OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פואבלו (קולורדו)

פואבלו (באנגלית: Pueblo) היא בירת מחוז פואבלו במדינת קולורדו שבארצות הברית. בעיר מתגוררים 106,595 תושבים (נכון ל-2010) מה שהופך אותה לעיר השמינית בגודל אוכלוסייתה בקולורדו ולעיר ה-259 בכלל ארצות הברית. במטרופולין של העיר מתגוררים 159,063 תושבים (נכון ל-2010). העיר נמצאת במקום ההתמזגות של נהר ארקנסו ביחד עם אפיק פאונטיין, במרחק של כ-180 קילומטרים מדנוור, בירת קולורדו.

==היסטוריה==
חבורת ציידים הקימה את מבצר פואבלו במקום בו העיר נמצאת היום ב-1842. במקום התגוררו מספר משפחות אשר סחרו עם התושבים הילידים עד שקבוצה מהם תקפה את המבצר ב-1854, מה שגרם לנטישתו של המבצר. ב-1858 המבצר יושב מחדש וחשיבותו גברה בגלל הבהלה לזהב בקולורדו שהתרחשה באותו זמן.

לאחר הבהלה לזהב האנשים שבאו לאזור בגללה הקימו בו יישובים. ב-1886 העיירות פואבלו (שנוסדה ב-1870), דרום פואבלו (שנוסדה ב-1873) ומרכז פואבלו (שנוסדה ב-1882), שהיו חלק מהיישובים האלו, התאחדו באופן רשמי לעיר אחת שנקראה פואבלו. ב-1894 צורפה לפואבלו העיירה בסמר, שנוסדה ב-1886.

פואבלו הפכה למרכז כלכלי גדול בקולורדו והייתה יודעה כמרכז גדול לייצור אוכפים, אך שיטפון גדול ב-1921 הרס חלק גדול מהעסקים בעיר והיא ירדה מגדולתה. העיר נפגעה פעם נוספת בגלל הידרדרות תעשיית הפלדה בארצות הברית בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20.

==חינוך==
בעיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם קמפוס פואבלו של אוניברסיטת המדינה של קולורדו.

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה פואבלו ממוריאל, המשמש בעיקר לתעופה כללית וכן מציע טיסות לעיר דנוור.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קולורדו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1886
אורי מלמד

אוֹרי מלמד (נולד ב-11 באוקטובר 1970) הוא מבקר מסעדות, סטנדאפיסט, מוסמך לרבנות ומוזיקאי ישראלי.

נשוי ואב לשבעה, מתגורר בתל אביב.

== ביוגרפיה ==
נולד בתל אביב למשפחה חילונית. אימו בתיה מלמד היא עיתונאית ב"לאשה", ואביו נשוי בשנית לעיתונאית יעל פז מלמד.

למד בתיכון חדש. אחר כך עבר לקיבוץ גזית. היה קומונר בקן השומר הצעיר בנתניה. שירת כעורך תוכנית בוקר ומפיק בתחנת הרדיו גלי צה"ל. בתקופת שירותו בתחנה אף הלחין את אות הפתיחה לתוכנית הבוקר "שבע אפס שבע" בהגשת אלכס אנסקי.

לאחר שהשתחרר מצה"ל עבר לפריז, שם שהה במשך שלוש שנים. בפריז למד ב"מכון ללימודי צרפתית ותרבות צרפת" של האוניברסיטה הקתולית של פריז. כמו כן שימש מבקר מסעדות עבור המגזין "גורמה" של רשת מעריב. למד מגדנאות בתדמור.

בפריז החל תהליך של חזרה בתשובה. בתחילה פנה לכיוון היהדות החרדית ולמד בישיבת נתיבות עולם בבני ברק ובישיבת הליכות שלמה של הרב מרדכי אוירבך - רב קהילת אביר יעקב בתל אביב. לאחר מכן עבר לזרם הדתי לאומי, ולמד 11 שנים בישיבות: 4 שנים במכון מאיר, שנה בישיבת הר המור, ו-5 שנים בישיבת אור עציון. בעל תואר ראשון בחינוך ממכללת מורשת יעקב.

למד במכון עמיאל להכשרת רבנים לתפוצות, הוסמך לרבנות על ידי הרב שלמה ריסקין ובמשך שנתיים שימש רב באוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי. בשנים 2009–2010 שימש רב בית הכנסת "רעות" בתל אביב.

בין השנים 2007–2014 שימש מבקר המסעדות של העיתון "מקור ראשון".

ב-2011 הגיש את התוכנית "אוכלים כשר" בערוץ אורות - תוכנית אכלו במסעדות ודיברו על אוכל ופרשת השבוע. בתוכנית התארחו שרה ב"ק, שלמה וישינסקי, מתי סרי, טוביה צפיר, שהרה בלאו ומני פאר.

ב-2012 העלה מופע סטנד-אפ בשם "כיפה לבנה" ובו הוא נוגע בנושאים כמו הורות, ילדים, תל אביב, דת וכלבים.

מאז שנת 2014 חבר ב"זובור", פאנל סטנדאפיסטים הכולל את מלמד עצמו, יאיר אורבך, אמיר מויאל, יותם זמרי ואור רייכרט המשמש מנחה.

ב-2016 פתח מלמד מסעדת המבורגרים כשרה בתל אביב בשם "ממפיס". בנובמבר 2017 פתח סניף נוסף סמוך לשוק מחנה יהודה בירושלים, וב-2019 פתח סניף בפתח תקווה.

ב-2020 השתתף, בצוותא עם שותפתו דפנה, בתוכנית "MKR המטבח המנצח" והפסיד כבר בשלב המסעדות.

ב- 2024 הקים תוכנית פודקאסט בו הוא משוחח עם אנשי ימין על נושאים אקטואליים. בין השאר הפיץ בפודקאסט את ה"בגידה מבפנים" בשבעה באוקטובר

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:מבקרי מסעדות ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיבות עולם
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי מכללת אורות ישראל/מורשת יעקב
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר המור
קטגוריה:בוגרי מכון מאיר
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:מתחרי MKR המטבח המנצח
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר אור עציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים

פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים מוענק מדי שנה, החל משנת 1983, ל"תושבי ישראל שמעשיהם והישגיהם בנושאי איכות החיים ושיפורם מצדיקים עידוד ותמריץ, ופעולות שהדגש בהן הוא בצמיחה של 'ארץ-ישראל היפה'". קרן פרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים הוקמה ב-4 בדצמבר 1981 מתרומת קרן מרקוביץ-שרייבר מצרפת והנדבנית אוז'יני שרייבר. בראש חבר הנאמנים של הקרן ניצב יו"ר הכנסת, וחברים בה אחדים מחברי הכנסת ומחברי הכנסת לשעבר, שופטים בדימוס, פרופסורים ונציגת קרן מרקוביץ-שרייבר.

הפרס מוענק על פעילות בקשת רחבה של נושאים, ובהם הגברת העלייה, מניעת הירידה, קידום שלטון החוק, העמקת ההבנה והדו-קיום בין יהודים וערבים, שיפור איכות הסביבה, מעשים של פיקוח נפש, פעילות חינוכית בקרב הנוער, ועוד. מדי שנה מחליט חבר הנאמנים של קרן הפרס מה יהיו הנושאים שבהם יוענקו פרסים בשנה שלאחריה, מרשימת תחומים זו (שאינה רשימה סגורה).

כל אדם בישראל יכול להיות מועמד לקבלת הפרס, וכן כל תאגיד או מוסד בלתי מאוגד, פרט לרשות מרשויות המדינה. מספר הזוכים בפרס משתנה משנה לשנה, ונע בין שניים לעשרה זוכים בשנה. בשנת 2010, למשל, חולק פרס בסך 120,000 ש"ח בין ארבעה זוכים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://main.knesset.gov.il/About/Departments/Documents/fund_qualityOfLife2.pdf מקבלי הפרסים של קרן פרס יושב ראש הכנסת לאיכות החיים], באתר הכנסת

==הערות שוליים==

*
יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים
קטגוריה:הכנסת
דולפין דרום-אפריקאי

דולפין דרום-אפריקאי (שם מדעי: Cephalorhynchus heavisidii) הוא מין דולפין קטן בסוג דולפין קטן (יחד עם דולפין קומרסון, דולפין לבן ראש ודולפין צ'יליאני), המצוי לחופי דרום אפריקה המערביים וחופי נמיביה.

==תפוצה==
תפוצת המין מתפרשת מחופיה הצפוניים ביותר של נמיביה ועד הקצה הדרומי של דרום אפריקה. גודל האוכלוסייה אינו ידוע, אם כי המין נצפה פעמים רבות בחוף סקלטון, מול הערים קייפטאון וואלוויס ביי. הדולפין נצפה לרוב בקבוצות גדולות, אך כיום אין הערכה של גודל האוכלוסייה.

==תיאור==
אורכו של דולפין דרום-אפריקאי ממוצע מגיע עד ל־1.8 מטרים ומשקלו עד ל־75 ק"ג. צורתם ומבנה הראש של הדולפינים גורמים לרבים להתבלבל ביניהם ובין לווייתנאים ממשפחת הפוקניים. ראשם של הדולפינים בצבע אפור כהה. החלק הקדמי של החלק העליון והסנפירים בצבע אפור בהיר יותר, והחלק האחורי וסנפיר הגב הם בצבע אפור כהה. הבטן לבנה, וכתמים לבנים מופיעים על הסנפירים ועל הגב התחתון.

