OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קשת טבעית

קשת פורז'אגה היא קשת סלע טבעית ב[[תדרארת אכאכוס שבדרום-מערב לוב]]
קשת טבעית בג'בל חרז, [[ירדן]]

קשת טבעית היא תצורת סלע טבעית בדמות קשת המאפשרת מעבר תחתיה, בדומה לגשר. רוב הקשתות הטבעיות נוצרו כאשר שכבת סלע רכה יחסית, דוגמת אבן גיר או אבן חול, נשחקה ונעלמה, וסלע קשיח יותר נותר מעליה בדמות קשת. רוחבה וגובהה של הקשת זהה לאלה של הסלע שנשחק, והוא עשוי לנוע מסנטימטרים בודדים ועד מאה מטרים ויותר. לעיתים מכונה קשת טבעית בכינויים "גשר טבעי" או "חלון טבעי", והדבר עשוי להיות מושפע מממדיה, מדרך היווצרותה, מהעובדה שהיא שימשה כגשר למעבר בני אדם עליה, או כ"חלון" למעבר דרכה, או אף לנבוע מסיבות שרירותיות. 

==תהליך ההיווצרות==
קשתות טבעיות נוצרות בתהליכי סחיפה שמואצים על ידי עצמים הידרוגרפיים, דוגמת הים או נהרות, על ידי מזג האוויר (רוח, קרח או משקעים), או כתוצאה מבליה. 

*קשתות טבעיות נוצרות על ידי הים לאורכו של החוף בשתי דרכים עקריות. בקו חוף שבו שכבות סלע נצבות לים במאונך, פועל כוחם של הגלים על רכס הסלע המאונך לכיוון תנועתם, ושוחק את הקרקע מצדדיו. כאשר הסלע מתמוטט בסופו של דבר, הקשת נוצרת. כאשר שכבות הסלע משתרעות במקביל לקו החוף, שוחקים הגלים את הקרקע הרכה עד להתמוטטותה, ובידוד של הקרקע הקשיחה יותר, שעשויה לקבל צורת קשת. נחלים היוצרים קשת טבעית, עושים זאת בדרך של זרימה השוחקת את הסלע, עד שהנחל עובר דרכו ומשלים את תצורת הקשת. 

*תהליך היווצרותן של קשתות טבעיות הנוצרות על ידי פגעי מזג האוויר, מתחיל בסדקים, המתרחבים על ידי סחיפה ובליה, וחושפים רכסי קרקע מבודדים זה מזה. התהליך מתקדם וקשת טבעית עשויה להיווצר עם קריסתו ובלייתו של הסלע.

*היקוות מים או שכבות קרח עשויה גם היא להוביל להיווצרות קשת, כתוצאה מבליה כימית. 

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:צורות נוף
אימאתין

אִמַּאתֵ֫ין (בערבית: إماتين) הוא כפר פלסטיני בשומרון, דרומית לקדומים. הוא משתייך לנפת קלקיליה הרחוקה ממנו כ-20 ק"מ.

בשנת 2012, החליטה הרש"פ לכלול באימאתין את היישוב הסמוך – פרעתא (فرعتا).<ref name=":0"></ref>

== מקור השם ==
ישנן שתי סברות שונות. האחת היא שאימאתין מזוהה עם 'אלמתן', המוזכרת בחרסי שומרון שמתקופת מממלכת ישראל. הסברה השנייה קשורה לתקופה מאוחרת יותר. זה היה כפר שומרוני, ועל-פי מסורת שנמסרה במאה ה-20 מפי הכהן גדול השומרוני, צלאח א-דין אילץ 200 מתושבי הכפר להתאסלם (200 בערבית: مئتين – מיאתין) לאחר שכבש את הארץ במאה ה-12.

== היסטוריה ==
באזור הכפר פזורים שברי חרסים רבים. מצפון לכפר נמצאת ח'רבת אל-קסטינה שרידי מבנים, בורות ושברי חרסים מהתקופות: הישראלית, הביזאנטית והערבית וכן מימי הביניים.

במלחמת העולם הראשונה, הכפר היה במסלול נסיגת כוחות האימפריה העות'מאנית וסביבו התארגנו שרידי הקורפוס ה-3 ושרידי הקורפוס ה-15 מול הכוחות התוקפים הבריטיים: קורפוסים 20 ו-21.

== אוכלוסייה ==
{| class="wikitable"
| colspan="4" |מפקדי אוכלוסין - אימאתין
|-
|שנה
|תושבים
|מקור
|הערות
|-
|1870
|
|<ref>Grossman, David (2004). Arab Demography and Early Jewish Settlement in Palestine. Jerusalem: Magnes Press. p. 251.</ref>
|33 בתים
|-
|1922
|234
|<ref name=":1"></ref>
|
|-
|1931
|334
|<ref name=":1" />
|כולל 159 גברים ו-175 נשים, ב-67 בתים.
|-
|1945
|440
|<ref name=":1" /><ref name=":2">Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, [http://users.cecs.anu.edu.au/~bdm/yabber/census/VSpages/VS1945_p18.jpg p. 18]</ref>
|
|-
|1961
|782
|<ref name=":1" /><ref>Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, [http://users.cecs.anu.edu.au/~bdm/yabber/census/JordanCensusPages/JordanCensus1961-p25.pdf p. 25]</ref>
|358 גברים ו-424 נשים
|-
|1982
|717
|<ref name=":1" />
|
|-
|1987
|1,230
|<ref name=":1" />
|
|-
|1997
|1,741
|<ref name=":1" />
|
|-
|2005
|2,368
|<ref name=":1" />
|
|-
|2007
|2,534
|<ref name=":1" />
|
|}
תושבי אימאתין משתייכים לארבע משפחות גדולות.

== אדמה חקלאות ומים ==
שטח הכפר אימאתין הוא 7,155 דונם, מתוכם 7,152 דונם הרשומים כקרקע פרטית ועוד 3 דונם מושע. מתוכם: הכפר בנוי על כ-32 דונם, 4,034 דונם מעובדים ו-3,089 דונם אדמה שאינה מעובדת.<ref name=":2" /><ref name=":1" />

שטח הכפר פרעתא הוא 1,664 דונם, מתוכם 1,663 דונם הרשומים כקרקע פרטית ועוד 1 דונם מושע. מתוכם: הכפר בנוי על כ-10 דונם, 1,017 דונם מעובדים ו-673 דונם אדמה שאינה מעובדת.<ref></ref>

שטח האדמה של שני הכפרים – אימאתין ופרעתא – הוא 9,003 דונם.<ref name=":0" />

לאחר הסכמי אוסלו בשנת 1995, 5,257 דונם המהווים 58.3% מכלל אדמות הכפר של אימאתין ופרעתא סווגו כשטח B, ו-3,746 דונם המהווים 41.7% הנותרים סווגו כשטח C. מתוך זה הופקעו 163 דונם לצורך בניית היישוב עמנואל.<ref name=":0" />

החל משנת 2010 תושבי אימאתין נהנים מרשת צנרת למי שתייה, בעוד שלחקלאות הם משתמשים בבורות אגירה למי גשמים וכמה בארות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפת קלקיליה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי
קטגוריה:יישובים שומרוניים לשעבר
מחוז קרוק (ויומינג)

בופלו בחווה במחוז קרוק.]]
מחוז קרוק (באנגלית: Crook County) הוא מחוז של מדינת ויומינג שבארצות הברית. נכון לשנת 2000 התגוררו במחוז 5,887 תושבים. בירת המחוז היא העיר סאנדנס.

המחוז הוקם בשנת 1875 ונקרא על שם בריגדיר ג'נרל ג'ורג' קרוק אשר שירת בצבא ארצות הברית ונלחם במלחמות האינדיאנים.

==גאוגרפיה==
שטחו של מחוז קרוק 7,435 קמ"ר מהם 7,404 קמ"ר הם שטחי יבשה, ו-31 קמ"ר (0.42%) הם שטחי מים. המחוז גדול פי 1.5 ממדינת רוד איילנד. מחוז קרטר שבמדינת מונטנה גובל במחוז קרוק מצפון, מחוז לורנס שבמדינת דקוטה הדרומית גובל בו מצפון-מזרח ומחוז בוט שבמדינת דקוטה הדרומית גובל בו מדרום מזרח, מחוז קמפבל שבמדינת ויומינג גובל במחוז קרוק ממערב ומחוז וסטון שבמדינת ויומינג גובל במחוז קרוק מדרום.

במחוז ממוקם חלק מהיער הלאומי הגבעות השחורות, הגן הלאומי מגדל השטן, וערבת העשב הלאומית של אגן הרעם.

==אוכלוסין==
נכון לשנת 2000 מתגוררים במחוז 5,887 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת היא נפש אחת לקמ"ר.
34.1% מתושבי המחוז הם ממוצא גרמני, 14.6% ממוצא אנגלי ו-7.8% ממוצא אירי.

==פוליטיקה==
לאורך מאה השנים האחרונות מחוז קרוק הוא מחוז התומך במפלגה הרפובליקנית. המועמד הדמוקרטי האחרון לנשיאות ארצות הברית אשר זכה בבחירות במחוז היה פרנקלין דלאנו רוזוולט בשנת 1932. בחמש מערכות הבחירות האחרונות לנשיאות זכתה המפלגה הדמוקרטית בפחות מ-24% מקולות הבוחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://nationalregisterofhistoricplaces.com/WY/Crook/state.html רשימת האתרים ההיסטוריים הלאומיים של מחוז קרוק]

קרוק
המגרפה (בית המקדש)

שלוש המגרפות
על פי מקורות חז"ל, שלושה כלים שהיו בבית המקדש נקראו מגרפה. המפרשים נחלקו על זהותם, על היחס ביניהם, ועל השימוש בהם.

==כלי השרת==
המגרפה מוזכרת בתור כלי גדול ששימש לגריפת האפר והדשן של המערכה הגדולה אל התפוח. מגרפה זו הייתה אחת מכלי השרת של מזבח העולה, ומוזכרת במשנה כאשר מסופר על עבודת התמיד: . צורת המגרפה היא כעין יעה של ימינו, והיא נועדה לגריפת האפר מהמערכות לתפוח, בעוד שהצינורות היו כעין קלשון, ושימשו להזזת בשר הקרבנות שטרם נשרף. על פי המפרשים, מגרפה זו מוזכרת בין כלי המזבח שעשה משה, כ"יעים", בפסוק .

==כלי נגינה==
מגרפה
המגרפה הייתה כלי נגינה שמסופר עליה שהפיקה צלילים רבים. בתלמוד הבבלי מתואר שהמגרפה התפצלה לעשרה קנים, ובכל אחד עשרה נקבים, וכל קנה הוציא סוג זמר אחד. מכאן יוצא שהמגרפה הפיקה 100 סוגי זמר שונים. קיימת סברה נוספת כי המגרפה הפיקה אלף מיני זמר שונים אבל נאמר מיד, באותה המימרא, ש"מתניתא גוזמתא" = הגזימה המשנה, ומדובר בצלילים רבים, ולא ב-10X10X10.

==מצילתיים==
במסכת תמיד מוזכר שכדי להודיע שעומדים להקריב את קורבן התמיד, היו זורקים את המגרפה בין האולם למזבח והיא הייתה משמיעה קול אדיר.

אף מוזכר במשנה ש ואף ש.

==קישורים חיצוניים==
*יחיעם שורק [https://www.hayadan.org.il/anigmatic-musical-instrument-2209070 מגרפה מוזיקלית], באתר הידען
*שמשון מלצר, [https://bybe.benyehuda.org/read/11024# המגרפה], שיר על הכלי, באתר פרויקט בן-יהודה

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי המקדש
תמליל אוטומטי

חיזוי תמליל על ידי [[Microsoft Word]]
תמליל אוטומטי הוא קטע תמליל באורך משתנה, מוכן וזמין מראש בזיכרון המחשב ומוצע כתוספת למסמך עבור מי שמחבר אותו, על ידי תוכנת מחשב (כגון מעבד תמלילים), בזמן חיבורו או עריכתו. קטע התמליל עשוי להיות באורך של אותיות בודדות עד פסקאות אחדות, והוא נבחר על ידי המשתמש מתוך תפריט, מוצע על ידי תוכנת המחשב לאחר הקלדת רצף מילים או אותיות מסוים, כך שהוספתו דורשת רק אישור מהיר בלחיצת כפתור מצד המשתמש (חיזוי תמליל / חיזוי מילים), או אפילו מתווסף באופן אוטומטי לחלוטין למסמך (השלמת תמליל / השלמת מילים).

תמליל אוטומטי חוסך מזמנם של אנשים, שמקלידים מסמכים רבים בעלי תוכן דומה, או משמש כאביזר טכנולוגיה מסייעת, המשפר את תפקוד ההקלדה של אנשים עם לקות. לקות כזו יכולה להיות לקות תנועה, המאטה את קצב ההקלדה או הופכת אותה למעייפת או כואבת, דיסגרפיה – הפרעה קוגניטיבית המתבטאת בטעויות איות תדירות או חוזרות ונשנות, או לקות דיבור שבגללה המשתמש נצרך להיעזר במחשב כאביזר תקשורת תומכת וחליפית ודורשת ממנו להקליד במהירות דומה למהירות דיבור כדי להיות מובן לזולתו.

דוגמאות לתוכנות, תת-תוכנות (מודולים) וחומרות המציעות תמליל אוטומטי:
* Microsoft Word
* SoothSayer 4
* קורצוויל 3000
* אייפון

== לקריאה נוספת ==
<div dir=ltr>
* MacArthur, C.A. (1996). Using technology to enhance the writing processes of students with learning disabilities. Journal of Learning Disabilities, 29(4), 344-354
* Niemann, D. (1996). Word prediction makes the difference: learning disabilities in middle school. TECH-NJ: Technology, Educators, & CHildren with disabilities – New Jersey, 8(1). 4,8.
* Wanderman, R. (1997). How computers change the writing process for people with learning disabilities. (http://www.ldonline.org/ld_indepth/technology/poor_richard_article.html) LD OnLine: a service of The Learning Disabilities Project at WETA.
* Zimmerman, B. & Conant, J. (1994). Powerful tools for students with learning disabilities. TECH-NJ: Technology, Educators, & CHildren with disabilities – New Jersey, 5(1), 14-15.
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:התקנים לנגישות קלט
קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת
קטגוריה:מעבדי תמלילים
קטגוריה:בלשנות חישובית
חאנות סיביר

חאנות סיביר (ברוסית: Сибирское ханство, בטטרית: Себер ханлыгы, Seber xanlığı) הייתה ממלכה טטרית שירשה את החלקים של אורדת הזהב ונכבשה על ידי רוסיה הצארית בתחילת המאה ה-17. 

החאנות השתרע על שטחי סיביר המערבית שהיו מאוכלסים על ידי הטטרים ועמי סיביר שונים. בראש המדינה עמד חאן ולידו היועץ ועוזריו. המדינה חולקה לאזורים שנוהלו על ידי האצולה המקומית כמעט ללא התערבות של החאן. חלק קטן של אצולת מנסי השתתף בניהול המדינה אך יתר עמי סיביר היו במעמד נחות. הטטרים שהיו רוב אוכלוסיית המדינה ניהלו אורח חיים חצי-נוודי. בחלקים הדרומיים, לאורך נהרות טובול ואירטיש היו מרכזי עיבוד חקלאי לא גדולים. בערים, שלא היו גדולות, היו מרכזי תעשייה זעירה.

בצבא של החאן בנוסף ליחידות שכללו טטרים היו גם יחידות של עמי סיביר. קשה להעריך את גודל הצבא, אך בזמן מערכה מול רוסיה הצארית היא כללה כוח של כ-10,000 לוחמים. לאור ארגון המדינה היה קושי להציב צבא גדול בהשתתפות כל אצילי המדינה. 

עם התפוררות אורדת הזהב במהלך המאה ה-14 הוקמה באזור חאנות עם מרכז בטיומן בשם "איביר". בשנת 1495 לאחר מאבק פנימי בירת המדינה עברה לעיירה "קשליק" או "סיביר". 
==השתלטות רוסיה==
בשנת 1555, לאחר נפילת חאנות קאזאן, החאן של חאנות סיביר הכיר בעליונות של רוסיה הצארית והחל בתשלומי מס שנתיים. בשנת 1563 השלטון במדינה הועבר לחאן קוצ'ום. הוא הוציא להורג את החאן הקודם ואחיו. הוא הפסיק את העברת התשלומים השנתיים לרוסיה באופן סדיר. 

תמונה "כיבוש סיביר על ידי ירמק" מעת [[וסילי סוריקוב]] 

בשנת 1572 הוא שלח את בן-דודו מחמטקול לפשיטה בשטחי רוסיה. במסגרת פשיטה זו הכוחות הגיעו עד לאזור פרם. באזור זה משפחת סטרוגנוב ניהלה קשרי מסחר ענפים ולמעשה שלטה בשטח שהיה בשליטה רוסית. 

כתוצאה מפעולות שהוא בצע, הרוסים החליטו לשלוח לשטחי החאנות כוח צבאי משמעותי בראשות ירמק. הכוח נשלח לאחר פקודת איוואן הרביעי ומשפחת סטרוגנוב השתתפה באופן פעיל בהכנת הכוח תוך העברת כסף, תחמושת ואנשים. המערכה החלה ב-1 בספטמבר 1581. לאחר מספר קרבות, ב-26 באוקטובר 1582 הרוסים כבשו את בירת החאנות וחאן קוצ'ום נמלט לדרום אך המאבק נמשך. בשנת 1585 ירמק נהרג בקרב וקוצ'ום החזיר לעצמו את השליטה על רוב השטח. 

הרוסים המשיכו להזרים תגבורות לאזור. במהלך המערכה הם הקימו מספר ערי מבצר באזור - טובולסק וטיומן. ב-20 באפריל 1598 החאן קוצ'ום הפסיד בקרב ונמלט לאורדת נוגאי. שם הוא נהרג לאחר מספר שנים.

במהלך כיבוש החאנות עברו לצידה של רוסיה ראשי שבטים שקודם נשלטו על ידי חאנות סיביר וסייעו בגבית מיסים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://src-h.slav.hokudai.ac.jp/sympo/Proceed97/Kotkin3.html כיבוש סיביר]

קטגוריה:רוסיה: היסטוריה
סיביר
מבנה ההכבדה

מבנה ההכבדה בברלין (בגרמנית: Schwerbelastungskörper בתרגום חופשי: "גוף הכבדה") הוא מבנה העשוי מבטון מזוין בצורת גליל, הממוקם ברחוב גנרל פפה, בצפון מערב רובע טמפלהוף בברלין, גרמניה.
== המבנה ==
גובהו של הגליל כ-18 מטר ומשקלו כ-12,650 טון. קוטר הגליל כ-21 מטר והוא מונח על "רגל" בסיס בקוטר כ-3.5 מטר. המבנה יוצר לחץ ישיר על הקרקע של כ-12.65 ק"ג לסמ"ר.

