OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מספר גל

מספר גל הוא תכונה של גל העומדת ביחס הפוך לאורך הגל. מספר הגל מסומן באות <math>\, k</math> ונמדד ביחידות SI ברדיאנים למטר (rad/m).

==הגדרה==
מספר הגל הוא קצב שינוי המופע של הגל במקום, או מספר הרדיאנים שגל עובר ליחידת אורך, בנקודת זמן קבועה. מספר הגל מתאר את קצב תנודות הגל כתלות במקום באותו האופן שבו התדירות הזוויתית מתארת את קצב התנודות כתלות בזמן.

מתקיים יחס הפוך בין מספר הגל ואורך הגל. בגל סינוסי, המתואר על ידי המשוואה:
:<math>\, y = A\sin(kx - \omega t)</math>

הקשר בין מספר הגל ואורך הגל הוא:
:<math>k = \frac{2\pi}{\lambda}</math>

התמרת פורייה של פונקציה של הזמן נותנת את ספקטרום התדירויות שלה - מידת התרומה של כל התדרים המרכיבים אותה. התמרת פורייה על פונקציה של המקום נותנת את ספקטרום מספרי הגל.

וקטור הגל הוא וקטור שגודלו הוא מספר הגל וכיוונו הוא כיוון התפשטות הגל.

==בפיזיקה==
הקשר בין מספר הגל לבין התדירות הזוויתית נקרא יחס הנפיצה והוא תלוי בתכונות הפיזיקליות של הגל. עבור גל אלקטרומגנטי בריק יחס הנפיצה הוא <math>\, \omega = c k</math> כאשר c היא מהירות האור בריק.

במכניקת הקוונטים, התנע של חלקיק נמצא ביחס ישר למספר הגל של פונקציית הגל שלו, בדומה לתנע של פוטון: <math>p = \hbar k</math>, כאשר <math>\hbar</math> הוא קבוע פלאנק המצומצם. אם על פונקציית הגל להיות גל עומד, מספר הגל וכתוצאה מכך גם גודל התנע של החלקיק יכולים לקבל רק ערכים מסוימים.
בגבול הלא יחסותי מתקיים הקשר: <math>E = \frac{p^2}{2m}</math>, כאשר <math>\, m</math> מסת החלקיק ו-<math>\, E</math> האנרגיה הקינטית שלו. ניתן לרשום:
:<math>k = \frac{2\pi}{\lambda} = \frac{p}{\hbar}= \frac{\sqrt{2 m E }}{\hbar}</math>

==בספקטרוסקופיה==
בספקטרוסקופיה, מספר הגל של קרינה אלקטרומגנטית מסומן <math>\tilde{\nu}</math> ומוגדר:
:<math> \tilde{\nu} = 1/\lambda </math>
כאשר <math>\lambda</math> אורך הגל של הקרינה בריק. למספר הגל יחידות של אורך הופכי, וביחידות SI הוא מובע במטר הופכי (m<sup>&minus;1</sup>). בדרך כלל, בשימושי ספקטרוסקופיה, משתמשים ביחידות cgs, cm<sup>&minus;1</sup> (סנטימטרים הופכיים).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גלים
תפסו את המרגל

"תפסו את המרגל" הוא שמו של תסכית רדיו שנכתב על ידי חנוך לוין בספטמבר 1967. באותה שנה נשלח התסכית לתחרות תסכיתים בקול ישראל. התסכית זכה בפרס הראשון בתחרות ושודר מספר פעמים בהמשך בבימויו של דוד לוין. התסכית תורגם לאנגלית תחת השם "Catch the spy" וזכה בשנת 1969 בפרס הראשון בתחרות תסכיתי רדיו באיטליה. התסכית פורסם בכתב במסגרת ספר הלקט של חנוך לוין שפורסם בשנת 2003, אחרי מותו של לוין, "אחרון".

התסכית הוא הומוריסטי אך מכיל ביקורת ברורה על הנטייה להוציא דברים מפרופורציה בשם הלאומיות, ועל הקלות שבה ניתן לשלהב המונים כנגד אלו שאינם עונים על התבנית הלאומית המצופה מהם.

==עלילה==
העלילה מתרחשת במדינה דמיונית בשם זיזימאמא. מורה בבית ספר יסודי רוצה להראות לתלמידיה את פועלו של המשורר הלאומי של אותה המדינה, הוא המשורר שעל ברכי שיריו חונכו הילדים. כדוגמה לאחד שיריו מובא "שיר האביב", שיר טבע פשוט שהמשורר כתב על טיול אישי שלו שערך באביב ובאופן אירוני וחסר כל קשר למציאות מוצג על ידי המורה כשיר "המתאר את ההיסטוריה הארוכה של עמנו הקטן". 

בוקר אחד המורה מתפרצת בנימוס לביתו של המשורר הלאומי ומבקשת ממנו להכניס לחדרו 550 תלמידים על מנת שאלו יוכלו לצפות בעבודתו של המשורר הלאומי וללמוד. המשורר כמובן מנסה לדחות אותה בנימוס, אך בסוף נשבר ומאשר לה להכניס את התלמידים לחדרו. התלמידים המנומסים נכנסים לחדרו ובמשך שעתיים מתבוננים ללא ניע במשורר, כשרק המורה "מפרשנת" את מעשיו בקול רם. הנוכחות של התלמידים מפריעה למשורר ומונעת ממנו לכתוב ולו מילה אחת במשך כל אותו פרק הזמן.

לאחר שעתיים מתפתחת שיחת תוכחה בין המורה למשורר על כך שאינו כותב דבר וכל מה שהוא עושה זה לחשוב, והמורה מגדילה לעשות ואף גוערת בו על כך שבתור משורר לאומי יש לו גם אחריות. בניסיון להציל את המצב היא מציעה לו עזרה בכתיבת שירו ועל אף מחאותיו של המשורר היא מבקשת מהילדים להציע הצעות. כל ההצעות נדחות על ידי המשורר והמורה שוב גוערת בו על כך שאינו מתפקד בתור משורר לאומי. המשורר מנסה להתגונן אך הוויכוח מתדרדר והמורה משלהבת את הילדים כנגדו בטענות שונות שלכאורה מוכיחות שאינו משורר לאומי של ממש. התלמידים המשולהבים מחליטים בסופו של דבר שמדובר במרגל ורודפים אחריו עד ליער, שם המשורר מטפס על עץ שהילדים מבעירים.

==עיבודים לקולנוע ותיאטרון==
ב-1978 יצר הבמאי דן וולמן את הסרט הקצר "המשורר הלאומי" המבוסס על תסכית הרדיו. בסרט משתתפים רפאל קלצ'קין ורבקה גור.
בדצמבר 2011 העלה תיאטרון קרוב הצגת קריאה על פי התסכית.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חנוך לוין
קטגוריה:רדיו: תוכן
קטגוריה:יצירות משנת 1967
הקומדיה הגדולה

"הקומדיה הגדולה" נחשבת ליצירתו האחרונה ובפרט לשירו האחרון של חנוך לוין לאחר שנמצאה במחשב כף היד שלו ליד מיטתו בבית החולים.

השיר הוא שיר הספד עצמי אך אופטימי שנכתב כשלושה שבועות לפני פטירתו, בסוף יולי 1999. השיר חותם עם ספרו האחרון של לוין, "אחרון".

לוין מביע בשיר רצון לכתוב "על סף מותי" קומדיה גדולה שתצחיק את כל קוראיה, שתותיר את צופיה וקוראיה "בתחושת סיפוק עמוק" עם לכתם הביתה. זהו שיר קצר, המכיל בית אחד בן שמונה שורות שהן למעשה משפט אחד ארוך בן ארבע פסוקיות, שכל פסוקית בו מחולקת לשתי שורות, ושתי השורות הזוגיות הראשונות, כמו גם שתי השורות הזוגיות האחרונות, מחורזות זו עם זו (א ב ג ב-\ ד ה ו ה).

השיר הולחן על ידי בועז בריסקר ובוצע על ידי תומר שרון כחלק מפרויקט "גורע וזורח" שיצא לאור ב-2021.

==לקריאה נוספת==
* חנוך לוין, אחרון, הספריה החדשה, 2003.

==קישורים חיצוניים==
* 
* רענן קולקה, [http://www.selfpsychology.org.il/page.asp?id=165 אירוניה וחמלה – ביטולה של שְנִיוּת], במסגרת יום עיון חווייתי על המחזה הרטיטי את לבי. מכיל את מילות השיר "הקומדיה הגדולה".

==הערות שוליים==

קטגוריה:חנוך לוין
קטגוריה:שירי הספד
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי 1999
קן הסנונית

קן הסנונית וצוק אורורה
קן הסנונית (אוקראינית Ластівчине гніздо; רוסית Ласточкино гнездо; טטרית של קרים Qarılğaç yuvası) הוא מבנה שטות הניצב על צוק אורורה (Аврора) דרומית-מערבית ליאלטה שבחצי האי קרים, אוקראינה, והצופה אל הים השחור מגובה של 40 מטר. אורכו של המבנה הוא 20 מטר ורוחבו עשרה מטרים. בקומתו הראשונה מבואה ושני חדרים וגרם מדרגות מוביל אל חדר נוסף במגדל. מרפסת תצפית מקיפה את המבנה מכל צדדיו. 

המבנה הוקם בסגנון התחייה הגותית במקום בו ניצב קודם לכן מבנה עץ משנת 1895 לערך. הוא נבנה בשנים 1911-1912 על ידי הברון פון שטיינהל (von Steinhel), גרמני-בלטי שהתעשר בעסקי הנפט, ותוכנן על ידי האדריכל ליאוניד שרווד. פון שטיינל מכר את המבנה והוא היה למסעדה עד 1917, ולאחר מכן שימש רק כאטרקציה תיירותית. המבנה נסגר בשנת 1927 לאחר שצוק אורורה ניזוק ברעידת אדמה, ונותר סגור לקהל משך כארבעים שנים. הוא שופץ ב-1968 והצוק חוזק בבטון, ומאז 1975 פועלת בו מסעדה איטלקית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100315041334/http://www.lastochka.com.ua/ אתר המסעדה הפועלת במקום]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יאלטה
קטגוריה:קרים
קטגוריה:אוקראינה: מבנים
קטגוריה:מבני שטות
כנסיית סן זכריה

"הבתולה, הילד, והמלאך המוזיקאי" - ציור מעשה ידי [[ג'ובאני בליני.]]
כנסיית סָן זָכָּרִיָה (באיטלקית: Chiesa di San Zaccaria) היא כנסייה בוונציה המוקדשת לזכריה הקדוש (סן זכריה) - אביו של יוחנן המטביל. על פי האמונה הנוצרית, בכנסייה מצויה גופתו של זכריה.

הכנסייה ממוקמת בכיכר סן זכריה (הקרויה על שם הכנסייה), בסמוך לכיכר סן מרקו ולבזיליקת סן מרקו.

==היסטוריה==
הכנסייה הראשונה באתר זה נבנתה על ידי הדוג'ה גוסטיניאנו פרטיצ'אקו במאה התשיעית. תשעה דוג'ים נקברו בקריפטה של הכנסייה.

הכנסייה נבנתה מחדש בשנות ה-70 של המאה ה-12 בסגנון אדריכלות רומנסקית בתקופה זו נבנה גם הקמפנילייה (מגדל הפעמונים) של הכנסייה.

הכנסייה הנוכחית נבנתה בסגנון המשלב בין הסגנון הגותי והרנסאנס בין השנים 1444 ו-1515. אדריכל הכנסייה היה אנטוניו גאמבלו, אולם את חזית הכנסייה בנה מאורו קודוסי.

בסמוך לכנסייה ניצב מנזר בנדיקטיני, אשר בו נערך מדי שנה, בחג הפסחא טקס בנוכחות הדוג'ה (דוכס העיר). מסורת זו החלה במאה ה-12 לאחר שהנזירים תרמו שטחי אדמה לצורך הרחבת כיכר סן מרקו, ונמשכה עד סיום שלטונם של הדוג'ים בוונציה (במאה ה-18).

==תיאור הכנסייה==
הכנסייה בנויה בסגנון של בזיליקה, כאשר במרכז הכנסייה אפסיס וסביבו אמבולטוריום מואר בחלונות גותיים מארכים. קירות הכנסייה מעוטרים בציורים של טינטורטו, אנגלו טרוויסאני, ג'וזפה סאלביאטי, ג'ובאני בליני, אנטוני בלדסרה, ג'ובני דומניקו טיפולו, פלמה האב ואנתוני ואן דייק.

בקיר הכנסייה הדרומי מוצגת גופתו של זכריה הקדוש.

בקריפטה של הכנסייה קבור האמן אלסנדרו ויטוריה.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20060822141443/http://www.paradoxplace.com/Perspectives/Venice%20%26%20N%20Italy/Venice/San%20Zaccaria.htm תצלומי הכנסייה]

<gallery>
תמונה:Crypt_of_San_Zaccaria_church,_Venice.jpg|קריפטת הכנסייה בעת אקווה אלטה.
תמונה:San Zaccaria IMG 4190.JPG|שרידיו של סן זכריה
תמונה:San Zaccaria IMG 4231.JPG|מבט על הכנסייה והמנזר לידה מהקמפנילה של סן מרקו
</gallery>

זכריה
זכריה
מצח

מצח
מצח הוא האזור הקשיח הנמצא בחלק העליון של הפנים האנושיות, מעל העיניים. לעיתים מוגדר המצח כעור הפנים שבין הגבות לבין קו השיער.

==אנטומיה==
העורקים המרכזיים הנמצאים במצח הם העורק העל-ארובתי והעורק העל-סלילי. הוורידים המרכזיים הנמצאים במצח הם הווריד העל-ארובתי והווריד הקדמי. העצב המרכזי הנמצא במצח הוא העצב הקדמי.

==בתרבות האנושית==
בתרבויות שונות נעשה שימוש באביזרי קישוט או בתכשיטים על מנת לעטר את המצח. בתרבות ההודית, לדוגמה, נעשה שימוש בנקודה אדומה ("טיקה") הממוקמת במרכז המצח, בסמיכות לגבות.

במאה ה-15 נהגו נשות האצולה לגלח את שער ראשן על מנת להגדיל את המצח כחלק מהאופנה בתקופה. נשות האצולה נחשבו לחכמות ומלומדות בקרב פשוטי העם, ולכן אדם בעל "מצח גבוה" (דהיינו קו שיער נסוג) נתפס לעיתים כאדם חכם ואינטליגנטי. אדם בעל מצח חרוש בקמטים נתפס לעיתים כאדם בעל דאגות.

בשפה העברית מוכר הביטוי "במצח נחושה" שמקורו בתנ"ך, בספר ישעיהו (), והוא מתאר התנהגות מתריסה ומנוגדת למוסכמות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.safa-ivrit.org/expressions/nehusha.php אודות הביטוי "במצח נחושה"]
* 

קטגוריה:פנים
ספלנקטומיה

ספלנקטומיה (באנגלית: Splenectomy) היא ניתוח כריתת הטחול. את הטחול ניתן לכרות באופן חלקי או מלא.

== רקע ==

הטחול הוא איבר לימפואידי רך מאוד, בצבע סגול-אדום, הממוקם מתחת לסרעפת בצדו השמאלי של הגוף.
הטחול מייצר תאי דם לבנים. אוגר אותם למקרה חירום והורס אותם בסיום תקופת תפקידם, הנעה בין 3–3.5 חודשים לתא דם אדום וכ-13–15 ימים לתא דם לבן.

כריתת טחול היא ניתוח מורכב יחסית אך בטוח.

אחרי שפותחה שיטת הלפרוסקופיה, פחת הצורך בניתוח הכולל פתיחת הבטן.
עם זאת, במקרים מסוימים ניתוח פתוח הוא בלתי נמנע: לדוגמה, כאשר הטחול מוגדל מאוד ודחוס על פני כמה מערכות איברים, הסיכוי להוציא אותו בעזרת לפרוסקופ ללא פגיעה באיברים אחרים קטן מאוד, ולכן מעדיפים כירורגים להימנע ממנו ולבצע הליך הכולל את פתיחת הבטן.

== קרע של הטחול ==
הסיבה השכיחה ביותר להוצאת טחול היא קרע שלו, על פי רוב כתוצאה מתאונה או ממכה מאוד חזקה בבטן.
מצב זה נחשב לרציני ושכיח בפגיעות בטן, מכיוון שכמות גדולה של דם עלולה להישפך אל תוך חלל הבטן.
כאשר מתרחשת קריעה של הטחול, המעטפת נקרעת ראשונה ולאחר מכן הרקמה שבתוכו, אך הקופסית הקשיחה של הטחול, שבהּ נמצא רוב הדם, יכולה להחזיק את הדימום לזמן מה.
למרות זאת, במקרים אלה נדרש ניתוח בדחיפות, כדי למנוע איבוד דם רציני.

== לפרוסקופיה לכריתת טחול ==
ממחקר שנערך בין ינואר 1990 למרץ 1996 במטרה לבדוק האם עדיף להשתמש בלפרוסקופיה או בניתוח הכולל את פתיחת הבטן לכריתת הטחול, עולה כי אנשים שעברו כריתת טחול באמצעות לפרוסקופיה איבדו פחות דם והחלמתם הייתה מהירה יותר.

== סיבות לכריתת טחול ==
* כאשר הטחול גדל עד כדי כך שנהיה הרסני לטסיות דם.
* כדי לאבחן סוגי לימפומה מסוימים.
* כאשר המיתרים האוחזים את הטחול מתרופפים.
* כאשר טסיות נהרסות בטחול כתוצאה של תהליך אוטואימוני.
* כאשר הטחול מדמם עקב טראומה פיזית.
* בעקבות קרע ספונטני בטחול.
* לטיפול ב-CEP
* כאשר מתפתחת ציסטה על הטחול.

== סיבות לטחול מוגדל המצדיקות ניתוח ==
*לימפומה ולימפומת הודג'קין
*קריש דם באחד מוורידי הטחול

=== לימפומה ולימפומת הודג'קין ===

כריתת טחול פחות נפוצה במקרה של לימפומה או לימפומת הודג'קין.
בלימפומה הטחול נוטה להיות מוגדל, אך כדי לקבל את ההחלטה האם לבצע כריתה שלו יש צורך בקיום תנאים נוספים כגון: הגדלה מאסיבית שלו או אבחון ולפיו זהו המקום היחיד שבו נמצאת הלימפומה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כריתת איבר
דמיון משפחתי

גם [[כדורגל וגם ברידג' מכונים על ידינו "משחקים".]]
דמיון משפחתי הוא המזוהה עם הפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין, שהשתמש בו במטרה לנמק מיון של עצמים לקבוצות במקרים בהם אין לעצמים הגדרה משותפת. על פי הסיווג לקבוצות בעזרת דמיון משפחתי, שני עצמים שאין להם לכאורה דבר במשותף יכולים להתמיין לאותה קבוצה בזכות העובדה שלכל אחד מהם יש מן המשותף עם עצם שלישי בקבוצה.

