OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סרט עלילתי

סרט עלילתי או סרט בדיוני הוא סרט שמתאר סיפור, אירוע או סיפורת בדיוניים או באופן בדיוני. בסרטים כאלו, הצגת עלילות ודמויות אמינים עשויה לעזור ולשכנע את קהל הצופים שהסיפור העלילתי המתרחש לנגד עיניהם הוא אמיתי. תאורה ותנועת מצלמה, כמו גם אלמנטים קולנועיים אחרים, הפכו לחשובים יותר ויותר בסרטים האלה. עבודה רבה ומפורטת מושקעת בכתיבת תסריטים לסרט עלילתיים, שכן לעיתים רחוקות מתאפשר בשלב הצילומים לסטות מהתסריטים שנקבעו מראש, אחרת תאבד תחושת הריאליזם. שחקנים חייבים לשחק בצורה אמינה, כדי לשכנע את הקהל שלדמויות בסרט יש חיים אמיתיים.

ככל הנראה, הסרט העלילתי הראשון שנעשה אי פעם היה " L'Arroseur arrosé" ("הגנן המושקה") של האחים לומייר, אשר הוקרן לראשונה בבית-קפה ב-28 בדצמבר 1895. שנה לאחר מכן, בשנת 1896, אליס גי בלאשה ביימה את הסרט העלילתי "La fee aux choux" ("פיית הכרוב"). עם זאת, הסרט המפורסם ביותר, מבין הסרטים העלילתיים המוקדמים, הוא סרטו של ז'ורז' מלייס משנת 1902 "מסע אל הירח". רוב הסרטים הקודמים לזה היו תמונות נעות של התרחשויות יומיומיות, כגון "רכבת נכנסת לתחנה" של האחים לומייר. מלייס היה אחד מבמאי הקולנוע הראשונים שקידמו את הטכנולוגיה הקולנועית, ובכך סלל את הדרך לקולנוע העלילתי. מאז הוצגו לראשונה בשלהי המאה ה-19, הסרטים העלילתיים התקדמו כל כך, עד כדי כך שסוגות קולנועיות, כגון קומדיה או מערבון, היו, וימשיכו להיות, דרך נוספת לסווג את הסרטים הללו.

השימוש במונח "קולנוע עלילתי" נעשה על מנת להבדיל בינו לבין קולנוע שאיננו עלילתי, אשר מעביר לצופים מידע, כגון סרטי טבע תיעודיים או סרטים ניסיוניים (עבודות כמו " Wavelength" של מייקל סנואו, "האיש עם מצלמת הקולנוע" של דג'יגה ורטוב או סרטיה של שנטל אקרמן). עם זאת, ישנם סרטים תיעודיים, שאינם בדיוניים, אך עשויים בכל זאת לספר סיפור. ככל שהז'אנרים הקולנועיים מתפתחים, מהז'אנר העלילתי ומהז'אנר התיעודי נוצר ז'אנר היברידי, המכונה "docufiction".

סרטים רבים מבוססים על התרחשויות אמיתיות, אך הם עדיין נחשבים כסרטים "עלילתיים" ולא "תיעודיים". הסיבה לכך היא שסרטים המבוססים על התרחשויות אמיתיות אינם נוצרים מחומר גלם של ההתרחשויות האמיתיות, אלא הם שיחזורים, המבוצעים על ידי שחקנים בשכר, המגלמים דמויות, לעיתים קרובות יותר באופן דרמטי יותר, ובכך מספרים מחדש את שהתרחש (למשל: "21" של רוברט לוקטיק).

בניגוד לספרות עלילתית, המבוססת בדרך כלל על דמויות, מצבים ואירועים שהם בדיוניים, דמיוניים או היפותטיים לחלוטין, הקולנוע תמיד מציג רפרנט אמיתי, המכונה "pro-filmic", שכולל את כל מה שקיים ומתרחש מול המצלמה.

מאז הופעתו של "הסגנון ההוליוודי הקלאסי" של תחילת המאה ה-20, שבמסגרתו תסריטים הופקו לסרטים על בסיס הפופולריות של הז'אנר, הכוכבים, המפיקים והבמאים המעורבים בפרויקט, הנרטיב, בדרך כלל בצורת סרט באורך מלא, שמר על דומיננטיות בקולנוע המסחרי והפך לשם נרדף עממי ל-"קולנוע". הריאליזם הוא אחד המרכיבים המרכזיים, בסגנון הפופולרי המכונה "הוליוודי קלאסי". המרכיב המרכזי ביצירת קולנוע ריאליסטי טמון בשימוש בעריכה המשכית.

==ראו גם==

* סרט קולנוע
* סוגה קולנועית

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוגות בקולנוע
עלילתי
קלאו לבן-כתר

קלאו לבן-כתר (שם מדעי: Berenicornis comatus) הוא מין קלאו אסיאתי יחיד בסוגו, שתחום תפוצתו מתפרש על פני חצי האי המלאי, סומטרה, דרום תאילנד ובורנאו.
== מאפיינים ==
זהו מין גדול יחסית. אורכו כ-83 עד 102 ס"מ, ומשקלו נע בין 1.3 ל-1.5 ק"ג. אצל הזכר, הראש, הצוואר, הזנב והחזה לבנים, בעדו שאר הניצוי שחור. על חלקו העליון של הראש, נוצות לבנות יוצרות ציצה, שהעניקה למין זה את שמו. בין הציצה לבין הגרון, יש אזור של עור חשוף בצבע כחול כהה. המקור שחור, אך בסיסו בעל גוון צהבהב. הנקבות קטנות מהזכרים, ונבדלות מהם בצוואר, בבטן ובחזה השחורים.

הקן מוקם בתוך חור בעץ. הנקבה "כולאת" את עצמה בקן, על ידי חסימת החור בלשלשת, בוץ ופסולת אחרת; היא נמשאירה רק חור קטן, שדרכו יהיה ניתן להעביר לה מזון. לאחר מכן, היא שתי ביצים לבנות. בן-זוגה, זכרים בוגרים אחרים וקלאויים צעירים מביאים אוכל לנקבה ולגוזלים. לאחר שהגוזלים גדלו ויכולים לעוף, הם והנקבה פורצים יחד את המחסום.

לפי מיונים טקסונומיים אחרים, הקלאו לבן-הכתר נמצא בסוג Aceros.

הקלאו מצוי ביערות גשם שרומם נמוך עד בינוני (בדרך כלל מתחת ל-900 מטרים מעל גובה פני הים), ולעיתים גם במטעי דקל השמן, עצי גומי ועצי פרי שונים. הקלאויים לבני-הכתר טריטוריאליים, וניזונים בעיקר מפירות, לטאות, פרוקי רגליים וזחלים. זהו מין ביישן יחסית, וניתן לראותו לעיתים רחוקות. הפרטים ממין זה מעופפים לעיתים קרובות בלהקות קטנות.

האיום המרכזי על הקלאו לבן-הכתר הוא איבוד בתי הגידול הטבעיים שלו, אם כי הוא נפוץ יחסית בתחום תפוצתו. כמו כן, אין כרגע איום על בתי הגידול הגבוהים יותר של הקלאו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטמפורד ראפלס
קטגוריה:קלאוניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:סומטרה: עופות
קטגוריה:בורנאו: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
וולי וולף

ואלאס פרי "וולי" וולף, ג'וניור (באנגלית: .Wallace Perry "Wally" Wolf, Jr; 2 באוקטובר 1930 – 12 במרץ 1997) היה שחיין ושחקן כדורמים אמריקאי-יהודי. בעל מדליית זהב אולימפית בשחייה (לונדון 1948). ייצג את ארצות הברית בשתי אולימפיאדות בכדורמים (מלבורן 1956 ורומא 1960).

==קורות חיים==
וולף נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית.

===אלוף אולימפי===
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (1948) סיים וולף במקום ראשון במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:14.0 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:01.3 דקות במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם וולטר ריס, ג'יימס מקליין וביל סמית' בשיא עולם חדש של 8:46.0 דקות, לפני הונגריה (8:48.4 דקות) וצרפת (9:08.0 דקות). האמריקאים שיפרו את שיא העולם הוותיק בן ה-12 שנים של יפן שעמד על 8:51.5 דקות.

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת הלסינקי (1952) סיים וולף במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:12.6 דקות. במשחקים עצמם הוא שחה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. הוא שחה ראשון בשיא אולימפי חדש של 2:11.4 דקות. באותה העת, על אף שחבריו לנבחרת שהשתתפו במשחה הגמר זכו במדליית הזהב, השחיינים ששחו במוקדמות לא זכו במדליות גם כן.

באולימפיאדת מלבורן (1956) סיים וולף במקום חמישי עם חבריו לנבחרת הכדורמים. הוא שיחק בחמישה משחקים.

באולימפיאדת רומא (1960) סיים וולף במקום שביעי עם חבריו לנבחרת הכדורמים. הוא שיחק בכל שבעת המשחקים והבקיע חמישה גולים.

לאחר שפרש מספורט תחרותי עסק וולף בעריכת דין בלוס אנג'לס. הוא היה נשוי ואב לשלושה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחיינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחקני כדורמים אמריקאים
קטגוריה:שחקני כדורמים יהודים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
טיצ'ין

טיצ'ין (בפולנית: Tyczyn; ביידיש: טיטשין) היא עיירה במחוז ז'שוב שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
טיצ'ין נוסדה בשנת 1368, והוכרה כעיר בידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין. במהלך המאה ה-17 נהרסה העיירה בידי הטטרים והקוזקים. עד שנת 1918 הייתה העיירה חלק מגליציה האוסטרו-הונגרית.

==יהודי טיצ'ין==
בית הקברות היהודי הישן בטיצ'ין.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-16. מאמצע המאה ה-19 הייתה העיירה למרכז חסידי.

רב העיר במהלך שנים רבות במאה ה-19 היה הרב יחיאל מיכל דארלויך. עם פטירתו בתחילת 1888 פרצה מחלוקת בעיר בין תומכי בנו ישראל דארלויך לבין תומכי הרב אשר טייטלבוים שנתמך על ידי הרבי של חסידות שינאווא.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 957 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים, בעיקר מאזור לודז'. ב-1941–1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו ביוני 1942 יהודים נוספים מיישובי הסביבה. זמן קצר לאחר מכן, גורשו כל יושבי הגטו לגטו ז'שוב, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ ביולי 1942.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/816 טיצ'ין] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
ZiS-2

תותח 57 מ"מ ZiS-2 (ראשי תיבות של Завод имени Сталина – מפעל על שם סטלין) היה תותח נ"ט מתוצרת ברית המועצות שפותח בשנת 1940 על ידי משרד התכנון של וואסלי גרבין. כ-13,710 יחידות של ה-ZiS-2 נבנו בשנים 1941–1949. התותח הותקן גם על משחית טנקים ZiS-30.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תותחים נגד טנקים
קטגוריה:אמצעי לחימה סובייטיים במלחמת העולם השנייה
אפסלאוטדייק

מפת הים הדרומי. סוללת אפסלאוטדייק נראית בקצהו הצפוני
אפסלאוטדייק היא סוללת כביש בצפון מערב הולנד, הנטויה בגבולו של האייסלמיר (Ijsselmeer - הים הפנימי של הולנד) ומפרידה בינו לבין ים ואדן. הסוללה, שאורכה 32 קילומטרים, מהווה חלק מרכזי במפעלי הזאודרזיי (הים הדרומי) - פרויקט סכירת הים הפנימי, המתקת מימיו וייבוש חלקים ממנו.

האפסלאוטדייק נבנתה בין חוף פרובינציות פריסלנד לבין חוף פרובינציית צפון הולנד. רוחבה הוא 90 מטרים וגובהה המקורי מעל פני הים היה 7.25 מטרים.

==בניית הסוללה==
בניית הסוללה החלה בשנת 1927 בארבע נקודות - בשני קצותיה המיועדים ובשתי נקודות נוספות שנבחרו לאורך נתיב הסוללה המיועד, שבהן הוקמו תחילה איים מלאכותיים. כחומרי הבנייה העיקריים של הסוללה נבחרו טיל, שנחפר מקרקעית הזאודרזיי, חול וכן חרסית מסוג מסוים (Boulder clay). ספינות החלו לשפוך לים את הטיל בשני נתיבים מקבילים שהתמשכו מארבע נקודות הבנייה. החלל שבין שתי הסוללות המקבילות מולא בחול, וכאשר נערמה שכבת החול עד מעל לקו המים נערם עליה עוד טיל. דפנות הסוללה שתחת פני המים חוזקו באמצעות מחצלות מעץ ערבה וסלעים שהונחו עליהן. הסוללה הוגבהה לגובהה הסופי על ידי שכבות של חול, והציפוי העליון שלה הורכב מחרסית, שעליה נשתל עשב. 

לאורך נתיב העבודה נמצאו מספר שוחות תת-מימיות שזרמים חזקים בהן היו צפויים להקשות על הבנייה. למרות זאת התקדמה העבודה מהר מהמצופה והסוללה הושלמה בגובה חלקי לכל אורכה המיועד ב-28 במאי 1932. מאותו מועד נקרא הזאודרזיי בשם אייסלמיר. לאחר מועד זה נמשכו העבודות להגבהת הסוללה ולסלילת כביש (כיום כביש A7) עליה וכן להתקנת תאי שיט בכל אחד משני קצות הסוללה וכן 25 שערים לשחרור מים מהאייסלמיר לים ואדן. שחרור המים לים ואדן היה חיוני כיוון שמפלס האייסלמיר הוסיף לעלות בקביעות עקב זרימת נהרות לתוכו - לרבות הנהר איסל, שנתן לימה את שמה - ועקב עבודות ייבוש שטחי האדמה שנערכו בשוליו.

ב-25 בספטמבר 1933 נפתחה הסוללה באופן רשמי. בסך הכל נעשה שימוש במהלך בנייתה בכ-37.5 מיליון מטרים מעוקבים של חומרים. בכל אחד מימי הבנייה עבדו בפרויקט 4,000 עד 5,000 עובדים, ועל ידי כך הוקלה השפעת משבר השפל הגדול בהולנד.

הסוללה נבנתה באופן שאיפשר סלילת פסי רכבת עליה, אך המסילה לא נסללה בשל העלות הכרוכה בכך ובשל שיקולי כדאיות. במקום זאת שימש השטח שנשמר למסילה בשנות ה-70 לסלילת כביש נוסף על גבי הסוללה, באופן שהכביש הדו-סטרי שעליו הפך לבעל שני נתיבים לכל כיוון.

פסל המציין את פתיחת הסוללה לשימוש הוצב באתר שבו היא הושלמה. כמו כן, לימים הוצב על הסוללה פסל לזכר המהנדס והפוליטיקאי קורנליס ליילי (Cornelis Lely), מאבות פרויקט עבודות הזאודרזיי.

בשנת 2012 החליטה ממשלת הולנד שלא להחליף את תאי השיט שבסוללה אלא לשפצם. צפוי שיהיה צורך להחליפם באחרים עד לשנת 2050.

<gallery widths="300px" heights="300px" perrow="2">
תמונה:Afsluitdijk 01.JPG|מראה מעבודות בניית הסוללה, 1931
תמונה:Afsluitdijk 1031.jpg|מראה הסוללה, 2016
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://theafsluitdijk.com/ אתר הסוללה]
* סרטון על בניית הסוללה, באתר ויקישיתוף

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הולנד: גאוגרפיה
קטגוריה:הולנד: תחבורה
קטגוריה:אירופה: דרכים וכבישים
קטגוריה:כיבוש הים (הולנד)
טישובצה

טישובצה (בפולנית: Tyszowce; ביידיש: טישעוויץ) היא עיירה במחוז טומשוב לובלסקי שבפרובינציית לובלין בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בראשית המאה ה-15, ובשנת 1453 אושרו לו זכויות עיר. במהלך המאה ה-17 נפגעה העיירה מפשיטות הטטרים והקוזקים.

בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

==יהודי טישובצה==
[[אנדרטה לזכר יהודי טישובצה שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
האזכור הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-16. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,500 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לצד פעילות של ארגון הבונד.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה עברה העיירה מיד ליד בין הגרמנים והסובייטים, עד שבהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב נקבעה בשליטה גרמנית. בתקופת הביניים נמלטו מהעיירה כ-1,000 מיהודיה מזרחה.

באביב 1940 הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וסרט זרוע. יודנרט שמונה בידי הגרמנים צווה לספק להם עובדים יהודים לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה, ולהעביר תשלומי כופר.

ב-25 במאי 1942 נערכה בעיירה אקציה, בה נורו כ-200 יהודים, וכ-800 שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. בין היתר, נרצחו באקציה זו ראש היודנרט ועוזרו. במהלך האקציה הצליחו להימלט מהעיירה ליערות הסביבה יהודים רבים. כ-600 היהודים שנותרו בעיירה רוכזו בגטו שהוקם בה, בו הוצאו להורג 49 יהודים בספטמבר 1942.

עקב הגעת ידיעות על השמדת יהודי זמושץ נמלטו מהגטו שבעיירה יהודים רבים, וחלקם הצטרפו ליחידות פרטיזנים. בנובמבר 1942 שולחו אחרוני יהודי הגטו לבלז'ץ, תוך רצח כמה עשרות יהודים במקום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/819 טישובצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
טוריסק

טוריסק (באוקראינית: Турійськ; בפולנית: Turzysk, טוז'יסק; ביידיש: טריסק) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
טוריסק נזכרת לראשונה במאה ה-11. בשנת 1319 נכבשה העיירה בידי הליטאים, ובשנת 1365 הוענקה לקז'ימייז' השלישי, מלך פולין. מראשית המאה ה-16 הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה פולניות.

בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי טוריסק==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-16. במהלך המאה ה-19 התגבשה בעיירה חסידות טריסק, אשר הפכה את היישוב למרכז חסידי חשוב. בין השנים 1918 ו-1920 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות וממעשי שוד מצד החיילים האוקראינים, הבולשוויקים והפולנים שעברו בה. בין היתר, הועלו באש מבני חצרו של אדמו"ר טריסק.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,200 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של ארגון הבונד, תוך קיום בית ספר עברי מרשת תרבות ובית ספר יידי מרשת ציש"א. עם הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939, הופסקה פעילות זו.

[[אנדרטה לזכר יהודי טוריסק שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו במעשי שוד ורצח בקרב יהודיה, בהשתתפות אוקראינים מקומיים. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת מסירת דברי ערך וחובת ביצוע עבודות כפייה. בד בבד, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-19 באוגוסט 1942 נרצחו כמה מיושבי הגטו בעיירה בשל אי עמידה באחת מחובות תשלום סכומי הכופר.

ב-23 באוגוסט 1942 נרצחו כל יהודי העיירה בבורות ירי שכרו בעצמם. בשעת האקציה ניסו כמה מיושבי הגטו להתנגד לגרמנים, וחלקם הציתו את בתיהם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1060 טריסק] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ווהלין: יישובים
קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
טוברמיצין

טוברמיצין היא אנטיביוטיקה מקבוצת האמינוגילקוזידים, המופקת מהחיידק Streptomyces tenebrarius ומשמשת לטיפול במגוון דלקות הנובעות מזיהומים מחיידקים, ובפרט אלה הנגרמים בשל חיידקים גראם-שליליים, האנטיביוטיקה אינה פעילה כנגד חיידקים גראם-חיוביים (למעט Staphylococcus aureus).

האנטיביוטיקה אפקטיבית במיוחד נגד מיני Pseudomonas.

== שימושים רפואיים ==
בדומה לשאר האמינוגליקוזידים, טוברמיצין אינו נספג דרך מערכת העיכול, ולכן ניתן לטיפול סיסטמי באופן תוך-ורידי או תוך-שרירי.
טוברמיצין קיימת גם כתכשיר לאינהלציה לטיפול בהחרפה של זיהום כרוני הנגרם על ידי Pseudomonas aeruginosa, במיוחד בקרב חולי סיסטיק פיברוזיס.

טוברמיצין נבחן גם לטיפול בדלקת גת (סינוסיטיס).

משחות טוברמיצין (כגון: טוברקסת טובקדקס) נמצאו מתאימות לטיפול שטחי בדלקת לחמית העין. זריקות של טוברמיצין מתאימות לטיפול דלקת קרום המוח בילודים, בברוצלוזיס, במחלה דלקתית של האגן, וב-Yersinia pestis.
טוברמיצין עדיפה על גנטמיצין לטיפול בדלקת ריאות אשר נגרמת על ידי Pseudomonas aeruginosa, מאחר שהוא נספג טוב יותר בריאות.

== תופעות לוואי ==
כחלק ממשפחת האמינוגיקוזידים טוברמיצין הוא אוטוטוקסי, ויכול לגרום לאיבוד השמיעה או איבוד שיווי המשקל או לעיתים גם פגיעה בשניהם במקרה של רגישות על רקע גנטי. אנשים אלה נושאים גן אשר אינו משפיע על חייו של המטופל אך במקרה של לקיחת אמינוגילקוזידים הוא מאפשר חדירה של התרופה לתאי השבלול (קוכלה), נזק זה לאוזניים לרוב בלתי הפיך.

חירשות: התרופות הללו חודרות בקלות ומצטברות באוזן הפנימית- בשבלול האוזן (cochlea). הן גורמות לירידה בשמיעה שעלולה להחמיר עד כדי חירשות, לפגיעה בשיווי המשקל, ולסחרחורת (וורטיגו).

פגיעה בתפקודי כליות: התרופות חודרות באופן מוגבר לכליות, כתוצאה מקשירה חזקה לרקמת הכליה והצטברות התרופות בקורטקס הכליה. כתוצאה מכך יכולה להיווצר אי ספיקת כליות כתוצאה מנמק בתאי האבובית הקרובה. הנזק לכליות הוא לרוב הפיך, וזאת עקב יכולת היצירה מחדש של תאי האבובית. מתן תרופה במשטר מינון של פעם אחת ביום במקום שלוש פעמים ביום, מאפשר תקופה חופשית מהתרופה, שבה ריכוז התרופה בכליה נמוך יחסית והתא יכול להיפטר מהתרופה ולשקם את הנזק שנגרם לו. אצל חולים הלוקים בתפקוד כליות ירוד, יש להפחית את מינון התרופה בהתאם לקצב פינוי הקריאטינין.

עקב תופעות הלוואי המצוינות לעיל טוברמיצין ניתנת במינונים מדודים מאוד מחושבים לפי משקל הגוף. טוברמיצין נחשבת לאנטיביוטיקה בעלת חלון תרפויטי צר. תרופות אלו אסורות בהריון מאחר שהן חודרות דרך השליה ועלולות לגרום לנזק לעובר.

== אופן הפעולה ==
טוברמיצין נקשר לתת היחידות (S30 ו-S50)של הריבוזום של החיידקים, ועל ידי כך מונע את היווצרות הקומפלקס 70s.
כתוצאה מכך, אין אפשרות לתרגם את ה-mRNA לחלבון, מה שמוביל למות החיידק.
האנטיביוטיקה מראה משיכה לחומצות אמיניות. בפרט, האנטיביוטיקה נמשכת לחלקים מסוימים ב-RNA, ובמיוחד ל-rRNA בתאים פרוקריוטיים.
בנוסף, האנטיביוטיקה נקשרת ל-tRNA(Phe), Rev response element (RRE) השייך לווירוס HIV, ולריבוזום של דלתא וירוס הגורם לדלקת נגיפית של הכבד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אמינוגליקוזידים
פורשה 956

פורשה 956 הייתה דגם של מכונית מרוץ מתוצרת חברת פורשה לקטגוריית גרופ C העליונה (LMP1 כיום) באליפות העולם במרוצי סיבולת ובכללם מרוץ 24 השעות של לה מאן. 

ה-956 זכתה להצלחה רבה כאשר בין השנים 1984-1982 זכתה ברציפות בכל אחת מתחרויות אליפות העולם למכוניות ספורט של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), הן לנהגים והן ליצרנים, ובנוסף זכתה בשנות השמונים 6 פעמים ברציפות במרוץ 24 השעות של לה מאן. נכון לשנת 2015 הפורשה 956 מחזיקה בשיא ההקפה המהירה ביותר בכל הזמנים במסלול הנורדשלייפה בנורבורגרינג לאחר שנהג המרוצים הגרמני שטפן בלוף הקיף את המסלול בזמן שיא של 6:11:13 דקות במהלך האימונים לפני מקצי הדירוג במרוץ 1000 הק"מ של נורבורגרינג בשנת 1983.

ה-956 החליפה את מכונית הפורשה 936 המצליחה כמכונית הבכירה ביותר של החברה למרוצים והוחלפה לבסוף על ידי הפורשה 962. באוגוסט 2015 נמכרה בקליפורניה במכירה פומבית מכונית הפורשה 956 (מס' שלדה 956-003) אשר זכתה בשנת 1983 במרוץ 24 השעות של לה מאן בסכום של למעלה מ-10 מיליון דולרים.

==פיתוח==
מכונית ה-956 פותחה על פורשה כדי לעמוד בתקנות הרגולציה החדשות אשר קבע ארגון ה-FIA בשנת 1982 בקטגוריית גרופ C הבכירה החדשה אשר החליפה את קטגוריית גרופ 6 היוצאת באליפות העולם למכוניות ספורט, וכתחליף למכונית הפורשה 936 המצליחה של החברה אשר התמודדה בה. פרויקט פיתוח המכונית החל ביוני 1981 בראשותו של מהנדס המרוצים הראשי של פורשה נורברט זינגר. אב הטיפוס הראשון הושלם ב-27 במרץ 1982 בדיוק בזמן לפני תחילת עונת אליפות העולם, כאשר נהג המרוצים הגרמני יורגן בארת' ביצע את נהיגת המבחן במסלול הבדיקות הפרטי של פורשה, 

==נתונים==
ה-956 הציגה מרכב מונוקוק עשוי אלומיניום, הראשון מסוגו לחברה, אשר סייע למכונית לעמוד בתקנה החדשה של ה-FIA לגרופ C אשר דרש מכל מכונית בקטגוריה זו לשקול לפחות 800 ק"ג. מנוע המכונית נשאר זהה למנוע אשר נעשה בו שימוש במכונית הפורשה 936/81: מנוע בוקסר 6 צילינדרים מוגדש טורבו בנפח 2.65 ליטרים והספקו 635 כ"ס, אשר פותח במקור כמנוע אינדיקאר (Indycar). תיבת ההילוכים של המכונית הייתה ידנית 5 מהירויות.

בשנת 1984 פותחה גרסה משופרת למכונית אשר נקראה 956B. דגם זה היה בעל שלדה משופרת וצריכת דלק נמוכה יותר הודות למערכת הזרקה חשמלית של חברת בוש (Bosch Motronic).

בסך הכל עשרים ושמונה יחידות פורשה 956 נבנו על ידי החברה בין השנים 1982-1984.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.porsche.co.il אתר פורשה ישראל]
*[http://www.porsche.com/ אתר פורשה העולמי]

==הערות שוליים==

956
קטגוריה:מכוניות מרוץ
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1982
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
טרנובקה

טרנובקה (באוקראינית: Тернівка, טרניבקה; בפולנית: Ternówka; ביידיש: טערנעווקע) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==היסטוריה==
העיר טריאנובקה נקראה על ידי חסידי קרלין בשם זה (ברוסית:טרויאן אבקע) על שם שלושת האבות רבי אהרן מקרלין, ורבי אשר מסטולין, ורבי ישראל מסטולין, שהיו המנהיגים הרוחנים של העירה . (רוב יהודי העירה היו חסידי קרלין וסטולין) בית הכנסת בעיירה היה של חסידי סטולין. במשך כל השנים חיו בשלווה יהודי העיר בשל העובדה שלא היו שם מתנגדים וחילוקי דעות בין הקהילות. פשוטי עם ויהודים מאמינים היו יהודי טרנובקה.

==הקהילה היהודית==
בשנות העשרים של המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-3,000 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי, ובאמצע שנות השלושים של המאה ה-20 נסגרו בתי הכנסת ביישוב.

שוחט העיר היה רב יעקב שמשון מלמד לאחר פטירתו נתמנה בנו רבי יצחק מלמד, כרב העיר אשר כיהן כרב העיירה עד שנת 1935. לאחר מכן ירש את מקומו בנו יהושע מלמד שגם היה חזן נחשב בכל החגים. רוב יהודי העירה היו חסידי לוצק. ובכל שנה היה מגיע הרבי מלוצק רבי יוחנן פרלוב (בנו של רבי ישראל פרלוב מסטולין) בתאריך ל"ג בעומר לעיירה שם התקבל בסבר פנים יפות למשך כמה ימים. הוא היה מתארח אצל רב העירה רבי יצחק, אשר כונה דער טרעיניבקער רבי, רבי יצחק מלמד היה רב מאוד נחשב אצל חסידי לוצק בשל העובדה שקיבל סמיכה לרבנות מרבי אהרן מקרלין כשהיה צעיר בגיל 18 בלבד.

בשנת 1920 הייתה מלחמה בין הרוסים הקומוניסטים והפולנים, הרמטכ"ל אז היה פלסודוסקי. באחד מן הקרבות שנמשכו על ידי טרנובקה נסוגו הרוסים, וכוח צבאי פולני נכנס לעירה, והכריז תיכף שיבדקו את הגגות והמרתפות אולי נמצאים שמה רוסים שיתנפלו על הצבא הפולני שצריך תכף להיכנס, היהודים ענו שאין רוסים מבלי שבדקו, וכשנכנסו הפולנים ירו עליהם מכמה גגות. אז צווה הסגן אלוף ברבצקי שנכנס עם הצבא הפולני להוציא בגלל זה את הרב יצחק לתליה פומבית במרכז העיר. בני משפחתו של הרב יצאו בבכי ברחוב, שם פגשם קצין יהודי ששאלם על סיבת בכים, והוא יעץ להם ללכת לרמטכ"ל לבקש רחמים, וכך עשו, הרמטכ"ל נאתר לבקשת משפחתו של הרב ושלח פרש על סוס מצויד עם פקודה לדחות את התלייה עד שהוא ידבר אישית עם הרב, וכשהגיע השליח כבר כרכו את החבל סביב צווארו של הרב. ברגע האחרון הצילו ממוות, לאחר מכן התאחסן הרמטכ"ל פלסודסקי בבית הרב, ואחר כמה שיחות הם נתיידדו מאוד, והרמטכ"ל אף היה מתייעץ עמו בניהול המלחמה במשך תקופה עד גמר המלחמה. הרמטכ"ל פלסודסקי מת ב־13 במאי 1935 כפי התאריך היהודי י"ג שבט תרצ"ה שנפטר הרב. לאחר מות הרמטכ"ל פלסודסקי מונה האלוף ריגז שמיגלי למלא מקומו של פלסודסקי.

בסוף יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את יהודייה תוך זמן קצר בגטו שהוקם בה, וחייבו את יושביו בענידת סרט זרוע. בהמשך, הגיעו לגטו שבעיירה יהודים שניצלו ממעשי הטבח באומן וביישובי הסביבה. בסוף שנת 1941 רצחו הגרמנים והאוקראינים חלק מיושבי הגטו שבעיירה, והעבידו את הגברים במקום בעבודות כפייה, תוך שליחת חלקם למחנות עבודה, בהם נספו.

ב-27 במאי 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציה גדולה, במהלכה רצחו הגרמנים והאוקראינים כ-2,400 יהודים בסמוך לעיירה. למחרת נרצחו 45 יהודים שנתפסו במקומות מסתור בעיירה.

מעט היהודים שהושארו בגטו, ויהודים נוספים שנתפסו, רוכזו בשני בתים בעיירה, ואליהם צורפו יהודים נוספים מהסביבה. כולם נרצחו ב-2 באפריל 1943, לרבות רבה של העיירה יהושע מלמד ומשפחתו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:מחוז ויניצה: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1700
טרשקון

טרשקון (בליטאית: , טרושקונאי; בפולנית: Traszkuny, טרשקוני; ביידיש: טראשקון) היא עיירה במחוז אוטנה שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

העיירה נוסדה בסוף המאה ה-17 בידי ולדיסלאב סוקולובסקי, אשר ייסד במקום כנסייה ומנזר.

==יהודי טרשקון==
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-90 משפחות יהודיות, ופעלו בה מפלגות ציוניות, וכן בית ספר עברי מרשת תרבות. עם סיפוח ליטא לברית המועצות בשנת 1940 הופסקה פעילות זו.

עם כיבוש ליטא בידי הגרמנים, רצחו הליטאים מספר צעירים יהודים בעיירה. ביולי 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בחלק עני ביישוב. ב-23 באוגוסט 1941 נרצחו כל יהודי היישוב ליד הכפר פיוסט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז אוטנה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
טולוצ'ין

טולוצ'ין (בבלארוסית: Талачы́н, טַלַצ'ין; ברוסית: Толочин; בפולנית: Tołoczyn; ביידיש: טאָלאָטשין) היא עיר במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
האזכור הראשון לעיר הוא משנת 1433, עת הייתה בשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכללה חלקה המזרחית של העיר (עד לנהר דרוט שחוצה את העיר) בשטח האימפריה הרוסית. בהמשך הכול העיר סופחה לרוסיה.

==יהודי טולוצ'ין==
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיר כ-2,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בתקופה הסובייטית פעל בעיר בית ספר יידי.

הרב חיים זונדל מכבי הקים בעיר אגודה של חובבי ציון.

ב-8 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, לאחר שהופצצה משך מספר ימים. בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בחלק עני בה, אליו הובאו גם יהודי יישובי הסביבה. יהודי הגטו צוו לשאת טלאי צהוב, ולגטו לא הועברה כל אספקת מזון. באוקטובר 1941 הוצאו להורג שבעה יהודים מהגטו, ובחורף 1941–1942 מתו כ-150 מיושבי הגטו מרעב ומקור.

ב-13 במרץ 1942 נרצחו כל היהודים שנותרו בגטו, כ-1,300 איש, בסמוך לעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: ערים
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
טורק (יישוב)

טורק (בפולנית: Turek) היא עיר מחוז בפרובינציית פולין גדול שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
טורק נזכרת לראשונה בשנת 1136, ובשנת 1341 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

==יהודי טורק==
הכניסה לבית הקברות היהודי בטורק.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-2,700 יהודים, מתוך כ-9,900 תושבים, והתקיימה בה פעילות ציונית, לצד פעילות של הבונד ושל אגודת ישראל.

עם כיבוש העיר בידי הגרמנים בספטמבר 1939, החלו אלו לבצע בה מעשי שוד ורצח של יהודים, תוך שריפת אחד מבתי הכנסת בעיר על המתפללים שהיו בו. בנובמבר 1939 שולחו כ-700 יהודים מהעיר לעבודות כפייה בבוכניה.

מפברואר ועד יולי 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם ביישוב. ב-1 באוקטובר 1941, יום כיפור תש"ב, גורשו כל יושבי הגטו שבעיר לגטו הכפרי שהוקם בקובלה פנסקיה, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/811 טורק] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פולין גדול: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
פיראנה אדומת בטן

פיראנה אדומת בטן (שם מדעי: Pygocentrus nattereri) הוא מין של דג טורף ותוקפני החי בלהקות בנהרות בדרום אמריקה. מין זה שייך לסדרת החריתאים והוא בעל שיניים חדות ביותר. להקת פיראנות מסוכנת לכל חיה שתיפול למים ויכולה להפשיט סוס מבשרו תוך שעה.

==תיאור==
זהו דג בינוני מסדרת החריתאים, קרוב משפחה של דג הפאקו (Pacu). לעומת רוב בני המשפחה, הנוטים לאכול מזונות צמחיים כמו פירות שנפלו וזרעים וכן רכיכות, הפיראנות בעלות ראש עבה עם שיניים חדות ולסתות חזקות המאפשרות להן לקרוע בשר לגזרים.

כפי שמרמז שמן, לדג בטן אדומה מעט. שאר הגוף בגוון אפור-כסוף עם קשקשים מעט מנומרים. הזנב, הסנפירים והראש כחולים וקצה הבטן עשוי להיות צהבהב. מכסה הזימים שחור. האורך הממוצע 33 ס"מ והמשקל עד 3.5 ק"ג. צבע הבטן של הנקבות בוהק יותר משל הזכרים.

==תפוצה התנהגות==
הפיראנות נפוצות ביובלי נהרות ואגמי אמריקה הדרומית בארגנטינה, ברזיל, בוליביה, קולומביה, אקוודור, גיאנה, פרגוואי, אורוגוואי, פרו וונצואלה. הן חיות בנהרות גדולים כמו האמזונאס, הפרגוואי, הפרנה והאסקיבו וכן ביובלים קטנים יותר. בעונה הגשומה הן עשויות לחיות גם ביערות גשם מוצפים. הן אינן נוהגות לנדוד.

הפיראנות ידועות בשל התקפותיהן על חיות קטנות שונות: זוחלים, עופות, יונקים ובעיקר דגים אחרים. הן מתנפלות עליהם וקורעות אותם לגזרים במהירות. אף שאינן חיות בלהקה, הן מתנפלות על טרפן יחד. כיחידות הן ניזונות מתולעים, חרקים, דגים קטנים ואף מצמחים וזרעים. 

הפיראנות עלולות להיות מסוכנות גם לבני אדם. מקרי טריפה כמעט ואינם מתועדים, אך הן עלולות לנשוך אצבעות של דייגים ואף לגרום להם לאובדן אצבעות, אם כי בתקרית אחת ידוע על טריפת מספר אנשים שנפלו למים. בנוסף הפיראנות תוקפות לעיתים עקב טירוף אכילה בו הם נמשכים לאנשים ששוחים או מתיזים ובעונת הרבייה יתקפו מסיגי גבול לקיניהם, אף שתקיפות אלו פחות קטלניות.

הפיראנות נטרפות בידי דגים גדולים יותר, דולפיני נהרות, קיימנים, עופות מים ולוטרות ענקיות.

תקופת הרבייה חלה במהלך עונת הגשמים. במהלכה מטילה הנקבה עד 5,000 ביצים. הביצים מוטלות בקיני צמחים אותם בונים הזכרים.

מצב שימורה של הפיראנה אינו ידוע, אך היא עלולה להיות בסכנת הכחדה עקב הפגיעה ביער וזיהום הנהרות והיובלים הגדולים באזור המחיה שלה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.seriouslyfish.com/species/pygocentrus-nattereri/ פיראנה אדומת בטן באתר seriouslyfish]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיראניים
קטגוריה:ברזיל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:אקוודור: דגי מים מתוקים
קטגוריה:דגי האמזונאס
קטגוריה:דגים טורפים
דוראדו זהוב

דוראדו זהוב (שם מדעי: Salminus brasiliensis; "דוראדו" הוא זהב בספרדית) הוא מין של דג טורף החי בנהר האמזונאס ונהרות דומים בדרום אמריקה. הוא שייך לסדרת החריתאים החיים בנהרות אמריקה ואפריקה. הוא מין טורף גדול שניצוד על ידי דייגים מקומיים למאכל.
== מאפיינים ==
לדוראדו ראש גדול עם לסתות חזקות ובולטות וצבע הקשקשים זהוב. אורכו 37 ס"מ ומשקלו 3-10 ק"ג, למרות שנתפסו פרטים מעל 100 ס"מ אורך ומשקל של 30 ק"ג. הוא בעל זנב שרירי העוזר לו לזנק קדימה בעקבות טרפו.

הדוראדו חי במקווי מים חמימים כמו נהרות ואגמים בברזיל, פרגוואי, אורוגוואי, בוליביה וצפון ארגנטינה ומצוי בנהרות פרגוואי, אורוגוואי, נהר קפרה וממורה ומגיע עד לגונת דוס פאטוס הגדולה. כמו כן הוא חי ביובלים ואגמונים קטנים יותר. 

זהו דג טורף הנמשך להתקהלות דגים שונים של הנהר כמו דגי הסבולה (Prochilodus lineatus) או הבריקון ואורב בשוליים לדג בודד. כמו כן הם אוכלים דגים מהסוג Astyanax ודגים אחרים כמו דגי סכין עירומים.

דגים אלה ניצודים בנהרות בהם הם חיים והדייגים צריכים להתמודד עם זריזותם, כוח הסיבולת הרב שלהם והסתתרותם בעומק. כמו כן הם צריכים לשמור שהדג לא יקרע בשיניו את הרשתות בהם הוא נתפס.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.seriouslyfish.com/species/salminus-brasiliensis/ דוראדו זהוב], באתר seriouslyfish

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:חריתיים
קטגוריה:ברזיל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:דגי האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
ארואנה כסופה

פרט של ארואנה כסופה
ארואנה כסופה (שם רשמי: גְּרוּם-לָשׁוֹן דּוּ-בִּינִי, שם מדעי: Osteoglossum bicirrhosum) היא דג גרם גדול החי באמריקה הדרומית בנהרות טרופיים. היא ידועה עקב מנהגה לקפוץ באוויר ולהשיג טרף מחוץ למים, דבר שאינו אפשרי אצל רוב הדגים.

== מאפיינים ==
לדג זה גוף באורך 90 ס"מ, קשקשים גדולים וזנב מחודד בקצה עם "רעמת" קשקשים גדולה מתחילת הזנב למעלה ולמטה עד לקצה. בניגוד לקרוב משפחתו Osteoglossum ferreirai, הוא כסוף ולא שחור. מבנה גופו עוזר לו לקפוץ אל מחוץ למים לגובה כמה מטרים עד לענפים הנמוכים. הוא בעל 2 זיזים מתחת לשפתו התחתונה והלסת חסרת שיניים אלא בעלת לשון גרמית שמועכת את הטרף.

הם חיים בטבע במים מוצפים באמזוניה ובנהרות קטנים כמו ה-Rupununi או ה-Oyapock. הם מבלים ביערות מוצפים שם הם מחפשים יצורים קטנים וכן מתרבים ואחרי העונה הגשומה חוזרים לנהרות.

הם תופסים יצורים קטנים מהענפים הנמוכים, לאחר שהם אורבים להם במים ויכולים לתפוס עופות, עטלפים וזוחלים קטנים שטיפסו על עצים ביערות מוצפים, אך טרפם העיקרי הוא דגים קטנים, תולעים, סרטנים ויצורי מים קטנים אחרים ואף פירות שנפלו. 

דגים אלה נחשבו לדגי נוי נפוצים הרבה שנים עד שחלה ירידה במספרם. כיום הציד לא חוקי במדינות תפוצתם. עם זאת לא נראה שהם בסכנת הכחדה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרום-לשוניים
קטגוריה:ברזיל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:ונצואלה: דגי מים מתוקים
קטגוריה:דגי האמזונאס
דג ריאות דרום-אמריקאי

דג ריאות דרום-אמריקאי (שם מדעי: Lepidosiren paradoxa) הוא מין מקבוצת דגי ריאות שהם דגים מקבוצה קדומה שהשתמרה עד ימינו. דגים אלה יכולים לנשום אוויר על היבשה והם מהווים מיני מפתח לקבוצת בעלי ארבע רגליים שכוללים את חולייתני היבשה המודרניים. הוא המין החי היחידי במשפחתו.

הוא חי בטבע באמזוניה, נהר פרגוואי ונהר הפרנה וכן בביצות ואגמים קטנים באזור זה.

דג זה מגיע לאורך של עד 125 ס"מ, בצבעי זהוב עד שחור בקטנותם, כשהבוגרים בצבעים חום או אפור. הלסת התחתונה מחוברת עם קטע עצם בולט ואזור הלסתות בולט וגרמי. השיניים חדות אך לא בולטות ביותר. דג זה כמעט עיוור ומרגיש בעיקר בחוש הריח את הסביבה. יש לו מעט מאוד סנפירים, מה שמזכיר מראה של צלופח, אף שהוא לא קרוב אליו. סנפיר הגב גדול ומגיע עד לזנבו המעוגל. לדגים אלו ישנה יכולת לנשום אוויר ביבשה וגם במים על ידי הזימים החיצוניים שלהם.

הם טורפים, האוכלים בצעירותם חרקים וחלזונות. הבוגרים אוכלים בעיקר אצות וחסילונים וכמו כן טורפים דגים אחרים. 

בעונה הרטובה הם מזדווגים. הנקבה מטילה ביצים והזכר שומר עליהם. מהביצים בוקעים צאצאים דמויי ראשנים.
 
בעונה היבשה הם מתחפרים בבוץ, בגומה בעומק 30 ס"מ, ובה הם שוהים עד העונה הגשומה. לאורך כל העונה הזאת הם כלואים בתוך מחסום ריר, המגן עליהם מפני התייבשות למוות.

==ראו גם==
*דג ריאות אוסטרלי
*בעלי ארבע רגליים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאופולד פיטזינגר
קטגוריה:בעלי שתי ריאות
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:ברזיל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
דג עלה אמזוני

דג עלה אמזוני (שם מדעי: Monocirrhus polyacanthus) הוא מין של דג מוסווה החי בטבע במים מליחים לאורך אמריקה הדרומית בפרו, ברזיל, בוליביה, קולומביה וונצואלה וכן באגן האמזונאס. הוא חי גם במי יערות בהם המים עכורים ודלוחים עם מעט מאוד מזון. מין זה יחיד בסוגו.
== מאפיינים ==
זהו דג קטן המגיע לאורך 10 ס"מ. הוא בעל ראש גדול וחרטום מחודד ובקצהו זיז קטן. הוא יכול לשלוף ולפעור את פיו המקופל כדי לבלוע במהירות את טרפו. סנפיריו הקטנים מכוונים אותו בדייקנות תוך כדי שהוא נראה כמו עלה צף במים. העיניים מוסוות עם קווים שחורים לאורך העין. צבעו של הדג חיוור עד חום כהה ומזכיר את צבעי העלים הצפים במים.

דג זה מחכה לשעת כושר ולדג, חרק מיימי, תולעת או חסילון לא זהיר שמתקרב אליו. ברגע זה הוא פוער את פיו ובולע את הטרף במהירות של פחות מרבע שנייה.

דג זה מגודל על ידי מגדל אקווריומים שונים והוא אינו מצריך טיפול נוקשה במיוחד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.seriouslyfish.com/species/monocirrhus-polyacanthus/ דג עלה אמזוני באתר seriouslyfish]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ג'קוב הקל
קטגוריה:דגי עלה
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
קטגוריה:ברזיל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:ונצואלה: דגי מים מתוקים
קטגוריה:דגי האמזונאס
צפעון דקל עפעפי

צפעון דקל בצבע חום וירקרק
צפעון דקל עפעפי (שם מדעי: Bothriechis schlegelii) הוא מין של נחש ארסי החי ביערות אמריקה המרכזית והדרומית. נחש זה בדרך כלל בעל גוף צהוב והוא צייד החי בעיקר על ענפי העצים. הוא נפוץ בטבע ממקסיקו, דרומה לכל אורך אמריקה המרכזית - עד פרו. תפוצתו היא כמעט לגמרי ביערות גשם וגם ביערות הרריים.

נחש זה קטן יחסית למשפחת הצפעיים ואורכו 55-82 ס"מ בממוצע, כשהנקבות גדולות יותר מהזכרים (למעט גודל הנקבות אין הבדלים בולטים בין שני המינים). כמו רוב מיני הצפעיים, למין זה ראש מעוגל במקצת, עיניים שקועות וניבי ארס ארוכים ומתקפלים. לצד העיניים והנחיריים ישנן גומות החשות בחום גוף של חיות חמות דם. הזנב חזק ומיועד ללפיתת ענפים.

מקור שמו של הנחש הוא העפעפיים הקרניים העוזרים להסוואתו, שכן ראשו נראה כחלק מהעלים. צבעיו מגוונים וכוללים גוני צהוב, אדום, ירוק, חום, ורוד ואף צבע מעורבב, כשחלק מהקשקשים מנומרים בחום או שחור.

הנחש תוקף ממארב את טרפו הכולל עופות שונים, עכברים, זוחלים וקרפדות - בעיקר בלילות - והורגו במהירות, בעזרת הארס.

הוא לא מאוד אגרסיבי, אך יתקוף במקרה של חשש. הארס קטלני לבני אדם, אך מין זה נדיר באזורים מיושבים. עם זאת, הוא מוחזק על ידי סוחרים וגני חיות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gifte.de/Gifttiere/bothriechis_schlegelii.htm מידע ותמונות של צפעון דקל עפעפי באתר gifte]
==הערות שוליים==

קטגוריה:צפעוני גומה
קטגוריה:מקסיקו: זוחלים
קטגוריה:קוסטה ריקה: זוחלים
קטגוריה:פרו: זוחלים
קטגוריה:בליז: זוחלים
הלודרמה ארסית

הלודרמה ארסית (שם מדעי: Heloderma horridum) היא מין של לטאה ייחודית ומבין הלטאות היחידות בעולם בעלות שיני ארס. היא קרובת משפחתה של הלודרמה מרירית ונפוצה כמותה באזורים טרופיים ומדבריים, בשטח שמשתרע ממקסיקו ועד גואטמלה.

לטאה זו נפוצה יחסית בתחומי מחייתה. מספר הפרטים של ההלודרמה פוחת בין השאר עקב ציד לא חוקי ופגיעה בבית הגידול של הלטאות.

פגיעים במיוחד הם הלטאות מתת-המין הלודרמת גואטמלה שנפוצים באזור נהר מוטגואה בגואטמלה, ומספרם נכון לתחילת המאה ה-21, פחות מ-200.

==תיאור==
לטאה זו גדולה יותר מקרובתה (ההלודרמה המרירית) ואורכה 57–91 ס"מ בממוצע ומשקלה 2–4 ק"ג, כשהזכרים גדולים מעט מהנקבות.

להלודרמה גוף וראש שחור ולאורך צידי הגוף ישנם קשקשים גרמיים היוצרים כתמים חברבורות צהובות או כתומות בצידי הגוף, על הגפיים והזנב ועל הגב. הזנב עבה ומשמש לאגירת שומן בעתות רעב, אך איננו יכול להינתק מגופה כמו רוב הלטאות. הראש רחב ושחור לגמרי והעיניים קטנות. כמו לנחשים יש ללטאה לשון מפוצלת שחורה העוזרת בהרחה ולסתות חזקות עם שיניים אחוריות ארסיות.

==אקולוגיה==
לטאה זו מצויה מדרום מדינת סונורה במקסיקו לאורך חוף האוקיינוס, עד לגואטמלה שבמרכז אמריקה. הן נפוצות במדבריות, ערבות, יערות פתוחים טרופיים ונשירים, חופים והרים סלעיים עד גובה 1,500 מ' ויוצאות בעיקר בשעות הלילה, בייחוד אלו החיות במדבר.

לטאה זו היא טורפת שניזונה בעיקר מביצים של עופות וזוחלים והיא מחפשת אותם על הקרקע ועל העצים. הלטאות ניזונות גם מעופות קטנים, זוחלים אחרים כמו לטאות, דוחיים, עכברים, חולדות וחרקים גדולים. כמו לטאות הכוח, הם לא יימנעו מקניבליות וההורים נוטשים את צאצאיהם הצעירים אחרי בקיעתם. בשבי הם אוכלים בעיקר בשר של יונקים כמו עכברים בתוספת ביצי עופות.

הלטאה תופסת את טרפה, מטלטלת אותו וכשנוטף דם, הארס מהשיניים מטפטף לפצע והורג את הטרף. הארס בדרך כלל לא משפיע על בני אדם, אם כי הוא גורם לנפיחות האזור, בצקת, דימום פנימי והיפותרמיה. לארס הלטאה ישנו ערך רפואי בריפוי מחלות כמו סוכרת, אלצהיימר ואפילו לסרטן. 

==תת-מינים==
לטאה זו היא קרובתה של ההלודרמה המרירית הנפוצה באותם אזורים ושניהם המינים היחידים במשפחת ההלודרמיים, הקרובה ללטאות הכוח וקרבה רחוקה לנחשים.

להלודרמה הארסית ארבעה תת-מינים (ע"פ כמה מיונים, חלקם מינים עצמאיים):
*Heloderma horridum alvarezi - נפוץ במדינת צ'יאפס במקסיקו
*Heloderma horridum charlesbogerti - נפוץ בנהר מוטגואה בגואטמלה
*Heloderma horridum exasperatum - נפוץ בהרי סיירה מדרה ובנהרות פוארטה ומאיו במדינות סונורה וסינלואה, במקסיקו
*Heloderma horridum horridum - נפוצה במדינות אואחאקה וסינלואה במקסיקו

==גלריית תמונות==
<gallery widths="150" heights="150">
קובץ:BeadedLizard-AHPExotics.jpg
קובץ:Heloderma horridum01.jpg
קובץ:Heloderma horridum pair (Buffalo Zoo).jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://animal-world.com/encyclo/reptiles/lizards_venomous/BeadedLizard.php הלודרמה ארסית באתר animal-world]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ארנד אלפרד אאוגוסט וויגמן
קטגוריה:הלודרמיים
קטגוריה:מקסיקו: זוחלים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קוליברי מצויץ

קוליברי מצויץ (שם מדעי: Heliactin bilophus) הוא מין קוליברי קטן החי באמריקה הדרומית והמין היחיד בסוגו. הוא חי בטבע בבוליביה, ברזיל וסורינאם ביערות פתוחים, סוואנות לחות כמו הסראדו ואזורים פתוחים דומים.

אורכו של הקוליברי 9.5-11 ס"מ ומשקלו 1.8-2.8 גרם בממוצע. הזכרים של מין זה מקושטים ופרחוניים בצבעים ירוקים לבנים והגרון שחור עם דלדול נוצות קטן מתחת. הראש כחול עם 2 "ציצות", מהם קיבל את שמו, בצבע צהוב ואדום. הזנב לבן ואברות הכנפיים חומות. הקוליברי בעל ראש קטן ומקור ארוך המיועד לשתות צוף והכנפיים מיוחדות במינם ומאפשרות לו לעשות שמיניות באוויר, לעוף במהירות ואפילו לאחור והוא יכול לנופף בהם עד 10,000 פעם בדקה.

צבעי הזכר נועדו לעזור לו למשוך נקבות, אך הוא טריטוריאלי ונלחם באכזריות עם זכרים אחרים שלא יתקרבו לגבולו.

הקוליברי צמחוני וניזון רק מפרחים ביערות ובסוואנות כמו Stachytarpheta ,Lantana ,Malvaviscus ,Palicourea ופירות הדר. עם זאת כשיש לו גוזלים הוא מאכיל אותם במגוון חרקים אותם הוא תופס במקורו הארוך. בלילות הקוליברי ישן על ענף בצורה נרפית לגמרי שבה רק המוח פועל עד הבוקר, דבר שאחרת היה מכלה את מאגרי החלבונים בגופו והורג אותו בטרם יאכל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://neotropical.birds.cornell.edu/portal/species/overview?p_p_spp=275256 קוליברי מצויץ בneotropical.birds]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קוליבריים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:בעלי חיים בסראדו
קטגוריה:בוליביה: עופות
חולדת אורז גלאפגוס

איור של החולדה
חולדת אורז גלאפגוס (שם מדעי: Aegialomys galapagoensis) הוא מין של מכרסם קטן אנדמי לאיי גלאפגוס ומצוי בסכנת הכחדה. החולדה שייכת לשבט אוריזומיני (Oryzomyini) באזור המין אוגר יער הררי, המכונה גם חולדת אורז, וקרובו היחיד לסוג הוא המין Aegialomys xanthaeolus, החי באקוודור ופרו. 
== מאפיינים ==
זו חולדה קטנה שאורכה עד 15 ס"מ, החיה בערבות ושיחיות טרופיות וסובטרופי<nowiki/>ות ואין לה פחד מבני אדם. הם חיים בכמה איים כמו סנטה פה ופרננדינה וסן קריסטובל ונחשבו בעבר למינים נכחדים עד שהתגלו מחדש.

לחולדה זו פרווה אפורה כהה, אוזניים גדולות וחוטם מוארך עם שערות חישה העוזרות לה לחוש את סביבתה. היא יוצאת בעיקר בלילות וניזונה מצמחים שונים, זרעים ויצורים קטנים ובהם חרקים, ביצים וחולייתנים קטנים. מקור השם "חולדת אורז" הוא כאמור בשבט אליו משתייכת החולדה ולא בתזונתה.

החולדה נמצאת בסכנה עקב מינים פולשים ובהם חתולים וכלבים וכן חולדות אמיתיות שפלשו לאיים ומאיימים עליהן. האוכלוסייה שלהם אינה גדולה ונחשבת פגיעה. 

אחד מתת-המינים A. g. galapagoensis נכחד, בעיקר עקב האוכלוסיות המבודדות מדי שלו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט וטרהאוס
קטגוריה:אוגריים
קטגוריה:איי גלאפגוס: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:איי גלאפגוס: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
פוקנת בורמייסטר

פוקנת בורמייסטר (שם מדעי: Phocoena spinipinnis) היא מין ממשפחת הפוקניים החיה לאורך חופי אמריקה הדרומית. היא קרויה ע"ש החוקר הרמן בורמייסטר (1807-1892).
==תיאור==
פוקנה זו כמעט ולא נצפתה בטבע אבל נמצאו הרבה פרטים שמתו על החוף. צבע פוקנה זו שחור או אפור כהה והיא דומה מאוד לפוקנת המפרץ הנפוצה. אורכה עד 150 ס"מ ומשקלה 50-75 ק"ג, אם כי נצפו פרטים במשקל 105 ק"ג - היא בין המינים הקטנים שבסדרת הלווייתנאים. הם בעלי פתח נשימה מעל הראש והחוטם מעוגל כמו רוב מיני הפוקנה וכן שיניהם בצורת אתים קטנים. הסנפיר הגבי ייחודי להם כשהוא מצוי בתחילת הזנב וקצה הגב כמו לווייתני מזיפה אך משולש כמו לווייתני שיניים. דבר זה עוזר להבדיל בינו למינים החיים באותם אזורים כמו דולפין צ'יליאני.

הפוקנה חיה במים עמוקים וגם ברדודים והיא נכנסת גם למים מתוקים כמו לנהר ולדיביה שבצ'ילה עד 50 ק"מ מהחופים. הם נפוצים באוקיינוס השקט מפרו עד ארץ האש ובאוקיינוס האטלנטי צפונה עד חופי ברזיל. האוכלוסיות לא בולטות מאוד בים.

==התנהגות==
זהו לווייתן ביישן שנוטה לחיות לבד או בזוגות בודדים, אם כי בתצפית אחת התגלו 70 פרטים בלהקה. הם ניזונים מלהקות דגים שונים באוקיינוס כמו אנשובי, בקלה ומקרל. הם שוחים במהירות מרשימה כדי לתפוס את טרפם ולברוח מאויבים כמו כרישים ולווייתן האורקה.

מין זה נמצא בירידה עקב ציד הנפוץ לאורך חופים מעטים (לבשר ולשומן וכן לפתיונות לכרישים). כמו כן הם נתקעים ברשתות והאוכלוסייה של הדגים מצטמצמת בהרבה מקומות. דברים אלו משפיעים על מצב האוכלוסיות שם ככה לא בולטות מדי. עם זאת לא ברור מה מצב שימורם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן בורמייסטר
קטגוריה:פוקניים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים באמריקה שלחופי האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
טוקוקסי

דולפין טוקוקסי מקפץ.
טוקוקסי (שם מדעי: Sotalia fluviatilis) הוא מין של דולפין החי באזורי החופים המערביים של האוקיינוס האטלנטי ואף נכנס לנהר האמזונאס. מקור שמו הוא משפת טופי עתיקה.
הוא שייך לסוג הקרוב לדולפינן, אך נבדל ממנו והמין הקרוב לו בסוג זה הוא דולפין גיאנה החי באותו אזור. דולפין נוסף מאותו אזור שאינו קרוב להם הוא דולפין האמזונאס.

דולפין זה מזכיר מעט את הדלפינן אבל קטן ממנו בהרבה ואורכו 1.5 מ' בממוצע. צבעו הוא כחלחל-אפור עם צידיים כהים מעט והבטן ורודה בדרך כלל. הלסת בינונית בגודלה ויש לו 26-36 שיניים בלסת העליונה והתחתונה. גודל סנפיר הגב ושרירי הזנב עוזרים לדולפין לשעוט להגיע למהיריות גבוהות.

הדולפין חי באמריקה הדרומית לאורך חופי האוקיינוס האטלנטי בוונצואלה, ברזיל, פרו ודרום מזרח קולומביה. הוא גם נכנס ליובלי נהר האמזונאס וייתכן שגם לנהר האורינוקו. הוא חי בקבוצות מלוכדות של 10-15 פרטים בממוצע ונוהג לקפוץ מעל המים ב"סלטות". הם ניזונים יחד עם מינים אחרים של דולפינים מדגים. אורך חייו מגיע לכ35 שנים.

מצב שימורם של דולפינים אלה לא ידוע והם די נפוצים, אך הם נפגעים מרשתות דייגים בהם הם נתקעים וטובעים וכן חלה ירידה בכמות הדגים, דבר הפוגע באוכלוסיית הדולפינים. גם זיהום הנהרות וכריית זהב באמזונאס פוגעים בהם. הם אינם עמידים לתנאי שבי ובדרך כלל מתים בגני חיות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פול גרווה
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
דולפין גיאנה

דולפי גיאנה (שם מדעי: Sotalia guianensis) הוא מין של דולפין החי בחופי אמריקה הדרומית והמרכזית באוקיינוס האטלנטי ואף נכנס לנהר האמזונאס.
== מאפיינים ==
דולפין זה דומה מעט לדולפינן והוא אכן קרוב אליו, אך קטן ממנו ומגיע לאורך 2.1 מטר. צבעו כחלחל-אפור עם צידיים כהים ובטן ורודה. הלסת בינונית, סנפיר הגב גדול והזנב שרירי ועוזר לו לשעוט במהירות קדימה. הוא קרוב משפחתו של הטוקוקסי החי באותם אזורים ובעבר נחשב לתת-מין שלו. שניהם שייכים לסוג דולפין הנהרות.

הוא חי באוקיינוס האטלנטי בחופים רדודים ושולי נהרות, מחופי ברזיל עד חופי ניקרגואה ואולי גם הונדורס. כמו כן, הוא שוחה בנהר האמזונאס ואף האורינוקו, אך שוכן יותר בים מאשר קרובו לסוג. 

הם נפוצים בקבוצות של 2 עד 10 פרטים (לעיתים גם עד 100 פרטים) והלהקה מלוכדת מאוד. הם נוהגים לקפוץ על פני המים ולעשות "סלטות". לעומת זאת הם מתרחקים מספינות ולא קופצים בקרבתם כמו דולפינים אחרים. הם ניזונים בטבע מדגים, חסילונים, דיונונים וכו'. הם יכולים לחיות בטבע עד 30 שנה, אך מתקשים לשרוד בתנאי שבי. 

לא ידוע מה מצב השימור של דולפינים אלה. הם נפוצים יחסית אבל חלה ירידה במספרם וככל הנראה הדיג באמצעות רשתות, זיהום הים והנהרות הגדולים והתמעטות הדגים שמהווים מזונם פוגעים באוכלוסייתם. הם נחשבים למינים מוגנים בארגון CMS.

מחקרים גילו לאחרונה כי לדולפין זה יש אברי חישה חשמליים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר-ז'וזף ואן בנדן
קטגוריה:דולפיניים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1864
טיוורוב

טיוורוב (באוקראינית: Тиврів, טיווריב; בפולנית: Tywrów) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, על גדת נהר הבוג הדרומי, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
האזכור הראשון של טיוורוב הוא משנת 1505. באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב בידי הטטרים והקוזקים. בשנת 1744 קיבל היישוב זכויות עיר.

==יהודי טיוורוב==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-400 יהודים. ב-18 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה בו ביום 28 יהודים. לאחר מכן נחטפו יהודים מהעיירה לעבודות כפייה, בהן עונו בידי משגיחיהם האוקראינים.

עם העברת העיירה בספטמבר 1941 לשליטה רומנית במסגרת אזור הכיבוש הרומני בטרנסניסטריה, ריכזו הגרמנים והאוקראינים את יהודיה בבית הכנסת המקומי, תוך ירי באטיים מביניהם. משם נלקחו כ-400 יהודים במשאיות למתחם של בית חרושת, ונרצחו בו בבורות ירי.

מדצמבר 1941 ועד ספטמבר 1942 הובאו לעיירה מאות רבות של יהודים שגורשו מבוקובינה ומבסרביה, וכן הגיעו אליה פליטים יהודים משטחי השלטון הגרמני באוקראינה דוגמת יארוהה. יהודים אלו רוכזו בגטו שהוקם בעיירה, בו אולצו לענוד טלאי צהוב ולעבוד בעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. מקרוב ל-2,000 יהודים שרוכזו תחילה בגטו שבעיירה נותרו בו עד ספטמבר 1943 כ-450 יהודים. ב-16 במרץ 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
דולפין הנהרות

דּוֹלְפִין הַנְּהָרוֹת (שם מדעי: Sotalia) הוא סוג בעל שני מינים של לווייתני שיניים ממשפחת הדולפיניים ששניהם חיים באותם אזורים במערב האוקיינוס האטלנטי ובחופי אמריקה הדרומית והמרכזית. שניהם גם נכנסים לנהרות הגדולים כמו יובלי נהר האמזונאס ונהר האורינוקו. לא ידוע מה מצב שימורם.

סוג זה קרוב יחסית לסוג דולפינן ודומה לו מאוד. בעבר היה בסוג מין יחיד, אך ב-2007 מחקר חדש טען שע"פ דגימות הדנ"א ישנם שני מינים שונים.

בסוג זה רק 2 מינים:
*טוקוקסי (Sotalia fluviatilis)
*דולפין גיאנה (Sotalia guianensis)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1866
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דולפיניים