OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Bad (שיר של מייקל ג'קסון)

Bad (רע) הוא הסינגל השני מתוך אלבום האולפן השביעי, Bad, של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, אשר יצא ב-7 בספטמבר 1987.השיר הגיע לפסגת המצעדים ברחבי העולם והפך לשיר השני מהאלבום שמגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד האמריקאי.

== רקע והשראה ==
Bad במקור היה אמור להיות דואט עם הזמר פרינס, אך שיתוף הפעולה לא יצא לפועל.
ג'קסון סיפר שאת ההשראה לוידאו קליפ שאב מכתבה שקרא בעיתון. הכתבה סיפרה על סטודנט מה"גטו" של ניו יורק אשר ניסה להתקדם בחייו ולעזוב את חבריו הישנים. החברים קינאו בסטודנט והרגו אותו.
הכוריאוגרף של הוידאו קליפ טען שהווידאו והעלילה הושפעו מאוד מהסרט סיפור הפרברים.

ב-2017 הופיע השיר במהלך קטע מהסרט "גנוב על העולם".

== וידאו קליפ ==
הגרסה המלאה של הוידאו קליפ היא סרט קצר באורך 18 דקות שבויים על ידי מרטין סקורסזה.
הווידאו קליפ מספר את סיפורו של נער בשם דריל, המגולם על ידי ג'קסון. הנער שגדל בשכונה מפוקפקת מחליט ללמוד בבית ספר פרטי. כשהוא חוזר לבקר בבית ספרו הישן, חבריו, ביניהם מיני-מקס, (המגולם על ידי השחקן ווסלי סנייפס) מגלים כמה השתנה ומרגישים בחוסר הנוחות שלו איתם ועם נטייתם לפשע. בניסיון להראות שהוא עדיין "רע", דריל לוקח אותם לתחנת רכבת תחתית שם הוא מנסה לשדוד איש זקן אך משנה את דעתו ברגע האחרון. חבריו מקניטים אותו שכבר אינו "רע". הוידאו קליפ אשר צולם עד כה בשחור לבן הופך לצבעוני ודריל לובש לפתע מעיל עור שחור ומצטרף לקבוצת רקדנים פאנקיסטים. לאחר קטע ריקוד, לצלילי קטע סולו באורגן המונד המנוגן על ידי נגן הג'אז הוותיק ג'ימי סמית, מזהיר דריל את חבריו כי לא מצפה להם עתיד טוב אם ימשיכו בדרכם הרעה. הם מקבלים זאת ונפרדים ממנו.

הקליפ נחשב לאחד מהווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים.

== מצעדים ודרוגים ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו בניו יורק
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי פופ רוק אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:שירים זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:שירי זהב בממלכה המאוחדת
שקע טונגה

שקע טונגה הוא שקע אוקייני באוקיינוס השקט, מזרחית לטונגה, דרומית לסמואה האמריקנית וצפונית לשקע קרמדק, המפריד בינו לבין האי הצפוני של ניו זילנד. עומקו המרבי של השקע מגיע ל-10,882 מטר, והוא המקום השני בעומקו בעולם, לאחר שקע מריאנה, שעומקו המרבי מגיע ל-11,022 מטר.

מבחינה גאולוגית, השקע נמצא באזור בו הלוח הפסיפי נוחת מתחת ללוח האוסטרלי. ההערכות המקובלות הן שהלוחות מתקרבים זה לזה בקצב של 15 ס"מ לשנה, ואולם מדידות שנערכו באמצעות GPS הראו קצב התקדמות של 24 ס"מ בחלקו הצפוני של השקע. זוהי תנועת הלוחות המהירה ביותר הידועה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:האוקיינוס השקט
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:המרחב התת-מימי
רטינוסקופ

מטופל נבדק ברוטינוסקופ
רטינוסקופ (Retinoscope) הוא כלי לבדיקת ראייה, הנחשב לאמין ומדויק יותר מבין שיטות בדיקת ראיה נוספות בתחום, כגון: בדיקה עם אוטורפרקטומטר ובדיקה ידנית.
הרטינוסקופ נראה כפנס, והמידע הרפואי מתקבל ממנו, בהתאם להחזר קרני האור ושבירתם לאחר שהן הנפגשות בעין<ref></ref>. הרטינוסקופ משמש לבדיקת עיניים באמצעות בחינה של טעות התשבורת של האור (refractive error), והוא עשוי גם לספק אינדיקציות לפתולוגיות שונות כגון בעיות קרנית, קרטוקונוס ובעיות עכירות של העדשה כגון קטרקט<ref></ref>.

בדיקת הרטינוסקופיה יכולה להיות סטטית, במהלכה הנבדק שומר על מוקד (פוקוס) רחוק (העדשה נינוחה), או דינאמית, במהלכה הנבדק יתבקש לשנות את מוקד הפוקוס של ראייתו אל עבר חפץ קרוב<ref></ref><ref></ref>.

==ראו גם==
* תרשים לבדיקת ראייה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רפואת עיניים
קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:אביזרים אופטיים
אוטורפרקטומטר

אופטומטריסט בימיה של צבא ארצות הברית משתמש באוטורפרקטומטר]]
אוטורפרקטומטר הוא כלי לבדיקת ראייה, הנחשב לנותן כיוון כללי אודות רמת ראייתה של העין. האוטורפרקטומטר בנוי כמחשב ובו צג המראה תמונה מסוימת (בדרך-כלל תמונות נוף) ועל המטפל להביט במסך, ולציין לאופטומטריסט את מידת חדות התמונה בה הוא צופה. בסיום הבדיקה במכשיר, מתקבל ממנו נייר פלט המכיל כיוון כללי למספר הראיה של הנבדק, בהתאם לנתונים שהוזנו לתוכו על ידי הבודק.

==ראו גם==
* תרשים לבדיקת ראייה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רפואת עיניים
קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:אביזרים אופטיים
קטגוריה:מכשירי חשמל רפואיים
תרמוס

תרמוס המיועד לשמירה על טמפרטורת הנוזלים שבתוכו
ממוזער
תֶּרְמוֹס (או: שְׁמַרחוֹם) הוא מכל המיועד לשמור על טמפרטורת הנוזל שבתוכו לאורך זמן ללא צורך בהשקעת אנרגיה.

==מבנה==
התרמוס בנוי ממכל זכוכית בעל מעטפת כפולה. בין הדפנות של המעטפת יש ואקום. הוואקום מונע העברת החום בין סביבת הבקבוק לתוכו על ידי מניעת תהליכי הולכה והסעת חום. מכל הזכוכית מותקן בתוך מכל מתכת או פלסטיק חיצוני להגנה על מכל הזכוכית, ופתחו סגור בפקק. בדרך כלל על הפקק נוסף פקק מתברג בצורת כוס המשמשת לשתייה.

קיימים שימושים נוספים למבנה התרמוס, במדע ובמכונות כגון NMR ו-MRI.

צורה קצת שונה של שמרחום היא כלי הנקרא מטמן, כיסוי לקנקן תה עשוי בד או צמר, שנועד לשמור על חום בתוך הקנקן למשך זמן רב.

==היסטוריה==
התרמוס הומצא בשנת 1892 על ידי הפיזיקאי והכימאי סר . התרמוסים הראשונים לשימוש מסחרי יוצרו בשנת 1904 על ידי חברת הגרמנית. דיואר ניסה לרשום פטנט על המצאתו, אך נכשל בעקבות מאבק משפטי עם חברה זו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: המצאות
קטגוריה:מכלים
אדוקי האמונה הישנה

סטארוברים ב[[אורגון, ארצות הברית. צילום: מיכאיל יבסטפייב.]]
אדוקי האמונה הישנה או תומכי המנהג הישן (Старообря́дчество, староверие, старообрядцы) הם מאמינים פרבוסלאביים שלא קיבלו את הרפורמות הכנסייתיות של הפטריארך ניקון. הרפורמות הונהגו בשנים 1650–1660 ומטרתן הייתה לקרב את הפולחן הפרבוסלאבי למקור היווני-אורתודוקסי, היות שבמאות השנים מאז התנצרותה של רוסיה, הלך הפולחן והתבדל.

חלק ניכר מאנשי הכנסייה והמאמיניה סירבו לקבל את הרפורמות ודבקו בפולחן המוכר להם. ממשלת הצאר צידדה בפטריארך והחלה ברדיפותיהם. המתנגדים מצדם החלו לראות בממסדים הכנסייתי והחילוני את משרתי השטן וסירבו לשתף עמם פעולה. לשם כך, קהילות שלמות העתיקו את מקום מושבן אל אזורי הספר הנידחים. בעוד שמתנגדי הרפורמה הקיפו מנעד רחב מאוד, מאנשי כנסייה בכירים ועד למנזרים מקומיים, רק חלק התגבש ופיתח השקפה דתית מובחנת; אלו האחרונים נעשו לבסוף ל"אדוקי האמונה הישנה". 

במאה ה-18 וה-19, המאבק בין הממסדים ל"פלגנים" הלך והתמתן וקהילותיהם החלו לשוב ולפרוח בערים. בשנת 1800 הסינוד (מועצת הכנסייה הרשמית) נתן היתר לעריכת תפילות לפי הנוהג הישן ובהתאם לצו קיסרי של ניקולאי השני משנת 1905 הוחלט לא לקרוא יותר את תומכי המנהג הישן "מפלגים" לאור הקונוטציה השלילית ולקרוא להם "תומכי המנהג הישן" או "אדוקי האמונה הישנה" (ברוסית: старообрядцы). כמו כן, הותר להקים כנסיות חדשות בהם תפילות יהיו לפי הנוהג הישן. כמו כן הצו ביטל למעשה את ההגבלות החוקיות שכוונו נגד תומכי המנהג הישן.

לפי מפקד האוכלוסין משנת 1897 התגוררו ברוסיה כ-2.2 מיליון תומכי המנהג הישן, כ-1.75% מכלל האוכלוסייה, וכ- 2.4% מכלל הנוצרים האורתודוקסים.

בהתאם להערכה נוכחית, בתחומי רוסיה מתגוררים עתה כמיליון מאדוקי האמונה הישנה. בנוסף לכך, קיימות קהילות באוקראינה ובלארוס וכן מחוץ לגבולות רוסיה ההיסטורית, צאצאי קהילות שנמלטו מרדיפות השלטון הצארי ואחריו הקומוניסטי: רומניה (ליפובנים), ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, פולין, המדינות הבלטיות ואמריקה הלטינית.

== הבדלים בפולחן בין אדוקי האמונה הישנה לכנסייה האורתודוקסית ==
* הצטלבות בשתי אצבעות ולא בשלוש
* הקפת הכנסייה נגד כיוון השעון
* השתחוות בתפילה עד הרצפה

==קישורים חיצוניים==

*[http://rpsc.ru/ הכנסייה הפרבוסלבית הרוסית של המאמינים הישנים] 
*[https://web.archive.org/web/20140817003403/http://staroobryadets.tamb.ru/ אדוקי האמונה הישנה] 
*Georg Michels, [https://www.jstor.org/stable/41052883 The First Old Believers in Tradition and Historical Reality]. Jahrbücher für Geschichte Osteuropas, 1993.
* 

קטגוריה:נצרות אורתודוקסית
קטגוריה:רוסיה: נצרות
אנדריוס קוביליוס

אנדריוס קוביליוס (בליטאית: Andrius Kubilius; נולד ב-8 בדצמבר 1956) הוא פוליטיקאי ליטאי שכיהן כראש ממשלת ליטא בשנים 1999–2000 ו-2008–2012.

קוביליוס נולד בווילנה. בשנים 1974–1979 למד פיזיקה באוניברסיטת וילנה. בשנת 1992 נבחר לפרלמנט של ליטא.

אשתו, ריטה, היא כנרת בתזמורת הסימפונית הליטאית, ולזוג שני בנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ראשי ממשלת ליטא
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1956
איי חואן פרננדס

איי חואן פרננדס (בספרדית: Archipiélago Juan Fernández) הם ארכיפלג, המיושב בדלילות וכלכלתו נסמכת על תיירות ועל דיג. האיים ממוקמים בדרום האוקיינוס השקט כ־600 ק"מ מול חופה של צ'ילה. בארכיפלג שלושה איים געשיים עיקריים: אי רובינזון קרוזו, אי אלכסנדר סלקירק ואי סנטה קלרה.

האיים נתפרסמו בזכות המלח אלכסנדר סלקירק, שירד מספינתו בשנת 1704 אל אי בודד (שלימים ייקרא אי רובינזון קרוזו), ושרד בו כ-5 שנים לאחר שננטש, עד לחילוצו על ידי ספינה חולפת ב-1709. דמותו וסיפורו שימשו השראה לרומן רובינזון קרוזו מאת דניאל דפו, שיצא לאור כעשור לאחר מכן.

אוכלוסיית האי מונה 633 תושבים, מתוכם 598 מתגוררים בעיר הבירה סן חואן באוטיסטה .

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:צ'ילה: איים
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:מחוז ולפראיסו
חואן פרננדס
תסמונת לנדאו-קלפנר

תסמונת לנדאו-קלפנר הנקראת גם אפאזיה נרכשת בילדות, אפאזיה אפילפטית נרכשת או אפאזיה עם הפרעה פרכוסית היא תסמונת נוירולוגית נדירה בילדות.

היא נקראת על שמם של ויליאם לנדאו ופרנק קלפנר שאפיינו אותה ב-1957.

== הצגה ==

היא מאופיינת בהתפתחות פתאומית או הדרגתית של אפאזיה (אי היכולת להבין או לבטא שפה) ובEEG לא תקין. התסמונת משפיעה על חלקים במוח השולטים בהבנה ובדיבור (אזור ברוקה ואזור ורניקה). ההפרעה מתרחשת, בדרך כלל אצל ילדים בין גיל 3 ו-7. ילדים שיש להם תסמונת זו מתפתחים בצורה תקינה אבל אז מאבדים את כישורי השפה שלהם. בעוד שלרבים מן הילדים הנפגעים יש התקפים אפילפטיים הרי לאחרים יש התקפים אלקטרוגרפיים, כולל (Electrical Status Epilepticus of Sleep - ESES).

== דיאגנוזה משתנה ==

קשה, לעיתים, לאבחן את התסמונת וניתן לאבחן אותה בטעות כאוטיזם (תת סוג של אוטיזם שנקרא CDD), לקות שמיעה, לקות למידה, הפרעת קשב, לקות עיבוד שמיעה/דיבור, פיגור שכלי, סכיזופרניה של הילדות או בעיות רגשיות/התנהגותיות.

==טיפול ==

טיפול בתסמונת לנדאו-קלפנר מורכב, בדרך כלל, מתרופות, כמו תרופות אנטי-אפילפטיות וקורטיקוסטרואידים כמו פרדניזון וטיפול בדיבור שיש להתחילו מוקדם ככל האפשר.

== פרוגנוזה ==
הפרוגנוזה לילדים בעלי תסמונת לנדאו-קלפנר משתנה. לחלק מן הילדים שנפגעו עלולה להיות לקות לשונית קשה קבועה בעוד שאחרים יכולים לרכוש מחדש את רוב היכולות הלשוניות שלהם (למרות שזה יכול להימשך חודשים ואפילו שנים) במקרים אחדים יכולה להיות הפוגה ושיפור ונסיגה מחדש. הפרוגנוזה משתפרת כאשר הליקוי מתחיל אחרי גיל 6 וכאשר הטיפול בדיבור מתחיל מוקדם. ההתקפים נפסקים, בדרך כלל, בבגרות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הפרעות בהתפתחות
אפרקסיה

אפרקסיה (באנגלית Apraxia) היא לקות מוטורית המתבטאת בהפרעה בתכנון התנועתי במוח. מקור ההפרעה הוא בנזק מוחי, ספציפית בקליפת המוח<ref></ref>, המשבש את התכנון וההוצאה לפועל של פעולות מוטוריות וגורם לחוסר יכולת לארגן תנועות מדויקות. רמת הפגיעה תלויה ברמת הנזק המוחי. אפרקסיה המופיעה באופן מתון נקראת דיספרקסיה. 

אפרקסיה יכולה להופיע בילדות (אפרקסיה וורבלית התפתחותית) והגורם לכך אינו ידוע<ref></ref> או מאוחר יותר בחיים באופן נרכש (אפרקסיה נרכשת) עקב פגיעה מוחית, שבץ, דמנציה, מחלת אלצהיימר, גידול מוחי או מחלות ניווניות.<ref></ref>

מקור המונח מן היוונית: ἀ- א-, שפירושה "חַסַר-" והמילה πρᾶξις פראקסיס - "תכנון", כלומר 'היעדר-תכנון'.<ref></ref>

==סוגי אפרקסיה==

האפרקסיה מסווגת לקטגוריות לפי איברי הגוף או היכולות שנפגעו<ref></ref>:
*Limb-kinetic apraxia - חוסר יכולת להשתמש בגפיים (אצבעות, ידיים או רגליים) בקואורדינציה מדויקת. 
*Ideomotor apraxia (אפרקסיה אידיומוטורית) - אי יכולת לעקוב אחר פקודות קוליות או לחקות תנועות של אחרים או לעקוב אחר הצעות לתנועה.
*Conceptual apraxia - בדומה לאפרקסיה אידיומוטורית, אי יכולת להשתמש בגפיים בקואורדינציה מדויקת, ובנוסף אי יכולת לבצע מטלות רב-שלביות.
*Ideational apraxia - אי יכולת לתכנן תנועות מסוימות (כגון רצף הפעולות הדרוש להתלבשות או לרחצה).
*Buccofacial apraxia (אפרקסיה בוקו-פציאלית) - אי יכולת להניע את הפנים והשפתיים לפי פקודה.
*Constructional apraxia - אי יכולת להעתיק, לשרטט או לבנות דיאגרמות פשוטות.
*Oculomotor apraxia - קושי להניע את העיניים לפי פקודה.
*Verbal apraxia (אפרקסיה ורבלית, נקראת גם אפרקסיה מילולית או אפרקסיה של הדיבור) - אי יכולת לתכנן בצורה נאותה את רצפי הצלילים הנדרשים כדי להפיק מילה תקינה ושלמה.
בשל בעיות אלו עלולות להיווצר החלפות אותיות במילים הנאמרות על ידי בעל הלקות, לדוגמה, אמירת "תבת תלום", במקום "שבת שלום". בעיות דיבור אלו עשויות להביא לתסכול רב אצל המדבר שיודע מה הוא רוצה לומר ומבין כי לא מצליח לבצע זאת באופן מובן.

== ראו גם ==

* דיספרקסיה התפתחותית

* אפאזיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחלות מערכת העצבים
קטגוריה:שליטה מוטורית
מסע הנשמות (ספר)

"מסע הנשמות" הוא ספר מאת ד"ר מייקל ניוטון, סופר, מהפנט ובעל דוקטורט בפסיכולוגיה, אשר יצא לאור בשנת 1994 ותורגם לעברית בהוצאת אור-עם בשנת 2000. הספר דן בחיים לאחר המוות ובחוויות העוברות על נשמות ב"עולם שמעבר", העולם הרב-ממדי שבין גלגול אחד למשנהו.

==תקציר==
ד"ר מייקל ניוטון, מהפנט מוסמך וחבר באגודה האמריקנית לפסיכולוגיה, פיתח טכניקה היפנוטית המאפשרת להגיע אל זיכרונות מטופליו מחייהם בעולם שלאחר המוות ובחזרה לקראת הלידה מחדש.הספר מתאר בפרטי פרטים את הזיכרונות של עשרים ותשעה אנשים שהועברו למצב של תודעת-על, שבה היו שקועים בהיפנוזה עמוקה ותיארו מה קרה להם בין גלגוליהם השונים עלי אדמות. כל אחד מהם הוחזר לתקופה שבין הגלגולים, כלומר לחוויה שעבר לפני שנולד בפעם הנוכחית. כפי המתרחש בתהליך היפנוזה רגיל, ישירות מתוך החוויה, המטופל מדווח לד"ר ניוטון על האירועים, המפגשים המתרחשים, המקומות אותם הוא עובר ועל הנשמות האחרות איתן הוא חולק את חוויותיו. הד"ר חוקר אותו בעדינות ובסקרנות ואחר כך משווה בין העדויות, מצרף חלק לחלק ומגיש את התובנה שלו באשר למסלול, שלכאורה, כל אחד מאיתנו עובר בין המוות לבין הלידה מחדש.

המטופלים חושפים פרטים של תחושות הלידה והמוות; מה רואים ומרגישים מיד לאחר המוות, מי פוגש אותנו, כיצד מתנהלים החיים בעולם שבין שני גלגולי נשמה, לאן אנו פונים ומה אנו עושים כנשמות, מדוע אנו בוחרים לחזור לכאן בגוף מסוים, דרגות שונות של הנשמות ודרכי ביטוי של הבורא. בנוסף, מוזכר גוף שהנשמות נוהגות לכנות בדרך כלל בשם "מועצת הזקנים/חכמים", אליו כל הנשמות מגיעות בשלב מוקדם יחסית בתום כל גלגול אחרון לשם ניתוחו והפקת לקחים, ולרוב גם לקראת המסע טרם לידה מחודשת. סקירה מעין זו נעשית גם עם מדריך רוחני ועם חברי קבוצת הנשמה אליה היא משתייכת.

ספריו הנוספים "גורלן של נשמות" (השני בסדרה) ו"זיכרונות מהעולם הבא" דנים בהרחבה מפורטת סביב הנושא וכל שלב, אגב שמציגים תמונה ברורה יותר לגבי שאלות מתבקשות העולות מספרו הראשון.

ספרו "החיים בין הגלגולים" הוא בעיקרו מדריך למתמחים בהיפנותרפיה.

==ספריו בעברית==
* מייקל ניוטון, "גורלן של נשמות", הוצאת אור-עם, ת"א, 2002
* מייקל ניוטון, "החיים בין הגלגולים", הוצאת אור-עם, ת"א, 2005
* מייקל ניוטון, "זיכרונות מהעולם הבא", הוצאת אור-עם, ת"א 2011

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.spiritualregression.org/page.php?slug=journey-of-souls מסע הנשמות] - מכון ניוטון לחקר החיים בין הגלגולים.

קטגוריה:ספרי 1994
קטגוריה:ספרי הוצאת אור עם
קטגוריה:גלגול נשמות
סלים קשיוש

סלים קשיוש (בצרפתית: Salim Kéchiouche; נולד ב-2 באפריל 1979) הוא שחקן צרפתי.

==ביוגרפיה==
קשיוש נולד למשפחה ממוצא אלג'יראי בוו-אן-ולן, פרבר של ליון. הוא החל לשחק בגיל 15, כשהבמאי גאל מורל ליהק אותו לתפקיד משני בסרטו "À Toute Vitesse", שיצא לאקרנים ב-1996. גם הסרט הבא בו השתתף, "Premières Neiges" (1999) היה בבימויו של מורל. באותה שנה השתתף גם בסרטו של פרנסואה אוזון, "הנאהבים הקרימינליים". לאחר מכן החל בלימודי משחק בליון, שהסתיימו ב-2002.

ב-2004 השתתף בסרט שלישי בבימויו של מורל, "Le Clan", וכן בסרט "השכלה גבוהה", בבימויו של רובר סאלי. בשני הסרטים גילם דמות הומוסקסואל. ב-2005 גילם את התפקיד הראשי בסרט הקצר "ג'יגולו", שהיה מועמד לפרס דב הזהב. ב-2007 השתתף בשלושה סרטים נוספים, אחד מהם, "Après Lui", בבימויו של מורל.

בשנת 2012 שיחק בסרט הדרמה הרומנטי "חובו של היום ללילה" המבוסס על הרומן באותו שם מאת יסמינה חדרה. 

בשנת 2021 החל לשחק בסדרה הפשע והפעולה "שודדים: הסדרה" בהפקת נטפליקס בתפקיד הראשי של סאבר.

במקביל לתפקידיו בקולנוע, השתתף קשיוש במספר סדרות טלוויזיה, וכן הופיע על בימות התיאטרון. בין היתר, השתתף במחזה העוסק בחייו של הבמאי האיטלקי פייר פאולו פאזוליני, בו גילם את דמותו של פינו פליזי, החשוד העיקרי ברציחתו של פאזוליני.

פרט למשחק, קשיוש הוא גם חובב איגרוף. הוא היה אלוף צרפת בקיקבוקס ב-1998, וסגן-אלוף צרפת באיגרוף תאילנדי ב-1999 וב-2002. כישוריו אלו שימשו אותו גם בחלק מהסרטים בהם השתתף, כגון "Le Clan" ו"הנאהבים הקרימינליים". מראהו עורר את עניינם של אמנים, והוא שימש כדוגמן לכמה מהם, בהם הצלמים רפאל ניל ופייר וז'יל, והציירים מישל ז'יליברטי ויוסף נביל.

==פילמוגרפיה נבחרת==
<div style="direction: ltr;">
* À toute vitesse (1996)
* Les Amants criminels (1999)
* Le clan (2003)
* Grande école (2003)
* Temps morts (2004)
* Couscous pour tout le monde, (2004)
* Gigolo (2005)
* L'année suivante (2006)
* Nos retrouvailles (2007)
* Après lui (2007)
* Le fil (2008)
* C'est qui l'homme? (2008)
* Fortunes (2008)
* Le Fil, 2009
* Fortunes, (2009–2010)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:שחקני תיאטרון צרפתים
קטגוריה:מתאגרפים צרפתים
קטגוריה:לוחמי איגרוף תאילנדי
קטגוריה:צרפתים ממוצא אלג'יראי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1979
תיירי ז'ונקה

תיירי ז'ונקה (בצרפתית: Thierry Jonquet; 19 בינואר 1954 - 9 באוגוסט 2009) היה סופר צרפתי שהתמחה בספרי פשע המשלבים סאטירה פוליטית וביקורת חברתית.

ז'ונקה, יליד פריז, הושפע בילדותו מהקולנוע. למד פילוסופיה באוניברסיטת קרטיי, ועבד בין היתר בתחום הגריאטריה. כשהמוות נוכח בכל מקום הוא החל לכתוב בשנת 1982 את ספרו הראשון, כדי לספר על המראות הקשים וכמחווה לפנסיונר שאיתו התיידד. הרומן האחרון והמוכר ביותר שלו מחוץ לצרפת היה "מיגל" (Mygale, 2003), שיצא לאור בשפה האנגלית ב-2005 תחת השם "טרנטולה". ספרו זה עובד לסרט קולנוע בשם "העור בו אני חי" על ידי הבמאי הספרדי פדרו אלמודובר, ונכנס במאי 2011 לתחרות בפסטיבל הקולנוע בקאן. כתב מעל 20 ספרים בצרפתית, ובכללם "Le bal des débris", "Moloch", ו"Rouge c'est la vie".

ז'ונקה מת בגיל 55 בבית חולים בפריז.

==מספריו==
<div style="direction: ltr;">
* Mon vieux (2005)
* Comedia (2005)
* Mygale (2003)
* Jours tranquilles à Belleville (2003)
* Le manoir des immortelles (2003)
* Ad vitam aeternam (2002)
* Le bal des débris (2000)
* Rouge c'est la vie (1998)
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20110812232950/http://www.serpentstail.com/thierry-jonquet דף הסופר באתר ההוצאה לאור הבריטי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1954
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2009
פלרגוניום חריף

גרניום צומח בגינה ביתית
פלרגוניום חריף (שם מדעי: Pelargonium graveolens) ידוע גם בשמות: עַטְרָה, גרניום לימוני, פלרגוניום ריחני או: פלרגון, הוא מין של פלרגוניום ממשפחת הגרניים המשמש לצרכים רבים.

אף כי השם: "גרניום לימוני" שגור יותר, למעשה, על פי תורת המיון, הפלרגוניום החריף אינו משתייך לסוג הטקסונומי גרניום, אלא לסוג פלרגוניום, אשר משתייך למשפחת הגרנאים, ומכאן הבלבול הרווח.

בשפת יהודי תוניסיה מכונה הצמח 'עַטֶרְסָה' ויהודי לוב קוראים לו עֲטְּר.

מקור הפלרגוניום החריף הוא דרום יבשת אפריקה, ובפרט למדינת דרום אפריקה. למין זה חשיבות רבה בתעשיית הבשמים. העלווה שלו עוברת תהליך זיקוק עבור ריחו המיוחד. למין זה ריחות המזכירים ורד, הדר, מנטה, קוקוס, אגוז מוסקט ועוד. הניחוח העיקרי המשמש למסחר הוא ריח הוורדים.

מלבד כן, הפלרגוניום החריף משמש גם לייצור "שמן גרניום" עבור ארומתרפיה ועיסויים. שמן זה משמש גם לדילול שמני ורדים יקרים יותר.

שימושים נוספים של הפלרגוניום החריף הם:
* הדברת חרקים טבעית
* מרכיב באפייה ובבישול (כגון עוגות, ריבות וקונפיטורות)
* עלים לסלט
* תוספי תזונה דיאטטיים (מתילהקסנמין)
* חליטת עלים או כתוסף לקפה.
* לברכת "עצי בשמים" בהבדלה במוצאי-שבת, בקרב, בין היתר, יהודי לוב ותוניסיה.
* מנהג מכובד בלוב להגיש לאורח משקה חם עם עטרה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1792
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לואי ל'אריטייה דה ברוטל
קטגוריה:גרניים
בוני בדליה

בוני בדליה קולקין (באנגלית: Bonnie Bedelia Culkin; נולדה ב-25 במרץ 1948) 
היא שחקנית אמריקאית, מוכרת בזכות הופעותיה בסרטי הפעולה "מת לחיות" ו"מת לחיות 2". הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט "לב כמו גלגל" <small>(1983)</small> ולשני פרסי אמי. 

==ביוגרפיה==
בדליה נולדה בניו יורק סיטי לסופרת מריאן את'ל ולעיתונאי פיליפ הארלי קולקין.
בדליה היא אחותו של שחקן התיאטרון קיט קולקין ודודתם של השחקנים המפורסמים מקולי קאלקין, קיראן קאלקין ורורי קאלקין.
לבדליה שני ילדים מבעלה הראשון הבמאי קן לובר, כיום היא נשואה בפעם השלישית לשחקן מייקל מק'ריאה.

==קריירת משחק==
התחילה את דרכה כשחקנית תיאטרון וזכתה להערכה על תפקידה במחזה "צ'ארלי שלי", תפקיד עליו זכתה בדליה בפרס התיאטרון העולמי.
התפרסמה בקולנוע לראשונה ב-1969 בסרטו של סידני פולאק "הם יורים גם בסוסים" בתור רובי, אשתו ההרה של החוואי ג'יימס (ברוס דרן).
ב-1970 שיחקה בקומדיה "מאהבים וזרים אחרים" וב-1979 בהפקת האימה הטלוויזיונית "צל הרשע" המבוססת על רומן האימה של סטיבן קינג.

ב-1984 הייתה בדליה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד נהגת המרוצים שירלי מולדווני בדרמה הביוגרפית "לב כמו גלגל".
ב-1988 זכתה בדליה לחשיפה גדולה בזכות התפקיד שלה בסרט הפעולה המוערך "מת לחיות", בתור הולי ג'נארו אשתו של הבלש ג'ון מק'ליין (ברוס ויליס).
באותה השנה שיחקה גם בקומדיה העצמאית "נסיך קליפורניה" לצידם של קיאנו ריבס ואמי מאדיגן.

ב-1990 שיחקה בסרט הפעולה "בחזקת חף מפשע" בתור ברברה אשתו של התובע המחוזי רסטי סביץ' (האריסון פורד) וגילמה פעם נוספת את תפקיד הולי ג'נארו מקליין בסרט "מת לחיות 2".
התפרסמה בהמשך שנות ה-90 בעיבוד הקולנועי לרומן האימה "דברים שצריך", בקומדיה "ללא מילים" ובדרמה "בכל מקום אחר".
ב-1994 הועמדה לפרס אמי על תפקיד אורח שעשתה בסדרה "מלאכים נופלים".

מ-2001 שיחקה בדליה בעיקר בסדרות טלוויזיה, "המחלקה" במשך שלוש שנים בתפקיד הראשי של מפקדת משטרת סן פרנסיסקו קפטן קייט מק'פרטי ובסדרת הדרמה המשפחתית "הורים במשרה מלאה" בתפקיד קאמיל בראבמן אם המשפחה במשך 6 עונות הסדרה.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
=== קולנוע ===
* העשים הצוענים (1969)
* הם יורים גם בסוסים (1969)
* מאהבים וזרים אחרים (1970)
* התיקון הגדול (1986)
* הנער שידע לעוף (1986)
*הנסיך מפנסילבניה (1988)
* מת לחיות (1988)
* איש שמן וילד קטן (1989)
* מת לחיות 2 (1990)
* בחזקת חף מפשע (1990)
* מתנות מסוכנות (1993)
* ללא מילים (1994)
* ילד של אמא (1997)
* נימוסים רעים (1997)
* גלוריה (1999)
* בכל מקום אחר (1999)
* חיים מלוכלכים (2000)
* אחוות גברים (2003)
* ברקלי (2005)
*The Scent of Rain and Lightning (2017) 
*ויולט (2021) 
*יומנה של נואל (2022) 
*The Hill (2023)

=== טלוויזיה ===

* לב כמו גלגל (1983) - סרט טלוויזיה
* Switched at Birth (1991) - סרט טלוויזיה של NBC 
* The Fire Next Time (1993) - מיני-סדרה 
* The Division (2004-2001)
*חיים שפלים: הסדרה (2008) 
* הורים במשרה מלאה (2015-2010)
*פאניקה (2021)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
עופר גביש

עֹפר גביש (נולד ב-6 בספטמבר 1951) הוא חוקר זמר עברי. מנחה שירה בציבור, מגיש תוכניות רדיו ומרצה בתחומי היסטוריה של ארץ ישראל באמצעות שירים; ממפתחי "הטיול המזמר".

גביש במהלך "טיול מזמר"
== ביוגרפיה ==
גביש נולד וגדל בקיבוץ יפתח. מגיל 10 למד נגינה בכלים ומגיל 14 החל להלחין שירים. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר כנווט קרב. כצוער טיס ניצח על מקהלת ותזמורת בית הספר לטיסה. בהמשך למד פסנתר אצל הדסה ביריביס-עורי, תאוריה והרמוניה אצל ציפי פליישר והוראת מוזיקה בסמינר "אורנים".

ב-1985 היה גביש שותף להקמת אחת ממגמות מוזיקה לבגרות הראשונות בארץ. ב-1987 הקים את להקת הנוער האזורית של הגליל העליון, "מציצים מהאצבע", אחת הראשונות מגל גדול של להקות נוער שהתפתח בארץ מאוחר יותר.

משנת 1987 כותב בעיתונות בנושאי זמר עברי, תרבות וחברה. בין השאר, בכתב העת "מוזיקה", בעריכת חנוך רון, בשבועון הקיבוץ וברשת המקומונים "ידיעות תקשורת". כמה מתחקיריו שימשו להפקת סרטי תעודה טלוויזיוניים.

בשנת 1997 המציא את הטיול באוטובוס המזמר, ופיתח אותו (ביחד עם אברהמי לנדסמן) לצורת בילוי פופולרית בקרב חובבי הזמר ברחבי הארץ<ref></ref>.

בשנת 1999 יזם הקמת להקת נוער ראשונה מסוגה, "איתי מלבנון", בה השתתפו זמרים מישראל ומדרום לבנון. בהקמת הלהקה שיתף פעולה עם המוזיקאי הערבי ג'ורג' יוסוף סמעאן. עם הלהקה שתפו פעולה בין השאר אהוד מנור, אריאל זילבר, יוני רועה, דויד ברוזה.

בשנת 2004 פרסם יחד עם הצלמת עדי אדר את הספר "שיר לדרך" ובו 12 מסלולי טיול בעקבות שירים.

החל משנת 2015 מוביל טיולים מזמרים לאירופה, בעקבות מקורות הזמר העברי והתרבות היהודית.

בשנת 2016 הוציא לאור, יחד עם דובי טל, את הספר הכפול "בשביל השירים" (הוצאת "אלבטרוס"). בספר שירים וצילומי אוויר לאורך שביל ישראל.

בשנת 2017 איתר לאחר מחקר מעמיק, את הבית בו נולד המלחין חתן פרס ישראל, נחום היימן, בעיר ריגה שבלטביה, ובמעמד שגרירת ישראל בלטביה, ערך טקס לציון יום השנה לפטירתו, וקבע שלט זיכרון במוזיאון היהודי בעיר.

מגיש תוכניות סיפורי שיר בגלי צה"ל, במועדי ישראל ובתוכנית העונג השישי של שמעון פרנס, ברשת ב', כמומחה לזמר עברי, בפינה "הפסקול של המדינה" (בעריכת איזי מן) ובתחנות רדיו ללא הפסקה בצפון ובתל אביב.

== פרסומים ויצירות ==
* מוזיקה לשתי הצגות בתיאטרון הקיבוץ
* מוזיקה לשתי קלטות לילדים בהוצאת ספריית פועלים, עם להקת ברוש
* רעיון ותחקיר לסרט תיעודי "פונאר" (במאית רחל שוורץ) בהפקת הערוץ הראשון
* ספר "[https://www.am-oved.co.il/שיר-לדרך שיר לדרך]" (הוצאת עם-עובד) יחד עם הצלמת עדי אדר ("ספר פלטינה" עבור מכירת 40.000 עותקים)
* תמליל ולחן לשיר "[http://www.youtube.com/watch?v=lteWIv5gLTY סיכוי לחלום]", לזכר יצחק רבין, בביצוע להקת חיל חינוך
* ספר כפול "בשביל השירים - מסע זמר וצילום אוויר לאורך שביל ישראל" (יחד עם דובי טל ומוני הרמתי, הוצאת אלבטרוס)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* הסרט [http://www.iba.org.il/ibadoc/Teuda.aspx?type=207&entity=229833&lang=hebrew/ פונאר] (הפקת הערוץ הראשון במאית רחלי שוורץ)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרי הזמר העברי
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:שירה בציבור בישראל
קטגוריה:יפתח (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
Scream (שיר של מייקל ג'קסון)

Scream (בעברית: צעקה) הוא הסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן התשיעי, "HIStory: Past, Present and Future, Book I", של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, אשר יצא ב-31 במאי 1995. השיר הוא דואט עם אחותו הצעירה של מייקל וזמרת הרית'ם אנד בלוז-פופ, ג'נט ג'קסון. הוא כיוון לעיתונות הצהובה, איתה יש לג'קסון מערכת יחסים מורכבת.
Scream הוא הסינגל הראשון בהיסטוריה של הבילבורד האמריקאי שנכנס בשבוע הראשון הישר למקום החמישי.

== וידאו קליפ ==
בניגוד לווידאו קליפים בעבר, את הקונספט ל-Scream לא הגה ג'קסון אלא הבמאי מארק רומאנק.
תקציב הקליפ עלה כ-7 מיליון דולר והוא הווידאו-קליפ היקר ביותר בהיסטוריה על פי ספר השיאים של גינס.
הווידאו קליפ מציג את שיגרת חייהם של מייקל וג'נט על חללית עתידנית אשר טסה בחלל והוא צולם כולו בשחור לבן.
הווידאו קליפ השפיע על וידאו קליפים אחרים כמו "No Scrubs" של "TLC", "Shawty Get Loose" של Lil Mama ואחרים.
בישראל, הקליפ שודר בבכורה מקומית בתוכנית הקומדי סטור ששודרה בערוץ 2.

== מצעדים ודרוגים ==

== פרסים ==

* הווידאו קליפ זכה ב-3 פרסי הווידאו של MTV מתוך 11 מועמדויות אליהם היה מועמד.
* מקור:

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:שירי ג'נט ג'קסון
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'נט ג'קסון
קטגוריה:שירים על המדיה
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
קטגוריה:וידאו קליפים בשחור-לבן
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי מארק רומנק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לווידאו קליפ הקצר הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: קליפים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
ראשיד נורגאלייב

ראשיד גוּמארוביץ' נורגאלייב (ברוסית: Рашид Гумарович Нургалиев; נולד ב-8 באוקטובר 1956, קזחסטן הסובייטית, ברית המועצות) הוא מדינאי רוסי. היה שר הפנים של רוסיה משנת 2004 ועד למאי 2012, המפקד על משטרת הפדרציה הרוסית.

==ביוגרפיה==
נורגאלייב נולד למשפחת שוטרים בקזחסטן.

ב-1972 סיים את בית הספר התיכון בכפר נאדוביצה בקרליה, שם מאוחר יותר עבד כמורה לפיזיקה (1979 - 1981) ולמד באוניברסיטת פטרוזאבודסק עד 1979.

ב-1981 התקבל כעובד מן המניין בקג"ב. בתחילת שנות ה-90 היה ראש המחלקה למלחמה בטרור של הפס"ק בקרליה. בשנים 1992–1994 עבד תחת ניקולאי פטרושב, שהיה שר הביטחון של קרליה ואחר כך מנהל הפס"ב.

החל מ-1995 עבד נורגאלייב בשירות הביטחון הפדרלי והיה מפקח ראשי במינהל הפיקוח הארגוני והיה ראש מחלקה במינהל לביטחון פנים של הפס"ב.

ב-1998 עבד במינהל הביקורת הראשי של סגל הקרמלין. ב-1999 חזר לפס"ב ועבד כראש המינהל למאבק בהברחות ובסמים של המחלקה לביטחון כלכלי בפס"ב (Управления по борьбе с контрабандой и незаконным оборотом наркотиков Департамента экономической безопасности ФСБ России). בשנת 2000 היה לראש מינהל הפיקוח וסגן מנהל הפס"ב.

ב-2002 מונה לראש המשטרה הפלילית של אם.וה.דה ועבד כסגן שר הפנים. נורגאלייב פעל להקמת מחלקה למלחמה בטרור כחלק מהמינהל הראשי למאבק בפשע המאורגן של משרד הפנים.

ב-2003 מונה לממלא מקום שר הפנים. ב-2004 היה לשר הפנים ולחבר בוועדה הלאומית למלחמה בטרור. במרץ 2011 נטל חלק ברפורמה המשטרתית הגדולה ביותר בתולדות רוסיה מאז 1917 עם הפיכת המיליציה למשטרת הפדרציה הרוסית. עם סיום תפקידו כשר הפנים הוא מונה לסגן מזכיר של המועצה לביטחון לאומי של רוסיה.

הוא נשוי ויש לו שני בנים - שניהם קצינים במשטרה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שוטרים רוסים
קטגוריה:שרי הפנים של רוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:גנרלי ארמייה (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:רוסים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1956
דניאל שק

דניאל (דני) פסח שק (נולד ב-16 ביוני 1955) הוא דיפלומט ישראלי ששימש בשורת תפקידים בשירות החוץ הישראלי. בין השאר שימש שגריר ישראל בצרפת ובמונקו, קונסול כללי בסן פרנסיסקו, ודובר משרד החוץ.

== ביוגרפיה ==
דניאל שק נולד בירושלים. הוריו, עליזה וזאב שק, ניצולי שואה מצ'כוסלובקיה, עלו לישראל בשנות הארבעים המאוחרות והשתקעו בתל אביב ולאחר מכן בירושלים. אביו היה ממייסדי שירות החוץ הישראלי ושימש בין השאר שגריר ישראל באוסטריה ובאיטליה. אמו, עליזה אהרמן-שק, היא ציירת. שק גדל בלונדון, בפריז ובווינה לסירוגין ורכש שליטה בארבע שפות (עברית, אנגלית, צרפתית וגרמנית).

ב-1974 סיים את לימודיו בתיכון על שם בויאר בירושלים והתגייס לחיל המודיעין. עם שחרורו מצה"ל נרשם לאוניברסיטה העברית והשלים בהצטיינות לימודי היסטוריה ושפה וספרות צרפתית. במקביל ללימודיו החל לעבוד בטלוויזיה הישראלית. ב-1981 נישא ונסע עם רעייתו לשנה לבלגיה, שם עבדו שניהם בשגרירות הישראלית. עם שובו לישראל עסק בתרגום וב-1984 התקבל לקורס הצוערים של משרד החוץ.

תפקידיו הראשונים היו בתחום התקשורת, תחילה במחלקת העיתונות של המשרד, לאחר מכן בלשכתו של שר החוץ שמעון פרס ולבסוף כדובר השגרירות בפריז. בתקופת כהונתו בצרפת נערכה ועידת מדריד ושק נקרא להצטרף לצוות הדוברים של משלחת ישראל ובהמשך לצוות בשיחות הרב-צדדיות במוסקבה. ב-1994 מונה על ידי שר החוץ שמעון פרס לדובר משרד החוץ ומנהל מחלקת העיתונות. ב-1997 מונה לקונסול כללי בצפון-מערב ארצות הברית שמקום מושבו בסן פרנסיסקו. בנוסף לעבודה המדינית וההסברתית השוטפת ריכז שק מאמצים מיוחדים להידוק הקשרים עם קהילת ההייטק של עמק הסיליקון ולקידום התרבות הישראלית.
בשנת 2000 מונה למנהל מחלקה באגף אירופה עם אחריות על שורה של מדינות, בהן צרפת וגרמניה. בשנת 2001 נקרא לעמוד בראש הצוות המדיני לטיפול במשבר עם בלגיה באשר לתביעה שהוגשה נגד ראש הממשלה אריאל שרון בגין פשעי מלחמה במהלך מלחמת לבנון הראשונה. 

בשנת 2004 יצא לבריטניה לעמוד בראש ארגון BICOM, ארגון הסברה ולובי פרו-ישראלי הפועל בלונדון מ-2002. בשלהי כהונתו שם פרצה מלחמת לבנון השנייה, ושק נרתם למאמצי ההסברה למען ישראל בתקשורת הבריטית.

בספטמבר 2006 התמנה לשגריר בצרפת. הוא היה גם שגרירה הראשון של ישראל בנסיכות מונקו. ארבע שנות כהונתו עמדו בסימן שיפור ניכר במערכת היחסים של ישראל עם צרפת. שיאה של התקופה היה בשנת 2008, שנת ה-60 למדינת ישראל, שבמהלכה ערכו הנשיא שמעון פרס והנשיא ניקולא סרקוזי ביקורים ממלכתיים הדדיים. במהלך ארבע שנותיו בפריז עסק שק גם בהליך קבלתה של ישראל לארגון המדינות המפותחות OECD. חודשים ספורים אחרי כניסתו לתפקיד קיבלה ישראל הזמנה רשמית להצטרף לארגון, וסמוך לעזיבתו הושלם התהליך, ושק חתם בשמה של מדינת ישראל על הסכם ההצטרפות לארגון.

ב-12 במאי 2011 הוענק לו עיטור "לגיון הכבוד" הצרפתי בדרגת קצין.

ב-27 בנובמבר 2012, יום הקמת מפלגת התנועה, הודיע שק על הצטרפותו אליה. הוא הוצב במקום ה-18 ברשימת המפלגה לכנסת.

== חייים אישיים ==
אב לשני בנים מנישואיו הראשונים לאוצרת האמנות מיריי ממי. מתגורר בתל אביב עם אשתו השנייה, חברת הכנסת אמילי מואטי. אחותו היא המתרגמת רות שק-יסעור.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירי ישראל בצרפת
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:פעילי התנועה
קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בני זוג של חברי הכנסת
קטגוריה:קונסולי ישראל בסן פרנסיסקו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
דניאל בן-חיים

דניאל בן חיים (נולד ב-8 ביולי 1987) הוא זמר ישראלי, השר מוזיקה מזרחית.

== חייו ==
נולד בעפולה וגדל במגדל העמק ובאזור המרכז. בנערותו למד בישיבה. בגיל 17 עבר לאילת ועבד שם כמלצר מזמר, לצד לימודיו.

השתתף בעונה החמישית של כוכב נולד, והגיע לשלב חצי הגמר. לאחר התוכנית חתם בחברת ההפקות אבי גואטה וב-21 במרץ 2010 יצא אלבום הבכורה שלו, "מתפרפר", עליו עבד שנתיים וחצי. האלבום כולל 15 שירים, מתוכם יצאו לאור שבעה כסינגלים לפני צאת האלבום. הסינגל הראשון מתוך האלבום שיצא לאור הוא "תסתכלי עלינו", שהוציא במאי 2008, ואותו כתבו והלחינו טל שגב ויעקב למאי. הסינגל השני היה "קיץ משגע" והשלישי - "מתפרפר", אותו כתב יוסי גיספן והלחין עדי לאון. הרביעי - "אם תאמיני", החמישי - "חגיגה לעיניים" (מילים: דורון דוידסקו, לחן והפקה: אריק זנתי), השישי - "לא נגמל ממך", שאת הקליפ שלו ביים עוזי ג'ורג' והשביעי - "נסיכת חלומותיי" שכתב דוד זיגמן ללחן של יוסי בן דוד ועיבוד של יעקב למאי.

ב-2014 פרש בן חיים מחברת ההפקות אבי גואטה. כיום מיוצג בחברת ההפקות תטה - Teta.

בשנת 2019 התמודד בעונה השביעית של הכוכב הבא לאירוויזיון. עם זאת, לא נכנס לנבחרת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:מתחרי כוכב נולד
קטגוריה:מתמודדי הכוכב הבא
קטגוריה:מגדל העמק: אישים
קטגוריה:עפולה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
המפתח של שרה

המפתח של שרה (בצרפתית: Elle s'appelait Sarah) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 2010, המבוסס על ספרה של טטיאנה דה רונֶה הנושא את אותו השם .
הסרט מספר את סיפור חייה של שרה, ילדה יהודייה כבת 10 המגורשת עם משפחתה מביתה על ידי המשטרה הצרפתית בתקופת משטר וישי, במה שכונה בשם "מצוד ולודרום ד'היבר". לצד סיפור העלילה מתנהלת לסירוגין עלילה נוספת של סיפור מסעה של עיתונאית אמריקאית העורכת תחקיר מקיף אודות גירוש היהודים מפריז.

==עלילה==
ביולי 1942 פשטה משטרת צרפת על בתיהם של היהודים ברבעים המרכזיים של פריז וריכזה אותם בוולודרום הישן שבעיר לקראת גירושם למחנה ההשמדה אושוויץ. בעת פשיטת המשטרה על בית משפחת סטרז'ינסקי ניסתה שרה הילדה להציל את מישל, אחיה הקטן ונעלה אותו בארון הקיר שבחדרם וביקשה ממנו לשמור על דממה עד שהיא תבוא לחלצו. המשפחה עם שאר יהודי העיר נכלאו באצטדיון בתנאי דוחק קשים, ללא מזון ומים וללא תנאים סניטריים כלשהם. בחלוף מספר ימים כשהם מורעבים ותשושים, הועברו היהודים במשאיות למחנה הריכוז דראנסי, שם הופרדו זה מזה באכזריות ושוכנו בצריפים. כשהיא לבדה, קודחת מחום ומורעבת, שמרה שרה על מפתח הארון שבו נעלה את אחיה. לאחר תקופת מה במחנה, מוטרדת כל העת מחובתה לחלץ את אחיה הכלוא בארון, הצליחה שרה לברוח מתחת לגדר התיל שהקיפה את המחנה. היא מצאה מסתור בביתם של בני הזוג דופורס, חקלאים בכפר סמוך, ובעזרתם חזרה לדירת הוריה בפריז שהייתה כבר מאוכלסת בידי משפחה אחרת. שרה פרצה לדירה ופתחה את הארון הנעול במפתח שנשאה עמה כל העת, וגילתה לחרדתה את גופת אחיה המרקיבה. לאחר המלחמה המשיכה שרה להתגורר בביתם של זוג האיכרים לצד שני נכדיהם, שולבה כבת משפחה בעבודות המשק, אך נותרה מדוכאת ומופנמת. בהגיעה לגיל 18 הותירה להם שרה מכתב, כדי להודיעם שעברה לארצות הברית, בתקווה להשתחרר מזכרונות עברה. בהמשך ניתקה עמם את הקשר, נישאה שם וילדה את בנה וויליאם. בהגיע בנה לגיל 9, עדיין רדופת רגשי אשם על נסיבות מות אחיה, סטתה שרה עם מכוניתה והתנגשה במשאית שנסעה במסלול הנגדי.

במקביל לסיפור העלילה מסופר סיפורה של ג'וליה (שמגלמת קריסטין סקוט-תומאס), כתבת עיתון אמריקאית שחיה בצרפת, המנהלת תחקיר מקיף על גירוש יהודי צרפת. ג'וליה מגלה להפתעתה שהדירה באחד הרבעים של פריז שנמסרת לה ולבעלה על ידי הוריו, היא אותה דירה שבה חיו בעבר בני משפחת סטרז'ינסקי, ושעברה למשפחת בעלה לאחר גירוש דייריה היהודים. גילוי זה עורר אצל ג'וליה סערת רגשות והיא החלה חוקרת בעניין את סיפורה הטראגי של משפחת סטרז'ינסקי ואת קורותיה של שרה. לאחר מסע גילתה ג'וליה ששרה התאבדה בשנת 1966 בתאונת הדרכים, ככל הנראה מבוימת, לאחר תקופות דיכאון חוזרות שמהן לא החלימה, ג'וליה איתרה את האיכר הקשיש שבביתו מצאה שרה מקלט, את בעלה שהתכחש או לא היה מודע לעברה, ואת בנה כבן חמישים שחי באיטליה, ורק במהלך פגישתם גילה שאימו הייתה יהודיה ניצולת השואה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20120326105900/http://weinsteinco.com/sites/sarahs-key/ אתר הסרט] 
* 

קטגוריה:זיכרון שואת יהודי צרפת
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים צרפתיים מבוססי ספרים
ג'ונו 2

ג'ונו 2 (באנגלית: Juno II) היה משגר לוויינים שיוצר בארצות הברית ושימש לשיגור לוויינים בשנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60. המשגר היה נגזרת של משגר היופיטר, שהיווה את הבסיס לפיו פותח.

==פיתוח==
המשגר ג'ונו 2 היה בעל שלושה או ארבעה שלבים. השלב הראשון היה מנוע של משגר יופיטר ומנועי הטיל MGM-29 Sergeant שימשו כשלבים עליונים: בשלב השני 11 מנועים, בשלב השלישי 3 מנועים ובשלב הרביעי מנוע אחד. בשיגורים למסלול לווייני נמוך השמיטו בדרך כלל את השלב הרביעי ושמו במקומו מטען של 9 ק"ג.

==היסטוריית שיגורים==
הג'ונו 2 שימש לשיגור 10 לוויינים, מתוכם שישה נכשלו. המשגר שימש לשיגורם המוצלח של פיוניר 3, פיוניר 4, אקספלורר 7, אקספלורר 8 ואקספלורר 11 מנמל החלל קייפ קנוורל.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.astronautix.com/lvs/junoii.htm ג'ונו 2 באנציקלופדיה אסטרונאוטיקה]

קטגוריה:משגרים אמריקאיים
איגור אולשנסקי

איגור אולשנסקי (נולד ב-3 במאי 1982) הוא שחקן פוטבול לשעבר יהודי-אמריקאי ב-NFL ששיחק בקבוצות דאלאס קאובויס, סן דייגו צ'רג'רס ומיאמי דולפינס.

==ילדות ונעורים==
אולשנסקי נולד בדניפרופטרובסק שבאוקראינה. אביו היה איש הצבא האדום בשנות המלחמה הקרה, אך למרות זאת סבל מאנטישמיות. לאחר שחרורו ניסה האב להתקבל למכללה ולעבודות שונות ונדחה בשל היותו יהודי. אמו הייתה רואת חשבון. מפאת מצבם הכלכלי הקשה החליטה משפחתו להגר לארצות הברית, שם למד ושיחק באוניברסיטת אורגון. ב-2004 נבחר בדראפט על ידי ה"סן דייגו צ'רג'רס" בסבב השני. אולשנסקי הוא השחקן הראשון מברית המועצות ששיחק ב-NFL וחלק מקומץ שחקנים יהודים ששיחקו בליגה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול יהודים
קטגוריה:שחקני מיאמי דולפינס
קטגוריה:שחקני דאלאס קאובויס
קטגוריה:שחקני לוס אנג'לס צ'רג'רס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אורגון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
אבות ובנים (מסגרת לימודית)

"אָבוֹת וּבָנִים" היא מסגרת שבועית קהילתית ללימוד תורה, שבה מתאספים יחד אבות ובנים לשעת לימוד שבועית. הפעילות מרוכזת על ידי מרכז "אבות ובנים" העולמי שהוקם בשנת 1999 (ה'תשנ"ט). כיום מונה התוכנית כ-60,000 ילדים הלומדים בכ-1,050 סניפים בישראל. כמו כן, קיימים בעולם מאות סניפים נוספים הפועלים תחת מטריית המרכז העולמי בירושלים.

סניפי אבות ובנים מנוהלים על ידי רכזים מקומיים, כשהמרכז מספק לרכזים את חומרי הדרכה, שיווק ופרסים לעידוד התלמידים. מימון הפעילות הוא מתרומות וחסויות. הלימוד מתקיים בדרך כלל בסופי שבוע בבתי כנסת ונמשך כשעה. התוכן הנלמד נקבע לפי בחירה אישית, אם כי ישנן תוכניות מוצעות מטעם המרכז. ביוזמת "מרכז אבות ובנים העולמי" מתקיימים ימי לימוד גם במועדים מיוחדים כמו בחג הפורים ובמוצאי יום הכיפורים.

הפעילות מחזקת את הקשרים בין האבות לבין בניהם במישור האנושי, הלימודי, החינוכי והתורני.

מייסד המרכז העולמי והעומד בראשו הוא הרב נפתלי פאלק, בנו של הרב פסח אליהו פאלק וחתנו של הרב יוסף לוינשטיין.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://acheinu.co.il/?categoryid=163&articleid=807 20 אלף מליצי יושר ב-60 דקות], באתר "אחינו"
* [https://web.archive.org/web/20131012131644/http://netonews.co.il/apage/102549.php סניף חדש של 'אבות ובנים' נחנך במוסקבה]
* [https://web.archive.org/web/20111120131654/https://www.tafyomi.co.il/ אתר "טף יומי"]
* [http://hagabay.net/index.php?option=com_content&view=article&id=99:2008-12-24-00-47-29&catid=8:2008-12-24-00-40-09&Itemid=19 הסדר איגוד בתי הכנסת בשיתוף ארגון אבות ובנים]

קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:מצוות תלמוד תורה
קטגוריה:משפחה
וולטר דיקס

וולטר דיקס (באנגלית: Walter Dix ; נולד ב-31 בינואר 1986) הוא אתלט אמריקאי, סגן אלוף העולם בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר (טגו 2011), ובעל שתי מדליות ארד מאולימפיאדת בייג'ינג בריצות אלה.

== ביוגרפיה ==
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה דיקס בשתי מדליות ארד בריצת 100 מטר בשיא אישי של 9.91 שניות, אחרי יוסיין בולט מג'מייקה שקבע שיא עולם חדש של 9.69 שניות, וריצ'רד תומפסון מטרינידד וטובגו (9.89 שניות), בריצת 200 מטר בתוצאה של 19.98 שניות, אחרי בולט שקבע שיא עולם חדש של 19.30 שניות ובן ארצו שון קרופורד (19.96 שניות).

באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית באוגוסט 2011 זכה דיקס בשתי מדליית כסף. בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.08 שניות, אחרי יוהאן בלייק מג'מייקה (9.92 שניות), ולפני קים קולינס מסנט קיטס ונוויס (10.09 שניות). המועמד לניצחון שיאן ואלוף העולם בולט פסל בזינוק. בריצה ל-200 מטר בתוצאה של 19.70 שניות, אחרי בולט שקבע את התוצאה הרביעית בהיסטוריה, 19.40 שניות ולפני כריסטוף למטרה מצרפת שקבע שיא צרפתי חדש של 19.80 שניות.

בתחרות ליגת היהלום שנערכה בבריסל, בלגיה ב-16 בספטמבר 2011 קבע דיקס בריצת 200 מטר שיא אישי חדש של 19.53 שניות, שמציב אותו במקום הרביעי בהיסטוריה בריצה זו, אחרי בלייק שקבע את התוצאה השנייה בטיבה בהיסטוריה, 19.26 שניות ולפני ניקל אשמיד אף הוא מג'מייקה (19.91 שניות).

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 55 מטר: 6.19 שניות
* ריצת 60 מטר: 6.58 שניות
* ריצת 100 מטר: 9.88 שניות
* ריצת 200 מטר: 19.53 שניות
* קפיצה לרוחק: 7.39 מטר

===אולם===
* ריצת 200 מטר: 20.27 שניות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פלורידה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
מריה תרזה (שונית)

מריה תרזה היא שונית פנטום הנמצאת באוקיינוס השקט. שונית זו ידועה גם בשם "האי תבור" או "שונית תבור" במפות הצרפתיות.
== היסטוריה ==
ב-16 בנובמבר 1843 דיווח קפטן אסף פ. טבר, שהיה על ספינת צייד לווייתנים בשם "מריה תרזה", שמקורה בניו בדפורד שבמסצ'וסטס, על שונית זו. הוא מיקם את השונית ב-, אך ב-1957 לא נמצאה השונית. ב-1983 חושב מחדש המיקום ונקבע ל-, מזרחה ביותר מ-1,000 ק"מ. מאז חיפשו אותה שוב ולא מצאו. קיומה מוטל בספק.

עיתונאי רדיו חובבני של CQ פרסם ב-1966 תמונה ותיאור של דון מילר המשדר ממקום שטען שהוא השונית מריה תרזה. אך זאת התבררה כמתיחה. העיתון HMNZS Tui הניו זילנדי ערך חיפוש רציני של האזור בסביבות שנת 1970 ולא מצא זכר לשונית.

עומקו של האזור בו, לכאורה, ממוקמת השונית הוא 5,000 מטר (2,734 פאתום). אחרים דיווחו על שוניות שונות אשר גם כן לא נמצא להם תיעוד: שונית ג'ופיטר (Jupiter Reef), שונית וושוסט (Wachusett Reef), שונית ארנסט לגוב (Ernest Legouve Reef), ושונית רנגיטיקי (Rangitiki Reef). העדויות ההיסטוריות של שוניות אלו היו כנראה בהשראת קיומה כביכול של השונית מריה תרזה. אפילו במאה ה-21 יש מספר מפות ואטלסים המדפיסים את קבוצת השוניות האלה.

== בתרבות ==
השונית מופיעה בספרים של ז'ול ורן: "ילדי רב החובל גרנט" ו"אי התעלומות".

בספר "ילדי רב החובל גרנט" מסופר על הקפטן גרנט שיחד עם שני מלחים מוצא מחסה ב"סנטה תרזה". הוא שולח בקבוק ובו פתק על גורלו. באנגליה מצאו את הבקבוק, אך הכתב לא היה ברור. ילדיו עם הלורד גלֶנֶרבָאן ומספר אנשים נוספים יצאו למסע חיפוש על האניה דנקן. בסופו של דבר הם הגיעו לשונית, שם הם השאירו את הבוגד איירטון באי והבטיחו לקחת אותו בעוד מספר שנים. שם גם הם מוצאים לבסוף את רב החובל גרנט, ושני מלחיו.

בספר "אי התעלומות" מסופר על קבוצת אנשים שהגיע לאי על ידי כדור פורח, הם מכנים את האי - אי לינקולן. במהלך שהותם שם הם מגלים את השונית "סנטה תרזה" ומוצאים שם את איירטון. איירטון מצטרף אליהם, ולומד להיות אדם טוב, בזכות טוב לבם של קבוצת אנשים זו. בסוף הספר, לורד גלֶנֶרבָאן מהספר ילדי רב החובל גרנט מגיע לאסוף אותו כפי שהבטיח, וכך כל קבוצת האנשים ואיירטון חוזרת הביתה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://j-verne.de/verne8_4.html מאמר גרמני ומפה] 

קטגוריה:איי תעתוע
קטגוריה:האוקיינוס השקט
משובע

מְשֻׁבָּע (הֶפְּטָגוֹן) הוא מצולע בעל שבע צלעות.

סכום הזוויות במשובע הוא 900 מעלות. מספר האלכסונים בו הוא 14.

ביחס למשושה ולמתומן, השימוש ההנדסי-טכנולוגי במשובע הוא די נדיר.

==משובע משוכלל==
משובע משוכלל
משובע משוכלל הוא משובע שכל צלעותיו שוות, וכל זוויות שוות, ועל כן כל אחת מהן שווה בערך 128.5714286 מעלות (5π/7 רדיאנים). משובע כזה הוא קמור. אם צלעו היא a, אז שטחו הוא <math>A = \frac{7}{4}a^2 \cot \frac{\pi}{7} \simeq 3.633912444 a^2</math>

===בנייה===
משובע משוכלל לא ניתן לבנות עם סרגל ומחוגה (זו אחת מהבעיות הגאומטריות של ימי קדם), אך ניתן לבנות בעזרת סרגל מסומן או בעזרת מד זווית. הסיבה שלא ניתן לבנות אותו היא ש-<math>2\cos{2\pi\over 7}</math> הוא שורש של הפולינום הלא פריק <math>\ x^3 + x^2 - 2x - 1</math>, שהוא ממעלה שלישית, ולכן אינו שייך לשדה המספרים הניתנים לבנייה.

בניית קירוב לזווית של שביעית המעגל, שמאפשרת לבנות משובע הדומה מאוד למשובע משוכלל

===עצמים משובעים מלאכותיים וטבעיים===

ביחס למשושה ולמתומן, השימוש ההנדסי-טכנולוגי-עיצובי במשובע הוא די נדיר, והוא נדיר גם בטבע.
<gallery>
Heptagonal objects A weekly medicine box 846A60E4-A96F-4D2C-B010-FDB950E1DA4A.jpg|קופסת תרופות לשבעת ימי השבוע. החלק הפנימי שלה משובע (החיצוני עגול).
United States Army Installation Management Command Shoulder Patch.png|סמל של יחידה צבאית אמריקנית.
Ayerbe-Refollau.jpg|מאפה משובע.
10 Ariary 1999 mint side.jpg|מטבע משובע.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מצולעים
קטגוריה:בעיות לא פתירות במתמטיקה
קטגוריה:7 (מספר)
מאצ'יי סטריקובסקי

מאצ'יי סטריקובסקי (בפולנית: Maciej Stryjkowski, בליטאית: Motiejus Strijkovskis, בלטינית נודע כ-Matys Strycovius או בכינוי Osostevitius, 1547 לערך – 1593 לערך) היה כרוניקן-היסטוריון, דיפלומט, סופר ומשורר פולני, שהתיישב בליטא. מחבר "הכרוניקה של פולין, ליטא, סמוגיטיה וכל רוטניה" (1582), הנחשבת, בין היתר, הספר המודפס הראשון על ההיסטוריה של ליטא.

==קורות חייו==
יליד סטריקוב באזור מזוביה, בווייבודט ראווה. צאצא למשפחת האצילים הפולנים אוסוסטוביץ. אביו, יאקוב, עבד, ככל הנראה כפקיד בבית משפט. סטריקובסקי למד כ-9 שנים בבית ספר בבז'זיני ובין השנים 1567-1570 באקדמיה בקרקוב. בהמשך שירת בצבא הליטאי תחת פיקודו של אלסנדרו גואניני. בין השנים 1574-1575 נשלח יחד עם א. טרנובסקי לשמש כשליח דיפלומטי באימפריה העות'מאנית.

בשנת 1579 הוסמך ככומר "קפלאן" ושרת בתפקידים כנסייתיים וקהילתיים במיידניקי ולאחר מכן בגאורגנבורג.
סטריקובסקי למד את השפות ליטאית ואת הרוטנית בת זמנו וחקר את ההיסטוריה המקומית של האזורים שבהם חי, תוך כדי ביקורי מחקר במקומות הרלוונטיים.

למרות היותו יליד פולין, ביכה את החסות הפולנית על ליטא.

==ספריו==
* Kronika Polska, Litewska, Żmudzka i wszystkiej Rusi (כרוניקה של פולין, ליטא וכל רוסיה, פורסמה בקניגסברג 1582, הוצאה לאור שוב ב-1846). 
*Goniec cnoty (קרקוב, 1574)
*Sarmatiae Europeae Descriptio (1578, "תיאור אירופה וסרנטיה", ספר היסטורי-גאוגרפי, בעריכתו של אלסנדרו גואניני).

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20030110164025/http://www.mb.vu.lt/unesco/knygos/knygos/istorija/strik/mstrik.htm Kronika Polska, Litewska, Zmodzka y wszystkiej Rusi Kijowskiey, Moskiewskiey] (כרוניקה של פולין, ליטא, סמוגטיה וכל הרוסיות)

קטגוריה:היסטוריונים פולנים
קטגוריה:כמרים פולנים
קטגוריה:דיפלומטים פולנים
קטגוריה:משוררים פולנים
קטגוריה:ילידי 1547
קטגוריה:נפטרים ב-1593
אליעזר מזור

אליעזר מָזוּר (15 ביולי 1892 – 15 באוקטובר 1970) היה תעשיין, איש עסקים ופעיל ציבור ישראלי, מחלוצי ענף היהלומים בארץ ישראל, נשיא התאחדות תעשייני היהלומים בישראל ויו"ר התאחדות בעלי הבתים בישראל.

==ביוגרפיה==
חיים אליעזר מזור נולד בזגורוב שבפולין לרב מאיר צבי מזור, שהיה רב בזגורוב, ברדזיבה ובוורשה, ולרחל, בתו של הרב אברהם אבא גרינפלד, שהיה רב בזגורוב. אחיו, אליהו מזור, היה מראשי הקהילה היהודית בוורשה ולימים חבר הכנסת מטעם אגודת ישראל.

לפני מלחמת העולם הראשונה הקימו האחים – אליהו מזור, אליעזר ואהרון, ביחד עם האב – מאיר צבי, את חברת "אחים מזור" ליבוא, שהייתה מהחברות הגדולות והמסועפות בפולין. אליעזר מזור עמד בראש הסניף של החברה בלודז'. כמו כן נמנה עם ראשי ההסתדרות הציונית בלודז' והיה פעיל בלשכת המסחר המקומית. בשנות העשרים רכש פרדסים בארץ ישראל.

באוגוסט 1939, חודש לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, הגיע לארץ ישראל לצורך השקעותיו. עם פרוץ המלחמה הצליח להעלות את אשתו וילדיו לארץ. בארץ המשיך להפעיל את חברת "אחים מזור" עם אחיו אליהו וד"ר יהושע מזור.

בשנת 1941 ייסדה השותפות מפעל ליהלומים, שהיה מהראשונים בתעשיית היהלומים בארץ ישראל. המפעל פעל עד סוף שנות החמישים. מאז המשיכו האחים מזור לפעול בתחום המסחר וההשקעות. 

מזור כיהן בוועד ההצלה של הסוכנות היהודית, כיו"ר התאחדות בעלי הבתים וכשופט עירוני.בשנת 1951 נבחר לנשיא התאחדות תעשייני היהלומים בישראל, תפקיד בו כיהן עד לפטירתו בשנת 1970. בשנת 1999, העניקה לו ההתאחדות את התואר "יקיר תעשיית היהלומים".

מזור היה נשוי עד לפטירתו לאיטה לבית כהן, הוא הותיר אחריו שני בנים ובת. בנו, פרופ' יהודה מזור, היה כימאי, ראש המחלקה לכימיה אורגנית במכון ויצמן למדע.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* 'Mazur, Eliezer,' in: Who's Who in Israel and in the Work for Israel Abroad, 1969, p. 194.
</div>
* אלעזר מזור - רודף שלום ואוהב בריות, מאת חיים דניאלי, היהלום 20, עמ' 16 - 18, בהוצאת מכון היהלומים הישראלי, 1970 

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20121103145951/http://www.israelidiamond.co.il/NEWS.aspx?boneid=895 אליעזר מזור] ב"פורטל יהלומים" - מכון היהלומים הישראלי

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:תעשיינים יהודים
קטגוריה:יהלומנים ישראלים
אליעזר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970