OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לילך שובל

לילך שובל (נולדה ב-12 בספטמבר 1986) היא עיתונאית ישראלית. משמשת ככתבת לענייני צבא וביטחון בעיתון ישראל היום מאז הקמתו.

== ביוגרפיה ==
שובל נולדה בירושלים ולמדה בתיכון שליד האוניברסיטה. עם גיוסה לצה"ל שרתה ככתבת בעיתון "במחנה" וסיקרה את זרוע היבשה. לאחר כשנה בשירות, הייתה לאישה הראשונה בעיתון הצבאי שמונתה לכתבת צבאית וחברה בתא הכתבים הצבאיים, ובמהלך תפקידה סיקרה את תוכנית ההתנתקות ואת מלחמת לבנון השנייה.

בתום שירותה הצבאי מונתה לכתבת באתר האינטרנט ynet, וסיקרה את משרד החוץ וירושלים. עם הקמת ישראל היום בשנת 2007 הצטרפה לעיתון ככתבת לענייני צבא וביטחון, ונמנתה עם מייסדיו. שובל משמשת ככתבת ופרשנית ונמנית עם צוות הכותבים במוספים "ישראל השבוע" ו"שישבת". במסגרת תפקידה סיקרה את כל מבצעי צה"ל בשנים האחרונות, וביניהם מבצע עופרת יצוקה, מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן.

שובל הייתה הראשונה שחשפה את האירוע בו נפצע לוחם יחידת מגלן עילי חיות ואת התנהלותו של ראש אכ"א לשעבר, מוטי אלמוז. בשנת 2021 חשפה דו"ח פנימי של הצבא המצביע על עלייה במספר ההטרדות המיניות בצה"ל.

ביוני 2021 חשפה שיחה בין תא"ל עופר וינטר לבין ידידו, חבר הכנסת נפתלי בנט, שהתקיימה ללא אישור ולא דיווח, וזאת בניגוד להוראות האוסרות על קשר ישיר בין משרתים לנבחרי ציבור. בעקבות החשיפה נרשמה לתא"ל וינטר נזיפה מהרמטכ"ל, רא"ל אביב כוכבי.

בספטמבר 2022 חשפה כי מפקד יחידת אגוז, סא"ל אפרים תהילה, שיקר בתחקיר צבאי באשר להפעלת לבנת חבלה באימון בצפון הארץ. בעקבות הפרסום החליט הרמטכ"ל להדיחו מצה"ל.

מאוקטובר 2023, בעקבות מלחמת חרבות ברזל, משמשת כפאנליסטית ב"חדשות הבוקר" בקשת 12.

בעלת תואר ראשון במשפטים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בדיפלומטיה וביטחון מטעם אוניברסיטת תל אביב.

שובל נשואה, אם לשניים ומתגוררת בצפון ישראל.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:סגל ישראל היום
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
מילדרד אן באטלר

מילדרד אן באטלר (באנגלית: Mildred Anne Butler: 11 בינואר 1858 - 11 באוקטובר 1941) הייתה אמנית אירית, שעבדה בצבעי מים ושמן בנושאי נוף, ז'אנר ובעלי חיים.

== חיים ==
מילדרד אן נולדה בשנת 1858 בקילמוררי, ליד תומסטאון והייתה בתו הצעירה של קפטן הנרי באטלר, נכדו של אדמונד באטלר, ויסקונט מונטגרט ה-11. הידע על חייה ושיטות עבודתה של באטלר מבוסס כמעט לחלוטין על ציוריה עצמם ועל יומניה, שנשמרו במשך רוב השנים בין 1892 ל-1938.<ref name=":0"></ref>

אביה, הנרי באטלר, היה אמן חובב שהעדיף נושאים מהטבע שנתקל בהם במסעותיו, בפרט צמחים ובעלי חיים אקזוטיים. באטלר בילתה את מרבית חייה בבית המשפחה בקילמוררי ובנסיעות תכופות לאנגליה וליבשת. היא המשיכה לצייר עד שנות השלושים של המאה העשרים, אז הפסיקה לצייר בגלל דלקת פרקים ונפטרה בשנת 1941, בת 83. <ref></ref>

== קריירה ==
מרי באטלר, מנוחה, 1889
אביה עודד אותה לצייר בצעירותה, אך הכשרתה האמנותית החלה בלונדון בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 עם צבעי המים אצל פול ג'ייקוב נפטל, שאותו בחרה בזכות הבנתה בצבעי מים. באטלר כמו חברתה רוז מרי ברטון, שלמדה גם היא אצל נפטל, לא פעלה לפי בחירת הנוף שלו, במקום זאת היא התמסרה לציור בקר, ציפורים וגני פרחים. היא המשיכה את לימודיה בבית הספר לאמנות בווסטמינסטר אצל ויליאם פרנק קלדרון(אנ') שהתמחה בציור בעלי חיים ובהמשך פתח בית ספר לציור בעלי חיים. בבית הספר של פרנק קלדרון היא למדה את נושא הפרות, ועבודה זו נבחרה לתצוגה באקדמיה המלכותית. <ref></ref>
מילדרד באטלר, כביסת בוקר, 1896
בסוף שנות העשרים לחייה, ביקרה באטלר ביקורים שנתיים ביבשת עד לפרוץ המלחמה. היא נסעה לצרפת, בלגיה, שווייץ ואיטליה. בפריז למדה רישום, רישום דמויות. בעת ששהתה בפריז היא נקשרה לאסכולת ניולין והמשיכה לבלות את הקיץ של 1894 ו-1895 בניולין בקורנוול. ניולין באותה תקופה היה המרכז לקבוצת אמנים שהתעניינה בנושאים רחבים, ורבים מהם למדו בעבר בצרפת. היא צורפה לבית הספר בניולין, ולסטודיו של נורמן גרסטין לצד בני דורם כמו וולטר אוסבורן וסר ג'ון לאוורי.<ref name=":0" />

באטלר הציגה ללא הרף לאורך הקריירה שלה והוכיחה את עצמה כאשת עסקים מצליחה המסוגלת לשווק את צבעי המים שלה בהצלחה עם פטרונים כמו לואי הרביעי, הדוכס הגדול של הסן. היא הייתה חברה באגודת האמניות. היא הייתה אחת מתשעת האקדמאים הראשונים שנבחרו על ידי האקדמיה לאומנויות באולסטר בשנת 1930. היא קיבלה חברות מלאה בחברה המלכותית לצבעי מים בשנת 1937, לאחר שהייתה חברת עמית מאז 1896.

באטלר ציירה בשמן ובצבעי מים נושאי נוף, ז'אנר ובעלי חיים. מגוון עבודותיה נשלט על ידי נושא הטבע ונושאיה שיקפו סצינות ביתיות סביב ביתה בקילמוררי. ביתה של באטלר היווה מקור השראה עצום לאורך חייה, גינתו וסביבתה, סיפקו נושאים לרבים מציוריה, שכללו לעיתים קרובות את הגנים שמסביב, המרעה וטבע.

היא השיגה הצלחה בחייה והציגה בגלריות מרכזיות באירלנד ובאנגליה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות איריות
קטגוריה:ילידות 1858
קטגוריה:נפטרות ב-1941
גולן מלול

גולן מלול (נולד ב-27 באוקטובר 1969) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת השוער, וכיום הוא מאמן שוערים. מלול מזוהה בעיקר עם קבוצת מכבי פתח תקווה, בה שיחק במצטבר כ-10 עונות.

==קריירה==
גולן מלול נולד בעפולה לאב יליד מרוקו ואם ילדית תוניסיה. הוא גדל במחלקת הנוער של מכבי עפולה, ובמקביל לשירותו הצבאי נרכש על ידי מכבי חיפה, שם היה שוערו המחליף של בוני גינצבורג. עונה לאחר מכן עבר להפועל פתח תקווה, שם היה שוערו המחליף של רפי כהן. לאחר מכן עבר לבית"ר ירושלים, שם שיחק בתור שוערה הראשי של הקבוצה, תחת המאמן זאביק זלצר. בעונה זו נשרה הקבוצה לליגת המשנה. לאחר מכן הצטרף מלול למכבי יבנה, שעלתה לליגת העל באותה העונה.

ב-1992 עבר מלול למכבי פתח תקווה, שם שיחק כעשור רצוף, והיה אחד מהשחקנים הבולטים והיציבים שלה לאורך שנות ה-90. לאחר מכן שיחק מלול במכבי יפו ובית"ר עפולה. הוא פרש מכדורגל ב-2008, לאחר מכן חזר מפרישה ב-2012 ושיחק עד 2013 במכבי נצרת עילית מליגה ג', לאחר מכן פרש סופית מכדורגל פעיל רשמי.

