OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חוקוק

חוקוק (חוּקֹק) הוא קיבוץ ליד הכנרת, בקרבת הערים טבריה וצפת, בתחומי מועצה אזורית עמק הירדן. הוא הוקם ביולי 1945, א' באב ה'תש"ה, כיישוב לחיילים יהודים שהשתחררו מהצבא הבריטי לאחר מלחמת העולם השנייה.

==האתר==
שמו נגזר מחוּקוֹק המקראית; השם המקראי השתמר בשם הכפר הערבי יאקוק ששכן בקרבת מקום. על פי המסורת, קבר קדום בפאתי היישוב יאקוק הוא קברו של חבקוק הנביא.

היישוב היהודי חוקוק התקיים כבר מהתקופה הרומית - לפני כ-2000 שנה, ושימש ככזה גם בתקופות מאוחרות יותר; התלמוד הירושלמי והתלמוד הבבלי מזכירים שמות חכמים מהמאות ה-3 וה-4 לספירה שפעלו במקום, כגון ריש לקיש, רבי פנחס ורבי חזקיה.

בימי הביניים עלו עולי-רגל לקברו של חבקוק. השם חוקוק-יקוק נזכר בתיאוריהם של ר' שמואל ב"ר שמשון (שהיה בין מחברי אגרות ארץ ישראל), ואשתורי הפרחי שזיהו בכפר חורבות בית כנסת עתיק. במקום נמצאו בורות חצובים, קברים עשויים סלע ושברי עמודים. בעשור השני של המאה ה-21 נחשף בבית הכנסת העתיק פסיפס מרהיב.

בסמוך לפסיפס נחשפה מערכת מחילות מסתור ששימשו כחלק מההכנות של היהודים למאבק בשלטון הרומי, הן במרד הגדול והן במרד בר כוכבא בשנת 132 לספירה. לשם כך הסבו תושבי היישוב חוקוק העתיק את בורות המים שנחצבו עוד בתקופת בית המקדש השני למערכות המסתור.

==תולדות הקיבוץ==
גרעין הקיבוץ מורכב מיוצאי הפלמ"ח. לאחר הקמת הקיבוץ הצטרפו אליו כ-50 חברי הכשרה של הנוער העובד בנען, ברובם בוגרי בית הספר מקוה ישראל. בינואר 1954 נחנך הכביש המחבר את חוקוק עם כביש 90. בשנת 1957 הצטרפו לקיבוץ גרעין של תנועת דרור מארגנטינה ובשנת 1963 הצטרף גרעין של בוגרי תנועת דרור ממרוקו.

בקיבוץ הייתה רפת חלב שחוסלה בתחילת שנות ה-70.

כמו בקיבוצים רבים, גם בחוקוק החלו בקליטת תושבים שאינם חברי קיבוץ. בשנת 2006 נענה הקיבוץ לבקשת קבוצה של מעל 20 משפחות שחיפשו מקום לקיים בו שכונה אקולוגית<ref></ref>, ללא קבלה לחברות בקיבוץ. לאחר אכלוס שתי הרחבות של תושבים שאינם חברי קיבוץ, החליט הקיבוץ שההרחבות הבאות תיועדנה רק למתקבלים לחברות בקיבוץ, והוא קולט חברים חדשים במסלול חברות מלאה.

החל משנת 2015 פועלת בחוקוק חוות קיימא חוקוק - פרויקט חברתי חקלאי לנוער שנשר ממסגרות החינוך הפורמליות.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="140" heights="160" perrow="4">
קובץ:PikiWiki Israel 8913 Architecture of Israel.jpg|מצודת חוקוק בשלג, 1950
קובץ:Hokuk2012.jpg|מצודת חוקוק לאחר שיקומה ב-2012
קובץ:PikiWiki Israel 8917 Settlements in Israel.jpg|מצודת חוקוק בשנות ה-40
קובץ:CHUKUK01.JPG|מבנה קבר המיוחס לחבקוק הנביא, בפאתי הקיבוץ
קובץ:Shemichukuk01.JPG|אנדרטת ההתגברות שיצר יחיאל שמי בכניסה לקיבוץ
קובץ:Hukuk20.JPG|הכניסה לחדר האוכל
קובץ:Hukukdiningroom8321.JPG|alt=|חדר האוכל
קובץ:Hukukdiningroom8324.JPG|alt=|חדר האוכל
קובץ:Hukukdiningroom8359.JPG|alt=|חדר האוכל
קובץ:PikiWiki Israel 8968 Architecture of Israel.jpg|alt=|חדר האוכל
</gallery>

== ראו גם ==
* מצודת חוקוק
* אהרן (ג'ימי) שמי

== לקריאה נוספת ==
* חברים מספרים על ג'ימי, הוצאת אריאל, 2000 (הוצאה מחודשת)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.romgalil.org.il/cds/129/ חוקוק] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* [http://tnuathaavoda.info/places/home/places/1140843230.html חוקוק-קיבוץ] באתר תנועת העבודה
* מיכאל יעקובסון, [https://michaelarch.wordpress.com/2020/03/18/סיבוב-בחדר-האוכל-ובמצבת-ההתגברות-בקיב/ סיבוב בחדר האוכל ובמצבת ההתגברות בקיבוץ חוקוק], באתר 'חלון אחורי', 18 במרץ 2020
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1945
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן
קטגוריה:קיבוצים
הסוללים

הַסּוֹלְלִים הוא קיבוץ מתחדש בגליל התחתון, סמוך לצומת המוביל, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל. שם הקיבוץ הוא סמלי, מתוך שאיפה לסלילת דרך להתיישבות יהודית באזור הצפון.

==היסטוריה==
הקיבוץ הוקם ביולי 1949 על ידי חברי תנועת "מכבי צעיר" יוצאי הפלמ"ח וגרעין מארצות הברית. שמו מסמל את רצונם של המתיישבים לסלול את דרכם להתיישבות בארץ ישראל.

על אף ניסיונות קליטה של קבוצות צעירים שהגיעו מהארץ ומחו"ל, נתקל הקיבוץ בשנותיו הראשונות בקושי בגיוס חברי קיבוץ נוספים.

==כיום==
כיום מוגדר "הסוללים" כקיבוץ מתחדש (מופרט) והחברים בו מקבלים שכר דיפרנציאלי (לא שוויוני).
בעבר פעל ביישוב מפעל "לינרו" לייצור כלי שרטוט ולוחות אור (נסגר בשנת 2006), ענפים חקלאיים (גידולי שדה, לול, בקר) ושתי מדגרות. רבים מהחברים עובדים מחוץ ליישוב.

ענפים פעילים ביישוב כוללים לול, מדגרה, גידולי שדה, מטע זיתים, עדר בקר (הרועה על גבעות האלונים) ומתחם תעשייה ובו כעשר חברות, מרביתן בבעלות תושבי היישוב.

בשנת 1998 הונחה אבן הפינה לשכונת הרחבה קהילתית בשם "נוף אלונים" ובה 115 יחידות דיור, שאכלוסן הושלם בשנת 2003. לשם הפעילות המשותפת בין ההרחבה לקיבוץ הוקמה אגודה שיתופית. וכיום ישנו שיתוף בין הקיבוץ להרחבה בכל הנוגע לפעילויות החברתיות והקהילתיות.

ילדי הסוללים לומדים בבית הספר היסודי "רעים" שנמצא ביישוב שמשית. בוגרי בית הספר היסודי ממשיכים לרוב ללמוד בבית הספר השש-שנתי העמק המערבי בקיבוץ יפעת. 

בשנת 2013 הוקם ביישוב בית כנסת המשמש את תושבי ההרחבה והקיבוץ.

היישוב נמצא במרכזה של רשת שבילי הליכה ושבילי אופניים.

את היישוב מקיף שביל אופניים - הידוע בשם "[https://www.eyarok.org.il/bike/trip.aspx?id=2007 סינגל הסוללים]". השביל עובר בלב יער אלונים ומהווה חלק ממכלול שבילי האופניים של אלון הגליל.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Hasolelim 3.JPG
קובץ:Hasolelim 6.JPG
קובץ:HASOLELIM01.JPG|בניין חדר האוכל לשעבר, היום מרכז קהילתי.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.romgalil.org.il/cds/165/ הסוללים] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 
* מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2015/01/04/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%A9%D7%9C%D7%95%D7%A9%D7%94-%D7%97%D7%93%D7%A8%D7%99-%D7%90%D7%95%D7%9B%D7%9C-%D7%91%D7%A7%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A6%D7%99%D7%9D-%D7%94%D7%A1%D7%95%D7%9C%D7%9C/ סקירה אדריכלית על מבנה חדר האוכל], באתר 'חלון אחורי', 2.1.2015

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:קיבוצי העובד הציוני
ראש הנקרה (קיבוץ)

רֹאׁׁשׁ הַנִּקְרָה <small>או</small> כְּפַר רֹאׁׁשׁ הַנִּקְרָה הוא קיבוץ בצפון הגליל המערבי ליד הגבול בין ישראל ולבנון, מצפון לעיר נהריה. זהו היישוב הצפוני ביותר לחוף ימה של ישראל. הקיבוץ משתייך למועצה אזורית מטה אשר. נקרא על שם האתר ראש הנקרה.

== היסטוריה ==
הקיבוץ בתחילתו, 1949
הקיבוץ הוקם עם תום מלחמת העצמאות על ידי שתי קבוצות של לוחמים משוחררים מחטיבת "יפתח" של הפלמ"ח, חברי הכשרת חניתה שנמנו קודם עלייתם ארצה על ילדי סלבינו ועלו ארצה ב-1946 באוניית המעפילים "אנצו סירני", והכשרת "אבוקה" של התנועה המאוחדת. הקיבוץ עלה על הקרקע ב-6 בינואר 1949 ועבר למקום הקבע שלו על מורד רכס ראש הנקרה ב-1 באוקטובר 1950. בשנים הבאות התווספו לקיבוץ חברים שהגיעו דרך גרעינים של תנועות הנוער: הבונים, התנועה המאוחדת והנוער העובד.

הקיבוץ נמנה עם יישובי קו העימות ובמהלך השנים עבר פעמים רבות הפגזות או ירי קטיושות ותושביו שהו במקלטים. ב-1974 חדר מחבל לקיבוץ, פצע קשה אחד מחברי הקיבוץ, ולאחר שהתבצר בבית נורה למוות על ידי כוח של סיירת צנחנים.

בעשור הראשון של המאה ה-21 עבר הקיבוץ תהליכי הפרטה: מעבר לשכר דיפרנציאלי ושיוך דירות לחברים. ליד הקיבוץ הוקמה הרחבה הכוללת 160 בתים צמודי קרקע, והישוב הפך לאגודה קהילתית שבתוכה שומר הקיבוץ על מסגרת כלכלית נפרדת. בראשית העשור השני של המאה ה-21 התקבלו לחברות בקיבוץ כ-80 משפחות של בני הקיבוץ שבנו את בתיהם בהרחבה נוספת. הגידול באוכלוסייה והתווספות משפחות צעירות רבות חיזקו את היישוב, והפיחו רוח חדשה בפעילות התרבותית ובפעילות הנוער וחברת הילדים.

==תחומי עיסוק==
לקיבוץ שני מקורות פרנסה עיקריים: חקלאות ותיירות.

=== חקלאות ===
ענפי החקלאות הם:
* רפת
* לול
* בננות
* אבוקדו
* פרדס
* "תרביות רה"ן" - מפעל ביו-טכנולוגי לריבוי צמחים

==== תיירות ====
מבט לים התיכון מתוך הנקרות
תפעול אתר התיירות של ראש הנקרה הכולל:
* רכבל לנקרות
* מופע אודיויזואלי
* חנות מזכרות
* קיוסק
* מנהרות הרכבת בראש הנקרה

לאחר הפרטת הקיבוץ וכניסת תושבי ההרחבה, הורחבו מקורות המחיה והתגוונו: מקצועות חופשיים ושירות ציבורי, חינוך, בריאות, משטרה, רווחה, תעשייה, ועסקים פרטיים שונים.

==ראו גם==
* ראש הנקרה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://check-in-out.com/ראש-הנקרה/ יום כיף בראשון הנקרה], מתוך הבלוג צ'ק אין-אאוט.
* [https://rahanarchive.wordpress.com/ אתר ארכיון ראש הנקרה]
* [http://www.romgalil.org.il/cds/242/ מידע על קיבוץ] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2014/08/18/סיבוב-בחדרי-אוכל-בשלושה-קיבוצים-בצפון-2/ סקירה על בניין חדר האוכל בקיבוץ בתכנון פרדי כהנא], באתר 'חלון אחורי', 18 באוגוסט 2014
* [https://veyatzati-laolam.com/recommended-goals/שישה-דברים-שאפשר-לעשות-ב-ראש-הנקרה/ 6 דברים שאפשר לעשות בראש הנקרה]
* 
* 

==הערות שוליים==

<gallery>
קובץ:roshdininigroom.jpg|חזית הכניסה הראשית לבניין חדר האוכל בתכנון האדריכל פרדי כהנא
קובץ:diningroomrh13.jpg|פנים חדר האוכל
</gallery>

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
קייסה ברגקוויסט

קייסה מרגרטה ברגקוויסט (בשוודית: Kajsa Margareta Bergqvist; נולדה ב-12 באוקטובר 1976) היא אתלטית שוודית, אלופת עולם, אלופת אירופה, בעלת מדליית ארד אולימפית ושיאנית העולם באולם הנוכחית (2017) בקפיצה לגובה (2.08 מטר).

== ביוגרפיה ==
ברגקוויסט נולדה בסולנטונה (מצפון לסטוקהולם) ועברה להתגורר במונקו. שיאה האישי העומד על 2.06 מטר, נקבע בגרמניה בשנת 2003, הוא השיא השוודי. ב-2004 נפצעה ולא השתתפה באולימפיאדת אתונה. שנה אחר כך חזרה להשתתף באליפות העולם שנערכה בהלסינקי וזכתה במדליית זהב. ב-5 בפברואר 2006, שברה ברגקוויסט את שיא העולם באולם בקפיצה לגובה, כשקפצה לגובה של 2.08 מטר.

==תארים בהם זכתה==
* מדליית זהב באליפות אירופה באולם ב-2000 שנערכה בגנט, בלגיה (2.00 מטר)
* מדליית ארד באולימפיאדת סידני (2000) (1.99 מטר)
* מדליית זהב באליפות העולם באולם ב-2001 שנערכה בליסבון, פורטוגל (2.00 מטר)
* מדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה ב-2001 אדמונטון, קנדה (1.97 מטר)
* מדליית זהב באליפות אירופה באולם ב-2002 שנערכה בווינה, אוסטריה (1.95 מטר)
* מדליית זהב באליפות אירופה ב-2002 שנערכה במינכן, גרמניה (1.98 מטר)
* מדליית זהב באליפות העולם באולם ב-2003 שנערכה בברמינגהאם, בריטניה (2.01 מטר)
* מדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה ב-2003 שנערכה בפריז, צרפת (2.00 מטר)
* מדליית זהב באליפות העולם באתלטיקה ב-2005 שנערכה בהלסינקי, פינלנד (2.02 מטר)
* מדליית ארד באליפות אירופה באתלטיקה ב-2006 שנערכה בגטבורג, שוודיה (2.01 מטר)

== חייה האישיים ==
בסילבסטר 2007 התחתנה ברגקוויסט עם שחקן ובמאי שוודי, מאנס הרנגרן. הזוג הודיע על גרושיו בתחילת 2011. בדצמבר 2011 היא הודיעה לתקשורת שהיא נמצאת במערכת יחסים זוגית עם אישה, "כלסבית כמו שאני מרגישה היום, כהטרוסקסואלית כמו שהרגשתי כשהייתי יחד עם מאנס. אבל כשאזדקן ואתבונן אחורה על החיים שלי, אולי יהיה אפשר לחשוב שאני ביסקסואלית."

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קופצים לגובה שוודים
קטגוריה:שיאניות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים להט"בים
קטגוריה:אתלטיות להט"ביות
קטגוריה:ספורטאים להט"בים שוודים
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:שיאני עולם שוודים
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית משוודיה
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1976
גלאי תת-אדום פסיבי

גלאי תת-אדום פסיבי הוא גלאי שרגיש לקרינה תת-אדומה, שנפלטת מהסביבה ומגוף האדם מאליה, כך שאין צורך בהארה אקטיבית (שנדרשת, למשל, אם משתמשים במצלמה רגילה בלילה).

רוב הקרינה התת-אדומה נמצאת בתחום אורכי הגל שבין 1 ל-14 מיקרון, וגוף האדם פולט את הקרינה המרבית באזור 10 מיקרון. גלאים איכותיים מתוכננים בדרך כלל לתחום אורכי הגל 8 - 12 מיקרון (תת-אדום רחוק) כי לאטמוספירה יש בליעת אור מינימלית בתחום זה. הגלאים הרגישים (והיקרים) ביותר הם גלאי MCT (כספית-קדמיום-טלוריד) שרגישותם הגבוהה מושגת על ידי קירור בחנקן נוזלי לטמפרטורה של 77K. הם נמצאים בדרך כלל רק במכשור מדידה מדויק. סוג נוסף של גלאים מקוררים הוא גלאי InSb (אינדיום-אנטימוניד).

סוגי הגלאים הזולים והנפוצים יותר הם בולומטרים וגלאים פירואלקטריים.

הגלאים הנפוצים ביותר (למשל במערכות אזעקה) הם גלאים פירואלקטריים, בגלל עלותם הנמוכה. גלאים אלה אינם מקוררים. הם אינם רגישים לרמת הקרינה המוחלטת, אלא מגלים רק שינויים ברמת הקרינה. כל שינוי כזה נקלט בגלאי וגורם להפעלתו. התחום הספקטרלי של גלאים כאלה בדרך כלל מוגבל לתת-אדום קרוב (מאחר שמשתמשים בעדשות מחומרים זולים, משיקולים כלכליים) ולכן רגישותם נמוכה.

בשנות ה-90 הצליחו מספר חברות לפתח מערכים של גלאי תת-אדום, ושילבו אותם במצלמות לתחום זה, בדומה למצלמה דיגיטלית.

מאחר שקרינת תת-אדום איננה יכולה לחדור חומרי בנייה או זכוכית, יש להתחשב בכך בעת תכנון שטח הכיסוי של הגלאי. לעומת זאת, הקרינה נפלטת תמיד, גם בלילה, והיא כן חודרת ערפל ועשן, מה שמאפשר לגלאים לפעול גם בסביבה שקשה לראות בה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גלאים וחיישנים
ברוכין

ברוכין הוא התנחלות ויישוב קהילתי דתי בגוש מערבא שבשומרון, על גבעה בגובה 412 מטרים מעל פני הים, בסמוך לכפרים הפלסטיניים בורוקין וכפר א-דיכ, ובמרחק כ-2 ק"מ מצפון מזרח להתנחלות עלי זהב, בתחום מועצה אזורית שומרון. השם ברוכין מנציח את זכרו של הרב ברוך שלום הלוי אשלג, ודומה במצלול לשמו של הכפר הסמוך בורוקין.

בקרבת היישוב נמצאת חורבת חמד הנראית היטב מכביש 5 ושופצה על ידי בני נוער מברוכין. במדרונות החורבה יש מערות קבורה מהתקופה הביזנטית, וביניהן קבר בגוף הסלע, חלל בצורת קשת עם תבליט לפיד בקיר. בחורבה יש 5 בורות מים ושרידי כנסייה ביזנטית עם עמודים ופסיפסים.

נכון לסוף 2020 ברוכין היא ההתנחלות שצומחת הכי מהר ביהודה ושומרון בקצב של 26.9% לשנה. ביישוב פועל סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.

== היסטוריה ==
על הקמת היישוב הוחלט בוועדת השרים לענייני התיישבות באפריל 1983, אולם ההחלטה לא יצאה אז אל הפועל.

היישוב הוקם ב-1999 על ידי גרעין בן 6 משפחות מתלמידי ישיבת ארץ הצבי שביישוב פדואל הסמוך. הקרקעות עליהן התיישבו היו אדמות מדינה היישוב, שהיה באותה עת מאחז, התנהל באופן חלקי כשכונה של עלי זהב, ולכן הלמ"ס מנתה את תושביה כחלק מאוכלוסיית עלי זהב.

בשנת 2012 הכירה ממשלת ישראל בברוכין כיישוב עצמאי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.shomron.org.il/ברוכין/ ברוכין], באתר "המועצה האזורית שומרון"
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1999
קטגוריה:גוש מערבא
קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
טיל שיוט

טומהוק]]
טיל שיוט הוא טיל מונחה, שטס למטרה בתוך האטמוספירה, בדומה למטוס. הוא משמש כנגד מטרות קרקעיות וימיות, ונקרא כך משום שעיקר מסלול הטיסה שלו נעשה בשיוט. בניגוד לטיל בליסטי, מסלולו אינו פרבולי או אליפטי. טילי השיוט מצוידים בכנפיים, מונעים בדרך־כלל על ידי מנוע סילון, נושאים ראש קרב עם חומר נפץ רגיל או גרעיני, בעלי טווח ארוך של מאות קילומטרים ומאופיינים כמדויקים ביחס לטילים בליסטיים (בעלי CEP נמוך בהרבה).

טילי שיוט מודרניים טסים במהירות על־קולית או תת־קולית גבוהה ובגובה נמוך, כדי לחמוק מגילוי על ידי מכ"ם. ככלל הטילים לרוב מצוידים במערכת ניווט אינרציאלית.

==היסטוריה==
טילי ה-V-1 שפיתח חיל האוויר הגרמני במלחמת העולם השנייה נחשבים לטילי השיוט הראשונים. הטילים נכנסו לשירות בשנת 1944, ורמת הדיוק שלהם הייתה נמוכה מאוד.

במהלך המלחמה הקרה בין ארצות הברית לברית המועצות פיתחו שני הצדדים טילי שיוט לשיגור ממטוסים ומצוללות. הטילים הרוסיים הותאמו בעיקר לתקיפת נושאות מטוסים.

טיל השיוט העיקרי בשירות חיל הים האמריקני הוא הטומהוק (BGM-109), שמותאם לחימוש ספינות וצוללות שטס במהירות של עד 880 קמ"ש, לטווח של עד 2,500 קילומטרים. טיל השיוט העיקרי בשירות חיל האוויר האמריקני הוא AGM-86. טיל שמגיע לטווח שבין 1,100–2,400 ק"מ. טיל זה נישא על ידי מפציצים דוגמת ה־B-52. הצי הבריטי מפעיל טילי שיוט, לרבות טומהוק, מצוללות גרעיניות. ארצות הברית מחזיקה מאות טילי שיוט עם ראש קרבי גרעיני, לחימוש מפציצי B-52H או כלי שיט.

רוסיה מייצרת מספר טילי שיוט כאשר המתקדם ביותר הוא הברהמוס־2. טיל שיוט אחד שמשוגר ממטוסים הוא KSR-2 קלט, שניתן לחמשו בחימוש גרעיני, וטווחו מגיע לעד 200 ק"מ. בטיל זה נעשה שימוש כנגד ישראל במלחמת יום הכיפורים. טיל נוסף ששמו עלה בהקשרים ישראליים הוא טיל היאחונט, טיל שיוט על־קולי נגד ספינות שטווחו מגיע לעד 300 ק"מ. טיל השיוט החדיש ביותר של רוסיה הוא 3M-54 Klub שכולל מספר דגמים שטווחם נע בין 60 ל־2,500 ק"מ ומהירותם היא בין 0.8 ל־2.9 מאך. הטיל נמכר למספר מדינות כמו הודו, סין, וייטנאם, אלג'יריה, ואיראן, ונמצא בשירות חיל הים הרוסי.

פקיסטן פיתחה מספר טילי שיוט בשם חאטף־7 וחאטף־8 לטווחים של 700 ק"מ ו־350 ק"מ בהתאמה. טילים אלה נבנו על בסיס טיל הטומהוק האמריקני, לאחר שפקיסטן הצליחה להשיג טיל כזה.

גם ישראל פיתחה טיל שיוט, בשם דלילה. את הטיל ניתן לשגר ממטוס קרב, מצוללות ומהקרקע. טווחו של הטיל עד כ־250 ק"מ.

==יירוט טילי שיוט==

מערכת ה־spyder ליירוט טילי שיוט
מערכת הברק 8 שפותחה בישראל בשיתוף עם הודו היא מערכת שייעודה ליירט טילי שיוט ביעילות רבה, ופותחה למטרה זו. מערכת ה־SPYDER הישראלית מסוגלת אף היא ליירוט טילי שיוט, וכן מערכת הפנציר של רוסיה ומערכות יירוט נוספות לארצות הברית ומדינות נוספות בעולם.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, יירטה ישראל טילי שיוט ששיגרו החות'ים מתימן לעבר ישראל באמצעות מטוס אדיר. בהמשך המלחמה ירטו מערכות ההגנה האווירית של ישראל – כיפת ברזל וקלע דוד – עשרות טילי שיוט ששוגרו מאירן.

==ראו גם==
* נשק מונחה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* ירוט טילי שיוט מסוג סמור על ידי משחתת אמריקנית<nowiki/>https://www.nziv.net/tag/חותים/

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:טילים
קטגוריה:המצאות גרמניות מהתקופה הנאצית
קטגוריה:כלי טיס צבאיים לפי סוג
ג'רלד טינקר

ג'רלד אלכסנדר טינקר (באנגלית: Gerald Alexander Tinker; נולד ב-19 בינואר 1951) הוא אתלט אמריקאי בעבר, הוא אלוף אולימפי שהתחרה בריצות קצרות.

== ביוגרפיה ==
טינקר נולד במיאמי, פלורידה.

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה טינקר במדליית זהב בריצת שליחים 4X100 מטר ביחד עם בן דודו לארי בלאק, רוברט טיילור ואדי הארט בשיא עולם חדש של 38.19 שניות, לפני ברית המועצות עם ולרי בורזוב (38.50 שניות) ומערב גרמניה (38.79 שניות).

לאחר שפרש מאתלטיקה שיחק טינקר שנתיים פוטבול בתפקיד תופס ומחזיר בעיטות, בקבוצות אטלנטה פלקונס וגרין ביי פאקרס.

==שיאים אישיים ==
*ריצת 100 יארד: 9.3 שניות (1970)
*ריצת 100 מטר: 10.1 שניות (1972)
*ריצת 200 מטר: 20.5 שניות (1970)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:שחקני פוטבול: תופסים
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:שחקני אטלנטה פלקונס
קטגוריה:שחקני גרין ביי פאקרס
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
התרבות הבדרית

מפויי אתרי התרבות הבדרית באדום
פסל אישה בדרית
התרבות הבָּדַרית היא תרבות ארכאולוגית נאוליתית ואחת התרבויות החקלאיות הקדומות של מצרים העליונה. התרבות שגשגה בשנים 4400 עד ל־4000 לפנה"ס, ואפשר שהתקיימה עוד ב-5000 לפנה"ס. התרבות זוהתה לראשונה בבדרי (ערבית: بداري), ליד סוהאג.

כ־40 יישובים ו-600 קברים השייכים לקבוצה אותרו על ידי החוקרים. מסקנות המחקר הניבו כי בתרבות זו התקיים ריבוד חברתי, וזאת בגין קבורת עשירי החברה באזור נפרד מיתר הקברים. הכלכלה הבדרית התבססה בעיקרה על חקלאות, דיג וגידול בעלי חיים. כליהם העיקריים היו מגרדים (כלי עבודה לעור ועץ), מקדחים, גרזנים, מגלים דו-פניים וראשי חץ בעלי בסיס שקוע. שרידי בקר, כלבים וכבשים נמצאו באזורי הקבורה. חיטה, שעורה, עדשים ופקעות נאכלו.

רוב שרידי התרבות הם בתי הקברות בשפלת המדבר. המתים הונחו על מחצלות ונקברו בבורות, כשבדרך כלל ראשם הופנה דרומה. הקדרות אשר נקברה עם המתים היא הפרט האופייני ביותר לתרבות הבדרית. העיצוב הייחודי והדקורטיבי של הכלים עמד על מתן פני שטח גליים לחרסים.

לתרבות הבדרית, כפי הנראה, מספר מקורות. מתוכם, המדבר המערבי נראה כבעל ההשפעה המרבית על התרבות. התרבות כנראה לא הוגבלה לאזור בדרי בלבד הואיל וממצאים הקשורים בתרבות נחשפו דרומית לאזור במחגר דנדרה, ארמנט, אלקב ונחן (אשר היוונים כינו היירקונפוליס), ומזרחית לבדרי בוואדי חמאמת.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://ancientneareast.tripod.com/Badarian_Culture.html Neolithic Badarian Culture]
* 

קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:התקופה הנאוליתית
בדרית
חנוך בן קין

מעשי חנוך ובוני העיר - ציור של יוליוס שנור פון קארולספלד
חֲנוֹךְ הוא דמות מקראית המוזכרת ב. חנוך היה בנו של קין והעיר חנוך, שהייתה העיר שנבנתה על ידי קין בארץ נוד קדמת עדן, נקראה על שמו. העיר נבנתה על אף הקללה שהטיל אלוהים על קין (), ויש המפרשים כי היא נבנתה מרגע שהקללה הוסרה. בהתאם לפסוק , העיר חנוך הייתה העיר הראשונה שנחנכה בעולם. על פי ספר הישר, בעת בניית העיר ניתנה לקין האפשרות למנוחה - 

חנוך מוזכר כבנו של קין גם בספר היובלים: .

אלה הפסוקים המקראיים המזכירים את חנוך בן קין:
* : 
* : 

חנוך מוזכר במקום אחד כבנו של קין ובמקום אחר כבנו של מדין, יש שראו בכפילות זו הסבר לכך שהמדיינים הם "נעים ונדים" כעונשו של קין וזרעו.

במקורות ארמניים חוזר הרעיון שלחנוך יש תפקיד בכפרה על חטאו של האדם הראשון. כאשר שת מספר לחנוך כי האדם הראשון עצוב, כי גורש מן הגן, אומר חנוך: "חובו של האב חייב להיפרע על ידי הבן ." ואכן, חנוך נוטע גן, משך זמן רב איננו אוכל דבר, וזוכה בזכות זה לכך שמלאכים יעלוהו חי לגן עדן.

במקורות מודרניים נתפס חנוך כבעל תפקיד בהתמודדות ובכפרה של אביו קין עם רצח אחיו הבל.

בנו של חנוך היה עירד.

== מקור שמו ואטימולוגיה ==
גם חנוך בן קין וגם חנוך בן ראובן הם הבנים הבכורים של הבנים הבכורים, הם ראשוני הדור השלישי (זה לאדם הראשון וחנוך בן ראובן הוא דור שלישי ליעקב. ייתכן גם שבשמו של חנוך נרמז גם עניין החנוכה של העיר שעתיד לבנות אביו, העיר הראשונה בעולם.

השם עצמו נגזר מהשורש חנך, שמשמעותו העיקרית היא: להקדיש, לאמן. שורש זה, במשמעות דומה, נמצא גם בארמית ובערבית. השם Hanakku מופיע בתעודה בבלית מאוחרת .

במחקר הלשון ישנה התלבטות האם מקור המילה "חינוך" הוא בשמו של חנוך בן קין, הראשון לתהליך העיור שעבר על האדם.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני קין
קטגוריה:מייסדי יישובים
עירד

עִירָד הוא דמות מקראית, בנו של חנוך, נכדו של קין ואביו של מחויאל.

עירד מוזכר בפסוק יחיד: ().

==אטימולוגיה==
יש מספר השערות למקור השם עירד. יש הטוענים כי השם "עירד" שאול משפה שמית קרובה לעברית. כך, למשל, בארמית, משמעות המילה "ערק" היא "ברח". בערבית, משמעות המילה غرد (ע'רד) היא צייץ. בתרגום השבעים, השם "עירד" מתורגם כ-Γαιδαδ (גאידאד), כך שהאות רי"ש מתחלפת בדל"ת. יש האומרים שמקור השם עירד הוא בחיה ערוד ויש האומרים שהוא שיבוש של השם ירד. יש המציעים שמקור השם "עירד" הוא בעיר העתיקה ארידו. במדרש בראשית רבא מצוטט רבי רבי יהושע בן לוי: . למרות שאין הסכמה על משמעות השם עירד, הוא משמש בעברית כשם פרטי. אך נראה שמקור שמו הוא משורש שמי, ככל השמות הנזכרים מאדם ועד נח.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני קין
מחויאל

מְחוּיָאֵל (או: מְחִיָּיאֵל) הוא דמות מקראית, בנו של עירד ואביו של מתושאל אבי למך. נזכר בספר בראשית () בסדר הדורות של צאצאי קין.

בנוסח שומרון לתורה מופיע השם מחיאל. פרוש השם האל מחייה אותו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני קין
מתושאל

מְתוּשָׁאֵל הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית () בסדר הדורות כדור רביעי של קין. מתושאל הוא בנו של מחויאל ואביו של למך.

==פירוש השם==

לפי המדרשים (בראשית רבה ואחרים) השם בא מהמילה התשה - הא-ל התיש את בני דורו ועשאם יגיעי כח (הכוונה לבני דור המבול שנאבדו מן העולם).
מתושאל ואביו מחויאל נודו כאנשים החוטאים הגדולים בדור המבול.

פירוש נוסף לשם, הוא פירוק השם למילים מתו-ש-אל, כלומר איש של (ה)אל (באכדית, 'מתו' פירושו 'אדם', ו'ש' פירושו 'של'). אך פירוש זה פחות מקובל, כיוון שאין שום שם שמי המורכב בצורה הזאת.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני קין
יובל (דמות מקראית)

אנגלית=}} יובל מנגן בחליל למשפחתו. ציור מעשה ידי [[כריסטיאן זארטמאן מוצג במוזיאון לאמנות, בורנהולם, דנמרק]]
יוּבָל הוא דמות מקראית, המוזכר ב כבנם השני של למך בן מתושאל ועדה אשתו. יובל מתואר כשם בתור , כלומר אביהם של המנגנים וממציא אומנות הנגינה.

מבחינה משפחתית, יובל הוא אח ליבל גם מאב וגם מאם. מאשת אביו השנייה, צלה, הוא אחיהם של תובל קין ושל נעמה. שלושת האחים מייצגים את אבות הטיפוס של המלאכות האנושיות - תובל קין הוא ממציא חרשות המתכת, יבל פיתח את רעיית הצאן ויובל יצר מוזיקה.

ייחוס המצאת פעילות אנושית לדמות מייסדת נפוץ במיתולוגיות רבות אם כי בדרך כלל הדמות המייסדת תהיה על־אנושית ויצורף גם סיפור המתאר את אופי ההמצאה, כמו אצל פרומתאוס שנתן לבני האדם את האש לפי המיתולוגיה היוונית. בספרות הכנענית, כפי שזו משתקפת בכתבי אוגרית, מוזכר אל שהמציא אף הוא את אומנות הנגינה.

על פי המדרש, גם נעמה, אחותו של יובל עסקה בנגינה. בימי הביניים וברנסאנס היו פרשנים נוצריים שהציגו את פיתגורס ויובל כאבות המוזיקה. בפירוש אברבנאל לבראשית ד' כא' הוא מביא מסורת זו בשם ספר יוסיפון על פיה הזרז להתפתחות היצירה המוזיקלית אצל יובל היה הריתמוס שהפיק אחיו, תובל קין, במהלך עבודת המתכת.

מקור שמו של יובל לא ברור. ייתכן ששמו הוא למעשה שיקוף של שם אחיו יבל, רועה הצאן שמכונה כך על שם היובֵל - הזכר המוביל את העדר. קיימים מספר אחים בגנאלוגיה המקראית בעלי שמות קרובים. היו שפירשו את שמו של יובל עצמו מלשון היובֵל, כאשר לפי פירוש זה משמעותו היא שופר.

ייתכן גם כי מקור השם בכינוי בתנ"ך לפלג מים או ואדי, כפי שכתוב ב: .

== לקריאה נוספת ==
* "יובל" בתוך: אנציקלופדיה מקראית : אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו - ג : חבב - יתת, מוסד ביאליק, ירושלים, 1965, עמ' 581, 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני קין
יבל

יָבָל הוא דמות מקראית, הוא אחד מבניו של למך בן מתושאל מאשתו עדה. יבל מוזכר בסדר הדורות שבין אדם לנח:

על יבל נאמר שהיה אבי יושב אוהל ומקנה והכוונה היא לכך שהוא אביהם של יושבי אוהלים ובעלי מקנה. דהיינו, יבל היה זה שהמציא מחדש את שיטת הישיבה באוהלים וגידול הצאן (שכנראה נשכחה לאחר מותו של הבל נטול צאצאים). הכוונה היותו "אבי יושב אוהל ומקנה" היא גם שבניו ובני בניו של יבל הוסיפו לעסוק באומנותו וגם שהוא היה מורה ומייסד מנהגים ושיטות ודרכי חיים למעמד מסוים.

פילון מגבל מספר על אינוס ומאגוס שלפי מסורות הפיניקים המציאו את הישיבה בכפרים ואת גידול הצאן.

אח ליובל ואחיהם למחצה של תובל קין ונעמה, בני אשת אביו השנייה צלה. כמו כן, צאצא של קין, בנו של אדם הראשון.

== מקור השם ==
השם "יבל" נגזר מאותו שורש, שממנו נגזרו שמות אחיו יובל ותובל. הועלתה הצעה לקשור את שמו וכן את "יובל" עם המילה הפיניקית "יבל" הזהה כנראה עם המלה הארמית יובל שמשמעותה - איל, עז ממין זכר, דבר המתאים לתיאורו של יבל כאבי יושב אוהל ומקנה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני קין
צלה (דמות מקראית)

כד}}}}
צִלָּה, אשתו השנייה של למך בן מתושאל, היא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית () בסדר הדורות שבין אדם לנח. שמות בניה: תובל-קין ונעמה.

למך שר לנשותיו, עדה וצלה: .

רש"י, בעקבות בראשית רבה, מסביר מדוע היו ללמך שתי נשים: "כך היה דרכן של דור המבול, אחת לפריה ורבייה ואחת לתשמיש. זו שהיא לתשמיש משקה כוס של עקרין כדי שתעקר ומקושטת ככלה ומאכילה מעדנים, וחברתה נזופה ואבלה כאלמנה". על צלה מוסיף רש"י "היא של תשמיש על שם שיושבת תמיד בצלו". בפירוש זה יש קושי, שהרי צלה ילדה בן ובת. הפירוש "דעת זקנים מבעלי התוספות" מנסה ליישב קושי זה על פי הכתוב "וגם צלה ילדה", ודבריו: "דלהכי כתיב גם, כלומר אף צלה שנבחרה לתשמיש ילדה, ולא הועיל לה כוס של עקרין".

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בפרשת בראשית
קטגוריה:נשים בתורה
נעמה

נַעֲמָה, בתו של למך בן מתושאל מצלה אשתו, היא דמות הנזכרת בספר בראשית בסדר הדורות שבין אדם לנח. אחיה היה תובל קין.

לפי חז"ל, שמה של אשתו של נח בונה התיבה היה נעמה, אך נחלקו האם מדובר בנעמה בת למך, או שהיא הייתה אישה אחרת שאיננה מצאצאי קין. בספר היובלים אשתו של נח איננה נקראת נעמה, אלא אֶמְזָרָה בת רקיעאל (או רָכֵאֵל), בת אחות אביו.

במדרש בראשית רבה נאמר:
.

==ראו גם==
* נעמה (מיתולוגיה)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני קין
קטגוריה:אישים בפרשת בראשית
קטגוריה:נשים בתורה
דורו

דוֹרוּ (בפורטוגזית: Douro; בספרדית Duero; בלטינית: Durius) הוא אחד מהנהרות הגדולים בחצי האי האיברי, באורך 897 ק"מ.

ראשיתו ליד סוֹריה שבקסטיליה ולאון שבספרד, לא הרחק מהגבול עם לה ריוחה. הוא זורם מערבה לאורך המסטה הספרדית, ועובר בין היתר דרך הערים סוֹריה, ארנדה דה דוארו וסמורה. המישור שבו זורם הנהר הוא בעל אקלים יבש, ויש בו בעיקר שדות חיטה.

כמה עשרות קילומטרים ממערב לסמורה משנה הנהר את כיוונו וזורם דרום-מערבה. הוא מתווה את קו הגבול בין ספרד לפורטוגל לאורך כ-100 ק"מ, ואז חוזר לזרום מערבה בתוך פורטוגל. אז אפיקו נעשה צר ומשופע בקניונים, ואין לאורכו כמעט מקומות יישוב. הוא נשפך לאוקיינוס האטלנטי בעיר פורטו. בחבל ארץ זה מגדלים גפנים שענביהם משמשים להכנת יין פורטו.

לרוב אורכו אין אפשרות לשוט בו, למעט בחלקים מאפיקו בפורטוגל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:ספרד: נהרות
קטגוריה:פורטוגל: נהרות
קטגוריה:קסטיליה ולאון: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות גבול
איינדהובן נגד השעון קבוצתי

איינדהובן נגד השעון קבוצתי (Team time trail Eindnovhen) הוא מרוץ אופניים חד-יומי שהתקיים במשך שלוש שנים כחלק מסבב הפרו טור הנערך באיינדהובן שבהולנד בחודש יוני. המרוץ הראשון נערך ב-2005 והאחרון ב-2007.

המרוץ הוא מרוץ נגד השעון קבוצתי: כל קבוצה מוזנקת חמש דקות אחת מהשנייה והזמן נמדד רק כאשר מגיעים לסיום חמישה רוכבים לפחות.

בתחרות משתתפות 22 קבוצות (20 קבוצות פרו טור ועוד שתי קבוצות שהוזמנו על ידי מארגני התחרות).

כל קבוצה כוללת שמונה רוכבים בניגוד לקבוצות בנות תשעה רוכבים המשתתפות בגרנד טורס, אשר גם בהם נערך לעיתים קטע של רכיבה קבוצתית נגד השעון.

הרוכבים רוכבים במסלול יחסית שטוח של 45-50 קילומטר. חלקו הראשון של המסלול הוא יחסית טכני ובעל מספר פניות כאשר אחת מהפניות היא פניית פרסה.

בשנת 2008 הודיעה העיר איינדהובן על הסרת מעורבותה במרוץ וכתוצאה מכך, לא נערך המרוץ ב-2008. ה-UCI (איגוד האופניים הבינלאומי) הודיע כי המרוץ ימשיך אך במקום ובמתכונת חדשים.

==הקבוצות המנצחות==
* 2005 - גרולשטיינר (גרמניה)
* 2006 - Team CSC (דנמרק)
* 2007 - Team CSC (דנמרק)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:הולנד: מרוצי אופניים
קטגוריה:איינדהובן: ספורט
אוקטנט (קבוצת כוכבים)

אוקטנט היא קבוצת כוכבים חיוורת שצוינה לראשונה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי ומייצגת אוקטנט – כלי ניווט שקדם לסקסטנט והיה בנוי על קשת באורך של שמינית מעגל ומכאן שמו. הקבוצה ראויה לציון בזכות העובדה שהקוטב הדרומי השמיימי נמצא בגבולותיה, כך שניתן לראותה מחצי הכדור הדרומי בכל חודשי השנה (העלייה הישרה והחודש המועדף לצפייה (המצוינים משמאל) מתייחסים לשלושת הכוכבים הבהירים ביותר בקבוצה). כוכב ה-σ באוקטנט הוא הכוכב קרוב ביותר לקוטב הדרומי השמימי שנראה לעין הבלתי-מזוינת, אבל הוא עמום מכדי לשמש לצורכי ניווט ובדרך כלל משתמשים בקבוצת הצלב הדרומי כדי למצוא את הדרום.

משום שהקבוצה הוגדרה לראשונה רק במאה ה-18 והיא נמצאת סביב הקוטב השמיימי הדרומי, היא לא הייתה ידועה לתרבויות האירואסיאתיות ולתרבויות אגן הים התיכון, ולכן אין אגדות הנוגעות לה בתרבויות אלו.

==כוכב הדרום==
σ באוקטנט שנמצא כמעלת קשת מהקוטב הדרומי השמיימי הוא ענק צהוב במרחק של כ-270 שנות אור ובהירות נראיתו היא מדרגה 5.4, כלומר ניתן לראותו בעין רק בתנאי צפייה מיטביים. במאה ה-19 היה הכוכב קרוב יותר ברבע מעלה לקוטב הדרומי וכיום בשל תנועת הנקיפה שלכדור הארץ הקוטב הדרומי השמיימי מתרחק ממנו לאזור ללא כוכבים הניתנים לצפייה בעין.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:14 קבוצות הכוכבים של ניקולא לואי דה לאקאי
בית הגדי

בֵּית הַגַּדִּי הוא מושב דתי בנגב הצפון־מערבי, מזרחית לעיר נתיבות. המושב הוא המושב הגדול ביותר בתחומי המועצה האזורית שדות נגב. היישוב נוסד בח' בכסלו ה'תש"י (29 בנובמבר 1949).

==שם המושב==
שמו נקבע על פי היישוב הקדום "בית הגידאה" (Bethagidea) המופיע במפת מידבא בנחלת שבט שמעון. השם השתמר כנראה בשמו של הכפר הערבי הסמוך ח'רבת אַל-גֻ'נְדִי (מילולית: חורבת החייל, הלא היא חרבת קצין צפונית מזרחית ליישוב). החורבות, עליהן הוקם אזור תעשייה, כללו חורבות כנסייה ביזנטית.

==היסטוריה==
המושב נוסד ב-29 בנובמבר בשנת 1949 על ידי קבוצת צעירים בוגרי הסקטור הדתי בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, ברובם חברי תנועת בני עקיבא. צעירים אלו, שעלו ארצה מרומניה והונגריה במסגרת עליית הנוער עוד טרם הקמת המדינה, התארגנו במסגרת איגוד מושבי הפועל המזרחי. הם עלו לקרקע כ-4 ק"מ מזרחית לכביש עזה - באר שבע, והמושב קיבל את השם "נתיב המולדת"<ref></ref>. 

בתחילת הדרך התנהל היישוב כמשק שיתופי, אך איגוד מושבי "הפועל המזרחי" התקשה לגייס מתיישבים נוספים בהתאם לאופי היישוב השיתופי והמתיישבים, ועל כן המושב ננטש. בשנת 1951 הובאה למקום קבוצה של עולים מן האי ג'רבה שבתוניסיה, אשר שכנו במעברה שהייתה בקרבת מקום. בשנה זאת הוקמה ליד המושב תחנת טרקטורים ששירתה את מושבי כביש השבלים, (בשנת 1954 הוקמה מול מושב פדויים תחנת טרקטורים נוספת), שונה שם המושב ל"בית הגדי", והפך ממושב שיתופי למושב עובדים. 

בשנת 1955 סבל המושב מגנבות של בעלי חיים על ידי מסתננים מרצועת עזה ומירדן.

בשנות השמונים והתשעים התקיימה במקום ישיבה בשם 'אורות הנגב' ובראשה עמדו במהלך השנים הרב שמחה שטטנר והרב יהודה הלוי עמיחי.

בראשית המאה ה-21, הוקמה במושב שכונה חדשה במסגרת הרחבה קהילתית.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:Beith Hagadi new synagoge.jpg|בית הכנסת החדש
קובץ:Beith Hagadi old synagoge.jpg|בית הכנסת הישן
קובץ:Beith Hagadi street in the Moshav.jpg|רחוב במושב
קובץ:הכניסה לבית הגדי.jpg|הכניסה לבית הגדי
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

*[https://www.sdotnegev.org.il/12/ מושב בית הגדי] - באתר המועצה האזורית שדות נגב
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1951
קטגוריה:הנגב: יישובים
זרועה

זְרוּעָה הוא מושב דתי בנגב הצפון-מערבי בסמוך לעיר נתיבות ובסמוך לרצועת עזה, חלק מישובי מהמועצה האזורית שדות נגב. היישוב הוקם על ידי עולים ממרוקו בשנת 1953, ונקרא בתחילה "שובל 11". מקור שמו בתנ"ך .

בשנת 2006 נפתחה ביישוב ישיבת נר זרח, ישיבת בת של ישיבת הנגב. בשנת 2013, הישיבה עברה לחסותה של ישיבת אורחות תורה ובשנת 2014, הישיבה עברה ליישוב עוצם.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
תמונה:Zrua Synagoge.jpg|בית הכנסת
תמונה:Zrua entrance.jpg|דרך הכניסה למושב
תמונה:Zrua view.jpg|חצר אחורית
תמונה:Zrua.jpg|גן ציבורי במושב
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.sdotnegev.org.il/CenterFrameMatnasim.asp?DeptID=45 זרועה] באתר המועצה האזורית שדות נגב
==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:הנגב: יישובים
הבונים

[[חוף הבונים]]
הַבּוֹנִים הוא מושב שיתופי במישור החוף בין מושב עין איילה (מדרום) למושב צרופה (מצפון) והוא חלק מהמועצה האזורית חוף הכרמל.

בתחום המושב נמצא מבצר כפרלט, מבצר מימי הביניים. לאורך החוף הסמוך למושב משתרעת שמורת טבע, המודגשת על ידי טבלת גידוד ומנהרות שיצרו מי הים בסלעי הכורכר, וצמחייה.
מושב הבונים ב-[[1954]]

== היסטוריה ==
המושב הוקם בשנת 1949 על ידי תנועת הנוער "הבונים" שעל שמו נקרא היישוב.

בתחום המושב נמצאים שרידיו של מבצר צלבני, מבצר כפרלט, הבנוי על שרידים עתיקים יותר.

המושב עצמו הוקם על שרידיו של הכפר הערבי הנטוש כפר לאם. תושביו הראשונים היו עולים מבריטניה ומדרום אפריקה, חלקם לוחמים אחרי שירות בצבאות בעלות הברית במלחמת העולם השנייה. קבוצת העולים מדרום אפריקה עלו בראשות סולי (שלמה) אוסין. בשנת 1960 עזבו את המושב רבים מהתושבים שנמנו על המייסדים, עקב חילוקי דעות בתוך היישוב.

המושב זכה לפרסום שלא מרצונו ב־11 ביוני 1985, עת אירע "אסון הבונים". באירוע, פגעה רכבת באוטובוס שהסיע תלמידי בית-ספר בעת שזה ניסה לחצות קטע של מסילת החוף ליד המושב. בעקבות האסון נבנתה אנדרטה להרוגים על ידי יריב אמיתי, תושב הבונים, בקרבת מקום האירוע.

בשנת 1997 החליטו חברי המושב לעבור תהליך של הפרטה.

בראשית המאה ה-21 החלה בניית "הרחבה" בהמשך המושב לכיוון דרום. למושב נוספו תושבים רבים חדשים הן ל"הרחבה" והן ליישוב הישן, וחלו שינויים בתפיסת החיים של החברים באגודה ובמבנה הדמוגרפי של המושב.

=== כלכלה ===
בתחילת דרכו עבדו חברי המושב בעבודות מזדמנות, באיסוף צדפים, בלולי עופות, גידול צאן, וחקלאות. במשך הזמן עברו להתבסס על חקלאות: גידולי שדה, מטעי הדרים, גידול בננות ופירות סובטרופיים (אבוקדו, ליצ'י ואפרסמון), וכמו כן על רפת חלב ולול פיטום.

במקום פועל גם מפעל לאגרגטים בשם "אגריקל".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
*
עמונית

עמונית היא ניב כנעני נכחד אשר דובר על ידי בני עמון. יש הרואים בעמונית ניב עברי.<ref></ref> קשה לזהות את מאפיינה הייחודיים של הניב העמוני בקרב הניבים הכנעניים האחרים (מואבית, יהודית, ישראלית, פיניקית וכו') מיעוט העדויות, אך ניתן למצוא את אוצר המלים העמוני כמעט במלואו בלשון המקרא.<ref></ref>

האזור בו דיברו את השפה הוא ארץ בני עמון, בין נחל ארנון לנחל יבוק, ובמיוחד אזור רבת עמון, בירת העמונים.

השרידים הארכאולוגיים העיקרים לשפה הם הכתובות העמוניות, ובמיוחד כתובת מצודת רבת עמון מאמצע המאה ה-9 לפנה"ס,<ref name=":1"></ref> בקבוק ארד עם כתובת מלכותית מסוף המאה ה-7 לפנה"ס,<ref name=":12"></ref> אוסטרקונים שונים, מנהליים בעיקרם (כגון מחשבון, תל אל־מזאר וכלח),<ref name=":1219"></ref> וחותמים.<ref></ref>

==ראו גם==

* כתובות עמוניות
* כתובת מצודת רבת עמון
* כתובת בקבוק תל סיראן
* שפות כנעניות

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שפות שמיות צפון-מערביות
קטגוריה:בני עמון
קטגוריה:שפות נכחדות
עידן (מושב)

עידן (עִדָּן) הוא המושב הצפוני ביותר בערבה התיכונה השייך למועצה אזורית הערבה התיכונה.

== גאוגרפיה ==
המושב ממוקם כשעה ורבע מבאר שבע ושעה ארבעים וחמש דקות מאילת. הכניסה ליישוב נמצאת כ-6 ק"מ מזרחית לצומת עיר אובות שעל כביש 90. המושב ממוקם מעל אפיקו של נחל ערבה ומוקף בבתרונות שכמעט ולא מתפתחת בהם צמחייה בגלל ריכוזי המלחים והגבס, למעט אפיקי הנחלים ששם יש אדמת סחף.

המושב הוקם בשנת 1980 על ידי עולים מקנדה, בריטניה וארצות הברית. שם המושב נלקח מנחל עידן, שאפיקו ממערב ליישוב. מקור שם הנחל הוא דמיון לשמו הערבי – ואדי אום אל-עידן<ref></ref><ref></ref>. עם השנים, החלו החלוצים עוזבים את היישוב, וכיום נשארה משפחה בודדת מהגרעין המקורי. במהלך שני העשורים האחרונים המושב קלט משפחות חדשות וכיום היישוב מונה כ־80 משפחות שרובן מתפרנסות מחקלאות באחד או יותר מענפי החקלאות הבאים: ירקות, מטעים, פרחים ובעלי חיים.

תודות לקרבתו של המושב לים המלח, נהנים החקלאים מאקלים אידיאלי לגידולים כמעט כל החורף. אולם, בשל המשקעים המקומיים המועטים, החקלאות מבוססת על אספקת מים מקומית הנשאבים מקידוחים ומתפיסת מי שיטפונות.

ענף תעסוקה נוסף ומתפתח הוא תיירות: ביישוב צימרים ומוצעות אטרקציות חקלאיות למבקרים.

בשל קרבתו של המושב לכביש 90 ולים המלח הוא מהווה בסיס לטיולי כוכב באזור הערבה ונחליו, ים המלח, הנגב ואילת.

ביישוב צרכניה, ספריה מקומית, בית כנסת, מגרש כדורגל, מגרש טניס, מגרש כדורסל, סקייט פארק, בריכת שחייה, גן שעשועים ומרפאה.

ביישוב קיימת מערכת חינוכית עד גן חובה. החל מכתה א' הילדים נוסעים לבתי הספר האזוריים בספיר: בית ספר יסודי שיטים ותיכון שיטים דרכא. במושב פועלת תנועת הנוער התנועה החדשה.

==קישורים חיצוניים==

*
*[https://web.archive.org/web/20120515064120/http://www.arava.co.il/cgi-webaxy/item?140 עידן] באתר המועצה האזורית ערבה תיכונה
* [http://www.meidafon-eilat.co.il/%D7%9E%D7%95%D7%A9%D7%91-%D7%A2%D7%99%D7%93%D7%9F-%D7%99%D7%A9%D7%95%D7%91%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%A2%D7%A8%D7%91%D7%94/ מושב עידן] באתר מידעפון אילת

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית הערבה התיכונה
קטגוריה:הערבה: יישובים
צוקים

צוקים, 2020
צוּקִים הוא יישוב קהילתי ישראלי במועצה האזורית הערבה התיכונה ממערב לכביש 90, בין המושבים צופר ופארן. היישוב נמצא 104 ק"מ צפונית לאילת.
== היסטוריה ==
היישוב הוא כפר אמנים, והוא הוקם בשנת 2004 על ידי תושבים ממרכז הארץ, במקום בו שכנה היאחזות הנח"ל צופר החל משנת 1968 ועד לאמצע שנות השבעים.

בעבר נקרא המקום מחנה בִּלְדַּד (כשם בלדד השוחי, אחד משלושת רעי איוב בסיפור המקראי) ועדיין ניתן למצוא שם זה במפות.

רעיון הקמת יישוב קהילתי ראשון בערבה ניזום על ידי גרעין של אנשים ממרכז הארץ שחפצו לעשות שינוי מהותי באורח חייהם תוך שילוב בשינויים בתחום עיסוקיהם. בסיס הרעיון היה הקמת יישוב קהילתי בסמוך למיזמי תיירות מדבריים, אותם הקימו חלק מתושבי צוקים הראשונים באופן עצמאי ותוך שמירה על האופי המדברי הייחודי של האזור. הקמתה של צוקים תוכננה ב-3 שלבים ובסך הכל לכ-155 יחידות דיור. בינואר 2019 התגוררו בצוקים כ-90 משפחות בשלב א' ושלב ב' של צוקים.

תושבי צוקים מתפרנסים מתיירות, חינוך, אומנות ומקצועות חופשיים כמו גם תחומי עיסוק הקשורים לחקלאות ולמועצה המקומית.

ביישוב יש שני גני ילדים, שאחד מהם הוא גן ילדים רב גילאי בו החינוך הוא אנתרופוסופי. כמו כן כ-70 בני נוער של צוקים משתתפים בפעילות של תנועת נוער אשר שייכת לתנועת התנועה החדשה.

==תיירות==
סביב צוקים הוקמו 7 מתחמי לינה מדברית, החל מבקתות הבנויות מבוץ ועד לסוויטות מפוארות.

"סרטים בערבה - פסטיבל קולנוע בינלאומי" הוא אירוע קולנוע מדברי בינלאומי תחת כיפת השמיים שמתקיים בצוקים מדי שנה.

מחנה בלדד הנטוש הפך לכפר אמנים ובו סדנאות לקרמיקה, ציור, פיסול, עבודות עץ ותכשיטים. במקום חנות טבע ובית קליה לקפה. כפר האומנים פתוח בימי שישי ובחול המועד, כמו גם בזמן פסטיבל הסרטים.

==קישורים חיצוניים==

*
*[https://www.arava.co.il/14900/ צוקים] באתר המועצה האזורית ערבה תיכונה
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובי תנועת אור
קטגוריה:כפר אמנים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2004
קטגוריה:הערבה: יישובים
למך בן מתושלח

לֶמֶךְ הוא דמות מקראית, בנו של מתושלח, הנזכרת בספר בראשית כאחת מראשוני סדר הדורות (דור תשיעי מאדם הראשון), אביו של נח וסבם של שם, חם ויפת.

== במסורת היהודית ==
לפי חישוב של השנים המופיעות בתורה, למך נולד בשנת תתע"ד לבריאת העולם (2887 לפני הספירה) ומת בשנת א'תרנ"א לבריאת העולם (2110 לפנה"ס), בגיל 777 שנה. לפי המסופר בספר בראשית, נוח, בנו של למך, נולד כשהיה למך בן 182. את השם שבחר לבנו מנמק הכתוב: . מלבד למך בן מתושלח, נזכרת בסמוך גם דמות נוספת בשם למך בן מתושאל, מצאצאי קין, אך אין לבלבל בין השניים.

על פי המגילה החיצונית לבראשית<ref>עמוד ב, שורות 3, 8.</ref> וספר היובלים, שם אשתו של למך היה "בת־אנוש": . 

בספר הישר מסופר שלמך מת בגיל צעיר יחסית לדורו מכיוון שהיה צדיק – וה' רצה שיעלה לתיבה, אך גם לא רצה שיחזה ברעה אשר הוא מביא על בני האדם – ועל כן מת 5 שנים לפני המבול.

==ראו גם==
*הכרונולוגיה המקראית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת שת
מלאח

שער הכניסה למלאח בעיר [[מקנס]]
חצר [[בית הכנסת צלאת אל עזמה במלאח מרקש]]
מלאח (בערבית: الملاح, "אל-מלאח") הוא שמו של הרובע היהודי בערי מרוקו (שם המקביל למושגים "גטו" או רחוב היהודים בקרב עדות אשכנז).

ב-1438 הוקם המלאח הראשון בעיר פאס. מאוחר יותר הוקמו מלאחים נוספים במרקש (1568) ובמקנס (1682). עד המאה ה-19 נתפש המלאח כמאפיין של עיר הבירה, אך לא בהכרח של ערים אחרות. הסולטאן מולאי סלימאן (1792–1822) שינה זאת והפך את המלאח לתופעה נפוצה ברוב ערי מרוקו. הוא היה אחראי לבנייתם של מלאח במספר ערי נמל חשובות - רבאט, מוגדור, סלא ותטואן (בה המלאח היה ידוע בשם הספרדי Judería, "הרובע היהודי"). בהמשך נבנו מלאח ברוב ערי מרוקו, ואף השכונות היהודיות הנפרדות בכפרים קטנים קיבלו את השם "מלאח". ברבות מהערים הגירוש למלאח משאר חלקי העיר היה כרוך בסבל רב ליהודים.

קיימות מספר סברות לגבי מקור השם "מלאח". סברה מקובלת אחת היא שהשם "מלאח" נובע מכך שהרובע היהודי הנפרד הראשון, שהוקם בעיר פאס, שכן בקרבת ביצות מלח. סברה אחרת היא שהיהודים הרבו באופן מסורתי לסחור במלח ולכן הרובע בו גרו נקרא "אל-מלאח". יש מקורות סותרים ולכן אין יודעים בביטחון את מקור השם.

המלאח היה תחום בחומות כדי להפרידו מהרבעים המוסלמים, ולצורך הגנה מפני פרעות אנטי-יהודיות שהיו תדירות, בעיקר בתקופות של אי-יציבות. בנוסף המלאח שכן לרוב בקרבת מוסדות שלטון, ובעיר הבירה, בקרבת ארמונו של המלך.

בערים שבהן התקיים מלאח נאסר על היהודים לגור מחוץ לו, ולרוב אף נאסר עליהם לצאת ממנו בלילות. רק לעיתים רחוקות היהודים קיבלו אישור להרחיב את שטח המלאח, ועקב כך מלאחים רבים היו צפופים ומחלות ועוני שררו באזורים מסוימים. כשמרוקו נכנסה תחת חסות צרפת ב-1912, היהודים הורשו שוב לגור בשכונות מחוץ למלאח, בעיקר בשכונות האירופאיות, תוך העלמת עין מצד השלטון. הצעירים והאמידים היו הראשונים לנצל את ההזדמנות כדי לעזוב את המלאח. בכמה ערים, ובראשם מקנס, הקהילה היהודית של העיר אף בנתה לעצמה מלאח חדש, מודרני ומרווח יותר, במטרה למנוע את עזיבת המשפחות. בעת מלחמת העולם השנייה הופיעה מחדש תוכנית לקיבוץ היהודים בתוך אזורי מלאח והיהודים שחיו מחוץ למלאח גורשו אליו חזרה על ידי פקידי משטר וישי. עם סיום מלחמת העולם השנייה התהליכים של עזיבת המלאח התחדשו ביתר שאת.

עם עלייתם של כמעט כל יהודי מרוקו לישראל והגירתם לארצות אירופה, המלאחים התרוקנו מתושביהם היהודים, וייושבו על ידי מוסלמים עניים, ובימינו משמשים בחלקם מוקדי פשיעה והזנחה. המלאחים הם חלק מהעיר העתיקה של ערים כגון פס (שהוגדרה כאתר מורשת עולמי) ומרקש, ומהווים יעד תיירותי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גטאות
קטגוריה:יהדות מרוקו
קטגוריה:תולדות עם ישראל
קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
עין תמר

עֵין תָּמָר הוא מושב חקלאי ותיירותי בערבה הצפונית מדרום לים המלח השייך למועצה אזורית תמר בחבל ארץ המכונה כיכר סדום, בצמוד למושב נאות הכיכר.
== היסטוריה ==
מוסדות המדינה החליטו על הקמת היישוב כבר בשנות ה-70 ושמו ניתן לו ב-1977. היישוב הוקם באוגוסט 1982 על ידי 24 משפחות. בעבר היו שטחי החקלאות עם מוקשים אשר נסחפו על ידי נחל ערבה, עקב קרבתו לגבול ירדן. בשנה הראשונה לקיום המושב נמצאו בו עשרות מוקשים ונפצעו שניים מתושביו מעלייה על מוקשים בשטחים החקלאיים. בעקבות זאת הורה אלוף הפיקוד לסגור את שטחי החקלאות של המושב עד סיום ביצוע בדיקה מקיפה ופינוי המוקשים, דבר שהעמיד בסימן שאלה את המשך קיום המושב. המושב קיבל עשרות דונמים מנאות הכיכר ונעשו מאמצים לתת לו אדמות חלופיות נוספות. אולם המחסור בקרקעות לא מנע מחברי המושב לעלות לקרקע ולהתחיל בגידול חקלאי.

במהלך שנת 1984 הוכשר שטח יישוב זמני של המושב בגבעה שבשנות האלפיים מכונה עין תמר הישנה.

בשנת 2004 עברו חברי המושב לנקודת הקבע, ואילו עין תמר הישנה עבר הסבה לכפר תיירות מדברית אל מול נופי הרי אדום, מטעי התמרים והר סדום.

כיום המושב מונה 45 משפחות והוא נמצא בתהליכי הרחבה וקליטה חקלאית מלאה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.ma-tamar.org.il/עין-תמר/ מושב עין תמר] באתר המועצה האזורית תמר
* 
* [https://www.sodomvalley.com תיירות כיכר סדום]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הערבה
קטגוריה:יישובים במחוז הדרום
קטגוריה:יישובים באזור ים המלח
קטגוריה:הערבה: יישובים
פעמי תש"ז

פַעֲמֵי תַּשַ"ז הוא מושב בנגב הצפוני סמוך לנתיבות והוא חלק ממועצה אזורית מרחבים. המושב הוקם ביום כ"א סיון תשי"ג, 4 ביוני 1953 על ידי עולי יהדות כורדיסטן מאיראן. שם המושב נקרא על שם יישובי 11 הנקודות שהוקמו במוצאי יום הכיפורים בשנת התש"ז (1946). תושבי המושב חלקם מסורתיים, חלקם דתיים, חלקם חילוניים, וחלקם חרדים. 

שטחו של המושב כ- 1,500 דונם, רוב התושבים עוסקים בעבודות חוץ שונות.
כיום מתגוררים במושב למעלה מ-530 תושבים.

במושב רפתות, בתי אריזה, חממות, מטעי פרי הדר, מטעי זיתים, לולים, מפעל לגידול פטריות, צימרים כפריים, מכולת, וסטודיו לקרמיקה.

במושב קיימים מבני דת פעילים, בהם בית כנסת, בית מדרש, ומקווה טהרה.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
תמונה:Street in Moshav Paamei Tashaz.jpg|רחוב במושב
תמונה:Synagogue in Moshav Paamei Tashaz.jpg|בית הכנסת 
תמונה:Paamei Tashaz - nice corner.jpg|פינה במושב
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20120315002411/http://www.merchavim.org.il/he-Sett-PaamiTashaz.aspx פעמי תש"ז] באתר המועצה האזורית מרחבים

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
פדויים

פְּדוּיִים הוא מושב חקלאי דתי, הממוקם בצפון הנגב ליד העיר אופקים והוא חלק ממועצה אזורית מרחבים. שמו לקוח מפסוק בספר ישעיהו: .
== היסטוריה ==
המושב הוקם על ידי עולים מתימן בשנת 1950.

שטח המושב כולל כ-4,000 דונם, ובהם שטחים חקלאיים רבים (בעיקר רפתות). במושב פועל גן ילדים. ילדי המושב מתחנכים בבתי הספר האזוריים: מבועים, מרחבים או ב"הדסים" שבתפרח. תלמידי התיכון לומדים בבית הגדי ובאחד המוסדות הדתיים שבאזור. יושב ראש הוועד הוא סעדיה עומסי<ref></ref><ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

*
*[https://web.archive.org/web/20120516000337/http://www.merchavim.org.il/he-Sett-Peduym.aspx פדויים] באתר המועצה האזורית מרחבים

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:הנגב: יישובים
גאיוס סאלוסטיוס קריספוס

גאיוס סאלוסטיוס קריספוס
גאיוס סאלוסטיוס קריספוס (בלטינית: Gaius Sallustius Crispus; 86 לפנה"ס – 35 לפנה"ס) היה מדינאי והיסטוריון רומאי. ידוע בעיקר בשל חיבורו על קשר קאטילינה ועל מלחמת יוגורתא.

== חייו ==
סאלוסטיוס נולד למשפחה ממוצא פלבאי, בעיר אמיטרנום. בשנת 52 לפנה"ס כיהן כטריבון. בתקופת כהונתו היה ממתנגדי קיקרו. בשנת 50 לפנה"ס הודח מהסנאט בשל האשמות של ביזוי המעמד בהתנהגות הוללת ונהנתנית. יש חוקרים הסבורים שהסיבה האמיתית להדחתו הייתה היותו פופולרי.

במהלך מלחמת האזרחים הרומית צידד ביוליוס קיסר, וכתגמול מונה למושל פרובינקיה אפריקה. סאלוסטיוס התעשר כתוצאה מכהונה זו, כנראה בשל עושק תושבי הפרובינקיה. עם חזרתו לרומא בנה לעצמו סאלוסטיוס אחוזה מפוארת, שאליה פרש מהחיים הפוליטיים והחל לכתוב היסטוריה. סאלוסטיוס נחשב לאחד מגדולי ההיסטוריונים הרומים, שהשפיע בין השאר על היסטוריונים אחרים כגון טקיטוס. חיבוריו שנשתמרו הם: "קשר קטילינה" (Coniuratio Catilinae), "מלחמת יוגורתא" (Bellum Jugurthinum) וקטעים מ"דברי הימים" (Historiae).

==תרגומי כתביו לעברית==
* גאיוס סאלוסטיוס קריספוס. קשר קאטילינה. תרגם מלאטינית ד"ר מאיר שש. חיפה, הוצאת "רנסאנס", תשכ"ז (1966). מקור לטיני מול תרגום עברי. 71 עמ'. העתק דיגיטלי ב[https://benyehuda.org/read/11241 פרויקט בן־יהודה].
* גאיוס סאלוסטיוס קריספוס. קאטילינה, יוגורתא, קטעים מדברי הימים. תרגמה מרומית שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשכ"ח (1968).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Roman/Texts/Sallust/home.html כתבי סאלוסטיוס] 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
הוק (סרט)

הוק (באנגלית: Hook) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1991 בבימויו של סטיבן ספילברג ובכיכובם של רובין ויליאמס, דסטין הופמן וג'וליה רוברטס. הסרט מבוסס על ספר (מאותה שנה) של טרי ברוקס.

הספר לא תורגם לעברית, והוא מזכיר את הספר המקורי של ג'יימס מתיו ברי, כולל פיראט בשם נודלר שחוזר לעלילה.

==תקציר העלילה==
זהו מעין סרט המשך לעלילות "פיטר וונדי". בסרט זה פיטר פן (רובין ויליאמס) מחליט לעזוב את ארץ לעולם לא אחרי שהתאהב במוירה, נכדתה של וונדי. הוא מתבגר, נישא לה, מוליד שני ילדים ונהיה עורך דין אנוכי וחסר חוש הומור. מצב זה משתנה לאחר שקפטן הוק (דסטין הופמן) חוטף את ילדיו, בזמן שהם נמצאים בלונדון בטקס פתיחת בית היתומים הנערך לכבודה של וונדי הזקנה. בעזרת טינקר בל (ג'וליה רוברטס) ו"הילדים האבודים", פיטר נזכר מיהו ומציל את ילדיו.

== שחקנים ==
* רובין ויליאמס - פיטר פן
* דסטין הופמן - קפטן הוק
* ג'וליה רוברטס - טינקר בל
* בוב הוסקינס - מר סמי
* צ'רלי קורסמו - ג'ק באניג
* אמבר סקוט - מגי באניג
* מגי סמית' - וונדי דארלינג
* דנטה באסקו - רופיו
* גווינת' פלטרו - וונדי דארלינג הצעירה
* פיל קולינס - הבלש גוד
* גלן קלוז - הפירט גוטלס
* דייוויד קרוסבי - הפירט טיקלס

==משחקים==
יצאו שלושה משחקים המבוססים על סרט זה:
*לאטארי יצא משחק קווסט מאוד בסיסי שבסופו נלחמים נגד הוק בספינתו (בניגוד לסצנת הקרב האחרון בסרט).
*ל-SNES יצא משחק פלטפורמה בו מבקרים בכל פינה נידחת באי לעולם לא (גם כאלה שלא מופיעים בסרט) ונלחמים נגד פיראטים בעלי כלי נשק מגוונים.
*למשחקי הווידאו יצא משחק בעל 6 שלבים ארוכים שכל אחד הוא אזור אחר באי: סלע הגולגולת (כולל מטבח הפיראטים, בסוף נלחמים נגד סיד הטבח שמוזכר בספר), עץ לעולם לא (בוס - ביל נודלר מהספר), רציף מול מגרש הבייסבול, יער השדונים ולגונת בנות הים, "רוג'ר העליז" (ספינת השודדים; הבוס הוא סמי), וכיכר הפיראטים, שם נלחמים נגד הוק כל הדרך מהספינה עד מגדל התנין.

==קישורים חיצוניים==

* - ביקורת
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטי סטיבן ספילברג
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פיראטים
קטגוריה:סרטי פיטר פן
קטגוריה:סרטי טריסטאר
אשבול (מושב)

אֶשְׁבּוֹל הוא מושב הממוקם בצפון הנגב ליד הערים נתיבות ורהט והוא חלק ממועצה אזורית מרחבים. המושב הוקם בשנת 1955 סמוך לחווה חקלאית של חברת "אשבול", שהוקמה שנה קודם לכן, והוסיפה להתקיים עוד כמה שנים. המושב שימר את שם החברה בשמו. היישוב נקרא בתחילה "שובל ג'", ואוכלס על ידי עולים יוצאי כורדיסטן (מעיראק ופרס), ששהו זמן מה במעברת הדר רמתיים. כיום גרים במושב דתיים לאומיים וחילונים. הוא משתייך לתנועת המושבים. משמעותו של שם היישוב הוא "שיבולת תירס".

==תעסוקה==
כשליש מחברי המושב מתפרנסים מחקלאות – לול מטילות אחד, דיר עזים אחד, 5 חממות, כ-15 פרדסים ומספר משקי פלחה. שאר החברים מתפרנסים מעבודות חוץ שונות.

==מוסדות חינוך==
במושב קיים פעוטון עד גיל 3 – ושני גני ילדים מגיל שלוש ועד סיום גן חובה – באשבול, בית ספר יסודי - במבועים, בית ספר תיכון בקריית החינוך מרחבים.

==מוסדות ציבור==
במושב יש מועדון ילדים ונוער, בית עם, בית כנסת, מקווה, מגרש כדורגל ומגרש כדורסל.
בתכנון מועדון למבוגרים. תנועת נוער - האיחוד החקלאי.

==הרחבה==
ביישוב הולכת ומוקמת שכונת הרחבה בשם "מעלה מבועים". הפרויקט כולו כולל 120 מגרשים.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
תמונה:Eshbol Synagoge.jpg|בית הכנסת
תמונה:Eshbol memorial for soldiers killed in Israel's wars.jpg|גלעד לבני המושב שנפלו במלחמות ישראל
תמונה:Eshbol street.jpg|רחוב במושב
תמונה:Eshbol 2.jpg|פינה במושב
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.merchavim.org.il/cgi-webaxy/item?31 אשבול], באתר המועצה האזורית מרחבים

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הנגב: יישובים