OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דיוויזיית הפאנצר ה-24 (ורמאכט)

דיוויזיית הפאנצר ה-24 הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בקרב סטלינגרד, ולאחר מכן הוקמה שוב ולחמה באיטליה, רומניה, הונגריה, פולין וגרמניה.

== היסטוריה ==
===הקמה ראשונה===
הדיוויזיה הוקמה ב-28 בנובמבר 1941 בצרפת, על בסיס דיוויזיית הפרשים ה-1, והועמדה תחת פיקוד קורט פלדט. ביוני 1942 נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה במבצע מקרה כחול כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בסטלינגרד כחלק מהארמייה השישית. בדצמבר 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-11 בחלקה הצפוני של העיר, וב-2 בפברואר 1943 עם כניעת הכוחות הגרמניים, נכנעו שרידי הדיוויזיה בראשות ארנו פון לנסקי לרוסים.

===הקמה שנייה===
ב-1 במרץ 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, והועמדה תחת פיקוד מקסימיליאן פון אדלסהיים. באוגוסט 1943 נשלחה הדיוויזיה לאיטליה, ובנובמבר אותה שנה נשלחה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרב דנייפר כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה. בינואר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה השישית, ובאפריל לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השמינית במבצע יאשי-קישינב הראשון. באוגוסט לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה ה-17 בפולין, ובאוקטובר חזרה להילחם תחת פיקוד הארמייה השישית בהונגריה. בינואר 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה הרביעית, ולחמה עמה במבצע פרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה. חלק מהדיוויזיה נחלץ לקראת סוף המלחמה מפרוסיה המזרחית, ונכנע לצבא הבריטי בשלזוויג-הולשטיין.

== מפקדים ==
===הקמה ראשונה===
* קורט פלדט (28 בנובמבר 1941 - 15 באפריל 1942)
* ברונו פון האוזנשילד (15 באפריל 1942 - 12 בספטמבר 1942)
* ארנו פון לנסקי (12 בספטמבר 1942 - 2 בפברואר 1943)

===הקמה שנייה===
* מקסימיליאן פון אדלסהיים (1 במרץ 1943 - 1 באוגוסט 1944)
* גוסטב-אדולף פון נוזטיץ-ואלטיץ (1 באוגוסט 1944 - 25 במרץ 1945)
* רודולף פון קנבל-דבריץ (25 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Martin Windrow, The Panzer Divisions, UK: Osprey Publishing, 1972.
</div>
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.axishistory.com/axis-nations/150-germany-heer/heer-divisionen/3929-24-panzer-division אודות הדיוויזיה] באתר Axis History.
* [http://www.feldgrau.com/heer24p.html אודות הדיוויזיה] באתר Feldgrau.
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Panzerdivisionen/24PD-R.htm אודות הדיוויזיה] באתר lexikon-der-wehrmacht.

24
קטגוריה:יחידות גרמניות בקרב סטלינגרד
אאוטריקונודונטים

אֵאוּטְרִיקוֹנוֹדוֹנְטִים (שם מדעי: Eutriconodonta) היא סדרת יונקים, שהתקיימה בעידן המזוזואיקון בתקופות יורה תחתון עד קרטיקון עליון ונכחדה לפני 70 מיליון שנה. סדרה זו קדמה ליונקים המפותחים יותר מקבוצות המטאתריה, בה נכללים יונקי הכיס בני-זמננו, והאאותריה בה נכללים יונקי השליה בני-זמננו, אך היא הייתה מפותחת יותר מיונקי הביב. מאובני אאוטריקונודונטים נמצאו באירופה, אסיה ואמריקה הצפונית והדרומית. סדרה זו נכחדה כיום ואין להם נציגים חיים. מבנה הלסתות והכתפיים שלהם היה שונה מזה של כל יונק אחר.
== מאפיינים ==
האאוטריקונודונטים מילאו גומחות אקולוגיות דומות לאלו שממלאים כיום היונקים המודרניים, אף שהיו קטנים הרבה יותר. רבים מהם היו אוכלי חרקים יחד עם מספר אוכלי כל וכמה טורפים שניזונו מביצים, נבלות, בשר ויצורים אחרים. עם זאת, הם היו צריכים להישמר מטורפים אחרים גדולים יותר, כמו הדינוזאורים וזוחלים גדולים נוספים של התקופה. רבים מהם היו פעילי לילה.

הגוביקונודון היה בין הגדולים שבבני הסדרה, במשקל של עד 5.5 ק"ג. היה ביכולתו לטרוף חולייתנים אחרים, ובכלל זה צאצאי דינוזאורים. מינים אחרים כמו הוולטיקותריום יכלו לדאות בעזרת קרום תעופה, בדומה לסנאים דואים וכיסנאי דואה בני-ימינו. מינים נוספים מילאו את הגומחות האקולוגיות שאותן ממלאים כיום החדפים, החולדות, דובי הנמלים, העצלנים והפנגולינאים.

==מיון==
*סדרה אאוטריקונודונטים (Eutriconodonta) - נכחדה
****סוג ללא מקור Liaoconodon
***שבט ללא מקור Volaticotherini
**משפחה Jeholodentidae
**משפחה Amphilestidae
**משפחה Amphilestidae
**משפחה Klameliidae
**משפחה Gobiconodontidae - בה היה הרפנומאמוס
**משפחה Triconodontidae

==גלריה==
<gallery mode=packed>
קובץ:Gobiconodon.jpg|גוביקונודון
קובץ:Jeholodens BW.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1973
ויאצ'סלב וולודין

ויאצ'סלב ויקטורוביץ' וולודין (ברוסית: Вячеслав Викторович Володин; 4 בפברואר 1964, מחוז סראטוב) הוא מדינאי רוסי, המכהן כיו"ר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, הבית התחתון של הפרלמנט הרוסי מאז נבחר ב-25 בספטמבר 2016 לעמוד בראש המושב השביעי של הדומה, שנבחר ב-18 בספטמבר 2016, בבחירות לדומה. ב-7 באוקטובר 2021 נבחר לקדנציה שנייה ברוב של 80%.

==ביוגרפיה==
נולד בפברואר 1964 בכפר אלכסייבקה במחוז המשנה חוואלין שבמחוז סראטוב למשפחה מרובת ילדים. אמו הייתה מורה, אח אחד שלו שירת בצבא במשך שנים רבות ואחותו עובדת בחברת ייעוץ, שניהם חיים בסראטוב. לאחר סיום לימודיו התקבל ללימודים במכון ברטוב למיכון חקלאי (СИМСХ). ב-1985 היה לחבר במפלגה הקומוניסטית והשלים לימודיו ב-1986. בעת לימודיו התעסק בפעילות חברתית.

מ-1986 עבד כמרצה במכון. בשנת 1990 נבחר כחבר המועצה העירונית של סראטוב ומ-1992 היה לסגן יושב ראש הדומה המחוזית של סראטוב. ב-1995 השלים לימודיו באקדמיה הרוסית לשירות המדינה שתחת נשיא רוסיה ובשנת 1996 מונה לסגן מושל מחוז סראטוב. לאחר שהסתכסך עם המושל, דמיטרי איאצקוב החליט לפרוש משירות המדינה ועזב למוסקבה לעסוק בעסקים ולאחר מכן הצטרף לתנועת מולדת, שהוקמה על ידי ראש עיריית מוסקבה, יורי לוז'קוב.

ב-1996 למד במכון המשטרה בסנקט פטרבורג. ב-1999 נבחר כחבר הפרלמנט מטעם מפלגת "מולדת - רוסיה כולה" והיה לחבר במושב השלישי של הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית. היה לסגן יו"ר המפלגה וליו"ר הסיעה הפרלמנטרית. במהלך בחירות 2003 נבחר שוב כחבר פרלמנט, מטעם מחוז הבחירה מספר 156 בלאקובסקי לאחר שזכה לתמיכת 82% מהבוחרים וכיהן כסגן ראשון ליו"ר סיעת רוסיה המאוחדת.

משנת 2005 ועד ספטמבר 2011 היה למזכיר נשיאות המועצה הכללית של מפלגת רוסיה המאוחדת. בשנת 2007 נבחר שוב כחבר פרלמנט ועד אוקטובר 2010 כיהן כסגן יושב ראש הדומה הממלכתית. באוקטובר 2010 מונה לסגן ראש ממשלת רוסיה — מזכיר הממשלה במקום סרגיי סוביאנין שמונה לתפקיד ראש עיריית מוסקבה. בדצמבר 2011 מונה לסגנו הראשון של ראש סגל הקרמלין. במהלך הבחירות לנשיאות רוסיה 2012 היה חבר בצוות ממטה הבחירות של ולדימיר פוטין.

