OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רנו Type EF

רנו Type EF, קופה, שנת 1914
רנו Type EF (בצרפתית: Renault Type EF) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בשנת 1914. 

בנוסף, דגמי רנו Type EF נבנו בתצורות לימוזינה, לנדולט, גרסת קבריולה וגרסת קופה.

==לקריאה נוספת==
* [https://en.renaultclassic.com/the-renault-car-collection/the-pioneers/renault-type-ef-2/ רנו Type EF] (Renault Classic)
* [http://www.les-renault-d-avant-guerre.com/t4596-Type-EF-45015-Torp-do-1914.htm רנו Type EF טורפדו, 1914]

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:לימוזינה
קטגוריה:מכוניות לנדולט
EF
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1914
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
אנה גאסטייר

אנה קריסטינה גאסטייר (באנגלית: Ana Kristina Gasteyer; נולדה ב-4 במאי 1967) היא שחקנית, קומיקאית ומוזיקאית אמריקאית.

==ביוגרפיה==
גאסטייר נולדה בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. אמה מריאנה רומל-גאסטייר היא אמנית, בעלת שורשים רומנים ויוונים, ואביה פיל גאסטייר שדלן שמכהן גם כראש עיר של העיירה קוראלס שבניו מקסיקו.

לאחר התיכון היא למדה באוניברסיטת נורת'ווסטרן.

== קריירה ==
ב-1996 הצטרפה לצוות תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" ובין חיקוייה הידועים בתוכנית נמנים אלו של מרתה סטיוארט וסלין דיון, ב-1998 שיחקה עובדת סוציאלית בפרק של "חוק וסדר".

בשנת 2004, הופיעה במחזה "אופרה בגרוש" בברודוויי ובאותה שנה שיחקה את אמה של דמותה של לינדזי לוהן בסרט "ילדות רעות".

בשנת 2005, שיחקה במחזה "מרשעת" שהועלה בשיקגו. היא גם שיחקה שופטת בשלושה פרקים של סדרת הדרמה המשפטית "האישה הטובה".

ב-2008 שיחקה בסרט "הנשים" בכיכובן של מג ראיין ואווה מנדז. ב-2009 שיחקה בסרט העצמאי "להעז" בכיכובה של אמי רוסום.

בשנת 2011 החלה לשחק בסיטקום של ABC "פרברי הגיהנום", בתפקיד שילה שיי, תפקיד אותו גילמה למשך 3 עונות עד לסיום שידור הסדרה ב-2014. 

בשנת 2012 שיחקה בסרט הקומדיה "רובוט ופרנק" לצד סוזן סרנדון וגם בתפקיד קטן בסרט הקומדיה "איפה אלברט?" <small>(אנ').</small>

בשנת 2015 התארחה בסדרת הקומית של רשת Hulu, "אנשים קשים", ושיחקה בסרט "פול בלארט 2: נשאר בווגאס" בכיכובו של קווין ג'יימס. 

בשנת 2016 החלה לשחק בקומדיה "ליידי דינמייט" בין התפקידים הראשיים. 

ב-2019 שיחקה לצד איימי פולר ומאיה רודולף בקומדיה "טיול לנאפה" מבית נטפליקס. ושיחקה בסדרה "עושה בית ספר", המהווה ספין אוף ל"הגולדברגים". 

בשנת 2020 החלה לדבב את ג'נין בסדרת האנימציה "דנקנוויל" ברשת Fox.

בשנת 2019, הוציאה את אלבום האולפן השני שלה "Sugar & Booze", לכבוד חג המולד.<ref></ref>

בשנת 2021 החלה לשחק בתפקיד הראשי בסיטקום "American Auto" ברשת NBC, בתפקיד של קתרין הסטינגס, מנכ"לית חדשה של חברת מכוניות. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:קומיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:חקייניות אמריקאיות
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא יווני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רומני
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
רנו Type EI

רנו Type EI, טורפדו, שנת 2014 

רנו Type EI (בצרפתית: Renault Type EI) היא מכונית קבריולה מהודרת, אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו בשנת 1914. 

דגמי "רנו Type EI" נבנו בתצורות לנדולט (Landaulet - הגג נפתח בחלקו) וקבריולה.

== תמונות ==
<gallery>
Renault Type EI Torpedo 2 mit 3 Sitzen von Labourdette 1914 schräg 1.JPG|רנוType EI, טורפדו, שנת 2014
Renault Type EI Torpedo 2 mit 3 Sitzen von Labourdette 1914 seitlich.JPG|רנו Type EI, טורפדו, 3 מושבים, (2 מושבים + מושב נפתח מאחור), דגם Landaulet
Renault Type EI Torpedo 2 mit 3 Sitzen von Labourdette 1914 schräg 2.JPG|רנו Type EI, טורפדו, 3 מושבים (2 מושבים + מושב נפתח מאחור), דגם Landaulet
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* [http://www.les-renault-d-avant-guerre.com/t4016-Type-EI-20-21-Hp.htm רנו Type EI] - תמונה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות לנדולט
EI
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1914
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
חורחה מרה

חורחה מרה פרס (בספרדית: Jorge Meré Pérez; נולד ב-17 באפריל 1997 באוביידו שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת קלוב אמריקה.

== קריירת מועדונים ==
מרה הצטרף למחלקת הנוער של ספורטינג חיחון בשנת 2010 לאחר שעבר אליה ממחלקת הנוער של ריאל אוביידו. בעונת , כשהוא בן 16 בלבד, החל מרה לשחק בספורטינג חיחון ב', קבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה הספרדית השלישית. ב-24 ביולי 2014 חתם מרה על חוזה חדש לחמש עונות במועדון, עם סעיף שחרור של 25 מיליון אירו.

ב-11 באפריל 2015 ערך מרה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1-1 נגד ריאל סרגוסה במסגרת הליגה הספרדית השנייה. הוא ערך חמש הופעות ליגה בעונת , בה חזר ספורטינג חיחון לליגת העל הספרדית לאחר שלוש שנות היעדרות. ב-23 בספטמבר ערך מרה את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על ראיו ואיקאנו במסגרת המחזור החמישי בליגה. הוא ערך 25 הופעות ליגה בעונת , בה ניצלה ספורטינג חיחון מירידת ליגה במחזור האחרון.

ביולי 2017 חתם מרה על חוזה לחמש עונות בפ.צ. קלן מהבונדסליגה תמורת דמי העברה של כתשעה מיליון אירו. מכירה זו היא הגבוהה ביותר בתולדות ספורטינג חיחון. בפברואר 2018 הבקיע מרה את שערו הראשון במדי קלן, בהפסד 2–3 לבורוסיה דורטמונד.

ב-18 בינואר 2022 חתם מרה בקלוב אמריקה מהליגה המקסיקנית.

== קריירה בינלאומית ==
מרה יצג את נבחרות ספרד בכל שכבות הגיל, ואף זכה עם נבחרת ספרד עד גיל 19 באליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2015 שנערכה ביוון.

בחודש מאי 2016, כשהוא בן 19, זומן מרה לראשונה לסגל נבחרת ספרד הבוגרת לקראת משחק הידידות נגד נבחרת בוסניה והרצגובינה.

== תארים ==
;נבחרת ספרד עד גיל 19
* אליפות אירופה עד גיל 19 (1): 2015

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג חיחון
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:אוביידו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קלוב אמריקה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1997
ויצ'דה

ויצ'דה (בספרדית: Vichada) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במזרח קולומביה והוא גובל במחוז אראוקה בצפון, בוונצואלה בצפון ובמזרח, במחוז גואאיניה בדרום, במחוז גואביארה בדרום-מערב, במחוז מטה במערב ובמחוז קסנרה בצפון-מערב.

המחוז משתרע על שטח של 100,242 קמ"ר, והוא המחוז השני בגודלו בקולומביה מבחינת שטח, אחרי אמסונאס. במחוז מתגוררים כ-75,000 תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא פוארטו קרניו.

==היסטוריה==
לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל במחוז בויאקה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לטריטוריית סן מרטין שכללה את שטחי מחוזות ויצ'דה ומטה המודרניים. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והפרובינציה נכללה במדינת קונדינמרקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1866 טריטוריית סן מרטין נוצרה מחדש, אם כי היא הייתה נתונה לשליטה מסוימת של קונדינמרקה. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז קונדינמרקה.

ב-1905 פוצלה מהמחוז האינטנדנסיה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) מטה שכללה את שטחי טריטוריית סן מרטין. ב-1913 פוצל שטח מהאינטנדנסיה להקמת הקומיסריה (מעמד דומה לאינטנדנסיה) של ויצ'דה, שכללה את שטחי המחוז המודרני.

הבירה המקורית של הקומיסריה הייתה סן חוסה דה מאיפורס (; נמצאת בתחומי הרשות המקומית המודרנית של קומריבו) הממוקמת על גדות נהר אורינוקו שמשמש כגבול עם ונצואלה. ב-12 ביוני 1924 הבירה הועברה ליישוב אגואה (Egua) על גדות נהר ויצ'דה. ב-5 ביוני 1974 הבירה הועברה לפוארטו קרניו, הבירה הנוכחית. ב-1991 שודרג מעמד הקומיסריה למחוז.

==כלכלה==
הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על חקלאות, חטיבת עצים, גידול מקנה ובמידה פחותה גם על תיירות המתרכזת בפארק הלאומי הטבעי אל טופרו (El Tuparro).

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קולומביה: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1991
ג'ון כריסטי

ג'ון רג'ינלד הולידי כריסטי (8 באפריל 1899 – 15 ביולי 1953) היה רוצח סדרתי ונקרופיל בריטי שפעל במהלך שנות ה-40 ותחילת שנות ה-50. כריסטי רצח לפחות 8 בני אדם, בהם את אשתו אתל, על ידי חניקתם למוות בביתו שבשכונת נוטינג היל שבלונדון. סמוך לאחר שעבר מדירתו במרץ 1953, נמצאו שלוש מגופות קורבנותיו חבויות בגומחה במטבח ביתו. שתי גופות נוספות אותרו בחצר, בעוד גופת אשתו נמצאה מתחת לרצפת ביתו. כריסטי הוצא להורג בתלייה ביולי 1953 לאחר שהורשע ברצח אשתו.
כריסטי האשים את הדייר שלו בהריגת אשתו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רוצחים סדרתיים בריטים
קטגוריה:נקרופילים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1953
בסיס חיל הנחתים קוונטיקו

צוערי חיל הנחתים בעת אימון לוחמה בשטח בנוי בבסיס קוונטיקו
בל-בואינג V-22 אוספריי במהלך אימון בבסיס קוונטיקו]]
בסיס חיל הנחתים קוונטיקו (באנגלית: Marine Corps Base Quantico) הוא בסיס ההכשרה המרכזי של חיל הנחתים של ארצות הברית. הבסיס נוסד ב-1917, ממוקם בדרום מדינת וירג'יניה בסמוך לנהר הפוטומק ומשתרע על שטח של כ-239,000 דונם. בבסיס שוכנים גם גופים נוספים מעבר ליחידות חיל הנחתים ובהם אקדמיית ה-FBI, מעבדת ה-FBI, שירות החקירות הפליליות של הצי ואקדמיית המנהל לאכיפת הסמים.

==ארגון ויחידות==
===חיל הנחתים===
הבסיס כולל 1,356 בניינים (של חיל הנחתים ללא סוכנויות וגופים אחרים), 223,176 דונם של שטחי אימון, 44 מטווחים ושדה תעופה. בבסיס מתגוררים באופן קבע כ-4,000 חיילי מחיל הנחתים ומשפחותיהם.

יחידות חיל הנחתים בבסיס:
*פיקוד החינוך והאימונים של חיל הנחתים
**בית הספר הבסיסי - מכשיר מדי שנה כ-1,800 קצינים ומש"קים
**בית הספר למועמדים לקצונה - מכשיר מדי שנה כ-1,200 קצינים
**מרכז פיתוח כוחות אוויר-קרקע
**אוניברסיטת חיל הנחתים
***מכללת המלחמה של חיל הנחתים - 20 חניכים מדי שנה
***המכללה לפיקוד ומטה חיל הנחתים - 220 חניכים מדי שנה
***בית הספר ללימודים מתקדמים של חיל הנחתים - 30 חניכים מדי שנה
***בית הספר ללוחמת מארינס - מכשיר כ-250 חניכים מדי שנה
***קורסי הכשרה מקצועיים - מכשירים מדי שנה כ-2,700 חיילים סדירים וכ-550 חיילי מילואים
*פיקוד פיתוח הלוחמה של חיל הנחתים
*מחלקת כוח אדם ומילואים
*פיקוד הגיוס של חיל הנחתים
*יחידת הניסויים וחקר הביצועים
*פיקוד המערכות של חיל הנחתים
*מרכז לוחמת הרשת ואבטחת המידע
*מחלקת המודיעין
*יחידת משמר אבטחת השגרירויות של חיל הנחתים
*טייסת המסוקים הראשונה של חיל הנחתים (HMX-1) המפעילה את מסוקי מארין 1 להובלת נשיא ארצות הברית
*גדוד הסיור הממוכן הקל הרביעי
*מרכז לוחמת המידע
*רגימנט הטיפול ושיקום הפצועים

===גופים נוספים===
גופים נוספים השוכנים בבסיס:
*אקדמיית ה-FBI
*מעבדת ה-FBI
*יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI
*שירותי החקירות הפליליות של הכוחות המזוינים
**שירות החקירות הפליליות של הצי (NCIS)
**פיקוד החקירות הפליליות של צבא ארצות הברית (CID)
**משרד החקירות המיוחדות של חיל האוויר (AFOSI)
*אקדמיית המנהל לאכיפת הסמים
*מנהלת נשק אל הרג

== מתקן אווירי קווניטיקו ==
מתקן אווירי של חיל הנחתים Quantico (MCAF Quantico) (IATA: NYG, ICAO: KNYG, FAA LID: NYG) הוא שדה תעופה של חיל הנחתים של ארצות הברית הממוקם בתוך בסיס חיל הנחתים. הוא נוסד בשנת 1919 וכיום הוא ביתה של טייסת המסוקים הראשונה של חיל הנחתים (HMX-1), הטייסת שמטיסה את נשיא ארצות הברית. שדה התעופה ידוע גם בשם טרנר פילד, על שם קולונל תומאס סי טרנר, טייס ימי ותיק והמנהל השני של תעופה של חיל הנחתים, שאיבד את חייו בהאיטי ב-1931.

ב-12 באוגוסט 2010, נחנך מתקן אווירי חדש של קוונטיקו שיכיל תחזוקה ואחסון של מסוקי הטייסת לכבודו של מייסדה, וירג'יל ד. אולסון (1919–2012).

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.quantico.marines.mil/ אתר בסיס חיל הנחתים]

קטגוריה:וירג'יניה
קטגוריה:חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:בסיסי צבא בארצות הברית
ארמיית הפרשים השנייה

ארמיית הפרשים השנייה (ברוסית: Вторая конная армия) הייתה ארמיית פרשים של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת האזרחים ברוסיה ובמלחמה הפולנית-סובייטית.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ב-16 ביולי 1920 וכמפקדה מונה אוקה גודורוביקוב. באותה שנה נכנסה הארמייה לקרב עם כוחות הצבא הלבן של פיוטר וראנגל, ובשיתוף פעולה עם הארמייה ה-13 כבשה את העיר זפוריז'יה. באוגוסט הועברה הארמייה ללחום במלחמה הפולנית-סובייטית, אולם בספטמבר לאחר הכישלון בקרב ורשה הועברה הארמייה למילואים, ומפקדה הוחלף בפיליפ מירונוב. באוקטובר היא חזרה לקרבות ונלחמה על הגדה הצפונית של הדנייפר נגד הצבא הלבן שהיה מרוכז בגדה הדרומית. ב-26 באוקטובר חצתה הארמייה את הדנייפר והקימה ראש גשר ליד ניקופול, ובנובמבר השתתפה במתקפה הסופית על חצי האי קרים שבסופה הובס וראנגל. הארמייה פורקה ב-6 בדצמבר.

==מפקדים==
* אוקה גודורוביקוב (16 ביולי 1920 - 6 בספטמבר 1920)
* פיליפ מירונוב (6 בספטמבר 1920 - 6 בדצמבר 1920)

קטגוריה:מלחמת האזרחים ברוסיה
2
לשכת המגשרים בישראל

לשכת המגשרים בישראל, אשר נוסדה בשם 'עמותת מגשרי ישראל', הוקמה בשנת 1999 בעידוד מערכת המשפט. נשיא העמותה הראשון היה פרופ' מוטי מירוני והיו"ר הראשון שלה היה עו"ד מיכאל צור. בשנת 2005 נבחר כיו"ר העמותה ד"ר דוד סילורה, ובתקופת כהונתו שונה שם העמותה ללשכת המגשרים בישראל. בין היו"רים שכיהנו מאז: עו"ד יניב שוורצמן וד"ר ירון נהוראי מאיר. כיום מכהן כיו"ר טובי דנון.

