גלית ליס

גלית ליס (נולדה ב-28 במאי 1967, י"ח באייר ה'תשכ"ז) היא כוריאוגרפית, מורה, מייסדת ומנהלת אמנותית של בית הספר ״גילה״ לתנועה ואמנות הבמה לנשים בגיל הבוגר.

== ביוגרפיה ==
נולדה בקיבוץ החותרים בשנת 1967. בשנת 1977 עברה המשפחה לקיבוץ בית העמק, אז החלה את לימודי הריקוד באולפן למחול בקיבוץ געתון, בניהולה של יהודית ארנון.

בשנת 1981 נסעה עם משפחתה לשליחות בת שלוש שנים בפרו והתגוררה בעיר טרוחיו ובלימה הבירה, שם רקדה בלט קלאסי בסטודיו של המורה Steela Puga, שהייתה תלמידתה של הרקדנית הקובנית Alicia Alonso.

בשנת 1984 חזרה עם משפחתה ארצה ועברה להתגורר בראשון לציון. ליס החלה ללמוד במרכז למחול ביכורי העיתים בתל אביב, וכן רקדה בלהקת המחול העירונית של ראשון לציון ״גוונים״, בניהולה של אילנה שגב.

בתום שירותה הצבאי פנתה ללימודים גבוהים באקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים, וכן רקדה בלהקת הסטודנטים של ירושלים בניהולו של דן בירון.

ליס בוגרת לימודי תואר ראשון B.Dance ותעודת הוראה מהאקדמיה למוזיקה ומחול בירושלים (1992), תואר שני M.Mus במחול וקומפוזיציה מהאקדמיה למחול ע“ש רובין בירושלים (2007), וכן השתתפה בתוכנית ״אמנים לשינוי חברתי״ של בית הספר מוסררה לצילום מדיה ומוזיקה חדשה ע"ש נגר (2008).

חיה בזוגיות ואמא לשלושה.

== קריירה ==
ליס החלה את דרכה כיוצרת עצמאית במחול בשנת 2008, לאחר שנים רבות בהן לימדה מחול מודרני וקומפוזיציה, יצרה למגמות מחול ועסקה בניהול ארגוני מחול ואמנות.

ליס שימשה בתפקידי ניהול כרכזת המחול במרכז הקהילתי בית דני בשכונת התקווה בתל אביב (1995-1997), רכזת בית ספר למחול במרכז ביכורי העיתים בתל אביב (1998–1999), ובמתא"ן - מפעל תרבות ואמנות, שימשה כראש תחום מחול (2003–2005) וכרכזת מחול (2000–2002).

כרקדנית השתתפה ביצירה "שביר" מאת הכוראוגרפית נעה דר, עמה הופיעה בפסטיבל "הרמת מסך" בשנת 1993 ובגרמניה.

משנת 2008 ליס יוצרת עם נשים מבוגרות בגילאי 60–88 שאינן רקדניות (non-dancers), ויצירותיה מוצגות בפסטיבלי מחול בארץ ובעולם. כחלק מהאג'נדה האמנותית והחברתית שלה, היא מבקשת למתוח את גבולות הז'אנר המחולי הבימתי מעבר לתפיסות ולסטראוטיפים המקובלים בחברה, ולנסח מחדש את הרלוונטיות של כל גוף באשר הוא. היא פועלת ליצירת מרחב אמנותי לנשים בגיל השלישי, ולקידום הרעיון של חיים בחברה המאפשרת התפתחות ומימוש עצמי בגוף בוגר.

הצטרפה כחברה בעמותת הכוריאוגרפים בשנת 2009.

== גילה – בית ספר לתנועה ואמנות הבמה לנשים בגיל הבוגר ==
ליס היא היוזמת והמנהלת של בית ספר "גילה" בתנועה ואמנות הבמה לנשים בגיל הבוגר, במסגרתו היא מפתחת את "שפת גילה" – מתודולוגיה ייחודית לעבודה עם הגוף הבוגר דרך חקירת האסתטיקה הפיזיולוגית הייחודית שלו. זוהי עבודה בעלת עקרונות סומטיים וקינסטטיים, המבקשת למצוא דרכים לשכלול תנועתי, זיכרון של תנועה בודדת ושל רצפים תנועתיים. החקר התנועתי מגיע מתוך איתור איכויות תנועה ספציפיות ו"מופעי גוף גנריים" המשקפים מגבלות גופניות. המודעות למגבלות מאפשרת שיפור ושכלול היבטים פיזיולוגיים.

בית הספר הוקם בעקבות המופע הראשון שיצרה ליס עם נשים מבוגרות בשנת 2008 שנקרא "גילה", בעקבותיו התקבלו פניות רבות של נשים שציינו כי הן רוצות לרקוד אך אינן מוצאות מסגרת מתאימה לגילן. בשנת 2009 ליס יזמה את סדנאות "גילה" בתנועה ואמנות הבמה לנשים בגיל הבוגר, שעם השנים הפכו לבית ספר "גילה" הפועל כיום במרכז קהילתי צהלה בתל אביב. לבית הספר מגיעות נשים מכל הארץ בגילאי 50–88, רובן ללא כל רקע בריקוד. במהלך השנים נוצרה קהילה של נשים שהמשותף להן היא התשוקה לרקוד, סקרנות למחקר גוף ולתהליכי יצירה<ref></ref><ref></ref>.

ליס מוזמנת להרצות ולהעביר סדנאות ברחבי העולם על עבודתה עם הגוף המבוגר ועל המתודולוגיה של שפת "גילה" לגוף הבוגר<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>.

=== שפת "גילה" – עקרונות מרכזיים ===
* לעבוד עם מה שיש – הקשבה לגוף ולמגבלות הפיזיות הנולדות עם השנים, ומינופן לצורך פיתוח השפה התנועתית והבימתית.
* מחקר גוף – עבודה אישית של כל משתתפת על פי הקצב האישי שלה. העבודה נעשית דרך "אימפרוביזציה חוקרת" בעקבות הצעות שניתנות בשיעור על ידי המורה, לפיתוח והעשרת השפה התנועתית של כל משתתפת.
* נוכחות פרפורמטיבית – נוכחות הגוף במרחב מתוך עבודה על "איכות תנועה" רב שכבתית הכוללת: התכווננות (Attention) – הגוף כחומר; כיוון (Direction) – הגוף ביחס למרחב; כוונה (Intention) – הלך הרוח, הדיבור הפנימי; ודינמיות.
* עוגנים תנועתיים – מושג מתוך "שפת גילה" העוסק בגוף כחומר דרך שימוש בדמיון, דימויים, תחושה והחושים השונים.
* מי אני – עיסוק בחומרים ביוגרפים הקשורים לעולמן הפנימי והאישי של המשתתפות ועיבודם לבמה.
* מחקר גוף בשילוב תהליך יצירה – חיבוריות של כל האלמנטים הנלמדים בשיעור. זהו תהליך אישי המאפשר העמקה של החומר הנלמד, תוך שימוש בשפה המארגנת אותם לכדי רעיון. תהליך זה מאפשר שכלול תנועתי, העמקת ידע ופיתוח מחשבה יוצרת.
* שילוב השפה האמנותית עם עקרונות הפלסטיות של המוח – עבודה תנועתית הכוללת גישה סנסורית, מוטורית וקוגניטיבית.

== מיצירותיה ==
* ACTING OUR AGE – קו-פרודוקציה של גלית ליס (ישראל) ויעל פלכסר (אנגליה), עלתה בבכורה באנגליה ובישראל בשנת 2023<ref></ref>. על היצירה: בפרויקט משתפים פעולה רקדנים ופרפורמרים מאנגליה ומישראל בגילאים שונים (26–76), אשר מקיימים מרחב משותף של שיח על החוויות שעיצבו את זהותם האישית והמקצועית.
כחולות, צילום: אלי פסי
* כחולות / Blue Zone (עם אורית גרוס) – בכורה במסגרת פסטיבל ישראל 2020 בניהולו האומנותי של איציק ג'ולי הבכורה והפסטיבל התקיימו במהלך מגפת הקורונה<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. על היצירה: בכחולות, אנסמבל של 13 נשים בגילאי 65–80 מציבות את העבר וההווה זה לצד זה. מתוך התפרקות של רעיונות קולקטיביים ולצד תנועתיות המאתגרת את הגוף המבוגר עולות שאלות בנוגע לנאמנות, לזהות, לגוף, למקום ולבית. הרקדניות חושפות את הביוגרפיה הקבוצתית שחקוקה בגופן וקשורה ברעיונות חברתיים-לאומיים ובאתוס הציוני שלרגליו התחנכו, ובו בזמן פורמות אותה ומפנות מקום לארוס ולגוף האישי<ref></ref><ref></ref><ref></ref>.
GO, צילום: אלי פסי
* GO (עם אורית גרוס) – בכורה בשנת 2017 במרכז סוזן דלל בתל אביב. היצירה הופיעה במרכז סוזן דלל וברחבי הארץ, וכן בפסטיבל הבינלאומי למחול TANZ-THEATRE<ref></ref> בהנובר, גרמניה. על היצירה: GO הוא מניפסט לגוף הבוגר! במהלכו נעים זה לצד זה טייס קרב, בלרינה, וגוף נשי מבוגר. מתוך יחסים שנבנים ונפרמים בין הדימויים לבין הגוף הפיזי, עולות שאלות על נוכחות, רצון חופשי, כפייה והשתלטות<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>.
* 557 – בכורה במסגרת פסטיבל ״הרמת מסך״ 2014 במרכז סוזן דלל, ניהול אמנותי איציק ג׳ולי<ref></ref><ref></ref>. על היצירה: בעולם בו נבחנות מחדש מוסכמות אמנות המופע, העבודה מבקשת להניח את הגוף המבוגר והיומיומי - המבצע פעולות פשוטות שאינן מצופות מנשים בגיל הבוגר, כערך אסתטי העומד בפני עצמו, אשר משרת את רוח היצירה ושפתה.
כחולות, צילום: אלי פסי
* אשת חיל (עם איריס נייס הדר) – בכורה במסגרת פסטיבל ״בין שמים לארץ״ 2012, בניהולם האמנותי של רונן יצחקי ודניאלה מיכאלי<ref></ref>. על היצירה: היצירה נוגעת בהיבט האוניברסלי של האישה החיה בתוך מרחב אישי וחברתי. סעודת השבת והמסורת היהודית מייצגות את המסגרת המאורגנת והמובנת אשר ניתן גם לפרקה.
* צילה – בכורה בשנת 2012 במרכז סוזן דלל בתל אביב<ref></ref>.על היצירה: מופע בינתחומי המהלך על חבל דק שבין הדוקומנטרי לאמנות הבמה. מבוסס על סיפורה של צילה חיון, אישה באמצע חייה שנפצעה אנושות ושבה אל החיים.
* גילה – בכורה במסגרת פסטיבל אישה 2008, בניהולה האמנותי של ריבי פלדמסר ירון<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. על היצירה: המופע עוסק בחיים דרך משקפי הזיקנה. זהו המופע הראשון של ליס עם נשים מבוגרות ״לא רקדניות״, והשתתפו בו תלמה דים, פרופ׳ רות בן ישראל – כלת פרס ישראל לחקר המשפט, השחקניות חנה ריבר, מרים גבריאלי ומירי לרמן באר. תהליך העבודה על היצירה גילה תועד בסרטו הדוקומנטרי של הבמאי עופר ינוב, פלטשקעס. הסרט הוקרן בפסטיבל דוקאביב 2011, בסינמטקים שונים, בטלוויזיה ובפסטיבלים לקולנוע ברחבי העולם.

== פרויקטים קהילתיים ותערוכות ==
* I'm Here – מהלך פרפורמטיבי עם נשים מאזור Vysočina בצ'כיה ונשים מישראל. הפרויקט נעשה בשיתוף עם המרכז לפיתוח כוריאוגרפי SE.S.TA ועלה בבכורה בצ'כיה - לראשונה בפסטיבל KoresponDance 2022<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> ובגרסתו השנייה במסגרת ה-Prague Quadrennial 2023<ref></ref>.
* טוות / Weaving – מהלך פרפורמטיבי עם נשים מבוגרות מישראל ומגרמניה, בכורה בתיאטרון Theatre DansArt בבילפילד, גרמניה, בדצמבר 2022<ref></ref>.
* BALANCE - סדנה ומופע מסכם לנשים מבוגרות במסגרת פרויקט סדנאות אמן ב־DanSArt Theatre בבילפילד, גרמניה<ref></ref>.
* החזירו לנו את התרבות - בית ספר "גילה" באקט מחאה בעקבות סגר הקורונה, ספטמבר 2020<ref></ref>.
* יופי אין סופי – פריחה, תנועה והזמן החולף – תערוכה בגלריית הקצה - המרכז לאמנות תרבות וחברה בגליל, נהריה, אוצרת: לי רמון, 2009. במסגרת התערוכה הוצגו תמונות סטילס של הצלם אלי פסי ווידאו דאנס של אמן הווידאו ניב משה בן דוד מתוך המופע גילה.
* נגישות – תערוכה של קבוצת 'אמנים לשינוי חברתי', אוצר: גבי יאיר, 2008. במסגרת התערוכה הוצג ווידאו דאנס של אמן הווידאו ניב משה בן דוד וגלית ליס מהמופע גילה.

== פרסים והישגים ==
בשנת 2022 זכתה ליס בפרס רוזנבלום לאומנויות הבמה של עיריית תל אביב-יפו, לאמנים בעלי הישגים מבטיחים<ref></ref>. באותה השנה גם נבחרה כאחת מגיבורי השנה של קשת ומפעל הפיס<ref></ref>.

בשנת 2008 קיבלה את אות יקירת גמלאי ישראל, מטעם הסתדרות הגמלאים בישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.facebook.com/maturedance בית הספר גילה לגוף הבוגר] ברשת החברתית פייסבוק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967