OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לארס ברג

לארס ברג (בשוודית: Lars Berg; 1901–1969) היה דיפלומט שוודי, שהוכר כחסיד אומות העולם.

== ביוגרפיה ==
ברג נולד בנורווגיה. בבגרותו עבד בשגרירות השוודית בהונגריה, שעובדיה זייפו מסמכים עבור משפחות יהודיות שחצו את הגבול בהונגריה.

ברג הצטרף לקבוצת דיפלומטים שוודים בבודפשט, בראשות ראול ולנברג, אשר סיפקה מסמכים מזויפים ליהודים, ותמכה בקבוצות שעזרו ליהודים לנוע ממקום למקום.

בנוסף נזקפת לזכותו של ברג הצלת פיטר זוואק ומשפחתו, אשר נמצאו על ידי חיילי "צלב החץ". במסגרת זאת, הצליח ברג לחלצם מידי החיילים שביקשו להוביל אותם אל נהר דנובה על מנת לירות בהם. ברג רץ אל הבניין בו הוחזקו, תוך שהוא מנופף במקלע וצועק שהבית נתון להגנה שוודית.

בסיום המלחמה פרסם ברג ספר בשוודית, אשר גולל את כל המאורעות אשר חלפו עליו ועל עמיתיו. ברג היה למעשה אחד האחרונים, שראו את ולנברג בחיים. הוא נעצר יחד עמו על ידי הסובייטים, אך שוחרר בעוד שוולנברג הועבר למוסקבה. ספרו שפך אור על סיפור היעלמותו של ולנברג. הספר פורסם בשוודיה בשנת 1949, אך נעלם מן המדפים תוך שבועות בודדים ולא ניתן היה למצוא אותו. ב-1990 יצאה לאור גרסה מתורגמת לאנגלית שהיוותה ראיה מוצקה לפרשת היעלמותו של ולנברג.

ב-13 ביולי 1982 הוכר לארס ברג כחסיד אומות העולם יחד עם עמיתו קארל איבן דניאלסון, וניטע לכבודו עץ בגן חסידי אומות עולם.

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.amazon.com/Lars-G.-Berg/e/B001HOV8PE/ref=dp_byline_cont_book_1 "הספר שנעלם: מה שקרה בבושפט" - ברג לארס, אתר אמזון]

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.raoulsfate.org/in_memorium_berg.html לארס ברג, גורלו של ראול]
* [http://www.wallenberg.hu/en/raoul-wallenberg/rescuers/diplomats.html פרופיל] באתר wallenberg

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוודים חסידי אומות העולם
קטגוריה:דיפלומטים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1901
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1969
מילוש האייק

מילוש הַאיֶיק (בצ'כית: Miloš Hájek; 12 במאי 1921 – 25 בפברואר 2016) היה היסטוריון, פוליטיקאי ולוחם המחתרת הצ'כית בשנים בהן צ'כיה הייתה תחת כיבוש גרמני (1938 - 1945). בשנת 1995 קיבל את התואר חסיד אומות העולם.

== קורות חיים ==
האייק נולד בדייטניצה , צ'כיה. ב-1938, גרמניה הנאצית כבשה את צ'כוסלובקיה. יחד עם אשתו המנוחה אלנה, הפך פעיל במחתרת הצ'כית והיה פעיל בארגונים אנטי- נאצים אחרים. סיפק ליהודים זהויות מזויפות באמצעות מסמכי זיהוי על מנת לעזור ליהודים לשמור על מקומות המסתור שלהם. הוא נעצר על ידי הגסטפו באוגוסט 1944 ונגזר עליו עונש מוות במרץ 1945. הוצאתו להורג לא יצאה לפועל עקב פעילותה של המחתרת הצ'כית וסיום כיבוש גרמניה בצ'כיה.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
שיתף פעולה עם פעיל ב ארנושט ניומן, וזייף מסמכים לחברי התנועה האחרים ומשפחותיהם ומצא להם מקומות מסתור. האייק סייע לארנוסט ניומן להקים חיים חדשים תחת שם חדש, וכשהיה בסכנת היתפסות, האייק סיפק לו מסמכים חדשים בעזרתם הגיע ניומן להונגריה שם היה מוגן. הרשויות תפסו את האייק ועצרו אותו בגין זיוף מסמכים וסיוע ליהודים. האייק נידון למוות לפי החוק הנאצי. למרות גזר הדין, הרשויות הגרמניות היו עסוקות במלחמה מול הצבא האדום לכן הוצאתו להורג לא להוצאה לפועל והאייק ניצל.

== לאחר המלחמה ==
האייק הפך לחבר ב"מועצה הקומוניסטית של צ'כיה" בעקבות המלחמה. האייק הצטרף למפלגה הקומוניסטית, ממנה גורש אחרי שברית המועצות פלשה לפראג. הוא פוטר מעבודתו אך יצא לגמלאות על בסיס לוחם מחתרת במלחמת העולם השנייה בזכות עזרתה של אלנה הייקובה, אשתו לשעבר. ב-1977, האייק חתם על "אמנת 77"- אמנת שפועלת למען זכויות אדם. מילוש האייק נפטר ב-25 בפברואר 2016, בגיל 94. נכדתו, אנה, היא היסטוריונית שואה באוניברסיטת וורוויק.

== הכרה והנצחה ==
ב-29 באוגוסט 1995, הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. הטקס התקיים בשגרירות ישראל בפראג. שמו נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים צ'כים
קטגוריה:צ'כים חסידי אומות העולם
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1921
קטגוריה:נפטרים ב-2016
פרדריקה בוכגר

פרדריקה בוכגר (בגרמנית: Friederike Buchegger) הייתה חסידת אומות עולם אוסטרית אשר הצילה יהודים בווינה בתקופת השואה ומלחמת העולם השנייה.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בשנת 1939 שמעה בוכגר על מצוקתֹו של ידידה הוותיק, וולטר פוזילס. הלשינו על ארוסתו, אדלטרוד בכר, אישה צעירה מווינה, אוסטריה. אדלטרוד לא הייתה יהודייה, והיא הואשמה בניהול מערכת יחסים רומנטית עם יהודי, דבר שהיווה עבירה על חוקי נירנברג.

כשפרדריקה הבינה שאדלטרוד נאלצה לברוח להונגריה וידידה וולטר ברח לפראג, היא החליטה להשתמש בקשריה כדי לעזור לזוג. היא יצרה קשר עם מכר שעבד בגסטפו הווינאי. על פי בקשתה של בוכגר, הושמד תיקה של אדלטרוד, כולל הודעת ההלשנה האנונימית עליה. ברגע שהייתה בטוחה שהתיק הושמד (בשנת 1941), העבירה בוכגר את ההודעה, ואדלטרוד חזרה לגור בווינה בבטחה.

בשנת 1942, כשהנאצים החלו להעביר יהודים למחנות ריכוז, ברח וולטר חזרה לווינה ביחד עם אחיו לודוויג. הם מצאו מקלט אצל אדלטרוד, שהחביאה אותם בעליית הגג בדירה, שהייתה שייכת לפרדריק קונץ, ארוסה של אחותה שרלוטה. קונץ שירת בצבא, אך כשחזר הביתה בחופשות, נרתמה פרדריקה ומצאה עבור וולטר ולודוויג מקום מסתור אחר. פרדריקה שכנעה את שומר הבניין שלה להחביא אותם לפרקי זמן קצרים. בנוסף היא דאגה לצרכים היומיומיים של השניים, כמו איסוף כרטיסי מזון וכן אספקת מזון. היא הייתה בסכנה תמידית, מאחר שמתן עזרה ליהודים היווה פשע חמור באותה תקופה. למרות זאת, פרדריקה לא קיבלה תמורה כספית למעשיה.

וולטר ולודוויג ניצלו ושרדו את המלחמה.

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה וולטר פוזילס ואדלטרוד בכר התחתנו והמשיכו לחיות באוסטריה. אחיו של וולטר, לודוויג, המשיך גם הוא לחיות באוסטריה. בשנת 1962 וולטר ואדלטרוד התגרשו.

== הכרה והנצחה ==
ב-26 באוקטובר 1978 הוכרה פרדריקה בוכגר על ידי יד ושם כחסידת אומות עולם. שמה רשום על קיר הכבוד ביד ושם, וכן היא קיבלה מדליה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוסטריות חסידות אומות העולם
אלכסנדרה מלניק

אלכסנדרה מלניק (באנגלית: Alexandra Melnik; 15 במאי 1892 – 1982) היא חסידת אומות עולם אשר הצילה את סוניה ברנשטיין ואמה פניה, בכך שהוציאה אותם מהגטו והסתירה אותם בביתה יחד עם בנה ויקטור מלניק ובתה טאיסיה מלניק (חרצ'נקו) (Kharchenko Taisia).