ויטגנשטיין כינה מושג זה בשם "דמיון משפחתי" בטענה שאנו אומרים על שני קרובי משפחה שהם דומים כאשר הם מזכירים לנו בן משפחה שלישי. לבד מהיותו של מושג הדמיון המשפחתי חשוב בתורתו של ויטגנשטיין, מושג זה חשוב גם להסברת תהליכי ההמשגה עצמם בפסיכולוגיה קוגניטיבית. מעבר לזאת, ניתן להבחין במושגים רבים שמוגדרים בעזרת דמיון משפחתי בדיסיפלינות מדעיות שונות, במיוחד במדעי החברה.

דוגמאות:
* אנו מכנים הן את הכדורגל המקצועני והן את משחק הקלפים החובבני ברידג' בשם משחק למרות שאין להם מהות משותפת אחת. זאת משום שיש לשניהם הרבה מן המשותף עם אחרים בקבוצת המשחקים, כגון טניס.
* לארבעת הפרופילים השונים של מחלת הסכיזופרניה יש לכאורה מעט מאוד מן המשותף. אולם, העובדה שרבים מן החולים בסכיזופרניה הם במצב ביניים בין שניים עד ארבעה מהפרופילים האלה מאפשרת לסווג את כל הארבעה לאותה קבוצה.
* הדמיון בין תסמונת רט לתסמונת אספרגר הוא דל ביותר. במשך שנים רבות נהוג היה לסווג את שתי התופעות כתסמונות הקשת האוטיסטית, משום שהדמיון בין תסמיני כל אחת מהן לבין תסמיני האוטיזם הקלאסי הוא דמיון ניכר. (כיום זה לא נהוג, משום שמבינים טוב יותר את הגנטיקה של תסמונת רט וברור, שגנטית, היא שונה מהאוטיזם. כמו כן, הניסיון הטיפולי שהצטבר לא מראה דמיון בין הטיפול הרצוי בתסמונת רט לבין הטיפול הרצוי בסוגי האוטיזם).

== שימושים ==

* תומאס קון משתמש במושג הדמיון המשפחתי בפרק החמישי המפורסם של ספרו "המבנה של מהפכות מדעיות" (1962), כדי לאפיין פרדיגמות מדעיות.

* אומברטו אקו משתמש במושג הדמיון המשפחתי של ויטגנשטיין בחיבורו "הפשיזם הנצחי" (1995), כדי לעמוד על עקרונות הפשיזם, חרף השוני הרב בין תנועות פשיסטיות שונות.

==ראו גם==
* סכמה קוגניטיבית

==לקריאה נוספת==
*מבוא לפסיכולוגיה בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה (1990), יחידה 6, עמודים 73–74.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:לודוויג ויטגנשטיין
S7 איירליינס

[[איירבוס A320 של החברה בצביעה הישנה]]
S7 איירליינס (ברוסית: Авиакомпания Сибирь; באנגלית: S7 Airlines) או בשמה הרשמי סיביריה איירליינס (Siberia Airlines) היא חברת תעופה רוסית, שבסיסה הראשי נמצא במוסקבה. החברה היא מפעילת טיסות הפנים הגדולה ברוסיה. החברה מקיימת טיסות ברחבי ברית המועצות לשעבר ואירופה.

== תולדות החברה ==
החברה הוקמה בשנת 1992 בשם "סיביריה איירליינס". החברה הוקמה כמו חברות תעופה רבות ברוסיה על בסיס מטוסים שהיו בצי של אארופלוט.
לקראת סוף שנות ה-90 החלה החברה לצמוח במהירות כשהיא מתאחדת עם מספר חברות תעופה קטנות נוספות, ובשנת 2001 הפכה לחברת התעופה השנייה בגודלה ברוסיה.

בשנת 2001 התרסקה טיסה 1812 של החברה שיצאה מתל אביב לנובוסיבירסק בים השחור כשטיל קרקע-אוויר SA-5 אוקראיני תועה שנורה במהלך תרגיל של צבא אוקראינה פגע במטוס.

בשנת 2005 החלה החברה למתג את עצמה מחדש בשם "S7 איירליינס" על שם קוד היאט"א של החברה, מטוסים חדשים מערביים של חברת איירבוס הוכנסו לשירות, וכל מטוסי החברה נצבעו בצביעה חדשה.

לחברה יש הסכם שותפות קוד עם אל על כאשר אל על מבצעת את הטיסות למוסקבה ו־S7 איירליינס מבצעת את הטיסות בתוך רוסיה ובמדינות נוספות.

החברה הקימה חברת בת "Citrus" לטיסות לואו קוסט.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:
{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:black;background:GreenYellow;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:black;background:GreenYellow;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A319-100
|18
|—
|—
|144
|144
|
|-
|איירבוס A320-200
|18
|—
|8
|150
|158
|
|-
|איירבוס A320neo
|9
|15
|8
|156
|164
|
|-
|איירבוס A321-200
|7
|—
|8
|189
|197
|
|-
|איירבוס A321neo
|1
|3
|8
|195
|203
|
|-
|בואינג 737-800
|21
|—
|8
|168
|176
|
|- 
|בואינג 737-8MAX
|2
|7
|8
|168
|176
|
|-
|אמבראר E-170
|17
|—
|—
|78
|78
|
|- 
!סה"כ
!93
!25
|colspan=4|
|}

==פעילות החברה בישראל==
מעבר להסכם שותפות קוד עם אל על כאשר אל על מבצעת את הטיסות למוסקבה ו־S7 איירליינס מבצעת את הטיסות בתוך רוסיה ובמדינות נוספות, החברה הייתה אמורה להפעיל טיסות ישירות בין נובוסיבירסק לתל אביב מ-2 באפריל 2020 אך בעקבות מגפת הקורונה זה לא יצא לפועל. הטיסות היו אמורות להיות מבוצעות במטוסי האיירבוס A320neo.

==ראו גם==
* התרסקות טיסה 1812 של סיביריה איירליינס

== קישורים חיצוניים ==

* 

 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=S7%20-%20Siberia%20Airlines&distinct_entry=true S7 איירליינס] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:Oneworld
קטגוריה:חברות תעופה רוסיות
פס ספרדי

[[דגל ספרד - מקורו של המונח פס ספרדי]]
פס ספרדי הוא מונח וקסילולוגי, המתאר דגל טריבנד אופקי אשר רוחבו של הפס המרכזי שווה לסכום רוחבם של שני הפסים הקיצוניים. שמו של המונח נובע מעיצובו המוכר של דגל ספרד, טריבנד אופקי הכולל שלושה פסים אופקיים אדום-צהוב-אדום ביחסי רוחב של 1-2-1.

בדומה לפס הקנדי גם לפס הספרדי ישנה הגדרה מורחבת יותר הכוללת דגלים בהם רוחב הפס המרכזי אינו שווה לרוחבם של שני הפסים הקיצוניים.

== גלריית דגלים ==

=== יחס 1:2:1 ===
<gallery>
קובץ:Flag of Lebanon.svg|<center>דגל לבנון</center>
קובץ:Flag of Cambodia.svg|<center>דגל קמבודיה</center>
קובץ:Flag of Laos.svg|<center>דגל לאוס</center>
קובץ:Flag of French Polynesia.svg|<center>דגל פולינזיה הצרפתית</center>
קובץ:Flag of Libya.svg|<center>דגל לוב</center>
</gallery>

=== יחסים אחרים ===
<gallery>
קובץ:Flag of Belize.svg|<center>דגל בליז</center>
קובץ:Flag of Lesotho.svg|<center>דגל לסוטו</center>
קובץ:Flag of Tajikistan.svg|<center>דגל טג'יקיסטן</center>
</gallery>

*
קטגוריה:דגלים לפי עיצוב
דורסודורו

דורסודורו (באיטלקית: Dorsoduro) היא אחד מששת רובעי העיר ונציה שבאיטליה.

ברובע נמצאים האזורים הגבוהים ביותר בעיר, וכן האיים ג'ודקה וסקה פיזולה. מקור שמו של הרובע במילה האיטלקית ל"רכס קשה" בשל גובהו היחסי של אזור הרובע ביחס ליתר איי החול של לגונת ונציה.

==היסטוריה==
הרובע החל להתפתח במאה השישית משני צדי תעלת ג'ודקה הנמצאת במרכז הרובע. במהלך המאה ה-11 התפשטה העיר צפונה לעבר התעלה הגדולה ובהמשך לעברה השני של התעלה, וברבע נבנתה בזיליקת סנטה מריה דלה סאלוטה ורציף דזאטרה.

במהלך המאה ה-19 נבנתה ברובע זה האקדמיה של ונציה המקושרת כיום בגשר האקדמיה לרובע סן מרקו.

==מבנים עיקריים==
ברובע ממוקמים המוזיאונים אוסף פגי גוגנהיים וקה רצוניקו המבנים פאלאצו דאריו, פאלאצו אריאני, פאלאצו דזנוביו, קה פוזקארי וכן הכנסיות סן טרובאסו, סן פנטאלון, סן ניקולו דה טולנטינו, כנסיית סן סבסטיאנו וכנסיית סנטה מריה דל קארמלו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ונציה: רבעים
אוסף פגי גוגנהיים

אוסף פגי גוגנהיים (באנגלית: Peggy Guggenheim Collection) הוא מוזיאון הממוקם על הגדה הדרומית של התעלה הגדולה ברובע דורסודורו של העיר ונציה שבאיטליה. המוזיאון הוא אחד מהמוזיאונים המנוהלים על ידי קרן סולומון ר' גוגנהיים.

