OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סולם מי שברך

250x250 פיקסלים
תיאור=להאזנה}}
סולם מי שברך הוא שטייגר מוזיקלי, פופולרי במוזיקה היהודית, הרומנית וכן במוזיקת כליזמר. שמות נוספים הוא "סולם דורי אוקראיני" ו-"סולם אב הרחמים". במוזיקה ערבית הוא מכונה מקאם נָגְרִיז (نِكْرِيز).

הסולם מבוסס על מודוס דורי אך הדרגה הרביעית מוגבהת, או באפשרות אחרת: סולם מינור הרמוני המבוסס על הדרגה הרביעית (בדוגמה המצורפת: סולם לה מינור הרמוני המבוסס על רה). מרווחי הסולם הם: טון, חצי טון, טון וחצי, חצי טון, טון, חצי טון, טון. האקורדים המנוגנים בדרך כלל בסולם זה הם: דרגה ראשונה, שנייה ושלישית.

מלבד השימוש בסולם זה כבסיס לשיר, הוא משמש רבות כקטע מעבר או חריגה בשיר בסולם המינורי שבטוניקה שלו (למשל בדוגמה המצורפת, שירים בסולם רה מינור הרמוני, יכולים לעבור או לחרוג לסולם זה).

דוגמה לשיר בסולם זה הוא השיר המפורסם "הבן יקיר לי" של החזן שמואל מלבסקי, והיצירה "מריה המתוקה" של ברט קמפרט.

==ראו גם==
* סולם פריגיש

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.chabad.info/chabadpedia/index.php?title=%D7%A0%D7%99%D7%92%D7%95%D7%9F_%D7%A7%D7%95%D7%9C_%D7%93%D7%95%D7%93%D7%99_%D7%93%D7%95%D7%A4%D7%A7 ניגון קול דודי] של בעל התניא, הכתוב בסולם זה.

קטגוריה:סולמות במוזיקה
קטגוריה:מוזיקה יהודית
סמסונג גלקסי S I

Samsung Galaxy S הוא טלפון סלולרי מבית סמסונג, מסדרת סמסונג גלקסי, והראשון מסדרת סמסונג גלקסי S, מבוסס גוגל אנדרואיד שהוכרז במרץ 2010. ה-Galaxy S כולל מעבד בעל מהירות שעון 1GHz, מסך מגע בגודל 4 אינץ', מצלמת 5 מגה-פיקסל וזיכרון הבזק פנימי בנפח 8GB או 16GB.

ה-Galaxy S החל להימכר ב-25 ביוני 2010, ובישראל שווק תחילה ברשת אורנג' ב-4 בנובמבר 2010, ומאוחר יותר ברשתות פלאפון וסלקום. עד לינואר 2011 נמכרו כ-10 מיליון יחידות ברחבי העולם. נכון ליוני 2012 נמכרו כ-24 מיליון יחידות ברחבי העולם.

== חומרה ==

המכשיר מבוסס על ערכת שבבים "Hummingbird" של סמסונג, וכולל מעבד של Galaxy S הוא S5PC110, מבוסס ARM Cortex 8, המשלב טכנולוגיית 45nm ותדר 1GHz, ומעבד גרפי מסוג PowerVR SGX 540. 

למכשיר זיכרון RAM נדיף בגודל 512MB, זיכרון פלאש פנימי בגודל 8GB או 16GB, ואפשרות להרחבת זיכרון האחסון באמצעות כרטיס microSD (עד 32 ג'יגה-בייט). ל-Galaxy S מסך מגע קיבולי מסוג Super AMOLED בגודל 4 אינץ' ברזולוציה 800x480 פיקסלים (WVGA). בנוסף, המסך תומך בשיטת הזנה Multi-Touch ומצופה Gorilla Glass.

Galaxy S פועל בטכנולוגיית GSM, ותומך בתדרים 850 / 900 / 1800 / 1900, וגם ב-HSDPA 900 / 1900 / 2100. למכשיר קישורית Wi-Fi כולל תמיכה בתקן 802.11n, חיבור USB 2 באמצעות פלאג microUSB, וגם Bluetooth בגרסה 3.0. גם אנטנת GPS כלולה במכשיר עם תמיכה ב-A-GPS.

ל-Galaxy S מצלמה עיקרית ברזולוציה 5 מגה-פיקסל, כולל פוקוס אוטומטי, זיהוי חיוך, פוקוס על ידי נגיעה ותיוג במפה על ידי קואורדינטות גאוגרפיות. 
אך מצלמה זו חסרת נורת פלאש לצילום בתאורה נמוכה.
מצלמה זו מסוגלת להקליט וידאו באיכות של עד HD 720p. בגרסאות מסוימות קיימת גם מצלמת VGA קדמית לשיחות וידאו.

== תוכנה ==
במכשיר הותקנה מערכת ההפעלה Android 2.1 Eclair, אך מאוחר יותר הוא סופק עם Android 2.2 FroYo, התומכת באדובי פלאש, או Android 2.3 Gingerbread. למכשיר נוסף גם ממשק ה-TouchWiz 3.0 של סמסונג.

על המכשיר הותקן נגן מדיה שהציג אודיו ווידאו בפורמטים: MP3, WAV, AAC, MP4, WMV, DIVX וסרטי וידאו בהפרדה גבוהה (HD). תוכנות נוספות היו מקלדת וירטואלית, עורך קובצי Office, ארגונית, עורך תמונות/וידאו, תוכנות של חברת גוגל (Gmail, חיפוש בגוגל, מפות, יוטיוב, פיקאסה, ועוד), תזכורות קוליות ורדיו FM.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
S1
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2010
מגזר כלכלי

המושג מגזר כלכלי (בלועזית: סקטור כלכלי) מתאר הקבצה של תחומי פעילות כלכלית בעלי מכנה משותף. 

חלוקה נפוצה של הפעילות הכלכלית היא לשלושה מגזרים:
* המגזר הציבורי: חלק הפעילות הכלכלית העוסק במתן השירותים הציבוריים לתושבים. מגזר זה כולל את הפעילות הנעשית על ידי המדינה, בתחומים כגון ביטחון, חינוך ורווחה, והפעילות הנעשית על ידי הרשויות מקומיות, בתחומים כגון ניקיון, חינוך ורווחה.<ref></ref>
* המגזר העסקי או המגזר הפרטי: כלל הגופים (חברות, שותפויות, עצמאים וכו') הפועל למטרות רווח.
* המגזר השלישי: הפעילות הכוללת את הארגונים הפועלים ללא כוונת רווח (עמותות, חברות לתועלת הציבור ועוד) ואינם חלק ממוסדות המדינה והשלטון המקומי.
בעבר נהוג היה להתייחס בישראל למגזר נוסף במסגרת חלוקה זו, המגזר ההסתדרותי, שכלל את מפעלי ההסתדרות, בהם כאלה שפעלו למטרת רווח (חברת העובדים) וכאלה שפעלו ללא מטרת רווח (כגון הפועל). עם מכירת מרבית נכסיה של ההסתדרות בשנות ה-90 של המאה ה-20 פסקה ההתייחסות למגזר זה. 

הפרטה מעבירה פעילות מהמגזר הציבורי למגזר העסקי (ולעיתים למגזר השלישי) ואילו הלאמה מעבירה פעילות בכיוון ההפוך.

הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לסטטיסטיקה מציגה חלוקה אחרת של המשק כולו למגזרים:
* חברות לא-פיננסיות 
* חברות פיננסיות 
* ממשלה 
* מלכ"רים פרטיים 
* משקי בית כל חמשת המגזרים מייצגים את המשק כולו. 

תאוריית שלושת המגזרים מחלקת את המשק למגזרים לפי מעגלי הייצור:
* מגזר ראשוני: עוסק בהפקת חומרי גלם מהטבע, כגון חקלאות, כרייה ודיג. 
* מגזר שניוני: עוסק בהפיכת חומרי הגלם למוצרים כגון תעשייה ובנייה.
* מגזר שלישוני: עוסק במתן שירותים לציבור.

== ראו גם ==
*מגזר ציבורי
*מגזר השירותים
*ענף כלכלי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:כלכלה
לא פעם, בקיץ

"לֹא פַּעַם, בַּקַּיִץ" הוא שיר מאת רחל המשוררת שחובר ב"סוף תרפ"ח", קיץ 1928.

השיר הוקדש על ידי המשוררת "לזכר ש. פ.", שרה פרוז'ינין, חברתה של המשוררת.

== לחן ומבצעים ==
השיר הולחן לראשונה על ידי משה ביק ובוצע בלחנו על ידי יוכבד טראוב-לוריא ואחרים.

כיום הלחן הידוע של השיר הוא זה של שולמית ליפשיץ משנת 1966.

בין מבצעי השיר בלחנה: אריק איינשטיין, עדנה גורן, יהודה פוליקר, אריק סיני ואסתר עופרים.

== תוכן השיר ==
המשוררת נתנה בשיר ביטוי לגעגועים אל דמויות ואתרים בתקופות קודמות בחייה.

השיר "לא פעם, בקיץ" מוקדש לחברת ילדות של המשוררת, שרה פוז'ינין, אשר רחל פונה אליה בגוף שני. השיר מתרפק על זכרונות מימים קודמים, בהם הייתה החברה נוהגת לשיר שיר אחר מסוים, שמשפט נבחר ממנו מצוטט בשיר.

הבית הראשון בשיר מתאר את ימי הילדות של המשוררת. "לֹא פַּעַם, בַּקַּיִץ, עִם רֶדֶת הַיּוֹם, לְאוֹר הַשְּׁקִיעָה הַדּוֹעֵךְ, הָלַכְתִּי אֵלַיִךְ וְעֵת אֲרֻכָּה הִקְשַׁבְתִּי לְקוֹל זִמְרָתֵךְ". "זמרתך" - הכוונה לזמרתה של חברתה בשיר המצוטט, המבטא מעבר למילותיו גם את עצם ימי הילדות, ימים של אושר, חֶברה ובריאות. 
הבית השני בשיר מתאר את השפעת זיכרון הדברים כיום. "וְחַי בִּי הַזֵּכֶר הַזֶּה הַנּוֹהֵר, הַשֶּׁקֶט הַזֶּה וְהָרֹךְ". זכרונות ילדותה עיצבו את חייה, מתקיימים בהם גם בבגרותה ומאירים אותם. 
הבית השלישי בשיר מתאר את מצבה של המשוררת כיום, מצב של בדידות וחולי. אך גם בזמנים עצובים אלה, "עִם רֶדֶת הַיּוֹם, בִּשְׁלֹט בִּי תּוּגַת־דִּמְדּוּמִים", עולות בה לעיתים נגינות הילדות, המתבטאות בציטוט שיר הילדות ומעלות בה רגשות חיוביים.

"קטן הוא ודל הוא חדרי, ואני בו שרוי ערירי" הוא הציטוט משיר הילדות המוזכר בשיר, שהושר בעבר ביידיש על ידי חברתה, ומסמל את ימי הילדות שחלפו. הציטוט מתורגם על ידי המשוררת רחל מיידיש. ייתכן שאותו שיר היה מוכר בתקופה שבה כתבה רחל את השיר, וייתכן שהשפיע עליה אישית או שהיה זכור לה. מעבר לתוכן, שבו מוזכר קיום השיר והציטוט ממנו, גם המילים "ואני בו שרוי ערירי" שנכתבו בלשון זכר מבהירות שמדובר בציטוט משיר אחר. שירתה של רחל המשוררת היא אישית, והיא לא כתבה על עצמה בלשון זכר.

עם זאת, ייתכן כי הבחירה של המשוררת לצטט מתוך אותו שיר את המילים "קטן הוא ודל הוא חדרי, ואני בו שרוי ערירי", מבטאת את תחושותיה בהווה. רחל המשוררת התגוררה בגפה בחדר בתוך בית דירות שיתופי בתל אביב בשנותיה האחרונות, בדלות, כשהיא חולה, ערירית ובודדה. את דירתה פקדו ידידים מועטים בלבד, כגון ברל כצנלסון שסייעו לפרסום שיריה בעיתון דבר. היא נפטרה משחפת בשנת 1931, שלוש שנים לאחר פרסום השיר.

== בתרבות ==
כאשר הוחלט בבנק ישראל בשנת 2011 להציב את דיוקנה של המשוררת רחל על שטר כסף של 20 שקלים חדשים, עם ציטוט של אחד משיריה, הוצע בתחילה כי המילים "קטן הוא ודל הוא חדרי, ואני בו שרוי ערירי" יופיעו על גבי השטר. אלא שמילים אלה אינן מילותיה של המשוררת עצמה, אלא מהוות ציטוט אשר בחרה משיר אחר. לכן נבחרו מילים אחרות לעיטור השטר.

== מילות השיר ==

== לקריאה נוספת ==
* רחל בלובשטיין, [לֹא פַּעַם, בַּקַּיִץ, עִם רֶדֶת הַיּוֹם,], שירת רחל, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה-1935, עמ' פח.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1928
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר והפזמון 1966
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל המשוררת
קיץ
תקוה דרוויש-לקר

פרופ' תקוה דרוויש-לקר, [[1999]]
תקוה דרוויש-לקר (18 באוגוסט 1945 - 10 באוקטובר 2002) הייתה פרופסורית ישראלית, ילידת עיראק. הייתה כלכלנית, שימשה כיועצת הנשיא לתפקידים מיוחדים וכסגנית ראש המחלקה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן.

==ביוגרפיה==
דרוויש-לקר נולדה בבגדאד למאיר, מנהל בתי קולנוע, ולמרסל, עובדת בחברת טבע תעשיות פרמצבטיות. עלתה לישראל בגיל ארבע וגדלה ברמת גן. בוגרת תיכון אוהל-שם ברמת גן (מחזור כב, 1963).

לימדה 30 שנה ומונתה לפרופסור חבר בשנת 1999 במחלקה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן ושימשה שם במגוון תפקידים ניהוליים. הייתה יועצת ומילאה תפקידים ציבוריים שהוטלו עליה על ידי שרים בממשלות ישראל. בני דודיה הם ניצב בדימוס יאיר יצחקי והמלחין והמנצח פרופ' גיל שוחט.

דרוויש-לקר השלימה את חוק לימודיה בכלכלה וסוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בר-אילן. עבודת התזה שלה (1970) עסקה ברפורמה אגררית ותפקידה בצמיחה כלכלית. עבודת הדוקטורט שלה שהושלמה בשנת 1982 עסקה בכלכלת מיעוטים דרך ניתוח המקרה של המיעוט היהודי בעיראק ערב עלייתו לישראל. על ספרה שהתבסס על עבודת הדוקטורט זכתה בפרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה בשנת 1987.
בין השנים 1990–1998 הייתה מרצה בכירה באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1999 מונתה לפרופסור חבר במחלקה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן.

דרוויש-לקר הייתה מומחית לכלכלת מיעוטים והגירה, והתמקדה בתחום היישומים של תאוריה מיקרו-כלכלית.
היא שימשה כיועצת הנשיא לתפקידים מיוחדים, וכסגנית ראש המחלקה לכלכלה. בין היתר עמדה בראש המכון לכלכלה יהודית וכיהנה כנציבת תלונות להטרדה מינית באוניברסיטה.

==פעילות חברתית וציבורית==
דרוויש-לקר הייתה חברת בית-הדין להגבלים עסקיים, חברה בוועדה המייעצת לביטוח וכן חברה במספר דירקטוריונים ממשלתיים.
בנוסף עבדה כיועצת הכלכלית של הרשות להגנת הצרכן. במסגרת התפקיד שימשה כנציגת ישראל וכמשקיפה בוועדה לפיתוח בר-קיימא באו"ם. לדרוויש-לקר הייתה תרומה נכבדת לפעילות השלוחות והמכללות האזוריות. הייתה פעילה וחברת הנהלה בארגונים שונים של קהילת יוצאי עיראק בישראל.

==פרסומים נבחרים==
* 1987. יהודי עיראק בכלכלה: טרם עלייתם ארצה ואחריה. רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן.
* 1991. (עם יהודה דון וארנסט קראוס). יהודי עיראק בישראל: בחברה ובכלכלה. המכון לחקר יהדות בבל, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן.
* 2002. יוצאי אסיה ואפריקה בישראל: ציוני דרך של תוכן המחקר ועיקר ממצאיו. רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן.

==אותות ופרסים==
* 1987. פרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה

==קישורים חיצוניים==
* לובל, ד"ר שבתאי. דצמבר 2002, כסלו-טבת התשס"ג. "דברים לזכרה של פרופ' תקוה לקר ז"ל במלאת 30 לפטירתה". עלון אירועים ומאורעות בין כותלי האוניברסיטה, המחלקה ליחסי ציבור וקשרי פנים, אוניברסיטת בר-אילן.
* [https://web.archive.org/web/20130929231115/http://babylonjewry.org.il/new/english/nehardea/14/29.htm מאמר לזכרה מאת פרופ' נאוה כהנא, בכתב העת 'נהרדעא', סתיו 2003]
* [http://www.mysay.co.il/articles/ShowArticle.aspx?articlePI=aabdwp 'נר לתקוה'- ביוגרפיה מורחבת מאת אירוס זריני]
* 

קטגוריה:כלכלניות ישראליות
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: כלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נפתלי
קטגוריה:ישראליות ילידות עיראק
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2002
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
מעלה דוד

בניין מעלה דוד עם דגל ישראל על הגג. מאחוריו חלק ממעלה הזיתים.
שכונת מעלות דוד היא שכונה יהודית בשטח של כ־11 דונם בבעלות יהודית, המצויה בדרום רכס הר הזיתים בירושלים, וממוקמת בסמוך לדרך יריחו הישנה, לשכונה היהודית מעלה הזיתים, לשכונה המוסלמית ראס אל עמוד, צופה על הר הבית והעיר העתיקה.

==היסטוריה==
בתקופה העות'מאנית רכש "ועד העדה הבוכרית" את האזור כולו.

במלחמת העצמאות כבש הלגיון הירדני את השטח, והאדמות נוהלו על ידי "הממונה הירדני על רכוש אויב".

אחרי מלחמת ששת הימים עברו האדמות לידי האפוטרופוס הכללי בישראל. כבר ב-1967 נמסר השטח לידי משטרת מחוז ש"י, שהקימה שם את משרדיה הראשיים.

ביולי 2005 נחתם הסכם בין משטרת ישראל לבין "ועד העדה הבוכרית" שהחזיק בבעלות על השטח. על פי ההסכם הוועד ידאג להקצאת שטח במבשרת אדומים מהמינהל האזרחי - האחראי על קרקעות בגדה עבור הקמת משרדים חדשים למחוז ש"י, ובנוסף יממן את התכנון ואת עבודות הפיתוח. בתמורה המשטרה תפנה את שטח "מעלה דוד", ותמסור אותו לידי הוועד שיקים במקום שכונה יהודית. המימון לפרויקט ניתן על ידי איל ההון היהודי-אמריקאי ארווין מוסקוביץ'.

==חידוש ההתיישבות==
מחדש ההתיישבות היהודית. [[ארווין מוסקוביץ']]
בשנת 2007 עזבה את המקום משטרת מחוז ש"י, שעברה למשכנה החדש במבשרת אדומים. על פי ההסכם, השטח הוחזר לרשות "ועד העדה הבוכרית".

בשנת 2009 הוגשה לאישור הוועדה המקומית של העירייה תוכנית כוללת הקמת 104 יחידות דיור בשכונה. לפי התוכנית השכונה תחובר לשכונה היהודית מעלה הזיתים. התוכנית מנוהלת על ידי עמותת אלע"ד.

בפברואר 2011 אישרה ועדת הרישוי של עיריית ירושלים למפרע, בניית 14 יחידות דיור בשכונה.
בכ״א באייר ה'תשע"א (5 במאי 2011), נחנכה השכונה בהשתתפות שרים וחברי כנסת.

ב-20 בדצמבר 2011, אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה, הקמת "מתחם תחנת הדלק" במקום, שיכלול 23 יחידות דיור נוספות ומרכז מסחרי במקום.

במאי 2018 החלה בניית מתחם דיור נוסף בשכונה. המתחם החדש צפוי לכלול 17 יחידות דיור.

==ראו גם==
*קדמת ציון
*מעלה הזיתים

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הר הזיתים: אתרים יהודיים
קטגוריה:מזרח ירושלים: מבנים יהודים
לולאת זמן

לולאה דמוית-זמן היא מסלול סגור במרחב-זמן, כלומר מסלול שבו נקודת המוצא ונקודת הסיום זהות. מסלול כזה אפשרי בתורת היחסות הכללית במקרים מיוחדים. קיומה של לולאה דמוית-זמן מצביע על אפשרות של מסע אחורה בזמן, משום שתנועה כזו מתחייבת במסלול סגור שבו נקודת ההתחלה ונקודת הסיום נמצאות בזמן זהה.

מטריקת גדל, שאותה הגה המתמטיקאי קורט גדל בשנת 1949 מאפשרת את קיומן של לולאות דמויות-זמן. מטריקה זו מתארת יקום שאיננו מתרחב ואיננו מתכווץ, אלא מסתובב סביב צירו. גליל טיפלר הוא אפשרות אחרת שמאפשרת את היווצרותן של לולאות דמויות זמן. פרנק טיפלר הציע בשנת 1974 לחבר מספר כוכבי נייטרונים מסתובבים זה לזה, כך שייווצר מבנה מסתובב דמוי גליל. מבנה כזה יאפשר תנועה אחורה בזמן.

==ראו גם==
* מסע בזמן
* אפקט הפרפר
* פרדוקס הסבא

קטגוריה:מסע בזמן
יקותיאל אבוחצירא

רבי יקותיאל אבוחצירא (נולד בשנת ה'תש"ך, 1960) הוא אדמו"ר באשדוד, בן למשפחת אבוחצירא.

==תולדות חייו==

נולד במרוקו, לשמחה ולרב מאיר אבוחצירא בנו של הבבא סאלי. בשנת ה'תשכ"ו (1966) עלה עם משפחתו לישראל. למד בישיבת הנגב. נשוי למזל לבית סודרי, נכדת הרב יצחק אבוחצירא והרב יעקב סודרי. בשנות התשעים הקים חצר באשדוד בראשותו ומוסדות חינוך הנקראים "חזון מאיר ובית ישראל".

בשנת 2012 העריך העיתון פורבס את שווי חצרו בכ-25 מיליון ש"ח.

נוהג לערוך נסיעות לקברי צדיקים.

== חיוב במס על הכנסותיו ==
פקיד השומה סבר שתרומות שניתנו לרב אבוחצירא הן למעשה הכנסה ממשלח יד, ודרש, בתחילת 2019, בגין הכנסותיו במשך שש שנים, תשלום מס של כ-7.7 מיליון ש"ח. הרב אבוחצירא ערער על החלטה זו, אך בית המשפט קיבל את עיקרי קביעתו של פקיד השומה. הרב אבוחצירא ערער לבית המשפט העליון, וזה דחה את ערעורו וקבע כי עליו לשלם כחמישה מיליון שקלים עבור הכנסות בגובה של כ-13.8 מיליון שקלים.

==משפחתו==
בנו מאיר נשוי לבת דודתו לבית איטח. חתניו, הרב שמואל שמעון טולדנו, בן אחותו מרגלית טולדנו, והרב ישראל אבוחצירא, בן רבי יחיאל אבוחצירא, מנהיגים שניהם קהילות באשדוד.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.kikarhashabat.co.il/image.php?id=12769 החנוכייה של הרב יקותיאל אבוחצירה], באתר כיכר השבת
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:משפחת אבוחצירא
קטגוריה:אשדוד: רבנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
יחיאל אבוחצירא

הרב יחיאל אבוחצירא (נולד בשנת התש"ד, 1944) הוא רבה הספרדי של העיר רמלה.

==תולדות חייו==
נולד במרוקו, לרב יצחק אבוחצירא (ה"בבא חאקי", אחיו של הבבא סאלי).

בשנת התש"ט (1949) עלה כילד עם משפחתו לישראל.

לאחר פטירת אביו שכיהן כרב הערים רמלה ולוד, התמנה אחיו הרב אברהם אבוחצירא (הבבא הנא) לכהן כרב ערים אלו. כשנתיים לאחר פטירתו, בשנת התשל"ו (1975), נבחר הרב יחיאל לכהן תחתיו כרבה של רמלה.

הקים בעירו את מוסדות "אהל יצחק", על שם אביו.

== משפחתו ==
רבי יחיאל הוא חלק ממשפחת אבוחצירא, בנו של רבי יצחק אביחצירא.

מעבר לאחיו, רבי אברהם אבוחצירא, אותו החליף בתפקיד, אח נוסף שלו, אהרן אבוחצירא, היה ראש העיר רמלה, חבר הכנסת ושר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:משפחת אבוחצירא
קטגוריה:רמלה: רבנים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
אברהם אבוחצירא

הרב אברהם אביחצירא (כונה: בבא הנא, תרע"ה 1915 - כ"ב בכסלו תשל"ד, 17 בדצמבר 1973) היה רב הערים יבנה ורמלה. בנו של הרב יצחק אבוחצירא (ה'בבא חאקי'), וחתן דודו הבבא סאלי.

== תולדות חייו ==
נולד במרוקו בעיר ריסאני, לרב יצחק אבוחצירא (ה'בבא חאקי'), בנו של רבי מסעוד אבוחצירא, בנו הגדול של רבי יעקב אבוחצירא. ולאסתר, אחיינית בעלה, בתו הבכורה של אחיו הרב דוד אביחצירא. הסנדק שלו היה סבו הרב דוד אבוחצירא. כבר בצעירותו למד אצל סבו רבי דוד בבית הכנסת ובבית המדרש ונקשר בו מאוד. הבבא סאלי התבטא על כך פעם: "רבי אברהם היה ממש זיו איקונין של סבו הגדול עט"ר רבי דוד, שהיה דומה לו מאוד בתואר פניו ובקומתו, בצלמו כדמותו". במשך שנים למד חברותא עם גיסו ובן דודו רבי מאיר אבוחצירא בישיבה בבודניב, ואחר כך בישיבה בארפוד.

בה' בתמוז התר"צ (1 ביולי 1930), בהיותו כבן 15, נשא לאשה את בת דודו רחמא, בתו הגדולה של הבבא סאלי, שהייתה אז כבת עשר שנים, החתונה התקיימה בעיר בודניב שבמחוז תאפילאלת.

בשנת התש"ט (1949), בהיותו בן 34 עלה יחד עם אביו רבי יצחק ובני משפחתו לארץ ישראל, התגוררו ביבנה, אז עיירה, ומיד החל לכהן כרב המקום כעשרים שנה. בשנת תשי"א כשעלה דודו וחמיו הבבא סאלי לארץ ישראל הוא התגורר בסמוך אליו ביבנה. בעידוד ובתמיכת הבבא סאלי הקים תלמוד תורה וישיבה ע"ש אבותיו בשם 'בית צדיקים יעמוד' בהם למדו עשרות תלמידים. כמו כן הקים רבי אברהם גם חדרי לימוד ומדרשיות 'תורה אור' וכוללים לאברכים, ומשם יצאו תלמידי חכמים גדולים. רבי אברהם היה גם מוהל מומחה ורבים הכניס בבריתו של אברהם אבינו.

בשנת תשכ"ד עלה שוב הבבא סאלי לארץ ישראל על דעת להשתקע וקבע את מושבו בבית חתנו רבי אברהם, וכך במשך כמה שנים התגורר בבית חתנו, אשר דאג לכל מחסוריו, עד שלאחר כמה שנים עבר להתגורר בדרום הארץ, באשקלון ומשם לנתיבות. גם כשעלה רבי מאיר ארצה, התגורר בבית רבי אברהם כמה חודשים.

לאחר מות אביו, בכ"ה באדר ב' ה'תש"ל (2 באפריל 1970), נענה להפצרות הרבות שישב על כסאו של אביו ויבא למלאת את מקומו, ואכן עבר להתגורר בעיר רמלה, והחל לכהן שם כרב העיר תחתיו. ברבנות ביבנה החליף אותו הרב יוסף אבוחצירא.

הרב אברהם כיהן בתפקידו עד לפטירתו בכ"ב בכסלו תשל"ד, לאחר פטירתו התמנה אחיו, הרב יחיאל אבוחצירא, לרבה של רמלה.

בנו, רבי יעקב, הקים ישיבה וכולל ברמלה לזכרו בשם 'אשל אברהם', וכולל 'אברהם אוהבי' בירושלים. בנו רבי דוד, הקים את בית כנסת ובית מדרש 'אשל אברהם' בעיר רחובות ובו כולל אברכים.

== משפחתו ==
אשתו רחמא נולדה בחודש טבת התר"פ בעיר תאפילאלת, כחודש אחרי שדודה, הרב דוד אבוחצירא נהרג, בעקבות מלחמת המוסלמים המקומיים בצבא צרפת הכובש, ואביה לא היה בעיר. היא נפטרה בסיומו של חג סוכות התשע"א (ספטמבר 2010).
* אחיו, הרב יחיאל אבוחצירא - רב העיר רמלה.
* אחיו, אהרן אבוחצירא - חבר הכנסת ושר לשעבר.
אחיו ר׳ פנחס אבוחצירא היה יו"ר מועצה דתית אשדוד 

== ספריו ==
* השאיר אחריו כתבים, שקובצו לספר תולדות אברהם (חתנו, הרב אברהם מוגרבי, ירושלים, תש"ם - 1980. מהדורה שנייה: תשנ"ט).

== קישורים חיצוניים ==
* 
* מאיר אלפסי, [https://www.kikar.co.il/מרת-רוחמא-אבוחצירא.html בתו של הבבא סאלי איחדה את אדמו"רי בית אבוחצירא], באתר כיכר השבת
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:משפחת אבוחצירא
קטגוריה:רמלה: רבנים
קטגוריה:יבנה: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
פנחס אבוחצירא

הרב פנחס אבוחצירא (נולד בכ"ו בשבט תשל"ז, 14 בפברואר 1977) הוא רב שכונה ה' בבאר שבע וראש כולל בעיר. לאחר הירצחו של אביו המקובל רבי אלעזר אבוחצירא, מונה למלא את מקומו ולנהל את מוסדות החצר.

==תולדות חייו==
נולד באשדוד לאדמו"ר רבי אלעזר אבוחצירא ולרבנית דבורה. סנדקו היה סבו, רבי מאיר, שקרא לו את השם פנחס. בשנותיו הראשונות התגוררה המשפחה באשדוד. עם מות סבו, וכן אבי סבו, הבבא סאלי, ב-1984, עבר אביו רבי אלעזר לבאר שבע ופתח שם את חצרו.

הוא חונך מילדותו במוסדות ליטאים-אשכנזים: תלמוד תורה במושב תפרח, ישיבת "אבן האזל" בנתיבות (שהייתה בנשיאותו של הרב יששכר מאיר) וישיבת תפרח, שם למד בין היתר מהרב אביעזר פילץ ומרב המושב הרב אליהו אליעזר יעקובזון שאותו הוא מחשיב כרבו. הוא מיעט לצאת מהישיבה ולדברי חבריו כשהיה זקוק למשהו, עוזרים נסעו אליו לישיבה. נישא לתמר בת מאיר אוחנה מירושלים ולזוג מספר ילדים. לאחר נישואיו התמנה כרב שכונה ה' בבאר שבע.

באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 החל לשמש כראש מוסדות "יגל יעקב ישמח ישראל" בנשיאות אביו. הוא פתח כולל אברכים בראשותו. המוסדות כוללים תלמוד תורה וגני ילדים.

== ממשיכו של אביו ==
לאחר רצח אביו בכ"ז בתמוז תשע"א, הוכתר כיורשו ובמסע ההלוויה קרא הרב עובדיה יוסף המנוח "הניח בן צדיק שיגדיל את התורה של אביו".

בניגוד לאביו, שלבש גלימה מרוקאית מסורתית וכיסה את עיניו בכל מקום ציבורי, הרב פנחס לובש חליפה קצרה ומגבעת פשוטה הנפוצה אצל בחורי ישיבות. הוא מוסר שעורים ברבים, דבר שאביו נמנע ממנו. סגנון לימודו נוטה לכיוון הליטאי.

הרב אבוחצירא ירש את מוסדותיו של אביו. ערכם הוערך בשנת 2011 על פי דה מרקר ומעריב בין שמונים מיליון דולר למאה מיליון דולר. יוסי בר מוחא העריך בשנת 2012 את שווי הונו בלמעלה ממיליארד ש"ח. פורבס העריך את ההון באותה שנה בכ-1.3 מיליארד שקל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [http://www.kikar.co.il/261768.html השיעור של האדמו"ר רבי פנחס אבוחצירא ב'מרכז הרב' • צפו], אתר כיכר השבת
* [https://www.youtube.com/watch?v=UIztb4U_oZM&t=2101s ביקש יעקב לגלות את הקץ], שיעור מצולם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:משפחת אבוחצירא
קטגוריה:באר שבע: רבנים
קטגוריה:רבני שכונות
קטגוריה:בוגרי ישיבת תושיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
יחיאל זוהר

יחיאל זוהר (נולד ב-1956) הוא ראש עיריית נתיבות מאז שנת 1989.

==ביוגרפיה==
נשיא המדינה, ראובן ריבלין, בפתיחת שנת הלימודים ה'תשע"ט בכיתה בנתיבות]]
נולד למזל ויהודה זוהר במרוקו, בן למשפחה דתית בת 11 נפשות. בשנת 1962, בהיותו בן שש, עלה עם משפחתו לישראל והמשפחה התיישבה בנתיבות, אז עיירה. בצעירותו למד בישיבה תיכונית, אך בהמשך, אורח חייו הפך לחילוני מסורתי. שימש כפעיל חברתי והיה ממארגני מחאה נגד המדיניות הפרו-חרדית שהפעילה הרשות המקומית, ובתוך כך סגירתם של מוקדי הציבור העירוניים בשבת.

זוהר חבר מרכז במפלגת הליכוד והמועמד מטעמה לראשות העיר בבחירות המקומיות. נחשב מקורב לבנימין נתניהו.

בין השנים 1983–1989 כיהן בתפקידים שונים בהם יו"ר מועצת הפועלים, חבר במליאת מועצת העיר, סגן ראש המועצה ויושב-ראש הנהלת המתנ"ס בנתיבות.

בשנת 1989 נבחר לראשונה לראש המועצה כנציג הליכוד, לאחר שניצח את ראש המועצה דאז, יוסף אבו. בשנת 1993 פוזרה המועצה והתמנתה ועדה קרואה, אולם בבחירות שנערכו שנה לאחר מכן, נבחר בשנית.

בשנת 2000 הוכרזה נתיבות כעיר. זוהר נחשב למי שהצעיד את העיר ופיתח אותה מאוד, ובשנת 2013 הוא נבחר ברשימת עשרת ראשי הערים הטובים בישראל לפי מגזין "פורבס ישראל".

בבחירות 2009, ניצח את אייל מסיקה עם 52.7% מקולות הבוחרים, בתום מערכת בחירות יצרית, בה תמך בו לראשונה הרב יששכר מאיר, שעד אז נאבק בו. בבחירות 2013, ניצח שוב את אייל מסיקה, בתום מערכת בחירות שהייתה סוערת אף היא, על רקע המאבק בין תומכו הקבוע הרב יורם אברג'ל והקהילה החרדית-ליטאית בעיר שתמכו בו, לבין הרנטגן, הבאבא ברוך, והקהילה החרדית-ספרדית, שהתנגדו לו. בבחירות בשנת 2018, ניצח את משה בנימין פרץ. זוהר זכה ב-11,029 קולות (63.85%) ונבחר לקדנציה שביעית ברציפות.

בבחירות 2024, המשיך זוהר לכהונה נוספת לאחר שקיבל 70.7% מקולות הבוחרים.

ב-8 באפריל 2024 הודיעה המשטרה כי עיכבה לחקירה את זוהר, בחשד לקבלת שוחד מקבלנים. המשטרה מסרה כי החקירה מלווה על ידי המחלקה הכלכלית בפרקליטות המדינה.

זוהר נשוי לריקי, ילידת אשקלון, ולהם 4 ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=gxa6MNBx7bo נאום הניצחון של יחיאל זוהר 2013], באתר יוטיוב
* [http://www.forbes.co.il/news/new.aspx?Pn6VQ=&0r9VQ=LFGI ראש העיר שעושה ניסים בפריפריה-I10יחיאל זוהר-נתיבות], באתר פורבס ישראל, 10 באוקטובר 2013
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית נתיבות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי ישיבות תיכוניות
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
1833 במדע

==אסטרונומיה==
* סופות ליאונידים נצפתה מעל שטח ארצות הברית.

==כימיה==
* גילוי חוק גרהם על ידי כימאי בריטי תומאס גרהם.

==טכנולוגיה==
* בניית טלגרף אלקטרומגנטי ראשון על ידי וילהלם וובר וקרל פרידריך גאוס בגרמניה.
* תחילת ייצור נייר זכוכית באופן תעשייתי.

==פיזיקה==
* גילוי חוק לנץ

==רפואה==
* יוהאן מולר החל בפרסום ספרו Handbuch der Physiologie des Menschen.
* גילוי דיאסטזה על ידי אנסלם פאיין.

== נולדו ==
* 5 במאי – פרדיננד פון ריכטהופן, גאוגרף גרמני (נפטר ב-1905)
* 29 ביוני – פטר וואגה, כימאי נורווגי (נפטר ב-1900)
* 17 באוקטובר – פול ברט, זואולוג צרפתי (נפטר ב-1886)
* 21 באוקטובר – אלפרד נובל, מהנדס וממציא שוודי (נפטר ב-1896)

==נפטרו==
* 10 בינואר – אדריאן-מארי לז'נדר, מתמטיקאי צרפתי (נולד ב-1752)
* 6 בפברואר – פאוסטו אלחאייר, כימאי ספרדי (נולד ב-1755)
* 6 בפברואר – פייר לאטרייל, זואולוג צרפתי (נולד ב-1762)
* 22 באפריל – ריצ'רד טרוויטניק, מהנדס וממציא בריטי (נולד ב-1771)
* 31 באוקטובר – יוהאן מקל, ביולוג גרמני (נולד ב-1781)

==קישורים חיצוניים==

*
1834 במדע

==אסטרונומיה==
* 14 במרץ ג'ון הרשל גילה צביר פתוח חדש.
* הרמן פון הלמהולץ משער שמקור אנרגיית השמש קשור לכוח הכובד.
* פרסום מפת שטח הירח.

==ארכאולוגיה==
* חפירות של חואן גלינדו בקופאן, אתר מורשת עולמית.
* חפירות של ג'וזפה פרליני במרואה, אתר מורשת עולמית.

==ביולוגיה==
* ג'יימס פג'ה גילה טפיל המהווה סיבה לשערנת.
* פליקס דוארדיין מציע שייצורים חד-תאים יהיו קבוצה נפרדת.

==גאולוגיה==
* הגדרת טריאס על ידי גאולוג גרמני פרידריך פון אלברטי.

==פיזיקה==
* חקר סוליטון על ידי ג'ון ראסל.
* אמיל קלייפרון הגדיר את חוק השני של תרמודינמיקה.
* גילוי חוק לנץ על ידי היינריך לנץ.
* גילוי אפקט פלטייה על ידי ז'אן פלטייה.
* מייקל פאראדיי פרסם את מחקריו בתחום החשמל תוך שימוש לראשונה במילים כמו אלקטרודה, קטודה, אנודה וכו'.

== נולדו ==
* 7 בינואר – פיליפ רייס, ממציא גרמני (נפטר ב-1874)
* 15 בינואר – פרדריק גודמן, זואולוג בריטי (נפטר ב-1919)
* 17 בינואר – אוגוסט וייסמן, ביולוג גרמני (נפטר ב-1914)
* 7 בפברואר – דמיטרי מנדלייב, כימאי רוסי (נפטר ב-1907)
* 16 בפברואר – ארנסט הקל, ביולוג גרמני (נפטר ב-1919)
* 17 במרץ – גוטליב דיימלר, ממציא גרמני (נפטר ב-1900)
* 30 באפריל – ג'ון לובוק, ביולוג וארכאולוג בריטי (נפטר ב-1913)
* יוני – ויליאם מיינור, בלשן אמריקאי (נפטר ב-1900)
* 6 ביולי – הנרי האברשאם גודווין אוסטן, גאוגרף וגאולוג בריטי (נפטר ב-1923)
* 5 באוגוסט – אוולד הרינג, פיזואולוג גרמני (נפטר ב-1918)
* 22 באוגוסט – סמואל לנגלי, אסטרונום אמריקאי (נפטר ב-1906)
* 15 בדצמבר – צ'ארלס יאנג, אסטרונום אמריקאי (נפטר ב-1908)

==נפטרו==
* 8 בינואר – ג'אק לבילרדייה, חוקר טבע צרפתי (נולד ב-1755)
* 17 בינואר – ג'ובאני אלדיני, פיזיקאי איטלקי (נולד ב-1762)
* 6 בפברואר – פייר לאטרייל, זואולוג צרפתי (נולד ב-1762)
* 26 בפברואר – אלויז שנפלדר, ממציא גרמני (נולד ב-1771)
* 7 באוגוסט – ז'וזף מארי ז'אקאר, ממציא צרפתי (נולד ב-1752)
* 9 בספטמבר – ג'יימס ודל, מגלה ארצות בריטי (נולד ב-1787)
* 10 באוקטובר – תומאס סאיי, חוקר טבע אמריקאי (נולד ב-1787)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:1834 במדע
סימון (סרט)

סימון (במקור: S1m0ne) הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר קומדיה מדע בדיוני שכתב, הפיק וביים אנדרו ניקול. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2002 ומככבים בו אל פצ'ינו, קתרין קינר, וינונה ריידר ואוון רייצ'ל ווד, והוא מספר על במאי קולנוע כושל שמצליח לייצר דמות וירטואלית שהופכת לכוכבת סרטו החדש. אף אחד לא יודע שלא מדובר בדמות אמיתית והכוכבת לא נגישה מן הסתם למסיבות עיתונאים, אירועים ומפגשי מעריצים. לאט לאט השקר שבנה מתחיל לעורר את חשדם של הסובבים אותו עד שהוא נכנע ומגלה את האמת.

==תקציר העלילה==
ויקטור טרנסקי (בגילומו של אל פצ'ינו) הוא במאי שבמהלך צילומי סרט שלו נגמר לו התקציב. כוכבת הסרט שלו, ניקולה אנדרס (וינונה ריידר) לא מוכנה להתמודד עם הקשיים החדשים ופורשת מהצילומים. טרנסקי מבין שבלעדיה הוא לא יוכל להשלים את הסרט בזמן ומקבל את הצעת חברו האנק אלאנו (אליאס קוטס) ליצור דמות וירטואלית שתחליף את הכוכבת שפרשה. על תוכנת Simulation One הם יוצרים דמות ומשם התוכנה גוזרים את שמה: "סימוֹן".
סימון (רייצ'ל רוברטס) משולבת בסרט שהופך להצלחה אדירה וכולם מתחילים לחפש את הכוכבת החדשה.

טרנסקי מספר לעיתונאים ולמעריצים הנלהבים כי סימון בעלת אופי מתבודד ומבקשת את פרטיותה, מה שרק מעצים את רצון המדיה לראיין ולפגוש אותה. הוא מסכים בסופו של דבר לראיונות רק מול מסך מחשב כשהוא גם מדבב אותה באותה תוכנה שהופכת את קולו לקול של אישה.

סימון, ש"לא מוכנה להופיע עם שחקנים אחרים אלא רק לבדה" עולה לדרגת סופרסטאר ואף זוכה בשני פרסי אוסקר, אותם מקבל עבורה הסוכן שלה, טרנסקי עצמו. השמועות לפיהן טרנסקי מתעלל בכוכבת, סוגר אותה בביתה ולא מאפשר לה לצאת מתחילות להשפיע על הבמאי שמחליט למחוק את הדמות ולזרוק את קובצי המחשב בהם היא קיימת לים. הוא מספר שהיא חלתה בווירוס נדיר ומתה, אך המעריצים מתקשים לקבל את רוע הגזירה והמשטרה עוצרת אותו בחשד לרצח.

בתו וגרושתו מצליחות לחדור לחדר העבודה הסודי של טרנסקי, מוצאות את המחשב ומחזירות את סימון לחיים. סימון שוב מתראיינת לטלוויזיה, יחד עם טרנסקי והכיסוי שלהם לפרשה היא שהיא הייתה בהריון וטרנסקי "קנה" לה זמן במהלך הפרשה כדי שהיא תוכל להתבודד. לצידם "תינוק" דיגיטלי. בעקבות הדברים הוא משוחרר מתחנת המעצר וממשיך, יחד עם ביתו וגרושתו בהפעלת סימון וכנראה גם דמויות חדשות.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
|-
|אל פצ'ינו 
|ויקטור טרנסקי
|-
|רייצ'ל רוברטס
|סימון
|-
|קתרין קינר 
|איילין כריסטיאן
|-
|אוון רייצ'ל ווד 
|לייני כריסטיאן
|-
|וינונה ריידר
|ניקולה אנדרס
|}

==ביקורות==
הסרט זכה לתגובות מעורבות של הקהל והמבקרים. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל את הציון 51% מתוך 156 ביקורות.
באתר Metacritic קיבל הסרט את הציון 49 מתוך 38 ביקורות, כשרוב המבקרים התקשו להחליט אם הם אוהבים את הסרט או לא.
בסוף השבוע הראשון שלו באקרנים העשיר הסרט את קופתו ב-3,813,463 דולר ודורג במקום ה-9. בסך הכול רשם הסרט הכנסות בסך $19,576,023 בעולם.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.youtube.com/watch?v=hQSCUPC_oL4 S1m0ne], קדימון באתר יוטיוב 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אל פצ'ינו
קטגוריה:סרטים שהולחנו על ידי קרטר בורוול
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2002
סמל ויניפג

סמל ויניפג (באנגלית: Coat of arms of Winnipeg) הוא סמלה הרשמי של העיר ויניפג, קנדה. הסמל הנוכחי החליף את קודמו ב-1972 לאחר שאושר על ידי המכללה להרלדיקה (College of Arms) שבאנגליה.

==תיאור הסמל==
צורת המגן היא אנגלית, ועליו מופיעים שלושה עשר כוכבי זהב בשדה כחול, המסמלים את שלוש עשרה המושבות שהתאחדו לעיר ויניפג על רקע שמיה הכחולים של העיר. תחתם מצויר פרח כרכום בשדה ירוק המסמל את מיקומה של ויניפג במרחבי הערבה.

הציצה כוללת את שער מבצר גארי (Fort Garry), מבצר של חברת מפרץ הדסון מ-1822, המסמל את ההיסטוריה של העיר.

הסרטים מעל ומתחת המגן, מסמלים את אחדות תושבי העיר. המוטו המופיע בתחתית הוא UNUM CUM VIRTUTE MULTORUM (מלטינית: אחד עם כוח של רבים).

==ראו גם==
* דגל ויניפג

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ngw.nl/int/can/winnipeg.htm הסבר על סמל ויניפג (אנגלית)]

קטגוריה:ויניפג
ויניפג
קטגוריה:מניטובה: סמלים
יורוקים

יורוקים (בטורקית: Yörük) הם קבוצה אתנית של נוודים ממוצא טורקי, המגיעים במקור מהאזורים ההרריים שבאנטליה. כיום ניתן למצוא קבוצות יורוקים במספר מקומות בהם; טורקיה, חבל הבלקן, ברחבי מרכז אסיה ואף במספר מקומות באירופה (בעיקר בארצות השפלה).

היורוקים מזוהים כיום לעיתים עם השבטים הטורקמנים. בטורקיה המונח טורקמנים מזוהה עם שבטים אשר אינם נוודים עוד והתיישבו בכפרים וערים, בעוד שהמונח 'יורוק' מזוהה עם שבטים אשר משמרים את אורח החיים הנוודי. עם זאת, היורוקים הם קבוצה אתנית ייחודית שמשתייכת לעמים הטורקמנים בהגדרתם הרחבה בלבד, שכן ככל הנראה היורוקים שכנו באזור עוד לפני שהשבטים הטורקמנים נדדו דרומה.

==תמונות==
<gallery>
Yoeruek16.jpg|אוהלי יורוקים בטורקיה.
AlaDaglarYoruk.jpg|רועה צאן בהרי הטאורוס.
Yoeruek26.jpg|שטיח יורוקי ארוג.
Yoeruek18.jpg|יורוקים עם גמליהם.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עמי המזרח התיכון
קטגוריה:עמי אסיה
קטגוריה:שבטים טורקיים
קטגוריה:אנטוליה
פינוי אוכלוסייה בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה

השלטון הבריטי פרסם את התוכנית באמצעי מדיית המונים ובהם פוסטרים. פוסטר זה הוצב ברכבת התחתית של [[לונדון.]]
פינוי אוכלוסייה בבריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה הוא תהליך בו פונו אוכלוסייה, סחורות וממון בתחילת מלחמת העולם השנייה מחוץ לטווח ההפצצות.

בין השנים 1939–1941 פונו מרבית ילדי בריטניה מלונדון וערים מופצצות אחרות לאזורי ספר, הועברו סחורות ומשאבים מחוץ לטווח הפצצות בבריטניה ולמושבות בריטיות אחרות.

במסגרת מבצע Pied Piper שהתחיל ב-1 בספטמבר 1939 הועברו כ-3.5 מיליון תושבים, בהם כ-1.4 מיליון ילדים, במהלך יוני 1940 הועברה אוכלוסייה מהחוף המזרחי והמערבי מחשש ממבצע ארי-הים ובספטמבר פונו הערים שהושפעו מהבליץ.

== ראו גם ==
* פינוי אוכלוסייה בברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה
* פינוי אוכלוסייה ביפן במהלך מלחמת העולם השנייה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.bbc.co.uk/history/british/britain_wwtwo/evacuees_01.shtml BBC]
* [http://www.bbc.co.uk/ww2peopleswar/stories/41/a4099241.shtml BBC People's War - Yvonne Devereux 'Evacuated to Canada']
* [http://www.johndclare.net/wwii4_evacuees_longmate.htm How We Lived Then - extract from Norman Longmate book]
* [http://clutch.open.ac.uk/schools/standrews00/gov_evac.htm CLUTCH Club]
* [http://www.historylearningsite.co.uk/children_and_world_war_two.htm History Learning Site]
* [https://web.archive.org/web/20080227140049/http://www.personal.rdg.ac.uk/~wcl8/sacll/lectures/transcripts/Evacuees.pdf Lecture transcript on Operation Pied Piper, 31 May 2006]
* [http://www.evacuees.org.uk/ The Evacuees Reunion Association]
* [http://nfb.ca/film/children_from_overseas/ Watch the documentary Children from Overseas online]
* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פינוי אוכלוסייה
ולרי פטרוב

ולרי פטרוב (בבולגרית: Валери Петров; 22 באפריל 1920, סופיה, ממלכת בולגריה - 27 באוגוסט 2014, סופיה, בולגריה), היה תסריטאי מחזאי, סופר ילדים, ומשורר בולגרי ממוצא יהודי אשר כיהן גם כחבר הפרלמנט הבולגרי.

== קורות חיים ==
ולרי פטרוב היה שם העט של ולרי נסים מבורך (בבולגרית: Валери Нисим Меворах), אשר נולד בסופיה לעורך הדין פרופסור נסים מבורך שכיהן כשגריר בולגריה בארצות הברית ובאו"ם ולמריה פטרובה שהייתה מורה לצרפתית בבית ספר תיכון. הוא בוגר הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת סופיה. ב-1935 הוציא לאור את ספר השירה הראשון שלו ובהמשך, לאחר פרסום החוק להגנת האומה החל לכתוב תחת שם העט ולרי פטרוב, תוך שהוא מאמץ את שם משפחתה של אימו וזאת בשל רדיפות היהודים בבולגריה.

ב-1944, לאחר ההפיכה שהובילה חזית המולדת הבולגרית והצטרפות בולגריה לבעלות הברית, הועסק פטרוב ככתב צבאי. לאחר תום המלחמה נמנה עם מייסדי ועורכי העיתון הסאטירי "Стършел" - "הצירעה" ובהמשך כיהן כנספח התרבות בצירות הבולגרית באיטליה. לאורך הקריירה הוציא לאור פטרוב 12 ספרי שירה, וכתב 19 תסריטים לסרטי קולנוע ואנימציה ו-8 מחזות. הסרט מעבר לכל חלום מתבסס על תסריט שכתב פטרוב ב-1981. כמו כן תרגם ולרי פטרוב מיצירותיהם של יוהאן וולפגנג פון גתה וויליאם שייקספיר לבולגרית. פטרוב זכה להוקרת הממסד האמנותי הבולגרי ולפרסים רבים על תרומתו לתרבות בבולגריה. ב-2007 זכה לפרס הוקרה מיוחד שהוענק לו על ידי ראש ממשלת בולגריה דאז סרגיי סטאנישב וב-2011 בפרס האקדמיה הבולגרית למדעים.

בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 כיהן פטרוב כחבר הפרלמנט הבולגרי ולתקופה קצרה היה סגן יושב ראשו. ולרי פטרוב הלך לעולמו ב-27 באוגוסט 2014 בסופיה, לאחר שלקה בשני אירועים של שבץ מוחי והוא בן 94 שנים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20151009215759/http://mycentury.tv/bulgaria/item/639-valeri-petrov-the-conscience-of-bulgaria.html ולרי פטרוב - מצפונה של בולגריה], באתר mycentury.tv ו
* [http://www.novinite.com/view_news.php?id=162945 נפטר המשורר ולרי פטרוב], באתר "סוכנות הידיעות של סופיה", אוחזר ב-27 באוגוסט 2014 

קטגוריה:סופרים יהודים בולגרים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים
קטגוריה:משוררים יהודים בולגרים
קטגוריה:מחזאים בולגרים
קטגוריה:כתבים צבאיים יהודים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע בולגרים
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:מחזאים יהודים
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הבולגרי
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בולגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים בולגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1920
קטגוריה:נפטרים ב-2014
סאיטו מקוטו

סאיטו מקוטו (ביפנית: 斎藤 実; 27 באוקטובר 1858 - 26 בפברואר 1936) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני, פעמיים מושלה הכללי של קוריאה וראש ממשלת יפן ה-30.

==ראשית חייו==
סאיטו נולד בנחלת מוצו (כיום מחוז איווטה) למשפחת סמוראים משבט מיזוסאווה. הוא סיים את לימודיו במחזור השישי של האקדמיה הימית הקיסרית ב-1879, וסיים במקום השלישי בכיתתו, מתוך שבע עשר צוערים.

==קריירה צבאית==
סאיטו נסע לארצות הברית ב-1884, ושימש שם נספח צבאי. כששב ליפן לאחר ארבע שנים, שירת במטה הכללי של הצי היפני. לאחר קידומו לדרגת לוטננט-קומנדר ב-1893, התמנה סאיטו לסגן מפקד הסיירת "איזומי," ולאחר מכן לסגן מפקד אוניית המערכה "פוג'י."

במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה פיקד סאיטו על הסיירות "אקיצושימה" ו"איצוקושימה." הוא התמנה לסגן שר הימייה ב-10 בנובמבר 1898, וקודם לדרגת אדמירל משנה ב-1900.

==קריירה פוליטית==
סאיטו כיהן בתפקיד סגן שר הימייה פעם נוספת במהלך מלחמת רוסיה–יפן. בתחילת המלחמה הוא קודם לדרגת תת-אדמירל, וב-1906 קיבל את עיטור מסדר השמש העולה. לאחר המלחמה כיהן סאיטו בתפקיד שר הימייה במשך שמונה שנים, מ-1906 עד 1914, במהלכן סייע בהרחבת הצי.

סאיטו קיבל את תואר הקזוקו "דאנשאקו" (ברון) ב-21 בספטמבר 1907, וקודם לדרגת אדמירל ב-16 באוקטובר 1912. הוא נאלץ להתפטר מתפקידו כשר הימייה ב-16 באפריל 1914, לאחר שהתברר שהיה מעורב בפרשיית שחיתות, בה היה מעורבים הצי היפני וחברת סימנס, ונכנס לשירות מילואים.

ב-1919 התמנה סאיטו למושל הכללי של קוריאה. מינויו אירע זמן קצר לאחר דיכוי תנועת ה-1 במרץ, תנועה לעצמאות קוריאה, ובעקבות זאת מיתן סאיטו את המדיניות היפנית במדינה, ואיפשר לתושביה חופש רב יותר. סאיטו כיהן פעמיים כמושל קוריאה, מ-1919 עד 1927, ופעם נוספת מ-1929 עד 1931. הוא קיבל את עיטור מסדר פרחי הפאולוניה ב-1924, ותואר הקזוקו שלו הפך ל"שישאקו" (ויקונט) שנה לאחר מכן.

==ראש הממשלה==
בעקבות ההתנקשות בראש הממשלה אינוקאי צויושי ב-15 במאי 1932 על ידי פעיל אולטרה-לאומני, התמנה סאיטו לראשות הממשלה. סדאו אראקי נותר שר המלחמה, ומיד פנה בדרישות אל הממשלה החדשה. במהלך כהונתו של סאיטו, הכירה יפן בעצמאותה של מנצ'וקוו, ופרשה מחבר הלאומים.

ממשלתו של סאיטו הייתה הממשלה היציבה ביותר בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, והיא החזיקה מעמד עד ה-8 ביולי 1934, אז נאלצה הממשלה להתפטר בעקבות פרשיית שחיתות. אוקדה קייסוקה החליף את סאיטו בראשות הממשלה.

לאחר פרישתו המשיך סאיטו למלא תפקיד חשוב בפוליטיקה היפנית, והתמנה לשומר חותם הקיסר ב-26 בדצמבר 1935. עם זאת, סאיטו איבד את חייו בהתנקשות במהלך מרד הנפל של 26 בפברואר 1936 בביתו שבטוקיו.

לאחר מותו הוענק לסאיטו עיטור מסדר החרצית.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Bix, Herbert P. Hirohito and the Making of Modern Japan, Harper Collins, 2000. .
*Jansen, Marius B. The Making of Modern Japan. Harvard University Press, 2000. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:אדמירלים יפנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר פרחי הפאולוניה
קטגוריה:ילידי 1858

קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1936
יואב קרקובסקי

יואב קְרָקוֹבְסְקִי (נולד ב-8 במאי 1975) הוא עיתונאי וכתב רדיו וטלוויזיה ישראלי המשמש מגיש וראש התחום הפוליטי בתאגיד השידור הישראלי.
בית הירוק באוניברסיטת תל אביב.]]

==ביוגרפיה==
קרקובסקי הוא בנם של ישראל ונילי קרקובסקי.

בוגר תיכון אלון ברמת השרון. שירת כחייל קרבי בלבנון.

ב-1997 החל את עבודתו ברשות השידור, ככתב ברשת ב' של קול ישראל במערכת תל אביב. 

בפברואר 1999, בעקבות מותו של הכתב אילן רועה בדרום לבנון, מונה להחליפו ככתב בצפון למשך שלוש שנים. שימש כתב לענייני איכות סביבה ולאחר חודשים מספר מונה לכתב הפוליטי של רשת ב' . עורך יומנים ותוכניות ונמנה עם מגישיה של התוכנית "כל היום". 

מימי טרום הבחירות לכנסת העשרים החל להגיש תוכנית פוליטית שבועית ברשת ב' בשם "המזנון". היה ממייסדי קבוצת "חדשות ישראל", שהתמודדה במכרז על הקמת ערוץ החדשות הייעודי. לאחר שהמיזם לא יצא לפועל, שב לרשת ב'. כיהן גם ככתב לענייני משטרה בחדשות עשר. 

בשנת 2007 זכה בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה.

החל משנת 2010 שימש כמגיש מחליף בתוכניות בערוץ הכנסת, ושימש גם כפרשן בתוכנית "המשחק המרכזי". 

משנת 2017 עד פברואר 2018 הגיש את התוכנית "בחצי היום השישי" ברשת כאן ב'.

באוגוסט 2020 הודיע שעוזב תפקידו כראש התחום הפוליטי ועובר לשמש ככתב מגזין ועורך פרויקטים מיוחדים בתאגיד.

נוסף על תפקידיו בעיתונות, קרקובסקי מדריך מסעות לפולין מטעם "יד ושם".

קרקובסקי נשוי לרויטל יכין, בתה של מירי יכין, שהייתה שנים רבות ראש אגף האירועים והטקסים בכנסת. הזוג מתגורר בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:זוכי הפרס להצטיינות עיתונאית ע"ש אילן רועה
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:כתבים ישראלים לענייני איכות הסביבה
קטגוריה:כתבים פרלמנטריים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
שיר אסירי עכו

שיר אסירי עכו הוא שירו של זאב ז'בוטינסקי. חובר בתקופת היותו עצור עם חבריו אנשי ההגנה בכלא עכו, על השתתפותם בהגנה על היישוב היהודי ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים, במאורעות תר"ף 1920; תקופה שאותה תיאר לימים גם ב"אבטוביוגרפיה" מפרי עטו.
נושאי השיר הם אהבת ארץ ישראל, ז'בוטינסקי מונה את האתרים וחבלי הארץ: הר חרמון, המושבה מטולה, דן, הגלעד ואילת (קיבוץ אילת השחר). הוא מעלה על נס את מותם של גיבורים על משמרת היישוב היהודי, ובכלל זה יוסף טרומפלדור וחבריו במאורעות תל חי שהתחוללו בחורף תר"ף 1920.

ככל שיריו ותרגומיו של ז'בוטינסקי, גם שיר זה נכתב בהברה ספרדית (בשונה למשל מרוב שירתו של ביאליק), מתוך אמונתו בהתאמתה ובעתידה בספרות העברית המתחדשת. על פי פרופ' דן מירון, השיר הוא חלק משירתו הציונית הפוליטית של ז'בוטינסקי, שבה "מצא הז'אנר של ההמנון הציבורי, ...את גיבושו המודרני השלם, ה'קלסי', הראשון"; ז'בוטינסקי הטביע בהם "מוזיקליות", "בהירנות" במבע, ושימוש ב"מילון' הכלל יישובי, ובכלל זה של "השמאל הציוני".

השיר הולחן על ידי יוסף מילט והיה אהוד ביישוב, לזרמיו. נהגו לשיר אותו במסיבות ובהתקהלויות חגיגיות והוא זכה לביצועים רבים.

==לקריאה נוספת==
*דן מירון (הקדמה), יוסף קיסטר (מבוא), אילן מצל בגיא, זאב ז'בוטינסקי ושירתו, תל אביב: הוצאת המסדר על־שם זאב ז'בוטינסקי, תשס"ו-2005.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי זאב ז'בוטינסקי
קטגוריה:תל חי
קטגוריה:שירי שנות ה-1920
אוקדה קייסוקה

אוקדה קייסוקה (ביפנית: 岡田 啓介; 20 בינואר 1868 - 7 באוקטובר 1952) היה אדמירל בצי הקיסרי היפני, פוליטיקאי וראש ממשלת יפן ה-31.

==קריירה צבאית==
אוקדה נולד בעיר פוקואי שבמחוז פוקואי למשפחת סמוראים. הוא למד במחזור ה-15 של האקדמיה הימית הקיסרית, וסיים ב-1889 במקום השביעי מתוך 80 צוערים. הוא שירת בתחילת דרכו על סיפון הקורבטה "קונגו" ועל סיפון הסיירת "נאניווה." לאחר שקיבל את דרגת הלוטננט, שירת אוקדה על סיפון הסיירות "איצוקושימה" ו"טקצ'יהו" ועל הקורבטה "היאיי." במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה, שירת אוקדה על אוניית המערכה "פוג'י."

לאחר שסיים את לימודיו במכללת המטה הימי, עבר אוקדה לשרת על סיפון אוניית המערכה "שיקישימה," והיה סגן מפקד הסיירת "יאֶיאמה." במהלך מלחמת רוסיה–יפן שימש אוקדה סגן מפקד בכמה כלי שיט, עד שקיבל לבסוף, את הפיקוד על הסיירת "קסוגה" ב-25 ביולי 1910. שנתיים לאחר מכן קיבל את הפיקוד על הסיירת "קאשימה."

לאחר שקיבל את דרגת אדמירל משנה ב-1913, מילא אוקדה מספר תפקידי מטה. הוא קודם לדרגת תת-אדמירל ב-1917, ולאדמירל ב-1924. באותה שנה התמנה אוקדה למפקד הצי היפני המשולב.

אוקדה הפך לשר הימייה ב-1927, בממשלתו של טנאקה גיאיצ'י, אך התפטר ב-1929 עבור מקום כיועץ צבאי במועצת המלחמה העליונה של יפן.

אוקדה היה אחד הקצינים הבכירים הבודדים בצי היפני שתמכו באמנת לונדון, שקראה לצמצום מרוץ החימוש בין המעצמות, והוא פעל לאישורה על ידי הממשלה. הוא כיהן פעם נוספת בתפקיד שר הימייה בממשלתו של סאיטו מקוטו ב-1932.

==קריירה פוליטית==
לאחר התפטרות ממשלתו של סאיטו בעקבות פרשיית שחיתות, התמנה אוקדה לראשות ממשלת יפן ב-8 ביולי 1934, תוך שהוא מחזיק בו זמנית בתפקיד שר המושבות. הוא היה אחת הדמויות הדמוקרטיות והמתונות ביותר באותה עת, במדינה שהלאומנות גאתה בה, והיה מהמתנגדים העיקריים להרחבת הצבא והצי, גישה שהפכה אותו למטרה בעיני הממסד הצבאי וגורמים לאומנים. הוא ניצל מהתנקשות במהלך מרד הנפל של 26 בפברואר 1936, מכיוון שהרוצחים טעו בזיהויו, ובטעות רצחו את גיסו, שהיה גם מזכירו האישי, קולונל דנזו מצואו. אוקדה יצא ממקום המסתור שלו ב-29 בפברואר, אך התפטר מתפקידו מספר ימים לאחר מכן.

אוקדה היה גם ממתנגדי המלחמה עם ארצות הברית. במהלך מלחמת העולם השנייה הקים אוקדה קבוצה של פוליטיקאים ואנשי צבא בעלי דעות דומות לשלו, שניסו להביא לסיום המלחמה. תבוסת היפנים בקרב מידוויי ובקרב גוודלקנל, קרא אוקדה לפתיחת משא ומתן עם בעלות הברית, ומילא תפקיד מרכזי בהדחת ממשלתו של הידקי טוג'ו ב-1944.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Bix, Herbert P. Hirohito and the Making of Modern Japan, Harper Collins, 2000. .
*Jansen, Marius B. The Making of Modern Japan. Harvard University Press, 2000. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:סמוראים
קטגוריה:אדמירלים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:נפטרים ב-1952
1835 במדע

==אסטרונומיה==
* 5 באוגוסט תצפית ראשון של שביט היילי בחזרתו.
* 25 באוגוסט – תחילת פרסום מאמרי מתיחת הירח הגדולה.

==ארכאולוגיה==
* גילוי ופיענוח כתובת ביסותון על ידי הנרי רולינסון, הברונט הראשון

==גאולוגיה==
* תחילת סקר גאולוגי מקיף של בריטניה. לראשונה נערך סקר מקיף ברמה ארצית.
* הגדרת סילור וקמבריון

==טכנולוגיה==
* ויליאם הנרי פוקס טלבוט לראשונה משתמש בטכנולוגיה של נגטיב-פוזיטיב
* 12 בספטמבר – הוצאת פטנט על טובה
* המצאת אקדח תופי על ידי סמואל קולט
* המצאת קוד מורס על ידי סמואל מורס
==כימיה==
* ייצור ויניל כלוריד על ידי יוסטוס פון ליביג 

==מתמטיקה==
* סטטיסטיקאי צרפתי אדולף קואלט מגדיר את המונח "בן אדם ממוצע"

==פיזיקה==
* חקר דיסקת איירי על ידי ג'ורג' בידל איירי.
* חקר כוח קוריוליס על ידי גספאר קוריוליס.
*חקר מכניקת המילטון על ידי ויליאם רואן המילטון.

==רפואה==
* הרופא הצרפתי פייר אלכסנדר פרסם את מחקרו לגבי שימוש מוגזם בהקזת דם בטיפולים רפואיים שונים.

== נולדו ==
* 12 במרץ – סימון ניוקומב, אסטרונום ומתמטיקאי קנדי (נפטר ב-1909)
* 14 במרץ – ג'ובאני סקיאפארלי, אסטרונום איטלקי (נפטר ב-1910)
* 24 במרץ – יוזף סטפן, מתמטיקאי סלובני-אוסטרי (נפטר ב-1893)
* 2 באוגוסט – אלישע גריי, ממציא אמריקאי (נפטר ב-1901)
* 1 באוקטובר – אדם פוליצר, ביולוג הונגרי-אוסטרי (נפטר ב-1920)

==נפטרו==
* 18 באוגוסט – פרידריך שטרומאייר, כימאי גרמני (נולד ב-1776)

==קישורים חיצוניים==

*
היאשי סנג'ורו

היאשי סנג'ורו (ביפנית: 林 銑十郎; 23 בפברואר 1876 – 4 בפברואר 1943) היה גנרל בצבא יפן, מפקד הצבא היפני בקוריאה במהלך תקרית מוקדן והפלישה היפנית למנצ'וריה, פוליטיקאי וראש ממשלת יפן ה-33.

==ביוגרפיה==
היאשי נולד במחוז אישיקאווה למשפחת סמוראים. בצעירותו עזב היאשי את לימודיו על מנת להתגייס לצבא היפני בראשית מלחמת סין–יפן הראשונה. לאחר סיום המלחמה הוא למד באקדמיה הצבאית הקיסרית ולאחר סיום הלימודים ב-1897 עבר לשרת ברגימנט חיל הרגלים השביעי. הוא סיים את לימודיו במכללת המטה של הצבא ב-1903, ובמהלך מלחמת רוסיה–יפן השתתף במצור על פורט ארתור.

התפקיד הפיקודי הראשון של היאשי היה הפיקוד על רגימנט הרגלים ה-57, בין 1918 ל-1920, בשנים שלאחר מכן מילא מספר תפקידי מטה והדרכה. ב-1923 ו-1924 היה נציג צבא יפן בחבר הלאומים, ולאחר מכן חזר לבצע תפקידי מטה למשך שנה נוספת.

ב-1925 קיבל היאשי את הפיקוד על חטיבת הרגלים השנייה. שנה לאחר מכן קיבל את הפיקוד על המחנה הצבאי במפרץ טוקיו, ושנה לאחר מכן התמנה למפקד מכללת המטה של הצבא. ב-1929 קיבל את הפיקוד על דיוויזיית המשמר הקיסרי.

ב-1930 הפך היאשי למפקד צבא צ'וסן - חיל המצב היפני בקוריאה. יום לאחר תקרית מוקדן ב-19 בספטמבר הוא הורה לדיוויזיה ה-20 להיכנס לתוך מנצ'וריה, ללא אישור הקיסר או הממשלה. בסופו של דבר נאלצה הממשלה להסכים למהלך, והוא קיבל את אישור הממשלה בדיעבד, ב-22 בספטמבר.

לאחר הפיקוד בקוריאה, שב היאשי ליפן והתמנה לאחראי על האימונים הצבאיים במדינה ולחבר במועצת המלחמה העליונה מ-1932 עד 1934. לאחר מכן הוא תמנה לשר המלחמה.

היאשי כיהן בתפקיד ראש ממשלת יפן לתקופה קצרה ב-1937, ולאחר מכן ישב במועצה הקיסרית. בינואר 1943 לקה היאשי בדימום תוך-גולגולתי ומת בביתו ב-4 בפברואר, מבלי ששב להכרה. לאחר מותו הוענקו לו עיטור מסדר דיית הזהב ועיטור מסדר פרחי הפאולוניה.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Bix, Herbert P. Hirohito and the Making of Modern Japan, Harper Collins, 2000. .
*Jansen, Marius B. The Making of Modern Japan. Harvard University Press, 2000. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:קצרמר אנשי צבא
קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:שרי החוץ של יפן
קטגוריה:סמוראים
קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1943
דוד ישי

דוד (דדו) ישי (27 ביוני 1953 – 15 בפברואר 2003) היה כדורגלן ישראלי. שיחק לאורך רוב הקריירה שלו שיחק במדי מועדון בית"ר ירושלים, ושימש כקפטן הקבוצה בתקופה בה זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע המדינה, בשנת 1976.

==קריירה==
ישי נולד בשכונת מלחה בירושלים להורים עולי תוניסיה. הוא החל את הקריירה בקבוצת הנוער של הפועל ירושלים, ובלט במשחק הראש שלו. אברהם לוי, מנהל בית"ר ירושלים באותם ימים, התרשם מיכולתו, והוא עבר לשחק בקבוצת הנוער של היריבה העירונית.

בעונת 1972/1973 ערך ישי את הופעתו הראשונה במדי קבוצת הבוגרים של בית"ר, ושימש בה בתפקיד קשר ימני. בהמשך שיחק כחלוץ. בעונת 1973/4 החל לשחק באופן קבוע בהרכב. בעונת 1975/1976 הוביל את הקבוצה כקפטן כאשר הגיעה למקום השני בליגה ולזכייה ראשונה בתולדותיה בגביע המדינה. בסיום העונה שלאחר מכן נפצע ישי פציעה קשה, ונאלץ לפרוש ממשחק למשך שלוש שנים.

בזכייתה של קבוצת בית"ר ירושלים בגביע המדינה השני בעונת 1978/1979, היה חלק מסגל הקבוצה, אך לא שותף בשל פציעתו.

בעונת 1979/1980 השתקם ושב לשחק במדי בית"ר. בתום אותה עונה ירדה הקבוצה לליגה הארצית (הליגה השנייה אז), וישי עבר לשחק בקבוצת בית"ר רמלה, בה נשאר עד לסיום קריירת המשחק שלו. בסך בכל ערך ישי 162 הופעות במדי בית"ר ירושלים, במשך שבע עונות. הוא כבש לאורך השנים 17 שערים.

==אחרי הפרישה==
לאחר פרישתו, בשנת 1991/1992, שימש ישי בתפקיד מנהל בית"ר ירושלים למשך עונה אחת.

בשנות הארבעים לחייו לקה ישי בהתקף לב תוך כדי משחק במסגרת הליגה למקומות עבודה. מספר שנים לאחר מכן לקה בדום לב ונפטר בגיל 49.

על שמו נקראת קבוצת הוותיקים של בית"ר בשם "בית"ר נורדיה דוד ישי ירושלים". בכל שנה נערך לזכרו משחק דרבי בין ותיקי בית"ר ירושלים לבין ותיקי הפועל ירושלים, מסורת שבשנת 2015 הוחלפה במשחק בין ותיקי בית"ר ירושלים לבין בית"ר נורדיה ירושלים.

==תארים==
;בית"ר ירושלים
* גביע המדינה: 1975/1976
* אלוף האלופים: 1975/1976

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003