בבחירות 2016 נבחר מטעם רוסיה המאוחדת כחבר בפרלמנט ובספטמבר 2016 פוטין הציע למנות לתפקיד יושב ראש הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית. הצעתו נתמכה על ידי מפלגות הפרלמנט מועמדותו אושרה על ידי נציגי רוסיה המאוחדת לקראת מינויו בישיבת המליאה הראשונה שנערכה ב-5 באוקטובר 2016. ב-7 באוקטובר 2021, לאחר הבחירות לדומה הממלכתית, נבחר מחדש לקדנציה נוספת בהצבעה שנערכה במסגרת ישיבת המליאה הראשונה של הדומה השמינית, ברוב של 80%.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100125020140/http://www.volodin.ru/ גרסת ארכיון לאתר הרשמי] (2010)
* [http://www.politcom.ru/10942.html ביוגרפיה על פי אלכסיי מקרקין] 

קטגוריה:יושבי ראש הדומה הממלכתית
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:סגני ראש ממשלת רוסיה
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:סגני יו"ר הדומה הממלכתית
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1964
אברהם שיפרין

קברו בהר הזיתים
אברהם שיפרין (בבלארוסית: Аўраам Ісакавіч Шыфрын; 8 באוקטובר 1923, מינסק, ברית המועצות - 5 במרץ 1998, ירושלים, ישראל) היה פעיל זכויות אדם ציוני יליד ברית המועצות, סופר, עורך דין ופעיל פוליטי ישראלי שבילה עשור בכלא הסובייטי בעוון ריגול לכאורה, עבור ארצות הברית וישראל.

אברהם שיפרין היה אחד מברי-הסמכא המובילים בעולם על מערכת הכליאה ומחנות עבודת הפרך ברוסיה הסובייטית (ה"גולאג"). עדויותיו של שיפרין לפני ועדת המשנה לביטחון פנים של הסנאט של ארצות הברית ושל ועדות אחרות של הקונגרס ב-1973, סיפקו לעולם המערבי לראשונה רישום רחב על היקף פעילות מחנות העבודה ברחבי ברית המועצות.

==ביוגרפיה==
שיפרין נולד למשפחה יהודית במינסק. אביו, יצחק שיפרין, נעצר בשנת 1937 ונידון באשמת שווא לעשר שנות "עבודה מתקנת" בקולימה (סיביר) . לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות נשלח שיפרין, כבנו של אויב העם, לשרת ב"שטראפבאט" , מגדודי העונשין של ברית המועצות, ימים ספורים אחרי תחילת הקרבות נפצעו או נהרגו רוב מוחלט של חיילי היחידה, שלא אומנו ולא חומשו די הצורך. שיפרין נפצע והובל לבית חולים, בהבינו כי המשטר הסטליניסטי אינו רואה כל חשיבות בהישרדותם של בני אויבי העם, זייף את שמו הפרטי, תאריך ומקום לידתו, והמתין לשחרורו. עם החלמתו הוצב ביחידה אחרת בהתאם לזהותו החדשה, קיבל תפקידי פיקוד ועיטורים שונים, הוא השתתף בקרב קניגסברג וזכה למדליה בגין קרב זה . הוא השתחרר מן הצבא האדום ב-1945 בדרגת מאיור.

בין השנים 1949–1953 עבד כפרקליט עבור משרד ההגנה ובמקביל השתתף בפעילות ציונית מחתרתית. בשנת 1953 הואשם בריגול עבור ארצות הברית וישראל ונידון למוות. מאוחר יותר, הומר עונש המוות שלו למאסר של עשרים וחמש שנים בגולאג, חמש שנות גלות לאזורים מרוחקים, וחמש שנים של שלילת זכויות האזרח. בשנת 1963 שוחרר שיפרין מכלאו, לאחר שאיבד את אחת מרגליו בשנות הכלא. בשנת 1970 התאפשרה עלייתו לישראל. בעדות שמסר בפני ועדת החוקה של הסנאט בשנת 1973, מסר שיפרין כי שבויי מלחמה אמריקנים הוחזקו במחנות שבויים סובייטיים. עדות זו פותחה מאוחר יותר בידי הסופר האמריקאי נלסון דה מיל שהעמיד אותה בבסיס ספרו "בית הספר לקסם אישי" (1988).

בהמשך פרסם שיפרין תחקיר קונספירטיבי שבו טען כי טיסה 007 של קוריאן אייר לא התרסקה על נוסעיה, אלא הצליחה לנחות נחיתת חירום ונוסעיה נלקחו למחנות הסובייטים.

שיפרין היה נשוי לאליאונורה שיפרין ממנהיגות מפלגת הימין הישראלית "ימין ישראל". הוא התגורר בזכרון יעקב ובשנותיו האחרונות בירושלים.

==ספרו==
<div class="mw-content-ltr">
* The first guidebook to prisons and concentration camps of the Soviet Union, Uhldingen, Switzerland : Stephanus Edition, 1980
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://www.oryada.com/on-shifrin.htm תקציר הרצאה של אברהם שיפרין] על המחקר הפאראפסיכולוגי בברית המועצות
* [http://www.thenewamerican.com/culture/history/item/15039-enemy-of-the-gulag Enemy of the Gulag], 8 ביוני 1998, באתר "The New American" 

קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
סלים א-זענון

סָלִים אֶל-זַעְנוּן (בערבית: سليم الزعنون; 28 בדצמבר 1933 – 14 בדצמבר 2022), הידוע גם בשם אבו אל-אדיב, היה פוליטיקאי פלסטיני, ממייסדי הפת"ח וחבר הוועד המרכזי שלה, ויושב ראש המועצה הלאומית הפלסטינית בשנים 1993–2022.

== ביוגרפיה ==
זענון החל ללמוד משפטים באוניברסיטת קהיר בשנת 1955. הוא בעל תואר במשפטים משנת 1957 ותואר בפוליטיקה ובכלכלה בשנת 1958. הוא נבחר בהסכמה כללית לנשיאות המועצה הלאומית הפלסטינית ב-1993 במושב ה-21 שלה אשר נערך בעזה. הוא הוביל את הפרלמנט הערבי בקונגרס ה-16 שלו במרץ 2010.

בתאריך 2 בפברואר 2001 פורסם בעיתון "אל-חיאת אל-ג'דידה", שנחשב כמביע את העמדות הרשמיות של הרשות הפלסטינית, כי א-זענון הקים בקהיר פורום חדש של נציגים מן הרשות ומן הפזורה הפלסטינית. הפורום נקרא "הרשות לעצמאות לאומית", אשר תהיה כפופה למועצה הלאומית, ותגשים את עצמאות המדינה הפלסטינית. על פי הדיווח הפורום רואה את האמנה הלאומית הפלסטינית כתקפה, ומתבסס על ההחלטה ה-181 של העצרת הכללית של האו"ם (תוכנית החלוקה) ועל ההחלטה ה-194 (העוסקת בין היתר בנושא בעיית הפליטים הפלסטינים). אף שהחלטה 181 סותרת לכאורה את האמנה הלאומית הפלסטינית, משרד ההסברה של הרשות ובכירים פלסטינים פרסמו הודעות המתנערות ממנה.

בשנת 2000 טען זענון כי אהוד ברק טירפד כינוס של אש"ף בו תכנן ערפאת להכריז על מדינה פלסטינית עצמאית.

בשנת 2005 סוריה לא התירה לו להיכנס לתחומה כדי להיפגש עם ראשי חמאס והג'יהאד האסלאמי, מאחר שנציגיהם שהו בדמשק והיו אמורים לדון עמו על הצטרפות הארגונים לאש"ף.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1934
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2022
ססיליה רוד

ססיליה קתרינה ביירנסדוטר רוד (בשוודית: Cécilia Catharina Björnsdotter Rodhe; נולדה ב-1 בספטמבר 1961) היא דוגמנית ופסלת שוודית.

==ביוגרפיה==
רוד נולדה בגטנבורג. ב-1978 היא נבחרה למיס שוודיה ובתחרות מיס תבל 1978 עלתה לחמישיית הגמר, לאחר מכן היא עבדה כדוגמנית.

היא פסלת נודעת וערכה תערוכות ברחבי העולם, שני פסלים שיצרה ניצבים בשגרירות שוודיה בפריז ופסל אחד שעשתה ניצב בבית הספר הבינלאומי של האומות המאוחדות, הדיפלומט יאן אליאסון ששימש כנשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות אמר עליה: "האומנות של סיליה רוד מביאה השראה לשלום והרמוניה, ומביאה השראה לתקווה חדשה".

היא נודעה בנישואיה לטניסאי יאניק נואה ונודלו להם שני ילדים משותפים, בן, הכדורסלן ג'ואקים נואה ובת, רוד, המתגוררת בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:זוכות מיס שוודיה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1978
קטגוריה:פסלות
קטגוריה:פסלים שוודים
קטגוריה:מהגרות משוודיה לארצות הברית
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1961
התאחדות הכדורגל הפלסטינית

התאחדות הכדורגל הפלסטינית (בערבית: الاتحاد الفلسطيني لكرة القدم) היא הגוף המרכזי לכדורגל ברשות הפלסטינית והמנהלה של נבחרת פלסטין בכדורגל. יושב ראש ההתאחדות כיום הוא ג'יבריל רג'וב.

==היסטוריה==
===המועדון הערבי הפלסטיני===
פדרציית הכדורגל החדשה פלסטין נוסדה בשנת 1952. מחליפתה, התאחדות הכדורגל הפלסטינית, הוקמה בשנת 1962, היא הייתה חברה באיגוד התאחדויות הכדורגל הערביות מאז הקמתה ב-1974.

===הרשות הפלסטינית===
היא התקבלה כחברה בפיפ"א ב-1998, לאחר הקמתה של הרשות הפלסטינית. ההתאחדות נעשתה חברה גם בקונפדרציית הכדורגל של אסיה (AFC) באותה שנה ובהתאחדות הכדורגל של מערב אסיה.

ב-11 בפברואר 2011, התאחדות הכדורגל הפלסטינית הקימה את ליגת הנשים הראשונה.

==ליגת הכדורגל הפלסטינית==

הליגה התקיימה באופן לא סדיר ולא רשמי גם בתקופת המנדט ולאחרי כן זמן מה. ידוע על מספר ליגות שאורגנו גם בשנות ה-70, ה-80 ושנות ה-90 המוקדמות אולם באופן לא תדיר ולא מוסדר רשמית. רק ב-1998 עם הקמת ההתאחדות הפלסטינית באופן רשמי, הוקמה ליגת הכדורגל החצי מקצוענית שהופרדה לשתיים: הגדה המערבית ורצועת עזה. כמו כן רק בעונת 2010/2011 החלה הליגה סטנדרטים מקצועניים בליגה והפכה לליגה מקצוענית מוסדרת. בגדה המערבית וברצועת עזה יש ליגות כדורגל לגברים ולנשים וברצועה ישנה רק ליגת כדורגל לגברים, בכל ליגה ישנם 12 מועדוני כדורגל.

==קישורים חיצוניים==
* 

* ד"ר תמיר שורק, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=13088 הכדורגל הפלסטיני בישראל: לאומיות שנאלמה] - תרבות הגוף והספורט בישראל במאה העשרים, יד יצחק בן-צבי 2002

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: כדורגל
פלסטין
אנה ביורן

אנה ביורן (באיסלנדית: Anna Björnsdóttir; נולדה ב-4 ביולי 1954) היא שחקנית ודוגמנית איסלנדית. זוכת מיס איסלנד לשנת 1974.

==ביוגרפיה==
ביורן נולדה באיסלנד, ב-1974 היא נבחרה למיס איסלנד ובתחרות מיס תבל היא נבחרה ל"מיס ידידות" (Miss Amity) על ידי שאר המתמודדות בתחרות.

היא הייתה דוגמנית מצליחה במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 וייצגה על ידי סוכנות פורד בניו יורק ועל ידי סוכנות דוגמנות אחרת בקליפורניה.

היא הופיעה בפרסומות טלוויזיה רבות ברחבי ארצות הברית ובאירופה ודגמנה למותג טיפוח העור "נוקסמה".

היא למדה משחק וכשחקנית היא הופיעה בסרט ההמשך לאמריקן גרפיטי ובסדרת הטלוויזיה על טעם ועל ריח.

ב-1982 היא הפיקה את הסרט התיעודי "מאיסלנד לברזיל" העוסק במהגרים איסלנדים לברזיל במאה ה-19 וב-1987 היא הפיקה את הסרט "אהבה ומלחמה" על כלות המלחמה של איסלנד.

בשנת 2003 היא סיימה תואר ראשון בעצוב גרפי ומאז היא עובדת כמעצבת גרפית עצמאית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איסלנדיות
קטגוריה:דוגמניות איסלנדיות
קטגוריה:זוכות מיס איסלנד
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1974
קטגוריה:איסלנדיות שנולדו ב-1954
קטגוריה:איסלנדים שנולדו ב-1954
האצטדיון העירוני רמלה

אצטדיון טוטו רמלה, הידוע גם כאצטדיון העירוני רמלה, הוא אצטדיון כדורגל המכיל 2,000 מקומות ישיבה. האצטדיון, ממוקם ברחוב יהושע בן נון שבעיר, ולימים הוקם לצידו קניון עזריאלי רמלה שנחנך ב-2015.
== פעילות ==
בעבר שימש האצטדיון בתור מגרשה הביתי של בית"ר תל אביב רמלה עד לפירוק האיחוד בין עירוני רמלה לבית"ר תל אביב. את תצורתו הנוכחית קיבל האצטדיון ב-2012 כשהורחב ושודרג בעלות של כ-12 מיליון שקלים לרמת האירוח הנדרשת בליגה הלאומית עבור משחקי הקבוצה ואירח משחקים בליגה הלאומית מספטמבר 2013.

בשנת 2015 אירח האצטדיון שלושה משחקים בשלב הבתים של אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 שנערכה בישראל. לקראת הטורניר עבר האצטדיון שיפוץ קל.

האצטדיון אירח מ-2017 למשך 2 עונות את משחקי הבית של הפועל מרמורק בעת ששיחקה בליגה הלאומית עד שבסיום עונת 2018/19 ירדה לליגה א' ושבה לארח את משחקיה באיצטוני ברחובות.

האצטדיון מציע 300 חניות בסמוך לאצטדיון, יציעים קרובים לכר הדשא, שני מזנונים, אחד בכל יציע ומסך LED (שהותקן ב-2015) המקרין את זמן ותוצאת המשחק. לצד האצטדיון ישנו גם מגרש אימונים ובקרבת האצטדיון וקניון עזריאלי רמלה פועלים גם מרכז הטניס של רמלה ובריכת השחייה העירונית.

בתכנון העירוני העתידי האצטדיון מיועד להריסה לטובת הקמת מגדלי מגורים, ותכנון בניית אצטדיון עירוני חדש ומודרני אשר ימוקם במערב העיר בסמוך לכביש 200 שעל פי הערכה ראשונית שמסרה העירייה בדיווחיה תעלה הקמתו כ-30 מיליון שקלים.

==יציעי האצטדיון==
אצטדיון טוטו רמלה מכיל 2,000 מקומות ישיבה המתחלקים בין שני יציעים:
* היציע המערבי – היציע המרכזי מכיל 1,500 מקומות ישיבה ואת תא עמדת התקשורת.
* היציע המזרחי – היציע מכיל 500 מקומות ישיבה ומשמש כיציע אוהדי הקבוצה המארחת.

== גלריה ==
<gallery>
Ramla Municipal Stadium, 2021 05.jpg|היציע המערבי
Ramla Municipal Stadium, 2021 03.jpg|היציע המערבי
Ramla Municipal Stadium, 2021 04.jpg|היציע המזרחי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

רמלה
קטגוריה:רמלה: מבנים
קטגוריה:רמלה: ספורט
מיס תבל 1976

זוכת מיס תבל 1976, [[רינה מור]]
מיס תבל 1976 היא תחרות מיס תבל העשרים וחמש במספר. התחרות נערכה בתיאטרון לי שבהונג קונג.

בתחרות זכתה מלכת היופי של ישראל, רינה מור. זוהי הפעם הראשונה והיחידה בהיסטוריה של התחרות שבה זכתה מלכת היופי הישראלית.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
|-
! תואר
! זוכה
|-
| מיס תבל 1976
|
* - רינה מור
|-
| סגנית ראשונה
|
* - ג'ודית קסטיליו
|-
| סגנית שנייה
|
* - סיאן אדיי ג'ונס
|-
| סגנית שלישית
|
* - קרול ג'יין גרנט
|-
| סגנית רביעית
|
* - ג'ולי אן איסמאי
|-
| 12 המועמדות הסופיות
|
* - רינה מור
* - ג'ודית קסטיליו
* - סיאן אדיי ג'ונס
* - קרול ג'יין גרנט
* - ג'ולי אן איסמאי
* - ליליאן דאסטי
* - ורוניקה סומרס
* - מריה רייס
* - אנקא דיז'קואיזן
* - פאולין דייוויס
* - רוונה לאם
* - בנטא ליהאוג
|}

==שופטים==
* בריט אקלנד
* מרגרטה ארווידסון
* פלורינה בולקן
* רומן פולנסקי

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מיס תבל
קטגוריה:1976
קטגוריה:הונג קונג: תרבות
פקודה לא חוקית (סרט)

פקודה לא חוקית (באנגלית: Rules of Engagement) הוא סרט דרמה ופעולה משנת 2000 בכיכובם של סמואל ל. ג'קסון, טומי לי ג'ונס, גאי פירס, פיליפ בייקר הול, בן קינגסלי, אן ארצ'ר וברוס גרינווד. את התסריט כתב הסנאטור והסופר, יוצא חיל הנחתים, ג'ים ווב.

== עלילה ==
הסרט נפתח בשנת 1968 במהלך מלחמת וייטנאם. כוח נחתים בפיקודו של מפקד המחלקה סגן הייז הודג'ס (טומי לי ג'ונס) נקלע למארב שערך צבא צפון וייטנאם וסופג נפגעים רבים ובהם הודג'ס עצמו. מחלקת נחתים שפעלה בסמוך, שעליה מפקד חברו הטוב, סגן טרי צ'יילדרס (סמואל ל. ג'קסון), תקפה את עמדת הפיקוד של המארב וחילצה את הכוח. הודג'ס שבשל הפציעה היה מנוע מלהמשיך ולשרת ביחידות קרביות בנחתים למד משפטים ונעשה לפרקליט. צ'יילדרס המשיך לפקד על יחידות חי"ר בחיל ונעשה למפקד יחידת סיור מובחרת. משתקף המון זועם את שגרירות ארצות הברית בתימן שלח כוח מיחידה מובחרת של נחתים, בפיקוד קולונל צ'יילדרס, לחלץ מן השגרירות האמריקנית בתימן את השגריר (בן קינגסלי) ומשפחתו. הכוח הונחת במסוקים בסמוך לשגרירות, פינה את השגריר בבטחה תחת אש. לאחר שנהרגו שלושה מן הנחתים הבין צ'יילדרס כי האש מגיעה מתוך ההפגנה עצמה ופקד על אנשיו להשיב באש, למרות הסיכון לאזרחים שאינם חמושים. כתוצאה מכך נהרגו בקרב 83 אזרחים תימנים ובהם גם המחבלים ומאות נפצעו. לאחר שובו מוחלט להעמיד את צ'יילדרס למשפט צבאי באשמת רצח, וזה האחרון פונה לחברו הטוב, הודג'ס שישמש כסנגורו.

==קישורים חיצוניים==

* ..

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמת וייטנאם
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
התרבות הפרסית העתיקה

התרבות הפרסית העתיקה מתייחסת כחלק הקדום ביותר בהיסטוריה של איראן, אשר ראשיתה בממלכת פרס האחמנית בעת העתיקה (התקיימה במהלך המאה ה-8 ועד המאה ה-4 לפנה"ס). בתקופה זאת פרחה התרבות הפרסית בעקבות כיבושיהם של כורש הראשון ודרוויש, אשר הוביל ליצירתה של אימפריה פרסית אדירה שהייתה לגדולה ביותר עד לתקופתה. תרבות זו השפיעה והושפעה רבות מן התרביות אשר כבשה.

==שפה וכתב==

לאורך היסטוריה הקדומה של פרס השפה השלטת הייתה שפתה של תרבות עילם. השפה הפרסית ההודו-אירופית החלה לתפוס את מעמדה בעיקר במאה ה-6 לפנה"ס עם עליית כוחם של המלכים הפרסים לשלטון בדרום המישור האיראני. אולם דווקא במאה ה-5 לפנה"ס, כאשר האימפריה הפרסית הייתה בשיא גודלה וכוחה, השפה הארמית מאזור סוריה של היום הפכה לשפת המנהל של האימפריה הפרסית, בעוד שהשפה הפרסית הייתה שפת השלטון אך נותרה שולית. עם זאת השפה הפרסית השפיעה רבות באוצר המילים שלה על שפות מערביות ושמיות בהן עברית. כך למשל המילה פרדס שפרושה בפרסית "גן" חדרה לשפה העברית והערבית וכן גם לשפות המערב אשר שמשמעותה אצלם הנה "גן עדן" (למשל באנגלית: Paradise).

==אדריכלות==

האדריכלות הפרסית הושפעה מהתרביות אותן כבשה כגון עילם, בבל ויוון העתיקה. בעיר פרספוליס נבנו ארמונות, מקדשים ויצירות אומנות מלאכת מחשבת בידי בנאים וסתתים, חלקם יוונים וחלקם משאר קצות האימפריה.

==שלטון==

השלטון הפרסי היה תאוקרטי והושפע רבות ממבנה השלטון המצרי הקדום. למלך הפרסי הייתה שליטה בלתי מבוטלת על ממלכתו, ותחתיו היו פקידי שלטון רבים. אחרי כיבוש מצרים העתיקה, מלכי פרס הכתירו את עצמם לפרעוני מצרים.

==דת==

הדת השלטת בתרבות הפרסית בתקופה ההיא, הייתה הדת הזורואסטרית המתבססת על דמותו של זרתוסטרה, האמונה הייתה שהעולם מחולק בין כוחות הטוב וכוחות הרע ועל האדם יש ללכת בעקבות כוחות הטוב כנגד אותן כוחות כאוס המנסים להחריבו. הדת הזוראסטרית פרחה בתקופת האימפריה האחמנית.

קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:ממלכת פרס
עובד צור

עובד צור (נולד ב-4 בדצמבר 1948) הוא מורה ומחנך ישראלי. שימש כמזכיר קיבוץ מלכיה בשתי קדנציות. בשנים 1992–1997 כיהן כמזכ"ל תנועת הנוער העובד והלומד.

== ביוגרפיה ==
עובד צור נולד בבגדאד ועלה עם משפחתו לארץ בגיל שנה אל המושב נחלת יהודה. בגיל 11 עברה משפחתו לבני ברק, שם למד בבית הספר היסודי רמז ובתיכון העירוני. באותה שנה, החל את פעילותו כנער בתנועת הנוער העובד והלומד. את שרותו הצבאי עשה בנח"ל המוצנח במסגרת גרעין 'חירם', שחניכיו הם בוגרי הנוער העובד והלומד. הגרעין הגשים בקיבוץ מלכיה. מילא תפקידים מרכזיים בקיבוץ ובתנועה הקיבוצית. בוגר לימודי היסטוריה וחינוך במכללת אורנים ובעל תואר שני בחינוך מאוניברסיטת תל אביב. התחיל את דרכו החינוכית בהוראה בבית הספר היסודי בקיבוצו, לימד בבית הספר האזורי הר וגיא שבקיבוץ דפנה, משנת 1997 מלמד היסטוריה ואזרחות בתיכון בליך ברמת גן. בתפקידו זה הגיע עד לשלב הגמר ארצי בתחרות המורה של המדינה. שימש כמנהל פדגוגי של רשת 'דרור בתי חינוך' עד לשנת 2015.

שימש במגוון תפקידי הדרכה וריכוז בתנועת הנוער העובד והלומד, כראש מחלקת הדרכה, ראש אגף חינוך ולבסוף כמזכ"ל. במהלך כהונתו כמזכ"ל תמכה התנועה בהנהגתו בהסכמי אוסלו ובהסכם השלום עם ירדן. התנועה בהנהגתו לקחה חלק חשוב בהפגנה "כן לשלום ולא לאלימות" בה נרצח רבין. לאחר רצח רבין יצא כנגד האחדות המזויפת, לטענתו, שבאה לידי ביטוי בהשתתפות גורמים מסיתים בעצרות זיכרון. לתנועת בני עקיבא קרא "קבלו עולה של דמוקרטיה ועשו חשבון נפש על התנהגותכם לפני הרצח". דברים אלו עוררו סערה ציבורית והובילו לקריאה נרחבת, בהובלתו של עמרם מצנע, להתפטרותו. מצנע אף קרא להפסיק את התקציבים לתנועת הנוער העובד והלומד.

צור הגה, יזם וערך פרסומים בתחום החינוך ובהם "לעולם אדם"- תוכנית הדרכה רב שכבתית ובינתחומית של תנועת הנוער העובד והלומד. ערך את האנתולוגיה "הכיבוש, אנחנו ומה הלאה?"- במלאת עשרים שנה למלחמת ששת הימים, עליה הגיב ראש הממשלה יצחק שמיר באמרו כי תכנה כמו כריכתה שחור משחור. השתתף בסרט התיעודי "החלום שלי - הסיוט שלך", בו מתועדים מפגשים בין דתיים וחילוניים הדנים בסוגיות יסוד בחברה הישראלית. בתגובה לדברי הרב עובדיה יוסף, אשר כינה את מורי ישראל בשם הגנאי "חמורים", פרסם את הבלדה על הגאון והחמור, ובה ביקורת חריפה על דברי הרב.

בשנת 2011 ראה אור ספרו "ההורה השלישי" בהוצאת "דרור לנפש".
בשנת 2018 שודרה בטלוויזה החינוכית הישראלית השריקה של התנועה, תוכנית תיעודית העוקבת אחר סיפורן של תנועות הנוער בישראל ובה התראיין עובד צור וטען כי "הרוצחים ניצחו", בהתייחסו לרצח רבין.
בשנת 2022 ראה אור ספרו החדש, "סברס פולני", גם הוא בהוצאת "דרור לנפש".

=== חיים אישיים ===
נשוי, אב לארבעה ילדים וסב לנכדים.

==ספריו==
* ההורה השלישי, הוצאת דרור לנפש 2011.
* סברס פולני, הוצאת דרור לנפש 2022

== קישורים חיצוניים ==

* - מאמר דעה ב-ynet
* כתבה באתר סרוגים
* - פרק 4 - צעירים לנצח - בהשתתפות עובד צור
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכיה: אישים
קטגוריה:הנוער העובד והלומד
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:בוגרי תיכון רמז (בני ברק)
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל תיכון בליך
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
גוסטב שמידט

גנרל גוסטב שמידט (בגרמנית Gustav Schmidt; 24 באפריל 1894 – 7 באוגוסט 1943) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, והתאבד במהלך קרב קורסק.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
שמידט נולד ב-24 באפריל 1894 בקארדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-20 (הברנדנבורגי ה-3 - הרוזן טוינצין פון ויטנבורג), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר שמידט ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1936 הועלה שמידט לדרגת אוברסט לויטננט, וב-12 באוקטובר 1937 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-59. ב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט התחלופה ה-216.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-10 באוקטובר 1939 מונה שמידט למפקד רגימנט הרגלים ה-74, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-19 במסגרת הקורפוס ה-4. ב-4 בספטמבר 1940 קיבל שמידט על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בנובמבר 1940 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-19. במהלך מבצע ברברוסה לחם שמידט עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-19 במסגרת הקורפוס הממונע ה-57, והשתתפה בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק והקרב על מוסקבה. ב-5 בינואר 1942 מונה שמידט למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-19, וב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-22 באפריל 1942 קיבל שמידט על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל לויטננט. בחורף 1943 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה ולחמה עמה בקרבות באזור הדונייץ וחרקוב, ועל פעולותיו קיבל שמידט תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בקיץ 1943 לחמה הדיוויזיה שבפיקודו בקרב קורסק כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת פלגת הארמייה קמפף, ובעקבות כיתור הדיוויזיה על ידי הרוסים התאבד שמידט ב-7 באוגוסט 1943 על מנת לא ליפול בשבי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/SchmidtG-R.htm גוסטב שמידט] באתר www.lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
קבוצת AIA

קבוצת AIA  (בסינית&#x3A; <span lang="zh">友邦保險控股有限公司</span>) היא קבוצה העוסקת בביטוח ופיננסים. AIA היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בבורסת הונג קונג ויש לה נוכחות ב-18 שווקים באסיה-פסיפיק. קבוצת AIA היא הקבוצה הפאן-אסייתית הגדולה ביותר בתחום. 

בשנת 2010 ביצעה החברה הנפקה ראשונית, השלישית בגודלה בהיסטוריה עם גיוס של 20.51 מיליארד דולר.

ביוני 2014, AIA סינגפור הוכתרה "המעסיק הטוב ביותר באסיה", וקיבלה את פרס HR אסיה.

שווי החברה מוערך (ספטמבר 2016) בכ-80 מיליארד דולר.

AIA היא הספונסרית של קבוצת הכדורגל טוטנהאם.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות סיניות
קטגוריה:חברות ביטוח
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בהונג-קונג
הנס קלנר

גנרל הנס קלנר (בגרמנית: Hans Källner; 9 באוקטובר 1898 – 18 באפריל 1945) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ונהרג לקראת סוף המלחמה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
קלנר נולד ב-9 באוקטובר 1898 בקטוביץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 באמצע מלחמת העולם הראשונה התגייס קלנר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט היגר ה-11, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה פרש קלנר מהצבא, והצטרף למשטרה בפוטסדאם. בשנת 1935 הצטרף קלנר לוורמאכט, והצטרף לרגימנט הפרשים ה-4. בשנת 1937 מונה קלנר למפקד הגדוד השני ברגימנט הפרשים ה-4, ובקיץ 1939 מונה למפקד גדוד הסיור ה-11.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה קלנר מפקד גדוד הסיור ה-11, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, כחלק מהדיוויזיה ה-11 במסגרת הקורפוס ה-1. ב-1 בנובמבר 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, במהלך המערכה על צרפת לחם עם גדודו שוב כחלק מהדיוויזיה ה-11 במסגרת הקורפוס ה-1. בקיץ 1941 מונה קלנר למפקד רגימנט הרובאים ה-73, ולחם עמו במבצע ברברוסה כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-19 במסגרת הקורפוס הממונע ה-57. ב-1 במרץ 1942 הועלה קלנר לדרגת אוברסט, וב-3 במאי 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 ביולי 1942 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-19, שהפכה זמן קצר לאחר מכן לחטיבת הפאנצרגרנדיר ה-19. ב-7 באוגוסט 1943 מונה קלנר למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-19, וב-1 בנובמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-10 בפברואר 1944 קיבל קלנר תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 ביוני אותה שנה הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-23 באוקטובר 1944 קיבל קלנר תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-18 באפריל 1945 נהרג קלנר בשעת ביקורו בחזית.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KaellnerH-R.htm הנס קלנר] באתר www.lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
וילהלם פהרמבאכר

גנרל וילהלם פהרמבאכר (בגרמנית: Wilhelm Fahrmbacher; 19 בספטמבר 1888 – 27 באפריל 1970) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פהרמבאכר נולד ב-19 בספטמבר 1888 בצווייבריקן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס פהרמבאכר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-4, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. פהרמבאכר נפצע במהלך הקרבות, וב-22 במרץ 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פהרמבאכר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1931 מונה פהרנבאכר למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הארטילריה ה-7 (הבווארי), וב-1 בפברואר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-1 באוגוסט 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 במרץ 1938 מונה למפקד אגד הארטילריה ה-35. ב-10 באוגוסט 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-5, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה פהרמבאכר מפקד הדיוויזיה ה-5, ופיקד עליה בחזית המערבית כחלק מהקורפוס ה-12 במסגרת הארמייה הראשונה. במהלך המערכה על צרפת לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, ובשלב השני כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת הארמייה השנייה. ב-24 ביוני 1940 קיבל פהרמבאכר על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-25 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים, ומונה למפקד הקורפוס ה-7. במהלך מבצע ברברוסה לחם פהרמבאכר עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם עמו כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית. ב-8 בינואר 1942 פרש פהרמבאכר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, וב-1 במאי 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-25 בצפון צרפת. במהלך הפלישה לנורמנדי לחם פהרמבאכר עם הקורפוס שבפיקודו בניסיון לבלום את בעלות הברית, ולאחר מבצע קוברה התבצר בלוריאן עד סוף המלחמה, וב-10 במאי 1945 נכנע לצבא האמריקני.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1950 שוחרר פהרמבאכר מהשבי, ועבר למצרים שם עבד כיועץ צבאי. לאחר מכן חזר פהרמבאכר לגרמניה, והתגורר בגרמיש-פרטנקירכן עד למותו ב-27 באפריל 1970.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/F/FahrmbacherWilhelm.htm וילהלם פהרמבאכר] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בכסף
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1970
הקורפוס ה-25 (ורמאכט)

הקורפוס ה-25 (בגרמנית: XXV. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם בבאדן-באדן ב-24 בנובמבר 1938 בשם "מפקדת הכוחות בריין העליון", והועמד תחת פיקוד אלפרד וגר.

עם פרוץ המלחמה היה וגר מפקד מפקדת הכוחות בריין העליון, שהפכה ב-17 בספטמבר 1939 לקורפוס ה-25, והייתה חלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית.

במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C, ולאחר מכן נשאר בצפון צרפת. ב-1 במאי 1942 מונה וילהלם פהרמבאכר למפקד הקורפוס, ובמהלך הפלישה לנורמנדי לחם פהרנבאכר עם הקורפוס שבפיקודו בניסיון לבלום את בעלות הברית. לאחר מבצע קוברה התבצר הקורפוס בלוריאן עד סוף המלחמה, וב-10 במאי 1945 נכנע לצבא האמריקני.

==מפקדים==
* אלפרד וגר (24 בנובמבר 1938 - 6 בנובמבר 1939)
* קרל פון פראגר (6 בנובמבר 1939 - 1 במאי 1942)
* וילהלם פהרמבאכר (1 במאי 1942 - 10 ביוני 1944)
* דיטריך פון קולטיץ (10 ביוני 1944 - 16 ביוני 1944)
* וילהלם פהרמבאכר (16 ביוני 1944 - 10 במאי 1945)

==סדר הכוחות==
===המערכה על צרפת===
במערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-557
* הדיוויזיה ה-555
* הדיוויזיה ההררית ה-6

===הפלישה לנורמנדי===
במהלך הפלישה לנורמנדי כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הצנחנים ה-2
* הדיוויזיה ה-275
* הדיוויזיה ה-265
* הדיוויזיה ה-343

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XXVKorps-R.htm הקורפוס ה-25] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
25
X+Y

X+Y (רמז לנוסחה מתמטית), בארצות הברית פורסם בשם A Brilliant Young Mind (בעברית: "הצעיר המבריק"; מילולית: "הגאון הצעיר") הוא סרט דרמה בריטי אשר יצא ב-2014, בבימויו של מורגן מת'יאוס (Morgan Matthews) ובכיכובם של השחקנים אייסה באטרפילד, רייף ספול, סאלי הוקינס, אדי מארסן, ויו יאנג.

הסרט, המבוסס על סדרת-הטלוויזיה הדוקומנטרית מבית-היוצר של ה-BBC "הגאונים-הצעירים" (Beautiful Young Minds; מילולית: "מוחות-צעירים מופלאים"), מתמקד בנער גאון-מתמטי אנגלי בשם ניית'ן אליס (אייסה באטרפילד) שמתקשה בקשרים בין-אישיים, אך מוצא נחמה במספרים. כאשר הוא נבחר לייצג את הממלכה המאוחדת באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית, ניית'ן יוצא למסע במהלכו הוא מתמודד עם אתגרים בלתי-צפויים, כמו להבין את מדע האהבה. דמותו של ניית'ן מבוססת על הגאון-המתמטי האנגלי דניאל לָיְטווינג (Daniel Lightwing) שזכה במדליית-כסף באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית 2006.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-5 בספטמבר 2014. הבכורה האירופית הייתה בפסטיבל הסרטים של לונדון ב-13 באוקטובר 2014. הקרנת-הבכורה הקולנועית בבריטניה הייתה ב-13 במרס 2015. הסרט לא יצא לאקרנים בישראל.

==צוות השחקנים==

{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
| אייסה באטרפילד
| ניית'ן אליס
| גיבור הסרט. נער גאון-מתמטי.
|-
| רייף ספול
| מרטין המפרייס
| מורה למתמטיקה בתיכון. אדם בודד. מכין את ניית'ן לאולימפיאדה מאז היה ניית'ן ילד קטן.
|-
| סאלי הוקינס
| ג'ולי אליס
| אמו של ניית'ן. מתאלמנת מבעלה בתאונת-דרכים בתחילת הסרט ומאז חיה לבדה עם הילד.
|-
| אדי מארסן
| ריצ'רד
| המורה-המלווה של נבחרת בריטניה לאולימפיאדה.
|-
| יו יאנג
| ז'אנג מאי
| חברתו של ניית'ן. חברה בנבחרת סין לאולימפיאדה.
|-
| ג'ק דייוויס
| לוק שלטון
| אחד מחברי נבחרת בריטניה.
|-
| אלכסה דייוויס
| רבקה
| אחת מחברי נבחרת בריטניה.
|-
| מרטין מק'קאן
| מיכאל אליס
| אביו של ניית'ן. נהרג בתאונת דרכים בתחילת הסרט.
|-
| אלכס לות'ר
| אייזק קופר
| אחד מחברי נבחרת בריטניה.
|-
| אדוארד בייקר-קלוס
| ניית'ן אליס הצעיר
| ניית'ן אליס בן ה-9.
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטים בריטיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים על מתמטיקה
קטגוריה:סרטי התבגרות בריטיים
קטגוריה:מחוננות בקולנוע
המשמר הנשיאותי הפלסטיני

[[מחמוד עבאס וג'ו ביידן צועדים בין אנשי המשמר הנשיאותי הפלסטיני]]
המשמר הנשיאותי הפלסטיני (בערבית: الحرس الرئاسي الفلسطيني) הוא גוף של מנגנוני הביטחון הפלסטינים תחת שליטה ישירה של נשיא הרשות הפלסטינית. התפקיד העיקרי שלו הוא הגנה על הנשיא ובכירים אחרים ברשות הפלסטינית, כמו גם לבצע פעולות טקסיות. הכוח אחראי גם על פעולות לחימה מיוחדות.

נכון לשנת 2017, עומד בראש המנגנון מוניר א-זועבי.

==הקמה==
קודמו של המשמר הנשיאותי היה "הביטחון הנשיאותי", אשר הוקם בשנת 1994 על ידי נשיא הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת והורכב בעיקר מחברי כוח 17.
בשנת 2006, הביטחון הנשיאותי הוקם ככוח נפרד בשם "המשמר הנשיאותי". המשמר הנשיאותי כולו הורכב מפעילי פת"ח הנאמנים לאבו מאזן. ארצות הברית הייתה מעורבת מאוד בהכשרת הקצינים אשר תואמו מטעמה על ידי לוטננט גנרל קית' דייטון. האימון היה חלק ממאמץ שיטתי לחזק את עבאס ואת נאמניו חברי הפת"ח כדי להתמודד עם ההצלחה המדינית של חמאס, שזכה בחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית בשנת 2006 והרכיב את הממשלה הפלסטינית החדשה. חמאס יצר שירות ביטחון בפני עצמו בתוך הרשות הפלסטינית.

==הכוח היום==
המשמר מונה ארבעה גדודים ונכון לשנת 2006, ההערכה היא כי משרתים בו כ-3,500 לוחמים, אך הוא תוכנן לגדול משמעותית. בית הספר של המשמר יושב ביריחו ובסיס האימונים והמטווחים נמצאים בנועיימה.

באפריל 2014 הצטרפו לראשונה 22 לוחמות קומנדו למשמר הנשיאותי.

==ראו גם==
*כוח 17
*המודיעין הכללי (הרשות הפלסטינית)
*הביטחון הלאומי (הרשות הפלסטינית)
*הביטחון המסכל (הרשות הפלסטינית)
*המשטרה הפלסטינית
*משטרת החופים הפלסטינית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנגנוני הביטחון הפלסטיניים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: צבא וביטחון
הרמן-ברנהרד ראמקה

גנרל הרמן-ברנהרד ראמקה (בגרמנית: Hermann-Bernhard Ramcke; 19 בספטמבר 1888 – 27 באפריל 1970) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ואחד מהבודדים שקיבלו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
ראמקה נולד ב-24 בינואר 1889 בשלזוויג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס ראמקה לצי הקיסרי הגרמני, ושירת בו במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר ראמקה ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1934 הועלה לדרגת מיור, ובשנת 1937 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-19 ביולי 1940 הועבר ראמקה לדיוויזיה האווירית ה-7, ובאביב 1941 לחם עמה בקרב על כרתים כשהוא משמש כמפקד רגימנט הצנחנים ה-1. לאחר הניצחון בכרתים מונה ראמקה למפקד חטיבת צנחנים מאולתרת, וב-22 ביולי 1941 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-21 באוגוסט 1941 קיבל ראמקה על פעולותיו בכרתים את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובשנת 1942 נשלח עם חטיבתו לצפון אפריקה. בשעת הנסיגה של קורפוס אפריקה לאחר התבוסה בקרב אל עלמיין, כותרה חטיבתו על ידי הכוחות הבריטיים, אולם במקום להיכנע, הוביל ראמקה את חייליו מערבה, תפס טור משאיות אספקה בריטיות והצליח לחבור לכוחותיו הציר הנסוגים בפיקוד רומל בשלהי נובמבר 1942. ראמקה נשלח לגרמניה, שם הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל באופן אישי על ידי אדולף היטלר. ב-21 בדצמבר 1942 הועלה ראמקה לדרגת גנרל לוטננט, וב-12 בפברואר 1943 מונה למפקד דיוויזיית הצנחנים ה-2. לאחר פלישת בעלות הברית לאיטליה נשלח ראמקה לאיטליה, והשתתף בכיבוש רומא, וכוח שלו השתתף בחילוץ מוסוליני מכלאו. לאחר הפלישה לנורמנדי נשלח ראמקה לצרפת, שם השתתף במערכה בנורמנדי. לאחר שכוחות בעלות הברית הצליחו לפרוץ החוצה מחצי האי נורמנדי, במסגרת מבצע קוברה, מונה ראמקה למפקד נמל ברסט, שבחבל ברטאן, כשתחת פיקודו כ-35,000 חיילים, וקיבל פקודה מהיטלר להפוך אותה למבצר ולהגן עליה עד הסוף (כמו ערי נמל נוספות בצפון צרפת, שנותרו מאחורי הקווים של בעלות הברית). ב-1 בספטמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הצנחנים, וב-19 בספטמבר 1944 קיבל תוספת חרבות ויהלומים לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. זמן קצר לאחר מכן נכנע ראמקה בראש כוחותיו לצבא האמריקני.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1951 הוסגר ראמקה לצרפת, שם רצו לדונו על פשעי מלחמה, אולם ראמקה הצליח לברוח לגרמניה. לאחר מכן הסגיר ראמקה את עצמו מרצון, ונשפט ל-5 שנות מאסר, אולם לאחר שטרוי מידלטון העיד לטובתו שוחרר ראמקה מהכלא. לאחר שחרורו התגורר ראמקה בקאפלן והיה חבר בתנועת אנשי האס אס לשעבר HIAG , וב-4 ביולי 1968 מת והוא בן 79 שנים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=123603358 הרמן-ברנהארד ראמקה] באתר הספרייה הלאומית של גרמניה (בגרמנית)

קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון, חרבות ויהלומים
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
דידייה נדונג

דידייה איברהים נדונג (בצרפתית: Didier Ibrahim Ndong; נולד ב-17 ביוני 1994 בלמברנה) הוא כדורגלן גבוני המשחק בעמדת הקשר בקבוצת א-ריאד ובנבחרת גבון.

==קריירה==
נדונג החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של ספקסיין, בגיל 11. בשנת 2011 חתם לארבע שנים בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-26 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו תחת המאמן נביל קוקי, בניצחון 1–2 על ג'י.אס. קיירואן, באותה העונה לא שותף כלל בעוד במשחקים. ב-14 באפריל 2013 כבש את שער הבכורה שלו נגד סטייד טוניסיאן בניצחון 0–1. באותה העונה זכה עם הקבוצה באליפות תוניסיה. ב-3 בינואר 2015 חתם נדונג ל-4 וחצי שנים במועדון הצרפתי לוריאן. לאחר שהיה נחשב לשחקן מוביל בקבוצה נמכר לקבוצה האנגלית סנדרלנד ב-31 באוגוסט 2016, תמורת 13.8 מיליון פאונד, ובנוסף שבר את שיא הקנייה היקר ביותר של הקבוצה. ב-4 בפברואר 2017 כבש נדונג את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 על קריסטל פאלאס. בינואר 2019 עבר לגנגאן הצרפתי.

==נבחרת גבון==
בשנת 2012 בעודו בן 18 זומן לנבחרת גבון.

==תארים==
;סי.אס. ספקסיין
* אליפות הליגה התוניסאית: 2012/2013

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים גבונזים
קטגוריה:קשרי כדורגל גבונזים
קטגוריה:כדורגלני ספקסיין
קטגוריה:כדורגלני לוריאן
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני דיז'ון
קטגוריה:כדורגלני ייני מלטיאספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גבון
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:ספורטאים זרים בתוניסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:ילידי 1994
זאב אירואסייתי

זאב אירואסייתי (שם מדעי: Canis lupus lupus) הוא תת-מין של זאב מצוי מהסוג כלב החי ביבשת אירופה ביערות ובאזורי ערבה. 
== מאפיינים ==
תת-מין זה הוא הגדול ביותר בין זאבי העולם הישן ויכול לשקול 39 ק"ג, אך נמצאו גם זאבים ששקלו גם 70–80 ק"ג. אורכם מגיע לאורך 110–148 ס"מ. הפרווה שלהם קצרה וגסה עם גב חום, שערות מעט אדמדמות לאורך צידי הגוף והזנב ופנים אפורות עם לחיים וגרונות לבנים. זאבים אלה נוטים ליילל לזמן ממושך יותר מזאבי אמריקה.

הזאבים של אירופה ואסיה ניזונים מיצורים החיים במשכנות האדם או מפסולת, עקב הפעילות האנושית הצפופה. עם זאת ביערות ואזורים נוספים הם יכולים לצוד מיני פרסתנים כמו אייל קורא, אייל אדום, אייל הכרמל וחזיר בר. טרף זה מצוי בעיקר באזורים הררים במזרח אירופה. בנוסף הם ניזונים מאייל הצפון, מופלון, ביזון אירופי, יעל, צפיר אלפיני, עז הבר, יחמור אירופי ואייל מושק.

הזאבים צדים בלהקות חברתיות ומתואמות העוזרות להפיל חיות הגדולות מהזאב וכן לחסום נתיבי בריחה. הם יכולים לרוץ לאורך קילומטרים רבים ללא הפסקה במהירות. הם קורעים את טרפם בניביהם הגדולים והורגים בנשיכה בגרון או טורפים אותו חי.

כיום הזאבים יותר נדירים מבעבר והם נפוצים בעיקר במזרח אירופה ובערבות אסיה וכן בשמורות באירופה.
==ראו גם==
*זאב טיבטי
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:כלב
קטגוריה:יוון: יונקים
קטגוריה:פינלנד: יונקים
קטגוריה:אסטוניה: יונקים
קטגוריה:רוסיה: יונקים
העיר המגודרת קאולון

העיר המגודרת קַאוּלוּן הייתה מתחם בתי מגורים בלתי חוקי בקאולון סיטי, הונג קונג, שהיה היישוב הצפוף בעולם.

==היסטוריה==
התיעוד ההיסטורי של העיר קיים החל מתקופת שושלת סונג, כאשר הוקם מוצב צבאי במקום על מנת לסחור במלח. בשנת 1810 הורחב המוצב והוקם מבצר ימי קטן במקום. בשנת 1842, לאחר העברת השלטון על האי הונג קונג לידי האימפריה הבריטית במסגרת חוזה נאנקינג, החלו הרשויות הסיניות בתגבור המבצר על מנת למנוע התפשטות של ההשפעה הבריטית, ובין השאר בנו את הגדר שנתנה לעיר את שמה.

בשנת 1898, הועברו הטריטוריות החדשות לשלטון האימפריה הבריטית. אבל העיר נותרה בשלטון סין והפכה למובלעת בשטח הבריטי. ב-1899 כבשו הבריטים את העיר.

על אף שהכריזו ריבונות על העיר, הבריטים לא הרבו להתעסק בעיר ובנעשה בה, ובמשך שלטונם מגורי החיילים הנטושים הפכו לבתים ארעיים, והכנסייה הפרוטסטנטית אף הקימה בעיר בית אבות. בשנת 1933 הכריזו הבריטים על רצונם להרוס את המתחם. 

בזמן הכיבוש היפני במלחמת העולם השנייה, היפנים הרסו את חומת המתחם והשתמשו בחומרי הבניין כדי להרחיב את נמל התעופה קאי טאק הסמוך. 

לאחר כניעת יפן, הכריזה הרפובליקה העממית של סין ריבונות על המתחם, ובשנת 1947 פלשו 2,000 פליטים ממלחמת האזרחים בסין למתחם והתיישבו עליו. לאחר ניסיון כושל לסלק אותם ב-1948, החל המנהל הבריטי להתעלם מהקורה בעיר.

בשנת 1950 פרצה במתחם שרפה שהשמידה יותר מ-2,500 בתים, דבר שהביא לתנופת בנייה מתוך ההריסות.

בגלל שכוחות אכיפת החוק כמעט ולא פעלו במתחם, הפכה העיר למקלט לפושעים ופורעי חוק. בשנות ה-50 השתלטו על המתחם הטריאדות, שהקימו בתי בושת, מאורות סמים והימורים. בשנות ה-60 נבנתה העיר בקצב מהיר, כשקומות חדשות מתווספות בצורה לא מסודרת מעל הקומות הקיימות. בשל הקרבה לנמל התעופה קאי טאק הוגבלה הבניה ל-13–14 קומות. המטוסים המנמיכים לנחיתה חלפו קרוב מאוד לגגות הבניינים וגרמו לרעש רב בעיר.

תנאי החיים בעיר לא היו קלים. הסמטאות בין הבניינים היו צרות מאוד, 1-2 מטר רוחב, וסבלו מניקוז גרוע. אור השמש כמעט ולא הגיע לסמטאות וחלקן הוארו על ידי פלואורסצנטים. בין הבניינים נבנו מעברים עיליים שאפשרו מעבר בעיר מבלי לדרוך על הקרקע. תנאי התברואה בעיר היו רחוקים מאלה שהונהגו בחלקים אחרים של הונג קונג.

בשנת 1987 הוחלט להרוס את המתחם ולהפכו לפארק. 33 אלף תושבי המקום התבקשו להתפנות תמורת פיצוי. עד 1992 התפנו כל התושבים, וב-1993 החלו העבודות להריסת המבנים.
הפארק העירוני קאולון שהוקם על חורבות מתחם המגורים

==אוכלוסייה==

אוכלוסיית המתחם כללה כמה מאות תושבים עד מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה החלה אוכלוסיית המתחם לגדול. בשנת 1987 נערך מפקד אוכלוסין ובו נספרו 33,000 תושבים בשטח של כ-26,000 מטר רבוע, צפיפות אוכלוסין של 1,255,000 תושבים לקילומטר רבוע.

== גלריה ==
{| align=center
|<gallery widths="200" heights="180" perrow="6">
קובץ:KWC - Night.jpg|רחוב הגובל בעיר המגודרת קאולון
קובץ:KWC - Playground.jpg
קובץ:KWC - Alley.jpg|סמטה בעיר
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* דורון פישלר, [https://www.osimhistoria.com/theanswer/hatshuva_ep52 צפוף פה], הפודקאסט "התשובה" (החל מ-24:25)

קטגוריה:הונג קונג
קטגוריה:מובלעות לשעבר
קטגוריה:שכונות מצוקה
קטגוריה:הונג קונג: מבצרים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1668
RDF (מיחזור)

מפעל ייצור RDF הממוקם בפארק המיחזור חירייה
(Refuse Derived Fuel (RDF (נקרא גם: (solid recovered fuel / specified recovered fuel (SRF)) הוא דלק המיוצר מסוגי פסולת שונים כגון "פסולת עירונית מוצקה" (MSW), פסולת יבשה מהתעשייה ופסולת מאתרי מסחר שונים.

בעברית ה-RDF נקרא "דלק תולד פסולת".

דלק ה-RDF מורכב בעיקר מחומרים דליקים, יבשים ברובם כגון פלסטיק לסוגיו (ללא פלסטיק מסוג PVC), קרטון, נייר וטקסטיל.

מתקני עיבוד המכינים את ה-RDF ממוקמים בדרך כלל בקרבת מקור של פסולת מוצקה בעוד שייתכן ומתקן הבעירה, המנצל את הערך הקלורי הגבוה של הפסולת המעובדת, שהוא יעד הקצה של ה-RDF, יימצא במקום מרוחק יותר וה-RDF ישונע אליו. 

ההבדל בין SRF לבין RDF הוא בעובדה שה-RDF מיוצר על פי תקנים בינלאומיים כגון CEN / 343.

ייצור RDF נחשב כהשבה לאנרגיה של פסולת, אחת מסדרת הפעולות לטיפול בפסולת המוצעות במדרג הפסולת.

== תהליך הייצור ==
חומרים כגון זכוכית, מתכת, חול ואבנים מוסרים במהלך תהליך העיבוד והטיפול שכן הם חומרים לא דליקים. המתכת מוסרת באמצעות מגנט והזכוכית, החול והאבנים באמצעות נפה או מסננת מכנית. לאחר מכן, סכין אוויר משמש להפריד את החומרים הקלים מן הכבדים. לחומרים הקלים יש ערך קלורי גבוה יותר והם יוצרים את ה-RDF הסופי. החומרים הכבדים ימשיכו בדרך כלל למטמנה. את החומר הסופי ניתן להעביר הלאה בצורה שבה הוא מתקבל, כתערובת פשוטה, או שניתן לדחוס אותם למלבנים דמויי לבנים.

== טכנולוגיית RDF בישראל ==
מפעל נשר רמלה החל לקלוט RDF מחברת דניאלי בסביבה בע"מ בשנת 2014 והחל משנת 2016 גם ממפעל לייצור RDF בפארק המחזור חירייה שהוקם ב-2015 על ידי ורידיס מקבוצת דלק מוטורס, בבעלות משותפת עם איגוד ערים דן לתברואה ועם נשר מפעלי מלט ישראליים. 

בעוד חברת דניאלי בסביבה בע"מ מכינה את ה-RDF מפסולת יבשה מהתעשייה בלבד, המפעל של 'ורידיס' מכין אותו מפסולת עירונית מוצקה (MSW) לאחר הפרדתה מהפסולת הרטובה, האורגנית.

מפעלי המלט התחייבו לקנות RDF מהמפעל למשך תקופה של 30 שנה ואיגוד ערים דן התחייב לספק במשך תקופה זו את הפסולת הדרושה להכנת RDF זה.

למפעל כושר ייצור של כ-500 טון RDF ביום כאשר הוא מקבל לטיפול כ-1,500 טון פסולת מעורבת, רטובה ויבשה, כמחצית מכמות הפסולת היומית המפונה מגוש דן ומשונעת לאתר חירייה. נכון ל-2019 כ-400 טון מנוצלים להפקת דלק תולד פסולת-RDF, תחליף מזוט, כחומר בעירה לכבשן הראשי במפעל נשר רמלה. כ-1000 טונות מועברים באמצעות משאיות לאתר 'טובלן' בבקעת הירדן ליצירת קומפוסט. למעט חקלאי אחד, שאף הוא לא מדשן את שדותיו בתוצר של מיזם 'טובלן' אין רוכשים אחרים לתוצר משום שאינו עומד בתקן של קומפוסט, ומכאן, שמתקן 'טובלן' הוא למעשה אתר הטמנה, במסווה של אתר לייצור קומפוסט. 100 טונות הנותרים הנקלטים במפעל של 'ורידיס' מועברים בחלקם למפעלי מיחזור שונים ויתרתם להטמנה רשמית.

המפעל של 'ורידיס', משום שאינו מטפל כראוי בפסולת הרטובה, האורגנית, המופרדת מן הפסולת היבשה שרק היא משמשת לייצור ה-RDF, גורם מאז הקמתו
למטרדי ריח קשים לתושבי גוש דן בעוטף חירייה, מטרד שהיה נחלתם בעבר עת שימש אתר חירייה אתר להטמנת פסולת עד סגירתו ב-1998.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160521094844/http://www.hiriya.co.il/apage/4784.php מפעל RDF בפארק המחזור - חירייה]
* [http://www.henefeld.co.il/projects/veolia עגורנים בתוך מפעל המחזור - מפעל מתכת אריה הנפלד בע"מ]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טכנולוגיה סביבתית
קטגוריה:מיחזור
לי שאו קי

לי שאו-קי (בסינית: 李兆基; נולד ב-20 בפברואר 1928 בסונדה, גואנגדונג, סין) הוא איש עסקים הונג-קונגי, בעל שליטה בתאגיד הנדל"ן הנדרסון פיתוח קרקע, העוסקת בנכסים, בתי מלון, מסעדות ושירותי אינטרנט. 

הונו מוערך בשווי של כ-26.7 מיליארד דולר (אוגוסט 2020).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיליארדרים סינים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1928
הארגון הבין-לאומי לפסולת מוצקה

הארגון הבין-לאומי לפסולת מוצקה (באנגלית: International Solid Waste Association - ISWA) הוא ארגון בינלאומי ללא כוונת רווח שהוקם בשנת 1970 במטרה לקדם ולפתח ניהול פסולת באופן מקצועי בכל רחבי העולם כתרומה לפיתוח בר-קיימא.

המטרה של הארגון בעולם היא לימוד ומחקר על מידע וניסיון על כל ההיבטים של ניהול פסולת ביתית, פסולת מסחרית, ופסולת תעשייתית. הארגון מאמץ מערכות מקובלות של ניהול פסולת באופן מקצועי של לימוד הציבור הרחב באמצעות פיתוח טכנולוגי ושיפור השיטות להגנה על חיי אדם ועל בריאותם ואיכות הסביבה, כמו כן גם שימור של חומרים ומקורות אנרגיה.

הארגון גם פעיל במגוון תחומים, כולל כנסים, מפגשים, תוכניות הדרכה, פיתוח מידע והפצתו, וסיוע טכני בקנה מידה עולמי. בארגון ישנם יותר מ-1,200 חברים ב-93 מדינות ועם השנים הרשת הבינלאומית הרשת למדינות נוספות עם יותר מ-80% מאוכלוסיית העולם החסרים בו ומייצג את כל ההיבטים של תחום ניהול פסולת, החל מארגונים, מוסדות מחקר ומוסדות אקדמיים, ועד לבתים פרטיים, וחברות פרטיות. מקום מושבו של הארגון הוא בווינה, אוסטריה.

בשנת 2009 נבחר איגוד ערים דן לחברות בארגון בתור הנציג הרשמי של ישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים להגנת הסביבה
קטגוריה:מיחזור