OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חד-תאיים

מיקרוסקופי של סנדלית בשלב של יצירת ציסטה.]]

חד-תאיים (Unicellular organism) הוא כינוי לאורגניזם העשוי מתא יחיד (בניגוד לרב-תאיים שעשויים משני תאים או יותר המתפקדים יחדיו), כשמינים חד-תאיים נחשבים לצורות החיים העתיקות ביותר שהתפתחו לפני 3.8 מיליארד שנים. יצורים אלה יכולים להיות פרוקריוטים, ארכאונים או אאוקריוטים. קבוצות אלה הן פוליפילטיות או פרפילטיות ואינם קרובות בצורותיהם, אם כי החלו מאב קדמון אחד בעל אותו מאפיין. בין הקבוצות החד-תאיות העיקריות ישנם: חיידקים, ארכאונים, פרוטוזואים ומספר קטן של אצות ושמרים.

==מאפיינים==
בניגוד לאורגניזמים רב תאיים, יצור חד-תאי הוא תא בודד המהווה את כל היצור, מבצע את כל פעולות החיים ואינו תלוי בתאים אחרים. אין לו התמחות ולכן יעילותו נמוכה. הוא מתקיים אך ורק בסביבה מימית. חילוף החומרים נעשה דרך קרום התא. מתרבה על ידי חלוקת התא לשניים. קצב ריבוי מהיר.

לאחרונה התגלתה מושבה של יצורים חד תאיים הפועלים ביחד. תאים אלו שייכים למין חדש הנקרא כוֹאָנוֹאֶקָה פְלֵקְסָה ממשפחת הכוֹאַנוֹפְלַגֶלַאטִים ומסוגלים לשוט ביחד ומראים התנהגות התלויה במבנה המיוחד שהם יוצרים<ref></ref>.

החד-תאיים זעירים ביותר, ורק הגדולים ביותר מביניהם (כמה מינים של אמבה) נראים לעין הלא-מצוידת. מכאן השימוש בכינוי מיקרו-אורגניזמים עבור החד-תאיים, עם זאת ישנם גם מיקרו-אורגניזמים רב תאיים כגון רוב דובוני מים והנמטודות.

קיומם של יצורים חד-תאיים נתגלה עם ראשית השימוש במיקרוסקופ במאה ה-17; ההולנדי אנטוני ואן לוונהוק, חלוץ המיקרוסקופיה, תיאר רבים מהם. אך איש לא עמד על חשיבותם של היצורים הזעירים הללו ליצורים גדולים מהם, וביניהם האדם, לפני שהציג לואי פסטר את "ההשערה החיידקית" שלו, בשנות ה-60 של המאה ה-19. פסטר היה הראשון שעמד על התפקיד המרכזי שממלאים חד-תאיים במחלות אדם ובהמה, ובתהליכים ביולוגים וביוכימיים אחרים, כמו פירוק (ריקבון) ותסיסה.

הגדול בחד-תאיים הוא המין Valonia ventricosa שלו קוטר של עד 4 סנטימטר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אורגניזמים
קטגוריה:מיקרוביולוגיה
קטגוריה:תא
הנרי (יחידת מידה)

הנרי (מסומלת באות H) היא יחידת מידה של השראות.<ref></ref>

אם סך השטף המגנטי במעגל שזורם בו זרם של 1 אמפר הוא 1 ובר, אז ההשראות של המעגל שווה 1 הנרי.

ביחידות SI בסיסיות: <math>H = \frac {Wb}{A} = \frac {V \times s}{A} = \frac {kg \times m^2}{s^2 \times A^2} = \Omega \times s</math>

היחידה נקראת על שמו של הפיזיקאי האמריקני ג'וזף הנרי.

==ראו גם==
* יחידות מידה על שם אישים

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחידות מידה בחשמל
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
אשגבאט

אשגבאט (בטורקמנית: Ашгабат/Aşgabat; ברוסית: Ашхабад - אשחאבאד, כמו כן אשקאבאט; מפרסית: عشق‌آباد - עיר האהבה, תעתיק מדויק: עשקאבאד) היא בירת טורקמניסטן והעיר הגדולה ביותר בה. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022, התגוררו בעיר כ-1.03 מיליון בני אדם. העיר ממוקמת בין מדבר קאראקום לבין רכס הרי .

מבחינה דמוגרפית (נכון לשנת 2012), הטורקמנים מהווים כ-85% מאוכלוסיית העיר. הרוסים מהווים 7.7% מהאוכלוסייה, ואחריהם ארמנים (1.5%), טורקים (1.1%), אוזבקים (1.1%) ואזרים (1%).

==היסטוריה==
אשגבאט היא עיר צעירה יחסית. היא צמחה מכפר באותו השם שהוקם בשנת 1818, על דרך המשי. זאת לאחר שלאורך ההיסטוריה התקיימו מספר התיישבויות באזור. העיר נמצאת לא רחוק מניסה, בירת האימפריה הפרתית. בשנת 1881 השלטון באזור עבר מידי ממלכת פרס לידי האימפריה הרוסית. באותה השנה בנו החיילים הרוסים מבצר על גבעה ליד העיר, וההגנה הנוספת משכה אליה סוחרים רבים וסחורות מגוונות. בתחילת המאה ה-20 החלה להתבסס בעיר קהילה בהאית שהיוותה בסיס לכלל הקהילה הבהאית בכל טורקמניסטן בעתיד.

בזמן השלטון הסובייטי שונה שם העיר ל"פולטורצק" אחרי המרד מקומי. השם "אשגבאט" הוחזר בשנת 1927 כאשר המפלגה הקומוניסטית התבססה בטורקמניסטן. מהתקופה הזו והלאה העיר התפתחה מאוד בפן התעשייתי למרות שההתפתחות הופרעה על ידי רעידת אדמה חזקה בשנת 1948 במהלכה העיר נהרסה.

לאחר מתן העצמאות לטורקמניסטן בשנת 1991 החלה תנופת בנייה מונומנטלית בעיר שמטרתה לחזק את הגאווה הלאומית, ולהאדיר את השלטון במדינה. מבנים מפוארים, מזרקות ושדרות רחבות הוקמו בחלקים שונים של עיר הבירה.

==כלכלה==
אשגבאט היא עיר ממשל ושירותים ראשית בטורקמניסטן. התעשיות העיקריות של העיר הן כותנה, תעשיית הטקסטיל ותעשיות מתכת. העיר היא תחנה ראשית ברכבת הטרנס-כספית, ומדי יום ראשון שוק טולקוצ'קה בפרברי העיר מוכר מגוון עצום של סחורות לעוברים ושבים.

==תחבורה==
את הנכנסים והיוצאים לעיר באמצעות תחבורה אווירית משרת נמל התעופה הבינלאומי אשגבאט. משרדי טורקמניסטן איירלינס שוכנים בעיר.
חברת הרכבות העירונית מפעילה גם רכבות חשמליות.

==אתרים==
שמאל
* בית התפילה הבהאי באשגבאט - בשנת 1908 הוקם בעיר בית התפילה הבהאי הראשון. המבנה תוכנן בידי עלי-אכבר בנא בהנחייתו של עבד אל-בהאא'. בשנת 1948 המבנה ניזוק קשות ברעידת אדמה שפקדה את העיר, ובשנת 1963 הוא נהרס באופן סופי.
* הארמון הנשיאותי אוע'וזחאן
* ארמון רוחיית
* תיאטרון הבובות של טורקמניסטן
* מתחם הזיכרון Halk Hakydasy
* מסגד ארטורול גאזי
* כנסיית אלכסנדר נבסקי
* קולנוע אשגבאט - בית הקולנוע נפתח בשנת 2011, והוא הראשון בטורקמניסטן שמציג בתלת־ממד

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אסיה: ערי בירה
קטגוריה:טורקמניסטן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1818
המנון אוזבקיסטן

ההמנון הלאומי של אוזבקיסטן (באוזבקית: Oʻzbekiston Respublikasining Madhiyasi) נוצר כאשר אוזבקיסטן הייתה רפובליקה של ברית המועצות. עם קבלת העצמאות בשנת 1991, עקב חוסר היסטורי של המנונים לאומיים, אומץ ההמנון הישן של הרפובליקה הסובייטית שנכתב על ידי אבדול אריפוב והולחן על ידי מוטל בוחנוב.

==מילות ההמנון==
{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! תעתיק עברי !! אוזבקית
|-
| <poem>עמדי רמה, ארץ חופש, בת מזל וישועה,
הו, האהובה, חברה לרעיך את.
שגשגי, בוראת הידע, נצח המדע,
תהילתך תזרח עדי עולמי עד!

פזמון:
עמקייך אלו זהובים – אוזבקיסטן יקירה
ילוו אותך רוחות אבותינו לבם חסון
חוזקם של עמי אדירים בעת הגעושה,
עשו אדמה זו לכל תבל אושר ומזור!

או! אוזבקי נדיב, אמונתך לא תדום,
חופשיים, כנפיך הם דורות יבואו!
לפיד העצמאות, מגיני השלום,
או, במולדת ראויה, פרחו ושגשגו!

(פזמון)</poem>
| <poem>סֵרְקוּיוֹשׁ, חוּר אוּלְקָם, אֶלְגָה בָּאחְט, נָאז'וֹט,
סֶן אוּזִינְג דוּסְטְלַרְגָה יוּלְדוֹשׁ, מֶחְרִיבּוֹן!
יַשְׁנָגַאי טוֹ אַבַּאד אִילְמוּ פָאן, אִיז'וֹד,
שׁוּחְרָטִינְג פּוֹרְלָסִין טוֹקִי בּוֹר זַ'אחוֹן.

