OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משפט ההתכנסות הנשלטת

בתורת המידה, משפט ההתכנסות הנשלטת של אנרי לבג הוא משפט על האינטגרל של הגבול של סדרת פונקציות מדידות, המתכנסת נקודתית. לפי המשפט, אם כל הפונקציות בסדרה חסומות בערכן המוחלט (כלומר, "נשלטות") על ידי פונקציה אינטגרבילית, אז האינטגרל של הגבול שווה לגבול של האינטגרלים. בפרט, האינטגרלים של פונקציות הסדרה קיימים וסופיים.

המשפט מנוסח עבור פונקציות שהן אינטגרביליות לבג, ובפרט תקף גם עבור פונקציות אינטגרביליות רימן.

משפט זה הוא מקרה פרטי של משפט ההתכנסות של ויטלי.

==נוסח פורמלי==

יהי <math>\left( X, \mathcal{F}, \mu \right)</math> מרחב מידה. תהי <math>\ f_1,f_2,\dots</math> סדרה של פונקציות ממשיות או מרוכבות מדידות, אשר מתכנסת כמעט בכל מקום לפונקציה גבולית <math>\ \lim_{k\to\infty}f_k=f</math>. אם קיימת פונקציה אינטגרבילית לבג <math>\ g</math> שהאינטגרל שלה סופי כך ש-<math>\ |f_k|\le g</math> עבור כל <math>k=1,2,\dots</math> כמעט בכל מקום, אזי כל הפונקציות בסדרה והגבול הנקודתי הן אינטגרביליות עם אינטגרל סופי, ומתקיים <math>\ \lim_{k\to\infty}\int_X f_kd\mu=\int_X fd\mu</math>.

==הוכחה==

הוכחת המשפט מתבססת על הלמה של פאטו, אשר מטפלת בצורה כללית יותר במקרה הפרטי שבו כל הפונקציות בסדרה הן אי שליליות. ניתן יהיה להשתמש בלמה בזכות העובדה ש-<math>\ g</math> חוסמת את כל אברי הסדרה.

כיוון ש-<math>\ |f_k|\le g</math> אז <math>\ g+f_k</math> היא פונקציה אי שלילית כמעט בכל מקום, ניתן להשתמש עליה בלמה של פאטו ולקבל:

<math>\begin{align}
\int_X g d\mu+\int_X f d\mu=\int_X \left(g+f\right)d\mu \\
=\int_X \lim_{k\to\infty}\left(g+f_k\right) d\mu \\
\le \liminf_{k\to\infty}\int_X \left(g+f_k\right) d\mu \\
=\int_X g d\mu +\liminf_{k\to\infty}\int_X f_k d\mu
\end{align} </math>

כאשר <math>\ \liminf</math> מסמן את הגבול התחתון של הסדרה.

לאחר חיסור <math>\ \int_X g d\mu</math> משני האגפים (דבר שעבורו נדרש שהאינטגרל יהיה סופי) מקבלים:

<math>\ \int_X f d\mu\le \liminf_{k\to\infty}\int_X f_k d\mu</math>

ניתן לעשות את אותו הדבר גם עם הפונקציה האי שלילית <math>\ g-f_k</math>, ולקבל:

<math>\ \int_X -f d\mu\le \liminf_{k\to\infty}\int_X -f_k d\mu=-\limsup_{k\to\infty}\int_X f_k d\mu</math>
כאשר <math>\ \limsup</math> הוא הגבול העליון. כלומר:

<math>\ \int_X f d\mu\ge \limsup_{k\to\infty}\int_X f_k d\mu</math>

ומהשוואת שתי התוצאות קיבלנו:

<math>\ \limsup_{k\to\infty}\int_X f_k d\mu\le\int_X f d\mu\le\liminf_{k\to\infty}\int_X f_k d\mu</math>

מכיוון שאגף שמאל תמיד לא קטן מאגף ימין, כל אי השוויונים הופכים לשוויונות, ולכן קיבלנו את התוצאה המבוקשת.

==ראו גם==

* הלמה של פאטו
* משפט ההתכנסות המונוטונית
* משפט ההתכנסות של ויטלי

==קישורים חיצוניים==
* 

התכנסות הנשלטת
התכנסות הנשלטת
התכנסות הנשלטת
כסווה

כסווה (בערבית: كسوة) הוא הבד אשר מכסה ומקיף את הכעבה. הוא לרוב עשוי ממשי שחור ורקומים עליו השהאדה ופסוקים מהקוראן.
250px
בעבר הכסווה הייתה מורכבת מהבדים אשר כיסו את הבהמות שהובאו כקורבן, והיו בעלי סימנים מיוחדים של קדושה. הכסווה באותה התקופה לא הוחלפה אלא הונחה כסווה מעל כסווה. מנהג זה השתנה בתקופתו של אל-מהדי, ששם לב ששכבות רבות של בד מעמיסות על מבנה הכעבה.

משלב מסוים כוסתה הכעבה בשני אריגים שונים, משי וכותנה, בהתאם לתאריכים בעלי חשיבות פולחנית באסלאם, כמו חודשים קדושים.

הכסווה הוחלפה על ידי השבטים בסבב. בני קורייש נהגו להביא בדים מתימן, אך מתקופת האסלאם ועד היום היא מובאת ממצרים והחלפתה באחריות הח'אליפים. לאחר תום החג', הח'אליפים שבים לקהיר עם הכסווה המשומשת. החל משושלת מוחמד עלי, נהוג לחתוך את הבד 
לחתיכות, המחולקות לאנשי משפחת המלוכה ולאנשי דת בכירים. ניתן לראות חתיכות מבדי כסווה בקברים של בני משפחת המלוכה, שם נוכחותם נחשבת כסוג של ברכה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הכעבה
דייוויד לאו

David Low, 1947
Ye Madde Designer, 1935
דייוויד לאו (באנגלית: David Low; 8 באפריל 1891 – 19 בספטמבר 1963) היה קריקטוריסט בריטי ממוצא ניו זילנדי, מגדולי הקריקטוריסטים במאה העשרים.

== ביוגרפיה ==
נולד בניו זילנד בשנת 1891. בהיותו כבן עשר למד בהתכתבות בבית הספר לקריקטורות בניגריה את אמנות הקריקטורה. לאחר מכן למד זמן קצר בבית ספר לאמנות בעיר קרייסטצ'רץ' שבניו זילנד. החל לפרסם קריקטורות בעיתוני ניו זילנד ואוסטרליה עוד בהיותו בן 11. בשנת 1919 הגיע לבריטניה והחל לפרסם קריקטורות בעיתונות הבריטית.

לשיא גדולתו הגיע לאו בשנות השלושים והארבעים. הוא הכיר בסכנתה של גרמניה הנאצית מראשיתה ופרסם בשנות השלושים קריקטורות עזות ביטוי בגנות גרמניה הנאצית והיטלר. בציוריו על היטלר ביטא לאו מחד את סכנתו ורצחנותו ומאידך את הצד הנלעג והמגוחך שבאישיותו. הקריקטורות שלו על היטלר ומוסוליני גרמו לאיסור פרסום ציוריו בגרמניה ובאיטליה. בשנת 1937 פנו שלטונות גרמניה לממשלת בריטניה בדרישה להגביל את פרסום הקריקטורות של לאו שלעגו למדיניות הפיוס של נוויל צ'מברלין. הדרישה לא נענתה. בעיתונות הבריטית שתמכה במדיניותו של צ'מברלין כונה לאו "מחרחר מלחמה".

בימי מלחמת העולם השנייה, ובעיקר בימי הבליץ, תרם לאו בציוריו רבות להרמת המורל של העם הבריטי בשעותיו הקשות. ידוע ביותר ציורו מ-14 במאי 1940 "כולנו מאחוריך וינסטון" (All behind you, Winston), שבו הביע תמיכה נלהבת בווינסטון צ'רצ'יל, שאך זה נתמנה לראש ממשלת בריטניה, העומד בראש ממשלת אחדות לאומית עם מפלגת הלייבור. בציור מתואר צ'רצ'יל כשהוא צועד בצעדים נמרצים ומשמאלו ומאחוריו המוני אדם ובראשם חברי ממשלת האחדות ובהם מנהיג הלייבור קלמנט אטלי, כאשר כולם מפשילים את השרוול מעל זרועם הימנית ומאגרפים את כף ידם. כן נודע ציורו "אם צריך, לבד" (Very well, alone) שפורסם ב-24 במאי 1940, בימי המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. בציור מופיע חייל בריטי העומד לבדו, איתן וזקוף שבפניו ארשת נחרצת ורובהו בידו, על צוק סלע אליו מתנפצים גלים סוערים.

במשך כחמישה עשורים של פעילותו פרסם לאו מעל 14,000 קריקטורות. בשנת 1962 זכה לאו לתואר אבירות.

דייוויד לאו נפטר ב-19 בספטמבר 1963.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.guardian.co.uk/gall/0,8542,712437,00.html הקריקטורות הפוליטיות של דייוויד לאו]
* 

קטגוריה:קריקטוריסטים בריטים
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:אמנים ניו זילנדים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1891
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1963
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
פורט מינור

פורט מינור (באנגלית: Fort Minor) הוא פרויקט מוזיקלי צדדי של מייק שינודה, חבר להקת "לינקין פארק". בנובמבר 2005 יצא האלבום הראשון של הפרויקט, הנקרא "The Rising Tied".

==מוזיקה==
שינודה הקים את פורט מינור על מנת להתנסות בתחומים מוזיקליים שונים מאלו של לינקין פארק. הפרויקט הוא במסורת ה"מאשאפ" משנות ה-2000 ומשתתפים בו אמנים רבים, רובם מז'אנר ההיפ הופ. בין האמנים הנוטלים חלק באלבום ניתן למנות ג'יי זי (המפיק בפועל של האלבום שבעבר עבד ביחד עם לינקין פארק בדיסק המאשאפ Collision Course). אמנים נוספים הם הרכב הראפ Styles of Beyond מהלייבל של לינקין פארק, הזמרת וכותבת השיר הולי ברוק, אריק בובו מסייפרס היל, גוסטפיי מוו-טאנג קלאן, וג'ו האן (הדי ג'יי של לינקין פארק).

===מיקסים===
במקביל ליציאת האלבום הראשון יצא אלבום מיקסים וחידושים של האלבום על ידי הדי.ג'יי. גרין לנטרן. האלבום, ששמו הוא "We Major", מציג שיתוף פעולה בין גרין לנטרן ופורט מינור בשירי האלבום המקורי ועוד שירים חדשים. האלבום ניתן לרכישה רק באמצעות האינטרנט.

באוגוסט 2006 זכה פורט מינור בקטגוריית הרינגטון הטוב ביותר לשיר "Where'd You Go".

== דיסקוגרפיה ==
עטיפת האלבום "The Rising Tied"

===אלבומים===
* 2005 – The Rising Tied

===אלבומי מיקסים===
* 2005 – Fort Minor: Sampler Mixtape
* 2005 – DJ Green Lantern Presents Fort Minor: We Major

===סינגלים===
* 2005 – "Petrified"
* 2005, 2006 – "Remember the Name" (יצא מחדש כסינגל ב-2006).
* 2005 – "Believe Me"
* 2006 – "Where'd You Go"
* 2015 – "Welcome"

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20060721190644/http://www.linkinpark.co.il/fortminor/ האתר הישראלי]
* [http://www.lyricsdir.com/fort-minor-lyrics.html מילים לשירים באלבום "The Rising Tied"]
* [https://web.archive.org/web/20060212064454/http://www.djgreenlantern.com/site/htmlStore.html האלבום של די.ג'יי גרין לנטרן לרכישה]

קטגוריה:מאשאפ
קטגוריה:להקות אמריקאיות
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2004
חג'ר אל-חטים

תרשים חלקי הכעבה. חג'ר אל - חטים (מספר 5 בתרשים).
מתפללים סביב הכעבה. בתמונה ניתן לראות את חג'ר אל חטים.
חג'ר אל-חטים (בערבית: الحجر الحطيم, שפירושו: "האבן המנותצת"), המכונה גם חג'ר אסמאעיל (حجر إسماعيل "אבן ישמעאל") היא אבן שבורה המהווה את היסוד של הכעבה. על פי מסורת האסלאם, היא הוצבה במקום על ידי ישמעאל כאשר בנה את הכעבה עם אביו אברהם. בשלב מאוחר יותר נבנה סביב האבן מבנה דתי חצי-מעוגל שגובהו נע בין 1.3 ל-2.3 מטר וקוטרו המרבי בין צד לצד הוא שמונה מטרים.

למרות המסורת המוסלמית, מקום זה נחשב לשריד של מבנים דתיים ערביים פגאניים מתקופת קדם-האסלאם, שנבנו סמוך לאתר העלייה לרגל המרכזי של השבטים הערביים - הכעבה. על כן, קיימות מסורות על פיהן אל-חטים הוא הבור המצוי ליד הכעבה, בו הונחו מתנות ומנחות לאל הקדום הובל. כמו כן, מסורות רבות מזכירות כי השבטים הערביים נהגו לקיים את שבועת האמונים באל-חטים בשל קדושתו לאחר עריכת הסכמים שבטיים.

חכמי הדת בימיו הראשונים של האסלאם סברו כי שמירת אל-חטים כמקום קדוש גם באסלאם תעודד שבטים ערביים פגאניים להצטרף לדת החדשה, ותצמצם את מידת התנגדותם לאסלאם. עם זאת, לאורך הדורות היה ניסיון מצד חכמי ההלכה להעניק ייחוד אסלאמי למקום, ולאסור על עריכתם של מנהגים פגאניים שנראו כסותרים לחלוטין את האסלאם. אחת הסיבות לניסיון לאסור על הטקסים הייתה כדי לעמוד בפולמוס הדתי והפילוסופי שנערך בין זרם המועתזילה הרציונלי לבין הזרמים השיעיים והסוניים האדוקים. המועתזילה, שנקבע כזרם העיקרי של האסלאם בתקופת הח'ליף העבאסי אל-מאמון, והיה זרם דומיננטי בתקופת התגבשות האסלאם, טען כי אין צורך בקידוש המקום בשל עברו הפגאני ובגלל אי אזכורו בקוראן. טענות אלה הובילו הן את הסונים והן את השיעים לפרש פסוקים מתוך הקוראן שנגעו לישמעאל בצורה שקשרה את הפסוקים האלה עם אל-חטים, ובכך לטעון כי המקום נזכר בקוראן.

כיום, התפילה ליד אל-חטים היא אחד הטקסים במסגרת העלייה לרגל לכעבה. מאמינים שמרנים מקפידים בעת התפילה במקום לצטט את הפסוקים הקושרים את בניית הכעבה עם ישמעאל ואברהם. כמו כן, מרבים מאמינים רבים לבקש בקשות אישיות שנוגעות לשיפור מצבם החומרי לצד בקשות מחילה והודאה.

==ראו גם==
* בעל (אל)

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.islamonline.net/English/hajj/Landmarks/1425/14.shtml סקירה מוסלמית מסורתית על קדושת המקום, ותמונת חצי העיגול של אל-חטים (אנגלית)]

קטגוריה:הכעבה
נר-הלילה הוורוד

נר-הלילה הוורוד (שם מדעי: Oenothera rosea; באנגלית: Rose Evening Primrose) הוא צמח רב-שנתי ממשפחת נר-הלילה שמוצאו באמריקה הטרופית ממקסיקו ועד קולומביה.

הצמח שעיר ולעיתים שעיר בצפיפות. גבעולו נמצא במצב בין משתרע לזקוף. שורשו עבה. צורת עליו קרובה לאליפסה וקצותיהם משוננים. פרחיו בולטים בצבעם הנע בין ורוד לורוד-סגול, ופורחים בעיקר בעונת הקיץ.

הצמח התגלה לראשונה בארץ ישראל בשנות ה-70 בירושלים ובנהריה. הוא אינו נפוץ בארץ, אך בשנים האחרונות ניתן למוצאו בגינות נוי וכן בגן הבוטני בירושלים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://aoki2.si.gunma-u.ac.jp/BotanicalGarden/HTMLs/akabana-yuugeshou.html מספר תמונות] של נר-הלילה הוורוד.

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לואי ל'אריטייה דה ברוטל
קטגוריה:נר-הלילה
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
אגם טאהו

אגם טאהו (באנגלית: Lake Tahoe) הוא אגם מים מתוקים שנמצא בהרי הסיירה נבדה בין קליפורניה ונבדה שבארצות הברית. כשני שלישים מקו החוף שייכים לקליפורניה. גובה האגם הוא כ-1,899 מטר מעל פני הים.

אזור האגם משמש כאזור נופש לתושבים משתי המדינות, רבים מחזיקים בקתה באזור, ובחורף אתרי סקי באזור מושכים גולשים רבים (הגדול והמפורסם בהם הוא "הבנלי").

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.virtualparks.org/scenes/ZXPWBibREa0GdpIWJ00KTPg.html Panorama of Lake Tahoe shoreline], תמונה פנורמית של אגם טאהו וחוף שלו, באתר "הדמיות פארקים"
* [https://web.archive.org/web/20071028100430/http://tahoe.usgs.gov/ Lake Tahoe Data Clearinghouse]
* [http://www.epa.gov/region9/water/watershed/tahoe/index.html Lake Tahoe], US EPA
* 

קטגוריה:קליפורניה: גאוגרפיה
קטגוריה:נבדה: גאוגרפיה
טאהו
קטגוריה:אגמים הרריים
קטגוריה:אגמי בקע
פוליטינט

דף הבית של פוליטינט
אתר האינטרנט פוליטינט אפשר לגולשים להציע הפניות לתכנים שהם מייצרים בבלוגים, יומני רשת, דיונים בפורומים פוליטיים ובאלבומי תמונות באינטרנט. מערכת פוליטינט עברה על ההפניות ואם היא מצאה אותן כמתאימות, הן התפרסמו באתר. לצדה של כל הפנייה הופיע דירוג הגולשים, כדי שניתן יהיה להבחין מיד בהפניות המומלצות.

פוליטינט, שהוקם בידי עמיחי יעקבי, עיתונאי מחשבים ומומחה תוכן, ויריב חבוט, מייסד אתר הבלוגים "ישראבלוג", היה אתר עצמאי ונטול עמדה פוליטית שהוקם במטרה ללוות את מסע בחירות 2006, כפי שהתבטא על ידי הגולשים ברשת. חברי מפלגות רבים פרסמו בפוליטינט מידע ממקור ראשון ומזווית אישית על התרחשויות חמות והתפתחויות הקמפיינים. 

בין הכותבים באתר נמנו עיתונאים ופוליטיקאים כאורי אבנרי, לוי יצחק הירושלמי, דניאל בלוך, רומן ברונפמן, דב חנין ורבים אחרים שכתבו יומן דעות אישי באינטרנט. האתר הביא את דבריהם כפי שנכתבו מבלי שיהיו כפופים לשיקולי עריכה ופוליטיקה מערכתית פנימית. לצדם כתבו בפוליטינט גם בלוגרים וגולשים מעורבים ופעילים פוליטיים מכל קצות הקשת.

באתר הופיעה רשימה של הנושאים הבוערים שעל סדר היום, שהתעדכנה באופן אוטומטי מתוך תוכני הגולשים. 

לאחר הבחירות המשיך האתר לשמש את הכותבים לריכוז השיח הפוליטי ברשת הישראלית. 

אתר פוליטינט נסגר בסוף 2009.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nrg.co.il/online/16/ART1/030/019.html כתבה באתר nrg על פוליטינט]
* [https://web.archive.org/web/20150519083301/http://postimg.org/image/cypki9sa5/ כתבה על הקמת האתר ב"net מגזין"]

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
גאורג ברנדס

פ.ס.קרוייה (Krøyer)]]
גאורג ברנדס בצעירותו
גאורג מוריס כהן ברנדס (בדנית: Georg Morris Cohen Brandes; 4 בפברואר 1842 – 19 בפברואר 1927), מבקר ספרות ומלומד דני יהודי. היה מחשובי מבקרי הספרות באירופה בחצי השני של המאה ה-19, ותאורטיקן שהרצאותיו הביאו לפריצת הדרך של הספרות הסקנדינבית המודרנית.

==קורות חיים==
ברנדס נולד בקופנהגן למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני. ברנדס גדל בבית חילוני וחונך ברוח ההשכלה האירופית, ללא זיקה דתית או לאומית.

ב-1859 החל ברנדס ללמוד משפטים באוניברסיטת קופנהגן, אך לאחר זמן קצר עבר ללימודי הפילוסופיה. בשנים 1862–1863 זכה ברנדס בפרסים על חיבוריו "הרומן ההיסטורי" ו"על מושג הגורל בטרגדיה העתיקה". בראשית דרכו הושפע ברנדס מהפילוסוף הדני סרן קירקגור.

ברנדס טייל ברחבי אירופה במשך מספר שנים, נפגש עם אישים גדולים, שעמד על גדולתם מבעוד מועד, והיה עוזר להם במלחמתם על השקפתם. בהדרגה הלך ונהיה לאחד מראשי המדברים של המחשבה האירופאית.

במהלך שנות ה-70 של המאה ה-19 ברנדס העביר סדרת הרצאות באוניברסיטת קופנהגן בשם "ראשי הזרמים של ספרות המאה ה-19". ההרצאות פורסמו בשישה כרכים בשנים 1872–1890, ותורגמו לשפות רבות. ברנדס סקר בהרצאותיו את הספרות הרומנטית האירופאית בארצות שונות, תוך דגש הומניסטי על האישיות של כל כותב, וקריאה לחיבור ספרות ריאליסטית ולא פנטסטית, מה שהשפיע מאוד על הכותבים הסקנדינבים.

ב-1888 ערך ברנדס סדרה של הרצאות באוניברסיטה של קופנהגן על כתביו של ניטשה. הרצאותיו של ברנדס על ניטשה עוררו עניין והביאו להתעניינות בכתביו של ניטשה, שעד אז נחשב לאלמוני באירופה.

ב-1889 שלח תיאודור הרצל לברנדס עותק של ספרו "מדינת היהודים" ונתקל בתגובה צוננת מצד ברנדס. גם אחד העם הביע את מורת רוחו שברנדס היהודי מפרסם מאמרי ביקורת על יצירות "כל הספרויות שבעולם", זולת הספרות העברית. לטענתו, מאמרי הביקורת של ברנדס כתובים אמנם בידיו של יהודי, אך אין להחשיבם חלק מן 'הספרות הלאומית' של העם היהודי.

מכתביו המאוחרים, חשוב במיוחד ספרו הלימודי המונומנטלי על ויליאם שייקספיר (1897-8), הכולל לימוד מעמיק ומקיף של יצירותיו תוך ניסיון לשרטט ביוגרפיה של המשורר.

==כתביו שתורגמו לעברית==
* מונוגרפיה על פרדיננד לסל, בתוך: פרדיננד לסל, יומן נעורים, תל אביב: מסדה: לגבולם: בהשתתפות מוסד ביאליק, תש"ו. תרגם מגרמנית: ישראל כהן.
* גיאורג ברנדס – פרידריך ניצ’שה: חליפת מכתבים (תרגם והקדים מבוא: ישראל זמורה), חליפת מכתבים, תל אביב: מחברות לספרות, 1949. 
* ראשי הזרמים בספרות המאה התשע עשרה (תרגם: א’ ראובני), תל אביב: מסדה, תשי"ד. 
* הכנסת הרומנטית בצרפת (תרגם: ד"ב מלכין), ירושלים, תל אביב: מוסד ביאליק ומסדה, [תשי"ח]. 
* טרגדיות שכספיר: המלט, מקבת, אותלו, ליר (תרגום והערות: מאיר איילי), תל אביב: תרבות וחינוך, בסביבות 1968. 

"פרידריך ניטשה", ספרו של גיאורג ברנדס, מתורגם ל[[יידיש, ניו יורק, 1918]]

==קישורים חיצוניים==

* ראובן בריינין, [http://www.benyehuda.org/brainin/brandes.html גיאורג ברנדס], ברלין, 17 באוגוסט 1902, בפרויקט בן-יהודה
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרי ספרות דנים
קטגוריה:חוקרי ספרות יהודים
קטגוריה:יהודים דנים
קטגוריה:מבקרי ספרות יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1842
קטגוריה:נפטרים ב-1927
קיברנטיקה

קִיבֶּרְנֶטִיקָה (באנגלית: cybernetics), או בקיצור המאונגלז סייבר (באנגלית: cyber), היא תחום רחב היקף בתורת מערכות החוקר מערכות סיבתיות מעגליות שתפוקותיהן הן גם תשומות, כמו מערכות משוב. היא עוסקת בעקרונות הכלליים של תהליכים סיבתיים מעגליים, לרבות במערכות אקולוגיות, טכנולוגיות, ביולוגיות, קוגניטיביות וחברתיות וגם בהקשר של פעילויות מעשיות כמו תכנון, למידה וניהול.

התחום עוסק בחקר תהליכי התקשורת, מערכות הבקרה ועקרונות המשוב בין בני אדם או אורגניזמים אחרים, ארגונים ומכונות. המונח נטבע על ידי המתמטיקאי והמדען האמריקאי-יהודי נורברט וינר, אחד מאבות התחום, בספרו משנת 1948, "קיברנטיקה" (Cybernetics or Control and Communication in the Animal and the Machine).

== גיזרון ==
המילה קיברנטיקה נגזרה מהמילה היוונית "κυβερνήτης", שפירושה בין היתר "הגאי" ו"מושל". המילה קַבַּרְנִיט מגיעה מאותו מקור.

המילה , המבוססת על ההגייה האנגלית של קיברנטיקה (cybernetics), משמשת לתיאור של מושגים מגוונים מתחום המחשבים, כגון סייברספייס, אבטחת מידע, לוחמת סייבר, ועוד.

האקדמיה ללשון העברית ממליצה להשתמש במונח סֶבֶ"ר - סביבת רשת.
== עקרונות והשפעה ==
על פי הקיברנטיקה, ניתן להגדיר חוקים הן למערכות מאותו תחום והן למערכות מתחומים שונים כדי שיוכלו לתקשר ביניהן.

הקיברנטיקה קשורה הדוקות לתורת הבקרה ולתורת המערכות. מקורותיה של הקיברנטיקה בימינו הם בתחומי מערכות שליטה, תורת רשתות החשמל, הנדסת המכונות, יצירת מודלים לוגיים, ביולוגיה התפתחותית ומדעי הנוירולוגיה מאז שנות הארבעים של המאה העשרים. תחומי חקר אחרים שהשפיעו על הקיברנטיקה או הושפעו ממנה כוללים את תורת המשחקים, תורת המערכות, הפסיכולוגיה ובייחוד הנוירופסיכולוגיה (פסיכוקיברנטיקה), הפסיכולוגיה ההתנהגותית והפסיכולוגיה הקוגניטיבית.

== ראו גם ==
* קיבורג – (במדע בדיוני) שילוב של אדם ומכונה, אדם חי עם שתלים ביוניים וחלקים רובוטיים
* ביוניקה
* שתל ביוני
* נורברט וינר – אחד ממייסדי הקיברנטיקה (סייבר)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

*
קטגוריה:מתמטיקה שימושית
מיני-אלבום

מיני-אלבום (באנגלית: Extended play ובראשי תיבות EP או אי.פי), פירושו אלבום קצר. מיני-אלבום הוא תקליט או תקליטור שהוא ארוך מדי מכדי להיקרא סינגל מצד אחד, וקצר מדי בשביל להיקרא אלבום מצד שני. מיני-אלבום לרוב כולל כ-4 עד 8 רצועות מוזיקה ואורכו כ-15 עד 30 דקות. אומנם בעבר, במיוחד בימים שלפני המצאת התקליטור, הוציאו אמנים רבים אלבומים באורך מלא שהתאימו להגדרה המודרנית של המיני-אלבום. לעומת זאת, כיום ישנם מיני-אלבומים שהם ארוכים מספיק על מנת להיקרא גם "אלבומים" (לדוגמה, A Change of Seasons של Dream Theater שאורכו 57 דקות).

המונח "Extended play" תיאר במקור סינגלים שהתארכו אל מעבר לסטנדרט של סינגל, אך עם הזמן הפך למונח המתאר אלבומים שהם קצרים מן הרגיל, מעין חצי אלבומים. כיום הם בדרך כלל מוצאים לאור כפרומו לקראת אלבום עתידי, או כאסופה של שירים שלא התאימה לרוחו של אלבום שלם שיצא באותה התקופה. כיום הבחירה אם להגדיר תקליטור קצר כמיני-אלבום היא בידי האמן. ישנן דוגמאות רבות למשמעות של הוצאת מיני-אלבום, כך למשל ישנם אמנים המעדיפים להגדיר אלבום קצר כמיני-אלבום, כדי שהוא ייראה משמעותי יותר בדיסקוגרפיה שלהם.

המונח נכנס לשימוש באותה תקופה בה אלביס פרסלי פרץ לתודעת הציבור, ואף קיימת בדיחה מפורסמת על כך ש-EP הם ראשי התיבות של שמו. פרסלי שלט ללא עוררין במצעדי מכירות המיני-אלבומים הראשונים, כאשר הוא מגיע אל רשימת עשרת הגדולים עם 16 מיני-אלבומים שונים, מתוכם שישה הגיעו אל המקום הראשון, והאחרון שבהם נותר במקום הראשון 86 שבועות ברציפות. בתקופת המיני-אלבומים שלו מכר אלביס מעל 16.5 מיליון יחידות, יותר מכל להקה או אמן אחר בהיסטוריה.

אליס אין צ'יינס היא הלהקה הראשונה בהיסטוריה שמיני-אלבום שלה, Jar of Flies מ-1994, הגיע למקום הראשון במצעד המכירות של בילבורד. המיני-אלבום השני שהגיע למקום ראשון במצעד המכירות של בילבורד היה הפרויקט מאש-אפ המשותף של לינקין פארק ו-Jay-Z, בשנת 2011 המיני-אלבום השלישי שהגיע למקום ראשון במצעד המכירות של בילבורד היה אלבומם של אמינם ו5'9"}} Hell: The Sequel עם 171,000 מכירות בשבוע הראשון.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:סוגי אלבומים
ז'אן ארפ

[[קולאז' (1916-1917)]]
ז'אן (הנס) ארפ (בצרפתית: Jean Arp או Hans Arp; 16 בספטמבר 1886 – 7 ביולי 1966) היה צייר, פסל ומשורר שווייצרי.

==ביוגרפיה==
ארפ נולד בשטרסבורג בחבל אלזס-לורן שבין צרפת לגרמניה. בשנת 1904 עזב ארפ את לימודיו הטכניים ויצא לפריז, שם פרסם את שיריו לראשונה. בשנת 1908 החל ארפ את לימודיו באקדמיה לאמנות בצרפת (Académie Julian). בשנת 1915 עבר להתגורר בשווייץ כשהוא מתחמק מגיוס לצבא.

ארפ היה ממקימי תנועת הדאדא בציריך ביחד עם האמנים מרסל ינקו, טריסטן צארה, הוגו באל ואחרים. לאחר התפרקות קבוצת הדאדא, נמנה ארפ עם חברי התנועה הסוריאליסטית בפריז.
אשתו הראשונה, הרקדנית והאמנית סופי טויבר-ארפ נפטרה בשנת 1943. לאחר מכן הוא נשא את האספנית מרגרט הגנבך.

סגנון עבודותיו של ארפ היה מופשט והוא התרכז ביצירת פסלים, תבליטים וקולאז'ים ובהם צורות אותן כינה 'ביו-מורפיות'. צורות אלו, הנובעות מן האר נובו ומהאמנות הסימבולית היו בעלות קווי מתאר מעוגלים ודמו לחלקי גוף או יצורים שונים.

מקור סגנון עבודותיו הייחודי של ארפ, הוא בהכנסת אלמנטים לא שיפוטיים אל תוך האמנות, בעיקר דרך הרעיון של יצירה "אוטומטית". במסגרת רעיון זה, אותו פיתח האמן והמשורר אנדרה ברטון, נוצרת הקומפוזיציה בעבודות האמנות מתוך אלמנטים של מקריות. כך לדוגמה נוצרו קולאז'ים מתוך נפילה מיקרית של חלקי נייר על גבי פורמט העבודה.

יצירותיו של ארפ שונות מיצירות הסוריאליזם בכך שהן חסרות את האופי הפסיכולוגי של העבודות, אשר הודגש על ידי ברטון ואחרים (לעומת הגישות השונות אשר יוצגו למשל על ידי ז'ורז' בטאיי). עם זאת יש בהן חינניות וקלילות.

בין שיריו ידוע השיר "הפיל הטירולי", שיר בסגנון סוריאליסטי ואבסורדי:

פסלו "סף ירושלים 1961–1972" מוצב בגן מאיר שרמן (חלק מגן העצמאות) ברחוב המלך ג'ורג' בירושלים. הפסל נקנה בשנים האחרונות לחייו של ארפ והוא נוצר לאחר מותו לפי מתווה שהכין.

בשנת 2007 נפתח "מוזיאון ארפ" בעיירה ליד קלן. המוזיאון כולל בניין תחנת רכת ישנה ששופץ על ידי אמנים שונים (לרבות תומאס האבר) ובניין חדש שתוכנן על ידי ריצ'רד מאייר.

==לקריאה נוספת==

* ארפ ז'אן, הפיל הטירולי, בתוך: דאדא וסוריאליזם בצרפת, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1992.
* נאש, סטיבן א. (עורך), מאה שנות פיסול מודרני, מוזיאון תל אביב לאמנות הוצאת דביר, 1989.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסלים שווייצרים
קטגוריה:ציירים שווייצרים
קטגוריה:משוררים שווייצרים
קטגוריה:אמני דאדא
קטגוריה:אמנים סוריאליסטים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:בוגרי אקדמיה ז'וליאן
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1886
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1966
Jar of Flies

Jar of Flies (צנצנת זבובים) הוא מיני-אלבום של להקת הגראנג' אליס אין צ'יינס. השם לקוח מניסוי מדעי שנערך בבית-ספרו של ג'רי קאנטרל, גיטריסט הלהקה, שבו הונחו שתי צנצנות שאליהן הוכנסו זבובים אחת ליד השנייה, באחת קיבלו הזבובים מזון ובשנייה הורעבו עד כדי קניבליזם.
== הפקה ==
לאחר שהוציאה את האלבום Dirt, שהיה לדעת רבים אלבום מטאל לכל דבר ולווה במסע הופעות מצליח שהיה ברוח דומה, ציפה עולם המוזיקה לעוד יצירה כבדה, זועמת ורועשת של אליס אין צ'יינס. הלהקה הפתיעה את המעריצים ואת המבקרים כאחד כשהוציאה בינואר 1994 את Jar of Flies, שהציג חזרה אל הצליל הרך והאקוסטי של Sap, עם מנגינות מורכבות ונגיעות קלות של כלי מיתר. Jar Of Flies הפך למיני-אלבום הראשון שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית. כל השירים נכתבו והוקלטו במשך שבוע אחד.

בשיר "Nutshell" ("קונכייה") מתאר ליין סטיילי, שנאבק בהתמכרותו להרואין, את בדידותו וניכורו מן העולם ("אני לוחם בקרב הזה לגמרי לבדי, אף אחד לבכות על כתפו, אף מקום לקרוא לו בית... אם לא אוכל להיות עצמי, ארגיש יותר טוב מת").

== רשימת השירים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי אליס אין צ'יינס
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
פואד השני, מלך מצרים

פואד השני (אחמד פואד; בערבית: أحمد فؤاد الثاني; נולד ב-16 בינואר 1952), הוא מלך מצרים וסודאן המודח. השמיני והאחרון בשושלת מוחמד עלי ששלטה במצרים ובהמשך בסודאן מ-1805, במשך 148 שנה.

== ביוגרפיה ==
אחמד פואד נולד בשנת 1952, למלך פארוק הראשון ולאשתו השנייה נארימאן סאדק , בתו של חוסיין פהמי סאדק, סגן שר התחבורה. הוריו נישאו ב-6 במאי 1951, לאחר שהמלך היה ללא בנים (מאשתו הראשונה פרידה, היו לו שלוש בנות), ולצורך נישואין אלו ביטלה אמו את אירוסיה לד"ר מוחמד זכי האשם (אביה שחשש מנישואין אלו מת מהתקף לב).

אחמד פואד, שנקרא על שם סבו המלך פואד הראשון, היה בנו הראשון של המלך פארוק, ובלידתו הפך לנסיך הכתר - יורש העצר. הוא נולד חודש לפני הזמן המיועד, במשקל 3.28 ק"ג, ועם לידתו ב-6:20 בבוקר, נורו 101 יריות תותחים בקהיר. אביו המלך העניק תואר "פאשה" לרופא המיילד.

כשהיה תינוק בן כחצי שנה, ב-26 ביולי 1952, הוא הוכרז כמלך פואד השני תחת אביו, שאולץ להתפטר במהפכת הקצינים החופשיים. בוויכוח שהתגלע בין הקצינים, גברה דעתם של נאצר ומוחמד נגיב ועדתם, שתמכו בהגליית המלך פארוק ולא בהעמדתו למשפט, וב-26 ביולי שלח נגיב איגרת למלך, בה האשים אותו בשחיתות, זלזול בעם ועוד, וציווה עליו לוותר על כיסאו לטובת בנו התינוק פואד, עד ל-12:00 בצהרים, ולעזוב את מצרים באותו היום עד השעה 18:00.

פארוק ויתר על כיסאו לטובת בנו, והתפטר בתקווה שזה יפייס את הכוחות האנטי-מלוכניים שבארצו, ובנו יאחד את העם תחתיו. באותו היום גלה לאיטליה עם אשתו השנייה, בנם המלך ושלוש בנותיו מאשתו הראשונה. אך באופן מעשי בוטלה המלוכה כליל והקצינים שלטו. לאחר פחות משנה, ב-18 ביוני 1953, הופסקה רשמית "מלוכה" זו, כשבוטלו המונרכיה והאריסטוקרטיה, ומצרים הפכה לרפובליקה.

בעת גלותו של המלך פואד השני עד לביטול המלוכה, ייצגה אותו מועצת כהונת העוצר, בראשות הנסיך מוחמד עבד אל-מונעם (1899 - 1979), שהיה יורש העצר מלידתו בשנת 1899, עד להדחת אביו החדיו עבאס חלמי השני ב-1914, שהוחלף בידי דודו, אחי אביו חוסיין כאמל, אחיו של המלך פואד הראשון, שמלך אחריו.

=== מחוץ למצרים ===
הם התיישבו בקאפרי, ובהמשך בארמון גדול מחוץ לרומא. היחסים בין הוריו התערערו ותוך חודשים ספורים הם התגרשו ב-1954. האם חזרה למצרים והמלך המודח סירב לאפשר לה לחזור עם בנם, והיא לא ראתה אותו עד 1955.

המהפכה בירכה על המצב הזה ונתנה לה דרכון מצרי. יתר על כן, היא אפשרה לה להיכנס לארמונות המלוכה שהוחרמו כדי לקבל חלק מפעולותיה האישיות. נארימאן הגישה תביעה לפני בית המשפט המחוזי של הליופוליס. בכתב האישום נאמר כי המלך אינו הוגן בחיי הנישואין שלו, וכי הוא כה אכזרי לה עד שהמשך החיים המשותפים הפך לבלתי נסבל. היא חתמה על מסמך הגירושים והוקצתה לה קצבה חודשית.

נארימאן קיבלה את פסק הדין של גירושין מן המלך פארוק בפברואר 1954 לאחר נישואים מלכותיים שנמשכו ארבע שנים.

ב-1976 התחתן פואד עם דומיניק-פראנס לואב-פיקאר, בת למשפחה יהודית. היא המירה את דתה לאסלאם, ושינתה את שמה ל"פדילה" (فضيلة). לזוג נולדו שלושה ילדים: מוחמד עלי, נסיך סעיד (נולד ב-5 בפברואר 1979); הנסיכה פאוזיה-לטיפה ממצרים (נולדה ב-12 בפברואר 1982); הנסיך פאחרודין ממצרים (נולד ב-25 באוגוסט 1987). בני הזוג התגרשו ב-1996. אשתו המשיכה לשאת את תואר הכבוד "הוד מעלתה, הנסיכה פדילה ממצרים" עד לשנת 2008, אז בוטלו הנישואין והתואר לאחר מאבק משפטי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1952
אלבום הופעה

אלבום הופעה (באנגלית: Live album) הוא אלבום המכיל הקלטה של הופעה מוזיקלית, או קטעים מתוך הופעות שונות. אלבומי הופעה החלו לצאת לאור בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר אלבומים החלו להיחשב ליצירות בפני עצמן, ולא כאסופה מקרית של שירים.

רוב האמנים המקליטים המצליחים מוציאים לפחות אלבום הופעה אחד במשך הקריירה שלהם. רוב אלבומי ההופעה נחשבים לחלקים פחות חשובים בקריירה של אמן, ואינם נמכרים בכמויות שבהם נמכרים אלבומי אולפן. עם זאת, קיימים אמנים שמכרו יותר אלבומים בהופעה מאלבומי אולפן, למשל קיס, ג'יימס בראון וגרייטפול דד. לעיתים מקליטים האמנים הופעות מיוחדות, כגון הופעות רוק ומטאל בליווי תזמורת סימפונית. אלבומי הופעה לעיתים קרובות הם בעצם אלבומים כפולים הנפרשים על שני תקליטורים, שכן הופעת רוק גדולה מתמשכת בדרך כלל כשעתיים, בעוד שכל תקליטור יכול להכיל עד כ-70 דקות של מוזיקה.

== אלבומי ההופעה הנמכרים ביותר ==
אלבום ההופעה הנמכר ביותר בכל הזמנים בישראל הוא "ריטה רמי – המופע המשותף" של ריטה ורמי קלינשטיין משנת 2001, שנמכר בלמעלה מ-150,000 עותקים.<ref name=":0"></ref>

=== בישראל ===
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
!שם האומן
!שם האלבום
!שנת יציאה
!סוגה
!סך כל עותקים
|-
|ריטה ורמי קלינשטיין
|ריטה רמי – המופע המשותף
|2001
|פופ
|למעלה מ-150,000 עותקים<ref name=":0" />
|-
|שלמה ארצי
|עונת ההופעות
|2010
|ישראלי • פופ
|למעלה מ-80,000 עותקים<ref></ref>
|-
|שירי מימון ושמעון בוסקילה
|המופע המשותף
|2011
|פופ • מזרחית
|למעלה מ-40,000 עותקים<ref></ref>
|-
|ריטה
|One
|2006
|פופ
|למעלה מ-20,000 עותקים<ref></ref>
|-
|אברהם פריד
|כמה טוב שנפגשנו
|2017
|חסידית
|למעלה מ-20,000 עותקים<ref></ref>
|-
|כוורת
|כוורת – המופע האחרון
|2013
|רוק • פופ
|למעלה מ-10,000 עותקים<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:סוגי אלבומים
קטגוריה:ערכים בלי תמונה
סקאנק אנאנסי

סקאנק אנאנסי (Skunk Anansie) היא להקת רוק בריטית שפעלה מאמצע שנות התשעים עד שנת 2001, ושוב החל מ-2009.

הלהקה הוקמה ב-1994 על ידי הסולנית דברה דייר, המכונה סקין, הבסיסט ריצ'רד לואיס, המכונה קס, הגיטריסט מרטין קנט, המכונה אייס, והמתופף רובי פרנס, שהוחלף על ידי מארק ריצ'רדסון. חברי הלהקה מספרים שבחרו להיקרא על שם "אנאנסי", איש-עכביש מיתולוגי מהאיים הקריביים והוסיפו לשם את המלה "סקאנק" (בואש) כדי שהוא "יישמע מלוכלך יותר".

הלהקה הוגדרה כלהקה "פוליטית", אך חבריה העדיפו להיקרא פשוט "להקת רוק". סקין עצמה הגדירה את הלהקה כלהקת "קְליט-רוק" ("קליט" הוא קיצור של המלה Clitoris, דגדגן). שירי הלהקה מביעים דעות חזקות בנושאים כגון פמיניזם וגזענות.

==היסטוריית הלהקה==
הלהקה הופיעה לראשונה במרץ 1994 במועדון ה"ספלאש" הלונדוני. שני הסינגלים הראשונים מאלבומם הראשון, Paranoid and Sunburnt, היו "Little Baby Swastikkka" ו-"Selling Jesus", שהיו מאוד שנויים במחלוקת ועסקו בגזענות ובמסחור הדת. ב-1995 הופיעו שני שירים של הלהקה בפסקול הסרט "ימים משונים". באותה שנה קיבלה הלהקה את התואר "הלהקה הבריטית החדשה הטובה ביותר" על ידי קוראי מגזין המוזיקה קראנג!, ושנה מאוחר יותר את התואר "ההופעה הטובה ביותר" באותו מגזין.

ב-1996 הוציאה הלהקה את אלבומה השני, Stoosh, בו נכללו השירים "All I Want" ו-"(Brazen (Weep". ב-1997 היא הייתה מועמדת לפרסי "ההופעה הטובה ביותר" ו"הלהקה הטובה ביותר" בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה.

ב-1999 יצא אלבומה האחרון של הלהקה לפני פירוקה, Post Orgasmic Chill בחברת וירג'ין. אלבום זה כלל את השיר "Secretly" שהופיע בפסקול הסרט "משחקי פיתוי". ב-2001 התפרקה הלהקה.

==אחרי הפירוק==
ב-2003 הוציאה סקין את אלבום הסולו הראשון שלה, Fleshwounds, וב-2006 יצא אלבומה השני. אייס הוציא אלבום סולו בשם Still Hungry, בו שיתף פעולה עם אמני רוק שונים. מארק ריצ'רדסון היה המתופף של להקת פידר בשנים 2002–2009.

==איחוד==
ב-2009 הלהקה התאחדה, הוציאה אלבום אוסף בשם Smashes & Trashes שכלל 3 שירים חדשים ויצאה לסיבוב הופעות באירופה.

ב-13 בספטמבר 2010 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, Wonderlustre.
הסינגל הראשון מתוכו, My Ugly Boy, יצא ביולי 2010.
הסינגל השני מתוכו, Over The Love, יצא בנובמבר 2010.
הסינגל השלישי מתוכו, You Saved Me, יצא במרץ 2011.

ב-ספטמבר 2012, יצא אלבומה החמישי של הלהקה, Black Traffic, לראשונה תחת לייבל עצמאי.
הסינגל Sad, Sad, Sad מתוכו, יצא מבעוד מועד ליוטיוב כבר ביוני 2012.

==הופעות בישראל==
הלהקה הופיעה בישראל לראשונה בקיץ 1997 בנמל חיפה ובשנת 2000, וחיממה אותה להקת היהודים.

בחודש יוני 2013 פרסמה הלהקה בעמוד הפייסבוק שלה כי היא לקראת סיבוב הופעות בפסטיבלים ברחבי העולם, שיכלול גם את ישראל. הפרסום זכה לתגובות אנטי-ישראליות רבות, שדרשו מהלהקה לא להופיע בישראל. סולנית הלהקה הגיבה על כך, ואמרה כי הלהקה מופיעה בפני אנשים ואין בכוונתם לבטל את ההופעה. הלהקה הופיעה באמפי שוני בבנימינה, ב-20 וב-21 באוגוסט 2013.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://skunkanansie.net/ סקאנק אנאנסי] - האתר הרשמי
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1994
תפרוסת אוכלוסייה

תפרוסת אוכלוסייה היא צורת התפשטות הנפשות על שטח מוגדר כלשהו (מדינה, עיר, יישוב, יבשת וכדומה). "תפרוסת אוכלוסייה" מתארת את מספר התושבים במקום מסוים בניגוד לצפיפות אוכלוסייה המתארת את מספר התושבים ביחס לשטח.

כאשר האוכלוסייה ממוקדת יותר באזורים מסוימים ולא בכל רחבי השטח, נוצר מצב שבו בחלק מהאזורים יש תפרוסת צפופה ואילו אזורים אחרים נחשבים לאזורים עם תפרוסת דלילה. כאשר בכל השטח המוגדר קיים אותו מספר נפשות, ניתן לומר שתפרוסת האוכלוסייה אחידה.

