OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גדי מאירי

גדי מאירי (נולד בטבריה ב-17 בפברואר 1965) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד חטיבה 8 וכסגן מפקד חטיבה 460. מנהל השטח במפלגת יש עתיד ואף שובץ ברשימתה לכנסת.

מאירי התגייס לחיל השריון, שירת כקצין בחטיבה 7, פיקד על פלוגה ו' בגדוד 77 של החטיבה, ובשנים 1996–1998 פיקד על הגדוד. מאירי ביצע תפקידים שונים במטה מפקדת חטיבה 7 ועוצבת געש ופיקד על מגמת מפקדי פלוגות בקורס מ"פים מג"דים. ב-2002 מונה למפקד חטיבה 8, חטיבת שריון בפיקוד הצפון. בשנים 2005 עד 2010 שירת כראש צוות כשירות וכוננות ביחידת מבקר מערכת הביטחון. בשנת 2010 השתחרר משירות הקבע, והוא ממשיך לשרת במילואים בתפקיד בכיר בפיקוד הצפון. בדצמבר 2021 העניק הרמטכ"ל למאירי דרגת תת-אלוף במילואים.

==לאחר השחרור מצה"ל וקריירה פוליטית==
מאירי עבד כמנהל שיווק ומכירות בחברת RSL –Electronics, המייצרת מוצרי בקרה ביטחוניים לצה"ל.
לקראת בחירות 2013 הצטרף למפלגת יש עתיד. במסע הבחירות שקיימה המפלגה באותה תקופה התנדב מאירי לנהל עבור המפלגה את אזור הגליל התחתון והעמקים. בתום הבחירות מונה למנהל השטח של המפלגה. בין השנים 2013–2015 עסק בהקמת התשתית הארגונית של המפלגה ברחבי הארץ, שימור חיזוק והקמת מטות המפלגה ובנוסף ארגון וניהול מערכת הבחירות המוניציפלית שהתקיימה באוקטובר 2013.
המשיך בניהול מטות השטח גם בבחירות 2015 ואף שובץ ברשימת יש עתיד לכנסת.
מאירי שימש כחבר במליאת מועצה אזורית עמק הירדן מטעם יישובו מ-2012 ועד בחירות 2018 לרשויות המקומיות. לקראת הבחירות לכנסת ה-21 פרש מאיר מיש עתיד. משמש כחבר דירקטוריון בקרן קיימת לישראל ויו"ר וועדת הכספים של הארגון.

מאירי בעל תואר ראשון ושני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה והמכללה לביטחון לאומי.

מאירי נשוי ואב לשלושה, ומתגורר במושבה כנרת.

ביולי 2013 נפטר באופן פתאומי, הראל, בנו האמצעי, בגיל 15.5 מהתקף חריף של אסתמה. אבריו של הבן נתרמו להשתלה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:כנרת (מושבה): אישים
קטגוריה:מפקדי גדוד 77
קטגוריה:מפקדי חטיבה 8
קטגוריה:פעילי יש עתיד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
סולומיה קרושלניצקה

סוֹלוֹמִיָה אמברוסייבנה קְרוּשֶלְנִיצְקַה (באוקראינית: Соломія Амвро́сіївна Крушельницька, 23 בספטמבר 1872, ביליאבינצי, אוקראינה - 16 בנובמבר 1952, לביב, אוקראינה) הייתה זמרת אופרה אוקראינית, סופרן בולטת בראשית המאה ה-20.

==ביוגרפיה==
קרושלניצקה נולדה בכפר בשם בִּילְיאבִינְצִי, בנפת בוצ'אץ', מדרום-מערב לטרנופיל, באימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום אוקראינה). אביה היה כומר ממוצא אצילי של הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית. בילדותה הרבתה משפחתה של קרושלניצקה לנדוד בין יישובים רבים. לימים התיישבה המשפחה בכפר בשם בילה, מצפון לטרנופיל. כתוצאה מנדודי המשפחה, סיפרה הזמרת, למדה בילדותה שלל שירי עם מהכפריים שבשכנותם גרה.
ממוזער
בשנת 1891 החלה ללמוד בקונסרבטוריון של לביב, וסיימה את לימודיה בהצטיינות בשנת 1893. עוד במהלך לימודיה הופיעה בתפקיד לאונורה בהפקת האופרה של לביב של "לה פבוריטה" מאת דוניצטי, וזכתה לשבחים.

בשנת 1904 זכתה לתהילה כש"הצילה" את האופרה "מאדאם באטרפליי" מאת ג'קומו פוצ'יני: האופרה נחלה קריאות בוז מן הקהל בהצגת הבכורה בלה סקאלה במילאנו, אולם גרסה משוכתבת מקץ שלושה חודשים בכיכובה של קרושלניצקה קצרה תשואות בברשה.

בעת לימודיה במילאנו, בבית הספר L'Armonia, הקדישה זמן גם להתכתבות ערה עם חברים ומכרים, על גורל אוקראינה, על המכשולים בחיי התרבות, ועל ספרים שקראה. היא אף הופיעה בקביעות בהפקות בית הספר.

כשערכה סיבובי הופעות, הייתה מסוגלת לשיר בארבע או חמש הפקות שונות באותו שבוע. היא הצליחה ללמוד תפקידים באופרות חדשות תוך יומיים, ולעצב את אופי התפקיד תוך שלושה-ארבעה ימים נוספים. לאורך הקריירה, שרה קרושלניצקה למעלה מ-60 תפקידים שונים.

קרושלניצקה הייתה פעילה בקידום יצירות מאת מלחינים בני זמנה, וכן בהצגתן של אופרות ריכרד וגנר. בשנת 1902 זכתה להצלחה בפריז באופרה "לוהנגרין" . בשנת 1906 קטפה שבחים רבים בלה סקאלה במילנו באופרה "סלומה" מאת ריכרד שטראוס בניצוחו של ארטורו טוסקניני. בהופעותיה הגיעה לארצות רבות ב אירופה, במצרים, אלג'יריה, ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה ועוד.

בשנת 1910 נישאה לצ'זרה ריקוני, עורך דין איטלקי. בשנת 1920, בשיא הקריירה שלה, חדלה מלהופיע על במות האופרה. שלוש שנים לאחר מכן החלה לזיר בקונצרטים. שליטתה בשמונה שפות אפשרה לה לשלב שירים בשפות רבות, בהתאם למדינה שבה הופיעה.

באוגוסט 1939, לאחר מות בעלה, עזבה קרושלניצקה את איטליה וחזרה ללביב, שם התגוררה עד מותה בשנת 1952. כמה שבועות לאחר ששבה ללביב, הגיעו כוחות הצבא האדום לעיר, מכוח הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. המינהל הסובייטי הלאים את ביתה. לאחר מלחמת העולם השנייה החלה קרושלניצקה ללמד בקונסרבטוריון בעיר. בשנת 1951, הוכרזה לאמנית מצטיינת של הרפובליקה הסובייטית של אוקראינה, ובשנת 1952, זמן קצר לפני מותה, הועלתה לדרגת פרופסור מן המניין בקונסרבטוריון. תלמידיה ועמיתיה מייחסים לה חמלה ואנושיות בהוראה.

אחייניתה הייתה אירה מלניוק, אף היא זמרת אופרה ידועה.

==הנצחה==
*במאה ה-21 נקרא תיאטרון האופרה והבלט של לביב על שמה. 
*1963 - הבית שבו נולדה הפך למוזיאון 
*1966 - הופק באוקראינה הסובייטית סרט תיעודי על אודותיה, 
*1983 - הופק בקייב סרט בשם "שיבת הפרפר" (רמז לאופרה "מאדאם בטרפליי" של פוצ'יני).

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:נשים אוקראיניות
קטגוריה:נוצרים יוונים-קתולים
קטגוריה:ילידות 1872
קטגוריה:נפטרות ב-1952
האוכפים

האוכפים (באנגלית: Enforcers) הייתה קבוצה בדיונית של נבלי-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ודרדוויל ביקום מארוול קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת Amazing Spider-Man #10 ממרץ 1964, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.

האוכפים אינם קבוצת נבלי-על דוגמת ששת המרושעים או האוונג'רס האפלים, אלא פושעי-רחוב בעלי כישורים מיוחדים המתפקדים לרוב כבריונים להשכרה עבור ראשי העולם-התחתון, דוגמת "האיש הגדול" והקינגפין. את דמותו של ג'קסון ברייס מגלם בסרט הלייב אקשן "ספיידרמן: השיבה הביתה" השחקן לוגאן מרשל-גרין, כמעין גרסה נוספת של "שוקר".

== ביוגרפיה בדיונית ==
מבחינה כרונולוגית, האוכפים הופיעו לראשונה כפושעים שהושכרו בידי התעשיין נורמן אוסבורן, והובסו בידי נאמור. הם הופיעו כעושי דברו של ראש המאפיה "האיש הגדול", והובסו בקרב נגד ספיידרמן. הם סייעו לגובלין הירוק נגד ספיידרמן אך הובסו ונכלאו, אך ככל הנראה ברחו היות שהובסו לצד סאנדמן בידי ספיידרמן ולפיד האנושי. לאחר מותם של האיש הגדול ושל השור, מונטנה ודן שיתפו פעולה עם סאנדמן, האיש הגדול החדש ואדון הפשע החדש. במהלך קרב נגד ספיידרמן, הלפיד האנושי ובני הנמר, אדון הפשע ירה בטעות באיש הגדול - שהתגלתה כבתו של האיש הגדול המקורי, ג'ניס. הצוות הובס, ונכלא שוב.

הם הושכרו בידי לייטמאסטר, והובסו שוב בידי ספיידרמן. בקרב זה הצטרף לצוות אחיו של השור המקורי, שהחליף אותו. הם נלחמו בדאזלר, וצירפו לצוות את הלוליין סנייק מארסטון ואת המתאגרף בעל כפפות הפלדה האמר האריסון. הם עבדו עבור הקינגפין, והובסו בידי ספיידרמן וסאנדמן. הם נלחמו בדרדוויל, ולאחר שהשור המקורי הוקם לתחייה, נלחמו בספיידרמן. במהלך אירועי "מלחמת אזרחים", השור וסנייק מגויסים לקבוצת ת'נדרבולטס. הם עבדו עבור מיסטר פיר, מה שהביא אותם לעימות נגד דרדוויל. כשפיר נעצר, הקבוצה מצטרפת לצבא הפשע של הברדס. 

במהלך אירועי "יום חדש לגמרי", האוכפים נראו בבר ללא שם. הם הימרו עם "סוכן ההימורים" האם ספיידרמן יופיע להילחם ב"באשר", נבל שטען כי נלחם בספיידרמן. ספיידרמן אכן הופיע, אך התגלה כמתחזה. האוכפים החליטו לנקום בסוכן ההימורים ולכדו אותו, מה שגרם לאביו של סוכן ההימורים להביא את ספיידרמן. ספיידרמן מביס את דן המגונדר ומונטנה והציל את השור, שבתגובה סירב להילחם. לאחר שהתינוק של "אימה" נגנב ממנה בידי זיקית, ספיידרמן נלחם באוכפים, שלא היו חלק מהאירועים אך נאלצו להצטרף לקרב כשסאנדמן ניסה לגייס אותם. בסופו של דבר, נראה כי הצוות התפרק.

== חברי הצוות ==
* דן המגונדר - דניאל בריטו יליד ברוקלין הוא מומחה באמנויות לחימה שונות, וצלף אמן.
* מונטנה - ג'קסון וו. ברייס נולד במונטנה ומכאן שמו, ומיומן בשימוש בפלצור. כאשר שימש כיד-ימינו של הקינגפין, הובגובלין התקיף את משרדו של הקינגפין, שהתפורר וגרם למונטנה ליפול למותו.
* השור - רונלד וריימונד בלוק הם אחים, המנוסים שניהם בקרב פנים אל פנים ובעלי גוף חזק ועצמתי, אך לא בעלי כוח על-אנושי.
* האמר האריסון וסנייק מארסטון - וילארד "האמר" האריסון הוא מתאגרף בעל כפפות מפלדה, ואילו סילבסטר "סנייק" מארסטון הוא לוליין המסוגל לכרוך את גופו סביב אובייקטים. שניהם היו חלק מ"יחידת השטן" של ברון ברימסטון, שתוכניתו הייתה ליצור נשק. האמר, סנייק וברימסטון נלחמו באיש המכונה, והובסו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/teams-and-groups/enforcers דף הקבוצה] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Enforcers דף הקבוצה] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:ספיידרמן
קטגוריה:דרדוויל
רוחות החורף

רוחות החורף (בשפת מקור: The Winds of Winter) הוא הספר השישי המתוכנן בסדרת הפנטזיה האפית "שיר של אש ושל קרח" מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין.
הספר הקודם בסדרה, "ריקוד עם דרקונים", לא הצליח להשלים את כל מהלכי העלילה שמרטין תכנן עבורו כשהתחיל לעבוד עליו, לכן הספר הסתיים ללא קרב אחד גדול שמרטין קיווה להכניס אליו, וכמה דמויות ראשיות סיימו את הספר מבלי שהקוראים ידעו מה עלה בגורלן. מועד פרסום הספר נדחה מספר פעמים. בקיץ 2020 מרטין הביע תקווה לסיים את כתיבת הספר עד לשנת 2021 .

בספרו המתוכנן, הצהיר מרטין כי בכוונתו לפתור את הסוגיות האלו יחסית בתחילת הספר ולהציג את שני הקרבות הגדולים אליהם הוא כיוון: קרב הקרח והקרב במירין-במפרץ העבדים.
מרטין אף הצהיר שבשני הספרים האחרונים בסדרה הוא מתכנן לקחת את הקוראים רחוק יותר מאי פעם לצפון, וש"האחרים" יופיעו בספר.

החל מ-2011, זמן צאת הספר הקודם בסדרה, פרסם מרטין כ-11 פרקים בודדים של דמויות שונות מהספר העתידי, באתר האישי שלו, בכנסי קומיקון, באפליקצית משחקי הכס, ובהוצאות מאוחרות של הספר החמישי מ-2013. באמצעות פרסומים אלו בשילוב מידע שסיפק מרטין בראיונות, ניתן לשער אילו דמויות יופיעו בוודאות בספר השישי.

==נקודות המבט המוצגות בספר==
מרטין אישר בהזדמנויות שונות כי הספר יכלול פרקים מנקודות המבט של הדמויות הבאות:
*סאנסה סטארק - בתם הקטנה של אדארד וקייטלין סטארק, מצויה בקן הנשרים תחת השגחת לורד פטיר באיליש ("אצבעון").
*אריה סטארק - בתם של אדארד וקייטלין סטארק, מתלמדת ב"בית השחור והלבן" של כת המתנקשים "חסרי הפנים" בעיר בראאבוס.
*טיריון לאניסטר - גמד, אח לתאומים ג'יימי וסרסיי, בנו של הלורד טייווין לאניסטר, בדרכו להישבע אמונים לדאינריז טארגאריין.
*באריסטאן סלמי - שומרה האישי של דאינריז טארגאריין, אשר אולץ להתמודד עם מלחמה אכזרית במפרץ סוחרי העבדים.
* תיאון גרייג'וי - לשעבר בן חסות של לורד אדארד סטארק, יורש לאיי הברזל. נמלט משבי בידי ראמזי בולטון, בנו הממזר של רוז בולטון.
* ויקטאריון גרייג'וי - אחיו של באלון גרייג'וי, השליט הקודם של איי הברזל. המפקד של צי הברזל. בדרכו למפרץ סוחרי העבדים.
* אאירון גרייג'וי - אחיו של באלון גרייג'וי, כהן של האל הטבוע.
*אריאן מארטל - בתו הבכורה של דוראן מארטל, נסיך דורן והיורשת שלו.
*סרסיי לאניסטר - המלכה העוצרת, אסורה בספט הגדול של באילור בעוון ניאוף וממתינה למשפט בקרב שיוכיח את חפותה.
*ג'יים לאניסטר - אחיה של סרסיי, מפקד משמר המלך, מנהל משא ומתן על כניעת נהרן.
*בריאן מטארת' - לשעבר אבירה במשמר הקשת בענן של המלך רנלי, במסע חיפושים אחרי בנות סטארק כפי שהבטיחה לקייטלין סטארק ולג'יים לאניסטר.
*אריאו הוטא - שומר ראשו האישי של דוראן מארטל, נסיך דורן.
*ג'ון קונינגטון - לורד גולה שמתכנן לשוב לווסטרוז ולכבוש את נחלותיו.
*בראן סטארק - בנו של נד סטארק, נחשב למת, למעשה לומד לשלוט בכוחותיו המסתוריים מעבר לחומה.

מרטין הצהיר כי אינו מתכנן הוספת נקודות מבט חדשות לספר. כמו כן, ציין מרטין כי סאמוול טארלי ואשה גרייג'וי יופיעו בספר, אך לא כנקודות מבט. כמו כן, אישר מרטין את הופעתן של דמויות נוספות כ"ליידי לב-אבן" (קייטלין סטארק המתה), המכשפה קוואית' מאסשאי, יורון גרייג'וי, ריקון סטארק, וג'יין ווסטרלינג (אלמנתו של רוב סטארק).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיר של אש ושל קרח - ספרים
קטגוריה:ספרי פנטזיה אפית
הדג נחש ותזמורת המהפכה - בהופעה חיה

הדג נחש ותזמורת המהפכה – בהופעה חיה הוא האלבום השמיני במספר של להקת ההיפ הופ הישראלית הדג נחש, ואלבום ההופעה השני של הלהקה. ההופעה המשותפת עם תזמורת המהפכה הוקלטה בשנת 2011, והאלבום יצא ב-26 במרץ 2015.

לעומת האלבומים האחרים של הלהקה, האלבום לא נמכר ברשתות השיווק, אלא ניתן להורדה מהאינטרנט ללא עלות.

== רשימת השירים באלבום ==

קטגוריה:אלבומי הדג נחש
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
שינג'ו

שִׂינְג'וּ (בסינית: 新竹市) היא עיר פרובינציאלית בפרובינציית טאיוואן במדינת טאיוואן. העיר נמצאת בצפון האי טאיוואן והיא גובלת במחוז שינג'ו בצפון ובמזרח, במחוז מיאולי בדרום ובמצר טאיוואן במערב. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 התגוררו בעיר 499,468 תושבים.

==היסטוריה==
ההתיישבות באזור קיימת לכל הפחות מהמאה ה-17. האזור היה ידוע אז בשם ג'וּצְ'ייֵן (竹塹) והוא היה מיושב על ידי בני שבט טאוקס, משבטי הילידים בטאיוואן. ב-1875, במהלך השלטון של שושלת צ'ינג בטאיוואן, השם שונה לשינג'ו.

במסגרת הסכם שימונוסקי ב-1895 שינג'ו, כמו יתר טאיוואן, הועברה לשליטת האימפריה היפנית ושמה שונה לשינצ'יקו. ב-1920 שינצ'יקו קיבלה מעמד של עיירה, וב-1930 היא קיבלה מעמד של עיר.

ב-1945, לאחר מלחמת העולם השנייה האי הוחזר לידי הרפובליקה הסינית. בהמשך אותה שנה שם העיר הושב לשינג'ו והיא קיבלה מעמד של עיר פרובינציאלית.

==ממשל==
180px
מבחינה מנהלית שינג'ו מחולקת ל-3 נפות (בסינית: 區): הנפה המזרחית (東區), הנפה הצפונית (北區) ונפת שְׂיָאנְגְשָׁאן (香山區). כל אחת מהנפות מחולקת לתת-נפות עירוניות (בסינית: 里). הנפה הצפונית היא המרכז השלטוני של העיר.

==כלכלה==
כלכלת העיר מסתמכת בעיקר על תעשייה. בעיר נמצא הפארק המדעי והתעשייתי שינג'ו (新竹科學工業園區), בו נמצאים מתקנים של 360 חברות היי-טק.

==חינוך==
בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת ג'יאו טונג הלאומית (國立交通大學), אוניברסיטת צִ'ינְגְחְווָה הלאומית (國立清華大學) ואוניברסיטת ג'ונְגְחְווָה (中華大學).

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טאיוואן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
עגור קנדי

עגור קנדי ב[[אוורגליידס.]]
עגור קנדי (שם מדעי: Grus canadensis) הוא מין של עגור גדול יחסית מהסוג עגור, שמצוי בצפון אמריקה ובקצה צפון-מזרח סיביר. שמו האנגלי של העגור (Sandhill Crane) מתייחס לאחד מבתי הגידול שלו - המישורים של אזור סנדהיל בנברסקה, באזור המישורים הגדולים. סביבה זו היא תחנת המנוחה העיקרית של תת-המין השלט <span lang="en" dir="ltr">Grus canadensis canadensis</span>. כ-450,000 פרטים ממין זה נודדים דרך האזור כל שנה.

רוב גופם של עגורים בוגרים אפור. לקראת עונת הרבייה, במיוחד אצל פרטים נודדים, הצבע משתנה לדמוי אוכרה. אורכם של העגורים משתנה מתת-מין לתת-מין; אורכם הממוצע הוא 80-122 ס"מ. הזכרים גדולים יותר מהנקבות, אך זהים במראם. משקלו הממוצע של זכר הוא 4.57 ק"ג, ומשקלה הממוצע של נקבה הוא 4.02 ק"ג. המשקל שונה בין תת-מין לתת-מין, ונע בין 2.6 ק"ג ל-6.7 ק"ג. מוטת כנפיהם היא כ-41.8 עד 60 ס"מ.

העגור הקנדי הוא עוף חברתי, שחי בקבוצות משפחתיות או בזוגות. במהלך הנדידה ובמשך החורף מתקבצים העגורים ב"קבוצות הישרדות" שעשויות לכלול עד כ-10,000 פרטים. כל הפרטים בקבוצה מלקטים מזון יחד וישנים ביחד.

תזונתם של העגורים הקנדיים מורכבת בעיקר מצמחים, אך הם עשויים לאכול סוגי מזון שונים, לפי זמינותם. לעיתים הם משלימים את תזונתם גם בפירות יער, יונקים קטנים, חרקים, חלזונות, זוחלים ודו-חיים.

עונת הרבייה נמשכת בין דצמבר לאוגוסט באוכלוסיות שאינן נודדות, ומתחילה באפריל או מאי באוכלוסיות הנודדות. בני הזוג מבצעים "ריקוד" חיזור, שבמהלכו הם קופצים, בכנפיים פרושות, ומשמיעים צלילים ייחודיים. הקן מוקם בצמחיית ביצה, או על עשב ליד מים רדודים. הקן נבנה מחומרים צמחיים. הנקבה מטילה 2 ביצים (לעיתים רחוקות 1 או 3) חומות-סגלגלות עם כתמים אדומים. בני הזוג מאכילים את הגוזלים בתכיפות הולכת ויורדת, עד הגיעם לבגרות בגיל 9-10 חודשים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:עגוריים
קטגוריה:קנדה: עופות
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
The American Way

The American Way (מאנגלית: הדרך האמריקאית) הוא האלבום השני של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית סייקרד רייך. האלבום יצא לאור ב-15 במאי 1990.

==ניתוח מוזיקלי==
The American Way הוא האלבום הראשון של סייקרד רייך שמראה שינוי של סגנון הת'ראש מטאל שאפיין את הלהקה למוזיקה מעט מתונה יותר. 
השיר "Who's To Blame" מתייחס לביקורות הקשות כלפי מוזיקת המטאל שטוענות שהיא מכיל מסרים סודיים ומעודדת דיכאון.

==רשימת שירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פיל רינד, למעט כאשר מצוין אחרת.

==מבצעים==
סייקרד רייך
*פיל רינד - שירה, גיטרה בס
*ויילי ארנט - גיטרה
*ג'ייסון רייני - גיטרה
*גרג הול - תופים

מוזיקאים נוספים
*טוני בראוסטר - חצוצרה
*וויל דונטו - סקסופון
*טים מוינהן - טרומבון

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי סייקרד רייך
לוטפיה א-נאדי

לוטפיה א-נאדי (בערבית: لطفية النادي; 1907–2002), הייתה הטייסת המצרית הראשונה.
לוטפיה א-נאדי, 1933

== קורות חייה ==
ילידת קהיר, בת למשפחה מן המעמד הבינוני. למדה בקולג' האמריקאי לנערות והתקבלה, ללא ידיעת אביה, לקורס הטיס הראשון שפתחה חברת התעופה המצרית מִצר אייר. בתמיכתו של מנכ"ל החברה, וכדי לכסות את דמי הלימוד, הועסקה בבית-הספר לטיסה כמזכירה וכטלפונאית. ב-27 בספטמבר 1933, והיא בת 26, אחרי הכשרה שנמשכה 67 ימים, קיבלה את רישיון הטיס, ובכך הייתה לטייסת הראשונה בעולם הערבי.

לוטפיה א-נאדי השתתפה במרוץ הטיס הבינלאומי בקו קהיר–אלכסנדריה, שנערך ב-19 בדצמבר 1933, בהטסת מטוס דו-כנפי חד-מנועי (דה הבילנד ג'יפּסי מוֹת'). אף שהגיעה אל היעד ראשונה מבין עשרות המתחרים, לא הוענק לה הפרס הראשון משום שהחמיצה את המעבר מעל פני אחת מנקודות השיפוט של נתיב הטיסה. עם זאת שלח לה המלך פואד את ברכותיו והעניק לה פרס ניחומים בסך 200 לירות מצריות (סכום לא מבוטל באותם זמנים). חלוצת הפמיניסטיות המצריות, הודא שעראווי, שבירכה אותה על הישגה במילים "הסבת כבוד למולדתך, זקפתְּ את ראשינו, והכתרתְּ את תקומתנו בעטרת גאון", אף יזמה רכישת מטוס פרטי ללוטפיה א-נאדי. עשר נשים מצריות הלכו בעקבותיה ולמדו טיס באותו עשור, ובהן לִנדא מסעוד, מדריכת הטיס המצרית הראשונה, אולם מאז מלחמת העולם השנייה לא הוכשרו עוד נשים מצריות לטיס.

על פי ידיעות שפורסמו בארץ ישראל ביום 15 בינואר 1936 – בדואר היום ובדבר – הייתה לוטפיה א-נאדי אמורה להגיע לתל אביב במטס מיוחד מטעם קלוב התעופה המצרי. במטס זה היו אמורים להשתתף גם שני ארצישראלים שלמדו באותם חודשים בבית-הספר לטיסה אלמאזה בקהיר – שולמית גורנגוט ואבישלום דרורי. הביקור נדחה בשל תנאי מזג אוויר ובסופו של דבר לא התקיים.