==לאחר הפרישה==
לאחר פרישתו ממשחק פעיל התנתק מלול לזמן מה מעולם הכדורגל חזר בתשובה, ועבד בחברת תנובה, לאחר מכן החל לאמן שוב בקבוצות בוגרים ונוער של הפועל נצרת עילית, הפועל מגדל העמק ועירוני טבריה, כמאמן שוערים ומאמן שוערים לקבוצות הנוער. כיום מלול בין היתר מאמן שוערים אישי.

== חיים אישיים ==
מלול גרוש והוא אב לשני ילדים מנישואיו. לאחר שהתגרש נולד לו בן נוסף. בנו, אלמוג מלול, שוער כדורגל גם הוא, ומשחק במכבי קביליו יפו.

אחיו של מלול, יגאל, נהרג בתאונת דרכים בשנת 1996, בזמן שירותו הצבאי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://hpt.co.il/?ShowPlayer=GolanMalul פרופיל השחקן] באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה	

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:עפולה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:מאמני שוערים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
Ain't No Sunshine

"Ain't No Sunshine" (מילולית: אין שמש) הוא סינגל מאת הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס, שהופיע לראשונה כרצועה הפותחת באלבום הבכורה שלו, "Just as I Am" משנת 1971. זהו אחד מהשירים המצליחים שהוציא וית'רס במהלך הקריירה המוזיקלית שלו, והפך לקלאסיקה בז'אנר הנשמה.

השיר הוקלט בעיר ממפיס, טנסי, בהפקתו של בוקר טי. ג'ונס ובאמצעות המפיק המוזיקלי טרי מנניג. השיר מנוגן בסולם לה מינור פנטטוני. השיר הופץ כסינגל בשנת 1971, והיה ללהיט פורץ דרך עבור וית'רס שהיה אז רק בתחילת דרכו כמוזיקאי, והגיע למקום השישי במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ולמקום השלישי במצעד הבילבורד הוט 100. בנוסף, הוא דורג על ידי מגזין בילבורד במקום ה-23 ברשימת 100 השירים הפופולריים ביותר בארצות הברית לשנת 1971. השיר מופיע כחלק מהפסקול המקורי לסרטים "כשהיינו מלכים" (1997) ו"נוטינג היל" (1999), כמו גם בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "סיפור פשע אמריקאי".

בבית השלישי של השיר, וית'רס חוזר על התיבות "I know" עשרים ושש פעמים. במקור, הוא תכנן לכתוב מילים נוספות במקום החזרות הללו, אך קיבל עצה ממוזיקאים אחרים להותיר את החזרות כפי שהן.

לשיר נעשתה גם גרסת כיסוי בידיי מייקל ג'קסון בשנת 1972, אז היה רק כבן 14 בלבד. גרסה זו הגיעה למקום ה-8 במצעד האלבומים הבריטי.

== ביקורות ==

=== רשימות כל הזמנים ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ של כל הזמנים
|179
|<ref></ref>
|}

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה 
| 70,000
|-
! (RIAA)
| פלטינה 4× 
| 4,000,000
|-
! דנמרק (IFPI Danmark)
| פלטינה 
| 90,000
|-
! גרמניה (BVMI)
| זהב 
| 250,000
|-
! איטליה (FIMI)
| פלטינה 
| 50,000
|-
! פורטוגל (AFP)
| זהב 
| 20,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| פלטינה ×2
| 1,200,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביל וית'רס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על השמש
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מוטאון
מכון הזיכרון הלאומי

מכון הזיכרון הלאומי (בסלובקית: Ústav pamäti národa) הוא מוסד ציבורי סלובקי, המחזיק ברישומי המשטרה של משטרי מדינת סלובקיה הפשיסטית ומשטר הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית ששלטו בסלובקיה במאה ה-20.<ref name="Spectator"></ref> המכון מקדם מחקר על תקופות אלה בהיסטוריה של סלובקיה ומחנך את הציבור הרחב לגבי היסטוריה זו.<ref></ref> הוא מפרסם כתב עת בשם "Pamäť národa: (הזיכרון הלאומי), שעורכו הוא רוברט לץ.<ref></ref> מייסד המכון היה יאן לנגוש , ששימש מנהל עד מותו בתאונת דרכים בשנת 2006.

אשת מדע המדינה ילנה סובוטיץ' טענה כי לאחר מותו של לנגוש, "המטרה העיקרית של המכון הפכה לדה-לגיטימציה של המשטר הקומוניסטי של סלובקיה, שהושגה בכך שהמכון הזכיר משטר זה בכפיפה אחת עם הפשיזם, תוך שהוא טוען כי הדיקטטורה הקומוניסטית הייתה, למעשה, גרועה יותר."<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סלובקיה: ארגונים
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי צ'כוסלובקיה
דמות ציבורית

דמות ציבורית, או אישיות ציבורית (באנגלית: Public figure) הוא מונח משפטי במשפט האירופי והאמריקאי, המיושם לרוב בהקשר של לשון הרע, הוצאת דיבה, ופגיעה בפרטיות.

דמות ציבורית (כגון פוליטיקאים, ידוענים, אושיות רשת, ואנשי עסקים מובילים, בעלי סטטוס חברתי ופוזיציה חברתית בתחום מסוים, השפעה מהותית, ואשר ממוקדים לרוב באינטרסים הציבוריים של החברה<ref></ref>) אינו יכול לבסס תביעה משפטית על טענות מדיקות מזיקות שגויות, אלא אם כן קיימת הוכחה שהכותב או המו"ל פעל בזדון (התעלמות ביודעין מהאמת)<ref></ref>. נטל ההוכחה גבוה יותר במקרים של דמויות ציבוריות. ההגדרה של המונח משתנה בהתאם למערכת המשפטית.

== ראו גם ==
* אישיות חשובה מאוד
* ידוען

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: חוק ומשפט
קטגוריה:הספרה הציבורית
מרקו אילסו

מרקו אילסו (בדנית: Marco Ilsø; נולד ב-29 בספטמבר 1994) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה דני.

== ביוגרפיה ==
אילסו נולד בקופנהגן, דנמרק, בנם של אלזה אילסו לארסן ופין אילסו, הם שניהם ספורטאים ידועים בדנמרק. פין אילסו היה שחקן כדורגל מקצועי במועדון B.93 קופנהגן, ואלזה לארסן שיחקה כדוריד בקבוצת הנוער הלאומית הדנית.

לאילסו יש שני אחים גדולים, ניק וקן. קן אילסו הוא שחקן כדורגל מקצועי מאז 2005. הוא משחק בנבחרת הלאומית, ושיחק עבור המועדונים הגרמנים פורטונה דיסלדורף ובוכום, ומאז 2018 הוא משחק עבור המועדון האוסטרלי "אדלייד יונייטד". מרקו אילסו עצמו שיחק בב.ק. פרידהן כשהיה ילד.

==קריירה==
מרקו אילסו משחק בקולנוע ובטלוויזיה משנת 2008. הוא החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים" בשנת 2016 בתפקיד הויטסרק, בנו של מלך הוויקינגים רגנאר לודברוק. 

משנת 2018 הוא משחק במיני סדרת הטלוויזיה "לוחם" בהפקת נטפליקס.

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
|2011
|הפעלה חוזרת
|
|
|-
|2012
|You & Me Forever
|
|
|-
|2014
|יום הדין של דני
|
|
|-
|2014
|הנעלמת
|
|
|-
|2016
|המודל
|
|
|-
|2021
|פראי אדם
|
|
|-
|TBA
|The Islander
|}
*

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
|2008
|Mikkel og guldkortet
|
|
|-
|2015
|Banken: New Normal
|
|
|-
|2016–2020
|ויקינגים
|הויטסרק
|סדרת טלוויזיה, מהעונה הרביעית
|-
|2018
|לוחם
|
|
|-
|2021
|Sunday
|
|
|-
|2022
|הממשלה
|
|
|}
*

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה דנים
קטגוריה:שחקנים ילדים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1994
מישל חדד (אמן)

מישל חדד (1943 – 3 באוגוסט 1979) היה אמן ישראלי, יליד תוניסיה.

==ביוגרפיה==
מישל חדד נולד בתוניסיה בשנת 1943. בשנת 1947 היגר לפריז, צרפת, עם משפחתו. בנעוריו היה חבר בתנועת הנוער "הבונים" בפריז. בשנת 1968 עלה לישראל עם רעייתו והתגורר בקיבוץ צאלים. לאחר זמן קצר חזר לפריז, שם התגייס לשירות חובה צבאי. לאחר ששוחרר מן השירות בעקבות סעיף פסיכיאטרי והתגרש מרעייתו, חזר לישראל והתיישב בירושלים. מאוחר יותר אובחן חדד כסובל מסכיזופרניה. בירושלים התגורר בצריף באזור תחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים והחל ללמוד במחלקה לאמנות בבצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב. באתה עת אף היה קשור לקבוצת "מצפן". לאחר סיום לימודיו שימש כאסיסטנט בבצלאל. בשנת 1975 בקירוב היגר ללונדון, אנגליה. שם התגורר בבית שפלש אליו. בשנותיו האחרונות התגורר בירושלים ובפריז. בשנת 1979 התאבד בפריז.

