OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ברזאנית יהודית

ברזאנית יהודית - ארמית חדשה של יהודי בארזאן, היא שפה ארמית יהודית חדשה.

היא דוברה במקור בשלושה כפרים ליד עקרה בכורדיסטן העיראקית.<ref></ref> הדוברים מכנים את שפתם לישאן דידני או לישאן דידן (״השפה שלנו״) או לישאן ג׳אנן (״השפה שלנו עצמנו״).<ref name="Sabar"></ref><ref name="MUTZAFI"></ref><ref name="MutzafiB"></ref><ref name="Sabar2"></ref><ref></ref>

ארמית חדשה ברזאנית יהודית מסווגת כשפה אפרו-אסייתית, שמית וארמית.<ref></ref>

מספר הדוברים כיום: 4 דוברות כשפת אם, כולן פסיביות ומשתמשות בעברית כשפת דיבור. 

== מקור ושימוש היום ==
התושבים היהודים של אזור רחב מצפון עיראק, מזרח טורקיה וצפון מערב איראן, המקביל לאזור כורדיסטן, דיברו ברובם דיאלקטים שונים של ארמית מודרנית. המצב לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה והיישוב מחדש בישראל ב-1951 (כאשר שמונה משפחות מביג'יל עברו למדינה היהודית החדשה) הביאו לשקיעתן של שפות מסורתיות אלו. הניב המסוים והמובהק הזה של ארמית חדשה יהודית דובר בכפרים ביג'יל, ברזן ושאהה.

הדוברת האחרונה של ארמית חדשה ביג'ילית, רחל אברהם, נפטרה בירושלים בשנת 1998.<ref></ref> דוברי הניבים האחרים כולם קרובי משפחתה ומעל גיל 70, ורובם מברזן. דוברים נוספים הם מאקרה. ברזן ואקרה נמצאות שתיהן בכורדיסטן העיראקית. השפה הראשונה של דוברים אלה היא עברית או כורדית, וחלקם דוברים גם ערבית או ניב אחר של הארמית החדשה. לפיכך, השפה למעשה נכחדה.<ref name="MUTZAFIC"></ref>

השפה כמעט נכחדה, עם רק כ-20 דוברים קשישים בשנת 2004.<ref name="MUTZAFIC" /> ב 2023 נותרו רק 4 דוברים. 

== דיאלקטים וזנים ==
בין השנים 1996–2000 התגלו שלושה ניבים של ארמית חדשה ברזנית יהודית. הם נקראים ברזן, שאה וביג'יל. ביג'יל כאמור נכחדה עם מותה של רחל אברהם.

ייתכן שיש קשר בין השפה הזו ללישאניד נושן, שיש לה מקורות סביב ארביל מדרום מזרח לברזן. ייתכן שיש קווי דמיון בין ברזני לבין תת-הדיאלקט של לישאניד נושאן שדובר בעבר בכפר דובה, 50 ק"מ צפונית לארביל. הניב הסנדו של הארמית החדשה היהודית דומה גם הוא לניב הברזאני. עם זאת, מחקרים מצביעים על כך שיש לשפה יותר במשותף עם לישאנה דני. יש עדויות לכך שהשפה דוברה גם בכפר נרים הסמוך, אך לא נותר דובר מאותו כפר.

בנוסף, הארמית החדשה הברזאנית־יהודית השאילה מילים מניב הארמית החדשה היהודית של זאקו עקב הקרבה הפיזית בין הכפרים. ניב זה הוא הגרסה המדוברת ביותר של ארמית המדוברת בירושלים. דיאלקט זה נתפס כיוקרתי יותר על ידי הדוברים והוא לרוב מובן ליותר אנשים.

== דוגמאות ==
חזי מוצפי הקליט ותרגם שני טקסטים בארמית חדשה ברזאנית יהודית.

== ראו גם==
* אלפבית ארמי
* שפה ארמית
* שפות יהודיות
* ארמית יהודית
* לישאנא דני
* לישאניד נושאן
* לישאן דידן 
* ארמית חדשה יהודית טרנס-זאבּית
* בתנוראית יהודית

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כורדיסטן: שפות
קטגוריה:ישראל: שפות
קטגוריה:שפות יהודיות
איגל (איידהו)

איגל (באנגלית: Eagle) היא עיר במערב ארצות הברית במחוז עדה, איידהו, 16 קילומטרים צפונית מערבית למרכז העיר בויסי. במפקד האוכלוסין של 2020 אוכלוסיית העיר מנתה 30,346 תושבים.

== גאוגרפיה ==
על פי הלשכה למפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של 76.15 קילומטרים רבועים, מתוכם 1.24 הוא מים והיתר יבשתי.

=== אקלים ===
אזור זה חווה קיץ חם ויבש, וחורפים קרירים ויבשים בממוצע של 25 סנטימטרים של שלג, עם טמפרטורות גבוהות בקיץ של עד 30 מעלות צלזיוס בממוצע וטמפרטורות נמוכות בחורף בממוצע של -4 מעלות צלזיוס. על פי מערכת סיווג האקלים של קפן, לאיגל יש "Csb" במפות האקלים.<ref>[http://www.weatherbase.com/weather/weather-summary.php3?s=710101&cityname=Eagle%2C+Idaho%2C+United+States+of+America&units= Climate Summary for Eagle, Idaho]</ref>

== דמוגרפיה ==

=== מפקד 2020 ===
במפקד 2020 התגוררו בעיר 30,346 נפשות, 10,610 משקי בית ו-8,293 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 381 איש לקילומטר רבוע והיו 11,964 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 149 יחידות דיור לקילומטר רבוע ההרכב הגזעי של העיר היה 91.1% לבנים, 0.4% אפרו אמריקאים, 0.5% ילידים אמריקאים, 1.8% אסייתים, 0.2% תושבי האי הפסיפי, 1.8% מגזעים אחרים ו-4.9% משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 7.6%.

מתוך 10,610 משקי הבית באיגל לשליש מתוכם היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 68.9% היו זוגות נשואים שחיים יחד, ל-19.5% הייתה בעלת בית אישה ללא בעל נוכח, ל-8.5% מהמשקים ביישוב היה בעל בית גבר ללא אישה ו-19.8% היו לא משפחות. 13.8% ממשקי הבית היו אדם אחד ו-8.8% היו לפחות אדם מבוגר אחד בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.65 נפשות לבית וגודל המשפחה הממוצע היה 3.04 נפשות.

הגיל החציוני היה 41.6 שנים. 25.4% מהתושבים היו מתחת לגיל 18; 5.5% היו בין הגילאים 18 עד 24; 19.4% היו מ-25 ל-44; 30.3% היו מ-45 ל-64; ו-20.9% היו בני 65 ומעלה. ההרכב המגדרי של העיר היה 48.2% גברים ו-51.8% נשים.

=== מפקד 2010 ===
במפקד 2010 התגוררו בעיר 19,908 נפשות, 7,069 משקי בית ו-5,585 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 266 איש לקילומטר רבוע והיו 7,570 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 262 יחידות דיור לקילומטר רבוע ההרכב הגזעי של העיר אז היה 94.4% לבנים, 0.3% אפרו אמריקאים, 0.5% ילידים אמריקאים, 1.6% אסייתים, 0.1% תושבי האי הפסיפי, 1.0% מגזעים אחרים ו-2.0% משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 4.7%.<ref name="wwwcensusgov"></ref>

מתוך 7,069 משקי הבית ל-41.5% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 67.9% היו זוגות נשואים שחיים יחד, ל-7.9% הייתה בעלת בית אישה ללא בעל נוכחות, ל-3.2% היה בעל בית גבר ללא אישה ו-21.0% היו לא משפחות. 17.7% ממשקי הבית היו אדם אחד ו-8.5% היו אדם אחד בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.82 וגודל המשפחה הממוצע היה 3.20.

מרכז העיר נשר

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איידהו: ערים
אונלסקה

אונלסקה (באנגלית: Onalaska) היא עיר במחוז לה קרוס, שבוויסקונסין, שבארצות הברית. במפקד אוכלוסין של 2020, אוכלוסיית העיר מנתה 18,803 תושבים. היא גובלת בלה קרוס, ומהווה חלק ממטרופולין קרוס-אונלסקה.<ref name="MSA-2013"></ref>

אונלסקה בנויה על רכס מוגבה מעט מעל הנהר השחור של ויסקונסין. אזורים טבעיים כוללים גם קרקע בתחתית הנהר וגם גבעות מיוערות בכבדות. מאגר מים מעשה אדם בקצה המערבי של העיר ידוע בשם אגם אונלסקה. אונלסקה ידועה בתור "בירת דג השמש של העולם".

== היסטוריה ==
הכפר המקורי הוקם על ידי תומאס ג'י רו ממדינת ניו יורק וג'ון סי לירד מפנסילבניה ב-1851. בימיה הראשונים שימשו תעשיות עצים ותעשיות נלוות בסיס לכלכלתה.<ref></ref>

שמה של העיר נקבע כבר כשהוקמה ככפר מגיע מהשיר "תענוגות התקווה", מאת המשורר הסקוטי תומאס קמפבל. האיות המקורי של השם בשירו של קמפבל היה "אונאלסקה" (אי אלאוטי וכפר דייגים בצפון האוקיינוס השקט).<ref></ref>

מקומות נוספים בשם אונלסקה נמצאים בארקנסו (כיום הכפר נטוש), בטקסס ובוושינגטון; הם קשורים היסטורית זה לזה באמצעות תעשיית העצים. באלסקה, העיר המודרנית אונאלסקה והאי אונאלסקה מקושרות לאונלסקה באמצעות שירו של תומאס קמפבל. Unalaska היא ה-Oonalaska או Onalaska המקורית או "Ounalashka" (כתיב רוסי) שהונצחה על ידי תומאס קמפבל המשורר.

== גאוגרפיה ==
אגם אונלסקה
על פי הלשכה למפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של 28.4 קילומטרים רבועים, מתוכם 26.9 קילומטרים רבועים הוא יבשתי ו-1.5 קילומטר רבוע הוא שטח מים.<ref name="gaz2020"></ref>

Onalaska שוכנת מיד צפונית ללה קרוס, על הנהר השחור. זוהי העיר השנייה בגודלה במחוז לה קרוס שבוויסקונסין.

בשטחי העיר ישנם זרמים בעלי שם הכוללים את הנהר השחור, נהר לה קרוס ו-Sand Lake Coulee Creek. בשנות ה-30 של המאה ה-20, בניית אגם אונלסקה הביאה להצפה ולהיעלמות בסופו של דבר של גוף מים רדוד וטבעי בצורת שלולית ביצה גדולה בשם אגם רייס, וכמה בריכות קטנות יותר באזור קרקעית הנהר השחור.

בתוך העיר ישנו אזור שמורה עירוני בשם "ברייס פרייר", הממוקם מתחת לרכס עליו שוכנת רוב העיר. הוא שוכן מצפון-מערב לגבול הצפוני הנוכחי של העיר אונלסקה ונמצא ישירות על אגם אונלסקה.

== דמוגרפיה ==

נכון למפקד האוכלוסין של 2020<ref name="2020-census-5559925"></ref> מנתה האוכלוסייה 18,803. צפיפות האוכלוסין הייתה 700 לקילומטר רבוע והיו 8,241 יחידות דיור בצפיפות ממוצעת של 307 יחידות דיור בקילומטר רבוע ההרכב הגזעי של העיר היה 84.6% לבנים, 8.0% אסייתים, 1.1% שחורים או אפרו אמריקאים, 0.4% ילידים אמריקאים, 0.9% מגזעים אחרים ו-4.9% משני גזעים או יותר. מבחינה אתנית, האוכלוסייה הייתה 2.6% היספנים או לטינים מכל גזע.

== גלריה של מקומות היסטוריים ==
ישנם מספר אתרים באונלסקה הרשומים בהמרשם הלאומי של מקומות היסטוריים של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1851
קטגוריה:ויסקונסין: ערים
ארנדיס

ארנדיס (באנגלית: Arandis) היא עיירה באזור ארונגו שבמערב-מרכז נמיביה. היא נקראה בירת האורניום של העולם מכיוון שהוא ממוקם רק 15 ק"מ מחוץ למכרה האורניום הפתוח הגדול בעולם, מכרה האורניום רוסינג.

ארנדיס, שהוקמה עבור עובדי אורניום רוסינג ב-1978, קיבלה מעמד עיר ב-1994. מתגוררים בה כ־5,200 תושבים, שרובם קשורים באופן מסוים למכרה. בשטח העיר 29 קילומטרים רבועים של אדמה.

== כלכלה ותשתיות ==
בשנות ה-2000 נרשמה עלייה מחודשת בצמיחה הכלכלית בכפר ארנדיס. עם פרוץ משבר האנרגיה העולמי והמשבר הכלכלי העולמי ב-2008, חלה עלייה משמעותית בביקוש לאנרגיה גרעינית הידידותית לסביבה, והגדילה את הביקוש לאורניום בארנדיס. בנקים שנסגרו קודם לכן ובני נוער שעזבו קודם לכן את העיירה בחיפוש אחר עבודה במקום אחר, חזרו לארנדיס.<ref></ref> בשנת 2008, המשא ומתן היה בשלב מתקדם עבור חברה סינית, "Namibia Industrial Mining Limited", לבנות מפעל לייצור חומרי בניין בארנדיס.<ref></ref> לאחר שנערך כנס השקעות ב-2011, משקיעים החליטו להקים מרכז קניות בעיר. בניית הקניון החלה זמן קצר לאחר מכן, והוא נפתח במאי 2013.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1978
קטגוריה:נמיביה: ערים
תלות במסלול

תלות במסלול (באנגלית: Path Dependence) היא רעיון בכלכלה ובמדעי החברה המתייחס למקרים שבהם אירועים או החלטות מהעבר מחייבים קבלת החלטות או אירועים מסוימים. לפי הגדרתו של ויליאם סיוול, תלות במסלול היא האפשרות ש"מה שקרה בנקודה מוקדמת יותר בזמן ישפיע על התוצאות האפשריות של רצף אירועים שקורים בנקודה מאוחרת יותר בזמן".

רעיון זה יכול לשמש כדי להתייחס לתוצאות בנקודת זמן מסוימת או לשינוי ארוך טווח. תלות במסלול שימשה לתיאור מוסדות, נהלים טכניים, תבניות כלכליות וחברתיות ועוד.

== דוגמאות ==
=== מקלדת QWERTY ===
מקלדת QWERTY, היא דוגמה לתלות במסלול עקב השימוש הרחב שלה. סידור המקלדת הזה ממשיך להיות פופולרי גם אחרי שפורסמו סידורים חדשים ויעילים יותר. עם זאת, עדיין קיים ויכוח באשר לשאלה אם זו דוגמה מדויקת לתלות במסלול.

=== רוחב פסי רכבת ===
הרוחב הסטנדרטי של מסילות רכבת ברחבי העולם עומד על 1,435 מ"מ, ולמעלה ממחצית מפסי הרכבת בעולם הם ברוחב זה. זאת, למרות קונצנזוס בין המהנדסים שפסים רחבים יותר יביאו לשיפור בביצועי הרכבות ולעלייה במהירותן.

ישנן פשרות שכרוכות בבחירת רוחב המסילה, בכל הקשור לעלות הבנייה, למהירות המרבית, למרכז הכובד ועוד. עם זאת, השימוש ברוחב פסי הרכבת הרוסיים, ההודיים והאיבריים הראו שאין כל יתרון משמעותי ברוחב ה-1,435 מ"מ הקיים.

== כלכלה ==
תאוריית התלות במסלול פותחה בתחילה על ידי כלכלנים כדי להסביר תהליכי אימוץ טכנולוגיה. לרעיונות התאורטיים האלו הייתה השפעה רבה על הדרוויניזם הכלכלי. הראייה של הדרוויניזם הכלכלי שונה מאוד מהכלכלה הנאו-קלאסית, שבצורתה הפשוטה הניחה שניתן להגיע לתוצאה אחת בלבד, ללא קשר לרקע או לאירועים מהעבר. לפי התלות במסלול, גם לנקודת ההתחלה וגם לאירועים מקריים יכולה להיות השפעה משמעותית על התוצאה הסופית.

=== התפתחות כלכלית ===
כלכלנים שונים טענו שעסקים דומים נוטים להתקבץ מבחינה גאוגרפית ("אגלומרציה"). עסק שמוקם ליד עסקים דומים לו יכול למשוך עובדים בעלי כישורים רלוונטיים, וכך מגיעים למקום עסקים נוספים שמחפשים עובדים מנוסים. ייתכן שלא הייתה סיבה להעדיף מקום מסוים לפני שהתעשייה התפתחה, אך ככל שהיא מתרכזת גאוגרפית, עסקים שלא פועלים בקרבת מקום נמצאים בנחיתות.

בשנות ה-80, שער הדולר התחזק והוריד את המחיר של סחורות רבות אל מתחת לעלות הייצור עבור יצרנים אמריקאים רבים, שקודם לכן היו רווחיים. חלק מהמפעלים שנסגרו כתוצאה מכך היו יכולים לשוב ולפעול ברווח לאחר הפיחות בדולר, אבל היה יקר מדי לפתוח מחדש. זוהי דוגמה להיסטרזיס, ל, ולאי-הפיכוּת.

== קישורים חיצוניים ==
* פול פירסון, "[https://davis.huji.ac.il/sites/default/files/davisinst/files/Paul_Pierson.pdf תשואות עולות, תלות מסלול וחקר הפוליטיקה]". תרגום לעברית של:

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תחרות (כלכלה)
קטגוריה:מודלים מרקוביים
קטגוריה:זיכרון
כריסטופר בוהם

כריסטופר בוהם (1931–2021) היה אנתרופולוג תרבות אמריקאי עם התמחות בפרימטולוגיה, שחקר פתרון סכסוכים, אלטרואיזם, התפתחות המוסר, סכסוכים ולוחמה. הוא גם ניהל את מרכז המחקר של ג'יין גודול באוניברסיטת דרום קליפורניה, שהוא מסד נתונים אינטראקטיבי המתמקד בהתנהגות החברתית והמוסרית של ציידים לקטים בעולם.<ref name="usc"></ref> בוהם נפטר ב-23 בנובמבר 2021 בגיל 90. <ref></ref>

== חינוך ==
ב-1972 בוהם קיבל את הדוקטורט שלו באנתרופולוגיה חברתית מאוניברסיטת הרווארד ולאחר מכן הוכשר בטכניקות שדה אתולוגיות (1983).

== עבודה ==
בוהם הכין עבודת שטח עם חברות אנושיות כמו אנשי הנאווחו ושבטי רובקה של מונטנגרו ושבט נהר מורצ'ה העליון,<ref name="">"usc"</ref> . כמו כן הוא חקר פרימטים כמו שימפנזים שחיו בטבע, תוך התמקדות בשאלות של מוסר בהקשר אבולוציוני.

לאחר ניתוח נתונים מ-48 חברות אנושיות הפרוסות על פני העולם, החל מלהקות ציידים לקטנים קטנות ועד לנגידויות (Chiefdom) יותר יושבניות (ישובי קבע), בוהם טען שלפני המהפכה הנאותלית שהובילה לביות צמחים ובעלי חיים, כל החברות האנושיות ככל הנראה התנהגו בצורה שוויונית, ושרוב הזמן הן עשו זאת בהצלחה רבה.<ref name="Boehm"></ref>

בוהם כתב:

: "כל עוד התומכים נשארים בערנות ביחס לשוויוניות מכיוון שהם מבינים את טבעה של שליטה ומנהיגים נשארים מודעים לדריכות המבוססת על אמביוולנטיות זו, שליטה מכוונת במנהיגים עלולה להישאר ברובה שגרתית ובלתי ברורה מבחינה אתנוגרפית".

בוהם זיהה את המנגנונים הבאים המבטיחים את מה שהוא כינה "היררכיה של דומיננטיות הפוכה": דעת קהל, ביקורת ולעג, אי ציות וסנקציות קיצוניות. מאפיינים נוספים כוללים אמביוולנטיות כלפי מנהיגים וציפייה לשליטה.

== פרסים ==
בוהם זכה בפרס סטירלינג באנתרופולוגיה פסיכולוגית, במלגת ג'ון סיימון גוגנהיים ובמלגה בבית הספר למחקר מתקדם בסנטה פה, ניו מקסיקו.

== פרסומים ==
=== בִּיבּלִיוֹגְרָפִיָה ===
* 
* 
* 
* 
* Boehm, C. (1986). Blood Revenge: The Enactment and Management of Conflict in Montenegro and Other Tribal Societies. Philadelphia: University of Pennsylvania Press. [1984 book reprinted with revisions and new title].
* Boehm, C. (1984). Blood Revenge: The Anthropology of Feuding in Montenegro and Other Nonliterate Societies. Lawrence: University Press of Kansas.
* Boehm, C. (1983). Montenegrin Social Organization and Values: Political Ethnography of a Refuge Area Tribal Adaptation. New York: AMS Press.

== ראו גם==
* פרימטולוגיה
* פסיכולוגיה אבולוציונית
* סוציוביולוגיה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:אנתרופולוגים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
טירת טומפאה

טירת טומפאה (באסטונית: Toompea loss) היא טירה ימי-ביניימית הממוקמת על גבעת טומפאה, במרכזה של העיר טאלין, בירת אסטוניה. מהמאה ה-20 היא משמשת כמקום מושבו של הריגיקוגו, הפרלמנט האסטוני.

==הטירה==
במקום בו ניצבת הטירה ניצבה לפני כן עמדה צבאית אסטונית החל מהמאה ה-9 לכל הפחות. ב-1219 נכבשה הטירה על ידי כוח צלבני בהנהגת ולדמר השני, מלך דנמרק, במהלך קרב לינדניס . שמונה שנים לאחר מכן כבשו את הטירה אנשי מסדר האחים הליבוניים של החרב והחלו לשפצה ולהגדילה. ב-1237 כבשה שוב דנמרק את הטירה, וב-1346 היא נמכרה ל, שהחזיק בה ביתרת ימי הביניים. בהשפעתו היא קיבלה צורה חלקית של מנזר, לרבות בית תפילה, בית מועצה, מעונות לאבירים, ומגדלים, שהגבוה שבהם מתנשא לגובה של 48 מטר. מדי בוקר מונף מעליו דגל אסטוניה לצלילי ההמנון הלאומי.

בעקבות מלחמת ליבוניה ב עבר חלקה הצפוני של אסטוניה דהיום לשליטה שוודית. השלטון החדש הסב את הטירה ממבצר צלבני למשכן מנהלי טקסי. ב-1710 עבר השלטון במקום לידי האימפריה הרוסית, אשר הפכה את הטירה לארמון. אז נבנה בה אגף חדש בסגנון הבארוק והאדריכלות הנאו-קלאסית. השתכנו בו ממשל אסטוניה והמושל האימפריאלי הרוסי שלה. במאה ה-19 נוספו לטירה פארק ובניין ארכיון.

===בניין הפרלמנט===
לאחר הכרזת העצמאות של אסטוניה החליטה ממשלתה לבנות בטירה מבנה חדש שיאכסן את הפרלמנט של המדינה. בנייתו הסתיימה ב-1922. תוכו מתוכנן בסגנון האדריכלות האקספרסיוניסטית, והוא בית הפרלמנט היחיד בעולם המתוכנן באופן זה. במהלך הכיבוש הגרמני של אסטוניה במלחמת העולם השנייה ננטש המבנה. בשנות השלטון הסובייטי באסטוניה (1944–1990) הוא אוכלס על ידי הסובייט העליון של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האסטונית. לאחר שאסטוניה זכתה מחדש בעצמאותה, שב הפרלמנט האסטוני, הריגיקוגו, לאכלס את המבנה. 

<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="3">
תמונה:Toompea Castle.jpg|הטירה
תמונה:Riigikogu sisehoov1.jpg|בית הפרלמנט
תמונה:Baltijas Asamblejas sesija, 2011.jpg|אולם המליאה של הפרלמנט של אסטוניה, 2011
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

טומפאה
קטגוריה:בנייני פרלמנטים
קטגוריה:טאלין: מבנים
רחוב לאונרד 56

רחוב לאונרד 56 (באנגלית: 56 Leonard Street; ידוע בכינוי בניין ג'נגה<ref></ref> או מגדל ג'נגה<ref name="smithsonianchannel.com"></ref>) הוא מגדל בגובה 250 מטרים, בן 57 קומות ברחוב לאונרד בשכונת טרייבקה שבמנהטן, בניו יורק. הבניין תוכנן על ידי משרד האדריכלים השווייצרי הרצוג ודה מרון, שמתאר את הבניין כ"בתים מוערמים בשמים".<ref></ref> זהו המבנה הגבוה ביותר בטרייבקה.<ref name=":0"></ref>

בבניין יש 145 מגורים משותפים במחיר בין 3.5 מיליון ל-50 מיליון דולר. גודל המגורים נע בין 132 ל-595 מטר מרובע וכוללים שניים עד חמישה חדרי שינה כולם עם חללים חיצוניים פרטיים.

נכון למאי 2013, 70% מהבניין נמכרו.<ref name="Sheftell"></ref> לפי יזם הבניין איזק סנבחאר, הבניין נמכר ב-92% תוך שבעה חודשים.<ref name=":1"></ref> ביוני 2013, נמכר פנטהאוז ב-56 Leonard תמורת 47 מיליון דולר, מה שהפך אותו לנכס המגורים היקר ביותר שנמכר אי פעם במנהטן מחוץ לאזור מרכז מנהטן. הבניין הושלם ונפתח למגורים בשנת 2017.

== היסטוריה ==
היזם איזק סנבחאר מחברת Alexico Group רכש את הקרקע ואת זכויות האוויר של מיקום המגדל בשנת 2007 מבית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק תמורת 150 מיליון דולר. הבנייה החלה באותה שנה. עבודות היסוד במגדל זה החלו בשנת 2008, אך קפאו לפני סוף השנה כאשר הפרויקט הוקפא. לאחר כמעט ארבע שנים, חודשה הבנייה באוקטובר 2012.<ref></ref>

== ארכיטקטורה ==
גורד השחקים לאונרד 56 עוצב על ידי חברת האדריכלות השווייצרית זוכת פרס פריצקר לשנת 2001, הרצוג ודה מרון. הפסל ההודי אניש קאפור, הידוע בפסל הציבורי שער העננים בשיקגו, עיצב פסל דומה לשבת בבסיס הבניין.<ref name="Barrionuevo"></ref> חברת הרצוג ודה-מירון תכננו גם את חללי הפנים של גורד השחקים, הכוללים מטבחים, אביזרים, חדרי רחצה וקמינים בעיצוב אישי.<ref name="Barrionuevo" />

במגדל יש 1,600 מטרים מרובעים לצורכי נוחות בקומות התשיעית והעשירית, כולל 23 מטרים של בריכה, חדר הקרנה של 25 מושבים, חדר אוכל פרטי וחדר משחקים לילדים. בבניין יש בסך הכל עשר מעליות; הבעלים יחלקו מסדרון עם דירה אחת לכל היותר. היזמים חשבו גם על גנרטור בקומה התשיעית לתוך התוכניות.

== פרסים ==
* פרס ההכרה הלאומי למצוינות הנדסה לשנת 2017 מטעם ACEC<ref></ref>
* זוכה הפרויקטים הטובים ביותר לשנת 2017 בקטגוריית מגורים/אירוח לפי הנדסה חדשות-שיא<ref></ref>
* 2019 נבחר כאחד מעשרת הבניינים החשובים ביותר של ניו יורק בעשור האחרון, Curbed New York, פרסום לנדל"ן ועיצוב אורבני אמריקאי.

== ראו גם ==
* רשימת הבניינים הגבוהים ביותר בניו יורק
* טרייבקה

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהטן: גורדי שחקים
קטגוריה:ארצות הברית: בתי מגורים
קטגוריה:מנהטן תחתית
פיגוע הירי בגבול ישראל–מצרים (2023)

פיגוע הירי בגבול ישראל–מצרים הוא פיגוע ירי שהתרחש ביום שבת, 3 ביוני 2023, כאשר שוטר מצרי פתח באש לעבר כוח צה"ל בגבול ישראל–מצרים והרג לוחם ולוחמת בצה"ל. במסגרת החיפושים אחרי המחבל, נהרג בחילופי האש חייל שלישי, וחייל נוסף נפצע באורח קל. מבצע הפיגוע נהרג בחילופי האש.

== הפיגוע ==
ב־2:30 ב־3 ביוני 2023, יום שבת, צה"ל סיכל ניסיון הברחת סמים משטח מצרים לישראל.<ref></ref>

באותן שעות שוטר מצרי חדר ממצרים לשטח ישראל באזור הגבול, בין הר חריף להר שגיא שבמרחב חטיבת פארן, דרך מעבר ייעודי לחירום בגדר הגבול, שהיה סגור באמצעות אזיקונים. השוטר, מוחמד סלאח,<ref>;;</ref> היה מצויד ברובה סער AK-47, שש מחסניות, שני סכיני קומנדו וקוראן. לפי הודעת צבא מצרים, השוטר השתייך למשמר הגבול המצרי, ועבר את הגבול בעת מרדף אחר המבריחים. לפנות בוקר, בערך ב־6:30, הוא פתח באש לעבר עמדת צה"ל שהוצבה כ־150 מטר מפתח החירום וכ־3 קילומטרים ממקום ההברחה והרג את שני הלוחמים מגדוד ברדלס ששהו בה במשמרת של 12 שעות, סמ"ר אורי יצחק אילוז וסמל ליה בן־נון.<ref></ref><ref></ref>

לאחר מספר שעות שבהן לא התקיים קשר רדיו עם החיילים, מפקדת המחלקה הגיעה לעמדה ומצאה אותם ירויים. לאחר גילוים החלו סריקות באזור, בפיקודם של מפקד עוצבת אדום, תא"ל יצחק כהן, ומפקד חטיבת פארן, אל"ם עידו סעד. המחבל אותר במרחק של כקילומטר וחצי ממקום הפיגוע, והתפתחו חילופי אש, שבהם נהרג המחבל ונפצע לוחם צה"ל סמ"ר אוהד דהן באורח אנוש.<ref></ref> הוא פונה לבית החולים, שם מת מפצעיו.<ref></ref> חייל נוסף, גשש, נפצע בידו באורח קל מרסיס.<ref></ref>

==בעקבות הפיגוע==
הרמטכ"ל, הרצי הלוי, מבקר בעקבות הפיגוע באזור מעבר החירום שדרכו עבר המחבל
בעקבות הפיגוע הורה הרמטכ"ל, הרצי הלוי, על עריכת תחקיר מבצעי שממצאיו יוצגו לו תוך שבוע, ועל הקמת צוות תחקור מערכתי בראשות אלוף נמרוד אלוני, שיבחן את התפיסה המבצעית והמערכתית להגנה בגבולות של שלום.

ב-13 ביוני 2023 פורסמו לציבור חלק ממסקנות התחקיר שהצביעו על כשלים מקצועיים – כמו המעבר הביטחוני בגדר שהוסתר ולא ננעל וכשל של "אי-מימוש עקרונות אבטחה והגנה בצורה מיטבית".
לאחר פרסום התחקיר והכשלים הוחלט לנקוט בצעדים פיקודיים:
* נזיפה למפקד עוצבת אדום, תא"ל יצחק כהן, "בעקבות אחריותו הכוללת באירוע, לרבות היעדר הבקרה על מימוש הנהלים".
* מפקד חטיבת פארן, אל"ם עידו סעד, יועבר מתפקידו, "בגין אחריותו הכוללת באירוע ואופן מימוש הפעילות בגזרתו. זאת לצד האופן הראוי שבו חתר למגע והסתער לנטרול המחבל".
* נזיפה למפקד גדוד ברדלס, סא"ל איוון קון, ועיכוב קידומו במשך חמש שנים, "בגין אחריותו למימוש תפיסת ההפעלה בכוחותיו".

== ראו גם ==
* מתקפת הטרור בגבול ישראל–מצרים (ספטמבר 2012)
* הפיגוע בעין נטפים
* המלחמה בטרור בסיני

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2023
קטגוריה:גבול ישראל–מצרים
קטגוריה:הנגב: פיגועים
קטגוריה:צה"ל: פגיעות מפעולות טרור
קטגוריה:פיגועי טרור נגד חיילים ושוטרים
קטגוריה:2023 במצרים
וירג'יל מיסידיאן

וירג'יל רוי מיסידיאן (בהולנדית: Virgil Roy Misidjan; נולד ב-24 ביולי 1993 בחורלה שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת טוונטה מליגת העל ההולנדית.

== קריירת מועדונים ==
מיסידיאן גדל במחלקת הנוער של וילם II. בשנת 2012 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ובסך הכל ערך 50 הופעות ליגה בליגת העל ההולנדית ובליגת המשנה ההולנדית במדי המועדון, בהן הבקיע עשרה שערים.

ב-16 באוגוסט 2013 חתם מיסידיאן בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית. הוא ערך 132 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 35 שערים, וזכה עם המועדון בחמש אליפויות בולגריה, בגביע הבולגרי, ופעמיים בסופר קאפ הבולגרי.

ב-31 באוגוסט 2018 חתם מיסידאן בנירברג מהבונדסליגה. ב-16 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ורדר ברמן במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2018/2019. במשחק זה הבקיע את שערו היחיד במועדון. בסך הכל ערך 26 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-8 בינואר 2021 חתם מיסידאן על חוזה לחצי שנה בזוולה מליגת העל ההולנדית. ב-13 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1-0 לפיינורד במסגרת המחזור ה-16 בליגה לעונת 2020/2021. ב-26 בינואר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד הראקלס אלמלו במסגרת המחזור ה-19 בליגה. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים.

ב-10 ביוני 2021 חתם מיסידאן על חוזה לשנתיים בטוונטה מליגת העל ההולנדית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני וילם II
קטגוריה:כדורגלני לודוגורץ ראזגרד
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני זוולה
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1993
ג'וליאנה הרקבי

ג'וליאנה ג'יי הרקבי (באנגלית: Juliana Jay Harkavy; נולדה ב-1 בינואר 1985) היא שחקנית אמריקאית שידועה בזכות גילום דמותה של רבקה בסרט הקולנוע "סיפורו של דולפין", אלישה בסדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים" ודיינה דרייק בסדרת הטלוויזיה "החץ" של רשת The CW.

==ביוגרפיה==
הרקבי נולדה בניו יורק, והיא בתם של ברטה קרלה, מהגרת מהרפובליקה הדומיניקנית, ומייקל הרקבי, סגן הנשיא לשעבר של אולפני האחים וורנר ו-Kids' WB. הרקבי מתארת את עצמה כיהודיה ממוצא דומיניקני". קריירת המשחק שלה החלה בגיל 10 בפרסומת לסדרה "צמרמורת" של רשת השידור Fox Kids, המבוססת על סדרת ספרי אימה פופולריים. תפקידה הקולנועי הראשון היה בהופעה ללא קרדיט בסרט "נסיכה קטנה" של אלפונסו קוארון.

בשנת 2010 היא השתתפה בסרט הקצר "מה שלולה רוצה" והייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה בפסטיבל קאן של אוניברסיטת מיאמי.

בהמשך, היא הופיעה בשני פרקים בסדרה "המתים המהלכים" בתפקיד שורדת המשתפת פעולה עם המושל.

בשנת 2016, הרקבי לוהקה לתפקיד חוזר בדמותה של הבלשית טינה בולאנד בעונתה החמישית של סדרת הטלוויזיה "החץ". התברר שהייתה זו זהות בדויה שאימצה לעצמה, וכי זהותה האמיתית היא דיינה דרייק, שתהפוך בהמשך לקנרית השחורה החדשה. היא קודמה לתפקיד ראשי בעונה השישית של הסדרה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא דומיניקני
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא יהודי-הונגרי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנויות על שם טיש באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
רחוב הדסון 30

, הידוע גם כמגדל גולדמן זאקס, הוא מגדל בגובה 238 מטרים בן 42 קומות בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי. זהו הבניין השני בגובהו בניו ג'רזי. גורד השחקים הושלם בשנת 2004, המגדל תוכנן על ידי האדריכל הארגנטינאי סזאר פלי, והיה הבניין הגבוה ביותר במדינה במשך 14 שנים. הוא מכיל משרדים, קפיטריה, יחידת בריאות ומכון כושר בשירות מלא הכולל מרפאה לפיזיותרפיה.

הבניין נמצא באזור מתחם המסחר של ג'רזי סיטי קרוב לתחנת PATH ונגיש באמצעות הרכבת הקלה של Hudson-Bergen בתחנת רחוב אסקס והמתחם.

המגדל נמצא על קו המים של נהר הדסון ומשקיף על מנהטן תחתית ונראה מכל חמשת הרבעים של ניו יורק. ביום בהיר, הבניין עשוי להיות גלוי מדרום ניו ג'רזי.

במקור המגדל נועד להיות ייעודי עבור יחידות הביניים והמשרד האחורי של גולדמן זקס, רמת כוח אדם נמוכה מהצפוי בבנק בעקבות המשבר הפיננסי העולמי אילצה את גולדמן לבקש אכלוס מדיירים אחרים כדי להימנע מהכנסות משכירות. רויאל בנק אוף קנדה חולק את השטח עם המגדל.

== היסטוריה ==
המגדל נועד להוות מרכז קמפוס שלם של גולדמן זאקס שהיה אמור לכלול מרכז הדרכה, אוניברסיטה ומתחם מלונאות גדול. רבים מסוחרי המניות של החברה במנהטן סירבו להתרחק מוול סטריט, מה שעיכב את האכלוס של 13 הקומות העליונות של הבניין, שנותרו פנויות עד תחילת 2008 ממש לפני המשבר הכלכלי העולמי של אותה השנה.
הבניין שימש את הקמפיין הנשיאותי של ברני סנדרס בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 כדי לסמל את הקשרים של גולדמן סאקס והילרי קלינטון עם החברה.<ref></ref>

ניתן לראות את הבניין בקצרה בסרט "הנוקמים" כאשר איירון מן מונע מניו יורק להיפגע מטיל, וב"ספיידרמן: השיבה הביתה", כאשר טוני סטארק עומד לבטל את חליפת ספיידרמן של פיטר פרקר.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Looking up at Goldman Sachs Tower.jpg
קובץ:Goldman Sachs Tower (4088024683) crop.jpg
קובץ:Goldman Sachs Tower (Jersey City) 2021.jpg
</gallery>

== ראו גם ==
* ג'רזי סיטי
* נהר ההדסון

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבנים שתכנן סזאר פלי
קטגוריה:ג'רזי סיטי
קטגוריה:ניו ג'רזי: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: מגדלי משרדים
יחסי מאוריציוס–מדגסקר

יחסי מאוריציוס–מדגסקר הם היחסים הדיפלומטיים בין מאוריציוס למדגסקר. שתי המדינות חברות באיחוד האפריקאי, G77 והמדינות הבלתי-מזדהות. למאוריציוס יש שגרירות באנטננריבו, ולמדגסקר יש שגרירות בפור לואי.

== ביקורים דיפלומטיים ==
ב-2016 ביקר נשיא מדגסקר הר רג'ונאריממפיאנינה במאוריציוס.<ref></ref>

במרץ 2019 ראש ממשלת מאוריציוס קיבל את פניו של נשיא מדגסקר אנדרי רג'ואלינה.

== קשרי מסחר ==
מדגסקר היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של מאוריציוס באפריקה. הייצוא של מאוריציוס למדגסקר הסתכם ב-135 מיליון דולר וייצוא מדגסקר למאוריציוס הגיע ל-59 מיליון דולר.

== הסכמים ==
במרץ 2019, נחתמו שלושה מזכרי הבנות על ידי שתי המדינות בתחומי השכלה על יסודית, מחקר מדעי, סיוע משפטי הדדי וכן הרמוניזציה של נורמות מדעיות.

== הערות שוליים ==
יחסי בנגלדש–עיראק

יחסי בנגלדש–עיראק הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לעיראק. לבנגלדש יש שגרירות בבגדאד, ולעיראק יש שגרירות בדאקה.

== היסטוריה ==
לאחר עצמאותה של בנגלדש ב-1971, עיראק הכירה בה ב-8 ביולי 1972, והייתה למדינה הערבית הראשונה שהכירה בה. בנגלדש שלחה חיילים לסיורים בגבול איראן–עיראק לאחר מלחמת איראן–עיראק, כחלק מ.<ref></ref> צבא בנגלדש היה חלק מהקואליציה במלחמת המפרץ ששחררה את כווית מעיראק.

שר הרווחה והתעסוקה של בנגלדש ושר העבודה והרווחה בעיראק, נסאר-אל-רובאיי, חתמו על מזכר הבנות לייבוא כוח אדם מבנגלדש ב-2009. בנגלדש תמכה בשלמותה הטריטוריאלית של עיראק ב-2008.

== יחסים כלכליים ==
בנגלדש שלחה מהגרי עבודה לעיראק לפני מלחמת עיראק, אך זה הופסק לאחר המלחמה. ב-2009 החלה בנגלדש לשלוח שוב עובדים לעיראק. עובדים מבנגלדש בעיראק התמודדו עם הטרדות ואלימות הן מצד כוחות הביטחון העיראקיים והן מצד המורדים. נכון לשנת 2016, 43,000 בנגלדשים מועסקים בעיראק.<ref></ref>

== הערות שוליים ==
יחסי ברבדוס–קובה

יחסי ברבדוס–קובה הם היחסים הבילטרליים בין ברבדוס לקובה. לברבדוס יש שגרירות בהוואנה, ולקובה יש שגרירות בברידג'טאון. ברבדוס וקובה חברות ביוזמת החגורה והדרך ובקהילייה הקריבית.

== היסטוריה ==
ברבדוס וקובה כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים ב-12 בדצמבר 1972.<ref></ref>

ברבדוס הייתה אחת המדינות הראשונות בקהיליה הקאריבית שכוננה יחסים עם קובה.

ב-6 באוקטובר 1976 הופל מטוס קובני מול חופי ברבדוס 8 דקות לאחר המראתו מ. ארגון שהיה מקושר ל-CIA היה אחראי להפלת המטוס. במשפט שנערך בוונצואלה נגזר על פרדי לוגו והרנן ריקרדו לוזאנו 20 שנות מאסר. זוכה מכל האישומים נגדו, ו נכלא למשך 8 שנים לפני שנמלט לאמריקה. ברבדוס הקימה מאוחר יותר אנדרטה לזכר 73 הקורבנות באירוע, שכלל 5 צפון קוריאניים ו-11 גיאנים. את האנדרטה תכנן . נשיא קובה פידל קסטרו, שגריר קוריאה הצפונית בגיאנה ושר ממשלת גיאנה , השתתפו בטקס חנוכת האנדרטה.

ב-1999 הוענק לראש ממשלת ברבדוס אואן ארתור על ידי פידל קסטרו, אות מסדר חוסה מארטי של קובה.

קובה שלחה 126 רופאים, אחיות ומעבדות טכנולוגיות כדי לסייע לברבדוס במגפת הקורונה.

ב-18 ביולי 2021 קראה ממשלת ברבדוס לקבינט של ארצות הברית ולנשיא ארצות הברית ג'ו ביידן לבטל את האמברגו על קובה, והצהירה שזה הדבר הנכון מבחינה מוסרית לעשות.<ref></ref>

ב-9 בדצמבר 2021 ציינה ראש ממשלת ברבדוס מיה מוטלי את יום השנה ה-49 ליחסים הדיפלומטיים עם קובה, גיאנה, טרינידד וטובגו וג'מייקה. היא גם גינתה את האמברגו נגד קובה וציינה שברבדוס לא תהיה חלק ממנו.

== קשרי מסחר ==
המדינות חתמו על מספר עסקאות דו-צדדיות כגון: הסכם סחר חופשי דו-צדדי מ-1996 שהוחלף מאוחר יותר על ידי הסכם הסחר החופשי של קובה והקהילייה הקריבית משנת 2005, אמנת ההשקעות הדו-צדדית משנת 1999 והסכם מס כפול משנת 2003. בשנים האחרונות קובה הציעה מלגות לסטודנטים בברבדוס כדי ללמוד בבתי הספר לרפואה במדינה.

ברבדוס ייצאה בשנת 2019 סחורה בשווי 6,840 דולר לקובה, כאשר הייצוא הגדול ביותר היה על משקאות חריפים. קובה ייצאה סחורה בשווי 193,000 דולר לברבדוס, כאשר הייצוא הגדול ביותר היה על טבק מגולגל, בדרך כלל בצורה של סיגרים קובניים.

== הערות שוליים ==
שער למזרח

השער למזרח, הידוע גם בשם שער המזרח, הוא הבניין השני בגובהו בעיר סוגא'ו, שבמחוז ג'יאנגסו, במזרח סין אחרי סוג'או IFS . המגדל נועד להוות סמל לשער לעיר המדגיש את חשיבותה המתמשכת של סוג'או בסין המודרנית של המאה ה-21. המגדל בגובה 302 מטרים, וממוקם בלב מחוז סין-סינגפור סוז'ו תעשייתי (SIP) של סוג'או. הבנייה החלה ב-2004 והסתיימה ב-2016 בעלות של 700 מיליון דולר. מיקומו מציין במדויק את ההצטלבות של הציר ההיסטורי מזרח-מערבי של העיר העתיקה של סוז'ו עם הגדה המערבית של אגם ג'ינג'י.

שער המזרח בגדה המערבית של [[אגם ג'ינג'י]]

== ביקורת ==
אף על פי שהעיצוב שלו נועד לייצג שער, השער למזרח ספג לעג מצד גולשים סיניים רבים וגם מכלי תקשורת המונים מערבית, בטענה כי הוא "דומה לזוג מכנסיים".<ref></ref><ref></ref><ref name="CNN"></ref> ציון הדרך הוביל אפוא לשלל פרודיות באינטרנט.<ref name="CNN" />

== ראו גם ==

* אדריכלות סינית
* סוג'ואו IFS
* סוג'ואו

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מגדלים
קטגוריה:סוג'ואו: גורדי שחקים
יחסי לסוטו–קניה

יחסי לסוטו–קניה הם היחסים הבילטרליים בין לסוטו לקניה.

== היסטוריה ==
בסוף 2019 ראש ממשלת לסוטו טום טבאנה ביקר בקניה.<ref name=thestandard>[https://www.standardmedia.co.ke/article/2001349079/kenya-signs-three-deals-with-lesotho Kenya, Lesotho ink co-operation deals]. Retrieved 6 February 2020.</ref> הוא נפגש וניהל שיחות עם נשיא קניה אוהורו קניאטה.

ביקורו של טבאנה נעשה כתוצאה מכך שהוא ביקש לשפר את היחסים בין שתי המדינות. היחסים מתוארים כלבביים, אם כי יש ביניהם מעט קשרי סחר או חילופי דברים.

טבאנה היה גם ראש ממשלת לסוטו הראשון שביקר בקניה.

== משימות דיפלומטיות ==
ראש ממשלת לסוטו טום טבאנה טען כי בעבר הייתה משימה דיפלומטית בניירובי, ודיבר על כך ששתי המדינות הקימו מחדש משלחות במסרו ובניירובי.

== הערות שוליים ==
אנדריס פוגה

אנדריס פוגה (בלטבית: Andris Poga; נולד ב-29 ביוני 1980, בריגה) הוא מנצח לטבי.

== קריירה ==
פוגה הוא בוגר אקדמית יאזפס ויטולס הלטבית למוזיקה, שם למד נגינה בחצוצרה וניצוח. הוא המשיך ללמוד ניצוח באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה ובמקביל למד פילוסופיה באוניברסיטת לטביה.

בין השנים 2007 - 2010, היה המנהל האמנותי והמנצח הראשי של תזמורת כלי הנשיפה הסימפונית המקצועית של ריגה. אנדריס פוגה קיבל את פרס המוזיקה הגדול בשנת 2007 בקטגוריית הבכורה של השנה על הקונצרט שלו עם התזמורת הסימפונית הלאומית של לטביה.

בשנת 2010 זכה פוגה בפרס הראשון בתחרות הניצוח השנייה ע"ש יבגני סבטלנוב במונפלייה, צרפת. מ-2011 עד 2014, פוגה היה עוזר המנצח של פאבו ירווי בתזמורת פריז. מ-2012 עד 2014, הוא היה עוזר המנצח של התזמורת הסימפונית של בוסטון.

אנדריס פוגה הפך למנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית הלאומית של לטביה החל מעונת 2013–2014. הוא סיים את תפקידו בתזמורת בתום עונת 2021–2022. ביוני 2019, הודיעה התזמורת הסימפונית של סטוונגר על מינויו של פוגה למנצח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2021–2022, עם חוזה ראשוני של 3 עונות.

אנדריס פוגה ביצע הקלטות מסחריות עבור חברות כמו Odradek Records, Skani ו-Myrios Classics.

בישראל ניצח על התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, שם ניצח על יצירתו של שמעון כהן "אביב חיי - סימפונייטה".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מוזיקאים לטבים
קטגוריה:מנצחים
קטגוריה:לטבים שנולדו ב-1980
מגדל סולפה

מגדל סולפה הוא גורד שחקים בן 76 קומות במתחם אזור המרינה של דובאי בדובאי, איחוד האמירויות הערביות. למגדל גובה כולל של 288 מטרים, מה שהופך אותו לבניין ה-25 בגובהו בדובאי וה-172 בגובהו בעולם. בניית מגדל סולפה הסתיימה ב-2010.

ב-20 ביולי 2016 אחר הצהריים פרצה שריפה במגדל. לא נרשמו נפגעים בשריפה במגדל. אנשים רבים הורשו לחפש מקלט במגדל מלון סמוך אליו. זוהי השריפה השנייה שפרצה בגורד שחקים בדובאי.<ref></ref>

== ראו גם==
* אדריכלות באיחוד האמירויות הערביות
* המרינה של דובאי

==קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דובאי: גורדי שחקים
יחסי ונצואלה – טרינידד וטובגו

יחסי ונצואלה–טרינידד וטובגו הם היחסים הבילטרליים בין ונצואלה לטרינידד וטובגו. לוונצואלה יש שגרירות בפורט אוף ספיין, ולטרינידד וטובגו יש שגרירות בקראקס.<ref></ref><ref></ref>

== היסטוריה ==
נשיא ונצואלה הראשון שביקר בטרינידד וטובגו היה , שביקר בה ב-1986. במהלך ביקורו נחתם הסכם על זכויות טכניות, ייצור ודיג. כמה מחברי משמר החופים של טרינידד וטובגו לימדו ספרדית כדי להתמודד עם מצבים עתידיים עם ונצואלה. למרות החתימה על הסכמי דיג, היו כמה ספינות מטרינידד וטובגו שנתפסו על ידי תושבי ונצואלה בעקבות הביקור.

בשנים האחרונות, טרינידד וטובגו עדה להגירה מוגברת מוונצואלה, כאשר לפי הערכות 40,000 ונצואלנים היגרו למדינה עד 2018. היחסים נותרו מתוחים בשנים האחרונות בשל הלחץ שההגירה הגדולה של תושבי ונצואלה מפעילה על שירותי הבריאות והשירותים הציבוריים בטרינידד וטובגו. 16,500 פליטים ונצואלנים קיבלו אשרות עבודה זמניות ותעודות זהות עם תמונה למשך 6 חודשים עד שנה.

== קשרי מסחר ==
ההסכם בין ונצואלה לקהילייה הקריבית על סחר והשקעות מבטל מכסים על סחורות מסוימות בין טרינידד ומדינות אחרות בקריביים לוונצואלה. ההסכם כולל פטור ממכס על מוצרים ספציפיים וביטול מכסים עבור ייצוא מסוים לוונצואלה.

== הערות שוליים ==
יחסי ברית המועצות – גרנדה

יחסי ברית המועצות–גרנדה מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לגרנדה. היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לגרנדה נותקו בנובמבר 1983 על ידי המושל הכללי של גרנדה. בסופו של דבר, בשנת 2002 גרנדה כוננה מחדש יחסים דיפלומטיים עם רוסיה.<ref>[http://www.rusembassyguyana.org.gy/bilateral/rgren.html Embassy of the Russian Federation in Georgetown, Guyana - Bilateral relations between Grenada and Russia] </ref>

== היסטוריה ==
בעת פעילותה של תנועת JEWEL החדשה ניסתה ברית המועצות לגרום לגרנדה לתפקד כבסיס סובייטי. באוקטובר 1983 הודיע נשיא ארצות הברית רונלד רייגן על מבצע זעם דחוף, בו פלשה ארצות הברית לגרנדה, שנחשבה כבעלת ברית של ברית המועצות וקובה. בדצמבר פרסמה מחלקת המדינה של ארצות הברית דו"ח ראשוני על גרנדה, שבו נטען כי היא "אי של אינטרנציונליזם סובייטי". כאשר הגיע חיל הנחתים של ארצות הברית לאי, הם גילו כמות גדולה של מסמכים, שכללו הסכמים בין הממשלה הסובייטית לבין תנועת JEWEL החדשה, פרוטוקולים של ישיבות התנועה ודוחות משגרירות גרנדה במוסקבה.

== הערות שוליים ==
משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה

משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה (באנגלית: Office of Science and Technology Policy; בראשי תבות: OSTP) הוא מחלקה בתוך הממשלה הפדרלית של ארצות הברית, הכפוף למשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית, אשר נוסד בידי הקונגרס של ארצות הברית ב-11 במאי 1976 תוך מתן מנדט נרחב לייעוץ פוליטי עבור נשיא ארצות הברית על ההשפעות של מדע וטכנולוגיה על סוגיות במדיניות החוץ ובמדיניות הפנים של ארצות הברית. מנהל המשרד ממלא באורח מסורתי את תפקיד היועץ המדעי לנשיא ארצות הברית.

הנשיא ריצ'רד ניקסון הורה לסגור את הוועדה המייעצת למדע לאחר שיועצו המדעי השני, אדוארד א. דייוויד הבן התפטר בשנת 1973 ולא מונה לו מחליף. ב-1975 נועדה נשיאת אגודת הפיזיקה האמריקאית טשין-שיונג וו עם הנשיא החדש ג'רלד פורד כדי להקים מחדש גוף של יועצים מדעיים לנשיא ולסוכנויות הפדרלית ברשות המבצעת, והנשיא פורד נעתר להצעה זו. בעקבות זאת הקים הקונגרס של ארצות הברית OSTP בשנת 1976 ונתן למשרד החדש מנדט לייעץ לנשיא בענייני מדע וטכנולוגיה בהקשרים של מדיניות חוץ ופנים. החוק משנת 1976 הוסיף להסמיך את OSTP להוביל מאמצים בין-מחלקתיים לפיתוח ויישום מדיניות ותקציבים בני-קיימא של מדע וטכנולוגיה ועבודה פדרלית מול המגזר הפרטי בארצות הברית ובמדינות העולם, מול ממשלות מדינתיות ומקומיות במדינות ארצות הברית, והקהילה המדעית בעולם ההשכלה הגבוהה.

תחת הנשיא דונלד טראמפ, סגל משרד המדע ומדיניות הטכנולוגיה צנח מ-135 ל-45 אנשים. משרת מנהל המשרד נותרה לא מאוישת במשך למעלה משנתיים – האינטררגנום הארוך ביותר בתולדות המשרד. קלווין דרואגמאייר , מומחה למדעי האטמוספירה ששימש בעבר כסגן נשיא למחקר באוניברסיטת אוקלהומה, הועמד לתפקיד מנהל המשרד ב-1 באוגוסט 2018, ומינויו אושר בידי הסנאט של ארצות הברית ב-2 בינואר 2019.

במהלך כהונתו של הנשיא ג'ו ביידן, למנהל המשרד מונה תחילה אריק לנדר בתור היועץ המדעי לנשיא, לראשונה בדרג חבר הקבינט של ארצות הברית. לנדר התפטר בפברואר 2022 בעקבות דיווחים בדבר התעמרות בכפופיו באופן בוטה. את מקומו כיועץ המדעי מילא במשך כשמונה חודשים המדען פרנסיס קולינס , עד אשר מונתה מחליפתו הקבועה אראטי פרבהאקר, הן כיועצת המדעית והן כמנהלת המשרד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: מדע וטכנולוגיה
מדע
יחסי לטביה–פינלנד

[[נשיא פינלנד לאורי קריסטיאן רלנדר ונשיא לטביה במהלך ביקורו הרשמי של רלנדר בלטביה ב-1926. ברקע, שר החוץ של פינלנד (מימין)]]
[[ראש ממשלת פינלנד סאנה מרין עם ראש ממשלת לטביה ארטורס קרישיאניס קרינש בהלסינקי, 12 בפברואר 2020]]
יחסי לטביה–פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים בין לטביה לפינלנד. שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, נאט"ו וגוש האירו.

== סקירה כללית ==
ב-1999 ביקר נשיא לטביה בפינלנד. פינלנד הבטיחה את תמיכתה בהצטרפותה של לטביה לאיחוד האירופי.<ref></ref>

ביוני אותה שנה נפגש ראש ממשלת לטביה עם שר החוץ הפיני .

בשנת 2014, הסחר בין פינלנד ללטביה הגיע לשיא מאז 2004, והגיע ל-904.6 מיליון אירו.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* לטביה מחזיקה בפינלנד שגרירות בהלסינקי.
* פינלנד מחזיקה בלטביה שגרירות בריגה.

== הערות שוליים ==
יחסי הפיליפינים–מיאנמר

יחסי הפיליפינים–מיאנמר הם היחסים הבילטרליים שבין רפובליקת הפיליפינים לבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בספטמבר 1956. לפיליפינים שגרירות ביאנגון, ולמיאנמר שגרירות במנילה.

== היסטוריה ==
היחסים בין המדינות התקיימו עוד לפני העידן הקולוניאליסטי. במאה ה-15 ציטט ההיסטוריון ויליאם הנרי סקוט את המסמך הפורטוגזי סומא אוריינטל שבו נכתב כי בעיר מוטומה במיאנמר היה אפשר למצוא סוחרים רבים שמוצאם במינדנאו. במהלך המלחמות הבורמזיות–סיאמיות, בורמה העסיקה שכירי חרב מהאי לוזון שבפיליפינים, שכונו לוקוז. כמו כן, סוחרים בורמזים היו פעילים בסבו, שם החליפו סוכר בזהב.

הפיליפינים הייתה אחת המדינות הביקורתיות ביותר באסיה כלפי משטר החונטה במיאנמר בטרם הציגה מספר צעדים לכיוון דמוקרטיה ב-2011. שתי המדינות נשלטו על ידי שליטים סמכותניים כמו נה וין במיאנמר ופרדיננד מרקוס בפיליפינים. שר החוץ לשעבר של הפיליפינים, אלברט דה רוסריו תמך במפת הדרכים של מיאנמר לדמוקרטיה, וכינה אותה חיונית. כמו כן, הוא פנה לשר החוץ של מיאנמר בבקשה לשחרר יותר מ-2,000 אסירים פוליטיים.

מיאנמר והפיליפינים חיזקו את היחסים ביניהן בעיקר בתחום הכלכלי. הפיליפינים הסכימו לסייע לפיתוח המגזר החקלאי במיאנמר על ידי טכנולוגיות לגידול אורז ובננות. ב-2013 הביעה הפיליפינים את תמיכתה בהסרת הסנקציות המערביות על מיאנמר.

== משבר הרוהינגיה ==

הפיליפינים פתחה את שעריה בפני פליטים בני הרוהינגיה שברחו ממיאנמר. הן תחת שלטון בניגנו אקינו והן רודריגו דוטרטה, הסכים לקלוט פליטים ולתת להם אזרחות פיליפינית.

ב-2018, מיאנמר הביעה התנגדות לאופן שבו נשיא הפיליפינים דוטרטה תיאר את המצב כ"רצח עם", ובתגובה העבירה הפיליפינים התנצלות לשליטת מיאנמר אונג סן סו צ'י, עם הדגשה כי הביקורת כוונה למדינות אירופה שביקרו את המצב מבלי להושיט סיוע למיאנמר. מוקדם יותר בינואר 2018 יעץ נשיא הפיליפינים דוטרטה למיאנמר להתעלם מביקורת על מצב זכויות האדם בה. כמו כן, צוות יפני ופיליפיני משותף הוקם כדי לחקור את הפרות זכויות האדם במשבר.

ב-2017, במהלך שלטון דוטרטה, הפיליפינים הצביעה בעצרת האומות המאוחדות נגד הצעה שגינתה את מצב זכויות האדם במיאנמר וב-2018 התנגדה שוב במועצת זכויות האדם להחלטה שהרחיבה את המנדט של האו"ם לחקור הפרות זכויות אדם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ועדת שרים לענייני סביבה ואקלים

ועדת שרים לענייני סביבה ואקלים היא ועדה בממשלת ישראל, בראשות השרה להגנת הסביבה. הוועדה הוקמה לראשונה ב-2 באפריל 2023 ביוזמתה של השרה להגנת הסביבה עידית סילמן, בימי ממשלת ישראל ה-37.

סמכויות הוועדה הן:
# תיאום בין משרדי הממשלה בכל הנוגע לפעולות להגנת הסביבה ומניעת מפגעים, לרבות הטיפול בחומרים מסוכנים וכן בכל הכרוך בנושא היערכות לשינוי אקלים.
#דיון בתוכניות הלאומיות להיערכות והסתגלות לשינויי אקלים שאותן נדרשים משרדי הממשלה להכין מכוח החלטות הממשלה מס' 4079 מיום 29.7.2018 ומס' 1902 מיום 23.10.2022 ובעדכונים שלהן וכן מעקב אחר יישומן של התוכניות האמורות.
# מעקב אחר יישום המחויבויות הבין-לאומיות הנגזרות מאמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים, מההחלטות ומההסכמים מכוחה.

מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה הוא הממונה על מעקב אחר ביצוע החלטות ועדת השרים.

==חברי הוועדה==
חברי ועדת שרים לענייני סביבה ואקלים:

הרכב מפלגתי

בוועדה מכהנים 10 שרים, מתוכם:
* 6 חברים מטעם מפלגת הליכוד;
* חבר אחד מטעם מפלגת ש"ס;
* חבר אחד מטעם מפלגת הציונות הדתית;
* חבר אחד מטעם מפלגת עוצמה יהודית;
* חבר אחד מטעם מפלגת יהדות התורה.

{| class="wikitable"
|+
! colspan="2" |שם
!תפקיד
!סיעה
|-
עידית סילמן
|השרה להגנת הסביבה - יו"ר
|הליכוד
|-
אורית סטרוק
|שרת ההתיישבות והמשימות הלאומיות
|הציונות הדתית
|-
ישראל כ"ץ
|שר האנרגיה והתשתיות
|הליכוד
|-
|מרכז
|מירי רגב
|שרת התחבורה
|הליכוד
|-
|150 פיקסלים
|אבי דיכטר
|שר החקלאות
|הליכוד
|-
ניר ברקת
|שר הכלכלה והתעשייה
|הליכוד
|-
משה ארבל
|שר הפנים 
|ש"ס
|-
יצחק גולדקנופף
|שר הבינוי והשיכון
|יהדות התורה
|-
|מרכז
|איתמר בן גביר
|השר לביטחון לאומי
|עוצמה יהודית
|-
אופיר אקוניס
|שר החדשנות, המדע והטכנולוגיה
|הליכוד
|-
! colspan="4" |מוזמנים נוספים קבועים שאינם שרים
|-
צחי הנגבי
| colspan="2" |ראש המטה לביטחון לאומי
|-
|82x82 פיקסלים
|אבי שמחון
| colspan="2" |יו"ר המועצה הלאומית לכלכלה
|-
שלומי הייזלר
| colspan="2" |מנכ"ל משרד האוצר
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:ועדות שרים
בנות הזוג של מלכי ירדן

זוהי רשימה של הנשים שהיו מלכה רעיה או נסיכה רעיה של הממלכה ההאשמית של ירדן מאז הועלתה האמירות למעמד של ממלכה ב-1949. מכיוון שכל מלכי ירדן נדרשים על פי חוק להיות גברים, מעולם לא הייתה מלכה שהיא ראש מדינה בירדן.

יש צורך שהמלך ייתן לאשתו את התואר מלכה רעיה לאחר המלכתו ונישואיהם, אחרת היא תיקרא רק נסיכה רעיה. רק אישה אחת לא נקראה מלכה במהלך נישואיה, (הנסיכה מונא).

== רשימת בנות הזוג ==
{| class="wikitable"
!תמונה
!שם לידה
!שם מלכותי
!לידה
!נישואים
!תחילת כהונה
!סיום כהונה
!פטירה
!בן זוג
|- bgcolor="#DDEEFF"
|106x106 פיקסלים
|מצבאח בנת נאצר
|מצבאח, מלכת ירדן
| 1884
| 1904
| 25 במאי 1946ירדן הפכה לממלכה
|20 ביולי 1951מות בעלה
| 15 במרץ 1961
| עבדאללה הראשון
|- bgcolor="#DDEEFF"
|113x113 פיקסלים
| זיין א-שריף בנת ג'מיל
| זיין א-שריף, מלכת ירדן
| 2 באוגוסט 1916
| 27 בנובמבר 1934
|20 ביולי 1951בעלה הפך למלך
|11 באוגוסט 1952התפטרות בעלה
| 26 באפריל 1994
| טלאל
|- bgcolor="#DDEEFF"
|93x93 פיקסלים
|דינא בנת עבד אל-חמיד
|דינא, מלכת ירדן
| 15 בדצמבר 1929
| colspan="2" | 18 באפריל 1955
| 24 ביוני 1957גירושים
| 21 באוגוסט 2019
| rowspan="4" | חוסיין
|- bgcolor="#DDEEFF"
|80x80 פיקסלים
| טוני אבריל גרדינר
|הנסיכה מונא
| 25 באפריל 1941
| colspan="2" | 25 במאי 1961
|21 בדצמבר 1972גירושים
|חיה
|- bgcolor="#DDEEFF"
|121x121 פיקסלים
| עאליה טוקאן
|עאליה, מלכת ירדן
| 25 בדצמבר 1948
| colspan="2" | 24 בדצמבר 1972
| colspan="2" | 9 בפברואר 1977מותה
|- bgcolor="#DDEEFF"
|80x80 פיקסלים
| ליסה חלבי
|נור, מלכת ירדן
| 23 באוגוסט 1951
| colspan="2" | 15 ביוני 1978
| 7 בפברואר 1999מות בעלה
|חיה
|- bgcolor="#DDEEFF"
|102x102 פיקסלים
| ראניה אל-יאסין
|ראניה, מלכת ירדן
| 31 באוגוסט 1970
| 10 ביוני 1993
| 7 בפברואר 1999בעלה הפך למלך
| colspan="2" |מכהנת וחיה
|עבדאללה השני
|}
== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:המשפחה ההאשמית
קרן מחקה

קרן מחקה היא קרן נאמנות או קרן סל שעוקבת אחרי מדד קיים של מניות או איגרות חוב ונצמדת לשינויים במדד זה. למשל קרן מחקה S&P 500 מטרתה לעקוב אחר השינויים במדד S&P 500 וקרן מחקה תל אביב 125 מטרתה לעקוב אחר השינויים במדד תל אביב 125 וכן הלאה<ref></ref>.

זהו מוצר השקעה פאסיבי שמחקה את ביצועי מדד מסוים באמצעות חשיפה לנכסי הבסיס שלו. הקרן המחקה הראשונה התחילה את פעילותה בשנת 2008 ומאז השוק הזה צמח מאוד<ref></ref>. נכון ל-2020 תופסות הקרנות המחקות מעל 10% מכלל קרנות הנאמנות בישראל, ונכון ל-2019 הן ניהלו כ-31 מיליארד שקל<ref></ref>.

קרן נאמנות מחקה מדד דומה במהותה לקרן סל מחקה מדד (ETF בארצות הברית). ההבדל העיקרי בין שני המוצרים הוא שבעוד קרן סל נסחרת במשך היום כמו מניה רגילה, קרן נאמנות אינה נסחרת בבורסה ומחירה נקבע פעם ביום. בסוף יום המסחר נקבע שער אחיד לקרן לכל בעלי היחידות שקנו או מכרו את הקרן באותו היום<ref></ref>.

את הקרנות המחקות ניתן לרכוש ולפדות באמצעות הבנקים ובתי ההשקעות<ref></ref>. המשקיע ישלם בעת רכישת הקרן או מכירתה עמלת קנייה/עמלת מכירה.

קרן מחקה שואפת לעשות את מיטב המאמצים על מנת להשיג את תשואת המדד אחריו היא עוקבת, אך אינה מתחייבת לכך. הפער בין תשואת המדד והתשואה של הקרן המחקה נקרא “פער עקיבה”<ref></ref>.

לרשות מנהל הקרן עומדים מספר אפשרויות על מנת להשיג את התשואה הקרובה ביותר למדד, לדוגמה: את הנכסים בעלי המשקל הגבוה במדד, לקנות לפי המשקולות שלהם באותו המדד, אבל בנכסים בעלי המשקל הנמוך במדד לשנות את המשקולות. גם אם כתוצאה מכך תיווצר שגיאת עקיבה, היא תהיה לא משמעותית מאחר שהנכסים בעלי המשקל הנמוך משפיעים באופן נמוך על דיוק העקיבה.

היות שאין עלויות גבוהות לניהול הקרן, דמי הניהול נוטים להיות נמוכים מאד, ולעיתים אף אין דמי ניהול כלל<ref></ref> אולם בדרך כלל רק קרנות חדשות המעוניינות לגייס משקיעים אינן גובות דמי ניהול כלל, ובהמשך כשהקרן צומחת היא מתחילה לגבות דמי ניהול.

קרן יכולה להיות קרן מחלקת או קרן צוברת. בקרן מחלקת, דיבידנדים ותקבולי ריבית בגין אג"ח שמחולקים על ידי הנכסים הכלולים בקרן מחולקים למחזיקי הקרן ואילו בקרן צוברת הם מושקעים חזרה בקרן. בישראל יש רק קרנות צוברות.

==ראו גם==
* תעודת סל

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://www.isa.gov.il/גופים%20מפוקחים/Mutual_Funds/Archives/Archive_of_legislation_and%20_regulations/Proposed_Legislation/hazaa%20ltikun%20hok%20hashkaot/Documents/GENERAL.pdf הוראה - כללים בעניין קרן מחקה], רשות ניירות ערך, 2018
* [https://www.new.isa.gov.il/images/Fittings/isa/asset_library_pic/al_lobby/al_lobby-637f62a916518/DIRECTIVE150123_1.pdf טיוטת תיקון ההוראה למנהלי קרנות נאמנות בדבר ניהול ההשקעות בקרן מחקה], רשות ניירות ערך, 2023
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוק ההון
קטגוריה:ניירות ערך
Never Gonna Say I'm Sorry

Never Gonna Say I'm Sorry (בעברית: לעולם לא אגיד שאני מצטערת) הוא שיר של הלהקה השוודית אייס אוף בייס, שיצא כסינגל ב-11 במרץ 1996.<ref name=":2"></ref> זה היה הסינגל השלישי שהופץ מהאלבום השני של הלהקה, (1995).<ref name=":2" /> באירופה, השיר הגיע למקום השישי בהונגריה, למקום ה-12 בדנמרק ולמקום ה-17 בפינלנד. בארצות הברית, הוא הגיע למקום השישי במצעד השירים מתחת להוט 100. ובקנדה, הוא הגיע למקום ה-53 בקנדה הוט 100.

== רקע ==
השיר נכתב על ידי חבר הלהקה יונאס ברגרן, שקיווה לשחזר את ההצלחה של הלהיט שלהם "All That She Wants" משנת 1993. הוא הזכיר במפורש את קווי הדמיון בין שני השירים בתווים של החוברת לאלבום The Bridge. הוא אמר, "החלטנו בשלב מוקדם לעשות עיבוד כמו של 'All That She Wants' ותופים כי זה תמיד כיף שיש משהו ישן בתקליט חדש".

== הצלחה מסחרית ==
"Never Gonna Say I'm Sorry" לא הגיע לאותה רמת הצלחה כמו "Lucky Love" ו-"Beautiful Life", אבל היה להיט. הוא הגיע לעשירייה הפותחת בהונגריה, שם הגיע למקום השישי. בנוסף, דורג ב-20 העליונים בדנמרק ופינלנד, ב-30 העליונים בשוודיה וב-40 העליונים באיסלנד. הוא לא הגיע למצעד הסינגלים הבריטי, אך הגיע למקום ה-78 במצעד אירופה הוט 100. מחוץ לאירופה, "Never Gonna Say I'm Sorry" הגיע למקום השביעי במצעד הדאנס/אורבני של RPM ולמקום ה-53 בקנדה הוט 100, למקום השישי במצעד השירים מתחת להוט 100 ולמקום ה-18 במצעד סינגלי הדאנס/אלקטרוני המסחריים בארצות הברית. בהמשך, דורג במקום ה-12 בצ'ילה וה-79 באוסטרליה.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה לשיר בוים על ידי הבמאי הבריטי ריצ'רד הסלופ ויצא בשנת 1996. הקליפ כולל תמונות ממוחשבות ואפקטי מראה שנועדו לגרום לקליפ להרגיש כמו בית כיף, בדומה לקליפ של "SOS" של אבבא. בארצות הברית הקליפ מעולם לא פורסם כיוון שאריסטה רקורדס לא הייתה מרוצה ממנו ובחרה לא להוציא אחד שילווה את יציאת הסינגל.<ref></ref>

באירופה לווה הסינגל במסע קידום קצר של הלהקה ובשני קליפים חלופיים. על אף שהגרסה האמריקאית של הקליפ ל-"Lucky Love" צולמה מאוחר יותר, "Never Gonna Say I'm Sorry" היה כרונולוגית הקליפ האחרון שהופץ בהשתתפות דומיננטית של מאלין. מאוחר יותר הוא פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של אייס אוף בייס בינואר 2015.<ref name=":3"></ref>

נכון לאוגוסט 2022, הקליפ צבר יותר מ-20 מיליון צפיות ביוטיוב.<ref name=":3" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
! scope="col" |אזור
! scope="col" |תאריך יציאה
! scope="col" |פורמט
! scope="col" |חברת תקליטים
! scope="col" |מקור
|-
! scope="row" |אירופה
|11 במרץ 1996
| 
|מגה
|style="text-align:center;"|<ref name=":2" />
|-
! rowspan="2" scope="row" |ארצות הברית
|9 ביולי 1996
|רדיו קצבי עכשווי • רדיו להיטים עכשוויים
| rowspan="2" |אריסטה
| align="center" |<ref></ref>
|-
|22 ביולי 1996
|תקליט 12 אינץ' • תקליטור • קלטת שמע
| align="center" |<ref></ref><ref></ref><ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1995
קטגוריה:סינגלים מ-1996
קטגוריה:שירי אייס אוף בייס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אריסטה רקורדס