OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אריאל מייזליץ

אריאל מייזליץ (נולד ב-1933) הוא אדריכל ישראלי.

==ביוגרפיה==

מייזליץ הוא יליד קהיר, 1933, ובגיל שנה וחצי היגר עם הוריו לארץ ישראל. גדל בתל אביב ואת הכשרתו המקצועית כאדריכל השלים בטכניון במסלול עתודה, במחזור שבו למדו גם אדריכלים כמו מרדכי בן-חורין, עדינה וניסן כנען, אברהם ונטורה וגם שלמה פלד שהיה כמוהו עתודאי. יחד עם פלד המשיך לשירות צבאי כאדריכל בפיקוד הדרום ויחד הם גם סיימו קורס קצינים. בתום שירותו הצבאי עבד כשכיר במשך שנה במשרדו של האדריכל יצחק מור, ולאחר מכן המשיך למשרדו של האדריכל דב כרמי.

ב-1962 חבר לפלד ויחד הקימו שותפות שהחזיקה מעמד עד לפטירתו הפתאומית של פלד ב-1984. לאורך השנים הם זכו בתחרויות תכנון רבות, בפרסים גבוהים או בפרסי קניה. שותפות מייזליץ-פלד הייתה מהשותפויות הבולטות והפוריות של הברוטליזם בישראל בשנות השיא של הזרם (שנות ה-60 וה-70).

בין הפרויקטים המפורסמים שתכננו ניתן למנות את שיכון העובדים הטכניים במכון ויצמן למדע ברחובות, תיכון אורט "יד שפירא" ביפו, קמפוס הישיבה התיכונית הטכנולוגית "קריית נוער" בשכונת בית וגן בירושלים, מלון רמדה רנסאנס בחוף הים של תל אביב, "מצודת כפיר" (כיום מחנה נחמיה, המשמש את מפקדת פיקוד המרכז), בניין הנהלת משרד החקלאות בקריה החקלאית בבית דגן ובניין בנק הדם המרכזי הארצי של מגן דוד אדום בבית החולים שיבא

ארכיון עבודותיהם של השניים לא נשמר, מלבד כמה עשרות פריטים ששמורים בארכיון אדריכלות ישראל.

מייזליץ פרש מעבודה בשנת 2000. בתו היא האדריכלית גנית מייזליץ כסיף.

<gallery>
פיקוד מרכז.JPG|מצודת כפיר (כיום: מחנה נחמיה), 1971
arielm92.JPG|מתחם מגורים ברחוב הטייסים באשקלון, 1992
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2021/02/17/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%9E%D7%AA%D7%97%D7%9D-%D7%9E%D7%92%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%90%D7%A9%D7%A7%D7%9C%D7%95%D7%9F-%D7%A9%D7%AA%D7%9B%D7%A0%D7%9F-%D7%90%D7%A8%D7%99%D7%90/ סיבוב במתחם מגורים באשקלון שתכנן אריאל מייזליץ], באתר 'חלון אחורי', 17 בפברואר 2021
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2024/02/06/%d7%a1%d7%99%d7%91%d7%95%d7%91-%d7%91%d7%a9%d7%99%d7%9b%d7%95%d7%9f-%d7%94%d7%a2%d7%95%d7%91%d7%93%d7%99%d7%9d-%d7%94%d7%98%d7%9b%d7%a0%d7%99%d7%99%d7%9d-%d7%a9%d7%9c-%d7%9e%d7%9b%d7%95%d7%9f-%d7%95/ סיבוב בשיכון העובדים הטכניים של מכון ויצמן ברחובות הנטוש ולקראת הריסה], באתר 'חלון אחורי', 10 בפברואר 2024

==לקריאה נוספת==
*אליעזר פרנקל, כרונולוגיה: תולדות האמנות: אדריכלות, עיצוב, פיסול, ציור, תל אביב: הסדנא לעיצוב ואדריכלות, 1993 (מהדורה שנייה מתוקנת ומורחבת: תל אביב: מכללת הסביבה – הסדנא לעצוב ואדריכלות, 1996), עמוד 778
*צבי אפרת, הפרויקט הישראלי - בנייה ואדריכלות 1973-1948, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004, עמודים 201, 364, 449, 946, 947
*ירמי הופמן והדס נבו-גולדברשט, אפוריה - ארכיטקטורה של עצמאות, הטכניון, חיפה, 2016, עמודים 22, 177, 263

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
טירת המלך רנה בטרסקון

טירת המלך רנו בטרקסון, החפיר והחומה
טירת המלך רנה בטרסקון היא טירה בטרסקון שבפרובאנס, צרפת. הטירה מזוהה עם המלך רנה מאנז'ו ונקראת על שמו.

הטירה נבנתה על חורבות מבצר רומי ששמר על העיר העתיקה ועל גבול פרובאנס ונהרס ב-1399 בידי ריימון דה טורן. בימי הביניים החליט בית אנז'ו לבנות את המבצר מחדש כטירה למשפחה. הבנייה של הטירה הנוכחית החלה ב-1401 בידי לואי השני מאנז'ו ונמשכה תחת בנו לואי השלישי מאנז'ו. הבנייה הושלמה ב-1449 על ידי בנו רנה מאנז'ו ונקראת על שמו. במאה ה-17 שימשה הטירה כבית כלא צבאי עד שנרכשה על ידי ממשלת צרפת ב-1932 והפכה לאתר היסטורי ואטרקציה תיירותית.

הטירה מורכבת משני חלקים: בדרום, מגדל העוז בגובה 48 מטר וסביבו צריחים עגולים, כאשר הצפוניים שבהם נושקים לחפיר הצמוד לעיר; ובצפון, חצר המבצר. הטירה ניצבת על גדות נהר הרון ממול טירת ביוקאיר (Château de Beaucaire) וליד כנסיית מרתה הקדושה.

== גלריה ==

<gallery mode=packed widths="150px" heights="150px">
Tarascon-chateau-roi-rene.jpg|טירת המלך רנו בטרקסון, החפיר והחומה
File:Tarascon-Castle.JPG|מגדל העוז, מראה מדרום-מערב
File:Tarascon (Bouches-du-Rhône, Fr) le château.JPG|החומה והחפיר, מבט ממזרח
File:Tarascon over Rhone.JPG|מגדל העוז, הנהר, והצריח של כנסיית מרתה הקדושה
File:Château de Tarascon 07.jpg|הצריחים העגולים של מגדל העוז
File:Tarascon-chateau.jpg|החזית הצפונית
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:צרפת: טירות
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: מבנים
מפרץ שארקו

מפרץ שארקו (באנגלית: Charcot Bay) הוא מפרץ באזור חוף דייוויס של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

רוחב פתחו של המפרץ 20 קילומטרים.

המפרץ ממוקם בין כף קייטר וכף שכלמן.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי המפרץ ===

המפרץ התגלה על ידי המשלחת השוודית לאנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1901–1904, בפיקודו של אוטו נורדנשלד.

המפרץ מופה לראשונה על ידי המשלחת השוודית בשנת 1902.

המפרץ צולם מהאוויר על ידי משלחת הסקר האווירי של שטחי חסות איי פוקלנד בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

המפרץ מופה מחדש על ידי משלחת של סקר שטחי חסות איי פוקלנד, שיצאה ממפרץ הופ (Hope Bay) בעונת המחקר 1959–1960.

=== מקור השם ===

המפרץ נקרא על שמו של דוקטור ז'אן בפטיסט שארקו, באותה תקופה חוקר ארקטי ידוע, שהתכונן למסע הראשון שלו לאנטארקטיקה, במהלכו תכנן לחפש את נורדנשלד (שחזרתו איחרה).

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Defense Mapping Agency 1992, [https://books.google.co.il/books?id=sgSnbMOD_VsC&pg=PA333&lpg=PA333&dq=%22Charcot+Bay%22&source=bl&ots=qcPFysS9ua&sig=ACfU3U2EMMZDKOUWYqfQ0gBxWGOklPK37Q&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjMzsf6tfnuAhXRQUEAHZiyDb44FBDoATAJegQIChAD#v=onepage&q=%22Charcot%20Bay%22&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica], P 333</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:2646 מפרץ שארקו] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=123464 מפרץ שארקו] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=2530&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מפרץ שארקו] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.yr.no/en/forecast/daily-table/2-6631036/Antarctica/Charcot%20Bay תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור מפרץ שארקו]
* [https://www.coolantarctica.com/Antarctica%20fact%20file/History/biography/charcot_jean-baptiste.php קורות חייו של ז'אן-באטיסט שארקו, ואתרים הקרויים על שמו]

== הערות שוליים ==

שארקו
שארקו
קלאוס קונראד (פוליטיקאי אוסטרי)

קלאוס קונראד (בגרמנית: Klaus Konrad; נולד ב-10 בדצמבר 1965) הוא פוליטיקאי אוסטרי מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית (SPÖ). בין השנים 2005–2010 הוא היה חבר בפרלמנט הממלכתי של שטיריה ומשנת 2010 עד 2013 חבר במועצה הפדרלית של אוסטריה.

קונרד למד בחמש שנים בבונדסריאלגימנסיה בפרסטנפלד.

קונרד היה פעיל פוליטית כיו"ר ההנהלה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית בפרסטנפלד. הוא גם חבר מועצה וגזבר בעיר הולדתו, אילץ. בין השנים 2001–2005 היה חבר במועצה העירונית של עיריית אילץ. קלאוס קונרד ייצג את המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית החל משנת 2005 כחבר בפרלמנט הממלכתי של שטיריה עד לשנת 2010. שם מילא את תפקיד דובר האזור לתיירות.

קלאוס קונראד היה חבר במועצה הפדרלית של אוסטריה החל מ-21 באוקטובר 2010 עד 3 בדצמבר 2013.

קונרד נשוי מאז 1998 ויש לו בן ובת. הוא גר באילץ. בנו גם פעיל פוליטית ב-SPÖ.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1965
שמורת חולות משאבים

שמורת חולות משאבים היא שמורת טבע, הממוקמת בחבל ניצנה, מערבית לצומת טללים וצפונית ליישוב אשלים. שטח השמורה הוא 13,000 דונם והיא הוכרזה כשמורה בפברואר 1992. השמורה מורכבת מגבעות חולות וגבעות גיר וקירטון. בשמורה חיים מספר מיני זוחלים ובהם לטאת עינחש ומדברית עינונית, חרדון מצוי (ים תיכוני), חרדון המדבר וחרדון החולות. בנוסף על כך, בשמורה חיים גם שלושה מיני קיפודים - קיפוד מצוי, קיפוד המדבר וקיפוד החולות. בשטח השמורה ממוקמת באר חיל. מאז שנות ה-90 התיישבו בשטח השמורה שבט מסעודין אל-עזאזמה.

בשנת 2018 התפרסם כי על 400 דונמים משטח השמורה עתיד לקום אזור תעשייה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מועצה אזורית רמת הנגב
קטגוריה:הנגב: שמורות טבע
ספנסר קוקס

ספנסר ג'יימס קוקס (באנגלית: Spencer James Cox; נולד ב-11 ביולי 1975) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, המכהן כמושל יוטה הנוכחי מאז שנת 2021 מטעם המפלגה הרפובליקנית.

קודם לכן כיהן כראש העיר פיירוויו, יוטה, כחבר בית הנבחרים של יוטה וכסגן מושל יוטה.

== חיים אישיים ==
קוקס נולד ב-11 ביולי 1975, הבכור מבין שמונת ילדיו של אדי קוקס, וגדל בחווה בפיירוויו.

הוא בוגר תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת המדינה של יוטה. באותה תקופה התחתן עם חברתו מהתיכון, אבי פאלמר (Abby Palmer). לאחר מכן קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת וושינגטון ואלי.

לאחר סיום לימודיו, עבד קוקס כפקיד משפטים של שופט המחוז הפדרלי טד סטיוארט. לאחר מכן עבד במשרד פביאן וקלנדנין בסולט לייק סיטי. לאחר שהתפטר מתפקיד זה וחזר לעיר הולדתו פיירוויו, הפך קוקס לסמנכ"ל חברת סנטרקום, חברת תקשורת כפרית.

לספנסר ואבי נולדו ארבעה ילדים, והם גרים בחווה המשפחתית שלהם בפיירוויו.

== קריירה פוליטית ==
בשנת 2004 הפך קוקס לחבר מועצת העיר פיירוויו, ובשנת 2005 לראש העיר. בשנת 2008 נבחר לנציב מחוז סנפט.

בשנת 2012 הפך לחבר בית הנבחרים של יוטה מטעם מחוז 58, והיה החבר הראשון שקרא להדחתו של ג'ון סוואלו, התובע הכללי של יוטה.

באוקטובר 2013 מינה גארי הרברט, מושל יוטה, את קוקס למשרת סגן המושל, לאחר שסגן המושל גרג בל פרש מתפקידו.

במאי 2019 הודיע הרברט על פרישה, ובשנת 2020 נבחר קוקס כמועמד הרפובליקני למושל יוטה. בבחירות ב-3 בנובמבר 2020 ניצח קוקס ב-63%, וכך הפך למושל יוטה. ב-4 בינואר 2020 הושבע קוקס למושל יוטה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://ballotpedia.org/Spencer_Cox ספנסר קוקס], באתר Ballotpedia 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי יוטה
קטגוריה:ראשי עיריות ביוטה
קטגוריה:סגני מושלי יוטה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של יוטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון ולי
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של יוטה
קטגוריה:יושבי ראש אגודת המושלים הלאומית
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100 נקסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
רב יהודה אחוה דרב סלא חסידא

רב יהודה אחוה דרב סלא חסידא (רב יהודה אחיו של רב סלא החסיד) היה אמורא בבלי. מוזכר מספר פעמים בתלמוד, בעיקר כשמוזכרים דברי אגדה ששמע מפי אליהו הנביא.

==חייו וזמנו==
בתלמוד מסופר שפעם החמיצו לרב הונא 400 חביות יין, והוא סיפר על כך לרב יהודה אחוה דרב סלא חסידא ולחכמים, והם הורו לו לפשפש במעשיו. רב הונא שאל אותם האם הם חושדים בו שנהג שלא כשורה, והם שאלוהו בתגובה האם הוא חושד שהקב"ה מעניש אותו לחינם.

הרב אהרן הימן מסיק ממעשה זה כי בדורו של רב הונא (המחצית השנייה של המאה השלישית, הדור השני לאמוראי בבל) היה רב יהודה כבר במעמד גבוה בקרב החכמים.

הרב הימן טוען, כי בעת שאירע מקרה זה היה רב יהודה צעיר ימים ואילו רב הונא היה זקן, שכן מצינו ששאל רב יהודה שאלה הלכתית את אביי, בן הדור הרביעי והמאה הרביעית. לעומתו, משה בר ומרדכי מרגליות דוחים את קישורו של רב יהודה לסיפור זה, ומעדיפים את הגרסה שרב הונא פנה לרב אדא בר אהבה.

שאלתו מאביי הייתה אודות טלטול זוג סנדלים המשמש לפעמים אותו ולפעמים את בנו, דבר המעיד כפי הנראה על עוני רב.

משה בר מסיק שעירו הייתה נהרדעא.

מהעובדה שרב יהודה מיוחס לאחיו רב סלא, ומכינויו של אחיו "חסידא", משמע שאחיו היה חכם חשוב בפני עצמו. עם זאת, אין בידינו שום מידע אודותיו, מלבד העובדה שבנו רב יוסף היה חכם בעצמו.

==מאמרים שמסר לו אליהו הנביא==
* לא תרתח ולא תחטי (=אל תכעס ולא תחטא), לא תרוי ולא תחטי (=אל תשתכר ולא תחטא), וכשאתה יוצא לדרך המלך בקונך וצא (=לפני צאתך לדרך תאמר תפילת הדרך).
* אמריתו אמאי לא אתי משיח (=אתם שואלים מדוע לא מגיע המשיח)? והא האידנא, יומא דכיפורי הוא, ואבעול כמה בתולות בנהרדעא (=והרי עכשיו, יום הכיפורים, וכמה בתולות נבעלות בנהרדעא).
* אין העולם פחות משמונים וחמשה יובלות, וביובל האחרון בן דוד בא. אמר ליה (=אמר לו): בתחילתו או בסופו? אמר ליה: איני יודע. כלה או אינו כלה? – אמר ליה: איני יודע. רב אשי אמר: הכי אמר ליה (=כך אמר לו): עד הכא – לא תיסתכי ליה, מכאן ואילך – איסתכי ליה (עד כאן אל תצפה לו, מכאן ואילך תצפה לו.

==לקריאה נוספת==

* 
* משה בר, משהו על רב יהודה אחוה דרב סלא חסידא, בתוך: חכמי המשנה והתלמוד: הגותם, פועלם ומנהיגותם, רמת-גן תשע"א, עמ' 27–30 ([https://kotar-cet-ac-il.mgs.herzog.ac.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=101284548#5.3033.6.default הספר לצפייה באתר 'כותר' למנויים בלבד]).
* מרדכי מרגליות (עורך), אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, תשס"א, עמ' 165-164.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי בבל
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
מירנדה יאפ

מירנדה יאפ (באנגלית: Miranda Yap; אוגוסט 1948 – 14 באוקטובר 2015) הייתה פרופסורית במחלקה להנדסה כימית וביו-מולקולרית של האוניברסיטה הלאומית של סינגפור והמנכ"לית של המכון הטכנולוגי לעיבוד ביולוגי בסוכנות למדע, טכנולוגיה ומחקר בסינגפור.<ref name=":0"></ref> ב-2009 היא זכתה בפרס הנשיא למדע וטכנולוגיה (PSTM) והייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס זה.<ref name=":1"></ref>

== חייה הפרטיים ==
מירנדה יאפ נולדה באוגוסט 1948 בסינגפור. בסביבות 1977 עברה לטורונטו כדי להשיג את הדוקטורט שלה, במהלך הקריירה שלה היא פרסמה 58 מאמרים בכתבי עת שעברו ביקורת עמיתים. היא התחתנה עם ד"ר יאפ קיאן טיונג בשנת 1981. ב-2009 היא זכתה בפרס הנשיא למדע וטכנולוגיה (PSTM). בשנת 2011 סבלה ממפרצת ונכנסה לתרדמת למשך ארבע שנים, עד למותה ב-14 באוקטובר 2015.<ref></ref>

== השכלה ==
יאפ קיבלה תואר בכימיה יישומית מאוניברסיטת סינגפור – כיום היא נקראת האוניברסיטה הלאומית של סינגפור (NUS) – ותואר שני בהנדסה ביוכימית ביוניברסיטי קולג' לונדון בשנת 1973. בשנת 1979 עשתה דוקטורט בהנדסה כימית באוניברסיטת טורונטו.

== קריירה ==
אחרי שהשיגה דוקטורט, יאפ חזרה לסינגפור בשנת 1982 כדי להצטרף לאוניברסיטה הלאומית של סינגפור. עם מענק ממשלתי, היא סייעה בהקמת היחידה הטכנולוגית לעיבוד ביולוגי (BTU) בשנת 1990. שמה של היחידה שונה מאוחר יותר למרכז הטכנולוגי לעיבוד ביולוגי (BTC) בשנת 1995, כמרכז מחקר לאומי לטכנולוגיית עיבוד ביולוגי שיאפ עמדה בראשו. לאחר מכן שונה שמו שוב ב-2003 למכון הטכנולוגי לעיבוד ביולוגי (BTI).<ref></ref>

בנוסף, הקימה יאפ שני ארגונים: הראשון הוא המרכז לחקר מוצרים טבעיים המכונה כיום תרופות מרליון, והשני הוא המרכז הטכנולוגי לייצור ביו-פרמצבטיקה.<ref name=":0" /> בפברואר 2006 מונתה יאפ כעמיתה זרה לאקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית על הישגיה הבולטים בחינוך, מחקר וניהול בתחום תרביות תאי יונקים.<ref></ref> יאפ זכתה בפרס הנשיא למדע וטכנולוגיה (PSTM) בנובמבר שנת 2009, והפכה לאישה הראשונה שזכתה בפרס המדע היוקרתי ביותר בסינגפור.<ref name=":1" />

נוסף על כך, יאפ הרצתה בקורס מתקדם בטכנולוגיית תאים באוניברסיטת מינסוטה. נכתב עליה כך: "פרופ' מירנדה יאפ היא המייסדת של BTI, שהוא המוסד המרכזי בקידום מחקר העיבוד הביולוגי של סינגפור וממלא תפקיד קריטי בהצלחתה של סינגפור בהרחבת ענף הייצור הביולוגי. היא הפכה אותו... למוסד בינלאומי ידוע כיום, והיא הכשירה מספר רב של סטודנטים לתואר שלישי ותואר שני בתחומים רבים בביוטכנולוגיה. בטכנולוגיית תרבית תאים עבודתה נמשכה מעבודה מוקדמת בפיזיולוגיה תאית ועד ניתוח תעתיק ופרוטאום למטרת הנדסת תאים."<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.a-star.edu.sg/ הסוכנות למדע, טכנולוגיה ומחקר (A*STAR)]
* [https://www.merlionpharma.com/ תרופות מרליון]
*[https://scholar.google.com/scholar?hl=iw&as_sdt=0%2C5&q=miranda+yap+gek+sim&btnG=&oq=Miranda+Yap+ מירנדה יאפ בגוגל סקולר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהנדסות כימיה
קטגוריה:מהנדסי כימיה
קטגוריה:מנכ"ליות
קטגוריה:ילידות 1948
קטגוריה:נפטרות ב-2015
קטגוריה:נפטרים ב-2015
לילי פרג

לילי פרג (1964 – ינואר 2019) הייתה פרופסור למיקרוביולוגיה אוסטרלית ילידת ישראל. פרג עסקה באקולוגיה מיקרוביולוגית של הצמח, בביולוגיה מולקולרית ובציטולוגיה של התא בבית הספר למדע וטכנולוגיה של באוסטרליה, במשך כ-25 שנים עד להירצחה.

==ביוגרפיה==
לילי פרג נולדה בישראל. היא סיימה תואר ראשון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני באוניברסיטת תל אביב. היא עברה לאוסטרליה בשנות ה-90 כדי לקבל דוקטורט באוניברסיטת סידני, אותה השלימה בשנת 1998<ref></ref>.

בשנים 1998–2001 השתלמה במכון לגנטיקה באוניברסיטת קלן, גרמניה.

בשנת 2001 הצטרפה לאוניברסיטת ניו אינגלד באוסטרליה. מאפריל 2016 כיהנה פרג כיושבת ראש המחלקה לביולוגיה של הקרקע, מיקרוביולוגיה ומגוון ביולוגי.
ב-2018 קודמה לדרגת פרופסור חבר.

המחקר של פרג התמקד באקולוגיה מיקרוביאלית בקרקע ובאינטראקציות בין צמחים למיקרוביאלים. היא לימדה מיקרוביולוגיה, ביוכימיה וביוטכנולוגיה באוניברסיטת ניו אינגלנד.

היא נבחרה לנשיאת חטיבת מדעי מערכות הקרקע של האיגוד האירופי למדעי כדור הארץ (EGU), והייתה אמורה להתחיל בתפקיד באפריל 2019<ref></ref>.

==הירצחה==
ב-11 בינואר 2019 הגיעו לילי פרג ואחותה, פרחיה סרוסי, בת 63 מרחובות, עובדת רשות המיסים בישראל מזה 36 שנים, לארגנטינה, כדי לבקר את בנה של סרוסי, גלעד (גיל) פרג בן ה-36, המתגורר במדינה.

האחיות לנו בדירה ששכרו בעיר מנדוסה. בני משפחתן של השתיים יצרו איתן קשר לאחרונה, ביום שבת בלילה שבין ה-11 ל-12 בינואר, ומאז נותק איתן הקשר. החשוד ברצח, גלעד פרג סיפר לחוקרים כי למחרת בבוקר הגיע למקום ולקח אותם לביתו. לפי מצלמות האבטחה באזור, הגיעו האחיות לביתו בשעה 10:15 בבוקר. פרג טען כי האחיות עזבו באותו ערב באוטובוס למנדוסה.
הפעם האחרונה ששתי האחיות נראו, הייתה כשיצאו מביתו של פרג, והתכוונו ללכת לכיוון תחנת האוטובוס בדרך לדירה שלהן.

ב-14 בינואר 2019 דיווח גלעד פרג למשטרה על כך שהאחיות נעלמו. הוא קרא לציבור לסייע בחיפושים אחרי אמו ודודתו, ובאותו הזמן צולם על ידי צלם עיתונות כשהוא יושב במקום שבו מאוחר יותר נתגלו הגופות.

המשטרה המקומית איתרה את הגופות של לילי פרג ואחותה בחצר ביתו של החשוד ברצח, גלעד פרג. הגופות כוסו באבנים ונמצאו בעומק של כמטר וחצי. המשטרה עשתה שימוש בכלבים כדי לאתר את הגופות.,

המשטרה סיימה לזהות את גופות לילי פרג ואחותה, והן הוטסו לישראל, ונקברו ב-12 בפברואר, בתום הליך בדיקה במכון לזיהוי פלילי. בבדיקת הגופות הנרצחות בישראל נתגלה כי לילי פרג נרצחה בשלוש יריות ואחותה בחניקה.

גלעד פרג עבר כבר ב-2019 חמש בדיקות פסיכיאטריות שונות, ובשלושה מהן נקבע כי מדובר באדם שסובל מסכיזופרניה ויש לאשפזו במוסד סגור<ref></ref>. בנובמבר טענו עורכי דינו כי אינו כשיר לעמוד לדין. באוקטובר 2021 נפתח משפטו. והוא הורשע ברצח אימו ודודתו ונגזר עליו מאסר עולם. ב-7 ביולי 2024 נמצא מת בתאו בבית החולים הפסיכיאטרי בו הוחזק.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים שהיגרו לאוסטרליה
קטגוריה:מדעניות אוסטרליות
קטגוריה:מדענים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:מיקרוביולוגיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סידני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סידני
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
שעה לזריחה (סדרת טלוויזיה)

שעה לזריחה (ברוסית: За час до рассвета) הוא מיני-סדרה רוסית, שפרק הבכורה שלה שודר בשירות הזרמת המדיה more.tv ב-16 בפברואר 2021. בסדרה מככב אנסמבל שחקנים כדוגמת קונסטנטין חבנסקי, אנדריי בורקובסקי, ארתור סמוליאנינוב ואחרים. ב-11 במאי 2021 פרק הבכורה עלה לשידור ברשת NTV.

==עלילה==
שנת 1946. קפטן דניס ז'וראבליוב, שלחם בחזית כחייל ב, מצטרף למשטרה. מייג'ור שומייקו, המכונה "השטן", שאופיו הכבד הוא אגדי, הופך להיות לשותפו ביחידה למאבק בפשעי שוד. החייל לשעבר מוצא עצמו בחקירה סבוכה: עליו ללכוד חבורת עבריינים הפועלים בעיר ואת מנהיגה טיק. ז'וראבליוב מעלה תוכנית מיוחדת, אך מתברר שהיא קשה הרבה יותר ליישום ממה שנראה במבט ראשון. עד מהרה הוא מבין שהוא במלחמה הרבה יותר מסובכת, שבה כל חבר יכול להפוך לאויב.

== שחקנים ודמויות ==
* אנדריי בורקובסקי - קפטן דניס ז'וראבליוב, חייל החוזר מהחזית
* קונסטנטין חבנסקי - מייג'ור סרגיי שומייקו, בלש ביחידה למאבק בפשעי שוד

== הפקה ==
המיני סדרה צולמה בפרברי מוסקבה, בעיקר בשטח של מפעלים נטושים. את תפקידה של העיר הסגורה הקטנה מילאה רובע העיר מורוזובסקי בעיר טבר.

== שיווק ושידור ==
פרק הבכורה של הסדרה שודר ב-16 בפברואר 2021 בשירות הזרמת המדיה more.tv בשיתוף פעולה עם KinoPoisk.<ref>[http://www.kinometro.ru/Tv/show/name/za_chas_do_rassveta_date_premier_4678 More.tv, Wink и «КиноПоиск HD» объявили дату выхода сериала «За час до рассвета»]</ref> הצצה לסדרה הועלה ב-18 בינואר בדמות טיזר.<ref>[https://daily.afisha.ru/news/46244-poiski-ubiycy-v-tizere-seriala-za-chas-do-rassveta-s-konstantinom-habenskim/ Поиски убийцы в тизере сериала «За час до рассвета» с Константином Хабенским]</ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:NTV: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ברית המועצות בתרבות
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות דרמה היסטוריות רוסיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
הנוסעים (סדרת טלוויזיה)

הנוסעים (ברוסית: Пассажиры) היא מיני-סדרה רוסית בבימויו של קארן אוגנסיאן, שהוקרנה בבכורה ב-24 בדצמבר 2020 בשירות הזרמת המדיה START.<ref></ref>

== עלילה ==
הדמות הראשית היא נהג המונית אנדריי, שמסתובב במוסקבה במרצדס ישנה. נוסעיו הם נשמותיהם של אלה שלא הצליחו להשלים משהו חשוב במהלך חייהם; עד שהם יבינו מה מחזיק אותם, המונית תמשיך בדרכה.<ref></ref>

== שחקנים ודמויות ==
* קיריל קיארו – אנדריי
* יוליה סניגיר – סבטלנה
* אנטולי בלי – איגור
* ג'וליה אוג – לודמילה, שופטת
* אגור גובארב – סשקה, תלמיד בית ספר
* וניאמין סמכוב – אולג בוריסוביץ' גלבוב, במאי קולנוע
* אנסטסיה אוקולובה – ויקה, בלוגרית
* סרגיי גילב – קיריל, מכור לסמים
* אנדריי בורקובסקי – ניקיטה, מתכנת
* דניאל וורוביוב – ואדים, איש עסקים
* סרגיי זרקוב – דימה, רוכב
* יקטרינה סוקולובה-ג'וברט – ורה, עובדת תחנת הדלק
* אנסטסיה טודורסקו – אינגה (מוות)

== הפקה ==
תחילת הצילומים הוכרזה ב-6 באוקטובר 2020.<ref></ref> הטריילר הראשון שוחרר ב-16 בדצמבר.<ref></ref> ב-23 בדצמבר שוחרר סרטון לשיר של לקהת Bi-2 "מה שאין", שהפך לפסקול של הסדרה.<ref></ref>

הפרקים יהיו קצרים, באורך 15–20 דקות. "תהינו אם נוכל לגרום לצופה לחוות מגוון שלם של רגשות בזמן כה קצר: לאהוב, לשנוא, לסלוח או לא לסלוח לגיבורים", אמר הבמאי קארן אוגנסיאן בראיון. "זו משימת על עבורי ועבור האמנים".<ref name="автоссылка1"></ref>

== שידור וביקורת ==
הסדרה הוצגה כבר בכנס הבינלאומי "Content London" בקטגוריה "Hot Properties" כאחת משלוש הדרמות שאינן דוברות אנגלית שצפויות להיות המשפיעות ביותר בשנה וחצי הקרובות.

כמה כלי תקשורת ברוסיה כללו את הסדרה ברשימות סדרות הטלוויזיה הצפויות ביותר בדצמבר.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות
קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני רוסיות
קטגוריה:המוות בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
Hesburger

המבורגר Hesburger
Hesburger (המכונה בפינלנד בשם Hese ובאסטוניה בשם Hess) היא רשת מזון מהיר שמשרדיה שוכנים בטורקו שבפינלנד.<ref name="Dana 2008 p. 203"/><ref></ref> כיום זו רשת מסעדות ההמבורגרים הגדולה ביותר בפינלנד, אסטוניה, לטביה וליטא עם נתח שוק גדול מזה של היריבה מקדונלד'ס האמריקאית. בנוסף, היא פועלת בבלארוס, אוקראינה, גרמניה, בולגריה וברוסיה. Hesburger בעיקר מספקת מזון מהיר כגון המבורגרים, צ'יפס, סלטים וקינוחים. שם החברה נגזר מכינויו של המייסד הייקי "הס" סלמלה.<ref></ref> החברה מפעילה גם את Hesecafes, המוכרת מאפים וקפה מיוחד, כמו גם סניפים של נקניקיות. חלק מהמסעדות מספקות שירותי שטיפת רכב.<ref name="sofiaglobe.com"></ref>

== היסטוריה ==
ההיסטוריה של הרשת מתחילה בשנת 1966,<ref name="sofiaglobe.com"/> כאשר הייקי סלמלה בן ה-20 פתח קיוסק של אוכל רחוב בנאנטלי. מאוחר יותר הוא פתח את סניף Hesburger הראשון בשנת 1980 ב-Kristiinankatu בטורקו, שהפך לאלמנט הראשון ברשת מסעדות המזון המהיר הראשונה בפינלנד. בשנות השמונים הרשת צמחה במהירות. סלמלה מכר את הרשת וכמה מלונות בשנת 1988 בכמעט 200 מיליון מרק פיני. שלוש שנים אחר כך, במהלך המיתון של שנות התשעים, הוא קנה אותה בחזרה תמורת 25 מיליון מרק.

עם 12 חנויות בלבד בשנת 1992, התרחבה הרשת ליותר מ-200 מסעדות ב-60 ערים ועיירות ברחבי פינלנד במהלך העשור שלאחר מכן ובלעה את הרשת המתחרה Carrols בשנת 2002. רכישת Carrols העניקה להסבורגר מינוף מסוים שלא היה קיים בעבר בשוק המזון המהיר של הלסינקי.

Hesburger מנעה ביעילות את השתלטותה של הרשת המתחרה מקדונלד'ס בטורקו: בשנת 2014 היו בעיר 21 הסבורגרים, אך רק שני סניפי מקדונלד'ס בעיר. Hesburger התרחבה גם לשווקים בינלאומיים ופתחה סניפים במדינות הבלטיות, בלארוס וגרמניה ולה יותר מ-30 סניפים ברחבי רוסיה.<ref></ref> הסבורגר הפעילה סניף בדמשק, סוריה לתקופה קצרה בשנים 2004–2006, אך זה נסגר משהתברר כלא רווחי.<ref></ref> הרחבה נוספת למזרח התיכון נדונה על ידי בכירי החברה אך לא יושמה.<ref></ref>

== מסעדות ==
מסעדת Hesburger מודרנית בתחנת המטרו של אוניברסיטת הלסינקי.
Hesburger מעסיקה מעל 6,700 עובדים, מתוכם 5,000 בפינלנד.<ref></ref> Hesburger הרחיבה באופן פעיל את פעילותה בליטא, והודיעה על השקעות של 3,5 מיליון אירו בשנת 2016,<ref></ref> כ-4 מיליון בשנת 2017<ref></ref> ו-4 מיליון בשנת 2018.<ref></ref>

{| class="wikitable"
!מדינה
! מספר סניפים<ref></ref>
|-
|
| 279
|-
|
| 57
|-
|
| 50
|-
|
| 48
|-
|
| 38
|-
|
| 19
|-
|
| 5
|-
|
| 2
|-
|
| 2
|}

== פעילויות ==
* Hesburger – מסעדות המבורגרים<ref name="Dana 2008 p. 203"></ref><ref></ref>
* Hesecafe – המבורגרים, משקאות קפה ומאפים<ref></ref>
* HeseHotelli – מלונות עם מסעדת Hesburger משמשים גם כקבלת הפנים של המלון<ref></ref>
* Hese kotituotteet – מוצרים קמעונאיים
* Hese Nakkari – מוצרי קיוסק וחטיפים
* Heseautopesu – שירותי שטיפת מכוניות ללקוחות Hesburger<ref name="sofiaglobe.com"/>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רשתות מזון מהיר
קטגוריה:פינלנד: כלכלה
קטגוריה:טורקו
סנדי פאוול

סנדי פאוול (באנגלית: Sandy Powell; נולדה ב-7 באפריל 1960) היא מעצבת אופנה בריטית.

==ביוגרפיה==
פאוול נולדה בלונדון, אביה עבד בקזינו ואמה מזכירה, היא למדה מאמה לתפור במכונת תפירה, ציירה ציורים של בגדים, עיצבה ויצרה בגדים לבובות שלה ולאחר מכן לעצמה, היא החלה ללמוד לתואר בעיצוב תיאטרון מבית ספר לאומנויות אך עזבה את הלימודים לפני שסיימה אותו.

היא החלה לעבוד ביחד עם לינדזי קמפ ועיצבה את התלבושות עבור ההפקות שלו, הראשונה בהם הייתה מופע של ואצלב ניז'ינסקי במילאנו, בתחילת שנות השמונים החלה להתקרב לדרק ג'רמן ששימש כמנטור עבורה. ב-1986 החלה לעבוד בתעשיית הקולנוע שעיצבה את התלבושות לסרטו "Caravaggio", אחרי כן עיצבה את התלבושות לסרט "אורלנדו", לאחר מכן שיתפה פעולה עם הבמאי ניל ג'ורדן והייתה אחראית על עיצוב התלבושות במספר סרטיו ובהם "ראיון עם ערפד".

היא הייתה מועמדת מספר פעמים לפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר וזכתה בפרס 3 פעמים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעצבות אופנה בריטיות
קטגוריה:מעצבי תלבושות בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1960
ארז גביש

ארז גביש (נולד ב-1970) הוא מעצב גרפי רב תחומי, מאייר ואנימטור ישראלי, ומשנת 2016 מכהן כראש המחלקה לתואר ראשון בתקשורת חזותית בבצלאל.

== ביוגרפיה ==
ארז גביש נולד ב-1970 וגדל בגבעתיים. 

סיים תואר ראשון במחלקה לתקשורת חזותית בבצלאל, בשנת 1997. לקראת סיום לימודיו, ייסד את 'פרימוס', סטודיו לעיצוב ומיתוג לערוצי טלוויזיה, תוכניות, סרטי אנימציה, ופוסט-פרודקשן. בפעילותו בסטודיו, גביש עיצב את הלוגו, גופנים, אריזות גרפיות, פתיחים ומעברונים לעשרות ערוצים וסדרות מובילות בטלוויזיה הישראלית (הבורגנים, אולפן שישי, חדשות הספורט, המירוץ למיליון ועוד).<ref></ref>

בשנת 2010 ייסד את "Candy Bear" חברה לפיתוח והפקת סדרות אנימציה. החברה עסקה ביזמות והפקת סדרות אנימציה בינלאומיות לילדים, ביניהן את הסדרה זאק וקוואק – סדרת אנימציה לילדים המשודרת בערוץ ניקלודיאון ובערוצים נוספים בכמאה ושמונים מדינות ברחבי העולם. על עיצוב הסדרה גביש היה מועמד לפרס אנני מטעם איגוד האנימציה של הוליווד.<ref name=":12"></ref>

בשנת 2019 השתתף גביש בעיצוב והניהול האמנותי של העונה השנייה של העברים – סדרת סרטי תעודה ביוגרפיים אודות אנשי רוח בתרבות העברית. באותה שנה הוא עיצב אמנותית את שיעור מולדת, סדרת תעודה על הסכסוך הישראלי-פלסטיני. גביש היה מועמד בפרויקט זה בקטגוריית אפקטים מיוחדים ווידאו ארט בפרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019.<ref name=":22"></ref>

גביש מתגורר בתל אביב ונשוי לשפית מירב גביש.

== יצירה ==
ביצירותיו גביש משלב מדיום מגוון כמו איור, עיצוב גרפי, טיפוגרפיה, אנימציה, קוד, וידאו, אפקטים מיוחדים וסאונד.

תערוכת יחיד של גביש בשם "תרבות אגודה" (תרגום מילולי של שם להקת הפופ משנות ה-80 "Culture Club") הוצגה לראשונה בנובמבר 2018 במסגרת שבוע האיור בתל אביב בגלריה P8, ובמתכונת מורחבת בבית הנסן בירושלים, באפריל 2019. בתערוכה הוצגו איורים, תנועה ועבודת סאונד אותן ביצע גביש בטכניקה ייחודית המשלבת הדפס, עיצוב גרפי והקרנה. תהליך העבודה כלל, בשלב הראשון, ציור של הדימויים בקנבס מודפס והנפשה בווידאו בקובץ דיגיטלי, ובשלב השני הפרדה של השכבה המודפסת על קנבס מהשכבה המונפשת. חיבור כל המרכיבים - התאמת השכבות המונפשות והצבת המקרנים לדימויים התלויים - נעשה בחלל בזמן ההצבה. בתערוכה משלב גביש בין מציאות ודמיון בהשראת גיבורי התרבות של נעוריו, כמו קראפטוורק וגארי ניומן, דמויות מיתולוגיות ושירה בתרגום אלקטרוני, במעין "חלל תפילה".

== פרסים ==
* 1996 פרס יוסי שטרן לאיור
* 1999 BDA (Broadcast Designers Association) World Class Award
* 2014 International Animated Film Society, ASIFA Hollywood
* 2016 פרס אסיף, סרטון האנימציה הטוב ביותר לילדים, על ׳זאק וקוואק - מרוץ הפופ-אפ׳
* 2018 פרס מגנוליה, פסטיבל הטלוויזיה והקולנוע בשנגחאי, לסדרה זאק וקוואק

==קישורים חיצוניים==
* [https://alefalefalef.co.il/ארז-גביש/ מגזין אאא: השאלון עם ארז גביש], באתר המגזין, 12 ביוני 2016
* טל סלומון ורדי, [https://uncoated.co.il/magazine/erez-gavish/ ארז גביש מעצב שירה בתנועה], באתר מגזין uncoated, ינואר 2019
* יובל סער, [https://www.prtfl.co.il/archives/75305 הזר והמוכר, האני והאחר. ארז גביש], באתר פורטפוליו, 1 בינואר 2014
* [https://mekashkesh.simplecast.com/episodes/erezgavish פודקסט מקשקש, פרק 53, ארז גביש, עיצוב בתנועה,] באתר "מקשקש", דצמבר 2020

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:אנימטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב 
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
Voy a quedarme

Voy a quedarme (בעברית: אשאר) הוא שיר בספרדית של הזמר הספרדי בלאס קנטו. ב-20 בפברואר 2021 נבחר השיר לייצוג ספרד בתחרות האירוויזיון לשנת 2021 ברוטרדם, הולנד.

== באירוויזיון ==
השיר יצא לאור ב-10 בפברואר 2021 כחלק מקדם בן שני שירים בשם "Destino Eurovision" ונבחר ב-20 בפברואר באותה השנה לייצוג ספרד בתחרות.<ref></ref> השיר מתמודד בגמר באופן אוטומטי מאחר שספרד היא חלק ממדינות ה-"Big 5" שלא צריכות להתמודד בחצי הגמר והן המממנות העיקריות של התחרות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיע בלאס למקום ה-24 עם שש נקודות, כשלא קיבל נקודות מהקהל.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2021
קטגוריה:שירי ספרד באירוויזיון
יעקב מנשרוב

יעקב מנשרוב (גם יאשה מנשרוב, נולד ב-29 באוקטובר 1980 בטביליסי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה) הוא מתאבק יווני-רומי ישראלי חובב לשעבר, שהתמודד בקטגוריית המשקל הבינוני לגברים. מנשרוב סיים שמיני בקטגוריה במשקל 74 ק"ג באליפות העולם בהיאבקות ב-2003 בקרטיי, צרפת, ובהמשך ייצג את ישראל באולימפיאדת אתונה 2004.

הוא התאמן גם כחבר בקבוצת ההיאבקות במועדון הספורט של הפועל רחובות בהדרכת מאמנו האישי לבה צימקין.

מנשרוב הגיע מאחת ממשפחות ההיאבקות היוקרתיות ביותר בברית המועצות לשעבר, מנשרוב התמודד יחד עם בן דודו, שהשתתף שלוש פעמים באולימפיידה, ואלוף העולם 2003 גוצ'ה ציציאשווילי, בטורנירים עולמיים רבים.<ref></ref>

מנשרוב העפיל לסגל הישראלי במשקל 74 ק"ג לגברים לאולימפיאדת הקיץ 2004 באתונה, אחרי שהגיע לבין שמונה המקומות הראשונים באליפות העולם.<ref></ref>

מנשרוב הפסיד את משחק הפתיחה שלו 8–0 לדניל חלימוב הקזחסטני, ולאחר מכן, הפסיד מול חוסה אלברטו רקרו הספרדי בתחרות השנייה שלו, בתוך פרק זמן של שתי דקות. הוא סיים אחרון במוקדמות ובמקום תשע עשרה בסך הכל בטבלת הסיום, מנשרוב לא הצליח להתקדם לרבע הגמר.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.iat.uni-leipzig.de/datenbanken/dbfoeldeak/daten.php?spid=1FFC7FA8816C4654BA2AB62473B6749D פרופיל - מאגר היאבקות בינלאומי]
* [http://www.jewsinsports.org/olympics.asp?sport=olympics&ID=700 פרופיל - יהודים בספורט]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי גאורגיה
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:מתאבקים בסגנון יווני-רומי
קטגוריה:מתאבקים ישראלים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
2020 בפינלנד

אירועים בשנת 2020 בפינלנד.

== בעלי תפקידים ==
* הנשיא: סאולי ניניסטה.
* ראש הממשלה: סאנה מרין.
* יושב ראש אדוסקונטה / ריקסדאג: אנו ווהוויליינן.

== אירועים ==
מתמשך – מגפת הקורונה בפינלנד
* 29 בינואר – מקרה ראשון של קורונה במדינה.
* 16 במרץ – בפינלנד הוכרז מצב חרום.
* 21 במרץ – מקרה ראשון של מוות מקורונה במדינה.
* 31 בדצמבר – מספר מאומתים הגיע ל-36,636 מהם 561 נפטרו.

==קישורים חיצוניים==

פינלנד
קטגוריה:פינלנד: היסטוריה
2020
זה גדל על העצים

זה גדל על העצים (באנגלית: It Grows on Trees) הוא סרט פנטזיה קומי אמריקאי משנת 1952, אשר בוים על ידי ארתור לובין ומככבים בו בתפקידים הראשיים איירין דאן (סרטה האחרון) ודין ג'אגר.

==תקציר העלילה==
פולי בקסטר (איירין דאן) ובעלה פיל (דין ג'אגר) גרים בעיירה קטנה בקונטיקט עם שלושת ילדיהם - דיאן המתבגרת (ג'ואן אוונס), פליפ ומידג' (סנדי דשר).

פולי מתווכחת כל הזמן עם בעלה על הוצאות הבית הגדולות שהוא מתקשה לאשר לה. היא נטעה שני עצים בגינה ויום אחד עף שטר של 5 דולר לידיו של פיל המופתע. בעקבות שטר זה מגיעים עוד שטרות של חמישה ועשרה דולרים. פולי חוגגת אך בעלה הישר טוען שזה כסף אסור ומביא אותו למשטרה משם משחררת את הכסף פולי בטענה שזה שלה. פולי מגלה שמקור השטרות הוא בשני העצים החדשים.

השכנה המרחרחת גב' פרייר (אדית מייסר) מגיעה למשפחה כדי לבקש קצת סוכר, נתקלת במיכלים עם השטרות וממלאת מתחת לבגדיה בשטרות.

פולי כותבת לשר האוצר על על העצים ונציג השר מרצ'סון, עונה לה במכתב הומוריסטי בשיתוף נציג משרד החוץ ומס הכנסה שמודיע לה כי היא חייבת לשלם על כך מס ערך מוסף.

בינתיים פיל נוסע במסגרת עבודתו לבלטימור ופולי מנצלת את הכסף לסגירת המשכנתא, שיפוץ הבית וקניית מכשירים רבים ביניהם טלוויזיה.

ראלף בוון (ריצ'רד קרנה) הוא פקיד בבנק ומחזר נלהב של דיאן. פולי מפקידה אצלו 700 דולר לכיסוי המשכנתא והוא שמח ונלהב וקונה לדיאן טבעת אירוסין.

הבעיה היא שהשטרות מתפרקים לאחר זמן כמו עלים נובלים. מנהל הבנק חוקר את ראלף ולוחץ עליו לגלות מי הפקידה בידיו את השטרות המזויפים והמתפרקים. ראלף לא רוצה לגלות שזו פולי והוא נכלא.

פולי משחררת אותו ומגלה שזו היא שהפקידה את הכסף שגדל לה על העצים. עיתונאי ממולח שומע זאת ומיד מתפרסם העניין בכל ארצות הברית והמונים צובאים על הבית.

מגיעים גם נציגי משרד האוצר, החקלאות ומס הכנסה ומבקשים להשמיד את העצים שגורמים נזק אדיר לכלכלת המדינה. הם משלמים לה עבור זאת אבל מתברר שהעצים מתו מוות טבעי מקור.

כעת נרגע המצב ופולי בודקת פריט בצורת מנורת אלדין שקנתה ומשפשפת אותו. עשן יוצא ממנו ופולי מצפה לשד שייצא משם וימלא את בקשותיה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|איירין דאן
|פולי בקסטר
|
|-
|דין ג'אגר
|פיל בקסטר
|
|-
|ריצ'רד קרנה
|ראלף בוון
|
|-
|ג'ואן אוונס
|דיאן בקסטר
|
|-
|אדית מייסר
|גב' פרייר
|שכנה
|-
|לס טרמיין
|מר מרצ'ינסון
|נציג האוצר
|-
|סנדי דשר
|מידג' בקסטר
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.tcm.com/tcmdb/title/79494/it-grows-on-trees#overview זה גדל על העצים], באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1952
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
איגור שצ'גולב

איגור שצ'גולב (ברוסית: И́горь Оле́гович Щёголев; נולד ב-10 בנובמבר 1965 בויניצה, אוקראינה הסובייטית, ברית המועצות) הוא פוליטיקאי רוסי, שימש כשר במשרד התקשורת בשנים 2008–2012.

==ביוגרפיה==
איגור שצ'גולב נולד בויניצה (כיום באוקראינה). לאחר סיום בית הספר הוא למד גרמנית במכון לשפות במוסקבה והמשיך באוניברסיטת לייפציג בשנים 1984–1988. לאחר סיום הלימודים הוא עבד במערכת טאס"ס תחילה בארצות הברית ובהמשך בפריז. בשנת 1997 איגור שצ'גולב חזר לרוסיה. בשנת 2000 איגור שצ'גולב מונה לדובר של ולדימיר פוטין. בשנת 2004 הוא מונה לראש הפרוטוקול של השניא וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2008 כאשר הוחלף על ידי מרינה ינטאלצבה. באותה שנה הוא מונה לשר במשרד התקשורת.

בשנת 2012 שצ'גולב עזב את המשרד ומונה לעוזר הנשיא. בשנת 2018 הוא מונה לנציג הנשיא במחוז הפדרלי המרכזי. ביולי 2018 בהיותו נציג הנשיא במחוז הפדרלי הוא נכלל במועצה לביטחון לאומי של רוסיה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kremlin.ru/catalog/persons/65/biography קורות חיים]

קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1965
וילהלם בריקה

יוהאן וילהלם בריקה (בגרמנית: Johann Wilhelm Brücke; 4 במרץ 1800 – 1 באפריל 1874) היה צייר אדריכלות ונוף גרמני.

== ביוגרפיה ==
יוהאן וילהלם בריקה היה החמישי מבין שבעה בנים של צורף בסטרלסונד, יוהאן גוטפריד בריקה ואשתו אנה ברברה בריקה.<ref>Gerhard Hansen (Hrsg.): Wilhelm Brücke. Galerie unter den Linden, Berlin 1851. (Ausstellungskatalog)</ref> לאחר מותו המוקדם של האב בשנת 1812, ניהלו האם והבן הבכור יוהאן כריסטיאן בריקה את הסדנה לצורפות עד לפשיטת רגל בשנת 1827.

לאחר שסיים את לימודיו בעיר הולדתו למד באקדמיה לאמנות בברלין. הוא למד בין השאר אצל יוהאן ארדמן הומל. את התמחותו כצורף, אותה החל בגיל 15. הוא למד בברלין בין השנים 1819–1824, וקיבל מלגה מעיר הולדתו. בתמיכת מוריו ומלגה קטנה נסע בריקה לרומא בשנת 1829.

בתקופה זו תיאר בתמונותיו את האדריכלות הרומית, כמו גם את הנוף ואת האנשים. עבודותיו באיטליה נעשו תחילה ברישום והועברו לצבעי שמן לאחר חזרתו לברלין. הם נחשבים לציורים מוצלחים במיוחד. בסתיו 1834, בריקה עזב את איטליה והתיישב בברלין כצייר עצמאי. כאן השתתף בקביעות בתערוכות השנתיות של האקדמיה לאמנות עד סוף ימיו.

בריקה גילה את סגנונו בשלב מוקדם מאוד, אך בעבודתו המאוחרת, במיוחד עם כמה עבודות בברלין ובסנקט פטרבורג, הוא התקרב בצורה אמנותית לצייר אדוארד גרטנר. היצירות של בריקה זכו לתשומת לב הרבה אחרי מותו. בשנת 1906 הוא יוצג בכמה תמונות בתערוכת המאה של האמנות הגרמנית בברלין.<ref>Irmgard Wirth: Berliner Malerei im 19. Jahrhundert. Siedler Verlag, Berlin 1990, , S. 195.</ref>

הציורים של בריקה מאופיינים ויזואלית בצבעם האדמדם ולכן קל יחסית לזהות אותם. העוצמה של ציור בית העירייה העתיק של ברלין ברחוב ספנדאואר, שנוצר בשנת 1840, טמונה בייצוג המיומן של הארכיטקטורה של שורות הבתים, שנראית כאן עדיין כבעיירה קטנה, אך מעל הכל בתצוגה של חיים בורגניים צבעוניים המתרחשים ברחוב.

כביש טבעתי בסטרלסונד שנבנה בשנת 2017 נקרא וילהלם-ברוקה-רינג.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=180>
Berlinische Rathaus Wilhelm Bruecke.jpg
קובץ:Das Palais Friedrich Wilhelms III Berlin.jpg
קובץ:Brücke Wilh Kapitol Rom.JPG
קובץ:Zeughaus und Neue Wache.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1800
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1874
א-זובייר בן אל-עוואם

א-זובייר בן אל-עוואם (בערבית: الزبير بن العوام; תעתיק מדויק: אלזביר בן אלעואם; 594 – 656) היה אחד מהצחאבה, אחד מהעשרה שהובטח להם גן עדן, בן דודו של הנביא מוחמד, בן אחיה של ח'דיג'ה, אחד מהמנהיגים הפוליטיים והצבאיים של המוסלמים לאחר פטירתו של מוחמד, ואחד הנופלים בקרב הגמל.

== משפחתו ==
* הוא א-זובייר בן אל-עוואם בן ח'ווילד בן אסד בן עבד אל-עוזא בן 'וסי בן כלאב בן מרה בן כעב בן לואי בן ע'אלב בן פהר בן מאלק בן אל-נאדר בן כנאנה בן ח'זימה בן מדרכּה בן אליאס בן מדר בן נזאר ב מעד בן עדנאן.
* אביו היה אל-עוואם, אחיה של חדיג'ה אשתו של מוחמד נביא האסלאם.
* אמו הייתה צפייה בנת עבד אל-מטלב בן האשם בן עבד מנאף בן קסי בן כּלאב בן מרה בן כּעב בן לואי בן ע'אלב בן פהר בן מאלק בן אל-נדר בן כּנאנה בן ח'זימה בן מדרכּה בן אליאס בן מדר בן נזאר בן מעד בן עדנאן. היא הייתה דודתו של מוחמד.

=== נשותיו וילדיו ===
א-זובייר נישא שמונה פעמים והביא לעולם עשרים ילדים, כמפורט להלן:
# אסמאא בנת אבי בכר, ממנה נולדו לו שמונה ילדים, בהם עבדאללה אבן א-זובייר שהיה לח'ליף בחצי האי ערב.
# אום כלת'ום בנת עוקבה, ממנה נולדה לו בת אחת בשם זיינב.
# אל-חלאל בנת קייס, ממנה נולדה לו בת אחת בשם חדיג'ה.
# אמה בנת ח'אלד בן סעיד, ממנה נולדו לו חמישה ילדים.
# אל-רבאב בנת אניף, ממנה נולדו לו שלושה ילדים.
# אום ג'עפר זיינב בנת מרת'אד, ממנה נולדו לו שני ילדים.
# עאתכּה בנת זיד.
# תמאדר בנת אלאסבג.

== מותו ==
בשלב מסוים בזמן קרב הגמל, החליט א-זובייר שאינו מעוניין להמשיך להילחם. הוא אמר שעלי בן אבי טאלב שכנע אותו להפסיק להילחם מפני שהם בני דודים. א-זובייר עזב את שדה הקרב, ואדם בשם עמר בן ג'רמוז החליט לעקוב אחריו. הם הגיעו לשדה בקרבת מקום, ולאחר שהם שוחחו מעט הם החליטו להתפלל, מפני שהיה זה זמנה של אחת התפילות היומיות. כשא-זובייר סגד על האדמה כחלק מהתפילה, עמר בן ג'רמוז דקר אותו בצווארו ורצח אותו.

לאחר שהוא רצח אותו, הוא ערף את ראשו, והלך להציג אותו לעלי בן אבו טאלב. כשעלי ראה את ראשו הערוף של בן דודו, הוא זעם והצטער נורא. לאור תגובתו של עלי, החליט עמר להתאבד, אז הוא שלף את חרבו, ונעץ אותה בעצמו.

== ראו גם ==
* א-תאבעון

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צחאבה
ג'נבאי האקסינג X30

ג'נבאי האקסינג X30 (באנגלית: Jinbei Haixing X30) הוא מיניוואן מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Jinbei (בסינית: 華頌), אשר יוצרה בין השנים 2013–2017 בסין.

Jinbei הוקמה בשותפות מיזם משותף בין Brilliance Auto (51%) ויצרנית הרכב הצרפתית רנו (49%) בדצמבר 2017. עד 2017 Jinbei נשלטה על ידי Shenyang Brilliance Jinbei Automotive שהייתה חברת בת של Brilliance.

==ג'נבאי האקסינג X30==
* תצורות: מיניוואן, טנדר.
* מנוע מרכזי-קדמי.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* הגריל של הרכב מעוצב בהשראת יצרנית הרכב הגרמנית BMW. ג'נבאי היא חברת בת של חברת Brilliance Automobile, המייצרת טנדרים מסחריים ומיניוואנים. ל-Brilliance Automobile ו-BMW יש מיזם משותף שמייצר את ה-3Li, 5Li ו-X1 לשוק הרכב הסיני.
* מחיר היחידה נע בין 35,000–46,800 רנמינבי (שנת 2013, סין).

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="140">
קובץ:2014 Brilliance Jinbei Haixing X30.jpg | "ג'נבאי האקסינג X30", שנת 2014 
קובץ:Jinbei Haixing X30 01 China 2015-04-10.jpg | "ג'נבאי האקסינג X30", שנת 2015
קובץ:Jinbei Haixing X30 02 China 2015-04-10.jpg | "ג'נבאי האקסינג X30", שנת 2015
</gallery>

==ראו גם==
* Jinbei F50
* ג'נבאי 750
* ג'נבאי S70
* ג'נבאי גרנסה
* ג'נבאי קונקט
* ג'נבאי האקסינג A7

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.renault-brilliance.com/cars/details/14 אתר היצרן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיניוואנים
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2013
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
אלכסנדר ברוקמן

פרדיננד אלכסנדר ברוקמן (בגרמנית: Ferdinand Alexander Bruckmann; 21 בפברואר 1806 – 9 בפברואר 1852) היה צייר היסטוריה ודיוקנאות גרמני.<ref>August Wintterlin: Ferd. Alexander Bruckmann. In: Allgemeine Deutsche Biographie (ADB). Band 3, Duncker & Humblot, Leipzig 1876, S. 397 f.</ref>

== ביוגרפיה ==
ברוקמן הגיע ממשפחה של סוחרים וצורפים שהתגוררו בהיילברון מאז 1725. אביו יוהאן אוגוסט (פון) ברוקמן (1776–1835) היה בנאי אמן, ואילו דודו פיטר ברוקמן (1778–1850) ייסד את מפעל כלי הכסף של ברוקמן בהיילברון.

אלכסנדר ברוקמן נולד באלוונגן, שם אביו היה קצין בניין מחוזי. אחיו הצעיר אוגוסט אדוארד ברוקמן (1810–1884) הפך לימים לאדריכל כמו אביו, בעוד אלכסנדר ברוקמן גילה כישרון אמנותי. מכיוון שהמשפחה חיה שוב בהיילברון, אביו העביר אותו בשנת 1820 ללמוד את אומנות החריטה וייצור המדליות בהדרכת דודו והפסל קונרד ויטברכט שהועסק שם.

עקב בעיית עיניים נאלץ ברוקמן לוותר על פעילות זו ובמקום זאת התחיל לצייר. בשנת 1827 הוא הגיע לשטוטגרט כדי להתאמן כצייר, ומשנת 1827 עד 1829 למד באקדמיה לאמנות במינכן, בעיקר בהנחייתו של היינריך הס. תמונה של אודיסאוס והסירנות, שהציג בתערוכת האמנות במינכן בשנת 1829, נקנתה על ידי המלך וילהלם הראשון מוירטמברג.

מסתיו 1829 עד 1832 התגורר ברומא, משם שלח את התמונה הגדולה של "גופת ברברוסה" עבור המלגה הממלכתית שהוענקה לו. לאחר מכן התיישב בהיילברון לזמן קצר, אך חזר למינכן בשנת 1833, שם צייר את חדר השינה של המלך לודוויג הראשון עם 14 תמונות המבוססות על מוטיבים משירי תאוקריטוס, בחלקם על פי עיצובים של היינריך הס וחלקם מבוסס על העיצובים שלו. הוא עיטר את חדר השינה של המלכה תרזה בסצינות מהחתונה של הלנה ומנלאוס.

בשנת 1834 הוא פגש את הפילוסוף והפוליטיקאי פרידריך רוהמר (1814–1856) במינכן, שהפך לחסידו הנאמן שתמך בו כלכלית. הקשר המשפחתי הפך לידידות לאחר שברוקמן התחתן עם אחותו של רוהמר מתילדה בשנת 1843.

אביו, יוהאן אוגוסט פון ברוקמן נפטר בשנת 1835, ואלכסנדר ברוקמן יצא לחלוק כבוד אחרון לאביו. בדרך להלוויה הוא נפל מהמרכבה. בתאונה פגע בחלק האחורי של ראשו בערימת אבנים וסבל מזעזוע מוח קשה, ממנו התאושש בתחילה, אך השאיר אותו עם כאבי ראש עזים לשארית חייו וגרמו לדיכאון.

במשנת 1840 ואילך התמסר ברוקמן כמעט אך ורק לציור פורטרטים, בעיקר בשטוטגרט, באופן זמני גם באולם, אאוגסבורג, ציריך ובמקומות אחרים. במהלך תקופה זו יצר רק כמה יצירות גדולות יותר, כולל הציור תומנלדה בשבי (1851) ושני ציורי קיר גדולים (1846) באולם הנשפים של מוזיאון שטוטגרט לאמנויות יפות, "לידת אפרודיטה" ו"לוקאס, מצייר את המדונה".<ref>Ludwig Tavernier: Bruckmann, Alexander. In: Allgemeines Künstlerlexikon. Die Bildenden Künstler aller Zeiten und Völker (AKL). Band 14, Saur, München u. a. 1996, , S. 463.</ref>

הבעיות הבריאותיות של ברוקמן שנגרמו כתוצאה מהתאונה שלו בשנת 1835 הטרידו אותו בעבודה והחמירו עם הזמן, כך שבסופו של דבר הוא סבל מעיוורון וטירוף.

כדי להימנע מגורל זה, הוא התאבד ב-9 בפברואר 1852. הוא מצא את מקום המנוחה האחרון שלו בבית העלמין בפנגלסבאך בשטוטגרט.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=180>
קובץ:Alexander Bruckmann Allegorie des Fruehlings 1842.jpg
קובץ:Bildnis einer Dame im schwarzen Kleid mit rotem Cape 1842 von Alexander Bruckmann.jpg
קובץ:Alexander Bruckmann Odysseus und die Sirenen 1829 2.jpg
קובץ:Weibertreue Lithographie von Kenngott 1840-1.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1806
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1852
אנטון בורגר (צייר)

אנטון בורגר (בגרמנית: Anton Burger; 14 בנובמבר 1824 – 6 ביולי 1905) היה צייר, שרטט וחרט גרמני.

== ביוגרפיה ==
בורגר למד בין השנים 1842 עד 1846 בפרנקפורט, והיה תלמידם של יוהאן יאקוב יונג, יאקוב בקר ופיליפ פייט, על פי הצעתם הוא נסע למינכן, אך נשאר שם רק עד 1848 וחזר לפרנקפורט.

בשנת 1851 התחתן בורגר עם חברת ילדות קתרינה אליזה הייזליץ, שמתה בשנת 1856.

בשנת 1853, בורגר נסע למסע לימוד לפריז עם אנגילברט גבל ופיליפ רומפף, שם הוא פגש את קמיל קורו וגוסטב קורבה. בסביבות 1855/1856, בורגר היה תלמידו הפרטי של אוגוסט ובר, נציגו הידוע של בית הספר לציור בדיסלדורף.<ref>Burger, Anton. In: Friedrich von Boetticher: Malerwerke des neunzehnten Jahrhunderts. Beitrag zur Kunstgeschichte. Band I, Dresden 1895, S. 144 f.</ref>

בשנת 1858 עבר לקרונברג. בשנת 1859 הוא נישא בשנית - הוא התחתן עם בת הרופא של קרונברג, אנה יוהאנה אוגוסט קוסטר (1832–1876), שגם היא נפטרה מוקדם.<ref>Manfred Großkinsky (Hrsg.): Anton Burger. 1824–1905. Zum 180. Geburtstag. Haus Giersch – Museum Regionaler Kunst, 7. März bis 4. Juli 2004. Henrich, Frankfurt am Main 2004</ref>

עם יאקוב פורכטגוט דילמן , הוא ייסד שם את מושבת הציירים קרונברג בשנת 1861 בה השתתף גם פטר בורניץ. אנטון בורגר נשאר במושבה עד מותו.

הוא היה מכובד מאוד וכונה בהערכה רבה "מלך קרונברג". הוא תמך באמני הזצסיון בפרנקפורט. בורגר סיים את נישואיו השלישיים והאחרונים בשנת 1882 עם סטודנטית העבר שלו לציור פאולין פרזניוס.

בשנת 1894 מונה בורגר לפרופסור פרוסי וקיבל פרסים ואותות הצטיינות רבים במהלך חייו.

== יצירה ==
אנטון בורגר היה כנראה הפורה והמגוון ביותר מבין ציירי קרונברג. הוא צייר בעיקר תמונות נוף עם מוטיבים מסביבתו הקרובה: פרנקפורט, הטאונוס ונוף הריין-מיין, הוא צייר גם ציורי פנים, דיוקנאות, תמונות ז'אנריות, צבעי מים ועשה גם תחריטים.

התמונות שלו נמכרו טוב מאוד, במיוחד באזור בו צוירו. בפרנקפורט הייתה אופנה להחזיק בבית ציור של המבורגר. בורגר מצא גם קונים במדינות אירופאיות אחרות, במיוחד בפריז, וינה ולונדון.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=180>
קובץ:Anton Burger Monreal in der Vordereifel 1866.jpg
קובץ:Anton Burger Die Schirn 1880.jpg
קובץ:Anton Burger Stadtansicht.jpg
קובץ:Frankfurt Am Main-Grosser Engel-Anton Burger.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1824
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1905
הניו דיל הירוק

[[אלכסנדריה אוקסיו-קורטז בהפגנה לקידום הניו דיל הירוק]]
הניו דיל הירוק (באנגלית: Green New Deal) הוא כינוין של הצעות למאבק במשבר האקלים, שהבולטת בהן היא הצעה שהוצעה על ידי חברת בית הנבחרים אלכסנדריה אוקסיו-קורטז מהמפלגה הדמוקרטית בשנת 2019. ההצעה כוללת תוכנית תמריצים כלכלית בה הממשל הפדרלי מתגייס כדי להעביר את המדינה למאה אחוז אנרגיה מתחדשת תוך עשור אחד בלבד, תוך מעבר לכלכלה נטולת פחמן והפסקה כמעט מוחלטת של פליטת גזי חממה וצעדים נוספים כמו השקעות בחקלאות בת קיימא, תחבורת אפס פחמן כמו אופניים, תחבורה ציבורית ועוד. השם ניו דיל מתייחס לתוכניתו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט בשנות ה-30 של המאה ה-20 להוציא את ארצות הברית מהמיתון כלכלי הקשה באמצעות השקעה מסיבית של הממשל הפדרלי בתשתיות.

== נשיאותו של ג'ו ביידן ==
אחת מהבטחות הבחירות העיקריות של נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן הייתה המאבק במשבר האקלים. ביידן מינה את ג'ון קרי, מזכיר המדינה לשעבר לשליח הנשיאותי המיוחד לענייני אקלים ואת מנהלת הסוכנות להגנת הסביבה לשעבר, ג'ינה מקארתי ליועצת האקלים הלאומי של הבית הלבן היעד העיקרי של הממשל הוא להשיג פליטת גזי חממה אפסית עד לשנת 2050. אחד הצווים נשיאותיים הראשונים שביידן חתם עליהם הוא הצו לחזור להסכם פריז, ממנו הנשיא דונלד טראמפ יצא.

== בישראל ==
בשנת 2019 הוציאה רשימת המחנה הדמוקרטי (שהתנועה הירוקה הייתה חלק ממנה) תוכנית לניו דיל ירוק בישראל לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים.

באפריל 2020 הודיעה השרה להגנת הסביבה גילה גמליאל כי משרדה יפרסם תוכנית ניו דיל ירוק לישראל, כאסטרטגיה ליציאה ממשבר הקורונה.

בפברואר 2021 יזמו פעילים בארגונים עומדים ביחד ומגמה ירוקה הקמת תנועה בשם "גרין ניו דיל לישראל"
. בין מטרות התנועה: התמודדות הממשלה עם משבר האקלים, יצירת משרות חדשות ברחבי הארץ במקומות עבודה ירוקים, מעבר הדרגתי לאנרגיה מתחדשת, סגירת תעשיות מזהמות שפוגעות בסביבה ובבריאות ופיתוח תעשיות ירוקות, וחיזוק מערכות הבריאות, הרווחה, החינוך והתחבורה הציבורית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדיניות שינוי אקלים בארצות הברית
קטגוריה:2019 בארצות הברית