OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פאתום

פַאת'וֹם (fathom) או פאדום היא יחידת מידה לאורך השקולה לשישה רגל או ל-183 ס"מ. לרוב משתמשים בה למדידת עומקים במים.
המסורת מספרת שמקורה של מידה זו היא במרחק בין זרועותיהם הפרושות לרווחה של ימאים.

==ראו גם==
* יחידות מידה לאורך

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
קטגוריה:מונחים ימיים
קטגוריה:יחידות מידה המבוססת על גוף אדם
ג'ליל וייט

ג'ליל אחמד וייט (באנגלית: Jaleel Ahmad White; נולד ב-27 בנובמבר 1976 בקליפורניה שבארצות הברית) הוא שחקן אמריקאי, אשר התפרסם בזכות תפקידו כסטיב ארקל בסדרה "אריזה משפחתית", בין השנים 1989–1998. ידוע גם בשל דיבוב סוניק הקיפוד בסדרות הטלוויזיה הראשונות המבוססות על המשחקים.

==ביוגרפיה==
וייט נולד בפסדינה, קליפורניה למייקל וויט, רופא שיניים ולגייל וייט, עקרת בית.

וייט הופיע לראשונה בטלוויזיה בפרסומת לקלוגס לאחר שמורה בבית ספרו שכנע את הוריו המסויגים לקחת את בנם לאודישנים. תפקידו הראשון בטלוויזיה היה בסדרה "Charlie and Company". לאחר מכן הוא הופיע בסדרות: "משפחת ג'פרסון", "Good Morning, Miss Bliss" ו-"Camp Cucamonga" (בו השתתפו גם צ'אד אלן וג'ניפר אניסטון).

בגיל 12, לאחר שהופיע בפרסומת למשחק וידאו, קיבל וייט את דמותו של סטיב ארקל בסדרה "אריזה משפחתית". תחילה, מטרתה של הדמות הייתה כהופעת אורח, אך בעקבות הצלחתה הפך וייט לשחקן הראשי בסדרה. בנוסף, הוא שיחק בסדרה דמויות נוספות של משפחת ארקל, ואף כתב מספר פרקים בהיותו בן 19 בלבד.
במהלך שנות שידור התוכנית, הופיע וייט בתפקידי אורח כ"סטיב ארקל" בסדרות: "צער גידול בנות", "אבא חורג, אמא חורגת" ו"מיגו".
כאשר בוטלה הסדרה ב-1998, סיפר וייט בראיון כי אינו מעוניין לשחק את דמותו של ארקל יותר. בעקבות הצלחת הדמות היה קשה לוייט לקבל תפקידים אחרים כיוון שדבקה בו ה"תווית" של סטיב ארקל.

ב-1999, וייט חזר למרקע בקומדיית המצבים "בוגרים", הסדרה, ששודרה ברשת UPN (בארץ בערוץ 3), עסקה בבחור צעיר שמתמודד לראשונה עם החיים כאדם בוגר. וייט גם כתב והפיק מספר פרקים. הסדרה לא משכה קהל רב ובוטלה לאחר עונה אחת.
<BR> בנוסף באותה שנה דיבב וייט את דמותו של מרטין לותר קינג בסרט האנימציה "Our Friend, Martin". וייט גם דיבב את דמותו של סוניק הקיפוד.

ב-2001, סיים וייט לימודי תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת קליפורניה. לאחר מכן הוא המשיך להופיע בתפקידים קטנים בקולנוע.

ב-2006 שיחק בסרט "שואפים גבוה".

בשנת 2011 שיחק בסרט הילדים "חופשת הקיץ של ג'ודי מודי" בכיכובה של הת'ר גראהם.

בשנת 2019 גילם את אריק בסדרת הטלוויזיה הקומית של נטפליקס "משפחה אחת".

==חיים אישיים==
וייט אב לבת, סאמאיה אשר נולדה בשנת 2009 מחברתו לשעבר בריג'יט הארדי.

במאי 2024 נישא לחברתו מזה כמה שנים, ניקולטה רוהל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
הפילהרמונית של מינכן

הפילהרמונית של מינכן (בגרמנית: Münchner Philharmoniker) היא אחת משלוש תזמורות גדולות במינכן, לצד תזמורת רדיו בוואריה ותזמורת האופרה הממלכתית של בוואריה.

==תולדות התזמורת==

את התזמורת ייסד במינכן בשנת 1893 פראנץ קאים, בנו של יצרן פסנתרים, וקרא לה תזמורת קאים. בשנת 1895 התיישבה התזמורת מושב של קבע בטונהאלה (אולם הקונצרטים) העירוני. תוך זמן קצר החלה למשוך אליה מנצחים ידועי שם: גוסטב מאהלר ניצח על הקבוצה בפעם הראשונה בשנת 1897 והיא ניגנה בניצוחו בביצועי בכורה את הסימפוניות הסימפוניה הרביעית והשמינית שלו. ברונו ולטר ניצח על התזמורת בנגינת השיר על הארץ של מהלר בביצוע בכורה, לאחר מות המלחין. פליקס ויינגרטנר היה מנהלה המוזיקלי משנת 1898 עד 1905 ווילהלם פורטוונגלר הצעיר הטביע את חותמו בניצוח הבכורה שלו על תזמורת מינכן בשנת 1906. תלמידו של ברוקנר, פרדיננד לווה, יצר מסורת של ביצועי ברוקנר, הנמשכת עד עצם היום הזה.

במשך כל שנותיה נוהלה התזמורת (שנודעה משנת 1910 בשם Munich Konzertverein Orchestra) במימון פרטי, אבל בשנות מלחמת העולם הראשונה הצטמצם תקציבה מאוד והנגנים גויסו לשירות צבאי, נסיבות שאילצו את התזמורת להיסגר. אחרי המלחמה לקחה עיריית מינכן את התזמורת תחת חסותה והפעילה אותה מחדש בהנהגתו של המלחין הנס פפיצנר, אשר הוחלף עד מהרה על ידי חלוץ ברוקנר, זיגמונד פון האוזגר. בשנת 1928 ניתן לתזמורת שמה הנוכחי.

אחרי עליית המפלגה הנאצית בשנת 1933, הטביעה התזמורת על הפרטיטורות שלה צלבי קרס ואת המילים "תזמורת התנועה הפאשיסטית". (את צלבי הקרס אפשר עדיין לראות גם כיום). בשנת 1938 לקח לידיו אוסוואלד קאבאסטה, פרו-נאצי, את הגאי התזמורת והעלה את הסטנדרטים המוזיקליים שלה גם לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה.

בעת המלחמה נהרס אולם הקונצרטים והתזמורת, שנותרה חסרת בית, נסגרה שוב לתקופת מה. אחרי המלחמה חזרה לאיתנה בניהולם הסולידי של הנס רוזבאוד ורודולף קמפה. בשנת 1979 לקח את התזמורת לידיו המאסטרו סרג'יו צ'ליבידאקה והעלה אותה לרמה עולמית מן הגבוהות ביותר. המנצח הרומני, שנודע בתובענותו כלפי הנגנים, יצר צליל ייחודי לתזמורת אך סירב להקליט עמה. במשך התקופה הזאת הייתה התזמורת מושא לפרסומת מביכה ולתביעות משפטיות עקב יחסה המפלה כלפי נגנית טרומבון.

אחרי מות צ'ליבידאקה היו המנהלים המוזיקליים ג'יימס לוויין וכריסטיאן תילמן. מאז 1985 שוכנת התזמורת במרכז התרבות גאסטייג. במהלך תולדותיה הופיעה התזמורת הפילהרמונית של מינכן בביצועי בכורה של יצירות מאת גינתר ביאלאס, אנטון ברוקנר, האראלד גנצמר, לואיג'י נונו, גוסטב מאהלר ואחרים.

==מנהלים מוזיקליים==
* הנס וינדרשטיין - 1893 – 1895
* הרמן צומפה - 1895 – 1897
* פרדיננד לווה - 1897 – 1898
* פליקס ויינגרטנר - 1898 – 1905
* גאורג שנפויגט - 1905 – 1908
* אוסיפ גברילוביץ' - 1910 - 1914
* התזמורת נסגרה עקב מלחמת העולם הראשונה
* הנס פפיצנר - 1919 – 1920
* זיגמונד פון האוזגר - 1920 – 1938
* אוסוואלד קאבאסטה - 1938 – 1944
* הנס רוזבאוד - 1945 – 1948
* פריץ ריגר - 1949 – 1966
* רודולף קמפה - 1967 – 1976
* סרג'יו צ'ליבידאקה - 1979 – 1996
* ג'יימס לוין - 1999 – 2004
* כריסטיאן תילמן - 2004 – 2011
* לורין מאזל - 2012 – 2014
* ואלרי גרגייב - 2015 – 2022
* להב שני - מיועד, צפוי לנצח מעונת 2026/27

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

מינכן
קטגוריה:מינכן: תזמורות
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
נבחרת הונג קונג בכדורגל

נבחרת הונג קונג בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של האזור המנהלי המיוחד של הונג קונג. בטורנירים בינלאומיים מופיעה הנבחרת כ"נבחרת הונג קונג, סין".

הנבחרת ייצגה את הונג קונג במשחקים בינלאומיים עוד לפני 1997, כשהונג קונג עוד הייתה מושבה של בריטניה. הנבחרת המשיכה לייצג את תושבי הונג קונג כאשר המושבה הועברה לידי סין והפכה ל"אזור מנהלי מיוחד". נבחרת הונג קונג נפרדת מנבחרת סין כחלק משיטת "מדינה אחת, שתי שיטות" המאפשר למחוז נפרד זה לשמור על מסגרות הספורט הייצוגיות שלו.

