OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בת' מיד

בת'ני ג'יין מיד (באנגלית: Bethany Jane Mead; נולדה ב־9 במאי 1995), היא כדורגלנית אנגלייה, המשחקת בעמדת חלוצה בארסנל שבסופר ליג האנגלית ובנבחרת אנגליה. נבחרה מספר פעמים לשחקנית הצעירה הטובה בסופר ליג האנגלית וב־2015 סיימה את העונה כמלכת השערים של הליגה. ביורו 2022 הובילה את הנבחרת לזכייה בתואר תוך שהיא מסיימת כמלכת השערים, מלכת הבישולים והשחקנית המצטיינת של הטורניר.

==קריירה==
===קריירת מועדונים===
מיד החלה לשחק בגיל צעיר בקבוצת בנות קליפורניה לני שעברה בגיל 10 למרכז המצוינות של קבוצת מידלסברו. בגיל 16 הצטרפה לסנדרלנד ששיחקה בפרמייר ליג והפכה לכובשת שערים מצטיינת בקבוצה. ב-2014 הובילה את הקבוצה לאליפות הליגה השנייה ולעליה לסופר ליג. עם עליית הקבוצה לליגה הבכירה הפכה לשחקנית כדורגל מקצוענית ובתום עונת 2015 סיימה כמלכת השערים של הליגה.

ב-2017 חתמה על חוזה בארסנל שם שיתפה פעולה בהצלחה עם ויויאן מידמה והשתיים הפכו לצמד היעיל ביותר בליגה מבחינת בישולים וכיבושי שערים. עם הקבוצה זכתה באליפות בעונת 2018/2019 ובגביע הליגה בעונת 2017/2018. ב-2019 האריכה את החוזה בקבוצה.

===בנבחרת===
מיד זומנה בשנת 2010 לנבחרת אנגליה עד גיל 15 ושיחקה מאז בכל הנבחרות הצעירות עד לנבחרת עד גיל 23. במסגרת הנבחרות הצעירות שיחקה 28 משחקים והבקיעה 12 שערים.

ב-2018 ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת במשחק מול ווילס במסגרת מוקדמות הגביע העולמי לקראת הטורניר ב-2019. מיד לקחה חלק במונדיאל 2019 אך לא זומנה לסגל לקראת אולימפיאדת טוקיו. לקראת מוקדמות יורו 2022 זומנה מחדש על ידי המאמנת סרינה ויכמן ובאליפות עצמה כבשה שישה שערים, בישלה ארבעה ונבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר כשהובילה את נבחרת אנגליה לזכייה היסטורית בתואר.

==הישגים ותארים==
===במועדונים===
;סנדרלנד
* אליפות הליגה השנייה: 2014
;ארסנל
* אליפות הסופר ליג האנגלית לנשים: 2018/19
* גביע הליגה: 2017/18

===עם הנבחרת===
* אליפות אירופה: 2022
* גביע SheBelieves ב-2019
* גביע ארנולד קלארק ב-2022

===תארים והישגים אישיים===
* מלכת השערים בליגה האנגלית: 2015
* השחקנית הצעירה של השנה בליגה האנגלית בעונות 2015, 2018.
* מלכת השערים באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022
* מלכת הבישולים באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022
* השחקנית המצטיינת באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022
* כדורגלנית השנה של ה-BBC: 2022

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלניות אנגליות
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:חלוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלניות ארסנל ליידיס
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1995
קרחון מאלוראד

קרחון מאלורד (באנגלית: Malorad Glacier; בבולגרית: ледник Малорад) הוא קרחון בחצי האי טריניטי, בארץ גרהאם, בחלק הצפוני של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

אורכו של קרחון מאלורד 14 קילומטרים; 

רוחבו של קרחון מאלורד 9 קילומטרים.

קרחון מאלורד ממוקם מצפון לקרחון ראסל המערבי.

קרחון מאלורד גובל ברכס מארסקוט שמצפון-מזרח לו;

קרחון מאלורד גובל ברמת סרדנוגורי, שמדרום לו;

קרחון מאלורד גובל בגבעת הנסון, שמדרום-מערב לו.

קרחון מאלורד מנקז את סביבתו, וזורם לכיוון צפון-מערב. קרחון מאלורד נשפך אל מצר ברנספילד, ממזרח לכף רוקמורל, וממערב לנקודת תאנארון.

== היסטוריה ==
=== מיפוי אזור הקרחון ===

הקרחון מופה לראשונה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מהמכון לגאודזיה מעשית ( Institut für Angewandte Geodäsie) מהעיר פרנקפורט על המיין, וכן על ידי סוקרים בריטיים, מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי (British Antarctic Survey).

=== מקור השם ===

הקרחון נקרא על שם היישוב מאלורד שבצפון מערב בולגריה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-58.71666700000003,-63.566667,13&?query=&?map_type=hybrid קרחון מאלורד] תמונת לוויין של אזור הקרחון באתר קופרניקס

מאלורד
מאלורד
אוראל באייה

אוראל באייה (נולד ב-2 במרץ 2004) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקיצוני בהפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, בהשאלה ממכבי תל אביב, ובנבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19.

==קריירת מועדונים==
באייה נולד בנס ציונה למשפחה יוצאת אתיופיה, והחל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של סקציה נס ציונה. בגיל עשר הצטרף לזו של מכבי תל אביב, ממנה התקדם לכל קבוצות הגיל של המועדון.

=== מכבי תל אביב ===
ב-3 במרץ 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של מכבי תל אביב בניצחון 0–4 נגד מכבי קביליו יפו במסגרת גביע המדינה. ב-10 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1–3 נגד מכבי חיפה.

ב-5 ביולי 2023 הושאל להפועל חדרה עד לסיום העונה. ב-5 בפברואר 2024 הושאל להפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית.

== נבחרות ישראל ==
שיחק בנבחרת נערים ב' של ישראל עד גיל 16, ולזכותו שלוש הופעות ושער אחד במדיה.

באיה נכלל בסגל של נבחרת הנוער של ישראל באליפות אירופה (היורו) לנבחרות עד גיל 19 - 2022, בו הגיע הנבחרת למקום השני לאחר שהפסידה 1–3 בגמר לאחר הארכה לאנגליה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:נס ציונה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2004
יעל גרוסמן

יעל גרוסמן היא קצינה בצה"ל בדרגת תת-אלוף, מפקדת יחידת לוטם.

==ביוגרפיה==
יעל גרוסמן התגייסה לעתודה האקדמית, ובמסגרתה למדה לתואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת תל אביב.

בשנים 2003–2005 שירתה כראש מדור חד-פס וקרקע-אוויר במחלקת פרויקטים בלוטם. בשנים 2005–2007 שירתה כראש מדור תקשורת ארוכת טווח במחלקת מערכות ופרויקטים בלוטם. בשנים 2007–2009 עמדה בראש מדור מערכות לוויין במחלקת אמל"ח של אגף התקשוב. בשנים 2009–2011 הייתה ראש לשכתו של ראש אגף התקשוב, האלוף עמי שפרן. בשנים 2011–2016 הייתה ראש ענף בלוטם ובאגף התקשוב וההגנה בסייבר.

היא בעלת תואר שני במנהל עסקים בהצטיינות יתרה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנים 2016–2017 למדה במכללה לביטחון לאומי, וקיבלה תואר שני בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה.

מונתה לראש מחלקת עתיד באגף התקשוב וההגנה בסייבר בדרגת אלוף-משנה, וביוני 2020 מונתה למפקדת ממר"ם. ביולי 2022 הוחלט למנותה למפקדת לוטם באגף התקשוב וההגנה בסב"ר, ובמאי 2023 החלה לשרת כמפקדת לוטם בדרגת תת-אלוף.

גרוסמן פועלת למען שילוב נשים במסגרות טכנולוגיות בצה"ל ובעולם האזרחי. במסגרת פעילות זו נמנתה עם מובילות She shark - תוכנית מצוינות של צה"ל למנהיגות טכנולוגית נשית, והובילה את כנס Cybergirlz - כנס של יחידה 8200 ואגף התקשוב לחשיפה ולהכרה של מסלולים ותפקידים טכנולוגיים, שמעודד מלש"ביות להתגייס לתפקידים טכנולוגיים בצה"ל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי ממר"ם
קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת תת-אלוף
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
כביש-רחוב

כביש-רחוב בניו-יורק
כביש-רחוב (באנגלית: Stroad, הלחם של המילים Street ו-Road) הוא שילוב של כביש מהיר עם תנועת מכוניות ערה לצד דרך הולכי הרגל עם הפרדה מועטה או כלל ללא הפרדה מהכביש.

