זכויות להט"ב בטאיוואן

זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטאיוואן נחשבות כמתקדמות ביותר ביבשת אסיה.<ref></ref> פעילות הומוסקסואלית של גברים או נשים היא חוקית בשטחי המדינה מאז ומעולם, בעוד נישואים חד מיניים הפכו לחוקיים ב-24 במאי 2019, בעקבות פסיקת בית המשפט לחוקה במאי 2017. עם זאת, זוגות חד מיניים רשאים לאמץ ילדים במשותף מאז 2023. אפליה על רקע נטייה מינית, זהות מגדרית ומאפיינים מגדריים בחינוך אסורה מאז 2004. בכל הנוגע לתעסוקה, אפליה על רקע נטייה מינית אסורה בחוק גם כן מאז 2007.

ב-24 במאי 2017, בית המשפט לחוקה פסק כי חוק הנישואין הקיים אינו חוקתי בעוד זוגות חד מיניים אמורים להיות מוכרים בנישואיהם. בית המשפט נתן לבית המחוקקים שנתיים לתקן את החוקים הקיימים בנושא או לחוקק חוקים שיספקו הכרה משפטית בנישואים חד מיניים. על פי פסיקת בית המשפט, אם הפרלמנט לא יעשה זאת עד 24 במאי 2019, נישואים חד מיניים יהפכו אוטומטית לחוקיים.<ref></ref> ב-17 במאי 2019, אישר בית המחוקקים הצעת חוק המכירה בנישואים עבור זוגות חד מיניים. הצעת החוק נחתמה על ידי הנשיאה צאי יינג-ון ב-22 במאי ונכנסה לתוקף ב-24 במאי. בכך, הפכה טאיוואן למדינה הראשונה ביבשת אסיה שמכירה בנישואים חד מיניים בשטחיה.<ref></ref>

מצעד הגאווה של טאיוואן נערך לראשונה בבירה טאיפיי בשנת 2003. מהדורתו באוקטובר 2019 הוגדרה עם למעלה מ-200,000 משתתפים, ובכך, הפך למצעד הגאווה הגדול ביותר במזרח אסיה.<ref></ref><ref></ref> נכון לשנת 2021, המצעד הוא הגדול ביותר ביבשת אסיה יחד עם מצעד תל אביב, ישראל, אשר מוגדר כגדול ביותר במזרח התיכון עם מעל ל-250,000 צועדים בין השנים 2018-2019.<ref></ref><ref></ref>

במאי 2020 ערכה סקר קואליציה של חמישה ארגוני להט"ב תחת השם "Equal Love Taiwan". הסקר קבע כי רוב של 56.8% היו בעד מתן אפשרות לזוגות חד מיניים לאמץ ילדים, בעוד 38.4% היו נגד. 50.1% התנגדו לאפשר לזוגות מאותו המין להשתמש בטכנולוגיות רבייה מלאכותיות, בעוד 42.1% היו בעד. 65% הצהירו כי היו יכולים לקבל אם בן משפחה, חבר לכיתה או עמית לעבודה יהיה הומוסקסואל, 49.2% יכלו לקבל את ילדם אם היה הומוסקסואל בעוד 47.3% הצהירו כי יהיה קשה לקבל את ילדם אם יהיה הומוסקסואל. 53% הצהירו כי היו מקבלים זאת אם ילדם ילמד על נושאים הקשורים לקהילת הלהט"ב בבית ספרו בעוד 48.2% מהנשאלים הסכימו כי יגיבו בחיוב אם יראו הפגנת חיבה פומבית של זוגות חד מיניים בעוד רוב של 74.1 הצהירו כי יגיבו כך אם יראו זאת מטעם זוגות הטרוסקסואלים.<ref></ref>

== מעמד בחוק ==
פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בין מבוגרים היא חוקית מאז ומעולם ברחבי טאיוואן. גיל ההסכמה מוגדר כשווה בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד - 16 שנים.

== הכרה במערכות יחסים חד מיניות ==
באוקטובר 2003, בית המחוקקים "יואן" הגיש הצעת חוק המעניקה זכות להינשא ולאמץ עבור זוגות חד-מיניים, אך התמודדה עם התנגדות דו-מפלגתית מצד חברי הקבינט (שנוסדה על ידי המפלגה הליברלית השולטת "DPP") בעוד קואליציית השלטון אשר הורכבה על ידי המפלגה יחד עם המפלגה השמרנית קוומינטנג נתקעה, ולא הוצבעה.<ref></ref><ref></ref> סקר של 6,439 מבוגרים שפורסם באפריל 2006 על ידי איגוד הנשים הלאומי של טאיוואן/ברית הרפורמות החוקתיות מצא כי 75% מהנסקרים האמינו כי "יחסים הומוסקסואלים מקובלים", בעוד 25% סברו כי "אינם מקובלים".<ref></ref>

בשנת 2011, במטרה לקדם את המודעות לנישואים חד-מיניים, כ-80 זוגות לסביות ערכו את מסיבת החתונה החד-מינית הגדולה בטאיוואן, אשר משכו כ-1,000 חברים, קרובי משפחה וצופים סקרנים.<ref></ref> בשנת 2012, החתונה הבודהיסטית החד-מינית הראשונה נערכה עבור פיש הואנג ובת זוגה יו-יה טינג, כאשר המאסטר הבודהיסטי סיי-שהו הי ניהל את הטקס.<ref></ref><ref></ref> בשנת 2013, צ'ן צ'ינג-הסואה וקאו צ'י-וויי, הזוג השני בטייוואן חד-מיני שנישא בפומבי, הפסיקו את מאבקם הממושך להכרה חוקית בנישואיהם, תוך ציון "לחץ חברתי אינטנסיבי".<ref></ref><ref></ref> מאוחר יותר באותה שנה, פעיל הלהט"ב הטאיוואני צ'י צ'יה-ווי הוביל את מאבקם של צ'ינג-הסואה וצ'י-וויי להכרה בנישואיהם, והציג את עניינו לראשונה בבית המשפט המנהלי הגבוה בטאיפיי.<ref></ref> סקר מקוון מאותה שנה הראה כי 53% מהטייוואנים תמכו בנישואים חד מיניים בעוד 76% היו "בעד שוויון זכויות להומואים ולסביות".<ref></ref>

ב-22 בדצמבר 2014, הצעה לתיקון לחוק האזרחי, שהיה מאפשר נישואים חד מיניים, הייתה אמורה להיבדק על ידי ועדת המשפט של היואן. אם התיקון היה עובר את שלב הוועדה, הוא היה מועבר להצבעה במושב המליאה של היואן בשנת 2015. התיקון כלל את החלפת הסעיפים הנוכחיים בנוגע לנישואים בקוד האזרחי בתנאים "נייטרליים מגדרית", תוך הכרה למעשה בנישואים מאותו המין לצד נישואים הטרוסקסואלים. ההצעה הייתה מאפשרת לזוגות חד מיניים לאמץ ילדים בנוסף. יו מיי-נו מהמפלגה הדמוקרטית הפרוגרסיבית (DPP) הביעה תמיכה בתיקון, יחד עם יותר מ-20 מחוקקים אחרים מטעמה, 2 ממפלגת איחוד הסולידריות של טאיוואן ואחד מכל אחת ממפלגת השלטון קוומינטנג (KMT) ומפלגת העם הראשונה.<ref></ref> טאיוואן הייתה הופכת למדינה האסיאתית הראשונה (והישות הראשונה אשר אינה מוכרת על ידי האו"ם) שמכירה באופן חוקי בנישואים חד מיניים אם הקוד האזרחי היה מתוקן. עם זאת, הצעת החוק נתקעה, והניסיון נכשל רשמית בינואר 2016 כשתקופת קדנציית היואן השמיני הסתיימה.

בנובמבר 2015, כחודשיים לפני הבחירות הכלליות, המועמדת לנשיאות צאי יינג-ון הודיעה על תמיכתה בהחלת נישואים חד מיניים בטאיוואן.<ref></ref> ביולי 2016, מספר מחוקקים של היואן התשיעי הודיעו כי יגישו בפרלמנט הצעת חוק לנישואים חד מיניים עד סוף השנה.<ref></ref> באוקטובר הוצגו שתי הצעות חוק להתרת נישואים חד מיניים.<ref></ref>

=== רישום זוגות חד מיניים ===
במאי 2015 הכריזה העירייה המיוחדת של גאושיונג על תוכניתה לאפשר לזוגות חד מיניים להגיש בקשה להערה על הזוגיות שלהם בפנקס משקי הבית הממוחשב, בעיקר לעיון בלבד אשר עתידה להועיל מעט כאשר אדם מעוניין להעניק הסכמה לניתוח מטעם בן הזוג בבתי חולים, למשל. ארגון זכויות הלהט"ב, "Taiwan LGBT Rights Advocacy", מתח ביקורת שלילית על התוכנית כאמצעי "ללעוג" לחברי הקהילה מבלי שתהיה לה "השפעה מהותית".מפת מחוזות טאיוואן אשר פתחו רישום עבור הכרה במערכות יחסים בין זוגות חד מיניים לפני כניסתם לתוקף של נישואים-חד מיניים בשנת [[2019,]]ב-17 ביוני 2015, הפכה העירייה המיוחדת של טאיפיי לתחום השיפוט השני בטאיוואן ליישם תוכנית רישום מערכות יחסים בין זוגות חד מיניים.<ref></ref> טאיג'ונג הלכה בעקבותיה באוקטובר 2015,<ref></ref> טאינאן וניו טאיפיי ב-1 בפברואר 2016,<ref></ref><ref></ref> ג'יאיי ב-1 במרץ 2016,<ref></ref> וטאויואן ב-14 במרץ 2016,<ref></ref> לצד המחוזות: צ'אנג-הואה ב-1 במרץ 2016, הסינצ'ו ב-1 באפריל 2016,<ref></ref> מחוז יילאן ב-20 במאי 2016, ומחוז צ'איי ב-20 באוקטובר 2016. בתחילת יולי 2017, הערים שינג'ו וג'ילונג, קבוצת האיים קינמן ומאטסו והמחוזות מיאולי, נאנטוי ופינגטונג החלו להציע שירותי רישום משקי בית עבור שותפויות חד-מיניות.<ref></ref> החל מ-3 ביולי 2017, תושבים המתגוררים במחוזות הנותרים שסירבו לספק רישום שותפות חד-מינית בהם מחוז יונלין, הואליאן, טייטונג ופנגהו, יכלו לרשום את השותפות שלהם בערים או מחוזות אחרים. המשמעות הטכנית של הרישום הפכה לסטנדרטית על ידי משרד הפנים ברמה הלאומית. עד יוני 2017, נרשמו כ-2,233 זוגות חד מיניים (כ-4,466 תושבים), אשר מתוכם היו כ-1,755 זוגות לסביות.

בנוהג הקיים, כל שני רווקים מאותו המין יכולים לפנות, באופן אישי, לכל משרד רישום משק בית (למעט בארבעת המחוזות שהוזכרו לעיל) בבקשה לרישום שותפותם בפנקס משקי הבית הממוחשב. עם זאת, מידע זה לא יוצג בתעודת הזיהוי הלאומית או בתעודת משק הבית (האחרונה מציגה את המידע האישי הבסיסי של כל האנשים הרשומים באותה כתובת ואת הקשר בינם). במקום זאת, המשרד הרושם את משק הבית מוציא מכתב לפונים המאשר את הרישום. עיריות גאושיונג וטאיפיי מנפיקות כרטיסי שותפות בנוסף.<ref></ref> אזרחים עם שותף זר זכאים גם הם לרישום, אך השותף הזר צריך לספק תעודת אי נישואים, או שווה ערך, ממדינת המוצא ולאמת אותה על ידי השגרירות או הנציגות המתאימה של טאיוואן.

אף על פי כן, רישום שותפות חד מינית, בהיותה אמצעי מינהלי, אינו מקנה מעמד משפטי ממשי לזוג חד מיני. ההגנות המוצעות לבני זוג חד מיניים מוגבלות מאוד, כגון הזכות לבקש חופשת טיפול משפחתי, בקשה לדיור ציבורי כתא משפחתי (בטאיפיי בלבד) ומתן הסכמה לניתוח מטעם בן הזוג.<ref></ref>

=== פסיקת בית המשפט לחוקה ומשאל עם ===
ב-24 במרץ 2017, בית המשפט לחוקה דן בתיק שהוגש על ידי הפעיל צ'י צ'יה-ווי (שניסיונו לרשום את נישואיו עם בן זוגו ב-2013 נדחה) והמחלקה לעניינים אזרחיים של עיריית טאיפיי בעוד שני העותרים ביקשו פרשנות חוקתית בנושא. בית המשפט החליט לתת פסק דין בשאלה האם הקוד האזרחי הנוכחי מתיר למעשה נישואים חד מיניים ואם לא, האם הוא מפר סעיפים לפי חוקת טאיוואן הנוגעים לשוויון זכויות וחופש נישואים. אלה שהופיעו בפני בית המשפט באותו יום כללו יועצים של שני העותרים, שר המשפטים צ'יו טאי-סאן (שהגן על חוקי הנישואים הקיימים עבור הטרוסקסואלים בלבד) ופאנל של חוקרים משפטיים. זו הייתה הפעם הראשונה שדיון בבית המשפט לחוקה שודר בשידור חי.<ref></ref><ref></ref>

בית המשפט לחוקה קבע ב-24 במאי 2017 כי הסעיפים הנוגעים לנישואים בקוד האזרחי אינם חוקתיים. חבר השופטים נתן לפרלמנט כשנתיים לתקן או לחוקק חוקים חדשים בנושא. בית המשפט קבע עוד כי אם הפרלמנט לא יצליח להכשיר נישואים חד מיניים בתוך שנתיים, זוגות חד מיניים יוכלו להינשא על ידי מעבר הליך רישום נישואים קיים בכל משרד רישום משק בית.<ref></ref>
בודהיסטים חד מיניים בטאייוואן, 2017]]
ב-24 בנובמבר 2018, הוצגו בפני מצביעי טאיוואן חמש יוזמות משאלי עם הקשורות לנושאים כלפי חברי קהילת הלהט"ב בטאיוואן בהן: לאסור על הכרה בנישואים חד מיניים (שאלה 10), לאסור חינוך מיני הכולל נושאי להט"ב בבתי ספר (שאלה 11), לאפשר סוג אחר של איחוד לזוגות חד מיניים (שאלה 12), הכרה בנישואים חד מיניים (שאלה 14), והתרת חינוך מיני הכולל נושאי להט"ב בבתי הספר (שאלה 15).<ref></ref> שלוש מהשאלות הראשונות הוגשו על ידי מתנגדים עבור מתן זכויות לאזרחי להט"ב והשתיים האחרות הוגשו על ידי פעילי להט"ב.<ref></ref> תוצאות המשאל הציגו את קבלת שלוש השאלות הראשונות 10, 11 ו-12 ודחיית 14 ו-15.<ref></ref> עם זאת, ממשלת טייוואן עדיין הייתה מחויבת מבחינה משפטית לספק חקיקה שתואמת את פסיקת בית המשפט החוקתי. במקום לשנות את הקוד האזרחי הקיים, צפויים היו המחוקקים להעביר חוק נפרד לזוגות חד מיניים.<ref></ref> בימים שלאחר תוצאות משאל העם, במוקדי ההתאבדות נרשמה עלייה של 40% בקרב אזרחי להט"ב, בבני נוער בפרט.<ref></ref>

=== חקיקת הפרלמנט ===
ב-21 בפברואר 2019, הפרלמנט יואן העביר טיוטת הצעת חוק, שכותרתה "חוק האכיפה של פרשנות יואן המשפטית מס' 748:, אשר שוחררה ביום הקודם. טיוטת הצעת החוק משמשת כבסיס חוקי לנישואים חד מיניים ונשלחה ליואן לבדיקה מהירה לפני קיום חקיקה ב-24 במאי 2019. טיוטת הצעת החוק מעניקה לזוגות חד מיניים נשואים כמעט את כל הזכויות המוקנות לזוגות נשואים הטרוסקסואלים לפי הקוד האזרחי, אך היא מאפשרת לזוגות חד מיניים לאמץ ילדים הקשורים גנטית לאחד מתוכם בלבד ולא במשותף (אימוץ חורג).<ref></ref>

ב-17 במאי 2019, הפרלמנט אישר את הצעת החוק להכרה בנישואים חד מיניים. הנשיאה צאי יינג-ון חתמה על הצעת החוק ב-22 במאי 2019 אשר נכנסה לתוקף ב-24 במאי. בכך, הפכה טאיוואן למדינה הראשונה ביבשת אסיה אשר החלה להכיר בנישואים חד מיניים. כ-2,939 נישואים חד מיניים התרחשו בשנת כניסתה לתוקף של הצעת החוק.<ref></ref>

הצעת החוק, שהוגשה על ידי יואן ההנהלה, ואושרה על ידי היואן המחוקקת, מאפשרת לזוגות חד מיניים להצטרף ל-"איחוד קבוע בלעדי" ולהגיש בקשה ל"רישום נישואים" בסוכנויות ממשלתיות. שתי הצעות חוק נוספות, אשר הוגשו על ידי מחוקקים שמרניים שביקשו להתייחס לשותפויות חד מיניות כאל "יחסי משפחה חד מיניים" או "איגודים חד מיניים" אך לא כ-"נישואים", הוגשו לפרלמנט ונדונו אם כי נדחו.<ref></ref>

=== פסיקת בית המשפט המנהלי העליון בטאיפיי ===
במאי 2021 ביטל בית המשפט המנהלי העליון בטאיפיי את החלטת משרד ממשלתי משנת 2019 לדחות את רישום נישואיהם החד מיניים של טינג טסה-יין ובן זוגו לאונג צ'ין-פאי ממקאו. צ'ין-פאי, עבר ממקאו לטאיוואן ב-2017, ומאז נשאר להתגורר במדינה עם בן זוגו הטייוואני טינג טסה-יין. עם זאת, הזוג סורבו להירשם כנשואים, אף על פי שטאיוואן היא מקום מגוריו של צ'ין-פאי. השניים נפגשו עם עיתונאים מחוץ לבית המשפט לאחר שנודע להם על ניצחונם בתיק אשר הצהירו באומרם כי "הפסיקה של היום היא לא הסוף. זה תהליך ואבן דרך קטנה. אנו מקווים שבעתיד, כול הזוגות החד-מיניים בעולם יוכלו לרשום את נישואיהם ישירות, במקום לפנות לבתי המשפט".

== הורות ואימוץ ==
זוגות חד מיניים יכולים לאמץ באופן חוקי. עם זאת, מותר להם לאמץ רק את הילד הביולוגי של בן זוגם (אימוץ חורג).<ref></ref> החוק בטיאוואן מאפשר רק לזוגות נשואים לאמץ, אך מאפשר גם ליחידים לאמץ, בהתאם לנסיבות,<ref></ref> כולל עבור אזרחי להט"ב בודדים.<ref></ref> חוק הנישואים חד-מיניים שהעביר הפרלמנט במאי 2019 מעניק לזוגות חד-מיניים נשואים את הזכות לאמץ ילדים הקשורים גנטית לאחד מבני הזוג.

על פי חוק הרבייה המלאכותית, טכנולוגיות רבייה בסיוע (טיפולי פוריות) זמינות רק לזוגות נשואים הטרוסקסואלים. עם זאת, קבוצה הפועלת עבור גישה להפריה חוץ-גופית (IVF) בטאיוואן, שעבדה בשיתוף פעולה עם המרכז לפוריות ובריאות רבייה של אוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית, הפעילה לפחות מרכז אחד שסיפק גישה להפריה חוץ-גופית ופונדקאות עבור הומואים ולסביות בודדות במדינה מאז שנות ה-90.

== הגנה מפני אפליה ==
בתי ספר בטאיוואן מחויבים למנוע ולדווח על בריונות המכוונת לנטייה המינית או לזהותו המגדרית של אדם. אפליה על בסיס נטייה מינית, זהות מגדרית ותכונות אחרות הקשורות למגדר בחינוך נאסרה מאז יוני 2004 כאשר התקבל חוק החינוך לשוויון מגדרי. בתי ספר המפלים תלמידים בשל נטייתם המינית או זהותם המגדרית, מבחינת קבלה, הדרכה, הערכה וכדומה, צפויים לקנס של 100,000 דולר טאיוואני חדש. ביוני 2011 נוספו לחוק סעיפים חדשים בנושא בריונות מינית.
סינים וטאיוואנים מוחים עבור זכויות להט"ב לצד דגלי מדינותיהם במצעד הגאווה בניו יורק, ארצות הברית, 2015]]
בשנים 2007 ו-2008, הפרלמנט העביר תיקונים לשני חוקי עבודה האוסרים אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה.<ref></ref> כל מעסיק שיפר את סעיפי האפליה בחוק שירות התעסוקה או חוק השוויון בין המינים בתעסוקה עלול לעמוד בפני קנס של 10,005,000-10,00,000 דולר טאיוואני חדש.

במרץ 2010 הודיע משרד החינוך כי החל משנת 2011 יכללו תוכניות הלימודים וספרי הלימוד של בתי הספר נושאים בנושאי זכויות להט"ב ואי-אפליה. לטענת המשרד, התוכנית שואפת "להשרש את האפליה" שכן "תלמידים צריכים להיות מסוגלים לגדול בשמחה בסביבה של סובלנות וכבוד".<ref></ref> עקב התנגדות עזה של קבוצות אנטי-הומוסקסואליות, נעשתה פשרה בתכני התוכנית בהם יעד הוראה אחד שונה מקטגוריית "הבנת הנטייה המינית" ל-"כיבוד נטיות מיניות מגוונות".<ref></ref> בנובמבר 2018, בעקבות תוצאות משאל עם אשר הוערך בנושא, הצהיר שר החינוך יה ג'יאן-רונג כי אישור השאלה "האם אתה מסכים שמשרד החינוך ובתי ספר בודדים לא צריכים ללמד בבתי הספר חינוך הקשור ללהט"ב" אינו אומר שמשרד החינוך יפסיק לקדם חינוך לשוויון מגדרי, אך תכנים הקשורים ללהט"ב ייבדקו כדי לראות אם יש צורך בתיקון בהתאם לתוצאות משאל העם.<ref></ref>

חוק שירותי הסיעוד לטווח ארוך שנחקק בינואר 2017 להסדרת שירותי סיעוד לאנשים עם מחלה או מוגבלות שאינם יכולים לחיות באופן עצמאי לחלוטין, מכיל סעיף נגד אפליה המכסה נטייה מינית וזהות מגדרית.

בשנת 2017, בית המשפט החוקתי של טאיוואן, הידוע גם בשם יואן המשפטי, הוציא את J.Y. פרשנות מס' 748, שקבעה כי סעיף 7 לחוקה אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית. הפסיקה קבעה כי "חמשת הסיווגים של אפליה בלתי מותרת הקבועים בסעיף 7 לחוקה הם מודגמים בלבד, לא מנוטים ולא מוצו. לפיכך, טיפולים שונים המבוססים על סיווגים אחרים, כגון נכות או נטייה מינית, יהיו כפופים גם הם לזכות לשוויון לפי הסעיף האמור".

שתי קבוצות להט"ב ערכו סקר במאי 2020 שהראה כי 49.7% מהנשאלים ידאגו כי היחסים שלהם במקום העבודה יושפעו אם "יצאו מהארון" במקום העבודה, 55% הצהירו כי הצהירו למספר עמיתים על נטייתם המינית או זהותם המגדרית, 30% הצהירו על כך לעמית בתפקיד גבוה מהם ו-38.1% מהנשאלים הצהירו כי ישנם עמיתים המוגדרים "מחוץ לארון" במקום עבודתם.<ref></ref>

== זהות מגדרית ==
בשנת 2002, הפעילה הטרנסג'נדרית צאי יא-טינג פנתה ללא הצלחה למשרד הנשיאות לאפשר לה להשתמש בתמונה המייצגת את מגדרה בפועל בתעודת הזהות הלאומית שלה.

בשנת 2008 קבע משרד הפנים בהוראת ביצוע כי על טרנסג'נדרים ואינטרסקסים לעבור ניתוח להתאמה מגדרית על מנת לשנות את מינם החוקי במסמכים אישיים.<ref></ref> תוכניות להסרת דרישת הניתוח נדונו בסוף 2014, אך לא יושמו.<ref></ref><ref></ref>

באוגוסט 2013, השלטונות בטאיוואן קיבלו בקשה לנישואים טרנסג'נדרים ראשונים במדינה, לאחר שתחילה חקרו את מינם החוקי של בני הזוג.<ref></ref>

באוגוסט 2016, אודרי טאנג, תוכניתנית מובילה, אשר תוארה כאחת "מעשרת אישי המחשוב הטייוואנים הגדולים ביותר", מונתה על ידי הנהלתה של הנשיאה צאי יינג-ון לקבינט והפכה לשרה הטרנסג'נדרית הראשונה של טאיוואן.<ref></ref> תפקידה כשרה בלי תיק לענייני דיגיטל עוסק בסיוע לסוכנויות ממשלתיות לתקשר יעדי מדיניות וניהול מידע שפורסם על ידי הממשלה, הן באמצעים דיגיטליים.<ref></ref> טאנג הוגדרה בנוסף כשרה הצעירה ביותר ללא תיק בהיסטוריה של טאיוואן (בגיל 35).<ref></ref>
[[אודרי טאנג, השרה הטרנסג'נדרית הראשונה בטאיוואן בשנת 2020 בעת התפרצות מגפת הקורונה במדינה]]
בינואר 2018, הוכרז כי תוכניות להכנסת אפשרות להכרה במגדר שלישי במסמכי זיהוי, כגון דרכונים ותעודות זיהוי לאומיות ייושמו בעתיד הקרוב.<ref></ref> בנובמבר 2018 הודיע שרת המועצה הלאומית לפיתוח, חן מיי-לינג כי תוכניות אלו ייכנסו לתוקף ב-2020.<ref></ref>

באוקטובר 2019, אישה טרנסג'נדרית ניסתה לשנות את מגדרה המוצג בתעודת הזיהוי הלאומית שלה. משרד הרישום המקומי של משק הבית שלה סירב לבקשה, מכיוון שהיא סיפקה רק ראיות אבחנתיות לדיספוריה מגדרית, וללא עדות להעברת ניתוח להתאמה מגדרית בעוד פנייתה לממשלה המקומית לא צלחה. בית המשפט למינהל גבוה בטאייפי פסק בתיק בספטמבר 2021, והתיר לרשום את מגדרה כנקבה ללא חיוב הצגת ראיות להעברת ניתוח להתאמה מגדרית. בית המשפט הוציא את ההחלטה על סמך החוקה, המבטיחה "את כל החירויות והזכויות שאינן פוגעות בסדר החברתי או ברווחת הציבור". בנוסף, ציטט בית המשפט פרשנויות משפטיות קודמות שהסיקו את כל ההגבלות על זכויותיהם של אנשים שיש למנות בחוק ספציפי.<ref></ref>

סקר משנת 2020 מצא כי 55% מהטרנסג'נדרים הטייוואנים פחדו משימוש בשירותים ציבוריים, 19% הוטרדו או הותקפו בפומבי, ו-16% פחדו לבקש עזרה מקצין משטרה.<ref></ref>

== טיפולי המרה ==
ב-13 במאי 2016, לשכת הבריאות של ממשלת העיר טאיג'ונג הודיעה איסור למוסדות רפואיים בעיר לעסוק ב-"טיפולי המרה". לדברי שאדר ליו, חבר בוועדה לשוויון מגדרי של טאיג'ונג, "כל קבוצה - רפואית, אזרחית או דתית - שנוהגת בכך מפרה את חוק הרופאים ואת חוק הפסיכולוגים". הוועדה פנתה למשרד הבריאות והרווחה בבקשה להחיל את הכלל החדש בכל המדינה, עבור ביטול מוחלט של הנוהג.<ref></ref>

ב-30 בדצמבר 2016 הודיע משרד הבריאות והרווחה כי ינסח תיקון לחוק הרופאים לאיסור שימוש בטיפולי המרה. האגודה הטייוואנית לפסיכיאטריה וארגוני זכויות אדם המליצו לאסור על שימוש הנוהג גם כן. לציבור הייתה הזדמנות להביע את דעתם על טיוטת התיקון במשך 60 יום, ולאחר מכן המשרד עתיד היה לתת תקנות. התקנות היו צפויות לעקוף את הפרלמנט בסוף ינואר 2017 ולהיכנס לתוקף במרץ 2017. על פי חוק הרופאים, רופאים העוסקים בטיפולים אסורים צפויים לקנסות של בין 100,000 דולר טאיוואני חדש ( 3,095 דולר אמריקאי) עד 500,000 דולר טאיוואני חדש (15,850 דולר אמריקאי) ועשויים להיות מושעים למשך חודש עד שנה מפעילותם המקצועית.<ref></ref> עם זאת, התקנות המוצעות נעצרו עקב התנגדות עזה מצד קבוצות אנטי-הומוסקסואליות.<ref></ref>

במקום לקדם תיקונים חוקיים או תקנות חדשות, ב-22 בפברואר 2018 פרסם משרד הבריאות והרווחה מכתב לכלל רשויות הבריאות המקומיות במדינה, שאסר על שימוש בנוהג טיפולי ההמרה. במכתב, המשרד ציין כי "המרת נטייה מינית אינה נחשבת כמנהג בריאות לגיטימי" וכי כל אדם המבצע את מה שנקרא "טיפולי המרה" צפוי "לעמוד לדין על פי החוק הפלילי או חוק ההגנה על ילדים ונוער לרווחה וזכויות", בהתאם לנסיבות.<ref></ref>

== שירות צבאי ==
לסביות, הומואים וביסקסואלים יכולים לשרת בגלוי בצבא טאיוואן מאז 2002.

== תרומת דם ==
בדצמבר 2016, המרכז לבקרת מחלות הודיע כי יבטל את האיסור לכל החיים על גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים לתרום דם. קרן שירותי הדם של טאיוואן העירה שקריטריוני אי-הכללה אחרים "מספקים אמצעי הגנה נאותים מפני תרומת דם לא בטוח".<ref></ref>

במרץ 2018, הממשלה פרסמה, לצורך התייעצות ציבורית של חודשיים, תיקונים לתקנים להערכת התאמה של תורם לתרומת דם, שכללו מתן אפשרות לגברים הומוסקסואלים וביסקסואלים שלא קיימו יחסים עם גבר אחר במשך חמש השנים האחרונות לתרום דם.<ref></ref><ref></ref> דובר משרד הבריאות והרווחה אמר כי "תקופת ההתנזרות תצומצם עוד לשנה אחת בעתיד, כדי להתאים את התקן הטייוואני למדינות המערב".<ref></ref> מאז אותה שנה, רשאים גברים הומוסקסואלים וביסקסואלים לתרום דם לאחר תקופת דחייה של 5 שנים.<ref></ref>

== תנאי מחיה ==
=== מצעד הגאווה בטאיפיי ===
ב-1 בנובמבר 2003 נערך בטאיפיי, בירת טאיוואן, מצעד הגאווה הראשון בעולם דובר הסינית, בו השתתפו למעלה מ-1,000 איש.<ref></ref> מאז התקיים בכל שנה. בשנים הראשונות ניכר היה כי מספר רב של משתתפים לבשו מסכות כדי להסתיר את זהותם כיוון שהומוסקסואליות נותרה טאבו חברתי במדינה בזמנו. מצב אשר השתנה בהדרגה עם השנים. מצעד 2010 משך מעל 30,000 משתתפים והגביר את תשומת הלב התקשורתית והפוליטית בנושא, בעודו מדגיש את הקבלה הגוברת של החברה בטאיוואן עם זכויות קהילת הלהט"ב.
מצעד הגאווה בבירת טאיוואן, טאיפיי, אשר משך כ-200,000 צועדים בשנת 2019 ובכך, הפך למצעד הגאווה הגדול ביותר ביבשת אסיה]]
מאז 2010 החל מצעד גאווה בגאושיונג שמשך בשנתו הראשונה למעלה מ-2,000 איש.<ref></ref> העיר טאיג'ונג מקיימת גם כן מצעדי גאווה, כאשר מצעד 2016 משך כ-20,000 אנשים.<ref></ref> מצעד הגאווה של טייוואן 2017 משך על פי ההערכות כ-123,000 איש,<ref></ref> כ-137,000 איש בשנת 2018,<ref></ref> ושנה לאחר מכן, 2019, מספר הצועדים הגיע לשיא של כ-200,000 ובכך, הפך למצעד הגאווה הגדול ביותר ביבשת אסיה יחד עם מצעד הגאווה בתל אביב בין השנים 2018–2019 ברחבי המזרח התיכון עם מעל ל-250,000 צועדים.<ref></ref>

בשנת 2021 מעל 300 ארגונים חברים ברחבי העולם השתתפו בתהליך ההצבעה, סדנאות, ישיבות מליאה, ישיבות אזוריות ודירקטוריון במהלך האירוע הווירטואלי בן 8 הימים עבור בחירת אזור קיומם של אירועי "WorldPride" לשנת 2025, אשר נבחרו על ידי הארגון "InterPride" בגאושיונג, טאיוואן, בפעם הראשונה במדינה במזרח אסיה בעודה ניצחה את המתחרה השנייה אשר הייתה לוושינגטון הבירה, ארצות הברית.<ref></ref>

=== טו'ר שן (אל הארנב) ===
טו'ר שן (兔兒神), הידוע גם בשם "אל הארנב" (兔神), הוא האל השדכני הטאואיסטי ליחסים הומוסקסואלים המוגדר כ-"אלוהות של האהבה ההומוסקסואלית". על פי אוסף הסיפורים החכם לא ידבר, שנכתב על ידי המלומד יואן מיי בתקופת שושלת צ'ינג הכולל 746 סיפורים ב-24 כרכים, טו'ר שן היה אדם בשם הו טיאנבאו (胡天保) שהתאהב במפקח קיסרי נאה מאוד במחוז פוג'יין בסין. יום אחד הוא נתפס מציץ על המפקח דרך קיר בחדר אמבטיה, ובשלב זה הוא התוודה על חיבתו בעל כורחו כלפיו. המפקח הקיסרי גזר על טיאנבאו גזר דין מוות במכה. חודש לאחר מותו, הוא הופיע לאדם מעיר הולדתו בחלום, בטענה שמכיוון שפשעו עליו נרצח היה פשע של אהבה, פקידי העולם התחתון החליטו לתקן את העוול על ידי מינויו לאל ושומר על אהבה הומוסקסואלית.<ref></ref> לאחר חלומו הקים האיש מקדש להו טיאנבאו, שהפך לפופולרי מאוד בפוג'יין, עד כדי כך שבתקופת צ'ינג המאוחרת, אנשי של טיאנבאו נועדה להשמדה על ידי ממשלת צ'ינג.פסל הוקרה עבור האל טו'ר שן בבירת סין, [[בייג'ינג, 2008]]
בשנת 2006, כומר בשם לו ווי-מינג הקים מקדש להנצחתו של טו'ר שן במחוז יונגה בעיר ניו טאיפיי בטאיוואן.<ref></ref> כ-9,000 עולי רגל הומוסקסואלים מבקרים מדי שנה במקדש כדי להתפלל, במיוחד עבור בן זוגם. המקדש מקיים גם טקסי נישואים עבור זוגות חד מיניים. המקדש מוגדר נכון לשנת 2021 כמקדש הדתי היחיד בעולם עבור הומוסקסואלים.<ref></ref>

=== תרבות ===
בשנות ה-70 פורסמו מספר רומנים בנושא הומוסקסואליות בטאיוואן. אחד הסופרים הבולטים אשר הוציאו לאור רומנים מסוגים אלו היה הסופר הטאיוואני, פאי הסיין-יונג, שהציג דמויות הומוסקסואליות בסיפוריו, כשהמפורסם ביותר מתוכם הוא קריסטל בויז. הרומן, המתרחש בבירה טאיפיי ב-1971 (או בעיבוד הקולנועי האחרון ב-1973), עוקב אחר תקופה קצרה בחייו של צעיר בשם לי-צ'ינג (李青, המכונה א-צ'ינג). כאשר א-צ'ינג גורש מבית ספרו שלו בגלל "יחסים שערורייתיים" עם חברו לכיתה ג'או יינג (趙英), אביו מעיף אותו מבית המשפחה. א-צ'ינג מתחיל לבלות בפארק שנקרא ניו פארק, אזור שיוט ובילוי לגברים הומוסקסואלים, שם הוא פוגש את הדמויות הראשיות האחרות של הרומן. קריסטל בויז יצא למחזור בסין בשנת 1988 בעוד תרגומיו לצרפתית ואנגלית פורסמו ב-1985 וב-1989 בהתאמה ובשנת 1995 לגרמנית. סרט בשם "Outcasts" המבוסס על עלילתו, יצא לאקרנים בשנת 1986. בשנת 2003, עובד על ידי קרן שירותי הטלוויזיה הציבורית של טאיוואן למיני-סדרה.<ref></ref>

בשנים האחרונות הופקו מספר סדרות וסרטי טלוויזיה בנושאי להט"ב וזכו לתשומת לב רבה בקרב קהילות הלהט"ב בטאיוואן וסין לאור יצוגם בשפות הסיניות. דוגמאות מתוכם כוללות את סדרת הטלוויזיה קריסטל בויז, שעובדה מהרומן של פאי הסיין-יונג באותו השם, ואת הסרט פורמולה 17. הסרט הפך לבעל הסוגה הבדיוני בעל הרווחים הגבוהים ביותר בטאיוואן בשנת 2004. עם זאת, נאסר בסינגפור מכיוון שהציג "הומוסקסואליות כנורמה בחברה".<ref></ref> בשנת 2005, הבמאי הטאיוואני, אנג לי, ביים את סרט המערבון ההומוסקסואלי הר ברוקבק אשר זכה לשבחים רבים מהמבקרים ובפרס באפטא, פרס גלובוס הזהב ובשלושה פרסי אוסקר. הסרט מתאר מערכת יחסים רומנטית הומוסקסואלית בין שני בוקרים במערב התיכון של ארצות הברית בשנות ה-60, ה-70 וה-80 של המאה ה-20. במהלכו מככבים הית' לדג'ר, ג'ייק ג'ילנהול, אן האת'וויי, מישל ויליאמס ורנדי קווייד. חבצלות עכביש, סרט לסביות טאיוואני אשר יצא לאור במרץ 2007, הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין וזכה בפרס טדי בקטגוריית "הסרט העלילתי הגאה הטוב ביותר".

== טבלת סיכום ==
{| class="wikitable"
|פעילות הומוסקסואלית חוקית
| (מאז ומעולם)
|-
|גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים
| (מאז ומעולם)
|-
|חוקים נגד אפליה בתעסוקה
| (מאז 2007)
|-
|חוקים נגד אפליה בחינוך
| (מאז 2004)
|-
|חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים
| (מאז 2017)
|-
|חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה)
| (מאז 2017)
|-
|נישואים חד מיניים
| (מאז 2019)
|-
|הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים)
| (מאז 2019 בפריסה ארצית)
|-
|אימוץ משותף של זוגות חד מיניים
| (מאז 2023)
|-
|אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים
| (מאז 2019)
|-
|אימוץ על ידי יחידים ללא קשר לנטייה מינית
|
|-
|לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא
| (מאז 2002)
|-
|שירות צבאי של טרנסג'נדרים
|
|-
|זכות לשינוי מגדר בחוק
| (מאז 2008, ללא דרישת העברת ניתוח עבור הכרה מאז 2021)
|-
|הכרה במגדר שלישי
| (מאז 2020)
|-
|גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות
| (זוגות הטרוסקסואלים נשואים רשאים לגשת לטיפולי הפריה חוץ-גופית בלבד)
|-
|טיפולי המרה אסורים בחוק
| (מאז 2018)
|-
|פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים
|(לא חוקי עבור הטרוסקסואלים גם כן)
|-
|גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם
|/ (לאחר תקופת דחייה של חמש שנים מאז 2018)
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

טאיוואן
קטגוריה:טאיוואן
טאיוואן