OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גביע העולם בחתירה

[[FISA הארגון שמקיים את התחרות]]
גביע העולם בחתירה הוא תחרות חתירה בינלאומית המאורגנת על ידי פדרציית החתירה הבינלאומית (FISA). 

התחרות החלה בשנת 1997 עם שלושה מרוצים (מלבד שנת 2001 בה הוסף מרוץ), ונערכת בתחילת הקיץ. בכל אירוע ניתנות נקודות לשבע הסירות שמסיימות ראשונות, והמנצח הכללי מוכרז אחרי מרוץ גביע העולם האחרון. במהלך המרוצים חייב המוביל הנוכחי בכל אירוע ללבוש רצועת בד צהובה. משנת 2003 עד 2005 האירוע מומן בידי חברת הטכנולוגיה "BearingPoint". 

נכון ל-2016 נערכו מרבית המרוצים באירופה, מלבד שלושה שנערכו מחוץ לתחומה (בפרינסטון שבארצות הברית ב-2001, ובסידני שבאוסטרליה ב-2013 וב-2014)..

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חתירה
קטגוריה:תחרויות ספורט מים
עמית הורסקי

עמית הורסקי (נולד ב-4 במרץ 1975) הוא איש תקשורת, שדרן, מגיש ועורך ספורט. מייסד ומנהל 'קול הספורט' - הכשרה למקצועות התקשורת. שדר בערוץ הספורט.
== קריירה ==
הורסקי החל את דרכו המקצועית בשנת 1993 ככתב בעיתון חדשות. בהמשך ערך את מדורי הספורט של שתי ערים וערים מרשת שוקן. בשנת 2000 מונה לעורך במדור הספורט היומי של מעריב ומדור הספורט של המקומון זמן מקומי.

את דרכו בתקשורת האלקטרונית החל ב-1995 כשדר ברדיו ללא הפסקה (103FM). ב- 1997 עבר לשדר בקול ישראל בתוכניות שירים ושערים ו'אחד על אחד'. הורסקי הגיש תוכנית ספורט יומית ב'רדיו לב המדינה' (91FM) ותוכנית ספורט שבועית ב'רדיוס' (100FM). 

בשנת 2002 עבר הורסקי לערוץ 1 של הטלוויזיה הישראלית בו שימש כשדר הספורט הראשי, מגיש, עורך ובמאי כתבות.

בנובמבר 2016 פרש מרשות השידור והצטרף ל'כאן' - תאגיד השידור הישראלי, ושידר את משחקי הפועל ירושלים ביורוקאפ בערוץ 20.

בשנת 2013 הקים הורסקי את 'קול הספורט' - קורסים מקצועיים להכשרת שדרים וכתבי ספורט שמתקיימים בבית ציוני אמריקה בתל אביב.

בין שידוריו הבולטים בערוץ הראשון: יורו 2004 ויורו 2016, מכבי תל אביב ביורוליג, אליפויות עולם באתלטיקה, אולימפיאדת בייג'ינג 2008 ואולימפיאדת לונדון 2012, מונדיאל 2010 ומונדיאל 2014, ליגת העל בכדורגל, שידור בלתי נשכח של גמר גביע המדינה בכדורסל 2009 ומשחקי נבחרת ישראל בכדורסל ובכדורגל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* [http://b.walla.co.il/item/3006514 משדרים עסקים כרגיל: בתאגיד החתימו את תמר אלמוג, עמית הורסקי ויואב דקל], באתר [http://b.walla.co.il/ וואלה ברנז׳ה], 20 באוקטובר 2016

קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:שדרני ספורט ישראלים
קטגוריה:שירים ושערים
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
מירי זמיר

מירי זמיר (נולדה ב-1950) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1968.

==ביוגרפיה==
מירי זמיר (זומר) נולדה בחיפה, זמן קצר לאחר שהוריה עלו לישראל מרומניה עם אחיה.

בנובמבר 1968 זכתה זמיר במקום השלישי בתחרות "מיס עולם 1968" .

לאחר זכייתה בתואר מלכת היופי וסגנית מיס עולם ובמהלך השתתפותה בתחרות הבינלאומית בלונדון, הייתה חביבה על הקהל. היא עברה לגור בתל אביב ועסקה בדוגמנות.

היא ניסתה את כוחה גם במשחק. שיחקה בהצגה "בואינג אקספרס", של אברהם דשא (פשנל) ובסרט "האיש שבא לקחת", עם אסי דיין, זאב רווח ומוני מושונוב, וכן בתפקיד אורח בסדרה הקומית "המסעדה הגדולה".

עבדה כמורה ללשון בתיכון "היובל" בהרצליה עד יציאתה לפנסיה.

זמיר, הידועה כיום בשם "מירי רודיטי", נישאה פעמיים והתגרשה פעמיים. היא אם לשני בנים ובת מנישואיה השניים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-1011,00.html שנות השישים-מלכות היופי]
* [http://veestarz.com/pageants/world/mw1960s/1968/index.html מיס עולם 1968-גלריית תמונות]
* [http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=qiMzgyfYwe9DNge8OkHOe%2BaenyyXdIeiBu9t9Fxpoh8iFIk0l5MHTgQEv96wOK5pYw%3D%3D&mode=image&href=DAV%2F1968%2F05%2F30&page=6&rtl=true ההכרזה על זכייתה של מירי זמיר, עיתון דבר, 30 במאי 1968]
* [http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=qiMzgyfYwe9DNge8OkHOe0lBliddICKy6sjuAS758K2b3cKrdrpzJwXUpLfZJ6RrYw%3D%3D&mode=image&href=DAV%2F1968%2F11%2F22&page=24&rtl=true שמואל שי, מלכות בישראל, עיתון דבר, 22 בנובמבר 1968]
* [http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=qiMzgyfYwe9DNge8OkHOe938JN%2FUuPVyTzooHNZgW5ePfzbf%2BCwYrv07X7zO2GtXYw%3D%3D&mode=image&href=DAV%2F1968%2F12%2F02&page=6&rtl=true ג'ורג' מיקש, פוליטיקה יפה, עיתון דבר, 2 בדצמבר 1968]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם
קטגוריה:מורות לעברית
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
מוזיאון הרצל

הדמיה של הקונגרס הציוני
מוזיאון הרצל הוא מוזיאון בירושלים, העוסק בפועלו ובחזונו של בנימין זאב הרצל. המוזיאון נמצא ברחבת הכניסה הראשית אל הר הרצל.

== היסטוריה ==
זמן קצר לאחר מותו של הרצל, רכש בנק אנגלו-פלשתינה כ־ 2000 דונם במקום שנקרא לימים יער חולדה (יער הרצל) עבור ההנהלה הציונית לצורך הקמת חווה חקלאית ובית גדול למגורי מנהל החווה שהיה אמור לשמש גם כמוזיאון הרצל, אך המוזיאון לא הוקם שם. ב-1949 תוכנן לקום "מוזיאון הרצל" בווינה, בבית מגוריו של הרצל, אותו רכשה הקהילה היהודית.

רק ב־1960 הוקם לבסוף מוזיאון הרצל בהר הרצל. במוזיאון המקורי הייתה תצוגה על חייו ופועלו, כולל שיחזור חדר עבודתו בווינה על רהיטיו המקוריים שנשמרו על ידי הקרן הקיימת במשך 50 שנה, ומסמכים מארכיונו של הרצל, כמו מכתבים שקיבל מאת העסקן הציוני אבא לפין, פסל בעבודה של פרידריך בר, חברו של הרצל ועוד רבים אחרים. המוזיאון היה קטן וצנוע בהיקפו וכבר ב-1973 הוכרז על תוכנית להרחבתו. שלא יצא לפעול. בדצמבר 1987 אושרה תוכנית שיזמה ההסתדרות הציונית להקמת מבנה חדש למוזיאון, אך הדבר לא בוצע מחוסר תקציב. עם השנים הוזנח המוזיאון ונסגר בשנת 2000.

לרגל 100 שנים לפטירתו של הרצל, הוחלט לשפץ ולשדרג המוזיאון בעלות של שלושה מיליון דולר, במימון הקרן לירושלים, ממשלת אוסטריה וההסתדרות הציונית. הוא נפתח מחדש בשנת 2005 ביוזמת ד"ר דוד בריקסטון. המוזיאון החדש כולל ארבעה מיצגים אורקוליים: אחד על דרכו של הרצל לציונות, השני על פעילותו בפוליטיקה הציונית, השלישי עוסק בחדרו של הרצל והרביעי עוסק בהשוואה בין חזונו של הרצל בספרו אלטנוילנד להישגיה של מדינת ישראל. חדר העבודה המקורי של הרצל משולב אף הוא במוזיאון החדש. 

במרכז הרצל נמצא גם מרכז חינוכי ללימודי הציונות על שם ד"ר אריה צימוקי, ובצמוד אל המוזיאון נמצא מדרשת הר הרצל, המשמש כמכון הארצי והלאומי ללימודי ציונות. מוזיאון הרצל, אשר הוקם בסמוך אל בניין מדרשת הר הרצל הסמוך, מכיל את "קמפוס מרכז הרצל" שהוקם במטרה להנציח את פועלו ואת ורעיונותיו של הרצל.

מרכז הרצל הוקם ומנוהל על ידי ההסתדרות הציונית העולמית, ארגון שנוסד בידי הרצל עצמו בקונגרס הציוני הראשון, בשיתוף עם ארגונים רבים נוספים.

במוזיאון מתקיימים סיורים מודרכים בהר הרצל בחלקת גדולי האומה, בבית העלמין הצבאי ובאתרים ממלכתיים נוספים. כמו כן המוזיאון מעביר סיורים בירושלים בעקבות ביקורו ההיסטורי של הרצל בעיר בשנת 1889.

== תערוכות ופעילויות ==
המוזיאון החדש כולל ארבעה סרטים ארבעה ממדיים, המספרים על דרכו ותרומתו של הרצל לציונות, השתתפותו בפעילות ציונית פוליטית ואת חזונו של הרצל כפי שמתואר בספר אלטנוילנד. מתחם המוזיאון כולל שני מרכזים חינוכיים הקשורים לציונות, אשר מנוהלים על ידי ההסתדרות הציונית העולמית.

==גלריית תמונות==
<gallery>
תמונה:The Herzl Museum IMG_1153.JPG|הכניסה למוזיאון
תמונה:The Herzl Museum IMG_1154.JPG|חזית המוזיאון
תמונה:HerzlMuseum22.jpg|הדמיה של הקונגרס הציוני
תמונה:תבליט ירושלים - מוזיאון הרצל.jpg|פסיפס בחזית המוזיאון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.herzl.org.il אתר מוזיאון הרצל]
* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=QolqgCksboY כתבה על מרכז הרצל בערוץ 10], באתר youtube
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: מוזיאונים
קטגוריה:מוסדות ציוניים
קטגוריה:הר הרצל
מוזיאון הרצל
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים ביוגרפיים
פרוקול הארום

פְּרוֹקוֹל הארוּם (באנגלית: Procol Harum) הייתה להקת רוק מתקדם, שנוסדה בלונדון ב-1967 והתקיימה עד 1977. להיטה הגדול ביותר היה "בהיר יותר מחיוורון" (A Whiter Shade of Pale) שנבחר על ידי מבקרי מוזיקה ב-1977 לסינגל הטוב ביותר מאז 1952.

==תולדות הלהקה==
הלהקה הוקמה על ידי הפסנתרן והמלחין גארי ברוקר והפזמונאי קית' ריד ב-1966. עד אביב 1967 הצטרפו ללהקה מת'יו פישר באורגן האמונד, רי רוור בגיטרה (שהוחלף מאוחר יותר על ידי רובין טרוור), דייוויד נייט בגיטרה בס ובי.ג'יי וילסון בתופים.

השיר הראשון שהקליטו, ב-12 במאי 1967, היה "בהיר יותר מחיוורון", שיר סוריאליסטי שהולחן על ידי ברוקר ופישר למילים של ריד. הפתיחה המפורסמת של השיר מבוססת על י.ס. באך - air 
ב g string. גארי ברוקר ניסה לנגן את באך אך טעה מעט ויצר לחן משלו. ערן צור (במאמר ב-MOOMA) מוצא בלחן השפעות מסוויטה מספר 3 ברה מז'ור וקנטטה מספר 140 של יוהאן סבסטיאן באך. הסינגל הופק על ידי דני קורדל והגיע עד מהרה למקום הראשון במצעד המכירות הבריטי והחמישי במצעד האמריקאי. בהמשך נמכרו ממנו למעלה מ-6 מיליון עותקים. דווקא המילים הלא הגיוניות שלא יצרו כל נרטיב, משכו את הקהל לנסות ולמצוא פרשנויות. את השיר הקליטו מאז אמנים רבים, בגרסאות כיסוי והוא מוזכר בספרים ובסרטים.

באותה שנה הוקלט אלבומה הראשון של הלהקה שנקרא אף הוא "פרוקול הארום", תקליט זה משויך לפרוטו פרוג, סגנון המאפיין להקות שקדמו לז'אנר הרוק המתקדם.

בשנת 1968 הופיעה הלהקה בארצות הברית יחד עם צ'אק ברי ולהקת פליטווד מק.

בשנת 1969 הוציאה הלהקה את התקליט Salty Dog, שהיה אלבומם האחרון עם פישר וכלל את שיר הנושא המצליח.

בשנת 1973 יצא התקליט Grand Hotel. בשיר אחד משתתפת זמרת הסופרן של הסווינגל סינגרס, כריסטיאן לגראן.

בשנת 1977 הגיעה הלהקה לסוף דרכה.

בשנת 1991 התאחדה הלהקה מחדש וחזרה להופיע בהרכב שברובו היה חדש וכן הקליטה את שני אלבומים "The Prodigal Stranger" שיצא ב-2003 ו-"Novum" שיצא ב-2017.

גארי ברוקר נפטר ב-19 בפברואר 2022 בגיל 76.

== שם הלהקה ==
למנהל הלהקה, גאי סטיוונס, היה חבר ולו חתול בשם "פְּרוֹקוּל הארוּן" (המלה הראשונה הייתה כינויו של החבר בקרב ארגון חובבי החתולים שבו היה מעורב, והמלה השנייה הייתה שמו של החתול, אולי מן השם הערבי) והוא הציע לחברי הלהקה את השם בטלפון. חברי הלהקה לא שמעו היטב את השם ואימצו את השם המשובש, חסר המובן. היות המלה "פְּרוֹקוּל" (ו"ו שרוקה ולא חלומה) מלה לטינית שפירושה "הרחק מ-", ושיבוש השם הארון לכדי המלה הלטינית "הארוּם", שהיא כינוי רומז קרוב ביחסת שייכות, הובילה לפירוש השם (לעיתים תוך "תיקון" המלה הראשונה לכתיב שיתאים למלה הלטינית) כשם לטיני, שפירושו "הרחק מן (הדברים) האלה". בהיעדר מובן אחר, הפרשנות הזו אומצה במשך עשורים על ידי כתבי עת ומאזינים והוצגה כעובדה.

==דיסקוגרפיה==
*Procol Harum - 1967
*Shine on Brightly - 1968
*A Salty Dog - 1969
*Home - 1970
*Broken Barricades - 1971
*Grand Hotel - 1973
*Exotic Birds and Fruit - 1974
*Procol's Ninth - 1975
*Something Magic - 1977
*The Prodigal Stranger - 1991
*The Well's on Fire - 2003
*Novum - 2017

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.mitkadem.co.il/artists18.html פרוקול הארום], במדריך העברי לרוק מתקדם

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות רוק מתקדם
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:אמני A&M רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1967
ברוטוס מטרויה

ברוטוס (באנגלית ובולשית: Brutus) הוא דמות אגדית המוזכרת בפולקלור הבריטי והולשי כמייסד בריטניה.

על פי המסופר באותן אגדות היה ברוטוס צאצאו של איניאס גיבור טרויה, אשר הגיע אל האי בריטניה וייסד את הממלכה הראשונה בה.

אגדה זו מופיעה לראשונה ב"היסטוריה בריטונום" (Historia Britonum) שנכתב על ידיו נניוס במאה התשיעית ומאוזכרת מאוחר יותר בכרוניקה שנכתבה על ידי ג'פרי ממונמות' במאה ה-12: "ההיסטוריה של מלכי בריטניה" (Historia Regum Britanniae).

==ה"היסטוריה בריטונום"==
ההיסטוריה בריטונום מציין כי מקור שמו של האי "בריטניה" בשמו של ברוטוס, קונסול רומאי אשר כבש את ספרד ואת בריטניה. על פי גרסה אחרת, הכיבוש התבצע לפני ייסוד רומא על ידי נכדו של איניאס.

גרסה זו מתבססת על מקורות רומיים כמו ליוויוס וורגיליוס המספרים על ייסוד רומא על ידי איניאס לאחר מלחמת טרויה. האגדה מספרת כי נכדו של איניאס, ברוטוס, הרג בטעות את אביו בחץ ועל כן גורש מאיטליה, ונדד דרך גאליה (בה ייסד את העיר טור), ולבסוף הגיע לבריטניה וקרא לה על שמו. ההיסטוריה בריטונום מתארך את הגעתו לבריטניה לתקופת כהונתו של הכהן הגדול עלי.

גרסה אחרת של ההיסטוריה בריטונום טוענת כי ברוטוס הוא בנו של סילוויוס בנו השני של איניאס (במקום אסכניוס), ועוקבת אחר הגניאולוגיה שלו עד חם (ולפי גרסה אחרת ליפת) בנו של נח.

==ה"היסטוריה רגום בריטניה"==
"אבן ברוטוס" ב[[טוטנס שבדבון - מציינת את המקום בבריטניה אליו הגיע ברוטוס לראשונה.]]
ג'פרי ממונמות' מספר בספרו סיפור דומה, אולם מוסיף פרטים רבים. בגרסת ה"היסטוריה רגום בריטניה" ברוטוס הוא נכדו של אסקאניוס ולא בנו. בדומה ל"היסטוריה בריטניום" גם בגרסה זו מגורש ברוטוס מאיטליה לאחר שהרג את אביו, אולם הוא מגיע ליוון, פוגש קבוצת עבדים ניצולי טרויה, משחרר אותם והופך למנהיגם, ויחד עם צבא זה מפליג מערבה. הם מגיעים לאי בודד ומגלים בו מקדש לאלה דיאנה. לאחר שהם מקריבים לה קורבנות רואה ברוטוס מול פסל האלה חיזיון המלמד אותו אודות קיומו של אי באוקיינוס בו מתגוררים רק ענקים.

ברוטוס וצבאו מפליגים מערבה, נלחמים בסירנות, ומגיעים לגאליה שם נלחם ברוטוס בגופאריוס פיקטוס, מלך אקיטן. במהלך הקרבות נהרג אחיינו של ברוטוס, טורונוס, ובמקום קבורתו מייסד ברוטוס את העיר טור הקרויה על שמו. מגאליה מפליג ברוטוס לאלביון (הוא האי בריטניה) שם מביס ברוטוס את הענקים, קורא לאי על שמו שלו, והופך למלך הראשון של האי. כמו כן ברוטוס מייסד עיר על נהר התמזה וקורא לה "טרויה נובה" (טרויה החדשה) - הממוקמת במקום בו מצוי כיום בניין הגילדהול בסיטי של לונדון, וקתדרלת סנט פול. על פי ההיסטוריה רגום, נקבר ברוטוס בגבעת מצודת לונדון, ולאחר מותו חולקה הממלכה בן שלושת בניו לוקרינוס (מלך אנגליה), אלבאנאקטוס (מלך סקוטלנד) וקאמבר (מלך ויילס).

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100914122023/http://freepages.genealogy.rootsweb.ancestry.com/~jamesdow/s096/f580392.htm גניאולוגיה של ברוטוס]
* [http://www.biblebelievers.org.au/nation08.htm תיארוך מלכי בריטניה האגדיים]

קטגוריה:בריטניה: מלכים אגדיים
חיל השלום

חיל השלום (באנגלית: Peace Corps) היא סוכנות עצמאית של ארצות הברית. חיל השלום הוקם בצו נשיאותי 10924 ב-1 במרץ 1961 על ידי נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי, ואושר על ידי הקונגרס האמריקאי ב-22 בספטמבר 1961.
מטרותיו של חיל השלום כפי שהוגדרו בחוק:

הנשיא קנדי מברך מתנדבים בחיל השלום ב-28 באוגוסט 1961.
מאז שנת 1961 יותר מ-240,000 אנשים שירתו כמתנדבים בחיל השלום ב-142 ארצות שונות.

בשנת 2022 היה התקציב של חיל השלום 410.5 מיליון דולר<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני עזרה
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:נשיאות ג'ון פיצג'רלד קנדי
דובון (מעיל)

מעיל דובון הוא מעיל עמיד, מרופד, בעל בטנה מניילון וכיסוי בד חיצוני אטום למים שביניהם שכבת מילוי מבודדת מסיבים סינתטיים. למעיל ברדס. המעיל מתאים לשוהים בחוץ זמן ארוך בימים קרים כגון חיילים ופועלים. שמו הרשמי ברישומי האפסנאות: "מעיל מארב מרופד". נקרא "דובון" עקב גִזרתו העבה המקנה ללובש אותו מראה מגושם, מנופח ודמוי דוב.
חיילי [[צה"ל לבושים במעילי דובון בבית לחם, 1978]]

המעיל נסגר באמצעות רוכסן ובנוסף ניתן לכפתר אותו בחמישה כפתורים.

בנוסף,למעיל כותפות עליהן ניתן לשים כומתה ותג יחידה.

המעיל הוצג לראשונה ב-1971 על ידי חיל התחזוקה עבור חיילי צה"ל, כדי להחליף את מעילי ה"שינל" הכבדים שהיו עשויים צמר ומעילים מתוצרת ארצות הברית ("בטלדרס"). צבעו המקורי היה ירוק-זית לחילות היבשה וכחול לחיל האוויר והים, ואלו שני צבעי הדובון היחידים עד היום. בהמשך קיבלה חברת "חגור" את הזיכיון להשתמש במותג "דובון" ולייצר את המעיל הן עבור צה"ל והן עבור אזרחים ואף לייצוא.

בהמשך, פותחו מכנסי הדובון שהיו בעלי הרכב חומרים דומה לזה של הדובון והוחזקו על הגוף בסיוע כתפיות ולאחר מכן פותחה החרמונית שהייתה חליפה שלמה באותו סגנון.

לבישת המעיל מעידה על שהייה ארוכה בחוץ, ונתפסת כהתעלמות מנורמות לבוש אופנתיות ומראה חיצוני אלגנטי. הוא מהווה סימן היכר למגזרים מהציבור הישראלי המרוחקים מאופנת הלבוש המערבית, כגון בדואים, המתנחלים, תלמידי ישיבות הסדר, קיבוצניקים וחקלאים.

החל מספטמבר 2021 הפסיק צה"ל לספק למתגייסים מעילי דובון ובמקומם ניתנים מעילי סופטשל.

==בתרבות==
הדובון כסמל לישראליות מופיע, בין היתר, בשירו של יהונתן גפן "בלדה לדרוזי" בשורה החוזרת "נו, עם הדובון והעוזי - מי יכול לראות שהוא דרוזי?" 
החמישייה הקאמרית הציגה מערכון העוסק באנשים המתנגדים להכנת מעילים מדובונים.

העיתונאית ליסה פרץ כתבה בטורה במעריב בשנת 2002 את הדברים הבאים: "אי אפשר להפריז בחשיבותו של הדובון: דמויותיהם השרמנטיות של חנן פורת והרב לוינגר נישאים על כתפיים ביום העלייה לסבסטיה לא תיזכר בגלל ההישג הלאומי של הקמת מפעל ההתנחלויות. אלה הדובונים התואמים ומרהיבי העוז שעטו על פלג גופם העליון שהפכו את הרגע להיסטורי."

חגי אפרתי, מבטא ברשימה "יס פליס" שפורסמה במדור "יהדות" בפורטל nrg מעריב את הדעה שעבור הציבור הדתי לאומי: "המפתח להשתלבות אמיתית באתוס הישראלי, שהיום משמעותו היא פשוט להתלבש נכון, עובר דרך מעילי הפליס. מעתה, לא עוד דובון שלא כובס שנים אלא פליס מודרני שלא מפריע לשכנים."<ref></ref> 

התסריטאית ליאורה רוזנפלד-סופר מאפיינת את דמותו של סוכן חומרי ההדברה בסיפורה "תפוזי דם" באופן הבא: "מבחינה זו, של הלבוש, עבודתי נוחה ביותר: ג'ינס מהוה. חולצות פלנל. מעיל דובון צבאי בימות גשם. רק לעיתים רחוקות בלבד, כאשר אני עומד להיפגש לראשונה עם לקוח שנאמר לי עליו מראש כי הוא בעל רפת או לול מצליחים במיוחד, או אחד המחשיב עצמו איש עסקים לכל דבר, אני מיטיב מעט את לבושי."

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

דובון
קטגוריה:מדי צה"ל
אוניברסיטת סירקיוז

אוניברסיטת סירקיוז (באנגלית: Syracuse University, גם SU, Syracuse או the 'Cuse) היא אוניברסיטת מחקר פרטית שנמצאת בסירקיוז שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית.

== היסטוריה ==
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1870. את שורשיה ניתן לזקוף לסמינר לכמרים שהוקם כבר ב-1832 על ידי הכנסייה המתודיסטית-אפיקסולית. ב-1870 הועבר המוסד מהעיירה לימה לסירקיוז, שם קיבלה הכרה רשמית ממדינת ניו יורק כאוניברסיטה. מאז 1920, האוניברסיטה מגדירה את עצמה כאוניברסיטה חילונית. האוניברסיטה התקבלה לאיגוד האוניברסיטאות האמריקאי ב-1966.

== בתי ספר וקולג'ים ==
באוניברסיטה כלולים 13 בתי ספר וקולג'ים שונים<ref></ref>:
* בית הספר לאדריכלות: בבית הספר מתקיימות תוכניות לתואר ראשון ושני באדריכלות.
* הקולג' לאמנויות ומדעים: בקולג' נלמדים מקצועות מדעי החברה, מדעי הטבע, מתמטיקה ומדעי הרוח.
* בית הספר לחינוך: בין המחלקות בבית הספר לחינוך נכללות ייעוץ, קריאה ושפה, מנהיגות חינוכית, חינוך גבוהה, הערכה בחינוך ועוד.
* הקולג' להנדסה ומדעי המחשב: בין תחומי ההנדסה הנלמדים בקולג' נכללים הנדסה ביו רפואית, הנדסה אזרחית וסביבתית, הנדסת חשמל ומחשבים, הנדסת מכונות ועוד.
* הקולג' לספורט: נלמדים מקצועות כגון מדעי הספורט, תזונה, התפתחות האדם, בריאות הציבור, עבודה סוציאלית וניהול ספורט.
* בית הספר ללימודי מידע: ניתן ללמוד תחומים כגון טכנולוגיות מידע, סייבר, ניהול פרויקטים, ניהול מערכות מידע ויזמות.
* הקולג' למשפטים: הקולג' למשפטים נוסד בשנת 1895.
* בית הספר לניהול: מתקיימים לימודים במקצועות כגון חשבונאות, פיננסים, ניהול, נדל"ן, שרשראות אספקה, יזמות ואנליטיקה עסקית.
* בית הספר לאזרחות: נלמדים מקצועות מדעי החברה כגון מדיניות ציבורית, מינהל ציבורי ויחסים בין-לאומיים.
* בית הספר לתקשורת: מתקיימים לימודים במקצועות כגון פרסום, עיתונאות דיגיטלית, יחסי ציבור, צילום, עיצוב גרפי ולימודי טלוויזיה וקולנוע.
* הקולג' לאמנות חזותית ואמנויות המופע: הכולל כולל בית ספר לאמנות, מחלקה לתקשורת, בית ספר לעיצוב, מחלקה לדרמה, בית ספר למוזיקה, מחלקה ללימודי מדיה וקולנוע, מחלקה לטיפול באמנויות.
* הקולג' ללימודים מקצועיים: מתקיימים לימודי תעודה ותארים, חלקם במתכונת מקוונת.
*הקולג' ללימודים מתקדמים

== ספורט ==
קבוצות הספורט של סירקיוז ידועות בתור "הכתומים", ומשתתפות בתחרויות בין-אוניברסיטאיות ב-20 ענפי ספורט. נבחרות האוניברסיטה חברות בליגת ה-ACC ב-NCAA (מלבד נבחרות הוקי קרח נשים, חתירה ולקרוס גברים).

== בוגרים ידועים ==
בין בוגריה הידועים של אוניברסיטת סירקיוז נכללים<ref></ref><ref></ref>:
* ג'ו ביידן – נשיא ארצות הברית
* דייב בינג – איש עסקים ולשעבר ראש העיר דטרויט
* ג'ון קטקו – עיתונאי ותובע
* איילין קולינס – אסטרונאוטית
* דיק קלארק – איש רדיו וטלוויזיה
* אהרון סורקין – תסריטאי, מחזאי ומפיק
* פיטר פאלק – שחקן
* לו ריד – זמר
* כרמלו אנתוני – שחקן NBA לשעבר

== גלריה ==
<gallery>
Syracuse University HallofLanguages.jpg|בית הספר לשפות
Crousecollegesu.jpg|קולג' קרוז – בית הספר למוזיקה
Hendrickschapelsu.jpg|קפלת הנדריקס
Syracuse Carnegie Library.jpg|ספריית קרנגי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://colleges.usnews.rankingsandreviews.com/best-colleges/syracuse-university-2882 אוניברסיטת סירקיוז], באתר U.S. News
* 

==הערות שוליים==

*
סירקיוז
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר
כלי שרת

כְּלֵי שָׁרֵת היו הכלים בהם השתמשו במהלך הקרבת הקרבנות במשכן ובבית המקדש. הכלים היו עשויים זהב, כסף, או נחושת, והיה בכוחם לקדש רכיבי קרבנות שהוכנסו לתוכם. יתרה מכך, לא היה ניתן להזות את דם הקרבנות על המזבח, או להקטיר עליו קורבן מנחה, אלא לאחר שהושמו בתוך כלי שרת. הפיכת כלי רגיל לכלי שרת התבצעה על ידי משיחה בשמן המשחה, או מעצם העובדה שהשתמשו בהם ככלי שרת.

עם כלי השרת נמנים הכפות, הקערות, המזרקים, סכיני השחיטה, כלי הקטורת וכלי מדידה רבים, חלקם מותאמים למדידת נוזלים וחלקם למדידת מוצקים. לדעות אחדות, אף כלי הנגינה ששימשו לצורך שירת הלווים במקדש, נחשבו ככלי שרת.

גם כלי המקדש הנייחים, כגון המזבחות, שולחן הפנים ומנורת הזהב, נחשבים כלי שרת. אף שהמזבח והשולחן נעשו מעץ, הם צופו במתכת. לעומת זאת, כשירותם של כלי עץ שאינם מצופים להיות כלי שרת, שנויה במחלוקת בין התנאים, ולהלכה הם אינם כשרים לכך.

==מימון כלי השרת==
מימון כלי השרת היה מתרומת הלשכה, מכיוון שכלי השרת נחשבו כ"צורך קרבן", ולא "צורכי המזבח" שהוא חלק מבנין הבית ותקציבו מבדק הבית.
===מכספי בדק הבית===
בנוגע למימון כלי השרת של בית המקדש מכספי בדק הבית, קיימת סתירה לכאורה, בפסוקי התנ"ך. במקום אחד נראה כי כאשר יואש המלך ביצע מגבית לצורך קדשי הבית, לאחר שקודמו גרם למחסור חמור בכלי בית המקדש, הוא מסר את התקציב לגזברי בית המקדש, ואילו השתמשו עם הכסף, בין השאר, גם לייצור כלי שרת:

מציטוט זה רואים כי למעשה השתמשו בכספי בדק הבית לצורך כלי השרת. מצד שני, כאשר המגבית עצמה נערכה, אנו מוצאים כי יהואש הזהיר את הכוהנים להשתמש בכספי בדק הבית רק לצורך בניית בית המקדש ושיפוצו ולא לצורכי כלי שרת:

בתלמוד מובא כי רב הונא שאל את רבו רב שאלה זו, וזה הסביר לו כי באופן רגיל קנו את כלי השרת מכספים אחרים, אך כאשר נותר כספים מיותרים מכספי בדק הבית, יכלו להשתמש בהם לקנית כלי שרת, מכיוון שבית הדין התנה שאם הכסף שנודב לבדק הבית לא יוצרך אליו יוכלו להשתמש בו לקניית כלי שרת

===מותר תרומת הלשכה===
בנוגע למותר תרומת הלשכה קיימת מחלוקת האם השתמשו בתקציב זה לצורך כלי שרת. לפי רבי ישמעאל ורבי חנינא סגן הכוהנים קנו במותר התרומה כלי שרת, אך לפי רבי עקיבא ותנא קמא השתמשו בהם לצרכים אחרים.

==קישורים חיצוניים==
*
* רשימת כל תשעים ושלושה כלי השרת שהיו בבית המקדש, במכתבו של ראש ישיבת חכמי לובלין הרב מאיר שפירא
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הקדש
קטגוריה:כלי המקדש
קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים
אדוארד קייב

[[The Gentleman's Magazine, גיליון מאי 1759, פרי עטו של "סילבנוס אורבן"]]
אדוארד קייב (באנגלית: Edward Cave; 27 בפברואר 1691 – 10 בינואר 1754) היה צייר, עורך ומוציא לאור אנגלי. כתב העת The Gentleman's Magazine שהוציא לאור נחשב כתב העת המודרני הראשון המוקדש לנושאים כלליים.

== ביוגרפיה ==
קייב, בנו של סנדלר, נולד בקהיליית ניוטון (Newton), סמוך לעיירה רגבי (Rugby) שבמחוז ווריקשייר שבאזור מערב המידלנדס שבאנגליה. הוא למד בבית הספר התיכון שם, אך סולק מבית הספר לאחר שהואשם כי גנב מהמנהל. הוא עבד במגוון עבודות, כולל סוחר עצים, עיתונאי ומדפיס. הוא הגה את הרעיון של כתב עת שיכסה כל נושא שיש לציבור המשכיל עניין בו, ממסחר ועד לשירה, וניסה לשכנע כמה מדפיסים ומוכרי ספרים בלונדון ליישם את הרעיון. כשאיש לא הראה התעניינות בנושא החליט קייב ליטול יוזמה בעצמו. The Gentleman's Magazine (המגזין של הג'נטלמן) יצא לאור ב-1731, הפך במהרה לכתב העת הנפוץ ביותר וצמחו לו חיקויים רבים. כתב העת הפך את קייב לאיש עשיר.

קייב היה איש עסקים פיקח. הוא הקדיש את כל מרצו לכתב העת, ולעיתים רחוקות עזב את משרדיו שבבית "שער סנט ג'ון" (St John's Gate, שריד למנזר) בקלרקנוול שברובע איזלינגטון שבלונדון. הוא נעזר בתורמים רבים לכתב העת, הידוע בהם היה סמואל ג'ונסון, שתמיד היה אסיר תודה לקייב על שהעניק לו תעסוקה למשך שנים רבות. קייב עצמו תרם כתבות לכתב העת בשם העט "סילבנוס אורבן" (Sylvanus Urban).

בנוסף השיג קייב רישיון מהממציא לואיס פול (Lewis Paul) ל-250 כישוּרים ממכונת הטוויה המוגנת בפטנט, המכונה שקדמה למכונת הטוויה הקרויה "ווטר פריים" (water frame). ב-1742 רכש קייב את טחנת מרוולס (Marvels Mill) בנורתהמפטון והפך אותו לבית חרושת לטקסטיל, שהיה, ככל הנראה, בית החרושת לטוויה הראשון בעולם שהונע בכוח המים. בית החרושת היה כנראה רווחי, אם כי במידה צנועה. הוא נסגר בשנת 1761 (או זמן קצר אחר כך).

קייב סבל משיגדון. הוא קבור בכנסיית ג'יימס הקדוש בקלרקנוול.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150907092232/http://www.bodley.ox.ac.uk/cgi-bin/ilej/pbrowse.pl?item=title&id=ILEJ.3.&title=Gentleman's+Magazine תצלומים של דפים מה-Gentlemen's Magazine]
* [https://web.archive.org/web/20070930043325/http://www.history.ac.uk/reviews/paper/pooleyj.html חיי יום יום באנגליה הג'ורג'יאנית כפי שדווחו ב-Gentlemen's Magazine]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:עורכי עיתונים
קטגוריה:ילידי 1691
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1754
לרותולי סיסו, נסיך לסוטו

הנסיך לרותולי דייוויד מוהאטו ברנג סיסו (נולד ב-18 באפריל 2007) הוא הצאצא השלישי והבן הבכור של מלך לסוטו לטסי השלישי ושל מלכת לסוטו מאסנאטה מוהאטו סיסו. בשל היותו הבן הבכור לרותולי הוא יורש העצר של כס המלוכה של לסוטו.

הנסיך הוטבל לנצרות בכנסייה הקתולית סנט לואיס במאטסינג ב-2 ביוני 2007 על ידי הארכיהגמון ברנרד מוהלאליסי, ראש הכנסייה הקתולית בלסוטו. לרותולי סיסו, הצ'יף (ראש השבטים) הראשי של ליקאוהלה, שימש כסנדק בטקס ההטבלה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070805041609/http://www.lesotho.gov.ls/articles/2007/Baptism_Prince_Lerotholi.php תיאור טקס ההטבלה באתר ממשלת לסוטו]

קטגוריה:המלוכה בלסוטו
קטגוריה:לסוטו: אישים
קטגוריה:יורשי עצר
קטגוריה:ילדי משפחות מלוכה
קטגוריה:אישים מלסוטו שנולדו ב-2007
לטסי השלישי, מלך לסוטו

לטסי השלישי (Letsie III of Lesotho; נולד ב-17 ביולי 1963) או, בשמו המלא, דייוויד מוהאטו ברנג סיסו, הוא מלך לסוטו מאז 7 בפברואר 1995. מאחר שלסוטו היא מלוכה חוקתית, מרבית תפקידי המלך הם טקסיים.

== לימודיו ==
לטסי למד בבית הספר היסודי הפרטי איקטסטסנג (Iketsetseng) במסרו בין השנים 1968–1972, לאחר מכן עבר ללמוד בממלכה המאוחדת, בבית ספר נוצרי קתולי ביורקשייר המנוהל על ידי מסדר בנדיקטוס הקדוש, בו למד משנת 1973–1976. לאחר מכן בשנת 1977 החל ללמוד במכללת אמפלפורת' שבממלכה המאוחדת (בה למד גם אביו) בה סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1980.

לטסי המשיך את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת לסוטו, אותה סיים עם תואר ראשון במשפטים. לאחר תום לימודי המשפטים המשיך ללמוד בין השנים 1984–1986 באוניברסיטת בריסטול, בה למד משפט אנגלי, ולאחר מכן למד באוניברסיטת קיימברידג' לימודים התפתחותיים (Development Studies) עד שנת 1989, ובמקביל למד במכללת ויי של אוניברסיטת לונדון כלכלה בהיבט חקלאי (Agricultural Economics). עם סיום לימודיו בשנת 1989 שב ללסוטו.

== עלייה לשלטון ==
לטסי עלה לשלטון לאחר שאביו מושואשו השני, מלך לסוטו נאלץ לצאת לגלות בשנת 1990. אביו שב לשלוט במדינה זמן קצר בשנת 1995 אולם נהרג בראשית 1996 בתאונת דרכים, ולטסי שב לכס המלוכה.

ב-16 בדצמבר 1989 הוכרז לטסי כצ'יף הראשי של מאטסינג, וב-12 בנובמבר 1990 הוכתר כמלך.

== חיים אישיים ==
בשנת 2000 נשא לטסי לאישה את קאראבו מוטסאואננג, אשר ילדה לו 3 ילדים: 
* סנאטה סיסו (נולדה ב-7 באוקטובר 2001)
* מאסייסו (נולדה ב-20 בנובמבר 2004)
* יורש העצר לרותולי סיסו (נולד ב-18 באפריל 2007).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי לסוטו
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:מונרכים שוויתרו על כסאם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בריסטול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ילידי 1963
שינל

סוגי שינל
שלושה חיילי [[פלמ"ח עם שינל (הימני לובש בטלדרס)]]
בנות הכשרה של הגדוד השלישי של ה[[פלמ"ח בעין גב, לבושות בשינלים]]
שינֶל (ברוסית: Шинель, נקרא גם "סָגִין") היה כינויו של מעיל החיילים בתקופת מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת העצמאות ועד שנות ה-70.

החיילים הראשונים שלבשו שינל כפריט תקני היו חיילי צבא נפוליאון במהלך הפלישה לרוסיה.

השינל היה מעיל ארוך, עבה, עשוי צמר, בצבע חאקי או שחור. המעיל היה כבד ביותר, במיוחד לאחר שנספג במי גשם והתנועה בו הייתה קשה לכן הוחלף תחילה במעיל קצר ("בטלדרס") ולאחר מכן במעיל דובון. 

המעיל נלבש על ידי כל הדרגות, הן על ידי חיילים מן השורה והן על ידי מפקדים, אך מעיל המפקדים כופתר בשני טורי כפתורים, שהקנו לו מראה מכובד יותר. בראשית ימי צה"ל היו בו שינלים משלל צבאות בהם הצבא הבריטי, הצ'כי ועוד. 

==בתרבות ובפולקלור==
בשירם של דידי מנוסי ויוחנן זראי, "כוכב הצפון" מופיעות השורות:

השינל מוזכר גם ב"שיר הוותיקים" של חיים גורי ללחן של שמואל פרשקו:<ref></ref> 

הגדרת השינל על ידי ותיק המספר על חוויות צבא משנות השישים: 

מנגד, אחת מוותיקות קיבוץ שער העמקים סיפרה: 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעילים
קטגוריה:ביגוד צבאי, דרגות ואותות
קטגוריה:מדי צה"ל
קטגוריה:היסטוריה של הביגוד

de:Mantel#Paletot
עקרון מאך

עקרון מאך הוא כינוי שנתן אלברט איינשטיין לרעיון אותו הגה ארנסט מאך, על פיו ההתמד של כל עצם מסיבי - מקורה באינטראקציה בינו לבין המסה הכוללת של העצמים ביקום, ובפיזור שלה. ישנם כמה עשרות ניסוחים ופרשנויות לעקרון מאך; ההתבטאויות של מאך עצמו, בהזדמנויות שונות בהן התייחס לרעיון, אינן חד משמעיות וככל הנראה אף הוא עצמו לא דבק בפרשנות מוגדרת והחלטית שלו. נכון להיום לא אושש ולא הופרך עיקרון זה בניסוי.

העיקרון הוצע על ידי מאך כאנטיתזה לרעיון של אייזק ניוטון, על פיו המרחב הריק הוא אבסולוטי, וכל התנועות ביקום הן יחסיות לו. מהשערה זו של ניוטון, נובע שתאוצתם של עצמים ביקום היא יחסית למרחב האבסולוטי של היקום, והיא תתקיים גם ביקום ריק שאינו מכיל דבר פרט לעצם המאיץ.

עקרון מאך היווה מקור השראה לאיינשטיין, בעת שפיתח את תורת היחסות הכללית, אך בסופו של דבר נסוג בו איינשטיין מעקרון מאך.

==דוגמת הדלי==

אם ניקח דלי מלא במים ונסובבו, פני המים יתקערו. ניוטון טען שהתופעה נובעת מתאוצת דלי המים יחסית למרחב המוחלט של היקום. לעומתו טען מאך שסיבוב המים הוא יחסי לכוכבים הרחוקים, ושאם ניקח דלי "סטטי" ונסובב סביבו את כל גרמי השמים – יתקערו פני המים באותה מידה, בה הם מתקערים כשהדלי מסתובב והיקום סביבו סטטי.

מאך התבטא, בין היתר, כך:

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:סיבוב
מיזם

מיזם (בלעז: פרויקט) הוא מאמץ זמני ליצירת שירות או מוצר ייחודי. הגדרה נוספת של מיזם היא הפיכת תשומות לתפוקות רצויות באמצעות מערכות ייצור.

מיזמים אופייניים שניתן למצוא בארגונים מכוונים לרוב לשיפור מצבו התחרותי של הארגון, באמצעות שיפור מועילות או היעילות שלו. המתודולוגיה המשמשת לניהולו של מיזם קרויה ניהול מיזמים, ומטרתה לסיים את המיזם בלוח הזמנים הנדרש ובאיכות הנדרשת, תוך מזעור עלות המיזם.

==מאפייני המיזם==
* תָּחוּם בזמן, בעל תאריך התחלה ותאריך סיום (אופציונלי).
* מטרתו הספקת מוצר או שירות. לאחר שהמוצר או השירות הושגו, המיזם המקורי מסתיים (ייתכן בהחלט, שיצמח ממנו מיזם המשך חדש ומתמשך סביב המוצר או השירות שיוצרו).
* עליו להשיג מוצר או שירות ייחודי, ולכן תחזוקה/תפעול אינם יכולים להיות מוגדרים כך (היות שהמוצר או השירות אינם ייחודיים).

==שלבי המיזם==
* ייזום
* תכנון
* ביצוע
* בקרה
* סיום

לרוב, קיימת חפיפה מסוימת בין השלבים.

==משתני מפתח במיזם==
שלושה משתני מפתח במיזם, והם (נקראים גם "משולש הזהב"):
* הזמן המושקע במיזם, משתי בחינות:
** זמן קלנדרי - הזמן החולף מתחילת המיזם ועד לסיומו.
** זמן אדם - מספר שעות העבודה (או חודשי העבודה) המושקעים במיזם, על ידי כלל המשתתפים בו.
* עלות: ההוצאה הכוללת להגשמת המיזם.
* תכולה: תוצרי המיזם וחבילות העבודה.

כמו כן, נוספו למשולש הזהב עוד שלושה משתני מפתח, והם:
* איכות - רמת התוצר שהופק במיזם.
* שביעות רצון לקוח - רמת עמידה בציפיות הלקוח.
* ניהול סיכונים - בחינה כיצד מנוהלים איומים, שעלולים לפגוע או לקדם את המיזם.

==לקריאה נוספת==
* חמוטל וייס, דניאל ציטר, להיות מנהל פרויקט - ספר אחר על ניהול פרויקטים, מהדורה שנייה, 2016.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ניהול פרויקטים
קטגוריה:יזמות
ז'רגון

ז'רגון (מלעז: Jargon) היא לשון כתיבה או לשון דיבור, הרווחת בקרב קבוצה או אוכלוסייה מסוימת, ולעיתים אף ייחודית לה.

==ז'רגון צבאי==
ז'רגון צבאי הוא השפה הפנימית הנפוצה בקרב חברי הארגון הצבאי, כמו גם אלה שאינם משתייכים אליו, אך מקיימים עמו תקשורת שוטפת.

הז'רגון מאגד תחתיו מכלול מונחים וביטויים פורמליים הקשורים לצבא, ובעיקרי עיסוקיו: ניהול משאבי אנוש, ניוד סחורות ותחזוקה, מדרג צבאי, אמצעי לחימה וטכנולוגיה. מקור היקף הז'רגון בגודלן והרכבן המגוון של אוכלוסיות ההתמחות המרכיבות אותו, כמו גם בהיסטוריה העשירה שלו. כך, ניתן למצוא בתוך הז'רגון הצבאי הכללי, ז'רגוני מיקוד בתחומים כאלה או אחרים. לדוגמה: ז'רגון צבאי רפואי. הז'רגון הצבאי מתאפיין גם בעושר של מילים וביטויים, אשר השימוש בהם לא נהוג עוד, אלא בדמות קיצורים וראשי תיבות בלבד. לדוגמה: מ.ק. (מחנה קבע).

נהוג לכלול תחת הז'רגון הצבאי את העגה הצבאית, המורכבת משפה לא רשמית, אשר הפכה לשגורה בפי חברי הקבוצה. לדוגמה: סַנְגֵ'ר (שפוט, פראייר; עושה דברו של אחר; הנוטל חלק בעומס העבודה, הגדול מחלקו ההוגן). גם הסלנג הצבאי מצוי תכופות בדמות קיצורים וראשי תיבות כגון: שבו"ז (שְבוּר-זין; בהשאלה מאוּס או מבואס).

בחברה הישראלית מקובל לשאול מונחים מהסלנג הצבאי לשימוש כללי. לדוגמה: "סִנג'רו אותו לנקות את הבית".

=="ז'רגון" ככינוי ליידיש==
בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, היה נפוץ השימוש במונח "ז'רגון" ככינוי ליידיש. לעיתים קרובות, היה שימוש זה מונח גנאי, בו הייתה טבועה ההנחה כי מדובר בשפה נחותה או "לא שפה אמיתית", וכי על היהודים לזנוח את השימוש בה לטובת העברית (לדעת הציונים) או לטובת הגרמנית ושפות אירופיות לאומיות אחרות.

==ראו גם==
* סלנג
* ניב (סיווג שפה)
* ז'רגון מקצועי
*סוציולקט

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בלשנות
מאסנאטה מוהאטו סיסו, מלכת לסוטו

המלכה מאסנאטה מוהאטו סיסו (נולדה ב-2 ביוני 1976) היא המלכה הרעיה של לטסי השלישי מלך לסוטו.

מאסנאטה נולדה בשם אנה קאראבו מוטסאואננג במאפוטנג שבמחוז בראה, והיא הבכורה מבין צאצאיהם של תקיסו מוטסאואננג ורעייתו מאראראבו.

בשנת 1990 נרשמה מאסנאטה למכללה הבינלאומית מאכאבנג במאסרו, ולמדה בה עד שנת 1996. עם תום לימודיה נרשמה בשנת 1997 לאוניברסיטה הלאומית של לסוטו ללימודי תואר ראשון במדעים. באוקטובר 1999, לאחר שתי שנות לימודים, התארסה למלך לטסי השלישי, והפסיקה את לימודיה. בני הזוג נישאו ב-18 בפברואר 2000 במאסרו, בירת המדינה.

הייתה זו הפעם הראשונה שבה בן משפחת המלוכה נשא אישה שאינה ממשפחת אצולה בהיסטוריה של לסוטו.

לבני הזוג שלושה ילדים:
* הנסיכה סנאטה (נולדה ב-7 באוקטובר 2001);
* הנסיכה מאסיסו (נולדה ב-20 בנובמבר 2004);
* הנסיך לרותולי סיסו (נולד ב-18 באפריל 2007) - יורש העצר של לסוטו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20081113022129/http://www.lesotho.gov.ls/king/queen.php קורות חיים]
* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/world/africa/647779.stm נישואי מאסנאטה ולטסי] באתר חדשות ה-BBC

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1976
קטגוריה:המלוכה בלסוטו
קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:לסוטו: נשים
הנדסה קוגניטיבית

הנדסה קוגניטיבית היא תחום בהנדסת אנוש העוסק בהתאמת עיצובם של כלים לאופי וליכולת הקוגניטיבית של המשתמש בהם. ניתן להתאים כלים, למשל, לאופי ויכולת התפיסה של המשתמש (למשל לחוש הטכני שלו, להיותו בעל תפיסה שמיעתית או ראייתית טובה), להלך ויכולת החשיבה שלו (כישרונו בפתרון בעיות, הכלים ההשכלתיים שלו, הרגליו המחשבתיים), ליכולת הריכוז שלו ולטיב ואופי הזיכרון שלו.

העוסקים בתחום מפתחים עקרונות ושיטות לעיצוב התואם את הקוגניציה של המשתמש ומפתחים גם דרכי הנחיה למעצבים.

דוגמאות לכללים בהנדסה קוגניטיבית:
* קל יותר לתפעל תוכנת מחשב כאשר רשימת הפקודות הנפוצות מוצגת בפני המשתמש והוא אינו נדרש לדלות אותן מזיכרונו.
* כאשר מעצבים מכשור שנועד לשימושם של עיוורים, ניתן להניח כי למשתמשים בו יש תפיסה שמיעתית מפותחת מאשר לאדם הממוצע. לכן ניתן להשקיע פחות מהמקובל בפישוט הפלט הקולי של המכשיר.
* יש צורך להתחשב בסביבה בה המכשיר יופעל; הלך המחשבה ויכולות הריכוז, לדוגמה, משתנים מסביבה לסביבה. מכשיר שמופעל בחדר שקט דורש פחות השקעה בעיצוב מאשר מכשיר שמופעל בשדה קרב.
* יש צורך בהערכה של מורכבות המטלה שהכלי נועד לסייע לאדם בביצועה (העוסקים בתחום משתמשים במושג "מערכת אדם-מכונה") לשם עיצוב מוצלח של הכלי. זה כולל את מורכבות הדרישות הקוגניטיביות של האדם. בעיצובו של כלי שמסייע במשימות פשוטות יש להשקיע פחות מאשר בכלי שמסייע במשימות מסובכות.

מטרות ההתאמה לקוגניציה של המשתמש:
* שיפור בביצועי משתמש.
** הקלה בתפישה נכונה של דרך פעולת הכלי ושל המשימה שהוא נועד לבצע.
** הקלת שיפוט נכון של הפעולה שיש לבצע בעזרת הנתונים שהמשתמש תפס.
** הקלה בהוצאה אל הפועל של ההחלטה שקיבל המשתמש.
* נוחות.
* חיסכון.
** מציאת הנקודות שניתן להשקיע פחות בעיצובן.
** הפחתת ההשקעה בהדרכת המשתמש לשימוש יעיל בכלי.

==ראו גם==

* ממשק משתמש
==לקריאה נוספת==

Adaptive Perspectives on Human-technology Interaction : Methods and Models for Cognitive Engineering and Human-computer Interaction
Series in Human-technology Interaction 
Author: 	Kirlik, Alex. 
Publication: 	Oxford, New York Oxford University Press, 2006. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הנדסת אנוש
קטגוריה:נגישות
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
טמפרטורת גוף נורמלית

מדחום
לשון]]
טמפרטורת גוף נורמלית של גוף האדם היא בטווח של C° 36.5 - 37 במדידה (במדחום) הנעשית בפה, או מתחת ל-38 מעלות צלזיוס במדידה בפי הטבעת. 

חום הוא אחד מסימני האבחנה הנפוצים ביותר ברפואה, ומאופיין בעליית טמפרטורת הגוף מעל הטווח הנורמלי. טמפרטורה בטווח של 37.3-37.4 נחשבת כחום תת-פיברילי.

טמפרטורת הגוף נוטה להשתנות במידת מה לאורך שעות היום ובהתאם למידת הפעילות הנעשית, כאשר הערך הנמוך ביותר נמדד לרוב בחלקו השני של מחזור השינה.

== ראו גם ==
* מדחום
* מכת חום

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תרמורגולציה
כובע גרב

חברות בהכשרת ה[[פלמ"ח בעין גב חבושות כובעי גרב.]]
[[דה אדג']]
כּוֹבַע גֶּרֶב הוא כיסוי ראש סרוג מצמר הנחבש על הראש. כיום מיוצר הכובע מצמר או מפליס בדוגמה מעוגלת או בדוגמת "שודד" בה שולי הכובע ארוכים ומקיפים את הראש מהקודקוד ועד הצוואר ובאמצע אחת הדפנות מצוי פתח עגול עבור הפנים. 

הכובע התפרסם בישראל כמאפיין של אנשי הפלמ"ח. כובע הגרב של הפלמ"ח היה בעל שני קצוות מחודדים וללא חור במרכזו ונחבש תוך קיפול השוליים. גם לאחר קום המדינה, ה"דודות" של הוועד למען החייל היו סורגות כובעים אלה ומחלקות אותם לחיילים והוא היה פופולרי עד מלחמת ששת הימים. במהלך השנים חלו בו שינויים. 
*הכובעים הראשונים היו עשויים מצמר דק בסריגה צפופה. עם כניסת סיבי האקרילן לשוק החלו לסרוג כובעים אלו מאקרילן היות שהאקרילן מגרד פחות ומתייבש מהר יותר.
*הכובעים הראשונים מסוג זה, היו מעין גרב מלבני ללא חורים שנלבש תוך כדי קיפול ובמהלך השנים השתנה הכובע למעוגל עם חור במרכזו הנלבש על כל הפנים ומכסה חלקית את הצוואר.
==היסטוריה==
מלחמת קרים, 1854–1856 הייתה המלחמה הראשונה שבה אנשים סרגו בבית עבור חיילי מדינתם שבצבא<ref></ref>. אין אזכור בעיתוני התקופה על כך אבל העלמה ריגו (Mlle Rigo) הוסיפה דף כותרת בספר 'Winter book for 1854' בשם ה'נחמות של קרים' (The comforts of Crimea) ושם היא מוסיפה מכתב שנכתב בעיתון The Times ב-5 בדצמבר 1854 שמופנה לנשות אנגליה ולנשות יורקשייר שתסרוגנה גרביים חמות בצבע חום וכפפות בקרושה לחיילים. שלושה ביטויי סריגה מיוחסים למלחמת קרים מ-1880. המושג 'קסדת בלקלאווה ' (balaclava helmet) קסדה סרוגה שכיסתה את הראש האוזניים, הצוואר ועם פתח לפנים. כיסוי הראש הזה היה קיים עוד לפני מלחמת קרים ואף יש פטנט עליו שרשם ג'יימס מרטין מואלוורז ( James Martin of Walworth ) ורשם אותו תחת השם 'המגן '(The Protector). העלמה ריגו לא הדפיסה הוראות ולא קראה לזה בלקלאווה . הפעם הראשונה שהשם הזה מופיע בדפוס הוא ב-1881 שבע עשרה שנים אחרי הקרב על בלקלאווה ב-25 באוקטובר 1864. שני הביטויים הנוספים הקשורים בסריגה, שמקורם במלחמת קרים הם קרדיגן, ורגלן. 

==בתרבות==
===בישראל===
כובע הגרב מזוהה עם לוחמי הפלמ"ח ומופיע ביצירות רבות של דור זה.

אריה נבון צייר קריקטורה בשם "הקסטל בידנו" בו הראה את ההר חבוש כובע גרב, כסמל להיותו בשליטת לוחמי הפלמ"ח.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

גרב
קטגוריה:הפלמ"ח
מנעמים

הסמליל הישן של החברה
מנעמים הוא מפעל ישראלי למאפים מתוקים, בעיקר אפיפיות.
== היסטוריה ==
המפעל הוקם בשנת 1950 במושבה הגרמנית בחיפה (כיום שדרות בן-גוריון 18) על ידי רוזה ויצחק וולפיילר ושתי בנותיהם. הם היו ילידי קרקוב, שניצלו מהשואה על ידי חסיד אומות העולם אוסקר שינדלר.

לפני מלחמת העולם השנייה היה יצחק סוכן של מפעלי בפולין (כיום חלק מחברת ), ורוזה הייתה עקרת בית. בתקופה בה שהו בגטו קרקוב עזרה רוזה לכלכלת הבית על ידי אפיית עוגות ועוגיות. כאשר עלו לישראל היו שניהם בגיל מבוגר יחסית וחיפשו מקור פרנסה. בעלייתם הביאו איתם בני הזוג מקלה בעל תבניות לאפיית אפיפיות ולכן החליטו לנסות לייצר בביתם ופלים מצופים ולמכור אותם בקמעונאות.

רוזה, יחד עם בנותיה, אפתה את דפי הוופלים, חתכה לגודל הרצוי וטבלה אותם בקלחת תחליף שוקולד מבעבעת. לאחר צינון היו עוטפים את הוופלים ברדיד אלומיניום ויצחק היה עובר בין חנויות המכולת והקיוסקים בעיר התחתית ומוכר את התוצרת.

למזלה של המשפחה, היו אלו ימי הצנע והשוק היה צמא למיני מתיקה, כך הצליח יצחק למכור את הוופלים שייצרה המשפחה. כאשר עלה הביקוש, רכש יצחק זוג אופניים אשר איפשרו לו להגדיל את טווח המכירות, ואחר כך פרד ועגלה דו-גלגלית. הייצור הועבר לצריף קטן שנשכר לשם כך והעסק החל להעסיק גם עובדים שלא מקרב בני המשפחה. על הוופלים הוטבע אז השם המסחרי "וופל חיפה".

אחרי זמן מה, הצטרף לעסק החתן, יצחק בירנהק, ונרכשה מכונית מסחרית להובלת התוצרת ברחבי ישראל. עם העלייה בביקוש והגדלת מגוון המוצרים (למשל, גביעי גלידה), הועבר ב-1966 המפעל למפרץ חיפה, נרכש ציוד תעשייתי ונקבע השם "מנעמים" כשם החברה. בשנים שחלפו הצטרפו למפעל המשפחתי ילדיו של יצחק, רמי בירנהק וליאורה בירנהק-מרכוס יחד עם בעלה.

המפעל גם מייצא מוצרים אל מחוץ לישראל, בעיקר לארצות הברית, שם נהנה המפעל מהשוק החרדי הדורש הכשר מהודר.

בפברואר 2021 נחתמה עסקת רכישה של המפעל על ידי קרן ההשקעות "גרין לנטרן", בהיקף המוערך בלפחות 10 מיליון שקלים. לעסקה נדרש אישור של רשות התחרות, שכן "גרין לנטרן" רכשה בעבר את חברת גילרו המייצרת מוצרים דומים, והעסקה תביא למיזוגן של שתי החברות. ביוני 2021 הממונה על התחרות לא אישרה את העסקה, ובעקבות כך החברות משכו את בקשת המיזוג והרכישה לא יצאה אל הפועל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאפיות בישראל
לבנטל

לבנטל (מגרמנית: Löwenthal או Loewenthal; וריאנטים: Lowenthal, Löwental וכן Löwendal, "לבנדל") הוא שם משפחה יהודי, גרמני ושוודי, שמילולית פירושו "עמק אריות". במקרה של יהדות אשכנז, היווה השם לעיתים וריאציה על השם לוי או על שמות פרטיים שפירושם "אריה".

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
פיב"א אסיה

פיב"א אסיה (באנגלית: FIBA Asia) היא התאחדות כדורסל אזורית של פיב"א שאליה שייכות כל 44 פדרציות פיב"א באסיה.

נכון לשנת 2008 איראן היא אלופת אזור זה.

==דירוג נוכחי לנבחרות פיב"א אסיה==
להלן דירוג הנבחרות בפיב"א אסיה לפי הדירוג העולמי של פיב"א:
{| 
|- valign="top"
|
|
|}

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:פיב"א
קטגוריה:אסיה: ספורט
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
ין יאנג יו

ין יאנג יו (באנגלית: ) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית ששודרה בג'טיקס
מספטמבר 2006 ועד אפריל 2009. הסדרה שודרה גם בדיבוב לעברית בערוץ ג'טיקס ישראל החל משנת 2007.

==תקציר העלילה==
עלילת הסדרה מתמקדת בשני ארנבים תאומים בשם "ין" ו"יאנג" המתאמנים ב"וו-פו" אצל פנדה זקן וזועף. וו-פו הוא סוג מיוחד של אמנות לחימה שמשלבת עוצמה עם קסם. השניים חייבים לעבוד ביחד כדי להציל את העולם מכוחות רשע.

== דיבוב לעברית ==
* ליאת הר לב - ין
* אסף אבידן - יאנג, בפרקים 1 עד 20.
* דניאל זילברשטיין - יאנג, מפרק 21 והלאה.
* גלעד קלטר - יו, הפנדה הזועף.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ג'טיקס: תוכניות וסדרות
The Gentleman's Magazine

The Gentleman's Magazine ("המגזין של הג'נטלמן") היה כתב עת שהעורך והעיתונאי אדוארד קייב הוציא לאור לראשונה בלונדון בינואר 1731. הוא היה כתב העת המודפס הראשון בשפה האנגלית שהופץ בתפוצה ארצית ולא מקומית, וכפי הנראה היה הראשון מסוגו בעולם המערבי.

הכותרת המקורית הראשונה הייתה "המגזין של הג'נטלמן, או מקור המידע החודשי של הסוחר". החידוש של קייב היה ביצירת תמצית חודשית של חדשות ופרשנות על כל נושא שיש לציבור המשכיל עניין בו, ממחירי סחורות הגלם ועד לשירה בלטינית. רוב החומר בכתב העת היה מקורי ונכתב על ידי קבוצה של תורמים קבועים, אבל כלל גם ציטוטים נרחבים וסיכומים מכתבי עת וספרים אחרים. קייב, שערך את כתב העת תחת שם העט "סילבנוס אורבן" (Sylvanus Urban), היה הראשון להשתמש במונח "מגזין" (במקור מערבית דרך הצרפתית "מחסן") עבור כתב עת. בשער הופיע תמיד האיור (שעודכן עם השנים) של בית "שער סנט ג'ון" (St John's Gate, שריד למנזר) בקלרקנוול שברובע איזלינגטון שבלונדון. מבנה זה, שהיה ביתו של קייב, שימש בפועל כמשרדים של כתב העת.

קודם לייסוד The Gentleman's Magazine היו כתבי עת שהתמחו בתחומים מסוימים, אבל לא היו פרסומים מרובי תחומים כמוהו (אם כי היו קודם לכך ניסיונות כדוגמת "The Gentleman's Journal", שנערך על ידי פטר אנתוני מוטיו (Peter Anthony Motteux) ויצא לאור בשנים 1694-1692).

מקום העבודה הקבוע הראשון של סמואל ג'ונסון כסופר היה ב-The Gentleman's Magazine. בתקופה בה נאסר לדווח על הדיונים בפרלמנט תרם ג'ונסון בקביעות דוחות על הנעשה בפרלמנט בכותרת "דיונים של הסנאט של מגנה ליליפוטיה". המשפטים שהופיעו בדוחות אלו אומנם שיקפו את עמדותיהם של המתדיינים, אבל הנוסח היו כולו פרי עטו של ג'ונסון.

קייב שהיה איש עסקים מוכשר, הצליח לפתח רשת הפצה נרחבת עבור The Gentleman's Magazine. כתב העת נקרא בכל רחבי העולם דובר האנגלית. העיתון נסגר בספטמבר 1907.

== סדרות ==
* 1735-1731 The Gentleman's Magazine, או מקור המידע החודשי
* 1833-1736 The Gentleman's Magazine, והכרוניקה ההיסטורית
* 1855-1834 The Gentleman's Magazine של הסדרות החדשות
* 1868-1856 הסדרות החדשות: The Gentleman's Magazine וסקירה היסטורית
* 1907-1869 הסדרות החדשות: The Gentleman's Magazine

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20150907092232/http://www.bodley.ox.ac.uk/cgi-bin/ilej/pbrowse.pl?item=title&id=ILEJ.3.&title=Gentleman's+Magazine תצלומים של דפים מה-Gentlemen's Magazine]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כתבי עת
פסח קפלן

פסח קפלן (בכתיב יידי: קאפּלאן; 4 בספטמבר 1870 – 1943) היה סופר, מתרגם ועיתונאי עברי ויידי.
כתב שירים וסיפורים לילדים ולמבוגרים בעברית וביידיש, ועסק בתרגום. תרגם בביאליסטוק בשנת 1913 את מחזהו של דוד פינסקי "עלובי החיים" לעברית.

קפלן תרגם את שיריו של מרק ורשבסקי (בהם השיר הידוע והאהוב "אויפן פריפעטשיק", המוכר בתרגומו של קפלן כ"חדר קטן, צר וחמים"). תרגם את משלי קרילוב ליידיש (ביאליסטוק 1918), וכן תרגם לעברית וליידיש יצירות רבות נוספות מספרות העולם.

במלחמת העולם השנייה עמד בראש מחלקת ההשכלה ביודנראט של גטו ביאליסטוק. נספה בגטו בשנת 1943.

קפלן ניהל יומן שבו תיאר את קורות הגטו. לאחר מותו נמצא היומן, ופורסם בחלקו בעיתון "ביאליסטאקער שטימע" בניו יורק.

==ספריו==
===בעברית===
* ספר הזמירות: שירי מופת לזמרה ממבחר השירה הכללית עם תוספת שירי ישראל ושירי ילדים, ורשה: אחיספר, תרע"ג.
* הצעד הראשון: ספור אמיתי, ורשה תרנ"ט.
* דבורה: אגדה, פיוטרקוב תרנ"ט.
* אח ואחות: ספור לילדים, ורשה תרנ"ז.
* כפרת פשע: ספור הסתורי מן המאה הארבע עשרה, ורשה 1893.

===ביידיש===
* ביבלישע געזאנגען, ביאליסטוק תרצ"ט.
* שער גערטנער, ביאליסטוק 1921.
* יאםאנישע מעשהלאך, ביאליסטוק 1921.
* ליעדער-בוך : א זאמלונג פון געזאנגען פאר כאר און סאלא, ורשה 1914.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-nr96-19048 פסח קפלן] באתר WorldCat
* Heidi M. Szpek, [http://www.jewishmag.com/157mag/pesach_kaplan/pesach_kaplan.htm '“What a thunderous voice!”: Remembering Pesach Kaplan], The Jewish Magazine, August 2011
* Moshe Cynowicz, [http://www.jewishgen.org/yizkor/stawiski/sta043.html#01-P50 Pesach Kaplan] (תרגם: Jerrold Landau), מתוך: זלדה אדלשטיין, בדרכי אבות, ירושלים: [חמו"ל], תש"ל (תולדות אבי המחברת ר’ עזריאל קושלבסקי והעיירה סטאוויסק)

מפרי עטו:
* [http://www.zchor.org/bialystok/yizkor7.htm#kaplan קטעים מיומן הגטו של פסח קפלן], בתוך: י. שמולעוויטש (רעדאקטאר), דער ביאליסטאקער יזכור בוך, ניו יורק:: ביאליסטאקער צענטער, תשמ"ב 1982, עמ' 71–74, בתרגום לאנגלית, באתר של עדה הולצמן

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מיידיש לעברית
קטגוריה:מתרגמים ליידיש
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:אסירים בגטו ביאליסטוק
קטגוריה:עיתונאים כותבי יידיש
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:משוררי ילדים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:כותבי יומן בשואה
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידי 1870
קטגוריה:נפטרים ב-1943
Wilderness

"Wilderness" הוא אלבום הסולו השני של הזמר הבריטי ברט אנדרסון משנת 2008.

אלבומו השני של אנדרסון, מהווה המשך לרוח אלבום הבכורה שהוציא שנה קודם לכן. האלבום מתאפיין, בהגשה צנועה ומינימלית המתבססת בעיקר על פסנתר וכלי מיתר, ובהפקה רזה אף יותר מההפקה שאפיינה את האלבום הקודם. כל שירי האלבום ניכתבו על ידי אנרסון למעט השירים Clowns ו-Back to You בהם השתתף גם שותפו של אנדרסון בהפקת האלבום פרד בל. האלבום כולו הוקלט ובושל תוך שישה ימים במהלך חודש מאי של אותה שנה, ויצא חודשיים לאחר מכן. את עטיפת האלבום צילם אלן ג'נקינס, ולעיצוב העטיפה אחראי אנדרסון.

==שירי האלבום==
#A Different Place
#The Empress
#Clowns
#Chinese Whispers
#Blessed
#Funeral Mantra
#Back to You (דואט עם עמנואל סנייה)
#Knife Edge
#P. Marius
#Symmetry

==השתתפו בהקלטות==
*ברט אנדרסון: שירה, קולות, פסנתר, גיטרות, קלידים, כלי הקשה, עיבוד לכלי מיתר.
*אימי לאנגלי: צ'לו.
*עמנואל סנייה: שירה (בשיר Back to You).
*פרד בל: עיבוד לכלי מיתר.

==קישורים חיצוניים==
*
פיב"א אמריקה

פיב"א אמריקה (באנגלית: FIBA Americas) היא התאחדות כדורסל על-אזורית של פיב"א, שאליה שייכות כל 44 פדרציות פיב"א אשר ממוקמות באמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. המשרד הראשי של פיב"א אמריקה ממוקם בסן חואן, פוארטו ריקו.

==תחרויות פיב"א אמריקה==
*אליפות פיב"א אמריקה
*אליפות פיב"א אמריקה לנשים
*אליפות פיב"א אמריקה לגברים מתחת לגיל 20 (לא נערכת יותר)
*אליפות פיב"א אמריקה לנשים מתחת לגיל 20 (לא נערכת יותר)
*אליפות פיב"א אמריקה עד גיל 18.
*אליפות פיב"א אמריקה עד גיל 18, נשים.
*אליפות פיב"א אמריקה עד גיל 16.
*אליפות פיב"א אמריקה עד גיל 16, נשים.
*ליגת פיב"א אמריקה.

==דירוג נוכחי לנבחרות פיב"א אמריקה==
להלן דירוג הנבחרות בפיב"א אמריקה לפי הדירוג העולמי של פיב"א:
{| 
|- valign="top"
|
|
|}

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==
* 
*[https://web.archive.org/web/20090219121834/http://faceteamshow.com/main.php נבחרת האקרובטים של פיב"א אמריקה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיב"א
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים
פיב"א אפריקה

פיב"א אפריקה (באנגלית: FIBA Africa) היא התאחדות כדורסל אזורית של פיב"א שאליה שייכות כל 53 פדרציות פיב"א באפריקה. ההתאחדות הוקמה בשנת 1961. פיב"א אפריקה מתחזקת משרדים באביג'אן ובקהיר.

==תחרויות פיב"א אפריקה==
*אליפות פיב"א אפריקה.
*אליפות פיב"א אפריקה לנשים.
*אליפות פיב"א אפריקה עד גיל 20 (לא נערכת יותר).
*אליפות פיב"א אפריקה עד גיל 20 לנשים (לא נערכת יותר).
*אליפות פיב"א אפריקה עד גיל 18.
*אליפות פיב"א אפריקה עד גיל 18 לנשים.
*אליפות פיב"א אפריקה עד גיל 16.
*אליפות פיב"א אפריקה עד גיל 16 לנשים.

==דירוג נוכחי לנבחרות פיב"א אפריקה==
להלן דירוג הנבחרות בפיב"א אפריקה לפי הדירוג העולמי של פיב"א:
{| 
|- valign="top"
|
|
|}

* נבחרות ללא נקודות אינן מוצגות.
==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://www.africabasket.com/ אתר כדורסל אפריקה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיב"א
קטגוריה:אפריקה: ספורט
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים אזוריים