OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'וליאן האף

ג'וליאן אלכסנדרה האף (באנגלית: Julianne Alexandra Hough; נולדה ב- 20 ביולי 1988) היא שחקנית, זמרת, ורקדנית אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
האף נולדה באורם שביוטה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-מורמונית, והיא האחות הצעירה במשפחה. נולדה למריאן ולברוס האף, אחותו של הכוראוגרף דרק האף. האימונים הפורמליים שלה החלו באולפני הבמה לאמנויות הבמה באורם, שם רקדה עם ג'וש מורילו, בין היתר, באולם הריקודים הלטיני; היא החלה לרקוד באופן תחרותי בגיל תשע. למדה באקדמיית לאס וגאס. ב-13 ביולי הכריזה האף בעמוד האינסטגרם שלה כי נישאה לשחקן ההוקי ברוקס לאיך.

== קריירה ==
=== קריירת ריקוד ===
האף השתתפה תוכנית "רוקדים עם כוכבים", ואף זכתה בה, וקיבלה מדליית זהב, דבר ההופך אותה לרקדנית המקצועית הצעירה ביותר שניצחה בתחרות. ומיד לאחר מכן הפכה לשופטת התחרות.

=== קריירת משחק ===
בשנת 2001 שיחקה האף בתפקיד הבכורה שלה בסרט "הארי פוטר ואבן החכמים", שם הופיעה בתפקיד שולי. ב-2010 הופיעה בדרמה המוזיקלית "בורלסק". התפקיד הראשי הראשון שלה היה ב-2011 כאשר שיחקה בדרמה המוזיקלית "פוטלוס" לצד מיילס טלר. ב-2012 נבחרה לככב בסרט "מקום מבטחים" לצד ג'וש דוהאמל, ובסרט המוזיקלי "רוק לנצח" לצד טום קרוז. באותה שנה, דיבבה בסרט "היפה והגלדיאטור" את לוסילה.

בשנת 2015 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט האימה "פנייה מסוכנת" <small>(אנ')</small>. 

בשנת 2016 גילמה את מרדית' בקומדיה "סבא בהפרעה" לצד זאק אפרון ורוברט דה נירו. באותה שנה השתתפה במחזמר המבוסס על הסרט המצליח "גריז" לצד ונסה הדג'נס, והתארחה בסדרה "ללא מילים". בשנת 2018 שיחק בסרט "גדול יותר", לצדו של טיילר הקלין בגילומו של ג'ו וידר. ג'וליאן ואחיה [[דרק האף]]

=== קריירת מוזיקה ===
השיר הראשון של האף יצא ב-2007 ונקרא "Will You Dance With Me". מיד לאחר מכן חתמה חוזה עם יוניברסל מיוזיק גרופ. כעבור שנה הוציאה את השיר "That Song In My Head" שזכה לאהדה גדולה בקרב המעריצים. לאחר הצלחה החליטה האף כי היא מפסיקה בקריירת המוזיקה ועוברת להתמקד בקריירת משחק וקולנוע.

=== קריירה טלוויזיונית ===
האף משמשת כשופטת בתוכנית הכישרונות אמריקן גוט טאלנט לאחר שינוי חלק משופטי התוכנית בעונת 2019. היא צפויה לחזור כמנחה לצד אלפונסו ריביירו במקום טיירה בנקס בעונה ה-32 של התוכנית רוקדים עם כוכבים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:רקדנים סלוניים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:רקדניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1988
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
ליבי שאף

ליבי שאף (באנגלית: Libby Schaaf; נולדה ב-12 בנובמבר 1965) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית. כיהנה כראש עיריית אוקלנד שבקליפורניה בשנים 2015–2023.

==ביוגרפיה==
שאף נולדה באוקלנד, בת למשפחה יהודית. למדה בתיכון סקייליין, סיימה תואר ראשון ברולינג קולג' שבפלורידה ותואר JD במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת לויולה מורימאונט שבלוס אנג'לס. בשנים 1992–1995 עבדה במשרד עורכי הדין Reed Smith LLP.

היא עזבה את המשרד לטובת ניהול פרויקט התנדבותי למען בתי ספר ציבוריים באוקלנד. שימשה ראש מטה יושב ראש מועצת העיר אוקלנד ועוזרת בכירה לראש העירייה ג'רי בראון, כמו כן עבדה בהנהלת נמל אוקלנד. ב-2010 נבחרה למועצת העיר אוקלנד.

ב-2014 נבחרה לראשות עיריית אוקלנד. לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית ביקרה את מדיניותו, בפרט בנושא ההגירה וכינתה אותו בריון. בפברואר 2018 פרסמה הודעה המזהירה שוהים בלתי חוקיים מפני פשיטה צפויה של רשות ההגירה והמכס הפדרלית. היא סיימה את כהונתה כראש העיר בינואר 2023, לאחר שתי תקופות הכהונה האפשריות. 
== חיים אישיים ==
שאף נשואה לסלווטורה ("סאל") פאהי ואם לשני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www2.oaklandnet.com/w/OAK052791 ביוגרפיה] באתר עיריית אוקלנד
* [https://apnews.com/0c2779aad0234a3086f19129d79495dd/look-oakland-mayor-libby-schaaf A look at Oakland Mayor Libby Schaaf], אסושיאייטד פרס

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקלנד (קליפורניה)
קטגוריה:ראשי עיריות בקליפורניה
קטגוריה:חברות המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:יהודים ראשי עיריות בארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא יהודי
קטגוריה:פוליטיקאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי מכללת רולינס
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת לויולה מרימאונט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לויולה מרימאונט
קטגוריה:אוקלנד (קליפורניה): אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
אליפות איטליה בכדורגל 1920/1921

אליפות איטליה בכדורגל 1920/1921 הייתה העונה ה-20 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-19 בנובמבר 1920 והסתיימו ב-24 ביולי 1921. 

בתחרות השתתפו 88 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

פרו ורצ'לי זכתה באליפות בפעם השישית בתולדות המועדון.
 
==מהלך התחרות==
===צפון איטליה===

בתחרות השתתפו 64 קבוצות.

* ליגוריה - בתחרות השתתפו 8 קבוצות. אנדראה דוריה וגנואה העפילו להמשך התחרות.
* פיימונט - בתחרות השתתפו 12 קבוצות שהתחרו ב-2 בתים. נוברה, טורינו, אלכסנדריה ופרו ורצ'לי העפילו להמשך התחרות. קזאלה ויו.ס. טורינו התחרו על הכרטיס הנוסף ויו.ס. טורינו העפילה.
* לומברדיה - בתחרות השתתפו 24 קבוצות. תחילה התקיימו משחקים ב-6 בתים. בהמשך מנצחי הבתים התחרו בבית העלייה. לניאנו, אינטר מילאנו, יו.ס. מילאנו ומילאן העפילו להמשך התחרות. 
* ונטו - בתחרות השתתפו 8 קובצות. הלאס ורונה ופדואה העפילו להמשך התחרות. 
* אמיליה רומאניה - בתחרות השתתפו 10 קבוצות. מודנה, מנטובה ובולוניה העפילה להמשך התחרות.

16 קבוצות העפילו לשלב חצי הגמר בו הם התחרו ב-4 בתים. משלב זה היו צריכים להמשיך 4 קבוצות, אומנם מכיוון שטורינו ולניאנו פרשו, שלב סיום כלל שלוש קבוצות בלבד.

===דרום ומרכז איטליה===
* לאציו - התחרות התקיימה בהשתתפות 8 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. פורטיטודה רומא ולאציו עלו לשלב השני.
* טוסקנה - התחרות התקיימה בהשתתפות 7 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. פיזה וליבורנו עלו לשלב השני.
* קמפניה - התחרות התקיימה בהשתתפות 8 קבוצות. נאפולי ובניולסה עלו לשלב השני.

קבוצות שעלו לשלב השני חולקו ל-2 בתים בהם בנערכו משחקים בשיטת משחק בית ומשחק חוץ.

בסיום ליבורנו נפגשה עם פיזה והפסידה 1−0.

===משחק הגמר===
המשחק נערך ב-24 ביולי בבולוניה, פרו ורצ'לי ניצחה את פיזה 2−1 וזכתה באליפות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tablesi/italhist98-25.html#21 נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות באליפות איטליה בכדורגל
אמיר מוטאפצ'יץ'

אמיר מוטפצ'יץ (בבוסנית: Emir Mutapčić; נולד ב-27 במאי 1960) הוא כדורסלן עבר בוסני, ומאמן כדורסל בהווה.

==ביוגרפיה==
אמיר מוטאפצ'יץ' נולד בעיר זניצה, בעבר חלק מיוגוסלביה, וכיום בבוסניה והרצגובינה. מוטאפצ'י'ץ המכונה "מוקי" שיחק בקבוצת הכדורסל בוסנה סרייבו בשנים 1979–1989. הוא היה חלק מנבחרת יוגוסלביה בכדורסל בשנים 1984–1986, והשתתף איתה במשחקי אולימפיאדת לוס אנג'לס, בה כיכבו דראז'ן פטרוביץ' ודראזן דליפגיץ'. הנבחרת זכתה במדליית הארד, ומוטאפצ'יץ' קלע 4.6 נקודות בממוצע למשחק. ב-1986 השתתף באליפות העולם שנערכה בספרד ותרם 5.8 נקודות בממוצע למשחק, בנבחרת שזכתה במקום השלישי ובמדליית הארד.

ב-1989 חתם בהפועל ירושלים תחת המאמן היוגוסלבי פארוק קולאנוביץ'. הוא שיחק בקבוצה עד לשנת 1991 וסייע לה להתבסס בצמרת הליגה. בשנים 1991–1993 הוא שיחק באלבה ברלין הגרמנית. לאחר מכן שיחק בליכטרפלד מגרמניה.

==כמאמן==
מוטאפצ'יץ' אימן את נבחרת בוסניה והרצגובינה. בשנים 1998–2000 הוא אימן בקבוצת ליכטרפלד מגרמניה בה שיחק קודם לכן, ובשנים 2000–2005 אימן את אלבה ברלין. תחילה היה עוזר מאמן, וב-2001 החל לשמש כמאמן ראשי. זכה עם אלבה בשלוש אליפויות גרמניה, ובשני גביעי המדינה. ב-2005 פוטר מתפקידו לאחר כישלון בגביע יול"ב ובליגה המקומית. ב-2004 במקביל לתפקידו בברלין, הוא אימן בשנית את נבחרת בוסניה והרצגובינה. בשנים 2005–2008 אימן את נבחרת גרמניה עד גיל 20, ובשנים 2006–2009 אימן במקביל לאימון בנבחרת, את קבוצת בראונשוויג מגרמניה.

בשנת 2010 החל לאמן את ולוצלאווק מפולין למשך שתי עונות. בשנת 2014 שימש בתפקיד מאמן נבחרת גרמניה, ומשנת 2013 הוא משמש כעוזר מאמן בבאיירן מינכן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים בוסנים
קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורסלני בוסנה סרייבו
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני אלבה ברלין
קטגוריה:ילידי 1960
אליפות איטליה בכדורגל 1921/1922 (CCI)

אליפות איטליה בכדורגל 1921/1922 הייתה העונה הראשונה של התחרות שאורגנה על ידי איגוד הכדורגל האיטלקי. המשחקים החלו ב-2 באוקטובר 1921 והסתיימו ב-18 ביוני 1922. בעקבות כך שבעונת 1920/1921 השתתפו מעל ל-80 קבוצות, הקבוצות החזקות דרשו להקטין מספק קבוצות שמשתתפים בתחרות. הקבוצות האחרות התנגדו לכך מחשש לעתידם. ראשי התאחדות הכדורגל האיטלקית הכינו מתווה לשינוי, אך הוא לא זכה לרוב בהצבעה שמוסדות הארגון. כתוצאה מכך, רוב הקבוצות החזקות פרשו מהארגון והקימו ארגון חליפי. לאור כך, בעונת 1921/1922 התקיימו שתי תחרויות "אליפות" במקביל: אחת היא הליגה הנ"ל של איגוד הכדורגל האיטלקי (ליגת הCCI) והשנייה היא ליגה של התאחדות הכדורגל האיטלקית (ליגת הFIGC). לאחר סוף העונה הנושא סודר, מספר הקבוצות בתחרות הוקטן ו"איגוד הכדורגל האיטלקי" פורק לאחר שנה.

בתחרות השתתפו 58 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

פרו ורצ'לי זכתה באליפות בפעם השביעית בתולדות המועדון.

==מהלך התחרות==
===צפון איטליה===
בתחרות השתתפו 24 קבוצות.

הקבוצות אורגנו ב-2 בתים, 12 קבוצות בכל בית. המשחקים נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. מנצחי הבתים נפגשו במפגש כפול לקביעת הקבוצה שתעלה לגמר ארצי.

פרו ורצ'לי (אלופת בית א') נפגשה עם גנואה (אלופת בית ב') בסדרת הגמר הצפוני וניצחה בסיכום 0:0 ו-2:1.

===דרום איטליה===
שלב ראשון: חלוקה לבתים
*לאציו – התחרות התקיימה בהשתתפות 9 קבוצות בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. פורטיטודו רומא זכתה באליפות המחוז.
*מארקה – התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות שוחלקו ל-2 בתים ששוחקו בשיטת משחקי בית-חוץ. אנקוניטאנה אלופת המחוז.
*סיציליה התחרות התקיימה בהשתתפות 6 קבוצות בבית אחד ששוחק בשיטת משחקי בית-חוץ. פלרמו עלתה לשלב השני.
*קמפניה – התחרות התקיימה בהשתתפות 7 קבוצות בבית אחד ששוחק בשיטת משחקי בית-חוץ. פוטאולנה עלתה לשלב השני.
*פוליה – התחרות התקיימה בהשתתפות 4 קבוצות בבית אחד בשיטת משחקי בית-חוץ. אודקה טרנטו עלתה לשלב השני.

שלב שני: משחקי הגמר

בשלב זה התבצעו משחקי נוקאאוט בין אלופות המחוז מהשלב הקודם.

בסיבוב הראשון:
* פוטאולנה ניצחה את אנקוניטאנה 0–3.
* אודקה טרנטו ניצחה את פלרמו 0–1.

בסיבוב השני:
* פורטיטודו רומא ניצחה את אודרה טרנטו 4–9.

בסיבוב השלישי:
* פורטיטודו רומא ניצחה את פוטאולנה 0–2 – ועלתה לשלב הגמר הארצי.

===הגמר הארצי===
משחקי הגמר נערכו ב-11 ביוני וב-18 ביוני, בו ניצחה פרו ורצ'לי (אלופת מחוז צפון) את פורטיטודו רומא (אלופת מחוז דרום), בתוצאות 3:0 ו-5:2 וזכתה באליפות איטליה הארצית של איגוד הכדורגל האיטלקי.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.rsssf.com/tablesi/italhist98-25.html#22 נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות באליפות איטליה בכדורגל
שמואל להיס

<big>שמואל להיס</big>{{ש}}{{תמונה להחלפה}}

שמואל לָהִיס (18 בנובמבר 1926 – 5 במרץ 2019) היה עורך דין ישראלי, שכיהן כמנכ"ל הסוכנות היהודית. הורשע על חלקו בטבח חולא (1948), שאירע בעת היותו סמ"פ בחטיבת כרמלי במלחמת העצמאות, ונחון על ידי הנשיא יצחק בן-צבי בשנת 1955.

==ביוגרפיה==
במלחמת העצמאות היה להיס סמ"פ בגדוד 22 של חטיבת כרמלי. ב-23 ביוני 1948 נמנה עם שומריהם של עצורים במחנה יונה, מרביתם עולי אלטלנה. במהלך פעילות זו פצע בירייה את אחד העצורים. הפרקליטות הצבאית הגיעה למסקנה שלהיס ירה בחוסר זהירות ויש להאשימו בפציעה שלא כחוק.

בהמשך המלחמה מונה למפקד פלוגה בגדוד 22, בדרגת סגן ראשון, והיה אחד מהאחראים לטבח חולא. סמג"ד בחטיבה, דב ירמיה, גילה זאת, ולהיס טען בפניו כי הייתה זו נקמתו על רצח חברו הטוב ביותר בטבח בית הזיקוק בחיפה. בעקבות כך החליף אותו ירמיה. להיס הועמד לדין בבית דין צבאי באשמת רצח של אנשים אחדים. במשפטו טען שהפשע בוצע מחוץ לגבולות ישראל, ולכן הדין הישראלי אינו חל עליו. בית הדין הצבאי דחה טענה זו, אבל אִפשר דחייה במשפט על מנת לאפשר עתירה לבג"ץ. בדיון בבג"ץ טענה המדינה כי אין לבג"ץ סמכות לפרש את החוק הצבאי. בפברואר 1949 דחה בג"ץ את הטענה של להיס ואת טענת הממשלה, ואפשר למשפט להמשיך. להיס הואשם שב-31 באוקטובר רצח 18 אנשים, ולמחרת רצח 15 אנשים. הוא זוכה מחמת הספק מהאשמה הראשונה, אך הורשע באשמה השנייה ונדון לשבע שנות מאסר. להיס ערער על ההרשעה ועל העונש בפני בית הדין הצבאי העליון שבראשות האלוף איתן אבישר. בית הדין הותיר את ההרשעה בעינה, אך הפחית את העונש לשנת מאסר אחת, שאותה ריצה במעצר פתוח במחנה פיקוד הצפון. בג' באייר ה'תש"י (יום העצמאות) ביטל נשיא המדינה, חיים ויצמן, את העונש שהוטל על להיס.

ב-1955 קיבל להיס חנינה בדיעבד מנשיא המדינה יצחק בן-צבי. במהלך השנים שינה להיס את גרסתו לגבי מה שהתרחש בטבח חולא, כדי להצדיק את מעשיו, ובריאיון איתו מ-2010 טען טענות המנוגדות לאירועים שפורטו בכתב האישום. לדבריו התרחש כביכול קרב קשה לכיבוש הכפר, והטבח לא בוצע על ידי חטיבת כרמלי אלא על ידי חיילים מחטיבה אחרת.

== קריירה ==
להיס הוסמך לעורך דין, ושימש נציג הגזברות ונציג מנהלת הסוכנות היהודית בארצות הברית. בראשית שנת 1978 מונה למנכ"ל הסוכנות היהודית.

ב-1979 הציע שיום שחרור ירושלים ייקבע בחוק כ"יום ירושלים".

בשנת 1980 התבקש לאסוף מידע על ממדי ההגירה מישראל לארצות הברית. הדו"ח של להיס העריך שבין 300,000 ל-500,000 ישראלים חיים בארצות הברית כאשר רובם מרוכזים בניו יורק ובלוס אנג'לס. בשנת 1981 התפטר מתפקידו בעקבות ביקורתו על ממדי הירידה מהארץ אותה חשף בדו"ח ובעקבות סכסוך עם אריה דולצ'ין.

== פרסים ==
* בשנת 1989 זכה בפרס יושב-ראש הכנסת לאיכות החיים על "הגברת העלייה, מניעת הירידה והקלת הקליטה".

== חיים אישיים ==
נפטר ב-5 במרץ 2019 ונטמן בבית הקברות שדה יהושע בחיפה. הותיר בת זוג, פרופ' לאה ביידר, ושתי בנות.

==לקריאה נוספת==
* ר. [רפל] ברקן, "המקרה המוזר של שמואל להיס", על המשמר, 3 במרץ 1978.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי הסוכנות היהודית
קטגוריה:זוכי פרס יו"ר הכנסת
קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראלים שקיבלו חנינה
קטגוריה:מורשעים בפשעי מלחמה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:חיילי חטיבת כרמלי במלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
אמא רוסיה

אנדרטת המלחמה בפארק טרפטו]]
אמא רוסיה (Матушка-Русь, נהגה מָטוּשְקָא-רוּס) היא האנשה של המדינה רוסיה, כחלק מהמסורת של האנשת מדינות. האנשה זו הייתה קיימת כבר מתקופת ימי הביניים, שהתבטאה בהאנשת רוסיה כדמות נשית ואמהית. 

אמא רוסיה (לצד האנשה נפוצה נוספת של רוסיה: "אמא מולדת (ברוסית: Родина-мать, רוֹדִּינָא-מָאט) הייתה ההאנשה הנפוצה ביותר של רוסיה.

== שימוש ==
במהלך מהפכת אוקטובר ומלחמת האזרחים הרוסית, שימשה ההאנשה בעיקר את התומכים בלבנים במהלך המלחמה. ההאנשה הוצגה כנלחמת בבוגדים הבולשביקים, אשר תוארו ככאלה שתוקפים את "אמא רוסיה" מבפנים. 

== פסלים ==
במהלך התקופה הסובייטית הוקמו פסלים רבים אשר מייצגים את ההאנשה של "אמא רוסיה". רוב הפסלים הוקמו על מנת להנציח את מלחמת המולדת הגדולה. בין הפסלים ניתן למנות את: 
* אמא מולדת (וולגוגרד): פסל על גבעת מאמייב בעיר וולגוגרד שברוסיה, המנציח את קרב סטלינגרד. הפסל מציג דמות נשית (המייצגת את רוסיה), נושאת חרב וקוראת לנוכחים לקום להגנת המולדת.
* אמא מולדת (קייב): פסל ענק השוכן בקייב, בירת אוקראינה. הפסל המייצג את דמותה של המולדת, ניצב על גבעה הצופה אל נהר דנייפר, דרומית-מזרחית למרכז העיר, והוא חלק ממוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה השוכן מתחתיו ולמרגלותיו.
* אמא מולדת (סנט פטרבורג): פסל אשר שוכן בבית הקברות פיסקריובסקויה לזכר הנופלים, אשר מנציח את הנופלים של העיר במלחמת העולם השנייה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:האנשת מדינות
קטגוריה:רוסיה: סמלים לאומיים
נמל התעופה הבין-לאומי קיגאלי

נמל התעופה הבין-לאומי קיגאלי, המוכר בעבר בשם נמל התעופה הבין-לאומי גרגואר קאייבנדה, הוא נמל תעופה בין-לאומי המשרת את קיגאלי, בירת רואנדה. הנמל משמש כשער אווירי עיקרי לכל היעדים ברואנדה. הנמל ממוקם כ-5 ק"מ מרובע העסקים של העיר קיגאלי. ביוני 2017 החלו עבודות לבניית נמל תעופה חדש לקיגאלי אשר יוכל לאכלס עד 1.7 מיליון נוסעים בשנה, גם הנמל החדש יכלול רק מסלול טיסה אחד.

בשדה פועלות 8 חברות תעופה ביניהן: בראסלס איירליינס, אתיופיאן איירליינס, טורקיש איירליינס, KLM, ורואנדאייר.

==טיסות לישראל וממנה==
החל מ-25 ביוני 2019 מפעילה רואנדאייר 3 טיסות שבועיות בין הנמל לתל אביב. בעקבות מגפת הקורונה השהתה החברה את הקו.

החל מ-26 בנובמבר 2020 מפעילה חברת התעופה ישראייר טיסה שבועית בין נתב"ג לנמל התעופה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפריקה: שדות תעופה
קטגוריה:רואנדה: כלכלה
ג'אהיל הייד

ג'אהיל הייד (באנגלית: Jaheel Hyde; נולד ב-2 בפברואר 1997) הוא אתלט ג'מייקני, המתחרה בריצת 400 מטר משוכות.

==ביוגרפיה==
הייד נולד וגדל בג'מייקה. ב-2013 זכה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 בריצת 110 מטר משוכות. ב-2014 זכה בשתי מדליות זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20, בריצת 400 מטר משוכות ובריצת שליחים 400X4 מטר. באותה שנה זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג. 

באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שהתקיימה בבידגושץ' ב-2016 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 49.03 שניות. בהמשך השנה השתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו וסיים במקום ה-14 בחצי הגמר בתוצאה של 49.17 שניות. במאי 2017 שיפר את שיאו האישי לתוצאה של 48.52 שניות. 

באולימפיאדת טוקיו סיים ראשון במקצה שלו במוקדמות בתוצאה של 48.54 שניות, בחצי הגמר מעד ולא העפיל לגמר.

באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים במקום השישי בשיא אישי של 48.42 שניות. במשחקי חבר העמים הבריטי זכה במדליית כסף בתוצאה של 49.78 שניות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ג'מייקנים שנולדו ב-1997
קטגוריה:אצנים ג'מייקנים
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:רצי משוכות
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
שרה לאגר

שרה לאגר (באנגלית: Sarah Lagger; נולדה ב-3 בספטמבר 1999) היא אתלטית אוסטרית המתחרה בקרב שבע.

==ביוגרפיה==
לאגר נולדה בשפיטל אן דר דראו שבקרינתיה באוסטריה, בתם של ארנסט ומוניקה. מגיל שמונה החלה להתאמן באתלטיקה לאחר שזוהתה כבעלת פוטנציאל בתחום על ידי מי שהפך למאמנה, האתלט האולימפי לשעבר, גאורג ורטנר.

ב-2015, בהיותה בת 15 הייתה לצעירה ביותר שחצתה את רף 6,000 הנקודות בקרב שבע לנערות. באותה שנה זכתה במדליית כסף באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 שהתקיימה בקאלי שבקולומביה. ב-2016 זכתה במדליית כסף באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 18 שהתקיימה בטביליסי, ושבוע אחר כך זכתה במדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20. היא הייתה בכך לאוסטרית הראשונה שזוכה באליפות העולם באתלטיקה בכל קבוצות הגילאים השונות. באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 20 שהתקיימה ביולי 2017 באיטליה זכתה במדליית ארד בשיא גילאים אוסטרי. ביולי 2018 זכתה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בטמפרה בשיא אישי של 6225 נקודות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 סיימה במקום השמיני בקרב חמש בתוצאה של 4391 נקודות.

==שיאים אישיים==
אצטדיון:
*ריצת 100 מטר משוכות: 14.11 שניות, 2017
*קפיצה לגובה: 1.79 מטר, 2015
*הדיפת כדור ברזל: 15.23 מטר, 2019
*ריצת 200 מטר: 24.53 שניות, 2015
*קפיצה לרוחק: 6.31 מטר, 2015
*הטלת כידון: 50.32 מטר, 2020
*ריצת 800 מטר: 2:11.53 דקות, 2018
*קרב שבע: 6,225 נקודות, 2018

אולם:
*ריצת 60 מטר משוכות: 8.50 שניות, 2019
*קפיצה לגובה: 1.81 מטר, 2022
*קפיצה לרוחק: 6.18 מטר, 2019
*הדיפת כדור ברזל: 14.98 מטר, 2020
*ריצת 800 מטר: 2:11.99 דקות, 2022
*קרב חמש: 4,468 נקודות, 2022

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.oelv.at/athletes/competitions.php?id=19695 שרה לאגר] באתר התאחדות האתלטיקה האוסטרית
* 

קטגוריה:אתלטיות אוסטריות
קטגוריה:מתחרות בקרב שבע
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1999
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1999
יון יוניצה

יון יוניצה לצדם של [[קיבו סטויקה וניקולאה צ'אושסקו]]
יון (יואן) יוניצה (ברומנית: Ion Ioniță; 14 ביוני 1924 - 27 ביולי 1987) היה איש צבא רומני בדרגת גנרל, שר ההגנה של רומניה ולאחר מכן סגן ראש ממשלת רומניה.
== חייו ==
יוניצה נולד ביישוב מטסארו, ברומניה, במשפחת איכרים עניים. הוא עבד כמכונאי בסדנאות הרכבת בבוקרשט. הוא היה פעיל באיגודי העובדים של עובדי הרכבת ובאיחוד הנוער הקומוניסטי (רומניה) והתקדם בהיררכיה. ב-1945 התקבל למפלגה הקומוניסטית הרומנית ולמד חצי שנה בבית ספר ערב של המפלגה. ב-1948 התקבל לצבא רומניה בדרגת סגן.

יוניצה השתלב היטב בצבא, למד בכל קורס, שהזדמן לו והתקדם מהר מאוד בדרגות ובתפקידים - כל חצי שנה עד שנה עלה בדרגה אחת וכך הגיע בספטמבר 1952 לדרגת קולונל ובמאי 1971 כבר היה גנרל מלא, הדרגה הגבוהה ביותר באותה תקופה ברומניה.

במקביל להתקדמותו בדרגות בצבא יוניצה התקדם גם בהיררכיה המפלגתית. ב-1955 נבחר להיות חבר ממלא מקום בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית וב-1965 זכה למושב של קבע. בין דצמבר 1962 לאוגוסט 1966 התמנה להיות סגן שר הביטחון ולאחר מכן, לאחר פטירת לאונטין סלז'אן היה לשר הביטחון של רומניה במשך עשר שנים. מיוני 1976 עבר לתפקיד סגן ראש ממשלת רומניה וביוני 1982 הוצא לגמלאות.

יוניצה כנראה לא היה מרוצה מהוצאתו המוקדמת לגמלאות ולפי דברי אישים מסוימים, כולל יון איליאסקו וגנרל מיליטארו, התחילה להתרקם סביבו, בחשאיות, תוכנית לשינוי ההנהגה. התוכנית הגיעה לאוזני השלטונות וכל המעורבים נפגעו בשקט ופוזרו. יוניצה עצמו נפגע ממהלומה בבטנו באוטובוס ואז התגלה אצלו סרטן בטני, שתוך זמן קצר הביא למותו.

למרות היותו בעל דרגת גנרל ושר הגנה לשעבר, לא נערכה ליוניצה הלוויה ממלכתית צבאית, כמקובל.

== לקריאה נוספת ==
* Tiranul מאת Lavinia Betea, Florin-Răzvan Mihai, Ilarion Țiu, הוצאת Cetatea de Scaun, 2015. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קומוניסטים רומנים
קטגוריה:רומניה הקומוניסטית: אישים
קטגוריה:מקבלי עיטורים רומנים
קטגוריה:חברי האספה הלאומית הגדולה של רומניה
קטגוריה:אנשי צבא רומנים
קטגוריה:סגני ראשי ממשלות
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1924
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1987
Linac 2

תא גלילי שדרכו עוברים הפרוטונים במאיץ הליניארי
בקבוק גז המימן שנמצא בתחילת המאיץ הליניארי. זהו המקור לפרוטונים המואצים
תא גלילי שדרכו עוברים הפרוטונים במאיץ הליניארי
Linac 2 הוא מאיץ חלקיקים ליניארי הנמצא במרכז לחקר פיזיקת חלקיקים CERN, ומהווה את המאיץ הראשון בשרשרת המאיצים של CERN עבור חלקיקים תת-אטומיים טעונים או של יונים (פרוטונים או גרעיני עופרת) המשמשים בניסויים המתבצעים במקום זה.

== אופן הפעולה ==
מקור הפרוטונים הוא בקבוק של גז מימן בהתחלה של Linac 2. המימן עובר דרך שדה חשמלי כדי ליינן אותו (להוציא ממנו את האלקטרונים) ולהשאיר רק פרוטונים שייכנסו למאיץ. עד שהפרוטונים מגיעים לקצה השני, הם מגיעים לאנרגיה של 50 MeV (חמישים מגה אלקטרון וולט).

מוציאים את אלומות הפרוטונים מבקבוק המימן במשך זמן של עד 100  מיקרו-שניות לכל פולס. הפולסים חוזרים על עצמם שוב ושוב עד שיש מספיק פרוטונים במכלים.

מערכת קטנה של שני זוגות קטבים מגנטיים או חשמליים שווים ומנוגדים מוודאת שהפרוטונים מרוכזים יחדיו ולא מתפזרים זה מזה.

במאיץ הליניארי יש שרשרת של תאים גליליים אשר נטענים על ידי תא תדר-רדיו, ושם החלקיקים מואצים. החלקיקים עוברים דרך התאים, שטעונים במטען חיובי או שלילי לחלופין. התאים שמאחורי החלקיקים טעונים במטען זהה למטען החלקיקים המואצים וכך דוחים אותם ודוחפים אותם, והמכלים שאחרי החלקיקים טעונים במטען שונה מהם וכך מושכים אותם- באופן זה הם מואצים. כאשר האלקטרונים מגיעים לפער הבא בשלב הנכון של מתח תדירות הרדיו, הם מואצים שוב ומקבלים אנרגיה כפולה מאשר זו שהיו מקבלים אם היו מואצים בבת אחת.

למסת החלקיק יש השפעה גדולה על אורך התא הגלילי (שיכולה להגיע לאורך של 30 מטר): ככל שהמסה קטנה יותר, כך תהיה פחות אנרגיה קינטית ולכן אורך הגליל יהיה קצר יותר.      

לדוגמה, מסת האלקטרון קטנה ממסת הפרוטון ועל כן לאלקטרון יש פחות אנרגיה קינטית מאשר לפרוטון, אף שמהירותם זהה. חוץ מלהתאים את אורך התאים כך שכל אחד ארוך יותר מקודמו בגלל המהירות המתגברת של החלקיק, יש להתאים את השדה האלקטרומגנטי ואת מהירות החלקיק המואץ בכל שלב.

לאחר מכן הם מגיעים לבוסטר הסינכוטרון ("התחנה הבאה" של החלקיקים ב-CERN), שם הם מגיעים לרמה גבוהה יותר של אנרגיה.

לגודל המתח החשמלי שבתא קיים גבול מסוים שאם עוברים אותו יש הפרעה חשמלית שגורמת ליציאת אלקטרון מהמשטח הטעון. כדי להאיץ את האלקטרון למהירות הרצויה (הקרובה למהירות האור) דרוש מתח רב, אך לא ניתן לתת אותו בבת אחת, אלא צריך לתת אותו בחלקים כאשר בכל חלק ניתן לחלקיקים את המתח המרבי שנוכל לתת בלי שתתרחש הפרעה חשמלית.

== היסטוריה ==
עקרונות המאיץ הוצעו על ידי גוסטב איסינג בשנת 1924. המאיץ הראשון נבנה על ידי רולף ווידרו בשנת 1928, שהוכיח שהאלקטרונים יכולים להיות מואצים דרך שפופרת בעזרת מתח המשתנה על ידי תדירות רדיו. ווידרו מצא שיש להפריד אזורים של השפופרת, כך שהאלקטרונים יהיו מואצים על ידי שדה חשמלי כאשר הם עוברים את הפער בין האזורים. הרעיון שלו היה מערך ליניארי ארוך של האצה ב"תאים" על ידי תדירויות רדיו בתחום של ג'יגה הרץ. מאיץ החלקיקים הליניארי הוא הרחבה של רעיון זה.

Linac 2 החליף את המאיץ LINAC הראשון בשנת 1978. הוא נבנה במקור כדי לאפשר לאלומות החלקיקים המואצות בו להיות בעלות אנרגיה  גבוהה יותר בשביל המאיצים הנמצאים בשרשרת ההאצה אחר Linac 2 ב-CERN. מאיץ זה יוחלף בשנת 2020 על ידי המאיץ LINAC4.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://hyperphysics.phy-astr.gsu.edu/hbase/Particles/linac.html Linear Accelerators]
* [https://home.cern/about/accelerators/linear-accelerator-2 האתר הרשמי של CERN]

קטגוריה:מאיצי חלקיקים
דניס בויקו

דניס אולכסנדרוביץ' בויקו (באוקראינית: Дени́с Олекса́ндрович Бо́йко; נולד ב-29 בינואר 1988 ) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות השוער בקבוצת פוליסיה ז'יטומיר.

==ביוגרפיה==
נולד בקייב. אביו, אולכסנדר, היה כדורגלן מקצועי ששיחק בקבוצות דינמו קייב ומטאליסט חרקוב בעמדות מגן וקשר הגנתי.

=== קריירה ===
בויקו החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל דינמו קייב. הוא גדל במחלקת הנוער שלה ובשנת 2005 עלה לקבוצה הבוגרת. באופן רשמי היה בויקו שחקן הקבוצה במשך 11 שנים, אך בפועל שיחק מעט מאוד משחקים בשורות דינמו. הוא שיחק 3 שנים בקבוצת המילואים של דינמו ובהמשך הושאל לקבוצות אחרות בליגה האוקראינית: אובולון, צסק"א קייב, קריובאס ודניפרו. ב-2014 עזב את דינמו ועבר לדניפרו (הפעם כשחקן מן המניין). לאחר עונה אחת בקבוצה, בה העפיל עמה לגמר הליגה האירופית, עזב אותה וחתם בקבוצת בשיקטש הטורקית. בבשיקטש הוא לא שובץ כשוער הראשי ולאחר עונה אחת ביקש לעבור קבוצה. הוא הושאל למלאגה הספרדית למשך עונה אחת. בתחילת 2018 הושאל לקבוצת דינמו קייב. ביולי 2018 קנתה דינמו קייב מבשיקטש את כרטיס השחקן של בויקו.

===נבחרת===
בויקו שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. ב-2003 שיחק את משחקו הראשון בשורות נבחרת הנערים של אוקראינה. לאחר 15 משחקים במדי נבחרת הנערים עבר לנבחרת הנוער של אוקראינה.

בויקו שיחק בנבחרת הנוער במשך שנה וחצי. מנבחרת הנוער המשיך לנבחרת הצעירה. הוא שיחק 8 משחקים. בשנת 2011 היה בסגל הנבחרת באליפות אירופה לנבחרות צעירות, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת בטורניר.

בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק בויקו מאז נובמבר 2014. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול . היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2016.

==תארים==
* אליפות טורקיה : 2015/2016
* אליפות אוקראינה : 2020/2021
* הגביע האוקראיני: 2019/2020, 2020/2021

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:שוערי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני צסק"א קייב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1988
בינתן זהוב

בינתן זהוב או בִּינְתָן עֲגֹל-פֶּה (שם מדעי: Parupeneus cyclostomus), הוא דג ממשפחת המוליתיים שבסדרת הדקראים המצוי בשוניות אלמוגים בימים של האזורים הטרופיים.
== מאפיינים ==
אורכו של הבינתן 35 ס"מ בממוצע אך נמצאו פריטים באורך 50 ס"מ. הוא בעל סנפירים צהובים או זהובים אך הגב בעל פסים כחלחלים. הדג בעל זוג בינים מתחת לראשו, באמצעותם הוא חופר בחול כדי למצוא טרף קטן כמו דגים וסרטנים. הוא חי לבד או בקבוצות קטנות השוחות יחד בין האלמוגים. לעיתים הם משתפים פעולה עם דגי טרף נוספים או נחשי ים.

הוא מצוי באזור האינדו-פסיפי בעומק 1–95 מטרים. הוא נפוץ מים סוף עד לחופי דרום אפריקה ועד איי הוואי ואיי ריוקיו.

הוא נחשב לדג מטרה נחשק בעיני דייגים חובבים ולעיתים מגדלים פרטים צעירים באקווריום. יש האוכלים אותו אך הוא עלול לגרום לסיגואטרה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:מוליתיים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
כביש 722

כביש 722 ליד צומת השומרים

כביש 722 הוא כביש אורך אזורי המתחיל במחלף יקנעם שבכניסה הדרומית לעיר יקנעם עילית, יורד בתוואי נחל יקנעם לעמק יזרעאל, ממשיך בו ומסתיים בצומת השומרים שליד קריית טבעון. אורכו של הכביש הוא 7.5 ק"מ.

== תולדות הכביש ==
כביש 722 היווה עורק תחבורה מרכזי, שקישר בין אזור המרכז לבין צפון-מזרח ישראל. בשל כך, נרשמו בכביש בעומסי תנועה כבדים, במיוחד בסופי השבוע.

בין השנים 2012 ל-2014, כחלק מהקמת מסילת העמק, בוצעו עבודות להקמת הפרדה מפלסית בין המסילה לכביש. העבודות כללו הקמת גשר מעל המסילה ומעל נחל קישון והפיכת הצומת המרומזר, המהווה מפגש של כביש 722 עם דרכי הגישה לכפר יהושע ולקריית חרושת, למחלף.

במסגרת תוכנית נתיבי ישראל, נבנה הקטע הדרומי של כביש 77 בסמוך לתוואי של כביש 722. מטרת התוכנית היא לקשר את כביש 6 לצפון-מזרח הארץ באמצעות כביש 77 ("הזרוע המזרחית") ולהפוך אותו לעורק תחבורה מרכזי במקום כביש 722. ב-14 בנובמבר 2018 נפתחו לתנועה שני הקילומטרים הראשונים של קטע כביש זה. החל מאותו יום, שבו נפתחו לתנועה גם קטעים 3 ו-7 של כביש 6 (מחלף אליקים-מחלף העמקים), קטע הכביש ממחלף יקנעם ועד צומת התשבי מסומן גם הוא ככביש 722 במקום כביש 70.

== מחלפים וצמתים לאורך הכביש ==
{| class="wikitable" style="text-align: center
!ק"מ
!שם
!סוג מפגש
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="5" bgcolor="#D8 BF D8"|כביש 722 מדרום לצפון
|-
| 0
| מחלף יקנעם
 יקנעם עילית
| 
|-
| 0.5
| צומת ללא שם
 יקנעם עילית
| רחוב הכרמל
|-
| 1
| צומת ללא שם
 יקנעם עילית
| רחוב התמר
|-
| 1.8
| צומת יקנעם
 יקנעם עילית
| דרך העמק (יקנעם המושבה), רחוב התנופה
|-
| 2.5
| צומת התשבי
 יקנעם עילית
| 
|-
| 4.2
| מחלף כפר יהושע
 ליד כפר יהושע
| גישה לכפר יהושע ולשכונת קריית חרושת (קריית טבעון)
|-
| 6.5
| צומת ללא שם
 שדה יעקב
| כניסה לשדה יעקב
|-
| 6.6
|צומת ללא שם
שדה יעקב
|כניסה לבית זייד ולקריית טבעון
|-
| 7
|צומת ללא שם
שדה יעקב
|כניסה לישיבת תקוות יעקב
|-
| 7.5
| צומת השומרים
קריית טבעון
|
|}

== ראו גם ==
* תחנת הרכבת יקנעם-כפר יהושע
* שייח' אבריק
* כבישי ישראל

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:יקנעם עילית: תחבורה
קטגוריה:כפר יהושע
קטגוריה:שדה יעקב
קטגוריה:קריית טבעון: תחבורה
ויאצ'סלב שבצ'וק

ויאצ'סלב אנטוליוביץ' שבצ'וק (באוקראינית: В'ячеслав Анатолійович Шевчук; נולד ב-13 במאי 1978 בלוצק) הוא כדורגלן עבר אוקראיני המשחק בעמדות המגן בקבוצת שחטאר דונצק מהליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה. לאחר פרישה ממשחק פעיל עבר לאימון.

== קריירה ==
שבצ'וק החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל "פודיליה" מהעיר חמלניצקי ששיחקה בליגה השנייה של אוקראינה. משם עבר לקבוצה מטאלורג זפוריז'יה. בשנת 2000 חתם בקבוצת הצמרת האוקראינית שחטאר דונצק. בהנהלת הקבוצה לא היו מרוצים מביצועיו ולכן בתום עונת 2000/2001 כטיס השחקן שלו נמכר לקבוצת שיניק ירוסלבל מהליגה הרוסית. לאחר שתי עונות מוצלחות ברוסיה חזר שבצ'וק לאוקראינה וחתם בקבוצת דניפרו. בתום עונת 2004/2005 במדי דניפרו, הציעה הנהלת שחטאר דונצק לשבצ'וק לחזור לשורותיה. מאז הוא שחקן קבוע בהרכב הקבוצה. 
בדצמבר 2016 הודיע שבצ'וק על פרישתו ממשחק פעיל.

==נבחרת==
בנבחרת הלאומית של אוקראינה שיחק שבצ'וק מאז אפריל 2003. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול . 
שבצ'וק היה אמור להיות בסגל הנבחרת למונדיאל 2006, אך כמה חודשים לפני התחרות הוא נפצע והוחלף בשחקן אחר. 
שבצ'וק היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2012, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת בתחרות. הוא זומן ליורו 2016 ובמהלך הטורניר השתתף בשני משחקים: נגד גרמניה וצפון אירלנד. בשני המשחקים הללו מילא את תפקיד של קפטן הקבוצה.

==קריירת אימון==
בשנת 2017 מונה למאמנה של קבוצת הנוער (עד גיל 19) של המועדון שחטאר דונצק. ביוני 2018 התמנה למאמן ראשי של קבוצת אולימפיק דונצק. באפריל 2019 התפטר מתפקידו.

בשנת 2021 מונה למנהל ספורטיבי של קבוצת ורס ריבנה

==תארים==
* גביע אופ"א: 2008/2009
* אליפות אוקראינה : 2005/2006, 2007/2008, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014 
* הגביע האוקראיני: 2007/2008, 2010/2011, 2011/2012, 2012/2013, 2015/2016

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג זפוריז'יה
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני שיניק ירוסלבל
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג דונצק
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:לוצק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1979
תוכון דק-מקור

תוכון דק-מקור (שם מדעי: Enicognathus) הוא סוג של תוכי ממשפחת התוכיים החי באמריקה הדרומית.

בסוג זה 2 מינים המותאמים לחילוץ זרעים ממגוון עצים דרום אמריקאים, בעיקר מחטניים. הם ממלאים את התפקיד של צלובי המקור הצפוניים.

אורך התוכים 35-40 ס"מ והם בעלי נוצות ירוקות ומקור כהה עם בליטה אדומה עליו. הם מותאמים לאקלימים ממוזגים ופעילים בלהקות באזורים של מרכז צ'ילה וארגנטינה ומדרימים עד לארץ האש. למעשה תוכים אלה הם הדרומיים ביותר שבמיני התוכים.

==מינים==
*תוכון צר-מקור (Enicognathus leptorhynchus)
*תוכון אוסטרל (Enicognathus ferrugineus)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:תוכיים
מערכת למניעת חדירות

234x234 פיקסלים
מערכת למניעת חדירות (אנגלית: Intrusion Prevention System בקיצור: IPS) היא התקן או תוכנה המנטרת מערכת או תעבורת הרשת, חושפת מתריעה וחוסמת פעולות חשודות, ניסיונות גישה בלתי מורשים, התקפות על הרשת או כל פעולה אשר מנוגדת לחוקים שהוגדרו מראש.

מערכות למניעת חדירה מבצעות ניתוח מעמיק של תעבורת הרשת, דבר הדורש משאבים רבים, לכן מקובל להציבה מאחורי חומת אש המסננת את תעבורת הרשת הראשונית ובכך תפחית את העומס ממערכת מניעת החדירה (IPS).

מערכות למניעת חדירה (IPS) כוללות בתוכן גם מערכות לגילוי חדירה (IDS) אולם ההבדל ביניהם הוא אופן הפעולה.

למערכת למניעת חדירה יכולת לבצע מספר פעולות בו זמנית, כגון: התראה על התקפות ופעילות חשודה, מחיקת מנות וקבצים זדוניים, איפוס חיבורים, חסימת כתובות IP, איתור ותיקון שגיאות בהעברת נתונים. בניגוד למערכת לגילוי חדירה אשר חושפת, מתריעה ומתעדת פעולות אלה בלבד.

==איתור וניתוח==
למערכות IPS מספר שיטות לאיתור ומניעת תעבורת רשת חשודה :

איתור:
* זיהוי חתימה - שיטה זו משמשת לאיתור התקפות על ידי חיפוש תבניות ספציפיות או על ידי הכרת דפוס הפעולה של הקובץ הזדוני בדומה לאנטי וירוס.
* זיהוי חריגים (זיהוי אנומליות) - שיטה זו משמשת לזיהוי התקפות לא ידועות. שיטה זו אינה מתבססת על הכרת דפוס פעולה ידוע מראש אלא מחפשת תבניות שונות במטרה לחשוף פעולות שלא זוהו בעבר.

מניעה:
* מערכת למניעת חדירות ברשת (NIPS): ממוקמת בנקודה אסטרטגית, עוקבת אחר כל תעבורת הרשת ואינה מחפשת אחר שינויים בקובצי המחשב. תפקידה לאתר שינויים והתקפות בתעבורת הרשת ולחסום אותם במידת הצורך.
* מערכת למניעת חדירות ברשתות אלחוטיות (WIPS): מפקחת על הרשת האלחוטית, מזהה תנועות חשודות על ידי ניתוח פרוטוקולים ומונעת מהם גישה אל הרשת.
* מערכת לניתוח התנהגות הרשת (NBA): בוחנת את תעבורת הרשת כדי לזהות איומים היוצרים תנועת רשת חריגה, כגון: התקפות מסוג מניעת שירות (DDoS) ותוכנות זדוניות.
* מערכת למניעת חדירות מבוססת מחשב מארח (HIPS): בוחנת שינויים בקובצי מערכת ההפעלה של מחשב או התקן בודד, עוקבת אחר אירועים ופעולות חשודות חוסמת ומדווחת עליהם למנהל המערכת. המערכת מפיקה קובץ Image של תצורת המערכת הנוכחית ותשווה אותו אל מול הקובץ הקודם, במידה וקובצי מערכת שונו או נמחקו היא תדווח על כך.

==ראו גם==
* Burp Suite
* Iptables
* Wireshark
* Snort
* OPSWAT
* רחרחן
* בדיקת חדירות
* מערכת לגילוי חדירות

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.virusbulletin.com/virusbulletin/2010/04/evasions-intrusion-prevention-detection-systems התחמקות ממערכות לגילוי ומניעת חדירות] - אתר Virus Bulletin. 
* [http://nvlpubs.nist.gov/nistpubs/Legacy/SP/nistspecialpublication800-94.pdf מדריך למערכות גילוי ומניעת חדירות] - אתר Nist.gov. 
* [https://www.snort.org האתר הרשמי של Snort] 
* [https://github.com/snortadmin/snort3 עמוד מערכת Snort באתר Github] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אבטחת מידע
קטגוריה:אבטחת מחשבים
ציקדה מחזורית

ציקדה מחזורית (שם מדעי: Magicicada) היא סוג בתת-הסדרה ציקדות הכולל שבעה מינים החיים במזרח אמריקה הצפונית. המינים בסוג זה ידועים במחזור חייהם הארוך, בין 13 ל-17 שנים, ובכך שכל הפרטים ממין מסוים החיים בתא שטח מסוים מגיעים לבגרות באותו זמן ובמספרים עצומים לקראת סוף מחזור חייהם, כלומר פעם ב-17 או 13 שנה. מחזוריות זו קנתה לסוג את השם ציקדה מחזורית.

הציקדות מבלות את רוב חייהן הארוכים כנימפות החיות מתחת לאדמה וניזונות מנוזלי העצה של עצי יער נשירים. לקראת האביב הן מגיחות מתחת לאדמה ומנשילות כדי להפוך לציקדות בוגרות למספר שבועות. בתקופת הבגרות מתכנסים הזכרים בקבוצות על ענפי העצים ומושכים אליהם נקבות באמצעות צרצורם החזק, והנקבות המופרות מטילות את ביצהן בגזעי ושורשי עצים. כחודשיים אחרי הגחת הבוגר הראשון כל הבוגרים מתים ונעלמים, ולא יגיחו בוגרים חדשים עד שהביצים שהוטלו יהפכו לבוגרים, בדיוק 13 או 17 שנים (בהתאם למין) אחרי מות הדור הקודם. כיום ישנם חמישה עשר מחזורים שונים בארצות הברית, שנים עשר מתוכם מחזורים של שבע עשרה שנים ושלושה מחזורים של שלוש עשרה שנים.

משום שהציקדות פגיעות בשלב הבוגר יותר מאשר בשלב הזחל, חוקרים מניחים שמחזור החיים הארוך והסנכרוני שלהן התפתח כשיטת התגוננות מטורפים הנקראת "השבעת טורף". מכיוון שהציקדות מגיעות לבגרות לתקופה קצרה ובמספרים עצומים, לעיתים מעל מיליון פרטים בטווח של פחות מארבע מאות מטרים רבועים, טורפים פוטנציאלים מגיעים לשובע הרבה לפני שהם טרפו אפילו אחוז קטן מהציקדות הבוגרות, דבר המאפשר לרוב הציקדות להזדווג ולהטיל ביצים. הסיבה לדעת חוקרים לכך שמחזורים אלו ארוכים כל כך ובעלי מספר ראשוני של שנים היא שכך נמנע מהטורפים להסתנכרן איתם.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2021 נערך מחקר על ציקדות מהסוג ציקדה מחזורית שבקעו ביערות הנשירים של צפון מזרח ארצות הברית. נמצא כי מיליארדי החרקים הצפופים נטרפו על ידי 82 מיני ציפורים. חלק מאותם מיני ציפורים ניזונים בדרך כלל מצמחים או מנבלות. כתוצאה מההעדפה לטריפת ציקדות, נטרפו פחות זחלים אוכלי עלים בסביבה, ומספרם הוכפל. הוכפל גם מספרם של העלים שניזוקו, ביערות ובגידולים חקלאיים. המערכת האקולוגית השתקמה אחרי כשנה.

== מינים ==

ישנם שבעה מינים של ציקדות מחזוריות ונהוג לחלק אותם לשלוש קבוצות, Decim, Cassini, ו- Decula. פרט לקבוצה Decim, הקבוצות כוללות שני מינים מאוד דומים שנבדלים באורך המחזור- מין אחד במחזור של 17 שנים והשני במחזור של 13. הקבוצה השלישית (Decim) יוצאת דופן בכך שהיא כוללת שלושה מינים. המין Neotredecim הוא מין שהתגלה לאחרונה והוא דומה מאוד למין Tredecim.

=== ארבה 17 השנים ===
ארבה 17 השנים (M.septendicim) הוא המין הצפוני ביותר בסוג. לרוב מקבצים אותו יחד עם המינים tredecim ו- neotredecim בגלל דמיונם הפיזי הרב, אך שני מינים אלו חיים במחזורים של 13 שנה. אורכו הממוצע הוא 4 ס"מ והוא השני בגודלו.
{| class="wikitable"
|+
!קבוצה
| colspan="3" |מחזור של 17 שנים
| colspan="3" |מחזור של 13 שנים
|-
|
|תמונה
|שם מדעי
|שמות נפוצים
|תמונה
|שם מדעי
|שמות נפוצים
|-
| rowspan="2" |Decim
| rowspan="2" |לא ממוסגר
| rowspan="2" |M. septendecim
| rowspan="2" |ארבה 17 השנים
|לא ממוסגר
|M. tredecim
|
|-
|
|M. neotredecim
|
|-
|Cassini
|לא ממוסגר
|M. cassinii
|ציקדת 17 השנים, ציקדה מחזורית ננסית.
|250x250 פיקסלים
|M. tredecassini
|
|-
|Decula
|155x155 פיקסלים
|M. septendecula
|
|170x170 פיקסלים
|M. tredecula
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1925
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ת. דייוויס
קטגוריה:ציקדות
פרדריק פון אוטר

פרדריק וילהלם פון אוטר (בשוודית: Fredrik Wilhelm von Otter; 11 באפריל 1833 – 9 במרץ 1910) היה פרייהר, קצין צי ופוליטיקאי שוודי שכיהן כראש ממשלת שוודיה בין השנים 1900 – 1902.

==חייו==
אוטר נולד באחוזת פימסטרה שבחבל וסטרייטלנד כבן למשפחת אצולה עשירה. בגיל 17 הוא התקבל כלוטננט משנה לצי המלכותי השוודי, אך כל תקופת שירותו הוא לא קודם. בין השנים 1857 – 1861 הוא שירת בצי המלכותי הבריטי והשתתף במערכות כנגד שודדי ים בים סין הדרומי. ב-1868 הוא לקח חלק באחת ממשלחותיו של אדולף אריק נורדנשלד אל הקוטב הצפוני כמפקד ספינת המשלחת "סופיה". ב-1872 הוא קודם לדרגת קומנדר ומונה לשלישו הצבאי של נסיך הכתר אוסקר, דוכס אסטריֶטלנד והמשיך לשמש בתפקיד זה גם לאחר שבהמשך אותה שנה עלה הנסיך לכס המלוכה כמלך אוסקר השני.

ב-1874 קודם אוטר לדרגת קפטן ומונה להיות שר הצי בממשלה במקומו של מייג'ור גנרל אברהם ליונהוביד. הוא שימש בתפקיד זה עד להתפטרות ממשלתו של לואיס ירד דה יר ב-1880, אז הוא מונה לתפקיד מנהל מספנת הצי בקרלסקרונה. ב-1884 הוא קודם לדרגת קומודור, ב-1892 לדרגת תת-אדמירל וב-1900 לדרגת אדמירל. במקביל הוא ייצג מחוז בלקינה בבית העליון של הריקסדאג (הפרלמנט השוודי) בין השנים 1891 – 1899 ואת קרלסקרונה בבית התחתון בין השנים 1900 – 1902.

לאחר התפטרותו של אריק גוסטב בוסטרם ב-1900 מתפקידו כראש הממשלה, הוצע לאוטר התפקיד על ידי המלך והוא הרכיב ממשלה שכיהנה במשך שנתיים. כראש ממשלה נשא אוטר באחריות לתהליכי שינוי במערכת הצבאית ולביטולה הסופי של מערכת ההקצאה" (indelningsverket, לגיוס חיילים לצבא), שהונהגה על ידי המלך קרל האחד עשר יותר ממאתיים שנה קודם לכן. בהקשר לארגון מחדש של המערכת הצבאית הונהגה מערכת מיסוי פרוגרסיבי חדשה. לאחר סיום מושב הפרלמנט ביולי 1902 התפטר אוטר מתפקידו והוחלף בקודמו בתפקיד, בוסטורם. הסיבה העיקרית להתפטרותו הייתה כישלונו של הריקסדאג בהעברת הצעת החוק לזכויות ההצבעה. אוטר בילה את שנותיו האחרונות באחוזתו שליד קרלסקרונה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://runeberg.org/nfbt/0587.html פרדריק פון אוטר] בנורדיסק פמילייבוק 
* [https://sok.riksarkivet.se/Sbl/Presentation.aspx?id=7856 Fredrik W Otter, von - Svenskt Biografiskt Lexikon] 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת שוודיה
קטגוריה:שרי ממשלת שוודיה
קטגוריה:אדמירלים שוודים
קטגוריה:חברי הריקסדאג
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1833
קטגוריה:נפטרים ב-1910
למור עכברי אפור

למור עכברי אפור (שם מדעי: Microcebus murinus) הוא מין מהמשפחה למורים צמריים שמקבוצת הלמורים החי במדגסקר. למור זה הוא פעיל בעיקר בלילה.
== מאפיינים ==
הלמור העכברי הוא אחד הפרימטים הקטנים בעולם. אורכו 25-28 ס"מ ומשקלו 58-67 גרם. הוא בעל עיניים גדולות בקדמת פניו וצבעם חום. עיניים אלה בעלי שכבה מחזירת אור העוזרת לראיית לילה. הכפות גדולות והזנב עבה וארוך, עוזר להיתפס בין הענפים. האוזניים גדולות ועוזרות ללמור לשמוע היטב בחשיכת הלילה.

הוא נפוץ ביערות גשם ויערות משווניים נוספים, בעיקר סביב עצי באובב גדולים. הוא מחפש בלילות חרקים שונים, בעיקר עשים, גמלי שלמה, חיפושיות וצרצרים וכן גם עכבישים וחולייתנים קטנים כמו זיקיות ושממיות. הוא ניזון גם מצוף.

הלמור העכברי הוא בעל חיים סוליטרי אך חבורות למורים ישנות יחדיו בחורים בעצים במשך היום. עם רדת הלילה כל למור מתנהל לבדו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ימין

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1777
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון פרידריך מילר
קטגוריה:למורים צמריים
PLA (פלסטיק)

[[מונומר במבנה שלד כימי של Polylactid|thumb]]
מחסנית PLA עבור [[מדפסת תלת מימד|thumb]]
חומצה פולילקטית או פולילקטיד (PLA) הוא פוליאסטר אליפטי מתכלה ביו-אקטיבי תרמופלסטי נוסחתו הכימית <chem>(C3H4O2)n</chem>. הוא מיוצר ממשאבי טבע מתחדשים כגון עמילן תירס (בארצות הברית וקנדה), שורשי טפיוקה, צ'יפס או עמילן (בעיקר באסיה), או קנה סוכר (בשאר העולם). בשנת 2010, PLA היה הביופלסטיק השני לפי רמת צריכה של ביופלסטיק בעולם.

אחד משימושיו של ה-PLA הוא להכנת חוטי פלסטיק המשמשים להדפסה תלת-ממדית.
==ראו גם==
*פולימר
*פלמור

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר מדעים
קטגוריה:הנדסת חומרים
קטגוריה:מיחזור
אברהם אסיאו

אברהם אַסֵיאוֹ (נכתב גם: אסאו; 1915 – 1992) היה שחקן ובמאי תיאטרון ישראלי, שפעל באנגליה ובישראל משנות ה-50 עד ראשית שנות ה-80 והיה מנהל בית הספר לאמנויות הבמה בית צבי.

==ביוגרפיה==
אסיאו נולד בשנת 1915 בבולגריה, עלה ארצה ב-1924, בילדותו, ונקלט בקיבוץ בית השיטה. למד בגימנסיה הרצליה, היה חניך המחנות העולים והתגייס להגנה.
למד תיאטרון ובימוי והיה בוגר המחזור הראשון של הסטודיו למשחק שליד הבימה בהדרכת צבי פרידלנד ב-1945. הוא עבד בתיאטרון אהל, בתיאטרון זווית, בקאמרי ובהבימה. בשנת 1948 נסע ללונדון ללמוד באקדמיה לדרמה "סנטרל סקול" . הוא התקדם שם לתפקיד מרצה והיה במאי קבוע (אחד משלושה) ובוחן אמנותי מטעם האוניברסיטה של לונדון. אסיאו עבד במחלקת הדרמה של הבי.בי.סי. והיה הבמאי הישראלי הראשון שהעלה מחזה באנגליה (1961). בעת שהותו בלונדון העלה אסיאו מחזות רבים בישראל כבמאי אורח. הוא היה ידוע בביקורתו הקשה נגד הלהקות הצבאיות, שכן לטענתו הן העלו בדרנים לדרגת שחקנים, מבלי שהייתה להם כל הכשרה, מה שהוביל לזילות באיכות השחקנים בארץ.

===ניהול בית הספר לאמנויות הבמה בית צבי===
בשנת 1962 שכנע מנהל בית הספר לאמנויות הבמה ברמת גן ד"ר חיים גמזו את אסיאו לשוב ארצה ולנהל את בית הספר במקומו. אסיאו חזר ארצה ומצא את בית הספר במצב כלכלי קשה ועם מעט מאוד תלמידים. בשנתיים הראשונות לעבודתו הוא התמסר לבית הספר וכמעט שלא ביים דבר. בשנים אלה הוא שימש כשופט בתחרויות אמנויות במה שונות, בהן תחרות המחזה המקורי של משרד החינוך ופרס התסכית המקורי של קול ישראל בשנות ה-60. אסיאו החזיק בתפקידו כמנהל בית הספר במשך כשבע שנים, עד שנת 1970, שבה הועזב ב"הפיכת חצר" באמצע השנה. הסיבה לעזיבתו הפתאומית הייתה חילוקי דעות עם הוועד המנהל, שטען כי אסיאו עובד "יותר מדי" בבימוי, וכי הדבר פוגע בתפקודו כמנהל בית הספר. דוגמה לעומס שבו היה נתון אפשר למצוא בסוף 1963, כאשר ביים את "ביבר הזכוכית", בתיאטרון זווית ואת "סוף המירוץ" בהבימה, וכדי שיוכל לנכוח בשתי הופעות הבכורה שהתקיימו באותו ערב, היה עליו לנסוע במכוניתו מתיאטרון לתיאטרון הלוך ושוב במשך כל הערב, כדי להימצא לצד השחקנים.

בעקבות פיטוריו מבית צבי, שימש אסיאו במהלך כל שנות ה-70, בצד עבודתו כבמאי, כראש מדור הדרמה בשידורי ישראל ב"קול ישראל" וערך תסכיתים באופן קבוע ברשת א'.

==קולנוע==
אסיאו שיחק בסרטים: רומן בהמשכים (1985), האינסטלטור (1986) והדרך לעין חרוד (1990).

==חיים אישיים==
אסיאו היה חבר ההסתדרות והיה מן התומכים הראשונים במפלגת המערך. הוא היה נשוי לחיה, בתם הבכורה של אברהם ורוזה ליפשיץ, בעלי מלון עדן בירושלים. לזוג נולדו בן ובת. הבן גלעד היה במאי סרטים אך הפך בהמשך לרופא. עם מות הוריה של חיה, ירשו בני הזוג אסיאו את ניהול מלון עדן, אך מכרו אותו ב-1973 לבנק ישראל.

==מחזות, שחקנים ותלמידים==
אסיאו ביים עשרות מחזות בארץ ובאנגליה, ביניהם: צייד המכשפות, חנה סנש, שלושה שברחו, נערה לרוח, במזל נשים, הדיבוק מנווה שאנן, רקוויאם לנזירה, מסעו של פרישון, סוף המירוץ, ביבר הזכוכית, סדום סיטי, הלילה השנים עשר ועוד.
בין תלמידיו בבית צבי ניתן למנות את זאב רווח, מיכל בת-אדם ויוסף שילוח.
בין השחקנים שעבדו איתו היו זיוית אברמסון, חנה רובינא, בומבה צור ורבים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
גל קנז

גל קנז (נולד ב-25 בדצמבר 1960) הוא כדורסלן עבר ישראלי ומאמן כדורסל בהווה. שיחק בתפקיד הרכז, גובהו 1.82 מטר.

==ביוגרפיה==
גל קנז נולד בקיבוץ גן שמואל, לקריקטוריסט והצייר שאול קנז, ולאיריס, ציירת ופסלת. קנז גדל במחלקת הכדורסל של הקיבוץ, ונחשב לשחקן מצטיין מגיל צעיר. בתיכון זכה באליפות הכדורסל לבתי הספר התיכוניים בשנת 1978, כשחקן במוסד החינוכי גן שמואל, ונבחר כשחקן המצטיין של האליפות. בגיל 15 צורף לקבוצה הבוגרת של הפועל גן שמואל בעת שזו שיחקה בליגה הארצית, ועלה איתה לליגה הלאומית. ב-1978 לאחר עונתו השנייה בקבוצה ובהיותו בן 17, במשחק המכריע מול הפועל נהריה קלע קנז 26 נקודות שהחזירו את גן שמואל מפיגור גדול והבטיחו את העלייה. ב-1983 הצטרף להפועל גליל עליון ושיחק שנה אחת בקבוצה. לאחר מכן חזר לגן שמואל, ובעונת 1985/86 הוא שיחק בהפועל ירושלים ששיחקה אז בליגה השנייה. קנז היה מכוכבי הקבוצה, ובתום העונה עלתה הקבוצה לליגה הלאומית. במשחק העלייה לליגה הלאומית נגד אליצור נוה דוד רמלה קלע קנז 33 נקודות. הוא שיחק בשורות הקבוצה 3 עונות בסך הכל. קנז מדורג ראשון בטבלת קולעי הנקודות בכל הזמנים בגן שמואל, וקלע 2,241 נקודות בליגה הלאומית. כשחקן הצטיין בקליעה מטווחים ארוכים. היה שני בטבלת הקלעים מטווח השלוש (לאחר דורון ג'מצ'י)

לאחר שעזב את הפועל ירושלים שיחק חמש שנים נוספות בהפועל גן שמואל. לאחר מכן עבר לעונה אחת במכבי קריית מוצקין, ובשנת 1994 חזר לגן שמואל ששיחקה בליגה א' כמאמן שחקן עד לשנת 2007 בעת שהתפרקה הקבוצה. במקביל שימש כרכז מקצועי וכמאמן נוער ונערים בקבוצת גן שמואל/מנשה עד 2008. קנז אימן ושימש רכז מקצועי גם בקבוצות נוספות בליגת הנוער הלאומית וקבוצות בוגרים בהן ג'ת ,באק'ה אל גרביה ,אליצור נתניה, חדרה ,הפועל גבעת אולגה, קיסריה וג'יסר אזרקא. כיום קנז משמש כמאמן קבוצת נערים בהפועל אור עקיבא ומאמן ומרכז את בית הספר לכדורסל בג'יסר א-זרקא.

==קריירה בינלאומית==

קנז היה חבר בכל הנבחרות הצעירות של ישראל. כשחקן בנבחרת הקדטים של ישראל השתתף באליפות אירופה שהתקיימה בצרפת, הוביל את הנבחרת בטבלת קלעי הנקודות עם 18.7 נקודות למשחק, וסיים שלישי בדירוג הקלעים בטורניר. היה חבר בנבחרת העתודה של ישראל. קנז השתתף ב-26 משחקים בשורות הנבחרת הבוגרת, וקלע בהם 50 נקודות. היה חבר בסגל הנבחרת לאליפות אירופה בשנת 1981 שנערכה בצ'כוסלובקיה.

נכון ל-2017 קנז משמש כמאמן הקבוצה הבוגרת של הפועל ג'ת, וכמנהל המקצועי של מחלקת הנוער
קנז נשוי לרונית אשר קנז ואב לארבעה בנים.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני הפועל גן שמואל
קטגוריה:כדורסלני הפועל גליל עליון
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי קריית מוצקין
קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:גן שמואל: אישים
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי גן שמואל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
עזאי אפלבום

עזאי אפלבום (נובמבר 1940 – 20 במאי 2017) היה מנתח לב ישראלי, אשר כיהן כמנהל הראשון של המחלקה לכירורגיית לב במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע.

==ביוגרפיה==
אפלבום נולד בתל אביב להורים מעולי העלייה הרביעית. למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים. קיבל רישיון רופא ב-1970 וב-1976 סיים את התמחותו בכירורגיית לב וחזה. עבד כרופא במחלקה לניתוחי לב-חזה במרכז הרפואי הדסה תחת ניהולו של פרופ' יוסף ברנרד בורמן, שם התקדם לדרגת סגן מנהל המחלקה ולפרופסור חבר בבית הספר לרפואה בירושלים.

בשנת 1992 נעתר לפניית שירותי בריאות כללית לעבור למרכז הרפואי סורוקה על מנת לפתח את המחלקה לכירורגיית לב שם, אשר לא ערכה עד אותו זמן ניתוחים ועשתה רק צנתורים מעטים. לדבריו עשה את המעבר מטעמים אידאולוגיים. עם מעברו לנגב התחייב שלא לעסוק עוד בפרקטיקה פרטית וזאת בתמורה לעבודה בשכר מיוחד. למשך פרק זמן היה מנתח הלב היחיד בדרום הארץ.

בשנת 2002 פורסם על ידי הממונה על השכר באוצר כי אפלבום קיבל את השכר הגבוה ביותר במגזר הציבורי לאותן שנים - 108 אלף ש"ח לחודש (שכלל עבודה במרפאות בקהילה ושעות נוספות). גם בשנת 2004 היה אפלבום בראש טבלת מקבלי השכר הגבוה בשירות הציבורי. לדברי אפלבום היה פרסום זה חדירה קשה לפרטיותו והוא פגע בו מאד.

בנובמבר 2005 פרש לגמלאות. במהלך עבודתו בבאר שבע ביצע כ-5,000 ניתוחים.

נפטר ב-20 במאי 2017, בגיל 77.
== חיים אישיים ==
אפלבום, שומר מצוות, היה נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.huji.ac.il/dataj/controller/ihoker/MOP-STAFF_LINK?sno=642&Save_t= עזאי אפלבום], באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* [http://www.doctorinfo.co.il/doctor/אפלבום%20עזאי-117026 מידע על רישיון הרופא של עזאי אפלבום]
* 
* 
* 

קטגוריה:מנתחי לב-חזה ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
נמנמן זוטי

נַמְנְמָן זוּטִי או נמנמן מצוי או נמנמן הלוז (שם מדעי: Muscardinus avellanarius) הוא מכרסם לילי קטן ממשפחת הנמנמניים והוא המין היחיד בסוגו. הוא מצוי ברחבי אירופה.
== מאפיינים ==
נמנמן זוטי קטן ביותר - אורכו 6-9 ס"מ ומשקלו 17-20 גרם, אך לפעמים נמצאים פרטים ששוקלים 30-40 גרם. צבעו חום בהיר והוא בעל אוזניים גדולות, עיניים קטנת ושחורות ואף קצר ומשופם. הנמנמן מצוי בתרדמת חורף בחודשי החורף שבין אוקטובר לאפריל. 

הוא מצוי בחורשות ויערות נשירים באירופה וכן במערב אסיה. הנמנמן פעיל לבדו וניזון ממגוון מזונות ביניהם אגוזים, זרעים, פרחים, פירות יער, חרקים כמו כנימות וזחלים אך בעיקר אגוזי לוז מהם קיבל את שמו השני. 

הוא עצמו נטרף על ידי שועל אדום, שונר, גירית מצויה, סמור, חתול ועופות דורסים. הוא עלול גם להירמס תחת רגלי איילים או אנשים ולהיפגע מתחרות עם סנאים על מקורות מזון או לא למצוא מספיק מקורות מזון לחורף.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

נמנמן זוטי

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:נמנמניים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:גרמניה: יונקים
קטגוריה:הונגריה: יונקים
קטגוריה:אסטוניה: יונקים
קטגוריה:סלובניה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758