodystrophy

Metachromatic leukodystrophy (MLD) היא מחלה גנטית שגורמת למחסור באנזים אריסולפטאז (ARSA), הגורם לפגיעה בחומר הלבן ולכן מביאה לנזר במערכת העצבים, בחוט השדרה ובמוח. המחלה נדירה וגנטית בצורה רצסיבית. המחלה מתחילה בשנות הצעירות, וכתוצאה ממנה החולה מאבד את התפקוד המוטורי, ובמשך שנים חי בשכיבה ללא יכולת לפעולות רצוניות, ולרוב נפטר בגיל צעיר, אולם עם טיפול נכון יכול להגיע לשנות ה-20 וה-30 לחייו.

==גורמי המחלה==

==טיפול==
כיוון שזו נדירה יחסית הרי שתרופה לטיפול בגורמי המחלה יקרה עד מאוד. בחודש מרץ של שנת 2024 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) את לנמלדי, הטיפול הראשון בעזקת תאי גזע לילדים עם MLD. הטיפול מורכב מעירוי חד פעמי של תאי גזע מהדם של המטופל עצמו, שעברו הינדוס גנטי כדי להכיל עותקים פונקציונליים של הגן ARSA.

למעשה, רוב הטיפול במחלה נועד להקל על תסמיני המחלה ומצבו היומיומי של החולה, ולא בריפוי גורמי המחלה עצמה.

==שכיחות==
* בעולם שכיחות המחלה נעה בין 1 ל-40,000 עד ל-1 מכל 160,000.
*המחלה שכיחה יחסית בבני העדה התימנית, ומתבצעת לה בישראל בדיקת נשאות חינם.

==ראו גם==
*פרוגריה – אפשר לראות את ה-MLD כמעין היפוך של מחלת הפרוגריה בה הגוף מזדקן בקצב מהיר.
*גנטיקה רפואית של יהודים

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנטיקה
פוג'יין (נושאת מטוסים)

פוג'יין (בסינית: 福建舰, פיניין: Fújiàn Jiàn) הנקראת על שם מחוז פוג'יין, היא נושאת מטוסים, השלישית של תוכנית נושאות המטוסים הסינית והראשונה בדרגת Type 003 (או NATO/ OSD Fujian-class CV).<ref></ref> היא הראשונה שתוכננה בסין במקור, והראשון שלו המסוגלת לאפשר המראה באמצעות מעוט (CATOBAR) נושאות מטוסים סיניים קודמות השתמשו ב"מקפצות-סקי" (STOBAR).

פוג'יין נבנתה על ידי מספנות ג'יאנגנאן עבור חיל הים של סין (PLAN), הושקה ב-17 ביוני 2022, והחלה בניסויים ימיים במאי 2024.<ref name="rahmat_2024-05-16"></ref> בשנת 2019, האנליסט רוברט פארלי האמין שפוג'יין תהיה "נושאת המטוסים הגדולה והמתקדמת ביותר שנבנתה אי פעם מחוץ לארצות הברית".<ref name="the significance"></ref>

פוג'יין במספנת ג'יאנגנאן 2022

== תכנון ועיצוב ==
אורך הספינה מוערך בכ-316 מטרים ו-76 מטר רוחב,<ref name="csis"></ref> ובעלת הֶדְחֵק עומס מלא של 80,000 עד 85,000 טון.

הגודל הושווה לנושאת המטוסים של חיל הים האמריקני קיטי הוק.<ref></ref><ref name="China's Kitty Hawk"></ref>

לסיפון הטיסה שלושה מָעוֹטים אלקטרומגנטיים (Electromagnetic catapult) ואזור נחיתה זוויתי עם כבל עצירה.<ref name="rahmat_2024-05-16" />

לפי ההערכות, הכנף האווירית פוג'יין כוללת לפחות 40 מטוסים בעלי כנף קבועה ו-12 מסוקים. דגמי המטוסים הצפויים כוללים גרסאות של מטוס הקרב שניאנג J-15, מטוס הקרב שניאנג FC-31 ומטוס ה־Xian KJ-600 מטוס שליטה ובקרה (AEW&C).

פוג'יין מונעת על ידי טורבינות קיטור קונבנציונליות ומנועי דיזל.<ref name="csis" /> לדברי הפרשן הצבאי הסיני סונג ז'ונגפינג, לספינה יש מערכת חשמל משולבת (IPS).<ref name="Weiweipo"></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נושאות מטוסים בצי סין
ג'וזפה קליוטי

ג'וזפה קליוטי (; 19 באוגוסט 1931 – 16 ביולי 2024) היה פיזיקאי, אקדמאי, חוקר וסופר איטלקי. היה פרופסור לפיזיקה באוניברסיטה הפוליטכנית במילאנו. קליוטי היה חבר מלא במכון הלומברדי לאקדמיה למדעים ולספרות, חבר באקדמיה העולמית לאמנות ומדע ובאגודה הפיזיקלית האיטלקית וחבר במכון ללימודים גבוהים ג'רולמו קרדאנו.

== קריירה ==
ג'וזפה קליוטי סיים את לימודיו בפיזיקה באוניברסיטת רומא לה ספיינצה בשנת 1953, והתמחה באותה אוניברסיטה בפיזיקה גרעינית (1955), ובמעבדה הלאומית ארגון, אילינוי, ארצות הברית, במדעי והנדסת גרעין (1956). הוא שימש כעוזר במכון לפיזיקה של אוניברסיטת רומא (1953-1955), ולאחר מכן כחוקר בוועדה הלאומית לאנרגיה גרעינית (CNEN ולאחר מכן ENEA) של איטליה (1955–1970). בתפקיד זה, קליוטי היה חוקר מתמחה תושב במעבדה הלאומית ארגון (1956–1957), באנרגיה האטומית של קנדה בע"מ (AECL), צ'וק ריבר, קנדה (1959), במרכז המחקר המשותף של האיחוד האירופי, איספרה, איטליה (1959–1971), ובאופן לא רציף (1966–1973) כפרופסור אורח במעבדה הלאומית ברוקהייבן ובאוניברסיטת סטוני ברוק, ניו יורק, ארצות הברית.

קליוטי היה פרופסור מן המניין לפיזיקה של מצב מוצק (1970–2006), ומנהל המכון (כיום המחלקה) להנדסה גרעינית באוניברסיטת הפוליטכניקה של מילאנו; פרופסור אמריטוס משנת 2006.<ref>[https://www.energia.polimi.it/fileadmin/user_upload/File/Personale/Emeriti/Caglioti-CurriculumPubblicazioni.pdf Caglioti Curriculum] energia.polimi.it</ref>

תחומי המחקר המקוריים של קליוטי התמקדו בפיזיקה גרעינית ניסויית בסיסית ויישומית, ספקטרוסקופיית נייטרונים ולימוד מבנה וביצועים מכניים של חומרים. בתחומים אלו, קליוטי היה מחבר/שותף מחבר של כ-130 פרסומים מדעיים, בעיקר בכתבי עת או ספרים בינלאומיים. החל משנות השמונים, התעניינותו עברה למחקר טכנולוגי (פטנט על גלגלי מכונית קלים במיוחד) ולפיתוח פרויקט Piezo-MusiColor: שילוב סינרגטי של מדע, טכנולוגיה ואמנות (פטנט על MusiColor) במטרה להנאה אינטראקטיבית וסינאסתטית ממוזיקה וצלילים גם על ידי עיוורים, חירשים וכבדי שמיעה.

לאורך קווי מחקר בין-תחומיים אלו, קליוטי חקר את מושג שבירת הסימטריה כתכונה משותפת במדע ובאמנות, ואת הקשר בין פיזיקה קוונטית לתפיסה. חקירות אלו היו נושא לכ-50 מאמרים על קשרים בין מדעי האדם והטבע, מספר ספרים פופולריים וקורס לתארים מתקדמים על אסתטיקה – רכיבים מדעיים של הרמוניה ויופי, שנערך במשך שנים רבות (2003–2010) בפקולטה לעיצוב, באוניברסיטת הפוליטכניקה של מילאנו.

== פרסים ==
* פרס הפיזיקה של האגודה הפיזיקלית האיטלקית (1963)
* מדליית זהב למדעי הפיזיקה של אקדמיית הארבעים, איטליה (1978)
* מדליית זהב של האקדמיה הלאומית של לינצ'י, איטליה (2005)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:פיזיקאים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1931
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2024
ניר בומס

ניר בומס הוא חוקר, סופר ופרשן לענייני המזרח התיכון. הוא עמית מחקר במרכז משה דיין באוניברסיטת תל אביב, שם הוא מנהל את תוכנית שיתוף הפעולה האזורי ואת פורום מדיניות המפרץ-ישראל.<ref></ref> הוא גם מרצה בבית הספר רוטברג של האוניברסיטה העברית בירושלים. ובאוניברסיטת תל אביב.<ref></ref>

בומס קיבל דוקטורט מאוניברסיטת חיפה, והתזה שלו עסקה בהשפעת טכנולוגיית המידע על יצירת חברה אזרחית בסוריה ואיראן. הוא שירת כסגן נשיא מכון המחקר להגנה על הדמוקרטיות בוושינגטון.<ref></ref> והוא חבר ועד של המכון לניטור שלום וסובלנות (ומייסד של ארגון להגנה על פעילים פוליטיים במזרח התיכון(CyberDissidents)<ref>רשת בלוגרים ופעילי דמוקרטיה מהמזרח התיכון שהתמקדה בנושאי חופש ביטוי</ref><ref></ref>

== ביוגרפיה ==
בצבא שירת בומס כקצין קשר וכיום משרת במילואים בדרגת רב-סרן.

ב-2004, כיהן כסגן הנשיא של מכון המחקר Foundation for the Defence of Democracies בוושינגטון, וכאחראי המחלקה האקדמית של שגרירות ישראל בוושינגטון.

ב-2012 ייסד את פרויקט Tiyul-Rihla, תוכנית ישראלית-פלסטינית המקדמת לימוד משותף וסיורים משותפים ביהודה ושומרון לצורך היכרות עם ההיסטוריה והנרטיב של שני הצדדים.<ref></ref><ref></ref>

בומס הוא חבר בוועד המנהל של המועצה הישראלית ליחסי חוץ, עמית מחקר ב-מכון למדיניות נגד טרור בהרצליה ובמכון לניטור השפעות שלום וסובלנות בספרי לימוד.

== אקדמיה ==
ד"ר בומס לימד והרצה בין השאר בישראל, ארצות הברית, אנגליה, טורקיה, ברזיל, הונג קונג, פולין, הונגריה, המועצה לזכויות האדם של האומות המאוחדות בז'נבה, דרום אפריקה, ירדן ומרוקו על נושאים הקשורים למזרח התיכון המשתנה, טרור ותהליכי דמוקרטיזציה. הוא דובר עברית, אנגלית וערבית.

=== פרסומים נבחרים ===
* Warm Peace in the Making (2022)
* Pan Arabism 2.0? (2022)
* The Syrian War – Between Justice and Political Reality (2020)

== ספרים ==
* 2006 - Copts in Egypt, A Christian Minority Under Siege
* 2007 - The Long March to the West.
* 2016 - Expat-ing Democracy - ספר על השפעת קבוצות אופוזיציה גולות על השיח הפוליטי במזרח התיכון.
* 2020 - The Syrian War: Between Justice and Political Reality ספר העוסק בהיבטים השונים של המלחמה בסוריה בין השנים 2011 ל-2018.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.israel-is.org/podacast/מרפסת-למזרח-התיכון-פרק-4-עם-ד״ר-ניר-בומס/ מרפסת למזרח התיכון | פרק 4 עם ד"ר ניר בומס]
* הפודקאסט אסכת, נעם בנעט, [https://podcasters.spotify.com/pod/show/aravimislam/episodes/31----------e1rnj1c פרק 31 - מאחורי הקלעים של הסכמי אברהם] עם ד"ר ניר בומס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת חיפה