OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קארן מולדר

קארן מולדר (בהולנדית: Karen Mulder; נולדה ב-1 ביוני 1970) היא דוגמנית וזמרת הולנדית, ידועה כאחת מדוגמנית העל של שנות התשעים.

==ביוגרפיה==
מולדר נולדה בדרום הולנד וגדלה בהאג, ובוורבורג. בתם של בן מולדר, פקח ברשות מיסים ההולנדית, ומאריקה (במקור דה יונג), מזכירה. אחותה הצעירה היא השחקנית ססקיה מולדר.

== קריירה ==
ב-1985 היא ומשפחתה נסעו לטיול מחנאות בדרום צרפת, והיא ראתה מודעת פרסום בעיתון על תחרות מראה השנה של עלית. חברה שלחה מספר תמונות שלה לתחרות ללא ידיעתה. היא זכתה תחילה בתחרות המיון הארצית שנערכה באמסטרדם ולאחר מכן במקום השני בתחרות העולמית.

היא השתתפה בתצוגות אופנה של כריסטיאן לקרואה, ג'ורג'ו ארמני, איב סן-לורן, ולנטינו, ורסצ'ה וז'אן לנוון. הצטלמה לשער של מגזין ווג האמריקאי והבריטי, והופיעה בקמפיין של חברת הקוסמטיקה הגרמנית "ניוואה".

בשנת 1992 היא חתמה על חוזה עם חברת ויקטוריה'ס סיקרט. בשנים לאחר מכן דגמנה לקלווין קליין, קלוד מונטנה הצרפתי, ראלף לורן, גרלן, קלואה, רבלון, ז'אק פת', שאנל, ולג'יאני ורסאצ'ה וג'יאנפרנקו פרה האיטלקים. בין היתר, השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט.

מולדר עבדה עם מגדולי צלמי האופנה ביניהם פטר לינדברג, ברוס וובר, הלמוט ניוטון, סטיבן מייזל, אירווינג פן וארתור אלגורט. אחד הגליונות הראשונים של מגזין "הטופ מודל" הוקדש כולו למולדר יחד עם גיליון שלם של ווג האיטלקי. שתי הופעותיה בגיליון גיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד בשנים 1997 ו-1998 והתנוחות שלה קטלוג של ויקטוריה'ס סיקרט הגדילו את הפרופיל של מולדר. בשנת 1997 היא הוציאה לוח שנה משלה. בשנת 2000 פרשה מולדר מדוגמנות.

בשנת 2007, מספר חודשים אחרי שילדה את בתה ומספר שנים שלא דגמנה, היא הופיעה בתצוגת החורף של כריסטיאן דיור בפריז, לצד דוגמניות מובילות אחרות ביניהם נעמי קמפבל, לינדה אוונג'ליסטה, הלנה כריסטנסן, אמבר ולטה ושלום הארלו.

== חיים אישיים ==
בשנת 1988, בגיל 18, התחתנה מולדר עם הצלם הצרפתי רנה בוסן. בשנת 1993 נישואיהם התפרקו והם התגרשו. לאחר מכן היא פגשה את אושיית הנדל"ן ז'אן איב לה פר בשדה התעופה בפריז, ועד מהרה הם התארסו.

ב-10 בדצמבר 2002 לאחר שסבלה במשך שנים מדיכאון קליני מולדר נכנסה לתרדמת לאחר שהיא לקחה מנת יתר של כדורי שינה בניסיון לכאורה להתאבדות. היא לא השאירה שום פתק. היא הובהלה לבית החולים האמריקאי ניי-סיר-סן בפריז, לאחר ששכנים מצאו אותה מעולפת על רצפת הדירה שלה, שם שהתה עם חברים. הוריה של מולדר טסו מהולנד להיות לצדה יחד עם ארוסה לשעבר ז'אן-איב לה פר. על פי הדיווחים, לה פר היה אחד האנשים שמצאו את מולדר מחוסרת הכרה לאחר שהגיע לדירה לאחר שמולדר לא השיבה לכמה משיחות הטלפון שלו. למחרת התעוררה מתרדמתה.

ב-30 באוקטובר 2006 היא ילדה את בתה.

ב-1 ביולי 2009 דווח כי מולדר נעצרה בפריז בשל איום ותקיפה של המנתח הפלסטי שלה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דוגמניות הולנדיות
קטגוריה:זמרות הולנדיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מראה השנה של עלית 1986
קטגוריה:מלאכיות ויקטוריה'ס סיקרט
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1970
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1970
שייקספיר אנד קומפני

חזית החנות
שייקספיר אנד קומפני (באנגלית: Shakespeare and Company) היא חנות ספרים מפורסמת בגדה השמאלית בפריז, צרפת.

