OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נסיך ליכטנשטיין

נסיך ליכטנשטיין הוא המונרך הריבון וראש המדינה של ליכטנשטיין. תפקיד זה הוגדר מאז ייסוד הנסיכות ב-23 בינואר 1719. כל הנסיכים לאורך השנים היו חברי בית ליכטנשטיין. סדר הירושה לתואר נקבע לפי החוק הסאלי ולפיכך מוגבל רק לגברים מצאצאיו החוקיים של הנסיך יוהאן הראשון. בנוסף לתואר נסיך ליכטנשטיין, הנסיך המכהן מחזיק גם בתואר דוכס טרופאו ויגנדורף ורוזן ריטברג.

==היסטוריה==
הנסיך הראשון שהתגורר בליכטנשטיין באופן קבוע היה פרנץ יוזף השני, שעבר לנסיכות הקטנה עת עלה לשלטון ב-1938. עד שנה זאת נסיכי ליכטנשטיין התגוררו באוסטריה. המעבר היה כתוצאה מאי היציבות הפוליטית בתקופה שלפני מלחמת העולם השנייה.

==תפקוד וסמכויות==
הנסיך הוא בעל הסמכות לפזר את הפרלמנט והממשלה, לבחור שופטים ולהטיל וטו על חקיקה (מלבד חקיקה שמטרתה להפוך את הנסיכות לרפובליקה).

==רשימת נסיכי ליכטנשטיין==
{| class="wikitable" border="1" width=100%
|-
! width=3% | מספר
! width=22% | שם
! width=23% | תמונה
! width=15% | משנת
! width=15% | עד
! width=22% | משך כהונה
|- align="center"
| 1
| קרל הראשון
 1608
| 1627
|
|- bgcolor="#EFEFEF" align="center"
| 2
| קרל אוזביוס
 1627
| 1684
|
|- align="center"
| 3
| הנס אדם הראשון
 1684
| 1712
|
|- bgcolor="#EFEFEF" align="center"
| 4
| יוזף ונצל הראשון
 1712
| 1718
|
|- align="center"
| 5
| אנטון פלוריאן
 1718
| 1721
|
|- bgcolor="#EFEFEF" align="center"
| 6
| יוזף יוהאן אדם
 1721
| 1732
|
|- align="center"
| 4
| יוזף ונצל הראשון <br />
(שליט בפועל)
 1732
| 1745
|
|- bgcolor="#EFEFEF" align="center"
| 7
| יוהאן נפומוק קרל
 1732
| 1748
|
|- align="center"
| 4
| יוזף ונצל הראשון <br />
(שליט חוקי בשנית)
 1748
| 1772
|
|- bgcolor="#EFEFEF" align="center"
| 8
| פרנץ יוזף הראשון
 1772
| 1781
|
|- align="center"
| 9
| אלויס הראשון
 1781
| 1805
|
|- bgcolor="#EFEFEF" align="center"
| 10
| יוהאן הראשון
 1805
| 1836
|
|- align="center"
| 11
| אלויס השני
 1836
| 1858
|
|- bgcolor="#EFEFEF" align="center"
| 12
| יוהאן השני
 1858
| 1929
|
|- align="center"
| 13
| פרנץ הראשון
| 
| 1929
| 1938
|
|- bgcolor="#EFEFEF" align="center"
| 14
| פרנץ יוזף השני
 1938
| 1989
|
|- align="center"
| 15
| הנס אדם השני
 1989
| היום
|
|- bgcolor="#EFEFEF" align="center"
|}

==עץ המשפחה==

==סמל נסיך ליכטנשטיין==
<gallery widths="250px" heights="150px" perrow="4">
 קובץ:Standard of the Prince of Liechtenstein.svg|סמלו של נסיך ליכטנשטיין, החל משנת 1982
 קובץ:Flag of Liechtenstein (1719-1852).svg|סמלו של נסיך ליכטנשטיין, משנת 1957 ועד 1982
 קובץ:Liechtenstein princelystandard 1912.png|סמלו של נסיך ליכטנשטיין, בשנת 1918
 </gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.fuerstenhaus.li/en/princely-house/house-law/ חוקת בית ליכטנשטיין]

*
בצלאל צדיקוב

ר' שלום בצלאל צָדיקוֹב (כונה: המגיד צדיקוב; בכתיב יידי: צדיקאָוו; תרי"ג, 1853 - תרע"ח, 1918) היה מגיד בליטא ובארץ ישראל, שהטיף לחיבת ציון ולעלייה לארץ ישראל.

==תולדותיו==
שלום בצלאל צדיקוב נולד בעיירה הקטנה פושלאט, במחוז פוניבז' שבפלך קובנה בליטא (בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית), לחיים צבי צדיקוב. בצעירותו קיבל חינוך תורני והתחנך בישיבות ליטא. לאחר נישואיו היה מלמד דרדקי, וכן מסר שיעורי תורה ל'בעלי בתים'. עם הזמן גילה את כושר הנאום והחל לדרוש ברבים בבתי כנסת בקהילות שונות, כשהוא מתמקד בהטפה לחיבת ציון. לאחר יסוד "המזרחי" נשלח על ידי הרב יצחק יעקב ריינס לשאת דרשות תעמולה בערי תחום המושב למען הציונות הדתית.

בשנת 1906, בהיותו כבן 53, עלה לארץ ישראל, ויחד עמו הביא גם את בניו הבוגרים. בהיותו בארץ ישראל המשיך לדרוש ברבים ולהטיף לחלוציות וליישוב הארץ. את דרשותיו נשא בבית המדרש של בעלי המלאכה בנוה שלום שביפו (משם צמח ארגון מרכז בעלי מלאכה). כשנודע לו שמת בנו החלוץ, אליעזר, שעבד בשמירה בגליל העליון, כינס את הקהל בבית הכנסת ודרש בפניהם בהתלהבות על מיתת בנו למען הארץ, ולבסוף בירך ברכת "שהחיינו".

לפני מלחמת העולם הראשונה נסע לרוסיה לסבב של דרשות על עלייה לארץ ישראל וחיבת ציון, אך בשל המלחמה נבצר ממנו לשוב ארצה. נפטר במינסק בשנת תרע"ח (1918).

==משפחתו==
היה נשוי לעדה, בת נתן סגל (נפטרה בתל אביב בשנת 1921). בנו אליעזר מת בחייו. בנו חיים צדיקוב היה ממייסדי דגניה א' (ובנו שלו, בצלאל אמיר, היה קצין חינוך ראשי בצה"ל). בתו רבקה נישאה לנתן שיפריס, ממתיישבי עין גנים וממייסדי "הפועל הצעיר".

==ספריו==
* צדה לדרך: יכלכל שני דרושים ... לחג הנרות ולחג המצות, בולטימור: דפוס מ’ זילבערמאן, תרנ"ו.
* ספר מהות היהדות, וילנה: ש"פ גארבער, תרע"ג 1913. (הגיונותיו והטפותיו במשך 30 שנה)

==לקריאה נוספת==
* חיים ליפשיץ, 'לתולדות הדרשה וההטפה לחיבת־ציון ברוסיה', העבר (רבעון לדברי ימי היהודים והיהדות ברוסיה) י (תשכ"ג), 170–176.
* שמואל בן-מתתיהו, 'שלום בצלאל צדיקוב', העבר (רבעון לדברי ימי היהודים והיהדות ברוסיה) יא (תשכ"ד), עמ' 106–111.
* חיים ראובן רבינוביץ, 'המטיפים לציון: הרב שלום בצלאל צדיקוב (תרי"ג-תרע"ז); הרב יהודה יבזירוב (תרי"ד-תרצ"ה); הרב חיים זונדיל מכבי (המגיד מקמניץ) (תרט"ו-תרע"ו); הרב צבי אורליאנסקי (תרכ"ד-ת"ש); הרב מאיר הכט (תרי"א-תשי"ג); הרב פסח פינפר (תקצ"ח-תרע"ג); הרב איש שלום (תרל"ה-תש"ד)', בתוך: יצחק רפאל, ש. ז. שרגאי (עורכים), הציונות הדתית: עיונים, מאמרים, רשימות, תעודות, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשל"ז, כרך א, עמ' 474–489.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DWT%2F1918%2F10%2F27&id=Ar00401&sk=6E488EB4 דער מזרחי מגיד צודיקאוו], דיא וואַרהייט, 27/10/1918 (לכתבה מצורפת תמונתו)
* 

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:משפחת צדיקוב-שיפריס
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1853
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1918
חיים צדיקוב

הקומונה החדרתית, קבוצת החלוצים שייסדו את [[דגניה א'. יושבים: מימין לשמאל צבי יהודה, יוסף אלקין, יוסף בוסל, ישראל בלוך, מרים ברץ; עומדים: חיים צדיקוב, שרה מלכין, תנחום תנפילוב, יוסף ברץ]]
חיים צדיקוב (12 בדצמבר 1893 – 30 באוקטובר 1968) היה איש העלייה השנייה, ממייסדי דגניה א' וממקימי הקבוצה היפואית, פעיל ציוני במצרים.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1893 בעיירה פושלאט , במחוז פוניבז' שבפלך קובנה של האימפריה הרוסית (ב"תחום המושב" היהודי, באזור ליטא), בנם של עדה לבית סגל והמגיד הציוני שלום בצלאל צדיקוב ("המגיד צדיקוב"). בצעירותו קיבל חינוך דתי, ולאחר מכן למד בגימנסיה בשאוול. בבחרותו היה חבר ב"צעירי ציון" ולאחר מכן ב"הסתדרות צ. ס." ( ציונים סוציאליסטים).

בשנת 1906 עלה עם הוריו ואחיו לארץ ישראל. במשך כשנה עבד בקבוצת "אחוה" בביירות. בשנת 1909 נמנה עם מייסדי דגניה א'. בשנת 1915 היה בין מייסדי "הקבוצה היפואית" בתל אביב. נישא לחברת דגניה א' סוניה (שרה דינה) מיכלסון, שעלתה לארץ ישראל כחלוצה בשנת 1912 עם "קבוצת טרומפלדור".

התגורר בדגניה במשך עשור, עד שנת 1919. לאחר שחלה במלריה נאלץ לנסוע למצרים לצורכי ריפוי. שם נולד בשנת 1925 בנו היחיד, בצלאל. במשך מספר שנים היה מורה לעברית במצרים. בשנת 1927 ייסד יחד עם אליעזר יפה ואברהם האפט את סניף תנובה בקהיר. שימש נציגן של חברות ארצישראליות גדולות, ובהן הכשרת הישוב ורסקו, לצורך שיווק קרקעות בארץ ישראל ליהודי מצרים. בשנת 1927 היה ממייסדי המועדון העברי בקהיר ועמד בראשו. כמו כן היה פעיל בארגונים יהודיים וציוניים שונים, ובהם קרן היסוד, הקרן הקיימת ובני ברית.

בנובמבר 1927, לבקשת החברים בדגניה הוא בחר עבורם את זן התמרים "אמרי", כזה שכדאי לגדלו בארץ ושלח חוטרי תמרים, שהיו הבסיס למטע התמרים בכל העמק. לימים, הם ניטעו בגן לזכרה של המשוררת רחל, והחוטרים שנשלחו לכל רחבי הארץ נקראו על שמה: “דקלי רחל”.<ref></ref> 

בראשית שנת 1940 נפטרה אשתו, שסבלה ממחלת לב בשבע השנים האחרונות לחייה. בת 43 במותה.

בתקופת מלחמת העצמאות היה בין היהודים הרבים שנאסרו במצרים בחשד לציונות. לאחר הקמת המדינה שוחרר וחזר לארץ.

נפטר בשנת 1968, בשנה ה-75 לחייו. נקבר בבית העלמין בסביון.

אחותו רבקה הייתה נשואה לנתן שיפריס, ממתיישבי עין גנים וממייסדי "הפועל הצעיר".

בנו בצלאל אמיר היה קצין חינוך ראשי בצה"ל, בדרגת תת-אלוף.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:דגניה א': אישים
קטגוריה:הגליל: אישים
קטגוריה:משפחת צדיקוב-שיפריס
קטגוריה:חברי בני ברית ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
50/50

50/50 הוא סרט דרמה קומית-שחורה אמריקאי משנת 2011 בבימויו של ג'ונתן לוין ובכיכובם של ג'וזף גורדון לוויט וסת' רוגן. הסרט יצא לראשונה לאקרנים ב-30 בספטמבר 2011. הסרט נכתב בהשראת התמודדות תסריטאי הסרט ויל רייזר עם מחלת הסרטן.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט עוקבת אחר בחור צעיר בשם אדם לרנר (מגולם על ידי ג'וזף גורדון לוויט) אשר מגלה בגיל 27 כי הכאבים בגבו הם למעשה סוג נדיר של סרטן וכי סיכוייו לשרוד את המחלה הם 50/50. הוא מחליט להתחיל טיפולי כימותרפיה כדי להילחם על חייו. לאורך הסרט מלווים אותו במאבקו חברו הטוב קייל (מגולם על ידי סת' רוגן), זוגתו האמנית רייצ'ל (מגולמת על ידי ברייס דאלאס הווארד), אמו הדרמטית (מגולמת על ידי אנג'ליקה יוסטון) והמטפלת-פסיכולוגית שלו קת'י (מגולמת על ידי אנה קנדריק). כמו כן במהלך טיפוליו אדם מתיידד עם שני מטופלים מבוגרים בשם מיץ' ואלן אשר עוברים גם הם טיפולי כימותרפיה (מגולמים על ידי פיליפ בייקר הול ומאט פרואר).

== צוות שחקנים ==
* ג'וזף גורדון לוויט - אדם לרנר
* סת' רוגן - קייל איירונס
* אנה קנדריק - קאת'י
* ברייס דאלאס הווארד - רייצ'ל
* אנג'ליקה יוסטון - דיאנה לרנר
* פיליפ בייקר הול - אלן לומבארדו

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:דרמות קומיות אמריקאיות
קטגוריה:סרטי דרמה קומית אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
עובד שיפריס

עובד שיפריס (31 באוקטובר 1914 – 25 ביוני 2004) היה בוטנאי ישראלי-אמריקאי, מייסד המעבדה לגנטיקה של צמחים (כיום המחלקה למדעי הצמח) במכון ויצמן למדע, ולאחר מכן חוקר באוניברסיטת ראטגרס שבניו ג'רזי, ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
נולד בעין גנים לנתן שיפריס, מאנשי העלייה השנייה וממייסדי עין גנים, ולרבקה, בתו של המגיד בצלאל צדיקוב. למד בבית הספר "אחד העם" בפתח תקווה. בשנת 1933 החל ללמוד ביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון ייעד אותו אביו לעבודה חקלאית חלוצית, אך בניגוד לדעתו הוא נסע בסוף שנות ה-30 לארצות הברית ללימודי חקלאות באוניברסיטת ברקלי. את הדוקטורט עשה באוניברסיטת קורנל שבאית'קה, ניו יורק, בתחום של השבחת צמחים. באמצע שנות ה-40 נישא בארצות הברית לחברתו ללימודים בישראל, שושנה זלמנס, ממנה נולדו לו בן ובת.

בשנות ה-40 ניהל את מחקר הצמחים בחברת האמריקנית הגדולה "Burpee", ופיתח שנים עשר זנים של ירקות שונים - מלפפון, חציל, אבטיח ומלון. בשנת 1949 פיתח את זן העגבנייה "Big Boy", שהתפרסם מאוד בארצות הברית בשל גודלו, טעמו וקלות גידולו.
 
בשנת 1950 שב לישראל והקים במכון ויצמן את המעבדה לגנטיקה של צמחים (כיום המחלקה למדעי הצמח). זמן קצר לאחר שובו לישראל נהרג אביו בתאונת דרכים. תחת ניהולו של פרופ' שיפריס היה מכון ויצמן הראשון בישראל שעסקו בו בטיפוח צמחים בצורה מדעית. בעבודתו הוא שקד על פיתוח זנים של קיקיון, כדי להפיק ממנו שמן לשימושים שונים. כמו כן פיתח זנים נוספים של עגבניות ותירס.

בשנת 1956 יצא לשנת שבתון בארצות הברית, ולאחר מכן נשאר שם ועבד במשך 27 שנים באוניברסיטת ראטגרס, עד צאתו לגמלאות. 

אחיו הוא הבוטנאי פרופ' חן שיפריס.

קטגוריה:בוטנאים ישראלים
קטגוריה:חקלאות: חוקרים
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: ביוכימיה
קטגוריה:משפחת צדיקוב-שיפריס
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי גימנסיה אחד העם (פתח תקווה)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:עין גנים: אישים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
עוגת מזון מלאכים

תבנית להכנת עוגת מזון מלאכים
עוגת מזון מלאכים או עוגת מלאכים (באנגלית: Angel Food cake או Angel cake) היא עוגת ספוג הנפוצה כקינוח במטבח האמריקאי.

העוגה הפכה פופולרית בצפון אמריקה בשלהי המאה ה-19. בשל מרקמה הקל, ובשל המראה שלה היא זכתה לשם "מזון של מלאכים".

להכנת העוגה נדרשת הקצפה של חלבוני ביצים. אל הקצף מוסיפים קמח וקרם טרטר. העוגה נאפית בתבנית ייחודית עגולה, שבמרכזה צינור היוצר חור באמצע העוגה (בדומה לעוגת באנט). צינור זה מאפשר אפייה אחידה ומהירה של העוגה, אולם מקשה על הוצאתה (בייחוד לאור העובדה שאין משמנים את תבנית העוגה).תבנית זו נקראת תבנית קוגלהוף \באבקה וכן בגרסה הישראלית כסיר פלא.

לרוב העוגה מעוטרת בזיגוג לבן, ולעיתים היא מעוטרת ברוטב פירות.

==היסטוריה==
מקורה של העוגה בארצות הברית. ישנם היסטוריוני מזון הסבורים כי מקורה של העוגה בראשית המאה ה-19, וכי מדובר במאכל שהוכן על ידי עבדים שחורים, בשל העבודה הרבה הנדרשת בהקצפת המזון בטרם הומצא מקציף חשמלי. גם כיום עוגה זו נפוצה בארוחות שנאכלות בתרבות האפרו אמריקאית לאחר הלוויות.