המונח נטבע על ידי מהנדס אזרחי ומתכנן ערים אמריקאי, צ'ארלס מארון ב-2011, כהערה על תשתיות הכבישים הסלולות בארצות הברית<ref name=twsGazette0099/><ref></ref><ref name="Fenske"></ref> המונח מתאים לכמה מצבי תנועה הקיימים גם בקנדה.

כביש-רחוב הוא תופעה נלווית של מתן עדיפות לתנועת רכבים פרטיים תוך התעלמות מתנאי השטח והולכי הרגל. הליכה בכביש-רחוב נחשבת למסוכנת, שכן המהירות בכביש עלולה להגיע ל-70 קמ"ש ויותר. הכביש-רחוב נועד לאפשר למכוניות לנוע מהר יותר ובכך לפתור את עומסי התנועה עבור רכבים. עם זאת, היעדר תשתית מתאימה להליכה ברגל, גורמת לשימוש מוגבר בכלי רכב, גם עבור מרחקים קצרים, במקום הליכה ברגל. ישנם חלקים בכביש-רחוב אשר אין להם כלל מדרכה והולכי הרגל נדרשים לבצע את הליכתם על דשא או בשולי הכביש, מה שהופך את ההליכה בכביש-רחוב למסוכנת אף יותר.

הכביש-רחוב מונע גם מהמכוניות לנוע מהר, שכן יש בו מעברי חצייה ורמזורים רבים, שילוב של דברים אלו, יחד עם מדרכה להולכי רגל גורמים לקצב התנועה לרדת.

הכביש-רחוב נוצר כאשר מתכננים כביש ביציאה מהעיר, וממשיכים לפתח את העיר לאחר הכביש, מה שיוצר ביקוש של הולכי רגל להגיע גם לאזור החדש של העיר ונוצר שילוב בעייתי של רחוב וכביש מהיר. צירי תנועה בישראל הדומים באופיים לכביש-רחוב האמריקאי אפשר לראות בשדרות ההסתדרות בחיפה, או דרך ז'בוטינסקי בקטע שבין מרכז רפואי רבין למחלף גהה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תחבורה
קטגוריה:דרכים וכבישים
בורא עד אנה

בורא עד אנה או אבי אבי אבי<ref>כך הוא מכונה לעיתים, בעקבות הפזמון.</ref> היא קינה שנכתבה כנראה בעקבות גירוש ספרד ומקוננת על מאורעות הגירוש. מחבר היצירה עלום, ומשערים את שמו הפרטי, בנימין, מהאקרוסטיכון המופיע בראשי הבתים.

בעבר, נהגו לומר קינה זו בנוסח הספרדים בשבת איכה כרשות ל'אתה הראת', לפני פתיחת הארון. כיום, הקינה נאמרת בין הקינות לתשעה באב בליל תשעה באב. בנוסף, יש שנהגו להוסיף אותה בין הקינות בתיקון חצות.

== תוכן ומבנה ==
הקינה ייחודית בכך שאינה מבכה, כמו רוב הקינות, את אירועי העבר, אלא מצביעה על מצבו העגום של עם ישראל, הנמשל במקרא<ref>כמו "יונתי" בשיר השירים</ref> ובמדרשים<ref>למשל בשמות רבה, כ', ו'</ref> ליונה. בפיוט, היונה ניצבת בדד בלי אב ובן אל מול הצרות הרבות הפוקדות אותה. הקינה מספרת בגוף שלישי על מצבה האנוש של היונה ומבקשת, מנקודת מבט חיצונית, ישועה מהקב"ה. הפיוט תורגם לספניולית<ref name=":0">סדר ארבע תענית כמנהג ספרדים, ווין תרל"ח.</ref>. בפיוט הרמזים רבים מפסוקי המקרא.

הפזמון של הפיוט, החוזר בסיום כל בית, הוא "אָבִי אָבִי אָבִי/יוֹשֶׁבֶת גַּלְמוּדָה צוֹעֶקֶת אָבִי/צוֹעֶקֶת אָבִי".

ייתכן שהבית החמישי בנוסחו הנדפס הוא נוסח מצונזר, כי בכמה כתבי יד הוא מופיע בנוסח אחר, המתייחס בפירוש לנצרות ולאמונת השילוש:

בורא עד אנה עם תרגום ל[[ספניולית, ווין תרל"ח]]

== השפעה ==
בהשפעת הפיוט, חיברה מיכל הלד שיר (בעברית ובלאדינו) בעקבות ביקורה במחנות ההשמדה בפולין.<ref>מרחפת על פני המים, ירושלים : רשימו, 2009, עמ' לו</ref><ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* אברהם עדס, דרך אר"ץ - או"ח, עמ' צה
* אליהו ביטון, נחלת אבות - מנהגי יהדות לוב, עמ' קד
* שמעון ברנשטיין, על נהרות ספרד, מחברות לספרות, תל אביב תשט"ז, סימן צד

== קישורים חיצוניים ==

* 
*
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
קטגוריה:קינות לתשעה באב
מיקה צור

מיקה צור (נולדה ב־10 בספטמבר 1998) היא שחקנית, זמרת ומדבבת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
צור נולדה וגדלה בקיבוץ גבעת ברנר. אביה הוא השחקן שרון צור. כשהייתה ילדה צעירה הוריה התגרשו. את שירותה הצבאי עשתה בלהקת הנח"ל.<ref></ref>

== קריירה ==
צור החלה את דרכה בשנת 2000 בתוכנית "הורים וגורים" יחד עם אביה שרון צור, 2001 שם הייתה הבת בקלטת הילדים "גוזל שלי" יחד עם שרון צור ומיכל צפיר.

ב-2008 השתתפה בפסטיבל שירי הילדים בשיר החמישי את "שם קצר" של קרן פלס.

בשנת 2015 השתתפה בתוכנית המציאות "הכוכב הבא" שם הגיעה לשלב הדו-קרבים בו הודחה.

את תפקידה הגדול והראשי החלה צור בשנת 2018 בסדרה "אילת", שם שיחקה את קרני שחר, ילדה בעל מחלת קרינה שלא מאפשרת לה לחיות עם כל דבר שיש בו קרינה ומאלצת אותה לחיות בבידוד משאר העולם.

בשנת 2019 שיחקה את סתיו בסדרה "תברחו", סוכנת משטרה שעוברת במסווה להיות ילדה בתיכון כדי לחקור סרטון של התעללות בכלב של ראש העיר.

בשנת 2020 התחילה ללמוד בבית הספר למשחק יורם לוינשטיין וב-2022 סיימה את שנה ג'.

משנת 2021 מגלמת את דמותה של סופי מבורך בסדרה "מקיף מילאנו" והיוותה חלק ביצירה ובביצוע של שיר הפתיחה של הסדרה.

בשנת 2022 שיחקה בתפקיד אורח את סופי מבורך בסדרה שקשוקה.

באותה שנה גילמה את רומי בסדרה "הבאר" והחלה להשתתף במחזמר "השנה היפה בחיי"<ref></ref> שכתב אוהד חיטמן וביים משה קפטן.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
!שנה
!שם
!דמות
!הערות
|-
! colspan="4" |סרטים
|-
|1999
|גוזל שלי
|בת
| rowspan="3" |קלטת ילדים
|-
|2006
|דיג דיג דוג - שלוש, ארבע, לעבודה!
|ילדה
|-
|2008
|פסטיבל שירי ילדים
|ילדת פסטיבל
|-
! colspan="4" |טלוויזיה
|-
| rowspan="2" |2009
|וונדר פטס
|דמויות שונות
|דיבוב; סדרת טלוויזיה זרה מדובבת בניקלודיאון וניק ג'וניור
|-
|חואניטו ג'ונס
|סומברה
|דיבוב; סדרת טלוויזיה זרה מדובבת בערוץ לוגי
|-
|2016
|הכוכב הבא
|
|מתמודדת עונה 3
|-
|2018
|אילת
|קרני שחר
|סדרת טלוויזיה של HOT וערוץ הילדים
|-
|2019
|תברחו
|סתיו
|סדרת טלוויזיה של HOT
|-
|2020–2022
|הבאר
|רומי
| rowspan="2" |סדרת טלוויזיה של כאן חינוכית
|-
|2021–2024
|מקיף מילאנו
| rowspan="2" |סופי מבורך
|-
|2022
|שקשוקה
|תפקיד אורח
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!פרויקט
!תוצאה
|-
!2020
! rowspan="3" |פרסי נבחרי השנה של פרוגי
| rowspan="2" |שחקנית אהובה בסדרת נוער
|תברחו
|
|-
!2021
|מקיף מילאנו
|
|-
! rowspan="2" |2022
|שחקנית ראשית בסדרת נוער
|מקיף מילאנו, הבאר
|
|-
!פרסי הטלוויזיה לילדים ולנוער
|השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה
|מקיף מילאנו
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מתמודדות הכוכב הבא
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1998
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
דניאל אדר

דניאל אדר (נולד ב-28 באוקטובר 1979) הוא במאי ותסריטאי, בנם של השחקנית יהודית סולה והמסעדן ואיש העסקים רפי אדר.

