OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לאון חייקו

ראול אלברטו אנטוניו חייקו, הידוע כ"לאון חייקו" (בספרדית: Raúl Alberto Antonio Gieco; נולד ב-20 בנובמבר 1951) הוא מוזיקאי, זמר פולק רוק, מלחין ומעבד מוזיקלי ארגנטינאי.

מגדולי המוזיקאים הפופולריים הארגנטינאים במאה ה-20. השפעתו התרבותית העצומה בדרום אמריקה נשענת על מחויבותו לחופש וצדק חברתי, הבאה לידי ביטוי בשיריו ובפעילותו החברתיות. סגנונו המוזיקלי מושפע הן ממוזיקת הפולק הצפון אמריקאית, ובמיוחד מהזמר בוב דילן והן מהפולקלור הדרום אמריקאי. בין שיריו הידועים "לה קולינה דה לה וידה" (La colina de la vida), קריטו (Carito), הומברס דה איירו (Hombres de hierro), לה קולטורה אס לה סונריסה (La cultura es la sonrisa), ו"סולו לה פידו א דיוס" (Solo le pido a dios), שהפך בדרום אמריקה להמנון לחופש ולמאבק נגד האלימות.

באוקטובר 2023, בעקבות חטיפת השבויים לרצועת עזה, חשף כי אחיינו רון שרמן נחטף לרצועת עזה במהלך קרב מת"ק עזה. חייקו דרש את שחרור כל החטופים בשבי החמאס וקרא לשלום בין הצדדים.
== ביוגרפיה ==

==סגנון מוזיקלי==

== דיסקוגרפיה ==
*León Gieco (1973)
*La Banda de los Caballos Cansados (1974)
*El fantasma de Canterville (1976)
*IV LP (1978)
*Siete años (1980)
*Pensar en nada (1981)
*Corazón americano / El gran concierto (1985)
*De Ushuaia a La Quiaca 1 (1985)
*De Ushuaia a La Quiaca 2 (1985)
*De Ushuaia a La Quiaca 3 (1985)
*Semillas del corazón (1989)
*Ayer y hoy (1989)
*Concierto en vivo con Pete Seeger (1990)
*Mensajes del alma (1992)
*Desenchufado (1994)
*Orozco (1997)
*En el país de la libertad (1999)
*De Ushuaia a La Quiaca 4 (1999)
*40 obras fundamentales (2000)
*Bandidos rurales (2001)
*Por partida doble (2001)
*El vivo de León (2003)
*De Ushuaia a La Quiaca (re-edition) (2005)
*Por favor, perdón y gracias (2005)

==ראו גם==
*מרסדס סוסה - שרה שירים רבים של לגיזמון

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20080515204842/http://www.redsalta.com/elcuchi/ רד-סלטה] - מידע על לגיזמון ויצירתו (ספרדית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאים ארגנטינאים
קטגוריה:זמרים ארגנטינאים
קטגוריה:זמרים-יוצרים
קטגוריה:זמרי פולק רוק
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים
קטגוריה:מלחינים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1951
מרטין דה פורס

מרטין דה פּוֹרֳס (ספרדית: Martín de Porres; 9 בדצמבר 1579 – 3 בנובמבר 1639), המכונה גם "הקדוש של המטאטא", הוא קדוש נוצרי מפרו. דה פורס היה נזיר דומיניקני שידוע בזכות חיי הפרישות שחי, ומספר ניסים המיוחסים לו.

מרטין דה פורס נולד בלימה כילד מחוץ לנישואין לאב שהיה אציל ספרדי ואם שחורה שהייתה שפחה משוחררת, ומוצאה מפנמה. בשל העוני ששרר במשפחתו, נשלח בגיל 15 לעבוד כנער משרת במנזר דומיניקני. היחס אליו בתחילה היה רע, בשל היותו מולאטו, והוא הופנה לעבודות פשוטות בלבד. בשל כישוריו ותפקודו, קודם למשרת איש רווחה, ולאחר מכן הופקד כאחראי על בית החולים של המנזר. אדירותו והניסים שחולל גרמו לראשי המנזר לשנות את החוקים הגזעניים שמנעו משחורים ובני תערובת להצטרף למנזר, ולצרפו כחבר מלא במסדר הדומיניקני. יחד עם אחותו הקים בית יתומים בלימה.

ב-1639 מת בלימה מטיפוס הבטן. עבר ביאטיפיקציה ב-1837 (על ידי האפיפיור גרגוריוס השישה עשר) והוכרז כקדוש ב-6 במאי 1962 על ידי האפיפיור יוחנן העשרים ושלושה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 1579
קטגוריה:נפטרים ב-1639
ולודרום

ולודרום דאנק גריי ב[[אוסטרליה אשר שימש לתחרויות באולימפיאדת סידני (2000)]]
חלוקת השטחים והסימונים בוולודרום. לחצו על התמונה להגדלה
ולודרום היא זירה למרוצי אופני מסלול. עיקר השימוש בו נעשה לקביעת שיא השעה, מרוצי מדיסון, מרוצי קיירין, מרוצי ספרינט ומרוצי מרדף. וולודרום מודרני בנוי ממסלול אליפטי בעל שוליים משופעים ובו שתי פניות מעגליות של 180 מעלות ושתי ישורות. המעבר מן הישורת לפניה מוטה בזווית כלפי אמצע האליפסה. אורך המסלול נע בן 150 ל-500 מטרים. בוולודרום אולימפי, אורכה של הקפה הוא 250 מטרים. באופן מסורתי, כיוון התנועה הוא נגד כיוון השעון והפניות תהיינה תמיד שמאלה. 

בתחילת 2017 החלו בהקמת הוולודרום האולימפי הראשון בישראל, ולודרום סילבן אדמס, המוקם במתחם הספורט הדר יוסף בתל אביב סמוך לאצטדיון האתלטיקה. הוולודרום נפתח בשנת 2018.

==מבנה וסימונים==
מסלול הוולודרום בנוי לרוב מפרקט אך קיימים מסלולים הבנויים מבטון או משטח קשה אחר. וולודרום אולימפי יהיה בנוי מפרקט איכותי במיוחד. הטיית המסלול בפניות מאפשרת לרוכבים להיוותר בזווית ישרה יחסית לקרקע בעודם שומרים על מהירותם. בעת רכיבה במרוץ, במהירויות העולות לעיתים על 70 קמ"ש, זווית ההטייה של המסלול בנויה כך שתתאים לזווית ההטייה הטבעית של האופניים בפנייה ובכך לבטל את הכוח הצנטריפוגלי שהיה מופעל להטיית הרוכב על אופניו להרחיקם אל עבר שולי המסלול.

===הסימונים===
הסימון הפנימי ביותר הוא השטח האסור ברכיבה, והוא יסומן לרוב ברצועה רחבה בצבע כחול או על ידי ספוגים נמוכים. עקיפה בשטח זה תוביל לפסילה בכל המרוצים. בחלק מן המרוצים מותר לרכב בו, אך רכיבה בו תוביל לקנס, לרוב בצורת תוספת זמן לרוכב. 20 סנטימטרים מעל הקו הכחול נמצא הקו השחור המסמן את המסלול המיטבי. 90 סנטימטרים מהרצועה הכחולה מסומן קו אדום המסמן את אזור הספרינט: אסור לעקוף משמאל רוכב הנמצא בין הקו האדום לשחור ועל מנת לעקפו יש לעבור בנתיב ארוך יותר. הקו הכחול במרכז המסלול מסמן את אזור המנוחה לרוכב הנח במרוצי מדיסון. קווי זינוק יסומנו באדום וקו הסיום יסומן בשחור, לעיתים על רקע לבן. 

במרכז המסלול נמצא לרוב שטח התארגנות לרוכבים: שטח זה משמש לחימום על גבי "טריינר" או "רולר", שטח מנוחה בין מקצים ובו גם ימצא הפודיום להענקת הפרסים. שטח המנוחה מחובר במנהרה לחדרי הלבשה וליציאה מן האצטדיון, שכן רוכבים רבים משתמשים באופני כביש לחימום.

== ראו גם==
* ולודרום סילבן אדמס

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מרוצי אופניים
קטגוריה:אופניים
פייטרו קנוניקה

פייטרו קנוניקה (איטלקית: Pietro Canonica; 1 במרץ 1869 - 8 ביוני 1959) היה פסל איטלקי, מלחין אופרה, מעצב מדליות ופרופסור לאמנות. ב-1950 הוכרז על ידי נשיא איטליה לואיג'י אינאודי לסנטור לכל החיים. 

קנוניקה נולד במונקליירי. כבר בגיל 11 התקבל לאקדמיה לאמנות של טורינו, שם למד פיסול תחת הנחייתו של אנריקו גמבה. עיריית רומא העניקה לו את וילה בורגזה על מנת שיוכל לעבוד במקום, ועוד במהלך חייו היה קנוניקה מסוגל לשלם את עלות הווילה חזרה לעיר. לאחר מותו, הפכה אלמנתו את הווילה למוזיאון.

עבודות נבחרות: 
* מונומנט הרפובליקה לזכר מלחמת העצמאות של טורקיה במרכז הכיכר העגולה בכיכר טקסים באיסטנבול (1928).
* פסלים בווילה בורגזה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חברי הסנאט של איטליה

קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1869
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1959
האזור ההאדלי

שכבות האוקיינוס
האזור ההאדלי (בלעז: Hadal zone; ביוונית: "דמוי-האדס", כלומר: בלתי-נראה") או האזור ההאדופלגי (Hadopelagic zone) הוא הכינוי לעמודת המים באזורים העמוקים ביותר באוקיינוס, בעומק שלמן 6,000 מטר ומטה, ועד לקרקעית (האזור הדמרסלי (Demersal zone) והאזור הבנתי (Benthic zone). מקור השם הוא שמו של אל השאול היווני האדס – הבלתי נראה.

==תנאים==
בשנת 1960 הגיעו ז'אק פיקאר (Jacques Piccard) ודון וולש (Don Walsh) לשקע מריאנה, השקע העמוק ביותר על-פני כדור הארץ, שעומקו כ-10,911 מטרים, והבחינו ביצורים חיים.
מקובל לחשוב כי רוב החיים בעומק זה נתמכים על ידי שלג ימי או על ידי פעולות כימיות מסביב לארובות הידרותרמיות. המחסור באור והלחץ העצום יוצרים סביבת חיים עוינת, שאליה הסתגלו רק מינים ספורים. מכיוון שאור השמש אינו חודר לשכבה זו, צמצמו מינים רבים בים העמוק את יכולת הראייה לטובת הגדלת העיניים, הקולטות הבזקים ביולומינסנטיים. למרבית היצורים המתגוררים בסביבות הקרקעית אין פיגמנטים כלל, מאחר שבהיעדר אור אין כל משמעות לצבע.

הלחץ יכול להגיע עד 1,100 אטמוספירות. באזורים שבהם לחץ נמוך יותר, ימותו יצורים אלה.
המינים הנפוצים באזור, המסוגלים להתמודד עם הלחץ העצום, הם מדוזות, דגי צפע, תולעי צינור ענקיות, צדפות וחכאים.

==ראו גם==
* שקע מריאנה
* אזור התהומות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:ביומות מימיות
פיליפ, מלך הבלגים

פיליפ ליאופולד לואי מארי (בצרפתית: Philippe Léopold Louis Marie; נולד ב-15 באפריל 1960) הוא מלך הבלגים השביעי. פיליפ ירש את אביו אלברט השני ב-21 ביולי 2013.

==ביוגרפיה==
פיליפ נולד ב-15 באפריל 1960 בטירת בלוודר, לייקן, לאלברט, נסיך ליאז', לימים מלך בלגיה, ולפאולה, נסיכת ליאז', בתם של הנסיך רופו מקלבריה, הדוכס השישי של לומברדה ולואיזה גאצלי. ב-17 במאי אותה שנה הוטבל פיליפ, ונקרא על שם אבי סבו הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה, וכסנדקיו שימשו סבו לאופולד השלישי, מלך הבלגים וסבתו לואיזה גאצלי. 

פיליפ למד באקדמיה הצבאית הבלגית, באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת סטנפורד. הוסמך כטייס וכצנחן, ובשנת 1989 הועלה לדרגת קולונל.

בשנת 1993 מת דודו בודואן, מלך הבלגים, ואביו אלברט השני, מלך הבלגים עלה לשלטון במקומו. בעקבות כך קיבל פיליפ את התואר דוכס בראבנט, הניתן ליורש העצר הבלגי. בשנת 2001 קיבל פיליפ דרגת מייג'ור גנרל בצבא ובחיל האוויר, ודרגת סגן אדמירל בצי.

ב-21 ביולי 2013 התפטר אביו אלברט השני מתפקידו, ופיליפ הוכתר במקומו למלך בלגיה.

==משפחתו==
ב-4 בדצמבר 1999 התחתן פיליפ עם מתילדה ד'אודקם ד'אקוז, בתם של פטריק ד'אודקם ד'אקוז ואנה מריה קומורובסקה, ולהם ארבעה ילדים:
* הנסיכה אליזבת (נולדה ב-2001) - אמורה לרשת את הכתר אחריו, עקב השוויון בין המינים בירושת המלוכה הבלגית
* הנסיך גבריאל (נולד ב-2003)
* הנסיך עמנואל (נולד ב-2005)
* הנסיכה אלאונור (נולדה ב-2008)

==פיליפ והקהילה היהודית==
ב-28 במאי 2015 אירח פיליפ לראשונה בהיסטוריה הבלגית את רבני וראשי הקהילות היהודיות בבלגיה בארמון המלוכה והצהיר בפניהם כי דלתו פתוחה בפניהם בכל עת. באותה הזדמנות סיפר על ביקורו במחנה אושוויץ ואמר כי הוא מבין את תחושת העם היהודי.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://www.haaretz.co.il/news/world/europe/MAGAZINE-1.4510777 במשחקי הכס באירופה, המלוכה משנה את פניה - אירופה - הארץ] 11 באוקטובר 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בלגים ממוצא איטלקי
קטגוריה:מלכי בלגיה
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:אבירי מסדר מלטה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:ילידי 1960
סבשטיאו, מלך פורטוגל

סבשטיאו, מלך פורטוגל בחזית תחנת הרכבת רוסיו ב[[ליסבון]]
סבשטיאו, מלך פורטוגל (פורטוגזית: Sebastião de Portugal; 20 בינואר 1554 – 4 באוגוסט 1578), היה מלך פורטוגל בין השנים 1557 ל-1578.

==ביוגרפיה==
סבשטיאו נולד בליסבון ב-20 בינואר 1554, שהוא יום סבסטיאן הקדוש, ונקרא על שמו. סבשטיאו היה בנם של ז'ואאו מנואל, נסיך פורטוגל, יורש העצר הפורטוגלי, שמת שבועיים לפני לידתו של סבשטיאו, וחואנה מאוסטריה, נסיכת פורטוגל, בתם של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואיזבלה, נסיכת פורטוגל.

לאחר מות סבו ז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל בשנת 1557, עלה סבשטיאו לשלטון במקומו, בתחילה תחת עוצרותה של סבתו ובהמשך של אחי-סבו. כאשר גדל סבשטיאו הוצעו לו מספר נסיכות למטרת נישואין, אך מותו בטרם עת, גדע את תוכניותיו להינשא. בזמן מלכותו, הוא חיזק את קשריה של פורטוגל עם אוסטריה, גרמניה, אנגליה וצרפת.

בשנת 1578, הוא יצא למסע צלב נגד מרוקו, אך צבאו הובס בקרב אל-קסר אל-כביר וסבשטיאו עצמו נעלם בזמן הקרב. הוא נראה בפעם האחרונה כשהוא נלחם באומץ נגד אויביו, וההערכה היא כי נהרג בקרב וגופתו לא נמצאה. את סבשטיאו ירש אחי-סבו אנריקה.

מותו של סבשטיאו ללא יורשים גרם למשבר הנהגה גדול בפורטוגל לאחר מות אחי-סבו שהיה קרדינל וחסר ילדים אף הוא, ומספר שנים לאחר מותו (1580) כבשה ספרד את פורטוגל ושלטה בה במשך 60 שנה. פליפה השני, מלך ספרד ויורשיו מלכו גם בפורטוגל עד שנת 1640.

==האגדה==
מכיוון שהמלך סבשטיאו נעלם וגופתו לא נמצאה, התפתחו אגדות עם שטענו כי "המלך הנעלם" יחזור ויושיע את עמו בעת צרה.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלכי פורטוגל
קטגוריה:אישים שמקום קבורתם לא נודע
קטגוריה:בית אביש
קטגוריה:ילידי 1554
קטגוריה:נפטרים ב-1578
קלייד טומבו

קלייד ויליאם טומבו (באנגלית: Clyde William Tombaugh; 4 בפברואר 1906 – 17 בינואר 1997) היה אסטרונום אמריקאי, שגילה את מה שנודע ככוכב הלכת פלוטו וכן אסטרואידים רבים.

טומבו קנה את פרסומו בגילוי כוכב הלכת הננסי פלוטו ב-1930. נוסף לפלוטו טומבו גילה אסטרואידים רבים ותמך במחקר מעמיק בנושא עצמים בלתי מזוהים.

בנעוריו רכש טלסקופ ואייר מראות רבים מבעד לו. טומבו שלח כמה מאיוריו של צדק ומאדים למצפה לואל ובעבורם הוצעה לו משרה במקום. בשנים 1929–1945 עבד טומבו במצפה לוול ולאחריהן המשיך בעיקר במשרות הוראה באוניברסיטאות שונות ובמכוני מחקר צבאיים. במהלך חיפושיו אחר פלוטו גילה טומבו 14 אסטרואידים וקרא לחלקם על שם אשתו, ילדיו ונכדיו. ב-1931 קיבל את מדליית ג'קסון-גווית מהאגודה האסטרונומית המלכותית בבריטניה.

== גילוי פלוטו==
מצפה הכוכבים לואוול בפלאגסטף אריזונה הוקם על ידי פרסיוול לוול אשר השתמש בו לחקירת תעלות מאדים וחיפוש אחר כוכב הלכת X. קלייד טומבו נשכר לצורך ביצוע סריקה שיטתית של אזורים שונים בשמיים לצורך חיפוש אחר כוכב הלכת X בהתאם לתחזיות שניתנו על ידי פרסיוול לואל וויליאם פיקרינג. טומבו השתמש באסטרוגרף בקוטר "13 וצילם את אותם אזורים בשמיים בהפרש של מספר לילות זה מזה, גרם שמימי הנמצע במערכת השמש יראה במקומות שונים באותו צילום בגלל תנועתו סביב לשמש. בעוד שלואוול הקדיש את העשור האחרון לחייו לחיפוש כוכב הלכת X, חיפוש שהתמשך מ-1905 ועד לבואו של טומבו, זה מצאו כחצי שנה בלבד לאחר תחילת עבודתו במקום. בעת שהשווה תמונות שצולמו בליל ה-18 בפברואר 1930 עם אלו שצולמו בינואר באותה שנה נוכח שאחת הנקודות בתצלום משנה את מקומה, לנקודה זו אנו קוראים כיום פלוטו.

עוד במהלך חייו טומבו נלחם על זכותו של פלוטו לשמור על מעמדו ככוכב לכת, אולם, בהתאם להחלטה של האגודה האסטרונומית הבינלאומית מ-2006 הגדרתו שונתה לכוכב לכת ננסי. החלטה נוספת מ-2008 הגדירה מחדש את פלוטו כראשון במעמד חדש: פלוטואיד.

==אזכורים והקדשות==
* על שמו נקרא האסטרואיד 1604 טומבו.
* בספרו של רוברט היינליין "חליפת חלל" מוזכר בסיס טומבו על שם המדען הראשי באותו בסיס שמטרתו לצלם את פלוטו.
* בסדרת המדע הבדיוני "מסע בין כוכבים" מוזכרת החללית USS טומבו.
* מעט מאפרו נישא בחללית "ניו הורייזונס" במסעה אל פלוטו וקצוות מערכת השמש.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת צפון אריזונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1997
סאני פרדו

ג'ורג' ארווין "סאני" פרדו השלישי (באנגלית: George Ervin "Sonny" Perdue III; נולד ב-20 בדצמבר 1946) הוא פוליטיקאי אמריקני שכיהן בשנים 2003–2011 כמושל ג'ורג'יה בארצות הברית. מאפריל 2017 ועד ינואר 2021 כיהן כמזכיר החקלאות של ארצות הברית בממשלו של דונלד טראמפ.

==ביוגרפיה==
פרדו נולד בפרי שבג'ורג'יה לאב חקלאי ואם מורה וגדל בעיירה בונאייר. שם החיבה "סאני" ניתן לו בילדותו, והוא עושה בו שימוש מאז גם באופן רשמי. במהלך לימודיו בבית הספר התיכון הוא שיחק פוטבול והיה רכז הקבוצה. בנעוריו הוא הוסמך כטייס אזרחי ולאחר מכן התגייס לחיל האוויר האמריקני ושירת בו כקצין. שירותו נמשך לצד לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'יה, שאותם סיים בשנת 1971 כווטרינר, ועד לשחרורו בדרגת קפטן בשנת 1974. לאחר תקופה קצרה שבה עסק בווטרינריה פנה פרדו ליזמות עסקית ובבעלותו היו מספר עסקים קטנים.

בשנות השמונים היה פרדו חבר ועדת התכנון והבנייה של מחוז מגוריו, יוסטון. בשנים 1992–2003 כיהן פרדו בסנאט של ג'ורג'יה. במהלך כהונתו הוא נבחר למנהיג הרוב בסנאט ובשנת 1997 לנשיא הזמני של סנאט ג'ורג'יה.

בשנת 2002 התמודד פרדו למשרת מושל ג'ורג'יה והביס את המושל המכהן רוי ברנס. פרדו הוא המושל הראשון בג'ורג'יה שכיהן מטעם המפלגה הרפובליקנית מאז תקופת השיקום בשנת 1872. הוא נבחר בשנית במערכת בחירות בשנת 2006 וסיים את תפקידו בכפוף להגבלת משך הכהונה בתפקיד לשתי כהונות. בתקופת כהונתו פעל לשינוי מבנה הממשל במדינה ולשיפור הכלכלה ומערכת החינוך. בין פעולותיו לייעול הממשל היו עריכת, לראשונה בתולדות ארצות הברית, מפקד נכסים של המדינה והפרטת עודפי נדל"ן וכלי רכב. בתחום החינוך ניכרות פעולותיו למעורבות אזרחית בחיי הממשל, בהן הבאתו של דגל המדינה בשנת 2004 למשאל עם.

במהלך כהונתו של פרדו כמושל התעוררו שתי פעולות מעוררות מחלוקת. בשנים 2003–2004 לא הוזכרו בתצהירי ההון של פרדו מעורבותו עם חברת "מאיירסון". בפועל, החברה הוקמה בשנת 2003 על ידי מקורבו, רכשה קרקעות בשטח של כ-0.4 קמ"ר ובשנת 2005 פורקה החברה, לאחר שפרדו רכש את קרקעותיה במחיר מוזל. מחלוקת זוטא שהתעוררה בשנת 2007 נגעה לתפילותיו של פרדו בפומבי להורדת גשמים במדינה. פעולתו זו נעשתה על מדרגות בית הנבחרים של ג'ורג'יה וכללה אמירות בשם תושבי המדינה, ואלו עוררו מחלוקת ציבורית.

פרדו נשוי משנת 1972 למרי לבית ראף ולהם ארבעה ילדים ושמונה ילדי אומנה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080816002551/http://gov.georgia.gov/02/gov/home/0,2218,78006749,00.html האתר הרשמי של מושל ג'ורג'יה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מושלי ג'ורג'יה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ג'ורג'יה
קטגוריה:מזכירי החקלאות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
סאל

סאל (בפורטוגזית: Sal) הוא אי המצוי תחת שלטון כף ורדה.

האי סאל מצוי בקבוצת האיים בארלאוונטו, הצפוניים מבין איי כף ורדה. האי התגלה לראשונה בהיסטוריה המערבית המתועדת ב-3 בדצמבר 1460 ונקרא "לאנה" עד שנמצאו בו מאגרי מלח שהביא לקביעת שמו הנוכחי (Sal הוא מלח בפורטוגזית). על פי בדיקות גאולוגיות, האי הוא הוותיק ביותר מבין איי כף ורדה והוא נוצר כתוצאה מהתפרצות הר געש לפני כ-50 מיליון שנים.

אורכו של האי כ-30 קילומטרים ורוחבו כ-12 קילומטרים ומתקיימת בו רשות מקומית אחת ששמה כשם האי, סאל. האקלים חם לאורך כ-350 ימים בשנה והוא מאופיין בחופיו החוליים. הנקודה הגבוהה באי היא בגובה 406 מטרים, ב-Monte Grande.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איי כף ורדה
שערוריית רקרוט

שערוריית רקרוט (ביפנית: リクルート事件) הייתה שערוריית מידע פנים ושחיתות אשר אילצה פוליטיקאים יפניים בולטים להתפטר ב-1988. רקרוט הייתה חברת משאבי אנוש בטוקיו. היו"ר שלה, הירומאסה אזואה, הציע מניות בחברת בת שלה, Cosmos, למנהיגים עסקיים ופוליטיקאים בכירים מעט לפני שהאחרונה הונפקה לציבור ב-1986.

על אף שרק 17 חברי פרלמנט היפני היו מעורבים בשערוריית מידע הפנים, 30 נוספים נאשמו מאוחר יותר שקיבלו טובות הנאה מהחברה. בין הפוליטיקאים המעורבים בפרשה היה ראש הממשלה דאז נובורו טקשיטה, ראש הממשלה לשעבר יאסוהירו נאקאסונה, ויו"ר הקבינט המדיני טאקאו פוג'ינאמי. בנוסף על חברי הממשלה הליברלית-דמוקרטית, חברי המפלגות הדמוקרטית והסוציאלית נמצאו מעורבים בפרשה. כתוצאה מכך, נאלץ הקבינט להתפטר, על אף שחלק מחבריו חזרו לכהן בתפקידים פוליטיים בכירים בהמשך (בכללם ראשי הממשלה העתידיים קיאיצ'י מיאזאווה וקייזו אובוצ'י). גם יו"ר חברת הטלפונים והטלגרף היפנית, יו"ר העיתון Yomiuri Shimbun ויו"ר העיתון The Nihon Keizai Shimbun היו מעורבים בפרשה.

הפרשה התפרשה על-פני הקשת הפוליטית, אך הנפגעת העיקרית הייתה המפלגה הליברלית-דמוקרטית. רבים רואים בפרשה את הסיבה העיקרית לניצחונו של מוריהירו הוסוקאווה בבחירות ב-1993, אשר סיים תקופת שלטון בת 38 שנים של המפלגה הליברלית-דמוקרטית.

רקרוט
קטגוריה:יפן: פוליטיקה
קטגוריה:יפן: כלכלה
קטגוריה:שחיתות
נחמה ליפשיץ

נחמה ליפשיץ (משמאל) עם [[ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר לאחר קונצרט במרכז לינקולן בניו יורק, 1969]]
נחמה ליפשיץ (7 באוקטובר 1927 – 21 באפריל 2017) הייתה זמרת ליטאית-ישראלית ששרה בעברית וביידיש, והפכה לסמל ל"יהדות הדממה" עקב היותה מסורבת עלייה מברית המועצות במשך שנים רבות.

==ביוגרפיה==
נחמה ליפשיץ נולדה ב-1927 בעיר קובנה שבליטא למשפחה יהודית ציונית. אביה, ד"ר יהודה-הירש ליפשיץ (1980–1900<!--
ראש ממשלת אתיופיה

ראש ממשלת אתיופיה עומד בראש מועצת השרים המהווה את הרשות המבצעת במדינה והוא גם ראש הכוחות המזוינים.
על מנת להיבחר לראש ממשלה על המועמד להיות חבר בבית הנבחרים ויושב ראש המפלגה הגדולה ביותר.

==היסטוריה==
משרד ראש הממשלה נוסד לראשונה בשנת 1941 עם סיום מלחמת השחרור האתיופית, ראשי הממשלה בזמן זה היו מתמנים על ידי קיסר אתיופיה. למרות תפקידו הבכיר, בתחילת הדרך ראש הממשלה דה פקטו היה היועץ הראשי של הקיסר שהיה מכונה "שר העט", לאחר מכן בשנות ה-60 תפקיד שר העט אוחד עם תפקיד ראש הממשלה וכך איש זה היה האדם המשפיע ביותר פוליטית לאחר הקיסר, תפקיד ראש הממשלה היה קיים עד המהפכה האתיופית. המשרד נוסד מחדש כאשר אתיופיה הפכה לרפובליקה עממית ב-1987, המשרד המשיך להתקיים גם כאשר אתיופיה הפכה לפדרציה ב-1991.

==תפקוד וסמכויות==

בין תפקידיו הבכירים הוא בחירת תובע כללי ונשיא בית המשפט הפדרלי וסגנו (לאחר שמקבלים אישור מבית הנבחרים).

==רשימת ראשי הממשלה==
{|border=0 cellpadding=2 cellspacing=2 width=66%
|
|שם
|מינוי
|סיום
|מפלגה
|- bgcolor=#EEEEEE
|1
|מקונן אנדלקטצ'או
|11 במאי 1941
|1 בנובמבר 1957
|מינוי קיסרי
|- bgcolor=#FFE8E8
|2
|אבבה ארגאי
|27 בנובמבר 1957
|17 בדצמבר 1960
|מינוי קיסרי
|- bgcolor=#FEEEFF
| -
|ימרו היילה סלאסי
|12 בדצמבר 1960
|15 בדצמבר 1960
|הפיכה
|- bgcolor=#FFE8E8
|3
|אקלילו הבט-וולד
|1 במרץ 1961
|1 בפברואר 1974
|מינוי קיסרי
|- bgcolor=#FFE8E8
|4
|אנדלקטצ'או מקונן
|1 במרץ 1974
|22 ביולי 1974
|מינוי קיסרי
|- bgcolor=#FEEEFF
|5
|מיכאל ימרו
|3 באוגוסט 1974
|12 בספטמבר 1974
|מינוי כפוי של החונטה הצבאית האתיופית
|-
|colspan=5 align=center|משרת ראש הממשלה מבוטלת
|- bgcolor=#FFEECC
|6
|פיקר סלאסי ווגדראס
|10 בספטמבר 1987
|8 בנובמבר 1989
|מפלגת הפועלים
|- bgcolor=#FFEECC
|7
|היילו ימאנו
|8 בנובמבר 1989
|26 באפריל 1991
|מפלגת הפועלים
|- bgcolor=#FFEECC
|8
|טספאי דינקה
|26 באפריל 1991
|27 במאי 1991
|מפלגת הפועלים
|- bgcolor=#FFCCFF
|9
|תמרת לאינה
|6 ביוני 1991
|22 באוגוסט 1995
|וויאנה, איחדג
|- bgcolor=#FFCCFF
|10
|מלס זנאווי
|22 באוגוסט 1995
|20 באוגוסט 2012
|וויאנה, איחדג
|- bgcolor=#DDEEFF
|11
|היילמריאם דסלן
|20 באוגוסט 2012 (בפועל)21 בספטמבר 2012 אבייה אחמד עלי
|21 בספטמבר 2012 (בפועל)15 בפברואר 2018
|SEPDM, איחדג
|- bgcolor=#DDEEFF
|12
|אבייה אחמד עלי
|2 באפריל 2018
|מכהן
|ארגון האורומו העממי-דמוקרטי
|}

==ראו גם==
* נשיא אתיופיה

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:אתיופיה: פוליטיקה
פנורמת מסדאך

250px
כפר [[סכוונינגן בחלק מפנורמה מסדאך]]
פנורמת מסדאך (בהולנדית: Panorama Mesdag) היא ציור פנורמה שמוצג בעיר האג שבהולנד. הפנורמה צוירה על ידי הצייר הנדריק וילם מסדאך ונקראה על שמו. הפנורמה היא ציור ציקלורמה בגובה של 14 מטרים, עם קוטר של 40 מטרים, והיקף של 120 מטרים.

המקום שבו מוצגת הפנורמה מדמה אשליה אופטית שגורמת לצופה להרגיש שהוא עומד על דיונת חול שצופה לים, לחופים ולכפר האג בסוף המאה ה-19. בקדמת הציור, קרוב לצופה, יש שטח של קרקע מזויפת מחול שמשפרת את אלמנט האשליה, בכך שהיא מסתירה את תחתית הציור ומאפשרת תחושת עומק. למקום יש תקרה (הנחווית כסככה), שאינה מאפשרת לראות את הקצה העליון של הציור, ובכך מוסיפה לתחושת השהייה במציאות חליפית ולא מול תמונה.

האמן הנדריק מסדאך היה צייר ימי שלמד בבית הספר האג. ב-1880 ביקשה ממסדאך חברה בלגית לצייר את הפנורמה. בעזרת אשתו וכמה מתלמידיו, הפנורמה הושלמה בשנת 1881. אך הפופולריות של פנורמות דעכה באותה תקופה, והחברה הבלגית פשטה רגל בשנת 1886. מסדאך היה מוכרח לרכוש את הפנורמה, ולספוג את ההפסד הכספי מכיסו.

כיום, פנורמת מסדאך היא הפנורמה העתיקה ביותר ששרדה, וממוקמת במקומה המקורי.

==ראו גם==
* הפנורמה של בורבקי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.panorama-mesdag.nl/ אתר פנורמה מסדאך (אנגלית)]

קטגוריה:ציקלורמה
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:האג: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורי נוף
קטגוריה:הולנד: אוספי מוזיאונים
קטגוריה:האג: מוזיאונים
טיילת יפו

טיילת יפו - מימין ה[[מינרט של מסגד הים ומשמאל מגדל הפעמונים של כנסיית פטרוס הקדוש]]
טיילת יפו מכיוון גבעת יפו
טיילת יפו ב[[שנות ה-30 של המאה ה-20]]
טיילת יפו היא טיילת המקשרת בין פארק צ'ארלס קלור מצפון לחוף גבעת עלייה מדרום.

הטיילת מתחילה בפארק צ'ארלס קלור ומכונה "טיילת השער ליפו". טיילת זו מתחילה בתל אביב ושמה סמלי. היא מקבילה לרחוב נחום גולדמן שממזרח לה ולאורכה מספר מסעדות ובתי קפה. הטיילת נחנכה בשנת 1999 ואורכה כ-350 מטר.

החלק המרכזי של הטיילת לאורך רחוב רציף העלייה השנייה ומתחת לגבעת יפו, קרוי "טיילת חומות הים", ובו סימון של תוואי חומת יפו הקדומה. הטיילת פותחה על ידי חברת "אתרים" בהשקעה של 6 מיליון ש"ח. הפיתוח והשיקום כללו, בין היתר, עבודות תשתית, ריצוף, חשיפת החומה העתיקה של יפו בתאום עם רשות העתיקות, תאורה, הקמת ספסלים, בניית מעקה ים חדש המתאים לדייג, ושיפוץ קיר בניין המשטרה הקודם. מתכנני השיפוץ, אדריכלי הנוף איתן עדן, אייל זיו ורלי פרטו זכו על התכנון בפרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף לשנת 2001.

טיילת חומות הים של יפו העתיקה משתרעת על שטח כולל של כ-6,000 מ"ר. לצידה שוכנים מנזר ניקולאס הקדוש הארמני ומסגד הים.

הטיילת ממשיכה דרך נמל יפו ופארק מדרון יפו ומסתיימת ליד חוף גבעת עלייה מול מרכז פרס לשלום ולחדשנות.

החלק הדרומי של הטיילת המוביל לנמל יפו שופץ בשנת 2008

== ראו גם ==
* חומות יפו
* רצועת חוף בת ים

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יפו
יפו
קטגוריה:חומות יפו
ניקולס פארחה

ניקולס מרטין פארֶחה (בספרדית: Nicolás Martín Pareja; נולד ב-19 בינואר 1984 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי.
== ביוגרפיה ==
פארחה החל לשחק בארחנטינוס ג'וניורס. שיחק לראשונה בקבוצה הבוגרת בשנת 2004 ושיחק בה עד שנת 2006 אז עבר לשחק בקבוצת אנדרלכט כמחליפו של וינסנט קומפני שעזב את הקבוצה. פארחה היה שותף לזכייתה של אנדרלכט באליפות כבר בעונתו הראשונה בה, וכן לזכייה בסופר קאפ הבלגי.

ב-30 באוגוסט 2008 עבר פארחה לאספניול הספרדית תמורת 4.5 מיליון אירו.

בקיץ 2008 זומן פארחה לסגל ארגנטינה למשחקים האולימפיים באולימפיאדת בייג'ינג (2008) והיה אחד מהמצטיינים בדרך לזכייה במדליית הזהב.

ב-2010 חתם בספרטק מוסקבה. ב-2013 הושאל לסביליה, עמה זכה בליגה האירופית לאחר שפתח בהרכב בניצחון במשחק הגמר על בנפיקה ליסבון. ב-23 ביוני 2014 חתם באופן קבוע בסביליה לשלוש שנים.