הזכרים והנקבות מגיעים לבגרות מינית בגיל 7–9, ומשך ההריון הוא ככל הנראה עשרה חודשים. הדולפינים מזדווגים בדרך כלל באביב ובקיץ. הנקבות יולדות, אחת לכשלוש שנים. תוחלת החיים הארוכה ביותר שנצפתה אצל מין זה היא של 20 שנים, קצרה יחסית למינים אחרים של דולפינים. צירופם של תוחלת חיים קצרה, משך הזמן הנדרש להגעה לבגרות מינית, תקופת הריון ארוכה והפסקות ארוכות בין הריון להריון, גורמות לקצב גידול אוכלוסייה איטי.
הדולפין הדרום-אפריקאי הוא בעל חיים חברותי, ולרוב הוא חי בקבוצות של 5–10 פרטים, לעיתים אף בקבוצות גדולות יותר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.eoearth.org/view/article/163453/ Heaviside's dolphin] מתוך [http://www.eoearth.org/ Encyclopedia of Earth]
* [https://web.archive.org/web/20120402142946/http://www.cms.int/reports/small_cetaceans/data/c_heavisidii/c_heavisidii.htm Cephalorhynchus heavisidii], באתר [http://www.cms.int/en CMS]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים ימיים באפריקה הדרומית
לואי-אמיל ברטן

דיוקנו ב-1900 לערך
לואי-אמיל ברטן (בצרפתית: Louis-Émile Bertin; 23 במרץ 1840 – 22 באוקטובר 1924) היה מהנדס ימי צרפתי, מתומכי ומקדמי "האסכולה הצעירה" (Jeune École) שהעדיפה צי קל, גמיש ומהיר המבוסס על סיירות ממוגנות חמושות בתותחים ארוכי-טווח וסירות טורפדו מהירות על צי כבד המבוסס על אוניות מערכה. בין השנים 1886 ל-1890 שימש יועץ לשלטון מייג'י בקיסרות היפנית וסייע בהקמת הצי הקיסרי היפני ומספנותיו בהירושימה ונגסאקי.

== תולדות חייו ==
ברטן נולד בנאנסי ולמד באקול פוליטקניק בפריז. עם סיום לימודיו הצטרף למחלקת ההנדסה הימית בחיל ההנדסה הצרפתי (Corps du génie maritime).

ב-1886 נשלח מטעם חיל ההנדסה הצרפתי לשמש כיועץ לממשלת יפן. כך, בגיל 45, נפתחה בפניו הדרך לתכנן צי שלם לפי הבנתו. לממשלת יפן לא היו די משאבים ליצור צי מבוסס אוניות מערכה ולפיכך רעיונות "האסכולה הצעירה" הצרפתית התאימה למשימה. ברטן תכנן את סדרת הסיירות המוגנות מצושימה, ובחר לצייד אותן בתותח קאנֵה גדול-ממדים (320 מ"מ קוטר, 12 מ' אורך קנה, משקל 67 טונות, משקל פגז 350 ק"ג וטווח של 8 ק"מ), אלא שהרתע שלו וזמן טעינתו הארוך הפכו אותו לבלתי-מעשי בשימוש על כלי שיט קטן יחסית (כ-90 מטר אורך והדחק של כ-4,200 טון). כן תכנן עוד שלוש ספינות ללוחמת חופים, שלוש סיירות קלות (צ'יודה, יימה וצ'ישימה), פריגטה (טקאו) ו-16 סירות טורפדו והקים בכך את גרעין הצי הקיסרי. בנוסף תכנן את הבסיס הימי בססבו ליד נגסאקי ואת מספנת הצי בקורה ליד הירושימה.

בתפקידו ביפן ייצג את צרפת במסגרת המרוץ בינה לבין בריטניה והקיסרות הגרמנית להשגת השפעה בקיסרות היפנית החשובה והצומחת. כן היה חשוב לצרפת לשקם את מעמדה בקיסרות, לאחר שתמכה בשוגונות טוקוגאווה ממנה ירשה קיסרות מייג'י את השלטון. להצלחתו או כישלונו של הצי שהקים ברטן נודע אפקט משמעותי לגבי מעמדה של צרפת ביפן. ניצחונה של יפן בקרב נהר יאלו ב-17 בספטמבר 1894, עליו פיקד האדמירל סוקיוקי איטו מעל סיפון ה"מצושימה", זיכה את ברטן בתהילה והוכיח את צדקת "האסכולה הצעירה". לברטן הוענק אות מסדר השמש העולה.

עם שובו לצרפת התמנה למנהל בית הספר להנדסה ימית (Ecole du Génie Maritime) וב-1895 התמנה למנהל בניין הצי (Directeur des Construction Navales) בדרגת מהנדס ראשי (ingénieur général). ב-1903 התמנה לחבר המכון של צרפת.

מלחמת רוסיה–יפן והצגת ספינות הפרה-דרדנוט הפכו את "האסכולה הצעירה" למיושנת כבר ב-1905. בסופו של דבר היפנים לא היו מרוצים מביצועי סדרת מצושימה והעבירו לאחר המלחמה עם רוסיה את בניין הצי שלהם לבריטניה.

ב-1931 קרא הצי הצרפתי סיירת קלה על שמו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://ecole.nav.traditions.free.fr/pdf/1_bertin2012.pdf ספר על חייו] 
* [http://www.encyclopedia.com/doc/1G2-2830900421.html ביוגרפיה של לואי-אמיל ברטן] ב-encyclopedia.com
* [http://onlinebooks.library.upenn.edu/webbin/book/lookupname?key=Bertin%2C%20Louis%20Emile%2C%201840-1924 קטלוג ספריו ברשת]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהנדסים צרפתים
קטגוריה:הצי הקיסרי היפני
קטגוריה:הצי הצרפתי
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1840
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1924
Sabotage (אלבום)

Sabotage הוא אלבומה השישי של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור ביולי 1975.

==הקלטות==
הלהקה החלה בהקלטות לאלבום באולפני "Morgan Studios" שבלונדון. חברי הלהקה היו באותו הזמן שקועים בבעיות משפטיות רבות עם מנהלם לשעבר. שם האלבום "Sabotage", שבאנגלית פירושו "לחבל" או "לפגוע", סימל את הקשיים והסיבוכים שהיו מנת חלקה של הלהקה. כפי שאמר מאוחר יותר טוני איומי: "חשנו כי 'פגעו בנו לאורך כל הדרך, וקיבלנו אגרופים מכל הכיוונים'" ("sabotaged all the way along the line and getting punched from all sides"). איומי אף ייחס את סגנונו הכבד ועצבני של האלבום לבעיות של הלהקה שהשפיעו לדבריו על הסאונד.

==סגנון האלבום==
"Sabotage" הוא אלבום משופע סגנונות, אך בלתי אופייני ל"בלאק סבאת'" באופן בולט. שיריו נעים בין יצירות הבי מטאל כבדות במיוחד, כגון "Hole in the Sky" ו-"Symptom of the Universe", לשירים רכים והתנסויות מוזיקליות ופסיכדליות, כגון "Supertzar" ו-"(Am I Going Insane (Radio". גם אלבום זה, כקודמו, מכיל נגינה בסינתיסייזר.

השיר "Symptom of the Universe" הוא אחד הנודעים של הלהקה, והתפרסם בהשפעתו הרבה על סגנון עתידי שייקרא ת'ראש מטאל, ונחשב כשיר שניבא את הז'אנר והוא הדוגמה הראשונה והמובהקת לסגנון.

בשיר "Supertzar" הובאה "המקהלה הפילהרמונית של לונדון" על מנת לבצע קולות רקע בשיר. כאשר אוזי אוסבורן הגיע לאולפן וראה את המקהלה, הוא חשב שהגיע לאולפן הלא נכון ועזב את המקום.

השיר "The Writ" שכתב אוזי אוסבורן, מדבר אודות תסכולו של אוסבורן ממנהלם לשעבר פטריק מיהאן, איתו הסתבכו משפטית לאחר שפוטר. בשיר תוקף אוסבורן בצורה בוטה את מיהאן בפרט ואת תעשיית המוזיקה בכלל.

==הצלחה וביקורות==

האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבריטי, ולמקום ה-28 במצעד האמריקאי והצליח היטב במכירות.

האלבום קיבל ביקורות חיוביות. מבקר המוזיקה המוזיקה בילי אלטמן ממגזין הרולינג סטון (מגזין שנודע כמבקר חריף ביותר של הלהקה), שיבח את האלבום וכתב בביקורתו: "'Sabotage' הוא לא רק האלבום הטוב ביותר של הלהקה מאז Paranoid, אלא אולי הטוב ביותר שלה אי פעם". סטיב יואי מאתר Allmusic היה מתון יותר בביקורתו וכתב כי "הכימיה הקסומה, שיצרה אלבומים מיוחדים כל כך כגון "Paranoid" ו-Vol. 4, החלה להתפוגג". עם זאת, העניק לאלבום 4.5 כוכבים מתוך 5. גם הרנן מ. קמפבל (Hernan M. Campbell) מאתר Sputnikmusic קילס את האלבום וכתב: "'Sabotage' הוא באמת אלבום מהנה, וייזכר כאחד מהטובים של "בלאק סבאת'". זהו אלבום שחייב להישמע על ידי כל חובב הבי מטאל, וזאת ללא ספק תהיה חוויית שמיעה שתמלא את הזמן באופן ראוי".

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו על ידי להקת "בלאק סבאת'"

==מבצעים==
*אוזי אוסבורן - שירה
*טוני איומי - גיטרה, סינתיסייזר, אורגן, נבל
*גיזר באטלר - גיטרה בס
*ביל וורד - תופים, כלי הקשה

==קישורים חיצוניים==

* [http://boutique.wordpress.com/2007/01/10/black-sabbath-sabotage/ ביקורת על האלבום], בבלוג "הבוטיק של ליהיא"

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בלאק סבאת'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
פורט קולינס

פורט קולינס (באנגלית: Fort Collins) היא בירת מחוז לרימר במדינת קולורדו שבארצות הברית. בעיר התגוררו בשנת 2020 169,800 תושבים והיא העיר הרביעית בגודל אוכלוסייתה בקולורדו. העיר שוכנת על גדות נהר קש לה פודר, במרחק של כ-105 קילומטרים מדנוור, בירת קולורדו.

==היסטוריה==
בקרבת המקום בו נמצאת העיר כיום היה מוצב של צבא ארצות הברית שהוקם בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-19 כדי להגן על נתיבים באזור מפני התקפות של תושבים ילידים מהאזור. ב-1864 המוצב נהרס בשיטפון ומפקדו פנה לקולונל ויליאם קולינס, שהיה מפקד מבצר באזור ויומינג, והאחרון הציע לו להקים מבצר שיחליף את המוצב במרחק כמה קילומטרים ממקום המוצב. המבצר הוקם מאוחר יותר באותה שנה ונקרא על שמו של קולינס.

מיד לאחר הקמת המוצב התחילו להגיע אנשים שהתיישבו סביבו. המבצר הוצא מכלל שימוש ב-1867. ב-1872 הוקמה בפורט קולינס מושבה חקלאית שהביאה לגידול משמעותי באוכלוסיית העיר.

העיר הצליחה להמשיך ולהתפתח בשנות ה-30 של המאה ה-20 אף על פי שסבלה מהשפל הגדול ומבצורת קשה במקביל. לאחר מלחמת העולם השנייה האוכלוסייה בעיר גדלה מאוד והיא שגשגה.

==חינוך==
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם גם אוניברסיטת המדינה של קולורדו, שהיא גם אחד המעסיקים הגדולים ביותר בעיר.

==תחבורה==
את פורט קולינס משרת נמל התעופה פורט קולינס-לאבלנד, הנמצא במרחק של כ-17 קילומטרים דרום-מזרחית למרכז העיר. בעבר היה נמל נוסף לתעופה כללית בשם נמל התעופה פורט קולינס דאונטאון, אך הוא נסגר ב-2006.

בעיר פועלת מערכת אוטובוסים עם למעלה מתריסר קווים, ובנוסף יש קווים לערים אחרות באזור. יש תכנון להקים בעיר מערכת אוטובוסים מהירה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קולורדו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1864
סנטה אנה (קליפורניה)

סנטה אנה (באנגלית: Santa Ana) היא מושב המחוז והעיר השנייה המאוכלסת ביותר במחוז אורנג' שבקליפורניה. העיר נוסדה בשנת 1869 וממוקמת בסמוך לנהר סנטה אנה, כ-16 קילומטרים מזרחית לאוקיינוס השקט. העיר היא חלק מאזור המטרופולין של לוס אנג'לס.

לפי מפקד התושבים שנערך בשנת 2010 חיו בעיר 324,528 תושבים. מעל לשלושה רבעים מתושבי היישוב ממוצא היספני.

== היסטוריה ==
לפני הגעת האירופים, שבטים אינדיאנים התיישבו באזור. ב-1 בנובמבר 1776 החלה התיישבות מקסיקנית בסביבת העיר. האזור עבר לשלטון ארצות הברית בשנת 1848, לאחר מלחמת ארצות הברית–מקסיקו. לאחר מכן החלו מהגרים אזרחי ארצות הברית להגיע לאזור. ההתיישבות בעיר עצמה החלה בשנת 1869 וההתיישבות הוכרזה בעיר בשנת 1886. באותו העשור הוקם קו רכבת העובר בעיר.

בשנת 1912 נוסדה בעיר חברת גלן ל. מרטין, חברת תעופה שהפכה בעשורים שלאחר מכן לאחת מהחברות הגדולות בעולם - לוקהיד מרטין.

במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם ליד העיר בסיס של חיל האוויר של ארצות הברית, דבר שגרם לגידול באוכלוסייה.

== דמוגרפיה ==
נכון לשנת 2015 גרים בעיר כ-335,000 תושבים.

=== גזע ===
נכון לשנת 2010:
* היספנים - 78.2%
* אסייתים - 10.5%
* לבנים שאינם היספנים - 9.2%
* אפרו-אמריקאים - 1.5%

== פוליטיקה ==
מועצת העיר מורכבת משישה נציגים הנבחרים על ידי תושבי העיר אחת לארבע שנים. חבר מועצה לא יכול לכהן יותר משלוש קדנציות. ראש העירייה נבחר על ידי מועצת העיר ומתוכה.

העיר מאופיינת בשמרנות בכל הקשור לנושאים חברתיים, כמו שאר צפון המחוז. למרות זאת, למפלגה הדמוקרטית יש רוב ניכר בכמות הרשומים אליה לעומת המפלגה הרפובליקנית.

==תושבים נודעים מסנטה אנה==
תושבים נודעים בולטים אשר נולדו ו/או חיו בסנטה אנה כוללים את:
* ג'ון רייט (2005-1917) - שחקן וזמר שהיה ידוע בעיקר בשל הופעותיו במחזות זמר. נולד בסנטה אנה.
* מישל פייפר (נולדה ב-1958) - שחקנית קולנוע וטלוויזיה שהייתה מועמדת שלוש פעמים לפרס האוסקר. נולדה בסנטה אנה.
* לינדסי סטירלינג (נולדה ב-1986) - כנרית, רקדנית ומלחינה אשר זוכה להצלחה רבה בעקבות סגנון הניגון והריקוד הייחודיים לה. נולדה בסנטה אנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז אורנג' (קליפורניה): ערים
קטגוריה:קליפורניה: מושבי מחוזות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
ריברסייד

ריברסייד (באנגלית: Riverside) היא עיר במדינת קליפורניה, בארצות הברית. העיר היא מושב המחוז של מחוז ריברסייד. שמה, שמשמעותו "צד הנהר", ניתן לה בשל קרבתה לנהר סנטה אנה.

היישוב נוסד בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19. כיום ריברסייד היא העיר המאוכלסת ביותר במחוז ריברסייד, ואחת מהערים הגדולות בקליפורניה. העיר נמצאת כ-97 קילומטרים מזרחת ללוס אנג'לס. העיר היא חלק מאזור המטרופולין של לוס אנג'לס.

==דמוגרפיה==
על פי מפקד האוכלוסין האמריקני של 2010 אוכלוסיית העיר חיו בעיר באותה העת 313,673 תושבים וצפיפות האוכלוסין בעיר הייתה 1,500 תושבים לקמ"ר. כמחצית מתושבי היישוב היספאנים. ריברסייד היא העיר המאוכלסת ביותר במחוז ריברסייד והעיר ה-12 בגודלה בקליפורניה, עם כ-91,000 משקי בית.

==חינוך==
בעיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת קליפורניה, ריברסייד.

==תחבורה==
=== כבישים מהירים === 
באזור ריברסייד עוברים שלושה כבישים מהירים גדולים - I-215, ה-State Route 60, וה-State Route 91. שלושת הכבישים המהירים הללו נפגשים במחלף הנמצא בחלקה הצפון מזרח של העיר.

=== שדות תעופה ===
את ריברסייד משרת נמל התעופה "Riverside Municipal Airport", הנמצא במרחק של כ-3.5 קילומטרים מערבית למרכז העיר ומשמש בעיקר לתעופה פרטית ועסקית. שדה התעופה הגדול הקרוב ביותר לעיר הוא נמל התעופה הבינלאומי אונטריו הנמצא בעיר אונטריו, כ-32 קילומטרים צפונית מערבית לריברסייד.

==תושבים נודעים מריברסייד==
תושבים נודעים בולטים אשר נולדו בריברסייד כוללים את:

* בארי בונדס (נולד ב-1964) - שחקן בייסבול אמריקאי. נולד בריברסייד.
* סינתיה וודהד (נולדה ב-1964) - שחיינית אמריקאית בעבר. אלופת עולם ושיאנית עולם, בעלת מדליית כסף אולימפית. נולדה בריברסייד.
* רג'י מילר (נולד ב-1965) - כדורסלן עבר הנחשב לאחד מגדולי הקלעים בתולדות ליגת ה-NBA. נולד בריברסייד.
* גארט וונג (נולד ב-1968) - שחקן הידוע בעיקר בזכות תפקידו ב-"מסע בין כוכבים: וויאג'ר". נולד בריברסייד.
* סקי-לו (נולד ב-1975) - ראפר אשר ידוע בעיקר בזכות הלהיט "I Wish" משנת 1995.
* מרגרט מוראו (נולדה ב-1977) - שחקנית. נולדה בריברסייד.
* איימי לי (נולדה ב-1981) - הסולנית והמייסדת של להקת אוונסנס. נולדה בריברסייד.
* נטלי אוסמן (נולדה ב-1989) - מתאבקת מקצועית עבור הארגון WWE. נולדה בריברסייד.
* קרלון בראון (נולד ב-1989) - כדורסלן אמריקאי. נולד בריברסייד.
* קוואי לאונרד (נולד ב-1991) - כדורסלן אמריקאי. נולד בריברסייד.

==ערים תאומות==
לריברסייד יש 9 ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:קליפורניה: מושבי מחוזות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1870
וניל נואר

וניל נואר (Vanil Noir) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,389 מטר מעל פני הים, וממוקם בגבול הקנטונים וו ופריבורג בשווייץ.

==גאוגרפיה==
וניל נואר הוא ההר האמצעי בדרום הרכס הקיצוני, שבצפון האלפים הברניים באזור המכונה גם טרום האלפים (Pre-Alps). הרכס מתחיל ליד העיר תון, בהר גאנטריש (2,175) וממשיך לאורך עמק זימן דרך ההרים מרה (2,087), שאפארניש (2,107) וקייזראג (2,185), עד להר שאפברג (2,239) ליד אגם גרוייר (Lake of Gruyère) בשפלה השווייצרית. שם חוצה את הרכס מעבר יאון (המחבר את אזור גרוייר (district of Gruyère), שבשפלה השווייצרית עם עמק זימן (Simmental)) ומצידו הדרומי של המעבר ממשיך הרכס בהרים רודיגנשפיץ (2,124), דאן דה רות (2,236), דאן דה סאוויני (2,252), וניל נואר, ווניל קארה (2,197) ומסתיים בהרים רושה דה נה (2,042) ודאן דה ז'אמאן (1,879), שעל גדות אגם ז'נבה.

מצדו הצפון מזרחי בהמשך הרכס שוכן ההר דאן דה סאוויני, ובצדו הצפוני שוכנים ההרים דאן דה פוליראן ודאן דה ברנלייר, מצדו הדרומי מסתיים הרכס בהרים רושה דה ניי ודאן דה ז'אמאן.

למרגלותיו ממזרח בקנטון וו שוכנת העיירה שאטו ד'או (Château d'Oex), ולמרגלותיו ממערב בקנטון פריבורג שוכנת העיירה גרנד וילארד (Grandvillard).

ההר הוא הגבוה ביותר בקנטון פריבורג ופסגתו היא הנקודה הגבוהה ביותר בקנטון.

==תיירות==
מספר שבילי הליכה חוצים את ההר מצפון לדרום.

משנת 1983 ההר הוא חלק משמורת טבע.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hikr.org/dir/Vanil_Noir_3583/ וניל נואר באתר Hikr]
* [https://web.archive.org/web/20160803043951/http://www.la-gruyere.ch/en/reserve-naturelle-vanil-noir.html שמורת הטבע וניל נואר]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:פריבור (קנטון)
קטגוריה:וו (קנטון): הרים
בית הפסטיבלים של ביירוית

תוכניות המבנה (1876)
בית הפסטיבלים של ביירוית (בגרמנית: Bayreuther Festspielhaus) הוא בית אופרה בצפון ביירוית, גרמניה. בית האופרה מוקדש להעלאת יצירות המלחין ריכרד וגנר. בבית האופרה מתקיים פסטיבל ביירוית, שעבורו תוכנן ונבנה בית האופרה.
== היסטוריה ==
אבן הפינה להקמת בית הפסטיבלים הונחה ב-22 במאי 1872, יום הולדתו ה-59 של וגנר. בית הפסטיבלים נחנך ב-13 באוגוסט 1876, עם השלמת יצירתו של וגנר, טבעת הניבלונגים.

בית הפסטיבלים בנוי בצורת קשת פרוסניום כפולה, מה שמעניק לצופה את התחושה כי הבימה מרוחקת יותר מכפי שהיא באמת. אחד ממאפייניו הייחודיים של בית הפסטיבלים הוא בור התזמורת הייחודי שלו. התזמורת ממוקמת בצורה כזו שהיא איננה גלויה כל עיקר לצופים, כך שדעתם אינה מוסחת מפעולותיה ותנועותיה ומאפשרת לקהל להתרכז במתרחש על הבמה. בנוסף, הדבר מאזן בין קולות הנגינה וקול שירת השחקנים. מרכיב חשוב לא פחות הוא האפקט הדרמטי שבדבר, שקולות התזמורת בוקעים מן הבימה עצמה ללא שהתזמורת נראית לעין.

בינואר 2012 נודע כי על המבנה לעבור שיפוץ יסודי, וכי קיימת סכנה להמשך עמידתו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוואריה: מבנים
קטגוריה:גרמניה: בתי אופרה
קטגוריה:ריכרד וגנר
בנגאזי-ברגן־בלזן

בנגאזי-ברגן־בלזן הוא רומן מאת יוסי סוכרי, שיצא לאור בשנת 2013 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת "עם עובד". זהו הרומן הרביעי של יוסי סוכרי והרומן הראשון בעולם על שואת יהודי לוב. עם צאתו לאור באוקטובר 2013 עורר הספר הדים רבים וזכה להתייחסויות רבות בתקשורת.

הספר זכה בפרס ברנר לספרות לשנת 2014, מנימוקי השופטים: קולו הייחודי של יוסי סוכרי מספר בעלילה סוחפת, שגיבורתו היא בחורה צעירה, את גורלה של יהדות לוב בשואה. הוא פותח צוהר לקהילה יהודית עתיקה, כור היתוך של תרבויות, ושל שפות שונות (איטלקית, עברית וערבית-יהודית), יצירה שהיא נדבך חשוב בספרות העברית.". הספר נלמד במסגרת תוכנית הלימודים לכיתות י"א - י"ב במערכת החינוך.

הרומן "בנגאזי-ברגן־בלזן" עובד למחזה והוצג בתיאטרון לה מאמא בניו יורק במרץ 2017. הרומן עובד בידי הבמאית והמפיקה מיכל ג'מילי והמחזאי והבמאי להב תימור. מעצב הסאונד הוא אבי בללי.

==עלילה==
הספר מתאר את תלאותיה של משפחה יהודית מהעיר בנגאזי, לוב בתקופת השואה. קורות המשפחה מתוארים החל בכיבוש הגרמני של לוב, בשנת 1941 ועד לשחרורו של מחנה הריכוז ברגן-בלזן, בשנת 1945.

בני משפחת חג'ג', מהנכבדות והחשובות בקהילת יהדות בנגאזי, נעקרים מאורח חייהם וממולדתם האהובה. עם עוד יהודים לובים הם נלקחים אל הלא-נודע. את דרכם הם עושים בספינה עד לחופי איטליה ומשם נלקחים למחנה מעצר. לאחר מכן הם נשלחים ברכבות לגרמניה להיכלא ולמות במחנה הריכוז ברגן-בלזן.

הספר מעמיד במרכזו דמות אוניברסלית של אישה, סילבנה, היכולה למוראותיה של האכזריות בהתגלמותה. סילבנה, בחורה צעירה, מבריקה ויפת תואר, מביעה התנגדות לערכים הפטריארכליים של החברה שהיא נולדה לתוכה. היא מגלה כושר מנהיגות יוצא דופן בשעה שהגברים קורסים במהלך התופת, שהיא המסע בין בנגאזי לברגן-בלזן.

==ראו גם==
* שואת יהודי לוב

==קישורים חיצוניים==
* 
* חביבה פדיה, [http://www.haokets.org/2013/11/24/בנגאזי-ברגן־בלזן-על-רגעים-אבודים-בזמן/ בנגאזי-ברגן-בלזן: על רגעים אבודים בזמן של המדוכאים], באתר העוקץ, 24 בנובמבר 2013
* 
* 
* ניסים כץ, [http://www.yekum.org/2013/11/שואה-אוניברסאליות-והומניזים-על-בנגז/ שואה, אוניברסליות והומניזים / על "בנגזי - ברגן - בלזן" של יוסי סוכרי], באתר יקום תרבות, 12 בנובמבר 2013

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרים על השואה
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי 2013
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
ז'ורדי ברתומיאו

ז'ורדי ברתומיאו אורתיאו (באנגלית: Jordi Bertomeu Orteu; נולד ב-15 בינואר 1959) הוא הנשיא, והמנכ"ל של חברת יורוליג בסקטבול, המנהלת את שני המפעלים הבכירים באירופה של כדורסל גברים, היורוליג והיורוקאפ.

== ביוגרפיה ==
ברתומיאו נולד בשנת 1959, בעיר ברצלונה שבקטלוניה, ספרד.

ברתומיאו, בעל תואר ראשון במשפטים, סיים את לימודיו באוניברסיטת ברצלונה. באמצע שנות ה-2000 סיים תואר שני בניהול ספורט באוניברסיטת קומפלוטנסה של מדריד.
* בין השנים 1982–1994 כיהן כיועץ המשפטי וכמזכיר הכללי של ליגת העל הספרדית בכדורסל (ACB).
* בין השנים 1994–2000 כיהן כסגן נשיא הליגה הספרדית, ובשנת 2000 התמנה ליושב ראש היורוליג.
* בשנת 2009 מונה ליושב ראש מועצת המנהלים של היורוליג, ובשנת 2011 לנשיא.

בתאריך 25 בנובמבר 2008, החליטה ממשלת ליטא להעניק לברתומיאו גביע הוקרה על תרומתו לפיתוח וקידום הספורט במדינה<ref></ref>.

בתאריך 2 בנובמבר 2021, לאחר הצבעה של קבוצות היורוליג, הוחלט על סיום תפקידו של ברתומיאו, אותו הוא צפוי לעזוב ב-30 ביוני 2022.
ז'ורדי ברתומיאו ושמעון מזרחי (מכבי תל אביב).

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.israelhayom.co.il/article/432461 ריאיון עם ג'ורדי ברתומיאו] - ישראל היום, 2 דצמבר 2016 
* [http://www.israelsport.co.il/showArticle-5577 ריאיון עם ג'ורדי ברתומיאו] - ישראל ספורט, 12 נובמבר 2014 
* 
* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:עסקני כדורסל
קטגוריה:מנכ"לים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1959
עשירון

עשירון הוא מונח מתחום הסטטיסטיקה התיאורית, המתייחס לנקודת החתך שמעליה ומתחתיה נמצא מספר שלם של עשיריות מתוך האוכלוסייה, או לקבוצת הערכים שבין שני עשירונים רצופים. העשירון ה-k הוא הנקודה שמעליה נמצאים k עשיריות מהאוכלוסייה. למשל, "העשירון העליון" הוא הקבוצה של עשירית ממשקי הבית, שהכנסתם היא הגבוהה ביותר, ואילו העשירון התחתון הוא הקבוצה של עשירית ממשקי הבית שהכנסתם היא הנמוכה ביותר. 

דוגמה חישובית: ברשימה 1, 1, 1, 3, 4, 5, 5, 5, 6, 6, 8, 8, 8, 8, 8, 8, 9, 11, 15, 30 ישנם עשרים ערכים. העשירון העליון כולל את שני הערכים הגבוהים ביותר ברשימה זו, דהיינו 15 ו-30; כל ערך בין 11 ל-15 עשוי לשמש כנקודת חתך בדוגמה זו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.cbs.gov.il/reader/?MIval=cw_usr_view_SHTML&ID=937 נתונים של עשירוני הכנסה באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה]

קטגוריה:מאונים
קטגוריה:10 (מספר)
אייבל מאירופול

אייבּל מאירופול (Abel Meeropol; 10 בפברואר 1903 – 30 באוקטובר 1986), הידוע יותר בשם העט לואיס אלן (Lewis Allan), היה סופר, מורה ופזמונאי יהודי אמריקאי. אביהם המאמץ של בניהם של יוליוס ואתל רוזנברג.

==ביוגרפיה==
מאירופול נולד ברובע הברונקס שבניו יורק.

מאירופול כתב והלחין כמה שירים שהפכו ללהיטים, בהם:
* "הבית שאני גר בו" (The House that I Live In), שהוקלט על ידי פרנק סינטרה.
* "תפוחים, אפרסקים ודובדבנים" (Apples, Peaches and Cherries), שהוקלט על ידי פגי לי וגם על ידי הזמר הצרפתי סשה דיסטל.
* הלברית של האופרה "החייל האמיץ שווייק" מאת המלחין האמריקאי רוברט קורקה.

ב-1937 פרסם את שיר המחאה "פרי מוזר" (Strange Fruit), שהיה לאחד השירים הפוליטיים החשובים של המאה ה-20.

מאירופול התחיל להשתמש בשם הבדוי לואיס אלן כדי להנציח את שני בניו שמתו טרם לידתם.

לאחר הוצאתם להורג של יוליוס ואתל רוזנברג (1953), אימץ מאירופול את שני בניהם, מייקל ורוברט, והם אימצו את שם משפחתו.

מאירופול נפטר ב-30 אוקטובר 1986 בבית אבות במסצ'וסטס.

==קישורים חיצוניים==
* 

<div class="mw-content-ltr">
* Joan Cook, [http://www.nytimes.com/1986/10/31/obituaries/abel-meeropol-83-a-songwriter-dies.html Abel Meeropol, 83, A Songwriter, Dies], הניו יורק טיימס, October 31, 1986
* Elizabeth Blair, [http://www.npr.org/2012/12/30/168292529/the-strange-story-of-the-man-behind-strange-fruit The Strange Story Of The Man Behind 'Strange Fruit'], NPR, December 30, 2012
</div>

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומוניסטים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
הענקית הירוקה (ליירה)

הענקית הירוקה (ליירה) (באנגלית: (She-Hulk (Lyra) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס הענק הירוק ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Hulk: Raging Thunder #1 מאוגוסט 2008 ונוצרה על ידי הכותב ג'ף פארקר והמאייר מיטש ברייטוייזר. ליירה היא בתם של הענק הירוק ושל ת'נדרה מעתיד חלופי של יקום מארוול.

מאז הצגתה לראשונה בסיפור "הענק: רעם זועם" וכן ב"משפחת הענקים: גנים ירוקים", דמותה של ליירה זכתה במשוב חיובי מהמעריצים ולמיני סדרה משלה בת ארבע חוברות תחת השם All New Savage She-Hulk בכתיבתו של פרד ואן לנט והמאיירים רוברט אטקינס ופיטר וייל. מאז אירועי הפחד עצמו של דצמבר 2011, הדמות הופיעה בסדרת החוברות של אקדמיית האוונג'רס. 

בעקבות התנקשות כושלת בה הושמד רכיב מרכזי במטריצת הולדה גנטית זכרית, ליירה נשלחת אחורה בזמן לתקופת שלטון אפל בארץ-616 במאמץ אחרון להציל את הכחדת בני עמה. היא נעזרת בבודיקה, עיטור דיגיטלי המוצמד לפרק ידה שתוכנת עם טכנולוגיית בני עמה, ומחפשת אחר הגיבור הגדול ביותר בתקופת ההווה כדי שתוכל להורגו, משום שבתרבות של בני עמה, הרבה שבטים לוחמים זכריים לקחו גיבורי-על כמו וולברין והסנטרי כמושאי הערצה ונלחמו בשבטי הנקבות. היא מתעמתת עם הענקית הירוקה המקורית, ג'ניפר וולטרס, והשתיים נלחמות אחת בשנייה. באמצעו של הקרב, וולטרס מתייחסת לת'נדרה וכיצד ליירה דומה לה רבות, מה שמכעיס את ליירה. מתגלה שליירה נחלשת יותר ככל שהיא כועסת יותר. הסנטרי מגיע, וליירה אומרת לו שהיא מחפשת את הגיבור הגדול ביותר, ששמו הוא נורמן אוסבורן. כשליירה מתעמתת עם אוסבורן, היא מגלה לו שמשימתה היא לא להרוג אותו אלא להזדווג עמו. כאשר היא מנשקת אותו, היא חוזה בכל הרוע שהוא אחראי לו בעתיד ומסרבת להמשיך במשימתה. אוסבורן ושאר האוונג'רס האפלים מכתרים אותה, אך וולטרס נחלצת לעזרתה. הן מצליחות להימלט בעזרתו של ארגון A.R.M.O.R, אליו מצטרפת ליירה בהמשך.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/lyra דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Lyra דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:הענק הירוק
גשר תעלת סואץ

גשר תעלת סואץ, הידוע גם כגשר השלום המצרי-יפני, הוא גשר מעוגן כבלים מעל תעלת סואץ באזור קנטרה, הנמצא כ־ 60 קילומטרים דרומה מפורט סעיד. הגשר מקשר בין היבשות אפריקה ואסיה.

== עיצוב ובנייה ==
הגשר נבנה בסיוע מממשלת יפן. הקבלן הראשי הייתה חברת קאג'ימה (Kajima). המענק היפני, שהיווה כ-60% מעלות הבנייה (13.5 מיליארד ין יפני) הוסכם במהלך ביקורו של נשיא מצרים דאז מובארק ביפן במרץ 1995, כחלק מפרויקט פיתח חצי האי סיני. ממשלת מצרים השלימה את 40% הנותרים מעלות הבנייה (9 מיליארד ין יפני). הגשר נפתח באוקטובר 2001.

גובהו של הגשר הוא 70 מטרים מעל לתעלה, ואורכו 3.9 קילומטר. הגשר מורכב מכבלים באורך של 400 מטרים. במקטע העיקרי והתלוי, הוא בעל דרכי גישה באורך של כ־ 1.8 ק"מ מכל צד.

גובהם של ארבעת העמודים התומכים העיקריים הוא 154 מטר. העמודים עוצבו בצורת אובליסקים.

גובהו של הגשר הוא 70 מטרים מעל קו המים. המגדיר בעצם את הגובה המרבי האפשרי לספינות שיכולות לעבור בתעלת סואץ, השווה ל־68 מטרים(סואצמקס).

== התפתחויות משמעותיות באזור ==
גשר תעלת סואץ היה חלק קטן מפרויקט משמעותי לפיתוח האזורים המקיפים את תעלת סואץ בפרט, ולפיתוח חצי האי סיני בכלל. פרויקטים נוספים ודומים, כגון מנהרת אחמד חמדי, גשר פירדאן ובניית מעבר קו החשמל העליון של תעלת סואץ נועדו אף הם לפתח וליישב את המקום.

==ראו גם==
* גשר פירדאן
*סואצמקס

==קישורים חיצוניים==

תעלת סואץ
קטגוריה:תעלת סואץ
תעלת סואץ
קטגוריה:2001 במצרים
הרץ פרנק

הרץ פרנק (בלטבית: Hercs (Hercels) Franks; ברוסית: Герц (Герцель) Вульфович Франк; 17 בינואר 1926, לודזה - 3 במרץ 2013, ירושלים) היה במאי קולנוע יהודי-סובייטי. ממייסדי אסכולת הקולנוע התיעודי הפואטי של ריגה.

==קורות חיים==
הרץ פרנק נולד בשנת 1926 בעיירה לוּדזה שבלטביה, בנו של צלם ובעל סטודיו לצילום. השפה בביתו הייתה יידיש, והוא התחנך בבית ספר וגימנסיה יהודיים. לאחר מלחמת העולם השנייה שירת כקצין בצבא האדום. לאחר לימודי משפטים במוסקבה, עסק, החל משנת 1952, בעיתונאות ובפרסום. בשנת 1959 החל לעבוד באולפני הצילום של ריגה. בתחילה כצלם סטילס ואחר כך כבמאי וכצלם קולנוע. בשנת 1992 עלה לישראל והתיישב בירושלים, ומאז התגורר לסירוגין בישראל ובאירופה.

==יצירתו==
פרנק היה ממייסדי "אסכולת הקולנוע התיעודי הפואטי של ריגה". יצירותיו הקולנועיות, שצולמו בסרטי ששחור-לבן, הדגישו את מגוון הרגשות האנושיים, תוך הדגשת קיומה של המצלמה החושפת אותם. בין סרטיו הידועים: "10 דקות מבוגר יותר" (Par desmit minutem vecaks, 1978), "יום הדין האחרון" (1987) ו"היה היו פעם 7 סֶמיוֹנים" (Reiz dzivoja septini Simeoni, 1989). סרטו האחרון, "אל סף הפחד" (2014), העוסק ביגאל עמיר, הושלם לאחר מותו בידי שותפתו לבימוי מריה קרבצ'נקו.

==השכלה==
מ-1945 עד 1947 למד משפטים במוסקבה.

==פרסים והוקרה==
*1967 - פרס הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הלטבית
*1973 - פרס ראשון, הפסטיבל הבינלאומי לסרטים קצרים, אוברהאוזן, גרמניה
*1975 - אמן הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הלטבית
*1987 - פרס ראשון, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, ניון, שווייץ
*1989 - פרס, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, יקטרינבורג, רוסיה
*1990 - פרס יונת הזהב, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, לייפציג, מזרח גרמניה
*1997 - פרס ערוץ לה ספרט, הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע תיעודי, פריז, צרפת
*1991 - פרס, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, יאמאגטה, יפן
*1991 - פרס ראשון, פסטיבל הסרטים הבינלאומי, סאן סבסטיאן, ספרד.

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.latfilma.lv/c/frank/ Herz Frank], Latfilma.lv
</div>
* רן טל וענת אבן, [http://www.takriv.net/index.php?option=com_content&view=article&id=60:frank&catid=12:2011-11-07-10-42-29&Itemid=20 ריאיון עם הרץ פרנק], בכתב העת תקריב
* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20170313223528/http://rgdoc.ru/en/news/herz-frank-has-passed-away// Herz Frank has passed away], Russian Documentary Guild, 04.03.2013
* [http://www.diena.lv/kd/kino/muziba-aizgajis-kinorezisors-hercs-franks-13996442 Mūžībā aizgājis kinorežisors Hercs Franks], Diena.lv, 03.03.2013
* Eleonora Gailisha, [https://web.archive.org/web/20140714131805/http://www.rietumu.com/press?OpenDocument&nid=E469AF51BADD437AC2257D03004C7FA2 Commemorative Plaque for the Outstanding Film Director Herz Frank Has Been Unveiled in Riga], Rietumu Banka, 26-Jun-2014
</div>

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים רוסים
קטגוריה:במאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
ZDNet

ZDNet הוא אתר חדשות השייך לחברת המדיה האמריקאית Red Ventures ומנוהל בידיה. האתר נוסד באפריל 1991 כפורטל לענייני טכנולוגיה של חברת הרשת והמדיה האמריקאית Ziff Davis ועם הזמן התמקד בתוכנה ארגונית.

בסוף 1998 היה ZDNet אתר הטכנולוגיה המוביל ברשת האינטרנט. הוא הוביל על יריבו העסקי – אתר המדיה האמריקאי CNET – בהפרש של 26 אחוזים, והיה האתר ה־13 ברשימת האתרים הפופולריים עם 8.4 מיליון משתמשים – 13.4% ממשתמשי הרשת באותה תקופה. בסוף 1999 הוא הגיע ל־9 מיליון משתמשים. באותה תקופה, השיק אתר הפרסום המתחרה CNET קמפיין פרסום בעלות של 100 מיליון דולר, ובתגובה השיק ZDNet קמפיין בעלות של 25 מיליון דולר.

ב־19 ביולי 2000 הודיעה CNET על רכישת ZDNET בעלות של 1.6 מיליארד דולר. בניגוד להערכות מוקדמות, התברר שמוצרי החברות אינם כה חופפים, ושקהל היעד שלהם היה חופף ב־25% בלבד. ב־2003 השיקה CNET את האתר באופן מחודש תחת תאגיד CNET. ב 2008 נקנתה CNET על ידי CBS Corporation בכ־1.8 מיליארד דולר והאתר עוצב מחדש ב 2010 כדי לתת דגש על חברות, חומרה, תוכנה, מכשירים ניידים, אבטחת מידע ומחקר. לאתר כמה עשרות מיליוני משתמשים פעילים.

== פרסים והכרה ==
בוועידה השנתית ה-14 לתקשורת מחשבים ( CPA 14th Annual – Computer Press Awards) שהתקיימה ב־1999, נבחר ZDNet כאתר הטוב ביותר בשקלול כל המדדים. ב־2007 העניק איגוד המפרסמים המקוונים לגרסה הבריטית של ZDNet את פרס קטגוריית אתר העסקים על תרומתו לחדשנות בשילוב Web 2.0 ותכונות שיתוף וקהילה באתר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.zdnet.com/ אתר ZDNET]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלוגים באנגלית
קטגוריה:אתרי טכנולוגיה
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1991
נדב לוטן

נדב לוטן (במקור "לישצינקר"; נולד ב-16 באוגוסט 1973) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף המשמש כראש חטיבת התורה, ההערכה וההדרכה באגף המבצעים. שימש מפקד עוצבת הפלדה, מפקד מל"י, מפקד עוצבת המפץ, קצין אג"ם של פיקוד צפון ומפקד חטיבה 7.

== ביוגרפיה ==
לוטן התגייס ב-1991 לחיל השריון ושירת כלוחם וכקצין בחטיבה 7. בשנים 1996–1997 פיקד על פלוגה ו' של גדוד 77. בינואר 1997 נקרא למלא את מקומו של מפקד פלוגה מ' מגדוד רומח 75 של החטיבה שערק מהקו בלבנון. הוא פיקד על מוצב הבופור ועל הפלוגה במשך כחודש וחצי, כולל באסון המסוקים, שבו התרסקו שני מסוקים שאחד מהם היה מיועד לבופור. פלוגה מ' שבפיקודו איבדה חמישה לוחמים. ובאירוע דלעת שבו נהרג חייל נוסף מפלוגה מ' ושלושה נפצעו. 
בסוף שנת 1997 התמנה לסגן מפקד גדוד בקורס קציני שריון, שירת כעוזר קצין אג"ם עוצבת געש. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל פיקד על גדוד 75 בחטיבה 7 בין השאר במהלך ההתנתקות. בהמשך היה מפקד גדוד 532 בחטיבה 460 עד אמצע שנת 2007. בהמשך שירת כקצין אג"ם של אוגדת אזור יהודה ושומרון ומפקד בקורס מפקדי גדודים. ביולי 2009 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבה 600, ושימש בתפקיד עד יוני 2013 ובמקביל שירת כראש מחלקת תורת חיל שריון במפקדת קצין שריון ראשי. ביוני 2013 מונה למפקד חטיבה 7 ופיקד עליה במהלך מבצע צוק איתן. תשעה מחיילי החטיבה נהרגו במהלך המבצע. בשנת 2015 מונה לקצין אג"ם פיקוד צפון, ושימש בתפקיד עד מאי 2017. ב-16 במאי 2017 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת המפץ. בשנים 2018-2019 כיהן במקביל כמפקד קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים.
באפריל 2019 מונה למפקד מל"י וכיהן בתפקיד עד 24 ביוני 2020. למד באוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון בין יולי 2020 ליולי 2021. 
באוגוסט 2021 מונה למפקד עוצבת הפלדה.
בדצמבר 2023 מונה לראש חטיבת תורה והדרכה באגף המבצעים. 

== חיים אישיים ==
לוטן נשוי ואב לארבעה. בוגר תואר ראשון במשפטים ומִנהל יזמות עסקית בהצטיינות במרכז הבינתחומי הרצליה, בוגר המכללה לביטחון לאומי ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. בוגר תואר שני באסטרטגיה מהאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון.

נדב לוטן (מימין) בטקס פרידה מפלוגה ו' של גדוד 77, שעליה פיקד. משמאל, [[עמיחי יודנפרוינד, שהחליף אותו בפיקוד על הפלוגה.]]

==לקריאה נוספת==
* שקד טורם, "חטיבה שבע זה במבצעים ברצועת עזה, זה בלבנון השנייה. חטיבה שלמדינת ישראל היא סמל" ריאיון עם מפקד חטיבה 7 אל"ם נדב לוטן, במחנה, 10 במאי 2015

==קישורים חיצוניים==

* .
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 7
קטגוריה:מפקדי חטיבה 600
קטגוריה:מפקדי גדוד 75
קטגוריה:מפקדי עוצבת המפץ
קטגוריה:מפקדי עוצבת הפלדה
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
פיסול בקרח

פיסול בקרח - תערוכת עיר הקרח בירושלים

פיסול בקרח הוא צורה של פיסול העושה שימוש בקרח כחומר הגלם.

פסלים העשויים מקרח יכולים להיות ריאליסטיים או מופשטים. כמו כן הם יכולים להיות פרטי נוי בלבד או לשמש לצורך מעשי כלשהו.

==אורך החיים של פסלי קרח==
פיסול בקרח בעונת ה[[חורף - במקומות בהם שורר מזג אוויר קר במיוחד ניתן לשמר פסלי קרח בחוץ.]]

לפסלי הקרח יש אורך חיים מוגבל, שכן בלחץ של אטמוספירה אחת, המעבר בין קרח לבין המצב הנוזלי של מים מתרחש בטמפרטורה של 0 מעלות צלזיוס. 
כתוצאה מכך פסל הקרח ישמור על שלמותו רק בסביבה שבה הטמפרטורה קרה מ-0 מעלות. 
דרך אחת לשמר פסלי קרח היא ניצול של תנאי מזג אוויר קרים במיוחד. במקומות בהן שוררת טמפרטורה נמוכה ניתן לשמר פסלי קרח בחוץ, במיוחד בעונת החורף. במידה והפסל מוצג בתוך בניין יש לקרר את החדר לטמפרטורה המתאימה באמצעות מיזוג אוויר או אמצעים אחרים.

אורך החיים הקצר של פסלי הקרח מקשר אותם לאירועים מיוחדים ויוצאי דופן.

==היבטים תרבותיים==
היבטים תרבותיים של פיסול בקרח
ברחבי העולם ישנם פסטיבלים המוקדשים לפיסול בקרח, כמו למשל פסטיבל חרבין הבינלאומי לפיסול בקרח ושלג הנערך בעיר חרבין שבסין.

לפסלי הקרח יש ביטוי קולנועי, כגון בסרט המספריים של אדוארד: לקראת חג המולד מפסל אדוארד, גיבור הסרט, של מלאך בקרח וקים נדהמת מהיופי ורוקדת אל תוך רסיסי הקרח הנופלים.

==ראו גם==
* איש שלג
* כדור שלג

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פיסול
קטגוריה:קרח
מפלגת המרכז הליברלי

המרכז הליברלי הייתה מפלגת מרכז ליברלית שהוקמה בתחילת 1986 על ידי גורמים יוניים יחסית מהמפלגה הליברלית הישראלית שביקשו לנתק את הקשר עם תנועת החרות. המפלגה הייתה חלק מרשימת "המרכז שינוי" בבחירות לכנסת ה-12, אך ללא נציג במקום ריאלי.

==תולדות המפלגה==
בשנות ה-70 וה-80 התגבשו שתי סיעות גדולות בכנסת: הליכוד והמערך. גורמים שונים דברו על הקמת גוש מרכזי חילוני, אך כל הניסיונות להקים גוש כזה כשלו. התנועה הדמוקרטית לשינוי אמנם זכתה ל-15 מנדטים בבחירות לכנסת התשיעית, אך היא התפוררה במהירות. 

במחצית הראשונה של שנות ה-80, המפלגה הליברלית הישראלית הייתה מסוכסכת מבפנים ונחשבה בציבור הישראלי לסרח עודף בתוך הליכוד אשר חבריו נכנסים לכנסת על חשבון הפופולריות של חרות. בשנת 1985 התקיימו שיחות בליכוד על איחוד מלא של חרות והמפלגה הליברלית למפלגה אחת. גורמים יוניים יחסית במפלגה הליברלית לא היו מרוצים מהיבלעות בתוך הליכוד, שבה חרות הייתה גורם דומיננטי, והחליטו בסוף 1985 להקים את "המרכז הליברלי", בתקווה שהוא יתפוס את המקום של גוש מרכז חילוני בכנסת. המפלגה הוכרזה רשמית בינואר 1986, ובראשה עמדו שלמה להט, יצחק ברמן, אריה דולצ'ין, יחזקאל הרמלך, יחזקאל פלומין, יצחק כספי, אלי הללי, ראש עיריית דימונה, דרור זייגרמן וישראל סחרוב. זמן קצר לאחר הקמת המפלגה מונה יוסף לפיד למזכ"לה ושלמה אהרונסון ויצחק יצחקי הצטרפו למפלגה. במאי 1986 קיימה המפלגה את ועידת הייסוד שלה.

אנשי המפלגה ביקשו ליצור חזית רחבה לריצה משותפת יחד עם ליברלים עצמאיים, מפלגת שינוי ואומץ, ובתחילה דיברו על כך שהם יובילו את הרשימה המשותפת. אולם הסקרים לא היטיבו עם המפלגה. לטענת אנשי המפלגה היה זה בגלל תקדים התנועה הדמוקרטית לשינוי. סכסוכים בין חלקי המפלגה נתגלעו כבר בוועידת הייסוד. בספטמבר 1986 הודיע שלמה להט, שהיה אמור לעמוד בראש הרשימה לכנסת, על פרישה מראשות הרשימה. בתחילת 1987 פרש יוסף לפיד מפעילות במפלגה. לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה הוקמה רשימה משותפת בהובלת שינוי ובהשתתפות הליברלים העצמאיים והמרכז הליברלי, כאשר הנציג הבכיר של המרכז הליברלי ממוקם במקום השביעי והלא ריאלי. בבחירות זכתה הרשימה בשני מנדטים בלבד, שניהם אנשי שינוי.

==מצע==
הנקודות המרכזיות במצע המפלגה היו:

;חוץ וביטחון
*לעם ישראל הזכות על ארץ ישראל בגבולותיה ההיסטוריים שירושלים השלמה היא בירתה הנצחית
*עיצובה של מדינת ישראל כמדינה יהודית וקביעת גבולות השלום בהתאם לכך ועל פי שיקולי ביטחון
*בתקופת המעבר יקום ביו"ש ובחבל עזה משטר של אוטונומיה
*לא תוקם מדינה נוספת בין ישראל וירדן
;חברה
*משטר נשיאותי
*עדיפות עליונה למניעת ירידה ולמלחמה בפשיעה הגואה
*חופש מלא לבני כל הדתות
*מעמד שווה לכל הזרמים ביהדות
;כלכלה
*הגבלת תקציב המדינה ליכולת המשק
*קשר בין שכר לתפוקה
*עידוד יוזמה פרטית והפרטה
*חיזוק התשתית הכלכלית של עיירות הפיתוח
*סבסוד למעוטי יכולת בלבד
*הורדת נטל המס

==הערות שוליים==

המרכז הליברלי
המרכז הליברלי
המרכז הליברלי
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1986
גאיה קורן

גאיה קורן (נולדה ב-28 במרץ 1969) היא עיתונאית ישראלית, מחברת הספר "אני מלכה גרושה באושר", מרצה להעצמה נשית, מנחת סדנאות "אני מלכה" ומטפלת בשיטת NLP.

==ביוגרפיה==
את כתיבתה העיתונאית החלה בשנת 1985 ככתבת צעירה ב"מעריב לנוער". המשיכה בכתיבה לשבועון לנוער "ראש 1" ובעריכת כתבי עת שונים. החל משנת 1992 נמנית עם בכירי העיתונאים במוספי "ידיעות אחרונות" וכותבת טורי דעה לצד כתבות מגזין לעיתון, בין השאר במוספים "7 ימים" ו"זמנים בריאים".

בראשית שנות ה-90 שודר בערוץ 2 הסרט התיעודי "רציתי להגיד לך". בסרט, שהיה הראשון מסוגו, הנציחה קורן את זכרו של רס"ן , קצין צנחנים ובן זוגה, שנהרג במהלך שירותו הצבאי בהיתקלות עם אנשי חזבאללה. הסרט מתמקד בניגוד החריף שבין הנפש העדינה של צעיר רגיש המפגין אהבה ורכות יוצאת דופן, לבין דמות הקצין הקשוח והנערץ שזוכה לימים באות הצטיינות.

בין חשיפותיה העיתונאיות נמנה סיפור ההשתמטות מצה"ל של הדוגמנית והשחקנית בר רפאלי, שנישאה באוקטובר 2003 בנישואים פיקטיביים לארי ויינשטיין, ידיד של הוריה, מספר ימים לפני מועד גיוסה לצה"ל.

בשנת 2012 השתתפה בעונה הראשונה של תוכנית המציאות "בואו לאכול איתי" וניצחה בשבוע בו השתתפה. בהמשך, היא השתתפה בשבוע נוסף בעונה השנייה של התוכנית.

בדצמבר 2012 חשפה חשד להטעיית הציבור בעקבות סרטון מטעם "שידורי קשת" לאירוע ההתרמה "יום טוב" – שבו הוצג ילד שזקוק לתרומה כספית, לכאורה, כשלמעשה היה מדובר בילד שחקן, בן למשפחה אמידה. בעקבות הפרסום הודתה " שידורי קשת" בעובדות החשיפה ואף התנצלה.

בחודש יוני 2014 פורסמה במוסף "7 ימים" כתבה פרי עטה על תופעת הקשרים הרומנטיים שמחוץ למסגרת הנישואין, ובה תיעדה כוונות לניאופים בחסות אתרי היכרויות ברשת האינטרנט. פרסום היומן זכה לתהודה תקשורתית ועורר תגובות רבות.

בין השאר הגישה קורן את התוכנית "המסגננים" בערוץ האופנה הישראלי, וכן הגישה מספר פינות לייף סטייל בתוכניות הבוקר לצד פינות צרכנות בתוכנית הטלוויזיה "אודטה". בהיעדרותה של טלי מורנו הגישה את חדשות הבוקר לצדו של חיים אתגר בערוץ 10.

קורן זכתה לכינוי 'גורו הגרושות' בזכות רב המכר שכתבה, 'אני מלכה גרושה באושר', שמהווה מדריך מפורט ויומן חושפני המתאר את חייה של אשה גרושה בישראל.

בין השאר מעבירה קורן את ההרצאה "אני מלכה" וכן הרצאות בנושאי זוגיות וצמיחה ממשבר. היא מטפלת בשיטת NLP ובעלת טור אישי ומקצועי באינטרנט.

קורן היא בעלת תואר אקדמי בקולנוע וטלוויזיה מאוניברסיטת תל אביב. היא התחתנה בשנת 1995, וכיום היא גרושה ואם לשניים.

בשנת 2017 יצא לאור במימון המונים, חלקו בהוצאת סטימצקי ספרה "אני מלכה גרושה באושר".

==קישורים חיצוניים==
* 
*[https://www.youtube.com/watch?v=ggJ2onCQVNA הסרט "רציתי להגיד לך"]
* תחיה ברק, [http://atmag.co.il/יחסים/חופה-ומזמוזים-ראיון-עם-העיתונאית-גאיה חופה ומזמוזים: ריאיון עם העיתונאית גאיה קורן], באתר את, 24 בנובמבר 2015
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גן נחום (ראשון לציון)
קטגוריה:בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
קטגוריה:משתתפי בואו לאכול איתי (ישראל)
Technical Ecstasy

Technical Ecstasy הוא אלבומה השביעי של להקת ההבי מטאל הבריטית בלאק סבאת' שיצא לאור בספטמבר 1976.

==אודות==
===הקלטות===
לאחר הקשיים שליוו את יצירת אלבומה הקודם Sabotage, בעקבות מאבקים משפטיים עם מנהלם לשעבר, החלה הלהקה להקליט חומרים חדשים באולפני "Criteria Studios" שבמיאמי. ההקלטות לוו בחילוקי דעות קשים בין חברי הלהקה; חילוקי דעות שהובילו בסופו של דבר לעזיבתו של אוזי אוסבורן ולהצטרפותו של הסולן רוני ג'יימס דיו באלבום Heaven and Hell ב-1980.

===תוכן האלבום===
סגנונו המוזיקלי של האלבום שונה מעבודתה הקודמת של הלהקה, והסגנון האפל והכבד, סגנון שהפך לסימן המסחרי שלה, כמעט ולא נראה באלבום. במקומו ניכרים השפעות של רוק מתקדם ורוק פסיכדלי. בדומה לאלבומיה הקודמים של הלהקה, גם באלבום זה נעשה שימוש בסינתיסייזר.

השיר "It's Alright" הולחן והושר על ידי מתופף הלהקה ביל וורד.

נושאי האלבום עוסקים באלימות, זהות, זנות, ועוד.

עטיפת האלבום נוצרה על ידי קבוצת המעצבים הבריטית היפנוסיס, ומציגה שני רובוטים מקיימים יחסי מין על מדרגות נעות.

==הצלחה מסחרית וביקורת==

"Technical Ecstasy" זכה להצלחה מסחרית והגיע למקום ה-51 בבילבורד. בשנת 1997, קיבל אלבום זהב.
 
בניגוד להצלחת האלבום במכירות, מבקרי המוזיקה לא אהבו את התוצאה ולמרות הרעננות בסגנון, ספג האלבום ביקורות שליליות רבות ונחל אכזבה בקרב המעריצים. ניסיונה של הלהקה למתוח את גבולות הסגנון המוכר והמוצלח שלה, התברר ככישלון. אתר Allmusic העניק לאלבום 2 כוכבים מתוך 5. אתר Sputnikmusic התייחס לשירתו של אוסבורן וכתב כי "הביצוע הקולי של אוסבורן לא ממש תורם לאלבום... זה נראה שהוא אפילו לא מנסה להתאמץ", והעניק לאלבום ממוצע של 2.5 כוכבים.

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו על ידי חברי להקת בלאק סבאת', מלבד השיר "It's Alright" שנכתב על ידי ביל וורד 

==מבצעים==
*אוזי אוסבורן - שירה
*טוני איומי - גיטרה
*גיזר באטלר - גיטרה בס
*ביל וורד - תופים, שירה בשיר "It's Alright"

==קישורים חיצוניים==

* [http://boutique.wordpress.com/2007/01/12/black-sabbath-technical-ecstasy-never-say-die/ ביקורת על האלבום], בבלוג "הבוטיק של ליהיא"

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בלאק סבאת'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
רמת יששכר

רמת יששכר באזור דרך נוף שלוחת צבאים שמדרום לנחל יששכר
שמאל
רמת יששכר היא רמה בזלתית במזרח הגליל התחתון, המשתרעת בין נחל תבור בצפון לעמק חרוד בדרום, ובין גבעת המורה במערב לבקעת הירדן במזרח. במזרח הרמה שוכן המבצר הצלבני בגן הלאומי כוכב הירדן, ובמרכזה עובר נחל יששכר. שטחה של רמת יששכר הוא כ-115 קמ"ר.

הרמה נקראת על-שם שבט יששכר, שנחלתו הייתה בחבל ארץ זה, על פי התיאור המקראי של התנחלות השבטים.

באזור חיה אוכלוסייה צפופה של צבי ארץ-ישראלי, וריכוז גבוה של שיטה מלבינה (בעיקר במורדות המזרחיים).

==לקריאה נוספת==
* צבי גל, רמת יששכר: התיישבות קדומה באזור שוליים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1980.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הגליל התחתון
קטגוריה:רמות
קטגוריה:ארץ ישראל: אזורים
תותח סער

שטוג 3 ששירת בצבא הסורי במוזיאון [[יד לשריון בלטרון]]
תותח סער הוא תותח או הוביצר המורכב על שלדה או מרכב ממונע, שנועד לשימוש במהלך הקרב, לסיוע חיל רגלים או לתקיפת יעדים מבוצרים. המונח הוא תרגום המינוח הגרמני "Sturmgeschütz", שהוטבע עבור מכשירים מסוג זה שיוצרו לראשונה בידי גרמניה הנאצית בשנת שנות השלושים של המאה ה-20.

== היסטוריה ==
הצורך בתותחי-סער עלה כבר במלחמת העולם הראשונה, כאשר במהלך הסתערויות חיל רגלים התגלה שלא הייתה לו יכולת לתקוף ביצורים. התותחים של אותם ימים היו מיושנים וכבדים ולא הצליחו להדביק את הקצב בו התקדמו חיילי הרגלים.

ב-1935 הציע הגנרל הגרמני אריך פון מאנשטיין ללודוויג בק ליצור "חיל תותחנים מסתער" על מנת לסייע לחיל הרגלים. ב-15 ביוני 1936 הוטל על דיימלר בנץ AG להכין רק"ם בעל תותח 75 מ"מ קצר קנה. הרכב יוצר ונעשה בו שימוש בשלדה של פאנצר סימן 3. שמו של התותח נקרא "שטוג 3" (קיצור ל-Sturmgeschütz, תותח סער). לא היה ידוע בתחילה לאיזה חיל בוורמאכט יסופח כלי הרכב החדש. התברר כי לחיל השריון, שהוא החיל הטבעי לקבל רכב זה, היו קשיים תקציביים לקבל גדודי שטוגים ולכן השטוג הופנה לחיל התותחנים.

השטוגים שירתו בגדודים, שם קיימו את התפקיד הנועד להם כ"חיל תותחנים מסתער". מאוחר יותר הושם דגש על לחימה נגד שריון שהגרמנים נתקלו בה והשטוג שימש גם כמשחית טנקים. שטוג סימן 4 (StuG IV) נכנס לייצור בסוף 1943 תחילת 1944. ההבדל בינו לבין השטוג סימן 3 הוא השימוש בשילדת פאנצר סימן 4 במקום פאנצר סימן 3.

== דגמים בולטים ==
בין הבולטים שבתותחי הסער ניתן למנות את:
* השטוג סימן 3 וסימן 4 ששימשו את הוורמאכט במלחמת העולם השנייה, הן כתותחי סער והן כמשחיתי טנקים
* ה-SU-76, SU-122 ו-SU-152 ששימשו את הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
* ה-ISU-152 ששימש את הצבא האדום במלחמת העולם השנייה ולאחריה, ואף בצבאות נוספים כמו צבא מצרים במהלך מלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תותחים מתנייעים