מטרות לשכת המגשרים בישראל: 
* לקדם את הגישור בישראל
* לקדם את המעמד המקצועי של המגשרים בישראל
* ליצור מסגרת למפגשים משותפים
* ליזום ולארגן ימי עיון והשתלמויות
* ליזום חקיקה ופעילות ציבורית 
* לפעול למען קידום מטרות הגישור 
* לשתף פעולה עם מוסדות נוספים לאומיים ובינלאומיים 
* להעלות את המודעות הציבורית לנושא הגישור 
* לשמור על האתיקה המקצועית של המגשרים 
* לקדם את הרמה המקצועית אצל המגשרים.

פעילותה הציבורית של הלשכה כוללת בין השאר פעולה למען הגדרת מקצוע הגישור באמצעות חקיקה בכנסת, קביעת סטנדרטים ונורמות מקצועיות להסמכה והכרה במגשרים בישראל, העלאת המודעות לגישור בציבור וקידום אתיקה מקצועית. 
בשנת 2017 הגישה לשכת המגשרים לכנסת את הצעת חוק המגשרים, התשע"ח-2017. הלשכה ממשיכה לקדם את החוק בכנסת עד לאישורו. 

ללשכת המגשרים בישראל ועד מנהל הנבחר בבחירות דמוקרטיות על פי תקנון הלשכה. מטרתו של הוועד לנהל את ענייני הלשכה למען השגת מטרותיה.
בוועד המנהל של לשכת המגשרים בישראל מכהנים כיום בהתנדבות 9 חברים: טובי דנון יו"ר, מירה ליבר סגנית יו"ר, אבי מרום מילברגר סגן יו"ר, ניר תל-פז סגן יו"ר, עו"ד אדוה ננטל, עו"ד רבקה אדלין, חיים שטיינברג, שרי גל, שלמה דרורי. 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:תל אביב-יפו: עמותות
קטגוריה:גישור
בז גמדי

ביצת בז גמדי
בז גמדי (שם מדעי: Falco columbarius) המכונה גם בז היונים ולעיתים מרלין (לא לבלבל עם השם Marlin שמאפיין את בני משפחת המפרשניים) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הבזיים.

== מאפיינים ==
אורכו של הבז נע בין 24–33 ס"מ ומוטת כנפיו נעה בין 50–73 ס"מ. משקלם הממוצע של הזכרים הוא 165 גרם ומשקל הנקבות בממוצע הוא 230 גרם. למרות השם הוא איננו הקטן שבבזים.

צבע הראש, הכתפיים והגב של הזכרים הוא כחול-סגול או חום כהה-אפור, עם נקודות שחורות. על הזנב יש פסים בצבעים חום כהה או שחור ופסים לבנים. החלקים התחתונים והבטן צבועים בצבע קרם עם כתמים בצבע חום כהה או שחור. צידי הראש צבועים עם פסים חומים כהים. המצח והקו מעל העיניים לבנים. המקור מעוקל וכחלחל, הרגליים צהובים, הטפרים שחורים והקשתית חומה. נקבות והצעירים דומים לזכרים בסימניהם, אך גוון צבעיהם דהויי יותר. תוחלת החיים הממוצעת בטבע היא כ-12 שנים.

== אזור מחיה ==
הבזים הגמדיים מצויים על פני האזור ההולארקטי ברחבי כל היבשות (למעט אוסטרליה), בעיקר הצפוניות, אך לעיתים נודדים לצפון האזורים הסובטרופיים והטרופיים. הם מעדיפים מרחבים פתוחים, שטחי דשא, חופי ים, דיונות חול, אזורי ביצות, ערבות ומדבריות.

== מזון ==
עיקר מזונו של הבז הגמדי הם עופות קטנים החיים על הקרקע בניהם עפרוניים, דרוריים, גיבתוניים, פרושיים ושכווים. בנוסף הם אוכלים גם יונקים קטנים, לטאות, נחשים וחרקים. את טרפו הוא הורג באמצעות צלילה מהירה והריגה עם טופריו.

== רבייה ==
הזכרים מגיעים לאזור הרבייה לפני הנקבות, ובדרך כלל הם חוזרים כל שנה לאותו אזור קינון אך אינם בהכרח משתמשים באותו מקום מדויק. באזורים פתוחים ובאזורי דשא, הקנים בדרך כלל יהיו חריצים הממוקמים בצמחייה צפופה. באזורים של דיונות חול הקנים יהיו בעשבי דיונות. באזורים מיוערים יעדיפו הבזים להשתמש בקני עורבים ריקים. במהלך תקופת הקינון, הבזים הופכים לאגרסיביים כלפי עורבים ודורסים אחרים באזור. (התנהגות אגרסיבית זו כלפי דורסים אחרים מועילה לציפורי השיר ולעופות הקרקעיים החיים באזור הקינון של הבז, מאחר שהבזים צדים רק באזורים פתוחים, לשאר העופות באזור יש ביטחון מפני דורסים אחרים).

בדרך כלל הקן מכיל ארבע עד שש ביצים. הביצים מוטלות במרווחים של יומיים. צבע הביצים לבן בהיר עם כתמים בצבע חום. באזורים הדרומיים הביצים מוטלות מתחילת אפריל עד תחילת מאי, ובאזורים הצפוניים מבסוף מאי עד יוני. הנקבה היא הדוגרת העיקרית. תקופת הדגירה נמשכת 25–32 ימים.

הנוצות מופיעות על הגוזלים לאחר ארבעה עשר ימים, לאחר שמונה עשרה ימים הגוזלים מכוסים כמעט לחלוטין בנוצות, למעט באזור הראש. הם מתחילים לעוף כ-25–30 יום לאחר הבקיעה.

עם עזיבת הקן, הצעירים נשארים בקרבת מקום מספר שבועות עד שהם בוגרים מספיק כדי לנדוד דרומה. תוך מספר שבועות לאחר עזיבת הקן, הצעירים מסוגלים לטיסות למרחקים ארוכים, וזמן קצר אחר כך הם נודדים דרומה מאזור הגידול.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: בזיים
קטגוריה:בזיים
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:טורקיה: עופות
קטגוריה:ליטא: עופות
קטגוריה:סוריה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
בית האמנים בנגב

בית האמנים בנגב הוא מרכז גלריות וסדנאות אמנות בעיר העתיקה בבאר שבע. המרכז כולל בתוכו 7 גלריות ומספר סדנאות ציור הפועלות בימי שישי. בית האמנים שוכן ברחוב האבות 55 והוא מנוהל על ידי חברת כיוונים ומתוחזק בהתנדבות על ידי עמותת "היוצרים בנגב".

== היסטוריה ==
בית האמנים בנגב נפתח בשנת 2005. תחילה פעלו בו בהתנדבות פחות מעשרה אמנים שישבו באזור באר אברהם. אל הבית הוזמנו רק אמני הנגב במטרה לקדם את האמנות הדרומית. באותה שנה, לאחר קשיים רבים, העניק ראש העיר לשעבר יעקב טרנר לקבוצת האמנים את משכנה הנוכחי.

לקראת כניסתם של האמנים לבית הוא שופץ במימון חברת "מכתשים". בבית הוקמה ועדה לקבלת אמנים שטיפחה את האמנים המקומיים.

== המבנה ==
המבנה הוקם בתקופת המנדט הבריטי. בשנת 1935 מסר אותו יהושע חנקין לידי ד"ר ראובן מאיר ולאשתו יהודית, כדי שיקימו בו מרפאה שתעניק לבדואים שירות רפואי ללא עלות במטרה להפגין רצון טוב של היישוב היהודי בארץ. ד"ר מאיר, שלא ידע ערבית, נעזר באשתו ילידת הארץ שתקשרה עם המטופלים בערבית, והמקום הפך מרכז חברתי עבור בדואים ויהודים. ד"ר ראובן מאיר ויהודית עזבו את הבית בשנת 1936 לאחר שהחלה הסתה נגד היהודים בעיר. מספר המטופלים ירד והם בחרו לעזוב את באר שבע. ב-1939 התגייס ראובן מאיר לצבא הבריטי.

לאחר עזיבתם התגוררו בבית יהודים נוספים שעזבו במהרה בשל המצב הביטחוני. בזמן העלייה ממרוקו, הבתים באזור חולקו לעולים, כשהמבנה היה אחד מהם.

כיום ניתן למצוא בחצר הבית גן פסלים אותו יצרו וקישטו אמני הבית. בגן נמצאים עצים מיובאים שאינם חיים ויצירות שנתרמו על ידי חברת "מכתשים" לקישוט החצר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
גן הפסלים
* [http://www.edu-negev.gov.il/goel/bh/index.htm בית האמנים בנגב באתר גואל דרורי]
* [http://kivunim7.co.il/leisure2/בית-האמנים/ בית האמנים - כיוונים]
* [https://web.archive.org/web/20160809203833/http://www.oldcity7.co.il/בית-האמנים-בנגב.html העיר העתיקה באר שבע - בית האמנים בנגב]
* [http://www.beer-sheva.muni.il/Visitors/OldCity/Pages/omanim.aspx בית האמנים בנגב - עיריית באר שבע]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באר שבע: מוזיאונים
קטגוריה:ישראל: גלריות לאמנות
עיט נצי מצויץ

עיט נצי מצויץ (שם מדעי: Nisaetus cirrhatus) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הנציים החי בהודו, סרי לנקה ובדרום-מזרח אסיה עד לאינדונזיה והפיליפינים ביערות הטרופיים.
== מאפיינים ==
זהו עוף גדול שאורכו 60–72 ס"מ, מוטת כנפיים של 127–132 ס"מ ומשקלו 1.2–1.9 ק"ג. סימן ההיכר שלו הוא ציצת הנוצות הסמורות על ראשו, שצבען שחור. צבע נוצותיו חום-כתום עם חזה לבן ורגליים צהובות. הראש כהה עם מקור אפור ועיניים צהובות. לעיטי היערות כנפיים וזנבות מעוגלים ורחבים יותר משל קרוביהם. הנקבות גדולות מהזכרים. הם מקננים על עצים גבוהים ומטילים ביצה יחידה.

העיט טורף יונקים, עופות וזוחלים שונים כמו פסיונים, תרנגולים וארנבים. הוא עט עליהם מהענפים הנמוכים ומפתיע את הטרף בתקיפה מהירה בין הצמחים.

==גלריה==
<gallery mode=packed heights=130 widths=130>
Crested Hawk eagle.jpg
Changeable Hawk Eagle Sunderbans National Park West Bengal India 23.08.2014.jpg
Changeable Hawk Eagle Bandipur.jpg
Crested Hawk Eagle.jpg
Nisaetus cirrhatus eating Gallus sonneratii (Bandipur).jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:עיטים
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של תת-היבשת ההודית
קרב הר תבור

קרב הר תבור (תשרי ג'תתכ"ז - תשרי ג'תתכ"ז) היה קרב קטן שנערך ליד הר תבור בגליל התחתון בתחילת המרד הגדול, בין כוחות של הצבא הרומאי בפיקודו של פלאקידוס למורדים יהודים מהגליל. תוצאת הקרב הייתה ניצחון רומאי מוחלט, והקניית השליטה על הר תבור לידי הרומאים.

==רקע==
לפני בוא צבאו של אספסיאנוס לארץ ישראל, כחלק מהכנותיו לקראת בואו של הצבא הרומאי, ביצר יוסף בן מתתיהו גם את הר תבור. הוא הקיף את פסגת ההר בחומה שהקים במהירות, תוך ארבעים יום, ומילא בה מאגרי מים שהביא מתחתית ההר.

לאחר מפלות היהודים ביודפת ובטריכאי, נכנעו כל יישובי הגליל לאספסיאנוס, ורק שלושה נותרו בהתנגדותם: גמלא, גוש חלב, והר תבור. אספסיאנוס יצא בתחילה לכבוש את גמלא, אולם לאחר שנכשלה התקפתו הראשונה על העיר, פתח במצור ממשוך עליה, ובו בזמן, שלח כוח של 600 פרשים תחת פיקודו של פלאקידוס, על מנת לכבוש את הר תבור.

==הקרב==
מאחר שהלחימה במעלה ההר הייתה קשה במיוחד לפרשים, הגה פלאקידוס תחבולה. הוא הזמין אותם לרדת מההר על מנת לשאת ולתת על תנאי שלום, והבטיח להם ערובות לביטחונם. היהודים, מצידם, כלל לא רצו להיכנע לפלאקידוס, אך הגו תחבולה מצידם. היהודים תכננו לרדת מההר, ולתקוף את פלאקידוס בהפתעה. אך פלאקידוס עצמו התכונן לקרב נגד היהודים, וכל כוונתו הייתה להפוך את תנאי השטח לקלים יותר בעבורו.

לאחר שפלאקידוס גרר את היהודים למישור ליד ההר, פתחו אלו בהתקפה עליו. פלאקידוס העמיד פני בורח, אולם לאחר שהרחיק את היהודים מרחק רב מההר, פנה והתקיף אותם עם פרשיו. הוא הרג רבים מהיהודים, וחסם בפני הנותרים את הדרך חזרה להר. חלק מהלוחמים, נטשו את ההגנה על ההר, וברחו לירושלים.

משנותרו תושבי הר תבור ללא לוחמים ועם מאגר מים מצומצם, נכנעו לפלאקידוס ונתנו לו את השליטה על הר תבור.

==לאחר הקרב== 
לאחר הניצחון בהר תבור, המשיך המצור על גמלא שבסיומו נכבשה העיר. 

העיר האחרונה בגליל שנשארה במרד כנגד הרומאים הייתה גוש חלב, ולאחר שהתקרב אליה הצבא הרומאי, הבין יוחנן מגוש חלב שלא יוכל לנצח את הרומאים. הוא ביקש הפוגה, מכיוון שהיה זה יום שבת, וניצל את הזדמנות לבריחה יחד עם מאות מלוחמיו. הוא הצליח להגיע לירושלים, ואילו העיר נשארה על תילה, כשהבין אספסיאנוס שלא נשארו בה עוד מורדים.

==לקריאה נוספת==
=== מקורות עתיקים ===
* יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, תרגום יעקב נפתלי שמחוני, הוצאת מסדה, 1968.
* יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, עריכה: ישראל שצמן; תרגום: ליזה אולמן; [http://www5.tau.ac.il/wordpress/history/?page_id=250 מבוא]: יונתן פרייס, הוצאת כרמל, ירושלים 2009.

==קישורים חיצוניים==
[http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=42 מלחמת היהודים], בתרגום יעקב נפתלי שמחוני באתר דעת
==הערות שוליים==

הר תבור
דולפין נהרות בוליביאני

דולפין בוליביאני שוחה
דולפין נהרות בוליביאני (שם מדעי: Inia boliviensis) הוא מין ממשפחת האיניים שבתת סדרת לווייתני שיניים. מין זה דומה מאוד לדולפין האמזונאס ובהרבה מיונים משייכים אותו למין זה, אך לאחרונה הוא הופרד ממנו.

דולפין זה בעל לסתות עם יותר שיניים והוא מצוי בעיקר בנהרות ברחבי בוליביה, כמו מדיירה, בני, ממורה ונהרות נוספים. הם מצויים בחבורות במים ומנווטים ומוצאים את דרכם בעזרת איכון הד.

משנת 2012 הוא הוכרז כמין מוגן בבוליביה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1834
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלסיד ד'אורביני
קטגוריה:איניים
קטגוריה:בוליביה: יונקים
דולפין נהרות ארגואיי

דולפין נהרות ארגואיי (שם מדעי: Inia araguaiaensis) הוא מין ממשפחת האיניים שבתת סדרת לווייתני שיניים. מין זה דומה מאוד לדולפין האמזונאס ובהרבה מיונים משייכים אותו למין זה, אך לאחרונה הוא הופרד ממנו.

דולפין זה מצוי ברחבי הנהרות של ארגואייה וטוקנטינס שבברזיל. הוא נבדל מדולפין האמזונאס במספר השיניים המרובות שלו וכן במבנה הגולגולת. הוא הופרד אף מהמין החדש דולפין נהרות בוליביאני שיש לו יותר שיניים גם ממנו. דולפין זה מצוי גם ברחבי יערות גשם מוצפים ברחבי ברזיל.

דולפין זה יכול להגיע לאורך 2.6 מ' וצבעו העיקרי ורדרד. הוא מנווט את דרכו במים בחיפוש אחרי דגים באמצעות איכון הד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2014
קטגוריה:ברזיל: יונקים
לב (סיעה)

לב הייתה סיעה פוליטית קצרת ימים שהתקיימה למשך דקות ספורות בימי כהונת הכנסת החמש עשרה. חברי הכנסת רוני מילוא ויחיאל לסרי פרשו ממפלגת המרכז והקימו את סיעת לב, שהצטרפה מיד לליכוד.

== רקע ==
אחרי שאריאל שרון הצליח להקים את ממשלת ישראל העשרים ותשע ב-2001 בעקבות ניצחונו בבחירות המיוחדות לראשות הממשלה, התחילו השערות כי חבר הכנסת רוני מילוא ממפלגת המרכז התכוון לחזור לשורות מפלגת הליכוד. ב-22 במאי 2002 אמר מילוא לחברי מפלגת המרכז כי הוא רוצה לחזור לליכוד ושהוא רוצה שיבואו איתו.

