OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דיוקן מיניאטורי

[[דיוקן עצמי מיניאטורי של ז'אן פוקה (שנת 1450)]]
דיוקן מיניאטורי הוא דיוקן בגודל מיניאטורי, בדרך כלל בצבעי גואש, מים, או אמייל.

דיוקנאות מיניאטוריים החלו לצבור פופולריות באירופה במהלך המאה ה-16, ובמהלך המאות ה17 וה-18. הם שימשו כאמצעי להכרות בין אנשים שאינם נמצאים בקרבה אחד לשני. כך, אציל המציע את בתו לנישואין, היה שולח את דיוקנה עם שליח לבקר מחזרים פוטנציאליים. וכן, חיילים וימאים נהגו לשאת מיניאטורות של יקיריהם בזמן מסע.
==היסטוריה==
דיוקן מיניאטורי של [[ג'ורג' וושינגטון על ידי הצייר רוברט פילד (1800)]]
דיוקנה של מרגרט רופר (1536) [[צבעי גואש על קלף המחובר לקרטון של הצייר הנס הולביין]]
המיניאטורות הראשונות היו מנייר קלף מתוח ועליו ציירו בצבעי מים. במחצית השנייה של המאה ה-17 זיגוג מאמייל על גבי נחושת הפך לפופולרי. במאה ה-18 מיניאטורות צוירו בצבעי מים על גבי שנהב והגיעו לגודל של 4X3 ס"מ. המיניאטורות שימשו לעיתים קרובות כמזכרות אישיות או כמכסה לקופסת טבק או תכשיטים.

מאמצע המאה ה-19, לאחר התפתחות הדאגרוטיפ והצילום, ירדה הפופולריות של המיניאטורות.

===אנגליה===
דיוקן מיניאטורי התפתח מכתב היד המאויר, שהוחלף, לצורך איור ספרים, על ידי טכניקות כגון דפוס עץ והדפסה על אבן. עם ציירי מיניאטורות הדיוקן הראשונים נמנו ציירים כדוגמת ז'אן פוקה וסיימון בנינג, שבתו לוינה טירלינק ציירה מיניאטורות בעיקר דיוקנאות, ועברה לאנגליה, שם קודמה בתפקיד צייר חצר המלוכה, הנס הולביין, יצר מספר מיניטורות.

===צרפת===
עם ציירי הדיוקנאות המיניאטוריים הראשונים היו ז'אן קלואה, ובנו פרנסואה קלואה, ז'אן פוקה ואחרים. ומאוחר יותר גם ציירים כדוגמת פרנסואה בושה.

===ספרד===
פרנסיסקו דה גויה הוא צייר ספרדי שידוע כי צייר מספר דיוקנאות מיניאטוריים.

===ארצות הברית===
הסגנון האנגלי של מיניאטורות דיוקן הגיע גם למושבות האמריקניות; בין ציירי המיניאטורות האמריקניות המוקדמות ביותר הייתה מרי רוברטס שגם הייתה האישה האמריקאית הראשונה שעבדה על מיניאטורות. המיניאטוריסטית עמליה קיסנר קוּדֶר הייתה ידועה בדיוקנאות של אנשי המעמד הגבוה בניו יורק והאצולה האירופית בעשור האחרון של המאה ה-19. בין יצירותיה בצבעי מים על שנהב היו דיוקנותיהם של ניקולאי השני, קיסר רוסיה וססיל רודס. אחד מציירי המיניאטורות המפורסם ביותר באמריקה במהלך המאה ה-18 היה רוברט פילד שהיה מוכר, בין היתר, בשל דיוקנו של ג'ורג' וושינגטון.

==חומרים==
מיניאטורות דיוקן רבות צוירו בצבעי שמן, צבעי מים ואמייל, אך בעיקר בצבעי מים. מיניאטורות הולנדיות וגרמניות רבות צוירו בשמן על נחושת. טכניקה שיוחסה גם לרבים מהאמנים האיטלקים הגדולים, בעיקר אלה מבולוניה.

מ-1650 ואילך מיניאטורות נצבעו בזיגוג אמייל. ז'אן פטיטו (1607–1691) היה מבולטי הציירים בחומר, וצייר דיוקן מיניאטורי של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.

במהלך המאה ה-18, צבעי מים על השנהב הפך למדיום הסטנדרטי. השימוש בשנהב אומץ לראשונה בסביבות 1700, בשלהיי שלטונו של ויליאם השלישי; מיניאטורות שקדמו להם צוירו על עור של עופות, קלף או קרטון, וחלקם על גבם של קלפי משחק או שכבה דקה של קלף על גבי קלף משחק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.vam.ac.uk/page/p/portrait-miniatures/ דיוקנאות מיניטוריים במוזיאון ויקטוריה ואלברט] 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיוקנאות
קטגוריה:טכניקות ציור
פשע מקוון

אילוסטרציה של פשע מקוון
פשע מקוון או פשע אינטרנטי או פשע סייבר מתייחס לעבירות שמעורבים בהן מחשב ותקשורת נתונים. הפשע יכול להתבצע תוך פגיעה במחשב עצמו, כגון חדירה אליו, או השתלת נוזקות, אך גם כל עבירה אחרת המתבצעת ברשת.

==מבחינה משפטית==
ישנם פשעים שייחודיים לרשת עצמה המציתים סוגיות משפטיות שיכולות להיווצר רק באינטרנט, כגון "אונס וירטואלי", חדירה ופריצה לאתרי אינטרנט ועוד. השאלה האם פשע מקוון זקוק לשיטות אכיפה וענישה שונות מפשע רגיל, היא שאלה מורכבת בה דנים משפטנים רבים. קיים קושי להאשים אדם שעבר עבירה במדינה מסוימת, אולם במדינה אחרת שבה הוא נמצא המעשה אינו נחשב לעבירה. בעבר היו ניסיונות להקים רשות על-מדינתית שתסדיר את הפיקוח על הרשת, אך בפועל כל מדינה מפתחת הסדרים שונים משלה להתפתחות הרשת והפשעים המתקיימים בה. פשעים מקוונים מתנגשים לעיתים עם נושא הצנזורה ברשת המוצגת כניסיון להתנגד לחוק חופש הביטוי או לפוטנציאל המשחרר של הרשת.

==הטכנולוגיה והרשת כחלק ממאבק הפשיעה==
===חסרונות===
רשת האינטרנט עוזרת ומקלה על פושעים לבצע פשעים מסוימים שבעבר היה קשה לבצעם כגון פדופיליה ופורנוגרפיית ילדים. הפשע המקוון בא לידי ביטוי במאה ה-21 בשימוש הולך וגובר בדארקנט ("הרשת האפילה"). פושעים ופורעי חוק משתמשים בה כתשתית לביצוע מגוון רחב של פשעים- מהעברת קבצים לא חוקיים דרך ריגול תעשייתי, הפלת אתרי אינטרנט והפצת תכנים פורנוגרפיים קשים במיוחד ועד סחר בסמים, סחר באיברים, סחר בכלי נשק ואפילו הזמנת רוצח שכיר. ראיה לפעילות הפלילית המתבצעת ברשת היא הביקוש הגובר למטבע הדיגיטלי - הביטקוין, עד למצב של אינפלציה.

לוחמה קיברנטית אשר נכנסה בשנים האחרונות עם התעצמותה הטכנולוגית של הרשת מהווה אף היא איום רב על מערכות המחשוב של מדינות, ארגונים, חברות ואנשים פרטיים וניתן לראותה כיום בעיקר אצל ארגוני הטרור, אשר פתחו פרק חדש במאבק ובמירוץ החימוש הטכנולוגי.

===יתרונות===
התעצמות הרשת והתפתחותה מאפשרים לעקוב ולעצור ביתר קלות את הפושעים המקוונים, דרך מעקב בכל פעולה שנעשית דרך המחשב האישי, כאשר לרב העבריינים אינם יודעים כלל על קיום מעקב זה.
רשויות החוק מנסות להשתכלל במשך הזמן ומנסות למצוא פרצות חדשות ויצירתיות להיאבק בעבריינים דרך הרשת בעזרת תרגיל עוקץ בו מוקמים פורומים שונים המיועדים לעבריינים, דבר המקל על תפיסתם.

== התקפת רשת ==
התקפת רשת או מתקפת סייבר היא פגיעה זדונית במרחב דיגיטלי. לרוב מטרתה לשבש או להשבית מכשירים אלקטרוניים או את המידע שמנוהל בהם. ישנם מספר גורמים עיקריים העוסקים בהתקפות רשת. לרוב יהיו אלה קבוצות האקרים, אקטיביסטים, ארגוני טרור, ארגוני פשע, מדינות ומעצמות או איום פנימי מקרב אנשי הארגון המותקף. התקפות הסייבר מתחלקות לכמה סוגים עיקריים:
* מתקפה ישירה – פריצה למחשב או לרשת כדי לגנוב מידע או לבצע בו מניפולציות.
* מתקפה עקיפה – מתקפה באמצעות מספר רב של מחשבים עליהם משתלטים באמצעות בוטים.
* דיוג – הטמנת פיתיון למשתמש במחשב, לרוב באמצעות URL פיקטיבי.
* פגיעה בחומרה - השתלת חולשות מובנות בחומרה במהלך הייצור, באופן המשרת את התוקפים.

