OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נוג

נוג (באנגלית: Nog), בגילומו של השחקן האמריקאי ארון אייזנברג (1969-2019), הוא דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". נוג הוא הפרנגי הראשון שמצטרף לצי הכוכבים. נוג הוא בנו של רום, ואחיינו של קווארק.

==ליהוק==
ארון אייזנברג בן ה-24, שגובהו כמטר וחצי בשל מחלת כליות מולדת, לוהק לתפקיד כי המפיקים היו זקוקים לשחקן שאיננו קטין (בגלל תהליך האיפור הארוך) שלא יראה גבוה מדי לצידו של סירוק לופטון (אשר לוהק כשהיה בן 14, לפני פרץ הגדילה באמצע הסדרה, שהפך אותו לגבוה יותר מכל יתר השחקנים).

==ביוגרפיה של הדמות==
נוג נולד לרום ולפרינדורה על פרנגינר, כוכב הבית של הפרנגי, בשנת 2353. לאחר שאמו הביולוגית לקחה במרמה את כל כספו של אביו וברחה, הוא עבר עם אביו לתחנת החלל חלל עמוק 9, שם עבד בבר של דודו קווארק. במהלך תקופה זו, נוג היה שובב ועבריין קל. ביחד עם חברו הטוב ג'ייק סיסקו הוא מצטרף, בחוסר רצון, לבית הספר שפותחת קייקו או'בריאן, והשניים הופכים לתלמידיה הראשונים. בהמשך רום, תחת לחץ מצידם של קווארק והנגוס הגדול זק, מוציא את נוג מבית הספר, אולם ג'ייק ממשיך ללמד אותו כמורה פרטי מאחורי גבם.

נוג מכיר בכישלונו של אביו להרוויח מעבודתו כטכנאי, ולכן הוא מסתייג מללכת בעקבותיו ושואף לקריירה שבה יוכל לעשות משהו משמעותי. לאחר שהוא עובר טקס התבגרות פרנגי מסורתי, הוא פונה אל קפטן סיסקו, על מנת שזה יתמוך במועמדותו לאקדמיה של צי הכוכבים. נוג מתקבל והופך לפרנגי הראשון בצי כוכבים.

אקדמיית צי הכוכבים משבצת את נוג בתחנת החלל חלל עמוק 9, כחלק מההכשרה בשטח שעוברים הצוערים. עם חזרתו לתחנה, הוא הופך להיות שותפו לדירה של ג'ייק, אף על פי שבתחילה המשמעת הצבאית החדשה של האקדמיה אינה עולה בקנה אחד עם ההרגלים הרשלניים של ג'ייק. כצוער, נוג עובד בעיקר תחת ראש אגף המבצעים מיילס או'בריאן.

נוג מקבל דרגת סג"ם זמן קצר לפני שצי הכוכבים כובש מחדש את חלל עמוק 9, במהלך מלחמת הפדרציה בדומיניון.

על המוצב AR-558, בשיאו של קרב במהלך המלחמה בדומיניון, נוג נורה ברגלו על ידי חייל ג'מהדאר, דבר המחייב קטיעתה. נוג מועבר לבסיס החלל 235 למספר חודשים, שם מגדלים רגל ביו-סינתטית שתחליף את הרגל הקטועה. לאחר כמה חודשים של טיפול, נוג עדיין מרגיש כאבים ברגלו החדשה, על אף שהרופאים לא מצליחים לזהות כל גירוי בקולטני הכאב שלה, שיסבירו את הרגשתו. נוג בורח מהחיים האמיתיים אל ההולודק, ומחליט להעביר את כל חייו שם ומסרב לעזוב, עד אשר ויק פונטיין כופה עליו לכבות את התוכנית.

אחד ממעשיו האחרונים של קפטן סיסקו, לפני שהצטרף לנביאי הבאג'ורנים, היה לקדם את נוג לדרגת לוטננט זוטר. קפטן הפרנגי הראשון בצי הכוכבים]]
בציר זמן חלופי, נוג הופך לקפטן הפרנגי הראשון בצי הכוכבים.

ביקום המראה, נוג הוא הבעלים של הבר על "טרוק נור", אשר ירש אותם לאחר מותם של אביו ודודו. נוג מיקום המראה מסייע למנהלת קירה נריס לברוח מכלאה ולהימלט מידי המורדים הארצנים, אולם לאחר מכן היא מוציאה אותו להורג, מחשש שיגלה למורדים את מקום הימצאה.

נוג נוהג לאחסן את כל כספו בתיבה הנעולה מתחת למיטתו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://en.memory-alpha.org/wiki/Nog Nog] באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים)
* [http://en.memory-alpha.org/wiki/Nog_(mirror) Nog (Mirror)] באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים)
* [http://www.startrek.com/database_article/nog Nog] באתר StarTrek.com
==הערות שוליים==

קטגוריה:מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 - דמויות
קטגוריה:מסע בין כוכבים - פרנגי
קטגוריה:מסע בין כוכבים - קציני צי הכוכבים
סאלח ג'בר

סייד סאלח ג'בר (בערבית - سيد صالح جبر; תעתיק מדויק - סיד צאלח ג'בר; 1896–1957) היה ראש ממשלת עיראק.

== חייו ==
ג'בר, בן למשפחה שיעית מן המעמד הבינוני, עלה לעמדת השפעה פוליטית והתחבב על נורי סעיד שהיה המוציא והמביא בפוליטיקה העיראקית בתקופת שלטון השושלת ההאשמית בעיראק. בחודש מרץ 1947 החליף את סעיד בראשות הממשלה, לאחר מערכת בחירות, והיה השיעי הראשון שכיהן בתפקיד זה. הוא נחשב לרפורמיסט מתון, אך לבן טיפוחיו של סעיד, ולאיש המקובל על הבריטים שההסכם האנגלו-עיראקי משנת 1930 ותוצאות המלחמה האנגלו-עיראקית משנת 1941 העניקו להם מעמד מיוחד בעיראק.

עיקר פעלו של ג'בר היה במדיניות החוץ. ג'בר הוביל את מדינות הליגה הערבית בתקופה חשובה בה היה עליהן להתייחס להחלטת החלוקה בארגון האו"ם, ולהקמת מדינת ישראל, לקראת סיום המנדט הבריטי. בשלוש ועידות של הליגה, בחודשים ספטמבר עד דצמבר 1947, בעיירה סאופר שבלבנון, בעאליי שבלבנון, ובקהיר, הוביל ג'בר את הקו הקיצוני, דרש כי אם תתקבל הצעת החלוקה תיושם החלטה קודמת של הליגה שהתקבלה בעיר בלודאן ב-1946 ולפיה יחרימו מדינות ערב את ארצות הברית ובריטניה בחרם כלכלי ומדיני, והביא למינויו של הקצין העיראקי איסמעיל ספואת לראש "ועדה צבאית" שתפקידה לבחון את ההתנגדות הצבאית להקמת מדינת ישראל. 

באותה תקופה דובר על חידוש ההסכם בין בריטניה ועיראק. על אף שתוקף החוזה היה עד שנת 1957 חיפש ג'בר את ההזדמנות לשנותו ולשפר את התנאים שניתנו לעיראק במסגרתו. בינואר 1948 יצא לבריטניה, ושם, בעיר פורטסמות' חתם עם שר החוץ הבריטי, ארנסט בווין על הסכם חדש. ההסכם העניק לעיראק מידה רבה יותר של עצמאות, אך הותיר את הנוכחות הצבאית הבריטית על אדמת עיראק, ואת חופש התנועה הבריטי בנהר שט אל-ערב.

קבלת ההסכם נתקלה בהתנגדות חריפה מאוד של האופוזיציה, שלא הייתה מוכנה לקבל כל הסכם שיותיר נוכחות בריטית על אדמת עיראק. עם שובו של ג'בר לעיראק, נתקל במהומות של סטודנטים ותלמידי תיכון, המוחים על ההסכם. המהומות, המכונות "מהומות הו'תבה", סיכנו את המשטר, והיה צורך לדכא אותן באלימות שהביאה לעשרות הרוגים. העוצר ההאשמי, עבד אל-אילה נאלץ לנער חוצנו מג'בר ומההסכם שאליו הגיע באופן פומבי, על מנת לדכא את המהומות. ג'בר איבד את בסיס השליטה שלו, ולא יכול היה להמשיך לתפקד כראש ממשלה. ב-27 בינואר 1948 התפטר ג'בר, והוחלף במדינאי השיעי מוחמד א-סדר.

בשנת 1950 שימש ג'בר כשר הפנים העיראקי בממשלתו של תאופיק א-סווידי. במרץ 1950 הביא לחקיקת החוק שאיפשר את יציאת יהודי עיראק בצורה ליגאלית מן המדינה, ולמעשה נתן גושפנקא רשמית לעלייתם, המכונה מבצע עזרא ונחמיה שהתרחשה מזה מספר חודשים באופן בלתי ליגאלי ובקנה מידה גדול. החוק קצב מועד של שנה לכל יהודי שיסכים לצאת מעיראק, בתנאי שיסכים לוותר על רכושו. 

במהלך שנות ה-50 הוביל ג'בר מפלגה שיעית שנקראה "מפלגת העם הסוציאליסטית", והתמודדה מספר פעמים בבחירות לפרלמנט, כשהיא מייצגת את המיעוט השיעי, ועומדת לרוב באופוזיציה לממשלות השונות שהקים נורי סעיד.