מפלגת המרכז לא הצטרפה לממשלתו הראשונה של אריאל שרון מיד עם הקמתה ב-7 במרץ 2001, אלא עשתה זאת באיחור של כמעט חצי שנה - ב-29 באוגוסט. רוני מילוא מונה להיות השר לשיתוף פעולה אזורי, ודן מרידור נהיה לשר בלי תיק הממונה על שירותי המודיעין.

לאחר מכן, ב-6 בנובמבר 2002, פרשו רוני מילוא ויחיאל לסרי ממפלגת המרכז והקימו את סיעת "לב", אשר התקיימה דקות ספורות בלבד לפני שהתמזגה עם מפלגת הליכוד. במפלגת המרכז עצמה נשארו רק דן מרידור, דוד מגן ונחמה רונן.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.knesset.gov.il/faction/heb/FactionPage.asp?PG=176 סיעת לב], באתר הכנסת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיעות בכנסת
דג טיגריס גולייתי

דג טיגריס גולייתי (שם מדעי: Hydrocynus goliath) הוא מין של דג גרם מסדרת החריתאים המצוי בנהרות ברחבי אגן הקונגו. זהו הדג הגדול ביותר בסדרתו והוא טורף-על מרשים.

אורכו של דג זה יכול להגיע לאורך של 1.5 מטר ולשקול עד 50 ק"ג. הוא בעל ראש גדול עם לסתות בולטות בעלות שיניים בחריצים שונים. הם בעלי קשקשים כסופים קשים וסנפירים גדולים. 

הדג מצוי בטבע בנהר קונגו, בנהר לואלבה, באגם אופמה ובאגם טנגניקה. הוא ניזון מדגים אחרים אותם הוא קורע בעזרת שיניו. הוא ממתין להם באזורים רגועים בנהר ומאיץ במהירות לעבר הטרף.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1898
קטגוריה:אלסטיים
קטגוריה:דגים: טורפי-על
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' אלבר בולנז'ר
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: דגי מים מתוקים
הארמייה הרביעית (ארצות הברית)

הארמייה הרביעית של ארצות הברית (באנגלית: Fourth United States Army) הייתה ארמיית שדה של צבא ארצות הברית. 

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה בקיץ 1932 ומפקדתה הייתה באומהה, נברסקה. ב-18 ביוני 1936 הועבר מטה הארמייה לסן פרנסיסקו. ב-1940 הוגדרו תחומי האחריות של הארמייה, אשר נפרסה בקליפורניה, וושינגטון, אורגון, איידהו, מונטנה, נבדה, יוטה ובהמשך גם אריזונה. הארמייה לא לחמה במהלך מלחמת העולם השנייה, והייתה אחראית על הגנת החוף המערבי ואימון יחידות שנשלחו מאוחר יותר לחזית. במהלך המלחמה פיקדו על הארמייה בזה אחר זה: ג'ון דוויט, ויליאם סימפסון וג'ון לוקאס. במהלך המלחמה הייתה הארמייה אחראית על המבצע השנוי במחלוקת של כליאת היפנים בארצות הברית. ב-7 בינואר 1944 הועבר מטה הארמייה לפורט סם יוסטון שבסן אנטוניו, טקסס. מטרת ההעברה הייתה שהארמייה הרביעית תוכל למלא את תפקידי הארמייה השלישית אשר נשלחה לחזית המערבית. לאחר המלחמה הייתה הארמייה אחראית על גיוס והכשרה של הכוחות ממדינות מערב ארצות הברית. ביולי 1971 אוחדה הארמייה הרביעית עם הארמייה החמישית. ב-1984 הוקמה הארמייה מחדש בפורט שרידן, אילינוי. ב-1988 נסגר פורט שרידן ומטה הארמייה הועבר לפורט בנג'מין הריסון, אינדיאנה. הארמייה פורקה סופית ב-1992.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.globalsecurity.org/military/agency/army/4army.htm הארמייה הרביעית] באתר "ביטחון גלובלי" 
* [https://archive.org/details/gov.archives.arc.2569531 סרטון העוסק בארמייה הרביעית]

==הערות שוליים==

רביעית
גואביארה

גואביארה (בספרדית: Guaviare) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא בדרום-מזרח קולומביה והוא גובל במחוזות מטה בצפון-מערב ובצפון, בוויצ'דה בצפון, בגואאיניה בצפון-מזרח, בוואופס בדרום-מזרח, ובקקטה בדרום-מערב.

המחוז משתרע על שטח של 53,460 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-114,000 תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא סן חוסה דל גואביארה.

==היסטוריה==
לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל תחילה בפרובינציית פופאיאן אך כעבור שנים ספורות נכלל במחוז בויאקה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לטריטוריית קקטה. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והטריטוריה נכללה במדינת קאוקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז קאוקה.

ב-1910 פוצלה מן המחוז הקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) של ואופס, שכללה את שטחי מחוזות ואופס, גואביארה וגואאיניה המודרניים. ב-1977 האזור פוצל לקומיסריה בפני עצמה. ב-1991 שודרג מעמד הקומיסריה למחוז.

==כלכלה==
אף על פי שגידולו לא חוקי, המחוז הוא אחד המוקדים העיקריים בקולומביה לגידול צמח הקוקה שממנו מופק הסם קוקאין. עיקר הגידולים הם מיוזמת ארגון הגרילה FARC, דבר שמביא דרך קבע להתנגשויות שלהם עם הכוחות המזוינים של קולומביה במחוז. מלבד הקוקאין, כלכלת המחוז החוקית מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין גידול בננה, מניהוט, קקאו, תירס, אורז, פופוניה, קופואסו וקוקונה, דייג, גידול מקנה ותיירות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קולומביה: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1991
מאיר אליטוב

הרב מאיר אליטוב (ה' באייר ה'תרצ"א, 22 באפריל 1931 – ו' בניסן ה'תשכ"ד, 19 במרץ 1964) היה מייסד וראש ישיבת בני עקיבא תקוות יעקב בשדה יעקב במשך שנתיים, מייסד וראש ישיבת מתיבתא בית הראש"ל.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים העתיקה לרב יוסף רחמים ולשושנה בת הדיין רבי מאיר אביטבול מקזבלנקה. למד בתלמוד תורה של ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה. הצטרף לארגון אל"י ("ארגון לוחמי היהדות") שפעל לחיזוק היהדות והשבת ביישוב העברי בזמן המנדט ושמו המחתרתי היה "בצלאל". באותן שנים היה חברותא של הרב מרדכי אליהו.

בשנת ה'תש"ז עבר לישיבת תפארת ישראל בחיפה ובשנת תש"י לישיבת הדרום ברחובות שם למד אצל הרב אלימלך בר שאול והרב נפתלי מלצר. לאחר חתונתו החל ללמד בישיבת הדרום.

בשנת תשט"ו על פי בקשת הרב משה צבי נריה, הקים את ישיבת תקוות יעקב בשדה יעקב, והוא עמד בראשה. הישיבה קמה בבית הכנסת של היישוב. בשנת תש"כ עזב עם חלק מתלמידיו להקים את ישיבה "מתיבתא בית הראש"ל" ברחוב ז'בוטינסקי בירושלים. הוא עמד בראש הישיבה ונתן שיעורים גם לתושבי השכונה. הקים מניין משותף לבתי הכנסת "ישא ברכה" הספרדי ו"יבנה" האשכנזי. הוא מסר שיעורי תורה במעלה החמישה ובקריית ענבים.

בחודש אדר תשכ"ד, בדרך לשיעור תורה בקריית ענבים, נפגע מרכב חולף, ולאחר שבועיים נפטר מפצעיו ביום ט' בניסן. הוא נקבר בהר המנוחות. בהלווייתו הספידו אותו הרב אליהו פרדס רבה של ירושלים, הרב אריה בינה ורבנים נוספים. לאחר פטירתו מונה הרב עובדיה יוסף לראשות הישיבה עד שנת תשכ"ח (1968).

==משפחתו והנצחתו==
השאיר אחריו הורים, אשה ושלושה ילדים. בתו עדי נשאה לרב דוד סמסון.

אחיו הם: הרב שמעון אליטוב, חבר מועצת הרבנות הראשית לישראל ורב מבשרת ציון; הרב יעקב אליטוב, שהיה רבה של יהדות קניה מטעם הסוכנות היהודית; הרב שלמה אליטוב, רב הקהילה החאלבית במנצ'סטר; יצחק אליטוב לשעבר גזבר ראשי במשרד הפנים.

אחיו הרב שמעון הקים לזכרו את ישיבת עוז מאיר חב"ד בירושלים.

לרגל 45 שנה לפטירתו נעשתה על דמותו כתבה מקיפה בעיתון משפחה שבעריכת בן אחיו יוסי אליטוב.

==קישורים חיצוניים==
מאיר בקשי, [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=25481&st=&pgnum=12 לזכר הרב מאיר אליטוב ז"ל], קול סיני, אייר תשכ"ד, עמ' 12–14. תולדות חייו בעמודים 20–22.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבות תיכוניות
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:רבני ישיבת קלצק-הדרום
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת ישראל
קטגוריה:רחביה: אישים
קטגוריה:שדה יעקב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
רודריק כריסטופר מסגרייב

רודריק כריסטופר מסגרייב (באנגלית: Roderick Christopher Musgrave; 1914 – 22 ביולי 1946) היה קצין בבולשת הבריטית בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. לאחר מכן שימש כסגן המושל של מחוז לוד שמושבו בתל אביב ומשם עבר לירושלים לשמש כעוזרו של המזכיר הראשי של ממשלת המנדט. נתגלה כאוהד של היישוב היהודי והציונות. נהרג בפיצוץ מלון המלך דוד.

==בבולשת הבריטית==
רודריק כריסטופר מסגרייב הגיע לארץ ישראל בשנת 1936 בהיותו בן 22, על מנת לשרת כשוטר. הוא הוצב לבולשת הבריטית. לאחר שארתור פרדריק ג'יילס נתמנה כמפקד הבולשת בשנת 1938 הוא נתמנה להיות אחד מעוזריו. 

בשנת 1939 התגברה תנועת ההעפלה לארץ ישראל, זאת בשל המגבלות על העלייה שהוטלו על ידי הספר הלבן ובעיקר בשל בריחת היהודים מהמדינות שהיו תחת שלטון או חסות הנאצים. אנשי משטרת המנדט והבולשת הבריטית הגבירו את מאבקם בהעפלה. עד חודשי האביב של 1939 לא הצליחו אנשי המשטרה והבולשת לעצור אלא ספינות מועטות בלבד. מאז החלו שלטונות המנדט לשכלל את רשת השמירה והתארגנה חטיבה מיוחדת של הבולשת לטיפול בהעפלה ומסגרייב נתמנה למפקדה. לרשותו עמדו כמה בריטים דוברי עברית ומספר מלשינים יהודים. ספינות מלחמה וסירות משמר מהירות הוזעקו לחופי הארץ ובחודשי הקיץ של אותה שנה הצליחה ממשלת המנדט לצמצם את תנועת ההעפלה, אולם התנועה לא נפסקה והפכה לחלק מן המאבק של היישוב בגזירות הספר הלבן.

==במינהל האזרחי==
בשנת 1942 התמנה מסגרייב לסגן מושל מחוז לוד בדרגת סגן ניצב ומשרדו היה בתל אביב. הוא התגלה כאוהד של המפעל הציוני, וקשר קשרי ידידות אישיים עם ראש העיר ישראל רוקח, כאשר שלטונות המנדט נקטו בפעולות אלימות נגד ארגוני המחתרת, ניהל מסגרייב שיחות ידידותיות עם אנשי ההגנה והאצ"ל כדי לרכך את העימות.

מסגרייב זכה לפופולריות בעיר, הוא התרשם מחיי התרבות של העיר, המוזיקה והתיאטרון ומאורח החיים הססגוני בעיר. כסגן המושל נהג לאשר תוכניות בינוי בעיר ולהענות לדרישות שכר של עובדי העירייה ומורים שהובאו בפניו.

==סוף דרכו==
בחודש מאי 1946 עבר מסגרייב לירושלים כדי לשרת במזכירות הכללית של ממשלת המנדט בתור עוזר המזכיר הראשי. עזיבתו את תל אביב עוררה צער בקרב מכריו בעיר ולרגל עזיבתו ערכה עיריית תל אביב מסיבת פרידה חגיגית לכבודו. מסגרייב לא האריך ימים בתפקידו החדש. שבועיים לאחר היכנסו לתפקיד הוא נספה כאשר האצ"ל פוצץ את האגף הדרומי של מלון המלך דוד, אותו שכרו שלטונות המנדט הבריטי כדי לשמש למקום מושבו של מינהל השלטון המנדטורי. מסגרייב היה אחד מ־91 האנשים שנהרגו בפיצוץ, מהם 28 בריטים, ו־17 יהודים. הוא הובא לקבורה בבית הקברות הפרוטסטנטי בהר ציון.

==קישורים חיצוניים==
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/Print.Article.aspx?mode=image&href=HZH%2F1946%2F05%2F26&id=Ar00407&rtl=true מועצת העיר תל אביב נפרדת ממר מסגרייב], הצופה, 26.5.1946
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/Print.Article.aspx?mode=image&href=PLS%2F1946%2F08%2F21&id=Ar00407&rtl=true הוקרה לעובדי הציבור שנהרגו], הפלסטיין פוסט, 21.8.1946 
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/Print.Article.aspx?mode=image&href=MAR%2F1954%2F08%2F02&id=Ar00207&rtl=true פרחים על קברו של ידיד], מעריב, 26.5.1954
* [http://www.jerusalem-love.co.il/?page_id=9434 קברו בהר ציון] באתר "אהבת ירושלים"

קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:שוטרים בריטים
קטגוריה:חללי טרור בריטים

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1946
ג'פרי הריגיאן

ג'פרי ל. הריגיאן (באנגלית: Jeffrey L. Harrigian) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה.

==ביוגרפיה==
הריגיאן גדל בפרבר של שיקגו. הוא למד באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית והתגייס לחיל האוויר ב-1985.

עבר קורס טיס בבסיס חיל האוויר ויליאמס שבאריזונה ושירת כמדריך טיסה על מטוסי A/AO-37 בטייסת התמיכה האווירית הטקטית ה-24 בבסיס חיל האוויר הווארד שבפנמה. עבר הסבה למטוסי F-15 איגל, שירת בטייסת הקרב הטקטית השמינית, בטייסת הקרב הטקטית הראשונה, בטייסת האימונים 325 ובטייסת הקרב 58. במהלך שירותו בטייסת השתתף במבצעי הפיקוח על אזור אסור לטיסה בעיראק. ביוני 1996 נפצע בפיגוע בחובאר שבערב הסעודית בו נהרגו 19 חיילים אמריקאים מהם 12 מעמיתיו לכנף.

הוא שימש מדריך טיסה, ראש ענף וקצין מבצעים בבית הספר למערכות נשק בבסיס נליס שבנבדה. במאי 2001 מונה לקצין מבצעים בטייסת הקרב 95. בשנים 2002–2004 פיקד על טייסת הקרב 43.

NATO Joint Force Command for the Atlantic למד במרכז ג'ורג' ס. מרשל ללימודי ביטחון בגרמיש-פרטנקירכן שבגרמניה ובאוגוסט 2005 מונה לראש מחלקת תרגילים במרכז הלוחמה של נאט"ו בסטוונגר שבנורווגיה. ביוני 2007 מונה לסגן מפקד כנף הקרב הראשונה בבסיס לנגלי בווירג'יניה. בינואר 2008 מונה למפקד כנף הקרב 49 בבסיס הולומן בניו מקסיקו, שקלטה בתקופתו את מטוסי ה-F-22 ראפטור. ביולי 2010 מונה לסגן קצין התכנון במפקדת כוחות ארצות הברית בעיראק. במהלך שירותו בתפקיד זה הועלה לדרגת בריגדיר גנרל. באוגוסט 2011 מונה לעוזר לסגן מפקד כוחות חיל האוויר בפיקוד מרכז וסגן מפקד כוח המשלוח האוויר התשיעי. בפברואר 2013 מונה לסגן קצין אג"ם בפיקוד מרכז, קודם לדרגת מייג'ור גנרל ובאפריל 2014 מונה לעוזר לסגן לענייני מבצעים של ראש מטה חיל האוויר. באפריל 2015 מונה לראש מנהלת שילוב מטוסי F-35 לייטנינג II בחיל האוויר.

ביולי 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוחות חיל האוויר בפיקוד מרכז של ארצות הברית. במסגרת תפקידו ניצח על המערכה האווירית להבסת ארגון המדינה האסלאמית בעיראק. שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018. בתפקידו הבא מונה לסגן מפקד כוחות האוויר בפיקוד אירופה של ארצות הברית ובפיקוד אפריקה של ארצות הברית. באפריל 2019 מונה למפקד כוחות האוויר בפיקוד בדרגת גנרל. הוא כיהן בתפקיד עד ליוני 2022 כאשר הוחלף על ידי ג'יימס האקר.

במהלך שירותו צבר מעל 4,100 שעות טיסה על מטוסי F-15 איגל, F-22 ראפטור, A/OA-37 דרגונפליי, וכן הטיס כלי טיס בלתי מאוישים MQ-1 פרדטור.

הריגיאן בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית, בעל תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל בפלורידה, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, בוגר מכללת המלחמה של חיל האוויר, בוגר תוכנית מנהיגות של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ובוגר קורסים מתקדמים של המטות המשולבים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.af.mil/About-Us/Biographies/Display/Article/108610/general-jeffrey-l-harrigian/ ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
ארמיית הדגל האדום השנייה

ארמיית הדגל השנייה () הייתה ארמייה של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ביולי 1938 במזרח הרחוק הרוסי על הגבול עם האימפריה היפנית. כמפקדה הראשון של הארמייה מונה איוואן קונייב. בחודשי פעילותה הראשונים, היא נקראה הארמייה השנייה, אולם בספטמבר של אותה שנה שונה שמה לארמיית הדגל האדום השנייה. ב-1940 היא נכללה במסגרת חזית המזרח הרחוק. הארמייה הושארה במזרח הרחוק ולא לקחה חלק בקרבות החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה. על אף שהאימפריה היפנית הייתה בברית עם גרמניה הנאצית, התברר שהיפנים מכבדים את הסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני. באוגוסט 1945 נכללה הארמייה במסגרת חזית המזרח הרחוק השנייה, ולחמה במסגרתה כנגד היפנים במבצע סערת אוגוסט. הארמייה פורקה בתחילת אוקטובר של אותה שנה.

==מפקדים==
* איוואן קונייב (יולי 1938 – יוני 1940)
* וסיוולד סרגייב (יוני 1940 – מרץ 1941)
* מאקר טריוקין (מרץ 1941 – אוקטובר 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a02/arm.html ארמיית הדגל האדום השנייה] 

2
2
פסטיבל יערות מנשה

פסטיבל יערות מנשה הוא אירוע אמנותי רב משתתפים, המתקיים מדי שנה בחודשי האביב במרחב הביוספרי רמת מנשה. מדובר באחד מאירועי המוזיקה העצמאית הגדולים בישראל.

==היסטוריה==
ראשיתו של הפסטיבל ביוזמה מקומית של תושבי מועצה אזורית מגידו, שבשנת 2009 החליטו לקיים אירוע תרבות אזורי ביער, אליו יוזמנו תושבי האזור, כמו גם אורחים מבחוץ. האירוע התקיים במשך יומיים, ובשנים שלאחר מכן הורחב לשלושה ימים. עם השנים גדל הפסטיבל בהתמדה, ונכון לשנת 2016 עוברים בו כ-10,000 איש מדי שנה. רוב אורחי הפסטיבל לנים בשטח, מה שמהווה את אחד מאתרי הקמפינג הגדולים בישראל.

בתשע השנים הראשונות לקיומו נערך הפסטיבל ביער הקיבוצים. החל מהפסטיבל ה-6 בשנת 2014, השדה הסמוך לפסטיבל כבר לא הספיק לחנית הרכבים הפרטיים - והוקם חניון סמוך לכביש, ממנו הוסעו המבקרים באוטובוסים ומיניבוסים ("שאטלים") לאתר הפסטיבל.ב-2018 - שנתו העשירית - הועבר מקום הפסטיבל מעט מזרחה, ליער מגידו, כך שהתאפשרה נגישות נוחה מכיוון צומת מגידו ללא צורך בהסעות. הדבר כנראה נבע מעיכובים ממושכים בשנה הקודמת, שגרם להמתנה בתורים של מעל שעה בכניסה לפסטיבל.

החל משנת 2021,הפסטיבל מותג מחדש בשם סנטרל פארק מגידו, ונמשך ארבעה לילות. 

==סגנונות אומנותיים==
הפסטיבל מגדיר את עצמו כאירוע רב-תחומי, על אף שרוב המופעים בו הם של הרכבי מוזיקת אינדי (בדומה לפסטיבל אינדינגב הדומה לו). בפסטיבל מקפידים לשתף גם מופעי מחול, תיאטרון, קרקס, מופעי חוצות, שירה וסדנאות שונות.

החל משנת 2016 נוסדה מתוך הפסטיבל יוזמת "חיבורים במרחב", שמשלבת אמנות אדמה (אמנות מחומרים טבעיים בלבד) עם מפגש ודיאלוג רב-תרבותי.

==מופעים בולטים==
*2009 - רמי פורטיס, גבע אלון, "החלטורה", לא דובים, יסמין גודר
*2010 - ערן צור, התקווה 6, דודו זכאי, להקת מחול ליאת דרור וניר בן גל
*2011 - ג'ירפות, רוקפור, קרולינה, עלמה זהר
*2012 - אסף אבידן, מרסדס בנד, תומר יוסף, סיסטם עאלי, סאן טיילור
*2013 - הדג נחש, הבילויים, אטליז, Tiny Fingers + Maria Kong
*2014 - שלמה גרוניך עם אבי ליבוביץ' והאורקסטרה שלו, TheAngelcy, הקולקטיב + שלומי שבן, תמר אפק, עמיר לב, מרסדס בנד + מופע הארנבות של ד"ר קספר, סאן טיילור
*2015 - אינפקציה, רד בנד, איפה הילד, פאנקנשטיין + פורטרט, גבע אלון, לוסיל קרו, גל דה פז
*2016 - יהודה עדר, התפוחים, תמר אייזנמן, היהודים, Big Vicious & נינט, A-WA, להקת מחול אורלי פורטל, סדריק ברנסייד (ארצות הברית), עומאר פרי (ג'מאייקה), צליל דנין
*2017 - אביתר בנאי, אורפנד לנד, אלון עדר, ורטיגו, יעל דקלבאום ואנסמבל תפילת האמהות, La Chiva Gantiva (בלגיה), Buttering Trio מארחים את אסתר רדא, Anna RF מארחים את ליאורה יצחק, עדי-קשת כהן
*2018 - אהוד בנאי (30 שנה ל"פליטים"), רמי פורטיס, טונה, להקת מחול פרסקו, "סולידריות" - מופע מיוחד לפסטיבל בהשתתפות סיסטם עאלי, שאנן סטריט, עלמה זהר, לונא אבו נסאר, לוסיל קרו, גל דה פז, לירון עמרם. בג'אם הרגאיי של מיכאל אבגיל התארחו בהפתעה אברהם טל ולהקת התקווה 6
*2019 - אסף אמדורסקי, עומר לוז, אביגיל קובארי, גיל בר הדס, פלורה, מירב הלינגר, אלה רונן, שי צברי, גל דה פז, ספיר וולך

== ראו גם ==
* אינדינגב

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

יערות מנשה
קטגוריה:רמות מנשה
ארמיית המשמר המשוריינת השלישית

ארמיית המשמר המשוריינת השלישית () הייתה ארמיית שריון של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. הארמייה המשיכה לפעול לאחר המלחמה, עד שפורקה ב-1979.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה במאי 1943 על בסיס הארמייה ה-57, וכמפקדה מונה פאבל ריבאלקו אשר המשיך לפקד עליה עד סוף המלחמה. במהלך יוני 1943 הארמייה הגיעה לתקן הנדרש (228 טנקים מדגם T-34 ו-147 טנקים מדגם T-70). באותה שנה הארמייה לחמה במהלך שחרור אוקראינה, וקרב דנייפר. בספטמבר 1944 לחמה הארמייה במבצע לבוב-סנדומייז', ולאחר מכן בקרב על שלזיה. באפריל 1945 היא לחמה במהלך הקרב על ברלין, ולאחר מכן השתתפה בכיבוש דרזדן ובקרב על פראג.

