OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
טל גורקי

טל גורקי (נולד ב-30 ביולי 1960) הוא ראש המועצה המקומית פרדסיה.

==ביוגרפיה==
טל גורקי נולד בנתניה. למד בתיכון טשרניחובסקי בעיר ושירת בצה"ל בחיל השריון כמפקד טנק ומפקד ומדריך בבית הספר לשריון.

שימש יועץ לשרי הבריאות יעקב צור ושושנה ארבלי-אלמוזלינו. היה מנהל אגף מטה במפלגת העבודה, וסגן מנהל מטה הבחירות של יצחק רבין בשנת 1992. שימש יועץ לשר האוצר אברהם (בייגה) שוחט, ולאחר מכן היה סמנכ"ל השיווק של המועצה להסדר ההימורים בספורט.

לאחר שסיים את תפקידו במועצה להסדר ההימורים בספורט, שימש גורקי כמנכ"ל מפעל תעשייתי בתחום הדפוס במשך 3 שנים, היה ראש מטה במשרד המדע, התרבות והספורט, ובשנים 2010–2013 שימש כמזכיר ויו"ר הוועד המקומי ביישוב בחן.
 
ב-2013 התמודד בבחירות לראשות המועצה המקומית פרדסיה, ועלה לסיבוב השני לאחר שאיש מהמועמדים לא הצליח להשיג 40% תמיכה. בסיבוב השני ניצח את ראש המועצה יצחק ימיני, שעמד בראש היישוב משנת 1972, בהפרש של 53 קולות.
בבחירות שהתקיימו לראשות מועצת פרדסיה ב-2018, זכה גורקי לכ-60% מהקולות ולחמישה מנדטים במליאת המועצה, אשר מהווים רוב במליאה המונה תשעה חברי מועצה.
בבחירות ב-2024 ניצח, לאחר שזכה לכ-70.2% מהקולות ולחמישה מנדטים במליאת המועצה.

===כראש מועצת פרדסיה===
במהלך כהונתו החלה בניית שכונת "נופי השרון", ושכונת הדר השרון בה מתוכננות מאות יחידות דיור, חלקן במסגרת פרויקט מחיר למשתכן. כחלק מאכלוס שכונות אלו מספר התושבים גדל מ-6,000 לכ-8,250. 
כחלק מבניית שכונות אלו נבנו גם מבני ציבור חדשים, ביניהם פארק פרדסיה הכולל גם אמפי המשמש להופעות, הוקמו שתי טיילות - הצפונית והמערבית, נבנו שתי גינות כלבים חדשות והחלה הקמתו של מרכז התרבות של היישוב.

מאז כניסתו לתפקיד הושקעו משאבים רבים בתחום החינוך אשר הביאו לשיפור תוצאות מבחני המיצ"ב של בית הספר היסודי ביישוב, שיפור זה התבטא בעלייה מעשירונים 5-6 לעשירונים 9-10. אחוז הזכאות לבגרות בפרדסיה הוא מהגבוהים בארץ ועומד על מעל כ-90%. ההשקעה בתנועות הנוער גדלה ביותר מ-50%, מה שהוביל לצמיחה במספר חניכי תנועת הנוער ביישוב, כאשר כיום יש כ-400 חניכים בתנועות הנוער בישוב.
כחלק מהגידול באוכלוסייה וההשקעה בחינוך הוקם במהלך שנת 2019 בית ספר יסודי נוסף - בית ספר ״רימון״, בנוסף עתיד להיבנות בית ספר על יסודי ראשון ביישוב אשר צפוי להיחנך בשנת 2024.

מיד עם תחילת כהונתו החל לפעול גורקי בנושא העתקת קו המתח הגבוה העובר ביישוב. במהלך חודש יוני 2017 התקבלה החלטת ממשלה להעתקת קווי המתח הגבוה אל ממערב לכביש 4. נכון לשנת 2023, הוקמו קווי המתח ממערב לכביש 4, והחל תהליך הפירוק של הקו העובר ביישוב.
פרויקט מרכזי נוסף אותו הוביל כראש מועצה הוא הסדרת הכניסות והיציאות מהיישוב אל כביש 5613, אשר הגיעו לסיומן במהלך שנת 2022.

לגורקי תואר ראשון במדעי המדינה וסוציולוגיה מאוניברסיטת תל אביב, ותואר שני במנהל ומדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב, והוא בוגר לימודי תעודה בפקולטה לניהול של אוניברסיטת תל אביב. נשוי לשרון, מורה לספרות וסגנית מנהלת תיכון "איש שלום" בכפר יונה ואב לשניים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת פרדסיה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:בוגרי תיכון טשרניחובסקי
קטגוריה:בוגרי המכבי הצעיר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
פאי בירכתי הספינה

{| align="left"
|

|מסה=11.7
|עוצמת הארה=7,800
|טמפרטורה=4,055
|מהירות סיבוב=
|מהירות רדיאלית=15.8
|כוכבים נלווים=π בירכתי הספינה Ab, π בירכתי הספינה B
|גיל=20
}}
|-
|

|-
|

|}
π בירכתי הספינה הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים ירכתי הספינה (אחרי נאוס) עם בהירות נראית מדרגה 2.7. הכוכב נמצא במרחק של למעלה מ-800 שנות אור ממערכת השמש. ציוני באייר של כוכבי הקבוצה ניתנו כאשר הכוכבים השתייכו לקבוצת "ארגו נאביס" (ספינת הארגונאוטים), שפורקה לארבע קבוצות ובשל כך אין קשר בין בהירות הכוכבים ובין ציוני באייר שלהם. למרות בהירותו ומיקומו בקבוצת הכוכבים, לא זכה π בירכתי הספינה לשם משלו בתרבות המערבית, בניגוד לכוכבים אחרים בקבוצה. 

==תכונות==
π בירכתי הספינה הוא כוכב כפול המורכב מזוג כוכבים במרחק זוויתי של כ-0.72 שניית קשת זה מזה ומסומנים π בירכתי הספינה Aa ו-π בירכתי הספינה Ab. במרחק זוויתי של מעט יותר מדקת קשת מבני הזוג נמצא כוכב נוסף שבעבר היה מסומן כ-π בירכתי הספינה B וכיום נהוג לציינו כ-HD 56856.

===π בירכתי הספינה Aa===
π בירכתי הספינה Aa הוא הכוכב הבהיר יותר מבין השלושה והיחיד שניתן לצפייה ללא ציוד עזר. זהו על-ענק כתום מסוג ספקטרלי K3 Ib (בעבר, כאשר המרחק אליו הוערך בכ-100-200 שנות אור, הוא סווג כענק כתום מסוג ספקטרלי K4 III). מסתו קרובה ל-12 מסות שמש ורדיוסו כ-220 רדיוסי שמש, בערך כמו רדיוס מסלול כדור הארץ סביב השמש. טמפרטורת פניו כ-4,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 7,800 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה אך בשל טמפרטורת פניו הנמוכה, חלק משמעותי מקרינתו היא בתחום התת-אדום, כך שעוצמת ההארה המלאה שלו היא קרוב לפי 12,000 מעוצמת ההארה של השמש. בהירותו של π בירכתי הספינה משתנה בפחות מעשירית של דרגת בהירות והוא מסווג כמשתנה סדיר למחצה.

===π בירכתי הספינה Ab===
π בירכתי הספינה Ab (לפעמים מסומן כ-π בירכתי הספינה C) הוא בן הזוג העמום יותר עם בהירות מדרגה 6.86. כוכב זה הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B5 שמאיר בעוצמה של פי 170 מהשמש באור נראה ובערך כפול מכך בצירוף הקרינה בתחום העל-סגול. הוא נמצא במרחק זוויתי של כשלושת רבעי שניית קשת מ-π בירכתי הספינה Aa שממרחק של 810 שנות אור, שקול לכ-3 אלפיות של שנת אור או כ-180 יחידות אסטרונומיות.

===π בירכתי הספינה B===
π בירכתי הספינה B (מסומן בדרך כלל כ-HD 56856), הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי 9.5 עם בהירות מדרגה 8 ומסה שמוערכת בכ-2.5 מסות שמש. לא ידוע אם הוא קשור כבידתית לזוג π בירכתי הספינה A, אך אם כן, הוא נמצא במרחק של לפחות רבע שנת אור או 17,000 יחידות אסטרונומיות מהם, וזמן ההקפה שלו סביבם הוא לפחות 700,000 שנים.