יצירתו המוקדמת של חדד, מתקופת לימודיו בבצלאל, עסקה במדיה אוונגרדית כמייצבים ומיצג, שהיו בעלי ממד פוליטי. לאחר מכן התמקד חדד במדיום הרישום, בו יצר פנקסים וניירות מופשטים, שהושפעו מן הסוריאליזם ומן האוונגרד האירופי. בנוסף, יצר אובייקטים שונים. את עיקר תצוגות היחיד שלו עשה בשנות ה-70 בגלריה דבל בירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* גדעון עפרת, "[https://gideonofrat.wordpress.com/2020/04/21/מישל-חדד/ מישל חדד]", באתר "המחסן של גדעון עפרת", 21 באפריל 2020

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:מתאבדים ישראלים: אמנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
מיצובישי אקליפס קרוס

מיצובישי אקליפס קרוס (באנגלית: Mitsubishi Eclipse Cross) היא קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, המיוצרת על ידי מיצובישי משנת 2017. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2017<ref></ref> והגיעה לישראל בשנת 2018<ref></ref>.

האקליפס קרוס נבחר למכונית השנה ביפן לשנת 2019<ref></ref>.

== מפרט טכני ==
האקליפס קרוס כוללת שני מנועים.

מנוע טורבו I4 צילנדרים בנפח 1.5 ליטרים<ref></ref> המספק כ-161 כוחות סוס ב-5,500 סיבובים לדקה. תיבת ההילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית של בין 200 ל-205 קילומטרים לשעה<ref></ref>.

מנוע טורבו דיזל I4 צילנדרים בנפח 2.2 ליטרים המספק כ-143 כוחות סוס. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים.

== מתיחת פנים שנת 2021 ==
בשנת 2021 עברה האקליפס קרוס מתיחת פנים<ref></ref> אשר הוסיפה דגם היברידי חדש. האקליפס קרוס החדשה כוללת מנוע בנזין בנפח 2.4 ליטרים המספק כ-135 כוחות סוס עם שני מנועים חשמליים המספקים 177 כוחות סוס. בנוסף, המנוע כולל סוללת ליתיום-יון בקיבולת של 13.8 קילו וואט המספקת טווח נסיעה חשמלי של 57.3 קילומטרים<ref></ref>.

== גלריה ==
<gallery widths="200" heights="130">
קובץ:2018 Mitsubishi Eclipse Cross (YA MY18) LS wagon (2018-08-27) 01.jpg|מיצובישי אקליפס קרוס לפני מתיחת הפנים
קובץ:Mitsubishi ECLIPSE CROSS PHEV G (5LA-GL3W-XDPHZ) front.jpg|מיצובישי אקליפס קרוס היברידי אחרי מתיחת הפנים
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

אקליפס קרוס
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:מכוניות היברידיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
Grandma's Hands

Grandma's Hands (מילולית: הידיים של סבתא) הוא סינגל מאת הזמר-יוצר האמריקאי ביל וית'רס. השיר עוסק בגעגועיו של וית'רס לסבתו לאחר שזו הלכה לעולמה. הוא נכלל באלבם הבכורה שלו "Just as I Am" משנת 1971, ויצא כסינגל מעט מאוחר יותר. השיר הגיע למקום ה-18 במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ולמקום 42 במצעד הבילבורד הוט 100. בקנדה הגיע השיר למקום 37 במצעד המגזין RPM.

במהלך השנים אמנים רבים ומפורסמים מכל העולם ביצעו גרסאות כיסוי לשיר, בהם אל ג'ארו, הסטייפל סינגרס, ברברה סטרייסנד, סימפלי רד ולוסיל קרו.

== כתיבה ==
את השיר כתב וית'רס לזכרה של סבתו, לאחר שזו הלכה לעולמה בשנת 1953. בכתיבתו מתאר וית'רס את זכרונותיו מסבתו דרך הביטוי "Grandma's Hands", בעברית "ידיה של סבתא". הוא מתאר את אהבתה אליו דרך הפעולות של ידיה, כדימוי למשהו מעבר לאהבה בין נכד לסבתו. במהלך עלילת השיר משתמש וית'רס בביטוי "ידיה של סבתא" כביטוי נייטרלי ואף מרוחק, במטרה להפוך את דמות הסבתא אצל המאזינים לשמימית יותר.

סבתו של וית'רס עליה נכתב השיר נקראה לולה, אם אמו של הזמר ובת לעבד מלידה. לימים סיפר וית'רס על ההשראה לשירו – זכרונותיו מימי ראשון בכנסייה המקומית שם הייתה סבתו "מוחאת כפיים לצלילי המזמורים". שורה זו נכנסה לשיר עצמו, ובראיון למגזין דיילי טלגרף סיפר וית'רס כי "הייתה זו שירה ספונטנית, שום דבר שתוכנן מראש. אנשים קמו ושרו וכולם היו מצטרפים. הייתה זו השירה המועדפת עלי".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביל וית'רס
קטגוריה:שירי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:שירים על זקנה
6G

בתחום הטלקומוניקציה, 6G (קיצור של: 6th Generation, דור 6) הוא תקן הדור השישי הנמצא בפיתוח עבור טכנולוגיות תקשורת אלחוטית, התומכות ברשתות נתונים סלולריות. זהו היורש המתוכנן לטכנולוגיית 5G, ולפי הצפי יהיה מהיר יותר משמעותית, במהירות של כ-95 גס"ש. כמו קודמותיה, רשתות 6G תהיינה רשתות סלולריות בפס רחב, בהן אזור השירות מחולק לאזורים גאוגרפיים קטנים הנקראים תאים (cell). מספר חברות (כמו נוקיה, אריקסון, וואווי, סמסונג, LG, אפל) גילו עניין רב ב-6G, כמו גם כמה מדינות (כגון סין, דרום קוריאה ויפן). 6G צפויה להיות זמינה מסחרית בשנות ה-30 של המאה ה-21. יש הערכות שמהירותה תהיה גבוהה מעבר לפי 50 מרשת 5G המהירה ביותר.

== טכנולוגיה ==
מספר מחקרים תרמו להתקדמות ניכרת לקראת 6G. קבוצה שבסיסה באוניברסיטת קליפורניה, סנטה ברברה, טענה להתקדמות משמעותית בטכנולוגיה שתאפשר את פיתוח המכשירים ל-6G. בשני מאמרים שפורסמו ב-"IEEE Electron Device Letters"<ref></ref><ref></ref>
הם דיווחו על שימוש בטרנזיסטור עשוי מגליום ניטריד "קוטבי" בעל אלקטרונים בניידות גבוהה (HEMT). נוכחותו של מטען זה בטרנזיסטור מעניקה לטרנזיסטור את היכולת לפעול בתדרים גבוהים, מכיוון שהאלקטרונים חופשיים לנוע דרכו במהירות ללא הפרעה. אף על פי שהנתונים טרם פורסמו, החוקרים טוענים כי הם מראים תוצאות מבטיחות, ועל פי התוכנית שלהם הם בסופו של דבר יבדקו את הרכיבים החדשים בתדרים גבוהים אף יותר מבעבר (140GHz ו-230GHz, וגם בתדרים שבתחום הטרה-הרץ).<ref>Moore, Samuel. "NJIT Library Ez-Proxy Logon Page". Spectrum-Ieee-Org.Libdb.Njit.Edu, 2020, <nowiki>https://spectrum-ieee-org.libdb.njit.edu:8443/tech-talk/semiconductors/devices/breakthrough-could-lead-to-amplifiers-for-6g-signals</nowiki>.</ref>

בשנת 2020 מדענים מהאוניברסיטה הטכנולוגית של נאניאנג בסינגפור ומאוניברסיטת אוסקה ביפן הודיעו כי הם יצרו שבב שתוכנן במיוחד עבור 6G.

באוקטובר 2020 הברית לפתרונות בתעשיית הטלקומוניקציה (ATIS) השיקה את "Next G Alliance", ברית המורכבת מ-AT&T, Ericsson, Telus, ורייזון תקשורת, T-Mobile, מיקרוסופט, סמסונג ואחרים ש"תקדם את המנהיגות הטכנולוגיתה בתחום המובייל בצפון אמריקה ב-6G ומעבר במהלך העשור הבא."

