OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחסי אלג'יריה–שווייץ

שגרירות אלג'יריה בברן שבשווייץ
יחסי אלג'יריה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית לבין הקונפדרציה השווייצרית.

== היסטוריה ==
בין הרפובליקה האלג'יראית לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האלג'יראית לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים ידידותיים שיסודם בתחילת המאבק האלג'יראי לעצמאות.

במהלך המאה התשע עשרה, שווייצרים רבים היגרו לאלג'יריה שהייתה באותה התקופה קולוניה צרפתית. הם עבדו בעיקר בתחומי החקלאות (טבק וגידול יין) ובסחר. במהלך מלחמת העצמאות האלג'יראית (1954 עד 1962), שווייץ תיווכה בין הצדדים במלחמה. היא העניקה סיוע הומניטרי לחיילים של צבא שחרור אלג'יריה אשר שאפו לעצמאות מצרפת.

לאחר פגישות סודיות בנשטאל, ההסכמים על עצמאות אלג'יריה נחתמו במרץ 1962.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אלג'יריה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. אלג'יריה מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בז'נבה.
* שווייץ מיוצגת באלג'יריה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באלג'יר, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.eda.admin.ch/countries/algeria/en/home/switzerland-and/bilateral-relations.html Bilateral relations Switzerland–Algeria], אתר משרד החוץ של שווייץ

== הערות שוליים ==
Secret Dreams and Forbidden Fire

Secret Dreams and Forbidden Fire (בעברית: חלומות סודיים ואש אסורה) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת הוולשית בוני טיילר.<ref name=":1"></ref> האלבום יצא לאור ב-3 במאי 1986, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.<ref name=":1" /> מתוך האלבום יצאו שבעה סינגלים.<ref name=":0"></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד האלבומים שבנורווגיה.<ref></ref>

== רקע וביקורות ==
ב- זכה האלבום לביקורת חיובית, תוך שהעניקו לו ציון של ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל. AllMusic לעומת זאת, הפנו כלפי האלבום ביקורת שלילית, תוך שהעניקו לו ציון של שני כוכבי זהב בלבד.<ref></ref> ב-Deseret News קיבל האלבום דירוג של שלושה וחצי כוכבי זהב.<ref></ref>

הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא הלהיט "Holding Out for a Hero", אשר תיפקד גם כשיר הנושא של הסרט "פוטלוס".<ref name=":0" />

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בוני טיילר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
Bitterblue

Bitterblue (בעברית: כחול מריר) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת-יוצרת הוולשית בוני טיילר.<ref name=":1"></ref> האלבום יצא לאור ב-11 בנובמבר 1991, על ידי חברת התקליטים האנסה רקורדס.<ref name=":1" /> מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים: "Bitterblue", "Against the Wind" ו-"Where Were You".<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד האלבומים שבנורווגיה.<ref></ref>

== רקע וביקורות ==
ב-AllMusic זכה האלבום לביקורת חיובית, תוך שהעניקו לו ציון של שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכול.<ref></ref> איגוד תעשיית ההקלטות הנורווגי העניק לאלבום את תואר הפלטינה המרובעת על מכירות של למעלה מ-200,000 עותקים במדינה.<ref name=":0" />

בגרמניה זכה האלבום להצלחה רבה גם כן, כאשר נמכר שם בלמעלה מ-250,000 עותקים בסך הכול.<ref name=":2" />

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!מועמדות
!פרס
!תוצאה
!מקור
|-
!1992
|Bitterblue
|Most successful German produced interpreter female
|
|<ref></ref>
|}

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)<ref></ref>
|פלטינה
|50,000
|-
!גרמניה (BVMI)<ref name=":2"></ref>
|זהב
|250,000
|-
!נורווגיה (IFPI Norway)<ref name=":0"></ref>
|פלטינה 4×
|200,000
|-
!שוודיה (GLF)<ref></ref>
|זהב
|50,000
|-
!שווייץ (IFPI Switzerland)<ref></ref>
|זהב
|25,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!אירופה
|11 בנובמבר 1991
| rowspan="2" |תקליט • תקליטור
| rowspan="2" |האנסה
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
!יפן
|21 במאי 1992
|-
!ארצות הברית
|24 באפריל 2012
|הורדה דיגיטלית
|רדג
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בוני טיילר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ורג'ו מורודר
קטגוריה:אלבומי חברת הנסה רקורדס
Total Eclipse Anthology

Total Eclipse Anthology (בעברית: אנתולוגיה מוחלטת) הוא אלבום אוסף של הזמרת הוולשית בוני טיילר.<ref name=":0"></ref> אלבום האוסף יצא לאור ב-1 בפברואר 2002. אלבום האוסף כולל בתוכו שני תקליטורים בהם נכללים מיטב להיטיה של טיילר.<ref name=":0" />

שנתיים לאחר צאתו המקורית, נכנס אלבום האוסף אל המקום ה-36 במצעד האלבומים שבצרפת.<ref></ref>

== רקע ==
השירים שנמצאים באלבום האוסף לקוחים מעשרת אלבומיה הראשונים. עם זאת, אף שיר מתוך האלבומים Free Spirit ו-All in One Voice, לא נכללו באלבום האוסף.<ref name=":0" /> באלבום האוסף נכלל סינגל הבכורה של טיילר "My! My! Honeycomb",<ref name=":0" /> ושני להיטיה הגדולים ביותר "It's a Heartache" ו-"Total Eclipse of the Heart" בגרסאות שונות.<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==
{| class="wikitable"
!#
!שם
!אורך
|-
|1
|"My! My! Honeycomb"
|3:08
|-
|2
|"Lost in France"
|3:55
|-
|3
|"Baby, I Remember You"
|3:16
|-
|4
|"The World Starts Tonight"
|3:33
|-
|5
|"Here's Monday"
|3:45
|-
|6
|"More Than a Lover"
|4:14
|-
|7
|"It's a Heartache"
|3:31
|-
|8
|""
|3:58
|-
|9
|"Blame Me"
|4:02
|-
|10
|"Here Am I"
|3:56
|-
|11
|"If You Ever Need Me Again"
|3:41
|-
|12
|"My Guns Are Loaded"
|3:01
|-
|13
|"Goodbye to the Island"
|3:11
|-
|14
|"We Danced On The Ceiling"
|4:54
|-
|15
|"Sitting on the Edge of the Ocean"
|3:19
|-
|16
|"Married Man"
|4:01
|-
|17
|"Hide Your Heart"
|4:25
|-
|18
|"Notes From America"
|4:55
|-
|19
|"Ravishing"
|6:25
|-
|20
|"Streets Of Little Italy"
|4:40
|}

====== תקליטור 2 ======
{| class="wikitable"
!#
!שם
!אורך
|-
|1
|"Total Eclipse of the Heart"
|4:30
|-
|2
|"Faster Than the Speed of Night"
|6:45
|-
|3
|""
|4:09
|-
|4
|"Loving You's a Dirty Job but Somebody's Gotta Do It" <small>(עם טוד רונדגרן)</small>
|7:47
|-
|5
|"Holding Out for a Hero"
|5:50
|-
|6
|"Bitterblue"
|3:50
|-
|7
|"You Won't See Me Cry"
|2:45
|-
|8
|"Angel Heart"
|3:50
|-
|9
|"Save Your Love"
|5:15
|-
|10
|"Silhouette in Red"
|4:00
|-
|11
|"Stay"
|4:09
|-
|12
|"I Can't Leave Your Love Alone"
|4:44
|-
|13
|"Whenever You Need Me"
|4:04
|-
|14
|"Limelight"
|4:10
|-
|15
|"Islands"
|4:00
|-
|16
|"Sem Limites Pra Sonhar" <small>(עם פאביו ג'וניור)</small>
|4:16
|-
|17
|"Say Goodbye"
|3:36
|}

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.discogs.com/ko/Bonnie-Tyler-Total-Eclipse-The-Bonnie-Tyler-Anthology/release/6981784 Total Eclipse Anthology] באתר Discogs

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בוני טיילר
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
ערן יעקב

ערן יעקב (נולד ב-1967) הוא איש ציבור ישראלי ששימש כמנהל רשות המיסים בישראל. כיהן בעבר גם כממלא מקום מנכ"ל משרד האוצר.

== ביוגרפיה ==
ערן יעקב נולד בשנת 1967 להורים יוצאי עיראק: אלברט, כלכלן ואקטואר שעבד כעובד מדינה ולאחר מכן פתח משרד לייעוץ כלכלי; ודליה, מנהלת חשבונות. אביו היה פעיל ב"הגנה" בעיראק, נשפט לתלייה, הצליח לברוח ולעלות לישראל. אחותו, איה אבידור, היא משנה למנכ"ל נשר מפעלי מלט ישראליים.

למד בתיכון אהל שם. שירת בצה"ל בגרעין התיישבות במסגרת הנח"ל. בוגר תואר ראשון בניהול וכלכלה ותואר ראשון במשפטים (בהצטיינות), ותואר שני במשפטים לכלכלנים ורואי חשבון.

את דרכו בשירות הממשלתי החל במסגרת היחידה המיוחדת של המכס בנמל התעופה בן-גוריון. בהמשך שימש כמנהל תחום תכנון ותקצוב של אגף המכס והמע"מ, וכסגן הממונה על המחלקה לתכנון וכלכלה. ובמסגרת זו הוביל, בין היתר, את בחינת היבטי המיסוי בהתייעלות האנרגטית.

לאחר מכן, עמד בראש החטיבה לתכנון ולכלכלה. אחר כך כיהן כמשנה למנהל רשות המיסים (במקביל להמשך תפקידו כראש החטיבה לתכנון וכלכלה) והיה אחראי על קידום תהליכים אסטרטגיים ופרויקטים מרכזיים ברשות, ניהול ועדות וקידום רפורמות:
* הוביל את יישום מהפכת המיסוי הירוק, ועמד בראש הוועדה הבין משרדית למיסוי תחליפי דלק
* עמד בראש הוועדה לבחינת דרכי הטיפול ביהלומנים, שהמלצותיה סללו את הדרך להסדרת מיסוי הענף
* היה פעיל בוועדות שטיפלו ביוקר המחיה, ביניהן: ועדת טרכטנברג, ועדת קדמי לבחינת התחרותיות בענף המזון וועדת לנג
* היה שותף לעבודת שתי הוועדות ברשות פרופסור איתן ששינסקי, שבחנו את סוגיית מיסוי משאבי הטבע בישראל.

מונה לממונה על השכר במשרד האוצר בפברואר 2017 ושימש בתפקיד במשך כשנה. במסגרת זו חתם על הסכמים קיבוציים לשיפור שכר עובדי המגזר הציבורי ולחידוד הדגש על הגדלת הפיריון וצמצום הפערים. יעקב קידם הטמעת טכנולוגיות במגזר הציבורי באמצעות חתימת הסכם קיבוצי מיוחד עם ההסתדרות, וחתם ועל הסתדרות המורים, שהעלה את שכר הבסיס של מורים מתחילים. הוא קידם את הרפורמה בחברת החשמל בהיבטי יחסי העבודה וקידם תוכנית אסטרטגית לשיפור השירות בבתי המשפט.

במרץ 2018 מונה למנהל רשות המיסים בישראל. במהלך כהונתו נדרשה רשות המיסים להתמודד עם השלכות מגפת הקורונה בישראל: ירידה בהכנסות ממסים ומתן תמיכות לעסקים שנפגעו. כיהן בתפקיד זה עד ספטמבר 2023.

באוקטובר 2020 מונה, בנוסף לתפקידו כמנהל רשות המיסים, לממלא מקום מנכ"ל משרד האוצר, בעקבות ההתפטרות של קרן טרנר אייל. הוא כיהן בתפקיד זה עד חודש ינואר 2021. 

בת זוגו של יעקב היא מיה. הם הורים לשתי בנות ומתגוררים ברמת השרון.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.gov.il/he/departments/people/tax_authority_director אודות ערן יעקב], באתר רשות המיסים
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלי רשות המיסים בישראל
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל 
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
Whitney

Whitney הוא אלבומה השני של הזמרת ויטני יוסטון, אשר יצא לאור ב-2 ביולי 1987 על ידי אריסטה רקורדס בעקבות הצלחת אלבום הבכורה שלה. האלבום המשיך לחזק את הצלחתה של יוסטון וזכה להצלחה אדירה גם הוא כאשר מכירותיו עומדות בכל העולם על 20 מיליון עותקים מתוכם 9.8 בארצות הברית, מה שזיכה אותו למעמד 9 פלטינות במדינה.<ref></ref>

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200.<ref></ref>

== רקע ==
האלבום עלה על ציפיות של אנשים רבים והיה פופולרי לאחר יציאתו. הוא הגיע בשבוע הכניסה הראשונה שלו למצעד האמריקאי למקום הראשון מה שהפך את יוסטון לאמנית הסולו היחידה באותה תקופה לעשות זאת ולאמן הסולו החמישי בסך הכל. הוא שהה 11 שבועות במקום הראשון מה שהפך את יוסטון לאמן הנשי שצבר הכי הרבה שבועות במקום הראשון במצעד במהלך שנות ה-80. בשנת 1989 האלבום יצא לאור גם בגרמניה תחת חבר התקליטים אמיגה.

כל ארבעת הסינגלים הראשונים מהאלבום הצליחו להגיע למקום ה-1 בארצות הברית מה שהפך אותה לאמנית הראשונה בהיסטוריה שהצליחה להכניס 4 שירים מאלבום אחד למקום הראשון במדינה.<ref></ref> לאחר שהכניסה את השיר הרביעי מהאלבום למקום הראשון ליוסטון היו כבר 7 שירים במקום הראשון במדינה מה שהפך אותה לאמן השלישי עם הכי הרבה שירים במקום הראשון במדינה ולאמנית הנשית עם הכי הרבה שירים. בנוסף להצלחתה בארצות הברית האלבום וגם הסינגל הראשון מתוכו הגיעו לראש המצעדים של בריטניה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד ובחלק ממדינות אירופה.

== פרסים ומועמדויות ==
האלבום היה מועמד ל-3 פרסי גראמי ביניהם בפרס "אלבום השנה", בעוד השיר "" זכה בפרס גראמי השני שלה בקטגוריית "הביצוע הווקאלי הנשי הטוב ביותר בשיר פופ".

בשנת 1992, האלבום יצאה במהדורה מחודשת ביחד עם הפסקול The Bodyguard: Original Soundtrack Album, בו ויטני לקחה חלק.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי 1987
קטגוריה:אלבומי ויטני יוסטון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אריסטה רקורדס
I'm Your Baby Tonight

I'm Your Baby Tonight (בעברית: אני אהובתך הלילה) הוא אלבומה השלישי של הזמרת ויטני יוסטון, אשר יצא ב-6 בנובמבר 1990 על ידי אריסטה רקורדס. האלבום זכה להצלחה ענקית כאשר מכר 10 מיליון עותקים בכל העולם מתוכם כ-4,150,000 עותקים בארצות הברית מה שמזכה אותו למעמד של 4 פלטינות במדינה.<ref></ref>

עם יציאתו נכנס האלבום אל המקום השלישי במצעד הבילבורד 200.<ref></ref>

== רקע ==
בניגוד לאלבומיה הקודמים ליוסטון הייתה באלבום זו יותר מעוברות ושליטה לגבי השירים שייבחרו לאלבום. בנוסף לעבודה עם המפיקים הקודמים נרדה מייקל וולדן ומייקל מאסר עבדה יוסטון עם אל. איי ריד והזמר בייביפייס והזמר לות'ר ונדרוס. באלבום זה זו הייתה הפעם הראשונה בה יוסטון אירחה אמן כלשהו כאשר אירחה את הזמר סטיבי וונדר.

באלבום זה זו הייתה הפעם הראשונה בה יוסטון השתתפה בהפקת שיר כאשר השתתפה בהפקת השיר "I'm Knockin'" עם הבמאי ריקי מינור ובאלבום זה זו גם הייתה הפעם הראשונה בה יוסטון הייתה שותפה לכתיבת שיר כאשר הייתה שותפה לכתיבת השיר "Takin' a Chance".

== מוזיקה ==
מבחינה מוזיקלית האלבום מכיל מוזיקת פאנק לצד מוזיקת דאנס ומוזיקת פופ. אחד ממפיקי האלבום נרדה מייקל וולדן הפיק ליוסטון שירים בשני סוגים: שירי דאנס-פופ ובלדות בעוד אל. איי ריד ובייביפייס הפיקו עבורה שירי פופ בסגנון שנות ה-70 ושירי פאנק בסגנון אמצע שנות שנות ה-80 לצד מקצבים של דאנס.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי ויטני יוסטון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אל.איי. ריד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בייביפייס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קלייב דייוויס
קטגוריה:אלבומי חברת אריסטה רקורדס
סרגיי לוזניצה

סרגיי ולדימירוביץ' לוזניצה (בבלארוסית: Сяргей Уладзіміравіч Лазніца, ברוסית: Серге́й Влади́мирович Лозни́ца, באוקראינית: Сергій Володимирович Лозниця; נולד ב-5 בספטמבר 1964) הוא במאי אוקראיני<ref></ref> עטור פרסים הידוע בזכות סרטיו התיעודיים והסרטים הדרמטיים שהוא מביים.

== ביוגרפיה ==
לוזניצה נולד ב-5 בספטמבר 1964 בעיר ברנוביצ'י שבבלארוס הסובייטית. מאוחר יותר המשפחה עברה לקייב, אוקראינה, שבו לוזניצה סיים תיכון.<ref></ref> 

בשנת 1987 סיים את לימודיו במכון הפוליטכני של קייב כמתמטיקאי. בין 1987 ל-1991 עבד במכון לסייברנטיקה. הוא פיתח מערכות מומחים, מערכות לביצוע תכנון ועבד על בינה מלאכותית. במקביל עבד כמתרגם מיפנית. 

בשנת 1991 הוא התקבל למכון גרסימוב לקולנוע, במחלקה לבימוי בסדנה של ננה דג'ורדז'דה. בשנת 1997 סיים את לימודיו בהצטיינות.<ref>http://www.russiancinema.ru/template.php?dept_id=3&e_dept_id=1&e_person_id=1291 Sergei Loznitsa in the Encyclopedia of Russian Cinema</ref> 

מאז שנת 2000 עבד כבמאי סרטים תיעודיים בסנקט פטרבורג. בשנת 2001 הוא ומשפחתו עברו לגרמניה. בשנת 2010 נבחר סרטו "שמחתי" לתחרות הראשית בפסטיבל קאן 2010.<ref>http://edition.cnn.com/2010/SHOWBIZ/Movies/05/11/cannes.festival.introduction/ CNN: "Cannes 101: A film festival field guide"</ref> סרטו "בערפל" משנת 2012 התמודד על דקל הזהב בפסטיבל קאן 2012.<ref name="Official Selection"></ref><ref name="timeout"></ref> בנוסף, סרטו "מיידאן" שזכה בבכורה עולמית בהקרנה מיוחדת בקאן במאי 2014, שהיה תיעוד של המחאות בשנים 2013–2014 בקייב והדיכוי האלים שלה, זכה גם להוקרה רבה.<ref> filmcomment.com [http://www.filmcomment.com/entry/interview-sergei-loznitsa interview sergei loznitsa filmcomment]</ref>

במרץ 2022, האקדמיה האוקראינית לקולנוע הסירה את לוזניצה מחברות באקדמיה בשל התנגדותו לחרם על הקולנוע הרוסי, בהצהירו כי "כאשר אוקראינה מנסה להגן על עצמאותה, מושג המפתח ברטוריקה של כל אוקראיני צריך להיות שיוך הלאום שלו."

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* 2010: האושר שלי
* 2012: בתוך הערפל
* 2014: מיידאן 
* 2015: האירוע
* 2016: אוסטרליץ
* 2017: נפש עדינה
* 2018: המשפט
* 2018: דונבאס 
* 2019: הלוויה ממלכתית 
* 2021: באבי יאר

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.jff.org.il/he/person/2270 סרגיי לוזניצה] באתר פסטיבל הקולנוע ירושלים
* [https://srita.net/tag/סרגיי-לוזניצה/ סרגיי לוזניצה] באתר סריטה
* [https://www.youtube.com/watch?v=JQjQEHI1B2c סרגיי לוזניצה] בריאיון לרואים עולם, סרטון ביוטיוב
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע אוקראינים
קטגוריה:בוגרי המכון לקולנוע על שם גרסימוב
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1964
דגל לימבורג (הולנד)

דגל לימבורג
דגל לימבורג (בהולנדית: vlag van Limburg) הוא דגל מחוז לימבורג, שממוקם בדרומה של הולנד.

דגל זה אינו משמש את מחוז לימבורג שבבלגיה.

== תיאור הדגל ==
הדגל עם יחס גובה:רוחב של 2:3 (בהתאמה).

הדגל מורכב משלוש שורות של צבעים ביחס גודל של 2: 1: 2. הצבעים הם (מלמעלה למטה) לבן, כחול וזהב (צהוב). השורה האמצעית הכחולה הקטנה יותר מסמלת את נהר המז.

בדגל, בסמוך לניצב הדגל יש סמל של האריה הלמבורגי האדום עם הזנב הכפול (סמל לימברג).

== היסטוריה ==

שלט האצולה של מחוז לימבורג אומץ רשמית ב-27 בדצמבר 1886 בצו של מועצת המחוז - שלט האצולה חולק לארחב, שבכל רביע סמל של אזור - סמל וולקנברוג (זהה לסמל לימבור), גוילק, הורן וחלרה. במרכז הסמל, כשהוא מכסה חלק מהרביעים - סמל לימבורג.

במהלך המאה ה-19 דגל המחוז הבלתי רשמי היה שני פסים אופקיים - פס אדום ותחתיו פס לבן.

ב-28 ביולי 1958 אומץ דגל רשמי (הנוכחי) - ובו שלושה פסים ביחס (2:1:2) בצבעים לבן - כחול - צהוב, כאשר בצד נס הדגל היה אריה אדום (מסמל לינבורג). הפס הכחול סימל את הנהר מז. הדגל הנוכחי עוצב בזמן מלחמת העולם השנייה על ידי אדריכל מאסטריכט - מאריס (Maris). הדגל הונף לראשונה ב-30 ביולי 1953.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

לימבורג
קטגוריה:לימבורג
דז'ה נובאק

דז'ה נובאק (בהונגרית: Dezső Novák; 3 בפברואר 1939 – 26 בפברואר 2014) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת הבלם. במשך רוב הקריירה שלו שיחק במועדון ההונגרי פרנצווארוש.

==ביוגרפיה==

נובאק נולד ב-3 בפברואר 1939 בז'אק שבהונגריה. בגיל 16 ערך את הופעת הבכורה שלו ככדורגלן בשנת 1955 עם Szombathelyi Postás. לאחר עונה בה שיחק בסומבטהיי האלאדאש ל-5 השנים הבאות, וכבש 12 שערים ב-82 הופעות. נובאק עבר לפרנצווארוש למשך 11 עונות והוא זכה עימה ב-4 תוארי אליפות, גביע וגביע הירידים אחד. אחרי 57 שערים ב-251 הופעות במועדון נובאק פרש בשנת 1972 כשהוא בן 33.

לאחר הפרישה מיד אימן את קבוצת הנוער של פרנצווארוש לארבע שנים. לאחר שהיה למאמנה של Dunaújváros חזר לפרנצווארוש, אך הפעם לקבוצה הבוגרת. עם חזרתו בשנת 1980 זכה עימה באליפות ובקדנציה נוספת שלו בשנות התשעים זכה בשתי אליפויות נוספות וגם פעמיים בגביע. בנוסף לכך נובאק אימן את נבחרת הונגריה באולימפיאדת 1988 ו-1992. הקבוצה האחרונה הייתה אל-איתיחאד הסעודית עימה זכה באליפות, גביע נסיך הכתר ובגביע הפדרציה הסעודית בשנת 1997, השנה בה פרש מאימון.

במדי נבחרת הונגריה השתתף ביורו 1964 אותו היא סיימה במקום השלישי, ונובאק היה מלך שערי הטורניר בצוותא לחברו לנבחרת, פרנץ בנה, כששניהם כובשים שני שערים. במשחק על המקום השלישי כבש צמד על דנמרק בניצחון 1–3. ברמה האולימפית זכה להצלחה עם שתי מדליות זהב ב1964 ו-1968. גם באולימפיאדה של 1960 סיים במקום טוב כשזכה עימה במדליית ארד.

==תארים==
===כשחקן===
;פרנצווארוש
*אליפות הונגריה (4): 1963, 1964, 1967, 1968
*הגביע ההונגרי: 1963
*גביע הירידים: 1965
;נבחרת הונגריה
*מקום שלישי באליפות אירופה: 1964
*מדליית זהב אולימפית (2): 1964, 1968.
*מדליית ארד אולימפית: 1960

===כמאמן===
;פרנצווארוש
*אליפות הונגריה (3): 1981, 1995, 1996
*הגביע ההונגרי (2): 1994, 1996
;אל-איתיחאד
*אליפות ערב הסעודית: 1997
*הגביע הסעודי: 1997
*גביע הפדרציה הסעודי: 1997

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:בלמי כדורגל הונגרים
קטגוריה:כדורגלני סומבטהיי האלאדאש
קטגוריה:כדורגלני פרנצווארוש
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:מאמני כדורגל הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1939
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2014
קרחון מקלין (הרי באוורס)

קרחון מקלין (באנגלית: McLin Glacier) הוא קרחון יובלי, בהרי באוורס, שבאנטארקטיקה.

הקרחון זורם צפונית לנונאטאק מקנזי ונשפך אל קרחון גרייבסון.

קרחון מקלין מחובר אל קרחון קארייר שממערב לו באוכף.

נייוויי אדלין מזין את קרחון מקלין.

גובהו של הקרחון 821 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את האזור בעונת המחקר 1967–1968.

הקרחון נקרא על שמו של לוטטנט קומנדר רוברט ד. מקלין ( Robert D. McLin) מצי ארצות הברית, שהיה טייס הרקולס LC-130 בעונת מחקר זו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:9741 קרחון מקלין] באתר הסקר הגאלוגי של ארצות הברית
* [https://www.adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/19726 קרחון מקלין] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=128715 קרחון מקלין] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=9331&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון מקלין] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/25621438 מפת אזור קרחון מקלין]

== הערות שוליים ==

מקלין
מקלין
מקלין
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
קיק סמיט

קיק סמיט (בהולנדית: Johannes Chrishostomus "Kick" smit; 3 בנובמבר 1911 – 1 ביולי 1974) היה כדורגלן הולנדי, ששיחק בעמדת החלוץ. היה לשחקן הראשון בהיסטוריה לכבוש עבור נבחרת הולנד במונדיאל.

==ביוגרפיה==

סמיט נולד ב-3 בנובמבר 1911 בבלומנדל, שבהולנד למשפחה קתולית. הוא שיחק בקבוצה הארלם לכל אורך הקריירה שלו, וגם אימן אותה לאחר פרישתו ממשחק.

במדי נבחרת הולנד סמיט עשה את הופעת הבכורה ב-11 במרץ 1934 במסגרת משחק ידידות בניצחון 2–9 על בלגיה, אותו סיים עם צמד. הוא עזר לה להעפיל למונדיאל 1934 שנערך באיטליה עם צמד במוקדמות על אירלנד ושער אחד נגד בלגיה. בטורניר עצמו הולנד הודחה בשמינית הגמר עם הפסד 3–2 לשווייץ, אך באותו משחק סמיט עשה היסטוריה כשכבש את השער הראשון במונדיאל עבור נבחרתו.

ארבע שנים אחר כך במונדיאל 1938 כבש במוקדמות נגד לוקסמבורג אך היא הודחה באותו השלב, הפעם בהפסד 3–0 בהארכה נגד צ'כוסלובקיה. בעקבות שינויו ב-HBC הקתולית בשנת 1940 הוא לא הורשע בידי התאחדות הכדורגל ההולנדית לשחק בנבחרת, אך בפועל החמיץ מכך רק שלושה משחקים עקב מלחמת העולם השנייה. אחריה סמיט השתתף בשני משחקים אחרונים בשנת 1946 כשבאחד מהם היה הקפטן. משחקו האחרון היה ב-27 בנובמבר בתבוסה 8–2 לאנגליה, בו הצליח לכבוש בדקה ה-87'.

הוא נפטר ב-1 ביולי 1974 בגיל 62, שבוע לפני גמר מונדיאל 1974 בו הולנד שיחקה. הדמות "קיק וילסטרה" מסדרת הטלוויזיה ההולנדית נקראה בחלקה על שמו וגם על שמם של השחקנים פאס וילקס ואבה לנסטרה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:מאמני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני הארלם
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1911
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1974
סלסו אורטיס

סלסו פביאן אורטיס גאמארה (בספרדית: Celso Fabián Ortiz Gamarra; נולד ב-26 בינואר 1989) הוא כדורגלן פרגוואי, המשחק בעמדת הקשר במונטריי ובנבחרת פרגוואי.

==קריירה==
אורטיס החל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של סרו פורטניו. בשנת 2007 קודם לקבוצה הבוגרת. בשנת 2009 היה שותף להישג שיא של הקבוצה, שהגיעה עד לחצי גמר גביע סודאמריקנה.

ב-26 באוגוסט 2009 חתם על חוזה לארבע וחצי עונות במדי א.ז. אלקמאר מליגת העל ההולנדית,<ref>[http://www.ultimahora.com/notas/248835-Celso-Ortiz-viaja-para-fichar-por-el-Alkmaar-de-Holanda- Celso Ortiz viaja para fichar por el Alkmaar de Holanda]</ref> ועבר רשמית למועדון בינואר 2010.<ref>[http://www.az.nl/index.php?id=27&newsid=235281&folderid=222 AZ contracteert Celso Ortiz] </ref>

ב-6 ביוני 2016 חתם במונטריי מליגת העל המקסיקנית.<ref></ref> הוא זכה עם הקבוצה באליפות אפרטורה 2017 ו-2019.

בשנת 2019 זכה עם מונטריי בליגת האלופות של CONCACAF. הוא שיחק עם הקבוצה בגביע העולם למועדונים 2019, בה הודחה הקבוצה בחצי הגמר כשהפסידה 1–2 לליברפול.

===קריירת נבחרות===
אורטיס שיחק בנבחרת פרגוואי עד גיל 20 והתמודד יחד איתה במונדיאל עד גיל 20 2009 שנערך במצרים.<ref>[http://www.skysports.com/story/0,19528,12875_5515537,00.html AZ land Paraguay starlet]</ref> הנבחרת סיימה את שלב הבתים במקום השני, אך הפסידה בשלב שמינית הגמר 0–3 לנבחרת קוריאה הדרומית עד גיל 20 והודחה.<ref>[http://goal.com/en/news/462/netherlands/2009/08/26/1463079/official-az-sign-paraguay-under-20-star-celso-ortiz Official: AZ Sign Paraguay Under-20 Star Celso Ortiz]</ref>

ב-9 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 0–1 ל.

הוא שיחק עם הנבחרת בקופה אמריקה 2016, בה סיימה הנבחרת במקום האחרון בשלב הבתים.

בקופה אמריקה 2019 הגיעה נבחרתו עד לרבע הגמר, שם הפסידה 4–3 לנבחרת ברזיל. אורטיס פתח בהרכב נבחרתו במשחק והשלים 90 דקות.

==תארים==
;סרו פורטניו
* אפרטורה: 2009

;אלקמאר
* הגביע ההולנדי: 2012/2013

;מונטריי
* הגביע המקסיקני:
** זכייה: אפרטורה 2017, אפרטורה 2019
** סגנות: אפרטורה 2018
* ליגת האלופות של CONCACAF: 2019

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים פרגוואים
קטגוריה:קשרי כדורגל פרגוואים
קטגוריה:כדורגלני סרו פורטניו
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני מונטריי
קטגוריה:כדורגלני פצ'וקה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרגוואי
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:ילידי 1989
יונאס וילאישיס

יונאס וילאישיס (בליטאית: Jonas Vileišis; 3 בינואר 1872 – 1 ביוני 1942 קובנה) היה פוליטיקאי ודיפלומט ליטאי.

== קורות חיים ==
יונאס וילאישיס נולד בכפר ליד פסווליס, ליטא למשפחת איכרים. באותה תקופה הייתה ליטא חלק של אימפריה הרוסית. בשנת 1892 לאחר סיום לימודי בית הספר בשאולאי הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בשנת 1894 הוא עבר ללמוד משפטים וסיים את לימודיו באוניברסיטה בשנת 1898. במהלך הלימודים הוא שיתף פעולה עם העיתונות הליטאית והיה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית. עם חזרתו לליטא הוא השתתף במאבק של הליטאים לביטול האיסור להשתמש בכתב לטיני בשפה הליטאית. לאחר ביטול האיסור בשנת 1904 החל וילאישיס להוציא לאור עיתונים, ותקופה מסוימת היה גם עורך ראשי של העיתון.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא היה פעיל בוועד הליטאי. וילאישיס פתח מספר בתי ספר באזור אלנטה, וארגן הוצאה לאור של ספרי לימוד. לאחר מספר שנים נכבש שטח ליטא על ידי אימפריה הגרמנית. בעקבות תמיכה ברעיונות אנטי-גרמניות נעצר וילאישיס, ולאחר משפט נשלח לגרמניה. הוא הצליח לברוח ולחזור לשטחי ליטא.

בסוף 1917 היה וילאישיס בין מקימי הוועד הליטאי. בפברואר 1918 היה בין כותבי מגילת העצמאות הליטאית.

הוא קיבל הזמנה לכהן כשר בממשלה הליטאית הראשונה אך סירב. ב-18 בדצמבר 1918 הוא נכלל בממשלה השנייה וכיהן כשר הפנים. בממשלה הרביעית (1919) הוא כיהן כשר האוצר. לאחר עזיבת המשרד, הוא נשלח לארצות הברית כשגריר.

בשנת 1921 הוא חזר לליטא ומונה לראש עיריית קובנה. במהלך כהונתו שנמשכה 10 שנים, הוא תרם רבות לפיתוח העיר.

בשנים 1933–1940 הוא לימד באוניברסיטת קובנה, וגם היה חבר במועצה המייעצת לנשיא ליטא.

לאחר סיפוח ליטא לברית המועצות בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב הוא נאלץ לעזוב את כל תפקידיו. רבים מבני משפחתו הוגלו לסיביר.

יונאס וילאישקס נפטר בשנת 1942 בבית החולים בעירו קובנה ונטמן בוילנה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פעילים ציונים בליטא
קטגוריה:פוליטיקאים ליטאים
קטגוריה:קובנה: אישים
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:שרי פנים
קטגוריה:שגרירי ליטא
קטגוריה:שגרירים בארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:נפטרים ב-1942
משה כרייף

הרב משה כרייף (כ'רייף) (נפטר קודם שנת תרי"א), היה מחכמי תוניס באמצע שנות ה'ת"ק. מחבר ספר "באר משה" על מסכת נזיר.

==קורות חייו==
היה תלמידם של רבי יצחק לומברוזו ורבי צמח צרפתי. למד בחברותא עם הרב דוד בונאן מחבר שו"ת "די השב", שלאחר פטירתו הדפיס את ספרו על מסכת נזיר, גם אביו הרב יצחק בונאן מזכיר חידושים מהרב משה כרייף בספרו "אהלי יצחק".

לא היו לו בנים כי אם תשע בנות, אחד מחתניו היה רבי יצחק חי הכהן יצחקי ראש אב בית דין תוניס בשנים תקס"א-תקס"ד (חידושים ממנו נדפסו בסוף ספרו של רבי משה כרייף על מסכת נזיר), אבי רבי אברהם הכהן יצחקי בעל "משמרות כהונה" ורבי יהודה הכהן יצחקי מחבר ספר "בני סמיכי" (נדפס בסוף ספרו של רבי משה כרייף על מסכת נזיר).

==יצירתו התורנית==
* חיבורו באר משה על מסכת נזיר נדפס בליוורנו בתחילת שנת תרי"ב, על ידי תלמידו רבי דוד בונאן. נדפס שנית בשנת תשנ"א על ידי "ישיבת חברת לימוד התלמוד", גבעת-אולגה חדרה. ספרו זה מובא רבות בספרי המפרשים על מסכת זו, והגהות מתוך הספר נדפסו במהדורת הש"ס של הוצאת עוז והדר. חלקים נוספים מחיבורו "באר משה" על רוב הש"ס נמצאים בכתב יד. חלק מהחיבור על מסכת סוכה נדפס בקובץ "מקבציאל" גיליון י"ט, על ידי הוצאת אהבת שלום. בספר חיים לישראל לרב חיים דוד גיג' [גז] (מחכמי תוניס, נפטר בשנת ה'תרנ"ג) מביא הרבה מחידושיו אלו שהעתיק מכתב ידו ומפלפל בדבריו.
* קונטרס על עניין מצווה הבאה בעבירה, נדפס בקובץ מקבציאל גיליון י"ט.

==לקריאה נוספת==
* מלכי תרשיש - אנציקלופדיה לחכמי תוניס וג'רבה, בערכו.
* אנציקלופדיה ארזי הלבנון - לחכמי ספרד והמזרח, בערכו.

קטגוריה:תוניס: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית

==הערות שוליים==
גא"ז 14

גא"ז 14 (ברוסית: ГАЗ-14, באנגלית: GAZ-14, קרויה גם: GAZ-14 Chaika) היא לימוזינה מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) אשר יוצרה בין השנים 1977 – 1988).

=="גא"ז 14"==

* יצור דגם "גא"ז 14" החל ב-14 באוקטובר 1977.
* בכל שנה נבנו כ-100 יחידות מהדגם, כאשר הייצור הכולל (כולל יחידות שהורכבו בשנת 1989 מחלפים), יוצרו 1,114 יחידות.
* אב טיפוס נבנה בשנת 1967.
* דגם קבריולה שהיה קרוי "GAZ-14-05 Chaika" הושק בשנת 1982.
* 7 מושבים, עם בידוד רעש מיוחד.
* 4 דלתות.
* מנוע קדמי 5.5 ליטר - בזווית 90°.
* מנוע בנזין
* סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2.
* קיבולת מכל דלק - 110 ליטר.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 15.0 שניות.
* דגם "גא"ז 14" צולם למספר רב של סרטים.
* דגם "GAZ-14-05 Chaika" שירת קציני צבא גבוהים באוקראינה כמכונית שרד (ראו תמונה).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ: Pfingsttreffen Puetnitz 2018, Ribnitz-Damgarten (1X7A2851).jpg | "גא"ז 14" 
קובץ: Pfingsttreffen Puetnitz 2018, Ribnitz-Damgarten (1X7A2447).jpg| "גא"ז 14" 
קובץ: MHV GAZ-14 03.jpg| "גא"ז 14" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:MHV GAZ-14 02.jpg | "גא"ז 14" 
קובץ:MHV GAZ-14 01.jpg | "גא"ז 14" 
קובץ:Pfingsttreffen Puetnitz 2018, Ribnitz-Damgarten (1X7A2850).jpg | "גא"ז 14" - מבט לתא הנוסעים 
</gallery>

<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Підготовка до параду 2525 (20671934806).jpg | "גא"ז 14" דגם "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה 
קובץ:Limousine during the Independence Day parade in Kiev 2008.JPG | "גא"ז 14" דגם "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה (צולם בקייב ביום העצמאות של אוקראינה, שנת 2008) 
קובץ:Independence Day parade in Kiev, Ukraine in 2008.jpg | "גא"ז 14" דגם "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה (צולם בקייב ביום העצמאות של אוקראינה, שנת 2008) 
קובץ:Парад 9 мая в Хабаровске.JPG | "גא"ז 14" דגם "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה 
קובץ:GAZ Limousines in 2008.jpg | "גא"ז 14", 2 דגמים: "GAZ-14-05 Chaika" - קבריולה 
</gallery>
==ראו גם==
* גא"ז 31029 וולגה
* גא"ז 3110 וולגה 
* גא"ז 3111 וולגה

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1977
קטגוריה:לימוזינה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות סובייטיות
קטגוריה:מכוניות שרד
14
הדיוויזיה ה-41 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-41 (בגרמנית: 41. Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה. 

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בספטמבר 1912, וחייליה גויסו מפרוסיה המערבית, ובפרט מאזור אילאו הגרמנית. 

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הייתה הדיוויזיה חלק מהקורפוס ה-20 בפיקוד פרידריך פון שולץ, אשר היה חלק מהארמייה השמינית. הדיוויזיה לחמה נגד הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית, והשתתפה בקרב גומבינן, ולאחר מכן השתתפה בקרב טננברג. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרב הראשון על האגמים המזוריים, ולאחר מכן הועברה תחת פיקוד הארמייה התשיעית, עמה לחמה בקרב לודז'. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות שונים בחזית המזרחית, ובנובמבר 1916 הועברה הדיוויזיה לרומניה, שם לחמה עד ינואר 1917. לאחר מכן הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה במהלך הקרב השני על האן, ולאחר מכן בקרב איפר השלישי. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן השתתפה בלחימה כנגד מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-30 בספטמבר 1919 פורקה הדיוויזיה. 

==מפקדים==
* גנרל-לוטננט הרמן פון שטיין (1 בספטמבר 1912 – 1 באוגוסט 1914)
* גנרל-מיור לאו זונטאג (2 באוגוסט 1914 – 16 בספטמבר 1914)
* גנרל-מיור אלפרד פון בקמן (17 בספטמבר 1914 – 26 בנובמבר 1914)
* גנרל-לוטננט היינריך שמידט פון קנובלסדורף (27 בנובמבר 1914 – 13 בנובמבר 1917)
* גנרל-לוטננט ארנסט גרסר (14 בנובמבר 1917 – 23 באוגוסט 1918)
* גנרל-מיור ולטר פון דר הארדט (24 באוגוסט 1918 – 26 בינואר 1919)
* גנרל-לוטננט ברונו מלמס (27 בינואר 1919 – 30 במרץ 1919)
* גנרל-מיור וילהלם פון גרודק (31 במרץ 1919 – 30 בספטמבר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

==קישורים חיצוניים==

41
41
באיירן אלצנאו

מועדון הכדורגל באיירן אלצנאו (בגרמנית: FC Bayern Alzenau) הוא מועדון כדורגל גרמני, מהעיר אלצנאו, הממוקמת בבוואריה שבגרמניה.

נכון לעונת 2019/2020, הקבוצה משחקת בליגה הגרמנית הרביעית, לאחר שעלתה אליה מהליגה הגרמנית החמישית בתום עונת 2018/2019.

==היסטוריה==
המועדון נוסד ב-27 במרץ 1920 בשם "Alzenauer Fußball Club". בשנת 1922 התאחד המועדון עם מועדון הספורט "Turn-und Sport Alzenau", ובשנת 1923 התפצל שוב בשם "FC Bayern Alzenau". אחרי מלחמת העולם השנייה הוקם המועדון מחדש, לאחר שנסגר במהלך המלחמה, בשם "SKG Alzenau", אך בשנת 1947 חזר לשמו הקודם.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1920
הכוחות המיוחדים של בלארוס

הכוחות המיוחדים של בלארוס, המכונים ספצנאז וכמו במרבית מדינות ברית המועצות לשעבר, בלארוס ירשה את יחידות הכוחות המיוחדים שלה משרידי הכוחות המזוינים הסובייטים, יחידות מינהל המודיעין הראשי של ברית המועצות וק.ג.ב.. 

היחידות המובחרות בבלארוס עורכות תרגילים משותפים עם הכוחות המזוינים של רוסיה. מפלגת השלטון בבלארוס הואשמה כי השתמשה בכוחות המיוחדים של המדינה כדי להתנקש במנהיגי האופוזיציה.<ref></ref><ref></ref> 

כוחות המבצעים המיוחדים של הצבא הבלארוסי כוללים:<ref></ref> 

* חטיבת משמרות התקיפה האווירית 38 (שבסיסה בברסט) 
* חטיבת המשמר המוטסת 103 (שבסיסה בויטבסק) 
* חטיבת הכוחות למטרה מיוחדת החמישית (שבסיסה במרינה הורקה) 

ישנן יחידות למשימות מיוחדות בעלות חשיבות מיוחדת, כדוגמת: 
* גדוד הכוחות המיוחדים ה-33 (בה משרתים קצינים) 
* הגדוד למשימות מיוחדות של חטיבת הכוחות למטרה מיוחדת החמישית 
* יחידה 527 למשימות מיוחדות 
* יחידה 22 למשימות מיוחדות 

הק.ג.ב. הבלארוסי היא סוכנות הביון הלאומית בבלארוס, שנוצרה מסוכנים ומפעילים שעבדו בסניף הבלארוסי של הק.ג.ב. הסובייטי. הסוכנות מפעילה את קבוצת אלפא, שהיא היחידה העיקרית במדינה המיועדת למלחמה בטרור.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המודיעין הצבאי הבלארוסי
קטגוריה:יחידות עילית
פרס הסקס הגרוע בסיפורת

פרס הסקס הגרוע בסיפורת (באנגלית: Bad Sex in Fiction Award) הוא פרס הניתן לסופרים שיצרו את תיאור סצנת הסקס האיום ביותר ברומן שמכלל ההבטים נמצא ראוי לפרסום. 

מטרת הפרס "להעלות את המודעות לדלות והרפטטיביות של סופרים בכל הנוגע לתיאור יחסי מין" ולהפנות את תשומת הלב ל"פסקאות שמתארות יחסי מין וכתובות גרוע, מיותרות או סתם מעוררות חלחלה".

הפרס נוסד ב–1993 על ידי עורך מגזין הספרות הבריטי אוברון וו ומבקרת הספרות רודה קוניג. נותני החסות לפרס הם אנשי המגזין "Literary Review" .

הזוכים מוכרזים מדי שנה במועדון בלונדון. במהלך 26 שנות הפרס זכו בו בעיקר סופרים גברים ורק שלוש נשים.

==זוכי הפרס==
הפרס הוענק מדי שנה מאז שנת 1993. בין הזוכים:
* 2004: טום וולף<ref></ref>
* 2006: אייאן הולינגשיד וטים וילוקס 
* 2007: נורמן מיילר
* 2009: נוטות החסד, ג'ונתן ליטל
* 2015: מוריסי
* 2016: ארי דה לוקה
* 2018: הסופר האמריקאי ג'יימס פריי על הרומן "קתרינה"
* 2019: הסופרים דידייה דקווה הצרפתי וג'ון הארווי הבריטי
* 2020: הפרס לא הוענק בטענה ש"אנשים סבלו מספיק דברים גרועים השנה"

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסים בריטיים
הסקס הגרוע בסיפורת
קטגוריה:ביקורת ספרותית
קטגוריה:יחסי מין

en:Literary Review#Bad Sex in Fiction Award
סחלין אנרגו

סחלין אנרגו (ברוסית: «Сахалинэнерго») היא חברת אנרגיה אזורית רוסית, חלק מקבוצת רוסהידרו (RusHydro). מטה החברה ממוקם בעיר יוז'נו-סחלינסק. החברה מספקת אנרגיה לחבל סחלין (ללא האיי הקוריליים וצפון סחלין).

== בעלות והנהלה ==
* חברת מערכות האנרגיה של המזרח: 57.82%. חברה זו היא בבעלות מלאה של רוסהידרו
* EDDERBRECHE LIMITED: 13.26%
* דוד גינזבורג: 11.34%
* בעלי מניות אחרים: 17.58%

== פעילויות ==
החברה הוקמה בשנת 1946 עם הקמת רשת החשמל של סחלין ("סחלין אלקטרוסט", Сахалинэлектросеть). מאז 2011 היא חלק מקבוצת רוסהידרו.

זהו הספק העיקרי של אנרגיה חשמלית במחוז סחלין (ב 13 עיריות מתוך 18, למעט באיים הקוריליים וכמה אזורים בחלק הצפוני של סחלין), החברה גם מספקת חום והיא מהווה חברה משולבת העוסקת בייצור, הפצה ושיווק של חשמל וחום. מאפיין של מערכת האנרגיה בסחלין הוא בידודה ממערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה ומאזורי המזרח הרחוק הסמוכים.

נכון לסוף 2018 החברה (למעט חברת הבת שלה JSC Novikovskaya DES) מפעילה תחנות כוח בהספק חשמלי כולל של 539.26 מגה וואט. הנכסים המניבים של החברה הם תחנת הכוח המחוזית של סחלין ותחנת החשמל יוז'נו-סחלינסקאיה. הכוח החשמלי מועבר ומופץ באמצעות קווי חשמל עם מתח של 0.4-220 קילוואט באורך כולל של 8,086 ק"מ. התחנות משתמשות בשנאי 2726 בהספק כולל של 2901 מגה וואט ומפעילות 86.3 ק"מ של רשתות חימום. ייצור חשמל בשנת 2018 - 2213 מיליון קילוואט.<ref name="ГО 2018"></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז סחלין
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך במוסקבה
קטגוריה:חברות אנרגיה רוסיות
רוסהידרו

[[תחנת כוח הידרואלקטרית סאיאנו-שושנסקאיה — תחנת החשמל ההידרואלקטרית הגדולה ברוסיה, בבעלות "רוסהידרו".]]
כיסוי נהר בורייה בעת בניית התחנה ההידרואלקטרית בורייסקאיה תחתית, 2016.
רוסהידרו (ברוסית: РусГидро) היא חברה רוסית לאנרגיה הידרואלקטרית. מתחילת 2012 יש לה קיבולת של 34.9 ג'יגוואט<ref></ref> והיא יצרן הכוח ההידרו-אלקטרי השני בגודלו בעולם<ref name="reuters231109">

</ref> והחברה הגדולה ביותר לייצור חשמל שירשה את מרבית משאביה של חברת החשמל הלאומית לשעבר, מערכת האנרגיה המאוחדת. הקונגלומרט, שבחלקו בבעלות ממשלתית, עבר מיזוג גדול החל מיולי 2007.<ref name="mt180809">

</ref>

המשרד הראשי נמצא במחוז המשנה אוברוצ'בסקי שבמחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מערבי, במוסקבה.<ref> </ref> מרבית מניות החברה נמצאים בבעלות ממשלת רוסיה באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה.
== היסטוריה ==
החברה הוקמה ב-26 בדצמבר 2004 במסגרת רפורמה במגזר האנרגיה ברוסיה, שנועדה לפרק את המונופול של מערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה. עד 2009 החברה נקראה בשם "הידרו OGK" (ברוסית: ГидроОГК), משנת 2010 נושאת את שמה הנוכחי.

בשנת 2011 אומצה תוכנית מודרניזציה עם תאריך יעד לשנת 2025 במסגרתה יוחלפו שנאים וטורבינות תחנות החשמל ההידרואלקטריות של החברה. החברה מיישמת תוכנית השקעה רחבת היקף. בנוסף למודרניזציה של המפעלים הקיימים, הפרויקטים הגדולים ביותר הם הקמת ארבע תחנות תרמיות במזרח הרחוק. מבחינת כוח הידראולי, הפרויקטים הגדולים והמתמשכים הם בניית תחנת זגורסקאיה בפרברי מוסקבה, תחנה במחוז מגדן ותחנת הכוח ההידרואלקטרית זאראמגסקאיה בצפון הקווקז.

== בעלות והנהלה ==
החברה נמצאת בבעלות המדינה (60.6%), VTB (13.3%) וחברת "אוויה טרנס" (6%).<ref></ref>

=== ראשי החברה ===
* ויאצ'סלב סיניוגין (2005 – יולי 2008)
* וסילי זובאקין (יולי 2008 – נובמבר 2009)
* יבגני דוד (נובמבר 2009 – ספטמבר 2015)<ref></ref>
* ניקולאי שולגינוב (ספטמבר 2015 – נובמבר 2020)<ref></ref>
* ויקטור חמארין (נובמבר 2020-ואילך)

=== חברות בת ===
* חברת האנרגיה של המזרח הרחוק
* מערכות האנרגיה של המזרח
** סחלין אנרגו
** מגדן אנרגו
** יאקוטסק אנרגו
** קמצ'טסק אנרגו

== ביצועים ==
{| class="wikitable standard"
|+הפקת חשמל לשנה, במיליון קילוואט
! 2006
! 2007
! 2008
! 2009
! 2010
! 2011
! 2012
! 2013
! 2014
! 2015
! 2016
! 2017
! 2018
|-
| 74 600
| 82 300
| 80 273
| 81 608
| 71 996<ref></ref>
| 77 008<ref></ref>
| 112 697<ref name=autogenerated1></ref>
| 129 023<ref name=autogenerated1 />
| 121 947<ref name=autogenerated1 />
| 127 342<ref></ref>
| 138 769<ref></ref>
| 140 248<ref></ref>
| 144 228<ref></ref>
|}
הדינמיקה של יכולות החברה בג'יגה-וואט:<ref></ref>
{| class="wikitable sortable" border=1
|-
! 2006||2007||2008||2009||2010||2011||2012||2013||2014||2015||2016||2017||2018
|-
| 22,70||24,11||24,37||25,42||25,51||26,17||36,50||37,47||38,43||38,65||38,87||39,04||39,4
|-
|}

== ראו גם ==

* מערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה
* אינטר רא"ו
* רוס-סטי

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גופים רוסים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:חברות אנרגיה רוסיות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך במוסקבה
קטגוריה:חברות ממשלתיות ברוסיה
קטגוריה:מוסקבה: חברות
הפרידה (סרט, 2019)

הפרידה (באנגלית: The Farewell) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית בבימויה של לולו וואנג. בסרט משתתפים אקוופינה, צי מה, דיאנה לין, שוזהן זהאו, לו הונג וג'יאנג יונגבו. הסרט מגולל את סיפורן של בילי ושל משפחתה המגלות שסבתה עומדת למות, ומחליטות שלא לספר לה על מצבה. בסרט המשפחה נערכת למפגש אחרון עם הסבתא ועולות תהיות לגבי המוסריות של אי אמירת האמת לסבתא, והיחס לקרובים בתרבות המערב לעומת התרבות המזרחית-אסייתית.

הסרט מבוסס על סיפורה האישי של הבמאית וואנג, ואף היא סיפרה אותו בחלק מפרק בסדרה "This American Life". הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-2019 והופץ ברחבי ארצות הברית דרך חברת ההפקות "A24" ב-12 ביולי באותה שנה. הסרט זכה לביקורות מהללות, ובפרט ביומה וכתיבתה של וואנג ומשחקן של אקוופינה וזהאו.

==ביקורות והכנסות==
הסרט הופץ תחילה רק ב-4 בתי קולנוע והצליח להכניס 355,662 דולר בממוצע של 88,916 לבית קולנוע. ממוצע זה היה אחד הגבוהים ביותר לשנת 2019, והוא אף שבר את הממוצע של שובר הקופות "הנוקמים: סוף המשחק". שבוע לאחר מכן הסרט כבר הופץ ב-35 בתי קולנוע, והוא הכניס כ-1.14 מיליון דולר. בשבוע השלישי הסרט הכניס 1.5 מיליון דולר מ-135 בתי קולנוע. סך ההכנסות של הסרט בצפון אמריקה עומד על 17,695,781 דולר, בעוד שברחבי העולם הסרט הכניס 1,906,283 דולר. סך הכל הסרט הכניס 19,602,064 דולר לעומת תקציב של שלושה מיליון דולר. 

הסרט קיבל ביקורות חיוביות ומהללות. באתר "עגבניות רקובות" הסרט קיבל 98 אחוז של ביקורות חיוביות עם ציון ממוצע של 8.57 בהתבסס על 287 ביקורות. באתר "מטֵקריטיק" הסרט קיבל ציון של 89 מתוך 100 על סמך 47 ביקורות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים במנדרינית
קטגוריה:סרטים ביפנית
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
חותם (תוכנית)

חותם היא תוכנית הכשרה וליווי בישראל למורים המגייסת אקדמאים, מכשירה אותם בהוראת מקצועות הליבה, ומשלבת אותם בבתי ספר. מטרתה היא שיפור החינוך בפריפריה, וצמצום הפערים החברתיים בישראל. 

==היסטוריה==
תוכנית חותם נוצרה בשנת 2010 ביוזמת ארגון הג'וינט, משרד החינוך, תנועת הכל חינוך וקרן נעמי. חותם היא הגרסה הישראלית לתוכנית "Teach For All" העולמית, שנוסדה בארצות הברית בשנת 1992, ופועלת (נכון לסוף 2019) ב-52 מדינות. שלומית עמיחי, מנכ"לית משרד החינוך לשעבר, יחד עם אסף בנר, הובילו את הקמתה. בשנים הראשונות פעלה התוכנית במכללת בית ברל ובאוניברסיטת חיפה. בהמשך עברה למכללת אורנים ומכללת לוינסקי. מאז 2018 מאורגנת חותם כחברה לתועלת הציבור (חל"צ).

==תהליך המיון וההכשרה==
המיון לתוכנית חותם כולל שאלונים, מבדקי הערכה וראיונות.

תוכנית ההכשרה כוללת שלושה סמסטרים. ההכשרה הראשונית מתבצעת בסמסטר קיץ מרוכז, בתנאי פנימייה, במשך חמישה שבועות. שני הסמסטרים הבאים (שנת לימודים אחת) מיועדים להכשרה תוך כדי עבודה. המשתתפים מלמדים בבתי ספר ב-80 אחוזי משרה, ומקדישים יום אחד בשבוע להמשך הלימודים הפורמליים לתעודת הוראה.

למשתתפי התוכנית ניתנים ליווי ותמיכה. מערך התמיכה כולל מנטור בבית הספר, רכז הכשרה וליווי אזורי, ומורה מלווה דידקטי-דיסציפלינרי לכל מקצוע הוראה.

==הישגים==
במחזור הראשון של התוכנית הוכשרו 66 "חותמיסטים" מתוך 715 סטודנטים מצטיינים שנגשו למיון. למחזור השני התקבלו 110 מועמדים מתוך 1,422 פניות.

בסוף 2019 היו במערכת החינוך בישראל כ-1,100 מורים בוגרי התוכנית. רוב הבוגרים משתתפים בפעילויות ההמשך של התוכנית, ביניהן מפגשים, פורומים ואירועים חברתיים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.tfi.org.il/ אתר הבית של תוכנית חותם]
* [http://cms.education.gov.il/NR/rdonlyres/6F774681-795A-47D3-94B2-F7294D8854C0/213211/Hotam.pdf תוכנית חותם] באתר משרד החינוך
* [https://web.archive.org/web/20200126103637/https://www.third.co.il/programs/hotam-tfi-israel/ תוכנית חותם] באתר "Third"
* [https://portal.macam.ac.il/article/תכנית-חותם-מודל-הכשרה-תוך-תפקידית-on-the-job-tr/ תוכנית חותם – מודל הכשרה "תוך-תפקידית" (on the job training)], מאת אורית אלמוג ואילנה מילשטיין, באתר האינטרנט של מכון מופ"ת
* [https://www.levinsky.ac.il/program/תעודת-הוראה/חותם-נעמי/ חותם נעמי] באתר האינטרנט של מכללת לוינסקי לחינוך
* 
* [https://edu.haifa.ac.il/index.php/he/programs-of-study/special-programs/21-hotam-teach-first-israel תוכנית חותם] (מחזור 2011 ומחזור 2012) באתר האינטרנט של אוניברסיטת חיפה
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'וינט
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
קטגוריה:ארגוני חינוך בישראל
השמיים נמדדים במיל

השמיים נמדדים במיל (ברוסית: «Небо измеряется милями») הוא סרט דרמה ביוגרפי רוסי של הבמאי קונסטנטין בוסלוב, על מיכאיל מיל - חלוץ תעופה סובייטי. הסרט עוסק בעיקר בשנות היצירה שלו, בשנות ה-20 עד שנות ה-70, בהן מיל בנה את מיטב המסוקים ומסוקי הקרב של ברית המועצות, חרף התנכלויות וסבל רב שעבר עד שזכה לתהילה. הסרט הופק במימון תאגיד מסוקי רוסיה, חברת רוסטכנולוגיות ומשרד התעשייה והסחר של רוסיה. קונסטנטין בוסלוב ביים סרט נוסף על ממציא נשק סובייטי, "קלשניקוב", אודות מיכאיל קלשניקוב, שזכה להצלחה יחסית.

הסרט הופץ באופן מוגבל ב-19 בדצמבר 2019, וב-30 בדצמבר הודיעה רוסיה-1 כי הסרט ישודר בגרסה מורחבת כמיני-סדרה בת ארבעה פרקים החל מ-19 בינואר 2020.

==עלילה==
הסרט מספר את תולדות חייו של מיכאיל לאונטייביץ' מיל, מעצב כלי תעופה ומייסד מפעל למסוקים. הוא מתגבר על חוסר האמון של האנשים ברעיונותיו לגבי עיצוב מסוקים חדשים.

מיל מילדותו אהב את השמיים ולאורך חייו הקשים הלך בעקבות החלום. בעודו בבית החולים, לאחר בדיקה לא מוצלחת של המסוק הגדול ביותר בעולם, מסכם מילס את מה שעשה עד כה: מהצעדים הביישניים הראשונים של הממציא הצעיר ועד להפיכתו למייסד הנדסת המסוקים הסובייטים, ששינתה לנצח את התעופה העולמית. מאחורי התהילה עומדות תהפוכות הגורל, המאבק על האושר המשפחתי והטרגדיה האישית שעבר. אבל סיפור המעצב לא נגמר - הוא יצטרך ליצור מסוק נוסף שיהווה עדות לדורות הבאים.

==שחקנים ודמויות==
* יבגני סטיצ'קין - מיכאיל מיל
* אנדריי מרזליקין - ניקולאי קאמוב
* מריאנה ספיבאק
* מקסים ביטיוקוב
* אלכסיי קוזין
* יבגני פקר
* פיוטר קיסלוב
* פטר זקאביצה
* מריה שומאקובה
* אלכסנדר רפופורט

==הפקה==
צילומי הסרט נערכו באוקטובר 2018 במחוז רוסטוב, ברוסטוב על הדון ובנובוצ'רקסק.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.kinopoisk.ru/film/1245325/ "השמיים נמדדים במיל"] באתר kinopoisk.ru
* [https://www.kino-teatr.ru/kino/movie/ros/131953/annot/ "השמיים נמדדים במיל"] באתר kino-teatr.ru
* [https://www.vokrug.tv/product/show/15750443501/ "השמיים נמדדים במיל"] באתר vokrug.tv
* [https://www.filmpro.ru/movies/357488 "השמיים נמדדים במיל"] בפורטל הקולנוע filmpro.ru מבית VGTRK

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטי תעופה רוסיים
קטגוריה:סרטי VGTRK
קטגוריה:סרטי טלוויזיה רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:VGTRK: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים רוסיים
קטגוריה:ברית המועצות בתרבות
תה אינגליש ברקפסט

תה אינגליש ברקפסט בקופסת פח, לצריכה אישית או כמתנה
תה אינגליש ברקפסט בכוס, מריקוויל, [[סידני]]תה אינגליש ברקפסט הוא משקה המבוסס על תערובת מסורתית של תה שמקורו בתה אסאם, סרי לנקה וקניה.<ref></ref> זוהי אחת מסוגי תערובות התה הפופולריות ביותר, הנפוצות בתרבות התה הבריטית והאירית. 

תה ארוחת בוקר אנגלית הוא תערובת של תה שחור המאופיינת בדרך כלל בטעמים חזקים של גוף מלא, חזק ועשיר, שהולך היטב עם חלב וסוכר, בסגנון המסורתי המקושר עם ארוחת בוקר אנגלית מלאה.

סוגי התה השחור שמכילה התערובת אינו קבוע ויכול להשתנות, כאשר לרוב מיני התה הדומיננטיים בתערובת הם תה שמקורו מאסאם, סרי לנקה וקניה. בתערובות היקרות יותר לעיתים יהיה כלול גם תה קיימן.

== מקורות והיסטוריה ==
שקית ובה [[אונקיה אחת (28 גרם) של תערבות תה אינגליש ברקפסט]]
יש מספר הנחות משתנות לגבי מקור סוג תה זה. שתיית תערובות תה שחור לארוחת הבוקר הוא מנהג בריטי ואירי ארוך שנים. המונח "תה ארוחת בוקר" נמצא בשימוש רווח על ידי ספקים בתחום ככל הנראה מאז סוף המאה ה-18 לפחות.<ref></ref><ref></ref>

נהוג להתייחס לתערובות מסוג זה כ"תה אינגליש ברקפסט" למרות העובדה שבמקור מוצא התערובת כלל לא מאנגליה אלא מאמריקה, עוד לפני היותה ארצות הברית (בתקופת המושבות).<ref></ref> ישנה סברה נוספת באשר למקור (בהתייחס לנאמר בכתבה מתוך המגזין: Journal of Commerce מאותה התקופה) מקורה של התערובת מתוארך בשנת 1843. סוחר תה בשם ריצ'רד דייוויס מהעיר ניו יורק, שהיגר מאנגליה לארצות הברית, התחיל ביצירת התערובת עם בסיס של תה סיני בשם קונגו, לה הוסיף מעט עלי תה ותה מסוג נוסף (פוצ'ונג). התערובת נמכרה ב-50 סנט לכל ליברה (0.45 קילוגרם), מחיר השווה ערך ל-13.44 דולר לליברה בשנת 2018. הצלחתו הובילה לחקיינים, מה שהגביר את הפופולריות של התערובת<ref></ref>. נעשתה חקירה על מנת לאתר את המאמר המקורי שפורסם בנושא במגזין Journal of Commerce אך המאמר לא אותר. כן אותרה התייחסות אחרת לאותו נושא במהדורת 1876 בעיתון דיילי אלטה קליפורניה, בה צוטט מקור מ"כתב עת מסחרי בניו יורק" שם תוארך מקור התה לשנת 1844<ref name="dominiontea.com"></ref><ref></ref>. בפרסום אמריקאי משנת 1884 צוין כי "סוחרים מוכרים תה בוהיה במדינה זו בשם "תה אינגליש ברקפסט", שמרכיביו נשלחים לאנגליה"<ref></ref> .

בבריטניה מייחסים את הפופולריות של תה זה בחלקה למלכה ויקטוריה<ref name="auto"></ref>. בטירת בלמורל בשנת 1892 היא טעמה ונהנתה מתערובת שנקראה כך, וחזרה ללונדון עם אספקה של התערובת. למרות מוצאו הסקוטי של תה זה, לאחר מכן הוא קיבל את הקידומת בשם "אנגלי".<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== ראו גם ==

*יום התה הבינלאומי
*מסיבת תה
*תה
*טווינינגס
*תה ויסוצקי
*Ahmad Tea

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

אינגליש
קטגוריה:משקאות
בנק הופנונג

בנק הופנונג (באנגלית: Hoffnung Bank Ltd) היה בנק ארצישראלי, שפעל בתקופת המנדט הבריטי, החל מ-1937 בחיפה.

הבנק נרשם ב-1929 אך החל לפעול רק בינואר 1937. את הבנק יסדו עולים מגרמניה ולטר אדם, הנס הופנונג ולודוויג הופנונג, מנהל בנק ריינהולד פינר בברלין, (שהיו סב ואב של ג'רארד הופנונג) על יסוד הון של 10,000 לירות ארץ ישראליות (לא"י). לאחר מכן, באוקטובר אותה שנה, הוגדל הון הבנק לכדי 50,000 לא"י. הקמת הבנק הייתה חלק מתופעה רחבה של הקמת בנקים בארץ ישראל באותה תקופה על ידי יוצאי גרמניה.

הבנק עסק במימון יצוא ויבוא, שלא כמו רוב הבנקים בתקופה שעסקו בפקדונות.

הבנק שכן בבית פלאפריק, ברחוב הבנקים 5, ב בחיפה.

בינואר 1955 הוקם בנק ליצוא על ידי האחים מאיר ואלו רכשו את פעילות בנק הופנונג, במטרה לקבל את רישיון הבנק שלו. ב-1972 התמזג בנק ליצוא עם בנקים אחרים ל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

הופנונג
קטגוריה:חברות ביישוב