OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חצאי הכדור של מגדבורג

חצאי הכדור המקוריים, ומשאבת הוואקום בהם בוצע הניסוי
בול לזכרו של אוטו פון גריקה, המציג את ניסוי חצאי הכדור של מגדבורג, [[מזרח גרמניה, 1969]]
ניסוי חצאי הכדור של מגדבורג נערך על ידי אוטו פון גריקה, ראש עיריית מגדבורג, בשנת 1654, ובא להמחיש את כוחו של לחץ האוויר.

אוטו פון גריקה היה מדען, ממציא ופוליטיקאי גרמני. בשנת 1650 המציא את משאבת הריק. המשאבה שלו נבנתה מגליל מתכת, בוכנה ושני שסתומים. ב-8 במאי 1654 הציג את המשאבה והניסויים שלו בפני הקיסר פרדיננד השלישי באספת הרייכסטאג ברגנסבורג. באירוע זה נערכה לראשונה ההדגמה הנודעת כיום בשם "ניסוי חצאי הכדור של מגדבורג". שני חצאי כדור עשויים נחושת, שקוטרם כחמישים ס"מ, הוצמדו זה לזה ליצירת כדור. לאחד משני הכדורים הייתה צינורית, חסומה בשסתום, שאיפשרה לרוקן את הכדור מאוויר באמצעות משאבת ריק. לאחר ריקון הכדור מאוויר; שלושים סוסים, חמישה-עשר מכל צד, לא הצליחו להפריד בין שני חצאי הכדור. פון גריקה חזר על הדגמה זו בעירו מגדבורג בשנת 1656, הפעם עם שמונה סוסים מכל צד. הדגמה נוספת ערך בברלין בפני פרידריך וילהלם מברנדנבורג, עם עשרים וארבעה סוסים.

לאחר שלמד על הניסוי של פון גריקה, פעל רוברט בויל, יחד עם רוברט הוק לפיתוח משאבת ואקום יעילה יותר. ניסויים שערך בהמשך לכך הובילו לניסוחו של חוק בויל-מריוט, לפיו מכפלת הנפח בלחץ של כמות קבועה של גז אידיאלי בטמפרטורה קבועה היא קבועה.

הניסוי שימש להמחשת כוחו של לחץ האוויר. יוצרו עותקים קטנים רבים של שני חצאי הכדור, והם משמשים עד היום בבתי ספר. אגודת אוטו פון גריקה חוזרת על הניסוי מעת לעת במקומות שונים בעולם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיזיקה: ניסויים
קטגוריה:מגדבורג
ג'ו קוברט

ג'ו קוברט (באנגלית: Joe Kubret; 18 בספטמבר 1926 - 12 באוגוסט 2012) היה כותב, אמן ומורה לאמנות קומיקס אמריקאי-יהודי, מייסד בית הספר להנפשה ואמנות גרפית ע"ש קוברט בניו ג'רזי. ידוע בזכות עבודתו על דמויות DC קומיקס כ-Sgt. Rock והוקמן. שני בניו, אנדי ואדם קוברט, היו לאמנים ידועים ומצליחים.

==ביוגרפיה==
קוברט נולד למשפחה יהודית בשטעטל יז'ייז'אני בגליציה שבפולין (כיום באוקראינה). אביו ג'קוב קוברט היה קצב כשר. כשהיה בן חודשיים היגר עם הוריו לברוקלין, ניו יורק. בעידוד הוריו, החל קוברט לאייר בגיל צעיר. למד בבית הספר למוזיקה ואמנות במנהטן.

קוברט החל לעבוד עבור חברת "All-American Publications" (שהפכה בהמשך ל-DC קומיקס) בשנת 1943, ובשנת 1945 החל לעבוד על דמות גיבור-העל הוקמן. בשנות ה-50 היה עורך בהוצאת "St. John Publications", בה פרסם את ספרי הקומיקס הראשונים ב-3 ממדים, החל מ-1953. באותה שנה פרסם בקומיקס "" את דמות הקומיקס "תור" (Tor), על גיבור פרה-היסטורי; בהמשך הופיע תור גם בספרי 3 ממדים שהוציא קוברט, אך הוא לא הצליח להגיע לרצועות קומיקס על דפי העיתונים. ב-1955 חזר קוברט לאייר קומיקס עבור DC קומיקס. ב-1959 היה שותף ליצירת דמותו של "Sgt. Rock" (סרג'נט רוק), מש"ק חיל רגלים במלחמת העולם השנייה.

קוברט הונצח בהיכל התהילה ע"ש ג'ק קירבי בשנת 1997, ובהיכל התהילה ע"ש ויל אייזנר בשנת 1998.

נישא ב-1951 למוריאל פוגלסון, ונולדו להם 5 ילדים. נפטר ב-2012 בגיל 86, לאחר שחלה במיאלומה נפוצה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://comicbookdb.com/creator.php?ID=158 ג'ו קוברט], במסד הנתונים Comic Books DB 

מוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, 2011]]
ג'ו קוברט, "גיבורים" - "Sgt. Rock", מתוך תצוגה במוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון, 2011

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמנים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
איי זופרנה

איי זופרנה הם קבוצת איים המורכבת משלושה איים קטנים ולא מיושבים, בתחומי הים הקארפאתי, שבדרום הים האגאי. איים אלו הם חלק מהאיים הדודקאנסיים.
האי הגדול בקבוצה, זפורה, נמצא כ-55 ק"מ דרומית לאסטיפליה.

קבוצת האיים ממוקמת בין האיים כמילי (במערב) וסירנה (במזרח).

== האיים בקבוצה ==
{| class="wikitable"
|-
! שם !! שם האי ביוונית !! שטח !! מיקום
|-
| זפורה / זפורס / מגלו זופרנו || <div class="mw-content-ltr">Ζαφοράς / Ζαφορά / Μεγάλο</div> || 1.281 || <div class="mw-content-ltr">[https://tools.wmflabs.org/geohack/geohack.php?pagename=Sofrana-Inseln&language=de&params=36.073611111111_N_26.400833333333_E_dim:10000_region:GR-81_type:isle&title=Zaforas 36°04'19"N 26°24'03"E]</div>
|-
| סוכאס || <div class="mw-content-ltr">Σοχάς</div> || 0.032 || <div class="mw-content-ltr">[https://tools.wmflabs.org/geohack/geohack.php?pagename=Sofrana-Inseln&language=de&params=36.0575_N_26.404722222222_E_dim:10000_region:GR-81_type:isle&title=Sochas 36°03'27"N 26°24'17"E]</div>
|-
| מיקרו סופרנו|| <div class="mw-content-ltr">Μικρό Σοφράνο</div> || 0.104 || <div class="mw-content-ltr">[https://tools.wmflabs.org/geohack/geohack.php?pagename=Sofrana-Inseln&language=de&params=36.047222222222_N_26.409444444444_E_dim:10000_region:GR-81_type:isle&title=Mikro+Sofrano 36°02′50″N 26°24′34″E] </div>
|}

== החי והצומח באיים ==
עקב מיקומה המרוחק, משמשת קבוצת האיים כחניית מנוחה לעופות נודדים וכמקום רבייה לשחפים ובזים.
הצמחייה, מסוג גריגה (PHRYGANA), סבוכה וכוללת שיחים ובני שיחים. אלו עברו הסתגלות לתנאי המחיה קשים: קיץ שחון, טמפרטורות עונתיות גבוהות, מליחות (ריכוז מלח), קרקע דלה, גירנית וטרשית.

באיים גדלים צמחים ארומטיים המשמשים כצמחי מרפא ותבלין, חלקם זנים מקומיים וייחודיים למקום זה. המקום מאופיין גם בזוחלים מקומיים ייחודיים, שמוצאים מסתור בסבך הצמחייה. 

זנים אנדמיים של צמחים וזוחלים בבתי הגידול של איים אלו, כמו בעוד איים לא מיושבים בדרום הים האגאי, העלו את הצורך של שימורם. לפיכך, האי נכלל ברשימת "GR 4210011 Vrachonisia Egeou" במסגרת אמנת "Natura 2000" של האיחוד האירופי. 

זופרנה
קטגוריה:האיים הדודקאנסיים
מיניבוס

מיניבוס
מיניבוס (מאנגלית: Minibus – הלחם בסיסים של Mini + Bus, ובתרגום לעברית: אוטובוס זעיר) הוא כלי רכב קרקעי המיועד להסיע כתריסר אנשים.

לרוב נפח מנועי המיניבוסים עומד על 2,000-3,500 סמ"ק. תצורת המנוע בדרך כלל היא 4 עד 6 צילינדרים בטור, הספק הכוח הוא כ-150–250 כ"ס. המנוע יכול להיות בחזית או מאחור.

מיניבוסים משמשים תכופות להסעות פרטיות של עובדים ותלמידים,טיולים, וכן בקווי תחבורה ציבורית שבדרך כלל עוברים במקומות צרים שאוטובוס לא יכול לעבור בהם, או בקווים שלא נוסעים בהם הרבה נוסעים.

== ראו גם ==
* אוטובוס
* BRT

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:תחבורה ציבורית
גוסטב גימזה

גוסטב גימזה (בגרמנית: Gustav Giemsa; 20 בנובמבר 1867 -10 ביוני 1948) היה כימאי גרמני ובקטריולוג יליד שלזיה. הוא זכור בעיקר בעקבות פיתוח תמיסת הצבע המכונה צביעת גימזה, צבע זה משמש לצביעת תאי דם ומאפשר אבחון היסטופתולוגי טפילים כגון מלריה וכלמידיה.

גימזה למד רוקחות ומינרלוגיה באוניברסיטת לייפציג, וכימיה ובקטריולוגיה באוניברסיטת ברלין. בין השנים 1895 ו-1898 הוא עבד כרוקח במזרח אפריקה הגרמנית. הוא היה עוזרו של ברנהרד נכט במכון למחלות טרופיות בהמבורג, שבו מונה ב 1900 לראש המחלקה לכימיה.

בשנת 1904 גימזה פרסם מאמר על תהליך צביעה לטפילים, תאי דם, וחיידקים. במאמר מתאר גימזה שיפור את צביעת רומנובסקי (אאוזין Y ומתילן כחול) על ידי ייצובה בעזרת גליצרול, בכך התאפשרה השימוש בצביעה המיקרוסקופית באופן שיבטיח את הדירות התוצאות. שיטה זו נמצאת בשימוש רוטיני במעבדות כיום.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מיקרוביולוגים גרמנים
קטגוריה:בקטריולוגים גרמנים
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1846
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
תא העיתונאיות

"תא העיתונאיות", הוא התארגנות של נשים מענף התקשורת בישראל. התא החל את דרכו ביוני 2012 ו"החל בסדרת פגישות עם ראשי התקשורת בישראל במטרה לקדם סוגיות בוערות בתקשורת שעל סדר יומו של התא כמו: שוויון מגדרי, סביבת עבודה מכבדת נקייה מהטרדות מיניות, סיקור מכבד, ייצוג נשים על המסך וסיקור בראייה מגדרית". בין מקימות וחברות התא העיתונאיות נמנות לינוי בר גפן, ענת סרגוסטי, הדס שטייף, אריאנה מלמד, ורד כהן ברזילי וטל שניידר.

באפריל 2013 העביר התא מחאה למנכ"ל "חדשות 10", גולן יוכפז, על הכוונה שלא לכלול אישה בצוות מהדורת חדשות שישי. בהמשך אותו חודש פרסם התא את החשדות להטרדה מינית של עמנואל רוזן. בעקבות הפרסום נאלץ רוזן לפרוש מעבודתו באמצעי התקשורת, אך לאחר חקירת משטרה הוחלט לסגור את תיק החקירה נגדו.

בינואר 2014, תא העיתונאיות נבחר על ידי מגזין פירמה של גלובס למקום 5 מתוך 100 המשפיעים בתקשורת. באותה שנה ערך תא העיתונאיות בשיתוף עם איגוד מרכזי הסיוע והמכון הישראלי לדמוקרטיה "מסמך עקרונות לסיקור מקרי תקיפה מינית" שצורף אל הקוד האתי להצגת עבירות תקיפה מינית בתקשורת. באוקטובר 2014 הוענק לראשונה "אות תא העיתונאיות" לעיתונאים ועיתונאיות שתרמו בשנה החולפת לייצוג של נשים בתקשורת.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.the7eye.org.il/topic/תא-העיתונאיות-בישראל/ ריכוז כתבות על תא העיתונאיות], באתר העין השביעית

==הערות שוליים==

קטגוריה:פמיניזם בישראל
קטגוריה:ישראל: תקשורת
קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:נשים בתקשורת
מפולת הבוץ באוסו

מפולת הבוץ באוסו הייתה מפולת בוץ שהתרחשה ב-22 במרץ 2014 בשעה 10:45 בסמוך לעיירה אוסו במדינת וושינגטון בארצות הברית. חלק גדול מגבעה במרחק 6.5 ק"מ מאוסו התמוטט וכמויות גדולות של בוץ, עצים, עפר וסלעים גלשו במהירות במורד הגבעה לנהר סטילגואמיש.

המפולת שהשתרעה לאורך 460 מטר במורד הגבעה ולרוחב 1,300 מטר קברה תחתיה שכונה ובה 49 בתים וגרמה ל-43 הרוגים ו-4 פצועים. שטח של 260 קמ"ר ניזוק מהמפולת וההצפות.

כתוצאה מהמפולת נסכר נהר סטילגואמיש ונחסם כביש 530, ציר התנועה המרכזי לתושבי האזור. קריאות רבות לעזרה לא נענו היות שמפקד הכבאים המקומי החליט שמסוכן מדי לצאת לאזור הטובעני.

לגבעה שהתמוטטה יש היסטוריה של אי יציבות. ב-45 הימים שקדמו להתמוטטות, ירדו באזור משקעים בכמות פי שלושה מהרגיל, מה שהחליש מאוד את אחיזת הקרקע. שטח של 2.6 קמ"ר התמוטט לגמרי במה שתואר על ידי עדי ראייה כ"קיר של בוץ נע במהירות". כל הבתים מעברו השני של הנהר ממול ההתמוטטות כוסו בבוץ בגובה של 9 עד 12 מטרים.

גאולוגים מקומיים תיארו את המפולת כאחת הגדולות שנראו בוושינגטון.

==ראו גם==
*מפולות הבוץ באפגניסטן (2014)
*מפולת הבוץ בקולומביה (2015)

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:ארצות הברית: אסונות טבע
קטגוריה:מפולות בוץ
קטגוריה:2014 בארצות הברית
קטגוריה:מדינת וושינגטון: היסטוריה
קטגוריה:אסונות טבע ב-2014
הלגיון הכסוף של אמריקה

הלגיון הכסוף של אמריקה (באנגלית: Silver Legion of America), הידוע גם בשם חולצות הכסף (באנגלית: Silver Shirts), היה ארגון אמריקאי מחתרתי פשיסטי, אשר נוסד בשנת 1933 על ידי ויליאם דודלי פאלאי.
== היסטוריה ==
הארגון נוסד ב-30 בינואר 1933, יום עלייתו של אדולף היטלר לשלטון בגרמניה, וזאת בהשראת ארגון האס אה הגרמני. בדומה לאס אה, הלגיון הכסוף דגל אף הוא באידיאל העליונות הלבנה, וכן באידאולוגיה אנטישמית ואנטי-קומוניסטית. מדיו של הלגיון הכסוף עוצבו אף הם בהשראת מדי האס אה, ובצורת חולצה כסופה עם עניבה, יחד עם כובע ייחודי ומכנסי קורדורוי כחולים עם חותלות. על החולצות הכסופות הודפסה אות אחת - האות L, אשר נועדה לסמל נאמנות (באנגלית: Loyalty) לארצות הברית, שחרור (באנגלית: Liberation) מחומרניות, וכן את שם הארגון עצמו. 

נכון לשנת 1934, הארגון מנה כבר כ-15,000 חברים. במהלך שנת 1935, ובסיוע מימון כספי מטעם גרמניה הנאצית, פעילי הארגון החלו בבניית מתחם מבוצר בקרבת העיר לוס אנג'לס שבמדינת קליפורניה. המתחם, אשר נודע בשם "חוות מרפי" (באנגלית: Murphy Ranch) נועד לשמש כמפקדה הראשית של התנועה הפשיסטית העולמית לאחר הכיבוש הפשיסטי הצפוי.

מנהיג הלגיון הכסוף, ויליאם פאלאי, התמודד לנשיאות ארצות הברית במסגרת הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1936, וזאת כמועמד עצמאי. פאלאי שאף לתפוס את השלטון בארצות הברית במה שתיאר כ"מהפכה הכסופה", וכך להפוך לדיקטטור של ארצות הברית. עם זאת, פאלאי נכשל בניסיון זה בצורה מוחצת, והנשיאות נותרה בידו של המועמד הדמוקרטי ונשיא ארצות הברית המכהן, פרנקלין דלאנו רוזוולט. ביום הבחירות פאלאי זכה במעט מתחת ל-2,000 קולות. הוא סיים הרחק מאחורי המועמדים הסוציאליסטיים והקומוניסטיים כאחד.

הנטיות האלימות של תומכיו של פאילאי נמשכו לאחר קמפיין הנשיאות ב -1936. בשנת 1938 הסתיימו שלושה מפגשי חולצת הכסף של שיקגו במהומות. בשנת 1939, חמישה חברי חולצת הכסף משיקגו ריסקו את חלונות בית הכלבו של האחים גולדבלט. מפגשים, אך תומכי פאלאי נתקלו לעיתים קרובות במפגינים נגדיים. כישלונו של הארגון בהשגת מטרותיו הוביל לצניחה משמעותית במספר החברים בו, כאשר עד לשנת 1938 מספר החברים בארגון עמד על כ-5,000 חברים בלבד.

בעקבות המתקפה על פרל הארבור בתאריך 7 בדצמבר 1941, אשר הביאה לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה לצידן של בעלות הברית, כוחות משטרה אמריקאים פרצו ל"שוחת מרפי", ועצרו את הגרעין המרכזי של פעילי הלגיון. בהמשך, ובעקבות הכרזת המלחמה של ארצות הברית על גרמניה הנאצית ואיטליה הפאשיסטית, פעילות הארגון נאסרה, מה שהוביל לסופו.

== ראו גם ==

*האיגוד הגרמני אמריקאי
*איגוד הפשיסטים הבריטי

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ajcarchives.org/main.php?GroupingId=6070 מידע אודות הלגיון הכסוף], באתר הוועד היהודי-אמריקני 
* [http://www.atlasobscura.com/places/murphy-ranch מידע אודות "שוחת מרפי", בצירוף תמונות] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגונים אנטישמיים בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: גזענות
קטגוריה:פשיזם
צוות 211

צוות 211 (באנגלית: 211 Crew) היא תנועה גזענית אנטישמית הדוגלת בעליונות הגזע הלבן, אשר נפוצה בקרב אסירים בבתי כלא בארצות הברית. לפעילי התנועה יוחסו מספר מקרי התנקשויות, אשר זכו לפרופיל תקשורתי גבוה, וביניהן ההתנקשות בחייו של ראש אגף הכליאה של מדינת קולורדו, טום קלמנטס.

== הקמת התנועה ==
התנועה הוקמה במהלך שנת 1995 בבית הכלא המחוזי של העיר דנוור בקולורדו. התנועה הוקמה על ידי בנג'מין דייוויס, אסיר מורשע ממוצא לבן אשר ריצה את עונשו בבית הכלא, וזאת בעקבות תקיפה מצד אסיר שחור, אשר בוצעה ככל הנראה ממניע גזעני וכמעט הסתיימה במותו.

בעקבות התקיפה, ולאחר התאוששותו, דייוויס החליט להקים כנופיית כלא חדשה, אשר תגן עליו ועל אסירים לבנים אחרים בבית הכלא מהתנכלויותיהם של אסירים ממוצא אפרו-אמריקאי ולטיני.

השימוש במונח "צוות 211" החל במקור כאחיזת עיניים, אשר נועדה לגרום לאסירים שחורים ולטינים לחשוב כי בכלא פועלת כנופיה של אסירים לבנים, אשר מטרתה להגן עליהם מפני התנכלויות. עם זאת, וככל שהשמועות אודות הכנופיה החדשה הלכו והתפשטו ברחבי הכלא, יותר ויותר אסירים לבנים ביקשו להצטרף לכנופיה החדשה, מה שהוביל בסופו של דבר להקמתה. בהמשך, ובשעה שפעילים בתנועה השתחררו מבית הכלא, הם גייסו פעילי תנועה נוספים גם מחוץ לכלא, מה שתרם להתפשטות התנועה גם בבתי כלא אחרים.

== אידאולוגיה ==
פעילי התנועה מזהים עצמם עם עקרונותיה של האידאולוגיה הנאצית, ומשכך מבצעים שימוש שוטף בסמלים נאציים למיניהם, כדוגמת צלב הקרס. כמו כן, התנועה דורשת מפעיליה להימנע מקיום יחסי מין עם לא-לבנים, ופעילי התנועה אף קושרו לביצוע רציחות כנגד אפרו-אמריקאים מטעמים גזעניים.

עם זאת, פעילים שונים בתנועה, ולרבות מנהיגיה, תועדו בשעה שקיימו קשרים חיוביים עם אסירים שחורים. כמו כן, ישראל דייוויס, אביו של מייסד התנועה, טען כי בנו לא דוגל באידאולוגיה גזענית, ואף הבהיר כי לבנו יש שני ידידים שחורים. מסיבה זו, עמדתה של התנועה כלפי מדיניות הגזע מעורפלת במידת מה.

== התנקשויות מפורסמות שבוצעו על ידי פעילי התנועה ==
* במהלך שנת 1997, עומר דיא, מהגר אפריקני, נרצח על ידי חברי התנועה בעת שהמתין בתחנת אוטובוס בעיר דנוור.
* במהלך שנת 2012, התובע המחוזי של מדינת טקסס, מייק מקלילנד, ועוזר התובע מארק הייז, נרצחו בהתנקשות מתוכננת היטב. בהמשך נטען כי חברים בצוות 211 היו מעורבים בהתנקשות, אף כי לא נמצאו ראיות חותכות לכך, ואיש לא הובא לדין.
* במהלך שנת 2013, פעיל בצוות 211, אוון ספנסר, התנקש בחייו של ראש אגף הכליאה של מדינת קולורדו, טום קלמנטס. לאחר ביצוע ההתנקשות ספנסר נס דרומה לטקסס, שם מצא את מותו במהלך קרב יריות עם שוטרי המדינה.

==ראו גם==
* האחווה הארית
* המעגל הארי
* נאו-נאציזם

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20140223221741/http://www.prisonoffenders.com/211_crew_gang.html מידע על פעילות התנועה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים נאו-נאצים בארצות הברית
קטגוריה:ארגונים אנטישמיים בארצות הברית
קטגוריה:פשעי שנאה בארצות הברית
All Hope Is Gone

All Hope Is Gone, הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת המטאל סליפנוט. האלבום יצא ב-20 באוגוסט 2008 על ידי חברת התקליטים Roadrunner Records. תכנונים לאלבום החלו בשנת 2007, כאשר הוא הוקלט בשנת 2008.

האלבום נמכר בכמעל ל-1,000,000 עותקים בארצות הברית וזכה למעמד אלבום פלטינה.

== סגנון ==
מבחינה מוזיקלית, באלבום מתרחקת הלהקה מהנו-מטאל האופייני לה, ומתמקדת יותר בהבי מטאל סטנדרטי ובגרוב מטאל.

== סינגלים ==
"All Hope Is Gone" - הסינגל הראשון באלבום.

"Psychosocial" - הסינגל השני באלבום.

"Dead Memories" - הסינגל השלישי באלבום.

"Sulfur" - הסינגל הרביעי באלבום.

"Snuff" - הסינגל החמישי באלבום.

== רשימת שירים ==
{| class="wikitable"
|-
! # !! שם !! אורך
|-
| 1|| "execute" || 1:50
|-
| 2 || "(Gematria (The Killing Name" || 6:03
|-
| 3 || "Sulfur" || 4:39
|-
| 4 || "Psychosocial" || 4:45
|-
| 5 || "Dead Memories" || 4:30
|-
| 6 || "Vendetta" || 5:17
|-
| 7 || "Butcher's Hook" || 4:16
|-
| 8 || "Gehenna" || 6:55
|-
| 9 || "This Cold Black" || 4:42
|-
| 10 || "Wherein Lies Continue" || 5:38
|-
| 11 || "Snuff" || 4:38
|-
| 12 || "All Hope Is Gone" || 4:47
|-
| || אורך כולל || 57:57
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
מצר מקאסאר

מְצַר מקאסאר (באינדונזית: Selat Makassar) הוא מצר ים באינדונזיה בין האי סולאווסי ממזרח לבין האי בורנאו (קלימנטן) ממערב. המצר מקשר בין ים ג'אווה שמדרום לו לבין ים סלבס (ים סולאווסי) שמצפונו.

רוחבו של המצר נע בין 130 קילומטרים ל-370 ק"מ. עומקו נע בין כ-2,500 מטרים במעבר הצפוני ל-930 מ' במעבר הדרומי. 

על חופיו באי סולאווסי שוכנים ערי הנמל מקאסאר (שהיא גם העיר הגדולה ביותר על האי ועל שמה קרוי המצר) ופאלו (בתוך המפרץ שיוצא למצר), ואילו על חופו בבורנאו – באליקפאפאן .

במצר שוכנים איים רבים, שהבולטים שבהם הם האי לאוט (שטחו 2,062 קמ"ר ואוכלוסייתו כ-80,000 תושבים) בקצהו הדרום-מערבי, והאי סבוקו השכן. 

בשל עומקו הרב משמש המצר (יחד עם מצר לומבוק) כנתיב שיט חלופי למצר מלאקה עבור אוניות גדולות (מכליות נפט גדולות). 

דרך המצר שאורכו כ-800 ק"מ עובר קו וולאס, המפריד בין הפאונה האסייתית לפאונה האוסטרלית (בהמשך ודרומה יותר עובר הקו בין האי באלי לאי לומבוק – דרך מצר לומבוק). הקו קרוי על שמו של חוקר טבע בריטי וידידו של צ'ארלס דרווין, אלפרד ראסל וולאס שחקר את איי אינדונזיה במחצית השנייה של המאה ה-19.

== ראו גם ==
* קרב מצר מקאסאר 

== קישורים חיצוניים ==

* 

מקאסאר
מקאסאר
קטגוריה:בורנאו: גופי מים
סרוגים (אתר אינטרנט)

סרוגים הוא אתר חדשות ותוכן המיועד לציבור הדתי לאומי.

==היסטוריה==
האתר הוקם על ידי איש התקשורת מרדכי לביא בשנת 2010, כחלק מקבוצת אתרי "כיכר השבת". בעוד "כיכר השבת" מיועד לגולשים החרדים, "סרוגים" מיועד לגולשים מהזרם הציוני דתי כשלשתי הקבוצות מערכת תוכן נפרדת אך הנהלה משותפת. בשנת 2016 התפצלה הקבוצה, וסרוגים הפך לחברה עצמאית בע"מ, עם מערכת ניהול עצמאית. החל משנת 2016 מנהלים את האתר איתמר חאיק ועזריאל דותן.

בחודשים הראשונים שימש העיתונאי ישי פרידמן כעורך ראשי, ולאחר עזיבתו למקור ראשון החליף אותו בעריכה אריה יואלי. החל משנת 2013 מונה גיא עזרא לעורך משנה. בשנת 2018 מונה אור יזרעאלי לעורך הראשי כשהוא מיועד גם לשדר את מהדורת החדשות מתוך אולפן הטלוויזיה שנבנה באתר.

בשנת 2016 מונתה לינוי משעלי לעורכת מדור התרבות והאופנה של האתר. בשנת 2017 מונתה עטרה גרמן לכתבת כנסת באתר, וכן אוריאל בארי מונה ככתב חדשות החוץ. בשנת 2019 מונה יהודה לוינגר ככתב המשפט והפלילים של האתר, ובתחילת 2020 הוא הוחלף על ידי אברהם בלוך. בשנת 2020 הצטרפה חלי בן שחר כעורכת מדור האופנה והנשים.

בשנת 2020 בנצי רובין מונה לכתב הכנסת של האתר ואמיר אטינגר מונה לכתב הפוליטי, את אטינגר החליפה בשנת 2022 יעל שרה רפ. 

בתחום התרבות מונו בשנת 2021 במקומה של לינוי משעלי: קשת ברגסון והדס סיוון שהתחלפה ברחלי פלנט רוזן.

באפריל 2023 התפטר מנכ"ל האתר איתמר חאיק מתפקידו, על רקע תלונה על תקיפה מינית של עובדת באתר<ref></ref>.

בסוף חודש אפריל 2024, עזב רובין את תפקידו. בעקבות העזיבה, אליהו לוקסנברג מונה לתפקיד כתב הכנסת באתר ולירן וינשטיין מונה לכתב המדיני והצבאי.

ב-16 באוגוסט 2024, בתגובה למהומות מתנחלים בג'ית שבהן נורה פלסטיני למוות, האתר פרסם מאמר שהביע "תמיכה מפורשת בביצוע פעולות טרור יהודי". לטענת כותב המאמר, סמנכ"ל עמותת הימין "חוננו", האסטרטגיה הישראלית הברורה במהלך הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל הייתה הרג מכוון של אזרחים, ויש "להעתיקה" גם לגדה המערבית. הוא תקף את הגינויים שהשמיעה רוב המערכת הפוליטית בעקבות ההתפרעויות בג'ית<ref></ref><ref></ref><ref></ref>.

==חשיפות בולטות==
* אתר "סרוגים" חשף לראשונה את כוונתו של נפתלי בנט להתמודד בפריימריז בבית היהודי.
* האתר חשף את יזמתו של הרב חיים דרוקמן להריץ את הרב יעקב אריאל להתמודדות בבחירות לרבנות הראשית לישראל בשנת 2013, מה שיצר קרע בינו ובין הרב דוד סתיו.
* בעקבות כתבה ב"סרוגים" סולק שדר ברדיו "קול ברמה" שגידף את רבני הציונות הדתית וכינה אותם רשעים.

==תוכן האתר==
בצד חדשות על ישיבות ההסדר ודיונים פנים מגזריים, ניתן למצוא גם חדשות מהארץ ומהעולם.

בנוסף מכיל האתר תכנים העוסקים בזוגיות, פסקי הלכה, שו"ת עם רבנים, מתכונים ותרבות.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

 קטגוריה:אתרי אינטרנט דתיים

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2010
קטגוריה:אתרי חדשות ישראליים
לין ג'ונסון

לין ג'ונסון (באנגלית: Lynn Johnston; נולדה ב-28 במאי 1947) היא קריקטוריסטית קנדית, הידועה בעיקר על רצועת הקומיקס שיצרה, "לטוב או לרע" (For Better or For Worse). על פועלה זכתה ג'ונסון לאותות כבוד כגון מסדר קנדה, מסדר מניטובה, והיכל התהילה הקנדי של הקריקטוריסטים. כן הייתה האישה הראשונה והקנדית הראשונה שזכתה ב"פרס רובן" של "אגודת הקריקטוריסטים הלאומית" של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
נולדה בשם לין ריג'ווי בקולינגווד, אונטריו, וגדלה בצפון ונקובר שבקולומביה הבריטית בקנדה. למדה בבית הספר ונקובר לאמנות. עבדה תקופה קצרה באנימציה. ב-1969 נישאה וחזרה לאונטריו, שם עבדה כחמש שנים כאמנית רפואית באוניברסיטת מק'מאסטר. עבודותיה מתקופה זו שמורות בארכיון הרפואי של האוניברסיטה, והן כוללות איורים המתארים אירועים מתוך שגרת בית חולים (למשל אב מעשן בחדר המתנה).

במהלך הריונה הראשון, איירה קריקטורות על תקרת משרדו של הרופא המיילד שלה. איורים אלו פורסמו בספרה הראשון, "דייוויד אנחנו בהריון" (David We're Pregnant), ב-1973, תחת השם לין פרנקס (בהמשך פורסם הספר מחדש תחת השם לין ג'ונסון). הספר הפך לרב-מכר. לאחר גירושיה עבדה כפרילנסרית באמנות רפואית ומסחרית. ב-1975 פורסם ספר ההמשך לספרה הראשון, "היי אמא! היי אבא!" (Hi Mom! Hi Dad!). זמן קצר לאחר מכן היא נישאה לרוד ג'ונסון.

ב-1978 עברו בני הזוג ושני ילדיהם להתגורר באגם לין שבמניטובה. היא קיבלה הצעה מ-"Universal Press Syndicate" ליצור רצועת קומיקס, ובעקבותיה יצרה את הקומיקס "הג'ונסונים", המבוסס על משפחתה. האגודה אישרה את הקומיקס ואף הציעה לה חוזה ל-20 שנה. לאחר חצי שנה של עבודת הכנה, הופיעה רצועת הקומיקס הראשונה שלה בעיתונים בכל רחבי קנדה, תחת השם "לטוב או לרע" (For Better or For Worse). כיום מופיע הקומיקס בכ-2000 עיתונים ברחבי קנדה, ארצות הברית, ו-20 מדינות נוספות. 

הקומיקס מבוסס לעיתים קרובות על אירועים אמיתיים במשפחתה של ג'ונסון. הדמויות המרכזיות קרויות על שם השמות האמצעיים של בעלה וילדיה, והאם אלי קרויה על שם חברה שמתה בצעירותה של ג'ונסון. הדמויות גדלו והזדקנו "בזמן אמת" לאורך שנות פרסום הקומיקס. ב-2008 הופיעה ג'ונסון עצמה ברצועת הקומיקס, והודיעה על סיומו במתכונת זו לאחר כ-30 שנה של פרסום, ומעבר למתכונת בה מחצית מהרצועות הן מהעבר ומחצית חומר חדש; המתכונת נזנחה ב-2010, ג'ונסון הודיעה על פרישה, ומאז ממשיכה אגודת העיתונות לפרסם מחדש את הקומיקסים הקודמים של ג'ונסון, החל משנות השמונים.

ג'ונסון מתגוררת בקורבייל, אונטריו. בתה קטי עובדת עימה ב"For Better or For Worse studio" בקורבייל, ובנה ארון עובד בתעשיית הטלוויזיה בוונקובר. ב-2007 הודיעה על פרידה מבעלה מזה 30 שנה; בעקבות זאת שקלה להפסיק את הקומיקס, אך שינתה את דעתה.

ג'ונסון זכתה במגוון הוקרות ופרסים, בהם פרס רובן (1985), מסדר קנדה (1992), מועמדות לפרס פוליצר (1993), כוכב ב"שדרת הכוכבים של קנדה" בטורונטו (2003), היכל התהילה הקנדי של הקריקטוריסטים (2007), ומספר תוארי דוקטור לשם כבוד באוניברסיטאות שונות בקנדה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fborfw.com/ For Better or For Worse], האתר הרשמי של הקומיקס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קריקטוריסטים קנדים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:קריקטוריסטיות
מנזר מלק

המנזר של מלק
מנזר מלק (גרמנית: Stift Melk) הוא מנזר בנדיקטיני הממוקם על צוק מעל העיר מלק במדינת אוסטריה תחתית אשר באוסטריה, וצופה על נהר הדנובה הזורם דרך עמק ואכאו.
במנזר נמצא קברו של הקדוש הקתולי קולומן משטוקראו, ושרידיהם של מספר מלכים מבית באבנברג, שושלת המלוכה הראשונה של אוסטריה.

==היסטוריה== 
המנזר נוסד בשנת 1089 כשלאופולד השני, המרגרייב של אוסטריה, העביר את אחת מהטירות שלו לנזירים ממנזר לאמבאך. במאה ה-12 נוסד במנזר בית ספר לנזירים וספריית המנזר התפרסמה במהרה בזכות אוסף כתבי היד העשיר שבה. הסקריפטוריום במנזר היה המקום העיקרי שבו נוצרו כתבי היד.
במאה ה-15 הפך המנזר למרכזה של תנועת הרפורמות של מלק אשר הפיחה חיים חדשים במנזרי אוסטריה ודרום גרמניה.
מבנה הבארוק הנוכחי של המנזר נבנה בין השנים 1702 ו-1736, לפי עיצובו של האדריכל יאקוב פראנדטאואר. בכנסייה של המנזר שמורות פרסקאות של הצייר יוהאן מיכאל רוטמאיר ועל קירות הספרייה, אשר מכילה בין השאר גם כתבי יד מוזיקליים, מוצגות פרסקאות של פול טרוגר. 

בזכות פרסומו ומעמדו האקדמי, הצליח המנזר להינצל מסגירה בתקופת שלטונו של הקיסר יוזף השני, בזמן שמנזרים רבים אחרים באוסטריה הוחרמו ונסגרו בין השנים 1780 ו-1790. המנזר הצליח לשרוד גם בתקופת מלחמות נפוליאון והאנשלוס של אוסטריה בידי הנאצים ב-1938, כאשר בית הספר וחלק גדול מתוך המנזר הוחרמו על ידי המדינה.
בית הספר חזר לרשות המנזר רק לאחר מלחמת העולם השנייה, וכיום לומדים בו 900 תלמידים משני המינים.
החל משנת 1625 המנזר חבר בקהילת המנזרים הבנדיקטיניים של אוסטריה.

==אזכורים בתרבות==
ברומן הנודע של הסופר האיטלקי אומברטו אקו, "שם הוורד", שמו של אחד הגיבורים הוא "אדסון ממלק", כמחווה למנזר ולספרייה המפורסמת שלו.

המנזר מוזכר גם באוטוביוגרפיה של פטריק לי פרמור כאחד השיאים במסעו באירופה של לפני מלחמת העולם השנייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
<gallery>
קובץ:Melk Stift Melk 5.JPG|
קובץ:070525 Stift Melk 01.jpg|
קובץ:Aerial image of Melk Abbey (view from the southwest).jpg|
קובץ:Melk Stift Altstadt.jpg|
</gallery>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מלק
מלק
קטגוריה:אוסטריה: מבני דת
מינג (צדפה)

מינג (1499–2006) היא בעל החיים המבוגר ביותר שידוע למדע, אשר ניתן לחשב את גילו. בתחילה שיערו שגילה הוא 405 שנה, אך בסופו של דבר התגלה כי היא בת 507 שנים. הדגימה נלקחה מחוף ים באיסלנד בשנת 2006 מצדפה ממין Arctica islandica. גילה חושב על ידי ספירת קווי גדילה בקליפתה. הצדפה מתה בעת המחקר המדעי שבוצע בה, כאשר חוקרים בריטים מאוניברסיטת בנגור שלא היו מודעים לגילה המופלג של הצדפה, הקפיאו אותה במטרה לחתוך אותה ולחשב כך את גילה. לא ידוע עד איזה גיל הייתה הצדפה ממשיכה לחיות אם הייתה נשארת בסביבת האוקיינוס.

הצדפה קרויה על-שם שושלת מינג הסינית, כיוון שהיא נוצרה בתקופת השליטה של שושלת מינג.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים מפורסמים
קטגוריה:צדפות
אלופי הטאי צ'י

אלופי הטאי צ'י (באנגלית: Tai Chi Chasers, רודפי הטאי צ'י; בקוריאנית: 태극천자문, אלף תווי הטאי צ'י) היא סדרת הנפשה קוריאנית לילדים ששודרה במקור בערוץ KBS הקוריאני ובTheCW4Kids Toonzai בעיבוד האמריקאי שלו. בישראל הסדרה שודרה בשנת 2012 בערוץ הילדים, בדיבוב לעברית, שני פרקים ברצף כל יום שבת.

== תקציר העלילה ==
לאתר מתקפה אכזרית על ביתו, ילד צעיר בשם ראי מופתע לגלות כי הוא צאצא סודי של הטַייגֵרוֹאִידִים- גזע עתיק של יצורים שלוים אשר נמצאים במאבק מתמשך עם הדְרַגוֹנוֹאִידִים הערמומיים וחסרי הרחמים. בעולם מקביל ששמו סון, הטַייגֵרוֹאִידִים והדְרַגוֹנוֹאִידִים נאבקים במרץ להחזיר 1000 תווי טאי צ'י אבודים. מי שיחזיק באותם תווים יקרים וחזקים יחזיק בכוח האולטימטיבי להיות השליט ולהשמיד את אויביו. בו בזמן בו ראי מתחזק על מנת להילחם בדְרַגוֹנוֹאִידִים, הוא צריך למצוא את תווי הטאי צ'י האבודים כדי להפוך לאלוף הטאי צ'י!

== הפקה ==
3 עונות באורך של 13 פרקים לאחת הופקו על ידי ערוץ KBS הקוריאני יחד עם חברת Toei היפנית. זיכיון הסדרה בארצות הברית נרכש על ידי 4Kids Entertainment אשר הפיקה דיבוב אנגלי לשתי העונות הראשונות שלה ששודרו בין ה-17 בספטמבר 2011 ל-2 ביוני 2012. הפקת דיבוב העונה השלישית בוטל לקראת סוף שידור העונה השנייה עקב סיבות לא ברורות, זאת לסירוגין פשיטת רגל החברה כמה חודשים לאחר מכן. בישראל נרכשו 2 העונות בעיבוד האמריקאי של 4Kids. ישראל היא המדינה היחידה שרכשה את העיבוד של 4Kids לסדרה ובעקבות זאת גם בישראל לא שודרה העונה השלישית והעלילה פסקה באמצע.

== הדמויות ==
=== טַייגֵרוֹאִידִים ===
*רַאי (איטן גרינברג)
*סֵנָה (שירה נאור)
*פִין (יהונתן מגון)
*דוֹנְהָא (דור סרוגו)
*טוֹרִי (איתי לוי)
*הַאק (עמי מנדלמן)
*קוֹמוֹרְקָה (אורלי קטן)
*הטַייגֵרוֹאִידִית במסכה/אמא של רַאי (נורית בנאי קורן)
*הַאנָה (עדן גמליאל/עינת אזולאי)
*גנרל אֵיידֵן (אלדד פריבס)
*אֵסְטִי (מיכל רשף)
*קְלוֹדָה (נעה קשפיצקי)
*סְטְרַה (ספיר דרמון)
*גנרל זוּשֵן (לירון לב)
*החכם סִיד (אלדד פריבס)
*החכם פַּיירוֹן (יובל סגל)

=== דְרַגוֹנוֹאִידִים ===
*לוּקַה (יובל סגל)
*גַ'הָרַה (טליה ברקאי)
*גַרְנִיה (שמחה ברבירו)
*אֵב (דור צויגנבום)
*גנרל רשע (וִישֵס) (גיא רושיניאק)
*דוּרַאן (צביקה שוורצברג)
*גנרל מִישְקָה (דניאל מגון)
*גַ'קָטַה (לירון לב)
*לִיטָה (מאי יעקובסון)
*יַנִימָה (מיכאל עינב)
*טַרָה (נעה קשפיצקי)
*דַאג (יהונתן מגון)
*לוֹרְד גֵרְבָּה/קִירְבָה (צביקה שוורצברג)
*הקיסר דִיגָה (אלי לולאי)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות הנפשה דרום-קוריאניות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
בנק סין לבניין

בנק סין לבניין (באנגלית: China Construction Bank Corporation או CCB, בסינית מסורתית: 中國建設銀行, בסינית מפושטת: 中国建设银行, פִּין-יִין: Zhōngguó Jiànshè Yínháng או בקיצור: 建行) הוא אחד מארבעת הבנקים הגדולים (Big Four) של סין.
בשנת 2011 היה CCB הבנק השני בעולם בשווי שוק (נכון למרץ 2014 שווי החברה הוא 1.27 טריליון דולר), והחברה ה-13 בגודלה בעולם. לבנק 13,629 סניפים בסין ובנוסף סניפים בפרנקפורט, הונג קונג, יוהנסבורג, ניו יורק, סיאול, סינגפור, טוקיו, מלבורן, סידני וכן חברת בת בבעלות מלאה בלונדון. מטה הבנק נמצא במחוז שיצ'נג בבייג'ינג.

== בזירה הבינלאומית ==
ב-2006 רכש CCB את "Bank of America Asia", שהתחיל ב-1912 בהונג קונג כ-"Bank of Canton".
ב-2008 הבנק הגיש למחלקת הבנקאות של ניו יורק ולפדרל ריזרב בקשה לפתוח סניף בניו יורק; הסניף נפתח רשמית ביוני 2009; באותה שנה פתח CCB סניף גם בלונדון.

CCB הוא חבר פעיל בGlobal ATM Alliance, קבוצת בנקים מובילים בעולם, אשר מאפשרים ללקוחותיהם להשתמש בסניפי בנקטים של בנקים אחרים בקבוצה ללא עמלות ברחבי העולם; בנקים אחרים השותפים בקבוצה הם: ברקליס (אנגליה), בנק אוף אמריקה, BNP פריבה (צרפת), ויטשה בנק (גרמניה), סנטנדר סרפין (ספרד ומקסיקו), סקוטיה בנק (קנדה), ווסק-פק (אוסטרליה).

== היסטוריה ==

=== השקעת בנק אמריקה ===
בשנת 2005 בנק אמריקה (BAC) רכש 9% ממניות ה-CBB תמורת כ-3 מיליארד דולר; השקעה זו היא הגדולה ביותר של בנק אמריקאי זה בכלכלה הסינית.
באוגוסט 2011 הצהיר BAC על כוונתו למכור חצי מהמניות שלו ב-CBB תמורת 8.3 מיליארד דולר לקבוצת משקיעים אנונימית.

ברבעון הראשון של 2011 שווי השוק של CCB עמד על 232.6 מיליארד דולר.

== ראו גם ==
* מגדל הבנק של סין

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בניין
קטגוריה:חברות בשווי שוק מעל 200 מיליארד דולר
נוול

רחוב בנוול. בערך בשנת 1941.
הטירה בנוול. שנת 1870.
חנות בעיר נוול, 2008.
נוול (ברוסית: Не́вель) היא עיירה ומרכז מנהלי של אחד האזורים במחוז פסקוב ברוסיה. העיירה נמצאת לחופי אגם נוול, כ-240 קילומטרים מדרום-מזרח לפסקוב, ובמפגש מסילות הברזל בין סנקט פטרבורג לנובוסוקולניקי (Novosokolniki) ובין וליקייה לוקי (Velikiye Luki) ופולאצק. מדרום לנוול עוברות שתי מסילות הרכבת בבלארוס. כלכלתה של העיר מבוססת על תוצרת מזון, טקסטיל, נעליים ועץ. בעיר מספר אתרי מורשת היסטורית ותרבותית, בהם כנסיית השילוש הקדוש שנבנתה בשנות ה-50 של המאה ה-19, מוזיאון היסטורי, ובית קברות צבאי ממלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
נוול מוזכרת לראשונה בצוואתו של איוואן הרביעי במאה ה-16, בתור אחת הערים שייסד בתקופת שלטונו. בתום מלחמת ליבוניה, במאה ה-16, נמסרה העיר לאיחוד הפולני-ליטאי. לאחר חלוקת פולין הראשונה, ב-1772, הושבה העיר לשלטון רוסיה.

בשנת 1927 נוסד מחוז נוול, והעיר נוול נקבעה כמרכזו.

ב-16 ביולי 1941 נכבשה נוול על ידי הצבא הגרמני במהלך מבצע ברברוסה.

ב-6 באוקטובר 1943 שוחררה נוול על ידי הצבא האדום.

==יהודים==
נוול הייתה מרכז חסידי חשוב, היהודים היו משוייכים ברובם לחסידות חב"ד. 

לאחר המהפכה הבולשביקית חיו בעיר כ-6,000 יהודים, אך כמחציתם היגרו מהעיר לפני מלחמת העולם השנייה, ומבין היתר ברחו הרוב מזרחה עם פלישת הגרמנים ביוני 1941.
באוגוסט 1941 הוקם גטו בעיר, ובו 1,000-800 יהודים מהמקום ופליטים מהסביבה.
בספטמבר 1941 חוסל הגטו. היהודים שחיו בו נשלחו לחפור בורות מחוץ לעיר, ולאחר מכן נורו למוות בבורות אלה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז פסקוב: ערים
קטגוריה:גטאות ברוסיה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
ולרי מייסקי

ולרי מייסקי (22 בפברואר 1942 – 2 ביוני 1981), היה נגן צ'מבלו ונגן עוגב ישראלי.

== קורות חיים ==
נולד בריגה, לטביה. בתחילה למד לנגן בכינור, אך לאחר מכן פנה אל הפסנתר, הצ'מבלו והעוגב. בנוסף, למד מוזיקולוגיה. 
בשנת 1960 החל ללמוד בקונסרבטוריון של לנינגרד וסיים לימודי דוקטורט. 
תהילתו כנגן עוגב וצ'מבלו מבריק החלה והביאה אותו לביצוע קונצרטים רבים בערי ברית המועצות כמוסקבה, לנינגרד, ריגה, וילנה, נובוסיבירסק ורבות אחרות. 

בשנת 1973 עלה לישראל עם אשתו מרינה ובתו, דינה. בתו השנייה, נירה-ארין, נולדה בישראל.
לאחר עלייתו לארץ החל לעבוד עם מוזיקאים ותזמורות מובילים: פנחס צוקרמן, זובין מהטה, גארי ברתיני, מנדי רודן, רודולף ברשאי, התזמורת הפילהרמונית הישראלית ואחרים.

קשרים אלה שיצר הובילו לקריירה משגשגת במערב אירופה, והוא הוזמן לפסטיבלים למוזיקה כגון: פסטיבל באך בלונדון ובאוקספורד, פסטיבל עוגב בטרוויזו, פסטיבל-רובנס, אנטוורפן וימי העוגב בדיסלדורף. 

בשנת 1974 ייסד בישראל את "אגודת באך הישראלית" שערכה שני קונצרטים בחודש בהצלחה רבה. בקונצרטים אלה שולבו הרצאותיו ונוגנו בהם יצירות רבות של באך לעוגב. 
החל בשנת 1977 מייסקי היה עסוק מאוד בקונצרטים רבים ברחבי העולם. בקונצרטים אלה ניגן בעוגבים מהידועים ביותר, למשל בקתדרלות באולם ובפרייבורג שבגרמניה, בקינגס קולג' בקיימברידג', אנגליה, בקתדרלת לינץ, אוסטריה, בקתדרלת נוטרדאם בפריז, צרפת, ועוד.

בקיץ 1980 הוזמן לעבוד באקדמיית הקיץ של שטוטגרט עם המנצח הנודע הלמוט רילינג. קשר זה הניב פרויקטים רבים של המוזיקה של באך שבוצעה באירופה. 
בשנותיו האחרונות הרבה להקליט ולהופיע בקונצרטים בשידורי רדיו וטלוויזיה. הקלטותיו קיימות כיום בתקליטורים ובארכיון קול המוסיקה. 

ב-2 ביוני 1981 נהרג מייסקי בתאונת דרכים במהלך סיבוב קונצרטים בגרמניה, והובא לקבורה בבית העלמין הדרום.

=== משפחתו ===
היה נשוי למרינה ולהם שתי בנות.
אחיו של ולרי מייסקי הוא הצ'לן הבינלאומי הנודע מישה מייסקי אשר במשפחתו מספר מוזיקאים. אחותו הבכורה, לינה יעקבסון מאיסקי, (1938-2014) הייתה נגנית פסנתר ומלווה מקצועית, ובערוב ימיה ניהלה מוזיקלית את תיאטרון "השחר" של יוצאי אוקראינה בישראל.

בתו הבכורה, דינה מאיסקי (1970-2024) הייתה כותבת. בתו הצעירה, ארין-נירה מייסקי, היא נגנית עוגב ופסנתר, ובין השאר משמשת כנגנית העוגב של כנסיית עמנואל ביפו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.oocities.org/vienna/strasse/2907/maisky.html Valery Maisky], באתר oocities.org 
* [http://organfocus.com/an-organists-life-in-israel/ An Organist’s Life in Israel], באתר Orgam Focus 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגני צ'מבלו
קטגוריה:נגני צ'מבלו ישראלים
קטגוריה:נגני עוגב יהודים
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:מוזיקאים יהודים 
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ריגה: אישים
ולרי
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בגרמניה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
מוסכמת סימן (פיזיקה)

בפיזיקה, מוסכמת סימן היא בחירה שרירותית בין סימן פלוס ומינוס של גדלים פיזיקליים. בחירה שכזו נתונה רק כאשר שתי התצורות שקולות מבחינת משמעותן - כלומר ניתן לתאר אותה מערכת פיזיקלית בדיוק, באמצעות שני הסימנים ובלבד שהבחירה תהא עקבית. מאחר שהבחירה במוסכמה נתונה בידי המשתמש, מחברים שונים עשויים לעשות שימוש בסימן שונה להתייחסות לאותן מערכות או נושאים. מחלוקות הנוגעות למוסכמות סימן הן לעיתים מקור לבלבול, ואי הבנה, ועשויות אף להוביל לטעויות בעבודות מדעיות. לכן מקובל להקדים ולהצהיר מפורשות על מוסכמת הסימן בה משתמשים.
באופן כללי, מוסכמת סימן היא מקרה מיוחד של בחירת מערכת קואורדינטות עבור ממד אחד. 
המושג מוסכמת סימן משמש לעיתים במובן רחב יותר, המתייחס גם לגורמים של i ושל 2π, ולא רק לבחירת סימן פלוס ומינוס.

==מוסכמות בתורת היחסות==
===חותמת מטרית===
במרחב-זמן של תורת היחסות, חותמת (סיגנטורה) המטריקה עשויה להיות (- - - +) או (+ + + -). מוסכמה דומה משמשת בתאוריות יחסותיות ממדים גבוהים יותר. לחותמת שמות שונים:

- - - +:
* מוסכמה דמוית-זמן
* מוסכמת פיזיקת חלקיקים
* מוסכמת החוף המערבי של ארצות הברית
* בעיקר מינוסים
* מוסכמת לנדאו-ליפשיץ

− + + +:
* מוסכמה דמוית-מרחב
* מוסכמת היחסות הכללית
* מוסכמת החוף המזרחי של ארצות הברית
* בעיקר פלוסים
* מוסכמת פאולי

החותמת + − − − תואמת את הטנזור המטרי הבא:
:<math>\begin{pmatrix} 1 & 0 & 0 & 0 \\ 0 & -1 & 0 & 0 \\ 0 & 0 & -1 & 0 \\ 0 & 0 & 0 & -1 \end{pmatrix} </math>

והחותמת − + + + תואמת את מטריצת הטנזור המטרי הזו:
:<math>\begin{pmatrix} -1 & 0 & 0 & 0 \\ 0 & 1 & 0 & 0 \\ 0 & 0 & 1 & 0 \\ 0 & 0 & 0 & 1 \end{pmatrix} </math>

===עקמומיות===
טנזור ריצ'י מוגדר כצמצום של טנזור העקמומיות של רימן. חלק מהמחברים משתמשים בצמצום <math>R_{ab} \, = R^c{}_{acb}</math>, בעוד אחרים ב- <math>R_{ab} \, = -R^c{}_{abc}</math>. הודות לסימטרייה של טנזור רימן, הגדרות אלו נבדלות בסימן מינוס יחיד. 
למעשה, ההגדרה השנייה של טנזור ריצ'י היא <math>R_{ab} \, = {R_{acb}}^c</math>, כך שהסימן של טנזור ריצ'י אינו משתנה, דבר זה אפשרי שכן שתי המוסכמות מתייחסות לסימן של טנזור רימן. ההגדרה השנייה פשוט מקזזת את הסימן, ומתאימה לעבודה עם ההגדרה השנייה של טנזור רימן.

==מוסכמות סימון נוספות==
* בהתייחס לבחירת סימן חץ הזמן במערכות ייחוס ושל זמן עצמי, מקובל להשתמש ב- + לעתיד וב- - לעבר.
* בחירת הסימן של <math>\pm</math> במשוואת דיראק
* הסימן של מטען חשמלי, טנזור השדה האלקטרומגנטי, <math>\, F_{ab}</math>, בתורת הכיול ובאלקטרודינמיקה הקלאסית.
* סימן התלות בזמן עבור גל שתדירותו חיובית (למשל במשוואת הגל האלקטרומגנטי).
** <math>\, e^{-i\omega t}</math> (המשמש בעיקר פיזיקאים)
** <math>\, e^{+j\omega t}</math> (המשמש בעיקר מהנדסים)
* סימן החלק המדומה של המקדם הדיאלקטרי (זה מוכתב למעשה על ידי בחירת הסימן עבור התלות בזמן).
* סימני המרחקים ורדיוס העקמומיות של משטחים אופטיים בתחום האופטיקה. 
* סימן העבודה בחוק הראשון של התרמודינמיקה

==ראו גם==
אוריינטציה (אלגברה ליניארית)

==לקריאה נוספת==
* 

קטגוריה:מדידה
קטגוריה:יחידות מידה
גומבין

גומבין (בפולנית: Gąbin; ביידיש: גאמבין) היא עיר במחוז פלוצק בפרובינציית מזוביה בפולין. העיר נוסדה במאה ה-13 ועד שנת 1437 כבר קיבלה זכויות עיר.

בקרבת העיר שכנה אנטנת הרדיו של ורשה עד קריסתה ב-1991. עקב חששות מהשפעותיה של קרינת הרדיו עזבו חקלאים רבים את אזור האנטנה ועברו לגור במרכז גומבין. לאחר קריסת הקומוניזם חוותה העיר התחדשות תרבותית וכלכלית. בעיר פועל בית ספר חקלאי ובו מעל 1,000 תלמידים. בית הספר שימש בית למתנדבי חיל השלום האמריקאי והוא מקדם חילופי משלחות עם גרמניה, רוסיה ומדינות נוספות.

==יהודים==
במאה ה-16 פרסם המלך זיגמונט השלישי ואזה צווים המגבילים את זכויות המסחר של היהודים בעיר, ומכפיפים אותן לשעות התפילה בכנסייה הקתולית בעיר. המלך סטפאן באטורי הגביל גם הוא את זכויות המסחר של היהודים בעיר. במאות הבאות הוגבלו מגוריהם של היהודים לחלק אחד בעיר.

בעיר פעל אחד מחשובי פוסקי ההלכה האחרונים, רבי אברהם אבלי הלוי גומבינר, מחבר הספר "מגן אברהם" על שולחן ערוך אורח חיים.

מהמאה ה-19 היוו היהודים בדרך כלל כמחצית מאוכלוסיית העיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה היו בעיר כ-2,500 יהודים מתוך כ-5,700 תושבים.

הוורמכט כבש את גומבין בספטמבר 1939. זמן קצר לאחר הכיבוד נשרף בית הכנסת בגומבין שפעל משנת 1710. בתחילת 1940 הוקם בעיר גטו, ובו נכלאו כ-2,100 יהודים, מיעוטם פליטים. כ-200 מהם גורשו למחנות עבודה ולאושוויץ. במאי 1942 חוסל הגטו. כמה מאות מתושביו נרצחו בירי, או שולחו למחנה עבודה בקונין, ויתר 1,800 תושבי הגטו נשלחו למחנה ההשמדה חלמנו ונרצחו.

==אישים==
* הרב אברהם אבלי הלוי גומבינר
* סופרת היידיש רייזל ז'יכלינסקי (Rajzel Żychlińsky) היא ילידת גומבין.
==ראו גם==
*בית הקברות היהודי בגומבין
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/320 גומבין] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:מזוביה: ערים
המשמר האירי

המשמר האירי (באנגלית: Irish Guards) הוא רגימנט משמר הרביעי בסדר בכירותו מבין חמשת הרגימנטים של משמר הרגלים, כחלק מדיוויזיית המשמר בצבא הבריטי. הרגימנט מייצג את אירלנד מבין חמשת רגימנטי המשמר, מתוך כוונה לכלול רגימנט משמר לכל אחת מאומות הבית.

רגימנט המשמר כולל את הגדוד הראשון המשרת תחת פיקוד חטיבת הסיוע הביטחוני ה-11, בנוסף לפלוגה 9 ופלוגה 12 המשמשות למשימות ייצוגיות. 

==היסטוריה==
רגימנט המשמר האירי נוסד בשנת 1900, כדי להכיר בתרומת לוחמים אירים לצבא הבריטי במהלך מלחמת הבורים. הגדוד הראשון של המשמר היה מהיחידות הראשונות שנשלחו לחזית המערבית עם תחילת מלחמת העולם הראשונה, שם נלחמה במהלך כל המלחמה כאשר בהמשך הוקמו גדודים נוספים למשמר. במהלך שנות המלחמה היו יחידות הרגימנט מעורבות בחלק מהקרבות הקשים ביותר בחזית המערבית בהם הקרב על הסום (1916), קרב פשנדל וקרב קמברה (1917). לאורך המלחמה איבד הרגימנט מעל ל-2,300 חיילים וקצינים (בהם גם ג'ון בנו של רודיארד קיפלינג) והוענקו לחייליו 406 מדליות בסך הכל, כולל ארבעה צלבי ויקטוריה.

לאחר המלחמה הוצב הרגימנט במספר מוקדים ברחבי העולם בהם טורקיה, גיברלטר, מצרים ופלשתינה. במהלך מלחמת העולם השנייה, לחמו גדודי המשמר ברחבי החזית המערבית וצפון אפריקה, כולל המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, המערכה בצפון אפריקה והפלישה לנורמנדי.

בתקופה שלאחר המלחמה, הוצב הרגימנט בגרמניה המערבית כחלק מארמיית הריין הבריטית, ובשנות ה-70 הוא הוצב כחיל מצב בהונג קונג.

בשנים האחרונות, שירת המשמר האירי במלחמות יוגוסלביה, מלחמת אפגניסטן ומלחמת עיראק. חיילי המשמר גם עסקו באבטחת אירועי אולימפיאדת לונדון (2012). המפקד הייצוגי הנוכחי של המשמר הוא ויליאם, נסיך ויילס אשר נוהג להופיע באירועים מלכותיים ורשמיים כשהוא לובש את מדי הרגימנט.

בספטמבר 2022, פלוגה 12 הוקמה מחדש והצטרפה לפלוגה 9 כחלק מהפלוגות הייצוגיות של משמר המלוכה. פלוגה 12 מתבססת על המורשת של הגדוד השני שנסגר 75 שנים לפני כן בסוף מלחמת העולם השנייה.

==מסורת==
דגל הרגימנט.]]
* מדים יצוגיים: במדי היצוג של הרגימנט, כפתורי מעיל המדים מסודרים בקבוצות של ארבעה (משום שהגדוד הוא הרביעי בבכירותו). סמל הצווארון הוא סמל הרגימנט (סמל התלתן אשר סביבו מוטו המשמר, המוצג בתוך כוכב) סמל זה נענד גם על הכותפות בקצוות הכתפיים.
** נוצת מצנפת: נוצת המצנפת נענדת מצד ימין של כובע הברסקין והיא מורכבת מפלומה בצבע כחול.
* תוארי קרב: לרגימנט ישנם 56 תוארי קרב: 33 ממלחמת העולם הראשונה, 21 ממלחמת העולם השנייה ושניים עבור מלחמת עיראק (2003). תוארי הקרב מופיעים על דגל הרגימנט ועל התופים של תזמורת הרגימנט, בדומה ליחידות אחרות בצבא הבריטי.
* קמע: לרגימנט ישנו כלב מסוג וולפהאונד אירי המשמש קמע. בדומה לחיות נוספות המשמשות קמעות ביחידות הצבא הבריטי, כלב זה נחשב חייל לכל דבר, הוא נושא דרגה ואף מקבל עיטורים. הכלב הנוכחי של המשמר נקרא דומנול (Domhnall).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.army.mod.uk/infantry/regiments/23990.aspx עמוד המשמר באתר משרד הביטחון הבריטי]. .
* [https://web.archive.org/web/20050210192530/http://1914-1918.net/irisguards.htm אודות הרגימנט] באתר 1914–1918. .

==הערות שוליים==

משמר אירי
קטגוריה:יחידות רגלים בריטיות
קטגוריה:יחידות צבא בריטיות במלחמת העולם הראשונה
יעקב סיני

יעקב גרגורביץ סיני (ברוסית: Я́ков Григо́рьевич Сина́й; נולד ב-21 בספטמבר 1935) הוא מתמטיקאי יהודי-רוסי-אמריקאי העוסק במערכות דינמיות במכניקה סטטיסטית ובתורה הארגודית וביישומן בפיזיקה. סיני זכה בפרס וולף ב-1997 ובפרס אבל ב-2014.

==קורות חיים==
סיני נולד במוסקבה למשפחת שנודעה בעיסוקה במדע. אביו, גריגורי סיני, היה מדען בתחום מיקרוביולוגיה ווירולוגיה, לימים פרופסור באוניברסטה רפואית במוסקבה. אימו, נדז'דה קגן, עסקה בביולוגיה - התמחתה בחקר מחלות הנגרמות על ידי קרציות. במהלך עבודתה נדבקה בדלקת מוח מקרציות ונפטרה כתוצאה מסיבוכי המחלה בגיל 38. סבו (מצד אימו) היה הגאומטריקן וניאמין קגן. 

בשנת 1956 הוא התחתן עם ביתו של בנציון וול.

סיני סיים דוקטורט באוניברסיטת מוסקבה ב-1960 בהנחיית אנדריי קולמוגורוב. בשנת 1971 מונה לפרופסור באותה אוניברסיטה ולחוקר בכיר במכון לנדאו לפיזיקה עיונית. בשנת 1993 מונה לפרופסור באוניברסיטת פרינסטון

סיני משתמש במחקרו בכלים של מערכות דינמיות ותורת ההסתברות לשם טיפול בבעיות בפיזיקה מתמטית. הוא הגדיר את האנטרופיה המטרית (אנטרופיית קולמוגורוב-סיני) האינווריאנטית להעתקה משמרת-מידה. הוכיח את משפט היוצר של סיני שאיפשר לו לחשב את האנטרופיה של סכמות ברנולי. בכך פתר בעיה פתוחה והראה שלא כל שתי סכמות ברנולי איזומורפיות. כמו כן עסק בארגודיות של תנועת כדורי ביליארד ובתכונות ספקטראליות של אופרטורי שרדינגר מעין-מחזוריים.

סיני הוא חבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית, האקדמיה הרוסית למדעים והאגודה האמריקאית למתמטיקה. זוכה מדליית בולצמן (1986), פרס דניאל היינמן לפיזיקה מתמטית (1990), פרס דיראק, פרס וולף (1997), פרס נמרס למתמטיקה (2002), פרס אנרי פואנקרה (2009) ופרס אבל (2014).

==קישורים חיצוניים==

* 

* Yakov Sinai, [http://www.ams.org/notices/200404/what-is.pdf What is a Billiard?], Notices of the AMS, volume 51 number 4, April 2004
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:זוכי פרס אבל
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס נמרס למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:יהודים עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה
קטגוריה:מדענים שהיגרו לארצות הברית
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:זוכי פרס דיראק
סטארי אוסקול

סטארי אוסקול (רוסית: Старый Оскол) היא עיר במחוז בלגורוד, רוסיה. העיר ממוקמת על גדות נהר אוסקול, 618 קילומטרים דרומית למוסקבה. נכון לשנת 2013, התגוררו בעיר כ־220,000 תושבים.

==היסטוריה==
העיר נוסדה בשנת 1593 תחת השם אוסקול, על שמו של הנהר עליו הוקמה, ושימשה כמבצר בקו ההגנה הדרומי סביב מוסקבה. בראשית המאה ה-17 נכבשה ונשרפה על ידי כובשים פולנים. בהמשך ניסו לכבוש אותה הטטרים של קרים, אך נכשלו בכך שלוש פעמים ונסוגו. בשנת 1655 שונה שמה של העיר לסטארי אוסקול (אוסקול הישנה), בעקבות עיר אחרת אשר קיבלה באותה שנה את השם נוביי אוסקול (אוסקול החדשה).
בסוף המאה ה-17 תכנן הצאר פטר הגדול להקים את הצי הראשון שלו בסטארי אוסקול, אך כאשר לא מצא יער מתאים בסביבתה של העיר, אשר העצים שלו יוכלו לשמש חומר גלם, העביר את בניית הצי לעיר וורונז'.
במשך המאות הבאות עברה העיר בין מחוזות שונים של האימפריה הרוסית. בשנת 1918, במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, עברה העיר לשליטת אוקראינה העצמאית למשך כחצי שנה, ובסוף אותה שנה חזרה לידי הבולשביקים.

==כלכלה==
בשנות ה-30 של המאה ה-20 החלו לכרות בעיר עפרת ברזל, במסגרת גילוי האנומליה המגנטית של קורסק, שטח עתיר מחצבים, בין הגדולים בעולם.
כיום נכרות בעיר למעלה מ-8 מיליון טונות של עפרת ברזל בשנה. מהסיבה הזו נפתחה בסטארי אוסקול שלוחה של המכון המוסקבאי לפלדה וסגסוגת.

==ערים תאומות==
* .
* .
* .

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:רוסיה: ערים
קטגוריה:מחוז בלגורוד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
תיקון (כתב עת)

"תיקון" (Tikkun) הוא רבעון של התנועה להתחדשות יהודית המתפרסם בארצות הברית בשפה האנגלית. כתב העת דן בנושאי יהדות בתרבות האמריקנית ובתרבות הישראלית, וכן מפרסם מאמרים על פוליטיקה, דת והיסטוריה, מאמרי פובליציסטיקה, ביקורת ספרות, ביקורת מוזיקה ושירה. בשנים 2006 ו-2011 זכה כתב העת בפרס העיתונות העצמאית על סקירותיו בנושאים רוחניים, בייחוד על מאמרים המסבירים את הכמיהה של אנשים לדת, ומאמרים אחרים המתארים את השפעת הפונדמנטליזם הנוצרי בארצות הברית על סכסוכים דתיים בעולם.

כתב העת יוצא לאור משנת 1986. עורך כתב העת הוא הרב מיכאל לרנר. בית הכנסת "בית תיקון", בראשותו של הרב לרנר, מזוהה במקצת עם כתב העת.

==מקור השם==
מקור שמו של כתב העת הוא במושג הקבלי "תיקון עולם". על פי השקפת העיתון, על האנושות "לרפא, לתקן ולשנות את העולם, בעזרתו של האל".

==מדיניות המערכת==
על פי מייסדי כתב העת, כתב העת נועד לתת במה לזווית היהודית בנושאים ליברליים כמו זכויות האדם, פציפיזם, פמיניזם וזכויות עובדים. כותבי המאמרים נבחרו בהתאם למדיניות זו.

עם זאת, כתב העת מכריז שהמאמרים בו "לא בהכרח משקפים את עמדת המערכת", ועורכו, הרב מיכאל לרנר, הצהיר שהוא מפרסם לעיתים קרובות במתכוון מאמרים הנוגדים את עמדותיו האישיות.

כתב העת למעשה מעמיד את עצמו מול כתב העת קומנטרי, שנוקט בגישה שמרנית. על רקע זה התפטר אלי ויזל מוועדת העורכים. בין הכותבים שתרמו לכתב העת ניתן למצוא את הרב אברהם יהושע השל, נועם חומסקי, בני מוריס, אדוארד סעיד וריצ'רד סילברסטיין.

בשנת 1989 פרסם כתב העת מודעת תמיכה במשא ומתן בין ישראל והארגון לשחרור פלסטין להקמת מדינה פלסטינית לצד ישראל. בין החותמים עם המודעה היו אינטלקטואלים מאונברסיטאות פרינסטון, קולומביה וברקלי, בהם קארל ברנשטיין, אלן גינזבורג, נורמן ליר, ארתור מילר ופילים רות׳. בנוסף ארגן כנס לתמיכה בתהליך השלום.

==ביקורת==
בשנת 2001 פרסם אתר האינטרנט היהודי "מצדה 2000" דברים קשים נגד מייקל לרנר, בין השאר איומים ברצח נגדו על שהוא "תוקע סכין בגב האומה".

במאי 2005 פורסם בכתב העת מאמר של יואל קובל בשם "על אנטישמיות השמאל ומעמדה המיוחד של ישראל". מבקרי כתב העת טענו שבמאמר זה נעשה שימוש בטיעונים אנטישמיים, ומדינת ישראל מתוארת בו כמדינה גזענית המבצעת פשע נגד האנושות.

בשנים 1999-1997 פורסמו בכתב העת ביקורות שליליות רבות על אלן דרשוביץ ועל ספריו. באוקטובר 2006 דרשוביץ פרסם מאמר שבו כתב: "כתב העת "תיקון" הוא המבקר הארסי ביותר של ישראל הפועל תחת חסות יהודית ... תמיכה ב"תיקון" הוא תמיכה באויבי ישראל".

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: כתבי עת
מלכים ונסיכים חיוורים

מלכים ונסיכים חיוורים (באנגלית: Pale Kings and Princes) הוא רומן מאת רוברט ב. פארקר, שיצא בעברית בשנת 1994 בהוצאת זמורה ביתן. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של פארקר, הבלש הפרטי ספנסר. זהו הספר ה-14 בסדרת הספרים שכתב פארקר אודותיו.

==עלילת הספר==
עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי ספנסר, גיבורו הראשי של פארקר, נשכר על ידי גרט קינגסלי, עורך העיתון ה"סנטרל ארגוס", כדי לחקור את מותו של כתב העיתון, אריק ולדז, שנרצח ביריות אקדח, לאחר שחקר סחר קוקאין בוויטון, עיירה בלב מסצ'וסטס. המשטרה המקומית בראשות ביילי רוג'רס אינה משתפת פעולה. רוג'רס אף טוען כי ולדז, חובב נשים נרצח על ידי בעל קנאי. כאשר פיליפ אסטבה, סיטונאי ירקות קולומביאני, הנחשד כסוחר סמים, איים עליו, ספנסר הגיע למסקנה שאולי אין זו עיירה קטנה רוגעת אלא מרכז סחר סמים בצפון-מזרח ארצות הברית. מקרי רצח נוספים, שהתרחשו בעת החקירה, שכנעו אותו להיעזר בידידו, הוק, יוצא לגיון הזרים הצרפתי, ובאהובתו סוזאן, הפסיכולוגית המרצה באוניברסיטת הרווארד, המשכנעת את ספנסר לבחון מניעים זולת מקוקאין לעבר יצרים פשוטים יותר כמו קנאה, תאווה ושנאה.
==קישורים חיצוניים==
* .
* [http://www.kinbooks.co.il/page_5037 דף הספר באתר כנרת זמורה ביתן].
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 1987
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי רוברט ב. פארקר
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן