OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ינה פוקס

קברו של ינה פוקס בבית העלמין הכללי החדש בבודפשט
ד"ר ינה פוקס (בהונגרית: Fuchs Jenő, בעברית נקרא לעיתים גם ינו פוקס; 29 באוקטובר 1882 – 14 במרץ 1955) היה סייף הונגרי-יהודי. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות זהב בחרב. נוסף לכך היה רופא.

== ביוגרפיה ==
פוקס נולד בבודפשט.
במאה ה-19 חל איסור על יהודים בהונגריה לשאת נשק. ינה פוקס לא היה חבר במועדון סיף כלשהו ולא ניצח בתחרויות במסגרת ארצית. בתחרות כניסה לאולימפיאדה בשנת 1908 הגיע שלישי.

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה פוקס בשתי מדליות זהב, בתחרות בחרב אישי לפני בלה זולובסקי מהונגריה ווילאם גופולד וון לובסדרוף מבוהמיה ובתחרות בחרב קבוצתי לאחר שהונגריה ניצחה את גרמניה 0-9, את איטליה 5-11 ואת בוהמיה 7-9. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה בוהמיה. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים שלושה סייפים יהודים נוספים: אוסקר גרדה, דז'ה פלדש, ולאיוש ורקנר.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה פוקס בשתי מדליות זהב, בתחרות בחרב אישי לפני בלה בקאשי וארווין מסרוש שניהם מהונגריה ובתחרות בחרב קבוצתי לפני אוסטריה והולנד ובכך הגן על תאריו. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים פעם נוספת שלושת הסייפים היהודים גרדה, פולדס, וורקנר ולזכייה במדליית כסף עבור אוסטריה היו שותפים שני סייפים יהודים: אוטו הרשמן ואלברט בוגן.

בשנת 1955 נפטר פוקס בבודפשט.

==תארים והישגים ==
* מתוך 25 קרבות אולימפיים אישיים, ניצח פוקס ב-22 קרבות, הפסיד ב-2 קרבות ופרש מקרב אחד.
* ב-1982 הונצח פוקס ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jewishsports.net/BioPages/JenoFuchs.htm ינה פוקס] היכל התהילה של הספורט היהודי.
* [http://www.jewsinsports.org/Olympics.asp?sport=olympics&ID=17 ינה פוקס] האתר יהודים בספורט.
* 

קטגוריה:סייפים הונגרים
קטגוריה:סייפים יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:סייפים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:הונגריה: אישים בספורט
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1882
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1955
כמנון

כַּמְנוֹן (שם מדעי: Pimpinella) הוא סוג של צמחים עשבוניים ממשפחת הסוככיים, הכולל כ-150 מינים, חלקם רב-שנתיים וחלקם חד-שנתיים.
== מאפיינים ==
המין היחיד המשמש כתבלין כמרכיב בתעשיית המשקאות והמזון הוא כמנון האניס.
העלים מסורגים, גזורים ומנוּצים (לעיתים פשוטים). שפת העלה היא משוננת או מסורית.
לרוב התפרחת היא לבנה או לבנה-צהבהבה.
הכמנון צומח בקרקעות שאינן מלוחות.

== מינים נפוצים בארץ ישראל == 
* כמנון האניס (Pimpinella anisum) - חד-שנתי
* כמנון כרתי (Pimpinella cretica) - חד-שנתי
* כמנון קיפח (Pimpinella peregrina) - רב-שנתי
* כמנון ענף (Pimpinella corymbosa) - חד-שנתי
* כמנון שעיר (Pimpinella eriocarpa) - רב-שנתי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:סוככיים
קטגוריה:עשבי תיבול
נדו נדי

נדו נדי (באיטלקית: Nedo Nadi; 9 ביולי 1894 – 29 בינואר 1940) היה סייף איטלקי. אלוף אולימפי בעל 6 מדליות זהב, מהן 5 באולימפיאדה אחת (אנטוורפן 1920), מספר מדליות הזהב הגדול ביותר שזכה בו ספורטאי כלשהו באולימפיאדה אחת, שיא שנישבר לאחר 52 שנים על ידי השחיין היהודי מארק ספיץ מארצות הברית שזכה ב-7 מדליות זהב (מינכן 1972). הוא הסייף היחידי שזכה במדליות זהב בכל שלושת הכלים (רומח, דקר וחרב).

נחשב לאחד הסייפים הגדולים בהיסטוריה.

== ביוגרפיה ==
נדי נולד בליבורנו.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה נדי במדליית זהב בתחרות ברומח אישי. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות חרב אישי ובמקום חמישי בתחרות חרב קבוצתי.

===אולימפיאדת השיא===
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה נדי ב-5 מדליות זהב, בתחרות ברומח אישי, בתחרות בחרב אישי במדליית כסף זכה אחיו הצעיר אלדו, בתחרות ברומח קבוצתי, בתחרות בדקר קבוצתי ובתחרות בחרב קבוצתי. הוא זכה במספר מדליות הזהב הגדול ביותר שזכה בו ספורטאי כלשהו באולימפיאדה אחת.

בשנת 1940 נפטר נדי בפורטופינו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלופים אולימפיים איטלקים: סייף
קטגוריה:ילידי 1894

קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1940
חומצה סטארית

חומצה סטארית היא חומצת שומן רוויה. בטמפרטורת החדר החומר הוא מוצק דמוי שעווה. זוהי חומצה קרבוקסילית שלה שרשרת בת 18 פחמנים נוסחתה: C<sub>18</sub>H<sub>36</sub>O<sub>2</sub> או CH<sub>3</sub>(CH<sub>2</sub>)<sub>16</sub>COOH. מקור השם סטארית במילה היוונית στέαρ שפרושה חֵלֶב. מלחי חומצה סטארית נקראים סטארטים.
==תפוצה==
חומצה סטארית כאסטר של גליצרול נפוצה בשמנים ושומנים רבים. ככלל החומצה נפוצה יותר בשומנים מן החי מאשר בשמנים צמחיים. יוצאת מן הכלל היא חמאת קקאו המכילה 33% חומצה סטארית.

==הפקה==
מפיקים חומצה סטארית על ידי הידרוליזה בטמפרטורה ולחץ גבוהים של שומנים מהחי. ניתן לקבל את החומר גם בהידרוגנציה של חומצות שומן לא רוויות. בדרך כלל חומצה סטארית תהיה מעורבת בחומצה פלמיטית אם כי ניתן לקבל גם חומצה סטארית טהורה.

==שימושים==
* תוסף למוצרי מזון מתועשים רבים לצורך הסמכתם או הקשייתם. לדוגמה: הקשיית סוכריות, הסמכת ממרחי שוקולד, הקשיית חלבה.
* תוסף לנרות.
* תוסף למוצרי קוסמטיקה כדוגמת קרם גילוח. החומר משמש להקשיית הסבון (בעיקר סבונים המיוצרים משמן צמחי).
* אסטרים של חומצה סטארית עם אתילן גליקול: גליקול-סטארט וגליקול די-סטארט משמשים כתוסף לשמפו, סבון ומוצרי קוסמטיקה בהם מוכנסים החומרים הנ"ל כשהם מותכים ואז מניחים למוצר להתגבש.
* תמיסת חומצה סטארית ומים המוברשת על כלי חרס לפני יציקה, מקלה על הוצאת המוצר המוגמר מהתבנית. על פני שטח הכלי המוברש, נוצר המלח סידן-סטארט שמשמש כשכבת הפרדה.
* בזיקוקי די נור – חומצה סטארית משמשת לציפוי אבקת מתכות כאלומיניום וברזל למניעת חמצון לצורך הארכת זמן האחסנה של הזיקוק.

==השפעה בריאותית==
נמצא כי חומצה סטארית הופכת לחומצה אולאית הבלתי רוויה בשיעור גבוה יותר מחומצה פלמיטית והיא נוטה פחות ליצור אסטר עם כולסטרול. חומצה סטארית נמצאה כקשורה לרמות נמוכות של LDL לעומת חומצות שומן רוויות אחרות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

סטארית, חומצה
קטגוריה:ליפידים
השריר הגבן

השריר הַגַּבָּן (TA: Musculus supinator) הוא שריר עמוק במדור האחורי של האמה. השריר הכפן, יחד עם שריר הזרוע, מהווה את רצפת גומץ המרפק. בעת כיווצו הוא מסובב את ראש עצם החישור ומסובב את האמה כלפי מעלה (גורם לכף היד לפנות כלפי מעלה).

==תיאור==
תחילתו של השריר הגבן בעילית העלי הצידית של עצם הזרוע, ברצועות המרפק (הרצועה העקיפה החישורית והרצועה הטבעיתונית) ובעצם הגומד. השריר עוטף את עצם החישור וחלקו המרוחק נאחז בשליש המקורב של פני עצם החישור.

==עצבוב==
השריר הגבן מעוצבב על ידי שורשי העצב הצוואריים החמישי והשישי (C5,C6) דרך הענף העמוק של עצב החישור.

==קישורים חיצוניים==

גבן
ולנטינה וצאלי

מריה ולנטינה וצאלי (באיטלקית: Maria Valentina Vezzali; נולדה ב-14 בפברואר 1974) היא סייפת איטלקייה. היא אלופה אולימפית ברומח, בעלת 9 מדליות אולימפיות מהן 6 מזהב. הסייפת היחידה שזכתה שלוש פעמים ברציפות בתחרות האישית (סידני 2000, אתונה 2004 ובייג'נג 2008). היא אלופת העולם ברומח, בעלת 21 מדליות עולמיות, מהן 13 מזהב ואלופת אירופה בעלת 17 מדליות מהן 11 זהב.

נחשבת לאחת הסייפות הגדולות בהיסטוריה.

== ביוגרפיה ==
וצאלי נולדה ביזי.

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה וצאלי בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית כסף. מדליית כסף בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה לורה בדיאה מרומניה ובמדליית ארד זכתה בת ארצה ג'ובנה טריליני. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה רומניה ובמדליית ארד זכתה גרמניה.

באולימפיאדת סידני (2000) זכתה וצאלי בשתי מדליות זהב. בתחרות רומח אישי, במדליית כסף זכתה ריטה קוניג מגרמניה ובמדליית ארד זכתה טריליני ובתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה פולין ובמדליית ארד זכתה גרמניה.

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה וצאלי במדליית זהב בתחרות רומח אישי, במדליית כסף זכתה טריליני ובמדליית ארד זכתה סילביה גרוצ'לה מפולין. לא נערכה תחרות ברומח קבוצתי.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה וצאלי בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית זהב בתחרות רומח אישי במדליית כסף זכתה נאם יון הי מקוריאה הדרומית ובמדליית ארד זכתה בת ארצה מרגריטה גרנבסי. מדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי במדליית זהב זכתה רוסיה ובמדליית כסף זכתה ארצות הברית.

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה וצאלי לכבוד לשאת את דגל מדינתה בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי לפני רוסיה וקוריאה הדרומית ומדליית ארד ברומח אישי. ביתר המדליות זכו חברותיה לנבחרת, במדליית זהב זכתה אליסה די פרנצ'יסקה ובמדליית כסף זכתה אריאנה אריגו ובכך לא הצליחה לזכות בפעם רביעית ברציפות.

== תארים והשגים ==
* בסך הכל צברה וצאלי 47 מדליות, מהן 30 זהב, 10 כסף ו-7 ארד במשחקים האולימפיים, באליפויות העולם ובאליפויות אירופה.
* 20px בסך הכל זכתה וצאלי ב-11 מדליות זהב אישיות בגביע העולם בסיף בשנים 1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2007, 2008 ו-2010

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נושאי דגל איטליה באולימפיאדה
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מאיטליה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מאיטליה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: סיף
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: סיף
קטגוריה:אלופות אולימפיות איטלקיות: סיף
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1974
בני ליס

בני ליס (נולד ב-1944) הוא עיתונאי ישראלי ששימש במשך 43 שנה כטכנאי שידור וככתב טלוויזיה בערוץ הראשון. ליס היה לכתב הראשון בישראל לענייני ההתיישבות ביהודה ושומרון. הוא גם הכתב הוותיק בישראל עם 3,964 כתבות, ואף מחזיק בשיא הכתבות לכתב בישראל.

== ביוגרפיה ==
ליס נולד ב-1944 בירושלים, אליה הגיעה משפחתו בשנות השלושים של המאה העשרים..

ליס התגייס לצה"ל, ולמרות שאביו, חוקר תלמוד, פעל עבורו לשיבוצו בתפקיד ברבנות הצבאית, הוא העדיף לשרת בצנחנים. לאחר שחרורו עבר לגור בבאר שבע ועבד כטכנאי. ב-1964 נישא לחנה, מנהלת מעון ילדים.

בשנת 1968 החל לעבוד כטכנאי ב ("הטלוויזיה הישראלית" דאז). בשנת 1978 נפגעה שמיעתו בעקבות השימוש הממושך באוזניות והוצע לו תפקיד ניהולי, אך הוא סירב להצעה. בעקבות המלצה של אהוד יערי ליס החל לשמש ככתב לענייני בריאות, ולאחר מכן ככתב לענייני רווחה. במשך התקופה הזאת גם שימש ככתב משנה וכעוזר לכתבים הצבאיים, ולאחר מכן היה לכתב הצבאי, קשריו הטובים עם צמרת המפקדים איפשרו לו לסקר יחידה בה בנו יוסי היה חיל והוא ליווה אותם יום ולילה בביצועי אש, והצטרף למסוק לרדיפה אחרי חולית מחבלים בג'נין. טס עם הצלם פרידמן במסוק קרב לצילום קרבות בצידון ואצל חלק מעמיתיו כונה "דובר צה"ל". גם לפי עדותו שלו הוא התקשה בתפקיד, בין השאר עקב רצונו, כדתי, לשמור שבת.

לאחר מכן החל ליס לשמש ככתב לענייני שטחים, כשבמהלך השנים בתפקיד נודע כמי שיש לו קשרים ענפים ומורכבים עם המתנחלים והנהגתם. במסגרת התפקיד סיקר ליס במשך עשרות שנים את ההתיישבות בשטחים, את המתנחלים ואת מאבקם בממסד ועניינים נוספים הקשורים בתחום זה, כפיגועים וכדומה. במהלך האינתיפאדה השנייה נפצע פעם ליס בידיו בעודו משדר אירוע ירי. בין לבין עסק גם בסיקור תחום הארכאולוגיה, ובין השאר סיקר חפירות ארכאולוגיות הקשורות לנצרות; כן סיקר את מיסות חג המולד בבית לחם. לפי עדותו, הוא אף חילל מספר פעמים במהלך הקריירה שלו את השבת.

במשך השנים סיקר ליס בין השאר את שביתת האחיות בשנת 1978, הטבח בנמל התעופה לוד, את אסון מעלות ואת הפיגוע במלון סבוי. ב-1977, יחד עם אהוד יערי, חצה את הגבול ללבנון, נתפס בידי אנשי צבא דרום לבנון, וכמעט הוצא להורג ביריות, הצוות נצטווה לעמוד לאורך קיר, ומול כל איש צוות נעמד חייל של סעד חדאד, כשרק התערבותו של תפקד שידיאק, הצילה אותם.

ליס כיהן גם כיו"ר ועד העיתונאים של רשות השידור, ובמסגרת תפקידו זה הביע ביקורת נגד הרשות, על שאינה ממגנת כראוי את עובדיה הנחשפים לפגיעות מצד מחבלים פלסטינים. ליס פרש לגמלאות ביוני 2011.

בשנת 2012 הופיע ליס בתפקיד עצמו, ככתב המסקר את תוכנית ההתנתקות, בסרט זוהר הרקיע.

ליס נשוי ואב לשתי בנות ובן.

==פרסים==
ב-1986 זכה פרס זיו לעיתונאים מטעם צדק-מדות-מוסר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:כתבי רווחה ישראלים
קטגוריה:כתבי בריאות ישראלים
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס זיו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
ירושתנו

ירושתנו הוא ספר שנה היוצא לאור מאז שנת תשס"ז על ידי מכון מורשת אשכנז, ומכנס מאמרים העוסקים בחקר תורת חכמי אשכנז. 

כמו מטרת המכון בכלל, מטרת הספר היא - כאמור במאמר המערכת בספר שני - "להביא לתודעת הציבור בכלל, ובני אשכנז בפרט, את ירושת "הקבלה והמעשה" שהנחילו לנו אבותינו, יופיה וטיבה בשלל גווניה".
אל הספר מצורף מדי שנה, לוח "מנהגי בית הכנסת לבני אשכנז בארץ ישראל ובחו"ל".

עורכי הספר: הרב שלמה יהודה ליב הופמן, מודיעין עילית; הרב יוסף שלמה מאיר, אלעד; הרב משה דוד צ'צ'יק, ירושלים.

חברי המערכת: הרב בנימין שלמה המבורגר, בני ברק; פרופ' מאיר הילדסהיימר, בני ברק; הרב יהודה אהרן הלוי הורוויץ, ירושלים; הרב דוד הירשהוט, מודיעין עילית.

תוכן הספר מסווג לפי מדורים (רובם ככולם קבועים): רבותינו שבאשכנז (הדפסת דברי תורה של חכמי אשכנז מכתבי יד); הלכה ותוספות (מאמרים הלכתיים); עלי הגיון (מאמרים בענייני מחשבה ומוסר); תורת אמך (ענייני מנהג); תקרב רינתי (ענייני תפילה); בינת דורות (תולדות עם ישראל). 

נוסף עליהם: והמה בכתובים (מכתבים למערכת); כבוא הספר (סקירת ספרים); ולוח המנהגים הנזכר.

בחלק מהכרכים הופיע גם מדור לועזי (באנגלית). ביניהם יש לציין את חילופי המכתבים של חבר המערכת עם פרופ' ישראל אומן, אודות האיות הלועזי של מילים בלשון הקודש.

עם כותבי המאמרים במשך השנים נמנים רבנים, חוקרים תורניים ואנשי אקדמיה: הרב אביגדר נבנצל, הרב משה יהודה שלזינגר, הרב יהושע ישעיה נויבירט, הרב ברוך ויסבקר, הרב דוד צבי הילמן, פרופ' יעקב שפיגל, הרב יעקב ישראל סטל, הרב בנימין שלמה המבורגר והרב דוד קמינצקי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.moreshesashkenaz.org/he/yerushaseinu ירושתנו באתר מכון מורשת אשכנז]
* [http://www.bhol.co.il/forums/topic.asp?whichpage=1&topic_id=2758224&forum_id=19616 דיון בפורום ספרים וסופרים לרגל הוצאת הכרך הרביעי של ירושתנו]
* [http://www.rambish.org.il/results.asp?SearchFunction=browse&SearchCode=BRW_JRL&SearchRequest=136 ירושתינו] באתר רמבי"ש
* .
* .
* .
* .
* .
* .
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת תורניים
קטגוריה:יהדות גרמניה
קטגוריה:כתבי עת למחקר תורני
מהאבהארטה (סרט, 1989)

מהאבהארטה (אנגלית: The Mahabharata) הוא סרטו של פיטר ברוק משנת 1989 על האפוס ההודי, מהאבהארטה. המחזה המקורי של ברוק הועלה תחילה על במת תיאטרונו בוף דה נור בפריז ואורכו היה 9 שעות. ההצגה הופיעה ברחבי העולם במשך ארבע שנים. בשנת 1989, קיצר ברוק את הסרט ל-6 שעות טלוויזיה (במיני סדרת טלוויזיה). מאוחר יותר הופחת גם לארבע וחצי שעות וגם לשעתיים, והסרט הועבר ל-DVD. התסריט הוא תוצאה של עבודה בת שמונה שנים של פיטר ברוק, וז'אן-קלוד קרייר, התסריטאי, מחזאי הבית של תיאטרונו, והאסיסטנטית שלו מארי-הלן אטיין (צרפתית Estienne). ברוק בחר ללהק שחקנים מיבשות שונות ומתרבויות שונות כחלק מתפיסת עולמו הפלורליסטית, וגם כדי להדגיש את האופי של האפוס ההודי שהוא למעשה סיפורה של האנושות כולה.

==עלילה==

במונחים כלליים עוסק הסיפור האפי במלחמה מתמשכת בין שתי משפחות יריבות, בעלות מוצא משותף. משפחת פאנדווה (Pandavas) (המייצגים את הצד הטוב) ומשפחת קורבה (Kauravas) (המייצגים את הצד הרע בעלילה). שני הצדדים הם למעשה צאצאים של מלכים ואלים. שתי המשפחות זוכות לעצותיו של האל קרישנה, המגולם בדמות אדם, כי עליהן לחיות בהרמוניה ולהימנע מתאוות דמים לשלטון. עם זאת, המלחמה שלהם מובילה לאיום אמיתי על הסדר והשלום ביקום כולו. העלילה ממוסגרות כנרטיב בין הברהמין החכם ויאסה (Vyasa) ובין האלוהות המיוצגת באמצעות האל גנש ההינדי, שניהם מנסים לענות לשאלותיו של נער הודי אלמוני המתעניין בסיפורו של המין האנושי.

==ביקורת==
ההפקה והשימוש בצוות בינלאומי גרמו לוויכוחים בין תרבותיים. ביקורת שלילית הביע חוקר הודי בשם פראדיפ באטאצ'אריה (Pradip Bhattacharya) שסבר כי בפירושו של ברוק "לא היה תיאור של התנגשות איתנים בין כוחות הטוב והרע, המהווה את החומר העיקרי של האפוס ... אלא סיפור של צאצאי לוחמים הדומים לבעלי בית כפרי" (ציטוט מוויקיפדיה אנגלית).
לעומת זאת, ניתן לקרוא ביקורות חיוביות מאוד על ההצגה בת ה-9 שעות ועל הסרט (עם כל הוורסיות), בעיתונות הצרפתית.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:הודו: תרבות
קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:מיתולוגיה הינדואית
קטגוריה:ספרות של העת העתיקה
קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטים הודיים
שיקו שביאר

פרנסיסקו דה פאולה קאנדידו שביאר (בפורטוגזית: Francisco de Paula Cândido Xavier; 2 באפריל 1910 - 30 ביוני 2002), המוכר כשיקו שביאר, היה מדיום פופולרי בתנועה הרוחנית המכונה ספיריטואליזם בברזיל וכתב 412 ספרים, שנכתבו לכאורה, באמצעות תהליך המכונה פסיכוגרפיה (psychography). זהו תהליך שבו המדיום יוצר קשר עם הרוחות והן באות בהסכמה, ומעבירות לו מידע שלא ידע עליו לפני כן. במקרה של שביאר, הוא קיבל מהרוחות את כל החומר והתוכן של ספריו.
== חייו ==
שביאר נולד בעיירה פדרו לאופולדו, שבמדינת מינאס ז'ראיס. היה מושפע מאוד מעבודותיו של אלאן קרדק, שהצהיר כי שביאר הונחה בידי רוחות ברמה גבוהה. המדריך הרוחני של שביאר היה עמנואל, אשר על פי שביאר, חי ברומא העתיקה בשם הסנטור פובליוס לנטולוס (Publius Lentulus), לאחר מכן רוחו התגלגלה בספרד, בגוף האב דמיאן, ולאחר מכן כפרופסור בסורבון.

עבודתו של שביאר התמקדה במישורים שונים, בתורתו הדתית, ברומנים וביצירות פילוסופיות. ספריו נמכרו ב-50 מיליון עותקים, והרווחים הופנו לעבודות צדקה. בשנת 1981 ו-1982, היה מועמד לפרס נובל לשלום.

שביאר האמין שהוא היה רק ערוץ לעבודת הרוחות, שהוא לא היה מסוגל לייצר שום נס, כגון ריפוי אנשים, ולא היה מסוגל לפנות לנשמה של מישהו שמת, אלא אם אותה נשמת אדם הייתה מוכנה ליצור עמו קשר, תחילה. הופעותיו בתוכניות טלוויזיה בשנות ה-60 המאוחרות ובשנות ה-70 סייעו ואיפשרו לתנועת הספיריטואליזם (שנקראה גם על שמו של אלאן קרדק Kardecist) לקבל הכרה כאחת הדתות המוצהרות בברזיל. הפופולריות של שביאר נותרה ללא שינוי בברזיל לאורך כל חייו. למרות בעיות בריאות הוא המשיך לעבוד עד מותו, בשנת 2002. ב-2010, ספר הביוגרפיה שלו היה לסרט דרמטי בבימוי דניאל פיליו.

==מספריו==
* בדרך אל האור (A Caminho da Luz)
* פעולה ותגובה (Ação e Reação)
* חוסר אובססיה (Desobsessão)
* והחיים נמשכים... (E A Vida Continua...)
* בין שני עולמות (Entre Dois Mundos)
* לפני 2000 שנים (Há 2000 Anos)
* ישו בבית (Jesus no Lar)
* ספר התקווה (Livro da Esperança)
* בתחום המדיום (Nos Domínios da Mediunidade)
* ביתנו (Nosso Lar)
* שירה מהקבר (Parnaso de Além-Túmulo)
* עובדים על חיי הנצח (Obreiros da Vida Eterna)
* השליחים (Os Mensageiros)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רוחניות ואמונה
קטגוריה:אנשי דת ברזילאים
קטגוריה:סופרים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2002
I Wanna Be Your Man

I Wanna Be Your Man הוא שיר שנכתב על ידי לנון-מקרטני, השיר הוקלט גם על ידי הביטלס וגם על ידי הרולינג סטונז, גרסתם של הרולינג סטונז יצאה לאור מספר שבועות לפני גרסתם של הביטלס.
אנדרו לוג אולדהם שאל את ג'ון לנון ופול מקרטני אם יש להם חומר שבו הסטונז יוכלו להישתמש לסינגל חדש. השיר נכתב בידי לנון ומקרטני בזמן שהשניים שהו באותו חדר ביחד עם מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס.

== הגרסה של הביטלס ==
הגרסה של הביטלס יצאה 3 שבועות אחרי הגרסה של הרולינג סטונס, את השיר שר רינגו סטאר.
הגרסה של הביטלס לא יצאה כסינגל והשיר הוא חלק מאלבום With the Beatles.

בסיקור של השיר הוא כונה ״אייקון מוכן של תרבות הפופ״.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1963
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי הרולינג סטונז
שדה התעופה פואטייה-ביאר

שדה התעופה פואטייה ביאר (בצרפתית: Aéroport de Poitiers-Biard) הוא שדה תעופה הממוקם 2.5 ק"מ מערבית לעיר פואטייה שבצרפת. המטוס הראשון נחת בשדה התעופה ב-1916 וב-1924 התבצעה ממנו טיסה מסחרית ראשונה (לפריז). בשנת 2007 עברו 120,000 נוסעים בנמל תעופה זה.

בשדה התעופה נוחתות טיסות של שלוש חברות למספר יעדים בצרפת ובריטניה:
* חברת איירלינר - טסה לליון.
* חברת רז'יונל - טסה לאז'אקסיו.
* חברת ריאנאייר - טסה לדבלין, אדינבורו, לונדון, פורטו ומרסיי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

פואטייה
קטגוריה:פואטייה
קטגוריה:פואטו-שראנט: מבנים
אלון זינגמן

אלון זינגמן (נולד ב-28 בנובמבר 1971) הוא במאי קולנוע, במאי טלוויזיה ותסריטאי ישראלי. בין עבודותיו הבולטות, הסדרות ״שטיסל״ ו״מנאייכ״ עליהן זכה שלוש פעמים בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה על בימוי בסדרת דרמה.

== ביוגרפיה ==

גדל בנהריה ובחיפה להורים שעלו מארגנטינה בשנות השישים. אביו היה פסיכיאטר. הוא סיים את לימודיו בתיכון ליאו בק בחיפה בשנת 1989 ובין השנים 1990 ל-1993 שירת בצה"ל. סיים תואר ראשון במגמת הפקה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (2000) ותואר שני מעשי (MFA) בחוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב (2005)<ref></ref>.

== קריירה ==

בשנת 2000 זכה בפרס וולג'ין לסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל ירושלים על סרטו הקצר "כאב השיניים של הרצל".

בשנת 2002 ביים את הסרט התיעודי "מטרו" על הרכבת התחתית בברצלונה.

בשנת 2011 יצא להקרנות בבתי הקולנוע, סרטו הראשון באורך מלא, "בין השמשות". בסרט משתתפים בין השאר: ריימונד אמסלם, שמיל בן ארי, גל זייד, רותם זיסמן-כהן, יערה פלציג, אורלי זילברשץ-בנאי, נטליה פאוסט, רמי דנון ומיכאלה עשת. הסרט זכה בפרס בקטגוריית סרט הביכורים בפסטיבל חיפה.

בשנת 2013 ביים זינגמן את שטיסל, סדרת דרמה מצליחה בת 12 פרקים שעלתה לשידור בערוץ yes oh ב-29 ביוני 2013, וגרפה את מרבית הפרסים בטקס פרסי הטלוויזיה באותה שנה, כולל את פרס סדרת הדרמה הטובה ביותר, הבימוי הטוב ביותר והתסריט הטוב ביותר.

בשנת 2014 ביים את משפחה טובה, סדרת דרמה בת 12 פרקים לערוץ הראשון, שעלתה לשידור בנובמבר 2014.

ב 2015 שודרה העונה השנייה של שטיסל גם היא בת 12 פרקים בבימויו. גם העונה השנייה זכתה להצלחה רבה בקרב הביקורת והקהל, ובטקס פרסי הטלוויזיה זכתה בשישה פרסים.

אלון זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה.

במהלך 2017–2018 שודרו שתי העונות של סדרת הדרמה כיפת ברזל (סדרת טלוויזיה) בזכיינית ערוץ 2 "קשת". גם כאן, זינגמן היה מועמד לפרס הבימוי הטוב ביותר.

באוקטובר 2018 עלתה לשידור סדרת הדרמה המנצח בבימויו של זינגמן, וזכתה לשבחיי הביקורת.

בשנת 2020 ביים את סדרת הדרמה המשטרתית מנאייכ, ששודרה בערוץ כאן 11 במהלך חודש אוגוסט באותה שנה.על כך זכה בפרס הבימוי הטוב ביותר.

בשנת 2022 ביים את העונה השנייה של מנאייכ.

בשנת 2023 ביים את הסדרה שמיים אדומים שעלתה ברשת 13,

בשנת 2024 ביים את העונה השלישית והאחרונה של מנאייכ של מנאייכ.

==פרסים==
2000 פרס וולג'ין לסרט הקצר הטוב ביותר על "כאב השיניים של הרצל" בפסטיבל ירושלים.

2010 פרס סרט הביכורים על בין השמשות בפסטיבל חיפה.

2011 פרס הסרט האקומני על בין השמשות בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי מנהיים-היידלברג.

2011 פרס התאחדות בתי הקולנוע על בין השמשות בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי מנהיים-היידלברג.

2013 פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה על הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה על שטיסל.

2015 פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה על הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה על שטיסל - עונה 2.

2020 פרס האקדמיה לקולנוע וטלוויזיה על הבימוי הטוב ביותר בסדרת דרמה על מנאייכ - עונה 1.

==חיים אישיים==

נשוי לאתי לי-און זינגמן, עורכת קולנוע. ולהם שלושה ילדים, סתיו אור ויערה זינגמן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: במאים
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
סוניה וולגר

סוניה וולגר (באנגלית: Sonya Walger; נולדה ב-6 ביוני 1974) היא שחקנית אנגלייה, שזכתה לפרסום בעיקר לאחר שגילמה את דמויותיהן של פנלופי 'פני' ווידמור בסדרת הטלוויזיה "אבודים" ושל אוליביה בנפורד בסדרה "הבזק לעתיד".

== ביוגרפיה ==
וולגר נולדה בהמפסטד, לונדון, הממלכה המאוחדת. היא למדה בבית הספר הפרטי לבנות "וויקומב אבי", בבקינגהמשייר באנגליה. לאחר מכן למדה ספרות אנגלית במכללת כרייסט צ'רץ', המשתייכת לאוניברסיטת אוקספורד. בנוסף לאנגלית, בקיאה וולגר גם בשפות צרפתית וספרדית. השפה הספרדית שגורה בפיה גם בשל העובדה שאביה ארגנטינאי.

== קריירת משחק ==
בשנת 2006 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הקומי "קפאין" לצד מינה סוברי קתרין הייגל. ב-2008, שיחקה וולגר בתפקיד בקי, בפרק אחד של הסדרה "רציחות במידסומר". ב-2009 כיכבה בשני פרקים של סדרת הדרמה והפשע "הסגן". ב-2001 היא שיחקה את דמותה של דונה ברנס בסדרה של רשת HBO האמריקאית, "מוחו של הגבר הנשוי" וב-2002 שבה הסדרה לעונה שנייה.

בגרסה הבריטית של הסדרה המצליחה "זיווגים", ששודרה ב-2003, שיחקה את סאלי הרפר.

תפקידי משחק נוספים שלה כללו הופעות חוזרות בסדרה "Sleeper Cell" וב"CSI: ניו יורק". ב-2004 כיכבה וולגר כניקול נון בסרט "הספרן: החיפוש אחר החנית" לצד נואה ויילי. ב-2007 הופיעה במחזה "פרוסט/ניקסון" שהוצג בברודוויי, כשרלוט קושינג, זוגתו של דייוויד פרוסט.

מאוחר יותר באותה שנה הופיעה בסדרה השנויה במחלוקת של רשת HBO, "תגיד לי שאתה אוהב אותי" (Tell Me You Love Me). עוד לפני ששודר הפרק הראשון עוררה הסדרה פולמוס ציבורי, וזאת עקב התדירות והאופי הריאליסטי של סצינות המין המופיעות בה. למרות שמועות עקשניות שטענו כי הסצינות ובכללן אלו בהן שיחקה וולגר, אינן מבוימות, מקורבים להפקה אישרו במפורש שלא התקיימו בפועל יחסי מין מסוג כלשהו על סט הצילומים.

בשנת 2003 שיחקה בסיטקום "זיווגים" של רשת NBC, התכנית אשר מבוסס על סדרת טלוויזיה בריטית באותו שם ירדה מן המרקע לאחר עונה אחת.  

תפקידי האורח של וולגר כללו גם את דמותה של מישל דיקסון, אשתו של ארוסה לשעבר של שרה קונור, בסדרה "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור" המבוססת על סדרת סרטי הקולנוע "שליחות קטלנית". בסדרת הטלוויזיה המצליחה של רשת ABC, "אבודים", שיחקה את פנלופה 'פני' ווידמור, אהובתו של דזמונד דייוויד יום (הנרי איאן קיוזיק) ובתו של התעשיין צ'ארלס ווידמור. בהמשך, לוהקה וולגר לתפקיד דמותה של אוליביה בנפורד, מנתחת ואשתו של סוכן ה-FBI מארק בנפורד (ג'וזף פיינס), בסדרה "הבזק לעתיד" שבוטלה לאחר עונה אחת, במאי 2010.

ב-2010 שיחקה את ג'וליה בעונתה השלישית של סדרת הדרמה האמריקאית "בטיפול" ברשת HBO, אשר מבוססת על סדרת ישראלית באותו שם מאת חגי לוי. בשנת 2012 גילמה את ד"ר אמה ריאן בסדרה "Common Law" ברשת USA Network. 

בשנת 2016 החלה לשחק בסדרת הדרמה "תופסת" ב-ABC, מבית היוצר של שונדה ריימס. ב-2017 שבה לשחק בעונתה השנייה והאחרונה. ב-2018 שיחקה בסרט "ואז את הגעת".

בשנת 2019 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "עבור כל האנושות" ברשת Apple TV. באותה שנה גילמה את מיס די בסרט הדרמה הרומנטית "Clementine". 

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:אישים ממוצא ארגנטינאי
קטגוריה:בוגרי כרייסט צ'רץ' (אוקספורד)
קטגוריה:מהגרות מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1974
המחלקה לענייני חיילים משוחררים של ארצות הברית

המחלקה לענייני חיילים משוחררים (באנגלית: The United States Department of Veterans Affairs, בקיצור: VA) היא רשות פדרלית ממשלתית בעלת מערך צבאי למען רווחת החיילים המשוחררים, האחראית לאספקת שירותי בריאות ורווחה עבורם. ב-2017 תקציבה עמד על 180 מיליארד דולר והעסיקה ב-2016 377,805 עובדים במתקני שיקום ורפואה שונים ברחבי המדינה. המחלקה אחראית על הפנסיה והענקת שירותי חינוך לילדי החיילים המשוחררים כמו גם לרווחתם אחזקת המרפאות ובתי החולים הצבאיים. זוהי מחלקה בדרגת משרד ממשלתי, היחידה מסוגה בעולם העוסקת ברווחת חיילים משוחררים, כאשר תפקידים דומים לה במדינות העולם הם מחלקות ייעודיות ולא משרדים ממשלתיים.

המחלקה הוקמה וצורפה לקבינט של ארצות הברית ב-1989. קדם לה מינהל החיילים המשוחררים (Veterans Administration), שהוקם ב-1930.

==ארגון ותפקוד==
בראש המחלקה עומד המזכיר לענייני חיילים משוחררים, הממונה על ידי הנשיא בהמלצת הסנאט.

המחלקה מורכבת משלוש מנהלות ראשיות שבראשן עומד תת-מזכיר:
* מנהלת הבריאות לחיילים משוחררים (Veterans Health Administration) - מספקת שירותי בריאות מכל סוג שהוא, כמו גם מחקרים רפואיים ומתחזקת את המרפאות ובתי החולים האזוריים עבור חיילים משוחררים.
* מנהלת הקצבות לחיילים משוחררים (Veterans Benefits Administration) - אחראית להענקת קצבאות, רישום ועל כל הצד הלוגיסטי הנוגע לרווחת החיילים המשוחררים.
* מנהל בתי הקברות הלאומיים (United States National Cemetery Administration) - מנהל את מרבית בתי הקברות הלאומיים.

==ראו גם==
*היחידה להכוונת חיילים משוחררים
==קישורים חיצוניים==

* 

*
חיילים משוחררים
טיהאן

טיהאן (בהונגרית: Tihany) הוא כפר בגדה הצפונית של אגם בלטון שבהונגריה, בראש חצי אי הנושא אף הוא שם זה. הכפר שוכן הן לחופו של אגם הבלטון והן לצידו של "האגם הפנימי", אגם קטן הכלוא בתוך שטח חצי האי.

במרכז הכפר ובנקודה הגבוהה ביותר בו כנסייה ומנזר בנדיקטינים שהוקמו לראשונה ב-1055 על ידי אנדראש הראשון, הקבור בקריפטה של הכנסייה. המנזר התייחד בכך ששילב נזירות בנדיקטינית עם נזירים ביזנטים. המסמך המתעד את הקמת הכנסייה הוא העדות הכתובה הקדומה ביותר לשפה ההונגרית. הכנסייה נבנתה מחדש ב-1754 בסגנון הבארוק. ב-1921 הוחזק כאסיר במקום קרל הראשון, קיסר אוסטריה. הכנסייה ונוף האגם הנשקף ממנה מהווים נקודת משיכה לתיירים. 

מרחבת הכנסייה ועד המעגן שלמרגלותיה משתרע יער המהווה שמורת טבע.

במאה ה-18 וה-19 נודע המקום בהד המיוחד המהדהד בו ועליו נכתבו שירים, בהם מאת המשורר ההונגרי הלאומי מיהאי ורשמארטי. אולם, בשל בנייה ושינויים בנוף נעלמה התופעה.

ההכנסה לנפש ומחיר הדיור בכפר הם הגבוהים ביותר בהונגריה.

==יהודי טיהאן==
בטיהאן חיו יהודים בתקופות זמן שונות. 
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|14
|842
|-
|1910
|3
|
|-
|1920
|4
|
|-
|1930
|5
|
|-
|1941
|3
|1,027
|-
|}

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Miklos Komjáthy, Quelques problèmes concernant la charte de fondation de l'abbaye de Tihany, Studia historica Academiae Scientiarum Hungaricae, 36. Budapest, Akadémiai Kiadó, 1960 pp. 221-225. 
</div>
הכנסייה והמנזר והיער מאחוריהם המשתפל אל הבלטון

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://tihany.osb.hu אתר הכנסייה] 
* [https://web.archive.org/web/20110721113348/http://tihany-balaton.hu/beaches-tihany חופי טיהאן]
* [https://web.archive.org/web/20110721114743/http://tihany-balaton.hu/tihany-photos אוסף תמונות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ספק טומאה

בהלכה, ספק טומאה הוא אחד מענפי הלכות הספיקות בהלכה, המתייחסים לספקות בהלכות טומאה וטהרה.
==הכלל==

הכלל הוא: . כלל זה הוא גזירת הכתוב, כלומר הוא לא הוסק מסברא, אלא נדרש מהתורה. כלל זה גרם לפרדוקס ההלכתי: שני שבילין.

==מקור בתורה==
===ספק טומאה ברשות היחיד===
רבים מדיני ספק טומאה נלמדים מסוטה. בסוטה, אשת איש שנתייחדה עם אדם אחר שאינו בעלה לאחר שבעלה הזהיר אותה שלא להתייחד עימו (האדם האחר), נאסרת על בעלה לעולם, כאילו היה ברור שזינתה, אלא אם כן נבדקה על ידי ה"מים המאררים" על ידי הכהן בבית המקדש, והתברר שלא זינתה. בטומאה, למדו חז"ל, שכל ספק טומאה ברשות היחיד דינו כוודאי. עם זאת, כשם שבספק סוטה, מדובר בטומאה שנעשית על ידי אדם בר דעת (האשה), שיכול לבוא ולישאל, ודווקא באדם כזה קבעה התורה שדין ספק - כוודאי, גם בהלכה הנלמדת מכך, אם אדם טמא פשט את רגלו בין ערימת חביות וקיים ספק אם נגע בחבית או לא, החבית טמאה מספק, אך בטומאה שנעשית על ידי שרץ שאין לו דעת, אין הטומאה שווה בדינה לסוטה, ולכן לא קיים בה הכלל של "ספק טומאה ברשות היחיד טמא". 

דין זה, שכל ספק טומאה ברשות היחיד דינו כוודאי, נאמר גם במקום שיש חזקה דמעיקרא לטהרה (כשם שבתחילה לא היה טמא, יש להניח שגם עכשיו אינו טמא). שהרי: בסוטה, אנו מוצאים שהתורה קובעת כי ברשות היחיד אין לחזקה משמעות, שהרי לפי כללי החזקה עלינו לומר שהיא ספק טמאה אבל לא בוודאי טמאה, (שהרי אין הוכחה ברורה שהיא טמאה, אלא רק "ריעותא" כתוצאה מכך שנסתרה עם גבר זר, וריעותא הקובעת כי יש מקום לספק), ולמרות זאת קובעת התורה כי היא טמאה בוודאי, ומכאן שספק טומאה ברשות היחיד אין אנו מתחשבים עם כללי החזקה.

===ספק טומאה ברשות הרבים===
לעומת זאת, בדיני סוטה, אישה שהתייחדה יחד עם איש אחר לאחר אזהרת בעלה, במקום ציבורי שהוא רשות הרבים, אינה נאסרת על בעלה כלל אלא היא כוודאי טהורה, ולכן למדו מכאן חז"ל שגם ספק טומאה ברשות הרבים, גם אם יש מקום לספק, ספקו טהור. וכמו שאשת איש כזו טהורה למרות שאין לה חזקת כשרות כדי לומר שהיא טהורה, שהרי הורעה חזקתה החל מהרגע בו הסתתרה עם הגבר הזר, כך גם ספק טומאה ברשות הרבים טהור גם כאשר לא קיימת חזקת כשרות.

==ספק בתרתי לריעותא==
למרות זאת, כאשר יש "תרתי לריעותא", כלומר שתי סיבות המריעות עם חזקת הכשרות, הרי שאין ללמוד דין זה מספק סוטה בה אין "תרתי לריעותא", ולכן במקרה כזה חוזר דין הטומאה לדינו המקורי, והוא נחשב כספק.
===ספק טומאה מדרבנן===
בספק טומאה מדרבנן, לא קיים הכלל שספק דינו כוודאי, ולהפך, לפי הכלל של ספק דרבנן לקולא ניתן להקל מספק במקרה כזה. מסיבה זו, לפי הדעה שטומאת משקין היא מדרבנן באופן חלקי, או מלא, יש להקל בה מספק.

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיני ספקות
קטגוריה:טומאה וטהרה
תזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד

תזמורת הרדיו הפילהרמונית של הולנד (בהולנדית: Radio Filharmonisch Orkest) היא תזמורת רדיו הולנדית שמקום מושבה הקבוע הוא בהילברסום. התזמורת פועלת בחסות "המרכז לשידורי מוזיקה" (Muziekcentrum van de Omroep), ארגון גג המאחד את מחלקות המוזיקה של תאגידי השידור השונים המסופחים לשידור הציבורי ההולנדי.

תזמורת הרדיו הפילהרמונית מופיעה בערוץ 4 של רדיו הולנד ובקונצרטים פומביים בקונצרטחבאו שבאמסטרדם ובאוטרכט. כמו כן היא מנגנת בהפקות האופרה הלאומית ההולנדית. תוכניות התזמורת אינן נקבעות ישירות על ידי הנהלת התזמורת ומנצחה הראשי אלא במרכז המוזיקה שנזכר לעיל.

אלברט ואן ראלטה ייסד את התזמורת ב-1945 וכיהן כמנצחה הראשון. מנצחיה הראשיים בעבר היו פאול ואן קמפן, ברנרד הייטינק, ז'אן פורנה, וילם ואן אוטרלו, הנס פונק וסרג'יו קומיסיונה. אדו דה וארט היה מנצח ראשי של הפילהרמונית משנת 1989 עד 2004 וכיום הוא מנצח כבוד. יאפ ואן זביידן התמנה למנצח ראשי ומנהל אמנותי בשנת 2005. ואן זביידן פרש ממשרת המנצח הראשי בשנת 2012, אז ניתן לו תואר מנצח אורח של כבוד (honorair gastdirigent). באוגוסט 2010 הכריזה התזמורת על מינוי מרקוס שטנץ למנצח הראשי השמיני שלה, החל מעונת 2012-13, בחוזה התחלתי לשלוש שנים. המנצחת הראשית הנוכחית של התזמורת משנת 2019 היא קרינה קנלקיס.

באוקטובר 2010 ניצבה תזמורת הרדיו הפילהרמונית לפני איום אפשרי בפירוק, עקב ביטול המימון למרכז המוזיקה, אך השבה חלקית של הקרנות הסירו את החשש להמשך קיומה של התזמורת.

== מנצחים ראשיים ==
* אלברט ואן ראלטה (1945- 1949)
* פאול ואן קמפן (1949-1955)
* ברנרד הייטינק (1957 - 1961)
* ז'אן פורנה (1961 - 1978)
* סרג'יו קומיסיונה (1982 - 2004)
* אדו דה וארט (1989 - 2004)
* יאפ ואן זביידן (2005 - 2012) (מונה למנצח אורח של כבוד)
* מרקוס שטנץ (2012 - 2019)
* קרינה קנלקיס (2019 - ממשיכה)

== קישורים חיצוניים ==
* 

הולנד
רדיו
הולנד
שיופוק

שִיוֹפוֹק (בהונגרית: Siófok, צירוף של שם הנהר Sió ושם הכפר הקדום Fok) היא עיר קיט במחוז שומוג', הונגריה, לחופו הדרומי של אגם בלטון. העיר היא הגדולה שבין היישובים לחופי האגם. היא מקושרת לבודפשט, הנמצאת כ-120 ק"מ מצפון-מזרח לה בכביש המהיר M7 ובמסילת רכבת.

==היסטוריה==
העיר מוזכרת לראשונה במסמך ההקמה של כנסיית טיהאן מ-1055.

ב-1552 כבשו העות'מאנים את העיר ובנו בה נמל מבוצר.

עם השלמת "מסילת הברזל הדרומית" בשנת 1861 קושרה שיופוק לבודפשט והחלה להתפתח כמרכז אזורי, בשנת 1863 הוכשר נמל בחופה החולי והשטוח של העיירה. לקראת סוף המאה ה-19 החלה העיר למשוך תיירות פנים ופותחו בה שירותי תיירות, בתי מלון, חופים מוסדרים וכדומה. עקב היותה עיירת הקיט הקרובה והנגישה ביותר לבודפשט מבין יישובי אגם בלטון, היא מושכת קהל נופשים גדול בעונות הרחצה.

ב-1950 סופחו לעיר יישובים סמוכים והיא הפכה לעיר נפה.

ליד העיר נמצא מוצא התעלה המלאכותית שיו (Sió) המנקזת את עודפי מי הבלטון לדנובה.

== ילידי המקום ==
* אמריך (אימרה) קלמן במקור קופשטיין (1882 – 1953) היה מלחין אופרטות יהודי הונגרי ודמות בולטת בהתפתחות האופרטה הווינאית במהלך המאה ה-20.
*גֵזָה רֵוֵוס במקור רוטהאוזר (1878 – 1955) היה פסיכולוג בתחום המוזיקה הונגרי-יהודי ופיזיולוג של השמיעה והקול, פרופסור באוניברסיטה.
*נאנדור קורצ'מארוש, (במקור רייך, 1883 – 1959) היה סופר, עיתונאי, דרמטורג, מנהל תיאטרון, עורך עיתון, במאי יהודי הונגרי.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== ראו גם ==

* [https://sites.google.com/site/zsidoksiofokon/abstract בית הקברות היהודי בשיופוק] (באנגלית)
* [https://gonetanya.com/?p=1374&lang=en הסכם ערים תאומות עם נתניה]

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.siofokportal.com/index.php?language=en אתר התיירות הרשמי] , , 
* 

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מכון מורשת אשכנז

לוגו
מכון מורשת אשכנז הוא מכון שנוסד בשנות ה-90 בבני ברק על ידי חוקר יהדות אשכנז הרב בנימין שלמה המבורגר. המכון שם לו למטרה לשמר ולחדש את מנהגי היהדות המסורתית שהיו נפוצים במחוזות גרמניה וננטשו על ידי צאצאיהם בארץ ישראל ובמקומות אחרים.

המכון עוסק בחקר ההלכה שהייתה נהוגה בגרמניה, ובחקר נוסח התפילה (יהדות) המסורתי, לצד פולקלור מקומי וניגוני התפילה המקובלים.

המכון הוציא את סדרת הספרים שרשי מנהג אשכנז, העוסקת בחקר מנהגים הנהוגים אצל יוצאי גרמניה, מתוך השוואה לדעות הפוסקים, ומנהגי הקהילות השונות. עד כה יצאו חמישה כרכים בסדרה.

המכון גם מוציא ספר שנה, "ירושתנו", לנושאים הקשורים למטרות המכון. בסופו לוח מנהגי בית הכנסת לבני אשכנז.

בחסות המכון נפתחים בתי כנסיות ברחבי ישראל והעולם כדי לשמור על מנהגי אשכנז ומערב אירופה. קהילות כאלו קיימות היום בבני ברק, בירושלים, בביתר עילית, במודיעין עילית, בחיפה, ובמקומות נוספים בישראל ומחוצה לה.

==רשימת פרסומים==
* גדולי הדורות על משמר מנהג אשכנז, בני ברק תשנ"ד
* שרשי מנהג אשכנז, א-ה, בני ברק תשנ"ה-תשע"ח
* זכרונות ומסורות על החתם סופר, בני ברק תשנ"ו. יצא במהדורה מורחבת בתשפ"א.
* נשיא הלויים: פרקי חייו ופעליו של רבנו יצחק דוב הלוי זעליגמאן בער באמבערגער, בני ברק-ניו יורק תשנ"ב
* הרב יונה מרצבך, פרקי חיים – דרכו ופעליו, בני ברק תשס"ד
* משיחי השקר ומתנגדיהם, בני ברק תשס"ט
* מקום שנהגו: מנהגים דק״ק בעכהאפען פרנקוניה בוואריה אשכנז: לאור מנהגי קהילות אשכנז ופולין, לונדון תשע״א-2011
* Shorshei Minhag Ashkenaz: Minhag Ashkenaz Sources and Roots: Synopsis of Volumes I–IV, Bnei Brak 2010
* הישיבה הרמה בפיורדא: עיר תורה בדרום גרמניה וגאוניה, א-ג, בני ברק תש״ע
* מחזור ליום הכיפורים, ביתר עילית תשע"ו. נוסח מוגה ע"פ ס"י עם ביאור קצר למילים הקשות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.kayj.net/he/nusach מדור הנוסח] של חזנות אשכנז באתר של [https://www.kayj.net/he/ קהל עדת ישורון ירושלים], אחד מהמנינים שנוסד על ידי מכון מורשת אשכנז.
* 

אשכנז
קטגוריה:יהדות גרמניה
נילומטר

ציפורי]]
מבנה חרוטי מעל הנילומטר בקצה הדרומי של האי רודה, קהיר, 1966.
נילומטר באי [[יב]]
מתקן הנילומטר היה מבנה בו מדדו את ניקיון הנילוס ואת גובה פניו בתקופת ההצפות השנתית.

בין יוני לספטמבר, הנהר הזורם במצרים היה פורץ את גדותיו ומציף את האדמות המישוריות הסמוכות. לכשנסוגו המים, בין ספטמבר לאוקטובר, הם השאירו מאחוריהם אדמת סחף שחורה ועשירה. ההצפות, אח'ט (akhet) במצרית עתיקה היוו את אחת משלוש העונות עימם בני מצרים העתיקה חילקו את השנה. (ראו לוח השנה המצרי).

קשה להפריז בחשיבות ההצפות השנתיות על התרבות המצרית. גאות מתונה הייתה חיונית למחזור החקלאות, אולם גאות נמוכה יותר הייתה עלולה לגרום לרעב וגאות גבוהה מדי הייתה עלולה להביא לאסונות, בסוחפה את התשתיות ותעלות ההצפה במישורי ההצפה. רשומות מתקופת הפרעונים הראו שבאחת מכל חמש שנים בממוצע הייתה גאות טובה שלא הציפה מדי את האדמות ולא החסירה מהן מים.

היכולת לחזות את כמות ההצפות הייתה חלק מהמסתורין של הכהנים. אך כמובן שיחקה תפקיד פוליטי ומנהלי, כיוון שאיכות ההצפה קבעה את רמת המיסים שהשליטים יכלו לגבות מאיכריהם. כאן נכנס לתפקיד הנילומטר, כשהכהנים מדדו את הגובה היומיומי של הנהר והכריזו על הגאות הצפויה בקיץ.

מתקן הנילומטר הפשוט ביותר הוא עמוד הניצב בתוך מימי הנילוס, עם סימנים במרווחים קבועים הקובעים את עומק המים. במתקן שכזה, השוכן בתוך מבנה משוכלל ומקושט, עדיין ניתן לחזות באי רודה שבמרכז קהיר. למרות שנילומטר זה מתוארך לשנת 861 לספירה כשנבנה על פי הזמנת הח'ליף אל-מתוכל הראשון לבית עבאס, הרי שהוא נבנה על גבי נילומטר קדום יותר.

תכנון מתקדם יותר של הנילומטר כולל גרם מדרגות היורד לתוך המים, עם סימנים עומק לאורך הקירות. הדוגמה הידועה ביותר נמצאת באי יב אשר באסואן. המיקום הלז היה בעל חשיבות מיוחדת, משום שלאורך רוב ההיסטוריה המצרית, יב סימנה את הגבול הדרומי של מצרים ולכן זהו המיקום הראשון בו הבחינו בהצפות השנתיות.

הדגם המתקדם ביותר כלל תעלה שהובילה מגדת הנהר - ולעיתים למרחקים ארוכים במיוחד - עד לסיומה בבור מים, מכל מים או באר. בורות הנילומטר הללו היו ממוקמים לרוב בתחום מקדשים, להם רק לכהנים ולשליטים הייתה גישה. ניתן לראות דוגמה נאה, עם באר גלילית עמוקה, ותעלה פתוחה בחומה המקיפה, במקדש קום אומבו צפונית לאסואן.

בעוד שהנילומטרים הראשונים מוצאים עוד בימי הפרעונים, הם שימשו גם את שאר התרבויות ששלטו במצרים. במהלך המאה ה-20 נמדדו ההצפות השנתיות של הנילוס לראשונה בצורה קפדנית, אך מדידות אלה הופסקו עם בניית של סכר אסואן, שהביא להפסקת הצורך בנילומטרים.

נילומטר מופיע בארץ בכמה רצפות פסיפס: בבית הנילוס בציפורי, בכנסיית הלחם והדגים בטבחה ובבית לאונטיס אשר בבית שאן (כיום במוזיאון ישראל).

התמונה למעלה של הנילומטר מציגה את גובה הנילוס 17 (כ-8.5 מטר). IZ מייצג י"ז, 17: האות העשירית ביוונית עתיקה הנה  iota I, והאות השביעית  Ζ zêta.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:אספקת מים
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:מצרים: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:נילוס
טאליב קוולי

טאליב קוולי גרין (באנגלית: Talib Kweli Greene) (נולד ב־3 באוקטובר 1975) הוא ראפר ומשורר אמריקאי. קוולי מתואר על ידי רבים כ"ראפר תודעתי" (Conscious Rapper), ורבים משיריו עוסקים בנושאים חברתיים ופוליטיים.

== אודות ==
קוולי נולד בברוקלין שבניו יורק למשפחה משכילה. אמו, ברנדה גריין היא פרופסור לאנגלית באוניברסיטת ניו יורק ואביו עבד באוניברסיטת אדלפי. אחיו הצעיר, ג'מאל, הוא פרופסור למשפט חוקתי באוניברסיטת קולומביה. בנעוריו התעניין בראפ בעל גוון אפריקאי כמו של ההרכב דה לה סול. הוא למד תיאטרון באוניברסיטת ניו יורק.

בשנת 1995 החל להופיע ולהקליט בשיתופי פעולה יחד עם אמנים אחרים. בשנת 2002 יצא אלבומו הראשון, Quality. 

בשנת 2009 התחתן עם האמנית Dj Eque ולזוג ילד אחד.

== דיסקוגרפיה ==
* Quality - 2002
* The Beautiful Struggle - 2004
* Right About Now - 2005
* Eardrum - 2007
* Gutter Rainbows - 2011

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
רמי בר אבא (השני)

רמי בר אבא היה אמורא בדור השישי לאמוראי בבל.

בתלמוד מובא ששאל שאלה הלכתית את רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע, ולפי גרסה אחרת (של הדקדוקי סופרים) הוא שאל את רב פפי ורב הונא בר תחליפא אודות ההלכה שאסור לסתור בית כנסת ישן עד שבונים את החדש. השאלה נסובה אודות בית כנסת חדש שרצה רמי בר אבא לבנות לבני עירו, מאבני בית הכנסת של בית הכנסת של הישן, והסתפק האם מותר לו לסתור את בית הכנסת הישן במקרה כזה שכל מטרת סתירת בית הכנסת הישן הוא כדי לבנות את החדש. הוא בא לפני רב פפא ואסר לו, וכן כאשר שאל אותה שאלה עצמה את רב הונא, הוא הצטרף לדברי חבירו רב פפא ואסר לו לעשות כך, מכיוון שהם סברו שגם במקרה כזה חלה ההלכה שאין לסתור בית כנסת ישן עד שיבנו את החדש, מחשש שמא יסתרו את הישן ולא יבנו את החדש.

לפי גרסת השאילתות, רמי בר אבא היה חותנו של רב אשי וככל הנראה, לפי סדר הדורות, מדובר ברמי בר אבא זה (ולא רמי בר אבא הראשון). 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב פפא
להקת אולטראס

אולטראס היא להקת סינת'-פופ מישראל, שהוקמה בשנת 2005 בתל אביב.

הלהקה יצרה מוזיקה אלקטרונית מקורית בעברית.

== ביוגרפיה ==
אולטראס מונה שני חברים: ששי צור (הסולן, היוצר והמפיק המוזיקלי) ודדי מישאלי (תופים ותכנותים).
ההרכב משלב מוזיקת סינת'-פופ עכשווית יחד עם טקסטים ולחנים מלודיים. הלהקה זוכה לפופולריות בסצנה האלקטרונית המקומית וידועה בהופעותיה החיות האנרגטיות. בפברואר 2007 חיממה אולטראס את להקת הענק הגרמנית In Strict Confidence בהופעתה בתל אביב.

אלבום הבכורה "לא מריר אבל משועמם" יצא לחנויות בשנת 2008. לסינגל הראשון מתוכו "יום הולדת לסופרמן" צולם קליפ מושקע בבימוי אדם דויטש. אף על פי ששירי הדיסק לא חדרו לפלייליסטים של תחנות הרדיו הגדלות, הם הצליחו לעורר דיון על מקומו של הסינתפופ (ושל המוזיקה האלקטרונית בכלל) בשוק המוזיקה הישראלי של היום.

הלהקה זכתה בהישג יוצא דופן במרץ 2008 בכך שחתמה בחברת התקליטים האוסטרלית Base Records, על הפצה דיגיטלית של אלבום הבכורה.

אלבומם השני של אולטראס "עבדים ואדונים" יצא בנובמבר 2011. הוא משלב הפקה אלקטרונית עדכנית עם קריצה לענקי הסינתפופ של שנות השמונים כדוגמת דפש מוד.

מאז 2013, הלהקה לא פעילה יותר והופעותיה נפסקו מסיבות לא ידועות.

== דיסקוגרפיה ==
===אלבומי אולפן===
* 2008 - לא מריר אבל משועמם
* 2011 - עבדים ואדונים
=== מיני אלבומים ===
* 2006 - מהדורת דמו מוגבלת
=== סינגלים ===
* 2008 - יום הולדת לסופרמן
* 2011 - סימן קטן
* 2011 - עבדים ואדונים
* 2011 - מסיבת פרידה
* 2012 - אני שלי
* 2013 - איך אנחנו משתנים
==קישורים חיצוניים==
* 

* לרגל צאת אלבום הבכורה, 6 באוגוסט 2008
* [http://www.103.fm/programs/Media.aspx?ZrqvnVq=EIFLME&c41t4nzVQ=FG ריאיון עם רבקה מיכאלי] לרגל השקת אלבום הבכורה, 1 באוגוסט 2008
* [http://www.jpost.com/ArtsAndCulture/Music/Article.aspx?id=104825 כתבה בג'רוזלם פוסט] לרגל הוצאת האלבום בארצות הברית, 19 ביוני 2008
* [https://web.archive.org/web/20171201031050/http://mooma.mako.co.il/Article.asp?GroupID=1956&ItemID=97743&ArtistID=26944 ביקורת באתר מומה] על הסינגל "טוב שבדיוק הזכרת לי", 21 בספטמבר 2008
* [http://bidur.nana10.co.il/Article/?ArticleID=575280&TypeID=1&sid=123&pid=48 ביקורת באתר נענע10] על הסינגל "איך אנחנו משתנים", 17 באוגוסט 2008
* 
* [https://web.archive.org/web/20160303170901/http://www.ultras-music.com/yediot%20hasharon%202011.pdf ראיון בידיעות השרון] לרגל צאת האלבום "עבדים ואדונים", 16 בדצמבר 2011
* [https://web.archive.org/web/20160303175501/http://www.ultras-music.com/zman%20yerushalayim%202011.jpg ביקורת במקומון מעריב] על האלבום "עבדים ואדונים", 16 בדצמבר 2011

אולטראס
אולטראס
ג'ובנה טריליני

ג'ובנה טריליני (באיטלקית: Giovanna Trillini; נולדה ב-17 במאי 1970) היא סייפת איטלקייה. אלופה אולימפית ברומח, בעלת 8 מדליות מהן 4 מזהב, אחת מהן אישית, מ-5 אולימפיאדות. היא אלופת עולם ברומח, בעלת 19 מדליות מהן 9 זהב ואלופת אירופה בעלת 6 מדליות מהן 2 זהב.

== ביוגרפיה ==
טריליני נולדה ביסי.

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה טריליני בשתי מדליות זהב, בתחרות רומח אישי, במדליית כסף זכתה וואנג הויפנג מסין ובמדליית ארד זכתה טטיאנה סדובסקאיה מחבר המדינות ובתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה גרמניה ובמדליית ארד זכתה רומניה.

באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה טריליני לכבוד לשאת את דגל מדינתה בטקס הפתיחה. במשחקים עצמם היא זכתה בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית ארד בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה לורה בדיאה מרומניה ובמדליית כסף זכתה בת ארצה ולנטינה וצאלי. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה רומניה ובמדליית ארד זכתה גרמניה.

באולימפיאדת סידני (2000) זכתה טריליני בשתי מדליות, מדליית זהב ומדליית ארד. מדליית ארד בתחרות רומח אישי, במדליית זהב זכתה בת ארצה ולנטינה וצאלי ובמדליית כסף זכתה ריטה קוניג מגרמניה. מדליית זהב בתחרות רומח קבוצתי, במדליית כסף זכתה פולין ובמדליית ארד זכתה גרמניה.

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה טריליני במדליית כסף בתחרות ברומח אישי, במדליית זהב זכתה ולנטינה וצאלי ובמדליית ארד זכתה סילביה גרוצ'לה מפולין. לא נערכה תחרות ברומח קבוצתי.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה טריליני במדליית ארד בתחרות רומח קבוצתי, במדליית זהב זכתה רוסיה ובמדליית כסף זכתה ארצות הברית. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתחרות רומח אישי.

== תארים והשגים ==
* בסך הכל צברה טריליני 33 מדליות, מהן 15 זהב, 7 כסף ו-11 ארד במשחקים האולימפיים, באליפויות העולם ובאליפויות אירופה.
* 20px בסך הכל זכתה טריליני ב-4 מדליות זהב אישיות בגביע העולם בסיף בשנים 1991, 1994, 1995 ו-1998

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נושאי דגל איטליה באולימפיאדה
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מאיטליה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מאיטליה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: סיף
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית: סיף
קטגוריה:אלופות אולימפיות איטלקיות: סיף
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1970
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1970
ההפגנות במרוקו (2011)

אלפי מפגינים בעיר [[קזבלנקה]]
ההפגנות במרוקו הן סדרה של הפגנות מחאה שהחלו במרוקו ב-20 בפברואר 2011, נגד המשטר המונרכי במדינה ונגד המלך מוחמד השישי. ההפגנות החלו כחלק מאפקט הדומינו של גל המחאות בארצות ערב (2011-2010).

ב-20 בפברואר צעדו אלפי מפגינים בעיר רבאט ודרשו מהמלך להעביר חלק מסמכויותיו לפרלמנט ולשנות את החוקה. הפגנות דומות התרחשו לאחר מכן בערים קזבלנקה, מרקש, טנג'יר, פאס, תטואן, אל-ג'דידה ועוד.

ב-5 ביוני מספר המפגינים במדינה הגיע לשיא של כל הזמנים כש-60,000 מפגינים הפגינו בעיקר בערים רבאט וקזבלנקה בדרישה לרפורמות בחוקה.

בעקבות ההפגנות המתמשכות נגדו, ב-17 ביוני פנה המלך מוחמד השישי בנאום לעם בטלוויזיה והודיע כי יתבצע משאל עם על רפורמות בחוקה ב-1 ביולי. הרפורמות המיוחסות בחוקה הן:
*הפרדת כוחות בין המלך לראש הממשלה, כשהמלך יתחייב לבחור בראש הממשלה מהמפלגה הכי גדולה בפרלמנט.
*העברת חלק מהיכולות הפוליטיות מהמונרך אל ראש הממשלה, כולל היכולת לפזר את הפרלמנט.
*העברת היכולת של נתינת חנינה מהמלך לידי הפרלמנט.
*הפיכת השפות הברבריות (תמאזיגת) לשפה רשמית במרוקו, לצד השפה הערבית.

כמו כן, הודיע המלך כי יתקיימו בחירות מוקדמות לפרלמנט ב-7 באוקטובר 2011. ב-2 ביולי אישרו אזרחי מרוקו במשאל עם ברוב גדול את השינויים בחוקה לפיהם הועברו סמכויות מהמלך לידי הממשלה.

ב-25 בנובמבר החלו הבחירות לפרלמנט במרוקו, כשמפלגות איסלאמיות מתונות מתמודדות נגד מפלגות חילוניות במדינה. חלק מהמפגינים במרוקו קראו להחרמת הבחירות, שלטענתם התוצאות בה מתוכננות מראש על ידי המלך.

מפלגת "הצדק והפיתוח" האסלאמיסטית (בערבית: "חיזב אל-עדאלה ואל-תנמיה" حركة العدالة والتنمية) אשר מזוהה עם ארגון האחים המוסלמים, ניצחה בבחירות הכלליות לפרלמנט שנערכו במדינה וקיבלה 107 מתוך 395 המושבים בפרלמנט. התיקון לחוקה שהתקבל ב-2011 קובע שהממשלה תורכב על ידי יושב ראש המפלגה שזכתה במספר הגדול ביותר של מושבים. לפיכך, ימנה המלך מוחמד השישי את יושב ראש מפלגת הצדק והפיתוח, עבד אל-אילה בן כיראן (בערבית: عبد الإله بن كيران), להרכיב את הממשלה. "הצדק והפיתוח" היא הזרוע הפוליטית של תנועת הייחוד והרפורמה (בערבית: חרכת אל-תווחיד ואל-איסלאח حركة التوحيد والإصلاح), המהווה שלוחה של תנועת האחים המוסלמים במרוקו, אשר השיגה בבחירות אלה ניצחון נוסף, במסגרת שינויי השלטון שחלו כתוצאה מגל המחאות בארצות ערב.

==קישורים חיצוניים==

* יהונתן דחוח הלוי, [https://web.archive.org/web/20120118110338/http://www.jcpa.org.il/JCPAHeb/Templates/showpage.asp?FID=818&DBID=1&LNGID=2&TMID=99&IID=26212 זאב בעור של כבש - ניצחון המפלגה מפלגת הצדק והפיתוח האסלאמית במרוקו], באתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרוקו: היסטוריה
קטגוריה:האביב הערבי
תלמי מלך גשור

תַּלְמַי מלך גְּשׁוּר הוא דמות מקראית. היה מלך בגשור במהלך המאה ה-11 לפנה"ס. הוא ירש את אביו עמיהוד במלוכה ובימיו גשור הפכה למעין מדינת חסות של ממלכת ישראל המאוחדת. אבשלום נכדו קיבל אצלו מקלט מדיני כשברח מדוד אביו לאחר שרצח את אחיו אמנון, ותכנן שם את מרד אבשלום.<ref>ספר שמואל ב', פרק י"ג, פסוק ל"ז</ref>

==צאצאי תלמי==
מעכה, בתו של תלמי, נישאה לדוד (לפי המדרש, במתכונת של אשת יפת תואר<ref>מדרש תנחומא (בובר) פרשת כי תצא

פסיקתא זוטרתא (לקח טוב) דברים פרשת תצא

ילקוט שמעוני תורה פרשת כי תצא
</ref>) וילדה לו את תמר ואבשלום. שלמה המלך השיא את בנו רחבעם לבתו של אבשלום, שגם שמה היה מעכה, מזיווג זה נולד אביה מלך יהודה. גשור נשארה חלק מממלכת יהודה עד ימי המלך אסא.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי הגויים בתנ"ך
קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
אלדו נדי

אלדו נדי (באיטלקית: Aldo Nadi; 29 באפריל 1899 – 10 בנובמבר 1965) היה סייף איטלקי. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות מהן 3 זהב, מאולימפיאדה אחת (אנטוורפן 1920).

== ביוגרפיה ==
נדי נולד בליבורנו. אחיו הבוגר נדו, נחשב לאחד הסייפים הגדולים בהיסטוריה.

===אולימפיאדת השיא===
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה נדי ב-4 מדליות, מהן 3 זהב כולן בתחרויות הקבוצתיות: בתחרות ברומח קבוצתי, בתחרות בדקר קבוצתי ובתחרות בחרב קבוצתי. הוא זכה במדליית כסף בתחרות חרב אישי, כשבמדליית זהב זכה אחיו, נדו. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות רומח אישי.

בשנת 1935 היגר נדי לארצות הברית ולימד סייף בניו יורק עד שנת 1943. בהמשך אותה שנה עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה.

בשנת 1965 נפטר נדי בלוס אנג'לס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלופים אולימפיים איטלקים: סייף
קטגוריה:סייפים איטלקים
קטגוריה:מהגרים מאיטליה לארצות הברית
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1899
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1965