לוטפיה המשיכה להשתתף בתחרויות תעופה, ובהן המירוץ בקו שבין קהיר לנאת המדבר חארגה ב-1937 בהשתתפות טייסים מארצות שונות, שבו הגיעה שלישית (במקצה הנשים).
לוטפיה כיהנה תקופה מסוימת כמזכירה הכללית של מועדון התעופה המצרי. בעקבות תאונת טיס בראשית שנות החמישים נסעה להתרפא בשווייץ, התאזרחה שם והתגוררה מחוץ למצרים שנים רבות. מאז פציעתה לא שבה לטוס.

לוטפיה א-נאדי מעולם לא נישאה ולא הקימה משפחה. בשנת 2002 נפטרה בקהיר בגיל 95.

== הנצחה ==
בשנת 1996 נעשה במצרים סרט תיעודי על אודותיה בשם "המְרָאָה מן החולות" (الإقلاع من الرمل).
יום הולדתה ה-107 נחגג בעולם בשרבוט גוגל, ושבועון אלאהראם במהדורתו האנגלית הקדיש לה מאמר מקיף. דברים לא מעטים לזכרה ראו אור בכתובים שבערבית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://english.ahram.org.eg/NewsContent/32/138/117363/UI/Front/Login.aspx "פגוש את הטייסת המצרית הראשונה", באתר אלאהראם (אנגלית) מיום 7 בדצמבר 2014]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טייסות (נשים)
קטגוריה:נשים מצריות
קטגוריה:מצרים: תעופה
קטגוריה:ילידות 1907
קטגוריה:נפטרות ב-2002
קטגוריה:נפטרים ב-2002
ג'ונגשינג

תת-הנפה החדשה ג'ונְגְשִׂינְג (בסינית: 中興新村, נהגה: ג'ונְגְשִׂינְג שִׂינְצוּן), או בקיצור ג'ונגשינג, היא בירת פרובינציית טאיוואן במדינת טאיוואן. ג'ונגשינג נמצאת בתוך העיר נאנטואו, בירת מחוז נאנטואו במרכז האי טאיוואן.

==היסטוריה==
ב-1955 הוחלט להקים בירה חדשה לפרובינציית טאיוואן במקום טאיפיי, ששימשה גם כבירת טאיוואן כולה. העבודה להקמת העיר המתוכננת החלו באותה שנה. ב-5 ביולי 1956 החל המעבר של משרדי הממשלה הפרובינציאלית לג'ונגשינג, והיא קיימה את הישיבה הראשונה שלה בבירה החדשה ב-27 בנובמבר 1957.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טאיוואן: ערים
קטגוריה:אסיה: ערים מתוכננות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
Enemy of God

Enemy Of God (מאנגלית: אויב של אלוהים) הוא האלבום ה-11 של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית קריאייטור. האלבום פורסם ב-10 בינואר 2005, ונחשב על ידי רבים לאלבום המוצלח ביותר של הלהקה ולאחד מאלבומי הת'ראש מטאל המוצלחים והמשפיעים ביותר בכל הזמנים.

==ניתוח מוזיקלי==
השפעות הדת' מטאל המלודי בולטות במיוחד באלבום, שמציג מוזיקה וליריקה קודרת ואפלה יותר. שיר הנושא "Enemy Of God", המבקר את הדת ומציג אותה כמניע למלחמה ולרצח, נחשב לאחד מהשירים הטובים ביותר של הלהקה, ומבוצע כמעט בכל הופעה חיה של קריאייטור. רבים משירי האלבום עוסקים במלחמה, אלימות ומוות.

==רשימת שירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מיל פטרוזה.

==מבצעים==
* מיל פטרוזה - שירה, גיטרה
* סמי ילי-סירניוּ - גיטרה
* כריסטיאן גיסלר - גיטרה בס
* יורגן רייל - תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2005
קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2006
קטגוריה:אלבומי קריאייטור
קטגוריה:אלבומי אוסף וידאו קליפים
טאיוואן (פרובינציה)

פרובינציית טאיוואן (בסינית: 臺灣省 או 台灣省, נהגה: "טאיוואן שֶׁנְג") היא אחת מהיחידות המנהליות הראשוניות של טאיוואן. הפרובינציה מכסה כ־69% מכלל השטחים הנשלטים בידי טאיוואן והיא כוללת את מרבית האי טאיוואן וחלק גדול מהאיים הסובבים אותו. בירתה היא ג'ונגשינג.

==היסטוריה==

הפרובינציה הוקמה ב-1945, עם החזרת טאיוואן לרפובליקה הסינית בעקבות הפסד האימפריה היפנית במלחמת העולם השנייה. הפרובינציה כללה את כל שטחי האי טאיוואן והיא המשיכה להתקיים גם כש-1949 ממשלת הרפובליקה הסינית עברה לטאיפיי בעקבות ההפסד שלה במלחמת האזרחים הסינית. ב-1956 בירת הפרובינציה הועברה מטאיפיי לג'ונגשינג.

ב-1967 טאיפיי הפכה לרשות מקומית מיוחדת נפרדת מהפרובינציה. בתהליכים דומים עד 2014 הופרדו מהפרובינציה גאושיונג, ניו טאיפיי, טאינאן, טאיג'ונג וטאויואן וגם הן הפכו לרשויות מקומיות מיוחדות.

בעקבות תיקונים בחוקת טאיוואן ב-1997, החל מ-1998 הועברו מרבית הסמכויות של הפרובינציות בטאיוואן (פרובינציית טאיוואן ופרובינציית פוג'יין) לידי הממשלה המרכזית של טאיוואן.

==חלוקה מנהלית==
מבחינה מנהלית הפרובינציה מחולקת ל-11 מחוזות (縣) ו-3 ערים פרובינציאליות (市):

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
! שם !! סוג !! שם בשפת מקור !! אוכלוסייה(נכון ל-2014) !! שטח בקמ"ר
|-
| ג'יאיי
| עיר פרובינציאלית
| 嘉義市
| 270,883
| 60.03
|-
| ג'ילונג
| עיר פרובינציאלית
| 基隆市
| 373,077
| 132.76
|-
| שינג'ו
| עיר פרובינציאלית
| 新竹市
| 431,988
| 132.76
|-
| ג'אנגחווה
| מחוז
| 彰化縣
| 1,291,474
| 1,074.396
|-
| מחוז ג'יאיי
| מחוז
| 嘉義縣
| 524,783
| 1,901.67
|-
| מחוז שינג'ו
| מחוז
| 新竹縣
| 537,630
| 1,427.59
|-
| חוואליין
| מחוז
| 花蓮縣
| 333,392
| 4,628.5714
|-
| מיאולי
| מחוז
| 苗栗縣
| 567,132
| 1,820.3149
|-
| נאנטואו
| מחוז
| 南投縣
| 514,315
| 4,106.436
|-
| פנגחו
| מחוז
| 澎湖縣
| 101,758
| 141.052
|-
| פינגדונג
| מחוז
| 屏東縣
| 847,917
| 2,775.6003
|-
| טאידונג
| מחוז
| 臺東縣
| 224,470
| 3,515.2526
|-
| יילאן
| מחוז
| 宜蘭縣
| 458,777
| 2,143.6251
|-
| יו'נלין
| מחוז
| 雲林縣
| 705,356
| 1,290.84
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:טאיוואן: חלוקה מנהלית
Pleasure to Kill

Pleasure to Kill (מאנגלית: תענוג להרוג) הוא האלבום השני של להקת הת'ראש מטאל הגרמנית קריאייטור. האלבום יצא לאור באפריל 1986, ונחשב לקלאסיקת ת'ראש מטאל ולאחד האלבומים המשפיעים והמוערכים ביותר בתחום.
האלבום דורג במקום הראשון ברשימת "50 אלבומי הת'ראש מטאל הטובים בכל הזמנים".

==רשימת שירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מיל פטרוזה. שירים 10-12 (מהגרסה המחודשת) לקוחים מהמיני אלבום Flag Of Hate.

==מבצעים==
קריאייטור
*מיל פטרוזה - שירה, גיטרה
*יורגן רייל - תופים, שירה בשירים 3, 5, 8.
*רוב פיורטי - גיטרה בס

הפקה
*פרד באומגרט - צילום
*ראלף הוברט - הפקה
*האריס ג'ונס - הפקה, הנדסה מוזיקלית
*פיל לאוור - עטיפת האלבום
*מארן לייאווט - עיצוב

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080613130920/http://www.kreator-terrorzone.de/site/index.php?s_id=2&lang=en&detail=2 האלבום באתר הרשמי של קריאייטור]
* [http://www.allmusic.com/album/pleasure-to-kill-mw0000219972 ביקורת על האלבום באתר Allmusic]
* [http://www.allmusic.com/artist/kreator-mn0000103324 הביוגרפיה של קריאייטור באתר Allmusic]
* [http://sortedmagazine.com/Distorted.php3?nID=354 ביקורת על האלבום במגזין Sorted]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי קריאייטור
ג'ינצ'נג

גִ'ינְצֶ'נְג (בסינית: 金城鎮) היא בירת מחוז ג'ינמן ופרובינציית פוג'יין בטאיוואן. ג'ינצ'נג נמצאת בדרום-מערב האי ג'ינמן, הנמצא במצר טאיוואן מול חופי הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 גרו בג'ינצ'נג 19,686 תושבים.

