אלוף העולם (סרט, 2021)

אלוף העולם (ברוסית: Чемпион мира) הוא סרט דרמה רוסי, בבימוי אלכסיי סידורוב, שצילומיו תוכננו לתחילת 2020 אך עקב התפרצות מגפת הקורונה במדינה נדחו ליולי 2020. הסרט עוסק באליפות העולם בשחמט בשנת 1978. השחמטאי אנטולי קרפוב מתחרה מול ויקטור קורצ'נוי, שהיגר מברית המועצות. קרפוב מאבד את משפחתו, מתמודד עם בגידה ותככים של ועדת הספורט של ברית המועצות ועם לחץ מהמפלגה הקומוניסטית.

== עלילה ==
בשנת 1961 בברית המועצות, רב-האמן ויקטור קורצ'נוי משחק במשחק סימולטני בעיר . הוא שואל את טוליה (אנטולי) קרפוב בן ה-10 מדוע לא הכה את המלכה שהקריב קורצ'נוי. לפי הסרט, עונה הילד בביטחון: "לא ספורטיבי, פיהקת". קורצ'נוי מבצע בסרט מהלך עם מלכתו, ואומר: "ידידי, אלופים אינם סולחים על טעויות. ובכן, כעת אתה חסר תקווה".

ב-1974 מסתיים בתיקו המשחק ה-24 והאחרון בתחרות הגמר בין קרפוב וקורצ'נוי. קרפוב זוכה בתוצאה של 2:3 ו-19 תוצאות תיקו. מקס אויבה, נשיא פיד"ה, מכריז שקרפוב יתחרה באלוף העולם בובי פישר. בתגובה מעמיד פישר תנאים שאיגוד השחמט העולמי אינו יכול לקבל. בסרט, ויקטור בטורינסקי, מנהל מועדון השחמט המרכזי, מביא בצהלה לקרפוב מברק אויבה, המודיע לו שהוכרז רשמית אלוף העולם בשחמט. קרפוב המום ומאוכזב, אחרי ששאף לשחק מול פישר, אבל לבקשת הנאספים הוא מראה את שמחתו למצלמה.

אחרי שקרפוב שמע במקרה שהוא "אלוף על הנייר", ללא סיכוי מול פישר, הוא מחליט להוכיח לכולם שהם טועים. בשנתיים הבאות הוא מנצח תחרות אחר תחרות באופן מבריק. קרפוב פוגש בחשאי את פישר באי במונטנגרו, אך הם לא מצליחים לסכם על משחק. פישר, שמאוד מעריך את קרפוב, אומר שקרפוב חייב להתקדם יותר מתמיד. כמתנת פרידה נותן לו פישר תחריט מציור של מוריץ רצש "שחקני שחמט", שבו משחק אדם עם השטן.

לפני תחרות חוץ מתראיין קורצ'נוי בתקשורת ומדבר על קרפוב בזלזול. הוא נקרא לוועדה הממלכתית לספורט של ברית המועצות, שבה יושב הראש גראדוב ועוזרו מאשימים את קורצ'נוי בהכפשת בית הספר הסובייטי לשחמט, ונזכרים בחטאיו האחרים. במשרד הכרטיסים של ועדת הספורט נוכח קורצ'נוי כי מלגת רב-האמן שלו ירדה מ-300 ל-200 רובל.

ב-1976 אחרי סיומה של תחרות שחמט בהולנד, פונה קורצ'נוי לתחנת משטרה באמסטרדם, ומבקש מקלט מדיני.

ב-1977 משחק קורצ'נוי במפתיע כפי שלא שיחק מעולם, ומנצח בתחרויות בזה אחר זה את רבי-האמנים הסובייטים טיגראן פטרוסיאן, לב פולוגייבסקי ובוריס ספאסקי. קרפוב דוחה מכל וכל את הצעתו של שר הספורט גראדוב לנטוש את המשחק עם קורצ'נוי, כדי לא להסתכן בתבוסתו של רב-האמן הסובייטי במשחק עם "בוגד ועריק". אשתו של קרפוב, הבלרינה ורוניקה, מספרת לו שהועברה מלהקת הבלט לתפקיד סולנית, ומשכנעת את בעלה לקבל את הצעת גראדוב. קרפוב מבין ששוחדה, ונפרד ממנה מייד.

קרפוב מגיע לישיבה של ועדת הספורט ולוחש לגראדוב שיאסוף את קבוצתו ויביס את קורצ'נוי. גראדוב מודיע בפומבי שקרפוב נענה לאתגר המתמודד, אך לוחש לקרפוב שאם יפסיד, גראדוב יטחן אותו לאבקה. הרופאים מספרים לקרפוב שאביו חולה במחלה קשה, ונותרו לו כחודשיים לחיות.

ב-1978 טסים קרפוב וצוותו לעיר הפיליפינית . שני המתחרים מאשימים אחד את השני בכל ההפרות האפשריות. במסיבת עיתונאים דורש קורצ'נוי לגזור מראשו של קרפוב את האלקטרודות, שאליהן מועברים טלפתית המהלכים הנכונים, מופיע בשולחן התחרות עם מונה גייגר, ומביא למשחק טלפאת ויוגים הודיים כחלק מקבוצתו. בטורינסקי, ראש צוות קרפוב, מצהיר שהיוגים נמצאים בארגון טרור, והמשטרה הפיליפינית לא מתירה להם להיכנס למשחק הבא. קרפוב מזמין את קורצ'נוי לפגישה סודית בתחרות של תרנגולי קרב, שבה טוען קורצ'נוי שכתר השחמט העולמי שייך לו בצדק. נאמר לו שהגיע תורו להיות אלוף העולם, אבל כוכב צעיר הופיע ויירט את מה שקורצ'נוי המתין לו עשרות שנים. בלילה מוצא קרפוב נחש בחדרו, ואלמוני איפס את שעונו המעורר. הצוות מחליט לעבור לבית נפרד. מצב אביו של קרפוב מחמיר, והצוות עייף מהשהות באזורים הטרופיים במשך חודשים בשיא עונת הגשמים. מסוק חג בלילה מעל בית המשלחת הסובייטית, ולא מאפשר לקרפוב לישון. הוא מאבד ריכוז, ואחרי שכבר הגיע לתוצאה 2:5, הוא מפסיד שלושה משחקים כמעט ברציפות (משחקים 28, 29 ו-31). קורצ'נוי רווה נחת, והמזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית ליאוניד ברז'נייב מבטיח לגארדוב שאם קרפוב יפסיד, הוא "יוריד את שניהם לתחתית".

לקרפוב נותר משחק אחרון. יו"ר פדרציית השחמט של ברית המועצות, הקוסמונאוט ויטאלי סבסטיאנוב, מגיע לבאגויו, מזהה את האווירה המדוכדכת וחוסר התקווה, ולוקח איתו את קרפוב למנילה, שבה מעודד קרפוב בהתלהבות את נבחרת ברית המועצות בכדורסל במשחק מכריע על אליפות העולם. קרפוב נחלץ מהמתח המעיק ומצליח לישון שינה טובה לראשונה מזה זמן רב.

קרפוב מתעורר בביטחון שבמשחק ה-32 קורצ'נוי, שניצח בשלושה מארבעת המשחקים האחרונים, לא ינצח כשהוא בשחור אלא יחפש תיקו. קורצ'נוי ינסה לעצור את האלוף המקרטע, ולשם כך יבחר בפתיחת פירץ, כפי שעשה שוב ושוב בעבר במצבים דומים. ב-1964, בתחרות בקיסלובודסק, הביס האמן ההונגרי גיולה קלוגר את אלוף העולם לשעבר מיכאל טל, ששיחק את פתיחת פירץ והמשיך עם אסטרטגיה מקורית באמצע המשחק. קרפוב זוכר שלפני שנים רבות, כשניתח משחק זה, מצא המשך חזק יותר ללבן. אבל זה היה כה בלתי צפוי, שהיום הוא מתקשה לזכור בדיוק את המשך המהלכים.

קרפוב מתקשר לאשתו במוסקבה באמצע הלילה ומבקש ממנה ללכת לביתו ולמצוא בארכיונו את ההקלטה של משחק קלוגר–טל מלפני 14 שנה. שעון התחרות כבר דולק, קרפוב מאחר למהלך הראשון, אבל לו ולעוזריו – רבי-האמנים יורי בלשוב ואיגור זייצב – היה זמן לנתח בנסיעה במשך עשר דקות, בעל פה וללא לוח, את רעיון קרפוב ולהכין תוכנית כללית למשחק. בסרט, קצין הביטחון מקסימוב, שנהג במהירות במכונית בכבישי ההרים, השתאה מתוכניתם.

במשחק מיישם קרפוב את תוכניתו בצורה מבריקה. המהלך שמצאה אשתו לא היה נחוץ, אבל הוא הכווין את אסטרטגיית קרפוב. קורצ'נוי מצא את עצמו לכוד ועיכב את סיום המשחק כשהוא בעמדה חסרת סיכוי. למחרת בבוקר, מגיעים נשיא פיד"ה והשופט הראשי לבית קבוצתו של קרפוב עם הודעה רשמית: קורצ'נוי נכנע בלי לסיים את המשחק, ואנטולי קרפוב הגן על תוארו כאלוף העולם בשחמט. המשלחת הסובייטית צוהלת, וקרפוב מתפייס עם אשתו.

לבקשת קרפוב, נותן השופט הראשי של המשחק חבילה סגורה לקורצ'נוי, שבה נמצא עותק מציורו של רצש, שקיבל קרפוב מפישר, עם הערה: "תודה ששיחקת. א. קרפוב".

== צוות שחקנים ==

== הפקה ==
הרעיון לעשות סרט על עימות השחמט הגדול של 1978 בין אנטולי קרפוב לוויקטור קורצ'נוי הגיע לבמאי סידורוב לפני יותר משלושים שנה, אבל הוא הצליח להגשים את חלומו רק אחרי ששיתף אותו עם המפיק ליאוניד ורשצ'אגין, שהאמין באפשרות לתאר דרמטית על המסך הגדול סיפור על אחד מענפי הספורט הכי פחות קולנועי.

לדברי סידורוב, הוא מיעט לשחק שחמט, והתקשה בכתיבת תסריט. לשם כך הוא למד את הספרים האוטוביוגרפיים "באגויו הרחוקה" (1981) מאת אנטולי קרפוב ו"אנטי שחמט. הערות מאת נבל. שובו של העריק" (1992) מאת ויקטור קורצ'נוי, קרא ספרי מומחים לשחמט, והתייעץ עם קרפוב עצמו. ועדיין, לפי סידורוב, סרטו אינו עוסק במשחק השחמט, אלא עוסק בגורל, בקבלת אתגר, באחריות ובערך המשפחה.

ב-9 באפריל 2019 נכלל הסרט ב-14 פרויקטים קולנועיים של תשע חברות סרטים מובילות בתעשיית הקולנוע הרוסית, המקבלים תמיכה כספית מקרן הקולנוע הממשלתית.

צילומי הסרט נערכו מיולי 2020 עד מרץ 2021 בפיליפינים, בתאילנד, בספרד, בהולנד, במוסקבה ובזלטואוסט.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.gpm-kit.ru/projects/chempion-mira "אלוף העולם"] באתר גזפרום-מדיה

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:רוסיה: שחמט
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי ספורט רוסיים
קטגוריה:סרטים באנגלית