== היסטוריה ==
משחקה הראשון של הנבחרת היה בשנת 1949 כנגד נבחרת קוריאה הדרומית. הניצחון הראשון של הנבחרת היה בשנת 1953, נגד נבחרת קוריאה הדרומית, והתוצאה בסיום המשחק הייתה 4:0 לטובת נבחרת הונג קונג. 

הונג קונג העפילה לשלושה טורנירים של גביע אסיה בכדורגל, כולל הטורניר של 1956 שאותו אירחה וסיימה במקום השלישי.

נבחרת הונג קונג מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל. למרות זאת, הונג קונג נתנה את הופעתה המרשימה ביותר במוקדמות מונדיאל 1986. ב-19 במאי 1985, בבייג'ינג שיחקה הונג קונג כנגד נבחרת סין החזקה כאשר נבחרת הונג קונג הייתה צריכה ניצחון כדי לעלות משלב הבתים לשלב ההצלבה ונבחרת סין הייתה זקוקה לתיקו בלבד על מנת לעלות. במשחק ניצחה נבחרת הונג קונג 2:1 ולכן עלתה לשלב ההצלבה ובו הפסידה לנבחרת יפן החזקה. הפסד זה נחקק בזכרונם של אוהדים רבים בסין כההפסד המביש ביותר בתולדות הנבחרת בעוד שחקני הנבחרת של הונג קונג התקבלו בכבוד רב בהונג קונג.

ב-9 בפברואר 2005, לחגיגת 90 שנה לשני המועדונים, התאחדות הכדורגל של הונג קונג והתאחדות הכדורגל של ברזיל אירחה הונג קונג את זוכת גביע העולם ב-2002, נבחרת ברזיל למשחק ידידות. נבחרת ברזיל ניצחה במשחק בתוצאה 7:1.

== כל גביעי העולם ==
* 1930 עד 1970 - לא נרשמה
* 1974 עד 2026 - לא העפילה

== כל גביעי אסיה ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=cc9966
| 1956||מקום שלישי||3||0||2||1||6||| 7
|-
| 1960|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1964||מקום רביעי||3||0||0||3||1||| 5
|-
| 1968||מקום חמישי||4||0||1||3||2||| 11
|-
| 1972|| colspan="7" rowspan="13" |לא העפילה
|-
| 1976
|-
| 1980
|-
| 1984
|-
| 1988
|-
| 1992
|-
| 1996
|-
| 2000
|-
| 2004
|-
| 2007
|-
| 2011
|-
| 2015
|-
| 2019
|-
| 2023||סיבוב ראשון|| 3||0||0||3||1||| 7
|-
| 2027
|
|
|
|
|
|
|
|-
|סה"כ||4/18||13||0||3||10||10||30
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

== כל גביעי פדרציית הכדורגל של מזרח אסיה ==
* 2003 - מקום רביעי
* 2005 עד 2008 - לא העפילה
* 2010 - מקום רביעי
* 2013 עד 2015 - לא העפילה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונג קונג: כדורגל
הונג קונג
אודי אדם

אהוד (אודי) אדם (נולד ב־22 בינואר 1958 בתל אביב) הוא אלוף במילואים בצה"ל ששימש כמפקד פיקוד הצפון במהלך מלחמת לבנון השנייה. כיהן כמנכ"ל משרד הביטחון, יו"ר התעשייה הצבאית וכמנהל הקריה למחקר גרעיני. אביו היה יקותיאל אדם, גם הוא אלוף בצה"ל, שנהרג במהלך מלחמת לבנון הראשונה.

== ביוגרפיה==

אדם התגייס לצה"ל בשנת 1976 ועשה את רוב שירותו כקצין בחיל השריון. בשנת 1988 מונה למפקד גדוד "סערה", בחטיבה 500, לאחר מכן שימש מפקד גדוד "שלח" בעוצבת עקבות הברזל ומפקד גדוד שלח בעוצבת בני אור.
במהלך האינתיפאדה הראשונה שירת כקצין אג"ם בעוצבת הפלדה ולאחר מכן יצא ללימודים בבית הספר למלחמה בפריז.

עם סיום לימודיו ב־1991 מונה למפקד חטיבת מרכבות האש, חטיבת מילואים, ולאחר מכן למפקד בית הספר לשריון (ביסל"ש). בשנת 1993 מונה למפקד "חטיבה 500" – חטיבת שריון סדירה ובשנת 1995 מונה למפקד עוצבת בני אור, חטיבת קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון.

ב־1997 התמנה לראש חטיבת כח אדם במפקדת חילות השדה (שמה הקודם של מפקדת זרוע היבשה). בשנת 1999 מונה למפקד "עוצבת הפלדה", תפקיד בו שירת עד לשנת 2001. בשנת 2001 הועלה לדרגת אלוף ומונה לראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה, ובתפקיד זה בין היתר פיקד על מערך הלוגיסטיקה של תוכנית ההתנתקות.

בשנת 2005 מונה למפקד פיקוד הצפון, ובתפקיד זה עמד בראש פעילות הפיקוד במלחמת לבנון השנייה. ב־8 באוגוסט 2006 שלח הרמטכ"ל, רב־אלוף דן חלוץ, את סגנו, אלוף משה קפלינסקי, לפיקוד הצפון, כמתאם מטעם המטה הכללי, לצדו של האלוף אדם. לדעת פרשנים צבאיים, הזכיר צעד זה את מינויו של חיים בר-לב למפקד החזית הדרומית במהלך מלחמת יום כיפור, מהלך שהביע חוסר אמון בתפקודו של מפקד פיקוד הדרום דאז, שמואל גונן (גורודיש). בעקבות צעד זה, כמו בשל בעיות תקשורת אחרות בין אדם לרמטכ"ל, לאחר סיום המלחמה ב-14 באוגוסט, פרש אדם מתפקידו ומצה"ל ב-13 בספטמבר 2006.

במהלך מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן התנדב לשירות מילואים כנהג מוביל טנקים.

לאחר סיום שירותו הצבאי כיהן אדם בתפקידי ניהול בכירים במערכת הביטחון:
* ב־18 במאי 2008 אישרה ממשלת ישראל את מינויו של אדם לתפקיד מנהל הקריה למחקר גרעיני - נגב. בתפקיד זה כיהן עד יולי 2013.
* ב-10 ביולי 2013, אישרה מועצת המנהלים של התעשייה הצבאית את מינויו של אדם ליו"ר התעשייה הצבאית. המינוי אושר פה אחד.
* במאי 2016 מונה למנכ"ל משרד הביטחון במקומו של דן הראל. בתפקיד זה כיהן אדם עד מאי 2020.

==חיים אישיים==
אדם הוא בוגר הגימנסיה העברית הרצליה, בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה ובסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, ובעל תואר שני בלימודים אסטרטגיים בבית הספר למלחמה בפריז.
מתגורר ביבנה. נשוי ואב לשלושה.

==לקריאה נוספת==
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* .
* .
* .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלי הקריה למחקר גרעיני – נגב
קטגוריה:מפקדי פיקוד הצפון
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:ראשי אט"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 460
קטגוריה:מלחמת לבנון השנייה: אישים
קטגוריה:מפקדי חטיבה 500
קטגוריה:מפקדי עוצבת הפלדה
קטגוריה:מפקדי עוצבת מרכבות האש
אודי
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 401
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מנכ"לי משרד הביטחון
קטגוריה:צהלה: אישים
קטגוריה:יבנה: אישים
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי בית הספר הגבוה למלחמה בפריז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
הרשות הארצית לשירותי דת

הרשות הארצית לשירותי דת פועלת במסגרת המשרד לשירותי דת.

הרשות הוקמה כאגף במשרד ראש הממשלה, לאחר פירוק משרד הדתות ב-31 בדצמבר 2003.

הרשות קיבלה את מרבית הסמכויות שהיו בידי משרד הדתות, ובהן: פיקוח על מועצות דתיות, חברות קדישא, בתי עלמין, כשרות, עירובין ומקוואות. בראש הרשות עומד אביגדור אוחנה. 

לאחר בחירות 2006, הוחלט על מינוי חבר הכנסת יצחק כהן (ש"ס) כשר במשרד ראש הממשלה, הממונה על הרשות הארצית לשירותי דת.

ב-14 בינואר 2008 אישרה הכנסת את הקמתו של המשרד לשירותי דת, בראשותו של השר יצחק כהן, והרשות הארצית לשירותי דת הועברה למשרד זה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אתר [https://web.archive.org/web/20080205164059/http://www.religions.gov.il/ המשרד לשירותי דת]

קטגוריה:ישראל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:המשרד לשירותי דת
Catching Up With Depeche Mode

Catching Up With Depeche Mode ("משלימים פערים עם דפש מוד") הוא אלבום אוסף מאת להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד. האלבום יצא ב-1985 בארצות הברית בלבד.
== הפקה ==
האלבום הוא הגרסה האמריקאית ל-The Singles 81-85, שלא יצא בארצות הברית. האלבום מכיל את כל הסינגלים של הלהקה עד אז, למעט אלו שנכללו באלבום האוסף People Are People (שיצא ב-1984, גם הוא בלעדית לארצות הברית). עם זאת, Love, In Itself מופיע בשני האלבומים.

האלבום אף מכיל גם את שני הביסיידים האחרונים של הלהקה, Flexible ו-Fly On The Windscreen שנכללו בסינגלים של Shake The Disease ו-It's Called A Heart (בהתאמה).

האלבום הגיע למקום 113 במצעד האלבומים האמריקאי.

== רשימת שירים ==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
#Dreaming Of Me (3:44) 
#New Life (3:44) 
#Just Can't Get Enough (3:36) 
#See You (3:53) 
#The Meaning Of Love (3:54) 
#Love, In Itself (3:55) 
#Master And Servant (3:50) 
#Blasphemous Rumours (5:04) 
#Somebody (4:21) 
#Shake The Disease (4:46) 
#Flexible (3:09) 
#It's Called A Heart (3:48) 
#Fly On The Windscreen (5:05) 
|}
</div>

*כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור, למעט שירים 1-3 שנכתבו על ידי וינס קלארק.
*כל השירים מבוצעים על ידי דייב גהאן, למעט Somebody, שמבוצע על ידי מרטין גור.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
STS-117

STS-117 היא משימה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. המשימה שוגרה ב-8 ביוני 2007 בשעה 19:38 לפי שעון מזרח צפון אמריקה ונחתה ב-22 ביוני בשעה 15:49 לפי שעון מזרח צפון אמריקה. במקור תוכנן השיגור למשימה זו ב-15 במרץ 2007, אולם בעקבות ברד שפגע במכלי הדלק החיצוניים ב-26 בפברואר 2007 הוחלט להחזירה למתקן ההרכבה של המעבורות לבחינת הנזקים ולביצוע התיקונים הנדרשים.

מטרת המשימה הייתה להרחיב תחנת החלל הבין לאומית, להחליף חלק מהצוות ולהביא לצוות אספקה חדשה.

== צוות ==
* מפקד המשימה: פרדריק סטרקו
* טייס: לי ארשמבו 
* מומחה למשימה: ג'יימס ריילי (James F. Reilly)
* מומחה למשימה: ג'ון אוליבאס (John D. Olivas)
* מומחה למשימה: פטריק פורסטר 
* מומחה למשימה: סטיבן סוונסון 
* מומחה למשימה: קלייטון אנדרסון - בהמראה בלבד
* מומחה למשימה: סוניטה ויליאמס - בנחיתה
===צוות גיבוי===
 גרגורי שמיטוף (Gregory Chamitoff)

== המשימה ==
האטלנטיס מתחברת אל מכל הדלק ושני טילי ההנעה

המועד המקורי לשיגור היה 16 במרץ 2007. בפברואר התברר שסופה שהייתה במקום פגע במעבורת וצריך לשפץ אותה. בעקבות דחיית שיגור STS-117 היה צריך לדחות גם שיגור STS-118 והוא נדחה לאוגוסט.

השיגור תוכנן ל-8 ביוני והוא בוצע בהצלחה. ב-10 ביוני מעבורת התחברה למודול "דסטיני" של תחנת החלל הבין-לאומית. בתחנת החלל שהה צוות משלחת מס' 15 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד פיודור יורצ'יחין. לאחר החיבור החלו פעולות בהרכבת מערכת S3/S4 של תחנת החלל. 

ב-11 ביוני ריילי ואוליבס ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה מעל ל-6 שעות. במהלך פעילות זו הותקנו חלקים של S4. ב-13 ביוני פורסטר וסוואנסון ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה מעל ל-7 שעות. במהלך פעילות זו הותקנו חלקים של פאנל סולארי. להשלמת הפעולות נדרשו עוד 2 פעולות חוץ רכביות שבוצעו ב-15 ביוני ו-17 ביוני. בפעילות חוץ רכבית רביעית גם נבדק ביסודיות מצב מערכת הגנה טרמית של המעבורת. 

בעקבות הרכבת פאנל סולארי חדש החלו פעולות בבדיקות שלו ושילובו במערכות תחנת החלל.

בנקביל לפעולות הרחבת תחנת החלל הועברו לתחנת החלל הבין-לאומית מצרכים שונים.

ב-19 ביוני מעברות החלל נותקה מתחנת החלל כאשר קלייטון אנדרסון שהיה בצוות המראה נותר בתחנת החלל וסוניטה ויליאמס שהייתה חלק של משלחת מס' 15 נכנסה למעברות במטרה לחזור לכדור הארץ.

המעבורת אמורה הייתה לנחות ב-20 ביוני, ואולם בסריקות שבוצעו במגן החום העוטף את המעבורת ביום הראשון לטיסה, התגלה שפינה בגודל כ-10 ס"מ על 15 ס"מ של שמיכת בידוד תרמית התרוממה ממקומה בחיבור עם מספר אריחי קרמיקה באזור התרמיל המאחסן את המנועים הרקטיים המשמשים לכוונון המעבורת בחלל. לפיכך בדיון שהתקיים בנאס"א ב-11 ביוני הוחלט על הוספת הליכת חלל רביעית ושני ימי משימה נוספים.

בשל מזג אוויר גרוע בפלורידה, נחתה המעבורת ב-22 ביוני 2007 במסלול 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה.

== ראו גם ==
*משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission/sts-117/ דף מידע באתר נאס"א]
* [http://www.spaceflightnow.com/shuttle/sts117/ מידע אודות משימת STS-117]
* 
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/sts-117.htm תיאור המשימה]
* [https://www.youtube.com/watch?v=PlVXUnXiTzY סרטון על המשימה]
* [https://spacepresskit.wordpress.com/wp-content/uploads/2012/08/sts-117.pdf דיווח לעיתונות]

== הערות שוליים ==

STS-118
קטגוריה:2007 בארצות הברית
פדניה

הדגל שמציעה הליגה הצפונית לדגל פדניה, שמש האלפים
מפה של [[איטליה בה מסומנת אחת ההגדרות לפדניה. עם אמיליה-רומאניה אך ללא טוסקנה.]]
פדניה (באיטלקית: Padania) הוא שם אלטרנטיבי לצפון איטליה, שקבוצות מסוימות רוצות להכיר בו כמדינה לכאורה. השם נמצא בשימוש משנות ה-90 בעיקר בפי מפלגת הליגה הצפונית.

== טריטוריה ==
עד שנות התשעים נהגו להשתמש בשם "פדניה" במשמעותו הצרה ביותר, כשהוא מתייחס לעמק נהר הפו (לטינית: Padus), אך משמעות זו לא הייתה כמעט בשימוש. משנות התשעים, השם קיבל את משמעותו הרחבה יותר, והוא כולל את כל צפון איטליה.

== משמעות פוליטית ==
כאשר מפלגת הליגה הצפונית, המזוהה עם הימין באיטליה, החליטה לדחוף לפרישת צפון איטליה משאר המדינה, מנהיג המפלגה אומברטו בוסי נתן למחוז את השם פדניה. ל"מדינה" החדשה נבחרו דגל, המנון לאומי, "פרלמנט" במנטובה, ונערכו בחירות. "לה פדניה" (La Padania) הוא גם שם העיתון של הליגה הצפונית.

גבולותיה של פדניה נתונים לוויכוח, אך המושג, לפי הליגה הצפונית, נוגע לכל המחוזות צפונית להרי האפנינים, בנוסף לליגוריה, טוסקנה, אומבריה ומארקה. איש אינו מטיל ספק בכך שאיטליה מחולקת למספר חלקים ייחודיים, אך השאלה האם לקרוא לאחד מהם פדניה ולהעניק לו אוטונומיה או עצמאות נותרה במחלוקת. רוב תומכי הליגה מצפים מפדניה להכיל את אמיליה-רומאניה ואולי גם את טוסקנה. לשני מחוזות אלה היסטוריה ארוכה של תמיכה במפלגות שמאליות. בסיס הבוחרים הגדול של הליגה נמצא בלומברדיה (שבה נולד מנהיג המפלגה, ועל שמה קרויה "הליגה הלומברדית" במאה ה-12, שהייתה איחוד של ערי מדינה בצפון איטליה נגד הקיסרות הרומית הקדושה) ובוונטו. סוציולוגים באוניברסיטת ניוקאסל באנגליה מצאו כי "הגבול" בין פדניה לשאר איטליה חופף לגבול בין עמדות האוכלוסייה ביחס לנושאים אזרחיים שונים.

== מקור השם ==
המושג "פדניה" היה בשימוש באיטליה כהגדרה גאוגרפית לאזור שמצפון להרים האפנינים כשהשם "אפניניה" מתייחס לאזור שמדרום להם. אך המושג היה נדיר כך שאנשים רבים (כולל תושבי צפון איטליה) מעולם לא שמעו עליו והניחו שהליגה הצפונית המציאה אותו. המונח "פדני" (padano – פדנו), שהיה בעבר תואר חסר מטען פוליטי המתאר דברים הקשורים לנהר הפו, מתייחס כיום בעיקר לאנשים או נושאים הקרובים לליגה הצפונית.

== שפות ==
השפה העיקרית באזור היא איטלקית. צרפתית, פרובנסלית, אוקסיטנית, גרמנית, פריולנית, רומנש וסלובנית מדוברות קרוב לגבולות איטליה ומוכרות בצורה רשמית כשפות מיעוטים.

