נבחרת דנמרק בכדורגל

נבחרת דנמרק בכדורגל (בדנית: Danmarks fodboldlandshold) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של דנמרק. החל מאמצע שנות ה-80 משתתפת הנבחרת באופן קבוע בתחרויות כדורגל רשמיות. 

הישג השיא של נבחרת דנמרק היה זכייתה בטורניר יורו 1992. תחילה לא הצליחה נבחרת דנמרק להעפיל לטורניר, לאחר שסיימה במקום השני אחרי יוגוסלביה בשלב המוקדמות.
בעקבות מלחמת יוגוסלביה הוחלט להטיל סנקציות בינלאומיות על המדינה, שכללו את ביטול השתתפותה בטורניר יורו 1992. נבחרת דנמרק זכתה מן ההפקר וקיבלה את הכרטיס לטורניר, ובסופו של דבר גם זכתה בתואר לאחר שניצחה במשחק הגמר את גרמניה בתוצאה 2:0.

דנמרק עשתה את הופעת הבכורה שלה בטורניר גביע העולם בכדורגל ב-1986, כשהפתיעה את העולם, לאחר שניצחה בכל שלושת משחקי שלב הבתים שלה, שכוללים ניצחון מוחץ על נבחרת אורוגוואי בתוצאה 6:1, וניצחון 2:0 על סגנית אלופת העולם לשעבר גרמניה המערבית. בשלב שמינית הגמר הובסה דנמרק על ידי ספרד בתוצאה 5:1 וסיימה את דרכה בטורניר.

אוהדי הנבחרת, הידועים כאיכותיים ותרבותיים, מכונים רוליגאנס. האוהדים קיבלו מספר פרסים מפיפ"א ומאופ"א, על שילוב בין מסירות קיצונית לנבחרתם לבין אופי שקט ורגוע.

כמו כן, שיחקו בשורות נבחרת דנמרק זוכה פרס נובל לפיזיקה, נילס בוהר ואחיו, המתמטיקאי הארלד בוהר שאף זכה עם הנבחרת הדנית במדליית הכסף בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון (1908).

==היסטוריה==
===השנים החובבניות===
דנמרק זכתה שלוש פעמים במדליית הכסף במשחקים האולימפיים שנערכו בשנים 1908, 1912 ו-1960, וכן זכתה במדליית הארד באולימפיאדה בשנת 1948. כמו כן השתתפה באליפות המדינות הנורדיות בכדורגל וזכתה בה ב-1928. הישג השיא של הנבחרת היה המקום הרביעי ביורו 1964, שאליו הגיעה בעיקר בזכות הגרלה נוחה במיוחד בשלבים הראשונים שהועידה לה יריבות חלשות כדוגמת , ו. בחצי הגמר הובסה דנמרק על ידי בתוצאה 0–3, ובמשחק על המקום השלישי הפסידה 1–3 ל אחרי הארכה. עד שנות ה-80 של המאה ה-20 לא הגיעה הנבחרת להישגים חשובים נוספים. עם זאת זכתה בפעם השנייה באליפות המדינות הנורדיות בכדורגל ב-1978 וב-1985.

===שנות ה-80===
הפריצה של נבחרת דנמרק החלה בשנות ה-80. דנמרק העפילה במפתיע ליורו 1984 כשהיא מקדימה בבית המוקדם את נבחרות , , ו. במהלך המוקדמות הרשימה דנמרק כאשר ניצחה 0–1 את אנגליה באצטדיון ומבלי משער של אלן סימונסן. דנמרק פתחה את טורניר הגמר בהפסד 0–1 ל, אך בהמשך הרשימה כאשר הביסה את 0-5 וניצחה את 2-3, כאשר היא חוזרת מפיגור בן שני שערים. דנמרק העפילה לחצי הגמר מהמקום השני בבית, אחרי צרפת. בחצי הגמר הובילה דנמרק על 0-1 משערו של סורן לרבי בדקה השביעית, אולם הספרדים השוו ולאחר שגם ההארכה הסתיימה בתיקו 1-1 התייצבו שתי הנבחרות לבעיטות הכרעה. פרבן אלקיאר לארסן החמיץ את הבעיטה החמישית לדנים, והם הפסידו 4–5. אף על פי שלא העפילה לגמר, נחשב הטורניר כהצלחה גדולה לנבחרת דנמרק. המבקיע הבולט של הנבחרת בטורניר היה פרנק ארנסן עם שלושה שערים. פרבן אלקיאר לארסן הבקיע שני שערים. כוכבי הנבחרת היו אלן סימונסן, פרבן אלקיאר לארסן ומורטן אולסן.

דנמרק העפילה לראשונה לגביע העולם בכדורגל בשנת 1986, לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדם לפני , , ו. במונדיאל 1986 היא שובצה בשלב הבתים עם נבחרות , ו. דנמרק פתחה את הטורניר בניצחון 0–1 על סקוטלנד משער של פרבן אלקיאר לארסן, ובמשחקה השני הביסה 1–6 את אורוגוואי משלושער של אלקייאר-לארסן ומשערים של סורן לרבי, מיכאל לאודרופ ויספר אולסן. היכולת המרשימה והמפתיעה של הדנים הגיעה לשיאה בניצחון על נבחרתה החזקה של גרמניה המערבית בתוצאה 0–2 משעריהם של אולסן ואריקסן. דנמרק סיימה את שלב הבתים במקום הראשון עם מאזן מושלם, הטוב ביותר מבין כל הנבחרות בשלב הבתים. בשלב שמינית הגמר הובילה דנמרק על ספרד 0–1, אך הובסה בסופו של דבר 1–5 והודחה מהמשך הטורניר. אלקיאר לארסן היה המבקיע הבולט של הנבחרת עם ארבעה שערים.

דנמרק העפילה ליורו 1988, אך לא הצליחה לשחזר את הצלחותיה מהטורניר הקודם, כאשר הפסידה בכל משחקיה לספרד, לגרמניה המערבית ול. דנמרק לא הצליחה להעפיל למונדיאל 1990. דנמרק הייתה זקוקה במשחקה האחרון לתיקו נגד נבחרת רומניה כדי לעלות למונדיאל באיטליה אך היא הפסידה 1–3.

===יורו 1992===
שעתה היפה של נבחרת דנמרק הגיעה ביורו 1992. הדנים כשלו בניסיונם להעפיל לטורניר, לאחר שסיימו במקום השני בבית המוקדם אחרי יוגוסלביה. אולם, בעקבות סנקציות בינלאומיות שנבעו ממלחמות יוגוסלביה, הושעתה הנבחרת היוגוסלבית מהטורניר ודנמרק, כסגניתה בשלב המוקדמות, העפילה במקומה. הנבחרת נשענה על יכולתו הגבוהה של השוער פטר שמייכל ועל היצירתיות של בריאן לאודרופ. הנבחרת, תחת הדרכתו של המאמן ריצ'רד מולר נילסן, רשמה את אחת ההפתעות הגדולות בכדורגל האירופי.

דנמרק פתחה את משחקיה בטורניר בתיקו 0-0 עם , ובהמשך הפסידה 0–1 ל. במשחק המכריע בשלב הבתים ניצחה דנמרק את 1-2, ובזכות ניצחונה של שוודיה על אנגליה במשחק המקביל הצליחה להעפיל לחצי הגמר.

בחצי הגמר הובילה דנמרק פעמיים מול מצמד שערים של הנריק לארסן, אולם המשחק הסתיים בתיקו 2-2. דנמרק ניצחה בבעיטות הכרעה 4–5, והעפילה לגמר הטורניר מול אלופת העולם והמועמדת העיקרית לזכייה, . במשחק הגמר הדהימה דנמרק את גרמניה הפייבוריטית כאשר ניצחה 0–2 משעריהם של ג'ון ינסן וקים ווילפורט, ובכך זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות אירופה. הנריק לארסן היה מלך שערי הטורניר עם שלושה שערים, בצוותא עם שלושה שחקנים נוספים.

===שנות ה-90 עד היום===
אף על פי שזכתה באליפות אירופה, לא הצליחה דנמרק להעפיל למונדיאל 1994 וזאת משום שהיה חסר לה שער אחד בלבד. היא סיימה עם אותו מספר נקודות כמו של נבחרת אירלנד (18 נקודות לכ"א) וכן הפרש שערים זהה (פלוס 13) העובדה שאירלנד כבשה יותר שערים (19 לאירלנד לעומת 15 שערי זכות לדנמרק) השאירה את הדנים בבית. בשנת 1995 השתתפה דנמרק, בפעם היחידה בתולדותיה, בגביע הקונפדרציות כאלופת אירופה ואף זכתה בו לאחר ניצחון על , ניצחון בבעיטות הכרעה על וניצחון 0–2 במשחק הגמר על . מיכאל לאודרופ ופיטר רסמוסן הבקיעו את השערים לזכותה של דנמרק במשחק הגמר.

דנמרק העפילה ליורו 1996 ושובצה בשלב הבתים עם , ו. דנמרק פתחה את משחקיה בטורניר בתיקו 1-1 עם פורטוגל, הובסה 0–3 על ידי קרואטיה וסיימה את משחקיה בניצחון 0–3 על טורקיה, שלא מנע ממנה להיפרד מהטורניר בתום שלב הבתים בעקבות ניצחונה של פורטוגל על קרואטיה במחזור המשחקים האחרון בשלב זה.

דנמרק העפילה למונדיאל 1998 לאחר שלא הצליחה להעפיל לשני הטורנירים הקודמים. היא ניצחה את 0-1, סיימה בתיקו 1-1 עם וסיימה את משחקיה בשלב הבתים בהפסד 1–2 ל המארחת. התוצאות הבינוניות שהשיגה הנבחרת הספיקו לה כדי לסיים במקום השני בבית ולהעפיל לשמינית הגמר. בשלב זה הרשימה דנמרק כשהביסה 1–4 את , והעפילה לראשונה בתולדותיה לרבע גמר המונדיאל.

בשלב רבע הגמר שוב הפגינה דנמרק יכולת גבוהה, אך הפסידה ל העדיפה 2–3. מיכאל לאודרופ ובריאן לאודרופ, בטורניר הפרישה שלהם מהנבחרת, היו המצטיינים בנבחרת ומהמצטיינים בטורניר כולו.

דנמרק העפילה ליורו 2000, כאשר בדרכה לטורניר הביסה את נבחרת 0-5 ו-0–3 בשלב הפלייאוף. בטורניר עצמו כשלה הנבחרת. דנמרק, ששובצה לבית קשה, הפסידה בכל משחקיה לצרפת, להולנד ול ולא הבקיעה שער.

דנמרק העפילה למונדיאל 2002 בפעם השנייה ברציפות, והפגינה יכולת טובה בשלב הבתים, שבו ניצחה 1–2 את , סיימה בתיקו 1-1 עם וניצחה את אלופת העולם היוצאת צרפת 0–2. דנמרק סיימה ראשונה בבית המוקדם, אך הודחה בשמינית הגמר לאחר תבוסה 0–3 ל. יון דאל תומאסון היה כוכב הנבחרת, והבקיע ארבעה מחמשת השערים שלה בטורניר.

דנמרק העפילה לאליפות אירופה בפעם השישית ברציפות כאשר עלתה ליורו 2004. בשלב הבתים סיימה דנמרק בתיקו 0-0 עם איטליה וניצחה 0–2 את . המשחק האחרון בשלב הבתים היה שנוי במחלוקת: דנמרק התמודדה מול שוודיה, כאשר תוצאת תיקו 2-2 ביניהן הייתה מעלה את שתי הנבחרות לשלב הבא בלי קשר לתוצאת המשחק שהתקיים באותה שעה בין איטליה לבין בולגריה. המשחק אכן הסתיים בתיקו 2-2, והדבר גרם לזעם בקרב האיטלקים, שטענו שתוצאת המשחק סודרה מראש בין הקבוצות. בעקבות התיקו, העפילה דנמרק לרבע הגמר מהמקום השני בבית, והובסה בשלב זה 0–3 על ידי צ'כיה. גם בטורניר זה היה יון דאל תומאסון כוכב הנבחרת, והבקיע שלושה שערים.

דנמרק לא העפילה למונדיאל 2006 לאחר שסיימה במקום השלישי בבית המוקדם אחרי נבחרת אוקראינה ונבחרת טורקיה וכשלה גם בניסיון ההעפלה שלה ליורו 2008 לאחר סיימה בבית המוקדם במקום הרביעי בלבד אחרי נבחרת ספרד, נבחרת שוודיה ונבחרת צפון אירלנד ובכך נקטע רצף של שש הופעות רצופות באליפות אירופה.

דנמרק העפילה למונדיאל 2010, אך לראשונה בתולדותיה לא הצליחה לעבור את שלב הבתים לאחר שהפסידה להולנד 0–2, ניצחה את 1-2 והפסידה ל 3-1 במשחק המכריע על העלייה לשלב שמינית הגמר.

את טורניר יורו 2012 פתחה דנמרק עם ניצחון על , אך בהמשך הפסידה לנבחרות ו, והודחה מהטורניר.

דנמרק לא העפילה למונדיאל 2014 לאחר שסיימה במקום השני ולא העפילה לפלייאוף על ההעפלה למונדיאל משום שהייתה הסגנית הגרועה ביותר מבין 9 הסגניות של הבתים האירופאים, בנוסף היא לא העפילה ליורו 2016, שכלל לראשונה 24 נבחרות לאחר הפסד בפליאוף לנבחרת שוודיה.

דנמרק העפילה למונדיאל 2018 לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם אחרי נבחרת פולין והעפילה לפלייאוף נגד נבחרת אירלנד. במשחק הראשון בקופנהגן סיימו שתי הנבחרות בתיקו 0-0 ואילו בגומלין בדבלין הביסה דנמרק את אירלנד 1–5.
בכך העפילה דנמרק לטורניר גמר גדול לראשונה מאז יורו 2012.
בשלב הבתים של טורניר הגמר גברה דנמרק על פרו 0–1 ובהמשך סיימה בתיקו 1-1 עם אוסטרליה ובתיקו 0-0 עם מנצחת הבית צרפת, תוצאה שהבטיחה לה את המקום השני בבית. בשלב שמינית הגמר סיימה דנמרק בתיקו 1-1 עם קרואטיה והפסידה 2–3 בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים.

דנמרק העפילה ליורו 2020 לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם אחרי שווייץ. היא אירחה את שלושת משחקיה בשלב הבתים בביתה. במהלך משחק הפתיחה שלה נגד פינלנד, הקשר הדני כריסטיאן אריקסן התמוטט על המגרש בדקה ה-43 כתוצאה מדום לב. הוא פונה לבית החולים המלכותי בקופנהגן שם מצבו התייצב. המשחק נעצר ואופ"א הציעה לשחקנים שתי אפשרויות להמשיך את המשחק - באותו ערב או למחרת בצהריים. רק לאחר שקיבלו ידיעה על כך שאריקסן התאושש, הנבחרת הדנית הסכימה להמשיך במשחק באותו ערב ודנמרק הפסידה 1-0. דנמרק הפסידה גם במשחקה השני 2-1 לבלגיה, אבל במשחקה האחרון בשלב הבתים הביסה דנמרק את רוסיה 1-4 והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית לאחר שסיימה עם אותו מספר נקודות כמו פינלנד ורוסיה, אך נהנתה ממאזן שערים עדיף במפגשים בין שלוש הנבחרות. בשמינית הגמר הביסה דנמרק את ויילס 0-4 וברבע הגמר גברה דנמרק על צ'כיה 1-2. בחצי הגמר הפסידה דנמרק לאנגליה המארחת 1–2 אחרי הארכה והודחה לאחר טורניר היורו המוצלח ביותר שלה מאז זכייתה ב-1992.

דנמרק העפילה למונדיאל 2022, בעקבות קמפיין מוקדמות מרשים בו סיימה ראשונה בבית המוקדם כשהיא מנצחת 9 מ-10 משחקיה, כולל שני ניצחונות על ישראל והייתה מהנבחרות הראשונות שמבטיחות את השתתפותן בטורניר הגמר. בטורניר הגמר עצמו אכזבה דנמרק כאשר סיימה בתיקו 0-0 עם תוניסיה, הפסידה 2-1 לצרפת והפסידה 0–1 לאוסטרליה. בכך דנמרק סיימה במקום האחרון בבית ללא ניצחון.

דנמרק העפילה ליורו 2024. היא סיימה את שלושת משחקיה בשלב הבתים בתיקו (1-1 עם סלובניה ועם אנגליה, 0-0 עם סרביה) והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. בשמינית הגמר הפסידה דנמרק 2-0 לגרמניה המארחת והודחה.

==כל גביעי העולם==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 1930|| colspan="7" rowspan="5" |לא נרשמה
|-
| 1934
|-
| 1938
|-
| 1950
|-
| 1954
|-
| 1958|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1962|| colspan="7" |לא נרשמה
|-
| 1966|| colspan="7" rowspan="5" |לא העפילה
|-
| 1970
|-
| 1974
|-
| 1978
|-
| 1982
|-
| 1986||שמינית גמר||4||3||0||1||10||6
|-
| 1990|| colspan="7" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 1994
|-
| 1998||רבע גמר||5||2||1||2||9||7
|-
| 2002||שמינית גמר||4||2||1||1||5||5
|-
| 2006|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 2010||שלב הבתים||3||1||0||2||3||6
|-
| 2014|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 2018||שמינית גמר||4||1||3||0||3||2
|-
| 2022||שלב הבתים||3||0||1||2||1||3
|-
| 2026
||
||
||
||
||
||
|-
!סה"כ!!6/22
!23!!9!!6!!8!!31!!29
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==כל אליפויות אירופה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 1960|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1964||מקום רביעי||2||0||0||2||1||| 6
|-
| 1968|| colspan="7" rowspan="4" |לא העפילה
|-
| 1972
|-
| 1976
|-
| 1980
|-
| 1984||חצי גמר||4||2||1||1||9|| 4
|-
| 1988||שלב הבתים||3||0||0||3||2||| 7
|-bgcolor=gold
| 1992||מקום ראשון||5||2||2||1||6||| 4
|-
| 1996||שלב הבתים||3||1||1||1||4||| 4
|-
| 2000||שלב הבתים
|3||0||0||3||0||| 8
|-
| 2004||רבע גמר||4||1||2||1||4||| 5
|-
| 2008|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 2012||שלב הבתים||3||1||0||2||4|| 5
|-
| 2016|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 2020
|חצי גמר
|6
|3
|0
|3
|12
|7
|-
| 2024
|שמינית גמר
|4
|0
|3
|1
|2
|4
|-
| 2028
|
|
|
|
|
|
|
|-
!סה"כ!!10/17!!37!!10!!9!!18!!44!!54
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==גביע הקונפדרציות==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!השתתפה בתור
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 1992
| colspan="8" |לא העפילה
|-bgcolor=gold
| 1995
|זוכת יורו 1992
|מקום ראשון||3||2
|1
|0
|5
|1
|-
| 1997
| colspan="8" rowspan="8" | לא העפילה
|-
| 1999
|-
| 2001
|-
| 2003
|-
| 2005
|-
| 2009
|-
| 2013
|-
| 2017
|-
! colspan="2" |סה"כ!! 1/10 !!3
!2
!1
!0
!5
!1
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

== ליגת האומות של אופ"א ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=ccffcc
| 2018-2019
|ב
|עלתה לדרג א
|4
|2
|2
|0
|4
||1
|-
| 2020-2021
|א
|שלב הבתים
|6
|3
|1
|2
|8
|7
|-
| 2022-2023
|א
|שלב הבתים
|6
|4
|0
|2
|9
|5
|-
|2024-2025
|א
|
|
|
|
|
|
|
|-
! colspan="3" |סה"כ
!16
!9
!3
!4
!21
!13
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

== סגל הנבחרת ==
סגל השחקנים לקראת משחקי יורו 2024

נתוני ההופעות והשערים נכונים לתאריך 8 ביוני 2024

==שחקנים מפורסמים==
* פטר שמייכל
* הנריק לארסן
* נילס בוהר
* בריאן לאודרופ
* מיכאל לאודרופ
* פרבן אלקיאר לארסן
* יון דאל תומאסון
* פול נילסן
* תומאס הלבג
* ייספר גרונקיאר
* אלן סימונסן
* ניקלאס בנדטנר
* סטפן אנדרסן
* כריסטיאן אריקסן
* ג'וני האנסן
* סורן לרבי
* קספר שמייכל

==שיאי שחקנים==
נכון ל-29 ביוני 2024.
:שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.

===שיאני ההופעות===
[[כריסטיאן אריקסן שיאן ההופעות (134) בנבחרת דנמרק בכל הזמנים|297x297 פיקסלים]]
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
! דירוג !! שחקן !! שנים בנבחרת !! הופעות !! שערים
|-
| 1 || כריסטיאן אריקסן || 2010–הווה || 134 || 42
|-
| 2
| סימון קר|| 2009–הווה || 132 || 5
|-
| 3 || פטר שמייכל|| 1987–2001 || 129|| 1
|-
| 4 || דניס רומדאל|| 2000–2014|| 126|| 21
|-
| 5 || יון דאל תומאסון ||1997–2010|| 112 || 52
|-
| 6 || תומאס הלווג || 1994–2007 || 108 || 2
|-
| 7 || קספר שמייכל || 2013–הווה || 105 || 0
|-
| 8 || מיכאל לאודרופ|| 1982–1998 || 104 || 37
|-
| rowspan="2" |9
| מורטן אולסן || 1970–1989 || rowspan="2" | 102 || 4
|-
| מרטין יורגנסן ||1998–2011 || 12
|}

===מלכי השערים===
[[יון דאל תומאסון ופול נילסן בצוותא כשיאני השערים עם 52 כיבושים]]
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
! דירוג !! שחקן !! שנים בנבחרת !! שערים
!הופעות!! ממוצע למשחק
|-
| rowspan="2" |1
| פול נילסן|| 1910–1925 || rowspan="2" |52
|38|| 
|-
| יון דאל תומאסון||1997–2010 ||112|| 
|-
| 3 || פאולי יורגנסן || 1925–1939 || 44
|47|| 
|-
| rowspan="2" |4
| אולה מדסן || 1958–1969 || rowspan="2" |42
|50|| 
|-
| כריסטיאן אריקסן|| 2010–הווה ||134|| 
|-
| 6 || פרבן אלקיאר לארסן|| 1977–1988 || 38
|69|| 
|-
| 7 || מיכאל לאודרופ|| 1982–1998 || 37
|104|| 
|-
| 8 || ניקלאס בנדטנר|| 2006–2018 || 30
|81|| 
|-
| 9 || הניג אנוקסן || 1958–1966 || 29
|54|| 
|-
| rowspan="2" |10
| מיכאל רודה||1915–1931 || rowspan="2" |22
|40|| 
|-
| אבה סאנד|| 1998–2004 ||66|| 
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:דנמרק: כדורגל
דנמרק
כדורגל