לאחר המלחמה נכללה הארמייה כחלק מכוחות ברית ורשה. היא הוצבה בגרמניה המזרחית כחלק ממפקדת הכוחות הסובייטיים בגרמניה, וב-1953 השתתפה בדיכוי המרד המזרח-גרמני. ב-1969 הועברה הארמייה לאסיה ובסיסה היה בעיר אלמטי. היא פורקה בהמשך אותה שנה, ועל בסיס המטה שלה הוקם המחוז הצבאי מרכז אסיה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://tankfront.ru/ussr/ta/gvta3.html ארמיית המשמר המשוריינת השלישית] 
* [http://samsv.narod.ru/Arm/atg03/arm.html ארמיית המשמר המשוריינת השלישית] 
* [https://web.archive.org/web/20190224060922/http://www.bdsa.ru/танковые-армии/2845-3 ארמיית המשמר המשוריינת השלישית] 

3
3
3
ארמייה 3
דיוויזיית הפאנצר הראשונה (בונדסוור)

דיוויזיית הפאנצר הראשונה (בגרמנית: 1. Panzerdivision או בקיצור 1. PzDiv) היא דיוויזיית שריון של הבונדסוור הממוקמת באולדנבורג.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 ביולי 1956 - יום כינונו הרשמי של הבונדסוור. זו הייתה לפיכך הדיוויזיה הראשונה של הצבא הגרמני החדש. באותה תקופה היא הייתה דיוויזיית חי"ר ונקראה דיוויזיית הגרנדיר הראשונה. ב-1959 שולבו בה כלים משוריינים והיא הוסבה להיות דיוויזיית פאנצרגרנדיר. היא הייתה הראשונה לקלוט טנקים מדגם לאופרד 1. ב-1981 היא עברה הסבה לדיוויזיית שריון מלאה, ושמה שונה לדיוויזיית הפאנצר הראשונה. הדיוויזיה צוידה בטנקי לאופרד 2, וכללה גם גדוד ארטילריה וגדוד נ"מ. במהלך המלחמה הקרה היא נכללה במסגרת כוחות נאט"ו, והוצבה בקבוצת הארמיות הצפונית כחלק מהקורפוס הראשון. ב-1994, לאחר איחוד גרמניה מחדש, הועברה הדיוויזיה לסקסוניה התחתונה ושולבה בה יחידות שקודם היו חקל של דיוויזיית הפאנצר השלישית. ב-1995 היא נכללה במסגרת הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי, והיא חלק ממנו עד היום (נכון ל-2017). מפקדת הדיוויזיה נדדה מספר פעמים, וכיום היא נמצאת באולדנבורג. הדיוויזיה כוללת שלוש בריגדות, המהוות יחד 18,000 חיילים. מפקד הדיוויזיה הנוכחי הוא גנרל-מיור מרקוס לאודינטל.

חיילים מהדיוויזיה השתתפו במלחמות יוגוסלביה ובמלחמת אפגניסטן, וכיום מוצבים חיילים ממנה במשימות שמירת שלום ברחבי העולם. כמו כן חיילי הדיוויזיה השתתפו במספר פעולות סיוע בעקבות אסונות טבע. למשל השיטפונות בהמבורג ב-1962, השריפות בצפון גרמניה בשנות ה-70 והשיטפונות באירופה ב-2002. בשנת 2013 ביחידה שולבו חלק מיחידות של דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-13 שפורקה. ב-2016 חגגו חיילי הדיוויזיה 60 לייסודה של היחידה, ובטקס נכח בין היתר ראש עיריית אולדנבורג.

==מבנה==
* חטיבת השריון קלה התשיעית (Panzerlehrbrigade 9) - מינסטר
* חטיבת השריון ה-21 (Panzerbrigade 21) - אוגוסטדורף
* חטיבת הפאנצרגרנדיר ה-41 (Panzergrenadierbrigade 41) - נויברנדנבורג
* החטיבה הממוכנת ה-43 (43 Gemechaniseerde Brigade) - הוולטה
* חטיבת הארטילריה ה-325 (Artillerielehrbataillon 325) - מינסטר
* חטיבת הסיוע המבצעי הראשונה (Unterstützungsbataillon Einsatz 1) - אולדנבורג
* חטיבת ההנדסה הכבדה ה-901 (Schweres Pionierbataillon 901) - הוולברג
* פלוגת פיקוד וקשר של הדיוויזיה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.deutschesheer.de/portal/a/heer/start/dienstst/1pzdiv/geschichte/!ut/p/z1/hU69DoIwGHwWB9Z-DRUEtxodMDUxYhS6mCoVqpWSUsHHF-NmNN52vzngkAGvRadK4ZSphR54zsPDLGJb5se-z4JNjOkiGe9WbE6wT2D_L8AHG_8AxZAWEvJhY_JzIwkhBQ78IjrxQI2xTkuHxOn1EPJK1IWWa3Oib2EJvNTm-L5O6yOJSuBWnqWVFt3tIFfONe3Uwx4uJOrVVTWyUAIZW3r4W6kyrYPsMwvNLesxCXTH6OgJckbU5w!!/dz/d5/L2dBISEvZ0FBIS9nQSEh/#Z7_B8LTL2922L5R90AEI4VMLD30I6 דיוויזיית הפאנצר הראשונה באתר הבונדסוור] 

קטגוריה:דיוויזיות הבונדסוור
1
ביירון ליכטנברג

[[סטיבן הוקינג, במצב של חוסר משקל, בתוך מטוס בואינג 727 שנע במסלול פרבולי מיוחד. מימינו פיטר דיאמנדיס ומשמאלו בירון ליכטנברג.]]
ביירון קורט ליכטנברג (באנגלית: Byron Kurt Lichtenberg; נולד ב-19 בפברואר 1948) הוא מהנדס וטייס קרב אמריקאי. ליכטנברג הוא דוקטור למדעים (.Sc. D). ליכטנברג השתתף בשתי משימות מעבורות החלל של NASA כמומחה מטען. בשנת 1983, הוא ואולף מרבולד היו הראשונים שטסו לחלל לא כטייסי חלל במשימה STS-9. בשנת 1992 השתתף ליכטנברג במשימה STS-45.

==ילדות והשכלה==
ליכטנברג נולד ב-19 בפברואר 1948 בעיירה סטראודסברג שבפנסילבניה, ארצות הברית. בשנת 1969, סיים ליכטנברג את לימודיו באוניברסיטת בראון שם השיג את התואר בוגר אוניברסיטה בהנדסת אווירונאוטיקה.

לאחר סיום הלימודים ליכטנברג התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית וסיים קורס טיס. הבמהלך שירותו ליכטנברג הטיס את המקדונל דאגלס F-4 פנטום, הF-100 סופר סייבר וה-A-10 ת'נדרבולט II. ליכטנברג הטיס 238 משימות קרביות במהלך מלחמת וייטנאם ובזכותם קיבל את צלב התעופה המצוינת פעמיים, את מדליית האוויר 10 פעמים ועוד מספר עיטורים. לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1973 שירת ליכטנברג כטייס בחברת התעופה סאות'ווסט איירליינס.

לאחר מכן, בשנת 1975 השיג ליכטנברג את התואר מוסמך אוניברסיטה בהנדסת מכונות מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנת 1979 השיג ליכטנברג את התואר דוקטור להנדסה ביו-רפואית גם כן מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בנוסף, לליכטנברג יש גם תואר דוקטור לשם כבוד מוסטמינסטר קולג' שבפנסילבניה.

ליכטנברג נשוי עם חמישה ילדים, מתוכם שתי בנות מאומצות.

==קריירה מדעית==
משנת 1978 ו-1984 ליכטנברג היה חוקר מטעם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שהיה אחראי על הניסויים בספייסלאב 1, D-1, SLS-1 ו-SLS-2.

ליכטנברג הוא המקים של מערכות מטען בע"מ, חברה שסיפקה חומרה וציוד בשביל מספר ניסויים שנערכו במעבורות חלל ותחנת החלל הבינלאומית. החברה הייתה הגורם המסחרי הראשון שערך ניסויים על תחנת החלל מיר, כאשר ערכו בה ניסויים של גדילת קריסטלי חלבון בשנות התשעים של המאה ה-20. כעת הוא הנשיא של חברת כוח כבידה אפסי.

==כטייס חלל==

ליכטנברג היא טייס החלל הראשון ששימש כמומחה מטען. המשימה הראשונה בה השתתף כטייס חלל מטעם המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס הייתה משימה STS-9 שנערכה בשנת 1983. במשימה, שארכה עשרה ימים, הצליחו טייסי החלל לבצע 72 ניסויים מדעיים בתחומי האסטרונומיה, פיזיקה אטמוספירית ופיזיקת פלזמה שעליהם פיקחו מומחי המטען, ליכטנברג ואולף מרבולד. המשימה הראתה שאפשר לערוך מחקר מתקדם בחלל בעזרת ספייסלאב.

משימת מעבורת החלל השנייה בה השתתף ליכטנברג הייתה משימה STS-45 שנערכה בשנת 1992. במשימה הזו, כמו במשימה הקודמת, שימש ליכטנברג מומחה מטען, הפעם ביחד עם ד"ר דירק פרימאוט מבלגיה. במשימה, שארכה 9 ימים, נערכו 12 ניסויים בתחומי כימיה אטמוספירית, קרינה סולרית, פיזיקת פלזמה ואסטרונומיה בתחום העל-סגול.

==פרסים==
פרסים בהם זכה ליכטנברג:
*מדליית נאס"א לטיסה בחלל (ליכטנברג זכה במדליה פעמיים)
*הדיפלומה על שם קומארוב
*צלב התעופה המצוינת (ליכטנברג זכה בצלב פעמיים)
*מדליית האוויר (ליכטנברג זכה במדליה זו 10 פעמים)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/lichtenberg_byron.htm בירון ליכטנברג באתר spacefacts] 

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:טייסים אמריקאים
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948