נַקַרוֹט:
אוֹלְטִין בּוּ ווֹדִילָאר – ז'וֹן אוּזְבֶּקִיסְטוֹן,
אַזְ'דוֹדלַאר מַרְדוֹנָה רוּחִי סֶנְגָה יוֹר!
אוּלוּע' חַאלְק קוּדְרָטִי ז'וּשׁ אוּרְגָן זָאמוֹן,
אוֹלַמְנִי מַחְלִיוֹ אַיְלָגַאן דִיוֹר!

בַּעְ'רִי קֶנְג אוּזְבֶּקְנִינְג אוּצְ'מַס אִימוֹניִ,
אֶרְקִין, יוֹשׁ אַבְלוֹדְלַאר סֶנְגָה זוּר קָאנוֹט!
אִיסְתִיקְלוֹל מַשְׁיָלִי, טִינְצְ'לִיק פּוֹסְבּוֹנִי,
חַלְקְסֶבַר, אוֹנָה יוּרְט, מַנְגוּ בּוּל אוֹבּוֹד!

(נַקַרוֹט)</poem>
| dir="ltr" | <poem>Serquyosh, hur o`lkam, elga baxt, najot,
Sen o`zing do`stlarga yo`ldosh, mehribon!
Yashnagay to abad ilmu fan, ijod,
Shuhrating porlasin toki bor jahon!

Naqarot:
Oltin bu vodiylar – jon O`zbekiston,
Ajdodlar mardona ruhi senga yor!
Ulug` xalq qudrati jo`sh urgan zamon,
Olamni mahliyo aylagan diyor!

Bag`ri keng o`zbekning o`chmas iymoni,
Erkin, yosh avlodlar senga zo`r qanot!
Istiqlol mash'ali, tinchlik posboni,
Xalqsevar, ona yurt, mangu bo`l obod!

(Naqarot)</poem>
|}

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוזבקיסטן: סמלים לאומיים
אוזבקיסטן
תשמיש קדושה ותשמיש מצווה

ה[[רב שלום נגר עטור בטלית, תפילין וכיפה. בארון שמאחוריו מצויים ספרי קודש]]
בתי מזוזה
[[תפילין של ראש (מימין) ושל יד (משמאל)]]
מזוזות]]
[[טלית קטן, לקיום מצוות ציצית]]
תשמיש מצווה הוא חפץ המשמש ביהדות לשם קיום מצווה. תשמיש קדושה הוא תשמיש מצווה המכיל את השם המפורש ולכן טעון גניזה, הוא וכל אביזריו<ref>הסברו של הרב דב ליאור בתשובה לשאלה מה ההבדל בין תשמישי קדושה לתשמישי מצווה באתר ישיבה. https://www.yeshiva.org.il/ask/11647</ref>. לעיתים קרובות נעשה שימוש בשם "תשמיש קדושה" כדי לתאר את שני הסוגים. 

בין תשמישי הקדושה ישנם כאלה שנועדו לשימוש אישי (כגון תפילין, שהאדם מניח אותן), וישנם שמשמשים את הציבור (כגון ספר תורה ותשמישי קדושה הנלווים לו).

==תשמיש קדושה או מצווה==
המושגים "תשמיש מצווה" ו"תשמיש קדושה" מופיעים לראשונה בתלמוד בבלי, שם מצוטטת ברייתא העוסקת בהבחנה בין השניים:

ההלכה מחייבת לגנוז כל חפץ שהתבלה ויצא מכלל שימוש שרשום בו השם המפורש, ומשום כך נעשית ההבחנה בין תשמישי קדושה, שבהם מופיע השם המפורש, לבין תשמישי מצווה, שלא מופיע בהם השם המפורש ולפיכך אינם מצריכים גניזה. ההבדל בין השניים הוא שתשמישי מצווה הם הדברים המשמשים את האדם לקיום המצוות. בלעדיהם הוא אינו יכול לקיים את המצווה, ובכל זאת, לדברים אלה אין חשיבות מיוחדת מצד עצמם, ולכן אפשר לזורקם לאחר השימוש. לעומתם, תשמישי קדושה הם דברים שקדושתם באה מצד עצמם, ולא בשל שימוש האדם בהם, ולכן קדושתם אינה פגה ויש לגונזם.

ישנו חילוק נוסף בין תשמיש קדושה לתשמיש מצווה, בכך שאסור לייעד תשמיש קדושה לשימוש פחות קדוש, ובלשון חז"ל: "מעלין בקודש ואין מורידין", כלל זה אינו חל בתשמיש מצווה.

== דברים הנחשבים לתשמישי קדושה ==
נחלקו הראשונים בעניין קדושת בית הכנסת האם הוא נקרא תשמיש קדושה או תשמיש מצווה, לדעת הר"ן בית הכנסת נחשב תשמיש קדושה, ואילו לדעת הרמב"ן תשמיש מצווה.

בגדי המלך אף הם נחשבים לתשמיש קדושה, משום שהמלך נמשח בשמן המשחה שהוא קודש.

== חלות הקדושה ==
תשמישי קדושה ותשמישי מצווה לא חלה עליהם קדושה אף אם הזמין וייחדם לשם כך בפה, כל עוד לא נעשה בהם מעשה המצווה עצמו, ובלשון חז"ל: "הזמנה לאו מילתא היא". לדוגמה קדושת בית הכנסת לא חלה גם כשהבנייה הושלמה, אלא עד שיתפללו בו הציבור.

==חשיבות בחוק הישראלי==
מפאת חיוניותם לאדם המשתמש בהם, קובע שתשמישי קדושה אינם ניתנים לעיקול.

== לקריאה נוספת ==
* רות יעקבי, "השתקפות הסביבה הלא יהודית בצורתם ובתוכנם הכתוב של תשמישי קדושה ומצווה במרחב הפרסי, אב"א; כתב עת לחקר קהילות ישראל באירן בוכארה ואפגאנסתאן 1 (תשס"ז) 163-180
* ישראל מאיר לוינגר, "על הצלתם וחורבנם של תשמישי קדושה בקעלן בשנות השואה", תורה ומדע ט, ב (תשמ"א) 53-68
* ברכה יניב, "תשמישי קדושה בבית הכנסת", מחניים 11 (תשנ"ה) 220-229
* ברכה יניב, מעשה רוקם - תשמישי קדושה מטקסטיל בבית הכנסת האשכנזי, הספרדי והאיטלקי, הוצאת מכון בן צבי, 2009, 404 עמודים.

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.yeshiva.org.il/ask/?id=11647 שו"ת: מהם תשמישי קדושה ותשמישי מצווה], באתר "ישיבה"
*

== הערות שוליים ==

*
*
קטגוריה:ליטורגיה יהודית
דיסנט

דיסנט (אנגלית: Descent) הוא משחק מחשב תלת-ממדי בגוף ראשון אשר ראה אור בשנת 1995, וידוע בשל הפשטת השימוש בטכנולוגיית הרינדור והענקת שישה כיווני תזוזה לשחקן על מנת שיוכל להסתכל מסביב.

שחקנים מקצועיים מצליחים לזוז בעוד 20 כיוונים בנוסף לשישה הבסיסיים (למעלה-ימינה, למעלה-אחורה, למעלה-אחורה-שמאלה וכדומה). דיסנט הוליד שני המשכים (דיסנט II ודיסנט III), ובנוסף את דיסנט: פריספייס - משחק מלחמה בין כוכבי בגוף ראשון. דיסנט פותח על ידי פרלקס סופטוור והושק בשנת 1995.

==מהלך המשחק==
משחק ליחיד מורכב ממספר שלבים ועל השחקן להגיע דרך תעלות ומבוכים עד לרובוט השולט ולחסל אותו כאשר בדרך מחכים לו רובוטים שמנסים למנוע בעדו. השחקן מתחיל עם מספר מצומצם של כלי נשק, ובמהלך המשחק מוצא את שאר כלי הנשק. שלא כמו במשחק Doom, על השחקן לצבור גם אנרגיה על מנת שיוכל להמשיך להשתמש בכלי הנשק שלו.

במשחק הרשת יש סוגים שונים של משחקים כמו תפוס את הדגל (CTF) ושיתוף פעולה (CO-OP), אך הנפוץ ביותר הוא אנרכיה (Anarchy). בסוג זה עד 8 שחקנים משחקים אחד נגד השני, ללא רובוטים ובשלב אחד. חוץ מסוגים אלו, ישנן גרסאות של המשחק עם עוד מספר סוגים של משחקים. ישנם 27 שלבים, אך בנוסף לשלבים המקוריים ניתן לבנות שלבים באופן עצמאי על ידי תוכנה חיצונית.

אפשרי לבדוק את רמת המשחק של השחקן על ידי הצצה בקובץ השחקן, או על ידי בדיקת הדרגה שלו. בעבר היה נפוץ שהדרגה הגבוהה ביותר - דמיגוד (Demigod) - כמעט בלתי ניתנת להשגה, אולם כיום דרגה זו אינה מייצגת את רמת המשחק של השחקן מאחר שהיום רוב שחקני דיסנט המתמידים מגיעים לרמה זו.