== לקריאה נוספת ==
* ענבל לם וגוסטבו מש, הבדלי מגדר בקשר בין מודעות לפשעי סייבר לבין מעורבות בהתנהגויות סיכון במרחב הסייבר. מגמות נב, עמ' 77–108, 2018.

==קישורים חיצוניים==

*[http://sagym.blogspot.co.il/2011/07/blog-post_22.html Break point]
*[http://www.netlaw.co.il/hotsubject_hotid_51_desc_פלילי_פלילים_אינטרנט_מחשבים_טכנולוגיה.htm דיני רשת]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פשעי מחשב
קטגוריה:המרחב הקיברנטי
קטגוריה:מחשוב: חוק ומשפט
אופטובייץ

אוֹפַּטוֹבייֶץ (פולנית: Opatowiec) היא עיירה בנפת קז'ימייז', פולין.

אופטובייץ שוכנת לחוף נהר הוויסלה, כ-70 ק"מ מדרום לבירת המחוז קילצה, על כביש ורשה-ביטום. בשנת 2006 היו בעיירה 410 תושבים.

==אתרים בעיירה==
כנסייה דומיניקנית מהמאה ה-15.

אנדרטה לזכר יוזף פילסודסקי על גדת הוויסלה.

==תולדות העיירה==
אופטובייץ מוזכרת לראשונה בשנת 1085, כמתנה שהעניקה אשת הנסיף ולאדיסלאב הרמן הראשון למנזר בנדיקטיני בטינייץ (כיום חלק מקרקוב). לאופטובייץ הוענק מעמד של עיר בשנת 1271, עקב מיקומה על גדת הוויסלה ועל דרך המסחר משלזיה לממלכת רוס של קייב. בשנת 1283 הכומר תומש מטינייץ ייסד באופטובייץ מסדר נזירים דומיניקנים. בשנת 1341 העניק לעיירה קז'ימייז' השלישי, מלך פולין, את הזכות לארגן ירידי מסחר. באמצע המאה ה-14 היו בעיירה כמעט 1,500 תושבים והיא הפכה למרכז שלטוני. במאה ה-16 היו בה כנסייה, מרחצאות, בית חולים, מספר גילדות, טחנות קמח ועשרות סדנאות ומפעלים זעירים.

באמצע המאה ה-17 נהרסה העיר כמעט לחלוטין בפלישות השוודים ובסוף המאה ה-18, לאחר חלוקת פולין הראשונה סופחה אופטובייץ לגליציה האוסטרית. מ-1815 השתייכה אופטובייץ לפולין הקונגרסאית. מעמדה הכלכלי הידרדר, מספר תושביה פחת ובשנת 1869 נושלה אופטובייץ ממעמד של עיר על ידי השלטונות הרוסיים.

במלחמת העולם הראשונה נהרסה אופטובייץ אך נבנתה שוב. בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-750 תושבים. בספטמבר 1939 נכבשה אופטובייץ על ידי הוורמאכט ונשרפה, תוך שהגרמנים יורים בעשרות שבויי מלחמה פולנים. ביולי 1944, בתקופת כיבוש האזור על ידי הצבא האדום, התנהל קרב בין הארמייה קראיובה לבין הצבא האדום. כתוצאה מכך נחרב הכפר ועשרות שבויי מלחמה פולנים נרצחו.

==בתקופת השואה==
לפני מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-150 יהודים.
הגרמנים החרימו את רכושם וריכזו אותם בגטו. צעירים יהודים גויסו לעבודת כפייה. על יהודי הגטו נוספו עשרות פליטים מיישובים בסביבה.
בנובמבר 1942 רצחו הגרמנים את כל תושבי הגטו. בודדים נמלטו לכפרי הסביבה אך נתפסו ונרצחו. באותו חודש פרץ קרב בין יחידות גרמניות לבין עשרות צעירים וצעירות שהיו חמושים בנשק והסתתרו בבונקר בעיירה. במהלך הקרב נהרגו כל הלוחמים היהודים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
פפאביל

פפאביל (באיטלקית: Papabile) הוא מונח פופולרי (לא מונח כנסייתי רשמי) המתאר אדם שהוא מועמד טוב להיות אפיפיור. בדרך כלל מסמנים מומחים בתחום ועיתונאים קרדינלים בכירים ובולטים בתקופה בה נערכות בחירות לאפיפיורות (קונקלווה) ולאורך כל ההיסטוריה אף נערכו הימורים בנוגע לסיכויי פפאבילים שונים להיבחר לאפיפיור. 

בעוד שבמקרים מסוימים (ראו להלן) פפאבילים שסומנו מראש אכן נבחרו לכהונה, הרי שפעמים רבות נבחר לכהונה דווקא מועמד שלא בלט כפפאביל לפני כן, בשל הנטייה לבחור במקרים רבים דווקא מועמדים של פשרה ולאו דווקא מועמדים בעלי פרופיל גבוה המעוררים גם התנגדות רבה. על מנת להזהיר מועמדים אפשריים מגאווה נטבעה האמרה העממית: "מי שנכנס לקונקלווה כאפיפיור (בעיני עצמו ואחרים) - יוצא כקרדינל (כלומר לא נבחר)". מספר אפיפיורים בולטים לא היו פפאבילים ובחירתם היוותה הפתעה (בהם יוחנן העשרים ושלושה ויוחנן פאולוס השני).

== פפאבילים שנבחרו לאפיפיורים ==
* פרנצ'סקו סבריו קסליוני פיוס השמיני, 1829
* ג'אקינו פצ'י, לאו השלושה עשר, 1878
* ג'קומו דלה צ'זה, בנדיקטוס החמישה עשר, 1914
* אאוגניו פצ'לי, פיוס השנים עשר, 1939
* ג'ובני בטיסטה מונטיני, פאולוס השישי, 1963
* יוזף רצינגר, בנדיקטוס השישה עשר, 2005

== פפאבילים בולטים שלא נבחרו ==
* הקרדינל רוברטו בלרמינו נחשב ל"מועמד קבוע", אך לא נבחר מעולם, בשל היותו ישועי, גברו עליו פאולוס החמישי וגרגוריוס החמישה עשר 
* ברתולומאו פצ'ה, נונציו בכיר בשלטונו של פיוס השביעי ומזכיר המדינה בימי פיוס השמיני, על בחירתו ב-1829, עם מותו של פיוס השמיני, הוטל וטו מצד צרפת 
* אימנואלה דה גרגוריו, פפאביל להחלפתם הן של פיוס השמיני והן של לאו השנים עשר
* מריאנו רמפולה, מזכיר המדינה של לאו השלושה עשר, בחירתו נתקלה בווטו של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. אחד מצעדיו הראשונים של האפיפיור הנבחר, פיוס העשירי, היה לבטל את זכות הווטו של השליטים על החלטות הקונקלווה (Jus exclusivae)
* ארכיבישוף מילאנו קרלו מריה מרטיני, היה מועמד מוביל לרשת את יוחנן פאולוס השני ב-2005 ואף זכה ביותר קולות ממנו בהצבעה הראשונה, אך הפסיד לפפאביל אחר, יוזף רצינגר
* שמו של פיטר טורקסון, קרדינל מגאנה, הועלה כפפאביל על ידי עיתונאים וספקולנטים בין התפטרותו של בנדיקטוס השישה עשר והיבחרו של פרנציסקוס

== ראו גם ==

* רשימה קצרה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.ngrguardiannews.com/index.php?option=com_content&view=article&id=113611:meet-the-papabiles-&catid=102:ibru-ecumenical-centre&Itemid=596 פגשו בפפאבילים], גארדיאן, 17 בפברואר 2013
* [http://www.jigsawlounge.co.uk/film/reviews/father-figures-vatican-lounge-s-papabile-focus-on-the-266th-pope/ הפפאבילים של 2005]
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/4465591.stm Bets open on Benedict's successor], BBC
* אורי קציר, [http://megafon-news.co.il/asys/archives/123467 מי יחליף את בנדיקטוס ה-16?], מגפון, 11 בפברואר 2013

==הערות שוליים==

קטגוריה:נצרות קתולית
קטגוריה:הליכי בחירת אפיפיור
מהר"י מינץ

רבי יהודה בן אליעזר הלוי מינץ (מהר"י מינץ; ה'ק"ס, 1400 ? – כ"ד בתשרי ה'רס"ט, ספטמבר 1508) היה ראש ישיבה ופוסק הלכה אשכנזי שחי בפאדובה שבאיטליה במאה ה-15, תקופת התפר שבין הראשונים לאחרונים.