== עבודתו המקצועית ==
בשנת 1986, בהיותו בן שבע, השתתף בתפקיד קטן בסרט "כפפות", שכתבו הוריו<ref></ref>.

אדר היה חלק מחבורת באבון, קבוצה שביימה סרטים קצרים עצמאיים, אשר כללה את היוצרים אדם סנדרסון, תום שובל, מיכאל הנגבי ויהושע סימון<ref></ref>.

בשנת 2002 השתתף כשחקן בהצגה "גזים" שעלתה בפסטיבל עכו, וזכתה בפרס היוצר המבטיח בפסטיבל עכו 2002<ref></ref>.

בשנת 2009 ביים את הסרט הקצר "ציצים", בכיכובם של דניאלה וירצר, רן אפלברג, רודי סעדה, רועי אדר ויעל נצר.

שנה מאוחר יותר ביים את הסדרה גבוה וגרינבאום<ref></ref> אשר שודרה בערוץ 2 על ידי הזכיינית קשת. באוקטובר 2010 פורסם כי יוצרי הסדרה - אדר, הכותב רן אפלברג והמפיק עמי אמיר - הגיעו להסכמות עם רשת השידור האמריקנית ABC למכירת הפורמט<ref></ref>.

בשנת 2012 ביים את סדרת הרשת "אמאל'ה, אני אבא", בכתיבתו ובהשתתפותו של הקומיקאי אבי נוסבאום<ref></ref>.

בשנת 2013 ביים וכתב את התסריט לתוכנית "ליהיא תעשי לי ילד", בכיכובה של ליהיא גרינר, העוסקת בלידת בנה הבכור.

בשנת 2016 ביים את סדרת הטלוויזיה סופשלי, בהשתתפותו של הקומיקאי שחר חסון<ref></ref>. באותה שנה ביים את סדרת הרשת "עסק משפחתי", בכיכובם של מיכאל הנגבי ורודי סעדה<ref></ref>.

שנה מאוחר יותר ביים את סדרת הטלוויזיה "שוורץ", בכיכובה של השחקנית ליטל שוורץ, את סדרת הטלוויזיה "תום יער עושה את שביל ישראל", בכיכובה של הקומיקאית תום יער, את סדרת הטלוויזיה הכלום הגדול, ואת סדרת הטלוויזיה המלון של פיני.

בשנת 2018 שב לעבוד עם תום יער בסדרה "תום יער עושה בגרות", אותה ביים. בשנה זו אף ביים את הסדרה קיסריה אקספרס, יחד עם הבמאי בועז פרמדר.

בשנת 2019 החל לביים מערכונים בתוכנית ארץ נהדרת. בשנה זו אף ביים וערך את הסדרה "הכל תום", בכיכובה של הקומיקאית תום יער.

שנה מאוחר יותר ביים את התוכנית "צחוק מהמצב", בהנחייתו של השחקן שלום אסייג, יחד עם הבמאי דובי קליין. בשנה זו אף ביים את הסדרה סבתא בישלה, ואת תוכניתו של גורי אלפי, "היהודי החדש".

בשנת 2022 ביים את סדרת הטלוויזיה "למה זה טוב?" והחל לעבוד על סדרת הנוער "שלי הכובשת". בשנה זו ביים את הסרט "עולה לראש" בכיכובם של ערוץ הכיבוד. "אני גדלתי על הקולנוע הישראלי. אמא שלי השתתפה בסרטים של אורי זוהר, אבא שלי עבד עם חבורת לול...במובנים רבים אני דור שני של החבורה הזאת. הדברים האלה טבועים עמוק בתוכי. היה מאוד חשוב לנו שהסרט שלנו יהיה מכאן. בסופו של דבר זה משהו שקורה פה. שמדבר את השפה של הרגע", סיפר בראיון לישראל היום<ref></ref>.

החל מפברואר 2024 משודרת בכאן 11 תוכנית הסטנדאפ והמערכונים "מועדון הסטנד-אפ" שבה הוא שימש כבמאי.

נוסף לבימוי סרטים ותוכניות טלוויזיה, ביים אדר גם קמפיינים פרסומיים וקליפים, בין היתר לשלום חנוך - למה לי לקחת ללב, שלומי שבת - בחוף של טראפטוני, ורפי אדר ומאור כהן - זה משהו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.edb.co.il/name/n0017159/ דניאל אדר] באתר אידיבי
* [https://navaro-florentin.com/artist/דניאל-אדר/ דניאל אדר] באתר נברו-פלורנטין
* [https://timeout.co.il/אתה-צינור-מיכאל-הנגבי-ודניאל-אדר-בסדרת/ "אתה צינור: מיכאל הנגבי ודניאל אדר בסדרת רשת חדשה"], שרון קנטור, טיים אאוט, 6 בנובמבר 2014

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
אורי מילר

הרב אורי מילר (Uri Miller, 1906–1972) היה רב אמריקאי, נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה ונשיא .

== חייו ==
נולד ב-1906 בניו יורק. למד במכון הטכנולוגי של אילינוי, שם קיבל תואר ראשון במדעים. בשנת 1927 קיבל סמיכה לרבנות בקולג' התאולוגי בשיקגו.

נשא לאישה את רוז שפר בשנת 1939, ונולדו להם שלוש בנות: בריינה, אסתר ובתיה.

תפקידו הציבורי הראשון היה רב קהילה בבית הכנסת בטרה הוט, אינדיאנה. לאחר מכן שימש כרב קהילה בקהילות באומהה, נברסקה, קהילת בית ישראל בניו אורלינס (1935–1945) ובית יעקב בבולטימור (1945–1972) שם שימש עד מותו.

בשנים 1946–1948 כיהן כנשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה. תחת הנהגתו דגלה ההסתדרות בשוויון במקומות עבודה לאנשים לבנים וצבעוניים. לאחר מכן, ב-1963–1965 שימש כנשיא . מתוקף תפקידו, נסע ב-1965 לרוסיה כדי לסייע ליהודים שם. כמו כן, בין השנים 1963–1965 שימש הרב כיו"ר משותף בוועדת הנשיא לזכויות האזרח.

הרב מילר שירת בצבא האמריקאי כרב היהודי בפורט הולבירד, פורט מיד, פורט הווארד ובבית החולים של פרי פוינט במרילנד.

ב-1962 אייש את תפקיד היו"ר של ועדת הרבנים היהודים במרילנד עד מותו. במרילנד גם שימש כחבר בוועדת מרילנד לחקר בעיות התמכרות לסמים.

כיהן בוועד המנהל של בולטימור של הצופים באמריקה ועל עבודתו זו זכה בפרס בונה הכסף. בבולטימור גם היה שותף לפיתוח תוכניות לימודים בבתי הספר העבריים ומעורב במועצת החינוך היהודית בעיר.

ב-1963 ארגן והנהיג את העצרת הבין-דתית לזכויות האזרח (the Interreligious Convocation on Civil Rights) שהייתה עצרת בעד חוק זכויות אזרח שחוקק באותן שנים. בעצרת נכחו 6,300 רבנים וכמרים קתולים ופרוטנסטנטים<ref></ref>. כמו כן, נשא תפילה במצעד לוושינגטון למען תעסוקה וחירות.

הרב אורי מילר נפטר בבולטימור בשנת 1972 בגיל 66.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://books.google.ps/books?id=cgMCSrDxKGAC&pg=PA257&lpg=PA257&dq=William+Drazin+Rabbinical+Council+of+America&source=bl&ots=8uRnYuVHpw&sig=ACfU3U0Blquof4ZdO0Meqp-1wEdEyvPcUg&hl=iw&sa=X&ved=2ahUKEwjC3Kq6svX4AhXgVPEDHUAzDHkQ6AF6BAghEAM#v=onepage&q=William%20Drazin%20Rabbinical%20Council%20of%20America&f=false שמו ברשימת נשיאי ההסתדרות].

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של אילינוי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
M&C Saatchi

M&C Saatchi Group (בעברית: אם. אנד סי. סאצ'י גרופ) היא חברה בריטית בתחום הפרסום. היא הוקמה בלונדון בשנת 1995 בעקבות פרישת האחים סאצ'י מ-Saatchi & Saatchi. החברה נרשמה למסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון. בחברה מועסקים כ-2,400 עובדים. נכון לשנת 2020 החברה פעלת ב-24 מדינות עם מרכזים אזוריים בלונדון, ניו יורק, מילאנו, קייפטאון וסידני.
==היסטוריה==
החברה הוקמה על ידי האחים מוריס וצ'ארלס סאצ'י בשנת 1995 כאשר הם פרשו מ-Saatchi & Saatchi ביחד עם מספר עובדים. מספר לקוחות משמעותיים עברו לחברה החדשה והיא זכתה במכרז בחוזה עם בריטיש איירוויז. בהמשך היא חתמה חוזה עם המפלגה השמרנית של בריטניה. בשנת 1996 היו לחברה משרדים במספר ערים בעולם. 

בשנת 1999 הקמה חברה בת, eMCSaatchi, המספקת שירותי פרסום בתחום האינטרנט והמסחר האלקטרוני ללקוחותיה.

בשנת 2015 הוקם משרד בתל אביב ובראשו הועמד אלון הוכדורף שבעבר עבד ב-Saatchi & Saatchi בלונדון.

בשנת 2019 התגלו אי-דיוקים במסמכים פיננסיים של החברה. ההערכה הייתה שמדובר בסכום של כ-6.4 מיליון פאונד. משרד רואי החשבון פרייס ווטרהאוס קופרס נשכר לבדוק את החשדות. בדצמבר 2019 הדירקטוריון הודיע שמדובר בסכום של 11.6 מיליון פאונד. בעקבות המשבר מייסדי החברה פרשו ממנה.

בינואר 2021 מורי מקלנן מונה למנכ"ל חדש של החברה. הוא הכריז על שינויים ארגוניים ותרבותיים בחברה. בעקבות תוצאות חיוביות מניית החברה קפצה מ-90 פני ל-150 במרץ 2021.

במאי 2022 פורסם שחברה תירכש על ידי Next Fifteen Communications Group תמורת 387 מיליון דולר.

בתקופת פעילותה החברה זכתה בפרסים רבים בתחום הפרסום.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משרדי פרסום
קטגוריה:חברות בריטיות
דגל אזור מורסיה

דגל אזור מורסיה (בספרדית: Bandera de la Región de Murcia) הוא דגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית מורסיה, והוא הוגדר בסעיף 4.1 של חוק האוטונומיה של מורסיה, שקבע:

ארבע הטירות מזכירות את ההיסטוריה של האזור כאזור גבול בין כתר אראגון וממלכת קסטיליה, לבין האמירות הנאסרידית של גרנדה והים התיכון: ארבע שטחים של יבשה וים, נוצרים ומוסלמים, אשר כולם יצרו תרבות מורסיאנית מובהקת. ארבע הטירות גם יכולות להתייחס לארבע האדונויות ששלטו בתחילה באזור לאחר שנכבש על ידי אלפונסו העשירי מלך קסטיליה.

שבעת הכתרים הוענקו לממלכת מורסיה על ידי הכתר הקסטיליאני. חמשת הכתרים הראשונים הוענקו על ידי אלפונסו העשירי ב-14 במאי 1281, כאשר העניק את החותם העירוני לעיר הבירה מורסיה. הכתר השישי הוענק על ידי פדרו הראשון ב-4 במאי 1361, לכבוד נאמנותה של מורסיה במהלך מלחמת שני הפדרואים.

הכתר השביעי הוענק על ידי פליפה החמישי מלך ספרד ב-16 בספטמבר 1709 לכבוד נאמנותה של מורסיה לפליפה במהלך מלחמת הירושה הספרדית.

== דגלים לשעבר ==
<gallery>
קובץ:First Flag of the Kingdom of Murcia.svg|הדגל הראשון של מורסיה (לפני 1361)
קובץ:Banner of the Castilian Realm of Murcia (1266-1361).svg|דגל ממלכת מורסיה כחלק מכתר קסטיליה (1266-1361)
קובץ:Banner of the Castilian Realm of Murcia (1361).svg|דגל ממלכת מורסיה כחלק מכתר קסטיליה (1361)
קובץ:Banner of the Castilian Realm of Murcia.svg|דגל ממלכת מורסיה כחלק מכתר קסטיליה (1361-1575)
קובץ:Bandera de la Diputación Provincial de Murcia.svg|דגל מחוז מורסיה (1976–1982)
</gallery>

== ראו גם==
* סמל מורסיה
* דגלי הקהילות האוטונומיות של ספרד

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.regmurcia.com/servlet/s.Sl?sit=c,373,m,1915&r=ReP-26783-DETALLE_REPORTAJES La bandera y el escudo de la Región de Murcia] (בספרדית)
* [http://www.lomejordemurcia.com/lmdm_bandera.htm Bandera y escudo de Murcia] (בספרדית)
* [http://www.descubriendomurcia.com/las-7-coronas-y-los-4-castillos-en-la-bandera-de-la-region-de-murcia/ Las 7 coronas y los 4 castillos, en la bandera de la Región de Murcia] (בספרדית)
* [http://www.carm.es/web/pagina?IDCONTENIDO=1611&IDTIPO=100&RASTRO=c$m22660,127,1605 Bandera de la Comunidad] (בספרדית)

אזור מורסיה
קטגוריה:מורסיה (קהילה אוטונומית)
מצפה אילן (אלון מורה)

מצפה אילן הוא מצפור ביישוב אלון מורה בשומרון. המצפה הוקם בה'תשס"ז ונקרא על שם אילן גבאי<ref></ref>, שנהרג במלחמת לבנון השנייה. המצפה משקיף על כל צפון השומרון ועמק יזרעאל, והותקנו בו שביל גישה נוח עם פנסי תאורה, ספסלי נדנדה ושולחנות פיקניק.

== המצפה וסביבתו ==
המצפה ממוקם בצידו הצפון-מזרחי של רכס הר כביר שבמרכז השומרון. מהמקום נשקף נוף לכיוון צפון השומרון, הרי הגלעד ועמק יזרעאל. בימים של ראות טובה ניתן לראות אף את התבור והחרמון.<ref></ref> המצפה נמצא בקצה מדרון תלול, היורד מגובה 800 מטר מעל פני הים בקצה הרכס, עד לגובה 50 מטר מתחת לפני הים בעמק תרצה, וזהו המתלול החריף ביותר בארץ.

בעונות הנדידה (סוף הקיץ וסוף החורף) משמש המצפה כנקודת תצפית חשובה עבור צַפרים, שיכולים להתבונן בציפורים המטפסות על תרמיקות אויר העולות מעמק תרצה הפרוס תחת המצפה.<ref></ref><ref></ref> באביב פורחים במצפה אירוס אחר הצהריים, כלניות ונוריות, רקפות, סחלבים וצבעונים.<ref></ref>

במקום הוצבו שולחנות פיקניק, ספסלי נדנדה, שלטי הסבר ותצפית וכן הותקנו פנסי תאורה. ישנה הנגשה לנכים ולעגלות ונקודת מים לשתייה סמוכה. המצפה נחשב לנקודה מרכזית בסיורים ובטיולים הנערכים במרכז השומרון ובגב ההר.

המצפה הוקם לזכרו של סגן אילן גבאי, בן קריית טבעון שנהרג בקרב עייתא א-שעב במלחמת לבנון השנייה, בז' אב תשס"ו, 1 באוגוסט 2006. יחד אתו נהרג סמ"ר [https://www.izkor.gov.il/יהונתן-יעקב%20איינהורן/en_10e691dab28ec107804c62b9c54b7268 יהונתן איינהורן] ו[https://www.izkor.gov.il/מיכאל%20לוין/en_795e34ec0908fc902c179fafa7db2932 מיכאל לוין]. את המצפה הקימו חייליו של סגן גבאי שלמדו בישיבת ברכת יוסף הסמוכה למקום,<ref></ref> ובשנת 2011 השלימו שיפוצים במקום בסיוע משפחתו של אילן.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

אילן
ארכיון אלברט איינשטיין

ארכיון אלברט איינשטיין הוא ארכיון הממוקם בקמפוס גבעת רם של האוניברסיטה העברית בירושלים המכיל מסמכים אישיים של הפיזיקאי אלברט איינשטיין, וקרוי על שמו.

==סקירה==
בצוואתו ציווה אלברט איינשטיין להעביר את מסמכיו האישיים לאוניברסיטה העברית, וכן את זכויות היוצרים עליהם. ארכיון אלברט איינשטיין מכיל כ-55,000 פריטים. במרץ 2012 הודיעה האוניברסיטה על דיגיטציה של הארכיון,<ref></ref> כשבתחילה התפרסמו 2,000 מסמכים.<ref></ref> בתוך האוסף יש רשימות אישיות, כמו מכתבי אהבה לנשים שונות, לאשתו השנייה, אלזה.<ref></ref> כמו כן, באוסף המקוון מופיע מכתב לעיתון הערבי "פלסטין", המציע "מועצה חשאית" שתורכב מערבים ויהודים ותפתור את הסכסוך הישראלי-פלסטיני.<ref></ref>

== היסטוריה ==
אלברט איינשטיין ביקר בארץ ישראל ב-1923 במשך 12 ימים, ונתן את ההרצאה הראשונה בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית בירושלים.<ref></ref> עם הקמת האוניברסיטה, בשנת 1925, איינשטיין היה חבר במועצת הנגידים הראשונה של האוניברסיטה.<ref></ref> באותה שנה הגיע כתב היד המקורי בן 46 העמודים של תורת היחסות הכללית לאוניברסיטה העברית בירושלים.

לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933, חתנו של איינשטיין, רודולף קייזר, בסיוע שגרירות צרפת, הציל את מסמכיו של איינשטיין שהיו בברלין. החומר הועבר לפריז, ובסופו של דבר אוחסן בפרינסטון שבארצות הברית עד לאחר מותו של איינשטיין.

צוואתו של איינשטיין משנת 1950 מינתה את הלן דוקאס ואוטו נתן לנאמני העיזבון וקבעה כי כל הזכויות והנכסים הספרותיים יהיו מוקנות לאוניברסיטה העברית. לאחר מותו של איינשטיין ב-1955, הקדישו הנאמנים שנים רבות לארגון המסמכים של איינשטיין. בשנות ה-60, הלן דוקאס והפיזיקאי ג'רלד הולטון מאוניברסיטת הרווארד ארגנו מחדש את הארכיון במטרה לפרסם את החומר, בפרויקט משותף של האוניברסיטה העברית בירושלים והוצאת אוניברסיטת פרינסטון.<ref></ref> החומר גדל מ-14,000 מסמכים בזמן מותו של איינשטיין ב-1955 לכ-42,000 מסמכים ב-1982. כדי לסייע בעבודה זו, המסמכים של איינשטיין הועברו מביתו בפרינסטון ל בפרינסטון, ניו ג'רזי.

בשנת 1982 העבירה אחוזת איינשטיין את המסמכים האישיים של איינשטיין ל בירושלים. נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים, אברהם הרמן, ומילטון הנדלר טיפלו בהעברת החומר לירושלים. בשנים שלאחר מכן נשלח חומר נוסף מביתו של איינשטיין בפרינסטון.

האוצר הראשון של הארכיון היה זאב רוזנקרנץ (1989–2003). הקטלוג התפרסם באינטרנט בשנת 2003. מאז 2004 עומד רוני גרוס בראש הארכיון. הארכיון הפך לחלק מרשות הספריות של האוניברסיטה העברית בינואר 2008. ביולי אותה שנה עבר הארכיון לבניין לוי בקמפוס גבעת רם. מאז 19 במרץ 2012, הארכיון עשה דיגיטציה והפך יותר ויותר מיצירותיו של איינשטיין לזמינות באינטרנט.<ref></ref> גם הוצאת אוניברסיטת פרינסטון הייתה פעילה במאמץ זה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: ספריות וארכיונים
קטגוריה:הנצחת אלברט איינשטיין
קטגוריה:ישראל: ספריות אקדמיות
קטגוריה:קמפוס האוניברסיטה העברית בגבעת רם
פתיחה לחג הפסחא הרוסי (רימסקי קורסקוב)

[[ניקולאי רימסקי-קורסקוב, מלחין היצירה.]]
פתיחה לחג הפסחא הרוסי (ברוסית: Светлый праздник), אופ. 36, היא יצירה שנכתבה על ידי המלחין הרוסי ניקולאי רימסקי-קורסקוב בין אוגוסט 1887 לאפריל 1888. היצירה הוקדשה לזכרם של מודסט מוסורגסקי ואלכסנדר בורודין, שני חברי החמישה. זוהי האחרונה מבין מה שרבים מכנים את כשלושת היצירות התזמורתיות הטובות ביותר שלו. קדמו ליצירה זו להן קפריצ'יו ספרדי ושחרזאדה. הבכורה התקיימה בקונצרט סימפוני רוסי בסנקט פטרבורג ב-15 בדצמבר 1888.<ref></ref>

== רקע ==
הלחנים בפתיחה הם ברובם מהליטורגיה הרוסית-אורתודוקסית, המבוססת על אוסף של מזמורים ליטורגיים רוסים-אורתודוקסיים ישנים הנקראים Obikhod.<ref></ref>

רימסקי-קורסקוב אמר באוטוביוגרפיה שלו שהוא להוט לשחזר את "הצד האגדי והאלילי של החג, המעבר מהערב הקודר והמסתורי של עצב לשמחה דתית-פאגנית חסרת מעצורים בבוקר יום ראשון של חג הפסחא".

רימסקי-קורסקוב תמיד התעניין בנושאים ליטורגיים במוזיקה, למרות שהוא עצמו לא היה מאמין.

המוזיקולוג האמריקני מילוש ולימירוביץ' מסביר, "ה-Obikhod היה כמו ה- Liber usualis של הרוסים. ב-1848 הוא הפך להיות חובה עבור כל הכנסיות ברוסיה." כך נקשר ה-Obikhod ללאומניות ברוסיה. המנגינות שבחר רימסקי-קורסקוב מה-Obikhod יישאו משקל לאומני ודתי מסוים, והרוסים יכירו אותם לחלוטין. היצירה פנתה גם לרגשות הרוסים בגלל הביטוי שלה לחג הפסחא, נקודת השיא של השנה.

פרופסור רוברט גרינברג מתאר את הפתיחה לחג הפסחא הרוסי כ"סיפור עלילתי של יום פסחא רוסי מבוקר ועד רדת החשכה". ברוסית, חג הפסחא מכונה "החג הבהיר".

== תזמור ==
הפתיחה מנוגנת לתזמורת רומנטית בגודל של אותה תקופה, המורכב מ-3 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים, 2 בסונים, 4 קרנות יער שתי חצוצרות, 3 טרומבונים, טובה, טימפני, גלוקנשפיל, משולש, מצלתיים, מערכת תופים, גונג, נבל וכלי קשת.

== מבנה ==
פתיחה לחג הפסחא הרוסי, היצירה המלאה בביצוע התזמורת הלאומית הצ'כית.
היצירה היא בעיקר בצורת אלגרו סואנטה, עם הקדמה ארוכה בהתחלה. לאורך כל היצירה, ישנם מספר קטעי סולו בולטים, הכוללים כינור, צ'לו, טרומבון, קלרינט וחליל.

קטע הפתיחה כתוב במקצב שתי חמישיות, והיא אחת היצירות היותר מפורסמות לתזמורת בנגינה במקצב חמישיות. החלק האחרון של היצירה כולל מקצב של 2 חלקי אחד, תוך שימוש מדי פעם במקצב 3 חלקי 1, והיא אחת היצירות התזמורתיות המעטות שבהן משתמשים באחת מחתימות הזמן הללו.

היצירה אורכת כ-14 דקות.

== קישורים חיצוניים ==

* קישור לאתר בו מופיע קטע שמע של היצירה ומידע.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצירות משנת 1888
קטגוריה:אוברטורות
קטגוריה:יצירות מאת ניקולאי רימסקי-קורסקוב
האדון

האדון הוא רומן רומנטי ארוטי משנת 2019 מאת אל ג'יימס,<ref name="Atlantic"></ref> הספר תורגם לעברית על ידי שירה פאר ויצאה לאור בעברית בהוצאת ידיעות אחרונות.

== עלילה ==
מקסים (מקס) טרווליאן הוא אריסטוקרט האנגלי אשר חי חיים טובים כצלם, דוגמן ומלחין, טרווליאן שוכב עם אשה מזדמנת כמעט כל לילה אך אין לו בת זוג.

באופן פתאומי אחיו קיט מת והוא יורש את מחוז טרוותיק ואת התואר "הרוזן מטרוותיק".

עוזרת הבית של מקס היא מהגרת אלבנית בשם אלסיה דמאצ'י (בת 23). בפעם הראשונה שהוא רואה אותה הוא מתאהב בה ואף היא מתאהבת בו, הוא מגלה את כישרונותיה בתחום המוזיקה והוא נהנה להקשיב לה מנגנת בפסנתר יום אחד הוא מכניס אותה לחדר הצילום שלו, הוא מצלם אותה ואז מנשק אותה, לאחר מכן היא מספרת לו שהיא הוברחה מאלבניה על ידי מבריח שהבריח אותה למטרות זנות, היא ברחה ממנו לפני שנגע בה, יום לאחר מכן המבריח מחפש אותה שוב.

מקס מסתיר אותה בדירת האירוח שלו בקורנוול, בדירה הוא מגלה שהיא בתולה והם מתחילים במערכת יחסים.

שני אנשים פורצים לדירתו של מקסים ומגלים את אלסיה ומרביצים לה, מקס מגיע ולוכד אותם, הוא ואלסיה הולכים לבית אחוזת טרוותיק שם היא מגלה שהוא רוזן, והיא חושבת שהוא זקוק לה מינית והוא לא אוהב אותה באמת, מקסים מגיע ומעמיד אותה על טעותה.

לאחר כמה ימים אלסיה מספרת לו שהיא מאורסת בעל כורחה לגבר אלבני שהיא לא רוצה בו מפני שהוא גבר אלים, למחרת הארוס שלה - אנטולי חוטף אותה לאלבניה.

מקסים מגיע לביתה בקוקס ומבקש מאביה את ידה, אביה אומר לו שהיא הובטחה לגבר אחר, באותו רגע אלסיה נכנסת והם מתחבקים, היא אומרת למקסים שייתן לה לטפל בבעיה, מיד אחר כך אנטולי - הארוס נכנס.

אלסיה משקרת לאביה ואומרת שהיא בהיריון ממקסים, אביה מתעצבן ומוציא רובה ציד היא מסבירה לאביה שהיא שונאת את אנטולי ומראה לו סימני חבלות ממנו, כשמקסים רואה את זה הוא מתנפל על אנטולי וחובט בו. אנטולי שולף אקדח ומאיים לרצוח את אלסיה, אלסיה אומרת לו שהיא הוציאה את הכדורים מהאקדח ביום שלפניי, אביה של אלסיה מגרש את אנטולי מביתו. אביה של אלסיה מכוון את רובה הציד שלו על מקסים ומכריח אותו להתחתן עם אלסיה,בתגובה מקסים מציע נישואים לאלסיה.

== ביקורת ==
"האדון" זכה לביקורות שליליות חזקות על ידי מבקרי ספרות, כאשר צובר הביקורות Book Marks דיווח על שלוש ביקורות שליליות ושתי ביקורות חיוביות מבין 6 שנאספו.<ref></ref> ה"גרדיאן" תיאר זאת כ"לורד בוגר מתעלל במהגרת אלבנית, כאשר מחברת "חמישים גוונים של אפור" מחליפה BDSM במשחקי כוח מצמררים להחריד" והוסיף כי "יש מחסור מוחלט בבגרות רגשית שזה באמת מטריד".<ref></ref> איזבל כתבה "הנרטיב כל כך מחויב לביצוע מיניות של הפגיעות וחוסר האונים של אליסה עד שהתוצאה פוגענית". <ref></ref> ב"אטלנטיק" אמרו שזה "מדרדר ללא תקווה ולא מבדר בצורה עצומה". בביקורת חיובית, Booklist קבעה כי "האמונה של הספר בכוחה הטרנספורמטיבי לאין שיעור שאהבה תגיע למקום המתוק שהקוראים מחפשים להיסחף".<ref></ref>

== עיבוד קולנועי ==
ב-25 בפברואר 2020, הוכרז על ידי וראייטי כי האדון יעובד לסרט שיופק על ידי סרטי יוניברסל.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומנים המתרחשים בלונדון
מריליידי פאולינו

מריליידי פאולינו (בספרדית: Marileidy Paulino; נולדה ב-25 באוקטובר 1996) היא אתלטית מהרפובליקה הדומיניקנית, אלופה אולימפית (פריז 2024), סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020), אלופת העולם (בודפשט 2023) וסגנית אלופת העולם (יוג'ין 2022) בריצת 400 מטר. סגנית אלופה אולימפית (טוקיו 2020) ואלופת העולם (יוג'ין 2022) בריצת שליחים משולב 4x400 מטר.

==ביוגרפיה==
פאולינו נולדה בכפר בדרום הרפובליקה הדומיניקנית וגדלה במשפחה חד-הורית, השנייה מבין שישה אחים, מצד אביה יש לה עוד חמישה אחים. היא החלה להתאמן בספורט בגיל 18 בלבד כשהצטרפה לקבוצת כדוריד. היא התגייסה לצבא ונכללה בנבחרת האתלטיקה של חיל האוויר. ב-2017 התחרתה לראשונה בריצת 400 מטר במהלך תחרות פנים צבאית בארצה. באוניברסיאדת טאיפיי (2017) השתתפה בריצת 200 מטר בה לא העפילה לגמר וכחלק מנבחרת השליחות 4X100 מטר שנפסלה. ב-2018 קבעה שיא לאומי בריצת 200 מטר (22.87 שניות) וסיימה רביעית במהלך משחקי מרכז אמריקה והקריביים.

===2019===
ב-2019 העפילה לגמר ריצת 200 מטר במשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בלימה. היא השתתפה באליפות העולם אותה שנה וסיימה במקום ה-17 במוקדמות ריצת 200 מטר בתוצאה של 23.03 שניות.

===2021===
באולימפיאדת טוקיו זכתה בשתי מדליות כסף, בריצת 400 מטר בשיא לאומי של 49.20 שניות, אחרי שוני מילר-אואיבו מבהאמה (48.36 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר משולבת נשים וגברים בתוצאה של 3:10.21 דקות, אחרי פולין (3:09.87 דקות) ולפני ארצות הברית (3:10.22 דקות).

===2022===
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ארצות הברית ביולי 2022 זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר משולבת ביחד עם לידיו אנדריוס פליז, אלכסנדר אוגנדו ופיורדליזה קופיל בתוצאה של 3:09.82 דקות, לפני הולנד (3:09.90 דקות) וארצות הברית (3:10.16 דקות). מדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.60 שניות, אחרי שוני מילר-אואיבו (49.11 שניות) ולפני סאדה ויליאמס מברבדוס (49.75 שניות).

===2023===
====אלופת עולם====
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא לאומי חדש של 48.76 שניות לפני נטליה קצ'מרק מפולין (49.57 שניות) וסאדה ויליאמס מברבדוס (49.60 שניות).

===2024===
====אלופה אולימפית====
באולימפיאדת פריז זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי של 48.17 שניות.
== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 200 מטר: 22.36 שניות (2022), שיא הרפובליקה הדומיניקנית
* ריצת 400 מטר: 48.17 שניות (2024), שיא הרפובליקה הדומיניקנית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: אתלטים
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:רצות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:נושאי דגל הרפובליקה הדומיניקנית באולימפיאדה
קטגוריה:ילידות 1996
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 400 מטרים
ניקולה אוליסלאגרס

ניקולה אוליסלאגרס (באנגלית: Nicola Olyslagers; קודם לכן ניקולה מקדרמוט; נולדה ב-28 בדצמבר 1996) היא אתלטית אוסטרלית, פעמיים סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020, פריז 2024), אלופת עולם באולם (גאלזגו 2024) ושיאנית אוסטרליה (2.03 מטר) בקפיצה לגובה.

==ביוגרפיה==
אוליסלאגרס (במקור מקדרמוט) התחילה להתאמן באתלטיקה בבית הספר היסודי והתמקצעה בקפיצה לגובה. היא השתתפה באליפות העולם לנוער ב-2014 בה קפצה לגובה של 1.79 מטר. באוניברסיאדת קוואנגג'ו (2015) סיימה רביעית בתוצאה של 1.80 מטר. באוניברסיאדת טאיפיי (2017) סיימה שביעית בתוצאה של 1.88 מטר. באליפות אוסטרליה ב-2018 סיימה שלישית ונכללה בנבחרת למשחקי חבר העמים בהם זכתה במדליית ארד בשיא אישי של 1.91 מטר.

באולימפיאדת טוקיו זכתה במדליית כסף בשיא אוסטרליה של 2.02 מטר לאחר מריה לאסיצקנה (2.04 מטר). באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיימה חמישית בתוצאה של 1.96 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה באולם 2024 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 1.99 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2023 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 1.99 מטר לאחר המנצחת ירוסלבה מהוצ'יך (2.01 מטר) ובת ארצה אלינור פטרסון (1.99 מטר).

באולימפיאדת פריז 2024 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 2.00 מטר, זהה לזו של המנצחת ירוסלבה מהוצ'יך אך עם יותר פסילות.

ב-2022 נישאה לריס אוליסלאגרס ושינתה את שם משפחתה. היא נוצרית-אוונגליסטית אדוקה, היא ידועה בכתובות דתיות שרושמת על ידייה בזמן תחרויות. היא בעלת תואר ראשון בביוכימיה אותו השיגה ב-2021 באוניברסיטת סידני.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קופצות לגובה
קטגוריה:אתלטיות אוסטרליות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אוסטרליות: אתלטיקה
קטגוריה:קופצות לגובה באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפות אוסטרליות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפות אוסטרליות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1996
ישראל טבק

ישראל טבק (7 בדצמבר 1904, צ'רנוביץ רומניה - 17 באפריל 1991, ירושלים) היה רב אמריקאי, נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה, רב קהילת שערי ציון בבולטימור וממנהיגי הציונות הדתית האמריקאית.