מתכון העוגה מוזכר לראשונה בספר הבישול של הגברת פורטר "ספר הבישול הדרומי החדש של הגברת פורטר, בן לוויה לחסכן ולכלכלן" ("Mrs. Porter's New Southern Cookery Book, and Companion for Frugal and Economical ") משנת 1871 (מבלי שהיא נקראת בשם זה). מתכון דומה תחת השם "עוגת כסף" ("Silver cake") הופיעה בספר "מה הגברת פישר יודעת על בישול דרומי, מרקים, חמוצים, שימורים ועוד" ("What Mrs. Fisher Knows About Old Southern Cooking, Soups, Pickles, Preserves, Etc") שפורסם בשנת 1881 ונכתב על ידי אבי פישר, שפחה שחורה ששוחררה במלחמת האזרחים.

העוגה הייתה חביבה על הגברת הראשונה של ארצות הברית לוסי וב הייז אשת נשיא ארצות הברית רתרפורד הייז.

בשנת 1884 פורסם המתכון ב"ספר הבישול של בית הספר לבישול של בוסטון" (Boston Cooking School Cook Book) - לראשונה תחת השם "עוגת מלאכים". במהדורת הספר שיצא לאור בשנת 1886 הופיע לראשונה השם "עוגת מזון מלאכים".

===בבריטניה===
בבריטניה נאכלת עוגה בשם זה, אולם מדובר בעוגה מסוג שונה - שלוש עוגות ספוג שטוחות, בצבעי לבן, ורוד וצהוב וביניהם שכבת קרם לבנה.

==ראו גם==
* עוגת מזון השטן (סוג של עוגת שוקולד, עוגת שכבות ו/או עוגת חמאה)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mako.co.il/food-recipes/recipes_column-cakes/Recipe-fd1ef0c749b1d11004.htm מתכון] באתר mako

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מזון מלאכים
קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
אמברוזיה (קינוח)

אמברוזיה או אמברוסיה (באנגלית: Ambrosia) היא קינוח פופולרי במטבח האמריקאי. הקינוח כולל סלט פירות המכיל קצפת או שמנת מתוקה, ולעיתים שמנת חמוצה או יוגורט. הסלט נקרא על שם מאכל ה"אמברוזיה" - מאכל האלים על פי המיתולוגיה היוונית.

הפירות בהן נעשה לרוב שימוש בהכנת סלט הפירות הם: אננס, מנדרינה, וקוקוס, וכן נהוג להוסיף לסלט מרשמלו. לעיתים הסלט מכיל גם בננות, תותים ואגוזי פקאן מרוסקים.

הסלט מוגש לאחר קירור במשך מספר שעות במקרר.

==היסטוריה==
מקורו של הקינוח בשלהי המאה ה-19 בארצות הברית. השימוש בקוקוס בבישול הפך פופולרי בארצות הברית בראשית המאה ה-20 אולם כבר בשנות ה-30 של המאה ה-19 המוצר (קוקוס יבש) היה נפוץ, ולכן סלט פירות זה לא קדם לשנים אלה.

סלט האמברוזיה הופיע בספר הבישול "Buckeye Cookery" משנת 1877 (ממיניאפוליס), וכן בספר הבישול "מזון בלתי מבושל" (Uncooked Foods) מאת יוג'ין כריסטיאן, משנת 1904 ובספר הבישול "ספר הבישול הכלכלי" (Economical Cook Book) מאת שרה פול, משנת 1905.

ספר הבישול "מתכונים דרומיים ישנים" (Old Southern Recipes) מאת מרי פרטלו משנת 1930 מדגיש כי יש להשתמש בכמויות שוות של קוקוס מגורד ופרוסות תפוזים, וכי אסור להשתמש בקוקוס משומר.

מתכון לסלט זה אף מופיע ב"ספר הבישול היהודי" מאת פלורנס קרייסלר גרינבאום, משנת 1931.

שמו של המאכל מופיע לראשונה בספר הבישול "בישול לצד האש" (Fireside Cook Book) מאת ג'יימס בירד משנת 1949.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ynet.co.il/home/1,7340,L-1821-15996-13721845,00.html מתכון] באתר ynet. קישור לא פעיל.
* [http://www.matkonet.co.il/ShowRecipe.aspx?RecipeId=84 מתכון] באתר "מתכונט". קישור לא פעיל.
*[http://www.foodtimeline.org/foodfaq.html#ambrosia היסטוריה של המאכל]

קטגוריה:מאכלי פירות
קטגוריה:סלטים
קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
קטגוריה:סלטים מתוקים
אתוס (חיפה)

סמליל החברה
אתוס - החברה לאמנות תרבות וספורט חיפה בע"מ היא חברה עירונית בבעלות עיריית חיפה.

בחברה כ-230 עובדים קבועים ועוד כ-200 עובדים זמניים ותקציבה השנתי כ67 מיליון ש"ח. לחברה מועצת מנהלים אשר בראשו מכהן יעקב פינגולד חבר מועצת העיר חיפה, בה מכהנים נציגי ציבור, חברי מועצת העיר ומנהלים בכירים בעירייה. החברה מנוהלת על ידי עו"ד יגאל זאבי, אשר משמש כמנכ"ל החברה מאז שנת 2017.

==היסטוריה==
החברה הוקמה בשנת 1956 בשם "תערוכות ישראל חיפה בע"מ" כחברה לתועלת הציבור (חל"צ). מטרותיה של החברה היו, בין היתר:
* ליזום, לערוך, להשתתף ולנהל ירידים, תערוכות ותצוגות בארץ ומחוצה לה
* להקים, לייסד, לבנות ולערוך ירידים ותערוכות
* לקיים ולנהל מפעלי אמנות, בידור ושעשועים.

[[סמליל החברה עד אמצע העשור השני של המאה ה-21]]
החברה הוקמה כתאגיד עירוני הפועל להשגת מטרות ציבוריות. נכסיה והכנסותיה של החברה משמשים אך ורק להשגת מטרות ציבוריות אלה.

בשנת 1997 שונה שם החברה לשמה הנוכחי -"אתוס - החברה לאמנות תרבות וספורט חיפה בע"מ" ובשנת 1999 נכתב תקנון חדש עבור החברה. 

===תחומי פעילות===
החברה עוסקת בשלושה תחומים עיקריים:
# ניהול תפעול ותחזוקה של מתקני תרבות וספורט עירוניים בעיר חיפה. בין מתקנים אלה נכללים אודיטוריום חיפה, מרכז קריגר, מגרשי הספורט בקריית חיים והיכל הספורט שבשכונת רוממה בעיר.
# ניהול גופי תרבות עירוניים בחיפה ובהם: התזמורת הסימפונית חיפה, גן החיות העירוני על שם לואי גולדשמיט, סינמטק חיפה ובית הספר למוזיקה ביט.
# החברה אחראית להפקת אירועי התרבות הגדולים בחיפה ובהם פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, אירועי יום העצמאות, פסטיבל גבינות ויין, פסטיבל יוצרים יוצאים ועיר הנוער.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:חיפה: תרבות
קטגוריה:חיפה: ארגונים
קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור
קטגוריה:חיפה: חברות עירוניות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1956
גלריה דבל

גלריה דבל היא גלריה לאמנות שפעלה בירושלים בין השנים 1973–1990. הגלריה הציגה בכ-200 תערוכות של אמנים ישראלים ובינלאומיים, שהפכו את הגלריה למוסד תרבות מרכזי בירושלים. חשיבותה של הגלריה הייתה, לצד הצגת אמנים מוכרים, גם בתמיכה באמנים שוליים באותה עת.

אטיין ורות דבל פתחו את גלריה דבל במרתף ביתם בעין כרם. הגלריה ייצגה אמנים ידועים וגם אמנים צעירים.

בנוסף, הגלריה הציגה אמנות אוונגרדית, דבר ייחודי לתקופה ולהיותה של הגלריה פרטית. בשנת 1974, לדוגמה, הוצגו בגלריה עבודותיו של האמן האוסטרי רודולף שווארצקוגלר (Rudolf Schwarzkogler). תצוגה נוספת הייתה המיצג "נידה" של יוכבד וינפלד, שהתקיים בגלריה בשנת 1976.

בין האמנים שהוצגו בגלריה נמנו מישל חדד, יאיר גרבוז, רפי לביא, זהרה שץ, גבריאל כהן, יוכבד וינפלד, מאיה כהן לוי, רענן לוי, דניאלה פסל ואמנים בינלאומיים כגון אלכסנדר קלדר, דייוויד הוקני ואחרים. בנוסף, גלריה דבל הציגה וקידמה שורה של אמנים שנחשבו כשוליים באותה עת. על אמנים אלו נמנים אמנים שזוהו עם "בצלאל" כגון זאב רבן, מאיר גור אריה, שמואל לוי וג'ורג' גולדשטיין,<ref>ג'ורג' גולדשטיין הציג בגלריה תערוכה בשם "נוף ים" (sea space), בספטמבר 1983. ראו בכתבה של מאיר רונן, מבקר האמנות של הג'רוזלם פוסט:.Meir Ronnen, "Never Too Late", Jerusalem Post, 23.9.1983</ref> אמנים פיגורטיביים כגון שמואל בק ונפתלי בזם וכן שורה של אמנים עולים יוצאי ברית המועצות כגון אלכסנדר אוקון, ולנטין שור, אנטולי בסין ואחרים.

במהלך התערוכות שאצרה, ניהלה רות דבל שיחות וראיונות עם האמנים השונים, אותם הקליטה ותמללה. בשנת 2010 יצאו לאור מבחר ראיונות שנערכו בגלריה תחת השם "דיאלוג".

ארכיון גלריה דבל נמצא כיום באוסף מרכז המידע לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל, ירושלים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://mamuta.org/?page_id=1811&lang=IW דיאלוגים: ההקלטות של גלריה דבל], אתר מעמותה
* [https://youtu.be/zKxFZbZjEzA סרט קצר על אטיין דבל מאת נועם דבל]
* 

==הערות שוליים==

דבל
דבל
קטגוריה:עין כרם
קטגוריה:ירושלים: מבנים
Taxman

Taxman (בעברית: "איש המס") הוא שיר של להקת הביטלס שכתב ג'ורג' הריסון, והוא השיר הפותח את אלבומם "Revolver" מ-1966. מילות השיר תוקפות את הרמות הגבוהות של מיסוי פרוגרסיבי שהופעלו על ידי מדרגות מס שהופעלו על ידי ראש הממשלה הרולד וילסון ממפלגת הלייבור. השיר הוא אחד משלושה המופיעים באלבום שנכתבו על ידי האריסון, יחד עם "I Want to Tell You" ו-"Love You To".

== מילות השיר ==
חברי הביטלס הגיעו מעיר הפועלים ליברפול ממעמד כלכלי נמוך, ולכן כשהחלו להרוויח כסף רב, הופתעו לגלות על אחוז המס הגבוה. הם היו במדרגת המס העליונה מה שאמר שאחוז המס שלהם היה 95 אחוזים: "אם חמישה אחוז נראה לך עלוב ודל – תגיד תודה שאני משאיר לך משהו בכלל" ("Should five percent appear too small / Be thankful I don't take it all"). השיר מכיל אזכורים ישירים לראשי המפלגה השמרנית ומפלגת הלייבור (אדוארד הית' והרולד וילסון), שתי המפלגות המרכזיות בבריטניה.

== הקלטת השיר ==
אף על פי שהריסון ניגן בגיטרה מובילה בלהקה, סולו הגיטרה בשיר, המושמע גם בסופו, נוגן דווקא על ידי פול מקרטני. ב-1987 אמר האריסון: "הייתי שבע רצון שפול ניגן את הסולו בשיר. אפשר לשמוע שהוא שילב בו קצת סגנון הודי במיוחד בשבילי". מבקר המוזיקה הבריטי איאן מקדונלד (Ian MacDonald) שיבח את תרומתו של מקרטני לשיר ואמר שסולו הגיטרה היה "יוצא מן הכלל" ותפקיד הבס היה "מצוין".

== גרסאות כיסוי ==
השיר בוצע בגרסאות כיסוי של אמנים רבים, ביניהם לס קלייפול, סטיבי ריי וון ופרנץ פרדיננד.

==קרדיטים==

*ג'ורג' האריסון - 
**שירה עיקרית 
**גיטרה עיקרית
*ג'ון לנון - 
**ליווי 
**גיטרת קצב 
*פול מקרטני - 
**ליווי 
**גיטרה בס 
**גיטרה עיקרית
*רינגו סטאר - 
**תופים 
**פעמון פרה 
**טמבורין

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירי 1966
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מחאה
קטגוריה:שירים על עיסוקים
עין מצב

עין מצב (בערבית "עין ג'היר") הוא מעיין שכבה בדרום השומרון, צפונית לכביש 505. גודל הבריכה 4X4 מטר ועומקה כמטר וחצי. ליד המעיין עץ תאנה גדול. בחורף ובאביב יש סביב המעיין פריחה מגוונת של פרחי הר ומדבר.

ב-2011 המעיין שופץ על ידי תלמידי המכינה הקדם צבאית "ארזי הלבנון" שבמעלה אפרים.

==לקריאה נוספת==
*אל המעיין: כל החלומות מתגשמים בספר אחד – מאת משה קוסטה. בהוצאת ספריית בית אל 2008. עמוד 135
*"ההר הטוב הזה – מסלולים ואתרים בדרום השומרון" מאת דניאל אלדר ויוסף ירושלמי הוצאת בית אל ירושלים תשס"ט 2009.
*מפת טיולים וסימון שבילים 7: השרון והשומרון.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.meahori.co.il/171530/עין-ג-היר-מצב "עין מצב" באתר "מאחורי ההר", תיאור ותמונות.]

==הערות שוליים==

מצב
בננה פוסטר

בננה פוסטר
בננה פוסטר (באנגלית: Bananas Foster) הוא קינוח מהמטבח האמריקאי המכיל בננה עם גלידת וניל, ברוטב העשוי מחמאה, סוכר חום, קינמון, רום כהה וליקר בננה. הרוטב מבושל ולאחר מכן מוסיפים את הרום והרוטב משולהב.

המנה הומצאה בשנת 1951 על ידי השף פול בלאנג' (Paul Blangé) במסעדת ברננ'ס בניו אורלינס.

המאכל נקרא על שם ריצ'רד פוסטר (Richard Foster) חברו של בעל המסעדה, אוון ברנן, אשר כיהן באותה עת כיו"ר הוועדה למניעת פשע של העיר ניו אורלינס.

המנה פופולרית בניו אורלינס ובדרום ארצות הברית.

==ראו גם==
*קרפ סוזט
*דובדבני היובל

==קישורים חיצוניים==

פוסטר
קטגוריה:ניו אורלינס
קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
קטגוריה:פלמבה
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:גלידות
פלמבה

[[בננה פוסטר פלמבה]]
[[קרם ברולה פלמבה]]
[[קוקטיילי שלהבת]]
פְלָמְבֶּה (מצרפתית: Flambé, בעברית: שלהוב אלכוהול) היא שיטת בישול במסגרתה מוסף אלכוהול (אתנול) למאכל חם, דבר הגורם לאלכוהול להידלק ולבעור, ולטעמו של המזון להשתנות.

==היסטוריה==
מזון בוער הוגש על ידי המורים בספרד במהלך המאה ה-14, אבל שיטת בישול זו התפתחה בשלהי המאה ה-19 בצרפת. המאכל הראשון המודרני בהכנתו נעשה שימוש בשיטת בישול זו היה קרפ סוזט אשר הומצא על ידי אנרי שרפנטייה, עוזר טבח צרפתי בן 15 בשנת 1895. גרסה אחת מספרת, שהקינוח הוכן ב"קפה דה פארי" שבמונטה קרלו (לפי גרסה אחרת: במסעדה בפריז), עבור הנסיך מוויילס, לימים אדוארד השביעי מלך אנגליה. למנה האחרונה תכנן שרפנטייה להגיש קרפ עם רוטב. הארוחה התמשכה מעבר למתוכנן, והוא רצה לחמם את הקרפ שנית על מנת להגישו. כשהחזיר את הקרפ למחבת, הוא הוסיף לו בטעות גם אלכוהול, והלהבה לא כבתה עם הגשת הקרפ לשולחן.

==שינוי הטעם==
שינוי הטעם במזון נוצר עקב הבדלי טמפרטורת רתיחה. בעוד שאלכוהול רותח ב-78 מעלות צלזיוס, מים רותחים ב-100 מעלות, וסוכר נמס והופך לקרמל ב-160 מעלות. הצתת שלושת המרכיבים יחד יוצר תגובה כימית המשנה את טעמו של המזון.

==מאכלי פלמבה==
* בננה פוסטר
* דובדני היובל
* סטייק דיאנה

==משקאות פלמבה==
*קוקטיילי שלהבת

==קישורים חיצוניים==

* [http://homecooking.about.com/library/archive/blflambe.htm מתכוני פלמבה] 

*
קטגוריה:שיטות בישול
קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
קטגוריה:צרפת: המצאות
יואל קפלן

הרב יואל פנחס קפלן (נולד בכ"ב בשבט תשל"ח, ינואר 1978) משנת 2010 משמש כרבה של אלבניה מטעם מרכז רבני אירופה. שליח חב"ד לסלוניקי, יוון ומדינות הבלקן הסמוכות. הרב קפלן חבר באיחוד הרבנים במדינות האסלאם.

==ביוגרפיה==
נולד בברוקלין שבניו יורק ליהודית ולשלמה קפלן. המשפחה עלתה לישראל והתיישבה בעיר צפת. למד בישיבת תורת אמת בירושלים ובישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770 בניו יורק. בשנת תשנ"ח, 1998 סיים את לימודי הסמיכה.
את לימודיו שילב בהתנדבות לקהילה בעיקר במסגרת השב"ס שם ריכז פרויקט למען שיקום האסיר. בשנת תש"ס, 2000 נישא לרות, בתו של המקובל רבי משה בן-טוב. לאחר נישואיו המשיך את לימודיו בבית המדרש להכשרת רבנים ודיינים של הראשון לציון הרב מרדכי אליהו, שם סיים הסמכה לרבנות ודיינות. בשנים 2004 ועד 2008 עסק ביזמות חינוכיות בנגב. בשנת 2008 נשלח על ידי תנועת חב"ד לסלוניקי שביוון.

הרב קפלן פעל להחייאת היהדות במקדוניה, קוסובו, מונטנגרו ואלבניה. בשנת 2010 הכירה מדינת אלבניה בצורך לביסוס הקהילה היהודית מחדש. הוא מונה לרב של יהודי המדינה בתמיכת ראש הממשלה ד"ר סאלי ברישה וכן של מרכז רבני אירופה. בטקס ההכתרה, חנוכה 2010 נכחו נציגי כל הדתות באלבניה והראשון לציון והרב הראשי לישראל שלמה משה עמאר.

ב-2011 הקים קהילה יהודית חדשה במונטנגרו בתמיכה של הממשל בראשותו של ראש הממשלה איגור לוקשיץ. במעמד הקמת הקהילה נכח הרב הראשי לישראל יונה מצגר.

לקפלן קשרים עם ראש ממשלת אלבניה ברישה ועם מנהיגים דתיים במדינה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני חב"ד
קטגוריה:רבנים ראשיים
קטגוריה:שלוחי חב"ד
Live at the Royal Albert Hall (אלבום של אדל)

Live at the Royal Albert Hall הוא אלבום הופעה הראשון של הזמרת-יוצרת הבריטית אדל. האלבום יצא לאור ב-29 בנובמבר 2011, על ידי חברות התקליטים XL, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט וקולומביה רקורדס. הדיסק הדיגיטלי, הראשון מסוגו מאלבומיה של אדל, יצא בפורמטים הבאים: DVD, Blu-ray ו-CD.

הקונצרט בו אדל שרה את השירים שיהוו חלק מאלבום הווידאו התקיים כחלק ממסע ההופעות של אדל, "Adele Live", באולם "אלברט הול" שבלונדון.

== רקע והפקה ==
ב-26 באוקטובר 2011 הכריזה אדל כי היא מתכוונת לשחרר בקרוב את הופעתה באולם אלברט הול כחלק ממסע הופעותיה Adele Live, כאלבום-וידאו שייצא בפורמט Blu-ray, DVD וגם כ־CD. האלבום יכלול כ-90 דקות מן הקונצרט. 90 הדקות כוללות מופע מאחורי-הקלעים של הופעתה. השירים אשר באלבום הם שירים מהאלבומים "19" ו"21". אלבום הווידאו מתוכנן להיות מוקרן בכ-26 בתי קולנוע ברחבי העולם.

== רשימת רצועות ==

מקור:

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! colspan="3" |תקליטור
|-
!איטליה (FIMI)
|זהב
|30,000
|-
!ברזיל (Pro-Música Brasil)
|יהלום 2×
|320,000
|-
!מקסיקו (AMPROFON)
|פלטינה 3×
|180,000
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|זהב
|20,000
|-
!פורטוגל (AFP)
|זהב
|10,000
|-
! colspan="3" |די וי די
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה 7×
|105,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה 10×
|1,000,000
|-
!ברזיל (Pro-Música Brasil)
|יהלום 6×
|750,000
|-
!בריטניה (BPI)
|פלטינה 3×
|150,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|פלטינה 4×
|200,000
|-
!ונצואלה (APFV)
|זהב
|5,000
|-
!ישראל (IFPI)
|
|5,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|יהלום
|100,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!בכל העולם
|
|6,000,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2011
קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2011
קטגוריה:אלבומי אדל
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת אקס-אל רקורדינגס
קובלר (מאפה)

קובלר (באנגלית: Cobbler) הוא קינוח פופולרי במטבח הבריטי ובמטבח האמריקאי. הקינוח כולל פירות שנאפים כשהם מכוסים בבלילה, ביסקוויט או בצק פאי.

בשונה מפאי, הקינוח אינו כולל בצק בתחתיתו, אלא רק בחלקו העליון.

==היסטוריה==
מקורו של המאכל במושבות הבריטיות בצפון אמריקה. המתיישבים האנגליים לא יכלו להכין פודינג אנגלי בשל מחסור בחומרים ובתנורים מתאימים, ולכן במקום לאפות את הפאי, אידו את מילוי הפאי שעליו בצק הפאי. לבצק הפאי שנאפה הייתה צורה של אבני רחוב, ומכאן שמו של המאכל (קובלר = ריצוף).

מאכל זה נאכל בעיקר כארוחת בוקר, כמנה ראשונה או כמנה עיקרית. רק בשלהי המאה ה-19 הפך המאכל לקינוח.

גיוון של מאכל זה הוא הקרמבל (העשוי משיבולת-שועל במקום בצק).

סביב המאכל והדיון האם הוא פאי או לא נסוב נושא עלילתי מרכזי בסרט "אלוהי הקטל".

===אנגליה===
בהדרגה הפך הקובלר לקינוח נפוץ גם ברחבי האימפריה הבריטית וחבר העמים הבריטי, במילוי תפוחים או שילוב של תפוחים עם אוכמניות ואפרסקים. ישנן גם גרסאות מלוחות בהם הפירות מבושלים עם בשר טלה.

מנות אלה הפכו נפוצות בעיקר במהלך מלחמת העולם השנייה, שכן משרד הקיצוב של ממשלת בריטניה עודד את הכנת המאכל שדרש כמות קטנה יותר של קמח וחמאה מאשר זו הנדרשת להכנת בצק פאי.

==ראו גם==
* פאי תפוחים
* קרמבל
* טארט טאטן

==קישורים חיצוניים==

* [http://whatscookingamerica.net/History/CobblerHistory.htm ההיסטוריה של קובלר התפוחים]
* [https://web.archive.org/web/20071102145754/http://shum.huji.ac.il/~luski/Cooking/Desert/19.htm מתכון] קובלר תפוחים

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
קטגוריה:מאכלי פירות
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:מאכלי חג ההודיה
בוסטון קרים פאי

בוסטון קרים פאי (באנגלית: מילולית - פאי קרם בוסטוני) היא עוגת ספוג עגולה. העוגה נחצית לשניים וממולאת בקרם או פודינג ולאחר מכן מצופה בשוקולד. על אף שמה של העוגה, אין מדובר בפאי.

העוגה הומצאה על ידי השף הצרפתי מ. סאנזיאן (M. Sanzian) עבור טקס הפתיחה של מלון פארקר האוס שבבוסטון, בשנת 1856. לאחר מכן הופיע מתכון העוגה בספר הבישול "עקרות בית בווירג'יניה" ("Housekeeping in Old Virginia") מאת מריון קמפבל טיירי (Marion Cabell Tyree) בשנת 1876. כשהקונדיטורית ג'אנה צ'אנג פתחה בשנת 2000 את מאפיית Flour בעיר, היא הוסיפה לעוגת ארבע השכבות ספוג סירופ קפה מתוק, קצפת וציפוי של גנאש שוקולד.

העוגה נחשבת לקינוח הרשמי של מדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית ולאחד מסמלי המדינה בעקבות הכרזה מה-12 בדצמבר 1996, והיא נקראת על שם בירתה בוסטון.

==ראו גם==
* מטבח ניו אינגלנד

== קישורים חיצוניים==

* [http://bekaloot.co.il/מדריך-813-איך%20להכין%20בוסטון%20קרים%20פאי%20מעודן%20עם%20עוגת%20שוקולד%20עשירה%20(Boston%20cream%20pie).aspx מתכון]
* [http://whatscookingamerica.net/History/Cakes/BostonCreamPie.htm ההיסטוריה של המאכל]

קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
בוסטון
קטגוריה:מסצ'וסטס: סמלים
ליונל רובינס

ליונל רובינס (באנגלית: Lionel Robbins; 22 בנובמבר 1898 – 15 במאי 1984) היה כלכלן בריטי, אשר התפרסם בעיקר בשל עבודתו "מאמר על החשיבות של מדעי הכלכלה". רובינס מילא תפקיד חשוב בהסטת הכלכלה האנגלו-סקסית מהגישה המרשליסטית (כפי שנהגתה על ידי אלפרד מרשל) אל עבר הגישה הקונטיננטלית.

רובינס היה בעל השפעה לא רק ככלכלן, אלא גם בקידום מערכת ההשכלה הגבוהה בבריטניה. "דו"ח רובינס" שכתב בשנות ה-60 וה-70 הוביל להתרחבות מערכת ההשכלה הגבוהה בבריטניה ולהפיכתה למערכת הלימוד האוניברסיטאית הנוכחית במדינה. מערכת האוניברסיטאות שהוקמה בעקבות הדו"ח, נתנה מענה לא רק לכמויות הסטודנטים הגדולות במדינה, אלא גם התאימה את עצמה לצורכי החברה הבריטית.
עבודתו של רובינס השפיעה בצורה ניכרת על הפצת ההשכלה הגבוהה לחלקים רחבים בחברה.

לורד ליונל רובינס נבחר עמית האקדמיה הבריטית בשנת 1942 והיה נשיאה בשנים 1962 – 1967.<ref>TBA, [https://www.thebritishacademy.ac.uk/past-presidents-british-academy Past Presidents of the British Academy] .</ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלכלנים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1898
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1984
נלי מקיי

נלי מקיי (באנגלית: Nellie McKay, נולדה ב-13 באפריל 1982) היא זמרת, פזמונאית ושחקנית אמריקאית אשר הייתה בעברה סטנד-אפיסטית, הידועה בזכות אלבומי שיריה והופעת הבכורה שלה בשנת 2006 על בימת ברודוויי במחזמר "אופרה בגרוש". המוזיקה של מקיי היא מסגנונות מוזיקליים שונים: ג'אז, ראפ, דיסקו ופאנק.

==קריירה==
בשנת 2003 הקליטה מקיי את אלבומה Get Away from Me (מילולית: "התרחק ממני") עם המפיק ג'ף אמריק. שם האלבום הוא משחק מילים על אלבומה של נורה ג'ונס Come Away With Me. חוזה ההקלטה המקורי עם קולומביה רקורדס היה לאלבום ובו 13 שירים אולם מקיי שכנעה את חברת התקליטים להוציא אלבום כפול.

אלבום הבכורה יצא לחנויות בפברואר 2004 וזכה לביקורות מהללות. היא יצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית ביולי 2004 כמופע חימום לזמרת אלאניס מוריסט. מקיי אף כתבה ושרה מספר שירים לסרט "השמועה אומרת ש...", אשר יצא לאקרנים בשנת 2005 בכיכובה של ג'ניפר אניסטון.

באוקטובר 2006 יצא אלבומה Pretty Little Head בהוצאה פרטית. אף זה היה אלבום כפול וליווה אותו ספרון בן 44 עמודים.

בשנת 2006 הופיעה מקיי לראשונה על בימת ברודוויי במחזמר אופרה בגרוש בתפקיד פולי. על תפקידה זכתה בפרס Theatre World Award.

בספטמבר 2007 שוחרר אלבומה השלישי, Obligatory Villagers. באלבום תשעה שירים בלבד ואורכו 30 דקות. היה זה אלבומה הקצר ביותר עד היום. באוקטובר 2009 יצא אלבומה Normal as Blueberry Pie - A Tribute to Doris Day ובו 12 גרסאות כיסוי לשיריה של דוריס דיי ושיר מקורי אחד. בספטמבר 2010 יצא אלבומה החמישי Home Sweet Mobile Home.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=hU446HDtGv8 נלי מקיי מופיעה בשירים "Mother of Pearl" ו"If I Had You"] ב-TED

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמניות קולומביה רקורדס
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר מנהטן למוזיקה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
טוביה סלומון

טוביה סלומון (נכתב שאלאמאן) (כ"ד בתשרי תרכ"ג, אוקטובר 1862 - כ"ג באדר א', תשי"א, 1951) היה מדפיס, משורר, סופר וחוקר ישראלי.

==ביוגרפיה==
טוביה סלומון נולד בירושלים בשנת 1862, בן ליואל משה סלומון, ממייסדי נחלת שבעה ופתח תקווה, ולפרומה בת אברהם רוטנברג.

החל ללמוד בתלמוד תורה של ישיבת עץ חיים בירושלים. בתקופת ילדותו עסק אביו בניסיון למצוא קרקע להתיישבות יהודית חקלאית, בתחילה באזור יריחו ואחר כך באזור שעליו נוסדה בהמשך פתח תקווה. בנעוריו היה עם הוריו בכפר יהודיה הסמוך לפתח תקווה, אליו עברו המתיישבים בשנותיה הראשונות של המושבה. למד במרכז התורני מיסודה של חברת "דגל תורה", שהתקיים בכפר ליד בית אביו. באותה תקופה ליווה את אביו בנסיעותיו בארץ והתחקה על פרטי פעולותיו ורשם את הפרטים ביומנו, שהיווה בסיס לספריו שכתב בהמשך חייו, והוא מהווה עדות מכלי ראשון על מאורעות התקופה של ראשית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל. כשחזר אביו לירושלים חזר אף הוא ולמד עוד בישיבת "עץ חיים". בהמשך למד את מלאכת הדפוס בבית-הדפוס של אביו. בהמשך ניהל את בית הדפוס, יחד עם אחיו יוחנן דוד סלומון, ועבד בו עד סמוך לפטירתו.

במקביל לעבודתו בבית הדפוס, עסק בצרכי ציבור ובמעשי חסד. היה חבר וגבאי חברת אוצר החסד "קרן שמואל", שיסדה בין השאר את שכונת קריית שמואל בירושלים, והיה חבר ועד הכללי "כנסת ישראל".

פרסם שירים, ומחקרים על ארץ ישראל ותולדותיה.

נפטר ב-1951, ונטמן בבית הקברות סנהדריה.<ref></ref>

מנכדיו: פרופ' משה מנדלבאום והרב עודד וולנסקי.

==עבודתו הספרותית==
* למנצח על שושנים: קבוצת שירים מגדולי חקרי לב על ציורי השושנה המציירת את כל שרידי חרבות מקדשי אל / על ידי טוביה שאלאמאן, ירושלים: שאלאמאן, תרמ"ג 1883.
* ספר ירושלם: יכלכל קיצור תקופות ותכונות ד מקומות הק’ ירושלם, הר הבית, הר ציון, בית הכנסת בית יעקב, עם י"א ציורים פתוחי חותם / מאת טוביה ... סאלאמאן, ירושלים: [דפוס סלומון], תרמ"ד 1884.
* לוח ירושלמי: ... לארבעה וארבעים שנה, משנת התרנ"ו עד שנת הת"ש ... / מאת טוביה בהרי"ם סאלאמאן, ירושלים: ט. סאלאמאן, [תרנ"ה 1895].
* בשעריך ירושלם - שערי הר הבית. בית הבחירה ואבן השתייה. שירי געגועים לציון ולתחית ישראל, ירושלים, תש"ב, דפוס סלומון

כן כתב מזיכרונותיו שנתפרסמו בקבצים שונים. זכרונות מילדותו התפרסמו בספר עשרה דורות בארץ ישראל, חלק שני - בהם זכרונותיו כילד בתלמוד תורה עץ חיים, עת אביו חזר בראש קבוצה שניסתה למצוא מקום להתיישבות ביריחו.

בספר היובל לפתח תקווה נתפרסמו דבריו על יסוד פתח תקווה. תיאוריו על אביו – יואל משה סלומון המסרב לעזוב את המקום למרות הפצרת הרופא היווני, היוו את הבסיס לבלדה על יואל משה סלומון.

דבריו על פרשת השבוע, בספר "תורת ציון" (דברי תורה של צאצאי הראש"ז), ירושלים, 1995.

==לקריאה נוספת==
* אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך א, פרק כו: ייסוד פתח תקווה, על פי זכרונות טוביה סלומון, עמ' 245–271.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* (עם מותו)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
 קטגוריה:משפחת סלומון (הראש"ז)
קטגוריה:דפוס עברי
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1862
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1951
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
מרדכי סלומון (פתח תקווה)

מרדכי סלומון
מרדכי סלומון (ה' בחשוון ה'תרכ"ט, אוקטובר 1868, ירושלים – ה'תשי"ז, 26 בינואר 1957, פתח תקווה) היה פעיל ציבור וחקלאי ישראלי, חוקר תולדות היישוב וסופר. בנו של יואל משה סלומון, ממייסדי נחלת שבעה ופתח תקווה.

למד בתלמוד תורה ובישיבת עץ חיים. בעודו בחור צעיר יצא לפתח תקווה ולכפר יהודיה להשתתף עם אביו בעבודות המשק ובנין המושבה. לאחר שאביו חזר לירושלים, נשאר במקום בעבודתו החקלאית עד זקנתו.

משגדלו בניו ונשתחרר מהעבודה היומיומית במשק ובפרדס, התמסר לעבודת מחקר וכתיבה היסטוריוגרפית בתולדות היישוב האשכנזי המחודש בארץ ישראל.

סלומון אסף וריכז את הזיכרונות ששמע מפי אביו ואחרים. על פי הדברים שחקר ושמע כתב את ספרו "שלשה דורות בישוב", שבו תיאר את פעולותיהם של אבי-סבו ר' אברהם שלמה זלמן צורף (הראש"ז) בגאולת אזור חורבת רבי יהודה החסיד בעיר העתיקה בירושלים, וכן את פעולות סבו ר' מרדכי סלומון ואביו יואל משה סלומון.

נפטר בשנת 1957, בן 88, ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.

נכדתו היא הציירת חגית לאלו.

==ספריו==
* שלושה דורות בישוב: תקע"ב-תרע"ג, ירושלים: דפוס סלומון, תרצ"ט 1939 (יצא בשנית בשנים תש"ב ותשי"א) (התוכן: חלק א: אברהם שלמה זלמן צורף; חלק ב: מרדכי צורף-סלומון; חלק ג: יואל משה סלומון)
* ספורים מבין החומות, תל אביב: עם עובד, תש"ז.
* סבא מספר, תל אביב: מסדה, תשי"ד.
ביהודיה חקר את הגאוגרפיה ההיסטורית של הארץ כדי לקבוע ולזהות את שמות המקומות העתיקים כסביבת פתח תקווה ואת מסקנותיו פרסם באחד-עשר פרקים בהמשכים בשבועון "בוסתנאי" שנה א (תרפ"ט), גיליונות י"ג–כ"ג. כן כתב בעיתונים שונים מאמרים בעניין פתח תקווה.

כן הכין לדפוס ספר בשם "אדני הישוב" (או "אדני ארץ"), בשני כרכים, על ההווי הירושלמי בימי ראשיתו של היישוב האשכנזי המחודש.

==קישורים חיצוניים==
* 
* (נקרולוג)
* (מאת נכדתו)
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:משפחת סלומון (הראש"ז)
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:היסטוריונים של ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל בארץ ישראל
קטגוריה:ביוגרפים ישראלים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1868
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
יוחנן דוד סלומון

יוחנן דוד סלומון
יוחנן דוד סלומון (תרי"ז, 1857 – ט"ז בטבת תרע"ג, 26 בדצמבר 1912) היה פעיל ציבור בירושלים.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים, בן בכור ליואל משה סלומון, ממייסדי נחלת שבעה ופתח תקווה. למד ב"תלמוד תורה" ובישיבת עץ חיים, שבה המשיך ללמוד גם אחרי נשואיו עד גיל עשרים וחמש שנה.

עם תחילת יסוד המושבה פתח תקווה על ידי אביו וחבריו, נטל על עצמו לנהל את בית הדפוס של אביו. משיצא אביו להתיישב בפתח תקווה ואחר כך בכפר יהודיה נבחר למלא את מקום אביו בהנהגת מוסדות הצבור שבירושלים - "הועד הכללי לכנסת ישראל", בית החולים ביקור חולים, וכאביו שירת את הצבור בלי לקבל כל שכר. היה ממייסדי שכונת זיכרון משה בירושלים.

היה בעל גוף חלש עוד מילדותו, ובהיותו כבן חמישים שנה חלה במחלת הקצרת ובכל חורף שהה באזור שפלת החוף. בשנת תרע"ג, זמן מועט אחרי פטירת אביו, נסע בעצת הרופאים לבלות את החורף בקהיר. למחרת הגעתו לעיר נפטר. בהשתדלות רבה של בני משפחתו הובא ארונו לירושלים והוא נקבר ליד אביו במעלה הר הזיתים.
מצבת קברו של יוחנן דוד סלומון בהר הזיתים

את ניהול בית הדפוס המשיך בנו שלמה זלמן סלומון.

==משפחתו==
אשתו השנייה, שרה ליבא, היא בת שלמה זלמן פרוש, מראשי היישוב בירושלים ובנו של נפתלי צבי פרוש - אבי משפחת פרוש.

חתנו הוא הרב פרופ' שמואל קלמן מירסקי. בנו, נפתלי, היה חתנו של הרב שמואל גדליה ניימן, שהיה ר"מ בישיבת עץ חיים ומחבר הספר "גידולי שמואל". נכדיו (ילדיו של בנו נפתלי) הם המרצה והסופר החרדי יוחנן דוד סלומון, הקרוי על שמו, ושרה, אשת פרופסור משה מנדלבאום. נכדו (מצד בנו אברהם) הוא כתריאל שלמון. נינתו שרה מיכל (ביתו של הרב יוחנן דוד סלומון) נשואה לרב אברהם שינדלר דיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים. הנכד של נינתו שרה ליבה פלאי הוא יאיר פלאי.

==אילן יוחסין משפחת פרוש==

==קישורים חיצוניים==
* 

* פנחס גרייבסקי, [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=36798&st=&pgnum מגנזי ירושלים, חוברת ה'] ירושלים, תר"צ-1930 – מוקדש לזכרו של יוחנן דוד סלומון

* למשפחותם לבית אבותם, אילן יוחסין של משפחת פרוש כולל רשימת צאצאי יוחנן דוד סלומון - [http://www.shturem.net/images/news/39660_news_22112009_6388.pdf חלק א'], [https://web.archive.org/web/20131029193137/http://www.col.org.il/pics/inbox/6042749_5214154.pdf חלק ב']

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
קטגוריה:משפחת סלומון (הראש"ז)
קטגוריה:דפוס עברי
קטגוריה:משפחת פרוש
קטגוריה:פעילי ציבור חרדים
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1857
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1912
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984)

משחקי החורף הפאראלימפיים 1984, הם המשחקים הפאראלימפיים שנערכו בפעם השלישית במתכונת אולימפיאדת החורף. האירוע התקיים באינסברוק שבאוסטריה בין 14 בינואר ל-20 בינואר 1984.

במשחקים האולימפיים השתתפו 419 ספורטאים (325 גברים ו-94 נשים) שהתחרו ביניהם בשלושה מקצועות. סקי האלפיני, סקי למרחקים והחלקה מהירה. המארחת, אוסטריה, הייתה למדינה שקטפה את כמות המדליות הרבה ביותר עם 70 מדליות, בהן 34 מדליות זהב, 19 כסף ו-17 מדליות ארד. הספורטאי המצליח ביותר בתחרויות היה המחליק הגרמני ריינהילד מולר שזכה בשלוש מדליות זהב ומדליית כסף אחת.

==טבלת המדליות==
{| border="1" cellpadding="2" cellspacing="0"
|-
| bgcolor="#efefef" | <center>מקום</center>
| bgcolor="#efefef" | <center>מדינה</center>
| bgcolor="gold" | זהב || bgcolor="silver" | כסף
| bgcolor="#CC9966" | ארד || bgcolor="#efefef" | סה"כ
|-bgcolor=ccccff
| 1 || (מארחת) || 34 || 19 || 17 || 70
|-
| 2 || || 19 || 9 || 6 || 34
|-
| 3 |||| 15 || 13 || 13 || 41
|-
| 4 || || 10|| 14 || 10 || 34
|-
| 5 || || 7 || 14 || 14 || 35
|-
| 6 || || 7 || 2 || 5 || 14
|-
| 7 || || 5 || 16 || 16 || 37
|-
| 8 || || 4 || 2 || 0 || 6
|-
| 9 || || 3 || 2 || 8 || 13
|-
| 10 || || 2 || 8 || 4 || 14
|-
| 11 || || 1 || 3 || 1 || 5
|-
| 12 || || 0 || 4 || 6 || 10
|-
| 13 || || 0 || 0 || 1 || 1
|-
| - || || 0 || 0 || 1 || 1
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

1984
אינסברוק
קטגוריה:אינסברוק: ספורט
קטגוריה:1984 בספורט
קונפיגורציה אלקטרונית

אורביטלים שונים]]
בפיזיקה אטומית, וכן בכימיה קוונטית, קונפיגורציה אלקטרונית (נקרא גם תצורה אלקטרונית) הוא השם למיקום התלת-ממדי של האלקטרונים המרכיבים מולקולה, אטום או מבנה כימי אחר. המושג נוגע לאופן שבו מסודרים האלקטרונים באורביטלים של מערכת נתונה (למשל, אטומית או מולקולרית). מבנה אלקטרוני נמנה עם קבוצת המבנים הכימיים, יחד עם מבנה מולקולרי ומבנה גבישי.

כשאר חלקיקי היסוד, גם האלקטרון מציית לחוקי מכניקת הקוונטים, ומתנהג הן כחלקיק והן כגל. מצבו הקוונטי של אלקטרון נתון מתואר על ידי פונקציית הגל שלו; זו פונקציה מרוכבת התלויה במרחב ובזמן. על פי אסכולת קופנהגן של תורת הקוונטים מקומו של אלקטרון אינו מוגדר היטב כל עוד לא נערכת מדידה המביאה לגילויו. ההסתברות לגילויו של אלקטרון בנקודה מסוימת במרחב בשעת המדידה מתכונתית לריבוע ערכה המוחלט של פונקציית הגל באותה נקודה.

תצורת האלקטרונים במצב קוונטי נתון מתאפיינת באנרגיה מוגדרת, ובתנאים מסוימים אלקטרונים עשויים לעבור מאורביטל אחד למשנהו עקב בליעה של מנת אנרגיה או פליטתה כפוטון.

בקיאות בתצורות האלקטרונים באטומים השונים מסייעת להבנתה של הטבלה המחזורית של היסודות, כמו גם לאפיון הקשרים הכימיים המחברים בין האטומים. תצורות האלקטרונים באטומים השונים מסבירות גם את תכונותיהם הייחודיות של לייזרים ומוליכים למחצה.
==רמות ותת־רמות==

קליפה אלקטרונית של ליתיום]]
מבנה האלקטרונים באטום תואר לראשונה במודל האטום של בוהר, וגם בימינו נהוגים המונחים רמות ותת־רמות, חרף ההתפתחות בהבנת טבעם הקוונטי של האלקטרונים.

רמת אלקטרונים היא מרחב המצבים המותרים שאלקטרון יכול לאכלס, החולקים את המספר הקוונטי הראשי, שסימנו n. רמה מסדר n יכולה להכיל 2n<sup>2</sup> אלקטרונים: עד 2 אלקטרונים ברמה הראשונה, עד 8 ברמה השנייה, ועד 18 ברמה השלישית. הגורם הכפלי 2 נובע מכך שכל רמה מותרת יכולה להכיל שני אלקטרונים זהים מבחינת מספרים כקוונטים אחרים, אך הפוכים בערך הספין שלהם: האחד בעל ספין 1/2+ (המסומן על פי רוב בחץ הפונה מעלה) ושני בעל ספין 1/2- (מסומן בחץ הפונה מטה). 

תת־רמה אטומית היא מרחב המצבים החולקים את המספר הקוונטי הזוויתי l, כאשר הערכים l=0,1,2,3 מתייחסים בהתאמה לסימולים s, p, d, f של תתי־הרמות. מספר האלקטרונים המרבי היכול לאכלס תת-רמה נתון בביטוי 2(1 + 2n) . כך ייתכנו 2 אלקטרונים בתת-הרמה s, 6 אלקטרונים בתת-הרמה p, עשרה אלקטרונים בתת-הרמה d, ו־14 אלקטרונים בתת-הרמה f.

מספר האלקטרונים היכולים לאכלס את הרמות ותת־הרמות האטומיות השונות נובע ממשוואות מכניקת הקוונטים, ובפרט מעיקרון האיסור של פאולי, שלפיו לא ייתכנו באטום שני אלקטרונים החולקים את ארבעת המספרים הקוונטיים <math>n, \ell, m_\ell, m_s</math> שהם בהתאמה: מספר קוונטי יסודי, מספר קוונטי זוויתי, מספר קוונטי מגנטי, מספר קוונטי ספיני שניוני.

==ראו גם==

*מבנה מולקולרי
*מבנה גבישי
*אורביטל אטומי
*רמת אנרגיה
*מבנה כימי

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.hydrogenlab.de/elektronium/HTML/einleitung_hauptseite_uk.html איך נראה האטום?] (תצורה תלת-ממדית אטומית) 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטריאוכימיה
קטגוריה:פיזיקה אטומית
קטגוריה:כימיה קוונטית
קטגוריה:תורת האלקטרונים
קטגוריה:תכונות כימיות
קטגוריה:כימיה תאורטית
קטגוריה:מבנה כימי
גרמופון (כתב עת)

גרמופון (אנגלית: Gramophone) הוא כתב עת למוזיקה קלאסית וג'אז היוצא לאור בבריטניה מאז 1923. כתב העת, היוצא בהוצאת היימרקט מדיה, מוקדש בעיקר לסקירת הקלטות ומעניק מדי שנה את פרס גרמופון בקטגוריות שונות. כותרת המשנה המפורסמת שלו טוענת שהוא "מגזין המוזיקה הקלאסית הטוב בעולם" (The world's best classical music magazine). בשנת 1997 עלה אתר האינטרנט של המגזין.

המגזין מפיק גם את הספר The Gramophone Jazz Good CD Guide – מדריך להקלטות ג'אז ושלושה מכותביו עומדים מאחורי ה-The Penguin Guide to Recorded Classical Music – מדריך הקלטות המוזיקה הקלאסית השנתי של הוצאת ספרי פינגווין הנחשב למוביל ולמקיף ביותר בתחום ונקרא "התנ"ך של עולם ההקלטות הקלאסיות".

מבקרי כתב העת טוענים כי הוא מוטה להעדפת מלחינים ומבצעים בריטים, בעל זיקה לחברות התקליטים הגדולות (בעיקר EMI) ומעדיף מוזיקה של "אמצע הדרך" ונרתע מאוונגרד.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20110218012227/http://www.gramophone.net/ArchiveExplorer/ ארכיון כתבות]
* [http://www.scena.org/columns/lebrecht/000223-NL-publications.htm "New contender in the battle of the upper shelves"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבי עת למוזיקה
קטגוריה:מוזיקה קלאסית
קטגוריה:ג'אז
מנת דגל

מנת הדגל של מסעדת "חדר האוכל" של השף [[עומר מילר: קרם חצילים בדבש תמרים וצנובר קלוי]]

מְנת דגל (באנגלית: Signature dish, בתרגום חופשי לעברית: "מנה המהווה חתימה") היא מתכון המזוהה עם שף מסוים או מסעדה מסוימת. באופן אידיאלי המנה אמורה להיות ייחודית לשף ומזוהה גם במבחן טעימה הנעשה בעיניים עצומות.

מנת הדגל יכולה להשתנות עם הזמן, ולשף או מסעדה יכולה להיות יותר ממנת דגל אחת, היא גם יכולה להיות חלק מרשת מסעדות ארצית או כלל עולמית (כדוגמת ההמבורגר הספרדי ברשת המזון המהיר בורגראנץ').

במקרים מסוימים יכולות מנות דגל להיחשב למנות אזוריות. במצב זה, עשויה מנת הדגל להיות חלק מהמנה המקומית או המאכל הלאומי.

מנות דגל יכולות להיות משופעות מרכיבים, או בעלות מרכיבים בודדים, אך דרך הכנתן או שילוב המרכיבים מובילים לתוצאה ייחודית. מנות דגל יכולות להיות מתכונים מוכרים היסטוריים (הרבה לפני הולדת המסעדה או השף) המוכנים בצורה ייחודית על ידי השף או המסעדה.

מנת הדגל היא המקבילה הקולינרית של סגנון אמנותי מובחן בציור, פיסול, שירה וכדומה.

==דוגמאות ידועות==
* סלט וולדורף של מלון היוקרה וולדורף אסטוריה.<ref></ref>
* עוגת זאכר טורט של הקונדיטור האוסטרי פרנץ זאכר.
* מתכון השוקרוט של מסעדת בופנז'ה הפריזאית.
* מנת כבד ברווז חם מוקפץ עם ענבי שאסלה של מסעדת רלה דה לה פוסט.

==קישורים חיצוניים==
*[http://special.mouse.co.il/bestdishes2010/ עכבר מנות זהב – 60 מנות הדגל הטובות בתל אביב], באתר עכבר העיר

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסעדות
קטגוריה:מזון
אנאגנזה

אנאגנזה (מאנגלית: Anagenesis) הוא מונח באבולוציה המתאר היווצרות של מין חדש, על ידי השתנותו של מין אחר בשלמותו אליו, בניגוד למין חדש המתפצל מתוך מין קודם (קלדוגנזה). כאשר שינוי גנטי של כלל האוכלוסייה נהיה יציב, וגורם לשינוי ניכר ביחס לאב הקדמון של המין, כך שאב קדמון זה נחשב כנכחד, התרחש תהליך אנאגנזה. 

==ראו גם==
* אבולוציה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mun.ca/biology/scarr/Cladogenesis_Anagenesis_Exintction.htm דיאגרמה המציגה אנאגנזה וקלדוגנזה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אבולוציה
בואו לאכול איתי (תוכנית טלוויזיה בריטית)

בואו לאכול איתי (באנגלית: Come Dine with Me) היא תוכנית מציאות בריטית המשודרת החל מ-5 בינואר 2005 בערוץ 4 הבריטי. פרקי התוכנית מלווים בקריינות קומית של דייב לאמב .

זכויות ההפקה לגרסה הישראלית נרכשו על ידי רשות השידור בשנת 2011. התוכנית עלתה במאי 2012 ב, שם שודרה במשך שתי עונות, והחל מאוקטובר 2018 התוכנית משודרת בכאן 11.
בישראל, עונות 6 ו-10 של התוכנית שודרו בערוץ האוכל.

== פורמט ==
בתוכנית מתחרים חמישה חובבי בישול המתגוררים באותה עיירה או אזור, שכל אחד מהם מארח בביתו ארוחת ערב הכוללת שלוש מנות: ראשונה, עיקרית וקינוח. בסיום הארוחה מעניקים המתמודדים המתארחים למארח ציון מ-1 עד 10 על כישורי הבישול והאירוח של המארח. המתמודד בעל הניקוד הגבוה ביותר זוכה ב-1,000 פאונד במזומן.

ישנם שני סוגים לפורמט התוכנית: בחלק מהעונות משתתפים חמישה חובבי בישול בפרקים שאורכם כ-25 דקות, ובעונות אחרות ארבעה חובבי בישול בפרקים של כ-50 דקות.

== גרסאות בינלאומיות ==

{| class="wikitable"
!מדינה
!שם מקומי
!ערוץ שידור
!מספר עונות
!שנות שידור
|-
| rowspan="2" |
|Dinner Takes All
|TLC
|1
|2006
|-
|Come Dine with Me
|Lifetime
|1
|2013
|-
| rowspan="2" |
|Званый ужин
|REN TV
|9
|2006-2017
|-
|Идеальный ужин 
|Che
|3
|2018-2019
|-
| rowspan="2" |
| rowspan="2" |Večera za 5 (קרו')
| rowspan="2" |RTL Televizija
| rowspan="2" |17
|2007-2011
|-
|2019–
|-
| rowspan="2" |
| rowspan="2" |Ven a Cenar Conmigo
|Antena 3
|
|2008
|-
|Cuatro
|
|2017
|-
| rowspan="4" |
| rowspan="4" |Yemekteyiz 
|Show TV
| rowspan="4" |12
|2008-2011
|-
|FOX
|2012-2014
|-
|Kanal D
|2015
|-
|TV8
|2017–
|-
| rowspan="2" |
| rowspan="2" |Bez servítky (סלובקית)
|Markíza
|
|2009-2015
|-
|JOJ
|4
|2021–
|-
|
|Komen Eten 
|
|
|2009–
|-
|
|بفرمائید شام
|Manoto
|1
|2010
|-
|
|Prostřeno! 
|Prima TV
|19
|2010–
|-
|
|Come Dine with Me Australia 
|Lifestyle Channel
|4
|2010-2013
|-
|
|Come Dine with Me Canada 
|W Network
|4
|2010-2014
|-
|
|Come Dine with Me Ireland 
|TV3
|2
|2011-2013
|-
| rowspan="2" |
| rowspan="2" |Come Dine with Me South Africa 
| rowspan="2" |BBC Lifestyle
| rowspan="2" |8
|2011-2014
|-
|2018-2022
|-
|
|Jogo de Panelas
|TV Globo
|
|2012–
|-
| rowspan="2" |
| rowspan="2" |בואו לאכול איתי
|הערוץ הראשון
|2
|2012-2014
|-
|כאן 11
|6
|2018–
|-
|
|Come Dine with Me New Zealand 
|Three
|1
|2015
|-
|
|A cena da me 
|LA7
|1
|2016
|-
|
|La Divina Comida 
|Chilevisión
|9
|2016–
|-
|
|Divina Comida 
|Telefe
|1
|2020
|-
|
|Divina Comida México
|HBO Max
|
|2022
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות מציאות בריטיות
קטגוריה:תוכניות מציאות: בישול
קטגוריה:Channel 4