== קורות חיים ==
מהר"י מינץ נולד באשכנז כנראה מעט לאחר שנת ק"ס (1400), שם משפחתו נגזר משיבוש של שם העיר מיינץ שבגרמניה (מגנצא). והיה תלמיד קרוב לר' אשר ענשכין, וממלא מקומו כראש הישיבה. בן דודו היה רבי משה מינץ, שעמו עמד בקשרי התכתבות בנושאי בהלכה. הוא התיישב באיטליה וכיהן כרבה של פאדובה שבצפון איטליה במשך 47 שנה. בפאדובה יסד ישיבה גדולה שנהרו אליה תלמידים מאיטליה ומחוצה לה, ביניהם נמנה רבי מאיר קצנלנבוגן (מהר"ם פאדובה), שלימים נשא את נכדתו.
הרב מרדכי שמואל גירונדי מספר כי מהר"י מינץ השתלם גם בפילוסופיה והרצה באוניברסיטת פדובה, ומעיד שתמונתו נתלתה באוניברסיטה כהנצחה, אך יש סבורים שמדובר בבלבול בינו ובין בר הפלוגתא שלו אליהו דלמדיגו.

הצטרף לרבי יעקב מרגליות בחרם על רבי יעקב פולק בשל המיאון שערך.

ידועה ומפורסמת תשובתו העוסקת במנהג התחפושות בפורים: "על דבר לבישת הפרצופים שנוהגין ללבוש בחורים וגם בתולות זקנים עם נערות בפורים", ודנה בשאלת ההיתר לאיש להתחפש לאישה ולהפך, לאור איסור לא ילבש. הוא פוסק להתיר זאת, מפני שכמה (שו"ת מהר"י מינץ טו). תשובתו זו הובאה להלכה בידי הרמ"א.

מהר"י מינץ האריך ימים (רבי יצחק יעבץ העיד כי ראהו מברך ברכת החמה בשנת ה'רס"ה, כבן 100 שנה), והוא נפטר בפאדובה בכ"ד בתשרי רס"ט. חמישה ימים מאוחר יותר נפטר רבי יצחק אברבנאל ונקבר על ידו בפאדובה.
כל כתביו נשרפו על ידי הגויים, ונותרו מהם 16 תשובות בלבד, אשר נדפסו בתור "שו"ת מהר"י מינץ" המופיע בסוף "שו"ת מהר"ם פאדובה" של חתן בנו ותלמידו ר' מאיר קצנלנבוגן.

=== צאצאיו ===
*בנו הרב אברהם מינץ מפאדובה.
:*חתנו הרב מאיר קצנלנבוגן (מהר"ם פדובה)
*בנו הרב יצחק לוי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=270 שו"ת מהר"י מינץ], מונקטש תרנ"ח, באתר דעת
* חיים משה זורגר, [https://www.academia.edu/31857644/מאמר_על_מהרי_מינץ.pdf תולדות מהר"י מינץ], מתוך ירחון "האוצר" חוברת ד', סיון תשע"ז
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשונים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:פדובה: רבנים
קטגוריה:ילידי 1405
קטגוריה:נפטרים ב-1508
איגנסיו פידלף

איגנסיו דוד פידלף (בספרדית: Ignacio David Fideleff; נולד ב-4 ביולי 1989 ברוסאריו, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-ישראלי ממוצא יהודי. שיחק לאחרונה בעמדת הבלם בסנטה לוסיה מליגת העל המלטזית והודיע על פרישה מכדורגל באפריל 2020.

==קריירה==
פידלף נולד ברוסאריו שבסנטה פה והחל את הקריירה שלו בגיל 15 בקבוצת הנערים של ניואל'ס אולד בויס. ב-24 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת במשחק מול לנוס במסגרת ליגת העל הארגנטינאית, בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו. בתקופתו בקבוצה ערך 35 הופעות והבקיע 3 שערים.

בתחילת עונת נרכש פידלף על ידי נאפולי מהסרייה א' עבור 3 מיליון אירו כמחליפו של ויקטור רויז שעבר לולנסיה. ב-21 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ליגה נגד קייבו ורונה. ב-14 ביולי 2012 הושאל פידלף לפארמה.

ב-30 בינואר 2013 הושאל למכבי תל אביב לשנה וחצי. העסקה יצאה לפועל לאחר שפידלף קיבל אזרחות ישראלית בשל מוצאו היהודי (פידלף דובר עברית אותה למד בבית ספר יהודי בארגנטינה). פידלף לא זכה לדקות משחק רבות, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה בתום עונת 2012/2013 באליפות. ב-3 באוגוסט 2013 שוחרר ממכבי תל אביב אחרי שבעה חודשים בקבוצה.

לקראת עונת הושאל פידלף לקבוצת טיגרה מליגת העל הארגטינאית. ב-21 באוגוסט 2014 הושאל לקבוצת ארגוטליס מליגת העל היוונית.

ב-12 בינואר 2016 חתם בנסיונל מליגת העל הפרגוואית, במדיה שיחק עד תום העונה. לאחר יותר משנה וחצי שלא שיחק, ב-20 בינואר 2018 חתם באיי. בי. וי. מליגת העל האיסלנדית, אך לא שיחק במדי הקבוצה בליגה, ובאוגוסט 2018 חתם בקבוצת פאלוסאורה קמי קינגס מליגת העל הפינית.

==תארים==
;נאפולי
* הגביע האיטלקי: 2011/2012

;מכבי תל אביב
* אליפות: 2012/2013

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל יהודים
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:רוסאריו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני טיגרה
קטגוריה:כדורגלני ארגוטליס
קטגוריה:כדורגלני קלוב נסיונל
קטגוריה:כדורגלני איי. בי. וי.
קטגוריה:ספורטאים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
מריאנו רמפולה

סמלו
צילום של הקרדינל רמפולה, 1913
מריאנו רמפולה דל טינדרו (באיטלקית: Mariano Rampolla del Tindaro; 17 באוגוסט 1843 - 17 בדצמבר 1913) היה קרדינל, מזכיר המדינה של מדינת האפיפיור ופפאביל (מועמד לאפיפיורות) ב-1903, בחירתו על ידי הקונקלווה נדחתה באמצעות וטו אפיפיורי (Jus exclusivae) של פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה.

== תולדות חייו ==
נולד בסיציליה, למד באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית ולאחר סיום לימודיו כיהן במספר תפקידים מנהליים בקוריה הרומאית. בדצמבר 1882 מונה לנונציו לספרד. במרץ 1887 הועלה למעלת קרדינל ולכומר כנסיית סנטה מריה אין טרסטוורה, ושלושה חודשים מאוחר יותר מונה למזכיר המדינה. מזכירו האישי עוד מימיו כנונציו היה ג'קומו דלה צ'זה, לימים האפיפיור בנדיקטוס החמישה עשר. 

עם מותו של לאו השלושה עשר ב-20 ביולי 1903, שררה תמימות-דעים שרמפולה ייבחר כאפיפיור. אולם, לאחר שבחירתו נראתה מובטחת, הגיש הקרדינל-הנסיך של קרקוב, בשם קיסר אוסטריה פרנץ יוזף למזכיר הקונקלווה צו וטו שסיכל את הבחירה. הקרדינלים שבחרו ברמפולה העבירו את בחירתם לקרדינל סארטו, שנבחר לאפיפיור פיוס העשירי. אחת הפעולות הראשונות שביצע פיוס העשירי הייתה ביטול זכות ה-Jus exclusivae.

סיבת הווטו לא ברורה לגמרי וסביבה נפוצו השערות שונות לפיהן חשש פרנץ יוזף מנטייתו של רמפולה, שהתנגד לברית המשולשת, לצרפת; שסייע לעצור מנהיג כנסייתי ליברלי ומודרניסט או שהקיסר פעל בשירות ממשלת ממלכת איטליה ואף תאוריית קונספירציה לפיה לידי המודיעין של הקיסרות האוסטרית הגיעו ידיעות לפיהן רמפולה היה בעל קשרים עם הבונים החופשיים או אפילו בונה חופשי בעצמו.

עד מותו כיהן רמפולה כממונה על בזיליקת סן פייטרו, כן היה ראש המועצה לדוקטרינה של האמונה בקוריה הרומאית, ספרן ראשי של ספריית הוותיקן וארכיבר ראשי של הארכיונים הסודיים של הוותיקן.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.historyfiles.co.uk/FeaturesEurope/ItalyPopes01.htm ביוגרפיה]
* [http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bram.html תפקידים]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חשמנים איטלקים
נונציו
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:אצולה איטלקית
קטגוריה:ילידי 1843

קטגוריה:נפטרים ב-1913
WebM

הלוגו של WebM
WebM הוא פורמט מכל המשמש בעיקר להעברת וידאו באינטרנט. WebM הוא גרסה מנוונת של פורמט המכל מטרוסקה. הקול יכול להיות רק בקידוד וורביס והווידאו יכול להיות רק בקידוד VP8 או VP9. השם Webm משמש הן לפורמט והן למימוש הסטנדרטי שלו, שהוא תוכנה חופשית (המופצת ברישיון BSD).

הפורמט פותח על ידי חברת גוגל שנזקקה לחלופה חינמית לMPEG-4. מקודד הקול וורביס ופורמט המכל מטרוסקה היו כבר קיימים. גוגל קנתה את חברת ON2 אשר פיתחה מספר מקודדי וידאו (לדוגמה: VP2 שממנו התחיל פיתוח מקודד הווידאו תאורה) ושחררה את מקודד הווידאו VP8.

מבין הדפדפנים הנפוצים כרומיום/גוגל כרום, פיירפוקס ואופרה יודעים להציג סרטי WebM ואילו אינטרנט אקספלורר וספארי דורשים תוסף חיצוני להצגת הסרטים.

==מפרט==
לפי המפרט קובץ WebM הוא סוג של קובץ מטרוסקה. כמו קובץ מטרוסקה גם הוא מתחיל בכותרת EMBL עם ארבעה בתים שמכילים [1A][45][DF][A3]. להבדיל מקובץ מטרוסקה רגיל, ערכו של שדה ב־DocType בכותרת הוא "WebM" במקום "matroska".

מקודד הווידאו חייב להיות VP8 ומקודד הקול חייב להיות וורביס. תמיכה בכותרות לא הייתה במפרט המקורי, אולם בהמשך נוספה תמיכה בכותרות בפורמט WebVTT. יש לציין שהדרישה לשימוש במקודדים VP8 ווורביס מופיעה במפרט כ־"SHOULD" ולא כ־"MUST". בהמשך המסמך יש התייחסות מפורשת לכך שיש להתייחס ל־SHOULD בהמשך המסמך כאל MUST. יש גם דרישה לכך שכמה חלקים של המסמך שמוגדרים כאופציונליים במפרט של מטרוסקה יהיו תמיד בקובץ WebM. לדוגמה: האלמנט Cues, שמכיל מידע על נקודות שונות בסרט ומאפשר גישה ישירה מהירה יותר אליהם ללא הורדת כל הסרט עד לשם. השינויים הללו מבטיחים ניגון יעיל יותר של קובץ שמורד מהאינטרנט (לדוגמה: מיוטיוב).

==היסטוריה==
חברת On2 פיתחה מספר מקודדי וידאו. המקודד VP8 פורסם על ידה בספטמבר 2008. בפברואר 2010 רכשה גוגל את חברת On2.

ב־19 במאי 2010 (במהלך כנס Google I/O)הודיעה גוגל על תקן WebM ועל שחרור המקודד VP8. גוגל העניקה גם רישיון שימוש לא מוגבל למספר פטנטים שברשותה אשר נדרשים למימוש VP8. לאחר חודש היא תיקנה את הרישיון למימוש של libvpx, המימוש של VP8, כדי להסיר בעיה טכנית שגרמה למימוש לא להיות חופשי.

למרות הבטחתה של גוגל עלו טענות ש־WebM (בעיקר VP8. שני חלקיו האחרים היו כבר יותר ותיקים ומוכרים) מפר פטנטים. MPEG LA (מלכ"ר המאגד חברות בעלות פטנטים בתחום המולטימדיה) הודיע שהוא מתכוון להקים מאגר פטנטים שיהיו נדרשים למימוש VP8. ב־7 במרץ 2012 הכריזו גוגל ו־MPEG LA על הסכם רישוי פטנטים שמעניק לגוגל את הזכות להרשות שימוש בפטנטים של מספר חברות MPEG LA הנדרשים לשימוש במקודד VP8. MPEG LA לא פרסמה עדיין אף מספר פטנט אשר דרוש למימוש VP8 ושאינו בבעלות גוגל.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פורמטים דיגיטליים
קטגוריה:גוגל
אודז'יבול

אודז'יבול (בפולנית: Odrzywół) היא עיירה במזרח פולין, כ-85 ק"מ מדרום לוורשה, ובה כ-1,300 תושבים, על צומת דרכים בין כביש ורשה-קונסקי וכביש לודז'-ראדום.

בשנת 1418 איפשר המלך ולדיסלב השני יגיילו לשליט העיר רדום להכריז על אודז'יבול כעל עיר, עקב הצטיינותו של האחרון במלחמה הליטאית-פולנית-טבטונית.

בשנת 1815 צורפה אודז'יבול לפולין הקונגרסאית שבשליטת רוסיה. עקב השתתפות תושביה במרד הפולני של 1863–1864 נשלל מעמד העיר של אודז'יבול.

==יהודי אודז'יבול==
בין שתי מלחמות העולם חיו באודז'יבול יותר מ-300 יהודים – כרבע מתושביה.

בספטמבר 1939 כבש הצבא הגרמני את העיירה.

בסוף 1941 קבעו הגרמנים גטו בעיירה בו נאסרו יותר מ-700 יהודים, בהם פליטים שהגיעו לעיירה עם פרוץ המלחמה.

באוגוסט 1942 גרשו הגרמנים את אסירי הגטו לגטו נובה מיאסטו על הפיליצה ומשם למחנה ההשמדה טרבלינקה.

במאות ה-19 וה-20 כיהנו רבנים נחשבים, ביניהם רבי ישראל ניסן קופרשטוק שהגיע לאודזיבול בהגיע בערב ראש השנה של שנת ה'תרמ"א (1881). כמו כן כיהנו בעיירה גם רבי יהודה לייבוש ליכט ורבי צבי רינקוביץ'.

הרב ששימש בשנות השלושים עד המלחמה היה רב שלמה זרח קסטנברג.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
אלי פאריסר

פאריסר, 2010
אלי פאריסר (באנגלית: Eli Pariser; נולד ב-17 בדצמבר 1980) הוא יזם אינטרנט יהודי-אמריקאי שהקים בין השאר את "Upworthy", אתר אינטרנט להעלאה ושיתוף של תוכן ויראלי, ואת "MoveOn.org", אתר ובו פועלת קהילת אקטיביסטים, אשר מנצלת את הקדמה הטכנולוגית על מנת לשתף ולהוביל לשינויים בחברה.

בשנת 2001 החל פאריסר את מעורבותו הווירטואלית כפעיל פוליטי. מיד לאחר אירועי ה-11 בספטמבר בארצות הברית, ביקש פאריסר להפגין נגד כוונת הנשיא דאז, ג'ורג' וו. בוש, לנקום במפגעים. הוא הקים את האתר 9-11.peace.org, עצומה שקראה ל"איפוק ושליטה עצמית" של הממשל. פאריסר שלח את קישור האתר לכ- 30 מחבריו, שעשו כמוהו וכך צבר האתר תאוצה. כשלושה ימים מאוחר יותר קרס האתר בגלל עודף מתחברים. בחלוף שבועיים הגיע העצומה למעל חצי מיליון חתימות. 

הצלחת העצומה הביאה לחיבור בינו לבין ווס בויד, מייסד MoveOn.org, אתר אינטרנט העוסק בגיוס פעילים עבור המפלגה הדמוקרטית בארצות הברית. השניים איחדו את אתריהם מעט מאוחר יותר, כשפאריסר מתמנה למנהל הקמפיינים הבינלאומיים של האתר המאוחד וב- 2009 הופך ליושב ראש מועצת המנהלים שלו. 

"האינטרנט מראה לנו את מה שנדמה לו שאנו רוצים לראות, אבל לא בהכרח את מה שאנו צריכים לראות" - היזהרו מ"בועות הפילטר" TED מאי 2011

במאי 2011 הוציא פאריסר ספר בשם "בועת הפילטר: מה האינטרנט מסתיר מכם" בו הוא מסביר כיצד אתרי אינטרנט ומנועי חיפוש מסננים מידע עבור כל גולש בצורה שונה. לדעתו של פאריסר, הגולשים נכנעים לסינון זה בעל כורחם ומוצאים עצמם ממודרים מהרבה מידע ותוכן שאמור להיות נגיש לכולם בצורה שווה. טענות אלו מופנות בעיקר למפתחי גוגל ופייסבוק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* אלי פאריסר, [http://www.ted.com/talks/eli_pariser_beware_online_filter_bubbles.html היזהרו מ"בועות סינון" מקוונות], ועידת TED
* 

קטגוריה:פעילי אינטרנט אמריקאים
קטגוריה:יזמים יהודים
קטגוריה:יזמים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בארד קולג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
גלשן פיליפיני

גלשן פיליפיני (שם מדעי: Cynocephalus volans) הוא מין של גלשן (הגלשנאים קרויים גם למורים מעופפים), שחי באיי הפיליפינים. הוא המין היחיד בסוג Cynocephalus.

== מאפיינים ==
הגם ש-34 שיניו מזכירות שיני טורף, הוא צמחוני, וניזון מעלים צעירים, פירות רכים ופרחים. הגלשן אנדמי לאיי הפיליפינים. אוכלוסייתו מתרכזת באזורים מינדנאו ובוהול. הגלשן הפיליפיני הוא אחד משני המינים החיים היחידים בסדרת הגלשנאים, והמין האחר הוא גלשן מלאי.

מכונה "למור מעופף", אך אינו יכול לעוף והוא אינו למור כלל (ואף אינו פרימט)- בדומה לסנאי המעופף, הוא קופץ מעץ לעץ ודואה בעזרת "כנפיו".

גלשן פיליפיני ממוצע שוקל 1 עד 1.7 קילוגרם, ואורכו 36-43 ס"מ. ראשו רחב, אוזניו קטנות ועיניו גדולות. רגליו הגדולות בעלות הטפרים מחוברות יחד כמו קרומי שחייה, ובנויות כך לטיפוס נוח על עצים ודאייה. זנבו, שאורכו כ-36 ס"מ, מחובר לרגל הקדמית. מבנה גוף זה מאפשר לו לדאות למרחקים של עד כ-100 מ', ושימושית למציאת אוכל והימלטות מטורפים, דוגמת העיט הפיליפיני. הוא פעיל בלילה, ומבלה את היום בעצים חלולים או נאחז בעלווה הצפופה. נקבת הגלשן הפיליפיני מולידה גור אחד לאחר תקופת היריון של שני חודשים. הגלשן הצעיר הוא חסר אונים, ונאחז בבטנה של אמו, בנרתיק שעוצב במיוחד למטרה זו.

הגלשן הפיליפיני הוא שוכן עצים, ובדרך כלל שוכן ביערות. הגלשן נחשב למזיק - מכיוון שהוא אוכל פירות ופרחים, הוא ניצוד בידי האדם. בשרו גם מבושל כמעדן, ופרוותו משמשת ליצירת כובעים של מקומיים. בשנת 1996, IUCN הכריז על הגלשן הפיליפיני כמין בסיכון בגלל הרס היערות השפלה לציד, ומצב השימור שלו שונה ל"ללא חשש" בשנת 2008, בגלל שכעת אוכלוסייתו גדולה מספיק על מנת שהגלשן לא יחשב כמאוים.

== גלריה ==
<gallery>
The wild beasts of the world (Pl. 44) (6505654617).jpg
Cynocephalus volans 2.jpg
Flying Lemur & Baby, Bohol.jpg|צאצא של גלשן פיליפיני על אמו (עם הראש למטה)
Cynocephalus volans 02 MWNH 201.jpg|גולגולת הגלשן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:גלשנאים
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:הפיליפינים: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אוז'רוב

אוז’רוב (בפולנית: Ożarów) היא עיר קטנה במחוז אפטא בפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, על ציר הדרכים הראשי ורשה-ביטום, ובה כ-4,816 תושבים (2006).

==תולדות העיר==
בשנת 1569 נוסדה אוז'רוב וקיבלה מעמד של עיר מהמלך זיגמונט השני אוגוסט. בשנת 1767 נהרס מרכז העיר בשריפה. בשנת 1869 איבדה אוז'רוב את מעמדה כעיר עקב השתתפות תושביה במרד הפולני של 1863-1864.

בין השנים 1815-1915 הייתה אוז'רוב חלק מפולין הקונגרסאית שתחת שליטת רוסיה. במרד של 1905 הייתה אוז'רוב מרכז להתנגדות פולנית לשלטון הרוסי, ושוב במלחמת העולם הראשונה, ב-1915. הרוסים שרפו את אוז'רוב, והעיירה נבנתה מחדש בין השנים 1916-1920.

==אוז'רוב כיום==
המעסיק העיקרי באוז'רוב הוא מפעל בטון שהוקם ב-1972. הקמת המפעל הביאה לגידול אוכלוסייתה של העיירה. בזכות התפתחות התעשייה והמסחר בעיר, שבה וקיבלה אוז'רוב בשנת 1988 מעמד של עיר. המפעל הופרט ב-1995 ונרכש על ידי חברה אירית.

באוז'רוב קיים בית קברות יהודי שנהרס במלחמת העולם השנייה על ידי הגרמנים אך שופץ ב-2001.

==יהודי אוז'רוב==
בסוף המאה ה-18 היו בעיר כ-1,000 יהודים. במקום פעלה שושלת חסידית בשם אוז'רוב, אשר קיימת עד היום ומרכזה בבני ברק.

במלחמת העולם הראשונה סבלה הקהילה בעיר מהקוזקים ששמרו עליה בראשית המלחמה, ולאחר מכן מגייסות אוסטרו-הונגריה, שחייבו את היהודים בעבודות כפייה ובנטל מיסים כבד.

בעיר נוסדה אגודה ציונית בשם "בני ציון", אשר קיימה קורסים בעברית, ובשנת 1917 הוקמה בה ספרייה יהודית. בשנות העשרים והשלושים פעלו בה מפלגות ציוניות, וכן סניפים של אגודת ישראל ושל הבונד.

טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה כ-3,200 יהודים.

===בשואה===
הגרמנים כבשו את אוז'רוב בספטמבר 1939, ועם כניסתם לעיר ציוו על היהודים להתייצב בבית הספר היהודי, שם הוחזקו מספר שעות, תוך שהגרמנים יורים על הבניין באופן אקראי, ומתעללים בפומבי ברב הקהילה.

היהודים צוו לענוד סרט עם מגן דוד על זרועם ולהציב שלט עם המילה "יהודי" בפתח ביתם, ונאסר עליהם ללכת על המדרכות בעיר ולבוא במגע עם לא יהודים. בתחילת 1940 החרימו הגרמנים את כל העסקים שבבעלות יהודים, ולאחר מכן, צוו היהודים לעבור לרובע נפרד בעיר.

היודנרט שהוקם בעיר נאלץ להעביר רכוש וכסף לגרמנים, ולספק עובדי כפייה, כאשר העונש על אי עמידה בכך היה מוות, לרבות של נשים וילדים. בדצמבר 1940 הועברו לעיר כ-700 יהודים שגורשו מוולוצלאבק, ובמרץ 1941 הועברו אליה כ-100 ממגורשי וינה וכ-800 ממגורשי קילצה.

בינואר 1942 גודר הרובע היהודי, שאוכלוסייתו מנתה כ-4,500 נפשות, והפך לגטו סגור. אהרון בודקו, יהודי שהצליח לצאת מהגטו ונתפס, הוצא להורג באופן פומבי. בקיץ 1942 ריכזו הגרמנים בגטו עוד 1,349 יהודים ממחוז ראדום, והצפיפות והרעב בו גברו.

בסוף אוקטובר 1942 חוסל הגטו באקציה יחידה, ויהודיו הובלו ברגל לתחנת הרכבת בעיר, כאשר ילדים וזקנים שהתקשו בהליכה נורו למוות. 4,648 יהודים הועמסו על קרונות משא, בצפיפות של כ- 150 איש בכל קרון. רכבת אחת פנתה לטרבלינקה, והשנייה למיידנק. מעט היהודים שהושארו בעיר לאיסוף הרכוש בגטו נורו על ידי שוטרים אוקראינים, והושלכו לבארות. מיד לאחר מכן הוכרזה העיר "נקייה מיהודים".

רק כ-60 יהודים בני העיר שרדו את השואה, ביניהם שהסתתרו או שהסתירו את יהדותם כמו מרים וינטר. כיום אין בעיר יהודים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/65 אוז'רוב] באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: ערים
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
רוברטו בלרמינו

רוברטו פרנצ'סקו רומולו בלרמינו (באיטלקית: Roberto Francesco Romolo Bellarmino; 4 באוקטובר 1542 - 17 בספטמבר 1621) היה קרדינל בתקופתם של האפיפיורים אורבנוס השביעי, גרגוריוס הארבעה עשר, אינוקנטיוס התשיעי, קלמנס השמיני, לאו האחד עשר, פאולוס החמישי וגרגוריוס החמישה עשר, אך מעולם לא נבחר בעצמו למשרה. אחת הדמויות המרכזיות בקונטרה-רפורמציה. הוכתר כקדוש ב-1930.

== תולדות חייו ==
נולד במונטפולצ'אנו למשפחת אצולה. אמו הייתה אחותו של האפיפיור מרקלוס השני. השכלתו הייתה רחבה וכללה תרבות רומית עתיקה ויוונית קלאסית, בנוסף להשכלה כנסייתית, אותה רכש אצל הישועים ובאוניברסיטת פדובה, שם התמחה בתאולוגיה. ב-1569 נשלח להשלים את השכלתו באוניברסיטת לוון, בה כיהן לאחר מכן כפרופסור ולימד את כתבי תומאס אקווינס. ב-1576 שב לרומא.

לאחר רצח אנרי השלישי, מלך צרפת שלח אותו האפיפיור סיקסטוס החמישי לפריז כתאולוג המשלחת האפיפיורית. ב-1599 מינה אותו אורבנוס השביעי לקרדינל, לרקטור הקולגיום רומאנום (האוניברסיטה הישועית) ולאינקוויזיטור. בתפקידו זה היה אחד מהשופטים ששפטו את ג'ורדנו ברונו לשריפה על המוקד בעוון כפירה. 

ב-1616 הורה לו האפיפיור פאולוס החמישי לזמן לחקירה את גלילאו גליליי ולהודיע לו שעליו לחזור בו מלימוד, מחקר והוראה של התאוריה ההליוצנטרית. בלרמינו הראה לגליליאו שעל פי רשימת הספרים האסורים, תורתו של קופרניקוס נאסרה לעיסוק או להוראה ודרש ממנו לחזור בו מתפיסותיו. במעמד זה, שהיה, לאחר שריפתו של ברונו, איום ממשי, הסכים גליליאו לחזור בו. 