==אוספי המוזיאון==
במוזיאון מוצגים אוספיה של פגי גוגנהיים, רעייתו של האמן מקס ארנסט ואחייניתו של סולומון ר. גוגנהיים.

האוסף כולל יצירות מרכזיות בסיגנונות מודרניים (קוביזם, סוריאליזם ואימפרסיוניזם מופשט), וכן אוסף של יצירות פוטוריסטיות איטלקיות. בין היתר, האוסף כולל יצירות מעשה ידי פבלו פיקאסו, סלבדור דאלי, רנה מגריט, קונסטנטין ברנקושי, מארק שאגאל וג'קסון פולוק.

כמו כן מוצגים במוזיאון יצירותיה של פגין וייל, בתה של פגי גוגנהיים.

בחצר המוזיאון - גן פסלים ובו מוצגים פסלים מודרניים רבים, בהם "מלאך העיר" מעשה ידי מארינו מריני.

==מבנה המוזיאון==
האוסף מוצג בפאלאצו ונייר דיי ליאוני - מבנה מהמאה ה-18 על גדת התעלה הגדולה אשר בנייתו לא הושלמה (נבנתה רק הקומה הראשונה של המבנה).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מוזיאונים לאמנות מודרנית
קטגוריה:מוזיאוני גוגנהיים
קטגוריה:ונציה: מוזיאונים לאמנות
המדינות והטריטוריות הפדרליות של מלזיה

מלזיה היא פדרציה המורכבת מ-13 מדינות (Negeri) ו-3 טריטוריות פדרליות (Wilayah Persekutuan). המדינות והטריטוריות מחולקות מנהלית לנפות. חלק מהמדינות מוגדרות כממלכות או סולטנויות, ובראשן עומד שליט שתארו עובר בירושה.

מפת מחוזות ומדינות מלזיה

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
! מס' !!שם !! בירה !! שם בשפת המקור !! אוכלוסייה נכון לשנת 2021 !!שטח
|-
! colspan ="6" | ממוקמות בחצי האי המלאי
|-
| 1||סולטנות ג'והור ||ג'והור באהרו|| Johor Darul Ta'zim || 3,794,000|| 19,166
|-
|2 ||סולטנות קדה || אלור סטר|| Kedah Darul Aman || 2,194,100 || 9,492
|-
|3 ||סולטנות קלנטן ||קוטה בהרו|| Al-Wilayah Kelantan Darul Naim || 1,928,800 || 15,040
|-
|4 ||סולטנות פהנג ||קואנטן|| Pahang Darul Makmur|| 1,684,600|| 35,965
|-
|5 ||סולטנות פרק ||איפוה || Perak Darul Ridzuan|| 2,508,900|| 21,146
|-
|6 ||סולטנות סלנגור||שה אלם|| Selangor Darul Ehsan|| 6,555,400|| 7,951 
|-
|7 ||סולטנות טרנגנו ||קואלה טרנגנו|| Terengganu Darul Iman|| 1,275,100|| 12,958
|-
|8 ||ממלכת נגרי סמבילן ||סרמבן|| Negeri Sembilan Darul Khusus|| 1,129,100|| 6,658
|-
|9 ||ממלכת פרליס||קנגר|| Perlis Indera Kayangan || 255,400 || 819
|-
|10||מלאקה ||מלאקה || Melaka || 937,500|| 1,712
|-
|11||פננג ||ג'ורג' טאון|| Pulau Pinang || 1,774,400 || 1,049
|-
|12 ||הטריטוריה הפדרלית פוטרג'איה||פוטרג'איה || Putrajaya || 116,100|| 49
|-
|13 ||הטריטוריה הפדרלית קואלה לומפור ||קואלה לומפור || Kuala Lumpur || 1,746,600|| 243
|-
! colspan ="6" | ממוקמות באי בורנאו
|-
|14 ||סַבָּהּ ||קוטה קינבאלו || Sabah || 3,833,000|| 73,631
|-
|15 ||סראוואק ||קוצ'ינג || Sarawak || 2,822,200|| 124,450
|-
|16 ||הטריטוריה הפדרלית לבואן ||בנדר לבואן|| Labuan || 100,100||92
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

*
*
מדינות
מלזיה
מלזיה
דף חדש

דף חדש הוא אלבום הסולו הראשון של הזמרת סיוון. האלבום יצא לחנויות בשנת 2008.

על אלבום זה עבדה סיוון תוך כדי הופעות בישראל ומחוצה לה עם משפחת תאקט, כאשר היא גם כתבה חלק מהשירים. לצד סיוון שותפים לכתיבת השירים סינרגיה, סאבלימינל, איציק שמלי, מטרו, בוסקילז ועוד.

== רשימת רצועות ==
# דף חדש
# שוברת שתיקה
# מחכה לשמוע
# יותר ממני
# סיוון
# הלוואי
# חבר קרוב
# שנינו יחד
# מגה סלב
# לא הספקתי לאהוב
# כמו תמיד
# אין כמו בשכונה
# בינינו
# תסתכל עליי עכשיו
# מה שהיה היה
# מכתב פרידה
# אין גבולות

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090520055947/http://www.tact-records.com/he/ אתר תאקט]

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2008
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי תאקט
פזצטא (אלבום)

פזצטא הוא אלבום אוסף מאת משפחת תאקט שנמכר בפריסה ארצית החל משנת 2009.

השיר "הלוואי", השיר הרשמי של שירותרום 2008, בביצוע קובי שמעוני (סאבלימינל) וסיוון בהנם נבחר להיות שיר הנושא של האלבום.

הבחירה בסאבלימינל כמפיק אלבום, באה לאחר סקר שערכה האגודה למען החייל והראה שכ-80% מהחיילים מעדיפים את סאבלימינל והוא הזמר הפופולרי בקרב חיילי צה"ל.

== רשימת רצועות ==
{| class="wikitable"
|+
!מספר
!שם השיר
!מבצע
|-
|1
|הלוואי
|סאבלימינל וסיוון
|-
|2
|אינשאללה
|גד אלבז
|-
|3
|התקווה
|סאבלימינל, הצל, סיוון וגלית דהן
|-
|4
|שיר למעלות
|שי 360, אלון דה לוקו ואיציק אורלב
|-
|5
|את שיגעת (Remix)
|גבריאל בטלר, בוסקילז ומטרו
|-
|6
|אמצע הלילה בכפר
|הראל מויאל
|-
|7
|ארץ אהובה
|סאבלימינל ושלומי שבת
|-
|8
|זה היה ביתי
|כלא 6, הילה הררי ומני בגר
|-
|9
|ימים טובים
|אלון דה לוקו וליאור מיארה
|-
|10
|אין עוד יום
|רון שובל
|-
|11
|אני זוכר
|איציק שמלי
|-
|12
|בליבי
|בוסקילז ושלומי שבת
|-
|13
|זר בעולם
|ליאור מיארה
|-
|14
|צל המוות
|הצל וסינרגיה
|-
|15
|HOME
|שי 360
|-
|16
|שיר של רגע אחד
|סאבלימינל, איציק שמלי, שי 360, גבריאל בטלר, בוסקילז, הצל וסיוון
|-
|17
|בחסדך
|איציק שמלי
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2009
קטגוריה:אלבומי אוסף בעברית
קטגוריה:אלבומי תאקט
אני תל אביבי

אני תל אביבי הוא אלבום אוסף מאת משפחת תאקט שנמכר מסחרית החל משנת 2009. האלבום כולל 17 שירים (כולל פתיח) באורך כולל של למעלה משעה.

הסינגל הראשון מהאלבום נקרא "חי בגדול". לטענת מפיק האלבום, סאבלימינל, הוצאת האלבום קשורה בחגיגות המאה לתל אביב.

==רשימת רצועות==
{| class="wikitable"
!מספר
!שם השיר
!מבצע
|-
|1
|פתיח תל אביבי
|DJ בריינדד
|-
|2
|חי בגדול
|סאבלימינל
|-
|3
|על גגות תל אביב
|אלונה דניאל
|-
|4
|במקום הכי נמוך בתל אביב
|אסתר שמיר
|-
|5
|מי זה
|שי 360, סאבלימינל ומייקל הרפז
|-
|6
|לא נרדמת תל אביב
|דני רובס
|-
|7
|בתל אביב הייתי נער
|אריק סיני
|-
|8
|תל אביבי
|מטרו
|-
|9
|In Tel-Aviv Remix
|סאבלימינל, הצל ו-Wyclef Jean
|-
|10
|פה ביפו
|שוטי הנבואה
|-
|11
|אין כמו בשכונה
|סיוון
|-
|12
|אל תעזבי את תל אביב
|אסף אמדורסקי
|-
|13
|גרפיטי תל אביב 89
|סי היימן
|-
|14
|אני לא מפסיק, כמו תל אביב
|נייג'ל האדמו״ר
|-
|15
|יש לי סימפטיה
|שלמה גרוניך
|-
|16
|תל אביבי Remix
|מטרו, כהן@מושון, צ'ולו, פישי הגדול ופלד
|-
|17
|זוהי יפו
|אבי טולדנו
|}

==סינגלים==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2009
קטגוריה:אלבומי אוסף בעברית
קטגוריה:אלבומי תאקט
נס הנשיא (גרמניה)

נס הנשיא או הנס של נשיא האיחוד (גרמנית: Die Standarte des Bundespräsidenten) הוא דגלו האישי של נשיא גרמניה. הדגל מרובע ביחס 1:1 צבוע בצבעים הלאומיים של גרמניה שחור-אדום-זהב. שדה הדגל צבוע זהב עם גבול אדום ובמרכז עיט שחור בעל טלפיים ומקור אדומים.

הדגל הונף לראשונה עם כינון משרת נשיא הרייך בשנת 1921 בימיה של רפובליקת ויימאר. הדגל היה בשימוש בעיצובו הנוכחי בין 1921 ועד עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 אז שונה עיצובו של הדגל והגבול האדום הוחלף בגבול משולש בצבעי שחור-לבן-אדום, כצבעי הטריקולור האימפריאלי. עם ההאחדה בין משרד נשיא הרייך ולבין משרד הקאנצלר, בוטל למעשה דגל נשיא גרמניה והוחלף בדגלו האישי של אדולף היטלר.

עם הקמתה של הרפובליקה הפדרלית של מערב גרמניה, כונן מחדש מוסד הנשיאות והדגל הישן מתקופת הרפובליקה הוחזר לשימוש כדגל נשיא גרמניה המערבית, והחל משנת 1991 של נשיא גרמניה המאוחדת.

==גרסאות היסטוריות ==
{| align=center cellpadding=0 cellspacing=0 style="border:1px solid #ccc; background:#fff;"
|-
|
{| cellspacing=3 cellpadding=3 style="background:#fff;"
|width=180px align=centerwidth=180px align=centerwidth=180px align=center-
|align=center|1921 - 1926
|align=center|1926 - 1933
|align=center|1933 - 1935
|}
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

גרמניה

נשיא
קטגוריה:נשיא גרמניה
הלילה (ספר)

הלילה (בצרפתית: La Nuit, ביידיש: און די װעלט האט געשװיגן – "והעולם שתק") הוא ספרו הראשון של הסופר היהודי-אמריקאי אלי ויזל, שיצא לאור בצרפתית ב־1958 לאחר שתורגם מהמקור שנכתב בשנת 1954 ביידיש. הספר הוא ספר אוטוביוגרפי המספר את קורותיו של אלי יחד עם אביו שלמה בתקופת השואה במחנות הריכוז אושוויץ ובוכנוואלד בשנים 1944–1945.

== תוכן ==
בכ-100 עמודי הספר, מספר ויזל על ההתמודדות שלו עם הגרמנים הנאצים, עם הקאפו ועם עמיתיו היהודים, וכן עם עצמו ועם אמונתו החזקה באל, שמתערערת במהירות עם הגיעו לאושוויץ. הגעתו למחנה בגיל 15 ביגרה אותו במהירות, והפכה אותו למעין אפוטרופוס של אביו בן החמישים. בשלב מסוים הוא אף התייאש ממנו: "הלוואי שלא אמצא אותו! אילו יכולתי להיפטר מן המשא המת הזה, כדי שאוכל להילחם בכל כוחי למען חיי שלי, לדאוג רק לעצמי... מיד חשתי חרפה, חרפה על חיי, על עצמי". שמונה ימים אחרי שהגיעו לבוכנוואלד, שהיה גם היום בו מת אביו, אמר לו הבוקסאלסטר שחילק את האוכל לוויזל הצעיר "כל איש חייב להילחם למען חייו, ולא לחשוב על זולתו, אפילו לא על אביו. כאן אין אבות ואחים וידידים. כל איש חי או מת לעצמו. אתה לא צריך לתת לו את האוכל שלך, אלא להפך, האוכל שלו שייך לך".
בעת שחרור מחנה בוכנוואלד, עת הגיעו הכוחות האמריקניים למחנה באפריל 1945, היה ויזל בן 16 בלבד, מאוחר מדי עבור אביו, שמת שלושה חודשים קודם לכן בדרגש מתחתיו, לאחר שספג מכות נמרצות משום שדיבר בקול וקרא לבנו בעת מסדר.

מאורע זה מתואר בספרו בכאב ובדרמטיות "את בקשתו האחרונה, שאשהה לידו בשעת גסיסה לא מילאתי... לעולם, לעולם לא אסלח לעצמי, לעולם לא אסלח לעולם שהוליד בי את השטן, שהוליד בי את האינסטינקטים החייתיים ביותר".

הספר תורגם ופורסם בתחילה בצרפתית בצירוף הקדמה של פרנסואה מוריאק, ובהמשך תורגם לעברית על ידי חיים גורי בשנת 1974. בשנות המאבק לחיים במהלך השואה, מתעוררות בוויזל הצעיר שאלות מהותיות על אודות מוסר ואמונה, והוא מבטיח לעצמו כי לעולם לא ישכח את הלילה הראשון במחנה אושוויץ ואת הזוועות שליוו את תקופת שהותו במחנה.

הספר הוא בין הספרים הנפוצים ביותר בנושא השואה, תורגם ל-35 שפות, והוא מהווה חלק מתוכנית הלימודים במדינות רבות ובהן ישראל וארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* , ריאיון עם אלי ויזל.
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זיכרונות מהשואה
קטגוריה:ספרות יידיש
קטגוריה:ספרי 1955
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:אלי ויזל
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
הלמה של בורל-קנטלי

הלמה של בורל-קנטלי הוא שם כולל לשניים או שלושה משפטים יסודיים בתורת ההסתברות, שנוסחו והוכחו על ידי אמיל בורל ופרנצ'סקו פאולו קנטלי בראשית המאה ה-20. המשפטים עוסקים בסדרת מאורעות בת-מניה, וקובעים בתנאים מסוימים את ההסתברות של המאורע שבו מתרחשים אינסוף מתוך מאורעות הסדרה.

==נוסח פורמלי==

יהי <math>(X,\mathcal{F}, \mathbb{P})</math> מרחב הסתברות, ותהי <math>\left\{A_i\right\}_{i=1}^{\infty}</math> סדרה של מאורעות.

נתבונן במאורע הבא, <math display="block">\left\{\text{infinitely many of the } A_i \text{ occur} \right\} = \limsup_{i}\left(A_i\right) = \bigcap_{n=1}^{\infty}\bigcup_{i=n}^{\infty}A_i</math>.

===הלמה הראשונה של בורל-קנטלי===

אם מתקיים כי <math>\sum_{i=1}^{\infty}\mathbb{P}\left(A_i\right) < \infty</math>, אז <math>\mathbb{P}\left(\limsup_{i}\left(A_i\right)\right) = 0</math>

===הלמה השנייה של בורל-קנטלי===

נניח כי המאורעות כולם בלתי-תלויים.,...,A_{i_{k}}</math>, מתקיים כי <math>\mathbb{P}\left(X_{i_{1}} \in A_{i_{1}},...,X_{i_{k}} \in A_{i_{k}}\right) = \mathbb{P}\left(X_{i_{1}} \in A_{i_{1}}\right)\cdot...\cdot\mathbb{P}\left(X_{i_{k}} \in A_{i_{k}}\right)</math>.}} אם מתקיים כי 
<math>\sum_{i=1}^{\infty}\mathbb{P}\left(A_i\right) = \infty</math>, אז <math>\mathbb{P}\left(\limsup_{i}A_i\right) = 1</math>.

נשים לב שמתוך הנחת אי התלות יחד עם התובנה כי המאורע <math>\limsup_{i}\left(A_i\right)</math> הוא מאורע זנב, נובע מחוק האפס-אחד של קולמוגורוב כי ההסתברות למאורע זה היא בהכרח 0 או 1. הלמה השנייה של בורל-קנטלי קובעת כי אם הטור הנ"ל מתבדר, הרי שההסתברות למאורע זה היא 0.

הערה: למעשה ניתן להחליש את דרישת אי התלות ולדרוש אי-תלות בזוגות בלבד. כלומר, שכל זוג של מאורעות מתוך האוסף הוא בלתי-תלוי.

===הלמה של בורל-קנטלי לסדרה עולה של מאורעות===

נניח כי סדרת המאורעות עולה, כלומר <math>A_1 \subset A_2 \subset A_3 \subset ...</math>. נשים לב כי במקרה זה, <math>\limsup_i\left(A_i\right) = \left\{\exists_j, A_j \text{ occures} \right\}</math>. אזי הסתברותו של מאורע זה היא 1, אם ורק אם קיימת סדרה עולה ממש של אינדקסים <math>\left\{i_k\right\}_{k=1}^{\infty}</math> שעבורה <math>\sum_{k=1}^{\infty}\mathbb{P}\left(A_{i_{k+1}} \mid A_{i_{k}}^{c}\right) = \infty</math>.

==הכרחיות דרישת אי התלות בלמה השנייה==

הלמה השנייה של בורל-קנטלי משלימה את הלמה הראשונה בכך שהיא מוכיחה את הכיוון ההפוך, אלא שהיא חלה רק כאשר המאורעות בלתי-תלויים. אכן, אם המאורעות תלויים הטענה אינה נכונה, כפי שמראה הדוגמה הנגדית הבאה.

נתבונן במאורעות <math>A_n = \left[0,\frac{1}{n}\right]</math> במרחב ההסתברות של ההתפלגות האחידה על <math>\left[0,1\right]</math>. מאורעות אלה תלויים כמובן, שכן <math>\ A_i</math> גורר את <math>\ A_j</math> לכל <math>i<j</math>. ואכן, למרות שמתקיים <math>\sum_{i=1}^{\infty}\mathbb{P}\left(A_i\right) = \sum_{i=1}^{\infty}\frac{1}{i} = \infty</math>, עדיין <math>\mathbb{P}\left(\limsup_i\left(A_i\right)\right) = \mathbb{P}\left(\left\{0\right\}\right) = 0</math>.

==ראו גם==
* משפט הקוף המקליד - מקרה פרטי של הלמה של בורל קנטלי
* מספר נורמלי

==הערות שוליים==

בורל-קנטלי
גשר האקדמיה

הגשר - מבט לכיוון צפון מזרח.
מנעולים כקמעות אהבה על מעקה הגשר
גשר האקדמיה (איטלקית: Ponte dell'Accademia) הוא אחד מארבעת הגשרים החוצים את התעלה הגדולה בוונציה שבאיטליה. הגשר נקרא על שם גלריית האקדמיה שנמצאת ברובע דורסודורו של העיר, ומקשר בין רובע דורסודורו לבין רובע סן מרקו.

היוזמה להקמת הגשר הועלתה לראשונה בשנת 1488. בשנת 1854 נבנה גשר מפלדה שתוכנן על ידי אלפרד נוויל. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 הוא פורק. ב-1933 נבנה גשר מעץ.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20110522212137/http://en.broer.no/bro/index.php?ID=18 מידע על הגשר ותמונות], באתר broer.no

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אקדמיה, גשר ה-
שמפיין

הכנסייה הפרסבייטריינית הראשונה, שהוקמה ב-1850, היא העתיקה בעיר
שמפיין (באנגלית: Champaign) היא עיר במחוז שמפיין במדינת אילינוי שבארצות הברית.
העיר ממוקמת 217 ק"מ דרומית לשיקגו, 200 ק"מ מערבית לאינדיאנפוליס, אינדיאנה, ו- 286 ק"מ צפונית מזרחית לסנט לואיס, מיזורי.

אף על פי שהיא מוקפת באזורים חקלאיים, מוכרת העיר בעיקר בזכות אוניברסיטת אילינוי היושבת בשטחה ובשטח העיר הגובלת עמה - אורבנה. הודות לאוניברסיטה ולמספר חברות היי-טק מובילות, העיר מוכרת כציון דרך חשוב בערבת הסיליקון. משרדיהן של 7 חברות ממדד Fortune 500 ממוקמים בעיר.

מרשם התושבים העירוני משנת 2007 הראה כי בעיר גרים 75,254 תושבים. ראש העיר הוא ג'רלד שווייגרט.

==היסטוריה==
שמפיין נוסדה ב-1855, כאשר חברת הרכבת של מרכז אילינוי הניחה את פסי הרכבת ממערב לאורבנה. שמה המקורי של העיר היה "אורבנה המערבית", אך השם שונה כאשר קיבלה העיר את הצ'ארטר הרשמי ב-1860. שם העיר והמחוז נקראו על שם מחוז שמפיין באוהיו.

ב־22 בספטמבר 1985, נערך בשמפיין מופע פארם-אייד באצטדיון הזיכרון של אוניברסיטת אילינוי. המופע משך קהל של 80,000 איש אשר תרמו למעלה מ-7 מיליון דולר למשפחות חקלאיות אמריקאיות.

==גאוגרפיה==
שטחה של שמפיין כ-44 קמ"ר, מתוכם 0.1 קמ"ר של שטח ימי. שמפיין גובלת בעיר אורבנה. על קו הגבול בין שתי הערים ניצב הקמפוס הראשי של אוניברסיטת אילינוי. שתי הערים וסאבוי מרכיבות יחד את מטרופולין שמפיין-אורבנה.

==דמוגרפיה==
לפי מרשם התושבים של שנת 2000, אוכלוסיית העיר מנתה 67,518 תושבים. מרשם התושבים העירוני שנערך ב־2007 הראה גידול באוכלוסייה ל-75,254 תושבים.

==יהודים בשמפיין==
===קהילת הסטודנטים היהודיים===
אוכלוסיית הסטודנטים היהודיים באוניברסיטת אילינוי מוערכת בכ-4,000 סטודנטים. הסטודנטים פעילים בארגונים היהודיים הילל (הראשון בעולם שהוקם ב-1923 וחב"ד בקמפוס. כמו כן ישנן חמש אחוות יהודיות בעיר (AEPi, AEPHi, ZBT, SDT, SAM). במגורי הסטודנטים באולם אלן (Allen Hall) יש מטבח כשר.
במסגרת הפעילות הפרו-ישראלית בקמפוס עובד בהילל שליח של הסוכנות היהודית וקיימים נציגים של ארגוני סטאנד ווית' אס, הגשמה, ופרויקט מסע.

===הקהילה היהודית בשמפיין===
הקהילה היהודית בשמפיין מונה כ-2,500 נפש. בית הכנסת היחיד בעיר הוא סיני טמפל הרפורמי היושב ברחוב וינדזור בעיר.
עם זאת, מספר חברי קהילה מעדיפים להתפלל בהלל או בבית חב"ד המקומיים המשרתים בעיקר את הסטודנטים היהודים בקמפוס.
לקהילה יש בית ספר יהודי בימי ראשון אשר רובו מועבר על ידי סטודנטים יהודים משיקגו שלומדים בקמפוס בעיר.
הפדרציה היהודית של אורבנה-שמפיין יושבת ברחוב מזרח ג'ון 503, בבניין ההלל המקומי ומציעה מגוון שירותי תמיכה לחברי הקהילה. הפדרציה תרמה רבות לפרויקטים קהילתיים באשקלון כמו גם למגן דוד אדום ובינה.

===הקהילה הישראלית בשמפיין===
בשמפיין חיים כשלוש מאות ישראלים. חלקם עובדי חברת אמדוקס הפועלת במקום וחלקם חברי פקולטה ואנשי צוות של האוניברסיטה. הקהילה הישראלית מקיימת מדי שנה טקסי יום הזיכרון ויום העצמאות.
בשנת 2010 התקיימו טקסי יום הזיכרון ויום העצמאות במשותף בין קהילת הישראלים, הקהילה היהודית באורבנה-שמפיין וקהילת הסטודנטים היהודיים.

==תחבורה==

==אתרים בולטים==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אילינוי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1855
*
חלף

חִלְף (בערבית: حلف قبلي) הוא מונח המתאר קונפדרציה של מספר שבטים, מדיניות שהייתה נפוצה בחצי האי ערב בתקופה הטרום אסלאמית.

החיים במדבריות חצי האי ערב היו קשים מאוד ושבט יחיד התקשה לשרוד לבדו. לכן מדי פעם היו מספר שבטים מתאחדים ביחד וכורתים ברית. הברית הייתה יכולה להיות מבוססת על אינטרסים כלכליים משותפים כמו סיוע הדדי במסחר, או על אינטרס ביטחוני כמו אויב משותף. קונפדרציית השבטים המאוגדים בחלף נקראה בשם המיוחד לה, בדרך כלל על שם אב קדמון משותף.

סיבה נוספת לקיום קונפדרציה הייתה רצונו של שבט חלש יותר לקבל חסות משבט חזק ובעל השפעה. בגלל שינויים פנימיים במבנה השבטים, במסחר ובעוצמתם, הבריתות האלה לא היו קבועות ולא נמשכו תקופות ארוכות.

כאשר מוחמד עלה לשלטון בעיר מדינה וניסח את עקרונות האסלאם, הוא קבע כי כל המוסלמים הם אומה אחת ואסר על חלף. הוא טען כי אין צורך בבריתות בין שבטים, משום שאין יותר שבטים באסלאם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערב הסעודית: היסטוריה
קטגוריה:אסלאם
סיפאהים

סיפאהים במאה ה-17
הסיפּאהים היו חיל הפרשים העות'מאני ואחד המעמדות החברתיים החשובים באימפריה העות'מאנית עד הקמת היניצ'רים.

בימיה הראשונים של האימפריה העות'מאנית היה מבוסס הצבא על מתנדבים שחיו מהשלל. הצבא היה קטן ונייד. הלוחמים העות'מאניים פעלו מתוך להט הפשיטות (ע'זו).

כבר בימי הסולטאן אורהן הראשון הוחלט למסד את הצבא. הוקם חיל הסיפאהים והוא נהפך במהרה לכוח המרכזי בצבא העות'מאני.

הצבא הסיפאהי היה צבא מילואים ולא צבא סדיר. הפרשים קיבלו כשכר לשירותם הצבאי חלקת אדמה (טימאר). הם עיבדו את הקרקע ורק בשעת הצורך היו אחראים להביא לקרב מספר מסוים של חיילים מהשטח שברשותם. החיילים צוידו בנשק, במזון ובסוסים על ידי בעל הטימאר.

הסיפאהים הובילו את הכיבושים הנרחבים של האימפריה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חיל הפרשים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: צבא וביטחון
קטגוריה:מילים וביטויים בטורקית
חדית' ע'דיר ח'ום

מוחמד ממנה את עלי ליורשו ליד ע'דיר ח'ם - איור משנת 1308 או 1309 לספרו של אל-בירוני "ההיסטוריה של עמי קדם"
עַ'דִיר ח'וּם (ערבית: غدير خم, תעתיק מדויק: עַ'דִיר חֻ'ם, נהגה לפעמים רק ר'דיר או ר'אדיר) הוא שמו של חדית' מפורסם באסלאם הקובע, על פי טענת השיעים, כי יורשי מוחמד צריכים להיות עלי בן אבי טאלב וצאצאיו.

החדית' מספר שכאשר מוחמד ועלי טיילו באזור מכה יחד עם עוד מספר מוסלמים הם עצרו לנוח ליד מעיין מים חמים. שם אמר מוחמד: "מי שמכיר בי כמַוולַא צריך להכיר בעלי כמַוולַא" (من كنتُ مولاه فعلي مولاه). למילה "מוולא" יש שני פירושים: חבר, ואדון. הסונים מפרשים את המילה כ"חבר", והשיעים – כ"אדון". לטענת השיעים, זוהי ההוכחה הדתית לכך שעלי וצאצאיו צריכים להנהיג את המדינה המוסלמית. לעומת זאת טוענים הסונים כי מדובר בהוכחה לידידותם של מוחמד ועלי ותו לא. 

השיעים טוענים כי הכרזת מוחמד באירוע עד'יר ח'ום לא כובדה, ולכן השלטון על המדינה המוסלמית נלקח מעלי בזדון. זהו מקור הפילוג בין הסונים והשיעים עד היום.

השיעים והעלווים חוגגים ב-18 בד'ו אל-חיג'ה את "עיד אל-ע'דיר" (חג ע'דיר) לזכר האירוע המסופר בחדית'<ref></ref>.

==ניתוח האירוע מבחינה שיעית==
לאירוע ע'דיר ח'ום חשיבות רבה במסורת השיעית. השיעים טוענים שמוחמד הסביר שראוי שעלי יירש אותו כשהחזיק את ידו מעלה באירוע ע'דיר ח'ום והכריז עליו כאדם קרוב. 

לפי האימאם האמריקני השיעי מוחמד באקיר קאזוויני, נביא האסלאם מוחמד לקח 100,000 מוסלמים לע'דיר ח'ום מיד לאחר החאג', כשהם עייפים מהחאג', למשך שלושה ימים, ובשלב מסוים באירוע זה כשמוחמד נאם הרים את ידו של עלי אבן אבי טאלב והכריז עליו כ"מוולא" (מילה שיכולה להתפרש הן כחבר והן כמנהיג). לדעתו של באקיר קאזוויני, משום שמוחמד עשה זאת הדבר מעיד שעלי היה האדם הראוי לרשת אותו; ואפילו אם כשאמר "מוולא" התכוון רק לידיד, זה עדיין כבוד שלא זכה לו אף אחד מהסחאבה, ולכן על המוסלמים לקבל את עלי כיורש.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוק אסלאמי
מוהאג'רון

מוהאג'רון (בערבית: مهاجرون - מהגרים, תעתיק מדויק מערבית: "מהאג'רון") הוא כינויה של הקבוצה שיצאה עם מוחמד ממכה והתיישבה יחד איתו בעיר מדינה במסגרת ההג'רה בשנת 622.

חברי קבוצה זו נחשבים לחסידיו הראשונים של מוחמד, ויש להם גם הילה דתית מפני שהאמינו במוחמד בשעתו הקשה ביותר. על פי המסורת, הם החליטו להצטרף למוחמד על אף הסיכון הפיזי, החברתי והכלכלי שהיה בהצטרפות לקבוצה נרדפת. הם התנתקו מבני משפחתם, היגרו למדינה, ושם חברו לאנצאר, אחיהם לאמונה תושבי מדינה. שתי הקבוצות האלו, של המהגרים ממכה ושל התומכים ממדינה, יצרו יחד את האומה האסלאמית הצעירה. 

לאחר מות מוחמד נקבע כי הקריטריון המרכזי לבחינת המעמד של אדם בחברה המוסלמית יהיה הוותק שלו באסלאם: ככל שאדם קיבל עליו את האסלאם מוקדם יותר, כך זכה למעמד גבוה יותר. מכאן שהמוהאג'רון היו בעלי הייחוס הגבוה ביותר בחברה המוסלמית בראשיתה.

את העיקרון הזה קבע אבו בכר, חתנו של מוחמד ומוהאג'ר בעצמו. עם מותו של מוחמד, רצו בני האנצאר, מאמיניו שהצטרפו אל מוחמד במדינה, לבחור יורש למוחמד מקרבם. כנגדם, טען אבו בכר שאומנם האנצאר היו מסייעיו של מוחמד וסיפקו לו מקום מקלט, ולפיכך מגיע להם מקום של כבוד באומה האסלאמית, אך הזכאות לרשת את מוחמד מגיעה למהאג'רון, משום שהיו הראשונים לעבוד את אללה ולהאמין במוחמד כשליחו, ומשום שהם אלו שסבלו יחד איתו את הנידוי והרדיפות. 

ארבעת הח'ליפים הראשונים היו כולם מבני המוהאג'רון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דמויות וקבוצות באסלאם
גשר החוקה

גשר החוקה (באיטלקית: Ponte della Costituzione) הוא הגשר הרביעי החוצה את התעלה הגדולה בוונציה שבאיטליה. הגשר תוכנן על ידי האדריכל סנטיאגו קלטרווה ומכונה על שמו "גשר קלטרווה". הגשר הוצב באתר בשנת 2007, עבודות הבנייה הושלמו בשנת 2008 והגשר נפתח לציבור ב-11 בספטמבר 2008.

==היסטוריה==
ביוני 1999 החליטה עיריית ונציה להקים גשר רביעי מעל התעלה הגדולה. בעקבות הליך ציבורי נבחר האדריכל סנטיאגו קלטרווה בנובמבר 1999 לתכנן את הגשר. הוא תכנן גשר שנבנה באתר אחר, והועבר בשלמותו לאתר הבנייה.

הגשר ניצב בנקודת מפתח מבחינת חשיבות תחבורתית בוונציה - במקום המקשר בין פיאצלה רומא (שבה נמצאים תחנת האוטובוסים המרכזית של ונציה ומגרשי החנייה של העיר) לבין תחנת ונציה סנטה לוצ'יה (תחנת הרכבת של ונציה). מרבית המבקרים בעיר עוברים דרך צומת דרכים זה בהגיעם אל העיר.

הגשר בנוי פלדת אל-חלד, וניצב על בסיס בטון. דופנות הגשר עשויות זכוכית.

אורכו של הגשר 79.62 מטרים ורוחבו משתנה בין 17.6 מטרים ל-9.38 מטרים. גובה הגשר 7.04 מטרים מעל התעלה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
החוקה
חוקה
קטגוריה:מחלוקות באיטליה
חוקה
גשר החירות (ונציה)

גשר החירות בצילום מאוטובוס הנוסע לעיר
גשר החירות (באיטלקית: Ponte della Libertà - "פונטה דלה ליברטה") הוא גשר באורך של 3,850 מטר, החוצה את לגונת ונציה, ומקשר בין העיר ונציה לעיר מסטרה.

הגשר תוכנן בשנת 1931 על ידי האדריכל אוגניו מיוצי ונחנך בשנת 1933 בנוכחות בניטו מוסוליני בשם "גשר ליטוריו" (Ponte Littorio). הגשר, בו שני מסלולים לכל כיוון, נבנה בצמוד לגשר הרכבת אל העיר (שהוקם בשנת 1846 וכלל שתי מסילות ברזל לכל כיוון), במטרה לאפשר הגעת כלי רכב לאיי ונציה. בתום מלחמת העולם השנייה שונה שמו של הגשר לשמו הנוכחי - "גשר החירות", לציון תום השלטון הפשיסטי באיטליה ושחרור העיר ונציה בפרט ואיטליה בכלל מהכיבוש הנאצי. 

הגשר מגיע לאי טרונקטו, שם נמצאים מגרשי החניה לכלי רכב, ומאפשר הגעת אוטובוסים לתחנת האוטובוסים המרכזית הנמצאת בפיאצלה רומא (Piazzale Roma). על הגשר שני מסלולים בכל כיוון, והוא נמצא בקצה המזרחי של הכביש הארצי SS11, המגיע מטורינו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

החירות
קטגוריה:סנטה קרוצ'ה (רובע)
גשר החירות (נובי סאד)

גשר החירות (בסרבית: Мост слободе - "מוסט סלובוד") הוא גשר מעוגן כבלים החוצה את נהר הדנובה בעיר נובי סאד שבסרביה.

הגשר הוקם בשנת 1981 אולם נהרס במהלך הפצצות נאט"ו ב-4 באפריל 1999. הגשר הוקם מחדש במימון האיחוד האירופי, בתכנונו של האדריכל ניקולה היידין ובעלות של 40 מיליון אירו ונפתח ב-7 באוקטובר 2005.

אורכו של המקטע המרכזי של הגשר 351 מטרים, אורכו הכולל 1,312 מטרים ורחבו 27.60 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100323074622/http://www.uns.ac.rs/sr/izleti/tvrdjava/mostovi.htm גשרי נובי סאד] 
* [https://web.archive.org/web/20070117190604/http://dbridges.fw.hu/ujvidek.html גשר נובי סאד] 
* [http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?ID=s0004791 תיאור הגשר באתר Structurae]

מבט על הגשר

קטגוריה:נובי סאד
חירות (נובי סאד)
קטגוריה:סרביה: גשרים
נוריאל רוביני

נוריאל רוביני
נוריאל רוביני (באנגלית: Nouriel Roubini; נולד ב-29 במרץ 1959) הוא כלכלן יהודי-אמריקאי, פרופסור לכלכלה בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת ניו יורק ויושב ראש מועצת המנהלים של חברת הייעוץ "RGE מוניטור" (רוביני גלובל אקונומיקס). רוביני נחשב לאחד מהכלכלנים הבודדים שחזו את משבר האשראי העולמי כבר ב-2004, ולנביא זעם לגבי הכלכלה העולמית.

==קורות חיים==
רוביני נולד באיסטנבול למשפחה יהודית ממוצא איראני. בהיותו בן שנתיים עברה משפחתו לטהראן ושנה אחר כך עלתה לישראל. כשהיה בן חמש עזבה משפחתו לאיטליה. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בוקוני במילאנו. וקיבל תואר דוקטור לכלכלה בינלאומית באוניברסיטת הרווארד ב-1988.

בשנות ה-90 שילב רוביני הוראה באוניברסיטת ייל ובאוניברסיטת ניו יורק עם מחקר אקדמי ובמקביל עבד בקרן המטבע הבינלאומית, הבנק הפדרלי, הבנק העולמי ובנק ישראל.
ברוב שנים אלו עסק בחקר משברים בכלכלות השווקים המתעוררים בארצות מזרח אסיה ובדרום אמריקה.
ב-1998 החל לעבוד עם ממשלו של ביל קלינטון. תחילה ככלכלן בכיר במועצת היועצים הכלכליים לנשיא ארצות הברית ובהמשך כיועץ בכיר לטימותי גייטנר שהיה אז תת-שר לעניינים בינלאומיים במחלקת האוצר של ארצות הברית. ב-2001 שב לעבוד במסגרת קרן המטבע הבינלאומית כחוקר אורח והתמקד במשבר החריף שעברה כלכלת ארגנטינה. בעקבות ניסיונו זה כתב, יחד עם עמיתו בראד סטצר, את הספר Bailouts or Bail-ins? העוסק בחילוץ כלכלות ממשבר. ב-2004 פתח את חברת הייעוץ הכלכלי RGE Monitor.

== חיזוי משבר האשראי העולמי ==
ניסיונו של רוביני בעבודה עם כלכלות כושלות באסיה ומרכז אמריקה סייע לו בחיזוי המשבר, וכדבריו: "חקרתי שווקים מתעוררים במשך 20 שנה וראיתי בארצות הברית את אותם סימני משבר שראיתי בהם. סימנים שאמרו שאנו נמצאים בבועת אשראי גדולה".
רוביני בדק מדינות כמו מקסיקו, תאילנד, וקוריאה הדרומית, והגיע למסקנה כי המשותף לכולן הוא ההתבססות על גירעון גדול במאזן התשלומים ומימונו באמצעות הלוואות במטבע חוץ, וכן רגולציה רופפת על המערכת הבנקאית. מאוחר יותר הגיע למסקנה כי ארצות הברית, עם גירעון במאזן התשלומים של קרוב ל-800 מיליארד דולר, היא הבאה בתור.

על רקע זה אופיין רוביני בגישה פסימית לכלכלת העולם ולשוקי ההון הבינלאומיים כבר מספר שנים לפני פרוץ המשבר. בפברואר 2007 התעמת עם יעקב פרנקל, סגן יו"ר חברת הביטוח AIG ונגיד בנק ישראל לשעבר, באומרו כי הכלכלה העולמית עומדת לפני נחיתה קשה.
פרוץ משבר הסאבפריים באמצע 2007 והתאמתות תחזיותיו הקנו לרוביני מעמד-על בקרב החזאים הכלכליים. יוחסו לו אימרות כמו "זאת עלולה להיות תחילת הסוף של האימפריה האמריקאית". (אוגוסט 2008)

הוא המשיך לדבוק בעמדותיו האפוקליפטיות גם לאחר החרפת המשבר בספטמבר 2008, והחזיק בהן עד אמצע 2009. במרץ 2009 התבטא כי העליות בשוקי ההון העולמיים אינן אלא "ראלי של שוק דובי"

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://pages.stern.nyu.edu/~nroubini/ דף הבית של רוביני] באתר אוניברסיטת ניו יורק
* [http://www.nytimes.com/2008/08/17/magazine/17pessimist-t.html כתבה על פרופסור רוביני], אתר הניו יורק טיימס
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:עובדי קרן המטבע הבין-לאומית
קטגוריה:יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוקוני
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
האסל

האסל (באנגלית: Hustle) הוא שם קיבוצי למספר ריקודי דיסקו נפוצים ביותר בשנות השבעים של המאה העשרים.<ref></ref> כיום המונח משמש בעיקר לתיאור ריקוד זוגות נפוץ המזכיר ריקודי סווינג וסלסה, לעיתים מתייחסים לריקוד זה בשם "New York Hustle".<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחול
קטגוריה:דיסקו
תפיסה שגויה

תפיסה שגויה היא מושג מפתח בהוראת המדעים המתאר מצב בו המציאות נתפסת באופן שונה לחלוטין מן האופן בו רואים אותה המדענים.

==סיבות להתפתחות תפיסות שגויות==
תפיסות שגויות עשויות להתפתח מסיבות שונות:
* בשל נקודת תצפיתו של האדם על הטבע. למשל, התפיסה השגויה על פיה כדור הארץ שטוח וחסר תנועה.
* בשל שימוש לא נכון במושגים בחברה ובאמצעי התקשורת. למשל, התפיסה השגויה על פיה המושג דמיון משפחתי הוא, כביכול, מושג בגנטיקה, שמבהיר שאחים חייבים, לכאורה, להיראות דומים. בפועל, זהו מושג בפסיכולוגיה של התפיסה ובפילוסופיה של מושג ההגדרה.
* בשל דמיון, לכאורה, עם סוגיות שאינן רלוונטיות.
* בשל שגיאות הוראה, כמו ניסוחים דו משמעיים או תפיסה שגויה של המורה.

==דוגמאות נוספות==
* קיימת תפיסה שגויה שלפיה כיסוי כל עצם בשמיכה יחמם אותו. בפועל, כיסוי עצם בשמיכה יאט את הקצב שבו הטמפרטורה של העצם הולכת ומשתווה לטמפרטורה של החדר. כך שכיסוי עצם, שהטמפרטורה שלו שווה לזו של החדר, לא ישנה כלל את הטמפרטורה שלו וכיסוי עצם קר מהחדר יאט את התחממותו.
* קיימת תפיסה שגויה שלפיה מאוורר מקרר. למעשה, המאוורר יוצר משב רוח, שמאיצה את השוואת הטמפרטורות שתוארה לעיל, וכן מאיצה אידוי נוזלים מפניהם של עצמים רטובים (למשל, זיעה מגופו של אדם). אידוי זה גורם לקירור אותם עצמים. מעבר לכך, הפעולה החשמלית והמכנית של המאוורר תורמת במידה כלשהי לחימום סביבתו.

* קיימת תפיסה שגויה, שלפיה מקומות דרומיים תמיד חמים יותר מאלה שמצפון להם. למעשה, תלות הטמפרטורה הממוצעת בקו הרוחב אינה מונוטונית, ומדרום לקו המשווה המגמה הכללית מתהפכת. ארץ האש ואנטארקטיקה הן קרות.

== היכולת להתגבר על תפיסות שגויות במקצוע הפיזיקה ==
תפיסות שגויות בפיזיקה לצד חוסר הבנה במושגים פיזיקליים בסיסיים הם הגורם העיקרי לציונים נמוכים במקצוע זה למרות השקעתם הרבה של התלמידים (Halim, Yong & Meerah, 2014)<ref></ref>. מחקר זה בדק תפיסות שגויות אצל תלמידים במקצוע הפיזיקה והיכולת להתגבר עליהם. הנושא שנבדק הוא כוחות (חוקי ניוטון) במצב שיווי משקל. במסגרת מבחן ראשוני (לפני התערבות) התוצאות הראו כי לתלמידים היו בעיות בזיהוי כוחות. כתוצאה מכך, תוכננה התערבות הוראה לטובת שיפור יכולתם של התלמידים לזהות ולהכיר את הכוחות הקיימים עבור עצם במצב שיווי משקל. התערבות ההוראה מדגישה את המאפיינים הבסיסיים של וקטור הכוח, כלומר את הכיוון, הגודל, סוג ונקודת ההתחלה של הכוח. תוצאות המבחן שלאחר מכן הראו שהיכולת של התלמידים לצייר את וקטור הכוח השתפרו בצורה נכונה, למעט זיהוי נקודת ההתחלה של הכוח.

==קישורים חיצוניים==
*יונה כהן ומאירה מזור, [https://web.archive.org/web/20050907234023/http://bioteach.snunit.k12.il/upload/.webpage/shaguyyona.html תפיסות שגויות], אתר "סנונית"
*אבי בליזובסקי, [http://www.hayadan.org.il/misconcets-about-evolution-130805 תפיסות שגויות אודות האבולוציה], אתר "הידען"
==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכולוגיה חינוכית
קטגוריה:טעויות חשיבה
גשר הציצים

גשר הציצים (באיטלקית: Ponte delle Tette - "פונטה דה לה טטה") הוא גשר ברובע סן פולו של ונציה שבאיטליה.

את שמו קיבל הגשר בשנות ה-50 של המאה ה-15 בשל היותו במרכז "אזור החלונות האדומים" של ונציה, ובשל מספר הזונות הרב שהיו בסביבתו ועברו עליו. באותה עת היו מעודדים את הזונות לעמוד חשופות חזה. חלקן התבקשו לעשות זאת כדי להוכיח שאינן גברים בלבוש אישה, ואחרות אף קיבלו תשלום על מנת שיפתו ו"ירפאו" הומוסקסואלים (הומוסקסואליות הייתה עבירה שדינה מוות ברפובליקה של ונציה).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

הציצים
קטגוריה:זנות