OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרידיאן (איידהו)

מרידיאן (באנגלית: Meridian) היא עיר במחוז אדה שבמדינת איידהו שבארצות הברית. זוהי העיר הגדולה ביותר באיידהו לאחר בויסי, בירת המדינה והעיר בה קצב גידול האוכלוסייה הוא המהיר ביותר מבין ערי איידהו, עם שיעור גידול אוכלוסייה של 81.5% מאז שנת 2000.

==היסטוריה==
העיר הוקמה ב-1891 על בסיס חוות אונווילר שמצפון למיקומה הנוכחי של העיר ונקראה אז "הנטר" (Hunter). שנתיים לאחר מכן התארגן במקום סניף של המסדר העצמאי של העמיתים יוצאי הדופן, שקרא לעצמו מרידיאן בשל מיקומו על המרידיאן (קו האורך) של בויסי, ובהתאם שונה שם העיר. תעלת ההשקיה של המתיישבים, שנחפרה ב-1892, הפכה את האזור הצחיח לקהילה חקלאית יצרנית שהתאגדה ב-1902 וב-1903 קיבלה מעמד של עיר.

למתיישבים הראשונים שהגיעו לאזור לא היה ידע בהשקיה באמצעות תעלות. הם הגיעו מאזורים בהם מי הגשמים סיפקו את כל הצרכים לשתייה ולחקלאות. עד מהרה היה צורך דחוף ליצור מערכת השקיה. כריית תעלות ההשקיה הייתה עבודה מפרכת. שעות רבות של עבודה באתים קדמו לשיטות חדישות יותר, אך עבודה זו הייתה עדיין משימה יומיומית לעוסקים בחקלאות. רבים ממתיישבים ראשונים אלו שבו לאזורים ברוכי הגשמים מאחר שלא יכלו לעמוד במשימה קשה זו. אלה שנותרו באיידהו היו החזקים שביניהם.

ב-1893 היה מיקומה המקורי של מרידיאן על אדמה שהוענקה על ידי הממשלה לאליזה אן זנגר. בן זוגה, כריסטיאן, קיבל את החלקה וקרא לה מרידיאן. המתיישבים הראשונים, רבים מהם קרובי משפחה, עזבו את בתיהם במיזורי ונדדו מערבה, בין אם על ידי נסיעה בקרונות והן בנסיעה ברכבת. הם ייסדו מוסדות מקומיים זמן קצר לאחר הגעתם ויישבו את חלקות האדמה שקיבלו. במילים אחרות הם נדדו למרידיאן כקהילה.

בראשית המאה ה-20 נטעו המתיישבים מטעי פרי והקימו בתי אריזה ומתקנים לייבוש לאורך תוואי מסילת הברזל. במטעים אלו גודלו זנים שונים של תפוחים ושל שזיפים. ענף ייצור זה המשיך לפעול עד לאמצע שנות הארבעים של המאה ה-20 כאשר רווחיותו ירדה והעסקים הללו נסגרו. ב-1941 השתנה מעמדה של מרידיאן מכפר לעיר.

ב-1908 גויס סכום של 4,000 דולר ומרידיאן חוברה לרשת מסילות הברזל. המסילה הגיעה עד למרכז היישוב. ב-1912 נבנו תחנת הרכבת ובניין תחנת הכוח המקומית הקטנה ומסילת הברזל הוארכה עד לנמפה. ב-1928 נכנסה החברה שהחזיקה את הקו לפשיטת רגל לאחר שבמשך 20 שנה סיפקה שירותי תעבורה ליישובים סביב למרידיאן. ב-1900 נפתחה שלוחת הרכבת של חברת יוניון פסיפיק וכיום היא מפועלת על ידי חברת הרכבת של עמק בויסי. חברות תעשייתיות רבות ממשיכות להעביר באמצעותה מטענים מענפי היערנות, החקלאות והתעשיות הכימיות.

ימי השיא של השפל הגדול היוו דווקא תקופת הצלחה עבור אנשי תעשיית החלב המקומית כאשר המחלבה השיתופית של המחוזית החלה לפעול ב-1929. המחלבה ביצעה בדיקות איכות לחלב של חברי הקואופרטיב, אפשרה להם לשלם את מסיהם וסיפקה מזון למשפחותיהם. חברים אחרים בקהילה הובילו את החלב שייצרו למחלבה והועסקו על ידה בייצור חמאה.

המחלבה פעלה שבעה ימים בשבוע במשך 40 שנה ובתקופה זו היא הורחבה ושופרה. בשנות פעולה האחרונות ייצרה המחלבה גם מזון לתינוקות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.pbase.com/twintime/meridian_idaho_photos&page=all גלריית תמונות של מרידיאן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:איידהו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1893
גרנד פרי סין

גרנד פרי סין הוא מרוץ מכוניות המתקיים אחת לשנה, כחלק מסבב תחרויות הפורמולה 1. המירוץ נערך במסלול הבינלאומי של שאנגחאי מאז שנת 2004. לואיס המילטון הוא הנהג בעל מספר הניצחונות הגבוה ביותר בסבב (6 ניצחונות) ומרצדס היא הקבוצה בעלת מספר הזכיות הגבוה ביותר (6 ניצחונות)

==היסטוריה==
ממשלת סין ניסתה לקדם הצטרפות של המדנה לסבב הפורמולה 1 כבר במהלך שנות התשעים ולשם כך הקימה הממשלה את מסלול המרוצים הבינלאומי בעיר ג'וחאי הנמצאת במחוז גואנגדונג. המסלול נכלל בתכנון של סבב המרוצים בשנת 1999, אך המסלול לא עמד בדרישות של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA) ולבסוף הוצא מהסבב. בשנת 2002 חתמה הממשלה הסינית על הסכם עם FIA לקיום שבעה מרוצים החל משנת 2004. כחלק מההכנות שבוצעו נבנה מסלול המרוצים הבינלאומי של שאנגחאי, שתוכנן על ידי הרמן טיקה. עלות בניית המסלול הסתכמה ב-240 מיליון דולר, המסלול היקר ביותר שנבנה עד אז.
אורך המסלול הוא 5.451 קילומטר והוא נחשב לאחד המסלולים המאתגרים לנהיגה בשל שילוב הפניות הקיימות לאורכו.

רובנס באריקלו מקבוצת פרארי הוא המנצח הראשון בתולדות הגרנד פרי. בשנת 2006 ניצח בגרנד פרי מיכאל שומאכר, היה זה ניצחונו האחרון בקריירה.

בעקבות ההפסדים הגדולים שגם הגרנד פרי, נשקלה בשנת 2008 האפשרות מצד המארגנים לבטל את המשך המרוצים. בפברואר 2011 הוכרז על הארכת חוזה ההתקשרות עם הפורמולה 1 עד לעונת 2017, זאת לאחר שהנהלת FIA הסכימה להפתחה משמעותית בתשלום אותו נדרשה לשלם ממשלת סין תמורת הזכות לארח את המרוץ.

הגרנד פרי שהתקיים בעונת 2019 היה המרוץ ה-1,000 בתולדות האליפות.

התפרצות מגפת הקורונה הביאה לביטולו של המרוץ שתוכנן להתקיים במדינה בשעונת 2020. הקורונה המשיכה להשפיע והביאה לביטולו של המרוץ גם בשלוש השנים לאחר מכן. לקראת עונת 2024 שובץ המרוץ בלוח המרוצים.

== המנצחים בגרנד פרי ==
=== מספר ניצחונות (נהגים) ===
{| class="wikitable" style="font-size: 95%;"
|-
! מס' ניצחונות
! נהג
! שנים
|-
! 6
| לואיס המילטון
| 2008, 2011, 2014, 2015, 2017, 2019
|-
!rowspan="3"| 2
| פרננדו אלונסו
| 2005, 2013
|-
| סבסטיאן פטל
| 2009, 2018
|-
| ניקו רוזברג
| 2012, 2016
|}

=== מספר ניצחונות (יצרנים) ===
{| class="wikitable" style="font-size: 95%;"
|-
! מס' ניצחונות
! יצרן
! שנים
|-
! 6
| מרצדס
| 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019
|-
! 5
| פרארי
| 2004, 2006, 2007, 2013, 2018
|-
! rowspan="2" | 3
| מקלארן
| 2008, 2010, 2011
|-
| רד בול
| 2009, 2018, 2024
|}

=== מנצחים לפי שנה ===
{| class="wikitable" style="font-size: 95%;"
|-
! שנה
! נהג
! קבוצה
|-
! 2024
| מקס ורסטאפן
| רד בול
|-
! 2023
| colspan="2" rowspan="4" | לא התקיים בשל מגפת הקורונה
|-
! 2022
|-
! 2021
|-
! 2020
|-
! 2019
| לואיס המילטון
| מרצדס
|-
! 2018
| דניאל ריקארדו
| רד בול
|-
! 2017
| לואיס המילטון
| מרצדס
|-
! 2016
| ניקו רוזברג
| מרצדס
|-
! 2015
| לואיס המילטון
| מרצדס
|-
! 2014
| לואיס המילטון
| מרצדס
|-
! 2013
| פרננדו אלונסו
| פרארי
|-
! 2012
| ניקו רוזברג
| מרצדס
|-
! 2011
| לואיס המילטון
| מקלארן
|-
! 2010
| ג'נסון באטן
| מקלארן
|-
! 2009
| סבסטיאן פטל
| רד בול
|-
! 2008
| לואיס המילטון
| מקלארן
|-
! 2007
| קימי רייקונן
| פרארי
|-
! 2006
| מיכאל שומאכר
| פרארי
|-
! 2005
| פרננדו אלונסו
| רנו
|-
! 2004
| רובנס באריקלו
| פרארי
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

סין
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ספורט מוטורי
קטגוריה:שאנגחאי: תחרויות ספורט
יער-אופל

תורין ושותפיו (עם [[בילבו בגינס וגנדלף) נכנסים ליער-אופל (גנדלף עוזב אותם)]]
יער-אופל (באנגלית: Mirkwood), נקרא גם "יער האופל" או "יעראפל", הוא יער האלפים בארץ התיכונה (עולם הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין).
==תיאור==
יער-אופל היה מקום חשוך ואפל עם מאגיות שחורות עד שהצל עבר למורדור. ביער-אופל שוכנות חיות אפלות ורעות כגון עכבישי ענק. בצפון יער-אופל שוכנים אלפי יער-אופל (או אלפי היער).

==קורות יער-אופל==
יער-אופל מופיע לראשונה בספר "ההוביט", לאחר שתורין ושותפיו מתראים עם ביאורן. יחד עם גנדלף הם רוכבים עד שהם מגיעים ליער-אופל, שם גנדלף עוזב אותם. הם נכנסים ליער-אופל ומנסים לצאת משם עד שהם מגיעים לנחל שהם צריכים לעבור. בילבו נשלח לנסות לעבור את הנחל, הוא עובר את הנחל בהצלחה ואחריו כל שאר הגמדים עוברים. במבר נופל לנהר ומתעלף, 4 גמדים סוחבים אותו זמן מה עד שאחרי כמה ימים הם רואים אלפים מסביב למדורה בתוך קרחת יער. האלפים לוקחים את תורין איתם, ושאר החבורה בורחים. אחרי זמן מה מגלה בילבו שעכבישי ענק תפסו את הגמדים. הוא משחרר אותם מקורי העכביש והם נלחמים בהם. בזמן הקרב אלפים באים ולוקחים את הגמדים (את בילבו לא לקחו משום שענד את הטבעת) בילבו רץ אחרי האלפים, אך לא מצליח להיכנס לארמון שלהם. הוא מנסה כמה פעמים ולבסוף מצליח להיכנס ולמלט אותם מכלאם שבארמון האלפים.

===תושבי יער-אופל===
תושבי יער-אופל הם:
*לגולס, נסיך אלפי יער-אופל. נציג האלפים באחוות הטבעת.
*תראנדוויל, מלך אלפי יער-אופל.

==ראו גם==
*סינדארין

==קישורים חיצוניים==
*[http://numenore.com/arda//index.php?title=%D7%99%D7%A2%D7%A8_%D7%90%D7%95%D7%A4%D7%9C יער-אופל באנציקלופדיה של ארדה]
*[http://numenore.com/arda//index.php?title=%D7%94%D7%A8%D7%99_%D7%99%D7%A2%D7%A8_%D7%90%D7%95%D7%A4%D7%9C הרי יער-אופל באנציקלופדיה של ארדה]

קטגוריה:שר הטבעות: מקומות
קטגוריה:ממלכות הארץ התיכונה
קטגוריה:ההוביט: מקומות
פיאג'יו P.149

פיאג'יו P.149 היה מטוס קל לקישור ותובלה קלה, שיוצר באיטליה בשנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי חברת פיאג'יו. המטוס יוצר גם בגרמניה המערבית ברישיון על ידי חברת פוקה וולף, שם סומן כ-FWP.149D.

==פיתוח ושירות==
ה-P.149 פותח מהדגם שקדם לו, P.148, שהיה מטוס אימון בעל שני מושבים. ה-P.149 היה בעל ארבעה מושבים, בעל כנף יחידה נמוכה, הנתמכת בקורה מרכזית. למטוס היה כן נסע מתכנס בעל שלושה גלגלים. אב הטיפוס המריא לראשונה ב-19 ביוני 1953.

רק מטוסים מועטים נמכרו עד שהלופטוואפה גילה עניין במטוס למטרות אימון ותובלה קלה. פיאג'יו מכרה 72 מטוסים לגרמניה המערבית, ו-190 נוספים נבנו ברישיון בגרמניה על ידי חברת פוקה-וולף, תחת הסימול FWP.149D. הלופטוואפה הפעיל את המטוס בשנים 1957–1990. חמישה מטוסים הופעלו על ידי חברת סוויסאייר, שם שימשו כמטוסי אימון ראשוני בבית הספר לטיסה של החברה.

באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 היו יחסי אוגנדה–ישראל בשיאם, והתבטאו גם בהקמת חיל האוויר האוגנדי ובמסגרתו הקמת בית ספר לטיסה, בראשו עמד קצין ישראלי, אלוף-משנה ברוך בר-לב ("בורקה"). ישראל המליצה לאוגנדה לרכוש ארבעה מטוסי פיאג'יו P.149, כדי שישמשו כמטוסי הדרכה, וכך נעשה; המטוסים היו מעודפי הלופטוואפה, ומטוסים נוספים נמכרו גם לניגריה וטנזניה. ואולם, לאחר כמה שנים בשירות באוגנדה הסתבר כי מנועי המטוסים סובלים מתקלות רבות בשל חוסר התאמה לאקלים באוגנדה. ב-1968 הופסקה פעילות המדריכים הישראליים וארבעת המטוסים הועברו לישראל. המטוסים הוכנסו לשירות בטייסת 100 ("הגמל המעופף") בעודם צבועים בסכמת הצביעה של חיל האוויר של אוגנדה, ושימשו לטיסות קישור. מטוס אחד נפגע בתאונה ויצא משירות, ושאר המטוסים נמכרו לאחר כשנתיים.

==מפעילות==

* חיל האוויר האוגנדי

* חיל האוויר האוסטרי (מטוס אחד)

* חיל האוויר האיטלקי (הופעלו שני מטוסים בין השנים 1953–1955)

* לופטוואפה
* זרוע האוויר של הדויטשה מרינה

* חיל האוויר של טנזניה

* חיל האוויר הישראלי

* חיל האוויר הניגרי

* בית הספר לטיסה של חברת סוויסאייר

==נתונים כלליים==
===מאפיינים כלליים===
* צוות: 1
* נוסעים: 3 - 4 או חניך אחד
* אורך: 8.80 מטר
* מוטת כנפיים: 11.12 מטר
* גובה: 2.90 מטר
* שטח כנף: 18.85 מ"ר
* משקל ריק: 2,557 ליברות (1,160 ק"ג)
* משקל ההמראה מקסימלי: 3,703 ליברות (1,680 ק"ג)
* הנעה: מנוע בוכנה לייקומינג GO-480, 270 כוח סוס

===ביצועים===
* מהירות מקסימלית: 145 קשר (234 קמ"ש)
* טווח: 925 ק"מ
* תקרת שירות: 16,405 רגל (כ-5,000 מטרים)

==לקריאה נוספת==
* דני שלום: מטוסי חיל האוויר, מהטייגר מות' עד הסופה. באוויר - פרסומי תעופה וחלל, ראשון לציון. תשס"ן, 2005

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.flugzeuginfo.net/acdata_php/acdata_p149_en.php Piaggio P.149], באתר Flugzeuginfo.net
* [http://www.primeportal.net/hangar/ulrich_wrede/p-149d/ גלריית תמונות], באתר Primeportal.net
* [http://www.warbirdalley.com/p149.htm Piaggio/Focke-Wulf P.149D], באתר Warbirdalley.com
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי הדרכה של חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:כלי טיס איטלקיים
קטגוריה:גרמניה: תעופה
קטגוריה:מטוסי אימון
קטגוריה:מטוסים קלים
אבי מאיר וענונו

אבי מאיר וענונו (לעיתים אבי מאיר או אבי וענונו; נולד ב-29 ביולי 1964) הוא זמר, שחקן ומדבב ישראלי. נודע בעיקר בזכות תפקידו כמדבב של סון גוקו בסדרות האנימה בזיכיון "דרגון בול".

==ביוגרפיה==
אבי מאיר וענונו למד בתיכון מקיף ו' שבבאר שבע, משם התגייס ללהקת הנח"ל (בשירותרום 1985 לקח חלק בשיר "דרישת שלום" של ירדנה ארזי) ועם שחרורו המשיך לקריירה מוזיקלית (למד בבית הספר רימון) וללימודי משחק ושיחק בתיאטראות השונים בישראל. לאחר מכן הגיע גם לתחום הדיבוב והפך למדבב (ב"היה היה - החיים", "דן-דין השופט" ו"טוויפסי") ולבמאי דיבוב (ב"טוויפסי"). 

ב-2002 נבחר לדבב את "סון גוקו" בסדרה ובסרטים של "דרגון בול זי" (בטעות נרשם שמו כ"אבי מאור" בקרדיטים), שהפך לתפקיד הדיבוב המוכר ביותר שלו. כמו כן, השתתף בדיבוב שני סרטים נוספים בזיכיון "דרגון בול זי" וגילם בהם שתי דמויות ראשית נוספות (ברדוק וטורלס) בסרטי הזיכיון בעלות מראה דומה לזה של סון גוקו, מפני שהיו דמו חזותית לדמות סון גוקו. אחר כך דיבב, בפרקים הראשונים של הסדרה "סדריק", את רוברט דופונט, אביו של סדריק. השתתף ב"כוכב נולד 3" במסגרת מסלול ה-"40+".

במקביל לקריירת הדיבוב שנמשכה כשלוש שנים, היה מצוי בתהליך חזרה בתשובה, בסיומה נהפך למלמד לקראת בר מצווה, לחזן ולפייטן בצפון תל אביב, בה פתח גם חנות למכירת כלים חד-פעמיים.

ב-2016 שב וענונו לדבב את סון גוקו בעונה החדשה של הסדרה: "דרגון בול סופר", ששם גם דיבב את גוקו בלאק.

שיחק בתפקיד משני ב"רמת אביב גימל" את רב פקד שי כץ.
ב-2017 הופיע בעונה השנייה של דוקו-הריאליטי "מצווש" ששודרה בערוץ הילדים.

ב-2018 הופיע בפרסומת לשיווק ירקות ופירות בתחנות הדלק של Yellow כלקוח מרוצה.

==פילמוגרפיה==
* דן-דין השופט - דמויות שונות (1988)
* היה היה - החיים - דמויות שונות (1989)
* עושים סרט: פרח לב הזהב (1997)
* היפה והחיה (מחזמר) - החתול (1998)
* רמת אביב גימל - שוטר (2000)
* טוויפסי (2001)
* דרגון בול Z - סון גוקו (2004)
* דרגון בול GT - סון גוקו (2005)
* סדריק - רוברט דופונט (2005)
* דרגון בול סופר - סון גוקו/גוקו בלאק (2018)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:מתחרי כוכב נולד
קטגוריה:חברי להקת הנח"ל
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ו' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
לגין

ממוזער
ממוזער
לגין בע"מ היא חברת התעשייה של קיבוץ יגור. החברה שולטת בשתי חברות בנות: "לגין אריזות מזון" ו"לגין טובופלסט". לגין אריזות מזון מייצרת ומשווקת פחיות שימורים לתעשיית המזון ואריזות פח לתעשיית הכימיה: צבעים, דבקים, שמנים וכדומה. לגין טובופלסט מייצרת שפופרות פלסטיק ואלומיניום לתעשיות הקוסמטיקה והרפואה. רוב התוצרת מיועדת לייצוא.

==היסטוריה==
לגין אריזות הוקמה בשנת 1939 כפחחייה לייצור אריזות בקיבוץ יגור. כבר באותה שנה החלה הפחחייה לייצר מיכלי פח עבור חברת תנובה. בשנת 1940 נקראה הפחחייה "בית חרושת לקופסאות פח". בשנת 1945 החל המפעל לייצר קופסאות עבור מפעל השימורים אשד. מלחמת העצמאות הביאה לשגשוג המפעל, עקב הביקוש לשימורים עבור הצבא. 

בשנת 1950 התקיימה תחרות שמות ונבחר השם לגין - כד בלשון חז"ל.

בשנת 1963 נרשמה לגין כחברה בע"מ. שליש מהבעלות בחברה נמכר לחברת "American Can" האמריקאית.

במהלך שנות השמונים התפתחה חטיבת השפופרות.

בשנת 1994 רכשה לגין את חברת "אלומית אריזות" - יצרנית מגשים ושפופרות אלומיניום מחולון.

בשנת 2007 הפכו שתי חטיבות של חברת לגין לחברות בנות של לגין אחזקות: חטיבת האריזות הפכה לחברת "לגין אריזות מזון בע"מ" וחטיבת השפופרות הפכה לחברת "לגין טובופלסט בע"מ".

בשנת 2010 ביקשו לגין אריזות מזון ו"קניאל תעשיות אריזה" להתמזג, הבקשה נדחתה על ידי רשות ההגבלים העסקיים, בטענה שהמיזוג יצור מונופול בתחום אריזות הפח. החברות ערערו לבית המשפט העליון אך הערעור נמחק. באותה שנה רכש משה ינאי מחצית ממניות לגין טובופלסט תמורת 40 מיליון ש"ח,

בשנת 2011 מכרה לגין אריזות מזון את פעילות האלומיניום ואת המותג "אלומית" לחברת "פאלאס תעשיות".

=== מנהלים ===

* טובופלסט:
2010–2013 – אלוף במיל' יצחק איתן.

2013 – גבי סקוורר

* אריזות מזון:
2012–2017 – איתן שטיאסני

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.lageen.co.il/page_14935 פרופיל החברה] באתר החברה
* [http://www.lageentubes.com/ אתר לגין טובופלסט] 
* [http://www.yagur.com/home/businesses/ מקורות הכנסה] באתר קיבוץ יגור
* [http://www.allmarketing.co.il/?CategoryID=145&ArticleID=21236 חברת לגין אריזות מזון בע"מ זכתה בפרס תעשייה יפה ומקיימת], באתר Allmarketing, 28 בינואר 2014
* [https://www.foodis.co.il/לגין-זכתה-בפרס-עיצוב-בינלאומי-מטעם/ לגין זכתה בפרס עיצוב בינלאומי מטעם IPA], באתר "אכול ושאטו", 6 בפברואר 2014

==הערות שוליים==

קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:תעשיית מתכת בישראל
קטגוריה:תעשייה פלסטית בישראל
קטגוריה:יגור
הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן

קוסמאנק עם משפחתו לאחר שחרורו מהשבי
הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן (בגרמנית: Hermann Kusmanek von Burgneustädten; 16 בספטמבר 1860 – 7 באוגוסט 1934) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה, אשר התפרסם כמושל פשמישל בזמן המצור על פשמישל.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
קוסמאנק נולד ב-16 בספטמבר 1860 בעיר סיביו שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית. העיר נמצאת כיום בתחומי רומניה המודרנית. קוסמאנק למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, ובשנת 1879 התגייס לצבא כלויטננט. בין 1882-1884 הוא למד בבית הספר הצבאי בווינה, ולאחר מכן החל למלא תפקידי מטה. בנובמבר 1884 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ובמאי 1888 הועלה לדרגת האופטמן. באותה שנה הוא שובץ במטכ"ל של הקורפוס ה-3 בגראץ, ומאוחר יותר מונה למפקד פלוגה. בשנת 1894 הועלה לדרגת מיור, ולאחר קריירה קצרה במחלקה להיסטוריה צבאית של משרד המלחמה, הועבר לפקד על רגימנט החי"ר ה-63. בשנת 1895 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, בתחילת 1903 קודם לדרגת אוברסט, וב-1 בנובמבר 1906 לדרגת גנרל-מיור.

באוקטובר 1908 הוא קיבל פיקוד על בריגדת החי"ר ה-65 ברבא, וב-1 בנובמבר 1910 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט, ובינואר 1911 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-28 בליובליאנה. ב-3 באוקטובר 1913 קיבל תואר אצולה מאת פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה.

===מלחמת העולם הראשונה===

בתחילת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא הפך למושל של מבצר פשמישל (כיום בפולין). ב-4 בספטמבר נפתח המצור על פשמישל בידי כוחות צבא האימפריה הרוסית. הכוחות שעמדו לרשתו של קוסמאנק היו בעלי ציוד גרוע, ומערכת ההגנה של המבצר הייתה מיושנת. עם זאת בינתיים פתח גנרל סבטוזר בורוייביץ' במתקפה לעבר פשמישל ביחד עם מתקפה של פאול פון הינדנבורג לעבר ורשה. וב- 21 באוקטובר נאלצו הרוסים להסיר את המצור על פשמישל. ב-1 בנובמבר קודם קוסמאנק לדרגת גנרל חיל הרגלים. עם זאת, ב-5 בנובמבר פתחו הרוסים במצור חדש. חייליו של קוסמאנק היו מותשים ורעבים, והוא התחנן בפני הקיסר לקבל את הצעת הכניעה המכובדת של הרוסים.

בסוף פברואר 1915 הודיע הרמטכ"ל קונרד פון הצנדורף לקוסמאנק כי לא ייערכו התקפות נוספות לצורך שחרור פשמישל, והורה לו לנהוג כפי ראות עיניו. ב-19 במרץ הוא ביצע התקפה נואשת בניסיון לשבור את המצור, שעלתה לו במחיר רב. הוא הורה לאנשיו להשמיד את מערכות ההגנה, כלי הנשק, אמצעי הלחימה וכל דבר אחר שהיה עשוי לסייע לרוסים, ורק לאחר מכן, ב-22 במרץ נכנע. 117.000 חיילים אוסטרו-הונגרים נכנעו בתוכם 9 גנרלים, 39 קצינים בכירים ו-2,500 קצינים נוספים. קוסמאנק שהה בשבי כמעט שלוש שנים, ושוחרר רק ב-1918 עקב חוזה ברסט-ליטובסק. לאחר שחרורו התקבל בכבוד בידי קרל הראשון, קיסר אוסטריה, והועלה לדרגת גנרל-אוברסט.

===אחריתו===
לאחר המלחמה פרש קוסמאנק מהצבא. הוא מת בווינה ב-7 באוגוסט 1934 והוא בן 73.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.oocities.org/veldes1/kusmanek.html הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן] באתר המוקדש לקצינים אוסטריים 
* [http://www.weltkriege.at/Generalitaet/02%20Generaloberst/Kusmanek/kusmanek.htm הרמן קוסמאנק פון בורגנוישטטן] באתר weltkriege 

קטגוריה:גנרלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1860

קטגוריה:נפטרים ב-1934
אריק תורסטוודט

אריק תורסטוודט (, נולד ב-28 באוקטובר 1962 בסטוונגר שבנורווגיה) הוא כדורגלן עבר נורווגי ששיחק בעמדת השוער, והיה מזוהה בעיקר עם קבוצת טוטנהאם הוטספר האנגלית. לתורסטוודט 97 הופעות במדי נבחרת נורווגיה, עמה השתתף במונדיאל 1994.

==קריירת מועדונים==
תורסטוודט החל את קריירת הבוגרים במועדון הכדורגל ויקינג מליגת העל הנורווגית בשנת 1980, ובמהרה עבר למועדון הנורווגי אייק-טונסברג, שם שיחק שתי עונות וערך 38 הופעות, וחזר לוויקינג, שם ערך 44 הופעות בשתי עונות, והציג יכולת טובה מאוד. בפגרת החורף של עונת 1985/86 בבונדסליגה, עבר תורסטוודט לבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, וירש מיד את אפודת השוער הראשון מאולריך זודה, שירד לספסל. תורסטוודט ערך תשע הופעות בחצי עונה זו. את העונה גלדבאך סיימה במקום הרביעי בבונדסליגה. את עונת 1986/87 החל תורסטוודט בגלדבאך, אך לאחר שלושה משחקים עבר לגטבורג מליגת העל השוודית. תורסטוודט שיחק עונה אחת בגטבורג, בה ערך 22 הופעות. 

בדצמבר 1988 חתם תורסטוודט בטוטנהאם הוטספר, והיה לנורווגי הראשון ששיחק בפרמייר ליג. תורסטוודט שיחק במועדון אחד במשך תקופה ארוכה לראשונה בקריירה, וצבר בסך הכל 218 הופעות במשך שבע עונות רצופות, בהן הפך ליקיר האוהדים של טוטנהאם. כבר בשנת 1989 נבחר תורסטוודט על ידי האוהדים ככדורגלן השנה של טוטנהאם, ובשנת 1990 נבחר ככדורגלן השנה בנורווגיה. תורסטוודט זכה עם טוטנהאם בגביע ה-FA בשנת 1991, לאחר ניצחון בגמר 2-1 על נוטינגהאם פורסט בהארכה. תורסטוודט המשיך לעמוד בשערה של טוטנהאם עד לשנת 1996, אז נאלץ לפרוש ממשחק פעיל בגין פציעה בגב.

==קריירה בין-לאומית==
תורסטוודט ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת נורווגיה בשנת 1982, והחל קריירה ארוכה במדים הלאומיים שארכה 14 שנים. בשנת 1994 הגיע תורסטוודט עם נורווגיה למונדיאל 1994, והציג בטורניר זה יכולת מצוינת, כאשר ספג שער אחד בלבד בשלושת המשחקים של נורווגיה בשלב הבתים. עם זאת, הנבחרת הנורווגית הודחה כבר בשלב זה, על אף שצברה ארבע נקודות, בגין מאזן פנימי נחות מול שלוש הנבחרות האחרות בבית שגם הן צברו ארבע נקודות. בשנת 1996 ערך תורסטוודט את הופעתו ה-97 והאחרונה במדים הלאומיים, והוא מדורג במקום הרביעי בדירוג שיאני ההופעות של נבחרת נורווגיה בכל הזמנים.

==לאחר הפרישה==
לאחר פרישתו עבד תורסטוודט כמאמן שוערים בנבחרת נורווגיה וכמנהל ספורטיבי במועדון הכדורגל ויקינג. 

תורסטוודט עובד כפרשן וכמנחה בתוכניות ספורט בטלוויזיה הנורווגית, וידוע בגישתו ההומוריסטית לפרשנות הספורט. בשנת 2005 אימן למשך תקופה קצרה את המועדון הנורווגי טופטה, שהוקם במסגרת תוכנית מציאות נורווגית. בגין זאת, זכה תורסטוודט בתואר איש השנה בטלוויזיה הנורווגית.

בתו של אריק תורסטוודט, שרלוט תורסטוודט, היא דוגמנית ידועה בנורווגיה ומנחה בערוץ MTV הנורווגי.

בנו הוא הכדורגלן כריסטיאן תורסטוודט.

==תארים==
עם טוטנהאם הוטספר:
* גביע ה-FA: 1991

תארים אישיים:
* כדורגלן השנה בנורווגיה: 1990

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים נורווגים
קטגוריה:שוערי כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלני ויקינג
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני גטבורג
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת נורווגיה
קטגוריה:מאמני כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1962
דקלה אהרן-שפרן

דקלה אהרן-שפרן (נולדה ב-2 ביולי 1980) היא עיתונאית ישראלית המשמשת כתבת הכנסת של תאגיד השידור הישראלי "כאן". הגישה מוסף חברתי בחדשות הערב עם גאולה אבן-סער. בעבר שימשה כתבת הבריאות ברשת ב' של קול ישראל וראש הדסק החברתי וכתבת הבריאות של "כאן".

==ביוגרפיה==
דקלה אהרן שפרן גדלה ברמת גן ולמדה בתיכון הרא"ה בעיר. היא בוגרת האוניברסיטה העברית במדעי הרפואה ומוסמכת אותה אוניברסיטה בהיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו. כמו כן, היא בוגרת לימודי עיתונות בבית הספר "כותרת". במהלך לימודיה לתואר השני, זכתה אהרן-שפרן במלגות הצטיינות של המכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית ובפרס שטרן לתלמידים מצטיינים. על עבודת המחקר שלה לתואר השני קיבלה אהרן-שפרן את פרס המחקר בתחום מורשת יהודי ספרד והמזרח מטעם מכון בן-צבי ומשרד החינוך.

בשנת 2011 החלה את עבודתה ברשות השידור ככתבת בירושלים. לאחר מכן עברה לסקר את תחום הדתות ואת תחום הבריאות ולהגיש יומנים ותוכניות.

באמצע 2017 מונתה לראשות תחום השוויון החברתי בתאגיד השידור בערוץ כאן 11, ושימשה בתפקיד כחצי שנה עד שמונתה לתפקיד כתבת הבריאות.

באמצע 2023 מונתה לתפקיד כתבת הכנסת.

==פרסומים בולטים==
בשנת 2016 חשפה אהרן-שפרן את דבר ההפרדה בין יולדות יהודיות וערביות בבתי חולים ברחבי ישראל, חשיפה שעוררה דיון תקשורתי נרחב ושיח ציבורי סביב התופעה, בין השאר בשל תמיכה פומבית של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' בהפרדה. היא עקבה מקרוב אחר הרפורמה בבריאות הנפש ואחר הגירעונות התקציביים של קופות החולים. כן פרסמה מחקר על הירידה בשיעור השימוש בתרופות בקרב חולים הצורכים קנאביס רפואי, ונתונים אודות מיעוט מצנתרי מוח בישראל.

בשנת 2014 זכתה אהרן-שפרן בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה. חברי הוועדה נימקו את מתן הפרס כך: .

== חיים אישיים ==
אהרן-שפרן נשואה לאיש התקשורת קוה שפרן. הם הורים לשלוש בנות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=L7eENhwgPU4 דקלה אהרן - כתבת קול ישראל לענייני בריאות ודתות], בערוץ היוטיוב של רשות השידור, 4 באפריל 2014
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:משפחת שפרן
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:כתבי בריאות ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון הרא"ה (רמת גן)
קטגוריה:בוגרי תיכון הרא"ה (רמת גן)
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות כותרת - בית ספר לעיתונאות ולתקשורת
קטגוריה:בוגרי כותרת - בית ספר לעיתונאות ולתקשורת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
רולאנד סנדברג

רולאנד סנדברג (בשוודית: Roland Sandberg, נולד ב-16 בדצמבר 1946 בקרלסקרונה שבשוודיה) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ בעיקר באוטבידברג, במדיה זכה בתארים מקומיים רבים והוכתר פעמיים כמלך השערים של ליגת העל השוודית, ובקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה. לסנדברג 37 הופעות ו-15 שערים במדי נבחרת שוודיה, עמה השתתף במונדיאל 1974.

==קריירת מועדונים==
סנדברג החל בשנת 1965 את קריירת הבוגרים בקלמאר מליגת העל השוודית, ובשנת 1969 חתם באוטבידברג, שם היה חלק מתור הזהב של המועדון, כאשר זכה פעמיים בגביע השוודי בעונות 1969/70 ו-1970/71, ופעמיים באליפות שוודיה בשנים 1971/72 ו-1972/73. בעונת 1970/71 הוכתר סנדברג כמלך השערים של ליגת העל השוודית כאשר הבקיע 17 שערי ליגה, ושמר על תואר זה גם בעונת 1971/72, אז הבקיע 16 שערים, כמו חברו לקבוצה ראלף אדסטרום. 

בקיץ 1973 חתם סנדברג בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה, תחת המאמן אריך ריבק, והפך במהרה לחלק מטריו התקפי שכלל גם את קלאוס טופמולר ויוזף פירונג, ואחד משלושה כדורגלנים שוודים בקבוצה, יחד עם רוני הלסטרום ובנו מגנוסון. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1973/74, הבקיע סנדברג 19 שערי ליגה, וקייזרסלאוטרן סיימה חמישית. בעונת 1974/75, הבקיע סנדברג 21 שערים, אך קייזרסלאוטרן סיימה רק במקום ה-13. בעונת 1975/76 הבקיע סנדברג 17 שערים, וקייזרסלאוטרן סיימה שביעית. בעונתו הרביעית והאחרונה של סנדברג בקייזרסלאוטרן, 1976/77, הבקיע סנדברג ארבעה שערים בלבד, וקייזרסלאוטרן סיימה במקום ה-13. בתום עונה זו עזב סנדברג את קייזרסלאוטרן לאחר שהבקיע 61 שערים ב-118 הופעות. 

בשנת 1979, לאחר שנה של הפסקה מכדורגל, חזר סנדברג למועדון נעוריו קלמאר, שם הבקיע 12 שערים ב-43 הופעות, לפני שערך הופעה אחת במועדון האקן בשנת 1981. בשנה זו פרש ממשחק פעיל.

==קריירה בינלאומית==
סנדברג ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1969. בשנת 1974 השתתף סנדברג עם נבחרת שוודיה במונדיאל 1974, והבקיע שער בניצחון 3-0 על נבחרת אורוגוואי. שוודיה צלחה את שלב הבתים הראשון, והודחה בתום שלב הבתים השני, בו סנדברג הבקיע שער בהפסד 4-2 לנבחרת גרמניה המערבית. בשנת 1976 ערך סנדברג את הופעתו ה-37 והאחרונה במדים הלאומיים. לזכותו של סנדברג 15 שערים במדי נבחרת שוודיה.

==תארים==
עם אוטבידברג:
* אליפות ליגת העל השוודית (2): 1971/72, 1972/73
* הגביע השוודי (2): 1969/70, 1970/71

תארים אישיים:
* מלך השערים של ליגת העל השוודית (2): 1970/71, 1971/72

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:חלוצי כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:כדורגלני קאלמאר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1946
עונת 1969/1970 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1969/1970 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-13 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.

המשחק הראשון התקיים ב-6 בנובמבר 1969 ותחרות הסתיימה ב-9 באפריל 1970. בתחרות השתתפו 25 קבוצות. 
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. ברבע הגמר הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית הקבוצות שזכו במקום הראשון והשני עלו לחצי הגמר, בו נערכו שני מפגשים. מנצחי חצי הגמר נפגשו במשחק הגמר שנערך ב-9 באפריל בסרייבו.

התחרות הסתיימה בניצחון של איניס וארזה, בפעם הראשונה בתולדות המועדון. 

==מהלך התחרות==
בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר.
=== בית א'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!width=15| !!width=150|קבוצה !!width=20|משחקים !!width=20|נקודות !!width=20|ניצחונות !!width=20|הפסדים !!width=20|סלי זכות !!width=20|סלי חובה !!width=20|הפרש סלים
|- style="background: #ccffcc;"
| 1. || ריאל מדריד
| 3 || 5 || 2 || 1 || 516 || 501 || 15
|- style="background: #ccffcc;"
| 2. || סלביה פראג
| 3 || 5 || 2 || 1 || 457 || 457 || 0
|- style="background: #ffcccc;"
| 3. || בל מכלן
| 3 || 4 || 1 || 2 || 446 || 440 || 6
|- style="background: #ffcccc;"
| 4. || אקדמיק סופיה
| 3 || 4 || 1 || 2 || 452 || 473 || 21-
|}

=== בית ב'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!width=15| !!width=150|קבוצה !!width=20|משחקים !!width=20|נקודות !!width=20|ניצחונות !!width=20|הפסדים !!width=20|סלי זכות !!width=20|סלי חובה !!width=20|הפרש סלים
|- style="background: #ccffcc;"
| 1. || צסק"א מוסקבה
| 3 || 6 || 3 || 0 || 540 || 472 || 68
|- style="background: #ccffcc;"
| 2. || איניס וארזה
| 3 || 5 || 2 || 1 || 485 || 420 || 65
|- style="background: #ffcccc;"
| 3. || אסוול ליון-וילרבאן
| 3 || 4 || 1 || 2 || 448 || 529 || 81-
|- style="background: #ffcccc;"
| 4. || הכוכב האדום בלגרד
| 3 || 3 || 0 || 3 || 462 || 514 || 52-
|}

===שלבי הגמר===

==ישראל בתחרות==
הפועל תל אביב העפילה ישירות לסיבוב השני של המוקדמות והיא הפסידה לאסוול ליון-וילרבאן 69:70 ו-69:61. בעקבות כך היא לא עלתה לשלב הבתים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20181122231544/http://sathanasias.bravepages.com/b-res/b-1970-results.html#FIBA%20Champions'%20Cup פירוט התוצאות]
* [http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/clubes/c1/C1_70.htm תיאור מפורט של משחקי הגמר]

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1970
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1969
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
ספאא אל-האשם

ספאא עבד א-רחמן אל-האשם (; בתעתיק מדויק: צפאא עבד אלרחמן אלהאשם; נולדה ב-5 בספטמבר 1964) היא פוליטיקאית כוויתית, חברת הפרלמנט בכווית.

==ביוגרפיה==
ספאא אל-האשם נולדה ב-5 בספטמבר 1964 בכווית. היא בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת כווית, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת פנסילבניה, ותעודה לתארים מתקדמים מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 2011 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה האמריקאית לטכנולוגיה.

לפני התמודדותה לפרלמנט עבדה אל-האשם במשרד להשכלה גבוהה בכווית ובחברות פרטיות שונות. בשנת 2012 התמודדה לראשונה, ונבחרה, בבחירות לפרלמנט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פוליטיקאיות כוויתיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעסקים של הרווארד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות בכווית
קטגוריה:ילידות 1964
יוסף חיים קופשיץ

הרב יוסף חיים הכהן קופשיץ (כ"ד בכסלו תרצ"ה, 1 בדצמבר 1934 – ל' בשבט ה'תשפ"ג, 21 בפברואר 2023) היה מראשי ישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה בירושלים וחבר הוועדה הרוחנית של יתד נאמן.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים, לרב צבי (הירש) קופשיץ שהיה מראשי בית היתומים דיסקין ולחיה רוחמה בתו של הרב שמואל הלל שינקר נכדת הרב יוסף חיים זוננפלד. בצעירותו למד בתלמוד תורה עץ חיים ולאחר מכן בישיבת תפארת צבי ובישיבת חברון בירושלים והיה מקורב לראש הישיבה הרב יחזקאל סרנא.

לאחר נישואיו לטובה ברלינסקי התגורר בשכונת גאולה בירושלים, לאחר הקמתה מחדש של ישיבת פורת יוסף החל ללמד בה לצד הרב שלום כהן והרב משה צדקה. בהמשך עבר להתגורר בשכונת נווה צבי בירושלים ונחשב לאחד מרבני השכונה.

בשנת תשמ"ה, בעת הקמת העיתון יתד נאמן, מונה לכהן כחבר הוועדה הרוחנית של העיתון לצד הרבנים נתן זוכובסקי, ברוך שמואל דויטש ועוד.

הרב קופשיץ נחשב מקורב למנהיגי הציבור הליטאי הרב שך, הרב אלישיב והרב שטיינמן, והיה מעורב במהלכים פוליטיים וציבוריים רבים במגזר החרדי.

בסוף שנת ה'תשע"ג הקימו תלמידיו סמינר לבנות ספרדיות בירושלים בשם "בנות אלישיב" על שמו של הרב אלישיב והוא כיהן בראש הוועדה הרוחנית של הסמינר. בשנת ה'תשע"ו מונה אף לנשיא סמינר "בנות תמר" על שמה של הרבנית תמר שטיינמן, אשתו של הרב אהרן לייב שטיינמן.

בין תלמידיו המפורסמים היה הרב אלעזר אבוחצירא שהביע הערכה רבה אליו והיה נוסע אליו להציג בפניו קושיות תורניות.

נפטר בל' בשבט ה'תשפ"ג ונקבר בהר הזיתים.

== משפחתו ==
הרב קופשיץ היה נשוי לטובה ואב לתשעה, והתגורר בשכונת נווה צבי בירושלים.

* אחיו הרב אברהם קופשיץ היה רבה של שכונת נווה צבי בירושלים.
* אחיו הרב ישראל אהרן קופשיץ ר"מ בישיבת תורה אור ורב בשכונת סנהדריה בירושלים.
* אחותו לאה הייתה רעייתו של הרב ניסים קרליץ.
* אחיו הרב משה פנחס קופשיץ היה רב "חניכי הישיבות" בשכונת רוממה ומראשי ישיבת קול יעקב.
* אחיו הרב נתן קופשיץ רב הקריה החרדית בבית שמש ודיין בבד"צ העדה החרדית בירושלים.

==לקריאה נוספת==
* ושם אשה גדולה – בית קופשיץ (עמ' 21–33), תשס"ד

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת ציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:משפחת זוננפלד
קטגוריה:משפחת הרשלר
קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת צבי
קטגוריה:חברי הוועדה הרוחנית של יתד נאמן
קטגוריה:רבני ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:גאולה (ירושלים): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים
קטגוריה:משפחת שאג-צוובנר
אסיל אל-עודי

אסיל אל-עודי (בערבית: أسيل العوضي, בתעתיק מדויק: אסיל אלעוצ'י; נולדה ביוני 1969) היא פרופסור אמריטה לפילוסופיה ופוליטיקאית כוויתית, חברה לשעבר בפרלמנט בכווית.

==ביוגרפיה==
אל-עודי נולדה ביוני 1969. ב-1993 קיבלה תואר ראשון בפילוסופיה ומדע המדינה מאוניברסיטת כווית ותואר שני בפילוסופיה פוליטית מאוניברסיטת טקסס באוסטין שם גם עשתה את עבודת הדוקטורט שלה בנושא זה. עם חזרתה לכווית התמנתה לפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת כווית.<ref></ref>

=== התנדבות לאחר פלישת עיראק לכווית ===
ב-1990 במהלך הפלישה העיראקית לכווית התנדבה אל עודי בוועדת התקשורת בשגרירות כווית בבחריין. היא הייתה אחת הראשונות שנכנסה לכווית לאחר שחרורה במסגרת צוות הסהר האדום של כווית ב-1991. היא הייתה חלק ממערך מתנדבים של הוועד הארצי לאסירים ונעדרים, במסגרת זו היא תרמה לתיעוד ועדכון תיקי האסירים והנעדרים שיימסרו לצלב האדום והאו"ם. בשנים 1991–1993 התנדבה באגודה הכוויתית להגנה על קורבנות המלחמה.

== קריירה פוליטית ==
אל-עודי התמודדה בבחירות הכלליות בכווית ב-2008 כחלק מבלוק "הברית הלאומית הדמוקרטית". היא זכתה במספר הקולות הגבוה ביותר שקיבלה אישה כווייתית מאז שנשים הורשו לעמוד בפני האספה הלאומית בשנת 2005, אם כי לא זכתה במספיק קולות כדי לקבל מושב.<ref>[https://wikileaks.org/plusd/cables/09KUWAIT518_a.html U.s. Programs Propel Kuwaiti Women to Green Chairs of Parliament]</ref> בבחירות 2009 היא נכנסה להיסטוריה כאחת מארבע הנשים שזכו בפעם הראשונה בחברות באספה הלאומית של כווית, כשזכתה במקום השני בדירוג. היא נבחרה כנציגה למחוז השלישי בכווית.<ref></ref>

==ראו גם==
* מעסומה אל-מובארכ
* נוריה א-סובייח
* רולא דשתי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאיות כוויתיות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:פוליטיקאים כוויתים
קטגוריה:כוויתיות שנולדו ב-1969
קטגוריה:כוויתים שנולדו ב-1969
מכינה קדם צבאית חמדת

מכינה קדם צבאית חמדת יהודה היא מכינה קדם צבאית תורנית לבנים ביישוב חמדת בצפון בקעת הירדן. המכינה, בראשות הרב ינון מדר, הוקמה בשנת 1997 ועוסקת בהכשרת תלמידיה לחיים ולשירות צבאי משמעותי.

למכינה קרוב ל-1000 בוגרים אשר השתלבו במגוון רחב של תחומים במגזרים הציבוריים והפרטיים דרך שירותם הצבאי בכל יחידות צה"ל.

בית המדרש במכינה נקרא 'חמדת יהודה' על שמו של הרב יהודא ליאון אשכנזי (מניטו), שלאור תורתו מתחנכים התלמידים.

== היסטוריה ==
סיפורה של המכינה שזור בסיפורו של היישוב. בתחילה, נקרא היישוב 'נח"ל יבוק', על שם הנחל הנשפך בעברו המזרחי של הירדן, שנה לאחר מכן הוסב שמו ל'חמדת', על שם אחד מגיבוריו של הסופר ש"י עגנון. המקום הוחזק במשך השנים על ידי גרעיני נוער שונים של המחנות העולים, תנועת הצופים והשומר הצעיר. בשנת 1987 החלו הכנות לקליטת מתיישבים, אך בתוך זמן קצר, עקב התנאים הקשים, שב היישוב לתצורתו המקורית, היאחזות נח"ל.

בשנת 1997, הוקמה במקום המכינה בעזרת ארגון הציונות הדתית אמנה והיא תרמה רבות להתפתחותו של היישוב 'חמדת'.

== תוכנית הלימודים ==
תוכנית הלימודים במכינה תורנית וייחודית ופותחה על ידי ראש המכינה, הרב ינון מדר.

תכליתה של תוכנית הלימודים במכינה היא הענקת כלים, שמטרתם בניית אישיות ודרכי חיים יציבים שיסייעו לעמוד במסע המשמעותי שבפתחו עומדים התלמידים, הן בשירותם הצבאי והן בהמשך חייהם. המכינה מעמידה במרכז את השותפות בין התלמידים למקום - התלמידים לוקחים חלק פעיל ומשמעותי בשגרת החיים במכינה, החל מתורנויות המטבח, ארגון תוכנית הסיורים וסדרות החוץ, דרך תפקידי אחריות שונים הניתנים במהלך השנה.

== אנשי הצוות ==
אנשי הצוות, בראשותו של הרב ינון מדר, ראש המכינה, והרב נדב לוי, מנהל המכינה, הם בעלי תפיסות עולם תורניות מגוונות. הר"מים במכינה מגיעים ממגוון בתי מדרש בישראל.

== בוגרי המכינה ==
למעלה מ-1,000 תלמידים, בוגרי המכינה, נמצאים היום בלב החברה הישראלית, חלקם בתפקידי מפתח בשורות הצבא ובמגזר הציבורי חברתי, וחלקם בחייהם הפרטיים עם משפחתם וסביבתם הקרובה. 

תוכנית הבוגרים במכינה מיועדת לבוגרי שירות צבאי המעוניינים לשוב ולהיות חלק מבית המדרש בחמדת לקראת המשך דרכם באזרחות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

חמדת
קטגוריה:בקעת הירדן
קטגוריה:חמדת
אגם ברינץ

אגם ברינץ (בגרמנית: Brienzersee) הוא אגם השוכן באזור הרמה הברנית, בין הערים אינטרלאקן במערב וברינץ במזרח, בקנטון ברן שבשווייץ. האגם קרוי על שם העיר ברינץ השוכנת על חופו המזרחי. 

==גאוגרפיה==

שטח האגם הוא 29.8 קמ"ר והוא האגם ה-11 בגודלו בשווייץ והשלישי בגודלו בקנטון ברן אחרי אגם תון ואגם ביל. אורך האגם כ-14 ק"מ בכיוון מזרח-מערב ורוחבו כמעט שלושה ק"מ. היקפו של אגם ברינץ הוא כמעט 35 ק"מ. עומקו המרבי הוא 260 מטר. אגן ההיקוות שלו הוא בשטח של כ-1,100 קמ"ר. רצפת האגם מחולקת לשני אגנים נפרדים: באחת יש שכבת משקע של כ-300 מטר ובשנייה של כ-550 מטר. שטורם ומאטר סיווגו את המשקע על קרקעית האגם לארבעה אזורים שונים:
#אזור של משקע דלתה של חול וטין באזורים של כניסת ויציאת הארה.
#אזור של בוץ בשכבות לאורך השוליים הצפוניים והדרומיים של האגם.
# אזור של בוץ הומוגני באזור קטן בדרום האגם בשפך מפל. 
# אזור של שכבות בוץ וחול במרכז האגם. 

מפת אגם ברינץ והרשויות המקומיות בסביבתו
העיר הגדולה ביותר על גדות האגם היא ברינץ. באזור האגם ממוקמות גם העיירות רינגגנברג, נידרד, אוברריד, בוניגן ואיזלטוולד.

==תחבורה==
ספינות נוסעים פועלות באגם לפחות משנת 1839. כיום פועלות באגם חמש ספינות המנוהלות על ידי חברת הרכבת המקומית בקו המחבר את תחנת הרכבת אינטרלוקן אוסט, הנמצאת 1.3 קילומטר במורד הארה מהקצה הדרום מערבי של האגם, אל ברינץ בצפון מזרח האגם. בקו מספר תחנות לאורך האגם.

לאורך הגדה הצפונית של האגם יש כביש מקומי ומסילת ברזל, ולאורך גדתו הדרומית יש כביש מהיר שרובו עובר במנהרות.

==נופש==
אגם ברינץ מציע רק כמה מקומות רחצה פראיים בגלל המדרונות התלולים, אך נחשב לאגם הנקי ביותר בשווייץ. ישנן ארבעה מרחצאות חוף הפזורות סביב האגם: הבריכה החיצונית של נידריד, לידו בוניגן, לידו איזלטוולד ולידו ברינץ.

==ראו גם==
* אגם תון

==קישורים חיצוניים==

* הערך במילון ההיסטורי של שווייץ ב[http://www.hls-dhs-dss.ch/textes/d/D8656.php גרמנית], ב[http://www.hls-dhs-dss.ch/textes/f/F8656.php צרפתית] וב[http://www.hls-dhs-dss.ch/textes/i/I8656.php איטלקית]
* [http://www.myswitzerland.com/en-il/lake-brienz.html אגם ברינץ], באתר MySwitzerland

==הערות שוליים==

ברינץ
קטגוריה:ברן (קנטון)
ברינץ
קטגוריה:הרמה הברנית: אגמים
קתרין סורלנד

קתרין סורלנד (בנורווגית: Kathrine Sørland; נולדה ב-25 במרץ 1980) היא דוגמנית ומגישת טלוויזיה נורווגית.

==ביוגרפיה==
סורלנד נולדה בסטוונגר, נורווגיה.

בשנת 2001 נבחרה למיס נורווגיה. בשנת 2002 השתתפה בתחרות מיס עולם שנערכה בלונדון והייתה אחת הפייבורטיות של הקהל לזכייה, נבחרה לסגנית השלישית.

בתחרות מיס תבל 2004 היא נבחרה לייצג את מדינתה בפעם השנייה ועלתה לשלב 15 המועמדות הסופיות.

היא הנחתה מספר תוכניות טלוויזיה בטלוויזיה הנורווגית ובין היתר בשנת 2006 הנחתה את העונה הראשונה של התוכנית "הטופ מודל הבאה של נורווגיה", "כוכבים שרים"- תוכנית מציאות למפורסמים בנורווגיה המתחרים בשירה ואקסטרים מייקאובר.

כשחקנית היא הופיעה בשלושה סרטים וביניהם בסרט "יוהאן: הילד המשוטט" לצד קריס קריסטופרסון ובמיני סדרה לטלוויזיה.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.vg.no/rampelys/i/yv1XJR/naa-vil-kathrine-bli-miss-universe]
* 

קטגוריה:דוגמניות נורווגיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה נורווגיות
קטגוריה:זוכות מיס נורווגיה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 2002
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 2004
קטגוריה:נורווגיות שנולדו ב-1980
מלון לונגשי הבין-לאומי

מלון לונגשׂי הבין-לאומי (בסינית: 空中华西村) הוא גורד שחקים אשר ממוקם בג'יאנג-יין שבעיר וושי שבמחוז ג'יאנגסו שבסין. בניית המגדל, אשר משמש כמלון וכולל בתוכו גם דירות מגורים, החלה בשנת 2008 והסתיימה בשנת 2011. המגדל מתנשא לגובה של 328 מטרים (1,076 רגל) וכולל 74 קומות. גורד השחקים כולל כדור זכוכית בחלקו העליון. פתיחת המגדל התרחשה ב-12 באוקטובר 2011. המגדל משתרע על שטח של 220,000 מטרים רבועים וכולל כ-35 מעליות. המגדל הוא ה-23 בגובהו בסין וה-52 בגובהו בעולם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וושי: גורדי שחקים
הארמייה המיוחדת (האימפריה הרוסית)

הארמייה המיוחדת (ברוסית: Особая армия) של צבא האימפריה הרוסית הייתה ארמייה רוסית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

==היסטוריה==
הארמייה המיוחדת הוקמה בשנת 1916 במהלך מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה הראשון מונה וסילי גורקו. הארמייה קיבלה את השם "המיוחדת", מתוך רצון לא לתת לה את השם "הארמייה ה-13", כיוון שעל פי אמונה רוסית רווחת מספר זה מביא מזל רע. אכן פעלה בצבא הרוסי ארמייה בשם הארמייה ה-13, אולם היא הייתה קצרת ימים ופורקה מהר מאוד. הארמייה נכללה עם הקמתה במסגרת החזית המערבית, ובספטמבר של אותה שנה הועברה אל החזית הדרום מערבית עד נובמבר של אותה שנה עת הוחזרה אל החזית המערבית, וביולי 1917 הוחזרה שוב אל החזית הדרום מערבית ולחמה במתקפת קרנסקי. היא פורקה עם פיזורו של צבא האימפריה הרוסית בתחילת שנת 1918.

==מפקדים==
* גנרל חיל הפרשים וסילי גורקו (14 באוגוסט 1916 - 10 בנובמבר 1916)
* גנרל חיל הרגלים פיוטר בלוייב (10 בנובמבר 1916 - 17 בפברואר 1917)
* גנרל חיל הפרשים וסילי גורקו (17 בפברואר 1917 - 31 במרץ 1917)
* גנרל חיל הרגלים פיוטר בלוייב (31 במרץ 1917 - 9 ביולי 1917)
* גנרל חיל הפרשים איוואן אירדיילי (9 ביולי 1917 - 29 באוגוסט 1917)
* מיור גנרל וסילי שאריקב (29 באוגוסט 1917 - 14 בספטמבר 1917)
* גנרל חיל הרגלים סטפן סטלינטסקי (14 בספטמבר 1917 - 20 בנובמבר 1917)
* קולונל אלכסנדר יגורוב (20 בנובמבר 1917)
* לוטננט גנרל תאודור ררדרג (21 בנובמבר 1917 - 13 בדצמבר 1917)
* לוטננט גנרל אלכס קוזאקביץ' (13 בדצמבר 1917 - 19 בדצמבר 1917)
* קולונל ולדימיר יגורוב (19 בדצמבר 1917 - עד הפירוק)

==ראו גם==
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ארמיות האימפריה הרוסית
צביון וולטר

צביון וולטר (שם מדעי: Philantomba walteri), הוא מין של אנטילופה בתת-משפחת הצביונים החי במרכז ומערב אפריקה.
== מאפיינים ==
צביון זה ביחד עם המינים צביון כחול וצביון מקסוול היו משויכים בעבר לסוג צביון, אולם לבסוף סווגו בסוג נפרד (צביון גמדי) בהתחשב בשוני הגנטי והחיצוני שלהם.

הצביון תואר לראשונה רק בשנת 2010 על סמך דגימות שנמצאו בשוקי הבשר. הוא זהה כמעט לגמרי לצביון מקסוול אך יש לו כרס לבנה בוהקת ופרווה בצבע חום בהיר אחיד, אורכו עד 40 ס"מ ומשקלו 4–6 ק"ג. אין כמעט שום מידע זמין על מין זה, והתפוצה שלו כנראה היא באזור טוגו, בנין וניגריה - חופף עם שני המינים במזרח ובמערב.כמו שאר הצביונים הוא צמחוני.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צביונים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2010
Eins, Zwei, Polizei

Eins, Zwei, Polizei (מגרמנית: אחת, שתיים, משטרה) הוא סינגל משנת 1994 שהוקלט על ידי מוזיקאי הדאנס האיטלקי Mo-Do. שיר זה הוא סינגל מהופעת הבכורה של הזמר עם האלבום "Was Ist Das?" משנת 1995 והוא זכה להצלחה רבה במדינות רבות באירופה, כולל גרמניה, אוסטריה, צרפת, שווייץ, הולנד, שוודיה ואיטליה, בה זכה להצלחה הרבה ביותר.
בשנות ה-90 השיר הזה זכה להצלחה רבה בקרב בני הנוער.

בישראל הושמע השיר בפרק 7 בסדרה צומת מילר.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שירי 1994
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1994
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
עונת 1970/1971 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1970/1971 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה ה-14 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.

המשחק הראשון התקיים ב-5 בנובמבר 1970 ותחרות הסתיימה ב-8 באפריל 1971. בתחרות השתתפו 27 קבוצות. 
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. ברבע הגמר הקבוצות חולקו ל-2 בתים. מכל בית הקבוצות שזכו במקום הראשון והשני עלו לחצי הגמר, בו נערכו שני מפגשים. מנצחי חצי הגמר נפגשו במשחק הגמר שנערך ב-8 באפריל באנטוורפן.

התחרות הסתיימה בניצחון של צסק"א מוסקבה, בפעם הרביעית בתולדות המועדון. 

==מהלך התחרות==
בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר.
=== בית א'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!width=15| !!width=150|קבוצה !!width=20|משחקים !!width=20|נקודות !!width=20|ניצחונות !!width=20|הפסדים !!width=20|סלי זכות !!width=20|סלי חובה !!width=20|הפרש סלים
|- style="background: #ccffcc;"
| 1. || איניס וארזה
| 3 || 6 || 3 || 0 || 515 || 426 || 89
|- style="background: #ccffcc;"
| 2. || סלביה פראג
| 3 || 5 || 2 || 1 || 506 || 508 || 2-
|- style="background: #ffcccc;"
| 3. || אולימפיה ליובליאנה
| 3 || 4 || 1 || 2 || 451 || 470 || 19-
|- style="background: #ffcccc;"
| 4. || אולימפיק אנטיב
| 3 || 3 || 0 || 3 || 461 || 529 || 68-
|}

=== בית ב'===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!width=15| !!width=150|קבוצה !!width=20|משחקים !!width=20|נקודות !!width=20|ניצחונות !!width=20|הפסדים !!width=20|סלי זכות !!width=20|סלי חובה !!width=20|הפרש סלים
|- style="background: #ccffcc;"
| 1. || צסק"א מוסקבה
| 3 || 6 || 3 || 0 || 512 || 417 || 95
|- style="background: #ccffcc;"
| 2. || ריאל מדריד
| 3 || 5 || 2 || 1 || 474 || 433 || 41
|- style="background: #ffcccc;"
| 3. || אקדמיק סופיה
| 3 || 4 || 1 || 2 || 509 || 495 || 14
|- style="background: #ffcccc;"
| 4. || סטנדרט לייז'
| 3 || 3 || 0 || 3 || 442 || 592 || 150-
|}

===שלבי הגמר===

==ישראל בתחרות==
מכבי תל אביב העפילה ישירות לסיבוב השני של המוקדמות והיא הפסידה לסטנדרט לייז' 107:86 ו-62:74. בעקבות כך היא לא עלתה לשלב הבתים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.fibaeurope.com/pageID_DzSpICIYIPoSLB9FW6ZQt0.compID_,Uz02qBnJiADOq5VntEf53.season_1971.html פירוט התוצאות]
* [http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/clubes/c1/C1_71.htm תיאור מפורט של משחקי הגמר]
* 

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1970
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1971
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
היאבקות יוונית

צמד מתאבקים על גבי [[טטרדרכמא מאספנדוס]]
היאבקות (ביוונית עתיקה: Πάλη) הייתה אחד מענפי ספורט הלחימה המאורגנים והפופולריים ביותר ביוון העתיקה. 

היוונים חילקו את ההיאבקות לשני סוגים עיקריים. הסוג הראשון הוגדר כהיאבקות זקופה או עילית, ובמסגרתו המתמודד היה צריך להשיג שלוש נקודות כדי לנצח. נקודה הושגה כאשר היריב נגע בקרקע עם הגב הכתף או הירך שלו, יצא מזירת ההיאבקות, או היה מוכן להודות בתבוסה (בדומה לג'ודו בימינו). המתמודדים עלו לזירת המשטח החולי בזוגות, שנקבעו לאחר הפלת גורל, ומתוך כך לא התקיימה הפרדה בין משקלי הגוף של המתחרים, כמקובל בעידן המודרני. היריבים עמדו זה מול זה, ברכיהם כפופות, צווארם בין הכתפיים וידיהם שלוחות לפנים כדי ללפות את אמת יד היריב כבסיס ליישום תכסיסי ההטלה המנופית. 

הסוג השני נקרא "פאנקרטיון" (Παγκράτιον - "קרב כולל"). ספורט זה היווה שילוב בין היאבקות לאיגרוף, אשר פרט לנשיכה ולפגיעה באיברים רגישים כמו אף, פה ועיניים, לא חלו הגבלות כלשהן על היריבים, כולל בעיטות. זירת ההתמודדות הייתה חולית, תחוחה ורטובה (כמעט בוצית). הבוציות הקנתה חלקלקות והקשתה על הלפיתה. הזירה נועדה מחד לרכך את נפילת המתמודדים ומאידך לעודד פיתוח טכניקה גבוהה של אחיזות ונעילות. הפנקראטיון הסתיים, בשונה מההיאבקות הזקופה, בהודעת אחד היריבים על כניעתו: בדרך של הרמת יד מקובלת.

פאנקרטיון היה ספורט מסוכן, ולפיכך הוא התקיים תחת פיקוח הדוק של שופטים, שהיו מצוידים במקלות שבהם חבטו באחד מהמתמודדים במקרה שעבר על אחד מהכללים. כמו רוב המשחקים ביוון העתיקה, המתמודדים היו עירומים ומשחו את גופם היטב בשמן לפני כן. 

ההיאבקות מופיעה כבר בחיבור הקדום "איליאדה". היא הייתה אחד מענפי הספורט שבהם התחרו במשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. אחד האלופים האולימפיים המפורסמים והפופולריים ביותר ביוון העתיקה היה מילו מהעיר קרוטון שבאיטליה (המאה ה-6 לפנה"ס). על פי המסופר, כוחו היה כה רב, עד שכאשר קשר חוט על מצחו, עצר את נשימתו ומילא דם בוורידים, החוט נקרע. הוא זכה שש פעמים בתחרויות ההיאבקות באולימפיה, עד שהובס בפעם השביעית בידי בחור צעיר, שלאחר מכן סירב לקרב חוזר.

==ראו גם==
* איגרוף ביוון העתיקה
* ספורט ביוון העתיקה
* פאנקרטיון

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנויות לחימה
קטגוריה:תחרויות ספורט ביוון
קטגוריה:יוון העתיקה: ספורט
קטגוריה:ספורט אולימפי
קטגוריה:ספורט אולימפי ביוון העתיקה
קטגוריה:ספורט לחימה
WISE J2209+2711

WISE J2209+2711 הוא כוכב מסוג "ננס חום" בעל סיווג ספקטרלי של Y0, הממוקם בקבוצת הכוכבים "פגסוס". הוא נמצא במרחק של 22 שנות אור (או 6.8 פארסק) מכדור הארץ<ref></ref>. גילויו של WISE J2209+2711 פורסם בשנת 2014.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ננסים חומים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים פגסוס
אבו אל-חסן מצור

אַבּוּ אלְ-חַסַן מִצּוֹר (ابو الحسن الصوري), המכונה גם אב-חסדה הצורי, היה פרשן מקרא ופוסק הלכה שומרוני בן העיר צור שחי במאה ה-11. המסורת השומרונית מייחסת לו את התרגום הקדום של נוסח השומרונים לתורה לערבית.

==פיוטיו וכתביו==
אב חסדה הצורי היה גם אחד משני הפייטנים השומרונים הבולטים, דוברי הערבית, במאה ה-11. הוא כתב פיוטים בארמית, וכן כמה פיוטים בעברית, שניכרת בהם השפעת לשון התפילה היהודית. הוא כתב מספר חיבורים בערבית. החשוב מביניהם הוא כתאב אלטבאח' (ספר השחיטה), שהוא מעין אוסף של דיונים הלכתיים ושל קטעי פולמוס, בין השאר נגד היהודים. חציו הראשון של החיבור פורסם בשנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי גרהרד ודל

חיבור נוסף שלו הוא כתאב אלמעאד (ספר תחיית המתים) שבו טוען אבו אלחסן שהמתים עתידים לקום מקברם, אמונה שלא הייתה מקובלת על רבים מן השומרונים עד זמנו. פסקי ההלכה של אבו אל חסן הצורי מקובלים על השומרונים גם כיום.

==לקריאה נוספת==
* אברהם שלמה הלקין, "מן הפרשנות השומרונית: פירושו של אבו לחסן הצורי לפרשת האזינו", לשוננו לב (תשכ"ח), 208-246
* משה פלורנטין, "תפילת ברוך אתה של אב חסדה: תפילה שומרונית שלשונותיה יהודיים", מחקרים בלשון 9 (תשס"ד), 157-216
<div style="direction: ltr;">
* Gregor Schwarb, "Vestiges of Qaraite Translations in the Arabic Translations of the Samaritan Pentateuch", Intellectual History of the Islamicate world 1 (2013), 115-157
* P. R. Weis, "Abū L-Hasan Al-Sūri's Discourse on the Calandar in the Kitab Al-Tabbākh", Bulletin of the John Rylands Library 30:1 (1946), 144-156
* Gerhard Wedel, " Abu l-Hasan as-Suri and his Inclinations to Mu'tazili Theology", in: Samaria, Samarians, Samaritans (ed. J. Zsengeller), Göttingen 2011, 261-286
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://schorch.at/Chauvejres_Florentin.pdf קובץ מאמרים של משה פלורנטין על התפילה השומרונית], כולל מאמרים על אבו אל-חסן מצור
* [https://www.academia.edu/37160982/The_Afterlife_in_Samaritan_Religion_Kitab_al_-Maad_by_Abu_al_Hasan_al_Suri מאמר בערבית על ספרו של אבו אל-חסן על תחיית המתים], ברשת החברתית האקדמית Academia.edu

==הערות שוליים==

קטגוריה:צור
קטגוריה:מתרגמי התנ"ך
קטגוריה:מתרגמים לערבית
קטגוריה:פייטנים
קטגוריה:אישים שומרונים
אוסה קלבלנד

אוסה קלבלנד (בנורווגית: Åse Maria Kleveland; נולדה ב-18 במרץ 1949) היא זמרת ופוליטיקאית נורווגית.

==ביוגרפיה==
קלבלנד נולדה בסטוקהולם, לאם מנהלת חשבונות שוודית ואב נורווגי שברח לשוודיה בעת הכיבוש הנאצי.

ב-1957 היא ומשפחתה עברו להתגורר בנורווגיה.

היא החלה לנגן בגיטרה בגיל שמונה ובגיל עשר הופיעה לראשונה בתוכנית רדיו.

ב-1965 היא הוציאה את אלבומה הראשון וב-1966 הוציאה את אלבומה השני, היא הייתה אחת החלוצות של סוגת הוויספופ המשלבת מוזיקה עממית עם פופ.

היא ייצגה את נורווגיה באירוויזיון 1966 וסיימה במקום השלישי.

באירוויזיון 1980 הציגה את השיר של נורווגיה.

היא הנחתה את אירוויזיון 1986.

בשנים 1990–1996 היא כיהנה כשרת התרבות של נורווגיה.

ב-1998 הנחתה את קונצרט פרס נובל לשלום.

היא למדה משפטים באוניברסיטת אוסלו.

קלבלנד נשואה בפעם השנייה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרות נורווגיות
קטגוריה:נציגי נורווגיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1966
קטגוריה:פוליטיקאיות נורווגיות
קטגוריה:שרי ממשלת נורווגיה
קטגוריה:שרי תרבות
קטגוריה:שרות ממשלה
קטגוריה:מנחי האירוויזיון בנורווגיה
קטגוריה:ילידות 1949