ב-6 בנובמבר 2020 סין שיגרה למסלול רקטה מדגם Long March 6 עם מטען של שלושה עשר לוויינים. על פי הדיווחים, אחד הלוויינים ישמש כלווין בדיקה לטכנולוגיית 6G, <ref></ref>

בפברואר 2022 הצהירו חוקרים סינים שהם השיגו שיא מהירות שידור נתונים באמצעות גלים מילימטריים. החוקרים שידרו נתונים בקצב של 1 טרה-בייט בשנייה למרחק של 1 ק"מ.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.telecomnews.co.il/רשתות-6G-הועברו-נתונים-אלחוטיים-בקצבי-טרא-הרץ-למרחק-320-מטרים.html רשתות 6G: הועברו נתונים אלחוטיים בקצבי טרא-הרץ למרחק 320 מטרים], [https://www.telecomnews.co.il/ טלקום ניוז], 15 בספטמבר 2022

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האינטרנט של הדברים
קטגוריה:תקשורת סלולרית
סטריכטרן

סטרִיכטָרן (בגרמנית: Strichtarn; "סכמת קווים") הידוע גם בשם סכמת גשם, הוא כינוי לסכמת הסוואה צבאית, המבוססת על עיצוב גרמני, אשר הייתה בשירות נרחב בין השנים 1965–1990 בעיקר במדינות ברית ורשה, בהם גרמניה המזרחית, פולין וצ'כוסלובקיה.

הסכמה עוצבה בגרמניה המזרחית ב-1964 כמחליף לפלקנטרן (Flächentarn; "סכמת עלים") ששימש את הכוחות מ-1956 עם הקמת צבא העם של גרמניה המזרחית. הפלקנטרן התבסס על עיצובים שפותחו בתקופת גרמניה הנאצית והיה דומה לעיצובים אלו, הסריכטרן החדש היה בעל נראות חדשה ועוצב בהשראת הפסים שהופיעו בספליטרטרן. הסכמה כללה פסים קצרים בגוון חום-אדמדם על רקע צבע אפור-ירקרק אחיד, הסכמה הייחודית הביאה למספר כינויים בהם "סכמת גשם" או "טיפות גשם" מחוץ לגרמניה, "מחטים" בצ'כוסלובקיה ו-"גרגרי אורז" בדרום אפריקה.

הסכמה התחלקה לשני דגמים: דגם 1 בשנים 1965–1967 ודגם 2 בין השנים 1967–1990. היא שימשה למדי השדה והקרב של כלל הכוחות של גרמניה המזרחית, בנוסף לציוד לחימה, תיקים, כיסויי קסדה וכדומה. בנוסף עודפי ציוד ומדים בסכמת סטריכטרן שימשו מדינות נוספות בברית ורשה ויחידות צבאיות במדינות נוספות לאחר פירוק הברית וגרמניה המזרחית ב-1990.

==משתמשות עיקריות==
* גרמניה המזרחית - בשירות צבא העם הלאומי בשנים 1965–1990 בתור מדי הלחימה והשדה הסדירים של כלל הכוחות של צבא העם.
* בולגריה - בולגריה יצרה גרסה משלה לסכמה שכלל דפוס של שני צבעים ברקע, גוון חום בהיר וגוון חום ירקרק, גרסה נוספת של הסכמה כללה צורות ירוקות ברקע שכונו "עור צפרדע".
* צ'כוסלובקיה - הסכמה אומצה בצ'כסלובקיה בשם vz. 60 Jehlicí (דגם 60 "מחטים") ושימשה את הכוחות עד לפירוק המדינה.
* קרואטיה - מספר גרסאות של הסכמה הגיעו לידי הכוחות בקרואטיה כעודפי צבאות אחרים באזור ושימשו במהלך מלחמות הבלקן.
* פולין - בפולין הסכמה אומצה כבר בשנת 1958 בשם "wz.58 "Deszczyk (דגם 58 "גשם") ושימשה את הצבא הפולני עד שהוחלפה במהלך שנות ה-70.
* דרום אפריקה - עודפי מדי סטריכטרן ומדים בייצור מקומי שימשו את הכוחות המיוחדים של דרום אפריקה במהלך שנות ה-90.
* אוזבקיסטן - עודפי מדים מגרמניה הגיעו לאוזבקיסטן ושימשו את הכוחות המיוחדים והמוצנחים באוזבקיסטן מאז שנות ה-2000.

==ראו גם==
* ספליטרטרן
* מנומר (סכמת הסוואה)
* הסוואה צבאית

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.iwm.org.uk/collections/item/object/30103848 תיאור פריט לבוש סטריכטרן] באוסף מוזיאון המלחמה האימפריאלי.
* [http://camopedia.org/index.php?title=Rain מספר דוגמאות לסכמה] באתר Camopedia.

קטגוריה:סכמות הסוואה
קטגוריה:גרמניה המזרחית: צבא וביטחון
קרחון אלברטס

קרחון אלברטס (באנגלית: Alberts Glacier) הוא קרחון באנטארקטיקה. הקרחון באורך של 13 קילומטרים, וממוקם וזורם ממישור אייברי עד למיל אילנט שממוקם ליד קרחון באלץ'.

== היסטוריה ==
הקרחון צולם לראשונה מהאוויר על ידי צי ארצות הברית בשנת 1968 ושמו מנציח את פרד ג' אלברטס (Fred G. Alberts) שהיה חבר בוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (1949–1980).

==הערות שוליים==

אלברטס
אנרי ז'רבק

אנרי ז'רבק (בצרפתית: Henri Gervex; 10 בדצמבר 1852 – 7 ביוני 1929) היה צייר צרפתי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
אנרי היה בנם של ג'וזפין פלטייה ופליקס ניקולה ז'רבק, יצרן פסנתרים. כשהיה בן 15, חבר של המשפחה עזר לו להתקבל לאטלייה של פייר-ניקולה בריסט. שלוש שנים אחר כך שירת בגדוד 152 של המשמר הלאומי. בשנת 1871 הוא התקבל לבית ספר לאמנויות יפות בסטודיו של אלכסנדר קבאנל, שם למד ציור נוף חמש שנים יחד עם ז'אן לואי פורה, פרננד קורמו, צייר נוף. הוא גם למד בעצמו אצל האוריינטליסט אוז'ן פרומנטה.<ref></ref>

== יצירה ==
עבודתו המוקדמת השתייכה כמעט אך ורק לז'אנר המיתולוגיה, ששימש תירוץ לציור העירום, אך לא תמיד במיטב הטעם. ציורו "רולה" משנת 1878, המבוססת על שירו של אלפרד דה מוסט, נדחה על ידי חבר המושבעים של סלון דה פריז בגלל אי מוסריות, מכיוון שהיא תיארה סצנה משיר של זונה עירומה לאחר קיום יחסי מין עם לקוח.

ז'רבק היה אחד מהמאהבים הרבים של הפטרונית ולטז דה לה בינייה (Valtesse de La Bigne) מערכת היחסים שלהם הייתה ארוכה ועמוקה, וז'רבק כלל את דמותה עם יופי הזהוב של השיער שלה ביצירת האמנות שלו שנקראה "נישואין אזרחיים" משנת 1881. כאן ולטז דה לה בינייה לבושה מכף רגל ועד ראש בפריטים בצבע כחול, הצבע האהוב עליה כשהוא מסמל מלוכה. היא עומדת ליד גבר כהה עם שפם. ציור נוסף של לה בינייה הייתה בהשראה של אמיל זולה ברומן "ננה", וז'רבק עצמו היה המודל לדמותו של צייר אופורטוניסטי המופיע ברומן "עבודת אמנות", 1886 של זולה.

לאחר מכן התמסר ז'רבק לייצוגים של החיים המודרניים והשיג הצלחה עם הציור שלו "הניתוח", פרפרזה מודרנית, כביכול, של "שיעור האנטומיה" של רמברנדט.

הוא הופקד על כמה ציורים רשמיים חשובים ועיטור מבני ציבור. בין הראשונים ניתן למנות "חלוקת פרסים" (1889) בארמון התעשייה, "הכתרת ניקולה השני", "משתה לראשי הערים" (1900), וקבוצת הדיוקנאות של מנהיגי צרפת. ציור תקרה אולם האירועים Salle des Fêtes בבניין עירית פריז. הוא גם צייר, עם אלפרד סטיבנס, פנורמה, "ההיסטוריה של המאה" (1889). תמונות נוספות בעלות חשיבות, מלבד דיוקנאות רבים בצבעי שמן ובפסטל, הן: לידת ונוס, חזרה מהכדור, דיאנה ואנדימיון, עבודה, נישואים אזרחיים, שייט בארכיפלג, ועוד.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Henri Gervex "Rolla".jpg

File:Gervex Cinq Heures Chez Paquin.jpg

File:Henri Gervex - Le Cercle de l'île de Puteaux - P2714 - Musée Carnavalet.jpg

File:Henri Gervex - Jeune femme au bouquet de violettes.jpg

File:Study for Autopsy at the Hôtel-Dieu A11096.jpg

File:Parisina en su toilette - Henri Gervex.jpg

File:Henri Gervex - Portrait Thomas W. Evans.jpg

File:Henri Gervex - La robe rouge.jpg

</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1852
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1929
מסאו יושידה (מהנדס גרעין)

מסאו יושידה (ביפנית: 吉田 昌郎; 17 בפברואר 1955 – 9 ביולי 2013, אוסקה, יפן) היה מהנדס גרעין, מנכ"ל החטיבה לניהול נכסי גרעין של חברת החשמל של טוקיו (TEPCO) ביפן. הוא שימש כמנהל מפעל במהלך האסון הגרעיני בפוקושימה, כששיחק תפקיד משמעותי בהפרת הוראות מטה החברה להפסיק להשתמש במי ים לצורך קירור הכורים.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==

=== האסון ===
לדברי פיזיקאי הגרעין ד"ר מיצ'יו קאקו, ההחלטה להשתמש במי ים מנעה משמעותית אסון גדול יותר. ללא המאמץ האחרון להשתמש במי ים לקירור הכור, עלול היה להתרחש אסון גדול בהרבה שהיה יכול לזהם חלק ניכר מצפון יפן. יושידה הצליח לרכוש את אמונו של ראש הממשלה נאוטו קאן, אותו פגש יום לאחר הצונאמי בסיור במפעל. שניהם למדו במכון הטכנולוגי של טוקיו.

ב-12 במרץ 2011, כ-28 שעות לאחר שהצונאמי התרחש, הורו יושידה ומנהלים אחרים בחברת TEPCO לעובדים להתחיל להזריק מי ים לכור מספר 1 כדי למנוע מהכור להתחמם יתר על המידה ולהתמוסס. אך כעבור 21 דקות המנהלים הורו ליושידה להפסיק את הפעולה. יושידה בחר להתעלם מהפקודה והורה לעובדי המפעל להמשיך. בשעה 20:05 באותו הלילה הורתה ממשלת יפן להזרים מי ים ליחידה 1.<ref name="nisa313"></ref> בשבוע של 7 ביוני 2011, חברת החשמל של טוקיו נזפה ביושידה על כך שהוא לא ציית לצו ולא דיווח קודם.

יושידה אובחן כחולה בסרטן הוושט. הוא פרש מתפקידו כמנהל המפעל בתחילת דצמבר 2012.<ref name="afp"></ref><ref name="Tabuchi"></ref><ref>According to the recent book 「死の淵を見た男」(門田隆将、PHP研究所, Dec. 4th, 2012　)</ref> הוא עבר ניתוח ובהמשך לקה בשבץ מוחי לא קטלני.

יושידה נפטר ב-9 ביולי 2013. הוא היה בן 58 והותיר אחריו את אשתו יוקו ושלושת בניו. "אם יושידה לא היה שם, האסון יכול היה להיות הרבה יותר גרוע", אמר רייקו האצ'יסוקה, ראש קבוצת עסקים בעיירה אוקומה הסמוכה. ראש הממשלה לשעבר נאוטו קאן כתב בטוויטר, "אני משתחווה בכבוד למנהיגותו ולקבלת החלטותיו".<ref></ref>

== ראו גם ==
* פוקושימה 50

== קישורים חיצוניים ==

* [https://archive.today/20130218220120/http://mdn.mainichi.jp/mdnnews/national/archive/news/2011/05/26/20110526p2g00m0dm079000c.html מאמר באתר Mainichi]
* [http://www.businessinsider.com/masao-yoshida-fukishima-hero-dies-of-chancer-2013-7 מנהל תחנת הגרעין פוקושימה שקיבל שבחים על החלטותיו ההרואיות במהלך ההיתוך, מת מסרטן]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהנדסים יפנים
קטגוריה:האסון הגרעיני בפוקושימה
קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (יפנית)
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1955
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2013
טויוטה C-HR

טויוטה C-HR (באנגלית: Toyota C-HR) היא קרוסאובר קופה בעלת חמישה מקומות, המיוצרת על ידי טויוטה משנת 2016. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה בשנת 2016<ref></ref> והגיעה לישראל בשנת 2017<ref></ref>. כחצי שנה לפני יציאת גרסת הייצור טויוטה הציגה בתערוכת פרנקפורט דגם קונספט מקדים<ref></ref>.

== מפרט טכני ==
ה-C-HR כוללת שתי אפשרויות למנועים:
* מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1197 סמ"ק המספק כ-116 כוחות סוס בין 5,600-5,200 סיבובים לדקה, עם תיבת הילוכים רציפה CVT. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 11.1 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 185 קילומטרים לשעה.
* מנוע ההיברדי I4 צילנדרים בנפח 1.8 ליטרים המספק כ-98 כוחות סוס ב-5,200 סיבובים לדקה עם מנוע חשמלי המספק 71 כוחות סוס.

== גרסאות ==
מלבד הגרסה הבסיסית, במהלך השנים ייצרה החברה שתי גרסאות נוספות. הראשונה, "טויוטה C-HR חשמלי", המיועדת לסין הכוללת מנוע חשמלי בנפח 54.3 קילו וואט המספק כ-201 כוחות סוס. המנוע מאפשר טווח חשמלי של 400 קילומטרים<ref></ref><ref></ref>. ה-C-HR הוצגה בשאנגחאי בשנת 2019<ref></ref>. השנייה, "טויוטה C-ONCEPT", גרסה משופרת של המנוע היברדי הכוללת מנוע בנפח 1.8 ליטרים המספק כ-122 כוחות סוס שהגיע לישראל בשנת 2019<ref></ref>.

=== מתיחת פנים שנת 2020 ===
בשנת 2020 עברה ה-C-HR מתיחת פנים<ref></ref> שכללה עיצוב חדש ומנוע ההיברדי חדש בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-184 כוחות סוס ה-C-HR החדש הגיע לישראל בשנת 2020<ref></ref>. בשנת 2021 טויוטה הציגה דגם משודרג לרכב עם חבילה ספורטיבית ומערכות בטיחות משופרות<ref></ref>.

== גלריה ==
<gallery widths="190" heights="130">
קובץ:Toyota C-HR EV 001.jpg|ה-C-HR החשמלי
קובץ:Toyota C-HR, Bangladesh. (29483778907).jpg|ה-C-HR לפני מתיחת הפנים
קובץ:Toyota-92 (49832595123).jpg|ה-C-HR אחרי מתיחת הפנים
קובץ:Toyota C-HR S GR SPORT (6AA-ZYX11-AHXNB(G)) front.jpg|ה-C-HR הגרסה הספורטיבית
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.cartube.co.il/images/stories/toyota/c-hr/2017/toyota-c-hr-mifrat-2017-02-06.pdf מפרט מלא מאת טויוטה באתר קארטיוב]

== הערות שוליים ==

C-HR
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2016
קטגוריה:מכוניות היברידיות
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בטורקיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בתאילנד
חברת החשמל של טוקיו

המשרד הראשי של TEPCO
חברת החשמל של טוקיו בע"מ (ביפנית: 東京電力ホールディングス株式会社, הידועה גם בשם "טודן", 東電; או באנגלית: TEPCO) היא ספקית שירות חשמל, חברת החזקות המשרתת את אזור קאנטו, מחוז יאמאנאשי והחלק המזרחי של מחוז שיזואוקה. השטח כולל את העיר טוקיו. מטה החברה ממוקם באוצ'יסאיוואיצ'ו, צ'יודה בעיר טוקיו.<ref name="TEP-C-01"></ref><ref name="TEP-C-02"></ref><ref name="TEP-C-03"></ref> החברה נוסדה ביוזמת המפקד העליון של כוחות הברית במאי 1951.

בשנת 2007 נאלצה TEPCO לסגור את תחנת הכוח הגרעינית קאשיוואזאקי-קאריווה לאחר רעידת האדמה בניגאטה-צ'ואטסו-אוקי. באותה שנה החברה רשמה הפסד ראשון מזה 28 שנה.<ref name="soar"></ref> הפסדי התאגיד נמשכו עד לפתיחתו מחדש של המפעל בשנת 2009, בעקבות רעידת האדמה והצונמי בשנת 2011 בטוהוקו, אחת מתחנות הכוח שלה הייתה למקום אסון הגרעין החמור ביותר בעולם, האסון הגרעיני פוקושימה דאיצ'י. החברה נאלצה להתמודד עם הפסד של 2 טריליון יואן (כ-23.6 מיליארדים דולרים) עד מרץ 2012<ref name="Antoni Slodkowski"></ref> והיא הוכנסה כחלק מתוכניות ממשלת יפן  להעמיד את TEPCO תחת שליטה אפקטיבית של המדינה כדי להבטיח תשלומי פיצויים לאנשים שנפגעו מהתאונה.<ref name="heraldsun.com.au"></ref> אסון פוקושימה גרם לעקירת 50,000 בתי אב באזור הפינוי בשל דליפות של חומרים רדיואקטיביים לאוויר, לאדמה ולים.<ref name="Takahiko Hyuga and Tsuyoshi Inajima"></ref>

