OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
המוזיאון המצרי

האולם הראשי

המוזיאון המצרי (בערבית: المتحف المصري) נמצא בקהיר, בירת מצרים, ובו נמצא אוסף הפריטים הגדול ביותר ממצרים העתיקה (כ-120,000). חלק מן הפריטים מוצגים במוזיאון ושאר הפריטים נמצאים במחסנים.

== היסטוריה ==
ממשלת מצרים הקימה את המוזיאון ב-1835, סמוך לגני אסבקיה. המוזיאון שכן במבנה ישן של מסגד. ביוזמתו של הארכאולוג הצרפתי אוגוסט מארייט נבנה מבנה חדש, והמוזיאון עבר לבולאק ב-1858 מכיוון שהמבנה הראשון היה קטן מדי להכיל את כל הפריטים. לאחר מכן, הדוכס מקסימיליאן מאוסטריה שכר אדריכל צרפתי על-מנת שיתכנן מוזיאון גדול לכל העתיקות. המבנה נבנה על גדות נהר הנילוס. ב-1878, המבנה ספג נזק רב לאחר שהנילוס עלה על גדותיו. לכן הועברו שוב הפריטים ליד גיזה. הפריטים נשארו שם עד 1902, ואז הועברו על ידי מנהל מחלקת העתיקות גסטון מספרו למבנה הנוכחי בכיכר א-תחריר.

עיצובו של המוזיאון מיושן, והפריטים הרבים אינם מוצגים בסדר המתאים למוזיאון בקנה מידה שכזה. כמו כן הוא איננו ממוזג. בשל כך החלה ממשלת מצרים בבניית מוזיאון חלופי בשם "המוזיאון המצרי הגדול" (Grand Egyptian Museum) העתיד להיפתח בשנת 2023 בגיזה, בהשקעה של כ-550 מיליון דולר.

במהלך ההפגנות במצרים עמדו לפני המוזיאון מפגינים בשרשרת אנושית והגנו עליו מביזה, חדרו למוזיאון בוזזים שהחריבו שתי מומיות עתיקות.

== עיצוב הפנים ==
במוזיאון שתי קומות עיקריות: קומת הקרקע והקומה הראשונה.
*בקומת הקרקע מוצג אוסף גדול של פפירוסים ומטבעות מהעולם העתיק. רוב הפפירוסים הם קטנים, בגלל בלייתם הטבעית במהלך 2,000 השנים ויותר שחלפו מאז כתיבתם. על הפפירוסים נמצאו כתובות במגוון שפות: יוונית, לטינית, ערבית וכתב חרטומים (הכתב המצרי העתיק). המטבעות עשויים מזהב, כסף וברונזה. המטבעות שנמצאו הם מהתקופות המצריות העתיקות, הרומיות העתיקות, היווניות העתיקות ומהתקופה המוסלמית. המטבעות עזרו לחוקרים לחקור את המסחר במצרים העתיקה. בקומה זו נמצאים מוצגים מתקופת הממלכה החדשה, בין השנים 1550 לפנה"ס ל-1070 לפנה"ס. הממצאים כוללים פסלים, שולחנות וסרקופגים.
*בקומה הראשונה מצוי חדר המכיל את האוצרות שנמצאו בקברו של המלך תות אנך אמון, כולל מסכת הזהב המפורסמת שנמצאה מעל גופתו החנוטה. כמו כן בקומה נמצא חדר המומיות המלכותי של המוזיאון, שבשיאו הכיל 27 מומיות מימי הפרעונים. החדר נסגר בהוראת נשיא מצרים אנואר סאדאת ב-1981, ונפתח שוב ב-1985, וכיום הוא מציג 9 מומיות בלבד. הכניסה אליו דורשת תשלום נוסף ומרבית המומיות שהיו בו הועברו ל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצרים: מוזיאונים לארכאולוגיה
מצרים
קטגוריה:קהיר: מבנים
קטגוריה:מוזיאונים לארכאולוגיה מצרית
אוסקר אנטצה

אוסקר אנטצה (בגרמנית: Oskar (Oscar) Hans Antze) (24 באוקטובר 1878 - 23 באפריל 1962) היה שחמטאי גרמני.

==הישגים בולטים==

אוסקר אנטצה חלק מקום ראשון בתחרות קיל 1900 עם הוגו זיכטינג, הגיע רביעי בתחרות המבורג 1905, רביעי בתחרות ברמן 1906 וניצח בתחרות לייפציג 1913.

לאחר מלחמת העולם הראשונה חלק ד"ר אנטצה מקום 3–5 בתחרות באד-אוינהאוזן 1922 (ניצח: ארהרדט פוסט).

אנטצה סיים במקום השישי בתחרות הנובר 1926 (ניצח: אהרון נימצוביץ' ), סיים בתיקו דו-קרב קצר עם יפים בוגוליובוב 1-1 בברמן 1927 , חלק מקום 8–9 בדאויסבורג בשנת 1929 (ניצח: קארל אהוס) סיים במקום השמיני בתחרות באד אאכן 1934 (אליפות גרמניה השנייה, ניצח קארל אהוס) וסיים במקום הרביעי בתחרות ברמן 1934.

אנטצה סיים לימודי רופאה ועבר כרופא בברמן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1962
התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה

ימין
התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה היא תזמורת רוסית שמקום משכנה הקבוע הוא במוסקבה. 

את התזמורת ייסד בשנת 1951 סמואיל סאמוזוד ושמה הנוכחי ניתן לה בשנת 1953. המנצח ששמו נקשר ביותר לתזמורת זו הוא קיריל קונדראשין, שבתקופת כהונתו הממושכת ניגנה התזמורת ביצועי בכורה של הסימפוניות הרביעית והשלוש-עשרה של דמיטרי שוסטקוביץ', בין השאר.

==מנהלים מוזיקליים==
* יורי סימונוב (1998 – הווה)
* מארק ארמלר (1996 – 1998)
* ואסילי סינאיסקי (1991 – 1996)
* דמיטרי קיטנקו (1976 – 1990)
* קיריל קונדראשין (1960 – 1975)
* סמואיל סאמוזוד (1951 – 1957)

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
*[https://web.archive.org/web/20060525190112/http://www.icmartists.com/musperf/profiles/60169.html Profile]
*[http://www.museumofhoaxes.com/philharmonic.html Moscow Philharmonic hoax]
</div>

מוסקבה
קטגוריה:תזמורות רוסיות
קטגוריה:מוסקבה: תרבות
קטגוריה:מוסדות מוזיקה ברוסיה
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1951
טומי דאגלס

תומאס קלמנט "טומי" דאגלס (באנגלית: Thomas Clement "Tommy" Douglas; 20 באוקטובר 1904 – 24 בפברואר 1986) היה כומר בפסטיסטי ממוצא סקוטי שהפך לפוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי בכיר בקנדה, ומי שנחשב כאבי הרפואה הציבורית בקנדה. הוא היה מנהיגה של מפלגת CFC בפרובינציית ססקצ'ואן משנת 1942, והיה ראש ממשלת הפרובינציה בין השנים 1944–1961. הוא הוביל את הממשלה הסוציאל-דמוקרטית הראשונה בצפון אמריקה.

==אבי ביטוח הבריאות הממלכתי==
מאבקו העיקרי של דאגלס היה להקמת ביטוח בריאות ממלכתי בפרובינציה של ססקצ'ואן, בשנת 1959 הוא הבטיח ביטוח כזה בנאום בחירות, והדבר הפך לנושא העיקרי בבחירות המחוזיות של 1960, בהן ניצחה מפלגת CFC. דאגלס החל בקידום תוכנית זו, אך הוא נתקל באופוזיציה חזקה מצד הרופאים וגורמים בימין. עקב פרישתו של דאגלס למנהיגות המפלגה הדמוקרטית החדשה, הוא לא זכה לממש את התוכנית, וזו נכנסה לתוקף רק על ידי יורשו בתפקיד, וודרו לויד, בשנת 1962. הצלחת התוכנית בססקצ'ואן הובילה את הממשל הפדרלי בקנדה לעודד פרובינציות נוספות להצטרף לתוכנית. בשנת 1966 יזמה ממשלת המיעוט הליברלית בראשות לסטר פירסון תוכנית לביטוח בריאות ממלכתי בכל קנדה, שבה הממשל הפדרלי מממן חצי מההוצאות והמחוז מממן את החצי השני.

==ציוני דרך בחייו==
בשנת 1930 הוא נשא לאישה את אירמה דמפסי (Irma Dempsey), סטודנטית למוזיקה בקולג' ברנדון. הייתה להם בת יחידה, השחקנית שירלי דאגלס, ולאחר מכן הם אימצו בת שנייה, ג'ואן, שהפכה לאחות. שירלי היא אימו של השחקן קיפר סאת'רלנד, נכדו של דאגלס.

כאשר ה-CFC התאחדה עם "קונגרס העובדים הקנדי" כדי ליצור את "המפלגה הדמוקרטית החדשה" נבחר דאגלס כמנהיג הפדרלי הראשון שלה, ושירת בתפקיד זה בין השנים 1961 עד 1971.

בשנת 1978 הוא פרש מהחיים הפוליטיים וכיהן בדירקטוריון של חברת הנפט Husky Oil.

דאגלס מת ממחלת הסרטן ב-24 בפברואר 1986, בגיל 81, באוטווה.

בשנת 2004 הוא נבחר כ"קנדי הגדול בכל הזמנים" בתחרות טלוויזיונית ארצית שאורגנה על ידי תאגיד השידור הקנדי. סיפור חייו הוקרן כמיני-סדרה בת 2 פרקים שהופקה בשנת 2005 על ידי רשת הטלוויזיה הקנדית CBC Television.

==קישורים חיצוניים==

* [http://archives.cbc.ca/politics/parties_leaders/clips/9609/ כתבה בטלוויזיה הקנדית על פעלו של טומי דאגלס]
* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלות פרובינציה בקנדה
קטגוריה:פוליטיקאים קנדים
קטגוריה:כמרים
קטגוריה:קנדים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אנשי דת קנדים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של קנדה
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לקנדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקמסטר
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1986
סמואיל סאמוסוד

סמואיל אברמוביץ' סאמוזוד (ברוסית: Самуил Абрамович Самосуд; 14 במאי 1884 – 6 בנובמבר 1964) היה מנצח רוסי.
==ביוגרפיה==
סאמוסוד נולד בטביליסי, בפלך טביליסי של מלכות המשנה של הקווקז (כיום גאורגיה), והחל את הקריירה המוזיקלית שלו בנגינה בצ'לו והמשיך בניצוח על תזמורת תיאטרון מריינסקי בפטרוגרד ב-1917. מ-1918 עד 1936 ניצח בתיאטרון מאיאקובסקי, לנינגרד. ב-1936 התמנה למנהל מוזיקלי בתיאטרון בולשוי במוסקבה. סאמוזוד ייסד בשנת 1951 את התזמורת, שהייתה לפילהרמונית של מוסקבה, עמה הציג בביצועי בכורה כמה יצירות חשובות, ביניהן האופרות "ליידי מקבת ממחוז מצנסק" ו"החוטם" (על פי סיפור של ניקולאי גוגול) של דמיטרי שוסטקוביץ', הסימפוניות הרביעית, השביעית וה-13 של שוסטקוביץ' ו"מלחמה ושלום" של סרגיי פרוקופייב על פי לב טולסטוי. שוסטקוביץ' העריך מאוד את סאמוזוד וראה בו את "הפרשן העילאי" לליצירות אופראיות, כולל "ליידי מקבת". מכל מקום, אחרי ביצוע הבכורה של "סימפוניית לנינגרד" בניצוחו של סאמוזוד, כתב המלחין, שהוא רוצה לשמוע את יבגני מראווינסקי מנצח על הסימפוניה, כיוון ש"אין לו אמון רב בסאמזוד כמנצח סימפוני"..

הוא נפטר ב-6 בנובמבר 1964 במוסקבה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20071101001636/http://www.prokofiev.org/prokofievans/prkfartist.cfm?atype=Conductors&aid=104 Biography]
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:מנצחים רוסים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:טביליסי: אישים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1884
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1964
מוזיאון חיל האוויר המלכותי

מוזיאון חיל האוויר המלכותי (באנגלית: Royal Air Force Museum; או בקיצור: RAF Museum) הוא מוזיאון המוקדש להיסטוריה של התעופה בממלכה המאוחדת ולהיסטוריה ולמורשת של חיל האוויר המלכותי הבריטי. המוזיאון מנוהל וממומן על ידי המחלקה לדיגיטל, תרבות, מדיה וספורט של ממשלת בריטניה.

המוזיאון ממוקם בשני אתרים באנגליה:
* מוזיאון חיל האוויר המלכותי שבלונדון (RAF Museum London) בקולינדייל (בסמוך להנדון) בצפון העיר לונדון;
* מוזיאון חיל האוויר המלכותי שבקוספורד (RAF Museum Cosford) בקוספורד שבשרופשייר, צפונית מערבית לוולברהמפטון.

==היסטוריה==
מוזיאון חיל האוויר המלכותי נפתח בקולינדיין (אז חלק מהנדון) שבצפון לונדון ב-15 בנובמבר 1972, בנוכחות המלכה אליזבת השנייה. בעת פתיחתו כללה תצוגת המוזיאון 36 כלי טיס. במהלך השנים גדל אוסף כלי הטיס של המוזיאון, והם הוצגו בהאנגרים שונים ברחבי הממלכה המאוחדת כאשר לא הוצגו בלונדון.

ב-1 במאי 1979 נפתח סניף נוסף של המוזיאון בקוספורד במטרה להציג את מלוא האוסף שלא ניתן היה להציגו בלונדון מטעמי חוסר מקום. כמו כן, החל משנת 1980 הציג הסניף בקוספורד את אוסף מוזיאון בריטיש איירוויז (אולם בהמשך, כאשר בריטיש איירוויז הפסיקה לממן את התצוגה הוצא האוסף מהמוזיאון). 

===סניף לונדון===
סניף לונדון כולל 5 אולמות תצוגה המציגים את ההיסטוריה של התעופה, אולם מפציצים, אולם מטוסים היסטוריים ואולם המציג את הקרב על בריטניה.

נכון לשנת 2005 הוצגו בסניף זה כ-130 מטוסים ובהם אחד משני הויקרז וולינגטון שנותרו בעולם, ומפציץ מסוג אוורו לנקסטר שביצע 137 גיחות הפצצה. כמו כן מוצג במוזיאון ההוקר טייפון היחיד שקיים כיום.

== גלריה ==
<gallery>
Avro-lancaster-front.jpg|אברו לנקסטר R5868 בהאנגר הראשי של המוזיאון בלונדון.
SupermarineSeagullRAFMuseumLondonJan2007.jpg|סופרמארין וולרוס
BristolBlenheimRAFMuseumJan2007.jpg|מפציץ בריסטול בלנהיים
Ju87 G2 1.jpg|יונקרס Ju 87 ("שטוקה")

</gallery>

==ראו גם==
*מוזיאון הקרב על בריטניה בקנט

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.rafmuseumphotos.com/ גלריית תמונות של המוזיאון]
*[https://web.archive.org/web/20081121125841/http://aviation.elettra.co.uk/rafmuseum/ גלריית תמונות של המוזיאון בקוספורד]
*[https://web.archive.org/web/20080710054417/http://www.nationalcoldwarexhibition.org.uk/ התערוכה הלאומית לעניין המלחמה הקרה]
*[https://web.archive.org/web/20080320022518/http://www.mad-web.org/Pages/Gallery/2141/ תצלומי המוזיאון בלונדון]
* 

קטגוריה:חיל האוויר המלכותי
הממלכה המאוחדת
חיל האוויר המלכותי
חיל האוויר המלכותי
חיל האוויר המלכותי
קטגוריה:שרופשייר
קטגוריה:וולברהמפטון
קטגוריה:אנגליה: מוזיאונים
אירוויזיון 1968

תחרות הזמר של האירוויזיון 1968, ה-13 במספר, נערכה ב-6 באפריל 1968 בלונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת, זאת אחרי ניצחונה של הממלכה המאוחדת בשנה הקודמת עם השיר "Puppet on a String". המנצחת הגדולה של השנה הייתה ספרד, עם השיר "La, la, la" ששרה מסיאל. במקור היה אמור לייצג את ספרד ז'ואן מנואל סראט (עם אותו השיר), אולם התעקשותו של סראט לשיר את השיר בקטלאנית גרמה ל-TVE (רשות השידור הספרדית) להחליפו במסיאל.

אירוויזיון 1968 היה הראשון ששודר בצבע. המדינות ששידרו את התחרות בצבע היו צרפת, מערב גרמניה, שווייץ, הולנד, הממלכה המאוחדת ושוודיה.

==השירים המשתתפים==

{| class="wikitable sortable" "border="1
! סדר
! מדינה
! שפה
! שם המבצע
! שם השיר
! תרגום
! מיקום
! ניקוד
|-
|1
| פורטוגל
|פורטוגזית
|קרלוש מנדש
|Verão
|קיץ
|11
|5
|-
|-bgcolor="red"
|2
| הולנד
|הולנדית
|רוני טובאר
|Morgen
|בוקר
|16
|1
|-
|3
| בלגיה
|צרפתית
|קלוד לומברד
|Quand tu reviendras
|כאשר תשוב
|7
|8
|-
|4
| אוסטריה
|גרמנית
|קרל גוט
|Tausend Fenster
|אלף חלונות
|13
|2
|-
|5
| לוקסמבורג
|צרפתית
|כריס בארדו וסופי גארל
|Nous vivrons d'amour
|אנחנו חיים את האהבה
|11
|5
|-
|6
| שווייץ
|איטלקית
|ג'יאני מאסקולו
|Guardando il sole
|להביט אל השמש
|13
|2
|-
|7
| מונקו
|צרפתית
|לין ולילי
|À chacun sa chanson
|לכל אחד שיר משלו
|7
|8
|-
|8
| שוודיה
|שוודית
|קלאס גוראן הדרסטרום
|Det börjar verka kärlek, banne mej
|לכל הרוחות, זה מתחיל להיראות כמו אהבה
|5
|15
|-
|-bgcolor="red"
|9
| פינלנד
|פינית
|כריסטינה האוטאלא
|Kun kello käy
|כשהזמן חולף
|16
|1
|-
|-bgcolor = "CC9966"
|10
| צרפת
|צרפתית
|איזבל אוברה
|La source
|המעיין
|3
|20
|-
|11
| איטליה
|איטלקית
|סרג'יו אנדריגו
|Marianne
|מריאן
|10
|7
|-
|-bgcolor="silver"
|12
| בריטניה
|אנגלית
|קליף ריצ'רד
|Congratulations
|איחולים
|2
|28
|-
|13
| נורווגיה
|נורווגית
|אודה בור
|Stress
|מתח
|13
|2
|-
|14
| אירלנד
|אנגלית
|פט מק'גיגאן
|Chance of a lifetime
|סיכוי של פעם בחיים
|4
|18
|-bgcolor="gold"
|15
| ספרד
|ספרדית
|מסיאל
|La, la, la
|לה, לה, לה
|1
|29
|-
|16
| מערב גרמניה
|גרמנית
|וונקה מיהרה
|Ein Hoch der Liebe
|לחיי האהבה
|6
|11
|-
|17
| יוגוסלביה
|קרואטית
|הטרובדורים מדוברובניק
|Jedan dan
|יום אחד
|7
|8
|}

==מבצעים חוזרים בתחרות==

{| class="wikitable"
|- bgcolor="#EFEFEF"
|מבצע
|מדינה
|שנים קודמות
|-
|איזבל אוברה
| צרפת
|1962 (מקום ראשון)
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://eurovision.tv/search?query=1968 אירוויזיון 1968] באתר האירוויזיון הרשמי
* [http://www.eurovisioncovers.co.uk/1968.htm היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1968]

*
1968
קטגוריה:1968 במוזיקה
קטגוריה:אירועי מוזיקה בלונדון
קטגוריה:אנגליה: תרבות
1968
קטגוריה:1968 בממלכה המאוחדת
שף (סאות' פארק)

שף
שֶף (באנגלית: Chef) הוא דמות-עבר חוזרת בסדרת הטלוויזיה "סאות' פארק". שף היה הטבח בקפיטריה של בית הספר היסודי של סאות' פארק, ודובב בידי אייזק הייז. הופעתו הראשונה בסדרה הייתה בפרק הראשון והאחרונה בפרק ה-140 שפתח את העונה העשירית, "שובו של שף".

==סקירה כללית==
כינויו של שף בא לו מהיותו טבח. הוא נולד בשם ג'רום מק'לרוי לתומאס ונלי שחיים באדינבורו שבסקוטלנד. שף הוא נוצרי אך היה מוסלמי למשך זמן קצר לאחר שהמיר את דתו במהלך הפרק "שף משתגע". הוא אוהב לבשל והגיע לעיר סאות' פארק על מנת לפתוח בה מסעדה, אך הפך לטבח הקפיטריה של בית הספר בו לומדים גיבורי הסדרה קייל, סטן, אריק וקני. הוא האדם האמריקאי אפריקאי היחיד בעיר מלבד הילד טוקן בלאק והוריו, ובדרך כלל הוא מתושבי העיר היחידים המסוגלים להפגין שכל ישר והמבוגר היחיד שהילדים סומכים עליו בבקשת עצה.

תשוקה נוספת של שף מלבד בישול הייתה מוזיקה. הוא עוצב בהשראת דמותם של זמרי מוזיקת נשמה אפרו-אמריקאים משנות השבעים כאייזק הייז ובארי וייט, ויוצרי הסדרה טענו כי הייז היה הבחירה הראשונה שלהם לגילום הדמות. הוא בחר לעיתים קרובות (במיוחד בעונות הראשונות של הסדרה) להשיא את עצותיו לילדים בשיר, שבדרך כלשהי הפך לשיר זימה. אחד מהשירים שהייז שר בסדרה כשף, "(Chocolate Salty Balls (P.S. I Love You", פורסם כסינגל והגיע למקום הראשון במצעדי הסינגלים בבריטניה ובאירלנד. השיר מכיל רמיזות מיניות בנוגע לאשכיו של שף במסווה של שיר הלל אותו כתב לממתקי השוקולד פרי ידו, "ביצי השוקולד המלוחות של שף".

==סוף דרכו בסדרה==
במרץ 2006 עזב הייז את הסדרה בטענה שהיא חצתה את הקו מסאטירה לאי-סובלנות במסגרת טיפולה בדתות שונות. יוצרי הסדרה טענו בתגובה כי עד ליציאתו של פרק העוסק בסיינטולוגיה, אליה משתייך הייז, הוא לא התבטא באופן דומה והאשימו אותו בסטנדרטים כפולים. מאוחר יותר התברר כי את ההודעה על ההתפטרות פרסם מקור שזהותו אינה ברורה שלא היה מורשה לייצג את הייז, שחווה שבץ מוחי בינואר 2006 וככל הנראה היה חולה מכדי לקבל החלטות לבדו (באותו החודש הוא גם התבטא בהבנה לגבי הפרק). באוגוסט 2008 הלך הייז לעולמו כתוצאה ממחלתו.

יוצרי הסדרה החליטו ליצור פרק אחרון בהשתתפותו של שף, בשם "שובו של שף" (שודר 9 ימים לאחר עזיבתו של הייז) על ידי שימוש בקטעים מדיאלוגים שלו מתוך פרקים קודמים. הפרק היווה פרודיה על פרשת עזיבתו של הייז וכלל סצנת מוות אכזרית של שף לאחר שהסתבך עם מועדון חברים מפוקפק, אך גם הספד בו נטען כי את האשמה בעזיבתו של שף יש לתלות ב"מועדון הקטן והמטורלל שעירבל את מוחו" ולא בשף עצמו. אם כי, שף עצמו לא באמת מת, אלא בעצם מועדון החברים המפוקפק הפך אותו (דרך תהליך סייברזציה, כמובן) למעין גרסה פדופילית של דארת' ויידר, בשם "דארת' שף". 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויות סאות' פארק
קטגוריה:זמרים בדיוניים
קטגוריה:דמויות שחורות באנימציה
קטגוריה:דמויות שחורות בסרטים
קטגוריה:אפרו-אמריקאיים בדיוניים
קטגוריה:שפים בדיוניים

pl:Lista pracowników szkolnych w South Park#Chef
האורוות המלכותיות

האורוות המלכותיות (באנגלית: Royal Mews) היו האורוות של בית המלוכה הבריטי בלונדון בירת הממלכה המאוחדת. מאז ראשית המאה ה-19 ממוקמות האורוות המלכותיות בארמון בקינגהאם. כיום האורוות הן מוזיאון הפתוח לקהל הרחב.
==היסטוריה==
===צ'רינג קרוס===
איור של האורוות המלכותיות, [[צ'רינג קרוס, 1793.]]
המונח "mews" המשמש כיום את האורוות המלכותיות, מקורו בשם האתר בו נשמרו הבזים המלכותיים. המילה "מיו" מקורה במילה האנגלית ל"השרת נוצות" ומתייחס לערמות הנוצות של הבזים שהצטברו במקום. האתר בקצה המערבי הסטרנד, בצ'רינג קרוס שימש כאתר החזקת הבזים החל משנת 1377 ועד שנהרס בשריפה בשנת 1534. לאחר השריפה נבנו במקום אורוות מלכותיות. במפה מתקופה זו ניתן לראות שהאורוות השתרעו בין צ'רינג קרוס לכיכר לסטר של ימינו.

בשנת 1732 נבנו האורוות מחדש על פי תכנונו של ויליאם קנט.

===ארמון בקינגהאם===
כיום נמצאות האורוות המלכותיות בשטחי גני ארמון בקינגהאם, בסמוך רחוב גרוונר. האורוות הועברו לאתר זה בשנת 1764 של המאה ה-18 על ידי המלך ג'ורג' השלישי, לאחר שזה רכש את "בית בקינגהאם" בשנת 1762 עבור רעייתו. האורוות כונו אז "האורוות המלכותיות שבפימליקו" (the Royal Mews Pimlico). הכירכרות המלכותיות נותרו באותה עת באורוות המלך בצ'רינג קרוס. לאחר שבנו, ג'ורג' הרביעי הפך את המבנה לארמון המגורים הרשמי של בית המלוכה הועברו, בשנת 1820 מלוא האורוות והכרכרות המלכותיות לארמון בקינגהאם, והאורוות הישנות בצ'רינג קרוס נהרסו (לימים נבנו על שטחן כיכר טרפלגר והגלריה הלאומית) מבנה האורוות הנוכחי נבנה על ידי ג'ון נאש בשנת 1825. בשנת 1855 הקימה המלכה ויקטוריה באורוות בית ספר ללימוד רכיבה לילדי משרתי הארמון. בית הספר, שמומן על ידי המלכה מהכנסותיה הפרטיות, פעל במשך כ-20 שנים.

באורוות נשמרות כיום הכרכרות המלכותיות ובהן כרכרת הזהב הממלכתית, וכן כ-30 סוסים המשמשים למשיכת הכירכרות המלכותיות.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://web.archive.org/web/20080517111142/http://www.royalinsight.gov.uk/output/Page5023.asp האורוות המלכותיות בארמון בקינגהאם]

קטגוריה:לונדון: מוזיאונים
קטגוריה:וסטמינסטר: מבנים
קטגוריה:לונדון: ארמונות מלכותיים
קטגוריה:לונדון: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:מבנים שתכנן ג'ון נאש
אירוויזיון 1966

תחרות הזמר של האירוויזיון 1966, ה-11 במספר, נערכה ב-5 במרץ 1966 בלוקסמבורג לאחר שזו זכתה באירוויזיון 1965 עם השיר "Poupée de cire, poupée de son" ("בובת קש, בובת שעווה").

חוק השפה, אשר קובע כי לכל מדינה מותר לשלוח שיר אך ורק בשפתה הרשמית נקבע בתחרות זו. חוק זה נחקק כנראה לאחר ששנה קודם לכן שלחה שוודיה את השיר "Absent Friend" באנגלית.

עד 1966 לא השתתפו בתחרות אנשים כהי עור (לא מתוך מדיניות, כי אם בשל העובדה ששום מדינה לא שלחה). באותה השנה שלחה הולנד לראשונה את הזמרת השחורה מילי סקוט לייצגה.

תחרות זו היא האחרונה בה השתתפו כל המדינות שהשתתפו עד אותה העת באירוויזיון.

==השירים==

{| class="wikitable sortable" " border="1"
! סדר השמעה!! מדינה !! שפה !! ביצוע !! שם השיר בשפת מקור !! שם השיר בעברית !! מיקום !! ניקוד
|-
|1 || גרמניה המערבית || גרמנית || מרגוט אסקנס || dir="ltr" | Die Zeiger der Uhr|| מחוגי הזמן ||10||7
|-
|2 || דנמרק || דנית || אולה פאיה || dir="ltr" | Stop, mens legen er go'|| עצור, כל עוד האווירה טובה ||14||4
|-
|3 || בלגיה || צרפתית || טוניה || dir="ltr" | Une peu de Poivre, une peu de sel || קצת פלפל, קצת מלח||4||14
|-
|4 || לוקסמבורג || צרפתית || מישל טור|| dir="ltr" | Ce soir je t'attendais || הלילה חיכיתי לך ||10||7
|-
|5 || יוגוסלביה || סלובנית || ברטה אמברוז'|| dir="ltr" | Brez besed || ללא מילים ||7||9
|-
|-bgcolor = "CC9966"
|6 || נורווגיה || נורווגיה || אוסה קלבלנד || dir="ltr" | Intet er nytt under solen|| אין חדש תחת השמש ||3 ||15
|-
|7 || פינלנד || פינית || אן כריסטין || dir="ltr" | Playboy || פלייבוי ||10||7
|-
|8 || פורטוגל || פורטוגזית || מאדאלנה איגלסיאס || dir="ltr" | Ele e ela || הוא והיא ||13||6
|-bgcolor = "gold"
|9 || אוסטריה || גרמנית || אודו יורגנס || dir="ltr" | Merci, Chérie || תודה, יקירתי || 1 ||31
|-
|-bgcolor = "silver"
|10 || שוודיה || שוודית || ליל לינדפורש וסבאנטה תורסון|| dir="ltr" | Nygammal vals || ולס חדש-ישן ||2 ||16
|-
|11 || ספרד || ספרדית || רפאל || dir="ltr" | Yo soy aquél|| אני האחד ||7 ||9
|-
|12 || שווייץ || צרפתית || מדליין פסקל || dir="ltr" | Ne vois-tu pas? || אינך רואה? ||6||12
|-
|-bgcolor = "red"
|13 || מונקו || צרפתית || תרזה קסוביה || dir="ltr" | Bien plus fort|| חזקה יותר ||17 ||0
|-
|-bgcolor = "red"
|14 || איטליה || איטלקית || דומניקו מודוניו || dir="ltr" | Dio, come ti amo || אלוהים, כמה אני אוהב אותך ||17 ||0
|-
|15 || צרפת || צרפתית || דומיניק וולטר|| dir="ltr" | Chez nous || אצלנו||16||1
|-
|16 || הולנד || הולנדית || מילי סקוט || dir="ltr" | Fernando & Filippo|| פרננדו ופיליפו||15||2
|-
|17 || אירלנד || אנגלית || דיקי רוק || dir="ltr" | Come back to stay|| חזרי כדי להישאר||4||14
|-
|18 || בריטניה || אנגלית || קנת' מק'קלר || dir="ltr" | A Man Without Love || גבר ללא אהבה||9||8
|}

==מבצעים חוזרים בתחרות==

{| class="wikitable"
|- bgcolor="#EFEFEF"
|מבצע
|מדינה
|שנים קודמות
|-
|דומניקו מודוניו
| איטליה
|1958 (מקום 3), 1959 (מקום 6)
|-
|אודו יורגנס
| אוסטריה
|1964 (מקום 6), 1965 (מקום 4)
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://eurovision.tv/search?query=1966 אירוויזיון 1966] באתר האירוויזיון הרשמי
* [http://www.eurovisioncovers.co.uk/1966.htm היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1966]

*
1966
קטגוריה:1966 במוזיקה
קטגוריה:לוקסמבורג: תרבות
1966
אירוויזיון 1965

תחרות הזמר של האירוויזיון 1965, העשירית במספר, נערכה ב-20 במרץ 1965 בנאפולי, איטליה, שאירחה את התחרות לאחר זכייתה בשנה שעברה עם השיר "Non ho l'età".

בשנה זו ארבע מדינות קיבלו אפס נקודות: בלגיה, ספרד, גרמניה ופינלנד.

כמו כן הייתה זו השתתפותה הראשונה של אירלנד. בתוך חמש שנים הייתה עתידה אירלנד להפוך למדינה דומיננטית בתחרות, ולהפוך לשיאנית הזכיות בתחרות (7 זכיות).

==השירים המשתתפים==
{| class="wikitable sortable" "border="1
|-
! סדר
! מדינה
! שפה
! שם המבצע
! שם השיר
! תרגום
! מיקום
! ניקוד
|-
|1
| הולנד
|הולנדית
|קוני ואנדנבוס
|t Is genoeg'
|זה מספיק
|11
|5
|-
|-bgcolor="silver"
|2
| הממלכה המאוחדת
|אנגלית
|קייטי קירבי
|I belong
|אני שייכת
|2
|26
|-
|-bgcolor="red"
|3
| ספרד
|ספרדית
|קונצ'יטה באוטיסטה
|Qué bueno, qué bueno
|כמה טוב, כמה טוב
|15
|0
|-
|4
| אירלנד
|אנגלית
|בוץ' מור
|Walking the streets in the rain
|הולך ברחובות בגשם
|6
|11
|-
|-bgcolor="red"
|5
| גרמניה המערבית
|גרמנית
|אולה וייזנר
|Paradies, wo bist du
|גן עדן, איפה אתה
|15
|0
|-
|6
| אוסטריה
|גרמנית
|אודו יורגנס
|Sag ihr, ich laß sie grüßen
|ספר לה ששלחתי לה את אהבתי
|4
|16
|-
|7
| נורווגיה
|נורווגית
|קירסטי ספרבו
|Karusell
|קרוסלה
|13
|1
|-
|-bgcolor="red"
|8
| בלגיה
|הולנדית
|ליז מארק
|Als het weer lente is
|כאשר זו תקופת האביב
|15
|0
|-
|9
| מונקו
|צרפתית
|מרג'רי נואל
|Va dire à l'amour
|דבר על אהבה
|9
|7
|-
|10
| שוודיה
|אנגלית
|אינגבר ויקסל
|Absent friends
|חברים נעדרים
|10
|6
|-
|-bgcolor="#cc9966"
|11
| צרפת
|צרפתית
|גי מרדל
|N'avoue jamais
|מעולם לא ידעתי
|3
|22
|-
|12
| פורטוגל
|פורטוגזית
|סימוני דה אוליביירה
|Sol de Inverno
|שמש של חורף
|13
|1
|-
|13
| איטליה
|איטלקית
|בובי סולו
|Se piangi, se ridi
|אם את בוכה, אם את צוחקת
|5
|15
|-
|14
| דנמרק
|דנית
|ברג'יט ברואל
|For din skyld
|למענך
|7
|10
|- 
|-bgcolor="gold"
|15
| לוקסמבורג
|צרפתית
|פראנס גל
|Poupée de cire, poupée de son
|בובת שעווה, בובת קש
|1
|32
|-
|-bgcolor="red"
|16
| פינלנד
|פינית
|ויקטור קלימנקו
|Aurinko laskee länteen
|השמש שוקעת במערב
|15
|0
|-
|17
| יוגוסלביה
|קרואטית
|ויצה ווקוב
|Čežnja
|געגועים
|12
|2
|-
|18
| שווייץ
|צרפתית
|יובאנה
|Non, à jamais sans toi
|לא, לעולם לא בלעדיך
|8
|8
|}

== מבצעים חוזרים בתחרות ==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#EFEFEF"
|מבצע
|מדינה
|שנים קודמות
|-
|קונצ'יטה באוטיסטה
| ספרד
|1961 (מקום 9)
|-
|ויצה ווקוב
| יוגוסלביה
|1963 (מקום 11)
|-
|אודו יורגנס
| אוסטריה
|1964 (מקום 6)
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://eurovision.tv/search?query=1965 אירוויזיון 1965] באתר האירוויזיון הרשמי
* [http://www.eurovisioncovers.co.uk/1965.htm היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1965]

*
1965
קטגוריה:1965 במוזיקה
קטגוריה:נאפולי: תרבות
1965
אירוויזיון 1964

תחרות הזמר של האירוויזיון 1964, התשיעית במספר, נערכה ב-21 במרץ 1964 בקופנהגן, בירת דנמרק לאחר זכייתה בשנה הקודמת עם השיר "Dansevise".
איטליה ניצחה לראשונה בתולדותיה (בפעם הראשונה מתוך שלוש), עם השיר "Non ho l'età". השיר זכה לתגובות נלהבות בקרב הקהל הדני באולם.

שוודיה לא השתתפה בתחרות אותה השנה, אולם היא שידרה אותה.

מהומה קלה התעוררה לאחר שהסתיים השיר השווייצרי, כאשר אדם אחד עלה לבמה עם שלט עליו נכתב "החרימו את פרנקו וסלזר!". מייד לאחר שעלה לבמה, שודרה בטלוויזיה תמונה של לוח ההצבעות, עד אשר הוא הורד מהבמה והתחרות נמשכה.

מערב גרמניה, יוגוסלביה, שווייץ ופורטוגל קיבלו כולן אפס נקודות בפעם הראשונה בתולדותיהן. פורטוגל זכתה לתואר "המדינה הראשונה שמקבלת אפס נקודות בהשתתפות הראשונה" (המקום הגבוה ביותר לו זכתה פורטוגל אי פעם הוא הראשון, בתחרות ב-2017 בה זכתה בפעם הראשונה והיחידה).

הנציגה של הולנד הייתה המשתתפת הראשונה בתחרות שלא ממוצא אירופאי (היא הייתה ממוצא אינדונזי).

לתחרות זו אין תיעוד מצולם בימינו, וזאת עקב שרפה שהתחוללה בשנות ה-70 באולפני רשות השידור הדנית, ה-DR, שכילתה עמה גם את צילומי התחרות, אולם קיימות הקלטות של צ'ינקווטי (נציגת איטליה) שרה את השיר המנצח בפסטיבל סן רמו, וכן קיים תיעוד של רגעי הניצחון של איטליה.

== השירים המשתתפים ==
{| class="wikitable sortable" "border="1
|-
! סדר
! המדינה
! שפה
! שם המבצע
! שם השיר
! תרגום
! מיקום
! ניקוד
|-
|1
| לוקסמבורג
|צרפתית
|איג אופרה
|Dès que le printemps revient
|כשהאביב חוזר
|4
|14
|-
|2
| הולנד
|הולנדית
|אניק גרונלו
|Jij bent mijn leven
|אתה חיי
|10
|2
|-
|3
| נורווגיה
|נורווגית
|ארנה בנדיקסן
|Spiral
|ספירלי
|8
|6
|-
|4
| דנמרק
|דנית
|ביורן טידמנד
|Sangen om dig
|השיר עלייך
|9
|4
|-
|5
| פינלנד
|פינית
|לאסה מארטנסון
|Laiskotellen
|התבטלות
|7
|9
|-
|6
| אוסטריה
|גרמנית
|אודו יורגנס
|
|רק למה, למה?
|6
|11
|-
|7
| צרפת
|צרפתית
|ראשל
|Le chant de Mallory
|השיר של מלורי
|4
|14
|-bgcolor="silver"
|8
| הממלכה המאוחדת
|אנגלית
|מאט מונרו
|I love the little things
|אני אוהב את הדברים הקטנים
|2
|17
|-bgcolor="red"
|9
| גרמניה
|גרמנית
|נורה נובה
|Man gewöhnt sich so schnell an das Schöne
|כמה מהר אנו מתרגלים לדברים נחמדים
|13
|0
|-bgcolor="#cc9966"
|10
| מונקו
|צרפתית
|רומולד
|Où sont-elles passées?
|לאן הם נעלמו?
|3
|15
|-bgcolor="red"
|11
| פורטוגל
|פורטוגזית
|אנטוניו קאלבריו
|Oração
|תפילה
|13
|0
|- bgcolor="gold"
|12
| איטליה
|איטלקית
|ג'יליולה צ'ינקווטי
|Non ho l'età
|אינני מספיק מבוגרת
|1
|49
|-bgcolor="red"
|13
| יוגוסלביה
|בוסנית
|סאבהודין קורט
|Život je sklopio krug
|החיים השלימו סיבוב מלא
|13
|0
|-bgcolor="red"
|14
| שווייץ
|איטלקית
|אניטה טרוורסי
|I miei pensieri
|מחשבותיי
|13
|0
|-
|15
| בלגיה
|צרפתית
|רוברט קוגו
|Près de ma rivière
|קרוב לנהר שלי
|10
|2
|-
|16
| ספרד
|ספרדית
|לוס טי.אן.טי
|Caracola
|קונכייה
|12
|1
|}

==מבצעים חוזרים בתחרות==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#EFEFEF"
|מבצע
|מדינה
|שנים קודמות
|-
|אניטה טראברסי
| שווייץ
|1960 (מקום 8)
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://eurovision.tv/search?query=1964 אירוויזיון 1964], באתר האירוויזיון הרשמי
* [http://www.eurovisioncovers.co.uk/1964.htm היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1964]

*
1964
קטגוריה:1964 במוזיקה
קטגוריה:קופנהגן: תרבות
קטגוריה:דנמרק באירוויזיון
קטגוריה:1964 בדנמרק
פרוצדורה מאוחסנת

פְּרוֹצֵדוּרָה מאוחסנת (באנגלית: Stored Procedure) היא שיטת כתיבה של שאילתות SQL המאוחסנות בשרת של בסיס הנתונים.
כמו בפרוצדורה רגילה, הפרוצדורה המאוחסנת כוללת קוד של התחלה, קוד של סיום, פרמטרים וגוף הפרוצדורה, שבו נכתבות הפעולות המתבצעות בפרוצדורה.

הפרוצדורה המאוחסנת נכתבת בשפת SQL, שהשימוש בה נעשה בכל פעולה שנוגעת למסד הנתונים.

השימוש בפרוצדורה מאוחסנת מתאים במקרים הבאים:
* אם רוצים לכתוב תוכנית שתשמש למספר יישומים, ניתן לשמור אותה בצד השרת. זה מוריד כפילויות ומשפר גמישות בקוד.
* הרצת פרוצדורה בשרת מפחיתה את תעבורת המידע בין השרת לאפליקציה.
* ניתן להשתמש בפרוצדורות לבדיקות נכונות הנתונים integrity constraints, לטיפול בשגיאות, למניפולציה על הנתונים ולטעינת נתונים.

התחביר ליצירת פרוצדורה הוא:
<syntaxhighlight lang="text">
CREATE PROCEDURE <procedure name> (<parameters>)
<local declarations>
<procedure body>;
</syntaxhighlight> 

דוגמה לפרוצדורה מאוחסנת:
<syntaxhighlight lang="text">
CREATE PROCEDURE sp_GetInventory
@location varchar(10)
AS
SELECT Product, Quantity
FROM Inventory
WHERE Warehouse = @location
</syntaxhighlight>

דוגמה לקריאה לפרוצדורה מאוחסנת:
<syntaxhighlight lang="text">
CALL <procedure or function name> (<argument list>)
</syntaxhighlight>

פְרוצֵדורַה מאוחסנת היא חלק משפת ה-SQL הסטנדרטית ומרחיבה את שפת ה-SQL של בסיס הנתונים.

תנאים ולולאות:

IF
<syntaxhighlight lang="text">
IF <condition> THEN <statement list>
ELSEIF <condition> THEN <statement list>
ELSE <statement list>
END IF;
</syntaxhighlight>

WHILE
<syntaxhighlight lang="text">
WHILE <condition> DO
<statement list>
END WHILE;
</syntaxhighlight>

FOR
<syntaxhighlight lang="text">
FOR <loop name> AS <cursor name> CURSOR FOR <query> DO
<statement list>
END FOR;
</syntaxhighlight>

נכון להיום כמעט כל בסיס נתונים יחסי מאפשר כתיבת פרוצדורה מאוחסנת, אולם בסיסי נתונים שונים תומכים בשפות תכנות שונות.

ישנן מספר גרסאות חדשות שיצאו לאחרונה בבסיסי נתונים שאינם יחסיים (NoSQL) ומספר קטן של בסיסי נתונים גדולים (Big Data), שניתן לכתוב בהם פרוצדורת מאוחסנות.

קטגוריה:מסדי נתונים
תוכנית גדס-אשבי

[[תוכנית בניין עיר שהכין אשבי, בה מפורטים שימושי קרקע כפי שפורסמה בדו"ח האגודה למען ירושלים במרץ 1921]]
תוכנית גדס-אשבי היא תוכנית מתאר לירושלים שנערכה בשנת 1922 על ידי פטריק גדס (Patrick Geddes) בשיתוף האדריכל צ'ארלס רוברט אשבי (C.R. Ashbee) ששימש "יועץ אזרחי למושל ירושלים" (Civic Advisor to the Governor of Jerusalem) וכמזכיר האגודה למען ירושלים.

תוכנית המתאר מתבססת על תוכנית שערך גדס בשנת 1919, וזו מתבססת על מתווה שהציע האדריכל ויליאם מקלין, הידועה כתוכנית מקלין. בתוכנית זו נקבע כי העיר העתיקה תהווה מרכז אסתטי ורוחני המיועד לשימור, אך ללא חשיבות פונקציונלית, וכי כל פיתוח עתידי של העיר יהיה לכיוון מערב.

בתוכנית שערך גדס ב-1919 נשמרו העקרונות של תוכנית מקלין, אך פיתוח העיר הוסט לכיוון צפון-מזרח. אחת הסיבות לשינוי זה הייתה משיכתו של גדס לתכנון האוניברסיטה העברית על הר הצופים, בצד חשיבותה של העיר העתיקה כמרכז אליו הולכות כל הדרכים. כן נשמר העיקרון על פיו לא תהיה בנייה סביב העיר העתיקה. 

התוכנית היוותה סינתזה של התוכניות שהוגשו עד אז, ולתקנות שפרסם המושל הצבאי של ירושלים, רונלד סטורס. החידוש העיקרי בתוכנית זו היה הוספת מקום לשטחי תעשייה סמוך לעורקי תחבורה ראשיים. התוכנית ביססה את התכנון העירוני של ירושלים על עיקרון ייעודי הקרקע (Zoning).

'תוכנית גדס-אשבי' הייתה חלק מפעולות 'האגודה למען ירושלים' ובסיס לתוכניות המתאר הבריטיות שבאו אחריה.

==לקריאה נוספת==
* 

קטגוריה:ירושלים בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
גדס-אשבי
אתר CpG

[[ציטוזין]]
[[זרחה]]
[[גואנין]]

אתרי CpG הם אזורים ב-DNA שבהם נוקלאוטיד מסוג ציטוזין מופיע מיד לפני גואנין. המונח CpG מייצג ראשי תיבות של Cytosine-Phoshpate-Guanine, כלומר הציטוזין קשור לגואנין דרך קבוצת הזרחה (פוספט). ביצורים אאוקריוטים רבים, הציטוזין באתרי CpG עובר מתילציה, על ידי האנזים מתיל-טרנספרז, והופך ל-5-מתיל-ציטוזין. אצל יונקים, כ-80% מאתרי CpG נמצאו ממותלים. חוקי זיווג הבסיסים גורמים לכך כי בגדיל המקביל (שהוא אנטי-פרללי) קיים גם כן אתר CpG (מול כל G יש C ולהפך), כך שהמתילציה עוברת בתורשה כאשר ה-DNA עובר שכפול.

מתילציה של אתרי CpG היא אחת המודיפקציות האפיגנטיות החשובות ביותר. בדרך כלל, גנים שאזור הקדם שלהם ממותל יהיו מושתקים. הסיבה לכך היא שקבוצת המתיל גורמת להפרעה מרחבית המקשה על פקטורי שעתוק אקטיבטורים (משפעלים) להיקשר ל-DNA. בנוסף, המתילציה מעודדת קישור של חלבוני קישור לאתרי מתיל-CpG (Methyl CpG binding proteins) המשמשים קו-רפרסורים לפקטורי שעתוק שליליים (מעכבים). 