== חייו ==
נולד ב-7 בדצמבר 1904 בצרנוביץ' רומניה, למד בישיבות ברישא בפולין ובאוברוישוב בהונגריה. ובהיותו בן 20 היגר לארצות הברית. למד בסמינר לרבנים של רבי יצחק אלחנן והוסמך שם לרבנות על ידי ראשי הישיבה: הרב שמעון שקופ והרב שלמה פוליאצ'ק. בשנת 1928 סיים את לימודיו בישיבה יוניברסיטי במנהטן ובשנת 1942 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס על עבודת הדוקטורט שלו, "השורשים הפילוסופיים של היינריך היינה בתלמוד". במהלך שנות הארבעים קיבל גם תואר דוקטור לתאולוגיה מישיבה יוניברסיטי<ref></ref>.

בשנת 1932 הצטרף לקהילת שערי ציון בבולטימור ועד מהרה הפך לרבה של הקהילה. שימש בתפקיד זה עד עלייתו לארץ. בבולטימור פעל גם בתור יו"ר ועד החינוך של האקדמיה התלמודית בעיר.

בשנים 1948–1950 כיהן כנשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה. לאחר בחירתו הגיע לארץ בראש משלחת רבנים מארצות הברית כדי להפגש עם הרב הראשי דאז, הרב הרצוג, על מנת לחזק את הקשרים בין ההסתדרות לבין הרבנות הראשית בארץ.

היה פעיל בתנועת המזרחי שנים רבות, מתוכן חמש שנים שימש בתור יו"ר הוועד הפועל ואף נבחר לסגן נשיא המזרחי-הפועל המזרחי. היה נציג התנועה בתור ציר בקונגרס הציוני העולמי בפראג 1932 - תרצ"ג.

בשנת 1976 עלה לארץ והתיישב בירושלים. שם, היה מראשי ארגון עולי המערב שליד המפד"ל בירושלים. כמו כן המשיך להיות פעיל בתנועת המזרחי וחיזק את מפעליה בארץ.

נישא לאשתו הראשונה, לאה (ליליאן) אוסקולסקי, בשנת 1931 (נפטרה ב-1953), ובשנת 1964 לאשתו השנייה, גרטה אופנהיים. לרב טבק יש בן ושתי בנות.

נפטר ב-17 באפריל 1991 בבית החולים שערי צדק בירושלים לאחר סיבוכים בעקבות נפילה.

== ספריו ==
* Judaic Lore in Heine: The Heritage of a Poet - 1948
*Three worlds: A Jewish odyssey - 1988

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.geni.com/people/Israel-Tabak/6000000007528930818 הרב ישראל טבק] באתר Geni.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
אישטוואן דוז'ה

אישטוואן דוז'ה (בהונגרית: Dózsa István; נירג'האזה, 22 ביוני 1895 – ?) היה שחקן תיאטרון וקולנוע יהודי-הונגרי ששיחק בעשרות סרטים. שנת מותו והמקום לא ידועים.

==קורות חיים==
אישטוואן דוז'ה נולד במשפחה יהודית במזרח הונגריה. בשנת 1915 סיים את לימודיו בבית הספר למשחק של איגוד השחקנים הלאומי. בין השנים 1915 לבין 1919 שיחק בנאג'ווארד, בין 1920 לבין 1922 במישקולץ, מ-1922 עד 1926 בתיאטרון הקומדיה של בודפשט, ולאחר מכן ב-1927 ב"תיאטרון שדרת אנדראשי". לאחר מכן, הופיע רק מדי פעם בתיאטרון, למשל ב-1932 בלהקת הקברט של לאסלו בקפי, אלא יותר בסרטים. בשל יהדותו והחוקים היהודים (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) נמנע ממנו להופיע על במות התיאטרון בין השנים 1940–1944, אלא בפני קהל יהודי. הוא הופיע אם כן על הבמה בהופעות של תיאטרון גולדמארק במסגרת פעילות האמנות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. הוא שרד את שואת יהודי הונגריה בגטו בודפשט. דוז'ה הופיע גם במספר רב של סרטים. משנת 1955 בגיל מבוגר שיחק בתפקידים משניים כחבר בתיאטרון על שם אימרה מדאץ', משם פרש.

== תפקידיו העיקריים ==
=== בתיאטרון (מבחר) ===
* הרוזן יואכים ביברסבך (רוברט שטולץ: ריקוד המזל)
* סימאונוב-פישצ'יק (צ'כוב: גן הדובדבנים)
* שופט היין גרגלי (ז'יגמונד מוריץ: אורי מורי)
* קמפוש (ז'ולט הרשאני: השעון המנגן)

=== בסרטים ===
<div class="mw-content-ltr">

== דיסקוגרפיה ==
* Egon Kemény - Sandor György Sándor - János Erdődy: השמעת שירים של [https://kemenyegon.hu/komaromi-farsang "Komáromi carnival"], Breaston & Lynch Media, 2019
== לקריאה נוספת ==
* Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994. (לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי. עורך ראשי. ג'רג' סקיי. בודפשט: אקדמית. 1994. )
* Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. Szerk. Schöpflin Aladár. I. kötet (Aágh Endre – Faust). Budapest: Az Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete. [1929]. 371. o. (לקסיקון התיאטרון ההונגרי: האנציקלופדיה של התיאטרון והספרות הדרמטית ההונגרית. עורך אלאדר שופפלין. כרך א'. בודפשט: איגוד השחקנים הלאומי ומכון הפנסיה. [1929]. עמ' 371
* Dózsa István az Internet Movie Database oldalon (angolul)
* [https://www.hangosfilm.hu/filmenciklopedia/dozsa-istvan ביוגרפיה של אישטוואן דוז'ה] ([https://www.hangosfilm.hu hangosfilm.hu])
* [http://omike.hu/omike/muveszek/dozsa-istvan/214 ביוגרפיה של אישטוואן דוז'ה] ([http://omike.hu/ omike.hu])
== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:קולנוע בהונגריה
קטגוריה:נירג'האזה: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1895
קטגוריה:נפטרים במאה ה-20
You're Beautiful

"You're Beautiful" (בעברית: "את/ה יפה") הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי, ג'יימס בלאנט, שנכתב על ידי ג'יימס בלאנט, סשה סקרבק ואמנדה גוסט, והופק על ידי טום רות'רוק . השיר, שיצא ב-30 במאי 2005, מופיע באלבום הבכורה של בלאנט, Back to Bedlam.

== ביקורת ==
About.com העניק לשיר ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה, באומרו כי "הכוח הפשוט של כתיבת השירים של בלאנט יעיל בהעברת הכאב של ההבנה שהוא לעולם לא יהיה עם מושא אהבתו".<ref></ref>

השיר דורג במקום השביעי במצעד עשרת השירים הכי מעצבנים של המגזין רולינג סטון.<ref></ref> הערוץ VH1 דירג את השיר במקום ה-95 ברשימת 100 השירים הגדולים של העשור הראשון.<ref></ref>

== פרסים ומועמדויות ==
השיר היה מועמד בפרסי הגרמאי לשנת 2007 ב-3 קטגוריות: הקלטת השנה, שיר השנה וביצוע סולו הפופ הגברי הטוב ביותר.<ref></ref>

השיר זכה בפרס האינטרנט של BMI.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה
|70,000
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|זהב
|15,000
|-
!בלגיה (BEA)
|זהב
|25,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|2× פלטינה
|40,000
|-
!דנמרק (IFPI Danmark)
|פלטינה
|8,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|פלטינה
|300,000
|-
!איטליה (FIMI)
|פלטינה
|30,000
|-
!מקסיקו (AMPROFON)
|זהב
|30,000
|-
!שוודיה (GLF)
|פלטינה
|20,000
|-
!שווייץ (IFPI Switzerland)
|זהב
|20,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|2× פלטינה
|1,200,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|4× פלטינה
|4,000,000
|-
! colspan="3" |רינגטונים
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה
|40,000
|-
!יפן (RIAJ)
|2× פלטינה
|500,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה
|1,000,000
|-
! colspan="3" |הורדות דיגיטליות
|-
!יפן (RIAJ)
|פלטינה
|250,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
! תאריך הוצאה
|-
! הממלכה המאוחדת
| 18 במאי 2005
|-
! עולמי
| 30 במאי 2005
|-
! ארצות הברית
| 13 בדצמבר 2005
|-
! יפן
| 28 במרץ 2012
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2003
קטגוריה:סינגלים מ-2005
קטגוריה:שירי ג'יימס בלאנט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אמנדה גוסט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'יימס בלאנט
קטגוריה:שירים המבוססים על אירועים אמיתיים
קטגוריה:שירים על יופי
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:שירי רוק קל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בצ'כיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
Love It When You Hate Me

"Love It When You Hate Me" (בעברית: "אוהבת את זה כשאתה שונא אותי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין בהשתתפות הראפר האמריקאי בלאקבר. הוא יצא לאור ב-14 בינואר 2022, על ידי חברות התקליטים אלקטרה רקורדס ו-DTA, כסינגל השני מתוך האלבום Love Sux.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי לאבין ובלאקאבר לצד ג'ון פלדמן, דרק סמית וטראוויס בארקר, שגם הפיקו אותו. ב-25 בינואר נשלח לרדיו להיטים עכשוויים וב-7 בפברואר לרדיו מוזיקה עכשווית למבוגרים. בנוסף, נשלח גם לרדיו האיטלקי.<ref name="Italy"></ref><ref name="Contemporary hit radio"></ref><ref name="Adult contemporary radio"></ref>

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-26.9 מיליון השמעות.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-5 במרץ 2022, בבימויו של אודרי אליס פוקס. סצנת הפתיחה מציגה את לאבין נרדפת על ידי שיירת פפראצי לאחר שקיבלה עונש מאסר על כך שהתאהבה ביותר מדי גברים. לאורך הווידאו קליפ מופיעים לאבין, בארקר ובלאקבר בתא כלא כשהם רוקדים עם אסירות אחרות.<ref></ref>

נכון ליולי 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-5.3 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
עמיאל נג'אר

עמיאל (אמיל) נג'אר (6 בספטמבר 1912 – 30 באוגוסט 1994) היה פעיל ציוני במצרים, דיפלומט ישראלי, פילנתרופ ואספן אמנות.

==קורות חייו==
===במצרים===
נג'אר היה יליד קהיר, עורך דין בהשכלתו, בוגר בית הספר הצרפתי הגבוה למשפטים בקהיר ומוסמך במשפטים מאוניברסיטת פריז, 1933. שימש כיושב ראש הנוער הציוני במצרים. נישא לאביבה ויסמן, בתו של יעקב ויסמן, מראשי הפעילים הציונים במצרים. נג'אר וליאון קסטרו יסדו ב-1943 את ההסתדרות הציונית במצרים ועמדו בראשה, נג'אר היה יושב ראש הוועד הפועל שלה בין 1947-1943. ב-1946 השתתף בקונגרס הציוני העולמי ה-22 בבזל. ב-1947 התמנה מנהל ההסברה של המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית באירופה.

===בישראל===
עלה לישראל ב-1948 והתקבל לשירות החוץ הישראלי. בין השנים 1948–1952 שימש כיועץ בשגרירות ישראל בצרפת. בהמשך מילא תפקידים רבים כדיפלומט בכיר, בין השאר מנהל מחלקת מערב אירופה (1952-1958) וסמנכ"ל במשרד החוץ (1957-1958), ייצג את ישראל כמשקיף בוועידת סואץ בלונדון טרום מלחמת סיני (1956), שימש כציר ביפן (1958-1960), שגריר בבלגיה (1960-1968), ציר בלוקסמבורג ונציג ישראל בשוק האירופי המשותף ובמועצה האירופית לאנרגיה אטומית, שגריר באיטליה (1968-1973), יועץ מדיני לשר החוץ (1973, 1976), חבר משלחת ישראל לאו"ם (בין 1952–1957 וב-1974).

נג'אר היה חבר מפלגת העבודה. בשנת 1973 הוצע כמועמד למשרת נשיא המדינה.

פרש לגמלאות ב-1977. אף לאחר פרישתו שירת כראש משלחת ישראל לאונסק"ו (1978), מינוי שעורר תרעומת בקרב חוגים במשרד החוץ.

נג'אר היה אספן אמנות. בתקופת שירותו כשגריר הוצג אוסף האמנות בבית השגריר, כמוזיאון אמנות ישראלית. נג'אר היה מיודד עם אמנים רבים, ביניהם מקס ארנסט והצייר רנה מגריט שהיה ידידו הקרוב. באוספיו היו מספר עבודות מאת מגריט, בין השאר גם ציור משנת 1965 בשם "Le Discours de la méthode", בו שילב מגריט את דיוקנו של נג'אר. לאחר מותו של מגריט ב-1967 מכרה משפחת נג'אר את היצירה. היצירה שנמכרה מספר פעמים במהלך השנים, הוצעה למכירה ב-2016 תמורת 4.8 מיליון אירו.

עמיאל ואביבה נג'אר יזמו פעילויות פילנתרופיה שונות. בין השאר ב-1987 הוקמה ביוזמתם קהילה טיפולית ראשונה מסוגה בישראל, לנפגעי סמים ואלכוהול, "בית אביבה" באזור התעשייה הר-טוב, בתמיכת משרדי הרווחה והבריאות, אביבה נג'אר כיהנה כנשיאת העמותה. לאחר פטירתה ב-1988, הוקמה ב-1989 קהילה טיפולית שנייה, "אילנות" ביער אילנות. הקהילות השונות פועלות במסגרת עמותת "בית אור אביבה" - עמותה לקידום קהילות טיפוליות בישראל.

עמיאל ואביבה נג'אר התגוררו בשיכון משרד החוץ בשכונת קטמון בירושלים. הם היו חשוכי ילדים. קבורים בהר המנוחות בירושלים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://jfc.org.il/news_journal/61372-2/99108-2/ עמיאל נג'אר, שגריר ישראל בבלגיה, נלווה לביקור רשמי של ראש הממשלה דוד בן-גוריון בבלגיה, 1960]. באתר ארכיון הסרטים הישראלי
* 
* [https://www.gov.il/he/Departments/memorialization/amiel_najar עמיאל נג'אר], באתר משרד החוץ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילים ציונים במצרים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:אספני אמנות ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
ויין בראבנדר

ויין דונלד בראבנדר קול (באנגלית: Wayne Donald Brabender Cole; נולד ב-16 באוקטובר 1945) הוא כדורסלן ומאמן כדורסל עבר ספרדי יליד-ארצות הברית ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד. הוא קיבל אזרחות ספרדית ב-1968,<ref name="Spanish citizenship"></ref> וויתר על אזרחותו האמריקאית כדי לשחק בנבחרת ספרד.<ref></ref> הוא נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות פיב"א ומ-50 התורמים הגדולים ליורוליג.<ref></ref>

== קריירה מקצוענית ==
בראבנדר נבחר בדראפט ה-NBA על ידי פילדלפיה 76' במקום ה-145 (הסיבוב ה-14) של דראפט ה-NBA של 1967, ומעולם לא שיחק ב-NBA. בראבנדר הגיע לספרד כדי לצבור ניסיון, ובסופו של דבר תרם לארבעה גביעי אירופה לאלופות עם ריאל מדריד, ב-, , ו-. הוא גם זכה ב-13 אליפויות הליגה הספרדית, 7 גביעים ספרדיים ו-4 גביעים בין-יבשתיים. בראבנדר מחזיק עד היום בתואר מלך הסלים של ריאל מדריד בכל הזמנים, כשקלע במדיה 11,215 נקודות.

== קריירה בנבחרת ==
בראבנדר שיחק בנבחרת ספרד, וזכה איתה במדליית הכסף ביורובאסקט 1973, שם גם נבחר ל-MVP של הטורניר. בראבנדר ייצג את ספרד גם ביורובאסקט 1971, באולימפיאדת מינכן 1972, באליפות העולם 1974, ביורובאסקט 1975, במשחקי הים התיכון 1975, ביורובאסקט 1977, ביורובאסקט 1979, באולימפיאדת מוסקבה 1980, בה סיימה ספרד במקום הרביעי, ביורובאסקט 1981 ובאליפות העולם 1982.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאמני כדורסל ספרדים
קטגוריה:מאמני ריאל מדריד בכדורסל
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:בחירות דראפט של פילדלפיה 76'
קטגוריה:מינסוטה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1945
חדאת'א

חַדַּ֫אתַ'א (בערבית: حداثا) הוא כפר בנפת בינת ג'בייל במחוז א-נבטיה שבדרום לבנון.

==היסטוריה==
בשנת 1838 ציין אדוארד רובינסון את ביקורו בכפר כחלק ממסעותיו בארץ ישראל<ref>Robinson and Smith, 1841, vol 3, p. [https://archive.org/stream/biblicalresearch03robiuoft#page/376/mode/1up 376]</ref>.

בעקבות מלחמת לבנון הראשונה הפכה חדאת'א לחלק מרצועת הביטחון שבשליטת ישראל. ב-24 בפברואר 1989 נורה למוות חייל יוניפי"ל אירי על ידי חיילי צבא דרום לבנון הנתמך על ידי ישראל. באותו זמן שירתו ביוניפי"ל 600 חיילים אירים.

במהלך מלחמת לבנון השנייה הפציץ חיל האוויר הישראלי בשוגג בית בחדאת'א עם 6 אזרחים בגילאי 50 עד 80, כולם נהרגו<ref>HRW, 2007, pp. [https://books.google.com/books?id=8P9-VqpNRv4C&pg=PA117 117]-118</ref>.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים