OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מאי זרחי

מאי זרחי (נולדה ב-11 במאי 1984) היא כוריאוגרפית, אוצרת ודרמטורגית ישראלית המחלקת את זמנה בין גרמניה וישראל.

== ביוגרפיה ==
זרחי נולדה וגדלה בתל אביב. סבה היה האדריכל משה זרחי. 

את יצירתה הראשונה יצרה בשנת 2001 כשהייתה בת 16 בלבד. שנה לאחר מכן עברה להולנד כדי ללמוד מחול ברוטרדם. עוד לפני סיום לימודיה, ב-2005, הייתה אסיסטנטית של ויליאם פורסיית' ביצירתו "3 Atmospheric Studies" בפרנקפורט.

לאחר סיום לימודיה הצטרפה ב-2007 לתוכנית לכוריאוגרפיה ex.e.r.ce במונפלייה, בניהולם של קסבייר לה רוי (Xavier Le Roy) ומתילד מונייה. לאחר שחזרה לישראל למדה תיאטרון ב-2008 בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

ב-2009 עברה זרחי לגרמניה והייתה ממקימות הקולקטיב הכוריאוגרפי mamaza לצד פאבריס מצליח ויאניס מנדפוניס איתם יצרה והופיעה ברחבי העולם.<ref></ref> במסגרת הקולקטיב הגיעה זרחי לרזידנסי בדהסינגל באנטוורפן ב-2011, ובתיאטרון מוסונטרום בפרנקפורט ב-2012.

ב-2016 יזמה עם גלית קריידן את פרויקט WALK במתחם האומנים פסט'פקטורי בבת ים ובשנת 2018 יזמה עם ענת דניאלי את פסטיבל "ארנבת מרץ" בבת ים.<ref></ref>

זרחי מלמדת בבית הספר לתיאטרון חזותי, באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים וב-K3 בהמבורג. החל מ-2021 זרחי מנהלת את התכנית הדו-שנתית לכוריאוגרפיה במרכז "כלים" בבת ים.<ref></ref>

== בין יצירותיה ==
* Shades in Dance 2001
* כן - מופע לחלל ייעודי במוזיאון תל אביב, במסגרת פסטיבל "צוללן" 2015<ref></ref><ref></ref>
* פֹּה - מופע משותף עם מיכל אופנהיים במסגרת פסטיבל ריקודי חדר של הכוריאוגרף עמוס חץ (2017)<ref></ref>
* The Voices - יצירה משותפת של זרחי עם מיכל אופנהיים לשתי רקדניות ושלוש זמרות. העבודה עלתה בבכורה בפסטיבל "צוללן" 2017, ולאחר מכן הוצגה במרכז לאומנות עכשווית בתל אביב ומרכז מחול-שלם בירושלים.<ref></ref>
* אם, אז…אחרת - יצירה משותפת עם עפרי כנעני של מדריך קולי מדומה למבקרים במוזיאון הרצליה שאינו מספק מידע או הסברים על היצירות המוצגות, אלא מזמין את הצופים להשתתף בכוריאוגרפיה במרחב (מוזיאון הרצליה, 2018)<ref></ref>
* untitled - מופע הבוחן את היחסים בין גוף לצליל המתרחש בחלקו בחושך מלא, שנוצרה בעקבות המיזם "סיורי גבול" (הזירה, 2019)<ref></ref><ref></ref>
* Detail - יצירה משותפת עם אמנית הווידאו זהר אלעזר ובהשתתפות הרקדניות רותם גרינברג וענבר בוכבינדר (תמונע, 2020)<ref></ref>
* LIBELLE - מופע לקהלים צעירים מגיל 7 ומעלה. בכורת המופע נועדה להיערך במאי 2020, אך בשל מגפת הקורונה נדחתה בשנה שלמה (K3, 2021)<ref></ref>
* Ausencia - עבודת סולו שנוצרה במהלך סגרי הקורונה המתייחסת לגוף ולהיעדרו, למגע ולקושי לממש אותו (המרכז לאומנות עכשווית, 2021)<ref></ref>
* Five Studies - שיתוף פעולה של זרחי עם אמנית האנימציה טל קנטור, ועם סטפן לאונרד – אמן חזותי המתעסק בווידאו, בציור ובסאונד (2022)<ref></ref>
* פרסנסיה - דואט המתעסק במגע ובהיעדר מגע אנושי בביצוע ברית רודמונד ודומיניק סנטיה (מרכז סוזן דלל, 2023)<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* [https://podcasts.apple.com/gb/podcast/פרק-13-מאי-זרחי-לדמיין-להמציא-ולהקשיב/id1546908793?i=1000576381247 מאי זרחי מתארחת בפודקאסט "חיות מחול"] (17 באוגוסט 2022)
* [https://visualtheatre.co.il/fest-event/בסלון-עם/ מאי זרחי בשיחה עם הכוריאוגרפית פלורנטינה הולצינגר] (29 בינואר 2022)
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כוריאוגרפיות ישראליות
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:אוצרות ישראליות
קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
שיקשד

שיקשד (בהונגרית: Sükösd) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה, גם בשיקשד אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 4,130 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 3,425 תושבים.

שמו של הכפר שיקשד הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1521.

== יהודי שיקשד ==
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|10
|
|-
|1880
|74
|3,556
|-
|1910
|77
|
|-
|1920
|57
|
|-
|1930
|48
|
|-
|1941
|30
|4,139
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב

בניין צ'ק פוינט, משכנו של בית הספר למדעי המחשב בשנים מאז 2019
בית הספר למדעי המחשב ע"ש בלווטניק באוניברסיטת תל אביב פועל במסגרת הפקולטה למדעים מדויקים. בית הספר כולל את החוג למדעי המחשב, את מרכז אדמונד י. ספרא לביואינפורמטיקה, ואת מכון צ'ק פוינט לאבטחת מידע. ראש בית הספר הנוכחי הוא פרופ' סיון טולדו.

==היסטוריה==
בשנת 1967 רכשה האוניברסיטה מחשב אלקטרוני ראשון, מדגם CDC 3400, וזה שימש גם את המחלקה למתמטיקה, לקורסים בתכנות ובאנליזה נומרית.

בשנת הלימודים תש"ל החלו להינתן במסגרת המחלקה למתמטיקה קורסים במדעי המחשב על ידי אנשי סגל ממוסדות אחרים, ובהם הפרופסורים שמעון אבן, שלימד קומבינטוריקה אלגוריתמית ורשתות זרימה, ואמיר פנואלי, שלימד שפות פורמליות, שניהם ממכון ויצמן למדע, וצבי כוכבי מהטכניון, שלימד .

מסלול מדעי המחשב החל לפעול בשנת הלימודים ה'תשל"ג (1972–1973). בין המורים שנוספו למסלול זה היה יורם הירשפלד, שלימד חישוביות ולוגיקה מתמטית. מבין מומחי ממר"ם הצטרפו בשנה זו ברוך איינהורן, שלימד מערכות הפעלה וגיורא בניוביץ, שלימד קומפיילרים. במהלך השנים נוספו אנשי סגל למסלול מדעי המחשב וגדל היצע הקורסים.

בשנת הלימודים ה'תש"ם (1979–1980) הוקם בית הספר למדעי המתמטיקה, ובו שלושה חוגים: למתמטיקה שימושית, למתמטיקה עיונית ולמדעי המחשב. בשנת 1981 עבר בית הספר לבניין שרייבר שנבנה עבורו. החל משנה זו נכללו המילים "מדעי המחשב" בשם התואר שהוענק לבוגרים, תחילה נקרא התואר "מתמטיקה ומדעי המחשב", ומשנת תש"ן הוא נקרא תואר דו-חוגי במתמטיקה ומדעי המחשב, ובהמשך ניתן גם תואר חד-חוגי במדעי המחשב. החל משנת 1992 התאפשר תואר דו-חוגי ששילב מדעי המחשב עם חוג אחר באוניברסיטה, כגון פסיכולוגיה, כלכלה, בלשנות ועוד.

בשנת הלימודים ה'תשס"א (2000–2001) נפרדה המחלקה למדעי המחשב מבית הספר למדעי המתמטיקה והפכה לבית הספר למדעי המחשב. הקשר ההדוק בין בתי הספר נמשך גם לאחר פיצול זה.

בשנת 2019 נחנך בניין צ'ק פוינט, שמשמש את בית הספר למדעי המחשב ואוניברסיטת תל אביב לנוער.

בית הספר מציע תוכניות לימוד לתואר ראשון (BSc), לתואר שני (MSc) ולתואר שלישי (PhD), וכן לימודי תעודה במדעי המחשב לבוגרי תואר ראשון במדעים מדויקים ובהנדסה.

אמיר פנואלי קיבל את פרס טיורינג על מחקרו בתקופה שבה נמנה עם סגל אוניברסיטת תל אביב. אחדים מחברי הסגל האקדמי של בית הספר זכו בפרס גדל: שמואל ספרא (2001), ניר שביט (2004), נגה אלון (2005), יוסי מטיאס (2005). ניר שביט ונגה אלון זכו גם בפרס דייקסטרה. נחום דרשוביץ זכה בפרס הרברנד.

==קישורים חיצוניים==
* 

* סיון טולדו, [https://sivantoledo.wordpress.com/2022/10/30/יובל-החמישים-ללימודי-מדעי-המחשב-באוני/ יובל החמישים ללימודי מדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב], בבלוג "החיים באקדמיה", 30 באוקטובר 2022
* 

==הערות שוליים==

מדעי המחשב
קטגוריה:מדעי המחשב
מדינות הקיסרות הגרמנית

מדינות הקיסרות הגרמנית
הקיסרות הגרמנית כללה 25 מדינות וטריטוריה אימפריאלית, הגדולה שבהן הייתה פרוסיה. למדינות אלו, או Staaten (או Bundesstaaten, כלומר מדינות פדרליות, שם שנגזר מהקונפדרציה הקודמת של צפון גרמניה; הן נודעו כ-Länder בתקופת רפובליקת ויימאר) לכל אחת מהן היו קולות בבונדסרט, מה שהעניק להן ייצוג ברמה הפדרלית.

כמה ממדינות אלה זכו בריבונות בעקבות פירוק האימפריה הרומית הקדושה. אחרות נוצרו כמדינות ריבוניות לאחר קונגרס וינה ב-1815. שטחים לא היו בהכרח צמודים, כמו בוואריה או אולדנבורג – רבים מהם היו קיימים בכמה חלקים (מובלעות), כתוצאה מרכישות היסטוריות, או, במקרים אחדים, מחלוקות של ענפי המשפחה השלטת.

== ממלכות ==
הטריטוריה האימפריאלית של אלזס-לורן והפרובינציות הפרוסיות]]
* ממלכת בוואריה
* ממלכת פרוסיה <small>(בעצמה מחולקת למחוזות; כולל דוכסות סקסוניה-לאוונבורג שנשלטה באיחוד אישי עד שסופחה ב-1 ביולי 1876)</small>
* ממלכת סקסוניה
* ממלכת וירטמברג

== הדוכסויות הגדולות ==
* הדוכסות הגדולה של באדן
* הדוכסות הגדולה של הסן
* הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שוורין
* הדוכסות הגדולה של מקלנבורג-שטרליץ
* הדוכסות הגדולה של אולדנבורג
* הדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך <small>(רשמית הדוכסות הגדולה של סקסוניה משנת 1903)</small>

== דוכסויות ==
רונדלים של מדינות גרמניה
* דוכסות אנהלט
* דוכסות בראונשווייג
* דוכסות סקסוניה-אלטנבורג
* דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה
* דוכסות סקסוניה-לאוונבורג (עד 1876)
* דוכסות סקסוניה-מיינינגן

== נסיכויות ==
* נסיכות ליפה-דטמולד
* נסיכות רויס-גרה <small>(הענף הצעיר)</small>
* נסיכות רויס-גרייץ <small>(הענף הבכיר)</small>
* נסיכות שאומבורג-ליפה
* נסיכות שוורצבורג-רודולשטאדט
* נסיכות שוורצבורג-זונדרסהאוזן
* נסיכות ולדק ופירמונט

== ערים חופשיות וערי הנזה ==
בשונה מהמונרכיות הנזכרות לעיל, ערי המדינה הללו היו מאורגנות מבחינה חוקתית כרפובליקות.

* עיר ההנזה החופשית ברמן
* עיר ההנזה החופשית המבורג
* עיר ההנזה החופשית ליבק

== טריטוריה אימפריאלית ==
בשונה מכל שאר המדינות המרכיבות שהוזכרו לעיל, אזור זה, הכולל טריטוריה שנמסרה על ידי צרפת ב-1871 לאחר צרפת-פרוסיה, נוהל לראשונה ישירות על ידי הממשל המרכזי, אך קיבל אוטונומיה מוגבלת ב-1911 עם פרלמנט מדינה נבחר משלו.

* אלזס-לורן

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:האימפריה הגרמנית: מדינות
נמל התעופה בריסטול

נמל התעופה בריסטול (באנגלית: Bristol airport) הוא נמל תעופה הממוקם 13 קילומטר דרומית־מערבית למרכז העיר בריסטול. נמל התעופה נמצא בבעלות אונטריו טיצ'רז פנסיון פלאן (Ontario Teachers' Pension Plan Board).
מגדל הפיקוח ב-2003]]

== היסטוריה ==
=== תחילת דרכו ===
בשנת 1927 קבוצה של אנשי עסקים מקומים גייסו 6,000 פאונד כדי להקים את 'מועדון המטוסים של בריסטול ו-ווסקס' (Bristol and Wessex Aeroplane Club) מועדון טיסה שבסיסו בפילטון, בריסטול. בשנת 1929 עבר המועדון לוויצ'רץ', דרומית לבריסטול.

כשנמל התעופה נפתח ב-1930 על ידי הנסיך ג'ורג' דוכס קנט זה הפך לנמל התעופה השלישי בהיסטוריה של בריטניה.

=== מלחמת העולם השנייה ===
במהלך מלחמת העולם השנייה נמל התעופה של בריסטול היה נמל התעופה האזרחי שנשאר פעיל. תאגיד התעופה הבריטי מעבר לים לבריסטול בעקבות סגירתם של נמל התעופה קרוידון ונמל התעופה הסטון. באותן שנים קו בריסטול-ליסבון היה פופולרי מאוד מאחר שפורטוגל הייתה מדינה נייטרלית.

== קווי תעופה ==
{| class="wikitable sortable"
|+עשרת הקווים העמוסים ביותר מבריסטול לשנת 2019
!דירוג
!יעד
!נוסעים
!חברות תעופה
|-
|1
| אמסטרדם
|433,802
|KLM, איזיג'ט
|-
|2
| דבלין
|429,127
|אייר לינגוס, ריינאייר
|-
|3
| אדינבורו
|400,014
|איזיג'ט
|-
|4
| מאלגה
|353,430
|איזיג'ט, Jet2.com, ריינאייר, TUI איירווייז
|-
|5
| מיורקה
|348,325
|איזיג'ט, Jet2.com, ריינאייר, TUI איירווייז
|-
|6
| אלש
|340,061
|איזיג'ט, Jet2.com, ריינאייר
|-
|7
| גלאזגו
|312,051
|איזיג'ט
|-
|8
| פארו
|299,906
|איזיג'ט, Jet2.com,ריינאייר
|-
|9
| בלפסט
|258,128
|איזיג'ט
|-
|10
| ז'נבה
|220,956
|איזיג'ט, Jet2.com, TUI איירווייז
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אנגליה: שדות תעופה
קטגוריה:בריסטול
סטרטודוס

סטרטודוס (שם מדעי: Stratodus) הוא סוג נכחד של דג גרם מהסדרה דגי-לטאים, אשר התקיים במימי הקרטיקון העליון עד לסוף האאוקן לפני 86.3 עד 48.6 מיליון שנה מזמננו, כאשר הוא שרד את הכחדת הקרטיקון. דג זה היה הגדול שביותר בסדרתו והגיע לאורך מוערך של 5 מטרים בקירוב.

המאובנים של דג זה התגלו ברחבי העולם בקנזס (על גדת המיזורי), אלבמה, מרוקו, ישראל, ירדן, ניז'ר, דקוטה הדרומית ומאלי, מה שמראה על תפוצה נרחבת לאורך האוקיינוס האטלנטי ואולי גם בקרבת היבשה.

הוא תואר ב-1872 בידי החוקר אדוארד דרינקר קופ. בסוג זוהו 2 מינים: Stratodus apicalis ו-Stratodus indamanensis, כשבעבר נכלל מין נוסף - Stratodus oxypogon, הכלול כיום במין S. apicalis.

דג זה היה גדול בהרבה מרוב קרובי משפחתו הקיימים והגיע לאורך של מטר במין S. apicalis, כאשר המין Stratodus indamanensis הגיע לאורך של 5 מטרים והיה גדול דגי-הלטאים. במראהו דמה מעט לחדקן אך היה בעל מבנה גוף זרים שהותאם לתאוצה בעקבות טרף. הלסתות דמו למקור כשל דגי מקור, אך קצרות בהרבה והכילו שיניים בבסיסם. הגוף היה מכוסה בקשקשים ובלוחיות גרמיות כשל חדקנים והזדקר סנפיר גב גבוה. עם זאת רוב הגוף דמה יותר לזה של צלופח גדול מאשר למפרשן.

שיניו של דג זה הגיעו לאורך 7 מ"מ והיו גדולות, חרוטיות ומשוננות ופונות אחורה. אלו שימשו לתפיסה ואחיזה בטרף כמו דגים או רכיכות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגי-לטאים פרהיסטוריים
קטגוריה:דגי גרם מהמזוזואיקון
קטגוריה:מגה-פאונה ימית של הפלאוגן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1872
סטניסלב נויהאוס

סטניסלב גרנריקוביץ' נויהאוס (ברוסית: Станислав Генрихович Нейгауз 21 במרץ 1927 - 24 בינואר 1980) היה פסנתרן ומורה סובייטי.

== ביוגרפיה ==
נויהאוס נולד במוסקבה, בנו השני של הפסנתרן היינריך נויהאוס, פרופסור לפסנתר בקונסרבטוריון של מוסקבה. הוא למד אצל אביו מ-1953 עד 1957 והיה אחד משלושת עוזריו של אביו (לצד לב נאומוב ויבגני מלינין). גם בנו של נויהאוס (הבן), סטניסלב בונין, היה לפסנתרן מפורסם. תחרות הפסנתר הבינלאומית סטניסלב נויהאוס נקראת על שמו. ראדו לופו ובריגיטה אנגרר (2012-1952) היו בין תלמידיו.

ארם חצ'טוריאן תיאר את נויהאוס כפסנתרן הטוב ביותר בקונסרבטוריון של מוסקבה, בעיתון"המוזיקאי הסובייטי".

סטניסלב נויהאוס מת בפרדלקינו, סמוך למוסקבה, ב-1980, בן 52.

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://slovari.yandex.ru/~книги/Энциклопедия%20«Москва»/Нейгауз%20Станислав%20Генрихович/ Entry in Russian Encyclopedia] (Russian)
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים רוסים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1927
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1980
פרידריך דיקל

פרידריך דיקל (בגרמנית: Friedrich Dickel; 9 בדצמבר 1913 – 22 באוקטובר 1993) היה מדינאי ואיש כוחות הביטחון מזרח גרמני. כיהן כשר לביטחון הפנים בממשלת הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית (DDR) משנת 1963 עד שנת 1989.

==ביוגרפיה==
דיקל נולד בעיר וופרטל. מגיל 15 החל לעבוד כפועל במפעל לייצור פלדה. בשנת 1928 הצטרף לארגון הנוער הקומוניסטי של גרמניה (Kommunistischer Jugendverband Deutschlands, KJVD), ובשנת 1931 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של גרמניה.

בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עבר לפעול במחתרת. בשנת 1935 נעצר הוחזק בכלא במשך 3 חודשים ולאחר מכן שוחרר, כי החוקרים לא הצליחו לעלות על פעולתו המחתרתית. לאחר השחרור ברח מגרמניה לצרפת.
בשנת 1936, עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד נסע לשם והצטרף אל שורות הבריגדה ה-11. השתתף בקרב להגנת מדריד. בשנת 1937 עבר מספרד לברית המועצות. הוא גויס לשורות המודיעין הצבאי והוכשר כסוכן. במסווה של פליט גרמני פעל בפינלנד ולאחר מכן במנצ'וריה ובשטחי סין האחרים, שהו תחת שליטת יפן הקיסרית. בשנת 1943 נעצר בשנחאי על ידי משטרת הכוחות הכיבוש היפנים, נשפט ונידון למאסר. שוחרר באוגוסט 1945 לפי דרישת הסובייטים (לאחר כניעת יפן).

בשנת 1946 שב לגרמניה והתיישב בשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה. באותה שנה הצטרף למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. דיקל התגייס למשטרת העם ושירת במטה המשטרה בעיר לייפציג. בהמשך עבר לברלין, שם מונה לקצין פוליטי ראשי של משטרת ברלין. בשנת 1952 הועלה לדרגת גנרל מאיור.

בשנת 1956 עבר דיקל לצבא העם הלאומי, שזה עתה קם. בשנת 1957 נסע למוסקבה, שם למד במשך שנתיים באקדמיה צבאית. לאחר שובו – מונה לסגן שר ההגנה ולקצין קישור למפקדת כוחות הכיבוש הסובייטים בגרמניה.

בשנת 1963, ביקש שר לביטחון הפנים של גרמניה, קרל מרון, לעזוב את תפקידו מסיבות בריאותיות. בקשתו אושרה על ידי הוועד הפועל של המפלגה. פרידריך דיקל מונה במקומו. בעקבות המינוי הועלה דיקל לדרגת לוטננט גנרל. דיקל ניהל את משרד לביטחון הפנים (וגם את משטרת העם) במשך 26 שנם. במקביל לתפקיד זה היה דיקל גם חבר בפוליטבירו המזרח-גרמני וגם ציר בפרלמנט המזרח גרמני.

בשנת 1989, בעקבות מחאה ציבורית, הוא התפטר יחד עם שאר חברי הפוליטבירו. לאחר איחוד גרמניה ב-1990 לא הועמד דיקל לדין, כמו חלק ניכר משאר חברי הפוליטביורו, כמו וילי שטוף, אריך מילקה והיינץ קסלר. הוא חי בביתו בברלין, שם מת באוקטובר 1993.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא גרמניה המזרחית
קטגוריה:שרי ממשלת גרמניה המזרחית
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:גיבורי גרמניה המזרחית
קטגוריה:גיבורי עמל של גרמניה המזרחית
קטגוריה:מעוטרי עיטור שרנהורסט
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:גרמנים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:אנשי המודיעין הצבאי הרוסי
קטגוריה:אישים הקבורים בברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1993
מרכז צ'ילה

המיקום של אזור מרכז צ'ילה בצ'ילה
מרכז צ'ילה (בספרדית: Zona central de Chile) הוא אחד מחמשת האזורים הגאוגרפיים המסורתיים של צ'ילה. האזור גובל בנהר אקונגואה מצפון ונהר ביוביו מדרום. בארגנטינה ממזרח, ובאזור דרום צ'ילה מדרום.

מבחינה היסטורית אזור מרכז צ'ילה היה האזור המרכזי ביותר של צ'ילה וללא ספק האזור עם מספר התושבים הגדול ביותר (הוא כולל כיום כ-80 אחוזים מכלל אוכלוסיית צ'ילה). בנוסף, זהו גם האזור שהכי מצליח מבחינה כלכלית בצ'ילה, בעיקר הודות לאקלים הים תיכוני שמאפיין אזור זה.

שלושת הערים העיקריות של צ'ילה ממוקמות באזור מרכז צ'ילה – סנטיאגו רבתי, ולפראיסו רבתי וקונספסיון רבתי. ערים חשובות נוספות הן קווילוטה, לוס אנדס, סן אנטוניו, רנקגואה, סן פרננדו, קוריקו, טאלקה, לינארס, קאוקנס, צ'ילאן ולוס אנחלס. ולפראיסו וסנטיאגו הן הערים החשובות ביותר מבחינה פוליטית באזור מרכז צ'ילה ובצ'ילה כולה. בסנטיאגו נמצאת הרשות המבצעת והרשות השופטת של המדינה, ובואלפראיסו הרשות המחוקקת.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
Santiago_en_invierno.jpg|סנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה. אזור מרכז צ'ילה הוא האזור שמכיל את המספר הגדול ביותר של הערים, העיירות וכמו גם את מרבית תושבי המדינה
Valparaíso port (39369228394).jpg|נמל ולפראיסו, אחד הנמלים המרכזיים של צ'ילה
20150125110716 Caletones smelter - cropped.jpg|מכרה אל טניינטה, מכרה הנחושת התת-קרקעי הגדול בעולם
CostaneraCenter2016.jpg|סנהטן , המרכז הפיננסי העיקרי של צ'ילה
Viña Montes (20348984418).jpg|עמק קולצ'גואה
</gallery>

== ראו גם ==
* מחוזות צ'ילה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:צ'ילה: גאוגרפיה
אפותיאוזה

"אפותיאוזה של ונציה" (1585) מאת [[פאולו ורונזה]]
"האפותיאוזה של קורנליס דה וויט, עם הפשיטה על צ'טהאם ברקע."

אפותיאוזה (מיוונית עתיקה ἀποθέωσις - אפותיאוזיס - האלהה, המונח הלטיני המקביל הוא consecratio), היא האדרה של סובייקט לרמות אלוהיות, ובדרך כלל, התייחסות לאדם, לכל יצור חי אחר, או רעיון מופשט בדמות אלוהות. למונח יש משמעויות בתאולוגיה, שם הוא מתייחס לאמונה, ובאמנות, שם הוא מתייחס לז'אנר.

בתאולוגיה, "אפותיאוזה" מתייחסת לרעיון שאדם הועלה לדרגה דמוית אלוהים.

באמנות, המונח מתייחס לטיפול בכל נושא (דמות, קבוצה, מקום, מוטיב, מוסכמה או מנגינה) בצורה מפוארת או נעלה במיוחד.

==ייצוגים בתאולוגיה==
;המזרח הקרוב העתיק:
לפני התקופה ההלניסטית, כתות אימפריאליות היו ידועות במצרים העתיקה (פרעונים) ובמסופוטמיה (מנרם-סין ועד חמורבי). בממלכה החדשה של מצרים , כל הפרעונים שנפטרו נחשבו כאל אוזיריס.

מלכים חתים עברו האלהה לאחר מותם, ולמרות תפקידם כשליחי אל הסערה על פני האדמה, הם לא נתפסו כאלים בחייהם.

;יוון העתיקה:
בעולם היווני, המנהיג הראשון שהעניק לעצמו כבוד אלוהי היה פיליפוס השני, מלך מוקדון. בחתונתו עם אשתו השישית, דמותו המוכתרת של פיליפ נישאה בתהלוכה בין האלים האולימפיים, גם אלכסנדר הגדול עבר האלהה.

מעמד של פולחן הרואי הדומה לאפותיאוזה היה הכבוד שניתן למספר אמנים נערצים מהעבר הרחוק, בעיקר הומרוס .

;רומא העתיקה:

עד סוף הרפובליקה, האל קווירינוס, המזוהה עם רומולוס, היה היחיד שהרומאים קיבלו כמי שעבר אפותיאוזיס,
בספרו של פלוטרכוס, חייו של רומולוס נכתב כי זמן קצר לאחר שמייסד רומא נעלם בנסיבות חשודות, אציל בשם פרוקלס יוליוס דיווח כי לרומולוס היה חזון. פרוקלס טען כי המלך הורה לו לומר לבני ארצו, שהוא, רומולוס היה קווירינוס. עד סוף המאה הראשונה לפנה"ס, קווירינוס נחשב למלך האגדי.

הקיסר אוגוסטוס, הכיר ביוליוס קיסר כאל; וכך, יוליוס קיסר הפך לנציג הראשון של מעמד חדש של אלוהויות.
לאחר מכן, אפותיאוזיס ברומא העתיקה היה תהליך שבו שליט שנפטר הוכר כמי שהיה אלוהי על ידי יורשו, בדרך כלל גם על ידי צו של הסנאט והסכמת העם של רומא. האישה הראשונה שעברה האלהה הייתה דרוסילה.

;פולינזיה:
המנהיגים הפולינזים החשובים עברו האלהה לאחר מותם ונהגו להתפלל אליהם לעזרה.

==ייצוגים באמנות==
אפותיאוזה באמנות היא בעלת ביטוי מעשי: העלאת דמות לרמה אלוהית, או תיאור קבלת הפנים בגן עדן הן כרוכות במוסכמות מסוימות.

באמנות הנוצרית יש ייצוגים רבים של תיאורו של ישו כדמות שעברה האלהה (ההשתנות, עליית ישו השמימה, ישו פנטוקראטור) לאחר מותו.

אפותיאוזיה במוזיקה מתייחסת להופעה של נושא בצורה מפוארת או נעלה. יצירות אחדות כוללות בשמן את המילה אפותיאוזיה.

;האפותיאוזה של וושינגטון:
600 פיקסלים
האפותיאוזה של וושינגטון הוא פרסקו שצייר האמן היווני-איטלקי קונסטנטינו ברומידי בשנת 1865 ונראה דרך האוקולוס של כיפת הרוטונדה של בניין הקפיטול של ארצות הברית. הפרסקו תלוי 1855 מ' מעל רצפת הרוטונדה ומשתרע על שטח של 433.3 מ"ר. הדמויות המצוירות הן בגובה של עד 4.6 מטר, והן נראות מהקומה שמתחתיה. הכיפה הושלמה ב-1863, וברומידי צייר אותה במהלך 11 חודשים בתום מלחמת האזרחים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומא העתיקה: דת
קטגוריה:תאולוגיה
סער הרשע

"סער הרשע" או "ורשויאנקה" (בפולנית: Warszawianka; מילולית "שיר של ורשה") הוא שיר פולני סוציאליסטי מהפכני שנכתב בין השנים 1879 ו-1883 על ידי הפולני וואצלב שווייצריצקי והולחן על ידי המשורר יוזף פלאווינסקי. שם השיר הוא הרמז מכוון לשיר מוקדם יותר בעל אותו שם משנת 1831 וכדי להבחין בינם קוראים לראשון ורשויאנקה של 1831 (Warszawianka 1931 roku) ולשני ורשויאנקה של 1905 (Warszawianka 1905 roku). האחרון נקרא כך כאשר אומץ כהמנון הפגנות הפועלים במהפכה של 1905–1907 שפרצו עקב טבח 30 פועלים בהפגנות האחד במאי של 1905 בורשה.

לפי גרסה אחת, המשורר הפולני וואצלב סוויצ'יצקי כתב את השיר ב-1879 בזמן שנשפט למשפט עקב פעילות מהפכנית. הגרסה השנייה טוענת כי סוויצ'יצקי כתב אותו ב-1883 לאחר שחזר מגלות בסיביר. בתחילת העשור לאחר מכן הפך השיר לאחד ההמנונים המהפכניים הפופולריים ביותר בארץ הוויסלה. השיר הולחן על ידי פלאווינסקי, שחלק תא עם סוויצ'יצקי. הלחן הושפע חלקית משיר מרד הינואר "Marsz Żuawów".

== מילים וגרסאות ==
מילות השיר הפולני תורגמו לשפות רבות, ביניהן פארואזית, איסלנדית, אסטונית, בנגלית ובורמזית.

השיר תורגם לרוסית ב-1897 על ידי גלב קז'יז'אנובסקי, מהגרסה הרוסית צונזרו כל המילים המבטאות קשר לורשה בשל איום על הלאומיות הרוסית והוחלפו במילים כלליות. למרות הצנזור, זכתה הגרסה הרוסית להצלחה גדולה, וממנה תורגמו גרסאות רבות לשפות רבות, בכללן בעברית.

== מילים ==
מחבר הגרסה העברית אינו ידוע.
{| cellpadding="5" align="center"
|-
! עברית !! פולנית
|-
| <poem>סַעַר הָרֶשַׁע יֵילִיל עַל רָאשֵׁינוּ
כֹּחַ הָאֹפֶל – יִשְׁחַק כַּבַּרְזֶל
קְרָב אַחֲרוֹן נֶאֱסֹר עַל אוֹיְבֵינוּ
עוֹד גּוֹרָלֵנוּ יְכַס עֲרָפֶל

הָנִיפוּ דִּגְלֵנוּ, דִּגְלֵנוּ הָנִיפוּ
אַל חִיל אַל מֹרֶךְ,
אַחִים נִתְעוֹדֵד.
תֶּחֱזַקְנָה יָדֵינוּ,
יִשַּׁר מִפְעָלֵנוּ
הָלְאָה קָדִימָה –
הָעָם הָעוֹבֵד.

מֵת בָּרָעָב הַפּוֹעֵל בְּיָמֵינוּ.
הַאִם נַחֲרִישָׁה אַחִים וְנִדֹּם?
אֶת הָעֵינַיִם, עֵינֵי גִּבּוֹרֵינוּ,
הַאִם לְהַחְרִישׁ יוּכַל הַגַּרְדֹּם?

הָנִיפוּ דִּגְלֵנוּ...

</poem>
| dir="ltr" | <poem>Śmiało podnieśmy sztandar nasz w górę!
Choć burza wrogich żywiołów wyje,
Choć nas dziś gnębią siły ponure,
Chociaż niepewne jutro niczyje...
O!... bo to sztandar całej ludzkości,
To hasło święte, pieśń zmartwychwstania,
To tryumf pracy — sprawiedliwości,
To zorza wszystkich ludów zbratania.

Naprzód, Warszawo!
Na walkę krwawą,
Świętą a prawą!
Marsz, marsz, Warszawo!x2

Dziś, gdy roboczy lud ginie z głodu,
Zbrodnią w rozkoszy tonąć, jak w błocie;
I hańba temu, kto z nas za młodu
Lęka się stanąć choć na szafocie!
Nikt za ideę nie ginie marnie,
Z czasem zwycięża Chrystus Judasza!
Niech święty ogień młodość ogarnie,
Choć wielu padnie — lecz przyszłość nasza!

Naprzód, Warszawo!
Na walkę krwawą,
Świętą a prawą!
Marsz, marsz, Warszawo!

Hura!... zerwijmy z carów korony,
Gdy ludy dotąd chodzą w cierniowej;
I w krwi zatopmy nadgniłe trony,
Spurpurowione we krwi ludowej!...
Ha!... zemsta straszna dzisiejszym katom,
Co wysysają życie z milionów!...
Ha!... zemsta carom i plutokratom!
A przyjdzie żniwo przyszłości plonów!

Naprzód, Warszawo!
Na walkę krwawą,
Świętą a prawą!
Marsz, marsz, Warszawo!</div></poem>
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=Qk0oWgt_LP8 ביצוע השיר בעברית], באתר יוטיוב

קטגוריה:המנונים עבריים
קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:קומוניזם
קטגוריה:הקומוניזם בתרבות ובאמנות
קטגוריה:שירים ברוסית
פיריבדיל

פיריבדיל (שמות מסחריים Pronoran, Trivastal Retard, Trastal, Trivastan, Clarium ואחרים) הוא חומר אנטי-פרקינסוני ונגזרת של Piperazin הפועל כאגוניסט לקולטן D2 ו-D3 ואנטגוניסט לרצפטור האדרנרגי אלפא 2.<ref name="pmid11356907"></ref><ref name="pmid12649387"></ref>

==שימושים רפואיים==
*טיפול במחלת פרקינסון או כמונותרפיה (ללא levodopa) או בשילוב עם L-dopa. ניתן לתת בכל שלבי המחלה.
*טיפול בבעיות קוגניטיביות במבוגרים (פגיעה בתשומת לב, מוטיבציה, זיכרון וכו').
*טיפול בסחרחורת בצעירים.
*טיפול ב- retinal ischemia.
*ניתן כתוספת לטיפול ב-intermittent claudication בשל מחלה ווסקולרית פריפרית בגפיים התחתונות.
*ניתן כתוספת לטיפול באנהדוניה ודיכאון מאג'ורי.
*טיפול ב- Gait dsorders שמקושרים למחלת פרקינסון ולצורות נוספות של פרקינסוניזם.

==שימושים נוספים==
התרופה הראתה שיפור בזיכרון עבודה במבוגרים בריאים.
בעלת אפקט חיובי פסיכו-פיזיקלי על בעיות זיכרון בגיל המבוגר - משפרת זיכרון, מתן תשומת לב ושיפור זמני תגובה פיכו-מוטורית.
מגביר יכולות לימודיות-קוגניטיביות במבוגרים בריאים.
הראה אפקט חיובי על תסמונת הרגליים חסרות המנוחה.

==מינון==
===מחלת פרקינסון===
מתן ראשוני של טבלית אחת ביום עם שחרור מושהה (50 מ"ג), למשך שבוע. לאורך הזמן מעלים את המינון בהדרגה עד שמגיעים למינון האופטימלי התרפואיטי.
*מתן כטיפול בודד – 3–5 טבליות ביום.
*מתן משולב עם L-dopa – טבליות ביום.

==תופעות לוואי==
*תופעות בדרכי העיכול- בחילות, הקאות, פלקטואציות. סיכון מוגבר באנשים עם רקע רלוונטי או כאשר הטיפול נלקח בין הארוחות. במקרים אלו יש להתאים את המינון או ליטול domperidone.
*תת-לחץ דם תנוחתי או ישנוניות – בעיקר באנשים בעלי נטייה.
*סחרחורת קלה, בלבול ותחושת שכרות.
*נדיר – שינה מוגברת במהלך היום, פרקי שינה לא מכוונים.

במתן משולב עם אגוניסטים לדופמין (כמו pramipexole או ropinirole) תיתכן התנהגות פזיזה כמו התמכות להימורים, אכילת יתר, קניות מופרזות, אין-אונות מוגברת, דחפים מוגברים.

===אינדיקציות נוספות===
טבלית אחת ביום לאחר ארוחה עיקרית. במקרים חמורים – שתי טבליות ביום.

==מנת יתר==
במינון גבוה, Piribedil נקשר ל-chemoreceptor trigger zone שבמוח המוארך כתוצאה מכך נראה ביטוי של הקאות מרובות. כחלק מההקאות הטבליות עצמן מסולקות ולכן אין הרבה מידע לגבי הסיכונים הכרוכים במנת יתר.

==אינטראקציות בין תרופתיות==
אנטגוניסטים לדופמין מפחיתים את השפעת Piribedil.

==פרמקודינמיקה==
*אגוניסט לקולטן לדופמין – סלקטיבית ל-D2 ו-D3.
*אנטגוניסט לקולטן לדופמין – סלקטיבית ל-D4.
*אנטגוניסט לקולטן אדרנרגי – α<sub>2A ו- 2C</sub>α. תיתכן וזו לכך ש- Piribedil גורמת לפחות ישנוניות ביחס לאגוניסטים אחרים של דופמין.
*אין אפייניות לקולטן לסרוטונין 5-HT<sub>2B</sub> ולכן באופן תאורטי אין סיכון לבעיות במסתמי הלב.

==סינתזה==
Synthesis:
2-Chloropyrimidine [1722-12-9] (1) and 1-Piperonylpiperazine [32231-06-4] (2) give Piribedil (3). Alternately, 2-(1-Piperazinyl)pyrimidine [20980-22-7] (4) can be reacted with Piperonyl bromide [2606-51-1] (5).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרופות
אלברכט פיסטר (מתמטיקאי)

אלברכט פיסטר (בגרמנית: Albrecht Pfister; נולד ב-30 ביולי 1934) הוא מתמטיקאי גרמני המתמחה באלגברה ובפרט תבניות ריבועיות.
== ביוגרפיה ==
פייסטר קיבל את תואר הדוקטור שלו ב-1961 באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן. כותרת עבודת הדוקטורט שלו הייתה על בעיית המקדם של הפונקציות התחום של שני משתנים (בגרמנית: "Über das Koeffizientenproblem der beschränkten Funktionen von zwei Veränderlichen")
מדרכי התזה שלו היו מרטין קנסר וקרל שטיין. בשנת 1966 קיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטה של גטינגן. מ-1970 ועד פרישתו היה פרופסור באוניברסיטת יוהנס גוטנברג של מיינץ.

בתיאוריה של תבניות ריבועיות על פני שדות, "תבנית הפפיסטר" (Pfister form) שהציג ב-1965 נושאות את שמו.

ב-1970, הוא היה דובר בנושא סכומים של ריבועים בתחומי פונקציה אמיתית בקונגרס הבינלאומי של מתמטיקאים בניס.

== פרסומים ==
* Quadratic forms with applications to algebraic geometry and topology. In: London Mathematical Society Lecture Notes. Cambridge University Press 1995.
* Quadratische Formen. In: Fischer, Hirzebruch et al. (eds.): 100 Jahre Mathematik 1890–1990. Vieweg 1990.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1934
הבפיליה

הבפיליה (באנגלית: Hebephilia) הוא מונח שנוי במחלוקת המתאר משיכה מינית למתבגרים בטווח גילאי 11–14, שנמצאים בשלב 2 עד 3 של ההתפתחות הגופנית לפי דירוג טאנר.<ref name=":0"></ref> היא שונה מפדופיליה (משיכה מינית עיקרית או בלעדית בילדים) ואבופיליה (משיכה מינית עיקרית במתבגרים בגילאי 15–19). למרות שבממוצע בנות מתחילות את תהליך הבשלות המינית בגיל 10 או 11, ובנים בגיל 11 או 12,<ref></ref> ה-DSM-5 מגביל את האבחנה של פדופיליה לגיל 13.<ref>Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (5th ed.), American Psychiatric Association (2013), Pedophilic Disorder Diagnostic 302.2 (F65.4)</ref> חלקית בגלל שגיל ההתבגרות משתנה, קיימת חפיפה מסוימת בין הגדרות שונות של כרונופיליה.

ההצעה להכניס 'הפרעה הבפילית' ל-DSM-5 הוצעה על ידי ריי בלנשרד במחקר משנת 2009, שהציע כי ניתן להבחין ולסווג עברייני מין לפדופילים, והבפילים על סמך פאלומטריה - מדידת תגובות זקפה שקשורות לגירוי מיני, המשתנות בהתאם לגיל הקורבן ולמינו.<ref name=":0" /> ההצעה ספגה ביקורת אקדמית משמעותית ועל פי רוב היא אינה נחשבת פאראפיליה או הפרעה נפשית.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פאראפיליה
גוף שלישי (סדרת טלוויזיה)

גוף שלישי היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה, שנוצרה ונכתבה בידי שירה חדד, דרור משעני ושי קפון שגם ביים. הסדרה, בכיכובם של רותם סלע, יהודה לוי, גל מלכה וליאור רז, עלתה לשידור ב-13 בפברואר 2023 בקשת 12 בהפקה של קומא סטודיוס. הסדרה נמכרה לנטפליקס.

ב-28 במרץ 2023 הוכרז כי הסדרה תשוב לעונה שנייה.

== עלילה ==
הסדרה מגוללת את סיפורם של בני הזוג אלי (רותם סלע) ועידו (יהודה לוי), שלא מצליחים להיכנס להריון. אחרי עשרות טיפולי פוריות הם מחליטים לפנות לתהליך פונדקאות.

== דמויות ושחקנים ==
* אלי אברהמי (רותם סלע): עורכת ספרותית, בת זוגו של עידו. בסוף העונה הראשונה, חן יולדת את בנה - מיכאל.
* עידו אברהמי (יהודה לוי): עורך דין, בן זוגה של אלי. בסוף העונה הראשונה נולד בנו, מיכאל.
* חן בן עטר (גל מלכה): הפונדקאית של אלי ועידו. בסוף העונה הראשונה מביאה לעולם את מיכאל, בנם של אלי ועידו.
* תומר חמו (ליאור רז): במאי קולנוע
* רוני (יעל איתן): אחותה של אלי.
* פליקס בן עטר (מוריס כהן): אביה של חן וסבו של אורי
* אורי (עידו סילם): בנם של חן ויניב
* יניב (איתי תורג'מן): בן זוגה לשעבר של חן.

=== שחקנים אורחים ===

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד (ים)
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="9" |2024
| rowspan="9" |פרס האקדמיה לטלוויזיה
|סדרת דרמה ודרמה יומית
|"גוף שלישי" – עונה 1
|
| rowspan="9" |<ref></ref>
|-
|שחקן ראשי בסדרת דרמה ודרמה יומית
|יהודה לוי
|
|-
|שחקנית ראשית בסדרת דרמה ודרמה יומית
|רותם סלע
|
|-
|שחקן משנה בסדרת דרמה ודרמה יומית
|ליאור רז
|
|-
|שחקנית משנה בסדרת דרמה ודרמה יומית
|גל מלכה
|
|-
|בימוי בסדרת דרמה ודרמה יומית
|שי קפון
|
|-
|תסריט בסדרת דרמה ודרמה יומית
|שירה חדד ודרור משעני
|
|-
|מוזיקה מקורית
|גל לב
|
|-
|הקלטה ועיצוב פסקול בסדרה עלילתית
|יוסי אפלבאום, דרור מנצורה
|
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
איסט סייד (סדרת טלוויזיה)

איסט סייד היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה, שעלתה לשידור ב-19 בפברואר 2023 בערוץ כאן 11. העונה הראשונה הסתיימה ב-21 במרץ 2023, והסדרה חודשה לעונה שנייה.

הסדרה נוצרה על ידי יעל רובינשטיין-ניצן ויוסי מדמוני ובבימוי יבגני רומן.

גפן קמינר שמשחקת בסדרה את דמותה של מאיה בן דהאן-נערה עם צרכים מיוחדים, היא האוטיסטית הראשונה בישראל שמשחקת דמות על הרצף בסדרת טלוויזיה.

== עלילה ==
הסדרה מגוללת את סיפור חייו של מומי (יהודה לוי), איש שב"כ לשעבר ואב יחידני למאיה (גפן קמינר), נערה עם צרכים מיוחדים, שעובד כסוחר נדל"ן הסוגר עסקאות מסובכות במזרח ירושלים.

עלילת העונה הראשונה מזכירה חלק מהאירועים הקשורים בפטריאך אירינאוס הראשון, אך אינה משחזרת את האירועים כהווייתם, וכוללת הבדלים משמעותיים המשקפים חירות דרמטית.

== סקירת סדרה ==

== דמויות ושחקנים ==
{| class="wikitable"
!דמות
!שחקן/ית
!
|-
|מומי בן דהאן, סוחר קרקעות במזרח ירושלים. בעברו שירת בשב"כ
|יהודה לוי
|
|-
|אסתי קורן, המטפלת באמנות של מאיה והמאהבת של מומי
|נטע ריסקין
|
|-
|מאיה בן דהאן, בתו של מומי. נערה עם צרכים מיוחדים
|גפן קמינר
|
|-
|איליאס (ת'אודורוס), ראש הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים
|פאנוס קורוניס
|
|-
|עיסאם חלאווה, מכר את ביתו לעמותת "ארעא"
|ג'מיל ח'ורי
|
|-
|אמל חלאווה, אשתו של עיסאם
|שאדן קנבורה
|
|-
|מאירה צוקרמן, יו"ר עמותת הימין "ארעא"
|שרה וינו-אלעד
|
|-
|יורגוס (סופרניוס), עוזר הפטריארך היווני
|מאנוס גבראס
|
|-
|אשרף "אשר" פטוש, איש הקש בעסקאות של מומי. נרצח על ידי וואליד
|אמיר ח'ורי
|
|-
|קרן
|מאי גריאני
|
|-
|וואליד סלאח, איש הביטחון המסכל. מחפש את עיסאם, רצח את אשרף
|היתאם עומארי
|
|-
|עופר, רכז בשב"כ וקולגה של מומי לשעבר
|שלומי קוריאט
|
|-
|רועי, הבעלים של "שיפודי רועי". מעסיק את מאיה אצלו בשיפודיה
|בצלאל בורוכוב
|
|-
|מחמוד נמירי, מקור לשעבר של מומי מימיו בשב"כ. הומוסקסואל. צורף במקצועו
|עלא דקה
|
|-
|נדב לנדאו
|שלמה וישינסקי
|
|-
|חבר הנהלה בעמותת "ארעא"
|מיכאל כורש
|
|-
|יסמין, אמה של מאיה. כוראוגרפית במקצועה, חיה בגרמניה
|מיכל קלמן
|
|-
|
|גד קינר-קיסינגר
|
|-
|
|רודיה קוזלובסקי
|
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד(ים)
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="10" |2024
| rowspan="10" |פרס האקדמיה לטלוויזיה
|סדרת דרמה ודרמה יומית 
|"איסט סייד"
|
| rowspan="10" |<ref></ref>
|-
|שחקן ראשי בסדרת דרמה ודרמה יומית 
|יהודה לוי
|
|-
|שחקנית ראשית בסדרת דרמה ודרמה יומית
|גפן קמינר
|
|-
|שחקן משנה בסדרת דרמה ודרמה יומית 
|עלא דקה
|
|-
|שחקנית משנה בסדרת דרמה ודרמה יומית 
|נטע ריסקין
|
|-
|בימוי בסדרת דרמה ודרמה יומית 
|יבגני רומן
|
|-
|תסריט בסדרת דרמה ודרמה יומית 
|יעל רובינשטיין ניצן ויוסי מדמוני
|
|-
|עריכת תמונה בסדרה עלילתית
|נילי פלר, בועז לאון וגלעד אריאל
|
|-
|מוזיקה מקורית
|אבי בללי
|
|-
|הקלטה ועיצוב פסקול בסדרה עלילתית
|אבי מזרחי ועודד רינגל
|
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* "[https://deadline.com/2022/12/six-international-dramas-2023-boiling-point-the-swarm-stephen-graham-frank-doelger-1235198698/ איסט סייד]", נבחרה על ידי אתר Deadline Hollywood לרשימת שש סדרות הדרמה הבינלאומיות, שכדאי לצפות בהן ב-2023.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ירושלים בתרבות ובאמנות
קטגוריה:הקשת האוטיסטית בטלוויזיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בירושלים
ארז מלול

ארז מלול (נולד ב־22 בנובמבר 1973) הוא פוליטיקאי ועורך דין ישראלי-חרדי, המכהן כסגן יושב ראש הכנסת וחבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס. לשעבר ראש פורום האקדמאים החרדים.

==ביוגרפיה==
ארז מלול נולד ב־22 בנובמבר 1973. בנעוריו למד בישיבת יקירי ירושלים ובישיבת עטרת ישראל. לאחר נישואיו למד בכולל "יחוה דעת". במהלך לימודיו הוסמך להוראה בתעודת "יורה יורה", ומונה למנהל המכון "יחוה דעת".

למד לתואר ראשון ושני במשפטים ב.מוסמך לעריכת דין.

מלול שימש מ־2015 כיועץ חקיקה לשר לשירותי דת דוד אזולאי, וב־2016 מונה לראש מטה מנכ"ל המשרד לשירותי דת עודד פלוס.

ב-2019 מונה לממלא מקום מנכ"ל מועצת בתי העלמין בירושלים במקום הלל הורוביץ. מלול נבחר לחבר הנהלת ועד העדה הספרדית בירושלים.

ב-2 בפברואר 2023 הפך לחבר הכנסת ה-25, עם התפטרותו של השר יעקב מרגי במסגרת החוק הנורווגי. הוא אף מכהן כסגן יושב ראש הכנסת ה-25.

אחיו, הרב דוד מלול, הוא ראש כולל "יביע אומר" של הרב אהרון בוטבול.

רעיתו גילה מלול מנהלת בכירה בעמותת "עלי שיח".
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וחמש: חברי כנסת מכהנים במסגרת החוק הנורווגי
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ש"ס
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת העשרים וחמש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
יהודית דישון

יהודית דישון (באנגלית: Judith Dishon, נולדה ב-1937) היא סופרת ישראלית ופרופסור אמריטה מהמחלקה לספרות עם ישראל והמחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. הייתה דקאן הפקולטה למדעי היהדות, האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד דקאן באוניברסיטת בר-אילן.

== ביוגרפיה ==
בנערותה למדה במגמה הערבית של בית הספר הריאלי בחיפה.<ref name=":0"></ref>

== קריירה ==
דישון הצטרפה בשנת 1967 לצוות ההוראה במחלקה לתנ"ך ולספרות עברית באוניברסיטת בר-אילן.<ref></ref> במהלך הקריירה הארוכה שלה, היא כיהנה בשתי קדנציות כראש מכון קורצוויל לחקר הספרות העברית, ובשלוש קדנציות כראש המחלקה לספרות עם ישראל. היא שימשה ראש מדור ימי הביניים במחלקה לספרות עם ישראל.

דישון הייתה יועצת הרקטור למעמד האישה, וחברה בוועדות שונות של אוניברסיטת בר-אילן, ביניהן יו"ר ועדת הסטטוס של האוניברסיטה, חברה בוועדת הספרים, חברה בוועדה לתואר השני, חברה בוועדה לתואר שלישי וחברה בוועדה המרכזת.

דישון ייסדה את פורום ימי הביניים בפקולטה למדעי היהדות ועמדה בראשו. היא גם פיתחה את תחום הלאדינו ב"מחלקה לספרות עם ישראל".

היא הייתה חברה בוועדות פרסים שונות, בהן, פרס ניומן לחקר הספרות העברית ופרס עקביהו.

דישון הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת מרילנד בארצות הברית.

במסגרת מחקריה חקרה את יצירותיהם של יוסף אבן זבארה, יהודה אלחריזי ויוסף בן תנחום הירושלמי, היא עסקה רבות בהתחקות אחר דמות האישה ומעמדה בתקופת ימי הביניים, לאור דמותה ביצירות מאותה תקופה.

בשנת 2005 פרשה מעבודה באוניברסיטת בר-אילן.<ref></ref><ref name=":0" />

== יצירתה הספרותית ==
דישון ערכה ספרים ופרסמה מאמרים רבים בתחום הספרות העברית בימי הביניים בכתבי עת מקצועיים בארץ ובחו"ל.

יחד עם פרופסור אפרים חזן יזמה את הסדרה פרקי שירה- מבחר השירה והפיוט מגנזי ישראל ועורכת אותה.

יחד עם ד"ר שמואל רפאל יזמה ועורכת את כתב העת "לאדינאר – מחקרים בספרות, במוזיקה ובהיסטוריה של דוברי הלאדינו".

היא עיבדה סיפורים לילדים מספרות ימי הביניים שיצאו לאור בשני ספרים "הצפרדע הקנאית" ו"האריה והשועל".

יחד עם פרופסור מאיה פרוכטמן מהמחלקה ללשון עברית באוניברסיטת בר-אילן עיבדה לילדים סיפורים מתוך ספר תחכמוני ליהודה אלחריזי בשם "תעלולי חבר הקיני".

בשנת 2018 פרסמה מהדורה מדעית של ספר שעשועים, וצרפה לה ניתוחים, פרשנות ומקורות והשלמות מכתבי יד נוספים.

== חיים אישיים ==
יהודית דישון הייתה נשואה לאל"ם ד"ר מנחם דישון (נפטר 2016), בתה היא הפסיכולוגית ד"ר מרים דישון ברקוביץ, חברת סגל בקריה האקדמית אונו, וחתנה הוא פרופ' ריצ'רד ברקוביץ מהמחלקה לפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://kotar.cet.ac.il/kotarapp/index/Chapter.aspx?nBookID=101674675&nTocEntryID=101678830 רשימת ספרים ופרסומים של יהודית דישון] באתר כותר
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:חוקרי ספרות עברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: ספרות עם ישראל
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
כריסטינה גוטיירס

כריסטינה גוטיירס הררו (בספרדית: Cristina Gutiérrez Herrero, נולדה ב-24 ביולי 1991) היא רופאת שיניים ונהגת מרוצים ספרדייה. גוטיירז מתחרה באליפות האקסטרים אי ובראלי דקר. בשנת 2024 הייתה האישה השנייה בהיסטוריה של המרוץ שמנצחת קטגוריה בראלי (אחרי יוטה קליינשמידט).

==קריירת מרוצים==
גוטיירס החלה להתחרות במרוצי ראלי רייד בשנת 2010. בשנת 2015 סיימה המקום השני באליפות ספרד בראלי.

===ראלי דקר===
גוטיירס החלה את קריירת הראלי הבינלאומית בראלי דקר 2017, בו התחרתה במיצובישי פאג'רו. היא סיימה את המרוץ במקום ה-44 בדירוג הכולל ובמקום השישי בקטגוריה שבה התחרתה. לקראת שנת 2019 החליפה את המכונית למיצובישי אקליפס קרוס, עימה התחרתה גם בשנה לאחר מכן.

בשנת 2021 החליפה קטגוריה ועברה להתחרות בקטגרויית הלייט-פרוטוטייפ (T3). בסטייג' הראשון של המרוץ היא סיימה ראשונה והייתה לאישה השנייה בהיסטוריה של המרוץ שמנצחת סטייג'. בהמשך המרוץ היא ניצחה שני סטייג'ים נוספים, אך נאלצה לפרוש לאחר הסטייג' השמיני. בראלי של 2022 סיימה במקום השלישי בקטגוריה. בראלי דקר 2024 היא ניצחה את הסטייג' השישי של המרוץ ועלתה למקום השני בדירוג הכולל אחרי מיטש גותרי. היא שמרה על המקום השני לאורך כל השבוע השני של התחרות. תקלה טכנית בסטייג' האחרון ברכב של גותרי איפשרה לגוטיירס לעקוף אותו ולנצח את המרוץ. זאת הפעם השנייה שאישה מצליחה לנצח קטגוריה במרוץ אחרי יוטה קליינשמידט.

===אקסטרים אי===
בדצמבר 2020 הוחתמה בקבוצת 44X של לואיס המילטון לקראת עונת הבכורה של אליפות האקסטרים אי, לצידו של סבסטיאן לב. הקבוצה סיימה את המקום השני אחרי קבוצתו של ניקו רוזברג, עם ניצחון אחד ופודיום נוסף. הצמד הוחתם גם לעונת עונת 2022. ניצחון אחד ושלושה פודיומים העניקו לקבוצה את האליפות.

===קטגוריות נוספות===
גוטיירס היא אלופת ספרד במרוצי ראלי אוף-רואד מאז שנת 2012. בשנת 2015 סיימה במקום השני בדירוג הכולל של האליפות. בשנת 2021 היא הייתה האישה הראשונה שזוכה גביע העולם של ה-FIA בראלי קרוס-קאנטרי, כשאת הסטייג' האחרון היא התחרתה עם גב שבור.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ ספרדים
קטגוריה:ספורטאיות ספרדיות
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1991
הארכיונים הלאומיים של אוסטרליה

הארכיונים הלאומיים של אוסטרליה (באנגלית: National Archives of Australia; בראשי תיבות: NAA) הידוע בעבר כמשרד הארכיונים של חבר העמים (Commonwealth Archives Office) וכהארכיונים האוסטרליים (Australian Archives), היא סוכנות ממשלתית אוסטרלית, המשמשת כארכיון הלאומי של אוסטרליה.<ref></ref> הארכיון, שהוקם במרץ 1961, פועל תחת הסמכויות שניתנו לו בחוק הארכיונים 1983 (Archives Act 1983).

תפקידיו העיקריים של הארכיון הוא "לאסוף ולשמר את הרישומים הממשלתיים היקרים ביותר של אוסטרליה, ולעודד את השימוש בהם בקרב הציבור, ולקדם ניהול מידע טוב על ידי סוכנות ממשלתית מטעם חבר העמים, במיוחד בעמידה באתגרים של עידן דיגיטלי". הארכיון גם אחראי על תערוכות, פרסום ספרים ומדריכים לאוסף שקיים אצלה, והעברת תוכניות חינוכיות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קנברה: מבנים
אוסטרליה
DJ Mag

DJ Mag (הידוע גם בשם DJ Magazine) הוא מגזין מוזיקת דאנס אלקטרונית ותקליטנים בריטי.<ref></ref> המגזין, שנוסד ב-1991, מתפרסם מדי חודש.

העיתון מפרסם את רשימת 100 תקליטני השנה, רשימת 100 מועדוני השנה, רשימת 100 פסטיבלי השנה ורשימת האמנים הבריטים הטובים ביותר.<ref name="completemusicupdate1"></ref>

== היסטוריה ==
גרסה מוקדמת למגזין הופיעה בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 כ-Disc Jockey Magazine. מאוחר יותר, שם המגזין שונה ל-Jocks Magazine. המגזין נוסד באמצע 1991. בתחילה, המגזין, בעריכתו של כריס מלור כעורך הראשי של המגזין, פורסם מדי שבוע. בשלב זה, המגזין היה מגזין התקליטנים הנמכר ביותר בבריטניה, ואחד מהחשובים ביותר בסצנת המוזיקה המתפתחת.<ref name="DJ Mag 20 Years Retrospective"></ref>

עקב עומס העבודה לפרסום המגזין מדי שבוע, הנהלת המגזין החליטה ב-1992 (עד ל-2008) כי המגזין יתפרסם מדי שבועיים. באותה תקופה, החלו לפרסם את תקליטן השנה, בהצבעת עורכי המגזין. מאוחר יותר, שונה שמה של הרשימה לרשימת 100 תקליטני השנה.<ref name="DJ Mag 20 Years Retrospective" />

ב-2001, העיתונאית לסלי רייט החליפה את כריס מלור כעורכת הראשית של המגזין.<ref name="DJ Mag 20 Years Retrospective" />

ב-2011, קרל לובן החליף את לסלי רייט כעורך הראשי של המגזין.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגזינים שהוקמו בשנת 1991
קטגוריה:כתבי עת למוזיקה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כתבי עת
אבטספט

אבטספט (באנגלית: Abatacept), נמכרת תחת השם המסחרי אורנסיה (באנגלית: Orencia, Orencia clickject), היא תרופה ביולוגית מדכאת חיסון אנטי-דלקתית. התרופה משמשת לטיפול בדלקת פרקים ראומטית, דלקת פסוריאטית, דלקת פרקים אידיופתית של הילדות ומחלת השתל נגד המאכסן. התרופה מפחיתה כאבי מפרקים ונפיחות ומשפרת טווח תנועה. כמו כן, התרופה מפחיתה את הסיכון לנזקים כרוניים.

תרופה זו מבוססת על חלבון כימרי אשר מעכב הפעלת לימפוציטים מסוג תאי T. תאי חיסון אלו הם בעלי תפקיד חשוב במערכת החיסון הנרכשת וכחלק מתפקידם אחראים על הפעילות הדלקתית המאפיינת דלקת פרקים ראומטית. מתן טיפול מסוג זה יגרום לדיכוי התגובה הדלקתית בגוף אשר תביא להטבה בסימפטומים של המחלה אך לצד זה המטופל חשוף לזיהומים שונים.
אורסניה ניתנת כתרופה בודדת או בשילוב עם תרופה נוספת למשל מתוטרקסט. קיים שימוש נוסף בתרופות אלו בקרב מושתלי תאי גזע.

== מנגנון פעולה ==
אבטספט הוא חלבון כימרי המדכא את התגובה החיסונית על ידי עיכוב הפעלתם של תאי לימפוציטים מסוג T. 
החלבון נקשר ל CD80 ו- CD86 המצויים על גבי תאים מציגי אנטיגן ובכך מונע את קישורם ל CD28 המצוי על גבי תאי לימפוציטים מסוג T. כתוצאה מכך סיגנל הפעלתם של תאי T הדרוש בכדי שתתרחש תגובה חיסונית מדוכא.
תגובה של מערכת החיסון היא זו שיוצרת דלקת לכן כאשר התגובה החיסונית מדוכאת התהליך הדלקתי מדוכא גם כן.

== תופעות לוואי ==
תופעות לוואי השכיחות הן כאבי ראש, בחילות, נזלת וצינון, זיהום בדרכי נשימה העליונות, דלקת גרון, סחרחורת, שיעול, כאבי גב, יתר לחץ דם, דלקות חוזרות בדרכי השתן, פריחה. תופעות לוואי פחות שכיחות כוללות לוקמיה לימפוציטית אקוטית, אנאפילקסיה, צלוליטיס, דיספנאה, תת-לחץ דם. כמו כן, ייתכנו התפרצויות הרפס, שחפת והפטיטיס B בקרב הנשאים.

== ילדים ==
מתחת לגיל שנתיים לא הוכחו בטיחות ויעילות. ניתן להשתמש בתרופה להתוויות המתאימות לטיפול בילדים מעל גיל שנתיים במתן תת-עורי לפי התאמת המינון למשקל. במתן תוך ורידי לא הוכחו בטיחות ויעילות מתחת לגיל 6. 
בארץ לרוב לא משתמשים בתרופה בילדים מתחת לגיל 6.

== הריון והנקה ==
אין מידע על בטיחות התרופה בהריון משום שלא נעשו מחקרים שהציגו תוצאות משמעותיות קלינית בנושא. לא ידוע אם התרופה יכולה לחצות את השלייה ולהגיע לעובר.
לא ידוע אם התרופה עוברת בהנקה לחלב האם.

== תגובות אלרגיות ==
פריחה עורית, נפיחות השפתיים, בפנים, בלשון או בעפעפיים, קושי נשימתי ותת לחץ דם.

== אזהרות ==
אין להמשיך להשתמש בתרופה כאשר מופיעים סמנים אלרגיים ואנפילקסיס. נטילת התרופה יחד עם אנטגוניסטים של TNF יכולה להביא לזיהומים בשל היחלשות של המערכת החיסונית. ישנם מקרים בהם יש להימנע משימוש בתרופה בזמן נטילת תרופות אחרות כגון אדלימומאב, אטנרספט, אנקינרה, אינפליקסימאב, טוסיליזומב, אפדסיטיניב. ישנו איסור להתחסן בחיסונים המבוססים על וירוסים חיים עד שלושה חודשים לאחר סיום הטיפול באורסניה. התרופה יכולה לפגוע ביעילות יתר החיסונים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://reference.medscape.com/drug/orencia-orenica-clickject-abatacept-343194 Abatacept], באתר Medscape 

2023 01
קטגוריה:חלבונים
זקוף ת'אוזן

זקוף ת'אוזן (באנגלית: Prick Up Your Ears) הוא סרט קולנוע בריטי משנת 1987 בבימויו של סטיבן פרירס, עם גארי אולדמן, אלפרד מולינה וונסה רדגרייב בתפקידים הראשיים.

התסריט של אלן בנט מבוסס על רומן ביוגרפי בשם זה מאת ג'ון להר משנת 1978, ומספר את סיפור חייהם של המחזאי ג'ון אורטון ובן זוגו קנת' האליוול שחייהם הזוגיים ידעו עליות ומורדות עד לסוף הטרגי.

גארי אולדמן היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי.

ונסה רדגרייב הייתה מטעמדת לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.

אלן בנט היה מועמד לפרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר.

סטיבן פרירס היה מועמד לפרס דקל הזהב.

==תקציר העלילה==
6 באוגוסט 1967, שוטרים פורצים לדירה ברובע איזלינגטון בלונדון ומוצאים בחדר אחד את גופתו המכוסה בדם של ג'ו אורטון (גארי אולדמן) ובחדר השני את גופתו העירומה של בן זוגו קנת האליוול (אלפרד מולינה). למקום מגיעה גם הסוכנת של אורטון, פגי רמזי (ונסה רדגרייב) שמוצאת את יומנו האישי ולוקחת אותו לעצמה בהיחבא. מסקנת המשטרה היא שמדובר ברצח והתאבדות וכי האליוול רצח את אורטון במכות מכשיר קשה ואחר כך התאבד בבליעת כדורים שונים. הפרשה עוררה אז סערה בבריטניה משום שאורטון היה מחזאי מצליח ומפורסם.

כעבור עשר שנים מגיע הסופר ג'ון להר (ואלאס שון) אל פגי ושואל אותה אם יומנו של אורטון ברשותה. הוא מתכוון לכתוב ספר על הפרשה. פגי מסכימה ובעזרת אשתו (לינדזי דאנקן) שמדפיסה את כתב היד הקשה לקריאה, הוא מצליח לקרוא את היומן.

אורטון גדל בלסטר והצטיין בהופעות בחוגי משחק שונים. הוא שאף להיות שחקן ולמד אצל המורה מאדאם לאמברט (מרגרט טייזאק) עד שקבל מלגה עירונית ללמוד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). שם הוא פגש את התלמיד קנת' האליוול (אלפרד מולינה) שהיה מבוגר ממנו בחמש שנים והם התחילו לגור ביחד כזוג הומוסקסואלים בתקופה בה הדבר נחשב מנוגד לחוק.

כשלא הצליחו במשחק הם פנו לכתיבת ספרים שלא נתקבלו בעיקר בגלל תוכניהם ההומוסקסואלים. מרוב כעס הם חיבלו בספרים בספריה ונדונו לחצי שנת מאסר. בתקופה זו השתחרר אורטון מנוכחותו של האליוול, כתיבתו השתפרה והוא החל להצליח. האליוול המדוכא השקיע עצמו ביצירת קולאז'ים. הוא החל לקנא באורטון על הצלחתו ובעיקר על כך שהתקבל לכתוב עבור הביטלס. אורטון הפסיק לקיים אתו יחסים והסתפק ביחסי מין מזדמנים עם אנשים שונים במקומות חשוכים בלונדון.

כאשר מודיע לו אורטון כי החליט להיפרד ממנו, האליוול רוצח אותו במכות מקל ואחר כך מתאבד בבליעת כדורים שונים.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|גארי אולדמן
|ג'ו אורטון
|
|-
|אלפרד מולינה
|קנת' האליוול
|
|-
|ונסה רדגרייב
|פגי רמזי
|סוכנת סופרים
|-
|ג'ולי וולטרס
|אלזי אורטון
|אמו של ג'ו
|-
|פרנסס בארבר
|לאוני אורטון
|אחותה של ג'ון
|-
|ואלאס שון
|ג'ון להר
|סופר
|-
|לינדזי דאנקן
|אנטי להר
|אשתו של להר
|-
|ריצ'רד וילסון
|
|פסיכיאטר בכלא
|-
|מרגרט טייזאק
|מאדאם למברט
|מורה למשחק
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=-sKJ_asMJhg קדימון לזקוף ת'אוזן], באתר יוטיוב
* [https://www.tcm.com/tcmdb/title/87093/prick-up-your-ears#overview זקוף ת'אוזן], באתר TCM

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי להט"ב בריטיים
קטגוריה:סרטים הומוסקסואליים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
לאיוש פישר (כדורגלן)

לאיוש פישר (בהונגרית: Fischer Lajos; בודפשט, 7 באפריל 1902 – ניו יורק, 1 בינואר 1978) היה כדורגלן יהודי-הונגרי, חבר נבחרת הונגריה, שוער ששיחק בתשע משחקים בינלאומיים עד שהיגר לארצות הברית. הוא שיחק גם בהכח וינה.

== ביוגרפיה ==
=== בקבוצות מועדון ===
בין 1924 לבין 1926 היה שחקן כדורגל של מועדון סיף ואתלטיקה (VAC) היהודי.

בשנים 1926–1927 שיחק בקבוצת ברוקלין וונדררס האמריקאית.

בין 1924 לבין 1926, הוא הגן תשע פעמים על השער של נבחרת הונגריה במשחקיה הבינלאומיים.

לאיוש פישר היה שוער אמיץ במיוחד עם גמישות ומיומנות מדהימים. הנתון האישי האחרון הזה קיזז במידת מה את קומתו הנמוכה. למרות שלעיתים קרובות היה בעמדת נחיתות באוויר, חבטות האגרופים שלו בכדור עדיין היו מצוינות. הוא הציל בעיטת 11 במשחק צ'כוסלובקיה-הונגריה שנערך ב-1925. הסיבה היחידה כנראה שלא נבחר יותר מתשע פעמים לנבחרת הונגריה הייתה כי עבר לארצות הברית ב-1926 כדי שיוכל להתפרנס.<ref>[https://mla.hu/szemely/fischer.lajos ארכיב שחקני הכדורגל ההונגריים]</ref>

== הצלחותיו, פרסים ==
* אליפות הונגריה
** 7 .: 1924-25
* אליפות ארצות הברית
** 2.: 1926–27

== סטטיסטיקה ==
=== משחקיו בנבחרת הונגריה ===
{| class="wikitable sortable"
! colspan="9" |הונגריה
|-
!#
!תאריך
!מקום
!מקומיים
!תוצאה
!אורחים
!סוג המשחק
!שערים
!דקת האירוע
|-
|1.
|31.8.1924
|בודפשט, Üllői úti pálya
|הונגריה
|4 – 0
|פולין
|ידידותי
| -
|
|-
|2.
|21.9.1924
|בודפשט, Üllői úti pálya
|הונגריה
|4 – 1
|גרמניה
|ידידותי
| -
|<small>30</small>
|-
|3.
|25.3.1925
|בודפשט, Hungária körúti pálya
|הונגריה
|5 – 0
|שווייץ
|ידידותי
| -
|
|-
|4.
|5.5.1925
|וינה, Hohe Warte
|אוסטריה
|3 – 1
|הונגריה
|ידידותי
| -
|
|-
|5.
|21.5.1925
|בודפשט, Hungária körúti pálya
|הונגריה
|1 – 3
|בלגיה
|ידידותי
| -
|
|-
|6.
|11.10.1925
|פראג, Sparta
|צ'כוסלובקיה
|2 – 0
|הונגריה
|ידידותי
| -
|
|-
|7.
|8.11.1925
|בודפשט, Üllői úti pálya
|הונגריה
|1 – 1
|איטליה
|ידידותי
| -
|<small>51</small>
|-
|8.
|14.2.1926
|בריסל, Daring Club
|בלגיה
|0 – 2
|הונגריה
|ידידותי
| -
|
|-
|9.
|6.6.1926
|בודפשט, Üllői úti pálya
|הונגריה
|2 – 1
|צ'כוסלובקיה
|ידידותי
| -
|<small>88</small>
|-
!
!סה"כ
!
!
!9
!משחקים
!
!0
!שערים
|}

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Antal Zoltán, Hoffer József: Alberttől Zsákig. Budapest: Sportkiadó. 1968. ISBN 0439001507018
* Rejtő László – Lukács László – Szepesi György: Felejthetetlen 90 percek. Budapest: Sportkiadó. 1977. ISBN 963-253-501-4
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.magyarfutball.hu/en/szemelyek/adatlap/259/fischer_lajos ביוגרפיה וקריירה באתר הכדורגל ההונגרי] (באנגלית)
* [https://www.magyarfutball.hu/hu/szemelyek/adatlap/259/fischer_lajos/merkozesek משחקיו באתר הכדורגל ההונגרי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:שוערי כדורגל הונגרים
קטגוריה:שוערי כדורגל יהודים
קטגוריה:בודפשט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הכח וינה
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1978
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978