ביולי 2012 הועברו ל-TEPCO טריליון יואן מממשלת יפן במטרה למנוע את קריסת החברה ולהבטיח שתימשך אספקת החשמל לטוקיו ולעיירות הסובבות ולהשבתת תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דאיצ'י.<ref name="Guardian 09/05/2012"></ref> הנהלת TEPCO הציעה לאחר מכן הצעה לבעלי המניות שלה להלאמת חלק ממניות החברה.<ref></ref> מאוחר יותר "התאגיד למתן פיצויים על נזק גרעיני" הפך בהמשך לבעל המניות המפקח על הנזקים ופירוקם של תחנת הכוח הגרעיניות. עלות האסון הכוללת נאמדה בשנת 2012 בכ-100 מיליארד דולר.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Fukushima_I_by_Digital_Globe.jpg|שלושה מהכורים בפוקושימה 1 התחממו יתר על המידה וגרמו להתמוטטות שהביאה בסופו של דבר לפיצוצים, ששיחררו כמויות גדולות של חומר רדיואקטיבי לאוויר.<ref></ref>
קובץ:Spent_Fuel_Pool_(02813601).jpg|בריכת דלק גרעיני בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1 של חברת החשמל של טוקיו. 27 בנובמבר 2013.
</gallery>

== ראו גם ==
* אסון 11 במרץ 2011
* מסאו יושידה (מהנדס גרעין)
* פוקושימה 50, שם לעובדים שנותרו במקום בעת האסון הגרעיני בפוקושימה דאיצ'י

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.gettyimages.co.jp/写真/tokyo-electric-power-company?family=editorial&phrase=tokyo%20electric%20power%20company&sort=mostpopular חברת חשמל טוקיו]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
קטגוריה:חברות חשמל
קטגוריה:טוקיו
קטגוריה:חברות יפניות
אנה דבור

אנה דבור (באנגלית: Anna Devor; נולדה ב-1972) היא פרופסור להנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת בוסטון והעורכת הראשית של כתב העת המדעי השפיט Neurophotonics.

== ביוגרפיה ==
דבור למדה באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 2001 השלימה דוקטורט במדעי המוח בהנחיית פרופסור יוסף ירום. התזה שלה עסקה ב"ארגון פונקציונלי של מעגלים מקומיים בגרעין הזית התחתון (inferior olive). בשנת 2002 יצאה להתמחות בדימות מוחי במרכז מרטינוס לדימות ביו-רפואי בבית החולים הכללי של מסצ'וסטס. בשנת 2005 הקימה מעבדת מחקר עצמאית באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. בשנת 2019 הצטרפה בתפקיד פרופסור למחלקה להנדסה ביו-רפואית באוניברסיטת בוסטון. בשנת 2021 מונתה לעורכת של כתב העת המדעי השפיט Neurophotonics.

== מחקר אקדמי ==
מחקרה של דבור עוסק במדעי המוח (ברמה המערכתית והתאית), בדימות מוחי, במיקרוסקופיה ובדימות לא-פולשני. מתמחה בצימוד ניורו-וסקולרי ובצימוד ניורו-מטבולי במוח וברגולציה של זרימת דם אל המוח.

=== מאמרים נבחרים ===

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.bu.edu/eng/profile/anna-devor-ph-d/ Anna Devor, Ph.D.], באתר אוניברסיטת בוסטון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מדעניות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
שטפן קראפט

שטפן קראפט (בגרמנית: Stefan Kraft; נולד ב-13 במאי 1993 בשווארצבאך) הוא קופץ סקי אוסטרי. הוא אלוף עולם 3 פעמים פעמיים מקפיצה מגבעה גבוהה ופעם אחת מגבעה רגילה. הוא מחזיק גביע העולם בסקי קפיצות בשנים 2017 ו-2020. במהלך הקריירה שלו הוא זכה ב-21 ניצחונות במסגרת סבב גביע העולם. הוא מחזיק בשיא העולם בקפיצות סקי הוא קפץ בוירוקסנד ב-2017 למרחק של 253.5 מטר. הוא השתתף במשחקים האולמפים ב-2018 וסיים במקום ה-13 בגבעה הרגיל, במקום ה-18 בגבעה הגבוהה ובמקום הרביעי בתחרות הקבוצתית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ספורטאים אוסטרים
קטגוריה:קופצי סקי באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1993
עירוני מודיעין

מועדון כדורגל עירוני מודיעין היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר מודיעין, המשחקת בליגה א'. המועדון נוסד בשנת 2009, בעונת 2011/2012 העפיל לליגה ב' לראשונה בתולדותיה ובעונת 2021/2022 העפיל בפעם הראשונה לליגה א'.

== היסטוריה ==
=== ההקמה וליגה ג' ===
הקבוצה הוקמה בשנת 2009 ביזמת תושב העיר עיתונאי הספורט לשעבר בידיעות אחרונות דוד בן שימול וראש עיריית מודיעין מכבים רעות חיים ביבס, ומשחקה הראשון אי פעם התקיים בספטמבר 2009, במשחק נגד מכבי שגב שלום בליגה ג', שם היא ניצחה 1–5 בסיבוב השני של גביע המדינה לעונת 2009/2010.

בעונתה הראשונה בליגה (2009/2010) סיימה מודיעין במקום השישי עם 23 נקודות ב-16 משחקים. בעונתה השנייה סיימה מודיעין במקום הרביעי עם 52 נקודות ב-24 משחקים. בעונתה השלישית (2011/2012) סיימה מודיעין במקום הראשון ולקחה את האליפות עם 79 נקודות ב-28 משחקים ועלתה לליגה ב'. באותה עונה שברה מודיעין שיא כשניצחה את הפועל רמלה בתוצאה הגבוהה 0–21.

=== ליגה ב' ===
בעונתה הראשונה של מודיעין בליגה ב' (2012/2013) סיימה במוקם השביעי ובעונתה השנייה סיימה במקום הרביעי והעפילה לפלייאוף העלייה לליגה א' שם ניצחה הקבוצה 0–1 את בית"ר גבעת זאב, אך בסיבוב השני הפסידה 0–1 להפועל רהט מה שהשאיר אותה בליגה ב'. בעונתה השלישית סיימה מודיעין במקום השני, מרחק ארבע נקודות בלבד מבני אילת שעלתה על חשבונה לליגה א'. בעונת 2015/2016 וגם בעונה שאחריה סיימה מודיעין במקום החמישי. בעונת 2017/2018 סיימה הקבוצה במקום השמיני ובעונה שאחריה סיימה במקום השביעי. בעונת 2019/2020 סיימה מודיעין במקום ה-11, הנמוך ביותר אליו הגיעה בליגה ב'.

בקיץ 2020 ולקראת עונת 2020/2021, קנתה עירוני מודיעין 12 שחקנים חדשים, ביניהם שלומי ארבייטמן (העונה כונתה על ידי האוהדים כ"עונת הגלאקטיקוס"), במטרה להעפיל לליגה א'. העונה נפתחה רק בחודש דצמבר והוקפאה בגלל התפשטות נגיף קורונה. ב-9 במרץ 2021 הוחזרה הליגה ומודיעין סיימה במקום הרביעי בבית א'.

את עונת 2021/22 סיימה עירוני מודיעין במקום הראשון בליגה ב' דרום ב' והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגה א'. ההישג הגיע לאחר ניצחון בתוצאה 0–2 במחזור האחרון של הפלייאוף, ב-2 באפריל 2022, על מכבי עירוני נתיבות, שהחזיקה עד למשחק במקום הראשון. 

=== ליגה א' ===
בעונתה הראשונה של עירוני מודיעין בליגה א' (2012/2013) סיימה במוקם ה-11, לאחר שהשתתפה במאבקי תחתית. 
מאמנה של הקבוצה - שי מאור - התפטר במהלך עונה זו והפך להיות מנהל מקצועי, אותו החליף כדורגלן העבר חיים לוי. <ref></ref> 

== אצטדיון ==
אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון עירוני מודיעין, המשמש את קבוצת הבוגרים ומכיל כ-500 מקומות עמידה. לאחר העפלתה של מודיעין לליגה הוחלט לשפץ את המגרש: להחליף את הדשא ולהקים עמדת שידור. תוכניות מ-2017 להרחבת המגרש לאלף מקומות ישיבה וקירויו מחדש הוקפאו בשל התוכנית לקדם בניית אצטדיון עירוני חדש שניתן יהיה להרחיבו לפי הצורך אף כמגרש לנבחרת הלאומית.

==ראו גם==
*בנות עירוני מודיעין

== קישורים חיצוניים ==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2009
Embers

"Embers" (בעברית: "גחלים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הבריטי ג'יימס ניומן. השיר יצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 2021.

== רקע ==
ב-27 בפברואר 2020, רשות השידור הבריטית (BBC) הכריזה כי ניומן נבחר לייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 2020, עם השר "My Last Breath". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. ב-19 בפברואר 2021, רשות השידור הבריטית אישרה כי ניומן ימשיך לייצג את הממלכה המאוחדת באירוויזיון 2021.

== באירוויזיון ==
המהדורה ה-65 של האירוויזיון תתקיים ברוטרדם, הולנד ותורכב משני חצאי גמר ב-18 במאי וב-20 במאי 2021, ומגמר ב-22 במאי 2021.<ref></ref> על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת (הולנד) וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר.<ref name="Rules"></ref> כחברה בחמש המדינות הגדולות, הממלכה המאוחדת מעפילה אוטומטית לגמר. בגמר שנערך ב-22 במאי ניומן ביצע את השיר וסיים במקום האחרון כשקיבל אפס נקודות.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שווליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2021
קטגוריה:שירי הממלכה המאוחדת באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת BMG רייטס מנג'מנט
Tout l'univers

Tout l'univers (בעברית: כל היקום) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר השווייצרי גיונס טירס.

== רקע ==
ב-4 במרץ 2020, רשות השידור השווייצרית (SRF) הכריזה כי גיונס טירס נבחר לייצג את שווייץ באירוויזיון 2020, עם השיר "Répondez-moi". ב-18 במרץ 2020, תחרות האירוויזיון לשנת 2020 בוטלה עקב מגפת הקורונה. ב-2021, רשות השידור השווייצרית אישרה כי גיונס טירס ימשיך וייצג את שווייץ באירוויזיון 2021.

== באירוויזיון ==
המהדורה ה-65 של האירוויזיון התקיימה ברוטרדם, הולנד והורכבה משני חצאי גמר ב-18 במאי וב-20 במאי 2021, ומגמר ב-22 במאי 2021.<ref></ref> על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת (הולנד) וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר.<ref name="Rules"></ref> שווייץ שובצה להתמודדות בחציו השני של חצי הגמר השני. ב-20 במאי 2021, ביצע גיון את השיר בחצי הגמר, והגיע למקום הראשון עם 291 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיע גיון למקום השלישי עם 432 נקודות.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2021
קטגוריה:שירים בצרפתית
קטגוריה:שירי שווייץ באירוויזיון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
רנה קורנרייך גליסן

רנה קורנרייך גליסן (באנגלית: Rena Kornreich Gelissen, נולדה בשם רנה קורנרייך; 24 באוגוסט 1920 – 8 באוגוסט 2006)<ref>[http://www.timesonline.co.uk/tol/comment/obituaries/article604545.ece Times Online Obituary]</ref> הייתה אמריקאית ממוצא יהודייה ילידת פולין, שהתפרסמה בספר זכרונותיה, "הבטחתה של רנה: סיפורן של אחיות באושוויץ", סיפור הישרדותה במחנות הריכוז הנאציים עם אחותה דנקה.

== ביוגרפיה ==
רנה נולדה בפולין קטן שבפולין לחיים ושרה קורנרייך. היו לה שלוש אחיות: גרטרוד, זוסיה ודנקה. היא ואחותה גדלו בטיליץ , אך לאחר הפלישה הנאצית ברחו לסלובקיה. כדי להגן על האנשים שהסתירו אותה, היא הסגירה את עצמה לשלטונות הנאציים ונשלחה לאושוויץ. היא הייתה בטרנספורט הראשון של נשים יהודיות שיצא למחנה הריכוז אושוויץ, ב-25 במרץ 1942, טרנספורט שהגיע למחנה זה ב-26 במרץ. שם קועקעה במספר 1716, בהיותה האישה מספר 716 שנכנסה למחנה. שלושה ימים לאחר מכן הצטרפה אליה אחותה דנקה, שם התחשל ביניהן קשר חזק של אהבה וחמלה, שעזר להם לשרוד למעלה משלוש שנות כליאתן במחנה בתנאי רעב, עבודת פרך והתעללות. בשנים אלה חמקו רנה ואחותה בקושי מהניסויים הנאציים, עברו עבודות כפייה ובינואר 1945 הוצעדו בצעדת מוות למחנה הריכוז רוונסברוק.

רנה ודנקה שוחררו בנוישטטט-גלווה (Neustadt-Glewe) ב-2 במאי 1945. ההערכה היא כי הוריהם נרצחו באושוויץ. גורלה של אחותן זוסיה וילדיה לא ידוע. אחותם הבכורה, גרטרוד, היגרה לארצות הברית בשנת 1921. רנה ודנקה נסעו להולנד ועבדו עבור הצלב האדום הבינלאומי. ב-29 ביולי 1947 התחתנה רנה עם ג'ון גליסן, שהיה מפקד צוות הסיוע של הצלב האדום שהעניק לרנה ואחותה אוכל ומקלט בשנת 1945. בשנת 1954 היגרו רנה ומשפחתה לארצות הברית. בשנת 1951 היגרו דנקה ובעלה אליאס ברנדל לארצות הברית. הן נימקו זאת ברצונן לא לחיות באירופה של המלחמה הקרה או בכל מקום שבו תצטרכנה להתמודד שוב עם מלחמה או אלימות.

בשיתוף עם הסופרת הת'ר דיון מקאדם, סיפרה רנה את סיפור הישרדותה במחנות הריכוז הנאצים הגרמנים עם אחותה הצעירה דנקה. הסיפור נעשה לספר שכותרתו "הבטחתה של רנה: סיפורן של אחיות באושוויץ", שיצא לאור בשנת 1995. הספר התקבל היטב, תורגם להולנדית בשם Rena's belofte, לסלובקית בשם Sestrin slub, וכן לגרמנית, ליפנית, ולטורקית, ורנה התראיינה רבות בנושא.

רנה נפטרה בשנת 2006, יותר מ-60 שנה לאחר שחרורה, בקונטיקט, בגיל 85. רנה הותירה אחריה את בתה, סילביה ושלושת בניה, ג'וזף, פיטר ורוברט. היא קבורה בבית אל, קונטיקט. ארבע שנים אחר כך, בשנת 2010, נפטר בעלה של רנה, ג'ון, ונקבר לצידה. אחותה, דנקה, נפטרה ב-21 בנובמבר 2012.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.historyplace.com/specials/writers/promise.htm מאמר ב-The History Place]
* [http://www.heatherdune.com/rena.htm מאמר], באתר של הת'ר דיון מקאדם
* [https://www.youtube.com/watch?v=G3pasgc2I7s ראיון שנתנה גליסן לקרן השואה של אוניברסיטת דרום קליפורניה, 1996]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות פולניות
קטגוריה:נשים ומלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פולני-יהודי
קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ראוונסבריק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2006
צביקה קראוס

צביקה קראוס (נולד ב-16 בנובמבר 1964) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין חימוש ראשי.

==ביוגרפיה==
קראוס נולד בחיפה ולמד בתיכון בסמ"ת. הוא בעל תואר ראשון במדעי החברה וחינוך מאוניברסיטת חיפה (1993), תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה (1995), ובוגר המכללה לביטחון לאומי ותואר שני בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה (2008).

שירת בצה"ל בחיל החימוש. שימש קצין חימוש באגד ארטילרי במילואים, קצין חימוש בחטיבת חי"ר במילואים ועוזר קצין חימוש באוגדת שריון סדירה. ב-1993 מונה למפקד סדנת רק"ם, לאחר מכן שימש קצין חימוש בבית הספר לשריון ועוזר קצין חימוש בבאלי"ש. ב-1998 מונה לקצין חימוש של אוגדת שריון במילואים וב-2000 לקצין חימוש של אוגדת יהודה ושומרון. ב-2002 מונה לראש ענף שדה ותורה במפקדת קצין החימוש הראשי. ב-2004 מונה לקצין החימוש של פיקוד הדרום בדרגת אל"ם. ב-2008 מונה למפקד מרכז ציוד לחימה וחלפים.

בשנים 2010 עד 2014 כיהן כקצין חימוש ראשי.

לאחר שחרורו הקים חברת ייעוץ פרטית. שימש דירקטור בגופים שונים בהם החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי, וקבוצת אברות תעשיות.

קראוס הוא חבר תנועת הביטחוניסטים.

נשוי לאסנת ואב לארבעה. מתגורר בקיבוץ כפר עזה.
==קישורים חיצוניים==
*[https://www.himush.co.il/?item=1874&section=81 תת-אלוף צביקה קראוס], באתר עמותת חיל הטכנולוגיה והאחזקה
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:קציני חימוש ראשיים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי בסמ"ת
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:כפר עזה: אישים
קטגוריה:יועצים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
סטיב סימס

סטיבן דאגלס סימס (באנגלית: Steven Douglas Symms; 23 באפריל 1938 – 8 באוגוסט 2024) היה פוליטיקאי ושדלן אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת איידהו במשך תריסר שנים, מ-1981 עד 1993, וקודם לכן כנציג מחוז הקונגרס הראשון של המדינה בבית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1973–1981. סימס היה חבר המפלגה הרפובליקנית ושותף בחברת שדלנות שפעלה בוושינגטון הבירה.