המבנה הוצב לצורך בדיקת היתכנות של חוזק הקרקע בשטח שעליו תוכנן להיבנות שער הניצחון עצום הממדים, כחלק מתוכנית הבנייה הנאצית "בירת העולם גרמאניה" לחידוש פניה של ברלין. בתוך חלל פנימי הותקנו מכשירי מדידה שונים. בדיקת ההיתכנות דרשה כי המבנה ישקע בפחות מ-6 ס"מ כהוכחה לעמידות הקרקע החולית המאפיינת את ברלין, בפני משקל המבנים המתוכננים לקום בברלין. בפועל, שקע המבנה ב-18 ס"מ.

עם תום מלחמת העולם השנייה תוכנן להרוס את המבנה, אולם עקב קרבתם של מבני מגורים לא יצאה התוכנית אל הפועל בשל הסכנה הכרוכה בתהליך ההריסה, והוא הושאר על מכונו ומשמש כאתר הנצחה למפעלי הבנייה המתוכננים, המגלומניים, של הנאצים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://bsisb.de/default_f.htm?/sb/grobk/gbk.htm תמונות נוספות]

קטגוריה:ברלין בתקופת הנאציזם: מבנים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אלברט שפר
לשכת הכלים

לשכת הכלים הייתה אחת מלשכות העזרה בבית המקדש ונקראה כך משום שבה אחסנו את כלי השרת בעת שלא השתמשו בהם לעבודה במקדש.
==הכלים בלשכה==
המשנה מציינת שהיו בלשכה 93 כלים העשויים כסף וזהב. בלשכה גם אוחסנו כלי הקודש ששמשו תחליף למקרה שהכלי יטמא.
כאשר איש מישראל רצה לתרום כלי לבית המקדש הוא הביא את הכלי ללשכת הכלים ושם הוא אוחסן. אחת ל-30 יום הגיעו גזברים ללשכה ובדקו לאילו כלים נזקקים ולאילו לא. את הכלים שלא זקוקים להם היו מוכרים ומשתמשים בכסף לבדק הבית ולצורכי המקדש, והכלים הנזקקים היו נשארים בלשכה עד השימוש בהם.

==מקום הלשכה==
מקום הלשכה אינו מפורש במקורות ולא יודעים היכן היא הייתה.
יש אומרים שהיא אחת מהלשכות בדרום העזרה, סמוך לבית אבטינס או שהיא הייתה באחד התאים שמסביב להיכל.
יש האומרים שהיו שתי לשכות הכלים- אחת בעזרה, בסמוך למקום בו השתמשו בכלים, והשנייה הייתה לשכה ניידת שנפתחה אחת לשלושים יום וממנה הוציאו כלים שנתרמו, והיא הייתה על הר הבית אך לא בבית המקדש.

==הערות שוליים==

קטגוריה:לשכות המקדש
וורנר מיוזיק גרופ

וורנר מיוזיק גרופ (באנגלית: Warner Music Group) היא אחת משלוש חברות התקליטים המובילות בשוק המוזיקה העולמי (יחד עם יוניברסל מיוזיק גרופ וסוני מיוזיק אנטרטיינמנט). בעברה החברה הייתה חלק מהאחים וורנר. גלגולה הנוכחי של החברה החל בשנת 2004 כאשר הופרדה מטיים וורנר וכתוצאה מכך אלה הן שתי חברות שונות לגמרי כיום.

בבעלות החברה גם חברת הפצת המוזיקה וורנר שאפל מיוזיק שנחשבת לאחת המובילות בשוק. כיום 87 חברות תקליטים ולייבלים שייכים לתאגיד וורנר מיוזיק גרופ. בנוסף למוזיקה החברה מוציאה גם משחקי מחשב כגון: רוק בנד. בין חברות התקליטים של התאגיד נמנות: אלקטרה רקורדס, רפרייז רקורדס, האחים וורנר, פרלופון (במקור של EMI) ואטלנטיק רקורדס.

בשנת 2023 פורסם כי וורנר מיוזיק גרופ היא חברת התקליטים השלישית הגדולה ביותר ברחבי העולם, עם הכנסה שנתית של 5.3 מיליארד דולרים.<ref></ref>

== היסטוריה ==

החברה הוקמה בשנת 1929 והייתה חלק מאימפריית האחים וורנר ונקראה 'וורנר רקורדס'. בשנת 1963 החברה רכשה את 'רפריס רקורדס' שהייתה שייכת לפרנק סינטרה.

לאחר שחברת 'האחים וורנר' נמכרה ל'7 ארטס פרודקשן' בשנת 1967 היא רכשה את אטלנטיק רקורדס. למרות הרכישה אטלנטיק רקורדס וחברת הבת שלה, 'אטקו רקורדס' פעלו באופן עצמאי במשך שנתיים נוספות. בשנת 1969 נמכרה וורנר רקורדס (עם כל חברות התקליטים שברשותה) לחברה הלאומית קיני. היא החליטה לאחד את כל חברות התקליטים לאחת גדולה. באותה שנה קיני קנתה גם את אלקטרה רקורדס ו'נונסאץ' רקורדס' והפכה את החברה לקבוצה בשם 'וורנר-אלקטרה-אטלנטיק' שהפכה מאוחר יותר ל'וורנר מיוזיק גרופ'. במהלך השנים החברה רכשה עוד ועוד חברות תקליטים ולייבלים קטנים ומיזגה אותם תחת שמה שגדל וגדל.

בשנת 2004 קיני מכרה את 'וורנר מיוזיק גרופ' לקבוצת משקיעים בהנהגת איש העסקים היהודי אדגר ברונפמן הצעיר במחיר עצום 2.6 מיליארד דולרים. זמן קצר לאחר הרכישה הקבוצה החדשה העבירה לשורותיה את ליאור כהן, שהיה איש מפתח במתחרה הגדולה ביותר של 'וורנר מיוזיק גרופ', 'יוניברסל מיוזיק גרופ'.

בשנת 2007 'וורנר' הודיעה שהיא תמכור מוזיקה דיגיטלית ללא ניהול זכויות דיגיטלי דרך אמזון MP3 ובכך הפכה לחברת התקליטים השלישית שעושה זאת. בשנת 2008 התחוללה סערה תקשורתית גדולה לאחר שמשא ומתן בין 'וורנר מיוזיק גרופ' ליוטיוב נכשל והיא דרשה מיוטיוב למחוק את כל הקליפים של אמנים החתומים אצלה. בשנת 2009 שתי החברות פרסמו הודעה לעיתונות שהן הגיעו להסכם ביניהן והקליפים של אמנים החתומים בוורנר יתחילו לצוץ ביוטיוב בקרוב.

ב-2011 נמכרה החברה לאיש העסקים לאונרד בלווטניק תמורת 3.3 מיליארד דולר.

מספר מאלבומיה הבינלאומיים של הזמרת הישראלית עפרה חזה הופצו דרך החברה ברחבי העולם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:חברות אמריקאיות
מנוצ'הר מותכי

מנוצ'הר מותכי בפורום הכלכלי העולמי ב-2008{{כ}} ב[[דאבוס, שווייץ]]
מנוצ'הר מותכי (בפרסית: منوچهر متکی, תעתיק מדויק: מנוצ'הר מתכי; נולד ב-12 במאי 1953 בבנדר גז) היה שר החוץ האיראני בשנים 2005–2010. הוא מונה על ידי הנשיא מחמוד אחמדינז'אד לתפקיד למרות שבמהלך הבחירות לנשיאות איראן ב-2005 היה מנהל מסע הבחירות של עלי לאריג'אני, מועמד המחנה השמרני הפרגמטי.

==ביוגרפיה==
מותכי גדל ולמד בבנדר גז. לאחר שסיים את לימודיו התגייס לצבא והצטרף לתוכנית לחינוך הציבור שנערכה על ידי הממשלה. הוא הגיע למחוז ח'וראסאן, הקים שם בית ספר לעניים ולימד בו. לאחר שירותו הצבאי החליט לצאת לחו"ל לחוויה ולימוד. היות שהודו שימשה יעד פופולרי לצעירים איראנים, נסע מותכי להודו; היה זה מספר שנים לפני המהפכה האיראנית.

לאחר המהפכה נבחר למג'לס (הפרלמנט האיראני) על ידי תושבי עירו והערים הסמוכות. הוא שימש כיושב ראש הוועדה לביטחון לאומי ולמדיניות החוץ. בהמשך השנים כיהן בתפקידים שונים במשרד החוץ, בהם ראש הלשכה המדינית של משרד החוץ (1984), שגריר איראן בטורקיה (1985), המזכ"ל לענייני אירופה המערבית (1989), סגן שר החוץ (1989), שגריר איראן ביפן (1994), יועץ שר החוץ (1999), סגן יו"ר ארגון התרבות והתקשורת האסלאמית העולמית (2001) וראש ועדת יחסי החוץ של המג'לס לביטחון לאומי ומדיניות החוץ. 

לאחר 24 שנים במשרד החוץ מונה על ידי הנשיא אחמדינז'אד לשר החוץ. בדצמבר 2010 הוא פוטר על ידי הנשיא, ובמקומו מונה עלי אכבר סאלחי.

מותכי בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת טהראן ותואר ראשון מאוניברסיטת בנגאלור בהודו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spiegel.de/international/world/0,1518,473862,00.html שפיגל - ריאיון נועז עם שר החוץ של איראן] 

קטגוריה:שרי החוץ של איראן
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:שגרירים ביפן
קטגוריה:שגרירים בטורקיה
קטגוריה:שגרירי איראן
קטגוריה:ילידי 1953
איך זה? (פסל)

איך זה? (באנגלית: How it is?&lrm;) היא יצירה פיסולית מעשה ידי הפסל הפולני מירוסלב בלקה המוצגת באולם הטורבינה של מוזיאון טייט מודרן בלונדון כחלק מ"סדרת יוניליוור", במימון חברת יוניליוור.

==תיאור היצירה==
היצירה הוקמה באולם הטורבינה של המוזיאון, והיא העשירית מבין היצירות שהוצגו באולם במסגרת סדרת יוניליבר.

היצירה היא מכולה ענקית שרוחבה 10 מטרים, גובהה 13 מטרים ואורכה 30 מטרים, המוצבת במרכז האולם. דופן ההעמסה של המכולה פתוחה ומשמשת ככבש עלייה ("רמפה") אל תוך חלל המכולה. חלל המכולה חשוך לחלוטין ומצופה מבפנים בלבד שחור עבה. המבקרים צועדים אל תוך הלא-נודע החשוך שבתוך חלל המכולה. החוויה הנוצרת היא הן אישית, של כל מבקר מול פחדיו והכרעתו לצעוד צעד נוסף אל החשכה והן קבוצתית, מתוך הדיאלוגים הנוצרים בין מבקרים הנתקלים זה בזה בחלל החשוך.

שם היצירה הוא על פי שם ספר מאת סמואל בקט (באותו שם) המכיל מונולוג של נפש הנעה בגיהנום של בוץ שחור המתוארת בקומדיה האלוהית של דנטה.

מתוך דפי ההסבר הנלווים:
 

היצירה הוצגה בין ה-13 באוקטובר 2009 ועד ה-5 באפריל 2010.

מבקרים מתארים את החוויה כמעוררת פחד וכצעידה אל תוך "חור שחור". צורת המכולה המשתמשת לתובלה בדרך כלל וההיסטוריה של האמן המגיע מפולין מעוררים הקשרים הקשורים לתקופת השואה, כגון על יהודים המובלים אל אושוויץ; יש המוצאים את החוויה מעוררת הקשרים למהגרי עבודה המוברחים במכולות. מאידך, המבקר העצמאי והחופשי צועד מתוך הכרעה אישית אל תוך החלל, תוך הבעת אמון באמן ובמוזיאון ובממסד ככלל, פעולה וחוויה שונה לחלוטין מזו של היהודי הרדוף הנדחף במעלה הרמפה אל הלא נודע.

קישור אחר נעשה אל משל המערה של אפלטון, המספר על קבוצת אסירים שנכלאה מגיל רך במערה חשוכה ואשר כל הדימויים שלהם נובעים מהשתקפויות צללים על קירות המערה השחורים.

==קישורים חיצוניים==
* לורה קמינג, [http://www.guardian.co.uk/artanddesign/2009/oct/18/how-it-is-laura-cumming מירוסלב בלקה - איך זה], הגארדיאן, 18 באוקטובר 2009
* [http://www.tate.org.uk/modern/exhibitions/unilevermiroslawbalka/default.shtm דף היצירה באתר הטייט מודרן] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:סדרת יוניליבר
אורן פלי

אורן פלי (נולד ב-1971) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע וטלוויזיה ישראלי. פלי נולד וגדל בישראל. בגיל 19 ירד לארצות הברית, שם עסק כמעצב גרפי ואנימטור, על אף שמעולם לא למד קולנוע. ביים, כתב והפיק את הסרט הראשון בסדרת סרטי "פעילות על-טבעית". 

== קריירה ==
בשנת 2007 יצא סרטו ההוליוודי הראשון, "פעילות על-טבעית", אותו ביים, כתב והפיק. הסרט, שהופק באופן פרטי ובתקציב מזערי של 15,000 דולר, זכה להצלחה חסרת תקדים וגרף יותר מ-190 מיליון דולר.

בשנת 2010, היה לאחד ממפיקי הסרט "הרוע שבפנים". בשנת 2012 יצר, הפיק וכתב את סדרת הטלוויזיה "הנהר" לרשת ABC, בכיכובם של ברוס גרינווד ולזלי הופ. 

בשנת 2015 ביים את סרטו השני "אזור 51", שילוב של אימה ומדע בדיוני. 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mako.co.il/entertainment-cinema/news/Article-6f3018468720521004.htm&sCh=3d385dd2dd5d4110&pId=237936823 אורן פלי: "כל מי שיש לו מצלמה יכול לעשות סרטים"], באתר mako
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
אורן מיילי

אורן מיילי (מכונה אורן הקטן; נולד בשנת 1978) הוא קוסם ואמן טלפתיה ישראלי, שהתפרסם בישראל בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.

==ביוגרפיה==
מיילי נולד וגדל בשכונת פרדס כץ בבני ברק. הוא החל את דרכו בפינה שהוקצתה לו אצל הבדרן מאיר רמז. את הופעותיו הראשונות החל בגיל שבע, ומכאן כינויו "אורן הקטן". בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הופיע במופעים ובתוכניות טלוויזיה יחד עם אביו, רוני מיילי.

בדצמבר 1991 הופיע בתוכנית הטלוויזיה "בין הכיסאות", בערוץ הראשון, וזכה לחשיפה תקשורתית גדולה.

באמצע שנות התשעים עזב את עולם הבידור והחל לסייע לאביו בעסק לייצור שלטי פרסום. כיום הוא מופיע לפני ועדי עובדים בהנחיית אביו.

ב-2006 זומן למשטרה, בגלל בלבול שהיה בינו לבין אורן זריף שגם כונה בתקשורת באותה עת "אורן הקטן", בחשד שהונה אנשים שבאו לטיפול אצלו.

ב-2013 השתתפו בתוכנית "האח הגדול" אביו של אורן, רוני מיילי, ואחיו גילי, שמופיעים לעיתים לצדו בהופעותיו.

מיילי נשוי ואב לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/watch?v=O2EqjGdL62w סרט על "אורן הקטן"], בערוץ ה-YouTube של אורן מיילי
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:קוסמים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
ספידו

ספידו (אנגלית Speedo) היא חברה לייצור בגדי ים, חליפות שחייה ומוצרים נלווים. שמה הפך ברבות השנים, בעיקר באנגלית אך גם בשפות נוספות, לשם גנרי לבגדי ים לגברים עשויים מבד סינתטי ובעלי גזרה צמודה (Swim briefs).

==היסטוריה==
החברה נוסדה בשנת 1914 בבונדי ביץ' שבאוסטרליה על ידי מהגר מסקוטלנד, ונקראה על שמו "McRae Hosiery Manufacturers". בשנת 1928 הייתה החברה לאחת הראשונות שהתמחו בייצור חליפות שעוצבו במיוחד עבור אתלטים, ובד בבד אמצה את שמה הנוכחי, "ספידו", הנגזר מהמילה האנגלית שמשמעותה "מהירות" (speed), ואת הסיסמה "Speed on in your Speedos". במהלך מלחמת העולם השנייה ייצרה החברה בעיקר מוצרים תומכי לחימה, וב-1951 הפכה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה. ב-1955 החלה החברה לייצר בגדי ים מניילון, ואת הדגמים הראשונים שנקראו לימים על שמה באופן גנרי. בשנות ה-70 החלה ספידו לשלב לייקרה במוצריה, והחל בשנות ה-90 הייתה בין חלוצות הייצור בתחום חליפות שחייה לשחיינים תחרותיים. 

כיום מרכזה של החברה בנוטינגהאם שבאנגליה, והיא אחת החברות הגדולות בתחומה.

==פעילות בישראל==
חברת "קבוצת בן-דרור" (במקור חברת "פלג-ניל"), היא היבואנית ספידו בישראל ומותגים נוספים חברת פנטלנד, החברה האם של ספידו. החל מ-2009 העניקה חסות בשווי 1.2 מיליון שקל לאיגוד השחייה הישראלי.

==ראו גם==
* לייזר רייסר

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20100325030321/http://www.speedo.co.il/index.php האתר הרשמי בישראל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ביגוד
קטגוריה:חברות בריטיות
קטגוריה:חברות אופנה בריטיות
דנילו פינוק

דנילו אגוסטין "ג'יי.אר." פינוק (באנגלית: Danilo Agustin "J.R." Pinnock; נולד ב-11 בדצמבר 1983 בפורט הוד, טקסס) הוא כדורסלן אמריקאי-פנמי המשחק בעמדת הקלע ששיחק בישראל בקבוצות ברק נתניה ומועדון כדורסל הבקעה ובנבחרת פנמה. גובהו 1.96 מטר.
== קריירה ==
בצעירותו שיחק פינוק באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, אותה הוביל פעמיים לטורניר אליפות המכללות (2005, 2006). לאחר שסיים את המכללה בשנת 2006, נבחר במקום ה-58 בדראפט ה-NBA על ידי דאלאס מאבריקס ולאחר מספר ימים הועבר ללוס אנג'לס לייקרס, בה שיחק במשחקי קדם העונה אך נחתך מהסגל בטרם שיחק משחק רשמי. לאחר שלא הצליח לחתום באף קבוצת NBA, יצא לאירופה וחתם בגיסן הגרמנית, בה העמיד ממוצעים של 15 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים. באמצע העונה עבר לארקנסו רימרוקטס מליגת ה-NBDL. בסיום העונה עבר לקולוסוס רודוס היוונית, בה קלע 15 נקודות והוריד 5 ריבאונדים בממוצע למשחק.

את עונת החל פינוק ברוזנטו מהסרייה ב' ובמרץ 2009 עבר לליברטד (סונצ'לס) הארגנטינאית, אך כבר לאחר חודשיים עבר לקפיטאנס דה ארצ'יבו הפואטרו ריקנית, אותה עזב לאחר 24 משחקים בהם קלע 15.7 נקודות, הוריד 7 ריבאונדים ומסר 3 אסיסטים בממוצע למשחק וחתם באליצור מכבי נתניה מליגת העל הישראלית.

לקראת עונת חתם בקבוצת מועדון כדורסל הבקעה. במהלך חודש נובמבר 2011 שוחרר פינוק מהקבוצה בשל מציאת מריחואנה בביתו במהלך חיפוש משטרתי.

פינוק משחק גם בנבחרת פנמה אותה הוביל למקום השלישי באליפות מרכז אמריקה 2009 עם ממוצעים מצוינים של 27 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים בממוצע למשחק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.basket.co.il/PlayerPage.asp?PlayerNumber=14&TeamId=754&cYear=2010 דף השחקן] באתר מנהלת ליגת העל
* [https://web.archive.org/web/20100412134025/http://www.netanyabasketball.co.il/players_heb.asp?pno=14&pyear=2009 פרופיל] באתר ברק נתניה
* 

קטגוריה:כדורסלנים פנמים
קטגוריה:כדורסלני אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלני מועדון כדורסל הבקעה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני ריו גראנדה ואלי וייפרס
קטגוריה:כדורסלני ארקנסו רימרוקרס
קטגוריה:כדורסלנים שהורשעו באימרוץ בישראל
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:בחירות דראפט של דאלאס מאבריקס
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני קולוסוס רודוס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
קטגוריה:פנמים שנולדו ב-1983
מוזיקאי

מוזיקאי הוא מקצועו של אדם העוסק ביצירת מוזיקה או בביצועה.
מוזיקאים יכולים להיות מסווגים לפי תפקידיהם ביצירת המוזיקה או בביצועה. הסיווג של מוזיקאים מתחלק בדרך כלל לקטגוריות שלהלן:
*נגן או אינסטרומנטליסט, אדם המנגן בכלי נגינה.
*זמר, המשתמש בקול להפקת צלילים מוזיקליים.
*מנצח, המנחה הרכב מוזיקלי אינסטרומנטלי, בדרך-כלל תזמורת המבצעת מוזיקה קלאסית.
*מלחין, מפיק מוזיקלי ומעבד מוזיקלי, היוצרים את היצירות המוזיקליות, השירים או העיבודים המוזיקליים.

==סוגי מוזיקאים==
*זמר
**זמר-יוצר
**ראפר
**ביטבוקסר
*מלחין
*מנצח
*מפיק מוזיקלי

===נגנים===
*פסנתרן
*גיטריסט
בסיסט
*מתופף
*כנר
*רב נגן

==ראו גם==
* רשימה של מקצועות מוזיקליים
*[https://www.ayakorem.co.il/guide המדריך למוזיקאית העצמאית], באתר של איה כורם
*[https://www.halazarya.com/ הלזריה - כל מה שמוזיקאים צריכים]

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקצועות מוזיקליים
גיורא לוטן

גיורא לוטן (22 במרץ 1902 – 1 בינואר 1974) היה משפטן, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי וממייסדי השירותים הסוציאליים בישראל.

== חייו ==
לוטן נולד בברלין בירת הקיסרות הגרמנית בשם גאורג לובינסקי (Georg Lubinsky), בן לאליעזר ולאולריקה. למד משפטים באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת פרנקפורט, ובשנת 1927 קיבל תואר דוקטור למשפטים. התמחה בברלין כעורך דין, וכיהן כשופט נוער ועבודה.

בשנים 1939-1948 ניהל את המחלקה הסוציאלית שנוסדה על ידי הנרייטה סאלד. כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה, ואחריה במלחמת העצמאות, ניהל את האגף למשפחת החייל והנוטר, אשר מלאה את התפקידים המוטלים במדינה ריבונית, על אגף השיקום במשרד הביטחון. אחר-כך היה מנהל במחלקה לביטוח עממי במשרד העבודה. הוא ניהל את קרן ההשוואה למשרתי המילואים. אשתו, הילדא לוטן, הייתה עובדת סוציאלית ופעלה רבות גם כן לפיתוח שירותי הרווחה בישראל. 

כחבר מפא"י היה לוטן פעיל בחוגי המפלגה לענייני עולי מרכז אירופה, ונכנס לפעילות במועצה הארצית לעבודה סוציאלית ובפעילות למען מעפילים, חיילים ומשפחות חיילים. בשנת 1944 נבחר לאספת הנבחרים הרביעית, והיה חבר הוועד הלאומי.

לאחר קום המדינה שימש מנהל המחלקה לביטוח מפני זקנה במשרד העבודה, ומתוקף תפקידו ישב בוועדה הבין-משרדית לתכנון ביטוח סוציאלי ונשלח כנציג ישראל לוועדה הסוציאלית של האו"ם. במסגרת המשרד הופקד על ניהול קרן ההשוואה לתשלום תגמולים למשרתים במילואים. 
עם הקמת המוסד לביטוח לאומי מונה למנכ"ל המוסד ובין השנים 1954–1969 עמד בראשו. בשנים אלו שימש לתקופות קצרות גם מנכ"ל משרדי הסעד והעבודה.

על שמו נקרא רחוב בירושלים, וכן המרכז לתיעוד ע"ש ד"ר גיורא לוטן של המוסד לביטוח לאומי.

שנים רבות פעלה על שמו קרן לתעסוקת פנסיונרים.
== חיים אישיים ==
נשא לאישה את [http://irgun-jeckes.org/%D7%94%D7%99%D7%9C%D7%93%D7%90-%D7%9C%D7%95%D7%98%D7%9F/ הילדא] (1902–1983), שעבדה בטיפול בילדים במוסדות ילדים. לשניים נולדו שני בנים. בשנת 1938 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. בנו יהויקים הוא כלכלן העוסק בהדרכה חקלאית ובניהול פרויקטים, לשעבר מנכ"ל קרן יק"א בישראל. גיורא לוטן הלך לעולמו בשנת 1974 בירושלים.

==כתביו==
*הספר הלבן הבריטי והתוכניות הישראליות לפנסיות יחסיות, ירושלים: חמו"ל, תשכ"ט.
*עשר שנות ביטוח לאומי: רעיון והגשמתו (נספח: עשר שנות פסיקה), ירושלים : המחלקה ליחסי ציבור של המוסד לביטוח לאומי, תשכ"ה-1964.
*בדרך למדינת הרוחה: מדיניות סוציאלית בישראל בשנות ה-70, תל אביב: עם עובד, תשל"ג.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.irgun-jeckes.org/?CategoryID=325&ArticleID=685 ד"ר גיורא לוטן]: פרטים ביוגרפים ודיוקנו, באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה
* הילדא לוטן
* 
* 
* 

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:משפטנים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי המוסד לביטוח לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
קטגוריה:מנכ"לי משרד הרווחה והעבודה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
וליקו טרנובו (מחוז)

מחוז (אובלסט) וליקו טרנובו (בולגרית: Област Велико Търново) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה. המחוז שוכן במרכז צפונה של בולגריה ובירתו היא העיר וליקו טרנובו. שטח המחוז מהווה 4.2% משטחה של בולגריה וכמות האוכלוסין מהווה 3.6% מכלל אוכלוסייתה. המחוז ככלל והעיר וליקו טרנובו בפרט, הם בעלי חשיבות היסטורית גדולה לבולגרים, שכן שימשו כמרכזה של האימפריה הבולגרית השנייה. חלק מיישובי המחוז ממוקמים על תוואי נהר הדנובה. באזור שורר אקלים ממוזג והטמפרטורה השנתית הממוצעת עומדת על 11.5<sup>o</sup>c. במחוז ישנן 10 רשויות מקומיות כשהגדולה מביניהן היא הבירה וליקו טרנובו ואחריה העיר גורנה אוריאחוביצה.

==כלכלה==
החקלאות במחוז מפותחת מאוד ומהווה מגזר מועדף. ישנן מספר חוות לגידול צאן ובקר. כמו כן משופע האזור בקרקע פורייה ועליה מגדלים חיטה, תירס, ענבים וסחלבים לייצוא.

במחוז ישנם מספר יקבים, מפעל לייצור סוכר, מחלבות ומפעלים לעיבוד בשר צאן ובקר, בעיקר בסמיכות לערים טרנובו וגורנה. כמו כן, קיימים מספר מפעלי טקסטיל. 34.4 אחוזים מכוח העבודה מועסק במגזר הייצרני, 12 אחוזים במגזר הקימעונאי, 10 אחוזים במגזר התחבורה וכ-10 אחוזים במיגזר השירותים.

המחוז גם משופע באתרים ארכאולוגיים ונופים שובי עין, המושכים אליהם תיירות פנים וחוץ.

==היסטוריה==
התיישבות מאורגנת ראשונה בשטח המחוז מתוארכת למאה ה-5 לפני הספירה, עידן הממלכה התראקית. במאה ה-1 הפך האזור לפרובינציה רומית ובהמשך מחוז ביזנטי. ב-1186 הפכה העיר טרנובו לבירת האימפריה הבולגרית השנייה, עד לכיבושה ב-1393 על ידי באיזיט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. ב-7 ביולי 1877, במסגרת המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית. במסגרת קונגרס ברלין הוכרה עצמאות בולגריה ובירתה טרנובו ובהמשך הועברה הבירה לסופיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

וליקו טרנובו
אריה לבבי

אריה לְבָבִי (3 ביוני 1912 – 1 בפברואר 2009) היה דיפלומט ישראלי ומנכ"ל משרד החוץ.

== חייו ==
לבבי נולד בשם אריה לייבמן בווילנה שבליטא, ובעקבות מהפכת 1917 עבר עם משפחתו לגרמניה, בה היה פעיל בתנועת "הבונים" ולמד פילוסופיה, מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטאות דנציג והיידלברג. בשנת 1932 עלה לארץ ישראל, וב-1935 סיים לימודי מוסמך בפילוסופיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת התיזה שכתב זיכתה אותו בפרס אחד העם. בין השנים 1936–1938 עסק בנוטרות והיה חבר מערכת "דבר". לאחר מכן יצא בשליחות הסתדרות העובדים הכללית ומרכז "החלוץ" למספר חודשים לגרמניה, כדי לשכנע את יהודיה לעזוב. ב-1938 הוא גורש, כשעל צו הגירוש חתם אדולף אייכמן. 

בשובו לארץ החל לעבוד במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית. עם קום המדינה הצטרף למשרד החוץ. בתפקידו הראשון שימש מנהל בפועל של מחלקת מזרח אירופה, ועם פתיחת צירות ישראל בברית המועצות שימש בה יועץ מקצועי לצירים גולדה מאירסון ומרדכי נמיר. עם חזרתו מונה למנהל מחלקת מזרח אירופה ושימש בתפקיד עד מינויו לסמנכ"ל המשרד. בשנת 1952 היה חבר משלחת ישראל לעצרת ארגון האומות המאוחדות. בין השנים 1954–1958 כיהן כציר ישראל ביוגוסלביה וישב בבלגרד.

בשנת 1958 מונה לשגריר ישראל בארגנטינה ושגריר לא תושב בפרגוואי. בתפקיד זה חתם במאי 1960 על הסכם הסגרה בין ישראל וארגנטינה, ימים ספורים קודם לחטיפתו של אדולף אייכמן על ידי המוסד. בעקבות מקרה זה הוכרז כפרסונה נון גראטה והושב לארץ. לאחר מכן מונה לסמנכ"ל משרד החוץ.

בשנת 1965 מונה למנכ"ל משרד החוץ. לבקשתו סיים את תפקידו בשנת 1968 ומונה לשגריר ישראל בשווייץ, תפקיד שבו כיהן עד 1975. נפטר בפברואר 2009 ונקבר בהר המנוחות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מנכ"לי משרד החוץ
קטגוריה:שגרירי ישראל בפרגוואי
קטגוריה:שגרירי ישראל בשווייץ
קטגוריה:שגרירי ישראל בארגנטינה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
שליו הר השלג

שליו הר השלג (שם מדעי: monorthonyx Anurophasis) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים, המין היחיד בסוג זה, ואנדמי לאינדונזיה. הוא גדול באופן יחסי לשליוים, ואורכו מגיע עד ל-28 ס"מ.
== מאפיינים ==
שליו הר השלג חי באדמות אחו אלפיני. צבע נוצותיו חום כהה, המקור קרני וצבעוני, הרגליים צהובות והעיניים חומות. חלק גופו התחתון לבנבן ומפוספס בפסים שחורים עדינים יותר אצל הזכר מאשר אצל הנקבה. 

בית גידולו של שליו הר השלג נמצא בהרים הגבוהים של אינדונזיה ובהרי השלג של פפואה המערבית (פרובינציה). ריחוקו של בית הגידול (גובה של 3,000 מטר) ממקום יישוב הוא זה שהציל עוף זה מהכחדה. כיום הציפור מוגנת על פי חוק על ידי הממשלה האינדונזית.

הנקבה מטילה בדרך כלל עד שלוש ביצים בצבע חום בהיר, מנומר בכתמים כהים. הקן ממוקם מתחת לקבוצת עשבים. מזונו של שליו הר השלג מורכב בעיקר מזרעים, פרחים ועלים.

==ראו גם==
* שליו

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdlife.org/datazone/species/index.html?action=SpcHTMDetails.asp&sid=203&m=0 Snow Mountain Quail ], Birdlife Internationl

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טווסים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:אינדונזיה: עופות
קצה אמיני

הפפטיד מורכב משרשרת של חומצות אמינו. באיור מתואר המבנה הכללי של חומצת אמינו, כשה-R הוא רדיקל המשתנה בין חומצות האמינו השונות. הH<sub>2</sub>N הוא הקצה האמיני.
קצה אמיני (או N טרמינל) הוא קצה שרשרת חומצות אמינו (חלבון או פפטיד) אשר מסתיים בקבוצת אמין- NH2 או N+H3 . לחומצת אמינו קבוצה אמינית, וקבוצה קרבוקסילית (COOH). חומצות האמינו מתחברות זו לזו בקשר אמידי בין אמין לקרבוקסיל, ליצירת פפטיד או חלבון, כך שנוצר מצב שתמיד קצה אחד אמיני, והשני - קרבוקסילי. ביצירת חלבונים על ידי הריבוזום, יוצא קודם הקצה האמיני, והשרשרת מתארכת מהכיוון הקרבוקסילי.

== ראו גם ==
קצה קרבוקסילי

קטגוריה:ביוכימיה
קצה קרבוקסילי

הפפטיד מורכב משרשרת של חומצות אמינו. באיור מתואר המבנה הכללי של חומצת אמינו, כשה-R הוא רדיקל המשתנה בין חומצות האמינו השונות. ה-COOH הוא הקצה הקרבוקסילי.
קצה קרבוקסילי (נקרא גם C טרמינל) הוא הקצה של שרשרת חומצות אמינו (חלבון או פפטיד) אשר מסתיים בחומצה קרבוקסילית. מאחר שחומצות אמינו כוללות קבוצה אמינית וקבוצה קרבוקסילית, המתחברות אחת לשנייה בין חומצות אמינו סמוכות, נוצרת כיווניות לפיה צד אחד תמיד קרבוקסילי, והשני אמיני.

חלבונים לרוב מסונתזים מהקצה האמיני לקצה הקרבוקסילי.

== ראו גם ==
קצה אמיני

קטגוריה:ביוכימיה
מבנה ראשוני

מבנה ראשוני של [[חלבון הוא שרשרת של חומצות אמינו.]]
בביוכימיה, מבנה ראשוני של מולקולה ביולוגית (כדוגמת חלבון או DNA) הוא תיאור של ההרכב האטומי והקשרים הכימיים המחברים את האטומים. 

המבנה הראשוני של חלבון הוא מבנה קווי פשוט, הבנוי אך ורק מהקשר הפפטידי בין חומצות האמינו המרכיבות אותו.

המבנה הראשוני קובע במידה רבה את כל שאר המבנים של החלבון, שכן הקשרים האפשריים בין חומצות האמינו והזוויות שיכולות להיות בין חומצות אמינו שכנות קובעים את צורת החלבון במבנים השניוני והשלישוני.

ניתן "לקרוא" מבנה ראשוני של חלבון מניתוח ה-RNA שקודד אליו.

את המבנה הראשוני של חלבון מקובל לתאר החל מהקצה האמיני (N' טרמינל) עד הקצה הקרבוקסילי (C' טרמינל).
==ראו גם==
*מבנה שניוני

*מבנה שלישוני

*מבנה רביעוני

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביוכימיה
כיבוש מלחה

אנדרטה (ב[[רמת שרת, הסמוכה) לשמונה עשר חיילי האצ"ל שנפלו בכיבוש מלחה במלחמת העצמאות]]
צריח המסגד במלחה]]

כיבוש מלחה במלחמת העצמאות היה קרב קשה על הכפר הערבי אל-מאלחה ממערב לירושלים (שכונת מלחה כיום), שבו נפלו 18 חיילי האצ"ל.
==רקע היסטורי==
לקראת תום ההפוגה הראשונה התרכז המטכ"ל באזור המרכז בתכנון מבצע גדול להרחבת השליטה במרכז הארץ (מבצע דני) והורה לכוחות באזור ירושלים כי תפקידם העיקרי הוא להגן על העיר אבל איפשר ליזום כמה מבצעי התקפה מקומיים.

מפקד המחוז דוד שאלתיאל בחר להתקיף בגזרה הדרומית -מערבית כדי להרחיב את פרוזדור היציאה מירושלים.

בליל 10 ביולי 1948 כבשה פלוגת יהונתן (פלוגת הגדנ"ע של המחוז) את חירבת חמאמה (שלוחה של רכס הר הרצל) בפעולה נהרג מפקד הפלוגה . התקפות הנגד של הערבים נהדפו. בליל 12 ביולי 1948 נכבשה גבעת בית מזמיל (כיום - קריית היובל).

עם כיבוש בית מזמיל התקרבו הכוחות לכפר מלחה (או בערבית - אל מאלחה). בכפר זה היה ריכוז גדול של אוכלוסייה ולוחמים ערבים והוא שימש חוליית חיבור בין בית ג'אלא ועין כרם.

==כיבוש מלחה==
הבניה החדשה בשכונת מלחה, על גבעת "א-ראס", מדרום לגרעין הכפר ההיסטורי
[[ראובן ריבלין ומזכירת הכנסת ירדנה מלר-הורוביץ בטקס האזכרה ללוחמי האצ"ל שנפלו בקרב על הכפר "מלחה"]]
שאלתיאל הטיל את משימת כיבוש מלחה על פלוגת אצ"ל בצירוף שתי מחלקות מפלוגת יהונתן. על פלוגת יהונתן הוטל לכבוש את חלקו המזרחי של הכפר ואת בית הספר ועל האצ"ל היה לכבוש את מרכז הכפר ואת גבעת "א-ראס" החולשת עליו מדרום בין מלחה לפסי הרכבת.

ההתקפה החלה אור ל-14 ביולי 1948 בהרעשה של מרגמות האצ"ל מקטמון ומרגמות צה"ל מבית וגן. לאחר ההרעשה החלה ההסתערות. הערבים גילו התנגדות שבמהלכה נהרג לוחם האצ"ל . לבסוף נשברה ההגנה הערבית והם נסוגו לבית ג'אלא ולבית צפאפה. בידי התוקפים נפלו שבויים ושלל רב שהועבר למחסני האצ"ל. במקביל כבשו כוחות פלוגת יהונתן את הר אורה-"מיס קרי", והקו מלחה-מיס קרי הפך לקו ההגנה הדרומי של ירושלים, אל מול הכוחות המצריים שישבו מעבר לנחל שורק, על הר התעלה.

==הקרב בגבעת א-ראס==
גבעת א-ראס (בעברית - הראש) הייתה גבעה סלעית במרחק של כ-200 מטר דרומית למלחה. הכוחות הגיעו למקום באיחור ולא הספיקו להתחפר באדמה הסלעית והחשופה.

כוחות הלגיון הערבי פתחו למחרת בהפגזה קשה ובהסתערות על גבעת א-ראס. אנשי האצ"ל לא הספיקו להתחפר והשטח בינם ובין מלחה כוסה באש ולא ניתן היה לעזור להם. חלק קטן הצליח להימלט אבל רוב הכוח נלכד על הגבעה. הפצועים הוכנסו למערה שהייתה במקום אבל תוך זמן קצר שטף כוח של הלגיון את הגבעה. הם נכנסו למערה ודקרו למוות בכידונים את כל הפצועים פרט לאחד שהתחזה למת.

הלגיון המשיך בהתקפתו לעבר מלחה אך נהדף. תוך מספר שעות הגיעה תגבורת מבסיס האצ"ל בקטמון והחלה התקפת הנגד. כוחות הלגיון נסוגו וגבעת א-ראס נכבשה שוב. במערה נמצאו גופותיהם של 17 חיילי האצ"ל.

==הנצחה==
* בשכונת רמת שרת הסמוכה, בפינת הרחובות אליהו גולומב ומשה שרת נמצאת בתוך גינה קטנה אנדרטה לזכר 18 חיילי האצ"ל שנפלו בכיבוש מלחה.
* הכיכר הסמוכה נקראת על שמם "כיכר הח"י"

==לקריאה נוספת==
*דוד ניב, מערכות הארגון הצבאי הלאומי במלחמה גלויה 1947-1948, הוצאת "הדר", 1980
*יצחק לוי (לויצה), תשעה קבין, הוצאת מערכות, 1986
* עבדאללה א-תל, [http://books.google.com/books?id=fZAaAAAAIAAJ&pgis=1 זכרונות עבדאללה א-תל], 1960, עמ' 133, 139, 220
* אהוד אמיר, [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=28315145 גדנ"ע ירושלים בתש"ח], 2003, עמ' 179–183
* 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מלחמת העצמאות בירושלים: קרבות ומבצעים
קטגוריה:מלחמת העצמאות: 1948
קטגוריה:אצ"ל: פעולות
קטגוריה:מלחה
בורגס (מחוז)

מחוז (אובלסט) בורגס (בבולגרית: Област Бургас) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה השוכן בדרום מזרח המדינה לחופי הים השחור. במחוז 13 רשויות מקומיות ועיר הבירה שלו היא העיר בורגס.

במחוז שורר אקלים ממוזג, הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13 מעלות צלזיוס וכמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 514 מילימטרים. מחוז בורגס הוא השני בגודלו בבולגריה מבחינת השטח ורביעי בגודלו מבחינת כמות האוכלוסין.

החלק העתיק של העיר נסבאר אשר מצויה במחוז, הוכרז כאתר מורשת עולמית.

== כלכלה ==
למחוז חשיבות כלכלית נכבדה עבור בולגריה, שכן 74 אחוזים מהיקף היבוא והיצוא של בולגריה עוברים דרך נמלי הים שבו. המחוז מניב 5.22 אחוזים מהתוצר המקומי הגולמי של בולגריה. לחופי הים השחור, בערים בורגס, סוזופול, נסבאר וצארבו , קיים מערך נמלים, המשמשים לייבוא דלק, ייצוא סחורות ודייג. בעיר בורגס, ממוקם נמל תעופה בינלאומי הכולל מסוף מטענים וקיימת תשתית תחבורתית ענפה, הכוללת רשת מסילות רכבת. במחוז קיימת תעשייה פטרוכימית, מפעלים לעיבוד מתכות, תעשיית מזון, יין, טבק וטקסטיל, מכרות ומפעלים לעיבוד עץ וייצור רהיטים.

בשל מיקומו לחופי הים השחור, המחוז שופע תיירות ימית, בתי הארחה, בתי מלון ומעיינות מרפא, בעיקר בחודשים יוני עד ספטמבר.

== היסטוריה ==
התיישבות מאורגנת בשטח המחוז מתוארכת לתקופת הממלכה התראקית, במאה ה-6 לפני הספירה. לאחר מכן מתועדת התיישבות במקום, בתקופת יוון העתיקה, במאה ה-4, לפני הספירה ובהמשך היה האזור חלק מפרובינציה רומית. במהלך המאה ה-14 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית.

ביוני 1829, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1828–1829), נכבש האזור על ידי הרוסים וחלק מהתושבים הוגלו או נמלטו למחוזות אחרים, כגון בסרביה או מולדובה.

בפברואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה נכלל בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 אוחד מחוז רומליה המזרחית עם נסיכות בולגריה ושטחי מחוז בורגס נותרו מאז בחזקת הבולגרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

בורגס
לופית מצויה

לוּפִית מצויה (שם מדעי: Arisarum vulgare) הוא מין צמח עשבוני מהסוג לופית במשפחת הלופיים. הוא ידוע גם בכינויו העממי מטה אהרון.

== מאפיינים ==
לופית מצויה היא המין רחב-התפוצה ביותר בסוג, והיחיד המיוצג בצמחיית ארץ ישראל. הוא נפוץ בחבל הצומח הים תיכוני בישראל, בבתי גידול מגוונים: בתות, מקומות סלעיים, מקומות צל, גינות ושטחי מעזבה. הוא מתרבה באופן נמרץ לאחר שרפה או פגיעה אחרת בקרקע הטבעית.

הלופית המצויה היא גאופיט בעל פקעת. עליה צצים בראשית החורף, לאחר הגשמים הראשונים, ופריחתה מוקדמת, סמוך ללבלוב. הפריחה נמשכת מאוקטובר עד אפריל, מוקדמת יותר במקומות מושקים ומאוחרת תחת צל כבד. התפרחת מאריכה ימים, כנראה בשל מיעוט המאביקים בעונת החורף.

תפרחת הלופית אופיינית למשפחה מבחינה מורפולוגית, אך בשונה משאר סוגי המשפחה המיוצגים בארץ ישראל, צבע המתחל בהיר והוא אינו מפיק ריח של תסיסה או פגרים. המתחל צינורי, צבעיו ירוק ולבן לרוב בדגם מפוספס. השזרה מעוטת פרחים יחסית, וחסרת פרחים עקרים.

יש המלקטים את הצמח על פקעותיו לשימושים שונים, למאכל לאחר טיגון או בישול וכן לשימוש ברפואה עממית, בה מיוחסים לו סגולות לריפוי פצעים, מחלות בדרכי השתן ובמערכת הנשימה.

הלופית המצויה זכתה לכינוי עממי מוכר, "מטה אהרון", על שום צורת התפרחת הדומה למקל מכופף ומזכירה את מטהו של אהרון הכהן. ייתכן גם שהכינוי קשור לשם aron, שיוחס ביוון העתיקה לצמחים ממשפחת הלופיים (וממנו נגזר גם שמו המדעי של הלוף, Arum).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.starmed.co.il/HealingPlants/161 לופית מצויה] באתר 'מרכז הרופאים המומחים'
* [http://www.tapuz.co.il/blog/ViewEntry.asp?EntryId=1898992 צילומי לופית מצויה] בבלוג של ע נ נ ת

קטגוריה:ארץ ישראל: לופיים
קטגוריה:לופיים
קטגוריה:צמחי מרפא
ג'ודי פיקו

ג'וֹדי לין פיקו (בשם מלא באנגלית: Jodi Lynn Picoult; נולדה ב-19 במאי 1966) היא סופרת יהודיה-אמריקאית, ידועה בעיקר בשל ספרה "שומרת אחותי", שאף עובד לסרט קולנוע באותו שם. נכון ל-2016 נמכרו כ-40 מיליון עותקים של ספריה של פיקו ברחבי העולם.<ref></ref>

==ביוגרפיה==
פיקו נולדה למשפחה יהודית חילונית, גדלה בלונג איילנד, ובגיל 13 עברה משפחתה לניו המפשייר. את סיפורה הראשון כתבה בגיל 5 והוא נקרא "הלובסטר שלא הובן כהלכה" ("The Lobster Which Was Misunderstood"). היא למדה באוניברסיטת פרינסטון כתיבה יוצרת וכבר במהלך לימודיה שם פרסמה שני סיפורים קצרים במגזין הנוער "סבנטין". את לימודיה סיימה בשנת 1987 ולאחר מכן החלה לעבוד במגוון עבודות, בהן עריכת ספרי לימוד והוראת אנגלית לתלמידי כיתה ח'. היא סיימה תואר שני בחינוך באוניברסיטת הרווארד.

פיקו הפכה לכותבת של ה-DC קומיקס, בחוברת הקומיקס "וונדר וומן". הגיליון הראשון שלה (#6) יצא ב-28 במרץ 2007, והגיליון האחרון (#10) יצא ב-27 ביוני 2007. 

פיקו נשואה לטים ואן ליר, אותו פגשה בפרינסטון, לזוג שלושה ילדים.

==מספריה שתורגמו לעברית==

*חוט של חסד, 1996 - יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן, בשנת 2009, תרגום: ניצה פלד
*ההסכם, 1998 - יצא לאור בהוצאת אופוס בשנת 2007
*בת ברית, 1999 - יצא לאור בהוצאת כנרת, בשנת 1999, תרגום: מיכל קירזנר
*שומרת אחותי, 2004 - יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן, בשנת 2009
*היעלמויות, 2005 - יצא לאור בהוצאת כנרת בשנת 2012, תרגום: הילית בר
*המעגל העשירי, 2006 - יצא לאור בהוצאת כנרת / אופוס, בשנת 2006, תרגום: דסטין ויבר
*תשע עשרה דקות, 2007 - יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן בשנת 2010, תרגום: יעל אכמון
*עניינים שבלב, 2008 - יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן בשנת 2010, תרגום: דנה אלעזר-הלוי
*זהירות, שביר, 2009 - יצא לאור בהוצאת כנרת בשנת 2010, תרגום: מיכל קירזנר אפלבוים 
*חוקי הבית, 2010 - יצא לאור בהוצאת דביר בשנת 2012, תרגום: תמרה אבנר 
* שירו של הלב, 2011 - יצא לאור בהוצאת כנרת בשנת 2013, תרגום: קטיה בנוביץ'
* זאב בודד, 2012 -יצא לאור בהוצאת כנרת בשנת 2014, תרגום: כפיר לוי
* מספרת הסיפורים, 2013 - יצא לאור בהוצאת כנרת בשנת 2014, תרגום: קטיה בנוביץ', 
*זמן לעזוב, 2014 - יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה ביתן בשנת 2015, תרגום: קטיה בנוביץ'
* צעד גדול קטן, 2016 - דרמת בית משפט, יצא לאור בהוצאת כנרת בשנת 2016, תרגום: קטיה בנוביץ'
*ניצוץ של אור, 2018 - יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן בשנת 2018, תרגום: דורון דנסקי
*ספר שתי הדרכים, 2020 - יצא לאור בהוצאת כנרת זמורה-ביתן בשנת 2021, תרגום: אביגיל בורשטיין
*הלוואי שהיית כאן, 2021 - יצא לאור בהוצאת תכלת בשנת 2022, תרגום: מור רוזנפלד

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:קומיקסאיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:קומיקסאיות יהודיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1966
הוצאה מוכרת

בדיני מיסים, הוצאה מוכרת או הוצאה מותרת בניכוי היא הוצאה שנעשתה במהלך פעילות של יחיד או תאגיד, והיא מנוכה מהכנסותיו בעת חישוב המס שהוא חייב בו.

הגישה הבסיסית היא שהוצאה שכל מטרתה הייתה יצירת הכנסה, כגון רכישה של חומרי גלם במפעל תעשייתי, היא הוצאה מוכרת, ואילו הוצאה שמטרתה הנאה פרטית של אדם אינה מוכרת. ההחלטה נעשית מורכבת יותר כאשר מדובר בהוצאה מעורבת – כזו שמשמשת ליצירת הכנסה וגם להנאה פרטית, כגון נסיעת עסקים לחו"ל המשולבת בנופש, או טלפון סלולרי המשמש עובד לשיחות עסקיות ולשיחות פרטיות, או הוצאות שהוצאו בגין דלק, חלפים לרכב או הוצאות מוסך. הכרה בהוצאה משמשת לעיתים כתמריץ מס (למשל ב"חוק האנג'לים").

==בישראל==
סעיף 17 לפקודת מס הכנסה קובע את העיקרון הבסיסי: "לשם בירור הכנסתו החייבת של אדם ינוכו, זולת אם הניכוי הוגבל או לא הותר על פי סעיף 31 – יציאות והוצאות שיצאו כולן בייצור הכנסתו בשנת המס ולשם כך בלבד", ולאחר מכן מפרט סוגים מיוחדים של הוצאות שייחשבו כהוצאות מוכרות, כגון דמי שכירות על נכס המשמש ליצירת הכנסה, חובות רעים, הוצאות בנקיטת אמצעי זהירות מפני התקפות מן האוויר, ועוד. סעיפים 18 עד 27 לפקודה עוסקים בכללים נוספים בעניין זה.

סעיף 32 לפקודה משלים את סעיף 17 ומפרט סוגים של הוצאות שאינן מותרות בניכוי, ובראשן: "הוצאות שאינן הוצאות כרוכות ושלובות בתהליך הפקת ההכנסה, לרבות הוצאות הבית, הוצאות פרטיות, הוצאות שהוצאו לשם הגעה למקום ההשתכרות ולשם חזרה ממנו, והוצאות שהוצאו לשם טיפול בילד או השגחה עליו או לשם טיפול באדם אחר או השגחה עליו".

סעיף 342 לחוק הביטוח הלאומי קובע כי הכנסתו של עצמאי, לשם חישוב דמי ביטוח לאומי המגיעים ממנו, היא הכנסתו כפי שנקבעה בפקודת מס הכנסה, וסעיף 344 לחוק קובע עיקרון דומה ביחס לשכיר. בהתאם לכך, הוצאה מוכרת לעניין מס הכנסה היא גם הוצאה מוכרת לעניין דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות.

==ראו גם==
* פסק דין ורד פרי
* ניכוי (מההכנסה החייבת)

==לקריאה נוספת==
* רמי אריה, הוצאות מוכרות למס הכנסה, למע"מ, למס שבח ולביטוח לאומי, הוצאת מיסים ועסקים, 2008
* צילי דגן "הוצאה מוכרת", עיוני משפט לא, עמ' 257–312

קטגוריה:דיני מיסים
en:Tax deduction
אנדרי קורבסקי

אנדרי מיכאלוביץ' קורבסקי (ברוסית:Андрей Михайлович Курбский; 1528–1583) מפקד צבאי וחבר קרוב של איוואן הרביעי, בהמשך מתנגד למשטרו. 
== חייו ==
קורבסקי היה נצר לשושלת רוריק ונולד באזור ירוסלבל. כבר בגיל צעיר השתתף במערכות צבאיות ובמיוחד בפשיטות על חאנות קאזאן. במערכה של כיבוש קאזאן הוא היה מפקד של הכוח הימני של הרוסים. בהמשך הוא היה בראש הכוחות שלחמו נגד האודמורטים.

בתחילת מלחמת ליבוניה הוא היה בראש הכוחות שכבשו את טרטו. הוא התקרב לקבוצת אצילים שבתחילת שנות ה-60 של המאה ה-16 הואשמו על ידי הצאר בבגידה. הוא התחיל לחשוש לגורלו. לאחר התלבטויות ב-30 באפריל 1564 הוא ערק לדוכסות הגדולה של ליטא. לאחר העריקה הוא התכתב במשך שנים עם איוואן הרביעי על הסיבות לעריקתו ועל משנתו המדינית. התכתבות שלו עם הצאר מהווה מקור חשוב ללימוד היסטוריה של רוסיה במאה ה-16. 

כבר בסוף 1564 עמד בראש כוח צבאי שלחם ברוסים והביס אותם. כאות הוקרה לפעילותו, קיבל ממלך פולין את קובל לשליטתו.

ההיסטוריונים הרוסים חלוקים בהערכת אישיותו. בחלקם גורסים שהוא היה בן אדם מוגבל ועריקתו הייתה התוצאה של שאיפות אישיות מוגזמות ופחד מהצאר. היסטוריונים אחרים רואים בו בן אדם ישר ומוכשר שלא היה יכול לסבול את התנהגותו של איוואן הרביעי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://ganba.narod.ru/library/Grozny-Kurbski.html התכתבות בין קורבסקי לבין איוואן הרביעי (ברוסית)] 
* [http://fershal.narod.ru/Memories/Texts/Kurbsky/Kurbsky.htm ספרו על היסטוריה רוסית (ברוסית)]
* 

קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:נסיכות מוסקבה
קטגוריה:אנשי צבא רוסים
קטגוריה:כותבי מכתבים
קטגוריה:רוסיה הצארית: אישים
קטגוריה:ילידי 1528
קטגוריה:נפטרים ב-1583
שליו-שיחים מצויר

שליו מצויר ואפרוחו
שליו-שיחים מצויר (שם מדעי: Perdicula erythrorhyncha) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים, (סוג: Perdicula), נמצא בגבעותיה המיוערות של הודו (Satpura Range) ממזרח ומדרום למומבאי כמו כן מדרום למערב בנגל עד לצפון אנדרה פרדש.
== מאפיינים ==
שליו בשו מצויר נע בקבוצות קטנות על הגבעות וניתן להבחין בו על פי מקורו ורגליו האדומים, הבולטים לרחוק. הם נעים בקבוצות קטנות, בשורה עורפית לאורך שבילים בעשביה ובשעת סכנה הם מתעופפים למרחק של כמה מאות מטרים.

שליו הבוש המצויר בולט בצבעיו. על פני גופו מעין ציורים בצבעים כהים ובהירים ורגליו ומקורו האדומים בולטים אפילו בשעת תעופה. החלק התחתון של הנקבה לבן, אך אין לה פס לבן על הגרון והראש כמו לזכר. שלוים אלו נעים בקבוצות של 6–10 פרטים, ומתקשרים ביניהם בשריקה משולשת הנשמעת כ"קיריקי". שריקות אלו, מיועדות לשמור את הקבוצה מלוכדת, וכן משמשות את הזכר המכריז על עצמו בעונת הרבייה. שליו הבוש המצויר יוצא מבין העשבים, לאזורים פתוחים כגון דרכי ושבילי עפר, בבוקר ובערב, במטרה לחפש אוכל ולהתפלש בעפר.

שליו הבוש המצויר מסוגל לקנן במשך כל השנה. עונת הקינון משתנה בהתאם לאזור המחיה. הקן ממוקם בקרבת שורש של שיח, לעיתים מרופד בשכבה דקה של עשב. הנקבה מטילה בין 4–7 ביצים הבוקעות לאחר כ-18 יום.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וויליאם הנרי סייקס
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:הודו: עופות