==החנות הראשונה==
שייקספיר אנד קומפני נפתחה לראשונה על ידי סילביה ביץ' ב-19 בנובמבר 1919. השם נבחר כדי להדגיש את ייעוד החנות לספרים בשפה האנגלית. את החנות מימנה ביץ' באמצעות כספים שלוותה מאמה. עד מהרה הצליחה ביץ' למצב את החנות כמקום מפגש תרבותי לאמנים וסופרים, במהלך שנות ה-20 ובעיקר לאחר מעבר החנות בשנת 1922 למשכנה ברחוב אודאון ברובע השישי של פריז, התכנסו בה סופרים כמו עזרא פאונד, ארנסט המינגוויי, ג'יימס ג'ויס ופורד מדוקס פורד. ארנסט המינגוויי כתב על "שייקספיר אנד קומפני": .

בשנות השלושים, עם פרוץ המשבר הכלכלי העולמי, נקלעו עסקי הספרים של ביץ' להפסדים. ב-1936 שקלה לסגור את חנותה, אולם תמיכה שקיבלה מידידיה הרבים סייעה בידה להחזיק מעמד עד הכיבוש הנאצי של פריז. בסוף 1941 נאלצה לסגור, ואחסנה את ספריה בדירת מסתור. היא נעצרה על ידי הנאצים, בשל היותה אזרחית אמריקאית, ושהתה כשישה חודשים במעצר. לאחר שחרור פריז ב-1944, לא שבה ביץ' לעסקי הספרים והחנות לא נפתחה עוד.

==החנות השנייה==
ב-1951 פתח ג'ורג' ויטמן, אמריקאי שהיה בקשרי ידידות עם ביץ', חנות ספרים במקום אחר בגדה השמאלית בפריז בשם "לה מיסטרל". סילביה ביץ' הורישה לו במותה (1962) את ספרייתה הפרטית. ב-1964 שינה ויטמן את שמה של החנות ל"שייקספיר אנד קומפני" כמחווה לחנות המקורית של ביץ, ולזכרה קרא לספרייה שבקומה הראשונה "ספריית סילביה ביץ'". וייטמן קרא לבתו, שנולדה ב-1981, סילביה ביץ'. סילביה ביץ' וייטמן היא כיום הבעלים של החנות ששוכנת במקום אחר ממקומה של החנות המקורית.

החנות פעילה גם במאה ה-21 והיא משמשת במקביל כחנות לספרים חדשים, משומשים וספריית השאלה המתמחה בספרות בשפה האנגלית. עיצובה הפנימי של החנות נוסטלגי והיא הפכה ברבות השנים לאתר תיירות פופולרי. בחנות ישנו מקום למגורי סופרים שבאים אליה לקבלת השראה, והיא מארחת עד ארבעה סופרים מדי לילה, לעיתים לתקופות של בין שבוע לחודש.

החנות זכתה לאזכורים בתרבות, בסרטו של ריצ'רד לינקלייטר "לפני השקיעה" ובסרטו של וודי אלן "חצות בפריס".

ב-2020, על רקע מגפת הקורונה, נכנסה החנות לקשיים

פנים החנות. פנורמה

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

* 
* שון לוין, [https://web.archive.org/web/20091109215516/http://www.masa.co.il/article/74/%D7%91%D7%91%D7%99%D7%AA%D7%95-%D7%A9%D7%9C-%D7%9E%D7%9C%D7%90%D7%9A-%D7%91%D7%AA%D7%97%D7%A4%D7%95%D7%A9%D7%AA/ כתבה על חנות הספרים "שייקספיר אנד קומפני"], באתר מסע אחר
* 
* [http://www.bbc.com/culture/story/20191119-shakespeare-and-co-how-a-paris-bookshop-became-a-legend שייקספיר אנד קומפני חוגגת 100 שנה להיווסדה] - מאתר ה-BBC 

* 

קטגוריה:פריז: מבנים
קטגוריה:פריז: תרבות
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
קטגוריה:חנויות ספרים
קטגוריה:פריז: אטרקציות תיירותיות
מרינה גראנדה

המפה מראה את מיקום העיר באי קאפרי
מרינה גראנדה, קאפרי
מרינה גראנדה
מרינה גרנדה, בשנת 1880 לערך
מרינה גראנדה (באיטלקית: Marina Grande) הוא הנמל הראשי של האי קאפרי ואחד מבין שני נמליו (השני הוא מרינה פיקולה). הנמל ממוקם מצפון לעיר המרכזית של האי, הקרויה גם היא קאפרי, ולמרגלות מונטה סולארו.

== היסטוריה ==
הנמל הראשון שפעל באי היה נמל מרינה פיקולה, בחופו הדרומי של האי. נמל זה שימש בתקופה הרומית את תושבי האי ודייריו ובהם הקיסרים הרומיים אוגוסטוס וטיבריוס.

נמל מרינה גראנדה שימש נמל דייגים עתיק והחל לפעול כבר בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי אוגוסטוס. הקיסר טיבריוס ביצר את הנמל.

במהלך המאה השביעית  נפטר הבישוף קוסטנזו בעיר הנמל, והפך לקדוש הנוצרי המגן של האי קאפרי.

== גאוגרפיה ==
הנמל ממוקם בצידו הצפוני של האי. המעגנה מחולקת לפי גודלם של כלי השייט העוגנים בה, כאשר סירות קטנות עוגנות בסמוך לחוף. כיכר קטנה, משקיפה על הנמל שהמבנים המקיפים אותה בנויים בסגנון המאפיין את האי.

== תחבורה ==
נמל מרינה גראנדה משמש את המעבורות המקשרות בין האי קאפרי לבין העיר נאפולי ובעיקר את התיירים הרבים המגיעים אל המערה הכחולה. הפוניקולר של קאפרי מקשר בין הנמל לבין העיר קאפרי במעלה מונטה סולרנו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קאפרי
פדריקה מורו

פדריקה מורו (באיטלקית: Federica Moro; נולדה ב-20 בפברואר 1965) היא שחקנית ודוגמנית איטלקייה.

== ביוגרפיה ==
מורו נולדה בקרטה בריאנצה במחוז לומברדיה. ב-1982 נבחרה למיס איטליה, ובתחרות מיס תבל 1983 עלתה לשלב חצי הגמר.

בשנת 1983 הופיעה בסרט Segni particolari: bellissimo, ושנה אחר כך, הופיעה כשחקנית ראשית בסרט College, ממנו יצאה סדרת הטלוויזיה College, בה הופיעה גם כן.

היא הופיעה בתוכנית המעגל עם דן שילון כחלק מתצוגת שמלות כלה שנערכה בתוכנית.

מורו הופיעה במספר סרטים בקולנוע ובטלוויזיה, בין היתר בסרט "המהמר" לצדם של מת'יו מודין ופיי דאנאוויי.

==פילמוגרפיה==
===בקולנוע===
<div class="mw-content-ltr">
*Segni particolari: bellissimo (1983)
*College (1984)
*Joan Lui - Ma un giorno nel paese arrivo io di lunedì (1985)
*Yuppies - I giovani di successo (1986)
*Yuppies 2 (1986)
*Nessuno... Torna Indietro (1987)
*The Gamble (1988)
*Ultimo respiro (1992
</div>

===בטלוויזיה===
<div class="mw-content-ltr">
*Aquile (1989)
*College (1990)
*Scoop (1992)
*Tre addii (1999)
</div>

==דיסקוגרפיה==
<div class="mw-content-ltr">
*New Burn Sun (2008)
*Movie Lounge Vol. 3 - Rock Selection By Federica Moro (2008)
</div>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:זוכות מיס איטליה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1983
קטגוריה:דוגמניות איטלקיות
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1965
דניאל סטירס

דניאל סטירס (באנגלית: Daniel Steres; נולד ב-11 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן אמריקאי-יהודי המשחק ביוסטון דינמו בעמדת הבלם.

==קריירה==
סטירס נולד בברבנק, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה יהודית. בצעירותו שיחק בנבחרת הכדורגל של תיכון קלאבאסאס בו למד והשתתף שלוש פעמים עם נבחרת ארצות הברית במשחקי המכביה. הוא לוקח חלק ב-Jewish Community Center (JCC). בשנת הצטרף לקבוצת הכדורגל של מכללת סן דייגו סטייט אצטקס בה שיחק 3 שנים.

בדראפט נבחר במקום ה-28 על ידי צ'יבאס ארצות הברית אך בסופו של דבר לא הצטרף לקבוצה. ב-23 ביוני 2012 הצטרף לסיאטל סאונדרס. כעבור חצי שנה הצטרף לוילמינגטון האמרהדס בה היה מלך שערי הקבוצה עם 7 שערים על אף היותו בלם ובסיום העונה נבחר לשחקן העונה בליגת העל של צפון אמריקה.

בתום העונה הצטרף לקבוצת המילואים של לוס אנג'לס גלאקסי בה שיחק שתי עונות. בעונת הצטרף לקבוצה הבכירה של המועדון ב-MLS.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:בלמי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:בלמי כדורגל יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סיאטל סאונדרס
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס גלאקסי
קטגוריה:כדורגלני יוסטון דינמו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
הדיוויזיה ה-27 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-27 (בגרמנית: 27. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1936 באאוגסבורג. ב-26 באוגוסט 1939 היא הועברה לאופולה, ובתחילת המערכה בפולין נכללה במסגרת הקורפוס ה-7 שהיה חלק מעתודת קבוצת ארמיות דרום. הדיוויזיה לקחה חלק פעיל במהלך הקרבות בזאמושץ ולובלין. בסוף נובמבר של אותה שנה הועברה הדיוויזיה להגנה בהרי אייפל. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה הדיוויזיה נכללה בכוחות העתודה של הארמייה ה-12. במחצית השנייה של המערכה היא נכנסה לקרבות באופן פעיל, ולחמה באזור סום וניי-סיר-סן. הדיוויזיה פעלה בהצלחה רבה, והשתתפה במרדף אחר הכוחות הצרפתים הנסוגים אל נהר הסן והלואר. 

הדיוויזיה פורקה ב-1 בנובמבר 1940 והפכה להיות דיוויזיית הפאנצר ה-17. בשנת 1943 פרסמה התעמולה הנאצית ספר על מעללי הדיוויזיה ה-27 בצרפת בשם "Über Somme, Seine, Loire" ("ברחבי הסום, הסן, והלואר").

==מפקדים==
{| class="wikitable"
|-
! שם !! כהונה
|-
| גנרל-מיור אמיל ריסקאלי ||1 באוקטובר 1936 - 21 בדצמבר 1936
|-
| גנרל-לוטננט פרידריך ברגמן || 21 בדצמבר 1936 - 5 באוקטובר 1940
|-
| גנרל-לוטננט הנס-יירגן פון ארנים ||5 באוקטובר 1940 - 1 בנובמבר 1940
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Panzerdivisionen/17PD.htm הדיוויזיה ה-27] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.axishistory.com/about-ahf/150-germany-heer/heer-divisionen/3323-27-infanterie-division הדיוויזיה ה-27] באתר Axis History 

27
זיגפריד רספ

גנרל חיל הרגלים זיגפריד רספ (בגרמנית Siegfried Rasp; 10 בינואר 1898 – 2 בספטמבר 1968) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
רספ נולד ב-10 בינואר 1898 במינכן שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. ב-6 בספטמבר 1915, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, הוא התגייס כצוער לצבא הבווארי. הוא סופח לרגימנט הרגלים הבווארי ה-1 ("המלך"), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. ב-24 ביוני 1916 הועלה לדרגת לויטננט, ובינואר 1917 מונה לשליש של הרגימנט. לאחר המלחמה עם פירוקו של הצבא הקיסרי, עבר לשרת בצבא הגרמני החדש הרייכסווהר, וב-5 במאי 1919 סופח לרגימנט הרובאים ה-41 (הבווארי), ובאביב 1920 מונה לשליש ברגימנט הרובאים ה-42 (הבווארי). ב-1 באפריל 1925 הוא הועלה לדרגת אובר לויטננט, ובמקביל מונה לשליש ברגימנט החי"ר ה-19 (הבווארי).

ב-1 באוקטובר הועבר למטכ"ל של הדיוויזיה ה-7 במינכן. ב-1 בפברואר 1933 הועלה לדרגת האופטמן. ב-1 ביולי 1934 הוא קיבל תפקיד של מדריך לטקטיקה במכון המלחמה, וב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת מיור. ב-10 בנובמבר 1938 מונה לקצין במטכ"ל של הדיוויזיה ה-17.

===מלחמת העולם השנייה===

בתחילת מלחמת העולם השנייה הוא לקח חלק במערכה בפולין. ב-1 בינואר 1940 הוא קיבל תפקיד של מדריך צבאי בדרזדן. ב-20 ביוני הוא הועבר למטכ"ל של הארמייה השביעית. ב-1 ביולי 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-15 במאי 1942 הוא מונה לראש המטה הכללי של הקורפוס ה-23. ב-26 באוגוסט 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ההררית ה-3, והחזיק בתפקיד עד 10 בספטמבר של אותה שנה עת מונה למפקד הדיוויזיה ה-335. ב-1 בנובמבר הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, ב-15 באפריל 1944 הוענק לו עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 במאי 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל-לוטננט, וב-12 ביולי של אותה שנה הוא קיבל פיקוד על דיוויזיית הסער ה-78. ב-1 בדצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-15 בדצמבר הוא קיבל פיקוד על הארמייה ה-19 שהייתה חלק מקבוצת ארמיות אוברריין, ופיקד עליה במהלך מבצע נורדווינד. ב-15 בפברואר 1945 הוא מסר את הפיקוד על הארמייה להרמן פוירטש. החל מ-27 במרץ של אותה שנה הוא פיקד על הקורפוס ה-31, עד שנפל בשבי בסוף המלחמה.

===אחריתו===
רספ שוחרר מהשבי ב-26 בפברואר 1948, ולאחר המלחמה התגורר בעיר מורנאו אם סטפאלסה בגרמניה המערבית עד מותו ב-2 בספטמבר 1968 והוא בן 70.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/R/RaspS-R.htm זיגפריד רספ] באתר lexikon-der-wehrmacht 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1898
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
איוון בוסקי

איוון פרדריק בוסקי (6 במרץ 1937 – 20 במאי 2024) היה סוחר מניות אמריקאי, שלקח חלק בשערוריית מידע פנים בבורסה לניירות ערך בניו יורק שהתרחשה בארצות הברית באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20.

== ראשית חייו וחינוך ==
בוסקי נולד למשפחה יהודית בדטרויט שבבעלותה היו מספר מעדניות וברים בעיר. לאחר סיום תיכון ממפורד בדטרויט הוא לקח מספר קורסים באוניברסיטת מזרח מישיגן ובאוניברסיטת מישיגן. למרות שהיה חסר תואר ראשון, הוא התקבל למכללה האקדמית למשפטים בה סיים את לימודיו בשנת 1965. בשנת 1980, הוא שימש כמורה מן החוץ באוניברסיטת קולומביה בבית הספר למנהל עסקים ובאוניברסיטת ניו יורק בבית הספר למנהל עסקים.

ב-1962 הוא נישא לסימה סילברסטיין, בתו של איל נדל"ן שבין נכסיו נכלל מלון בוורלי הילס בקליפורניה. אחרי מות גיסו, בוסקי וסימה זכו בבעלות על המלון בתום קרב משפטי מול אחייה של סימה.

== קריירה ==
ב-1966 בוסקי ואשתו עברו לניו יורק, שם עבד בוסקי במספר חברות השקעה. ב-1975 פתח חברה משלו - איוון פ בוסקי & קומפני עם $700,000 (היה שווה ערך ל-$3.1 מיליון ב-2015) מכספי משפחתה של אשתו. עד 1986, בוסקי צבר הון של יותר מ-200 מיליון דולר על ידי הימור על השתלטויות תאגידיות עוינות ו-136 מיליון דולר ממכירת מלון בוורלי הילס. בוסקי אף הופיע על השער של טיים מגזין ב-1 בדצמבר 1986.

ב-1987 קבוצה של שותפים תבעו את בוסקי על מה שהם טענו כהטעיית מסמכי שותפות. הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) חקרה אותו על ביצוע השקעות על סמך עצות שהתקבלו מיודעי דבר בתאגידים. על סמך מידע זה הוא ביצע רכישת מניות רבות מספר ימים לפני שהתאגיד הודיע על השתלטות, וכך קצר רווחים רבים.

על אף שמידע פנימי מסוג זה היה לא חוקי, האיסור כמעט ולא נאכף עד שבוסקי הועמד לדין. בוסקי שיתף פעולה עם הרשות לניירות ערך ומסר מידע על משקיעים אחרים, כולל מידע שהוביל לתיק נגד מייקל מילקן. כחלק מהסדר טיעון, על בוסקי הוטלו מאסר של 3 שנים וחצי וכן קנס בסך 100 מיליון דולר. הוא שוחרר לאחר שנתיים ונאסר עליו לעסוק בניירות ערך.

בוסקי לא הצליח לשקם לחלוטין את המוניטין שלו לאחר ההרשעה. הוא אימץ וחיזק את יהדותו ואף השתתף בשיעורים בבית המדרש לרבנים באמריקה.

בשנת 2012 בריאיון עם הניו יורק טיימס, בן דודו של בוסקי גילה כי בוסקי חי בלה הויה, סן דייגו, קליפורניה.<ref name=":0" />

== חיים אישיים ==
ב-1991 הוא התגרש מאשתו והיא הסכימה לשלם לו כ-23 מיליון דולר ו-180,000 דולר בשנה לכל החיים. לזוג נולדו ארבעה ילדים.

נפטר ב-20 במאי 2024.

== בתרבות הפופולרית ==
=== סרטים ===
* בסרט "אושן 11" (2001), דמותו של בראד פיט, ראסטי ריאן, מכנה סוג של תרגיל עוקץ הכולל מידע פנימי בשם "בוסקי".
* דמותו של גורדון גקו בסרט "וול סטריט" (1987) מבוססת לפחות באופן חלקי על בוסקי, בייחוד הנאום המפורסם שנשא על ההיבטים החיוביים של תאוות הבצע באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בטקס הסיום ב-1986 שבו אמר: "אני חושב שתאוות בצע היא דבר בריא. אתה יכול להיות חמדן, ועדיין להרגיש טוב עם עצמך".

