OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רומח אש

1="The Genius of China", Robert Temple}}

רומח אש הוא כלי ירייה שהומצא בסין, בין ראשוני כלי הנשק החמים בהיסטוריה.

== תיאור ==
רומח אש הקדום היה נשק דמוי רומח, שכלל רומח סיני מסורתי, שמחוברת אליו שפופרת מלאה באבק שרפה וקליע. ברגע הירייה, הרומח היה משחרר קליע קטן או חץ מורעל יחד עם הלהבה. 

טווח הירי של רומח אש היה מטרים בודדים, בהיותו נשק מחובר לרומח מסורתי, היה זה כלי נשק קצר טווח, כאשר מטרת הירי נועדה לספק עדיפות בקרב פנים אל פנים. 

תוך תקופה קצרה, ראו הממציאים את הערך של שפופרת אבק השריפה, ותכננו רומח אש בנפרד מהרומח המסורתי. 

דיאגרמות, איורים וספרים מהמאה ה-10, מראים רומח אש בשימוש צבאי, אבל השימוש היעיל ביותר ברומח אש היה בתחילת עד אמצע שושלת סונג, כאשר פלשו עמי הצפון לתוך סין. 

כלי הנשק קצרי טווח האלו, שנועדו לשימוש חד פעמי היו פעמים רבות מוחזקים ליד חומות העיר, ונתנו למגנים הסינים עדיפות טקטית ופסיכולוגית, במיוחד בעת שנורו בצרורות. הם היו כלי נשק אידיאליים נגד אויבים המנסים לפרוץ את חומות העיר, ועזרו להחזיק את האויבים מעבר לשער העיר.

== היסטוריה ==

רומחי האש הראשונים נראו בסין במהלך המאה ה-10, ועד שנת 1260 לערך הם כבר התפתחו למגוון רחב של צורות ושימושים. למרות שהם בדרך כלל מוזכרים בשימושם של איכרים מורדים, חיילי צבא סדירים בתקופת שושלת סונג (960 - 1279) גם השתמשו בהם. הם היו זולים ונפוצים, והיו בשימוש כמה מאות שנים, ונשארו בשימוש זמן רב לאחר שושלת מינג (1368 - 1644). פיתוח אבק שרפה עבור רומחי אש, איכותי מספיק שיהיה ביכולתו לפצוע ואף להרוג על ידי הקליע, היו צעד מפתח בפיתוח רובים אמיתיים. כלי הנשק הזה סלל את הדרך עבור פיתוחים נוספים של כלי נשק מבוססים על אבק שרפה, והוא האב הקדמון הישיר של הרובים, התותחים המודרניים והרקטה.

נשק דומה לרומח אש חזר לפעולה במלחמת העולם השנייה. במלחמה זו המציאו היפנים נשק נ"ט לשימושו של המתאבד. רימון נ"ט בעל ראש קרב גדול חובר למוט במבוק ארוך ושימש לניגוח כלי משוריין על ידי החייל שהיה אמור להסתער עליו. השימוש בכלי נשק זה נעשה לקראת סוף המלחמה כשהיפנים היו נואשים וניסו כל אמצעי לחימה שיכול היה לתת מענה ולו גם חלקי נגד העדיפות המספרית והטכנולוגית של בעלות הברית.

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.historyofwar.org/articles/weapons_firelance.html מידע על רומחי אש]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי ירייה
קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:סין: המצאות
אודי בן-משה

אודי בן משה (נולד ב-28 בספטמבר 1966) הוא במאי תיאטרון ושחקן תיאטרון ישראלי.

==ביוגרפיה==
בן משה נולד ברמת השרון. למד בתיכון לאמנויות תלמה ילין. בילדותו שיחק שתי עונות בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.

את שירותו הצבאי עשה בן משה בתיאטרון צה"ל, ולאחר מכן סיים את הסטודיו למשחק ניסן נתיב. בשנת 1994 זכה במלגה ע"ש שרגא פרידמן. כמו כן, השתתף יחד עם מירב גרובר בפסטיבל עכו 1994, במחזה "הסיפור העצוב שלא יאמן על ארנדירה התמה וסבתה האכזרית", עיבוד לסיפור מאת גבריאל גרסיה מרקס, שכתב וביים ראובן קלינסקי.

לאחר סיום לימודיו, שיחק בן משה כשש שנים בתיאטרון חיפה, וערך הופעות בפסטיבל תיאטרון קצר, צוותא, תל אביב, ובפסטיבל עכו.

בשנת 2003 החל לעבוד כבמאי בתיאטרון מרכזי בישראל. הוא זכה בפרס הצגת הפרינג' של השנה על בימוי ההצגה "נוימן- אגדת חיילים" בתיאטרון תמונע.

ההצגה המרכזית הבאה שביים הייתה "שיץ" מאת חנוך לוין, שהועלתה בסטודיו לאמנויות התיאטרון של יורם לוינשטיין. כשעבד על ההצגה, נפגש לראשונה עם קרן פלס, איתה שיתף פעולה בכמה וכמה הצגות עתידיות עליהן עבד.
בן משה המשיך לביים בתיכון א' לאמנויות תל אביב, תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, ובסטודיו למשחק ניסן נתיב.

בשנת 2006 עבד בן משה לראשונה כבמאי בתיאטרון החאן הירושלמי, כשביים את "הקיץ" מאת רומן וינגרטן ואת החולה המדומה מאת מולייר בבימוי אודי בן משה בתרגום נסים אלוני תעלולי סקפן והנסיכה האמריקאית.

בשנת 2007 עבד בתור במאי משנה בהצגה בתיאטרון החאן, בשם המצליחים- מאת מיכאל גורביץ' ודניאל לפין.

את פריצתו בחאן, שהובילה לבחירתו כבמאי הבית של התיאטרון, עשה כשביים בשנת 2007 את ההצגה "נישואים" מאת ניקולאי גוגול.

בשנת 2007 החל בן משה ביים את הרטיטי את לבי מאת חנוך לוין עבור תיאטרון הקאמרי. בהצגה הזו חזר לשתף פעולה עם קרן פלס, שכתבה את המוזיקה של ההופעה.
ההצגה זכתה להצלחה, וקיבלה שישה פרסים בטקס חלוקת פרסי האקדמיה הישראלית לתיאטרון לשנת 2008: פרס הצגת השנה פרס המחזאי לחנוך לוין, אותו קיבלה אלמנתו, פרס הבמאי לאודי בן משה, פרס השחקן לרמי ברוך בתפקיד למקה, פרס שחקנית המשנה ופרס מלחין השנה לקרן פלס. ביים את הנפש הטובה מסצ'ואן עליה זכה בפרס במאי השנה ופרופסור שמעון זנדבנק זכה כמתרגם השנה.

בדצמבר אותה שנה עלתה "אילוף הסוררת" מאת ויליאם שייקספיר בתיאטרון בית ליסין בבימויו. ההצגה זכתה בפרס "הקומדיה של השנה".

ביוני 2015 עלה בתיאטרון הקאמרי המחזה של מולייר גם הוא באצילים בבימויו של בן משה.

ב-2017 ביים בתיאטרון הקאמרי את "כטוב בעיניכם" בתרגומו של דן אלמגור.

בשנת 2018 נבחר למנהל האמנותי של תיאטרון החאן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכי פרס התיאטרון הישראלי
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קטגוריה:סגל הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קורא המחאות

קורא המחאות הוא התקן קלט המסוגל לקרוא את הפרטים המזהים המופיעים בחלק התחתון של המחאה. פרטים מזהים אלה, הכוללים את זיהוי הבנק, הסניף, מספר החשבון ומספר המחאה, מודפסים על גבי ההמחאה בדיו מגנטי, כלומר דיו המכיל חלקיקים מגנטיים הניתנים לקריאה על ידי המכשיר. מסיבות אלו לא ניתן לקרוא צילום של המחאה, אלא רק את ההמחאה המקורית. 

יתרונות הדפסה זו, בהשוואה לברקוד למשל, הם שהדפסה זו קריאה גם לבני אדם, משום שהתווים נראים כמו ספרות רגילות. בנוסף, כל דיו רגיל (דיו של עט רגיל למשל) שנמצא על הדיו המגנטי אינו מפריע לקריאת הכיתוב, ולכן אין בעיה כאשר החתימה נכתבת גם על ההדפסה בדיו מגנטי.

הגופנים העיקריים שבשימוש בעולם נקראים CMC-7 ו-E-13B, בגופן E-13B משתמשים בעיקר בארצות הברית, קנדה ובריטניה. באירופה, במזרח הרחוק ובישראל מודפסים הצ'קים בגופן CMC-7. מרבית קוראי ההמחאות יודעים לזהות את שני סוגי הגופנים.

בין השדות של הפס המגנטי מפרידים סימנים מיוחדים שלפיהם אפשר לזהות את סוג השדה שאותו קוראים. לפני כל שדה מופיע סימן זיהוי שמודיע לקורא (ליתר דיוק: לתוכנה המפעילה אותו) מהו השדה שאחריו. 
 
קורא ההמחאות מחובר למחשב באמצעות אחד מהחיבורים הנפוצים: USB, RS-232 או חיבור המקלדת – בהתאם לדגם. פעולת הקורא אורכת בדרך כלל בסביבות שנייה וחצי.

קיימים גם קוראי המחאות המסוגלים גם לצלם את ההמחאה לשם שמירת תמונתה במחשב.