==קוד מקור==
קוד המקור של המשחק המקורי שוחרר ב-1997. מאז הופץ גם קוד המקור של דיסנט II ופריספייס 2 והם ניתנים להורדה בחינם ברשת האינטרנט.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אתרים כלליים
**[http://www.planetdescent.com Planet Descent]
**[http://www.kali.net Kali - למשחקי רשת]
** [https://web.archive.org/web/20140907013532/http://www.descent2.com/ddn/sources/descent1/ Descent source code]
* 

קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1995
קטגוריה:משחקי DOS
קטגוריה:משחקי macOS
קטגוריה:משחקי Shoot 'em up
קטגוריה:משחקי סימולציית לחימה בחלל
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
שרונה אהרון

עטיפת תקליט שירים ישראלים בביצוע שרונה אהרון (1958){{תמונה להחלפה}}
שרונה אהרון-ברוזה (7 בדצמבר 1927 - 12 ביוני 2005) הייתה זמרת ישראלית. לדברי בנה, היא הייתה הזמרת הישראלית הראשונה שליוותה את עצמה בגיטרה.

==ביוגרפיה==
נולדה בתל אביב לוולסלי (פנחס) אהרון פעיל ציוני יליד בריטניה ורוזה. בצעירותה, בשנות החמישים, שירתה אהרון כקריינית בגלי צה"ל. מאוחר יותר עברה ללמוד בארצות הברית ונחלה הצלחה כשהופיעה שם ביחד עם סטודנטים אחרים במופעי זמר עברי. לאחר מכן חזרה לארץ וביצעה שירים כמו "הורה נעורים", "הסלע האדום" ו"קול אורלוגין". בתחילת שנות ה-60 הקליטה אהרון בישראל תקליט ובו שירים עבריים חדשים, שרובם הולחנו על ידי אפי נצר, שהיה אז מלחין חיפאי צעיר בתחילת הדרך. המילים לרוב השירים נכתבו על ידי התמלילנים החיפאים אברהם בן זאב וא. ברעם. מאלבום זה, שעובד על ידי יוסף הדר, הצליחו במיוחד השירים "הורה נעורים", שהפך לריקוד עם פופולרי, "שולה", "בת הכרמל" ו"אלף עיניים ללילה". שירים אלה נכללו גם באלבומה הבינלאומי של אהרון “Sharona Aron Sings Songs from Israel”, לצד שירים ידועים מסוף שנות ה – 50 כמו "הסלע האדום", "קול אורלוגין", "זמר נודד" ו"בדרך התבור".

בנה הוא הזמר דויד ברוזה.

==דיסקוגרפיה==
* Sharona Aron Sings Songs from Israel

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=-dyRzXPYgcY שרונה אהרון מבצעת את השיר "אורחה במדבר"], בסרטו של נתן גרוס "שני צעדים בישראל"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
אבאי קוננבאיולי

אַבַּאי אִיבְּרָהִים קוּנַנְבָּאיוּלִי (בקזחית: Абай (Ибраһим) Құнанбайұлы; 10 באוגוסט 1845 - 5 ביולי 1904), הידוע גם כאַבַּאי קוּנַנְבָּאיֶב (ברוסית: Абай Кунанбаев), היה משורר, מלחין ופילוסוף קזחי, דמות חשובה בפיתוח הקזחית כשפה ספרותית. 

== קורות חיים ==
אבאי נולד בצ'ינגיס-טאו (קראול המודרנית), בנם של קוננבאי, אציל אמיד, ואשתו השנייה, אולז'אן. מעמדו של אביו אפשר לו ללמוד בבית ספר רוסי, אך רק לאחר שבילה זמן מה תחת השגחתו של מולא במדרסה אסלאמית. בבית הספר נפגש אבאי לראשונה עם כתביהם של מיכאיל לרמונטוב ואלכסנדר פושקין. 

תרומתו העיקרית של אבאי לתרבות הקזחית מרוכזת בשיריו, שנבעו מתוך התרבות העממית המקומית והביעו חוש לאומי מפותח. עד אז הייתה השירה הקזחית מדוברת בעיקר ומהדהדת בקולות הנוודים בערבות קזחסטן. ברם, בימיו אירעו תמורות חברתיות-פוליטיות וחברתיות-כלכליות חשובות. עם העמקת ההשפעה הרוסית במדינה, רבו האפשרויות החינוכיות, כמו גם החשיפה להשקפות עולם שונות מרוסיה, אסיה והמערב. קוננבאיולי התעמק בהיסטוריה התרבותית והפוליטית של אזורים אלו, ובכך השפיעה שירתו על השקפת עולמם של קזחים משכילים רבים. 

קוננבאיולי גם תרגם את ספריהם של מחברים רוסיים ואירופאיים לקזחית, רבים מהם בפעם הראשונה. 

איורים מודרניים של קוננבאיולי בדרך כלל מראים אותו מחזיק בדומברה, כלי הנגינה הלאומי של המדינה. הוא נחשב היום לאחד מגיבורי העם החשובים בתודעה הלאומית המחודשת. 

ישנו ספר מאת מוכתר אואזוב, הנחשב לביוגרפיה הרשמית של קוננבאיולי, ברם רבים טוענים שהמחבר, שפעל בתקופה הסובייטית, סילף עובדות על מנת לתאר את קוננבאיולי כמי שתיעב את התרבות הקזחית המקורית ורצה להופכה לרוסית יותר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלחינים
קטגוריה:משוררים קזחים
קטגוריה:מתרגמים
קטגוריה:פילוסופים קזחים
קטגוריה:אמנים קזחים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1904
גרוסמן

גרוסמן (מגרמנית: Grossmann – איש גדול) הוא שם משפחה נפוץ בין משפחות ממוצא גרמני או יהודי אשכנזי.

==ראו גם==
* גרוס

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
וולט

[[אלסנדרו וולטה, שעל שמו נקראת יחידת המתח]]
וולט (מסומנת כ: V) היא יחידת מידה של מתח ופוטנציאל חשמליים במערכת היחידות הבינלאומית. הוולט נקרא על שמו של אלסנדרו וולטה, אשר בשנת 1800 המציא את עמוד וולטה - הסוללה הכימית הראשונה.

הוולט הוא יחידה המשמשת למדידת הפרשי פוטנציאל. הגדרה שקולה לוולט היא: הפרש הפוטנציאלים שדורש השקעה של ג'ול אחד של אנרגיה על-מנת להזיז מטען בן קולון אחד בכיוון גידול הפוטנציאל. ביחידות הבסיסיות של השיטה המטרית, מבוטא הוולט כך - 
<math>V=\dfrac{\mbox{W}}{\mbox{A}} = \dfrac{\mbox{J}}{\mbox{C}} = \dfrac{\mbox{N} \cdot \mbox{m} }{\mbox{A} \cdot \mbox{s}}= \frac {kg \cdot m^2} {A \cdot s^3}</math>.

כאשר זרם של אמפר כופל פוטנציאל של וולט אחד, ההספק הוא ואט אחד.

== ראו גם ==
* יחידות מידה על שם אישים
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יחידות מידה בחשמל
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
כל לילה עם אסף הראל

כל לילה עם אסף הראל הייתה תוכנית טלוויזיה אירוח סאטירית יומית בהנחיית אסף הראל ששודרה החל מספטמבר 2004 ועד מרץ 2005 בערוץ 10.
==פורמט==
התוכנית היא תוכנית אירוח לילית ("Late Night"), המבוססת על פורמט מקובל שבו המנחה, אסף הראל, קורא מונולוג פתיחה ובו מגוון בדיחות על אירועי היום וידיעות מעיתונים. בהמשך התוכנית היו כמה פינות, העוסקות במגוון נושאים קומיים. באחת הפינות הופיעה באופן קבוע שרי גבעתי. 

בחלקה השני של התוכנית המנחה מראיין מספר ידוענים ואנשים המעוניינים לפרסם את יצירותיהם האמנותיות (סרטים, ספרים, מוזיקה וכו'). לתוכנית מתלווה להקה (בהנהגת שחר בלכרוביץ') שמנגנת קטעי רקע בין הפינות. ישנו גם קהל קטן בכל תוכנית. תוכניות דומות בז'אנר הן "הלילה עם ליאור שליין" ו-"The Tonight Show".
==שידור התוכנית==
התוכנית בלטה בפרובוקציות הרבות שביצע המנחה הראל. כבר בתוכניות הראשונות הספיקה הפקת התוכנית להעליב מגוון גדול של אישים, חברי כנסת ועדות. המקרה המפורסם ביותר הוא של חברת הכנסת רוחמה אברהם, שהגישה תביעת דיבה בעקבות מספר מערכונים שהופיעו בתוכנית, על אף התנצלותו של הראל. לבסוף בהסכם פשרה סוכם כי ערוץ 10 יפצה אותה בסכום של 120 אלף ש"ח והתנצלות חד-פעמית באחת מתוכניות הערוץ. אסף הראל מסר בתגובה להסכם: "אני חושש שרוב הכסף ילך לפנים, פסים בשיער, צביעה לבלונד ובגדים מהתחנה המרכזית".

בתחילת חודש מרץ 2005 שודרה תוכנית ששווקה כסיום העונה, עם כוונה לשוב למסך בקיץ של אותה השנה. אולם כעבור כ-3 חודשים פורסם כי הוחלט שהתוכנית לא תשוב לעונה נוספת, וכך ירדה התוכנית מהמסך לאחר כשישה חודשים ויותר ממאה תוכניות. מעט לאחר מכן שודרה התוכנית בשידורים חוזרים בערוץ הוט בידור ישראלי.

==קישורים חיצוניים==

ביקורות
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
דורה

דּוּרָה (ידועה גם כסוֹרְגוּם, משמה הלטיני Sorghum) היא סוג במשפחת הדגן שמגוון ממיניו וזניו משמשים למאכל אדם ובהמה. זרעיו של המין המתורבת, הם הדגן החמישי בחשיבותו בעולם אחרי החיטה, האורז, התירס והשעורה.

