OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משימרו

תצלום של בובת משימרו
משימרו (בקוריאנית: 마시마로) הוא דמות קוריאנית בדיונית שדומה לארנב שמן, ונוצרה על ידי קים ג'ה אין. משימרו ידוע גם בשם Yupki Tokki ("ארנב ביזארי" בקוריאנית).

משימרו נראה לראשונה בסדרה של אנימציות פלאש באינטרנט (בעיקר ללא דיבורים, אם כי מדי פעם מופיעה שם מילה בקוריאנית).

בדומה להלו קיטי, נפוץ משימרו כסחורה בשוק הצעצועים בעיקר בשוקי אסיה.

הקריקטורות המקוריות של משימרו מלאות 'הומור שירותים', דבר הניכר בצעצועים שלו. לראיה – משימרו עצמו מופיע לעיתים קרובות עם פומפה תקועה בראשו. 

בניגוד להלו-קיטי ודמויות חמודות דומות, מצטייר משימרו כבריון שמן ודוחה ולעיתים קרובות נזקק לאלימות כדי לכפות את רצונו על אחרים.

למשימרו יש כפיל חום - Chocomaro. צ'וקומרו מופיע בשתי פרודיות של משימרו ומנסה לעשות את מה שמשימרו עושה בדרך כלל בפרקים הללו, אבל תמיד נכשל בסופו של דבר. 
לא ידוע בדיוק מה טיב היחסים של צ'וקומרו ומשימרו אך רובם מאמינים כי הוא אחיו.

השם "משימרו" הגיע מהאחיינית של היוצר כשעיוותה את שם הממתק הידוע מרשמלו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://yupkitokki.wordpress.com/ בלוג - משימרו מטייל בארץ ישראל]

קטגוריה:קוריאה: תרבות
קטגוריה:דמויות אנימציה
עיצור וילוני, חוכך, אטום

עיצור וילוני חוכך אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא X לטינית (או כי יוונית גדולה) /x/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>x</tt>. זהו הצליל הישן ל-<big>כ רפה</big>, וניתן היה לשמעו בהגיות העברית הטברנית במילים כגון בּוכה קובץ:Boghe.ogg. זהו גם הצליל הישן לדיגראף gh כבמילה Fight - "לחם" בהגיית האנגלית העתיקה, והיום ניתן למצאו בכמה ניבים שונים כבאנגלית סקוטית במילה loch - "לוך".

==התרחשות==
{| class=wikitable style=text-align:center;
! שפה !! מילה !! IPA !! משמעות !! הערות
|-
| אנגלית 
| loch 
| [lɔx] 
| 'לוך' 
| רק בניבים מסוימים כאנגלית סקוטית
|-
| גרמנית 
| Kuchen 
| [kuːxən] 
| 'עוגה'
|-
| הולנדית 
| acht
| [ɑxt] 
| 'שמונה' 
| רק בניבים מסוימים, נפוץ יותר בצפוניים
|-
| יוונית 
| χαρά 
| [xaˈra]
| 'שמחה'
|-
| ערבית 
| خضراء 
| [xadˤraːʔ]
| 'ירוק' 
| רק בניבים מסוימים
|-
| צ'רקסית 
| дахэ 
| [daːxa] 
| 'יפה'
|-
| רוסית 
| хороший 
| [xɐˈroʂɨj] 
| 'טוב'
|}

==ראו גם==

וילוני, חוכך, קולי
ז'אק בראנדנברגר

ז'אק אדווין בראנדנברגר (Jacques Edwin Brandenberger; 19 באוקטובר 1872 - 13 ביולי 1954) היה כימאי שווייצרי וממציא הצלופן בשנת 1908.

בראנדנברגר למד באוניברסיטת ברן, בה השלים דוקטורט, ב-1895. הוא החל לעבוד בחברת Blanchisserie et Teinturerie de Thaon, ושם ניסה למצוא מוצר שקוף ואטום שיוכל לשמש כמעיל. את המוצר הוא ייצר לראשונה ב-1908. בשנת 1917 הוא החל לייצר גרסה דקה יותר של החומר לו הוא קרא צלופן.
מחומר זה נוצרו מעילים אטומים וכן מגן לעיניים למסכות גז.

בעקבות המצאת הצלופן הוא זכה במדליית אליוט קרסון בשנת 1937. בשנת 2006 נכנס להיכל התהילה הלאומי לממציאים (National Inventors Hall of Fame).

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימאים שווייצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברן
קטגוריה:ממציאים
קטגוריה:זוכי מדליית אליוט קרסון
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-1954
זהורית

תהליך ייצור זהורית מ[[תאית]]
זְהוֹרִית (בלועזית: וִיסְקוֹזָה; בצרפתית: Viscose, באנגלית: Rayon) הוא נוזל אורגני צמיג שמשמש בייצור סיב הזהורית (rayon) וצלופן. סיב הזהורית הוא סיב דמוי משי ומשמש לייצור חולצות, מכנסיים, מעילים ושאר אריגים.

==היסטוריה==
הממציא הצרפתי אלרי דה שרדונה שהמציא גם את הסיב הסינתטי הראשון ייצר את הזהורית לראשונה בשנת 1891. שנה לאחר מכן שני המדענים הבריטיים שארל קרוס (Charles Cross) ואדוארד ביוון (Edward Bevan) רשמו פטנט על המצאה זו. בשנת 1896 הם הקימו את חברת British Viscoid Co. Ltd כדי לממש את התהליך ולהתחיל לייצר את הזהורית. בשנת 1917 הזהורית שימשה כבסיס לייצור הצלופן. בתחילת שנות ה-20, בגלל הביקוש הגובר לזהורית הייצור התרחב לרחבי העולם ויוצר בשש מדינות בהן ארצות הברית ויפן.

בשנת 1924 יוצר סיב הזהורית (rayon) ממנו החלו לייצר בגדים. במשך כל אותה תקופה הזהורית יוצרה מעצים. מדענים רבים ניסו לייצר את התאית ממולקולות סינתטיות אולם רק בשנת 1938 הצליחו בכך. מאז רוב הזהורית מיוצרת בצורה סינתטית.

ב-1958 הקים ישראל רוגוזין מפעל לייצור זהורית באשדוד שנסגר ב-1998.

==תהליך ייצור==
בשלב הראשון מכניסים נסורת של עצים לנתרן הידרוקסידי למשך זמן. כאשר תקופת ההשריה של הנסורת בנתרן ההידרוקסידי תקבע את הצמיגות. ככל שהנסורת מושרית זמן רב יותר כך הצמיגות פוחתת. לאחר מכן משרים את התרכובת בפחמן דו-גופרי עד שנוצרת תאית צהובה בשם קסנטאט (xanthate). לאחר מכן משרים את התרכובת פעם נוספת בנתרן הידרוקסידי.

בגלל השימוש בתהליך הייצור בפחמן דו-גופרי, שהוא חומר מזהם, וכן בשל חומרים מזהמים נוספים שנוצרים בתהליך, הצטמצם בשנים האחרונות היקף הייצור של הזהורית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסטיל
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטלין רייטר

קטלין רייטר (באנגלית: Kathleen Reiter; נולדה ב-7 בספטמבר 1988) היא זמרת קנדית-ישראלית, זוכת העונה הראשונה של "The Voice ישראל".

== רקע ==
רייטר נולדה וגדלה בקנדה, להורים ישראלים, כשאמה ממוצא מרוקאי.<ref></ref> היא גילתה את אהבתה למוזיקה בגיל 8, כאשר הופיעה בחתונה של בת דודתה. למדה עברית עוד לפני שלמדה אנגלית, ומגיל צעיר, הגיעה עם משפחתה בכל קיץ לחופשות בישראל. האיש שדחף אותה לעסוק במוזיקה היה סבה המנוח, אשר זמרתו בבית הכנסת השפיעה על כל חייה ושירתה. הייתה סולנית בלהקת "Soul of Sam", שהקימה ונקראה על שם סבה, סם.

בגיל 15 השתתפה בתחרות השירה "ג'ואיש איידול" שארגנה הקהילה היהודית במונטריאול וזכתה במקום הראשון. בשנת 2006, כאשר הייתה בת 17, נרשמה לתוכנית המציאות המוזיקלית "אמריקן איידול" הקנדית (דומה ל"כוכב נולד" הישראלי), אבל לא עברה את שלב האודישנים. במאי 2012, אמרה רייטר לעיתון "ישראל היום" כי תהליך המיונים של תוכניות מהסוגים האלו הוא חסר כבוד, ומלגלג על משתתפיו.

== קריירה ==
לאחר ביקור בישראל בקיץ 2011, היא החליטה לעלות לישראל, ולנסות לפתח בה קריירה כזמרת. רייטר ניגשה לאודישנים של התוכנית The Voice ישראל של "רשת", התקבלה לנבחרת של שרית חדד, בלטה בין מתמודדי התוכנית וניצחה בגמר התוכנית.

לאחר זכייתה, רייטר השתתפה בפסטיגל 2012, וביצעה בו את השיר "אל תתעסקו איתי!".

בסוף 2012 הוציאה רייטר סינגל ראשון מתוך אלבומה הראשון, "כלום לא עוזר לי". השיר היה ללהיט והגיע למקום הראשון במדיה פורסט. באותה שנה זכתה בתואר "זמרת השנה" בטקס נבחרי הילדים.

רייטר השתתפה בקדם-אירוויזיון 2013 בחצי הגמר הראשון, עם השיר "עד אליי". היא העפילה לשלב הגמר, אך הודיעה על פרישתה ממנו, בטענות של משוא-פנים מצד שופטי התחרות.

ביוני 2013, הוציאה את הסינגל "No Place To Be" מתוך אלבום הבכורה. ביולי, שרה את השיר הפותח של טקס פתיחת המכביה התשע-עשרה "אנחנו מאמינים" לצד הכנרת מירי בן-ארי.

באוגוסט 2013 הוציאה סינגל נוסף, "Colourful". ב-2013 ביצעה רייטר את "אז מה?!", שיר הנושא של הסדרה הקומית "עממיות" בערוץ 2 של רשת.

בסוף 2013, לאחר שיצאו לאור מספר סינגלים, החליטה רייטר לגנוז את אלבום הבכורה, והחלה בעבודה על אלבום חדש.

ב-23 בפברואר 2015, פורסם הסינגל הראשון מאלבום הבכורה המחודש של רייטר, "Mind Of A Gambler". את השיר כתבה והלחינה רייטר בשיתוף עם אריאל לבינסון שגם הפיק ועיבד מוזיקלית.

בשנת 2020, התארחה בגרסה מיוחדת לשיר "באת לי פתאום", של הזמרת קרן פלס.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות יהודיות קנדיות
קטגוריה:מתמודדות The Voice ישראל
קטגוריה:זוכי The Voice ישראל
קטגוריה:זוכי טקס נבחרי הילדים: זמרים ולהקות
קטגוריה:משתתפות הפסטיגל
קטגוריה:מתמודדות קדם-האירוויזיון
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-מרוקאי
קטגוריה:ישראליות ילידות קנדה
קטגוריה:ישראלים ילידי קנדה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
פייר לה מואן ד'איברוויל

פייר לה מואן ד'איברוויל (בצרפתית: Pierre Le Moyne d'Iberville; 16 ביולי 1661 - 9 ביולי 1702) היה פריבטיר (שודד ים), מגלה ארצות, רב חובל, קולוניאליסט ומייסד לואיזיאנה הצרפתית.

==תולדות חייו==
נולד ב-Ville-Marie (מונטריאול), בנו השלישי (מתוך 12) של שארל דה-מואן במקור מדייפ, צרפת. 

החל את הקריירה שלו כחובל בשירות "חברת מפרץ האדסון" (Compagnie de la Baie d'Hudson), שנועדה לייצוא פרוות מקוויבק. ספינות החברה נועדו גם לסיור וניתקלו באופן אלים עם ספינות בריטיות מתחרות. ב-1686, במסגרת ריכוז מאמץ צרפתי להדרת הבריטים מצפון אמריקה (Compagnie du Nord), כבש ד'איברוויל מצודה בריטית והחזיק בה במשך שנה. ב-1688 שב לצרפת וחזר לקוויבק על סיפון ספינה משלו לצורך השתתפות במלחמת המלך ויליאם, בה נטל חלק בפשיטה על ניו יורק וטבח שנקטדי (Schenectady massacre; 8 בפברואר 1690).

בהמשך, בין השנים 1692 ל-1697 ניצח על תנועת ספינות אספקה מצרפת לאקדיה, קוויבק, חסימת גישה של ספינות אספקה בריטיות לניו אינגלנד ופשיטות על חופי צפון החוף המזרחי הבריטי.

ב-1698 הטיל לואי פליפו, רוזן פונשנטרה (Louis Phélypeaux, comte de Pontchartrain), שר הימייה הצרפתי והאחראי על המושבות מעבר לים על ד'איברוויל לחקור את דלתת המיסיסיפי בשפכו למפרץ מקסיקו. המיסיסיפי אמנם נחקר כבר ב-1682 על ידי רנה-רובר קוואלייה, אדון לה-סאל, אך כיוון שהאזור נתבע על ידי ממלכת ספרד, לא חזרו מאז צרפתים לפקוד את המקום. באוקטובר יצא ד'איברוויל מנמל ברסט עם ארבע ספינות. במרץ 1699 הגיע לאזור הדלתא ורק לאחר שפגש מספר אמריקאים ילידים (אינדיאנים) שזכרו את קוואלייה היה בטוח שהגיע למיסיסיפי. הוא הקים מבצר במקום בו נמצאת כיום העיר בילוקסי, הותיר בו 81 איש ושב לצרפת. בינואר 1700 שב והקים את מבצר מיסיסיפי 40 מייל במעלה הנהר. בפברואר 1701 הקים מבצר במוביל. באפריל 1702 עזב את האזור. בשנת 1719 יסד אחיו, ז'אן-בטיסט לה מואן ד'איברוויל (Jean-Baptiste Le Moyne de Bienville) את העיר ניו אורלינס. בשנים 1699 - 1702 נשא ד'איברוויל בתואר "מושל לואיזיאנה".

במהלך מלחמת המלכה אן יצא ב-1706 עם ארבע ספינות. באפריל כבש את האי נוויס משם התקדם להוואנה, ממנה יצא להתקפה על ההתיישבות הבריטית צ'ארלסטון (קרוליינה הדרומית) במהלכה מת, ככל הנראה מקדחת צהובה.

ד'איברוויל נחשב לגיבור לאומי קנדי-צרפתי, הלוחם הראשון יליד קנדה, על שמו מקומות בקוויבק בהם Mont D'Iberville, ההר הגבוה בקוויבק ופסלו ניצב בין 14 פסלי הגיבורים באנדרטת הגיבורים באוטווה הבירה.

==קישורים חיצוניים== 

* [http://www.newadvent.org/cathen/07614b.htm ערך באנציקלופדיה הקתולית]
* [https://web.archive.org/web/20090315115803/http://www.valiants.ca/English/Iberville.html באתר גיבורי קנדה]
* [https://web.archive.org/web/20070927070833/http://www.datasync.com/~davidg59/biloxi1.html Pierre LeMoyne Sieur d'Iberville and the Establishment of Biloxi]
* [https://web.archive.org/web/20121028225535/http://museum.historyofstcharlesparish.org/index.php/people/explorers/pierre-le-moyne-sieur-diberville ביוגרפיה במוזיאון היסטורי של St. Charles Parish]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגלי ארצות צרפתים
קטגוריה:שודדי ים
קטגוריה:לואיזיאנה: אישים
קטגוריה:קנדים
קטגוריה:רבי חובלים
קטגוריה:ילידי 1661
קטגוריה:נפטרים ב-1706
קטגוריה:מגלי ארצות קנדים
בויאר נישני

בויאר פאיק נישני (באלבנית: Bujar Faik Nishani; 29 בספטמבר 1966 – 28 במאי 2022) היה פוליטיקאי אלבני, שכיהן כנשיא אלבניה מ-2012 עד 24 ביולי 2017. היה פעיל במפלגה הדמוקרטית של אלבניה.
בשנים 2007–2009 ו-2011–2012 כיהן נישני כשר הפנים, ובשנים 2009–2011 כיהן כשר המשפטים.

נולד בדורס. ב-1 ביוני 2012 נבחר ברוב של 73 מתוך 140 קולות לנשיא. ב-24 ביולי 2012 הושבע לתפקיד והחליף את הנשיא המכהן באמיר תופי. חמש שנים לאחר מכן, ב-24 ביולי 2017, החליף אותו בתפקיד איליר מטה.

נישני נפטר בברלין שבגרמניה ב-28 במאי 2022. הותיר אחריו אישה, אודטה נישני, ושני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נשיאי אלבניה
קטגוריה:שרי ממשלת אלבניה
קטגוריה:זוכי פרס ראול ולנברג
קטגוריה:אלבנים שנולדו ב-1966
קטגוריה:אלבנים שנפטרו ב-2022
יאיר עוגן

יאיר עוגן הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת אלוף-משנה, שכיהן כמפקד חטיבה 226, חטיבת צנחנים במילואים.

== קורות חייו ==
עם גיוסו לצה"ל התנדב ליחידה 101 ובהמשך לצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך עבר קורס קצינים. עם סיום הקורס שימש כמפקד מחלקה בגדוד הצנחנים 890 ומפקד פלוגה. עוגן לחם בפעולות התגמול ובמלחמת סיני השתתף בקרב המיתלה. בשירות המילואים שימש עוגן, בתפקידי פיקוד שונים בחטיבה 80 (לימים חטיבה 226). במלחמת ששת הימים לחם כמפקד פלוגה בכח האיגוף המוסק של חטיבה 80 בקרב אום-כתף ובהמשך המלחמה לחם בקרבות רמת הגולן. במלחמת יום הכיפורים שימש כסגנו של חזי שלח, מפקד גדוד 471, גדוד צנחני מילואים. עוגן לחם בקרבות הבלימה והתקפת הנגד הישראלית ברמת הגולן וכן בקרב ההבקעה לסוריה, ובין היתר השתתף בכיבוש העיירה הסורית ח'ן ארנבה ובכיבוש החרמון הסורי.

בהמשך מונה למג"ד 7056, במבצע ליטני שימש כמפקד עוצבת חירם והובל אותה בקרבות כנגד יעדי מחבלים. במלחמת לבנון הראשונה שימש עוגן כמפקד חטיבה 226. תחת פיקודו לחמה החטיבה לחמה בקרבות לכיבוש מחנה הפליטים עין אל-חילווה, צור וצידון. לאחר 25 יום שוחררו לוחמי החטיבה לבתיהם. ערב הפריצה למערב ביירות נשאל עוגן על ידי הרמטכ"ל רפאל איתן, האם ניתן לגייס את החטיבה ולהפעילה בפריצה למערב ביירות. עוגן השיב כי היות שרבים מהלוחמים באים מן ההתיישבות העובדת, ולהם משקים חקלאיים, הדבר ייחשב כנטל כבד, אולם אם יורה על כך הרמטכ"ל ניתן לגייסם. שר הביטחון אריאל שרון ניצל תשובה זו והציגה כסירוב פוליטי של החטיבה וכינה אותה "החטיבה שלא גויסה". בראשית אוגוסט גויסה החטיבה לפרק לחימה שני. בדצמבר אותה שנה, נערכה החטיבה לגיוס שלישי אשר במסגרתו נערך סיור מפקדים בגזרה המזרחית. במהלך הסיור עלה ג'יפ המח"ט על מוקש וכל יושבי הג'יפ נפגעו. הסמח"ט, אחד המג"דים וקמ"ן החטיבה נהרגו, ואילו עוגן עצמו נפצע אנושות, והחלים רק בתום תקופה ארוכה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי חטיבה 226
קטגוריה:מפקדי עוצבת חירם
קטגוריה:לוחמי יחידה 101
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
מריון מרשל

מריון מרשל (בצרפתית: Marion Maréchal; נולדה ב-10 בדצמבר 1989) היא פוליטיקאית צרפתית, כיהנה כחברת הפרלמנט הצרפתי מטעם מפלגת החזית הלאומית. נקראה מריון מרשל-לה פן עד 2018.

==ביוגרפיה==
מריון מרשל היא נכדתו של מייסד המפלגה ז'אן-מארי לה פן, ואחייניתה של יושבת ראש המפלגה מארין לה פן.

בנוסף לתפקידה באספה הלאומית הצרפתית למדה משפט עסקי באוניברסיטת פנתאון-אסאס.

בשנת 2010 הייתה מרשל מועמדת בבחירות האזוריות בצרפת, אך ללא הצלחה.

בחודש יוני 2012, בגיל 22, הייתה מרשל מועמדת לבית המחוקקים בווקלוז, וקיבלה את רוב קולות הבוחרים בסיבוב הראשון. ב-17 ביוני 2012 זכתה בסיבוב השני עם 42.09% מהקולות. מריון מרשל לה פן היא החברה הצעירה ביותר שנבחרה לפרלמנט הצרפתי מאז 1791. היא וז'ילבר קולאר היו שני החברים הראשונים של החזית הלאומית מאז שנת 1997 שנבחרו לבית המחוקקים של צרפת.

לקראת הבחירות לאספה הלאומית בשנת 2017 הודיעה על פרישה מהחיים הפוליטיים ולא השתתפה בבחירות לפרלמנט (במקומה נבחרה בראון פוירסון ומועמד של החזית הלאומית הפסיד). היא הודיעה שתעסוק בקידום חינוך ובקידום רשת בתי ספר פרטיים. בשנת 2018 חדלה להשתמש בשם המשפחה "לה פן", והיא קוראת לעצמה מריון מרשל.

מרשל שבה לפעילות פוליטית במרץ 2022, והודיעה על תמיכה במועמדותו של אריק זמור בבחירות לנשיאות צרפת ב-2022.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.assemblee-nationale.fr/14/tribun/fiches_id/609709.asp הפרופיל של מריון מרשל באתר הרשמי של הפרלמנט הצרפתי]

קטגוריה:פוליטיקאיות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1989
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
אגדת דשא

"אגדת דשא" הוא שיר שנכתב על ידי מאיר אריאל והולחן על ידי שלום חנוך. השיר הוא אחד השירים הראשונים שכתבו השניים יחד בקיבוץ משמרות לבקשת אחיו של חנוך. הוא ביקש שיר בסגנון "יצאנו אט" עבור חתונה של זוג מחברי הקיבוץ, ואכן המילים מתאימות גם ללחן של דוד זהבי. השיר נכתב והולחן בשנת 1961. שלום חנוך היה אז בן 14 בלבד.

במקור, השיר בוצע על ידי דני חנוך, אך היה זה דודו אלהרר שהקליט את השיר לראשונה בשנת 1973 בעיבודו של אלברט פיאמנטה. אחר כך הקליטו אותו אושיק לוי וחנן יובל (גם הוא יליד קיבוץ משמרות, כמו מחברי השיר). "אגדת דשא זכה מאז לביצועים רבים וישנן יותר מ-50 גרסאות מוקלטות לשיר. בין הביצועים היותר ידועים חשוב להזכיר את אריק איינשטיין שהקליט את השיר לאלבומו "סע לאט" (1974).

השיר המחורז כולל תשעה בתים, בנוסחתו הידועה. הזמר חנן יובל פרסם בתים נוספים שנכתבו לשיר.
עלילתו מתארת מפגש של בני חבורה הנחים על מדשאה לעת ערב ושרים בצוותא; ייתכן שהם צעירים וצעירות, מכרים ומיודעים, מאותה מסגרת חיים, לימודים, שירות ועבודה. האני השר מתאר שינה למחצה, בבית שמילותיו שונות בגרסאות המוקלטות השונות:

הבית החמישי מושר בדרך כלל כך:

גרסה אחרת:

הפזמון מסתיים בעזיבתה של המאהבת את הדשא והאני השר נותר בגפו.

השיר מנוגן לעיתים בימי מועד וזיכרון.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/LawNUgqTLp8?t=117 מאיר אריאל ושלום חנוך אגדת דשא ושיחה], בערוץ היוטיוב של יואב קוטנר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1972
קטגוריה:שירי אושיק לוי
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי חנן יובל
קטגוריה:שירי עוזי מאירי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירי ההתיישבות העובדת
קטגוריה:שירי רוק בעברית
הגישה הטכנולוגית בחקר התקשורת

הגישה הטכנולוגית בחקר התקשורת היא גישה בתחום חקר התקשורת המסבירה תופעות ושינויים החלים בחברה האנושית. הגישה נמנית עם יחד עם שתי גישות נוספות בחקר התקשורת בכלל ובתחום טכנולוגיות מידע ותקשורת בפרט:
* הגישה החברתית בתקשורת
* הגישה הסביבתית בחקר התקשורת (אקולוגית)

==רקע==
הגישה הטכנולוגית מזוהה עם מספר סוציולוגים, חוקרי תקשורת והוגים אשר ביניהם: דניאל בל אשר כתב על ההשפעות החברתיות שמחוללות מערכות התקשורת ומנואל קסטלס אשר טען כי העולם נכנס ל"עידן המידע" בו טכנולוגיית המידע הדיגיטלי מהווה בסיס להרחבת התפוצה של תצורת רשתות בכל תחום במבנה החברתי.

הגישה מעמידה במרכז את חשיבותה של הטכנולוגיה בתחום התקשורת וכן את השלכות הפיתוחים אשר חלים בה על החברה. יחידת הניתוח על-פי הגישה היא החברה האנושית. הגישה למעשה מסתכלת על הטכנולוגיה ובאמצעותה על החברה.

==זרמים שונים==
הגישה הטכנולוגית מכילה קשת רחבה של טענות באשר לעוצמת ההשפעה שיש לטכנולוגיה ולהתפתחויות הטכנולוגיות השונות.
==דטרמיניזם טכנולוגי== 
הזרם הקיצוני אשר משויך לגישה הוא זרם הדטרמיניזם הטכנולוגי אשר טוען בבסיסו כי המדיום, אמצעי התקשורת, הוא המסר העיקרי ולא התכנים המועברים באמצעותו. הזרם רואה את הטכנולוגיה כמחוללת שינוי חברתי דרמטי. הטכנולוגיה תמיד מקדימה למהלכים, רעיונות ומחשבות הקשורות לחברה. עם זרם הדטרמיניזם הטכנולוגי מזוהים בין היתר הרולד איניס (1894-1952) ומרשל מקלוהן (1911-1980) המזוהים עם אסכולת טורונטו.

==הזרם המתון==
החלק המתון בגישה טוען כי הטכנולוגיה היא בבחינת כלי עזר. התפתחויות טכנולוגיות עשויות לשקף תמורות החלות בחברה ומהוות מדד מרכזי בעיני הגישה בבואה להסביר שינויים חברתיים.

==השפעות טכנולוגיות המידע והתקשורת על החברה==

הגישה מצביעה על מספר מאפיינים של טכנולוגיות תקשורת ומידע וההשלכות של ההתפתחויות בהן על החברה:
* דחיסת זמן-מרחב: בעידן הטכנולוגי מתקצר, ישנה יכולת לתקשר באופן מיידי, בכל זמן ובכל מקום.
* שינוי צורות חברתיות: בעבר הסביבה הייתה ממשית יותר זאת בהשוואה להופעת קהילות ברשת.
* בישור ושינוי צורות השליטה: ישנם הבדלים באופן בו כל צורת שלטון עושה שימוש בטכנולוגיות המידע והתקשורת.
* אינטראקטיביות והתאמה אישית: התוצר הטכנולוגי נובע מצורכי הפרט. התאמה איית זו עשויה להביא גם להתפרקות הקהילות המדומיינות שכן כל פרט מקבל מידע שונה אשר מותאם לתחומי העניין המושכים אותו. במציאות כזו המידע ש"כולם" יודעים ומשמש כמכנה משותף נחלש עד נעלם לחלוטין ומפרק את הקהילה.
* הפרדה בין תקשורת רציפה לתקשורת שאינה רציפה: מעבר לניהול מערכות יחסים מרחוק התלויות בטכנולוגיה. הסתמכות זו על הטכנולוגיה מחלישה, על- פי הגישה, את הקשרים והופכת אותם לפחות רציפים.
==דוגמאות==
דוגמה לאופן בו התפתחות טכנולוגית משפיעה על החברה ניתן למצוא בסדרת הטלוויזיה "מראה שחורה". סדרת הטלוויזיה מאירה בכל אחד משלושת הפרקים שבה השפעה חברתית שונה כתוצאה מטכנולוגיה קיימת או בדיונית בתחום המידע והתקשורת.

== לקריאה נוספת ==
*DiMaggio P., Hargittai E., Neuman W.R. and Robinson J.P. (2001). Social Implications of the Internet. Annual Review of Sociology, August 2001, Vol. 27, pp. 307-336.

קטגוריה:חקר התקשורת
סויוז 21

סויוז 21 (ברוסית: Союз 21, "ברית 21") היא חללית סויוז שהמריאה ב-6 ביולי 1976 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטרה הייתה לעגון בתחנת חלל סאליוט 5.

==צוות==
* בוריס וולינוב – מפקד
* ויטאלי ז'ולובוב – מהנדס טיסה
 
==צוות גיבוי==
* ויאצ'סלב זודוב – מפקד
* ואלרי רוז'דסטבנסקי – מהנדס טיסה
 
==תיאור המשימה==
"סויוז 21" שוגרה ביולי 1976 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T.

זו הייתה המשלחת הראשונה שהגיעה לתחנת החלל סאליוט 5. ב-8 במאי, לאחר ביצוע תמרון ובאמצעות מערכת ידנית החללית התחברה לתחנת החלל. המטרה העיקרית של הטיסה היה ביצוע ניסויים בתחום הצבאי. בנוסף למחקרים צבאים בוצעו ניסויים בתחום גידול גבישים, רפואה כו'. במהלך היום ה-42 למשימה נכבו כל האורות אך הצוות הצליח לסדר את הנושא. אמנם האירוע לא עבר ללא השלכות ומצב רפואי של הצוות נפגע במיוחד מבחינה פסיכולוגית. ביום ה-49 סוכם על פינוי חרום של התחנה. סיבת הפינוי היה המצב הבריאותי של ויטאלי ז'ולובוב. לקראת העזיבה הוא לא הצליח ללבוש חליפת חלל ונדרשה עזבה מוולינוב. בתהליך ניתוק מתחנת החלל התרחשה תקלה טכנית נוספת אך בסופו של דבר תהליך ניתוק הסתיים. בתהליך נחיתה היו מספר בעיות, אך בסופו של דבר היא הסתיימה בשלום.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-21.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuz21.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]ָ
* [http://www.experts.in.ua/inform/smi/detail.php?ID=66102 תיוא מצב חירום בתחנת החלל]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1976 בברית המועצות
ריקי היקמן

ריצ'רד "ריקי" מרציאנו היקמן (באנגלית: Ricky Hickman; נולד ב-1 בספטמבר 1985 בארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי בעל אזרחות גאורגית, משחק בעמדת הגארד בקבוצה פלקנסטרו טריאסטה.

נולד בווינסטון סיילם שבקרוליינה הצפונית. גובהו 1.89 מטרים.

==קריירה במועדוני כדורסל==
למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית-גרינסבורו והיה חלק מסגל נבחרת הכדורסל. בשנתו האחרונה בקולג' העמיד ממוצעים של 14.3 נקודות, 3.4 ריב', ו-2.4 אסיסטים למשחק. לאחר סיום הקולג' התקשה היקמן להשיג חוזה באחת הליגות הבכירות באירופה, וכך מצא עצמו נודד בין 2007 ל-2009 בין הליגה הרומנית לליגה הגרמנית השנייה. 

בעונת 2009-10 חתם בליגה הפינית והשיג ממוצעים של 23.7 נקודות 5.4 ריב', ו-3.8 אסיסטים למשחק במדי נמיקה להאטי. עבר לקבוצת קזאלה מהליגה השנייה באיטליה בעונת 2010-11. סיים את העונה כ-MVP של הליגה השנייה עם ממוצעים של 17.5 נקודות וארבעה אסיסטים למשחק וסייע להעלות את קבוצתו לליגה הבכירה, כל זאת תחת מי שהגדיר כ-"מנטור" שלו – המאמן מרקו קרספי. 

בעונת 2011-2012 עבר היקמן לסקאבוליני פזארו, הוא הוביל את הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף מול מילאנו, לה נכנעה 3-1. היקמן סיים את העונה עם ממוצעים של 16.1 נקודות (חמישי בליגה) ו-2.9 אסיסטים, ואף זכה להשתתף במשחק האולסטאר.

בשנת 2012 חתם היקמן במועדון הכדורסל הישראלי מכבי תל אביב. בקיץ 2013 מימשה מכבי תל אביב את האופציה בחוזה של היקמן להשאירו לשנה נוספת במועדון.

בשנת 2013 החל לשחק במדי נבחרת גאורגיה והשתתף עמה באליפות אירופה כמתאזרח.

בשנת 2014 זכה לראשונה באליפות אירופה עם מכבי תל אביב.

בקיץ 2014 עזב את מכבי תל אביב וחתם לשנתיים במועדון פנרבחצ'ה אולקר.
ב-27 במרץ 2015 היקמן קרע את גיד אכילס וגמר את העונה. 

בקיץ 2016 עזב את פנרבחצ'ה וחתם במילאנו לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת.

בקיץ 2017 עזב את מילאנו וחתם במועדון הגרמני ברוזה במברג.

בינואר 2020 חתם בפלקנסטרו טריאסטה האיטלקית עד לסוף העונה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלנים גאורגים
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורסלני סקאבוליני פזארו
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני ברוזה במברג
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בגרינסבורו
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
נתן גושן (אלבום)

נתן גושן הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר והמלחין נתן גושן שיצא בתאריך 14 בנובמבר 2011. את כל השירים שבאלבום כתב והלחין גושן והפיק לואי להב. באוקטובר 2012 זכה האלבום למעמד של אלבום זהב לאחר שנמכר ביותר מ-20,000 עותקים.

השירים "כל מה שיש לי", "איפה את" ו-"גבולות הגיון", שזכו להשמעות מרובות, גרפו מעל ל-5 מיליון צפיות ביוטיוב, וזיכו את נתן בתואר "פריצת השנה של גלגלצ ואתר Mako" במצעד השנתי תשע"א.

