OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נאצר מחכה לרבין

רב-אלוף יצחק רבין בשירותו בצה"ל
גמאל עבד אל נאצר
"נאצר מחכה לרבין" הוא פזמון ישראלי מאת חיים חפר, שחובר בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים במטרה לחזק את המורל הלאומי.

הפזמון חובר בעקבות הכרזתו התוקפנית של נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר, כי הוא מחכה ליצחק רבין, רמטכ"ל צה"ל.

==רקע==

ב-15 במאי 1967, בעיצומו של יום העצמאות תשכ"ז, חצו כוחות יבשה מצריים את תעלת סואץ ונכנסו למרחבי סיני. ב־17 במאי דרש נשיא מצרים ממפקד כוח החירום של האו"ם בסיני וברצועת עזה שכוחותיו יעזבו את קווי הגבול ויתרכזו במחנותיהם. ב-20 במאי התחילה מצרים להוציא יחידות של צבאה ממלחמת האזרחים של צפון תימן, כדי להעביר אותן לחצי האי סיני. בתגובה ערך צה"ל גיוס כללי של כוחות המילואים, גיוס ששיתק חלק גדול מהמשק הישראלי. ב-21 במאי נשא נאצר נאום ובו הכריז "אנו מוכנים. אם רוצה גנרל רבין לנסות את כוחו במלחמה - אהלן וסהלן". בישראל התפרשה ההכרזה כהכרזת מלחמה, ובציבור שררה אווירה קשה.

על רקע זה כתב חיים חפר בסוף מאי, שיר שמבוסס על הביטוי "נאצר מחכה לרבין" ובו לעג לנשיא מצרים נאצר ולצבא המצרי. אריק לביא שר את הפזמון, לפי לחן עממי. השיר התקבל בציבור בהתלהבות והושר בפי כל. לאחר הניצחון במלחמה, הפך השיר לאחד משירי הניצחון, בדומה לשיר "ירושלים של זהב" של נעמי שמר. רבים התאימו חלק ממילות השיר למציאות, "כי באנו" במקום "כי יבוא" וכו'.

מקור הלחן לא ידוע והוא מוגדר באקו"ם כנחלת הכלל. סברה אחת היא שמקור הלחן הוא בשיר אנטי חסידי ביידיש שהתחיל במילים "אין א שטעטעל" והיו לו מספר גרסאות. ייתכן כי גם שהלחן נלקח משיר עברי וולגרי שהיה מבוסס על השיר ביידיש "בעיירה סמוך לכאן, אי אי אי גר לו רעבע קצוץ זקן, אי אי אי". לשיר הוקלטה גם גרסה ביידיש הפותחת במילים "נאצר האט געווארט אויף רבין".

השיר זכה לגרסאות כיסוי מאת אומנים נוספים, ביניהם הדודאים ומייק בורשטיין.

==תחילת הפזמון==

:נאצר מחכה לרבין, איי איי איי
:נאצר מחכה לרבין, איי איי איי
:שיחכה ולא יזוז, איי איי איי
:כי יבוא מאה אחוז, איי איי איי
:איי איי איי
:איי איי איי
:איי איי איי

==ואריאציות ושימושים מושאלים==

במהלך השנים נוצרו פרפרזות שונות לביטוי:
* ב-2001 יצא סיפור קצר בשם נאצר מחכה לרבין בספר סדומאל מאת לאה איני.
* במהלך הבחירות לכנסת השלוש עשרה תעמולת הבחירות של מפלגת העבודה השתמשה במוניטין הצבאי שרכש רבין, בעיקר כרמטכ"ל מלחמת ששת הימים, והשתמשה בססמת הבחירות "ישראל מחכה לרבין".
* ב-2010 פתח "השמאל הלאומי" בקמפיין משוחזר של "ישראל מחכה לרבין". בתו של רבין הביעה התנגדות לקמפיין שמשתמש בשמו של אביה.
* בדצמבר 2006 החזיקו פעילי תנועת "שלום עכשיו" שלטים ועליהם הסיסמה "אסד מחכה לאולמרט".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1967
קטגוריה:שירי אריק לביא
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חיים חפר
קטגוריה:שירי מלחמת ששת הימים
קטגוריה:שירים על צה"ל
קטגוריה:יצחק רבין
ג'ונגחווה טלקום

הלוגו של החברה על בניין ההנהלה הראשית
ג'ונגחווה טלקום (בסינית: 中華電信, באנגלית: Chunghwa Telecom Company) היא חברת התקשורת הגדולה בטאיוואן.

ג'ונגחווה טלקום נוסדה ב-1 ביולי 1996 כחלק ממאמצי ההפרטה של ממשלת טאיוואן. לפני כן פעלה החברה כיחידה במשרד התקשורת של טאיוואן במשך למעלה ממאה שנים.

==פעילות כלכלית==
החברה נסחרת בבורסה של טאיוואן החל מאוקטובר 2000, ויחידות ADS (American Deposit Share) שלה נסחרות בבורסה של ניו-יורק החל מיולי 2003. באוגוסט 2005 ירדו אחזקות הממשלה בחברה אל מתחת ל-50%, ובכך הפכה החברה למופרטת דה-פאקטו.

ג'ונגחווה טלקום מספקת שירותי טלפון קווי, נייד, אינטרנט ותקשורת נתונים בפס רחב למגזר העסקי. החברה היא אחת מחברות הטלקום הגדולות באסיה בהיקף המחזור וכן החברה הגדולה בטאיוואן במחזור ובמספר הלקוחות בכל אחד מענפי פעילותה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר תקשורת
קטגוריה:חברות טאיוואניות
קטגוריה:חברות תקשורת אסיתיות
פפנש

פפנש עם שמנת חמוצה וריבת אוכמניות.
פַּפַּנַש היא סופגניה או לביבת גבינה, קינוח נפוץ מהמטבח הרומני.

להכנת הקינוח יוצרים כדורים מגבינה רכה (למשל ריקוטה, גבינת קש), קמח וסולת, המטוגנים בשמן עמוק או מבושלים במים רותחים.

פפנש מכיל גם ביצים וסוכר.

כדורי הפפנש מעוצבים עם שקע בראשם, שימולא לאחר הטיגון בשמנת חמוצה. יש היוצרים מהבצק שהוצא מהשקע כדורון, שלאחר הטיגון מונח מעל השקע.

הקינוח מוגש חם, עם שמנת חמוצה וריבה, לרוב ריבת פירות יער כגון דובדבנים, תות או אוכמניות. לעיתים מפזרים מעל סוכר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח הרומני: קינוחים
קטגוריה:סופגניות
קטגוריה:קינוחי גבינה
נחמיה חליבה

נחמיה חליבה (8 באוקטובר 1939 - 9 ביוני 2022) הוא כדורגלן עבר ישראלי. בשנות השישים שיחק כבלם שמאלי בקבוצת בית"ר תל אביב, בליגה הלאומית (שהייתה אז הליגה הראשונה בישראל) ובליגה א' (שהייתה אז הליגה השנייה בישראל). חליבה נחשב לשחקן מרכזי בעמדות ההגנה של הקבוצה.

==ביוגרפיה==
חליבה נולד וגדל בשכונת התקווה בתל אביב. בגיל 12 שיחק בקבוצת הגדנ"ע "בית"ר התקווה" במשך שנה, ואחר כך בקבוצת "גדנ"ע עודד" במשך כשנתיים. כנער שיחק בקבוצת הנוער "גדנ"ע יהודה". במהלך שירותו הצבאי שיחק בקבוצת הכדורגל של חיל האוויר וזכה עימה בגביע הרמטכ"ל.

במהלך השירות הצבאי, בסוף שנות החמישים, החל חליבה לשחק בקבוצת בית"ר תל אביב, ששיחקה אז בליגה הלאומית. בסוף עונת 1960/61 ירדה הקבוצה לליגה א'. ב-1964 חזרה לליגה הלאומית, בזכות שער שוויון שחליבה הבקיע בדקות האחרונות של משחק ההכרעה נגד קבוצת הפועל גבעתיים, ושיחקה בה במשך שתי עונות.
 
ב-1966 עבר חליבה לדרום אפריקה, ושיחק שם בקבוצת "אפולון". ב-1969 שב לבית"ר תל אביב, ונמנה עם סגל השחקנים שהעלה אותה פעם נוספת לליגה הלאומית. חליבה שיחק בקבוצה עד שנת 1971. 

בסיום עונת 1964/65 הופיע חליבה במקום התשיעי ברשימת השחקנים המצטיינים בליגה הלאומית של העיתון "מעריב". בסיום עונת 1969/70 הופיע במקום העשירי ברשימה. 

חליבה ניהל עסק בתחום ייצור מצבות.

נחמיה חליבה נפטר בית חולים בלינסון ב-9 ביוני 2022 בגיל 83, לאחר שנלחם במחלת הסרטן. נקבר בבית העלמין ראש העין.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני גדנ"ע יהודה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בדרום אפריקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קלאו לבן-גרון

קלאו לבן גרון (שם מדעי: Anorrhinus galeritus) הוא מין עוף ממשפחת הקלאוניים. הוא חי ביערות טרופיים וסובטרופיים בעלי לחות גבוהה.
== מאפיינים ==
גופו של קלאו לבן גרון שחור כולו חוץ מהגרון, טבעת העין וחלק מהזנב שצבעם הוא לבן. לצעירים יש נוצות תעופה בצבע חיוור יותר ומקור קטן יותר. האורך הממוצע של הקלאו הוא 89 ס"מ. אין הרבה הבדלים בין הזכר לנקבה, ההבדל היחיד הוא שאצל הזכר הפה שחור ואצל הנקבה הוא בגוון בהיר. 

הקלאו ביישן וחששן וקשה לעשות עליו מחקרים מדעיים למרות שקל יחסית לתצפת עליו ממרחק. ועל כן, האורניתולוגים התקשו לאסוף מידע מדעי עליו. הוא אוכל אך ורק פירות. הקלאו חי ביערות עד טרופיים וסובטרופיים עבותים. הוא נוחת ומקנן רק בצמרות העצים ובענפים הגבוהים ביותר ולא מתחת להן. הוא מין חברותי מאוד. כמו כל שאר בני המשפחה, הקלאו לבן הגרון מקנן רק בחורים טבעיים בעצים ולעיתים נדירות קודח חור בעץ מת ולא בעץ חי בגלל שהמקור שלו אינו חזק מספיק לקדיחה. הסיבה לכך היא שהמקור נראה חזק מבחוץ אך חלול לגמרי מבפנים. אחרי שהנקבה בחרה חור, היא מתיישבת בו ומתחילה לחסום אותו בעזרת הזכר כדי שטורפים לא יוכלו להיכנס. יש רק פתח קטן להכנסת אוכל. מתי שהקן לא מתאים למידות הגוזלים, הנקבה והזכר הורסים אותו ובונים אותו מחדש. הקלאו מונוגמי.

אזורי המחיה של הקלאו נרחבים ולא מקוטעים. פרטים נצפו בדרום-מזרח אסיה, במדינות ברוניי, אינדונזיה, דרום תאילנד, מלזיה ובורמה. היקף אוכלוסיות קלאויים לבני הגרון נמצא במגמת ירידה (10% ב-10 שנים) עקב כריתת יערות; אולם הוא אינו נמצא בסכנת הכחדה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120405073742/http://www.hornbills.org/bushy_crested.htm מידע על קלאו לבן גרון], אתר מאלאזיאני לקלאונאים
* [http://www.birdlife.org/datazone/speciesfactsheet.php?id=956 מידע על שימור הקלאו], אתר BirdLife
* [http://avis.indianbiodiversity.org/fauna-of-british-india-2nd-ed-vol-iv-1927/bushy-crested-hornbill-anorrhinus-galeritus.html מידע על הקלאו], אתר אוויס-איביס
* [https://web.archive.org/web/20120118001102/http://thailandbirding.com/thailand-hornbills.htm מידע על קלאויים], אתר הצפרות התאילנדי
* [http://www.zoothailand.org/index.php/en/animal-encyclopedia/birds/item/107-%E0%B8%99%E0%B8%81%E0%B9%80%E0%B8%87%E0%B8%B7%E0%B8%AD%E0%B8%81%E0%B8%9B%E0%B8%B2%E0%B8%81%E0%B8%94%E0%B8%B3 קלאו לבן גרון], אתר גן החיות התאילנדי

== הערות שוליים ==

לבן גרון

קטגוריה:מיאנמר: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
מוטי פז

מרדכי (מוטי) פז (נולד באוקטובר 1948) הוא קצין צה"ל במילואים ששימש מפקד סיירת צנחנים, מפקד חטיבה 401 ומפקד עוצבת אדום.

== חייו ==
פז גדל במושב בית יהושע שליד נתניה. למד בבית הספר התיכון הדתי "בר-אילן" בנתניה והתגייס לנח"ל במסגרת גרעין "אורים" של בני עקיבא. בשנת 1966 התגייס לצה"ל והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר אותם סיים בהצטיינות. עם סיום קורס הקצינים שב לגדוד כמפקד מחלקה ובתוך שנה כבר היה למפקד פלוגה בצנחנים. לאחר מכן מונה למפקד סיירת צנחנים ופיקד עליה במהלך מלחמת ההתשה בפעולות מיוחדות בעומק מצרים ובהן מבצע תרנגול 53, מבצע רודוס בו פיקד על כיבוש מוצב המגדלור ופעולה להחשכת קהיר על ידי חבלה בקו מתח גבוה. באוגוסט 1970 הוביל פז כוח מן הסיירת בסיור בקרבת הכפר שבעא בלבנון. הכוח נתקל בשבעה מחבלים והרגם.

משסיים את תפקידו כמפקד הסיירת רצה פז להשתחרר מצה"ל, אולם הרמטכ"ל חיים בר-לב שכנע אותו להמשיך בשירות. פז השלים את לימודיו במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ועבר הסבה לחיל השריון. במלחמת יום הכיפורים היה פז מפקד פלוגה כ' בגדוד הטנקים 195 בחטיבה 401. פז הוביל את פלוגתו בקרב כנגד השריון המצרי במעוז "מפצח", ולאחר מכן בקרב לבלימת השריון המצרי במעבר המיתלה. פז נפצע במהלך הקרבות ארבע פעמים, אולם לאחר שקיבל טיפול רפואי שב לפלוגתו ועמד בראשה בהמשך הלחימה. על פועלו במלחמה הוענק לו עיטור העוז.

פז המשיך ומילא תפקידי פיקוד בצה"ל ולאורך השנים שימש מפקד חטיבה 640, מפקד חטיבה 401, כמפקד עוצבת אדום ומבקר מערך כשירות וכוננות במשרד הביטחון. פז השתחרר מצה"ל בדרגת תא"ל. לאחר שחרורו עבד בתעשיות הביטחוניות ושימש ראש אגף העולים במפלגת העבודה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160131091024/http://www.aka-idf.idf.il/iturim/asp/displayOneSoldier.asp?docId=28909 עיטור העוז שהוענק לרס"ן מוטי פז], מתוך האתר "בעוז רוחם".
* יעל עבאדי, [http://glz.co.il/NewsArticle.aspx?newsid=72381 רוכבים עם צנחנים], אתר גלי צה"ל, 19 בנובמבר 2010.
* לימור רביב, , במחנה, 15 באפריל 2005, מתוך "אתר הגבורה".
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בית יהושע: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון אמי"ת בר-אילן (נתניה)
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבה 401
קטגוריה:מפקדי סיירת צנחנים
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדום
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
שבעת השופרות

מלאכים תוקעים בשבעת השופרות, ומלאך אחד מחזיק במחתה, מתוך אפוקליפסת במברג.]]
התקיעה בשבעת השופרות הן סדרת אירועים המתוארים בספר חזון יוחנן של הברית החדשה כחלק מאירועי האפוקליפסה או קץ הימים. אירועים אלה מתרחשים לאחר פתיחת שבעת החותמות.
על פי המסופר בחזון, לאחר פתיחת החותם השביעי ניתנים שבעה שופרות לשבעה מלאכים, וכן מחתה ניתנת למלאך שמיני המעלה בה קטורת על מזבח הזהב שלפני כיסא הכבוד.

כל אחד מהשופרות מבשר על סדרה של אסונות.

==אירועי התקיעה בשופרות==
===השופר הראשון===

בעקבות התקיעה בשופר הראשון, מתחילים ברד כבד, אש ודם ליפול מהשמיים, ואלה משמידים שליש מהצמחייה על פני הארץ.

===השופר השני ===

התקיעה בשופר השני מביאה לכך שהר בוער גדול נופל לתוך הים, ומשמיד שליש מבעלי החיים שבים ושליש מהספינות, וכן שליש מהים הופך לדם.

===השופר השלישי ===

התקיעה בשופר השלישי מביאה לכך שכוכב בשם לענה נופל על הארץ, מרעיל שליש מהנהרות ומעיינות המים, ומביא למותם של אנשים רבים.

===השופר הרביעי===

בעקבות התקיעה בשופר הרביעי שליש מאור השמש, הירח והכוכבים כבה, דבר המביא לכך שבשליש משעות היום יש חשיכה מוחלטת.

===השופר החמישי===
התקיעה בשופר החמישי היא הראשונה משלוש "קריאות אוי" עליהם מכריז נשר שמופיע לפני התקיעה בשופר:

לאחר הופעת הנשר תוקע המלאך החמישי בשופר החמישי:

בעקבות התקיעה בשופר נופל כוכב על הארץ, הפותח את התהום. מן התהום עולה קיטור ומן הקיטור יוצא ארבה התוקף את בני האדם. צורת הארבה צורת סוס עם פני אדם, ולהם שיני אריה ושיער ארוך, וזנבות כזנב עקרב. הארבה מכיש את בני האדם אך לא הורג אותם.

פרשנות היסטורית של תיאור זה מייחסת את הארבה לפשיטת השבטים הגותים לאימפריה הרומית בתקופת שלטונו של הקיסר דקיוס.

===השופר השישי===

בעקבות התקיעה בשופר השישי יוצאים ארבעה מלאכים, ומובילים צבאות של 200,000,000 פרשים הרכובים על סוסים. מפי הסוסים יוצאים אש, קיטור וגופרית, הגורמים למגפות. לסוסים צורת ראש אריה וזנב נחש ופני אדם. בעקבות המגפות ימותו שליש מבני האדם.

===השופר השביעי===

בעקבות התקיעה בשופר השביעי מתחיל שלטונו של ישו על הארץ ב"ממלכת עולם", ונפתחים השמים, ומופיע ארון הברית.

==פרשנות==
התאולוגיה הנוצרית רואה בששת השופרות הראשונים אזהרה או קריאה לחוטאים לשוב מדרכם הרעה. כל תקיעה בשופר מביאה לענישה או מגפה ולהרג של יותר אנשים. השופר השביעי אינו מביא מגפה אלא מציין את תחילת ממלכתו של ישו על פני הארץ.

==ראו גם==
* שבעת החותמות
* שבע הקערות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספר ההתגלות
חפף ישראלי

חֲפָף יִשרְאֵלִי (שם מדעי: Capoeta damascina) הוא דג ממשפחת הקרפיוניים. תפוצת מין זה בישראל, סוריה, דרום טורקיה ובנהרות הפרת והחידקל. צבעו אפרפר וגודלו כ-20 ס"מ בנחלים קטנים ועד 40 ס"מ בנהרות ובאגמים. דג זה תואר ב-1842 על ידי אשיל ולנסיין.
לחפף קשקשים רבים המכסים את רוב גופו. הבטן בצבע לבן. הדג ניזון בעיקר מאצות שאותן הוא מגרד מאבנים. בנוסף הוא ניזון מחסרי חוליות קטנים. עונת הרבייה של החפף היא בחורף. לאחר שהנקבה מטילה את הביצים היא מכסה אותן בחול <ref>https://www.discus.co.il/he_IL/מגדיר/חפף.html</ref>.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אשיל ולנסיין
קטגוריה:קרפיוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
מחמוד חיג'אזי

מחמוד חיג'אזי (1937- 22 במרץ 2021) היה מחבל פלסטיני שנלכד בישראל ב-8 בינואר 1965, נדון ל-30 שנות מאסר, ושוחרר ב-28 בפברואר 1971 בתמורה לשומר שמואל רוזנווסר שנחטף במטולה.
== חייו ==
ב-7 בינואר 1965 יצא חיג'אזי עם חמישה מחבלים נוספים מארגון פת"ח לפוצץ את מכון המים של המושב נחושה בעמק האלה. הוא נפצע, נתפס למחרת היום והועבר למרכז רפואי אסף הרופא לקבלת טיפול רפואי. ביוני 1965 בית דין צבאי הרשיע אותו וגזר עליו עונש מוות. 

חיג'אזי ערער לבית הדין הצבאי לערעורים, שהורה על קיום משפט מחודש, מכיוון שחיג'אזי לא הורשה במשפט המקורי להביא עורך דין מירדן לייצגו. לצורך המשפט המחודש הגיע לישראל עורך הדין ז'אק ורז'ס מאלג'יריה שביקש לייצג את חיג'אזי במשפטו המחודש. שר המשפטים דב יוסף לא התיר את הייצוג על ידי פרקליט זר והמחבל עתר לבית המשפט העליון, אשר הורה לשר הפנים לשקול מחדש את החלטתו, אך בהמשך החליט שלא להתערב בהחלטה שלא לאפשר לו ייצוג על ידי פרקליט זר. במשפטו טען חיג'אזי כי יש לראות בו שבוי מלחמה. בית המשפט לא קיבל את הטענה ובמאי 1966 הרשיע את חיג'אזי וגזר עליו 30 שנות מאסר.

ב-28 בפברואר 1971 שוחרר חיג'אזי ללבנון, תמורת השומר הישראלי שמואל רוזנווסר, שנחטף במטולה ב-1 בינואר 1970. תאריך שחרורו נקבע כיום האסיר הפלסטיני.

==קישורים חיצוניים==

* , 
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1966%2F03%2F08&id=Ar00200&sk=FA28AB92 אפרים קישון, תהליך משפטי רגיל, 8 במרץ 1966]
* [https://jfc.org.il/news_journal/60243-2/102096-2/ מחמוד חיג׳אזי נידון למוות], 1965, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:מורשעים בישראל ששוחררו בחילופי שבויים
קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:נידונים למוות בישראל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1937
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2021
מעבר סטלביו

שלט בפסגת מעבר סטלביו
תוואי הדרכים במעבר סטלביו ממבט אווירי
מעבר סטלביו (באיטלקית: Passo dello Stelvio), הוא מעבר הרים בגובה 2,758 מטר ברכס הרי הדולומיטים. המעבר הוא הגבוה ביותר באיטליה והחמישי בגובהו בשרשרת הרי האלפים. שיא המעבר מכונה "פסגת שלוש השפות" בשל קרבתו למפגש הגבולות של אזורים דוברי השפות איטלקית, גרמנית ורומאנש.

הכביש במעבר סטלביו מחבר בין העיירות בורמיו ופראטו ועובר בשטח הפארק הלאומי סטלביו.

==היסטוריה==

מחקרים ארכאולוגיים מעלים עדויות לשימוש במעבר ההרים באזור זה כבר בתקופת הברונזה, אך ברוב הזמן לא שימש כנתיב מעבר עיקרי, אלא בעיקר לצורכי פולחן דתי.
 
בתקופה הרומית התקיים במעבר סטלביו שביל פרדות בעל חשיבות מסוימת, אשר סיפק גישה נוחה לצורכי הגנה באזור "דרך קלאודיה אוגוסטה" שהיוותה את אחד מצירי הגישה העיקרים בין חצי האי האפניני וגרמניה.

במשך מאות השנים הבאות כמעט ולא נעשה שימוש במעבר, ואפילו לא בידי התושבים המקומיים. במהלך מלחמת שלושים השנים התנהלו מספר קרבות על שליטה באזור. בין השנים 1632-1634 עברה השליטה במעבר בין כוחות מילאנזיים לכוחות אוסטריים. לקראת סוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 שוב החלה לעלות חשיבותו של מעבר סטלביו בעיקר לצורכי ביסוס והרחבה של קשרי המסחר באזור בין בוואריה ואיטליה. תוכניות להרחבה ושיפור המעבר החלו להירקם, אך הן נקטעו בשל השינויים הפוליטיים והגבולות המדיניים הרבים של התקופה.
 
הדרך המודרנית נסללה בתקופת האימפריה האוסטרית בשנים 1820-1825 במטרה ליצור חיבור בין אזור לומברדיה לאוסטריה עצמה. המסלול תוכנן בידי המהנדס קרלו דונגאני ((Carlo Donegani) ועבר שינויים מעטים בלבד מאז. 2,000 עובדים סללו כביש באורך 49 קילומטרים הכולל 48 עיקולי פרסה בחלקו הצפוני ו-34 עיקולי פרסה בחלקו הדרומי ובשיפוע של 7%-15%.

עד למלחמת העולם הראשונה, סימן מעבר סטלביו את הגבול שבין האימפריה האוסטרו-הונגרית ובין ממלכת איטליה, וגם שווייץ הציבה עמדת תצפית קדמית בקרבתו. במהלך המלחמה התחוללו קרבות עזים בין הצדדים הלוחמים על השליטה במעבר ההרים, אך למרות זאת הושגה ביניהם הסכמה שלא לבצע ירי מעל השטח השווייצרי באזור (המהווה בליטה בין השטח האוסטרי מצפון והשטח האיטלקי מדרום). על פי הסכמי הגבולות החדשים, שנקבעו בשנת 1919 בסיום המלחמה, והרחיבו את גבולות איטליה בכיוון צפון, הועברה השליטה בכל האזור לידי איטליה וחשיבותו האסטרטגית של המעבר פחתה.

==כיום==

כיום חשיבותו העיקרית של מעבר סטלביו היא בעיקר כאתר לפעילות ספורטיבית ומוטורית. רוכבי אופנים נאבקים במסלול במסגרת תחרות ה"ג'ירו ד'איטליה", אך הוא נחשב כאתגר גם לרוכבים חובבים ולא רק למקצוענים. אפילו ראש הממשלה לשעבר, רומנו פרודי, עלה את מעבר סטלביו על אופניו. נהגי אופנועים ומכוניות נהנים בנסיעה לאורכו מחוויית נהיגה ייחודית. מגזין הרכב הטלוויזיוני הפופולרי "טופ גיר" הכתיר את הכביש במעבר סטלביו כ"הכביש המהנה ביותר בעולם לנהיגה". למרות שכביש מעבר סטלביו סגור בין החודשים נובמבר ועד מאי, גולשי הסקי יכולים להמשיך את עונת הגלישה באזור הפסגה גם במשך חודשי הקיץ.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tecneum.eu/index.php?option=com_tecneum&task=object&id=461 מעבר סטלביו באתר המוזיאון הטכני של האלפים]
* 

סטלביו
קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
אהרון קירשנר

אהרון קירשנר (1926 – 2 בדצמבר 2006) היה ספורטאי פאראלימפי ישראלי, ממובילי חובבות הרדיו בישראל.

==ביוגרפיה==
קירשנר נולד בגרמניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1939. שנה לאחר מכן סבל משיתוק ורותק לכסא גלגלים.

בשנות החמישים והשישים היה ספורטאי פעיל במסגרות ספורט נכים. משנת 1957 היה חבר משלחת ישראל אל משחקי סטוק מנדוויל והתחרה בטניס שולחן וכדורסל כיסאות גלגלים. בנסיעה זו היה אזרח יחיד בין נכי צה"ל ונסיעתו התאפשרה בזכות תרומה אישית שהרים לודוויג גוטמן. בשנים שלאחר מכן יצא למשחקים פעמים נוספות, וב התחרה בטניס שולחן ובקליעה בחץ וקשת. בשנת 1970 היה ממייסדי האגודה הישראלית לקליעה בחץ וקשת.

קירשנר היה מראשוני אגודת חובבי הרדיו בישראל בעל אות קריאה 4X1AT, ולקח חלק פעיל בענייניה. 
במסגרת זו יצא לכנסים בינלאומיים, יזם שידורים מיוחדים ממקומות כמו הר תבור ומצדה.
פעמיים בשבוע הדריך בביתו חובבי רדיו מתחילים ויחד עם אשתו הפעיל בביתם את מועדון חובבי הרדיו האזורי של חולון-בת ים. 
בשנת 1980 נבחר ליושב ראש האגודה, תפקידו בו החזיק שלוש פעמים שונות (1980-1, 1983-6, 1988). 
קירשנר היה גם פעיל בעיתון האגודה "הגל" ויזם את עיתון "הגל הבינלאומי". 
בשנת 1986 הוענק לו אות כבוד הזהב של מועדון חובבי הרדיו בגרמניה.

היה חשמלאי במקצועו, בעל בית מלאכה "אהרון קירשנר בע"מ" שנודע כבית עסק מקצועי לתיקון שנאים. 
היה נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.iarc.org/site/hagal/2007-02.pdf הנצחת זכרו בביטאון אגודת חובבי הרדיו בישראל] משנת 2007 
* [https://www.paralympic.org/aharon-kirschner פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

קטגוריה:חובבות רדיו
קטגוריה:ספורטאים רב תחומיים
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:קשתים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל נכים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חובבי רדיו ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים רומא (1960)
קטגוריה:קשתים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
סקיילייט (מטוס)

סקיילייט (SkyLite B) הוא מטוס זעיר ללא טייס טקטי למשימות סיור ואיסוף מודיעין בטווח קצר ("מעבר לגבעה") מתוצרת רפא"ל.

את הסקיילייט יכול לשגר אדם בודד ידנית. הוא מונע על ידי מנוע חשמלי בעל מדחף, ומסוגל לטוס באופן אוטונומי ולשדר למפעילו בזמן אמת את התמונה המתקבלת בחיישנו, שיכול להיות חיישן CCD לצילום ביום או חיישן תת-אדום לצילום בלילה. בתום המשימה, הסקיילייט טס לעבר נקודת נחיתה שנקבעה מראש, משחרר מצנח, ומנפח כרית אוויר תחת גחונו, אשר מרככת את נחיתתו.

הסקיילייט התמודד אך הפסיד למכרז צה"ל למטוס זעיר ללא טייס טקטי עבור גדודים בחילות שדה. מנגד, הוא נמצא בשירות מבצעי בחיל האוויר החל מ-2007, שם כינויו הוא "עפרוני".

==מאפיינים==
===מאפיינים כלליים===
*מוטת כנפיים: 2.40 מטר
*אורך: 1.15 מטר
*משקל המראה: 6.5 ק"ג

===ביצועים===
*טווח: 12 ק"מ
*שהות באוויר: שעה וחצי
*מהירות: 38-54 קשר

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20111103184200/http://www.israeli-weapons.com/weapons/aircraft/uav/skylite_b/Skylite_b.htm סקיילייט], באתר Israeli-Weapons

==הערות שוליים==

קטגוריה:רפאל: מוצרים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים ישראליים
שיטת בוכהולץ

שיטת בוכהולץ היא שיטה פופולרית להתרת שוויון נקודות ולקביעת הדירוג הסופי הנהוגות בתחרויות שחמט במקרה של שוויון במספר הנקודות בין מספר מתחרים. 

לפי שיטת בוכהולץ מסכמים את תוצאות היריבים ודירוג השחקנים נקבע לפי הסכום (שנקרא "בוכהולץ"), מהגבוה לנמוך. במקרה של שוויון בבוכהולץ משתמשים בשיטות האחרות. בתחרויות בשיטת ליגה (תחרויות שבהן כולם משחקים נגד כולם) שיטת בוכהולץ חסרת משמעות, משום שחיבור תוצאות היריבים שווה לסך הנקודות של כל השחקנים פחות כמות הנקודות של השחקן הספציפי, ועל כן ערך הבוכהולץ של שחקנים שצברו כמות זהה של נקודות יהיה שווה. במקרים כאלו משתמשים בטכניקה אחרת להתרת שוויון נקודות, כגון שיטת ברגר. 
השיטה הומצאה על ידי ברונו בוכהולץ בשנת 1932 כדי לקבוע את הדירוג הסופי בתחרויות המתנהלות לפי שיטה השווייצרית.

==בוכהולץ קאט 1==

במקרה של שוויון נקודות בין מספר מתחרים, על פי שיטה זו מסכמים את תוצאות היריבים, כמו בשיטת בוכהולץ, אך ללא תוצאת היריב שצבר את מספר הנקודות הנמוך ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fide.com/component/handbook/?view=article&id=127 נספח להוראות פיד"ה לגבי התרת שוויון נקודות]

בוכהולץ
רזולוציה חופשית

באלגברה, רזולוציה חופשית היא רזולוציה באמצעות מודולים חופשיים. בדרך כלל מופיעות רזולוציות כאלה בהקשר הרחב יותר של רזולוציות פרויקטיביות, אבל לצורך חישוב מעשי יש לרזולוציות חופשיות יתרונות לא מבוטלים; אכן, עד שהובן תפקידם הכללי של המודולים הפרויקטיביים באלגברה הומולוגית (באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20), נלמדו בעיקר רזולוציות חופשיות. רזולוציות חופשיות מילאו תפקיד מרכזי בעבודות של הילברט על שמורות פולינומיות.

== הגדרה ==

יהי <math>M</math> מודול מעל חוג <math>R</math>. רזולוציה חופשית היא סדרה מדויקת מהצורה 
<math>\dots F_n \rightarrow \dots \rightarrow F_1 \rightarrow F_0 \rightarrow M \rightarrow 0 </math>, שבה המודולים <math>F_i</math> חופשיים. אם יש למודול רזולוציה סופית, האורך של הרזולוציה הקצרה ביותר (היינו, האינדקס האחרון <math>n</math> שעבורו <math>F_n\neq 0</math>) הוא הממד ההומולוגי של <math>M</math>. למשל, אם <math>M</math> חופשי, הממד ההומולוגי שלו הוא אפס. משפט ה-Syzygy של הילברט (שאותו הוא הוכיח בהקשר של שמורות פולינומיות) קובע שלכל חוג מנה מדורג של חוג פולינומים <math>A</math> יש ממד הומולוגי סופי. למעשה, הממד ההומולוגי של מנה <math>B</math> מקיים <math>\dim(A)-\dim(B)\leq hd_A(B) \leq \dim(A)</math>, עם שוויון באגף שמאל בדיוק כאשר <math>B
</math> הוא חוג כהן-מקולי. 

רזולוציה שבה הדרגה של כל <math>F_i</math> היא הנמוכה ביותר האפשרית (תחת האילוץ שכך התקיים עבור המרכיבים הקודמים), נקראת רזולוציה מינימלית. רזולוציה כזו היא יחידה, והדרגות של המודולים המשתתפים בה הם מספרי בטי של המודול. תכונות נוספות של הרזולוציה מוליכות להגדרות של חוג גורנשטיין, חיתוך מלא ועל-משטח.

תחום שלמות נתרי בעל התכונה שלכל מודול נוצר סופית יש רזולוציה חופשית סופית, הוא תחום פריקות יחידה.

== מקורות ==

* History of Homological Algebra, by Chuck Weibel; pp.797-836 in "The History of Topology", ed. I.M. James, Elsevier, 1999.
== ראו גם ==

* שמורה פולינומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלגברה הומולוגית
en:Projective resolution
יעקב שלגי

יעקב שלגי (27 בנובמבר 1913 – 9 בפברואר 1989) היה אדריכל ישראלי.

==קורות חיים==
שלגי נולד בשנת 1913 בירושלים ובילדותו למד בבית-הספר "תחכמוני" בעיר. בין השנים 1935-1939 למד אדריכלות בבריסל שבבלגיה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ועם פלישת גרמניה לבלגיה, חזר לארץ, התנדב לארגון האצ"ל ובהמשך לארגון הלח"י. 

שלגי עבד אצל האדריכלים אריה שרון וזאב רכטר. בשנת 1945 פתח משרד עצמאי, אותו ניהל עד 1989. הוא עבד בשותפות עם אדריכלים כגון מיכאל קון, שמעון פובזנר, אריה שרון, מיכאל נדלר ורובינסון, כמו כן גם עם הפסל יצחק דנציגר אשר איתו זכה בפרס השני בתחרות לתכנון חלקת קבר הרצל (1951) ובפרס הראשון בתחרות לתכנון "גן הגיבורים" בקריית אונו. 

שלגי זכה בפרסים על השתתפות בתחרות לתכנון שכונת נורדיה בתל אביב (כיום דיזנגוף סנטר) יחד עם האדריכלים צ'צ'יק ורובינסון (1952). 

יחד עם הרי לוריה תכנן שלגי בית-מרגוע בזכרון יעקב (1950); עם מיכאל קון השתתף בהתחרות לתכנון בית הסוכנות בתל אביב (1950); עם קון, לוריה ורובינסון תכנן את מרכז העיר עכו (1952); עם רובינסון תכנן מעונות לעובדי קופת חולים בתל אביב; ועוד.

שלגי תכנן עבור חברות "אזורים", "אפריקה ישראל", "חלמיש" ומשרד הביטחון. הוא עסק בתכנון רובע ברנע באשקלון והשתתף בתכנון כפר שלם (סלמה) בתל אביב. 

שלגי תכנן את אנדרטת לח"י בקריית אתא וכן גן הנצחה לזכרו של גור שרון. 

שלגי הטביע את חותמו בתכנון עשרות בתים פרטיים ברחבי הארץ, במיוחד בשכונות כמו צהלה, תל ברוך, אפקה, הרצליה פיתוח, אשקלון, גבעת המבתר בירושלים ועוד רבים. 

כמו ארכיוניהם של מאות אדריכלים שפעלו בארץ במחצית השנייה של המאה ה-20, גם ארכיונו של שלגי לא נשמר ברובו הגדול ומכלול עבודתו, למעלה ממאה פרויקטים בנויים ומתוכננים, אינו מתועד. בארכיון אדריכלות ישראל קיימות רשומות שונות על עבודתו של שלגי, המתוכננת והבנויה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (ירושלים)
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
רצף הסכמה

דוגמה ללוגו רצף שהיא שיטת לייצג בצורה חזותית רצף קונצנזוס. לוגו זה המייצג את תפוצת הנוקלאוטידים בסביבות קודון ההתחלה ברצפי mRNA אנושיים 
בביולוגיה מולקולרית ובביואינפורמטיקה, רצף קונצנזוס (באנגלית: consensus sequence) או רצף הסכמה מתייחס לנוקלאוטידים או לחומצות האמינו הנפוצים ביותר במקום מסוים במספר רצפים לאחר עימוד רצפים, תהליך שבו משווים מספר רצפים זה ביחס לזה. רצף הקונצנזוס מתואר על ידי השיירים הנפוצים ביותר בכל עמדה בעימוד.

פיתוח תוכנה לזיהוי תבניות הוא נושא מרכזי בגנטיקה, ביולוגיה מולקולרית וביואינפורמטיקה. מוטיבים רצפיים מסוימים יכולים לתפקד כרצפים רגולטוריים המבקרים ביוסינתזה, או כרצפי הכרה (Signal sequence) המכוונים מולקולה לאתר מסוים בתא. בשל חשיבותם של רצפים אלו משערים שהם נשמרים לאורך האבולוציה. במקרים מסוימים הקשר האבולוציוני בין מינים מסוימים ניתן להערכה על סמך מידת הדמיון ברצפי הקונצנזוס.

המוטיבים הנשמרים נקראים רצפי קונצנזוס והם מראים אילו שיירים נשמרים ואילו שיירים משתנים. דרך אחת לתאר רצפי קונצנזוס היא באמצעות סימון כדוגמת רצף ה-DNA הבא:
:A[CT]N{A}YR
בסימון זה A ההתחלתי מייצג ש-A מופיעה תמיד במקומה, [CT] מייצג שלאחרי כן מגיע C או T, אחר כך מגיע N, לאחריו הסימון {A} מייצג שמופיע נוקלאוטיד כלשהו מלבד A. לבסוף Y מייצג פירימידין ו-R מייצג פורין כלשהו.

בדוגמה זו הסימון [CT] לא מספק מידע כלשהו על התפוצה היחסית של C או T במיקום זה. שיטה אחרת להצגת רצף קונצנזוס היא לוגו רצף. בשיטה זו מיוצג רצף הקונצנזוס בצורה חזותית שבה גודל הכתב מייצג את תדירות ההופעה של נוקלאוטיד (או חומצת אמינו) בעמדה מסוימת. ככל שהשייר שמור יותר לאורך האבולוציה, כך האות המייצגת אותו גדולה יותר. 

אתר קשירת חלבונים, המיוצג על ידי רצף קונצנזוס, יכול להיות רצף קצר של נוקלאוטידים המופיעים מספר פעמים בגנום, ורצף שכזה עשוי להיות בעל תפקיד זהה במקומות שונים. לדוגמה פקטורי שעתוק רבים מזהים תבניות מסוימות בפרומוטורים של גנים שעל שעתוקם הם משפיעים. באופן דומה לאנזימי הגבלה יש לרוב רצפי קונצנזוס פלינדרומים שמתאימים לאתר אותו הם חותכים ב-DNA. טרנספוזונים פועלים באופן דומה בזיהוים את רצף המטרה לטרנספוזיציה.

== ראו גם ==
* תיבת TATA

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביואינפורמטיקה
כלל שיא-סוף

על פי כלל שיא-סוף אנו שופטים את חוויות העבר שלנו כמעט אך ורק בהתאם לאיך שהרגשנו בשיאן (נעים או גרוע) וביחס לשאלה כיצד הן הסתיימו. מידע אחר אינו הולך לאיבוד, אך הוא אינו נמצא בשימוש. גורמים שאינם באים לידי ביטוי הם, בין השאר, עד כמה החוויה הייתה נעימה בממוצע ומה היה משך החוויה.

דניאל כהנמן ועמיתיו ערכו ניסוי ובו בחנו את הכלל על קבוצת נבדקים שעברה בדיקת קולונוסקופיה. בדיקה זו הסבה כאב רב לעוברים אותה והכאב מגיע לשיאו בשלב האחרון של הבדיקה. הנבדקים שהמכשור הושאר בגופם למשך דקה נוספת לאחר סיום הבדיקה דיווחו על חוויה קשה פחות לעומת אלו ששוחררו מיד בסיום הבדיקה. במחקר המשך שנערך לאחר מכן התגלה כי בקרב נבדקים שהמכשור הושאר בגופם פרק זמן נוסף, כך שהחוויה נתפסה אצלם כקשה פחות, נמצא שיעור גבוה יותר של נבדקים שהגיעו לבדיקת קולונוסקופיה נוספת, כאשר התעורר צורך לקיימה.

כהנמן טען שכלל זה קשור להיוריסטיקת הייצוגיות.

== ראו גם ==
* רגשות וזיכרון
* הטיה קוגניטיבית

קטגוריה:היוריסטיקה
קטגוריה:הטיות קוגניטיביות
קטגוריה:רגשות
קטגוריה:זיכרון
יום הזיכרון לרחבעם זאבי

רחבעם זאבי
יום הזיכרון לרחבעם זאבי הוא יום זיכרון לאומי שנקבע על ידי הכנסת בחוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2005, שנחקק בעקבות הצעת חוק פרטית. יום הזיכרון חל ב-ל' בתשרי, יום הירצחו של השר רחבעם זאבי.

== רקע ==

רחבעם זאבי, חבר הכנסת ושר התיירות בממשלת ישראל, נרצח ביום רביעי, 17 באוקטובר 2001, בשעה 7:00 בבוקר במלון היאט שבירושלים. הרצח בוצע על ידי חוליית מתנקשים פלסטינית שהשתייכה לארגון הטרור החזית העממית לשחרור פלסטין. 
 
זאבי היה השר הישראלי הראשון שנרצח בפיגוע טרור, והאדם הישראלי הבכיר ביותר שנרצח על ידי מחבלים פלסטינים במהלך הסכסוך הערבי ישראלי כולו. ההתנקשות בזאבי הייתה פיגוע טרור יוצא דופן מבין פיגועי הטרור השונים שבוצעו במהלך האינתיפאדה השנייה אשר כוונו בעיקר נגד קבוצות אקראיות של אזרחים וחיילים ישראלים.

== יום הזיכרון ==
יום הזיכרון חל בל' בתשרי, יום הירצחו של השר רחבעם זאבי בשנת ה'תשס"ב. תאריך זה אינו יכול לחול בשבת, אך כאשר הוא חל ביום שישי מוקדם יום הזיכרון ליום חמישי.

בסעיף "יום הזיכרון" שבחוק נאמר:

האירוע המרכזי ביום הזיכרון הוא טקס אזכרה ממלכתי שמתקיים בהר הרצל סמוך לקברו של זאבי. בנוסף, מדי שנה ביום הזיכרון מקיימת הכנסת ישיבה מיוחדת לזכר זאבי.

לאורך השנים הביעו אנשי ציבור שונים מהשמאל התנגדות לקיום יום זיכרון ממלכתי לזאבי עקב תמיכתו ב"טרנספר מרצון" לאוכלוסייה הערבית ביהודה ושומרון ורצועת עזה.

באוקטובר 2017 החליט פורום מנהלי בתי הספר של מערכת החינוך בגוש דן והשרון באופן גורף שלא לציין את יום הזיכרון לזאבי. המנהלים נימקו את ההחלטה בדברים המיוחסים לזאבי כמו האלימות נגד ערבים, הקריאה לטרנספר והטענות לפגיעה מינית בנשים, כפי שנחשף בתחקיר "עובדה" כשנה לפני כן.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120119052147/http://www.knesset.gov.il/Laws/Data/law/2014/2014.pdf חוק להנצחת זכרו של רחבעם זאבי, התשס"ה-2005], ס"ח 2014 מיום 25 ביולי 2005 
* [https://web.archive.org/web/20110929090035/http://www.gandi.org.il/Site/he/pages/homePage.asp יום הזיכרון לרחבעם זאבי] באתר עמותת "מורג"

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנצחת רחבעם זאבי
זאבי, רחבעם
קטגוריה:אירועים בחודש תשרי
פרויקט טרוור

פרויקט טרוור (באנגלית: The Trevor Project) הוא ארגון מלכ"ר אמריקאי העוסק במניעת התאבדות בקרב נוער להט"בי (לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים).