קורא ההמחאות משמש לקליטת פרטי ההמחאה במערכות המידע המטפלות בו:
* בעת קבלת המחאה בבית עסק, נקראים פרטיה באמצעות קורא המחאות המחובר לקופה הרושמת, כחלק מתהליך רישום העסקה. 
* בעת הפקדת ההמחאה בבנק, נקראים פרטיה באמצעות קורא המחאות המחובר למסוף המשמש את פקיד הבנק, כחלק מתהליך רישום ההפקדה. 
* בהפקדה בעמדת שירות עצמי ממוחשבת ההמחאה נסרקת ומצולמת, על מנת להציג אותה ואת פרטיה באישור ההפקדה הנמסר למפקיד.
השימוש בקורא המחאות מבטיח קליטה מהירה ואמינה של הפרטים המזהים של ההמחאה.
קטגוריה:טכנולוגיה בנקאית
קטגוריה:התקני קלט
ליליה מוססדוטיר

ליליה מוססדוטיר (באיסלנדית: Lilja Mósesdóttir; נולדה ב-11 בנובמבר 1961) היא פוליטיקאית איסלנדית.

ליליה מוססדוטיר למדה באוניברסיטאות, שוודיה שם סיימה תואר ראשון באוניברסיטת לווה Lowa, לאחר מכן המשיכה ללימודי מאסטר באוניברסיטת סאסקס Sussex בברייטון אנגליה וסיימה את עבודת הדוקטורט שלה באוניברסיטת מנצ'סטר בממלכה המאוחדת.

היא נבחרה בבחירות 2009 מטעם תנועת השמאל הירוק כנציגת מחוז רייקיאויק דרום באלת'ינגי, הפרלמנט האיסלנדי. היא הייתה מבין הפוליטיקאים הבודדים בקואליציה של מפלגת השמאל הירוקה והמפלגה הסוציאל־דמוקרטית האיסלנדית בראשות יוהנה סיגורדרדוטיר שהתנגדו להסכם Icesave, התנגדות אשר עשויה לגרום לפירוק הקואליציה. במרץ 2011 היא הודיעה שלאור חילוקי הדעות היא עוזבת את המפלגה.

מוססדוטיר מכהנת כפרופסורית בבית ספר למנהל עסקים באיסלנד והתמחותה היא שוק העבודה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20110103013357/https://tippie.uiowa.edu/speakers/bios/mosesdottir.pdf ליליה מוססדוטיר] 

קטגוריה:חברי האלת'ינגי
קטגוריה:פוליטיקאיות איסלנדיות
קטגוריה:ילידות 1961
הקרב על נהר סיט

הקרב על נהר סיט היה קרב בין הכוחות הרוסים לבין הכוחות המונגולים שהתרחש ב-4 במרץ 1238 והסתיים בניצחון מונגולי.

בשנת 1237 הכוחות המונגולים בראשות באטו חאן פלשו לשטחים של הנסיכויות הרוסיות בצפון-מזרח. העיר הגדולה הראשונה שעמדה במצור הייתה ריאזן. לאחר מצור קשה, ב-21 בדצמבר 1237 העיר נפלה בידי המונגולים. לאחר קרב קולומנה ונפילת העיר ולדימיר הכוחות המונגולים התפצלו. רוב הכח התחיל בהתקדמות לכיוון דרום-מזרח והיתר, בראשות בורולדאי, התקדמו לכיוון הערים לחופי הוולגה.

הנסיך יורי השני הסתתר ביערות עם הכוחות שנשארו והמתין להגעת כוחותיו של אחיו, נסיך קייב.

כאשר הכוחות המונגולים התקרבו, הכוחות הרוסים לא היו מוכנים לקרב למעט כוח קטן יחסית בהיקף של 3,000 לוחמים. כתוצאה מכך, הכוח כותר, רובו נהרג בקרב או נלקח בשבי. הנסיך עצמו נהרג וראשו נשלח למחנה של באטו ח'אן. ככל הנראה לאור היקף האבדות, המונגולים לא המשיכו בהתקדמות לכיוון נובגורוד. גרסה אחרת טוענת שההתקדמות לכיוון נובגורוד נפסקה בגלל האדמה הבוצית באזור זה בעונה זו של השנה שהקשתה על הפרשים המונגולים.

לאחר הקרב למעשה הסתיימה התנגדות מאורגנת של הרוסים למונגולים בנסיכויות בצפון-מזרח. תפקיד נסיך ולדימיר הועבר ליארוסלאב השני, שהכיר בעליונות של הח'אן הגדול המונגולי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20100222052625/http://wordweb.ru/2007/12/12/tajjna-bitvy-na-reke-sit.html תיאור הקרב (ברוסית)]

קטגוריה:נסיכות ולדימיר
קטגוריה:רוסיה: קרבות
סיט
קטגוריה:הפלישה המונגולית לאירופה
בונאנו פיזאנו

בונאנו פיזאנו, שער סאן ראניירי, הקתדרלה של פיזה
בּוֹנאנוֹ פּיזאנוֹ (איטלקית: Bonanno Pisano) היה פסל ואדריכל איטלקי בן המאה ה-12. נולד ונפטר בפיזה.

היה פעיל בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-12. בעיקר בפיזה. יצירתו התאפיינה בשילוב של אלמנטים ביזנטיים וקלאסיים רומיים/יווניים.

לפי ג'ורג'ו וזארי, בונאנו פיזאנו היה האדריכל הראשון של המגדל הנטוי של פיזה. אולם חלק מהחוקרים מטילים ספק בכך.

יצירותיו הפיסוליות הידועות העיקריות הן: שערי הברונזה של קתדרלת פיזה (1180; נהרסו בשריפה של 1595), שערי קתדרלת מונריאלה שליד פלרמו בסיציליה (1186), שער סאן ראניירי (San Ranieri) בטרנספט הימני של הקתדרלה של פיזה (אחרי 1186).

ביוגרפיה של בונאנו פיזאנו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי "חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר".

שערי [[קתדרלת מונריאלה שליד פלרמו]]

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר אדריכלים
קטגוריה:פסלים איטלקים
קטגוריה:אדריכלים איטלקים
קטגוריה:אנשי ימי הביניים
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-12
מודוס טולנס

מודוס טוֹלֶנְס (Modus tollens), בלוגיקה, הוא כלל היסק שמאפשר להסיק משני הנתונים הבאים:
#<math>A\to B</math> (כלומר: אם מתקיים A אז מתקיים B).
#<math>\neg B</math> (כלומר: לא מתקיים B).
את המסקנה הבאה:
:*<math>\neg A</math> (כלומר: לא מתקיים A).

במילים פשוטות, אם קיים תנאי מסוים כדי שדבר מה יהיה נכון, וידוע שהדבר שגוי, הרי שהתנאי לא מתקיים (כי אילו היה התנאי מתקיים אזי הדבר היה נכון).

לדוגמה, נניח את שתי ההנחות הבאות:
*אם יעקב עורב, אז יעקב שחור.
*יעקב אינו שחור.
מכאן נסיק את המסקנה:
*יעקב אינו עורב.

חשוב להדגיש שאף אחד מהמשפטים לא בהכרח נכון, אך במידה שהם נכונים, המסקנה "יעקב אינו עורב" תנבע מהם. הלוגיקה מאפשרת הסקת מסקנות מהנחות יסוד, בלי קשר לנכונותן.

==הוכחה==
עיקרון זה מוכח על ידי עקרון הקונטרה פוזיטיב (<math>A\to B\iff\neg B\to\neg A</math>), ומעקרון מודוס פוננס, שקובע שמרגע שקיימת גרירה <math>A\to B</math>, והרישא <math>A</math> אמת, אז גם הסיפא <math>B</math> אמת:

היות שנתון <math>A\to B</math> ועל פי הקונטרה פוזיטיב, מתקיים <math>\neg B\to\neg A</math>, ובתוספת <math>\neg B</math> ועל פי עקרון המודוס פוננס, הסיפא <math>\neg A</math> מתקיימת – כך שעקרון המודוס טולנס מתקיים.

==ראו גם==
*מודוס פוננס
*קונטרה פוזיטיב
*כלל היסק
*הוכחה בדרך השלילה

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוגיקה מתמטית
קניון גבעתיים

קניון גבעתיים הוא מרכז קניות גדול הממוקם בגבעתיים ברחוב יצחק רבין 53. הקניון נבנה בשנת 2005, ועבר פעמיים בעלות: בתחילה לידי חברת IDB, ובדצמבר 2008 עבר לבעלות קבוצת עזריאלי.

== פעילות ==
הקניון נבנה על חלק מ"שטח 9", שטח חולי ריק, אשר על חלקו האחר בנוי פארק גבעתיים. שטחו הכולל של הקניון 90,000 מטר רבוע בנוי, מתוכם 22,000 מ"ר המוקדשים למסחר, פנאי ומשרדים. חלק המסחר כולל שלוש קומות ומעליו קומות משרדים. 
הקניון נהנה מתאורה טבעית המגיעה מתקרת ה"סקיי לייט" בשטח של 1,400 מ"ר, אשר מוגברת על ידי מערכת מראות מיוחדת. 

בקניון 131 חנויות בתמהיל הכולל רשתות ובוטיקים, בתי קפה, מסעדות, שבעה בתי קולנוע מרשת רב חן ומכון כושר וספא בשטח של 2,300 מ"ר מרשת הולמס פלייס, פוקס, The Children's Place , אמריקן איגל מקבוצת ויזל, בגיר, רשת קסטרו, רשת גולף, סופר פארם, קרפור, רנואר, פקטורי 54, רשת מוצרי החשמל א.ל.מ, פוט לוקר, בילבונג, ורשת חנויות הבגדים הפולנית Reserved .
 