השפות המקומיות המגוונות, שמוגדרות לרוב כניבים על ידי דובריהן, לא נמצאות בשימוש רחב חוץ מבקהילות קטנות ובמשפחות. למרות זאת הן נחשבות כשפות מיעוט מחוזיות על ידי אונסק"ו.

== המנון לאומי ==
פדניה איננה מדינה עצמאית, אך הליגה הצפונית בחרה ב"מקהלת העבדים העבריים" מהאופרה "נבוקו" של ורדי להמנון המדינה, אף שמדובר בשיר למען איחוד איטליה, נושא שהליגה מתנגדת לו.

== תמיכה בעצמאות ==
נכון לשנת 2005, הליגה הצפונית שלטה ב-5 מתוך 100 מחוזות איטליה. בבחירות המחוזיות שנערכו ב-2005 הם קיבלו רק 10% מהקולות בצפון איטליה (15.8% בלומברדיה, 14.7% בונטו, 8.5% בפיימונטה, 4.8% באמיליה-רומאניה, 4.7% בליגוריה, 1.3% בטוסקנה ו-0.9% במארקה). כך שנראה שאם יהיה משאל עם לגבי עצמאות פדניה, איטליה תישאר מאוחדת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
קטגוריה:איטליה: פוליטיקה
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
Come as You Are

Come as You Are (בוא כמו שאתה) הוא שיר של להקת הגראנג' האמריקאית נירוונה, והוא הסינגל השני שלהם מתוך האלבום Nevermind. הסינגל הוא השני המצליח ביותר מבחינה מסחרית שיצא מהאלבום, מלבד ההצלחה הגדולה של הסינגל Smells Like Teen Spirit. שני השירים מאוזכרים בדרך-כלל כגורמים לפריצתה של נירוונה ומוזיקת הגראנג' אל המיינסטרים. באופן שנוי במחלוקת, המנגינה של השיר "הושאלה" מלהיט בשם "Eighties" של הלהקה הבריטית Killing Joke. הלהקה לא הגישה תביעה בגין זכויות יוצרים, ודייב גרוהל אף ניגן תופים באלבום שלה בשנת 2001 בחינם.

השיר נחשב לאחד השירים האופטימיים יותר של נירוונה, ובאופן כללי מדבר על קבלת האחר (כפי שמרמזת כותרת השיר). עם זאת, בפזמון שר קוביין "And I Swear that I don't have a Gun", וחוזר על השורה כמה פעמים. 

בבתים מנגן קריסט נובוסליץ' הבסיסט קטע בס שהפך לאחד מהידועים בהיסטוריה, ובפזמון משתנה המוזיקה לכבדה, אגרסיבית ומלאת דיסטורשן.

השיר דורג במקום 32 במצעד בילבורד הוט 100. במצעד הסינגלים הבריטי דורג השיר במקום התשיעי.

== וידאו קליפ ==
הקליפ נפתח בשוט שכאילו נלקח מעטיפת האלבום Nevermind: שטר של דולר שמשמש פתיון לתינוק. הקליפ ממשיך בצילומים מעט שונים משאר הקליפים של נירוונה (שתיארו בעיקר הופעות של הלהקה - בין אם אמיתיות או מבוימות) - בעיקר מצלמות בתנועה ומסתובבות, וכולל גם צילום של אקדח תופי ("I don't have a gun").

== טריוויה ==
* ב-2005 הוצב בכניסה לאברדין, עיירת הולדתו של סולן נירוונה קורט קוביין, שלט שעליו נכתב "Welcome to Aberdeen - Come As You Are" כמחווה לקוביין.
* להקת הפאנק The Vibrators והזמרת לורה לאב הפיקו גרסאות כיסוי לשיר.
* להקת הפאנק הבריטית Killing Joke האשימה את קוביין בגנבה ספרותית משירם "Eighties". עם זאת, לא הוגשה תביעה. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי נירוונה
קטגוריה:שירי 1992
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי גראנג'
קטגוריה:שירים על הרואין
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
סוכנות החלל הברזילאית

סוכנות החלל הברזילאית (בפורטוגזית: Agência Espacial Brasileira; בראשי תיבות: AEB) היא הרשות האזרחית בברזיל שאחראית לפיתוח תוכנית החלל במדינה. היא מפעילה אתר לשיגור טילים במרכז החלל אלקנטרה, מיקומו של האתר קרוב לקו המשווה גורם לכך שנדרשת פחות אנרגיה כדי לשגר לחלל.

בשנת 1960 בהחלטת נשיא ברזיל הוקמה ועדה ליצירת תוכנית החלל הברזילאית. יישום התוכנית הוטל על ארגון שניהולו היה באחריות הצבא. בשנת 1982 החל בניית מרכז החלל אלקנטרה ובנייתו הסתיימה בשנת 1990.

סוכנות החלל הברזילאית הוקמה ב-10 בפברואר 1994. היא קיבלה לאחריותה כל פעילויות של המדינה בתחום החלל לרבות הפעלת מרכז השיגורים. באחריות הסוכנות נמצא פיתוח משגר לוויינים וחלליות מדגם VLS. פיתוח הסתיים אך עד היום כל הניסיונות לשגר לווין לחלל נכשלו. התוכנית סבלה עיכוב גדול ב-2003, כשטיל שהתפוצץ הרג 21 טכנאים. השיגור המוצלח הראשון היה ב-23 באוקטובר 2004. כשרכב הגישוש הברזילאי VSV-30, שוגר לטיסה תת-מסלולית בחלל.

לוויין ברזילאי הראשן שוגר בשנת 1993 ממרכז החלל קנדי. מאז שוגרו לוויינים נוספים תוך שימוש משגרים מדינות שונות. בשנת 2006 מרקוס פונטס, טייס חלל ברזילאי ראשון הגיע לתחנת החלל הבין-לאומית. 

לאחר חתימה על הסכם SBERS בשנת 1999 שוגר לוויין מסדרה Ziyuan מטיפוס חישה מרחוק שהיה מעברי לברזיל את המידע הרלוונטי. במסגרת הסכם זה שוגרו מספר לוויינים.

סוכנות החלל הברזילאית שואפת למדיניות של פיתוח טכנולוגי משותף עם עוד תוכניות חלל מתקדמות של מדינות אחרות. בתחילה היא הסתמכה בכבדות על ארצות הברית, אבל אחרי שנתקלה בקשיי העברת טכנולוגיות איתם, היא הרחיבה פעילות וכעת עובדת גם עם מדינות אחרות, ובכלל זה אוקראינה, ישראל, ארגנטינה וסין.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20030827103414/http://www.mrree.gub.uy/iiicea/PAISES/Brasil/Brazilian%20Space%20Program98.htm מאמר על הסוכנות באנגלית]

קטגוריה:ברזיל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ברזיל: מדע וטכנולוגיה
ברזיל
קטגוריה:ברזיל: תעופה
טירת שלום

טירת שלום הוא מושב עובדים של יוצאי תימן שהוקם בשנת 1930 על אדמות הקרן הקיימת ובסיוע המרכז החקלאי של ההסתדרות ועזרה כספית של קרן היסוד. בשנת 1959 הפך המושב לשכונה חקלאית בתחומה של נס ציונה ואחר כך לשכונה בעיר. המושב נקרא על שמו של גדול משורריה היהודים של תימן, שלום שבזי. לרגל שנת ה-95 לייסוד השכונה, נכתב ספר בשם "עלי גבעה שם בשפלה", המתאר את הקמתה וסיפורה הייחודי<ref></ref>.

אברהם בן יוסף (מזרחי) היה מהמייסדים הראשונים אשר יחד עם עוד 21 משפחות התיישבו בגבעות טירת שלום. במלאת 90 שנה לנס ציונה הוזמן אברהם בן יוסף על ידי ראש המועצה דאז שמיד לקבלת תעודת הוקרה על פועלו. הקרן הקיימת הכינה את התשתיות להקמת היישוב, וערכה מיפוי וחלוקה לנחלות ויחידות אדמה לבעלי מקצוע, קדחו באר מים. אדמת הכורכר לא צלחה לחקלאות, לכן התפרנסו רוב התושבים מעבודה בפרדסי איכרי נס ציונה והאזור, חלק מהנשים עבדו במשק בית בבתי האיכרים ובעיקר באריזה בעונת קטיף ההדרים. בשנת 1937 וכן בשנת 1946 הצטרפו עוד מתיישבים למושב, כאשר הוותיקים הפרישו בנדיבות אדמות לטובת המתיישבים החדשים על מנת שהיישוב ייבנה ויגדל.
בשנת 1930 ישרה הקרן הקיימת את השטח של המושב ועד אוגוסט הספיקו כבר חלק מהמתיישבים להקים צריפים זמניים למגורים עד קבלת תקציב לבניית בתי קבע. כבר בתחילת 1931 השתתפו נציגים של המושב בוועידה הדתית של התימנים וביולי 1931 החלה בניית 23 בתי קבע שכללו כל אחד שני חדרים ומטבח. הבנייה הסתיימה בפסח תרצ"ב (1932).

ב-20 ביולי 1933 הכירו השלטונות המנדטוריים באופן רשמי בשם המושב "טירת שלום". אולם עד יולי 1938 טרם נסלל כביש גישה למושב מהכביש הראשי המחבר את נס ציונה לרחובות וטרם הוקם במקום בית ספר. בפברואר 1939 הונחה אבן פינה לבית הספר במושב, אך עד 1947 עדיין לא נסלל כביש ותלונות על הזנחת התשתיות במושב נמשכו עד סוף שנות ה-50. בסוף 1948 היה המושב במצב קשה. בסיוע המרכז החקלאי שוקם המושב, הוקמו בו לולים וגינות ירק. לאחר קום המדינה הקצו לטירת שלום 600 דונם אדמה פורייה מנכסי הנפקדים, ולאחר שנים של הכנת האדמה לנטיעה, נטעו פרדסי הדרים כשכל מתיישב קבל 8 דונם פרדס לפרנסתו. 

בתחילת המרד הערבי הגדול סבל המושב מיריות תכופות מכיוון בית ערבי סמוך. באוקטובר 1937 נרצח בשנתו אליהו שרעבי, ילד בן 11, בהתקפה של ערבים על המושב. באוקטובר 1938 נרצח מזכיר המושב, ישראל תם. ביולי 1948 נהרג אבנר בן יהודה עם שני בניו בפיצוץ מוקש. 

בבחירות לאספת הנבחרים באוגוסט 1944 היו בטירת שלום 142 בעלי זכות בחירה וכמעט כל המצביעים הצביעו למפא"י. גם בבחירות לאספה המכוננת בשנת 1949 זכתה מפא"י לרוב גדול (77%), כאשר הליברלים קיבלו את רוב הקולות הנותרים (16%).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נס ציונה: שכונות
קטגוריה:יהדות תימן בארץ ישראל
סודות ההצפנה

סודות ההצפנה: תולדות המצפינים והמפענחים ממצרים העתיקה ועד פיזיקת הקוונטים (באנגלית: The Code Book: The Science of Secrecy from Ancient Egypt to Quantum Cryptography) הוא ספרו השני של סופר המדע הפופולרי סיימון סינג. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 1999. הוא תורגם לעברית על ידי זוהר בר-אור ויצא לאור בישראל בשנת 2003 בהוצאת ידיעות אחרונות.

== סקירת הספר ==
"סודות ההצפנה" מכסה נושאים היסטוריים מגוונים כולל: האיש במסכת הברזל, קריפטוגרפיה ערבית, צ'ארלס באבג', המיכון של ההצפנה, מכונת האניגמה והפענוח של כתב ליניארי ב' וסוגי שפות עתיקות אחרות.

בפרקי הספר האחרונים סוקר סינג את התפתחות ההצפנה המודרנית בעידן המחשבים, את המרדף אחר פתרון בעיית הפצת המפתחות על ידי פיתוח אלגוריתם של הצפנת מפתח ציבורי והצפנת RSA. חלק מהחומר מבוסס על ראיונות עם האנשים עצמם כמו ויטפילד דיפי ומרטין הלמן, מנסחי פרוטוקול דיפי-הלמן, שהוביל ליצירת הצפנת RSA על ידי ריבסט, שמיר ואדלמן. כמו כן, ראיין סינג אנשים שעבדו בסתר ב-GCHQ ורק שנים רבות לאחר מכן הותרה עבודתם לפרסום.

הספר מסתיים בדיון על המאבק של פיל צימרמן למען המיזם שלו – "פרטיות טובה למדי" (PGP), על ההיבטים של הצורך והזכות הבסיסית לפרטיות מול היכולת של גורמי טרור ופשיעה לנצל את הטכנולוגיה הזו לפעילותם, וכן בסקירה של בניית מחשבים קוונטיים והצפנה קוונטית.

לסיום, יצר סיימון סינג "אתגר צופן" – סדרה של עשרה צפנים בעלי דרגות קושי הולכות ועולות על פי פרקי הספר, מהצפנה בסיסית עד הצפנה מודרנית, כשלאתגר צורף פרס כספי של 10,000 ליש"ט, אשר הוענק לאחר עשרה חודשים לקבוצת מפענחי צפנים סקנדינבית.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.simonsingh.com האתר הרשמי של סיימון סינג] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:סיימון סינג
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
טירת סנטאנג'לו

טירת סנטאנג'לו מכיוון הטיבר
טירת סנטאנג'לו מכיוון הגשר המוביל אליה
טירת סנטאנג'לו ו[[גשר סנטאנג'לו המוביל אליה, בשעת לילה.]]
טירת סנטאנג'לו (באיטלקית: Castel Sant'Angelo) היא מבנה מעגלי גבוה הנמצא ברומא שבאיטליה. במקור היה המבנה מאוזולאום שנבנה על ידי הקיסר הרומי אדריאנוס עבור עצמו. המבנה ממוקם בקרבת הוותיקן ושימש במשך מאות שנים כמצודה וטירה. כיום המבנה הוא מוזיאון.

==קבר אדריאנוס==
קבר הקיסר אדריאנוס נבנה על הגדה הימנית של נהר הטיבר בין השנים 135–139. צורתו המקורית של המבנה הייתה אליפטית. על גג המבנה היה גן ובמרכזו קוודריגה מוזהבת עם פסל הקיסר. לאחר מותו, אפרו של הקיסר, של אשתו סבינה ובנו המאומץ לוקיוס אאליוס הוטמנו בחדר המרכזי (כיום חדר האוצר) במבנה. קיסרים נוספים נקברו במבנה, כולל האחרון בהם, קרקלה, בשנת 217.

אדריאנוס בנה גם את גשר סנטאנג'לו המוביל אל המבנה.

==מצודה רומית==
במהלך שלהי האימפריה הרומית הפך המאוזוליאום למצודה. בשנת 401 הפך המבנה למבצר ושולב כחלק מחומת אורליאנוס שהקיפה את העיר.

קברי הקיסרים (כדי האפר) נבזזו בעת הביזה של רומא בשנת 410 על ידי הויזיגותים בראשות אלאריק הראשון. פסלי הברונה נבזזו במהלך הביזה שנערכה על ידי הגותים בשנת 537.

==מצודה אפיפיורית==
חדר הרחצה של ה[[אפיפיור קלמנס השביעי]]

החל מהמאה ה-14 הפך המבנה למצודה אפיפיורית. האפיפיור ניקולאוס השלישי קישר את המצודה לבזיליקת פטרוס הקדוש במסדרון מבוצר שכונה "הפאסטו" (Passetto di Borgo). המצודה שימשה מקלט לאפיפיור קלמנס השביעי בעת המצור של קארל החמישי קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1527.

האפיפיור פאולוס השלישי בנה במקום דירת מגורים מפוארת עבורו, למקרה של מצור, והאפיפיור ליאו העשירי בנה במקום קפלה לצורכי תפילה.

האפיפיורים השתמשו במצודה ככלא. ג'ורדנו ברונו היה כלוא במצודה שש שנים, ובתפקידה זה מוזכרת המצודה באופרה של ג'אקומו פוצ'יני "טוסקה". על גשר הטירה הוצאה להורג בעריפה ביאטריצ'ה צ'נצ'י, שלפי האגדה רוחה רודפת את המקום.

בשנת 1752 הוצב בראש המבנה פסל מיכאל הקדוש מעשי ידי הפסל הפלמי פיטר ואן ואשאפלט (Peter van Verschaeffelt). הפסל מציג את המלאך מיכאל המחזיק חרב מעל ראשו - פסל זה נתן לטירה את שמה הנוכחי.
פסל זה החליף פסל שיש קודם מעשה ידי הפסל רפאלו די מונטלופו (Raffaello di Montelupo) שהוצב בראש המבנה בשנת 1536 ומצוי כיום בתוך המבנה.

==מוזיאון==
הטירה מהווה כיום חלק מהמוזיאון הלאומי של טירת סנטאנג'לו.

==הטירה בספרות==
הטירה מהווה מקום המחבוא של הרוצח בספרו (וגם בסרט המבוסס על הספר) של דן בראון "מלאכים ושדים".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.compart-multimedia.com/virtuale/us/roma/angelo.htm תמונות 360° וסיור וירטואלי]
* [http://www.oldandsold.com/articles13/travel-189.shtml אתר המתאר את המאוזולאום]
* [http://penelope.uchicago.edu/~grout/encyclopaedia_romana/romanurbs/mausoleum.html תיאור האתר באנציקלופדיה רומאנה]
* 

סנטאנג'לו
קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:רומא: מבנים: ימי הביניים והרנסאנס
קטגוריה:טיבר
STS-122

STS-122, היא משימה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א שתוכננה במקור לדצמבר 2007, אך בשל תקלות בחיישני ניתוק הדלק נדחה שיגורה פעמיים. המשימה, של מעבורת החלל אטלנטיס שוגרה ב-7 בפברואר 2008 ונחתה ב-20 בפברואר. המטרה העיקרית הייתה להביא לתחנת החלל מודול קולומבוס.

== צוות ==
* מפקד המשימה: סטפן פריק (Stephen Frick)
* טייס: אלן פוינדקסטר (Alan G. Poindexter)
* מומחה משימה: סטנלי לאב (Stanley G. Love)
* מומחה משימה: רקס ולהיים (Rex J. Walheim)
* מומחה משימה: לילנד מלווין (Leland D. Melvin)
* מומחה משימה: האנס שלגל (Hans Schlegel) מסוכנות החלל האירופית
* מהנדס טיסה: לאופולד איארטס (Léopold Eyharts) מסוכנות החלל האירופית - בהמראה בלבד
* מהנדס טיסה: דניאל טני (Daniel M. Tani) - בנחיתה

== המשימה ==
המשימה תוכננה במקור ל-6 בדצמבר 2007, אך בשל תקלות בחיישני ניתוק הדלק נדחה שיגורה פעמיים. השיגור שתוכנן ל-7 בפברואר עבר בהצלחה. ב-9 בפברואר מעבורת החלל אטלנטיס התחברה לתחנת החלל הבין-לאומית בה שהתה משלחת מס' 16 בפיקוד פגי ויטסון.

ב-11 בפברואר בוצעו פעולות בשחרור מודול "קולומבוס" מתא המטען של המעבורת. לצורך כך בוצע פעילות חוץ רכבית בה השתתפו רקס ולהיים וסטנלי לאב. היא נמשכה כ-8 שעות והסתיימה בהצלחה.

ב-13 בפברואר בוצע פעילות חוץ רכבית נוספות בהשתתפות ולהיים ושלגל. היא נמשכה כ-7 שעות. פעילות חוץ רכבית אחרונה בהשתתפו ולהיים ולאב בוצע ב-15 בפברואר והיא נמשכה כ-7.5 שעות.

ב-18 בפברואר מעבורת החלל אטלנטיס התנתקה מתחנת החלל. על הסיפון היה דניאל טאני שעזב את תחנת החלל (במקום למשלחת קבועה הצטרף ליאופולד איארטס). ב-20 בפברואר המעבורת נחתה במסלול נחיתה מס' 15 במרכז החלל קנדי.
=== פעילות חוץ רכבית ===

{| class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
! width="5%"|
! width="20%"|אסטרונאוטים
! width="9%"|החלה
! width="9%"|הסתיימה
! width="15%"|משך
! width="42%"|המשימה
|-
|-
| הליכת החלל הראשונה
| רקס ולהיים סטנלי לאב
| <span style="font-size:0.9em">11 בפברואר</span> 14:13 UTC
| <span style="font-size:0.9em">11 בפברואר</span>22:11 UTC
| 7 שעות ו-58 דקות
|התקנת מכשיר נוסף על החלק החיצוני של מודול "קולומבוס"
|-
| הליכת החלל השנייה
| רקס ולהיים האנס שלגל
| <span style="font-size:0.9em">13 בפברואר</span>14:27 UTC
| <span style="font-size:0.9em">13 בפברואר</span>21:12 UTC
| 6 שעות ו-45 דקות
| החלפת מיכל חנקן
|-
| הליכת החלל השלישית
| רקס ודהיים סטנלי לאב
| <span style="font-size:0.9em">15 בפברואר</span> 12:07 UTC
| <span style="font-size:0.9em">15 בפברואר</span>20:32 UTC
| 7 שעות ו-25 דקות
|התקנת מכשיר נוסף על החלק החיצוני של מודול "קולומבוס", פירוק גירוסקופ לא תקין והעברתו למעבורת החלל 
|}

== ראו גם ==
*משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission/sts-122/ דף המידע הרשמי של משימת STS-122 באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/sts-122.htm תיאור המשימה]
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=2sfOxZ7NfLo סרטון על המשימה]
* [https://spacepresskit.wordpress.com/wp-content/uploads/2012/08/sts-122.pdf דיווח לעיתונות]

==הערות שוליים==

STS-122
קטגוריה:2008 בארצות הברית
נבחרת מלאווי בכדורגל

נבחרת מלאווי בכדורגל, הידועה בכינוייה "הלהבות", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מלאווי. 

 נכון ל-2006, ההישג המשמעותי של הנבחרת היה במשחקי אפריקה 1987 כאשר הנבחרת זכתה במדליית ארד.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1974 - לא נכנסה
* 1978 עד 1990 - לא העפילה
* 1994 - פרשה
* 1998 עד 2022 - לא העפילה

==כל גביעי אפריקה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
|1957 עד 1963|| colspan="7" |הייתה חלק מבריטניה
|-
|1965 עד 1972|| colspan="7" |לא הייתה חברה בCAF
|-
| 1974|| colspan="7" |לא נרשמה
|-
| 1976|| colspan="7" rowspan="4" |לא העפילה
|-
| 1978
|-
| 1980
|-
| 1982
|-
| 1984||סיבוב ראשון||3||0||1||2||2||| 6
|-
| 1986|| colspan="7" rowspan="12" |לא העפילה
|-
| 1988
|-
| 1990
|-
| 1992
|-
| 1994
|-
| 1996
|-
| 1998
|-
| 2000
|-
| 2002
|-
| 2004
|-
| 2006
|-
| 2008
|-
| 2010||סיבוב ראשון||3||1||0||2||4||| 5
|-
| 2012|| colspan="7" rowspan="5" |לא העפילה
|-
| 2013
|-
| 2015
|-
| 2017
|-
| 2019
|-
| 2021||שמינית גמר|| 4||1||1||2||3||| 4
|-
| 2023|| colspan="7" | לא העפילה
|-
| 2025|| ||||||||||||| 
|-
|סה"כ||3/34||10||2||2||6||9||15
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלאווי: כדורגל
מלאווי
Among The Living

Among The Living ("בין החיים") הוא האלבום השלישי של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית אנתרקס.
== הפקה ==
האלבום נחשב לקלאסיקה בסוגת הת'ראש מטאל ויצא בשנת 1987 בחברת מגאפורס/איילנד. האלבום הופק בידי חברי הלהקה והמפיק אדי קריימר וזכה לתקליט פלטינה מטעם RIAA.
האלבום קיבל את הביקורות הטובות ביותר מכל אלבומי אנת'רקס, ביניהן בולטת ביקורת של 4.5 מתוך 5 מ-All Music Guide.

האלבום נחשב לטוב ביותר של אנתרקס, ומאפיין אותו ההומור השורה על מרבית שיריו. עם זאת, ישנם באלבום גם שירים בעלי מסר פוליטי רציני. כאשר אנתרקס התאחדה למסע הופעות ב-2005, מרבית השירים שבוצעו בהופעות היו מתוך אלבום זה.

באלבום ניכרות השפעות פ'אנק וגרוב, לצד שירים כ A Skeleton In The Closet המדגישים את צלילי הת'ראש בתיפוף מהיר ו"מלוכלך" של צ'ארלי בנאנטה.

הלהקה הקדישה את האלבום לזכרו של קליף ברטון, הבסיסט של להקת מטאליקה שמת בתאונת דרכים כחצי שנה לפני יציאות האלבום.

== רשימת רצועות ==

== מבצעים ==
* ג'ואי בלאדונה - שירה
* דן ספיץ - גיטרה מובילה וגיטרה אקוסטית ב-A.D.I
* סקוט איאן - גיטרה מלווה
* פרנק בלו - גיטרה בס
* צ'ארלי בנאנטה - תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי ת'ראש מטאל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
נבחרת נמיביה בכדורגל

נבחרת נמיביה בכדורגל, הידועה בכינוייה "הלוחמים האמיצים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של נמיביה.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1990 - לא נכנסה. הייתה חלק מדרום אפריקה
* 1994 עד 2022 - לא העפילה

==כל גביעי אפריקה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
|1957 עד 1990|| colspan="7" |הייתה חלק מדרום אפריקה
|-
| 1992|| colspan="7" rowspan="2" |לא נרשמה
|-
| 1994
|-
| 1996|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1998||סיבוב ראשון||3||0||1||2||7||| 11
|-
| 2000|| colspan="7" rowspan="4" |לא העפילה
|-
| 2002
|-
| 2004
|-
| 2006
|-
| 2008||סיבוב ראשון||3||0||1||2||2||| 7
|-
| 2010|| colspan="7" rowspan="5" |לא העפילה
|-
| 2012
|-
| 2013
|-
| 2015
|-
| 2017
|-
| 2019||סיבוב ראשון||3||0||0||3||1||| 6
|-
| 2021|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 2023||שמינית גמר ||4||1||1||2||1||| 7
|-
| 2025|| ||||||||||||| 
|-
|סה"כ||4/34||13||1||3||9||11||31
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נמיביה: כדורגל
נמיביה
נבחרת אתיופיה בכדורגל

נבחרת אתיופיה בכדורגל, הידועה בכינוייה "Walyas", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של אתיופיה.

 נבחרת אתיופיה הייתה אחת משלוש הנבחרות הראשונות שהשתתפו בגביע אפריקה לאומות הראשון ב-1957 (יחד עם נבחרת מצרים וסודאן). נבחרת אתיופיה זכתה בטורניר רק בשנת 1962 כאשר הוא נערך על אדמתה. במהלך שנות ה-60 פחתה הצלחתה של הנבחרת.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1958 - לא נכנסה
* 1962 - לא העפילה
* 1966 - פרשה
* 1970 עד 1986 - לא העפילה
* 1990 - לא נכנסה
* 1994 - לא העפילה
* 1998 - לא נכנסה
* 2002 - לא העפילה
* 2006 - לא העפילה
* 2010 - הושעתה על ידי פיפ"א
* 2014 עד 2022 - לא העפילה

==כל גביעי אפריקה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=silver
| 1957||מקום שני||1||0||0||1||0||| 4
|-bgcolor=cc9966
| 1959||מקום שלישי||2||0||0||2||0||| 5
|-bgcolor=gold
| 1962||מקום ראשון||2||2||0||0||8||| 4
|-
| 1963||מקום רביעי||3||1||0||2||4||| 7
|-
| 1965||סיבוב ראשון||2||0||0||2||1||| 9
|-
| 1968||מקום רביעי||5||3||0||2||8||| 6
|-
| 1970||סיבוב ראשון||3||0||0||3||3||| 12
|-
| 1972|| colspan="7" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 1974
|-
| 1976||סיבוב ראשון||3||1||1||1||4||| 3
|-
| 1978|| colspan="7" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 1980
|-
| 1982||סיבוב ראשון||3||0||1||2||0||| 4
|-
| 1984|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1986|| colspan="7" |פרשה
|-
| 1988
| colspan="7" |פרשה במהלך המוקדמות
|-
| 1990|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1992|| colspan="7" |פרשה במהלך המוקדמות
|-
| 1994|| colspan="7" rowspan="3" |לא העפילה
|-
| 1996
|-
| 1998
|-
| 2000|| colspan="7" |פרשה
|-
| 2002|| colspan="7" rowspan="4" |לא העפילה
|-
| 2004
|-
| 2006
|-
| 2008
|-
| 2010|| colspan="7" |הושעתה על ידי פיפ"א
|-
| 2012|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 2013||סיבוב ראשון||3||0||1||2||1||| 7
|-
| 2015|| colspan="7" rowspan="3" |לא העפילה
|-
| 2017
|-
| 2019
|-
| 2021||סיבוב ראשון|| 3||0||1||2||2||| 6
|-
| 2023|| colspan="7" | לא העפילה
|-
| 2025|| ||||||||||||| 
|-
|סה"כ||11/34||30||7||4||19||31||67
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתיופיה: כדורגל
אתיופיה
שלישיית תל אביב

שלישיית תל אביב, שחבריה היו יהונתן ענר (פסנתר) והאחים מתן גבעול (כינור) ועירא גבעול (צ'לו), הוקמה בשנת 1998 ביוזמת המרכז למוזיקה ירושלים ובתמיכת קרן התרבות אמריקה-ישראל ו"קרן רונן".

השלישייה זכתה במקום ראשון בתחרות בינלאומית להרכבים קאמריים בצרפת ובתחרויות נוספות בגרמניה ובאיטליה. בין השאר הופיעה ברחבי אירופה ובדרום מזרח אסיה. במקרה אחר הוזמנה השלישייה הישראלית להופיע בקטר, ההרכב הישראלי הראשון לעשות זאת.

השלישייה ניגנה רפרטואר מן התקופה הקלאסית והרומנטית (היידן, בטהובן, ארנסט בלוך, ברהמס) בשילוב יצירות ישראליות, שחלקן נכתבו בשבילה ולפי הזמנתה (שלישיות הפסנתר של בנימין יוסופוב ושל יהונתן קרן).

ביוני 2000 השתתפה שלישיית תל אביב במפגש בינלאומי למוזיקה קאמרית בהנחיית אייזק שטרן.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרכבים קאמריים ישראליים
תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
אהרן אוזן

אהרן אוזן (ד' בחשון ה'תרפ"ה 1 בנובמבר 1924 - ד' בשבט ה'תשס"ז 23 בינואר 2007) היה שר בממשלות ישראל, וחבר הכנסת, מטעם מפא"י ומפלגת העבודה ולאחר מכן היה ממייסדי תנועת מסורת ישראל ב-1981.

==ביוגרפיה==
אהרן אוזן נולד בעיירה מוּכְּנִין (דרומית למונסתיר), תוניסיה, למד בקולג' בעיר סוסה. באותה תקופה היה חבר תנועת בית"ר. לאחר שסיים את לימודיו ונישא לג'יני, עבר לצרפת ומשם עלה ב-1949 לישראל, אוזן נשלח להכשרת חקלאית בקיבוץ רביבים בו הצטרף כחבר לתנועת מפא"י, לאחר ששימש כצורף זהב בארץ הולדתו.

אוזן היה ממקימי מושב גילת ב-1949 והיה חבר בו עד יום מותו. מ-1952 ועד 1959 שימש כמזכיר וגזבר המושב. בהמשך ניהל את ארגון קניות מושבי הנגב עד 1968. באותה תקופה היה שותף גם להקמת אגודת "מימי הנגב" וחברות נוספות הקשורות למושבים בנגב.

ב-1965, נבחר אוזן מטעם המערך לכנסת השישית ושימש סגן שר החקלאות. לאחר פרישתו מהכנסת ב-1969, מונה למזכ"ל תנועת המושבים, תפקיד בו כיהן כשלוש שנים; מ-1973 כיהן אוזן כנשיא הפדרציה הספרדית בישראל.
בית הכנסת "מגן שלמה" שהוקם על שם בנו הבכור של אהרן אוזן, שנפל ב[[מלחמת ההתשה]]
הוא מונה לשר לראשונה ב-1974 כחבר הממשלה ה-16 קצרת הימים, בראשותה של גולדה מאיר, וכיהן בה כשר התקשורת.
לאחר מכן בימי הממשלה ה-17 של יצחק רבין בין 1974 ל-1977 שימש כשר החקלאות ובחלק מהקדנציה שימש גם כשר התקשורת. היה השר הראשון יליד צפון אפריקה. כשר החקלאות נאבק נגד מושבים וקיבוצים שהחכירו מאדמותיהם לגורמים פרטיים.
ב-1976 מינה ועדה שתחקור את תופעת ההשתלטות על אדמות מדינה; בראש הוועדה עמד מאיר זורע, אז מנהל מינהל מקרקעי ישראל. אוזן אימץ את המלצת הוועדה והקים בסוף אותה שנה את "הסיירת הירוקה".

ב-1981 הקים יחד עם אהרן אבוחצירא את תנועת מסורת ישראל (תמ"י) ובאותה שנה נבחר לחבר הכנסת העשירית מטעם התנועה, ומונה לסגן השר לקליטת עלייה. בהמשך, לאחר התפטרות אבוחצירא מן הממשלה, מונה לשר העבודה והרווחה ולשר לקליטת עלייה. לאחר שלוש שנים, עם כישלון תמ"י בבחירות לכנסת ה-11 עזב את התנועה וסיים את פעילותו הפוליטית.

אוזן הביא את הכנסת העשירית לפיזור מרצון בניגוד לרצון הממשלה. ב-1984 "ערק" אוזן, בהיותו חבר ממשלה, לאופוזיציה והצליח להעביר ברוב זעום של קול בודד אחד הצעה לפיזור מוקדם של הכנסת.

ב-1970 נפל בנו, , במלחמת ההתשה. על שמו הוקם בית הכנסת "מגן שלמה" בגילת.

אוזן היה מראשי יד לוי אשכול וחבר הנהלתה.

אוזן נפטר ב-23 בינואר 2007, והובא לקבורה במושב גילת.

==לקריאה נוספת==
* אוזן, א' (1979). יו"ר הפדרציה הספרדית בישראל. "הדים: קהילות ספרדיות בעולם", ה(40), 14.
* עמוס כרמל, הכל פוליטי, כרך א' - הערך אוזן, אהרן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך מפא"י-אחדות העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם תמ"י
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:גילת: אישים
קטגוריה:מזכירי תנועת המושבים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:שרי העלייה והקליטה בממשלות ישראל
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:שרים שכיהנו בעת שלא היו חברי כנסת
קטגוריה:שרי ממשלת ישראל השבע עשרה
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:שרי הרווחה והביטחון החברתי בממשלות ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
חטיפת טיסה 73 של פאן אם

טיסת פאן-אמריקן 73 הייתה טיסה אשר נחטפה ב-5 בספטמבר 1986 על ידי ארגונו של אבו נידאל. 

מטוס הבואינג 747 של חברת התעופה האמריקנית פאן אם היה בטיסה מנמל התעופה הבינלאומי סהאר במומבאי לניו יורק, דרך קראצ'י שבפקיסטן ופרנקפורט. 

בשעה 06:00 בבוקר, בעת שהנוסעים עלו למטוס בנמל התעופה של קראצ'י, ארבעה גברים החמושים ברובי סער, אקדחים, רימוני יד וחגורות חומר נפץ פלסטי, הלבושים במדי אנשי הביטחון של נמל התעופה הסיעו מכונית מסחרית דרך נקודת אבטחה לעבר המטוס, וכאשר הגיעו אליו קפצו ממנה, עלו במדרגות העלייה למטוס תוך כדי ירי והשתלטו על המטוס. 

בעת ההשתלטות, אחת הדיילות הודיעה באמצעות האינטרקום לטייסים לעזוב את המטוס מיד, והם קפצו מתא הטייס בעזרת חבל חירום. כעת היה המטוס מושבת ולא יכול היה להמריא.
מנהיג החוטפים, זיאד חסן ספאריני, דרש את חזרתו של צוות הטיסה, כדי להטיס את המטוס לנמל התעופה הבינלאומי בלרנקה, קפריסין, ולדרוש את שחרורם של עצירים פלסטינים שהיו כלואים שם. לפי דיווחים אחרים, החוטפים התכוונו לפוצץ את המטוס מעל תל אביב.

החוטפים דרשו לאסוף את דרכוניהם של הנוסעים. הדיילים אספו את הדרכונים, אך החביאו חלק מהדרכונים האמריקניים כדי לא לסכן את בעליהם. 
במהלך ההתבצרות, מנהיג החוטפים ירה למוות באחד הנוסעים, אמריקני ממוצא הודי והשליך את גופתו אל המסלול.

בשעות הלילה, החלו האורות במטוס לכבות בגלל תקלה טכנית בגנרטור. החוטפים ריכזו את כל הנוסעים במרכז המטוס וכאשר כל האורות כבו הם החלו לירות ללא הבחנה ולזרוק רימונים לעבר הנוסעים. 21 נוסעים נהרגו ו-120 נפצעו. 
כל ארבעת החוטפים נכלאו בפקיסטן, וב-2001 שוחרר ספאריני מהכלא הפקיסטני ונלקח לארצות הברית, שם נשפט למאסר עולם.

==קישורים חיצוניים==
*[http://news.bbc.co.uk/onthisday/hi/dates/stories/september/5/newsid_4576000/4576765.stm מידע על המקרה באתר ה-BBC (באנגלית)]

קטגוריה:חטיפות מטוסים
קטגוריה:פעולות טרור ב-1986
קטגוריה:פיגועי טרור בפקיסטן
קטגוריה:פאן אמריקן וורלד איירווייז: תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1986
זחוק

זחוק תימני המכיל פלפלים חריפים, שום, כוסברה, שאטה ותבלינים
זחוק או סחוג (בערבית: سحوق, תעתיק מדויק: סחוק) הוא ממרח חריף מפלפלת צ'ילי, שמקורו במטבח התימני.
== סוגים ==
ישנם שני סוגים עיקריים של זחוק: הזחוק האדום, העשוי מפלפלים חריפים אדומים מיובשים, והזחוק הירוק אשר בניגוד לאדום, מכיל פלפלים ירוקים טריים וכוסברה, אם כי יש המכינים גם אותו מפלפלים מיובשים.

"זחוק" מקורו במילה העברית "שחוק" (שבהגיה תימנית הופך לזחוג), מאחר שהכנתו כוללת שחיקה של הפלפלים במזחגה. המזחגה היא סוג של עלי ומכתש עשויים גרניט או בזלת, המכתש רחב ושטוח מהצורה המקובלת והעלי דומה לחלוק נחל ומשתמשים בצידו הרחב, בניגוד לעלי הנפוץ.

הזחוק הירוק עשוי תערובת של פלפלים ירוקים חריפים עם כוסברה, שום ותבלינים שונים.

זחוק אדום, נעשה מפלפלים אדומים מיובשים, שום ותבלינים, יש המוסיפים מעט חומץ או שמן אך אין הם כלולים במתכון המסורתי.

זחוק חום הוא זחוק ירוק בתוספת עגבניות. ניתן להכין זחוק בו החריפות מועטה על ידי שימוש מועט בפלפלים חריפים ביחס לשאר הרכיבים למשל על ידי הוספת פלפלים שאינם חריפים. ממרחים דומים ממטבחי העולם הם האריסה (תוניסיה), פִלפֵל צ'ומה (לוב), רוטב צ'ילי (ארצות הברית, מקסיקו ודרום-מזרח אסיה) .
זחוק אדום, ירוק, וחום

==ראו גם==
*טבסקו
*סיראצ'ה
*מוהמרה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.yadmeir.co.il/?CategoryID=680&ArticleID=4002 הגיית המלה ״זחוק״ בתימנית-יהודית]

קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח התימני
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:רטבים
קטגוריה:רטבים חריפים
קטגוריה:תערובת תבלינים
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:מאכלים חריפים
קטגוריה:מאכלי פלפל
רובין שארמה

רובין שארמה (באנגלית: Robin Sharma; נולד ב-1965) הוא מדריך רוחני וסופר קנדי הכותב ומלמד בנושאי מנהיגות, מודעות והעצמה עצמית.

== ביוגרפיה ==
רובין, בן להורים ממוצא הודי (אמו מניירובי), היגר עימם לקנדה כשהיה בן שנה. הוא למד משפטים באוניברסיטת דלהאוסי, אשר בהליפקס, נובה סקוטיה. עבד כעורך דין, ואף רכש תואר שני במשפטים, עד שמאס במקצוע ובאורח החיים של עריכת דין והחליט להתמסר לכתיבה.

שארמה הפך למומחה בנושאי מודעות עצמית וניהול, והתפרסם במיוחד בזכות ספרו "הנזיר שמכר את הפרארי שלו" שהפך לרב מכר בינלאומי, כולל התרגום שלו לעברית, שעמד בראש רשמית רבי המכר בישראל בשנת 2004. זאת למרות שתחילה התקשה למצוא הוצאת ספרים שתסכים לפרסם אותו. 

אחר הצלחת "הנזיר שמכר את הפרארי שלו" פרסם ספרים רבים נוספים, על מנהיגות וביצועים בעבודה, בהם:"חוכמת המנהיגות" (יצא לאור בעברית ב-2002), "גלה את ייעודך" (יצא לאור בעברית ב-2005)' "המכתבים הסודיים של הנזיר שמכר את הפרארי שלו" (יצא לאור בעברית ב-2013).

ספריו של רובין שארמה על מנהיגות וביצועים בעבודה מכרו למעלה מ-15 מיליון עותקים ביותר מ-75 מדינות.

"קרן רובין שארמה לילדים" (RSFC) היא קרן צדקה רשומה שהוקמה על ידי רובין שארמה. הקרן מגייסת כספים מרחבי העולם ותורמת אותם למטרות של ילדים.

הוא עומד בראש "שארמה, הארגון הבינלאומי למנהיגות" בטורונטו. שארמה ביקר בישראל פעמיים, ב-2003 וב-2009. 

במסגרת פועלו, נפגש רובין עם מנהיגים רבים בעולם כולל דזמונד טוטו, שמעון פרס והעניק ראיונות ברשתות שידור גדולות כגון CNN ורשות השידור הקנדית (CBC).

==חיים אישיים==
שארמה הוא אב לשני ילדים, קולבי וביאנקה.
==מספריו==
*הנזיר שמכר את הפרארי שלו
*חוכמת המנהיגות
*חוכמת המשפחה
*מי יבכה כשתמות
*הקדוש הגולש והמנכ"ל
*גלה את ייעודך
*חוכמת המצוינות
*המדריך למצוינות
* המכתבים הסודיים של הנזיר שמכר את הפרארי שלו
*המנהיג הטבעי
*השראה יומית
*מועדון החמש בבוקר
*היה הגיבור של חייך

==ראו גם==
*ספנסר ג'ונסון
*אקהרט טולה

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* - ריאיון
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1965
אפקט הפחד

אפקט הפחד (באנגלית: Fear Factor) היא תוכנית מציאות ושעשועון אמריקאי. התוכנית המקורית נוצרה בהולנד. פורמט התוכנית נקנה והופק על ידי NBC בין השנים 2001–2006.

== מהלך התוכנית ==
בכל תוכנית מבצעים המתמודדים שלושה פעלולים. הפעלול הראשון קשור לרוב לגובה והוא מתרחש בים. לרוב מעורבים בו מתקנים גדולים כגון מסוקים ומנופים. הפעלול השני קשור לרוב לפעולה מעוררת סלידה כגון אכילת חרקים ואיברים של בעלי חיים שונים. הפעלול השלישי נחשב לפעלול המרהיב ביותר וכולל לרוב כמה שלבים שבהם אתגרים שונים במכוניות, קפיצות ונפילות, פעילות תת-מימית וכו'.

בכל פעלול מודח מתמודד או מספר מתמודדים שהגיעו לתוצאה הגרועה ביותר (התוצאה נמדדת בדרך כלל לפי הזמן או כמות הדגלונים שנאספו בעת הפעלול) והזוכה הגדול שנשאר עד לסוף התוכנית זוכה בסכום של 50,000 דולר.

== ספיישלים מיוחדים ==
המהלך העונות שודרו ספיישלים מיוחדים ושונים, בספיישלים אלו הפרס הכספי גדל. בין הספיישלים ששודרו ניתן למצוא את:
* זוגות - התחרות התקיימה בין זוגות שיוצאים ביחד. בעונה הרביעית התקיים ספיישל גדול כזה שכלל 17 פעלולים, הזוג ששרד את כולם וניצח זכה במיליון דולר.
* תאומים - זוגות של תאומים זהים התחרו זוג נגד השני כדי לזכות בפרס.
* דוגמניות - דוגמניות השתתפו כמו בפורמט הרגיל.
* מלכות יופי - מלכות יופי (של מדינות שונות בארצות הברית) השתתפו כמו בפורמט הרגיל.
* כוכבות פליבוי - גם הן השתתפו במתכונת הרגילה.
* מפורסמים - מפורסמים התחרו בתוכנית כרגיל, אך הזוכה תרם את הפרס הכספי לצדקה.
* כוכבי תוכניות מציאות - בחלק מהעונות היו פרקים שבו המתמודדים היו מתמודדים מתוכניות מציאות אחרות, כגון: המירוץ למיליון, אמריקן איידול והישרדות. 
* פרק מיליון הדולר - בתחילת העונה הרביעית, 12 מתמודדים התחרו בשישה פעלולים, המתמודד ששרד את כל ששת הפעלולים זכה בפרס הגדול- מיליון דולר.
* הורים וילדים - ארבע קבוצות של הורים וילדים התחרו, במהלך הפעלולים חיכו להם פרסים כמו מכונית או טיול.
* צבא - ספיישל שבו השתתפו חיילים מצבא ארצות הברית אשר הגיעו מחיל האוויר, חיל הים והנחתים.
* טורניר המנצחים - במספר פרקים, המשתתפים היו מנצחים בתוכניות קודמות, הם התמודדו על פרס של 100,000 דולרים ועל פרסים שונים ומיוחדים בדרך.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.nbc.com/Fear_Factor/ אפקט הפחד] באתר הרשת NBC 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:תוכניות וסדרות טלוויזיה אמריקאיות מבוססות על פורמט זר