==רשימת רצועות==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tab4u.com/tabs/artists/761_%D7%A0%D7%AA%D7%9F%20%D7%92%D7%95%D7%A9%D7%9F.html אקורדים לשירים של האלבום נתן גושן] באתר [http://www.tab4u.com/ tab4u]
* [http://shironet.mako.co.il/artist?type=disc&lang=1&prfid=12579&discid=1399 מילים לשירים של האלבום נתן גושן] באתר [http://shironet.mako.co.il/ שירונט]
* [https://web.archive.org/web/20120620055742/http://nathangoshen.co.il/%D7%90%D7%9C%D7%91%D7%95%D7%9D-%D7%A0%D7%AA%D7%9F-%D7%92%D7%95%D7%A9%D7%9F מילים לשירים של האלבום נתן גושן] ב[https://web.archive.org/web/20120706064241/http://nathangoshen.co.il/ אתר של נתן גושן]
* [http://www.youtube.com/playlist?list=PL2FAED38D2621C7EA שירי האלבום נתן גושן] באתר [http://www.youtube.com/ YouTube]
* [http://www.yosmusic.com/article.asp?id=9090&xyz=100 ביקורת על האלבום נתן גושן] באתר [http://www.yosmusic.com/ yosmusic]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2011
קטגוריה:אלבומי נתן גושן
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
שלי גפני

שלי גפני (נולדה ב-14 בספטמבר 1971 בתל אביב) היא מאפרת, דוגמנית ואשת עסקים ישראלית.

==ביוגרפיה==
גפני גדלה בשכונת רמת אביב בתל אביב ולה אחות אחת. היא למדה עיצוב אופנה בתיכון עירוני מקצועי י"ד - ויצו צרפת בתל אביב. היא החלה את קריירת הדוגמנות בגיל 14, לאחר שהשתתפה בתחרות "נערת השנה של מעריב לנוער", וזכתה במקום הראשון. היא יצאה לפריז לדגמן עבור סוכנות הדוגמנות עלית. גפני צולמה לקטלוגי וצילומי אופנה, ומגזינים (כגון "ווג" ו"Elle").

כשהייתה בכיתה י"ב, חלתה אמה במחלת הסרטן ונפטרה ממנה, ובשל מצבה המשפחתי בעקבות כך גפני לא התגייסה לצה"ל, ויצאה לדגמן בניו יורק.

לתחום האיפור הגיעה במקרה. בתקופה בה דגמנה, נהגו הדוגמניות לאפר את עצמן על סט הצילומים. במהלך שהות בגרמניה, תוך שהיא מאפרת את עצמה, ביקשו דוגמניות נוספות שתאפר גם אותן. הכשרה נוספת בתחום רכשה כאסיסטנטית למאפרים בניו יורק.

לאחר שבע שנים בחו"ל, שבה לישראל והפכה לזכיינית של חברת האיפור האיטלקית מאדינה מילאנו, יחד עם בעלה, גיסה וגיסתה. לאחר מספר שנים הפכה הזכיינית לרשת חנויות בישראל ועד היום משמשת גפני כדוגמנית הבית של החברה ובין השנים 2001–2006 השתתפה כמאפרת בתוכנית "המהפך" עם אורנה דץ, ב-2008 הופיעה בתפקיד עצמה בטלנובלה "בובות", ב-2010 התראיינה לתוכנית התיעודית "הדוגמניות" ששודרה בערוץ 2 ועסקה במאחורי הקלעים של עולם הדוגמנות.

גפני מדגמנת לקמפיינים שונים בארץ עבור חברות כדוגמת: סטיב מאדן ופלאפון. בשנים 2008–2009 הובילה את הקמפיין של חברת האופנה "גולברי" ובשנים 2011–2012 שימשה פרזנטורית לחברת "דיסקרט".

מאז חורף 2014–2015 משמשת גפני כפרזנטורית של רשת האופנה "אריסטו שמט".

גפני מעבירה הרצאות בתחום האיפור והעצמה נשית.

==חיים פרטיים==
גפני נישאה בשנת 1996 לאיש העסקים אופק קאירי, ולהם שלושה בנים. 

מתגוררת בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://shellygafni.mitchatnim.co.il/ שלי גפני], באתר מתחתנים
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מאפרות ישראליות
קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:זוכות נערת השנה של מעריב לנוער
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני י"ד (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני י"ד (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
איגור אילינסקי

איגור אילינסקי (ברוסית: Игорь Владимирович Ильинский; 24 ביולי 1901 – 13 בינואר 1987) היה שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע סובייטי.
הוא היה בעל תואר אמן העם של ברית המועצות (1949), חתן פרס סטלין (1941, 1942, 1951) ופרס לנין (1980).

==ביוגרפיה==
איגור אילינסקי נולד במוסקבה. בשנת 1917 החל ללמוד משחק וכבר בשנת 1918 החל להופיע. בשנת 1920 הוא התקבל לתיאטרון של וסבולוד מיירהולד ועבד בו עד לשנת 1935. בשנת 1938 הוא עבר לתיאטרון מאלי במוסקבה ועבד בו עד סוף חייו.

איליינסקי היה ידוע ביותר בשל הכישרון הקומי שלו. הוא הצטלם בתפקידים קומיים בסרטים רבים. הקריירה החלה עוד בתקופת הסרט האילם. במחצית שנות ה-20 הבמאי יעקב פרוטזנוב עשה מספר סרטים אילמים שאילינסקי היה בתפקיד ראשי. 

בשנת 1939 היה שיא נוסף בקריירה שלו - אילינסקי הצטלם בסרט וולגה וולגה של הבמאי גריגורי אלכסנדרוב שזכה בפופולריות רבה. לאחר הצלחה זו הוא המשיך להופיע בסרטים אך ללא הצלחה מרובה. בשנת 1956 הוא שיחק בסרט של אלדר ריאזנוב ליל הקרנבל והפופולריות רבה חזרה אליו.

במקביל לתפקידים קומיים בקולנוע, אילינסקי הופיע בתיאטרון מאלי בתפקידים טרגיים בהצגות קלסיות. בשנת 1960 הוא החל לביים הצגות.

הוא נפטר בשנת 1987 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

הוא מעוטר בעיטור לנין (1967, 1971, 1974), עיטור הדגל האדום (1939, 1949, 1961) ו"גיבור העמל הסוציאליסטי" (1974).

==פילמוגרפיה==
* 1924 "אאליטה" (Аэлита)
* 1924 "מוכרת סיגריות" (Папиросница от Моссельпрома)
* 1925 "חייט מטורז'וק" (Закройщик из Торжка)
* 1926 "פרשת שלושה מיליון" (Процесс о трёх миллионах)
* 1930 "חג של יורגן הקדוש" (Праздник Святого Йоргена)
* 1938 וולגה וולגה (Волга-Волга)
* 1956 ליל קרנבל (Карнавальная ночь)
* 1962 "הבלדה ההוסארית" (Гусарская баллада)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1987
דניאל דגן

דניאל דגן (נולד ב-1944) הוא איש תקשורת, עיתונאי וסופר ישראלי המתגורר בגרמניה.

==ביוגרפיה==

דגן נולד בשנת 1944 בקהיר, בשנת 1952 עבר עם משפחתו לצרפת ושנה לאחר מכן עלה לארץ, הועבר לקיבוץ משמר העמק ושם התחנך, שירת בצה"ל ככתב בעיתון צבאי. לאחר השירות פנה ללימודי מדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב, לאחר סיום לימודיו עבד בעיתון דבר ולאחר מכן היה הכתב המדיני בעיתון מעריב ולאחר מכן עיתונאי הארץ, דגן עבד גם תקופה קצרה עבור גלי צה"ל ובסוכנות הידיעות היהודית. דגן שימש ככתב של רשות השידור (בערוץ הראשון וברשת ב') בגרמניה שם הוא מתגורר בשנים האחרונות, כמו כן משמש כתב העיתון גלובס, לאחר סגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור הישראלי דגן ממשיך בתפקידיו בכאן 11 ובכאן ב.

דגן כתב ספרים בשפה הגרמנית בנושאי ישראל ויחסיה עם שכנותיה.

דגן כותב מאמרי דעות ופרשנות בעיתונים מובילים ובכתבי עת באירופה ומופיע ברדיו ובטלוויזיה בגרמניה. הוא מומחה ליחסי ישראל - אירופה, ומדריך סיורים לישראלים בברלין. דגן חבר באגודת העיתונאים באירופה ובאיגוד העיתונאים הזרים בגרמניה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20160303195252/https://portal.d-nb.de/opac.htm?query=Woe%3D11912503X&method=simpleSearch ספריו של דגן באתר הספרייה הלאומית הגרמנית]

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:משמר העמק: אישים
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי שומריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
הקשר הישראלי (תוכנית רדיו)

אליהוא בן און באולפן הקשר הישראלי
הקשר הישראלי הייתה תוכנית רדיו המשדרת שיחות עם ישראלים ויהודים מחו"ל.

