OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אורניתופוביה

רכבת התחתית של לונדון המתאר אישה מותקפת על ידי ציפורים מסרט האימה "הציפורים".]]אורניתופוביה היא פחד חריג ובלתי רציונלי מעופות, כמו גם סוג של פוביה ספציפית.<ref></ref><ref></ref> המונח עשוי להתייחס גם לסלידה חזקה מציפורים. אנשים עם אורניתופוביה מפחדים לעיתים קרובות מסוגים ספציפיים של ציפורים, למשל תרנגולות, ברווזים ו/או עופות מזיקים באזורים המייצרים תבואה.

== אישים בולטים ==
הראפר האמריקאי אמינם סיפר כי הוא מפחד מינשופים.<ref></ref> הכדורגלן האנגלי דייוויד בקהאם והשחקנית האמריקאית סקרלט ג'והנסון יש גם אורניתופוביה.<ref></ref> אנשים אחרים עם הפוביה הם:
* אינגמר ברגמן<ref></ref>
* נייל הורן<ref></ref>
* לוסיל בול<ref></ref>
* טריי יאנג<ref></ref>
* אוליביה רודריגו<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוביות
רודריגו ריקלמה

רודריגו ריקלמה רצ'ה (נולד ב-2 באפריל 2000), הידוע בכינוי רורו, הוא כדורגלן ספרדי המשחק כקיצוני ימין עבור אתלטיקו מדריד מהלה ליגה.

==קריירת מועדונים==

ריקלמה נולד במדריד והצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד ב-2010 בגיל 10, לאחר ששיחק בראיו ואיאקאנו וריאל סרגוסה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים במרץ 2019.

ב-1 בספטמבר 2019, ערך ריקלמה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ובלה ליגה, כשנכנס כמחליף מאוחר בניצחון 2-3 על אייבר. 

באוקטובר 2020, הושאל ריקלמה לבורנמות' מהצ'מפיונשיפ האנגלי לעונה אחת עם אופציה לרכישה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף, ובאוקטובר 2020, הבקיע את שער הבכורה שלו עבור בורנמות' בתיקו 1-1 נגד דרבי קאונטי.

באוגוסט 2021, הושאל ריקלמה למירנדס מהליגה הספרדית השנייה לעונת 2021/2022. הוא היה שחקן הרכב קבוע, ורשם 8 שערים ו-12 בישולים בעונה. 

באוגוסט 2022, הושאל ריקלמה לז'ירונה מהלה ליגה לעונה אחת, לאחר שחידש את חוזהו באתלטיקו עד 2028.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני בורנמות'
קטגוריה:כדורגלני ז'ירונה
קטגוריה:ספורטאים ספרדים באנגליה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2000
וולטר פוניש

וולטר פוניש - אנגלית: Walter Poenisch; (11 ביולי 1913 - 6 ביוני 2000), היה שחיין אמריקאי במים פתוחים למרחקים ארוכים ואופה.

== ביוגרפיה ==
בשנת 1963, בגיל 50, החל פוניש את קריירת השחייה המקצוענית שלו והשתתף במשחה מרתון מקצועי לאורך 30 מייל בימת מישיגן.

ביוני 1972 ניסה פוניש לקבוע שיא שחייה באוקיינוס למרחקים ארוכים מחוץ לפלורידה, אך נמשה מהמים לאחר שכרישים תקפו את כלוב הבטיחות שלו.

בשנת 1976, הוא שחה 125 מילים (כ-200 ק"מ) במצר פלורידה ונרשם בספר השיאים של גינס עבור השחייה הארוכה ביותר באוקיינוס.

בעקבות משבר הטילים בקובה בשנת 1963, הגה פוניש את הרעיון של "משחה למען השלום" שיחבר בין שתי המדינות. הוא פעל להגשמת חזונו על ידי כתיבת מכתבים ופניות לסנטורים, לבית הלבן וגם לפידל קסטרו, שליט קובה.

ב-1978, בגיל 65, התקבלה האשרה המיוחלת, ופוניש יצא להיות האדם הראשון ששוחה מהוואנה, בירת קובה, לפלורידה קיז שבארצות הברית. נשיא קובה פידל קסטרו הגיע כדי לאחל לו הצלחה ביציאה למשחה.

פוניש החל את שחייתו מקובה ב-13 ביולי 1978, כשהוא נעזר בכלוב נגד כרישים וסנפירים לרגליו. כשלושים ושלוש שעות לאחר מכן, הגיע פוניש לליטל דאק קי , אי קטן בפלורידה קיז התחתית. המשחה לא קיבל הכרה רשמית, משום שלא היה משקיף חיצוני, מלבד הצוות האישי של פוניש.

פוניש נפטר ביוני 2000 מבלי שזכה להכרה רשמית על שחייתו מקובה לפלורידה ב-1978.

לאחר מותו, באוגוסט 2017, קיבל פוניש הכרה בהיכל התהילה הבין-לאומי של השחייה בפורט לודרדייל.

==חיים אישיים==
פוניש היה אופה במקצועו.
בצעירותו הוא גם עסק ברכיבת רודאו תחרותית והיה שרירן.

==הישגים ותארים==
* 1976 – נרשם בספר השיאים של גינס על המשחה הארוך ביותר במים הפתוחים, 125 מייל (כ-200 ק"מ), במצר פלורידה.
* 13 באוגוסט 1978 – היה הראשון ששחה מקובה לפלורידה, במשך 33 שעות, בעזרת כלוב נגד כרישים וסנפירים.
* אוגוסט 2017 - צורף להיכל התהילה הבינלאומי של השחייה בתור "שחיין מרתון פורץ דרך במים הפתוחים".

== קישורים חיצוניים ==
* [https://swim4peace.com אתר Swim for Peace] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני מים פתוחים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
גלנו (כדורגלן)

ונדרסון רודריגס דו נסימנטו גלנו (נולד ב-21 באוקטובר 1997), הידוע בכינוי גלנו או ונדרסון גלנו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק כקיצוני עבור המועדון הפורטוגזי פורטו. הוא בילה את מרבית הקריירה שלו בפורטוגל, שיחק מעל 100 משחקים בליגה הראשונה בשתי קדנציות בפורטו ובבראגה, בנוסף להשאלות בפורטימוננסה וריו אבה.

== קריירת מועדונים ==
גלנו נולד בברה דו קורדה, מרניאו, והצטרף למחלקת הנוער של טרינדד ב-2014. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו עבור המועדון ב-10 בפברואר 2016, שיחק 29 דקות וכבש צמד בהפסד 3-0 נגד אתלטיקה אנפולינה באליפות גויאנו.
גלנו סיים את אליפות גויאנו 2016 עם 5 שערים ב-10 הופעות, ונבחר לתגלית העונה. באפריל 2016 חתם בגרמיו אנפוליס.
ב-28 ביוני 2016, עבר גלנו לאירופה והצטרף לפורטו על חוזה השאלה לעונה אחת, תחילה לקבוצת המילואים. הוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-7 באוגוסט. ב-16 במאי 2017, לאחר שכבש 11 שערים עבור קבוצת המילואים, רכש אותו פורטו והוא חתם על חוזה ל-5 שנים עם סעיף שחרור של 40 מיליון אירו.

גלנו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה ובליגת העל הפורטוגזית ב-21 באוקטובר 2017. ב-23 בינואר 2018, הושאל לפורטימוננסה עד יוני 2018.

ב-11 ביולי 2018, הושאל גלנו לריו אבה לכל העונה. הוא היה שחקן הרכב קבוע, וכבש 8 שערים ב-35 הופעות בכל המסגרות.

ב-6 באוגוסט 2019, חתם גלנו בבראגה ל-5 שנים תמורת 3.5 מיליון אירו. הוא כבש את שער הבכורה שלו במשחק השלישי בעונה, בתיקו 1-1 נגד ז'יל ויסנטה ב-25 באוגוסט 2019.

גלנו כבש 6 שערים ב-6 משחקי שלב הבתים של הליגה האירופית עם בראגה בעונת 2021/2022. ב-23 בינואר 2022, כבש פנדל לשוויון בניצחון 1-2 על ספורטינג ליסבון.

ב-31 בינואר 2022, השיגה פורטו הסכם לרכישת גלנו מבראגה תמורת 9 מיליון אירו, על חוזה עד קיץ 2026. הוא כבש את שער הבכורה שלו ב-13 במרץ בניצחון 0-4 על טונדלה.

במרץ 2022, קיבל גלנו אזרחות פורטוגזית לאחר 5 שנים במדינה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני פורטימוננסה
קטגוריה:כדורגלני ריו אבה
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג בראגה
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בפורטוגל
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1997
האי קוטיסארי

קוטיסארי (פינית: Kotisaari) הוא אי על נהר קמיג'וקי, ליד רובניימי, פינלנד.<ref name=":0"></ref> החל מסוף המאה ה-19 שימש האי כמעוז מסורתי לחוטבי עצים. עם זאת, בשנות ה-80, המשאיות החליפו את הסירות כשיטה העיקרית להובלת עצים, והשימוש בה כמעוז חוטבי עצים הגיע לסיומו.<ref name=":0" />

חברת Lapland Safaris מפעילה טיולים לאי ממאי עד אוקטובר. הם גם הסבו את בית הסירות הישן לטברנה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פינלנד: איים
אדריאן ברנבה

אדריאן ברנבה גרסיה (נולד ב-26 במאי 2001), הוא כדורגלן ספרדי המשחק כקשר בפארמה מהסרייה ב' האיטלקית.

== קריירה ==
ברנבה הוא בוגר מחלקות הנוער של אספניול וברצלונה. הוא הצטרף למנצ'סטר סיטי בקיץ 2018. ברנבה שיחק במדי הקבוצה הבוגרת במשחקי טרום העונה, ואף ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו כשנכנס כמחליף במשחק גביע הליגה נגד אוקספורד יונייטד בספטמבר 2018. הוא שוחרר מסיטי בסוף עונת 2020/2021.

ביולי 2021 חתם ברנבה על חוזה ל-3 שנים בפארמה מהסרייה ב' האיטלקית.<ref></ref> הוא החמיץ את תחילת העונה עקב פציעה, וערך את הופעת הבכורה שלו בפברואר 2022 בתיקו 0-0 נגד בנוונטו. בפברואר הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-4 על ספאל. ברנבה היה חלק מרכזי בקבוצה תחת המאמן ג'וזפה יאקיני, למרות העונה המאכזבת.

לאחר עונה חזקה נוספת עם פארמה, בה כשלו בהעפלה לסרייה א' רק בפלייאוף, האריך ברנבה את חוזהו במועדון עד 2026 ביולי 2023.

==נבחרת לאומית==
ברנבה היה חלק מסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2023.

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ספרד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופים אולימפיים ספרדים: כדורגל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2001
אגם טיסה

אגם טיסה (בהונגרית: Tisza-tó, נקרא מאגר קישקורי עד 1988) הוא האגם השני בגודלו בהונגריה והאגם המלאכותי הגדול ביותר בנהר טיסה, בחלק הצפוני של המישור הגדול.<ref name="alttud"></ref> הסיבות החשובות ביותר להקמתה היו הבטחת זרימת מים קבועה הנחוצה להפעלת תחנת הכוח ההידרואלקטרית קישקורי, וכן להבטיח את מפלס המים הגבוה הנדרש להפעלת תחנת הכוח התרמית החדשה טיסה המותקנת באותה תקופה בטיסאויווארוש על ידי סכר.

== גאוגרפיה ==
האגם ממוקם בחלק הצפוני של המישור הגדול, בקצה הדרום-מזרחי של מחוז הווש, על גבול המחוזות בורשוד-אבאוי-זמפלן, הווש ויאס-נאג'קון-סולנוק.

שטחו הוא 127 קמ"ר, עליו פסיפס של משטחי מים פתוחים, איים, וערוצים רדודים. אורכו (נמדד לאורך תוואי הזרימה של נהר טיסה, כלומר בערך בכיוון צפון-דרום) הוא 27 קילומטרים, ועומקו הממוצע 1.3 מטר; עם זאת, הנקודה הכי עמוקה באגם היא 17 מטר. באגם יש 43 קמ"ר של איים.

== היסטוריה ==
בשנים 1967–1973 נבנתה תחנת הכוח קישקורי עם סכר כדי לשלוט בשיטפונות של נהר טיסה ולספק אספקת מים יעילה יותר למישור הגדול. הוא הושלם בשנת 1978.<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=AgA19hcLAy0 Szendőfi Balázs - A szőke tó - A Tisza-tó hat évszaka / első rész] (dokumentumfilm-sorozat Szendőfi Balázs Youtube csatornáján, 2019.09.22.)</ref> המים של האגם המלאכותי כיסו נחלים, שדות מרעה, יערות ושדות חקלאיים.

מאז התפתחה האקולוגיה במקום. מגוון בעלי חיים וצומחים מצאו בו בית. בחוף הצפוני של האגם פועלת שמורת ציפורים. מאז 1999, הפארק הלאומי הורטובאג' הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

=== גלריה ===
<gallery mode="packed" heights="80">
קובץ:Kiskörei víztározó, légi fotó.jpg|תצלום אוויר של האגם
קובץ:Tisza-tó, légi felvétel.jpg|תצלום אוויר של האגם
קובץ:Tisza-tó.jpg|הנוף של אגם טיסה
קובץ:Lake Tisza 3.jpg|ערוץ באגם טיסה
קובץ:Poroszló 031.jpg|חתירה בקנו באגם
קובץ:Lake Tisza 4.jpg|שייט באגם
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הונגריה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:הונגריה: נהרות ונחלים
קטגוריה:אגמי אגירה מלאכותיים
אנדוני גורוסאבל

אַנְדוֹנִי גוֹרוֹסָאבֶּל אספינוסה (בספרדית: Andoni Gorosabel Espinosa; נולד ב-4 באוגוסט 1996) הוא כדורגלן ספרדי שמשחק בעמדת המגן הימני באתלטיק בילבאו מהלה ליגה. גדל בריאל סוסיאדד ושיחק בה עד ברוב הקריירה שלו עד שעבר לאלאבס, שממנה עבר לבילבאו ב-2024.

== קריירה ==
=== ריאל סוסיאדד ===
גורוסאבל נולד באראסאטה, חבל הבאסקים, ייצג את ריאל סוסיאדד בנוער, ושיחק בליגת הנוער של אופ"א ב-2013. ב-11 ביולי 2014, לאחר שסיים את ההשאלה שלו, הוא הושאל שוב לביאסאין בליגה הרביעית, וערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים במהלך העונה.

עם החזרה, גורוסאבל שובצה לקבוצת בריו, גם היא בליגה הרביעית. ב-9 ביולי 2016, הוא הושאל לריאל אוניון מהליגה השלישית לשנה אחת.

ב-16 ביוני 2017 חידש גורוסאבל את חוזהו בריאל סוסיאדד עד 2019 והועלה למילואים, גם הם בליגה השלישית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה שלו - והלה ליגה - ב-21 בספטמבר, כשפתח בהרכב בהפסד חוץ 3-0 מול לבאנטה.

ב-5 בדצמבר 2017 חידש גורוסאבל את חוזהו עד 2021, ובילה את שארית הקמפיין כמחליף לאלבארו אודריוזולה. ביולי 2018, כאשר גם אודריוזולה עזב, הוא הועלה לסגל הראשי.

במרץ 2022, הוא הגיע לציון דרך, 100 הופעות בריאל סוסיאדד.

=== אלאבס ===
ב-11 באוגוסט 2023, גורוסאבל חתם על חוזה לשנה עם דפורטיבו אלאבס, העולה החדשה ללה ליגה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1996
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
עיריית רחובות

עיריית רחובות היא גוף השלטון המקומי, במעמד של עירייה, האחראי לניהולה השוטף של העיר רחובות. ככל רשות מקומית, עוסקת עיריית רחובות בעניינים מוניציפליים מסוג הסדרת שירותי חינוך, תרבות, רווחה, תשתיות, ניקיון, תברואה וכדומה.

== מבנה פוליטי ==
=== מועצת העיר ===
מועצת עיר היא גוף פוליטי-ציבורי, הגוף העירוני הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות מקומיות על ידי תושבי העיר. בראש המועצה עומד ראש העיר, הנבחר בבחירה ישירה ואישית.

מועצת עיר, בדומה לכנסת, מורכבת מחברי-מועצה, המשתייכים לסיעות שונות, המרכיבות את הקואליציה והאופוזיציה. בראשית כהונתה בוחרת המועצה מקרב חבריה נציגים לוועדות העירוניות על פי מפתח סיעתי.

המועצה אחראית על ניהול העיר בתחומים שונים כגון: קביעת התקציב העירוני, חקיקת חוקי עזר, מתן היתרים שונים, פיתוח העיר וכדומה.

מועצת העיר שואבת את כוחה מ'פקודת העיריות', ומחויבת בדיווח לשר הפנים. ב'פקודת העיריות' אפשר למצוא פירוט באשר לתחומי הסמכות של המועצה וועדותיה השונות.

=== ראש העירייה ===
בראש המבנה הפוליטי של עיריית רחובות עומד ראש העירייה, הנבחר אחת לחמש שנים בבחירות אישיות. במקביל לבחירת ראש העירייה, נבחרים בפתק הצבעה נוסף ובמעטפה נפרדת חברי מועצת העיר, המתמודדים ברשימות שונות שאינן בהכרח מקבילות לרשימות המתמודדות בפוליטיקה הלאומית. ראש העירייה, בדומה לראש ממשלה, נזקק לתמיכת רוב של חברי המועצה שנבחרה, ועל כן ירכיב בדרך כלל קואליציה עירונית ליצירת רוב במועצת העיר, אשר יעניק לו גיבוי וחופש פעולה לניהול ענייני העיר. בכירי רשימות הקואליציה מתמנים על פי רוב לסגניו, אוחזים בתיקים נושאיים שונים של אחריות לניהול ענייני העיר, ומהווים יחד עם ראש העירייה את "הנהלת העירייה" – היא ה"קבינט" המוניציפלי. יתר חברי המועצה שאינם חברי הנהלה, פועלים בוועדות השונות, המורכבות מאנשי רשימות שונות מן הקואליציה והאופוזיציה.

{| class="wikitable"
|+ראשי העיר רחובות לדורותיהם
!מספר
!שם
!תקופת כהונה
|-
|1
|בן ציון הורוביץ
|1950–1955
|-
|2
|יצחק כ"ץ
|1955–1967
|-
|3
|משה ברזילי
|1967–1970
|-
|4
|שמואל רכטמן
|1970–1979
|-
|5
|יחזקאל הרמלך
|1978–1989
|-
|6
|מיכאל לפידות
|1989–1993
|-
|7
|יעקב סנדלר
|1993–1998
|-
|8
|יהושע (שוקי) פורר
|1998–2009
|-
|9
|רחמים מלול
|2009–2024
|-
|10
|מתן דיל
|2024-הווה
|}

== חברות עירוניות ==
* החברה העירונית לתרבות ספורט ונופש
* ה.ל.ר – החברה לפיתוח רחובות
* תאגיד המים "הבאר השלישית"
* "בית העם" – היכל התרבות העירוני
* רשת חוויות

==קישורים חיצוניים==
* 

רחובות
קטגוריה:רחובות
חואנפה

חואן פדרו רמירס לופס (נולד ב-30 באפריל 1991), הידוע בכינוי חואנפה, הוא כדורגלן ספרדי המשחק כבלם בז'ירונה מהלה ליגה.

==קריירת מועדונים==
חואנפה נולד בלאס פאלמאס, וגדל במחלקת הנוער של לאס פאלמאס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים ב-2008 בליגה הרביעית.

ב-13 ביוני 2009, ערך חואנפה את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצה הראשונה, כשנכנס כמחליף מאוחר בתיקו 0-0 נגד ראיו ואיקאנו בליגה השנייה. ב-22 ביוני 2010 קודם רשמית לסגל הקבוצה הבוגרת.

ב-21 בינואר 2012, הבקיע חואנפה את שער הבכורה שלו בליגה השנייה, שער ניצחון בדקה ה-90 בתיקו 1-1 נגד סבדל. בספטמבר 2013, עזב את המועדון וחתם בראסינג סנטנדר מהליגה השלישית.

לאחר העפלה לליגה השנייה, חתם חואנפה ביוני 2014, על חוזה ל-3 שנים בגרנדה, אך הושאל מיד לראסינג סנטנדר.

ביולי 2015, הושאל לעונה אחת לריאל ואיאדוליד. ביולי 2016, חתם על חוזה קבוע ל-3 שנים בז'ירונה מהליגה השנייה.<ref></ref> הוא תרם 34 הופעות בעונה שהסתיימה בהעפלה היסטורית של המועדון ללה ליגה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ז'ירונה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1991
יאנחל הררה

יאנחל קלמנטה הררה ראבלו (נולד ב־7 בינואר 1998) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק כקשר בז'ירונה מהלה ליגה הספרדית ובנבחרת ונצואלה.

==קריירת מועדונים==
הררה התחיל את הקריירה שלו במונאגאס לפני שעבר ב-2016 לאתלטיקו ונצואלה. בינואר 2017 חתם במנצ'סטר סיטי ומיד הושאל לניו יורק סיטי מה-MLS לשנתיים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במרץ 2017.

לאחר שנתיים בניו יורק, הושאל הררה לווסקה מהלה ליגה הספרדית לחצי עונה. ביולי 2019, הושאל לגרנדה לעונה אחת, וההשאלה הוארכה לעונה נוספת. באוגוסט 2021, הושאל לאספניול לעונה אחת.

באוגוסט 2022, הושאל הררה לז'ירונה, העולה החדשה ללה ליגה, לעונה אחת. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–1 לוולנסיה במחזור הפתיחה. בינואר 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 2–2 נגד אספניול.

ביולי 2023, חתם הררה על חוזה קבוע ל-4 שנים בז'ירונה.<ref></ref>
==נבחרת לאומית==
הררה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה באוקטובר 2016, בהפסד 0–2 ל. הוא שימש כקפטן נבחרת הנוער של ונצואלה בגביע העולם עד גיל 20 ב-2017, והבקיע את שער הניצחון מול יפן בשמינית הגמר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ונצואלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ונצואלים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק סיטי
קטגוריה:כדורגלני וסקה
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ונצואלה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ונצואלים שנולדו ב-1998
פרס הרב בר שאול

פרס הרב בר־שאול הוא פרס בתחום הספרות התורנית.

הפרס על שם הרב אלימלך בר-שאול (1913–1964) אשר כיהן כרבה של העיר רחובות וחיבר ספרי הגות יהודית, אמונה ומחשבה. הפרס ניתן במשך כשלושים שנה בערך עד שנת 2000 על ידי המועצה הדתית ברחובות במעמד דיינים, ראשי ישיבות, רבנים ואישי ציבור. הפרס הוענק החל משנת ה'תשכ"ו, בי' בחשוון, יום פטירתו של הרב בר שאול.

הפרס ניתן בעבור "חיבור ספר במחשבת ישראל בהבלטת אהבת תורה אהבת ישראל וארץ ישראל" ועמד בראשיתו על סך 1,000 לירות, וכן על מפעל חיים.

בין חברי ועדת הפרס שימשו במהלך השנים הרב נתן צבי פרידמן, שבתי דון-יחייא, אברהם יהודה גולדראט, הרב שלמה קוק, הרב שאול ישראלי, פרופ' שמחה בונם אורבאך, הרב יונה שיבר, הרב כתריאל פישל טכורש, הרב עוזי קלכהיים, הרב בנציון פירר, יצחק רפאל ואחרים.

== בין זוכי הפרס ==
* הרב יהושע בכרך (ה'תשכ"ו), על סדרת ספריו לביאור התנ"ך לאור מדרשי חז"ל<ref name=":0"></ref>.
* הרב בנימין אפרתי (ה'תשכ"ו) על ספרו "הסניגוריה במשנת הרב קוק"<ref name=":0" />
* הרב חיים אריה ברנשטיין, (ה'תשכ"ז).
* הרב בנציון פירר, (ה'תשכ"ח) על ספרו "הגיונה של תורה".
* הרב ברוך ישר על ספרו "בין השיטין של תורה" (ה'תשכ"ט).
* פרופ' חיים ליפשיץ על ספרו "הוגים וחוזים" (ה'תשכ"ט).
* הרב יצחק רפאל עציון, (ה'תש"ל), על סדרת ספריו במחשבת ישראל.
* הרב קלמן פרנקל, (ה'תש"ל), על ספרו "באהלי צדיקים".
* תא"ל הרב מרדכי פירון, (ה'תשל"ב) על ספרו "בנתיבי אגדות חז"ל".
* הרב ד"ר יהודה מוריאל - (ה'תשל"ג) על סדרת ספריו "עיונים במקרא".
* הרב כתריאל פישל טכורש - (ה'תשל"ה) על ספרו "הדרת אפרים".
* הרב יעקב הלוי פילבר (ה'תשל"ו) על ספרו "אילת השחר".
* הסופר אהרן סורסקי (ה'תשל"ט).
* הרב משה צבי נריה (ה'תשמ"א)<ref></ref>.
* הרב עדין שטיינזלץ - (ה'תשמ"ד) על מפעל חיים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרסים ישראליים
קטגוריה:רחובות: דת
פרס ג'ון האולנד

פרס ג'ון האולנד הוא התואר החשוב ביותר שניתן על ידי האגודה האמריקאית לרפואת ילדים (APS).<ref></ref> הפרס, שנקרא על שמו של ג'ון האולנד (1873 - 1926), והמדליה הנלווית לו, מוענקים מדי שנה על ידי האגודה האמריקאית לרפואת ילדים עבור "שירות מכובד לרפואת ילדים בכללותה". הפרס מוענק כל שנה מאז 1952, הראשון שקיבל אותו היה אדוארדס א. פארק.

סעיף 2 של חוקת האגודה מהווה את הבסיס לבחירת מקבל הפרס:

== מקבלי הפרס ==
מקור: [https://www.aps1888.org/awards/#toggle-id-9 APS]
**1952 - אדוארדס פארק 
** 1953 - גרובר פאוורס
** 1954 - בלה שיק
** 1955 - ג'יימס גמבל
** 1956 - הרולד פאבר
** 1957 - אתל סי דנהאם
** 1958 - אירווין מקווארי
** 1959 - דניאל סי דארו
** 1960 - ברונסון קרותרס
** 1961 - רוסטין מקינטוש
** 1962 - ג'וזף סטוקס
** 1963 - לוסון ווילקינס
** 1964 - סמואל לוין
** 1965 - ג'ון קפי
** 1966 - אמט הולט ג'וניור
** 1967 - מרתה מ. אליוט
** 1968 - פול גיורגי
** 1969 - אלן מייסי באטלר
** 1970 - יוסף וורקני
** 1971 - הלן טאוסיג
** 1972 - ולדו נלסון
** 1973 - לואיס דיימונד
** 1974 - אלברט סייבין
** 1975 - הארי גורדון
** 1976 - קלמנט סמית'
** 1977 - אשלי וויך
** 1978 - צ'ארלס אלדרסון ג'נווי
** 1979 - עמוס יו. כריסטי
** 1980 - סי הנרי קמפה
** 1981 - שאול קרוגמן
** 1982 - הוראס הודס
** 1983 - הלן סי הריסון והרולד אי הריסון
** 1984 - הנרי ל. בארנט
** 1985 - Wolf W. Zuelzer
** 1986 - ריצ'רד ל. דיי
** 1987 - רוברט א. גוד
** 1988 - ג'וזף דנסיס
** 1989 - ברטון צ'יילדס
** 1990 - יוליוס ריצ'מונד
** 1991 - רוברט אי קוק ורולנד ב' סקוט
** 1992 - גילברט ב. פורבס
** 1993 - לואיס א. בארנס
** 1994 - סידני S. Gellis
** 1995 - פלויד וו. דני
** 1996 - Mildred T. Stahlman
** 1997 - מלווין מ. גרומבך
** 1998 - רוברט ג'יי האגרטי
** 1999 - אברהם מ. רודולף
** 2000 - סמואל כץ
** 2001 - Delbert A. Fisher
** 2002 - הווארד א. פירסון
** 2003 - דוד גורדון נתן
** 2004 - פרדריק סי בטגליה
** 2005 - מרי אלן אייברי
** 2006 - קורט הירשהורן
** 2007 - ראלף ד פייגין
** 2008 - ריצ'רד ב. ג'ונסטון
** 2009 - ג'רולד פ. לוסי
** 2010 - צ'ארלס ר. סקריבר
** 2011 - ראסל וו. צ'סני
** 2012 - פיליפ א. פיצו
** 2013 - אליזבת ר. מקנרני
** 2014 - רבקה האצ'ר באקלי
** 2015 - קתרין ד. דיאנג'ליס
** 2016 - ברברה ג'יי סטול
** 2017 - מיכאל ויצמן
** 2018 - Thomas F. Boat
** 2019 - דייוויד ק. סטיבנסון
** 2020 קתרין מ. אדוארדס
** 2021 - Sherin U. Devaskar
** 2022 - ריצ'רד ג'יי וויטלי
** 2023 - איבון מלדונדו

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

ג'ון האולנד
קטגוריה:רפואת ילדים
מועדון הרוכבים

מועדון הרוכבים (באנגלית: The Bikeriders) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2023 שנכתב וביים על ידי ג'ף ניקולס . הוא מספר סיפור בדיוני בהשראת ספר הצילום באותו שם משנת 1967 מאת הצלם היהודי דני ליון ומככבים בו השחקנים ג'ודי קומר, אוסטין באטלר, טום הארדי, מייקל שאנון ונורמן רידוס.

הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הקולנוע ה-50 של טליורייד ב-31 באוגוסט 2023, ומתוכנן לצאת לאקרנים בארצות הברית ב-21 ביוני 2024 על ידי אולפני המאה ה-20, לאחר שנדחה בשנה בעקבות שביתת אמני הטלוויזיה והרדיו.

== עלילה ==
קתי (ג'ודי קומר), חברה נחושה בוואנדלים הנשואה לרוכב אופנוע פרוע ופזיז בשם בני (אוסטין באטלר), מספרת על התפתחותם של הוואנדלים במהלך עשור, שהחלו כמועדון מקומי של אאוטסיידרים מגובשים, עם כבוד למנהיגם החזק ג'וני (טום הארדי).

במהלך השנים מנסה קתי כמיטב יכולתה להצליח להתמודד עם הטבע הסורר של בעלה ונאמנותו לג'וני, איתו היא מרגישה שהיא חייבת להתחרות על תשומת לבו של בני. כשהחיים בוואנדלים הופכים מסוכנים יותר, והמועדון מאיים להפוך לכנופיה מרושעת יותר, קתי, בני וג'וני נאלצים לעשות בחירות לגבי הנאמנות שלהם למועדון ואחד לשני.

== שחקנים ודמויות ==
* קתי (ג'ודי קומר)
* בני (אוסטין באטלר)
* ג'וני (טום הארדי)
* זיפקו (מייקל שאנון)
* דני ליון (מייק פייסט)
* פאני סוני (נורמן רידוס)
* קאל (בויד הולברוק)
* ברוסי (דיימון הרימן)
* ווהאו (בו נאפ)
* מקק (אמורי כהן)
* קורקי (קארל גלוסמן)
* הילד (טובי וולאס)
* ביג ג'ק (האפי אנדרסון)

== הפקה ==
באוקטובר 2018, ג'ף ניקולס חשף שהוא חשב ליצור סרט אופנוענים משנות ה-60 במשך חמש שנים, למרות שלא היה לו באותו שלב תסריט, והזכיר את הרעיון על הסט של סרטו הקצר "Long Way Back Home". למייקל שאנון, שלפי הדיווחים אמר לו "דיברת על הרעיון הארור הזה כל כך הרבה זמן. [אתה] לעולם לא תעשה את [הסרט] הזה".<ref></ref><ref></ref> ניקולס כתב את התסריט מרעיון מקורי שלו והחל ליצור את הפרויקט ב-2022. New Regency החלה להפיק אותו במאי 2022. הסרט נקרא על שם ספר הצילום של דני ליון משנת 1967.<ref></ref>

באוגוסט 2022 הוכרז שניקולס גם יביים את הסרט, כשג'ודי קומר, אוסטין באטלר וטום הארדי לוהקו אליו.<ref name="Announcement"></ref> מייקל שאנון, בויד הולברוק ודיימון הרימן נוספו לצוות השחקנים מאוחר יותר באותו חודש.<ref></ref> באותו ספטמבר הצטרפו טובי וואלאס, אמורי כהן, בו נאפ, קארל גלוסמן והאפי אנדרסון לאנסמבל.<ref></ref> נורמן רידוס ומייק פייסט נוספו לצוות השחקנים בחודש שלאחר מכן.<ref></ref><ref></ref>

שלב הצילומים החל בסינסינטי, אוהיו באוקטובר 2022 והסתיים בדצמבר.<ref></ref><ref></ref>

== הפצה ==
הסרט הוקרן בבכורה כסרט הפתיחה של פסטיבל הסרטים ה-50 של טליורייד ב-31 באוגוסט 2023.<ref name="Telluride"></ref><ref name="THR"></ref> הוא מתוכנן לצאת לאקרנים ב-1 בדצמבר 2023 על ידי אולפני המאה ה-20.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטי אולפני המאה ה-20
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2024
Autumn Variations

Autumn Variations הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר-יוצר האנגלי אד שירן, שיצא לאור ב-29 בספטמבר 2023 דרך חברת התקליטים שלו, Gingerbread Man Records. זהו הפרויקט השני של שירן בשנת 2023, לאחר -, שיצא ארבעה חודשים קודם לכן, ואלבום האולפן הראשון שלו שהזכויות עליו בבעלותו.<ref></ref> זהו גם אלבום האולפן הראשון שלו ששמו אינו כולל מספר או סימן מתמטי כלשהו.

== רקע ==
שירן הכריז רשמית על האלבום ב-24 באוגוסט 2023.<ref></ref> בפוסט שפרסם בחשבון האינסטגרם שלו כתב, "בסתיו האחרון, הגעתי למסקנה שאני והחברים שלי עוברים הרבה שינויים בחיים. אחרי החום של הקיץ, הכל נרגע, התייצב, התפרק, הגיע לשיא או התפוצץ". הוא הוסיף, "אבי ואחי סיפרו לי על מלחין בשם אלגר, שהלחין את מקבץ הוריאציות Enigma Variations, כאשר כל אחת מ-14 היצירות הייתה על חבר אחר שלו. זה היה הדבר שנתן לי השראה ליצור את האלבום הזה".<ref></ref><ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2023
קטגוריה:אלבומי אד שירן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ארון דסנר
Sorry I'm Late (אלבום של מיי מולר)

Sorry I'm Late הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האנגלייה מיי מולר. הוא יצא לאור ב-29 בספטמבר 2023, בהוצאת חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק וקפיטול רקורדס.<ref></ref><ref></ref> מתוך האלבום פורסמו חמישה סינגלים: "Ber Days" (עם Neiked ופולו ג'י), "I Just Came to Dance", "", "" ו-"MTJL".

== רקע והוצאה ==
מולר דיברה על יציאת אלבום הבכורה שלה ברשתות החברתיות. ב-25 במאי 2023, הודיעה ש-Sorry I'm Late אמור לצאת ב-15 בספטמבר 2023, כאשר עטיפתו ורשימת הרצועות שלו נחשפו ברגע הכרזת האלבום.<ref name="news"></ref> האלבום יופץ על גבי תקליט, תקליטור וקלטת שמע.<ref name=":0"></ref> בהמשך לכך, יעלה לרשתות הסטרימינג השונות ויהיה זמין להורדה דיגיטלית.<ref name=":0" />

ב-7 בספטמבר הודיעה מולר כי יציאת האלבום תתעכב, תוך פרסום תאריך חדש שתוארך ל-29 בספטמבר.<ref name=":1"></ref>

== מוזיקה ומילים ==
Sorry I'm Late כולל שבע-עשרה רצועות. שלוש מתוכן פורסמו כסינגל. "Ber Days", הוא שיתוף פעולה עם Neiked ופולו ג'י; הוא יצא לאור ב-24 בספטמבר 2021 וזכה לביקורות חיוביות.<ref></ref> ב-Out Now תיארו אותו כ"המנון פופ עתיר אנרגיה שהשקפתו האופטימית קליטה ללא צל ספק".<ref></ref> השיר כתוב בסולם סי מינור, עם קצב של 110 פעימות בדקה.<ref></ref> הסינגל השני מהאלבום, "I Just Came to Dance" יצא לאור ב-27 באוקטובר 2022.<ref></ref> "I Wrote a Song" יצא לאור ב-9 במרץ 2023 ולאחר אישור של מולר, נודע שאיתו היא תייצג את הממלכה המאוחדת בתחרות האירוויזיון 2023.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> הוא תואר כשיר פופ עם אלמנטים מסוימים של אלקטרופופ.<ref></ref>

== סינגלים ==
"Ber Days", יצא כסינגל המוביל מהאלבום והוא שיתוף פעולה עם Neiked ופולו ג'י. "I Just Came to Dance" יצא לאור ב-27 באוקטובר 2022 כסינגל השני מהאלבום. "I Wrote a Song" יצא לאור ב-9 במרץ 2023 כסינגל השלישי מהאלבום ובסמוך ליציאתו הכריזה על נציגותה לאירוויזיון 2023. "Me, Myself & I" יצא לאור ב-29 ביוני 2023 כרצועה הרביעית מהאלבום. "MTJL" יצא לאור ב-25 באוגוסט 2023 כסינגל החמישי מהאלבום ולבסוף "Written by a Woman" יצא לאור כסינגל השישי והאחרון מתוכו ב-15 בספטמבר 2023. באותו היום, תוארך האלבום עצמו לצאת אך נדחה ל-29 בספטמבר.<ref name=":1" />

== קבלת פנים ביקורתית ==
שרלוט מאנינג מ-Attitude הצהירה כי "[מולר] לא מפחדת לקחת סיכונים כדי להישאר אותנטית". היא תיארה את האלבום כ"אלבום פופ קוהרנטי". בכתיבה ל-Clash, אחמד נרצרה אומר כי "ב-Sorry I'm Late, מיי מולר מציגה צד אחר שלה, בו היא מוכיחה שבזמן מסוים אפשר ליצור אלבום פופ טוב. כל רצועה מתוכו יכולה להיות ואף צריכה להיות סינגל". אמילי סבאג' מ-DIY אמרה ש"מדובר באלבום ששווה לחכות ליציאה שלו". בכתיבתו ל-Dork, מרטין יאנג, שיבח את האלבום באומרו שהוא "כולל שירי פופ שיחד יוצרים נישה מתאימה לשנת 2023". לדברי סופי ויליאמס מ- NME, "האלבום יוכל לספק את הסחורה אם יוכיח שאינו מתאמץ מדי לכך".

== רשימת רצועות ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|29 בספטמבר 2023
|תקליט • תקליטור • קלטת שמע • הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|קפיטול • EMI • יוניברסל
|style="text-align:center;"|<ref name=":2"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2023
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
למנו פלטי מאוגה

למנו פלפוי סיאלגה מאוגה (בסמואית: Lemanu Palepoi Sialegā Mauga; נולד ב-3 בינואר 1960)<ref></ref> הוא פוליטיקאי סמואה אמריקאי המשמש כמושל השמיני של סמואה האמריקאית מאז 3 בינואר 2021. מאוגה שימש כסנאטור בסנאט סמואה האמריקאי, מטעם המפלגה הדמוקרטית, שם הפך ליושב ראש ועדת התקציבים וההקצאות והועדה לביטחון המולדת של הסנאט.<ref name="samoanews"></ref>

== ביוגרפיה ==
נולד בשם פלטי מאוגה בכפר נואולי (Nu'uuli) שבסמואה האמריקאית. מאוחר יותר בחייו, ירש את השם "למנו" שירש ממשפחתו ומסמל דרגת צ'יף גבוהה לאחר שלמד במכללה הקהילתית של סמואה האמריקאית, הוא קיבל תואר ראשון באמנויות מאוניברסיטת הוואי במנואה. ב-30 ביולי 2012, קיבל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת סן דייגו סטייט.<ref name="samoanews2"></ref>

מאוגה הוא דיאקון בכנסייה הנוצרית הקונגרגציונלית של סמואה האמריקאית (CCCAS).

== קריירה ==
מאוגה שירת בצבא ארצות הברית במשך יותר מ-20 שנה, כולל במלחמת המפרץ, מלחמת עיראק ומלחמת אפגניסטן (2001–2021) לפני שפרש בדרגת רב-סרן.<ref name="samoanews" /> לאחר פרישתו, מאוגה הפך למנהל הנחיות הצבא והמשיך לעבוד עם חיל הכשרת קציני המילואים החדשים (JROTC) של סמואה האמריקאית.<ref name="samoanews" />

מאוגה הפך גם למנהל הנכסים הראשי של משרד ניהול הנכסים של ממשלת סמואה האמריקאית.<ref name="samoanews" /> הוא הפך לסנאטור סמואה האמריקאית ב-2009.<ref name="samoanews" />

=== פוליטיקה ===
באוקטובר 2011, המועמד למושל, לולו לטאלו מאטלאסי מוליגה, בחר במאוגה כעמית למרוץ שלו לתפקיד סגן מושל סמואה האמריקאית בבחירות למושל 2012 שהתקיימו ב-6 בנובמבר 2012.<ref name="samoanews" /> מאוגה היה סגן מושל סמואה האמריקאית בין השנים 2013 ל-2021.

בבחירות למושל סמואה האמריקאית ב-2020, נבחרו מאוגה וחברו המתמודד, טלאואגה אליאסלו אייל, למושל וסגן המושל בהתאמה. מאוגה נכנס לתפקיד בינואר 2021.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20201122201624/https://www.americansamoa.gov/bio-lemaemanu ביוגרפיה רשמית], באתר ממשלת סמואה האמריקאית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הוואי במנואה
קטגוריה:סמואה האמריקנית: פוליטיקה
קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סגני מושלים בארצות הברית
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
מקסים סוראייב

מקסים סוראייב (ברוסית:Максим Викторович Сураев , נולד ב-24 במאי 1972 בעיר בצ'ליאבינסק) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף במספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקד משלחת מס' 41 לתחנת החלל הבין-לאומית.

== ביוגרפיה ==
מקסים סוראייב נולד בצ'ליאבינסק למשפחה קצין חיל האוויר הסובייטי שהיה מרצה בבית ספר של החיל בעיר. בעקבות השירות הצבאי של אביו המשפחה עברה מספר פעמים מעיר לעיר. בשנת 1989 מקסים סיים לימודי בית ספר בעיירה נוגינסק שבמחוז מוסקבה. סוראייב התקבל ללימודי טיס בבית ספר לטיסה של חיל האוויר הסובייטי. הוא סיים לימודים במספר מוסדות להשכלה גבוהה של החיל, כולל סיום בהצטיינות בשנת 1997.

סוראייב היה טייס "סוחוי Su-27" ובסך הכול הגיע לכ-700 שעות טיסה.

בדצמבר 1997 סוראייב החל קורס במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. לאחר סיומו הוא היה חבר של יחידת הקוסמונאוטים. הוא היה בצוות גיבוי של מספר משימות.

בספטמבר 2009 סוראייב היה מפקד טיסה סויוז TMA-16 שהביא לתחנת החלל את חברי משלחת מס' 21 לתחנת החלל הבין-לאומית (פרנק דה ווין היה מפקד המשלחת). לאחר סיום פעילות המשלחת סוראייב עבר למשלחת מס' 22 לתחנת החלל הבין-לאומית (ג'פרי ויליאמס היה מפקד המשלחת). במהלך שהות בתחנת החלל סוראייב ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך של כ-6 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 169 ימים בחלל.

בשנת 2014 הוא קיבל מינוי למשלחת מס' 40 לתחנת החלל הבין-לאומית (סטיבן סוונסון היה מפקד צוות). סוראייב היה מפקד טיסה סויוז TMA-13M שהביא לתחנת החלל את חברי הצוות. בסיום פעילות המשלחת סוראייב עבר למשלחת מס' 41 לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקד המשלחת. במהלך שהות בתחנת החלל סוראייב ביצע פעילות חוץ-רכבית באורך של כ-3.5 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 165 ימים בחלל.

בשנת 2011 סוראייב היה מועמד לחברי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית אך לא נבחר. בבחירות שנערכו בשנת 2016 הוא התמודד פעם נוספת ונבחר. הוא כיהן עד לשנת 2021 ולא נבחר לכהונה נוספת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=13240 ביוגרפיה]
* [https://www.gctc.ru/main.php?id=212 ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי]

קטגוריה:גיבורי הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:קוסמונאוטים רוסים
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1972
ג'ון האולנד

ג'ון האולנד (3 בפברואר 1873 – 20 ביוני 1926) היה רופא ילדים אמריקאי. במשך רוב הקריירה שלו הוא עבד בבית החולים ג'ונס הופקינס, שם הקים את מחלקת הילדים הראשונה שפועלת ללא הפסקה בארצות הברית. פרס ג'ון האולנד, הפרס הנחשב ביותר שניתן על ידי האגודה האמריקאית לרפואת ילדים, נקרא על שמו.

== ביוגרפיה ==
האולנד נולד בניו יורק, ארצות הברית, ב-3 בפברואר 1873. המשפחה שלו במקור מניו אינגלנד. הוא צאצא של ג'ון האולנד (1592–1673), שהיה מנוסעי האוניה מייפלאואר וממיסדי מושבת פלימות'.<ref name="nature"></ref>

האולנד למד באקדמיית פיליפס אקסטר, שם היה תלמיד וספורטאי מצטיין. לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה התחיל האולנד ללמוד באוניברסיטת ייל, שם היה חותר, שיחק טניס והיה חבר באגודה הסודית גולגולת ועצמות. הוא קיבל את התואר הראשון באמנויות מאוניברסיטת ייל ב-1894 ועבר ללמוד רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, הוא סיים את לימודיו ב-1897. הוא קיבל תואר נוסף ברפואה מאוניברסיטת קורנל ב-1899.<ref name="nature" />

== קריירה ==
האולנד התמחה בבית החולים הפרסביטריאני בניו יורק בשנים 1899–1900. הוא גם עבד בבית החולים ניו יורק פאונדלינג, שם הושפע מרופא הילדים לותר אמט הולט. לאחר מכן שהה שנתיים בלימודים באירופה, בווינה ובברלין, ועם שובו לניו יורק הצטרף למרפאת ילדים, במהלך תקופה זו גם לימד בבית החולים הפרסביטריאני. בשנת 1910, הוא עבר למיזורי, שם מונה ליושב ראש המחלקה לרפואת ילדים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. כהונתו שם הייתה קצרה, ובשנת 1911 הוא עבר לבולטימור כדי לעמוד בראש בית הארי ליין לילדים נכים בבית החולים ג'ונס הופקינס. הוא נשאר יושב הראש במחלקה לרפואת ילדים בג'ונס הופקינס עד מותו ב-1926.

בג'ונס הופקינס, האולנד הקים את מחלקת הילדים הראשונה בארצות הברית שפועלת ללא הפסקה, ואת המחלקה האקדמית המלאה הראשונה לרפואת ילדים בעולם. במחלקה שלו כל חברי הסגל עבדו במשרה מלאה והיו צריכים להקדיש לפחות מחצית מזמנם למחקר. האולנד פרסם מחקרים על רככת, טטניות ושלשולים. הוא וויליאם מקים מריוט הוכיחו שחמצת שוקרית במחלות עם שלשול נגרמת מהפרשת ביקרבונט בצואה, ולא מרעלן, ובמחקר עם אדוארדס א' פארק הם הראו שטטניה נגרמת על ידי בססת והיפוקלצמיה.<ref name="nature" />

== מוות ומורשת ==
האולנד מת בשנת 1926 משחמת. בשנת 1951, האגודה האמריקאית לרפואת ילדים יצרה את פרס ג'ון האולנד, שהוא הפרס הנחשב ביותר שניתן על ידי האגודה "על שירות מכובד לרפואת ילדים".<ref name="nature" />

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:רופאי ילדים אמריקאים
קטגוריה:חברי אחוות הגולגולת והעצמות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1926
ייז'י שדיבי

ייז'י שדיבי (בצ'כית: Jiří Šedivý, נולד ב-3 בינואר 1953) הוא גנרל צ'כי בדימוס. שימש כראש המטה הכללי הצ'כי בין השנים 1998–2002.

==ביוגרפיה==
שדיבי נולד בפריבראם ב-3 בינואר 1953. הוא למד בתיכון הצבאי יאן ז'יז'קה באופבה, וב-1971 התגייס לצבא צ'כוסלובקיה. הוא למד בבית הספר הגבוה של כוחות היבשה בווישקוב. הוא סיים את לימודיו ב-1975 ומונה למפקד פלוגת טנקים, בגדוד הרובאים הממונע ה-57. בין 1976–1978 למד באקדמיה הבצאית בברנו ולאחר מכן שימש כמפקד גדוד טנקים ברגימנט הטנקים ה-18. ב-1982 הוא מונה לסגן מפקד הרגימנט. ב-1985 הוא מונה למפקד רגימנט הטנקים ה-17. ב-1990 הוא מונה לראש מטה דיוויזיית הטנקים ה-4. לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הוא עבר לשרת בצבא צ'כיה.

ב-1994 הוא מונה למפקד הבריגדה המהירה ה-4. בספטמבר 1997 הוא הועבר לפקד על צבא היבשה הצ'כי. ב-30 באפריל 1998 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-30 בנובמבר 2002 הוא סיים את הקדנציה שלו, ובסוף אותה שנה פרש מהצבא בדרגת ארמדני גנרל.

ב-2003 הוא הקים חברת ייעוץ פרטית בשם .Generals s. r. o. החברה שלו מייעצת לחברות נשק ולחברות המספקות שירותים צבאיים, ומסייעת בהשגת חוזים עם צבאות ברחבי העולם. במהלך השנים הועלו מספר חשדות לשוחד ולשוחד עקיף בנוגע לפעילות החברה.

שדיבי הצטרף למפלגה הדמוקרטית האירופית, וב-2009 התמודד מטעמה בבחירות לפרלמנט האירופי. הוא לא נבחר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://sedivy.blog.idnes.cz/ הבלוג הרשמי של ייז'י שדובי]
* [https://www.army.cz/scripts/detail.php?id=196 ייז'י שדובי] באתר משרד ההגנה הצ'כי

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים צ'כוסלובקים
קטגוריה:גנרלים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1953
משלחת מס' 21 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת
תג המשלחת
תחנת החלל בזמן פעילות המשלחת
משלחת מס' 21 (באנגלית: Expedition 21) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-2 באוקטובר 2009 ועד ל-1 בדצמבר 2009. מפקד המשלחת היה פרנק דה ווין מבלגיה, לראשונה בראש המשלחת עמד נציג סוכנות החלל האירופית. פעילות המשלחת נמשכה 51 ימים.

==הרכב המשלחת==
{| class="wikitable"
!שם
!תפקיד
!חללית הגעה
!<small>2.10.2009–25.11.2009</small>
!<small>25.11.2009–01.12.2009
!חללית חזרה
!הערות
|-
| פרנק דה ווין||מפקד המשלחת ||סויוז TMA-15|| סויוז TMA-15 ||עבר ממשלחת מס' 20
|-
| ניקול סטוט||מהנדסת טיסה ||STS-128|| ||STS-129||עברה ממשלחת מס' 20
|-
| רומן רומננקו||מהנדס טיסה || סויוז TMA-15 || סויוז TMA-15 ||היה מפקד טיסה של חללית "סויוז TMA-15" וחבר משלחת מס' 20
|-
| רוברט ת'ירסק||מהנדס טיסה || סויוז TMA-15 || סויוז TMA-15 ||עבר ממשלחת מס' 20
|-
| ג'פרי ויליאמס||מהנדס טיסה ||סויוז TMA-16|| סויוז TMA-16 ||עבר למשלחת מס' 22 והיה מפקדה
|-
| מקסים סוראייב||מהנדס טיסה || סויוז TMA-16 || סויוז TMA-16 ||היה מפקד טיסה של חללית "סויוז TMA-16". עבר למשלחת מס' 22
|}

==פעילות המשלחת==
פעילות המשלחת החלה ב-2 באוקטובר עם הגעה לתחנת החלל הבין-לאומית של חללית סויוז TMA-16. באותה עת בתחנת החלל שהה צוות של משלחת מס' 20 בפיקוד גנאדי פדאלקה. חלק מבחרי משלחת מס' 20 עברו למשלחת מס' 21, וחלק חזרו לכדור הארץ.

ב-15 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית מטען פרוגרס M-03M עם אספקה חדשה. בהיקף של מטען היה 2,417 ק"ג. החללית הייתה מחוברת לתחנת החלל עד לאפריל 2010.

ב-30 באוקטובר החלו הכנות לשחרור חללית מטען HTV-1. החללית הגיעה לתחנת החלל בתקופת פעילות משלחת מס' 20. היא עזבה את תחנת החלל ב-1 בנובמבר 2009.

ב-10 בנובמבר לתחנת החלל הגיע חללית אספקה פרוגרס M-MIM2 עם אספקה חדשה (כ-750 ק"ג) ומודול חדש "פואיסק". חברי המשלחת פעלו לחיבור המודול החדש למערכות תחנת החלל. החללית התנתקה מתחנת החלל בדצמבר 2009.

ב-18 בנובמבר לתחנת החלל התחברה מעבורת החלל אטלנטיס במסגרת משימה STS-129 בפיקוד של צ'ארלס הובו. העגינה בוצעה למודול "הרמוני". בנוסף לאספקה חדשה במעבורת הגיעו חלקים להרחבה ותחזוקה של תחנת החלל. לביצוע פעולות הרחבה צוות המעבורת ביצע 3 פעילויות חוץ רכביות. בסך הכול מעבורת הביאה תחנת החלל ציוד ומצרכים בהיקף כולל של 14 טון. היא התנתקה מתחנת החלל ב-25 בנובמבר כאשר ניקול סטוט עזבה את לתחנת החלל על סיפון המעבורת.

בוסף נובמבר החלה העברת אחריות על תחנת החלל למשלחת מס' 22 בפיקוד ג'פרי ויליאמס.

ב-1 בדצמבר רומן רומננקו, פרנק דה ווין ורוברט ת'ירסק נכנסו לחללית סויוז TMA-15 וחזרו לכדור הארץ.

חברי המשלחת ביצעו עשרות ניסויים מדעים בתחומים שונים.

אחריות על תחנת החלל עברה למשלחת מס' 22.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.gctc.ru/print.php?id=268 תיאור פעילות באתר רוסקוסמוס]
* [https://www.nasa.gov/wp-content/uploads/2023/06/expedition21-22-presskit.pdf דיווח לעיתונות של נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/iss/english/exp_21.htm פעילות משלחת מס' 21 בתחנת החלל הבין-לאומית]
* [https://tsniimash.ru/science/scientific-experiments-onboard-the-is-rs/cnts/research-program/iss_21_iss_22/ תיאור פעילות של הצוות הרוסי בתחנת החלל]
* [https://web.archive.org/web/20150901152120/http://www.mcc.rsa.ru/progress_m03m.htm פעילות חללית M-03M]

קטגוריה:תחנת החלל הבין-לאומית
אח (מתקן בערה)

אח עם כלי בישול
אח הוא מתקן בערה, בדרך כלל מלבנים או אבן, שנמצא בבית, בו שומרים אש לחימום הבית ולבישול מזון. מתקן בערה זה בדרך כלל מורכב מאבן אח אופקית ולעיתים קרובות משולבת עם קיר נמוך וחלקי מאחורי האח, קמין, תנור אפייה, קולט אדים או ארובה. למשך מאות שנים, האח היה נחשב כמאפיין המרכזי, האינטגרלי והחשוב ביותר של הבית. בעידן המודרני, מאז הופעת ההסקה המרכזית, ברוב הבתים, האח הוחלף בתנורי החימום, כיריים, תנורי אפייה וכן מכשירי חשמל ביתיים אחרים.

לפני המהפכה התעשייתית, תכנון מקובל של אח היה להציב אותו באמצע החדר כמוקד פתוח, כאשר העשין היה יוצר דרך חור עשן בגג. בעיצובים שלאחר המהפכה התעשייתית, הגג היה מוצק ורציף יותר, ואילו האח הוצב בצד החדר וצויד בדרך כלל בארובה.

במהלך השנים, הונהג מס על אחים באימפריה הביזנטית (בתקופת שלטונו של ניקפורוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית ב-802–811, אם כי ייתכן שהמס הונהג אפילו לפני שלטונו של ניקפורוס הראשון במהלך המאה ה-7), אנגליה (19 במאי 1662 – 1689) וסקוטלנד (19 במאי 1662 – 1690).<ref name="Haldon2"></ref><ref name="gibson2"></ref>

== דת ופולקלור ==
בתנ"ך מוזכרת האח שבערה בחודש כסלו ב"בית החורף" של יהויקים מלך יהודה:

על פי התלמוד הבבלי, המילה אח בעברית מקורה ב"אחוות" העצים המבעירים ותורמים יחד זה לבערתו של זה.

במיתולוגיה היוונית האלה הסטיה הייתה אלת אש האח, בעוד שבמיתולוגיה הרומית האלה וסטה הייתה אלת אש האח.<ref>Hansen, William F.. Handbook of classical mythology. Santa Barbara, Calif.: ABC-CLIO, 2004. 202. </ref>

בפרס העתיקה, על פי המסורות הזורואסטריות, לכל בית היה אח ששימש להקרבת קורבנות ותפילות.<ref>Boyce, Mary. A history of Zoroastrianism. 2nd impression with corrections. ed. Leiden: E.J. Brill, 1989. 154. </ref>

באמונות עממיות אלבניות מסורתיות, הואטר נחשב כאח ביתי שמהווה קישור רוחני בין דורות העבר (האבות הקדמונים), ההווה והעתיד (צאצאי המחר) של השבט.

בזרם הנאו-פגאניזם גרמאני, האח נחשב ככינוי לתא משפחתי או קבוצת פולחן מקומית.

==ראו גם==
* קמין

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אש
קטגוריה:בית מגורים
Wait on Me

"Wait on Me" הוא סינגל של להקת הפופ האנגלית, ריקסטון . השיר יצא ב-23 ביולי 2014 בהוצאת חברות התקליטים סקול בוי רקורדס, ג'ייאנט ליטל מאן, מאד לאב רקורדס ואינטרסקופ רקורדס. השיר מופיע כסינגל השני של אלבום האולפן הראשון שלהם, Let the Road. השיר נכתב על ידי בני בלנקו, רוס גולן, סטארגייט, ויין הקטור, ג'ניפר דסילבאו, רובופופ, והופק על ידי בני בלנקו וסטארגייט.

נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-48 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-26 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:סינגלים מ-2014
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טור אריק הרמנסן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיקל סטורלר אריקסן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סטארגייט
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
ארקדי רילוב

ארקדי רילוב (ברוסית: Арка́дий Рыло́в; 29 בינואר 1870 - 22 ביוני 1939) היה צייר סימבוליסט רוסי וסובייטי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
רילוב נולד בכפר איסטובנסק, במחוז וייטקה של האימפריה הרוסית (מחוז קירוב, רוסיה). הוא אומץ על ידי משפחת אביו החורג, שהיה נוטריון. הוא עבר לסנט פטרסבורג ולמד בבית הספר לעיצוב טכני של הברון שטיגליץ (1888–1891), ולאחר מכן באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל ארכיפ קוינדג'י (1894–1897).<ref></ref>
פרחי בר
רילוב היה חבר בתנועת מיר איסקוסטבה ובאיגוד האמנים הרוסים, וגם חבר באיגוד האמנים של רוסיה המהפכנית.

הוא התחיל כצייר היסטורי אך הפך בעיקר לצייר נוף, אם כי ברבים מציוריו יש רמיזות להיסטוריה הרוסית.<ref></ref>

רבים מהנופים שלו שצוירו לאחר מהפכת אוקטובר נתפסו כסמלים לחופש מהפכני. באותה תקופה הוא גם צייר כמה יצירות טיפוסיות לריאליזם סוציאליסטי כמו לנין ברזליב.

הוא לימד באקדמיה לאמנויות. בסטודיו שלו הוא יצר את מה שאפשר לתאר כשמורת טבע קטנה: היו שם סנאים, ארנבות, קוף, הרבה ציפורי בר ושני סלי נמלים. לדברי מיכאיל נסטרוב, חיות בר וציפורים אהבו את רילוב והגיעו לעיתים קרובות לסטודיו שלו.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:Rylov Blue Expanse.jpg|נוף ימי
File:RylovAA VLesu115x138 KIR.jpg|ביער
File:Rylov River.jpg|נהר גועש
File:Rylov Sunset 1917.jpg|שקיעה
 </gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים

קטגוריה:ילידי 1870
קטגוריה:נפטרים ב-1939
פאבל שטפקה

פאבל שטפקה (בצ'כית: Pavel Štefka; נולד ב-15 בספטמבר 1954) הוא גנרל צ'כי בדימוס אשר שימש כראש המטה הכללי הצ'כי בין השנים 2002–2007.

==ביוגרפיה==
שטפקה נולד ב-15 בספטמבר 1954 ברודה נאד מוראבה. הוא למד בגימנסיה הצבאית יאן ז'יז'קה באופבה. ב-1973 הוא סיים את לימודיו והתגייס לצבא צ'כוסלובקיה. הוא החל ללמוד בבית הספר הצבאי הגבוה של כוחות היבשה בווישקוב, אותו סיים ב-1977. הוא מונה למפקד פלוגה בגדוד הרובאים הממונע, וב-1982 החל ללמוד באקדמיית המטה הכללי של הצבא הפולני בוורשה. בין 1985–1991 הוא שימש כראש מטה גדוד הרובאים הממונע, ולאחר מכן כמפקד בית הספר לקצינים בברטיסלבה וכראש מחלקת המבצעים של חיל השריון. ב-1991 החל ללמד באקדמיה הצבאית בברנו.

בעקבות פירוק צ'כוסלובקיה ב-1993, הוא המשיך לשרת בצבא צ'כיה. ב-1994 מונה למפקד הבריגדה הממוכנת ה-6, וב-1996 עבר לתפקיד סגן מפקד הקורפוס ה-2. ב-30 בנובמבר 2002 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-8 במאי 2006 הוא הועלה לדרגת ארמדני גנרל - הדרגה הגבוהה ביותר בצבא הצ'כי.

ב-28 בפברואר 2007 סיים שטפקה את תפקידו כרמטכ"ל. עם פרישתו, הוא חשף לציבור את "פרשת הכספים השחורים". פרשה זו התרחשה בתקופת כהונתו של שטפקה, כאשר קבוצת קצינים רשמו סכומי כסף גדולים על הוצאות לא קיימות, ושמרו את הכסף לעצמם. חלקו של שטפקה בפרשה נותר לא ברור עד ינואר 2008, אז הודיעה שרת ההגנה ולסטה פרקנובה כי למרות ששטפקה ידע על קיומן של הקרנות השחורות, הוא לא השתמש בכסף.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.army.cz/images/id_10001_11000/10049/armyczech0501.pdf ביוגרפיה] בעיתון הצבאי הצ'כי

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא צ'כוסלובקים
קטגוריה:גנרלים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1954
אנה סהלסטיין

אנה סהלסטיין (בפינית: Anna Sahlstén; 22 בספטמבר 1859 – 21 באוגוסט 1931) הייתה ציירת פינית; ידועה בעיקר בזכות דיוקנאות וסצינות ז'אנר.<ref>Väinämö, Rauni (26 August 1996). "Unohdettujen naistaiteilijoiden esiinmarssi jatkuu Iisalmessa Anna Sahlsten maalasi körttinaisia". Helsingin Sanomat.</ref>

== ביוגרפיה ==
אביה, קלאס וילהלם סהלסטיין (1826–1897), היה יועץ ממשלתי, שלימים הפך לסופר. אמה הייתה אדלה אליזבת היינריקוס. כשאנה הייתה בת שמונה, עברה משפחתה להלסינקי, שם למדה בבית ספר לבנות; קיבלה את התעודה שלה בשנת 1877. לאחר מכן למדה בבית הספר לציור של האגודה הפינית מ-1877 עד 1880, ולאחר מכן בבית ספר פרטי שהופעל על ידי אדולף פון בקר, מ-1880 עד 1882.<ref>Konttinen, Riitta (23 January 2015). "Sahlstén, Anna (1859–1931)". Kansallisbiografia.</ref>

סהלשטיין נסעה לפריז ב-1884, שם למדה באקדמיה קולרוסי, מ-1884 עד 1885 ולאחר שקיבלה שוב מלגה חדשה בשנים 1889–1890. מוריה שם כללו את גוסטב-קלוד-אטיין קורטואה, פול-לואי דלאנס וז'אן-אנדרה ריקסנס. במהלך סיור לימודי בשנת 1896, היא ביקרה בברלין ובסנקט פטרבורג.<ref>Laitinen-Littorin, Pauliina (6 May 2016). "Anna Sahlstén tuntee mummot ja maaseudun". Taloustaito</ref>
בבית חולים לילדים, 1893
היא החלה ללמד בגיל עשרים ואחת ועבדה כמורה לציור בבית ספר תיכון מ-1882 עד 1926. <ref>Anna Sahlsten". Artist Register. Artists' Association of Finland.</ref> היא ייסדה את אגודת המורים הפינית לציור ב-1906 ופעלה כנשיאה הראשון 1906–1926. היא גם הקימה את המגזין של העמותה, "סטילוס".

לאחר שפרשה מהוראה, היא כתבה מחזה לילדים, וגם פיתחה תוכנית לעזור לילדים לקבל אוכל בבית הספר. ב-1929 היא עבדה על ציורי דת בכנסייה בלפווארה.

רוב יצירותיה הן סצנות עממיות של אנשים בעבודה, בכנסייה או בביתם. מאוחר יותר היא שילבה אלמנטים הומוריסטיים בעבודתה. ציוריה של סבתות שותות קפה שימשו את חברת פאוליג, על מותג קפה שנקרא על שמה.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Anna Sahlstén - Woman.jpg|אישה
File:Anna Sahlstén - On the Way to Church.jpg|בדרך לכנסייה
File:Sahlsten-Karelia.jpg|דמות מקרליה
File:Sahlstén, Kahvimummo.jpg| ספל קפה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשים פיניות
קטגוריה:ילידות 1859
קטגוריה:נפטרים ב-1931
קטגוריה:אמנים פינים
לילך שלו-מבורך

לילך-שלו-מבורך היא פרופסור חבר בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב, מומחית לטיפול בליקויי קשב וריכוז בקרב בילדים.

== ביוגרפיה ==

שלו-מבורך נולדה בתל אביב להוריה אלכסנדר ומרים מבורך. למדה בתיכון אליאנס. השלימה תואר ראשון בפסיכולוגיה ובסטטיסטיקה (1986), תואר שני בפסיכולוגיה קוגניטיבית {1990) ודוקטורט בפסיכולוגיה קוגניטיבית (1995) תחת הדרכתו של פרופסור יהושע צאל באוניברסיטת תל אביב. נושא עבודת הדוקטורט שלה היה השפעות הייתה עמיתת פוסט דוקטורט באוניברסיטת בר-אילן (1994–1995) ובאוניברסיטת ברמינגהאם (1995–1996). בשנת 1996 הצטרפה לסגל המחלקה לחינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה, ובשנת 2007 עברה למחלקה לפסיכולגיה באוניברסיטה העברית בירושלים שם קיבלה בשנת 2009 דרגת פרופסור חבר. מאז שנת 2011 היא חברת סגל בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב.

מחקריה של פרופסור שלו-מבורך מתמקדים בזיהוי קשרים בין ליקויי קשב ספציפיים לבין קשיים תפקודיים שונים (בקריאה, בחשבון, בתפקודים ניהוליים ובתחום החברתי). מוקד מחקרי נוסף הוא מיפוי הסמנים הנוירולוגיים של תפקודי קשב ושל תוצרי האימון הקשבי. במחקרים אלה היא משתפת פעולה עם חוקרים בעלי שם מישראל ומאנגליה תוך שימוש במגוון שיטות של הדמיה מוחית. משמשת כראש מעבדת הקשב ביית הספר לחינוך, שבה נערכים מחקרים רבים תוך שימוש במבחנים נוירופסיכולוגיים שפיתחה ובמדדים התנהגותיים ואלקטרופיזיולוגיים.

בנוסף למחקרי המעבדה שהיא מבצעת עורכת שלו-מבורך מחקרי שדה בשיתוף עם פסיכולוגים חינוכיים ופסיכיאטרים המתמחים ב-ADHD. מחקרי השדה מתבצעים בבתי ספר, בשירות הפסיכולוגי-החינוכי ובמרפאות לאבחון וטיפול בילדים עם ADHD.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=Di9t8UwYa5s לילך שלו-מבורך, הפרעות קשב עם או בלי המרכיב ההיפראקטיבי]
* [https://www.youtube.com/watch?v=qPcwmpQyO8s לילך שלו-מבורך, מהן הפרעות קשב ופעלתנות יתר ומתי מומלץ לפנות לאבחון?]
* [https://www.youtube.com/watch?v=Hy7QwnJUT74 לילך שלו-מוברך, קשב ומידה: האם אפשר לשפר למידה באמצעות אימון קשבי של מנגנונים מוחיים?]

קטגוריה:בוגרות תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חוקרות חינוך ישראליות
קטגוריה:חוקרי חינוך ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה הפתוחה: חינוך ופסיכולוגיה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פסיכולוגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: חינוך
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
סאולו

רחוב בסאולו
שלט על בית בסאולו. בבית התגורר זוג ששניהם עברו את גיל 100. בשלט מפורטים שמות תאריכי לידה ופרטים נוספים
סאולו (באנגלית: Seulo) היא עיירה בסרדיניה, המרוחקת כ-70 קילומטרים מקליארי.

סאולו היא עיירה שבה יש את תוחלת החיים הגבוהה בעולם. משנת 1996 ועד שנת 2016 חיו בה עשרים אנשים שעברו את גיל מאה.

סאולו מתחרה בעיירה אחרת בסרדיניה בשם פרדספוגו בשיעור הגבוה ביותר של בני מאה או יותר.
בסאולו שיעור אלה שעברו את גיל מאה גבוה יותר אבל דווקא מפרדספוגו פנו על מנת לרשום את העיירה בספר השיאים של גינס. הסיבה היא שבסאולו יש פחות מאלף תושבים וספר השיאים של גינס מתייחס רק ליישובים עם יותר מאלף תושבים.
בשתי העיירות תלויים שלטים עם תמונות של אנשים שעברו את גיל מאה על קירות בתיהם. מתחת לתמונות מופיע כיתוב הכולל את שמם ואת שנת הולדתם ופרטים נוספים.

בעבר הייתה סאולו ידועה כעיירה שבה שיעור בעלי התואר האקדמאיי הגבוה ביותר באיטליה, אבל מרביתם עזבו את העיירה.

==ראו גם==
* אזור כחול
== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זקנה
קטגוריה:סרדיניה: ערים