בלרמינו כתב מספר חיבורים תאולוגיים חשובים בהם "אמנות המוות הנכון" (Ars moriendi), ספר בסוגה של ספרים הדנים בחיי האדם וסיומם ובדרכים והטקסים הדרושים לקראת המוות ואחריו ו"שבע המילים האחרונות של ישוע על הצלב".

כמו כן פיתח בלרמינו את התפיסה התאולוגית לפיה מבחינת החוק האלוהי אין סמכות קנויה לאדם אחד על פני משנהו, ומכיוון שכך - הסמכות החילונית ניתנת לשליט מכח הסכמת העם. מן הבחינה הזאת נחשב בלרמינו למבשר של רעיון האמנה החברתית.

== לאחר מותו ==
ב-1923 פתח האפיפיור פיוס האחד עשר במהלכים להקדיש את בלרמינו כקדוש. ב-13 במאי הכתיר אותו למבורך וב-29 ביוני 1930 הכתיר אותו כקדוש. בלוח השנה הנוצרי, יומו הוא ה-17 בספטמבר.

אוניברסיטת בלרמיין בלואיוויל, קנטקי, נקראת על שמו, כמו גם מוסדות לימוד קתוליים נוספים ברחבי העולם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.newadvent.org/cathen/02411d.htm ערך באנציקלופדיה הקתולית]
* [http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bbella.html תפקידים כנסייתיים]
* [http://galileo.rice.edu/chr/bellarmine.html באתר "פרויקט גלילאו"]
* [http://www.u.arizona.edu/~aversa/bellarmine.pdf מאמר מתוך הספר "חיי הקדושים"]
* [http://www.encyclopedia.com/topic/Robert_Bellarmine.aspx#1 ערך באנציקלופדיית ביוגרפיות]
* [http://www.catholicculture.org/culture/library/view.cfm?recnum=9554 הקדוש רוברטו בלרמינו]
* [http://archive.org/details/theartofdyingwel00belluoft טקסט מלא של הספר "אמנות המוות נכון"]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חשמנים איטלקים
קטגוריה:ישועים
קטגוריה:אצולה איטלקית
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:גלילאו גליליי
קטגוריה:ילידי 1542
קטגוריה:נפטרים ב-1621
בר שיווק והפצה

קבוצת בר היא קבוצת חברות ישראלית המספקות שירותי לוגיסטיקה והפצה. החברה שולטת בתחום הפצת העיתונים בישראל.

==היסטוריה==
החברה הוקמה בשנת 1990 על ידי עידו ברגמן ובועז דקל. דקל עבד קודם כמנהל ההפצה של העיתון "חדשות". הלקוח הראשון של החברה היה העיתון "גלובס" שאת העותקים למנויים שלו הפיצו השניים בתחילה בעצמם. החברה גדלה במהירות ובנוסף להפצת עיתונים וכתבי עת לבית הלקוח החלה להפיץ אותם עבור לקוחותיה לכ-5,000 נקודות מכירה ברחבי המדינה. ברגמן הוא גיסו של איש העסקים נוחי דנקנר והחזיק גם במניות חברת גנדן השקעות של דנקנר, שפשטה את הרגל. בשנת 1994, רכשה חברת ידיעות תקשורת, המוציאה לאור את העיתונים היומיים "ידיעות אחרונות" ו"כלכליסט" 25% ממניות החברה.

בשנת 1997, הוקמה חברת הבת חברת "P.M.I סחר וייזום" העוסקת בייצור, שיווק והפצה של מוצרי איסוף ופנאי ממותגים לילדים ובני נוער. המוצר הראשון שהחברה שיווקה היה מוצרי איסוף על פי סדרת הטלוויזיה הפופולרית פאוור ריינג'רס. אחר כך קיבלה זיכיון להפצה בישראל של אלבומי האיסוף של חברת וולט דיסני, של המותג "סופרגול" - אלבום שחקני הכדורגל, ואת הזיכיון לשיווק והפצת מוצרים הקשורים לסדרת סרטי הארי פוטר. באפריל 2001 מונתה יעל ארד כמנכ"ל חברת P.M.I.

בסוף 2001, החברה הפעילה שירותי משלוחים עבור רשת מקדונלד'ס ישראל, במשך כחצי שנה.

בשנת 2002, הקימה בשותפות עם חברת השליחויות אביב-שיגור ודפוס בארי את חברת "מסר", במטרה להתחרות בחברת דואר ישראל בשוק הדואר הכמותי (דואר הנשלח בכמויות גדולות על ידי בנקים, חברות אשראי, חברות תקשורת וכדומה).

בנובמבר 2004, החלה החברה להפעיל בזיכיון את חנויות הספרים והעיתונים בנמל התעופה בן-גוריון, תחת השם "בר בוקס אנד פרס" (Bar Books & Press), כחצי שנה אחר כך נחקרה החברה בפרשת הסוס הטרויאני, בחשד שהזמינה ריגול עסקי נגד רשת סטימצקי במהלך המכרז על הזיכיון. החברה גם זכתה במכרז להקמת נקודות מכירה לעיתונים בתחנות הראשיות של רכבת ישראל. בדצמבר 2007 ויתרה על הזיכיון להפעלת חנויות הספרים בנתב"ג, עקב חוסר כדאיות כלכלית.

בשנת 2009, רכש בועז דקל את מלוא הבעלות על חברת הבת P.M.I שבמקביל מכר לעידו ברגמן את החזקותיו בבר הפצה. בדצמבר 2016 הגדילה ידיעות תקשורת את חלקה בחברה ל-50%.

במאי 2013 נסגרה חברת ההפצה של העיתון "מעריב", "גל-מעיתון", והוא עבור להיות מופץ על ידי "בר הפצה". בנובמבר 2014, סגרה ידיעות תקשורת את מערך ההפצה שלה לחלוקת עיתונים לבתי עסק ולרשתות השיווק והעבירה אותו ל"בר הפצה". באפריל 2017, קבוצת הארץ סגרה את מערך ההפצה שלה והעבירה אותו ל"בר הפצה". בנוסף הקימה במשותף עם "בר הפצה", בחלקים שווים, חברה העוסקת בשילוח מוצרים עבור גופים מסחריים – "בר הום דליברי". בינואר 2018 החלה להפיץ גם את העיתון "ישראל היום" למנויים.

==פעילות==
קבוצת בר מספקת את השירותים הבאים:
* משלוח מוצרים במסירה אישית
* הפצת עיתונים וכתבי עת לבית הלקוח בפריסה ארצית
* הפצת עיתונים, כתבי עת ומוצרי צריכה לרשתות שווק ונקודות מכירה
* חלוקת דואר כמותי לבתי לקוחות עבור לקוחות מסחריים
* אחסון, ניהול מלאי, ליקוט ואספקה ללקוחות קצה
* פתרונות לוגיסטיקה והפצה ייחודיים בתחום קידום מכירות
* סדרנות סחורה ברשתות ובקרת סדרנות ומדף ברשתות

החברה מאמצת את עוצבת הגולן במסגרת פרויקט של האגודה למען החייל אמץ לוחם.

== קישורים חיצוניים ==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:שיווק
קטגוריה:חברות לוגיסטיקה ישראליות
דליה גל אלגל

דליה גל אֵלגל (נולדה ב-7 במרץ 1940) היא משוררת עברייה ישראלית.

==ביוגרפיה==

דליה אלגל נולדה ברחובות, על גבעת-הקיבוצים, וגדלה בקיבוץ רמת השופט. היא בת בכורה למרדכי כהן וחסיה (שטרן), שעלו מליטא. אביה התנדב והתגייס לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.

אלגל למדה בבית הספר האזורי "המוסד החינוכי הרי-אפרים". במשך 3 שנים למדה ב"סמינר למורים - אורנים", בקרית-טבעון (כיום מכללת אורנים). היא סיימה כמורה בכירה לאמנות, ומורה מוסמכת לחינוך מיוחד.

אלגל הייתה ספורטאית ב"הפועל", אלופת-הארץ לנערות, בזריקת דיסקוס, 3 שנים. והיא בעלת מדליית זהב במקצוע זה, מהמכביה החמישית לנוער שנערכה בשנת 1957.
זכתה בתחרות ציור של העיתון משמר לילדים על הפלמ"ח.

בתקופת שירותה בצה"ל הייתה המדריכה הפיקודית לידיעת הארץ של הגדנ"ע.

עבדה במשרד החינוך, ובכפר תקוה כמורה לאריגה.

במלחמת יום הכיפורים נהרג אחיה, , בחזית המצרית, כמפקד טנק.

בשנת 1980 החלה גל אלגל לפרסם בעיתון במחנה של צה"ל, תחת שם העט (אב"מ), אמא על-תקן של אבא, מוצב-ערכים אי-שם.
אלגל היא חברה באגודת הסופרים העבריים בישראל ובאקו"ם.

הוציאה לאור 7 ספרים. עם הוצאת ספרה הראשון, החלה לחלק חינם דפים עם שיריה, שהפכו בעריכתה לעמוד העת לשירה "עלעול".

התחתנה עם בנימין גל. נולדו להם בת ובן. הם עזבו את הקיבוץ בקיץ 1961, לחיפה. כיום היא תושבת חיפה, גרושה.

==ספריה==
* שירים, גם מתחת לחגורה: תל אביב, הוצאת סער, תשמ"ה 1985. (הוצאה 2: חיפה, ד.גל אלגל, 2006).
* להיות קבוץ : תל אביב, סער, תשמ"ז 1987. (הוצאה 2, יחד עם "אהבת אלגל", להיות אלגל : חיפה, ד.גל אלגל, תשס"ו 2006).
* אהבת אלגל : תל אביב, סער, תשנ"ב 1992.
* רק לא טנק : תל אביב, ד. גל אלגל, תשנ"ח 1998.
* פרפר התמיד : תל אביב, ד. גל אלגל, תשס"ב 2002.
* שירת ראי : עורך עמוס לויתן, תל אביב, הוצאת גוונים, תשס"ז 2007. (התוכן: א. "רוח ירוקה". ב. "זבולי חיזבוללה", יומן-שירי על מלחמת לבנון השנייה, מנקודת מבטה של המשוררת, בחיפה).
* היונה "206" : עורכת דליה גל אלגל, תל אביב, גוונים, 2015. (דליה גל אלגל הוציאה לאור את 4 הסיפורים של אביה : מרדכי כהן - יחד עם סיפורים שלה).
*"בשם/השואה", עורכת : דליה גל אלגל, תל אביב, גוונים, 16 בספטמבר 2018, תשע"ח.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:רמת השופט: אישים
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי הרי אפרים
קטגוריה:בוגרות אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
המושל הכללי של סנט וינסנט והגרנדינים

המושל הכללי של סנט וינסנט והגרנדינים (באנגלית: The governor-general of Saint Vincent and the Grenadines) משמש כראש המדינה דה פקטו ומייצג את צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. משרת המושל הכללי נוצרה בשנת 1979, עם קבלת העצמאות של סנט וינסנט והגרנדינים.

האחריות הכללית של המושל:

לבצע את כל החובות כאמור בחוקה של סנט וינסנט והגרנדינים.

מינוי ראש הממשלה וחברי הפרלמנט.

מינוי אנשים לתפקידים ציבוריים שנקבעו.

מינוי מועצות שונות.

להבטיח ביטוי יעיל של ממשל חוקתי ודמוקרטי.

השתתפות במצעדים טקסיים ואירועים אחרים כנדרש בחוקה של סנט וינסנט והגרנדינים.

קבלת כתבי אמון של שגרירים ומכובדים זרים אחרים.<ref></ref>

== המושלים הכלליים ==
להלן רשימה של אישים שכיהנו כמושל הכללי של סנט וינסנט והגרנדינים מאז העצמאות ב-1979:
=== מקרא ===
* מת בתפקיד 
* 
{|border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
! style="width:5%;" | סדר כהונה
! style="width:10%;" | דיוקן
! style="width:30%;" | שם המושל הכללי (שנות חיים)
! style="width:15%;" | תחילת הכהונה
! style="width:15%;" | סיום הכהונה
! style="width:25%;" | הערות 
|-style = "border-top:2px solid black;" bgcolor="#F5F5F5"
| colspan="9" align=right|מושלים שמונו על ידי המלכה אליזבת השנייה (1952–2022):
|-style = "border-top:2px solid black;"
! 1 	
| 
| סר סידני גאן־מונרו (1916–2007) 
| 27 באוקטובר 1979
| 28 בפברואר 1985
| 
|-
! 2 
 סר ג'וזף למברט יוסטס (1908–1996) 
| 28 בפברואר 1985
| 29 בפברואר 1988
| 
|-
|-style="background:#e6e6aa;"
! - 
 הנרי הארווי ויליאמס (1917–2004) 
| 29 בפברואר 1988
| 20 בספטמבר 1989
| מושל בפועל
|-
! 3 
 סר דייוויד עמנואל ג'ק (1918–1998) 
| 20 בספטמבר 1989
| 1 ביוני 1996
| 
|-
! 4 
 סר צ'ארלס אנטרובוס (1933–2002) 
| 1 ביוני 1996
| 3 ביוני 2002 
| 
|- 
|-style="background:#e6e6aa;"
! - 
 מוניקה דקאן (1934–) 
| 3 ביוני 2002
| 22 ביוני 2002
| מושלת בפועל
|-
! 5 
 סר פרדריק בלנטיין (2002–) 
| 22 ביוני 2002
| 1 באוגוסט 2019
|
|-style = "border-top:2px solid black;" bgcolor="#F5F5F5"
| colspan="9" align=right|מושלים שמונו על ידי המלך צ'ארלס השלישי (2022–):
|-style = "border-top:2px solid black;"
! 6 
 סוזן דוגן (1955–) 
| 1 באוגוסט 2019
| מכהנת
| 
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט וינסנט והגרנדינים: פוליטיקה
סנט וינסנט והגרנדינים
קלאס (ספר)

קלאס (בספרדית: Rayuela; באנגלית: Hopscotch) הוא ספרו עטור הפרסים של הסופר הארגנטינאי חוליו קורטאסר, שראה אור בבואנוס איירס ב-1963. הספר תורגם לעשרות שפות.

== מבנה הרומן ==
"קלאס" יכול להיקרא לפחות בשני אופנים: אפשרות אחת היא לקוראו לפי הסדר, מפרק 1 ועד פרק 56, כששאר הפרקים (מפרק 57 ועד פרק 155) אינם רלוונטיים בקריאה זו. האפשרות השנייה היא לקרוא את הרומן "באופן פעיל", לפי טבלת ההתמצאות שהוסיף המחבר בתחילת הספר, בדילוגים, כשהפרק הראשון הוא פרק 73; בסוף כל פרק עוברים לבא אחריו לפי הטבלה ולא לפי הסדר הליניארי.

==נושאים ומוטיבים מרכזיים ברומן==
קורטאסר הושפע רבות מהסוריאליזם, וסוגה זו נוכחת מאוד ברומן. הספר רצוף במאות אזכורים של נגני ג'אז, זמרים ויצירות מוזיקליות, סופרים ויצירות ספרותיות, בודהיזם, פילוסופיה, אזכורים מהמיתולוגיה ומהתרבות הקלאסית ועוד. בכך הוא נחשב בעיני מבקרים רבים כלקסיקון התרבותי של המחצית הראשונה של המאה ה-20.

קורטאסר המציא ברומן מילים חדשות והשתמש במשלבים לשוניים מגוונים של ספרות ולשון דיבור. כן שיבץ בטקסט שגיאות כתיב מכוונות, ומשפטים שלמים בשפות אחרות (צרפתית, לטינית, איטלקית, אנגלית, גרמנית ושוודית).

הסופר הרכיב בספר מבנים ספרותיים באופן ייחודי שאינו מקובל כל כך גם כיום. למשל, הוא חיבר פרק הכתוב בשורות לסירוגין ומכיל למעשה שני פרקים יחד, כשעל הקורא להתאמץ ולפענח איך לקוראו ב"קריאה פעילה". פרק אחר בספר כולל טקסט שרובו מורכב ממילים שקורטאסר המציא, ובכל זאת יכולים הקוראים להבין במה הדברים אמורים.

==השפעה==
ל"קלאס" נודעת חשיבות רבה בהתוויית אפשרויות חדשות לספרות בשפה הספרדית בפרט, ולספרות העולמית בכלל. הרומן הפך לספר פולחן בקרב דורות של קוראי ספרדית, ונחשב לאחד הספרים החשובים במאה ה-20. רבים כוללים את "קלאס" במסגרת ספרות ה"בום" באמריקה הלטינית, לצד הרומנים הגדולים של גבריאל גרסיה מרקס, מריו ורגס יוסה, קרלוס פואנטס ואחרים. אך בניגוד אליהם, הרומן של קורטאסר אינו הולך בדרך הריאליזם המאגי אלא בורא עולם משלו, הן מבחינת התפיסה המרחבית, הן מבחינת הלשון והן מבחינת עולם הרעיונות המשתקפים בו. כטקסט העוסק בקשר בין תודעה, מקום ושפה, "קלאס" עומד בפני עצמו כיצירה חשובה בתולדות הספרות בשפה הספרדית ובתרבות העולם בכלל.

== תרגום לעברית ==
הספר יצא לאור בעברית בהוצאת כרמל (סדרת אלדורדו) בשנת 2013 בתרגומו של יורם מלצר ובעריכת ינון קחטן, עם אחרית דבר מאת אדם גיא, בתמיכת המפעל לתרגום ספרות מופת ומשרד התרבות והספורט.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://carmelph.co.il/book/rayuela/ קלאס], באתר הוצאת כרמל
* 
* [http://primo.nli.org.il/primo_library/libweb/action/dlDisplay.do?vid=NLI&docId=NNL_ALEPH003504269 קלאס] בקטלוג הספרייה הלאומית
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/library/Blogs/Pages/Blog-Rayuela.aspx ספר הפורץ את גבולות הספר] על קלאס בבלוג הספרייה הלאומית
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/library/Blogs/Pages/Blog-Rayuela-Translation.aspx על תרגום ועל תרגום] על המהדורה העברית של קלאס בבלוג הספרייה הלאומית
* 
* [https://yinonk.co.il/%d7%9e%d7%aa%d7%95%d7%9a-%d7%94%d7%a9%d7%a7%d7%aa-%d7%94%d7%aa%d7%a8%d7%92%d7%95%d7%9d-%d7%9c%d7%a1%d7%a4%d7%a8-%d7%a7%d7%9c%d7%90%d7%a1-%d7%9c%d7%97%d7%95%d7%9c%d7%99%d7%95-%d7%a7%d7%95%d7%a8/ השקת הספר "קלאס" בסינמטק ירושלים], 12 בפברואר 2013.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות ארגנטינאית
קטגוריה:ספרי 1963
קטגוריה:ספרי הוצאת כרמל
מורן רבינוביץ'

מורן רבינוביץ'-בוסקו (נולדה ב-19 בינואר 1981) היא שחיינית עבר ומאמנת שחייה ישראלית. היא אלופת ישראל בשחייה. הייתה שותפה לשיא ישראל במשחי השליחות. בעלת שתי מדליות, כסף וארד מהמכביה.

== ביוגרפיה ==
רבינוביץ' נולדה וגדלה בירושלים. למורן אחות תאומה, שני. היא החלה לשחות בגיל 9 בהפועל ירושלים בהדרכתם של ליאוניד שייחט וימית אבידור. היא קבעה שיאי גילאים במשחה ל-50 מטר פרפר ובמשחה ל-50 מטר גב.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בשנת 1996 זכתה רבינוביץ' בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב ובמשחה ל-200 מטר גב.

בתחרויות השחייה של המכביה החמש-עשרה שנערכו בווינגייט בשנת 1997 זכתה רבינוביץ' בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב.

לאחר שפרשה משחייה תחרותית החלה רבינוביץ' את לימודיה במכון וינגייט, שם קיבלה תואר ראשון ותואר שני. בתום לימודיה החלה לאמן באקדמיה למצוינות בווינגייט בשנים 2012-2006. נוסף לכך, היא אימנה את נבחרת הקדטים של ישראל בשנים 2009-2008 ואת נבחרת הנוער של ישראל 2013-2011. היא מרצה במכללת זינמן במכון וינגייט, רכזת ומרצה בקורסי מדריכים ומאמנים בשחייה.

רבינוביץ' ריכזה את פרויקט אתנה בשחייה, לקידום נשים בספורט בשנים 2011-2007.

== חיים אישיים ==
רבינוביץ' מתגוררת עם משפחתה בכפר סבא. היא נשואה לניר בוסקו, ולהם שני ילדים, גל ואור. כיום, היא עובדת כרכזת תחום שחייה במכללת וינגייט, מלמדת שחייה בסמינר הקיבוצים ומורה לחינוך גופני בתיכון הדסים שליד אבן יהודה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תאומים ישראלים
קטגוריה:שחייניות גב ישראליות
קטגוריה:שחייניות פרפר ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:מאמני שחייה ישראלים
קטגוריה:מאמנות שחייה
קטגוריה:מאמנות ספורט ישראליות
קטגוריה:מאמני ספורט ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
מיכה כגן

מיכה כגן (נולד בשנת 1962) הוא טריאתלט ישראלי, אלוף ישראל בטריאתלון בשנים 1987–1991.

== ביוגרפיה ==
כגן נולד בקיבוץ שמיר. הוא השתתף בתחרויות הטריאתלון הראשונות בארץ וניצח ברובן. זכה באליפות ישראל בכל חמש אליפויות ישראל הראשונות שהתקיימו באילת בין השנים 1987–1991, כשהגיע במקום הראשון בין הטריאלתטים הישראלים.

בשנת 1989 ייצג כגן את ישראל באליפות העולם הראשונה בטריאתלון למרחק שהפך מאוחר יותר לאולימפי באביניון, צרפת וסיים במקום ה-73 מבין 113 משתתפים בתוצאה של 2:13:46 שעות.

בשנת 1990 השתתף כגן במרתון תל אביב וסיים במקום הראשון בין הישראלים בתוצאה של 2:46:16 שעות.

בשנת 2002 חזר כגן להשתתף בטריאתלון אילת בתחרות לקבוצות גיל, וזכה במקום הראשון לגילאי 45-40.

== הישגים עיקריים ==
* חמש פעמים אלוף ישראל בטריאתלון ברצף.
* במשך שבע שנים ניצח בין הישראלים בכל התחרויות בהן השתתף.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טריאתלטים ישראלים
קטגוריה:רצי מרתון ישראלים
קטגוריה:שמיר (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
מונווי

מונווי (באנגלית: Monowi) הוא כפר קטן בנברסקה שבארצות הברית. הכפר זכה לפרסום תקשורתי נרחב, עקב העובדה שאוכלוסייתו מונה אדם אחד בלבד.

==היסטוריה==
מאז ייסודו, היה מונווי יישוב מבודד, כאשר שיא האוכלוסין שבו היה 150 תושבים בתחילת המאה ה-20.

בשנת 2000 חיו בו רק שני אנשים – אלזי איילר ובעלה, רודי, שנפטר ב-2004.

אלזי החליטה להמשיך ולהתגורר במונווי, ואף הקימה שם מסעדה וספרייה.

כיום אלזי איילר היא תושבת הכפר היחידה, והיא משמשת אפוא גם כראש המועצה.

==קישורים חיצוניים==

* 

 
קטגוריה:נברסקה: יישובים
קטגוריה:ארצות הברית: כפרים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-20
אזרבייג'ן איירליינס

[[בואינג 787 של החברה בנמל התעופה לונדון הית'רו]]
[[בואינג 767-300ER של החברה באיסטנבול-אטאטורק]]
[[בואינג 757-200 בצבעי החברה הישנים]]
אזרבייג'ן איירליינס (באזרית: Azərbaycan Hava Yolları, באנגלית: Azerbaijan Airlines) ידועה בשם: AZAL, היא חברת התעופה הלאומית של אזרבייג'ן.

החברה שהוקמה ב-7 באפריל 1992, מבצעת טיסות מבסיס האם שלה שבבאקו לכשלושים יעדים באסיה ואירופה. כמו כן מפעילה החברה טיסות עבור הממשלה האזרית, באמצעות מטוסים ייעודיים.

== הסכמי שותפות קוד ==
לאזרבייג'ן איירליינס הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:
{|
|- valign="top"
|
* אוסטריאן איירליינס (סטאר אלייאנס)
* אורל איירליינס
* אייר בלטיק
* אייר פראנס (SkyTeam)
|
* איסטרן איירוויז 
* אליטליה (SkyTeam)
* לופטהנזה (סטאר אלייאנס)
* צ'ק איירליינס (SkyTeam)
|
* קטר איירווייז
* בלאביה
* S7 איירליינס (Oneworld)
* UT אייר אוויאיישן 
|}

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#1d3d73;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="4" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#1d3d73;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים פלוס">Y+</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A319-100
|3
|—
|8
|—
|114
|122
|
|-
|איירבוס A320-200
|6
|—
|20
|—
|126
|146
|
|-
|איירבוס A340-500
|2
|—
|36
|—
|201
|237
|
|-
| rowspan="2" |בואינג 200–757
| rowspan="2" |3
| rowspan="2" |—
|22
|—
|158
|180
|
|-
|24
|—
|150
|174
|
|-
|בואינג 767-300ER
|2
|—
|22
|—
|176
|198
|
|-
|בואינג 8–787
|2
|5
|18
|35
|157
|210
|
|-
|Irkut MC-21
|—
|10
|16
|—
|153
|169
|יתקבלו החל משנת 2019
|-
!colspan="9" bgcolor=#1d3d73 |<font style="color:white;">צי VIP - מופעלים בעבור ממשלת אזרבייג'ן
|-
|איירבוס A319CJ
|2
|—
|colspan=4|VIP
|
|-
|איירבוס A320ACJ
|1
|—
|colspan=4|VIP
|
|-
|איירבוס A340-600
|1
|—
|colspan=4|VIP
|
|-
|בואינג 767-300ER
|1
|—
| colspan="4" |VIP
|
|-
!סה"כ
!23
!15
! colspan="5" |
|}

== פעילות החברה בישראל ==
אזרבייג'ן איירליינס מפעילה שלוש טיסות שבועיות מבסיסה שבבאקו לנמל התעופה בן-גוריון, הטיסות מבוצעות באמצעות במטוסי איירבוס A320, בואינג 757-200, בואינג 767-300ER ובואינג 787-8.

==ראו גם==
*טיסה 56 של אזרבייג'ן איירליינס
*טיסה 217 של אזרבייג'ן איירליינס

== קישורים חיצוניים ==

* 

* מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch==Azerbaijan%20Airlines%20-%20AZAL%20-%20AHY&distinct_entry=true אזרבייג'ן איירליינס] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה אזרבייג'ן
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות