OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בדיקת סיסי שליה

ציור של שק השפיר והשליה, סיסי השליה מימין למטה
בדיקת סיסי שליה (CVS), היא הליך רפואי לצורך אבחון מומים בעובר במהלך ההריון, במהלכו נלקחת דגימה של סיסי השליה ובדיקתם. יתרונה המרכזי של בדיקה זו על פני בדיקת מי שפיר הוא הזמן המוקדם בה ניתן לבצעה, 10-13 שבועות בלבד אחרי המחזור האחרון של האישה<ref></ref><ref></ref>.

==אינדיקציות==
סיבות אפשריות לביצוע הבדיקה הן:
* גיל האם מעל 35.
* תוצאות לא נורמליות באולטרסאונד ובדיקת שקיפות עורפית.
* היסטוריה משפחתית של הפרעות כרומוזומליות או פגמים גנטיים.
* אחד מההורים ידוע כנשא של פגם גנטי כלשהו.

==סיכונים==
במחקר מטא-אנליזה על הסיכונים בבדיקת סיסי שליה דרך הבטן נמצא כי אחוז ההפלות תוך 14 יום מן הבדיקה היה 0.7%, תוך 30 יום 1.3% ובמשך כל ההריון 2%. תוצאות אלו די דומות לסיכון להפלה לאחר בדיקת מי שפיר. לעומת זאת נמצא כי בדיקת סיסי השלייה המבוצעת דרך הנרתיק מגבירה את הסיכוי להפלה עד 3.5% יותר מאשר בבדיקת מי שפיר. כמובן שהסיכון משתנה בהתאם למיומנות וניסיון הבודק.

סיכונים נוספים הם זיהום ודליפה של מי שפיר. הדליפה יכולה לגרום למצב של חוסר במי שפיר הנקרא אוליגוהידראמניוס שעלול להוביל לריאות בלתי מפותחות.

חשוב לוודא שלאחר בדיקת סיסי שליה מתבצע מעקב של גינקולוג כדי לוודא שלא מתפתח זיהום.

==מגבלות==
באחוז קטן של ההריונות ייתכן מצב בו תאים בשליה שנבדקים יימצאו לא נורמלים אך תאי העובר עצמו תקינים (פסיפס). בנוסף, טעות של המעבדה יכולה להוביל לחוסר הפרדה בין תאי האם לעובר ולתוצאות שגויות (זיהום אמהי - MMC). רק פגמים חשודים מסוימים נבדקים, לכן לא ניתן לומר אחרי הבדיקה שהעובר תקין אלא רק כי לא נמצאו הפגמים שנבדקו.

==ראו גם==
*בדיקת מי שפיר

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/watch?v=KYqC_ajoWCE כל מה שצריך לדעת על בדיקת סיסי שלייה] - סרטון הדרכה במסגרת ערוץ ה-YouTube של שירותי בריאות כללית
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סיסי שליה
תשלומי כפל

תשלומי כפל בהלכה, הם תשלומי קנס בהם מחויב גנב, או שומר פיקדון שטען בשבועת שקר שנגנב, על מנת להיפטר - והוכח שהחפץ עודנו ברשותו. במקרה כזה בתוספת להחזרת עצם הגנבה עליו לשלם שנית כפי ערכה. מודה בגנבה פטור מתשלומי כפל, ככל מודה בקנס.

הרמב"ם מסביר במורה נבוכים את דין כפל כמידה כנגד מידה – ראוי שייגרם לגנב אותו הפסד שרצה לגרום לזולת.<ref></ref> ובמשנה תורה בהלכות גניבה הרמב"ם מסביר את דין כפל כמידה כנגד מידה – ראוי שייגרם לגנב אותו הפסד שרצה לגרום לזולת.

==היחס בין גנב לגזלן==
תשלומי כפל הם דווקא לגנב ואילו גזלן, שעושה זאת בגלוי ובזהות ידועה, אינו משלם אלא קרן. הגמרא במסכת בבא קמא מנמקת זאת בכך שגנב הגונב בחשאי כדי שלא יראוהו, מחשיב בכך את כבודו בעיני הבריות יותר מכבוד הקדוש ברוך הוא, שכן הוא מראה שהוא מפחד מהבריות, ואילו מבוראו אינו ירא, ועל כן עונשו גדול יותר, מגזלן שאינו ירא גם מהבריות.

הרמב"ם מבאר שהיות והגזל נדיר יותר - ששייך רק בתוך העיר ואינו שייך אלא בדברים הגלויים, ועוד שהגזלן ידוע וניתן להשתדל להשיב גזילתו, לא ראתה התורה צורך ליצור הרתעה חמורה כבדין גניבה<ref></ref>.

==סכום הכפל==
סכום הכפל נקבע לפי שווי החפץ הנגנב בזמן המשפט. ולא לפי שוויו בזמן הגנבה. בגמרא מובא כי לפי רב יש לשלם .

פירוש המילים לפי שיטת רש"י הוא, שחלוק הדבר אם הוא משלם טלאים - כלומר בהמות במקום בהמה שלקח, שאז עליו לשלם כעין שגנב, בעוד שאם משלם ממון עליו לשלם כשעת העמדה בדין. יש המסבירים זאת בכך שתשלום על ידי שמשלם בהמה דומה לזו שנגנבה, נחשב ל"החזרה" שהרי הוא מחזיר את מה שגנב, ולכן אם מחזיר כמו שהיה שווה בשעת הגנבה יצא ידי חובתו למפרע כאילו לא הייתה גנבה, ותשלום ממוני אינו החזרה מליאה, אלא שהוא משלים את חסרונו הממוני, ואם כן עליו לשלם כפי שבהמה זו שווה בשעת הדיון.

לפי דעת התוספות והרבה מהראשונים, הפירוש הוא כך: לעניין השתנות גוף בהמה מכבש לאיל, עליו לשלם כעין שגנב, ואילו לעניין הממון - השתנות המחירים, עליו לשלם כמו המחיר של שעת העמדה בדין.

==ראו גם==
* תשלומי ארבעה וחמישה
* הגונב מגנב פטור

==קישורים חיצוניים==
* (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפט עברי: ענישה
קטגוריה:משפט עברי: גניבות וגזילות
קטגוריה:משפט עברי: דיני קנסות
קטגוריה:בבא קמא
אנטוניס פוטסיס

אנטוניס פוטסיס (ביוונית: Αντώνης Φώτσης; נולד ב-1 באפריל 1981, באתונה, יוון) הוא כדורסלן יווני המשחק באיליסיאקוס בשתי עמדות הפורוורד.

== קריירה ==
ב-1996, בגיל 15, פוטסיס החל את הקריירה המקצועית שלו באיליסיאקוס. כעבור שתי עונות עבר לפנאתינייקוס זאת לאחר שהרשים במדיה של איליאיסקוס. במשך שנותיו במועדון הפאר היווני זכה בארבע אליפויות ופעם אחת ביורוליג.

בשנת 2001, לאחר ארבע שנים במועדון נרשם פוטסיס לדראפט ה-NBA ונבחר במקום ה-48 הכללי על ידי הממפיס גריזליס. אך, שיחק במדיה עונה אחת בלבד, והשיג בהם כ-4 נקודות וכ-2.2 ריבאונדים בממוצע ב-28 משחקים בהם שותף. עקב רצונו לזכות בדקות משחק משמעותיות בחר לעזוב את הקבוצה.

לאחר עונת הרוקי הלא מוצלחת בליגת ה-NBA, חזר לקבוצתו הקודמת, פנאתינייקוס. לאחר עונה אחת בלבד עבר לריאל מדריד עימה שיחק שנתיים וזכה באליפות ספרד. לאחר מכן עבר לדינמו מוסקבה עימה זכה בגביע יול"ב. בקיץ 2008, חתם לקדנציה שלישית בפנאתינייקוס ובמדיה זכה בשתי אליפויות אירופה ובשלוש אליפויות יוון. בקיץ 2011, חתם בשורותיה של אולימפיה מילאנו. 

ב-2 ביולי 2013 חתם לקדנציה רביעית בפנאתינייקוס לשלוש שנים. 

פוטסיס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של יוון. עם נבחרתו הלאומית זכה במדליית הזהב באליפות אירופה 2005 ובמדליית הכסף באליפות העולם 2006.

== תארים בקריירה ==

עם פנאתינייקוס:
* אליפות יוון: 1998, 1999, 2000, 2001, 2003, 2009, 2010, 2011, 2014 
* הגביע היווני: 2003, 2009, 2014, 2015, 2016, 2017
* אליפות היורוליג: 2000, 2009, 2011
עם ריאל מדריד:
* אליפות ספרד: 2005
עם דינמו מוסקבה:
* גביע יול"ב: 2006
עם נבחרת יוון
* אליפות אירופה בכדורסל: 2005
* מדליית כסף באליפות העולם בכדורסל: 2006
* טורניר אקרופוליס: 2002, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nba.com/playerfile/antonis_fotsis/index.html פרופיל באתר ה-NBA]
* [http://www.euroleague.net/competition/players/showplayer?seasoncode=U2007&clubcode=pan&gamecode=196&pcode=BEZ פרופיל באתר היורוליג]

קטגוריה:כדורסלנים יוונים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת יוון
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:בחירות דראפט של ונקובר גריזליס
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1981
ריקרדו ויז'ה

ריקרדו חוליו "ריקי" ויז'ה (בספרדית: Ricardo Julio "Ricky" Villa; נולד ב-18 באוגוסט 1952 ברוקה פרס, בואנוס איירס) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי בינלאומי ומאמן בהווה.

==קריירה==
ויז'ה החל את הקריירה בקבוצות קילמס אתלטיקו קלוב, אתלטיקו טוקומאן וראסינג קלוב. יחד עם אוסבלדו ארדילס, הוא הוחתם על ידי מאמן טוטנהאם הוטספר האנגלית, קית' ברקינשאו, לאחר הצלחת נבחרת ארגנטינה במונדיאל 1978.

הוא השתלב היטב בקבוצתו החדשה. כבר במשחק הבכורה שלו נגד נוטינגהאם פורסט כבש שער. ויז'ה כבש 18 שערים ב-133 משחקים עבור טוטנהאם, כאשר החשוב ביותר מביניהם היה נגד מנצ'סטר סיטי, במשחק החוזר של גמר גביע ה-FA בשנת 1981 באצטדיון ומבלי, שער שזכה בתואר "שער המאה של ומבלי", שהוענק לו בשנת 2001. היום, אוהדי טוטנהאם מנציחים את תקופת משחקו בקבוצה, באמצעות לבוש חולצות בעלות הדפס של צ'ה גווארה שהוכנסו בו תווי פניו של ויז'ה.

ויז'ה סיים את הקריירה לאחר תקופות משחק בארצות הברית בפורט לודרדייל, קולומביה בדפורטיבו קאלי ובליגה נמוכה בארגנטינה ב-1989, במדי דפנסה וחוסטיסיה.

הוא ייצג את ארגנטינה גם בגביע העולם לוותיקים בשנת 1991, במסגרתו כבש שער במחזור הפתיחה נגד אנגליה.

הוא החליט להתמסר לפוליטיקה במהלך שנות ה-90, אך מאז יולי 2005, הוא נהיה למזכיר הטכני של קבוצת הכדורגל טאז'רס דה קורדובה. הוא מתגורר כיום בויז'ה קרלוס פאס יחד עם אשתו וארבעת ילדיו. נכון לנובמבר 2007, פיפ"א הכריזה שכל מי שהשתייך לסגל הנבחרת שזכתה בגביע העולמי לפני מונדיאל 1982, יקבל מדליית אלוף העולם, ולכן ויז'ה קיבל את המדליה לאחר שזכה עם הנבחרת הארגנטינאית במונדיאל 1978.

ב-7 בפברואר 2008, ריקרדו ויז'ה ועמיתו הארגנטינאי אוסבלדו ארדילס, נכנסו רשמית להיכל התהילה של טוטנהאם הוטספר.

==תארים==
* מונדיאל 1978: נבחרת ארגנטינה
* גביע ה-FA: 1981

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100912074854/http://balon-sa.com.ar/web/villaweb/ אתר אישי]
* [http://www.mehstg.com/whereare_m2z.htm Spurs players - where are they now]
* [https://web.archive.org/web/20050209091338/http://www.rivals.net/default.asp?sId=897 נתונים] ב-Rivals.net

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קילמס אתלטיקו קלוב
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו טוקומאן
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו קאלי
קטגוריה:כדורגלני דפנסה וחוסטיסיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1978
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני דפנסה וחוסטיסיה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1952
אימונולוגיה קלינית

אלרגולוגיה ואימונולוגיה קלינית (באנגלית: Allergology and Clinical Immunology) הוא ענף ברפואה פנימית העוסק בחקר ובטיפול של מחלות הקשורות לפעילות מערכת החיסון.
המחקר בתחום מערכת החיסון התקדם והשתכלל רבות במהלך 40 השנים האחרונות, לפיכך תחום האימונולוגיה הוא תחום דינמי ברפואה.

== הכשרה ==
אימונולוגים קליניים וכן אלרגולוגים (מומחי אלרגיה) עוברים הכשרה דומה לזו של מומחים רפואיים אחרים. 
תחילה הכשרה כללית ברפואה פנימית, ואחריה כמה שנים של התמחות נוספת באימונולוגיה ואלרגיה. הם עובדים בבתי חולים, במרפאות פרטיות, במעבדות מחקר ובחברות תרופות שם משמש הידע הקליני והתאורטי בפיתוח חיסונים ותרופות חדשות.

== תחום פעילות ==
רופאים מומחים באימונולוגיה קלינית ואלרגיה מסוגלים לזהות ולטפל במחלות הנגרמות כתוצאה ממומים או כשלים של מערכת החיסון. למומחים אלה נשלחים חולים עם מגוון רחב של מחלות בחלקן נפוצות ובחלקן נדירות, לרבות:
* מחלות הקשורות לתת-פעילות של מערכת החיסון, המכונות גם כשל-חיסוני (immunodeficiency). אלו יכולות לעבור בתורשה, להיות נרכשות בעקבות טיפול רפואי או להיגרם על ידי מחלה אחרת. כשל זה מעלה את רגישותם של החולים בו לזיהומים שונים. 
*מחלות הקשורות לפעילות יתר של מערכת החיסון. הן יכולות לבוא לידי ביטוי בצורות רבות, לרבות מחלות אלרגיות (hypersensitivity) ומחלת האסתמה - שבהן מערכת החיסון יוצרת תגובה מוגזמת לגירויים מהסביבה (כגון קרדית אבק הבית או אבקני פרחים) ומחלות אוטואימוניות - שבהן מערכת החיסון פועלת נגד רקמות בריאות של הגוף כדוגמת דלקת מפרקים שגרונית.

==לקריאה נוספת==
*יהודה שינפלד, אוטואימונולוג - מקצוע בהתהוות, הרפואה, אוקטובר 2009
*על אלרגיה ומערכת החיסון [http://www.allergynet.co.il/site/detail/detail/detailDetail.asp?detail_id=228905&depart_id=31029]
*אתר האיגוד הישראלי לאלרגיה [http://www.iaaci.org.il]
קטגוריה:רפואה
קטגוריה:אימונולוגיה
בידוד אקוסטי

חדר עם ציפוי קירות ותקרה עבה ומחוספסת במיוחד למניעת מעבר קול מן החוץ, מניעת כניסת קול פנימה ומניעת הד.
לוחות למניעת [[הד - פריטי בידוד אקוסטי, תלויים מתקרת רחבת בית הספר היסודי "רמות", באר שבע, ישראל.]]
מחסום לרעש, לצד כביש ראשי ב[[פולין.]]
בידוד אקוסטי הוא שימוש באמצעים שונים על מנת למזער מעבר של אנרגיית קול בין שני חללים או להקטין את ההד בתוך חלל אחד. בידוד אקוסטי משמש למטרות שונות: מניעת מטרדי רעש בבתי מגורים, הפחתת רעש מכבישים מהירים ליד שכונות מגורים, מניעת רעש מאולמות בידור החוצה, ומניעת הדהוד בתוכם, בידוד אקוסטי באולפני הקלטה ועוד.

== דרכים לבידוד אקוסטי ==
ישנן מספר דרכים לטפל בגלי קול לא רצויים: ספיגה, ריסון, בידוד, הרחקת גורם הרעש ואף ביטול רעשים אקטיב<nowiki/>י. בעזרת חומרים שונים ניתן להשיג את האפקט הרצוי, למשל על ידי ספוגים המוצמדים לקירות, דלתות וקירות מאסיביים (חומר דחוס וכבד יותר מרסן באופן אפקטיבי יותר גלי קול). כמו כן, בחדר ביתי שנדרשת בו אקוסטיקה טובה, מומלץ להשתמש בריהוט כבד, שטיחים, תמונות ואף תבניות ביצים, אם כי יעילותן של האחרונות מוגבלת.

==הגורמים המשפיעים על הבידוד האקוסטי==
שלט עבודות בידוד אקוסטי שנעשו בעקבות רעש מטוסי [[נמל התעופה בן-גוריון]]
אי חדירת רעש:
* מיקום דלתות, חלונות ופתחי אוורור הן זה ביחס לזה (מעבר קול מחדר לחדר) והן ביחס למקורות רעש חיצוניים (הכביש הסמוך).
** מיקום המזגנים או מכשירים רועשים אחרים ביחס לחלונות, לדלתות ולפתחי האוורור.
* מקדם העברת הקול בחומר הבנייה (בחומרים מוקצפים עובר פחות קול).
* קירות, דלתות וחלונות רב שכבתיים מעבירים פחות קול.
* מיקום החלל ביחס לחללים אחרים שבהם יש הד רב או שמתנקז אליהם רעש רב.

מניעת הד:
* חספוס הקירות (ככל שיותר מחוספס יש פחות הד).
* ריהוט - ככל שחדר מלא ביותר חפצים, כך יש בו פחות הד.
* גודל החלל - ככל שהתקרה גבוהה יותר והקירות רחוקים יותר זה מזה, כך לוקח להד זמן רב יותר לחזור מהקירות ומהתקרה וקל לתפוס את קיומו. לעומת זאת, בחללים קטנים ההד מגיע לאוזן תוך זמן קצר אחרי הצליל המקורי והמוח אינו מפריד אותו מהצליל המקורי.

הגברת הקולות הרצויים:
* השמת מקור הקול הרצוי (המרצה או התזמורת) בתוך מבנה דמוי קונכייה, היוצר מראה לגלי הקול.
* בחדר כיתה ארוך בו יושבי הספסלים האחוריים מתלוננים כי הם לא שומעים היטב את המרצה ניתן לצפות בחומר מחוספס את השליש הראשון והשליש השלישי של התקרה ובחומר חלק את השליש האמצעי של התקרה. באופן זה תוגבר העברת הקול מקדמת הכיתה אל חלקה האחורי ביחס לקולות שמקורם במרכז חדר הכיתה.

==בדיקת האיכות האקוסטית==
את איכות השמע בכיתה בודקים בעזרת קבוצת אנשים בעלי יכולת שמיעה מקובלת. מעמידים אחד האנשים בעמדת המורה ומושיבים את שאר האנשים במקומות שונים בכיתה. האדם שבעמדת המורה מקריא רשימה של מילים מקריות כאשר הוא מחזיק מכשיר למדידת עוצמת קול (מד דציבל) ומוודא שהוא אינו מרים את קולו. שאר האנשים כותבים את מה שאומר האדם שבעמדת המורה כפי שהם שומעים את הדברים. אם יש לשומעים מעט שגיאות שמיעה, משמע שקל לשמוע את האדם שבעמדת המורה. ניתן לחזור על מדידה זו כאשר רשימת מילים מקרית אחרת מוקראת במקום אחר בחדר כדי לוודא שקשה לשמוע תלמיד מרעיש.

את מידת ההד בחדר ניתן לבדוק על ידי מחיאת כף והמתנה להד. אם יש הד ברור למחיאת הכף, יש לשפר את סידורי מניעת ההד.

==ראו גם==
* אטמי אוזניים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקוסטיקה
קטגוריה:נגישות בנייה וניידות
קטגוריה:בנייה
פליס

כובעים מבד פליס
בד פליס

פליס (באנגלית: polar fleece; בישראל נהגה על פי רוב פליז) הוא בד המיוצר מסיבים סינתטיים ומשמש בעיקר לתפירת ביגוד ספורט ומעילים קלים. בדי פליס עשויים מפוליאסטר, ומחומר פלסטי ממוחזר, בין היתר מבקבוקי שתייה.

האריג רך למגע, בעל מראה פרוותי, קל משקל, ומתייבש בקלות ומבודד גם כשהוא רטוב. בכך הוא מתאים למטיילים או חיילים בתנאי קור, מכיוון שהוא מבטיח את שמירת חום הגוף בעת מאמץ. האריג משמש לייצור שמיכות, מעילי חורף קלים, ביגוד ספורט חורפי קל, תיקים ועוד.

ישנה מחלוקת לגבי המצאת הפליס וההיסטוריה של פיתוחו, אך הוא החל להיות משווק בצורה מסחרית בשנות ה-80. בסוף שנות ה-90 החלו מעילים ושמיכות מחומר זה לחדור לאופנה בישראל, בעקבות הצלחתם בעולם.

==יתרונות וחסרונות הבד==
===יתרונות===
* רך ונעים ללבישה.
* מחמם מאוד ובאותה עת קל משקל.
* דוחה מים ובאותה עת אינו אטום ("נושם"). תכונה זו הופכת אותו לאריג אידיאלי לביגוד ספורטיבי.
* ידידותי לסביבה כי ניתן לייצרו מפלסטיק ממוחזר.
* ניתן לכיבוס במכונת כביסה (בטמפרטורה של 30-40 מעלות צלזיוס) ומתייבש מהר.
* לא דורש גיהוץ.
* כיוון שאינו מיוצר מסיבים טבעיים, אינו בעייתי לאנשים בעלי אלרגיות.

===חסרונות===
* האריג דליק. אבל ניתן לצפות את הסיבים בשכבת ציפוי דוחת אש ובכך להפחית את מידת דליקותו.
* האריג מיוצר ממשאב מתכלה - נפט.
* מייצר הרבה יותר חשמל סטטי מאריגים טבעיים ובכך מושך אליו אבק ולכלוך.
* בניגוד לאריגים טבעיים כמו כותנה וצמר, הוא אינו סופג נוזלים.
* האריג אינו אטום ובגלל זה אינו חוסם רוח.
* כביסה בטמפרטורות של מעל 40 מעלות צלזיוס עלולה לפגוע באריג.
* בדומה לאריגים סינתטיים אחרים הוא נשחק ומתבלה מהר יותר מאריגים טבעיים.

== יצרנים ==
יצרן הפליס הגדול ביותר בשוק העולמי הוא חברת מאלדן-מילס האמריקאית, (Malden-Mills Industries Inc. USA) המשווקת את מוצריה משנת 1979 תחת המותג "פולארטק" (Polartec).יצרן גדול נוסף הוא פונטטורטו (Pontetorto) מאיטליה המשווקת תחת המותג "טקנופייל" (Tecnopile).

==קישורים חיצוניים==

*[http://youtu.be/zyF9MxlcItw איך הופכים בקבוקי פלסטיק לפליס?] - סרטון הדגמה
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:בדים
בית הקברות מונפרנאס

בית הקברות של מונפרנאס
בית הקברות מונפרנאס (בצרפתית: Cimetière du Montparnasse) הוא בית קברות מפורסם הממוקם ברובע ה-14 בפריז, צרפת.

== היסטוריה ==
החל משנת 1726 נאסרה הקמת בתי הקברות בתוך תחום העיר, על כן החלו לבנותם בפרוורי העיר. במסגרת זו נבנו בית הקברות של מונמארטר בצפון, פר לשז במזרח, ובית הקברות מונפרנאס בדרום.

השטח עליו נבנה בית הקברות שימש בעבר חוות חקלאיות, ונרכש בתחילת המאה ה-19 על ידי נציג ממשלת צרפת למטרה זו. ב-25 ביולי 1824 התקיימה ההלוויה הראשונה בבית הקברות, המכונה גם "בית הקברות הדרומי".

שטחו של בית הקברות הוא כ-190 דונם, וכמו כן שתולים בו כ-12,000 עצים ומיני צמחים רבים, והוא מהווה "ריאה ירוקה" משמעותית של הבירה.

בית הקברות מהווה כיום אתר תיירותי בשל מספרם הרב של האמנים והידוענים הקבורים בו. בין היתר טמונים בו שארל בודלר, ז'אן-פול סארטר, סימון דה בובואר, סמואל בקט, גי דה מופאסאן, סנט-בב, קלוד סוטה, אלכסנדר אלכין, קונסטנטין ברנקושי, מרגריט דיראס, סזר פרנק, אז'ן יונסקו, אנרי פואנקרה, ז'אן-פייר רמפל, קאמי סן-סנס, ג'ין סיברג, ג'יין בירקין, גסטון מספרו וואלרי קונסן. כמו כן קבורים בו אישים יהודים צרפתים נודעים, ובהם: אלפרד דרייפוס, הרב צדוק כהן, גוסטב קהן, סרז' גינסבורג, חיים סוטין, רנה קאסן, מוסה עבאדי, הרב ישראל לוי, שמואל שאול לוי ורולנד מורנו.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.paristhroughthelens.com/?p=13053 בית הקברות מונפרנאס] באתר [https://www.paristhroughthelens.com/ פריז וצרפת דרך העדשה]
* [http://www.paris.fr/portail/Parcs/Portal.lut?page_id=1735 בית הקברות] באתר עיריית פריז
* מפת בית הקברות מונפרנאס

*
מונפרנאס
קטגוריה:הרובע הארבעה-עשר של פריז
ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל

ז'וּאָאוּ השלישי, מלך פורטוגל (בפורטוגזית: João III de Portugal; 7 ביוני 1502 – 11 ביוני 1557) היה מלך פורטוגל ה-15. כונה "האדוק" ("o Piedoso") בשל קנאותו הדתית.

== חייו ==
ז'ואאו השלישי נולד ב-7 ביוני 1502 בליסבון, למנואל הראשון, מלך פורטוגל ולמריה מאראגון, מלכת פורטוגל, בתם השלישית של פרננדו השני, מלך אראגון ואיזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה - המלכים הקתולים. ז'ואאו ירש את כס המלוכה מאביו בשנת 1521, בגיל 19.

בזמן שלטונו הרחיבה פורטוגל את אחיזתה מעבר לים באסיה ובעולם החדש (ראו האימפריה הפורטוגזית, ברזיל הקולוניאלית). ז'ואאו השלישי יישם מדיניות של חיזוק בסיסיה של פורטוגל בהודו (דוגמת גואה), חיזק את המונופול של פורטוגל במסחר בתבלינים, ביניהם הפלפל השחור מהודו, הציפורן מאיי מאלוקו ואגוז המוסקט מאיי בנדה. כתוצאה מכך, זכה ז'ואאו השלישי גם לכינוי "המלך החנווני". בעת מותו ב-1557 השתרעה האימפריה הפורטוגזית בכל תבל על פני מיליארד אקר כמעט.

בעת מלכותו היו הפורטוגזים לאירופים הראשונים אשר יצרו מגעים רציפים עם סין של שושלת מינג ויפן של תקופת מורומאצ'י. הוא נטש טריטוריות מוסלמיות בהן שלטה פורטוגל בצפון אפריקה, לטובת המסחר עם הודו וההשקעה בקולוניזציה של ברזיל. באירופה, הוא שיפר את יחסי פורטוגל עם מדינות אזור הים הבלטי ועם חבל הריין, מתוך תקווה לחזק את המסחר הפורטוגזי.

ז'ואאו השלישי היה אחראי על האוונגליזציה של המזרח הרחוק וברזיל, בין השאר באמצעות עידוד הקמתם של מיסיונים של מסדר ישו באזורים אלה. הן הישועים והן האינקוויזיציה הפורטוגזית, אשר נחנכה ב-1536, עתידים היו להפוך למוסדות מפתח בפורטוגל ובאימפריה שלה. חשיבותם של הישועים עבור ז'ואאו השלישי הייתה טמונה בתפקידם כמתווכים ביחסים בין הפורטוגזים לעמים הילידים בטריטוריות עבר הים שהיו בשליטת פורטוגל. האינקוויזיציה שימשה את המלך על מנת לפטור את פורטוגל ממרי אזרחי או ממלחמת דת מן הסוג שהתרחש בצרפת ובמקומות אחרים באירופה במהלך המאה ה-16. בשנות מלכותו האחרונות של ז'ואאו השלישי רק החל פיתוחה המהיר של ברזיל הקולוניאלית כיצרנית סוכר, התפתחות אשר הייתה בבחינת פיצוי עבור הדעיכה ההדרגתית בהכנסות מהמסחר באסיה. מגמה זו נמשכה גם בזמן מלכותו של יורשו ונכדו, סבשטיאו, מלך פורטוגל, אשר הפך למלך עם מותו של ז'ואאו השלישי משבץ, בשנת 1557.

==משפחתו==
בשנת 1525 התחתן ז'ואאו עם קתרינה מאוסטריה, מלכת פורטוגל, בתם של פליפה הראשון, מלך קסטיליה וחואנה, מלכת קסטיליה, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
* אפונסו, נסיך פורטוגל (1526)
* מריה מנואלה, נסיכת פורטוגל (1527–1545), התחתנה עם פליפה השני, מלך ספרד
* איזבל, נסיכת פורטוגל (1529)
* ביאטריש, נסיכת פורטוגל (1530)
* מנואל, נסיך פורטוגל (1531–1537)
* פיליפה, נסיך פורטוגל (1533–1539)
* דיניש, נסיך פורטוגל (1535–1537)
* ז'ואאו מנואל, נסיך פורטוגל (1537–1554)
* אנטוניו, נסיך פורטוגל (1539–1540)

בנוסף היה לז'ואאו בן מפילגשו איזבל מוניש:
* דוארטה, הארכיבישוף של בראגה (1529–1543)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלכי פורטוגל
קטגוריה:בית אביש
קטגוריה:ילידי 1502
קטגוריה:נפטרים ב-1557
מיתולוגיה נוצרית

מיתולוגיה נוצרית היא גוף הנרטיבים המסורתים הקשורים לנצרות. נוצרים רבים מחשיבים את הנרטיבים האלה כמקודשים וטוענים כי הם משקפים אמת עמוקה מבחינה דתית. יצוין, כי הנצרות רואה את עצמה כהתגברות הלוגוס על המיתולוגיה באמצעות ישו, האלוהים בשר ודם (ר' גם תאולוגיה נוצרית). הנרטיבים האלה כוללים גם סיפורים מן הקאנון הנוצרי, אך קיימים גם סיפורים מיתולוגיים מחוץ לקאנון של הברית הישנה והברית החדשה.

דוגמה בולטת למיתולוגיה נוצרית הוא סיפורו של גאורגיוס הקדוש מלוד. על פי המיתוס, גאורגיוס הצליח להכניע דרקון אשר הטיל חיתתו על העיר, וכאות תודה, התנצרו תושבי העיר. הדרקון שאותו הוא הורג מסמל למעשה את הפגאניות, האמונה השגויה שבתוך האדם, וגאורגיוס דוקר אותה והורג אותה על מנת לחזק את האמונה הנכונה. גם הגביע הקדוש הוא דוגמה לחפץ מיתולוגי, אשר לו משמעויות תאולוגיות. 
סופרים מימי הביניים האלו את ספרות המיתולוגית הנוצרית בהם מקראת הזהב והקומדיה האלוהית הם דוגמה לספרות מימי הביניים בעלות מאפיינים מיתולוגיים . 

קיימות דמויות מיתולוגיות המשותפות לנצרות וליהדות, ביניהן המלאכים מיכאל, רפאל וגבריאל. 

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:נצרות
על מי אני עובד

על מי אני עובד הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר והיוצר הישראלי יוני בלוך, שיצא ב-2008.
== הפקה ==
האלבום מורכב משני חלקים, כשחלקו האחד תקליטור עם שירי האלבום, וחלקו השני DVD הבנוי מ-11 וידאו קליפים, כמספר שירי האלבום. הקליפים מציגים את השירים כסיפור מתמשך על כישלון יחסים רומנטיים בין גבר לאישה (הגבר ככל הנראה מבוסס על יוני בלוך עצמו), הנגמרים במות הגבר. את הקליפים ביים אלון בנארי, שגם כתב את תסריטם יחד עם בלוך ועם ברק פלדמן.

חברי הלהקה המלווה את בלוך באלבום זה הם תומר להב (גיטרה), טל זובלסקי (גיטרה), טל כהן (תופים) וארז פרנק (גיטרה בס). את קולות הרקע מבצעת יעל קראוס, שגם השתתפה בזמרה בדואט "שיר אחר". אחיו של בלוך, דניאל, ניגן על תופים בשני שירים באלבום.

את כל שירי האלבום הלחין בלוך. את רובם כתב ברק פלדמן, חלקם יחד עם בלוך. השירים משלבים מאפיינים של מוזיקת רוק כגון גיטרות חשמליות וצעקות, לצד קטעי פסנתר מלודיים ומינימליים.

האלבום מהווה התבגרות בסגנונו המוזיקלי של בלוך. בעוד שבאלבומו הראשון, "אולי זה אני", הייתה קיימת אווירה הומוריסטית, אלבום זה מתאפיין בלחנים וטקסטים קודרים ומלנכוליים.

==שירי האלבום==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=100|שיר
!width=70|אורך
!width=70|מילים
!width=70|לחן
|-
! הלב שלי עומד להתפוצץ 
| 03:48
| ברק פלדמן ויוני בלוך
| יוני בלוך
|- 
! ילדה שלי קטנה
| 03:19
| ברק פלדמן
| יוני בלוך
|-
! הקנאה
| 04:05
| יוני בלוך
| יוני בלוך
|- 
! אהבה רחוקה
| 03:03
| ברק פלדמן
| יוני בלוך
|-
! מלטף 
| 02:13
| ברק פלדמן
| יוני בלוך
|- 
! שיר אחר
| 03:41
| ברק פלדמן
| יוני בלוך
|-
! יש טבעת
| 02:35
| יוני בלוך
| יוני בלוך
|- 
! תמונה מטושטשת
| 04:01
| ברק פלדמן
| יוני בלוך
|- 
! למה את לא עונה לי
| 04:29
| ברק פלדמן ויוני בלוך
| יוני בלוך
|-
! כשאת אִתי
| 03:05
| יוני בלוך
| יוני בלוך
|- 
! על מי אני עובד
| 04:09
| ברק פלדמן ויוני בלוך
| יוני בלוך
|}

==סינגלים==

==קישורים חיצוניים==

* טל פרי, "[http://www.mako.co.il/music/news/local/Articles/itemId=ef01a705beaad110VgnVCM100000290c10acRCRD חי בקליפים]", 17 בנובמבר 2008, Mako
* 

קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומי יוני בלוך
קטגוריה:אלבומים בעברית
אליפות אוסטריה הפתוחה

אליפות אוסטריה הפתוחה בטניס (באנגלית: Austrian Open) הוא טורניר טניס שנתי, הנערך בקיצביהל שבאוסטריה. הטורניר הוא חלק מסדרת טורנירי הזהב הבינלאומיים של סבב ה-ATP. מאז 1894, הוא משוחק על מגרשי חימר.

קולין דיבלי האוסטרלי הוא הזוכה הראשון בטורניר. השחקנים בעלי מספר הזכיות הגבוה ביותר הם אלברט קוסטה וגילרמו וילאס, עם 3 זכיות של כל אחד.

הוא הועבר לסיור הצ'לנג'ר של ATP בשנת 2010, והוחלף על ידי ה- Open דה ניס קוט ד'אזור, לפני שחזר למעמד ההופעות הגבוה ביותר בשנת 2011.

==זוכים אחרונים==
{| class="wikitable" border="1"
! שנה !! אלוף !! סגן !! תוצאה
|-
| 2008 || חואן מרטין דל פוטרו || יורגן מלצר || 6-2, 6-1
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 2007 || חואן מונקו || פוטיטו סטראצ'ה || 5-7, 6-3, 6-4
|- 
| 2006 || אגוסטין קאלרי || חואן איגנסיו צ'ילה || 7-6, 6-2, 6-3
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 2005 || גסטון גאודיו || פרננדו ורדסקו || 2-6, 6-2, 6-4, 6-4
|-
| 2004 || ניקולס מאסו || גסטון גאודיו || 7-6, 6-4
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-ATP
קטגוריה:תחרויות טניס באוסטריה
קטגוריה:אוסטריה: טניס
אלכסנדר רמתי

אלכסנדר רמתי (נולד בשם: דוד סולומונוביץ' גרינברג ב-20 בדצמבר 1921 - 18 בפברואר 2006) היה סופר, במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע ושחקן יהודי-אמריקאי, אשר נולד בפולין.

== חייו ==
אלכסנדר רמתי נולד בברסט ליטובסק שבפולין בשנת 1920. במהלך מלחמת העולם השנייה שהה בארץ ישראל ככתב של השבועון "טיים". במהלך המלחמה רמתי ליווה את המחנה השמיני אשר לחם באיטליה. במהלך התקדמות המחנה השמיני רמתי הגיע ביוני 1944 לאסיזי (ר' להלן). בהמשך חייו עבר להוליווד, שם עסק בכתיבת רומנים ותסריטים, ולאחר מכן עבר לעסוק בבימוי. 

בשנת 1966 כתב את התסריט וביים את הסרט "מורדי האור" (Sands of Beersheba), שעלילתו מתרחשת במהלך מלחמת העצמאות. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי, Rebel Against the Light, שיצא לאור ב-1960. כן השתתף בכתיבת התסריטים לסרטיו של מנחם גולן, "מבצע קהיר" (יחד עם רפאל נוסבאום) ופורטונה (יחד עם וולדיה סמיטיוב ויוסף גרוס). 

בשנת 1968 כתב את התסריט וביים את הסרט "הנואשים" (The Desperate Ones), שבו השתתפו מקסימיליאן של, אירן פאפאס, ראף ואלונה, תיאודור ביקל ורמתי עצמו. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי, Beyond the Mountains, שיצא לאור ב-1958. 

בשנת 1985 כתב את התסריט וביים את הסרט "המחתרת באסיזי" (The Assisi Underground) על פי ספרו בשם זה, שעסק בפעילותה של המחתרת באסיזי. בסרט השתתפו בן קרוס, ג'יימס מייסון, מקסימיליאן של, אירן פאפאס ורמתי עצמו. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי בעל אותו שם, שיצא לאור ב-1978.

בשנת 1988 כתב את התסריט וביים את הסרט הדובר פולנית "והכינורות חדלו לנגן" (I skrzypce przestaly grac) בכיכובם של הורסט בוכהולץ ומאיה רמתי, בתו של אלכסנדר רמתי. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי, And the Violins Stopped Playing: A Story of the Gypsy Holocaust, שיצא לאור ב-1986.

בנוסף כתב את הספר Barbed Wire On The Isle Of Man: The Wartime British Internment Of Jews.

נשא לאישה את דידי זוננפלד, שהופיעה כשחקנית באחדים מסרטיו. לזוג נולדה בת אחת בשם מאיה, שהופיעה בשניים מסרטיו.

נפטר בשנת 2006 במונטרה שבשווייץ.

==לקריאה נוספת==
אלכסנדר רמתי, המחתרת באסיזי, הוצאת מסדה, 1980.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:חיילי צבא אנדרס
קטגוריה:יהודים בצבא הפולני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
הפקר בית דין הפקר

בהלכה, הפקר בית דין - הפקר הוא כלל המופיע בתלמוד בהתבסס על המשנה והמקרא, ולפיו בית דין יכול להפקיר רכוש מבעליו ללא הצדקה משפטית-פורמלית, לפי ראות עיניו, בשיטה מקובצת בכתובות ג. הביא בשם התרא"ש שדין זה שייך רק שהיה פשיעה של האדם שממנו מפקיעים.

הר"ן הסביר על פי כלל זה את האפשרות של דיינים שאינם סמוכים לדון חלק מדיני ממונות.

== תוקף הכלל ==
לכלל זה תוצאות מרחיקות לכת, שכן על פיו ניתן פורמלית לעקור דברים להם תוקף מהתורה, באמצעות שינוי המצב הממוני שעליו חל דין התורה. לדוגמה: לפי אחת השיטות, הפקעת קידושי כסף על ידי בית דין נעשית באמצעות הפקרת הכסף עמו קידש הבעל את האשה, וכך מתברר שהקידושין כלל לא חלו, כיוון שהאשה התקדשה בכסף שלא היה שייך לאיש המקדש. כמו כן חז"ל יכולים מתוקף דין זה לשנות את דיני הירושה הרגילים של התורה.

== פרטי הכלל ==
במהות הכלל ישנם מחלוקות באחרונים בנוגע לכמה מהם:

* ישנו דיון הלכתי בראשונים בשאלה האם בית דין יכול להעביר חפץ מאדם אחד לאחר, או שבכוחו רק להוציא חפץ להפקר. השיטה מקובצת מסביר, כי כוח בית הדין להפקיר דבר מסוים, עדיין אינו מקנה אותה להם, אלא בית הדין רק מפקיר את החפץ מבעליו הראשונים, ונותן רשות לשני לקנות את החפץ.
* דיון נוסף עוסק בשאלה האם מעשה קנין שתוקן על ידי חכמים ותקפו רק מדרבנן, יהווה קנין גם לגבי דינים מדאורייתא מכח הפקר בית דין, כך שאפשר יהיה למשל לקדש בו אשה.

== בתקופה המודרנית ==
כלל זה אף אפשר להצדיק את התקנת תקנות הקהל בקהילות היהודיות מבחינה הלכתית. הצדקה זו נעשתה באמצעות מספר היקשים. ראשית, ל"בית דין" יכולת להחליט דברים שלא מתוקף דין קבוע - הפקרת רכוש מהווה רק דוגמה לכך. שנית, בית דין הוא דוגמה למוסד המוסכם על הקהילה ומכאן ניתן לומר שנבחרי הקהילה אף הם עונים על קריטריון זה ועל כן יכולים להוסיף דין על הכתוב בתורה. זאת, כל עוד אינם עוברים על איסורים מפורשים שכתובים בתורה (מלבד התנאות על דיני ממון, אשר מותרות). כך גם בפסיקה הישראלית כלל זה הוזכר בין השאר כהצדקה לפעול לפנים משורת הדין<ref>נחום רקובר "המשפט העברי בפסיקת בתי המשפט בישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 290-291: "הפקר בית דין הפקר" - כלל המסייע לעשיית צדק ומניעת פרצות ותקלות. [http://www.daat.ac.il/daat/vl/court/court01.pdf אתר דעת]</ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפט עברי: דיני ממונות
מעיין שכבה

היווצרות מעיין שכבה
נקבה
חדר נביעה של מעיין שכבה, אליו נקווים המים מהכתלים, התקרה והרצפה

מעיין שכבה הוא מעיין שנוצר כאשר מי אקווה פורצים אל פני השטח בעקבות חשיפת שכבות האקווה והאקוויקלוד שמתחתיה על פני השטח, למשל בצלע הר. זהו סוג המעיינות הנפוץ ביותר באזור ההר בארץ ישראל.

==היווצרות מעיין שכבה==
אקווה (אקוויפר) היא שכבת סלע נקבובית המכילה מים ומאפשרת זרימת מים בתוכה. המים באקווה נאספים כתוצאה מחלחול מי גשמים דרך שכבות הסלע. מאידך, קיימים סוגי מסלע אשר אינם מאפשרים חלחול והופכים לאטימים. שכבה אטימה לחלחול נקראת אקוויקלוד ומעליה נאספים מי התהום באקווה.

מי התהום יכולים להישאר קבורים, ואף לא להיחשף לעולם. חשיפת שכבות הסלע כתוצאה מהתחתרות נחלים, סדקים בעקבות פעילות טקטונית ועוד, יכולה להביא לפריצת מי התהום אל פני השטח ולהיווצרות מעיין.

== חציבת ניקבה ==
ספיקת המעיין, כלומר קצב יציאת המים מן הסלע, מושפע בעיקר מלחץ המים באקוויפר. שאיבה מרובה או תקופת יובש ממושכת עשויות לגרום לכמות המים באקוויפר לרדת, וכך גם ללחץ המים. לעיתים יש צורך להגדיל את הספיקה ואת כמות המים המופקת מהמעיין. הפתרון לכך הוא חציבת ניקבה אל תוך הסלע, בדרך כלל בתוואי שעוקב אחר סדק משמעותי, ומגיע עד מקום הנביעה ממש. במקום הנביעה נחצב בדרך כלל חדר גדול. הניקבה והחלל יוצרים שטח מגע גדול יותר בין הסלע לאוויר, שמאפשר ליותר מים להשתחרר מהסלע. בימי קדם בארץ ישראל נחצבו ניקבות במעיינות רבים, ומחקר שנערך באוניברסיטה העברית בשנת 2021 מראה שבארץ קיימים למעלה מ-210 מעיינות ניקבה – יותר מכל מדינה באזור<ref></ref>. נוסף לכך להערכת החוקרים המעיינות בהרי ירושלים הם הקדומים ביותר הידועים בעולם. 

==מעיינות שכבה ידועים בישראל==
*מעיינות הרי ירושלים כמו עין לבן, עין חנדק, עין קובי, המעיין בליפתא, סטף ועוד.
*מעיינות גוש עציון, כמו עין סג'מה, עין משואות, עין מסלע (עין אבו כלאב).
*מעיינות נחל פרת.
*מעיינות עין גדי ונחל ערוגות.
* מעיין עין יבנאל בגליל

==ראו גם==
*מעיין חם

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.zofim.org.il/old_website/trips_system/activity.asp?item_id=10 פעילות סביב נושא מעיין שכבה]
*[https://web.archive.org/web/20090825235229/http://www.maayan-bahar.com/Mountains.htm הסבר גאוגרפי וגאומורפולוגי] על מעיינות השכבה בהרי ירושלים
*[http://www.orianit.edu-negev.gov.il/shelachtv/links/redir.asp?link=325 הסבר על מעיין שכבה באתר תקשוב דרום של משרד החינוך] מסמך WORD.
== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:גופי מים
קטגוריה:מי תהום
מייקל דוקאקיס

מייקל סטנלי דוקאקיס (באנגלית: Michael Stanley Dukakis; נולד ב-3 בנובמבר 1933) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, לשעבר מושל מדינת מסצ'וסטס ומועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות 1988 לנשיאות ארצות הברית בהן הפסיד לסגן הנשיא ומועמד המפלגה הרפובליקנית, ג'ורג' הרברט ווקר בוש.

==ביוגרפיה==
דוקאקיס נולד לזוג מהגרים יוונים בברוקליין שבמסצ'וסטס, והוא בן דודה של אולימפיה דוקאקיס. אביו היה רופא שלמד בהרווארד. דוקאקיס למד במכללת סווארת'מור וסיים ב-1955. הוא שירת שנתיים בצבא ארצות הברית והוצב בקוריאה הדרומית בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת הרווארד.

הוא כיהן כמושל מסצ'וסטס בשתי תקופות כהונה לא רצופות: בין השנים 1975–1979 ובין השנים 1983–1991, וכך היה למושל מסצ'וסטס שכיהן את תקופת הכהונה הארוכה ביותר. בשנות כהונתו השנייה כמושל סגנו היה ג'ון קרי, לימים מזכיר המדינה, שפרש ב-1985 כדי לרוץ לסנאט האמריקאי – שם שירת כמשך כמעט שלושה עשרים. הוא היה היווני-האמריקאי השני בהיסטוריה שכיהן כמושל, אחרי ספירו אגניו שהיה מושל מרילנד.

דוקאקיס שאף לרכוב על גל ההצלחה הכלכלית של מסצ'וסטס בשנים אלו, המכונה "נס מסצ'וסטס", וב-1988 הציג את מועמדותו לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. לאחר שגבר בקלות על מספר מועמדים בבחירות הפנימיות של המפלגה הדמוקרטית, ובהם אל גור וג'סי ג'קסון, התמודד דוקאקיס בבחירות לנשיאות מול סגן הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ורץ לצד המועמד הדמוקרטי לסגן נשיא לויד בנטסן, סנאטור מתון מטעם מדינת טקסס. אף על פי שלאורך מספר ימים במסע הבחירות הוביל בסקרים לאורך קיץ 1988, דוקאקיס נחל תבוסה קשה ביום הבחירות. הוא ציין כי הסיבה המרכזית להפסדו היא בחירתו לא להגיב להאשמות הקשות מצד הקמפיין של בוש.

=== הפרישה מהפוליטיקה ===
לאחר שנתיים נוספות של כהונה כמושל מסצ'וסטס, דוקאקיס פרש מהחיים הפוליטיים וכיהן במספר תפקידים, בהם חבר דירקטוריון תאגיד הרכבות אמטרק ומרצה למדעי המדינה באוניברסיטת נורת'איסטרן, ובמקביל המשיך בפעילות ציבורית.

== חיים אישיים ==
נשוי לקתרין (קיטי) דוקאקיס , נינתו של הסופר היהודי שלום עליכם, ולהם שלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1988
קטגוריה:מושלי מסצ'וסטס
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יווני
קטגוריה:בוגרי מכללת סווארת'מור
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:סגל בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד
הנוער הדתי העובד והלומד

הסתדרות הנוער הדתי העובד והלומד היא תנועת נוער בעלת 65 סניפים ברחבי ישראל, התנועה הוקמה בשנת 1952.

==היסטוריה==
הסתדרות הנוער הדתי העובד והלומד נוסדה בתחילת שנות החמישים, בעקבות התעוררות של בעיות אצל נוער דתי עובד והרצון לטפל בצרכים אלו שלא במסגרת הנוער העובד והלומד הכללי, במהלך השנים הועברה הפעילות לנוער עובד ולומד ואחר כך התמקדה בנוער לומד.

התנועה מחולקת לשתי חטיבות:
* החטיבה המקצועית
* החטיבה החינוכית - מורכבת מהתנועה החינוכית ומחטיבת המוסדות והמקצועות הדתיים.

לתנועה גוון פוליטי של הפועל המזרחי.

==מטרת התנועה==
סיסמת התנועה בדומה לתנועת הנוער בני עקיבא – "תורה ועבודה" ומשמעותה שילוב בין חיי תורה לחיי העבודה.
התנועה מחנכת לנאמנות לתורה, לעם ישראל ולארץ ישראל תוך הגשמה עצמית של כל חניך וצפייה בטובת הכלל.

==הגשמה ופעילות==
מדי שנה יוצאים כשניים שלושה גרעיני נוער למסגרות חינוכיות במשקי הקיבוץ הדתי, מפעליה החינוכיים הם במסגרות סניפים הפרוסים בארץ, ישיבות מקצועיות (תיכון דתי - מקצועי), מחנות קיץ ושבתות עיון לנוער.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ציונות דתית: תנועות
קטגוריה:תנועות נוער עבריות
יניב ויצמן

יניב ויצמן (נולד בשנת 1974) הוא מייסד ויושב ראש עמותת איגי - ארגון נוער גאה ומנכ"ל חברת טינק (teenk) העוסקת בפרסום ושיווק לבני נוער. בנובמבר 2008 נבחר למועצת עיריית תל אביב מטעם סיעת רוב העיר ושימש כיועץ ראש העיר לענייני קהילת הלהט"ב ויו"ר ועדת התיירות במועצה.

== ביוגרפיה ==
ויצמן גדל והתחנך במושב בצרה. לאחר תום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הנח"ל, סיים בהצטיינות קורס קצינים ובהמשך שימש בין היתר כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בגדוד 50 של הנח"ל. השתחרר מהצבא בדרגת סרן.

===פעילותו בקהילה הגאה ובמועצת עיריית תל אביב===
בשנת 2002 הקים ויצמן, שהיה עד אז מדריך באחת מקבוצות הנוער של אגודת הלהט"ב, את ארגון הנוער של האגודה. בשנת 2005 הוא פרש, ביחד עם הארגון, מאגודת הלהט"ב, וייסד את איגי - ארגון נוער גאה, שהפך לארגון עצמאי.

ב-2008 התמודד למועצת העיר תל אביב מטעם סיעת רוב העיר ונבחר לתפקיד חבר מועצה. בבחירות שנערכו ב-2013 וב-2018 נבחר לכהונות נוספות. בכל שנותיו במועצה ויצמן חבר בקואליציה שתומכת בראש העירייה המכהן רון חולדאי.

בנובמבר 2011 השתתף ויצמן בקמפיין "אחרי כל לילה מגיע יום", שנולד בעקבות ארבעה מקרי התאבדויות בקהילה הגאה, מספר חודשים לפני כן.

ב-2011 נבחר על ידי אתר מאקו למקום העשירי ברשימת 50 האנשים המשפיעים והמובילים של הקהילה הגאה בישראל.

בתפקידו כיועץ ראש עיריית תל אביב לענייני קהילת הלהט"ב היה אחראי על אירועי חודש הגאווה שהתקיימו ביוני 2013, במהלכם הגיעו לישראל כ-25,000 תיירים גאים מכל רחבי העולם. יזם את הקמתו של מרכז קהילתי לנוער גאה והוביל את תחום התירות הגאה בעיר.

ביוני 2015 במלאת 40 שנה לאגודת הלהט"ב זכה ויצמן להיכלל בין 40 המשפיעים בתולדות קהילת הלהט"ב.

===פעילות עסקית===
ב-2005 ייסד חברת פרסום בשם Teenk, בה הוא מכהן כמנכ"ל משותף יחד עם בן זוגו.
בין השנים 2007–2009 היה חבר דירקטוריון בחברת נכס, החברה הכלכלית של אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2021 הוציא ויצמן לאור את ספר הביכורים שלו "להניע נוער" (הוצאת ספרי ניב), ספר שנועד לכל מי שמוצא עצמו מתמודד עם הניסיונות להבין את בני ובנות הנוער, בני דור ה-Z ודור האלפא. הספר גם מספק הצצה לסיפור הנעורים של ויצמן וכולל את סיפור הקמת איגי - ארגון נוער גאה ומשרד הפרסום Teenk.

== חיים אישיים ==
בעבר היה בן זוגו של הזמר עברי לידר. סיפור הזוגיות שלהם תואר בהרחבה בראיון היציאה מהארון של לידר בעיתון "מעריב" בדצמבר 2001, כמו גם פרידתם המתוקשרת בשנת 2006.

בשנת 2008 הכיר את בן זוגו, כפיר בנישו, לו נישא בשנת 2010 בטקס זוגיות בתל אביב, ולהם שתי בנות שנולדו בהליך פונדקאות. בת נוספת שהביאו לעולם ב-2016 באותו הליך נפטרה כשעה לאחר הלידה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.ishivuk.co.il/course/teens-brand-movement/ יניב ויצמן מרצה בכנס השיווק לצעירים ונוער], באיגוד השיווק הישראלי.
* 
* 
* 
* [http://www.redefine.co.il/?p=6168 Q&A עם תעשיית הדיגיטל והפעם – יניב ויצמן] 
* 
* 
* 
* דורון בראונשטיין, [https://chaitarbut.wordpress.com/2022/01/07/להניע-נוער-מאת-יניב-ויצמן-חשוב-מעורר-ה/ "להניע נוער" מאת יניב ויצמן: חשוב, מעורר השראה, בעל יסודות אקטיביסטיים מחוללים], בבלוג חי תרבות, 7 בינואר 2022

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בישראל
קטגוריה:חברי מועצת העיר תל אביב-יפו
קטגוריה:פוליטיקאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בצרה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
אברהם הורוביץ

רבי אברהם הלוי הורוביץ (שעפטליש = בן ר' שעפטל; 1540–1615) היה דיין ומחבר ספרות תורנית. מחשובי היוצרים בפילוסופיה יהודית ומוסר בתקופתו, וצידד בעיסוק בתחומים אלו כנגד עמיתיו.

==חייו==

רבי אברהם הורוביץ בנם של רבי שבתי שפטל בן ישעיה הלוי הורוביץ ממנהיגי קהילת פראג ויוכבד בת ר' עקיבא הכהן מאובן, הוא אביו של רבי ישעיה הלוי הורוביץ (השל"ה).

רבי אברהם הורוביץ למד בתחילה בפראג, בה נולד, ולאחר מכן אצל הרמ"א בישיבתו שבקרקוב ואצל המהרש"ל בלובלין. מגדולי רבני יהדות פולין בימיו. בשנת ה'שנ"ה (1595) נבחר לשמש כדיין במדינת לבוב.

כמה מבניו עסקו אף הם ברבנות, בנו יעקב משעברעשין פרסם את ספרו "יש נוחלין" והגיה אותו, ובנו ישעיה נחשב לאחד מגדולי הרבנים בדורו, וידוע בשל ספרו "שני לוחות הברית".

==כתביו==
*חסד אברהם - פירוש לשמונה פרקים של הרמב"ם
*יש נוחלין - צוואה שכתב לבניו ובה הוא מדריכם ומלמדם דברי מוסר
*עמק ברכה - חיבור על הלכות תפילה וברכות
* ברית אברהם - פירוט הוידוי

== ראו גם ==
* משפחת הורוביץ

== לקריאה נוספת ==
* מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, הוצאת המכון להנצחת יהדות גליציה, תשמ"ב, כרך ב', עמ' 113, הערך "הורביץ"
* אלחנן ריינר, "אין צריך שום יהודי ללמוד דבר רק התלמוד לבדו": על לימוד ותוכני לימוד באשכנז בימי הספר הראשונים, ספר תא שמע ב, עמודים 705–746.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
אברהם הורוביץ
קטגוריה:ילידי 1540
קטגוריה:נפטרים ב-1615
נחמן אלכסנדרון

נחמן אלכסנדרון (1907–1971) היה מראשי קרן קיימת לישראל ואיש אמונו של יוסף ויץ. שימש כראש מחלקת מדידות והכשרת קרקע בקק"ל. היה מהפעילים המרכזיים בהתיישבות, ייעור וברכישת קרקעות בארץ ישראל בתקופת היישוב ובשנות המדינה הראשונות.

בין השאר, תכנן וביצע את דרך אלון בבקעת הירדן ואת כביש הצפון. עמל רבות על הקמת העיר כרמיאל ואף נתן לה את שמה. על שמו חניון נבי חזורי, בדרך העולה מהבניאס לחרמון, שהייתה הדרך האחרונה אותה תכנן טרם פטירתו.

בשנת 1962 עמד בראש ועדה של מינהל מקרקעי ישראל שתפקידה היה להמליץ על הקמת שמורות טבע בישראל. הוועדה המליצה להקים 93 שמורות טבע.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
אברהם יכין

אברהם יכין (31 ביולי 1924 – 10 במאי 2020) היה צייר ופסל ישראלי.

==ביוגרפיה==
יכין נולד בירושלים, בכור לאם ממוצא מצרי ולאב ממוצא סורי (חלבִּי). מילדותו גילה נטייה אמנותית והחל לצייר. בנערותו יצא לעבודה כדי לסייע בכלכלת המשפחה, והשלים את השכלתו בלימודי ערב.

במהלך מלחמת העולם השנייה התגייס לצי המלכותי הבריטי, במסגרתו הפליג בין חופי הים התיכון וזכה לבקר במרכזי אמנות בצרפת, איטליה, יוון ומצרים. לאחר המלחמה החל לימודי אמנות באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים, ולמד בהנחיית האמנים מרדכי ארדון, איזידור אשהיים, יעקב שטיינהרדט ואחרים. בצעירותו הצטרף לפעילות קומוניסטית, וב-1946 נתפס על ידי הבריטים בעת שהדביק כרוזים קומוניסטיים ללא אישור, ונידון לקנס של 15 לא"י.
עם הכרזת מדינת ישראל התגייס לצה"ל והשתתף במלחמת העצמאות. בשנת 1953 הציג בירושלים את תערוכת הציורים הראשונה שלו, וב-1960 התקבל יכין כחבר באגודת הציירים והפסלים.

ב-1957 נישא לחנה יכין, ילידת הולנד, סופרת ואמנית בזכות עצמה, ואיתה גידל שמונה ילדים. בני הזוג הציגו במשותף בתערוכות אמנות בישראל, באירופה ובארצות הברית. עבודותיהם של בני הזוג יכין הוצגו במוזיאונים שונים בהולנד וכן במוזיאון ישראל בירושלים ובמוזיאון היהודי בפריז. אחד מפסליו, פסל הג'ירפה מוקם מעל גג קיוסק בשכונת רחביה בירושלים. בני הזוג גרו בשכונת מחנה יהודה בירושלים, בבית בו נולד אברהם.

ציוריו של אברהם יכין התאפיינו באקספרסיביות, בצבעוניות עזה ובחוסר דיוק בפרטים. העיר ירושלים, על הקשריה הרוחניים, היוותה מוטיב מרכזי ברבים מציוריו.

אברהם יכין נפטר ב-10 במאי 2020. הוא היה אחיהם של לוחמי הלח"י לשעבר עזרא יכין ויהושע יכין, ושל איש האצ"ל דוד יכין. בן אחיו הוא הבמאי ההוליוודי בועז יכין.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.yakinart.com/ אברהם יכין] - אתר הבית
* 
* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות
אברהם
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
איגרת יעקב

איגרת יעקב היא איגרת המהווה את אחד מספרי הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. האיגרת נכתבה על ידי "יעקב, משרת האל וישו המשיח האלוהי" ומשויכת ליעקב הצדיק, אחיו של ישו.

התמה המרכזית של האיגרת היא ניצחון הסבלנות בזמן ניסיונות ומפני פיתויים. האיגרת מגנה חטאים שונים וקוראת לנוצרים להמתין בסבלנות לביאתו השנייה של ישו.

==תוכן האיגרת==
* מבוא ();
* אמונה וחוכמה ();
* עוני ועושר ();
* ניסיון ופיתוי ();
* שמיעת דבר האל הקודש וציות לו ();
* אזהרה מפני קיום חלקי של דבר האל ();
* אמונה ועבודה האל ();
* דברי הקודש ();
* חכמת האל ();
* ידידות עם העולם ();
* שיפוט אח (חבר קהילה) ();
* אזהרה מפני גאוותנות ();
* אזהרה לעשירים ();
* סבלנות ותפילה ().

האיגרת הייתה ממוענת לקהילות נוצרים ממוצא יהודי ("לשְׁנֵים־עָשָׂר הַשְּׁבָטִים שֶׁבַּגּוֹלָה") מטרת כותב האיגרת היא לקבוע את אורח החיים הנוצרי בקהילות אלה, להזהיר מפני פורמליזם וטקסים חיצוניים, ואמירה כי האל מעדיף אמונה אמיתית וטהורה על פנטיות. בסיום האיגרת דורש כותבה מהקהילות להמתין בסבלנות מפני רדיפות ולחכות לביאתו השנייה של ישו.
דוקטרינת משיחת החולה מופיעה לראשונה באיגרת זו: 

בפרקים א וה' של האיגרת יש התייחסות לאידיאל העוני (הקרוב בהשקפתו לאידיאל של כת האביונים)

==מחבר האיגרת==
בראשית האיגרת מצוין כי מחברה הוא "יעקב, משרת האל ומשרת ישו המשיח". החל מאמצע המאה השלישית מזוהה יעקב הצדיק, אחיו של ישו ככותבה של האיגרת. ז'אן קלווין הציע כי כותב האיגרת היה השליח יעקב בן חלפי המכונה יעקב הקטן.
מלומדים נוצרים אחרים משייכים את האיגרת ליעקב בן זבדי, אחיו של יוחנן כותב הבשורה.

מרבית החוקרים המודרניים סבורים כי האיגרת נכתבה בשלהי המאה הראשונה או ראשית המאה השנייה, לאחר מועד פטירתם של כל הכותבים המוזכרים לעיל. מניתוח היוונית של האיגרת עולה כי לא נכתבה על ידי יהודי שהתגורר בירושלים, אלא ככל הנראה על ידי יהודי שהתנצר והתגורר ברחבי הגולה מחוץ לארץ ישראל.

==שילוב האיגרת בברית החדשה==
האיגרת מוזכרת כחלק מהברית החדשה על ידי אוריגנס מאלכסנדריה וכן על ידי אירנאיוס וקלמנט מאלכסנדריה ואוסביוס. האיגרת מוזכרת בין 27 ספרי הברית החדשה על ידי אתאנאסיוס מאלכסנדריה, ואושרה כחלק מספרי הקודש בוועידות שנערכו במאה הרביעית, אולם קודם לוועידות אלה היו ספקות בכנסייה בדבר שיוך האיגרת לספרי הקודש – ככל הנראה לאור העובדה שנכתבה על ידי יהודי נוצרי ועבור יהודים נוצריים, ולכן לא נפוצה כמו איגרות פאולוס בקרב הקהילות הנוצריות של הגויים שהתנצרו.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.kirjasilta.net/ha-berit/Yaa.html האיגרת בעברית] – תרגום פרנץ דליטש
* [http://www.newadvent.org/bible/jam000.htm נוסח האיגרת]
*[https://web.archive.org/web/20081219200531/http://www.nccbuscc.org/nab/bible/james/intro.htm מבוא לאיגרת]
* 

קטגוריה:הברית החדשה
יעקב
מעברים בזמן

מעברים בזמן הוא אלבום מוזיקה שנעשה בפרויקט משותף של באלדי אולייר ובנו ברק אולייר. 

מעברים בזמן הוא אלבומו ה-9 של באלדי אולייר - גיטריסט, מלחין ומעבד, הנוהג לשלב פלמנקו ומוזיקה צוענית עם מוטיבים ים תיכוניים. בעקבות עבודה משותפת על האלבום עם בנו ברק, הפך "מעברים בזמן" לפרויקט המחבר בין הגיטרה הספרדית והפלמנקו למוזיקה הישראלית העכשווית, בין קטעי נגינה מסורתיים לסאונד עדכני. לראשונה באלבומיו מחוברים למנגינות של אולייר, גם טקסטים המבוצעים על ידי מגוון של זמרים צעירים.

האלבום מכיל 9 שירים בהם מתנהל דיאלוג בין השירה לגיטרה כפי שמקובל בפלמנקו, בעיבודים אלקטרוניים ואקוסטיים, כשלכל שיר באלבום סגנון ייחודי משלו.

לחנים ועיבודים: באלדי אולייר, ברק אולייר

הפקה מוזיקלית: ברק אולייר

==רצועות השירים==

* "את שלי" (מילים: ברק אולייר, לחן: באלדי אולייר וברק אולייר, שירה: ברק אולייר)
* "מחכה" (מילים: ברק אולייר, לחן: באלדי אולייר וברק אולייר, שירה: אילנית גרשון)
* "שוב" (מילים: ברק אולייר, לחן: באלדי אולייר וברק אולייר, שירה: אודי פריג')
* "לא משחק יותר" (מילים: ברק אולייר, לחן: באלדי אולייר וברק אולייר, שירה: אברי ארבל)
* "מעברים בזמן" (לחן: באלדי אולייר וברק אולייר)
* "אל תעני" (מילים: ברק אולייר, לחן: באלדי אולייר וברק אולייר, שירה: ברק אולייר)
* "עומד ומחכה" (מילים: ברק אולייר, לחן: באלדי אולייר וברק אולייר, שירה: עדי דולב)
* "לחיות אחרת" (מילים: רותי אולייר, לחן: באלדי אולייר וברק אולייר, שירה: ברק אולייר ואביטל כובש)
* "לאהוב ולמחוק" (מילים: רותי אולייר, לחן: באלדי אולייר וברק אולייר, שירה: אביטל כובש)
* "מחכה" גרסת רדיו

קטגוריה:פלמנקו
נוצות נסיך ויילס

נוצות נסיך ויילס הם הסיכה ההרלדית של נסיך ויילס. הסיכה מורכבת משלוש נוצות לבנות המזדקרות מתוך נזר זהב. על סרט כחול השזור מתחת לנזר מופיע באותיות זהב המוטו: "Ich dien" (כקיצור למוטו: "Ich diene" <small>, מגרמנית:</small> "אני משרת"). לרוב נתפס הסמל בוויילס כסמלה של המלוכה הבריטית יותר מאשר סמלה של ויילס עצמה.

==מקורות==
לסמל הנוצות אין כל קשר לנסיך ויילס המקורי, וכיום סבורים כי מקורו קשור לאדוארד, הנסיך השחור, בנו הבכור של אדוארד השלישי, מלך אנגליה. על פי האגדה השיג הנסיך השחור את סמלו במהלך קרב קרסי בשנת 1346 שם נלחם ביוהאן מלוקסמבורג העיוור. לאחר הקרב ניגש הנסיך אל גופת יריבו המלך (אותו העריץ על אומץ ליבו) ונטל את קסדתו אשר קושטה בנוצות יען. הנוצות והמוטו של המלך המת הפכו לסמלו החדש של הנסיך אשר הפך לסמלם של נסיכי ויילס הבאים.

הסבר אחד למשיכתו של הנסיך השחור לסמל היא עובדת היותו נסיך ויילס, וגורם מפתח בניצחונו של צבא אנגליה על הצרפתים היה השימוש בקשתים וולשים. ההגיה של המוטו הגרמני Ich Dien נשמעת בדיוק כמו המשפט "Eich Dyn" בולשית שפירושו "האיש שלכם", משפט אשר סייע לנסיך הצעיר להתחבר לחיילים הוולשים.

==ראו גם==
* דגל ויילס
* סמל ויילס
* נסיך ויילס

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: סמלים

קטגוריה:ויילס: סמלים לאומיים
קטגוריה:המלוכה הבריטית
ﺓ

האות תא מרבוטה (בערבית: تاء مربوطة, מילולית: "תא קשורה") היא אחד מהסימנים בכתב הערבי, אף שאינה נחשבת לאחת מ-28 האותיות באלפבית הערבי. האות מופיעה רק בסופי מילים, ונהגית כאם קריאה ה"א או כמו העיצור תי"ו. צורת האות היא כצורת האות הערבית ه, בתוספת שתי נקודות (בדפוס) או קו ישר (בכתב יד) מעליה.

אחד מהשימושים המרכזיים של האות הוא הפיכת שם עצם מצורת זכר לצורת נקבה. לדוגמה: משמעות המילה وزير (וזיר) היא שר, ובתוספת ة מתקבלת המילה وزيرة (Uוזירה), שמשמעותה שרה. הדבר דומה להוספת אם הקריאה ה"א לשמות עצם בעברית במטרה להופכם מזכר לנקבה ("ילד" לעומת "ילדה"). הוספת תא מרבוטה כרוכה בהוספת תנועת /a/ לעיצור שלפניה, באמצעות סימן פתחה.

בדרך כלל תהגה האות ة כאם הקריאה ה"א, אך כאשר המילה המסתיימת ב-ة היא נסמך בצירוף סמיכות - היא תהגה כעיצור תי"ו. לדוגמה: המילה دولة (שמשמעה מדינה) תהגה "דאולה", ואילו הביטוי "دولة لبنان (מדינת לבנון) יהגה "דאולת לובנאן". גם כאן קיימת הקבלה לשפה העברית, בה אם הקריאה ה"א הופכת לאות תי"ו בצירופי סמיכות ("כיפה" לעומת "כיפת הסלע").

כאשר נוסף למילה כינוי קניין חבור, תהפוך ה-ة ל-ت. לדוגמה: دولتي (מדינתי; המדינה שלי).

צורת הרבים של מילה המסתיימת ב-ة נוצרת בדרך כלל על ידי השמטת האות והוספת ات (סיומת "-את"). לדוגמה: مؤسسة (מוסד), וברבים مؤسسات (מוסדות). עם זאת, קיימות מילים המסתיימות ב-ة וצורת הרבים שלהם שונה לחלוטין. לדוגמה: مدرسة (מדרסה) שמשמעותה בית ספר, וצורת הרבים שלה היא مدارس (מדארס).

קטגוריה:אלפבית ערבי
en:ﺓ
קול הקהילות

ד"ר לאון בן זקן לשר הדואר של מרוקו, דצמבר 1955]]

קול הקהילות (צרפתית La Voix des communautés), היה ביטאון חודשי בשפה הצרפתית של מועצת הקהילות היהודיות במרוקו, שיצא לאור בין פברואר 1950 – 29 באוקטובר 1963. כותרת העיתון הוגשה בצרפתית אך בכותרת המשנה לעיתון הובא גם שמו בעברית; העמוד האחרון בו הוקדש למאמרים בערבית שהופנו לקובעי המדיניות המרוקנית, עמוד שפסק להופיע מגיליון 16 ביולי 1962 בגלל קשיים תקציביים. הירחון הביא בעיקר מאמרים בנושאי תרבות עברית וצרפתית.

מתקופת הוצאתו הראשונה ועד עצמאות מרוקו ב-1956, יצאו לאור 58 גיליונות שנערכו ברבאט, כאשר עד פברואר 1952 נוהל בידי ז'אק דהן ויצחק בן עבו, עם הצטרפותו של ז'אק רפאל, נציג בוגרי כל ישראל חברים (אליאנס) ואוהד התנועה הלאומית המרוקנית. ב-15 בפברואר 1961, יצא העיתון בגרסה חדשה בניהולו של דוד עמר ובעריכת אדמון סויסה, עם מרק סבח ככתב קבוע, ומגיליון 14 של אפריל 1962, ויקטור מלכא היה לעורך הראשי. 

העיתון היווה ביטוי מרכזי לעמידה מול גילויים אנטי יהודיים בעיתונות המרוקנית, בעיקר לאחר אוגוסט 1961, בו הגיע מלך מרוקו חסן השני לכס השלטון וגל העלייה ההמונית לישראל, תחת הסכם חשאי עם המלך החדש, והתנגדות גורמים שונים במרוקו לתופעה זו. כמו כן ביטא את בעיות היהודים כמיעוט, בהבאת תופעת ניצול קטינות יהודיות, להתאסלמות ונישואין עם מוסלמי, ללא ידיעת הוריהן ובחסות השר לענייני אסלאם. 

במרץ 1963 עברה מערכת העיתון מרבאט לקזבלנקה, והירחון פסק להופיע ללא הודעה מוקדמת ב-29 באוקטובר 1963, אחרי 29 גיליונות שיצאו החל מפברואר 1961 בגרסתו החדשה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://web.nli.org.il/sites/JPress/Hebrew/Pages/La-Voix-des-Communautes.aspx קול הקהילות] באתר הספרייה הלאומית
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=tab&tab=browse&pub=vdc קול הקהילות] באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון
* [https://web.archive.org/web/20110708072727/http://yigbin.blogspot.com/2007/01/itonut.html המאבק בגילויים אנטי יהודיים בעיתונות המרוקאית בשנים 1962-1963], יגאל בן-נון, אתר וואי.בי.אן פאבלקיישן

קטגוריה:יהדות מרוקו
קטגוריה:עיתונות יהודית
קטגוריה:עיתונות יהודית במרוקו