משפחת מלניק כללה ארבע נפשות, האם אלכסנדרה ושלושת ילדיה: הבת הבכורה טאיסיה בת 16, הבן ויקטור בן 13 והבת גלינה בת 10.<ref></ref> אב המשפחה נרצח ב-1938 בטיהורים בתקופת סטלין. אלכסנדרה הייתה אמה של חברה של סוניה מבית-הספר.<ref></ref>

== ההצלה ==
בנובמבר 1941 התחולל הפוגרום הראשון בעיר חמלניצקי באוקראינה, שם סוניה ואמה היו שבויות. אחרי שהצליחו השתיים לשרוד את הפוגרום, הגיעה אלכסנדרה מלניק אל שער הגטו. סוניה סיפרה בעדותה ליד ושם: "אלכסנדרה הייתה אמה של חברת בית הספר שלי עוד מלפני המלחמה. היא נכנסה לתוך הגטו, איתרה אותנו ולקחה אותנו אליה הביתה מתוך רצונה החופשי". הניצולות, סוניה ואמה הסתתרו אצלה במשך שנה, למרות שהמשפחה חיה בעוני, הם חלקו איתם כל דבר (אוכל בגדים וכו'). עוד מספרת סוניה: "הילדים במשפחה גילו בגרות יוצאת דופן ושמרו על שתיקה, גם כאשר שכנים סקרניים ניסו לסחוט מהם מידע כלשהו, לאחר שחשדו באמם."

לאחר שנה של מסתור אצל משפחת מלניק, הכריזו הגרמנים על הפתרון הסופי. משפחת מלניק לא גירשה את סוניה ואמה אלא המשיכה להסתיר אותן. בימים מסוכנים במיוחד הובילו אותן הילדים של משפחת מלניק ליערות ומקומות מסתור והיו מביאים להם אוכל כל כמה ימים. לאחר מכן, היו באים להחזירן הביתה - לביתם.

בהמשך המלחמה, אלכסנדרה העבירה אותם לטרנסניסטריה באמצעות שכן שלה ואדם נוסף שהיו מוכנים לסייע תמורת תשלום. הם הגיעו לעיר מוהיליב-פודילסקי וכך הצליחו לשרוד את המלחמה. לאחר שהצליחו לעבור, חזרה סוניה לאזור הכיבוש הגרמני, על מנת ליידע יהודים שנשארו על כך שבאזורי כיבוש רומני הרציחות ורדיפות יהודים נרגעו במקצת. לאור זאת המשיכה אלכסנדרה להעביר בסיוע ילדיה יהודים נוספים שהסתתרו בטרנסניסטריה. סך הכל הצילה אלכסנדרה 22 יהודים.

לאחר המלחמה, שמרו המשפחות על קשר הדוק ביניהן. בשנת 1989 עלו סוניה ומשפחתה ארצה והתיישבו בבאר-שבע. בנות המשפחות טאיסיה וסוניה קיימו קשר חם במכתבים.

== תהליך ההכרה ==
אלכסנדרה זכתה בהכרה רק לאחר מותה. לאחר שסוניה ומשפחתה עלו ארצה, הגישה סוניה ב-1990 בקשה ליד ושם, להכיר באלכסנדרה ובמשפחתה כחסידי אומות עולם. הבקשה התעכבה כ-4 שנים בגלל מחסור בעדים שיבואו להעיד. ב-1994 ניתן לאלכסנדרה לוויקטור ולטאיסיה התואר "חסידי אומות העולם" מיד ושם.

לאחר עיכובים ביורוקרטיים מצד גורמים ביד ושם פנתה סוניה בשנת 1995 אישית לנשיא המדינה, עזר וויצמן, להרשות לטאיסיה ובעלה לעלות ארצה לאחר שבקשתם נדחתה כל פעם מחדש בגלל פירוש שגוי של הסעיפים הרלוונטיים בחוק השבות. ב-1996 בגיל 68 עלו טאיסיה ובעלה ארצה לבאר שבע לגור ליד סוניה, והן היו שכנות במשך שנים. לאחר 10 שנים, בגיל 78, קיבלה טאיסיה אזרחות ישראלית. סוניה נפטרה בשנת 2014 והשאירה במותה שני ילדים, שלושה נכדים ושישה נינים. טאיסיה נפטרה בשנת 2019 ונטמנה ליד בעלה בבית העלמין האזרחי בבאר שבע.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקראיניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1892
קטגוריה:נפטרות ב-1982
הנריק וויקטוריה איוונסקי

הנריק איוונסקי (בפולנית: Iwański Henryk, 1902–1978) וויקטוריה איוונסקה (Iwańska Wiktoria) הם זוג חסידי אומות העולם מפולין, ממנהיגי המחתרת הפולנית נגד הנאצים, שהצילו יהודים רבים מגטו ורשה במהלך השואה.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
זמן קצר לאחר פלישת גרמניה הנאצית לפולין, היה הנריק פעיל בהקמת "הארגון הצבאי היהודי". והקדיש את עצמו לתמיכה ביהודים, במסגרת ההתנגדות הפולנית (ארמייה קריובה). ויקטוריה סיפקה ליהודי הגטו ציוד בסיסי, נשק, תחמושת וחומרי הדרכה, שהוברחו דרך תעלות הביוב או בעגלות שהביאו גושי סיד ומלט לגטו. הנריק, במסגרת תפקידו הבכיר במחתרת הפולנית טיפל ביהודים שברחו מתוך הגטו אל הצד הארי של העיר, וסיפק להם מקומות מסתור בבתי חולים, בדירות מסתור, ובכנסיות. הוא צייד אותם במסמכים מזויפים. בין הניצולים בעזרתם היה יוסף צלמייסטר.

במהלך מרד גטו ורשה באפריל 1943 הגבירו הנריק וויקטוריה את מאמצי ההצלה. הם טיפלו ביהודים שברחו וסיפקו להם מקומות מסתור. הנריק וויקטוריה החביאו בדירתם קבוצת יהודים והצילו אותם ממוות. הנריק עצמו לחם במהלך המרד לצד היהודים בקרב על כיכר מוראנובסקי.

== לאחר המלחמה ==
ויקטוריה נדבקה בשחפת מיהודייה שהסתירה בדירתה, ונפטרה מהמחלה. בבעלותו של הנריק הייתה טבעת קשר מחתרתית יחידה מסוגה. לפני מותו מסר איוונסקי לחיים לזר את הטבעת, שהעביר אותה ליד ושם בשנת 2004.

== הכרה והנצחה ==
בשנת 1963 זכה הנריק בצלב הכסף של וירטוטי מיליטרי, אחד מעיטורי הצבא הגבוהים ביותר בפולין. ב-15 במרץ 1966, בירושלים, הוכרו הנריק וויקטוריה על יד ושם כחסידי אומות העולם. ניטע על שמם עץ בשדרת חסידי אומות העולם ב-20 בדצמבר 1989.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:זוגות חסידי אומות העולם
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1902
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1978
אלברטוס זפאט

אלברטוס זפאט (בהולנדית: Albertus Zafet; 8 באוקטובר 1901 – 27 ביולי 1944) היה לוחם המחתרת ההולנדית וחקלאי, שהציל במלחמת העולם השנייה והשואה 20 יהודים ממוות בידי הנאצים והוכר על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
אלברטוס זפאט נולד ב-8 באוקטובר 1901, ביישוב חקלאי במחוז דרנתה שבהולנד. הוא נישא לאלטיה, שבהמשך עזרה לו בהסתרת היהודים. נולדו להם שתי בנות. שתיהן חלו בפוליו בצעירותן.

אלברטוס ואשתו הבריחו והחביאו 20 יהודים, בעזרת המחתרת ההולנדית. היהודים הוחבאו בגינה בתוך לול תרנגולים נטוש, שנראה כמו חורבה, אך צויד בחשמל ובגז, כדי לספק תנאי מחיה נוחים. כשעלה החשד בדבר החבאת יהודים ביישוב, החלה חקירה של הקצין הנאצי הלמוט' יוהאן למציאתם והוצאתם להורג. כשסירב אלברטוס להסגיר את היהודים, נורה למוות בביתו מול אשתו וילדיו על ידי יוהאן.

== הכרה והנצחה ==
ב-8 במרץ 1972 הוכר אלברטוס זפאט הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם, בעקבות העדויות של אישה שהציל, מיבום סיטה. לכבודו נשתל ביד ושם עץ חסיד אומות העולם.

לכבודו הוקם עמוד אינטרנט, וכן הוקמה אנדרטה קטנה דמוית מערה, כמו האחת שבה הסתיר יהודים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.infocenters.co.il/gfh/notebook.asp?lang=HEB&dlang=HEB&module=notebook&page=notebook&rsvr=@1&param=%3Cbook_id%3E24497%3C/%3E%3Cchecktab%3E0%3C/%3E%3Cnum_page%3Emain%3C/%3E%3Cnob%3E2%3C/%3E&param2=&site=gfh אלטיה זפאט], באתר "ארכיון בית לוחמי הגטאות"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1901
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1944
אסקר (נורווגיה)

אסקר היא עיר במחוז אקשהוס שבנורווגיה, הממוקמת 30 ק"מ דרום-מערבית לאוסלו. העיר הוקמה ב-1 בינואר 1838.

באסקר מתגוררים, נכון ל-2019, 61,523 תושבים, מה שהופך אותה לעיר ה-11 הכי גדולה בנורווגיה לפי אוכלוסייה. שטחה של העיר הוא 101 קילומטרים רבועים.

== היסטוריה ==

אסקר הוקמה בשנת 1838 על ידי נוצרים לותרנים קונסרבטיביים. ב-1879 נבנתה באסקר כנסיית אסקר הנאו-גותית, והיא מהווה מקור תיירות מרכזי באקשהוס.

הסניף הראשון של איקאה מחוץ לגבולות שוודיה הוקם באסקר בשנת 1963.

== אנשים חשובים שנולדו בעיר ==

* הוקון, נסיך נורווגיה
* מטה מאריט, נסיכת נורווגיה
* מורטן הארקט, סולן להקת a-ha
* ג'ונס אדן, DJ ומפיק מוזיקלי

==קישורים חיצוניים==

* 

2019 01
קטגוריה:מזרח נורווגיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1837
תמר סוקניק

תמר סוקניק (נולדה ב-26 ביולי 1981) היא עיתונאית ואשת מדיה ישראלית.

== ביוגרפיה ==
סוקניק נולדה בירושלים לעיתונאי גדי סוקניק ולד"ר נילי סוקניק, יועצת ארגונית. בילדותה עברה לתל אביב עם משפחתה.

בגיל 17 החלה לכתוב במוסף הנוער "פיוז" מבית "ידיעות אחרונות". בשנת 2000 התגייסה לצה"ל ככתבת בעיתון "במחנה".

עם סיום שירותה הצבאי עברה להתגורר בניו יורק ועבדה ככתבת בעיתון "ידיעות אמריקה". כשחזרה לישראל, החלה לעבוד כעורכת חדשות באתר nrg. ב-2005 עברה ל"רשת", שם שימשה כאחראית על כתיבת מסמכי המכרז של הזכיינית לשידור בערוץ 2.

החל מ-2006 שימשה ככתבת המוזיקה במוסף גלריה של העיתון "הארץ", ומשם עברה לשידורי "קשת", לתפקיד עורכת המשנה של התוכנית "מה קורה". לאורך השנים שימשה כעורכת וכתסריטאית במגוון תוכניות טלוויזיה, ובהן "היפה והחנון", ששודרה בערוץ עשר.

בשנת 2013 החלה לעבוד ב"וואלה!" כעורכת התוכניות שצולמו באולפן הטלוויזיה של האתר. ב-2016 קודמה לתפקיד סגנית העורך הראשי של וואלה!. בשנת 2019 עזבה סוקניק את תפקידה בוואלה.

נכון לאוגוסט 2023 מכהנת סוקניק כחברת הנהלה בחברת Literally Media, המנהלת פורטלי בידור והומור אמריקאיים גדולים כגון Cheezburger, Know Your Meme, eBaum's World ו-Cracked.

== חיים אישיים ==
בין השנים 2004–2007 הייתה סוקניק בת זוגו של המוזיקאי דודו טסה, שהקדיש לה את האלבום "לולה". בשנת 2013 נישאה לאמן והבעלים של "גלריה גורדון", אמון יריב, ולהם בן ובת.

מתגוררת בתל אביב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:עורכות ישראליות
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
יחסי יוון–קניה

יחסי יוון–קניה הם יחסים דו-צדדיים בין יוון לקניה . ליוון יש שגרירות בניירובי וקונסוליה מכובדת במומבסה . קניה מיוצגת ביוון דרך שגרירותה ברומא, איטליה .

== אמנות ==
ביוון ובקניה יש את האמנות הבילטרליות הבאות: מסגרת האמנות הנוכחית מורכבת מהסכמים הבאים:
* פרוטוקול משא ומתן בין משרדי החוץ (ניירובי 16.11.1998)
* הסכם לשיתוף פעולה כלכלי וטכנולוגי (16.11.1998)
* הסכם על סיוע משפטי לעניינים אזרחיים ומסחריים (במשותף עם אנגליה, לונדון, 27.2.1936). חוק 730/1937. (גאזט ממשלתי, 227/1937). (באמצעות הסכם משותף בין יוון וקניה, מיום 16.10.1967 ההסכם הוארך הוארך עד הסכם חדש)
* הסכם הסגרה (במשותף עם אנגליה). (אתונה, 11/24/1910). הממשלה. 41/1912 (באמצעות הסכם משותף מיום 16.10.1967 בין יוון וקניה המורחבת עד הסכם חדש).

הסכם תיירות בין יוון וקניה שהוסכם עליו ב -2003 תלוי גם הוא בחתימה.

== יחסים פוליטיים וכלכליים ==
בנובמבר 1998 ביקר בקניה, שר החוץ היווני תיאודורוס פאנגאלוס .

בפרשת אוקלן ב -1999, הקונסול היווני בקניה, ג'ורג' קוסטולאס, הגן על מנהיג PKK, עבדאללה אוכלן . אוקלאן עבר מסוריה לאיטליה לרוסיה ליוון ולבסוף לשגרירות היוונית בניירובי, קניה, ב -2 בפברואר 1999. קומנדואים טורקים כבשו את אוקלן בסיוע כוחות הביטחון הקנייתים. בעקבות המעצר דחתה ממשלת קניה את הקבינט שלה על הסערה הציבורית על "תפקידו העכור" בפרשה. שר האוצר הקנייתי, סימאון ניאצ'ה, התפטר במקום לקבל את ההנהגה לעמוד בראש המשרד לפיתוח התעשייה. פרנק קווינגה, שעמד בראש תיק ההגירה, ודנקן ואצ'ירה, שהיה מפכ"ל המשטרה, פוטרו מתפקידם. נח קטאנאנגלה, שר התיישבות הקרקע, הועבר גם הוא לתפקיד אחר בממשלה. שלושה פרקים יוונים הוסרו מתפקידם על הפרשה.

במחצית הראשונה של 2003 התקיימה יוון כנשיאות האיחוד האירופי ונבחרה לאחר מכן כחברה בלתי קבועה במועצת הביטחון של האו"ם. זה יצר מסגרת חיובית לקידום יחסי יוון עם אפריקה, במיוחד קניה, הממלאת תפקיד פעיל במרכז אפריקה, כפי שנראה בהתערבותה במסגרת IGAD, בנושא דרום סודאן .

לשכת המסחר והתעשייה באתונה התחייבה לביקור ביקורתי ב -2001 כדי לזהות תחומים לקידום יחסי הסחר עם קניה, בעיקר בתחום המזון, התרופות והקוסמטיקה. צפוי כי המשא ומתן בין האיחוד האירופי למדינות ACP להקמת משטר סחר חדש עד סוף שנת 2007 יתרום באופן משמעותי להתפתחות נוספת של הסחר עם קניה. זרם התיירים היוונים לקניה גדל בשנים האחרונות, במיוחד בצורה של חגי החבילה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mfa.gr/www.mfa.gr/en-US/Policy/Geographic+Regions/Sub-Saharan+Africa/Bilateral+Relation/Kenya/ משרד החוץ היווני על היחסים עם קניה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
ביל סקרוטון

ביל סקרוטון (באנגלית: Bill Scruton; 1908 – 1987) היה חייל בצבא הבריטי שנשבה בידי הצבא הגרמני. כשבוי מלחמה בריטי הוא היה שותף להצלתה של נערה יהודיה בשם שרה מוטוסון, על כך הוכר כחסיד אומות העולם.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
סטן וולס היה אחד מעשרת השבויים הבריטים יחד עם סקרוטון, שמצא בקיץ 1944 נערה יהודייה בת שש עשרה בשם שרה מטוסון. כאשר סטן וולס מצא את שרה היא הייתה מורעבת ותשושה לחלוטין.

וולס נתן לה מזון והביא אותה לתשעת האסירים האחרים ביניהם ביל סקרוטון, כשהיא עטופה במעיל צבאי ישן. השבויים האחרים נדהמו ממצבה הרפואי הקשה והתגייסו לעזור לה. ביחד הם הבריחו אותה לתוך מחנה השבויים שלהם – מחנה B20 שליד גרוס גולמקאו, שם הסתירו אותה בתוך מתבן. מאחר שנהגו לתלות את הכביסה באסם בו החביאו אותה, הם השתמשו בכביסה בתור עילה שיאפשר להם להביא לנערה הגוועת מזון. לאור מצבה הגופני הקשה, הם התחלקו בטיפול בה. הם הביאו לה מזון, טיפלו בכוויות הקור מהם סבלה, השיגו פראפין על מנת להילחם בכינים בשערה, רחצו אותה ודאגו שתבריא.

הסכנה שתיחשף הייתה רבה, כיון שממש מחוץ למגוריהם הייתה תחנת משטרה. הסוסים בהם השתמשו השוטרים הוחזקו באותו אסם שבו שרה הוסתרה. אך למרות הסכנה ביל סקרוטון והאחרים טיפלו בה במשך 3 שבועות, עד שאולצו לעזוב. ערב פינויים לכיוון גרמניה, סקרוטון וחבריו דאגו שאישה מקומית תטפל בה עד להגעתו של הצבא האדום.

== הכרה והנצחה ==
בשנת 1972, 25 שנה לאחר מכן זכו סקרוטון ושאר השבויים להתאחד ולפגוש שוב את שרה הנערה אותה הצילו. סקרוטון נפטר ב-1987.

ביל סקרוטון הוכר כגיבור שואה בריטי על ידי הממשלה הבריטית. בנוסף הוא הוכר כחסיד אומות העולם ב-11 באוקטובר 2011 על ידי יד ושם. האחייניות שלו קיבלו את התארים בעבורו.

== לקריאה נוספת ==
*[https://www.yadvashem.org/he/righteous/stories/british-pows.html "עשרה שבויי מלחמה בריטים"], באתר יד ושם.
*[https://www.northyorkshirenews.com/news/man-who-helped-jewish-girl-escape-the-holocaust-1-6528014 Man who helped Jewish girl escape the Holocaust], North Yorkshire The News

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בריטים חסידי אומות העולם
קטגוריה:בריטים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי אות גיבור השואה הבריטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1908
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1987
אלכסנדר קרמרובסקי

אלכסנדר קרמרובסקי (ברוסית: Александр Крамаровский; 1900 – 1 בינואר 1964) היה מורה למתמטיקה וחסיד אומות העולם.

== ביוגרפיה ==
קרמרובסקי נולד בשנת 1900 באימפריה הרוסית הוא היה מורה למתמטיקה בבית יתומים בפרוורי מוסקבה. הוא התחבר במיוחד לאחת מתלמידותיו, ריבה רזניקובה, שהצטיינה בלימודיה, אך סבלה מהצקות וגינויים עקב היותה יהודיה. ריבה נולדה בשנת 1925 בהומל, בלארוס. היא התייתמה מאמה בגיל צעיר והועברה לחסותו של דודה במוסקבה. עקב קשיים כלכליים הועברה לבית יתומים והייתה היהודיה היחידה בו. אלכסנדר ריחם על ריבה שסבלה מאנטישמיות ורצה לאמץ אותה, אך אשתו סרבה.
==פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
כאשר גרמניה הנאצית תקפה את ברית המועצות במבצע ברברוסה בשנת 1941, פונו התלמידים וצוות בית היתומים לאזור נהר הדון, ונשלחו לעבוד בשדות ולהחליף את הגברים שנלקחו לשרת בצבא האדום. בשנת 1942 גרמניה הנאצית כבשה את האזור. ריבה הייתה אז בת 16. התחילו שמועות שהגרמנים רוצחים יהודים, ואלכסנדר, שעזב את אשתו במוסקבה, החליט לפעול בעניין. הוא לקח את ריבה תחת חסותו כבתו.

השניים נעצרו בעיר נובוצ'רקסק ונשלחו לעבודת כפייה תחת שלטון גרמניה הנאצית עם אסירים רוסים נוספים בגבול גרמניה-אוסטריה. במחנה בו שהו היו שני תתי-מחנות, אחד לאסירים הרוסים והשני ליהודים, שהיו ידועים בתור "הבריגדה היהודית". על מנת להשאיר אותה במחנה הרוסי, המשיך אלכסנדר להציגה כבתו. ריבה ענדה צלב עץ סביב צווארה וקראה לעצמה מרגריטה. לא היו להם תעודות, אך כולם במחנה האמינו שהם נוצרים. בסוף כל יום עבודה אחראי מחנה היה מביא לריבה בגדים של משפחתו לתיקון, ובתמורה היה מעלים עין אם ריבה ואלכסנדר יצאו לשדות וליער בסביבה כדי לאסוף תפוחי אדמה, וללקט צמחים על מנת לשבור את רעבונם. ריבה ואלכסנדר עבדו על פסי הרכבת בקרבת המחנה עד סיום המלחמה.

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה הגיעו האסירים המשוחררים מהבריגדה היהודית למחנה הרוסי, כדי לחפש אחר ניצולים יהודים. ריבה, שבמהלך כל חייה הסתירה את הזהות היהודית שלה, חששה להזדהות כיהודיה ולהצטרף אליהם, אך אלכסנדר שכנע אותה שיהיה לה עתיד טוב יותר, אם לא תחזור לברית המועצות. אלכסנדר הסתייג מהחזרה לרוסיה לאחר המלחמה, מחשש ליחס הממשלה לאזרחיה שנלקחו למאסר על ידי הגרמנים. ריבה סיפרה את סיפורה לחיילים היהודים, אך סירבה להצטרף אליהם ללא אלכסנדר. ריבה ואלכסנדר הועברו למחנה פליטים באיטליה, שם פגשה את בעלה.

ריבה ואלכסנדר עלו יחד לארץ ישראל בשנת 1946. כאשר ריבה התחתנה, התגורר אלכסנדר איתה ועם משפחתה בקיבוץ גבעות, וריבה ילדה את בנה הראשון. הוא עבד חלקית כ"חצרן עוזר", החל לצייר תמונות נוף ולכתוב מאמרים ברוסית על חייו וחווייתו בישראל. לאחר פרוץ מלחמת העצמאות ב-1947 עברה המשפחה להרצליה, ובשנים לאחר מכן לבאר שבע ואז למושב אורות. ב-1961 הוצעה לאלכסנדר עבודה בעיתון אמריקאי לדוברי רוסית, ולכן עזב את ישראל.

עיתונאי בשם מר מרגולין היה ממכריו של אלכסנדר. הוא סיפר את סיפורו לראשי ההסתדרות ולאחר מכן הביאו לידיעת נשיא המדינה יצחק בן-צבי.

אלכסנדר נפטר בשנת 1964 מאוטם שריר הלב.

== הכרה והנצחה ==
אלכסנדר קרמרובסקי הוכר כחסיד אומות העולם ב־2 באוגוסט 2011. על היותו חסיד דיווח ליד ושם בנה של ריבה, אורי רייס. שמו נחקק בקיר הכבוד לחסידי אומות העולם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: רוסיה
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:נפטרים ב-1964
ז'אן ברוסה

ז'אן ברוסה (בצרפתית: Jeanne Brousse; 2 באפריל 1921 – 19 באוקטובר 2017) ידועה בתור ז'אנט, הייתה פקידה צרפתייה בפריפקטורה של אנסי, צרפת, אשר הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות עולם.

== קורות חיים ==
ז'אן מורייה נולדה בשנת 1921 בפייר דה קיורטיל, וגדלה באנסי. אביה ז'ון מורייה היה יצרן גבינות ששירת ונפצע במלחמת העולם הראשונה ועבד באנסי. אמה מארי, הייתה עקרת בית. ז'אן רצתה ללמוד להיות אחות בפריז, אך בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה, לא התאפשר לה לעשות זאת, והיא נשארה באנסי.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
אנסי, בירת מחוז הוט סבואה (Haute-Savoie), הייתה תחת שלטון איטלקי בנובמבר 1942. מדיניות השלטון האיטלקי הייתה אז הומנית וליברלית בשטחים שכבשה, ויהודים רבים מצאו מקלט באנסי. בספטמבר 1943 הועברה השליטה על האזור לגרמניה הנאצית, והיהודים שחיו באנסי נחשפו לסכנה מיידית.  באותו זמן עבדה ברוסה בפריפקטורה, וידעה על מעצרים עתידיים של יהודים באזור. היא הייתה בקשר קבוע עם המחתרת הצרפתית, והיה ביכולתה להזהיר את אלו שעמדו להיעצר או להיות מגורשים. מכיוון שהכירה את כל ראשי הכפרים, היא הצליחה לארגן מקומות מחבוא בשביל יהודים וילדים יהודים בפרט. היא גם סייעה לבודדים ולמשפחות שלמות לחצות את הגבול לשווייץ. היא סיפקה ליהודים במחבוא מוצרים הכרחיים, ובהם, מסמכי תעודה מזויפים, תלושי מזון, שמיכות ופרטי ביגוד שקשה להשיגם.

== לאחר המלחמה והשואה==
אחרי המלחמה, הרב הנרי שילי, שבשנות ה-50 היה יושב הראש של האקדמיה הרבנית בפריז, העיד על חלקה של ברוסה בהצלת חייו וחיי משפחתו. הוא סיפר כי היא סיפקה להם מסמכים מזויפים ולאחר הכיבוש הנאצי, ארגנה לילדיו מקום מסתור.

אחרי ששוחרר האזור מהשליטה הגרמנית ב-1944, התחתנה ברוסה עם ז'אן ברוסה שהיה עובד ממשלה מקומי. היא שירתה כסגנית נשיא הוועדה הצרפתית של יד ושם למספר שנים החל מ-1987, והשתתפה בדיונים ציבוריים בנוגע לשואה. ז'אן בעלה נפטר ב-2003. בתם קלודי מתה בנעוריה והיו להם שני בנים. בנוסף לארבעה נכדים ושלושה נינים. ברוסה נפטרה בגיל 96 ב-19 באוקטובר 2017.

== הכרה והנצחה ==
ברוסה הוכרה כחסידת אומות עולם על ידי יד ושם ב־4 למאי 1973. ב-2005 זכתה לעיטור לגיון הכבוד הצרפתי. ב-2006 נחרט שמה באנדרטה לזכר השואה בפריז.  

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1921
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1921
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2017
הנס קריסטן מאמן

הנס קריסטן מָאמְן (בנורווגית: Hans Christen Mamen; 20 באפריל 1919 – 14 באוקטובר 2009) היה תאולוג, כומר והיסטוריון נורווגי מחסידי אומות העולם.

== ביוגרפיה ==
מאמן נולד באסקר שבנורווגיה. הוא ומשפחתו ניהלו את חוות ווגלונד שבעיירה. הוא החל ללמוד תאולוגיה בבית הספר הנורווגי בשנת 1939, והיה מתנדב במלחמת החורף. במהלך כיבוש נורווגיה על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, נאלץ מאמן לנוס לשוודיה. הוא היה מחבריה הראשונים של תנועת המחתרת הנורווגית. במהלך המלחמה המשיך את לימודיו באוניברסיטת אופסלה שבשוודיה.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בין השנים 1942–1945 שירת מאמן כטייס, והעביר יהודים מנורווגיה אל מעבר לגבול השוודי, ובכך סיכן את חייו, והציל את חייהם של עשרות יהודים שנכלאו במחנות ריכוז במזרח נורווגיה.

== לאחר המלחמה ==
בשנת 1946, שנה לאחר תום מלחמת העולם השנייה, סיים את לימודי התאולוגיה בנורווגיה. הוא שב לטפל בחווה של משפחתו באסקר, והצליח לתקן את הנזקים שנגרמו לה במהלך המלחמה. הוא עבד ככומר בבית החולים דיקמארק באוסלו בין השנים 1948–1969.

== הכרה והנצחה ==
מאמן הוכר בשנת 1979 כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

בשנת 1983 הוא זכה בפרס התרבות של מחוז אקרסהוס, וב-1995 בפרס התרבות של עיריית אסקר. כשהיה בן 86, בשנת 2005, הוא הוכר כאזרח כבוד של מדינת ישראל.

בשנת 2009, נפטר בשיבה טובה והוא בן 90.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נורווגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:כמרים
קטגוריה:אנשי דת נורווגים
קטגוריה:ילידי 1919
קטגוריה:נפטרים ב-2009
צ'ארלס דרו

צ'ארלס ריצ'רד דרו (3 ביוני 1904 - 1 באפריל 1950) היה רופא, חוקר ומנתח אמריקאי. ידוע בעיקר בתרומתו ובפיתוחיו בתחום עירויי הדם, שהצילו את חייהם של אלפי בני אדם.

==חייו והשכלתו==
דרו נולד ב-3 ביוני 1904 למשפחה אפרו-אמריקאית ממעמד הביניים בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית. אביו, ריצ'רד, עסק בייצור שטיחים, ואמו, נורה, השתכרה כמורה. יחד עם שלושת אחיו, גדל והתחנך בשכונה מעורבת. החל לעבוד כבר בגיל 12 בתור מחלק עיתונים, וכשנה לאחר מכן כבר עבדו תחתיו שישה עובדים נוספים. במהלך שנות לימודיו בבית הספר עבד במספר עבודות נוספות, ביניהן מציל בבריכת שחייה ופועל בניין. דרו הצעיר הפך במהרה לאתלט מצטיין, ואף זכה במספר פרסים בתחום. במהלך חייו המוקדמים לא הביע כל עניין בתחום הרפואה. בשנת 1920 נפטרה אחת מאחיותיו, אלזי, כתוצאה מסיבוך של מחלת השחפת.

לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1922, החל ללמוד במכללת אמהרסט במסצ'וסטס לאחר שזכה במלגה אתלטית. במהלך שנותיו בקולג' החל להתעניין לראשונה בתחומי הביולוגיה והרפואה. בשנת 1926 סיים את לימודיו בקולג' והחל לעבוד כמדריך לביולוגיה וכמנהל אתלטי בקולג' בבולטימור שבמרילנד. כשנתיים לאחר מכן התקבל לפקולטה לרפואה באוניברסיטת מק'גיל שבמונטריאול, קנדה. בשנת 1933 סיים את לימודיו האוניברסיטאיים בהצטיינות והחל בהתמחות מעשית בבית חולים. במהלך ההתמחות, שנמשכה כשנתיים, עסק רבות במחקר, בעיקר בניסיון לפיתוח שיטה לטיפול בהלם באמצעות מתן נוזלים שונים. עיסוקו הממושך בתחום זה הוא שהקנה לא את בקיאותו הרבה בתחום עירוי הדם שבו יעסוק בהמשך חייו. החל משנת 1936 ועד למותו בשנת 1950 עסק דרו בעיקר בהוראה ובמחקר במוסדות אקדמיים שונים, ובשנת 1940 אף הפך לאפרו-אמריקאי הראשון בהיסטוריה שזכה בתואר דוקטור באוניברסיטת קולומביה.

צ'ארלס ריצ'רד דרו מת מפצעיו ב-1 באפריל 1950 בברלינגטון שבקרוליינה הצפונית לאחר שהיה מעורב בתאונת דרכים והוא בן 45 בלבד.

==פיתוחיו בתחום עירויי הדם==
בשנת 1940, לפני הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה ולאחר שסיים את לימודי הדוקטורט, גויס דרו לפרויקט "דם לבריטניה" ("Blood for Britain"), פרויקט שמטרתו הייתה פיתוח שיטות חדשניות לאחסון, שימור והפקת דם לעירוי לחיילי בריטניה. במסגרת עבודתו בפרויקט הגה מספר רעיונות מהפכניים בתחום עירויי הדם בפרט ובעולם הרפואה בכלל. דרו הקים מספר מוקדים בהם יכלו אזרחים לתרום דם, והיה ממפתחי הטכנולוגיה הנחוצה לשינוע התרומות ברכבים ייעודיים שכונו "Bloodmobiles" (בתרגום חופשי: "ניידות דם"). דרו הסיק גם שמרכיביו השונים של הדם, ביניהם פלזמת הדם ותאי הדם, ניתנים להפרדה ואחסון בנפרד בצורות שונות. נוסף על אלו, פיתח שיטה חדשנית לשימור תרומות הדם, ובכך סלל למעשה את הדרך להקמתם של בנקי הדם הראשונים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארצות הברית
קטגוריה:עירוי דם
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:בוגרי מכללת אמהרסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
לימנוסקליס

לימנוסקליס (שם מדעי: Limnoscelis; משמעות השם: "רגלי הביצה") הוא סוג של חולייתן פרהיסטורי מהקבוצה דמויי זוחלים, אשר חי בסוף הקרבון לפני 303-295 מיליון שנה והיה מאבותיהם של הזוחלים האמיתיים. המאובנים שלו נמצאו בטקסס ב-1911.

== מאפיינים ==
יצור זה הגיע לאורך 1.5 מטר והיה בעל רגליים קצרות בעלות אצבעות קצרות וחסרות טפרים, אשר חי רוב זמנה ביבשה. הראש שלו היה ארוך ודמוי כלב והיה בעל שיניים בולטות החוצה. הגולגולת הזכירה גולגולת של פליקוזאור או של פראיזאור (Pareiasauria), מאוחרים יותר. הוא היה יצור איטי שנע בצורה המזכירה לטאות מודרניות וניזון מבשר, אולי באזורי ביצות. עקב איטיותו סביר להניח שהיה צד ממארב.

הלימנוסקליס היה קרובו של הדיאדקטס, אשר חי באותה תקופה והיה גדול ממנו.

== בתרבות ==
יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1911
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סמואל ונדל ויליסטון
קטגוריה:דמויי-זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרם באמריקה הצפונית
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו בקרבון פנסילבני
נונדסוכוס

נונדסוכוס (שם מדעי: Nundasuchus; בסוואהילי: "nunda" - טורף, מילולית: "טורף תניני") הוא סוג של זוחל גדול נכחד מקבוצת הארכוזאורים שהיה קרוב לפרסטוסוכוס וחי בתור הטריאס שבתחילת עידן המזוזואיקון לפני 247 מיליון שנה. 

יצור זה למרות מראהו לא היה תנין אמיתי אלא טורף גדול מקבוצה נכחדת שהייתה קרובה לתנינים. היצור היה יבשתי ובעל רגליים חזקות והוא הגיע לאורך 2.7-3 מטרים. הלסתות שלו דמו לאלה של תנין והיו בעלי שיניים דמויי-סכינים ששימשו לביתור טרפו. על גופו הוא היה עטוי באוסטאודרם גרמי, "רעמת" קוצים מעל פלג הגוף העליון והיה בעל זנב ארוך ששימש לייצוב. מפרקיו הרגליים היו גדולים ומעידים שיכל לרוץ מהר בשונה מתנינים.

המאובנים של היצור התגלו ב-2014 בדרום טנזניה כשלד חלקי בעל חוליות, צלעות וגולגולת חלקית, כשלצידו התגלו מיני ארכוזאורים דמויי-תנין, קיינודונטיים דמויי-יונקים ואפילו דמויי דינוזאורים מהירים כמו הניאסזאורוס (Nyasasaurus). עם זאת דינוזאורים אמיתיים עוד לא התגלו באפריקה.

==ראו גם==
*גרווילוסוכוס - ארכוזאור דומה אך קטן יותר מארגנטינה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2014
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטרלינג נסביט
קטגוריה:פסאודוסוכיה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס תיכון באפריקה
קטגוריה:ארכוזאורים פרהיסטוריים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2014
סטאר 944

סטאר 944 (בפולנית: Star 944) היא משאית צבאית, בעל הנעה כפולה 4x4, אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב הפולנית "Fabryka Samochodów Ciężarowych "Star בין השנים 2000–2006.

דגם "סטאר 944" הוצג לראשונה בשנת 1999.

==דגמים==
* "Star 944 Hiena".
* "Star 944P".

=="סטאר 944"==
* הנעה 4x4.
* קבינה: נהג + נוסע.
* טווח נסיעה: כ-800 ק"מ.
* שיפוע 60%
* מדרון צדדי 40%.
* שלב אנכי ~ 0.5 מטר.
* תעלה ~ 0.5 מטר.
* חלק ניכר ממשאיות "סטאר 944" בשירות צבא פולין ("Polish Armed Forces" ).

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="130">
קובץ:Star 944 truck at the Turów Coal Mine 1.jpg | "סטאר 944" - בשרות צבא פולין 
קובץ:Szkolenie z zakresu transportu i ruchu wojsk 12.jpg | "סטאר 944" - בשרות צבא פולין 
קובץ:Star944 PICT10013.jpg | "סטאר 944" - בשרות צבא פולין 
 קובץ:Święto 47 Bazy Lotniczej MW.jpg | "סטאר 944" - בשרות צבא פולין 
קובץ:Powrót sprzętu PKW UNIFIL i UNDOF (04).jpg | "סטאר 944" בשרות יוניפי"ל ו-אונדו"ף
קובץ:Orange Star 944 truck of Morska Służba Poszukiwania i Ratownictwa 5.jpg | "סטאר 944" - בשרות הרשות לחיפוש והצלה ימית 
קובץ:Orange Star 944 of Morska Służba Poszukiwania i Ratownictwa.jpg | "סטאר 944" - בשרות הרשות לחיפוש והצלה ימית 
</gallery>

==ראו גם==
* סטאר 20
* סטאר 200
* סטאר 244
* סטאר 742
* סטאר N52
* סטאר 1142
* סטאר S2000
* סטאר 266M
* סטאר 8.125

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משאיות
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1999
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בפולין
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
944
מטופוזאורוס

מטופוזאורוס (שם מדעי: Metoposaurus; מילולית: "לטאה קדמית") הוא סוג נכחד של דו-חיים מסדרת הטמנוספונדילים אשר התקיים בסוף הטריאס לפני 227-216.5 מיליון שנה. מאובניו נמצאו בגרמניה, איטליה, פולין ופורטוגל והשתייכו למספר מינים, חלקם בוטלו מחמת הספק (בעבר נמצאו מינים שבוטלו מאוסטריה וממדגסקר). הראשון שבהם התגלה ב-1980 ותואר בידי החוקר האנגלי ריצ'רד ליידקר.

== מאפיינים ==
יצור זה היה בצורתו אמפיבי והיה דמוי-סלמנדרה אך גדול בהרבה. במראהו הזכיר את הקוסקינונודון מאמריקה הצפונית. הוא הגיע לאורך 3 מטרים ולמשקל קרוב לחצי טון. היצור היה בעל רגליים זעירות, זנב גדול דמוי-משוט ופה רחב ענקי ובו מערכת שיניים קטנות ומחודדות. נמצאו פרטים רבים שלו שקועים יחדיו ואולי נקברו יחדיו בעת בצורת קשה.

יצור זה היה מטורפים העל של אירופה של הטריאס והוא חי בביצות, רוב הזמן בתוך המים ושם צד דגים ויצורים דומים. הוא עצמו אולי שימש לטרף לזוחלים גדולים כמו הפייטוזאוריים. הוא היה מאחרוני הטמנוספונדילים שנותרו למעט הקולסוכוס ששרד עד הקרטיקון באזורים קרירים בהם הייתה תחרות מעטה.

== בתרבות ==
יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

==ראו גם==
*קאקופס - יצור קרוב אך קטן יותר מאמריקה הצפונית

==קישורים חיצוניים==

שחזור של המטופוזאורוס בסביבתו הטבעית

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1890
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד ליידקר
קטגוריה:טמנוספונדילים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס עליון באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1890
כיכר המהפכה (בוקרשט)

כיכר המהפכה (ברומנית: Piața Revoluției) היא כיכר עירונית מרכזית במגזר מספר אחת, בבוקרשט, בירת רומניה. בעבר נשאה הכיכר את השמות כיכר הארמון (Piața Palatului) וכיכר גאורגה גאורגיו-דז (Piața Gheorghe Gheorghiu-Dej). כאן ב-21 בדצמבר 1989, החל משטרו של ניקולאה צ'אושסקו להתפורר. קהל גדול של מעל 100,000 איש שהובאו לעודד בצייתנות את צ'אושסקו, ולמעשה מחו ושרקו שריקות בוז. משולש שיש לבן, עם הכיתוב Glorie martirilor nostri (תהילה לקדושינו) מצביע אל המרפסת הנמוכה שמעל פתח הכניסה לבניין, (שהיום הוא מתפקד כמשרד הפנים), משם קיים צ'אושסקו את נאום הציבור האחרון הזה. בשעת בוקר מאוחרת הוא נמלט במסוק מגג הבניין.<ref></ref>

הכיכר מוקפת מבנים חשובים ובהם: הארמון המלכותי של בוקרשט המארח את מוזאון האומנות, אתנאול רומן (אולם קונצרטים), ארמון מוסד אוניברסיטת קרול הראשון, שמארח את הספרייה האוניברסיטאית המרכזית בבוקרשט, ארמון מיניסטריון הפנים, כנסיית קרצולסקו ובית המלון אתנאה פאלאס הילטון.

בכיכר מוצבים הפסל הרכוב בבוקרשט של קרול הראשון, מלך רומניה ופסל נוסף, עמוד גבוה של שיש לבן, לזכר הנופלים במהפכה הרומנית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מהפכה
קטגוריה:המהפכה הרומנית
קריית שמואל (טבריה)

קריית שמואל היא שכונה בטבריה, מצפון לעיר העתיקה, שנוסדה בשנת 1925 על קרקע של חברת פיק"א.

==היסטוריה==
בתחילת המאה ה-20 רכשה יק"א מעל 100,000 דונם של אדמה בין נצרת וטבריה לצורך התיישבות יהודית. בין השאר נרכש גם השטח של קריית שמואל, הנמצא מצפון לעיר העתיקה של טבריה. בשנים אלו נתנה רשות לבנות מחוץ לחומות העיר העתיקה ובעקבות זאת נעשו ניסיונות להקים שכונה על אדמות יק"א מצפון לעיר והוכנה תוכנית לשכונה על ידי האדריכל קנטור. תוכניות אלו הוקפאו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-27 בפברואר 1919 נוסדה חברת "אחוזת בית" שמטרתה הייתה להקים שכונה על אדמות יק"א. ב-1920 נבחר ברוך בן-טובים, מנהל סניף אפ"ק בטבריה וחבר מועצת העיר, ליו"ר החברה. תוכנית לשכונה הוכנה במקור על ידי קנטור, אבל המתיישבים לא היו מרוצים מהתוכנית ואשר זליג ארליך, מזכיר חברת אחוזת בית פנה במאי 1920 להנהלת המשרד הארצישראלי בבקשה למנות אדריכל שמתמצא בתכנון פרברים עירוניים כדי שיתכנן את השכונה המיועדת מחוץ לחומות. ארתור רופין מנהל המשרד הארץ ישראלי הציע את הפרופ' פטריק גדס שהכין תוכנית חלופית, יחד עם יוסף טישלר. בהמשך החליף יהושע סלנט את גדס וטישלר. בסוף שנת 1920 דווח שמדידות השטח עומדות להסתיים וכי תתקיים הגרלת מגרשים בין המתיישבים. בשטח השכונה הוקצה מגרש גדול לצורך בית החולים על שם שוויצר. אולם הבנייה התעכבה בגלל שלרוכשי המגרשים לא היה כסף לבנות מגרשים ולא היו הלוואות זמינות לבנייה.

ב- 31 ביולי 1922 הודיע הנציב העליון סר הרברט סמואל במכתב לבן-טובים על הסכמתו לקריאת השכונה של שמו, "קריית שמואל". ב-26 בנובמבר 1922 התקיים טקס הנחת אבן הפינה לשכונה, במעמד הנציב העליון ורעייתו. התוכנית כללה בנייה של 197 בתי מגורים על מגרשים של 1.5 דונם, בית עם, בית מרחץ, בית כנסת, בית חולים אזור מסחרי ושוק. בדצמבר 1922 החליטה החברה על סלילת כבישי השכונה בעבודה עברית. ביוני 1923 הושלם הרישום בטאבו של שטח השכונה.

כבר בשנת 1923 הוחל בעשיית סידורים לאספקת חשמל לבתי השכונה. תחילה בקש ועד השכונה לקבל חשמל מהעירייה, אולם הממשלה אסרה זאת בגלל שהזכיון לאספקת חשמל ניתן באופן בלעדי לרוטנברג. בנובמבר 1924 הוחל בהקמת תחנת חשמל בדרום השכונה. בגלל הקרבה של קריית שמואל לתחנת החשמל, היא הייתה מהשכונות הראשונות בטבריה שנהנו מחשמל.

ב-2 באוקטובר 1938 אירע בשכונה אסון הטבח בטבריה, שבו נהרגו 19 יהודים.

== אתרים בשכונה ==
* בית הכנסת המרכזי (בו נרצח השמש בטבח של 1938)
* בית ספר "ארליך" על שם מנהלו אשר זליג ארליך
* מלון אליזבת
* תחנת הכוח בטבריה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טבריה: שכונות
קטגוריה:הנצחת בריטים בישראל
גריפוסוכוס

גריפוסוכוס (צבוע ב[[תכלת) ומיני דמויי תנינאים שונים בהשוואה לאדם.]]
גריפוסוכוס (שם מדעי: Gryposuchus) הוא סוג של תנינאי נכחד שחי בתחילת האאוקן. הוא השתייך למשפחת הגוויאליים וחי באמריקה הדרומית. נמצאו מאובנים רבים שלו בברזיל, ארגנטינה, קולומביה ונצואלה והאמזונאס של פרו. היצור חי לפני 15 מיליון שנה ונכחד רק בסוף הפליסטוקן.

== מאפיינים ==
תנין זה נמצא לראשונה ב-1912 על גדת נהר במערב ברזיל. ממצאים אלה הושמדו במהלך הפצצות במלחמת העולם השנייה אך נמצאו נוספים שהיו קרובים לאותו המין, בעיקר של הגולגולת ועצמות שיניים. מבנה השיניים מרמז שהיצור היה קרובו לגוויאל ההודי והיה בעל לסתות דומות.

הוא היה גדול בהרבה מהתנינים המודרניים והגיע לאורך מרבי של ולמשקל 1,740 ק"ג, דבר ההופך אותו לגאיביאל השני בגודלו אי-פעם לאחר הרמפוסוכוס ההודי. עם זאת חלק מהמינים היו קטנים בהרבה. הוא היה בעל אורח חיים אמפיבי וניזון בעיקר מדגים או שגיוון מעט בחיות יבשה. המאובנים שלו נמצאו באזורים לאורך החופים ואולי הוא חי לחופי ימים ולא רק בנהרות כמו הגוויאלים המודרניים.

== בתרבות ==
תנין זה הופיע במשחקים עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גוויאליים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הדרומית
קטגוריה:מגה-פאונה של הפליסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:תנינאים שחיו בנאוגן
קטגוריה:תנינאים שחיו בפליסטוקן
שכנים שכנים

שכנים שכנים (באנגלית: Neighbours) היא אופרת סבון אוסטרלית. במקור הסדרה הופקה לשידור עבור ערוץ 7 האוסטרלי, כאשר הפרק הראשון עלה לשידור ב-18 במרץ 1985. עלילת הסדרה עוסקת בחייהם של אנשים הגרים ועובדים בפרבר בדיוני של מלבורן המכונה "ארינסבורו". הסדרה מתמקדת בראש ובראשונה בתושבי רחוב רמזי, ותושבי האזור הסמוך, אשר מכונה מתחם "לאסיטרס", אשר כולל בר, מלון, בית קפה, תחנת משטרה, משרד עורכי דין ופארק.

הסדרה זכתה להצלחה רבה במלבורן אך לא בסידני, ועל כן החליטו בערוץ 7 האוסטרלי לבטל את הסדרה. בעקבות כך נרכשה הסדרה על ידי הערוץ המתחרה, ערוץ 10 האוסטרלי. לאחר הרכישה הם נאלצו ליצור מחדש את התפאורה של הסדרה משום שערוץ 7 הרס את התפאורה המקורית על מנת למנוע מהערוץ המתחרה מלהשתמש בהם. ערוץ 10 האוסטרלי החל לשדר פרקים חדשים בסדרה ב-20 בינואר 1986, אשר המשיכו מהמקום בו הסדרה הקודמת נפסקה (החל מפרק 171).

עם השנים הפכה הסדרה לסדרת הדרמה הארוכה ביותר בטלוויזיה האוסטרלית.

לאורך השנים הסדרה שודרה גם בכ-60 מדינות ברחבי העולם. בישראל שודרה הסדרה באמצע שנות ה-90 בערוץ 2 הניסיוני בשם "שכנים שכנים".

לאחר 37 שנה וכמעט 9000 פרקים, בפברואר 2022, ערוץ 5 הודיע כי הם מבטלים את הסדרה והמפיקים הודיעו כי לא נמצא לה מחליף. הודעה רשמית על ביטול הסדרה הגיעה חודש לאחר מכן במרץ 2022. פרק הסיום של הסדרה שודר כפרק באורך 90 דקות באוסטרליה ב-28 ביולי 2022 בערוץ 10, בעוד שהפרק בבריטניה שודר כפרק בן שעה ב-29 ביולי 2022. הפרק שודר באירלנד ב-3 באוגוסט 2022 ובניו זילנד ב-2 ספטמבר 2022.

== צוות השחקנים ==
הסדרה היוותה קרש קפיצה לקריירה של כמה מהשחקנים שגילמו בה דמויות שונות ובהם: ראסל קרואו, ליאם המסוורת', כריס המסוורת', מרגו רובי, קיילי מינוג, גאי פירס, ג'סטין הולבורו, ג'ייסון דונובן, ג'סי ספנסר, נטלי אימברוליה, הולי ואלנס ו אלייזה טיילור.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:אופרות סבון
קטגוריה:סדרות דרמה אוסטרליות
קטגוריה:ערוץ 2 הניסיוני: תוכניות וסדרות רכש
אאוגיריניוס

אאוגיריניוס (שם מדעי: Eogyrinus; מילולית: "ראשן השחר") הוא סוג של חולייתן יבשתי נכחד שהיה שייך לקבוצה דמויי זוחלים, מהם התפתחו הזוחלים המודרניים. הוא חי בתקופת הקרבון שבעידן הפלאוזואיקון לפני 311.7-306.5 מיליון שנה מזמננו. מאובניו נמצאו בצפון אנגליה ב-1926., לאחר שנחשב בתחילה למין של פולידרפטון (Pholiderpeton), מאותה משפחה.

== מאפיינים ==
יצור זה היה מהגדולים שבתתרופודים של תקופתו והגדול שבבני משפחתו, אם כי הגיע למשקל נמוך מהאנתרקוזאורוס. הוא היה בעל גוף באורך 4.6 מטרים, אך רק במשקל 560 ק"ג. הוא היה בעל זנב ארוך ועבה, אשר הזכיר ראשן ואולי הוא היה קרוב לדו-חיים האמיתיים. לסתותיו החזקות התאימו לטריפת בעלי חיים קטנים ממנו כמו דגים וחסרי חוליות והוא כנראה חי בביצות ובנהרות של אנגליה כשלעיתים עלה אל היבשה לזמן קצר. לא ברור אם הטיל את ביציו במים או ביבשה כמו הזוחלים המודרניים.

== תמונות ==
<gallery>
Eogyrinus by Abelov2014.jpg
Anthracosaurus Russelli.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויי-זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרבון באירופה
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו בקרבון פנסילבני
החזרה למוטב

החזרה למוטב (באנגלית: A Retrieved Reformation) הוא סיפור קצר שנכתב על ידי הסופר האמריקאי או. הנרי. הסיפור פורסם לראשונה במגזין קוסמופוליטן, אפריל 1903 ותורגם לעברית בשנת 1989. הסיפור מתאר את האירועים המובילים לחזרתו למוטב של האסיר המשוחרר ג'ימי ואלנטיין.

== תקציר העלילה ==
"מפצח הכספות"3 ג'ימי ואלנטיין משתחרר מהכלא לאחר שריצה בו פחות מעשרה חודשי מאסר מתוך ארבע שנים, בשל קשריו הפליליים. הוא הולך לדירה הישנה שלו, אורז את כליו ויוצא. בשבועות הבאים נעשים כמה מקרי שוד של פריצת כספות, והבלש שהכניס את ואלנטיין לכלא מלכתחילה, בן פרייס, נקרא לעבוד על המקרה החדש. הוא מבין כי מעשי השוד בוצעו באופן דומה לסגנון הפעולה של ג'ימי.

ואלנטיין מופיע באחד הימים בעיירה בשם אלמור שבארקנסו. הוא הולך לבנק העירוני במטרה לבדוק את המבנה לפני שישדוד אותו. בעוד הוא צועד במורד הרחוב לעבר המלון שהוא עומד להתאכסן בו, תופסת את עינו הבת היפה של הבנקאי, אנאבל אדמס. הוא מתאהב בה מיד ומחליט לוותר בשבילה על קריירת הפשיעה שלו. הוא עובר לגור בעיר, ומתחיל להזדהות כראלף ד. ספנסר, סנדלר מקצועי.

בסוף השנה, חלה עלייה במצבו החברתי של ג'ימי, חנות הנעליים שלו משגשגת והוא הופך מאורס עם אנאבל. שבועיים לפני החתונה, הוא כותב מכתב לחבר, ואומר לו שהוא רוצה להעניק לו את כלי הפריצה שלו, בטענה שהוא לא צריך אותם יותר כיוון שהחל לחיות חיים הוגנים וישרים.

באותו הזמן, פרייס מגיע לאלמור בחשאי במטרה לעקוב אחר ג'ימי, ומופיע בבנק בעוד ג'ימי ומשפחתה של אנאבל נמצאים בתוכו. ג'ימי, שנושא את התיק עם כלי הפריצה, צופה באבא של אנאבל מראה להם בגאווה את הכספת החדשה של הבנק. האחייניות של אנאבל נהנות ממראה של הכספת המשוכללת, וכשהן משחקות, אחת הילדות סוגרת בטעות את השנייה בפנים ונועלת את הדלת, בלי ששעון הכספת מכוון – כך שלא ניתן לפתוח אותה. כולם נבהלים, ואנאבל המבועתת מתחננת בפני ג'ימי שיעשה משהו. ג'ימי, בידיעה שכך הוא יחשוף את זהותו האמיתית, משתמש בסט הכלים שלו כדי לפתוח את הדלת ולהציל את הילדה. מבלי שואלנטיין יודע זאת, פרייס היה עד לכל האירוע.

ואלנטיין מתחיל לעזוב את הבנק, והוא רואה את פרייס עומד ליד הדלת. למרבה הפתעתו, פרייס מעמיד פנים שהוא לא מזהה אותו והולך לדרכו.

== עיבודים ==
בשנת 1910, המחזאי פול ארמסטרונג המחיז את הסיפור להצגה מוצלחת בברודוויי, תחת השם "אליאס ג'ימי ואלנטיין", שרצה עם 155 הופעות בתיאטרון וולק שבניו יורק. המחזה עובד לשלוש גרסאות קולנועיות: אחת בשנת 1915, בבימויו של מוריס טורניור וביכובו של רוברט וורוויק, אחת ב-1920 בבימויו של אדמונד מורטימר ובכיכובו של ברט ליטל, אחת ב-1928 בבימויו של ג'ק קונוויי ובכיכובו של ויליאם היינס, והאחרונה היא הסרט המדבר הראשון של מטרו-גולדווין-מאייר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* החזרה למוטב, באתר ויקיטקסט 
* [http://www.lioraherzig.com/%D7%97%D7%96%D7%A8%D7%94-%D7%9C%D7%9E%D7%95%D7%98%D7%91-%D7%90%D7%95-%D7%94%D7%A0%D7%A8%D7%99/ תרגום לעברית של הסיפור מאת ליאורה הרציג], באתר "לשון-אל-לשון"
*[http://www.chekhov-ohenry.com/%d7%94%d7%97%d7%96%d7%a8%d7%94-%d7%9c%d7%9e%d7%95%d7%98%d7%91-%d7%a2%d7%99%d7%95%d7%9f-%d7%91%d7%a1%d7%99%d7%a4%d7%95%d7%a8%d7%95-%d7%a9%d7%9c-%d7%90%d7%95-%d7%94%d7%a0%d7%a8%d7%99/ החזרה למוטב - עיון בסיפורו של או. הנרי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיפורים קצרים
סויוז TM-8

סויוז TM-8 (ברוסית: Союз TM-8) הייתה חללית מסדרת סויוז, שהמריאה ב-5 בספטמבר 1989 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן לכיוון תחנת החלל מיר.

==צוות==
* אלכסנדר ויקטורנקו - מפקד
* אלכסנדר סרברוב- מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* אנטולי סולוביוב - מפקד
* אלכסנדר בלאנדין- מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
"סויוז TM-8" שוגרה ב-5 בספטמבר 1989 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-TM. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. 

עגינה לתחנת החלל מיר ב-7 בספטמבר למודול "קוואנט 1". בשלבים אחרונים של העגינה מערכות אוטמטיות כשלו והיה צורך לעבור לעגינה ידנית. תחנת החלל הייתה לא מאוישת. צוות עבר למתחם תחנת החלל והחל פעולות להעברתה למצב מאויש. בכך התחילה פעילות משלחת מס' 5.

ב-12 בדצמבר בוצע שינוי מיקום עגינה ממודול "קוואנט 1" ומודול הבסיסי של תחנת החלל.

להחר השלמת תוכנית פעולה של משלחת מס' 5 החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל למשלחת מס' 6 בפיקוד אנטולי סולוביוב.

ב-19 בפברואר 1990 "סויוז TM-8" התנתקה מתחנת החלל מיר וחזרה לכדור הארץ. הנחיתה עברה ללא בעיות והסתיימה כמתוכנן בשטח קזחסטן.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tm8.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuztm-8.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1989 בברית המועצות
קטגוריה:1990 בברית המועצות
גביע המדינה בכדורסל 1989/1990

גביע המדינה בכדורסל לעונת 1989/1990 היא התחרות ה-30 מאז היווסדו של המפעל.

מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-25 בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר על הפועל גליל עליון.

== סיבוב ראשון ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
|-
|מכבי דרום תל אביב
|88-58
|הפועל תל אביב
|-
|אליצור פתח תקווה
|108-73
|הפועל גליל עליון
|-
|מכבי ימק"א נצרת
|103-61
|הפועל חיפה
|-
|הפועל מטה אשר
|115-40
|הפועל חולון
|-
|מכבי רחובות
|111-67
|מכבי רמת גן
|-
|מ.מ גבעת שמואל
|98-71
|מכבי חיפה
|-
|הפועל עפולה/ יזרעאל
|81-65
|מכבי ראשון לציון
|-
|הפועל נס ציונה
|88-55
|א.ס רמת השרון
|-
|הפועל אילת
|102-63
|מכבי קריית מוצקין
|-
|מכבי חדרה
|70-73
|בית"ר תל אביב
|-
|הפועל נהריה
|79-83
|הפועל איתן גבת
|-
|מכבי פתח תקווה
|107-99
|מכבי נתניה
|-
|בית"ר מגדל העמק
|82-75
|מכבי קריית ביאליק
|-
|הפועל הוד השרון
|96-49
|הפועל ירושלים
|-
|הפועל קריית שמונה
|2-0 (טכני)
|מכבי תל אביב
|-
|הפועל גן שמואל
|0-2 (טכני)
|אליצור נתניה
|}

== שמינית הגמר ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
|-
|מכבי קריית מוצקין
|103-95
|מכבי חיפה
|-
|מכבי קריית ביאליק
|110-82
|מכבי רמת גן
|-
|מכבי ראשון לציון
|80-91
|הפועל חיפה
|-
|הפועל תל אביב
|86-87
|הפועל ירושלים
|-
|מכבי נתניה
|105-53
|א.ס רמת השרון
|-
|הפועל גן שמואל
|118-77
|הפועל גליל עליון
|-
|הפועל נהריה
|110-55
|מכבי תל אביב
|-
|מכבי חדרה
|104-62
|הפועל חולון
|}

== רבע הגמר ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
|-
|מכבי ראשון לציון
|95-93
|מכבי תל אביב
|-
|א.ס רמת השרון
|77-68
|הפועל תל אביב
|-
|הפועל חולון
|85-84
|מכבי רמת גן
|-
|הפועל גליל עליון
|77-78
|מכבי חיפה
|}

== חצי הגמר ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|הפועל גליל עליון
|76-85
|מכבי רמת גן
|ברד ליף 29 / מילטון וגנר 21
|-
|מכבי תל אביב
|92-106
|הפועל תל אביב
|דורון ג'מצ'י 25 / ברוק סטפי 30
|}

== הגמר ==
מכבי תל אביב זכתה בגביע המדינה ה-25 בתולדותיה.

מולי קצורין מאמן גליל הורחק במשחק השלישי בסדרת גמר הפלייאוף שהתקיים יומיים קודם לכן ואילן קובלסקי ניהל את משחק הגמר מול מכבי תל אביב. 9 שניות לסיום קלע אנדרו קנדי שלשה שקבעה שוויון 90:90 (קנדי קלע 42 נק'). חן ליפין יצא להתקפה מהירה, מצא את לבאן מרסר מתחת לסל וזה קלע בשנייה האחרונה והעניק את הגביע למכבי.

<br />

== קישורים חיצוניים ==
* אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, [https://www.yumpu.com/ar/document/read/61848121/-/152 עמודים 305-306]
* [https://www.youtube.com/watch?v=rWnWNG_RweU גמר גביע המדינה 1990, מכבי תל אביב - גליל עליון 90:92], ערוץ היוטיוב של מכבי תל אביב
* עפר שלח, [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1990%2F05%2F15&id=Ar02302&sk=A3FC02DB הערב האחרון של מגי], מעריב, 15 במאי 1990

== הערות שוליים ==

קטגוריה:1989 בישראל: ספורט
קטגוריה:1990 בישראל: ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1989
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1990
קטגוריה:עונות בגביע המדינה בכדורסל
גויוצפל

גויוצפל

גויוצפל (שם מדעי: Goyocephale; "goyo" במונגולית: "מעוטר", "kephale" ביוונית עתיקה: "ראש", כלומר "ראש מעוטר") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת פכיצפלוזאוריים אשר נמצא במונגוליה ב-1982 בידי החוקרים אלטנגרל פירל (Altangerel Perle), טרזה מריאנסקה (Teresa Maryańska) ועמיתיהם. השלד שנמצא כלל גולגולת רחבה, עצמות גפיים, אגן ומספר חוליות. מבנה הגולגולת מרמז שהיה קרובו של ההומלוצפל בעל המבנה המחודד.

== מאפיינים ==
לדינוזאור היו גולגולת קטנה שפנתה אחורה והייתה בעלת זיזים רבים לאורכה ולצדדיה, ששימשו כבולמי זעזועים. הוא היה בעל לסת עם מקור קרני שבו מספר ניבים ארוכים מוזרים ומאחוריהם שיניים טוחנות קטנות יותר. הגוף היה קליל באורך 2 מטרים והיה בעל רגליים ארוכות בנות 3 אצבעות. הוא היה מותאם יותר לריצה מקרוביו כמו הפכיצפלוזאורוס.

באופן כללי הוא נחשב לסוג פרימיטיבי במשפחת הפכיצפלוזאוריים ולעיתים הוא משויך יחד עם ההומלוצפל למשפחה נפרדת - הומלוצפליים (Homalocephalidae).

== בתרבות ==
דינוזאור זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פכיצפלוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באסיה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הלצ'קה אוסמולסקה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי טרזה מריאנסקה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלטנגרל פירל
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1982