OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ריצ'רד אוברי

ריצ'רד אוברי (באנגלית: Richard Overy; נולד ב-23 בדצמבר 1947) הוא אחד מההיסטוריונים הבולטים החוקרים את מלחמת העולם השנייה ואת תקופת הרייך השלישי.

==ביוגרפיה==
אוברי למד באוניברסיטת קיימברידג', לימד בקווינז קולג' החל מ-1972 עד 1979, ב-1980 החל ללמד בקינגז קולג' בלונדון, שם לימד עד שנת 2004. בשנה זו עבר ללמד באוניברסיטת אקסטר.

ב-1994 הוענק לו תואר פרופסור להיסטוריה מודרנית. החל משנת 2000 אוברי חבר באקדמיה הבריטית, כמו כן הוענק לו פרס מיוחד על שם סמואל אליוט מוריסון על תרומתו בחקר המלחמות.

ספרו "מלחמתה של רוסיה" שיצא לאור בלונדון בשנת 1997 היה מבוסס על מחקר ארכיוני חלוצי בארכיוני ברית המועצות ועל ראיונות עם תושבי ברית המועצות, שהתאפשר לראשונה רק לאחר נפילת מסך הברזל. את הספר ליוותה סדרת טלוויזיה בת עשרה פרקים, שהופקה בשיתוף פעולה בין חברת IBP פילמס בלונדון, ובין חברת "ויקטורי פילמס" הרוסית, וזכתה לשבחים רבים.

בשנת 2004 יצא לאור ספרו "הדיקטטורים", שחושף את נבכי המשטרים האפלים של היטלר וסטלין ומנתח את המהלכים המורכבים שהשפיעו ועברו על המדינות שבשליטת משטריהם הרודניים. ספר זה, בדומה ל-21 הספרים האחרים שפרסם, שמרביתם עוסקים בגרמניה הנאצית, זכה לביקורות מהללות.

==ספריו שיצאו לאור בעברית==
* למה ניצחו בעלות הברית, תרגום - עמוס כרמל, הוצאת דביר, 1999
*מלחמתה של רוסיה, תרגום עופר שור, הוצאת דביר, 2001
* הדיקטטורים: גרמניה של היטלר, רוסיה של סטלין, תרגום - אריה חשביה, הוצאת עם עובד, 2006
* 1939 : הספירה לאחור לקראת המלחמה, הוצאת עם עובד, 2018

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.brothersjudd.com/index.cfm/fuseaction/reviews.authlist/author_id/1192 קישורים למאמרים של ריצ'רד אוברי]
* 

על כתביו:
* 
* דן לחמן, [http://www.e-mago.co.il/Editor/history-1453.htm הדיקטטורים - גרמניה של היטלר, רוסיה של סטלין / ריצ'רד אוברי], באתר אימגו
* 
* 

קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים של מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1947
רבין (אמורא)

רבין (קיצור מן רבי אבין מוזכר בירושלמי כרבי אבון, רבי בון), היה מן האמוראים המפורסמים שחיו בארץ ישראל בדור הרביעי.

יש הסוברים כי הוא היה יליד בבל, אך עלה לארץ וזכה להיחשב כאחד מגדולי חכמיה.
הוא היה תלמידם של רבי אבהו, רבי זירא ורבי אלעאי.
הפעילות של רבין שיוחסה לה חשיבות גדולה הייתה מעברו מארץ ישראל לבבל, ומבבל לארץ ישראל, ובתור חכם הוא היה מעביר תורה מהחכמים שישבו בארץ ישראל לחכמים שישבו בבבל. פעמים רבות מוזכר בתלמוד הבבלי שמועות והלכות שהביא עם הביטוי 'כי אתא רבין' (שפירושו – כאשר בא רבין, בארמית).

כמו עולא היה רבין מקשר בין חכמי ארץ ישראל ובבל, עבודה זו לא עשה בדרך אגב (תוך כדי נסיעה או ביקור במקום), אלא הוא היה עושה זאת באופן קבוע ומכוון, על ידי זאת שהיה מבקר קבוע בבבל, אך התגורר בארץ ישראל, וכל זאת כדי לאחד את תורת ישראל בתפוצות.

נוסף לפעילותו בהעברת תורה מארץ ישראל לבבל, רבות המימרות בהלכה ובאגדה, המובאות בשמו בתלמוד ובמדרשים.

בנו בר מריון מוזכר בתלמוד. לפי אהרן הימן, מדובר באמורא המפורסם רבי אבין, מזקני תלמידיו של רבי יוחנן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי זירא
קטגוריה:נחותי
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-4
רבי יוסי ברבי בון

רבי יוסי ברבי בון (בתלמוד הבבלי מכונה: רבי יוסי בר אבין) היה אמורא ארץ ישראלי בתקופת הדור החמישי של האמוראים, המחצית השנייה של המאה ה-4 לספירה. רבי יוסי ברבי בון מוזכר בעיקר בתלמוד הירושלמי, שם הוא מהאמוראים המצוטטים ביותר, ומעט גם בתלמוד הבבלי, שם הוא מכונה "רבי יוסי בר אבין".

רבי יוסי ברבי בון היה תלמידו של רבי יוסי דמן יוקרת. לדעת אהרן הימן אביו של רבי יוסי היה האמורא רבי אבין.

בתלמוד הירושלמי, פעמים רבות הוא מנהל משא ומתן בענייני הלכה עם רבי מנא ותלמידיו, ובדרך כלל דבריו מסיימים את המשא ומתן בסוגיא. משום כך נהוג לייחס לו את עריכת התלמוד הירושלמי, בדומה לפעולתו של רב אשי, עורך התלמוד הבבלי. אמוראים ארץ ישראלים המאוחרים לו לא נזכרו בשמותיהם בתלמוד הירושלמי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

יוסי ברבי בון
צימוק

צימוקים
ייבוש ענבים בשמש להפיכתם לצימוקים, בכרתים]]
צימוק הוא ענב המשומר על ידי יבושו. מאכל הקיים זה אלפי שנים ומיוצר במדינות בהן שכיח גידול גפן.
צימוקים מתוקים עקב תכולת הסוכר הגבוהה שבהם. אפשר לאכול אותם כפי שהם או לבשל ולאפות איתם. בצימוקים שחלפו מספר חודשים מתהליך הכנתם מתגבש הסוכר ומרקמם הופך גרגרי אך עדיין ניתן לצרוך אותם. ניתן להחזיר לצימוקים ממרקמם על ידי השרייתם בנוזל, או נוזל חם, הליך שכיח בבישול ובאפייה, המפחית מדביקותם.

הצימוק מופיע מספר פעמים בתנ"ך כמאכל הניתן כמתנה או כצידה לדרך בשל שימורו. בארץ ישראל הקדומה מוזכר הצימוק ביחד או בסמוך לדבלה, התאנה המיובשת. תאנים כמו הגפן הם פירות נפוצים בארץ ישראל ופשוטים לייבוש. כמו כן עם הכיבוש הערבי של ארץ ישראל והתפשטות האסלאם האוסר צריכת אלכוהול שכך ייצור היין הנרחב שהיה בפלשתינה הביזנטית, וגידולי הגפן הרבים הוסבו בעיקר לשימורי צימוקים, דיבס ו"מלבן"- "לדר ענבים".

==חומר הגלם ותהליך עיבוד הצימוק==
הזנים השכיחים ביותר בייצור צימוקים בהירים הם זני סולטנינה, בעיקר "תומפסון" וכן "פרלט", ועבור צימוקים כהים הזנים "סופריור", "125", "פלם" ועוד. ככל שתכולת הסוכר גבוהה יותר כך הצימוק ישמר עסיסי ובשרני יותר.

הצימוק ניתן להכנה מכל סוגי הענבים. בתהליך הייבוש המסורתי מיד לאחר הבציר פורסים הענבים על יריעות בכרם תחת השמש, מוגבהים מן הקרקע ומכוסים ברשת על מנת למנוע פגיעה של מזיקים. לאחר מספר ימים הצימוקים מוכנים. בתהליכים מתועשים ניתן לייבש הענבים במהירות בתנורים עם קונבקציה - אוויר חם. לקבלת צימוקים בהירים משרים הפרי בגופרית דו-חמצנית ומייבשים בחום. בתום תהליך הייבוש, הצימוקים מחוברים עדיין לשדרות ולגבעולים. מכניסים התוצרת למיכל צנטריפוגה, שבדפנותיו הפנימיים בליטות זקורות. במהלך הסיבוב התוצרת נזרקת על הדפנות ולבסוף נופלת לתחתית, משב חזק של אוויר נוסף כדי להסיר מפגעים קלים כאבק וחרקים. בהמשך, התוצרת עוברת על מסוע לשטיפה ומיון ידני, עד שלב האריזה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פירות יבשים
קטגוריה:גפן
ניתוח מעקף קיבה

מעקף קיבה

ניתוח מעקף קיבה הוא ניתוח בריאטרי הנעשה לצורך הרזיה.

ניתוח מעקף קיבה מבוצע בגישה לפרוסקופית (באמצעות 5–6 חתכים זעירים בבטן ולא באמצעות פתיחת בטן מלאה), ומשלב בין אלמנט המקטין את נפח הקיבה לבין אלמנט של תת-ספיגה של מזון. בניתוח זה, יוצר המנתח כיס קיבה קטן בנפח של כ-20 סמ"ק ומחברו ישירות למעי הדק תוך מעקף של יתרת הקיבה. כיס הקיבה הקטן (המכונה גם "פאוץ") מסייע בהרזיה בכך שאינו מאפשר למנותח לאכול כמות גדולה של מזון. המעקף של הקיבה למעי הדק מסייע בהרזיה שכן הוא גורם לתת ספיגה של מזון.

בשל המעקף שנעשה בקיבה ישנו מעבר מהיר של האוכל אל המעי הדק. מעבר של אוכל מרוכז מאוד (דוגמת אוכל מתוק או שומני), יכול לגרום ל"תסמונת ההצפה" ("דאמפינג") אצל מנותחים. תסמונת ההצפה מופיעה בסמוך לאכילת סוכרים מרוכזים, ומתאפיינת בכאב בטן עוויתי, הזעה, פעמת וחולשה. על אף התחושה הלא נעימה שבתסמונת ההצפה, תסמונת ההצפה היא גורם נוסף שמסייע למנותחי מעקף קיבה לרדת במשקל בשל התגובה הפיזיולוגית שנגרמת כתוצאה ממאכלים מתוקים או שומניים. אכילת מאכלים מתוקים או שומניים על קיבה מלאה, מצמצמת את האפשרות להתרחשותה של תסמונת ההצפה.

היתרונות הבולטים של מעקף הקיבה הם:

# ביצוע הניתוח באופן לפרוסקופי ולא באמצעות פתיחת בטן מלאה. יצוין כי שיטה זו נהוגה כיום בכלל הניתוחים הבריאטריים, למעט במקרים בהם למנותח יש מחלות שאינן מאפשרות זאת / למעט במקרים בהם המנותח עבר כמה ניתוחי בטן בעבר. שיטה זו מובילה לתוצאות קוסמטיות יפות, מאפשרת למנותח לחזור לפעילות יום-יומית במהירות ומונעת את הסיכונים הנפוצים בפתיחת בטן מלאה (דוגמת זיהום פצע הניתוח).
# ניתוח בריאטרי מסוג מעקף קיבה הוא הניתוח הוותיק ביותר מבין סוגי הניתוחים הבריאטריים הקיימים כיום (טבעת, שרוול קיבה, מיני מעקף קיבה) ויעילותו נמצאה כגבוהה.
# בהשוואה בין ניתוח מעקף קיבה לבין ניתוח שרוול קיבה, נמצא כי מעקף קיבה מאפשר שמירה גבוהה יותר על המשקל לאורך זמן. עם זאת, יודגש כי אי שמירה על תזונה מתאימה לאורך זמן עשויה להוביל להשמנה חוזרת בקרב כל סוגי המנותחים הבריאטריים.
# בהשוואה בין ניתוח מעקף קיבה לבין ניתוח מיני מעקף קיבה, ניתוח מעקף קיבה נמצא עם פחות סיבוכים, וזאת על אף שבניתוח מיני מעקף קיבה קיימת רק השקה אחת של הקיבה לעומת שתי השקות בניתוח מעקף קיבה מלא. בנוסף, בשל העקיפה הגדולה יחסית שמבוצעת בניתוח מיני מעקף (בין 1.5 מטר ל-2 מטר של המעי הדק), בניתוח מיני מעקף יש תת-ספיגה משמעותית יותר של מזון, דבר שעשוי לגרום לסיבוכים של חוסר בוויטמינים (דוגמת אנמיה וכדומה). עם זאת, גם בניתוח מעקף קיבה מלא קיים רכיב תת-ספיגה, כך ששני סוגי הניתוחים מחייבים את המנותח ליטול ויטמינים לאחר הניתוח באופן קבוע ובהתאם להמלצות הרפואיות.
# ניתוח מעקף קיבה ניתן לבצע גם כניתוח חוזר לאחר ניתוחים בריאטריים כושלים מסוג טבעת או שרוול קיבה.

לאחר הניתוח נשארים באשפוז בין יומיים לחמישה ימים בהתאם להמלצת המנתח. בחודש הראשון שלאחר הניתוח, על המנותח לשמור על תפריט דיאטה קפדנית, שתחילתו בשתיית נוזלים בלבד למשך כ-3 ימים, ולאחר מכן, מעבר הדרגתי למאכלים נוזליים, טחונים ולבסוף מוצקים.

==ראו גם==
*ניתוח הצרת קיבה
*ניתוח שרוול קיבה

==קישורים חיצוניים==

* 

מעקף קיבה, ניתוח-
קריסת פונקציית הגל

קריסת פונקציית הגל- היא אחד משני תהליכים בהם מערכות קוונטיות נוהגות על פי חוקי מכניקת הקוונטים, על פי פרשנויות מסוימות של מכניקת הקוואנטים (ובפרט פרשנות קופנהגן). כיוון שפונקציית הגל מתארת בצורה מתמטית את ההסתברות להימצאות החלקיק במרחב ובזמן, הכוונה בדרך כלל היא לנקודה במרחב ובזמן בה החלקיק מתגלה, לדוגמה פגיעה של החלקיק בגלאי. הממשות של קריסת פונקציית הגל נתונה לוויכוח - האם זהו תהליך פיזיקלי בפני עצמו, או שמא זוהי תופעה משנית של תהליך קוונטי אחר, כגון דה-קוהרנטיות קוונטית. 

== מבוא ==
בכתיב דיראק ניתן לבטא את פונקציית הגל של מערכת פיזיקלית באופן הבא: 

<math> | \psi \rang = \sum_n \psi_n |n\rang </math>

כאשר הביטוי <math> |n\rang</math> מבטא את האפשרויות הקוואנטיות השונות. פרמטר מדיד של המערכת מותאם לכל בסיס עצמי, כשלכל אחת מהאפשרויות יש ערך עצמי <math>\ e_n</math>, של הפרמטר.

ה <math>\psi_n = \lang n|\psi \rang </math> הם מקדמי אמפליטודת ההסתברות, והם מספרים מרוכבים.
לשם הפשטות, נניח כי משוואת הגל מנורמלת:
<math>\lang \psi|\psi\rang = 1</math>, כלומר <math>\lang \psi|\psi \rang = \sum_n |\psi_n|^2 = 1</math>.

כאשר עורכים מדידה על הפרמטר המדיד, הקשור לבסיס העצמי, המצב של פונקציית הגל משתנה מ—<math> |\psi \rang </math>, רק לאחד מה־<math>\ |n\rang </math>, עם הסתברות בורן שהיא <math>\left| \psi_n \right|^2</math>.
תהליך זה קרוי קריסה, משום שכל יתר האיברים בפיתוח פונקציית הגל נעלמים או קורסים.

אם מתבצעת מדידה כללית יותר, על מנת לבדוק האם המערכת מצויה במצב <math>\ |\phi \rang</math>, אזי המערכת מבצעת "קפיצה", או דילוג קוונטי מהמצב ההתחלתי <math>|\psi \rang</math> למצבה הסופי <math>\ |\phi \rang</math> עם הסתברות של <math>\ |\lang\phi|\psi\rang|^2</math>. לפיכך קפיצה קוונטית וקריסת פונקציית הגל הם תהליכים הפוכים, או צדדיו של אותו המטבע.

== ראו גם ==
* החתול של שרדינגר
* פירוש העולמות המרובים

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
פרדיקה דה מנזס

פרדיקה דה מנזס (בפורטוגזית: Fradique de Menezes; נולד ב-21 במרץ 1942) הוא נשיא סאו טומה ופרינסיפה מאז 2001.

פרדיקה דה מנזס נולד בקולוניה הפורטוגזית סאו טומה ב-1942, בנו של גבר פורטוגזי ואישה ילידת האי. הוא למד בתיכון בפורטוגל, ולמד חינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטה החופשית של בריסל.

מנזס כיהן בתפקיד שר החוץ של סאו טומה ופרינסיפה בשנים 1986–1987. הוא נבחר לתפקיד הנשיא ביולי 2001, כאשר זכה ב-55.2% מהקולות וגבר על מנואל פינטו דה קוסטה, שקיבל כ-40% מהקולות.

ב-30 ביולי 2006 נבחר מנזס לכהונה נוספת כאשר זכה ב-60.58% מהקולות, ובכך גבר על פטריק טרואבדה, בנו של הנשיא לשעבר מיגל טרואבדה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סאו טומה ופרינסיפה: פוליטיקאים
קטגוריה:נשיאים
קטגוריה:שרי חוץ
קטגוריה:ילידי 1942
טבח

אנדרטת הנעליים בבודפשט]]
טֶבַח הוא הרג או רצח המוני ישיר ומכוון, בייחוד של אזרחים לא לוחמים, או אלו שאין ביכולתם להתגונן כראוי. מעשי טבח הוגדרו בעבר כפרעות, במיוחד כשבוצעו נגד יהודים, וכיום מוגדרים לעיתים קרובות כפשעי מלחמה או "זוועות".

טבח אינו משמש לתיאור הריגת לוחמים שבהגדרתם אינם כאלו שאין ביכולתם להתגונן, אלא אם כן התיאור הוא מטפורי – לעיתים קרבות קשים מכונים כ"טבח" בגלל כמות המתים בהם, אף על פי ששני הצדדים היו חמושים. עם זאת, רצח המוני ומכוון של שבויים מוגדר לעיתים קרובות כטבח. כמו כן, השתמשו במילה "טבח" כדי לתאר רצח של אזרחים או חיילי צבא בהיקפים קטנים יותר, אם לאירוע הייתה השפעה פוליטית על אירועים עתידיים אחרים, לדוגמה טבח בוסטון.

בחלק מהמקרים, שרויה חוסר הבחנה בין המונחים של "רצח המוני" ו"מעשי טבח", ואין הגדרה אובייקטיבית למה מהווה "טבח". ארגונים בין־לאומיים הציעו הגדרה רשמית של המונח פשעים נגד האנושות, לא שקולה, שתכלול גם מקרים של רדיפה או התעללות שאינם גורמים למוות;<ref></ref> גם "טבח" אינו בהכרח תמיד "פשע נגד האנושות". מונחים חופפים אחרים הם פשע מלחמה, פוגרום, רצח המוני, הרג המוני והרג ללא משפט.

מעשי הטבח והרציחות ההמוניות הגדולות בהיסטוריה היו הניסיונות להשמיד קבוצות אוכלוסייה שלמות או קהילות של אנשים, בדרך כלל על בסיס השתייכותם האתנית או הדתית – חלק מהרציחות ההמוניות הללו נחשבים לרצח עם ואחרים לפשעים נגד האנושות, אך לעיתים קרובות פשעים מסוג זה הובילו להרשעות אחדות או שלא הובילו לאף הרשעה.

מעשי טבח נפוצים בתקופות מלחמה ובייחוד בזמן מלחמת אזרחים. כמו כן, מעשי טבח רבים נערכים בעת ניסיונות לביצוע טיהור אתני או רצח עם (דוגמת השואה, שהיקף מעשי הטבח השיטתי והמוסדר של 10 מיליון נפש במהלכה היו מקרה שלא היה כדוגמתו במאות שנים), בעת ניסיונות של משטרים דיקטטוריים לדכא את האופוזיציה או את הקבוצה האתנית שאיננה משתייכת לקבוצה השלטת, וכן בעת ביצוע פעולות טרור (דוגמת הפיגוע במלון פארק והטבח במסיבת הטבע ליד רעים). מעשי טבח מבוצעים לעיתים גם ללא מניע פוליטי או אחר (כדוגמת הטבח בתיכון קולומביין).

השימוש במילה זו לעיתים שנוי במחלוקת, במיוחד כשהוא נועד לגייס את דעת הקהל הבין־לאומית נגד מבצעי הפשע כביכול. דוגמה לכך הוא השימוש במילה "טבח" לתיאור הקרב בג'נין על ידי סאיב עריקאת (ולאחר מכן על ידי אחרים ברשות הפלסטינית או במסגרת הסרט ג'נין ג'נין). דוגמה נוספת היא כינוי הקרבות ב-13 באוקטובר 1990 בשלהי מלחמת האזרחים בלבנון בין תומכי מישל עון למיליציות הנוצריות האחרות וצבא סוריה כ"טבח", למרות שהתנהלו קרבות די שקולים בין הכוחות.

==ראו גם==
* רצח המוני
* פשע נגד האנושות
* פיגוע התאבדות
* טרור
* פשע מלחמה

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רצח המוני
קטגוריה:פשעים
קטגוריה:רצח

arz:مدبحة
it:Strage
ms:Pembunuhan beramai-ramai
מרשמלו

נטופית הרפואית ממנו מכינים את המרשמלו המקורי]]
שורשי פרח הנטופית הרפואית מהם מכינים את תמצית המרשמלו
מרשמלו (מאנגלית: Marshmallow, ) הוא ממתק בעל מרקם ספוגי. הוא מיוצר במגוון צבעים וצורות. הצבעים המקובלים הם לבן וורוד. המרשמלו נקרא על שם תמצית מיצוי הצמח שממנו הוא מופק.

בצורתו התעשייתית-מודרנית המרשמלו מיוצר מסוכר או עמילן תירס ומחלבון ביצים ליצירת מקצפת (מֶרֶנְג), ג'לטין, גומי ערבי וחומרי טעם.

מרשמלו יוצר באופן מסחרי לראשונה בצרפת בסוף המאה ה-19. בשנת 1948, אלכס דומק ממדינת אילינוי שבארצות הברית המציא את המרשמלו מחדש כשיצר אותו בצורת גלילים רכים קצרים, שעליהם מפזרים תערובת של עמילן תירס וסוכר.

== מקור השם והיסטוריה ==
במתכון המסורתי-המקורי משתמשים בתמצית פרח הנטופית הרפואית (בת משפחה של החוטמית) במקום בג'לטין. צמח זה מכונה באנגלית "מרשמלו" ("Marsh Mallow" – מילולית: חלמית הביצות, על שם צמח החלמית שהיה גדל בביצות), ומכאן שם הממתק. בשנת 1957 קבעה האקדמיה ללשון העברית את השם "קְצִיפַת קוֹלָן", אך שם זה לא נקלט בציבור.

קיים תיעוד מוקדם של מרשמלו כבר מימי המצרים הקדמונים, כשממתק המרשמלו היה שמור לאצילים ולמלכים.

בסוף המאה ה-19 החלו לייצר מרשמלו בצורה מסחרית, על ידי מזיגת הבלילה של מיצוי פרח החלמית כשהוא מעורבב בחלבון ביצה וסוכר לתוך תבניות עמילן. בהמשך, מיצוי הצמח הוחלף בג'לטין כדי ליצור צמיגיות קשיחה יותר והוסיפו עמילן וסירופ גלוקוז.

==צורות הגשה==
מרשמלו נקלה
את המרשמלו אוכלים בצורתו המקורית, כשהוא קלוי, או כתוסף למזון אחר:
*ניתן לקלות מרשמלו על ידי חשיפתו לאש גלויה למשך זמן קצר בעזרת שיפוד. בקומזיצים ובל"ג בעומר נהוג לקלות מרשמלו נעוץ על מקל במדורה.
*נהוג להוסיף מרשמלו למשקאות חמים מסוג שוקו, שוקולטה ומוקה.
*מרשמלו מותך הוא אחד המרכיבים של גלידת רוקי רוד (rocky road) הפופולרית בארצות הברית.
* קרם מרשמלו משמש מרכיב בכריכים ועוגות ובייחוד בכריך הפלאפרנאטר הפופולרי במדינת מסצ'וסטס, בניו אינגלנד שבארצות הברית.

==מרשמלו לצמחוניים==
רוב המרשמלו המיוצר באופן מסחרי כיום מכיל ג'לטין במקום תמצית שורש צמח המרשמלו, וזאת בגלל עלותה הגבוהה יחסית של התמצית. לכן צמחוניים מעדיפים שלא לאכול מרשמלו זה. הוא בעייתי עבור אלה המקפידים על כשרות מאחר שג'לטין מיוצר מעצמות או עורות של בעלי חיים.

ניתן לייצר מרשמלו צמחוני על ידי שימוש במתכון המסורתי שאינו מכיל ג'לטין או שימוש בתחליפי ג'לטין שאינם מן החי. עבור שומרי כשרות המחמירים שלא לאכול ג'לטין העשוי מחלקי בעלי חיים שאינם כשרים, ניתן לייצר מרשמלו מג'לטין המופק מעצמות דגים כשרים.

==השפעה תרבותית==
* האמן קים ג'ה אין עיצב את בובת המשימרו (ששמה ניתן לה מכיוון שאחייניתו של ג'ה אין עיוותה את שמו של המרשמלו). בובת המשימרו עוצבה באופן המזכיר מאוד את המרשמלו.

==ראו גם==
* נטופית רפואית
* ס'מור
* מבחן המרשמלו
* רוקי רואד
* במסמומס

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20101216102409/http://ha-lool.co.il/magazine/article.asp?id=1557 הכנת מרשמלו באמצעים ביתיים- באתר "הלול"]
* 
*
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ממתקים
מקלעת העצה

מקלעת העצה (sacral plexus) נמצאת באגן הקטן בקרבת השריר האגסי. מקלעת העצה היא אסופת צרורי עצב המעצבבת את האגן ואת הגפיים התחתונות.

תחילתה של מקלעת העצה בגזע המותניים והעצה ובארבעה מהענפים הקדמיים של שורשי העצב השדרתיים של העצה (S1-S4). סעיפיה השונים של המקלעת מתכנסים ליצירת עצב השת, העצב העיקרי של הגפה התחתונה, עצב הערווה, המעצבב את אברי המין החיצוניים ואת הסוגרים בחיץ הנקביים ועצבים נוספים.

למעט העצב לשריר האגסי, עצב העור הנוקב והענפים המעצבבים את שרירי חיץ האגן, יוצאים כל ענפי מקלעת העצה מהאגן דרך נקב השת הגדול.

לעיתים מתייחסים למקלעת העצה כחלק ממקלעת גדולה יותר בשם מקלעת המותניים והעצה.

== מקור ==
<div style="direction: ltr;">
* Moore KL, Clinically Oriented Anatomy, 3rd Ed., Baltimore, Williams & Wilkins, pp. 255-259, 1992
</div>

== תמונות נוספות ==
<gallery>
 תמונה:Gray829.png|חתך במישור החיצי של האגן
 </gallery>

== ראו גם ==
* מקלעת הזרוע

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מצר אוטרנטו

מצר אוטרנטו (באיטלקית: Canale d'Ótranto או Stretto di Ótranto; אלבנית Ngushtica e Otrantos) הוא מצר ים בין חבל פוליה שבאיטליה ממערב לבין אלבניה ממזרח. המצר מחבר בין הים היוני שמדרום לו לים האדריאטי שמצפונו – שניהם שלוחות של הים התיכון. המצר נקרא על שם העיר אוטרנטו השוכנת לחופו בדרום עקב ה"מגף" האיטלקי, ורוחבו המינימלי 72 ק"מ.

==היסטוריה==
כבר בעת העתיקה נודעה למצר חשיבות אסטרטגית רבה. הלגיונות הרומים חצו אותו, עת הפליגו לרוחבו מברינדיזיום (ברינדיזי) שבאיטליה אל חופו המזרחי, מקום בו החלה הדרך ויה אגנטיה המובילה מזרחה באלבניה של היום.

הרפובליקה של ונציה, אשר שלטה בים האדריאטי במשך מאות שנים, הקימה בסיסים קדמיים בוולורה ובבוטרינט שבאלבניה, ועל האי קורפו הסמוך למוצאו הדרומי של המצר. ב-1480 חצו העות'מאנים את המצר בדרכם לאיטליה.

במלחמת העולם הראשונה חסמו מדינות ההסכמה את המצר במטרה להטיל סגר ימי על אוסטרו-הונגריה, פעולה שנודעה כמחסום אוטרנטו. בשנת 1926, ברית בין איטליה לאלבניה עוררה את החשש במדינות הבלקן מחסימת המיצר.

גם במלחמת העולם השנייה היה המצר זירת לוחמה ימית ומימיו שרצו צוללות. בעקבות כיבוש אלבניה בידי איטליה שלטה איטליה על המעבר במיצר.

המצר הפך בשנים האחרונות לנתיב בריחה של פליטים אלבנים המבקשים להגיע באופן לא חוקי לאיטליה ולארצות האיחוד האירופי. בשל המרחק הקטן בין שתי גדותיו של המצר ובשל היעדר זרמי ים חזקים, ניתן, במזג אוויר טוב ובעזרת סירות מנוע מהירות, לחצותו בכשעתיים בלבד. ב-1998 אפשרה אלבניה לאיטליה להקים תחנת מכ"ם על האי סזני (Sazani, איטלקית Saseno) הסמוך לנמל ולורה שבאלבניה, וזאת במטרה להילחם בתופעה.

==גלריה==
<gallery>
Vlora general view.jpg|מראה מהעיר ולורה באלבניה לעבר האי סזני במצר אוטרנטו
Staße von otranto.jpg|מצר אוטרנטו במפה עתיקה מהמאה ה-17
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הים האדריאטי
קטגוריה:הים היוני
אוטרנטו
אוטרנטו
אוטרנטו
Stupid Dream

Stupid Dream הוא אלבום רוק מתקדם מאת הלהקה הבריטית פורקיופיין טרי (Porcupine Tree). האלבום יצא בשנת 1999.

== שירי האלבום ==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
#Even Less (7:11)
#Piano Lessons (4:21)
#Stupid Dream (0:28)
#Pure Narcotic (5:02)
#Slave Called Shiver (4:41)
#Don't Hate Me (8:30)
#This Is No Rehearsal (3:27)
#Baby Dream in Cellophane (3:15)
#Stranger By The Minute (4:31)
#A Smart Kid (5:22)
#Tinto Brass (6:17)
#Stop Swimming (6:53)
|}
</div>

== משתתפים ==
* סטיבן וילסון - שירה, גיטרה, פסנתר
* ריצ'רד ברביירי - סינתיסייזר, קלידים, אורגן האמונד, מלוטרון
* קולין אדווין - גיטרה בס
* כריס מייטלנד - תופים, כלי הקשה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פורקיופיין טרי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
פייטרו פיליפו סקרלטי

פייטרו פיליפו סקרלטי (באיטלקית: Pietro Filippo Scarlatti; 5 בינואר 1679, רומא - 22 בפברואר 1750, נאפולי) היה מלחין איטלקי, נגן עוגב ומנצח מקהלה.

== חייו ==
פייטרו פיליפו - הבכור בילדיו של אלסנדרו סקרלטי ואחיו של המלחין דומניקו סקרלטי - החל את הקריירה המוזיקלית שלו ב-1705 כמנצח מקהלת הקתדרלה של אורבינו. כעבור שלוש שנים, ב-1708, הביא אותו אביו לנאפולי, שם התמנה לנגן העוגב של החצר. הוא פרש ממשרתו זו כשאביו קרא לו לשוב לנאפולי כדי לתפוס את מקומו של כריסטופורו קארסאנה כנגן עוגב ראשון בקאפלה המלכותית, על פי הבטחתו של החשמן גרימאלדי, אבל מות החשמן ב-1710 דחה את קיום ההבטחה עד 1712, אז החליף את ג'וזפה ויניולה כאחד מנגני העוגב המלכותיים. 

בשנת 1728 עלתה האופרה היחידה שלו, "קליטארקו", בהצגת בכורה בתיאטרון סן ברתולומאו בנאפולי (הפרטיטורה אבדה מאז). שאר יצירותיו העיקריות הן שלוש קנטטות ומספר רב של טוקטות לכלי מקלדת. אחרי מותו הגישו שלושת ילדיו בקשה להעביר את משרתו לבנו אלסנדרו, אך בקשתם הושבה ריקם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:משפחת סקרלטי
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1679
קטגוריה:נפטרים ב-1750
הרשל ג'ונסון

הרשל ג'ונסון (באנגלית: Herschel Johnson;
1894–1966) היה דיפלומט אמריקאי. כיהן כשגריר ארצות הברית בשוודיה בין השנים 1941 ו-1946. לאחר מכן שימש כשגריר ארצות הברית באו"ם, בין השנים 1946 ו-1947.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שגרירי ארצות הברית באו"ם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1894
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
ג'יימס וודסוורת'

ג'יימס ג'רמיה וודסוורת (באנגלית: James Jeremiah Wadsworth; 1905–1984), המוכר יותר כג'רי וודסוורת, היה דיפלומט אמריקני. כיהן כשגריר ארצות הברית באו"ם בשנים 1960–1961, בשלהי כהונתו של הנשיא דווייט אייזנהאואר. 

עם כניסתו לתפקיד של הנשיא הדמוקרטי ג'ון פ. קנדי, וודסוורת' הוחלף בעדלי סטיבנסון.

בשנת 1965 מונה וודסוורת' על ידי הנשיא לינדון ג'ונסון להנהלת רשות התקשורת הפדרלית, והוא פעל בה עד 1970. 

הוא מת ברוצ'סטר, ניו יורק ב-1984.

==ספריו==
* The Price of Peace, Praeger, 1961.
* The Glass House, Praeger, 1966.
* The Silver Spoon: An Autobiography, W. F. Humphrey Press (Geneva, NY), 1980.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית באו"ם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
קטגוריה:חברי אחוות הגולגולת והעצמות
חצי האי המלאי

חצי האי המלאי (במלאית: Semenanjung Tanah Melayu; בתאית: คาบสมุทรมลายู) הוא חצי אי בדרום-מזרח אסיה. חצי האי ידוע גם בכינוי קרה (Kra) על שם מצר היבשה המקשר בינו לבין יבשת אסיה, והמגיע בנקודה הצרה ביותר שלו לרוחב של 45 ק"מ. רוחבו המקסימלי של חצי האי מגיע ל-330 ק"מ ואורכו 1,555 ק"מ, מקו הרוחב 1° צפון עד רוחב 14° צפון. סך שטחו של חצי האי הוא כ-190,000 קמ"ר. את חצי האי המלאי מקיפים מפרץ תאילנד (בעבר מפרץ סיאם) וים סין הדרומי ממזרח, מצר ג'והור ומצר סינגפור מדרום, וכן מצר מלאקה וים אנדמן ממערב. 

תאילנד ומיאנמר תופסות את חלקו הצפוני והמרכזי של חצי האי, ואילו מלזיה המערבית שוכנת בחלקו הדרומי. בשנת 2004 נפגעו חופיו המערביים של חצי האי כתוצאה מרעידת האדמה באוקיינוס ההודי וגל הצונאמי שהכה בחופיו בעקבותיה. עם זאת, האי סומטרה סוכך על חלקו הדרומי של חצי האי המלאי, ועיקר הנזק נגרם בחופי תאילנד שבמרכזו. 

==קישורים חיצוניים==

* 

מלאי
אלחנדרו דניאל וולף

אלחנדרו דניאל וולף הוא דיפלומט אמריקני. כיהן כשגריר בפועל של ארצות הברית באו"ם מדצמבר 2006 ועד שהוחלף באפריל 2007 בידי זלמאי ח'לילזאד. הוא מונה לתפקיד לאחר שקודמו, ג'ון בולטון, התפטר מהמשרה ב-9 בדצמבר 2006, לאחר שלא הצליח לזכות באישור הסנאט. לפני תפקיד זה, היה וולף סגן שגריר ארצות הברית באו"ם. 

הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) ב-1978. הוא עובד במחלקת המדינה האמריקנית מאז 1979, והיה סגנו של שגריר ארצות הברית בצרפת בין 2001 ל-2005. 

נשוי ואב לשניים. דובר אנגלית, צרפתית וספרדית.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070512200301/http://www.state.gov/outofdate/bios/w/78209.htm ביוגרפיה] באתר מחלקת המדינה של ארצות הברית. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי ארצות הברית באו"ם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
מצר פרקופ

מפת חצי האי קרים
מצר פרקופ (אוקראינית Перекопський перешийок; רוסית Перекопский перешеек; טטרית של קרים Or boynu) הוא מצר יבשה המחבר את חצי האי קרים (השייך דה פקטו לרוסיה) אל אוקראינה. רוחבו של מצר היבשה המפריד בין הים השחור לבין ים אזוב נע בין 5 ל-8 ק"מ. מדרום למצר פרקופ שוכנים מספר אגמים מלוחים להם נודעה בעבר חשיבות כלכלית.

עקב מיקומו האסטרטגי ושליטתו על הגישה היבשתית אל חצי האי קרים, היה המקום לזירת קרבות מאז העת העתיקה, והיוונים והטטרים הקימו בו ביצורים. החל מ-1783 שלטה רוסיה באזור, ובמלחמת העולם השנייה שימש זירת קרב בין הצבא האדום לבין הוורמאכט והצבא הרומני, בעל בריתו. בספטמבר 1941 כבש הוורמאכט את המצר, והחזיק בו ובחצי האי קרים עד 9 במאי 1944, עת שוחרר על ידי הרוסים.

ב-1954 היה מצר פרקופ, יחד עם חצי האי קרים, לחלק מאוקראינה הסובייטית, וכיום הוא שייך לאוקראינה העצמאית.

על שמו של מצר פרקופ נקראים סרט מ-1930 מאת הבמאי האוקראיני איוון קוולריצה, וספר משנת 1952 מאת הפילוסוף האוקראיני אולס הונטשר.

==ראו גם==
* חצי האי קרים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אוקראינה: גאוגרפיה
פרקופ
קטגוריה:גבול אוקראינה–רוסיה
קטגוריה:קרים: גאוגרפיה
בזיב (נהר)

גשר על נהר הבזיב
נהר בזיב (בגאורגית: ბზიფი, בּזיפּי, באבחזית: Бзыҧ, ברוסית: Бзыбь) הוא הנהר הגדול ביותר באבחזיה, רפובליקה אוטונומית בצפון-מערב גאורגיה. הנהר זורם מהקווקז הגדול לים השחור לאחר שהוא מסתעף לשניים, נהר הבוויאו (ბავიუ) ונהר גגה (გეგა).

אורכו 110 ק"מ ואגן הניקוז שלו משתרע על 1,510 קמ"ר. מתחילת זרימתו הוא זורם בתחילה מערבה עד שמעט אחרי העיר פסחו פונה הנהר דרומה לכיוון הים השחור. מקורות המים של הנהר מתחלקים ל-32.7% מי גשם, 32.2% מי תהום ו-30.6% שלג. אפיק הנהר נושק לרכס בזיב, רכס גגרה ורכסים נוספים של הקווקז. הכביש המוביל מהים השחור לאגם ריצה נמתח במקביל לאפיק הנהר. בנקודת כניסתו לים השחור נמצא הכפר האבחזי בזיב שליד פיצונדה.

המנהיג הסובייטי ניקיטה חרושצ'וב רצה לבנות תחנה הידרואלקטרית על הנהר בקרבת העיר פיצונדה, עיר הספא האהובה עליו. אבל המהנדסים הניאו אותו מכך עקב בעיות סביבתיות ואפשרות להיווצרות ארוזיה, תהליכי סחף של אדמה בקרבת חוף הים. במקומו נבחר נהר האנגורי.

הנהר מהווה אתר תיירות עבור קיאקים ורפטינג.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורגיה: נהרות
קטגוריה:אבחזיה: נהרות
קטגוריה:הים השחור: נהרות
קטגוריה:קווקז: נהרות
בניין בנק לאומי

בניין בנק לאומי (במקור בניין בנק אנגלו-פלשתינה) הוא מבנה הנמצא ברחוב יפו שבירושלים, ממול כיכר ספרא ובניין עיריית ירושלים.

== היסטוריה ==
המבנה נבנה בין השנים 1937–1939 בתכנונו של האדריכל אריך מנדלסון. המבנה נבנה על ידי השלטון הבריטי כאחד מארבעה מבנים לאורך ראשית רחוב יפו (בניין עיריית ירושלים, בניין הדואר המרכזי ובניין ג'נרלי). המבנה נבנה עבור בנק אנגלו-פלשתינה (לימים בנק לאומי) שהוקם על ידי ההסתדרות הציונית במטרה לספק מימון עבור הפרויקטים שלה ביישוב הארץ.

בפועל היו בשימוש הבנק רק שתי הקומות הראשונות וקומות המרתף. בשאר הקומות השתכן משרד המשפטים.

המבנה בנוי משני גושים בסגנון הבינלאומי. בניין זה היה "גורד השחקים" הראשון של ירושלים - בהיותו הבניין הראשון שגובהו 7 קומות שנבנה בירושלים.

בסמוך לכניסה למבנה הציב מנדלסון שני תורני דגל על מנת לתת למבנה אופי ממלכתי וייצוגי. לאורך החזית של המבנה, בין כל חלון וחלון הציב מנדלסון שורה של לפידי מתכת. דלתות הכניסה למבנה נבנו על ידי האמנים מאיר גור אריה וזאב רבן מבצלאל. הדלתות עשויות ריקועי נחושת ומתארות זוג אריות. האריות מסמלים את יציבותו ועוצמתו של הבנק.

בחזיתו הדרומית של המבנה נבנו חלונות מעגליים המאפיינים את הסגנון הבינלאומי. בחלקו האחורי של המבנה בנה מנדלסון מרפסות הפונות לרחוב כורש. מרפסות אלה מהוות עיטור בלבד, ואין בהם שימוש של ממש.

האולם המרכזי של המבנה צופה שיש על מנת לפאר את המבנה, והואר באמצעות תאורה טבעית.

המבנה עבר בשנת 1985 שיפוץ במסגרתו נסגרו פירי התאורה באולם המרכזי, וזאת בשל הצורך להתקין במבנה מיזוג אוויר.

תוכניות להקים מבנה זכוכית מודרני בחלקו האחורי של המבנה זכו להתנגדות רבה.
המבנה שימש את בנק לאומי במתן שירותים עסקיים של החטיבה המסחרית במקום שכנו הנהלת מרחב הבירה והדרום והסניף הראשי של ירושלים עד שנת 2008.

לאחר שבנק לאומי העמיד את הנכס למכירה בשנת 2009 נמכר הבניין לחברה פרטית בסכום של 40 מיליון שקלים. בשנת 2019, נמכר הבניין שוב תמורת 110 מיליון שקל, בעליו החדשים מתכננים להסב אותו לשימוש מלונאי.

<gallery>
קובץ:Anglo-Palestine Bank.jpg|הבניין (בקדמת התמונה) בימי המנדט
קובץ:BankLeumiBuildingP4190057.JPG|סורגי הקומה הראשונה בעיצוב אר דקו
קובץ:BankLeumiBuildingP4190056.JPG|שער אריות הנחושת בכניסה לבניין
קובץ:BankLeumiBuildingP4190055.JPG|חזית המבנה המרכזי
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* דוד קרויאנקר, רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר - הוצאת כתר, 2005.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: בנייני משרדים
קטגוריה:הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל
קטגוריה:מבנים שתכנן אריך מנדלסון
קטגוריה:רחוב יפו: מבנים
קטגוריה:ירושלים: בנקים
1332

== אירועים ==
* 10 - 11 בנובמבר: קרב דופלין מור, בין הקרבות החשובים במלחמת העצמאות של סקוטלנד.

== נולדו ==
* ויליאם לנגלנד, (נולד ב-1400) משורר אנגלי.

== נפטרו ==
* אנדרוניקוס השני, אימפרטור ביזנטי (נולד ב-1282)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
חשבשבת

חשבשבת בע"מ היא חברת תוכנה ישראלית העומדת מאחורי תוכנת "חשבשבת ERP" הכוללת מערכת לניהול העסק, תוכנה לניהול פיננסי, הנהלת חשבונות, ניהול מלאי, מערכת קשרי לקוחות ותכנון משאבי ארגון (ERP). התוכנה נפוצה בקרב בתי עסק בישראל. מייסדי החברה הם ד"ר אברהם מידן ורחל מידן, ומנכ"ל החברה הנוכחי הוא פרופסור אסף אברהמי.

החברה מציעה שירותי תוכנה ותמיכה סביב מערכת "חשבשבת" שאותה פיתחה. היא כוללת מספר סניפים בישראל וסניף אחד בארצות הברית.

==היסטוריה==
[[סמלילה הקודם של החברה]]
חברת חשבשבת נוסדה בדצמבר 1985. תוכנת "חשבשבת" של החברה פותחה תחילה כמערכת להנהלת חשבונות, במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, כאשר גרסאות ראשונות שלה התאימו למחשבים אישיים מבוססי מערכת ההפעלה DOS שהייתה נפוצה באותה תקופה. התוכנה זכתה להצלחה רבה בזכות הממשק העברי הפשוט שלה שאיפשר ניהול חשבונות תקין של עסק בצורה מתקדמת יחסית לתקופה, ומאז מעמדה בקרב בתי העסק הישראליים התקבע.

בשנת 1998 הוציאה חברת חשבשבת גרסה למערכת ההפעלה חלונות של התוכנה, אך מנהלי חשבונות רבים המשיכו להשתמש בגרסת ה-DOS. החברה הפסיקה לתת תמיכה בתוכנת ה-DOS בשנת 2010 ובשנת 2019 יצאה גרסת WEB של המערכת.

בשנת 2020 חשבשבת עברה תהליך של מיתוג מחדש והוספת שירותים חדשים. במסגרת המיתוג נוצרה שפה גרפית מעודכנת עבור החברה, עודכן הסמליל הוותיק של החברה והוכנס הסלוגן - H -ERP - Simply Smarter, הוסרו סימני החילוק והכפל המוכרים שהיו ונוסף חיבור גרפי של האות H באנגלית עם האות ח' בעברית. השפה הגרפית החדשה הוחלה גם על אתר הבית שעבר שינוי עיצובי ופונקציונלי אך גם תחומי התוכן התרחבו ונוספו שירותים חדשניים, שמטרתם להגדיל ולשפר את יכולות הניהול של העסק.

כיום המערכת כוללת מספר רב של יכולות ושירותים עבור בתי עסק וארגונים המתבססים על רכיבים אופציונליים בהם ניהול מלאי, ניהול יצור, ניהול שרשרת אספקה, הנהלת חשבונות, ניהול לקוחות וניהול קופות ומכירה באינטרנט. המערכת החדשה נועדה לעזור לבעל העסק לנהל אותו בצורה מערכתית, רחבה ופשוטה יחסית תוך הצגה ברורה וניתוח של הנתונים העסקיים.

במכללות המקצועיות בישראל נלמד התפעול של תוכנה זו כחלק מתוכנית הלימודים, והחברה מציעה ללקוחותיה קורסים והשתלמויות על מנת שיוכלו להפיק מהתוכנה את המירב.

בשיתוף הפקולטה להנדסת תעשייה וניהול ומערכות מידע בטכניון, חשבשבת מפעילה תוכנית חדשנות לסטארט-אפים בתחילת דרכם (אקסלרטור), הכוללת מנטורינג אישי, השקעה בחברות מתאימות וחיבור למשקיעים רלוונטיים בתחום, הכשרה לחיזוק התכנים המקצועיים הקשורים בפיתוח, ממשק משתמש, מכירות ועוד, וכן מציעה מרחב עבודה ייעודי משותף לצוותים, במשרדי חשבשבת בתל אביב.

באוקטובר 2021 נמכרה החברה לחברת "חילן" תמורת 210 מיליון ש"ח. לדברי אבי באום, בעל השליטה ב"חילן", חשבשבת "תמשיך לפעול כחברה עצמאית".

==ראו גם==
* ביקורת חשבונות
*מערכת לתכנון משאבי ארגון (ERP)

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חשבונאות
קטגוריה:תוכנות DOS
קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:הנהלת חשבונות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1985
אלברט בן-חיים

אלברט בן חיים (נולד ב-1937) הוא צייר ישראלי, חבר באיגוד הציירים של ישראל וצרפת.

== קורות חיים ==
בן חיים נולד במקנס שבמרוקו. כבר בילדותו הוא הצטיין בציור דיוקנאות ונופים. בגיל 13 זכה במקום ראשון בתחרות ציור עבור חברת אייר פראנס. הפרס זיכה אותו בטיסה לפריז ופגישה ראשונה עם המרכז העולמי של האמנות. בנסיעה זו ביקר לראשונה במוזיאוניים ובלובר. ביקורים אלה השפיעו על דרך חייו. כאשר סיפר לאביו על רצונו להיות צייר אביו התנגד שכן לטענתו לא ניתן לחיות מציור ועדיף ללמוד מקצוע.

בן חיים השתייך לתנועת הצופים במרוקו בין השנים 1952-1950.

עם פתיחת הסניף הראשון של תנועת הנוער דרור בעיר מקנס, הצטרף לתנועה הציונית, והיה פעיל בתנועה.

בשנת 1955 נשלח ללמוד במכון למדריכי חו"ל בירושלים שם עבר הדרכה קדם צבאית שכללה שימוש בנשק ופעילות חשאית, וכן הכשרה בעבודת שדה בקיבוצים בארי וכברי.

כשמרוקו זכתה לעצמאות הוא נשלח למרוקו ופעל במחתרת היהודית במרוקו לארגון הנוער במסגרת תנועת דרור ועלייתם הבלתי לגלית לישראל .

בשנת 1958 עלה לישראל.

בין השנים 1965- 1984 למד ציור בבית הספר לאומנויות בעיר קאן בצרפת. לאחר מכן למד טכניקות ציור בצבע שמן באוניברסיטת חיפה והשתלם בין השנים 96–1995 במוזיאון תל אביב בלימודי אמנות פלסטיים ודקורציה. מאז 1997 בן חיים משתתף כל קיץ בסדנת ציור המתקיימת בפרובנס (דרום צרפת) יחד עם אמנים מהשורה הראשונה ברחבי העולם.

בן חיים מצייר על בד בטכניקה מעורבת בצבעי שמן ואקריליק. יצירותיו עוסקות לרוב בנושאים תנ"כיים והוא מוצא את השראתו בספר שיר השירים. יצירותיו מוצגות בגלריות בארצות הברית והוא נוטל חלק בתערוכות בצרפת ובארץ.

מתגורר באשדוד.

==פרסים==
כמגדל דויד צווארך בנוי לתלפיות צויר על ידי אלברט בן חיים
*וישי: (צרפת) מדליית "פרס הציור" בשנת ,2000.
*ליאון: (צרפת) "שוחרי האמנות" בשנת ,2001.
*וילרבאן: מדליית תחרות "פרס היצירה" בשנת ,2001.
*קאן: מדליית זהב בתערוכה הבינלאומית קאן 2004 (צרפת).
*רומא: פרס Medusa Aurea הוענק לצייר על ידי האקדמיה לאומנות מודרנית בן לאומית ברומא. 2007 (רומא)

==תערוכות==
*"סלון הסתיו" פריז, בשנים, 2003, 2001, 2000.
*"סלון חורף" ליאון (צרפת) 2003 ,2002, 2000.
*תערוכה בינלאומית בצרפת, קאן.
*בית האמנים אשדוד 2000.
*בית בלגיה אוניברסיטה העברית ירושלים 2003.
*המכללה האקדמית נתניה.
*המוזיאון הלאומי ברטיסלאבה-(סלובקיה).
*גלריה " טטרנסקה" בפופראד (סלובקיה).
*גלריה "לה ורניסאג" בעיר כרמל (קליפורניה).
*גלריה ארטא - ירושלים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://ein-hod.israel.net/guest/albert/index.html אתר בעין הוד]
* [http://www.lecannois.fr/?mode=fiche&rub=infcan&nb=0269&fichier=infcan.10.txt ידיעה על זכייתו במדליה זהב בקאן]

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ציירים יהודים צרפתים
קטגוריה:ציירים יהודים מרוקאים
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
מאיה קסיר

מאיה קסיר (נולדה ב-1981) היא עורכת דין וזמרת סופרן ישראלית.

==ביוגרפיה==
קסיר סיימה לימודי תואר ראשון ושני בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה באנגליה, שם למדה אצל סוזן מקלוק וג'ון אוונס. כיום (2007) היא לומדת אצל אבי פורמנסקי במלגה של קרן התרבות אמריקה ישראל.

מאיה קסיר הרבתה להופיע באנגליה, בין השאר בוויגמור הול ובמרכז ברביקן בלונדון, בפסטיבל לידר באוקספורד ובפסטיבל צ'לטנהאם. כן הופיעה ברסיטלים באגם קומו באיטליה. בישראל שרה בתפקיד "קוריפין" באופרה ארמיד של גלוק בשנת 2006, עם התזמורת הקאמרית הישראלית ביצירה "יתום" של עודד זהבי ועם סימפונט רעננה ב"אלי שמע תחינתי", גם היא של עודד זהבי. היא הייתה חברה בתיאטרון הבימה, והייתה חברה בסדנת האופרה הבינלאומית בתל אביב בשנת 2006 הופיעה בתפקיד "בטי בות'" בציד המכשפות של וורד. 

ברפרטואר האופראי של קסיר "קלאופטרה" ביוליוס קיסר של הנדל, "צרלינה" בדון ג'ובאני ו"סוזאנה" בנישואי פיגארו של מוצרט, האומנת בטבעת החנק של בריטן ו"מריה" בסיפור הפרברים של ברנשטיין.

בשנת 2007 פנתה מאיה לדרך חדשה, והחלה בלימודי משפטים במסלול האקדמי במכללה למנהל. היא סיימה את לימודיה בשנת 2010, התמחתה במשרד גלוזמן ושות’ (2012-2011) והתקבלה כחברה בלשכת עורכי הדין בישראל בשנת 2012. כיום, מאיה קסיר עובדת כעורכת דין עצמאית.

==פרסים ומלגות==

* פרס לזכר סר אנטוני לואיס בתחרות באקדמיה המלכותית בלונדון
* מלגת הצטיינות מבית ספר גילדהול
* מלגת הצטיינות מטעם העמותה היהודית באנגליה
* מלגת לימודים בחו"ל של קרן התרבות אמריקה ישראל לשנת 2004-2005

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.israel-opera.co.il/?CategoryID=181&ArticleID=259 מאיה קסיר], באתר האופרה הישראלית
* מידע בפורטל המוזיקה הישראלי [https://web.archive.org/web/20150430012748/http://www.lifemusic.co.il/singers.php?id=453]

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ישראליות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:בוגרות התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:בוגרי בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל: משפטים
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל: משפטים
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
ג'וזפה ארצ'ימבולדו

ג'וזפה ארצ'ימבולדו (באיטלקית: Giuseppe Arcimboldo; 1527 – 11 ביולי 1593) היה צייר איטלקי.

== ביוגרפיה ==
ארצ'ימבולדו נודע בדיוקנאותיו שהורכבו מאלמנטים שונים הכוללים פירות, ירקות, פרחים, דגים וספרים.

בשנת 1562 מונה ארצ'ימבולדו לתפקיד צייר החצר של קיסר האימפריה הרומית הקדושה מקסימיליאן השני, ועבר להתגורר בווינה. ארצ'ימבולדו המשיך לכהן בתפקיד זה בתקופת מלכותו של בנו של מקסימיליאן - הקיסר רודולף השני. שני הקיסרים אהבו את יצירותיו יוצאות הדופן של ארצ'ימבולדו.

ארצ'ימבולדו שימש כמעצב החצר של החצר ההבסבורגית הקיסרית, ובמסגרת תפקידו עיצב פרטי לבוש ותפאורות וצייר עבור בית המלוכה.

סגנונו באותה תקופה היה יוצא דופן, ולמעשה כיום ניתן לאפיין את ציוריו כשייכים לסגנון הסוריאליזם, אף שקדמו בכ־350 שנה להולדתו של סגנון זה.

ארצ'ימבולדו נפטר במילאנו ב-11 ביולי 1593.

עבודותיו מוצגות במוזיאון לתולדות האמנות שבווינה, במוזיאון הלובר בפריז, בגלריית אופיצי שבפירנצה ובמוזיאונים נוספים.

רבות מעבודותיו של ארצ'ימבולדו נתגלו על ידי הסוריאליסט סלבדור דאלי.

בציורו של ארצ'ימבולדו "מים", נעשה שימוש לעטיפת האלבום Masque של להקת הרוק המתקדם האמריקאית, קנזס.

== מקצת מיצירותיו ==
=== דיוקנאות ===
<gallery>
קובץ:Vertumnus årstidernas gud målad av Giuseppe Arcimboldo 1591 - Skoklosters slott - 91503.tiff|ורטומנוס - דיוקן קיסר האימפריה הרומית הקדושה רודולף השני
קובץ:Arcimboldo Librarian Stokholm.jpg|״הספרן״ - ככל הנראה דיוקנו של וולפגנג לציוס 
</gallery>

=== ארבעת היסודות ===
<gallery>
Arcimboldowater.jpg|מים
Arcimboldo Fire.jpg|אש
Arcimboldo Earth.jpg|אדמה
Arcimboldo Air (copy).jpg|אוויר
</gallery>

=== ארבע העונות ===
<gallery>
Giuseppe Arcimboldo - Autumn, 1573.jpg|סתיו
Giuseppe Arcimboldo - Winter, 1573.jpg|חורף
Giuseppe Arcimboldi 001.jpg|אביב
Arcimboldo, Giuseppe Summer.jpg|קיץ
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.all-art.org/early_renaissance/arcimboldo01biography.html קורות חייו של ארצ'ימבולדו]
* 

קטגוריה:אמנים סוריאליסטים
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1527
קטגוריה:נפטרים ב-1593
חוסה סוסה

חוסה ארנסטו סוסה (בספרדית: José Ernesto Sosa; נולד ב-19 ביוני 1985 בעיירה בפרובינציית סנטה פה שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת אסטודיאנטס לה פלאטה. הוא מכונה "Principito" - הנסיך הקטן בספרדית.

== ביוגרפיה ==

סוסה החל את הקריירה בקבוצת אסטודיאנטס לה פלאטה משנת 2002 אך הפך לשחקן הרכב רק החל מאפרטורה 2003. הוא הגיע לשיאו במהלך אפרטורה 2006 כשעזר לקבוצתו לזכות באליפות ארגנטינה, הראשונה מאז 1983. סוסה כבש את שער השוויון במשחק האליפות מול בוקה ג'וניורס.

יכולתו במהלך הטורניר הביאה להתעניינות מועדונים מאירופה, הוא הומלץ ללאציו על ידי מאמנו באסטודיאנטס, דייגו סימאונה, אשר שיחק בקבוצה האיטלקית אך לבסוף הייתה זו באיירן מינכן שהצליחה לרכוש אותו תמורת סכום משוער של 10 מיליון אירו.

סוסה הרשים במשחקי ההכנה של הקבוצה בקיץ 2007 אך השתלבותו בהרכב קבוצה נפגעה בשל פציעות חוזרות. אולי הנס, מראשי הקבוצה, הישווה את סוסה לסבסטיאן דייסלר ותיאר אותו כשחקן מהיר וטכני המשחק בעיקר באגף הימני.

בשנת 2011 עבר סוסה למטאליסט חרקוב האוקראינית.

ב-1 בינואר 2014 הושאל השחקן לקבוצת אתלטיקו מדריד עד תום העונה. עונה לאחר מכן הושאל לבשיקטש. ב-15 באוקטובר חתם באופן קבוע בקבוצה.

ב-17 באוגוסט 2016 חתם סוסה במילאן האיטלקית. ב-8 בספטמבר 2017 הושאל לטרבזונספור הטורקית. ב-14 בינואר 2018 חתם באופן קבוע בטרבזונספור לשנתיים וחצי.

ב-21 באוגוסט 2020 חתם סוסה בפנרבחצ'ה לשנתיים.

בקיץ 2022 חזר לקבוצת נעוריו, אסטודיאנטס לה פלאטה.

=== נבחרת ===
סוסה זומן על ידי מאמן הנבחרת אלפיו באסילה לסגל השחקנים המתכונן לקופה אמריקה. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת ב-9 במרץ 2005 במשחק הידידות מול מקסיקו וערך את הופעתו השנייה במשחק הידידות מול צ'ילה ב-18 באפריל 2007.
הוא היה גם בסגל הנבחרת הצעירה של ארגנטינה שסיימה רביעית במונדיאל הנוער ב-2003.

סוסה היה בסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה שזכתה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג (2008).

== תארים ==
;אסטודיאנטס לה פלאטה
* אליפות ארגנטינה - זכייה באפרטורה 

;באיירן מינכן
* אליפות גרמניה - 
* הגביע הגרמני - 
* גביע הליגה הגרמנית - 
* הסופר קאפ הגרמני - 

;אתלטיקו מדריד
* אליפות ספרד - 

;בשיקטש
* אליפות טורקיה - 

;מילאן
* הסופר קאפ האיטלקי - 

;טרבזונספור
* הגביע הטורקי - 

;נבחרת ארגנטינה
* מדליית זהב - אולימפיאדת בייג'ינג (2008)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני מטאליסט חרקוב
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1985
טמילית

טמילית (தமிழ் ) היא שפה דראווידית המדוברת על ידי האומה הטמילית.

הטמילית מדוברת בידי הטמילים, עם אסיאתי שמתרכז בדרום הודו (בעיקר במדינת טאמיל נאדו) ובצפון מזרח סרי לנקה. הטמילית היא השפה הרשמית במדינת טאמיל נאדו בהודו, שהיא המדינה היחידה בה מהווים הטמילים רוב. טמילית היא השפה הרשמית, יחד עם שפות נוספות, גם בסרי לנקה ובסינגפור. בדרום הודו מצויה גם ספרות עתיקה הכתובה בשפה הטמילית.

דקדוק השפה הטמילית נקרא טולקאפײאם (Tolkappiyyam), ומקורו במאה הראשונה לספירה.

== היסטוריה ==
על פי טענתו של בהרדרירג'ו קרישנמורטי, טמילית, כשפה דראווידית, מקורה כשפה אם פרוטו-דרווידיאנית. שחזור לשוני רומז על אפשרות ששפה פרוטו-דרווידיאנית דוברה בסביבות האלף ה-3 לפנה"ס, כנראה באזור נהר גודאבארי הנמוך, בחצי אי הודו.

==הגיית השפה וכתיבתה==

==ספרים שתורגמו לעברית מטמילית==
* סונדארה ראמאסוואמי, סיפורו של עץ התמרהינדי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, מטמילית: רונית ריצ'י, אחרית דבר: דוד שולמן, 2000

== ראו גם ==
* המחאות בטאמיל נאדו כנגד שפת ההינדי

==קישורים חיצוניים==

* לימוד טמילית ב"ויקיספר" באנגלית
* [http://ccat.sas.upenn.edu/plc/tamilweb/ לימוד טמילית ברשת] - מתוך אתר אוניברסיטת פנסילבניה
* [http://www.omniglot.com/writing/tamil.htm על השפה והכתב הטמיליים] - באתר www.omniglot.com
* 
* 

קטגוריה:הודו: שפות
קטגוריה:סינגפור: תרבות
קטגוריה:סרי לנקה: תרבות
קטגוריה:שפות דראווידיות
קטגוריה:טמילים
ניק פארק

ניקולס וולסטן פארק (באנגלית: Nicholas Wulstan Park; נולד ב-6 בדצמבר 1958) הוא אנימטור, תסריטאי ובמאי סרטי הנפשה אנגלי, הידוע בעיקר כיוצר סרטי וולאס וגרומיט. היה מועמד לפרס אוסקר 5 פעמים, וזכה בפרס 4 פעמים.

== ביוגרפיה ==
פארק נולד בפרסטון שבלנקשייר, אנגליה. הוא למד בתיכון קאת'ברט מיין (Cuthbert Mayne). כבר בצעירותו נמשך משיכה נלהבת לציור סרטים מצוירים. הוא למד את אמנויות התקשורת בפוליטכניון של שפילד (כיום אוניברסיטת האלאם של שפילד - Sheffield Hallam University) ולאחר מכן למד בבית הספר הלאומי לקולנוע וטלוויזיה (National Film and Television School), שם החל לעבוד על הסרט הראשון בסדרת וולאס וגרומיט, "טיול לא מהעולם הזה".

בשנת 1985 הצטרף לצוות העובדים של חברת ארדמן אנימציות בבריסטול, שם עבד כאנימטור של תכנים מסחריים (בין היתר היה אנימטור בקליפ של שירו של פיטר גבריאל - "Sledgehammer"). לאחר שסיים את העבודה על "טיול לא מהעולם הזה", החל לעבוד על "Creature Comforts", כחלק מסדרת סרטים קצרים בשם "Lip Synch". ב-"Creature Comforts" הופיעו בעלי חיים מעוצבים בפלסטלינה בדיבוב בני אדם, שחיים בגן חיות ומרואיינים על אודות ביתם. לאחר מכן "Creature Comforts" הפכה לתוכנית טלוויזיה מצליחה. "Creature Comforts" זיכה את פארק בפרס האוסקר הראשון שלו, ו"טיול לא מהעולם הזה" היה מועמד לאוסקר וזכה בפרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה ולקולנוע (BAFTA) לסרט המונפש הטוב ביותר.

לאחר מכן יצר פארק שני סרטים קצרים נוספים בסדרת "וולאס וגרומיט": "המכנסיים הלא נכונים" (1993) ו"הרפתקה מצמררת" (1995). שני סרטים אלו זכו באוסקר. בשנת 2000 יצר את סרטו הראשון באורך מלא, "מרד התרנגולים". ב-2003 הוא פיקח על הפקת סדרת סרטים חדשה של "Creature Comforts" עבור הטלוויזיה הבריטית.

ב-5 באוקטובר 2005 יצא לאקרנים סרטו השני באורך מלא, והסרט הראשון בתחום זה בסדרת וולאס וגרומיט - "וולאס וגרומיט והארנב הקטלני". הסרט זכה לתשבחות המבקרים וזכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-78.

ב-10 באוקטובר 2005 פרצה שרפה בארכיוני "ארדמן אנימציות". השרפה גרמה לאובדן של מרבית יצירותיו של פארק, אולם חלק מהדגמים והסטים המקוריים של וולאס וגרומיט היו במקום אחר באותו זמן וניצלו.

ב-2018, במסגרת החלטת בעלי הסטודיו להעבירו לבעלות עובדיו, מונה פארק לחלק מהנהלת הסטודיו.

==לקריאה נוספת==
* Staff (September 2006) "Nick Park 1958-" Biography Today 15(3): p. 84-101

==קישורים חיצוניים==

* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/entertainment/film/4326624.stm ארכיוני אנימציה עולים באש], כתבה באתר ה-BBC
* [http://www.usnews.com/usnews/news/articles/060306/6park.htm ריאיון] באתר U.S. News & World Report
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנימטורים בריטים
קטגוריה:במאי קולנוע בריטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע בריטים
קטגוריה:במאי סרטי אנימציה
קטגוריה:וולאס וגרומיט
קטגוריה:זוכי פרס אנני - בימוי
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט המונפש הקצר הטוב
קטגוריה:זוכי פרס אנני - תסריט
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1958
גאט"ט

גאט"ט (GATT - General Agreement on Tariffs and Trade), הוא הסכם בינלאומי המסדיר את הסחר הבינלאומי. ההסכם קובע את דרגות המכס וכללי ההתנהגות של ממשלות בתחום הסחר הבינלאומי. מטרתו הורדת חסמי סחר בין המדינות. המדינות אשר מהוות צד לאמנה מחזיקות בידיהן למעלה מ-80% מהסחר העולמי.
==היסטוריה==
ההסכם הוא תוצאה של משא ומתן רב צדדי, שהתנהל בתום מלחמת העולם השנייה במטרה ליצור תשתית לקשרי מסחר בין מדינות, ומתוך אמונה כי קשרים אלו יקטינו את הסיכוי למלחמה נוספת בין הצדדים. נעשה ניסיון להקים ארגון סחר עולמי באותה עת, אולם ניסיון זה לא צלח. הסכם גאא"ט שנחתם בשנת 1947 שימש במה ליחסי מסחר בין מדינות, אך לא נחשב כארגון בינלאומי, אף שבמסגרתו פעלה מזכירות, שריכזה את הפעילות תחת ההסכם. בשנת 1995 הוקם ארגון הסחר העולמי, שניתק את הסכם גאט"ט מתפקידיו הארגוניים.

עקרונות ההסכם מתבססים על שני עקרונות מרכזיים, עקרון ה-standstill האוסר העלאת המכס מעבר למכס הקיים ועקרון ה-Rollback המצפה ממדינות להפחית את המכס. ירידת המכס נעשית באמצעות סבב שיחות בארגון הבינ"ל כאשר כל מדינה מציינת עד כמה היא מסכימה להפחית מכס. אמצעי נוסף הוא עקרון המדינה המועדפת ביותר המעוגן בסעיף 1 להסכם, לפיו יתרון מכס המוענק למדינה אחת יוענק אוטומטית לכלל המדינות החברות בהסכם. בנוסף הכלל מחייב הענקת היתרון לכל מוצר הדומה למוצר שמקבל העדפה ולא רק למוצר הספציפי. עיקרון זה אינו מתייחס רק למכס אלא לכל יתרון כלכלי אחר כמו מס פנימי, או העדפה המעניקה יתרון תחרותי.

הישגי ההסכם באים לידי ביטוי בהורדה משמעותית של מכסים בין המדינות המהוות צד להסכם, ובקביעת שערי מכס הולכים וקטנים במקרים בהם לא הצליחו להגיע להסדר של הסרת מכס לחלוטין.

מול המאמץ שמשקף גאט"ט, להקים מסגרת של תחרות הוגנת וחופשית לסחר בינלאומי, עדיין עומדות חלק מן המדינות על דעתן כי יש להגן על מוצרים מקומיים מסוימים במכסי מגן גבוהים, כמו למשל בתחום התוצרת החקלאית.

מדינת ישראל ישראל הייתה חברה בגאט"ט החל משנת 1962 וכן נמנית עם החברות המייסדות של ה-WTO (ארגון הסחר העולמי) שהחליף אותו ב-1995.

==ראו גם==
* ארגון הסחר העולמי
* סיבוב אורוגוואי
* סיבוב קנדי

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סחר בין-לאומי
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:מכס
קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-20
קטגוריה:1947
קטגוריה:ארגון הסחר העולמי
ארלון

ארלון (בצרפתית: Arlon, בהולנדית: Aarlen, בגרמנית ולוקסמבורגית: Arel) היא בירתו של מחוז לוקסמבורג באזור ולוניה שבבלגיה. 

בינואר 2006 מנתה העיר 26,367 תושבים. שטח העיר: 119.29 קמ"ר. ארלון היא מרכז מסחרי ומנהלי של האזור ויש בה פקולטה אוניברסיטאית ובתי ספר תיכוניים המשמשים את תושבי האזור.

==גאוגרפיה==

העיר ממוקמת באזור התיירות של יער הארדנים, 185 ק"מ דרומית מזרחית לבריסל, על ציר מסילת הברזל בריסל-לוקסמבורג-שטראסבורג. ארלון היא מקורו של נחל סמואה (אחד מיובליו של נהר המז).

==היסטוריה==

ארלון היא אחת משלוש הערים העתיקות בבלגיה (יחד עם טורנה וטונגרן). לפני הכיבוש הרומי ישבו שם הטרברים (שבט קלטי-גרמאני). האוכלוסייה המקומית הסתגלה לתרבות הרומית בקלות יחסית. מספרם ואיכותם של הממצאים הארכאולוגיים מעידים על כך שאורלאונום (שמה הרומי של ארלון) הייתה כבר אז מרכז מסחרי ומנהלי של האזור. פלישות השבטים הגרמאנים במאה השלישית לספירה החריבו חלק ניכר של העיר וגרמו לנסיגה כלכלית. במשך רוב ימי הביניים רוב המבנים העתיקים שבעיר, כולל המרחצאות הרומיים, היו עדיין בשימוש. ב-1060, ואלראן הראשון מלימבורג, דוכס ארלון, הקים טירה מבוצרת על גבעה המשקיפה על העיר. ב-1226, עם מות ואלראן השלישי דוכס ארלון, הפכה העיר לחלק של דוכסות לוקסמבורג, שנקנתה ב-1443 על ידי פיליפ השלישי דוכס בורגונדיה.

ב-1556, אחרי שקרל החמישי ירד מכסאו ופליפה השני הפך למלך ספרד, התחוללו בארצות השפלה מלחמות ממושכות בין ספרד לבין צרפת. ב-1558 המבצר וחלק גדול של העיר נהרסו על ידי הצבא הצרפתי בפיקודו של פרנסואה הדוכס מגיז. במאה ה-17 הוקם על חורבות המבצר מנזר של מסדר הקאפוצ'ינים, והצרפתים חיזקו את חומות העיר על פי תוכניתו של וובאן, המהנדס הצבאי של לואי הארבעה עשר. ב-1785 פרצה דליקה שהחריבה שוב חלק של העיר. ב-9 ביוני 1793 צבא המהפכה של צרפת כבש את ארלון מידי האוסטרים. הנזירים הקאפוצ'ינים גורשו והמנזר הפך לבית חולים. אחרי קרב ווטרלו (1815) ההיסטוריה של ארלון הייתה זהה לזו של בלגיה. ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ארלון הייתה אחד הקורבנות הראשונים של הפלישה הגרמנית, וב-26 באוגוסט של אותה שנה הגרמנים הוציאו להורג 121 מתושביה. גם במלחמת העולם השנייה הייתה ארלון אחת המטרות הראשונות של ההתקפה הגרמנית.

==אתרי תיירות==

*המוזיאון הארכאולוגי העשיר בממצאים גאלו-רומיים.
*מוזיאון גאספאר המתרכז בהיסטוריה של האמנות באזור.
*כנסיית סנט דונה שהוקמה על חורבות המבצר והמנזר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מדינות האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:ולוניה: ערים