==היסטוריה==
ג'ינצ'נג הייתה הבירה של פרובינציית פוג'יין מהקמתה ב-1949 עד 1956, כשהיא הועברה לשִׂינְדְייֵן (新店) באי טאיוואן. ב-1996 ג'ינצ'נג חזרה להיות הבירה של הפרובינציה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טאיוואן: ערים
ג'ורג' רוברט פרייס

ג'ורג' רוברט פרייס (באנגלית: George Robert Price; 6 באוקטובר 1922 - 6 בינואר 1975) היה גנטיקאי אמריקאי שעסק בגנטיקה של אוכלוסיות.

כבר מילדותו נחשב לילד מבריק ויוצא דופן. בתחילת דרכו עסק בכימיה פיזיקלית ובכתיבת מדע פופולרי. בשנת 1967 עבר ללונדון ועסק שם בביולוגיה מתמטית וגילה גם שם מספר גילויים משמעותיים. לקראת סוף חייו הפך לנוצרי אוונגליסט אדוק, תרם את כל רכושו לעניים והתאבד.

==ילדות==
נולד בשנת 1922. אביו היה חשמלאי שנפטר כשפרייס היה בן 4. אמו הייתה זמרת אופרה לשעבר ומשפחתו סבלה מעוני ומחסור בעקבות השפל הגדול. סיים תואר ראשון בכימיה במהלך לימודיו בתיכון ובשנת 1946 קיבל את תואר הדוקטורט שלו בכימיה מאוניברסיטת שיקגו. בשנת 1947 נשא לאישה את ג'וליה מדיאן אך הקשר לא עלה יפה ככל הנראה כיוון שפרייס היה אתאיסט ואילו ג'וליה הייתה קתולית אדוקה. בשנת 1955 הם התגרשו לאחר שנולדו להם שתי בנות.

==קריירה==
בשנים 1946–1948 עבד כמרצה לכימיה באוניברסיטת הרווארד. לאחר מכן עבר לעבוד במעבדות בל והשתתף בפיתוח הטרנזיסטור. מאוחר יותר עבד במחקרים רפואיים באוניברסיטת מינסוטה והשתתף שם בפריצות דרך בחקר מחלות הכבד ופיתוח מיקרוסקופ פלואורסצנטי. בשנים 1961–1967 עבד ב-IBM בתפקיד זוטר יחסית בתחום העיבוד הגרפי ופיתח את תוכנת cad אך לא זכה לתמלוגים על כך. לאחר שגילה כי הוא חולה בסרטן בלוטת התריס עבר טיפולים קשים שהשאירו אותו נכה בצורה חלקית והוא לקה בדיכאון. במטרה להעניק לחייו ערך הוא החליט להקדיש את עצמו לפתרון תעלומה מדעית גדולה ולכן נסע לאנגליה על מנת לפתור בעיה שצ'ארלס דרווין הגדיר כ"החידה הגדולה מכולן" - בעיית האלטרואיזם והאבולוציה. 

בעקבות מאמר של ויליאם המילטון שעסק בברירת שארים ובלי שום הכשרה רשמית בנושאי גנטיקה או סטטיסטיקה ניסח פרייס את מה שמוכר כיום כ"משוואת פרייס". 

בשנת 1970 חווה פרייס התגלות דתית ובעקבותיה הפך לנוצרי אוונגליסט. בשנותיו האחרונות הקדיש עצמו לעזרה להומלסים. בשנת 1975 התאבד.

== לקריאה נוספת ==
*אורן הרמן, "מחיר האלטרואיזם", ספרי עליית הגג, ינואר 2013

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=9353 ״המדען שנכנע למשוואה שכתב״ - פרק על ג׳ורג׳ פרייס בפודקאסט ״מינהר הזמן״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי]
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:מתאבדים: מדענים
קטגוריה:מתאבדים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי תורת המשחקים אמריקאים
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
סיליקון ואדי (סדרת טלוויזיה)

סיליקון ואדי היא סדרת טלוויזיה ישראלית דוקומנטרית בת עונה אחת, העוקבת אחר שישה יזמים במסעם לגייס כסף עבור ארבעה מיזמים שונים: אפליקציית FiddMe של יוסי תאגורי - רשת חברתית סביב עולם המסעדות, CureDiva של אפרת רומן - אתר אופנה לחולות בסרטן השד, Shop Rooster - אפליקציית הקופונים של נועם טויסטר ואלרן מלול-לוי ו Sleeve - רשת חברתית לסטודנטים של עידו וולף וברק איתן.
במהלך ארבעת פרקי הסדרה מנסים היזמים הישראלים את מזלם בגיוס כספים והתמודדותם עם קשיים בהקמת המיזמים, תוך כדי הצגת העומס הנפשי והלחצים מהבית והמשפחה. הסדרה עלתה בשנת 2013, בערוץ yes דוקו.
שם הסדרה, סיליקון ואדי, הוא כינוי סלנג לאזור המשתרע לאורך מישור החוף בישראל, והמתאפיין בריכוז צפוף של תעשיות היי-טק.

==הפרקים==
* פרק 1 - רודפים אחרי החלום
* פרק 2 - יוצאים לרחוב
* פרק 3 - תאגורי מקבל הצעה מפתיעה
* פרק 4 - אם יצליחו או ייכשלו

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20130514015250/http://yes.walla.co.il/?w=1%2F10520 סיליקון ואדי], באתר yes וואלה!
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
גדי קינדה

גדי קינדה (נולד ב-23 במרץ 1994) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי במכבי חיפה מליגת העל הישראלית ובנבחרת ישראל.

==קריירת מועדונים==
קינדה נולד באדיס אבבה שבאתיופיה. כשהיה בן שלוש, עלה לישראל עם משפחתו לאשדוד.

החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מ.ס. אשדוד, וב-30 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כשהוא בן 17 וחצי, בתיקו 2–2 נגד בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-29 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 0–4 למכבי תל אביב. את עונת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת סיים עם 28 הופעות בליגה ושלוש הופעות בגביע המדינה, ובאותה עונה גם זכה עם קבוצת הנוער בגביע המדינה לנוער, לאחר שבמשחק הגמר הבקיע את הפנדל האחרון בתום דו-קרב בעיטות הכרעה נגד מכבי חיפה. בעונת שיחק בעיקר בקבוצת הנוער, במדיה הבקיע שמונה שערים, ובקבוצה הבוגרת רשם חמש הופעות. בעונת 2013/2014 הפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה הבוגרת, וב-1 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 3–2 נגד מכבי חיפה. ב-23 בנובמבר 2013 קיבל כרטיס אדום ראשון בקריירה, בהפסד 0–3 נגד הפועל רעננה. בתום עונת ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה. בעונת 2015/2016 כבש שני שערים בליגה הלאומית, וסייע למועדון להעפיל בחזרה לליגת העל. בעונת 2016/2017 כבש שער אחד ב-16 הופעות בליגת העל. בתחילת עונת 2017/2018 הפך קינדה לשחקן מפתח בקבוצה וכבש ארבעה שערי ליגה, אך בפברואר 2018 נפצע וסיים את העונה. את עונת 2018/2019 החל במ.ס. אשדוד, שותף ב-11 משחקים וכבש שני שערים.

ב-5 בפברואר 2019, חתם קינדה בבית"ר ירושלים מליגת העל, ל-4.5 שנים תמורת כמיליון יורו שקיבלה מ.ס. אשדוד. ב-13 בפברואר 2019 ערך את הופעת הבכורה במועדון בהפסד 1–3 להפועל באר שבע. ב-23 בפברואר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 2–0 על הפועל רעננה.

ב-23 בינואר 2020 חתם לארבע שנים בקבוצת ספורטינג קנזס סיטי מליגת ה-MLS הצפון-אמריקאית. ב-1 במרץ 2020 ערך קינדה את הופעת הבכורה שלו במדי קבוצתו האמריקאית, באותו המשחק הבקיע את שערו הראשון בקבוצה, בניצחון 3–1 נגד ונקובר וייטקאפס הקנדית.

ב-4 בינואר 2024, חתם במכבי חיפה ל-3.5 שנים.

== נבחרות ישראל ==
לזכותו של קינדה שני שערים בשמונה הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל, וב-8 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, בניצחון 2–7 נגד אזרבייג'ן. עד שנת 2016 ערך 16 הופעות במדי הנבחרת הצעירה, בהן כבש שער אחד.

באוגוסט 2019 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, לקראת משחקיה מול ו במסגרת משחקי מוקדמות יורו 2020, על-ידי המאמן האוסטרי אנדי הרצוג. ב-5 ביוני 2021, ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים של נבחרת ישראל, הבקיע גם את שער הבכורה שלו בדקה ה-91, בניצחון 1–3 במשחק ידידות בחוץ מול מונטנגרו, לאחר שנכנס כמחליף<ref></ref>.