==תיאור==
השם מושאל מערבית בהגיית דֻרַה (ذرة, ששורשה הערבי מקביל לשורש העברי ז־ר־י/ה). הדורה היא עשב גבוה שמגיע עד מעל ל-4 מטרים. תפרחת הדורה היא מצורת "מכבד" בה השיבוליות מסודרות בקבוצות של שתיים או שלוש שיבוליות יחד, כאשר בכל קבוצה אחת השיבוליות היא פורייה, והשאר עקרות. לדורה מערכת שורשים מסועפת ויכולת להפסיק את גידולו בעתות בצורת, ועל כן היא יכולה לשרוד בתנאי צחיחות קיצוניים. עלי הדורה הם קטנים, והם נסגרים בעת יובש. 

זרע הדורה דומה במבנהו לזרע התירס, אך הוא קטן ואליפטי יותר. הוא מכיל 72-81% עמילן וסוכר, 11% חלבון, 4% שומן, 2% תאית ומינרלים.

==שימושים==
יכולת הדורה לשרוד ביובש קיצוני הפכה אותה לדגן חשוב מאוד באזורים הצחיחים של אפריקה, אסיה, אמריקה ואוסטרליה, אך במיוחד היא מתאימה לאקלים האפריקאי, בהיותה עמידה לתקופות גשומות ויבשות לחלופין. אפריקה מפיקה יבול של כעשרים מיליון טונות דורה בשנה, אם כי שיטות הגידול המסורתיות מניבות בקושי טון אחד לעשרה דונם, בעוד שבשיטות מודרניות ניתן להפיק עד 5 טון לשטח זהה.

מגוון המאכלים והמשקאות שמיוצרים באפריקה מהדורה (דייסות, לחמים וכדומה) מעידים על חשיבותה. באופן מסורתי מותססת הדורה תוך שימוש בחיידקי חומצת חלב. ההתססה גורמת לטעם החמצמץ שנחשב באפריקה לאיכותי. ההתססה קוטלת חיידקים מסוכנים ומאריכה את חיי המדף. התססה בשמרים משמשת לייצור בירה שמכילה חלבונים ואחוזי אלכוהול גבוהים למדי. בנוסף סיבי המטאטא כיום עשויים מעשבי דורה מפני שהם קשים, ישרים, עמידים וגדלים בטבע כשהם קשורים זה לזה. 

פרויקט ENVIROPAK של האיחוד האירופי מנסה לייצר מתוצרי הלוואי התעשייתיים של הדורה מוצרי פלסטיק מתכלים וציפויים מגינים לייצוא הפירות האפריקאיים.
<gallery>
Pop_sorghum_and_sorghum_seeds_2011.jpg|זרעי דורה משמאל ופצפוצי דורה מימין
Sorghum Field El Salvador 2011.jpg|שדה דורה באל סלוודור
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1794
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד מואנך
קטגוריה:דגניים
גומא פפירוס

גּוֹמֶא פַּפִּירוּס (שם מדעי: Cyperus papyrus) הוא עשבוני רב שנתי מסוג "גומא". הצמח, הגדל בנהרות, נחלים וביצות, חסר עלי כותרת. גובהו מגיע עד ל-4 או 5 מטרים.

==תפוצה==
גומא הפפירוס נפוץ בצפון אפריקה ומופיע גם בסיציליה ובישראל. הגומא נכחד כליל ממצרים, שנחשבה פעם למקומו הקלאסי של הפפירוס. בישראל גדל הצמח בעיקר בשמורת החולה. מעט פרטים מצויים גם בצפון מזרח הכנרת, בעמק החולה ובמקום יחיד בשרון. כיום, גומא הפפירוס הגדל בר בישראל הוא צמח מוגן על פי חוק.

==שימושים==
הגומא שימש בעבר כחומר גלם להכנת גליונות של נייר הפפירוס. הצמח היה שכיח במצרים העתיקה וממנו הפיקו את הנייר הקדום. פפירוס קדום נמצא במצרים כבר מהאלף השלישי לפנה"ס, והוא שימש חומר הכתיבה העיקרי בעולם הקדום עד לתקופת ימי הביניים המוקדמים. הממצא הבוטני-ארכאולוגי ממצרים כולל מאות דגימות וממצאים של גומא הפפירוס עד למאות השמינית-תשיעית לספירה. בנוסף, הצמח שימש לייצור סלים, מחצלאות, חבלים, סירות וסנדלים.

בדרום עיראק, באזור בו מתגוררים "ערביי הביצות", משתמשים בפרחי הצמח לצורך הכנת ממתק הנקרא: "חירט".

==הגומא ביהדות==
הגומא שימש רבות לצרכים שונים כפי שנזכר בספרות חז"ל ובמקורות ימי הביניים עד לעת החדשה.
ה'גמא' נזכר ארבע פעמים במקרא כצמח מים מובהק: "הֲיִגְאֶה גֹּמֶא בְּלֹא בִצָּה". הוא נזכר גם בסמיכות ל'קָנֶה'. היו מתקינים ממנו כלים שונים, כמו 'תֵּבַת גֹּמֶא' וסירות: "הַשֹּׁלֵחַ בַּיָּם צִירִים וּבִכְלֵי גֹמֶא עַל פְּנֵי מַיִם". על פי תרגומים ופירושים קדומים, הגומא הוא שם קיבוצי לצמחי מים שונים כמו Juncus ו-Scirpus (אגמון), ושם מיוחד לגומא הפפירוס, צמח המים שהיה שכיח במצרים התחתונה והיווה את סמלה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:גמאיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:פפירוסים
קטגוריה:פרחים ירוקים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: גמאיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:צמחי המקרא
מנהיר

מנהיר
מֶנְהִיר (בצרפתית: Menhir) הוא מֶגָלית (אבן גדולה) גדול וניצב ממקור אירופאי פרהיסטורי. צורתו מלבנית לרוב, כשקצהו העליון מחודד בצורה גסה. למנהיר צורה פאלית, ולכן חוקרים רבים מתייחסים אליו כמייצג את דמות הזכר.

== היסטוריה ==
המילה "מנהיר" שימשה לראשונה בידי ארכאולוגים מן המאה ה-19 על בסיס המילה הברטונית העתיקה שפירושה "אבן ארוכה". בברטונית המודרנית (המדוברת במערב צרפת) הביטוי המקובל הוא "פאולבן" (Peulvan).

המנהיר הגדול ביותר כיום נמצא ב בברטאן, והוא נקרא "המנהיר השבור הגדול" (בצרפתית: "Grand Menhir Brisé"). גובהו היה בעבר 20 מטרים והוא כיום מפורק לארבעה שברים. משקלם הכולל של השברים הוא 330 טון, והמנהיר, כשהיה שלם, היה מהעצמים הכבדים ביותר שהועברו ללא מכונות (אם כי לא בראש הרשימה – ראו למשל [http://www.yoaview.com/Yoaview/SITE/?action=showobject&sn=2_424 כאן]). באזורים אחרים באירופה, הושחתו המנהירים בשיטתיות על ידי הנוצרים. בגרמניה למשל, שהייתה בעבר שופעת מנהירים, קיים כיום אחד בלבד. ב-קרנאק בברטאן קיים מערך מנהירים של למעלה מ-3,000 פרטים, המסודרים בשורות ב-3 קבוצות.

כיום, אין בידינו ידע אודות ההקשר התרבותי בו נוצרו המנהירים. עד לתקופה האחרונה, הם נחשבו שייכים לתרבות אנשי ביקר, שאכלסו את אירופה באלף השלישי לפני הספירה בשלהי התקופה הנאוליתית ובתחילת תקופת הברונזה. אך מחקרים עדכניים בנוגע לגילם של המנהירים בברטוניה מצביעים על מקור קדום יותר, מלפני כ-6,000 או אף 7,000 שנים.

בקומיקס הצרפתי "אסטריקס", עוסקת אחת הדמויות הראשיות, אובליקס, בסיתות ונשיאת מנהירים.

==ראו גם==
* דולמן

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lessing4.de/megaliths/start.htm מגליתים באירופה] - אתר מנהירים
* 

קטגוריה:פרהיסטוריה
קטגוריה:אמנות פרהיסטורית
מקל פוגו

מקל פוגו 

מקל פוגו (Pogo) הוא צעצוע המשמש לקפיצה מעלה-מטה. הוא מורכב ממקל שבראשו ידית בצורת האות האנגלית T ומשטח דריכה בתחתיתו המחובר לקפיצים. מתחת לקפיץ ישנו כיסוי גומי.

כדי לקפוץ, יש לעמוד על משטחי הדריכה ואז לקפוץ כדי לכווץ את הקפיץ. האנרגיה הנאגרת בקפיץ משתחררת ודוחפת את המשתמש מעלה, יחד עם המקל. התהליך חוזר על עצמו בנחיתה. בעזרת הטיית הגוף ניתן אף להתקדם לכיוונים שונים.

מקל הפוגו הוא מקור ההשראה לריקוד הפוגו.

ישנה גרסה אחרת למקל פוגו, כדור פוגו. זהו כדור עם עיגול מפלסטיק סביבו, עליו עומדים וקופצים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צעצועים
דגל מדגסקר

דגל מדגסקר אומץ ב-14 באוקטובר 1958, שנתיים לפני קבלת העצמאות, כחלק מההכנות למשאל עם על מעמדה בקהיליה הצרפתית.

צבעי הדגל מסמלים את ההיסטוריה של מדגסקר, והמעמדות המסורתיים. אדום ולבן היו צבעי ממלכת מרינה, שנכנעה לצרפתים בשנת 1896. הם הופיעו בדגלה של מלכת מרינה האחרונה, המלכה רנבלונה השלישית (Ranavalona). הם גם אינדיקציה למוצאם האתני של המלגשים מדרום-מזרח אסיה, והם מופיעים גם בדגל אינדונזיה. ירוק היה צבעם של ההובה (Hova), המעמד החשוב של האיכרים, שלקח חלק חשוב בתסיסה האנטי-צרפתית ובתנועת העצמאות.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

מדגסקר
מדגסקר
מדגסקר
קטגוריה:מדגסקר: סמלים לאומיים
דגל הרפובליקה המרכז-אפריקאית

דגל הרפובליקה המרכז-אפריקאית אומץ ב-1 בדצמבר 1958. הוא עוצב על ידי ברת'למיי בוגנדה (Barthélemy Boganda), הנשיא הראשון של אוטונומיית אאובנגואי צ'רי (Oubangoui-Chari), שהאמין ש"צרפת ואפריקה חייבות לצעוד יחד". לכן, הוא שילב את האדום, לבן וכחול של הטריקולור הצרפתי עם הצבעים הכלל-אפריקאיים אדום, ירוק וצהוב. האדום מסמל את הדם של אנשי האומה, שנשפך כדי להגיע לעצמאות, והדם שהם מוכנים לשפוך כדי להגן על האומה. הכחול מסמל את השמיים ואת החופש. הלבן מסמל שלום ואצילות. הירוק מסמל תקווה ואמונה. הצהוב מסמל סובלנות.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

הרפובליקה המרכז-אפריקאית
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: סמלים לאומיים
הרפובליקה המרכז-אפריקאית
הרפובליקה המרכז-אפריקאית
דגל גרינלנד

דגל גרינלנד עוצב על ידי תושב האי, ת'ו כריסטיאנסן (Thue Christiansen). הדגל מורכב משני פסים אופקיים שווים בצבעים לבן (למעלה) ואדום, ודיסקה גדולה, במרכז הדגל עם סטייה קלה לצד התורן. המחצית העליונה של הדיסקה צבועה אדום, והתחתונה - לבן. יחס הממדים הוא 12:18. כל פס הוא בגובה של שישה חלקים. קוטר הדיסקה הוא שמונה חלקים, ומרכזה, בציר האופקי, נמצא שבעה חלקים מהתורן. בציר האנכי נמצא מרכז הדיסקה במרכז. דגל גרינלנד הוא הדגל היחיד של ישות מהמדינות הנורדיות שאינו כולל צלב נורדי.

שמו של הדגל בגרינלנדית הוא "Erfalasorfut", שפירושו "דגלנו", אך משתמשים בשם "Aappalaartoq" ("האדום") כדי להתייחס גם לדגל זה וגם לדנבּרוֹוּ. בימינו מציגים הגרינלנדים את ה-Erfalasorfut והדנברוג גם יחד, בדרך כלל זה לצד זה.

תושבי גרינלנד החלו להשתעשע ברעיון יצירת הדגל בשנת 1973, כשחמישה תושבים הציעו דגל בצבעים ירוק, לבן וכחול. בשנה שלאחר מכן, אחד העיתונים הציע 11 דוגמאות עיצוביות (שבכולן פרט לאחת הופיע צלב נורדי) וערך סקר לבחירת הפופולרי מביניהם. אולם הדנברוג היה עדיין המועדף על הנשאלים ולא היה המשך למאמץ זה.

בשנת 1978 העניקה דנמרק לגרינלנד שלטון עצמי, והפכה אותה לחברה שוות זכויות בממלכה. תנועת השלטון העצמי פרסמה בקשה להצעות לדגל, וקיבלה 555 הצעות (מתוכן 293 היו מתושבי גרינלנד). ועדת הבחירה לא הצליחה להגיע להסכמה, ולכן פנתה לציבור בבקשה לעיצובים נוספים. לבסוף, העיצוב האדום-לבן הנוכחי זכה בהצבעה של 14:11 מול עיצוב ירוק-לבן שכלל צלב נורדי. העיצוב האדום-לבן של כריסטיאנסן אומץ רשמית ב-21 ביוני 1985.

לרגל עשור ל-Erfalasorfut, הוציאה רשות הדואר של גרינלנד בול לציון האירוע ועלון שחיבר היוצר. הוא תיאר את הלבן כמסמל את הקרחונים וכיפת הקרח; את הפס האדום כמסמל את הים; חצי העיגול האדום - הפיורדים; וחצי העיגול הלבן - הקרחונים בים.

== ראו גם==
* סמל גרינלנד

==קישורים חיצוניים==

* 

גרינלנד
קטגוריה:גרינלנד: סמלים
גרינלד
גרינלנד
גרינלנד
רפאל דל רייגו

רפאל דל רייגו אי נונייס (בספרדית: Rafael del Riego y Nuñez; 9 באפריל 1784 - 7 בנובמבר 1823) גנרל ספרדי ופוליטיקאי ליברלי.

== חייו ==
דל רייגו נולד ב-9 באפריל 1784 (מקורות אחרים טוענים 24 בנובמבר 1785) בסנטה מריה דה טוניאס (Santa María de Tuñas) שבאסטוריה. אחרי שהשלים לימודיו באוניברסיטת אוביידו ב-1807, הוא עבר להתגורר במדריד, ושם הצטרף לצבא. ב-1808 במהלך מלחמת העצמאות הספרדית הוא נשבה על ידי הצרפתים ונכלא באל אסקוריאל משם הצליח להימלט.

ב-10 בנובמבר השתתף בקרב "אספינוסה דה לוס מונטרוס", שבו שוב נפל בשבי. שלושה ימים אחר כך נשלח לצרפת ובסופו של דבר שוחרר משביו. הוא נדד באנגליה ובנסיכויות גרמניה וב-1814 חזר לספרד והצטרף שוב לצבא בדרגת לויטננט קולונל.

במהלך שש השנים האבסולוטיות הוא הצטרף לבונים החופשיים ולליברלים בקשר כנגד המלך פרננדו השביעי. ב-1819 הקים המלך 10 גדודים על מנת להילחם בתנועות השחרור של דרום אמריקה. רייגו מונה למפקדו של הגדוד האסטורי. אך ב-1 בינואר 1820, במקום בשם קבסס דה סן חואן לא רחוק מהעיר קדיס החל במרידה יחד עם קצינים נוספים, ודרש את החזרת החוקה של 1812. עימות זה היה הפתיחה לתקופה ההיסטורית שנקראה בשם שלוש השנים החוקתיות 1820–1823 ובו הוחזר המשטר הליברלי שבוטל על ידי מלך ספרד פרננדו השביעי בשנת 1814. כוחותיו של רייגו צעדו דרך ערי אנדלוסיה בתקווה להתחיל התקוממות אנטי מלכותית, אבל האוכלוסייה המקומית הייתה אדישה ברובה.

עם זאת, בגליסיה החלה התקוממות אשר התפשטה במהרה בכל ספרד. ב-7 במרץ 1820 הוקף ארמון המלוכה במדריד בחיילים בפיקודו של הגנרל באייסטרוס, וב-10 במרץ הסכים המלך להשיב את החוקה על כנה, ויוחסה לו האימרה "נצעד ביחד, ואני הראשון בשביל החוקתי".

הממשלה החדשה ה"פרוגרסיסטית" שהוקמה קידמה את רייגו לדרגת פילדמרשל ומינתה אותו ל"קפטן חנרל" של גליסיה. ב-8 בינואר 1821 נטל פיקוד על אראגון ועבר לסרגוסה. ב-18 ביוני של אותה שנה נשא לאישה את בת דודתו "מריה טרסה דל ריגו אי בוסטיוס". ב-4 בספטמבר 1821 נכלא באשמת שווא של תמיכה ברפובליקניזם, עקב מרידה רפובליקנית כושלת. למרות זאת, הפופולריות שלו התגברה ובמדריד פרצו הפגנות בדרישה לשחררו. במרץ 1822 נבחר לקורטס (בית הנבחרים הספרדי) ובסופו של דבר שוחרר מהכלא.

בקונגרס ורונה שהתקיים בדצמבר 1822, החליטו מדינות הברית הקדושה כי ספרד ליברלית תהווה איום על מאזן הכוחות באירופה, מאחר שכמה מרידות ליברליות שנערכו באירופה בראשית שנות העשרים של המאה התשע-עשרה נעשו בהשראתה. צרפת נבחרה איפוא להחזיר את המלוכה האבסולוטית לספרד. ב-7 באפריל 1823 חצה הצבא הצרפתי את גבול ספרד, בפלישה של חיילים צרפתיים אשר נודעה בשם מאה אלף בני לואי הקדוש (cien mil hijos de San Luis, בפועל פלשו כ-60,000). רייגו פיקד על הארמייה הספרדית השלישית שנלחמה בפולשים ובקבוצות שתמכו במלוכה. אך עקב בגידה הוא נשבה ב-15 בספטמבר בכפר ארקיוס באזור חאאן ונלקח למדריד. אף שהוכרזה חנינה מוחלטת, חצר המלוכה הכריז על רייגו כבוגד, כיוון שהיה אחד מחברי הפרלמנט שהצביעו בעד נטילת סמכויות מהמלך. רייגו נתלה בככר "לה סבאדה" שבמדריד ב-7 בנובמבר 1823
==הנצחה==
*המנונה של הרפובליקה הספרדית השנייה (1931 – 1939) "אימנו דה רייגו" (Himno de Riego) נכתב לכבודו של רייגו. 
*כיום מתנוסס דיוקנו בבניין הקורטס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים ספרדים
קטגוריה:ספרדים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מפקדי ארמיות
קטגוריה:ילידי 1784
קטגוריה:נפטרים ב-1823
דגל האומות המאוחדות

דגל האומות המאוחדות אומץ ב-20 באוקטובר 1947.

הדגל מורכב מסמל האומות המאוחדות בצבע לבן על רקע כחול. הסמל מורכב מ של מפת העולם המוקפת ב. ענפי הזית הם סמל לשלום, ומפת העולם מסמלת את כל תושבי העולם.

== דגלים נגזרים ==
=== סוכנויות וארגונים ===
{| class="wikitable"
|-
! תמונה
! ראשי תיבות
! שם הישות
! תיאור
|-
| לא ממוסגר
| IAEA
| הסוכנות הבין־לאומית לאנרגיה אטומית
| לסבא"א יש דגל עם אותם צבעים וענפי זית כמו האו"ם. הסמל המרכזי הוא מודל האטום של בוהר של הבריליום עם ארבעה אלקטרונים. סבא"א אינה תלויה אך מדווחת לאומות המאוחדות.
|-
| לא ממוסגר
| ICAO
| הארגון הבין־לאומי לתעופה אזרחית
| סמל האו"ם עם כנפי טיס משולבות.
|-
| לא ממוסגר
| ILO
| ארגון העבודה הבין־לאומי
| סמל האו"ם, אבל מחליף את המפה בגלגל שיניים מקוטע שבתוכו האותיות "ILO".
|-
| לא ממוסגר
| IMO
| ארגון הימאות הבין־לאומי
| לוקח את דגל האו"ם, מכווץ את תמונת המפה ומציב מאחוריה שני עוגנים כבולים בשלשלאות.
|-
| לא ממוסגר
| ITU
| איגוד הטלקומוניקציה הבין־לאומי
| יש לו את הלוגו של ITU - גלובוס, ברק והאותיות "ITU".
|-
| לא ממוסגר
| UNESCO
| אונסק"ו
| בעל אותם צבעים כמו האו"ם; הסמל שלו הוא מקדש יווני (אולי הפרתנון), המייצג מדע, למידה ותרבות. ששת העמודים עשויים מאותיות שם הארגון.
|-
| לא ממוסגר
| UNICEF
| קרן החירום הבין־לאומית של האומות המאוחדות לילדים 
| עלים וכדור של דגל האו"ם אבל עם שיבוץ אם וילד במקום מפת העולם.
|-
| לא ממוסגר
| UPU
| איגוד הדואר העולמי
| סמל האו"ם כחול עם לוגו הארגון בלבן.
|-
| לא ממוסגר
| WFP
| תוכנית המזון העולמית
| יש את עלי הזית של דגל האו"ם, עם יד אוחזת דגנים במרכז, במקום הגלובוס. הצבעים הלבנים/כחולים של דגל האו"ם הפוכים בדגל ה-WFP.
|-
| לא ממוסגר
| WHO
| ארגון הבריאות העולמי
| זהה לדגל האו"ם, עם מטה אסקלפיוס, סמל מסורתי של הרפואה.
|-
| לא ממוסגר
| WMO
| ארגון המטאורולוגיה העולמי 
| הדגל הוא של האו"ם עם שושנת הרוחות והאותיות "OMM/WMO" על גבי הגלובוס.
|}

=== דגלים לאומיים ===
דגל האו"ם הוא מקורה של של דגלים לאומיים. בגלל הקשר של האו"ם לשלום ולשיתוף פעולה, דגלים בהשראת האו"ם מאומצים לרוב על ידי מדינות שחוות עימות או חוסר יציבות. מדינות רבות עם דגלים בהשראת האו"ם היו או היו חלק מטריטוריות הנאמנות של האומות המאוחדות.
{| class="wikitable"
|-
! תמונה
! ישות
! תיאור
|-
| לא ממוסגר
| קמבודיה (1992–1993)
| משתמש בצבעי האו"ם עם מפה לבנה של קמבודיה עם המילה "קמבודיה" ב.
|-
| לא ממוסגר
| קפריסין
| דגל קפריסין משתמש במפה וענפי זית בהשראת דגל האו"ם.
|-
| לא ממוסגר
| אריתריאה (1952–1962)
| הדגל הראשון של אריתריאה שמשתמש ב-UN כחול וענפי זית.
|-
| לא ממוסגר
| אריתריאה (1993–הווה)
| הדגל הנוכחי של אריתריאה משתמש פחות בכחול של האו"ם אך שומר על ענפי הזית.
|-
| לא ממוסגר
| מיקרונזיה 
| דגל מיקרונזיה נגזר מהדגל לשעבר בהשראת האו"ם של , שהוא היה חלק ממנו.
|-
| לא ממוסגר
| איי מריאנה הצפוניים
| הדגל של איי מריאנה הצפוניים נגזר מהדגל לשעבר בהשראת האו"ם של טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט, שהוא היה חלק ממנו.
|-
| לא ממוסגר
| סומליה (1954–הווה) 
| על דגל סומליה יש כחול-לבן של האו"ם, והוא שימש לראשונה בתקופת .
|-
| לא ממוסגר
| טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט 
| הדגל של טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט משתמש בכחול של האו"ם ואומץ במהלך תקופה של מעבר לעצמאות בניהול האו"ם.
|-
| לא ממוסגר
| טורקמניסטן
| דגל טורקמניסטן משתמש בענפי זית של UN מתחת לחמשת דוגמאות השטיח.
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

האומות המאוחדות
קטגוריה:האומות המאוחדות
האומות המאוחדות
עיר קיט

[[אילת, עיר קייט ישראלית]]
עיר קַיִט היא עיר או אזור עירוני בו התיירות והנופש מהווים מרכיב מרכזי בכלכלה ובתרבות המקומית.

עיר קיט מתאפיינת בשפע שירותים שהיא מציעה לתיירים, ובראש ובראשונה בתי מלון, מסעדות ובידור. בדרך כלל קיים בעיר קיט עוגן משיכה מרכזי שהפך אותה לעיר קיט: חוף רחצה גדול, אתר סקי פופולרי, וכדומה. באתרי קיט בהם האטרקציה המרכזית היא עונתית, כמו אתר סקי, מתמלאת העיר תיירים ועובדים בעונת התיירות ומתרוקנת מהם בעונה המתה, אז גרים בה בדרך כלל מעט תושבי קבע. מספר תושבי הקבע בערי קיט נמוך ביחס לכמות השטחים הבנויים, מאחר, ובניינים רבים בה משמשים כבתי מלון, בתי קיץ או דירות להשכרה לטווח קצר.

== איים, עיירות נופש וערי קייט נודעים ==
העיר קאן בריביירה הצרפתית והעיירה דוביל בחוף הצרפתי של תעלת למאנש, העיירה ברייטון בדרום אנגליה, העיר סוצ'י של רוסיה לחוף הים השחור, האי איביזה של ספרד, העיר בורגס בבולגריה, העיר לוטראקי והאי כרתים של יוון, העיר איה נאפה בקפריסין, והערים טבריה ואילת בישראל.

== קישורים חיצוניים ==

קיט
קטגוריה:תשתיות תיירותיות
קטגוריה:חופשה
סמי וסוסו

בצילומים באולפני הרצליה. סוכנות צילומי עיתונות י.פ.פ.א. ארכיון דן הדני
סָמִי וסוּסוּ הייתה סדרת טלוויזיה לילדים בשפה הערבית ששודרה בין השנים 1969–1974, בראשית ימי הטלוויזיה הישראלית.
==תוכן==
הסדרה הייתה בנויה כדו-שיח בין האיש סמי (השחקן ג'ורג' איברהים) לבין הבובה סוסו (בדיבוב השחקנית לָבּיבָּה דָריני), שלווה בסיפורים, סרטים קצרים ומשחקים.
מפיקת התוכנית הייתה אסתר סופר, מנהלת מחלקת התוכניות לילדים ולנוער של הטלוויזיה הישראלית.
את התסריטים, שנכתבו בעברית ותורגמו לערבית, חיברה בינה אופק (בתחילה עם בן-זוגה אוריאל אופק).
מלחין שירי הסדרה היה צבי בן-פורת. הבובה נבנתה על ידי ריקה ברון, בובנאית עולה מרומניה. היא גם זו שהדריכה את לביבה דריני בהפעלת הבובה.
==היסטוריה==
התוכנית עלתה לשידור בחודש אפריל 1969. רק כעבור מספר חודשים הוצמדו לה כתוביות בעברית.
אף ששודרה בשעתה במשבצת השידור המיועדת לשידורים בערבית (שעות הערב המוקדמות), זכתה הסדרה לפופולריות רבה גם בקרב צופי טלוויזיה יהודים, שלרשות מרביתם לא עמדו באותה עת אלטרנטיבות לשידורי הטלוויזיה הישראלית הממלכתית.
הייתה זו אחת מתוכניות הטלוויזיה בשפה הערבית הפופולרית ביותר: בסקר שנערך בשנת 1973 עלה כי 37% מהמדגם צפו בה באורח סדיר, ומתוכם 42% שאינם מבינים ערבית.
במערכת התוכנית התקבלו מדי שבוע מאות מכתבים מאת צופים יהודים וערבים.

בשנת 1970 זכתה התוכנית בציון לשבח במסגרת חלוקת פרסי רשות השידור. באותה השנה הוקמה בבאר שבע מסעדה על שם הסדרה.

בשנת 1970 יצא בחברת CBS בשיתוף עם רשות השידור תקליט הסדרה בשם: "סמי וסוסו – תוכנית הטלוויזיה לילדים".
את המילים לשירים כתבו: בינה ואוריאל אופק, לחנים ועיבודים: חיים צור
הזמרים בתקליט היו: ז'אק כהן ולילית נגר.
בתפקיד סמי: ג'ורג' איברהים, בתפקיד סוסו: לביבה דריני.

ב-3 במרץ 1987 ארגנה תוכנית הרדיו הסאטירית "מה יש" הפגנה למען החזרת הסדרה למרקע.

בקיץ 2001 שידר ערוץ "בריזה", הערוץ "הים-תיכוני" של Yes הטלוויזיה בלוויין, את הסדרה בשידור חוזר.

ביולי 2008 רכשה חברת הכבלים HOT את זכויות השידור של הסדרה, עבור שירות ה-HOT VOD שלה, כחלק מעסקה עם הערוץ הראשון לשידור תוכניות מארכיון הערוץ.

==בתרבות==
* התכנית זכתה לפרודיה בתוכנית הסאטירה וההומור "לול".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* דן כספי, [http://www.jstor.org/stable/70057707 לשאלת הלגיטימציה של השידור הישראלי בערבית לאור ניתוח המכתבים ל'סמי וסוסו'], מגמות (רבעון למדעי ההתנהגות) 20, 1 (1974), 96–103, באתר JSTOR 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1960
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
קטגוריה:טלוויזיה בערבית בישראל
סבסטיאן קבוט

סבסטיאן קבוט (באיטלקית: Sebastian Cabot; בערך 1484–1557) היה מגלה ארצות וספן איטלקי.

== ביוגרפיה ==
קבוט נולד בוונציה כ"סבסטיאנו קבוטו" לג'ובאני קבוטו, שהיה אף הוא ספן מפורסם ומגלה ארצות, שנודע באנגליה כג'ון קבוט. קבוט סיפר לאנגלי ריצ'רד אדן כי נולד בבריסטול ונלקח אל ונציה כשהיה בן ארבע, אך לאחרים סיפר כי הוא יליד ונציה.

ג'ון קבוט הפליג בשירותה של אנגליה במאי 1498 למסע גילוי ארצות כשהוא יוצא מבריסטול אל עבר חופי ניופאונדלנד. כפי הנראה נלווה סבסטיאן לאביו במסע זה. ישנה מחלוקת היכן בדיוק נחת קבוט, אך מניחים כי המדובר בנובה סקוטיה. קבוט ואנשיו סברו כי המדובר בסין.

ב-1512 היה קבוט כנראה בשירותו של המלך האנגלי הנרי השמיני כשרטט מפות בגריניץ'. בשנה זו הגיע לספרד שם הוכתר בתואר "קפיטן" על ידי פרננדו השני, מלך אראגון. לאחר מותו של פרדיננד שב לאנגליה, בשנת 1517 אך לא הצליח לקבל תמיכה ליציאה למסע גילויים חדש. בשנים שלאחר מכן ניסה לקבל תמיכה מגורמים שונים בספרד, אנגליה וונציה ליציאה למסע לגילוי המעבר הצפון-מערבי האגדי המוביל מאירופה לסין.

לבסוף קיבל מספרד את התואר "קפיטן גנרל" וב-4 במרץ 1525 הופקד בידו צי ליציאה למסע שמטרתו למצוא את תרשיש, אופיר וקתאי (שמה של סין בידי האירופים בתקופה ההיא). המשלחת כללה שלוש ספינות ובהן 150 איש ויצאה מקדיס ב-5 באפריל 1526. המשלחת הגיעה עד לשפך ריו דה לה פלטה וקבוט היה זה שנתן לה את השם המודרני. קבוט ירד אל החוף והשאיר מאחוריו חלק מן המשלחת, עמו היה מצוי בסכסוך. הוא חקר את אזור הנהר פרנה עד למקום בו הוא מתאחד עם הנהר פרגוואי, ובנה במקום שתי מצודות. באוגוסט 1530 שב לספרד, שם הועמד לדין על יחסו למלוויו ועל חוסר הצלחתו. הוא גורש ב-1 בפברואר 1532 לעיר אוראן במרוקו. לאחר שנה קיבל חנינה וחזר לסביליה. הוא המשיך לשמש בתפקיד בצי הספרדי עד שנת 1547, כאשר עבר לשירותה של אנגליה (מבלי לאבד את תוארו או את קצבתו מן המלך הספרדי), שם נשא בתואר "נווט גדול".

בשנת 1553 ניסה קארל החמישי מספרד לקבלו בחזרה לשורותיו. קבוט החל בינתיים במגעים עם ונציה, ולמעשה שימש בשלב זה בשירותן של שלוש המדינות. כפי הנראה נפטר בשנת 1557.

התיאור שכתב קבוט בעצמו על מסעיו אבד. כל שנותר מעבודתו היא מפה של העולם ששרטט בשנת 1544, אשר נמצאה בבוואריה, ומוצגת כיום בספרייה הלאומית בפריז. מפה זו חשובה מאוד, שכן היא שופכת אור על מסעותיו המוקדמים של אביו.

אופיו של קבוט היה חסר מנוחה. הוא העסיק עצמו בפרויקטים רבים, ועמד בקשר עם כל מדינה שיכלה לסייע לו בהגשמת תוכניותיו. אנגליה היא כנראה המדינה לה תרם יותר מכל, שכן בשהותו שם עודד רבים אחרים לצאת למסעות חקר וכיבוש. הוא ואביו נחשבים למניחי היסוד לעליונות הבריטית בימים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קרטוגרפים איטלקים
קטגוריה:מגלי ארצות איטלקים
קטגוריה:פרגוואי: היסטוריה
קטגוריה:ילידי 1484
קטגוריה:נפטרים ב-1557
לומן

לומן היא יחידת מידה פוטומטרית למדידת שטף האור. 
 היחידה מסומנת <math>Lm</math>.
לומן נגזרת מיחידות מערכת היחידות הבינלאומית ומשמשת לצורך מדידות של עוצמת האור שנקלט על ידי עין אנושית.

ללומן אפשר להגיע דרך מדידת הכמות הכוללת של האור הנראה שנפלט בזווית מוגדרת ממקור או ממקורות אור מסוימים.

== בין לומן לקנדלה ==

לומן מוגדר כיחידת קנדלה אחת על פני סטרדיאן אחד.

הקשר בין קנדלה ללומן מוצג באופן הבא:
: <math>lm=1cd\cdot1sr</math> 
כאשר:
:lm - לומן
:cd - קנדלה
:sr - סטרדיאן

בזווית מרחבית שגודלה עומד על 4π סטרדיאנים (שטח הפנים של כדור הוא 4 פאי סטרדיאנים, כשם שהיקפו של מעגל הוא 2 פאי רדיאנים) שבה למקור האור עוצמה של קנדלה אחת, שטף ההארה הכולל לכל הכיוונים יחד יהיה:
: <math>1cd\cdot 4\pi sr\approx 12.57lm</math>

לדוגמה: אם נר פולט אור בעל עוצמת הארה של 2&nbsp;cd אז פליטת האור הכוללת שלו עומדת על כ-25.2 לומנים (משום שהזווית המרחבית היא ארבע פאי).

אם מקור אור מקרין אור בעוצמה של קנדלה אחת בצורה אחידה סביב זווית מרחבית בגודל של סטרדיאן אחד, שטף ההארה הכללי שמופץ לזווית הזו הוא אחד לומן. לחלופין, אור איזוטרופי בעוצמת קנדלה אחת, מפיץ שטף הארה כולל של <math>4\pi </math> לומנים. אם מקור האור היה מכוסה בחצי כדור מושלם בולע אור אז המערכת תקרין בחצי משטף הארתה הקודמת - רק 2 פאי לומנים.

מספר הקנדלות, וממילא גם מספר הלומנים, תלוי בספקטרום של האור הנפלט ובכמות החלק הנראה בעין אנושית.

== בין לומן ללוקס ==

ההבדל בין יחידת הלומן לבין יחידת הלוקס (lx) הוא שלוקס לוקח בחשבון את האזור שעליו שטף ההארה מתפרס. בשטף הארה, להבדיל מ"הארה", לוקחים בחשבון את כיוון האור הנפלט אל העין ומבדילים בין אורכי גל שונים, בעוד שבהארה מודדים את כמות האור הכוללת.

לוקס מוגדר כמספר הלומנים למ"ר, או בצורה מתמטית: <math>lx= \frac{lm}{m^2}</math>. כך, אם שטף של 1000 לומן מתרכז לשטח של מטר רבוע אחד, הוא מאיר את אותו מטר רבוע בעוצמה של 1000 לוקס. אם אותם אלף לומן יאירו שטח של עשרה מטרים רבועים, הם יפיקו עוצמת אור 100 לוקס בלבד.

מנורה אחת שמפיקה 12 אלף לומנים מסוגלת להאיר בצורה תקינה מטבח ממוצע בעוצמה של כ- <math>500 \ \mbox{lx}</math>. כדי להאיר אזור גדול יותר, יש צורך בכמה מנורות כאלו או במקור אור חזק יותר.

==ראו גם==
* קנדלה
* לוקס

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות מידה לאור
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
קנדלה

קַנְדֵלָה (לטינית: Candela; מילולית, נר) היא יחידת מידה פוטומטרית למדידת עוצמת האור הנראה. קנדלה מודדת שטף אור לזווית מרחבית, ומסומנת באותיות <math>cd</math>. הקנדלה היא אחת משבע היחידות הבסיסיות של מערכת היחידות הבינלאומית.

ההגדרה המדעית של קנדלה אחת, היא עוצמת האור בכיוון נתון ממקור המפיק קרינה מונו-כרומטית בתדר של 540 טרה הרץ בהספק של <math>_1 \over ^{683}</math> וואט לסטרדיאן.

התדר 540 טרה הרץ (צבע ירוק) הוא תדר הרגישות המקסימלית של העין האנושית. המקדם <math>_1 \over ^{683}</math> נועד על מנת ליצור זהות עם ההגדרה הקודמת של הקנדלה.

הקנדלה כיחידה פיזיקלית עברה מספר שלבים עד להגדרתה הנוכחית: בתחילה הוגדרה על-פי עוצמת ההארה של להבת נר, לאחר מכן על-פי הזהר הנפלט מפלטינה בנקודת ההתכה שלה. כיום, הגדרת הקנדלה נגזרת מהגדרת היחידה המקובלת למדידת הספק חשמלי – הוואט.

פנסים מקצועיים נמדדים על פי תכונת הלומן שלהם שמוגדר כקנדלה כפול סטרדיאן.

==ראו גם==
* לומן
* לוקס

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
קטגוריה:יחידות מידה לאור
לוקס

מכשיר למדידת עוצמת ההארה ביחידות לוקס
לוּקְס הוא יחידת מידה פוטומטרית למדידת עוצמת ההארה של אור נראה שסימונה המקובל <math>lx</math>. עוצמת ההארה היא השטף האורי ליחידת שטח.

==הגדרה==
נוסחת החישוב : lx = lm/m<sup>2</sup>, היינו, לוקס שווה ללומן (lm) חלקי מטר בריבוע m<sup>2</sup>.
היחידה משמשת למדידת פליטה אורית (שטף אורי ליחידת שטח בפולט) והארה (שטף אורי ליחידת שטח בקולט).

==דוגמאות==
*ההארה הנוצרת מאור השמש על פני כדור הארץ נעה בין 30,000 ל-100,000 לוקס (תלוי בקו הרוחב, בעונת השנה, בשעה ביום ובמזג האוויר).
*ההארה הנוצרת מאור ירח מלא היא כ-1 לוקס.
*ההארה המקובלת באולפני טלוויזיה היא כ-1,000 לוקס.
* האישון האנושי מתכווץ לכדי עשירית משטחו המקסימלי, כתוצאה מהארה של 1,000 לוקס.

==ראו גם==
*קנדלה
*לומן

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.osh.org.il/uploadfiles/lighting_survey_solutions.html ארגונומיה של תאורה], באתר של המוסד לבטיחות וגיהות
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
קטגוריה:יחידות מידה לאור
מעונה

מְעוֹנָה הוא מושב חקלאי בגליל המערבי, סמוך לעיר מעלות-תרשיחא, בתחומי המועצה האזורית מעלה יוסף.

לפי נתוני הלמ"ס, היישוב מדורג בדירוג החברתי-כלכלי גבוה (8 מתוך 10). השכר הממוצע של השכירים בשנת 2011 היה 14,685 ש"ח (כשהממוצע הארצי עומד על 6,490 ש"ח).

==היסטוריה==
ראשיתה של מעונה ב-540 עולים מרומניה שיושבו בבתי הכפר תרשיחא בינואר 1949, במסגרת הכשרה להקמת מושבים בסביבה. ב-1 באוגוסט 1951 הוחלט לחלקם למתיישבים עירוניים ולמתיישבים חקלאיים. 50 משפחות שהחליטו לעסוק בחקלאות עקרו מתרשיחא והקימו בסמוך את המושב מעונה, ואילו כ-100 משפחות יהודיות שנותרו בתרשיחא כונו בשם "מעונה עירונית". בשנים שלאחר מכן הצטרפו למושב עולים מצפון אפריקה. בשנת 1960 פתחו תושבי המושב בשביתה בדרישה למכסות גדולות יותר של מים וקרקע. בשנת 1965 שוב יצאו תושבי המושב להפגין בטענה שאין להם אמצעי קיום.

שטחו הכולל של המושב 730 דונם והוא משמש כמושב המרכזי של מועצה אזורית מעלה יוסף. במושב נמצא גם מתנ"ס המועצה האזורית מעלה יוסף ע"ש אייל דרור, המרכז את פעילות הנוער והקהילה במועצה כולה.

==אתרים==
התעלה המרכזית במערכת המים המבוטנת ששרתה את תחנת המשטרה הבריטית, וכיום מצויה ללא שימוש בצמוד ליישוב, אוקטובר 2009
בכניסה ליישוב, לצד שביל הגישה אליו, שוכנת תחנת משטרת מעלות-תרשיחא. התחנה, הנמצאת בבניין היסטורי של המשטרה, ששימש ככזה עוד בימי המנדט הבריטי, אף נקראה בעבר באופן רשמי בשם "תחנת מעונה". המבנה הוא אחת ממצודות טגארט.

אתרים חשובים בתחומי המושב:
* "הבריכה האנגלית": מאגר מים מרשים אשר הוקם בתקופת המנדט הבריטי כדי לספק מי שתייה לתחנת המשטרה הבריטית במקום. הבריכה נבנתה מלוחות בטון שהוצבו בשיפוע על מנת לקלוט את מי הגשמים לתוך בריכה ייעודית.
* מערת נטיפים: נמצאת באזור שבין מעונה למושב עין יעקב.
שני האתרים מסומנים במפות לסימון שבילים.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20141021205649/http://meona.co.il/ אתר היישוב] (לא רשמי)
*[http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13186&BSP=13034/ מעונה] במרכז המידע להתיישבות בגליל
* [http://www.romgalil.org.il/cds/267/ מעונה] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
רונלד פלטון

רונלד פלטון (באנגלית: Ronald Pelton; 18 בנובמבר 1941 – 6 בספטמבר 2022) היה איש סוכנות הביטחון הלאומית (NSA) של ארצות הברית שמכר את סודות הסוכנות לסובייטים.
== חייו ==
רונלד פלטון שירת כמומחה קשר ומנתח מודיעין בסוכנות הביטחון הלאומית של ארצות הברית, סוכנות העוסקת בהאזנה וציתות לערוצי הקשר ברחבי העולם. פלטון הצטרף לסוכנות בשנת 1965 ושירת בה 14 שנה, עד להתפטרותו בשנת 1979.

בעת שירותו בסוכנות נחשב פלטון כבעל זיכרון צילומי ובא במגע עם מגוון רחב של מידע חסוי.

בשנת 1980, בעת שכבר לא שירת בסוכנות, ביקר פלטון בשגרירות ברית המועצות בוושינגטון הבירה וקשר קשר למכירת מידע סודי לסובייטים. המניע לפעולתו היה כספי. הסובייטים שלחו את פלטון לווינה, ובה תודרך על ידי סוכני הק.ג.ב.. הסובייטים שילמו לפלטון עבור המידע שהמציא להם סכומי כסף לא גבוהים, שהסתכמו במשך התקופה לכ-35,000 דולר, עבור מידע על אמצעי האיסוף של המודיעין האמריקאי, שכוונו לעבר ברית המועצות. אחד הסודות שהעביר לסובייטים היה על מבצע חשאי שבו חיברו האמריקאים אמצעי האזנה לקווי הקשר התת-ימיים של ברית המועצות. הנזק שגרם פלטון לאמריקאים היה כבד. הסובייטים הצליחו להתמיד בהפעלתו של פלטון כמקור מידע פעיל בהבטחות לתשלום סכומי כסף נוספים בעתיד.

בשנת 1985 חשף עריק סובייטי בשם ויטלי יורצ'נקו את פלטון לאמריקאים. פלטון נעצר ב-25 בנובמבר 1985 והתוודה על מעשיו. הוא הועמד לדין, אך למרות הודאתו בעת מעצרו, הוא כפר באשמה. לאחר משפט מתוקשר הורשע פלטון ונדון לשלושה מאסרי עולם. הוא השתחרר ב-2015, לאחר שריצה 30 שנות מאסר.

פלטון מת ב-6 בספטמבר 2022 בפרדריק, מרילנד, בגיל 80.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080511185513/http://www.spymuseum.com/pages/agent-pelton-ronald.html רונלד פלטון], באתר spy museum

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים שריגלו למען ברית המועצות
קטגוריה:מורשעים בעבירות ריגול בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
דגל מולדובה

דגל מולדובה הוא טריקולור בצבעים כחול, צהוב ואדום. במרכזו מופיע סמל מולדובה (עיט אוחז במגן עם תמונה של שור הבר האירופי), כדי שלא יהיה זהה לטריקולור הרומני שמשתמש באותם צבעים. שטחי רפובליקת מולדובה היו בימי הביניים ובחלקם עד 1812 חלק מחבל מולדובה ההיסטורי ומנסיכות מולדובה הרומנית ובשנים 1918–1940 ו-1941–1944 חלק מממלכת רומניה, וזו הסיבה לדמיון בין הדגלים.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 

מולדובה

קטגוריה:מולדובה: סמלים לאומיים
מולדובה
מולדובה
מולדובה
קטגוריה:עיט בתרבות
קטגוריה:שור בתרבות