התוכנית נוסדה באוגוסט 1999 על ידי אליהוא בן-און שאף עורך ומגיש אותה עד היום, התוכנית משודרת ברשת ב' של קול ישראל. בימי רשות השידור היא שודרה ביום ראשון מחצות ורבע ועד שעה שלוש לפנות בוקר לפי שעון ישראל, שעה המקבילה לשעות הערב בארצות הברית. מאז המעבר לתאגיד השידור הישראלי, התוכנית שודרה בימי רביעי בין השעות 21:00 - 23:00 שעון ישראל.

בתוכנית ראיין בן-און ישראלים או יהודים המתגוררים בחו"ל בנושאי ישראל והתפוצות, עלייה, ציונות ואקטואליה. בתוכנית השתתפו מאזינים ממגוון רחב של מדינות ואף יהודים ממדינות מוסלמיות שאינן מקיימות יחסים דיפלומטיים עם ישראל.

התוכנית זכתה בשני פרסי תקשורת: פרס העיתונות העולמי של ארגון הג'וינט לשנת 2000 ופרס העיתונות העולמי של בני ברית לשנת 2006.

תאגיד השידור הישראלי החליט להוריד את התוכנית מהאוויר, ב-1 בינואר 2021.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.kan.org.il/radio/program.aspx/?progid=1212 דף התוכנית] באתר תאגיד השידור הישראלי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
קטגוריה:תאגיד השידור הישראלי: תוכניות וסדרות רדיו
אליהו שומרוני

אליהו (אליק) שומרוני
אליהו (אליק) שומרוני (שינדרמן) (חנוכה תרס"ט, 1908, סידרובטיץ, פלך קייב, האימפריה הרוסית – 5 באוגוסט 1954, אפיקים) היה ממקימי הנח"ל, נוער חלוצי לוחם, חבר מפלגת מפא"י, חבר תנועת השומר הצעיר, ואיש משרד הביטחון.

==ביוגרפיה==

שומרוני נולד בחנוכה שנת תרס"ט בפלך קייב של האימפריה הרוסית (בתחום המושב היהודי; כיום באוקראינה). שומרוני הוא בנו של ר' אהרון שינדרמן.
שנות ילדותו הראשונות עברו עליו בעיירה הסמוכה מלין, שם התחנך חינוך מסורתי מפי מלמדים, שכלל לימודי תנ"ך, תלמוד ועברית. ובשנת 1912 עברה המשפחה לעיר הפלך קייב. בשנת 1922 החל ללמוד בגימנסיה העברית בקייב. בקייב הצטרף שומרוני, שגדל בבית ציוני דתי, לתנועת "השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" (שמאוחר יותר נפרדה מהשומר הצעיר ונקראה "נצ"ח"), בתחילה כחניך ולאחר מכן כמדריך.

בשנת 1925, בגיל 16, עלה שומרוני לארץ עם דודו יצחק שינדרמן (ב-1934 עלו גם הוריו עם אחת מאחיותיו). בשל גילו הצעיר, לא הצטרף מיד לקיבוץ, אלא נשאר עם משפחתו. בשנותיו הראשונות בארץ היה פעיל בתנועת "הנוער העובד", ובהקמת תנועת הנוער "הצופים העובדים".

בשנת 1927 הצטרף לחבריו מ"השומר הצעיר ס.ס.ס.ר", שהקימו בעמק הירדן את קיבוץ אפיקים. בין השנים 1929 ל-1939 יצא ארבע פעמים לשליחות מטעם התנועה לחוץ-לארץ.

בין השנים 1945 ל-1947 ריכז במזכירות מפלגת פועלי ארץ-ישראל (מפא"י) את פעילות תנועות הנוער שהיו קשורות למפלגה ואת הפעילות של המשמרת הצעירה של המפלגה.

במהלך מלחמת העצמאות פנה ראש הממשלה ושר הביטחון, דוד בן-גוריון, לשומרוני בבקשה להקים במשרד הביטחון את אגף הנוער והנח"ל. שומרוני היה זה שהקים למעשה את הנח"ל (נוער חלוצי לוחם) כחיל המשלב אימונים צבאיים עם עבודה חקלאית וחינוך לחלוציות לפי מסורת הפלמ"ח, ותהליך ההקמה הרעיונית אף קדם לבקשה הרשמית של בן-גוריון משומרוני. את תפקידו כראש אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון סיים שומרוני בשנת 1951. תשעה חודשים לאחר מכן התמנה להיות מזכיר קיבוצו, אפיקים.

שומרוני נפטר בשנת 1954, לאחר שנפצע קשה באסון מעגן. נקבר באפיקים. הותיר אישה, וירה, ושלוש בנות. חודשיים לפני אסון מעגן נישאה בתו הבכורה נורית לצבי (צביקה) כסה, בנו של ידידו יונה כסה (ששכל את אשתו צפורה באסון).

לאחר מותו חילק אגף הנוער והנח"ל במשרד הביטחון את "פרס אליהו שומרוני", לעידוד כתיבת סיפורים ורשימות עיוניות בנושאי התיישבות וביטחון.

==ספריו==
* מגל וחרב : שיחות עם הנח"ל, תל אביב: מערכות, תשי"ג 1953.
* אליק: אפיקי חיים: ממכתביו ורשימותיו של אליהו (אליק) שומרוני, תל אביב: איחוד הקבוצות והקיבוצים וקיבוץ אפיקים, תשי"ח 1957.

==קישורים חיצוניים==
* 
* תולדות חייו [https://web.archive.org/web/20131005082509/http://www.nahal.co.il/Web/Battles/Heads/684.aspx באתר הנח"ל]
* ראשית ימי הנח"ל [http://lib.toldot.cet.ac.il/pages/printitem.asp?item=13011 באתר תולדוט]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:ראשי האגף ביטחוני-חברתי
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:נח"ל
קטגוריה:אישים הקבורים באפיקים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1954
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
Call Me Maybe

Call Me Maybe הוא שיר של הזמרת הקנדית קארלי ריי ג'פסן. השיר יצא לאור ב-20 בספטמבר 2011 כסינגל הראשון מהמיני-אלבום הראשון של הזמרת, Curiosity. השיר כלול גם באלבום Kiss של הזמרת, שיצא בשנת 2012. השיר נכתב במקור כשיר פולק, אך סגנונו שונה לפופ מאוחר יותר בהפקת ג'וש ראמסיי.<ref></ref>

השיר יצא לראשונה בקנדה דרך חברת התקליטים 604 Records. לאחר שזמרי הפופ ג'סטין ביבר וסלינה גומז פרסמו את השיר בחשבון הטוויטר שלהם זכה השיר לתשומת לב בינלאומית. השיר זכה גם לפארודיות רבות באתר יוטיוב ולהצלחה בינלאומית רבה.

השיר הועמד לשני פרסי גראמי בטקס פרסי גראמי ה-55. ב-11 בדצמבר 2012 זכה השיר לתואר "שיר השנה של שנת 2012" על ידי MTV. השיר היה לאחד השירים הנמכרים ביותר בשנת 2012, כשמכר מעל ל-12 מיליון עותקים בשנה זו. עד יולי 2015 מכר השיר מעל ל-18 מיליון עותקים ברחבי העולם, והיה לשיר הנמכר ביותר באופן דיגיטלי. השיר דורג במקום ה-47 במצעד השירים הטובים ביותר בכל הזמנים של המגזין האמריקאי בילבורד.<ref></ref>

== ביקורות ==
=== רשימות כל הזמנים ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים
|8
|<ref></ref>
|}

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה ×15
| 1,050,000
|-
! אוסטריה (IFPI Austria)
| פלטינה
| 30,000
|-
! בלגיה (BEA)
| פלטינה
| 30,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| יהלום
| 800,000
|-
! דנמרק (IFPI Danmark)
| פלטינה
| 30,000
|-
! פינלנד (Musiikkituottajat)
| זהב
| 5,876
|-
! צרפת (SNEP)
| זהב
| 150,000
|-
! גרמניה (BVMI)
| זהב ×5
| 750,000
|-
! איטליה (FIMI)
| פלטינה ×3
| 90,000
|-
! הולנד (NVPI)
| פלטינה ×2
| 40,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| פלטינה ×3
| 45,000
|-
! ספרד (PROMUSICAE)
| זהב
| 20,000
|-
! שוודיה (GLF)
| פלטינה ×4
| 160,000
|-
! שווייץ (IFPI Switzerland)
| פלטינה ×3
| 90,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| פלטינה ×4
| 2,150,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| יהלום
| 10,000,000
|-
! colspan="3" |סטרימינג
|-
! דנמרק (IFPI Danmark)
| פלטינה ×4
| 7,200,000
|-
! יפן (RIAJ)
| זהב
| 50,000,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!עולם
|–
|18,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי קארלי ריי ג'פסן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קארלי ריי ג'פסן
קטגוריה:שירים על שיחות טלפון
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד: שירים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: שירים
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת 604 רקורדס
בנימין יהודה לייב ברנשטיין

הרב בנימין יהודה לייב ברנשטיין (בערך תקצ"ט, 1839 - ב' בשבט תרס"ה, 8 בינואר 1905) היה ראש הישיבה הראשון של ישיבת חיי עולם בירושלים.

==תולדותיו==
נולד לרבי פישל ואסתר מלכה מאומן. סבו היה רבי יהודה לייב, נכדו של רבי יוסף יהודה לייב מבאלטא, תלמידו של המגיד ממזריטש. אביו עלה ארצה עקב ברכתו של רבו, רבי משה צבי מסאווראן שבארץ ישראל יזכה לילדים. רבי פישל התגורר בצפת שם הקים חצר גדולה להכנסת אורחים. לאחר תקופה קצרה נולד לו בנו, שנקרא בנימין יהודה לייב, על שם אביו וחמיו רבי בנימין מפינסק. הסנדק היה רבי אברהם דב אוירבך מאבריטש. בילדותו נפל לבור מים ועד שמצאוהו כמעט נפטר אך לבסוף התעורר וחזר להכרתו. עוד בילדותו היה מתמיד ועילוי. בשנת תרי"א עלה רבי משה בידרמן לארץ ישראל ביקר בצפת ובחן את הילדים. לאחר שבחן את בנימין, אמר לבנו רבי יצחק דוד: אמך לא רצתה לעלות ארצה כי פחדה שלא תמצא חתנים לנכדותיה, והנה יש לה חתן. ואכן לאחר זמן קצר לקחו רבי יצחק דוד לחתן לבתו ברכה עלקא. לאחר נישואיו עבר לירושלים לגור על יד חותנו.

בירושלים היה תלמידם של רבי משה יהודה לייב מקוטנא, רבי שמואל סלנט, מהרי"ל דיסקין, רבי מאיר אוירבך, רבי נחום משאדיק, רבי יעקב לייב לוי, רבי שמעון מנשה חייקין ועוד. 

בשנת תרמ"ו הקים יחד עם חותנו את ישיבת חיי עולם וכיהן כראש הישיבה. מתלמידיו בישיבה היה רבי גרשון לפידות. בתפקיד זה גם פעל להשגת תרומות לישיבה, והתרים את הנגיד פנחס נימינסקי מאומן שתרם שני בניינים לישיבה. 

היה פעיל בארגונו של חמיו, "בני משה", להחזקת נכדי רבי משה מלעלוב ונסע לאירופה לגייס תרומות ואכן זכה למכתבי תמיכה נלהבים מרבנים ואדמו"רים, בהם מכתבו של רבי חיים מצאנז. בהיותו באירופה התיידד עם משפחתו, צאצאי היהודי הקדוש מפשיסחה וכן עם רבי חנוך הניך מאלכסנדר. תקופה לפני כן התאלמן, ובהיותו באירופה הציע לו רבי הניך לשידוך את אסתר שרה בת רבי פלטיאל יוסף, אף הוא נכדו של היהודי הקדוש ואכן נישא לה. אשתו התייתמה בילדותה וגדלה אצל קרובה, רבי יצחק יעקב רבינוביץ, ה"דברי בינה" מביאלה. 

בשנת תרנ"ב, עם הקמת בד"צ חסידים בירושלים, הוצע לו לכהן כדיין אך הוא סירב והציע את בנו לתפקיד. 

ילדיו מאשתו הראשונה היו רבי משה ישראל, רבי בצלאל ישעיה ורבקה רחל, אשת בן דודו של אביה, רבי אלתר בידרמן מסוסנוביץ. מאשתו השנייה היו ילדיו:רבי ירוחם פישל ברנשטיין, דבורה יוטא, בת שבע אשת הרב אריה מרדכי רבינוביץ ולאה פריידא אשת הרב ירמיה וובר ובשנית אשת רבי מרדכי צבי שמרלר.

את מקומו בראשות ישיבת חיי עולם מילא נכדו רבי ירוחם פישל יהושע ברנשטיין, אותו מינה בחייו לכהן כמגיד שיעור.

==קישורים חיצוניים==
*[http://toladot.blogspot.com/2009/09/blog-post.html תולדות המשפחה] בבלוג "תולדות ושורשים בעם ישראל".

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה חסידים בארץ ישראל
קטגוריה:ראשי ישיבת חיי עולם
קטגוריה:משפחת ברנשטיין (ירושלים)
קטגוריה:רבנים חסידים בארץ ישראל
קטגוריה:משפחת בידרמן
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
א בריוועלע דער מאמען

אַ בריוועלע דער מאַמען ("מכתב לאמא"; בפולנית: List do matki) הוא סרט קולנוע בשפת היידיש שיצא לאקרנים בפולין בשנת 1938. הקרנת הבכורה של הסרט בפולין הייתה ב-4 באפריל 1938 ובארצות הברית ב-14 בספטמבר 1938.

היוצר והבמאי של הסרט יוסף גרין גר בארצות הברית מאז 1924. בין השנים 1936–1938 יצר גרין ארבעה סרטים ביידיש. למרות כישלונו של הסרט השני, "פורים שפילער", חזר גרין לפולין כדי לצלם סרט נוסף (בעצם שני סרטים בו זמנית, "א בריוועלע דער מאמען" ו"מאמעלע"; הוא השתמש באותו צוות שחקנים ואותו צוות טכני כדי לחסוך בהוצאות.) עם שובו היה לו מתווה לסרט חדש, שאותו הכין עם מנדל אושרוביץ. בהגיעו לוורשה הוא עיבד מחדש את התסריט, בסיועו של הסופר אנאטול שטרן. כמו בסרטיו האחרים של גרין, גם בסרט זה באו לידי ביטוי המסורת והפולקלור, באמצעות תיאור חג הפסח.

==עלילה==
העלילה מתרחשת בעיקר בגליציה, בשנים שסביב מלחמת העולם הראשונה. במרכז העלילה ניצבת משפחת ברדיצ'בסקי: האב דוד, שלא מצליח לפרנס את משפחתו, האם דבורה שפרנסת המשפחה מוטלת עליה, הבן הבכור מאיר שחולם להיות מהנדס או רופא שיניים, הבת מרים והבן הצעיר אהרון. 

דוד לווה כסף מהחייט שמעון מבלי להודיע לאשתו, ונוסע לארצות הברית לחפש עבודה. בהגיעו לאמריקה הוא מתפרנס ממכירת גרביים. הבת מרים בורחת מביתה עם מורה למחול, ואמה מסתירה את העובדה הזו מפני שכניהם. דוד מצליח לרכוש כרטיס נסיעה אחד ושולח אותו למשפחתו, ואהרן נוסע אליו. מרים חוזרת הביתה אחרי שגילתה כי המורה למחול נשוי ואב לילד. לאחר מכן היא מתחתנת עם יודקה, בנו של החייט שמעון, והם עוזבים את העיר. כשפורצת מלחמת העולם מגויס מאיר לצבא. ביומה האחרון של המלחמה, מגלה דבורה כי מאיר נהרג. היא מנסה לאתר את בעלה ובנה, ולאחר שהם מתאחדים מחדש, היא מגלה שאהרן הפך לזמר מפורסם ושינה את שמו לארנולד ברד.

==לקריאה נוספת==
* נתן גרוס, תולדות הקולנוע היהודי בפולין, ירושלים: הוצאת מאגנס, 1990, עמ' 70–72, 131.

==קישורים חיצוניים==

* [http://onegshabbat.blogspot.co.il/2012/03/blog-post_23.html גלגוליו של מכתב: "מכתב לאמא"] באתר עונג שבת

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1938
קטגוריה:סרטים פולניים ביידיש
PostgreSQL

PostgreSQL (מבוטאת כ: פוסטגרס-קיו-אל) היא מערכת לניהול מסד נתונים יחסי שהיא תוכנה חופשית (ברישיון BSD).
בדומה לתוכנות קוד פתוח אחרות כגון אפאצ'י ולינוקס, גם PostgreSQL אינה נשלטת על ידי אף חברה מסוימת אחת, אלא נתמכת על ידי הקהילה הגלובלית של מתכנתים וחברות שיפתחו אותה. לעומתה המתחרה הפופולרית יותר, MySQL, נשלטת על ידי חברה מסחרית, ואמנם הקוד משוחרר תחת רישיון פתוח אך הוא לא מקבל כמעט תרומות קוד מהקהילה.