==סביבה==
π בירכתי הספינה הוא חלק מצביר פתוח שנקרא קולינדר 135 (לפעמים גם נקרא צביר π בירכתי הספינה) והוא הכוכב הבהיר ביותר בצביר. חוץ ממנו יש בצביר עוד 3 כוכבים עם דרגת בהירות מתחת ל-5.5 כך שניתן לראותם ללא ציוד עזר. חוץ מהם, משקפת או טלסקופ חובבים מאפשרים לצפות בעשרות כוכבים נוספים ברדיוס של פחות ממעלה מסביבם. מדידות של המהירות הרדיאלית, התנועה העצמית והמרחק, נותנות תוצאות דומות לחלק משמעותי מהכוכבים האלה ומוכיחות שאכן מדובר בצביר.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/pipup.html π בירכתי הספינה] באתר של ג'ים קלר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:על-ענקים מסוג K
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג B
קטגוריה:משתנים סדירים למחצה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים ירכתי הספינה
הדיוויזיה ה-320 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-320 (בגרמנית: 320. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===הדיוויזיה ה-320===
הדיוויזיה הוקמה ב-15 בדצמבר 1940 על בסיס יחידות מהדיוויזיות ה-58 וה-254, והועמדה תחת פיקוד קרל מאדרהולץ. במאי 1941 הוצבה הדיוויזיה בדנקרק כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה ה-15, וביוני 1942 הועברה תחת פיקוד הקורפוס ה-84 כחלק מהארמייה השביעית בקוטנטן. במרץ 1943 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, והוצבה תחת פיקוד הקורפוס ה-11 כחלק מפלגת הארמייה קמפף, ולחמה עמה בקרב חרקוב השלישי ובקרב קורסק. בהמשך לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השמינית בקרב דנייפר ובקרב קורסון-צ'רקאסי, ולאחר מכן לחמה כחלק מהארמייה השישית בקרבות השונים באוקראינה. באוגוסט 1944 לחמה הדיוויזיה ברומניה במבצע יאשי-קישינב, וב-2 בספטמבר 1944 הושמדה הדיוויזיה.

===דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-320===
ב-27 באוקטובר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש כדיוויזיית פולקסגרנדיר, על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-588 שהוקמה ב-28 בספטמבר 1944 בפיקודו של רולף שרנברג. הדיוויזיה הועמדה תחת פיקוד לודוויג קירשנר, ובינואר 1945 הוצבה תחת פיקודו של קורפוס הפאנצר אס אס ה-11 כחלק מהארמייה ה-17, ולחמה עמו במהלך מבצע ויסלה-אודר. לאחר מכן הוצבה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ההררי ה-49 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמו בהרי הקרפטים, שלזיה העילית ומוראביה, וב-2 במאי 1945 נכנעו שרידי הדיוויזיה לכוחות הצבא האדום.

==מפקדים==
===הדיוויזיה ה-320===
* קרל מאדרהולץ (15 בדצמבר 1940 - 2 בדצמבר 1942)
* גאורג-וילהלם פוסטל (2 בדצמבר 1942 - 26 במאי 1943)
* קורט רפקה (26 במאי 1943 - 20 באוגוסט 1943)
* גאורג-וילהלם פוסטל (20 באוגוסט 1943 - 10 ביולי 1944)
* אוטו של (10 ביולי 1944 - 2 בספטמבר 1944)

===דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-320===
* לודוויג קירשנר (27 באוקטובר 1944 - 14 בפברואר 1945)
* רולף שרנברג (14 בפברואר 1945 - 19 בפברואר 1945)
* עמנואל פון קיליאני (19 בפברואר 1945 - 2 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/320ID-R.htm הדיוויזיה ה-320] באתר lexikon-der-wehrmacht
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Volksgrenadierdivisionen/320VGD.htm דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-320] באתר lexikon-der-wehrmacht
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Volksgrenadierdivisionen/588VGD.htm דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-588] באתר lexikon-der-wehrmacht

==הערות שוליים==

320
דיוויזיה 320
הווארד גראהם באפט

הווארד גראהם באפט (באנגלית: Howard Graham Buffett; נולד ב-16 בדצמבר 1954) הוא איש עסקים אמריקאי, פוליטיקאי לשעבר, נדבן, צלם, חקלאי, ושוחר איכות הסביבה. הוא הילד האמצעי של המיליארדר וורן באפט. הוא קרוי על שם סבו הווארד באפט, ובנג'מין גראהם, הפרופסור האהוב על וורן באפט.

== עסקים ==
באפט היה סגן נשיא ועוזר ליושב ראש חברת ארצ'ר דניאלס מידלנד, מ-1992 ועד 1995, ודירקטור בחברה משנת 1991 עד 1995, דירקטור של קבוצת GSI מ-1995 עד 2001, דירקטור של ConAgra Foods מ-2002 עד 2006, דירקטור אגרו טק מזון עד 26 באוקטובר 2006, ודירקטור בסלואן אימפלמנט. הוא קיבל מינוי דירקטור של תאגיד לינדזי ב-1995, שימש יו"ר כשנה מ-2002 עד 2003. בשנת 2008, הודיע שהוא יפרוש כדירקטור בינואר 2010.

משנת 1992 הוא דירקטור בתאגיד הענק של אביו, ברקשייר האת'וויי, ונשיא חברת חווֹת באפט.

הוא היה דירקטור של חברת קוקה-קולה מ-9 בדצמבר 2010. מ-1993 עד 2004 הוא היה דירקטור של חברת קוקה קולה אנטרפרייזס, המבקבק הגדול ביותר בעולם של קוקה קולה.

בדצמבר 2011 אמר וורן באפט לחדשות CBS שהוא מעוניין שבנו הווארד יירש אותו כיושב ראש ברקשייר האת'וויי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים אמריקאים
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:ברקשייר האת'וויי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
Double Dutchess

Double Dutchess (בעברית: דוכסית כפולה) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית פרגי.<ref name=":0"></ref> האלבום יצא לאור ב-22 בספטמבר 2017, על ידי חברת התקליטים התקליטים BMG, ומוזיקת הדוכסית רקורדס.<ref name=":0" /> מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים בסך הכול. האלבום היה אמור לצאת במקור בשנת 2016, אך בגלל שפרגי החליטה כי האלבום אינו בשל היא דחתה אותו עד לשנה הבאה. האלבום כולל שיתופי פעולה עם יו גוטי, ניקי מינאז', ריק רוס ובנה של פרגי אקסל ג'ק.

== רקע והפקה ==
אלבום הסולו הראשון של פרגי The Dutchess, יצא לאור כבר בספטמבר 2006, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, וחברת התקליטים של וויל. אי .אם. האלבום זכה לביקורות מעורבות, אך הצליח בצורה יוצאת דופן והפך לאחד מאלבומי הבכורה המצליחים ביותר של זמרת. האלבום הגיע למקום ה-2 במצעד הבילבורד 200, ומכר למעלה מ-5 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד. באפריל 2010, השתתפה פרגי בשיר "Gettin Over You", ביחד עם דייוויד גטה, כריס וויליס, ולמפאו. השיר זכה להצלחה נאה ובשיאו הגיע למקום ה-31 במצעד הבילבורד הוט 100. בנובמבר באותה שנה, היא כתבה והפיקה חלקים מהשיר "All of the Lights", של קניה וסט. בשנת 2011, היא הוציאה שיתוף פעולה שכלל את גאנז אנד רוזס וסלאש הנקרא, "Beautiful Dangerous".

פרגי עשתה את קאמבק הסולו הרשמי שלה בשנת 2013, עם השיר "(A Little Party Never Killed Nobody (All We Got", עבור הפסקול "The Great Gatsby: Music from Baz Luhrmann's Film", מתוך סרטו של באז לורמן. השיר זכה להצלחה מתונה ובשיאו הצליח להגיע למקום ה-77 במצעד הבילבורד הוט 100. בנובמבר 2016, במהלך שידור חי שקיימה פרגי בפייסבוק, היא אישרה כי אלבומה השני יראה את השקתו ב-2017. במהלך השידור היא אמרה: "שמתי דם, זיעה ודמעות באלבום הזה, והוא בסגנון אישי יותר מהאלבום הקודם, וכי הוא ישלב פופ, רית'ם אנד בלוז, רגאיי, וכמה בלדות."

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי פרגי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טובי גד
קטגוריה:אלבומי חברת ברטלסמן מיוזיק גרופ
ונד פון ויטרסהיים

גנרל ונד פון ויטרסהיים (בגרמנית: Wend von Wietersheim; 18 באפריל 1900 – 19 בספטמבר 1975), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון ויטרסהיים נולד ב-18 באפריל 1900 בנוילאנד, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, לאביו ולטר פון ויטרסהיים, שהיה מנהל המחוז ובעל האחוזה. בשנת 1918 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס פון ויטרסהיים לצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל פון ויטרסהיים את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון ויטרסהיים ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1938 מונה פון ויטרסהיים שהיה בדרגת האופטמן, לקצין מטה בדיוויזיית הפאנצר ה-3.

===מלחמת העולם השנייה===
במהלך המערכה בפולין לחם פון ויטרסהיים עם דיוויזיית הפאנצר ה-3, ולאחר מכן הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד גדוד אופנועים. במהלך המערכה על צרפת לחם פון ויטרסהיים עם גדודו, ועל פעולותיו קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה. ב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-20 ביולי אותה שנה מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-113, שהיה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-1, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה. על פעולותיו בקרבות קיבל פון ויטרסהיים ב-24 בדצמבר 1941 את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-10 בפברואר 1942 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באפריל 1942 הועלה פון ויטרסהיים לדרגת אוברסט, וב-12 בינואר 1943 קיבל על פעולותיו באזור רז'ב תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 באוגוסט 1943 מונה פון ויטרסהיים למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-11, ולחם עמה בקרב דנייפר ובקרב קורסון-צ'רקאסי. ב-26 במרץ 1944 קיבל פון ויטרסהיים על פעולותיו בקרב קורסון-צ'רקאסי תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובאפריל-יוני אותה שנה לחם עמה במבצע יאשי-קישינב הראשון. ב-1 ביולי 1944 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובקיץ 1944 הועברה הדיוויזיה שבפיקודו תחת פיקוד הארמייה ה-19 בחזית המערבית, ולחמה עמה במהלך מבצע דרגון. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה באזור הסאר, כחלק מארמיית הפאנצר החמישית ומהארמייה הראשונה לסירוגין. לאחר מכן לחם פון ויטרסהיים בקרבות בגרמניה, כאשר למשך תקופה קצרה הוא אף שימש כמפקד קורפוס הפאנצר ה-41, וב-5 במאי 1945 נכנע לכוחות הדיוויזיה האמריקנית ה-90, אולם לא נלקח בשבי.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה התגורר פון ויטרסהיים בבאד הונף, וב-19 בספטמבר 1975 מת והוא בן 75 שנים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/W/WietersheimWv.htm ונד פון ויטרסהיים] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1900
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975
פריץ פון שולץ

פריץ פון שולץ (בגרמנית: Fritz von Scholz; 9 בדצמבר 1896 – 28 ביולי 1944), היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

תחת פיקודו ביצעו חייליו פשעי מלחמה בקרואטיה<ref>ראה ערך דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-11</ref> אלא ששולץ לא נתן את הדין על מעשיו היות שנהרג קודם לסיום המלחמה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון שולץ נולד ב-9 בדצמבר 1896 בפילזן, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית, ובשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס פון שולץ לצבא האוסטרו-הונגרי, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה.

לאחר המלחמה הצטרף פון שולץ בשנת 1921 לפרייקור ולחם עמו בשלזיה, ובשנת 1932 הצטרף לסניף האוסטרי של המפלגה הנאצית. בשנת 1933 ברח פון שולץ לגרמניה, לאחר שהיה מעורב בקטטה אלימה, ובשנת 1937 הצטרף לאס אס.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה פיקד פון שולץ על רגימנט האס אס "דר פיהרר", ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת. לאחר מכן מונה פון שולץ למפקד הרגימנט "נורדלנד", אשר בשנת 1941 צורף לדיוויזיית פאנצר אס אס החמישית. במהלך מבצע ברברוסה לחם פון שולץ עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-14, ואף פיקד עליו בכיבוש טרנופול. על פעולותיו בקרבות קיבל פון שולץ ב-22 בנובמבר 1941 את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-18 בינואר 1942 קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בתחילת 1943 מונה פון שולץ למפקד חטיבת האס אס ה-1, אשר הייתה יחד עם חטיבת האס אס ה-2 תחת פיקוד קבוצת ארמיות מרכז, וב-1 במאי 1943 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-11. בספטמבר 1943 נשלחה הדיוויזיה שבפיקודו לקרואטיה, שם פעלה כחלק מארמיית הפאנצר השנייה, ובדצמבר אותה שנה הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בגזרה הצפונית. פון שולץ לחם עם הדיוויזיה בקרב נארווה, וב-12 במרץ 1944 קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בסוף יולי 1944 נסוגה הדיוויזיה אל מעבר נהר נארווה, כתוצאה מהתמוטטות קבוצת ארמיות מרכז במבצע בגרטיון, וב-27 ביולי נפצע פון שולץ אנושות מפגיעת מטח ארטילרי. פון שולץ לא שרד את הפציעה ומת למחרת, ולאחר מותו הוענק לו ב-8 באוגוסט 1944 תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/ScholzFv.htm פריץ פון שולץ] באתר lexikon-der-wehrmacht 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
יעקב הלוי קופשטיין

יעקב קופשטיין (נפטר בי"ז תשרי תרצ"ג, 1933) היה רבה של נמנצ'ין בליטא במשך כחמישים שנה.

==תולדותיו==

נולד בליטא למשפחת רבנים, בנו של הרב מרדכי סנדר הלוי קופשטיין. אמו, פייגא רייזל לבית קמנצקי, הייתה נכדת הרב אלימלך אייזנשטט, רבה של לידא. היה קרוב משפחה של הנצי"ב מוולוז'ין. למד בישיבת וולוז'ין. נישא לחיה רייזל, בתו של הרב יהודה לייב גולדשטיין.

בעצת הרב מרדכי מלצר שימש תחילה כמו"ץ בעיירה לידא. בשנת 1884 התמנה לרבה של נמנצ'ין שליד וילנה. הוא כיהן בתפקידו כיובל שנים, עד לפטירתו בשנת 1933. חיבר כמה ספרים, חלקם נדפסו וחלקם עדיין בכתב יד.

בניו הם הרבנים מרדכי סנדר קופשטיין שהיה רבה של ראדין, ויהודה שהיגר לארצות הברית ושימש כרב בקנטון, אוהיו. חתניו הם הרבנים אברהם יצחק מנקין ששימש ברבנות באיוויה, וגדליה סנפיר שמילא את מקומו ברבנות נמנצ'ין<ref>[http://www.vilna.co.il/היסטוריה-ומורשת/vilna-sites/רשימת-עיירות-במחוז-וילנה/ניימנצין/ נמנצ'ין], באתר איגוד יוצאי וילנה והסביבה בישראל.</ref> ונספה ב בשנת 1943. אחיו ישראל החליף את שמו על שם משפחת אִמו – קמנצקי. היה סוחר עשיר ברוסיה ומתומכי מוסדות התורה. עלה לארץ ישראל והתיישב בפתח תקווה.

==ספריו==
* 
* 
* 

== לקריאה נוספת ==

* 'הרב ר' יעקב הלוי קופשטיין', שערי ציון [יד, א-ג], תשרי-כסלו תרצ"ד, עמ' מב-מג

==קישורים חיצוניים==
* [https://isheiisrael.com/2021/09/12/רבי-יעקב-קופשטיין/ ערכו], בלקסיקון הרבני 'אישי ישראל' 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:רבנים ליטאים
ישראל ריף

ישראל ריף (תרל"א, 1871 – תש"ב, 1941) היה רבה של זאגר חדש בליטא.

==תולדותיו==

נולד בזאגר חדש, שבה כיהן כרב אביו הרב יהודה לייב ריף. למד בישיבת וולוז'ין. בשנת 1893 נלקח כחתן למירל, בתו של הרב רפאל שפירא ונכדתו של ראש הישיבה, הרב נפתלי צבי יהודה ברלין ("הנצי"ב", שנפטר באותה שנה). הממליץ עליו היה חתנו האחר של הרב רפאל שפירא - הרב חיים סולובייצ'יק, שכיהן כראש ישיבה בישיבת וולוז'ין.
לאחר נישואיו כיהן כרב בעיירה קורשאן שבמחוז שאוול. לאחר פטירת אביו התמנה לרבה של זאגר חדש, וכיהן בתפקידו עשרות שנים. בשנת 1919 נפטרה אשתו, בגיל 67. 

בשנת 1936 נבחר בנו, הרב יצחק זונדל, לרבה של זאגר ישן, על מקום חותנו הרב טודרוס הלוי לוקשצאן, רבה הקודם של זאגר ישן. כהונתו של הרב ישראל ריף כרבה של זאגר חדש לצד בנו שכיהן כרבה של זאגר ישן שמה קץ למחלוקת בין שתי הקהילות.

בימי מלחמת העולם השנייה הוקמו בזאגר גטו ומחנות עבודה, שבהם נכלאו כל יהודי הסביבה. הגרמנים ציוו על היהודים שיתעללו ברב ריף וישפילו אותו. הרב ריף ביקש מן היהודים שימלאו את הפקודה, אם בכך יהיה פתח להצילם. הרב ריף נספה עם חיסול הגטו בערב יום הכיפורים תש"ב. יחד איתו נספו אשתו ובנו הרב יצחק זונדל, רבה של זאגר ישן, והרב אריה משה ריף.

בתו של הרב ריף, חיה, הייתה אשת הרב יצחק רבינוביץ (בנו של הרב יחיאל מיכל רבינוביץ, בעל "אפיקי ים"), שכיהן כרבה של וולקוויסק. אף הם נספו בשואה.

בנו הרב נפתלי צבי יהודה ריף היגר יחד עם בן נוסף, חיים, לארצות הברית. שימש ברבנות וכיהן כסגן יו"ר אגודת הרבנים ומראשי ארגון עזרת תורה בארצות הברית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1941
קטגוריה:ילידי 1871
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
יוהנס מאייר

גנרל יוהנס מאייר (בגרמנית: Johnannes Mayer; 6 בספטמבר 1893 – 7 באוגוסט 1963) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
מאייר נולד ב-6 בספטמבר 1893 בפריטצוואלק, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-42 (פומרניה ה-5 - מוריץ, נסך אנהלט-דסאו), ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל מאייר את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר מאייר ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1928 הועלה לדרגת האופטמן, ולאחר מכן יצא ללימודי כלכלה והנדסה, ובשנת 1935 הועלה לדרגת מיור. בשנת 1937 הועלה מאייר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1938 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-65.

===מלחמת העולם השנייה===
במהלך המערכה בפולין שהה מאייר עם גדודו כחלק מהדיוויזיה המוטסת ה-22 בחזית המערבית, וב-6 בפברואר 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-501. במהלך המערכה על צרפת לחם מאייר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-290 במסגרת הקורפוס ה-38, ולאחר מכן במסגרת הקורפוס ה-18, וב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם מאייר עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-290 במסגרת הקורפוס ה-1, וב-13 בספטמבר 1941 הוא קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-16 בינואר 1942 מונה מאייר למפקד חטיבת לוחמה בשלג, וב-22 במרץ 1942 מונה למפקד הדיוויזיה ה-329. ב-1 באפריל אותה הועלה מאייר לדרגת גנרל מיור, וב-1 בפברואר 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-13 באפריל 1944 קיבל מאייר על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-16 ביולי אותה שנה נפצע מאייר באורח קשה באחד הקרבות. ב-23 באוגוסט 1944 קיבל מאייר את תוספת החרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-21 בדצמבר קיבל את הפיקוד על הקורפוס ה-10 למשך שבוע. ב-15 בינואר 1945 מונה מאייר למפקד הקורפוס ה-2 שהיה מכותר בכיס קורלנד, אולם ב-1 באפריל פרש מתפקידו לאחר שנאלץ להתאשפז שוב בבית חולים בעקבות פציעתו.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה התגורר מאייר בהמבורג ועבד כמהנדס תעשייתי, וב-7 באוגוסט 1963 מת והוא בן 70 שנים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/M/MayerJ.htm יוהנס מאייר] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1963
הדיוויזיה ה-329 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-329 (בגרמנית: 329. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-15 בדצמבר 1941, והועמדה תחת פיקוד הלמוט קאסטורף. ב-20 בפברואר 1942 נשלחה הדיוויזיה לתגבר את הכוחות בכיס חולם. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה תחת פיקודו של ולטר פון זיידליץ-קורצבאך, ובהמשך לחמה בקרבות השונים בגזרה הצפונית כחלק מהארמייה ה-16. בפברואר 1944 ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות יחד עם הדיוויזיה ה-81, ובעקבות כך נותק הקשר עם קבוצת ארמיות מרכז, ורק לאחר קרבות קשים יוצב הקו בחזרה. לאחר השמדת כוחות קבוצת ארמיות מרכז במבצע בגרטיון, נהדפה הדיוויזיה יחד עם שאר כוחות קבוצת ארמיות צפון לכיס קורלנד, שם לחמה עד סוף המלחמה, אז נפלו שרידי הדיוויזיה בשבי הצבא האדום.

==מפקדים==
* הלמוט קאסטורף (15 בדצמבר 1941 - 7 במרץ 1942)
* ברונו היפלר (7 במרץ 1942 - 22 במרץ 1942)
* יוהנס מאייר (22 במרץ 1942 - 9 באוגוסט 1943)
* פאול וינטר (9 באוגוסט 1943 - ספטמבר 1943)
* יוהנס מאייר (ספטמבר 1943 - 16 ביולי 1944)
* ורנר שולצה (16 ביולי 1944 - 20 באוקטובר 1944)
* קונרד מנקל (20 באוקטובר 1944 - 1 בינואר 1945)
* ורנר שולצה (1 בינואר 1945 - מאי 1945)
* קונרד מנקל (מאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/329ID-R.htm הדיוויזיה ה-329] באתר lexikon-der-wehrmacht 

329
אלפרד גאוזה

אלפרד גאוזה (מימין) עם [[ארווין רומל (משמאל) וגרד פון רונדשטט {במרכז)]]
גנרל אלפרד גאוזה (בגרמנית: Alfred Gause; 14 בפברואר 1896 – 30 בספטמבר 1967), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
גאוזה נולד ב-14 בפברואר 1896 בקניגסברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לגדוד ההנדסה ה-18, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל גאוזה את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר גאוזה ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1934 מונה גאוזה לקצין מטה בדיוויזיה ה-5 של הרייכסווהר, אשר הפכה מאוחר יותר לקורפוס ה-5. ב-1 במאי 1934 הוא הועלה לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-12 באוקטובר 1937 מונה גאוזה לקצין מטה בOKH, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת אוברסט.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-1 בנובמבר 1939 מונה גאוזה לראש מטה הקורפוס ה-10, ושימש בתפקיד זה במהלך המערכה על צרפת. ב-1 באוקטובר 1940 הוא מונה לראש מטה הקורפוס ה-38, וב-1 ביוני 1941 הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה לקצין הקישור הגרמני בפיקוד האיטלקי בצפון אפריקה. ב-1 בספטמבר 1941 הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר אפריקה, וב-13 בדצמבר 1941 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוקטובר 1942 הוא הפך לראש מטה ארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית, וב-1 במרץ 1943 הוא מונה לראש מטה קבוצת ארמיות אפריקה. ב-1 באפריל 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט, ובתחילת מאי אותה שנה הוא מונה לראש המטה של מפקדתו של ארווין רומל, אשר הפכה בתחילת יולי לקבוצת ארמיות B. ב-1 ביוני 1944 מונה גאוזה למפקד זמני של הקורפוס ה-67, וכיהן בתפקיד זה כשבוע. בתחילת אוגוסט 1944 הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר החמישית, וב-14 בספטמבר אותה שנה הוא מונה לראש מטה ארמיית הפאנצר השישית. ב-5 באפריל 1945 מונה גאוזה למפקד הקורפוס ה-2 שהיה מכותר בכיס קורלנד, ופיקד עליו עד כניעתו לכוחות הצבא האדום בתום המלחמה.

===לאחר המלחמה===
ב-10 באוקטובר 1955 שוחרר גאוזה מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בבון עד למותו ב-30 בספטמבר 1967.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/G/GauseAlfred.htm אלפרד גאוזה] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1967
נרג'ס

נַרְגִ'ס (בערבית: نرجس) הייתה אשתו של האימאם חסן אל-עסכרי, ואמו של מוחמד אל-מהדי, האמאם האחרון לפי השיעה התריסרית. בחיבורים שונים היא ידועה גם בשמות מליכה בת ישועא, פאטמה, ריחאנה, צקיל וסוסן. מקורת אחדים תיארו אותה כשפחה נובית, אך מקורות נוספים תיארו אותה כ"נסיכה רומאית (כלומר, ביזנטית)" שהעמידה פנים שהיא שפחה כדי שתוכל לנסוע מממלכתה אל
חצי האי ערב.

== תולדות חייה ==
משערים כי נרג'ס נולדה בקונסטנטינופול, בירת האימפריה הביזנטית לפני שנת 854 (240 להג'רה).
אל-מסעודי היה הראשון שחשף מידע על אודות נרג'ס כאמו של האמאם השנים-עשר; לדבריו היא הייתה שפחה רומית. אבן באבוויה היה הראשון שדן בסוגיית הלאום שלה; על פי אבן באבוויה ואל-מג'לסי, היא הייתה נוצרייה ונכדתו של קיסר רומאי שהיה צאצא של שמעון הקנאי.
המסורת מספרת כי מרים, אם ישו, ופאטמה, בתו של מוחמד, נגלו לנרג'ס בחלומותיה לפני שנפלה בשבי וביקשו ממנה להתאסלם וליפול בשבי מרצון, שכן צפוי לה עתיד מזהיר. החוקר מוחמד-עלי אמיר-מועזי טוען כי הסיפור הזה הוא בעל מאפיינים אגדיים והגיוגרפיים.

== לידתו של מוחמד אל-מהדי ==
לדברי מלומדים מוסלמים, חכימה, בתו של מוחמד אל-ג'וואד, האימאם התשיעי ודודתו של חסן אל-עסכרי, נהגה להתפלל שתזכה לראות את בנו של חסן אל-עסכרי. בערב של ה-14 בחודש שעבאן בשנת 255 להג'רה, היא פגשה את חסן אל-עסכרי. כאשר רצתה לחזור לביתה, ביקש ממנה האמאם להישאר איתם כדי שתהיה עדה ללידתו של הילד שאותו ייחלה לראות. חכימה סיפרה כי כאשר עלה השחר, נרג'ס הרגישה פתאום צביטה של כאב. אחרי כמה רגעים, נרג'ס ילדה את הילד. חכימה חיבקה את הילד והביאה אותו אל אביו. הוא לקח את הילד בזרועותיו, וליטף את גבו ואת עיניו.

הריונה של נרג'ס לא ניכר לעין. חכימה סיפרה כי "ההריון של נרג'ס היה כמו ההריון של משה וישו: ללא כל סימנים [חיצוניים], כדי להגן על הילד". זאת מכיוון שהעבאסים החליטו להרוג את התינוק הצפוי, אשר היה ידוע בתור המושיע. אחרי הלידה, חסן אל-עסכרי חשף את בנו בפני ארבעים חסידים קרובים ואז הסתיר אותו.

== מותה ==
[[מסגד אל-עסכריה]]
לפי אבן באבוויה, נרג'ס נפטרה לפני חסן אל-עסכרי ב-873/4 (260 להג'רה), אבל לדברי המלומד השיעי א-נג'אשי היא נשארה בחיים לאחר מכן והתחבאה בביתו של מוחמד אבן עלי אבן חמזה, אחד מחסידיו הקרובים של חסן אל-עסכרי.

קברה של נרג'ס ממוקם במסגד אל-עסכריה בסאמרא שבעיראק. הוא סמוך לקבר של חסן אל-עסכרי. עלי אל-האדי וחכימה ח'אתון קבורים גם הם באתר זה.

== בתרבות הפופולרית ==
הנסיכה של רומא (ערבית: اميرة الروم) הוא סרט אנימציה על אודות נרג'ס, אמו של מוחמד אל-מהדי.
הסרט מספר כי היא הייתה נכדתו של הקיסר הרומי והגיעה לסאמרא אחרי הרפתקאות רבות ולבסוף נישאה לחסן אל-עסכרי. את הסרט ביים האדי מוחמדיאן. הנסיכה של רומא הוקרן בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי פג'ר ה-33 בפברואר 2015 בטהראן וזכה לבקורות חיוביות.

== ראו גם ==
* חסן אל-עסכרי
* מהדי

==לקריאה נוספת==
* מוחמד כאט'ם קזוויני, אל-אמאם אל-מהדי: מן אל-מהד אלא א-ט'הור, מאססת אל-ופא 1985 (محمد کاظم قزوینی. «الامام المهدی علیه السلام من المهد الی الظهور»، مؤسسة الوفاء 1985).
* מרתצ'א אל-חסיני א-שיראזי, [http://ia600608.us.archive.org/21/items/98423798322/saydh-narjes.pdf א-סידה נרג'ס ע"ס מדרסת אל-אג'יאל], בירות: מרכז א-רסול אל-אעט'ם לל-תחקיק וא-נשר, 1997 (مرتضى الحسيني الشيرازي, السيدة نرجس عليها السلام مدرسة الاجيال, مركز الرسول الاعظم صلى الله عليه واله للتحقيق والنشر 1997).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שיעה
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-9
קורט פון גרייף

גנרל קורט פון גרייף (בגרמנית: Kurt von Greiff; 24 בפברואר 1876 – 6 במרץ 1945), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון גרייף נולד ב-24 בפברואר 1876 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, להיינריך אויגן פון גרייף (1844-1912), שהיה גנרל לויטננט בצבא ממלכת וירטמברג. בשנת 1894 התגייס פון גרייף לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-126 (וירטמברג ה-8 - פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן), וב-18 באוקטובר 1895 הוא הוסמך כקצין והועלה לדרגת לוטננט. ב-1 באוקטובר 1903 הוא החל את לימודיו באקדמיה הצבאית, שם הועלה ב-2 באפריל 1905 לדרגת אובר לויטננט. ב-1 באוקטובר 1910 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-17, ובתחילת 1912 הוא מונה למפקד פלוגה בגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-121 (וירטמברג ה-3 - וירטמברג הישנה). באביב 1914 הוא מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה ה-34, ואף לחם עמה בתחילת מלחמת העולם הראשונה. ב-28 בנובמבר 1914 הוא הועלה לדרגת מיור, ובסתיו 1915 הוא מונה לקצין אג"ם בקורפוס ה-6. בקיץ 1917 הוא מונה לקצין מטה בארמייה השישית, ובסוף אותה שנה הוא מונה לקצין אג"ם בקורפוס המילואים ה-25. על פעולותיו בקרבות קיבל פון גרייף את עיטורי פור לה מריט, צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון גרייף ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1920 הועלה פון גרייף לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 באפריל 1923 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1923 הוא מונה לקצין מטה ברגימנט הרגלים ה-13 (וירטמברג), וב-1 באפריל 1925 הוא מונה למפקד הרגימנט. ב-1 באוקטובר 1926 הוא מונה למפקד הכוחות של וירטמברג, וב-1 בנובמבר 1927 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-28 בפברואר 1928 הוא מונה למפקח הכללי על בתי הספר לנשק, וב-1 ביוני 1929 אף הועלה לדרגת גנרל לויטננט, אולם ב-30 בספטמבר 1929 הוא פרש מהצבא.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-26 באוגוסט 1939 התגייס פון גרייף מחדש, במהלך הכוננות לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, ומונה למפקד האזור האחורי ה-592. במרץ 1940 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-45, ובמהלך המערכה על צרפת החזיק עמו עמדות בקו הגבול, כחלק מהארמייה הראשונה. ב-1 בספטמבר 1940 הועלה פון גרייף לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-13 בנובמבר 1940 הוא מונה למפקד הקורפוס הממונע ה-3. ב-15 בינואר 1941 חזר פון גרייף לפקד על הקורפוס ה-45, ובאפריל 1942 הועבר לעתודת המילואים. ב-31 באוגוסט 1942 פרש פון גרייף מהצבא, וב-6 במרץ 1945 הוא מת בביתו באיזני אים אלגאו.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/G/GreiffKurtv.htm קורט פון גרייף] באתר lexikon-der-wehrmacht 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים ברייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
ולטר פריז

גנרל ולטר פריז (בגרמנית: Walter Fries; 22 באפריל 1894 – 6 באוגוסט 1982) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פריז נולד ב-22 באפריל 1894 בגוסטרנהיים, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1912 התנדב פריז לשירות של שנה אחת בצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרובאים ה-80 (נסיכות הבוחר מהסן - פון גרסדורף). בשנת 1913 סיים פריז את שירותו ושוחרר מהצבא. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס פריז בחזרה לצבא, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-88 (דוכסות נסאו ה-2), ולחם בשורותיו בקרב הראשון על המארן. בהמשך המלחמה נלחם פריז בחזית המזרחית, כמפקד פלוגה ברגימנט המילואים ה-253, ולאחר מכן ברגימנט הלנדווהר ה-83. על פעולותיו בקרבות קיבל פריז את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה פרש פריז מהצבא, והצטרף למשטרת קאסל. בשנת 1926 הוא הועבר למשטרת קלן, ובשנת 1933 הוא הועבר למשטרת פרנקפורט. באביב 1936 הצטרף פריז לוורמאכט, ומונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-34. ב-6 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-15, וב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

===מלחמת העולם השנייה===
במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת לחם פריז עם גדודו כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-29, וב-15 בנובמבר 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-87, ובעקבות כך הועלה ב-1 במרץ 1941 לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם פריז עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה הממונעת ה-36 במסגרת הקורפוס הממונע ה-41, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם במסגרת הקורפוס הממונע ה-56, וב-14 בדצמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-9 באוקטובר 1942 קיבל פריז על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, ובנובמבר אותה שנה מונה למפקד סגל הדרכה בבית הספר לשריון בדבריץ. ב-1 במרץ 1943 מונה פריז למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29 שהוקמה מחדש, וב-1 ביוני אותה שנה הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-23 ביוני 1943 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-29, וביולי 1943 נשלח עמה לאיטליה, שם השתתף בקרבות השונים בזירה. ב-1 בינואר 1944 הועלה פריז לדרגת גנרל לוטננט, וב-29 בינואר קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-11 באוגוסט 1944 קיבל פריז על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בדצמבר 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון, ומונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-46 שהיה מוצב באזור ורשה. פריז פיקד על הקורפוס במהלך מבצע ויסלה-אודר, ובמרץ 1945 הועמד למשפט על נפילת ורשה בידי הצבא האדום. למרות זיכויו במשפט לא קיבל פריז פיקוד נוסף, ובסוף המלחמה נפל בשבי.

===לאחר המלחמה===
ב-30 ביוני 1947 שוחרר פריז מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר בוויילבורג עד למותו ב-6 באוגוסט 1982.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/F/FriesW.htm ולטר פריז] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1982
פתיחת אנדרסן

פתיחת אנדרסן היא פתיחת שחמט שמתחילה במסע:
#א3
פתיחת אנדרסן נקראת על שמו של אלוף השחמט הלא רשמי אדולף אנדרסן, ששיחק פתיחה זו שלוש פעמים במשחקו נגד פול מורפי בשנת 1858. למרות שאנדרסן הפסיד במשחק, המשחקים שפתח עם פתיחה זו זיכו אותו ב-3/½1 נקודות (ניצחון אחד, הפסד אחד ותיקו אחד).

פתיחת אנדרסן אינה משוחקת לעיתים תכופות ונחשבת לפתיחה נדירה. המסע מוגדר A00 על ידי אנציקלופדיית פתיחות השחמט. 

== סקירה ==
מסע פתיחה זה תורם מעט מאוד לפיתוח או שליטה על המרכז. במצבים מסוימים, הלבן יכול להפוך את המשחק למצב שבו 1.א3 הוא מסע נחוץ, אבל בזבוז טמפו על מסע שכזה כבר במסע הראשון נראה מוקדם מדי וסתמי. אם משחק מתחיל ב-1.א3 ה5 2.ה4 פו6 3.פג3, שחור לא יכול להמשיך בפתיחה בסגנון פתיחת רוי לופז, ואם שחור משחק 3...רג5 אז המסע 4.פו3 הופך את המצב להגנת שני הפרשים ומהמסע א3 אפשר להשיג הרבה אפשרויות אסטרטגיות. 

פתיחת אנדרסן אינה פתיחה אסטרטגית טובה ללבן. שחקנים מסוימים יעדיפו להשתמש בפתיחה זו בגלל האפקט הפסיכולוגי של מסע כזה, או שיאמינו שמסע כזה יעזור להם נגד שחקן מיומן ובעל ניסיון בתאוריה של פתיחות. 

חלק מהתגובות הנפוצות של השחור לפתיחת אנדרסן:
* 1...ד5, מסע ישיר למטרת תפיסת המרכז;
* 1...ז6, מסע שמכין לפיאנקטו עם הרץ לז7 (מכיוון שפיתוח הרץ למשבצת ב4 לא סבירה) שיוסיף לחץ המשבצות החלשות בצד המלכה.
* 1...ה5, אפשרי גם כן, אמנם הלבן יכול להגיב עם 2.ג4, שיוביל להגנה שדומה הגנה סיציליאנית עם היפוך צבעים, שבה רגלי במשבצת א3 עשוי להיות שימושי. גישה נוספת אפשרית היא 2.ה4 פו6 3.ג3, שיהפוך את המשחק לפתיחת מנגריני.

== שימוש ==
תומך מודרני של פתיחה זו הוא רב-האמן הקרואטי ד"ר זבונקו קרסק. במרץ 2010 אלוף העולם בשחמט המדורג במקום הראשון בעולם מגנוס קרלסן שיחק פתיחה זו בשחמט עיוור נגד שחקן השחמט וסילי איוונצ'וק בטורניר השחמט אמבר. קרלסן הפסיד במשחק זה.

== וריאציות ==
* 1.א3 ג6 2.ג4 (קוץ אנדרסן)
* 1.א3 ה5 2.ח3 ד5 (מבנה הזחילה המתגנבת)
* 1.א3 א5 2.ב4 (גמביט פולני)

== הערות שוליים ==

אנדרסן
אדולף פולק

אדולף פולק שמו העברי: אהרון משה פולק (בגרמנית: Adolf Pollak; (1817–1884) היה תעשיין יהודי אוסטרי במאה ה-19. בעליו של חברת הענק לייצור גפרורים "א. מ. פולק" ("A. M. Pollak"), שכללה מפעלים רבים באימפריה האוסטרו-הונגרית וסניפים ברחבי העולם.

==ביוגרפיה==
פולק נולד בשנת 1817 בכפר בבוהמיה, ששכן במרחק 40 ק"מ מפראג. בשנת 1836 ייסד את המפעל הראשון שלו לגפרורים. הוא השתמש בהמצאה חדשה של זרחן אדום לא רעיל. הוא הקים סניפים בכל רחבי בעולם - אירופה, אמריקה ואסיה, וייצא ביותר מ-2 מיליון גילדן בשנה. מפעליו העסיקו אלפי עובדים.

בשנת 1858 זכה בפרס צלב הזהב על ידי הקיסר פרנץ יוזף.

פולק מת בשנת 1884 בבאדן ליד וינה. בנו, אלפרד פולק, המשיך את עסקיו, אך נאלץ לסגור את החברה בגלל כניסתם של מתחרים לשוק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jewishencyclopedia.com/articles/12245-pollak-a-m-ritter-von-rudin קורות חיים]

קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים צ'כים
קטגוריה:תעשיינים יהודים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1817
קטגוריה:נפטרים ב-1884
אימו: המחזמר

אימו: המחזמר (באנגלית: Emo the Musical) הוא סרט עלילתי מוזיקלי אוסטרלי משנת 2016 שכתב וביים ניל טריפט. סרט זה מבוסס על סרט קצר משנת 2014 באותו השם, גם כן בבימויו של טריפט.

==רקע==
בשנת 2014 יצא סרט קצר בשם "אימו: המחזמר", 16 דקות אורכו. במרכז העלילה נמצא הארי בורלנד, תלמיד תיכון דיכאוני המזדהה כאימו שמתאהב בנערה נוצרית ואופטימיסטית, טריניטי (שרלוט ניקדאו), מה שמרגיז את חברי הלהקה שלו ואת חבריה האוונגליסטים. הסרט מומן בחלקו על ידי קרן Screen Australia. הסרט הקצר זכה בפרס Crystal Bear Special Mention עבור סרט קצר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. הפרס הוענק לסרט בשל "הישגים יוצאי דופן", והוא אחד משמונה פרסי "Generation 14plus".

צילומי "אימו: המחזמר", סרט באורך מלא, נערכו במלבורן במהלך דצמבר 2015 וינואר 2016, בתמיכת מימון המונים, Screen Australia, Film Victoria ופסטיבל הסרטים הבינלאומי במלבורן (MIFF). הסרט יצא בשנת 2016 והוקרן לראשונה ב-12 באוגוסט ב-MIFF. כמו כן הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בפברואר 2017. הסרט שוחרר להפצה באוסטרליה ב-4 במאי 2017. ב-30 באוגוסט 2017 הסרט הוקרן בסינמטק תל אביב במסגרת "מועדון הסרט החודשי" בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה.

==תקציר העלילה==
אית'ן (בנסון ג'ק אנתוני) הוא תלמיד תיכון דיכאוני המזדהה כאימו, המסולק בית הספר הפרטי בו הוא לומד לאחר ניסיון התאבדות בחצר בית הספר. ביום הראשון שלו בבית הספר החדש - "תיכון סימור" היוקרתי - הוא פוגש בטריניטי (ג'ורדן הייר), נערה יפה וחסודה, נוצרית אוונגליסטית שמנסה נואשות להמיר אותו ולצרף אותו למעגל החברתי שלה - "קבוצת התקווה" הנוצרית. אבל מה שאית'ן באמת רוצה הוא להצטרף ללהקת רוק אלטרנטיבי, "Worst Day Ever", ולהיות חלק מקליקת האימו של בית הספר, בהנהגתו של בראדלי (רהארט אדמס). לאחר אודישן מוצלח, אית'ן מתקבל ללהקה ומאמץ את הדימוי שדבק בו כמרדן. עם זאת, אית'ן לא יכול להפסיק לחשוב על טריניטי, שהיא עצמה תקועה בעולם מגביל של דוגמה והכחשה. ככל שמתקרבת תחרות להקות רוק בבית הספר, המתיחות בין האימו לבין הנוצרים גוברת מגיעה לשיא של כל הזמנים. אית'ן נקרע בין השניים ונאלץ להתעמת עם מעשיו ולשאול את עצמו מי הוא באמת.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! אודות הדמות
|-
| בנסון ג'ק אנתוני || אית'ן || תלמיד תיכון דיכאוני המזדהה כאימו
|-
| ג'ורדן הייר || טריניטי || נוצרית אוונגליסטית
|-
| רהארט אדמס || בראדלי || מנהיג האימו בבית הספר, סולן להקת "Worst Day Ever"
|-
| ג'ון פרסידה || אייזק || מנהיג "קבוצת התקווה" הנוצרית בבית הספר
|-
| לוסי בארט || רוז || חברת להקת "Worst Day Ever", מזדהה כאימו אך חולמת לשחק כדורסל
|-
| קרייג הייד-סמית' || פיטר || חבר "קבוצת התקווה" הנוצרית, הומוסקסואל בארון המאוהב בג'וש
|-
| בן בנט || ג'יי || חבר להקת "Worst Day Ever"
|-
| ג'רלדין וישוואנתן || ג'מאלי || חברת "קבוצת התקווה" הנוצרית, בהיריון מאייזק
|-
| קווין קליי'ט || ג'וש || אתלט בבית הספר והומוסקסואל
|-
| בריידי קרטר || גב' דויל || ממלאת מקום מנהל בית הספר
|-
| נטשה הרברט || סוזן || נציגת חברת תרופות המעניקה חסות לבית הספר
|-
| דילן לואיס || דאג סקלטון || כוכב רוק אלטרנטיבי, שופט בתחרות הלהקות
|-
| אדם זוואר || סטיבנס || מנהל בית הספר
|-
| היידי ארנה || קת'לין || אחות (נזירה נוצרייה) בבית הספר
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי להט"ב מוזיקליים
קטגוריה:סרטי להט"ב משנות ה-2010
קטגוריה:סרטי להט"ב
קטגוריה:סרטים אוסטרליים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
טיסה 820 של ואריג

טיסה 820 של ואריג הייתה טיסה של חברת התעופה הברזילאית ואריג שהמריאה מנמל התעופה הבינלאומי גאליאו בריו דה ז'ניירו, ברזיל, ב-11 ביולי 1973, לנמל התעופה הית'רו, לונדון, אנגליה ועצירת ביניים בנמל התעופה אורלי, פריז, צרפת. המטוס, בואינג 707 קידומת PP-VJZ, ביצע נחיתת חירום על שדה בצל, כארבע ק"מ מנמל התעופה אורלי, בגלל עשן במטוס, שנגרם מאש שפרצה באחד מתאי השירותים של המטוס. המטוס ביצע נחיתת אונס שתוצאותיה היו 123 הרוגים, ואחד עשר ניצולים (עשרה אנשי צוות, ואחד הנוסעים).

== נחיתת האונס ==
הבעיות בטיסה 820 החלו כאשר אש פרצה בשירותים האחוריים. אנשי הצוות עברו לחלק הקדמי של המטוס לעבר יציאת חירום, כשנוסעים רבים בגוף המטוס שואפים עשן. כבר קודם נחיתת החירום, רבים מהנוסעים מתו משאיפת עשן. המטוס נחת בשדה, מרחק 5 ק"מ מהמסלול.

רק נוסע אחד שרד, בעוד שמרבית הצוות עזב את המטוס דרך יציאת החירום בחלקו העליון של תא הטייס.

גורם אפשרי להתלקחות האש הוא שתא הפסולת של השירותים עלה באש לאחר שסיגריה בוערת עדיין הושלכה לתוכו. ה-FAA הוציא הודעה 74-08-09 הדורשת "התקנה של שלטים האוסרים על עישון בשירותים והשלכת סיגריות למכל הפסולת בשירותים; הקמת הליך להודיע לנוסעי המטוס כי העישון אסור בתוך תאי שירותים; התקנת מאפרות במקומות מסוימים; וכן בדיקות נשנות על מנת להבטיח שדלתות מכל הפסולת של השירותים פועלות כראוי".

קברניט הטיסה, אראוז'ו דה סילבה, היה ב-30 בינואר 1979 גם קברניט טיסה 967 של ואריג, מטוס מטען בואינג 707-323C שנשא 6 אנשי צוות. המטוס נעלם במהלך הטיסה.

== הנוסעים ==
רוב הנוסעים שהיו על המטוס היו ברזילאים. הניצולים היחידים היו בתא הטייס או בשורות הראשונות. מתוך 11 ניצולים, 10 היו חברי צוות.

בין הנוסעים שנספו היו:
* יורג ברודר, שייט אולימפי
* פילינטו מולר, נשיא הסנאט של ברזיל
* אוגוסטיניו דוס סנטוס, זמר
* אנטוניו קרלוס סקבונה, עיתונאי ב-TV Globo, נהג פורמולה 3, והאחראי להבאת פורמולה 1 לברזיל.
* , ארגנטינאי מהפכני, לוחם בצבא המהפכני העממי בארגנטינה.
* ז'וליו דלאמר, עיתונאי ספורט.

== ראו גם ==
* טיסה 592 של ויליוג'ט

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.flightglobal.com/FlightPDFArchive/1976/1976%20-%200657.PDF Varig 707 had toilet fire], FLIGHT International. 17 April 1976. pp. 995.
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://aviation-safety.net/database/record.php?id=19730711-0 תיאור התאונה] ברשת בטיחות התעופה
* [https://web.archive.org/web/20170317181821/http://www.airweb.faa.gov/Regulatory_and_Guidance_Library/rgAD.nsf/0/6A1D491DCDC47B1B86256A3300697D39?OpenDocument&Highlight=74-) הנחיית רשות התעופה] לגבי שילוט
* (בצרפתית) [https://reports.aviation-safety.net/1973/19730711-0_B703_PP-VJZ.pdf הדו"ח הרשמי] של ועדת החקירה של מזכירות התחבורה הצרפתית ([https://www.webcitation.org/5zlu0K6hQ?url=http://www.bea-fr.org/docspa/1973/pp-z730711/pdf/pp-z730711.pdf ארכיון])

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי בואינג 707
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1973
קטגוריה:ברזיל: תעופה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בצרפת
קטגוריה:שרפות בכלי טיס
קטגוריה:1973 בצרפת
מוריץ פון קניגסוורטר

הברון 
מוריץ פון קניגסוורטר (בגרמנית: Moritz von Königswarter; 16 ביולי 1837 – 14 בנובמבר 1893) היה נדבן ובנקאי יהודי אוסטרי, חבר הבית העליון של בית הנבחרים האוסטרי.

==קורות חיים==
מוריץ פון קניגסוורטר נולד בווינה למשפחת קניגסוורטר , משפחת אצולה יהודית. אביו היה הבנקאי היהודי יונס פון קניגסוורטר. הוא השתלב בעסקי הבנקאות של אביו ב-1860. לאחר מות אביו, ב-1871, הפך למנהל הבנק. באותה שנה נישא לשרלוט אדלר פון ורטהיימשטיין.קברו של מוריץ פון קניגסוורטר ואשתו שרלוט בבית הקברות המרכזי של וינה

הרבה בפילנתרופיה. תרם למוסדות הומניטריים רבים, חלקם קשורים בשמו. בשנתו האחרונה היה ממייסדי בית המדרש לרבנים בווינה.

קניגסוורטר מת בטירתו בווינה, ונקבר באחוזת קבר מפוארת בחלקה היהודית בבית הקברות המרכזי בווינה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט האוסטרי
קטגוריה:נדבנים יהודים אוסטרים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אצולה יהודית אוסטרית
קטגוריה:בנקאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים הקבורים בווינה
קטגוריה:ילידי 1837
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1893
קטגוריה:משפחת קניגסוורטר
טיסה 967 של ואריג

טיסה 967 של ואריג היא טיסת מטען בינלאומית שנעלמה ב-30 בינואר 1979 בעת שהמטוס היה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי של נריטה ביפן, לנמל התעופה הבינלאומי ריו דה ז'ניירו-גאליאו בברזיל, עם חניית ביניים בנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס. הן המטוס - מטוס מטען מסוג בואינג 707-323C - והן ששת חברי הצוות לא נמצאו מעולם.

== רקע ==
=== המטוס ===
המטוס המעורב היה בואינג 707-323C, מספר בינוי 19235, קו מס' 519, שנמסר כשהוא חדש לאמריקן איירליינס תחת מספר N7562A ב-31 באוגוסט 1966, ונמכר לואריג כ-PP-VLU ב-28 במרץ 1974. המטוס הופעל על ידי ארבעה מנועי פראט אנד ויטני JT3D-3-B.

=== צוות הטיסה ===
צוות הטיסה כלל את קפטן ז'ילברטו אראוז'ו דה סילבה, 49, קצין ראשי ארני מיליוס, 45, הקצינים המשניים אנטוניו ברסילריו דה סילבה נטו, 39, ואוון בראגה סונדרס, 37, מהנדסי טיסה ז'וזה סברינו, 42, וניקולה אספוזיטו, 40. ב-1973, קפטן אראוז'ו דה סילבה היה אחראי על טיסה 820 של ואריג, בבואינג 707 שנשא 134 אנשים שהתרסק ליד נמל התעופה אורלי בפריז, עם 123 הרוגים. ב-1979, בזמן ההיעלמות, היו לו למעלה מ-23,000 שעות רשומות.

== התאונה ==
ב-30 בינואר 1979, מטוס בואינג 707-323C רשום PP-VLU נעלם בדרך מנמל התעופה הבינלאומי של נריטה לנמל התעופה הבינלאומי ריו דה ז'ניירו-גאליאו. מטוס המטען, שהופעל על ידי ואריג, איבד קשר רדיו 30 דקות לאחר ההמראה, כ-200 ק"מ מטוקיו. יש לציין, כי המטען כלל 53 ציורים מאת הצייר היפני-ברזילאי מנבו מבה, שחזרו מתערוכה בטוקיו, המוערכים ב-$1.24 מיליון דולר. הן שברי המטוס והן הציורים לא נמצאו מעולם.

החוקרים מצאו שסיבת התאונה הייתה ירידת הלחץ במטוס, שגרמה למותו של הצוות.

== ראו גם ==
=== מקרים דומים ===
* טיסה 370 של מלזיה איירליינס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי בואינג 707
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1979
קטגוריה:ברזיל: תעופה
קטגוריה:יפן: תעופה
פתיחת קלמנץ

פתיחת קלמנץ היא פתיחת שחמט המתחילה במסע:
#ח3
פתיחה זו נקראת על שם הרמן קלמנץ (1846–1908), שחמטאי אסטוני. פתיחה זו נחשבת לפתיחה נדירה, ומוגדרת A00 באנציקלופדיית פתיחות השחמט (ECO).

== סקירה ==
בדומה לפתיחת אנדרסן, 1.א3, 1.ח3 הוא מסע סתמי, עקב היותו לא תורם כלל בתפיסת משבצות המרכז ולא עוזר בפיתוח הכלים. בנוסף לכך, מסע זה אף מחליש קצת את צד המלך של הלבן, אף כי לא ברמת החומרה של פתיחת גרוב (1.ב4) או בפתיחת בארנס (1.ו3). בגלל שאין כלל סיבה ללבן לשחק מסע שכזה, הוא נמצא בין המסעות הנדירים ביותר מתוך 20 המהלכים הראשונים החוקיים. מסע שכזה משוחק לעיתים נדירות ביותר בתחרויות המקצועיות ואף במשחקי ידידות. אף על פי כן, האמן בינלאומי מיכאל באסמן התנסה בפתיחה 1.ח3, בדרך כלל המשיך אותה במסע 2.ג4 (בהופכה לפתיחת הגרוב), או 2.א3, מבנה המכונה "זחילה מתגנבת".

לשחור יש מספר תגובות לפתיחה זו, כאשר הנפוצה ביותר היא 1...ד5 ו-1...ה5, שמטרתן לתפוס ולהשפיע על משבצות מרכז הלוח. תגובה אפשרית נוספת היא 1...ב6 (או אפילו 1...ב5), במטרה לעשות פיאנקטו ולהעביר את הרץ למשבצת ב-7, ובכך ליצור לחץ על צד המלך החלש ועל מבנה הרגלים בצד המלך, בנוסף מסע זה מונע מהלבן לשחק ה4 ולתפוס בכך את המרכז.

1...ו5 היא כנראה לא התגובה הכי טובה ששחור יכול לשחק בה, בגלל שאז יכול הלבן לשחק 2.ד4, ובכך להעביר את המצב לקו חד נגד ההגנה ההולנדית (וריאציית התקפת קורצ'נוי).

קלמנץ
פתיחת דורקין

פתיחת דורקין או התקפת הנתרן היא פתיחת שחמט שמשוחקת לעיתים נדירות ומתחילה במסע:
#פ–א3
פתיחת דורקין נקראת על שמו של רוברט ג'יימס דורקין (1923–?) מניו ג'רזי. את השם התקפת הנתרן (מכונה כך בספרו של אריק שילר, Unorthodox Chess Openings) מגיעות מצורת הרישום האלגברית של המהלך הראשון בלטינית 1.Na3, כאשר Na הוא הסמל הכימי של יסוד הנתרן. על פי מאגרי מידע שונים, מסע ראשון זה נחשב לנדיר ביותר ובמקום האחרון בפופולריות שלו מתוך 20 מהלכים ראשונים חוקיים ללבן.

פתיחת שחמט זו נחשבת פתיחה נדירה ועקב כך מוגדרת A00 באנציקלופדיית פתיחות השחמט (ECO).

== אסטרטגיה ==
פיתוח מגושם זה של הפרש בצד המלכה עושה מעט מאוד בשביל לצבור יתרון ללבן במהלך הראשון. מהמשבצת א3 אינו משפיע כלל על המרכז וטווח השפעתו מצומצם ביותר. סביר להניח שלבן יזיז שוב את הפרש שלו במהלכים הקרובים, אולי על ידי הזזתו למשבצת ג4 או על ידי אכילת רגלי בחזרה (משחק לדוגמה 1...ד5 2.ג4 ד:ג4 3.פ:ג4) או על ידי הזזת הפרש למשבצת ג2. אם זו תוכניתו של הלבן, פתיחה חזקה יותר תהיה 1.ג4 (הפתיחה האנגלית). ככזו, פתיחה זו היא כנראה הכי טובה כדרך להימנע מהכנות הפתיחה. מצד שני, ישנן דרכים טובות הרבה יותר להימנע מהכנות הפתיחה של היריב, כגון קידום הפרש לשם שינוי למשבצת ג3, שתיתן לו שליטה טובה יותר במרכז ושליטה רחבה יותר בלוח. 

== לקריאה נוספת ==
* 
* 
* 
* Hooper, David and Kenneth Whyld. "Durkin Opening." Oxford Companion to Chess. Oxford: Oxford University Press, 1992. 117.

== הערות שוליים ==

דורקין