פרויקט טרוור נוסד בשנת 1998. לעמותה יש קו טלפון פעיל בכל שעות היממה וימות השנה בשיחת חינם, ובו עונים יועצים מיומנים בנושא זה, בצורה חסויה ככל האפשר. הפרויקט גם מספק משאבים והדרכה חיונית להורים ואנשי חינוך על מנת לאפשר סביבה בטוחה ומוגנת לנוער להט"בי בבית ובבית הספר.

==היסטוריה==
הפרויקט נוסד בשנת 1998 בקליפורניה שבמערב הוליווד על ידי ג'יימס לסנס, פגי רג'יסקי, ורנדי סטון, יוצרי הסרט טרוור, זוכה פרס האקדמיה לשנת 1995. הסרט הוא דרמה קומית אודות נער הומוסקסואל בן 13, אשר נדחה על ידי חבריו בשל נטייתו המינית, והוא מנסה להתאבד. בזמן שהסרט שודר ב-1998 בערוץ HBO האמריקאי, יוצרי הסרט הניחו כי חלק מהצופים הצעירים של הסרט מתמודדים עם משבר דומה לזה של טרוור, והם החלו לחפש קו תמיכה שמספרו יפורסם בזמן שישודר הסרט. אך הם גילו כי קו כזה איננו קיים, ולכן לאחר מכן החליטו להקים בעצמם קו זה, לסיוע בעת משבר לנוער להט"ב.

==תמיכה ציבורית בארגון==
ידוענים רבים ידועים כתומכים בארגון זה, בהם אדם למברט כריס קולפר, דארן כריס, ג'יימס מרסדן ודניאל רדקליף. ב-10 באוגוסט 2009 אנשי הפרויקט הודיעו כי התקבלה תרומה גדולה מהשחקן דניאל רדקליף, כוכב סדרת הסרטים הארי פוטר. רדקליף הצהיר: "אני שמח מאוד להתחיל את תמיכתי בפרויקט, אשר מציל חיים מדי יום ביומו, באמצעות העבודה הקריטית שלו. זה מצער אותי מאוד לחשוב שבשנת 2009, התאבדות היא הגורם השלישי למוות בקרב בני נוער. וזה הרסני באמת ללמוד על נוער להט"ב אשר נוטים להתאבד בסבירות גבוהה יותר פי ארבעה, מאשר חבריהם ההטרוסקסואלים".

==פעילות==
===הקו החם===
הקו החם הוא שירות חינם חסוי אשר פועל 24 שעות, שבעה ימים בשבוע. היועצים הוכשרו להקשיב ולהבין, מבלי לשפוט. כיום השירות זמין לתושבי ארצות הברית בלבד.

היועצים של הקו החם מציעים גם אתר אינטרנט.

===טרוור צ'אט===
טרוור צ'אט הוא שירות הניתן בחינם אשר חסוי ומאובטח אשר מאפשר שירותי מסרים מיידיים ברשת, הניתנים על ידי פרויקט טרוור. הצ'אט נועד לסייע לאלו שאינם בסיכון התאבדות.

===טרוורספייס===
טרוורספייס היא רשת חברתית מקוונת הדומה למייספייס, עבור נוער להט"ב בגילאי 13-24. בני הנוער יכולים ליצור פרופילים אישיים, להתחבר עם צעירים אחרים ברחבי ארצות הברית, וכן להכיר ולמצוא את מלוא המשאבים בתוך הקהילות שלהם, כגון קישורים לדף הבית של הפרויקט, שבו יש מידע על הקו החם ומשאבים אחרים מצילי חיים הזמינים אונליין. הרשת פועלת תחת פיקוח מוקפד של מנהלי המערכת, כך שכל התוכן באתר מתאים לגילאים המתאימים, וידידותי למשתמש. הפיקוח נעשה בין השאר באמצעות מעקב אחר כל תוכן חדש שנכנס לרשת על ידי המשתמשים. כך הפכה הרשת לאחד האתרים המוגנים ביותר עבור נוער להט"ב. התוכנה ששימשה ליצירת טרוורספייס נתרמה על ידי טים גיל, יזם תוכנה ופילנתרופ אמריקאי.

===המועצה המייעצת לבני נוער===
המועצה המייעצת לנוער משמשת כקשר בין בני נוער ברחבי ארצות הברית. בפעילותה מול הפרויקט, המועצה מגישה המלצות לפרויקט בניסיון להגביר את המודעות לשירותי הפרויקט בקרב בני הנוער הלהט"בים.

===סדנאות בבתי הספר===
הפרויקט מקיים סדנאות מותאמות לבני נוער בגילאים שונים ולתוכנית הלימודים שלהם, בנושאים הקשורים למיניות, זהות מגדרית, ההשפעות של שפה והתנהגות, ותחושת השונות של בני נוער להט"בים. התוכנית גם מלמדת צעירים כיצד לזהות דיכאון וחשד לרצון להתאבדות בקרב חבריהם.

==ראו גם==
* It Gets Better

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:התאבדות
יינגהו-1

מסלול הגשושית יינגהו-1 סביב [[כדור הארץ, מאדים וירחו של מאדים פובוס]]
יינגהו-1 (בסינית: 萤火一号 - גחלילית-1, בפין-יין: Yínghuǒ yī hào) היא גשושית לחקר מאדים שפותחה על ידי סוכנות החלל של סין יחד עם סוכנות החלל הרוסית ששוגרה על גבי משגר זניט מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן ב-8 בנובמבר 2011 יחד עם הגשושית הרוסית פובוס-גרנט. הגשושית, במשקל 115 ק"ג, תוכננה להקיף את מאדים למשך שנת מאדים אחת (שתי שנות ארץ) ולחקור את פני השטח, האטמוספירה, המגנטוספירה והשדה המגנטי שלו. זמן קצר לאחר השיגור חל כשל בשלב במנוע של פובוס-גרנט ושתי הגשושיות (פובוס-גרנט ויינגהו-1) נשארו במסלול סביב כדור הארץ. לאחר 10 ימים של ניסיונות לפתור את הבעיה, הודיעה סוכנות החלל הסינית ב-17 בנובמבר 2011 כי היא מגדירה את המשימה ככישלון.

==רקע==
ב-26 במרץ 2007 מנהל סוכנות החלל הסינית סאן לאייאן ומנהל סוכנות החלל הרוסית אנאטולי פרמינוב חתמו על הסכם שיתוף פעולה בין שתי הסוכנויות בחקר מאדים. ההסכם כלל את בניית ושיגור שני הגשושיות יינגהו-1 ופובוס-גרנט אל מאדים.

==מטרות==
מטרותיה העיקריות של המשימה הם:
*לבצע מחקר מפורט של סיבית הפלסמה והשדה המגנטי של מאדים.
*חקירת תהליכי בריחת היונים מאטמוספירת מאדים.
*ביצוע מדידות ביונוספירה בשיתוף פעולה עם הגשושית הרוסית פובוס-גרנט.
*לבצע תצפיות על סופות אבק במאדים.

==פרופיל משימה==
יינגהו-1 שוגרה יחד עם הגשושית הרוסית פובוס-גרנט על גבי משגר מסוג זניט מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן ב-8 בנובמבר 2011. באוקטובר 2012 שני הגשושיות ייפרדו אחת מהשנייה ויינגהו-1 תיכנס למסלול סביב מאדים עם נטיית מסלול של עד 5 מעלות. יינגהו-1 ופובוס-גרנט יבצעו יחד ניסוי לחקור את היונוספירה של מאדים. יינגהו-1 מיעדת להקיף את מאדים במשך שנת מאדים אחת השווה לשתי שנות ארץ.

===שיגור וכשל בשלב במשגר===
יינגהו-1 ופובוס גרנט שוגרו יחד ב-8 בנובמבר 2011. זמן קצר לאחר השיגור פובוס-גרנט היה אמור להפעיל את מנועיו שיוציאו אותו ואת יינגהו-1 ממסלול סביב כדור הארץ ולהתחיל במסע אל מאדים אך המנוע לא הופעל ושתי הגשושיות עדיין נמצאות במסלול חנייה נמוך סביב כדור הארץ. לאור העובדה שהחללית נשאה 7 טונות של דלק רעיל במיוחד, בתחילה היה חשש אם לא יצליחו טכנאי המשימה להפעיל את מנועי הגשושית שהיא תתרסק בסופו של דבר על כדור הארץ. חשש זה התבדה כאשר לאחר תקופה ארוכה של דעיכה איטית בגובה החללית, היא חדרה דרך אטמוספירת כדור הארץ ב-15 בינואר 2012 ונשרפה כליל ללא נזק לסביבה.

==כלים מדעיים==
הגשושית נושאת עימה ארבע מערכות עיקריות להשלמת משימתה:
*מערכת לחקר השדה המגנטי של מאדים הכוללת מנתח אלקטרונים, מנתח יונים וספקטרומטר מסה.
*מגנטומטר.
*אמצעי תקשורת לתקשור עם הגשושית פובוס-גרנט.
*שתי מצלמות ברזולוציה של 200 מטר שיאפשרו את צילום הקרקע המאדימי ברזולוציה גבוהה.