== תארים ==
;בית"ר ירושלים
*גביע הטוטו: 2019/2020

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:אשדוד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג קנזס סיטי
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:בוגרי מקיף ה' (אשדוד)
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
עמנואל אמבולה

עמנואל אמבולה (באנגלית: Emmanuel Mbola; נולד ב-10 במאי 1993) הוא כדורגלן זמבי המשחק בנקאנה בעמדת המגן השמאלי.

==קריירת מועדונים==
אמבולה התחיל את הקריירה שלו במינינג ריינג'רס. בשנת הצטרף לזנאקו.

בינואר הצטרף לפיוניק ירוואן מליגת העל הארמנית. ב-14 ביולי 2009 השתתף במשחק נגד דינמו זאגרב והפך לזמבי הראשון שמשחק במוקדמות ליגת האלופות. בעונתו הראשונה במועדון זכה בדאבל. בשנת היה מועמד לטוטנהאם הוטספר וארסנל אך המהלך לא יצא לפועל.

בספטמבר בית הדין של פיפ"א ביטל את חוזהו של אמבולה בפיוניק משום שהוא חתם עליו בהיותו קטין, ולבסוף הוא חתם במזמבה. בפברואר הושאל לפורטו ושיחק בקבוצת המילואים.

ב-2 בספטמבר 2013 חתם בהפועל רעננה. ב-13 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-4 נגד הפועל פתח תקווה, שבוע לאחר מכן הורחק בהפסד 2-0 נגד מכבי תל אביב.

בעונת 2018/2019 חלה ירידה במעמדו, וב-17 בינואר 2019 אמבולה חתם בבני סכנין.

ב-31 במרץ 2021, אמבולה חתם בנקאנה.

==קריירה בינלאומית==
ב-15 בנובמבר 2008 אמבולה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת זמביה נגד . הוא זומן לסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2010 והפך לשחקן השני הכי צעיר בתולדות המפעל, כאשר הוא היה בן 16 שנים ו-8 חודשים.

==תארים==
; פיוניק ירוואן
*אליפות ארמניה: 
*הגביע הארמני: 

; מזמבה
*ליגת העל של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו בכדורגל: 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים זמבים
קטגוריה:מגני כדורגל
קטגוריה:כדורגלני זנאקו
קטגוריה:כדורגלני פיוניק ירוואן
קטגוריה:כדורגלני מזמבה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת זמביה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זמבים בישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2010
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:ילידי 1993
יורדן מינב

יורדן מילצ'ב מינב (בבולגרית: Йордан Милчев Минев; נולד ב-14 באוקטובר 1980) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת המגן.

==קריירת מועדונים==
מינב התחיל את הקריירה שלו בהבאר פאזארדז'יק. בשנת עבר לבלאסטיטסה פטריץ'. בינואר חתם ברודופה סמוליאן בה שיחק עד סיום העונה. בשנת הוא הצטרף לבוטב פלובדיב. בינואר חתם בצסק"א סופיה. ב-23 במאי 2009 קיבל כרטיס צהוב שני נגד לוקומוטיב סופיה. במרץ שוחרר מצסק"א לאחר שלא זכה לדקות משחק וחזר לבוטב פלובדיב עד לסיום העונה.

ב-30 במאי 2011 חתם בלודוגורץ ראזגרד. ב-6 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במדי לודוגורץ נגד לוקומוטיב פלובדיב. כבר בעונתו הראשונה במועדון זכה באליפות ראשונה בקריירה שהייתה גם הראשונה של המועדון. ב-26 בספטמבר 2013 נטען כי לקח חומרים אסורים, אך בסופו של דבר החששות לא מומשו. ב-22 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בלודוגורץ בניצחון 0-1 נגד פ.צ. בזל.

בקיץ חזר לקדנציה שנייה בבוטב פלובדיב.

==קריירה בינלאומית==
ב-19 בנובמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בולגריה בהפסד 6-1 נגד . באוקטובר חזר לנבחרת לאחר שלוש שנות היעדרות.

==תארים==
; לודוגורץ ראזגרד
*אליפות בולגריה: , , , , , 
*הגביע הבולגרי: , 
*הסופר קאפ הבולגרי: , 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים בולגרים
קטגוריה:מגני כדורגל בולגרים
קטגוריה:כדורגלני בוטב פלובדיב
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:כדורגלני לודוגורץ ראזגרד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בולגריה
קטגוריה:מאמני כדורגל בולגרים
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1980
ברדיאנסק

ברדיאנסק (באוקראינית: Бердянськ) היא עיר במחוז זפוריז'יה אוקראינה.

==היסטוריה==
החל מהמאה ה-16 כאן התקיים יישוב בשם ברדי. ב-1827 כאן החלו לבנות נמל ושנה זו נחשבת לשנת ייסודה של ברדיאנסק. היישוב החל להתפתח בקצב מהיר וב-1835 ברדיאנסק קיבלה מעמד של עיר.

בעיר התפתחו חקלאות ודיג והיה מפעל גדול לייצור מכונות חקלאיות. ב-1899 נפתחה תחנת רכבת. במאה ה-19 ותחילת ה-20 ברדיאנסק הייתה ידועה כעיר תעשייה ונמל, אך בתחילת המאה ה-20 העיר החלה להתפתח גם כאתר נופש.

ב-1937 בעיר הסתיימה בנייתה של תחנת כוח עירונית.

ב-17 ביולי 1939 השם של העיר שונה לאוסיפנקו, השם ברדיאנסק הוחזר לעיר ב-1958.

ב-7 באוקטובר 1941 העיר נכבשה על ידי הצבא הגרמני, היא שוחררה על ידי הצבא האדום ב-17 בספטמבר 1943.

==אוכלוסייה==
נתוני האוכלוסייה של ברדיאנסק לאורך השנים:
{| class="wikitable"
|שנה || מספר אוכלוסייה 
|-
|1838|| 3,200
|-
|1897|| 26,500
|-
|1913|| 35,000
|-
|1940|| 55,000
|-
|1976|| 117,000
|-
|1989|| 133,000
|-
|2001|| 122,000
|-
|2012|| 116,600
|}

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז זפוריז'יה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1827
בוליבר (מדינה)

בוליבר (בספרדית: Bolívar) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה גובלת בגואריקו, אנסואטגי, מונגס ודלטה אמקורו בצפון, בגיאנה במזרח, בברזיל בדרום ובאפורה ובאמסונאס במערב.

המדינה משתרעת על שטח של 238,000 קילומטרים רבועים, והיא המדינה הגדולה ביותר מבחינת שטח בוונצואלה. במדינה מתגוררים 1,413,115 תושבים (נכון ל-2011). בירתה היא סיודד בוליבר והעיר הגדולה ביותר בה היא סיודד גואיאנה.

במדינה נמצא הפארק הלאומי קנאימה, הכולל בתוכו את הר רוריימה ומפל אנחל.

==היסטוריה==
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך לפרובינציית גואיאנה. ב-1854 שם הפרובינציה שונה לאורינוקו.

ב-1864 ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת גואיאנה. בהמשך המאה ה-19 הופרדו מהמדינה שטחים שהפכו בהמשך למדינות אמסונאס, אפורה ודלטה אמקורו. ב-1901 שם המדינה שונה לבוליבר כהוקרה לסימון בוליבר שלחם למען עצמאות ונצואלה ומדינות נוספות באמריקה הדרומית.

==כלכלה==
כלכלת המדינה מסתמכת בין היתר על כריית מינרלים כמו ברזל, זהב ובוקסיט, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול כותנה ומניהוט מצוי, וייצור אנרגיה במקומות כמו סכר גורי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ונצואלה: מדינות
שגיב כהן

שגיב כהן (נולד ב-20 בספטמבר 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן והקשר.

==קריירה==
כהן התחיל את הקריירה שלו במחלקות הילדים של מכבי ראש העין. לאחר מכן עבר למחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. ב-11 בינואר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0-2 על בית"ר ירושלים. בעונה שלאחר מכן שותף ב-13 משחקים בליגת העל, אך בתום העונה הקבוצה ירדה לליגה הלאומית. בעונת הפך כהן לשחקן הרכב בקבוצה ושותף ב-19 משחקים בליגה הלאומית, ובמחזור האחרון כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0-2 נגד הפועל רמת גן. בתום עונה אחת חזרה הקבוצה לליגת העל, ובעונת שותף ב-20 משחקים בליגה הבכירה.

באוגוסט הושאל כהן להפועל רמת השרון מהליגה הלאומית, ובינואר חזר להפועל פתח תקווה. 

בקיץ חתם בפוליטכניקה יאשי מליגת העל הרומנית, אך כבר בינואר חזר לישראל וחתם בהפועל עכו. ב-23 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 4-1 למכבי פתח תקווה. בסך הכל שיחק כהן שלוש וחצי שנים בהפועל עכו, ובמדיה ערך 56 הופעות בליגת העל, בהן כבש שני שערים.

ביולי חזר כהן להפועל פתח תקווה, לאחר שעלתה בחזרה לליגת העל, אך בתום העונה ירד עם הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית. בעונת 2016/17 מונה לקפטן הקבוצה.

בחודש יולי 2017 חתם שגיב בהפועל רמת גן גבעתיים, ואף מונה לקפטן הקבוצה.

בקיץ חתם בהפועל ראשון לציון.

ב-26 ביוני 2019 כהן חתם במ.ס. כפר קאסם, אך שבועות ספורים אחר כך, במשחק אימון לקראת העונה החדשה, נפצע וגמר את העונה עוד בטרם החלה ומאז לא חזר לשחק.

כיום - שגיב בעל סטודיו לאימוני כושר

==קישורים חיצוניים==

* [http://hpt.co.il/?ShowPlayer=SagivCohen עמוד השחקן] במוזיאון הפועל פתח-תקוה

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני פוליטכניקה יאשי
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט כפר קאסם
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים ברומניה
קטגוריה:ראש העין: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
אלכסנדר לאקזט

אלכסנדר לאקזט (בצרפתית: Alexandre Lacazette; נולד ב-28 במאי 1991) הוא כדורגלן צרפתי המשחק באולימפיק ליון בעמדת החלוץ.

==קריירת מועדונים==
לאקזט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אולימפיק ליון אליו הגיע בגיל 12. בעונת התחיל לשחק בקבוצת המילואים במדיה רשם 19 הופעות והבקיע 5 שערים. עונה לאחר מכן כבש 12 שערים ב-22 הופעות. ב-2 במאי 2010 נכלל לראשונה בסגל הקבוצה הראשונה בניצחון 0–1 נגד מונפלייה. שלושה יומיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד אוסר. ב-3 ביולי 2010 חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו ל-3 שנים שיצא לפועל שנה לאחר מכן כיוון שלפי חוקי פיפ"א לשחקן אין גיל לחתום על חוזה מקצועי. ב-31 באוקטובר 2010 הבקיע את שער הבכורה של בליגה נגד סושו. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות נגד בנפיקה ליסבון. במשחק עצמו בישל שני שערים, אך ליון הפסידה 3–4.

בספטמבר האריך את חוזהו עד שנת 2018. ב-5 באוקטובר 2014 הבקיע שלושער בניצחון 0–3 נגד ליל. בעונת 2014/2015 היה מלך השערים בליגה הצרפתית עם 26 כיבושים.

ב-5 ביולי 2017 חתם לחמש שנים בארסנל עבור 44 מיליון שטרלינג והיה לשחקן היקר ביותר בתולדות המועדון, עד להחתמתו של החלוץ הגבוני פייר-אמריק אובאמיינג.

ב-9 ביוני 2022 חזר לאחר חמש שנים לאולימפיק ליון. בהופעת הבכורה המחודשת שלו כבש ובישל בניצחון קבוצתו 2-1 על אז'אקסיו.

==קריירה בינלאומית==
לאקזט היה שחקן בכל הנבחרות הצעירות של צרפת וזכה עם נבחרת הנוער באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת כאשר הוא כבש את שער הניצחון בגמר. במאי 2013 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת, וב-5 ביוני 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד . ב-29 במרץ 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד .

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

== תארים ==
=== קבוצתיים ===
==== אולימפיק ליון ====
* הגביע הצרפתי: 2011/2012
* גביע האלופות (צרפת): 2012

==== ארסנל ====
* הגביע האנגלי: 2019/2020
* מגן הקהילה: 2017, 2020

==== נבחרת צרפת עד גיל 19 ====
* אלופת אירופה עד גיל 19: 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ליון: כדורגלנים
קטגוריה:צרפתים ממוצא גוואדלופי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1991
צה"מ פוסידון (P99)

צה"מ פוסידון (P99) הייתה צוללת בריטית, אשר טבעה עקב תאונה מול חופי סין בשנת 1931. 41 שנים לאחר מכן, בשנת 1972, היא נמשתה בחשאי מהים על ידי סין, עובדה שנשמרה בסוד עד לשנת 2002.

==הצוללת==
צה"מ פוסידון הייתה צוללת מסדרת P, שנבנתה באנגליה בשנים 1928–1930. היא הייתה בעלת הדחק של 1,475 טון והנעת דיזל. צוותה מנה 57 אנשים.

ב-5 במאי 1930 הפכה הצוללת למבצעית והוצבה בבסיס הצי המלכותי הבריטי בוייהאי (Weihai) שבסין. 

בצהרי ה-9 ביוני 1931 קיימה הצוללת אימון על פני המים כ-32 קילומטרים מצפון לבסיסה. אז ארעה התנגשות בינה לבין הספינה הסינית יוטה (Yuta). הצוללת נפגעה ובתוך דקות מעטות שקעה לקרקעית הים בעומק של 40 מטרים. 31 מאנשי הצוות נטשו אותה בהצלחה. שמונה נוספים הצליחו להיחלץ ממנה לאחר שטבעה על ידי שימוש במכשירי נשימה תת-מימיים פרימיטיביים, אך רק חמישה מהם שרדו. 18 מאנשי הצוות לא הצליחו להיחלץ מהצוללת ונספו.

==חילוץ שרידי הצוללת==
בשנת 1972 נמשתה הצוללת הטבועה על ידי צוות חילוץ תת-ימי סיני שהוקם זה מקרוב. מטרת המשייה כנראה לא הייתה השגת מודיעין, שכן לסין כבר היו אז צוללות מתקדמות יותר. הצוללת נמשתה ככל הנראה כתרגיל לצוות החילוץ הסיני החדש ולשם סילוק גוף הצוללת, שהפריע לפעילות הדיג באזור שבו היה שקוע. הפעולה נעשתה בחשאי וללא מתן הודעה כלשהי לבריטניה.

בשנת 2002 פורסם מאמר אודות חילוץ גוף הצוללת בכתב העת הסיני Modern Ships. העיתונאי וההיסטוריון הימי האמריקאי סטיבן שוואנקרט (Steven Schwankert) גילה את המאמר בשנת 2005. הפרשה נודעה לציבור הרחב בשנת 2009. בעקבות זאת הודתה ממשלת סין כי היא משתה את גוף הצוללת, אשר פורק לגרוטאות. לטענתה לא נמצאו בצוללת שרידים של 18 הימאים שנספו בתוכה. טענה זו היא ככל הנראה בלתי אמינה.

שוואנקרט ערך מחקר אודות הצוללת וחילוצה ובשנת 2013 פרסם ספר על הפרשה. באותה שנה הופק על הפרשה סרט תיעודי בשם The Poseidon Project.

==ראו גם==
*פרויקט אזוריאן
*תקרית נהר היאנגצה

==קישורים חיצוניים==

*
*
*[http://www.battleships-cruisers.co.uk/hms_poseidon.htm על הצוללת וטביעתה], באתר Battleships-Cruisers
*[https://web.archive.org/web/20120314125356/http://www.rnsubs.co.uk/Boats/BoatDB2/index.php?BoatID=305 על הצוללת], באתר Submariners Association
*[http://www.poseidonprojectfilm.com/ אתר אינטרנט על הסרט התיעודי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:צוללות בריטיות
קטגוריה:צוללות שטבעו
קטגוריה:חיפוש וחילוץ תת-מימיים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: צבא וביטחון
קטגוריה:יחסי הממלכה המאוחדת – סין
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: יחסי חוץ
ההיסטוריה של המחר

ההיסטוריה של המחר הוא ספר מדע פופולרי מאת פרופסור יובל נח הררי מהחוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים שיצא לאור בהוצאת דביר בשנת 2015.

כמו בספרו הקודם, קיצור תולדות האנושות, בוחן הררי את מהלך ההיסטוריה תוך תיאור של השתלשלות האירועים ועוסק בחוויה האנושית האינדיבידואלית ובסוגיות אתיות העולות מן ההיסטוריה. "ההיסטוריה של המחר", בניגוד לקודמו, עוסק יותר ביכולות שפיתח האדם (הומו ספיינס) לאורך שנות קיומו, ביסוס מעמדו כחיה השולטת בעולם ומנסה לצייר תמונה עתידית באשר להמשך קיומו של המין האנושי, אם בכלל. במהלך הספר נבחנים גם היבטים פילוסופיים רבים כמו החוויה האנושית, אינדיבידואליות, הרגש האנושי ותודעה. כמו כן, מציג הספר תמונה עכשווית באשר ליכולותיו והישגיו של האדם.

הספר זכה בפרס יאן מיכלסקי לשנת 2018.

== תזות מרכזיות בספר ==
* מאז המהפכה הלשונית (או הקוגניטיבית, שיצרה מודרניות התנהגותית) לפני כ-70,000 שנים - חיים בני האדם ב"סדרים מדומיינים" דוגמת מדינות, גבולות, דת וכסף. את כולם יצר האדם כדי לאפשר שיתוף פעולה רחב היקף בין פרטי בני האדם השונים.
* יכולתו הכבירה של האדם לתת משמעות למעשיו ולמחשבותיו אפשרה לו להגיע להישגיו הרבים.
* הומניזם, פולחן האדם, שיסד האדם בעצמו ואשר העמיד את האדם ורצונותיו בראש סדר העדיפויות העולמי תוך ביסוס מעמדו כחיה השלטת בעולם הוא הדת (לפי הגדרתו של הררי לדת) השלטת החל מהמאה ה-20.
* הדת ההומניסטית מחולקת למספר זרמים: הליברליזם, הסוציאליזם וההומניזם האבולוציוני. זרמים אלו נלחמו זה בזה (מלחמות העולם) אך הליברליזם נטל את הבכורה רק בשלהי המאה ה-20.
* מחקרים עדכניים במדעי החיים, לדבריו של הררי, מערערים את יסודות ההומניזם ומטילים ספק בקיומם של נשמה, אני ורצון חופשי. לדבריו, בני האדם הם לא יותר מ"אלגוריתמים ביוכימיים" עם תודעה.
* האיום שיש לקדמה הטכנולוגית על האדם וההומניזם והעמדת שאלות לגבי המשך יכולתו של האדם לתת משמעות לחייו בתנאים החדשים שנוצרים וכן באה לנבא את החלפתו ההולכת וקרבה של האדם (הומו ספיינס) באדם-על או אדם-אל (הומו דאוס) אשר ניחן ביכולות על-אנושיות כחיי נצח, ובתודעה רחבה יותר.

== תרגומים ==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* תומר פרסיקו, "[http://tomerpersico.com/2015/05/10/harari_critique/ ההיסטוריה של המחר - ניתוח ביקורתי]", בבלוג לולאת האל, 10 במאי 2015, כולל תגובה מאת יובל נח הררי.
' 30 (יוני 2015), מכון הרטמן בירושלים
* מאיר בוזגלו, [http://musaf-shabbat.com/2015/08/09/אידאולוגיה-באיצטלה-מדעית-מאיר-בוזגל/ אידאולוגיה באיצטלה מדעית] בעיתון מקור ראשון, 7 באוגוסט 2015
* נדב ש. ברמן, '[https://nadavberman.wordpress.com/2015/06/14/על-הבסת-המוות-כהבסת-האדם-על-סופיוּת-וא/ על הבסת המוות כהבסת האדם]: על סופיות ואנושיות', '[http://heb.hartman.org.il/Dvarim_Achadim_View.asp?Article_Id=1102&Cat_Id=284&Cat_Type= דברים אחדים] 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

ההיסטוריה של המחר
ההיסטוריה של המחר
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
דומיניק פורצ'ון

דומיניק פורצ'ון (באנגלית: Dominic Fortune; Fortune, מזל או תגמול) הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיע בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Preview #2 מאוגוסט 1975 ונוצרה בידי הכותב לן ויין והמאייר הווארד צ'ייקין.

דומיניק פורצ'ון הוא האלטר-אגו של דוביד ג'רום ט. פורטונוב, יליד שנות ה-30 בתקופת השפל הגדול. לאחר שדיווח על גנגסטר מניו-יורק, דוביד ברח ללוס אנג'לס, שינה את שמו לדומיניק פורצ'ון ונעשה הרפתקן ושכיר חרב בתלבושת. הוא היה מעורב במלחמת הצ'אקו, סיכל מזימה לרצח נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט, ועבר לגור בקזינו צף בשם "מלכת המיסיסיפי". בהרפתקה משנת 1937, פורצ'ון נתקל בהוריו של דוקטור דום ובברונים היינריך זמו ו-וולפגנג פון סטרוקר, וסיכל מזימה נאצית הכרוכה בויברניום. בין היתר הוא הציל סנאטור אמריקאי מניסיון התנקשות של סטרוקר, עצר בעד איל הון למכור סודות אמריקאים ליפן, מנע מגנגסטרים להשתלט על העולם התחתון של לוס אנג'לס, ועזר לדאם דאם דוגאן בהגנה על הקרקס בו עבד.

אחרי כמה הרפתקאות, פורצ'ון נדחה לפרויקט: לידה מחדש בגלל עברו הפלילי, והוחלף בסטיב רוג'רס - אותו פורצ'ון הציל בעבר מבריונים. פורצ'ון פגש את הסאב-מארינר במורמנסק, וחזר לשירות מלא בצבא בימי מלחמת העולם השנייה. בפריז בשנת 1959, פורצ'ון גויס בידי ניק פיורי לקבוצת האוונג'רס יחד עם סייברטות', דאם דאם דוגאן, נאמורה, בלונד פנטום, יוליסס בלודסטון, אביה של סילבר סייבל וקרייבן כדי להביס גרסה נאו-נאצית של הגולגולת האדומה בשוודיה. פורצ'ון פרש מחייו כהרפתקן ושכיר חרב לטובת הקמת משפחה, אך לאחר מות אשתו חזר לחייו הקודמים כשעזר לספיידרמן. 

פורצ'ון נחשב למת לאחר קרב נגד איירון מונגר, שבעקבותיו בנו של פורצ'ון נשבע לנקום. הוא לבש אחת מתלבושתיו של אביו, אך בסופו של דבר נהרג כשקפץ מול קליע שנורה לעבר אביו. לאחר שנקם ברוצחי בנו והתאחד עם חברתו מהעבר, פורצ'ון בין היתר היה עד להתפרצות הר פינטובו ובלע סרום שמחק את זכרונותיו זמנית. הוא איחד כוחות עם סילבר סייבל, ולאחר שניסה להיות בלש פרטי, הצטרף לקבוצת הפעילויות המיוחדות ונגארד. מאוחר יותר הוא נראה כחלק מהסוכנות העולמית למלחמה בטרור של מוקינגבירד, כדי להישאר קרוב אליה כדי שיקבל את סרום חייל-העל במקרה שתופעות הלוואי מהסרום האחר שבלע יחזרו.

השחקן דלרוי לינדו לוהק לגלם את דמותו בסדרת הלייב אקשן "המבוקשים של מארוול", אם כי הפקת הסדרה בוטלה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/dominic-fortune-duvid-fortunov דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Dominic_Fortune דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:סוכנים חשאיים בדיוניים
בועז כהן (קצין)

בועז כהן הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, פיקד על חטיבה 188.

==שירותו בצה"ל==
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון. בשריון עבר כהן הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. בתפקידיו הבאים שירת כמפקד פלוגה, מפקד גדוד ומפקד חטיבת מילואים, חטיבה 27. בין השנים 2001 ל-2003 כיהן כמפקד חטיבה 188. לאחר מכן שימש כנספח צה"ל לכוחות היבשה של צבא ארצות הברית. בתפקידו הבא שימש כקצין אג"ם פיקוד הצפון, בין היתר במלחמת לבנון השנייה. בתום המלחמה, משהובהר לו כי לא יקודם לדרגת תא"ל ולתפקיד מפקד אוגדה פרש מצה"ל.

==קישורים חיצוניים==
* .
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 188
קטגוריה:נספחי זרוע היבשה בארצות הברית
קטגוריה:מפקדי חטיבה 27
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הצפון
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
יוסף הלוי (צייר)

יוסף הלוי (1923 – 9 בספטמבר 2009) היה צייר ישראלי.

==ביוגרפיה==
יוסף הלוי נולד בשנת 1923 בתל אביב, דור ראשון לתימני ישראל, למשפחה אמידה ממוצא תימני. בנעוריו היה אלוף ישראל בריצות 400 ו-800 מטר ואף ייצג את פלשתינה נגד טורקיה ויוון בתחרויות ריצה ביוון ב 1947. בתקופת מלחמת העצמאות שירת בחטיבת קרייתי. לאחר שירותו הצבאי למד במדרשה לחינוך גופני ושימש כמורה לחינוך גופני בגימנסיה העברית "הרצליה" ובבית ספר בעיר נתניה. בשנות ה-50 למד אמנות במדרשה למורים לציור והחל לעסוק באמנות כמקצוע יחידי. בראשית שנות ה-70 היגר מישראל. בתחילה התגורר בגרמניה, ובשנת 1974 התיישב בהולנד, שם חי במשך 30 שנה, עד שבערוב ימיו שב לתל אביב.

את אמנות הציור למד הלוי באופן אוטודידקטי. יצירותיו המוקדמות אופיינו בגישה פיגורטיביות, באווירה "מזרחית" ובשימוש בדימויים כגון בעלי חיים, מלאכים ועוד. בסוף שנות ה-50 התגברה מגמת ההפשטה ביצירתו. החל משנות ה-80 החל ליצור בסקלת צבעים בהירה וצבעונית יותר. בעבודותיו המאוחרות שילב דימויים קליגרפיים דמויי כתב.

כיום יצירותיו מוצגות באוספים במוזיאון ישראל בירושלים, במוזיאון לאומנות מודרנית בחיפה, במוזיאון יד לבנים בפתח תקווה, במוזיאון Stedelijk באמסטרדם, ובמוזיאון Rijksdienst Beeldende Kunst בהאג.

==השכלה==
*מדרשה לחינוך גופני
*1955-1953 המדרשה למורים לציור, תל אביב-יפו.

==פרסים==
*1961 – פרס ההסתדרות לאמנות
*1962 – פרס דיזנגוף (על ציור שמן בשם "חיה מכונפת").

==קישורים חיצוניים==
* [http://josefhalevi.com/info יוסף הלוי]: אתר המוקדש לאמן
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:סגל גימנסיה הרצליה
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009