OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מחט החלל

מחט החלל (באנגלית: Space Needle) הוא מגדל תצפית בעיר סיאטל, במדינת וושינגטון שבארצות הברית.

המבנה תוכנן ליריד העולמי של שנת 1962 על ידי ג'ון גראם. המבנה הושפע ממגדל שטוטגרט, בעיר שטוטגרט שבגרמניה. בנייתו החלה ב-17 באפריל 1961 והסתיימה ב-8 בדצמבר 1961. הוא נפתח לציבור ב-21 באפריל 1962.

==המגדל==
המגדל שוקל 8663.6 טונות, הוא מתנשא לגובה של 184.41 מטר ויכול לעמוד ברוח של 200 מיל בשעה (320 קמ"ש). במגדל יש בסה"כ 6 קומות ו-3 מעליות. כאשר נפתח לציבור הוא היה המבנה הגבוה ביותר מערבית לנהר מיסיסיפי. המבקרים יכולים להגיע לראש מחט החלל על ידי מעליות במהירות גבוהה של 4.5 מטר לשנייה. דרושות 41 שניות בלבד להגיע למרפסת התצפית. מלבד המעליות, נוספו בשנת 2000 848 מדרגות מהמרתף לראש המגדל.

בגובה 150 מטר נבנתה מסעדה ששמה "SkyCity". המסעדה מסתובבת 360 מעלות ומשלימה סיבוב ב-47 דקות. ממרפסת התצפית או מהמסעדה אפשר להשקיף על הנוף הפנורמי של סיאטל ועל הנופים הטבעיים שמסביב, בהם קו הרקיע של העיר התחתית, מפרץ אליוט, רכס הרי אולימפיק ורכס קסקייד, הר בייקר, והר ריינייר.

במאי 2018 החל שיפוץ של מחט החלל, שעל פי הערכות יעלה 100 מיליון דולר. בשיפוץ יוחלף מתחם התיל של מרפסת התצפית בפאנלים מזכוכית. מלבד מרפסת התצפית, הקומות במסעדה המסתובבת יוחלפו ברצפות זכוכית נצפות, ויותקן מנוע סיבוב חדש.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סיאטל: מבנים
הקונצרטהאוס של וינה

האולם הגדול
הקונצרטהאוס (בית הקונצרטים) של וינה (בגרמנית: Wiener Konzerthaus) הוא אולם קונצרטים שנחנך בווינה בשנת 1913. הבניין נמצא ברובע השלישי, ממש בשולי הרובע הראשון בווינה. מאז הקמתו משתדל הקונצרטהאוס לשים דגש הן על מסורת והן על סגנונות מוזיקה חדשניים.

ב-1890 עלה לראשונה הרעיון להקים "משכן לפסטיבלי מוזיקה". בבסיס המחשבה על בניין חדש רב-תכליתי הייתה הכוונה למשוך קהל רחב יותר מזה של המוזיקפראיין של וינה המסורתית. נוסף לאולם קונצרטים, השרטוטים הראשונים של לודוויג באומן ל"אולימפיון" כללו גם זירת החלקה על הקרח ומועדון אופניים. באזור פתוח לצד הבניין, היו 40,000 מבקרים יכולים לצפות באירועים. השרטוטים לא התקבלו. אף על פי כן, כיום יש זירת החלקה על הקרח ממש ליד הבניין.

הקונצרטהאוס נבנה לבסוף בין 1911 ל-1913. האדריכלים היו פרדיננד פלנר והרמן הלמר; העבודה התבצעה בשיתוף עם לודוויג באומן.

==מתקני הופעות==
שטח הבניין הוא כ-2,800 מ"ר (40x70 מ"ר) ובמקור הכיל שלושה אולמות, שבהם אפשר לקיים קונצרטים בו-זמניים, הודות לאיטום המשוכלל. הבניין המקורי בסגנון אר נובו נהרס בחלקו במהלך שיפוצים ושינויים, אבל הבניין שוחזר מרישומים מקוריים בשנות ה-70' של המאה ה-20. בוני העוגבים, חברת ריגר האוסטרית, התקינה עוגב צינורות היסטורי בקונצרטהאוס בשנת 1913. בין 1997 ל-2000 עבר הבניין כולו שיפוץ מלא.

* האולם הגדול, מכיל 1,840 מושבים
* אולם מוצרט, מכיל 704 מושבים
* אולם שוברט, מכיל 336 מושבים
* אולם בריו נוסף במהלך השיפוצים האחרונים ויכול להכיל עד 400 איש.
<gallery>
קובץ:Mozart-Saal, Wiener Konzerthaus.jpg|אולם מוצרט
קובץ:Schubert-Saal, Wiener Konzerthaus.jpg|אולם שוברט
קובץ:Berio-Saal, Wiener Konzerthaus.jpg|אולם בריו
</gallery>

==תוכנית==
הקונצרטהאוס מהווה אכסניה לתזמורת הסימפונית של וינה, לתזמורת הקאמרית של וינה, לאקדמיה לזמרה של וינה ול-Klangforum Wien. כמה מנויים כוללים גם קונצרטים של הפילהרמונית של וינה וארגונים אחרים.

"עמותת הקונצרטהאוס הווינאי" מקיימת גם כמה פסטיבלים במשך השנה:
* פסטיבל מוזיקה עתיקה Resonanzen בינואר
* פסטיבל האביב Wiener Frühlingsfestival
* "פסטיבל המוזיקה הבינלאומי" במאי ויוני
* [http://www.wienmodern.at/ Wien Modern] "מודרני בווינה" בסתיו

==מנהלים==
* אגון זפהלנר (1946 - 1961)
* פטר וייזר (1961 - 1977)
* הנס לנדסמן (1978 - 1984)
* אלכסנדר פריירה (1984 - 1991)
* קארסטן ויט (1991 - 1996)
* כריסטוף ליבן-זויטר (1996 - 2007)
* ברנרד קרס (2007 - 2013)
* מתיאס נסקה (מאז יולי 2013)

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Barta, Erwin, Das Wiener Konzerthaus zwischen 1945 und 1961. Eine vereinsgeschichtliche und musikwirtschaftliche Studie. Schneider, Tutzing 2001 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.konzerthaus.at/ Wiener Konzerthaus]
* [http://www.wienmodern.at/ Wien Modern Festival]
</div>

קטגוריה:אוסטריה: אולמות קונצרטים
קטגוריה:וינה: תרבות
קטגוריה:וינה: מבנים
סיגל מורן

סיגל מורן (נולדה ב-27 באוקטובר 1965) היא מנהלת ישראלית ששימשה מנכ"לית משרד הרווחה והביטחון החברתי. בין השנים 2009–2018 כיהנה כראש המועצה האזורית בני שמעון.

==ביוגרפיה==
מורן נולדה בראשון לציון. בנערותה לקחה חלק פעיל בתנועת הנוער העובד והלומד, ומילאה תפקיד של יו"ר מועצת חניכים ארצית. מהפך בתפיסת עולמה חל כאשר עברה מתנועת הנוער העובד והלומד לתנועת השומר הצעיר, כיוון שהאמינה בהתיישבות בנגב. בצה"ל שירתה בנח"ל ושימשה כמזכירת הגרעין. השתחררה מצה"ל בדרגת סגן.

הייתה חברה בגרעין שהקים את קיבוץ שומריה, ובגיל 23 התמנתה לרכזת המשק הראשונה של הקיבוץ.

בשנת 1997 מונתה מטעם הקיבוץ הארצי ללוות קיבוצים בתקופת המשבר הגדול של התנועה הקיבוצית. בשנת 2001 עברה עם משפחתה לקיבוץ בית קמה.

בשנת 2000 החלה לעבוד במועצה האזורית בני שמעון, והקימה את היחידה האסטרטגית. במסגרת תפקידה זה הובילה תהליך אסטרטגי לצמיחה דמוגרפית במועצה, והובילה את תהליך ההקמה של היישוב גבעות בר ואת קליטת קהילת עצמונה בשומריה.

בשנת 2009, נבחרה לראשות המועצה האזורית בני שמעון. בתקופת כהונתה כמנהלת היחידה האסטרטגית וראש המועצה, מספר התושבים במועצה הוכפל, ובכל היישובים עוסקים בצמיחה דמוגרפית. מתחילת תפקידה כראש מועצה הוקמה ועדה מקומית לתכנון ובנייה, וגדל מספר בתי הספר במועצה מבית ספר מועצתי אחד ב-2009 ועד ל-5 בתי ספר יסודיים ובית ספר על יסודי מועצתיים ב-2013, בהם לומדים מרבית ילדי המועצה. מורן הייתה שותפה בהקמת פארק חצרים, אזור התעסוקה "עידן הנגב", הרחבת אתר ההטמנה דודאים, יעוד יערות להב לתיירות, והקמה של פארק התעשייה בצומת שוקת.

מורן הייתה שותפה ומובילה בפורומים באזור הנגב ומכיהנה כיו"ר מעברים נגב צפוני ואשכול נגב מערבי בו חברות המועצות האזוריות אשכול, מרחבים, שדות נגב, שער הנגב ובני שמעון והערים: שדרות, נתיבות ורהט.

ב-7 במרץ 2017 הודיעה מורן, יחד עם עוד שישה ראשי מועצות אזוריות, על הצטרפותה למפלגת יש עתיד.

למורן תואר ראשון במדעי החברה מהאוניברסיטה הפתוחה ותואר שני במדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית.

החל מ-1 בדצמבר 2019 כיהנה כמנכ"לית "מכון ברנקו וייס".

ביולי 2021 מינה אותה שר העבודה והרווחה, מאיר כהן, למנכ"לית משרדו. עם מינויו של יעקב מרגי לשר הרווחה, הוא הורה על סיום תפקידה ב-9 בינואר 2023.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית בני שמעון
קטגוריה:נשים בראשות מועצות אזוריות בישראל
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בית קמה: אישים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם יש עתיד
קטגוריה:מנכ"לי משרד הרווחה והשירותים החברתיים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
יהושע לייפר

הרב לייפר במהלך נאום
הרב יהושע לייפר (נולד בי"ח בתמוז תשי"ז, 17 ביולי 1957) הוא דיין ומורה צדק המשמש כנשיא מכון עוז והדר במונסי ובניו סקוור, ניו יורק.

==קורות חיים==
נולד בישראל בי"ח בתמוז ה'תשי"ז לרבי יחיאל וצפורה. אביו כיהן כאדמו"ר מטעמשוואר בירושלים. 

למד בישיבת סקווירא, ונישא לבתו של הרב משה ניישלאס, אב"ד סערדהעלי ורב שיכון סקווירא. גיסו הוא הרב דוד טברסקי, האדמו"ר מרחמסטריווקא בירושלים, שאף הוא חתנו של הרב ניישלאס. 

הרב לייפר משמש כממשיך דרכו של חותנו הרב ניישלאס כרב המקוואות של מונסי. לאחר פטירת אביו, בשנת תש"ע, מונה באופן רשמי כממלא מקום אביו אך למעשה איננו נוהג כאדמו"ר. בשנת תשע"ג מונה לכהן כאב"ד קהילת באר משה בעיר מאנסי שבניו יורק, שם נערכה הנחת אבן הפינה לבנייני המוסדות של הקהילה.

==עוז והדר==

בשנת תשמ"ח החלו במכון עוז והדר לעבוד על מסכת גיטין כפתיח לש"ס כולו. בסביבות שנת תש"נ החל לייפר לכהן כנשיא המכון והכוללים עוז והדר, עד אז ניהל את המכון הרב יוסף סאמעט. אך בהמשך המכון הגיע לחובות והפרויקט נתקע. לאחר תקופה גייס הרב לייפר את הרשי פרידמן מקנדה והוא לקח על עצמו את מימון הוצאת התלמוד בבלי שנקראה על שמו "מהדורת פריעדמאן".

מאוחר יותר גייס הרב לייפר את יהודה לייב פרלמוטר מארצות הברית לצורך מימון מהדורת תלמוד מתיבתא.

==לקריאה נוספת==
*ממלכת התורה – קורות מכון עוז והדר, טבת תשס"ח עמ' שצה-תכא.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.oz-vehadar.com/he/ארכיון-כתבות/30 מאחורי ארון הספרים של מכון "עוז והדר"], ריאיון עם לייפר באתר עוז והדר.
* 

קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:מו"לים ישראלים
קטגוריה:עורכים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מו"לים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ראשי מכוני מחקר תורניים
קטגוריה:סגל עוז והדר
יהושע
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:בוגרי ישיבת סקווירא
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
הרטה בוטה

הרטה בוטה (בגרמנית: Hertha Bothe ; נולדה ב-3 בינואר 1921 – נפטרה ב-16 במרץ 2000) הייתה פושעת מלחמה נאצית ששירתה כשומרת במחנה הריכוז ברגן-בלזן ולקחה חלק בהובלת צעדות המוות. נכלאה לאחר הרשעה בפשעי מלחמה ושוחררה מהכלא שחרור מוקדם ב-22 בדצמבר 1951 כאקט של סלחנות מצד ממשלת בריטניה.

== ביוגרפיה ==
נולדה ב-3 בינואר 1921 בעיירה טטרוב, המדינה החופשית מקלנבורג-שוורין, רפובליקת ויימאר. עוד בהיותה בת 17 החלה לעבוד בחנות העצים של אביה. לאחר מכן הצטרפה לעבודה זמנית במפעל ואף עבדה כאחות בבית חולים.
ב-1939 בהיותה בת 18 הצטרפה בוטה לאגודת הנערות הגרמניות שהייתה תנועה משנית בהיטלר יוגנד. מספר חודשים לאחר מכן היא הצטרפה לאס אס.

ב-1942 הוצבה כשומרת (SS-Aufseherin ) במחנה הנשים ראוונסבריק ולאחר ארבעה שבועות הוצבה במחנה שטוטהוף שם נהגה להכות אסירים באכזריות ובשל כך אף זכתה לכינוי ״הסאדיסטית משטוטהוף״<ref></ref>.

ביולי 1944 הוצבה על ידי גרדה שטיינהוף במחנה הנשים ברומברג אוסט (Konzentrationslager Bromberg-Ost) שבקרבת מחנה שטוטהוף.

ב-21 בינואר 1945 בהיותה בת 24 הועברה למחנה הריכוז ברגן-בלזן שם הוצבה כשומרת וליוותה צעדות מוות בהן הוצעדו נשים יהודיות מפולין לכיוון גרמניה. שהתה באופן זמני באושוויץ וחזרה לברגן-בלזן.
הייתה אחראית לחייהן של מאות נשים יהודיות והיא תוארה על ידי ניצולי המחנה וצעדות המוות כאישה אכזרית וחסרת רחמים.

הרטה בוטה נתפסה על ידי חיילי צבא ארצות הברית בסוף 1945. היא הועמדה לדין במשפט בלזן ונידונה ל-10 שנות מאסר בעקבות אי-ודאות בנוגע לתפקידה. שוחררה מהכלא ב-22 בדצמבר 1951.
==משפט==
הועמדה לדין במשפט בלזן במהלכו היא אופיינה כ"משגיחת חסרת רחמים" ונידונה לעשר שנות מאסר בגין שימוש באקדח על אסירים.

בוטה הודתה כי הכתה אסירים בידיה בגין הפרות מחנה כמו גניבה, אך טענה כי מעולם לא הכתה איש "במקל או במוט" והוסיפה כי מעולם לא "הרגה אף אחד"<ref>Konnilyn G. Feig, Hitler's Death Camps: The Sanity of Madness (New York: Holmes & Meier, 1981), p. 189.</ref>.
טענת החפות שלה נחשבה מפוקפקת כאחת. ניצול ברגן בלזן טען כי ״ראה את בוטה מכה למוות יהודי הונגרי בשם אווה באמצעות גוש עץ״ בעוד נער אחר הצהיר כי ראה אותה יורה בשני אסירים מסיבות שלא הבין<ref>Wendy Adele-Marie Sarti, Women and Nazis: Perpetrators of Genocide and Other Crimes During Hitler's Regime, 1933-1945 (Palo Alto, California: Academica Press, 2011), pp. 87-89.</ref>.

היא נדונה לעשר שנות מאסר ונכלאה בכלא בסקסוניה התחתונה. אף על פי כן, היא שוחררה מוקדם מהכלא ב-22 בדצמבר 1951 כאקט של סלחנות מצד ממשלת בריטניה

== לאחר המלחמה ==
בראיון שנתנה כשישים שנה לאחר מכן סיפרה שלאחר שחרור המחנה בשעה שחיילי בעלות הברית אילצו אותה להעביר גופות של אסירים מתים לתוך קברי אחים סמוכים למחנה הראשי. סיפרה

בנוסף אמרה בראיון:

ב-16 במרץ 2000 נפטרה בגיל 79 בגרמניה<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל מחנה ברגן-בלזן
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:נשות סגל מחנות ריכוז והשמדה
קטגוריה:ילידות 1921
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1921
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2000
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2000
מישור קולכתי

כפר באר'לבי ב[[נפת לנצ'חותי]]
מישור קוֹלכֵתִי (בגאורגית: კოლხეთის დაბლობი) הוא מישור במערב גאורגיה. מרבית שטחו מצוי תחת ריבונותה של גאורגיה; חלקו הצפון-מערבי נשלט על ידי הבדלנים של חבל אבחזיה.

גבולות מישור קולכתי: מצפון-מערב למישור מתנשאים הרי הקווקז הגדול; חלקו הצפון-מזרחי של המישור מופרד מאותם הרים על ידי הרמה המישורית הגבוהה של רצ'ה; ממזרח למישור (במרכז גאורגיה) מצויים הרי ליחי, שמפרידים אותו מהעמקים של מזרח גאורגיה; בדרום, המישור גובל בהרי הקווקז הקטן. (רכס הרי ליחי, שממזרח למישור, מחבר את הרי הקווקז הגדול שמצפונו אל הרי הקווקז הקטן שמדרומו); גבולו המערבי של המישור הוא הים השחור.

צורתו של מישור קולכתי מזכירה משולש, שבסיסו הרחב חוף הים השחור במערב, ואילו קודקודו הנגדי נמצא בקצה המזרחי של המישור, בקרבת העיר זסטפוני שבחבל אימרתי. בצפון-מערב ובדרום-מערב, המישור חודר כרצועות שפלה צרות בין ההרים לים.

במישור קולכתי שורר אקלים סובטרופי גשום (לח ומאוזן). הטמפרטורה הממוצעת של החודש הקר ביותר, ינואר, היא 5 מעלות חום; הטמפרטורה הממוצעת של החודש החם ביותר, אוגוסט, הוא 22.5 מעלות חום. הגשמים הרבים ביותר יורדים בחלקו הדרום-מערבי של המישור, על חוף הים השחור בחבל אג'ריה; כמותם השנתית הממוצעת שם היא 2500 מילימטרים. ככל שמתרחקים מהים, כמות הגשמים פוחתת; הכמות הממוצעת של הגשמים במזרח המישור היא 1200 מילימטרים. המישור מאופיין במשטר רוחות מעורב: בריזות מערביות לחות מכיוון הים השחור ורוחות פן יבשות ממזרח.

מישור קולכתי נוטה בשיפוע קל כלפי מערב - לכיוון הים. המישור בנוי מאדמת סחף שטוחה (שהובאה אליו על ידי הנהרות שחוצים אותו) ומגבעות עד גובה 200 מטרים, שחלקיקיהן נסחפו למקום על ידי רוחות. מעט יותר מ-10% מקרקע המישור הוא ביצתי (בעיקר בחלקו המערבי).

הנהר העיקרי של חבל קולכתי הוא ריוני. יובליו העיקריים של ריוני הם הנהרות קווירילה, חניסצקאלי, צחניסצקאלי וטחורי. גם הנהרות אנגורי, קודורי, סופסה ונטנבי זורמים במישור קולכתי בקטעים התחתונים של אפיקיהם. העמקים, שנהרות המישור חורצים בו, אינם עמוקים. הנהרות ניזונים ממי גשמים, מי תהום ומי הפשרת שלגים. מקורות המים של חלקם הם גם מי הפשרת הקרחונים שבהרים. באביב, עם הפשרת השלגים, הנהרות עולים על גדותיהם וגורמים לשיטפונות; גם כמויות גדולות של גשמים בקיץ גורמות מדי פעם לאותה תוצאה.

באזורי החוף שבמערב המישור קיימות ביצות מיוערות, שמאופיינות בעיקר בעצי אלמון וערבה. באזורים הלא-ביצתיים של מישור קולכתי ישנם שרידי יער קולכי קדום, שבהם גדלים בעיקר עצי אלון, אלה לבנה, אשור, ערמון, אגוז (מזן Pterocarya Fraxinifolia) ו-Zelkova Carpinifolia. כמו כן, במישור קולכתי נפוצים זנים שונים של שיחים ירוקי-עד וצמחי ליאנה מטפסים.

משנת 2007, כשליש מחלקו המערבי של מישור קולכתי נכלל ברשימה הניסיונית של אתרי מורשת עולמית, משום שהאזור משמר ערכים ייחודים בתחומי הטבע ותולדות כדור הארץ

במישור קולכתי קיימות שתי שמורות טבע: שמורת קולכתי בקרבת העיר פותי (שמשמרת מערכת אקולוגית ייחודית, כולל ביצות מיוערות) ושמורת אג'מתי 15 ק"מ מדרום לעיר כותאיסי (יער).

החל משנות ה-30 של המאה ה-20, שבהן יובשו מרבית הביצות במישור קולכתי, כמעט כל קרקעותיו הלא-עירוניות (למעט המיוערות והביצתיות) משמשות לחקלאות. המישור משופע במטעי תירס, ירקות ופירות וכן בכרמי ענבים. באזורי החוף שבמערב המישור מגדלים תה ופירות הדר. ניתן למצוא גידולי תה גם באזורים פנימיים יותר של המישור, בעיקר בחלקו המערבי (חבל סמגרלו), אך גם בנפות צקאלטובו וחוני (חבל אימרתי שבחלק המזרחי).

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: גאוגרפיה
קולכתי
דמויי כלב

דמויי כלב (שם מדעי: Caniformia) היא תת-סדרה בתוך סדרת הטורפים וכוללים את הכלביים, הדוביים, הסמוריים, הראקוניים, בואשיים ופנדה זנובה. גם טורפים ימיים נמצאים בתת-סדרה זו. תת-הסדרה השנייה של הטורפים היא דמויי חתול בהם נמצאים החתוליים. דמויי הכלב הופיעו בתקופת האאוקן לפני 42 מיליון שנה כטורפים שחיו על עצים, אך בהמשך התחילו לרדת ולחיות כיצורי קרקע. בדרך כלל הם בעלי לסתות יותר מוארכות מדמויי חתול והטפרים שלהם אינם יכולים להישלף.

==מיון==
*משפחה כלבי דב (Amphicyonidae) – נכחדה
*משפחה כלביים (Canidae)
*קבוצה ארקטואידה (Arctoidea)
** המיקיוניים (Hemicyonidae) – נכחדה
** דוביים (Ursidae)
**תת-קבוצה טורפים ימיים
*** אנליארקטיים (Enaliarctidae) – נכחדה
*** סמנטוריים (Semantoridae) – נכחדה
*** כלבי ים (Phocidae)
*** דסמנטופוקיים (Desmatophocidae) – נכחדה
*** ניבתניים (Odobenidae) – בה מין יחיד ניבתן (Odobenus rosmarus)
*** אוטריים (Otariidae)
**על-משפחה מוסטלואידה (Musteloidea)
** סמוריים (Mustelidae)
** בואשיים (Mephitidae)
** ראקוניים (Procyonidae)
** פנדות אדומות (Ailuridae) – בה מין יחיד פנדה אדומה (Ailurus fulgens)

תרשים מיון

==גלריה==
<gallery>
Lobo Guará andando.jpg|זאב הרעמה
Hair over Bear.jpg|דוב שפתני
Striped Skunk (Mephitis mephitis) 01.jpg|בואשן מצחין
Tayra.jpg|טאירה
Coati roux Amiens 4.jpg|חוטמן אדום
Harbor or Pacific Common Seal - Phoca vitulina richardsi, Elkhorn Slough, Moss Landing, California.jpg|כלב ים מצוי
Amphicyon ingens.JPG|אמפיקון – סוג נכחד מהמשפחה כלב דוב
California sea lions in La Jolla (70541).jpg|אריות ים קליפורנים
Pacific Walrus - Bull (8247646168).jpg|ניבתן
Gangtok Bulbuley Himalayan Zoological Park Captive Red Panda Lyingdown.jpg|פנדה אדומה
Canis mesomelas vs. Arctocephalus pusillus.jpg|תן שחור-גב לצד גור דוב ים איוני
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1943
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מיקלוש קרצוי
קטגוריה:תת-סדרות בעלי חיים
ג'ד ברופי

ג'ד ברופי (באנגלית: Jed Brophy; נולד ב-29 באוקטובר 1963) הוא שחקן ניו זילנדי. התפרסם בזכות תפקידיו ב ב"טרילוגיית ההוביט", "טרילוגיית סרטי שר הטבעות" ובסרטים נוספים של פיטר ג'קסון כמו "קינג קונג", "חי מת" ו"יצורים שמימיים".

==ביוגרפיה==
ברופי החל את דרכו כשחקן בניו זילנד בשנות ה-90 בהן שיחק בסרטיו של פיטר ג'קסון, קומדיית האימה "חי מת" בתפקיד תומאס ווייד רנדל ו"יצורים שמימיים" בתפקיד משני לצידה של כוכבת הקולנוע קייט וינסלט.
בשנת 2001 הופיע בסרט "שר הטבעות: אחוות הטבעת" בתור הנאזגול משרתו האפל של סאורון. ב-2002 שיחק בסרט ההמשך "שר הטבעות: שני הצריחים" בתפקיד האורק שארקו.
ב-2003 שיחק בסרט שחתם את הטרילוגיה המצליחה "שר הטבעות: שיבת המלך" בתפקיד קפטן האורקים של מורדור בולינגול והופיע בדרמה "זרים מושלמים" לצידו של סם ניל.
ב-2009 השתתף בהפקה נוספת של פיטר ג'קסון "מחוז 9" בתפקיד מפקד המשטרה ג'יימס הופ.
בשנת 2012 שיחק ברופי בפעם השביעית עבור פיטר ג'קסון בסרט "ההוביט: מסע בלתי צפוי" בתפקיד הגמד נורי.

בשנת 2015 שיחק בסרט האימה "חדר המוות" (The Dead Room).

== פילמוגרפיה נבחרת ==
=== קולנוע ===
* חי מת (1992)
* יצורים שמימיים (1994)
* שר הטבעות: אחוות הטבעת (2001)
* שר הטבעות: שני הצריחים (2002)
* שר הטבעות: שיבת המלך (2003)
* זרים מושלמים (2003)
* קינג קונג (2005)
* מחוז 9 (2009)
* ההוביט: מסע בלתי צפוי (2012)
* ההוביט: ישימון סמאוג (2013)
* חדר המוות (2015)

=== טלוויזיה ===

* תולדות השנארה (2016)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדים
קטגוריה:ילידי 1963
גרנד קניון (באר שבע)

גרנד קניון באר שבע (או עופר גרנד קניון) הוא מרכז קניות שנמצא על כביש 25 בעיר באר שבע. הקניון נפתח ב-23 במאי 2013 והוא ניצב בשטח בו עמד בעבר מלון נאות מדבר ההיסטורי. הקניון שייך לקבוצת קניוני עופר מקבוצת מליסרון.

הקניון משתרע על שטח של כ-160 אלף מ"ר, מתוכם 50 אלף מ"ר שטחי מסחר מניב ובהם כ-250 חנויות. מהגדולים ביותר בישראל לפי שטח פנימי. אורכו של הקניון כ-273 מטרים. הקניון תוכנן על ידי משרד האדריכלות יסקי מור סיון אדריכלים.
הקניון בשבוע פתיחתו, מאי 2013
המרכז הוקם על ידי קבוצת סבג וקבוצת "מליסרון". במאי 2016 מכר אלי להב את חלקו לקבוצת מליסרון וכך נותרה קבוצת מליסרון הבעלים היחידים של מרכז הקניות.

בקניון חנויות של מותגי אופנה לצד חנויות קז'ואל וספורט. בקומה האחרונה בקניון מתחם מזון מהיר ובה פועלת גם משחקיית וידאו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באר שבע: מרכזי קניות
קטגוריה:קניוני עופר
פיליפ ראמט

פיליפ ראמט (בצרפתית: Philippe Ramette; נולד ב-1961 באוסר (Auxerre), צרפת) הוא אמן עוסק באמנות פלסטית, גר ועובד בפריז.

ראמט התחיל כצייר והפך ל"פלסטיקאי".
בהיותו קודם כל פסל, הוא בונה חפצים לאו דווקא שימושיים, שמטרתם לעורר מחשבה בצופים בהם. הוא מפסל יצירות כגון "נקודת מבט" בהן צריך "לדמיין מה שניתן היה לראות".
את היצירות שלו הוא בוחר לצלם ולהציגן כתמונות, ולא להציג את הפסלים המקוריים.
הוא משתמש בהומור ופעמים רבות צוחק גם על עצמו.
הוא עובד בשיתוף פעולה עם הצלם מארק דומאז' (Marc Domage).
הצילומים לא עוברים שום שינוי או עיבוד כדי לשמור על האותנטיות והקשר בין הפיסול ובין התמונה. זאת הוא משיג באמצעות התקנים המוסתרים על ידי החליפה וזוויות הצילום. בתמונות שצולמו בתוך הים נעשה שימוש במשקולות כדי לקבע את האדם המצולם.
תמונותיו מוצגות גם במוזיאון ישראל. יצירות שלו משולבות בגנים של טירת ריבו.

 

קטגוריה:אמנים צרפתים
קטגוריה:אמנות פלסטית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1961
חפיפת שיער

חפיפת שיער

חפיפת שיער היא פעולה של היגיינה אישית הכוללת את שטיפת השיער וסיבונו באמצעות שמפו, סבון או חומרים מרככים אחרים. מטרת פעולה זו היא שמירה על שיער נקי, וחפיפה שגרתית עשויה גם לעזור לשמור על בריאות השיער. לאחר חפיפת השיער לעיתים משתמשים במרכך שיער, כדי לשפר את המרקם של השיער ואת חוזקו.

מספר מוצרים בשוק מציעים שילוב בין מרכך השיער לבין השמפו. בשפה השיווקית הם נקראים "שניים באחד" ("Two in one"), ולרוב הכוונה היא שקיימים שני חומרים פעילים, אחד משמש כשמפו והשני כמרכך.

אדם יכול לחפוף את השיער בעצמו או להיעזר בשירותי חפיפת שיער מסחריים.

== היסטוריה ==
שירות חפיפת השיער במערב החל כאשר השיח' דין מחמוד פתח סלון הודי לחפיפת שיער ב-1759. הסלון היה בסגנון חמאם טורקי, הלקוחות קיבלו טיפול של חפיפה טורקית ועיסוי. שירותיו של השיח' הוערכו והוא מונה להיות החופף של ג'ורג' הרביעי ושל ויליאם הרביעי.

== סגנונות חפיפה ==
רוב מעצבי השיער בצפון אמריקה, דרום אמריקה ואירופה, נוהגים לחפוף את השיער כשירות לפני או אחרי תספורת. המטרה היא לרכך את השיער לרך ונוח לעבודה מצד מעצב השיער. אם החפיפה נעשית אחרי תספורת, היא נועדה גם להסיר קווצות שיער שנותרו על הראש ועלולות להיות טורדניות ללקוח.
בנוסף, החפיפה עצמה עשויה להרגיע את הלקוח, כמעין עיסוי ראש.
בחלקים מסוימים של העולם, כגון סין, אין זה נדיר לראות מה שמכונה "חפיפה זקופה": הלקוח יושב בכיסא כמו במספרות המערביות, אולם הוא יושב בצורה זקופה והחפיפה לא נעשית מעל הכיור. שטיפת השיער נעשית בקערה.

במספרות מקצועיות, הלקוח לרוב מתיישב בכיסא, ומשעין את ראשו אחורה לתוך כיור שעוצב במיוחד לכך, עם שקע לעורף. מעצב השיער עומד מאחורי הלקוח וכך רק השיער נרטב בזמן החפיפה.
לחלופין, ניתן לחפוף את השיער בהישענות קדימה מעל הכיור, וכך המים נוטפים מעל הכיור במקום על הרצפה או על הבגדים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שיער
קטגוריה:מרחץ
דאוד חוסני

דאוד חוסני (בערבית: داود حسني; שמו האמיתי: דוד חאדר חיים הלוי; 26 בפברואר 1870 – 10 בדצמבר 1937) היה מוזיקאי ומלחין יהודי-מצרי שנולד בשנת 1870 בקהיר למשפחה יהודית קראית. הוא הלחין את האופרה הראשונה בשפה הערבית.

== קורות חיים ==
אביו של דאוד, חידר חוסני, היה צורף יהודי קראי. בגיל עשר היה שוליה של כורך ספרים, בחנות ספרים בשם סוכר, כאשר לקוח אחד בשם שייח' מוחמד עבדו, עודד אותו ללמוד מוזיקה ושירה. אביו לא רצה שיהפוך להיות מוזיקאי, אך למרות זאת נסע לאל-מנצורה, שם למד אצל המלחין מוחמד סחברי. הוא למד קומפוזיציה ונגינה על עוד, ומשחזר לקהיר, שר את יצירותיו של השייח' מוחמד עבדל רחים (הידוע בשם אל-מסלוב). בגיל עשרים, הוא הלחין בסגנונות של
אדוואר, טקטוקה וקאסידה, כשהוא מחקה את סגנון השירה של מוחמד עות'מאן. בשנת 1932 הוא נבחר להקליט את יצירותיו של מוחמד עות'מאן.

חוסני היה גם למלחין של האופרה המצרית הראשונה, "שמשון ודלילה".

דאוד חוסני הלחין להרכבי מחזות זמר תיאטרליים רבים, ביניהם, לעוקשה, מונירה אל-מהדיה, נגיב אל ריחאני, עלי אל-קאסר ומוחמד באג'ט, דברים כגון, "מערוף אל-אסקפי", "סבח", "אל-ברנסיסה", "לייאלי אל מילה" ו"אל גנדורה". הוא היה גם למורה של אום כולתום ואמאל אל אטראש, אותה כינה אסמהאן.

חוסני היה פעיל גם בתוך הקהילה היהודית-קראית, ורבים מלחניו הותאמו לשירת הפיוטים של הקהילה. בשנת 1935 הוא הלחין שיר שחיבר ראש הקהילה הקראית החכם טוביה לוי בבוביץ, ושיר זה נהפך למעין המנון של הקהילה היהודית-קראית במצרים.

העבודה המקצועית האחרונה שנעשתה בידי חוסני הייתה תוכנית מוזיקלית לתחנת הרדיו הלאומית. הוא נפטר ב-1937.

אשתו הראשונה של חוסני, קמר ("ירח"), מתה בגיל צעיר. ייתכן כי את השיר "קמר אל ליילי" ("ירח של לילות רבים" במקאם ראסט) הלחין לזכרה.
הוא נישא בשנית ב-1920, ונולדו לו שני ילדים.

בנו שלום יצחק הלוי (אבו בדיע) עלה לישראל. בדצמבר 1977 השתתף בשיחות השלום בין ישראל למצרים שנערכו במלון מינה האוס במצרים. 

==לקריאה נוספת==
* עבד אל חמיד תאופיק זאכי (1990), מנהיגי המוזיקה הערבית לאורך 150 שנה. 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hsje.org/Whoswho/DAOUDHOSNI/comdaoudhosn.html חוסני דאוד באתר האגודה למחקר והפצת מורשת יהדות מצרים] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאים מצרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים
קטגוריה:מלחינים יהודים מצרים
קטגוריה:זמרים יהודים מצרים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:נגני עוד
קטגוריה:אמנים יהודים הידועים בשם במה
קטגוריה:מלחיני אופרה יהודים
קטגוריה:ילידי 1870

קטגוריה:נפטרים ב-1937
מפעל הטרקטורים (צ'ליאבינסק)

מפעל הטרקטורים של העיר צ'ליאבינסק (ברוסית: Челябинский тракторный завод) הוא מפעל לייצור טרקטורים וציוד מכני כבד שנוסד בעיר צ'ליאבינסק בשנת 1933. בשנת 2011 המפעל שולב בתשלובת אורלוואגונזאבוד. נכון לשנת 2013 המפעל מעסיק כ-13 אלף עובדים.

המפעל בשנות ה-30

==היסטוריה==
החלטה על הקמת המפעל התקבלה בשנת 1929 והוא היה בין פרויקטי הדגל של החומש הראשון. התכנון בוצע על ידי חברה אמריקאית במקביל לתכנון מפעל הטרקטורים בוולגוגרד ומומחים מחוץ לברית המועצות השתתפו באופן פעיל בהקמת המפעל החדש. ב-15 ביוני 1933 החל לעבוד פס ייצור ראשי ומשערי המפעל יצאה הטרקטור הראשון בעל הספק של 72 כוח סוס. התכנון היה מבוסס על טרקטורים מתוצרת קטרפילר. 

בשנת 1936 הטרקטורים של המפעל היו מובילי מסע של כ-2000 ק"מ בשטח יקוטיה כאשר הם פעלו טמפרטורות של 50 מעלות מתחת לאפס ובשטחי הרי פמיר בגובה עד ל-4000 מטר.

בשנת 1939 המפעל החל בייצור מובילי תותחים ובדצמבר 1940 משערי המפעל יצאה טנק ראשון מתוצרת המפעל.

עוד לפני תחילת מלחמת העולם השנייה המפעל התחיל לייצור טנק T-34 באופן סדרתי. בקרבת שטחי המפעל התמקמו מפעלים שפונו מלנינגרד ומחרקיב. תוך זמן קצר המפעל התארגן לייצור תוצרת צבאית בלבד. במהלך שנות המלחמה המפעל ייצר 18 אלף טנקים ותומ"תים, 48 אלף מנועי טנקים ותוצרת נוספת לצורכי הצבא האדום. בהתאם לכך שמו של המפעל שונה ל"מפעל קירובסקי בצ'ליאבינסק של המשרד לבניית טנקים", זה היה שם המפעל עד לשנת 1958.

לאחר סיום הקרבות המפעל חזר לייצור טרקטורים וציוד מכני הנדסי.

במהלך שנות ה-60 המפעל החל בייצור טרקטורים מדגם T-100. טרקטורים מסדרה זו נהפכו למותג ידוע של המפעל ובמהלך התקופה נבנו מעל 400 אלף טרקטורים מסדרה זו (בסך הכול היו 22 דגמים). בסוף שנות ה-60 נעשה שדרוג משמעותי של המפעל והוא התארגן לתחילת ייצור של סדרת טרקטורים חדשה - T-130. בשנת 1983 נבנה טרקטור מיוחד בעל הספק של 820 כוח סוס, הוא היה מיועד לביצוע עבודות בתנאים מיוחדים. בשנת 1984 מספר הטרקטורים שנבנו במפעל הגיע למיליון. בשנת 1986 המפעל הגיע לשיא הייצור השנתי - 31,500 טרקטורים בשנה.

לאחר התפרקות ברית המועצות היקף הייצור במפעל ירד. בשנת 1992 המפעל הופרט ובשנת 1998 המפעל הכריז על פשיטת רגל. עם הזמן הנהלת המפעל התארגנה והצליחה לחדש את הפעלתו ואף הרחיבה את הייצור, אך היא לא הגיעה לרמה של שנות ה-80.

בשנת 2011 המפעל שולב בתשלובת אורלוואגונזאבוד ומהווה עתה את הזרוע האזרחי לייצור טרקטורים וציוד מכני הנדסי של התשלובת.

==דגמי טרקטורים==
* S-60

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:תעשיית נשק בברית המועצות
קטגוריה:חברות רוסיות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:צ'ליאבינסק
קאפ דה קרוס

קאפ דה קרוס (בקטלונית: kab də ˈkɾɛws) הוא חצי אי בצפון-מזרח ספרד, בתחומי קטלוניה וכ-25 ק"מ דרומית לגבול עם צרפת. העיר הקרובה לחצי האי היא פיגרס, עיר הולדתו של הצייר סלבדור דאלי. חלקו הגדול של קאפ דה קרוס הוכרז ב-1984 כפארק לאומי, ומאז מקדמות הרשויות חלקים שונים של הפארק באמצעות שיקום נופי ופיתוח תיירותי ייחודי.

שטח חצי האי הוא כ-190 קילומטרים רבועים והאקלים מתאפיין באוויר יבש המלווה ברוחות חזקות. האזור מוקף ברצועת מצוקי סלעים עליהם מתנגשים גלי הים התיכון. חופים אלו הונצחו במספר יצירות של דאלי ובהן יצירתו מ-1931 "התמדתו של הזיכרון". בצפון האזור גובל חצי האי בהרי הפירנאים. קדאקס היא העיירה המפורסמת ביותר באזור, ובה קבעו את מושבם סופרים וציירים רבים ובהם סלבדור דאלי שהתגורר כאן עד לפטירת אשתו. כיום משמש ביתו כמרכז מבקרים תיירותי. באזור קיים גם מנזר סנט פרה דה רודס (Sant Pere de Rodes) מהמאה ה-11.

ב-2010 בוצע אחד הפרויקטים השאפתניים בתחום שיקום נופי, כשרשויות ספרד הרסו כפר נופש של חברת קלאב מד והפכו אותם חזרה לרצועת טבע ייחודית.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20130523063328/http://www.roses.cat/en/turisme/natura/capcreus.aspx קאפ דה קרוס] באתר הממשלתי
*
*מיכאל יעקובסון: [http://www.xnet.co.il/architecture/articles/0,14710,L-3101193,00.html בדרך הטבע: כפר הנופש נהרס כדי להחזיר את הנוף הפראי לקדמותו], 28.5.13, Xnet

קטגוריה:קטלוניה: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: חצאי איים
ראט פאק

הראט פאק (באנגלית: Rat Pack; "חבורת העכברושים") הייתה קבוצת שחקנים שבתחילה היה האמפרי בוגארט הדמות המרכזית בה. באמצע שנות ה-60, לאחר מותו של בוגארט, התייחס השם לקבוצת שחקנים אחרת, שקראה לעצמה "הפסגה" או "הכנופיה", שכללה את פרנק סינטרה, דין מרטין, סמי דייוויס ג'וניור, פיטר לופורד וג'ואי בישופ, שהופיעו יחד בהרכבים שונים על הבמות ובהרכב מלא בסרטים "האחד עשר של דני אושן" ו"שלושה סרג'נטים". סינטרה, מרטין ודייוויס נחשבו למנהיגי הקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
פליפה קיטדאי

פליפה איג'י קיטדאי (בפורטוגזית: Felipe Eidji Kitadai; נולד ב-28 ביולי 1989), הוא ג'ודוקא יהודי-ברזילאי. הוא בעל מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012).

==ביוגרפיה==
קיטדאי נולד בסאו פאולו. הוריו ממוצא יפני.

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה שבמקסיקו בשנת 2011 זכה קיטדאי במדליית זהב בתחרות הג'ודו במשקל עד 60 ק"ג. במשחקים הפאן-אמריקאיים ב-2015 זכה במדליית כסף. 

בין השנים 2011 ל-2016 זכה שש פעמים באליפות הפאן-אמריקאית בג'ודו בתחרות למשקל 60 ק"ג.

===מדליית ארד אולימפית===
ב-28 ביולי, חגג קיטדאי את יום הולדתו ה-23 באולימפיאדת לונדון (2012) בזכייה במדליית ארד בתחרות הג'ודו עד משקל של 60 ק"ג. יומיים לאחר מכן, המדליה החליקה מידיו ונשברה לו בזמן שהוא התקלח ולאחר מכן היא הוחלפה.

==פרסים==
*תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
:גראנד סלאם טוקיו 2012: מדליית ארד
:טורניר המאסטרס 2013: מדליית ארד
:גראנד סלאם מוסקבה 2013: מדליית כסף
:גראנד סלאם טיומן 2014: מדליית כסף
:גראנד סלאם אבו דאבי 2017: מדליית כסף
:גראנד סלאם באקו 2019: מדליית זהב

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ג'ודוקא ברזילאים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים ברזילאים
קטגוריה:ג'ודוקא יהודים
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:ג'ודוקא באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1989
אנסמבל אנטרקונטמפורן

אנסמבל אַנְטֵרְקוֹנְטַמְפּוֹרַן (בצרפתית: Ensemble InterContemporain (EIC) היא תזמורת קאמרית צרפתית, השוכנת בעיר המוזיקה והמכון למחקר ולתיאום אקוסטי מוזיקלי (אירקאם) ומתמחה במוזיקה מודרנית. לתזמורת רשימה גדולה יחסית של נגנים במשכורת קבועה, 31 בשנת 2012, שכולם נחשבים ל"סולנים", בהם שלושה פסנתרנים במשרה מלאה ושלושה נגני כלי הקשה. קבוצות קטנות יותר, ללא מנצח, מחברי האנסמבל מופיעים בשם "סולני האנסמבל אנטרקונטמפורן". זכות מיוחדת שהאנסמבל נהנה ממנה הודות לקשריו עם אירקאם היא הזמנה שנתית פתוחה לפרטיטורות ממלחינים בכל גיל או לאום.

המלחין והמנצח הצרפתי פייר בולז ייסד את האנסמבל בשנת 1976, יחד עם שר התרבות הצרפתי מישל גי וניקולאס סנואומן, ממייסדי הסינפונייטה של לונדון. חזונם של השלושה היה קבוצת סולנים שיוכלו לנגן ספרות תזמורתית או ספרות לכל הרכב כלי שהוא. הרעיון היה, שהאנסמבל יהיה גמיש יותר מתזמורת סימפונית מסורתית ויאפשר למלחינים לכתוב לקבוצת כלים לפי בחירתם האישית. יצירות רבות, שהיו נכתבות אולי לתזמורת, נכתבות עכשיו מתוך מחשבה על ההרכב הכלי הזה. לדוגמה, "התפרקויות" (Désintégrations) של טריסטאן מיראי (Murail), "שני רגשות: מוזיקה עם לאונרדו" (Zwei Gefühle: Musik mit Leonardo) של הלמוט לכנמאן ו"רספונסוריות" (Répons) של פייר בולז, כולן יצירות שמתקיימות בתחום שבין מוזיקה תזמורתית לקאמרית.

האנסמבל מצטיין בעיקר בביצועי מוזיקה מאת מלחינים מן המסורת המודרנית האירופית. רפרטואר הליבה שלהם מקיף יצירות "קלאסיות" מן המאה ה-20 כגון אלה של מלחיני האסכולה הווינאית השנייה, קרלהיינץ שטוקהאוזן, פייר בולז וג'רג' ליגטי, אבל הוא משתף פעולה גם עם מוזיקאים מתחומים אחרים, כגון פרנק זאפה. האנסמבל מתמחה גם במוזיקה ספקטרלית ומרבה לבצע יצירות משל ז'ראר גריזה, טריסטאן מוריי, היג דופור ואחרים. יש גם דגש חזק על הזמנת יצירות חדשות; חלק גדול מכל עונה מוקדש לבכורות עולמיות.

אנסמבל אנטרקונטמפורן נועד תחילה להיות אנסמבל הבית של אירקאם, אבל הצורך במרחב גדול יותר להופעות דחף למעבר ל"עיר המוזיקה", אולם קונצרטים ברובע התשעה-עשר של פריז. עם זאת, האנסמבל ממשיך להופיע ולהקליט באירקאם. לאנסמבל יש גם לוח סיורים נרחב, שווה-ערך לזה של תזמורת סימפונית.

בולז נושא בתואר נשיא האנסמבל אנטרקונטמפורן. ב-1979 מינה בולז את פטר אטווש למנצח הראשון בתואר של מנהל מוזיקלי של האנסמבל. אחריו כיהנו בתפקיד דייוויד רוברטסון, ג'ונתן נוט, סוזנה מלקי ומתיאס פינצ'ר. כיום משמש בתפקיד המנהל המוזיקלי פייר בלוז. קנט נאגנו היה מנצח אורח ראשי בשנים 1986 - 1989 וג'ונתן נוט כיהן גם כמנצח אורח ראשי של האנסמבל מ-2003 עד 2005.

האנסמבל הקליט לחברות רבות, בהן דויטשה גרמופון (מוזיקה מאת ליגטי, שנברג, בולז, קאירוס, אלברטו פוסאדאס, מתיאס פינצ'ר, לוקא פרנצ'סקוני, פיליפ מנורי ומייקל ג'ארל). הקלטות האנסמבל קיבלו פרסים רבים, בהם "גרמופון" ו"קולן הזהב" (דיאפזון ד'אור).

== מנהלים מוזיקליים ==

* פייר בולז (1976 - 1978) 
* מישל טבצ'ניק (1978 - 1979)
* פטר אטווש (1979 - 1991)
* דייוויד רוברטסון (1992 - 2000)
* ג'ונתן נוט (2000 - 2003)
* סוזנה מלקי (2006 - 2013)
* מתיאס פינצ'ר (2013 - 2023)
* פייר בלוז (2023 - ממשיך)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תזמורות צרפתיות
קטגוריה:תזמורות קאמריות
קטגוריה:פריז: תרבות
נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת אנגליה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של אנגליה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות, ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית.

==אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21==
* 1978-1980 – חצי גמר
* 1982–1984 – זכייה
* 1986–1988 – חצי גמר
* 1990–1998 – לא העפילה
* 2000–2002 – שלב הבתים
* 2004–2006 – לא העפילה
* 2007 – חצי גמר
* 2009 – מקום שני
* 2011 – שלב הבתים
* 2013 – שלב הבתים
* 2015 – שלב הבתים
* 2017 – חצי גמר

=== 2023 - ===

==סגל הנבחרת==

סגל הנבחרת לקראת אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013 שהתקיימה בישראל
{| class="wikitable"
|-
!#
!שם
!תאריך לידה
!קבוצה
!הופעות (שערים)
|-
!colspan=5|שוערים
|-
| 1 || ג'ק בוטלנד || 10 במרץ 1993 || סטוק סיטי || 12 (0)
|-
| 13 ||ג'אסון סטיל || 18 באוגוסט 1990 || מידלסברו || 6 (0)
|-
| 23 || דיסלאן רוד || 16 בינואר 1991 || נוריץ' סיטי || 1 (0)
|-
!colspan=5|הגנה
|-
| 6 || קרייג דוסון || 6 ביוני 1990 || וסט ברומיץ' אלביון || 13 (5)
|-
| 3 || אדם סמית' || 29 באפריל 1991 || טוטנהאם הוטספר || 10 (0)
|-
| 4 || סטיב קאולקר || 29 בדצמבר 1991 || טוטנהאם הוטספר || 8 (2)
|-
| 2 || נתנאל קליינה || 5 באפריל 1991 || סאות'המפטון || 6 (0)
|-
| 7 || טום ליס || 18 בנובמבר 1990 || לידס יונייטד || 5 (0)
|-
| 5 || אנדרה ויסדום || 9 במאי 1993 || ליברפול || 8 (0)
|-
| 9 || ג'ק רובינסון || 1 בספטמבר 1993 || ליברפול || 6 (1)
|-
!colspan=5|קישור
|-
| 8 || ג'ורדן הנדרסון || 17 ביוני 1990 || ליברפול || 24 (4)
|-
| 11 || דני רוז || 2 ביולי 1990 || טוטנהאם הוטספר || 27 (3)
|-
| 17 || הנרי לאסבורי || 12 באוקטובר 1990 || נוטינגהאם פורסט || 16 (5)
|-
| 14 || ג'וש מקאיירן || 1 במרץ 1993 || צ'לסי || 11 (1)
|-
| 10 || ג'אסון לבה || 2 בספטמבר 1991 || בלקברן רוברס || 9 (0)
|-
| 18 || ג'ונג'ו שלבי || 27 בפברואר 1992 || ליברפול || 13 (4)
|-
| 16 || טום אינסה || 30 בינואר 1991 || בלקפול || 6 (2)
|-
| 12 || נתנאל שאלובה || 12 בדצמבר 1994 || ווטפורד || 4 (0)
|-
| 19 || נתן אדמונד || 6 במרץ 1994 || ברמינגהאם סיטי || 0 (0)
|-
!colspan=5|התקפה
|-
| 20 || נתן דלפונסו || 2 בפברואר 1991 || אסטון וילה || 16 (4)
|-
| 22 || קונור ויקהאם || 31 במרץ 1993 || סנדרלנד || 17 (6)
|-
| 21 || מרווין סורדל || 17 בפברואר 1991 || בולטון וונדררס || 12 (3)
|-
| 15 || ווילפרד זאהה || 11 באוקטובר 1992 || קריסטל פאלאס || 9 (1)
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אנגליה: כדורגל
אנגליה
וינסנט לבאן

וינסנט פביאן לבאן בונר (בצרפתית: Vincent Fabien Laban Bounayre; נולד ב-9 בספטמבר 1984 בפאו שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-קפריסאי, המשחק בעמדת הקשר באתניקוס אחנס. בשנת 2012 קיבל אזרחות קפריסאית שמאפשרת לו לשחק בנבחרת קפריסין.

לבאן גדל במחלקת הנוער של נאנט ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון בין השנים 2001–2005. לאחר מכן עבר לדיגאניס מורפו מליגת העל הקפריסאית, ובעונת ירד עם הקבוצה לליגת המשנה. בקיץ 2007 עבר לאנורתוסיס פמגוסטה. בעונתו הראשונה זכה עם המועדון בדאבל, ובעונת היה שותף להעפלה ההיסטורית של המועדון לשלב הבתים של ליגת האלופות.

ב-13 ביוני 2013 חתם לבאן לשנתיים באסטרה ג'יורג'יו מליגת העל הרומנית. ביולי 2015 חזר לקפריסין, הפעם לא.א.ק. לרנקה.

בשנת 2012 התאזרח לבאן בקפריסין וערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הלאומית של קפריסין.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20130414092701/http://www.anorthosis.com/players/2/10 עמוד השחקן] באתר הרשמי של אנורתוסיס פמגוסטה

קטגוריה:כדורגלנים קפריסאים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל קפריסאים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני אנורתוסיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלני אסטרה ג'יורג'יו
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. לרנקה
קטגוריה:כדורגלני אתניקוס אחנס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קפריסין
קטגוריה:קפריסאים שנולדו ב-1984
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1984
אן ברון

Ane Brun, Hamburg 2008.
אן ברון (באנגלית: Ane Brun; נולדה בשם Ane Brunvoll ב-10 במרץ 1976) היא יוצרת ומלחינה נורווגית. עד כה הקליטה שבעה אלבומי סטודיו ושתי הופעות חיות ברחבי אירופה.

==ביוגרפיה==
ב-1995 עזבה אן את נורווגיה ללימודי משפטים בספרד, אך עברה במהלכם ללימודי מוזיקה ומשם עזבה לאוסלו. ב-2001 עברה לשוודיה, סטוקהולם ושם החלה להקליט מוזיקה באולפן אישי. אלבומה הראשון Spending Time with Morgan יצא ב-2002. זמן קצר לאחר צאתו, החלה אן להופיע ברחבי אירופה במשך כשנתיים. אלבומה התפרסם בגרסה מצומצמת ב11 מדינות אירופאיות. אלבומה השני A Temporary Dive התקבל בהצלחה ברחבי העולם. בסמוך לצאתו יצאה אן לסיבוב הופעות עולמי. הופעותיה משולבות נגני תזמורת וכלי מיתר ואף הלחינה וביצעה בלונדון, גרסה משל עצמה לDido's Lament מתוך דידו ואניאס. נושא אלבומה השלישי, Changing of the Seasons נוגע בשינוי האקלים וכך גם נושא מסע ההופעות הנלווה לאלבום אותו הקליטה באולם הקונצרטים השוודי בסטוקהולם. במסגרת הקונצרט הופיעו גם יוצאי להקת אבבא. את אחד משירי האלבום [Gillian] כתבה והקדישה לגיליאן ולץ'.

==דיסקוגרפיה==
* Spending Time with Morgan 2003
* A Temporary Dive 2005
* Duets 2005
* Live in Scandinavia 2007
* Changing of the Seasons 2008
* Sketches 2008
* Live at Stockholm Concert Hall 2009
* It All Starts with One 2011
* 2015 When I'm Free
* 2017 Leave Me Breathless
*2020 After The Great Storm
*2020 How Beauty Holds The Hand of Sorrow

==סינגלס==
* Are They Saying Goodbye 2003
* Humming One of Your Songs 2003
* I Shot My Heart 2004
* Song No. 6 2005
* Lift Me - Madrugada feat. Ane Brun 2005
* Rubber & Soul feat. Teitur Lassen 2006
* Balloon Ranger 2006
* Headphone Silence - Henrik Schwarz/DF Remix 2008
* Big in Japan 2008
* True Colors 2008
* To Let Myself Go - Malkyl Remix 2009
* Do You Remember 2011

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות נורווגיות
קטגוריה:מלחינים נורווגים
קטגוריה:נורווגיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1976
סלים בן עאשור

סלים בן עאשור (בערבית: سليم بن عاشور; בצרפתית: Selim Benachour; נולד ב-8 בספטמבר 1981 בפריז, צרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי-תוניסאי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן קבוצת פורסטה סוצ'אבה מהליגה הרומנית השלישית.

==קריירת מועדונים==
בן עאשור התחיל את הקריירה שלו בפריז סן-ז'רמן. בשנת 2001 עלה לבוגרים ונשאר במועדון עד לשנת 2005 במהלכם הושאל פעמיים בשנת 2002 למרטיג ובשנת 2003 לטרויה.

בשנת 2005 הוא עזב את פריז ועבר לויטוריה דה גימארייש הפורטוגלית, שנה לאחר מכן חתם ברובין קאזאן, ובשנת 2008 עזב את אירופה לאל-קאדסייה מכווית.

בקיץ 2009 חתם במאלגה לשנתיים. לאחר שנה איחר המועדון לרשום אותו בהתאחדות ומשום כך נאלץ לעזוב את המועדון. ב-21 בינואר 2011, הוא חזר לפורטוגל וחתם במאריטימו.

ב-16 ביוני 2012, בן עאשור חתם על חוזה לשנתיים עם המועדון הקפריסאי אפואל ניקוסיה. ב-23 באוגוסט 2012, הוא כבש את השער הראשון שלו באפואל נגד נפטצ'י באקו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית במשחק שהסתיים בתיקו 1-1. בהמשך זכה עם המועדון בשתי האליפויות, בסוף עונת עזב את הקבוצה. ב-28 ביולי 2015 חתם במומביי סיטי ההודית.

==קרייה בינלאומית==
בשנת 2002 זומן בן עאשור לסגל נבחרת תוניסיה לקראת גביע אפריקה לאומות 2002 מאחר שלבן עאשור שורשים תוניסאים. בן עאשור היה עם הנבחרת גם במונדיאל 2002, גביע אפריקה לאומות 2004 בו זכתה תוניסיה, גביע הקונפדרציות 2005 ומונדיאל 2006. בשנת 2010 פרש מהנבחרת אחרי שצבר 44 הופעות וכבש 2 שערים.

==תארים==
===קבוצתיים===
*אליפות קפריסין: , 
* הגביע הקפריסאי: 2014
* הסופר קאפ הקפריסאי: 2013

===בינלאומיים===
*גביע אפריקה לאומות:2004

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים תוניסאים
קטגוריה:קשרי כדורגל תוניסאים
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני טרואה
קטגוריה:כדורגלני ויטוריה דה גימארייש
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני מאריטימו
קטגוריה:כדורגלני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני מומבאי סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת תוניסיה
קטגוריה:צרפתים ממוצא תוניסאי
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:מאמני כדורגל צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1981
קטגוריה:תוניסאים שנולדו ב-1981
אשכולות חשיבה

אשכולות חשיבה היא חברה שנוסדה בשנת 1994 על ידי דן גנדלמן. פעילותה מרוכזת סביב "שיטת אשכולות", שיטה ייחודית לאימון ופיתוח מיומנויות חשיבה וכישורי חיים באמצעות משחקי חשיבה. 

הבסיס הרעיוני של השיטה מבוסס על התפיסה, שמשחקי חשיבה מהווים כלי חווייתי רב עצמה. הם תורמים לשיפור המיומנויות הקוגניטיביות, להעמקת המודעות לתהליכי החשיבה ולהתמודדות טובה יותר עם עולם הרגש ועם סיטואציות חברתיות. חוויית המשחק מעוררת מוטיבציה ומהווה בסיס לתהליך לימודי. 

הניסיון המצטבר מראה ששיטת אשכולות משפרת את מיומנויות החשיבה ואת כישורי החיים של התלמידים .

החברה נחשבת לגדולה בתחום העשרה בבתי הספר בישראל ופועלת במאות מוסדות חינוכיים . 

שיתוף הפעולה המרכזי של אשכולות חשיבה הוא במסגרת תוכנית קרב למעורבות בחינוך, המפעילה תחת מסגרת משרד החינוך תוכניות העשרה מגוונות במערכת החינוך הישראלית למען צמצום פערים חברתיים.

כיום, שיטת אשכולות מיושמת גם ברחבי העולם תחת השם Mind Lab.

== אולימפיאדת החשיבה ==
במסגרת התוכנית, כיתות ה'-ו' מתחרות באולימפיאדת החשיבה - תחרות משחקים בין תלמידים. התלמידים יכולים לבחור באיזה משחק לשחק מבין ארבע אפשרויות. אבלון, אוקטי, דמקה או קורידור. התחרות היא רב-שלבית, ועל התלמידים לנסות לעבור כמה שיותר שלבים. בשלב הראשון, התחרות היא אישית - תחילה בכיתה ואחר כך בבית הספר כולו. בשלב הבא מתחרים ארבעת המנצחים הבית ספריים ומייצגים את בית הספר כולו כנבחרת בתחרות אזורית. הנבחרת שמנצחת את התחרות האזורית עולה לשלב הגמר - התחרות הארצית. התחרות מתקיימת על שמו של [https://www.izkor.gov.il/%D7%A2%D7%95%D7%96%20%D7%9E%D7%A0%D7%93%D7%9C%D7%95%D7%91%D7%99%D7%A5/en_f78421f1302ab489edd699f6c25d9567 עוז מנדלוביץ'] ז"ל, אשר נפל במבצע צוק איתן ובילדותו השתתף בתחרות.

== פיתוח משחקי מחשב ==
במהלך שנות ה-2000 המוקדמות החברה פיתחה מספר משחקי מחשב אשר מקנים את עקרונות החשיבה, וכיום הם ניתנים להורדה ללא תשלום מאתר החברה <ref></ref> 

* עומר והבלשים בגן החיות
* עומר והבלשים שעת השיא
* ניצחון קבוצתי
* בשבילי החשיבה
* אומנות המשחק
* אולימפיאדת החשיבה 1
* אולימפיאדת החשיבה 2
* אולימפיאדת החשיבה 3

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות משחקי וידאו ישראליות
המודל החברתי (מוגבלות)

המודל החברתי הוא מודל בתחום לימודי מוגבלות שהחל להתפתח בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר המודל עצמו פותח ב-1983. המודל פותח בתגובה למודל הרפואי שהיה נהוג באותה תקופה. התומכים "במודל החברתי" רואים בחברה את הגורם העיקרי למוגבלותם של אנשים ומבקשים להביא לשינוי פוליטי, תפיסתי וחברתי בהתייחסות כלפי אנשים עם מוגבלויות. נקודת ההנחה היא שבעוד שלקות פיזית, חושית, אינטלקטואלית או פסיכולוגית, יכולה לגרום לפרט מגבלות תפקודיות, אין זה חייב לגרור אחריו מצב של נכות. מצב של נכות ייגרם כאשר הסביבה כושלת בהתאמתה לצרכים של אותם אנשים.

==ההיסטוריה של המודל==
המודל החברתי כמונח, הוטבע לראשונה בשנת 1983 על ידי מייק אוליבר בבריטניה. המודל פותח כחלופה למודל הרפואי ועוצב על ידי קבוצת נכים פעילה חברתית, אשר בחרה להגדיר את ההסדרים החברתיים ולא את המצב הרפואי כמקור למוגבלויותיו של האדם. קבוצה זו פעלה נגד תהליכים של יכולתנות ושמה לה למטרה להביא לשינוי פוליטי, תפיסתי וחברתי בהתייחסות כלפי אנשים עם מוגבלויות.

==הנחות היסוד של המודל==
המודל החברתי מתבסס על הטמעת ההבדל בין המושג "נכות" לבין המושג "מוגבלות", ולפיו המוגבלות אינה מתבטאת בתסמינים פיזיים ובמצב של חולי אלא בחסמים חברתיים וסביבתיים כגון חינוך, זכויות ושירותים, תחבורה, עיצוב סביבתי ועוד. לא המצב הפיזי או הנפשי אלא החברה ביחסה כלפי המצב הנתון היא זו אשר הופכת את האדם למוגבל<ref name=":0"></ref>.

על פי המודל החברתי הניסיון "לתַקֵן" את היחיד ולהתאימו לתֶקֶן כלשהו, מהווה אפליה, מעודד דעות קדומות ועלול לגרום לבידוד ולהסתגרות של הנכה. מטרתו של המודל החברתי היא לאפשר לכל גבר ואשה, גם כאשר הם בעלי מגבלות פיזיות, שכליות או רגשיות להיות פעילים, ראויים לכבוד ובעלי חופש בחירה בנוגע לחייהם.

==יתרונות המודל==
ראייתו הרחבה של המודל לא מתייחסת רק לנכות עצמה או לאדם עם הנכות אלא לחברה כולה. מודל זה מסיר את האחריות למגבלה מהאדם עצמו ודורש מהחברה לתת מענה. עם זאת, בעלי לקויות אינם פסיביים והם לוקחים חלק בשינוי ובעיצוב המדיניות. יש בכך כדי לתרום לשיפור משמעותי בביטחונם העצמי, וליצירת זהות חדשה, משותפת וגאה.

==ביקורת על המודל החברתי==
תאורטיקנים רבים מתחום לימודי המוגבלות ביקרו את המודל החברתי למוגבלות והתייחסו להיבטים הבאים<ref name=":0" />:
* יש הטוענים כי הבנה מספקת של נכות מצריכה הכרה בפגמים כבסיס אובייקטיבי למיון, כדי להבחין בין אפליה על בסיס נכות לסוגים אחרים של אפליה.
* יש הטוענים כי המודל החברתי מקטין מאוד או אף מבטל לחלוטין את הצורך להכיר בנכות כחסרון או מגבלה.
* התנגדות נוספת מתייחסת גם למודל הרפואי ומתבטאת בהנחה שלא קיימת דיכוטומיה בין פגם ביולוגי למגבלה חברתית. למשל: הומוסקסואליות נחשבה בעבר לפגם וכיום - אינה נחשבת ככזאת.

==לקריאה נוספת==
* גלעד, ד. ברק, ד. (2012). שיקום בעידן תמורות בשיח בין אנשים עם מוגבלות לבין החברה. בתוך: חובב, מ. לבנטל, א. קטן, י. (עורכים), עבודה סוציאלית בישראל (עמ' 593–624). תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד.
* לימודי מוגבלות: מקראה, עורכות: טל כוכבי ואחרות, מכון ון ליר/הקיבוץ המאוחד, 2016.
* במעגלי חינוך- מחקר עיון ויצירה. כתב עת אלקטרוני. הוצאת המכללה האקדמית ע"ש דוד ילין, ירושלים. גיליון 1, ינואר 2011.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עבודה סוציאלית
קטגוריה:רפואה
קטגוריה:נכות
קטגוריה:בריאות
היפנוט נחשים

מהפנט נחשים ב[[הודו]]
מהפנטי נחשים ב[[מרוקו, סוף המאה ה-19]]
היפנוט נחשים או אילוף נחשים היא פעולה בה אדם מעמיד פנים כמהפנט או מאלף נחש, באמצעות נגינה בחליל, לרוב חליל פונגי . במופע מסוג זה נפוצות גם הופעות רחוב נוספות עם הנחשים, כגון להטוטנות ומגוון פעולות הנתפסות מסוכנות יחסית, בשל ארסיותם הקטלנית של הנחשים המשמשים במופע.

מופעי היפנוט נחשים נפוצים בעיקר ברחובות ובפסטיבלים בהודו, ובמדינות אסיה נוספות כמו פקיסטן, בנגלדש, סרי לנקה, תאילנד ומלזיה. לעיתים קיימים מופעים גם במדינות צפון אפריקאיות כגון מצרים, מרוקו ותוניסיה. עם זאת, המופעים פוחתים בשנים האחרונות ברחובות, בין השאר בשל איסור של ממשלת הודו, מאז 1972, על אחזקת נחשים פרטית. לצד זאת החלו מהפנטי נחשים בהודו להתאגד כדי להגן על מקור פרנסתם.

מהפנטי הנחשים מציגים נחשים כאשר הסוג הנפוץ ביותר הם הקוברות. הנחשים נראים לקהל כ"מאולפים" או מהופנטים. הקוברה הוא נחש חירש לחלוטין לצלילי חליל הפונגי המתנגנים (הוא חסר אוזן חיצונית), או לכל היותר מסוגל לחוש בוויברציות צלילי החליל בלבד. הקוברה אינה מכישה את החלילן בשל תנועת החליל. נחש הקוברה מגיב לתנועה, והתנועה הבלתי פוסקת של החליל לצדדים גורמת לנחש לעקוב אחריו באופן בלתי פוסק, התנהגות שנראית לצופה מהצד כמעין ריקוד של הקוברה. למעשה הקוברה עומד על המשמר כפעילות הגנתית וימתין בעקשנות לנסיגת האיום. 

ככל חיות הבר גם נחש הקוברה אינו צפוי לחלוטין, ולכן במקרים רבים מהפנטי נחשים חולבים מראש את ארסו של הנחש או עוקרים את שיני הארס שלו. מהפנטי נחשים מסוימים נוקטים באמצעי זהירות נוספים, למשל הם יושבים במרחק בטוח מטווח ההכשה של הנחש, השוכב לרוב בתוך סל, ויש המשלהבים את הקהל בקרבה מעוררת אימה. יש הנוגעים בחלק העליון של ראש הקוברה הזקור ונכון להכיש, כאשר הם מנצלים את עקרון תגובת הקוברה לתנועה, והקרבה לראש הנחש נעשית באטיות שאינה מובחנת על ידי הנחש.

==ראו גם==
*אחיזת נחשים - טקס דתי שהתפתח בארצות הברית
==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.thefridaytimes.com/beta3/tft/article.php?issue=20121221&page=16 Snakes and charmers], The Friday Times

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרבות רחוב
קטגוריה:הודו: תרבות
קטגוריה:נחשים בתרבות
קטגוריה:היפנוזה
הדמיית שיער

הדמיית שיער (גם: הדמיית זקיקי שיער, מיקרופיגמנטציה/דרמו־פיגמנטציה לקרקפת, איפור קרקפות וגם קעקוע שיער) היא סוג של איפור קבוע בקרקפת. זהו איפור מלאכותי בשכבה העליונה בעור (אפידרמיס), הנראה כשיער קצוץ טבעי ולעיתים מגולח. שיטה זו מיועדת בעיקר לגברים עם חוסרי שיער חלקיים בקרקפת או בזקן ובמקומות שצומח בהם בדרך כלל שיער לכולם. הדלילות בשיער והקרחות אם בראש ואם בשיער הפנים בזקן נראים ומורגשים לכל עין וניתנת האפשרות למתהלכים עם שיער קצוץ להשלים את החוסר על ידי שיטת הדמיית שיער. מכונים ומקומות רבים דורשים להטיב עם לקוחותיהם וחפצים באמת ובתמים לבצע הדמיה טבעית שיוצרת מראה של זקיקי שיער צומחים. בתהליך מחדירים פיגמנט המיוצר מחומר אורגני שדומה מאוד לזיפי שיער קצוץ. ההחדרה מעשית מבלי לפגוע בשורשי השערה. בדר"כ הטיפול ייעשה עם אלחוש או הרדמה.

הדמיית זקיקי השיער מחקה למראית עין את המבנה הקצוץ של השיער.
התוצאה שמתקבלת היא שילוב מושלם בין השיער האמיתי לסיבי הפיגמנט אשר לא ניתן להבחין בהבדלים ביניהם לא במראה ולא במגע. הפיגמנט המוחדר לעור מורכב מחומרים אורגניים, צמחים ומינרלים טבעיים בלבד.

הדמיית שיער אפשר לבצע פעם בכמה שנים, היות שהעור הטבעי מתקלף ותאי האפידרמיס מתחלפים מהר יחסית וחומרי ההדמיה דוהים עם הזמן.

לרוב שיער דליל והתקרחות נובעים מגנטיקה טבעית. במקרים שונים ניתן לפגוש אנשים עם תוצאות הנובעות ממחלות עור שונות כגון: אלופציה, גזזת, וסבוריאה. ניתן לראות גם מקרים של צלקות בראש ובזקן, בגבה ובעורף כתוצאה מניתוחים של השתלות שיער או כחלק מטיפולי כימותרפיה במחלת הסרטן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנות גוף
קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:שיער