OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
התקיפה הישראלית ליד שדה התעופה הבין-לאומי חלב (2024)

התקיפה הישראלית ליד שדה התעופה הבין-לאומי חלב הייתה תקיפה המיוחסת לחיל האוויר הישראלי ליד העיר חלב שבסוריה שהתרחשה בשעות הלילה שבין ה-28 ל-29 במרץ 2024. התקיפה כוונה למטה של ארגון הטרור חזבאללה ולמחסנים של מיליציות פרו איראניות, ובמהלכה נהרגו כ-52 אנשים ונפצעו עשרות נוספים<ref></ref>, ביניהם אזרחים<ref></ref>. שלושים ושמונה מבין ההרוגים זוהו כחיילים סורים, שבעה כאנשי חזבאללה, ואחד כגורם סורי פרו-איראני<ref></ref>.

התקיפה התרחשה במהלך מלחמת חרבות ברזל ונחשבת לחריגה וחסרת תקדים בקנה המידה ובכמות ההרוגים שלה. לפי הדיווחים הטילים ששוגרו נשאו ראשי קרב כבדים במיוחד שהכילו כמות גדולה של חומר נפץ. התקיפה הייתה רב-מוקדית, כאשר חלק מהטילים כוונו למפעלים באזור <ref name=":0" /> ואחרים למצבורי נשק ותחמושת<ref></ref> ליד שדה התעופה הבין-לאומי חלב. הפיצוץ היה חזק וגרם לפיצוצי משנה רבים - דבר שהעיד על כמות כלי הנשק והתחמושת שאוחסנו ביעדים שהותקפו. מערכות ההגנה הסוריות הופעלו אך נכשלו בפעולתם ומיירט אחד אף נפל בשוגג בסמוך לכפר בג'ברין, מה שהוביל לפריצתה של שרפה<ref name=":0"></ref>.

האירוע הוא חלק מגל תקיפות רחב יותר של ישראל כנגד יעדים שונים לאורך הגזרה הצפונית עם לבנון וסוריה, והתרחש שבועות ספורים בלבד לאחר ההתנקשות בסאלח אל-עארורי ברובע הדאחייה של ביירות, וכן חיסולו הממוקד של היועץ הבכיר של משמרות המהפכה האיראניות רזא זארעי בעיר החוף בניאס. אחד ההרוגים בתקיפה היה מפקד שטח שאחיו נהרג בתקיפה ישראלית בנובמבר אשתקד<ref></ref>. מספר שעות לאחר התקיפה התקבלו דיווחים ראשוניים אודות שני חיסולים ממוקדים, האחד של בכיר חזבאללה אשר חוסל בתקיפת רכב בצור והיה אחראי על המערך הרקטי בדרום לבנון והשני של בכיר אחר בפיצוץ מטען באזור דמשק שפעל כמהנדס חומרי נפץ והיה אחראי על התיאום בין חזבאללה ואיראן בדרום-מערב סוריה.

== תגובות ==

* – משרד החוץ של איראן גינה את התקיפה בטענה כי <ref></ref>.
* – משרד הביטחון הסורי האשים את ישראל בתקיפה<ref></ref> והודיע כי <ref></ref>.
* – משרד החוץ של רוסיה גינה את התקיפה והזהיר מפני השלכות הרסניות על האזור כולו<ref></ref>.

== ראו גם ==

* ההתנקשות בסאלח אל-עארורי
* תקיפת שיירת הנשק הסורית לחזבאללה בבעלבכ
* הסכסוך האיראני-ישראלי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקיפות ישראליות בסוריה
קטגוריה:החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:2024 בסוריה
קטגוריה:מבצעי חיל האוויר הישראלי במלחמת חרבות ברזל
שלו כחלון

שלו כחלון (נולד ב-16 באוגוסט 1997) הוא עיתונאי ישראלי. משמש כתב משטרה ופלילים בערוץ עכשיו 14.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל ברמת גן. לדניאל ונאוה כחלון. השלישי מבין שלושה אחים. למד בבית הספר היסודי "ארנון" ותיכון איתן רמת גן ע"ש רפאל איתן בעיר. בצה"ל שירת כמפקד כיתה בקורס חובשים קרביים בבה"ד 10 במשך שלושה מחזורים.

את דרכו התקשורתית החל כקשב בארכיון חדשות 13. מאפריל 2021 עד יוני 2023 שימש כתחקירן וכתב בתוכנית הכל כלול ברשת 13.

ביוני 2023 החל לשמש בתפקיד כתב משטרה ופלילים בעכשיו 14. באוגוסט 2023 פרסם לראשונה שהשר לביטחון לאומי איתמר בן גביר הנחה את המשטרה אחרי שנים של פעילות עם ״קרן וקסנר״ להפסיק את הפעילות איתה ושחמשת הבכירים שהיו אמורים להישלח בשנה הבאה לא ייצאו. בהמשך פרסם על חשד לפיו סגן נציב בתי הסוהר מנהל פגישות עם פוליטיקאים במטרה להתמנות לתפקיד הנציב. 

במסגרת תפקידו סיקר בין היתר את
ההפגנות נגד הרפורמה המשפטית והפשיעה בחברה הערבית בישראל. במלחמת חרבות ברזל סיקר את הנעשה בעוטף עזה ובתוך רצועת עזה. במאי 2024 קיבל מטעם ארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל את פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה על סיקור עיתונאי תחת אש. 

כחלון הוא סטודנט לתואר ראשון בתקשורת, מדעי המדינה ויחסים בין לאומיים מהאוניברסיטה הפתוחה.

כחלון רווק ומתגורר בקריית אונו.

==קישורים חיצוניים==

*
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
Ultra Ethernet Consortium

Ultra Ethernet Consortium (התאגדות אולטרה איתרנט) ובקיצור UEC היא התאגדות שנוסדה ב-19 ביולי 2023 בחסות קרן לינוקס. מטרת ההתאגדות היא לפתח שכבת תעבורה אמינה (reliable), בעלת ביצועים גבוהים וללא איבוד מידע (lossless) עבור מחשוב עתיר ביצועים (HPC) ורשתות בינה מלאכותית. הסטנדרט מתחרה באינפיניבנד.

הארגון מפעיל קבוצות עבודה שונות המתמקדות בהיבטים שונים של שכבות התקשורת כמו השכבה הפיזית, שכבת הקשר, שכבת התעבורה ושכבת התוכנה וכן קבוצות עבודה לתחומים ספציפיים כמו שימושי אחסון, תאימות, ניהול הרשת וביצועי הרשת.

בהתאגדות חברות בין היתר AMD, אריסטה נטוורקס, ברודקום, סיסקו, EVIDEN, HP, אינטל, מטא, מיקרוסופט ואורקל.

בין הטכנולוגיות המשולבות בסטנדרט:
* ריבוי נתיבים - שימוש במספר נתיבים (Multi-path) לשליחת חבילות המידע
* הגמשה לסדר חבילות (Flexible ordering) - הפרוטוקול מגמיש את הדרישות הנוגעות לסדר ההגעה של חבילות, ומאפשר הגעה של חבילות מידע שלא בהכרח על פי סדר השליחה שלהן.
* בקרת גודש (Congestion Control) - הפרוטוקול מנסה לשלב בתוכו יכולות של בקרת גודש לצמצום איבוד חבילות ברשת.

==קישורים חיצוניים==
* [https://ultraethernet.org/ האתר הרשמי של UEC]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקשורת מחשבים
עלי א-שאמי

עלי א-שאמי (בערבית: علي الشامي, באנגלית: Ali Al Shami; נולד ב-1945) הוא פרופסור לבנוני, שיעי וחבר בתנועת אמל. הוא היה שר החוץ והמהגרים של לבנון בשנים 2009 עד 2011.

== ראשית חייו וחינוך ==
שאמי נולד למשפחה שיעית ב־21 באפריל 1945, בג'רג'וע, לבנון.<ref name="rulers"></ref> ב־1970 הוא קיבל תואר בוגר במדעי המדינה מהאוניברסיטה הלבנונית. ב-1971 הוא קבל דיפלומה במדעי המדינה מאוניברסיטת ז'וזף פורייה שבגרנובל, צרפת וכן תואר דוקטור במדעי המדינה מאותה אוניברסיטה ב-1978.

== קריירה ==
שאמי הוא פרופסור בדימוס מהאוניברסיטה הלבנונית<ref name="sgaz"></ref> במכללה למשפטים ומדעי המדינה עוד לפני שהפך לחבר בתנועת אמל.

בנובמבר 2009, הוא היה חלק מהוועדה שהייתה אחראית לכתיבת תוכניות הפעולה של הממשלה בראשות ראש הממשלה סעד חרירי. ב-9 בנובמבר 2009, הוא מונה לשר החוץ והמהגרים בממשלת חרירי.<ref name="reu09"></ref> <ref></ref> הוא נקרא לתפקיד זה על ידי מנהיג אמל ויו"ר הפרלמנט, בעל הברית של חזבאללה, נביה ברי.<ref name="reu09" /> הוא החליף את פאוזי סאלוך כשר החוץ. <ref></ref> בפרלמנט שאמי היה חלק מהאופוזיציה וחבר בתנועת אמל <ref></ref> ואחד מחמשת החברים השיעים. <ref></ref> כהונתו של שאמי הסתיימה ב-14 יוני 2011, והוא הוחלף על ידי עדנאן מנסור בתפקיד. <ref></ref>

==ראו גם==
* עדנאן מנסור

== קישורים חיצוניים ==

*
* [https://alchetron.com/Ali-Al-Shami אודות עלי א-שאמי באתר alchetron.com]
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ממשלת לבנון
קטגוריה:שרי החוץ של לבנון
קטגוריה:ילידי 1945
Scenes from an Italian Restaurant

"Scenes from an Italian Restaurant" (בעברית: "סצנות ממסעדה איטלקית") הוא שיר מתוך אלבומו של בילי ג'ואל משנת 1977, The Stranger, שתואר כ"התבוננות אופיינית של ג'ואל על החיים בניו יורק".<ref></ref> ב-2021 דירג מגזין הרולינג סטון את השיר במקום ה-324 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים.

== שחרור ==
למרות שמעולם לא יצא כסינגל, הוא הפך לאחת מיצירותיו המפורסמות ביותר של ג'ואל בקרב מעריצים ומבקרים כאחד. השיר מופיע ברוב אלבומי האוסף שלו וזוכה להצלחה בהופעות.<ref></ref><ref></ref> בריאיון, ג'ואל ציין את הצד השני של האלבום Abbey Road של הביטלס כאחת ההשפעות המוזיקליות העיקריות שלו.<ref></ref> באורך של 7 דקות ו-37 שניות, זהו השיר הארוך ביותר מבין רצועות מוזיקת הרוק של ג'ואל, שעלה רק על ידי הקלטות חיות וחמישה שירים מהאלבום הקלאסי של ג'ואל משנת 2001, Fantasies &; Delusions.

כאשר ג'ואל ביצע את השיר לראשונה, בקמפוס C.W. Post של אוניברסיטת לונג איילנד במדינת ניו יורק ב-6 במאי 1977, הוא הקדיש אותו למסעדה של כריסטיאנו (שכיום סגורה) בכפר הסמוך סיוסט.<ref></ref> עם זאת, ב-2012 הודה ג'ואל שזה "כמו להגיד 'יאנקיז' כשאתה משחק בניו יורק", ושהוא התייחס לממסד המקומי רק כדי לזכות במחיאות כפיים.<ref name=":0"></ref> מאוחר יותר, הוא הצהיר כי השיר נוצר בהשראת "כמה מקומות": Fontana di Trevi במערב רחוב 57, מול קרנגי הול בניו יורק, ובניטו טו (או אולי Il Cortile<ref name=":0" /><ref></ref>) ברחוב Mulberry באיטליה הקטנה, מנהטן.<ref>Cohen, Steve (director) (2021). Billy Joel in Black & White (Television production). New York: Legacy Recordings.</ref><ref></ref>

== משתתפים ==
* בילי ג'ואל - סולן וקולות רקע, פסנתר
* דומיניק קורטזה - אקורדיון
* סטיב בורג - גיטרה חשמלית
* יו מקראקן - גיטרת קצב אקוסטית
* דאג סטגמאייר - גיטרה בס
* ליברטי דה ויטו - תופים
* ריצ'י קנטה - סקסופון, חליל צד, קלרינט

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1977
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על איטליה
קטגוריה:שירים על מסעדות
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
עונת 1990/1991 בגביע קוראץ'

עונת בגביע קוראץ הייתה המהדורה ה-20 של תחרות פיב"א לקבוצות כדורסל אירופיות, שנערכה בין 21 בספטמבר 1990 ל-27 במרץ 1991.

פלקנסטרו קאנטו מאיטליה ניצחה בגמר את ריאל מדריד מספרד וזכתה בטורניר בפעם הרביעית.

== סיבוב ראשון ==

== סיבוב שני ==

== שלב הבתים ==
שלב הבתים נערך בארבעה בתים בני ארבע קבוצות, והקבוצות בשני המקומות הראשונים בכל בית העפילו לרבע הגמר.
{|
|
{| class=wikitable
|+בית 1
!
!קבוצה
!נ'
!ה'
!ס"ז
!ס"ח
!הפ'
|-bgcolor=#afa
|1
| פלקנסטרו קאנטו
|6
|0
|548
|473
| +75
|-bgcolor=#afa
|2
| ריאל מדריד
|4
|2
|539
|484
| +55
|-
|3
| פנאתינאיקוס
|1
|5
|491
|548
| -57
|-
|4
| קסטורס בריין
|1
|5
|518
|591
| -73
|}
|
{| class=wikitable
|+בית 2
!
!קבוצה
!נ'
!ה'
!ס"ז
!ס"ח
!הפ'
|-bgcolor=#afa
|1
| יובקזרטה באסקט
|5
|1
|518
|458
| +60
|-bgcolor=#afa
|2
| ציבונה זאגרב
|3
|3
|535
|480
| +55
|-
|3
| שרלוטנבורג
|2
|4
|502
|540
| -38
|-
|4
| הפועל תל אביב
|2
|4
|481
|558
| -77
|}
|-
|
{| class=wikitable
|+בית 3
!
!קבוצה
!נ'
!ה'
!ס"ז
!ס"ח
!הפ'
|-bgcolor=#afa
|1
| חובנטוד בדאלונה
|5
|1
|532
|387
| +145
|-bgcolor=#afa
|2
| מילוז
|3
|3
|466
|533
| -67
|-
|3
| פלקנסטרו וארזה
|2
|4
|523
|563
| -40
|-
|4
| היראקליס
|2
|4
|510
|548
| -38
|}
|
{| class=wikitable
|+בית 4
!
!קבוצה
!נ'
!ה'
!ס"ז
!ס"ח
!הפ'
|-bgcolor=#afa
|1
| ק.ק. זאדאר
|4
|2
|589
|538
| +51
|-bgcolor=#afa
|2
| אסטודיאנטס מדריד
|4
|2
|526
|501
| +25
|-
|3
| פאניוניוס
|4
|2
|558
|556
| +2
|-
|4
| אוסטנדה
|0
|6
|524
|602
| -78
|}
|}

== רבע גמר ==

== חצי גמר ==

== גמר ==

{| class=wikitable style="text-align:center; margin:auto"
!גביע קוראץ' 1990/1991
|-
|פלקנסטרו קאנטוזכייה רביעית
|}

== ישראל בתחרות ==
הפועל ירושלים והפועל תל אביב, שסיימו במקום הרביעי והשישי בהתאמה בעונת 1989/1990 בליגה הלאומית בכדורסל, ייצגו את ישראל בתחרות.

הפועל ירושלים הודחה בסיבוב הראשון על ידי רג'ו קלבריה לאחר שהפסידה 153–165 (62–71 ברג'ו די קלבריה ו-91–94 בירושלים).

הפועל תל אביב הוגרלה בסיבוב הראשון מול בוברי ביטום וניצחה 213–185 (125–98 בביטום ו-88–87 בתל אביב), ובסיבוב השני הוגרלה מול אולימפיה ליובליאנה וניצחה 171–170 (ניצחון 77–67 בתל אביב והפסד 94–103 בליובליאנה). בשלב הבתים הודחה לאחר שסיימה במקום הרביעי בבית עם שרלוטנבורג (ניצחון 92–69 בבית והפסד 87–116 בחוץ), ציבונה זאגרב (ניצחון 85–79 בבית והפסד 68–124 בחוץ) ויובקזרטה באסקט (הפסדים 76–90 בחוץ ו-73–80 בבית).

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.fibaeurope.com/cid_,XObOBMOG0-JbZPV954zm1.pageID_uwPF5YxlHY-Ni66Wx9O410.compID_MsfTeemRHYovSUdkYV76x0.season_1991.html תוצאות], באתר פיב"א אירופה
* [http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/clubes/c3/c3_e.htm Linguasport], באתר Linguasport

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1990
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1991
קטגוריה:גביע קוראץ'
דארלין'

דארלין'<nowiki/> (באנגלית: ) הייתה להקת רוק צרפתית שהוקמה בשנת 1992 על ידי לורן ברנקוביץ', תומא בנגלטר וגי-מנואל דה הומם-קריסטו. הלהקה הוציאה את שיריה בחברת התקליטים Duophonic של סטריאולאב. חברי הלהקה המשיכו ללהקות המצליחות דאפט פאנק ופיניקס.

== רקע ==
שמם נלקח מהשיר של הביץ' בויז באותו שם.<ref></ref> הלהקה הוציאה את שיריה בחברת התקליטים Duophonic של סטריאולאב, הכלולה באוסף Shimmies In Super 8 עם סטריאולאב, Huggy Bear ו-Colm.<ref></ref> ב-1995 הם הופיעו באוסף De La Viande Pour Le Disco?, שיצא לאור על ידי בננה ספליט. קלטת נדירה זו במהדורה מוגבלת הכילה שני שירים של דארלין' שלא פורסמו, בשם "Untitled 18" ו-"Untitled 33".<ref></ref>

ביקורת במגזין המוזיקה הבריטי מלודי מייקר כינתה את המוזיקה "ת'ראש פאנקי מטומטם" ("Daft punky thrash").<ref>"Review of Shimmies In Super 8." Melody Maker Apr.-May 1993: n. pag. Web. 6 Apr. 2013.</ref> כך, לאחר שהלהקה קצרת הימים התפרקה, בנגלטר ודה הומם-קריסטו הקימו את דאפט פאנק, פרויקט מוזיקה אלקטרונית מצליח ובעל שם עולמי, משנת 1993 ועד פירוקו מאוחר יותר בשנת 2021. בינתיים הצטרף ברנקוביץ' לאחיו הצעיר כריסטיאן מזלאי בלהקת פיניקס. השלושה נשארו חברים, והופיעו יחד כאשר דאפט פאנק הופיעו בהפתעה במהלך הדרן המופע של פיניקס במדיסון סקוור גארדן באוקטובר 2010.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
* Shimmies In Super 8 (אפריל 1993, Duophonic) (אוסף עם Stereolab, Huggy Bear ו-Colm) - "Cindy So Loud" ו-"Darlin'"
* De La Viande pour le disco? (1995, בננה ספליט) (אוסף אמנים שונים) - "Untitled 18" ו-"Untitled 33"

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דאפט פאנק
קטגוריה:להקות צרפתיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1992
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
הדיוויזיה ה-362 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-362 (בגרמנית: 362. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה, שפעלה בין השנים 1943 עד 1945. הדיוויזיה הוקמה באיטליה, והשתתפה במערכה האיטלקית במשך כל תקופת שירותה. היא הייתה מעורבת בטבח של 97 אזרחים במה שמכונה טבח בנדיקטה, שהתרחש בפיימונטה באפריל 1944.

== היסטוריה ==
דיוויזיית הרגלים ה-362 הוקמה באיטליה, באזור סביב רימיני, בתקופה שבין אוקטובר לנובמבר 1943. היא הוקמה רשמית ב-15 בנובמבר בפיקודו של גנרל-לויטננט היינץ גריינר. הדיוויזיה התרכזה באופן נומינלי באחריותו של המחוז הצבאי VII, והתרכזה בפיסן. זו הייתה דיוויזיה מטיפוס 44, שהיו לה שישה גדודי חי"ר בניגוד לתשעה בדיוויזיה קונבנציונלית, וגם היו לה פחות כוחות ממונעים.

הליבה שלה, כולל גריינר ומטה הדיוויזיה שלו, היו שרידי דיוויזיית הרגלים ה-268, ששירתה בעבר בחזית המזרחית ולאחרונה פורקה בעקבות אבדות משמעותיות שנגרמו בקרב קורסק ובנסיגה שלאחר מכן. מספר כוחות הרגלים הוגבר עם גדודים מהדיוויזיות 44, 52, 76 ו-305.

הקרב הראשון שלה היה בקרב אנציו בינואר 1944 וכאשר בעלות הברית הצליחו לפרוץ את ההגנות הגרמניות ארבעה חודשים לאחר מכן, הדיוויזיה נדרסה. לפני כן, הדיוויזיה הייתה מעורבת בטבח בנדיקטה, שהתרחש בפיימונטה בין 6 ל-7 באפריל 1944, שם הוצאו להורג 97 אזרחים. <ref></ref> <ref></ref>

במהלך הנסיגה לרומא, ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות במהלך התקדמות בעלות הברית והיה צורך לבנותה מחדש. שניים מגדודי הרגלים המקוריים שלה פורקו והוחלפו ברגימנטים הרגלים 1059 ו-1060, שהועברו מדיוויזיית הרגלים ה-92 שנוסדה לאחרונה. כשחזרה לחזית בקו הגותי, היא איישה את קווי החזית ליד פירנצה ומאוחר יותר בבולוניה. במהלך מבצע גריפשוט, המתקפה הגדולה האחרונה שהשיקו כוחות בעלות הברית בחזית האיטלקית, כותרה הדיוויזיה ליד נהר הפו על ידי הכוחות האמריקאים. היא נכנעה ב-23 באפריל 1945. חלק ממרכיבי הדיוויזיה הוכרעו על ידי כוחות ניו זילנדים שהתקדמו לטריאסטה .

== מפקדים ==

* היינץ גריינר (15 בנובמבר 1943 – 31 בדצמבר 1944)
* מקס ריינוואלד (1 בינואר 1945 – פברואר 1945)
* אלואיס ובר (פברואר 1945 – 16 באפריל 1945)
* מקס ריינוואלד (17 באפריל 1945 – 23 באפריל 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/362ID-R.htm הדיוויזיה ה-362] באתר lexikon-der-wehrmacht 

== הערות שוליים ==

362
אילן ירימי

אילן ירימי (נולד ב-6 בינואר 1975) הוא ראש המועצה המקומית קריית עקרון.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בקריית עקרון. למד בבית הספר יסודי "אוהל מאיר" בקריית עקרון. ובתיכון קריית החינוך אמי"ת המר רחובות. בצה"ל שירת בחיל הקשר ובמפקדת חילות השדה.

ב-2013 נבחר למועצת קריית עקרון.
משנת 2018 כיהן כסגן ראש המועצה בפועל. בנוסף לתפקידו כסגן ראש המועצה בפועל, כיהן במגוון תפקידים כגון: מחזיק תיקי שיפור פני העיר, פיקוח, השירותים החברתיים.

ירימי שימש כחבר בית נבחרי ההסתדרות,
יו"ר ועדת מכרזים, יו"ר ועדת איכות הסביבה,
חבר ועדת הבחירות המרכזית ויו"ר מטה הבחירות של ראש הממשלה בנימין נתניהו ביישוב במשך 10 שנים.

לאחר שהודיע באוגוסט 2023 על כוונתו להתמודד על ראשות מועצת קריית עקרון בבחירות המקומיות ב-2024 גבר בסיבוב שני על ראש המועצה חובב צברי וניצח כשזכה ל-72.8% מהקולות לעומת 27.2% שקיבל צברי. רשימתו זכתה לארבעה מושבים מתוך 11.

ירימי בוגר לימודי תעודה בתחום בריאות הציבור והסביבה. בוגר לימודי תעודה במנהל ומדיניות ציבורית. 
בוגר קורס דירקטורים. בעל התמחות במסגרת המרכז לשלטון מקומי בתחום רישוי עסקים.

הוא גרוש ואב לשניים. מתגורר בקריית עקרון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מועצת קריית עקרון
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
הדיוויזיה ההררית השמינית (ורמאכט)

הדיוויזיה ההררית השמינית (בגרמנית: 8. Gebirgs-Division) הייתה דיוויזיה הררית של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-27 בפברואר 1945 על ידי שינוי שמה בספטמבר 1944 של הדיוויזיה ההררית ה-157, אשר בעצמה הוקמה מדיוויזיית הרגלים ה-157, שהייתה חלק מקורפוס המילואים ה-64 והוקמה בנובמבר 1942, ואשר השתתפה במבצעים נגד המאקי של ורקור. הדיוויזיה הוצבה בצרפת עד הכניעה האיטלקית, אז עברה לאיטליה ולקחה 5,772 שבויים ביומיים במהלך פירוק הצבא האיטלקי. הדיוויזיה נשארה באיטליה למשך שארית המלחמה ונכנעה לאמריקאים באפריל 1945. <ref></ref><ref name="ax"></ref>

== מפקדים ==
* גנרל-לויטננט פאול שריקר

MG 42 איטליה 1944]]

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/ResDiv/157ResDiv-R.htm דיוויזיית המילואים ה-157] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Gebirgsdivisionen/157GebD-R.htm הדיוויזיה ההררית ה-157] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Gebirgsdivisionen/8GebD-R.htm הדיוויזיה ההררית ה-8] באתר lexikon-der-wehrmacht 

== הערות שוליים ==

8
8
פלצ'ינטה גונדל

כפי שמוגש באוסטריה על פי רוב
פלצ'ינטה גונדל או פנקייק גונדל (בהונגרית: Gundel-palacsinta) הוא קינוח מהמטבח ההונגרי.

== היסטוריה ==
את פלצ'ינטה גונדל הראשון הכין השף ובעל המסעדה קארוי גונדל (ספרי הגסטרונומיה שלו הם בין היצירות הטובות והידועות ביותר בנושא המטבח ההונגרי. עם יצירותיו גם בשפות זרות, הוא הפך לפופולרי את המטבח ההונגרי והגביר את התיירות בתערוכות הבישול ובמצגות שלו. הוא היה מהאישים המובילים בתעשיית המסעדנות והמלונאות ההונגרית). הוא הגיש את הפנקייק במילוי אגוזי מלך, רום וצימוקים טחונים עם ציפוי שוקולד מריר עשוי חלמון ביצה, שמנת מתוקה ואבקת קקאו. המתכון המקורי סודי; רק מסעדת גונדל יודעת אותו במדויק. המסעדה מגישה בשנה, גם היום, 25,000 מנות של פלצ'ינטה גונדל לאורחיו, עבורן משתמשים ב-1000 ק"ג אגוזים ו-500 ק"ג שוקולד.<ref></ref>

== באוסטריה ==
הקינוח מוכר היטב במטבח האוסטרי. פנקייק זה מוצע באוסטריה לפעמים בתור "פלצ'ינקה שוקו-אגוזים" (Schoko-Nuss-Palatschinke) או "פלצ'ינקה אגוזים" (Nuss-Palatschinke). לרוב הוא מוגש עם קצפת ובדרך כלל אינו מכיל צימוקים. מלון זאכר מציג אותו על פי המתכון המקורי, עם אגוזי מלך מקורמלים.
== ספרות ==
<div class="mw-content-ltr">
* Christoph Wagner und Hotel Sacher (Hrsg.): Süsses aus dem Sacher. Pichler, 2007, .
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20190512140023/https://gundel.hu/en/gundel-pancake/ מתכון לפלצ'ינטה גונדל]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח ההונגרי
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
Not a Second Time

"Not a Second Time" (בעברית: "לא פעם שנייה") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הביטלס. הוא נכתב על ידי ג'ון לנון, אך ניתן קרדיט לשותפות לנון-מקרטני. השיר יצא לראשונה באלבומם הבריטי השני של הביטלס, With the Beatles, ובאלבומם האמריקאי השני, Meet the Beatles!. לנון אמר שהוא "ניסה לכתוב סמוקי רובינסון או משהו כזה בזמנו".<ref></ref> השיר הוקלט בתשעה טייקים ב-11 בספטמבר 1963 באולפני EMI.<ref></ref>

== משתתפים ==
לפי איאן מקדונלד:<ref></ref>
* ג'ון לנון - שירה, גיטרה אקוסטית
* פול מקרטני - גיטרה בס
* ג'ורג' האריסון - גיטרה אקוסטית
* רינגו סטאר - תופים
* ג'ורג' מרטין - מפיק, פסנתר
* נורמן סמית' - טכנאי קול

== גרסאות כיסוי ==
* סטיבי מור ביצע גרסת כיסוי לשיר בשנת 1978 באלבומו The North.
* רוברט פאלמר ביצע גרסת כיסוי לשיר בשנת 1980 באלבומו Clues, והוסיף בית שני הכולל מילים חדשות שאינן בגרסה המקורית.
* הפריטנדרס ביצעו גרסת כיסוי לשיר בשנת 1990 כרצועת בונוס בסינגל Sense of Purpose.
* The Smithereens באלבומם משנת 2007 Meet The Smithereens!.
* רוזאן קאש כללה את השיר בכמה גרסאות בינלאומיות של אלבום הבכורה שלה בקולומביה משנת 1979, Right or Wrong.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1963
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
Push the Limits

"Push the Limits" (בעברית: "לִדְחֹף אֶת הַגְּבוּלוֹת") הוא שיר של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה. הוא פורסם ב-17 באפריל 2000 כסינגל השני והאחרון מתוך אלבום האולפן הרביעי שלהם, (2000).<ref name=":0"></ref> את השיר הוציאו חברות התקליטים וירג'ין רקורדס ו-EMI רקורדס ברחבי העולם.<ref></ref>

השיר הוקלט באולפני א.ר.ט. הנמצאים בביתו של המפיק המוזיקלי הרומני-גרמני מיכאל קרצו באי איביזה, ופורסם חמישה חודשים לאחר הסינגל "Gravity of Love".<ref></ref> עטיפתו של "Push the Limits" דומה לזו של עטיפת האלבום The Screen Behind the Mirror, בו נכלל.<ref></ref> במרוצת השנים, צבר "Push the Limits" מיליוני השמעות בספוטיפיי.<ref name=":0" />

הווידאו קליפ הנלווה של השיר מציג שני ילדים צעירים (ילד וילדה) נלחמים בסגנון קנדו.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הקליפ מציג גבר ואישה צעירים בשלושה קווי עלילה שונים – אך קשורים. השניים ניגשים למכונת ארקייד לשני שחקנים הממוקמת במגרש פתוח. שניהם בוחרים דמות במשחק שנוצרה בהשראת קנדו. רואים אותם כשהם לובשים את השריון ומכינים את עצמם למשחק, הילד לבוש שחור והאישה בלבן. בינתיים, סט תמונות שלישי מציג את הגבר והאישה המדמים יחסי מין במיטה הנמצאת באותו שדה, אך שניהם לובשים מסכות פשוטות עם הבעות עצובות המרמזות שהמעשים המדומים אינם בהסכמה מוחלטת. ככל שהקליפ מתקדם, סצנות המיטה נעשות אינטנסיביות יותר. הגבר מקבל את ידו על העליונה בשתי הסצנות אבל האישה נלחמת עד שהוא מפסיד.

הקליפ צולם בדרום אפריקה, והדוגמנית הברזילאית מילין זרדו משחקת גם בתור האישה וגם בתור לוחמת הקנדו.<ref></ref>

== רשימת השמעה ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1999
קטגוריה:סינגלים מ-2000
קטגוריה:שירי אניגמה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:שירי העידן החדש
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
Turn Around (שיר של אניגמה)

"Turn Around" (בעברית: "תִּסְתּוֹבֵב") הוא שיר של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה. הוא פורסם בשנת 17 בספטמבר כסינגל המוביל והיחיד מתוך אלבום הלהיטים הראשון שלהם, (2001).<ref></ref> את השיר הוציאו חברות התקליטים וירג'ין רקורדס ו-EMI רקורדס ברחבי העולם.<ref name=":0"></ref>

עטיפת הסינגל היא גרסה פשוטה של .<ref name=":0" /> בשיר ניתן לשמוע מספר לחישות חלשות של הזמרת הגרמנייה סנדרה, שהייתה אז אשתו של המייסד של אניגמה, מיכאל קרצו.<ref name=":0" /> במרוצת השנים, צבר "Out from the Deep" מיליוני השמעות בספוטיפיי.<ref name=":0" />

== רקע ומשמעות ==
את "Turn Around" כתבו מיכאל קרצו וינס גאד עבור אלבום הלהיטים הראשון של אניגמה, (2001).<ref></ref> הוא נועד לצאת כסינגל שנועד לעזור בקידום המסחרי של האלבום. השיר נכתב בצורה שונה משאר השירים של אניגמה, כיוון שהוא כלל אזכורים לשירים שונים שפורסמו.<ref></ref>

בבית הראשון מוזכר שם השיר, "Turn Around" – ואחריו סם פסיכדלי בשם LSD. כבר באותו הבית ישנו אזכור של "Age of Loneliness" משנת 1994.<ref></ref> אחריו מוזכרים "Beyond the Invisible" ו-"The Prism of Life" משנת 1996.<ref></ref><ref></ref> אחריהם, "The Child In Us" ו-"Gravity of Love" ואז "Morphing Thru Time".<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

לקראת הבית סוף השיר, מוזכר האלבום The Screen Behind the Mirror ושיר הנושא מתוכו בעל אותו השם.<ref></ref> אחריהם, "The Voice & the Snake",<ref></ref> "",<ref></ref> "",<ref></ref> ו-"T.N.T. for the Brain".<ref></ref> השיר האחרון שמוזכר הוא "The Roundabout" מתוך (1996).<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של "Turn Around" עסק בקונספט של מסע בחלל בין גלקטי וגילוי עולמות לא ידועים ומסתוריים אחרים.<ref name=":1"></ref>

בתמונות הראשונות של הקליפ בלטה ההתייחסות לסרט "2001: אודיסיאה בחלל" (1968) מאת סטנלי קובריק.<ref name=":1" />

== רשימת השמעה ==
* תקליטור סינגל שתי-רצועות
# "Turn Around" <small>(עריכת רדיו)</small> – 3:53
# "Turn Around" <small>(גרסת צ'ילד קלאב מיקס)</small> – 5:27
* תקליטור סינגל שלוש-רצועות עם וידאו

# "Turn Around" <small>(עריכת רדיו)</small> – 3:53
# "Turn Around" <small>(נורת'ן לייטס קלאב מיקס)</small> – 10:40
# "Gravity of Love" <small>(צ'ילד קלאב מיקס)</small> – 5:27
# "Turn Around Multimedia Track"

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2001
קטגוריה:סינגלים מ-2001
קטגוריה:שירי אניגמה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:שירי העידן החדש
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
Love Sensuality Devotion: The Greatest Hits

Love Sensuality Devotion: The Greatest Hits הוא אלבום הלהיטים הראשון של הפרויקט המוזיקלי הגרמני אניגמה.<ref name=":0"></ref> הוא פורסם ב-8 באוקטובר 2001 בהוצאת חברת התקליטים וירג'ין רקורדס.<ref name=":0" /> האלבום, יחד עם Love Sensuality Devotion: The Remix Collection נחשבים לסגירת הפרק הראשון של מיכאל קרצו באניגמה.<ref></ref>

אלבום הלהיטים כולל את רוב הסינגלים של אניגמה, ורצועות אלבומים נבחרות, משנת 1990 עד 2001. שלוש רצועות נדלו מתוך אלבום הבכורה של אניגמה, (1990), ארבע רצועות נדלו מתוך (1993), ארבע רצועות נדלו מתוך (1996), חמש רצועות נדלו מתוך (2000), והאלבום כולל גם סינגל חדש "Turn Around" והקדמה שלו "The Landing".<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!הסמכה
!יחידות שהוסמכו/מכירות
|-
!גרמניה (BVMI)<ref></ref>
|זהב
|150,000<sup>^</sup>
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)<ref></ref>
|זהב
|100,000<sup>^</sup>
|-
!ניו זילנד (RMNZ)<ref></ref>
|זהב
|7,500<sup>^</sup>
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|זהב
|50,000<sup>^</sup>
|-
!קנדה (Music Canada)<ref></ref>
|זהב
|50,000<sup>^</sup>
|-
| colspan="3" |<small>* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד.</small><small>^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.</small><small> נתוני מכירות + סטרימינג המבוססים על הסמכה בלבד.</small>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.discogs.com/release/126865-Enigma-Trilogy Trilogy] באתר Discogs

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2001
קטגוריה:אלבומי אניגמה
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל קרצו
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
סמריום פנטפוספיד

סמריום פנטפוספיד היא תרכובת אי-אורגנית בינארית המורכבת מסמריום וזרחן, שהנוסחה הכימית שלה היא <chem>SmP5</chem>.<ref></ref><ref></ref>

== הכנה ==
ניתן להכין סמריום פנטפוספיד על ידי חימום כמויות סטוכיומטריות של סמריום וזרחן ב-700 מעלות צלזיוס:

<chem>Sm + 5P->SmP5</chem>

== תכונות ==
סמריום פנטפוספיד יוצר גבישים מונוקליניים, בעלי חבורה מרחבית P12<sub>1</sub>/m1 או P2<sub>1</sub>. הוא מתפרק ב-700 מעלות צלזיוס.<ref></ref><ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:זרחן: תרכובות
ריבוי (בלשנות עברית)

צורות הריבוי בעברית של שמות עצם ותארים מתחלקות לשתי קטגוריות עיקריות: סיומות "-ים" לשמות זכר ו"-ות" לשמות נקבה. תופעה זו, המקובלת במרבית המקרים, מציגה חריגים והתפתחויות היסטוריות שונות שמשפיעות על השפה העברית עד היום.

השפה העברית עשירה בצורות דקדוקיות המשקפות את המגוון והעומק של הלשון. אחת מהתופעות הבולטות בעברית היא השימוש בסיומות שונות לציון ריבוי של שמות עצם ותארים, תלוי במין הדקדוקי של המילה.

השימוש בסיומות "-ים" ו"-ות" לא תמיד היה מקובל בעבר. מחקרים מראים שבתקופות מוקדמות של השפה העברית, הבחירה בסיומת לא נקבעה תמיד על פי מין הדקדוקי. ההתאמה בין מין הדקדוקי לסיומת הרבים היא תוצאה של התפתחות לשונית ארוכת שנים.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>

== סיומות רבים ==
=== סיומת "-ים" ===
משמשת לרוב לציון ריבוי של שמות עצם ותארים במין הזכר. לדוגמה: ספרים, טובים.

=== סיומת "-ות" ===
משמשת לציון ריבוי של שמות עצם ותארים במין הנקבה. לדוגמה: ספרות, טובות.

=== חריגים ומקרים מיוחדים ===
קיימים מספר חריגים בשימוש בסיומות, כאשר צורתם של שמות מסוימים איננה על פי הכלל הכללי. לדוגמה, שמות ממין זכר המסתיימים ב"-ות", כגון "אבות", או שמות ממין נקבה המסתיימים ב"-ים", כגון "נשים".

עם הזמן, צורות רבים מסוימות נעלמו מהשימוש היומיומי, ונותרו צורות רבים אחרות שנשמרו ומשמשות עד היום. כמו כן, הופיעו צורות חדשות שנוצרו בעברית החדשה.

מעבר לסיומות הרגילות והחריגים המוכרים, ישנם מקרים בהם שמות עצם בעברית נוטים בשתי צורות רבים, תופעה המשקפת את הדינמיות והגמישות של השפה. למשל, המילה "אגן" יכולה להיות "אגנים"<ref></ref> או "אגנות"<ref></ref>, כששתי הצורות מופיעות בשימוש. תופעה זו מעידה על השפעות שונות על השפה, כולל השאלות משפות אחרות, שינויים תרבותיים והתפתחויות פנימיות בעברית עצמה.

צורות הרבים המיוחדות הללו מציינות גם את ההבדלים בין תקופות שונות בהיסטוריה של השפה העברית, מהעברית המקראית, דרך המשנה והתלמוד, ועד לעברית החדשה. במיוחד בעברית החדשה ניכרת נטייה לסדר ולהגדיר את השפה באופן המכבד את המסורת מחד גיסא, אך גם מאפשר התחדשות והתאמה למציאות החדשה מאידך.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דקדוק עברי
ג'ו אן דייוויס

ג'ו אן דייוויס (באנגלית: Jo Ann Davis; ) הייתה פוליטיקאית אמריקאית שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של קהיליית וירג'יניה מ-2001 ועד למותה באוקטובר 2007. היא הייתה האישה הרפובליקנית הראשונה שנבחרה לקונגרס מטעם וירג'יניה, והשנייה בסך הכל.

== ביוגרפיה ==
ג'ו אן סידס נולדה במחוז רוואן שבקרוליינה הצפונית, אך התגוררה בווירג'יניה החל מגיל תשע. היא השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון קיקוטן (Kecoughtan) שבהמפטון. דייוויס למדה במכללת העסקים המפטון רודס. בטרם נבחרה אל בית הנבחרים של וירג'יניה בשנת 1997, עבדה דייוויס בתחום הנדל"ן. ב-1999 נבחרה לתקופת כהונה שנייה בבית הנבחרים המדינתי.

בשנת 2000 הודיע הרב בייטמן , בגיל 72, על פרישתו מהפוליטיקה בשל בעיות בריאותיות. הוא נפטר טרם יום הבחירות, ב-11 בספטמבר 2000. דייוויס התמודדה אל מועמדות המפלגה הרפובליקנית ונבחרה כמועמדת המפלגה להחליפו, זאת על אף שמושל וירג'יניה ג'ים גילמור תמך ביריבה העיקרי. דייוויס גברה בבחירות המקדימות על ארבעה מתמודדים אחרים. בנובמבר 2000 היא גרפה כ-58% מקולות הבוחרים ונבחרה אל בית הנבחרים של ארצות הברית.

היא הייתה האישה השנייה מווירג'יניה (שנית ללזלי ביירן הדמוקרטית שכיהנה קדנציה אחת מטעם המחוז ה-11 השכן בין 1993 ל-1995), והאישה הרפובליקנית הראשונה מווירג'יניה שנבחרה לבית הנבחרים האמריקאי בזכות עצמה. מחוז הקונגרס הראשון אותו ייצגה נמנה בין המעוזים הרפובליקניים הכבדים ביותר בווירג'יניה. אף דמוקרט לא זכה במחוז מאז 1977, ורק המחוז ה-9 הדרום-מערבי והמחוז ה-6 שבסיסו בעמק שננדואה נחשבים להרבה יותר רפובליקניים. דייוויס נבחרה מחדש ללא התנגדות בשנת 2002, וניצחה את הפוליטיקאי העצמאי ויליאם א. לי ב-2004. היא נבחרה לתקופת כהונה רביעית ואחרונה ב-2006.

במהלך כהונתה בבית הנבחרים הייתה תומכת נלהבת בהפחתת מסים וריסון הצמיחה וההוצאות של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, והייתה הרפובליקנית הבכירה בוועדת המשנה למדיניות מודיעין של ועדת המודיעין בבית הנבחרים האמריקאי. ב-2001 התקבלה החקיקה הראשונה שניסחה, אשר הגדילה את סכום ביטוח החיים של חללי הכוחות המזוינים של ארצות הברית שנפלו בעת מילוי תפקידים בין 1 בספטמבר 2000 ל-1 באפריל 2001. היא תמכה ביציאה למלחמת עיראק.

ב-6 באוקטובר 2007 נפטרה דייוויס בביתה שבגלוסטר קורטהאוס. לפי הדיווחים בעיתונות היא החלימה מהתקף שני של סרטן השד, אך מצבה הבריאותי התדרדר במהירות במהלך השבוע שקדם למותה. רוב ויטמן, חבר בית הנבחרים של וירג'יניה, נבחר למלא את מושבה בקונגרס ולאחר מכן נבחר כהלכה לכהונה מלאה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי האספה הכללית של וירג'יניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2007
דייוויד באקסון

דייוויד פנרוז באקסון (באנגלית: David Penrose Buckson; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, שכיהן כסגן מושל דלאוור ה-15 בשנים 1957–1960, כמושל דלאוור ה-63 במשך 19 ימים מדצמבר 1960 ועד ינואר 1961, וכתובע הכללי ה-37 של דלאוור בשנים 1963–1971.

==ראשית חייו==
דייוויד באקסון נולד בעיירה טאונסנד שבדלאוור כבנם של ליאון ומרגרט האצ'ינסטון באקסון. ב-1945 הוא נישא לראשונה לבטי סאבין, ולשניים נולדו שני ילדים. ב-1962 הוא נישא בשנית לפטריסיה מאלוני, ולזוג נולדו ארבעה ילדים. ב-1941 סיים באקסון את לימודיו באוניברסיטת דלאוור, ובמקביל קיבל מינוי של לוטננט משנה בצבא ארצות הברית. במלחמת העולם השנייה הוא שירת בזירת האוקיינוס השקט והתקדם עד לדרגת מייג'ור. לאחר המלחמה הוא למד בבית הספר למשפטים של דיקינסון קולג' בקרלייל, פנסילבניה.

באקסון היה עורך הדין הראשון בדלאוור שהחזיק משרדים ביותר ממחוז אחד של המדינה. הוא ייסד את דובר דאונס, מלון, קאזינו ומסלול מרוצים בדובר. הוא היה כבאי מתנדב, ומפקד ביחידת המשמר הלאומי של דלאוור. הוא גם היה בו-זמנית הפרקליט העירוני של ניוארק, מידלטאון, טאונסנד, סמירנה, קלייטון ודובר.

==סגן מושל ומושל דלאוור==
ב-1955 מונה באקסון כשופט בבית המשפט לפניות רגילות בדלאוור. שנה לאחר מכן הוא נבחר כסגן מושל המדינה לאחר שהביס את ורנון דריקסון. הוא כיהן בתפקיד תקופת כהונה אחת מ-15 בינואר 1957 ועד 30 בדצמבר 1960. לקראת תום כהונתו הוא שאף להיבחר כמועמד המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל דלאוור, אך נוצח על ידי ג'ון ו. רולינס. על כל פנים, כאשר התפטר מכהונתו המושל המכהן ג'יימס קיילב בוגס כדי להתחיל את כהונתו בסנאט של ארצות הברית, הושבע באקסון כמושל למשך 19 הימים האחרונים של תקופת כהונתו של בוגס.

==התובע הכללי של דלאוור==
ב-1962 נבחר באקסון כתובע הכללי של דלאוור, וכיהן בתפקיד שתי תקופות כהונה מ-15 בינואר 1963 ועד 19 בינואר 1971. ב-1964 הוא ניסה להתמודד שום על משרת המושל, אך נוצח על ידי צ'ארלס ל. טרי הבן, לשעבר נשיא בית המשפט העליון של דלאוור. ב-1972 הוא ניסה להתמודד שוב לתפקיד אך לא עלה בידו להיבחר כמועמד המפלגה הרפובליקנית.

בהמשך מונה באקסון על ידי המושל שרמן טריביט כשופט בבית המשפט לענייני משפחה של דלאוור.

==מותו==
דייוויד באקסון נפטר במילפורד ב-17 בינואר 2017. הוא נטמן בבית הקברות של וותיקי הצבא במילסבורו שבדלאוור. במותו הוא היה זקן מושלי דלאוור לשעבר.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. [https://archive.org/details/biographicaldire0001sobe/page/244/mode/2up Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 244-245.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/david-penrose-buckson/ דייוויד באקסון] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/buckrop-buel.html#234.32.00 דייוויד באקסון] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי דלאוור
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סגני מושלי דלאוור
קטגוריה:התובעים הכלליים של דלאוור
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת דלאוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:בוגרי מכללת דיקינסון
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
אילקין דובלטוב

אילקין דובלטוב<ref></ref> (באזרית: İlkin Dövlətov; נולד ב-16 ביוני 1990)<ref></ref><ref></ref> הוא זמר אזרי. ייצג יחד עם פאחרי את אזרבייג'ן באירוויזיון 2024 עם השיר "Özünlə apar".

== ביוגרפיה ==
ב-2023 הופיע דובלטוב ב-The Voice of Azerbaijan . הוא היה תחת המנטור אילקר חיאל וסיים במקום השני.<ref></ref><ref></ref> דובלטוב גם השתתף בתחרות השירים Azəri Star.<ref name="12xal"></ref>

בסוף אוקטובר 2023 הודיע תאגיד השידור האזרי İctimai Television כי הוא מופיע, יחד עם מילה מיילס ואטיבר אסאדלי, ברשימה הקצרה של רשימת המועמדים לייצוג אזרבייג'ן באירוויזיון 2024.<ref name="auditions"></ref><ref></ref> מאוחר יותר נודע כי הם השיר שלהם נקרא "İnsanlar".<ref></ref> נחשף ב-7 במרץ 2024 כי פאחרי ייצג את אזרבייג'ן באירוויזיון 2024.<ref></ref> ב-13 במרץ 2024 הוכרז כי דובלטוב ייצטרף לפאחרי בשירם "Özünlə apar".<ref></ref><ref></ref> ב-7 במאי עלה הצמד על בימת חצי הגמר הראשון של התחרות, וביצע את שירו. אזרבייג'ן לא נמנתה בין עשר המדינות שהעפילו לגמר. מאוחר יותר נודע כי היא דורגה במקום ה-14 עם 11 נקודות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2024
קטגוריה:נציגי אזרבייג'ן באירוויזיון
קטגוריה:זמרים אזרים
קטגוריה:ילידי 1990
טימותי אומה

טימותי נור אומה (באנגלית: Timothy Noor Ouma; נולד ב-10 ביוני 2004 בניירובי שבקניה) הוא כדורגלן קנייתי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת אלפסבורג מליגת העל השוודית ובנבחרת קניה.

== קריירת מועדונים ==
אומה נולד בניירובי שבקניה וגדל במחלקת הנוער של RYSA המקומית. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ניירובי סיטי סטארס במסגרת ליגת העל הקנייתית.

ב-24 באוגוסט 2022 חתם אומה באלפסבורג מליגת העל השוודית. ב-31 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על הלסינגבורג במסגרת המחזור ה-29 בליגה לעונת .

== קריירה בינלאומית ==
ב-11 בנובמבר 2021 ערך אומה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קניה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אוגנדה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים קנייתים
קטגוריה:קשרי כדורגל קנייתים
קטגוריה:כדורגלני אלפסבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קניה
קטגוריה:ילידי 2004
Dungeon crawler (סוגת משחקי וידאו)

Legend of Grimrock}} שהוא משחק Dungeon crawler בגוף ראשון בסגנון "[[שליט המבוך". במרכז ניתן לראות את מה שהשחקן רואה ובחלק הימני ניתן לראות את הציוד שהשחקן צבר עד כה]]
Dungeon Crawler (בתרגום חופשי לעברית "ניווט במבוך"), המכונה גם Dungeon-RPG, היא תת-סוגה של משחקי וידאו מסוג משחקי תפקידים אשר מתמקדת בפתרון חידות ובחקר מבוך סבוך תת-קרקעי עצום אשר לרוב מלא באויבים בהם צריכים להילחם.<ref name="GoingKnogue"></ref>

במשחקים בתת-הסוגה השחקן לרוב נע בעולם תלת-ממדי ורואה את העולם דרך עיניו של הגיבור (נקודת מבט בגוף ראשון) או שהוא רואה את השחקן מלמעלה למטה.

== היסטוריה ==
מפת מבוך שנוצרה עבור [[משחק תפקידים שולחני]]
משחקי התפקידים השולחניים כמו "מבוכים ודרקונים" היוו את מקור ההשראה העיקרי לפיתוח של תת-הסוגה.

משחקי מחשב בולטים בתת-הסוגה שיצאו במהלך שנות ה-80 כללו בין היתר אתThe Bard's Tale, Cosmic Soldier, Dungeon Master, Gauntlet, Madō Monogatari, Megami Tensei, Might and Magic, Phantasy Star, Ultima ו־Wizardry. המשחקים הללו השפיעו רבות על האלמנטים שיכללו בעשורים הבאים במשחקי ה-Dungeon crawler.

חלק ממשחקי ה-Dungeon crawler שיצאו במהלך תקופה זו עשו שימוש בקרבות מהסוג הקיים במשחקי תפקידים-פעולה כמו המשחקים Dragon Slayer, ו-The Tower of Druaga. המשחקים שנוצרו בשנים הבאות והתבססו על אותם המשחקים, אשר נחשבים גם הם למשחקי Dungeon crawler על אף שמכניקת המשחק מורכבת יותר, ולעיתים רבות אלו הם משחקים מרוביה משתתפים ברשת, כוללים בין היתר את המשחקים Gauntlet, Diablo, The Binding of Isaac ו־Enter the Gungeon.

ניתן למצוא אלמנטים רבים ממשחקי ה-Dungeon crawler גם בסוגות אחרות של משחקי וידאו.

== משחקיות ==
המשחקים בתת-הסוגה נוהגים בדרך כלל להכיל את האלמנטים הבאים:
* חקר מבוכים עצומים - השחקן צריך לנווט ברחבי מבוכים או קטקומבות תת-קרקעים סבוכים, ולמצוא מעברים, מלכודות ופריטים שונים ככל שמתקדמים במשחק.
* לחימה - השחקן צריך במהלך המשחק להילחם באויבים מרובים הכוללים בדרך כלל מפלצות, שדים וזומבים. לעיתים רבות הקרבות הם מבוססי תורות וישנם משחקים כדוגמת "דיאבלו" בהם הקרבות מתבצעים בזמן אמת. לעיתים רבות יש להשתמש במגוון כלי נשק, לחשים וטכניקות שונות על מנת להביס את האויביהם.
* פיתוח הדרגתי של הדמויות הראשיות - בדרך כלל השחקנים שולטים בדמות אחת או יותר, כאשר לכל דמות יש את החוזקות והחולשות שלה, וכמו גם מיומנויות שונות. במהלך המשחק בדרך כלל ישנם הזדמנויות רבות לרוכשים מיומנויות חדשות, ציוד חדש ושדרוגים חדשים.
* פתרון חידות - לרוב במשחקים בתת-הסוגה חייבים לפתור חידות שונות על מנת שניתן יהיה להתקדם במשחק. החידות הללו יכולות לכלול לדוגמה מניפולציה של פריטים שונים או פענוח קודים.
* מציאת שלל ואוצרות - במהלך השיטוט במבוכים התת-קרקעיים ניתן בדרך כלל למצוא תיבות אוצר, וכמו גם ניתן לאסוף שלל רב מהאויבים כמו כלי נשק, שריון, שיקויים שונים וזהב.

== ראו גם ==
* ערכים על משחקי Dungeon crawler

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:משחקי תפקידים ממוחשבים
קטגוריה:סוגות משחקי וידאו
יהודית קגן

יהודית יעל תמר קגן (נולדה ב-11 בספטמבר 1992) היא סופרת פנטזיה ישראלית.

== ביוגרפיה ==
קגן נולדה ב-11 בספטמבר 1992 בשם יהודית יעל לאופרסוויילר בוורמס למשפחה צ'כית נוצרית שהתגיירה. כשהייתה בת שלוש עלו הוריה לישראל, והתגוררו במודיעין. קגן למדה בתיכון פלך, ועשתה שירות לאומי בירושלים דרך עמינדב.

קגן למדה לתואר ראשון בהיסטוריה כללית באוניברסיטת בר-אילן ולתואר שני במנהל עסקים ושיווק בקריה האקדמית אונו.

ב-2016 התפרסם הספר The Other One, רומן מדע בדיוני רומנטי המבוסס על שיר השירים שכתבה ב-2014 במסגרת חודש הכתיבה הלאומי.

בשנת 2019 החלה לפרסם סיפורים קצרים, בין השאר באתר בלי פאניקה ובאסופת היה יהיה. באותה שנה זכה סיפור שכתבה, "בלוז כנעני", בפרס עינת.

בשנת 2022 הייתה ממקימי חבורת "שעטנז" ליצירה יהודית פנטסטית.

בשנת 2024 יצא "חרשתא", ספרה הראשון בעברית, בהוצאת שתיים. בספר משולבים קטעים בארמית המתורגמים לעברית, וגם שם הספר הוא מילה בארמית שמשמעותה היא "מכשפה". הספר זכה לביקורות חיוביות.

נשואה לאיתי קגן, דוקטור לחקר המקרא.

== יצירות ==
=== ספרים ===
* 

=== סיפורים קצרים ===
* "[https://shaatnez.org/2022/07/17/אחות-נביות/ אחות נביות]", בלי פאניקה, 2019 (מקום שלישי בתחרות הכתיבה של כנס עולמות)
* "[https://shaatnez.org/2022/07/17/רוח-קדים/ רוח קדים]", היה יהיה, 2019 (מועמד לפרס גפן)
* "כחלום יעוף", היה יהיה, 2020
* "בלוז כנעני", היה יהיה, 2021 (זכה בפרס עינת, מועמד לפרס גפן)
* "בריאה בפני עצמה", היה יהיה, 2022 (מועמד לפרס גפן)
* "הסוחטת טל משערה ויודעת מהלך הכוכבים", היה יהיה, 2023 (מועמד לפרס גפן)

== ביאורים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://shaatnez.org/about/יוצרים/יהודית-קגן/ יהודית קגן], באתר "שעטנז – יוצרים יהדות פנטסטית"
* הרצאות מפי [https://www.scifi.org.il/actor/יהודית-קגן/ יהודית קגן], באתר Phantom VOD
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות פנטזיה ישראליות
קטגוריה:זוכי פרס עינת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1992
עונת 1991/1992 בגביע קוראץ'

עונת בגביע קוראץ הייתה המהדורה ה-21 של תחרות פיב"א לקבוצות כדורסל אירופיות, שנערכה בין 1 באוקטובר 1991 ל-18 במרץ 1992.

וירטוס רומא ניצחה בגמר את סקאבוליני פזארו, שתיהן מאיטליה, וזכתה בטורניר בפעם השנייה.

== סיבוב ראשון ==

== סיבוב שני ==

== שלב הבתים ==
שלב הבתים נערך בארבעה בתים בני ארבע קבוצות, והקבוצות בשני המקומות הראשונים בכל בית העפילו לרבע הגמר.
{|
|
{| class=wikitable
|+בית 1
!
!קבוצה
!נ'
!ה'
!ס"ז
!ס"ח
!הפ'
|-bgcolor=#afa
|1
| סקאבוליני פזארו
|5
|1
|549
|432
| +117
|-bgcolor=#afa
|2
| ראסינג פריז
|3
|3
|434
|452
| -18
|-
|3
| א.א.ק. אתונה
|3
|3
|451
|474
| -23
|-
|4
| הפועל ירושלים
|1
|5
|485
|561
| -76
|}
|
{| class=wikitable
|+בית 2
!
!קבוצה
!נ'
!ה'
!ס"ז
!ס"ח
!הפ'
|-bgcolor=#afa
|1
| וירטוס רומא
|5
|1
|525
|491
| +34
|-bgcolor=#afa
|2
| שולה באסקט
|4
|2
|501
|463
| +38
|-
|3
| סרגוסה
|2
|4
|466
|485
| -19
|-
|4
| פנאתינאיקוס
|1
|5
|465
|518
| -53
|}
|-
|
{| class=wikitable
|+בית 3
!
!קבוצה
!נ'
!ה'
!ס"ז
!ס"ח
!הפ'
|-bgcolor=#afa
|1
| ואיאדוליד
|5
|1
|508
|490
| +18
|-bgcolor=#afa
|2
| פלקנסטרו קאנטו
|4
|2
|517
|483
| +34
|-
|3
| הפועל תל אביב
|3
|3
|551
|515
| +36
|-
|4
| היראקליס
|0
|6
|495
|583
| -88
|}
|
{| class=wikitable
|+בית 4
!
!קבוצה
!נ'
!ה'
!ס"ז
!ס"ח
!הפ'
|-bgcolor=#afa
|1
| טאו ויטוריה
|4
|2
|526
|519
| +7
|-bgcolor=#afa
|2
| ק.ק. זאדאר
|4
|2
|559
|528
| +31
|-
|3
| בנטון טרוויזו
|3
|3
|533
|513
| +20
|-
|4
| פריסטרי אתונה
|1
|5
|500
|558
| -58
|}
|}

== רבע גמר ==

== חצי גמר ==

== גמר ==

{| class=wikitable style="text-align:center; margin:auto"
!גביע קוראץ' 1991/1992
|-
|וירטוס רומאזכייה שנייה
|}

== ישראל בתחרות ==
הפועל תל אביב והפועל ירושלים, שסיימו במקום השלישי והרביעי בהתאמה בעונת 1990/1991 בליגה הלאומית בכדורסל, ייצגו את ישראל בתחרות.

הפועל תל אביב הוגרלה בסיבוב הראשון מול דינמו מוסקבה וניצחה 217–200 (102–90 במוסקבה ו-115–110 בתל אביב), ובסיבוב השני הוגרלה מול פולוניה ורשה וניצחה 214–145 (98–75 ב ו-116–70 בתל אביב). בשלב הבתים הודחה לאחר שסיימה במקום השלישי בבית עם פלקנסטרו קאנטו (ניצחון 104–94 בבית והפסד 72–79 בחוץ), ואיאדוליד (הפסדים 74–76 בחוץ ו-88–89 בבית) והיראקליס (ניצחונות 106–79 בבית ו-107–98 בחוץ).

הפועל ירושלים הוגרלה בסיבוב הראשון מול לבסקי סופיה וניצחה 168–143 (84–83 בסופיה ו-84–60 בירושלים), ובסיבוב השני הוגרלה מול אפס פילזן וניצחה 195–181 (ניצחון 99–78 בירושלים והפסד 96–103 באיסטנבול). בשלב הבתים הודחה לאחר שסיימה במקום הרביעי בבית עם ראסינג פריז (ניצחון 92–91 בבית והפסד 71–84 בחוץ), סקאבוליני פזארו (הפסדים 75–112 בבית ו-84–94 בחוץ) וא.א.ק. אתונה (הפסדים 80–88 בחוץ ו-83–92 בבית).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.fibaeurope.com/season_1992.compID_MsfTeemRHYovSUdkYV76x0.html תוצאות], באתר פיב"א אירופה
* [http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/clubes/c3/c3_e.htm תוצאות], באתר Linguasport
* 
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1991
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1992
קטגוריה:גביע קוראץ'
הפסלים המדברים של רומא

הפסל Pasquino, הפסל המדבר הראשון של רומא
הפסלים המדברים של רומא היוו צורת ביטוי פוליטית אנונימית ברומא.<ref name="web"></ref> ביקורות בצורת שירים או שנינויות פורסמו על פסלים ידועים ברומא, כמופע מוקדם של לוח מודעות. צורת הביטוי הזו התחילה כפי הנראה במאה ה-16 והיא נמשכת עד ימינו.

=== רשימת הפסלים ===
* Pasquino
* Marforio
* Madama Lucrezia
* Abbot Luigi
* Il Babuino
* Il Facchino

== היסטוריה ==
במוזיאונים הקפיטוליניים]]
הפסל המדבר הראשון היה זה של פסקינו, פיסת פסל פגומה על פיאצה קטנה. הפסל ייצג את המלך המיתולוגי של ספרטה, מנלאוס, בעלה של הלנה מטרויה, ודמות מרכזית באיליאדה, המחזיק בגופת פטרוקלוס. בשנת 1501, נמצא הפסל במהלך סלילת כבישים והוצב בפיאצה; זמן קצר לאחר מכן החלו להתפרסם בו שירים קטנים או מכתמים ביקורתיים על הרשויות.

האגדה מספרת שהפסל נקרא לכבוד תושב מקומי בשם פסקינו. חייט במקצועו (בגרסאות מסוימות של הסיפור הוא ספר או מנהל בית ספר), הקריירה של האיש הזה לקחה אותו לוותיקן, שם הוא למד רכילות מאחורי הקלעים.<ref name="notbuilt"></ref><ref name="oxford" /> את הרכילות הזו הוא היה מפיץ עם פרשנות משלו לחבריו ושכניו.

עם מותו, נקרא הפסל לכבודו, ואנשים החלו לפרסם פרשנויות משלהם על הפסל.<ref name="notbuilt" /> נראה שהפסל היה מוסד מקומי מכובד. חיפשו אותו לאל פגאני בחג מרקו הקדוש.<ref name="oxford"></ref>

הפסלים הפכו במהרה למקום פרסום מרכזי של ביקורת על מנהיגי ממשלה ודת.<ref name="Varriano"></ref> הפסל פאסקינו התפרסם עד כדי כך ששמו הוסב למילה באנגלית, Pasquinade, שפירושה מחאה סאטירית בשירה.

מספר אפיפיורים, שלעיתים קרובות "חטפו" ביקורת מצד הפסלים, ביקשו להגביל את פרסום הביקורות על פסקינו. אדריאנוס השישי תכנן לזרוק את הפסל לנהר הטיבר, ונרתע רק כשנאמר לו שכמו צפרדע, הפסל רק יקרקר חזק יותר במים.

אגדה אחרת טוענת שהוצע פרס לכותבים האנונימיים אם ייחשפו. אדם אחד נענה לכך וידיו נכרתו. בסופו של דבר, השלטונות הסתפקו בהצבת שומרים ליד הפסל כדי למנוע פרסום של ביקורות נוספות. כתוצאה מכך פנה הציבור לפסלים אחרים, שהצטרפו לפסקינו כפסלים מדברים.

הפסלים האחרים הללו כללו את מרפוריו, ששימש לעיתים לפרסום תגובות למה שפורסם על Pasquino, ויצר הד חוזר בין שני הפסלים.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Pasquino_02.jpg|טקסט=Detail of modern pasquinades glued to the base of Pasquino|"פשקווילים" מודרניים מודבקים לבסיס של פאסקינו
קובץ:Abate_luigi_1.JPG|טקסט=Abate Luigi, Piazza Vidoni| אבטה לואיג'י,פיאצה וידוני
קובץ:Madama_Lucrezia_a_piazza_san_marco.JPG|טקסט=Madama Lucrezia, Piazza San Marco| מאדמה לוקרציה,פיאצה סן מרקו
קובץ:Fontana_del_Babbuino_(Rome).jpg|טקסט=Il Babuino, Fontana del Babuino, Sant'Atanasio dei Greci| איל באבוינו, פונטנה דל באבוינו,Sant'Atanasio dei Greci
קובץ:Fontana_del_facchino_a_via_Lata.JPG|טקסט=Fontana del Facchino, Via Lata| פונטנה דל פאצ'ינו, ויה לאטה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.masa.co.il/article/רומא-של-העם/ רומא של העם, אתר מסע אחר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומא: תרבות
קטגוריה:אנונימיות
קטגוריה:רומא
קטגוריה:רומא: פסלים
מיקלוש סובה

מיקלוש סובה, באנגלית: Miklos Suba (1 באפריל 1880 - 18 ביולי 1944) היה אמן אמריקאי יליד הונגריה. הוכשר כאדריכל, הוא הקדיש את זמנו הן לאדריכלות והן לאמנות עד 1940 כאשר המשיך את שארית חייו לציור נושאים בברוקלין, ניו יורק. הוא מסווג כחבר בתנועת הפרסיסוניזם.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
מספרה בברוקלין, 1941
מיקלוש סובה נולד בסאטמאר, הונגריה בשנת 1880. הוא התחנך בארכיטקטורה באוניברסיטה הטכנית המלכותית ההונגרית של בודפשט, וסיים את לימודיו ב-1902.<ref name=":1">Miklos Suba – Line by Line: A Portfolio of Brooklyn Drawings. James Graham & Sons.</ref> הוא גם למד ציור באקדמיה של וינה ב-1903 ולאחר מכן טייל וצייר ברחבי אנגליה, צרפת, הולנד ואיטליה. הוא חזר לבודפשט כדי לעבוד כאדריכל במהלך שני העשורים הבאים. במהלך תקופה זו הוא הכיר ונישא לאשתו, מיי, פסנתרנית אמריקאית. בני הזוג הביאו לעולם את בתם, סוזאן סובה, בעצמה אמנית ומאיירת, ב-1913. <ref></ref> הוא היגר לארצות הברית מהונגריה ב-1924 והתגורר עם אשתו מיי ובתו ברחוב מונטגיו 142 בשכונת ברוקלין בברוקלין הייטס. בתקופה זו הוא המשיך להקדיש זמן הן לאדריכלות והן לציור. הוא התגורר בברוקלין הייטס למשך שארית חייו. למעט ביקור בודד בהונגריה ושהייה של שלושה שבועות בשיקגו, הוא בילה את חייו בברוקלין. <ref>Kalamazoo Institute of Arts Exhibition Brochure, 1964</ref>

סובה מת ב-18 ביולי 1944 לאחר מחלה קצרה.<ref name=":0" /> הוא נקבר עם אשתו בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין.

=== קריירה ===
בניין בויליהמסבורג, נו יורק
בתקופתו של סובה בבודפשט, הוא צייר בסגנון מרכז אירופאי מסורתי. <ref>Kalamazoo Institute of Arts Press Release, March 1964</ref> עם זאת, המטרופולין שהתגורר בו השפיע על שינוי משמעותי בנושאי הציור - מאזורים כפריים לנושאים תעשייתיים. העיבוד של מבנים עם קווים נקיים ופירוט מדויק גרם לו להזדהות עם האמנים מזרם הפרסיסיוניזם. עבודתו של סובה מתארת תיעוש ומודרניזציה, המוצגות בצורות גאומטריות מדויקות ומוגדרות בחדות.

על עבודתו העיר סובה, "אני מנסה להביע את ההתרשמות הריאליסטית שלי מבלי לצייר בהפשטה...<ref></ref> סובה הגביל את ציוריו לאזורים בתוך ברוקלין, לעיתים קרובות במרחק הליכה ממקום מגוריו. כפי שמוצג בעבודותיו, לסובה הייתה מערכת יחסים אינטימית עם ברוקלין שלו: מסמטאותיה ומקווי המים ועד לחלונות הראווה והמפעלים התעשייתיים שלה, כמו גם נופי מנהטן. מדי פעם הוא יצא מהנושא השגרתי שלו לנושאים אחרים שקסמו לו: מספרות, עמודי מספרות וחנויות סיגרים.<ref name=":1" /> סובה יצר דגמים מוקטנים של עמודי מספרה ממקומות שונים בברוקלין, ודגמים אלו הוצגו בתערוכה של עבודתו במוזיאון ברוקלין ב-1948. <ref></ref> ברוקלין. האגודה ההיסטורית מחזיקה אוסף של שנים עשר מעמודי המספרה בדגם מוקטן של סובה, כולל רישומי עבודה ומפות של מיקומיהם. <ref></ref> הוא שילב מוטות מספרות ברבים מציוריו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1944