OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משחלף אניונים 1

איור של מנגנון הפעולה של משחלף אניונים 1
משחלף אניונים 1 (Anion Exchanger 1, ובראשי תיבות: AE1) הוא גליקופרוטאין השייך למשפחת החלבונים SLC4 ומשמש משחלף כלוריד בביקרבונט. בכך הוא מסייע לשמירת ההומאוסטזיס של רמת החומציות. כמו כן, למשחלף תפקיד בשימור נפח התא על ידי חיבור של ממברנת התא לשלד התא. זהו חלבון ממברנה הנמצא בכל בעלי החוליות, שמור מבחינה פילוגנטית ואחד החלבונים הנחקרים ביותר מקרב חלבוני SLC4. באדם החלבון נמצא בשני סוגי תאים: בתאי דם אדומים ובתאי כליה.

החלבון התגלה בהרצה של ממברנת תא דם אדום באלקטרופורזה מסוג SDS-PAGE. המשחלף היה הקו הגדול השלישי בג'ל, ולכן הוענק לו הכינוי פס 3 (Band 3). 

בתאי דם אדומים של אדם מהווה החלבון כ-25% מקרום התא, והעתקים רבים שלו קיימים על גבי כל תא. תפקידיו של החלבון רבים, וכוללים החלפה ביחס של אחד לאחד של יון ביקרבונט ביון כלוריד. החלפה זו היא חשובה בשמירה על ה-pH בתא הדם, וכן בשינוע של הפחמן הדו-חמצני, אחד מתוצרי הנשימה התאית, אל מחוץ לתא ולגוף. כמו כן, למשחלף האניונים תפקיד בחיבור של ממברנת התא לשלד התא, חיבור אשר משמר את צורת התא וגודלו.

בכליית האדם נמצא האיזופורם kAE1 של החלבון, צורה אשר מקוצרת בקצה האמיני שלה. החלבון נמצא בתאי הצינורות המאספים בנפרון, שמנקזים את השתן שנוצר בכליות אל השופכן. תפקידו של החלבון במערכת זו הוא לשלוט על חומציות הכליה, באמצעות זירוז יצירת פרוטון וביקרבונט מפחמן דו-חמצני ומולקולת מים, פעולה המזורזת באמצעות קרבוניק אנהידראז. הפרוטונים עוברים דרך משאבת פרוטונים ומופרשים לשתנן, ואילו kAE1 משחלף ביקרבונט, שחשוב לתהליכים בדם, ובכך גם מטה את התגובה, לפי עקרון לה שטלייה. 

אי-תפקוד של החלבון עלול להוביל למחלות שונות באדם, בהן חמצת אבובית הכליה וספרוציטוזיס תורשתי. מוטציות בחלבון עלולות להוביל גם לפגיעות גדולה יותר למחלות, בהן מלריה.

החלבון קיים הן בצורת דימר והן בצורת טטרמר. בדומה למשחלפי אניונים אחרים, יש לו קצה אמיני ארוך יחסית בתוך הציטופלזמה, וכן קצה קרבוקסילי קצר יחסית שאף הוא בציטופלזמה. קרבוניק אנהידראז II (Carbonic anhydrase II) יכול להיקשר למשחלף אניונים 1 בקצה הקרבוקסילי תוך החלפת פחמן דו-חמצני לביקרבונט. הביקרבונט מועבר אל מחוץ לתא תוך החלפתו ביון כלוריד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.uniprot.org/uniprot/P02730 מידע על משחלף אניונים 1 ב-uniprot] 
* [http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1316280/ מאמר ב-ncbi] 
* [http://omim.org/entry/109270 על החלבון באתר] OMIM 
* [http://www.tcdb.org/search/result.php?tc=2.A.31 מאמר על המשחלף ב-Transporter Classification Database] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גליקופרוטאינים
שרת מסד נתונים

שרת מסד נתונים (באנגלית: database server) היא תוכנת מחשב המספקת שירותי מסד נתונים לתוכנות מחשב או מחשבים אחרים, בהתאם להגדרת מודל השרת-לקוח. המונח יכול להתייחס גם למחשב ייעודי להרצת תוכנה כזאת. לעיתים קרובות מערכות לניהול מסדי נתונים (DBMS) מספקות פונקציונליות של שרת מסד נתונים, וחלק מהמערכות (כדוגמת MySQL), מסתמכות אך ורק על מודל השרת-לקוח לצורך מתן גישה למסד הנתונים.

הגישה אל שרתים כאלה מתבצעת דרך "קצה קדמי" (front end) אשר רץ על גבי המחשב של המשתמש ומציג את הנתונים המבוקשים, או דרך "הקצה האחורי" (back end) אשר רץ על גבי השרת ומטפל במשימות כגון ניתוח ואחסון נתונים.

במודל ה-master-slave, שרת מסד נתונים "מאסטר" הוא המוקד המרכזי והעיקרי של הנתונים, ואילו שרתי מסדי נתונים "עבדים" מהווים גיבויים מסונכרנים של המאסטר, ומשמשים כשרתי פרוקסי.

* דוגמאות לשרתי מסדי נתונים חופשיים: MySQL, PostgreSQL, קסנדרה
* דוגמאות לשרתי מסדי נתונים קנייניים: אורקל, DB2 ,Informix ו-Microsoft SQL Server.

כל שרת משתמש במבנה ולוגיקת שאילתות משלו. שפת השאילתות SQL היא דומה יחסית ברוב שרתי מסדי הנתונים.

קטגוריה:מסדי נתונים
קטגוריה:סוגי שרתים
מאיר ניסנסון

מאיר ניסנסון (נולד ב-1944) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנכ"ל יבמ ישראל בשנים 1996–2012 ולאחר מכן יו"ר יבמ ישראל.

==ביוגרפיה==
מאיר ניסנסון נולד בשנת 1944 בבואנוס איירס שבארגנטינה, לאב שהיה עורך דין. בשנת 1955 עלה לישראל עם משפחתו, התגורר ברמת גן, ולמד בה בתיכון אהל שם. לאחר שירותו בצה"ל למד הנדסת תעשייה וניהול בטכניון. הוא גם בעל תואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1969 הצטרף לחברת יבמ ישראל, והתמיד בעבודה בה במשך 43 שנים. בשנים 1977–1979 ובשנים 1991–1994 נשלח לתפקידים בכירים במטה האירופי של חברת IBM בפריז. את דרכו ביבמ ישראל התחיל כמהנדס תוכנה, המשיך כמנהל משאבי אנוש וסמנכ"ל כספים, וביוני 1996 מונה למנכ"ל החברה במקומו של יהושע מאור.

בתקופת כהונתו כמנכ"ל התרחבה פעילות יבמ בישראל, תוך שהיא מתאימה עצמה לשינויים הטכנולוגיים ולשינויים בפעילותה של חברת האם. רכישה בולטת של יבמ ישראל הייתה חברת תדיראן מערכות מידע, שהגדילה מאוד את פעילותה של יבמ ישראל בתחום שרותי המחשוב, במסגרת קבוצת IBM Global Services העולמית. מערך המחקר והפיתוח של יבמ בישראל התפתח לשלוש מעבדות, המעסיקות יותר מ-1,000 עובדים. מספרם של כלל עובדי יבמ ישראל גדל והגיע ל-2,000 עובדים. במהלך כהונתו היה מעורב ברכישתן של 11 חברות הזנק ישראליות על ידי IBM.

בשנת 2012 סיים כהונתו כמנכ"ל יבמ ישראל, אך המשיך כיו"ר החברה.

==משפחתו==
למאיר ניסנסון שני אחים ושתי אחיות. אחיו הבכור, צבי בר-נס, הוא ממייסדי חברת המחשוב חילן. אחותו עליזה רוטברד הייתה מנהלת המחשוב של בנק ישראל בתל אביב וסמנכ"לית המחשוב של הבורסה לניירות ערך בתל אביב. אחיו חיים ניסנסון היה במשך שנים רבות מנכ"ל חברת ראדא תעשיות אלקטרוניות. אחותו הצעירה היא יהודית טיומקין, שהייתה אדריכלית פנים ונשואה לאיש העסקים אבי טיומקין.

מאיר ניסנסון נשוי לוורדה, אדריכלית עצמאית, ואב לשלושה ילדים, מתגורר בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-726-00.html מאיר ניסנסון], באתר "חדשות מחלקה ראשונה"
* [http://www.ibm.com/news/il/he/2012/04/23/e916452p58086h45.html ריק קפלן מונה למנכ"ל יבמ ישראל], באתר של יבמ ישראל, 23 באפריל 2012

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:מנכ"לי יבמ ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
מדליית קאיזר אי הינד

מדליית קאיזר אי הינד (בהינדוסטנית: Kaisar-i-Hind; "קיסר הודו") הייתה מדליה אשר הוענקה על ידי המלוכה הבריטית לאזרחים, עבור תרומתם לראג' הבריטי בהודו.

==תיאור==
העיטור הורכב ממדליה בצורה אובלית שבמרכזה עוטרו ראשי התיבות המלכותיים של המונרך המכהן בעת ההענקה (בתמונה נראית הגרסה עם ראשי התיבות של ג'ורג' החמישי). בצידה השני של המדליה נכתב; "קאיזר אי הינד למען שירות ציבורי בהודו" (Kaisar-i-Hind for Public Service in India). על גבי העיטור לא היה נהוג לכתוב את שם המעוטר בדומה לעיטורים אחרים.

המדליה הייתה תלויה מסרט עיטור בצבע כחול כהה, צבע זה היה נהוג גם באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור לענידה באירועים לא פורמליים).

==זכאות ומעוטרים==
תנאי הזכאות כללו אזרחים מכל העולם אשר תרמו תרומה משמעותית לראג' הבריטי בהודו.

סך הכל עוטרו במדליה 142 בני אדם. רוב המעוטרים במדליה הם מנהיגים ומלכים של נסיכויות חסות של הראג' הבריטי (כמו , ניזאם היידראבאד), בנוסף לאלו ישנם בעיקר מעוטרים בריטים ואנשי תרבות הודים. מבין המעוטרים ככל הנראה המוכר ביותר הוא מוהנדס קרמצ'נד גנדי, אבי האומה והעצמאות ההודית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אותות ועיטורים אזרחיים
קאיזר אי הינד
קטגוריה:הודו הבריטית
רבני המחאה

הרב [[משה גידמן, מחשובי רבני המחאה.]]
רבני המחאה (בגרמנית: Protestrabbiner) הוא הכינוי שניתן על ידי מקס נורדאו לרבנים שיצאו חוצץ נגד התנועה הציונית בסוף המאה ה-19. השם הזה התפרסם בעקבות מאמר שפרסם בנימין זאב הרצל, הנושא את השם ודן בתופעה.

==רבני המחאה בגרמניה==
לקראת כינוס הקונגרס הציוני העולמי הראשון, ב-25 באוגוסט 1897, במינכן, התעוררה התנגדות הולכת וגוברת לכינוס, התנגדות שבאה מחוגים דתיים, אורתודוקסים ורפורמים גם יחד, וגם מחוגים כלליים. "איגוד הרבנים הכללי בגרמניה", שכלל רבנים אורתודוקסים ורפורמיים גם יחד, התכנס בברלין ופרסם בכמה עיתונים החלטה המגנה את הציונות וקוראת להתרחק ממנה. בכרוזי הרבנים פורטו שלושה סעיפים עיקריים:
# שאיפת המכונים ציונים להקים מדינה יהודית לאומית בארץ ישראל מנוגדת ליעודים המשיחיים של היהדות.
# הדת היהודית מחייבת שירות נאמן של המדינה בה חיים היהודים.
# אין סתירה בין התנגדות ליעדי הציונות ובין נכונות לסייע לאיכרים יהודים להתיישב ולהתפרנס בארץ ישראל.
על הכרוז חתמו חמשת חברי הוועד המנהל של האיגוד, מהם שלושה רבנים רפורמים (ד"ר מאיבוים מבית המדרש הגבוה למדעי היהדות בברלין, יעקב גוטמן מברסלאו וורנר ממינכן) ושני רבנים אורתודוקסים (רבי אביעזרי זליג אוירבך מהלברשטט ורבי מרדכי הורוויץ מפרנקפורט).

כתגובה לכרוז זה פרסם הרצל מאמר ובו הכתיר את החותמים בכינוי "רבני המחאה", שהפך לכינוי מקובל לפרשה.

כל רבני האיגוד, פרט לרב יצחק זליג משטרסבורג, תמכו בהחלטה זו. רבני המחאה אף פנו אל השלטונות, כדי שיאסרו פעילות ציונית בעקבות פרסום זה נאלצה התנועה הציונית להעביר את כינוס הקונגרס הציוני מגרמניה לבזל, שבשווייץ.

במאבק זה היו גם רבנים שלא התנגדו לציונות ואף תמכו בה, כגון יצחק רילף, משה גסטר ועוד.

==הרב משה גידמן==

לקראת פרסום ספרו, מדינת היהודים, ניסה הרצל להעביר את הרב הראשי של יהדות וינה משה גידמן לצד הציוני ואף הציג בפניו את חיבורו בטרם פרסומו. על כך השיב הרב שקרא ולא מצא דבר לערער עליו. לאחר פרסום הספר, ב-17 באפריל 1897, פרסם גידמן קונטרס אנטי-ציוני בשם "יהדות לאומית" (Nationaljudentum), ובו ביקר את נטיית הציונים לטעון שהיהדות מהווה לאום ולא דת.

בנימין זאב הרצל פרסם תשובה כתגובה לדברי הרב הראשי של וינה ד"ר משה גידמן, שיצא נגד התנועה הציונית, בה התייחס הרצל לתנועת ההתיישבות בארץ שהתנהלה למעלה מ-50 שנים שקדמו לזמנו: 

== לקריאה נוספת ==
* [https://web.archive.org/web/20121113083632/http://benyehuda.org/droyanov/taxbula_xadasha.html אלתר דרויאנוב, "התחבולה החדשה", בפרויקט בן-יהודה]
* [https://web.archive.org/web/20121113082935/http://benyehuda.org/droyanov/victory.html אלתר דרויאנוב, "ניצחון ומנחה", בפרויקט בן-יהודה]

== קישורים חיצוניים ==
* בנימין זאב הרצל, "[http://benyehuda.org/herzl/herzl_014.html רבני המחאה], די ולט, 16 ביולי 1897, בפרויקט בן-יהודה. (תרגם לעברית מיכאל ברקוביץ)
* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=17025 פרופסור יוסף שלמון, "הרצל והאורתודוקסיה", באתר של המרכז לטכנולוגיה חינוכית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:התנגדות לציונות
קטגוריה:רבנים
FN F2000

F2000 הוא רובה סער בלגי אוטומטי, בתצורת בולפאפ מתוצרת חברת הנשק FN Herstal. הרובה הוצג לראשונה במרץ בשנת 2001 בתערוכה הביטחונית שהייתה באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות. הרובה נפוץ בשימוש על ידי כוחות מיוחדים ברחבי העולם.

== גרסאות ==
הרובה זמין בשלוש גרסאות:
*F2000 - מיועד ללחימה בשטח בנוי.
*F2000 Tactical- מיועד ללחימה בשטח פתוח, כגון: שמירת גבולות ומטווחים.
*FS2000 - מיועד ללחימה בטווחים רחוקים, של 300 עד 500 מטרים.
הגרסה המצליחה ביותר היא הגרסה הרגילה F2000.

== משתמשים ==
* - בשימוש על ידי הכוחות המיוחדים של בלגיה
* - בשימוש על ידי הכוחות המיוחדים של פקיסטן
*
* - בשימוש על ידי הכוחות המיוחדים של פולין
* - בשימוש על ידי משמר הגבול הסעודי
* - בשימוש על ידי הכוחות המיוחדים של ארגנטינה
* 
*
*
* - בשימוש על ידי הכוחות המיוחדים של פרו
* - בשימוש על ידי הכוחות המיוחדים של צ'ילה
*
*

===ארגוני טרור===
*
* - "פלוגות אל-קודס", הזרוע הצבאית של הארגון.
ישנם השערות כי הנשק הוברח לארגונים אלו מנשק שנתפס במהלך מלחמת האזרחים הראשונה בלוב וחמושי הארגונים האלו נצפו עם הנשק בתהלוכות ומצעדים של החמאס ובין היתר גם במבצע צוק איתן.
<gallery>
קובץ:Slovoj.jpg|חיילים סלובנים במטווח עם F2000
קובץ:Pakistani F2000.JPEG|חיל האוויר הפקיסטני בתרגיל עם הרובה F2000
קובץ:Peruvian naval infantrymen carrying F2000 rifles.JPG|חיילים פרואנים בתרגיל עם הנשק F2000
קובץ:FN F-2000.JPG|הרובה F2000 Tactical
</gallery>

== ראו גם ==
*FN SCAR
*AUG

== קישורים חיצוניים ==

* 
[http://world.guns.ru/assault/be/fn-f2000-e.html הדף של הרובה באתר World Guns] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי נשק של חברת FN Herstal
קטגוריה:רובי סער
תמיר בן עמי

תמיר בן עמי (נולד ב-28 בפברואר 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, אשר במשך שנים רבות היה קפטן קבוצת הפועל רמת גן, והוא שיאן התארים וההופעות של המועדון בכל הזמנים.

==קריירה==
בן עמי החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל רמת גן. הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים הייתה עוד בהיותו תלמיד כיתה י"ב, במשחק ליגה מול מכבי עכו, במחזור ה-29 של עונת .

בן עמי שיחק בקבוצה ברציפות מאז עונת , למעט במחצית הראשונה של עונת , אז שיחק בעירוני קריית שמונה. בהמשך העונה, לאחר חודשיים, חזר לשחק בקבוצת נעוריו. בעונת שיחק עם הפועל רמת גן לראשונה בליגת העל.

הופעתו האחרונה בקריירה הייתה במשחק מול מכבי יבנה במחזור ה-11 של עונת בליגה הלאומית. בינואר 2014, לאחר שלא הצליח להתגבר על פציעותיו בגב ובקרסול, פרש ממשחק פעיל. בן עמי שיחק לאורך הקריירה עם המספר 18 על גב חולצתו, והוא שיאן ההופעות של הפועל רמת גן בכל הזמנים, עם 395 משחקי ליגה במדי קבוצת הבוגרים, וכן שיאן התארים של המועדון. כשחקן היה שותף לשתי זכיותיה של הפועל רמת גן בגביע המדינה (בשנת 2003 ובשנת 2013) ולארבע זכיות בגביע הטוטו.

לאחר פרישתו הצטרף בן עמי לצוות המקצועי במחלקת הנוער של הפועל רמת גן. ב-26 בפברואר 2014 מונה בן עמי למאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון. באוקטובר 2014, לאחר שהקבוצה נקלעה לתחתית הליגה הלאומית, פוטר בן עמי מתפקידו.

ביוני 2017 מונה בן עמי למנהל מחלקת נוער בבני יהודה תל אביב.

==חיים אישיים==
בן עמי מתגורר בגבעתיים, נשוי ואב לשתיים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://football.org.il/Leagues/Pages/PlayerDetails.aspx?PLAYER_ID=13370&SEASON_ID=15 עמוד השחקן] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:רמת גן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל רמת גן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
גרהם סמית' (שחיין קנדי)

דונלד גרהם סמית (באנגלית: Donald Graham Smith; נולד ב-9 במאי 1958) הוא שחיין קנדי בעבר. הוא אלוף עולם ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, בעל מדליית כסף אולימפית במשחה שליחים ובעל 6 מדליות זהב ממשחקי חבר העמים הבריטי ובכך הפך למתחרה הראשון שזכה ב-6 מדליות זהב באירוע אחד של משחקי חבר העמים.

== ביוגרפיה ==
סמית' נולד באדמונטון, אלברטה למשפחה של שחיינים, אחיו הבכור ג'ורג' סמית' סיים במקום חמישי באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה סמית' במדליית כסף בתוצאה של 3:45.94 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:42.22 דקות ולפני מערב גרמניה (3:47.29 דקות). הוא שחה את סגנון החזה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:02.59 דקות, התוצאה השנייה בטיבה בתחרות. נוסף לכך, סיים פעמיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:04.26 דקות, 3 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:03.92 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.42 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:28.64 דקות. 

באוניברסיאדה שנערכה בסופיה, בולגריה בשנת 1977 זכה סמית' ב-3 מדליות, 2 מדליות זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה (1:05.17 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה (2:23.43 דקות) ומדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. [http://www.gbrathletics.com/sport/swimwsg.htm]

===שיאן עולם===
בתחרות שנערכה במונטריאול ב-4 באוגוסט 1977 קבע סמית' במשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 2:05.31 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של ברוס פורניס מארצות הברית (2:06.08 דקות). שיא זה החזיק מעמד שנה ונישבר על ידי אלכסנדר סידורנקו מברית המועצות (2:05.24 דקות).

===אלוף עולם===
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדמונטון בתחילת חודש אוגוסט 1978 זכה סמית' ב-6 מדליות זהב, במשחים ל-100 מטר חזה (1:03.81 דקות), ל-200 מטר חזה (2:20.86 דקות), ל-200 מטר מעורב אישי (2:05.25 דקות), ל-400 מטר מעורב אישי (4:27.34 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (3:27.94 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב (3:49.76 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין, אז מערב גרמניה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 2:03.65 דקות, לפני ג'סי ואסאלו מארצות הברית (2:04.99 דקות) ואלכסנדר סידורנקו (2:05.29 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה 1:03.60 דקות, אחרי ואלטר קוש שקבע שיא תחרות חדש של 1:03.56 דקות ולפני ג'רלד מרקן (1:03.62 דקות) שניהם ממערב גרמניה.

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסן חואן, פוארטו ריקו בשנת 1979 זכה סמית' ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף במשחה ל-200 מטר מעורב (2:05.86 דקות), אחרי ג'סי ואסאלו ששיפר את שיאו העולמי והעמידו על (2:03.29 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה (1:05.66 דקות).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים קנדים
קטגוריה:שיאני עולם קנדים: שחייה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1958
מכולת קירור

מכולת קירור על רציף מחוברת למקור מתח חיצוני
מכולת קירור עם מערכת גיבוי
מכולת קירור (ידועה בכינוי reefer) היא מכולה בעלת אמצעי קירור להובלת מטען הדורש טמפרטורה מבוקרת. בעוד שלמכולת קירור יש יחידת קירור מובנית, עיקר הכוח החשמלי להפעלתה בא ממקור חשמל חיצוני, בין ביבשה או על אונייה בים. כאשר המכולה משונעת בדרכים על נגרר או משאית ניתן להפעיל את יחידת הקירור בעזרת דיזל-גנרטור הנמצא במכולה.

חלק ממכולות הקירור מצוידות במערכות לקירור בעזרת מים שבהן ניתן להשתמש כאשר מכולה מאוחסנת בבטן האונייה, או בסיפון שבו אין אוורור מספיק כדי לנקז את החום הנפלט מיחידת הקירור. מערכות קירור במים יקרות יותר ולכן אוניות מכולות מודרניות מצוידות במתקני אוורור המאפשרים את ניקוז האוויר החם מבטן האונייה והשימוש במערכות קירור במים הולך ופוחת.

השפעת מכולות הקירור על החברה המודרנית היא נרחבת ביותר. מכולות אלה מאפשרות לספק לצרכנים ברחבי תבל תוצרת חקלאית טרייה בכל ימות השנה ולהיחשף למוצרי חקלאות טריים ממקומות מרוחקים.

==קירור קריוגני==
מערכת קירור נוספת הנמצאת לעיתים בשימוש במכולות קירור הנשלחות למרחקים קצרים היא בעזרת קרח יבש או חנקן נוזלי. הגז שהוקפא, או הונזל, מתנדף באיטיות ובאותה עת מקרר את חלל המכולה ונפלט ממנה. המכולה מתקררת כל עוד קיים גז מוקפא בתוכה. שיטה זו הייתה בשימוש בעת שינוע מכולות קירור בקרונות רכבת ומאפשרת קירור למשך 17 יום. אף שאין משנעים בתכיפות מכולות קירור בדרך האוויר, שיטה זו ננקטת גם בעת משלוח מכולת קירור בהטסה. במכולות אלה קיים תא שאותו ממלאים בקרח יבש ובקרת הטמפרטורה במכולה נעשית בעזרת מפוח חשמלי המופעל באמצעות תרמוסטט. מכולות קירור בהטסה נועדו לשמור על טמפרטורה יציבה בשיטה זו עד 100 שעות.

מכולות קירור קריוגני בגודל מלא יכולות לשמר טמפרטורה עד לשלושים יום ומתאימות למשלוח בדרך הים. כיוון שאין צורך לחבר מכולות אלה למקור כוח חיצוני, ניתן לאחסנן בכל מקום באוניית מכולות שבו מאוחסנות מכולות מטען רגילות.

==מכולות קירור עם גיבוי==
לשינוע מטען יקר, הרגיש לשינויי טמפרטורה, או מטען מסוכן, יש צורך בשימוש במערכות קירור בעלות אמינות גבוהה. להשגת רמת אמינות גבוהה בקירור קיימות מכולות קירור בעלות מערכות קירור כפולות, בהן מערכת אחת משמשת לגיבוי בלבד.

מכולת קירור בעלת מערכת גיבוי העומדת בתקן ISO מורכבת ממכולת קירור רגילה בתקן ISO שבה מערכת קירור מובנית ומערכת קירור לגיבוי וכן שתי מערכות דיזל גנרטורים, האחת מהן לגיבוי. מערכת הקירור העיקרית ומערכת הגיבוי מותקנות בקצה אחד של המכולה. בין שתי המערכות קיים חיבור חשמלי להפעלה וכיבוי אוטומטיים של המערכת, כך שרק מערכת קירור אחת תפעל בכל רגע נתון. במידה ומתרחשת תקלה במערכת הקירור העיקרית, נכנסת מערכת הגיבוי לפעולה באופן אוטומטי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכולות
קטגוריה:קירור ומיזוג אוויר
קטגוריה:קירור חשמלי
קטגוריה:כלי קיבול
קלע אשכול

דגם של [[קרונדה ולידה מונח קלע אשכול. המוזיאון הימי, טולון.]]
קלע אשכול והקופסה שלו. פרט מתוך איור.
קֶלַע אֶשְׁכּוֹל (באנגלית: Grapeshot) הוא סוג תחמושת שנורתה מתותח נטען-לוע, אשר בשונה מן הקלעים העגולים העשויים מקשה אחת, הייתה עשויה מצֶבֶר כדורי מתכת ארוזים בתוך שקית קנבס עבה. השקית הודקה ונקשרה היטב, כדי להקנות לה צורת גליל שקוטרו כקוטר קדח הקנה של התותח. לאחר שנארז דמה הקלע לאשכול ענבים, ומכאן שמו באנגלית ובשפות נוספות. כשנורה הקלע ויצא מלוע התותח, נקרעה השקית ונוצר מטר צפוף של קלעים כדוריים, בדומה ליריית רובה ציד.

קלע האשכול היה הרסני וקטלני במיוחד מטווח קצר. בשדה הקרב השתמשו בו להדיפת התקפה של חיילים רגלים, שהסתערו כיחידה צפופה. כדורי הברזל יכלו לבתק שרשרות ולקרוע חבלים עבים. לכן השתמשו בקלעי אשכול באוניות בשעת לחימה מטווח קרוב, על מנת לקרוע את הסמוכות והרכסות של תורני אוניית האויב ולמוטטם. ירי של קלעי אשכול ממרחק רב היה חסר תועלת, שכן הקלעים העגולים התפזרו לכל עבר. 

משקל הקלעים באשכול נקבע על פי גודל התותח. באוניות הצי המלכותי הבריטי במלחמות הנפוליאוניות היו בכל אשכול 9 קלעים עגולים. בתותח 42 ליטראות השתמשו ב-9 קלעים עגולים במשקל 4 ליטראות כל אחד (ליטרה = כ-453 גרם), בתותח של 32 ליטראות ב-9 קלעים במשקל 3 ליטראות כל אחד, 18 ליטראות – 9 במשקל 1.5 ליטראות כל אחד, 12 ליטראות - 9 במשקל 1 ליטרה כל אחד, 9 ליטראות – 9 במשקל 13 אונקיות כל אחד, 6 ליטראות – 9 במשקל 8 אונקיות כל אחד, ותותח 4 ליטראות – 9 קלעים עגולים במשקל 6 אונקיות כל אחד. את קלעי האשכול הניחו לאחר הכנתם בתוך תיבות – מ-4 אשכולות לתיבה עבור תותחי 42 ליטראות ועד 20 לתיבה לתותחי 4 ליטראות. ביבשה היה מספר הקלעים בכל אשכול גדול אף יותר, ומשקל כל אחד מקלעים אלה נע בין אונקיה ורבע ל-4 ליטראות.

קלע דומה, שהכיל כדורי ברזל או עופרת קטנים יותר ארוזים בקופסת פח גלילית, נקרא "קלע קופסה" (Canister).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תחמושת ארטילרית
קטגוריה:אמצעי לחימה ימיים
מנחם רוט

מנחם רוט (נולד ב-1975) הוא אמן, במאי, תסריטאי ומורה לקולנוע, המתרכז בזהות יהודית בכלל ובחברה החרדית בפרט.

== ביוגרפיה ==
מנחם רוט נולד בשנת 1975 בירושלים, למשפחה מהזרם החסידי של היהדות החרדית, ויצא לשאלה. בשנת 2005 סיים בהצטיינות את לימודיו בבצלאל בירושלים במחלקה לאמנות. לאחר מכן למד לתואר שני בבית הספר למדיה שבקלן, גרמניה, וסיים את לימודיו בשנת 2008. הרצה בעבר בבית הספר לקולנוע מעלה<ref></ref> והחל משנת 2013 הוא מרצה במחלקה לאמנות בבצלאל. רוט מלמד במגמת קולנוע שבתיכון לאמנויות ע"ש צ'ארלס א' סמית', ומרכז את חטיבת הביניים במגמה, ומלמד כתיבה יוצרת בטיבה העליונה<ref></ref>.

עיקר עבודתו התמקדה בקולנוע נסיוני ובמיצבי וידאו, שהוצגו בישראל ובעולם. הסרט "רדוף" הוא הסרט הראשון באורך מלא שכתב וביים, תחת הפקתו של יוצר הקולנוע רון עופר.

מנחם חי ועובד בירושלים.

=== הסרט "רדוף" ===
בשנת 2012 יצא לאקרנים סרטו "רדוף". הסרט נכתב ובוים על ידו עבור הרשות השנייה לטלוויזיה וקולנוע ובתמיכת קרן גשר לקולנוע רב תרבותי וקרן מקור. הסרט שודר בערוץ 2, 10 והוקרן בפסטיבל דוקאביב 2012, זכה בפרס של המועצה לקולנוע בפסטיבל קולנוע דרום, הוקרן בפסטיבלים שונים מחוץ לישראל, ונרכש לשידור טלוויזיוני. הסרט היה מועמד לקבלת פרס בקטגוריה הסרט התיעודי הטוב ביותר (עד 60 דקות), מטעם פורום היוצרים הדוקומנטריים.

הסרט עוקב אחר מנחם רוט, שהיה קורבן לתקיפה מינית בהיותו נער בישיבה חסידית. לאחר עשרים שנה הוא מחליט ליצור קשר עם התוקף ומפתח עמו מערכת יחסים טעונה. במקביל, הוא מתעד את המשבר בחייו המפוצלים בין תרבות חסידית וחילונית, ובין מערכות יחסים רומנטיות מקבילות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת GLAM בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
אורי רוזן

אוּרי רוזן (נולד ב-9 באוקטובר 1975) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי, המנכ"ל והעורך הראשי של קבוצת mako מבית שידורי קשת. כיהן כמנכ"ל חדשות 10 ועבד כעיתונאי בעיתון "מעריב". לפני היותו איש תקשורת היה איש היי-טק.

== ביוגרפיה ==
רוזן נולד בבת ים. למד בתיכון על-שם פנחס אילון בחולון. את שירותו בצה"ל עשה ביחידה 8200 של חיל המודיעין.

עם שחרורו מצה"ל ב-1997 הצטרף לחברת סטארט-אפ בשם "אפיקס טכנולוגיות", שהפכה מאוחר יותר ל"ויאון" (Veon) ופיתחה יישום מקורי בתחום הווידאו הדיגיטלי האינטראקטיבי. בשנת 2001 נמכרה ויאון לחברת פיליפס, והתמזגה לזרוע הווידאו הסלולרי שלה. תפקידו האחרון בפיליפס היה ראש קבוצת פיתוח.

בשנת 2001 עזב רוזן את עולם ההיי-טק והצטרף לעיתון "מעריב" כמשכתב במוסף "עסקים" תחת העורך משה פרל. מאוחר יותר שימש כראש דסק במוסף "עסקים" ובשנת 2002 עבר למערכת החדשות שבראשה עמד באותה תקופה העיתונאי והסופר רון לשם. בהמשך שימש ראש דסק בחירות 2003, רכז כתבים, ראש דסק, וסגן ראש מערכת החדשות. בין השאר כתב את מדור הסקרים במוסף הפוליטי של "מעריב". בשנת 2006 מונה לראש מערכת החדשות של העיתון, תפקיד אותו מילא עד סוף שנת 2007 תחת העורך אמנון דנקנר.

בשנת 2008 הצטרף לחדשות 10 תחת המנכ"ל גלעד עדין, בתפקיד מנהל הפיתוח והאסטרטגיה. מאוחר יותר באותה שנה, עם מינויו של ראודור בנזימן למנכ"ל החברה, החליף אותו רוזן בתפקיד סמנכ"ל התוכן. בין השאר לקח רוזן חלק בפיתוח רצועת הלילה של ערוץ 10, והפקת התוכניות "לילה כלכלי", "צינור לילה" ו"המקור". 

בספטמבר 2011, עם התפטרותו של ראודור בנזימן מתפקיד המנכ"ל על רקע פרשת ההתנצלות בפני שלדון אדלסון, החליף אותו רוזן כמנכ"ל בפועל של חדשות 10. בתקופתו ניהלו ראש הממשלה בנימין נתניהו ורעייתו מאבק משפטי ממושך נגד חדשות 10 בעקבות פרסום תחקיר ביביטורס, אשר במקביל אליו נלחם ערוץ 10 על הישרדותו מול משרד התקשורת ובוועדת הכלכלה. המאבק הציבורי של ערוץ 10 כלל הפגנות של אנשי הערוץ מול לשכת ראש הממשלה ומול ביתו, ובין היתר טענו אנשי הערוץ כי קיים קשר בין התביעה לבין איומי סגירת הערוץ. בסוף שנת 2012 התפטר רוזן מתפקידו, זמן קצר לאחר שהושגה פשרה בין הערוץ לבין משפחת נתניהו על משיכת התביעה.

באוגוסט 2013 הצטרף לזכיינית ערוץ 2 קשת ומונה למנהל והעורך הראשי של קבוצת mako, במקום יובל נתן.

בינואר 2015 יצא לאור ספרו "העורך העירום" בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, על הקשר בין עולם התקשורת לתורת המשחקים.

רוזן הוא בוגר לימודי פילוסופיה ומדע המדינה, ובעל תואר שני בתקשורת פוליטית, שניהם מאוניברסיטת תל אביב. מאז שנת 2006 הוא מרצה לעיתונאות במרכז הבינתחומי הרצליה.

== חיים אישיים ==
מתגורר בתל אביב. ב-2005 יצא מהארון. היה בזוגיות עם עיתונאי "הארץ" הילו גלזר וב-2018 נולדו לשניים תאומים. מאז 2022 נמצא בזוגיות עם עמית בן ישי שור, רקדן בתיאטרון מחול ירושלים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://portal.idc.ac.il/he/faculty/rozen.uri/Pages/profile.aspx אורי רוזן], באתר המרכז הבינתחומי הרצליה
* 
* 
* ; כולל קטע מהתוכנית "תיק תקשורת"
* 
* 
* 

על "העורך העירום":
* - פרק מתוך ספרו "הערוך הערום"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אילון/חדש (חולון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
מוחמד בן טוגג' אל-איחשיד

מוּחמד בִן טוּגג' אַל-אִיחְ'שִיד או מוּחמד בֶן טַגג' אַל-אִיחְ'שִיד (בטורקית: Muhammet bin Toğaç, בערבית: محمد بن طغج الإخشيد; 8 בפברואר 882 – 24 ביולי 946) היה מייסד השושלת האיח'שידית מטעם בית עבאס בסוריה ובמצרים משנת 935 ועד מותו.

אל-איחשיד היה טורקי ממלוכי.
בשנת 924 הוא מונה למושל ג'ונד פלסטין ובשנת 930 מונה למושל דמשק.
לאחר עלייתו של א-ראדי היה למשנה לו בסוריה, מצרים, מסופוטמיה וערי צפון חיג'ז וגם קיבל ממנו תואר "איח'שיד" (בפרסית: נסיך - תואר השליט באושרושנה וטראנסאוקסאניה שם היו שורשיו) בין השנים 937–939.

בשנת 940 ניצח בקרב עם צבאו של החליף אך לפי הסכם משנת 945 איבד את מסופוטמיה וחלק מסוריה לבית חמדאן. נפטר שנה לאחר מכן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שליטי מצרים
קטגוריה:שליטי סוריה
קטגוריה:ילידי 882
קטגוריה:נפטרים ב-946
טוקן ססגוני-מקור

טוקן ססגוני-מקור (שם מדעי: Ramphastos sulfuratus) הוא מין צבעוני של טוקן מסדרת הנקראים, החי באמריקה הלטינית.
== מאפיינים ==
אורכו של הטוקן, יחד עם המקור, הוא 42–55 ס"מ. אורכו של מקורו הצבעוני הוא 12–15 ס"מ, כשליש מאורכו הכולל, ומשקלו 380–500 גרם. אומנם המקור הגדול שלו נראה גדול, כבד ומסורבל הוא למעשה קל מאוד, ובנוי מעצם חלולה המוקפת בקרטין, בדומה לקלאונאים ולטוקנים האחרים במשפחה. מדענים חוקרים את מבנה המקור של הטוקן כדי לבנות מטוסים קלים וחזקים יותר.

גופו של הטוקן ססגוני-המקור שחור, החזה והצוואר שלו צהובים. נשירת הנוצות מתרחשת פעם בשנה. רגליו כחולות, וקצה זנבו אדום. מקורו ירוק עם קצה אדום וכתמים כתומים וכחולים בצדדים.

הטוקן ססגוני-המקור חי בקולומביה, ונצואלה, גואטמלה, בליז, ניקרגואה, פוארטו ריקו, פנמה ודרום מקסיקו. בית הגידול המועדף עליו הוא חופת יערות גשם טרופי, סובטרופי ויערות שפלה, בגובה של כ-1900 מ' מעל פני הים. הוא מקנן בחורים בעצים, בדרך כלל יחד עם טוקנים אחרים. מפאת הצפיפות, הטוקנים שמים את זנבותיהם ומקוריהם מתחת לגופם בזמן השינה. תחתית הקן מצופה לעיתים קרובות בזרעים מהפירות שהטוקנים אכלו, מה שרק מוסיף לחוסר המקום. הטוקנים אינם חופרים בעץ, כמו מספר עופות אחרים, מכיוון שמקוריהם חלולים, כפי שהוזכר להלן, מה שעושה את החפירה בעץ חי לבלתי אפשרית.

טוקן ססגוני-מקור הוא הציפור הלאומית של בליז.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Keel-billed toucan.jpg
קובץ:Keel billed toucan costa rica.jpg
קובץ:Keel-billed Toucan (7422589178).jpg
קובץ:Ramphastos sulfuratus -Belize -flying-8.jpg
קובץ:Ramphastos sulfuratus -bird park -Honduras.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:טוקניים
קטגוריה:קולומביה: עופות
קטגוריה:ונצואלה: עופות
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:גואטמלה: עופות
קטגוריה:בליז: עופות
קטגוריה:פנמה: עופות
קטגוריה:ניקרגואה: עופות
Dmesg

dmesg (קיצור של "display message" - הצגת הודעות) היא פקודה ברוב מערכות ההפעלה של לינוקס ויוניקס המציגה את ההודעות המתקבלות מליבת מערכת ההפעלה.

==באתחול==
כאשר מערכת המחשב מאותחלת תחילה נטענת הליבה לזיכרון. בשלב זה מנהלי התקנים המצויים בליבה מוגדרים לנהוג בהתאם לחומרה הקיימת במחשב הרלוונטי, ומנפקים פלטים אודות הצלחת התהליך. אלמנטים אחרים בתוך הליבה יכולים גם לייצר פלט דומה המדווח אודות הצלחת טעינת מודולים ורכיבים נוספים.

בחלק מהמקרים ניתן לציין פרמטרי אתחול, השולטים על רמת פירוט ההודעות המתקבלות. הדבר נוח במקרים בהם פלט ארוך מידי גולל את מסוף ההודעות מעלה, ובגלל מהירות התהליך לא מתאפשרת קריאתם. בנוסף חלק ממקשי המקלדת עשויים להשהות את הפלט על המסך. פקודת dmesg מאפשרת לבדוק הודעות אלו בצורה מבוקרת, לאחר שהמערכת הופעלה.

==לאחר האתחול==
ההודעות נשמרות בחוצץ מעגלי בליבת מערכת ההפעלה. אם הוא מתמלא, הודעות ישנות ידרסו. גם לאחר טעינת המערכת הליבה עשויה לייצר הודעות אבחון נוספות. הדבר קורה בין היתר כשהתקני קלט/פלט נתקלים בתקלות, וכן כאשר התקני USB מבצעים החלפה חמה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פקודות יוניקס
מחלף גדרה

מחלף גדרה (בעבר כונה צומת כנות) הוא מחלף בשפלה, בקצה הדרומי של המועצה המקומית גדרה, כעשרה קילומטרים ממזרח לעיר אשדוד. הוא נמצא במפגש בין כביש 40 לכביש 7. מדרום־מערב, בצמוד אליו, נמצא אזור התעשייה כנות.

עד לחנוכת המחלף בשנת 2014 היו במקום שני צומתי T, שכן מפגש כביש 40 וכביש 7, הפוגש בו ממזרח, ממוקם כ-50 מטרים צפונה למפגש כביש 40 וכביש 41, הפוגש בו ממערב. עם חנוכת המחלף, החליף קטע הכביש ממערב למחלף את מספרו מ-41 ל-7. המחלף נפתח לתנועה ב-28 באוגוסט 2014. חנוכת המחלף השלימה את העבודות לבניית כביש 7.

==קישורים חיצוניים==
* 

גדרה, מחלף
קטגוריה:שפלת יהודה
קטגוריה:גדרה: תחבורה
גדרה
גדרה
ישראל מקרמס

רבי ישראל מקרֶמס (קרמז', קרעמזיר, קרמזר) היה מאחרוני הראשונים באשכנז, חי ופעל בראשית המאה ה-15 בקרמס שבאוסטריה. כתב את החיבור הגהות אשרי על פסקי הרא"ש.

מהר"ש נוישטט היה תלמידו. נינו הוא רבי ישראל איסרלן, מחבר הספר "תרומת הדשן".

== חייו ==
לדעת ההיסטוריון גרץ רבי ישראל הוא אותו אדם שמינה רופרט, מלך גרמניה, ב-3 במאי 1407 כראש הרבנים במדינה ("Hochmeister über alle Rabbinen") תפקיד שכלל אחריות על גביית המיסים מקרב היהודים במדינה. 

המינוי שהתקבל בתרעומת בקרב הרבנים, עורר את זעמו של רופרט, שבעקבות כך, אשרר בשנית ב-23 בנובמבר את המינוי והטיל קנס של 20 מרקי זהב על כל מי שלא יקבל את המינוי. הקנס לא הועיל, והתפקיד הפך לחסר משמעות. זיגמונד, ממלא מקומו של רופרט, חזר ומינה את רבי ישראל בשנת 1415 לאחראי על גביית המיסים בקרב היהודים וכפרנס עליהם.

== ספרו הגהות אשר"י ==
רבי ישראל התפרסם בעקבות חיבורו 'הגהות אשר"י', הכולל הגהות על פסקי הרא"ש. בהגהותיו מביא מפסקי חכמי אשכנז שקדמו לו, עמם ניתן למנות את האור זרוע, תוספות, מהר"ם מרוטנבורג, ראבי"ה ועוד.

החיבור הנמצא בידינו מקיף את רוב מסכתות הש"ס, והן השפיעו רבות על פסיקת ההלכה במשך הדורות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:רבנים אוסטרים
מערת הסנוניות

פתח המערה
חתך צד של המערה
מערת הסנוניות (בספרדית: Sótano de las Golondrinas) היא מערה פתוחה במדינה הפדרלית סן לואיס פוטוסי, מקסיקו. הפתח האליפטי, על מדרון קרסט, בגודל 49 על 62 מטר וחלול מתחת לכל היקפו, נפתח לאולם בגודל של 303 על 135 מטרים. תחתית המערה נמצאת בעומק של 333 מטר בנפילה חופשית מהצד הנמוך ביותר של המערה, ו-370 מטרים מהצד הגבוה ביותר שלה. דבר זה הופך אותה למערה עם הפיר הכי גדול בעולם, לפיר השני הכי עמוק במקסיקו ול-11 הכי עמוק בעולם. גורד שחקים כמו בניין קרייזלר בניו יורק יכול להיכנס בתוכו במלואו בקלות.

==היסטוריה==
המערה נפתחה על ידי סחיפה של מים על מישור של אבן גיר יחד עם צורה של מבנה חרוטי. המערה ידועה לתושבים המקומיים מזמנים עתיקים. התיעוד הראשוני של מסע חקר לתוכה מתועד ל-27 בדצמבר 1966.

==תיאור המערה== 
הטמפרטורות במערה נמוכות. הצמחייה גדלה בפתח, היכן שהגשם גורם למפלים להישפך אל תוך המערה. פתח המערה מכוסה שברים וגואנו, שמרבי רגליים, חרקים, נחשים ועקרבים חיים עליו. קיים פתח צר בתחתית המערה הנמשך לפחות עוד 512 מטרים מטה.

==משמעות השם==
פירוש השם של המערה בספרדית הוא "המרתף של הסנוניות" הודות לציפורים הרבות החיות בחורים על קירות המערה. 

כל בוקר, להקה של ציפורים יוצאת מהמערה על ידי מעוף במעגלים, עד שהן צוברות מספיק גובה לפתח המערה ומשם השמיימה. בערב להקות גדולות של סיסים חגות סביב פתח המערה ובערך אחת לדקה, קבוצה של עד כ-50 ציפורים חותכות מהלהקה וצוללות עם הראש למטה לעבר הפתח. לאחר שהן חוצות את הפתח, הן מקפלות את כנפיהן ונופלות נפילה חופשית עד שהן מגיעות לקן שלהן אז הן פורסות את הכנפיים ויוצאות מן הצלילה. צפייה במחזה הפך להיות פופולרי בקרב תיירים.

==תיירות ספורט אקסטרים==
המערה היא יעד פופולרי למערות אנכיות. מטפסים לרוב מעגנים את החבלים שלהם בפתח הצד הנמוך, איפה שקיבעו טפסים מיוחדים לסלע, הנקי מכל מכשולים. ירידה בחבל לוקחת כ-20 דקות. הטיפוס חזרה מעלה יכול לקחת בין 40 דקות לשעתיים. לבן אדם ללא מצנח ייקח כמעט 10 שניות להגיע בנפילה חופשית לתחתית, מכאן הפופולריות הרבה שלה בקרב אוהדי ספורט אקסטרים לקפיצת בסיס. כדור פורח בגודל ממוצע ניווט פנימה, דרך הפתח ברוחב 49 מטרים, ונחת בתחתית המערה. קפיצת בסיס אינה מותרת עוד במקום שכן התושבים המקומיים מתרכזים בהצלת הציפורים שם.

==קישורים חיצוניים==

 
* [http://www.wondermondo.com/Countries/NA/Mexico/SanLuisPotosi/SotanoGolondrina.htm אתר המסביר על המערה באנגלית]
סנוניות
הטרובדור (מועדון)

הטרובדור (באנגלית: The Troubadour) הוא מועדון הופעות בשדרות סנטה מוניקה במערב הוליווד, קליפורניה על גבול בוורלי הילס. המועדון נודע במיוחד עקב מסורת מוזיקת הפולק שלו והבית ששימש לזמרים-יוצרים בשנות השישים, אירוח אמנים מבריטניה וכן כבית ללהקות ואמנים שצמחו בחוף המערבי.

המועדון נוסד ב-1957 על ידי דאג וסטון (Doug Weston). משנות השישים ואילך והיווה בית לאמנים כג'ואן באאז, לינדה רונסטאדט, ג'יימס טיילור (הופעת הבכורה שלו כזמר התקיימה במועדון ביולי 1969), קרול קינג, ניל יאנג, ניל דיימונד, טום וייטס (התגלה במועדון ב-1971), להקת האיגלס, הבירדס, ג'וני מיטשל, פליטווד מק, באפלו ספרינגפילד, בט מידלר, ריקי לי ג'ונס, רנדי ניומן, ברוס ספרינגסטין, טום וייטס, לאונרד כהן, שריל קרואו, פיונה אפל ועוד.

כמו כן נודע המועדון כמקום בו מופיעים אמנים מבריטניה ובהם אלטון ג'ון (שנתן במקום את הופעתו הראשונה בארצות הברית ב-25 באוגוסט 1970), גורדון לייטפוט, ואן מוריסון, רוד סטיוארט, אל סטיוארט, קט סטיבנס, רדיוהד (שפתחו את מסע ההופעות האמריקאי שליווה את הוצאת "OK Computer" במועדון), קולדפליי, פרנץ פרדיננד, ארקטיק מאנקיז ועוד.

== אירועים מיוחדים והקלטות ==
ב-4 באוקטובר 1961 נעצר במועדון הסטנדאפיסט לני ברוס בגין "שפה מלוכלכת" והפרת ה-"California Obscenity Code", לאחר שאמר "שמוק" על הבמה.

בין ה-15 וה-17 בינואר 1975 הקליט במועדון החצוצרן הג'אז מיילס דייוויס את אלבומו "Live at the Troubadour".

בשלהי שנות השמונים ובשנות התשעים היווה המועדון מקום להופעות גלאם מטאל והארד רוק והופיעו בו, בין היתר הלהקות מוטלי קרו, פרל ג'אם, רד הוט צ'ילי פפרז וגאנז נ' רוזס (ש"התגלו" במקום על ידי חברת ההפקה של דייוויד גפן).

ב-1996 אירח המועדון את הופעת הבכורה של להקת סיסטם אוף אה דאון. ב-16 במאי באותה שנה הקליט במועדון אלביס קוסטלו את אלבומו "Live at The Troubadour".

ב-13 במאי 2006 השיקה להקת רד הוט צ'ילי פפרז במועדון את אלבומה Stadium Arcadium.

ב-2011, לאחר סדרת הופעות איחוד של ג'יימס טיילור וקרול קינג על במת המועדון ראו אור אלבום וסרט תיעודי בשם "Troubadours: Carole King / James Taylor & The Rise of the Singer-Songwriter".

== אמנים נוספים שהקליטו אלבומי "Live at The Troubadour" ==
* ג'יימס טיילור וקרול קינג
* קלי קלרקסון
* דריל הול וג'ון אוטס
* טים באקלי - Live at the Troubadour 1969
* ריקי נלסון
* ניל דיימונד 
* קטי לי
* טרוויס אדמונדסון

== קישורים חיצוניים ==

* 

* באתר PBS.
*, לוס אנג'לס טיימס, 15 בפברואר 1999

קטגוריה:לוס אנג'לס: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: מועדוני ג'אז ומוזיקה קלה
קטגוריה:לוס אנג'לס: תרבות
סונגה ג'ונג

סנגהה ג'ונג (בקוריאנית: 정성하; ) הוא גיטריסט דרום קוריאני בטכניקת הפינגר סטייל שהתפרסם על ידי העלאת סרטוני נגינה על גיטרה אקוסטית ל-YouTube ולאתרים נוספים. נכון לינואר 2022, קטעי הווידאו שלו צברו למעלה מ-1.8 מיליארד צפיות, ונרשמו לערוצו כ-6.8 מיליון מנויים.
== קריירה ==
לג'ונג בדרך כלל לוקח שלושה ימים כדי ללמוד ולתרגל קטע חדש, להקליט אותו בווידאו ולהעלותו ל-YouTube. בחירת הז'אנר שלו היא רחבה למדי, כאשר הוא לומד ומנגן יצירות רבות שניתן לנגן בגיטרה, וכתוצאה מכך הוא התפשט על פני ז'אנרים רבים.

סונגה זכה ב-15 פרסים ב-YouTube. הווידאו הנצפה ביותר שלו (מעל ל-63 מיליון צפיות (נכון לינואר 2022)) הוא הווידאו שבו הוא מנגן את שיר הנושא של סדרת הסרטים "שודדי הקאריביים".

בשנת 2010, הוא הופיע באלבום הסולו של הזמר נרשה שנקרא בשמו "נרשה" בשיר "אני מאוהב".

סונגה הלחין 18 יצירות החל מפברואר 2011, כאשר שתיים מהן נכנסו לאלבום הבכורה שלו, "כחול מושלם".
אלבומו השני, "האירוניה", יצא לאור ב-21 בספטמבר 2011.
בשנת 2011, הוא השתתף בסיבוב הופעות עם הזמר טרייק בונדי שהתחיל בארצות הברית, והמשיך לאחר מכן גם לסקנדינביה ויפן.

==דיסקוגרפיה==
* (Perfect Blue (2010
* (Irony (2011
* (The Duets (2012
* (Paint it Acoustic (2013
* (2015) Two of Me
*(2016) L'atelier
*(2017) Mixtape
*(2018 )Andante

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.youtube.com/user/jwcfree?feature=watch הערוץ הרשמי של סונגה ג'ונג] באתר YouTube

==הערות שוליים==

קטגוריה:גיטריסטים
קטגוריה:מוזיקאים דרום קוריאנים
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1996
אמנון וייס

דניאלה ואמנון וייס]]
אמנון וייס (נולד בשנת 1943) הוא איש עסקים ומדליסט פאראלימפי ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בישראל למאיר ולאה וייס, ממשפחה של מייסדי רמת גן. בילדותו לקה במחלת פוליו ונותר עם נכות קלה. בנעוריו הצטרף למועדון ספיבק, מרכז הספורט לנכים, והיה מהספורטאים הראשונים בתחום. הוא התאמן בתחומים שונים של אתלטיקה תוך כדי לימודי כלכלה וסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בהמשך הוא למד מנהל עסקים וסיים תואר MBA באוניברסיטת תל אביב. בתקופה הנ"ל הוא גם לימד שיווק באוניברסיטת בר-אילן.

וייס היה חבר במשלחת הישראלית למשחקי סטוק מנדוויל, וייס זכה במדליית זהב בהטלת כידון ובהדיפת כדור ברזל. עוד לפני המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) זכה וייס בארבע מדליות במשחקי סטוק מנדוויל של 1967 (שתיים מכסף בהטלת כידון והדיפת כדור ברזל, ושתיים מארד בזריקת דיסקוס ובענף נוסף) והיה אלוף המדינה בהדיפת כדור ברזל. ב היה וייס שחקן בקבוצת כדורסל הנכים של ישראל שזכתה במדליית זהב, ווייס עצמו זכה בשלוש מדליות באתלטיקה.

בשנות ה-70 המוקדמות, וייס ואשתו דניאלה היו בין החברים המייסדים של גוש אמונים, ומאז שנת 1975 הם מתגוררים בקדומים, בה דניאלה נבחרה לראשות המועצה המקומית וכיהנה בתפקיד זה במשך 11 שנים.

וייס מחזיק בנכסי נדל"ן רבים באזור תל אביב והשומרון, ביניהם מבנה 'קפה ביאליק' ברחוב ביאליק בתל אביב, חנות בכיכר המדינה ויקב גבעות (בבעלות משותפת עם חתנו). בעבר היה מבעלי חברת הולנד ישראל שעסקה ביבוא ומסחר במתכות יקרות, תכשיטים וכיוצא בזה. בשנת 1992 הוא מכר את חלקו לשותפיו. כיום הוא עוסק בעיקר בהשקעות בנדל"ן, וביקב בוטיק.

וייס הוא אב לארבע בנות. בפסח 2002 נרצחו חתנו של וייס, אברהם גביש, שני הוריו וסבו על ידי מחבל בפיגוע באלון מורה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.paralympic.org/amnon-weiss פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתלטים נכים ישראלים
קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:אתלטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:פעילי גוש אמונים
קטגוריה:הודפי כדור ברזל ישראלים
קטגוריה:זורקי דיסקוס ישראלים
קטגוריה:מטילי כידון ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:קדומים: אישים
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:בני זוג של ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:נפגעי פוליו ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
אה"מ לבנט (1813)

אוניית הוד־מלכותו "לֶבַנְט" (באנגלית: HMS Levant) הייתה אוניית מפרשים מלחמתית מדרגה שישית (20 תותחים) של הצי המלכותי הבריטי. היא השתתפה במלחמת 1812, נפלה שלל לידי הפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן" אך חולצה משבייה זמן קצר אחר כך. האונייה הוצאה מן השירות ב-1815 ונגרטה ב-1820.

==תולדותיה==
"לבנט" הייתה אחת מ-16 אוניות מדגם "סָיירוּס" (Cyrus), שנבנו על פי דוגמת אוניית השלל הצרפתית "בּוֹן סִיטְוָויין" (Bonne Citoyenne). היא נבנתה על ידי ויליאם קורטני בצ'סטר והושקה בדצמבר 1813. מפקדה הראשון היה קפטן אלכסנדר ג'ונס, שהוחלף ב-28 באפריל 1814 על ידי ג'ורג' דָגלאס. תחת פיקודו הפליגה "לבנט" מאנגליה אל קוויבק ומשם אל גיברלטר.

ב-20 בפברואר 1815, במהלך משימת ליווי של שתי שיירות אוניות סוחר בריטיות יחד עם "סייאן", גם היא מדרגה שישית, נתגלו השתיים לא הרחק ממדיירה על ידי הפריגטה האמריקנית "קונסטטיטושן" (44 תותחים) בפיקודו של קפטן צ'ארלס סטיוארט. אומנם המלחמה נסתיימה זה כבר בחתימת הסכם גנט, אך ידיעה רשמית על כך לא הגיעה עדיין אל "קונסטיטושן". הלחימה נגד שתי אוניות בו זמנית הייתה מסוכנת, אולם הודות לכישורי השיט והימאות הטובים של הפריגטה האמריקנית היא הצליחה לגבור על שתי האוניות. תחילה אילצה את "סייאן" להיכנע, ולאחר שהעלתה על סיפונה צוות שלל, נפנתה לרדוף אחר "לבנט". שני מטחי דופן נוספים אילצו גם אותה להיכנע. בסיוע אנשי הצוות השבויים עשו שלוש האוניות את דרכן אל כף ורדה.

פלגה בריטית קטנה בת שלוש אוניות בפיקודו של קומודור ג'ורג' קולייר, שחיפשה אחר "קונסטיטושן" מאז חמקה בעד ההסגר מנמל בוסטון בדצמבר 1814, גילתה אותה לבסוף ב-11 במרס 1815 בנמל פורטו פראיה שבכף ורדה. "קונסטיטושן" ושתי אוניות השלל מיהרו לנתק חבלים ולחמוק אל לב ים, כשקולייר ואוניותיו בעקבותיהן. המרדף התנהל במזג אוויר סוער, ובשל הראות הלקויה, פעולות הטעיה שנקט קפטן סטיוארט ובלבול מצדן של האוניות הבריטיות, הצליחו "סייאן" ו"קונסטיטושן" לחמוק ללא פגע. מטח מתותחי אה"מ "ליאנדר" שכנע את מפקדה של "לבנט" כי הדרך היחידה להינצל היא לשוט אל מימיו הרדודים של החוף, אך הדבר לא הועיל והאונייה נלכדה על ידי אה"מ "אייקסטה". קולייר, שהניף את דגל הקומודור על "ליאנדר", נפרד בסופו של דבר מ"אייקסטה" ו"ניו קאסל" ליד ברבדוס והמשיך בחיפושיו אחר הפריגטה האמריקנית, אולם היא הצליחה לשוב לנמל בשלום.

איי כף ורדה השתייכו אז לפורטוגל, אך משום שלא יכלה לקיים את הנייטרליות בה נקטה במלחמת 1812 ולגונן על "לבנט" במימיה הריבוניים, נאלצה לאחר המלחמה לפצות את ארצות הברית על אובדן האונייה.

קפטן ג'ון שרידן פיקד על "לבנט" מ-1815 עד הוצאתה משירות פעיל במספנת צ'טם בנובמבר אותה שנה. התוכניות לתקן את האונייה ולהחזירה לשירות באוגוסט 1820 לא יצאו לפועל, וב-9 באוקטובר 1820 היא פורקה ונגרטה.

==מקורות==
<div class="mw-content-ltr">
* Gossett, William Patrick. The lost ships of the Royal Navy, 1793-1900. London, Mansell, 1986.
* James, William. The Naval History of Great Britain, from the Declaration of War by France in 1793, to the Accession of George IV.. R. Bentley, 1837..
* Martin, Tyrone G. A Most Fortunate Ship. A Narrative History Of Old Ironsides. Revised edition, 2003.
* Winfield, Rif. British Warships in the Age of Sail 1793–1817: Design, Construction, Careers and Fates. Seaforth, 2008.
</div>
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
יגאל שדה

יגאל שדה (נולד ב-14 באוגוסט 1961) הוא שחקן, זמר ומדבב ישראלי.

== ביוגרפיה ==
יגאל שדה נולד בתל אביב וגדל בה. הוא למד במגמת תיאטרון בבית הספר התיכון "תלמה ילין", ואת שירותו הצבאי עשה כשחקן בתיאטרון צה"ל. בשנת 1983 החל את לימודי המשחק בבית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" וסיים אותם בהצטיינות בשנת 1986.

במהלך הקריירה שלו היה שדה שחקן מן המניין בלהקת השחקנים של תיאטרון באר שבע (1987-1990), של התיאטרון הלאומי "הבימה" (1990-1997), של תיאטרון "החאן" בירושלים (1997–2001) ושל תיאטרון הרצליה (2001-2002). בשנת 2002 חזר לשחק בלהקת תיאטרון "הבימה". לצד תפקידיו בתיאטרון משחק שדה גם בקולנוע ובטלוויזיה, וכן מדבב סרטים רבים.

== מתפקידיו הבולטים ==
*בתיאטרון באר שבע: "אהובת החייל" (חייל בריטי), "תמונות ציד" (אברם), "אילוף הסוררת" (לוצ'נסיו), "מותו של סוכן" (ביף), "דודתו של צ'ארלי" (ג'ק צ'סני), "טובת המולדת" (מייג'ור רוס), "הבֵּיצה" (גוסטב), "בורגנים" (פיוטר), "דון ז'ואן" (פיירו), "מפיסטו" (אוטו אולריך).
*בתיאטרון הבימה: "ליל העשרים" (עקיבא), "ירמה" (ויקטור), "בחורים טובים" (ג'ק רוס), "משרתם של שני אדונים" (פלורינדו), "שלוש אחיות" (טוזנבאך), "ביקור הגברת הזקנה" (המורה), "השושנה המקועקעת" (מניאקוואלו), "חודש בכפר" (ראקיטין), "נמר חברבורות" (דוד לתלפיות), "אנטיגונה" (קריאון), "איולף הקטן" (אלפרד), "אותו הים" (המספר), "כוכב יאיר" (גבריאל), "הסוחר מוונציה" (שיילוק), "המאהב" (אדם), "עת דודים" (אהרון), "יהוא" (זיף), "פליישר" (הרב אנגל), "עלובי החיים" (ז'אבר), ״מיכאל קולהאס״ (עו״ד/מרטין לותר), ״עושה כרצונו״ (הרב זילבר), "חברון" (בעז מימון, מושל חברון), "מישהו שישמור עלי" (מייקל), "מאמא מיה" (סאם), "מצדה 1942" (יוסף), "עוד חוזר הניגון" (נתן אלתרמן), "את שאהבה נפשי", "הגברת הראשונה" (משה דיין) ו"בית בובות" (טורבלד הלמר).
*בהפקה משותפת של הקאמרי והבימה: "שלוש אחיות" (הברון טוזנבאך).
*בתיאטרון החאן: "נוף ילדות" (רימונד), "מידה כנגד מידה" (אנג'לו), "שמיים" (מילר), "הבתולה מלודמיר" (יצחק), "האישה מן הים" (הזר), "השחף" (קוסטיה), "השיבה למדבר" (עזיז), "נדל"ן" (ריקי רומא).
*בתיאטרון הרצליה: "תנינים" (נאדל), "אז הלכנו לכסית" [ערב שירי אלתרמן].
*במחזות זמר: "מלך היהודים" (הרצל), "זעקי ארץ אהובה" (אבשלום קומאלו), "מרי לו" (ריקרדו), "היפה והחיה" (החיה), "איש חסיד היה" ועלובי החיים (ז'אבר).
*בקולנוע: "אישה זרה" (מוקי), "אהבה ממבט שני", "חיים זה חיים", "ריטה – שם זמני" (גדי), "סוף שבוע בגליל" (יואל), "שליחותו של הממונה על משאבי האנוש" (מפקח משמרת הלילה), "הדרך לאן", "הילה".
*בטלוויזיה: "האישה האחרת","101", "רצח, מצלמים", " אהבה מעבר לפינה", "זכותא", "ראש גדול", "אולי הפעם", "מעברות".
*כמדבב: "היפה והחיה" (גסטון), "פוקהונטס" (ג'ון סמית), "נסיך מצרים" (רעמסס), "חתול תעלול" (החתול), "הארי פוטר" (ארתור וויזלי), "הרפתקאותיו של טינטין" (סכרין / קראדם), "מגה-מוח" (סוהר), קסם של בית (ג'ק).

== פרסים ==
*1998 – פרס ההסתדרות הכללית של העובדים בא"י ע"ש השחקן דוד ורדי 
*2007 – פרס מטעם תיאטרון הבימה ע"ש שמוליק סגל 
*2007 – פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה 
*2009 – פרס מטעם תיאטרון הבימה ע"ש אהרן מסקין

== קישורים חיצוניים ==

*[http://archive.habima.co.il/personPage/?itemId=80 יגאל שדה], באתר ארכיון הבימה
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
גאיר הולטה

גאיר הולטה (נורווגית: Geir Holte; נולד ב-3 באוקטובר 1959) הוא גולש סקי למרחקים נורווגי. 

נולד בדראמן, וייצג את מועדון "הוקסונד איל" (Hokksund IL). הוא התמודד באולימפיאדת החורף 1984 בסרייבו בריצת 20 ק"מ וסיים במקום ה-20. אחיו הגדול הוא טור הוקון הולטה. הם היו חלק של צוות נורווגי שזכה במקום השלישי בתחרות שליחים 4*10 ק"מ במסגרת "גביע עולם 1985".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.fis-ski.com/DB/general/athlete-biography.html?competitorid=25535&sectorcode=CC סיכום תוצאות באתר איגוד סקי למרחקים]

קטגוריה:גולשי סקי למרחקים נורווגים
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת סרייבו (1984)
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1959
טד (סרט)

טד (באנגלית: Ted) הוא סרט קומדיה ופנטזיה אמריקאי משנת 2012. הסרט נכתב בחלקו, הופק ובוים על ידי סת' מקפרלן (יוצר הסדרות "איש משפחה", "אבא אמריקאי" ו"המופע של קליבלנד"). סרט המשך בשם "טד 2" יצא לאקרנים ביוני 2015.

==עלילה==
עלילת הסרט מגוללת את סיפורם של ג'ון בנט (מגולם על ידי מארק וולברג), שדובון הצעצוע שלו, טד (אותו מדבב מקפרלן עצמו) מתעורר לחיים בעקבות משאלה שהביע בילדותו במקביל לנפילה של כוכב.

בסרט משתתפים גם השחקנים מילה קוניס בתפקיד לורי, חברתו של ג'ון, שחשה שחברותו עם טד מגבילה אותו; הקומיקאים אלכס בורסטיין וראלף גרמן בתפקיד הוריו של ג'ון; וג'ובאני ריביסי בתפקיד דוני, אדם העוקב אחרי טד באופן אובססיבי ומבקש לרכשו עבור בנו. נורה ג'ונס, סאם ג'יי ג'ונס וטום סקריט מגלמים בסרט גרסה נלעגת של עצמם, אלמנט מקובל ביצירותיו של מקפרלן.

==שחקנים==
*מארק וולברג - ג'ון בנט
*מילה קוניס - לורי
*סת' מקפרלן - טד (קול)
*ג'ואל מקהייל - רקס
*ג'ובאני ריביסי - דוני, אדם העוקב אחרי טד באופן אובססיבי ורוצה לרכוש אותו עבור בנו.
*פטריק ווארבורטון - גאי
*ג'סיקה בארת' - תמי-לין
*מאט וולש - תומאס, הבוס של ג'ון
*ביל סמיתרוביץ' - פרנק, הבוס של טד
*ראלף גרמן - ג'ו בנט, אביו של ג'ון
*אלכס בורסטיין - הלן בנט, אימו של ג'ון
*נורה ג'ונס - עצמה
*סאם ג'יי ג'ונס - עצמו
*ראיין ריינולדס - ג'ארד <small>(הופעת קמאו)</small>

==ביקורת==
הסרט זכה לתגובות מעורבות בקרב המבקרים, אך ברובן חיוביות, והוא מדורג באתר "Rotten Tomatoes" עם ניקוד של 68%. חלק מהמבקרים כתבו שזהו סרט קליל ומצחיק וחלק מהמבקרים כתבו כי זהו סרט לא מצחיק, עלוב, נואש להצחקה וטיפשי. רוב המבקרים ביקרו את האנטישמיות בסרט שהיא לא מצחיקה, מיותרת ומסיתה נגד היהודים. כך לדוגמה בתחילת הסרט מופיעה סצנה של בוקר חג המולד בה חבורה של ילדים מרביצים לילד יהודי רק בגלל דתו ולפי הקריין כך נהוג לעשות. דוגמה נוספת היא שבמהלך הסרט הדמות של טד מסבירה כי הדמות של אלף היא יהודית בשל אפו הגדול ומשום שהוא הורס את חייהם של בני המשפחה, לא עוזב אותם וסוחט מהם כסף.

לצד זאת זכה הסרט להצלחה בבתי הקולנוע, והוא מדורג במקום ה-96 ברשימת הסרטים שוברי הקופות של כל הזמנים בעולם.

לאור הצלחת הסרט, הודיעו מנהלי האולפנים על כוונתם להתחיל ליצור בקרוב סרט המשך ל"טד". הסרט יצא לאקרנים ביוני 2015.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולנוע בכיכובן של בובות
קטגוריה:דובים בדיוניים
פסל החופש

ממוזער
הפסל בשנת 1993 אחרי שהורד מלמעלה במטרה לשפצו
פסל החופש (באנגלית: Statue of Freedom) ידוע גם בשם פסל החירות, הוא פסל ברונזה שעוצב על ידי תומאס קרופורד, בשנת 1863. הוא הוצב על כיפת הקפיטול בוושינגטון, ארצות הברית מתוך מטרה לסמל ניצחון במלחמה ושלום. הפסל מתאר דמות נשית שחובשת קסדה צבאית ומחזיקה חרב שנמצאת בתוך נדן ביד ימין וזר דפנה ביד שמאל.

==תיאור==
דמות הפסל היא דמות נשית. ידה הימנית נשענת על ידית חרב בנדן ביד השמאלית היא מחזיקה זר דפנה ומגן עם 13 פסים. הקסדה שלה עטורה בזר ניצחון ועליה כרבולת נוצות. על סיכת הבגד שלה חרוטה האות U ובתוכה האות S, ראשי התיבות של 'ארצות הברית'. שכמייה אינדיאנית מוטלת על פלג גופה השמאלי. היא עומדת על גלובוס מברזל.

פסל הארד מתנשא לגובה שישה מטרים ומשקלו כ-6.8 טון (15 אלף ליבראות).

==היסטוריה==
ב-9 במאי 1993, אחרי שהיה במקום כמעט 130 שנה, הפסל הובא מהקפיטול על ידי מסוק לשיקום, זה גם נתן הזדמנות לתיירים לראות את הפסל מקרוב. העבודה הייתה נחוצה בגלל צלקות נרחבות ובגלל סדקים והחלדה של המעמד מברזל. הפרויקט עלה בסה"כ 780,000 דולר שגויסו באופן פרטי. העבודה בוצעה על ידי חברה בבולטימור, מרילנד. עבודת השיקום של הפסל והכן ערכה כארבעה חודשים. פסל החופש הוחזר למקומו במסוק ב-23 באוקטובר 1993, במסגרת חגיגות המאתיים של הקפיטול בארצות הברית.

==הנצחה==
ראשו של הפסל נמצא על בול של ארצות הברית.

פסל החופש נמצא גם בצד האחורי של עיטור מדליית עיראק. 

הפסל מתואר גם במדליה האזרחית למלחמה בטרור.

<gallery>
קובץ:Iraq-campaign-medal.jpg|מדליית עיראק מ-2004
קובץ:USA-1923-ScottUSA573.jpg|בול-דואר של 5$ אמריקאים, 1923

</gallery>

==ראו גם==
*הקפיטול
*פסל החירות

==קישורים חיצוניים==
 
* [http://www.aoc.gov/cc/art/freedom.cfm אודות הפסל באתר הקפיטול] 
* [http://www.visitingdc.com/capitol/statue-of-freedom.htm אודות הפסל באתר VisitingDC.com] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פסלים
קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:הקפיטול