בנובמבר 2020 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080621055650/http://www.rsca.be/playerfile.php?playerid=84&menu=3&submenu=15 דף השחקן באתר הרשמי של אנדרלכט]

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארחנטינוס ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני אטלס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא ספרדי
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1984
הנדריק וילם מסדאך

הפנורמה של מסדאך המשקיפה על הכפר סכוונינגן (1880-1881)]]
הנדריק וילם מסדאך (בהולנדית: Hendrik Willem Mesdag; 23 בפברואר 1831 – 10 ביולי 1915) היה צייר ימי הולנדי.

== ביוגרפיה ==
מסדאך נולד בחרונינגן שבהולנד והיה בנו של הבנקאי קלאס מסדאך (בהולנדית: Klaas Mesdag) ושל יוהנה וילהלמינה ואן גיפן (בהולנדית: Johanna Wilhelmina van Giffen).

מסדאך הבן קיבל השראה מאביו, צייר חובב, ללמוד אמנות. הוא נשא לאישה את סינה ואן הוטן (בהולנדית: Sina van Houten), בשנת 1856, וכשהשניים ירשו הון מאביה של האישה, פרש מסדאך הבן מעבודתו כבנקאי, ועבר לקריירה כאמן.

הוא למד אמנות בבריסל עם וילם רולופס, ובשנת 1868 עבר להאג, לצייר את הים. בשנת 1870 מסדאך הציג את עבודותיו בגלריה בשם "סלון פריז" (באנגלית: Paris Salon) בפריז, וזכה במדליית זהב על אחת מיצירותיו.

בשנת 1880 קיבל מסדאך בקשה מחברה בלגית לצייר פנורמה המשקיפה על הכפר סכוונינגן ליד קו החוף של הים הצפוני ליד האג. עם עזרה מאשתו ותלמידיו, הוא סיים את הציור הענק (פנורמת מסדאך), שגובהו 14 מטרים והיקפו 120 מטרים, כעבור שנה אחת בלבד. אך הפופולריות של פנורמות דעכה באותה תקופה ובשנת 1886, החברה הבלגית פשטה רגל. מסדאך רכש את הציור במכירה פומבית, והפסיד את עלויות התחזוקה מכספו האישי.

מסדאך הצטרף לקהילת האומנות של האג ובשנת 1889 התמנה לנשיא הקהילה. בשנת 1903 הוא נתן את כל רכושו, ביתו, והפנורמה שלו להולנד. כיום ביתו משמש כמוזיאון מסדאך, שמציג את יצירותיו ואת הפנורמה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20050404063354/http://www.museummesdag.nl/ האתר של מוזיאון מסדאך]

קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1831

קטגוריה:נפטרים ב-1915
כנסיית גבירתנו (ברוז')

כנסיית גבירתנו (בהולנדית: Onze-Lieve-Vrouwekerk) היא כנסייה גותית בברוז', בלגיה. הכנסייה היא מהמאות ה-13, ה-14 וה-15. המגדל, ובראשו צריח מחודד, מתנשא לגובה 115.6 מטר ובכך נהייה המבנה הגבוה ביותר בברוז' ומגדל הלבנים השני בגובהו בעולם.

== המבנה ==
חלל בית המקהלה מאחורי המזבח הראשי מכיל את קבריהם של שארל הראשון, דוכס בורגונדיה, הדוכס האחרון מבית ולואה, ושל בתו, מרי. פסלי הברונזה מצופים זהב מציגים את הדוכס ובתו בגודל מלא וניצבים על אבן שחורה ממורקת. הדוכס עטור בכתר ולבוש בשריון מלא ולובש עיטור של מסדר גיזת הזהב.

המזבח שבקפלה הגדולה בספינה הדרומית מכיל את אחד האוצרות החשובים של הכנסייה, פסל של המדונה והילד משיש שפוסל על ידי מיכלאנג'לו בסביבות 1504. הפסל כנראה יועד במקור לקתדרלת סיינה והוא נרכש מאיטליה בידי סוחרים מברוז', האחים יאן ואלכסנדר מוסקרון, בשנת 1514 נתרם לכנסייה. הפסל נבזז והוחזר פעמיים: פעם אחת ב-1794 בידי מהפכנים צרפתיים ופעם שנייה ב-1944 בידי נאצים.

==גלריה==
=== חוץ ===

<gallery>
Image:OLV Brugge.jpg|מבט על המגדל מצפון מזרח
Image:Brugge statue and church.JPG
Image:TorenOLVkerkbrugge.jpg|המגדל
</gallery>

=== פנים ===
<gallery>
Image:Interieur OLV-kerk.jpg|הספינה הראשית
File:Onze-Lieve-Vrouwekerk (Brugge) - IMG 4886.JPG
File:Bruges - Stained glass - JPG2.jpg
Tombs of Mary of Burgundy and Charles the Bold in Onze-Lieve-Vrouwekerk (Brugge).jpg|קברי מארי מבורגונדיה ואביה שארל הראשון, דוכס בורגונדיה
</gallery>

=== יצירות אמנות ===
<gallery perrow=5>
Michelangelo's Madonna in Brugge-2.jpg|המזבח שבקפלה הגדולה בספינה הדרומית ובמרכזו פסל המדונה והילד מאת מיכלאנג'לו 
Image:Michelangelo's_Madonna_and_Child_in_Brugge.jpg|המדונה, מאת מיכלאנג'לו
Image:Madonna Michelangelo Brugge 2005.jpg|המדונה, מאת מיכלאנג'לו
Image:MadonnaMichelangelo.jpg|המדונה, מאת מיכלאנג'לו
Image:Antoon van Dijck.Kruisiging.JPG|צליבה, מאת אנתוני ואן דיק (?)
Image:Caravaggio Liebfrauenkirche Abendmahl in Emmaus .jpg|ארוחת ערב באמאוס, מאת קרוואג'ו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.sacred-destinations.com/belgium/bruges-church-of-our-lady.htm מידע ותמונות על הכנסייה], באתר sacred-destinations
* [https://web.archive.org/web/20070402073652/http://www.kerknet.be/toerisme/toeren/bolvrouw/bolvrouw.html Onze-Lieve-Vrouwekerk], Kerknet Vlaanderen
* T. Francis Bumpus, The Cathedrals and Churches of Belgium, London: TW Laurie, 1909, pp.138-144
* Jerry R. Hobbs, [http://www.isi.edu/~hobbs/madonna/madonna.html A Michelangelo in Belgium? The Bruges Madonna]
* [http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?id=s0012559 מידע ותמונות], ב-Structurae

קטגוריה:ברוז'
קטגוריה:כנסיות בסגנון גותי
קטגוריה:בלגיה: כנסיות
קטגוריה:מרים, אם ישו
ז'יווה

ז'יווה (בקירילית: Жива; Živa), ז'יוויה (בפולנית: Żywia; כמו כן מופיעה גם הצורה Żiwia), רַז'יוויה (Razivia), שיווה (Šiva, Šiwa, Siva) או שיבּה (Sieba) היא אלת האהבה והפריון במיתולוגיה הסלאבית. פירוש שמה הוא "חיה", "הווה", "קיימת". היא נשואה לשייבוג (Siebog), שהוא מקבילה הזכרי (אל האהבה והנישואים).

פולחן ז'יווה התקיים בקרב הסלאביים המערביים, בשטח פולין, צ'כיה, סלובקיה, סלובניה וגרמניה של היום, ובייחוד בעמק נהר אלבה, בטרם הגיעה הנצרות לאזורים אלה.

האסטרואיד שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה, נקרא על שמה.

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* Suzana Marjanić, [http://sms.zrc-sazu.si/pdf/06/SMS_06_Marjanic.pdf The Dyadic Goddess and Duotheism in Nobilo's The Ancient Faith of the Serbs and the Croats], published in [http://sms.zrc-sazu.si/En/SMS6/Marjanic6.html Studia Mythologica Slavica, 6, 2003]
</div>

קטגוריה:אלות אהבה
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:אלים סלאביים
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
מרגרט וילסון

מרגרט וילסון (באנגלית: Margaret Wilson; נולדה ב-20 במאי 1947), פוליטיקאית ניו זילנדית שכיהנה כיו"ר בית הנבחרים של ניו זילנד בשנים 2005–2008.

== חייה ==
וילסון נולדה בגיסבורן שבניו זילנד ולמדה לימודי משפטים באוניברסיטת אוקלנד. במהלך השנים היא עסקה בעריכת דין, שימשה פרופסור ודיקן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת ואיקאטו ועסקה באיגוד מקצועי.

בשנים 1984–1987 הייתה וילסון נשיאת מפלגת הלייבור של ניו זילנד. בשנים 1989–1990 היא שימשה יועצת מדינית לראש ממשלת ניו זילנד ג'פרי פאלמר. בעקבות פעילותה הפוליטית היא מונתה גם כחברת הוועדה הממלכתית לענייני חקיקה ושימשה דירקטורית בבנק המרכזי של ניו זילנד. בשנת 1999 נבחרה וילסון לראשונה לפרלמנט.

מראשית דרכה כנבחרת ציבור כיהנה וילסון בממשלה. משנת 1999 ואילך היא שימשה בתפקיד שרת העבודה, התובעת הכללית, שרת המסחר, שרה במשרד המשפטים, וכן השרה הממונה על הסכם ואיטנגי. בתקופתה במשרד המשפטים שונה אופיו של בית המשפט העליון במדינה ונחקק חוק שנוי במחלוקת בנושא חלוקת רכוש בעת פרידת בני זוג. בשנת 2005 היא נבחרה ליו"ר הפרלמנט של ניו זילנד והייתה לאישה הראשונה בתפקיד. באותה שנה היא נבחרה פעם נוספת לתפקיד והיא כיהנה בו עד לבחירות ב-2008.

וילסון נודעת בציבור הניו זילנדי כפעילה חברתית הפועלת לקידום פמיניזם ורב תרבותיות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1947
קטגוריה:פוליטיקאיות ניו זילנדיות
קטגוריה:משפטנים ניו זילנדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:שרי עבודה
קטגוריה:שרי תעשייה ומסחר
קטגוריה:שרות ממשלה
גישוש נסוג

גישוש נסוג  (באנגלית: Backtracking) או עקיבה לאחור הוא סוג של אלגוריתם חיפוש שחוסך מעבר על מספר רב של מועמדים לפתרון על ידי שימוש בתכונות ספציפיות של הבעיה.
שיטה זו יכולה לשמש לפתרון בעיית סיפוק אילוצים (CSP)
המונח הומצא על ידי המתמטיקאי דריק הנרי להמר בשנות החמישים.

==תיאור==
האלגוריתם מיועד למציאת פתרונות לבעיות שמקיימות את התכונה שאפשר לפסול בהן גם פתרונות חלקיים. דוגמה נפוצה לכך היא בעיה בה יש מספר משתנים, ולכל משתנה יש להתאים ערך מסוים כך שיתקיימו מספר אילוצים. רבים מהתשבצים הם בעיות כאלה (למשל סודוקו וקאקורו). 

נתאר את הבעיה כעץ החלטות, בו השורש הוא הבעיה ההתחלתית והעלים הם פתרונות (אולי לא נכונים). כל קודקוד יהיה פתרון חלקי, וקשת מקודקוד א' לקודקוד ב' תציין שניתן להגיע מפתרון א' לפתרון ב' בצעד אחד.
כעת האלגוריתם עובד בצורה הבאה: כמו DFS, הוא מתחיל מהשורש וכל פעם מבצע את האלגוריתם על כל אחד מילדיו בזה אחר זה, אלא שאם הוא מגיע לקודקוד שהפתרון שהוא מייצג לא אפשרי, הוא מיד חוזר אחורה ולא ממשיך. בצורה כזאת ניתן לפסול כמות משמעותית של פתרונות בלי לבדוק אותם.

==פסאודו קוד==
להלן פסאודו קוד של פתרון רקורסיבי בעיית סיפוק אילוצים:

:פונקציה ראשית:
:#אתחל את כל המשתנים לריקים.
:#בחר את אחד המשתנים והפעל את הפונקציה הרקורסיבית.

:פונקציה רקורסיבית (מקבלת משתנה):
:# נסה להציב למשתנה את כל הערכים, בזה אחר זה. לכל אחד מהם:
:## אם הוא לא אפשרי, המשך לפתרון הבא. אם הוא אפשרי, בחר משתנה אחר והפעל את הפונקציה הרקורסיבית.
:##אם חזר פתרון, החזר אותו. אם חזר false, המשך לפתרון הבא.
:#החזר false.

== דוגמאות ==
אנימציה המתארת פתירת חידת שמונה המלכות באמצעות גישוש נסוג
דוגמה מפורסמת לשימוש בשיטה זו היא פתרון חידת שמונה המלכות בה ניתן לפסול פתרון חלקי ברגע שלא ניתן להציב מלכה בשורה מסוימת (מאחר שכל המשבצות בה מאוימות), מבלי להזדקק להשמת כלל שמונה המלכות על הלוח.

דוגמה נוספת לשימוש בשיטה זו היא של אדסחר דייקסטרה שבשנת 1972 הסביר כיצד למצוא מילה ארוכה באלפבית של שלושה סימנים שאין לה שתי תת-סדרות רצופות עוקבות זהות (בעיית תאו-מורס מתחילת המאה העשרים).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cs.umb.edu/~offner/files/thue.pdf בעיית תאו-מורס] 
* 

קטגוריה:אלגוריתמי חיפוש
קודורי (עמק)

מיקומו של עמק קודורי ב[[אבחזיה]]
עמק קודורי (בגאורגית: კოდორის ხეობა; באבחזית: Кәыдырҭа) הוא עמק באבחזיה, הרפובליקה הבדלנית של גאורגיה. החלקים העליונים של העמק מיושבים בסוואנים, קבוצה אתנית של הגאורגים היושבת בחבל הסמוך לעמק קודורי, סוואנתי. מתום מלחמת אבחזיה, בשנת 1993, העמק הוא האזור היחיד באבחזיה שנשלט על ידי גאורגיה, ונכלל באבחזיה עילית. יתר חלקי אבחזיה נשלט בידי הבדלנים האבחזים. ב-27 ביולי 2006, נשלט האזור בידי ממשלה אבחזית גולה.

== גאוגרפיה ==
עמק קודורי הוא החלק העיקרי של אבחזיה עילית. היא שוכנת במעלה נהר קודורי בחלק הצפון-מזרחי של אבחזיה, כ-64 ק"מ בתוך אבחזיה מהגבול הרשמי של גאורגיה. היא מרוחקת כ-32 ק"מ צפון-מזרחית לעיר החוף, סוחומי, בירת אבחזיה. גובה העמק נע בין 1,300 - 3,984 מטר מעל פני הים. תוואי פני השטח מכוסים יערות הרריים מחטניים ומכוסה לסירוגין בשלג.

האקלים בעמק קודורי הוא הררי, והחורפים מושלגים. כמות המשקעים נעה בין 1,600 מ"מ ל-2,000 מ"מ לשנה. אפריל הוא החודש בעל המשקעים הרבים ביותר, עם כ-160 מ"מ, ואילו ינואר הוא החודש הגשום בעל המשקעים המועטים ביותר, עם 120 מ"מ. מעל ל-30 יום לשנה בממוצע יורד גשם כבד. שלג יורד 180 ימים בשנה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 5°C מעלות צלזיוס. ינואר הוא החודש הקר ביותר עם ממוצע של 3°C-, ויולי הוא החודש החם ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של 14°C.

בעמק נמצאים מספר כפרים הרריים, כמו: שחארה, אומרישרה, אז'רה עילית, אז'רה תחתית, לאטה ועוד. עד לפלישת רוסיה לגאורגיה באוגוסט 2008 היה העמק, מבחינה מנהלית חלק מאבחזיה עילית, ונשלט על ידי ממשלה אבחזית גולה. האבחזים שעד לפלישה הרוסית לגאורגיה לא שלטו באזור, הכלילו אותה כחלק ממחוז גולריפש. על פי המפקד הגאורגי האחרון שנערך בשנת 2002, מנה מספר תושבי העמק, 1,956 איש שמתוכם 1,912 הם גאורגים (סוואנים).

== היסטוריה ==

נהר הקודורי ונהר האנגורי נקבעו כקו הפסקת האש בהסכם שנחתם בתום מלחמת אבחזיה, בשנת 1994. אזור זה, יחד עם גזרת גאלי, היו האזורים היחידים שנותו מיושבים בגאורגים, שהיוו 46% מהאוכלוסייה.

בשנת 1994 קיבל כוח המשקיפים של האו"ם בגאורגיה (UNOMIG) מנדט מורחב בהחלטה 937 של האו"ם. המשימות שהוטלו על הכוח הם:
* להשגיח על הכוחות הגאורגיים הנסוגים מעמק קודורי לתוככי גאורגיה.
* לסייר בעמק קודורי על בסיס קבוע.

אף על פי שלא הייתה פעילות צבאית במסדון קודורי לאחר ההסכם, אירעו מספר אירועים מסוכנים:
* בני ערובה: שלושה מקרים של לקיחת חיילי כוח המשקיפים כבני ערובה, באוקטובר 1999, יוני 2006 ודצמבר של אותה שנה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:גאורגיה: גאוגרפיה
קטגוריה:בקעות ועמקים
קטגוריה:אבחזיה: גאוגרפיה
קמילו סיינפואגוס

סיינפואגוס (משמאל) עם [[פידל קסטרו]]קמילו סיינפ

ואגוס גוריאראן (בספרדית: Camilo Cienfuegos Gorriarán; 6 בפברואר 1932 - 28 באוקטובר 1959) היה ממנהיגי המהפכה הקובנית, לצד פידל קסטרו, ראול קסטרו וצ'ה גווארה.

==חייו==
סיינפואגוס נולד למשפחה אנרכיסטית בהוואנה. הוא החל ללמוד בבית הספר סן אלחנדרו לאמנות פלסטית, אך עזב את הלימודים בשל קשיים כלכליים, והחל לעבוד כמתמחה בחברת האופנה "אל ארטה". בגיל 16 החל גם בפעילות פוליטית, כשהצטרף להפגנות נגד העלאת תעריפי הנסיעה בתחבורה ציבורית.

ב-1953 היגר סיינפואגוס לארצות הברית, אך בשל מה שהגדיר כניצול העובדים בה, שב לקובה. לאחר שובו, הצטרף לתנועת סטודנטים מחתרתית שהתנגדה לשלטונו של פולחנסיו בטיסטה. ב-7 בדצמבר 1955 אף נפצע מירי המשטרה במהלך הפגנה. לאחר שלא הצליח למצוא עבודה וסבל מהטרדות המשטרה, שב לארצות הברית והתגורר לזמן מה בניו יורק. בהמשך נסע למקסיקו, שם פגש את פידל קסטרו, שעסק בהכנות למהפכה. בנובמבר 1956 הצטרף ל-81 מהפכנים נוספים שעלו על סיפונה של הגראנמה, שהביאה אותם לקובה.

===במהלך המהפכה הקובנית===
המורדים נחתו בפלאיה לאס קולוראדאס שבחופה הדרום מזרחי של קובה, במחוז אוריינטה, ב-2 בדצמבר, והחלו לעשות דרכם לכיוון סיירה מאסטרה. בדרכם נתקלו בכוחות צבא, שהרגו את רובם. היתר, ובהם סיינפואגוס, הצליחו להימלט בקבוצות קטנות. לאחר חודש התאחד עם קסטרו בסיירה מאסטרה.

במהלך 1957 היה סיינפואגוס לאחד ממנהיגי המהפכה, וקיבל את הדרגה "קומנדנטה" (comandante). לאחר כישלון מבצע וֶרָאנוֹ של בטיסטה, פתחו המורדים במתקפת נגד. סיינפואגוס עמד בראש אחד משלושה טורים שנעו מערבה, לכיוון סנטה קלרה. הטור בפיקודו יצא לכיוון בסיס צבאי ביגואחאי, והוא כלל 60 לוחמים בלבד (כרבע מכלל כוחותיו של קסטרו). הוא צבר תמיכה רבה בדרכו, ועד הגיעו ליגואחאי כבר מנה הטור קרוב ל-500 לוחמים. ב-19 בדצמבר החלה מתקפתו של סיינפואגוס על המחנה. כוחות הצבא בפיקודו של אבון ליי הצליחו להדוף אותה. חרף ניסיונות חוזרים ונשנים, תוך שימוש בטרקטור שחומש בקנה בקליבר של 50 מ"מ, וכונה "הטנק", לא עלה בידו של סיינפואגוס להשתלט על המחנה. בסופו של דבר, ב-30 בדצמבר, אזלה התחמושת שהייתה בידו של ליי, והוא נאלץ להיכנע. לניצחון בקרב זה הייתה חשיבות מוראלית גבוהה למורדים. למחרת, חבר סיינפואגוס לגווארה בסנטה קלרה, בקרב שסימן את ניצחון המהפכנים.

לאחר עלייתו של קסטרו לשלטון, הצטרף סיינפואגוס לשורות הצבא וסייע בדיכוי התקוממויות נגד הממשל החדש. ב-28 באוקטובר 1959 עלה על טיסה מקמגואיי להוואנה. מטוסו נעלם מעל הים הקריבי, ולאחר מספר שבועות של חיפושים, הוכרז כמת. לפי שמועות שונות, מטוסו הופל בהוראתו של קסטרו או בשל טעות בזיהוי של חיל האוויר הקובני, אך היסטוריונים סבורים כיום כי מדובר בתאונה.

==הנצחה==
לאחר מותו הוקם מוזיאון לזכרו ביגואחאי. המוזיאון כולל את תיאור הקרב ביגואחאי ופריטים הקשורים בעברו. על גג המוזיאון הוקם פסל גדול בדמותו.

דמותו של סיינפואגוס מופיעה על שטרות בערך של 20 פסו ועל מטבעות בערך של 40 סנטים.

מדי שנה, ב-28 באוקטובר, נוהגים תלמידי בתי ספר להשליך פרחים לים או לנהר, לציון יום מותו.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהפכנים קובנים
קטגוריה:פוליטיקאים קובנים
קטגוריה:המהפכה הקובנית
קטגוריה:הרוגי תאונות אוויריות
קטגוריה:קובנים ממוצא אסטוריאני
קטגוריה:הוואנה: אישים
קטגוריה:ילידי 1932
קטגוריה:נפטרים ב-1959
רחל שקלובסקי

רחל שקלובסקי (6 בנובמבר 1946 – 27 בינואר 2013) הייתה מבקרת ספרות ומשוררת ישראלית.

==ביוגרפיה==
שקלובסקי נולדה בתל אביב. התחנכה בצעירותה בשווייץ ובארצות הברית וסיימה את לימודיה בתיכון עירוני א' בתל אביב. הייתה בעלת תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בירושלים במדע המדינה וספרות אנגלית ומוסמכת בספרות אנגלית ואמריקאית. מלבד זאת למדה שנתיים לימודי פילוסופיה ותיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בשנים 1976–1980 לימדה פילוסופיה באוניברסיטת תל אביב: קורסים בספקנות, בעיית הצדקת הרציונליזם, קריאה באפלטון ואחרים.

שקלובסקי פרסמה שירים ומאמרים במוספים לספרות מסוף 1975. במשך שלושה עשורים פרסמה מאמרי ביקורת ושירים בעיתונים "הארץ", "דבר", "ידיעות אחרונות", "מעריב" "שישי" ובכתב העת "עיתון 77". בספרה הראשון משנת 1988, "בין שעבוד לחירות", פרסמה מבחר מאמרים המביאים את נקודת מבטה הייחודית על יצירות ספרותיות קלאסיות ומודרניות וכן על יצירות הגות בתחומים מגוונים כולל היסטוריה, פסיכיאטריה ויהדות. בין המאמרים שקיבצה מופיעים שני מאמרי ביקורת על תפיסת היהדות הלייבוביצ'יאנית וכן תשובתה לישעיהו ליבוביץ בעקבות תגובתו. במסות הפילוסופיות שפרסמה באה לידי ביטוי השקפת עולם חילונית רציונליסטית המהווה את תעודת הזהות האומנותית שלה. ספרה השני "בחיפוש אחר החיים הטובים" מהווה המשך לספרה הראשון, אך בניגוד לו מתמקד בביקורת ספרותית ופחות ברשימות פילוסופיות.

שקלובסקי זכתה פרס ברנשטיין לביקורת ספרותית בעיתונות היומית, עם חלוקתו לראשונה בשנת 1979.

שקלובסקי נפטרה ב-27 בינואר 2013 בביתה בתל אביב.

==מפרסומיה==
* "זה בסך הכול החיים", תל אביב: הוצאת גוונים, תשס"ח 2007.
* "דמויים מהעולם ומירושלים", תל אביב: ספרית פועלים, תשנ"ט 1999.
* "בחיפוש אחר החיים הטובים": קובץ ביקורות על ספרים, תל אביב: ירון גולן, 1996.
* "בין שעבוד לחירות": מסות פילוסופיות, תל אביב: ירון גולן, 1988.

== לקריאה נוספת ==
*אלכס זהבי. דיוקנו של הרצנזנט כפילוסוף. מעריב, ספרות, כ"ד באדר ב' תשמ"ט, 31 במרץ 1989, עמ' 3.
*דורית זילברמן. תרבות העונג. דבר, י"ח בתמוז תשמ"ט, 21 ביולי 1989, עמ' 20.
*עמוס לויתן. בין לבין. עתון 77, גל' 110 (1989), עמ' 19.
*מירי פז. הרציונאל של רחל שקלובסקי. דבר, דבר השבוע, ז' בשבט תשמ"ט, 13 בינואר 1989, עמ' 23.
*עמוס שיינבלט. רוח אופטימית בבית. עיתון 77, שנה ל"ב, גל' 329 (ניסן תשס"ח, מרץ-אפריל 2008), עמ' 14.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:זוכות פרס ברנשטיין
קטגוריה:זוכי פרס ברנשטיין
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
שאן אליאס

שאן סירפואי אליאס (באנגלית: Sian Seerpoohi Elias; נולדה ב-13 במרץ 1949) היא משפטנית ניו זילנדית שכיהנה כנשיאת בית המשפט העליון של ניו זילנד בשנים 1999–2019

==ביוגרפיה==

אליאס נולדה בלונדון שבבריטניה לאב ממוצא ארמני ואם ממוצא ולשי. בשנת 1970 היא סיימה לימודי משפטים באוניברסיטת אוקלנד ולאחריהם המשיכה בלימודים באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1972 החלה אליאס להתמחות בעריכת דין באוקלנד וכעבור שלוש שנים החלה לעסוק במקצוע.

כמשפטנית הייתה אליאס חברה בוועדה הלאומית לנושאי חקיקה (1984–1988), שימשה חברה בוועדת הערעורים למתן רישיונות לספורט מוטורי, וכן פעלה בנושאי איכות סביבה. אליאס עסקה רבות גם בדיני חוזים. בשנת 1988 הוענקה לה הכרה מקצועית על ידי מלכת בריטניה.

בשנת 1995 מונתה אליאס לשופטת בית המשפט העליון של ניו זילנד ולעיתים היא ישבה גם בהרכב בית הדין לערעורים. ב-17 במאי 1999 היא הושבעה כנשיאת בית המשפט העליון והייתה לאישה הראשונה בתפקיד זה. בשנת 2004 הוחלט על המשך כהונתה בתפקיד לאחר שנוסד באופן רשמי בית משפט עליון וחדלה לפעול הוועדה המשפטית המייעצת למלכה, ששימשה עד אותה עת כסמכות הערעור העליונה בניו זילנד. מתוקף תפקידה אליאס הייתה ממלאת מקום המושל הכללי של ניו זילנד והיא החזיקה בתפקידים אלו בהיעדר המושלים מן המדינה ובתקופות ביניים בין כהונותיהם. 

ב-14 במרץ 2019 הסתיימה כהונתה של אליאס ובמקומה מונתה הלן וינקלמן.

אליאס נשואה ליו פלטשר, נשיא אוניברסיטת אוקלנד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1949
קטגוריה:עורכות דין ניו זילנדיות
קטגוריה:שופטות ניו זילנדיות
קטגוריה:נשיאי בתי משפט עליונים
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת סטנפורד
סאני בצ'ירוביץ'

סאני בצ'ירוביץ (בסלובנית: Sani Bečirovič; נולד ב-19 במאי 1981) הוא כדורסלן עבר סלובני, ששיחק בעמדת הקלע.

== קריירת משחק ==
=== מועדונים ===
את הקריירה המקצוענית שלו החל בצ'ירוביץ' בשנת 1999 באולימפיה ליובליאנה, איתה היה שותף לזכייה בגביע הסלובני בעונת ובגביע ובאליפות סלובניה בעונת . לאחר מכן עבר בצ'ירוביץ' לשחק באיטליה בקבוצת קינדר בולוניה. בולוניה זכתה בגביע האיטלקי ב-2002 והגיעה עד לגמר היורוליג, שם הפסידה לפנאתינייקוס 89:83. פציעה קשה בברכו השביתה אותו לתקופה ארוכה. גם לאחר ששב לשחק כדורסל ההחלמה לא הייתה מלאה והפציעה המשיכה לתת אותותיה גם בשנים הבאות. תביעה שהגיש נגד קבוצתו, יחד עם קשיים כלכליים שבהם היה מצוי המועדון, גרמו להורדת המועדון לליגה השנייה על ידי בית המשפט.

בדראפט 2003 נבחר בצ'ירוביץ' במקום ה-46 על ידי דנוור נאגטס אולם נשאר באירופה ושיחק בנובו מסטו בעונה שלאחר מכן. בעונת 2004/05 שיחק בקסטיגרופ וארזה ובסיומה עבר לעונה אחת בקלימאמיו בולוניה.

ב-2006 עבר לפנאתינייקוס. בשנתיים ששיחק בפנאתינייקוס נהנתה קבוצתו משליטה מוחלטת בכדורסל היווני וזכתה בשתי אליפויות ובשני גביעים. בנוסף, זכתה הקבוצה באליפות היורוליג ב-2007. ביולי 2008, עקב סכסוך שהתגלע בין בצ'ירוביץ' למאמנו ז'ליקו אובראדוביץ' בנושא דקות המשחק שקיבל, עזב את פנאתינייקוס וחתם בוירטוס רומא. לאחר עונה אחת בקבוצה האיטלקית שב בצ'ירוביץ' לליובליאנה.

=== נבחרת סלובניה ===
בשנת 2000 היה בצ'ירוביץ' השחקן הבולט של נבחרת סלובניה באליפות אירופה עד גיל 20. בגמר הוביל את נבחרתו לזכייה בטורניר כשקלע 17 נקודות בניצחון על נבחרת ישראל 66:65.

במדי נבחרת הבוגרים של סלובניה שיחק בצ'ירוביץ' באליפויות אירופה ב-1999 (מקום 10), 2001 (מקומות 13–16) ו-2005 (מקום 6). את האליפות ב-2003 החמיץ בשל הפציעה בברכו ולפני האליפות ב-2007 הודיע שלא יגיע בשל החשש שהשתתפות בטורניר תיצור עומס נוסף על ברכו, ממנה סבל כאבים לאורך העונה. ב-2006 השתתף באליפות העולם עם נבחרתו שסיימה במקום ה-12.

== קריירת אימון ==
בעונת 2015/2016 היה בצ'ירוביץ' עוזרו של המאמן אלכסנדר ג'ורג'ביץ' בפנאתינייקוס.

== חיים אישיים ==
בצ'ירוביץ' מחזיק בדרכון איטלקי בעקבות נישואיו לאיטלקייה. לזוג שני ילדים. אביו, ממי בצ'ירוביץ', הוא מאמן כדורסל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.euroleague.net/competition/players/showplayer?gamecode=209&pcode=AGG סאני בצ'ירוביץ'] באתר היורוליג

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כדורסלנים סלובנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:כדורסלני זלטורוג לאשקו
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה ליובליאנה
קטגוריה:כדורסלני וירטוס בולוניה
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני וירטוס רומא
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני טורק טלקום
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני בנטון טרוויזו
קטגוריה:כדורסלני דינמו סאסארי
קטגוריה:כדורסלני וארזה
קטגוריה:כדורסלני קרקה נובו מסטו
קטגוריה:בחירות דראפט של דנוור נאגטס
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1981
בית המשפט העליון של ניו זילנד

בית המשפט העליון של ניו זילנד (אנגלית: Supreme Court of New Zealand) הוא הסמכות השיפוטית העליונה במדינת ניו זילנד. בית המשפט פועל במתכונתו הנוכחית משנת 2004, לאחר שהוועדה המשפטית המייעצת למלכה חדלה מלשמש כסמכות הערעור העליונה במדינה.

בית המשפט העליון של ניו זילנד פועל במתכונתו הנוכחית מכוח חוק שהעביר הפרלמנט הניו זילנדי בשנת 2003. הוא קיים את דיוניו הראשונים ב-1 ביולי 2004. בית המשפט העליון נקרא בשם זה עוד מ-1980, במטרה להפכו לסמכות עליונה בעתיד.

== הליך המינוי ==
בבית המשפט מכהנים חמשה שופטים. הכהונה אינה קצובה בזמן, אך היא מסתיימת בגיל 70.
	
השופטים ממונים על ידי שר המשפטים, שנוהג להיוועץ באופן בלתי מחייב בנשיאת בית המשפט העליון ובפרקליטת המדינה. את נשיא בית המשפט העליון בוחר ראש הממשלה.

== משכן בית המשפט ==
בניין בית המשפט ממוקם בוולינגטון, בירת ניו זילנד. לכס השיפוט מונו בשנת 2004 ותיקי השופטים של בית הדין לערעורים שפעל באותה עת, ובראשם כיהנה הנשיאה שאן אליאס.

מאז 14 במרץ 2019 מכהנת כנשיאת בית המשפט העליון הלן וינקלמן.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

==הערות שוליים==

ניו זילנד
קטגוריה:ניו זילנד: חוק ומשפט
סמי שמעון

סָמִי שַמְעוּן (1932 – 30 במאי 2009) היה איש עסקים ונדבן, שהתגורר בלונדון.
לקראת שנותיו האחרונות עבר להתגורר בישראל ונפטר במאי 2009.

==ביוגרפיה==
סמי שמעון נולד בבגדאד, בן למשפחת סוחרים אמידה. בנעוריו עבר עם משפחתו לאיראן, ובגיל 20 עלה לבדו לישראל, שירת בצה"ל, ולאחר מכן יצא ללימודים בטורקיה וחזר למשפחתו באיראן. עסק שם בייצוא ובייבוא. עם עלייתו של ח'ומייני לשלטון היגר לפורטוגל ומשם עבר ללונדון, שם עסק בעסקי נדל"ן וצבר נדל"ן במדינות רבות.

בין היתר הקים שמעון חברות לשיווק נפט ולייצור פלדה בדרום אפריקה, פרויקטים של תשתיות בפורטוגל, בנייני משרדים בארצות הברית ובתי-מלון במערב אירופה. ביוני 1989 רכש 4% ממניות חברת . מימוש המניות אחרי עליית שערן הקנה לו חלק ניכר מהונו. בשנת 1991 רכש את חברת הפרדסנות והשימורים יכין-חק"ל מהסוכנות, והסב חלק ניכר מפעילותה לעסקי נדל"ן. רכש 21% מחברת שהוקמה על ידי בני גאון וכן 17.5% מחברת צינורות המזרח התיכון.

שמעון תרם לקידום החינוך והרפואה בישראל. הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן וכיהן כנשיא הקונגרס הספרדי העולמי ונשיא עמותת . כמו כן מימן לימודי רפואה לקרדיולוגים בארצות הברית. תרם רבות למכללה האקדמית להנדסה בנגב מה שהוביל את שינוי שמה להמכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון הקרויה על שמו. בין תרומותיו - תרומה למחלקה לניתוחי חזה ולב במרכז רפואי וולפסון, מבנה בית הספר לפילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן ובית יתומים בנתניה.

שמעון נפטר בגיל 77 כשהוא מותיר אחריו את רעייתו אנג'לה, בריטית שהתגיירה, ואת בתו אלכסנדרה.

לאחר מותו, בחודש יוני 2012, קבע בית המשפט לענייני משפחה בתל אביב, כי אלמנתו תקבל מחצית מהונו של סמי שמעון, כ-1.3 מיליארד ש"ח, אף על פי שאת הנכסים צבר שמעון בטרם הנישואים.

בטרם נפטר, ציווה להעביר סכום של כ-10 מיליון דולר לארצות הברית, לעמותת צאנז, לטובת הקמת בית יתומים בעיר נתניה. בעקבות התנגדות היורשים, התעכב ביצוע הפרויקט, וזה נמצא בהליכים משפטיים<ref></ref><ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* - יולי 2001
*
*
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים איראנים
קטגוריה:נדבנים ישראלים
קטגוריה:נדבנים יהודים בריטים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009