בגנום האנושי כ-42% מהנוקליאוטידים הם G או C לכן ההסתברות לקבל אתר CpG צריכה להיות 0.21*0.21=4.41%. אולם, בפועל אחוז אתרי CpG הוא נמוך מהמצופה ומהווה פחות מאחוז. ייתכן והסיבה לכך היא הקלות שבה מתיל-ציטוזין יכול להפוך לתימין (T) על ידי דה-אמינציה ספונטנית. לפיכך, במשך האבולוציה יצורים בעלי מעט אתרי CpG היו פגיעים פחות למוטציות כאלה.

איי CpG הם אזורים ב-DNA בעלי ריכוז גבוה במיוחד של אתרי CpG. אצל יונקים האיים מציינים, לעיתים קרובות, התחלה של גן. חוקרים מרבים להשתמש בתכונה זו בחיפושיהם אחר גנים חדשים.

קטגוריה:גנטיקה מולקולרית
נשימה סרעפתית

נשימה סרעפתיתנשימה סרעפתית או נשימת בטן היא נשימה שרובה נעשית בעזרת כיווץ הסרעפת ופחות על ידי הרחבת כלוב הצלעות שבבית החזה.

אוויר נכנס לריאות כאשר נפח בית החזה גדל ויוצר הפרש לחצים שלילי בין הנוזל שבין קרומי הצדר (pleura) לבין האוויר החיצון. הפרש הלחצים גורם לריאות להתרחב ולאוויר להיכנס לתוכן. את בית החזה מגדירות הצלעות והסרעפת ולכן נפח בית החזה יכול להשתנות עקב תנועת צלעות או סרעפת. אוויר יוצא מהריאות ללא מאמץ שרירי, כאשר בית החזה והריאות חוזרים לצורתם שלפני השאיפה הודות לאלסטיות שלהם.

שריר הסרעפת מהווה את הגבול התחתון של בית החזה. במצב מנוחה לסרעפת מבנה קמור, קרי היא בולטת בדמות חצי כדור לתוך כלוב הצלעות. כיווץ הסרעפת גורם להשטחה של המבנה הקמור ולהגדלת נפחו של בית החזה ובאותה עת, לדחיסה כלפי מטה של אברי הבטן הדוחפים את קיר הבטן הקדמי לכיוון קדימה. תנועה הנראית כ"הוצאת הבטן".

נשימה סרעפתית עמוקה יותר מנשימה צלעית (נשימה המדגישה הנעת צלעות לשם הגדלת נפח בית החזה). כמות גדולה יותר של אוויר מתחלפת בכל נשימה וחלקים גדולים יותר בריאות מתאווררים. היא נחשבת לבריאה יותר והדרכת השימוש בה נעשה דרך קבע לחולים הסובלים מתת-אוורור של הריאות ולחולים הנחשבים מועדים לפגיעה כזו, למשל לאחר ניתוח בהרדמה כללית.

נטייתם של אנשים להימנע משימוש בנשימה סרעפתית מוסברת לעיתים בהרגלים נרכשים, כגון חיקוי מבוגרים המורגלים בנשימה צלעית, הימנעות מנשימה סרעפתית הגורמת להבלטת בטן (המנוגדת לאידיאל היופי של תעשיות הדוגמנות והפרסום המודרנית הכוללת בטן "שטוחה") ואף הימצאות מתמשכת במצבי דחק המלווים בנשימות רדודות.

נשימה סרעפתית היא גם סוג של אימון נשימתי בו אנשים לומדים לנשום בעזרת כיווץ הסרעפת.

== קישורים חיצוניים ==
* אלימלך שוחט, [http://atmag.co.il/בריאות/כמו-אוויר-לנשימה כמו אוויר לנשימה], מגזין את
* ניב דור כהן, [http://www.yoga.co.il/articles/lifebreath.asp על נשימה וחיים], באתר yoga.co.il
* מד פורטל, [https://www.medportal.co.il/%D7%A0%D7%95%D7%A9%D7%9E%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%A8%D7%99%D7%90-%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D-%D7%99%D7%95%D7%AA%D7%A8-5-%D7%98%D7%9B%D7%A0%D7%99%D7%A7%D7%95%D7%AA-%D7%A0%D7%A9%D7%99%D7%9E%D7%94-%D7%A9/ על נשימה סרעפתית/דיאפרגמטית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשימה
קטגוריה:טכניקות הרפיה
הפרקציה הדמוקרטית

הפרקציה (הסיעה) הדמוקרטית הייתה סיעה אופוזיציונית של אינטלקטואלים צעירים בהסתדרות הציונית שפעלה בין השנים 1901–1904. הסיעה נקראה כך כתגובה לסירובו של הרצל לאפשר עיסוק בנושאים תרבותיים, עמדה שנתפסה על ידי מייסדי הסיעה כשוללת את הדמוקרטיה, ומכאן כינויים.<ref>ניר קידר, משפט כחול לבן, תל אביב ובאר שבע 2017, פרק א'</ref>

הסיעה הופיעה לראשונה בקונגרס הציוני החמישי, בדצמבר 1901, לאחר התפטרותו של יעקב ברנשטיין-כהן מראשות לשכת הדואר של התנועה הציונית הרוסית. חברי הסיעה, שבהם היו גם חיים ויצמן, מרטין בובר, ליאו מוצקין, ברתולד פייבל, דייוויס טריטש, ואפרים משה ליליין, ביקשו להתייחס גם לאלמנטים תרבותיים-רוחניים כהשלמה לדרכו של הרצל, שהתבסס כמעט לחלוטין על מגעים מדיניים.

הפרקציה הייתה מושפעת מתפיסותיו הרעיוניות של אחד העם, שפיקפק בסיכויי התנועה הציונית לתת מענה למליוני יהודים ('צרת היהודים') ושלכן הסיק כי כל מה שניתן לעשות בארץ ישראל הוא 'מרכז רוחני' שישפיע מאורו על תפוצות הגולה. זו גם הסיבה שאחד העם לא רק שלא הצטרף להסתדרות הציונית אלא מתח ביקורת חריפה וארסית על הרצל וחזונו, בטענה שאת "אלטנוילנד אפשר לייסד גם בניגריה".

בניגוד לעמדת אחד העם, סברו לפחות חלק מתלמידיו, חיים ויצמן הוא הבולט ביניהם, שאין סתירה בין המאמץ המדיני של הרצל לבין תביעותיו הרוחניות של אחד העם, וכי על התנועה הציונית לעסוק בענייני תרבות ורוח, כך שהעם היהודי ישחרר עצמו גם על ידי פיתוח תודעה לאומית דרך מדע, חינוך, תרבות ואמנות. הפרקציה דרשה הדגשה והבלטה של היסודות הלאומיים-רוחניים בציונות, לא להיכנע לדעות קדומות דתיות ולשמור על הדמוקרטיה הפנימית בהרכב הקונגרסים ובמוסדות הציוניים.

הפרקציה הובילה את המאבק למען גיבוש תרבות לאומית יהודית ציונית, וחבריה היו הראשונים שהעלו לסדר היום את שאלת האמנות היהודית ואת מקומהּ בתהליך התחייה הלאומית. ביוזמת הפרקציה נכללה לראשונה האמנות החזותית במסגרת הדיון על התרבות בקונגרס הציוני החמישי. כחלק מהיוזמה, ערכו בובר וליליין באחד מאולמות הקונגרס את תערוכת האמנים היהודים הראשונה<ref></ref> ובהם א.מ. ליליין, יהודה אפשטיין, יוזף ישראלס, אלפרד נוסיג, לסר אורי והרמן שטרוק, אשר נועדו להדגיש את המוטיבים הלאומיים-יהודים שביצירותיהם. בקונגרס זה נשא בובר את ההרצאה המרכזית על האמנות היהודית; לטענתו, טיפוח האמנות היהודית חשוב לא פחות מפעולות מדיניות, מפני שבכוח האמנות לחנך ולעצב את התודעה הלאומית, את היהודי החדש שבכוחו יהיה לבנות את מולדתו. בהרצאתו סיפק בובר סקירה היסטורית קצרה, תיאר את המצב הנוכחי, הציג אידאולוגיה מנומקת ואף שורת הצעות מעשיות לטיפוח החינוך האסתטי של העם היהודי – בין היתר, עריכת תערוכות על טהרת האמנות היהודית והקמת הוצאות ספרים שיוציאו לאור אמנות יהודית. באותו נאום הכריז בובר על ייסוד הוצאת הספרים של הפרקציה הדמוקרטית, Jüdischer Verlag (שאותהּ הקים בשיתוף עם ברתולד פייבל ואפרים משה ליליין), אשר תקדיש חלק ניכר ממשאביה להפצת האמנות היהודית, וביקש את תמיכתהּ הכלכלית של ההסתדרות הציונית בהּ.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.tlvstreets.com/חיים-ויצמן.html תמונות באתר]: תמונת "הרצל עם חברי הפרקציה הדמוקרטית" ותמונת "חברי הפרקציה הדמוקרטית ב-1901"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זרמים בראשית הציונות
קטגוריה:אמנות
אברהם ברון

אברהם בְּרוּן (Abraham Brun; 1909 – ינואר 1998) היה חזן ומלחין מוזיקה ליטורגית יהודית – חזנות.

== קורות חיים ==
ברון נולד בעיר לודז' שבפולין, בנו של הרב איצ'ה מאיר וורקר ונכדו של הרב זלמן וורקר. משפחתו רצתה שיגדל להיות רב, אך ברון העדיף להיות חזן. כילד השתתף במקהלות בבתי כנסת, וכבר בגיל 11 קיבל את תפקיד שליח הציבור. בגיל 17 נסע לווינה כדי ללמוד מוזיקה בקונסרבטוריון. מאז התפלל בבתי כנסת גדולים ברחבי פולין ושאר אירופה.

במהלך מלחמת העולם השנייה השתדל ברון להקל על סבלם של הסובבים אותו בגטו לודז' ובמחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. הוא הופיע מספר פעמים בתקופת המלחמה בגטו לודז', בהופעות שכללו שירים יהודיים. בימים הנוראים של שנת 1940 הופיע כחזן מלווה במקהלה, באולם ברחוב זְגִירְסְקַה ששימש קודם המלחמה כאולם קולנוע וכונה "מטבח האינטלקטואלים". מאוחר יותר באותה שנה הופיע באותו אולם בקונצרט מלווה בפסנתר על ידי תיאודור רידר. בשנת 1941 הופיע בקונצרט ב"קולטור האוס" ברחוב קְרַבִיצְקַה, הופעה שכללה שירים שנכתבו בידי המשורר זלקוביץ, בלחן דוד בייגלמן. בימים נוראים של אותה שנה התפלל בסתר בבית החולים ששכן ברחוב לַגֶוְונִיצְקַה [http://media.smithsonianfolkways.org/liner_notes/folkways/FW08739.pdf]. ביום כיפור של שנת 1943 התפלל בבית הכלא של הגטו, ששכן ברחוב צַ'רְנֶצְקֶגַה, ונוהל בידי יהודים, כך לא נודע לנאצים על כך. בחנוכה 1943 הופיע בקונצרט במקום מסתור בליווי מקהלה בניצוח פרופ' סנדר. זו הייתה הופעתו האחרונה של ברון בגיטו לודז'.

בליל ראש השנה 1944 התפלל בבית החולים במחנה בירקנאו. באותו ערב התפלל גם ב"בלוקים", כאשר אסירים עומדים ושומרים שלא יגיעו הנאצים. למחרת התפלל תחת כיפת השמיים ברחבת המחנה בעודו ממתין לקעקוע המספר על זרועו. ביום הכיפורים התפלל בחברת אסירים שעסקו בכריית פחם.

לאחר שחרורו במאי 1945, התפלל בימים הנוראים בבית הכנסת ההיסטורי במודנה, איטליה. לאחר קורס בפיתוח קול שהעביר לו פרופסור בליני בנאפולי, עלה ברון לארץ ישראל והחל לעבוד כחזן ראשי בבית הכנסת הגדול בחיפה. ב-1948 היגר לארצות הברית לכהן בטמפל בית-אל בלונג ביץ' שבמדינת ניו יורק, שם כיהן ארבעה עשורים. הופיע בקונצרטים בכל רחבי ארצות הברית, ברדיו ובטלוויזיה. אף נשא הרצאות בנושא חזנות, בין היתר בישיבה יוניברסיטי.

ברון נפטר בינואר 1998. הניח את אשתו חנה, ילדים ונכדים.

== הקלטותיו ==
ברון הקליט חמישה תקליטים ארכי-נגן (33) שיצאו לאור בארצות הברית בהוצאת חברת Folksways Records.
החזן ברון הופיע בשנות החמישים בתחנת הרדיו WEVD, חלק מהופעותיו הוקלטו וההקלטות נמצאות באוסף יעקב מיכאל בארכיון הצליל הלאומי, בשלב זה אין עדיין גישה להקלטות באמצעות האינטרנט.
ברון, נודע בקולו הנעים ברגש רב ואמירה מיוחדת. בין יצירותיו ניתן למצוא טקסטים לא שגרתיים דוגמת "אנעים זמירות" "רצה והחליצנו" "אתה חוננתנו".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080812043110/http://www.folkways.si.edu/searchresults.aspx?sPhrase=Judaica&sType=cat תקליטי החזן באתר Folkways Records]
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.nytimes.com/1998/01/27/classified/paid-notice-deaths-brun-abraham.html Paid Notice: Deaths BRUN, ABRAHAM], New York Times, January 27, 1998
</div>

קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:חזנים פולנים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מלחיני מוזיקה ליטורגית יהודית
קטגוריה:מלחיני קטעי חזנות
קטגוריה:אסירים בגטו לודז'
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים פולנים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
סימון סלאש של פיינמן

כאשר ריצ'רד פיינמן חקר את משואת דיראק הוא המציא את סימון סלאש של פיינמן הנוח והקצר יותר לרישום גדלים המערבים מטריצות גאמה של דיראק.

אם A הוא 4-וקטור קו-וריאנטי, אזי הסלאש שלו מוגדר להיות

:<math>A\!\!\!/\ \stackrel{\mathrm{def}}{=}\ \gamma^\mu A_\mu</math>

כאשר משתמשים בהסכם הסכימה של איינשטיין ו-&gamma; הן מטריצות גאמה של דיראק.

==זהויות==
על ידי שימוש בתכונות האנטי-קומוטטור של מטריצות הגאמה של דיראק ניתן להראות שעבור זוג 4-וקטורים קו-וריאנטים כליים <math>a_\mu</math> ו-<math>b_\mu</math>, מתקיים

:<math>a\!\!\!/a\!\!\!/=a^\mu a_\mu=a^2</math>
:<math>a\!\!\!/b\!\!\!/+b\!\!\!/a\!\!\!/ = 2 a \cdot b </math>.

בפרט
:<math>\partial\!\!\!/^2=\partial^2</math>

ניתן להסיק זהויות נוספות המערבות את סימון הסלאש מתכונות מטריצות גאמה של דיראק על ידי החלפת הטנזור המטרי במכפלה פנימית, לדוגמה:

::<math>\operatorname{tr}(a\!\!\!/b\!\!\!/) = 4 a \cdot b</math>
::<math>\operatorname{tr}(a\!\!\!/b\!\!\!/c\!\!\!/d\!\!\!/) = 4 \left[(a\cdot b)(c \cdot d) - (a \cdot c)(b \cdot d) + (a \cdot d)(b \cdot c) \right]</math>
::<math>\operatorname{tr}(\gamma_5 a\!\!\!/b\!\!\!/c\!\!\!/d\!\!\!/) = 4 i \epsilon_{\mu \nu \lambda \sigma} a^\mu b^\nu c^\lambda d^\sigma</math>
::<math>\gamma_\mu a\!\!\!/ \gamma^\mu = -2 a\!\!\!/ </math>.
::<math>\gamma_\mu a\!\!\!/ b\!\!\!/ \gamma^\mu = 4 a \cdot b \,</math>
::<math>\gamma_\mu a\!\!\!/ b\!\!\!/ c\!\!\!/ \gamma^\mu = -2 c\!\!\!/ b\!\!\!/ a\!\!\!/ \,</math>
:כאשר
::<math>\epsilon_{\mu \nu \lambda \sigma} \,</math> הוא טנזור לוי-צ'יויטה.

==עם 4-תנע==
לעיתים קרובת, כאשר משתמשים במשוואת דיראק ופותרים כדי לחשב חתכי פעולה, ניתן למצוא את סימון הסלאש על וקטור 4-תנע:

בהצגת דיראק
:<math>\gamma^0 = \begin{pmatrix} I & 0 \\ 0 & -I \end{pmatrix},\quad \gamma^i = \begin{pmatrix} 0 & \sigma^i \\ -\sigma^i & 0 \end{pmatrix} \,</math>
ומהגדרת ה-4-תנע
:<math> p^{\mu} = \left(E, p^x, p^y, p^z \right) \,</math>

רואים במפורש
::{|
|<math>p\!\!\!/ = \gamma^\mu p_\mu \,</math>
|<math>= \gamma^0 p_0 + \gamma^i p_i \,</math>
|-
|
|<math>=\begin{bmatrix} p_0 & 0 \\ 0 & -p_0 \end{bmatrix} + \begin{bmatrix} 0 & \sigma^i p_i \\ - \sigma^i \cdot p_i & 0 \end{bmatrix} \,</math>
|-
|
|<math>=\begin{bmatrix} E & \mathbf{\sigma \cdot p} \\ -\mathbf{\sigma \cdot p} & -E \end{bmatrix} \,</math>
|}

הביטוי p עם סימון סלאש של פיינמן מופיע בפרופוגטור פיינמן של פרמיון:
: <math>\ S_f = \frac{i}{p\!\!\!/ - m} = \frac{i( p\!\!\!/ + m)}{p^2 - m^2 + i \varepsilon}</math>

==ראו גם==
*מטריצות גאמה של דיראק
*משוואת דיראק

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* 
</div>
קטגוריה:תורת השדות הקוונטית

de:Dirac-Matrizen#Feynman-Slash-Notation
בניין ודיור

בניין ודיור הוא כתב עת ישראלי בנושא אדריכלות ועיצוב פנים, המתפרסם אחת לכמה חודשים. כתב העת יצא לראשונה בשנת 1983 בשם "בניין דיור". האות "ו" לפני המילה "דיור" נוספה בשנות ה-90. נכון ל-2021, העורכת של המגזין היא חדווה אלמוז. 

במגזין מספר סוגי כתבות: כתבות תאוריות של בתים, דירות, משרדים, בתי-עסק, מבנים ציבוריים וכדומה וכתבות תחקיר העוסקות בחומרים, מגמות עיצוב, תערוכות ובחידושים מהעולם. בניגוד לכתבי עת אחרים העוסקים בנושאי עיצוב ופונים בעיקר לאדריכלים ואנשי מקצוע בתחום, "בניין ודיור" פונה גם לקהל הרחב.

במגזין מספר מדורים קבועים: 

* חשיפת מעצבים צעירים
* הצגת פרופיל של מעצבים ותיקים וידועים
* עיצוב ישראלי מקורי
* חדשים ומיוחדים
* גינון
* עתיקות
* מכללה לעיצוב

לצד המגזין הוקם אתר בניין ודיור במהלך שנת 2010. כיום אתר בניין ודיור הוא אתר העיצוב הגדול והמוביל בישראל. נכון ל-2021 הופצו גם חמישה ספרי בנין ודיור.

אתר בניין ודיור הוא זרוע האינטרנט של מגזין בניין ודיור – מגזין ישראלי בתחום עיצוב הפנים והאדריכלות. מגזין בניין ודיור מופץ ב-80,000 עותקים בפורמט כרומו. למגזין כ-55,000 מנויים קבועים – חובבי עיצוב, אדריכלים ומעצבים.

==ראו גם==
*אדריכלות ישראלית
*אדריכלות ישראלית (כתב עת)

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.bvd.co.il אתר האינטרנט של מגזין בניין ודיור]
* [http://www.peopleil.org/details.aspx?itemID=7433 בניין ודיור באתר "אנשים"]

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:עיצוב פנים
טרנקוסו (ברזיל)

טרנקוסו (בפורטוגזית: Trancoso) היא עיירה קטנה בתחום השיפוט של העיר פורטו סגורו במדינה באהיה שבברזיל. העיירה ממוקמת בנקודה לחופי האוקיינוס האטלנטי, שבה עגן עם הגעתו לברזיל מגלה הארצות הפורטוגלי פדרו קברל בשנת 1500. העיירה הוקמה על ידי כמרים ישועיים בשנת 1583, ונקראה אז "סנט ג'ון בפטיסטה של האינדיאנים" (São João Baptista dos Índios).

העיירה מורכבת משני אזורים עיקריים - מרכז העיירה, ורצועת החוף אשר נמצאת באזור נמוך יותר מבחינה טופוגרפית. מרכז העיירה הוא בצורת מלבן, ובתי העיירה בנויים בסגנון מקומי ועתיק. הכיכר המרכזית בעיירה, הנקראת "Quadrado" (בפורטוגזית: ריבוע, אף על פי שצורתה מלבנית) היא רחבה גדולה ומכוסת דשא. בצד המזרחי של הרחבה ממוקמת כנסייה קתולית קטנה מן המאה ה-16. בכל שנה בתאריך 20 בינואר נערכת בכיכר חגיגה לכבודו של פטרון העיירה, סבסטיאן הקדוש, הכוללת שירה ונגינה של המקומיים.

העיירה מפורסמת בעיקר בזכות האווירה הכפרית שאופפת אותה, ובזכות חופיה השלווים, שלאורכם מסעדות קטנות ואכסניות. בשנות ה-2000 חלה בעיירה התפתחות משמעותית בתעשיית המלונאות, תהליך שהביא לצמיחה בתיירות וכן הביא לעליה במספר התושבים הזרים הבוחרים להשתקע במקום. למרות התיירות המוגברת, שומרת טרנקוסו על אווירה כפרית בזכות החופים הזכים, הצמחייה והתושבים הידידותיים. העיירה מהווה יעד תיירותי הן לתיירות פנים והן לתיירים מכל העולם, אשר מגיעים בעיקר לטובת מנוחה. העיירה אינה מוכרת למטייל הישראלי הממוצע, ככל הנראה בשל העובדה שהיא נמצאת בשכנות יחסית לעיירה אריאל דה אג'ודה - המהווה יעד תיירותי מובהק למטיילים ישראליים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nytimes.com/2010/03/28/travel/28next-1.html?_r=0 In Brazil: Unspoiled Beach Fit for the Chic], הניו יורק טיימס, 23 במרץ 2010

קטגוריה:ברזיל: ערי חוף
קטגוריה:באהיה: ערים
קטגוריה:ברזיל: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
פרדי האברד

פרדריק דוויין "פרדי" האברד (באנגלית: Frederick Dewayne "Freddie" Hubbard; 7 באפריל 1938 – 30 בדצמבר 2008) היה חצוצרן ג'אז אמריקאי אשר ניגן החל משנות השישים בעיקר בי בופ, הארד בופ ופוסט-בופ.

==ביוגרפיה==
האברד, יליד אינדיאנפוליס שבאינדיאנה, החל לנגן בתזמורת בית הספר התיכון שבו למד. בתקופה זו ניגן באופן מקומי עם האחים וס מונטגומרי ומונק מונטגומרי. בגיל עשרים, בשנת 1958 הוא עבר לניו יורק שם החל לנגן לצד מוזיקאים מבטיחים מהתקופה כגון פילי ג'ו ג'ונס, סאני רולינס, אריק דולפי, ג'יי ג'יי ג'ונסון וקווינסי ג'ונס. ביוני 1960 הקליט את אלבומו הראשון כמוביל, יחד עם הפסנתרן מק'קוי טיינר, הסקסופוניסט טינה ברוקס, הבסיסט סם ג'ונס והמתופף קליפורד ג'ביס. לאחר מכן הקליט עוד שני אלבומים עם הרכבים שונים הכוללים את האנק מובלי, פילי ג'ו ג'ונס ופול צ'יימברס.

בשנת 1961 ניגן עם קולטריין ואריק דולפי בכמה הקלטות חשובות. לאחר מכן הקליט בחברת בלו נוט את אחד האלבומים הראשונים שלו שהצליחו הצלחה גדולה, "Ready For Freddie" באלבום מנגן סקסופוניסט הטנור ויין שורטר אליו הצטרף אחר כך בשליחי הג'אז של ארט בלייקי. הפריצה הגדולה של האברד הייתה בשליחי הג'אז, שם הוא החליף את לי מורגן, אחד הנגנים שהשפיעו עליו ביותר, והצטרף לשושלת של חצוצרנים דגולים שניגנו בשליחי הג'אז. גם החצוצרן הראשון של השליחים, קליפורד בראון היה אחת ההשפעות הגדולות על האברד. האברד נשאר עם שליחי הג'אז עד 1966, והקליט עמם מספר לא מבוטל של אלבומים שהצליחו מאוד. במהלך התקופה פיתח לעצמו סגנון ייחודי ואף זכה בפרס של המגזין דאון ביט.

במהלך שנות השישים ניגן האברד בכמה מהאלבומים החשובים של התקופה, בהובלתם של הרבי הנקוק, ויין שורטר ואחרים. למרות שמעולם לא אימץ את סגנון הג'אז החופשי, הופיע האברד גם באלבומים החשובים ביותר של הז'אנר הזה, יחד עם אורנט קולמן, אריק דולפי וג'ון קולטריין.

בשנות השבעים, כאשר הג'אז ברובו שקע, האברד פרח כמוביל. אחד מאלבומיו אף זכה בפרס גראמי. הוא הוביל הרכבים שכללו נגנים כגון האנקוק, שורטר, רון קרטר, טוני ויליאמס ועוד רבים וחשובים. גם בשנות השמונים הוא הצליח, הוא ניגן עם מוזיקאים כמו בני גולסון ואף שב והקליט אלבום עם ארט בלייקי. בשנת 1990 הופיע ביפן בהופעת ג'אז אמריקאי - יפני חשובה וגדולה, אשר כללה גם את אלווין ג'ונס, בני גרין, רון קרטר ועוד.

האברד נפטר ב-2008 בבית חולים בקליפורניה לאחר אשפוז ממושך בשל התקף לב בו לקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* גיל ג'יבלי, [http://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000412031&fid=3317 הלך לעולמו החצוצרן פרדי האברד], גלובס, 30/12/2008
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:נגני ג'אז: חצוצרנים
קטגוריה:חצוצרנים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:שליחי הג'אז
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
שלמה סקולסקי

קבר שלמה סקולסקי ב[[בית הקברות נחלת יצחק עם השורות המפורסמות משירו "ראש פינה"]]
שלמה סְקוּלְסקי (22 בספטמבר 1911 – 3 ביולי 1982) היה מחנך, סופר, משורר, מתרגם, פובליציסט ועורך ישראלי, שהיה מזוהה עם תנועת בית"ר ועם המחתרות.

==קורות חיים==
סקולסקי נולד בפולין. ב-1941 הגיע מהעיר וילנה בירת ליטא הסובייטית לארץ ישראל באופן בלתי-ליגאלי. ב-1944 נעצר בידי הבריטים, לאחר שהיה חבר בפלוגות ההגנה של בית"ר בראש פינה. היה עצור במחנה המעצר בלטרון במשך שנתיים.

בשירו "ראש פינה", כתב על שלמה בן-יוסף, עולה הגרדום הראשון:

לאחר קום המדינה עבד כעורך בידיעות אחרונות לילדים, ובמדורי הספרות של העיתונים "חרות", "המשקיף" ו"היום".

לימד ספרות בתיכון עירוני א' בתל אביב ובתיכון עירוני י"א.

תרגם לעברית ספרים רבים, ובהם "היידי בת ההרים" מאת יוהנה ספירי, שנתיים באי בודד לז'ול ורן, ו"הלב" לדה אמיצ'יס.

את השיר "מן המחתרת", עיבד גיל אלדמע.

חתם על חלק מיצירותיו בפסבדונימים, כגון: "הדוד הטוב", "בן ישראל הדני", ש"ס, שלמה, ש., שמעוני, רינה טל, בן ישראל הדני, ש. אלירן ועוד.

היה גיסו של חבר הכנסת יוחנן בדר.

על שמו קרוי רחוב בבאר שבע.

==ספריו==

*אשירה לך, תל אביב: אלומה של סונטות, הוצאת חוג ידידים, תל אביב, תש"ז.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://www.nfc.co.il/Archive/001-D-59564-00.html?tag=13-52-50 ערב "שירה במחתרת" יתקיים לזכרו של שלמה סקולסקי ז"ל], אתר חדשות מחלקה ראשונה
* 
* 
* [http://yam-hasefer.co.il/index.php/שלמה_סקולסקי ביוגרפיה של סקולסקי עם הספרים שתרגם וערך] באתר ים הספר
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית"ר
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:יקירי רמת גן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982