OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סמואל בארד

סמואל בארד (באנגלית: Samuel Bard; 1 באפריל 1742 – 24 במאי 1821) היה רופא אמריקאי, שהקים את בית הספר הראשון לרפואה בניו יורק ואת בית הספר השני לרפואה בארצות הברית, המהווה חלק מאוניברסיטת קולומביה. בארד שימש גם כרופאו האישי של ג'ורג' וושינגטון.

== ביוגרפיה ==
את לימודיו החל באוניברסיטת קולומביה בניו יורק לפני שהפליג לאירופה בשנת 1761. באירופה הוא חיפש השכלה רפואית רחבה יותר. הוא בילה בסך הכל חמש שנים באירופה בנסיעות לצרפת, אנגליה וסקוטלנד. בסופו של דבר הוא קיבל את הדוקטורט מאוניברסיטת אדינבורו בשנת 1765.

כשחזר בארד למושבות האמריקאיות, הוא גילה שאביו נכנס לחובות כבדים כתוצאה ממימון לימודיו והחוב הגיע לאלפי ליש"ט, בארד נכנס לשותפות עסקית עם אביו בהייד פארק. במשך שלוש שנים עבד כדי לפרוע את חובו. הוא משך מהעסק רק משכורת מספקת כדי לשלם את הוצאותיו האישיות.

בשנה הראשונה לאחר חזרתו של בארד לאמריקה, הוא תכנן להקים בית ספר לרפואה בניו יורק. בזמן שהוא עצמו עבד כדי לכסות את חובותיו, הוקם בית הספר ובשנת 1769 החל במתן תארים ראשונים לרפואה. במקביל, ייסד בארד את בית החולים הראשון בעיר ניו יורק. כעבור מספר שנים, הבניין נשרף עד היסוד והוא לא שוקם במלואו עד 1791.

בשנת 1767 נבחר בראד לחברה הפילוסופית האמריקאית.

במהלך המהפכה האמריקאית ברד ברח מהעיר עם משפחתו. הוא שיכן את משפחתו בבית אביו ואז חזר לבדו לניו יורק. שם עסק במקצועו בזמן שכוחות כוחות בריטיים כבשו את העיר.

כשהסתיימה המהפכה האמריקאית, מינה ג'ורג' וושינגטון את בארד לרופא המשפחה שלו. לרוע המזל, משפחתו של בארד חלתה באותה עת כתוצאה מהתפרצות מחלת השנית. הוא איבד ארבעה מששת ילדיו ואשתו חלתה. הוא עזב את עסקיו כדי לטפל במשפחתו. בשנת 1784 חזר לעיר ניו יורק.

בשנת 1798, מתוך כוונה לפרוש מעסקים, חזר בארד להייד פארק שבניו-יורק. באותה תקופה חלה התפרצות הקדחת הצהובה. בארד לא היסס לעזור לחולים אך לרוע המזל הוא חלה במחלה. אשתו טיפלה בו והוא הבריא. במשך כל חייו, לאחר התפרצות הקדחת הצהובה, הוא בילה את זמנו בפנסיה מאושרת. בשנת 1813 מונה לנשיא המכללה לרופאים ומנתחים.

בארד היה אח בלשכת יוניון מספר 45 של הבונים החופשיים בניו-יורק.

נפטר ב־24 במאי 1821 כתוצאה מדלקת קרום הריאה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.nytimes.com/2020/08/29/nyregion/columbia-university-slavery-samuel-bard.html After 90 Years, Columbia Takes Slave Owner’s Name Off a Dorm]
*[https://heald.nga.gov/mediawiki/index.php/Samuel_Bard HISTORY OF EARLY AMERICAN LANDSCAPE DESIGN]
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1742
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1821
חוסאם א-דין אל-ג'ראחי

חוסאם א-דין אל-ג'ראחי (בערבית: حسام الدين الجراحي, תעתיק: חסאם אלדין אלג'ראחי; נפטר בחודש צפר, 598 לאחר ההיג'רה היא 1202 לספירת הנוצרים) היה אמיר ורופא אישי של צלאח א-דין. שייח' חוסאם קיבל את התואר ג'ראח (جراح) שמשמעו "רופא מנתח" בערבית.

שייח' חוסאם חי במאות 12–13 והקים זאווייה (מסגד קטן ובית ספר), הידועה בשם "זאוויה ג'ראחיה". הוא נקבר ביסודותיה, והיא ממוקמת בכניסה לשכונת שייח' ג'ראח, שכונה שקיבל במתנה מצלאח א-דין לאחר שכבש את ירושלים, ונקראת על שמו. מבנה הקבר נבנה ב-1202 והפך ליעד למתפללים ומבקרים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלאח א-דין
קטגוריה:אמירים
קטגוריה:רופאים
קטגוריה:נפטרים ב-1202
מולה ואגה

מולה ואגה (בצרפתית: Molla Wagué; נולד ב-21 בפברואר 1991) הוא כדורגלן מאלים-צרפתי, המשחק בעמדת הבלם.

==קריירת מועדונים==
ואגה התחיל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצות כדורגל מקומיות ובגיל 15 הצטרף לקבוצת הנוער של קן. ב-6 בנובמבר 2011, ואגה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–0 נגד דיז'ון. כעבור שבועיים, כבש את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 2–2 נגד אז'אקסיו.

בקיץ , ואגה חתם בגרנדה מליגת העל הספרדית וב-10 ביולי 2014, הושאל לאודינזה עד לסיום העונה.

ב-31 בינואר 2017, ואגה הושאל ללסטר סיטי עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה בתום תקופת ההשאלה. ב-18 בפברואר, ואגה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 למילוול, בו ספג פציעה שהשביתה אותו מהמגרשים עד לסיום העונה.

בקיץ , ואגה עזב את גרנדה וחתם באודינזה, אך ב-31 באוגוסט הושאל לווטפורד מהפרמייר ליג.

ב-1 בפברואר 2019, ואגה הושאל לנוטינגהאם פורסט לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.

ב-17 ביולי 2019, ואגה חתם בנאנט תמורת 1.2 מיליון אירו.

ב-10 בספטמבר 2020, ואגה הושאל לאמיין עד לסיום העונה.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, ואגה רשם הופעה אחת בנבחרת הנוער של צרפת.

בינואר , ואגה זומן לסגל נבחרת מאלי לקראת גביע אפריקה לאומות 2013. ב-20 בינואר 2013, ואגה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–1 נגד . ב-25 במרץ 2015, ואגה הבקיע צמד בהפסד 3–4 ל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מאלים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני קן
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני אמיין
קטגוריה:כדורגלני סראינג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מאלי
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:צרפתים ממוצא מאלי
קטגוריה:ספורטאים מאלים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בספרד
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבלגיה
קטגוריה:מאלים שנולדו ב-1991
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1991
פילשד

פילשד (בהונגרית: Fülesd) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פילשד קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-477 תושבים בשנת 1990 עד 434 תושבים בשנת 2020.

==יהודי פילשד==
יהודים ראשונים החלו להתיישב בכפר במחצית השנייה של המאה ה-18 ורובם עסק בחקלאות. בעקבות הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי. במקום היו בית תפילה ובית קברות שעדיין קיים ובו כ-30 מצבות.

בשנת 1941 נשלחו ארבעה יהודים מפילשד לעבודות כפייה.

במכתב ששלחה הקהילה במסגרת מפקד קהילות הונגריה מספר מנהיג הקהילה כי בכפר נותר 9 משפחות בלבד ולהם בית תפילה עם גג מקש שלא שווה הרבה ואת שירותי הדת הם מקבלים מרבה של פהרגיארמט. לכן אין להם יכולת לענות על השאלות שנשאלו במפקד.
באפריל 1944, שבועות אחדים לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, גורשו יהודי פולשד לכפר קלצ'ה, ומשם לגטו מאטסלקה יחד עם עוד 17,000 יהודים תושבי המחוז. הם הוחזקו במקום כחודש ימים בתנאים קשים של רעב ועינויים, עד ששולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר המלחמה חזרו לכפר כמה ניצולים אבל חיי הקהילה לא נתחדשו. בניין בית הכנסת לא נפגע במלחמה. אחד משני ספרי התורה שנשתמרו הועבר לקהילת פהרגיארמט והאחר הועלה לארץ.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|13
|
|-
|1880
|55
|644
|-
|1910
|60
|
|-
|1920
|50
|
|-
|1930
|50
|
|-
|1941
|52
|690
|-
|}

== לקריאה נוספת ==
*[https://books.google.co.il/books?id=M60JAQAAIAAJ&lpg&hl=iw&pg=PA436#v=onepage&q&f=false פילשד] בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 445
*פו'לאשד, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 337. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ככה מיום ליום

ככה מיום ליום הוא סינגל של המוזיקאי הישראלי עידן רייכל, אשר יצא לאור ב-12 במאי 2021, על ידי חברת התקליטים הליקון. השיר נכתב על ידי רייכל עצמו יחד עם אבי אוחיון והופק על ידי מתן דרור.

==רקע וכתיבה==
השיר הוא שיר הסולו הראשון של רייכל מאז "כתוב מלמעלה", שיצא ב-2019, וכן השיר השני שלא השתתף בהפקתו לאחר שיר זה. על השיר נכתב בפרוגי כי הוא "מדבר על האהבה שמתגברת מיום ליום ומשבוע לשבוע. על הכרת תודה על מה שיש, ועל כמה זה פשוט לאהוב".

== ביקורות ==
דודי פטימר ממעריב אונליין תיאר את השיר כשיר "פופ דאנס קליט, מתקתק ומלודי שתפור לקולו ומידותיו", וטען כי רייכל "לא מתיימר להמציא עצמו מחדש מוזיקלית או להביא וייב שלא הכרנו שלו, לא נושא מקוריות מוזיקלית יותר מדי אלא בוחר באותה פורמולה שמאפיינת גם זמרים כמו בניה ברבי או אברהם טל ואינו מבדיל עצמו מהם", אך הוסיף כי "מצד אחד זה פחות מלהיב או מסקרן אבל מצד שני השיר מעולה, הוא קליט ומציג את רייכל במיטבו, ככה שאם הסטטוס קוו הזה טוב עבורו – הוא לגמרי משיג את המטרה ומספק את הסחורה". יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית, ואמר כי "עידן רייכל אינו חופר. הוא מחבר את פשטות המילים עם פשטות הלחן", והוסיף כי "פשטות הזרימה, ההבעה המתכוונת, הלחן הסימטרי – הם שיכניסו את השיר הזה, השיר כמו שירים רבים של רייכל, אל רשימת השירים שקורצים גם לחוגי ההרקדות העממיות".

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|12 במאי 2021
|סטרימינג • הורדה דיגיטלית
|הליקון
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997009950458605171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי עידן רייכל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עידן רייכל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
קתרין פינץ'

קתרין אן פינץ (באנגלית: Catrin Ana Finch; נולדה ב-24 באפריל 1980) היא נגנית נבל ולשית. בין שנת 2000 ל-2004 כיהנה בתפקיד "נגן הנבל הרשמי של הנסיך מוויילס". משמשת כפרופסור אורח באקדמיה המלכותית למוזיקה.

== תולדות חייה ==
נולדה בכפר במחוז קרדיגיון. אמה ממוצא גרמני ואביה אנגלי, אך חינוכה היה וולשי והיא דוברת ולשית. כמתנת יום הולדת לגיל שש, קיבלה נבל קלטי. שנה לאחר מכן החלה ללמוד אצל אלינור בנט , שלימדה אותה עשר שנים (בהמשך התחתנה פינץ' עם בנה של בנט). בגיל עשר החלה לנגן בתזמורת הנוער הלאומית של בריטניה והייתה הנגנית הצעירה ביותר שהופיעה בקונצרטי הפרומס. לאורך נעוריה זכתה במספר פרסים לנגנים צעירים בבריטניה ומחוצה לה. בגיל 14 זכתה במקום שני במסגרת World Harp Festival (מסגרת לנגנים מבוגרים).

בשנת 2000 חידש צ'ארלס, נסיך ויילס את משרת "נגן הנבל הרשמי של הנסיך מוויילס", משרה שלא אוישה מאוד 1873. נמסר כי צ'ארלס בחר בה לאחר שניגנה בחגיגות יום הולדתו החמישים. משמעות המשרה, מלבד הכנסה קבועה, היא נגינה בטקסים וקבלות פנים רשמיות ובכינוסים פרטיים בארמון בקינגהאם, טירת וינדזור וארמון סנט ג'יימס ובמעונו הפרטי של צ'ארלס בהייגרואוב. בשנת 2003 צולם סרט תיעודי אודותיה, Charlie's Angel, ששודר ב-BBC וזכה בפרס באפט"א לטלוויזיה לתוכנית טלוויזיה תיעודית בנושא מוזיקלי. ב-2004 זכה אלבומה מיצירות המלחין הוולשי קארל ג'נקינס למועמדות לפרסי המוזיקה הבריטית. בשנת 2005 נאלצה לעזוב את התפקיד, כיוון שהגיעה לגיל המקסימלי שלו, 25.

פינץ' עזבה את התפקיד כדמות ציבורית מוכרת ומוערכת ויצאה לסדרת הופעות ברחבי העולם, הן כסולנית והן יחד עם תזמורות.

בשנת 2009 הפיקה את אלבום הסולו הראשון שלה, ביצוע של וריאציות גולדברג מאת יוהאן סבסטיאן באך, שנכתבו במקור לכלי מקלדת - בנבל. ב-2011 ראה אור תקליטה Annwn, הכולל יצירות בעלות זיקה למיתולוגיה קלטית. ב-2013 החלה לשתף פעולה עם נגן הקורה סקו קייטה, ביוזמת המפיק גאי צ'יימברס. תקליטם הראשון, Clychau Dibon ראה אור באותה שנה. תקליטם מ-2018, SOLAR, התקבל בביקורות חיוביות במיוחד, שהתפעלו משיתוף הפעולה בין שני קולות הנבל, הנדמים כמגיעים ממסורות רחוקות כל-כך (מערבית/קלטית מזה ומערב-אפריקאית מזה) ועם זאת פועמים יחד בהרמוניה.

== חיים אישיים ==
בשנת 2003 נישאה למפיק הטלוויזיה היוול ויגלי (Hywel Wigley), בנם של מורתה, אלינור בנט ויו"ר מפלגת פלייד קמרי (המפלגה הוולשית), הלורד דפייד ויגלי (Dafydd Wigley). לזוג נולדו שני ילדים. ב-2017 התגרשו.

ב-2019 נישאה פינץ' לבת-זוגה נטלי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.bbc.co.uk/wales/music/sites/catrin-finch/pages/biography.shtml ביוגרפיה], אתר ה-BBC
* [http://www.classicfm.com/artists/catrin-finch/guides/classic-fm-meets-catrin-finch/#WO6qMz8jtBzUa1Tc.97 ראיון עם פינץ' ב-classic-fm]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נבלאיות בריטיות
קטגוריה:צ'ארלס השלישי
קטגוריה:מוזיקאים ולשים
קטגוריה:ביסקסואליות בריטיות
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:ביסקסואלים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1980
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1980
בולשרצ'יה

בולשרצ'יה (ברוסית: Большеречье) הוא יישוב בסגנון עירוני ברוסיה, במחוז אומסק. ממוקמת בגדה השמאלית של אירטיש, 205 קילומטר צפונית לאומסק ו-98 קילומטר מטרה. בעיר פועלים גן חיות ומוזיאון.

==היסטוריה==
היישוב הוקם בשנת 1627. ב-1740 בקרבת המקום הוקם מאחז. במאחז, בראשיתו, שירתו כשבעים קוזאקים. ב-1750 מעמדו של היישוב שונה ממאחז לכפר. במקום עברה דרך אשר חיברה את מוסקבה עם סיביר, מה שתרם רבות להתפתחותה של בולשרצ'יה.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית בולשרצ'יה לפי שנים:
{| class="wikitable"
| ||שנה || מספר תושבים
|-
|1 || 1926 || 964
|-
|2 || 1939 || 4,053
|-
|3 || 1959 || 6,092
|-
|4 || 1970 || 7,999
|-
|5 || 1989 || 12,477
|-
|6 || 2002 || 12,361
|-
|7 || 2015 || 10,389
|-
|8 || 2021 || 10,424
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מחוז אומסק: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1627
יחסי דרום אוסטיה – ונצואלה

יחסי דרום אוסטיה–ונצואלה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין רפובליקת דרום אוסטיה לבין הרפובליקה הבוליברית של ונצואלה. ונצואלה הכירה בדרום אוסטיה ובאבחזיה ב-10 בספטמבר 2009.<ref></ref>

נשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס, הודיע כי מדינתו מכירה בדרום אוסטיה ובאבחזיה כאשר התארח אצל נשיא רוסיה, דמיטרי מדבדב. צ'אווס הודיע גם כי ייווצרו יחסים דיפלומטיים רשמיים עם דרום אוסטיה ואבחזיה.<ref></ref>

צ'אווס הגן בעבר על הכרתה של רוסיה בשתי הרפובליקות, ואמר כי "רוסיה הכירה בעצמאות אבחזיה ודרום אוסטיה. אנו תומכים ברוסיה. רוסיה צודקת ומגנה על האינטרסים שלה".<ref></ref>

לאחר שהחליף את אדוארד קוקואיטי כנשיא דרום אוסטיה פיטר ליאוניד טיבילוב את נרימן קוזייב מתפקיד השגריר ב-25 ביולי 2012.<ref name="cominf1166494026"></ref>

בינואר 2019 נסע נשיא דרום אוסטיה אנטולי ביבילוב לוונצואלה כראש משלחת של ארצו. ביבילוב השתתף בהשבעה של ניקולאס מדורו כנשיא ונצואלה.<ref></ref>

במהלך משבר הנשיאות בוונצואלה הודיע הנשיא הזמני, חואן גואידו, כי הוא מתכוון לבטל את ההכרה באבחזיה ובדרום אוסטיה לאחר שתוקם ממשלה חדשה.<ref></ref>

== הערות שוליים ==
ילדי הוסאק

[[גוסטב הוסאק (במרכז) בביקור במזרח גרמניה, 1971.]]
פירמידת האוכלוסייה של צ'כיה בשנת 2007. "ילדי הוסאק" מייצגים את הקטגוריה המאוכלסת ביותר.
ילדי הוסאק (בצ'כית: Husákovy děti, בסלובקית: Husákove deti) הוא מונח המשמש לתיאור דור של אנשים שנולדו בצ'כוסלובקיה בתקופת בייבי בום שהחלה בראשית שנות ה-70,<ref name="radio"></ref> בתקופת ה"נורמליזציה". הדור נקרא על שמו של הנשיא והמנהיג הקומוניסטי של צ'כוסלובקיה, גוסטב הוסאק.<ref>Roberts (2005), p. 61</ref><ref name="aktualne"></ref>

== מדיניות פרו-אוכלוסייה ממלכתית בשנות ה-70 ==
הבייבי בום המשמעותי ביותר לאחר המלחמה בצ'כוסלובקיה הגיע לשיאו בשנת 1974.<ref name="ct24">
</ref> לאחר אירועי האביב של פראג בשנת 1968 ושיקום התנאים ששררו לפני תקופת הרפורמה, צ'כוסלובקים רבים נכנעו לגורלם והיו מודאגים מהמצב הפוליטי במדינה. בתגובה, המפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית הגיעה עם גרסה משלה לגולאש קומוניזם, שהוצגה בתפיסה חדשה: מדיניות פרו-אוכלוסייה ממלכתית. משך חופשת הלידה הוארך, קצבת הילדים גדלה והזוגות הטריים סובסדו בהלוואות מדינה אטרקטיביות. עם זאת, המדיניות הממלכתית "הנדיבה" הגיעה במהרה לגבולותיה. בסוף שנות ה-70, עתודות הכספים הממלכתיות המיועדות לתמיכה במדיניות הפרו-אוכלוסייה היו מוגבלות והבייבי בום הסתיים. השפעתה של מדיניות הפרו-אוכלוסייה הממלכתית הוטלה בספק בעבר. גידול האוכלוסייה החל להתגבר בשנת 1969. הסבסוד הכספי הממלכתי אושר בשנת 1973 והבייבי בום הגיע לשיאו בשנת 1974. לאחר העלייה החדה הראשונית, שיעור הילודה החל לרדת. שורשי התפוצצות האוכלוסין יוצאת הדופן יכולים להיות קשורים לתקופה שלאחר המלחמה ולא ל"הנדסה החברתית" של המשטר הקומוניסטי.<ref name="nezapomente"></ref>

== המאה ה-21 ==
החל משנות האלפיים, דור ילדי הוסאק מהווה מרכיב חשוב בחברה הצ'כית. דור הבייבי בום של שנות ה-70 גרם לגידול משמעותי נוסף באוכלוסייה בשנים המאוחרות יותר של העשור.<ref></ref> ילדי הוסאק הפכו גם למטרה של "פלישת רטרו" שיווקית וכלכלית בשוק הצ'כי. לאחר נפילת מסך הברזל, שאחריה באה תקופת הקסמה כמעט לכל מוצר מערבי, החברה הצ'כית הפנתה את תשומת לבה בהדרגה למותגים הצ'כיים המסורתיים. מסעות השיווק של החברות החלו להתמקד בדור היצרני ובנוסטלגיה שלו לילדותו.<ref></ref> בשוק הצ'כי הופיעו שוב עיצובי רטרו של מוצרים ומותגים שהיו ידועים בשנות ה-70 וה-80.

המונח ילדי הוסאק הופיע במילים של השיר 1970 של להקת צ'ינאסקי הצ'כית:

== ראו גם ==
* דור ה-X

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.zimbio.com/Chewing+gum/articles/81/Pedro+chewing+gum+makes+comeback+Czech+Republic מסטיק פדרו חוזר לצ'כיה (Zimbio.com, פורסם במקור על ידי פראג דיילי מוניטור)]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דורות סוציולוגיים
קטגוריה:הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית
יחסי אבחזיה – דרום אוסטיה

יחסי אבחזיה–דרום אוסטיה הם היחסים הדיפלומטיים והדו-צדדיים בין רפובליקת אבחזיה לבין רפובליקת דרום אוסטיה - מדינת אלניה, שמעמדם הבינלאומי שנוי במחלוקת - שתי המדינות נחשבות כחלק מגאורגיה על ידי רוב מדינות העולם.

אבחזיה ודרום אוסטיה הכירו בעצמאותן אחת של השנייה על ידי חתימת חוזה ידידות ושיתוף פעולה או לפני כן.

== היסטוריה ==
ב-19 בספטמבר 2005, יום לפני יום השנה ה-15 לעצמאות דרום אוסטיה, חתמו הנשיא האבחזי, סרגיי בגאפש והנשיא הדרום-אוסטי, אדוארד קוקויטי על אמנת ידידות ושיתוף פעולה בצחינוואלי, בירת דרום אוסטיה.<ref name="uzel81939"></ref> האמנה אושררה על ידי הפרלמנט של דרום אוסטיה ב-27 בדצמבר באותה השנה<ref name="uzel87442"></ref> ועל ידי הפרלמנט של אבחזיה ב-15 בפברואר 2006.<ref name="apress89729"></ref> ב-20 בספטמבר העניק קוקויטי לבגאפש את אות הכבוד.<ref name="uzel81963"></ref>

היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נוצרו ב-26 בספטמבר 2007. <ref></ref> <ref></ref>

בשנים האחרונות ממשלות אבחזיה ודרום אוסטיה עובדות בשיתוף פעולה הדוק בחיפוש אחר הכרה בינלאומית נוספת. מנהיגי אבחזיה ודרום אוסטיה חתמו גם הם על הסכם הגנה הדדי, וקבעו כי במקרה שמדינה אחת תותקף, על המדינה השנייה להיות מעורבת בהגנתה של הראשונה. <ref>Russia Today- Abkhazia starts war with Georgia</ref> במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה בשנת 2008, חיילים ומתנדבים אבחזיים שנתמכו על ידי צנחנים רוסים גירשו את הכוחות הגאורגים ממעוזם האחרון בעמק קודורי שבאבחזיה ואילו כוחות רוסיה ודרום אוסטיה עסקו בלחימה קשה עם כוחות גאורגיה.

ב-18 באוגוסט 2015 חתמו אבחזיה ודרום אוסטיה על הסכם לנסיעות ללא ויזה במהלך ביקורו של שר החוץ של אבחזיה וויאצ'סלב צ'יריקבה בצחינוואלי.<ref name="apress_podpisano"></ref> שתי המדינות חברות בארגון לדמוקרטיה ולזכויות האומות.

== שגרירים ==
ב-26 בספטמבר 2007, השגריר הראשון של דרום אוסטיה באבחזיה, רוברט קוקויטי, הציג את כתב האמנתו בפני נשיא אבחזיה, סרגיי בגאפש.<ref name="uzel124143"></ref> ב-15 באפריל 2008 נפתחה רשמית הנציגות של דרום אוסטיה בבירת אבחזיה, סוחומי.<ref name="rian080415"></ref> ב-10 בדצמבר 2010 קיבל הנשיא קוקויטי את כתב האמנתו של נודאר פלייב, שגריר אבחזיה בדרום אוסטיה.<ref name="agov35402"></ref> לאחר שהחליף את אדוארד קוקויטי כנשיא דרום אוסטיה, פיטר ליאוניד טיבילוב את רוברט קוקויטי מתפקיד השגריר ב-25 ביולי 2012.<ref name="cominf1166494043"></ref> ב-15 באפריל 2013 מונה אולג בוצייב למחליפו.<ref name="apress8741"></ref> ב-19 באוגוסט העניק בוצייב את כתב האמנתו בפני שר החוץ האבחזי ויאצ'סלב צ'יריקבה,<ref name="mfaa1426"></ref> וב-20 באוגוסט, בפני הנשיא אלכסנדר אנקבב.<ref name="apress9805"></ref>

ב-27 בינואר 2014, נשיא אבחזיה, אנקבב, פיטר את נודאר פלייב כשגריר מדינתו בדרום אוסטיה ומינה את אלאן אלבקייב כמחליפו.<ref name="agov-ukaz-2014-008"></ref><ref name="agov-ukaz-2014-009"></ref> אלבקייב קיבל את כתב האמנתו ב-7 בפברואר והציג אותם בפני הנשיא הדרום-אוסטי לאוניד טיבילוב ב-28 בפברואר.<ref name="apress11204"></ref><ref name="apress11351"></ref>

בחודש אוגוסט 2015, לשכת אבחזיה בצחינוואלי נחנכה באופן רשמי.<ref name="apress_razrabatyvaetsya"></ref>

== הערות שוליים ==
תזמורת הנוער הלאומית של בריטניה

תזמורת הנוער הלאומית של בריטניה (באנגלית: National Youth Orchestra of Great Britain, גם NYO) היא תזמורת סימפונית בת 164 נגנים המיועדת לנגנים ונגניות בריטים בגילאי 13–19. התזמורת הוקמה ב-1948. אודישנים לתזמורת מתקיימים בקונסרבטוריונים ברחבי הממלכה המאוחדת. מטרת התזמורת לעורר השראה בקרב צעירים והיא מופיעה לקהל צעיר במחירים נמוכים במיוחד. חברי התזמורת נפגשים שלוש פעמים בשנה (סביב ראש השנה האזרחית, פסחא וחופשת הקיץ) לשבועיים של סמינר, כיתות אמן, מפגשים עם צורות אמנות משיקות (כזמרה ומחול, אמנות מיצג ועוד).

רפרטואר התזמורת משתרע ממוזיקה רומנטית ועד מוזיקה קלאסית-מודרנית וקיים עידוד לנגניה לעסוק גם בהלחנה. התזמורת מופיעה באופן קבוע במסגרת הפרומס ומציגה לרוב יצירה מקורית חדשה.

== מנצחי עבר ==
בין המנצחים שניצחו על התזמורת ניתן למנות את מיטב המנצחים. בהם:
* טאדאקי אוטאקה
* מרין אולסופ
* מרק אלדר
* פייר בולז
* סמיון ביצ'קוב
* אדריאן בולט
* אדוארד גרדנר
* אנדרו דייוויס
* קולין דייוויס
* פול דניאל
* וולטר זוסקינד
* קית' לוקהארט
* אנדרו ליטון
* רוג'ר נורינגטון
* מלקולם סרג'נט
* אנטוניו פאפאנו
* איוואן פישר
* הוגו ריגנולד

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.barbican.org.uk/whats-on/2021/event/national-youth-orchestra-of-great-britain-0 דף קונצרט], ברביקן
* [https://gb.abrsm.org/en/about-us/our-reinvestment-in-music-education/national-youth-orchestra-of-great-britain/ השקעה בחינוך מוזיקלי], אתר ABRSM (איגוד בתי הספר המלכותיים למוזיקה)

קטגוריה:תזמורות סימפוניות
קטגוריה:תזמורות בריטיות
קטגוריה:תזמורות נוער
סיפורה של ליסי (מיני-סדרה)

סיפורה של ליסי (באנגלית: Lisey's Story) היא מיני-סדרת אימה אמריקאית, המבוססת על רומן באותו השם שכתב על ידי הסופר סטיבן קינג ויצא לאור בשנת 2006. המיני-סדרה נכתבה על ידי קינג, מבוימת על ידי הבמאי פבלו לריין, והופקה על ידי ג'יי ג'יי אברמהס וג'וליאן מור, שגם מככבת בתפקיד הראשי. מככבת בו ג'וליאן מור בתפקיד הראשי.

המיני-סדרה עלתה לשידור ב-4 ביוני 2021.

==רקע עלילתי==
לאחר מותו של בעלה הסופר, אלמנה מגלה שהיא נרדפת על ידי סטוקר מסוכן, שאובססיבי לעבודתיו של בעלה.

==צוות השחקנים==
* ג'וליאן מור – ליסי לנדון
* קלייב אוון – סקוט לנדון
* ג'ואן אלן – אמנדה דבהר
* דיין דיהן – ג'ים דולי
* סונג קאנג – הקצין דן בוקמן
* ג'ניפר ג'ייסון לי – דרלה
* רון קפאס ג'ונס – פרופסור דשמיאל

==הפקה==
===פיתוח===
באוגוסט 2017, הביע סטיבן קינג עניין לראות את הרומן שלו, "סיפורה של ליסי", מעובד כסדרת טלוויזיה: "'סיפורה של ליסי' הוא האהוב עליי ביותר מכל ספריי ואשמח לראות אותו מעובד, במיוחד עכשיו שיש סוג של פתיחות בשירותי הזרמת המדיה בטלוויזיה ואפילו ברשתות הכבלים. יש יותר חופש לעשות דברים עכשיו וכשאתה עושה סרט על פי ספר, יש את הדבר הזה שאותו אני מכנה 'תסמונת הישיבה על המזוודה'. אתה מנסה לארוז את כל הבגדים בבת אחת והמזוודה לא נסגרת. אז קשה לקחת ספר מלא, ולדחוס אותו לתוך שעתיים ועשר דקות. אבל כתוכנית טלוויזיה יש לך 10 שעות."

באפריל 2019, הוכרז כי חברת אפל רכשה את זכויות הפקת העיבוד לרומן והזמינה אותו כמיני-סדרה בת שמונה פרקים שישודרו בשירות הזרמת המדיה שלהם, אפל TV פלוס, שייכתבו על ידי קינג ויופקו על ידי ג'יי ג'יי אברמהס. באוגוסט 2019, דווח שהבמאי פבלו לריין יהיה אמון על בימוי המיני-סדרה.

בפברואר 2020, דווח כי הצלם דריוס חונדג'י יהיה אחראי על צילום פרקי המיני-סדרה.
===ליהוק===
באפריל 2019, ג'וליאן מור לגילום דמותה של ליזי לנדון. באוקטובר 2019, קלייב אוון לוהק לצוות השחקנים; בנובמבר 2019, ג'ואן אלן ודיין דיהן לוהקו לצוות השחקנים, ובדצמבר 2019, דווח על ליהוקו של סונג קאנג לצוות השחקנים. בינואר 2020, נודע על ליהוקה של ג'ניפר ג'ייסון לי. כאשר אפל חשפה לראשונה מבט ראשון על המיני-סדרה בפברואר 2021, התגלה גם כי השחקן רון קפאס ג'ונס לוהק לצוות השחקנים.
===צילומים===
צילומי המיני-סדרה החלו באוקטובר 2019 בבית ואן לייב-סוידאם בעיירת פרנקלין, מחוז סומרסט, ניו ג'רזי. בדצמבר 2019, הצילומים התקיימו בכפר טוקהואה שבמחוז ווסטצ'סטר, ניו יורק. באמצע מרץ 2020, דווח על השבתת הצילומים בעקבות התפרצות מגפת הקורונה. לריין הצהיר כי טרם ההשבתה נותרו עוד "מספר שבועות" לצילומי המיני-סדרה. בספטמבר 2020, ג'וליאן מור אישרה שהיא סיימה את הצילומים.

==הפצה==
ב-6 בינואר 2021, אפל הודיעה כי המיני-סדרה תעלה לשידור במהלך שנת 2021. חודש שלאחר מכן, אפל חשפה מבט ראשון של המיני-סדרה, במהלכו הוכרז כי המיני-סדרה תעלה לשידור באמצע שנת 2021.

במבט ראשון שנחשף על ידי עם "ואניטי פייר", הוכרז כי שני הפרקים הראשונים של מיני-הסדרה יעלו לשידור ב-4 ביוני 2021, ושאר הפרקים יופצו בכל יום שישי לאחר מכן.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות אימה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סטיבן קינג
קטגוריה:אפל TV פלוס: תוכניות וסדרות
לאסלו ברודי

קברו ב[[בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה]]
לאסלו ברודי (בהונגרית: Bródy László; שאטוראליאויהיי, 21 בפברואר 1897 – בודפשט, 23 באפריל 1984)<ref></ref> היה משורר, סופר, עורך דין יהודי-הונגרי. אחיו מיהאי ברודי עיתונאי, משורר, מורה ועורך עיתון שניספה במחנה ההשמדה אושוויץ בשנת 1944.

==קורות חיים==
לאסלו ברודי נולד במשפחה יהודית כצעיר במשפחה של תשעה ילדים. הוא למד משפטים בבודפשט באוניברסיטה שנקראת היום אוניברסיטת אטווש לוראנד ולאחר מכן השתתף במלחמת העולם הראשונה כחייל. מעלותיו וזכויותיו הוכרו במספר עיטורים ואותות הצטיינות. בשנת 1931 פתח משרד עורכי דין בבודפשט. משנת 1916 הופיעו שיריו וסיפוריו הקצרים בכתבי העת ועיתונים: עבר ועתיד, נפסבה, ניוגט, פשטי נפלו ו"זמנים חדשים" (Új idők). אחרי 1945 פרסם שירים בשבועון "ארץ-עולם" (Ország-Világ) ו"חיים וספרות" (Élet és Irodalom). שירו "ללא מולדת" (Hazátlanul) שכתב בשנת 1919, תורגם למספר שפות, כולל אנגלית, עברית ויידיש. המחזה שלו בחרוזים בשם "תיאטרון הבובות" (A Bábszínház) הוצג גם על במת התיאטרון.

קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.

== משפחתו ==
לאסלו ברודי הוא בנם של ז'יגמונד ברודי וינקה פרידמן (1853–1922)<ref></ref> סבו וסבתו מצד אמו היו אברהם פרידמן ואסתר קלוגר. בת זוגו הראשונה הייתה מלווינה אטלס (1904–1954)<ref></ref>, איתה התחתן ב-12 בנובמבר 1931 בבודפשט<ref></ref>. אשתו השנייה הייתה מרגיט אילש.

== עבודותיו ==
=== כרכי שירה ===
* ליצן (בודפשט, 1921)
* הרחוב העשרים וחמישה (בודפשט, 1923)
* יום אחר יום (בודפשט, 1925)
* תיאטרון בובות (הצגה פואטית, בודפשט, 1926)
* אין צורך בציפורים היום (בודפשט, 1931)
* שנים (בודפשט, 1945)
* שירי גמדים. ההקדמה נכתבה על ידי אלדאר קומלוש. מאויר על ידי János P. Bak. (בודפשט, 1971)
* מאה סונטות. ההקדמה נכתבה על ידי סאנדור ג'רג' גאל. (בודפשט, 1974)
* דמדומי לאסלו ויטז (האביר לאסלו). מחזה בובות במערכה אחת. מאויר על ידי לאסלו רבר. (בודפשט, 1975)
* עט של ארבעה צבעים. שירים. מהדורה ביבליופילית. ספר מיני. את הקדמה כתב שאנדור שאשדי. (בודפשט, 1978)
* התייר של התנ"ך. שירים שנאספו. (בודפשט, 1981)

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC00523/02333.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1994. 
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0149.html לאסלו ברודי]
* [http://www.nevpont.hu/view/6040 נקודת שם]

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:שאטוראליאויהיי: אישים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
קטגוריה:חיילים יהודים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1897
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1984
בית כנסת הכוראלי (מינסק)

בית הכנסת הכוראלי היה בית כנסת מרכזי בעיר מינסק שבבלארוס. בית הכנסת היה ממוקם ברחוב ולדרסקי 7, והוא נסגר לאחר השתלטות הבולשביקים על בלארוס. הבניין נהרס בחלקו במלחמת העולם השנייה, ונבנה מחדש לאחריה. במבנה שוכן כיום "תיאטרון הדרמה הלאומי של בלארוס מקסים גורקי" .

== היסטוריה ==
=== בניית בית הכנסת ===
קולנוע "תרבות"
בראשית המאה ה-20
בית הכנסת נבנה בשנת 1906, בסגנון אדריכלות מורית. הכספים להקמת בית הכנסת הוקצו על ידי הקהילה היהודית בעיר ביוזמתו של רופא במינסק, אוסיפ לזרוביץ' לונץ <ref>В. И. Зеленков. «[https://www.academia.edu/36513312/Доктор_Лунц_и_его_потомки Доктор Лунц и его потомки]». «Асоба і час. Беларускі біяграфчны альманах», 2018. </ref>. לבית הכנסת שער מפואר הנמצא בכניסה לאולם בית הכנסת. בכניסה לבניין נראית קשת מלכותית גבוהה, שמעליה חלון עגול גדול<ref></ref>.
[[פסיפס שהשתמר על חזית הצד של תיאטרון הדרמה האקדמי הלאומי מקסים גורקי]]

=== סגירת בית הכנסת ===
לאחר מהפכת אוקטובר (הקמת השלטון הבולשביקי בבלארוס) הופרט בניין בית הכנסת ובשנת 1923 הוסב בית הכנסת לתיאטרון היהודי הלאומי, שם הוצגו הרצאות, קונגרסים וסרטים. מאוחר יותר שכן כאן "בית התרבות של מזכירות ה-MV Frunze CEC". בנובמבר 1926 הועבר הבניין לשימוש ארגון גוסקינו. בהמשך נפתח בבניין קולנוע Kultura, מהגדולים בבלארוס באותה תקופה. זמרים ואמנים מפורסמים כמו ולדימיר מאיאקובסקי, לאוניד אוטיוסוב, סרגיי למשב ואחרים, הופיעו בבניין.

=== בית הכנסת כיום ===
לאחר מלחמת העולם השנייה הבניין נבנה מחדש והוקם בו "תיאטרון הדרמה הרוסי על שם מקסים גורקי". זהו בניין מלבני גדול בן שלוש קומות. הספינה המרכזית הוסבה לאודיטוריום, הצדדית למבואה. על הבניין מותקנים לוחות זיכרון. כיום הבניין מאוכלס על ידי "תיאטרון הדרמה האקדמי הלאומי מקסים גורקי".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

מקהלה (מינסק)
המקהלה (מינסק)
המקהלה (מינסק)
אגם מונדזה

אגם מונדזה (בגרמנית: Mondsee) הוא אגם הממוקם במחוז זאלצקמרגוט שבאוסטריה עילית. האגם מתנקז באמצעות הנהר זיאך אל אגם אטרזה.

אורך האגם עומד על 11 קילומטר ורוחבו, בנקודה המרבית, 2 קילומטרים. הוא אחד האגמים הגדולים במחוז ואחד החמים ביותר; הטמפרטורה מגיעה בו עד 27 מעלות, דבר המושך חובבי ספורט ימי<ref></ref>.

== בתי כלונסאות ==
קיימות עדויות להתיישבות על גדות האגם החל מהתקופה הנאוליתית.

בשנת 1870 נמצא בקצהו הצפוני של האגם בתי כלונסאות מתוארכים כ-1000 עד 2000 שנה קודם לספירה.

בתי הכלונסאות הפרהיסטוריים בהרי האלפים הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו<ref></ref>.

== דיג ==
האגם מהווה מוקד משיכה לחובבי דיג. עונת הדיג מתקיימת בין התאריכים 1 באפריל עד 31 באוקטובר. בין מיני הדגים הקיימים באגם ניתן למנות זאב נהרות צפוני, טרוטה חומה, טרוטת עין-הקשת, טרוטנית אלפינית, צלופח אירופי, קרפיון מצוי ושפמנון מצוי<ref></ref>.

== חיידקים ייחודיים שהתגלו במקום ==
שני מיני חיידקים לא מוכרים נתגלו באגם ותוארו כ-Polynucleobacter cosmopolitanus ו-Polynucleobacter duraquae. שני המינים אינם פתוגניים ושוכנים באגם כחלק מהבקטריו-פלנקטון שלו<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

צילום [[נוף של אגם מונדזה]]

קטגוריה:אוסטריה: ימות ואגמים
קטגוריה:אוסטריה עילית: גאוגרפיה
אנה נורדגרן

אנה כריסטינה נורדגרן (בשוודית: Anna Christina Nordgren; 13 במאי 1847 – 10 בספטמבר 1916) הייתה ציירת שוודית. התמחתה בפורטרטים ובסצינות ז'אנריות. עבודתה היא בעיקר וריאציה על הסגנון האקדמי והיא לא הושפעה מהאימפרסיוניזם.

== ביוגרפיה ==
היא נולדה במריאסטד למשפחה בעלי אדמות. בשנה שבה נולדה הם עברו לאוסן, אחוזה ליד Hjo. כעבור עשר שנים הם חזרו למריאסטד ובשנות ה-60 של המאה ה-19 התגוררו בסיוגאראס, אחוזה נוספת ליד פלקופינג.

היא למדה בבית הספר לבנות בסקארה, שם הבחינו מוריה בכישרונה האמנותי והחלו להעביר לה שיעורים בציור שמן. בשנת 1865, היא נרשמה ללימודים פורמליים בסטוקהולם ובהמשך הפכה לאחת הסטודנטיות הראשונות באקדמיה השוודית המלכותית לאמנויות. בהיותה שם למדה אצל קרל גוסטף קוונסטרום (1810–1867) ולאחר מותו אצל יוהאן כריסטופר בוקלונד (1817–1880). בעצתו של בוקלונד נסעה לפריז בשנת 1874 כדי להמשיך בלימודיה. היא נסעה יחד עם אמנדה סידואל (1844–1892) ויוהנה סופיה סודררן (1847–1923).

היא החלה את לימודיה באקדמיה ז'וליאן אצל טוני רובר-פלרי (1837–1911) ולקחה שיעורים נוספים באקדמיה הפרטית של קרולוס-דוראן. היא נשארה בפריז עד 1883 והושפעה מז'ול בסטיאן-לפה. בשנת 1876 הוצגו שתיים מיצירותיה בתערוכת המאה בפילדלפיה. בשנה שלאחר מכן, אחד הציורים שהציגה באקדמיה המלכותית נרכש על ידי המלך אוסקר. היא התיידדה עם האמנית הרוסית מריה בשקירצבה (1858-1884) והציגה בסלון דה פריז בשנת 1879. לאחר שעזבה את פריז, בילתה זמן מה בברטני.

לאחר מכן היא שהתה בלונדון, שם השתתפה בתערוכות רבות, כולל שתי תערוכות יחיד בגלריות קליפורד בשנת 1894 וב־1897. וגם הציגה את עבודותיה בגלאזגו, ליברפול ובירמינגהם. בין חבריה בלונדון היו ג'יימס מקניל ויסלר, הציירת האירית, שרה פורסר והציירת סופי פמברטון איתה חלקה סטודיו.

בשנת 1899 היא חזרה לשוודיה, אך המשיכה לבקר בלונדון באופן קבוע. בשנת 1904 הוצגו עבודותיה בתערוכה העולמית בסנט לואיס. היא התגוררה במקומות שונים, החל בגטבורג, ובשנת 1908 בדרוטנינגהולם, בשנה שלאחר מכן בסטוקהולם, ומשם עברה לסקארה בשנת 1913 ועד מותה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
קובץ:Lillan matas by Anna Nordgren.jpg
קובץ:Anna Nordgren - Allmogeinteriör med läsande Pojke vid Eldstaden.jpg
קובץ:Anna Nordgren - Bondkvinna vid strandkanten.jpg
קובץ:Anna Nordgren - Two girls at the water's edge.jpg
קובץ:Anna Nordgren - A girl in a meadow.jpg
קובץ:Anna Nordgren-Landskap.jpg
קובץ:Brevskrivande flicka x Anna Nordgren.jpg
קובץ:Anna Nordgren - Coastal Landscape - NM 7502 - Nationalmuseum.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות שוודיות
קטגוריה:ציירים שוודים
קטגוריה:ילידות 1847
קטגוריה:ילידי 1847
קטגוריה:נפטרות ב-1916
קטגוריה:נפטרים ב-1916
לארי בושון

לארי דין בושון (באנגלית: Larry Dean Bucshon; נולד ב-31 במאי 1962) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת אינדיאנה, מאז 2011. בושון, חבר המפלגה הרפובליקנית, מייצג את רוב דרום-מערב אינדיאנה. מנתח במקצועו.

== ביוגרפיה ==
בושון נולד בטיילורוויל (Taylorville) שבאילינוי בשלהי מאי 1962, וגדל בעיירה קינקייד הסמוכה. אביו, רונלד, היה כורה פחם, חייל בצי ארצות הברית ותומך מושבע של המפלגה הדמוקרטית ואילו אמו, ברברה, הייתה אחות. בושון רכש את השכלתו הגבוהה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, ואת התואר שלו ברפואה קיבל מאוניברסיטת אילינוי בשיקגו. בתום לימודי הרפואה שלו, התמחה בושון במכללה לרפואה של ויסקונסין, שם היה מתמחה ראשי בניתוחים ונשאר שם להשלים את תקופת ההכשרה שלו בכירורגיית לב-חזה. בנוסף, הוא הוכשר במרכז הרפואי לחיילים משוחררים במילווקי. בתוקפה זו התגייס לכוחות המילואים של הצי האמריקאי, שם שירת במשך כעשור.

במהלך קריירתו הרפואיים התמחה בכירורגיית לב-חזה (Cardiothoracic surgery) וביצע מאות נניתוחי לב. בין השנים 1995–1998 עסק ברפואה פרטית בוויצ'יטה שבקנזס. בשנת 1998 הצטרף בושון ל-"Ohio Valley HeartCare", שם כיהן כנשיא הקבוצה. הוא נבחר לרופא השנה של הצוות הרפואי בסנט מרי בשנת 2007. הוא שימש גם כראש המחלקה לכירורגיית לב-חזה ומנהל רפואי של היחידה לטיפול נמרץ בהתאוששות מניתוח לב פתוח בבית החולים סנט מרי.

בבחירות אמצע הכהונה ב-2010, התמודד בושון אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השמיני של אינדיאנה, נגד יריבו טרנט ואן האפטן. באותה העת ייצג את המחוז בראד אלסוורת' מטעם המפלגה הדמוקרטית, שעזב את בית הנבחרים לטובת מסע הבחירות שלו אל הסנאט של ארצות הברית. בושון זכה לתמיכתם של מספר קבוצות חשיבה ואישים רפובליקניים, בהם לשכת המסחר של ארצות הברית; חבר הקונגרס מייק פנס; מנהיג המיעוט בבית הנבחרים ג'ון ביינר; ומושל אינדיאנה מיץ' דניאלס. ביום הבחירות הכלליות גבר בושון על ואן האפטן בפער של כ-215, וגרף 57.55% מקולות הבוחרים אחרי שזכה בכל מחוזות אינדיאנה השוכנים בתחומי מחוז הקונגרס.

ב-3 בינואר 2011 בושון הושבע לתפקידו כחבר הקונגרס. הוא מתאר עצמו כ"חבר ארוך שנים של הפחם", והתורמים הכי משמעותיים שלו הם משפחת קוק. הוא תומך בקו צינור קיסטון ובביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. במהלך כהונתו בבית הנבחרים תמך בתנועות נגד הפלות, ופעל להקמת מסדרת משפטית לביטול פסק דין רו נגד וייד של בית המשפט העליון של ארצות הברית. במהלך שימוע שערכה ועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים של ארצות הברית ב-17 בספטמבר 2014, תשאל בושון את ג'ון הולדרן, מנהל משרד הבית הלבן למדיניות מדע וטכנולוגיה. כאשר הולדרן עודד את בושון לקרוא את הספרות המדעית בנושא ההתחממות העולמית, השיב בושון כי אינו מאמין בכך. ב בושון חבר בוועדת האנרגיה והמסחר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.bucshonforcongress.com אתר האינטרנט האישי של לארי בושון] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי בשיקגו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:כירורגים אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
רונה סופר

רונה סופר (נולדה ב-14 באוקטובר 1979) היא במאית, שחקנית ויוצרת קולנוע דוקומנטרי ישראלית, ופעילה חברתית למען שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות. סרטיה השתתפו בפסטיבלים ברחבי העולם ובישראל וזכו בפרסים.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
רונה סופר נולדה וגדלה בירושלים. בשנת 1994, בגיל 15, נפגעה בתאונת דרכים קשה ועברה שיקום במשך שלוש שנים בבית החולים אלי"ן. תאונה זו הותירה אותה עם נכות פיזית קשה.

בשנת 2003 סיימה תואר ראשון במחלקה לתיאטרון באוניברסיטה העברית ירושלים. ב-2010 סיימה בזה אחר זה מסלול תסריטאות ומסלול בימוי בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה<ref></ref> ב-2015 סיימה תואר שני במחלקת טלוויזיה וקולנוע באוניברסיטת תל אביב.

סרטיה הדוקומנטריים עוסקים במיניות, מוגבלות ותפיסת גוף. בנוסף לעבודתה כקולנוענית, סופר עוסקת בחינוך והעלאת מודעות לנושא המיניות ומודעות גוף של אנשים עם מוגבלות<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

לסופר יש פודקאסט בשם לחישות ונשיכות, הפודקדאסט מביא את הקול האחר ועוסק בענייני מיניות, קולנוע, פוליטיקה וחברה מכיוון מקורי.

סופר מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה.

== פילמוגרפיה ==
* "מרחק בטוח" (2021) - וידאו קליפ רשמי לשיר "מרחק בטוח" של הזמר והיוצר אביתר ברנוביץ'.
*"זה לא סיפור אהבה" (2021) – פרק פיילוט עבור סדרת רשת, 8 דק': קומדיה שחורה על שלושה חברים עם מוגבלות שנמאס להם מהיחס המפלה שהם מקבלים מהחברה ומחליטים לנקום. זוכה תחרות מפעל הפיס וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי לאמנות.
*"שירותים" (2018) - קליפ רשמי לשיר "שירותים" של הזמר ויוצר איתמר בק ולהקתו "איתמר בק ופקידי הקבלה"
* "מיס ורטיגו" (2018) – סרט VR, 10 דק': רונה עברה תאונת דרכים קשה בתקופת התבגרותה הפרועה ונותרה נכה. רונה בודקת האם היא תצליח לרקוד. בהפקת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי ודרומה הפקות. פסטיבל קאן 2018 Next Pavilion
* "כבשה כתומה" (2014) – סרט עלילתי, 12 דק': בחורה צעירה לומדת לקבל את גופה לאחר פציעה קשה. בהפקת אוניברסיטת תל אביב.
* "לאב דווקא" (2010) – סרט תיעודי, 30 דק': נכות, נשיות ומיניות מנקודת מבטה של רונה סופר. בהפקת בית הספר לקולנוע סם שפיגל. פרסים: פרס ביכורים "לשבור את המחסומים" מוסקבה 2010, מקום ראשון פסטיבל סרטי סטודנטים סרביה 2012, פרס חביבת הקהל "LOOK&ROLL" שווייץ 2012.
* "הקהל מתבקש לעמוד" (2010) – סרט עלילתי, 5 דק': גדי נפצע קשה ברגליו בזמן שירותו הצבאי. ביום הזיכרון לחללי צה"ל הוא נאבק בחדר הפיזיותרפיה על הזכות לעמוד בצפירה למען חבריו המתים. בהפקת בית הספר לקולנוע סם שפיגל. פרסים: מקום ראשון בתחרות הסרט הקצר בפסטיבל "הקולנוע היהודי" בסינמטק ירושלים.
* "עד שהקיר יישבר" (2004) – סרט תיעודי, 50 דק': עשור לתאונת הדרכים שעברה רונה בנערותה. בימוי ועריכה: אורי הראל ורונה סופר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* הפודקאסט [https://open.spotify.com/show/2qdEGbamZbAkxaqwGUBoBP לחישות ונשיכות]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
מיהאי ברודי

מיהאי ברודי (בהונגרית: Bródy Mihály; שאטוראליאויהיי, 18 בינואר 1883<ref></ref> – מחנה ההשמדה אושוויץ, 1944) היה עיתונאי, משורר, מורה ועורך עיתון יהודי-הונגרי. אחיו לאסלו ברודי היה משורר, סופר ועורך דין.

==קורות חיים==
מיהאי ברודי נולד במשפחה יהודית בת תשעה ילדים. אביו היה ז'יגמונד ברודי (1851–1917)<ref></ref> סוחר ואימו ינקה פרידמן (1853–1922). הוא למד באוניברסיטת בודפשט (לימים אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל תעודת הוראה לבתי ספר תיכוניים ודוקטורט במדעי הרוח. הוא החל את דרכו כעיתונאי ביומון "יומן של בודפשט" (Budapesti Napló). לאחר סגירת העיתון הוא הקים עם רוב עובדיו של ה"יומן של בודפשט" את היומון "היום" (A Nap) שהיה הצהובון המודרני הראשון בהונגריה. בהמשך עבד בוורשאץ כמורה ממלא מקום. בקיץ 1908 החליף את מיהאי באביץ' (שהועבר אז לפוגאראש), בבית הספר הריאלי הראשי בסגד.<ref></ref> מאמריו הופיעו ב"חדשות סגד", הוא היה כותב מאמרי המערכת הראשי ומבקר התיאטרון של העיתון "סגד והאזור". בפברואר 1919 נשא הרצאה על סוציאליזם בסנטש ובצ'ונגראד. במרץ נבחר לוועדת התרבות והחינוך בת השלושה חברים בדירקטוריום של סגד. בקיץ של אותה שנה מינה אותו ז'יגמונד קונפי למנהל בית הספר התיכון. הוא נבחר גם לנשיא איגוד המקצועי של עובדי שירות המדינה החדש שהוקם. כאשר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית בחרה הנהגה מקומית בסגד ב-3 בדצמבר 1919, הוא היה חבר בוועדת הבחירות. ברודי ברח ליוגוסלביה בדצמבר 1919, שם נעצר והוחזר בכפייה (הוסגר) להונגריה בשנת 1921. הועבר לבודפשט והוחזק במעצר לפני משפט בכלא ברחוב מרקו.<ref></ref> בסופו של דבר, עורך דין מסובוטיצה הצליח לשחרורו וברודי היגר לאוסטריה. כעבור שנה עבר עם משפחתו ליוגוסלביה, שם הפך לעורך הראשי של העיתון "ההונגרים של נובי סאד", אחר כך במחוז סובוטיצה העורך של "העיתון מחוז באץ'" (Bácsmegyei Napló), ולבסוף העורך של "העיתון ההונגרי של יוגוסלביה" (Jugoszláviai Magyar Újság). לפני מלחמת העולם השנייה ברודי שימש גם כמזכיר הקהילה היהודית בסובוטיצה. כאשר השטחים דרומית להונגריה (צפון יוגוסלביה) שוב עברו לשלטון הונגרי, הוא נעצר מספר פעמים בשל דעותיו הקומוניסטיות. בשנת 1941 נכלא בבאצ'קה טופולה במחנה מעצר. בהמשך גורש ונפטר באושוויץ.

אשתו הייתה ארז'בט פירניצר. בתו הייתה קלרה ברודי (1912–?)<ref></ref>

== עבודותיו ==
* גלים (שירים, 1904)<ref></ref>
* יאנוש ויידה (בודפשט, 1904)

== הנצחה ==
רחוב נקרא על שמו בסגד.

== לקריאה נוספת ==
* מיהאי ברודי בבסיס הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי 
* פרנץ אפרו: [https://adtplus.arcanum.hu/hu/view/ZsidoAnyag_UjElet_1982/?pg=115&layout=s רחוב ברודי מיהאי, סגד] (15 בספטמבר 1982) Új Élet, שנת הופעה 37, גיליון מספר 18
* פאל גויאש: חייהם ויצתירותיהם של סופרים הונגרים. 2002-1990 
* טיבור קולוז'י: [https://adtplus.arcanum.hu/hu/view/MagyarSzo_1976_09/?pg=27&layout=s דיקטטורה ופשיזם] (2 בספטמבר 1976) מדיאר סו, כרך 33, מספר 242, עמ' 12.
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0149.html מיהאי ברודי]. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:עיתונאים שנספו בשואה
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
יום הדראג הבין-לאומי

יום הדראג הבין-לאומי (באנגלית: International Drag Day) הוא אירוע שנתי שמתקיים ב-16 ביולי, שמטרתו לחגוג ולהכיר באמנות הדראג בכל רחבי העולם.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
יום הדראג הבין-לאומי נוסד, על ידי אדם סטיוארט, ב-2009, באמצעות עמוד המעריצים שלו עבור דראג קווינים בפייסבוק, במטרה העיקרית לספק לאמני הדראג את המרחב לחשוף את היצירתיות והתרבות שלהם בצורה ראויה. בראיון ל-Guidetogay.com, אדם תיאר את האירוע כך: <ref name=":1"></ref>

החזאי הבריטי, אווין אוין אוונס , של ה-BBC נתן תחזית ב-2017, בנושא דראג קווין כמחווה למלכות הדראג שמשתתפות בהמרוץ לדראג של רו פול, כדרך להראות תמיכה בחגיגה.<ref></ref>

== פעילויות ==
בנוסף להופעות הדראג האמנותיות, האירוע מארח פאנלים ודיבייטים לגבי זכויות ומצבם של אמני הדראג ברחבי העולם, תפקידה של אמני הדראג בקהילה הגאה, פמיניזם ונושאים אחרים, על ידי שיתוף חוויות מחיי היומיום.<ref></ref>

== שותפים ==
Guidetogay.com היה השותף התקשורתי הראשי לחגיגה השנתית ב-2009, כאחד מהערוצים הגדולים ביותר שהפיץ את הרעיון ברחבי העולם.

הפודקאסט ותוכנית האירוח מסן פרנסיסקו, Feast of Fun , סייעה בקידום האירוע על ידי קיום פודקאסט בו פאוסטו פרנוס, מארק פליון והדראג קווין אליזה ג'ובאני דנו על אותו אירוע.

באוסטרליה, מלון סטונוול היה שותף לוגיסטי גדול באחת מהמהדורות, ואירח אירוע ענק במלון, בשביל לחגוג את היום.

באוסטרליה, המגזין המקוון המקומי, A Modern Gay's Guide, כיסה את הפעילויות המתרחשות ביום הזה, ברחבי האוקיינוס השקט, כולל באירוע של מלון סטונוול.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:להט"ב: אירועים
קטגוריה:דראג
קטגוריה:אירועים בחודש יולי
המטבח הסן מרינזי

פיאדה או פיאדינה עם נקניק [[ברזאולה. הפיאדינות הן לא רק מאכלים סן מרינזים אלא שכיחים גם בחבל הארץ המקיף את סן מרינו, אמיליה-רומאניה.]]
מכיוון שסן מרינו מוקפת על ידי איטליה, המטבח הסן מרינזי דומה מאוד למטבח האיטלקי, ובמיוחד למטבחים של חבלי הארץ הסמוכים אמיליה-רומאניה ומארקה. המוצרים החקלאיים העיקריים של סן מרינו הם גבינה, יין ובעלי חיים, וייצור גבינה היא פעילות כלכלית ראשונית בסן מרינו. סן מרינו השתתפה בתערוכה העולמית של פריז (1889), יריד עולמי שהתקיים בפריז, צרפת, עם שלושה מיצגים של שמנים וגבינה.<ref></ref>

== מאכלים ==
כמה מהמנות המלוחות המקומיות הן שעועית עם עור חזיר (Fagioli con le cotiche), מרק שעועית חג המולד ובייקון; פסטה וגרגירי חומוס (Pasta e ceci), מרק חומוס ואטריות עם שום ורוזמרין; נידי די רונדינה (מנת פסטה אפויה עם חזיר מעושן, בקר, גבינה ורוטב עגבניות); וארנב צלוי עם שומר.<ref name="Culture of San Marino 2007"></ref> ארבאצונה הוא מאכל על בסיס תרד המכיל גבינה ובצל. ישנה מנה אשר ניתן למצאו בעיקר בחבל בורגו מג'ורה הנקראת פיאדה, המורכבת מלחם שטוח עם מילויים שונים ודומה במקצת לפיאדינה מאמיליה-רומאניה.

== קינוחים ומתוקים ==
[[בוסטרנגו]]
כמה מהמתוקים בסן מרינו הם עוגה המכונה טורטה טרה מונטי ("עוגת שלושת ההרים / מגדלים"), המבוססת על שלוש מצודות סן מרינו ודומה לעוגת ופל שכבתית מכוסה בשוקולד; טורטה טיטאנו, קינוח שכבתי עשוי ביסקוויט, אגוזי לוז, שוקולד, שמנת וקפה, גם הוא בהשראת ההר המרכזי של סן מרינו, הר טיטאנו; בוסטרנגו, עוגת חג המולד המסורתית עשויה מדבש, אגוזים ופירות יבשים; ורטה, קינוח העשוי מאגוזי לוז, פרוסות פרלין ושוקולד; קצ'אטלו (Cacciatello), קינוח עם חלב, סוכר וביצים, דומה לקרם קרמל; וצופה די צ'ילייג'ה (Zuppa di ciliegie), דובדבנים מבושלים ביין אדום ממותק המוגשים על לחם לבן.<ref></ref>

== משקאות אלכוהוליים ==
=== יין ===
האזור מייצר גם מספר יינות סן מרינזיים כגון ברונייטו (Brugneto) וטסאנו (Tessano) - יינות אדומים מיושנים בחבית, וביאנקאלה (Biancale) ורונקאלה (Roncale) - יינות לבנים דוממים.<ref></ref> היין בסן מרינו מוסדר על ידי איגוד יין סן מרינו, אשר הוא גם יצרן יין רחב היקף.

=== ספיריטים ===
הליקרים הסן מרינזיים כוללים את המיסטרה (Mistrà), בטעם אניס; הליקר טילוס (Tilus), בטעם כמהין; והליקר הצמחי דוקה די גואלדו (Duca di Gualdo).<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.worldtravelguide.net/guides/europe/san-marino/food-and-drink/ סן מרינו אוכל ושתייה]. מדריך טיולים עולמי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הים-תיכוני
קטגוריה:סן מרינו
אמנדה סידואל

אמנדה סידואל (באנגלית: Amanda Sidwall; 25 ביולי 1844 – 11 בינואר 1892) הייתה ציירת ומאיירת שוודית. היא למדה בפריז בשנות השבעים של המאה ה-19 והציגה עבודות בשנות השמונים.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
סידואל נולדה בסטוקהולם ב־25 ביולי 1844, בתם של הבורסקאים סוון לורנץ סידואל ואשתו פרדריקה כריסטינה. יחד עם אחותה מתילדה, למדה לצייר לראשונה קישוטים ודמויות משנת 1860 בבית הספר לאומנויות ומלאכה בסטוקהולם. היא הייתה בין קבוצת הסטודנטים הראשונה שלמדה במחלקה לנשים של האקדמיה השוודית המלכותית לאמנויות כשהיא נפתחה בשנת 1864.<ref></ref> יחד עם התלמידה אנה נורדגרן, היא המשיכה את לימודיה אצל טוני רוברט פלורי באקדמיה ז'וליאן בפריז (1874–1877) ופיתחה סגנון חופשי.

היא נשארה בפריז מספר שנים, זכתה לביקורות טובות והציגה במוזיאון דו לוקסמבורג, שם גם מכרה שתי עבודות, בהן ציור שהציג ילדה שקוראת לגבר זקן. היו לה גם מספר ציורים שהתקבלו בסלון בשנת 1880 ובשנת 1882. אף שלא קיבלה שום פרס, היא הצליחה למכור כמה עבודות באופן פרטי וגם למדינה.

בשנת 1883 חזרה לסטוקהולם כאמנית מבוססת. היא פתחה סטודיו משלה והתפרנסה גם מהוראת תלמידים.

גם היא וגם אמה נפטרו משפעת בחורף 1891–1892.

אמנדה סידואל מתה ב־11 בינואר 1892.

עבודותיה של סידואל זכו להכרה נרחבת בשנת 1942, 50 שנה לאחר מותה, כשהוצגו בסטוקהולם. הם הופיעו גם בתערוכות שונות בסוף המאה ה-20, הן בפריז והן בסטוקהולם.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:Amanda Sidwall - The thief of hearts - Google Art Project.jpg
File:Portrait of a Woman (Amanda Sidvall) - Nationalmuseum - 210052.tif
File:Portrait of a woman, by Amanda Sidwall, Eskilstuna Konstmuseum, Sweden.jpg
File:Mina Carlson-Bredberg, the Painter (Amanda Sidvall) - Nationalmuseum - 21908.tif
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות שוודיות
קטגוריה:ילידות 1844
קטגוריה:נפטרות ב-1892
Caribbean Blue

"Caribbean Blue" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, Shepherd Moons.<ref></ref> השיר יצא לאור ב-7 באוקטובר 1991, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל המוביל מתוך האלבום.<ref name=":3"></ref> הבי-סיידס שלו הם "Orinoco Flow" ו-"Angeles".<ref name=":3" />

השיר הגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים האירי,<ref name=":1"></ref> ולמקום הרביעי במצעד הסינגלים הצרפתי.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי אניה ורומא ראיין והופק על ידי ניקי ראיין, בדומה לסינגלים "", "Storms in Africa" ו-"Orinoco Flow".<ref name=":0"></ref><ref name=":2"></ref><ref></ref> הוא זכה להצלחה כאשר דורג במקום ה-12 במצעד רצועות הרוק המודרניות השנתי שפורסם לקראת סוף שנת 1992.<ref></ref> הקליפ שלו מציג תמונות חזותיות המבוססות על ציוריו של מקספילד פאריש.<ref></ref>

כמה עשורים לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-83 מיליון השמעות.<ref></ref>

== ביקורת ==
נד ראגט מ-AllMusic ציין כי ב-"Caribbean Blue" נמנעת אניה מלחזור על אותה צורת השירה שביצעה בלהיטה "Orinoco Flow". הוא הוסיף כי השינוי שנעשה בין השניים "עדין".<ref></ref> לארי פליק מבילבורד תיאר אותו כ"חולמני, מעורר ואפילו מסובך" והוסיף ש"השירה המאופקת של אניה זורמת עם המנגינה והלחן של השיר".<ref></ref> דייוויד בראון מאנטרטיינמנט ויקלי כינה אותו כ"שיר ואלס עוצר נשימה ואופטימי שמייצג באופן מובהק את אניה".<ref></ref> ב-Music & Media נכתב כי השיר "חולמני מאוד בדומה ל-"Orinoco Flow" משנת 1989".<ref></ref>

במגזין פיפל הצהירו כי "שירתה המלאכית של הזמרת האירית מדגישה את הוואלס האלגנטי והאוונגרדי של השיר עצמו".<ref></ref>

== רשימת השמעה ==
* תקליט סינגל<ref name=":3" />

# "Caribbean Blue" – 3:39
# "Orinoco Flow" – 3:44
#"Angeles" – 3:58
== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|7 באוקטובר 1991
|תקליט 7 אינץ'
|גפן • EMI
|style="text-align:center;"|<ref name=":2" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1991
קטגוריה:סינגלים מ-1991
קטגוריה:שירי אניה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רומא ראיין
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ניקי ראיין
קטגוריה:שירים על איים
קטגוריה:שירי העידן החדש
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