כי האדם עץ השדה

כי האדם עץ השדה הוא שיר עברי מאת נתן זך, שהלחין שלום חנוך, שביצעה לראשונה נורית גלרון בשנת 1981 ושחידש חנוך ב-1983. השיר הפך למעין פיוט מודרני, הנחשב לנכס צאן ברזל בזמר העברי, מושמע תדיר בימי זיכרון וכן מוזכר בהקשר לט"ו בשבט.

==תולדות השיר==
[[יגאל תומרקין, "כי האדם עץ השדה" (מתוך ספר האמן "הינריך היינה: גרמניה: אגדת חורף"), 1996]]
המחבר, [[נתן זך (1991)]]
המלחין, [[שלום חנוך (1992)]]
המבצעת המקורית, [[נורית גלרון (1996)]]
ב-21 בספטמבר 1979 ערכה תחנת הרדיו גלי צה"ל מופע מחווה לנתן זך לרגל הופעת ספר שיריו "צפונית מזרחית", שהתפרסם 11 שנה לאחר ספרו הקודם וזמן קצר אחרי ששב לישראל משהות בת כעשור באנגליה. במופע, שנערך במועדון "צוותא" בהנחייתה של חוקרת הספרות לילי רתוק, השתתפו משוררים וסופרים ידועים, ולצידם הופיעה נורית גלרון, אז זמרת צעירה שמאחוריה אלבום אחד. זך אהב את שיריו בביצועה של גלרון, ובעקבות המפגש בין המשורר לזמרת הרגישו השניים שעשוי להיווצר משהו מעניין אם יכתוב שירים בשבילה. "את יצירתו של נתן הכרתי כמובן עוד לפני שהכרתי אותו", סיפרה גלרון לימים. "באותו ערב שרתי הרבה מאוד שירים שלו, ואחד שנכתב במיוחד, 'בכל פעם שאני מנגן', שהלחין יוני רכטר. ואז עלה הרעיון להמשיך אולי את המפגש הזה ולעשות תקליט שלם – אז קראו לזה תקליט – ונתן היה ממש בעניין".

ואומנם זך חיבר שירים במיוחד לתקליטה הבא של גלרון. גלרון סיפרה שבסוף שבוע אחד הוא כתב בביתו בחיפה את השיר ורבים אחרים. "כי האדם עץ השדה", שהיה בן שני בתים, נראה לה קצר; היא ביקשה להאריכו, ועל כן זך הוסיף את הבית המכיל את המילים "כמו העץ הוא צמא למים". "שירים באמצע הלילה", אלבום האולפן השני של גלרון, יצא בסתיו 1981 בחברת התקליטים NMC וזכה להצלחה. היו מעורבים בו יוצרים כגון סשה ארגוב, מתי כספי ושלמה יידוב, והוא כלל שירים נוספים שהפכו לקלאסיקה: "כולנו זקוקים לחסד" (לחן: אילן וירצברג), "כשצלצלת רעד קולך" (לחן: חנן יובל) ו"עד מחר" ("בכל פעם שאני מנגן"; לחן: יוני רכטר). "חיה בודדת הוא השיר הנובע מן הדף", כתב זך ב-1981. "זה המושר, לעומת זאת, הוא ברִיה חברתית ומזמין שותפים למעשה היצירה: מלחינים וזמרים, מעבדים ומנגנים. נתמזל מזלו של תקליט זה ונמצאו לו מן הטובים בשותפים שבשדה הלחן הישראלי. על כך אין לי אלא להודות". לימים כתב עוד: "נורית גלרון היא הזמרת שלי: הטמפרמנט, המנעד, הקול הנמוך המתפרץ פתאום למיצוי אופראי". גלרון מנגד כינתה את זך "המשורר שלי", והעידה כי היא רואה באותו "משורר חכם מרגיש ומרגש", מי ש"נפלה בחלקי זכות גדולה לשיר את מילותיו". באלבומיה הבאים ביצעה גלרון שירים נוספים של זך.

בשנת 1983, כשנה וחצי לאחר הופעת אלבומה של גלרון, הוציא שלום חנוך את אלבום הסולו שלו "על פני האדמה" (NMC), אשר כלל בעיקר ביצועים שלו לשירים שכתב לאומנים אחרים, כגון אריק איינשטיין ("הבלדה על יואל משה סלומון") ויהודית רביץ ("שיר ללא שם"), וכן ביצוע לשיר "כי האדם עץ השדה" שהלחין לגלרון. גם ביצוע זה זכה לחשיפה משמעותית.

בשנת 1999 ראה אור בהוצאת תמוז הספר "כי האדם עץ השדה", שבו רוכזו שיריו המולחנים של זך.

==תוכן השיר==
השיר יוצא מהרמז מקראי ובנוי כפרפרזה עליו. הביטוי "כי האדם עץ השדה" מופיע בפרשת שופטים שבספר דברים, במסגרת דיני מלחמה ומצור. בפסוקים החותמים את הפרק נכתב: 

הביטוי בהקשרו המקורי מופיע כשאלה רטורית: "וכי עץ השדה הוא אדם?" כלומר העץ איננו אדם, הלוקח חלק במלחמה ומסייע לנצורים, אלא הוא מקור מזון לצרים ולכן אין לגדוע עצי פרי בזמן מצור על עיר אויב. בסיום הקטע מחודדת האבחנה בין עצי פרי, שאותם אסור לכרות, לבין עצי סרק, שאותם מותר לכרות לצורכי המצור.

לפי פירוש רש"י: "כי האדם עץ השדה. הֲרֵי כִּי מְשַׁמֵּשׁ בִּלְשׁוֹן דִּלְמָא, שֶׁמָּא הָאָדָם עֵץ הַשָּׂדֶה לְהִכָּנֵס בְּתוֹךְ הַמָּצוֹר מִפָּנֶיךָ לְהִתְיַסֵּר בְּיִסּוּרֵי רָעָב וְצָמָא כְּאַנְשֵׁי הָעִיר? לָמָּה תַּשְׁחִיתֶנּוּ?" (רש"י על דברים כ, יט).

בתרבות הישראלית השתרש פירוש ההפוך לכוונה המופיעה במקרא – "כי האדם עץ השדה" מתפרש לא כשאלה אלא כהצהרה: האדם דומה לעץ השדה. ביטוי זה מציין הקבלה בין העץ לבין האדם הנטוע באדמתו כביכול. זך בשירו נתן ביטוי פואטי לפרשנות שכבר הייתה קיימת ומבוססת.

בשלושת בתיו הראשונים השיר מקביל לכאורה בין האדם לעץ, אולם בבית הרביעי (שבלחנו של שלום חנוך הפך לפזמון החוזר), החותם את השיר, ההקבלה נשברת: "קברו אותי בחלקה של עפר / ומר לי, מר לי בפה / כמו עץ השדה". בניגוד לעץ, שחיים מתחילים עם נטיעתו באדמה, האדם נקבר באדמה עם מותו.

==לחן, ביצוע והתקבלות==
גלרון הייתה מעוניינת ששלום חנוך יכתוב את הלחן בשבילה, ונתן זך והיא ראו בו מלחין מתאים לשיר. חנוך ביצע את השיר באוזני גלרון מתחת לעץ בביתו. לימים סיפרה: "נפלתי כבר בשמיעה ראשונה. שלום עשה לחן מדהים". הביקורת הגדירה את הלחן "צבעוני ומלא ניואנסים". גלרון הקליטה את השיר כשהיא מלוּוה בנגינתם של משה לוי (קלידים), ירוסלב יעקובוביץ' (, מעין אבוב חשמלי), מיקי שביב (גיטרה בס) ואהרלה קמינסקי (כלי הקשה). מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי קבע עם הופעתו של התקליט כי מבין שירי האלבום, "היפה ביפים, שבא לך לנגנו שוב ושוב הוא – 'כי האדם עץ השדה' במוסיקה מרגשת של שלום חנוך. אפסותו של האדם כפי שמצאנו בכתובים (פרק מ' בישעיה) היא מר־גורלו בבלדה הזו, ואת מר־הגורל שבשיר מזמרת נורית כתחינה. במוסיקה המתנגנת באיטיות כמו כדי להעניק תחושה של מסע־חיים". לימים הוסיף כי גלרון "הצליחה לשדר תחושת העצבות העמוקה, יפי הצליל הזה שחודר ומחלחל ומצמרר". לדברי המבקר גיא טנא, הליריקון "מייחד את הצליל הבלעדי של השיר", והעיבוד והנגינה "יוצרים מעטפת מוסיקלית פיוטית ומלטפת לטקסט שנושא בחובו אופטימיות ופסימיות, עדנה ומרירות ואפשרות לגלרון לבטא פן מינורי ושקט יותר מתוך מנעד יכולותיה הווקאליות".

"כי האדם עץ השדה" היה לאחד משירי האבל המושמעים בישראל בימי זיכרון ובמקרי אסון. כבר עם פרסומו שודר השיר הנוגה ב"קול ישראל" לרגל הירצחו של אנואר סאדאת ולרגל מותו של משה דיין. הוא הושמע רבות במלחמת לבנון הראשונה, שפרצה פחות משנה אחר כך, ביוני 1982, נמשכה כארבעה חודשים וגבתה יותר מ-650 הרוגים בצד הישראלי.

בריאיון בשנת 1996 העיד זך: "אני שונא לשמוע את השיר הזה, הוא מסמל תמיד אסון. יום אחד הלכתי ברחוב ושמעתי אותו מתנגן מהחלונות. כשהגעתי הביתה ופתחתי רדיו, שמעתי שרצחו את סאדאת. אחר כך, כשדיין מת". הוא הוסיף והצהיר: "הלווייתי שלי תהיה חילונית, בארון. שישירו איזה שנסון צרפתי ואחד משירי, אבל בשום אופן לא 'עץ השדה'".
בריאיון ב-2011 סיפר כי השיר "נעשה לשיר אבל לאומי. כל פעם שהייתי הולך ברחוב ושומע אותו מחלונות הבתים, הייתי רץ הביתה כדי לבדוק מי מת".

השיר מוזכר רבות בהקשר לט"ו בשבט והוא נכלל בסדרי ט"ו בשבט רבים.

==השיר בדפוס==
* נתן זך, כיוון שאני בסביבה: בצד השני של שינקין: שירים לספר חדש: בחרוזים ישנים וחדשים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1996.
* נתן זך, כי האדם עץ השדה: שירים ופזמונים שהולחנו, רישומים: רפי לביא, תל אביב: תמוז, 1999.

==לקריאה נוספת==
* דפי קודיש, "ירידת כושר הריכוז של המשורר: הרהורים על שירתו המאוחרת של נתן זך", דימוי, 25 (תשס"ה), עמ' 76–77.
* צבי לוז, "דבר והיפוכו: ארס־פואטיקה של נתן זך", מאזנים, פג, 5–6 (תש"ע), עמ' 4–6 ([http://www.jstor.org/stable/23967442 המאמר] באתר JSTOR).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

ביצועים:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1981
קטגוריה:סינגלים מ-1981
קטגוריה:שירי נורית גלרון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי נתן זך
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל
ט"ו בשבט
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:שירים על עצים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט