OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דוידה פטרוצ'י

דוידה פטרוצ'י (באיטלקית: Davide Petrucci; נולד ב-5 באוקטובר 1991) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
פטרוצ'י התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של רומא. בקיץ הצטרף למחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד תמורת 200 אלף פאונד.

ב-9 בינואר 2013 הושאל לפיטרבורו יונייטד עד לסיום העונה. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 1–2 לנוטינגהאם פורסט. ב-9 בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1–2 על לסטר סיטי.

ב-2 בספטמבר 2013 הושאל לרויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית בחוזה עד לסיום העונה, אך בינואר שוחרר מהמועדון. ב-27 במרץ הושאל לצ'רלטון את'לטיק.

ב-8 בספטמבר 2014 שוחרר מיונייטד וחתם בצ'.פ.ר. קלוז' מליגת העל הרומנית.

ב-29 באוגוסט 2016 חתם בריזספור מליגת העל הטורקית.

ב-13 ביולי 2019 חזר לאיטליה לאחר 11 שנים, וחתם באסקולי מהסרייה ב'. ב-5 באוקטובר 2020 חתם בקוזטנצה.

ב-11 ביולי 2021 חתם בהפועל באר שבע מליגת העל. בינואר 2022 הוציאה הפועל באר שבע את פטרוצ'י ממצבת הזרים שלה ובמקומו הוחתם גוסטבו מרמנטיני. עם זאת, סירב פטרוצ'י לעבור לקבוצה אחרת ונותר בסגל הקבוצה. ב-2 בפברואר 2023, לאחר שנה שלא שיחק, הגיע עם הקבוצה להסכמה על התרת חוזהו.

== תארים ==
מנצ'סטר יונייטד עד גיל 21
* אליפות: 2012/2013

קלוז
* הגביע הרומני: 2015/2016

הפועל באר שבע
* גביע המדינה: 2021/2022

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:רומא: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני פיטרבורו יונייטד
קטגוריה:כדורגלני רויאל אנטוורפן
קטגוריה:כדורגלני צ'רלטון את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני צ'.פ.ר. קלוז'
קטגוריה:כדורגלני ריזספור
קטגוריה:כדורגלני אסקולי
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים איטלקים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים איטלקים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים איטלקים בישראל
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1991
האיטים גרמנים

האיטים גרמנים הם תושבי האיטי ממוצא גרמני.

== היסטוריה ==
היישוב הגרמני הקדום ביותר הידוע בהאיטי נקרא בומברדופוליס. ב, כאלף גרמנים הגיעו להאיטי והתיישבו בבומברדופוליס. הם עסקו בעיקר בחקלאות.<ref></ref>

באמצה המאה ה-18, הגרמנים החלו להסדיר ולקיים יחסים מסחריים עם האיטי, ובעקבות כך, הגיעו עוד גרמנים להאיטי, ואף התחתנו עם משפחות בולטות שם וזה איפשר להם לעקוף את האיסור החוקתי נגד זרים שבבעלותם אדמות.

במאה ה-19, הרבה מהעסקים בהאיטי נשלטו על ידי מהגרים איטלקים וגרמנים.<ref></ref>

בשנת 1910, 90% המסחר הבינלאומי של האיטי, נשלט על ידי הגרמנים שהתגוררו שם. אף על פי שהם מונים רק כ-200 איש, הם הפעילו כוח כלכלי לא פרופורציונלי.

כשארצות הברית פלשה להאיטי בשנת 1915, הם כלאו מיד והחרימו את כל הגרמנים ואת רכושם. במהלך מלחמת העולם הראשונה, כל הגרמנים בהאיטי היו בבתי הכלא תחת פיקוח ומשמר כבד. בסוף מלחמת העולם הראשונה עזבו מרבית הגרמנים את האיטי, ולעולם לא חזרו בשל עוינות הכוח הכובש האמריקני. ארצות הברית מעולם לא החזירה את החפצים הגרמניים שהוחרמו.

בשנת 1940, במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר האיטי הכריזה מלחמה על גרמניה, שוב הוחרמו כל נכסי הגרמנים בהאיטי, אך בהמשך העבירו בהאיטי חוק להחזרתם לבעליהם החוקיים. בשנת 1942, נשלחו אסירי מלחמה גרמנים אלה לארצות הברית, על פי בקשה אמריקאית, כערובה לאסירים האמריקניים שהוחזקו בגרמניה, ורק בשנת 1946 הם הוחזרו להאיטי.<ref></ref>

==ראו גם==
* יחסי גרמניה–האיטי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האיטי: תרבות
האיטים צרפתים

האיטים צרפתים הם תושבי האיטי ממוצא צרפתי.

== היסטוריה ==

בשנת 1697, הצרפתים החלו לשלוט בהאיטי. בתקופת זו, הם טבחו בתושבים המקוריים ושעבדו אותם, וכתוצאה מכך, היוו הצרפתים 90% מתושבי האיטי בתקופה זו.<ref name=":0"></ref>

=== מרד העבדים ===

בשנת 1791 החל מרד העבדים בהאיטי, שכלל שחורים דרשו את זכויותיהם, לנטוש את העבדות ושוויון. בשנת 1804, לאחר ניצחון העבדים במרד, הם טבחו בצרפתים שבהאיטי, מה שהוביל לצמצום בולט של הצרפתים בהאיטי.<ref name=":0" />

== ראו גם ==

* יחסי האיטי–צרפת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האיטי: תרבות
מרטין ראינוב

מרטין ניקולייב ראינוב (בבולגרית: Мартин Николаев Райнов; נולד ב-25 באפריל 1992) הוא כדורגלן בולגרי בעמדת הקשר.

==קריירת מועדונים==
ראינוב, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים יאנטרה גברובו ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של ברואה סטארה זגורה.

בקיץ , ראינוב הושאל לאיטר 1924 מהליגה הבולגרית השנייה. ב-13 באוגוסט, ראינוב ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0-1 נגד ליובימטס. ב-12 בנובמבר, ראינוב הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-2 נגד דורוסטול. בינואר , הושאל לסילבן 2000.

בקיץ , ראינוב חזר לברואה. ב-11 באוגוסט, ראינוב ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הבולגרית, בניצחון 0-4 נגד בוטב וראטסה. בינואר , ראינוב הושאל לבנסקו.

בקיץ , ראינוב עזב את ברואה וחתם בחאסקובו.

בקיץ , ראינוב חזר לליגה השנייה וחתם בלוקומוטיב גורנה אוריאחוביצה. בקדנציה זו, כבש 5 שערים ב-17 משחקי ליגה עד לאמצע העונה, אז חתם בלוקומוטיב פלובדיב. ב-24 בספטמבר 2016, ראינוב הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל הבולגרית, בניצחון 1-2 נגד נפטוהימיק.

בינואר , ראינוב חזר לברואה. בקדנציה זו, ראינוב הפך לשחקן הרכב מוביל בקבוצה.

ב-5 בפברואר 2019, ראינוב חתם בלבסקי סופיה.

ב-1 ביולי 2021, ראינוב חתם במ.ס. אשדוד מליגת העל, שהייתה קבוצתו הראשונה מחוץ לבולגריה. באשדוד, ראינוב רשם שני הופעות במסגרת מוקדמות הקונפרנס ליג בצמד המשחקים נגד קרבאך. ב-30 באוגוסט 2021, ראינוב שוחרר ממ.ס. אשדוד.

ב-10 בספטמבר 2021 ראינוב חתם בארג'ש פישטש מליגת העל הרומנית.

==קריירה בינלאומית==
באוגוסט , ראינוב זומן לראשונה לסגל נבחרת בולגריה. כעבור חודשיים, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 3-0 ל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים בולגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל בולגרים
קטגוריה:כדורגלני ברואה סטארה זאגורה
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב פלובדיב
קטגוריה:כדורגלני לבסקי סופיה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב סופיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בולגריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים בולגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1992
גביע אוקיאניה לאומות 2020

גביע אוקיאניה לאומות 2020 תוכנן להיערך בחודש יוני 2020 ולהיות הטורניר ה-11 של גביע אוקיאניה לאומות בכדורגל.

הטורניר תוכנן להיערך בניו זילנד, שהצעת האירוח שלה התקבלה על-ידי קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה ב-10 בינואר 2020. שמונה נבחרות היו אמורות להשתתף בטורניר זה, כאשר נבחרת ניו זילנד היא האלופה המכהנת, לאחר שזכתה בגביע אוקיאניה לאומות 2016.

ב-21 באפריל 2020 הודיעה קונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה שהטורניר נדחה עד להודעה חדשה בשל מגפת הקורונה והקושי במציאת מועד חלופי לקיומו של הטורניר. לבסוף לא נמצא מועד חלופי לקיום הטורניר, והוחלט לבטל את הטורניר לחלוטין ולקיים רק את הטורניר הבא ב-2024.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גביע אוקיאניה לאומות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2020
קטגוריה:תחרויות כדורגל בניו זילנד
קטגוריה:אירועי ספורט שהושפעו ממגפת הקורונה
יוסף גז (הראשון)

הרב יוסף גז היה רב תוניסאי ובן למשפחת הרבנים גז. בנו של הרב דוד גז ראש אבות בתי הדין של תוניס (ומחבר הספר "נר דוד"), ואביו של הרב אליהו חי גג'. מכונה הרב יוסף גז "הראשון", להבדיל מנכדו, הרב יוסף גז "השני", גם הוא ראש אבות בתי הדין של תוניס.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
הרב יוסף גז נולד בשנת ה'תקנ"ג לרב דוד חזקיה גז - ראש אבות בתי הדין של תוניס, ונישא לבתו של הרב יהודה הכהן טנוג'י. לזוג נולדו לו שלושה בנים: הרב חיים דוד (מחבר הספר חיים לישראל ואביו של הרב יוסף גז "השני"), הרב בן ציון, והרב אליהו חי גג'.<ref></ref>

התפרסם בדרשות שהיה נושא בפני קהל גדול בעירו בשבתות ובאירועים, וכך תיארו נכדו יוסף גז (השני) בהקדמה לספר "חיים לישראל" שכתב בנו חיים דוד: "צדיק השם והכולל רב ועצום דורש טוב לעמו המזכה את הרבים כמהר"ר יוסף גג'".

נפטר בשנת ה'תרי"ג, והוספד על ידי גדולי רבני תוניס.<ref name=":0" />

== חיבוריו ==
חיבוריו שראו אור:
* זר זהב - ליוורנו תרל"ב (1872). מהדורה של ספר הזוהר שערך בנו של הרב יוסף, הרב אליהו חי גג', וכוללת שני פירושים - זר זהב שכתב אביו הרב יוסף, לצד פירוש בשם כתם אופיר, שמלוקט על ידי העורך מדברי כמה מקובלים תוניסאים ביניהם הרבנים מסעוד רפאל אלפסי ומשה סלום. קישור לכרכים על [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH001906789/NLI ספר בראשית] ועל [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH001906789/NLI?volumeItem=2 ספר שמות] באתר הספרייה הלאומית מאוסף גרשם שלום.
* פ"י המדב"ר - ליוורנו תרמ"ד (1883). פירוש על ההגדה של פסח. שמו של הספר הוא ראשי תיבות "פירוש הגדה ממני יוסף בר רבינו דוד". הובא לבית הדפוס שנה אחרי מות המחבר על ידי בנו הרב אליהו חי גג', ובסיועו של הנדבן יצחק דאנינוס. הודפס עם הסכמת רבים מרבני תוניס, הן מרבני קהילת התוניסאים ביניהם הרב ישועה בסיס, הרב אברהם הכהן יצחקי, הרב נתן בורג'ל והרב שלמה שמאמא, והן מרבני קהילת הגראנה הרב דניאל כרטוזו, הרב דוד בונאן והרב יוסף למברוזו.<ref></ref> [https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=45600&pgnum=1 קישור] לספר באתר HebrewBooks.
* הספד שכתב על הרב יצחק לומברוזו, הרב הראשי של יהדות תוניסיה. הודפס בכתב העת מקבציאל [https://tablet.otzar.org/he/book/book.php?book=22138&width=-17&scroll=0&udid=16139166421831822&pagenum=50 גיליון כ'] של חברת אהבת שלום, עמ' מ'-נ"ה.

חיבוריו שלא הודפסו (הוכנו לדפוס על ידי המחבר ונותרו בכתב יד)<ref>אזכורים של כל כתבי היד האלה מופיעים בהסכמת רבני תוניס לספר "פ"י המדב"ר", ובגיליון מקבציאל כרך כ' עמ' מ'. </ref>:
* בניין אב - על הי"ד החזקה לרמב"ם.
* שבט ישראל - מוסר על סדר פרשיות התורה.
* ראשית הגז - חידושי תורה..
* בידו אנ"ך - על התנ"ך, מדרש תנחומא ו-ספר הזוהר.
* שיטה רחבה על מסכת בבא קמא.
* חידושים על התלמוד (גיטין) - "מהדורה קמא בישיבת אבי ... ה' באדר התקס"ט ... מהדורה בתרא בישיבת ... בעל המחבר ערך השלחן [=יצחק טייב] ביום ר"ח תמוש ... התקע"ד". 121 דפים.<ref></ref>
* בתי הנפש - דרושים להספד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים תוניסאים
קטגוריה:ילידי 1793
קטגוריה:נפטרים ב-1853
אינגריד ואלברי

אינגריד ואלברי (בשוודית: Ingrid Wallberg; 4 במאי 1890 – 23 בינואר 1965) הייתה אדריכלית שוודית. ידועה בעיצוביה הפונקציונליסטים, היא הייתה האשה השוודית הראשונה שעסקה באדריכלות, שהייתה בעלת משרד אדריכלים.<ref name="skbl"></ref><ref name="guide"></ref>

== ביוגרפיה ==
אינגריד נולדה למשפחה אמידה בהלמסטאד, שוודיה, שם ניהלה המשפחה את ענף הטקסטיל לייצור בדים ולבנים Wallbergs Fabriks AB ו- Slottsmöllans tegelbruk . אביה אלפרד ואלברי, היה מנכ"ל החברה. רוב ילדותה עברה עליה בווילה אקבו שבעיר. היא למדה בבית הספר ג'ורסהולם. בגיל 18 היא חלתה במחלת עיניים, ונסעה לברלין לגור אצל אחת מאחיותיה.<ref name="stadshem"></ref> בעת שהותה שם, ואף על פי שעדיין לא הייתה לה הכשרה רשמית, כשרונה הוכר והיא זכתה להכין תוכנית-בינוי-עיר שהתקבלה. כשהייתה בת 25 החליטה למסד את כשרונותיה והחלה לומדת אדריכלות. בשנת 1915 למדה אדריכלות ב Königliche Kunstgewerbeschule ובמקביל עברה שיעורים פרטיים בציור קונסטרוקטיבי ורישום פרספקטיווי.
אחוזת סטורה גרדה באורגריטה בה התגוררה ואלברי משנת 1909 ועד מותה בשנת 1965.]]
בגיל 17 פגשה ואלברי את האדריכל אלברט ליליאנברג . שנתיים אחר כך הם נישאו. לילינברג מונה באותה שנה למשרת מהנדס תכנון ערים ראשון בגטבורג, והזוג עבר לסטורה גרדה, שם נולד בנם. במהלך תקופה זו שימשה ואלברי כעוזרת לבעלה ויחד הם נכנסו למספר תחרויות תכנון עירוני, כולל אחת בשיקגו, שם זכו במקום השלישי. <ref></ref> בשנת 1923 נכנסה ואלברי לתערוכת גטבורג, שם עבדה מקרוב עם Förening Hus och Hema והציגה את הדיור בעיר.<ref name="nsh"></ref> הנישואים עם אלברט לילנברג היו אומללים וכדי לפצות את עצמה, אינגריד הפכה ל"תולעת ספרים". היא התעמקה במיוחד בספרים העוסקים בתכנון ערים ופילוסופיה ולצידם ספרי מדע בדיוני- צרפתי, גרמני ואנגלי.
וילה בפריצגטאן, אורגריטה, שתוכננה על ידי ואלברי ואלפרד רוט.
אינגריד התגרשה מבעלה הראשון בינואר 1927. ועברה לגור אצל אחותה לוטי, שעברה לפריז כדי להתחתן עם אלברט ז'אנרה.

ז'אנרה היה אחיה של ענק האדריכלות השווייצרית לה קורבוזיה. מתחילת שנת 1928 ואלברי זכתה ללמוד אצלו ולהתעמק בסגנון עבודה שונה בתכלית מזה שהכירה. במהלך תקופה זו היא התמחתה בפונקציונליזם. אלפרד רוט, אדריכל בחברת "לה קורבוזיה", הוא שהנחה אותה. בשנת 1928 היא חזרה לשוודיה, והקימה בעזרת רוט בגטבורג.<ref name="vg"></ref> את משרד אדריכלים R&W. משרדה התמחה בתכנון בנייני דירות חדשים ובתים מדורגים, שינוי בתים צמודיי קרקע והקמת בניינים תעשייתיים בסגנון פונקציונלי.

עיקר המוניטין שלה היה על "ביתו של החייט" בו עשתה ואלברי שימוש בסלע.

בשנת 1929 ואלברי נישאה בשנית, לרופא גוסטה גוטלין. עם מות אביה בשנת 1930, היא חזרה להאלמסטד והתמסרה לעסק המשפחתי. היא הפכה לחברה במועצת המנהלים של Wallbergs Fabriks AB, ובסופו של דבר היא היו"ר שלה בין השנים 1955-1965.

בעיר הולדתה, ואלברי תכננה את מרבית מבני התעשייה ובתי מגורים פרטיים. היא הלכה לעולמה בעיר ארגריטה, ב־23 בינואר 1965.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדריכליות
קטגוריה:אדריכלים שוודים
קטגוריה:דירקטוריות
קטגוריה:דירקטורים
קטגוריה:ילידות 1890
קטגוריה:ילידי 1890
קטגוריה:נפטרות ב-1965
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1965
המהפכה הבאדית

כניסת הצבא המהפכני לעיר לראך, ציור של [[פרידריך קייזר]]
המהפכה הבאדית (בגרמנית: Badische Revolution) הייתה ניסיון כושל למהפכה לאומית-רפובליקנית נגד הדוכסות הגדולה של באדן בשנים 1848–1849 כחלק מאביב העמים בגרמניה נגד הקונפדרציה הגרמנית.

אביב העמים בגרמניה החל בחודש מרץ 1848 בדוכסות הגדולה של באדן בהשראת המהפכה בצרפת, המהפכנים הבאדים שאפו להפוך את באדן לדמוקרטיה במסגרת רפובליקה פדרלית פאן-גרמנית ולהפיל את מעמד האצולה שלטענתם דיכא את בני העם הגרמני ופילג אותו לפיאודומים.

[[פרידריך הקר]]
[[גוסטב שטרופה]]

חלק מהמהפכנים היו סוציאליסטים וחלק קפיטליסטים, אך כולם היו אנטי-מונרכיסטים. אחרי שפרצה המהפכה בבאדן פרצו התקוממויות דומות במקומות רבים שהיו תחת הקונפדרציה הגרמנית. נקודות השיא של המהפכה היו התקוממות הקר (Heckeraufstand) באפריל 1848 שהייתה ניסיון פשיטה על ארמון הדוכס בהובלת המהפכן פרידריך הקר והפיכת שטרופה (Struve-Putsch) בספטמבר 1848 שבה המהפכן גוסטב שטרופה עמד בראש צבא שכבש את העיר לראך (Lörrach).

המהפכה לוותה לפרקים גם ברדיפת יהודי באדן על ידי חלק מהמהפכנים.

המהפכנים מאזורי גרמניה השונים, כולל באדן, הקימו יחד את הפרלמנט הדמוקרטי של השטחים בשליטתם, האספה הלאומית של פרנקפורט בעיר פרנקפורט אם מיין. אותו אזור בו התחילו מהפכות אביב העמים היה גם המעוז האחרון של המהפכנים, ב-23 ביולי 1849 כוחות צבא פרוסיים כבשו את מעוז המהפכה ראשטאדט בבאדן והמהפכה דוכאה סופית.

== בתרבות ==
המהפכה הבאדית התקבעה כאירוע הרואי בתודעה ההיסטורית של באדן.

השיר המהפכני "Heckerlied", "הקרליד", "שיר הקר", על שם פרידריך הקר, שימש את המהפכנים הבאדים כהמנון בלתי-רשמי ונהיה שיר עם באדי, השיר מבטא התנגדות חריפה ל"סדר הישן" ושאיפות אלימות מאוד נגד כמרים ובני אצולה.

ב-1964 יצא לאור הספר "כתבי אנדריאס לֶנץ" מאת שטפן היים העוסק במהפכן באדי המהגר לארצות הברית. ב-1986 הופק סרט טלוויזיה גרמני בן ארבעה חלקים בבימויו של הבמאי הגרמני דיטר ברנר בשם "לנץ, או החירות", על פי ספרו של היים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מהפכות
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
חולדה זיפנית אדומה

חולדה זיפנית אדומה (שם מדעי: Lophuromys sikapusi) היא מין של מכרסם מהמשפחת העכבריים, הנפוץ באפריקה שמדרום לסהרה במדינות: אנגולה, בנין, קמרון, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, הרפובליקה של קונגו, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, חוף השנהב, גינאה המשוונית, גבון, גאנה, גינאה, קניה, ליבריה, ניגריה, סיירה לאון, טנזניה, טוגו ואוגנדה.

== מאפיינים ==
אורכו של המכרסם הוא אחד עשרה עד שלוש עשרה סנטימטרים, ואורך הזנב 6.5 עד 8.2 סנטימטרים ומשקלו 45–90 גרמים. אורך כפות רגליו האחוריות 2.1 עד 2.3 סנטימטרים ואורך האוזניים 1.5 עד 1.7 סנטימטרים.

צבע הפרווה חום עד אדמדם ולנקבות יש שלושה זוגות של פטמות.

המכרסם חי במרבית מדינות אפריקה שמדרום לסהרה במגוון בתי גידול הכוללים סוואנות, ביצות, אדמות חקלאיות, שפלות, הרים עד לגובה 1,600 מטרים ויערות גשם.

המכרסם חי על הקרקע וניזון בעיקר מחרקים, אך אוכל גם צמחים, חוליתנים אחרים ואפילו נבלות.

המכרסם חופר מתחת לקרקע מנהרות. הקן עשוי מעשב, והנקבה ממליטה בעונה הגשומה 2–3 גורים, לאחר הריון של כ-21 יום. הוא מתחיל להתרבות בגיל חודשיים.

בשל תפוצתו הרחבה של המין ובגלל הסיבה שהוא מצוי באזורים מוגנים רבים, המין מוכר על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין שאינו בסיכון.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קוצניים (עכברים)
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
אמיל סומורי

אחת האופרטות שכתב ([[לברית)]]
אמיל סומורי (במקור מנו וייס, בהונגרית: Szomory Emil; בודפשט, 12 בפברואר 1874 – אושוויץ, 1944?) היה סופר יהודי-הונגרי, עיתונאי, מבקר תיאטרון, מחזאי, מחבר אופרטות. אחיו הצעיר של הסופר ומחזאי דז'ה סומורי (1869–1944). אמיל סומורי כתב גם יצירות בהתייחסות לתיאטרון ולספרות יפה.

== ביוגרפיה ==
אמיל סומורי נולד במשפחה יהודית בשם מנו וייס בבודפשט, אחיו הבכור והמבוגר בחמש שנים היה דז'ה סומורי שנספה בשואה גם הוא. בסיום לימודיו בתיכון החל משנת 1891 לעבוד כעיתונאי וככותב מאמרים וטורים בעיתונים וכתבי עת שונים. תחילה עבד כשכיר בעיתונים "נמזט" (Nemzet), כלומר "האומה", לימים ב"מדיאר נמזט" (Magyar Nemzet). לאחר מכן מאז הקמתו בשנת 1903 עבד כשכיר בעיתון הערב בשם "העיתון" (Az Ujság). אחר כך בשנת 1918 הפך לראש דסק התיאטרון של העיתון ולעובד בכיר בו.

בשנות מלחמת העולם הראשונה עבד ככתב צבאי. הוא גורש למחנה ההשמדה אושוויץ בשנת 1944 בשל מוצאו היהודי. הוא נפטר בסביבות קיץ 1944 באושוויץ. רבות מיצירותיו פורסמו בדפוס. הוא כתב סיפורים קצרים וטורים בעיתונים, שחלק גדול מהם יחסית הופיעו גם בכרכים עצמאיים. הוא קיבל על עצמו לכתוב גם מחזות ואופרטות, כמו גם ליבריות לאופרטות. בנוסף, שתי ליבריות עצמאיות שלו הופיעו, והאופרטות הוצגו בתיאטרון ארקל. הוא גם פרסם מאמרים ביקורתיים על הצגות תיאטרון. כתביו אלה פורסמו תחת שם בדוי Sorry.

== יצירותיו ==
* סיפורי פריז - רומן. בודפשט, 1895. הוצאה מחודשת - סיפורי פריז. בודפשט: אתנאום, 1900.
* קומדיה. בודפשט: אתנאום, 1906. פרסום מחדש - קומדיה. ספרייה מודרנית. בודפשט: אתנאום, 1932.
* בודפשט המשתעשעת.
* בודפשט, לצאת בבקשה. בודפשט, 1907.
* לפני המסך ומאחורי המסך. בודפשט: זינגר וולפנר, 1913. 190 עמודים.
* שארושי, תחמושת! ועל מכתבי שדה קרב אחרים. בודפשט: אתנאום, 1914. 77 עמודים.
* ליבנה הררית ומכתבים אחרים משדה הקרב האיטלקי. ספרייה מודרנית 468–470. בודפשט: אתנאום, 1915. 79 עמודים.
* הטירה שאינה ניתנת לכיבוש. בודפשט, 1915.
* יאסקונהוסאר ה-13 ורומני מלחמה אחרים. בודפשט, 1917. 142 עמודים. העיתון, מס '126.
* הילדה הקטנה: אופרטה בשלוש מערכות - דרמה. בודפשט: ציפזר וקניג, 1920.

== לקריאה נוספת ==
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0876.html אמיל סומורי]
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969
* לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי. 1994 
* אמיל סומורי בלקסיקון העולמי של טולנאי 1926–1933.
* אמיל סומוריבלקסיקון ההומור. 2001. 
* מיהאי קולושווארי-בורצ'ה: הספרות בהונגריה על השאלה היהודית: תפקיד היהדות בחיים האינטלקטואליים בהונגריה. 1940.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:מבקרי ספרות יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה 1944)
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:כתבים צבאיים יהודים
קטגוריה:מבקרי תיאטרון
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1874
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
מילקשייק אבק שריפה

מילקשייק אבק שרפה (באנגלית: Gunpowder Milkshake) הוא סרט פעולה אמריקאי שבוים בידי נבות פפושדו ונכתב בידי פפושדו ואהוד לוסקי. הסרט יצא בארצות הברית בשירות הזרמת המדיה נטפליקס ב-14 ביולי 2021, וב-15 ביולי בבתי הקולנוע בישראל. בסרט מככבות קארן גילאן, לנה הידי, קארלה גוג'ינו, קלואי קולמן, מישל יאו, אנג'לה באסט ופול ג'יאמטי.

== תקציר העלילה ==
סם (קארן גילאן) הייתה רק בת 12 כשאמה סקרלט (לנה הידי), מתנקשת-על, נאלצה לנטוש אותה ולהיעלם. 15 שנים מאוחר יותר, סם היא ציידת ראשים והיא עובדת עבור "הפירמה" החברה בה עבדה אמה. היא משתמשת בכישרונה יוצא הדופן על מנת לנקות אחר התיקים הכי מסוכנים של "הפירמה" לה היא נאמנה בצורה עיוורת. סם נשלחת למשימת חיסול שגרתית ונאלצת לבחור בין נאמנותה לחברה שגידלה אותה, או להצלת חייה של אמילי (קלואי קולמן) בת ה-8. כדי לשרוד היא חוברת מחדש לצוות "הספרניות" שעבדו עם אמה. שלושה דורות של נשים חייבות למצוא דרך לסמוך זו על זו, לעמוד מול "הפירמה" וצבא המתנקשים שלה ולחסל את אלו שיכולים לקחת מהן הכל.

== שחקנים ודמויות ==
{| class="wikitable" 
! שם השחקן/ית !! שם הדמות || אודות הדמות
|-
| קארן גילאן || rowspan="2" align="center"|סמנתה / "סם" || מתנקשת העובדת עבור הפירמה, בתה של סקרלט.
|-
| פרייה אלן || סם הצעירה.
|-
| קלואי קולמן || אמילי || ילדה בת 8 שסם מצילה.
|-
| לנה הידי || סקרלט || מתנקשת, אמה של סם.
|-
| אנג'לה באסט || אנה-מיי || מתנקשת.
|-
| מישל יאו || פלורנס || מתנקשת.
|-
| קארלה גוג'ינו || מתילדה || מתנקשת.
|-
| פול ג'יאמטי || נייתן || ראש מחלקת משאבי אנוש של הפירמה.
|-
| ראלף אינסון || ג'ים מק'אלסטר || גנגסטר אירי.
|-
| איוואן קיי || יאנקי || 
|-
| אדם נגייטיס || וירג'יל || 
|-
| דייוויד ברנל || שוקר || 
|}

== הפקה ==
הפקת הסרט הוכרזה בשנת 2018, כשהחברות Studiocanal ו-The Picture Company זכו בזכויות ההפקה של הסרט<ref></ref>. התסריט נכתב בידי נבות פפושדו ואהרון קשלס (שעבדו יחדיו בעבר על הסרטים כלבת ומי מפחד מהזאב הרע), יחד עם אהוד לוסקי. פורסם שאנדרו רונה ואלכס היינמן יפיקו את הסרט. במאי 2019 פורסם שקשלס עזב את הפרויקט<ref></ref>.

בינואר 2019 פורסם שקארן גילאן תככב בסרט<ref></ref><ref></ref>, ולאחר מכאן פורסמו גם הליהוקים של לנה הידי<ref></ref>, אנג'לה באסט<ref></ref>, פול ג'יאמטי<ref></ref>,מישל יאו<ref></ref>, קארלה ג'וגינו<ref></ref>, איוואן קיי<ref></ref>, אדם נגייטיס<ref></ref> וראלף אינסון<ref></ref>.

הסרט צולם מיוני עד אוגוסט 2019 בברלין<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
נקודת גארוואן

נקודת גארוואן או נקודת גארבאן (באנגלית: Garvan Point; בבולגרית: нос Гарван) היא לשון יבשה סלעית בחוף הדרומי של חצי האי טריניטי שבצפון חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה מהווה את הקצה המזרחי של הכניסה למפרצון רטיז'ה.

הנקודה ממוקמת 7.18 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת וייו; 5.82 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מנקודת בויל; 8.68 קילומטרים דרומית - מזרחית מנונאטאקי קאמל; 8.23 קילומטרים מערבית - דרומית-מערבית מהר קרדינל.

== היסטוריה ==
=== מיפוי הנקודה ===

הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים גרמנים-בריטיים בשנת 1996.

=== מקור השם ===

הנקודה נקראת על שם שני כפרים בשם גארוואן, האחד בצפון, והשני בצפון-מזרח בולגריה.

השם אומץ רשמית ב-6 בדצמבר 2010.

== לקריאה נוספת ==


* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=137122 נקודת גארוואן] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-57.321356168860966,-63.48190324663289,12&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix
* [https://latitude.to/articles-by-country/aq/antarctica/394279/garvan-point מפת אזור נקודת גארוואן]

== הערות שוליים ==

גארוואן
גארוואן
יוסף רוזנפלד

יוסף רוזנפלד (1922-1858) היה רבה הראשי של צ'רנוביץ בשנים 1922-1893.

==ביוגרפיה==
רוזנפלד נולד ב-1858 בעיר ניישטדטל שבסלובקיה של ימינו, למאיר, אב בית דין בעיר הולדתו. בבגרותו עבר לבודפשט כדי ללמוד בבית מדרש לרבנים, שם למד בהנחיית בנימין זאב בכר. ב-1883 הוסמך לרבנות בברלין וקיבל תואר דוקטור לפילוספיה מטעם אוניברסיטת לייפציג. לאחר מכן עבר לכהן כרב אצל קהילת יהודי המבורג. חברי הקהילה המשכילים תפסו אותו כבעל השקפות מסורתיות יותר. בשל כך, הם השפיעו על הממשלה המקומית שלא להעניק לו נתינות גרמנית, דבר שהיה הכרחי באותם הימים לרב בגרמניה.

בשנים 1893-1886 כיהן כרב הראשי של יהודי אורושהאזה. ב-1892 נפטר רבה הראשי של קהילת יהודי צ'רנוביץ, אליעזר אליהו איגל, ורוזנפלד מונה להחליפו בתפקיד שנה אחת לאחר מכן. במהלך כהונתו פעל רוזנפלד לקידום ההשכלה בנושאי מדעי היהדות והספרות היהודית בקרב צעירי העיר היהודים. רוזנפלד כיהן במשרה זו עד מותו ב-1922. החליף אותו בתפקיד אברהם יעקב מרק.

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'רנוביץ: רבנים
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:נפטרים ב-1922
אלן אוז'בולט

אלן אוז'בולט (בסלובנית: Alen Ožbolt; נולד ב-24 ביוני 1996) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת החלוץ בלבדיאקוס מליגת העל היוונית.

==קריירה==
אוז'בולט החל את דרכו בדומז'אלה, והושאל לעונה אחת לבורוסיה דורטמונד ב' מהליגה האזורית בגרמניה, לפני שחתם בינואר 2018 במועדון האוסטרי TSV הארטברג. עם זאת, בתום העונה הוא עזב את הקבוצה.

ב-16 בספטמבר 2018 חתם לשלוש שנים בלוקומוטיב פלובדיב מליגת העל הבולגרית. שישה ימים לאחר מכן הוא ערך הופעת בכורה בניצחון הליגה 1–3 על ספטמברי סופיה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81. ב-15 במאי 2019 כבש את שער הניצחון בגמר הגביע הבולגרי מול בוטב פלובדיב, שהעניק ללוקומוטיב את הגביע הראשון בתולדותיהם. הוא סיים את העונה עם שמונה שערים ב-29 הופעות בכל המסגרות.

ב-11 בינואר 2020 חתם לארבע וחצי שנים בסלובן ברטיסלאבה מליגת העל הסלובקית.

ב-14 ביולי 2021 חתם בהפועל חיפה. ב-29 בינואר 2022 כבש שלושער ראשון בקריירה בניצחון 1–5 על בית"ר ירושלים.

ב-17 ביולי 2022 חתם בהפועל תל אביב בה כבש את שער הבכורה מול בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו.

ב-27 ביולי 2024 חתם לשנתיים בלבדיאקוס מליגת העל היוונית.

==תארים==
; דומז'אלה
*הגביע הסלובני: 2016/2017

; לוקומוטיב פלובדיב
*הגביע הבולגרי: 2018/2019

; סלובן ברטיסלאבה
*אליפות סלובקיה (2): 2019/2020, 2020/2021
*הגביע הסלובקי (2): 2019/2020, 2020/2021

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סלובנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סלובנים
קטגוריה:כדורגלני דומז'אלה
קטגוריה:כדורגלני הארטברג
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב פלובדיב
קטגוריה:כדורגלני סלובן ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סלובנים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים סלובנים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים סלובנים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובקיה
קטגוריה:ספורטאים סלובנים בישראל
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1996
האיטים פולנים

האיטים פולנים הם תושבי האיטי, שמוצאם פולני.

קזאלה, כפר קטן כ-45 קילומטר מפורט-או-פרנס, נחשב למרכז של הקהילה הפולנית בהאיטי, וישנם כפרים נוספים. בקזאלה התיישבו צאצאים של חברי הלגיון הפולני, יחידות ששירתו בצבא הצרפתי, שהצטרפו לעבדים במרד העבדים בהאיטי. ההערכה היא כי כ-400 עד 500 מהפולנים הללו התיישבו בהאיטי בתום המרד. הם קיבלו מעמד מיוחד מז'אן-ז'אק דסאלין, קיסר האיטי, ואזרחות מלאה.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref><ref name=":2"></ref>

== היסטוריה ==
בשנת 1802 הוסיף נפוליאון ללגיון הפולני כ-5,200 איש לעזרת הכוחות הצרפתיים שנשלחו לסן דומנג כדי לדכא את מרד העבדים. לחלקם נאמר שיש בסן דומינג מרד של אסירים. לאחר שהגיעו, נודע להם כי הצרפתים מנסים לדכא מרד של אפריקאים מקומיים שנלחמים למען חירותם.<ref name=":0" /><ref name=":1" /><ref name=":2" />

ככלל, פולנים רבים האמינו שאם הם יילחמו למען צרפת, נפוליאון בונפרטה יגמול להם על ידי השבת עצמאות פולין.<ref name=":0" /><ref name=":1" /><ref name=":2" />

הרבה מהחיילים הפולנים עזבו את הצבא הצרפתי והצטרפו למורדים.<ref name=":0" /><ref name=":1" /><ref name=":2" />

לאחר שהאיטי קיבלה את עצמאותה, דסאלין הורה שלא לטבוח בפולנים, כמו שטבחו בשאר הלבנים האיטי. הוא העניק לפולנים סיווג כשחורים בהאיטי, והעניק להם אזרחות האיטית מלאה. דאסלין כינה את העם הפולני "הכושים הלבנים של אירופה", מה שנחשב אז לכבוד גדול, שמשמעותו אחווה בין הפולנים להאיטים.<ref name=":0" /><ref name=":1" /><ref name=":2" />

צאצאי הפולנים בהאיטי היו איכרים כמו הרוב הגדול של התושבים באי.<ref name=":1" />

עשרות שנים מאוחר יותר, באמצע המאה ה-20, פרנסואה דובליה, נשיא האיטי שהיה ידוע בדעותיו הלאומיות ולמען השחורים, השתמש באותו מושג של "כושים לבנים אירופיים" תוך שהוא מתייחס לעם הפולני.<ref name=":1" />

בתקופתו של דובליה, הפכה העיירה הקטנה קזאלה למעוז קומוניסטי, וצעירים רבים ממנה התעמתו עם משטרו של דובליה. ב-29 במרץ 1969 התרחש טבח קזאלה, ע״י טונטון מקוט שתקף את הכפר. בטבח נרצחו 23 צעירים, נאנסו נשים, ונפצעו רבים.<ref name=":1" />

בשנת 1983, ביקר האפיפיור יוחנן פאולוס השני בהאיטי. הוא הזכיר כיצד הפולנים תרמו למרד העבדים שהוביל לעצמאותה של האיטי.<ref name=":1" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האיטי: תרבות
דמאסו ברנגר

דָמָאסוֹ בֵּרֶנְגֵּר יְיָ פוּסְתֶה, הרוזן הראשון משָׁאוּאֶן (בספרדית: Dámaso Berenguer y Fusté, I conde de Xauen; 4 באוגוסט 1873 – 19 במאי 1953) היה איש צבא ופוליטיקאי ספרדי, שליט ספרד בין ינואר 1930 לפברואר 1931. ברנגר ירש את ראש ממשלת ספרד, מיגל פרימו דה ריברה, בהנהגת הדיקטטורה הספרדית בחסות אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד. במהלך תקופת שלטונו של ברנגר ירדה התמיכה בממשלה ובמלוכה בכלל. חודשיים לאחר התפטרותו של ברנגר מראשות הממשלה נפלה הרסטורציה הספרדית עם הכרזת הקמתה של הרפובליקה הספרדית השנייה.

תקופת שלטונו של ברנגר ידועה בכינוי: "הדיקטטורה הקלה" (Dictablanda).

== ביוגרפיה ==
דמאסו ברנגר נולד בסאן חואן דה לוס רמדיוס, קובה בתקופת שלטון האימפריה הספרדית, ב-1873. ברנגר החל בקריירה צבאית בשנת 1889, ושירת בקובה ומרוקו הספרדית, וקודם לדרגת גנרל בשנת 1909. הוא מונה להיות שר המלחמה בשנת 1918 כאשר לאחר פרק זמן ארוך החלו גורמים רבי השפעה בתוך הצבא להביע את עמדותיהם הפוליטיות. לאחר מכן שימש כנציב עליון במרוקו, אך הואשם באחריות על הכישלון הצבאי במלחמת הריף ב-1921 והוצא משירות פעיל.

בשנת 1924 הוא מונה לראש המשמר הצבאי של אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד. שנה קודם לכן התקיימה הפיכה צבאית שהעלתה לשלטון את מיגל פרימו דה ריברה בהנהגת משטר דיקטטורי חדש שנועד תחילה להשיב יציבות שלטונית בעבור ספרד. עם סיום הדיקטטורה של מיגל פרימו דה ריברה, מינה המלך אלפונסו השלושה עשר את ברנגר לראש ממשלת ספרד, בתקווה כי יוכל להשיב את השלטון החוקתי שקדם לדיקטטורה הצבאית.

רוב המפלגות הפוליטיות האשימו את המלך בכך שהתיר את הדיקטטורה, והרפובליקנים, הסוציאליסטים והשמאל הבדלני בקטלוניה דרשו ממנו להתפטר. ברנגר ניסה לפתור את הסכסוך מינואר עד דצמבר 1930 אך ללא הצלחה. בהמשך אף פרץ מרד צבאי בג'אקה, חבל אראגון, נגד שלטונו של ברנגר. ברנגר התפטר מתפקידו ב-14 בפברואר 1931, אך כיהן כשר המלחמה תחת יורשו, האדמירל חואן באוטיסטה אזנר-קבנאס.

לאחר שבבחירות המקומיות באפריל 1931 ניצחו המועמדים הרפובליקניים ברוב הערים הגדולות, אלפונסו השלושה עשר עזב את המדינה לגלות בממלכת איטליה בהערכה כי לא יוכל עוד להסתמך על תמיכת הצבא. יומיים לאחר הבחירות הוכרז על ההקמה של הרפובליקה הספרדית השנייה אשר החליפה את מלוכת הרסטורציה הספרדית. הרפובליקנים קיבלו את השלטון, וברנגר נכלא בידי המשטר הרפובליקני החדש. בשנת 1935 ניתנה לו חנינה מידי ממשלת אלחנדרו לרו.

בשנת 1946 פרסם ספר אודות ממשלו בו ניסה להצדיק את מהלכיו הפוליטיים. ברנגר נפטר במדריד, המדינה הספרדית, ב-1953.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://dbe.rah.es/biografias/8485/damaso-berenguer-fuste דמאסו ברנגר], באתר האקדמיה המלכותית להיסטוריה 

קטגוריה:פוליטיקאים ספרדים
קטגוריה:גנרלים ספרדים
קטגוריה:ראשי ממשלת ספרד
קטגוריה:ספרד: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1953
אייווייס

אייווייס (באנגלית: Aiways) היא יצרנית מכוניות חשמליות, שבסיסה בשאנגחאי שבסין. היא הוקמה על ידי פֿוּ צְ'יָאנְג וגוּ פֶנְג בשנת 2017<ref></ref>.

== היסטוריה ==
היא הוקמה בשנת 2017 על ידי גוּ פֶנְג ופֿוּ צְ'יָאנְג לשעבר מנהל המכירות של וולוו<ref></ref><ref></ref>.

בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2019 הציגה אייווייס את המכונית הראשונה שלה, אייווייס U5. באפריל 2021 הציגה את הדגם השני שלה, אייווייס U6<ref></ref>.

== מכירות ==
בנובמבר 2018 לפני הצגת אייווייס U5 אושרה מכירת אייוייס U5 באירופה<ref></ref>, ובכך החלה החברה את המכירות הראשונות שלה. כרגע (2023) היא מוכרת את רכביה באירופה, בישראל ובסין.
{| class="wikitable"
|+נתוני המכירות של חברת אייווייס באירופה<ref></ref> וסין<ref></ref>
!שנה
!מכירות
!נתח שוק
|-
|2020
|3,150
|0.00% (באירופה)
100.0% (בסין)
|}

=== מכירות בישראל ===
במרץ 2021 השיקה קבוצת בליליוס את מותג אייווייס בישראל<ref></ref>. ביוני 2021 השיקה אייווייס מתחם פופ-אפ בקניון שבעת הכוכבים בהרצליה<ref></ref>, ובכך פרסמה את המותג בישראל לאחר שנמכרו כ-100 יחידות מה-U5.
{| class="wikitable"
|+נתוני המכירות בישראל<ref></ref>
!שנה
!U5
!סה"כ
|-
|2020
|2
|2
|-
|2021
|279
|
|}

== גומפרט אייווייס אוטומוביל ==
גומפרט אייווייס אוטומוביל היא חברה הבת של אייווייס שמייצרת מכונית על חשמלית<ref name="auto-mot-Elektro-"></ref>.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:Aiways U5 IMG 4448.jpg|אייווייס U5
קובץ:Aiways U5 IMG 20200304 165309.jpg|פנים ה-U5
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:יצרני מכוניות חשמליות
קטגוריה:יצרני רכב סיניים
קרולינה פיהלגס

קרולינה פיהלגס (באסטונית: Carolina Pihelgas; נולדה ב-24 בפברואר 1986) היא משוררת ומתרגמת אסטונית.

== ביוגרפיה ==
פיהלגס גרה כיום בטרטו, עיר במזרח אסטוניה שבאוניברסיטה שלה למדה אנתרופולוגיה ומדע הדתות.<ref></ref> היא מפורסמת בארצה לא רק הודות לשירתה שזיכתה אותה בפרסים רבים, אלא ידועה גם כמתרגמת מוכשרת ופורייה ממגוון שפות ובכללן אנגלית, דנית, יוונית, נורווגית, ספרדית, קטלאנית ושוודית. פיהלגס עובדת כיום כעורכת ראשית בכתב עת ספרותי נודע, ובה בעת היא גם עורכת לשון בכתב עת לענייני תרגום. היא עוסקת גם בעריכת אסופות של שירה מתורגמת משפות רבות לאסטונית. לפי שעה פרסמה היוצרת שבעה ספרי שירה: "טביעת האצבע" (2006), "קולות הבוקעים מן היער" (2010), "התגברות האושר" (2011), "המכתב מהבית" (2014), "זוטות בעלטה" (2017), "אור בתוך האבן" (2019) ו"הרוח לא נשבה עוד נגד איש" (2020). עשרה משיריה התפרסמו בתרגום לעברית בספר כובעים וכפפות, אסופה לשירה אסטונית שערך ותרגם רמי סערי. אנתולוגיה זאת ראתה אור בהוצאת כרמל בשנת 2021.

== עבודותיה ==
<div class="mw-content-ltr">
* 2006 - Sõrmemuster
* 2010 - Metsas algavad hääled
* 2011 - Õnnekangestus
* 2014 - Kiri kodust
* 2017 - Pimeduse pisiasjad
* 2019 - Valgus kivi sees
* 2020 - Tuul polnud enam kellegi vastu.
</div>

== לקריאה נוספת ==
* רמי סערי (עורך ומתרגם), כובעים וכפפות – אסופת משוררים אסטונים צעירים, הוצאת כרמל, 2021, עמודים 109–120.

== קישורים חיצוניים ==

* "[https://www.ramisaari.com/haxaim/ כל החיים לומדים]", שיר מאת קרולינה פיהלגס בתרגום רמי סערי מאסטונית לעברית 
* [https://www.youngpoets.eu/en/poets/pihelgas-carolina/ קרולינה פיהלגס], Young Poets - Vakxikon.gr Media & Publishing Group, 2 בנובמבר 2019

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררות אסטוניות
קטגוריה:משוררים אסטונים
קטגוריה:עיתונאיות אסטוניות
קטגוריה:סופרות אסטוניות
קטגוריה:מתרגמות
קטגוריה:מתרגמים
קטגוריה:ילידות 1986
נשלים את הכל

נשלים את הכל הוא הסינגל השלישי של הזמר הישראלי רביב כנר. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים טדי הפקות, ב-11 ביולי 2021, כסינגל השלישי של אלבום הבכורה שלו "רסיסים".

== רקע ==
את מילות השיר חיברה קרן פלס לצד אבי אוחיון. "נשלים את הכל" הוא שיר אהבה, שמחזק ומאדיר את מערכת היחסים בקשר רומנטי. השיר מתמקד בתלאותיה ובנקודות השבירה במערכת היחסים, אך מסתיים בנימה אופטמית, המשדרת חוסר ויתור לאהבה.

הווידאו קליפ של השיר צולם בחורשת יער, ובוים על ידי רועי ברקוביץ'.

==מצעדים==

===מצעדים שבועיים===

===מצעדים שנתיים===

== רשימת השמעה ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברות תקליטים
|-
!עולם
|11 ביולי 2021
|הורדה דיגיטלית • סטרימינג
|טדי הפקות
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997011342244105171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי רביב כנר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
איפה את היום

איפה את היום הוא הסינגל הרביעי של הזמר-יוצר הישראלי אור עמרמי ברוקמן. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים טדי הפקות, ב-12 ביולי 2021, כסינגל השלישי מתוך אלבום הבכורה שלו.

== רקע ==
את מילות השיר חיבר אור עם יהל דורון. "איפה את היום" הוא שיר אהבה המתמקד במערכת היחסים של אור ובת זוגו לשעבר. את הקליפ לשיר ביימו טל יצחקניא ואופיר לייבוביץ'. בקליפ השתתפה כוכבת הטיקטוק הישראלית נועה בוג.

ב-20 בספטמבר 2021 הוציא עמרמי גרסה אקוסטית לשיר.

== ביקורות ==
מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי שיבח את קולו של אור, ומאידך, ציין לרעה את מילות השיר. , כתב בביקורת.

== רשימת השמעה ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברות תקליטים
|-
!עולם
|12 ביולי 2021
|הורדה דיגיטלית • סטרימינג
|טדי הפקות
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=4CDbzBoY2F0&ab_channel=%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%A2%D7%9E%D7%A8%D7%9E%D7%99%D7%91%D7%A8%D7%95%D7%A7%D7%9E%D7%9FOrrAmramiBrockmanOfficial אור עמרמי ברוקמן - איפה את היום] באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=NHFTy06VeAw&ab_channel=%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%A2%D7%9E%D7%A8%D7%9E%D7%99%D7%91%D7%A8%D7%95%D7%A7%D7%9E%D7%9FOrrAmramiBrockmanOfficial אור עמרמי ברוקמן - איפה את היום (אקוסטי)] באתר יוטיוב
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997010270835905171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אור עמרמי ברוקמן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גיא ויהל
מריט מקם

מריט מקם (; 10 באוקטובר 1870 – 24 במאי 1946) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלה החמישי של מדינת ניו מקסיקו.

== ביוגרפיה ==
=== שנותיו הראשונות ===
מקם נולד באוטווה, שבקנזס, להמר ומרתה. בנעוריו, למד מקם באוניברסיטת קנזס ובאוניברסיטת אוטווה. בשנת 1893, החל לעסוק בעריכת דין במשך עשר שנים, ובעדן, פתח ב-1903 משרד עורכי דין בטוקומקרי, ניו מקסיקו.<ref name="RGR">"The Republican Candidate" The Rio Grande Republic September 16, 1920 page 2, Bronson Printing Company, Las Cruces, NM</ref>

=== קריירה ===
בין השנים 1905–1909 מונה מקם על ידי מושל טריטוריית ניו מקסיקו, מיגל אנטוניו אוטרו, לתובע ההכללי של מחוזות קוואי וגוואלופ . בין השנים 1909–1911, מונה לחבר במועצה המקומית של ניו מקסיקו. באותה שנה, מונה מקם על ידי נשיא ארצות הברית ויליאם הווארד טאפט, לשופט בית המשפט העליון של ניו מקסיקו. לאחר מכן, שימש כשופט המחוזי של סוקורו , תפקיד בו כיהן עד שנת 1920.

בשנת 1920 התפקד מקם למפלגה הרפובליקנית. מקם הפך למועמד מטעם המפלגה בבחירות למושלות המדינה. בתום ספירת הקולות, מקם הוכרז כזוכה. הוא הושבע לתפקיד המושל ב-1 בינואר 1921. בסיום כהונתו, ב-1 בינואר 1923, החליט מקם לא לנסות ולהתמודד לקדנצייה שנייה.

בשנת 1923 פתח מק משרד משפטי באלבקרקי, שם עבד עד יום מותו.

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:שופטי בתי משפט במדינות ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:מושלי ניו מקסיקו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1946
דודרשטאדט

דודרשטאדט (בגרמנית: Duderstadt) היא עיר בת כ-20 אלף תושבים בגרמניה. היא מהווה מרכז של החלק הצפוני של אייכספלד.

העיר מוזכרת לראשונה בשנת 929. העיר העתיקה כוללת מספר רב של בניינים ששרדו עד היום, במיוחד לאורך רחוב השוק לרבות כנסיות מהמאה ה-13. מגדל שמירה נבנה בשנת 1343 ונבנה מחדש לאחר שרפה שהתרחשה בשנת 1424. בניין העירייה נבנה בשנת 1302 תוך הרחבה בשנת 1674. העיר הפנימית מוקפת בחומה באורך של כ-4 ק"מ שנבנתה במהלך תחילת המאה ה-16.

בעיר ממוקם מטה ומפעל ראשי של חברת אוטו בוק, שנמנה עם מרכזי תעסוקה עיקריים של העיר.

העיר הייתה ממוקמת קרוב לגבול עם גרמניה המזרחית ובאזור הגבול לשעבר הוקם מוזיאון המתאר את התקופה וסידורי הביטחון בגבול.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ערים
אהוד לביא

אהוד לביא (נולד ב-21 בספטמבר 1959) כיהן כסגן ראש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.

==ביוגרפיה==
לביא נולד וגדל בשכונת צהלה. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1977 התנדב לביא לקורס טיס, אך נשר ממנו ועבר לחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. לאחר קורס קציני שריון שירת כמפקד מחלקה. במלחמת לבנון הראשונה לחם כמפקד פלוגה בחטיבה 211.

לאחר שחרורו מצה"ל השלים לביא תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וגויס למוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ועשה את שירותו המבצעי באגף "צומת", המפעיל את קציני האיסוף ואת רשת הסוכנים של המוסד. עמד בראש אגף "קיסריה". בשנים 2015–2018 שימש כסגן ראש המוסד, ולקח חלק במבצע גניבת ארכיון הגרעין האיראני, בנוסף שימש כראש מינהלת המבצעים במוסד.

לאחר סיום תפקידו במוסד, הצטרף לביא כדירקטור חיצוני לחברת "אמת מחשוב" ולחברת הנכסים הדיגיטליים "טקטונה", וכן התמנה לחבר בוועד המנהל של תנועת הנוער "כנפיים של קרמבו"<ref></ref>.

ב-2022 נטל חלק בקבוצה שרכשה את השליטה בחברת נירוסטה צפון ומונה ליו"ר החברה.

מתגורר במושב אביגדור.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:אביגדור: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
פילפ וייס

פילפ וייס (בהונגרית: Weiss Fülöp; פשט, 31 בדצמבר 1859<ref></ref> – ציריך, 28 במרץ 1942) היה כלכלן יהודי-הונגרי, נשיא בנק, חבר הבית העליון של הפרלמנט ההונגרי.

== קורות חיים ==
פילפ וייס נולד במשפחה יהודית כבנם של אברהם וייס ושל ושל קרולין סטרנסקי. הוא למד בדרזדן, שם סיים את לימודיו באקדמיה למסחר. בשנת 1882 הצטרף לבנק המסחרי ההונגרי של פשט, בו הפך למנכ"ל בשנת 1911. לאחר מותו של לאו לאנצי (1921), נבחר לנשיא הבנק עד להתפטרותו בשנת 1938. וייס ניהל את חברות המסחר והתעשייה של הבנק והיה פעיל משמעותי בתחום הפיננסי בבלקן. אחרי מלחמת העולם הראשונה היו לו זכויות רבות בהקמת חברות טקסטיל ובפיתוח הענף בהונגריה. הוא היה נשיא "האיגוד הלאומי של יצרני הטקסטיל ההונגריים", חבר בוועד הפועל של "התאחדות התעשיינים הלאומית" והיועץ הראשי של הבנק הלאומי ההונגרי. הוא היה חבר הבית העליון של הפרלמנט ההונגרי מאז 1927. כתוצאה מהחוק היהודי הראשון (שבעקבותיו באו החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי) הוא נאלץ להתפטר בשנת 1938. בלה אימרידי (ראש ממשלת הונגריה, אנטישמי), שהנהיג את החוק - ושהיה לו בעבר מוצא יהודי כלשהו<ref></ref> - עבד ב"בנק המסחר של פשט" בשנות ה-20 של המאה ה-20 ופילפ וייס היה פטרונו.

== משפחתו ==
רעייתו הייתה פלורה גאראי (1864–1929), איתה התחתן ב-26 באוקטובר 1884 בבודפשט.<ref></ref>

ילדיהם:
* אלאונורה וייס, בכינוייה אלי (1885–?). בעלה הראשון היה קורנל קלטי (1877–1943), בעל מפעל לכימיקלים, ובעלה השני היה לאיוש ואלקו, חבר הפרלמנט ושר.
* מאריה, אילונה, גבריאלה וייס (1889–1927). בעלה היה פאל בירו (1881–1955), שהיה כלכלן ומנהל חברות, חבר האספה הלאומית של הונגריה במשך שנים רבות.

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש. כרך מילואים. 
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0968.html פילפ וייס]
* [https://opac-nevter.pim.hu/en/record/-/record/PIM74770;jsessionid=6D2993BAAA48A4787163BD25B57DB207 פילפ וייס] במוזיאון הספרותי פטפי

== ראו גם ==
* [http://www.kieselbach.hu/gyujtoknek/mugyujtes/2162-weisz-weiss-fulop פילפ וייס - ספרות]
* [http://www.huszadikszazad.hu/1932-majus/gazdasag/a-het-legifjabb-kegyelmes-ura המאה העשרים - לורד החסד הצעיר ביותר של השבוע]
* מיהו מי. לקסיקון בני זמננו
* לקסיקון פוליטי הונגרי. 1929
* דון פטר: סיפורי יהדות הונגריה. לקסיקון אנקדוטה. עורך ובנוסף לקסיקון ביוגרפי. טמאש ראי. בודפשט, מכבי, 1997.
* מותו של פילפ וייס (התעשייה ההונגרית, אפריל 1942)
== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי האספה הלאומית ההונגרית
קטגוריה:חברי הבית העליון ההונגרי
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט ההונגרי
קטגוריה:כלכלנים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בנקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1942
הספרייה הלאומית של איי פארו

הספרייה הלאומית של איי פארו היא ספרייה ציבורית ומחקרית של איי פארו. בספרייה נמצא אוסף גדול של ספרים בשפה הפארואזית, עבודות של סופרים ומתרגמים פארואזיים ועבודות בנושא איי פארו.

==היסטוריה==
ראשיתה של הספרייה הלאומית בשנת 1828. ב-1828 המושל הדני של איי פארו כריסטיאן לודוויג טיליש ומבקר המחוז שלו ינס דודסן הקימו ספריית קריאה של טורסהאבן בהשראתו של קרל כריסטיאן ראפן. יותר מאוחר הפכה ספרייה זו לספריית איי פאר ואשר בסופו של דבר הפכה לספרייה הלאומית של איי פארו.

האוסף הראשוני של ספרים נתרם על ידי קרל כריסטיאן ראפן עצמו וחבריו מרחבי אירופה. ב-1831 אוסף הספרייה מנה 2,860 כרכים, עד 1841 מספר הכרכים הוכפל.

הספרייה רכשה מבנה משלה ועברה אליו בשנת 1830. ינס דודסן עבד בתור ספרן בספרייה זו עד יום מותו בשנת 1878. עד 1850 היו בספרייה 5,000 כרכים. בין 1878 - 1905 פרויקט הספרייה קרטע בגלל מחסור בכספים, אך ב-1905 פרלמנט איי פארו, לוגטינג, החליט לתמוך כספית בספרייה.

פריחתה של הספרייה החלה בשנת 1921 תחת ניהולו של בלשן מדס יעקובסן. בתקופת מאבק שפות, בין דנית לפארואזית שימשה הספרייה כמקום מפגש בין סופרים ופוליטיקאים פארואזיים. הספרייה עברה למבנה חדש בשנת 1931.

לאחר כינון שלטון עצמאי באיי פארו בשנת 1948 לוגטינג הגדיל את התמיכה הכספית ושמה שונה, באופן רשמי, לשפה הפארואזית. ב-1952 התקבל חוק, לפיו הספרייה הפכה לספריית הפקדה, המו"לים מחויבים להפקיד ארבעה עותקים.

ב-24 בספטמבר 1981 הספרייה שוב עברה למבנה חדש בתכנונו של אדריכל פארואיזי יעקופ ראולי גרגוריסן.

ב-2011 כדי לחסוך בעלויות התפעול אוחדה הספרייה הלאומית עם הארכיון הלאומי של איי פארו, המוזיאון הלאומי של איי פארו, מוזיאון הטבע של איי פארו ומעבדה ביולוגית ימית קלדבק, איחוד זה יצר את המורשת הלאומית הפארואזית (פארואזית: Søvn Landsins).

==לקריאה נוספת==
* Grage, Joachim and Mohnike, Thomas (eds), Geographies of knowledge and imagination in 19th century philological research on Northern Europe, Cambridge Scholars Publishing, 2017, p.121

==קישורים חיצוניים==

*[https://landsbokasavnid.fo/ האתר הרשמי של הספרייה הלאומית של איי פארו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
איי פארו
האיטים הודים

האיטים הודים הם תושבי האיטי, שמוצאם הוא הודי. נכון לשנת 2011, ישנם כ-10,000 תושבים בהאיטי, שמוצאם הוא ממדינת הודו או מתת-היבשת ההודית.

== סקירה כללית ==
הקהילה ההודית בהאיטי מורכבת בעיקר מאנשי עסקים. רוב המהגרים מתת היבשת ההודית הם ממדינת הודו.

במהלך רעידת האדמה בהאיטי בשנת 2010, רבים מבני הקהילה ההודית איבדו את בתיהם ופנו לממשלת הודו בבקשה להעניק להם סיוע כספי לבניית חייהם מחדש. ההודים שרצו לחזור להודו, לא יכלו לעשות זאת, משום שלא היו טיסות מהאיטי ואליה, והדרך היחידה לטוס להודו הייתה דרך הרפובליקה הדומיניקנית השכנה, שלא איפשרה זאת.<ref></ref>

== ראו גם ==
* יחסי האיטי–הודו

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האיטי: תרבות
הרישיון הציבורי של יאהו!

יאהו! רישיון ציבורי הוא רישיון לתוכנה חופשית על ידי Yahoo! ממשפחת רישיונות Copyleft. משתמשים בו בין היתר בגרסאות ישנות של התוכנה השיתופית Zimbra.<ref></ref><ref></ref> היא מאושרת על ידי המוסד לתוכנה חפשית כרישיון תוכנה חינמית (אם כי אינו תואם את GPL).<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רישיונות תוכנה Copyleft
קטגוריה:Yahoo!
אייווייס U6

אייווייס U6 (באנגלית: Aiways U6) היא מכונית חשמלית במרכב קרוסאובר קופה, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אייווייס משנת 2022. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2021<ref></ref>.

היא כוללת שדרוגים רבים מהאייווייס U5, וגם מבוססת עליו.

כשנחשפה הודיעה אייווייס כי מערכת ההנעה שלה לא תהיה שונה משל ה-U5, אך לקראת תחילת הייצור הודיעה כי נעשו שינויים במערכת ההנעה ותוצג מערכת הנעה חדשה<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

U6
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2021
דוד חזקיה גז

הרב דוד חזקיה גז (נפטר בשנת 1815) היה רב תוניסאי ובן למשפחת הרבנים גז. ראש אבות בתי הדין של תוניסיה ומחבר הספר "נר דוד" על התלמוד הבבלי. בנו של הרב אברהם גז ואביהם של הרבנים יוסף גז (הראשון) ומרדכי גז.

== ביוגרפיה ==
נולד לרב אברהם גז. אחיו שלמה גז נפטר בשנת התקכ"ה (1765) בגיל צעיר, והרב דוד דרש לזכרו מדי חודש בשנה שאחר פטירתו.<ref name=":0"></ref>

למד בצעירותו אצל גדולי רבני תוניסיה, בהם הרבנים צמח צרפתי, יצחק לומברוזו, אברהם טייב ומסעוד אלפאסי, ובהמשך מונה לכהן בדיינות.<ref name=":0" /><ref>דוד קאזס, מזרח ומערב - שנה ב' חוברת ה, תרגום: אברהם אלמליח, ירושלים: תרפ"ח, פרק הספרות התלמודית בתוניסיה, עמ' 353-354</ref>

בשנת ה'תקנ"ג (1793) חתום עם בית הדין של הרב מסעוד אלפסי על תשובה בספר משכנות הרועים, ובשנת ה'תקס"ג (1803) חתום על הסכמה נוספת בספר זה לצד בית דין בראשות הרב שמואל כהן יצחקי.<ref></ref> בשנת ה'תקס"ה חתום על תשובה מחכמי תוניס בראשות הרב דוד טייב בספר [https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=33882&pgnum=1 מעשה בית דין] בעניין יישוב מחלוקות בקהילת ג'רבה.<ref name=":0" />

מועד מינויו כאב בית דין תוניסיה אינו ברור, אך החל משנת 1815 הוא חתום על הסכמות כראש בית הדין, בין היתר על תשובה בספר [https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=33882&pgnum=1 מעשה בית דין] בסימן ל'.<ref name=":0" /><ref></ref> הוא מכונה בהסכמה לספרו "נר דוד" "ראש הממשלה אב"ד נודע בשערים"<ref></ref>.

החל משנת 1815 שמו לא מופיע יותר בהסכמות ובמקומו מופיע הרב יצחק טייב, ועל כן מסיקים שהרב גז נפטר והרב טייב החליפו.<ref name=":0" /> שמו מופיע בנוסח ההשכבה שאומרים בתוניס בליל יום הכיפורים שנתחבר על ידי הרב אהרון מגדורה, לצד רבנים רבים נוספים, ביניהם יצחק לומברוזו, צמח צרפתי, אברהם אבוקרא, יצחק חי טייב, ישועה בסיס ומצליח מאזוז<ref></ref>.

== ספריו ==
* נר דוד - על הש"ס ב' חלקים. חלק ראשון - שיטה על מסכתות שבת, פסחים וסוכה, נדפס בליוורנו תרכ"ח בדפוס ישראל קושטא וחבריו. חלק שני בכתב יד. [https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=21966&pgnum=1 קישור] לספר באתר HebrewBooks. 

רובם הגדול של כתביו נשאר בכתב יד, כפי שנכתב בשער לספרו "נר דוד" חלק א': "כי הן רבים כתבי הקודש למר"ן זקני ה"ה, ולפי רוב ההוצאה... מונחים בארון... כי אפס כסף ויהי הם מריקים". ישנם מספר ספרים שכתב בכתב יד שיש עדויות לקיומם:<ref></ref>
* שאל דוד על משנה תורה לרמב"ם - כתב יד.
* משפטי דוד על השולחן ערוך - כתב יד.
* המעלות לדוד חידושי תורה - כתב יד.

== לקריאה נוספת ==

* דוד חזקיה גז, [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=21966&pgnum=1 נר דוד], ליוורנו: דפוס משה ישעיה טוביינא, תרכ"ח. קישור לספר באתר HebrewBooks.
* יוסי פרי, [http://tunisia.co.il/?p=9551 רבי דוד חזקיה גיג' זצ"ל], אתר תוניסיה מורשת.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים תוניסאים
קטגוריה:נפטרים ב-1815