OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בימבו קולס

ורנל אופיי "בימבו" קולס (באנגלית: Vernell Eufaye "Bimbo" Coles; נולד ב-22 באפריל 1968) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1990–2004. לאורך 14 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 7.8 נקודות, 3.9 אסיסטים ו-2.1 ריבאונדים למשחק.

==קריירת מכללות==
קולס נולד בעיר קובינגטון, וירג'יניה, ובין השנים 1986–1990 למד באוניברסיטת וירג'יניה טק. בכל 3 עונותיו האחרונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה – ה"הוקיז" – היה הקלעי, המוסר והחוטף המוביל שלה, עם ממוצעים של 25.3 נקודות, 5.0 אסיסטים ו-2.1 חטיפות למשחק. בעת סיום לימודיו ניצב במקום הראשון בתולדות "מחוז מטרו" בסך נקודות (2,484) ואסיסטים (547) בקריירה.

==נבחרת ארצות הברית==
בין עונתו השנייה לשלישית בווירג'יניה טק השתתף קולס בטורניר הכדורסל של אולימפיאדת סיאול (1988), כשחקן נבחרת ארצות הברית, לצדם של כוכבי מכללות נוספים כגון דייוויד רובינסון, דני מאנינג ודן מארלי. בטורניר זכתה ארצות הברית במדליית הארד "בלבד", לאחר שהפסידה בחצי הגמר מול נבחרת ברית המועצות, בה בלטו רימאס קורטינאיטיס, שארונאס מרצ'ולוניס וארווידאס סאבוניס. לאורך הטורניר שותף קולס בכל שמונת משחקי נבחרתו, וקלע 7.1 נקודות בממוצע למשחק.

==קריירת משחק מקצועית==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1990 נבחר קולס בבחירה ה-40 על ידי סקרמנטו קינגס, ומיד הועבר בטרייד למיאמי היט. ב-5 וחצי עונותיו במיאמי פתח בכמחצית ממשחקי קבוצתו, וסייע לה להעפיל לפלייאוף בפעמיים הראשונות בתולדות המועדון – בעונות ו-. לאורך התקופה רשם ממוצעים של 9.1 נקודות ו-4.4 אסיסטים למשחק.

באמצע עונת הועבר עם קווין ויליס בטרייד לגולדן סטייט ווריורס, בתמורה לטים הארדוויי וכריס גאטלינג. גם בתקופתו עם הווריורס שימש לסירוגין כשחקן חמישייה וכשחקן ספסל, וקלע 7.8 נקודות בממוצע למשחק.

בערב דראפט 1999, לאחר כ-3 עונות וחצי בגולדן סטייט, הועבר לצד הבחירה העשירית בדראפט (ג'ייסון טרי) לאטלנטה הוקס, תמורת מוקי בליילוק והבחירה ה-21 (ג'ף פוסטר).

בקיץ 2000 חתם על חוזה בקליבלנד קאבלירס, במדיה שיחק עד מרץ 2003, אז שוחרר וחתם בבוסטון סלטיקס.

בעונת שב לשחק במיאמי היט, בטרם פרש ממשחק, בגיל 36. לאורך תקופתו הכוללת עם ההיט מסר 1,961 אסיסטים בסך הכול, אשר הציבו אותו בעת פרישתו במקום השני בתולדות המועדון (אחרי טים הארדוויי).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:וירג'יניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני וירג'יניה טק
קטגוריה:בחירות דראפט של סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני קליבלנד קאבלירס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: כדורסל
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
מרכז הסחר העולמי של בחריין

מרכז הסחר העולמי של בחריין (בערבית: مركز البحرين التجاري العالمي, נקרא גם WTC בחריין או BWTC) הוא מגדל בגובה . הוא תוכנן על ידי חברת אטקינס ובנייתו הושלמה בשנת 2008. זהו גורד השחקים הראשון בעולם שמשלב טורבינות רוח בעיצובו. טורבינות הרוח פותחו, נבנו והותקנו על ידי החברה הדנית Norwin A / S.

המבנה בנוי בסמוך לכביש המהיר קינג פייסל, ליד מגדלי המרכז הפיננסי של בחריין. מרכז הסחר הוא הבניין השני בגובהו בבחריין אחרי מגדלי התאומים של המרכז הפיננסי של בחריין.

== ארכיטקטורה ==
המגדלים מקושרים זה לזה באמצעות מדרכות עיליות, כאשר בכל מדרכה טורבינת רוח. הבניינים בנויים בצורת מפרש. אופן הבנייה גרם להיווצרותה של מנהרת רוח בין הבניינים.

== בתרבות ==
בסרט מדע בדיוני בשם השמדת כדור הארץ (Annihilation Earth) מתרחשת רעידת אדמה בעיר בחריין שבה קורס המגדל.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Bahrain's World Trade Center - after the showers (311240304).jpg|מרכז הסחר העולמי של בחריין והמרכז הפיננסי של בחריין נבנו בשנת 2006
קובץ:Bahrain World trade Center .jpg|מרכז הסחר העולמי של בחריין בשקיעה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנאמה: מבנים
קטגוריה:בחריין: כלכלה
השמדת כדור הארץ

השמדת כדור הארץ (באנגלית: Annihilation Earth) הוא סרט טלוויזיה מסוג מדע בדיוני משנת 2009. הסרט בוים בידי ניק ליון ותוסרט על ידי רפאל ג'ורדן. בסרט משחקים לוק גוס, מרינה סירטיס וקולין סלמון. הסרט עוקב אחר ניסיונותיו של מדען לקבוע את הגורמים לפיצוץ קטלני במנגיש ולהקטין את השפעותיו ההרסניות על כדור הארץ. הסרט הוקרן לראשונה ב-12 בדצמבר 2009.

== שחקנים ==
* לוק גוס - דייוויד וינדהאם
* מרינה סירטיס - פקסטון
* קולין סלמון - רג'ה באשיר
* קסניה סיברג - מירן
* לואיס קליף - ניה
* יאנה מרינובה - קלריסה
* ווליסלב פבלוב - עזיז חאלד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטים פוסט-אפוקליפטיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
העבד הגוסס (מיכלאנג'לו)

העבד הגוסס (באיטלקית: Schiavo morente) הוא פסל שיש לא גמור של הפסל מיכלאנג'לו, שהושלם בשנת 1513. הוא נחצב בגודל טבעי (גובה 215 ס"מ) ומוצג במוזיאון הלובר בפריז.<ref name= L1> </ref>
== היסטוריה ==
שני פסלי העבדים, העבד המורד והעבד הגוסס, הוזמנו על ידי יורשי האפיפיור יוליוס השני בחודש מאי 1513 עבור מצבה מפוארת, שאמורה הייתה להיות מוקמת עבורו בבזיליקת פטרוס הקדוש.<ref name=JSEPS1>
 
</ref> המצבה לא הוקמה מעולם ובמקומה הוקמה מצבה צנועה יותר (סן פייטרו אין וינקולי), ששני הפסלים לא נכללו בה. מיכלאנג'לו מסר אותם בשנת 1546 לרוברטו סטרוצי כהוקרה על שאירח אותו בנדיבות בביתו ברומא, בעת מחלתו בין השנים 1544–1546.

סטרוצי עקר לליון שבצרפת בשנת 1550 ולקח איתו את הפסלים. בשנת 1578 הם הוצגו במונמורנסי ליד פריז. בשנת 1632 נמכרו לקרדינל רישלייה שהציב אותם באחוזתו. יורשיו העבירו אותם לפריז בשנת 1749. בשנת 1793, בעקבות המהפכה הצרפתית, הפסלים הוחרמו על ידי ממשלת צרפת והועברו למוזיאון הלובר.

== תיאור היצירה ==
מבחינה סגנונית הפסלים נשענים על פסלים יוונים עתיקים, כמו פסל לאוקואון שהתגלה בשנת 1506 ליד רומא ואשר זוהה על ידי מיכלאנג'לו.

שני העבדים, הכלואים בשלשלאות, מבטאים רגשות שונים לחלוטין. העבד הגוסס הוא צעיר ונאה להפליא, וככל הנראה בשינה עמוקה. לעומתו, העבד המורד הוא דמות גסה יותר שכל גופה נראה מעורב במאבק אלים.<ref name= L1></ref>

העבד הגוסס עומד בתנוחת קונטרה פוסטו מובהקת, והוא נראה במצב של עייפות מוחלטת. שתי רצועות חוצות את חזהו, הוא בקושי מזיז את זרועו האחת, בעודו אוחז את ראשו ברכות בעזרת זרועו השנייה.

13 עותקים של העבד הגוסס הוצבו במשטרת הרובע השנים-עשר של פריז.<ref name=IP1>
 
</ref>

== ראו גם ==
* העבד המורד (מיכלאנג'לו)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיכלאנג'לו בואונרוטי: פסלים
קטגוריה:פיסול של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:מוזיאון הלובר: פסלים
קטגוריה:עבדות באמנות
העבד המורד (מיכלאנג'לו)

העבד המורד (באיטלקית: Schiavo ribelle) הוא פסל שיש לא גמור של הפסל מיכלאנג'לו, שנוצר בשנת 1513. הוא נחצב בגודל טבעי (גובה 215 ס"מ) ומוצג במוזיאון הלובר בפריז.<ref name= L1>

</ref>
== היסטוריה ==
העבד הגוסס]]
תקריב

שני פסלי העבדים, העבד המורד והעבד הגוסס, הוזמנו על ידי יורשי האפיפיור יוליוס השני בחודש מאי 1513 עבור מצבה מפוארת, שאמורה הייתה להיות מוקמת עבורו בבזיליקת פטרוס הקדוש.<ref name=JSEPS1>
 
</ref> המצבה לא הוקמה מעולם ובמקומה הוקמה מצבה צנועה יותר (סן פייטרו אין וינקולי), ששני הפסלים לא נכללו בה. מיכלאנג'לו מסר אותם בשנת 1546 לרוברטו סטרוצי כהוקרה על שאירח אותו בנדיבות בביתו ברומא, בעת מחלתו בין השנים 1544–1546.

סטרוצי עקר לליון שבצרפת בשנת 1550 ולקח איתו את הפסלים. בשנת 1578 הם הוצגו במונמורנסי ליד פריז. בשנת 1632 נמכרו לקרדינל רישלייה שהציב אותם באחוזתו. יורשיו העבירו אותם לפריז בשנת 1749. בשנת 1793, בעקבות המהפכה הצרפתית, הפסלים הוחרמו על ידי ממשלת צרפת והועברו למוזיאון הלובר.

== תיאור היצירה ==
מבחינה סגנונית הפסלים נשענים על פסלים יוונים עתיקים, כמו פסל לאוקואון שהתגלה בשנת 1506 ליד רומא ואשר זוהה על ידי מיכלאנג'לו.

המשמעות האיקונוגרפית של שתי הדמויות היא תעלומה. יש מעט רמזים מלבד דמות מחוספסת של קוף ליד העבד הגוסס. ג'ורג'ו וזארי בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר זיהה אותם כמייצגים מחוזות משועבדים שהיו בשליטת יוליוס השני. משמעויות נוספות שהוצעו: יצרים משועבדים, האמנות אשר שונמכה לעבדות עקב מות האפיפיור (יוליוס השני היה פטרונם וידידם האישי של אמנים רבים, כולל מיכלאנג'לו), האמנות שמנסה להשתחרר מכבליה או הנפש האנושית שמנסה להשתחרר ממגבלות הגוף.<ref name= L1></ref>

שני העבדים, הכלואים בשלשלאות, מבטאים רגשות שונים לחלוטין. העבד הגוסס הוא צעיר ונאה להפליא, וככל הנראה בשינה עמוקה. לעומתו, העבד המורד הוא דמות גסה יותר שכל גופה נראה מעורב במאבק אלים.<ref name= L1></ref> העבד המורד מוצג כאשר הוא מעוות את פלג גופו העליון ואת ראשו, בניסיון להשתחרר מן האזיקים שכובלים את ידיו מאחורי גבו. הכתף והברך המורמות יוצרות את הרושם שהפסל מתקדם לעבר הצופה, מה שמגביר את הנוכחות המרחבית שלו.

העבד המורד מביט מעלה, כאילו מנסה להשתחרר מהמגבלות הארצית ולהתאחד עם האל. גופו מתפתל בתנוחת נחש המבדילה אותו מן העבד הגוסס. הראש נע בכאב מעלה ואחורה בכיוון ההפוך לתנועת הכתפיים. והכתפיים נעות בכיוון ההפוך לתנועת המותניים. פסל זה מדגים בצורה הטובה ביותר עד כמה הגוף יכול להפוך להבעה אצל מיכלאנג'לו.<ref name= SH1>
 
</ref>

שני הפסלים לא גמורים. עם זאת, "נון-פיניטו" היה תמה חוזרת אצל מיכלאנג'לו. במסעו אחר אמת מוחלטת באמנות, הוא נטש יצירה כאשר חש כי אינו יכול להשיג את האידיאל שלו, לפיכך הוא השאיר את סימני הכלים שלו (פטיש, אזמל, פצירה) גלויים לעין. עדות חיה למאבקו הבלתי פוסק עם גוש השיש, כדי לשחרר את הדמות הכלואה בתוכו.<ref name= L1></ref>

== ראו גם ==
* העבד הגוסס (מיכלאנג'לו)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיכלאנג'לו בואונרוטי: פסלים
קטגוריה:פיסול של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:רומא: פסלים
קטגוריה:עבדות באמנות
ולדיק סנדלר

וְלַדִיק סֵנְדְלֵר (נולד ב-1987) הוא קומיקסאי, מאייר, כותב ומרצה ישראלי.

== ביוגרפיה ==
ולדיק סנדלר נולד ב-1987. בגיל צעיר היה מצייר במחברות הלימוד שלו, והוריו רשמו אותו לחוג ציור.

בגיל 13 היה צובע קומיקס בשביל אורי פינק, ואף מאוחר יותר צייר בשבילו קומיקס לעיתון זבנג<ref name=":1" />. הקומיקס המפורסם ביותר שלו שהופיע בעיתון הוא "משפחת שיקדה", המספר על משפחה של אינדיאנים שגרה בשכונת התקווה בתל אביב.

סנדלר למד בבית הספר לאומנויות בצלאל במגמת תקשורת חזותית, שם הוציא כפרויקט הגמר שלו בהנחיית ארי פולמן את הספר "לפני שמגיעות הבחורות העירומות"<ref></ref>. בשנת 2015 יצרו אלי אשד וסנדלר סדרת רומני ריגול גרפיים בשם ההונאה הבולגרית<ref></ref>. הרומנים פורסמו בעברית ובבולגרית, ואשד אף רואיין לתקשורת הבולגרית בעקבותיהם<ref></ref>.

בשנת 2016 הקים את פרויקט TICP – The Israeli Cartoon Project, שבמסגרתו פורסמו עשרות קריקטורות בעלות ביקורת סאטירית נוקבת על יחסי האו"ם-ישראל מאת אמנים מובילים בישראל, בהם אורי פינק, שי צ'רקה ועוד. הקריקטורות שפורסמו הצליחו מאוד ברשת בישראל ובעולם, ואף עוררו את תגובתו של סגן דובר משרד החוץ באותו הזמן, איתן וייס.

בשנת 2017 היה סנדלר לאחד המייסדים של מגזין הקומיקס הפוליטי פרה-דוקס יחד עם אמנים מפורסים נוספים, כגון עמוס אלנבוגן, ניסים חזקיהו, נעם נדב, תמי ברנשטיין ועוד<ref name=":0"></ref>. המגזין מיועד להיות הגרסה הישראלית למד מגזין<ref name=":0" />.

כיום סנדלר מרצה לאיור במחלקת לימודי הנדסאי עיצוב למדיה חדשה, אוניברסיטת אריאל.

== ביבליוגרפיה ==
=== קומיקס שיצר ===
* "לפני שמגיעות הבחורות העירומות" - 2014
* "סיכון מקצועי" - 2013
* "שחייה לילית" - 2015
* "דו-קיום" - 2013
* "משפחת שיקדה" - 2004–2005

=== ספרים שאייר ===
* BPD" - 2013"
* "אבא ואמא יושבים על קוצים", צח פלדמן, הוצאת רימונים. - 2015
* "ההונאה הבולגרית" - 2015
* "השפם המרשים של דוד אבוקדו", שחף שקד, הוצאה עצמית - 2016
* "אבוק: להיות אבא, הסיפור האמיתי", רועי אוחנה, הוצאה עצמית - 2017
* "הכל התחיל מפוק", ניב מוזס, הוצאת ספרי ניב - 2022
* "אני רואה צבעים אחרת", דליה ברנע, הוצאת ספרי ניב - 2022
* "מלכת הצפרדעים", אביבה מנשה, הוצאת ספרי ניב - 2022

== קישורים חיצוניים ==
* [http://vladiksandler.com/ האתר] של ולדיק סנדלר.
* [https://headstart.co.il/project/37403 פרויקט ההדסטארט] לקומיקס BPD.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
דוד-אפולו (מיכלאנג'לו)

דוד-אפולו (באיטלקית: David-Apollo) הוא פסל שיש לא גמור של הפסל מיכלאנג'לו, שפוסל בשנת 1530 לערך ומוצג במוזיאון הלאומי ברג'לו בפירנצה.<ref name=MADA1>
 
</ref>
== היסטוריה ==
מראה אחורי, צילום של פאולו מונטי משנת 1981
הפסל הוזמן עבור ארמונו הפרטי של באצ'יו ולורי, מושל פירנצה שנכפה על העיר על ידי האפיפיור קלמנס השביעי. מיכלאנג'לו הפסיק את העבודה על הפסל ועזב את פירנצה לאחר שאלסנדרו דה מדיצ'י נעשה לדוכס העיר. לאחר מכן נכנס הפסל לאוסף של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה והוצב בחדריו הפרטיים יחד עם בכחוס.

סימני ההיכר של סגנונו ושיטותיו של מיכלאנג'לו, הקיימים ביצירה הבלתי גמורה, תומכים בייחוס הפסל אליו. נושא הפסל מעולם לא צוין על ידי מיכלאנג'לו ומקורות היסטוריים בני זמנו חלוקים בשאלה זו: לטענת ג'ורג'ו וזארי בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר, זהו אפולו המוצג בזמן נטילת חץ מתוך אשפת חיצים. לעומת זאת, ברישומים של קוזימו הראשון משנת 1553 הוא מזוהה בתור דוד. החלק האחורי איננו גמור ולכן אי אפשר לדעת אם הוא מתאר אשפת חיצים או קלע. מבקרי האמנות מכנים איפוא את הפסל "אפולו-דוד" או "דוד-אפולו", כדי לציין את חוסר הוודאות. נקודה שמחזקת את הזיהוי כאפולו היא הגוף הצמיגי והבוגר, אשר מאפיין את אפולו ולא את דוד הצעיר. עם זאת, שום קשת אינה מוצגת בפסל, ואין אף חלק בלתי גמור של הפסל בעל שטח מספיק גדול עבורה.<ref name=MADA2>
 
</ref>

כאשר קוזימו החזיק בפסלים החשובים ביותר של מיכלאנג'לו: (בכחוס וגאונות הניצחון), הוצב "דוד-אפולו" בגני בובולי, שם קישט גומחה ארוכה באמפיתיאטרון. בשנת 1824 הועבר הפסל לגלריית אופיצי, ובהמשך למוזיאון הלאומי ברג'לו עם פתיחתו בשנת 1865.
== תיאור היצירה ==
היצירה מתארת גבר עירום, עם קווי מתאר ופיתולים המאפשרים להבחין במספר רב של היבטים בגוף מנקודת מבט אחת. זרוע שמאל ורגל ימין כפופות, תוך ניגודיות עם זרוע ימין ורגל שמאל אשר שתיהן ישרות. רגל ימין ניצבת על חלק לא גמור של הפסל שייתכן כי נועד עבוד ראשו של גוליית. מאחורי הדמות מפוסל גזע עץ שמטרתו תמיכה בפסל כולו. חלק לא גמור אחר משתרע מאחור, מהמותניים כלפי מעלה לאורך הגב. התנועה החזקה של הראש שמאלה מנוגדת למתיחה הקיצונית של הזרוע הימנית. הזרוע השמאלית מבודדת את פלג הגוף העליון מהתחתון ויוצרת את אפקט הדינמיות האופייני למיכלאנג'לו.

בהנחה כי הפסל מתאר את דוד, הוא מציג הבדל בולט מהדמות המפורסמת, הספורטיבית והצעירה שהוצבה בכיכר הסניוריה. במקום להציג את כוחו הפוטנציאלי וזעמו הפנימי של הגיבור המקראי, הפסל מציג דמות כמעט מלנכולית אשר נדמה כי היא מתחרטת על הפעולה האלימה כנגד גוליית.<ref name=MADA2></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיכלאנג'לו בואונרוטי: פסלים
קטגוריה:פיסול של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:המוזיאון הלאומי ברג'לו
קטגוריה:פסלי דמויות מיתולוגיות
עקיבא אייזנברג

הרב עקיבא (בלה) אייזנברג (בהונגרית: Eisenberg (Béla) Akiba; זמיאנסקה שורובצה,<ref>Evelyn Adunka: Der Stadttempel Wien.</ref> 30 בספטמבר 1908 – וינה, 8 באפריל 1983<ref>[http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9805E0DA1E39F93BA35757C0A965948260 Halálhíre a New York Timesban]</ref>),היה רב הונגרי, המנהיג הראשון של קהילת יהדות וינה לאחר מלחמת העולם השנייה.

==קורות חיים==
עקיבא אייזנברג נולד לרב חיים, גדל בואץ, למד בישיבות בואץ ובפאפה. את הסמיכה לרבנות קיבל בגיל 21. סיים את בחינות הבגרות בבודפשט וזכה בסמיכה שנייה לרבנות אצל מיכאל גוטמן. למד פילוסופיה ושפות מזרחיות באוניברסיטת אטווש לוראנד בבודפשט וקיבל דוקטור לפילוסופיה בשנת 1937. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד כמורה לדת בקהילה היהודית בפשט. שרד את השואה תוך מנוסה ומעבר ממחבוא למחבוא. לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1947 מונה לרב הראשי של העיר גיור. בשנת 1948 נשא לאישה את אווה קליש בבודפשט, ואז עברו לווינה. שם קיבל על עצמו את תפקיד הרב הראשי וגם הפך למנהיג התנועה האורתודוקסית - ציונית, "המזרחי" שנוסדה בשנת 1902. בשנת 1969 העניק לו ראש המדינה האוסטרי תואר דוקטור כהוקרה על "פעילות היצירה וההוראה" שלו. לאחר מותו בשנת 1983 נכנס לתפקידו בנו פול חיים אייזנברג.

== ספרות ==
* פול חיים אייזנברג: Erlebnisse eines Rabbiners. Geschichte und Geschichten. Molden Verlag, וינה, 2006. 
* אוולין אדונקה: Der Stadttempel Wien. Geschichte - Rabbiner - Kantoren. Jüdische Miniaturen: Spektrum jüdischen Lebens, Band 62. Hg. Hermann Simon. Hentrich & Hentrich, Teetz und Berlin 2008. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים הונגרים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:פעילים ציונים באוסטריה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1908
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1983
גאונות הניצחון (מיכלאנג'לו)

גאונות הניצחון (באיטלקית: Genio della Vittoria) הוא פסל שיש לא גמור של הפסל מיכלאנג'לו, שפוסל בין השנים 1532–1534 ומוצג בפאלאצו וקיו בפירנצה.<ref name=TFAG1>
 
</ref><ref name=F1>
 
</ref>

== היסטוריה ==
תאריך ביצוע העבודה אינו ברור, אבל ההערכה היא שהוא הוזמן, יחד עם "פסלי העבדים" (ארבעה פסלים בלתי גמורים שנמצאים באקדמיה לאמנות של פירנצה), על ידי יורשי האפיפיור יוליוס השני עבור מצבה מפוארת שאמורה הייתה להיות מוקמת עבורו בבזיליקת פטרוס הקדוש. המצבה לא הוקמה מעולם ובמקומה הוקמה מצבה צנועה יותר (סן פייטרו אין וינקולי) שהפסל לא נכלל בה. תיארוך הפסל מבוסס על מספר מאפיינים סגנוניים אשר קושרים אותו אל "פסלי העבדים": פיתול הגוף והאנטומיה מלאת החיים, כמו גם הפרופורציות הדומות. בנוסף, בראש האיש הצעיר נראה כתר עם עלי אלון המזכירים את סמל שושלת דלה רוברה, משפחתו של ג'וליאנו דלה רוברה, הוא האפיפיור יוליוס השני.

הפסל הושאר במצב לא גמור בסדנתו של מיכלאנג'לו לאחר שעזב את פירנצה ועבר לרומא בשנת 1534. הוא נותר בחזקת אחיינו, לאונרדו בונארוטי, אשר ניסה למכור אותו בשנת 1544 ללא אישור מדודו. לאחר מותו של מיכלאנג'לו בשנת 1564, ניסה האחיין להציב אותו על קברו בבזיליקת סנטה קרוצ'ה אך נתקל בהתנגדות מצידו של ג'ורג'ו וזארי שעיצב את מצבת הקבר. וזארי הציע למסור את הפסל לדוכס קוזימו דה מדיצ'י, כפי שאכן קרה באותה שנה.

בעוד "פסלי העבדים" הועברו לגני בובולי, "גאונות הניצחון" הועבר ל"אולם החמש מאות" של פאלאצו וקיו בפירנצה. בשנת 1868, שלוש שנים לאחר פתיחת המוזיאון הלאומי ברג'לו, נכלל הפסל באוסף הפסלים הפלורנטינים של המוזיאון. הוא הוחזר ל"אולם החמש מאות" של פאלאצו וקיו בשנת 1921.

== תיאור היצירה ==
הפסל אינו מתאר את רגע הלחימה אלא משמש כאלגוריה לניצחון. הוא מראה לוחם צעיר, קלע משתלשל מעבר לכתפו, שמייצג את המנצח אשר שולט במנוצח השבוי במיומנות רבה. האיש הצעיר עומד כאשר אחת מרגליו חוסמת את גופו של השבוי האזוק. הלוחם הצעיר הוא הגאון היפה והאלגנטי, בעוד שהשבוי זקן ומזוקן, גופו רופס ופניו מבטאות השלמה עם מר גורלו. טיפול פני השטח של הפסל מתאר את ההבדל בין שתי הדמויות: הצעיר מלוטש בצורה מושלמת וחצוב מכל הכיוונים, הזקן מחוספס ולא גמור, משמר חלקים מהסלע הכבד ממנו נחצב.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיכלאנג'לו בואונרוטי: פסלים
קטגוריה:פיסול של תקופת הרנסאנס
תמיד חלמתי (שיר)

"תמיד חלמתי" הוא סינגל של הזמר-יוצר הישראלי אליעד נחום, שיצא לאור ב-3 ביולי 2017, כשיר הנושא של אלבום האולפן השלישי שלו, שנקרא גם הוא בשם זה.

== רקע וכתיבה ==
השיר הוא בלדת פופ שנכתבה והולחנה על ידי נחום עצמו, ביחד עם ראובן ארגאי מלהקת ההיפ הופ "אקסום", בו מתאר הדובר את חלומותיו. השיר הופק על ידי נחום ביחד עם המפיק נועם עקרבי, בדומה לשאר שירי האלבום "תמיד חלמתי" ואלבומיו הקודמים של נחום, "סימן" ו"אור".

== הצלחה ==
השיר זכה להצלחה רבה בצאתו וזכה להשמעות רבות בתחנות הרדיו, תוך שהגיע בשיאו למקום הראשון במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של חברת מדיה פורסט וצבר כ-186 השמעות. השיר צעד במצעד סך של כ-9 שבועות רצופים, מתוכם כ-3 שבועות במקום הראשון. במצעד ההשמעות ברדיו השנתי שערכה החברה, הגיע השיר למקום ה-40, וצבר כ-1046 השמעות באותה השנה. במצעד ההשמעות של אקו"ם, הגיע השיר למקום התשיעי.

במצעדי הפזמונים העבריים השנתיים של גלגלצ ואתר וואלה! NEWS וכאן גימל בהתאמה, הגיע השיר למקום החמישי.

נכון לספטמבר 2020, לשיר כ-26 מיליון צפיות בפלטפורמת שיתוף הווידאו יוטיוב, וכ-1.9 מיליון השמעות ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

==משתתפים==

* עיבוד והפקה מוזיקלית - נועם עקרבי, אליעד נחום
* קולות שניים - אליעד נחום, נועם עקרבי
* גיטרות אקוסטיות - נועם עקרבי, אליעד נחום
* גיטרות חשמליות - נועם עקרבי
* כלי הקשה - נועם עקרבי, אליעד נחום
* בס - דני שניידרמן
* קלידים ותכנותים - נועם עקרבי
* מיקס - נועם עקרבי

== ביקורת ==
לינוי משעלי מאתר "סרוגים" העניקה לשיר ביקורת חיובית ואמרה כי "מדובר כאן באחד הסינגלים הטובים של אליעד עד כה". גם אתר פרוגי ציין את השיר לחיוב, באומרו: "השיר מצוין, הכל מתחבר זה לזה בצורה מעולה והחבילה המוזיקלית הסופית טובה בהחלט. השיר מביא משהו מאוד ישיר בצורה פשוט ונכונה. סך הכל שיר מעולה, יש בו כל מה שצריך שיהיה בשיר טוב והרבה מעבר".

העיתונאי ומבקר המוזיקה דודי פטימר מאתר מעריב אונליין ציין לחיוב את ייחודו של השיר משאר שיריו של נחום, באומרו: "את השיר החדש – 'תמיד חלמתי', בלדת פופ-סול יפהפייה, מלודית והולמת היטב את יכולותיו הווקאליות של אליעד, כתב והלחין נחום יחד עם ראובן 'טדרוס' ארגאי וחושף בו פן אחר, חדש ומסקרן: לא ממוסחר, לא ממוחזר ובעיקר לא חוזר על חומריו הישנים אלא שואף להתקדם, להתעדכן ולהמציא עצמו מחדש בדרכו המיוחדת והאופיינית".

מבקר המוזיקה בן שלו מהארץ ביקר את השיר באופן שלילי, תוך שציין כי "גם כששומעים אותו בפעם הראשונה נדמה שכבר שמענו אותו" והגדיר את השיר כ"לא אחד מאותם שירים שמזכירים מאוד שיר ספציפי אחר, אלא הוא נשמע כמו שקלול של כמה תבניות שירים שמסתובבות עכשיו באוויר של המיינסטרים הישראלי".

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990044280510205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי אליעד נחום
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אליעד נחום
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי רומן בוצ'אצקי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
Fixing a Hole

Fixing a Hole הוא שיר של להקת הרוק האנגלית הביטלס מתוך אלבומם Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band. הוא נכתב על ידי פול מקרטני ונחתם כלנון – מקרטני.

== כתיבה ==
בראיון בשנת 1968 אמר מקרטני כי השיר היה "על החור בכביש אליו הגשם נכנס, אנלוגיה ישנה וטובה - החור באיפור שלך שמאפשר לגשם להיכנס ועוצר את דעתך מלהגיע לאן שהוא ירצה."

הוא המשיך ואמר כי השורות הבאות עוסקות באוהדים שהסתובבו מחוץ לביתו ביום ובלילה, ומעשיהם הוא מצא כמרתיע: "ראה את האנשים שעומדים שם / שלא מסכימים ולעולם לא מנצחים / ותוהה למה הם לא נכנסים לדלת שלי."

חלק מהמעריצים הניחו שהשיר עוסק בהרואין בגלל סלנג הסמים "Fixing a hole", <ref></ref> אך מאוחר יותר אמר מקרטני כי השיר הוא "אודה לסיר".

== משתתפים ==
* פול מקרטני - שירה ראשית, צ'מבלו, גיטרה בס.
* ג'ון לנון - שירה ברקע, בס.
* ג'ורג' האריסון - שירה ברקע, גיטרה מובילה, מארקס.
* רינגו סטאר - תופים.
* ג'ורג' מרטין - צ'מבלו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצרמר שירים
קטגוריה:Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band
קטגוריה:שירי 1967
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על קנאביס
קטגוריה:שירי בארוק פופ
ג'רג' סוץ'

ג'רג' סוץ (בהונגרית: Szűcs György; 23 באפריל 1912 – 10 בדצמבר 1991) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת הקשר אחורי.

==ביוגרפיה==
סוץ' נולד ב-23 באפריל 1912 בסומבטהיי שבאימפריה האוסטרו-הונגרית של אותם הימים. הקשר האחורי הצטרף ב-1932 לאויפשט שם שיחק לצד אנטל סלאי. סוץ' התפתח להיות לשחקן דומיננטי במרכז המגרש שמייצר מצבי הבקעה בזכות הדייקנות שלו במסירות. בעונתו הראשונה באויפשט, עונת 1931/32, הוא זכה באליפות ועונה אחר כך היא הפסידה את הליגה והגביע ליריבתה פרנצווארוש, שבגמר הגביע היא הובסה על ידה 1–11. קבוצתו של סוץ' התחזקה ב-1935 עם ינה וינצ'ה ולאסלו שטרנברג שעזרו להם לזכות באליפות נוספת. משם הגיעו ארבעה שנים ללא תואר עד ל-1939, שם היה שותף בזכייתה בליגה ובגביע מיטרופה. שנה אחר כך ב-1940 פרש סוץ' מקריירת משחק.

במדי נבחרת הונגריה סוץ' קיבל זימון לראשונה בינואר 1934, במשחק בו כל שורת הקשרים הגיעו מאויפשט, והם הפסידו 3–1 לגרמניה. למרות הופעת הבכורה הלא מוצלחת הוא הצליח לבסס את מקומו בנבחרת כעבור כמה חודשים, והיה לשולט במרכז המגרש ההונגרי בניצחון 1–2 על אנגליה בבודפשט.

סוץ' שיחק בשני משחקי הנבחרת במונדיאל 1934 בו היא הפסידה ברבע הגמר לאוסטריה, אך לאחר מכן מצא את עצמו בתחרות על העמדה שלו מול יוזף טוראי. מונדיאל אחר כך ב-1938 סוץ' שיחק רק בהפסד בגמר לאיטליה. בסך הוא ערך 25 הופעות מבלי לכבוש שער.

==תארים==
;אויפשט
*אליפות הונגריה (3): 1931/32, 1934/35, 1938/39
*גביע מיטרופה: 1939
;נבחרת הונגריה
*סגנית גביע העולם: 1938

==קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:כדורגלני אויפשט
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1938
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1912
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1991
אהרון בן שמואל מפרנקפורט

הרב אהרון יקל בן שמואל שור מפרנקפורט (1620 - 1701) היה רב גרמני-יהודי וסופר עברי. מחבר הספר "בית אהרן", ספר הפניות מפסוקי התנ"ך אל ספרים שונים שדנים בהם, שנחשב לאחד הספרים החשובים ביותר בתחום.

== ביוגרפיה ==
אהרון בן שמואל נולד ככל הנראה בפרנקפורט על האודר, גרמניה. אביו שמואל היה רב בלייפציג, שעבר מאוחר יותר לפרנקפורט על האודר לשרת את הקהילה. משפחתו הייתה מצאצאי רבי יוסף בכור שור.

בשנותיו המוקדמות פרסם אהרון שלושה חיבורים שאינן קיימות עוד. אהרון פרסם את הספר "בית אהרן" בפרנקפורט דאודר בשנת ה'ת"ן (1690), בהיותו בגיל מתקדם. בהקדמה הוא מציין כי עבד על הספר עשר שנים, ונעזר בכמה אנשים אחרים שהעסיק בעבודה זו. הספר קיבל הסכמות מרבנים חשובים. בית אהרון מסודר על סדר התנ"ך, ומציין על כל פסוק את המקורות בהם נזכר בתלמוד הבבלי והירושלמי, במדרשים, בספר הזוהר ובספרות הדרשנית והקבלית.

הרב אהרון נפטר בשנת 1701 בפרנקפורט על האודר. בנו הבכור אברהם בן אהרון כיהן כאב בית דין של פרנקפורט על האודר ובנו השני אליעזר בן אהרון, היה ראש ישיבה בעיר. בנו של אליעזר, יצחק בן אליעזר היה גם ראש הישיבה של ישיבת פרנקפורט על האודר ואביו של אהרן בן יצחק מרכניץ וסבו של קלונימוס מהויברג.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1620
קטגוריה:נפטרים ב-1701
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים
אהרון בן יצחק רכניץ

אהרון בן יצחק רכניץ היה רב ודרשן יהודי הונגרי במאה ה-18.

== ביוגרפיה ==
אהרון נולד בפריישטאדטל , כיום בסלובקיה, בסביבות 1740.

למד בפראג אצל רבי מאיר בומסלא. שימש דרשן בקהילת האליץ'. לאחר שעזב רבי אלעזר קאליר את קהילת רכניץ, עבר רבי אהרן לרכניץ והתמנה למרא דאתרא. בשנת 1786 הדפיס בזולצבך את ספר דרשותיו "בית אהרן". יכול להיות ששם זה היה הומאז' לחיבור של סבו באותו השם.

בשנת ה'תקס"ג (1803) עלה לארץ ישראל, ושם נקבר. רבי אלכסנדר מייזליש הגיע לרכניץ לשמש כרב הקהילה במקומו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
;ספרו, בית אהרן:
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:רבנים הונגרים
ג'יאני פרופיטה

ג'יאני פרופיטה (באיטלקית: Giovan Crisostamo Profita; נולד ב-13 באוגוסט 1960, קלטניסטה) הוא מדען איטלקי המתמחה במנהל עסקים.

== ביוגרפיה ==
ג'יאני פרופיטה נולד בעיירה בקלטניסטה. הוא למד כלכלה ומנהל עסקים.

ג'יאני פרופיטה היה מרצה בספיאנצה – אוניברסיטת רומא, בשנים 2001–2006 באוניברסיטה פרטית ובאוניברסיטה של אודינה. הוא היה בין חברי צוות ההקמה של אוניברסיטת סנט קמילוס הבינלאומית למדעי הבריאות והרפואה ובהשמך מונה לרקטור שלה.

ג'יאני פרופיטה פרסם מספר ספרים בהקשר ליחסים בין התעשייה וקניין רוחני. בשנים 2002–2004 הוא היה אחראי על תחום הקולנוע ובמשרד למורשת תרבותית של איטליה. בשנים 2004–2005 הוא היה המנהל הכללי של ארגון המחברים ומלחינים האיטלקי.

על פעילותו הוענק לו עיטור ההצטיינות האיטלקי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.unicamillus.org/gianni-profita-2/ קורות חיים]

קטגוריה:כלכלנים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1960
הזוג המוזר 2

הזוג המוזר 2 (באנגלית: The Odd Couple II) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1998 בבימויו של הווארד דויטש, עם ג'ק למון ווולטר מתאו בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בידי ניל סיימון וזה סרט המשך להזוג המוזר משנת 1968.

זה מקרה מיוחד בסרט המשך בו נפגשים שני השחקנים הראשיים בהבדל של 30 שנה ובאותם התפקידים. זה הסרט האחרון של השניים בו הופיעו בתפקידים ראשיים. זה גם תסריטו האחרון של ניל סיימון.

העלילה היא על שני חברים/יריבים שנפגשים לאחר 17 שנה ועוברים הרפתקאות בדרכם לחתונת בנם ובתם.

הסרט הצליח פחות מקודמו הן מבחינה מסחרית וקולנועית.

==תקציר העלילה==
אוסקר מדיסון (וולטר מתאו) מתגורר כעת בסרסוטה, פלורידה, עדיין כתב בייסבול ועת רוב זמנו הוא מבלה במשחק פוקר עם קשישות. באמצע המשחק מתקשר אליו בנו ברוסי (ג'ונתן סילברמן) מקליפורניה ומודיע לו שהוא מתחתון עם האנה אונגר (ליזה וואלץ), בתו של ידידו/יריבו הוותיק פליקס אונגר (ג'ק למון) המתגורר בניו יורק, אותו לא ראה 17 שנים.

הם נפגשים בנמל התעופה בלוס אנג'לס, שוכרים רכב ונוסעים לעיירה סן מלינה לחתונה. אוסקר שוכח להעמיס את מזוודתו של פליקס. הם מאבדים את הכיוון ונתקעים באמצע המדבר. פליקס נוכח לדעת כי מזוודתו חסרה. הם מתחילים לריב והמכונית מידרדרת לתהום ועולה באש. לאחר שעות של הליכה הם עוצרים משאית עם נהג היספני חביב. המשאית נעצרת במחסום משטרתי ומסתבר שהיא הסיעה עובדים בלתי חוקיים. שניהם נעצרים בעיירה סנטה מננדס אך השריף של סן מננדס (ריצ'רד ריל), משחרר אותם לאחר עדותו של הנהג.

הם נכנסים לבר ושם מתחילות אתן שתי נשים, תלמה (כריסטין ברנסקי) והולי (ג'ין סמארט). קשיש עשיר (ברנרד יוז) מציע להסיע אותם במכונית רולס רויס העתיקה והמהודרת שלו. המכונית נוסעת לאט ונעצרת כשהקשיש מת. שוטרים עוצרים אותם בחשד לשוד. הם מובאים בפני אותו שריף שמאמין לסיפורם ומשחרר אותם.

הם חוזרים לבר ונפגשים שוב עם תלמה והולי. לפתע מתפרצים הבעלים של שתי הנשים שהם רד נק, מאשימים את אוסקר ופליקס שפלירטטו עם נשותיהם ומכריחים את כולם להיכנס לרכב שנוסע לאתר בלתי ידוע.

בדרך הם נעצרים שוב על ידי מחסום משטרתי. השריף של סן מננדס רואה אותם בפעם השלישית לזעמו, ונותן להם כרטיס למטוס בתנאי שלא יראה אותם שוב לעולם.

במטוס הם פוגשים את פליס אדמס (מרי בת' פייל), גיסתו של אוסקר. היא אלמנה יפה וחביבה ופליקס שהוא גרוש שלוש פעמים, מתאהב בה ומחזר אחריה. הם מגיעים לחתונה בזמן ואוסקר משכנע ומעודד את בנו להתחתן לאחר שקיבל "רגליים קרות".

לאחר החתונה נפרדים אוסקר ופליקס. לאחר זמן מגיע פליקס לדירתו של אוסקר ומודיע לו שיחסיו עם פליס נגמרו ומבקש ממנו לגור זמן קצר בדירתו. אוסקר מהסס בהתחלה אך מסכים ופליקס מתחיל לנקות את הדירה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|ג'ק למון
|פליקס אונגר
|
|-
|וולטר מתאו
|אוסקר מדיסון
|
|-
|כריסטין ברנסקי
|תלמה
|
|-
|ג'ין סמארט
|הולי
|
|-
|מרי בת' פייל
|פליס אדמס
|
|-
|ברנרד יוז
|בומונט
|קשיש עשיר
|-
|ריצ'רד ריל
|שריף
|
|-
|ג'ונתן סילברמן
|ברוסי מדיסון
|בנו של אוסקר
|-
|ליזה ולץ
|האנה אונגר
|בתו של פליקס
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=H8lY2kLmnbQ קדימון לזוג המוזר 2], באתר יוטיוב
* [http://www.tcm.com/tcmdb/title/333456/Neil-Simon-s-Odd-Couple-II/ הזוג המוזר 2], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי ג'ק למון
קטגוריה:סרטי המשך
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הווארד דויטש
קטגוריה:סרטי וולטר מתאו
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים משנת 1998
ברנדון פלין

ברנדון פול פלין (; נולד ב-11 באוקטובר 1993)<ref></ref> הוא שחקן יהודי-אמריקאי, הידוע בתפקידו כג'סטין פולי בסדרה "13 סיבות" של נטפליקס.

==ביוגרפיה==
פלין נולד וגדל במיאמי, פלורידה,<ref name="newjersey"></ref> שם למד בתיכון בבית הספר לאמנות העולמית החדשה. הוא סיים את לימודיו בבית הספר לאמנויות מייסון גרוס באוניברסיטת ראטגרס בניו ג'רזי בשנת 2016, עם תואר ראשון באמנויות.<ref name="Vineyard"></ref> פלין קיבל את תפקיד המשחק הראשון שלו בעת שהיה בן 10. הוא שיחק את מר סמי בגרסה מוזיקלית של פיטר פן.<ref name="PopSugar"></ref> פלין הוא יהודי-אמריקאי.<ref></ref>

== קריירה ==
בשנת 2016 לוהק פלין לתפקיד מייק המתמחה בחסרי מוח, ובשנת 2017 שיחק את לוק בהפקת אוף ברודוויי של המחזמר Kid Victory של ג'ון קנדר וגרג פירס בתיאטרון Vineyard. בניגוד לשאר הדמויות בתוכנית, הדמות שלו לא שרה.<ref>[http://www.vineyardtheatre.org/kid-victory Kid Victory] at Vineyard Theatre</ref>

לפני תפקידים אלה, פלין הופיע בפרסומות ובסרטים שונים. פלין שיחק גם במחזות רבים, ביניהם מהומה רבה על לא דבר.<ref></ref>

בפברואר 2018 הוא הצטרף לעונה השלישית של הסדרה "בלש אמיתי" בתפקיד ריאן פיטרס.<ref name="deadline1"></ref>

עיקר פרסומו בא לו כאשר החל לגלם משנת 2017 עד 2020, את ג'סטין פולי במשך ארבע עונות של הסדרה "13 סיבות" בשירות הסטרימינג של נטפליקס.<ref></ref> בשנת 2020 ערך פלין את הופעת הבכורה שלו בסרט הקולנוע העצמאי "מבט קטלני",<ref></ref> שיחק גם בסדרת האימה של נטפליקס "ראצ'ד" את הנרי אוזגוד, הסדרה המבוססת על הספר והסרט "קן הקוקייה" מאת הסופר קן קיזי ומהווה פריקוול עבורם.

באפריל 2021 לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע "מעורר השאול" לצד השחקן דרו סטארקי.

== חיים אישיים ==
פלין הוא הומוסקסואל מוצהר.<ref></ref> הוא היה בזוגיות עם הזמר הבריטי סם סמית' מ-2017 עד לפרידתם ב-2018

בספטמבר 2017, בפוסט באינסטגרם, מחה פלין נגד הצבעה "לא" לנישואים חד מיניים באוסטרליה.<ref></ref>

==פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2020
|מבט קטלני
|מקס ריצ'רדס
|
|-
| rowspan="2" |2022
|מעורר השאול
|מאט מקנדרי
|
|-
|NOiSE
|ג'ייסון
|
|-
|2023
|The Senior
|מיכה פלינט
|
|-
| rowspan="2" |TBA
|Who Am I?
|
|
|-
|ההורות
|ג'וש
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
|+
! scope="col" | שנה
! scope="col" | סדרה
! class="unsortable" scope="col" | תפקיד
! class="unsortable" scope="col" | הערות
! class="unsortable" scope="col" | סימוכין
|-
| 2016
| scope="row" | חסרי מוח
| מייק המתמחה
| פרק: "The Power of Euphemism: How Torture Became a Matter of Debate in American Politics"
|
|-
| 2017–2020
| data-sort-value="Thirteen Reasons Why" scope="row" | 13 סיבות
| ג'סטין פולי
|תפקיד ראשי (4 עונות); 49 פרקים
|
|-
| 2019
| scope="row" | בלש אמיתי
| ריאן פיטרס
| 3 פרקים
| style="text-align:center;" |
|-
| rowspan="2" |2020
|ראצ'ד
|הנרי אוזגוד
|4 פרקים
|
|-
|Day by Day
|מרקוטיו / אופליה
|2 פרקים
|
|-
|2024
|מצוד
|אדווין סטנטון ג'וניור
|תפקיד ראשי; 7 פרקים
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:להט"בים יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
ולנטין בלקביץ'

ולנטין בלקביץ (בבלארוסית: Валянцін Мікалаевіч Бялькевіч; 27 בינואר 1973, מינסק – 1 באוגוסט 2014, קייב) היה כדורגלן עבר בלארוסי ששיחק בעמדת הקשר.

== ביוגרפיה ==
ולנטין בלקביץ' החל להתאמן במועדון הנוער של דינמו מינסק.

בשנת 1991 ולנטין בלקביץ' לראשונה שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת אליפות ברית המועצות. הוא שיחק במועדון עד לשנת 1996. בשנת 1995 הוא זכה בתואר "כדורגלן העונה" ובקיץ 1996 עבר לדינמו קייב.

בתחילת הקריירה בקייב, ולנטין בלקביץ' ישב על ספסל אך עם חזרתו של ולרי לובנובסקי נכלל בהרכב הראשון. במסגרת הקבוצה הוא שיחק גם במשקים בינלאומיים בהם הבקיע 12 שערים.

ולנטין בלקביץ' היה חבר נבחרת בלארוס בשנים 1992-2005.

בשנת 2008 בלקביץ' קיבל אזרחות אוקראינית.

בשנת 2004 הוא התחתן עם אנה סדוקובה ולזוג נולדה בת. בשנת 2006 הזוג התגרש.

לאחר סיום קריירת המשחק ולנטין בלקביץ' עבד כעוזר מאמן של קבוצת הנוער של דינמו קייב.

בלקביץ' מת מתסחיף של קריש דם ב-1 באוגוסט 2014.

==תארים==
:דינמו מינסק
* ליגת העל הבלארוסית בכדורגל: 5 פעמים
* הגביע הבלארוסי בכדורגל - פעמיים
* הסופר קאפ הבלארוסי - 1
:דינמו קייב
* ליגת העל האוקראינית בכדורגל - 8 פעמים
* הגביע האוקראיני - 7 פעמים
* הסופר קאפ האוקראיני - פעמיים
* גביע חבר המדינות - 3 פעמים.
===תארים אישיים===
* כדורגלן העונה בבלארוס - 1995
* כדורגלן העשור בבלארוס - שנות ה-90 של המאה ה-20
* כדורגלן השנה באוקראינה -2001, 2003

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים בלארוסים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלארוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:מינסק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני דינמו מינסק
קטגוריה:כדורגלני שמאחי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלארוס
קטגוריה:כדורגלנים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1973
קטגוריה:נפטרים ב-2014
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין באיקובה
אייבי פורסטר

אייבי פורסטר (באנגלית: Ivy Forster; 1907 – יוני 1997) הייתה פוליטיקאית מג'רזי ואחת מ-29 מקבלי אות גיבור השואה הבריטי. במהלך מלחמת העולם השנייה היא ובני משפחתה הגנו על עובדי כפייה רוסים שהובאו לאיים על ידי הנאצים. בשל פעילות הצלה זו, נרצחה אחותה לואיזה גולד במחנה ריכוז. לאחר המלחמה, נבחרה פורסטר לאספה הלאומית, בית הנבחרים של האי ג'רזי והייתה לאישה הראשונה שנבחרה לבית הנבחרים באי.

==ביוגרפיה==

פורסטר נולדה בשנת 1907,<ref>Lyn Smith (2013) [https://books.google.co.uk/books?id=GFroQcvRAnIC&pg=PA103 Heroes of the Holocaust: Ordinary Britons who Risked Their Lives to Make a Difference] p103</ref> אחת מתשעה ילדיו של וינסנט לה דרולינק.<ref name="PS">Paul Sanders (2004) The ultimate sacrifice: The Jersey islanders s who died in German prisons and concentration camps during the Occupation 1940–1945, pp65–71</ref>

במהלך מלחמת העולם השנייה והכיבוש הגרמני באיי התעלה, היא ואחותה לואיזה סיפקו מחסה לעובדי כפייה רוסים. פורסטר ובעלה ארתור נתנו מחסה לגריגורי קוסלוב בדצמבר 1942, כאשר הוא מתחבא בעליית הגג שלהם. בשנת 1944 יורט מכתב בו נודע לגרמנים כי לואיזה נותנת מחסה לעובד כפייה אחר, פיודור בוריי. לואיזה נעצרה ב־25 במאי ואייבי שבוע לאחר מכן בעקבות הסתרתו. אחיהם הרולד נעצר מאוחר יותר כיוון שנחזה מבקר את לואיזה. שלושתם הורשעו; לואיזה והרולד נכלאו בתחילה בצרפת, לפני שנשלחו למחנות ריכוז; לואיזה נפטרה במחנה הריכוז רוונסברוק,<ref name="FF1">[https://www.frankfallaarchive.org/people/louisa-mary-gould/ Louisa Mary Gould née Le Druillenec] Frank Falla Archive</ref> בעוד הרולד ניצל לאחר שהוחזק במחנה הריכוז ברגן-בלזן.<ref>[https://www.frankfallaarchive.org/people/harold-le-druillenec/ Harold Osmond Le Druillenec] Frank Falla Archive</ref> אייבי ניצלה מגירוש מפני שקיבלה פטור מטעמי בריאות לאחר שרופא העמיד פנים שהיא סובלת משחפת ובמקום זאת ריצתה את עונש המאסר שלה בג'רזי. קוסלוב ובוריי שרדו שניהם את המלחמה. סיפורן הופק מאוחר יותר לסרט הקולנוע "בן של אם אחרת" שיצא לאקרנים בשנת 2017.

בשנת 1948 התמודדה בבחירות לאספה הלאומית במחוז סנט הלייר והפכה לאישה הראשונה שנבחרה לבית המחוקקים של האי.<ref name="S">[https://statesassembly.gov.je/Votes4Women/Pages/ProminentWomen.aspx Prominent women] States of Jersey</ref> היא נבחרה מחדש בשנת 1951, אך איבדה את מקומה בפרלמנט בשנת 1954. היא נפטרה ביוני 1997 בגיל 90. לאחר מותה היא קיבלה את אות גיבור השואה הבריטי על פעולתה בזמן מלחמת העולם השנייה.<ref>[https://jerseyeveningpost.com/news/2010/03/09/courage-of-four-island-heroes/ Courage of four Island heroes] Jersey Evening Post</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאיות בריטיות
קטגוריה:מעוטרי אות גיבור השואה הבריטי
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1997
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1997
התחרות הבין-לאומית ע"ש שופן לפסנתר

תחרות שופן השלישית (1937). בין חברי המושבעים (יושבים משמאל) [[היינריך נויהאוס, אמיל פון סאואר, גווידו אגוסטי ווילהלם בקהאוס]]
[[נשיא פולין ברוניסלב קומורובסקי בקונצרט הזוכים באוקטובר 2010]]
התחרות הבין-לאומית לפסנתר על שם שופן (בפולנית: Międzynarodowy Konkurs Pianistyczny im. Fryderyka Chopina), המכונה לעיתים קרובות תחרות שופן, היא תחרות נגינה בפסנתר שנערכת בוורשה, פולין. התחרות נוסדה ב־1927 ונערכת מדי חמש שנים מאז 1955. זו אחת התחרויות היחידות המוקדשות כולה ליצירותיו של מלחין אחד,<ref></ref> במקרה זה, פרדריק שופן.

התחרות הראשונה הוקמה על ידי הפסנתרן והפדגוג הפולני Jerzy Żurawlew. התחרויות הבאות נערכו בשנים 1932 ו־1937; התחרויות הרביעית והחמישית נערכו לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, בשנים 1949 (זכתה בלה דוידוביץ') ו־1955. בשנת 1957 הצטרפה התחרות ל"פדרציה העולמית לתחרויות מוזיקה בינלאומיות" בז'נבה.

פרסים מיוחדים בתחרות כוללים את פרס הרדיו הפולני לביצוע הטוב ביותר של מזורקה (מאז 1927), את פרס חברת פרידריק שופן בוורשה לפולונז הטוב ביותר (מאז 1960) ואת פרס הפילהרמוניה הלאומית על הביצוע הטוב ביותר של קונצ'רטו לפסנתר (מאז 1980). התחרות מאורגנת על ידי מכון פרידריק שופן בוורשה.

==קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולין: תרבות
קטגוריה:פסנתר
You Can't Stop the Girl

"You Can't Stop The Girl" (בעברית: "את/ה לא יכול לעצור את הילדה") הוא סינגל של הזמרת האמריקאית ביבי רקסה שמשמש כשיר הנושא של הסרט "מליפיסנט: אדונית הרשע".<ref name="MTV"></ref> הוא יצא ב-20 בספטמבר 2019.<ref name="RS"></ref><ref name="Tidal"></ref> הסינגל נכלל בפסקול הסרט, שיצא לאקרנים ב-18 באוקטובר 2019.<ref></ref>

== רקע ==
רקסה הכריזה על הסינגל ב-17 בספטמבר 2019, בעקבות קטע שפורסם יום קודם.<ref></ref><ref></ref> כותבי הסינגל "Flagpole Sitta" של הארווי דנג'ר זכו להיות ככותבי שירים בשל דמיון מלודי בין 2 הסינגלים.<ref></ref>

== ביקורת ==
קלייר שפר מהרולינג סטון כתבה כי: טריי אלסטון מה-MTV, הצהיר כי 

== וידאו קליפ ==
את הווידאו קליפ "מעורר ההשראה" ביימה סופי מולר. הוא מציג את רקסה מובילה נשים רצות ברחבי העיר. הסרטון מראה גם את רקסה משוטטת ביער "קסום" ו"מלא פרפרים" תוך שהיא מתלבשת בשמלה שחורה ונוצצת. הווידאו קליפ פורסם ב-15 באוקטובר 2019.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders" border="1"
! scope="col" |מדינה
! scope="col" |תאריך יציאה
! scope="col" | פורמט
! scope="col" | חברת תקליטים
! scope="col" | הערות
|-
! scope="row" |ברחבי העולם
| 20 בספטמבר 2019
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
| rowspan="2" | Warner Records
| align="center" |
|-
! scope="row" | ארצות הברית
| 23 בספטמבר 2019
| רדיו להיטים עכשוויים למבוגרים
| align="center" |<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי ביבי רקסה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ביבי רקסה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייקל פולק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי הפיוצ'ריסטיקס
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וולט דיסני רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
סטיבנסון 2-18

סטיבנסון 2–18 (באנגלית: Stephenson 2-18; בקיצור: St2-18) הוא כוכב מסוג על-ענק אדום, הממוקם בקבוצת הכוכבים מגן במרחק המוערך כ-20,000 שנות אור מכדור הארץ. נכון לשנת 2021, זהו הכוכב הגדול ביותר שידוע לאנושות על קיומו, ברדיוס השווה ל-2,150 רדיוסי שמש.

סטיבנסון ממוקם בקירוב לצביר הכוכבים סטיבנסון 2, צביר שגילה האסטרונום האמריקאי צ'ארלס ברוס סטיבנסון בשנת 1990<ref name=Davies2007></ref><ref name=Stephenson1990></ref>. מעריכים כי לאור לוקח 8.7 שעות להקיף את סטיבנסון ועל כן למטוס המהיר בעולם (לוקהיד SR-71) ייקחו 500 שנה להקיפו. לו היה מחליף את השמש, רדיוסו היה מגיע עד למסלול שבתאי.

נכון להיום, סטיבנסון נמצא בתהליך של איבוד אנרגיה עד אשר (מעריכים כי) יהפוך להיפר-ענק לפני תהליך סופרנובה. קודם לגילוי גודלו של סטיבנסון היה UY במגן הכוכב הגדול ביותר הידוע לאנושות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.star-facts.com/stephenson-2-18/ עובדות על כוכבים]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

השוואת גודלי כוכבים שונים: משמאל לימין, [[OB2 #12 בברבור (על-ענק כחול) , V382 בשדרית (היפר-ענק צהוב), V915 בעקרב (היפר-ענק כתום), UY במגן (על-ענק אדום) וסטיבנסון 2–18 (על-ענק אדום). מסלולי שבתאי (אליפסה חומה) ונפטון (אליפסה כחולה) מוצגים לשם השוואה]]
השוואה בין סטיבנסון 2–18 ל־[[VY בכלב גדול (על-ענק אדום)]]

קטגוריה:על-ענקים מסוג M
קטגוריה:קבוצת הכוכבים מגן
צ'ארלס הודג'סון

צ'ארלס הודג'סון (באנגלית: Charles Hodgson; 1769 – 1856) היה צייר נוף אנגלי שהיה אחד החברים המייסדים בבית הספר לציירים באסכולת נוריץ'. בנו היה דייוויד הודג'סון, אמן בעצמו.

== ביוגרפיה ==
צ'ארלס הודג'סון, שוק הדגים הישן בנוריץ'.
צ'ארלס הודג'סון נולד בסביבות 1770 בנוריץ'. אביו נפטר כשהיה בן ארבע עשרה והילד היתום אומץ על ידי מר בראון מצפון וולשהאם, שהעניק לבנו המאומץ חינוך טוב וטיפח את התעניינותו בציור.

הודג'סון הפך למנהל בית ספר ולימד אנגלית במשך כמה שנים.<ref>Walpole, Josephine, Art and Artists of the Norwich School, p.136.</ref> ב-15 במאי 1796 התחתן עם ננסי צ'יזוול בצפון וולשהאם.

בנם דייוויד, שהיו לו כמה אחים, נולד ב-13 ביוני 1798 והוטבל ב-19 ביוני ביארמות' (בהתבסס על נתונים שנאספו על ידי האגודה הגנאלוגית ביוטה, סולט לייק סיטי).

אביו עודד אותו להפוך לאמן והציג את עבודותיו בתערוכת אגודת האמנים נורוויץ' בשנת 1813, ובהמשך חייו הפך לאמן ומפיק ידוע של יצירות ספרותיות.

בסביבות 1798 עבר הודג'סון לנוריץ' ועבד כסגן המנהל בבית הספר המקומי. בשנת 1803 הקימו ג'ון כרום ורוברט לדברוק את אגודת האמנים נורוויץ', הקבוצה שכללה גם את צ'ארלס הודג'סון, רוברט דיקסון, דניאל קופין, ג'יימס סטארק וג'ורג' וינסנט. התערוכה הראשונה שלהם, בשנת 1805, סימנה את תחילתו של בית הספר לציירים נורוויץ', תנועת האמנות הראשונה שנוצרה מחוץ ללונדון.<ref>Walpole, Josephine (1997). Art and Artists of the Norwich School. Woodbridge: Antique Collectors' Club pp.19 </ref>

עבודותיו, שעיקרן חללי פנים של בניינים בסביבות נוריץ', הראו שהוא היה אמן מוכשר. תפוקתו הוגבלה בהכרח מהצורך להרוויח הכנסה קבועה כמורה. הוא הציג בנוריץ' עד 1825, ולאחר מכן מונה לשרטט אדריכלי לדוכס סאסקס. נראה כי מעט ממה שהודגסון הפיק במהלך הקריירה האמנותית החובבנית שלו שרד.<ref></ref>

מאוחר יותר עבר הודג'סון מנוריץ' ללונדון, ולאחר מכן לליברפול ולנקשייר, שם נפטר בשנת 1856.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1856
רווה (רשת מרכולים)

רווה (בגרמנית: Rewe) היא רשת סופרמרקטים בגרמניה והמותג העיקרי של קבוצת Rewe שבסיסה בקלן.<ref></ref> מקור השם מקיצור השם המקורי "Re visionsverband der We stkauf-Genossenschaften" (איגוד הביקורת של ווסטקוף-קואופרטיבים). עם כ-3,300 חנויות היא קמעונאית המזון השנייה בגודלה אחרי אדקה בגרמניה.

בשנת 2011 החברה החלה בשירות משלוחים בפרנקפורט, שהורחב בהדרגה למיקומים ברחבי גרמניה. Rewe היא חלוצה במסחר מקוון עם אוכל בגרמניה. החל משנת 2015 הם פרסמו תוכניות להשקעה רבה יותר בתחום המקוון.<ref>[http://retailanalysis.igd.com/Hub.aspx?id=23&tid=3&nid=14000 "Germany Update: Lidl's Growth Targets, Metro and REWE"], Retail Analysis, 19 June 2015. Accessed 7 June 2015.</ref>

לרשת חנויות ממותגות כמו "" (מחיר מוזל), "" (מחיר רגיל), ""(מחיר גבוה, פריטים מיוחדים),;"REWE Bio"(אורגני), "REWE Regional" ו-"REWE to go".<ref></ref>

מועדון הבונדסליגה פ.צ. קלן הוא ממומן על ידי Rewe על פי הסכם חסות עד סוף עונת 2020/21.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:רשתות מרכולים
+ (שיר)

+ (מוכר כ-Más; באנגלית: More) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הספרדייה איתנה, בשיתוף הצמד הלטיני קאלי ואל-דאנדי.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-18 בדצמבר 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, כסינגל שלא מתוך אלבום.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום השני במצעד השירים שבספרד.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי איתנה, אלחנדרו רנגיפו, אנדרס טורס ומאוריסיו רנגיפו והופק על ידי אנדרס טורס ומאוריסיו רנגיפו.<ref></ref> איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לשיר את תואר הפלטינה הלטינית הכפולה, על מכירות של למעלה מ-80,000 עותקים במדינה.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-72 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של איתנה ב-17 בדצמבר 2019, בשידור חי.<ref name=":1"></ref> נכון למרץ 2024 הקליפ צבר למעלה מ-150 מיליון צפיות.<ref name=":1" />

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|פלטינה 2×
|80,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי איתנה
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איתנה
ארז צדוק (מאייר)

ארז צדוק (נולד בשנת 1980) הוא מאייר וקומיקסאי ישראלי, בוגר בית הספר לאומנויות בצלאל. הוא ידוע באיור ספרי הקומיקס מיקו בל: נער השיקויים שהצליחו מאוד ובספרו טרנקילו. כתב את סדרת חוברות הקומיקס "מקס" שפורסמו בין היתר במגזין זבנג! ובמעריב לנוער. שיתף פעולה עם יוצרים ישראלים חשובים, בהם ולדיק סנדלר, אסף חנוכה, אורי פינק ועוד.

== ביוגרפיה ==
צדוק נולד ב-19 ביולי 1980 בנתניה.

הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ופרסם סיפורי קומיקס קצרים. סיפורי הקומיקס שלו "מקס" ו"zooלה" הצליחו מאוד ופורסם במגזינים שונים לנוער. הוא אף הוציא חוברות של הקומיקסים, ומכר אותן בכנסי קומיקס שונים כדוגמת פסטיבל אייקון, אנימיקס ועולמות.

הוא למד בבית הספר לאומנויות בצלאל במגמת תקשורת חזותית וסיים את לימודיו שם ב-2014, וכפרויקט הגמר שלו הוציא את הספר טרנקילו המספר על הטיול שלו אחרי הצבא בדרום אמריקה, שהצליח גם כן. ניסים חזקיהו הצביע על הספר כאחד מחמשת הקומיקסים הישראליים הטובים ביותר<ref></ref>.

מלבד על הנייר, מפרסם צדוק את סיפורי הקומיקס שלו באינסטגרם וכיום עמוד האינסטגרם שלו כולל כמעט 10,000 עוקבים.

בשנת 2015 שיתף פעולה עם הסופרת ליאת רוטנר ויחד השניים יצרו את ספר הקומיקס לנוער מיקו בל: נער השיקויים.

בשנת 2019 הוציא "הגדה של פסח" מאויירת אשר נכתבה על ידי ג'ורדן ב. גורפינקל.

נשוי ללינה, ולהם בת, והם מתגוררים בנתניה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/55/ART2/605/483.html ראיון עומק עם ארז צדוק], באתר nrg
* [https://www.mako.co.il/bip-comics/Article-e523e083fec2431006.htm איך עושה קומיקס?] ראיון עם ארז צדוק באתר מאקו

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
Me quedo

Me Quedo (באנגלית: I'm Staying, ובעברית: אני עומדת) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הספרדייה איתנה, ביחד עם הזמרת-יוצרת הלטינית לולה אינדיגו.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-28 ביוני 2019, על ידי חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ, כסינגל מתוך האלבום, Spoiler.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום השישי במצעד השירים שבספרד.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי איתנה, פבלו דיאז-ריישה, כריסטיאן קירנטה קטלאן, פליפה גונזלס עבד, לטיסיה סלה ולולה אינדיגו והופק על ידי אל גוינצ'ו ואליזז.<ref></ref> איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לשיר את תואר הפלטינה הלטינית, על מכירות של למעלה מ-40,000 עותקים במדינה.<ref name=":2"></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-39 מיליון השמעות.<ref name=":0" />

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של איתנה ב-27 ביוני 2019, בשידור חי.<ref name=":1"></ref> הקליפ צבר למעלה מ-20 מיליון צפיות.<ref name=":1" />

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ספרד (PROMUSICAE)<ref name=":2" />
|פלטינה
|40,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי איתנה
קטגוריה:שירי לולה אינדיגו
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איתנה