==ראו גם==
*תוכנית החלל הסינית
*סוכנות החלל הסינית
*MAVEN

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משימות כושלות לחקר מאדים
קטגוריה:חלליות סיניות
קטגוריה:2011 ברפובליקה העממית של סין
Esri

Esri (ראשי תיבות של: Environmental Systems Research Institute) היא חברה המפתחת מערכת מידע גאוגרפי (GIS) ומערכות לניהול בסיסי נתונים גאוגרפיים. החברה שהוקמה בתור מכון למחקר הסביבה בשנת 1969 כמשרד ייעוץ לשימושי קרקע, היא בין החברות המרכזיות בתחום מערכות המידע הגאוגרפיות.

מדי שנה מארחת החברה את הכנס השנתי הבינלאומי של המשתמשים, שהתקיים לראשונה בשנת 1981 בקמפוס מטה החברה, אליו הגיעו 16 משתתפים. בשנים האחרונות נערך כנס המשתמשים בסן דייגו, וב-2007 השתתפו בו כ-14,500 אנשים.

בשנת 2012 העניקה Esri שני פרסים למרכז למיפוי ישראל בתחרות בינלאומית שנערכה בארצות הברית בהשתתפות 100,000 ארגונים, מוסדות, וחברות פרטיות מרחבי העולם. הפרס הראשון ניתן על מצוינות במערכות מידע גאוגרפי על שדרוג תשתית המידע הגיאו-מרחבי בישראל. הפרס השני בו זכה המרכז למיפוי ישראל היה על "מפת צפון מזרח הנגב (המכתשים)", שהוכנה במחלקת הכרטוגרפיה של המרכז למיפוי ישראל.
בשנת 2017 העניקה esri פרס לענף הידרוגרפיה בחיל הים על הישגים משמעותיים בתחום המיפוי הימי.

בישראל מיוצגת Esri על ידי חברת סיסטמטיקס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20081104132944/http://www.esri.com/ Esri] - אתר האינטרנט הרשמי של החברה
* [https://web.archive.org/web/20111113185517/http://www.systematics.co.il/gis/Index.html GIS], באתר סיסטמטיקס
* 

קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:מערכות מידע גאוגרפי
קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה
קייט קאפשו

קייט קאפשו (אנגלית: Kate Capshaw; נולדה ב-3 בנובמבר 1953) היא שחקנית ומפיקת קולנוע אמריקאית שהתגיירה. התפרסמה בזכות תפקידיה בסרטים "אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור" ו"גשם שחור". אשתו של הבמאי ההוליוודי סטיבן ספילברג.

==ביוגרפיה==
קאפשו נולדה בשם קת'לין סו נייל (Kathleen Sue Nail) בעיר פורט וורת' שבטקסס. בתם של בוורלי סו, סוכנת נסיעות ואדווין לאון ניל.
גדלה בסנט לואיס ולמדה באוניברסיטת מיזורי, משם סיימה עם תואר בחינוך.
לפני שהפכה לשחקנית הייתה מורה לחינוך מיוחד בשני תיכונים בעיר.

אימצה את שם המשפחה קאפשו מאז נישואיה הראשונים לרוברט קאפשו.

==קריירת משחק==
נסעה לניו יורק כדי להפוך לשחקנית, בתחילה שיחקה באופרת סבון ובסרט "קצת סקס".
בשנת 1984 הכירה את סטיבן ספילברג על סט הסרט "אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור", קאפשו התמודדה על התפקיד הנשי הראשי מול 120 בנות נוספות באודישנים, התפרסמה בסרט בדמות זמרת המועדונים ווילי סקוט.
באותה שנה התפרסמה גם בקומדיית הריגול "הגנה עצמית" ובסרט האימה "שומר החלומות".
ב-1986 הופיעה בתפקיד הראשי בקומדיית ההרפתקאות "מחנה חלל", ושיחקה בדרמה הפוליטית "עוצמה".
ב-1989 שיחקה במותחן הפשע של רידלי סקוט "גשם שחור", בתפקיד היחצנית ג'וייס.
ב-1995 השתתפה במותחן המסתורין "סיבה מוצדקת" בתור לורי, אשתו של הפרופסור למשפטים פול ארמסטרונג, אותו גילם שון קונרי. ב-1997 שיחקה בסרט "המזעיק", לצד ראיין ריינולדס. ב-1999 הפיקה קאפשו ושיחקה בתפקיד ראשי בקומדיה "מכתב האהבה".

==חיים אישיים==
קאפשו נולדה כנוצרייה-אפיסקופלית, אך התגיירה לפני שנישאה בשנית ב-1991 לקולנוען האמריקאי-יהודי סטיבן ספילברג.
לקאפשו ולספילברג שבעה ילדים ביחד, בנוסף לשחקנית ג'סיקה קאפשו (שנולדה מנישואיה הראשונים לרוברט קאפשו).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקות קולנוע יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:גרות
קטגוריה:מורים לחינוך מיוחד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1953
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
ריקבון אציל

פטרית Botrytis cinerea על ענבי [[ריזלינג, באזור ריינגאו, גרמניה]]
ריקבון אציל (באנגלית: Noble rot; בצרפתית: pourriture noble; בגרמנית: Edelfäule; באיטלקית: Muffa nobile, בהונגרית: Aszúsodás) הוא צורה של זיהום פטרייתי, בעל השפעה חיובית על ענבי היין, אשר נגרם כתוצאה מהדבקה בפטריית ה-Botrytis cinerea. התפשטותה של הפטרייה דורשת תנאי לחות, ואם מזג האוויר נשאר רטוב, מתפתחת הצורה המזיקה - ריקבון אפור, שעלולה להרוס את יבול הענבים. לרוב, הענבים שנדבקים בפטרייה מצטמקים ונותרים עם תכולת סוכר גבוהה המכונה בשם "ריקבון אציל". אם בוצרים אותם בשלב מסוים, ניתן להפיק מהם יינות משובחים ומתוקים במיוחד. תהליך הדבקת ענבי היין בפטריית ה-Botrytis cinerea נקרא "בוטריטיזציה" והיינות נקראים "יינות בוטריטיס". 

==מקורות==
{{כ}}Botrytis cinerea על ענבי סמיון בסוטרן, בורדו, שבצרפת
לפי האגדה ההונגרית, יין האסו (aszú) הראשון (יין שמייצרים מענבי בוטריטיס) יוצר בידי לאצקו מאתה ספשי ב-1630. אולם, יין שנעשה מענבי בוטריטיס מוזכר כבר ב-Nomenklatura of Fabricius Balázs Sziksai, שהושלם ב-1576. רשימת מלאי של אסו שהתגלתה, קודמת לאזכור זה בחמש שנים. כשהחל סיווג הכרמים ב-1730 באזור טוקאי, אחת מאמות המידה שניתנו לסוגי הטרואר השונים הייתה הפוטנציאל לפתח Botrytis cinerea.

מיתוס פופולרי הוא, שפיתוח יינות הבוטריטיס התרחש באופן עצמאי בגרמניה ב-1775, כשיצרן של יין ריזלינג ב- Schloss Johannisberg (גייסנהיים באזור ריינגאו) נהג לחכות להוראה ממנהל האחוזה, היינריך פון ביברה, בישוף העיר פולדה, לפני שבצר את הענבים. באותה שנה (כך מספרת האגדה), שליח המנזר נשדד כשהיה בדרכו להעביר את ההוראה לבצור והתעכב במשך שלושה שבועות, זמן שהספיק לבוטריטיס להתפשט. מכיוון שסברו ביקב שהענבים חסרי ערך נתנו אותם לאיכרים מקומיים, שהפיקו יין מתוק ומפתיע באיכותו שאחר-כך נודע בשם Spätlese או יין מבציר מאוחר. בשנים הבאות, היו בצירים שבהם נוצרו ענבים מתוקים ברמות שונות ו-Spätlese המקורי התפתח, בתחילה ל-Auslese ב-1787 ואחר-כך ליין קרח ב-1858, אם כי יין קרח נעשה בדרך-כלל מענבים שלא נוגעו בבוטריטיס.

==ריקבון אציל בעולם==
יינות בוטריטיס ידועים בעולם הם אסו בחבל טוקאי בהונגריה ובסלובקיה (הידועים בדרך-כלל כ-Tokaji, Tokajské או Tokay), סוטרן בצרפת – שם התהליך ידוע כפוריטיר re או פוריטיר נובל; ויינות Beerenauslese או בגרמניה ואוסטריה. סוגים אחרים של יינות כאלה הם גראסה דה קוטנרי ברומניה, קוטו דה לאיון ומונבזיאק בצרפת, אאוסברוך באוסטריה ו-Noble Late Harvest (NLH) בדרום אפריקה. פטריית הבוטריטיס גם יובאה בידי ייננים בקליפורניה ואוסטרליה. בחלק מהמקרים מרססים את הענבים בנבגי בוטריטיס כדי להדביקם בפטרייה, בעוד כרמים אחרים מסתמכים על הדבקה טבעית מנבגים שנוכחים בסביבה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ipm.ucdavis.edu/PMG/r302100111.html המדריך לטיפול במזיקים לענבים עבור זן בוטריטיס], אוניברסיטת קליפורניה
* [http://ohioline.osu.edu/hyg-fact/3000/pdf/HYG_3025_08.pdf עובדות על פטריית בוטריטיס], אוניברסיטת המדינה של אוהיו
* [http://urgi.versailles.inra.fr/Species/Botrytis פרויקט מיפוי הגן של Botrytis cinerea]
* [http://www.uncork.biz/tidbits11.htm היסטוריה קצרה של הריזלינג]
* [http://www.schloss-johannisberg.de/en/history.htm היסטוריה של Schloss Johannisberg]

קטגוריה:יין
מודים דרבנן

מודים דרבנן (='מודים של חכמים') הוא קטע תפילה הנאמר על ידי הקהל בעת חזרת הש"ץ בשעה ששליח הציבור מגיע לברכת ההודאה ("מודים"). הוא כולל קטע של בקשה להמשך ההגנה והגאולה עליהם מודים בברכה ובחלק הראשון של מודים דרבנן.

כיום המנהג ברוב הקהילות שלא לחתום בשם ומלכות בסיום הברכה ("ברוך אתה ה'...").

== אטימולוגיה ==
החל מימות הראשונים מכונה הנוסח בשם 'מודים דרבנן'. בביאור מקור הכינוי ("מודים דרבנן" - מודים של חכמים), יש שכתבו שזהו מפני שהנוסח מקבץ את שיטות חכמים ("רבנן") השונות בעניין נוסח ברכת הקהל בשעה ששליח הציבור אומר את ברכת ההודאה.

== מקורו ==
בתלמוד הבבלי מובאות דעות שונות מהו הנוסח שיש לקהל לומר בשעה שאומר השליח ציבור 'ברכת ההודאה':

לאחר כל הדעות הובאה דעתו של רב פפא שאמר "הילכך נימרינו לכולהו", כלומר לפי שיש דעות שונות בנוסח נאמר את כולן יחד.

== טעם אמירתו על ידי הציבור ==
בשונה מכל חזרת הש"ץ שהציבור שומע מהחזן, ויוצא ידי חובה בכך על ידי שומע כעונה, את "מודים דרבנן" על כל יחיד לומר בפני עצמו. האבודרהם<ref></ref> נתן לכך טעם, והסביר שאי אפשר להודות על ידי שליח:

== נוסחאות שונות ==
קטע תפילה זה, נשתבש הרבה ונמצאו לה בתלמוד ובסידורי התפילה נוסחאות שונות:
לפי נוסח התימנים:

נוסח אשכנז

נוסח הספרדים ונוסח פרובאנס

נוסח איטליה

נוסח רומניא

נוסח קטלוניה

===הנוסח במקורות===
בתלמוד הירושלמי מובאים נוסחים נוספים של אמוראי ארץ ישראל:

== חתימת הברכה ==
ההבדל המהותי בין התלמוד הבבלי לזה הירושלמי הוא שלפי התלמוד הירושלמי הברכה חותמת "ברוך אתה ה אל ההודאות", ואילו לפי התלמוד הבבלי אין חתימה כלל אלא אומרים "על שאנו מודים לך" ותו לא. אכן הרמב"ם לא מזכיר חתימה כלל וכן הוא הנוסח בסידורי תימן.

מנגד, דעת הרא"ש כשיטת הירושלמי לחתום עם הזכרת ה', וכן הביא הרמ"א שכך המנהג, וכן דעת הגר"א.

ברם, ר' יוסף קארו בבית יוסף הביא את דעת תלמידי רבנו יונה בשם רבם בנוגע לברכת בורא נפשות. שם קיימת מחלוקת דומה, ודעת ר' יונה שיש לחתום "ברוך חי העולמים", ללא הזכרת השם. ר' יוסף קארו סבר שהוא הדין לסוגיה זו, ויש לחתום ללא הזכרת השם, "ברוך אל ההודאות", וכך פסק בשולחן ערוך, וכן המנהג הנפוץ כיום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* גבריאל יצחק רוונה, "[https://asif.co.il/wpfb-file/mal-b-17-4-pdf/ מקורה המקדשי של תפילת 'מודים דרבנן']", מעלין בקודש יז (אדר תשס"ט), עמ' 85–92.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תפילת העמידה
ונטיה

דגלה של הממשלה הזמנית של ונטיה (23 במרץ 1848 – 24 באוגוסט 1849) היה דגלה של איטליה עם האריה של סט. מרק.

ונטיה (איטלקית: Venetia) הוא שמו ההיסטורי של אזור בצפון מזרח איטליה, אשר כיום מחולק בין שני אזורים, ונטו ופריולי-ונציה ג'וליה. האזור נקרא על שם של הוונטים אדריאטים, אשר היו חלק מהעמים איטליים.

==העידן האוסטרי==
ונטיה הייתה לאורך שנים רבות חלקה המזרחי של ("דומיני דה טרה פרמה", או "ארצם של הדומינים") הרפובליקה של ונציה, כולל ונטו ופריולי; בעוד שגוריציה וטריאסטה (נפה) היו תחת שלטון הקיסרות האוסטרית בתחילת המאה ה-16. אזור איסטריה הסמוך היה גם כן חלק מהרפובליקה של ונציה, למרות שלו נחשב שייך לאזור.

בשנת 1797, שלטון הרפובליקה הסתיים בפלישתו של נפוליאון, והועברה אל האימפריה האוסטרית (בתמורה לבלגיה). בין השנים 1805-1806, האזור נכבש שוב על ידי צבא נפוליאון ונכלל בממלכת איטליה.

בשנת 1809, התרחש מרד נגד השלטון האיטלקי צרפתי, אשר סייע להתקדמות הכוחות האוסטריים במהלך מלחמת הקואליציה החמישית. מרד זה היה בעיקרו מרד איכרים, פחות מאורגן מהמרד של ארדראס הופר, בה כוחות משמר לאומי לחמו בצד הצרפתי-איטלקי.

לאחר קונגרס וינה, 1814-1815, ונטיה הפכה לחציה המזרחי של ממלכת לומברדיה-ונטיה, ממלכה נפרדת של האימפריה האוסטרית.

במהלך מלחמת העצמאות האיטלקית הראשונה בשנת 1848, ונטיה התקוממה כנגד הממשלה האוסטרית המרכזית, והקימה את רפובליקת סן מרקו, אשר התקיימה כ-17 חודשים. כוונות לצרפה לממלכת סרדיניה כשלו, לאחר פרישתן של מדינות איטלקיות אחרות (מאי 1848) וכניעת סרדיניה (אוגוסט 1848). ב-24 באוגוסט 1849 נאלצה ונטיה להיכנע עם סיום המצור על ונציה.

ממשלת האימפריה האוסטרית הייתה לא אהודה בקרב המעמדות הגבוהות והביניים, בגלל מדיניותו האנטי ליברלית של קלמנס ונצל פון מטרניך, אשר מונה על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה אחרי 1848, ובגלל אי כינון אוטונומיה לומברדו-ונטיה כנדרש. באותה עת, הממשלה נחשבה מוערכת והגונה בקרב המעמד הנמוך.

==העידן האיטלקי==
ונטיה נשארה תחת שליטה אוסטרית עד מלחמת שבעת השבועות בשנת 1866, כאשר ממלכת איטליה הצטרפה לצד הפרוסי עם ההבטחה למסור את ונטיה בתמורה לסיוע. אוסטריה הציעה למכור את ונטיה לאיטליה, אך אלו סירבו בראייתם את ההצעה כמבישה. הדבר הוביל לחזית נוספת לאוסטריה, מלחמת העצמאות השלישית של איטליה.

עם חתימת ברית וינה 1886, הסתיימה המלחמה בהחזרת האזור לצרפת, כאשר הטירות נשארו בידי האוסטרים למשך זמן. בעקבות מחאות ממושכות, עזבו האוסטרים והצרפתים העבירו את האזור כולו ב-20 באוקטובר לאיטלקים. משאל עם שנוי במחלוקת בו רק 30% מהאוכלוסייה הבוגרת הצביעו תחת לחץ איטלקי כבד אישרו את המהלך. תוצאות המשאל הציגו רוב של 99.99% לאיטליה.

מאז ועד היום נותרה ונטיה חלק מאיטליה מלבד פריולי ומזרח ונטו אשר היו במלחמת העולם הראשונה תחת כיבוש אוסטרי ושלטון הפשיזם של הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית משנת 1943 ועד 1945, כאשר מחוז בלונו ומחוזות אודינה-גוריציה-טריאסטה נשלטו על ידי גרמניה הנאצית למרות שייכותם לרפובליקה הסוציאלית.

במהלך 1945-1946, חטיבות הפרטיזנים של יוסיפ ברוז טיטו כבשו חלק מגוריציה ולמשך חודש את טריאסטה. חלקו המזרחי של העיר גוריציה, יחד עם חלקו העליון של עמק איזונצו וחלקו העיקרי של קראס, הועברו לידי יוגוסלביה בשנת 1947, בעוד שאזור טריאסטה הוגדר כהטריטוריה החופשית של טריאסטה, אשר סופחה חזרה לאיטליה בשנת 1954.

==ראו גם==

*פריולי
*טריבנטו
*ונטו
*לאומיות ונטיאנית

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמות אוסטריה
קטגוריה:מלחמות פרוסיה
קטגוריה:אירופה: היסטוריה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה
קטגוריה:אוסטריה: היסטוריה
קטגוריה:המלחמות הנפוליאוניות