יחסי הודו–מיאנמר

יחסי הודו-מיאנמר הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה של הודו לרפובליקה של מיאנמר. יחסים אלו מקיפים את היחסים הפוליטיים, הכלכליים והחברתיים-תרבותיים הקיימים בין שתי מדינות שכנות באסיה. היחסים הפוליטיים השתפרו במידה ניכרת מאז 1993, תוך התגברות על מתחים הקשורים לסחר בסמים, דיכוי הדמוקרטיה ושלטון החונטה הצבאית במיאנמר.<ref></ref> מנהיגים פוליטיים משתי המדינות נפגשים באופן קבוע על בסיס דו-צדדי ובתוך קהילת איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. היחסים הכלכליים ניכרים עם הודו המייצגת את שוק היצוא הרביעי בגודלו של מיאנמר ושותפת היבוא החמישית בגודלה של מיאנמר.

גבול הודו-מיאנמר בן 1,600 קילומטרים מפריד בין המדינות ההודיות מיזוראם, מניפור, נאגאלנד וארונאצ'ל פרדש בצפון-מזרח הודו למדינת קאצ'ין, אזור סאג'ינג ומדינת צ'ין במיאנמר/בורמה. בנוסף לגבול היבשתי הארוך, הודו ומיאנמר חולקות גם גבול ימי לאורך איי אנדמן וניקובר ההודיים.<ref name="VJ"></ref>

== היסטוריה ==
דיפלומטים בורמזים בכלכותה ב-1882
יחסי הודו-מיאנמר/בורמה מתוארכים לימי קדם וחילופי תרבות כללו בודהיזם והכתב הבורמזי, שהתבסס על כתב הגרנטה ההודי. בפרט, טהרוואדה השפיע בצורה עצומה על החברה והתרבות הבורמזית במשך אלפי שנים, כאשר כ-90% מאוכלוסיית בורמה ממשיכה ללכת לפי הדת.

בורמה הפכה למחוז של הודו הבריטית בסדרת מלחמות במאה ה-19, מהמלחמה האנגלו-בורמזית הראשונה בין 1824 ל-1826, המלחמה האנגלו-בורמזית השנייה (1852–1853) ועד ל ב-1885. בורמה הופרדה מהודו הבריטית ב-1937 תחת חוק ממשלת הודו, 1935 והייתה למושבה עצמאית. 

במהלך הכיבוש היפני של בורמה הלאומן ההודי סובהאז צ'נדרה בוסה הכריז את סיסמת "תן לי דם ואני אתן לך חופש!", והקים בגבול בורמה את הודו החופשית, שתמכה ב.<ref></ref>
[[ג'ווהרלל נהרו עם או ווין, הנציב העליון הבורמזי בהודו, ב-23 באוקטובר 1947.]]
הודו כוננה יחסים דיפלומטיים לאחר עצמאותה של מיאנמר מבריטניה ב-1948. היחסים הדיפלומטיים בין הודו ומיאנמר כוננו רשמית לאחר חתימת הסכם הידידות ב-1951. במשך שנים רבות, יחסי הודו-בורמה היו חזקים בשל היות מיאנמר בעבר מחוז של הודו, קשרים תרבותיים, מסחר פורח, אינטרסים משותפים בעניינים אזוריים ונוכחות של קהילה הודית משמעותית במיאנמר. הודו סיפקה תמיכה ניכרת כאשר מיאנמר נאבקה במרדים אזוריים. עם זאת, הפלת הממשלה הדמוקרטית על ידי צבא מיאנמר הובילה למתחים ביחסים. יחד עם רוב העולם, הודו גינתה את דיכוי הדמוקרטיה ומיאנמר הורתה על גירוש הקהילה ההודית הבורמזית, והגבירה את הבידוד שלה מהעולם.<ref name="VJ" /><ref name="VQR"></ref> רק סין שמרה על קשרים הדוקים עם מיאנמר בעוד הודו תמכה בתנועה הפרו-דמוקרטית.<ref name="VJ" /><ref name="G"></ref><ref name="VO">[http://www.financialexpress.com/old/fe_full_story.php?content_id=42065 Realism in India-Myanmar relations] </ref>
ראש הממשלה ההודי נרנדרה מודי ו[[נשיא מיאנמר תיין סיין, 2014]]
פריצת דרך גדולה התרחשה ב-1987 כאשר ראש ממשלת הודו, רג'יב גנדי, ביקר במיאנמר, אך היחסים החמירו לאחר תגובת החונטה הצבאית כלפי תנועות פרו-דמוקרטיות ב-1988, מה שהביא לזרם של פליטים בורמזים להודו.<ref name="VJ"></ref> עם זאת, מאז 1993 ממשלות הודו תחת ראשי הממשלה פ"ו נרסימהה ראו ואטאל ביהארי ואג'פאיי שינו מסלול והחלו לכונן יחסים חמים יותר בין שתי המדינות, כחלק ממדיניות חוץ רחבה יותר של הגדלת השתתפותה והשפעתה של הודו בדרום-מזרח אסיה. מההשפעה הגוברת של הרפובליקה העממית של סין, מבצע משותף הודו-מיאנמר השמיד כמה מחנות מיליטנטיים של צבא ארקאן בגבול הודו-מיאנמר. הפעולה מנעה איום אפשרי על פרויקט התחבורה השאפתני של קלדן, שחשוב לשיפור הקשרים בצפון מזרח. מיאנמר חשובה להודו בגלל קשרים הגאוגרפיים, ההיסטוריים, התרבותיים והכלכליים המתפרשים על פני מאות שנים, כמו גם להתפתחות הכללית של מדינות צפון-מזרח הודו.<ref name="VJ" /> <sup class="noprint Inline-Template" style="white-space:nowrap;">&#x5D;</sup><ref name="G" />

== יחסים כלכליים ==
הודו היא שותפת הסחר הרביעית בגודלה של מיאנמר אחרי תאילנד, סין וסינגפור, ושוק היצוא השני בגודלו אחרי תאילנד, המקבלת 25% מסך היצוא שלה.<ref name="HJ"></ref> הודו היא גם המקור השביעי בחשיבותו לייבוא של בורמה. ממשלות הודו ומיאנמר הציבו יעד להשגת מיליארד דולר והסחר הדו-צדדי הגיע ל-1.3 מיליארד דולר עד 2017.<ref name="HJ" /> ממשלת הודו פעלה להרחבת נתיבי האוויר, היבשה והים כדי לחזק את קשרי הסחר עם מיאנמר ולהקים צינור גז.<ref name="HJ" /> בעוד המעורבות של המגזר הפרטי בהודו הייתה נמוכה וגדלה בקצב איטי, שתי הממשלות ממשיכות לשפר את שיתוף הפעולה בחקלאות, טלקומוניקציה, טכנולוגיית מידע, פלדה, נפט, גז טבעי, פחמימנים ועיבוד מזון.<ref name="G" /><ref name="HJ" /> הסכם סחר הגבול משנת 1994 קובע כי סחר גבולות יתבצע משלוש נקודות גבול ייעודיות, במניפור, מיזוראם ונאגאלנד.<ref name="HJ" />

=== יוזמות תשתית ===
ב-13 בפברואר 2001 חנכו הודו ומיאנמר את הכביש המהיר Tamu-Kalewa-Kalemyo באורך 250 ק"מ, המכונה "כביש הידידות הודו-מיאנמר", שנבנה בעיקר על ידי ארגון כבישי הגבול של הצבא ההודי ומטרתו לספק נתיב תחבורה אסטרטגי ומסחרי מרכזי המחבר את צפון-מזרח הודו, ודרום אסיה כולה, עד דרום-מזרח אסיה.<ref name="VJ"></ref>

==== כביש הידידות הודו-מיאנמר-תאילנד ====
הודו ומיאנמר הסכימו על בניית כביש מהיר בן 4 נתיבים, לאורך 3200 ק"מ המחבר את הודו, מיאנמר ותאילנד. הכביש, שהיה צפוי להסתיים במהלך 2016, עובר ממדינות צפון מזרח הודו לתוך מיאנמר, שם למעלה מ-1,600 ק"מ של כבישים נבנו או שופרו.

המסלול מתחיל מגוואהטי בהודו ומתחבר למנדליי במיאנמר, המסלול ממשיך ליאנגון במיאנמר ולאחר מכן ל-Mae Sot בתאילנד, שממשיך לאחר מכן לבנגקוק.

הודו בנתה שני קטעים של הכביש המשולש, כלומר, (i) בניית קטע כביש Kalewa-Yagyi במיאנמר, ו-(ii) בנייה של 69 גשרים בקטע הכביש Tamu-Kyigone-Kalewa (TKK) במיאנמר. העבודה על שני המקטעים הללו זכתה למוד הנדסה, רכש ובנייה ומתבצעת מאז מאי 2018 עבור חלק Kalewa-Yagyi ונובמבר 2017 עבור חלק TKK.<ref name="MEA"></ref>

השלב הראשון המחבר את גוואהטי למנדליי יורחב בסופו של דבר לקמבודיה ווייטנאם במסגרת שיתוף הפעולה המקונג-גנגס במסגרת הרחבה יותר של רשת הכבישים המהירים של אסיה. מטרתו היא ליצור אזור כלכלי חדש, החל מקולקטה במפרץ בנגל ועד הו צ'י מין סיטי בים סין הדרומי.<ref name="TH"></ref>

==== מסלול מעבר קלדן רב-אופני ====
פרויקט התחבורה הרב-מודאלי של Kaladan יחבר את הנמל הימי של קולקטה במזרח הודו עם נמל סיטווה במיאנמר דרך הים; לאחר מכן הוא יקשר את נמל סיטווה ל-Lashio במיאנמר דרך סירת נהר Kaladan ולאחר מכן מ-Lashio למיזוראם בהודו באמצעות תחבורה בכביש. הפרויקט היה אמור להסתיים עד 2014 על פי מושל מיזורם וקום פורושוטהמן,<ref></ref> אך נכון לנובמבר 2014 הוא היה צפוי להסתיים עד 2016.<ref name="livemint.com"></ref>

=== אשרות ===
במהלך ביקור בנייפידאו ב-2017, נרנדרה מודי הודיע כי הודו תציע אשרות ללא עלות לכל אזרחי מיאנמר המבקרים בהודו.<ref></ref> <ref></ref>

== שיתופי פעולה אסטרטגיים ==
המהלך של הודו ליצור יחסים קרובים עם מיאנמר מונע מרצון להתמודד עם השפעתה הגוברת של סין כמנהיגה אזורית ולהעצים את ההשפעה והמעמד שלה באזור.<ref name="VJ"></ref><ref name="TIME"></ref> החששות והמתחים גברו בהודו בגלל המעורבות הצבאית הנרחבת של סין בפיתוח נמלים, מתקנים ותעשיות ימיות ומודיעין, במיוחד בשדרוג של בסיס ימי בסיטווה, נמל ימי מרכזי הממוקם קרוב לעיר קולקטה שבמזרח הודו.<ref name="VJ" /> מעורבותה של הודו עם החונטה הצבאית הבורמזית סייעה להקל על הבידוד הבינלאומי של המשטר ולהפחית את תלותה של בורמה בסין.<ref name="VJ" /> שתי המדינות ביקשו לשתף פעולה כדי למנוע סחר בסמים וקבוצות מורדים הפועלות באזורי הגבול.<ref name="G" /> הודו ומיאנמר הן חברות מובילות ב-BIMSTEC ובשיתוף הפעולה המקונג-גנגה, יחד עם וייטנאם, לאוס, קמבודיה ותאילנד, המסייעות להודו לפתח את השפעתה ואת קשריה בין מדינות דרום-מזרח אסיה.<ref name="VJ" />

בשנת 2013, הודו סיפקה הלוואה של כ-500 מיליון דולר <ref>[http://elevenmyanmar.com/business/3197-myanmar-to-use-indian-bank-loans-for-development Myanmar to use Indian bank loans for development] </ref> למיאנמר עבור פיתוח המדינה; הודו ומיאנמר גם הסכימו לשתף פעולה צבאית על מנת לסייע למודרניזציה של הצבא של מיאנמר.

בשנת 2020, הודו העניקה לצי מיאנמר את הצוללת הראשונה שלה, צוללת תקיפה מסדרת קילו (INS Sindhuvir).<ref></ref>

== קשרי ביטחון ==
כוחות הודו ומיאנמר ביצעו במשותף את מבצע זריחה ומבצע זריחה 2 ב-2019 בשטחים שלהם כדי להשמיד כמה מחנות מורדים. עם זאת, האיום על פרויקט התחבורה הרב-מודאלי של קלדן, שער הודו לדרום-מזרח אסיה נמשך.<ref></ref>

הודו גם תמכה במיאנמר במאמציה להילחם בקבוצות מורדים ברוהינגיה כמו צבא ההצלה של ארקאן רוהינגיה (ARSA) ואקה מאלו מוהג'אדין (AMM),<ref></ref> <ref></ref> לאחר שסוכנויות הביון ההודיות מצאו של-ARSA ו-AMM יש קשרים עם טרור קבוצות כמו לשקאר-א-טייבה וג'יש-י מוחמד וכן דיווחו על מחבלים רוהינגים שנלחמים לצד קיצונים פקיסטניים בקשמיר.<ref></ref>

== סיוע באסונות ==
הודו הגיבה במהירות וביעילות במתן סיוע לאחר אסונות טבע במיאנמר כמו רעידת האדמה במדינת שאן (2010), ציקלון מורה (2017) וקומן (2015). הודו הציעה לסייע בבניית יכולת בהפחתת סיכוני אסונות, כמו גם בחיזוק מנגנון התגובה הלאומי לאסונות במיאנמר.

== זכויות אדם ==
הודו היססה בתגובה להפגנות בבורמה ב-2007 שגררו גינוי בינלאומי מוחץ. הודו גם הצהירה כי אין לה כוונה להתערב בענייניה הפנימיים של בורמה וכי העם הבורמזי יצטרך להשיג דמוקרטיה בעצמו מכיוון שהודו מכבדת את ריבונות מיאנמר.

בניגוד לחלק גדול מהקהילה הבינלאומית, נרנדרה מודי סירב למתוח ביקורת על התנהלותה של אונג סן סו צ'י בהתנגשויות בצפון ראקין בשנים 2016–2017 או על היחס של ממשלת מיאנמר לרוהינגיה.<ref></ref> <ref></ref>

הודו גם הודיעה על תוכניות לגרש את אוכלוסיית הפליטים הרוהינגים שבארצה. שרת המדינה לענייני פנים קירן רייג'ו תיארה את הפליטים כ"מהגרים בלתי חוקיים", מה שמהדהד את עמדת ממשלת מיאנמר.<ref name="ft"></ref><ref name="thehindu"></ref> למרות שהרוהינגים נאבקו בגירוש בבתי המשפט ההודיים (חלקית על רקע הומניטרי), בספטמבר 2017 הגיבה ממשלת הודו כי הודו לא חתמה על אמנה בדבר מעמדם של פליטי משנת 1951 ורוב הרוהינגים הגיעו להודו לפני האלימות באוגוסט 2017. כמה כלי תקשורת הודיים דיווחו שסוכנויות הביון של המדינה חושדות במנהיגי רוהינגיה המיליטנטיים בקשירת קשר עם טרוריסטים פקיסטניים ומתכננים להסית לאלימות בהודו.<ref name="varun_gandhi_2017_09_26_ndtv">[https://www.ndtv.com/india-news/varun-gandhi-view-on-rohingya-is-anti-national-says-union-minister-1755345 "Varun Gandhi's View On Rohingya Draws Big Put-Down From Government"] 26 September 2017, NDTV.com, retrieved 26 September 2017</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==