בין בתי הקפה והמסעדות ניתן למנות את רשתות בתי הקפה ארומה, New Deli, ארקפה, רולדין ומקדונלד'ס.

תוכנית בניית הקניון על גבעת הכורכר באזור "שטח 9"
לרשות הבאים ברכב עומדים 1,250 מקומות חניה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קניוני עזריאלי
קטגוריה:גבעתיים: מבנים
יאן מיקארדו

יאן מיקארדו (באנגלית: Ian Mikardo; 9 ביולי 1908 – 6 במאי 1993) היה יהודי-ציוני אנגלי, חבר בית הנבחרים הבריטי מטעם מפלגת הלייבור בין השנים 1945–1959 ופעם נוספת בשנים 1969–1987.

== קורות חיים ==
נולד בפורטסמות' שבאנגליה להורים יהודים ילידי אוקראינה ופולין. הוריו נישאו באנגליה ועבדו כחייטים בפורטסמות', בה גדל והיה תלמיד מצטיין. משנת 1911 למד, לצד לימודיו הכלליים, גם בבית ספר יהודי. בנעוריו החל לקחת חלק בפעילויות בחוגים פוליטיים ובקרב הקהילה היהודית. כשהיה בן 13, בשנת 1922, נשא לראשונה דברים בכינוס האגודה הציונית של פורטסמות'. בשלהי שנות העשרים הצטרף למפלגת הלייבור ולמפלגת פועלי ציון.

בתום לימודיו עבר להתגורר בסטפני, למד ניהול מדעי ועסק בייעוץ. במהלך מלחמת העולם השנייה עבד כיועץ לייעול העבודה במפעלים לייצור תחמושת וכלי טיס. בתום המלחמה עבר להתגורר ברדינג ונבחר למועמד המחוז מטעם מפלגת הלייבור בבחירות שנערכו בשנת 1945 לבית הנבחרים הבריטי, כשהוא גובר על ג'יימס קלאהן. מטעם מחוז זה כיהן עד 1959, עת הפסיד למועמד מטעם המפלגה השמרנית. בשנת 1969 התמודד במחוז בחירה אחר וחזר לכהן בבית הנבחרים, בו ישב עד פרישתו בשנת 1987.

במפלגת הלייבור היה מיקארדו חבר הוועד הפועל של המפלגה ובשנת 1974 שימש יו"ר הסיעה בבית הנבחרים. מיקארדו נמנה עם חברי האגף השמאלי במפלגה ובשנות החמישים זוהה כביוואניסט.

החל בשנת 1950 ביקר מיקארדו מספר פעמים בישראל, במהלכם קשר קשרים עם נציגי הסתדרות העובדים הכללית. גיסו, משה רוזטי, שימש מזכיר הכנסת.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:חברי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-פולני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1908
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1993
מנזר מאר אליאס

מנזר מאר אליאס
כניסה למנזר
מנזר מאר אליאס (מנזר אליהו הקדוש) הוא מנזר יווני-אורתודוקסי בירושלים. המנזר שוכן בין קיבוץ רמת רחל לשכונת גילה, על דרך חברון (כביש 60), מערבית לגבעת הארבעה ודרומית-מזרחית לגבעת המטוס.
== היסטוריה ==
המנזר הוקם בתקופה הביזנטית, בין השאר, כתחנת דרכים על הדרך מירושלים לבית לחם וחברון. הוא נהרס בפלישה הפרסית ב-614, שוקם ונהרס שוב ברעידת אדמה במאה ה-12 והוקם שוב בשנת 1160. שיקום נוסף נעשה בתקופה הצלבנית וכמו כן, הוא שופץ בתחילת המאה התשע עשרה.

בשנת 1345 נקבר במקום הבישוף של ירושלים, אליאס. לאחר מותו החלו תושבי בית לחם ובית ג'אלא לעלות לרגל לקברו מדי שנה. עם הזמן התפתחה מסורת הגורסת שכאן חנה אליהו הנביא בבורחו מפני איזבל. בעבר היו מראים ליד המנזר סלע ועליו שקע בדמות אדם, ונטען שהסלע קיבל את צורת גופו של אליהו כדי שיוכל לנוח בנוחות על גביו.

ב-1823 הותקף נשיא המנזר והוכה קשות, ככל הנראה משום שהתוקפים סברו כי יוכל לגלות להם את מקומו של מטמון חבוי.

במלחמת העצמאות ב-1948 הגיעו המצרים, בפלישתם אל הארץ, גם אל מנזר מאר אליאס, ובסביבתו התחוללו קרבות בין המצרים והישראלים שהתבצרו ברמת רחל הקרובה. המצרים ניסו להשתלט על הכביש הסמוך ולהתקדם בו אל תוך ירושלים, אולם הכוחות הישראלים עצרו אותם. לאחר שביתת הנשק פינו המצרים את האזור, והוא עבר לידי הירדנים. הללו התבצרו על הגבעות הסמוכות, מול מוצבי ישראל. בחצר המנזר ולרוחב הכביש הציבו הירדנים גושי בטון נגד טנקים.

צה"ל כבש את המנזר מידי הירדנים בצהרי 7 ביוני 1967. המנזר נכבש על ידי פלוגה ג' מגדוד 62 (7), של חטיבת ירושלים (בפיקוד המ"פ ציון ארסלן, וסגנו רפי מיארה), בצהרי היום, לאחר הפעלת סיוע מהרכס הצפון-מזרחי, נגד המנזר ונגד המחנה הירדני שהיה לידו. הפלוגה השתתפה קודם לכן בהגנת רמת רחל. גג המנזר שימש כעמדה של הלגיון הירדני ממנו נורתה אש נגד מטוסים. מנקודה זו הופל מטוס של חיל האוויר מדגם פוגה מגיסטר, ומכאן שם הגבעה הסמוכה, גבעת המטוס.

פעם בשנה, ב-19 ביולי לפי הלוח היוליאני, נערכת במקום חגיגה גדולה של אנשי הקהילה היוונית-אורתודוקסית מהסביבה לרגל יום עלייתו השמיימה של אליהו הנביא.

בחזית מנזר מאר אליאס מוצב ספסל אבן לזכרו של הצייר ויליאם הולמן האנט, אשר נהג לשבת מול המנזר ולצייר.

== גלריה ==
<gallery>
The Mar-Elias monastery. Elijah being assumed into heaven in a chariot of fire.jpg|
The Mar-Elias monastery. The iconostasis.jpg|
The Mar-Elias monastery. The painting of the dome - Jesus Christ the Pantocrator.jpg|
The Mar-Elias monastery. The painting of the western wall.jpg|
MarEliasMonasteryFeb162022 04.jpg
MarEliasMonasteryFeb162022 05.jpg
GivatHaArbaaFeb162022 02.jpg
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* דנצ'ו ארנון: יום יום חג, עמ' 110, הוצאת כנרת, 2004

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזרח ירושלים: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:דרך חברון
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז ירושלים
קטגוריה:כביש 60: מבנים
האגודה לקידום הלימודים הקלאסיים בישראל

האגודה לקידום הלימודים הקלאסיים בישראל (באנגלית: Israel Society for the Promotion of Classical Studies) היא עמותה המאגדת בתוכה ישראלים המתעניינים בחקר התרבות היוונית והרומית העתיקה. רוב החברים הם מרצים או סטודנטים, אבל החברות פתוחה לכל המתעניין בתחום.

האגודה הוקמה בשנת 1971 ביוזמתו של בנימין שימרון מאוניברסיטת תל אביב, אשר גייס את תמיכתם של הפרופסורים אלכסנדר פוקס וחיים וירשובסקי מן האוניברסיטה העברית, אשר יוקרתם הגדולה תרמה להצלחת הכנס הראשון. מטרתה המוצהרת של האגודה הייתה ונשארה "לקדם את לימודי השפות והתרבויות הקלאסיות בישראל ולהעמיק את הקשרים בין חוקרים ישראלים וחוקרים מרחבי העולם". 

האגודה עורכת כנס שנתי באחת האוניברסיטאות בארץ בסוף סמסטר ב' של השנה האקדמית. בכנס (שהוא בן יומיים) מתקיימת האספה השנתית של האגודה וניתנות הרצאות של חוקרים מן הארץ ומחו"ל. בכנס מוענק פרס לחיבור מצטיין בנושא קלאסי של תלמיד לתואר ראשון.

הצלחתם של הכנסים הראשונים עודדו את חברי האגודה ליזום בשנת 1974 כתב עת שנתי, בינלאומי, בשם "Scripta Classica Israelica". המאמרים מופיעים באנגלית ובשאר השפות האירופיות. (המאמר הראשון, מאת פרופ' יוחנן גלוקר, הופיע בלטינית.) הסקריפטה מפרסמת מאמרים מכל תחומי הלימודים הקלאסיים, עם דגש מיוחד על ארץ ישראל והעם היהודי באותה תקופה ושואפת לספק במה לחוקרים צעירים. בין מדוריה מופיעות רשימות של תרגומים ופרסומים בעברית בלימודים הקלאסיים, של עבודות דוקטור בהכנה באוניברסיטאות השונות שבארץ, וכן תוכנית הכנס של השנה הקודמת.

==נשיאי האגודה לדורותיה==
* אברהם וסרשטיין 
* אלכסנדר פוקס 
* שלום פרלמן 
* בנימין שימרון 
* דוד סולברג
* עקיבא גלבוע 
* משה עמית
* רנון קצוף
* בנימין איזק
* יוחנן גלוקר
* יוסף גייגר
* ישראל שצמן
* דורון מנדלס
* אפרים דוד
* חנה כותן
* מרגלית פינקלברג

==חברי כבוד של האגודה==
* גב' ליזה אולמן
* פרופ' פרנק וולבנק 
* פרופ' רעננה מרידור
* פרופ' דוד סולברג
* פרופ' משה עמית
* פרופ' שלום פרלמן 
* פרופ' בנימין שימרון 
* פרופ' נתן שפיגל

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ישראל: עמותות
אריה אגמון

אריה אגמון (30 ביוני 1938 - פברואר 2004) היה צייר, במאי קולנוע, מפיק טלוויזיה ומרצה ישראלי.

==ביוגרפיה==

אריה אגמון למד ציור במכון אבני. לאחר מכן למד אמנות בפריז, והמשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בקולנוע בסורבון שבפריז. משנת 1969 הופיעו ציוריו בתערוכות בפריז, אנגליה ובישראל.

עסק במחקר על ההיסטוריה של הקולנוע הישראלי. שימש משנות ה-70 כמרצה לאמנות ולקולנוע באוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה, סמינרים ומכללות .

משנת 1976 עבד אגמון כבמאי ומפיק בטלוויזיה החינוכית. יצר עשרות סרטים תיעודיים, תוכניות טלוויזיה וכתבות.

==מבחר מהסרטים והתוכניות שביים==
* 1970 - אמנות וארכיטקטורה בארץ. סרט תעודי בסיוע משרד התרבות הצרפתי.
* 1971 - שיטות חינוך חדשות באוניברסיטת Vincennes. סרט תעודי מוזמן ומופק על ידי חברת AFI, ששודר בערוץ השני בטלוויזיה הצרפתית.
* 1973 - סרט תעודי על הסלון האווירי ב-Le Bourget בהפקת התעשייה האווירית הישראלית.
* 1970-1975 - במאי וכתב בתוכנית "שקט, משדרים", בטלוויזיה הכללית.
* עבודות לילה
* שיטות אמנות ההדפס
* הכושים העבריים מדימונה.
* "בן-גוריון והעלייה ההמונית" - הסרט מנתח את השפעתו של האיש על זירוז העלייה בראשית המדינה.
* "שאלוניקי-אושוויץ" - סרט שהופק בעקבות נסיעת ליווי עם ניצולים מקרב יהודי שאלוניקי בביקורם במחנות אושוויץ-בירקנאו.
* התוכנית "במעגל פתוח" - קריית החינוך עזתה
* "החינוך המיני בבית הספר"
* "החופש הגדול"
* סרבני הגיוס
* "מושגי יסוד ביהדות", סידרה דראמאטית וגם תעודית בנושאים שונים, בין היתר: מצוות בין אדם לחברו ובין אדם למקום.
* הפיק במשך תקופה מסוימת את התוכנית "ערב חדש".

==מחקרים ופרסומים==
* "מסרים סמויים וגלויים בסרטי קלנוע [http://www.aryeh.org.il/old/mesarim.rtf]
* "הקולנוע הציוני והסרט הישראלי", ירחון "מושג" מס' 6, 1976, הוצאת האגודה לקידום אומנות לעם.
* "Quand le cinema s'en va en guerre","Sillages" #6.
* "Richochets et Avanti Popolo", "Approches" #6.
* "Propos sur le cinema Israelien".

==תערוכות ציורים==
* 1969 - גלריה של האקדמיה Beaux Arts פאריס
* 1970 - סלון האמנים הצרפתיים Artiste Francais
* 1970 - תערוכה קבוצתית, גלריה L'Oeil Ecoute פאריס
* 1971 - Salon Des Independants פאריס
* 1972 - ביאנאלה להדפס אמנותי Bradford (3rd International Print Biennale), בריטניה
* 1972 - סלון החורף (Salon d'Hiver), פאריס
* 1973 - תערוכת יחיד בגלריה "אנג'ל", ירושלים
* 1975 - תערוכת יחיד במרכז התרבות היהודית, פאריס
* 1995 - תערוכת יחיד בגלריה "אפרת", תל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.aryeh.org.il/ אתר לזכרו של אריה אגמון]
* אריה אגמון, [http://www.herzog.ac.il/vtc/0058887.html מסרים סמויים וגלויים בסרטי קולנוע]
* [http://www.medeaex.org/emotion.html ביוגרפיה של אריה אגמון] ב-e-motion - אמנות אינדיבידואלית

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בוגרי מכון אבני
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
מי קולחין

מי קולחים הם מי שפכים (ביוב, פסולת תעשייתית וכו') אשר עברו תהליכי טיהור וסינון על מנת לבצע בהם שימוש חוזר. המים מוזרמים באמצעות צינורות ממערכת הביוב לנקודות הטיפול השונות.

== טיהור שפכים ==

מפעלי טיהור עורכים בשפכים תהליכי סינון, שיקוע ופירוק שונים, אשר מעלים את איכות המים בהם בעשרות מונים.

== שימושים במי קולחין ==
השימוש העיקרי של מי קולחין הוא בענף החקלאות, בו לא נדרשים מים באיכות המקסימלית. "מי קולחין להשקיה", כלומר מי שפכים שטוהרו תחת פיקוח, משמשים להשקיית גידולים חקלאיים, ביניהם המיועדים למאכל אדם.

מלבד זאת, שימוש במי קולחין תורם לניצול יעיל של מים, המשמעותי למקומות הדלים במקורות מים. מכיוון שמים אלה מכילים חומרים שונים המסייעים להשבחת הקרקע, נחסך הצורך באמצעי דישון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:טיהור מים
חניכיים

תרשים המראה את מיקום החניכיים ביחס לחלקי השן הפנימיים
חניכיים הן הרקמות הרכות סביב השיניים. החניכיים תוחמות את השיניים ומונעות חיכוך בין המזון המוכנס לפה לבין השיניים. רקמת החניכיים מורכבת מהעצם המכתשית (העצם האלוואולרית, alveolar bone) בלסת, הנושאת את השיניים, ומרירית החניכיים, שהיא הרקמה הרכה המצפה את העצם. לחניכיים בריאות צבע ורוד. לחלק מבני האדם ישנו קרום ברקמת החניכיים בלסת העליונה המתחבר ללחי הפנימית, הידוע כלחי קשורה (באנגלית: Buccal Tie).

==בריאות החניכיים==
ברפואת השיניים קיים תחום עיסוק ברפואת חניכיים הנקרא פריודונטיה. תחום זה עוסק בכל הקשור לחניכיים - הרקמה הרכה והעצם האוחזת בשן. כמו כן עוסק תחום זה בשמירה על היגיינת הפה הבסיסית ובתחזוקת הרקמות. רוב מחלות החניכיים נגרמות על ידי חיידקים, אולם נסיגת חניכיים, המלווה בחשיפת שורש השן, עלולה להיגרם גם על ידי גורמים אחרים, כמו גירוי מכני כרוני, למשל בשל צחצוח שיניים אגרסיבי ופירסינג בלשון או בשפה, או טיפול אורתודונטי (יישור שיניים).

קיימות מחלות שאינן קשורות בהכרח לחניכיים אך פוגעות גם בהן, כדוגמת מחלת תרומבאסתניה על-שם גלנצמן (הגורמת בין היתר לדימומים בחניכיים).

===דלקת חניכיים===

דלקת חניכיים הוא מצב דלקתי של רקמת החניכיים בחלל הפה. ישנם מספר סוגים של מצבי דלקת ברקמת החניכיים. מקובל, שכאשר ישנו מצב דלקתי המוגבל לרקמה הרכה הוא מכונה דלקת (רירית) חניכיים, בעוד מצב המערב את הרקמה הקשה (העצם האלוואולרית) מכונה מחלת חניכיים.
קיימת מחלוקת מסוימת באשר לתרומתן הכוללת של דלקות חניכיים כגורם לבאשת הפה. בעוד שחיידקים הגדלים באזורים תת-חניכיים (רובד חיידקים) הם בעלי ריח רע כאשר מסירים אותם, מספר מחקרים הציגו היעדר קשר סטטיסטי בין באשת הפה לבין משתנים המראים על קיום דלקת חניכיים או מחלת חניכיים.

==ראו גם==
* חיוך חושף חניכיים

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכת העיכול
קטגוריה:פה
הידרוספירה

תרשים של צורות הביוספירה. ההידרוסיפירה מצוינת בכחול
הידרוספירה (Hydrosphere) היא מונח בגאוגרפיה פיזית המתאר את כלל המים בכוכב לכת. 

==ההידרוספירה של כדור הארץ==
המסה הכוללת של ההידרוספירה בכדור הארץ היא 1.4 × 10<sup>18</sup> טון שהם כ-0.023% מהמסה הכללית של כדור הארץ. הרוב המוחלט, כ-97% מההידרוספירה, הם האוקיינוסים. שאר המים המרכיבים את ההידרוספרה נמצאים בתוך הם לרוב אורגניזמים, אגמים, נחלים וכיוצא בזה. תחום הימצאות ההידרוספירה בכדור הארץ משתרע על פני שכבה דקה יחסית מנפח הכדור - מ-8 ק"מ גובה עד ל-11 ק"מ עומק מתחת לאדמה.

ההידרוספירה מקיימת קשרים עם ספרות אחרות הליתוספירה, האטמוספירה והביוספירה. הדבר מתקיים דרך מחזורי חומרים כמו מחזור המים, מחזור הפחמן, מחזור הזרחן, מחזור החנקן, מחזור החמצן ועוד יסודות ותרכובות. 

שינויים בביוספרה או בחלק ממחזורי החומרים עשויים לשנות את הרכב ההידרוספירה. דוגמה חשובה לכך היא אסון החמצן שהתרחש לפני מיליארדי שנים, שבו התפתחות של חיידקים מסוג אצות כחוליות הורידה את ריכוז הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה והעלתה את ריכוז החמצן באטמוספירה, בקרקע ובמים. דבר זה גרם להכחדה המונית של רוב היצורים אל-אווירניים, ולשינוי סביבתי קיצוני שהוביל לתנאים שמאפשרים התפתחות של יצורים אווירניים כולל בעלי חיים וצמחים. 

דוגמאות נוספות לשינויים בהידרוספירה הם שינויים בריכוז הפחמן הדו-חמצני עקב שינויים במחזור הפחמן. בעבר הרחוק שינויים כאלה בעקבות אירועים געשיים או שינויים אקולוגיים גרמו לשינוים גם בריכוז הפחמן הדו-חמצני במים. עליית ריכוז הפחמן הדו-חמצני במים גוררת לאוקיינוסים ולימים להפוך חומציים יותר. בימנו, בעקבות פליטת פחמן דו-חמצני על ידי ידי האדם, נגרמת במקביל לשינוי אקלים והגברת אפקט החממה גם החמצת אוקיינוסים, דבר שעלול לגרור הכחדת מינים ושינוי אקולוגי נרחב באוקיינוסים. התחממות עולמית גורמת לא רק להתחממות השכבות הנמוכות של האטמוספירה אלה גם להתחממות של האוקיינסים עצמם. למעשה רוב החום שנגרם עקב הגברת אפקט החממה נקלט באוקיינוסים, בגלל קיבול חום גבוה יותר של מים. שינו הטמפרטורה של האוקיינוסים גורר שינויים נוספים - הן בהשפעה ישירה על נישות אקולוגיות של יצורים חיים ימייים והן בהרכב הכימי של האוקיינוסים. היבט נוסף של שינוי אקלים והשפעתם היא המסת קרחונים, דבר שמשנה את ריכוז המלח. התחממות עולמית עלולה גם לגרום להפשרה של ביצות כבול קפואות המכילות כמות גדולה של מתאן דבר שעלול לגרור הפתעה אקלימית - התחממות מהירה. דוגמה חשובה נוספת לקשרים בין הספרות היא תופעת אל ניניו שבה חום מהאוקיינוס זורם אל האטמוספירה וגורם לשיאי חום. 

דוגמאות נוספות להשפעות של האדם על הההידרוספירה נובעות מסוגים שונים של זיהום מים וזיהום קרקע - דוגמה חשובה לכך היא הזרמת כמויות גדולות של זרחן ואשלגן וחנקן לאוקיינוסים עקב שימוש נרחב שיש בהם לשם דישון כימי של שדות במסגרת חקלאות תעשייתית. היבטים אחרים נוגעים לזיהום כימי תעשייתי עקב חומרים שונים כולל שמנים, מתכות כבדות מיקרופלסטיק ועוד. 

==הידרוספרות בכוכבי לכת אחרים==
מדענים וחוקרים סבורים כי הידרוספירה עבה קיימת מסביב לירח אירופה שמסביב לכוכב הלכת צדק. השכבה החיצונית של הידרוספירה זו מורכבת כמעט לגמרי מקרח, אבל קיימים מודלים שלפיהם קיים גם אוקיינוס שלם בעומק 100 ק"מ מתחת לקרח. לפי הטענה, האוקיינוס הזה נמצא במצב נוזלי בגלל כוחות גאות ושפל הפועלים על הירח במסלולו. נפח ההידרוספירה של הירח אירופה הוא פי 2.3 מזה של כדור הארץ.

==ראו גם==
*ליתוספירה
*אוקיינוס

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הידרולוגיה
קטגוריה:מים
מכבי תל אביב (כדורסל נשים)

מכבי תל אביב היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית המשחקת בליגה ארצית מרכז, הקבוצה נוסדה בשנת 1957, והתמודדה בעבר בליגת העל בכדורסל נשים והתפרקה לאחר עונת 2002/03. הקבוצה זכתה 11 פעמים באליפות, ו-12 פעמים בגביע המדינה. ו-5 פעמים סגנית מחזיקת הגביע. הקבוצה הוקמה מחדש בקיץ 2023. 

== היסטוריה ==
התואר האחרון שבו זכתה הקבוצה היה הדאבל (אליפות וגביע) מעונת 1975/1976

המעמד הגבוה האחרון שהגיעה אליו הקבוצה היה גמר גביע המדינה ב-4 באפריל 1990, בו הפסידה לקבוצת בני יהודה (65-64), מסל ניצחון של אלומה גורן 2 שניות לסיום. 

בסיום עונת 1992/93 ירדה הקבוצה לראשונה מאז הקמתה, לאחר 35 שנים, מהליגה הלאומית (הליגה הראשונה אז) לליגה הארצית. מאז הקבוצה איבדה את הדומיננטיות שלה והתנדנדה בין הליגה הראשונה לשנייה.

==תארים==
*אליפות המדינה (11):
1957/1958, 1958/1959, 1963/1964, 1964/1965, 1965/1966, 1966/1967, 1967/1968, 1970/1971, 1971/1972, 1972/1973, 1975/1976

*גביע המדינה (12) (שיא):
1958/1959, 1961/1962, 1962/1963, 1963/1964, 1964/1965, 1965/1966, 1968/1969, 1970/1971, 1971/1972, 1973/1974, 1974/1975, 1975/1976

==שחקניות עבר בולטות==

==הערות שוליים==

תל אביב
קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים ישראליות
תל אביב (כדורסל נשים)
כדורסל נשים
תל אביב, כדורסל נשים
דגל נווארה

דגל נווארה (ספרדית: Bandera de Navarra) הוא דגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית נווארה. עיצובו של הדגל הוא דגל אדום המוטען בסמל הקהילה - מגן אדום עם קשר של שרשראות זהב המציג דוגמת רשת של צלב ישר, ואכלסוני עם אבן ברקת במכרז, המוכתר בכתר מלכותי המסמל את הממלכה העתיקה של נווארה. 

הדגל הוכר כדגל הקהילה ב-10 באוגוסט 1982 תחת סעיף 7.2 של החוק לשיפור המשטר של נווארה וצוין כי 

האזכור הראשון של הצבע האדום בו צבועים רקעו של הדגל ושטחו של המגן הוא בצבעי הכומתות האדומות של חייליו של שארל השני, מלך נווארה אשר לחמו כנגד צרפת במאה ה-14. בנוסף, מסר לואיס קוראה, הכרוניקן של דוכס אלבה, דיווח כי בעת כיבושה של נווארה בשנת 1512 .

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.navarra.es/home_en/Navarra/Asi+es+Navarra/Autogobierno/Simbolos+de+Navarra.htm הסמלים - סמל, דגל והמנון] - אתר ממשלת נווארה 
* [http://www.navarra.es/home_es/Actualidad/BON/Boletines/2003/42/boletin.pdf הבוליטן של נווארה] - סמלי נווארה (4 באפריל 2003) 

קטגוריה:נווארה
נווארה
ג'ימי קונורס

ג'יימס סקוט "ג'ימי" קונורס (באנגלית: James Scott "Jimmy" Connors; נולד ב-2 בספטמבר 1952, באילינוי, ידוע גם בשם "ג'ימבו") הוא טניסאי עבר אמריקאי. נחשב לאחד הטניסאים הגדולים בכל הזמנים. זכה ב-109 טורנירים, שיא זכיות בכל הזמנים של טניסאים גברים.

==קריירה==
קונורס החזיק במקום הראשון בעולם במשך 160 שבועות רצופים, מ-29 ביולי 1974 ועד 29 באוגוסט 1977 (שני בכל הזמנים אחרי רוג'ר פדרר). הוא דורג ראשון עוד 8 פעמים בקריירה (268 שבועות בסך הכל), זכה ב-8 טורנירי גראנד סלאם ליחידים ו-2 לזוגות. 

אף על פי שקונורס מעולם לא ניצח באליפות צרפת הפתוחה, הניצחון שלו ב-1976 באליפות ארצות הברית הפתוחה היה בתקופה הקצרה (1975-1977) שהתחרות נערכה על מגרשי חמר, ולכן קונורס הוא אחד מבין שבעה גברים שזכו בטורניר גראנד סלאם ליחידים על מגרש דשא, מגרש קשה ומגרש חימר (ששת האחרים הם - אנדרה אגאסי, מאטס וילנדר, רוג'ר פדרר, רפאל נדאל, נובאק ג'וקוביץ' וקרלוס אלקרז).
קונורס נודע כיריבו המושבע של ג'ון מקנרו.

==קריירת אימון==
היה המאמן של אנדי רודיק. ביולי-2013 מונה למאמנה של מריה שראפובה, וכעבור כחודש פוטר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טניסאים אמריקאים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות וימבלדון
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
ברית יצחק

ברית יצחק הוא טקס הנהוג בלילה קודם ברית מילה בקרב חלק קהילות עדות המזרח, בעיראק נקרא הטקס גם ליל הזוהר או עקד אל-יאס (קשירת ההדסים) ואצל קהילות אירופה נקרא וואכנאכט. 

מנהג זה נערך ערב לפני הברית, מפני חשש סכנה מיסטי לילד, ולכך נעזרים בסגולה זו להגנה על הילד.

==מקור==
מנהג זה מבוסס על פי ספר הזהר שמסופר שם: שרבי אבא ובנו ר' יעקב הזדמנו לאכסניה אחת ובעל הפונדק ביקש מהם להישאר למחר לברית. באותו לילה כינס בעל האכסניה את אוהביו ועסקו בדבקות בתורה ואף אחד לא ישן כל הלילה.

לדעת הרב יחזקאל לנדא יש מקור למנהג זה גם מהתלמוד, וכן למנהג הדלקת הנרות בלילה זה, יש מקור מהתלמוד.

==הטקס==
לילה לפני ברית המילה מגיעים לבית התינוק הנולד קרובי משפחה וידידים. הטקס נערך במניין גברים הקוראים הלכות, מדרשים, פרקי קבלה וסיפורים הקשורים בברית מילה של האבות מתוך ספר הזוהר. אבי או סב הנימול קוראים את ההלכות והסיפורים הקשורים לחובת האב למול את בנו. הקריאה נעשית בדרך כלל מתוך ספר הנקרא "ברית יצחק".

לאחר מכן מוגשים מיני מאכל הכוללים את כל הברכות חוץ מברכת המוציא, שרים ומנגנים.

==ליל עקד אליאס==
יהודי עיראק נהגו לערוך טקס בבית היולדת בשם ליל עקד אליאס -קשירת ההדסים, נוהגים לשאול מבית הכנסת כיסא המיוחד לאליהו הנביא עטוף בכיסוי קטיפה, עליו מניחים חומש וספר הזוהר, בארבע פינותיו קושרים ענפי הדס ומקשטים אותו גם ברימוני ספר התורה, בפרחים ובמיוחד בצמח הפיגם. כיסא זה ישמש למחרת בברית המילה, במהלך החגיגה מחלקים רחת לוקום וכעכים לקול צהלולים.

==וואכנאכט==
בקרב קהילות האשכנזים נוהגים לקיים מנהג דומה בשם "וואכנאכט" ("ליל השמירה" ביידיש), בו מתאספים המוהל, אבי הנימול וחברים, וקוראים תהילים ותפילות. כחלק מהמנהג מכונסים ילדים וטף סמוך למיטת התינוק וקוראים פרק ראשון של קריאת שמע ואת פסוקי "המלאך הגואל" ו"אדון עולם" להגנת התינוק בזכות תפילת תינוקות של בית רבן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:יהדות ארצות האסלאם
קטגוריה:אירועים משפחתיים
קטגוריה:טקסי מעבר
סתוונית ירושלים

250px
סתוונית ירושלים (שם מדעי: Colchicum hierosolymitanum) היא צמח ממשפחת הסתווניתיים. בעבר השתייכה למשפחת השושניים שפוצלה לכמה משפחות.

סתוונית ירושלים היא צמח בגובה 5–10 ס"מ. הפקעת נמצאת באדמה קשה בעומק של עד 40 ס"מ, צורתה אליפטית וקוטרה 3.5-2 ס"מ, היא עטופה בקליפות חומות-אדמדמות יבשות. בתפרחת 5–9 עלי-עטיף שמתפתחים לאחר הפריחה. בכל בצל עד 40 פרחים שלא כולם צומחים באותו הזמן כך שניתן לראות פרחים צעירים ליד פרחים נובלים. הפריחה של המין בין אוקטובר לינואר.

בית גידול הוא קרקעות כבדות שונות בשטחים עשבוניים ובתוך סירה קוצנית. הצמח פזור עד נדיר ביהודה, שומרון, גליל תחתון ועמק החולה. מצוי בגולן, בגליל העליון ובחרמון הנמוך.
באזור ירושלים כמעט ונעלמה תחת הבנייה ונשמרה בעמק המצלבה, בגבעת התנ"ך וגם בגן הבוטני האוניברסיטאי בגבעת רם, ירושלים. בגן הבוטני היא פורחת מסוף אוקטובר ועד לאמצע נובמבר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1953
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי נעמי פיינברון-דותן
קטגוריה:סתווניתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: סתווניתיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
קיטאי-גורוד

[[שער התחייה המוביל לכיכר האדומה - השערים היחידים של חומת קיטאי-גורוד ששרדו עד ימינו.]]
מאה ה-19.]]
שרידי חומת קיטאי-גורוד ב[[זאריאדיה.]]
קיטאי-גורוד (ברוסית: Китай-город) היא שכונה במרכז מוסקבה בירת רוסיה. 

שכונה זו, שהייתה מוקפת חומה מאז ימי הביניים, ממוקמת בסמוך לקרמלין. בין הקרמלין לבין השכונה מפרידה הכיכר האדומה.

מקור שם השכונה אינו ברור. המילה "גורוד" משמעה ברוסית "עיר", והמילה "קיטאי" משמעה "סין". יחד עם זאת המלומדים מסכימים כי אין כל קשר בין שם השכונה לסין, או לאוכלוסייה סינית.

ישנן סברות שונות בדבר מקור השם. לפי אחת הסברות מקורו במילה "קיטה" שמשמעה "צמה", או "מקלעת" ומשמעות השם "עיר מקלעות קש" - בהתייחס למבני העץ שהיו בה והיו בנויים מקלעות של ענפים.

==חומות השכונה==
חומות השכונה הוקמו בין השנים 1536–1539 על פי תוכניות של האדריכל האיטלקי הידוע כיום בשמו הרוסי פטרוק מאלי. החומה כללה 13 מגדלי שמירה ושישה שערים. עובי החומות וגובהן היה שישה מטרים.

אחרוני המגדלים נהרסו בשנות ה-30 של המאה ה-20, אולם מספר חלקים מהחומה נותרו עד ימינו. מקטע חומה מצוי בזאריאדיה, ומקטע אחר ביציאה מתחנת אוחוטני ריאד של הרכבת התחתית של מוסקבה, מאחורי מלון מטרופול.

לאחר נפילת ברית המועצות החלה עיריית מוסקבה בשיקום החומה, ומספר מקטעים נבנו מחדש מאז שנת 1995.

==גבולות הרובע==
הרובע מוקף שרשרת של הכיכרות המרכזיים של מוסקבה ובהם הכיכר האדומה, כיכר התיאטרון (בחזית תיאטרון בולשוי), כיכר לוביאנקה (בחזית הלוביאנקה) וכיכר סלאביאנסקאיה.

==אדריכלות ייחודית==
כנסית ניקולאי הקדוש שנבנתה בין השנים 1680-89. הכנסייה נהרסה בשנת [[1933.]]
קיטאי-גורוד היוותה את מרכז העסקים הראשי של מוסקבה מאז ימי הביניים. הרחובות העיקריים של הרובע - וארווארקה, איליינקה וניקולסקאיה היו רחובות חנויות, ומחסנים, וגם כיום מהווים אזורים מסחריים. את הרובע עיטרו שתי כנסיות - ניקולאי הקדוש )(שנחנכה בשנת 1653) וניקולאי הגדול (נכחנה בשנת 1689, נהרסה בשנת 1933).

ברחוב ניקולסקאיה הייתה ממוקמת האוניברסיטה הראשונה של מוסקבה - האקדמיה היוונית לטינית הסלאבית, מאז שנות ה-60 של המאה ה-17.

בשנות ה-90 של המאה ה-19 פותחו אזורי הרובע. מבנים רבים נהרסו ובמקומם נבנו מבני עסקים ומרכזים מסחריים. בשטח נרחב הסמוך לרובע הוקם בשנת 1907 מלון מטרופול - בסגנון האר נובו. בין השנים 1910–1912 נבנו מבני המשרדים ששימשו עד שנת 2012 את בית המשפט לחוקה של רוסיה.

שכונה שלמה של קיטאי-גורוד, שנקראה זאריאדיה נהרסה בשנות ה-30 וה-40 (למעט מבנים היסטוריים) במטרה לאפשר בניית בנייני משרדים ומסחר מודרניים.

ברובע נמצה רחוב קצר טרטיאקובסקי פרויזד שמרכז חנויות יוקרה.

==ראו גם==
* תחנת המטרו קיטאי-גורוד 
* תחנת המטרו פלושאד רבוליוציי 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: גאוגרפיה
קטגוריה:מוסקבה: אטרקציות תיירותיות
קטגוריה:מוסקבה: חלוקה מנהלית
מחשב זומבי

איור המתאר את תהליך שליחת [[דואר זבל: (1) אתר האינטרנט של מפיץ הספאם (2) ספאמר (3) תוכנה להפצת ספאם (4) מחשבים נגועים בוירוס (5) תולעת מחשב או סוס טרויאני (6) שרת דואר אלקטרוני (7) משתמש (8) תנועה ברשת (טראפיק)]]
מחשב זומבי (או בקיצור זומבי) הוא מחשב המחובר לאינטרנט ונפרץ על ידי האקר, וירוס, תולעת מחשב או סוס טרויאני. בדרך כלל המחשב נפרץ כחלק מפעילות רחבת היקף היוצרת רשת בוטים (באנגלית: Botnet), המשמשת בבוא העת ככלי להוצאת התקפות רחבות היקף אל הפועל בהנחיה מרחוק של ההאקר השולט בה.

רוב בעלי המחשבים הזומבים אינם מודעים לכך שהמחשב שלהם נמצא בשליטה של גורם נוסף, ובשל חוסר המודעות הזה המחשבים מכונים "זומבים". 

==שימושים==
זומבים היו בשימוש נרחב בקרב מפיצי דואר זבל אלקטרוני. בשנת 2005 מוערך כי בין 50 ל-80 אחוזים מדואר הזבל בעולם נשלח על ידי מחשבים אלו. הסיבה העיקרית לשימוש במחשבי זומבי היא היכולת למנוע זיהוי, לעקוף סינון ברמת הספקית וכמובן - לחסוך רוחב פס למפיץ עצמו ואת העלות הכרוכה בכך. 

זומבים גם משמשים פעמים רבות כחלק ממערך התקפת מניעת שירות מבוזרת. בהתקפות מסוג זה המפעיל של הרשת משתמש בזומבים כדי להוציא לפועל התקפה הדורשת משאבים רבים, בדרך כלל משאבי רוחב פס. התקפות לדוגמה הן הצפת SYN, התקפת פינג וכיוצא בזה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:התקפות מניעת שירות
פצצת ZIP

במחשבים, פצצת ZIP (באנגלית: Zip bomb) היא שיטה לתקיפת מערכות מחשוב המכילות מנגנונים לפתיחת קבצים מכווצים. התקיפה מתבססת על קובץ דחוס בעל נפח קטן, אשר בעת פתיחתו נפרש לקובץ בעל נפח גדול במיוחד. מטרת התקיפה היא להעמיס על המערכת אשר פתחה את הקובץ הדחוס בצורה כה רבה, עד להשבתת המערכת, לכן מתקפה זו מסווגת כהתקפת מניעת שירות (DOS).

שיטה זו מיועדת לפגוע במערכות הפותחות וסורקות קבצים דחוסים, לדוגמה מערכות אנטי-וירוס, Application Gateway מסוגים מסוימים וכן מערכות שונות המאפשרות להעלות אליהן את המידע בצורה דחוסה.

שיטות הדחיסה הפופולריות מאפשרות לדחוס קבצים בגדלים עצומים במספר קילו-בתים נמוך לאין שיעור.
לדוגמה, קובץ טקסט פשוט שיכיל 10,000 תווים זהים (לדוגמה, האות "A") ישקול כמשקל 10,000 תווים בפועל, אך בדחיסה ברמה גבוהה הקובץ ירשם בתור "10000A", כלומר, ייצוג בודד של התו בתוספת מספר המייצג את כמות הופעותיו בקובץ. צורה זו מאפשרת לדחוס קבצים בגודל לא פרופורציונלי ביחס ליכולת ההכלה של המחשב, השרת או התוכנה המותקפים.

השיטה הייתה בשימוש עוד מימי ה-BBS אך מאז מרבית תוכנות האנטי-וירוס יכולות לזהות אם קובץ ZIP הוא פצצת ZIP ולהימנע מפתיחתו. דוגמה מוכרת לפצצת ZIP הייתה הקובץ , שגודלו המכווץ היה 42 קילו-בתים בלבד, אך כאשר הוא נפרס הוא הכיל כ-4.5 פטה-בתים לאחר פתיחת הכיווץ - כמות גדולה מדי אפילו למערכות מחשבים של העשור השני של המאה ה-21.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:התקפות מניעת שירות
קטגוריה:דחיסת נתונים
אידנא

אִדְנָא (בערבית: إذنا; בתעתיק מדויק: אד'נא) היא עיירה פלסטינית בנפת חברון, שברשות הפלסטינית, הסמוכה לעיירה תרקומיא ולמחסום תרקומיא. נכון לשנת 2007 חיו בה כ-20,000 תושבים. כל תושבי העיירה הם מוסלמים. העיירה שוכנת בשטח A.

== מיקום ==
אידנא שוכנת במערב יהודה, 13 ק"מ מערבית לחברון, בסמוך לקו הירוק בצד הפלסטיני. העיירה צופה על כביש 35 (כביש קריית גת-חברון) שמהווה גם את הכניסה הראשית אליה, וממנה גם נוף לכל אורך שפלת יהודה ומישור החוף הדרומי. דרומית לה נמצאת חורבת אלכום, מזרחית לה היישובים אדורה ותלם, וצפון-מזרחית לה תרקומיא.
העיירה נחלקת לשני חלקים: חלק צפוני וחלק דרומי, המופרדים ביניהם על ידי ואדי.

== היסטוריה ==
יש שהציעו לזהות את אידנא עם העיר המקראית דַנָּה הנזכרת בספר יהושע ברשימת ערי הר חברון.<ref name=":0">Conder and Kitchener, 1881, SWP III, p. [https://archive.org/details/surveyofwesternp03conduoft/page/305/mode/1up?view=theater 305]</ref>

בצפון הכפר מצוי תל גדול, בשטח 30–40 דונם, עם חרסים החל מהתקופה הישראלית, ואשר בו נמצאו מטבעות קדומים רבים. בסקר ארכאולוגי שנערך במקום לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו חרסים מהתקופה הישראלית (שפע רב מן המאות ה-11 וה-10 לפנה"ס ואילך), הפרסית, ההלניסטית והרומית (משתי האחרונות נתגלו חרסים רבים), הביזנטית וימי הביניים. הסוקרים ציינו כי התושבים מצאו מטבעות מהתקופה החשמונאית, המרד הגדול, ומן התקופות הרומית והביזנטית.<ref name=":02"></ref>

היישוב נזכר בשם Iedna בתחילת המאה ה-4 לספירה, באונומסטיקון של אוסביוס, כאחד היישובים היהודיים בהר חברון, תוך שמצוין כי הוא שוכן בסמוך לאבן המיל השישית בדרך מבית גוברין לחברון (תואם בדיוק למיקומו של הכפר בימינו).

במאה ה-13 צורף הכפר לווקף של חברון בידי הסולטאן הממלוכי ביברס, ובמהלך המאה ה-19 נהרס כתוצאה ממלחמות שבטי קייס וימן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפת חברון
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ערים
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
אידנא (דנא)
רובע היהלומים (ניו יורק)

רחוב 47 והשדרה החמישית
אזור היהלומים והתכשיטים של ניו יורק ממוקם בחלקו המערבי של רחוב 47, בין השדרה החמישית לשישית. רחוב היהלומים הוא אחד ממרכזי היהלומים החשובים בעולם, כאשר על פי ההערכות כ-90% מהיהלומים המגיעים לארצות הברית - שוק התכשיטים הגדול בעולם - נכנסים למדינה דרך ניו יורק. העסקים ברובע זה מספקים תכשיטים לחנויות רבות בניו יורק וברחבי ארצות הברית.

ברחוב היהלומים ממוקמים משרדים רבים של יהלומנים, חנויות תכשיטים ומועדון סוחרי היהלומים (DDC), המתפקד בפועל כבורסת יהלומים. באזור פועלים כ-2,600 עסקים עצמאיים. כמעט כל בתי העסק הללו סוחרים בתכשיטים או ביהלומים, ופועלים במסגרת אחת מ-25 ה"בורסות" באזור.

המעבר של חנויות וסוחרים לאזור זה החל ב-1941, וקיבל דחיפה משמעותית עם הגירתם לניו יורק של אלפי יהודים מהענף, לאחר פלישת גרמניה הנאצית לאמסטרדם ולאנטוורפן. נציגות מכון היהלומים בניו יורק ממוקמת אף היא בלב רחוב היהלומים. בשל רגישות העסקים באזור, ניכרת בו נוכחות מוגברת של כוחות המשטרה.

קטגוריה:ניו יורק: כלכלה
קטגוריה:מנהטן
קטגוריה:יהלום בתרבות
דייבטוריבה

דייבטוריבה (בלטבית: Dievturība) היא תנועת דת נאו-פגנית שמטרתה להחיות את הדת העממית של הלטבים לפני שהתנצרו במאה ה-13. חסידי הדת מכנים את עצמם כ"שומרי האל" החיים בהרמוניה עם האל ועולמו.

התנועה נוסדה בשנת 1925 על ידי ארנסט בראסטינש, אך דוכאה בכוח על ידי הקומוניסטים ברוסיה של שנת 1940. התנועה קמה לתחייה וצברה יותר ויותר מאמינים חדשים. כיום ישנם כ-650 פעילים שונים המפיצים את אמונת הדת ברחבי לטביה.

==היסטוריה==
תנועת הדייבטוריבה הוקמה בשנת 1925 כרקונסטרוקציה פוליתאיסטית לדתות הנורדיות העתיקות, שמתבססת על פולקלור לטבי, שירי עם, והמיתולוגיה הלטבית.

בהתאם לזמנים המודרניים, הדייבטוריבה שונה מהדת המקורית העתיקה שהייתה קיימת בתחילת ימי הביניים. כדוגמה ניתן לראות כי אין ראיות לכך שעובדי האלילים הפגניים הלטביים הכירו בשילוש הקדוש של האלים "דיבס" "מארה" ו"לאימה", ששייכים לדייבטוריבה המודרנית כיום.

ארנסט בראסטינש (1892–1942), שהיה אמן, היסטוריון חובב, חוקר פולקלור וארכאולוג, היה גם הכוח העיקרי בפיתוח המוקדם של תנועת הדייבטוריבה. כחלק מעבודתו הוא תיעד הרבה מקדשים וארמונות לטביים עתיקים, וכתב מונחון שעוסק במיתולוגיה הלטבית.

==אמונות==
הדייבטוריבה היא למעשה דת פנתאיסטית. האלים האחרים הם או היבטים של דיבס (היקום עצמו, המציאות המוחלטת), או סוגים אחרים של רוחות לא אלוהיות.

בתאולוגיה של הדייבטוריבה נמצאות כמה ישויות אלוהיות, שקיבלו הכרה מסוימת כחלק מהאמונה בדת:

===אלוהי האמונה===
* דיבס – האל הראשי, שחלק מהאלים האחרים הם היבטים שלו.
* לאימה – הייתה התגלמות הגורל והמזל הקשורה ללידה לנישואין ולמוות, כמו כן הייתה פטרונית הנשים ההרות.
* מארה – היא האלה הגבוהה ביותר בסולם דרגות האלות של המיתולוגיה הלטבית. אלות אחרות במיתולוגיה נחשבו כביטויים עצמיים שלה כגון אלת החלב, אלת הרוחות, ואלות האדמה, המים, הים, העצים והרוח.

===אלות המים===
* יוראס מאטה – אלת הים
* אודנס מאטה – אלת המים
* אופס מאטה – אלת הנהרות

==מורכבות הנשמה==
הצורה האנושית מורכבת משלושה חלקים:
* ווליס – הגוף האסטרלי
* מאיסה – הצורה הפיזית
* דבסלה – הנשמה

השוני שבין הדבסלה (הנשמה) לווליס (הגוף האסטרלי) הוא בזה שהדבסלה היא נצחית והווליס לא, כי הדבסלה באה מהאל דיבס הנצחי ותחזור אליו לאחר מות המאיסה (הגוף הפיזי). הווליס יישאר לצד המאיסה שמת, אך עם הזמן יעלם הווליס בדומה לאמונה הרווחת במיתולוגיה היוונית.

==קישורים חיצוניים==

[http://www.dievturi.org/ האתר הרשמי של כנסיית הדיבטוריבה בלטביה. (בלטבית)]

קטגוריה:דתות
קטגוריה:דתות חדשות
ריצ'רד פרנסוורת'

ריצ'רד ויליאם פרנסוורת (באנגלית: Richard William Farnsworth; 1 בספטמבר 1920 - 6 באוקטובר 2000) היה שחקן קולנוע ופעלולן אמריקני. הוא היה מועמד לשני פרסי אוסקר ולשלושה פרסי גלובוס הזהב.

==ביוגרפיה==
פרסוורת' נולד בלוס אנג'לס לתוך תקופת השפל הגדול, הוא גדל עם אמו ושתי אחיותיו לאחר שאביו מת בהיותו ילד בן 7. פרנסוורת' היה נשוי למרגרט היל במשך 38 שנה, נולדו להם שני ילדים, והיא נפטרה בשנת 1985. בשנת 1999 במהלך צילומי סרטו האחרון "סיפור פשוט" הרגיש פרנסוורת' כאבים חדים בגופו כתוצאה מסרטן שהתגלה בעצמותיו. ב-6 באוקטובר 2000 ירה בעצמו בחוותו שבניו מקסיקו. הוא נקבר לצידה של אשתו מרגרט בבית קברות בלוס אנג'לס.

== קריירת משחק ==
פרסוורת' החל את דרכו בעולם הקולנוע לקראת סוף שנות ה-30. תחילה הופיע בתפקידים קטנים בהם בדרמת המלחמה הרומנטית זוכת 8 פרסי אוסקר "חלף עם הרוח". את תפקידו המרכזי הראשון הגדול גילם פרנסוורת' בשנת 1972 במערבון "השופט רוי בין".

בשנת 1978 היה פרנסוורת' מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו בדרמת המערבונים הרומנטית "בא פרש פראי וחופשי"

בשנות ה-80 הופיע ב"התחיה", בדרמת הספורט מועמדת 4 פרסי אוסקר של בארי לוינסון "הטוב מכולם" ו"השועל האפור" שעל הופעתו בסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב. היה מועמד לפרס גלובוס הזהב גם ב-1985 על משחקו בסדרה "מרדף".

ב-1990 שיחק במותחן "מיזרי" שמבוסס על ספר אימה של סטיבן קינג בדמותו של שריף העיירה באסטר.

ב-1999 שיחק בתפקיד ראשי בדמות אלווין סטרייט בסרט הדרמה הביוגרפי "סיפור פשוט". על תפקיד זה הועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר והפך בגיל 79 לשחקן המבוגר ביותר שהועמד לפרס זה, וכן הועמד בשלישית לפרס גלובוס הזהב.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* טקסס מעבר לנהר (1966)
* פלישת אולזן (1972) 
* השופט רוי בין (1972)
* הדוכסית והנוכל (1976)
* בא פרש פראי וחופשי (1978)
* האגדה על הריינג'ר הבודד (1981)
* רוקוס (1981)
* השועל האפור (1982)
*יום העצמאות (1983) 
* הטוב מכולם (1984)
* ריינסטון (1984)
* האסופית (1985) 
* ג'ק וג'ק (1990)
* מיזרי (1990)
* הוואנה (1990)
* הדרך המהירה לגיהנום (1991)
* הבריחה (1994)
* לאסי (1994)
* סיפור פשוט (1999)
*טום הום (2000)
*התחיה (2001)

=== טלוויזיה ===

* The Fire Next Time (1993) - מיני-סדרה

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
עברונה (אתר מקראי)

מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641עַבְרוֹנָה הוא אתר מקראי, ונזכר בתורה כאחת מתחנות בני ישראל בעת נדודיהם במדבר בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען.

ב, כתוב: "וַיִּסְעוּ, מִיָּטְבָתָה; וַיַּחֲנוּ, בְּעַבְרֹנָה: וַיִּסְעוּ, מֵעַבְרֹנָה; וַיַּחֲנוּ, בְּעֶצְיֹן גָּבֶר...".

== זיהוי המקום ==
בתיאור המסע המקראי מופיעה תחנה זו בין יטבתה ובין עציון גבר ולכן נמצא שהמקום שכן בקרבת חוף אילת. אולם זיהויו המדויק תלוי בזיהויה של יטבתה השנוי במחלוקת. החוקרים הנוטים לזהות את יטבתה עם עין ע'צ'יאן, מזהים את עברונה עם עין א-דפייה, כ-15 ק"מ מצפון לאילת, והוא מעיין קטן שמימיו מכילים אחוז ניכר של גפרית וטעמם תפל (אך הם ראויים לשתייה). אחרים נוטים לזהות את יטבתה עם ביר טבה וואדי טבה במרחק של 10 ק"מ מדרום לאילת ולפי זה מקומה של עברונה בקצהו הצפוני מערבי של מפרץ אילת. באזור אילת החדשה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
Dummy

Dummy הוא אלבום הבכורה של להקת הטריפ הופ הבריטית פורטיסהד. האלבום יצא בשנת 1994 ושנה לאחר מכן, ב-1995, זכה בפרס מרקיורי היוקרתי. בנוסף, בשנת 1997 הגיע Dummy למעמד של אלבום זהב בבריטניה.
== הפקה ==
ההצלחה הרבה שנחל ה-EP, "Numb" שקדם לאלבום, סייעה לבסס את בריסטול, שם פעלו פורסיטהד, כבירת הטריפ הופ העולמית בעוד הז'אנר עצמו רק החל להתפתח בשנים אלה ועדיין נקרא "הסאונד של בריסטול". במובן זה, נחשב Dummy לאחד האלבומים החשובים יותר בהתפתחות הטריפ הופ. האלבום מאופיין בקולה המלנכולי של סולנית הלהקה בת' גיבונס ובצלילים אפלים ודרמטיים. כמו כן ניכרים בו מקצבי טריפ הופ קלאסיים ועבודת סקראצ'ינג.

עטיפת האלבום מציגה תמונה של גיבונס, מתוך סרט קצר שיצרה הלהקה בשם "To Kill a Dead Man" ולו גם חיברה הלהקה פסקול מקורי. מלבד Numb הוליד האלבום שני סינגלים נוספים: "Glory Box" (שהיה לימים משיריה המוכרים ביותר של הלהקה) אשר הגיע למקום ה-13 בבריטניה בהוצאתו המחודשת ו-"Sour Times" שהגיע אף הוא למעמד זהה, גם בהוצאה מחודשת.

ב-3 בדצמבר 2008 הוציאה חברת Universal Music Japan מחדש ובמהדורה מוגבלת את שני האלבומים הראשונים של פורטיסהד בפורמט SHM-CD, המאפשר האזנה באיכות שמע גבוהה יותר.

== דירוג במצעדי מכירות ==
Dummy מכר מעל לשני מיליון עותקים באירופה והגיע למקום השני במצעד מכירות התקליטים הבריטי.

{| class="wikitable"
!מצעד (1994)
!הדירוג הגבוה ביותר
|-
|אוסטרליה
|align="center"|23
|-
|בלגיה (FL)
|align="center"|18
|-
|בלגיה (WA)
|align="center"|12
|-
|הולנד
|align="center"|15
|-
|ניו זילנד
|align="center"|21
|-
|נורווגיה
|align="center"|29
|-
|שוודיה
|align="center"|20
|-
|שווייץ
|align="center"|26
|-
|}

== רשימת שירים ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1994