OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מאיר הכהן מרוטנבורג

רבי מאיר בר יקותיאל הכהן מרוטנבורג (בערך 1260 – י"ב באב ה'נ"ח, 1298) היה בן דורו ומתלמידיו הגדולים של המהר"ם מרוטנבורג, שהיה עמו גם בזמן שהותו במאסר, ומחבר הגהות מימוניות על משנה תורה לרמב"ם.

== חייו ==
נולד בערך בשנת 1260 (ה'ך'), והיה גיסו של רבי מרדכי בן הלל. פעל ברוטנבורג על הטאובר שבגרמניה (מדרום לווירצבורג).

רבי מאיר נרצח עם כל משפחתו ובני קהילתו במהלך פרעות רינדפלייש בי"ב באב ה'נ"ח (1298).

פייטן בלתי ידוע, בן תקופתו, קונן על הריגתו: "דחה דחיתני לנפול בשנת נ"ח, לאלף הששי געלתנו לזנוח... חם לבי ונמס על הכהן המאיר... הדורש ומקיים, ההוגה והמבאיר".

== הגהות מיימוניות ==

רבי מאיר כתב חיבור על ספרו הגדול של הרמב"ם - משנה תורה (יחד עם תלמידו חברו רבי שמשון בן צדוק) בשם "הגהות מימוניות" (הגהמי"י) - חיבור שהפך לאחד מנושאי כליו של הרמב"ם ומודפס ברוב מהדורות ספרו של הרמב"ם.

בחיבורו הוא צירף את דעותיהם של חכמי יהדות אשכנז ובעלי התוספות בצרפת על הנושאים הנדונים במשנה תורה לרמב"ם. בספר מוזכר המהר"ם מרוטנבורג לעיתים בצירוף הברכה "שיחיה" ולעיתים כ"זצ"ל", ומכאן שחיבור הספר החל עוד בחייו (לפני שנת ה'נ"ג, בה נפטר המהר"ם) ונמשך אחרי פטירתו.

הספר נדפס לראשונה במהדורת קושטא ב-1509, וכעבור חמש עשרה שנה נדפס בוונציה בנוסח שונה באופן ניכר, המקובל בדפוסים עד היום. הנוסח של מהדורת קושטא נדפס בסוף דפוס הרמב"ם של הוצאת שבתי פרנקל. רבי מאיר הוסיף לספר ה"הגהות" קובץ בשם "תשובות מיימוניות", הכולל תשובות של גדולי אשכנז בנושאים בהם עוסקות ההגהות. נראה ששני הספרים נשלמו לאחר מותו של רבי מאיר על ידי חבריו, תלמידי המהר"ם.

==קישורים חיצוניים==
* דוד דבליצקי, [http://beta.hebrewbooks.org/reader/reader.aspx?sfid=26453#p=49&fitMode=fitwidth&hlts=&ocr= הגהות מיימוניות], צפונות א', תשמ"ט, עמ' מ"ט-נ"ט
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נושאי כלים של רמב"ם
קטגוריה:תלמידי המהר"ם מרוטנבורג
קטגוריה:נספים בפרעות
קטגוריה:משפחת רבי יחיאל מפריז
אהבה אסורה

אהבה אסורה או "הדיבוק בשדה התפוחים" הוא סרט קולנוע משנת 1997, שעובד על בסיס המחזה הקלאסי "הדיבוק" מאת ש. אנ-סקי. בדומה למחזה אשר חובר בין השנים 1913 ל-1916, גם הסרט מספר על החברה החרדית השמרנית ועל כיבוש היצר.

==תקציר העלילה==
הסרט מגולל את סיפורו של חנן (יחזקאל לזרוב), בחור חילוני שנתייתם מהוריו החרדים בילדותו. הוא מתאהב בלאה (איילת זורר), בת לאב חרדי קשוח (יגאל נאור) שהיה חברו הקרוב של אביו של חנן. בעזרת הרב עזריאל (משה איבגי) וספרי הסוד היהודיים מתוודע חנן לעולם מסתורי ובאמצעותו הוא מנסה לזכות באהובת לבו החושקת בו אך הובטחה זה מכבר לגבר אחר (גילי שושן).

== שחקנים ==
{| class="wikitable"
|-
! שחקנ/ית !! דמות
|-
| יחזקאל לזרוב || חנן
|-
| איילת זורר || לאה
|-
| יגאל נאור || משה סנדר
|-
| אורנה פורת || פרידה
|-
| אלון דהן || אלי
|-
| משה איבגי || הרב עזריאל
|-
| אלברט אילוז || מיכאל
|-
| גילי שושן || מנשה
|-
| יובל זמיר || רבי נחמן
|-
| שבתאי קונורטי || טיש
|-
| ענבר סוירפמן || גאולה
|}

==הפסקול==
זהבה בן הקליטה עבור פסקול הסרט את השיר "אהבה אסורה", שכתבה סוזי רוגובין והלחין ישי אמיר וזכה להצלחה גדולה.

==פרסים==
הסרט זכה ב-5 פרסי אופיר בקטגוריות: הצילום הטוב ביותר (מנו קדוש), העריכה הטובה ביותר (דב שטויר), העיצוב האמנותי הטוב ביותר (יעקב תורג'מן), עיצוב התלבושות הטוב ביותר (ליאורה דינולסקו) והפסקול הטוב ביותר (יואב שריג ודב שטויר). כמו כן זכה בפרס בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי WorldFest ביוסטון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:יהדות חרדית בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1997
אבי לרנר

אבינועם (אבי) לרנר (נולד ב-13 באוקטובר 1947) הוא מפיק סרטי קולנוע ישראלי-אמריקאי, בעיקר סרטי פעולה הוליוודיים. הוא המייסד והמנכ"ל של חברת ההפקות Millennium Films.

==חיים וקריירה==
לרנר נולד בחיפה, כשנה לפני קום מדינת ישראל. הוא גדל והתחנך בעיר הולדתו. הוא שירת בצה"ל במהלך מלחמת ששת הימים בצנחנים. בריאיון לפנאי פלוס ציין שהשתתף בקרב על רפיח לפני החדירה לתעלת סואץ. השתתף גם בתור חייל מילואים במלחמת יום כיפור. בראשית הקריירה שלו עבד באולמות קולנוע בתל אביב, אולם בגיל צעיר עבר לדרום אפריקה, שם הוא הפיק מספר סרטים והיה הבעלים של רשת בתי קולנוע. הוא עבר ללוס אנג'לס בראשית שנות התשעים. ב-1991 התמנה לנשיא חברת ההפקה וההפצה העצמאית Global Pictures.

לרנר ייסד שתי חברות הפקה ביחד עם טרבר שורט, דני דימבורט ואחיו דני לרנר: Nu Image ו-Millennium Films. החברות מפיקות מגוון סרטים, אם כי רובם הם סרטי פעולה. הללו מופקים ומצולמים בבולגריה, שם יש לו סטודיו שהיה מחסן בעידן הקומוניסטי. בבעלות חברות הסרטים שלו גם האולפן First Look Pictures.

ללרנר 3 ילדים.

==כוכבי הפעולה בסרטיו==
בחלק הארי של סרטיו של לרנר הופיעו כוכבי פעולה שהיו בשיאם בשנות השמונים והתשעים: ז'אן-קלוד ואן דאם, סטיבן סיגל, וסלי סנייפס, דולף לונדגרן וצ'אק נוריס, והם בדרך כלל משווקים ישירות לווידאו. לרנר הפיק את "רמבו" בכיכובו של סילבסטר סטאלון ואת "רצח מוצדק" בכיכובים של רוברט דה נירו ואל פצ'ינו אותם הפיקו החברות Millennium Films ו- Emmett Furla Films. 

כיום הוא מפיק את הסרטים "ניתנים להקרבה" ו"אדגר אלן פו", שאת שניהם יביים סילבסטר סטאלון.
בנוסף לרנר הפיק את הסרטים "בלתי נשכחים" ו"בלתי נשכחים 2" שגם הם בבימוי של סטאלון ובכיכובם של כל כוכבי סרטי הפעולה [פרט לסטיבן סיגל בגלל סכסוך שלו ושל לרנר]. 
סרטים נוספים של לרנר הם: "סוף המשחק" בכיכובו של קובה גודינג ג'וניור וג'יימס וודס, "אדיסון" בכיכובם של מורגן פרימן, קווין ספייסי וג'סטין טימברלייק, "לוחמי החופש" בכיכובו של פיטר פונדה, וכן את הסרטים "16 רחובות"; "הדליה השחורה" ואיש הקש. ב-2014 הפיק את הסרט "אנשים טובים" בכיכובו של ג'יימס פרנקו, וסרט "לפני שינה" עם ניקול קידמן על פי ספר של ס. ג'. ווטסון. בשנת 2019 הוא הפיק את הסרט "רמבו 5: המשחק האחרון", החמישי בסדרת סרטי "רמבו".
בשנת 2020 הפיק את הסרט ״לכודים תחת אש״ המבוסס על סיפורם האמיתי של 54 חיילים אמריקאים שהותקפו על ידי מעל 400 לוחמי טאליבן (במאי רוד לוריא).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
אילן צ'סטר

אילן צ'סטר (Ilan Chester; נולד ב-30 ביולי 1952) נולד כאילן צ'נסטוחובסקי (Ilan Czenstochowski) הוא זמר, קלידן, אמרגן ומלחין ונצואלי ידוע. בשנת 2010 הוא זכה בפרס גראמי הלטיני.

==ביוגרפיה==
אילן צ'סטר נולד וגדל בישראל, במשפחה יהודית. כילד הוא שמע מוזיקה צרפתית ואיטלקית ומאוחר יותר הוא הוקסם מהרית'ם אנד בלוז האמריקאי (ריי צ'ארלס, סטיבי וונדר) ותנועת הרוק הבריטי (הביטלס, יס, ג'טרו טול). בשנות השישים והשבעים היה חבר להקות רוק ופופ כמו "Trams", ו-"Way". הוא החל בקריירת סולו בשנת 1983 ובמהרה התפרסם בוונצואלה ובעולם הלטיני.

צ'סטר הוא מוזיקאי רב-תחומי, זמר ומלחין שמשלב טווח רחב של השפעות מוזיקליות שהושפע מטיטו רודריגז (Tito Rodriquez), הנגן הרב-כלי הפורטוריקני שהיה מחלוצי סצנת המוזיקה הלטינית בניו יורק. המוזיקה שלו כוללת מרכיבים מהמוזיקה הקלאסית, ג'אז, מוזיקה אפרו-קריבית ומוזיקה ונצואלית.

אחרי אלבומים מוצלחים כמו Amistad", " Solo faltas tu", "ASI", "Songs Books of Venezuelan Love", Vols. 1, 2 & 3, הוא זכה לתהילה רבה יותר עם אלבום הפלטינה שלו "Navideno Heart" והאוסף של ה-6 CD שמכר 500,000 עותקים תוך שבועות ספורים בוונצואלה לבדה. אחדים משיריו נעשו ללהיטים בינלאומיים ועשו להם גרסאות כיסוי זמרים כמו מארק אנתוני, צ'או פליסיאנו (Cheo Feliciano) וקאיין (Chayenne).

==דיסקוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">

</div>

===אוספים===
<div style="direction: ltr;">

</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוזיקאים ונצואלים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:יהודים מומרים
קטגוריה:הינדואים
קטגוריה:ילידי 1952
מודלים להערכת עלות

מודלים להערכת עלות הם אלגוריתמים מתמטיים או משוואות פרמטריות המשמשים לצורך הערכת העלות של מוצר, פרויקט או תהליך מוגדר. התוצרים של מודלים להערכת עלות משמשים על פי רוב לתכנון תקציבים, קביעת תמחיר וקבלת החלטות בנוגע לפרויקטים.

קיימות שלוש שיטות עיקריות להערכת עלויות וכולן מתבססות לחלוטין על ניסיון העבר: 
# אנלוגיה לפרויקט קיים - בשיטה זו בוחרים פרויקט הדומה במידה רבה לפרויקט המוערך ומבצעים הערכת עלות פרופורציונית. למשל, אם מערכת X דומה למערכת Y, ובמערכת X העלות של הניהול הייתה כ-25% מהעלות של הייצור, אזי בהינתן עלות הייצור של מערכת Y ניתן להעריך את עלות הניהול על ידי הכפלת עלות הייצור ב-25%.
# פרמטריזציה - זוהי השיטה הנפוצה ביותר להערכת עלות. בשיטה זו בוחרים פרמטרים מאפיינים עיקריים של המערכת, לדוגמה משקל, מהירות, דחף וכן הלאה, ועל בסיס פרויקטים דומים מהעבר מבצעים רגרסיה ליניארית של העלות הכוללת של הפרויקט כפונקציה של אותם הפרמטרים. ביצוע הרגרסיה דורש כמות מספקת של נתונים מפרויקטים דומים מהעבר, אך ניתן לבצעו גם בהינתן פרויקטים בודדים.
# הערכת מומחים - כאשר אף אחת מהשיטות לעיל לא צולחת, אם בשל חדשנותו של הפרויקט או מחסור בנתונים של מערכות דומות, ניתן לפנות להערכת מומחים המבצעים בנייה מלמטה-למעלה של העלות המשוערת של הפרויקט. שיטה זו היא על פי רוב הפחות מדויקת. 

בעוד שבעבר השימוש במודלים אלו היה ידני בעיקרו, כיום הם ממוחשבים כמעט לחלוטין. המודלים הממוחשבים מקבלים כקלט את הפרויקטים הדומים מהעבר, ובהינתן הערכים של הפרמטרים של הפרויקט המוערך מייצרים הערכת עלות על בסיס אותם הנתונים.

התחומים שבהם רווח השימוש בהערכת עלות הם בנייה, פיתוח תוכנה, ייצור ומחקר ופיתוח.

==ראו גם==
*מודלי הערכת עלויות לפרויקטי תוכנה
קטגוריה:מנהל עסקים
קטגוריה:חקר ביצועים
איזבלה סקורופקו

איזבלה סקורופקו (בפולנית: Izabella Scorupco; נולדה ב-4 ביוני 1970) היא שחקנית פולנית-שוודית שידועה במיוחד בשל היותה נערת בונד נטליה סמיונובה בסרט ג'יימס בונד "גולדן איי" משנת 1995. היא ילידת פולין הראשונה שמגלמת את תפקיד נערת בונד.

==ביוגרפיה==
נולדה בשם איזבלה דורותה סקרופקו (Izabela Dorota Skorupko) בביאליסטוק שבפולין למשפחה נוצרית. הוריה הם לך ומגדלנה, אך בהיותה בת שנה הם נפרדו ואיזבלה עברה לגור עם אימה. ב-1978 עברו השתיים ל-Bredäng בסטוקהולם, שוודיה. היא הגיעה לשוודיה בהיותה בת 8 ולמדה לדבר שוודית ואנגלית, בנוסף לשפת אמה הפולנית.

סקורופקו עבדה כדוגמנית וב-1989 גילה אותה הבמאי סטפן הילדרבנד והיא כיכבה בסרט "Ingen kan älska som vi" ("אף אחד לא אוהב כמונו"). בראשית שנות ה-90; הייתה לה קריירה קצרה אבל מוצלחת כזמרת פופ, והיא הוציאה אלבום זהב בשוודיה.

סקורופקו התפרסמה לראשונה באופן בינלאומי כששיחקה ב-1995 בסרט "גולדן איי" מסדרת ג'יימס בונד. בסרט גילמה מתכננת מחשבים רוסיה בשם נטליה סימיונובה שעוזרת לג'יימס בונד (פירס ברוסנן) למנוע מסוכן נוכל לגנוב נשק גרעיני. מבחינה מסחרית, הסרט היה המצליח ביותר בסדרה מאז מונרייקר, והסרט הרביעי בהצלחתו בשנת 1995. הביקורות לסרט היו חיוביות מאוד. האתר Metacritic נתן לסרט ציון של כ-65%, בעוד שהאתר Rotten Tomatoes נתן לו ציון של כ-78%. האתר IGN דירג את גולדן איי כסרט החמישי הטוב ביותר בסדרה.

שיחקה בנוסף גם בשובר הקופות "מעבר לגבול הסכנה" בתור מוניק אוברטין, הרופאה של צוות החילוץ על הר K2 ובסרטים "שלטון האש" בתור טייסת ההליקופטר האמריקאית בלונדון העתידנית אלכס ג'נסן ו"מגרש השדים: ההתחלה" בתור הרופאה שרה.

הייתה נשואה לשחקן הוקי הקרח הפולני Mariusz Czerkawski בשנים 1996–2000. יש להם בת אחת (נולדה ב-16 בספטמבר 1997). ב-30 בינואר 2003 היא נישאה לאמריקאי ג'פרי ריימונד. יש להם ילד (נולד ב-24 ביולי 2003) והמשפחה מתגוררת בלוס אנג'לס.

==פילמוגרפיה==
* גולדן איי (1995) – נטליה סימיונובה
* With Fire and Sword (1999) – Helena Kurcewiczówna; הסרט עלה $106,429,941 והכניס $348,895,621
* מעבר לגבול הסכנה (2000) – הסרט עלה $69,243,859 והכניס $215,663,859
* שלטון האש (2002) – Helena Kurcewiczówna; הסרט עלה $43,061,982 והכניס $82,150,183
* Exorcist: The Beginning (2004) – שרה; הסרט עלה $41,821,986 והכניס $78,000,586
* Cougar Club (2006) – פייג'
* Solstorm (2007) – רבקה מרטינסון
* Sleepwalker (2017) – ד"ר קופר

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* IZA (1991/1992) Sweden # 11

===סינגלים===
* Year Title Chart positions Sweden Germany Austria Switzerland Norway
* 1990 "Substitute" # 3 
* 1991 "I Write You a Love Song" # 10 # 93 
* 1991 "Brando Moves" # 37 
* 1992 "Shame, Shame, Shame" 3 # 37 # 22 # 39 # 2

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהגרים לשוודיה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה שוודיות
קטגוריה:זמרות שוודיות
קטגוריה:דוגמניות שוודיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1970
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1970
קטגוריה:פולניות שנולדו ב-1970
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1970
פארק פריור

קוטג' בפארק]]
גן הנוף פארק פריור (באנגלית: Prior Park Landscape Garden) הוא גן אנגלי מהמאה ה-18, שתוכנן על ידי המשורר אלכסנדר פופ ואדריכל הנוף לנסלוט בראון, ומנוהל ידי הקרן הלאומית. הגן שוכן דרומית לעיר באת' שבסאמרסט, במרחק 1.2 קילומטר מתעלת קנט ואייבון. לגן הייתה השפעה בהגדרת סגנון העיצוב של הגנים האנגליים באירופה.
== היסטוריה ==
היזם והפילנתרופ ראלף אלן הקים את הגן בשלבים בין 1734 למותו ב-1764, ונעזר בעצותיהם של פופ ובראון. אלן נבחר לראש העירייה של באת' ב-1742, לאחר שהחל לעבוד במשרד הדואר. אבן באת', הנמצאת בבניינים רבים בעיר, נלקחה ממכרות קומב דאון ובאת'המפטון דאון. באותה שנה בקירוב הורה אלן לאדריכל ג'ון ווד לבנות אחוזה בתוך הגן, המשמשת כיום את מכללת פריור פארק. ויליאם וורברטון, חתנו של אלן, התגורר באחוזה למשך תקופה קצרה. לאחר שוויליאם בקפורד מכר את מנזר פונטהיל הוא חיפש אחר מקום מגורים חדש, ובחר בגן.

הגן משתרע על פני 113 דונמים, על מורדות עמק קטן ותלול, וניתן להשקיף ממנו על באת'. האתרים הידועים בו הם גשר פלדיאני, מקדש גותי, מערת גברת אלן, ושלושה אגמים ואגם בצורת נחש. הגשר הפלדיאני הוכר כבניין רשום מדרגה I וכמונומנט עתיק רשום. במרחק כחמש דקות הליכה מהגן נמצא הבאת' סקייליין (קו הרקיע של באת'), שהוא שביל הליכה מעגלי בהיקף של 10 קילומטרים המקיף את באת'.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.nationaltrust.org.uk/main/w-vh/w-visits/w-findaplace/w-priorpark/ פארק פריור] באתר הקרן הלאומית
* [http://www.nationaltrust.org.uk/main/w-global/w-localtoyou/w-wessex/w-wessex-countryside/w-bathskyline.htm באת' סקייליין] באתר הקרן הלאומית

קטגוריה:באת': פארקים וריאות ירוקות
קטגוריה:מונומנטים רשומים
צריח (מגדל שמירה)

הצריח האדום ב[[אלניה שומר על הנמל]]
מבצר מונפור]]
[[צריח (שחמט) מבוסס על צריח עגול עם שינות.]]
צריח משמש לעיתים קרובות כשם למגדל מבוצר המשובץ בחומה ומתנשא מעליה (בניגוד לבאסטיון). הצריח בלט מהחומה כך שאפשר לקשתים לכסות בחיציהם את השטחים הסמוכים לחומה. הצריח כלל בדרך כלל מספר קומות, בהן שובצו חרכי ירי ושינות (Crenellation או "שיני חומה", תבנית זיגזג של ריבועי אבן המשמשים מסתור לקשתים וביניהן יש רווחים) בקומת הגג. לעיתים, החלק העליון של הצריח כוסה בגג מעץ על מנת לספק הגנה לקשתים מפני מטחי חצים בליסטיים ומחום השמש הקופחת. הצריחים הראשונים היו מרובעים עקב קלות הבנייה ונקודת התורפה שלהם היו הפינות. עם התקדמות הטכנולוגיה, בערך בימי הביניים המאוחרים, החלו להיבנות צריחים עגולים, שאפשרו יותר זוויות ירי ולא היו בעלי נקודות תורפה.

מצורת הצריח המבוצר עם השינות נגזרה צורתו של הצריח בשחמט.

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:Rhodes1.jpg|צריח מבוצר משולב בחומה, האי רודוס. ניתן לראות את הגג המסתיים בשינניות
|חומת קרקסון ובה צריחים עגולים
קובץ:Paraires.jpg|צריח מרובע עם שינות
File:Bergfried Liebenstein 2011-2.JPG|צריח מרובע מכוסה בגג רעפים
קובץ:Great Wall unrestored Guard Tower.jpg|צריח מרובע בחומה הגדולה של סין
קובץ:Little tower castle Vezio.JPG|צריח חצי עגול המוצב בפינה של חומה
File:Muraille Avignon.JPG|שינות בצריח וחומה באביניון
File:Tour Guillaume Le Roy, Caen, Lower Normandy, France - panoramio.jpg|מגדל גיום לה רוי, בקאן, צרפת. זהו צריח עגול עם שינות ששרד מביצורי העיר שנהרסו.
File:Mende Tour des Penitents.jpg|צריח עגול מכוסה בגג רעפים חרוטי
File:Torre de les monges - Torre dos monxes. Tarragona 02.jpg|צריח מצולע
</gallery>

== ראו גם ==
* צריח (מבנה)
* צריח (טכנולוגיה צבאית)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ביצורים
קטגוריה:מגדלים לפי סוג
גוצה דלצ'ב (עיר)

מבנה [[בית הכנסת בגוצה דלצ'ב]]
גוֹצֶה דֶלְצֶ'ב (בבולגרית: Гоце Делчев) היא עיר בדרום-מערב בולגריה בשטח מחוז בלגואבגרד, לרגלי המורדות המרכזיים של הרי פירין ועד ל-1951 נקראה נֶבְרֶקופּ. שלושה קילומטרים מערבית לעיר, זורם נחל נברקופסקה שהוא יובל של נהר מסטה. העיר שוכנת 80 קילומטרים ממלניק, 97 קילומטרים מבירת המחוז בלגואבגרד ו-190 קילומטרים מבירת בולגריה סופיה.

==היסטוריה==
ראשית ההתיישבות האנושית במקום מיוחסת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. ישוב מאורגן ומצודה נוסדו סמוך לעיר המודרנית במאה ה-2, עת שלטה באזור האימפריה הרומית. מאוחר יותר עם פיצולה של האימפריה, נשלט היישוב על ידי האימפריה הביזנטית וב-837 נכבש היישוב על ידי פרסיאן הראשון, חאן האימפריה הבולגרית הראשונה ונשאר בחזקת הבולגרים גם בתקופת האימפריה השנייה.

בסוף המאה ה-14 כבש באיזיט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית את היישוב, אשר נודע כבר אז בשם נברקופ. באמצע המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית עבר היישוב תנופת פיתוח ובינוי. המקום נשאר בחזקת העות'מאנים גם לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ונכבש מידם על ידי צבא ממלכת יוון רק ב-19 באוקטובר 1912, בעת מלחמת הבלקן הראשונה. למרות תבוסת ממלכת בולגריה במלחמת הבלקן השנייה הועברה העיר לחזקתה במסגרת הסכם בוקרשט (1913), כאשר לאחר מלחמת העולם הראשונה, בוצע טרנספר של אוכלוסייה ממוצא יווני מהעיר אל תוך השטח היווני.

==אקלים==
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מהרי פירין ונהר המריצה, אשר מקנים לו מאפיינים של אקלים ים תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.2<sup>o</sup>c וערכי הקיצון הממוצעים, נעים ממינוס 2<sup>o</sup>c בחודש ינואר ועד 19<sup>o</sup>c בחודש יולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 700 מילימטרים 
.

==כלכלה ודמוגרפיה==
אוכלוסיית היישוב מצויה במגמת גידול מתונה (ילודה לעומת תמותה), 50.5 אחוזים מהאוכלוסייה הן נשים ו-49.5 אחוזים הם גברים. 64 אחוזים מהאוכלוסייה הם בגילאי 18–62, 24 אחוזים מתחת לגיל 18 ו-12 אחוזים מעל גיל 62. נכון ל-2007 עמד שיעור האבטלה בעיר על 8 אחוזים, נתון הנמוך מהשיעור הממוצע בבולגריה. בעיר קיים מפעל לחומרי בניין, מפעל טקסטיל, צעצועי ילדים ומותג מים מינרליים מפורסם בבולגריה המכונה "מעיינות פירין". באזור העיר מגדלים ומעבדים טבק.

בשנת 2013 חתם ראש העיר על הסכם ערים תאומות עם מועצה אזורית שומרון.

==הקהילה היהודית==

לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נמלטו יהודים רבים מאזור בולגריה ביחד עם הצבא העות'מאני הנסוג ומפחד הרדיפות האנטישמיות שלובו על ידי הצבא הרוסי. כך, הגיעו לעיר נברקופ שנותרה בשליטה עות'מאנית כמה עשרות פליטים יהודים, אשר הקימו בהמשך בית כנסת קטן, אם כי לא מתועדים חיי קהילה מאורגנים. במפקד שנערך בעיר ב-1900 נמנו 110 יהודים והקהילה נכללה ברשימת 34 הקהילות היהודיות המאורגנות בבולגריה.

לאחר כיבושה על ידי ממלכת יוון, בתום מלחמת הבלקן הראשונה הוכפלה אוכלוסיית יהודי העיר לכמה מאות ועם תום מלחמת העולם הראשונה, עת היה האזור מוקד קרבות, קטנה לכדי 150 נפשות.
הרוב המוחלט של יהודי העיר עלה לישראל במהלך גל העלייה, בין השנים 1947 – 1949. בראשית המאה ה-21 התגוררה בעיר משפחה יהודית אחת. המשפחה מתגוררת בקומה העליונה של מבנה בית הכנסת כאשר הקומה התחתונה משמשת למסחר וכמחסן.

==ערים תאומות== 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז בלגואבגרד
גוצה דלצ'ב
קתדרלת דרבי

המגדל
קתדרלת דרבי (בשמה הרשמי: קתדרלת כל הקדושים; אנגלית: Cathedral of All Saints) היא קתדרלה בעיר דרבי באנגליה. קתדרלת דרבי היא מושב הבישוף האנגליקני של הדיוקסיה והיא הקתדרלה האנגליקנית הקטנה ביותר באנגליה.

==היסטוריה==

הכנסייה המקורית הוקמה בידי אדמונד הראשון, מלך אנגליה בסביבות 943 ככנסייה קולגיאלית מלכותית; ברם, אין שרידים לקיומה כיום. הקתדרלה הנוכחית מתוארכת למאה ה-14, למרות שנראה שהיא מבוססת על מבנה קדום יותר מימי הביניים, שלפי ציורים היה בערך באותו גודל כמו המבנה הנוכחי. כנראה שהמבנה הקודם נהפך ללא יציב ולכן נהרס. המגדל המפורסם נבנה בשנים 1510-1530 ובנוי בסגנון גותי ניצב (Perpendicular) שהיה נפוץ באותה תקופה.

ג'ואן וייסט נשפטה בקתדרלה בעוון כפירה ב-1556. ההוצאה להורג ארעה בברטון רואד בדרבי.

חוץ המהמגדל, הקתדרלה נבנתה בסגנון קלאסי לפי תכנוניו של ג'יימס גיבס מ-1725.

הכנסייה, שהייתה ידועה כ"כנסיית כל הקדושים" נהפכה לקתדרלה בדבר המלך במועצה ב-1 ביולי 1927.

הקתדרלה מכילה את הסט העתיק ביותר של 10 פעמונים בממלכה המאוחדת. אוצרות אחרים כוללים ספינה ראשית מהמאה ה-18 עם סורג מברזל חשיל מאת הנפח רוברט בייקוול, יד זיכרון לבס מהארדוויק, ידי זיכרון החרוטים בפליז לבית קוונדיש, כולל להנרי קוונדיש וג'ורג'יאנה ספנסר - אשתו של דוכס דבונשייר.

ב-1939 הותקן עוגב בקתדרלה על ידי ג'ון קומפטון מלונדון, ששופץ בשיפוץ כללי ב-1992. ב-1973 הותקן עוגב נוסף בקצה המזרחי של הקתדרלה על ידי קוזאנס מלינקולן.

לפי צוות החילוץ וההצלה של דרבי גובה מגדל הקתדרלה הוא 65 מטר (212 רגל). יותר מ-150 חברי הצוות גלשו מהמגדל ב-2009 במופע למטרות צדקה.

בסוף 2005 גילו כי זוג בזים מהמין Falco peregrinus מתגוררים במעלה המגדל. ב-2006 מצע קינון הותקן והבזים קיננו שם באפריל והולידו בהצלחה גוזלים ב-2007, 2008 ו-2009. ב-2007 ו-2008 הותקנו ליד הקן מצלמות רשת על מנת לאפשר צפייה בבזים מבלי להפריע להם. ב-2007 הוטלו 4 ביצים אך רק 2 גוזלים בקעו. ב-2008 שוב הוטלו 4 ביצים אך הפעם כולן בקעו בהצלחה. ברם, רק 2 גוזלים מתוך ה-4 שרדו מעבר לסתיו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.flickr.com/search/?s=int&w=all&q=Derby+Cathedral&m=text תמונות] בפליקר
* [http://www.derby.gov.uk/peregrines Derby Cathedral Peregrine Project] 

== הערות שוליים ==

דרבי
קטגוריה:דרבי (עיר)
לוחית זיכרון

לוחית זיכרון, לוחית הנצחה, לוחית הקדשה, או לוחית הוקרה (גם: שלט –, לוח –), היא לוח הקבוע בחזית בניין (בספרדית: פסאדה), על אנדרטה, ברצפה, מדרכה או דרך, והנושא כיתוב המנציח אנשים שנהרגו, אישיות (במקרים רבים במקום שבו התגוררה, פעלה או נהרגה) או מאורע היסטורי (על פי רוב כזה שהתרחש במקום), או כיתוב המספר על ההיסטוריה של המקום.

לוחית זיכרון עשויה מתכת, קרמיקה, אבן, עץ או חומר אחר. פרט לטקסט, לעיתים היא כוללת גם תבליט, תחריט או ציור. לוחיות זיכרון משמשות גם לאזכור שמות תורמים למוסד (מוסד להשכלה, בית כנסת וכיוצא בזה). לוחיות הקדשה ניתנות גם כמתנה, למזכרת, כהוקרה על הישג או על שנות עבודה.

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:Gedenktafel C-V.jpg|לוחית זיכרון על הבניין שבו שכנה האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית, ברחוב פריזר 44 בברלין
קובץ:Ulisses1.JPG|לוחית הקדשה ל"יוליסס" במדרכת רחוב או'קונל בדבלין – אחת מהלוחיות המונחות לאורך מסלול הליכתו הדמיוני של לאופולד בלום בספר
קובץ:Gesher Hansharim.jpg|לוחית הקדשה לחיילי צה"ל שחילצו את בני הערובה במבצע אנטבה, בגשר מעריב - נהרס במסגרת הריסת גשר מעריב
קובץ:Herzl33.jpg|לוח זיכרון ברובע היהודי בבודפשט, המציין את מקום לידתו של תאודור הרצל, ברחוב שבו שוכן בית הכנסת הגדול
קובץ:Mordechai Gebirtig plaque by Maire.jpg|לוח זיכרון למשורר היידי מרדכי גבירטיג על קיר ביתו בקרקוב: הלוח כולל תבליט דיוקנו, ומעליו ציטוט מפואמה שלו
קובץ:Memorial plaque for the sons of Nesher fallen in Milhemet HaAtzma'ut.JPG|לוח זיכרון לבני נשר אשר נפלו במלחמת העצמאות
קובץ:Tashyab garden.jpg|לוח זיכרון ב"גן תשי"ב" בשכונת רסקו בירושלים, לזכרם של הרוגי המלכות בברית המועצות
קובץ:לוח הנצחה בקיר המסגד ביהוד ללוחמות רות מוריץ ומרים אהרוני.jpg|לוח הנצחה בקיר המסגד הגדול של עבאסייה (כיום בית כנסת ביהוד) ללוחמות האצ"ל שנהרגו במקום
קובץ:לוח הנצחה בבארות יצחק הישנה.jpg|לוח הנצחה בבארות יצחק
קובץ:Slik.JPG|לוח זיכרון הניצב במקום שבו נטמן בעבר סליק ברמת השרון
קובץ:Ebrei di Milano vittme della SOAH 1940-1945.jpg|לוח זיכרון ליהודי מילאנו שנספו ב, בבית כנסת בעיר
קובץ:Smorgon.jpg|לוח זיכרון ליהודי סמרגון שנספו בשואה
קובץ:Grodno.jpg|לוח זיכרון ליהודי הורדנה
קובץ:Riot Monument.JPG|לוח זיכרון המציין את מקום מהומות היימרקט כאתר היסטורי לאומי אמריקאי
קובץ:Habonim memorial plaque.jpg|לוח זיכרון לאסון הבונים
קובץ:Independence Hall Plaque.JPG|לוחית זיכרון בכניסה לבית דיזנגוף, המנציחה את הכרזת העצמאות
קובץ:לוח הקדשה ב"עץ המדינה" בקיבוץ דגניה א'.jpg|לוח הקדשה ב"עץ המדינה" בקיבוץ דגניה א'
קובץ:Antony van Leeuwenhoek plaque.JPG|לוחית זיכרון לאנטוני ואן לוונהוק
קובץ:Bodenplatte.JPG|לוחית זיכרון לזכר חללי הפוטש במרתף הבירה במינכן
קובץ:Antonio Gramsci commemorative plaque Moscow.jpg|לוחית זיכרון לאנטוניו גראמשי ברחוב מוחובָיה במוסקבה
קובץ:Plaque memorial on the writer Nissim Aloni house in Tel Aviv.JPG|לוחית זיכרון לנסים אלוני על ביתו ברח' דיזנגוף 223 בתל אביב
קובץ:לוחית זיכרון לבוריס גפונוב.jpg|לוחית זיכרון לדב (בוריס) גפונוב ליד בית הכנסת ברחוב הנושא את שמו בכותאיסי שבגאורגיה
קובץ:J.K.Rowling Plaque outside the former Nicholson's Cafe, Edinburgh.jpg|לוחית הוקרה בבית קפה באדינבורו, בו כתבה ג'יי. קיי. רולינג את פרקיו הראשונים של הספר "הארי פוטר ואבן החכמים"
</gallery>

== ראו גם ==

* אבן נגף
* לוח הארטוך
* קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנדרטאות
קטגוריה:הנצחה
קטגוריה:שלטים
סרט טלוויזיה

סרט טלוויזיה הוא סרט באורך מלא אשר מופק מלכתחילה על מנת להיות משודר בטלוויזיה.

סרטי הטלוויזיה מופקים על ידי אולפני טלוויזיה ואורכם בדרך כלל קרוב לשעה אחת. רוב סרטי הטלוויזיה מופקים בעלויות מינימליות, אך לעיתים גם מופקים בעלויות גבוהות מאוד והופכים אף לשוברי קופות. לעיתים סרטי טלוויזיה מופקים בשיתוף פעולה בין חברות הפקה ממדינות שונות.

==בישראל==
התחום בישראל התפתח בעיקר בשל תמיכתה של רשות השידור בו. מאז היווסדה ועד תחילת שנות ה-2000 הזמינה הרשות תסריטים לדרמות מסוגה עילית שתשודרנה בערוץ 1.

==ראו גם==
*סרט קולנוע

==לקריאה נוספת==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

*
טלוויזיה
קטגוריה:סוגות בטלוויזיה
מורינדה סיטריפוליקה

פרי הנוני
מורינדה סיטריפוליקה (שם מדעי: Morinda citrifolia) הידוע בשמו בהוואית נוני, הוא עץ פרי ממשפחת הפואתיים. נוני אנדמי לדרום-מזרח אסיה, אך התפשט משם לתת-היבשת ההודית איים באוקיינוס השקט, פולינזיה הצרפתית, קוסטה ריקה, ברבדוס, פוארטו ריקו ולאחרונה גם לרפובליקה הדומיניקנית. טהיטי היא אזור הגידול המשמעותי ביותר.

==שימושים==
עמים ילידיים השתמשו בפרי הנוני כמזון חירום בעת רעב, ולכן הוא מכונה גם "פרי רעב". למרות ריחו החזק וטעמו המר, הפרי ניתן לאכילה ובכמה מאיי האוקיינוס השקט משמש כמזון בסיסי, במצבו הגולמי או לאחר בישול. תושבי דרום מזרח אסיה ואבוריג'ינים צורכים את פירות הנוני טריים עם מלח או מבשלים אותם עם קארי. הזרעים אכילים לאחר קלייה. ב, העלים ידועים בשם באי-יו ומשמשים כירק ירוק והם המרכיב העיקרי של קאנג באי-יו, המבושל עם חלב קוקוס. הפרי עצמו משמש כמרכיב בכמה גרסאות של סום טאם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100412001001/http://www.cancerhelp.org.il/treatment/Alternative-Medicine-For-Cancer/Food-Supplement/Noni נוני ברפואה המסורתית]

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:פואתיים
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:עצים ביערות גשם טרופיים בדרום-מזרח אסיה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
בית דין צדק אשכנזים פרושים בירושלים

בית דין צדק אשכנזים פרושים בירושלים (בשמו הרשמי: בית דין צדק דקהל הקודש אשכנזים, כונה גם בד"ץ פרושים) היה בית הדין האשכנזי הראשי בירושלים, שעסק בעיקר בענייניה של הקהילה האשכנזית הפרושית בירושלים ובישראל, והיה אחד המוסדות החשובים ביישוב הישן. לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר בית הדין לפעול תחת חסותה של הרבנות הראשית.

==היסטוריה==
הקהילה האשכנזית בירושלים התחדשה החל מתחילת המאה ה-19 לצד הקהילה הספרדית שישבה בירושלים במשך דורות. בשל קוטנה של הקהילה בתחילתה, היא נסמכה על הקהילה הספרדית והייתה כפופה לבית הדין של הקהילה הספרדית. עם גידולה בכמות, החלה הקמת מוסדות שונים של הקהילה האשכנזית. בית הדין נוסד על ידי הרב שמואל סלנט, עם עלייתו ארצה בשנת תר"א (1841), והוא שימש גם כאב בית דין. בית הדין שכן אז בסמוך לחצר החורבה. לאחר פטירתו של ר' יוסף זונדל מסלנט (תרכ"ו, 1866), התמנה הרב סלנט כמורה הוראה לקהילה האשכנזית, והרב מאיר אויערבאך החליפו בתפקיד אב בית הדין. מקום מושב בית הדין עבר לחצר כולל וורשא. עם פטירת הרב אויערבאך בשנת תרל"ח (1878) חזר הרב סלנט לשמש כאב בית הדין.

לאחר עלייתו של הרב יהושע ליב דיסקין הוקם על ידו בית דין אשכנזי נוסף, צעד שגרם למנהיגי הקהילה האשכנזית הפרושית להעביר החלטה כי מושב בית הדין של הקהילה האשכנזית פרושית יהיה תמיד בחורבת רבי יהודה החסיד, מקום מושבו של בית הדין של הרב סלנט.

בשנת תר"פ עם מינויו של הרב קוק כרבה של ירושלים והקמת הרבנות הראשית תמכו הדיינים הרב צבי פסח פרנק והרב אליהו ראם בהתאחדות עם בית הדין של הרבנות. הראב"ד הרב משה נחום וואלנשטיין התנגד ופרש לבית הדין העדה החרדית שהקים הרב יוסף חיים זוננפלד.

==תפקיד בית הדין==
בית הדין עסק בסכסוכים אישיים וציבוריים בעיקר בקרב הציבור האשכנזי הפרושי. מלבד סכסוכים ממוניים, עסק בית הדין גם בדיני איסור והיתר, ובסכסוכים שהתגלעו במוסדות האשכנזים השונים בירושלים. בית הדין ניסה גם לשמור על צביונה הרוחני של הקהילה האשכנזית בירושלים. כמו כן שימש בית הדין כנאמן ציבורי והופקדו אצלו שטרות, כספים וכדומה.

הציבור האשכנזי חסידי בירושלים פנה פעמים רבות דווקא לבית הדין הספרדי, וזאת עד להקמתו של בית דין אשכנזי חסידי בירושלים.

מעמדו של בית הדין היה חלש יותר משל בית הדין הספרדי לו הייתה הכרה רשמית מהשלטון, ולכן פעמים רבות שטרות מכר והלוואות של אשכנזים הועברו דווקא לקיום בית הדין הספרדי, מתוך הנחה שלחתימתו יהיה תוקף רב יותר משל בית הדין האשכנזי.

==דיינים==
לצד הרב שמואל סלנט שימש כדיין גם הרב אורי שבתי, גיסו של הרב סלנט, חתנו של הרב יוסף זונדל מסלנט. לאחר עלייתו לישראל בשנת תרי"ט (1859) התמנה הרב מאיר אויערבאך כאב בית הדין. לאחר עלייתו בשנת תרנ"א (1891) שימש הרב חיים יעקב שפירא כאב בית הדין. בהמשך עמדו בראש בית הדין הרב משה נחום וולנשטיין (תרס"ח, 1908), הרב צבי פסח פרנק (תרע"ח 1918), הרב אליהו ראם (תשי"ח, 1958) והרב אברהם דוד רוזנטל. כדיינים כיהנו הרב אריה ליב הרשלר (ר' לייב דיין), הרב יונה ראם, הרב יוסף גרשון הורביץ, הרב יצחק יעקב וכטפויגל, הרב חיים שרגא פייבל פרנק ונוספים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daat.ac.il/DAAT/kitveyet/shana/batey-4.htm בתי הדין של העדות בירושלים במאה ה-19], יהושע קניאל, אתר דעת

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:בתי דין דתיים
מסדר הגואלפים

מסדר הגואלפים או מסדר גואלף המלכותי (בגרמנית: Guelphen-Orden, אנגלית: Royal Guelphic Order) היה מסדר אבירות בריטי אשר שויך לממלכת הנובר כאשר היו הממלכה המאוחדת וממלכת הנובר שרויים תחת אוניה פרסונלית. המסדר הוקם על ידי ג'ורג' הרביעי ב-28 באפריל 1815 אולם הוא הוצא מתוך מערכת התוארים הבריטית בשנת 1837 עם מותו של ויליאם הרביעי וביטול האונייה הפרסונלית בין שתי הממלכות. המסדר נותר מסדר אבירות הנוברי עד לכיבושה של הממלכה בידי ממלכת פרוסיה בשנת 1866.

שמו של המסדר נקרא על שמו של בית ולף, בית האצולה ממנו הגיעו מלכי בית הנובר. המילה "גואלפו" (בכתיבים שונים: Guelph, Guelf, Guelfo) היא צורת כתיב איטלקית של השם בית ולף.

המסדר כלל שתי מחלקות, צבאית ואזרחית ובכל מחלקה שלוש דרגות:
* אביר הצלב הגדול (GCH)
* אביר מפקד (KCH)
* אביר (KH)

למסדר מונו שישה בעלי תפקיד:
* קנצלר
* סגן קנצלר
* מזכיר
* ממונה על השלטים
* גנאלוג
* רשם

== ראו גם ==
* גואלפים וגיבלינים

==קישורים חיצוניים ==

*
גואלפים
קטגוריה:מסדרי אבירות גרמניים
קטגוריה:בית ולף
שובר קופות

שובר קופות (באנגלית: Blockbuster) הוא ביטוי מעולם הקולנוע המתאר סרט קולנוע שגרף סכומי כסף גבוהים, שהצליח מאוד מבחינה כלכלית. משמעות הביטוי היא שנפח כמות הכסף הרב שהתקבל בקופה, היה גדול מיכולתה הצפויה להכילו ולכן הסרט "שבר" את ה"קופה" – בלשון הגזמה.

ישנם מדדים שונים על מנת לאמוד עד כמה סרט מסוים הכניס, בהם: ההכנסות שהניב הסרט בקופות במהלך סוף השבוע הראשון לצאתו לאקרנים, וסך כל ההכנסות שהניב הסרט מאז יצא לאקרנים. לרוב מדדים אלו נאמדים על פי מכירות כרטיסים.

ניתן להחשיב את "מלתעות" (1975) של סטיבן ספילברג ואת "מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה" (1977) של ג'ורג' לוקאס כשוברי הקופות הראשונים, שכן סרטים אלו היו הראשונים שהופצו במספר רב של עותקים, והוקרנו בו-זמנית בבתי קולנוע רבים ברחבי ארצות הברית. עד לצאת שני סרטים אלו לאקרנים, סרטי הקולנוע הופצו במספר מצומצם של עותקים שהועברו ממדינה למדינה ומעיר לעיר.

== הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים ==

הסרטים המכניסים ביותר בכל הזמנים הם "אווטאר" (2009) ו"הנוקמים: סוף המשחק" (2019), עם הכנסות של כ-2.8 מיליארד דולר כל אחד.

בסכומים מותאמים לאינפלציה, הסרט המכניס ביותר מבחינת מכירות הוא "חלף עם הרוח" (1939), עם הכנסות של 1.8 מיליארד דולר בצפון אמריקה (במונחי מחירי כרטיסים של 2019), וכ-3.4 מיליארד דולר ברחבי העולם (במונחי מחירי כרטיסים של 2014).

==ראו גם==
* Box Office Mojo
* מאה הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בכל הזמנים
* שוברי קופות בקולנוע הרוסי

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.boxofficemojo.com/alltime/world/?pagenum=1&p=.htm רשימת הסרטים המכניסים ביותר בעולם], באתר Box Office Mojo
* [http://www.boxofficemojo.com/alltime/adjusted.htm רשימת הסרטים המכניסים ביותר בצפון אמריקה, מתואמי אינפלציה] באתר Box Office Mojo
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מינוחים בקולנוע
התנועה הציונית האמריקאית

התנועה הציונית האמריקאית (באנגלית: American Zionist Movement) הוא ארגון ציוני אמריקאי המורכבת מקואליציה תנועות ציוניות. בארגון חברות 21 תנועות.

== אודות התנועה ==

הארגון הוא גלגול של American Zionist Emergency Council, שהוקם ב-1939, אחריו ה-American Zionist Council שהוקם ב-1949 ושל ארגון ה-American Zionist Federation שהוקם ב-1970. במתכונתו הנוכחית הוקם בתחילת 1993, נשיאו הראשון היה סיימור רייך.

מטרת הארגון, כפי שמצוין באתר האינטרנט שלו, היא "לחזק את הקשר של יהדות ארצות הברית עם ישראל, לפתח את מרכזיות ישראל בחיים היהודיים ברחבי העולם, להעמיק את ההבנה על החברה הישראלית והאתגרים העומדים בפניה, לעודד נסיעות ארוכות ועליה לישראל, לעודד דיאלוג, דיון ועשיה קולטיבית כדי לקדם את הציונות בארצות הברית ומחוץ לזה".

בין התנועות החברות בארגון נמצאות עמנו (המזוהה עם מפלגת העבודה), ידידי הליכוד בארצות הברית, ארצה (ARZA) - ארגון הציונים הרפורמים, תנועת החירות בצפון אמריקה, מרצ ארצות הברית, נעמת ארצות הברית, פדרציית היהדות הרקונסטרוקטיבית וארגון ציוני אמריקה.

משרדי התנועה נמצאים בניו יורק. התנועה חברה בועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים העיקריים בארצות הברית. נשיא התנועה הוא ווילאם הס.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/judaica/ejud_0002_0002_0_00978.html אודות הארגון]
* [http://www.encyclopedia.com/doc/1P1-2237695.html ידיעה על הקמת הארגון]
* 

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארגונים ציוניים
ערי גלס

ערי גלס () היה צייר, גרפיקאי, מאייר וצלם ישראלי, יהודי יליד גרמניה.

==קורות חייו==
=== בגרמניה ===
גלס נולד בברלין בגרמניה תחת השם אריך גלס (Erich Glas). במלחמת העולם הראשונה לחם ביחידת קומנדו וכטייס קרב בצבא הקייזר.
למד באקדמיה לאמנויות יפות במינכן ובין השנים 1919–1920 בבית הספר באוהאוס בוויימאר אצל ליונל פיינינגר ויוהנס איטן. התמחה במיוחד בעבודות הדפסים בחיתוכי עץ ובלינולאום. למד גם בבית הספר הגבוה לאמנות "הוכשולה פיר קונסטארציהונג" בברלין, ככל הנראה אצל וילי ייקל ופיליפ פרנק. הצטרף לקבוצת "ריינלנד הצעירה" Junge Rheinland ונמנה עם ידידיו של האמן אלפרד קובין. אחרי שנת 1926 עבד אריך גלס כגרפיקאי עצמאי בוויימאר ובברלין. כמו כן עסק בהוראת ציור וגרפיקה. באותה תקופה יצירתו הושפעה ממקס ליברמן.

בשנים 1932–1933, בנסיבות המאבקים הפוליטיים הגורליים שעברו על גרמניה, פנה גלס יותר אל הציור המגויס, בעיקר הסאטירי.
בשנת 1933 עבד גם כצלם עיתונות. אחרי עליית הנאצים לשלטון בשנת 1934 עלה לארץ ישראל יחד עם משפחתו והתיישב בקיבוץ יגור.

=== בארץ ישראל ===
בארץ ישראל עיברת את שמו הפרטי לערי ונעשה מעורב כ"אמן של ההתיישבות העובדת". בכל התחומים שהיה מוכשר בהם: כצייר, גרפיקאי, מאייר וצלם. השתתף בתערוכות שאורגנו סביבה – בבית פבזנר בחיפה, בשנת 1940, בתערוכות שבמסגרת הקיבוץ המאוחד. כחבר ב"הגנה" בימי המאבק לעצמאות חזר להשתמש בניסיונו הצבאי וביצע טיסות לאיסוף מודיעין.

בשנת 1957 עזב את הקיבוץ והתיישב בעכו.
בשנת 1955 הציג בתערוכה קבוצתית בעכו. בשנת 1967 לקח חלק בתערוכה הראשונה לרישום גרפי בישראל, במוזיאון בחיפה.

יצירותיו הוצגו בתערוכה "קומונה מחייכת" (2006).
צילומים שיצר בעזרת אשתו, זיוה, על העיר העתיקה בעכו הוצגו במסגרת תערוכה "עשור לעכו" ב-1958.

=== חייו האישיים ומותו ===
מנישואיו לאישה יהודייה, מילֶה, נולד בנו גוטהארד, לימים הממציא הישראלי עוזי גל.

מנישואיו לאשתו השנייה, סוזנה, נולדו שלושה בנים: מיכאל, יורם וראובן.

נפטר בחיפה בשנת 1973.

==מיצירותיו==
*הדפסים לאיור ספרים:
**"טוֹסה ניקי" מאת קי נו צוראוקי
**משלי איסופוס ופדרוס- (1920)
**שירי לי פו
**האגדה "הזמיר" מאת האנס כריסטיאן אנדרסן
**"המוזיקה של בטהובן" מאת גתה
*הגדת יגור
*אלבום "לעבור את הלילה" (1943) מוקדש לנושא השואה והגבורה.

==לקריאה נוספת==
*הלקסיקון הכללי לאמנים "זאור", כרך 52, מהדורה שנייה, הוצאת ק.ג. זאור, לייפציג, 1992 ע' 45
: Saur Allgemeines Künstler Lexikon, K.G.Saur,Leipzig, 2. Aufg. vol.52, 1992

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.today/20121111015355/tnuathaavoda.info/zope/home/6/people/1244725548/ ערי גלס באתר על אישים מתנועת העבודה]
* 
* [https://youtu.be/BX32sA3ptns "11 הנקודות בנגב 1946"], קטעים מסרטו של ערי גלאס, ארכיון שפילברג
* [https://haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com/primo-explore/collectionDiscovery?vid=HAU&inst=972HAI_MAIN&collectionId=81210164430002791&lang=iw_IL אוסף קריקטורות של ערי גלס - קיבוץ יגור] מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה

קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מאיירים יהודים
קטגוריה:מאיירים גרמנים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:צלמים יהודים גרמנים
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי באוהאוס
קטגוריה:טייסים יהודים גרמנים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:יגור: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
פסטיבל יוצרים יוצאים

פסטיבל יוצרים יוצאים 6 ([[2010)]]
פסטיבל יוצרים יוצאים הוא פסטיבל שאורכו שבוע ונערך בחיפה משנת 2005 עד 2012.

הפסטיבל הוקם ונערך על ידי מועצת הנוער העירונית של חיפה, שהיא הגוף הרשמי והמייצג של בני הנוער בעיר, הפועלת תחת גלגל המועצות של מועצת התלמידים והנוער הארצית בבימויו והפקתו של גדי בכר.
הפסטיבל התקיים בחודש מרץ, בהפקה גדולה וחגיגית על ידי מרכזי הנוער בעיר או על ידי להקות הנוער השונות בחיפה (מפגשים ברכס, להקת הנוער הלאומי, להקת הנוער הייצוגית של קריית חיים, הכרמלים ועוד). המופע התקיים באודיטוריום בשכונת מרכז הכרמל.

פסטיבל "יוצרים-יוצאים" היה יוזמה ייחודית לחיפה, שאפשרה לבני נוער וצעירים לבטא את עצמם במסגרת חיי התרבות בחיפה. את הפסטיבל יזמו רשות הנוער והצעירים בחיפה אשר לקחו חלק פעיל בהפקתו תוך רצון לפיתוח הכישרונות הצעירים בעיר במגוון תחומי האמנות: תיאטרון, שירה, גרפיטי, רוק, מחול, נגינה, צילום, קולנוע, פיסול ועוד. הפסטיבל נועד לעודד יצירה בקרב בני הנוער, לאפשר הכרה וחשיפה של כישרונות צעירים ולעלות את צריכת התרבות באזור. אירועי הפסטיבל כללו הפקות של נוער וצעירים, מופעים ותחרויות כישרונות צעירים בתחומים שונים.

במיוחד לפסטיבל נכתב והולחן על ידי רונן ויליאמס "שיר הפסטיבל" [http://yy.haifa.muni.il/audiogal.php|1].

==תחרויות הנערכות בפסטיבל==
במסגרת פסטיבל התמודדו בני הנוער מרחבי חיפה במסגרת תחרויות שונות. למקומות הראשונים הוענקו פרסים כספיים ואף מלגות לימודים.
התחרויות שהתקיימו בפסטיבל:
* יוצרים אומנות רחוב: תחרות זו יועדה לאפשר לבני הנוער לבטא את עצמם ולבטא מסרים חברתיים באמצעות ציורי גרפיטי על קירות ציבוריים ברחבי העיר, באפיקים חוקיים, תוך חשיפה לקהל הרחב. 
* נגן צעיר- הקרב על הקונצ'רטו: תחרות בתחום המוזיקה הקלאסית, שסיפקה במה מקצועית לנגנים וזמרים בעלי יכולת מוזיקלית יוצאת דופן. התחרות שולבה בקונצרט עם התזמורת הסימפונית של חיפה. לקראת התחרות עברו המתמודדים כיתת אמן עם המוזיקאי הבינ"ל אסף רוט.
* יוצרים רוק: תחרות המעניקה במה להרכבי רוק בקרב בני נוער בגילאי 15-18, היוצרים ומנגנים רוק בסגנונות שונים: רוק קלאסי, מטאל ופאנק רוק. בתחרות הופיעו ההרכבים עם יצירות מקוריות. לקראת התחרות עברו המתמודדים סדנאות הכנה עם צוות המורים של בית הספר למוזיקה Beat. 
* תחרות D.J: תחרות בתחום התקלוט המאפשרת לבני נוער ליצור סט של 10-15 דקות שיושמע בפני קהל ויבחן על פי קריטריונים קבועים. 
*חיית במה: תחרות בתחום תיאטרון המאפשרת לבני נוער, תלמידי מגמות תיאטרון בכיתות י"א-י"ב, לייצג את בית ספרם ולהתמודד בתחרות של מונולוגים ודיאלוגים תיאטרליים, בתחום הקומדיה והדרמה.
* תחרות כוכב הבמה: תחרות בתחום השירה המאפשרת ל 11-12 בני נוער בעלי כישרון בשירה להתחרות בביצוע שירים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.habama.co.il/PagesHaifa/Description.aspx?Subj=8&Area=3&ArticleId=14210 פסטיבל יוצרים יוצאים 7], באתר "הבמה"

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיפה: פסטיבלים
קטגוריה:רובע כרמל
איזי ליבלר

איזי ליבלר (באנגלית: Isi J Leibler; 9 באוקטובר 1934 – 12 באפריל 2021) היה איש עסקים, פובליציסט ופעיל ציבור יהודי ישראלי-אוסטרלי. התיישב בירושלים בשנת 1999 וכתב בג'רוזלם פוסט ובישראל היום.

== קורות חיים ==
ליבלר נולד באנטוורפן שבבלגיה ועבר עם הוריו למלבורן שבאוסטרליה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. אביו, אברהם היה סוחר יהלומים. ליבלר סיים עבודת תזה באוניברסיטת מלבורן במדעי המדינה בשנת 1958. כשאביו נפטר הוא החליף אותו בעסקי היהלומים המשפחתיים וב-1964 החל להשקיע בעסקי התיירות. בשנות ה-70, סוכנות הנסיעות שהקים, ג'טסט טורס (JetSet) כבר הייתה לאחת מהסוכנויות הגדולות באוסטרליה. ב-1997 מכר את מניותיו בחברה לחברת תעופה ניו זילנדית.

כיום לקבוצת ליבלר (Leibler Group) שהייתה בבעלותו עסקים רבים באוסטרליה בתחום התיירות והתקשורת. כמו כן פעל ליבלר בישראל, באמצעות חברת ליבלר השקעות בע"מ, ו"קרן שביט" שהקים ביחד עם ליאון רקנאטי ופול פאקר.

בשנת 2008 הופיע ברשימת 500 האנשים העשירים בישראל של דהמרקר, עם הון של בין 80 ל-100 מיליון דולר.

== פעילות ציבורית ==
ב-1973 נבחר לעמוד בראש הוועד הפועל של יהודי אוסטרליה (ECAJ). הוא כיהן כסגן נשיא וכיו"ר מועצת המנהלים של הקונגרס היהודי העולמי. הוא היה יו"ר ועדת הקשרים עם התפוצות במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה, יושב ראש מועצת הנגידים של קרן היסוד, חבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, ושל אוניברסיטת חיפה וחבר בוועדה המייעצת הבינלאומית של מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים. ב-2008 נבחר ליו"ר עמיתים של מועצת מכון אריאל.

בשנת 2004 יצא בטענות לגבי התנהלות הכספית של הקונגרס היהודי העולמי, והאשים את ראשיו בשימוש שלא כדין בכספי הקונגרס. בתגובה הגיש הקונגרס תביעת דיבה בגובה כ-26.5 מיליון שקל על אובדן תרומות. אולם בשנת 2007 משך הקונגרס את התביעה ובית המשפט זיכה את ליבלר ב-200 אלף ש"ח פיצויים.

ליבלר היה פעיל למען יהדות ברית המועצות.

ליבלר קיבל תואר של מפקד במסדר האימפריה הבריטית, קצין במסדר של אוסטרליה וד"ר של כבוד בדיקין אוניברסיטת באוסטרליה. בשנת 1999 עלה עם אשתו ארצה ומאז התגורר בירושלים. הוא נישא לנעמי (פורוש) ב-1958, כיום נשיאת תנועת אמונה העולמית, והיה אב לשלושה בנים ובת.

הוא עסק בכתיבה פובליציסטית על ענייני היום, בין השאר כתב בעיתונים הצופה, מקור ראשון וישראל היום. הוא זוהה עם עמדות הימין המדיני בישראל והתנגד לתוכנית ההתנתקות.

ליבלר החזיק בדירתו בירושלים ספרייה ענקית שכללה כשלושים ושבעה אלף ספרים על התרבות היהודית. ב-2016 תרם ליבלר את ספרייתו לאוניברסיטת בר-אילן, ממנה קיבל באותה שנה תואר דוקטור לשם כבוד.

נפטר ב-12 באפריל 2021. סמוך למותו התפרסם ספר ביוגרפיה על חייו שכתבה פרופ' סוזן רותלנד , תחילה באנגלית וב-2023 גם בתרגום לעברית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.wordfromjerusalem.com/hebrew/ הבלוג] של איזי ליבלר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:נדבנים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:פעילים ציונים באוסטרליה
קטגוריה:אספני ספרים ישראלים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:סגל ישראל היום
קטגוריה:סגל מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי בלגיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מלבורן
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
אליה

גזע יורקשייר
אַלְיָה היא השומן הרך שבזנבו של הכבש. ייתכן שנקרא כך על שם האַיִל, זכר הכבש הבוגר (בשיכול עיצורים), כיוון שאצלו שומן האליה גדול ובולט משל הכבשה.

משקל האליה אצל הכבשה מגיע עד 6 ק"ג ואצל האיל עד 10 ק"ג. תפקיד האליה לשמש כמאגר מזון לכבשה בעונה של מחסור, בדומה לדבשת אצל הגמל.

משוער כי האליה נוצרה ממוטציה של כבש-הבית בעל זנב ארוך. גזעים של כבשים בעלי אליה נפוצים במזרח התיכון, באפריקה ובאסיה.

==האליה בשפה==
האליה נחשבת כבשר משובח ועל כן נוצר הביטוי בתלמוד הבבלי אליה וקוץ בה – ופירושו: דבר הנראה על פניו כטוב ומועיל, אך יש בו גם חיסרון. זנב הכבש טעים למאכל, אבל פעמים רבות נתקעים בו קוצים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיות משק
מחלב

זרעי פרי המחלב
זרעי מחלב ב[[מטחנה ידנית]]
מחלב (מערבית: مَحْلَب) הוא תבלין אותו מכינים מזרע עץ המחלב (Prunus mahaleb), מין של דובדבן. את הזרעים מוציאים מן הגלעינים וטוחנים לאבקה גסה לשם שימוש במאפים ובתבשילים שונים. למחלב יש ריח חזק ומרוכז, ולכן משתמשים בו בכמות קטנה.

במחלב משתמשים בעיקר באזור המזרח התיכון ובאזורים הסמוכים לו (טורקיה, סוריה, לבנון, מצרים, עיראק, כווית, ארמניה, איראן, לוב ויוון). השימוש העיקרי במחלב הוא בעיקר במאפים מלוחים, לחמים, עוגיות, וכן בעוגיות מסורתיות בשם כעכים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני
קטגוריה:אבקות מזון

da:Weichseltræ
nl:Weichselboom
fi:Veikselinkirsikka
tr:Mahlep
קלוס

שבר ב[[עצם הזרוע, הקלוס מודגם כאזור בהיר יותר מרקמות שאינן עצם מסביב לשבר]]
קָלוּס (באנגלית: Fibrocartilage Callus; על פי האקדמיה ללשון העברית: גְּרֹמֶת (גרומת)) היא היווצרות זמנית של רקמה סביב עצם במקרה של שבר או סדק בעצם.

הקלוס נוצר כחלק מתהליך ריפוי העצם. רקמת הקלוס מורכבת מפיברובלסטים וכרונדרובלסטים. בסופו של דבר, לאחר תהליך הריפוי, תאי הקלוס מתפוגגים אט-אט, נעלמים ומהווים מטריצה חוץ-תאית.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:היסטולוגיה
קטגוריה:מערכת השלד
חיים יעקב שפירא

קבר הרב חיים יעקב שפירא
הרב חיים יעקב שפירא (תקצ"ב (1832) – כ"א בסיוון תרס"ח (1908)) היה רב ודיין בקובנה, ולאחר עלייתו לארץ ישראל אב בית דין בבית דין צדק אשכנזים פרושים בירושלים.

==קורותיו==
נולד בליטא לר' יצחק מנחם זונדל שפירא, שהיה רבה של העיירה איליה ובנו של הרב אריה לייב שפירא (ר' לייבלי קובנר), שהיה רב העיר קובנא. משפחתו התייחסה לרש"י, שייחוסו מגיע עד דוד המלך. בגיל צעיר התייתם מאביו וגדל אצל סבו. בבגרותו שימש כמורה הוראה ודיין בקובנא לצד הרב יצחק אלחנן ספקטור. 

בשנת תרנ"א (1891) עלה לארץ ישראל יחד עם רעייתו אסתר ליבא (בתו של הרב בן ציון זקהיים) ונכדתו גיטל מלכה (בת בנו הרב דוד שפירא) והתיישב בירושלים. בירושלים התמנה כחבר בית הדין האשכנזי פרושי, ומאוחר יותר התמנה כאב בית הדין. שימש גם כאחד מחברי הנהלת ישיבת אוהל משה של הרב יהושע לייב דיסקין ובמספר מוסדות חסד נוספים. התפרסם בבקיאותו ובספרייתו הגדולה. 

נפטר בכ"א בסיוון תרס"ח (1908) בירושלים ונקבר בבית הקברות הר הזיתים.

==צאצאיו==
* בנו הרב דוד שפירא (תרי"א, 1851 – ד' באייר תרצ"ו, 1936) נישא לראשע ראשגולין (ראשיגולסקי). שימש תחתיו כרב ומורה הוראה בקובנה ובגרינרבורג שליד קובנה. נקבר בבית הקברות היהודי בקובנה. חתניו: הרב צבי פסח פרנק והרב אריה לוין. בנו: הרב שלמה יצחק שפירא – ספרא דדיינא בבית הדין האשכנזי-פרושי בירושלים ואביו של הרב שמואל שפירא, מזקני רבני ברסלב. אחיינו (בן אחיה של אשתו) – הרב והמשורר הלל בבלי.
* בנו הרב משולם זלמן שפירא (נולד ב-1855, היה נשוי לחנה רייזל ראשגולין (ראשיגולסקי), נפטר בחיי אביו, בירושלים בי"ד בכסלו תרס"ד, 1903). בנותיו: שיינה גיטל – נישאה לרב מרדכי דוד לוין, לאה מרים – נישאה לרב יצחק יעקב ילין, שרה מלכה – נישאה לרב יעקב יוסף דזימטרובסקי, ועטיל נישאה ללייב ויטנברג. בניו: זונדל שפירא, שמואל אהרון שפירא והרב בן ציון שפירא. 
*בתו שיינא מלכה שפירא – הייתה כותבת בכתבי העת תחת השם "ש.מ.ש.", נישאה לרב יהוסף רלב"ג בנו של הרב אליעזר דן רלב"ג, ראש ישיבת עץ חיים בירושלים. נכדיה הם הרב אריה רלב"ג ראש בית הדין של אגודת הרבנים, רב קהילת "אהבת ישראל" של ישראל הצעיר בברוקלין שבניו יורק, ומראשי מערכת הכשרות משולש K. והרב יהוסף גדליה רלב"ג חבר בית דין רבני חב"ד ואיש ציבור, רבה של שכונת קריית יובל בירושלים.

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:משפחת אריה לייב שפירא
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:דיינים ארץ-ישראלים
קטגוריה:קובנה: רבנים
קטגוריה:דייני בית דין צדק אשכנזים פרושים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1832
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1908
אברהם נוריאל

אברהם נוריאל (1931 – 1992) היה חוקר יהדות ופרופסור לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת בר-אילן.

==ביוגרפיה==
נוריאל נולד בברלין בשנת 1931, בן ליצחק וגיטל. הוא למד באוניברסיטה העברית ובשנת 1975 סיים את עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטה בנושא "משנתו הפילוסופית של ר' אברהם בן שם טוב ביבגו". ועמד בראש החוג לפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן. 

היה חבר בהגנה בהנהגת בני-עקיבא ונמנה עם מייסדי תנועת נאמני תורה ועבודה. 

נפטר בירושלים בשנת 1992 ונקבר בהר המנוחות. היה נשוי למנוחה, אב לשלושה, אבישג, יואל וורד.

== ספרים ומאמרים ==
* גלוי וסמוי בפילוסופיה היהודית בימי הביניים, הוצאת מאגנס, 2000
* דת ומדע - קובץ מאמרים למורה, 1980, עורך, המרכז לתוכניות לימודים, החינוך והתרבות, אגף החינוך הדתי, ירושלים
* משנתו הפילוסופית של ר׳ אברהם בן שם טוב ביבגו, 1975
* "הרצון האלוהי במורה נבוכים", בתוך תרביץ
* "משלים ולא נתפרש שהם משל במורה הנבוכים", דעת 25 
* "מושג האמונה אצל הרמב"ם"

==לקריאה נוספת==
* דב שוורץ, "אברהם נוריאל: גלוי, נסתר ואמנות המחקר", בתוך: דב שוורץ (עורך), אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 157–164

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מחשבת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
רבקה הורביץ

רבקה הורביץ (4 ביולי 1926 – 4 בינואר 2007) הייתה חוקרת יהדות ישראלית, פרופסור למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

==ביוגרפיה==
נולדה בבאד הומבורג שבגרמניה כרבקה גולדשמידט, בת לזיגפריד אליעזר גולדשמידט הלוי ולבת שבע אברמוב, ילידת האימפריה הרוסית, ואחות לנפתלי, המבוגר ממנה בשנה. אביה היה רופא, ונפטר כשהייתה בת שלושה שבועות. לאחר עליית הנאצים לשלטון עלתה לארץ ישראל עם אמהּ, שנפטרה כשהייתה בת תשע. בנעוריה גרה בביתו של יצחק ברויאר.

ב-1947 החלה ללמוד לתואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עם מוריה נמנו שמואל הוגו ברגמן, יוליוס גוטמן וגרשם שלום. את התואר השני קיבלה בבית המדרש לרבנים באמריקה, על עבודה שעסקה ברבי ברוך מקוסוב. בשנת 1962 קיבלה תואר דוקטור ממכללת ברין מאר שבפנסילבניה, על עבודה שנושאה השפה והזמן בפילוסופיה של פרנץ רוזנצוויג ("Speech and time in the philosophy of Franz Rosenzweig").

לאחר שנים אחדות שבהן לימדה באוניברסיטאות בארצות הברית חזרה לישראל עם בעלה ושני ילדיה, וב-1975 הצטרפה לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

מחקריה עסקו בהגות היהודית במאה ה-19 ובמאה ה-20, ובעיקר בהוגים פרנץ רוזנצוויג, מרטין בובר, עמנואל לוינס, יצחק ברויאר ואברהם יהושע השל. כתבה ערכים אחדים באנציקלופדיה יודאיקה.

בגיל 48 חלתה בסרטן השד ולאחר טיפולים קשים החלימה. בשנת 2006 חזרה המחלה והתפשטה בגופה, והיא נפטרה ב-4 בינואר 2007, בגיל 80, ונקברה בהר המנוחות. הייתה נשואה ליוסף הורביץ, שנפטר בשנת 2001, ואם לדוד ולבת שבע.

== מספריה ==
* זכריה פרנקל וראשית היהדות הפוזיטיבית היסטורית, ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשמ"ד.
* יהדות רבת פנים - ספרות והגות, בעריכת עקיבא צימרמן, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב ומוסד ביאליק, 2003.
* פרנץ רוזנצוויג - הכוכב והאדם: קובץ מחקרים, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2010.

עריכה וההדרה:

* מבחר אגרות וקטעי יומן / פרנץ רוזנצווייג, מוסד ביאליק, 1987.
* יצחק ברויאר - עיונים במשנתו, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1988.

== ספר יובל לכבודה ==
* ספר רבקה: יהדות סוגיות פנים קטעים זהויות (עורכים: חביבה פדיה ואפרים מאיר), הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון, 2007.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20100323040717/http://havivapedaya.com/drupal/node/96 דברי פרידה] מפי חביבה פדיה
* יהודה ליבס, [http://www4.huji.ac.il/htph/editor/ea858ba7a48fbb8a77a80358ebd7afbeea810071/zohar/rivkahorwitz.doc עפר עפר לא תתגאה]
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=Frmia9HUIOI הגות וידידות - כנס לזכרה של פרופ' רבקה הורביץ], מכון שכטר למדעי היהדות, 10 בינואר 2017, באתר YouTube
* 
* 

קטגוריה:חוקרות יהדות ישראליות
קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:חוקרי יהדות גרמניה
קטגוריה:חוקרי מחשבת ישראל
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור ממכללת ברין מאר
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מחשבת ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2007
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007