בדרך כלל תפרוסת האוכלוסייה בעולם אינה אחידה. בישראל לדוגמה, נכון לשנת 2014, כ-45% מהאוכלוסייה מתגוררים במטרופולין תל אביב, המהווה 7% בלבד משטח המדינה. את ריכוזי האוכלוסייה הגדולים והצפופים ביותר בעולם נמצא במערב אירופה, בצפון-מזרח ארצות הברית, במזרח אסיה ובדרום-מזרח אסיה.<ref name=":0"></ref>

== גורמים המשפיעים על תפרוסת אוכלוסייה ==
תנאי מחיה קשים, כגון אקלים קיצוני או תנאי שטח לא נוחים (רכסי הרים, יערות סבוכים) גורמים לירידה בכמות האנשים במקום. לכן תפרוסת האוכלוסין תהיה פחות צפופה באזורים של מדבריות, קטבים, יערות טרופיים.

מצד שני, קיימים גורמים אשר מעודדים תפרוסת אוכלוסין צפופה יותר, למשל תנאי שטח נוחים וחשיבות היסטורית שיש למקום.

בין התהליכים האנושיים המשפיעים על שינויים בתפרוסת האוכלוסייה ניתן למנות את הגידול באוכלוסיית העולם ותנועות הגירה. פיתוח טכנולוגיות, ובפרט אמצעי תחבורה, מאפשרים לאנשים להגר למקומות מרוחקים וליישב גם אזורים שפחות נוחים להתיישבות.<ref name=":0" /> קצב גידול האוכלוסייה יצר מגמת עיור, ויישובים רבים הפכו מכפרים לערים בשל גידול במספר התושבים.<ref name=":1"></ref> קיימים גם תמריצים שנוצרים על ידי שלטונות אשר מבקשים לעודד מעבר של אוכלוסייה למקום מסוים, כגון: הטבות ומענקים, בנית מגורים ויצירת מקומות עבודה.<ref></ref>

על פי סרג'ו דלה-פרגולה תפרוסת האוכלוסייה בישראל הושפעה משני כוחות מנוגדים: מצד אחד ממאמצים לפזר את האוכלוסייה על פני כל המדינה (למשל, על ידי הכוונת עולים חדשים לפריפריה) ומצד שני, הגירה טבעית של צעירים ומשכילים אל מרכז הארץ.<ref name=":1" />

== ראו גם ==
* [https://www.cbs.gov.il/he/subjects/Pages/תפרוסת-גאוגרפית-של-האוכלוסייה.aspx תפרוסת אוכלוסייה באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:דמוגרפיה
מררית מצויה

מְרָרִית מצויה (שם מדעי: .Picris rhagadioloides (L.) Desf)  מין צמח עשבוני חד-שנתי זיפני, זקוף, גובהו 40 עד 100 ס"מ וצהוב פרחים ממשפחת המורכבים<ref></ref><ref></ref>. היא נפוצה בכל ישראל ובעיקר באזורים לא מדבריים בגינות, באשפתות, בצדי דרכים ובשדות בור. פריחתה מאמצע מרץ עד תחילת יוני והבשלת הפרי מסוף אפריל<ref></ref>.

== שמות הצמח ==
שמות נרדפים בספרות (Heterotypic Synonyms): 

* השם המדעי Picris altissima Delile מצוי באתרים הישראלים ובמגדיר של זהרי מיכאל ומגדיר הצהוב<ref name=":0"></ref>.
* השם המדעי Picris sprengeriana בפרק 3 בפלורה<ref name=":2"></ref>.
השם "מררית" ניתן למין Picris sprengeriana, המוכר בימינו כמררית מצויה, במילון "ילקוט הצמחים" (הערה 435) משנת 1930<ref></ref> בהתאם להמלצתו של אפרים הראובני, וניתן כשם הסוג במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 696<ref name=":02"></ref>. השם המלא "מררית מצויה" אושר ברשימת שמות צמחי ארץ ישראל משנת 2003.

השם המדעי של הסוג Picris משמעותה ביוונית מרירות משום הטעם המר בחלק ממיני הסוג.

== מורפולוגיה ==
תקריב קרקפת של מררית מצויה
מררית מצויה היא מין צמח עשבוני חד-שנתי זיפני, זקוף, גובהו 40 עד 100 ס"מ ממשפחת המורכבים. מין זה מכוסה בזיפים מאונקלים בראשם (בשונה משן-ארי)<ref name=":0" />.

הגבעול עגול ומסתעף בדלילות בחלקו העליון.

העלים מסורגים פשוטים (אינם מחולקים) מרוכזים בבסיס הגבעול ופזורים גם לאורכו (בשונה משן-ארי). עלי הגבעול חסרי פטוטרות, מפורצים בבסיסיהם לזוג אוזניות שחובקות את הגבעול; זקופים וצידם העליון מפונה וצמוד אל הגבעול ושפתם משוננת. אורך הטרפים 20 עד 60 מ"מ לעיתים רחוקות 90 מ"מ ורוחבם 5 עד 20 מ"מ ויותר.

בחלקו העליון של הגבעול ישנם חפים אחדים, קרובים לקרקפת, אך מחוצה לה<ref name=":1"></ref>.

הקרקפת נפתחת במלואה וכל פרחיה דו-מיניים, צהובים, לשוניים ונראים היטב מבחוץ. לשון הכותרות מסתיימות ב-5 שיניים. אורך הקרקפת 10 עד 15 מ"מ ורוחבו 6 עד 9 מ"מ והם גדלים עם הבשלת הפרי.

המצעית חשופה. 

המעטפת דמוית גביע, עם הבשלת הזרעים ניכר כיווץ באמצעה<ref name=":2" />.

הזרעונים קירחים, מקומטים מאוד לרוחבם, חסרי מקור ובקודקודם ציצית של זיפים. וצבעם בעת ההבשלה חום. הזרעונים ההיקפיים שונים מהמרכזיים בצורת הציצית<ref name=":1" />. 

הציצית נשירה, עשויה 8 או יותר זיפים ארוכים, מנוצים, מורחבים בבסיסם ומאוחים לטבעת בסיסית. ציצית זרעוני ההיקף קצרה הרבה יותר מזאת של זרעוני המרכז<ref name=":0" /><ref name=":1" />.

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:מררית מצויה פרחים בשעות הצהריים.jpg|קרקפות סגורות בשעות הצהריים של מררית מצויה
קובץ:מררית מצויה פרח.jpg|בתחתית הקרקפת ישנם חפים
קובץ:מררית מצויה ודבורה.jpg|הפיתיון לדבורה - אבקה
קובץ:מררית מצויה פריחה.jpg|פריחה של מררית מצויה
</gallery>

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1814
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אליר רפנאו דליל
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
ענת מלכין-עלמאני

ענת מלכין-עלמאני היא כנרת ילידת ישראל, אשר היגרה לארצות הברית.

==קורות חיים==
החלה ללמוד נגינה בכינור בגיל 5, אצל אביה, אייזיק מלכין. אותה שנה היגרה משפחתה לארצות הברית ובגיל 6 כבר החלה להופיע בנגינת סולו עם תזמורות אמריקאיות. בגיל 10 יצאה לסיבוב הופעות בינלאומי ראשון, עם תזמורות סימפוניות בנורווגיה, מקסיקו וקליפורניה. 

בגיל 16 הופיעה לראשונה בקרנגי הול בניו יורק, בקונצרט בניצוח אלכסנדר שניידר. בהמשך הופיעה בקונצרטים וברסיטלים ברחבי העולם, בהולנד, ישראל, צרפת, קוריאה הדרומית, בריטניה וארצות הברית.

ענת הייתה תלמידתו של ג'וזף גינגולד והיא בוגרת בית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק. יש לה תואר מוסמך בהצטיינות מקונסרבטוריון מאסטריכט בהולנד. כיום היא נמנית עם סגל המורים לכינור בבית הספר מנהטן למוזיקה ו-The Academy of Music Festival בניו יורק. 

ענת מופיעה גם עם אחותה, הכנרת ברכה מלכין, ב"מלכין דואו", שזכה בתחרויות רבות והופיע בישראל, איטליה וארצות הברית. היא מנגנת מוזיקה קאמרית בהרכבים שונים.

בתקופת לימודיה בג'וליארד, בגיל 19, עברה ענת תאונת דרכים קשה, שבה נפגעו כף ידה השמאלית ושכמה הימנית. במשך שמונה שנים עברה 12 ניתוחים וטיפולי פיזיותרפיה מרובים לתיקון הנזק.

== קישורים חיצוניים ==
* 
*

קטגוריה:כנריות יהודיות
קטגוריה:מוזיקאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:כנריות אמריקאיות
בוזון כיול

בוזוני כיול הם חלקיקים מקבוצת הבוזונים המתנהגים כנושאי כוחות היסוד. לפי תורת השדות הקוונטית, חלקיקים אלמנטריים מפעילים כוחות האחד על השני על ידי החלפת בוזוני כיול.

על־פי המודל הסטנדרטי, קיימים שלושה סוגים של בוזוני כיול, המשויכים לכוח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החזק והכוח הגרעיני החלש. פוטונים הם בוזוני הכיול של הכוח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החלש מועבר באמצעות בוזוני W ו-Z, ונושאי הכוח הגרעיני החזק הם הגלואונים. בגלל הכליאה, גלואונים אינם יכולים להמצא לבדם, ועל־כן מתקבלים כדורי גלואונים מסיביים במקום, או מזונים, המורכבים כל אחד מקווארק ואנטי קווארק.

קיימת השערה כי קיים סוג רביעי של בוזון כיול, גרביטון, הנושא את כח הכבידה. ואולם התצפית בו קשה מאוד, ועצם קיומו לא הוכח ניסיונית.

השדה הקוונטי המתאים לבוזון כיול נקרא שדה כיול, ותכונותיו נקבעות לפי תורת הכיול המתאימה.

==ראו גם==
*המודל הסטנדרטי
*תורת כיול
*שדה כיול
*בוזון היגס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקת חלקיקים
קטגוריה:תורת השדות הקוונטית
קורט מאזור

קורט מאזור (בגרמנית: Kurt Masur; 18 ביולי 1927 – 19 בדצמבר 2015) היה מנצח גרמני.
קורט מאזור מנצח על [[התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו]]

== ביוגרפיה ==
מאזור נולד בבריג שבשלזיה (אז בגרמניה; מאז 1945 נקראת העיר בז'יג, ושייכת לפולין). הוא למד נגינה בפסנתר, קומפוזיציה וניצוח בלייפציג שבגרמניה. כיהן בכמה משרות ניצוח בגרמניה המזרחית. ניצח על התזמורת הפילהרמונית של דרזדן משנת 1955 עד 1958 ושוב משנת 1967 עד 1972.

בשנת 1970 התמנה למנצח תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג.

ב-1991 החליף את זובין מהטה כמנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של ניו יורק, משרה בה החזיק עד 2002.

בשנת 2000 התמנה למנצח הראשי בתזמורת הפילהרמונית של לונדון, ובאפריל 2002 למנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של צרפת. הוא ניצח פעמים רבות גם על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, מי שהפך לימים להיות מנצח אורח בר-כבוד של התזמורת עד מותו.

מאזור נודע במיוחד בפרשנותו למוזיקה גרמנית רומנטית.

התפרסם בגרמניה ב-1989, עת קרא למניעת מלחמת אחים.

==קישורים חיצוניים==

* עומר שומרוני, [http://www.notes.co.il/omers/55803.asp ריאיון עם קורט מאזור], באתר "רשימות"
* [http://www.imdb.com/name/nm0557955/bio ביוגרפיה של קורט מאזור באתר IMBd (באנגלית)]
* [https://www.youtube.com/watch?v=qfhzjIflBP8 קורט מאזור ב"אינטרמצו עם אריק"], יוטיוב
* 
* 
* 

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:סגל בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:התזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:זוכי מדליית ליאו בק
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2015
מארז תקליטורים

המגן של FX]]
מארז תקליטורים (באנגלית: Box Set), או "קופסה", הוא מארז המאגד אוסף פריטים (תקליטורי מוזיקה או וידאו, הקלטות מוזיקליות, סרטים או סדרות טלוויזיה). המוצר כולל כמה תקליטורים בקופסה, לרוב עשויה קרטון.

רוב מארזי תקליטורי המוזיקה כוללים אלבומי אוסף חדשים, או אלבומי מוזיקה וסינגלים שכבר יצאו בעבר.

כשמדובר באלבומים נדירים יותר, המארז עשוי להקל על איתור כל אלבומי יוצר או להקה, ולהציעם במחיר משתלם מרכישת האלבומים בנפרד.

== סוגי מארזים ==
===במוזיקה===
אמנים ולהקות עם קריירה ענפה ומצליחה, מוציאים לעיתים לאור אלבומי אוסף במארזי תקליטורים. לעיתים נכללים באלו גם שירים מוכרים פחות והקלטות בוטלג, שירים שלא ראו אור, מערכונים, גרסאות נדירות לשירים מוכרים וקטעי וידאו.

קיימים מארזים המכילים את כל שירי האומן או הלהקה. במקרים נדירים, המארז יכיל חומר מקורי בלבד, שטרם יצא.

קיימים גם מארזים המאגדים אוסף אמנים שונים מסגנון מוזיקלי מסוים כמו ביג בנד, רוק אנד רול משנות ה-60 או אופרה. הסגנון יכול להיות גם ספציפי יותר כמו אוסף אופרות ממחזות מפורסמים או יצירות קלאסיות לפסנתר.

במוזיקה קלאסית, כוללים המארזים בדרך כלל יצירות של מלחין אחד, או כל היצירות מסגנון מסוים כמו סימפוניות או יצירות קאמריות, שניגנו תזמורת, אנסמבל או מנצח מסוים.

===מארזים אחרים===

קטגוריה:אלבומים
קטגוריה:מארזים
*
דולי וילסון

ארתור "דולי" וילסון (באנגלית: Arthur "Dooley" Wilson; 3 באפריל 1886 - 30 במאי 1953), היה שחקן, זמר ומוזיקאי אפרו-אמריקאי, הידוע בשל תפקידו כ"סם" בסרט "קזבלנקה" משנת 1942.

==קריירה==
וילסון נולד בעיירה טיילר בטקסס בשנת 1886, ועבד בתיאטראות לשחורים בשיקגו ובניו יורק משנת 1908 ועד לתחילת שנות ה-30. לאחר מכן החל להופיע בקולנוע ועל בימת מחזות הזמר בברודוויי, עד לשנות ה-50.ב-1949 שיחק בסרט "בוא לאורווה" לצידו של סלסט הולם ולורטה יאנג. בשנת 1953 הופיע בסדרה "ביולה שואו" בטלוויזיה.

את הכינוי "דולי" קיבל בעת שעבד בתיאטרון הסיני בשיקגו בשנת 1908, בעת שביצע את השיר האירי "מר דולי" כשפניו צבועות בלבן.

הפריצה שלו לברודוויי הייתה בתפקיד "ג'ו הקטן", שובב עצל וסטיריאוטיפי במחזה המוזיקלי "בקתה בשמיים" בשנת 1941. לאחר מכן שיחק במחזות שונים בברודוויי, ובאופן ראוי לציון במחזה "בלומר גירל" בין 1946 ל-1948. השיר "הנשר ואני" ששר במחזה זה נבחר על ידי הסמית'סוניאן להכלל באוסף ההקלטות המתעד את התפתחות התיאטרון המוזיקלי האמריקאי.

==קזבלנקה==
וילסון הופיע בלמעלה מעשרים סרטים, אך הופעתו היחידה שנשמרה בזיכרון צופי הקולנוע הייתה בתפקיד סם, בסרט "קזבלנקה". על תפקיד זה קיבל 350$ לשבוע במשך שבעה שבועות. סידני גרינסטריט, לדוגמה, ששיחק לצידו באותו הסרט, קיבל 3,750$ לשבוע.

סם הוא זמר ופסנתרן המועסק בידי ריק בליין (המפרי בוגרט) בעלים של מועדון לילה בקזבלנקה, בימי צרפת של וישי. השיר "בחלוף הזמן" שכתב הרמן הופפלד, מופיע כתבנית מוזיקלית לאורך כל הסרט. ריק ואילזה (אינגריד ברגמן) מתייחסים אל השיר כ"שיר שלהם" והוא מעלה בהם זכרונות לימי אהבתם בפריז בטרם נכבשה על ידי הגרמנים. בשל פרידתם, ונישואיה של אילזה לאחר, אסר ריק על סם לנגן את השיר במועדון שלו. כאשר אילזה מופיעה במועדון היא מבקשת מסם לנגן אותו, וסם מהסס בתחילה, אך לאחר מכן מנגן את השיר. הביצוע לשיר זכור בשל עצמו, כמו גם בשל האזכורים הקולנועיים המרובים לסצנה זו שבאו בעקבותיו. השיר מפנה את תשומת לבו של ריק להגעתה של אילזה למועדון, ומרמז על כך שאש אהבתם לא מתה.

בסצנה מאוחרת יותר יושב ריק במועדון החשוך, לבדו עם סם, שותה בכבדות ומענה את עצמו בהתעקשו על כך שסאם ינגן את השיר שוב ושוב, באמרו "ניגנת את זה בשבילה, אתה יכול לנגן את זה בשבילי... אם היא יכולה לשאת זאת, כך גם אני. נגן את זה!". שורה זו שובשה באזכורים מאוחרים יותר ל"נגן את זה שוב, סם" (Play it again, Sam), ובעברית חל שיבוש נוסף, כך ששמו של המחזה והסרט של וודי אלן משנת 1972 המתבסס על שורה זו, הפך ל"שחק אותה סם".

וילסון מנגן שירים נוספים בסרט, כגון: "It Had To Be You", "Shine, ו"Knock On Wood".
וילסון היה זמר ומתופף, אך לא פסנתרן. נגינת הפסנתר בסרט בוצעה על ידי פסנתרן בשם אליוט קרפנטר, שהוצב במקום נסתר מן המצלמה בו יכול היה וילסון לראות אותו ולחקות את תנועות ידיו. ב-1949 שיחק בסרט "בוא לאורווה" לצידן של לורטה יאנג וסלסט הולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
FIM-43 רד-איי

טיל רד-איי נורה מהמשגר
FIM-43 רד־איי (FIM-43 Redeye, בחיל האוויר הישראלי כּוּנה "בָּזָק") הוא טיל כתף נגד מטוסים מונחה אינפרה אדום (מונחה חום) מתוצרת ג'נרל דיינמיקס האמריקנית. בספטמבר 1969 הופסק יצורו לאחר שכ־85,000 טילים יוצרו, בציפייה לרד-איי 2, שהפך מאוחר יותר ל-FIM-92 סטינגר.

== פיתוח ==
ב-1948 החל הצבא האמריקני לחפש אחר נשק נ"מ חדש לחיילי החי"ר, מאחר שמכונות ירייה התגלו כבלתי אפקטיביות כנגד מטוסי הסילון המהירים החדשים. מספר מערכות נבחנו אך אף אחת מהן לא נמצאה מתאימה. באמצע שנות החמישים החלה קונבאייר לבחון את היתכנות השימוש בטיל מונחה תת-אדום אותו יוכל לשאת אדם. בנובמבר 1956 הוצגו התוצאות של בחינות היתכנות אלו לצבא האמריקני ולחיל הנחתים האמריקני. ב-1957 נוסחו הדרישות הרשמיות, וב-1958 הוענק לקונבאייר החוזה להתחלת פיתוח המערכת.

ביולי 1959 החל מיזם הפיתוח, ובמרץ 1960 בוצע ניסוי הירי הראשון של הטיל. שיגורים מצינור שיגור החלו במאי 1961, ובעקבות אלו החלו ניסויים בשיגור הטילים כטילי כתף. בעיות טכניות מנעו את הכנסתו של הטיל ליצור סדרתי: הטיל לא עמד בדרישות שהוצבו - היה איטי, בעל כושר תמרון נמוך ולא מדויק דיו. במהלך הניסויים ברד-איי נעשה שימוש נרחב בטיל המטרה MQR-16 גאנראנר.

יצור בהיקף מוגבל של המערכת, שכונתה XM41 רד-איי בלוק 1 החל, וביוני 1963 קיבל הטיל את הכינוי XMIM-43A. בדיקות של מערכות מבלוק 1 נערכו בין 1965 ל-1966.

ב-1964 החל פיתוח של מערכות בלוק 2 שכונו XM41E1, כשהטיל כונה XMIM-43B. הטילים נמסרו באפריל 1966, וכללו חיישן חדש מקורר בגז, משגר שונה במקצת, וראש קרב משופר.

בין 1965 ל-1966 פיתחה ג'נרל דיינמיקס את הרד-איי בלוק 3, הגרסה האחרונה של המערכת שכונתה תחילה XM41E2, כאשר הטיל כונה XFIM-43C. הגרסה החדשה כלל ראש ביות זהה לזה של טילי הבלוק 2, אך כללה מנוע רקטי, ראש קרב ומרעום חדשים. המשגר של גרסה זאת כלל גם כוונת מסוג XM-62 ואלקטרוניקה משופרת. הטיל החדש היה יכול לבצע פניות ב-3 ג'י, ועל-פי הערכת הצבא האמריקני הסתברות ההריגה שלו בירי כנגד מטוסי סילון היא 0.4. יצור של מערכות בלוק 3 החל במאי 1967, וב-1968 הוכרז הבלוק 3 כמבצעי.

== היסטוריה ==
=== מלחמת לבנון ===
הרד-איי היה טיל הכתף הראשון בשירות מערך הנ"מ בחיל האוויר הישראלי וכונה שם "בזק". המערך זוקף לזכותו את הפלת הבכורה העולמית של כלי טיס באמצעות הרד־איי כאשר ב־11 ביוני 1982, היום השישי למלחמת לבנון הראשונה, הצליח כוח של לוחמי נ"מ שצויד בטיל הרד-איי, להפיל מיג-23 של חיל האוויר הסורי. הטיל הוחלף בטיל ה-FIM-92 סטינגר ("ברקן") המתקדם יותר.

=== הפלישה הסובייטית לאפגניסטן ===
במהלך הפלישה הסובייטית לאפגניסטן ב-1984 מסרה ארצות הברית טילי רד-איי ללוחמי המוג'הידין. לוחמי המוג'הידין הצליחו להפיל באמצעות הטילים מספר כלי טיס סובייטיים, ביניהם מספר מטוסי סוחוי 25 כמו גם מסוקי מי-24 ומי-8. עד נובמבר 1985 הוחלפו מרבית הטילים בטילי ה-FIM-92 סטינגר החדישים יותר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טילי קרקע-אוויר אמריקאיים
קטגוריה:מערך ההגנה האווירית: אמצעי לחימה
קטגוריה:טילי קרקע-אוויר
שלטה

שלטה היא שפה המדוברת בפי כמה עשרות אלפי נוודים אירים באירלנד ובארצות הברית. השפה מבוססת על אירית, אך יש בה שינויים שנועדו להקשות כמה שיותר על מי שאינם משתייכים לקהילת הנוודים האיריים. חוקרי שפות תיעדו את השפה מאז 1870, כשהעבודות הראשונות אודותיה פורסמו בשנות 1880 ו-1882 על ידי צ'ארלס לילנד . מומחים שונים לשפות הקלטיות העריכו שהשפה הייתה קיימת עוד מהמאה ה-13.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שפות גוידליות
פיזיקה קלאסית

פיזיקה קלאסית הוא שם כולל לתורות פיזיקליות שאינן מתחשבות בתורת הקוונטים. לעיתים משמש שם זה גם תורות פיזיקליות שאינן מתחשבות בתורת היחסות הכללית ובתורת היחסות הפרטית.

באופן כללי ניתן להתייחס לכל תאוריה פיזיקלית שפותחה עד המאה ה-20 כשייכת לתחום הפיזיקה הקלאסית.

ענפי הפיזיקה הנכללים בפיזיקה הקלאסית:

* מכניקה קלאסית (חוקי ניוטון)
* אלקטרומגנטיות קלאסית (משוואות מקסוול)
* תרמודינמיקה קלאסית
* כאוס

המכניקה הניוטונית נחשבת לתחילתה של הפיזיקה הקלאסית, פיזיקה שהגיעה לשיאה במאה ה-19 עם גילוי משוואות מקסוול, וחוקי התרמודינמיקה. 

הגדרת המונח "פיזיקה מודרנית" אינה הגדרה קשיחה, ויכולה להכיל רק את תורת הקוואנטים, או את כל הפיזיקה של המאה ה-20 ושל המאה ה-21. 

מערכת פיזיקלית קלאסית היא מערכת שבה חוקי הפיזיקה הקלאסית תקפים. בדרך כלל חוקי הפיזיקה הקלאסית תקפים בכל מערכת שמרכיביה הם אטומים ומולקולות או גדולים מאלה, כולל מערכות אסטרונומיות. חוקי הפיזיקה הקלאסית אינם תקפים לתיאור התופעות הפיזיקליות בתוך מולקולות ואטומים.
יתרה מכך, התיאור הקלאסי של הקרינה האלקטרומגנטית מוגבל במערכות מסוימות, כיוון שהאור הוא תופעה קוונטית. 

בניגוד לתורת הקוונטים, הפיזיקה הקלאסית מאופיינת בגישה דטרמיניסטית מוחלטת.

המשוואות המתמטיות המתארות את תופעות הפיזיקה הקלאסית הן משוואות שלא מופיע בהן קבוע פלאנק. לפי עקרון ההתאמה של בוהר, התיאור הקוונטי של מערכת חופף לתיאור הקלאסי כאשר גודל או מסת המערכת מגיעים לתחום הקלאסי (ישנן תופעות יוצאות דופן כמו נוזל-על שאינן מקיימות את עקרון ההתאמה). לכן תורת הקוונטים לא משפיעה כמעט על התוצאות המוכרות לנו כשמדובר במערכות בהן אנחנו עוסקים באופן יומיומי (לדוגמה: מנוע, רדיו, מטוס וכולי). אחד מתחומי המחקר הפופולריים בפיזיקה היום הוא מציאת ההתאמה בין הפיזיקה הקלאסית לתורת הקוונטים - כלומר, ניסיון לענות על השאלה "כיצד נובעים החוקים הקלאסיים מהקוונטיים בגבול בו המערכת גדולה מספיק?".

תחילת המאה ה-20 מסמנת קו גבול חדש, שבו נופצו חוקי הפיזיקה הקלאסית ונולדה הפיזיקה המודרנית.

==ראו גם==
* פיזיקה מודרנית

קטגוריה:תחומים בפיזיקה

ht:Dezyèm lwa Newton
חלקיק וירטואלי

חלקיק וירטואלי (או: חלקיק מדומה) הוא חלקיק שהקשר של תורת היחסות הפרטית בין מסה, תנע ואנרגיה לא מתקיים עבורו למשך זמן קצר. זמן החיים של חלקיק וירטואלי מוכתב על ידי עקרון האי-ודאות. חלקיק וירטואלי קרוי גם "חלקיק שלא על קליפת המסה" (off-mass-shell).

הדוגמה הפשוטה ביותר היא מינהור של חלקיק דרך מחסום פוטנציאל. בתחומי המחסום החלקיק מתקיים כחלקיק וירטואלי. הפתח לקיומם של חלקיקים וירטואליים הוא עקרון האי-ודאות של הייזנברג, לפיו האי-ודאות באנרגיה של חלקיק מתכונתית הפוכה ל"זמן המדידה" של החלקיק. לכן עבור זמנים קצרים מספיק האי-ודאות באנרגיה מספיק גדולה כדי לאפשר מעבר דרך המחסום. "זמן המדידה" בהקשר זה הוא, בקירוב, זמן המעבר דרך מחסום הפוטנציאל. באופן כללי יותר, מחסום הפוטנציאל עבור תהליך וירטואלי כלשהו, הוא הפרש האנרגיה הדרוש כדי להפוך את החלקיק הווירטואלי ל"חלקיק אמיתי" (בתהליך המשמר אנרגיה).

==דוגמאות==
דוגמאות נוספות לחלקיקים/תהליכים וירטואליים:

* פוטון המוחלף בין שני מטענים חשמליים.
* יצירה של זוג אלקטרון-פוזיטרון וירטואליים מתוך הוואקום, אשר חוזרים ומתמזגים לאחר זמן קצר. תהליך זה מוביל בין היתר לקיטוב של הריק.
* החלפה של פונונים וירטואליים בין אלקטרונים במתכת.
* היישום הביוטכנולוגי FRET עובד על פי עיקרון זה, שם החלקיק הווירטואלי בחלק מהזמן הוא פוטון.

קטגוריה:תורת השדות הקוונטית
קטגוריה:חלקיקים אלמנטריים