יחסי גינאה ביסאו – סין

יחסי גינאה ביסאו–סין הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה העממית של סין ובין גינאה-ביסאו. היחסים כוננו במרץ 1974, מספר חודשים לפני עצמאות גינאה ביסאו בספטמבר 1974. בשנים 1990–1998, גינאה-ביסאו שמרה על יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הסינית (טאיוואן) ולא עם הרפובליקה העממית. היחסים כוננו מחדש בשנת 1998 ונשמרו מאז.

== היסטוריה ==
סין הייתה אחת מהתומכות של תנועת PAIGC במהלך 12 השנים (1963–1974) של המאבק לעצמאות. כאשר הוביל ה-PAIGC את המדינה לעצמאות בשנת 1974, היא שמרה על יחסים הדוקים עם המפלגה הקומוניסטית של סין עד לניתוק היחסים בשנת 1990 לטובת טאיוואן.

== זכויות אדם ==
ביוני 2020, גינאה-ביסאו הייתה אחת מ-53 המדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי בהונג קונג באו"ם.<ref name=""></ref>

== ביקורים רשמיים ==
הביקור הדו-צדדי הראשון התרחש ביולי 1975, כאשר שר החוץ הראשון של גינאה ביסאו, ויקטור סאודה מריה, ביקר בסין. נשיאי גינאה ביסאו ז'ואאו ברנארדו ויאיירה (1982) וקומבה יאלה (2002) ביקרו גם הם בסין.<ref name="CIIC">[http://www.china.org.cn/english/features/focac/183519.htm Guinea-Bissau] China Internet Information Center, 10 October 2006</ref>

== כלכלה, מסחר וסיוע ==
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים כלכליים דו-צדדיים בין השנים 1974–1990; סין בנתה אצטדיון, בית חולים ומתקנים טכנולוגיים אחרים. לאחר חידוש היחסים בשנת 1998, סין התמקדה בשיפור הייצור החקלאי, הדיור, הדיג וייצור החשמל. מאז הפורום הראשון לשיתוף פעולה סין-אפריקה בשנת 2000, סין העבירה 113 מיליון דולר בסיוע פיתוח רשמי לגינאה-ביסאו.<ref>[http://aiddatachina.org/projects?utf8=✓&search=&active_string%5B%5D=Active&country_name%5B%5D=Guinea-Bissau&scope_names%5B%5D=Official+Finance Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development.]</ref> פרויקטי פיתוח מרכזיים במימון רשמי בגינאה ביסאו כוללים:
* 48.5 מיליון דולר למודרניזציה של רשת הטלפונים של גינאה ביסאו<ref>[http://aiddatachina.org/projects/786 Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development.]</ref>
* 18 מיליון דולר להקמת בניין פרלמנטרי בשנת 2003<ref>[http://aiddatachina.org/projects/875 Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development.]</ref>
* ביטול החוב של גינאה ביסאו לסין ב-5.8 מיליון דולר בשנת 2001<ref>[http://aiddatachina.org/projects/22683 Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development.]</ref>

החל משנת 2002 ייבאה גינאה-ביסאו סחורות סיניות בכ-4.5 מיליון דולר. בשנת 2010 הכריזה סין על קרן של מיליארד דולר שנועדה להגדיל את הסחר בין סין למדינות דוברות פורטוגזית.<ref>[https://archive.today/20130624200432/http://aiddatachina.org/projects/797 Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development.]</ref>

בשנת 2017 הודיעה סין כי בכוונתה להשקיע 184 מיליון דולר להקמת תחנת כוח ביומסה.<ref>[http://en.people.cn/n3/2017/0228/c90000-9183511.html Global Times. 2017. ]</ref>

== תרבות ==
מספר סטודנטים מגינאה ביסאו למדו בסין; בשנת 1998 למדו בסין שלושה עשר ביסאו-גינאים. סין שלחה גם אנשי רפואה לגינאה-ביסאו, כש-7 עובדים בביסאו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==