שמואל אברהם פוזננסקי

שמואל אברהם פוזננסקי

שמואל אברהם פוזננסקי (בפולנית: Samuel Abraham Poznański; 3 בספטמבר 1864, לוברנייץ – 4 בדצמבר 1921) היה מלומד הידוע בשל מחקריו על הקראות והלוח העברי. הוא היה ערביסט, ביבליוגרף עברי וכן רב בבית הכנסת הגדול בוורשה.

==ביוגרפיה==
פוזננסקי היה בן זקונים של יצחק יעקב פוזננסקי, תלמיד חכם וסוחר. עד גיל 15 הוא למד מאביו, וכך הוא מתאר את לימודו: "כל התורה שלמדתי במקרא ומשנה, תלמוד ופוסקים, עד השנה הט"ו לימי חיי ממנו הוא ומידו נתנה לי. הוא הנחני בדרך ישרה ויורני לבחור בפשט הפשוט ולמאוס בדרך מעקשים, הפלפול המוזר, לאהוב תורה עם חכמה ולמצא חן בעיני אלהים ואדם."

הוא סיים את לימודיו בגימנסיה בוורשה בעלת מגמה של התבוללות, שנוסדה על ידי שמואל דיקשטיין עבור תלמידים ממשפחות אורתודוקסיות עניות שלא היה להם דרך אחרת להשלים לימודים תיכוניים. עם סיום לימודיו הוא החל לעבוד כעוזר ספרן בספריית בית הכנסת טלומצקה. בשנת 1890, הודות למלגה שהשיג עבורו אחד מבאי בית הכנסת, החל ללמוד באוניברסיטת ברלין ובבית המדרש הגבוה למדעי היהדות בברלין. באותה תקופה יצר קשרים קרובים עם מורו משה שטיינשניידר וערך לכבודו את ספר היובל עם מלאת לשטיינשניידר 80 ב-1896. בשנת 1894 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת ברלין. את הדוקטורט שלו כתב על משה הכהן אבן ג'יקטילה. בשנת 1896 הוא הוסמך לרב על ידי ד"ר יחזקאל בנעט מורה הגמרא בבית המדרש הגבוה למדעי היהדות.

משנת 1897 הוא התקבל לעוזר דרשן בבית הכנסת טלומצקה לצידו של ד"ר ישראל צילקוב. בשנת 1908 מונה לדרשן הראשי של בית הכנסת, תפקיד בו החזיק עד מותו. לצד בית הכנסת הוא קיים קורסים ללימודי יהדות.

בסוף 1906 היה בין מקימי חברת "הזמיר" לשימור ופיתוח הזמרה היהודית ומונה לבית דין הכבוד של החברה. בשנת 1909 היה בין המחדשים את הוצאת מקיצי נרדמים. ב-1911 נבחר לוועד אגודת חובבי שפת עבר בוורשה. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה פעיל בחברה לעזרת היהודים נגועי המלחמה. בספטמבר 1916 נבחר לסגן יושב ראש ועד רבני המחוז. בשנת 1917 צורף כחבר לוועדה שאישרה היתרי הוראה לצורך הבחירות בקוריה הראשונה לוועד הקהילה. מינוי זה הרגיז את חברי אגודת ישראל, במיוחד לאחר שסירב לאשר כתבי הסמכה שניתנו בסיטונאות.

בשנת 1918 מונה לנציג היהודים במועצת בתי הספר בפולין ולמנהל הסמינריון למורים בוורשה שנוסדה על ידי הממשלה. ביוני 1921 צורף לסגל בית המדרש הגבוה למדעי היהדות בברלין.

פוזננסקי נפטר בדצמבר 1921. במקומו נתמנה משה שור לרב של בית הכנסת טלומצקה ולרב ראשי של ורשה.

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית<ref></ref>. 

==אישיותו==
פוזננסקי היה יהודי דתי ולאומי ובמקביל היה מקובל בקרב חוגי המתבוללים. באנציקלופדיה של גלויות כתבו עליו: "איש מדע דגול, ציוני נלהב, ופאר היהדות הפולנית. שוב לא היו אז מתבוללים שיהיה בכוחם להתחרות עמו על כהונת המטיף בבית הכנסת המתקדם". על השפעתו בקרב המתבוללים כתבו בעיתון של המזרחי:
 
בדרשותיו הוא פעל לקרב את הנוער היהודי המתבולל אל היהדות והשפה העברית. כן נהג להזדהות עם כאבם של יהודים במקומות אחרים ולקרוא לסייע להם.

הוא היה ציוני נלהב והיה נציג בקונגרס הציוני העולמי הראשון. אמנם, במשך שנים רבות לא חפץ לשים על עצמו חותם של ציוני, והשתתף בקונגרסים הציוניים רק כאורח. בנוסף היה פעיל בתנועת המזרחי. 

ניסיונו לגשר בין עולמות הביא עליו ביקורת משני הצדדים. בשנת 1913 הוא הורחק מחברת דעת בגלל דעותיו הלאומיות. החוגים החרדיים יצאו נגד מינויו לתפקידים ציבוריים. בשנת 1917 הם התרעמו על מינויו לוועד שאישר כתבי הסמכה לרבנות. בשנת 1918 יצאו נגד מינויו למועצת בתי הספר של פולין. 
במרץ 1921 הוא מונה על ידי ועד הקהילה כרב בורשה. האורתודוקסים מאגודת ישראל התנגדו למינויו והציעו כפשרה להגביל את המינוי שלו רק לבית הכנסת שלו ואף יצאו להפגנות רחוב נגד המינוי. מנגד אנשי בית הכנסת שלו התארגנו להגן על המינוי. בתחילת אפריל 1921 התקיימה הצבעה חוזרת על המינוי והיא אושרה ברוב של 12 נגד 6 חברי האגודה, כאשר בין מאשרי המינוי נמצאו שלושה נציגים אורתודוקסיים. בעקבות אישור המינוי, החרימו הנציגים החרדים לזמן מה את ישיבות ועד הקהילה ובמקביל בקשו למנוע מהממשלה להכיר במינוי. המינוי אושר על ידי הממשלה בנובמבר 1921.

הוא נחשב כותב ונואם מוכשר. הוא העביר דרשות על ההיסטוריה היהודית, שתכנם היה מדווח בהצפירה. עיתון הצפירה הציג את שמו כאחד הכותבים במטרה למשוך קוראים.

==עבודתו המדעית ופרסומיו==

פוזננסקי כתב מאמרים מדעיים רבים ב-MGWJ, ב-Revue des études juives וב-Jewish Quarterly Review. הוא גם כתב מאמרים פופולריים בהצפירה ובעיתון המזרחי. הוא גם תרם ערכים לאנציקלופדיה אוצר ישראל, ברובם על יהדות קראית, בהם ערכים על: כלב אפנדופולו, בן זוטא, בנימין אלנהאונדי, טוביה בן משה המעתיק, יהודה גבור בן אליהו בן יוסף, יודגאנים, יוסף בן בכתוי, יוסף שלמה בן משה לוצקי, ישעיהו בן עזיהו הכהן, ישראל המערבי, סלמון בן ירוחם, פירוז, משפחת, יעקב הקרקסאני, שמואל בן משה בן ישועה המערבי ושמחה יצחק לוצקי. ערכים נוספים שכתב הם על: יצחק יהודה גולדציהר, חיוי הבלכי, חפץ בן יצליח, מבורך בן נתן, עכברא, עכברה, שמואל בן עלי ושמריה בן אלחנן.

הוא כתב בעברית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, פולנית ורוסית.

=== ספרים === 
פוזננסקי חיבר את הספרים הבאים: 
<div style="direction: ltr;">
* Eine Hebräische Grammatik des Dreizehnten Jahr-hunderts. Berlin, 1894
* Mose b. Samuel ha-Kohen ibn Chiquitilla Nebst den Fragmenten Seiner Schriften. Leipsic, 1895
* Aboul Faradj Haroun ben al-Faradj le Grammairien de Jürusalem et Son Mouschtamil. Paris, 1896
* Die Girgisani-Handschriften im British Museum. Berlin, 1896
* Karaite Miscellanies. London, 1896
* "Mesroi al Okbari, Chef d'une Secte Juive du Neuvième Siècle" (Paris, 1896);
* "The Anti-Karaite Writings of Saadjah Gaon" (London, 1897);
* Jacob ben Ephraim, ein Anti-Karäischer Polemiker des Zehnten Jahrhunderts. Breslau, 1900, in "Kaufmann Gedenkbuch")
* Perush R. Sa'adya Gaon le-Dani'el. Berdychev, 1900
* Tanhoum Yeruschalmi et Son Commentaire sur le Livre de Jonas. Paris, 1900; 
*Miscellen über Saadja III.: Die Beschreibung des Erlösungs-Jahres in Emunoth we-Deoth ch. 8 Breslau, 1901
* Tehillah le-Dawid (Kaufmann) in Hebrew Warsaw, 1902
* Le Commentaire sur le Livre d'Osée par Eliezer (ou Eléazar) de Beaugency. Berdychev, 1902
* Anan et Ses Ecrits. Paris, 1902
* Der Arabische Kommentar zum Buche Josua von Abû Zakarjâ Jahjâ Ibn Bal'am. Frankfurt am-Main, 1903)
* Ephrajim ben Schemarja de Fostât et l'Académie Palestinienne. Paris, 1904
* Schechters Saadyana. Frankfurt am-Main, 1904)
* Fragments de l'Exegèse Biblique de Menahem bar Chelbo. Warsaw, 1904
* Ibn Hazm über Jüdische Sekten. London, 1904.
</div>

===ממאמריו===
*; ; ; 
*
*
*
*
*; ; ; ; ; ; ; 
*; ; ; 
*; ; ; ; 
*; 
*

===על חבריו המשכילים===
*
*
*; ; 
*

====ביקורות ספרים====
*
*
*
*; 
*; ; ; ; ; ; ; ; 

== לקריאה נוספת ==
*גצל קרסל, לקסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים א-ב, הוצאת ספרית פועלים 1965-1967.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* אסף קניאל, 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:ביבליוגרפים עבריים
קטגוריה:עורכי אנציקלופדיה אוצר ישראל
קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
קטגוריה:ורשה: רבנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1864
קטגוריה:נפטרים ב-1921