ב-1957 מת ג'בר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת עיראק
קטגוריה:ילידי 1896

קטגוריה:נפטרים ב-1957
The Loco-Motion

"The Loco-Motion" (הלוקו-מושן) הוא שיר פופ משנת 1962 שנכתב על ידי הפזמונאים האמריקנים ג'רי גופין וקרול קינג ושבוצע במקור על ידי הזמרת ליטל אווה (Little Eva).

השיר דורג במקום ה-359 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון.

== היסטוריה ==
השיר נכתב במקור על ידי בני הזוג קרול קינג וג'רי גופין. באותה העת אווה בויד בת ב-17 (אשר בהמשך הייתה הזמרת שביצעה את הביצוע המקורי של השיר תחת שם הבמה "Little Eva"), עבדה כחדרנית וכבייביסיטר לבתם של קינג וגופין. לאחר שהם כתבו את השיר, קינג וגופין החליטו להביא את בויד לאולפן על מנת להקליט את גרסת הדמו של השיר, כאשר הם קיוו בתחילה כי הזמרת די די שארפ תסכים לבצע את השיר.

לבסוף, לאחר שהמפיק דון קירשנר התרשם מגרסת הדמו בביצועה של בויד הוחלט כי היא תבצע את השיר תחת שם הבמה "ליטל אווה". השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני במהלך שנת 1962, מכר מעל למיליון עותקים, וזכה באלבום זהב.

== גרסאות כיסוי ==
לאורך השנים הוקלטו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר בין המבצעים הבולטים ביותר היו הלהקה The Chiffons, רינגו סטאר, הלהקה אמרסון, לייק ופאלמר והלהקה אטומיק קיטן.

שתי גרסאות כיסוי בולטות במיוחד של השיר הן – גרסת הרוק משנת 1974 של הלהקה האמריקנית גראנד פאנק ריילרוד אשר הגיעה למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני וגרסת הכיסוי המצליחה משנת 1987, שהייתה הלהיט הראשון של הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג ושהגיעה למקום השלישי במצעד הבילבורד האמריקני.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.songfacts.com/detail.php?id=1168 עמוד השיר באתר songfacts.com] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1962
קטגוריה:שירי קרול קינג
קטגוריה:שירי קיילי מינוג
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת גפן רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS רקורדס
אגיה זוני

מסלול ההפלגה של אגיה זוני
אגיה זוני (המקור היווני: Αγία Ζώνη, ביוונית עתיקה נהגה: אגיא זונֶה; ביוונית חדשה גם: אַיָּה זוֹנִי; באותיות לטיניות נרשם: Aghia Zoni P, השם המקובל: אגיה זוני (מלעיל)) הייתה אוניית מעפילים, שאורגנה ב-1939 על ידי בית"ר וינה במסגרת עליית אף על פי.

== היסטוריה ==
אגיה זוני נבנתה כספינת קיטור במספנת "Fratelli Orlando" בשנת 1899; משקלה היה 1227 טון ברוטו. הפליגה תחת דגל איטלקי כאניית נוסעים בשם "Taranto". נמכרה ב-1933 ליוון, ושם הוחלף שמה ל-Aghia Zoni P.

=== אוניית מעפילים ===
האונייה נחכרה על ידי אנשי בית"ר בווינה והפליגה מנמל פיומה באיטליה ב-16 במרץ 1939 כשעל סיפונה 465 מעפילים.

על מנת להימנע מכניסה אל המים הטריטוריאליים של ארץ ישראל הוסכם עם בעלי האונייה, שהמעפילים יורדו למים באמצעות סירות. שני אנשי צוות ירדו מהאונייה בפיראוס על מנת לרכוש סירות נוספות, אך לא שבו.

ב-4 באפריל הפליגה האונייה. כשהגיעה האונייה לכרתים קיבלו הודעה לשוב לפיומה, לאחר שהסתבר שאנשי הצוות אכן רכשו סירות נוספות. 
המעפילים התנגדו לחזרה, מאחר שמלאי המזון והתרופות אזל, ומעפיל אחד נפטר. 

האונייה עגנה בכרתים, שם הצטיידו המעפילים במזון ואף ערכו סדר פסח.

כשהיו קרובים ליעד הארצישראלי, נשלחה סירת מפרש ממפקדת "ההגנה" בארץ ישראל לצורך הורדת המעפילים. המפרשית נקשרה לירכתיים והאונייה פנתה לכיוון הארץ, אך באחד הלילות התגנבו המלחים הזרים, ניתקו את המפרשית ונמלטו עמה.

לאחר מכן, נכנסה האונייה למים הטריטוריאליים של ארץ ישראל, והמעפילים הורדו בחוף אשקלון ב-22 באפריל 1939. 

כ-180 מכלל המעפילים נתקלו בחיילים בריטים, נעצרו, ושוחררו רק לאחר שמספרם נוכה ממכסת אשרות הכניסה הרשמיות לאותה שנה.

האונייה חזרה ליוון ושקעה ב-16 בפברואר 1940 בסמוך אליה.

== לקריאה נוספת ==
* יהודה ואלך (עורך), אטלס כרטא לתולדות ה"הגנה", ירושלים: הוצאת כרטא, 1991, עמ' 49.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.amutayam.org.il/?CategoryID=286&ArticleID=358&SearchParam=אגיא+ג%27יוני "אגיה זוני"], באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים

אגיה זוני
קטגוריה:אוניות מעפילים שהפליגו ב-1939
קטגוריה:אוניות מעפילים בשירות עליית אף על פי
קטגוריה:ציונות באוסטריה
נשימת יתר

נשימת יתר או אוורור יתר (באנגלית: Hyperventilation; היפרוונטילציה, בראשי תיבות: HV) היא נשימה מהירה מאוד המביאה לסילוק של פחמן דו-חמצני (CO2) המדרדרת את רמתו בדם. לעיתים קרובות תסמונת נשימת יתר נוצרת ממצבי חרדה או דחק והיא חופפת עם התקף פאניקה שבהפרעת פאניקה.
התופעה מתרחשת גם במצבים קשורים לשהייה בגובה רב, אחרי חבלת ראש, אירוע מוחי, הפרעות נשימתיות כמו אסתמה,דלקת ריאות, פנאומותורקס, הפרעות של כלי הדם והלב כמו תסחיף ריאתי, בחום גבוה, אנמיה, תופעות לוואי לתרופות מסוימות.

אדם בריא נושם בין 12 ל-20 נשימות בדקה. קצב נשימות תקין מאפשר לגוף להעשיר את הדם בכמות החמצן הנדרשת ולפנות מהדם את הפחמן הדו-חמצני המיוצר בגוף. מצב של נשימה מהירה ושטחית לאורך זמן גורם לפינוי מוגבר של הפחמן הדו-חמצני מהגוף, וכתוצאה מכך לירידה ברמתו התקינה בדם. ירידה זו גורמת לירידה בחומציות של הדם (עליה ב-pH, בססת).<ref></ref><ref></ref>

==סימנים==
אדם שנמצא בהתקף נשימת יתר מרגיש נימולים בשפתיים, באצבעות הידיים ובאצבעות הרגליים כתוצאה מן הירידה ברמת הסידן בגוף (ירידה ברמת החומציות של הדם). ירידת רמת החומציות בדם מובילה בין היתר לכיווץ של כלי דם במוח מה שמוביל למעין מחסור בחמצן שגורם לסימנים נוספים כגון כאבי ראש, סחרחורות, אי שקט ובמקרים קיצוניים, ייתכן גם מצב הדומה לעילפון עד כדי חוסר תגובה של האדם.
במקרים רבים, ידי האדם שנמצא בהתקף יהיו בצורת האות "ר" (ספאזם) או "יד של מיילד" ולפעמים אף יחוש בכאבים בחזה עקב הנשימות המהירות (לא ממקור לבבי). סימנים נוספים הם נשימה מהירה, דופק מהיר, כאבים בחזה ותחושת חרדה.

==טיפול==
הטיפול הוא בעיקרו החזרת מנגנון הנשימה לקצב תקין.
כיוון שלרוב הרקע להתקף מסוג זה הוא ממקור רגשי, עיקר הטיפול יהיה על ידי הרגעה ובידוד האדם מהסיטואציה שעוררה את ההתקף. רצוי לבקש מהאדם לקחת נשימות עמוקות ואיטיות ולהשתדל ל"החזיק" את האוויר בריאות 2–3 שניות לפי נשיפתו. בעבר, מקובל היה להורות לאדם בהתקף לבצע נשימות ושאיפות לתוך שקית אטומה הצמודה לפיו, זאת על מנת להכניס לריאות אוויר עשיר בפחמן דו-חמצני במטרה להעלות את ריכוזו בדם. פעולה זו אמנם מחזירה בדרך כלל את קצב הנשימה לקצב סדיר בתוך זמן קצר, אך אסורה כיום מתוך חשש לחנק.

== ראו גם ==
* היפוונטילציה
* אימוני נשימה

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשימה
סתם יינם

סתם יינם הוא מושג הלכתי שמשמעו יין של גוי, או יין של ישראל שנגע בו גוי. חז"ל גזרו על יין זה שיהיה אסור בשתייה ובהנאה והשוו את דינו ליין נסך.

איסור זה הוא מזמן התנאים. מלבד גזירה זאת נגזרה גזירה מאוחרת נוספת שגם יין שנגע בו יהודי משומד יאסר אף הוא כדין 'סתם יינם'.

חז"ל הקלו ביין שנתבשל שאינו נאסר באיסור "סתם יינם", מאחר שיין זה נחשב כפגום, ואין דרך הגויים לנסכו לעבודה זרה.

יין שנגע בו גוי או יהודי משומד נאסר ליהודים

== טעם האיסור ==
בסיבת האיסור, יש שכתבו שהטעם הוא מחמת שניסוך יין לעבודה זרה יכול להיות גם על ידי נענוע בלבד, ולכך ישנו חשש שמא הגוי התכוון לנסך את היין לעבודה זרה.

ויש שכתבו טעם אחר לפיו חז"ל חששו שעל ידי שתייה הדדית של יין שישתה היהודי עם הגוי, תיווצר קרבה בין היהודי לגוי, דבר שיוביל בעתיד לאיסור חתנות, לכך אסרו ייו זה בשתייה והנאה.

== האנשים הפוסלים ==
=== מומר ===
האיסור הראשוני היה על נגיעת גוי ביין, אך חכמים החמירו להחשיב בכלל האיסור אף יהודי מומר לעבודה זרה וכן מחלל שבת בפרהסיה, לעניין איסור סתם יינם.

יש שכתבו שיהודי שימנע מלחלל שבת בפני רב גדול, או שיחלל מאחר שחונך לחילול שבת מקטנותו ונחשב לתינוק שנשבה, לא נחשב כ'מומר' לעניין -"סתם יינם".
אך מחללי שבת בפרהסיה המצהירים שנוהגים כך מתוך חקירה ובדיקה, אינם נחשבים לתינוקות שנשבו. כמו כן, כתב הבניין ציון שאם אותו מחלל שבת לכל הפחות עושה קידוש או הולך להתפלל בבית כנסת, לא שייך לומר עליו שדינו כמי שעובד עבודה זרה, כי במעשים אלו מגלה כי הוא מאמין באלוהי ישראל על אף שנכשל בחילול שבת. ולכן גם יין שנגע בו אינו יאסר בשתייה.

=== גוי שאינו עובד עבודה זרה ===
לדעת הרמב"ם, יין שנגע בו גוי מאותן אומות שאינם עובדים עבודה זרה, היין נאסר בשתייה בלבד אבל מותר בהנאה, ולכך הוא סבור שמוסלמי שנוגע ביין אין היין נאסר בהנאה, אבל נוצרי שנוגע ביין היין נאסר אף בהנאה. לעומתו הרשב"ם כותב בשם רש"י שגם יינו של נוצרי אינו אסור אלא בשתייה, היות שעבודתם אינה כוללת ניסוך יין (כי מה שהם שותים מיין האוכריסטיה אינו נחשב לניסוך). גם המאירי התירו בהנאה לפי שיטתו הידועה כי הנוצרים אינם נחשבים כעובדי עבודה זרה.

לדעת השולחן ערוך סתם יין של גוי אסור בשתייה ובהנאה, אולם דעת הרמ"א להקל ולהתיר באיסור הנאה בשעת הדחק ביין של נוצרים .

לדעת הרב יוסף משאש, ניתן להקל בסוגי משקה העושיים מיין כגון קוניאק, מתוך הנחה שבתקופה המודרנית אין זה שכיח שהגויים ינסכו יין לעבודה זרה, אך הרב עובדיה דחה דבריו וכתב להחמיר בכך.

==בתקן הישראלי==
תקן ישראלי 1318, העוסק ביין, בגרסתו ממאי 1988 ובגרסה שהחליפה אותו באוגוסט 2019, מחייב לציין על התווית של יין שאינו כשר את המילים "לא כשר".

==ראו גם==
* יין נסך
* חרס הדרייני

==הערות שוליים==

קטגוריה:יין
קטגוריה:כשרות
קטגוריה:גוי (יהדות)
קטגוריה:מצוות ותקנות דרבנן
קטגוריה:הלכות הרחקה מגויים
וולפגנג שוואניץ

וולפגנג שוָואניץ (בגרמנית: Wolfgang Schwanitz; 26 ביוני 1930 – 1 בפברואר 2022) היה אחרון מנהלי ארגון השטאזי (המשטרה החשאית של מזרח גרמניה), שנקרא בשם "המשרד לביטחון הלאומי" (נכנס לתפקיד ב-17 בנובמבר 1989 וכיהן עד 4 באוקטובר 1990). בניגוד לקודמו, אריך מילקה, הוא לא החזיק בתואר "השר לביטחון המדינה" אלא בתואר "מנהיג המשרד לביטחון לאומי".

שוואניץ נולד בברלין. הוא הצטרף לנוער הגרמני החופשי כשנה לאחר ייסוד הרפובליקה הגרמנית הדמוקרטית, הוא עבד עבור השטאזי עוד משנת 1951, תוך שלמד במכללת השטאזי, שם קיבל תואר דוקטור על "מאבק בנטיות איבה בקרב בני נוער" (בגרמנית: Bekämpfung feindlicher Erscheinungen unter Jugendlichen) (הדוקטורט אינו מוכר כיום בגרמניה).

בין השנים 1974–1986 עמד בראש ארגון השטאזי במזרח ברלין, ובשנת 1986 מונה לדרגת אלוף בשטאזי ולסגנו של "השר לביטחון המדינה" אריך מילקה.

במהלך התמוטטות המשטר הקומוניסטי ונפילת חומת ברלין בשנת 1989 התפטרו מתפקידם הרודן הוותיק של גרמניה המזרחית אריך הונקר, והראש הוותיק של השטאזי אריך מילקה, ארגון השטאזי התפרק ב-31 במרץ 1990.

לאחר איחוד גרמניה היה שוואניץ חבר בכיר בארגון Gesellschaft zur Rechtlichen und Humanitären Unterstützung, אשר היה מורכב מוותיקי ארגון השטאזי.

נפטר ב-1 בפברואר 2022.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי השטאזי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1930
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2022
נגיד ש...

נַגִּיד שֶ... הוא ספר ילדים מאת מרים רות.

הספר יצא לאור בהוצאת עם עובד בשנת 1985 ואויר על ידי יעקב עברי.

==עלילת הספר==
גיבור הספר הוא ילד בגיל הגן בשם תור. הגן נמצא בקצהן של מדרגות היוצאות מביתו. כל פעם מחדש תור מתקשה לעלות על המדרגות הרבות והדרך אל הגן אינה קרובה לסיומה. תור, שאינו מרגיש בנוח עם הדרך הקשה, נוהג להפעיל את דמיונו ולשחק ב"משחק החלומות" בו הוא משתמש במילות-קסם: "נגיד ש..." ומכאן שם הספר. בכל פעם הוא משנה את המשך המשאלה עקב הדבר אותו הוא מוצא בדרכו. בסיפור הוא פוגש בפעם הראשונה בחיפושית משה-רבנו ומדמיין שהוא עף עליה לגן, בפעם השנייה הוא פוגש בחתול מנומר ומדמיין שהחתול הוא למעשה נמר מטיל-אימה הנאמן לתור השולט בו ובפעם השלישית הוא נתקל בשלולית רחבה ומדמיין שהיא למעשה ים-סוף והוא עצמו צוללן. המקרה הרביעי חל ביום-הולדתו החמישי של תור והוא הולך לגן מפני שמחכה לו שם מסיבה לכבודו. תור מדמיין שהוא נסיך והכל מחכים לו בארמון. במקרה הזה הדבר שדמיין היה יחסית דומה למה שאירע במציאות. משפחתו חיכתה לו בכניסה ושמחה לראותו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://yam-hasefer.co.il/index.php/נגיד_ש..._(מרים_רות) נגיד ש...], באתר ים הספר

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי מרים רות
קטגוריה:ספרי 1985
קטגוריה:הוצאת עם עובד: ספרי ילדים
Mr. Lonely

"Mr. Lonely" הוא שיר פופ שנכתב במקור על ידי בובי וינטון וג'ין אלן. השיר בוצע במקור על ידי בובי וינטון בשנת 1962.

== היסטוריה ==
השיר נכתב על ידי וינטון במקור בזמן שהוא שירת בצבא ארצות הברית בסוף שנות ה-50, ופורסם לראשונה בשנת 1962 באלבומו של וינטון Roses Are Red. השיר עוסק בחייל אשר הוצב הרחק ממדינתו, אשר מרגיש בודד ועצוב ומקווה שיוכל לחזור במהרה לביתו.

אף על פי שווינטון לחץ על חברת התקליטים אפיק רקורדס, שבה הוא היה חתום, להוציא את השיר כסינגל, אפיק רקורדס העדיפו במקום זאת להוציא במקור את השיר כסינגל בביצוע מחודש של הזמר באדי גרקו . הגרסה של גרקו לא זכתה להצלחה רבה במצעדים (מקום 64 במצעד הבילבורד האמריקני).

שנתיים לאחר מכן חברת Epic פרסמה את אלבום האוסף של וינטון וכללה בו את הגרסה המקורית של השיר בביצועו של וינטון. הגרסה של וינטון הפכה ללהיט זמן קצר לאחר מכן ואף הגיעה בדצמבר 1964 למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני. אחת מהסיבות לפופולריות הרב שהשיר צבר באותה העת נבעה מכך שהגרסה בביצועו של וינטון יצאה לשווקים במקביל להסלמה של מלחמת וייטנאם, כאשר באותה העת חיילים ומתגייסים אמריקנים רבים חוו מצב דומה מאוד לזה המתואר בשיר. בעקבות העלייה בפופולריות, בסוף 1964 יצא לראשונה הסינגל עם גרסת השיר בביצוע המקורי של וינטון.

בשנת 1966, וינטון וג'ין אלן כתבו שיר המשך בשם "Coming Home Soldier" אשר הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד האמריקני.

== גרסאות כיסוי ==
לאורך השנים בוצעו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר הבולטות שבהם כוללות את גרסת הכיסוי שביצעה תזמורתו של גלן מילר והשיר "Lonely" משנת 2005 בביצועו של זמר ההיפ הופ הסנגלי אייקון אשר התבסס כולו על דגימה משיר זה.

הזמר הישראלי אורי פיינמן הקליט גרסה עברית לשיר, במסגרת אלבומו "לך בנשיקה" משנת 1998, שהורכב כולו מגרסאות עבריות לשירים משנות השישים. את המילים העבריות כתב הפזמונאי דודו ברק, שבגרסתו נקרא השיר "את לי", ואין קשר בין המילים של גרסה זו למילים המקוריות.

== אזכורים בתרבות ==
לאורך השנים נעשה שימוש רב בשיר בתוכניות טלוויזיה וסרטים רבים בהם אסקימו לימון, הנסיך המדליק מבל אייר, חיים בזרם, שמש וטים אמריקה: משטרת העולם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.songfacts.com/detail.php?id=1892 עמוד השיר באתר songfacts.com] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1962
קטגוריה:סינגלים מ-1962
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירים על הצבא
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
מוחמד א-סדר

סייד מוחמד א-סדר (בערבית - سيد محمد الصدر; תעתיק מדויק - סייד מחמד א-צדר; 1882–1957) היה ראש ממשלת עיראק בשנת 1948 בתקופת מלחמת העצמאות.
== חיו ==
א-סדר היה בן למשפחה מכובדת בקרב המיעוט השיעי בעיראק. בשנת 1920 השתתף במרד נגד הבריטים. לאחר מכן רכש מוניטין והשפעה בשדה הפוליטי, ועמד בראש מפלגה שיעית בשם "אל-איסתיקלאל" (העצמאות). זמן מה שימש כיושב ראש הפרלמנט העיראקי. בינואר 1948, כאשר מהומות ה"ות'בה" שפרצו עקב חתימתו של ראש הממשלה סאלח ג'בר על הסכם חדש עם הבריטים, הביאו את העוצר ההאשמי עבד אל-אילה לפטר את ראש הממשלה, מונה א-סדר במקומו, בשל המוניטין שיצאו לו כשמרן. א-סדר נתפס כפחות קשור לחצר ואנטי-בריטי, ונראה היה כי מינויו עשוי להשקיט את הרוחות הסוערות. לממשלתו צירף אישי ציבור ידועים, מקרב הפוליטיקאים השמרנים, ובהם שלושה ראשי ממשלה לשעבר - שר החוץ חמדי אל-פאצ'צ'י, שר הפנים ג'מיל אל-מדפעי ושר ההגנה ארשד אל-עומרי.

א-סדר היה ראש הממשלה בעת שהוכרזה הקמת מדינת ישראל במאי 1948. עיראק, שהייתה בין המדינות הקיצוניות ביותר בהתנגדות לתוכנית החלוקה בימי ג'בר, המשיכה להוביל את הקו הקיצוני, והורתה על משלוח חיל משלוח על מנת להילחם במדינה הצעירה.

ביוני 1948 נערכו בעיראק בחירות, שלאחריהן התפטר א-סדר ומונה מוזאחם אל-פאצ'צ'י לראשות הממשלה.

א-סדר מת בשנת 1957.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת עיראק
קטגוריה:ילידי 1882

קטגוריה:עיראקים שנפטרו ב-1956
מכלול דברי הטעם מן הנמר הלבן

מכלול דברי טעם מן הנמר הלבן (בסינית מסורתית: 白虎通義; בסינית מפושטת: 白虎通义; בפין-יין: Báihǔ Tōng yì; שמות נוספים: 白虎通德論, 白虎通; באופן מילולי: "מכלול דיוני סגולה מן הנמר הלבן" ו-"מכלול הנמר הלבן", בהתאמה) הוא ספר הכולל בתוכו את מכלול המסקנות מדיוני אספת הנמר הלבן שנערכה בשנת 79 לספירה, בסוף ימי שושלת האן המזרחית, ועסקה בגיבוש ואיחוד תפיסת העולם הקונפוציאנית.

==אספת הנמר הלבן==
אספה זו נערכה בשנת 79 לספירה, בסוף ימי שושלת האן המזרחית, בהשתתפות גדולי המלומדים הקונפוציאניים של התקופה, וקיבלה את שמה מהיכל הנמר הלבן שם התקיימה. מטרת האספה הייתה לכנס את כלל השרים והמומחים הקונפוציאניים על מנת לקיים דיון השוואתי על לימוד הגרסאות החדשות והישנות של חמש הקלאסיקות. הקיסר גָ'אנְג עצמו שימש להכריע בין הדעות השונות על משמעות הקלאסיקות.
==על הספר==
הספר המכיל ארבע מגילות, מחולקת ל-43 פרשנויות. הוא נערך על ידי בָּאן גוּ, והוגש לקיסר גָ'אנְג מהָאן. הוא שימש המסמך הממשלתי הרשמי להפצת לימוד הקלאסיקות.

שם הספר מכוון לכך שהוא מציין את כל הנקודות העיקריות בלימוד הקונפוציאני של הקלאסיקות.

הספר שימש בסיס לאסכולת "הלימוד המודרני של הקלאסיקות", ולראשונה הציג תאוריה כוללת של לימודי הקלאסיקות. אולם במקביל מיזג הספר בלימוד הקונפוציאני את האמונות בסדרי עולם על טבעיים ובחיזוי עתידות שהיו נפוצות באותה תקופה, ולפיכך מציג לימוד קונפוציאני רווי אמונות דתיות.

==ספרים המתייחסים ליצירה==
כבר בסוף ימי שושלת חאן הגיש צָאי יוּנְג "מזכר הערות על הנמר הלבן", ובתקופת שושלת צ'ינג כתב צֶ'ן לִי ספר בשם "מכלול הבהרות על הנמר הלבן".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שושלת האן
קטגוריה:ספרות סינית
קטגוריה:נמר בתרבות
פאלקס שטימע

לוגו כתב העת
מסיבה לציון 40 שנה לקיום העיתון היידי פאלקס שטימע (קול העם) בפולין.
פֿאָלקס שטימע (עברית: קול העם; פולנית: Głos Ludu) היה עיתון יהודי שיצא לאור בפולין בשפת היידיש במעל ל-5,000 עותקים. החל לצאת בשנת 1945 בעיר לודז' ובשנת 1949 כמה שנים עבר לוורשה. תחילה הוצא לאור על ידי מפלגת הפועלים הפולנית והחל משנת 1956 על ידי העמותה החברתית התרבותית של יהדות פולין. במשך שנים רבות היה זה עיתון היחיד בפולין בשפת היידיש (בנוסף היה כתב עת מדעי בלעטער פאר געשיכטע).

עד 1968 יצא העיתון ארבע פעמים בשבוע, אך עקב תחילת עליה מאסיבית של יהודי פולין לישראל תפוצתו של העיתון ירדה והוא הפך לשבועון. הוצאתו לאור הופסקה ב-1991.

בעיתון פורסמו גם מאמרים של סופרים יהודים מברית המועצות למשל של עמנואל קזקביץ', ופרסמו שרים של דוד שמעוני.<ref>[https://www.nli.org.il/he/journals/NNL-Journals990012271450205171/NLI פאלקס-שטימע באתר הספרייה הלאומית]</ref> 

==עורכים ראשיים==
* הרש סמוליאר - 1968-1950
* שמואל טננבלאט - 1969-1982
* אדם קבטרקו - 1982-1991
* אברהם קוואטרקו 1986

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונים ביידיש
קטגוריה:יהדות ורשה
קטגוריה:יהדות פולין
קטגוריה:פולין: עיתונים
בירה מלכה

בירה מלכה היא מבשלת בירת בוטיק ישראלית.

מיוצרת מאז שנת 2006 על ידי חברת בירה מלכה בע"מ, בשנותיה הראשונות פעלה המבשלה במושב עמקה, בשנת 2008 עברה המבשלה לפעול בקיבוץ יחיעם ובשנת 2018 עבר הייצור למבשלה משודרגת ומשוכללת באזור התעשייה תפן. המים המשמשים לייצור הבירה נשאבים ברובם ממעיינות נחל געתון הסמוכים. מייסד המבשלה והמנכ"ל הראשון הוא אסף לביא, תושב כליל בגליל המערבי. החברה מציעה סיורים מודרכים במבשלה החדשה אשר בתפן ומפעילה מרכז מבקרים ופאב המשקיף על פעילות המבשלה ונקרא "סלון מלכה".בנוסף למבשלה עצמה, בירה מלכה מפעילה גם חצר בירה בקיבוץ יחיעם בשם - "חצר מלכה".

בירה מלכה נמנית עם שתי מבשלות בירות הבוטיק הראשונות בישראל, והיא נחשבת גם אחד ממותגי בירת הבוטיק הבולטים בשוק.

בשנת 2011 נחתם הסכם להפצת הבירה, בין "בירה מלכה" ל"חברת הכרם - משקאות חריפים", במטרה להפיץ את הבירה במסעדות וברשתות השיווק, מעבר למכירה בחנויות האלכוהול ובברים. ב-2014 רכשה חברת הכרם 40% ממבשלת בירה מלכה. הכרם שילמה תמורת 40% מבירה מלכה 4.8 מיליון שקל המשקפים לבירה מלכה שווי של כ-12 מיליון שקל.

בשנת 2018, לאחר רכישת בירה נגב על ידי חברת הכרם, החלה מבשלת בירה מלכה לייצר גם את מותג זה. בשנת 2020 החלו במבשלה לייצר גם את מותג הבירה הישראלי "הרצל".

== מוצרים ==
=== סוגי הבירות ===
* מלכה חיטה - בסגנון חיטה אמריקאית, 5% כוהל בנפח.
* מלכה בהירה - בסגנון בלונד אייל בלגית, 6.5% כוהל בנפח.
* מלכה אדמונית - בסגנון פייל אייל אנגלית, 5.5% כוהל בנפח.
* מלכה כהה - בסגנון סטאוט אירית, 6% כוהל בנפח.
* מלכה הינדי - בסגנון אי פי איי (IPA) 6.2% כוהל בנפח.

=== בירה במהדורה מוגבלת ===
* מלכה חזקה - 9% כוהל בנפח.

כלל הבירות במבשלת מלכה לא מסוננות ולא כוללות חומרים משמרים.

=== מלכה מזוקקת ===
מלכה מזוקקת
באוגוסט 2020 הוציאה בירה מלכה מהדורה מוגבלת של תזקיק נקי ושקוף בעל חוזק של 44.4% כוהל בנפח המופק בתהליך זיקוק של "מלכה בהירה". לפי החברה, המלכה המזוקקת בעלת ארומה מתקתקה של פרחי הדרים, מקל וניל ונגיעה של מי ורדים.

==אתרים==
=== חצר מלכה ===
חצר מלכה הנמצאת בקיבוץ יחיעם וקיימת מאז 2012 היא מעין גן בירה. בעבר הייתה זו החצר של המבשלה עצמה אשר פעלה בקיבוץ עד שנת 2018, אך גם לאחר מעבר הייצור לתפן, ממשיכה החצר לפעול בסופי שבוע.

=== סלון מלכה ===
סלון מלכה הוא הפאב/מרכז המבקרים הרשמי של בירה מלכה אשר נמצא באזור התעשייה בתפן. הסלון, אשר נמצא בקומה השנייה של המבשלה - משקיף על הנעשה במבשלה והאורחים יכולים לראות את מיכלי התסיסה וקו הביקבוק של המבשלה. סלון מלכה נפתח באופן רשמי לקראת סוף שנת 2019 ובו גם החנות הרשמית של המבשלה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://he.whiskyisrael.co.il/wpblog/2020/09/02/%D7%91%D7%99%D7%A8%D7%94-%D7%9E%D7%9C%D7%9B%D7%94-%D7%9E%D7%96%D7%95%D7%A7%D7%A7%D7%AA/ בירה מלכה מזוקקת], מתוך בלוג ויסקי ישראל, 2 בספטמבר 2020
* [https://www.westgalil.org.il/ent/malka-court/ חצר בירה מלכה], מתוך אתר זמן גליל מערבי
* [http://www.rest.co.il/article.aspx?articleid=5447 מלכה בהירה של בירה מלכה], באתר rest, 19 בדצמבר 2010
* 
* [http://www.spittoon.co.il/887/beer_new/מלכת-הכרם/ מלכת הכרם], באתר המרקקה היומית, 13 בדצמבר 2011
* 
* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20131013071325/http://www.bakbuk.co.il/blog/?p=1693 בירה מלכה], בבלוג "רק בירה", 29 ביוני 2011

==הערות שוליים==

מלכה
מלכה
קטגוריה:מגדל תפן: חברות
בועז יהונתן יעקב

בועז יהונתן יעקב (נולד ב-14 בפברואר 1969) הוא צלם ובמאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי חוזר בתשובה, זוכה פרס אופיר לצילום הטוב ביותר.

==ביוגרפיה==
יעקב נולד ב-14 בפברואר 1969 בדרום אפריקה, בנו של מפיק הקולנוע המנוח רוני יעקב (מחץ הדלתא, דיזנגוף 99, תעלת בלאומילך ועוד). בגיל צעיר עבר לרמת השרון.

בוגר המחזור הראשון של תיכון אלון במגמת קולנוע.

== עבודתו בקולנוע ==
עבודת הצילום שלו מאופיינת בשימוש ניכר במצלמת כתף, תוך שליטה על יציבות המצלמה, שימוש כמעט בלעדי באור חוזר וביצירת טקסטורות עדינות של אור וצל.

בריאיון שנערך עמו בעיתון עכבר העיר העיד כיצד הוא מתייחס לעבודת הצילום: 

==פילמוגרפיה נבחרת==
מסרטי הקולנוע שצילם
* להיות כוכב (2003), בבימוי ארנון צדוק
* העיתון (2006), סדרת סרטים בבימוי יהודה גרובייס.
* חופשת קיץ, 2007, בבימוי דוד וולך שזכה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ולהצלחה ניכרת בבתי הקולנוע.
* עג'מי, 2009, בבימוי סכנדר קובטי וירון שני זוכה פרס מצלמת הזהב בפסטיבל קאן, פרס הסרט הטוב בפסטיבל הקולנוע ירושלים, פרס האקדמיה הישראלית לקולנוע, הגעה לחמשת המועמדים הסופיים בפרס האוסקר לסרט הזר וכן זכה להצלחה גדולה בבתי הקולנוע בישראל ומחוצה לה.
* בוקר טוב אדון פידלמן, 2011, בבימוי יוסי מדמוני זוכה פרס הסרט הטוב בפסטיבל קרלובי וארי, פסטיבל ירושלים ובפרס התסריט בפסטיבל סאנדנס, וכן בהצלחה בבתי הקולנוע.
* ד"ר פומרנץ, 2012, בבימוי אסי דיין.
* שרקייה, 2012, בבימוי עמי לבנה שזיכה אותו בפרס הצילום בפסטיבל ירושלים. הסרט עצמו זכה גם בפרס הסרט הטוב בפסטיבל זה.
* מקום בגן עדן, 2013
* ההפך, סרט טלוויזיה, 2015
* רשב"י (2023), בבימוי יהודה גרובייס.
* אמצע החיים" (2023).

סרטי הקולנוע שביים
* גאולה, 2018, ביים במשותף עם יוסי מדמוני. הסרט זכה בשני פרסים בפסטיבל קרלובי וארי.

מסדרות הטלוויזיה שצילם

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:בוגרי תיכון אלון (רמת השרון)
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: צלמי קולנוע
קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה
קטגוריה:צלמי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
מעיין הנצח

מעיין הנצח (באנגלית: Tuck Everlasting, בתרגום חופשי: "טאק לנצח") הוא רומן לנוער שנכתב על ידי נטלי באביט ויצא לאור ב-1975. הספר עוסק ברעיון חיי האלמוות על היתרונות והחסרונות שבהם. בעקבות הספר נעשו שני סרטים, האחד ב-1981, והשני ב-2002. מהספר נמכרו יותר מ-2 מיליון עותקים והוא מוגדר כקלאסיקה מודרנית בספרות ילדים.

==עלילה==
גיבורת הספר היא ויני פוסטר, נערה שחיה בבית מבודד ומגודר חיים משעממים ומתסכלים. משפחתה היא המשפחה הוותיקה ביותר בעיירה והם הבעלים של החורש הסמוך. ויני נכנסת לחורש ורואה שם נער שותה ממעיין שנובע ליד עץ מרהיב. היא מתוודעת אליו ואל משפחתו, משפחת טאק. מפיהם היא שומעת, שהם שתו ממי המעיין, ובכך זכו לחיי נצח. באותו הזמן איש בחליפה צהובה מנסה גם הוא למצוא את המעיין ולמכור את מימיו. הוא משקר למשפחתה של ויני ומספר להם שמשפחת טאק חטפו את ויני. כעת ויני צריכה להחליט אם לחשוף את סודה של משפחת טאק או להישאר נאמנה לה.

== עיבודים לקולנוע ==
הספר עובד לשני סרטי קולנוע ולמחזמר בברודוויי. הסרט הראשון שוחרר לאקרנים בשנת 1981 ופורסם על ידי הסטודיו One Pass Media. העיבוד הקולנועי השני יצא לאקרנים בשנת 2002, הפעם על ידי אולפני דיסני. את הגרסה הקולנועית השנייה ביים ג'יי ראסל ובו כיכבו אלקסיס בלדל בתפקיד ויני, ג'ונתן ג'קסון בתפקיד ג'סי, ויליאם הרט בתפקיד אנגוס, סיסי ספייסק בתפקיד מיי ובן קינגסלי בתפקיד האיש בחליפה הצהובה. הסרט קיבל ביקורות מעורבות אך הרוב היו חיוביות. הסרט (נכון לאוקטובר, 2019) עומד על 61% באתר Rotten Tomatoes. הניו יורק פוסט שיבח את הסרט: "בנוי בצורה נהדרת ומשוחק להפליא". הסרט הרוויח קצת יותר מ19 מיליון דולר בקופות בארצות הברית ולא שוחרר לבתי קולנוע מחוץ לאמריקה.

== תרגומים לעברית ==
* טאק לנצח, תרגמה יעל ענבר, זמורה ביתן, 2003

מעיין הנצח, תרגם אסף שור, הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, אוקיינוס ומודן, 2015

קטגוריה:ספרי 1975

קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:ספרי סדרת הרפתקה
מוריה אור

מוריה אור ב[[קליפ]]
מוריה אור בהופעה
מוריה אור (נולדה ב-1989) היא זמרת-יוצרת ישראלית.

==קורות חייה==
מוריה אור מיטווך נולדה וגדלה ברמת גן. למדה בבית ספר היסודי חשמונאים ובבית הספר התיכון אהל שם. בצבא שירתה כמש"קית בקרה ומעקב בחיל החינוך. היא הרצתה בבתי ספר על הגיוס לצבא.

מוריה אור התחילה לנגן על פסנתר בגיל 3 וחצי, הלחנה התחילה ללמוד בגיל חמש. אחרי לימודים קבוצתיים באותה השנה עברה למורה פרטית, אחריה לעוד מורה פרטית כעבור שנה (אלה בלומין). לאורך כל השנים כתבה והלחינה. היא לומדת פיתוח קול בשיטת sls.

===סיפור לא סגור===
אלבומה הראשון, "סיפור לא סגור"<ref></ref>, בהפקתם של לואי להב ושלומי קינן, יצא ב-18 ביולי 2012 אחרי שלוש שנות עבודה.

היא מופיעה בכל הארץ, מופעים אקוסטיים וחשמליים. את כל השירים היא כותבת ומלחינה, שרה ומנגנת. לרוב שירי האלבום צולמו קליפים שביים נועם ורדי, מבוססים על קליפ הנושא מהאלבום, ומציירים סיפור מלא לשאר השירים - שלהם צולמו קליפים במצלמת סלואו מושן של עד 3000 fps, אלה הקליפים הראשונים בארץ שצולמו בטכניקה זו. סינגלים מהאלבום זכו כשיר השבוע פעמיים ב-88FM ולשיר השבוע שהקהל בחר אצל דידי הררי.

ב-2013 מוריה אור משתתפת בהרכב MARBL לצד המפיק יונתן מימון.

היא בעלת סטודיו לפיתוח קול ומלמדת.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* [http://patiphon.co.il/music/ycl2500VHJ השיר "בחיים אחרים"], באתר פטיפון
* יובל אראל, [http://yuvalerel.wordpress.com/2012/07/25/הסיפור-של-מוריה-אור/ הסיפור של מוריה אור], 25 ביולי 2012
* שני סגל, [http://www.icast.co.il/default.aspx?p=Podcast&id=408341&cid=42877 ריאיון עם הזמרת המבטיחה מוריה אור על אלבום הבכורה "סיפור לא סגור" והסינגל "רק בת עשרים ואחת"!], רדיו קול נתניה 106FM, 4 בספטמבר 2012
* [http://bidur.nana10.co.il/Article/?ArticleID=817422 האזינו: מוריה אור בסינגל ביכורים], נענע 10, 26 ביולי 2011

==הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות-יוצרות ישראליות
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר חשמונאים (רמת גן)
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרות בית הספר אהל שם
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
קפריסין במשחקים הפאראלימפיים

קפריסין השתתפה לראשונה ב בסיאול (1988), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה קפריסין חלק מעולם.

קפריסין נאלצה לחכות עד המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) בטרם זכתה במדליה הפאראלימפית הראשונה שלה. 

כל המדליות בהן זכתה המדינה מ-2004 ועד 2020, נקטפו על ידי שני ספורטאים. השחיינית קרולינה פלנדריטו זכתה בשלוש מדליות זהב, מדליית כסף ושתי מדליות ארד, והאתלט אנטוניס ארנסטי הוסיף שתי מדליות כסף.

==מדליות לפי אולימפיאדה==
===משחקי הקיץ===
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) || 0 || 0 || 0 || 0 
|-
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) || 0 || 0 || 0 || 0 
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) || 0 || 0 || 0 || 0 
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) || 0 || 0 || 0 || 0 
|-
|המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) || 1 || 0 || 0 || 1 
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) || 1 || 2 || 1 || 4 
|-
|המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) || 0 || 1 || 0 || 1
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) || 1 || 0 || 1 || 2
|-
| סה"כ || 3 || 3 || 2 || 8
|}

==ראו גם==
* קפריסין במשחקים האולימפיים
* קפריסין במשחקים האולימפיים לנוער

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:קפריסין: ספורט
רום (מסע בין כוכבים)

רום (באנגלית: Rom) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". רום הוא פרנגי, בנם של קלדאר ואישקה. הוא אחיו הקטן של קווארק ואביו של נוג. את הדמות מגלם השחקן האמריקאי מקס גרודנצ'יק.

==ביוגרפיה של הדמות==
רום, אשר נולד בסביבות שנת 2335, איננו בעל החוש העסקי הטיפוסי המזוהה בדרך כלל עם הפרנגי. יש לו כישרון לתיקון דברים, אך עד לשנת 2372 הוא עובד באופן בלעדי כמלצר וכמחסנאי בעסק של אחיו קווארק - בר על תחנת החלל חלל עמוק 9. לעיתים קרובות רום מוצג כחסר ביטחון, דבר הנגרם במידה רבה ממנהגו של אחיו לזלזל בו. עם זאת, ישנן ראיות המצביעות לכך שקווארק מנסה להגן על רום מכישלון בלתי נמנע, על ידי מניעה ממנו להקים עסק עצמאי משל עצמו. למרות זאת, אחרי ארבע שנים שחיו על התחנה בין אזרחי הפדרציה ובאג'ור, ואולי בהשראת קבלתו של בנו נוג לאקדמיה של צי הכוכבים, רום מתפטר מעבודתו בבר, לטובת תפקיד של מהנדס תחזוקה בצוות הבאג'ורני.

אודו תיאר את רום כ"אידיוט, אשר לא יכול לתקן קש אם היה כפוף". כפי שמתברר, כישוריו החברתיים של רום עומדים ביחס הפוך לכישרון העצום שלו כמהנדס, אשר לו תפקיד חשוב בהשתתפותה של תחנת החלל במלחמה בדומיניון. בשנת 2373, רום מעצב מוקש בעל יכולת לשכפל את עצמו, על מנת ליצור שדה מוקשים אשר יחסום את הגישה אל חור התולעת וימנע מתגבורת של הדומיניון להגיע אל רביע אלפא במשך מספר רב של חודשים.

רעייתו הראשונה, פרינדורה, היא אם-בנו נוג. היא נשארה מאחור על כוכב הבית של הפרנגים, כאשר רום הגיע לחלל עמוק 9. הנישואים ביניהם התמוססו, ובסופו של דבר - רום התחתן עם ליטה, נערת דאבו באג'ורנית המועסקת בבר של קווארק.

במהלך שבע שנותיו על חלל עמוק 9, רום עבר שינוי מרחיק לכת באישיותו, הן כקולגה, הן כהורה והן בכל היבט אחר של חייו הפרטיים והמקצועיים. הוא הוכיח את עצמו כבעל ערך, במספר הזדמנויות, בעזרתו לבני-עמו להתמודד עם נושאים חשובים שעומדים בפני החברה שלהם. בשנת 2375, הנגוס הגדול זק מינה את רום להיות יורשו, כנגוס הגדול הבא, ובכך הוא הפך למנהיג העם הפרנגי והכלכלה הפרנגית.

נטיות הפוליטיות של רום, לעיתים קרובות, רמזו על היותו שמאלני-ליברלי, בניגוד לאחיו השמרן: הוא מקים את איגוד עובדי הבר של קווארק, ומביע את הערצתו לאחד מאבותיו של מיילס או'בריאן - מנהיג האיגודים המקצועיים בארצות הברית בראשית המאה ה-20 - שון אלויסיויס או'בריאן.

==קישורים חיצוניים==
* [http://en.memory-alpha.org/wiki/Rom Rom] באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים)
* [http://en.memory-alpha.org/wiki/Rom_(mirror) Rom (mirror)] באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים)
* [http://www.startrek.com/database_article/rom Rom] באתר StarTrek.com
==הערות שוליים==

קטגוריה:מסע בין כוכבים - פרנגי
קטגוריה:מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 - דמויות
קטגוריה:מסע בין כוכבים - מהנדסים
קטגוריה:מסע בין כוכבים - קציני צי הכוכבים
קטגוריה:מסע בין כוכבים - אנשי דת
פליסטר ביטולה

מראה חיצוני של ההיכל הביתי מלאדוסט
פליסטר ביטולה (במקדונית: КК Пелистер Битола), היא קבוצת כדורסל מקדונית מהעיר ביטולה, המתמודדת בליגת העל המקדונית.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה בשנת 1992 תחת השם "מלאדוסט מטלאץ". בשנת 1995 הפכה הקבוצה לחלק ממועדון הספורט "פליסטר", הכולל גם את ענפי הכדורגל והכדוריד. הקבוצה משתתפת בליגה המקדונית מאז הקמתה. בסיום עונת 1996/97 ירדה הקבוצה לליגה השנייה וחזרה רק בסיום עונת 2002/03. בעונת 2008/09 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע המקדוני והפסידה לקבוצת אמאק אוחריד 70-66. בסיום עונת 2011/12 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה, לאחר עונה אחת בליגה השנייה.

ארגון האוהדים של המועדון הנקרא "צ'קמבארי" (Чкембари), ממלא את האולם בכל משחק ומפגין נוכחות מאסיבית במשחקי כל הענפים של המועדון.

הקבוצה מארחת בהיכל הספורט מלאדוסט, המכיל 5,000 מקומות ישיבה.

== הישגים ותארים ==
*הליגה המקדונית:
**גמר: 2022, 2023, 2024
**חצי גמר: 2006, 2007, 2009
*הגביע המקדוני:
**גמר: 2009, 2024
**חצי גמר: 2008

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.eurobasket.com/team.asp?Cntry=MKD&Team=1676 פרופיל המועדון] באתר "eurobasket"

ביטולה
קטגוריה:ביטולה
עבד א-רחמן עזאם

עבד א-רחמן חסן עזאם (בערבית: عبد الرحمن حسن عزام, מכונה גם עזאם פאשה; 1893–1976) היה מדינאי ודיפלומט מצרי, ששירת כמזכיר הכללי הראשון של הליגה הערבית בין 1945 ל-1952.

==בהיסטוריה==
עזאם התנגד להחלטת החלוקה של האו"ם שהביאה להקמת מדינת ישראל, וכן לאפשרות הקמת מדינה דו-לאומית. לדבריו, הסיבה לסירוב הייתה שאין קשר בין היהודים לבין ארץ ישראל: "הערבים מתעבים את עצם נוכחותם של היהודים בארץ ישראל. לדעת הערבים, היהודים הם אורגניזם זר אשר הגיע לכאן ללא הסכמתם, אורגניזם אשר מסרב להתבולל באורח החיים הערבי. זו בעיה".
עזאם הגיב לפרסום דוח ועדת אונסקו"פ ב-1947: "אתם [היהודים] אינכם עובדה. אתם תופעה חולפת. לפני דורות רבים הצלבנים התבססו בקרבנו בניגוד לרצוננו, וכעבור מאתיים שנה עקרנו אותם... עד לרגע האחרון, ומעבר לו, הם [הערבים] יילחמו כדי למנוע אתכם מלהקים את מדינתכם. הם לא ישלימו עמה בשום אופן". יחד עם זאת, הוסיף כי הערבים "שלטו פעם בספרד ואחר כך איבדנו את ספרד והתרגלנו שלא להיות שליטיה... איני יכול לומר אם ברגע מסוים נתרגל לכך שלא יהיה לנו חלק בארץ ישראל, אבל הסיכויים לכך קלושים, שכן 400,000 מאחינו יהיו אזרחי מדינתכם בעל כורחם. הם לעולם לא יכירו בה והם לעולם לא יעשו שלום".

ב-11 באוקטובר 1947 התייחס עזאם לאיום הפלישה של צבאות ערב לארץ ישראל במקרה של הקמת מדינה יהודית: "אני עצמי מקווה שהיהודים לא יכפו עלינו את המלחמה, מפני שזאת תהיה מלחמת השמד וזה יהיה טבח מסוכן, שיירשם בהיסטוריה כפי שנרשמו הטבח המונגולי ומלחמות מסעי הצלב".
בשיחה עם אלק קירקברייד, הציר הבריטי בירדן, שאל אותו קירקברייד מהי הערכתו את הכוח הצבאי היהודי שבו ייתקלו הערבים. לדברי קירקברייד, עזאם "נופף בידיו ואמר: 'אין זה חשוב כמה הם. אנחנו נטאטא אותם אל תוך הים!'".

ב-8 ביוני 1951, כתב חביב עיסא ביומון הלבנוני הניו-יורקי "אל-הודא", על הבטחתו של עזאם לערבים בכלל ועצתו לפלסטינים בפרט: "המזכיר הכללי של הליגה הערבית, עזאם פאשא, הבטיח לעמים הערביים שכיבוש ארץ ישראל ותל אביב יהיה פשוט כטיול צבאי... הוא הטעים כי הם עומדים כבר על הגבולות וכי כל המיליונים שהוציאו היהודים על קרקעות ופיתוח כלכלי יהיו ביזה קלה, כי עניין פשוט יהיה זה לזרוק את היהודים לים התיכון... עצת אחים ניתנה לערביי פלסטין לעזוב את אדמתם, בתיהם ורכושם ולשבת ישיבת-ארעי במדינות-אחיות שכנות, לבל יבואו תותחי הצבאות הערביים הפולשים ויקצרו בהם קציר".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:דיפלומטים מצרים
קטגוריה:מזכ"לי הליגה הערבית
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1893
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1976
סילביה קריסטל

סילביה מריה קאריסטל (בהולנדית: Sylvia Maria Kristel; 28 בספטמבר 1952 – 17 באוקטובר 2012) הייתה שחקנית הולנדית ששיחקה ביותר מ-50 סרטים, אך נודעה בעיקר בזכות משחקה בתפקיד הראשי בסדרת הסרטים הארוטית "עמנואל".

== ביוגרפיה ==
נולדה באוטרכט, הולנד, כבתם הבכורה של ז'אן-ניקולא ופִּיט קריסטל. הוריה התגרשו כשהייתה בת 14, לאחר שאביה עזב את בית המשפחה.

בגיל 17 החלה לדגמן, וב-1973 זכתה בתחרות מיס TV אירופה. היא דיברה חמש שפות: הולנדית, אנגלית, צרפתית, גרמנית ואיטלקית. ב-1974 הופיעה לראשונה בסרט הצרפתי הארוטי "עמנואל", שזכה להצלחה רבה, והפכה בין לילה לכוכבת. היא המשיכה לככב בסרטים אחרים בסדרת "עמנואל" שזכו להצלחה פחותה מהראשון, ובעשרות סרטים אחרים.

ב- 1985 כיכבה בסרט מאטה הארי בתפקיד הראשי של מאטה הארי.

לקריסטל הייתה מערכת יחסים עם הסופר הבלגי הוגו קלאוס, ממנו נולד לה בן. לאחר מכן הייתה במשך כחמש שנים בת זוגו של השחקן איאן מקשיין, אותו הכירה במהלך צילומי הסרט "המוסקטר החמישי", ואף העבירה את מקום מגוריה ללוס אנג'לס בעקבותיו. הקריירה שלה בהוליווד לא המריאה, ובני הזוג נפרדו. לאחר שנפרדה ממקשיין, נישאה פעמיים.

ב-2001 אובחנה כחולה בסרטן הגרון, ועברה סדרת טיפולים שהאריכה את חייה. ביוני 2012 עברה שבץ מוחי ואושפזה במצב קריטי. היא מתה ממחלת הסרטן באוקטובר אותה שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הולנדיות
קטגוריה:שחקניות פורנוגרפיה
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1952
קטגוריה:הולנדיות שנפטרו ב-2012
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2012
טירת צבי (אוניית מעפילים)

"טירת צבי"
מסלול ההפלגה של "טירת צבי"
טירת צבי הייתה אוניית מעפילים. נקראה על שם קיבוץ טירת צבי בעקבות עמידתו בקרב טירת צבי.

האנייה הייתה במקור אניית משא, במשקל 600 טון. כהכנה למסע נבנו משטחי לינה על הסיפון, ואורגנו סליקים לאנשים ולמכשירי קשר בתוככי האנייה. מפקד האנייה היה איש הפלי"ם בצלאל פלדמן.

האנייה הפליגה ב-3 באפריל 1948 ממעגן פורמיה (מפרץ גאטה) באיטליה, כשעל סיפונה 798 מעפילים. השלטונות האיטלקים לא התערבו בהכנות וביציאה של האנייה, אך בשל בעיות מקומיות מול השלטונות, לא הועלה תחילה מזון לאנייה, בניגוד לתכנון. תחילה הועלו 400 נוסעים, האנייה נאלצה לעזוב, והיא שבה למחרת בלילה כדי להעלות את שאר הנוסעים. רק אחר הצהרים באותו יום התקבל המזון מכלי שיט אחר. האנייה התעכבה בתחילת הדרך עוד פעמיים לצורך תיקון תקלות.

ב-8 באפריל, סמוך לכרתים, החלה סערה חזקה להשתולל ונמצא מחסה באי קטן בשם סאריה. עם שיפור מזג האוויר, לאחר יומיים, המשיכה האנייה בדרכה.

מטוס בריטי גילה את האנייה ב-12 באפריל, ומשחתת הצי המלכותי שהוזנקה למקום ליוותה אותה מאותו יום עד לנמל חיפה. על פי ההנחיות שהיו מקובלות בקרב המפליגים, חיבל הצוות בחדר המכונות, ולכן האנייה נקשרה לספינה גוררת, ונגררה ללא התנגדות לנמל חיפה.

ב-13 באפריל הועברו המעפילים לאוניות גירוש ונשלחו למחנות המעצר בקפריסין. אנשי הצוות המלווה של הספינה הסתתרו בסליקים, ולאחר גירוש המעפילים הם התחזו לעובדי ניקיון ויצאו ממנה בחיפה יחד עם עובדי הניקיון האחרים.

==בתרבות==
האונייה טירת צבי מוזכרת בספרו של הרב והסופר חיים סבתו "בואי הרוח", בו מסופר על קורותיו של משה פרקש, אחד מנוסעי האונייה, וקורותיה משולבים בסיפורו. 

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.amutayam.org.il/?CategoryID=305&ArticleID=467&SearchParam=טירת+צבי "טירת צבי"], באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים

קטגוריה:קצרמר המנדט הבריטי
קטגוריה:אוניות מעפילים אחרי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הנצחת מערכות ישראל
קטגוריה:אוניות מעפילים שהפליגו ב-1948
אריה אמריקני

שחזור אפשרי של אריה אמריקני
אריה אמריקני (שם מדעי: Panthera atrox) הוא מין של טורף נכחד הקרוב לאריה מהסוג פנתר שבמשפחת החתוליים. האריה היה אנדמי לאמריקה הצפונית ולצפון מערב אמריקה הדרומית. הוא חי בתקופת הפליסטוקן, לפני 340,000 עד 11,000 שנים, לערך. בדיקות גנטיות הראו שהוא קרוב לאריה המערות שחי באותה התקופה באירואסיה.

האריה האמריקני הוא מהחתוליים הגדולים ביותר שהתקיימו אי פעם, גדול ב-25% לערך מהאריה האפריקני של ימינו.

==תיאור==
מקור אריה זה הוא אמריקה הצפונית. עם זאת, מעריכים שהאריות נדדו עד לצפון-מערב אמריקה הדרומית כחלק מהחילוף האמריקני הגדול. משערים שאורך גופו היה 2.5-1.6 מטרים, וגובה כתפיו היה 1.2 מטרים כשעמד. כלומר, הוא התחרה על טרף קטן יותר מאשר הדוב קצר-הפנים הענקי, שהיה הטורף הגדול ביותר באמריקה הצפונית בזמנו. הוא היה בנוי בצורה פחות מאסיבית מאשר הטיגריס השנחרבי, שייתכן והגיע למשקל של 360 ק"ג. גולגולתו דמתה לזו של היגואר.

כמאה פרטים של אריות אמריקנים אותרו בבורות הזפת בלה בריאה שבקליפורניה, כך שמבנה גופם ידוע היטב. המאפיינים והשיניים שלהם מזכירים מאוד אריות מודרניים, אך הם גדולים מהם במידה ניכרת. מעריכים כי האריה האמריקני הוא תת-המין הגדול ביותר של האריה.

==טווח==
האריות הקדומים ביותר באמריקה מדרום לאלסקה חיו בתקופת הפליסטוקן, לפני כ-340 אלף שנה. לאחר מכן, הם התפשטו בצורה נרחבת מאלברטה עד מרילנד ופרו. באמריקה הצפונית הם נמצאו ביותר מקומות במערב מאשר במזרח. נמצאו אף שרידים בדרום, עד לצ'יאפס, שבמקסיקו.

הם לא נמצאו באותם אזורים בהם היגואר היה נוכח, שכן האחרון העדיף יערות וג'ונגלים, בעוד שהאריה האמריקני העדיף אזורים פתוחים.

כמו יונקים גדולים רבים, הם נכחדו בסוף תקופת הפליסטוקן או בתחילת תקופת ההולוקן. המאובנים האחרונים שנמצאו, באדמונטון, מעריכים את תקופת חייהם לעד לפני 11,350 שנה.

==סביבה==
בחלק מהאזורים בהם היו נפוצים, האריות חיו בתנאי אקלים קרים. קרוב לוודאי שהם השתמשו במערות לצורך מחסה מהקור. ייתכן והם ריפדו את המאורות שלהם בעלים או בעשבים, בדומה לטיגריס הסיבירי של ימינו.

בבורות הזפת בלה-בריאה נמצאו פחות מאובנים שלהם משל כל טורף אחר, כגון הטיגריס השנחרבי או זאב הבלהות. הדבר עשוי להצביע על כך שהם היו חכמים מספיק על מנת להימנע מהסכנה.

האריה האמריקני צד איילים, סוסים, גמלים, טפירים, ביזון אמריקאי, ממותות ואוכלי צמחים גדולים אחרים. עצמותיהם נמצאו באתרים אינדיאניים- עובדה היכולה לרמז שציד על ידי האדם תרם להכחדתם.

==סיווג==
האריה האמריקני סווג תחילה כמין רחוק בסוג פנתר, וניתן לו השם המדעי Panthera atrox, שמשמעותו "פנתר אכזר" בלטינית. כמה כותבי מאמרים מודרניים קיבלו דעה זו, אולם רוב המומחים חושבים כי הוא קרוב של האריה האפריקאי ושל אריה המערות, הנכחד גם הוא. ישנם פלאונטולוגים מודרניים המסווגים אותו כתת-מין של האריה ולא כמין נפרד, אחרים חוזרים לסברה המקורית ומניחים שהוא מין נפרד שהתפתח באמריקה הצפונית בנפרד משאר האריות, כך שהוא מין עצמאי.

== בתרבות ==
*אריה אמריקני הופיע בסדרה "מועדון הקרב הג'ורסי" במהלכה הוא טורף ביזון, אך נהרג על ידי דוב קצר-פנים.
*בנוסף הוא הופיע בסדרה "העולם החדש הפראי".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
קטגוריה:פנתרים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפליסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו בפליסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:טורפים שחיו בפליסטוקן
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזף ליידי
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1853
קטגוריה:אריה
בת שישים

בת שישים (נכתב גם: בת 60; במילותיו הראשונות: "את ראשו של הגלבוע
מישהו צבע אדום") הוא שיר עברי משנת 1981 של להקת הגבעטרון.

== על השיר ==
השיר נכתב על ידי דידי מנוסי ב-1981, הולחן על ידי קובי אשרת והושר על ידי להקת הגבעטרון. מנוסי, יוצא קבוצת גבע, כתב את השיר לרגל מלאת שישים שנים להקמת הקבוצה. הוא היה הראשון בתקליטה "מקול הלב" (התקליט חיפה, 1982), זכה להצלחה רבה והפך לאחד משיריה המוכרים ביותר של הלהקה.

השיר, הפותח בתיאור פיוטי של תחילתו של יום חדש בגבע, הוא שיר הלל לקבוצה – שהיא ותיקה וצעירה, רבת ניסיון ומתחדשת גם יחד: "היא גם סבתא וגם אמא / גם נכדה וגם נינה / בקיצור, היא מתחדשת / כמו עונות שנה". הפזמון החוזר קובע: "כי אמיתית היא ולא סמל / ולא דגל ולא אות / העבר מאחוריה – היא צופה אל הבאות". 

לימים הוקלט עיבוד חדש של השיר על ידי הגבעטרון והראפר סאבלימינל, בו שולבו מילים חדשות שחיבר סאבלימינל. שיר זה נבחר לשיר הרשמי של חגיגות יום העצמאות השישים למדינת ישראל (2008) והגיע למקום ה-13 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת תשס"ח.

==גרסאות כיסוי==
*השיר הושר בפי זמרים נוספים, בהם זהבה בן וגבי ברלין.
*בשנת 2004 פורסמה גרסת כיסוי של השיר על ידי "הפיג'מות".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1981
קטגוריה:שירי 2008
קטגוריה:גבעטרון
קטגוריה:קבוצת גבע
קטגוריה:שירי ההתיישבות העובדת
קטגוריה:שירי סאבלימינל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קובי אשרת
קטגוריה:יום העצמאות
קטגוריה:שירים על קיבוצים
מתתיהו הינדס

ד"ר מתתיהו (מתאוס) הינדס (יוני 1894 – 13 בפברואר 1957) היה עיתונאי, בנקאי, פעיל ציבור ושגריר ישראל באורוגוואי.

==קורות חיים==
הינדס נולד לד"ר טוביה ורחל (בת יוסף גזונדהייט) הינדס בירושלים. אביו היה רופא שעלה לארץ ישראל מאוקראינה, ניסה להתיישב בטבריה ואחר כך בירושלים בבית החולים ביקור חולים, אך אחרי הולדת בנו מתתיהו החליט לחזור לאירופה.

הינדס למד כלכלה ומשפטים באוניברסיטאות בוורשה, סנקט פטרבורג, היידלברג וברסלאו וקיבל תואר דוקטור למשפטים. היה מזכירם של נחום סוקולוב וליאו מוצקין בוועד המשלחות היהודיות לוועידת ורסאי. ב-1922 היה חבר המערכת של העיתון ראזסוויט שחזר לפעול בברלין עד להתפטרותו ביולי 1923 על רקע אי הסכמות עם דעותיו של ז'בוטינסקי, וב-1924 פרסם קובץ מאמרים "התגשמות" ברוסית. עבד כבנקאי בגרמניה ובפולין שם קודם להיות מנהל בנק בוורשה. הינדס היה ציר לקונגרס הציוני ה-16 ועד ה-24 (למעט אחד), חבר הוועד הפועל הציוני, יו"ר קרן היסוד בפולין, חבר "משלחת סוקולוב" לדרום אפריקה ב-1927, נציג הסוכנות היהודית במשא ומתן כספי עם ממשלת פולין ב-1936–1937. בסוף שנות ה-30 נחשב כמועמד להתמנות למנכ"ל "לודז'קי בנק דפוזיטובי", בנק שהיה בבעלות אוצר התיישבות היהודים.

בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 עלה לארץ ישראל והשתקע בחיפה. הינדס מונה למנהל סניף אפ"ק בהדר הכרמל במקומו של מתתיהו לונץ שחזר לנהל את סניף הבנק בעיר התחתית. הינדס המשיך בתפקידו זה עד 1954 עת עבר לנהל את הבנק בירושלים.

בארץ ישראל המשיך את פעילותו הציבורית כיו"ר ועד הנאמנים של בית הספר הימי בחיפה, חבר הוועד הפועל של החבל הימי לישראל, חבר הוועד המנהל של הטכניון ועוד. כיו"ר המועדון הימי בחיפה עסק בהוצאתן של ספינות המעפילים מצי הצללים לשימוש מחודש.

אחרי קום מדינת ישראל מונה לשגריר ישראל באורוגוואי. הוא נפטר לאחר מחלה במונטווידאו, בעודו בתפקיד. ארונו הובא ארצה והוא נקבר בבית הקברות בנחלת יצחק לצד אמו.

השאיר אחריו בת יחידה, חנה. על שמו רחוב בחיפה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל ראזסווייט
קטגוריה:משפטנים יהודים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:פעילים ציונים ביישוב
קטגוריה:שגרירי ישראל באורוגוואי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957