== ביוגרפיה ==
סימס נולד באפריל 1938 בנמפה, העיר השלישית בגודל אוכלוסייתה באיידהו. הוא למד בבתי הספר הציבוריים של מחוז קניון, והשלים את לימודיו התיכוניים בתיכון קלדוול בשנת 1956. באוניברסיטת איידהו למד גננות, שם היה בנוסף סנטר בקבוצת הפוטבול של האוניברסיטה וחבר באחווה סיגמא נו. הוא סיים את לימודיו בשנת 1960 עם תואר ראשון בחקלאות, ואז שירת בחיל הנחתים של ארצות הברית במשך שלוש שנים, ולאחר מכן עבד כטייס פרטי וכחקלאי המגדל מטעי תפוחים. בין השנים 1969–1972 הוא היה עורך משותף של עיתון האוניברסיטה, "The Idaho Compass".

בבחירות 1972 התמודד סימס אל הקונגרס האמריקאי, והטעים את הקריירה שלו כחקלאי תפוחים באמצעות הסיסמה "תנגסו בממשלה הגדולה!". בגיל 34 נבחר אל מושב פתוח בבית הנבחרים של ארצות הברית, ומאז נבחר שלוש פעמים נוספות לייצוג מחוז הקונגרס הראשון. בשנת 1980 ניהל מסע בחירות אל הסנאט של ארצות הברית. בסיוע מימון לאומי, הוא הדיח את הסנאטור הוותיק פרנק צ'רץ', וזכה בפער זעום בן פחות מאחוז. סימס נבחר מחדש בשנת 1986, והביס את מושל איידהו הדמוקרטי ג'ון אוונס בבחירות עיקשות וצמודות נוספות. ב-1981 נמנה סימס בין הסנאטורים הרפובליקנים שהביעו בפני הבית הלבן של רונלד רייגן את אי-שביעות רצונם ממינויה של סנדרה דיי או'קונור לבית המשפט העליון של ארצות הברית, בין היתר בשל אי-נכונתה לבטל את פסק דין רו נגד וייד.

במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1988, טען סימס בריאיון עיתונאי לתחנת רדיו כי ישנו תצלום משנות ה-60 בו נראית קיטי דוקאקיס, רעייתו של המועמד הדמוקרטי לנשיאות מייקל דוקאקיס, מבעירה את דגל ארצות הברית תוך מחאה נגד מלחמת וייטנאם. קיטי דוקאקיס הכחישה בזעם את הטענה של סימס וקבעה כי היא "שגויה לחלוטין ומתחת לבוז", וסימס הודה מאוחר יותר שאין ביכולתו לבסס טענתו. אף על פי כן, הריאיון של סימס הסב תשומת לב לאומית, מכיוון שהעיתונות החלה לחפש את התצלום עליו סיפר סימס. פרשת שריפת הדגל לכאורה הייתה רק אחת מבין עשרות שמועות כוזבות שהופצו נגד דוקאקיס במהלך הבחירות ב-1988.

סימס היה אחד מששת הסנאטורים שהצביעו נגד "חוק האמריקאים עם מוגבלויות" בשנת 1990. במהלך כהונתו, החזיק במושב שולחן הממתקים של הסנאט. הוא בחר שלא להתמודד לתקופת כהונה שלישית בסנאט בבחירות 1992, ואת מקומו תפס ראש עיריית בויסי דירק קמפת'ורן, לימים מושל איידהו ומזכיר הפנים של ארצות הברית. לאחר שעזב את הסנאט האמריקאי בראשית ינואר 1993, סימס הקים חברת ייעוץ עסקי בשם ".Symms, Lehn Associates, Inc". בינואר 1999 נעשה לשותף במשרד השדלנות "Symms & Haddow Associates", אליו הצטרפו בינואר 2001 אישים אחדים בהם הסנאטור לשעבר דניס דיקונסיני מאריזונה.

סימס נפטר בביתו שבווירג'יניה ב-8 באוגוסט 2024, בגיל 86.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איידהו
קטגוריה:טייסים אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאיידהו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:שדלנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
פרדוקס החברות

<ref name=":0"></ref>פרדוקס החברות היא תופעה שנצפתה לראשונה על ידי הסוציולוג סקוט ל. פלד בשנת 1991, ולפיה לרוב האנשים יש פחות חברים מאשר לחברים שלהם, בממוצע.<ref>.</ref> ניתן להסביר זאת כצורה של הטיה מדגמית בה אנשים עם יותר חברים נוטים יותר להיות בקבוצת החברים שלך. לחלופין, יש פחות סיכוי להיות חבר עם מישהו שיש לו מעט מאוד חברים. זאת בניגוד לדעה הרווחת בקרב רוב האנשים, המאמינים שיש להם יותר חברים מאשר לחברים שלהם.<ref>.</ref><ref></ref><ref>. See in particular "Friendship ties", [https://books.google.com/books?id=hXY8AAAAQBAJ&pg=PA452 p. 452].</ref><ref></ref>

הופעת הפרדוקס ניתנת להסברה כתוצאה מהתכונות המתמטיות הכלליות של הרשתות החברתיות. המעגל החברתי של כל אדם שונה מאחד לרעהו, לרובנו יש כמה חברים וביניהם גם אנשים המקושרים יתר על המידה עם רשת חברתית ענפה במיוחד. הקבוצה הקטנה הזו של אנשים המקושרים יתר על המידה, אנשים עם חברים רבים שהם חלק מהמעגל החברתי שלך, היא זו שמגדילה את הפופולריות הממוצעת של החברים שלך.

לא זאת בלבד שהפופולריות יוצאת הדופן של אותם קומץ אנשים המקושרים יתר על המידה מעוותת את הפופולריות הממוצעת של חברים הקשורים אליהם, אלא שלמרות שאנשים כמותם נדירים, הם מופיעים גם במספר יוצא דופן של מעגלים חברתיים.

נתונים ממחקר של ג'יימס קולמן שעקב אחר חברויות בבתי ספר בשנת 1961[9], הצמתים מציינים את בנות בית הספר המקושרים בין אחד לשני על ידי קשרים חברתיים. מספר הראשון המצוין בכל צומת מתייחס לכמות החברים שיש לאותה ילדה, המספר השני מתייחס לכמות החברים של החברים של אותה ילדה. לדוגמה, הילדה בצומת הימית התחתונה בעלת שני חברים ואילו מספר החברים של החברים שלה נעמד ב 3.5 בממוצע. רשת החברתית המתוארת באיור ישנן ארבע עשרה ילדות, לחברים של תשע מהבנות יש יותר חברים מלבנות עצמן, לשתי בנות מהקבוצה יש מספר הזהה למסר החברות שלהן ואילו רק שלוש בנות יותר. פופולריות מחברותיהן. בממוצע, לבנות בדוגמה יש 2.6 חברות בעוד ממוצע החברות של החברות שלהן הוא 3.2.
== יישום ==
בשנת 2009 בעיצומה של התפרצות מחלת שפעת, צוות חוקרים מאוניברסיטת הרווארד ביצע מחקר אחר התפשטות הנגיף בקרב קבוצת סטודנטים.

המחקר כלל שתי קבוצות המכילות 744 סטודנטים, הקבוצה הראשונה כללה סטודנטים שנבחרו באופן אקראי בעוד הקבוצה השנייה הכילה חברים שנבחרו על ידי הסטודנטים שבקבוצה הראשונה. בהתבסס על נתונים קליניים מהמחקר, התפרצות המחלה בקבוצת החברים הופיעה כ-13.9 ימים לפני ההתפרצות בקרב הקבוצה של הנבדקים הרנדומליים.

התופעה נבעה מנוכחות של אנשים מרכזיים (Centrality) המהווים נקודות ממשק ברשתות חברתיות רבות. המחקר תרם בין השאר במציאת דרכים לזיהוי מוקדם של אתרי התפרצות וכדרך לחיזוי והאטת התפשטות מגפות<ref></ref>.

במאמר שפורסם בשנת 2013 נבדקה השפעת פרדוקס החברות ברשת החברתית Twitter. המחקר התבסס על מאגרי מידע המכילים 476 מיליון ציוצים שהם 20%-30% מכלל הציוצים שפורסמו מחודש יוני עד לחודש דצמבר בשנת 2009. החוקרים הוכיחו שהפרדוקס תקף עבור יותר מ-98% ממשתמשי Twitter. היות שהרשת החברתית Twitter בעלת כיווניות מוגדרת, כאשר משתמש a עוקב אחר משתמש b הוא חשוף למידע שמשתמש b משתף ואילו משתמש b אינו חשוף למידע שהעוקב שלו משתף (בניגוד לרשת החברתית facebook לדוגמה), הצליחו החוקרים לפתח את הפרדוקס אל המרחב הווירטואלי: לחברים/עוקבים של משתמש יש יותר עוקבים מאשר למשתמש עצמו, בממוצע.

==לקריאה נוספת==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ידידות
קטגוריה:תורת הגרפים
קטגוריה:רשתות חברתיות