PostgreSQL מוטמעת כתת-מערכת נרחבת של ANSI SQL, ויכולה לרוץ על פלטפורמות רבות. כמו כן, היא מתממשקת עם שפות תכנות רבות ופרוטוקולים של מסדי נתונים, כגון ODBC או JDBC.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:מערכות לניהול מסדי נתונים יחסיים
עיצור סדקי, סותם, אטום

עיצור סדקי סותם אטום נפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ʔ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>?</tt>. זהו צליל האות <big>א,</big> ובהגייה עברית מודרנית גם האות <big>ע</big>.

==התרחשות==

==קישורים חיצוניים==

* 

סדקי, סותם, אטום
סמנתה אגר

ויקטריה לואיס סמנתה מארי אליזבת טריס אגר (באנגלית: Victoria Louise Samantha Marie Elizabeth Therese Eggar ; נולדה ב-5 במרץ 1939) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה זוכת פרס גלובוס הזהב ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1965 על הופעתה בסרט "האספן".

==ביוגרפיה==
אגר נולדה בפרוור המפסטד שבלונדון למוריאל, אם ממוצא הולנדי ולראלף אגר, קצין בצבא הבריטי.
החלה את דרכה המקצועית במחזות שייקספיריים וערכה את הופעות הבכורה שלה בתחילת שנות ה-60 בסרטיו של הבמאי ראלף תומאס "הפרא והמוכנות" ו"דוקטור במצוקה".
אגר זכתה לפרסום רב בשנת 1965 כאשר זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר ובפרס השחקנית הטובה ביותר של פסטיבל קאן על הופעתה בסרט האימה הפסיכולוגי של ויליאם ויילר "האספן" בתור הסטודנטית הצעירה לאומנות מירנדה גריי.
אגר שהייתה המועמדת המועדפת לזכות בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר הפסידה לבסוף את הפרס לג'ולי כריסטי.

אגר שיחקה לצידו של כוכב הקולנוע הבריטי קרי גרנט בשנת 1966 בקומדיה "לך, אל תרוץ".
ב-1967 הופיעה אגר בעיבוד הקולנועי הראשון לספר "דוקטור דוליטל" בתפקיד אמה פאיירפקס אהובתו של ד"ר דוליטל (רקס הריסון).
ב-1970 הופיעה בדרמה הפוליטית של מרטין ריט "זעם הכורים" לצידם של שון קונרי וריצ'רד האריס.
ב-1976 השתתפה במותחן התקופתי "תמיסת שבעת האחוזים" בתפקיד מרי ווטסון אשתו של דוקטור ווטסון (רוברט דובאל).

ב-1979 שיחקה אגר בסרטו של דייוויד קרוננברג "צאצאים" בתפקיד נולה קארבת' המטופלת של הפסיכותרפיסט ד"ר האל רגלן (אוליבר ריד).
ב-1980 שיחקה בסרט הפעולה "המחסל".
ב-1997 דיבבה בסרט האנימציה "הרקולס" את האלה הרה אמו של הרקולס, אגר דיבבה את הדמות גם בסדרת האנימציה "הרקולס" שיצאה בשנה שלאחר מכן .
ב-1999 השתתפה לאחרונה בהפקה גדולה, הדרמה "אשת האסטרונאוט".
בשנים האחרונות התפרסמה אגר בעיקר בסדרות הדרמה "גבירתי הנשיא" ו"מנטל".

הייתה נשואה לשחקן טום סטרן בין השנים 1964–1971 ונולדו להם שני ילדים: השחקנית ג'נה סטרן והמפיק ניקולס סטרן.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* הפרא והמוכנות (1962)
* רופא במצוקה (1963)
* בחזרה מן האפר (1965)
* האספן (1965)
* לך, אל תרוץ (1966)
* ד"ר דוליטל (1967)
* זעם הכורים (1970)
* המקל המהלך (1970)
* האור שבקצה העולם (1971)
* המתים חיים (1972)
* תמיסת שבעת האחוזים (1976)
* למה לירות במורה? (1977)
* הקרב הגדול ביותר (1978)
* צאצאים (1979)
* המחסל (1980)
* וילון (1983)
* סוס אפל (1992)
* הפנטום (1996)
* הרקולס (1997)
* אשת האסטרונאוט (1999)

== טלוויזיה ==
*אנה והמלך (1972) 
*הרקולס (1998–1999)
* גבירתי הנשיא (2005–2006)
* מנטל (2009)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1939
הקונסרבטואר של פריז

הקונסרבטואר למוזיקה של פריז (בצרפתית: Conservatoire de Paris) הוא אקדמיה למוזיקה ומחול שנוסד ב-1795. כיום שוכן המוסד בשדרת ז'אן ז'ורס ברובע ה-19 של פריז. תוכנית הלימודים של הקונסרבטואר כוללת מוזיקה, מחול ודרמה ויונקת ממסורות "האסכולה הצרפתית". ב-1946 התפצל המוסד לשני קונסרבטוריונים, האחד, למשחק, תיאטרון ודרמה ידוע בשם הקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה (Conservatoire national supérieur d'art dramatique) והשני, למוזיקה ומחול, ידוע בשם "הקונסרבטואר הלאומי הגבוה למוזיקה ולמחול של פריז" (Conservatoire national supérieur de musique et de danse de Paris).

שני הקונסרבטוריונים פועלים בפיקוח משרד התרבות והתקשורת של צרפת.

== היסטוריה ==
בניין ה[[קונסרבטוריון הקודם (עד 1911) ברובע ה-9 של פריז, כיום משכן CNSAD.]]

===מקורות===
על מקורות הקונסרבטואר של פריז אפשר להתחקות לאחור אל הקמת "בית הספר המלכותי לזמרה" (École Royale de Chant) בצו של לואי ה-14 ב-28 ביוני 1669. בשנת 1785 הקים אותו מחדש המלחין גוסק.

ב-1793 שולב ה"אקול רויאל" עם בית הספר לנגנים של המשמר הלאומי, ושמו נקרא "המכון הלאומי למוזיקה" (Institut national de musique).

האספה הלאומית (צרפת), שכוננה במהלך המהפכה הצרפתית, הקימה מחדש בשנת 1795 את המוסד בשם "הקונסרבטוריון הלאומי הגבוה למוזיקה"
(Conservatoire national supérieur de musique,

=== כיום ===
עד שנות ה-40 גדלו הקונסרבטוריונים של פריז ונמנו על הגדולים והיוקרתיים ביותר באירופה. ב-1946 התפצל הקונסרבטואר לשלושה קונסרבטוריונים: למוזיקה, למחול ולאמנויות הדרמה. הקונסרבטוריונים מכשירים יותר מ-1200 תלמידים בתוכניות מובנות בהנחיית 350 פרופסורים בתשע מחלקות. 

הכניסה לקונסרבטוריון הלאומי לאמנות הדרמה

===הקונסרבטוריון הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה=== 
הקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה (Conservatoire national supérieur d'art dramatique) הוא הקונסרבטוריון למשחק, דרמה ותיאטרון, הידוע בראשי התיבות CNSAD 

המוסד שוכן בבניין ההיסטורי המקורי של הקונסרבטואר, ברחוב הקונסרבטואר ברובע התשיעי של פריז. בתיאטרון הקונסרבטואר ניתנות לעיתים קרובות הצגות פתוחות לקהל ללא תשלום בביצוע סטודנטים.

===הקונסרבטוריון הלאומי הגבוה למוזיקה ולמחול===
ה-Conservatoire national supérieur de musique et de danse de Paris, הידוע בראשי התיבות CNSMDP, הוא קונסרבטוריון נפרד למוזיקה ולמחול. ממשלת צרפת בנתה את הקמפוס החדש והמרשים בסגנון אדריכלי יוצא דופן בחדשנותו ברובע ה-19 של פריז. האדריכל היה כריסטיאן דה פורטצמפארק.

עוגב הצינורות של הקונסרבטוריון נבנה בשנת 1991 באוסטריה.

==ראו גם==
* פרס רומא

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Pierre, Constant, editor (1900). Le Conservatoire national de musique et de déclamation. Documents historiques et administratifs. Paris: Imprimerie National. 1031 pages. [http://books.google.com/books?id=MXAJAQAAMAAJ&pg=PR3#v=onepage&q&f=false View] at Google Books 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20070125031801/http://www.cnsmdp.fr/english/interface/frame/frame_all.htm CNSMDP website {English}]
*[https://web.archive.org/web/20050930231109/http://aec.cramgo.nl/ Effects of the Bologna Declaration on Professional Music Training in Europe]
*[https://web.archive.org/web/20050824014313/http://www.aecinfo.org/ European Association of Conservatoires (AEC)]
</div>
 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:פריז: מבנים
קטגוריה:הרובע התשעה-עשר של פריז