OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עיר הגנבים

עיר הגנבים (City Of Thieves), ספרו של דייוויד בניוף (David Benioff), הוא רומן המוצג כסיפור אמיתי שבו המחבר מתאר פרק בחייו לכאורה של סבו, לב בניוב, בנו של סופר יהודי-רוסי מפורסם, אברהם בניוב. הספר נכתב מנקודת מבטו של לב בשנת 1942 בעיר לנינגרד שבברית המועצות (בספר מכנים אותה "פיטיר"). הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2008, תורגם באותה שנה לעברית על ידי עידית שורר, ויצא לאור בהוצאת כתר.

בתחילת הספר דייוויד מספר מעט על סבו, "סבא שלי הרג שני גרמנים בסכין עוד לפני שמלאו לו שמונה עשרה", וכיצד הוא טס אליו לפלורידה, כדי לראיין אותו ולכתוב על חוויותיו ממלחמת העולם השנייה.

רוב הספר עוסק בחמשת הימים בהם קוליה (עריק שנתפס) ולב (שבזז גופת גרמני) מחפשים תריסר ביצים כדי שלבתו של הפולקובניק תהיה עוגה לחתונה. הפולקובניק יוציא אותם להורג אם הם לא יחזרו בזמן עם הביצים, לכן הם אף חוצים את קווי האויב על מנת למצוא תריסר ביצים.

==קישורים חיצוניים==
*
* 
* 

קטגוריה:ספרי 2008
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
ניב ליבנר

ניב ליבנר (נולד בתל אביב ב-1 בנובמבר 1987) הוא רוכב אופניים ישראלי. 

ליבנר החל בגיל 11 לרכב בקבוצתו של נמרוד דובינסקי. בשנת 2005 זכה באליפות ישראל לנוער וב-2010 באליפות ישראל לבוגרים, לאחר שגבר במיאוץ אל קו הסיום על אייל רהט. שלישי סיים חברו לקבוצת "Israel Go Pro", רן מרגליות, איתו שיתף פעולה בכל המירוץ ובמיוחד בסיבוב האחרון של מסלול האליפות שנערכה באזור בית גוברין.. גם ב-2011 ניצח ליבנר באליפות ישראל, לאחר שגבר על יריביו בהפרש ניכר במסלול בעל האופי ההררי באזור רמות נפתלי.

בשנים 2011-2013 רכב ליבנר בקבוצת "Amore & Vita" .

==תחרויות==
===2014===
*ישראל - אלוף ישראל

===2011===
*ישראל - אלוף ישראל

===2010 (עילית - שנה ראשונה)===
*ישראל אלוף ישראל
*ספרד 1st Place XLV Baixo Miño – Val Miñor, Volta cilista Vigues, Elite
*ישראל, מקום ראשון בטור דה ישראל כללי ובכל ארבעת השלבים (עם רן מרגליות)
*בולגריה, 6th place stage 7B, National Tour of Bulgaria
*ספרד, 8th queen stage Vuelta Lugo
*ספרד, 9th queen stage Vuelta Coruna
*ספרד, 12th place, GC, Vuelta Lugo
*ספרד, 14th place, GC, Vuelta Coruna

===2009 (עד גיל 23 שנה רביעית)===
*ישראל, מקום שלישי באליפות הארץ
*ישראל, מקום ראשון במרוץ התפוח כללי ושלושת השלבים
*ישראל, מקום ראשון ביער מגינים
*ישראל, מקום ראשון חריש 
*ישראל, 3rd,The International המכביה השמונה-עשרה, Elite
*ישראל, 6th, The International המכביה השמונה-עשרה TT, Elite
*שווייץ 16th, GP Luzern

===2008 (עד גיל 23 שנה שלישית)===
*צרפת, 12th place, 4th stage, Tour De La Guadeloupe (UCI 2.2)
*צרפת, 13th place, 2nd stage, Tour De La Guadeloupe (UCI 2.2)
*ישראל, מקום ראשון בטור ערד כללי, שלב ראשון ושני
*ישראל, מקום ראשון נאות קדומים
*ישראל, 1st place Harish Road Race, Israel
*ישראל, 1st place, Qiriat- Shmona-Yehodia junction, Israel

===2007 (עד גיל 23 שנה שנייה)===
*טורקיה, 11th place, 1st stage, Mevlana-Tour (UCI 2.2)
*טורקיה, 18th place, 7th stage, Presidential Cycling Tour of Turkey (UCI 2.2)
*טורקיה, 20th place, 2nd stage, Presidential Cycling Tour of Turkey (UCI 2.2)
*בלגיה, 5th place, 1.13 race of Sinaai
*בלגיה 8th place, 1.12B race of ST-Anna-Peda

===2006 (עד גיל 23 שנה ראשונה)===
*ישראל, 1st place, Volvo Challenge XC marton race (U20)
*ישראל, 2nd place, Harish Road Race
*ישראל, 2nd place, XC marton of Mitzpe-Ramon

===2005 (נוער שנה שנייה)===
*בלגיה, 74th place, Omloop Het Volk Juniors (UCI 1.1)
*ישראל, 1st place, National Road Race Championship for Juniors, Israel
*ישראל, 1st place, yearly national ranking for Juniors
*ישראל, 2nd place, National Time-Trial Championship for Juniors

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.biciciclismo.com/cas/site/noticias-ficha.asp?id=25888 biciciclismo.com] 
* אייבי גילת, [https://web.archive.org/web/20110103080118/http://www.shvoong.co.il/he-IL/103/6959/ ריאיון עם ניב ליבנר], אתר "שוונג", דצמבר 2010
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוכבי אופניים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
חסיד שוטה

חסיד שוטה הוא כינוי גנאי שנתנו חז"ל לאדם שמנסה להחמיר בקיום מצוות, אך למעשה הוא נוהג כשוטה; כלומר, רצונו להתנהג כחסיד מוביל אותו לחטוא או לנהוג באופן מטופש. במשנה מתואר "החסיד השוטה", יחד עם דמויות מגונות אחרות, כ"מכַלי-עולם" או "מבַלי-עולם".

רבי מנחם המאירי מגדיר מונח זה בהתבסס על דוגמאות מהתלמוד: 

בשיח הכללי משמש הכינוי "חסיד שוטה" כמטבע לשון המתאר אדם הנוהה אחר מורה רוחני, תאוריה מדעית, תנועה פוליטית וכדומה, ורוחש להם נאמנות עיוורת.

==דוגמאות==
בתלמוד הבבלי מובאת דוגמה לחסיד שוטה: אדם הרואה אשה טובעת בנהר, אך ; כלומר, לא מציל אותה כדי לא "להיכשל" באיסור הסתכלות בערווה. בדוגמה זו החסיד השוטה מעדיף לשמור על איסור הסתכלות בעריות על אף שבכך הוא מזניח את דין פיקוח נפש, החמור יותר מרוב המצוות שבתורה.

בתלמוד הירושלמי מודגמת התנהגות של חסיד שוטה בכמה אופנים:

ישנן שתי פרשנויות אפשריות לקטע האחרון; לפי הפרשנות הראשונה מדובר בשתי דוגמאות שונות: הראשונה עוסקת בביכורים, שבזמן בית המקדש היו מעלים אותם לכהנים בירושלים, והחסיד השוטה במקרה זה מתכנן לתת את הפרי לאדם הראשון שייתקל בו, כדי להימנע מהנאה מפרי ששייך לכהנים, על אף שבית המקדש כבר לא קיים. הדוגמה השנייה של הירושלמי, לפי פרשנות זו, היא של אדם הרואה נערה מאורסה שעומדת להיאנס, אך במקום להרוג את האנס ולהציל את הנערה הוא מבכר לרוץ אחר הנערה כדי להציל אותה בצורה אחרת כדי להישמר מאיסור רצח. למעשה, התעכבותו בהצלת הנערה כדי להישמר מאיסור רציחה, לכאורה, מביאה לכך שהנערה המאורסה תיאנס.

לפי גישה אחרת מדובר בדוגמה אחת, שבה אדם נדר להעניק פרי יפה שהיה לו לאדם הראשון שייקרה בדרכו, ונקרתה בדרכו נערה מאורסה, וזה רץ אחריה כדי לתת לה את הפרי. השטות במעשה זה, היא שלמרות נדרו לתת את הפרי לאדם הראשון שנקרה בדרכו, לא היה עליו לרוץ אחר נערה המאורסה שכן זה מעורר חשד ויש בו אף סכנת חיים.

הרמב"ם מגדיר כחסיד שוטה אדם המקדיש את כל ממונו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
שלטון המיעוט

שלטון המיעוט, המכונה גם "שלטון האליטות", הוא מצב שבו קיימת קבוצה בעלת עליונות פוליטית, כלכלית או תרבותית, השולטת במדינה או באזור מסוים, אף על פי שהיא מייצגת רק חלק קטן מהאוכלוסייה הכללית. בדרך כלל קבוצה כזו היא קבוצה אתנית בעלת מאפייני גזע, לאום, דת או תרבות, והיא מחזיקה בכמות בלתי מידתית של מוקדי כוח.

במחקרים אחדים נטען שקיים שלטון מיעוט של האדם הלבן בתוך המערכת הבינלאומית, והם מכנים תופעה זו "אפרטהייד עולמי". האנתרופולוג ויליאם הבילנד ערך מחקר בשנת 1993 על פערי ההכנסות והכוח הכלכלי בין לבנים ושחורים ברחבי העולם, ומצא ש-71% מכלל הרווחים הכלכליים בעולם נעשים על ידי אירופאים ממוצא לבן. נשיא דרום אפריקה תאבו מבקי השתמש במונח "אפרטהייד עולמי" בנאום מפורסם משנת 2002.

תופעת שלטון המיעוט באפריקה לא מוגבלת ללבנים. הדוגמה המפורסמת ביותר של שלטון מיעוט באפריקה היא שלטון שבט הטוטסי ברואנדה ובבורונדי.

ישנם מקרים נוספים של מצבים בהם קבוצת מיעוט תופסת את רוב העמדות הכלכלית, ומשיגה עוצמה כלכלית גבוהה יותר מרוב האוכלוסייה. הדוגמאות הבולטות הן של יוצאי דרום אסיה במזרח אפריקה, והסינים באינדונזיה ומלזיה.

== דוגמאות לשלטון המיעוט ==
בדוגמאות הבאות מתוארים מצבים בהיסטוריה שבהן מיעוט שלט במדינה, או שקבוצת מיעוט הייתה בעמדת כוח כלכלית או פוליטית יחסית לשאר האוכלוסייה, וכך שלטה בפועל במדינה.

* אפריקאנרים בדרום אפריקה וברודזיה, הנקראת כיום זימבבואה.
* המיעוט ההאשמי על הרוב הפלסטיני בירדן.
* אסייתים מזרח-אפריקאים בקניה, באוגנדה, בטנזניה ובמלאווי.
* מולאטים בהאיטי וג'מייקה.
* קריאולים ממוצא לבן במקסיקו ובארצות אחרות באמריקה הלטינית.
* הולנדים באינדונזיה.
* אוסטרים באימפריה האוסטרו-הונגרית.
* יוצאי אנגליה, בעיקר פרוטסטנטים, באירלנד בתקופה שלפני הכרזת מדינת אירלנד החופשית.
* רוסים במרכז אסיה, בעיקר בקזחסטן ובטורקמניסטן.
* שבט הטוטסי ברואנדה ובבורונדי.
* ערבים סונים ממוצא הוואלה במדינות המפרץ הפרסי.
* ברהמינים בהודו.
* יוונים במצרים, בתקופת תלמי הראשון.
* עלווים בסוריה.
* ערבים סונים בעיראק, בתקופת סדאם חוסיין.
* לבנים באזורים באמריקה הלטינית בהם יש רוב של מסטיסים ומולאטים.
* מסטיסים וסינים בפיליפינים.
* מסטיסים ומוסלמים במזרח טימור.
* חמולות ממוצא שריפי, מוריסקו ואנדלוסי במרוקו.
* שחורים ממוצא אמריקאי בליבריה.
* יוצאי הודו באיי פיג'י.

קטגוריה:קבוצות חברתיות
קטגוריה:פוליטיקה של זהויות
קטגוריה:סוציולוגיה פוליטית
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
טוקסברי

טוּקְסְבֵרי (באנגלית: Tewksbury) היא עיר במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית. 
נכון ל-2010 התגוררו בעיר 28,961 תושבים.

== היסטוריה ==
העיר יושבה לראשונה בשנת 1637 על ידי השבט Shawshin מטוקסברי שבמחוז גלוסטרשייר (אנגליה), והם קראו לעיר ע"ש העיר ממנה הגיעו. 

בשנת 1854 בעקבות גל ההגירה למדינה, הוקם בית חולים בעיר. המקום פעל ברציפות עד שנת 1992, אז הפך לבית חולים פסיכיאטרי. כיום מבנה בית החולים מוגדר כמבנה היסטורי על ידי הרשם הלאומי של המקומות ההיסטוריים בארצות הברית (NRHP).

== גאוגרפיה ==
שטח העיר הוא 54.5 קמ"ר, מתוכם 0.9 קמ"ר (כ-1.6%) מכוסה במים. בצפון העיר עובר נהר מרימאק (Merrimack River) ובדרומה נהר שוושן (Shawsheen River).
העיר ממוקמת 40 ק"מ צפונית מערבית לבוסטון, הערים הסמוכות לה הן: לוול, וילמינגטון (Wilmington), אנדובר (Andover), וצ'למספורד (Chelmsford).

== דמוגרפיה ==
במפקד האוכלוסין בשנת 2000 התגוררו בטוקסברי 28,851 איש, 7692 משפחות, ב-10,158 יחידות דיור.
ההרכב הגזעי של העיר: 96.44% לבנים, 1.22% היספנים, 0.67% אפרו אמריקאים, 0.12% אינדיאנים, ו-0.12% אסייתים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.tewksbury.net/Pages/index אתר העירייה]
* [http://www.tewksbury.com/ אתר החברה ההיסטורית של טוקסברי]
* [http://www.tewksburyhistoricalsociety.org/ אתר בית החולים]
* 

קטגוריה:מסצ'וסטס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1637
הסופרליגה הרוסית בכדורסל

הסופרליגה הרוסית בכדורסל (ברוסית: Баскетбольная Суперлига) הוא שמה של ליגת המשנה הרוסית בכדורסל מאז סתיו 2010. קודם לכן, ליגת המשנה הרוסית בכדורסל הייתה ליגה ב' של האליפות הרוסית בכדורסל. 

עד עונת 2012, אלופת הסופרליגה הייתה עולה אוטומטית לליגת העל הרוסית בכדורסל. לאחר שהליגה המאוחדת של VTB הפכה לליגת הכדורסל הבכירה ברוסיה, קבוצה שמבקשת לשחק בליגה המאוחדת חייבת לעבור מבחני התאמה לארח משחקים גדולים, תקציב ותשתיות מתאימות לפני שהיא מורשית לשחק בליגה המאוחדת.

נותנת החסות היא חברת bwin.

==מבנה==
הליגה מנוהלת על ידי התאחדות הכדורסל הרוסית ומשחקים בה 32 קבוצות, שמחולקות ל-3 ליגות נפרדות: סופרליגה-1, סופרליגה-2 וסופרליגה-3. בליגה הסדירה הקבוצות משחקות אחת עם השנייה, משחק בית וחוץ. שמונה הקבוצות הטובות ביותר בסיום העונה הסדירה של סופרליגה-1 וסופרליגה-3 מעפילות לפלייאוף. בסופרליגה-2 מעפילות שתי הקבוצות הטובות ביותר.

== הקבוצות בעונת 2023/2024 ==

==אלופות סופרליגה 1==
{|class="wikitable"
!עונה
| align="center" bgcolor="gold" |25x25 פיקסלים
| align="center" bgcolor="silver" |25x25 פיקסלים
| align="center" bgcolor="CC9966" |25x25 פיקסלים
|-
|2023/2024|| דינמו ולדיווסטוק || חימקי || טמפ SUMZ UGMK
|-
|2022/2023|| אוראלמש || רונה מוסקבה || חימקי
|-
|2021/2022|| אוראלמש || רונה מוסקבה || טמפ SUMZ UGMK
|-
|2020/2021|| סמרה || אוראלמאש || טמפ SUMZ UGMK, רונה מוסקבה
|-
|2019/2020|| ספרטק פרימוריה || סמרה || בורווסטניק ירוסלבל
|-
|2018/2019|| סמרה || ספרטק סנקט פטרבורג || ווסטוק-65
|-
|2017/2018|| ספרטק פרימוריה || סמרה || טמפ SUMZ UGMK
|-
|2016/2017||אוניברסיטט יוגרה סורגוט||אירקוט||ספרטק פרימוריה ולדיווסטוק 
|-
|2015/2016||סחלין יוז'נו-סחלינסק|| טמפ SUMZ UGMK ||פארמה פרם
|-
|2014/2015||נובוסיבירסק ||ספרטק פרימוריה||דינמו מוסקבה
|-
|2013/2014||אוטודור סראטוב||אוניברסיטט יוגרה סורגוט||ספרטק פרימוריה ולדיווסטוק
|-
|2012/2013||אורל יקטרינבורג||אוניברסיטט יוגרה סורגוט||אוטודור סראטוב
|-
|2011/2012||אורל יקטרינבורג||אוניברסיטט יוגרה סורגוט||ריאזן
|-
|2010/2011||ספרטק פרימוריה ולדיווסטוק||אוניברסיטט יוגרה סורגוט||רוסקון מרודוביה
|-
|2009/2010||ניז'ני נובגורוד||לוקמוטיב נובוסיבירסק ||רוסקון מורדוביה
|-
|2008/2009||אוטודור סאראטוב||מטאלורג אוניברסיטט מגניטוגורסק||טמפ SUMZ UGMK
|-
|2007/2008||מטאלורג אוניברסיטט מגניטוגורסק||סויוז זארצ'ני||דינמו-טפלוסטרוי צ'ליאבינסק
|-
|2006/2007||ייניסיי קרסנויארסק||סויוז זארצ'ני||סברסטאל צ'רפובץ
|-
|2005/2006||סטנדרט טוליאטי||יניסיי קרסנויארסק||מטאלורג-אוניברסיטט מגניטוגורסק
|-
|2004/2005||ספרטק פרימוריה ולדיווסטוק||יניסיי קרסנויארסק||חימקי-2
|-
|2003/2004||אוניברסיטט יוגרה סורגוט||יניסיי קרסנויארסק||קונטי סנקט פטרבורג
|-
|2002/2003||סיביר טלקום לוקומוטיב||מטאלורג-אוניברסיטט מגניטוגורסק||אוניברסיטט יוגרה סורגוט
|-
|2001/2002||דינמו מוסקבה ||יבראז יקטרינבורג||יניסיי קרסנויארסק
|-
|2000/2001||ארסנל טולה (כדורסל)|ארסנל טולה||דינמו-אוטודור וולגוגרד||סיבירטלקום נובוסיבירסק
|}

==ראו גם==
*ליגת העל הרוסית בכדורסל

==קישורים חיצוניים==
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:תחרויות כדורסל ברוסיה
עוגת באטנברג

עוגת באטנברג (באנגלית: Battenberg cake) היא עוגת ספוג פופולרית במטבח הבריטי המוגשת לרוב במסגרת ארוחת תה של מנחה. בעת חיתוך העוגה מתקבל מראה של מעין לוח שחמט בשני צבעים - ורוד וצהוב. העוגה לרוב מצופה בשכבת מרציפן. 

העוגה מורכבת משתי עוגות מלבניות, אחת ורודה ואחת צהובה, שנפרסו לאורכן לשתי רצועות שוות ברוחבן ובגובהן, והודבקו זו על גבי זו לסירוגין עם שכבת ריבת אפרסקים, לימון או אוכמניות דקה ביניהן.

==היסטוריה==
עוגת באטנברג חתוכה
על פי הסברה המקובלת, העוגה נאפתה לראשונה בשנת 1884 לכבוד יום נישואיה של ויקטוריה, נסיכת הסן, נכדתה של המלכה ויקטוריה עם לודוויג פון באטנברג. ארבעת הריבועים הפנימיים מייצגים את ארבעת נסיכי באטנברג: לודוויג, אלכסנדר, היינריך ופרנץ.

== ראו גם ==
* קק לאפיס סראוואק - עוגת שכבות צבעוניות לתה של מנחה מאינדונזיה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wisegeek.com/what-is-battenberg-cake.htm היסטוריה של העוגה]
*[http://bronmarshall.com/?p=99 מתכון להכנת העוגה]
* [https://www.cookie-fairy.com/2012/06/blog-post-23/ מתכון באתר פיית המתכונים]

באטנברג
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:המטבח הבריטי: קינוחים
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מרציפן
אנריקו צ'רוטי

אנריקו צ'רוטי (באיטלקית: Enrico Ceruti; 1806–1883) היה בונה כינורות איטלקי יליד קרמונה, הידוע כאחרון בשושלת המפוארת של בוני כלי קשת בקרמונה.

==ביוגרפיה==
אנריקו היה בנו של ג'וזפה צ'רוטי ונכדו של ג'ובאני באטיסטה צ'רוטי. נוסף לבניית כלי נגינה, היה פעיל גם כסוחר בכלים עתיקים משובחים ועמד בקשרי מסחר עם לואיג'י טאריסיו (Luigi Tarisio) ועם ז'אן-בטיסט וויון (Jean-Baptiste Vuillaume).

בהיותו דור שלישי לבוני כינורות, למד אנריקו את משלח ידו מאביו ג'וזפה, וכמוהו גם ניגן בקונטרבס. בשנת 1826 עזב את בית המשפחה. ברשומות הוא מופיע בשנת 1830 כבונה כינורות, אם כי מן השנים שלפני 1840 נותרו רק כלים ספורים שיצר. מומחים מעלים סברה, כי אנריקו עבד עם אביו בשנות ה-40' וה-50' של המאה ה-19, סיבה אפשרית לנדירותם יוצאת הדופן של כלים מעשה ידי ג'וזפה בתקופה זו. אנריקו עלה על אביו הן כבונה כלי נגינה והן כנגן קונטרבס.

בתקופה שבה טובי היצרנים האירופאים חיקו את סטרדיואריוס ואת גוארנרי דל ג'זו, בחר אנריקו בנתיב שונה. עבודתו מלמדת, כי שאב את השראתו במידה רבה ממשפחת ברגונצי. אנריקו הציג את כלי הנגינה שבנה בתערוכות בערים שונות באירופה, אך על אף זכייה במדליה בלונדון, נראה שעבודתו לא זכתה להערכה רבה מחוץ לאיטליה ועל כן לא צבר עושר רב. בין תלמידיו הנודעים גאטנו אנטוניאצי.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
*Duane Rosengard, Contrabbassi Cremonesi, Ed.Turris, Cremona, 1992.
*The Late Cremonese - by Erin Shrader STRINGS magazine
* The Late Cremonese Makers - Dmitry Gindin
* Four Centuries of Violin Making - Tim Ingles
* 
* 
*Walter Hamma, Meister Italienischer Geigenbaukunst, Wilhelmshaven 1993, 

</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוני כלי קשת איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1883
הגביע הרוסי בכדורסל נשים

הגביע הרוסי בכדורסל נשים (ברוסית: Кубок России по баскетболу среди женщин) הוא טורניר פלייאוף המקביל לגביע הרוסי בכדורסל בקרב גברים. בגביע מתמודדות קבוצות מהפרמייר ליג הרוסי בכדורסל נשים, ליגת המשנה הרוסית בכדורסל נשים והליגה השלישית בחשיבותה בכדורסל הנשים הרוסי. התחרות נוסדה בשנת 2003.

הקבוצה המנצחת משתתפת במשחקי יורוקאפ (נשים).

==תוצאות הגמרים==
{|class="wikitable"
!width=20%|שנה
!width=20%|זוכה
!width=20%|תוצאה
!width=20%|סגנית
|-
| 2003/04
| וב"מ סגא"ו
| 90 - 69
| אוגמ"ק יקטרינבורג
|-
| 2004/05
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 71 - 66
| וב"מ סגא"ו
|-
| 2005/06
| וב"מ סגא"ו
| 73 - 64
| אוגמ"ק יקטרינבורג
|-
| 2006/07
| צסק"א מוסקבה
| 71 - 45
| דינמו מוסקבה
|-
| 2007/08
| צסק"א מוסקבה
| 84 - 70
| אוגמ"ק יקטרינבורג
|-
| 2008/09
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 70 - 64
| ספרטק מוסקבה
|-
| 2009/10
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 77 - 75
| ספרטק וידנוי מוסקבה
|-
| 2010/11
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 79-73
| נדז'דה אורנבורג
|-
| 2011/12
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 92-72
| נדז'דה אורנבורג
|-
| 2012/13
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 53-82
| ספרטה אנד קיי
|-
| 2013/14
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 66-78
| נדז'דה אורנבורג
|-
| 2014/15
| דינמו קורסק
| 49-68
| ספרטה אנד קיי
|-
| 2015/16
| דינמו קורסק
| 54-60
| ספרטה אנד קיי
|-
| 2016/17
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 60-66
| דינמו קורסק
|-
| 2017/18
| דינמו קורסק
| 55-85
| MBA
|-
| 2018/19
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 65-66
| דינמו קורסק
|-
| 2019/20
| דינמו קורסק
| 71-84
| אוגמ"ק יקטרינבורג
|-
| 2020/21
| נדז'דה אורנבורג
| 40-54
| דינמו קורסק
|-
|2021/22
|דינמו קורסק
|61-65
|ניקה סיקטיבקר
|-
|2022/23
|אוגמ"ק יקטרינבורג
|70-75
|MBA
|-
|2023/24
|אוגמ"ק יקטרינבורג
|65-70
|דינמו קורסק
|-
|}

==זכיות לפי מועדון==
{| class="wikitable"
|- style="background:#efefef;"
! מועדון
! זכיות
! שנות זכייה
|-
| אוגמ"ק יקטרינבורג
| 11
| 2005, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2017, 2018, 2023, 2024
|-
| דינמו קורסק
| 5
| 2015, 2016, 2018, 2020, 2022
|-
| צסק"א מוסקבה
| 4
| 2004, 2006, 2007, 2008
|-
| נדז'דה אורנבורג
| 1
| 2021
|}

==ראו גם==
*הגביע הרוסי בכדורסל

רוסיה
קטגוריה:תחרויות כדורסל ברוסיה
קטגוריה:רוסיה: תחרויות ספורט נשים
קטגוריה:רוסיה: כדורסל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורסל נשים
אלווין רדקובסקי

אלווין רדקובסקי (Alvin Radkowsky; שמו העברי: אברהם יצחק הכהן; 30 ביוני 1915 – 17 בפברואר 2002) היה פיזיקאי, מומחה להנדסה גרעינית. כיהן כפרופסור באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת בן-גוריון. היה ממפתחיה של הצוללת הגרעינית הראשונה.

== ביוגרפיה ==

נולד בעיר אליזבת' שבניו ג'רזי. למד הנדסת חשמל בסיטי קולג' של ניו יורק וסיים תואר ראשון במדעים בשנת 1935. אחר כך למד לתואר שני (בהנחיית אדוארד טלר) בפיזיקה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, וסיים אותו בשנת 1941. לאחר מכן קיבל תואר דוקטור בפיזיקה מהאוניברסיטה הקתולית בוושינגטון הבירה בשנת 1947.

בין השנים 1938 ל-1972 עבד במעבדת חיל הים האמריקני למחקר בהנעה גרעינית. בשנת 1950 מונה רדקובסקי לתפקיד המדען הראשי של המשרד, והיה אחראי על בניית הכור של הצוללת הגרעינית הראשונה "נאוטילוס" שהושקה ב-1954. בעקבות תרומתו הרבה להנדסה מונה לחבר באקדמיה הלאומית להנדסה בארצות הברית, וכעמית בחברה האמריקנית למדעי הגרעין, וזכה בפרסים רבים.

רדקובסקי היה יהודי דתי. בשנת 1972 עלה לישראל עם משפחתו והתגורר בשכונת רמת חן שברמת גן. בישראל היה ממקורבי הרב יעקב ישראל קניבסקי ומדי שבת בא להתפלל עמו בבית הכנסת לדרמן בבני ברק. בין השנים 1972 ל-1994 לימד באוניברסיטת תל אביב ומשנת 1994 עד 2002 לימד באוניברסיטת בן-גוריון. במהלך השנים בארץ עסק במחקרים בכור הגרעיני בדימונה.

רדקובסקי קידם את השימוש בתוריום בכורים גרעיניים, ובשנת 2002 ייסד את חברת Thorium power, שעסקה בתחום.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.nytimes.com/2002/03/05/world/alvin-radkowsky-86-developer-of-a-safer-nuclear-reactor-fuel.html מודעת אבל] בניו יורק טיימס 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הקתולית של אמריקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: הנדסה
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
הפואמה הפדגוגית

הפואמה הפדגוגית הוא ספר מאת הסופר והמחנך הרוסי אנטון סמיונוביץ' מקרנקו שראה אור בשנת 1935. הספר זכה להצלחה רבה בברית המועצות והיה לאחד מהטקסטים המרכזיים בחינוך הסובייטי.

הספר עוסק בזיכרונותיו מתהליך ההקמה של "מושבת גורקי" באוקראינה, כפר נוער לילדי רחוב בברית המועצות. מקרנקו מסביר בו על הקשיים שבהם נתקל ביישום התאוריות החינוכיות שלו במהלך ההקמה של הכפר בין השנים 1920 ל-1923. בספר הוא מתווה דרך שבה ניתן לחנך נערים שנראים "אבודים", כך שיהפכו להיות אזרחים תורמים בחברה.

בשנת 1955 יצא בברית המועצות סרט על בסיס הספר. הספר תורגם לעברית על ידי אברהם שלונסקי והיה פופולרי בישראל. 

הביטוי "הפואמה הפדגוגית" קיבל את המשמעות של "מפעל חינוכי". לדוגמה לשימוש בביטוי בכותרת הספר "הפואמה הפדגוגית של לובה אליאב" מאת יהודה בר שלום על מפעלו החינוכי של אליאב.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20110708144441/http://www.childrenwebmag.com/articles/key-child-care-texts/road-to-life-by-anton-makarenko תקציר הספר] 
* [http://makarenko-museum.narod.ru/Classics/Makarenko/Makarenko_A_Pedagogic_Poem/Makarenko_Ped_poem_full_text.htm טקסט הספר המלא (ברוסית)]

קטגוריה:ספרים רוסיים
קטגוריה:ספרי 1935
קטגוריה:ברית המועצות: תרבות
קטגוריה:פילוסופיה של החינוך
קטגוריה:ספרי ספריית פועלים
מרדכי בר-לב

מרדכי (מוטי) בר-לב (12 בנובמבר 1942 – 18 באפריל 1996) היה פרופסור בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן. מחקריו עסקו בסוגיות בחינוך הדתי (הפורמלי והבלתי פורמלי) בישראל.

== ביוגרפיה ==
בין השנים 1948 ל-1955 למד בבית הספר הממלכתי דתי לבנים יעבץ בתל אביב. בשנת 1960 למד במדרשיית נועם בפרדס חנה, וב-1961 למד בישיבה הגבוהה כנסת חזקיהו בכפר חסידים.

בין השנים 1962 ל-1965 שירת בצה"ל כמורה בבית ספר יסודי בבאר שבע וכן כמרכז ב"בני עקיבא". בשנת 1964 נישא למרים.

בין השנים 1965 ל-1968 למד תואר ראשון בספרות וסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, ב-1969 השלים תעודת הוראה בפילוסופיה יהודית. בין השנים 1969 ל-1971 השלים תואר שני בחינוך וסוציולוגיה, אחר כך השתלם שנתיים בסוציולוגיה חינוכית באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1977 קיבל תואר דוקטור בסוציולוגיה. בשנת 1979 נסע ללונדון, שם שימש שליח תנועת "בני עקיבא" ועשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת לונדון. בשנת 1983 החל ללמד בבית הספר לחינוך בבר-אילן. בשנים 1985–1986 היה עמית אורח במרכז ללימודים יהודיים באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1991 מונה לפרופסור חבר, וב-1996 לפרופסור מן המניין.

בר לב קיים מחקר בנושא יציאה בשאלה בקרב הנוער הדתי לאומי, שיצר הדים רבים. 

בשנת 1992 הוענק לו פרס פרנקפורט על תרומה ייחודית בחקר החינוך היהודי בישראל ובתפוצות.

בר לב היה חבר בהנהלה הארצית של בני עקיבא וכן חבר הוועד של מעלה - המרכז לציונות דתית.

התגורר בכוכב יאיר והיה אב לחמישה ילדים.

==פרסומיו==

==ספרים לזכרו==

לזכרו של בר-לב הוקדשו שני ספרים:
* "Abiding challenges: research perspectives on Jewish education : studies in memory of Mordechai Bar-Lev" (Freund Publishing House Ltd., 1999) בעריכת ישראל ריץ' ומיכל רוזנק 
* חינוך כאתגר חברתי: אסופת מאמרים על החינוך הממלכתי-דתי ועל החינוך הבלתי-פורמלי, בעריכת זהבית גרוס ויובל דרור.

==לקריאה נוספת==
* זהבית גרוס, "מוטי בר-לב: מחוקר למעצב דרך", בתוך: דב שוורץ (עורך), אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 304-296.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: חינוך
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת חזקיהו-כפר חסידים
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
עבדאללה חאג' יחיא

עבדאללה חאג' יחיא (בערבית: عبد الله حاج يحيى; 1957 – 2009) היה ביוכימאי, רוקח ורופא ערבי-ישראלי, פרופסור לרוקחות קלינית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים

== אודות ==
נולד בטייבה למשפחה בת שלושה אחים ושמונה אחיות. אביו היה רועה צאן. למד לתואר ראשון ברוקחות, תואר שני בביוכימיה, ותואר שלישי ברפואה ורוקחות.

היה ממייסדי חברת אוקסון מדיקה (OxoN Medica) המבוססת על מחקריו של חאג' יחיא ופרופסור לסלי בנט. בשנת 2003 הוענק לחאג'-יחיא פרס קיי של האוניברסיטה העברית על כך שפיתח שיטה חדשנית לטיפול בבעיות עורקי הלב. הוא פיתח תרכובות אורגניות המכילות תחמוצות חנקן, הפועלות כמעכבות חימצון, שאינן גורמות לתופעות הלוואי של הניטרוגליצרין, שבו נהוג להשתמש לבעיות מסוג זה.

היה ממייסדי ונשיא העמותה ישראלית לסוס ה"שגיה-ערבי". היה נשוי ואב לארבעה, התגורר בנווה שלום. נפטר באופן פתאומי בשנת 2009, היה בן 52 במותו.

== קישורים חיצוניים ==
* פרופ' אמנון הופמן ודר' באשיר קאדרי [http://www.pharmaline.co.il/214921 לזכרו של דר' עבדאללה חאג' יחיא ז"ל]
* [http://www.israel21c.org/people/a-scientist-and-a-gentleman A scientist and a gentleman]
* [https://www.researchgate.net/scientific-contributions/33402381_Abdullah_Haj-Yehia עבודות של עבדאללה חאג' יחיא]
* [https://www.themarker.com/technation/1.106269 חברת OxoN Medica מתכננת מחקרים חדשים]

קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:רוקחים ישראלים
קטגוריה:רופאים ערבים ישראלים
קטגוריה:טייבה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
Nonesuch Records

Nonesuch Records היא חברת תקליטים השייכת כיום לתאגיד וורנר מיוזיק גרופ.
== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 1964 על ידי ג'ק הולצמן. בהתחלה התמחתה במוזיקת בארוק ומוזיקה קאמרית במחירים זולים. בשנת 1970 מכר הולצמן את החברה ל-Kinney National Company שנמכרה אחר כך לוורנר מיוזיק.

סדרת התקליטים של החברה, Nonesuch Explorer Series, היה בין סדרות מוזיקת עולם הראשונות שראו אור. במהלך השנים החברה הוציא תקליטים למלחינים בתחום המוזיקה המודרנית כמו: לואיס אנדריסן, פיליפ גלאס, סטיב רייך, ג'ון אדמס, לורה וירס והנריק גורצקי. בתחום המוזיקה הפופולרית הוציא תקליטים לוילקו (Yankee Hotel Foxtrot) וביורק.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:חברות תקליטים של וורנר
פטר לאץ

פטר לאץ (בגרמנית: Peter Latz; נולד ב-1939) הוא אדריכל נוף ומתכנן ערים גרמני. שותף במשרד LATZ+PARTNER ופרופסור אמריטוס לאדריכלות נוף באוניברסיטה הטכנית של מינכן.

== ביוגרפיה ==
לאץ נולד בדארמשדט וגדל בזארלנד כבנו של ארכיטקט. לאחר שסיים את לימודי התיכון למד אדריכלות נוף בבית ספר הטכני במינכן ובשנת 1964, החל ללמוד בתוכנית ארבע שנתית לתכנון עירוני במכון לפיתוח עירוני ותכנון אזורי ב-RWTH אוניברסיטת אאכן. בשנת 1968 הקים עם רעייתו את המשרד LATZ+PARTNER.

הוא נחשב למומחה לשיקום אזורים תעשייתיים או מזוהמים לשימוש חוזר כאתרי לנופש או מגורים. הוא מוכר בגרמניה בזכות פרויקט Landschaftspark, שבמהלכו שיקם אזור תעשייה נטוש ומזוהם בדיסבורג והפך אותו לפארק ציבורי. בשנת 2004 זכה בתחרות בינלאומית פומבית לתכנון של הר הזבל חירייה והפיכתו לפארק לציבור, לימים פארק אריאל שרון.

בשנת 1973 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת קאסל, ובשנת 1983 עבר ללמד באוניברסיטה הטכנית של מינכן, עד לפרישתו בשנת 2008. שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.latzundpartner.de/ משרד LATZ+PARTNER]

קטגוריה:אדריכלים גרמנים
קטגוריה:אדריכלי נוף גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1939
משפחת ברגונצי

קארלו ברגונצי (באיטלקית: Carlo Bergonzi; 21 בדצמבר 1683 - 9 בפברואר 1747) היה בונה כלי קשת איטלקי, שעשה את תקופת חניכותו אצל הירונימוס אמאטי, 
Carlo Bergonzi – [[קונטרבס]]
עבד עם גוז'פה גוארנרי ונחשב לגדול בתלמידיו של אנטוניו סטרדיווארי.

קארלו ברגוטנצי הוא הראשון והחשוב ביותר במשפחת ברגונצי, משפחת בוני-כינורות רבת מוניטין וכבוד מקרמונה, עיר בעלת מסורת עשירה של בוני כלי קשת. הוריו חיו בשכנות לסטרדיווארי בפיאצה סן דומניקו בקרמונה. ברגונצי עשה תקופת חניכות אל סטרדיווארי ועם הזמן קיבל עליו את כל עבודות התיקון של סטרידווארי. מחמת הביקוש הרב לשירותי התיקון שלו, נבצר מברגונצי להקדיש את זמנו לבניית כלי נגינה רבים משלו. עיצובי הכינור של ברגונצי התבססו על דפוסים של סטדיווארי וגוארנרי.

התוויות של ברגונצי שונות זו מזו, אך במתכונתן הטיפוסית הן מציינות תאריך, שם ומיקום.

כינור "קרייזלר ברגונצי", הקרוי על שם הכנר פריץ קרייזלר, היה שייך בתקופה מסוימת לכנר יצחק פרלמן. הן קרייזלר והן פרלמן ניגנו בהופעות ובהקלטות בכינור זה.

ידוע, כי כלים רבים הנושאים את התווית של ברגונצי אינם אותנטיים. צ'לו שהיה פעם ברשותו של פאבלו קזאלס נחשב במשך שנים למעשה ידיו של ברגונצי, משום שעל התווית שעליו היה כתוב: "קארלו ברגונצי... 1733". לאחר זמן התברר, כי הצ'לו נבנה בידי מטאו גופרילר.

== ברגונצי, משפחה של בוני כלי קשת ==

* מיקלאנג'לו (1722 בקירוב - 1758), בנו של קארלו הראשון
* זוסימו (1725 בקירוב - 1777), בנו של קארלו הראשון
* קארלו השני (1758-1838, קרמונה), בנו של מיקלאנג'לו
* ניקולא (1746 בקירוב - 1796) בנו של מיקלאנג'לו

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
*
*
</div>

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* 
</div>

קטגוריה:בוני כלי קשת איטלקים
קטגוריה:ילידי 1683
קטגוריה:נפטרים ב-1747
קרמונה

מרכז העיר קרמונה
קרֶמונה (באיטלקית: Cremona) היא עיר במחוז לומברדיה שבצפון איטליה, היושבת על גדתו השמאלית של נהר פו, באמצע עמק הפו. קרמונה היא בירת נפת קרמונה ויושבים מוסדות השלטון של הנפה. לקרמונה היסטוריה מוזיקלית עתירת מסורות, שהעיקרית בהן בניית כינורות. בוני כלי הקשת המהוללים והנודעים ביותר בעולם ישבו בקרמונה, בהם גוארנרי וסטרידווארי.

== היסטוריה ==

בימי הביניים הייתה קרמונה עיר-מדינה עצמאית, במאה ה-14 השתלטה מילאנו, שהייתה אז תחת שלטון בית ויסקונטי, על העיר. הטוראצו בקרמונה הוא בין הבניינים הבולטים בעיר.

===מוזיקה ===
קרמונה מתהדרת בהיסטוריה מוזיקלית נכבדה. הקתדרלה בת המאה ה-12 הייתה מן הסתם מוקד לפעילות מוזיקלית מאורגנת באזור בשלהי ימי הביניים. במאה ה-16 הייתה העיר למרכז מוזיקה מפורסם. כיום קיימים כמה הרכבים מוזיקליים חשובים לביצוע מוזיקה של תקופת הרנסאנס והבארוק, כגון [http://www.costanzoporta.it Choir & Consort Costanzo Porta] ופסטיבלי מוזיקה, שבזכותם נחשבת קרמונה לאחת הערים החשובות ביותר באיטליה בתחום המוזיקה. המלחין מארק אנטוניו אינג'ניירי לימד בקרמונה; קלאודיו מונטוורדי היה המפורסם בתלמידיו, לפני שיצא למנטובה בשנת 1591. הייתה זו גם עיר הולדתו של פייר-פרנסיסק קארובל, שעבד בשיתוף פעולה עם המלחין הגרמני החשוב מיכאל פרטוריוס. הבישוף של קרמונה, ניקולו ספונדראטי (Nicolò Sfondrati), תומך נלהב בקונטרה-רפורמציה, היה לאפיפיור גרגוריוס הארבעה עשר ב-1590. תמיכתו הנלהבת לא פחות במוזיקה עוד הוסיפה והאדירה את שמה של העיר כיעד מוזיקלי.

החל במאה ה-16 ואילך, יצא שמה של קרמונה בעולם כמרכז לייצור כלי נגינה, שראשונים להם הכינורות של משפחת אמאטי, ובהמשך אלה שנבנו בסדנאות של גוארנרי וסטרדיווארי. עד ימינו אלה, נחשבות יצירותיהם לשיא ההישג בבניית כלי קשת. שמה של קרמונה כיצרנית כלי נגינה מעולים בטיבם קיים ועומד גם היום.

לקרמונה הייתה מסורת של תזמורות כלי נשיפה, הקשורה ב"גווארדיה נציונאלה" שנוסדה בהשפעת נפוליאון. ב-1864 התמנה בן העיר, אמילקארה פונקיילי למנצחה ויצר הרכב, העשוי להיחשב לאחת מתזמורות כלי הנשיפה המעולות ביותר בכל הזמנים. בתפקידו כ"קאפובאנדה", הקים פונקיילי בית ספר לתזמורות צבאיות ויצר מסורת, שעמדה בעינה עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

==ספורט==
בקרמונה קיימים קבוצות במספר ענפי ספורט:
* קבוצת הכדורסל טריבולדי קרמונה המשחקת בליגת העל האיטלקית בכדורסל. וקבוצת קורונה קרמונה משחקת בליגות הנמוכות.
* קבוצת הכדורגל קרמונזה, שיחקה בשנות ה-90 בסרייה א' ושיחקו בה שחקנים מפורסמים כמו: ג'אנלוקה ויאלי, ג'וזפה פאבאלי, צ'זרה פראנדלי (מאמן נבחרת איטליה בכדורגל) ואנדרס לימפאר. כיום משחקת קרמונזה בסרייה א' לאחר שנים שלא הצליחה להעפיל אליה בחזרה.
* העיר מארחת את טורניר הטניס "גביע פאולו קוראצי" בכל שנה בחודש מאי, המחלק פרס של 30,000 יורו.

==ערים תאומות==
* 
* 
<center>
תמונות מהעיר 
<gallery>
תמונה:Cremona-Liuteria.jpg|חנות לכינורות
תמונה:Cremona, torrazzo 04.JPG|מגדל טוראצו, הסמל של העיר
תמונה:Cremona, sculpture at duomo and city hall.jpg|בניין העירייה
תמונה:Cremona1.jpg|בניית כינורות בקרמונה
תמונה:Cremona- La Loggia dei Militi.jpg|הלשכה הצבאית
תמונה:Cremona, vista dal torrazzo 05 mercato.JPG|מבט על העיר, ממגדל טוראצו
</gallery>
</center>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.france24.com/en/20200618-violin-makers-tune-in-to-tradition-of-stradivarius-in-italy-s-cremona פראנס 24, על בניית כינורות בקרמונה]
* 

קטגוריה:לומברדיה: ערים
דיאנה סקרוויד

דיאנה סקרוויד (באנגלית: Diana Scarwid; נולדה ב-27 באוגוסט 1955) היא שחקנית קולנוע אמריקאית מועמדת פרס אמי ופרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1980 על תפקידה בסרט "מהלכים פנימיים".

==ביוגרפיה==
סקרוויד נולדה בעיר סוואנה שבג'ורג'יה.
עזבה את ביתה ועברה בגיל 17 לניו יורק במטרה להפוך לשחקנית, בניו יורק למדה באוניברסיטת פייס, ב"אקדמיה הדרמטית אמריקאית" שבמנהטן ובבית ספר למשחק "שייקספיר הארצי".

את הופעתה הקולנועית הראשונה עשתה ב-1978 בדרמת ההתבגרות "ילדה יפה".
ב-1980 הועמדה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בתור לואיס בדרמה של ריצ'רד דונר "מהלכים פנימיים".
בשנים שלאחר מכן הציגה סקרוויד יכולת משחק מאכזבת שהתבטאה בזכייה בפרס פטל הזהב על משחקה בסרטים "אמא יקרה" בתור השחקנית כריסטינה קרופורד , בתה של שחקנית הקולנוע ג'ואן קרופורד (פיי דאנאוויי) ובמועמדות לפרס על תפקידה בסרט "פולשים מוזרים".
ב-1983 הופיעה בסרטים "ראסטי ג'יימס" של פרנסיס פורד קופולה ו"סליקווד" של מייק ניקולס.

ב-1986 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט ההמשך השלישי למותחן של אלפרד היצ'קוק "פסיכו" בתור האחות מאורין קוייל הבורחת ממחויבויותיה במנזר עם הרוצח נורמן בייטס (אנתוני פרקינס), בנוסף גילמה את טרי שותפתה לדירה של מרג'ורי (פארה פוסט) בדרמת המתח "יצרים".
בשנת 1989 הועמדה ל"השחקנית הגרועה של שנות ה-80".

ב-1995 הופיעה בסרט הטלוויזיה הביוגרפי "טרומן" אודות חייו של נשיא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה הארי טרומן (גארי סיניז), בסרט גילמה את אשת הנשיא בס טרומן וקיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.
בשנת 2000 הופיעה במותחן שובר הקופות רוברט זמקיס "האמת שמתחת לפני השטח" בתור ג'ודי חברתה של קלייר (מישל פייפר) ובמלודרמה "תמונות מלוכלכות".
ב-2003 שיחקה בקומדיות "קטע של בנים" בתור סנדרה אמה של קארן קופר (סלמה בלייר) ו"חיית מסיבות".
ב-2004 שיחקה ב-14 פרקים בסדרה "הנפלאה" בתפקיד קארן טיילר אם המשפחה.

נישאה בשנת 1977 לרופא אריק שיינברט, לזוג שני ילדים ביחד.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===

*שביל יערה (1980)
*התרופה (1995)
*טרומן (1995)
*חופרי הזהב: הסוד של דובי ההר (1995)
*הממזרה מקרולינה (1996) – סרט טלוויזיה
*שביל למלחמה (2002) – סרט טלוויזיה 
*פארטי מונסטר (2003)
*נחטף (2004)
*צבע מתוק (2006)
*נער חלום (2008)
*חתונה בחצר האחורית (2010) – סרט טלוויזיה

=== טלוויזיה ===

* צוואה משלהם (1998) – מיני-סדרה
* חוק וסדר (2001) – ליסה רוסו

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: שחקנים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פייס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פייס
קטגוריה:בוגרות האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
מלאכת מכבה

טלטול הלהבה עלול לכבות אותה, ולכן אסור לשאת אש ממקום למקום
כיבוי שרפה
מְלֶאכֶת הַמְּכַבֶּה היא אחת מל"ט מלאכות שבת. ככל ל"ט המלאכות, גם מלאכה זו אסורה מכיוון שהייתה נעשית במשכן. אב המלאכה במשכן היה כיבוי האש כדי לשמור את הפחמים לשימוש חוזר לצורך צירוף הזהב והכסף שהיה במשכן.

הגדרת המלאכה היא הפסקת תהליך הבעירה או הקטנת להבה, כאשר התכלית היא הכנת פחמים. לפי חלק מהפוסקים כיבוי שלא למטרת הכנת פחמים אסור מדרבנן, כיוון שזוהי מלאכה שאינה צריכה לגופה, אך לפי הרמב"ם ופוסקים נוספים אחרים מלאכה שאינה צריכה לגופה אסורה מהתורה. 

==יישומים==
מלאכת כיבוי הוא לא רק מעשה כיבוי מוחלט של אש, אלא גם טלטול נר - מלבד איסור המוקצה שבו, עשוי לגרום לנר להכבות מעט, והוא אסור מהתורה.

==שרפה בבית==

במקרה ויש שרפה בבית, התירו חז"ל לומר "כל המכבה אינו מפסיד", אף על פי שיש בכך רמז שהוא קורא לגוי לכבות וכן רמיזה על כך שהוא יקבל את שכרו לאחר השבת על פעולותיו. ליהודי עצמו מותר להציל רק מזון שלוש סעודות, שכן חששו שאם יתירו לו להציל את כל ממונו ולהתעסק בשרפה יותר מדי, הוא ישכח ומתוך בהלה - יסייע בפעולות הכיבוי, האסורות בשבת.

במקום שיש חשש ממשי לסכנת חיים, מותר לכבות את האש, ככל העבירות בתורה שהותרו משום מצוות פיקוח נפש, חוץ משלוש עברות החמורות שהם עבודה זרה, גילוי עריות, ושפיכות דמים.

==מלאכת כיבוי ביום טוב==
הפוסקים דנים האם כיבוי הוא מהמלאכות המותרות ביום טוב, שכן קשה למצוא פעולה בהכנת אוכל הכרוכה בכיבוי. במסכת ביצה הגמרא אומרת כי מותר לצלות בשר על הגחלים, לפי רש"י - הפירוש הוא, שאף על פי שהדבר כרוך בכיבוי והבערה כאחד, שהרי כאשר שמים את הבשר על גחלי האש, האש נכבה מעט ורק לאחר מכן מתלקח. יש ראשונים הסבורים שאכן הכנת אוכל זו כרוכה בכיבוי גחלים.

אך יש ראשונים ובראשם הרי"ף הסבורים שמלאכה זו אינה נחשבת לכיבוי, שכן על ידי פעולה זו מובערת האש ביתר שאת בסופו של דבר, ולכן אף על פי שתחילת הפעולה היא בכיבוי רגעי, אין כיבוי כזה נחשב לכיבוי. הפוסקים מפרשים, שלפי דברי הרי"ף, הותרה מלאכה זו לצורך אוכל נפש, אף על פי שאין זה בגדר "אוכל נפש" שהותרה ביום טוב, מכיוון שאין בשר על גחלים דרוש לכל אדם רק למפונקים הרגילים בו.

==ראו גם==
* מלאכת מבעיר

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yeshiva.org.il/midrash/printShiur.aspx/645 מבעיר ומכבה], מאת הרב אליעזר מלמד באתר ישיבה
* אסופת מאמרים בנושא [http://asif.co.il/?page_id=22782 מבעיר ומכבה], באתר ספריית אסיף

==הערות שוליים==

מכבה
יעקב מנצ'ל

יעקב מֶנצֶ'ל (Menczel; נולד ב-23 באפריל 1923) הוא רופא פנימי, פרופסור לרפואה ויו"ר המועצה הלאומית לגריאטריה, מומחה בעל שם עולמי למחלת האוסטאופורוזיס. לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות.

==ביוגרפיה==
מנצ'ל נולד בצ'רנוביץ שברומניה, למד רפואה באוניברסיטת יאשי ובשנת 1949 עלה למדינת ישראל. הוא סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטה העברית ובשנת 1953 התגייס לצה"ל ושירת כרופא ומנהל המחלקה הפנימית בבית החולים הצבאי בצריפין. לאחר סיום שירותו הצבאי עבד בבית חולים הדסה והחל להרצות באוניברסיטה בתחום רפואה פנימית.

בשנת 1961 מונה לרופא ראשי בהדסה עין כרם. בשנת 1963 הקים את המכון הירושלמי לאוסטאופורוזיס ובשנת 1969 הקים בבית החולים שערי צדק את המחלקה הגריארטית ועמד בראשה. באוניברסיטה העברית קודם לדרגת פרופסור חבר.

בשנים 1974–1977 היה מנכ"ל משרד הבריאות.

בסיום תפקידו במשרד הבריאות היה למנהל המחלקה הפנימית ומעבדות המחקר בבית החולים הדסה בהר הצופים. בבית החולים עזרת נשים הקים את האגף הגריאטרי והתקדם בהנהלת בית החולים עד למנכ"ל המוסד. בשנת 2001 ייסד בבית חולים הרצוג את המכון לאוסטאופורוזיס והחל לעמוד בראשו.

מנצ'ל פעיל בארגונים רפואיים שונים ובין תפקידיו עמד בראש מחלקת הפרויקטים של מכבי שירותי בריאות.

בשנת 2008 הוענק לו אות יקיר ירושלים.

היה נשוי ללילי עד למותה ב-2021. היא הייתה מדריכת ירי בהגנה, וגם לה הוענק אות יקירת ירושלים. בין היתר היא הקימה את עמותת "דלת פתוחה".

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.jerusalem.muni.il/he/city/yakir/yakir2008/ קורות חייו] באתר עיריית ירושלים

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:סגל מכבי שירותי בריאות
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי שערי צדק
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד הבריאות
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:גריאטרים ישראלים
קטגוריה:סגל בית חולים הרצוג
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
מאיר אורן

מאיר אורן (נולד ב-14 באוגוסט 1948) הוא רופא ישראלי, לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות ומנהל בית חולים הלל יפה.

==ביוגרפיה==
מאיר אורן נולד בתל אביב. בפברואר 1967 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. הוא שימש כמפקד מחלקה והשתחרר מצה"ל ב-1970. לאחר שחרורו מצה"ל התגייס לשב"כ ושימש מאבטח באל על. נסע לאיטליה וסיים לימודים פרה-קליניים באוניברסיטת פאביה. בשנת 1973 חזר לישראל ובשנת 1977 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת תל אביב. המשיך בהתמחות ברפואת ילדים ובבריאות הציבור והתמחה ברפואת ילדים בבית חולים שיבא (1977–1983). 

בשנים 1983 - 1984 היה מנהל מרכז רפואי באור יהודה ורופא ילדים בבית חולים שיבא. בשנת 1985 מונה למנהל בית החולים פוריה ובשנת 1989 מונה למנהל בית חולים הלל יפה. במילואים שימש מפקד פלוגת הרפואה החטיבתית של חטיבת הצנחנים הסדירה, ולחם בראש פלוגתו במלחמת לבנון הראשונה, מהנחיתה של חטיבת הצנחנים, בפיקודו של יורם יאיר, בחוף נהר האוואלי שמצפון לעיר צידון בלבנון, ועד לקרב בעיירה דאמור שבה נורה ונפצע קשה בפלג גופו העליון מקליע שחדר מבעד לשכפ"ץ, בעת שטיפל בנפגעים מן הכוח של גדוד 890. פלוגתו המשיכה בלחימה עד תום המלחמה וכיבוש ביירות. אורן שירת במילואים עד 1987 והשתחרר בדרגת אלוף-משנה.

משנת 1983 ואילך מרצה בבתי הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב ובטכניון. בשנים 1990–1993 היה נציג שר הבריאות בוועד הפועל של "מגן דוד אדום". בין תפקידיו הציבוריים היה חבר ברשות העליונה לאשפוז בשעת חירום, יו"ר ועדת הבדיקה בנושא תפקוד הנהלת בית החולים כפר שאול, יו"ר ועדת חקירה בעניין הפסקה באספקת החמצן בבית חולים איכילוב, יו"ר ועדת מכרזים למינויים בכירים במערכת הבריאות ותפקידים אחרים.

בין פברואר 1995 לאוגוסט 1996 שימש מנכ"ל משרד הבריאות ובמסגרת תפקידו יו"ר ועדת הלסינקי, יו"ר מועצת הבריאות ויו"ר הרשות העליונה לאשפוז בשעת חירום. בסיום התפקיד חזר לעמוד בראש בית החולים הלל יפה ובנובמבר 1996 מונה ליו"ר הוועדה המייעצת למשרד הבריאות להיערכות בתי חולים לתרחיש ביולוגי.

אורן נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-21-00.html קורות חיים], באתר החדשות NFC.
* [https://web.archive.org/web/20131011022246/http://hy.health.gov.il/?CategoryID=190&ArticleID=80 קורות חיים], באתר משרד הבריאות.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב

קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:מנכ"לי משרד הבריאות
קטגוריה:סגל בית החולים על שם ברוך פדה
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:חברי ועדת הלסינקי הישראלית
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי הלל יפה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
חיים אופק

חיים אופק (Haim Ofek; נולד ב-1936) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור לכלכלה באוניברסיטת בינגהמטון בניו יורק.

== חייו ==
חיים אופק נולד בתל אביב. סיים תואר ראשון בכלכלה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1964, תואר שני בכלכלה בשנת 1967 ודוקטורט מאוניברסיטת קולומביה בשנת 1971. נושא עבודתו היה "הקצאת זמן ומשאבים במסגרת המשפחתית".

בין השנים 1971 ל-1975 היה מרצה באוניברסיטה העברית, אחר כך השתלם במשך שנה כפוסט-דוקטורנט באוניברסיטת שיקגו. בין השנים 1976-78 היה חוקר באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1981 הצטרף כפרופסור חבר לסגל אוניברסיטת בינגהמטון בניו יורק. בשנת 1999 התמנה שם כפרופסור מן המניין. 

בשנת 2001 יצא ספרו Second Nature: Economic Origins of Human Evolution, בהוצאת קיימברידג'. הספר תורגם לעברית ויצא כמהדורה מורחבת בהוצאת מאגנס בשנת 2010 בשם "הגן המסחרי: היסודות הכלכליים באבולוציה של האדם" (מאנגלית: יצחק טישלר). הספר נכלל ברשימת החיבורים האקדמיים המצטיינים (Outstanding Academic Titles) לשנת 2002 של כתב העת Choice של ירחון אגודת הספריות של ארצות הברית (ALA).

הספר דן בנושאים של ביו-כלכלה ופָּלֵאו-כלכלה כשהוא בוחן את האבולוציה של האדם מנקודת מבט כלכלית ומנסה להסביר את המעבר מהומו ארקטוס להומו סאפיינס.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://bingweb.binghamton.edu/~hofek דף אישי] באתר אוניברסיטת בינגהמטון 
* 

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
תל סורג

תל סורג
מבט מלמעלה על תל סורג (מוקף בעיגול תכול)
תל סורג (ידוע גם כתל אפיק) הוא אתר ארכאולוגי ברמת הגולן על תוואי נחל עין גב בקרבת קיבוץ אפיק.

התל הוא גבעת קירטון שבעבר שכן בו כפר חקלאי אשר תושביו עיבדו את האדמות הפוריות באזור. בתקופת הברזל השנייה נבנתה במקום מצודה, שתפקידה ככל הנראה היה להגן על הדרך מן הרמה אל הכנרת. במקום נתגלו כלי חרס וכלי נשק מתקופות שונות. באתר נערכו שלוש חפירות כחלק מפרויקט "ארץ גשור" של המכון הארכאולוגי של אוניברסיטת תל אביב תחת פיקוחם של משה כוכבי ופרחיה בק.

== לקריאה נוספת ==
* כרך 25 מתוך "ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה", החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, 1996

קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אפיק (קיבוץ)
ריו טינטו

ריו טינטו
ריו טינטו
ריו טינטו (בספרדית: Rio Tinto; "הנהר האדום") הוא נהר בדרום-מערב ספרד אשר נובע מהרי סיירה מונרה באנדלוסיה, ומשם זורם למפרץ קדיס באואלבה. הנהר שופע בברזל ומתכות אחרות אשר משווים לו צבע אדום-חום, ולאורכו אתרים אשר שימשו כבר מתקופות קדומות לכרית מתכות.

== אודות ==
כבר בתקופות קדומות הנהר שימש להפקת זהב, כסף, נחושת ומינרלים אחרים. בסביבות 3000 לפנה"ס היו אלה האיברים ואנשי טארטסוס אשר כרו בנהר. אחריהם באו הפיניקים והרומאים. לאחר הרומאים נזנחו אתרי הכריה. הם התגלו מחדש על ידי הספרדים בשנת 1556, נפתחו בשנת 1724 ונמכרו לבריטים בשנת 1871.

בשנת 1873 הוקמה חברת ריו טינטו כדי להפעיל את המכרות, ובימינו היא אחת מחברות הכרייה הגדולות בעולם. לאחר שיא בהפקת הזהב והכסף בשנת 1930 הצטמצמה הכריה בנהר, כשבשנת 1986 הופסקה כריית הנחושת ובשנת 1993 הופסקה כריית הזהב והכסף.

באמצע שנות ה-70 חפרה משלחת בראשותם של בנו רותנברג ואנטוניו בלנקו באזור המכרות של ריו טינטו. במקום, ששימש אז כאזור כריה גדול ופעיל, נמצאו שרידים ועדויות נרחבות לכרית כסף ולהתכתו בדרכים מתוחכמות מתקופת הברונזה התיכונה (האלף השני לפני הספירה) ואילך. ההיקף העצום של עפרות הכסף המעובדות הביא להיווצרותם של תילי סיגי כסף המתנשאים עד לגובה של 20 מטר ומעלה. בתוך אזור זה נחשפה שכבה עם ממצאים של קרמיקה המושפעת מקרמיקה פינקית וממצאים נוספים שנקבע כי יובאו למקום. יש הרואים בממצאים אלו כבעלי קשר ישיר למסופר בספר יחזקאל (פרק כ"ז, פסוק י"ב) אודות תרשיש והמסחר הפיניקי הנרחב במתכות במאות ה-6–8 לפני הספירה. לא נמצאו שינויים במטלורגיה הבסיסית לאורך תקופות הכריה וההתכה, אך נמצאו הבדלים בהיקפי וביעילות הכריה המצביעים על כך שבתקופה הפיניקית הפך מיזם הכריה וההתכה לבעל היקף נרחב וקיבל משמעות גאופוליטית נכבדה.

מי הנהר מתאפיינים בחומציות גבוהה (PH 1.7-2.5) ובריכוז גבוה של מתכות. הרכב המים הייחודי שבנהר הפך אותו לכר פורה להתפתחות של יצורי חיים אקסטרמופילים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.astrobio.net/pressrelease/424/life-under-a-spanish-red-river Life Under A Spanish Red River]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרד: נהרות
קטגוריה:אנדלוסיה: גאוגרפיה
קיפודנית

קיפודנית (מוכרת גם בשמה היווני, אֵכִינָצֵאָה, שפירושו "דוקרני"; שם מדעי: Echinacea) היא סוג של פרח עשבוני ממשפחת המורכבים. הצמח נפוץ ברחבי צפון ומרכז אמריקה. מינים שונים של הצמח משמשים כצמחי מרפא, בעיקר כנגד הצטננות, אולם המחקר המדעי לא הוכיח את יעילותם באופן חד משמעי.

== תיאור ==
הקיפודנית היא צמח רב-שנתי, בעל גבעולים גבוהים היכולים להגיע ל-140 סנטימטר. עלי הצמח בדרך כלל שעירים בעלי מרקם גס. פרח הקיפודנית הוא בצבע ורוד או סגול, שבמרכזו זרעי הצמח, אשר צורתם כשל קוץ.

== שימוש כצמח מרפא ==
מינים שונים של הקיפודנית וכן חלקים שונים בצמח מכילים תרכובות וחומרים שונים, ולכן קיים קושי מתודולוגי בבחינת יעילותו של הצמח ויש להבדיל במחקר בין מינים שונים וחלקים שונים של הצמח.

בשנת 2007 פורסם מחקר של אוניברסיטת קונטיקט אשר בחן כ-14 מחקרים שנעשו על הקיפודנית, והסיק כי השימוש בצמח יכול להקטין בחצי את הסיכוי לחלות בסוגים של הצטננויות ולקצר את משך המחלה ב-1.4 יום. אולם ד"ר וואלאס סאמפסון מאוניברסיטת סטנפורד פרסם בכתב העת, Scientific Review of Alternative Medicine, כי הוא מפקפק במתודולגיה שבה נערך המחקר המסוכם.

במחקר מדעי בשיטת סמיות כפולה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת וירג'יניה שנערך בשנת 2003, נמצא כי לתמציות קיפודנית "אין שום אפקט קליני משמעותי", על אחוז ההידבקות או על עוצמת הסימפטומים.

הקיפודנית הייתה בשימוש נפוץ כצמח מרפא בקרבי שבטי הילידים באמריקה. לפני האמונה העממית הצמח עוזר למערכת החיסון להילחם בדלקות, זיהומים ומחלות.

המרכז הארצי לבריאות משלימה ואינטגרטיבית (NCCIH) של המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית ערך סיכום על האפקטיביות הרפואית של הקיפודנית.<ref name=":0"></ref> בסיכום נכתב כי נעשו מחקרים רבים על האפקטיביות של קיפודנית להצטננות וזיהומים של דרכי הנשימה העליונות. ממחקרים אלה עולה שקיפודנית יכולה להפחית במעט את הסיכויים להידבק בהצטננות. עם זאת, היא אינה יכולה לקצר את משך מחלת ההצטננות.<ref name=":0" /> על מחלות אחרות נעשו פחות מחקרים, ואין עדיין די עדויות כדי להצביע על תועלת רפואית.<ref name=":0" />

עבור רוב המבוגרים, צריכה אוראלית של קיפודנית לטווח קצר היא כנראה בטוחה, אך הבטיחות של צריכה מתמשכת אינה ברורה. לא ברורה גם הבטיחות בשימוש עבור נשים בהריון או מניקות. תופעות לוואי נפוצות הן בחילה וכאבי בטן. ייתכנו גם תגובות אלרגיות כמו פריחה.<ref name=":0" />

== מינים ==
<div style="direction: ltr;">
* Echinacea angustifolia
* Echinacea atrorubens
* Echinacea laevigata
* Echinacea pallida
* Echinacea paradoxa 
* Echinacea purpurea
* Echinacea sanguinea
* Echinacea simulata
* Echinacea tennesseensis
</div>

== קישורים חיצוניים ==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מורכבים
דוד ברזילי

דוד ברזילַי (1924–2010) היה רופא פנימאי ישראלי, ממייסדי הפקולטה לרפואה בטכניון, פרופסור ודקאן הפקולטה במשך שתי כהונות. מנהל מחלקה במרכז הרפואי רמב"ם חיפה.

==ביוגרפיה==

ברזילי נולד בחיפה בשנת 1924 למניה ודב ברזילי, אח לעמי ברזילי. סיים את לימודיו בבית הספר הריאלי. בשנת 1942 התגייס לצבא הבריטי. במהלך שירותו נשלח למדבר המערבי, איטליה, הולנד ובלגיה והשתחרר בשנת 1946.

עם שחרורו החל בלימודי רפואה באוניברסיטת ז'נבה שבשווייץ. עם פרוץ מלחמת העצמאות חזר לישראל ונשלח לפקד על אחד ממחנות העולים באירופה. לאחר מכן נשלח מטעם הצבא לארצות הברית, ובשנת 1949 סיים את שירותו הצבאי. הוא המשיך את לימודיו במחזור הראשון של הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים וסיימם בשנת 1952 בהצטיינות, כשהוא זוכה בפרס על שם חנה בינארי בלימודי רפואה פנימית.

באותה שנה הגיע ברזילי לביה"ח הממשלתי בחיפה, שם עשה את לימודי הסטאז', ובשנת 1953 קיבל את התואר ברפואה, כשהוא מגיש עבודת תזה העוסקת בהיבטים הקרדיו-וסקולריים של פוליומיאליטיס. עם תום הסטאז' החל לעבוד במחלקה הפנימית בניהולו של ד"ר ברנדשטטר וכעבור כמה שנים מונה כאחראי למרפאה האנדוקרינולוגית. בשנת 1961 חזר מהשתלמות בבוסטון, החל לשמש כמנהל בפועל של פנימית ג. בשנת 1964 הוא נבחר במכרז כמנהל המחלקה. בין מטופליו היו יעקב דורי וסעד חדאד. בשנת 1969 הוא החל לנהל במקביל לעבודתו ברמב"ם, מרפאה לחולי סוכרת בפוריה.

במקביל לטיפול בחולים עסק ברזילי במחקר מחלת הסרטן ועמד בראש מעבדות המחקר ברמב"ם.

בשנת 1966 החל ללמד כמרצה קליני בכיר באוניברסיטה העברית, ואחר כך הוא צורף לוועדת ההוראה של המכון האוניברסיטאי להשתלמות רפואית. בשנת 1969 היה שותף לייסוד הפקולטה לרפואה של הטכניון, ומונה לתפקיד סגן הדקאן. הוא שימש מאוחר יותר כדיקן הפקולטה בשתי קדנציות, משנת 1979 עד שנת 1983.

בנו, ניר ברזילי, הוא פרופסור לרפואה פנימית ולגנטיקה מולקולרית בבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין בישיבה יוניברסיטי.

נפטר בשנת 2010, והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ עין כרמל, לצד אשתו דרורה.

==לקריאה נוספת==
* הערך "דוד ברזילי" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 85, 2018, חיפה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: רפואה
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:סגל רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:אישים הקבורים בעין כרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
דקוריה

דקוריה (לטינית: decuria) הייתה ברומא העתיקה קבוצה בת 10 אנשים, שהתאגדה תחת מנהיג או מפקד בעל התואר "דקוריו" (Decurio) או "דקוריון".

מושג זה וחלוקה זו היו נפוצים בחיל הפרשים הרומי.

על פי החלוקה המיוחסת לרומולוס, אוכלוסיית רומא הייתה מחולקת לשלושה שבטים (tribus) עתיקים: הרמנס, טיטיאס ולוקרס. בראש כל שבט עמד טריבון (Tribunus). כל שבט היה מחולק ל-10 קנטוריות (centuriae) בראשן עמד קנטוריון. כל קנטוריה הייתה מחולקת ל-10 דקוריות בראשן עמדו דקוריו. 

באינטררגנום שאחרי מותו של רומולוס, הסנאט הרומי, שכלל באותה עת 100 איש, התארגן במבנה של 10 דקוריות בראשן דקוריו. כל אחד מנושאי תפקיד הדקוריו שלט על רומא במשך 5 ימים כאינטררקס עד שמגיד העתידות אישר שנומה פומפיליוס יכול לעלות לשלטון.

בשלהי האימפריה הרומית הפך המונח דקוריון לתיאור מעמד הדיקוריאנים (Decuriones), מעמד בעלי הקרקע שאינם מתגוררים בווילה שלהם אלא בערים. מתוך שכבה זו הגיעו נושאי המשרות הבכירות בפקידות הקיסרית והבישופות הכנסייתית, כמו גם אבות מנזר. מעמד הדיקוריאנים היו אחראים בערים גם על גביית המיסים והיה עליהם לשלם גירעונות בהכנסות המס מכיסם. התואר היה קיים גם באימפריה המזרחית ובמהלך הזמן הפך לתוארו של גובה המיסים, בלי קשר לאריסטוקרטיה או למעמד חברתי. וכך מצאו עצמם גם יהודי ביזנטיון בתפקיד זה.

קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
קטגוריה:מרכיבי סדר הכוחות בצבא הרומי