OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Chef'Special

Chef'Special היא להקת אינדי פופ מהארלם הולנד, שהוקמה בשנת 2008. הלהקה חתומה על חוזה בחברת התקליטים Fueled by Ramen.

ההרכב של Chef'Special מורכב מהסולן הראשי ג'ושוע נולט, הגיטריסט גידו ג'וזף, נגן הבס יאן דרקס, נגן הקלידים Wouter Heeren והמתופף ווטר ג'רי פרודון. הם הוציאו שלושה אלבומים ושלושה מיני-אלבומים מאז הקמתם ב-2008. הם נודעו בהולנד כלהקת בית לתוכנית הטלוויזיה ההולנדית הפופולרית "De Wereld Draait Door" ב-2011.

ב-2015 הלהקה יצאה לסיבוב ההופעות הראשון שלה בארצות הברית כאקט תמיכה ללהקת האינדי AER הם הצטרפו ל-Twenty One Pilots בסיבוב ההופעות העולמי שלהם ב-Emotional Roadshow כאקט פתיחה בקיץ 2016, לצד Mutemat .

בפברואר 2016 השיר של הלהקה "In Your Arms" הגיע למקום ה-40 במצעד השירים האלטרנטיביים של בילבורד.

הלהקה הפכה לשגרירי [https://www.warchild.nl/?gclid=Cj0KCQiAtqL-BRC0ARIsAF4K3WHZo5PhfsIWwCib3FDPfpe664EOB_JgAUuirsstLnp3jae2whjlFHoaAoBjEALw_wcB War Child] בנובמבר 2020, עבור 160 מיליון הילדים שגדלים בסכסוך. Chef'Special איחד כוחות עם מעצב התכשיטים [https://touchejewels.com/about-us/ Bas Verdonk] כדי לעצב תכשיט לגיוס כספים עבור צמיד ילד המלחמה - המכיל חוליות עשויות מפלדה מותכת ממקלע AK-47.

חבר הלהקה ג'ושוע נולט היה אחד המתמודדים בעונה העשרים ואחת של סדרת הטלוויזיה ההולנדית "Wie is de Mol?

Chef'Special

== חברי הלהקה ==
ג'ושוע נולט - סולן הלהקה

ג'וזף גידו - גיטרה, קולות רקע

יאן דארקס - בס, שירה, כלי הקשה

ווטר הרן - מפתחות, סינתיסייזרים, מלודיקה, קולות רקע

ווטר ג'רי - תופים, כלי הקשה

== אלבומים ==
אלבומי אולפן
{| class="wikitable"
| rowspan="2" |שם
| rowspan="2" |שנה
|מיקומי שיא במצעד
| rowspan="2" |הישגים
|-
|NLD

|-
|One for the Mrs.
|2011
|25
|
|-
|Passing Through
|2014
|1
|
|-
|Amigo
|2017
|2
|· NVPI: Platinum
|-
|Unfold
|2020
|1
|
|}
השמעות מורחבות
{| class="wikitable"
|שם
|שנה
|-
|Hungry

(הוצאה עצמית)
|2009
|-
|Shot in the Dark
|2015
|-
|Chef'Special EP

(הוצאה בארצות הברית, יחד עם ראמן)
|
|}
סינגלים
{| class="wikitable"
| rowspan="2" |שם
| rowspan="2" |שנה
| colspan="2" |מיקומי שיא במצעד
| rowspan="2" |אלבום / EP
|-
|NLD

Dutch

Top 40

|NLD

Single

Top 100

|-
|"Birds"
| rowspan="2" |2011
|Tip1*
|48
|One for the Mrs.
|-
|"Thank Life For"
|–
|89
|
|-
|"In Your Arms"
| rowspan="2" |2014
|20
|17
| rowspan="3" |Passing Through
|-
|"On Shoulders"
|Tip1*
|–
|-
|"Still Don't Know"
|2015
|Tip3*
|–
|-
|"Amigo"
|2016
|Tip2*
|–
| rowspan="5" |Amigo EP
|-
|"Try Again"
| rowspan="2" |2017
|18
|–
|-
|"Because I Love You"
|Tip 18*
|–
|-
|"Nicotine"
| rowspan="2" |2018
|19
|46
|-
|"Into the Future"
|28
|–
|-
|"Trouble"
| rowspan="3" |2020
|32
|49
| rowspan="3" |Unfold
|-
|"Maybe This Is Love"
|Tip4
|–
|-
|"Kaleidoscope"
|Tip28*
|–
|-
|"Afraid of the Dark"
|2021
|2
|12
| rowspan="2" |Non-album singles
|-
|"Miracles"
|2023
|27
|Tip6
|}

== פרסים ומועמדויות ==
* מועמדות לפרס המוזיקה של MTV אירופה למופע ההולנדי הטוב ביותר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

2017 03
קטגוריה:להקות הולנדיות
קטגוריה:להקות אינדי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2008
דייוויד ג'. ג'נקינס

דייוויד ג'. א. ג'נקינס הוא פרופסור במחלקה למדעי התזונה אוניברסיטת טורונטו, קנדה. יליד הממלכה המאוחדת.

ג'נקינס מוכר כמפתח הרעיון של אינדקס גליקמי כשיטה להסביר את הדרך שבה פחמימות בדיאטה משפיעות על רמת הסוכר בדם. מאמרו הראשון בנושא הופיע בג'ורנל האמריקאי לתזונה קלינית ב-1981. ג'נקינס המשיך וחיבר עוד 15 מחקרים קליניים לפחות, על ההשפעה של ערך גליקמי. תחומי העניין שלו כעת הם בניהול מחקרים רפואיים תזונתיים לגבי הפוטנציאל של דיאטה במניעת מחלות כרוניות, כגון מחלות לב, סרטן וסוכרת ובטיפול בהן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תזונאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:קנדים ממוצא בריטי
סטיב ראסל (פוליטיקאי)

סטיב ראסל (באנגלית: Steve Russell; נולד ב-25 במאי 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן כנציג המחוז החמישי של אוקלהומה בבית הנבחרים של ארצות הברית. קודם לכניסתו לפוליטיקה שירת כקצין בצבא ארצות הברית, פיקד על גדוד שהיה חלק מהכוח שלכד את סדאם חוסיין במלחמת עיראק.

==ביוגרפיה==
ראסל נולד באוקלהומה סיטי, בנם של קלייד ודונה. הוא למד באוניברסיטה הבפטיסטית וואשיטה בארקנסו במסגרת מלגה שקיבל מתוכנית הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית וסיים תואר ראשון בנאום ב-1985.

לאחר הלימודים גויס לצבא וב-1987 סיים מסלול בבית הספר של הריינג'רס. שירת כמפקד פלוגה רובאית, מפקד פלוגת מרגמות, מפקד פלוגת בראדלי ומדריך בבית הספר לחי"ר בפורט בנינג והוצב בין היתר באזור הארקטי. ב-1998 סיים לימודיו במכללה לפיקוד ומטה של הצבא בפורט לוונוורת' וכן תואר שני בהיסטוריה.

ביוני 1999 הוצב עם יחידתו בקוסובו כקצין מבצעים של הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר 26. לאחר השלמת המשימה מונה לסגן מפקד הגדוד. ב-2001 מונה לעוזרו האישי של מפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית. בתפקידו הבא הוצב כקצין תכנון בכווית ובקאבול שבאפגניסטן ועסק בהכשרת צבא אפגניסטן. לאחר מכן נשלח למלחמת עיראק.

במאי 2003 מונה למפקד הגדוד הראשון של רגימנט 22 בדיוויזיה החי"ר הרביעית. הגדוד בפיקודו היה חלק מצוות קרב שנשלח לאזור תיכרית לאתר וללכוד את שליט עיראק סדאם חוסיין, משימה שהוכתרה בהצלחה בדצמבר 2003. על המבצע חיבר ספר בשם "We Got Him! A Memoir of the Hunt and Capture of Saddam Hussein" שיצא לאור בהוצאת סיימון ושוסטר. ביוני 2005 סיים את תפקידו כמפקד הגדוד ומונה למדריך ראשי בבית הספר לחי"ר בפורט בנינג. בספטמבר 2006 השתחרר בדרגת לוטננט קולונל. במהלך שירותו עוטר באות לגיון ההצטיינות, פעמיים בכוכב הארד כולל סימון V לאומץ לב.

לאחר שחרורו הקים עסק בתחום ייצור כלי נשק.

באוגוסט 2008 נבחר לסנאט של אוקלהומה. הוא כיהן בסנאט עד 2012. בנובמבר 2014 נבחר לנציג המחוז החמישי של אוקלהומה בבית הנבחרים של ארצות הברית. ובנובמבר 2016 נבחר לתקופת כהונה נוספת. בנובמבר 2018 הפסיד בבחירות לקנדרה הורן מהמפלגה הדמוקרטית.

ראסל נשוי לסינדי ואב לחמישה, שלושה מהם ילדים מאומצים מהונגריה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20170224081851/https://russell.house.gov/about/full-biography סטיב ראסל] באתר בית הנבחרים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאוקלהומה
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של אוקלהומה
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:הריינג'רס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
מלאך של אמא

מלאך של אמא היא סדרת טלוויזיה ישראלית מסוגת דרמה ומתח שעלתה לשידור בקיץ 2016 בערוץ yes Oh. את הסדרה יצרה קרן וייסמן. הסדרה מתמקדת בקורותיה של משפחת טמיר, לאחר שכפיר בן ה-7 נמצא מת על הגבעה בה נהג לשחק.

==דמויות==

*יעל טמיר (שרון שטרק): אימם של גיל וכפיר, פסיכולוגית משטרתית שקולה וקרת רוח, שמנהלת את משפחתה ביד רמה.
*איתן טמיר (יחזקאל לזרוב): אביהם של גיל וכפיר. אדם שאפתן ותחרותי. המשפחה לא ממש עומדת בראש מעייניו – והוא מצטייר כטיפוס די סוציומט ומרוכז בעצמו, גבר ישראלי קשוח, לוחם לשעבר הסובל מהלם קרב.
*בני מנדלוביץ (אייל רוזלס): מפקד המשטרה של היישוב, החוקר את הרצח.
*עידית מנדלוביץ (רוני צימרמן): הבת של בני.
*רפא עמנואל (יוני מלס): צעיר אתיופי שגדל בקהילה שלא ממש מקבלת אותו, גם זו שלו וגם זו של הוותיקים. הוא עם רגל אחת בחוץ – בדרך ללימודי אמנות בהולנד.
*ניגיסט עמנואל (תהילה ישעיהו אדגה): אמא של רפא. אשה עצמאית ואם מגוננת, שלא פוחדת לצאת נגד הזרם.
*אמנון שניידר (תום חגי): בחור צעיר אוטיסט, אחד החשודים ברצח.
*ערן שניידר (דביר בנדק): אבא של אמנון.
*דינה שניידר (לירית בלבן): אמא של אמנון.
*שרון שגיא (אורי פפר): אסיר הכלוא באשמת רצח ילדיו.

== קישורים חיצוניים ==

* , מתוך הערוץ הרשמי של Yes

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמת מתח ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הקשת האוטיסטית בטלוויזיה
ראש ממשלת פינלנד

ראש ממשלת פינלנד (בפינית: pääministeri; בשוודית: statsminister) הוא המשרה הפוליטית החשובה בפינלנד. נשיא פינלנד הוא ראש המדינה, אך רוב הסמכות הביצועית היא בידי הקבינט הפיני ("מועצת המדינה") בראשות ראש ממשלת פינלנד שנבחר על ידי הפרלמנט הפיני. ראש ממשלת פינלנד נבחר בבחירות כלליות על ידי הבוחרים, ולאחר מכן נשיא פינלנד מטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט הפיני.

ראש ממשלת פינלנד החל מ-10 בדצמבר 2019 הייתה סאנה מרין מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית.

==התפקיד==
בהתאם לשינויים בחוקת פינלנד שנערכו בשנת 2000, הנשיא ימנה לתפקיד ראש הממשלה את מנהיג המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט הפיני. בדומה לישראל, מנהיג המפלגה שעליו הוטלה המלאכה חייב לערוך משא ומתן עם מפלגות אחרות במטרה להקים קואליציה. הפרלמנט חייב לאשר את הרכב הממשלה ברוב מוחלט. אם המועמד לתפקיד ראש הממשלה אינו מקבל תמיכה מספקת, הנשיא מטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה השנייה בגודלה ומתחיל משא ומתן להקמת קואליציה חדשה. בסמכותו של הפרלמנט להביא לנפילת "מועצת המדינה" (ממשלת פינלנד) באמצעות הצעת אי-אמון. אם גם מנהיג המפלגה השנייה בגודלה אינו מצליח ליצור קואליציה, הכל חוזר חלילה עד מנהיג המפלגה השלישית בגודלה. אם גם הוא לא מצליח, יוצאים לבחירות חדשות.

ראש הממשלה יבחר את השרים, שבחירתם יאושרו על ידי הפרלמנט הפיני, ואז השרים ימונו רשמית על ידי הנשיא.

הנשיא מקבל את התפטרות ראש הממשלה אם הפסיד בהצבעת אי אמון בפרלמנט.

== ראו גם ==
* נשיא פינלנד

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:פינלנד: פוליטיקה
אול טיים לואו

אול טיים לואו (מאנגלית: All Time Low) היא להקת רוק אמריקאית שנוסדה בבולטימור, מרילנד, בשנת 2003. הלהקה כוללת את אלכס גסקרת' (סולן, גיטרה), ג'ק ברקאט (גיטרה ראשית, קולות שניים), זאק מריק (גיטרה בס, קולות שניים) וריאן דוסון (מערכת תופים).

== היסטוריה ==

=== 2003–2006: הקמה ו"The Party Scene" ===
הלהקה הוקמה בזמן שחבריה למדו בבית ספר תיכון. הם עשו גרסאות כיסוי לשירי פופ פאנק. באותה תקופה הלהקה כללה את אלכס גסקרת' (סולן), ג'ק ברקאט (גיטרה), טי ג'יי איהלה (גיטרה ראשית, קולות שניים), כריס קורטיללו (גיטרה בס) וריאן דוסון (תופים). כמה חודשים לאחר הקמת הלהקה, איהלה וקורטיללו החליטו לעזוב את הלהקה. ג'ק ברקאט החליף את איהלה בתור הגיטריסט הראשי של הלהקה, זאק מריק החליף את קורטיללו בתור נגן בס, ואלכס גסקרת' התחיל לנגן בגיטרה.

בנובמבר 2003, אול טיים לואו הוציאו לאור מיני-אלבום ראשון.

בשנת 2004 הלהקה חתמה על חוזה הקלטות עם חברת Emerald Moon Records.

בשנת 2005 הוציאו את המיני-אלבום "The Three Words to Remember in Dealing with the End EP" וביולי אותה שנה שחררו את אלבומם הראשון, "The Party Scene".

ב-2006, שנת לימודיהם האחרונה בתיכון, חברי הלהקה חתמו על חוזה עם החברה Hopless Records. באותה שנה הוציאו לאור מיני-אלבום שלישי שנקרא "Put Up or Shut Up".

=== 2007–2008: So Wrong It's Right ===
בקיץ של שנת 2007 אול טיים לואו הופיעו בואנס וארפד טור. באותה שנה גם הוציאו את האלבום "So Wrong It's Right" שהגיע למקום ה-62 ברשימת הבילבורד 200.

הסינגל השני מהאלבום, "Dear Maria, Count Me In" הפך לשיר הראשון של הלהקה שהגיע לטבלת הבילבורד.

ב-7 במרץ 2008, אול טיים לואו הופיעו בשידור חי בטלוויזיה בפעם הראשונה בתוכנית "ג'ימי קימל לייב!".

בשנת 2021, הפך פזמון השיר Dear Maria, Count Me In לאתגר טיקטוק בו צעירים רבים אומרים למצלמה באנגלית: "זה לא רק שלב אמא, זה דרך חיים" ואז שרים את הפזמון. הכוונה היא לסגנון ה-Emo המאפיין את חלק מסצנת הפופ-פאנק.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ויקיפדיה: ערכים של משתמשים חדשים
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2003
נשיא סלובקיה

נשיא הרפובליקה הסלובקית (בסלובקית: Prezident Slovenskej republiky) או בקיצור נשיא סלובקיה הוא הנשיא והראש המדינה של הרפובליקה הסלובקית. הנשיא הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של סלובקיה ונחשב למייצגה הראשי סלובקיה בחו"ל. הנשיא נבחר בבחירות ישירות על ידי העם לתקופת כהונה קצובה בת חמש שנים, והוא יכול להיבחר לשתי קדנציות רצופות לכל היותר (משמע, 10 שנים). תפקיד הנשיא הוא בעיקר ייצוגי וסמלי, אך לנשיא ישנן סמכויות כאלו ואחרות המשפיעות על ממשלת סלובקיה. מעונו הרשמי של הנשיא הוא ארמון גרשלקוביץ' השוכן בברטיסלאבה.

עד 1998 הנשיא היה נבחר על ידי הפרלמנט הסלובקי, המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית. באותה שנה שיטת בחירת הנשיא השתנתה והאזרחים החלו לבחור את הנשיא בבחירות ישירות. 

נשיאת סלובקיה הנוכחית (2020) היא זוזנה צ'פוטובה.

== היסטוריה ==
התפקיד נוסד לראשונה עם פירוק צ'כוסלובקיה וקבלת עצמאותה של סלובקיה. התפקיד הופיע לראשונה בחוקת סלובקיה ב-1 בינואר 1993. התפקיד היה לא מאויש מ-1 בינואר 1993 עד 2 במרץ 1993, כאשר מיכאל קובאץ' נבחר לתפקיד הנשיא על ידי המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית. בשנת 1998 לא נבחר מחליף לקובאץ'. כתוצאה מכך, במשך חצי שנה לאחר סיום כהונתו של קובאץ' שהסתיימה במרץ 1998, התפקיד היה לא מאויש. בזמן זה, החובות והסמכויות של הנשיא התגלגלו לראש ממשלת סלובקיה דאז ולדובר המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית. על מנת להגיע לפתרון, החוקה שונתה ומאז האזרחים בוחרים את הנשיא בבחירות ישירות. הבחירות הישירות לנשיאות נערכו ב-1999, 2004, 2009 ו-2014.

== סמכויות ==
לנשיא סלובקיה בעיקר סמכויות ייצוגיות ומשניות וכוחו מוגבל בכל הנוגע לקביעת מדיניות בעוד שהמשרד הנשיאותי טקסי בעיקר. לפי החוקה, הנשיא הוא הנציג העליון של סלובקיה, הן בסלובקיה והן מחוצה לה.

בין סמכויותיו החוקתיות, הנשיא מטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה הגדולה בפרלמנט. הנשיא רשאי למנות שלושה שופטים לבית המשפט החוקתי. הנשיא יכול להטיל וטו על כל הצעת חוק (לא כולל הצעות הנוגעות לחוקת סלובקיה) בפרלמנט הסלובקי. הנשיא מוגדר גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של סלובקיה, אם כי לתואר זה אין משמעות סטטוטורית. בדומה לישראל, הנשיא יכול להעניק חנינה לעבריינים ודרושה חתימתו על חוקים.

== נשיאי סלובקיה ==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="7" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
! rowspan="2" |מס"ד
! rowspan="2" |תמונה
! rowspan="2" | שם !! colspan="2" | תקופת כהונה !! rowspan="2" | מפלגה
|-
!התחלה
!סיום
|-
|1
|109x109 פיקסלים
| מיכאל קובאץ'
| 2 במרץ 1993
|2 במרץ 1998||התנועה לסלובקיה דמוקרטית
|-
|2
|104x104 פיקסלים
|רודולף שוסטר
|15 ביוני 1999
|15 ביוני 2004
|מפלגת הבנה סיוויק
|-
|3
|101x101 פיקסלים
|איוואן גשפארוביץ'
|15 ביוני 2004
|15 ביוני 2014
|התנועה לדמוקרטיה
|-
|4
|100x100 פיקסלים
|אנדריי קיסקה
|15 ביוני 2014
|15 ביוני 2019
|פוליטיקאי עצמאי
|-
|5
|100x100 פיקסלים
|זוזנה צ'פוטובה
|15 ביוני 2019
|מכהנת
|פוליטיקאית עצמאית
|}
מעונו הרשמי של נשיא סלובקיה

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

*
2017 03
רובין ראנד

רובין "באבה" ראנד (באנגלית: Robin "Baba" Rand) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
ראנד סיים ב-1979 את לימודיו באקדמיית חיל האוויר. שירת כמדריך טיסה וכטייס F-16 פייטינג פלקון. 

פיקד על טייסת הקרב 36 המוצבת בקוריאה הדרומית, בשנים 2003–2004 פיקד על כנף הקרב 8 בקוריאה הדרומית, בשנים 2004–2006 פיקד על כנף הקרב 56 בבסיס לוק שבאריזונה העוסקת בהכשרת טייסי קרב. בשנים 2006–2007 פיקד על כנף המשלוח 332 שהוצבה בעיראק. ב-2007 מונה למנהל תחום המזרח התיכון בלשכת מזכיר ההגנה של ארצות הברית. ב-2009 מונה לראש הלשכה המשפטית במשרד מזכיר חיל האוויר וב-2010 לעוזרו של סגן ראש מטה חיל האוויר. 

בדצמבר 2011 מונה למפקד חיל האוויר ה-12 ומפקד כוחות האוויר של פיקוד דרום של ארצות הברית. באוקטובר 2013 הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר עד שהוחלף על ידי דריל רוברסון. במרץ 2015 מונה למפקד פיקוד התקיפה הגלובלית, האחראי על כוחות המפציצים האסטרטגיים של החיל ומערך הטילים הבין-יבשתיים. הוא שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018.

במהלך שירותו צבר מעל 5,000 שעות טיסה רובם על מטוסי T-38 טאלון, ססנה T-37 טוויט ומטוסי F-16. מתוכם מעל 470 שעות טיסה מבצעיות. 

לראנד תואר שני בביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי, תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל, ותואר ראשון בלימודי תעופה מאקדמיית חיל האוויר. 

נשוי לקים ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.af.mil/AboutUs/Biographies/Display/tabid/225/Article/107922/general-robin-rand.aspx ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית
* [http://www.kgwn.tv/home/headlines/4-Star-General-Takes-Command-of-Air-Force-318683871.html 4-Star General Takes Command of Air Force Global Strike Command] , kgwn.tv
* [http://www.f-16.net/pilots-profile1101.html Lt.Gen. Robin "Baba" Rand]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
תבניות ותמונות מפיתגורס עד מונדריאן

"תבניות ותמונות מפיתגורס עד מונדריאן" הוא ספר העוסק באסתטיקה, יצא לאור בשנת 1986, מאת הצייר והסופר יובל קנב.

הספר נכתב בסיועו של יוחנן גלוקר.

== תקציר ==
הספר דן באמנות חזותית מזווית סטרוקטורלית ובכלל זה זיהוי תבניות קומפוזיציה מרכזיות. 

== קישורים חיצוניים ==
* [http://yuvalkanevpainting.blogspot.co.il/p/blog-page_74.html באתר יובל קנב]

2017 03
קטגוריה:ספרי 1986
איי שלמה במשחקים האולימפיים לנוער

איי שלמה משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מאיי שלמה לא זכה במדליה אולימפית לנוער והשתתפותה במשחקים היא בעיקר סמלית.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
המשלחת הראשונה של איי שלמה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 3 ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי האתלטיקה וההיאבקות. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. גם משלחת זו לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי האתלטיקה, ההרמת משקולות והטריאתלון.

==ראו גם==
* איי שלמה במשחקים האולימפיים
* איי שלמה במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:איי שלמה: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
זניט סנקט פטרבורג (כדוריד)

הלוגו הישן
מועדון הכדוריד זניט סנקט פטרבורג (ברוסית: Гандбольный клуб "Зенит" Санкт-Петербург) הוא מועדון כדוריד רוסי מקצועני מהעיר סנקט פטרבורג המתמודד בליגת העל הרוסית בכדוריד.

המועדון התמודד בליגת האלופות בכדוריד בעונות 2010—2014. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה, הקבוצה נושלה מהשתתפות במפעלים האירופיים. במשך שנים רבות היוותה קבוצת הכדוריד הבכירה בעיר ונתמכה על ידי העירייה. בשנת 2022 נרכשה על ידי גזפרום והפכה למועדון זניט, כאשר הבעלים החדשים הצהירו על כוונתם להשקיע במועדון ולהפוך אותו לאלטרנטיבה ראויה למועדון הדובים מצ'כוב, שזכה ב-22 אליפויות רצופות מאז 2000.
==שמות הקבוצה==
*1964—1973 — "בולשביק"
*1973—2001 — "נייבה"
*2001—2006 — "סטפן ראזין-נייבה"
*2007—2022 — "אוניברסיטט לסגאפט-נייבה"
*2022—ואילך — "זניט"
==היסטוריה==
===בולשביק, נייבה===
הקבוצה הוקמה בדצמבר 1964 כקבוצת הכדוריד "בולשביק" על שם מפעל באותו השם שפרס את חסותו על המועדון. בשנת 1973 הקבוצה הפכה לקבוצת הכדוריד "נייבה" (על שם נהר הנייבה) ובשנת 1979 שינתה שמה ל"אוניברסיטט לסגאפטא-נייבה לנינגרד".

בשנת 1993 הקבוצה זכתה לראשונה באליפות המדינה והייתה לאלופה הראשונה של אליפות רוסיה בכדוריד, אך לאורך כל שנות ה-90 לא הצליחה לשחזר את ההצלחה. בשנת 2001 הקבוצה נשאה את השם "סטפן ראזין נייבה" ובהדרכת המאמן יורי באבנקו סיימה את עונת 2004/05 במקום השלישי בליגה.

בשל קשיים פיננסיים שונים הקבוצה הודחה לליגות הנמוכות יותר ואיבדה את בעל החסות העיקרי שלה והייתה לקבוצת הכדוריד של האוניברסיטה הלנינגרדית לספורט ונשאה את השם "אוניברסיטט-נייבה". הקבוצה חזרה לליגת העל והחל מעונת 2009/10 הצליחו במשך 5 פעמים רצופות לסיים כסגנית אלופת המדינה, בהדרכת המאמן דמיטרי טורגובאנוב, כשרק קבוצת הדובים מצ'כוב מקדימה אותה.

בשנת 2016 הקבוצה השתתפה בטורניר הסופרקאפ הרוסי בכדוריד גברים אך הפסידה לאלופה המוסקבאית "הדובים מצ'כוב". בעונת 2019, הקבוצה סיימה במקום השלישי בטבלת הליגה.

בעונת 2018/2019 הקבוצה סיימה במקום השלישי בגביע האתגר האירופי בכדוריד, אחרי שגברה על א.א.ק. אתונה במשחק על המקום השלישי. עונה לאחר מכן, סיימה בשלב 16 האחרונות באותו טורניר.
===זניט===
בעונת 2016, הנהלת הקבוצה, בשיתוף פעולה עם איגוד הכדוריד הרוסי החלה במגעים עם קבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג וחברת גזפרום להפיכת מועדון הכדוריד לחטיבת הכדוריד של זניט. אך המגעים הראשוניים לא הבשילו לכדי החלטה ממשית באותה עת. לקראת עונת 2018/2019 שוב החלו מגעים בין תאגיד גזפרום להנהלת הקבוצה להפיכת המועדון לקבוצת זניט אך גם אלה לא נשאו פרי. 

לבסוף לקראת עונת 2022/2023, הנהלת הקבוצה הגיעה להסכמה עם איגוד הכדוריד ותאגיד גזפרום והקבוצה עברה מיתוג מחדש והפכה למחלקת הכדוריד של מועדון זניט.

בעונת 2023/2024 הקבוצה סיימה במקום השלישי בעונה הסדירה והעפילה לחצי גמר הפלייאוף.

==תארים והישגים==
===בולשביק, נייבה===
*ליגת העל בכדוריד:
** זכייה (1): 1992/1993
** סגנות (6): 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017
** מקום שלישי (5): 2004/05, 2014/15, 2015/16, 2017/18, 2018/19, 2019/20, 2021/22
*גביע הכדוריד:
** גמר (2): 2013/14, 2015/16
*סופר קאפ הכדוריד:
** גמר (1): 2016
*גביע האתגר האירופי בכדוריד:
** חצי גמר (1): 2018/19

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

כדוריד
קטגוריה:קבוצות כדוריד רוסיות
קטגוריה:סנקט פטרבורג: מועדוני ספורט
טובאלו במשחקים האולימפיים לנוער

טובאלו משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מטובאלו לא זכה במדליה אולימפית לנוער והשתתפותה במשחקים היא בעיקר סמלית.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
המשלחת הראשונה של טובאלו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שני ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. המשלחת לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי האתלטיקה והבדמינטון. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה טובאלו עד כה. המשלחת מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים. גם משלחת זו לא הגיעה להישגים וסיימה במקומות האחרונים בענפי האתלטיקה וכדורעף חופים.

==ראו גם==
* טובאלו במשחקים האולימפיים

קטגוריה:טובאלו
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער
סטיבן וילסון (קצין)

סטיבן וו. "סיב" וילסון (באנגלית: Stephen W. "Seve" Wilson) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל, בתפקידו האחרון שירת כסגן ראש מטה חיל האוויר של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
וילסון סיים ב-1981 לימודי תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאוניברסיטת טקסס A&M. התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית ושירת כמדריך טיסה וטייס B-1 לנסר. 

בשנים 2002–2004 פיקד על להק 608 בחיל האוויר השמיני, בשנים 2004–2006 שימש מפקד כנף האימונים 14 בבסיס קולומבוס שבמיסיסיפי. שימש קצין מטה בפיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר ובפיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה. בשנים 2009–2010 מונה למפקד כוח המשלוח האווירי 379 המוצב בקטר. לאחר תפקיד מטה במפקדת חיל האוויר מונה ביוני 2011 למפקד חיל האוויר השמיני וקודם לדרגת מייג'ור גנרל. באוקטובר 2013 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר. ביולי 2015 מונה לסגן מפקד הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. 

ביולי 2016 קודם לדרגת גנרל ומונה לסגן ראש מטה חיל האוויר. הוא כיהן בתפקיד עד שדייוויד אולווין מונה במקומו בשנת 2020.

במהלך שירותו צבר מעל 4,700 שעות טיסה על מטוסי T-38 טאלון, ססנה T-37 טוויט, B-1 לנסר ו-B-52 סטרטופורטרס. מתוכם מעל 680 שעות טיסה מבצעיות.

וילסון בעל תואר שני בניהול הנדסי מבית הספר לכרייה וטכנולוגיה של דקוטה הדרומית, בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של חיל האוויר, השתתף בתוכנית המנהיגות לקבלת ההחלטות של אוניברסיטת הרווארד ובוגר קורס הפסגה של האוניברסיטה לביטחון לאומי

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.af.mil/AboutUs/Biographies/Display/tabid/225/Article/108121/general-stephen-w-seve-wilson.aspx ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר של ארצות הברית
ארמון גרסאלקוביץ'

ארמון גרסאלקוביץ (בסלובקית: Grasalkovičov palác) הוא ארמון המשמש כמעונו הרשמי של נשיא סלובקיה. בארמון זה נשיא סלובקיה מארח מנהיגים וראשי מדינות. הארמון שוכן בבירת סלובקיה, ברטיסלאבה. סגנונו של הארמון הוא רוקוקו- בארוק. בארמון ישנו גן צרפתי.

== היסטוריה ==
בניית הארמון הושלמה בשנת 1760. האדריכל האחראי לעיצוב הארמון הוא אנטון מאיירהופר. הבניין נבנה עבור אציל הונגרי בשם יינטל גרשלקוביץ', ומכאן מקור שמו של הארמון.

המלחין האוסטרי יוזף היידן הציג בבכורה חלק מיצירותיו בארמון.

בתקופתה של "סלובקיה העצמאית", כינוי לסלובקיה במהלך מלחמת העולם השנייה שהייתה מדינת חסות של גרמניה הנאצית בהנהגתו של יוזף טיסו, הארמון היה למקום מושבו של נשיא סלובקיה העצמאית. בשנת 1950, הפך המבנה למרכז פעילויות עבור תלמידי בתי הספר בברטיסלאבה. התלמידים גרמו נזק רב לארמון, והארמון חזר לאכלס אורחים בתוכו עם סיום מהפכת הקטיפה. המבנה עבר שיקום בתחילת 1990 וב -30 בספטמבר 1996 הארמון הפך למקום מושבו של נשיא סלובקיה.

== ראו גם ==
* נשיא סלובקיה

== קישורים חיצוניים ==

2017 03
קטגוריה:ברטיסלאבה: מבנים
קטגוריה:אירופה: מעונות רשמיים
רונדטארן

רונדטארן
פנים המבנה. הרמפה הספירלית של הרונדטארן, שמהווה את אחד מסימני הזיהוי שלו, כשבמגדל עצמו אין [[מדרגות.]]
רונדטארן (דנית: Rundetårn; עברית: מגדל עגול) הוא מגדל הממוקם בבירת דנמרק, קופנהגן. המבנה משמש בתור מצפה כוכבים, והוא חלק מקומפלקס מבנים של אוניברסיטת קופנהגן. המגדל הוקם בהוראתו של כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק. מבנה המגדל צמוד אל כנסיית השילוש.

הבנייה נמשכה בין השנים 1637–1642 בפיקוחו של הנס ואן סטנבינקל הבן. מצפה הכוכבים אשר בתוך המגדל הוא אחד העתיקים באירופה. במאות ה-17 וה-18 עבדו במקום מספר אסטרונומים מפורסמים, ביניהם: אולה רמר ופדר הורבואו. עם הזמן רונדטארן הפך לאחד הסמלים המוכרים של קופנהגן. ב-1728 בקופנהגן פרצה שרפה וכנסיית השילוש ניזוקה קשות, אך היא שוקמה. ב-1861 האוניברסיטה הקימה מצפה כוכבים חדש ורונדטארן הפך למצפה לחובבים.

באחד הצדדים של המגדל מופיע השם המפורש באותיות זהב שנכתב על ידי המלך עצמו. בתוך המגדל אין מדרגות והעלייה לראש המגדל מתבצעת באמצעות רמפה ספירלית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קופנהגן: מבנים
קטגוריה:אירופה: מצפי כוכבים
פיליפ דייווידסון

פיליפ "פיל" סקוט דייווידסון (באנגלית: Philip "Phil" Scot Davidson; נולד ב-24 באוגוסט 1960) הוא קצין בדימוס בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון כיהן כמפקד פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית. קודם לכן פיקד על פיקוד כוחות הצי.

==ביוגרפיה==
דייווידסון גדל בסנט לואיס שבמיזורי אליה עברו הוריו בנעוריו, למד בתיכון פרקווי ווסט והיה חבר בנבחרת השחייה של בית הספר. סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והצטרף לצי. 

פיקד על פריגטת הטילים המונחים "USS Taylor", ועל סיירת הטילים המונחים "USS Gettysburg" (אוקטובר 2005 – יוני 2007). ב-2010 מונה למפקד קבוצת התקיפה 8 של הצי כמפקד נושאת המטוסים "דווייט אייזנהאואר" שנשלחה למשימות בים הערבי לתמיכה בכוחות האמריקאים במלחמת אפגניסטן

ב-2013 מונה למפקד הצי השישי של ארצות הברית ובמקביל שירת גם כמפקד כוחות הצי של נאט"ו וכסגן מפקד פיקוד כוחות הצי באירופה ובאפריקה. בסוף שנה במקומו מונה ג'יימס פוגו.

בדצמבר 2014 מונה למפקד פיקוד כוחות הצי (הצי האטלנטי) המהווה את הכוח הימי של פיקוד צפון של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד מאי 2018. ב-30 במאי 2018 מונה למפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית שעם כניסתו לתפקיד שונה שמו לפיקוד האינדו-פסיפי. הוא כיהן בתפקיד עד אפריל 2021.

מאוקטובר 2018 ועד פרישתו נשא דייווידסון בתואר "Old salt" כקצין הימי בעל הוותק הרב ביותר בצי.

במהלך שירותו עוטר במדליית השירות המצוין של הצי, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה ושש פעמים באות לגיון ההצטיינות.

דייווידסון בעל תואר ראשון בפיזיקה, סיים בהצטיינות תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה צבאית ממכללת המלחמה של הצי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.navy.mil/Leadership/Biographies/BioDisplay/Article/2236011/admiral-philip-davidson/ ביוגרפיה] באתר צי ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מפקדי הצי השישי של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
ג'נאנדראה נוזדה

גָ'נְאָנְדְרֵאָה נוֹזֶדָה (באיטלקית: Gianandrea Noseda, נולד ב-23 באפריל 1964) הוא מנצח איטלקי.

==ביוגרפיה==
נוזדה למד נגינה בפסנתר ובמקביל גם למד הלחנה וניצוח במילאנו. בהמשך השתלם בניצוח אצל דונאטו רנצטי, מיונג-וון צ'ונג וואלרי גרגייב. 

ב-1994 זכה נוזדה בתחרות הבינלאומית של קאדאקואז לניצוח על תזמורת ובאותה שנה התמנה למנצח הראשי של תזמורת קאדאקואז. הוא היה למנצח אורח ראשי בתיאטרון מריאינסקי בסנקט פטרבורג בשנת 1997. כמו כן כיהן כמנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם וכמנהל אמנותי של פסטיבל Settimane Musicali di Stresa e del Lago Maggiore באיטליה. בשנת 2001 היה למנהל האמנותי של פסטיבל סטרזה באיטליה. ב-2007 התמנה למנהל מוזיקלי של תאטרו רג'ו די טורינו.

בדצמבר 2001 הוכרז על מינוי נוזדה למנצח הראשי של התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC, משרה שאליה נכנס בספטמבר 2002. ביולי 2003 האריך את החוזה שלו עם התזמורת עד 2008. הוא השתתף עם התזמורת הפילהרמונית של ה-BBC במיזם של רדיו BBC 3, שקיים במנצ'סטר קונצרטים חיים של תשע הסימפוניות של בטהובן. הוא פרש מהתפקיד בשנת 2011, וכיום הוא משמש שם כמנצח כבוד של התזמורת. 

נוזדה משמש כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של לונדון וכמו כן הוא גם מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית מאז מאי 2011, והוזכר כאחד מארבעה שעשויים להחליף את זובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית באוקטובר 2019.

מאז שנת 2017 הוא משמש כמנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://opusmagazine.co.il/report/noseda-interview-ipo/ עומר שומרוני, "אופוס", ריאיון עם ג'אנאנדראה נוזדה, מנצח אורח על הפילהרמונית הישראלית] 19 במרץ 2016
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:התזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1964
זרים מושלמים

זרים מושלמים (באיטלקית: Perfetti Sconosciuti) היא דרמה קומית איטלקית משנת 2016 בבימויו של פאולו ג'נובזה. הקרנת הבכורה של הסרט נערכה ב-11 בפברואר 2016 באיטליה. הסרט זכה בפרס "הסרט הטוב ביותר" לשנת 2016 בטקס האוסקר האיטלקי (David di Donatello). 

הסרט זכה ל-20 גרסאות רימייק בשפות שונות, ביניהן גרסה ברוסית בשם "רמקול". הסרט נכנס לשיאי העולם של גינס כסרט בעל מספר גרסאות הרימייק הגדול ביותר.

בשנת 2018 הועלתה גרסה מומחזת של הסרט בתיאטרון הבימה. בשנת 2021 יצאה גרסה ישראלית לסרט באותו השם.

== תקציר העלילה ==
במהלך מפגש ארוחת ערב בין 7 חברים (3 זוגות וגרוש אחד), נענים החברים לאתגר אותו יוזמת המארחת, להניח את המכשירים הסלולריים שלהם על השולחן, מתוך כוונה שכל הודעה או שיחה שיקבל אחד מהם תהיה גלויה לכל שאר החברים. במהלך הסרט, העניינים מסתבכים כאשר החברים מגלים עד כמה הם אינם מכירים אחד את השני כפי שחשבו בתחילה.

== שחקנים ודמויות ==
* ג'וזפה באטיסטון (Battiston) - פפה (Peppe)
* אנה פולייטה (Foglietta) - קרלוטה (Carlotta)
* מארקו ג'אליני (Giallini) - רוקו (Rocco)
* אדוארדו לאו (Leo) - קוסימו (Cosimo)
* ואלריו מאסטאנדריאה (Mastandrea) - ללה (Lele)
* אלבה רוהרוואכר (Rohrwacher) - ביאנקה (Bianca)
* קסיה סמוטניאק (Smutniak) - אווה (Eva)
* בנדטה פורקרולי (Porcaroli) - סופיה (Sofia)

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* יעל שוב, [https://timeout.co.il/%D7%94%D7%9E%D7%93%D7%A8%D7%99%D7%9A/%D7%A1%D7%A8%D7%98%D7%99%D7%9D/%D7%96%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%9E%D7%95%D7%A9%D7%9C%D7%9E%D7%99%D7%9D "זרים מושלמים" יגרום לכם לחשוב פעמיים על הסמארטפון שלכם], באתר Time Out ישראל, 5 במרץ 2017

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי דרמה איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
מרגריט דוראן

מרגריט דוראן
מרגריט שארלוט דוראן (בצרפתית: Marguerite Charlotte Durand; 24 בינואר 1864 – 16 במרץ 1936) הייתה שחקנית תיאטרון צרפתייה, עיתונאית, וסופרג'יסטית מובילה.

==ביוגרפיה==
מרגריט דוראן נולדה במשפחה במעמד הבינוני ונשלחה ללמוד במנזר קתולי. לאחר סיום בית ספר יסודי, התקבלה לקונסרבטוריום של פריז ואחריו הצטרפה ל Comedie Francaise, אחד מהתיאטראות הוותיקים בצרפת . ב 1888 ויתרה על קריירה בתיאטרון כדי להינשא לעורך דין צעיר ומצליח בשם ז'ורז' לאגר. הוא היה מקורב לקצין צבא בעל שאיפות פוליטיות, ז'ורז' בולנז'ה, ודרכם התוודעה מרגריט לעולם הפוליטיקה הרדיקלית. היא החלה בכתיבת פרסומים עבור בולנז'ה והתנועה ה"בולנז'יסטית". 

נישואיה לא החזיקו מעמד ובשנת 1891  התגרשה והחלה לעבוד ב"לה פיגרו". 

בשנת 1896, שלח אותה העיתון לקונגרס הפמיניסטי הבינלאומי, לכאורה כדי לכתוב מאמר הומוריסטי. הכנס השפיע עליה מאוד ושנה לאחר מכן, ב-9 בדצמבר 1897, דוראן ייסדה עיתון יומי פמיניסטי בשם "הקלע" (La Fronde). עיתון זה היווה המשך לעיתונה של הוברטין אוקלר (Hubertine auclert: La Citoyennenne) 

 בעיתון של דוראן עבדו רק נשים, בכל המקצועות, תמורת שכר שווה לזה של עמיתיהם בעיתונים אחרים. בתכניו הטיף למען זכויות נשים, כולל זכותן להיות חברות בלשכת עורכי הדין וכן ללמוד בבית הספר לאמנויות (Ecole des beuax arts). במאמריו הראשיים דרש גם את זכותן של נשים להימנות על  לגיון הכבוד ולהשתתף בדיונים פרלמנטריים. הכתבות שלו היו הראשונות להיות נוכחות במקומות אלו מתוקף תפקידן. ב-1907 ארגנה קורס לנשים עובדות, סייעה בייסוד איגודים מקצועיים לנשים עובדות  וב-1910, ארגנה רשימת מועמדות לבחירות לרשות המחוקקת (כולל עצמה). סייעה בהקמת תוכנית שהות עבור עיתונאיות ב-Pierrefonds במחוז פיקארדי. הייתה פעילה למען זכות נשים לעבוד, ותמכה בהקמת מספר איגודים מקצועיים לנשים. 

דוראן, נחושה במאבקה עבור שוויון נשים, הייתה אישה בעלת סגנון ואלגנטיות והייתה מפורסמת בטיוליה ברחובות פריז עם חיית המחמד שלה, אריה בשם "טיגר". הייתה הכוח המניע בהקמת בית קברות לחיות מחמד Cimetière des Chiens בפרבר של פריז Asnières-sur-Seine שבו האריה שלה נטמן בסופו של דבר. האקטיביזם שלה משך יחס של כבוד חסר תקדים לפמיניזם בצרפת ובאירופה. לאורך הדרך, ליקטה אוסף עצום של מאמרים בנושא נשים, אותם העבירה לממשלה ב-1931. בשנה שלאחר מכן, נפתחה בפריז ספריית מרגריט דוראן, שנותרה עד היום אחד המקורות הטובים ביותר בעולם למחקר בפמיניזם ובהיסטוריה של נשים.

פרטים אודות מרגריט דוראן ניתן למצוא בשפה האנגלית בספרה של פרופסור מרי לואיז רוברטס האמריקאית, מ-2002, Disruptive act: The new woman in fin de siecle France. בצרפתית הופיע הספר (1864-1936): Marguerite Durand "le Temps" by Jean Rabaut in 1996

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פמיניסטיות צרפתיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון צרפתיות
קטגוריה:סופרג'יסטיות
קטגוריה:עיתונאיות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1864
קטגוריה:נפטרות ב-1936
עיר בלב מדבר

עטיפת הספר בעברית
עיר בלב מדבר (השם המקורי: הרפתקאותיה המתמיהות של משלחת ברסאק, צרפתית: L'Étonnante Aventure de la mission Barsac) הוא ספר שמיוחס לז'ול ורן ונכתב (בהשראת שני כתבי יד בלתי גמורים של ורן) על ידי בנו, מישל ורן. הספר יצא לאור לראשונה כסיפור בהמשכים בשנת 1914, ויצא כספר בשנת 1919. הספר מספר על משלחת שיצאה לאפריקה, נחטפה והובאה לעיר מסתורית, הנשלטת בידי עריץ המצויד באבזרים משוכללים.

הספר ידוע בשל תיאוריו של ורן על מכשיר הדומה לטלוויזיה של ימינו, וכן מכונות מוטסות שלא היו באותה תקופה.

התרגום העברי נכתב בידי שלמה סקולסקי, בשנת 1961, ויצא בהוצאת עמיחי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספרי ז'ול ורן
נסורת

ממוזער
נסורת היא שבבי עצים הנותרים אחרי ניסור עץ. הנסורת יכולה להיווצר גם על ידי בעלי חיים מסוימים שחיים בעץ. הנסורת יכולה להוות סכנה בריאותית ותעשייתית ולעודד התפשטות דליקות. אולם, יש גם שימושים מועילים לנסורת.

== שימושים ==
הנסורת נמכרת לצורך ריפוד לולים ותאי סוסים, ספיגת שמנים ונוזלים ועישון דגים. הנסורת משמשת גם ליצירת עיסת עץ, וכן היא משמשת גם במיצגים אמנותיים, כמו רכבות מינאטוריות.

הנסורת משמשת לייצור פחם, והתיעוד הראשון לשימוש כזה הוא של הנרי פורד, מייסד חברת הרכב פורד.

== ראו גם ==

* חומר חלקיקי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עץ (חומר גלם)
קטגוריה:תוצרי לוואי
יוסף חיים ילוז

הרב יוסף חיים ילוז (20 במרץ 1880 – 29 ביולי 1961) היה שד"ר מטבריה, מרבני העיר ומחבר ספרים רבים.

==ביוגרפיה==
נולד בטבריה ב-20 במרץ 1880 (ח' בניסן ה'תר"ם) לשמחה ולרב אליהו ילוז, בן למשפחה שמוצאה במרוקו. בילדותו למד אצל אביו, וכשזה האחרון יצא לשליחות כשד"ר, המשיך ללמוד אצל הרב יעקב חי זריהן והרב משה מאיר חי אליקים.

בסיום לימודיו נישא ליוכבד בת הרב אבנר ישראל הצרפתי מפאס, והחל להתפרנס מהוראת תלמידים והכנתם לבר מצווה. כן אסף ורכש ספרים רבים, הקים ספרייה פרטית, והגיה והוציא לאור את ספרי אביו.

בשנת 1899 (ה'תרנ"ט) התלווה לאביו בשליחות כוללות טבריה לערי מרוקו, שם התקרב לרבנים המקומיים, ומשם המשיכו למצרים. כשחזרו בשנת 1902 (ה'תרס"ב) לטבריה, המשיך לעמוד לצד אביו, וסייע לו בתפקידיו השונים ברבנות.

בחודש ספטמבר 1931 (תשרי ה'תרצ"ב) התאלמן מאשתו, וב-29 ביולי 1961 (כ"ז בתמוז ה'תשכ"ב) הלך לעולמו.

שני בניו הידועים היו הרב משה אהרון, והרב אברהם נסים.

==חיבוריו==
* אוצר יוסף - זכרונות לרבנים, כולל כל ספרי הרבנים בישראל משנת ה'תרכ"ג עד לימיו
* שם יוסף - שמות הרבנים הנודעים מטבריה ומחברי ספרים משנת ה'ת"ק, שני חלקים
* טוב רא"י - הודפס בספרו "שם יוסף"
* טוב שם - הודפס בספרו "שם יוסף"
* ילקוט יוסף - עניינים שונים, פסקי דין מרבנים וסיפורים, כולל תולדות הרב חיים בן עטר ותלמידיו
* תולדות אליהו - תולדות חיי אביו, הרב אליהו ילוז, ירושלים ה'תרצ"ג
* ימי חיי - דרושים
* מעוז חיי - על התנ"ך
* טועמיה חיים - דיני וטעמי המצוות
* זכרונות לרבנים - תולדות רבני ישראל וטבריה בפרט
* מצבת אבן - רשימת הרבנים הקבורים בטבריה

== לקריאה נוספת ==
* משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 287 - 288)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.hyomi.org.il/mobile/page.asp?id=205 חכם יוסף חיים ילוז], באתר החכם היומי
* [http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_36724_295.pdf יוסף חיים ב"ר אליהו ילוז], בספר יהודי המזרח בארץ ישראל, באתר HebrewBooks
* [https://www.geni.com/people/הרב-יוסף-חיים-ילוז/6000000006909950291 הרב יוסף חיים ילוז], באתר Geni
* 

קטגוריה:טבריה: רבנים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ממוצא יהודי-מרוקאי
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1880

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
חסידת אוכף

חסידת אוכף (שם מדעי: Ephippiorhynchus) הוא סוג של עופות ממשפחת החסידתיים.

אלו עופות גדולים היכולים להגיע לגובה 140 ס"מ ולמוטת כנפיים של 230-270 ס"מ. הם חיים באגמים ובביצות באפריקה, דרום מזרח אסיה ואוסטרליה. הם בעלי מקור גדול בצבע אדום-שחור עם עיטורים צהובים - אצל חסידת האוכף - או שחור לגמרי אצל שחורת-הצוואר. לשני המינים יש גוף וכנפיים שחורים.

הם קרובי משפחה של חסידת היאבירו הענקית וכן של עופות המרבו.

מינים:
*חסידת האוכף (Ephippiorhynchus senegalensis)
*חסידה שחורת-צוואר (Ephippiorhynchus asiaticus)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
קטגוריה:חסידתיים
פשוק-מקור

פשוק-מקור (שם מדעי: Anastomus) הוא סוג של עופות ממשפחת החסידתיים בו שני מינים המצויים בהודו, דרום-מזרח אסיה וגם באפריקה שמדרום לסהרה ומדגסקר.

עופות אלה הם אוכלי רכיכות ובעלי מקור ענקי המעוקל בחלק העליון כך שיוכל לחלץ את הרכיכות מהקונכיות שלהם. הם ניזונים בעיקר ממיני חלזונות שונים. הם בעלי נוצות כהות ורוב זמנם מצויים על הקרקע.

מינים:
*פשוק-מקור אסייתי (Anastomus oscitans)
*פשוק-מקור אפריקני (Anastomus lamelligerus)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1791
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר ז'וזף בונאטר
קטגוריה:חסידתיים
חובה מנוקדת

חובה מנוקדת (שם מדעי: Lissotis) הוא סוג של עופות קרקע אפריקניות ממשפחת החובתיים. בעבר הם היו שייכות לסוג חובה לבנת-עורף.

חובות אלה בעלות נוצות אפורות עם נקודות לבנות עליהם ובעלי בטן, חזה וצוואר שחורים. הם חיות בערבות הסוואנה וניזונים הן מהחי והן מהצומח.

בסוג 2 מינים:
*חובת הארטלוב (Lissotis hartlaubii)
*חובה שחורת בטן (Lissotis melanogaster)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1848
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לודוויג רייכנבאך
קטגוריה:חובתיים
יגניונטקוב

יגניונטקוּב (בפולנית: Jagniątków, נהגה: ; בגרמנית: Agnetendorf, אגנטנדורף) היא עיירת נופש פופולרית בשלזיה תחתית שבדרום-מערב פולין. סמוכה לילניה גורה וחלק מתחום השיפוט שלה.

==היסטוריה==
הכפר הוקם בידי פרוטסטנטים בוהמיים בשנת 1621 ונקרא על שם ברברה אגנס פון שאפגוטץ' אשתו של הרוזן לאופולד פון שאפגוטץ' בעליה של מצודת חויניק (בגרמנית: קינאסט) , שסייעה לפרוטסטנטים נרדפים שנמלטו מצ'כיה.

מאמצע המאה ה-19 יגניונטקוב היא עיירת נופש פופולרית ובה אכסניות רבות. העיירה היא הגבוהה ביותר באזור וממנה מובילים שבילים רבים להולכי רגל ולרוכבי אופניים במסלולים שונים להרי קרקונושה .

עד 1945 הייתה העיירה חלק מגרמניה, ונקראה אגנטנדורף (על שם אגנס פון שאפגוטץ', בהטיה הגרמנית). התושב המפורסם ביותר שלה היה הסופר והמחזאי הנטורליסט, חתן פרס נובל לספרות לשנת 1912, גרהרט האופטמן. מיד לאחר מלחמת העולם השנייה גורשה אוכלוסייתה הגרמנית של העיירה, ושמה שונה לאגניישקוב (Agnieszków). לאחר כשנה קיבלה העיירה את שמה הנוכחי. האופטמן שלא היה אהוד על הנאצים, נשאר בעיירה עד מותו ב-1946. בווילה שבנה עבור אשתו השנייה, מוצגת גלריה שבה ציורים של סצינות מתוך ספריו.

מאז 1998 נכללת העיירה במחוז העירוני של ילניה גורה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שלזיה תחתית: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1621
טוד וולטרס

טוד דניאל וולטרס (באנגלית: Tod Daniel Wolters) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית. בתפקידו האחרון כיהן כמפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית והמפקד העליון של כוחות נאט"ו באירופה. לפני כן שירת כמפקד כוחות חיל האוויר האמריקאי באירופה ובאפריקה, וכן פיקד על כוחות האוויר של נאט"ו.

==ביוגרפיה==
וולטרס סיים ב-1982 את לימודיו באקדמיית חיל האוויר. שירת כמדריך טיסה וכטייס מטוסי OV-10 ברונקו ו-F-15 איגל.

בינואר 1999 מונה למפקד טייסת קרב 19 (טייסת F-15), בשנים 2002–2004 פיקד על להק המבצעים של כנף 1, ב-2003 עמד בראש כוח המשלוח האווירי 482 שהוצב במזרח התיכון. בשנים 2004–2006 פיקד על כנף האימונים 47 בבסיס לפלין שבטקסס. ביוני 2006 מונה למפקד כנף הקרב 325, המפעילה מטוסי F-22 ראפטור. במרץ 2008 מונה לתפקיד מטה במפקדת בעלות הברית בקאבול שבאפגניסטן. באפריל 2009 לקצין המבצעים של פיקוד החלל של חיל האוויר. במאי 2011 מונה למפקד כוח המשימה של חיל האוויר באפגניסטן וסגן מפקד פיקוד הכוחות האמריקאים באפגניסטן. ביוני 2012 מונה לראש הלשכה המשפטית במשרד מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית.

בספטמבר 2013 מונה למפקד חיל האוויר ה-12 ומפקד כוחות האוויר של פיקוד דרום של ארצות הברית. בדצמבר 2014 מונה לסגן לענייני מבצעים של ראש מטה חיל האוויר, ביולי 2015 מונה לראש אגף מבצעים במפקדת המטות המשולבים.

באוגוסט 2016 קודם לדרגת גנרל מונה למפקד כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה, המפקד גם על כוחות האוויר של נאט"ו. במאי 2019 החלף על ידי ג'פרי הריגיאן ומונה למפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית ולמפקד העליון של כוחות נאט"ו באירופה. הוא שירת בתפקיד עד יולי 2022.

במהלך שירותו צבר מעל 5,000 שעות טיסה, על מטוסי T-38 טאלון, F-15C איגל, F-22 ראפטור, A-10 ת'נדרבולט II ו-OV-10 ברונקו.

לוולטרס תואר שני בביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצבא, תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל, ותואר ראשון בלימודי תעופה מאקדמיית חיל האוויר.

==גלריה==
;ביקורו של טוד וולטרס בישראל, יולי 2019

<gallery mode="packed" heights="80px">
קובץ:USEUCOM Commander meets with Lt. Gen. Aviv Kochavi (39812).jpeg
קובץ:חשיפת חץ דורות בנתבג עם מפקד יוקום ומפקד חיל האוויר הישראלי.jpg
קובץ:Tod Wolters visit to Israel, July 2019. I.jpg
קובץ:Tod Wolters visit to Israel, July 2019. II.jpg
קובץ:Tod Wolters visit to Israel, July 2019. III.jpg
קובץ:Tod Wolters visit to Israel, July 2019. IV.jpg
קובץ:Tod Wolters visit to Israel, July 2019. V.jpg
קובץ:Tod Wolters visit to Israel, July 2019. VI.jpg
קובץ:Tod Wolters visit to Israel, July 2019. VII.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.af.mil/AboutUs/Biographies/Display/tabid/225/Article/107979/lieutenant-general-tod-d-wolters.aspx ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי פיקוד אירופה של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
יועזר איש הבירה

יועזר איש הבירה היה תנא מתלמידי בית שמאי, חי במאה הראשונה לספירה בארץ ישראל.
מוזכר פעם אחת במשנה במסכת ערלה ().

==מקור שמו==
את "בירה", יש המפרשים כמקום סמוך לירושלים ("מלאכת שלמה"), ויש מפרשים כמקום בהר הבית או הר הבית עצמו. (על פי: , , , , ).

תפארת ישראל - בחלק הפשט: "יכין", מסביר כי היה שר בכיר האחראי על בית המקדש: "איש הבירה. ר"ל היה שר בבית המקדש לצוות ולפקד בכל העניינים דבית המקדש נקרא בירה" ().

==אמרתו==
הוא מוזכר במסכת ערלה בסדר זרעים בדיון על תערובות בהן מתערבבת "תרומה" (המותרת למאכל רק לכוהנים) במאכל,
בסוגיה האם "שְֹאוֹר שֶׁל חֻלִּין וְשֶׁל תְּרוּמָה שֶׁנָּפְלוּ לְתוֹךְ עִסָּה", גורמים לכך שהעיסה תהיה אסורה בשימוש ().
זאת, במצב בו כל סוג שאור ("חולין" או "תרומה") שאין כמות מספקת לחמץ את העיסה, אך הכמות כוללת מחמיצה את העיסה.

בעדותו, שאל את דעתו של רבן גמליאל הזקן בסוגיה, כאשר פגש אותו בהר הבית (ב"שער המזרח"), והוא מאשר את דעת החכמים הקובעת שהעיסה מותרת, כל עוד לא היה בשאור של האיסור כמות המספיקה לחמץ את העיסה.

עדותו דומה במבנה לעדותו של דּוֹסְתַּאי, אִישׁ כְּפַר יַתְמָה ().

כיוון שיועזר היה מבית שמאי ורבן גמליאל הזקן מבית הילל (היה נכדו של הלל הזקן),
מעשה זה הובא לראיה "שאף מתלמידי בית שמאי קבלו מבית הלל"
.

==הנצחתו==
שלט רחוב על שם יועזר איש הבירה ביפו

על שמו קרוי רחוב ביפו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הראשון לתנאים
ספיר סבן

ספיר סבן (נולדה ב-14 באוגוסט 1994) היא זמרת-יוצרת ושחקנית ישראלית. התפרסמה בעקבות זכייתה בעונה הרביעית של תוכנית הטלוויזיה "The Voice ישראל".

==ביוגרפיה==
סבן נולדה, גדלה והתחנכה ביהוד. אביה סיטונאי פירות ואמה מנהלת חשבונות<ref name=":0"></ref>. למדה בתיכון מקיף יהוד. את שירותה הצבאי עשתה בלהקה הצבאית של חיל החינוך. לאחר שחרורה מצה"ל נרשמה ללימודי הנדסה אזרחית באוניברסיטת אריאל.

באוקטובר 2022 התחתנה עם בן זוגה תום קנור.<ref></ref> ובנובמבר 2023 נולד בנם הבכור.

== קריירה מקצועית ==
בשנת 2013 השתתפה בעונה השלישית של התוכנית "אייל גולן קורא לך", אך הודחה בשלב מוקדם.

בשנת 2016, ניגשה לאודישנים של תוכנית המציאות "The Voice ישראל" וביצעה את השיר "אולי הפעם" מהפרויקט של עידן רייכל, היא זכתה לשבחים רבים מצוות השופטים שכלל את מירי מסיקה, שלומי שבת, אביב גפן ואברהם טל ושובצה בנבחרת של שלומי שבת. ב-18 במרץ 2017 בתוכנית הגמר היא שרה גרסאות כיסוי לשיר "אל נבקש" של זוהר ארגוב ואת "לב שלם" של ברי סחרוף. בשלב הדו-קרב בו התמודדה לצד ניצן שייר שרה את השיר "היידה סוילה" של הזמר הטורקי איברהים טטליסס, בסיום הדו-קרב הוכרזה כזוכת העונה הרביעית של התוכנית וזכתה בחוזה הקלטות בחברת הליקון. בשנת 2017, ביצעה את השיר "מישהו הולך תמיד איתי", של עפרה חזה, בטקס "זוכרים", שהתקיים בבריכת הסולטן.

לאחר זכייתה החלה סבן לעבוד על אלבום הבכורה שלה. בספטמבר 2017 הוציאה את הסינגל הראשון שלה "לא חוזרת". בינואר 2018 הוציאה את הסינגל השני שלה "כל המדינה". במרץ 2018 הוציאה את הסינגל השלישי "נרד אל הים" ובמאי אותה שנה יצא לאור הסינגל "אמצע הלילה". בהמשך יצא הסינגל "בלילות". באותה השנה הקליטה את השיר "גבריאל" של עפרה חזה, עבור אלבום המחווה קול הנשמה: שרים עפרה חזה.

במאי 2020 יצא השיר "נהיה בסדר", וזכה להצלחה גדולה. בשנת 2021 השתתפה בשיר "שופוני" של קווין רובין. באותו השנה, העפילה לגמר תוכנית המציאות אקס פקטור לייצוג ישראל באירוויזיון 2022 והגיעה למקום הרביעי. בפברואר 2022 הוציאה את הסינגל "שורטת לי ת'לב".

בינואר 2023, הוציאה את השיר "אם מישהו ידע". השיר זכה להצלחה ולשבחים מהמבקרים,<ref></ref> ואף נכנס לפלייליסט של גלגלצ ושל כאן גימל.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2021: יהיה בסדר

===סינגלים===
* 2017: "אני לא אשמה"
* 2017: "לא חוזרת"
* 2018: "כל המדינה"
* 2018: "נרד אל הים"
* 2018: "אמצע הלילה"
* 2018: "בלילות"
* 2019: "הנגאובר"
* 2020: "Mühür"
* 2020: "נהיה בסדר"
* 2020: "שקרים"
* 2020: "בזוכרי"
* 2021: "שופוני" (בשיתוף קווין רובין)
* 2022: "שורטת לי ת'לב"
* 2023: "אם מישהו ידע"
* 2023: "עוד"

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות פופ ישראליות
קטגוריה:זמרי פופ ישראלים
קטגוריה:זמרות מוזיקה מזרחית ישראליות
קטגוריה:מתמודדות The Voice ישראל
קטגוריה:זוכי The Voice ישראל
קטגוריה:חברות להקת חיל החינוך
קטגוריה:חברי להקת חיל החינוך
קטגוריה:שחקני מחזות זמר ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף יהוד
קטגוריה:זמרות-יוצרות ישראליות
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:משתתפי אייל גולן קורא לך
קטגוריה:משתתפי אקס פקטור ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
עזרת כהן

עזרת כהן הוא ספר שאלות ותשובות בנושאי חלק אבן העזר של השו"ע מאת הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי לארץ ישראל וראש ישיבת מרכז הרב. הספר מכיל 109 תשובות בענייני הלכות אישות והנלווה להן.

הספר נערך על ידי בנו הרב צבי יהודה הכהן קוק. הוא יצא לראשונה בהוצאת מוסד הרב קוק, בשנת תשכ"ט. את סידור המפתחות לספר עשה הרב יעקב פילבר. המהדורה האחרונה יצאה במוסד הרב קוק בשנת תשנ"א.

==פרקי הספר==
* הלכות פריה ורבייה (עמ' א–ט).
* הלכות אישות (עמ' יא–קלט).
* הלכות קידושין (עמ' קמה–קצט).
* הלכות כתובות (עמ' ר–ריב).
* הלכות גיטין (עמ' ריג–שפ).
* הלכות יבום וחליצה (עמ' שפא–שצו).
* מילואים והשמטות (עמ' שצז–תב).
* הערות הלכתיות שכתב הרצי"ה (עמ' תג–תכח).
* מפתחות (נכתב על ידי הרב יעקב פילבר; עמ' תלא–תפה).

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?154971 עזרת כהן באתר אוצר החכמה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי שאלות ותשובות: אחרונים
קטגוריה:חיבורי הראי"ה שהתפרסמו לאחר מותו
קטגוריה:ספרי 1969
מארי לורנסן

מארי לורנסן, פריז, 1912
מארי לורנסַן (בצרפתית: Marie Laurencin; 31 באוקטובר 1883 – 8 ביוני 1956) הייתה ציירת ואמנית הדפס צרפתייה. דמות חשובה בתנועת האוונגרד הפריזאית כחלק מקבוצת "חתך הזהב" בתנועה הקוביסטית. עבודות שלה מוצגות במוזיאון האורנג'רי.

==ביוגרפיה==
לורנסן נולדה בפריז, שם גודלה בידי אמה ובה התגוררה מרבית חייה. בהיותה בת שמונה-עשרה למדה ציור על חרסינה בסוור שבפאתי פריז. היא שבה לפריז והמשיכה ללמוד באקדמי אימבר (Académie Humbert), שם התמקדה בציור בצבעי שמן.

בראשית המאה העשרים הייתה לורנסן לדמות דומיננטית באוונגרד הצרפתי. הייתה חלק ממעגל חבריו של פבלו פיקאסו ומהקוביסטים הקשורים לזרם "חתך הזהב", שעמו נמנו ז'אן מצנז'ה (Metzinger), אלבר גלז (Gleizes), רובר דלונה, אנרי לה פוקונייה (Le Fauconnier) ופרנסיס פיקבייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.artcyclopedia.com/artists/laurencin_marie.html מארי לורנסן] בartcyclopedia
* 
* 

קטגוריה:ילידות 1883
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:אמנים קוביסטים
קטגוריה:ציירות צרפתיות
קטגוריה:נפטרות ב-1956
ז'אגאן

ז'אגאן (בפולנית: Żagań, נהגה: ; בגרמנית: Sagan; בצ'כית: Zaháň) היא עיר באזור ההיסטורי שלזיה שבמערב פולין. העיר יושבת על נהר בובר .

העיר היא בירת מחוז ז'אגאן, ומאז 1999 משתייכת מבחינה מנהלית לפרובינציית לובוש. נכון לסוף יוני 2016 התגוררו בעיר למעלה מ-26,000 תושבים.

==היסטוריה==
העיר הוקמה במאה ה-12 והוכרה כעיר ב-1280.

בעיר שוכן ארמון גדול שנבנה עבור אלברכט פון ולנשטיין במאה ה-17, ובמחצית המאה ה-19, תקופת הזוהר של ז'אגאן, שימש את דורותיאה פון בירון , אשת החברה הגבוהה ואת חוג חבריה שעליו נמנו אישי רוח, מלחינים ומשוררים, כמו ורדי ופרנץ ליסט.

בין השנים 1628–1630 עבד בעיר האסטרונום יוהאנס קפלר.

כיום, העיר היא מקום מושבה של דיוויזיית הפרשים המשוריינת ה-11 הפולנית. במסגרת מבצע פתרון אטלנטי מוצבת בז'אגאן בקביעות חטיבת שריון אמריקאית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://um.zagan.pl/ אתר עיריית ז'אגאן]
* 

קטגוריה:לובוש (פרובינציה): ערים