=== ספרות ===
* ברומן "אמריקן פסיכו" (1991), קרייג מקדרמוט זוכה בתחרות תחפושת בליל כל הקדושים כשהוא מחופש לאיוון בוסקי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלונאים יהודים
קטגוריה:מלונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:מורשעים בעבירות מסוג סחיטה, מרמה ועושק בארצות הברית
קטגוריה:פשע בניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
אצטדיון אל-ג'נוב

אצטדיון אל-ג'נוב (בערבית: استاد الجنوب; נקרא בעבר אצטדיון אל-וכרה, בערבית: استاد الوكرة) הוא אצטדיון רב-תכליתי באל-וכרה שבקטר, שמשמש בעיקר עבור משחקי כדורגל ומונדיאל 2022. הוא נחנך במאי 2019.

לאחר המונדיאל, האצטדיון יהפוך למשכנה של קבוצת "מועדון ספורט אל-וכרה". האצטדיון מתוכנן להיות בעל קיבולת ישיבה של 45,120 מושבים.

עיצוב האצטדיון הוצע על ידי זהא חדיד, העיצוב הרעיש והגעיש את הזירה הבינלאומית שטענו שהאצטדיון דומה בצורתו לאיבר המין הנשי.

בשנת 2015, הגיעה זהא חדיד לפשרה בתביעת דיבה נגד המגזין "ניו יורק רוויו אוף בוקס" והמבקר מרטין פילר. על פי הסכם הפשרה, משכה חדיד את תביעתה, והמגזין ופילר התנצלו ושילמו פיצוי כספי. במאמר שפרסם במגזין כתב פילר כי באתר הבנייה של האצטדיון מצאו את מותם יותר מ-1,000 מהגרי עבודה, בעת בנייתו. בכתב־התביעה שהגישה נטען שהעבודות באתר האצטדיון עדיין לא החלו ושום פועל לא נפגע. פילר הודה ששגה והתנצל מיד אחרי פרסום המאמר ואמר שאכן הפועלים נהרגו באתרי בנייה אחרים בקטר, מלבד בבניית אצטדיון זה. אם כי לאחר תחילת העבודות אכן נהרגו פועלים בעת בניית האצטדיון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2022
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בקטר
ספרינט קיאק

ספרינט קיאק
ספרינט קיאק הוא ספורט שנערך במים שקטים. השייט יושב שפניו קדימה ומשתמש במשוט כפול כדי להניע את קיאק קדימה. תחרות הספרינט קיאק נערכה לראשונה באולימפיאדת 1936.

== היסטוריה ועיצוב ==
בסירות ישנו לעיתים הגה אשר נמצא במעטפת הסירה. ההגה נשלט על ידי רגלי השייט. הסירה מועצבת כך שהשייט יושב בתוכה ולא עליה, בניגוד לגלשן.
{| style="margin-bottom: 10px;" class="wikitable"
! סירות 
! K1 
! K2 
! K4
|-
| אורך מקסימלי בס"מ 
| 520 
| 650 
| 1100
|-
|משקל מינמלי ב-ק"ג 
| 12 
| 18 
| 30
|}
צוותים או יחידים מתחרים במסלולים של 200 מ', 500m מ', 1000 מ' או 5000 מ' והזוכה היא הסירה הראשונה שחוצה את קו הסיום.

בתחרות של מספר שייטים בתוך הסירה K1 מסמל אדם אחד בקיאק, K2 זוג ו- K4 צוות של ארבעה.

קיאק K-3 פותח בדרום אפריקה לשימוש במרתון נהר הדגים.

כיום קיאקים בדרך כלל עשויים מרכיבים קלים מאוד כמו קבלר, סיבי פחמן או פיברגלס, אבל בעבר הסירות היו עשויות עץ. הם צרים, מאוד לא יציבים ויקרים. הקרן של הסירה בדרך כלל ברוחב הירכיים של השייט ודורשת מהשייט לכופף את הרגליים בסירה. קרן זו מאפשרת זווית ארוכה וצרה המפחיתה את הגרר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קיאקים
טלרפואה

טלרפואה הוא שימוש בטכנולוגיית מידע וטלקומוניקציה על מנת לתת שירות רפואי מרחוק. באמצעות שימוש באמצעים אלה ניתן לשפר את הגישה לשירותים רפואיים באזורים מרוחקים ובשעות לא שגרתיות.

==היסטוריה והגדרות==
תחום הטלרפואה התפתח במאה ה-20 בזכות אמצעי התקשורת וטכנולוגיות המידע המודרניות. טכנולוגיות אלה מאפשרות תקשורת בין המטופל לבין הצוות הרפואי בזמן אמת (סינכרוני), או באופן דחוי (אסינכרוני), למשל בפענוח בדיקות הדמיה רפואית.

ההגדרה של "טלרפואה" שנויה במחלוקת. כמה מההגדרות (כגון ההגדרה של ארגון הבריאות העולמי) כוללות את כל היבטי הבריאות, כולל טיפול מניעתי. האגודה האמריקאית לטלרפואה משתמשת במונחים טלרפואה (telemedicine) ו-telehealth בערבוביה, למרות האבחנה כי המושג telehealth משמש באופן נרחב יותר לתיאור התערבות בריאותית בה לא מעורבת פעילות קלינית טיפולית.

== תחומים ==
רפואה מקוונת נחלקת באופן מסורתי לארבעה תת-תחומים:

רפואה מרחוק (Tele-Clinics) - כולל ייעוץ וטיפול רפואי התחום נחלק לשניים:

רופא-חולה: מתן טיפול רפואי ישירות לחולה: מרפאה וירטואלית שבה החולה לא מגיע למרפאה הפיזית אלא מקיים את הביקור דרך תוכנת וידאו. מתקיים בעיקר בתחומים שבהם הבדיקה מבוססת על הסתכלות ושיחה כגון: פסיכיאטריה, נוירולוגיה ורפואת עור.

רופא-רופא: התייעצות בין שני גורמים מקצועיים. לדוגמה רופא משפחה מול מומחה, אחות מול רופא, פרמדיק מול מומחה. תחום זה מפותח בתחום הרפואה הדחופה כגון טיפול נמרץ (Tele-ICU) וטיפול בשבץ מוחי.

ניטור מרחוק (Tele-Monitoring) - המטופל מעביר אינפורמציה הנאספת לצורך קבלת החלטת רפואיות (ל"ד, דופק, אק"ג, EEG וכו'). בישראל חברות שונות, ביניהן שחל ונטלי, מספקות שירותים מקוונים בתחום הקרדיולוגיה.

מידע מרחוק (Tele-Information) - כל מערכת המספקת ומגישה מידע רפואי (דפי אינטרנט, קבוצות חולים, פורומים).

הוראה מרחוק (Tele-Education) - קורסים מקוונים, הרצאות אינטרנטיות בנושאים רפואיים (לסטודנטים, רופאים, אחיות, הורים, מטופלים והקהל הרחב).

תחום הרפואה-מרחוק זכה להכרה, ואף שאיננו עומד עדיין כתחום התמחות עצמאי, הוגדרו גבולותיו על ידי מספר ארגונים רשמיים, כגון ה–World Medical Association ובישראל על ידי ההסתדרות הרפואית. בארצות הברית, ארגון בשם American Telemedicine Association עוסק בקידום התחום ובפרסום הנחיות קליניות, ועיתונים מקצועיים דוגמת Journal Of Telemedicine and Telecare עוסקים בפרסום מחקרים מדעיים בנושא. בדומה, בישראל מתקיימים דיון ומחקר בתחום הטלרפואה. מאמר מערכת בעיתון "הרפואה" דן בנושא ב-2013, וב-2016 התפרסם מאמר המנתח את הפעילות של שירותי בריאות כללית בתחום זה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכנולוגיה בחברה ובתרבות
קטגוריה:רפואה
מזל מועלם

מזל מועלם (נולדה ב-1969) היא עיתונאית ישראלית. היא משמשת כיום בין היתר פרשנית פוליטית באתר "אל-מוניטור" ומגישת התוכנית היומית "הזירה המרכזית" בערוץ הכנסת.

==ביוגרפיה==
מועלם נולדה וגדלה במגדל העמק. בעלת תואר ראשון בספרות עברית ובהיסטוריה של עם ישראל ותואר שני בלימודי ביטחון (במסגרת החוג למדעי המדינה) מאוניברסיטת תל אביב. בשירותה הצבאי הייתה כתבת במחנה.

לאחר שירותה הצבאי בעיתון במחנה, עבדה ככתבת פנים במעריב. בשנת 1998 החלה לעבוד בהארץ בסיקור משרד הפנים והשלטון המקומי. בשנים 2003–2011 שימשה ככתבת הפוליטית של הארץ. בשנת 2011 חזרה למעריב, ככתבת פוליטית הבכירה וכבעלת טור פוליטי שבועי.

הגישה את התוכנית "ועדת האורחים" ו"החזית החברתית" בערוץ הכנסת הישן. כיום מגישה בערוץ הכנסת החדש את התוכנית היומית "הזירה המרכזית", בהגשה לסירוגין עם מורן אזולאי, ונוסף על כך היא פרשנית באתר אל-מוניטור לנושאים פוליטיים וחברתיים פנים ישראליים.

בשנת 2022 יצא לאור ספרה "צופן נתניהו", ביוגרפיה של בנימין נתניהו, בהוצאת דביר.

== חיים אישיים ==
מועלם מתגוררת בתל אביב ואם לבת.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.al-monitor.com/pulse/iw/originals/2015/03/women-middle-east-journalism-mazal-mualem.html מזל מועלם: מדוע אני כותבת], באתר אל-מוניטור, 15 במרץ 2015
* [http://www.nrg.co.il/gevanew/owa/MORE.OPINIONS?pWriterID=6338036 כתבות של מזל מועלם], באתר nrg
* 
* [http://www.al-monitor.com/pulse/iw/contents/authors/mazal-mualem.html כתבות של מזל מועלם], באתר אל-מוניטור
* 

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:פרשנים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:פרשניות ישראליות
קטגוריה:מגישים בערוץ כנסת
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מגדל העמק: אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת מיזם ויקי נשים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קורס קציני תותחנים (צה"ל)

קורס קציני תותחנים המכונה "יסוד" הוא קורס ההשלמה החיילית של מערך סיוע האש והתקיפה בזרוע היבשה.

הקורס נערך באגד 425 הכולל את בית הספר לתותחנות שדה בבסיס שבטה. אורך הקורס כ-4 חודשים ובסופו מוכשרים הצוערים
כקציני ניהול וסיוע אש במספר מגמות הכוללות את מערך העמדה הקני והרקטי, מערך האיכון, המערך המוטס (יחידת רוכב שמיים) ומערך החמ"מ (יחידת מיתר).

== מהלך הקורס ==
תחילה הקורס משלב בתוכו תוכני ניהול אש וקישור לכלל המגמות, לאחר מספר שבועות מתחלקים הצוערים בין המגמות השונות ומתמקצעים כל אחד בתחומו. ההשלמה כוללת ניווטים רבים, ניתוח שטח, תרגילי איתנות ונדרשת רמה גבוהה של כושר קרבי. הצוערים לומדים על הובלה והפעלת המחלקות והפלגות בחיל הכוללים כלי מלחמה מסוגים שונים המיועדים להפעיל אש לטווחים רחוקים.
הקורס מכשיר את הצוערים לרמת ידע משותפת בקישור וניהול אש. בסוף הקורס הקצינים מגיעים לתפקידים כגון קצין שיתוף ארטילרי, מפקדי פלגות, מפקד צוות רוכב שמיים/איכון.

== מגמות הקורס ==
*מגמת עמדה - צוערים המיועדים להיות מפקדי פלגות במערך הקני והרקטי.
*מגמת קישור - צוערים המיועדים להיות קציני שיתוף ארטילרי אשר בסוף הקורס מצוותים ליחידות המתמרנות בחזית.
*מגמת איכון - צוערים אשר הגיעו ממערך האיכון ומיועדים להיות מפקדי צוותים במערך זה.
*מגמת רוכב שמיים - הכשרת צוערים למפקדי צוותים ביחידת רוכב שמיים.

== ראו גם ==
*חיל התותחנים
*השלמה חיילית
*קורס קצינים
*מאמץ האש

2016 07
קטגוריה:חיל התותחנים הישראלי
קטגוריה:קורסים בצה"ל
דיאנטה דו טרונו

דיאנטה דו טרונו (בפורטוגזית: Diante do Trono, תרגום מילולי: לפני הכס) היא להקת פופ רוק נוצרי ברזילאית, שנוסדה בשנת 1997 ומכרה מעל ל-17 מיליון אלבומים. סולנית הלהקה היא הזמרת-יוצרת אנה פאולה ולדאו.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה בכנסייה הבפטיסטית לגואיניה שבבלו הוריזונטה בברזיל, בשנת 1997, כאשר אביה של ולדאו, כומר בכנסייה, ניסה לגייס כסף לצדקה למען מאבק בזנות ילדים בהודו. חברי הלהקה שהקים הוציאו את אלבום הבכורה Diante do Trono בשנת 1998. לאור הצלחת שיר הנושא בשם זה, אימצה הלהקה את שמו כשם הלהקה. בעקבות הצלחת הלהקה, הם המשיכו להוציא אלבומים רבים. אלבומם Preciso de Ti שיצא ב-2001 הוא האלבום הנמכר ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הגוספל בברזיל, 2 מיליון עותקים.

לרגל הקלטת אלבום ההופעה החיה שלה משנת 2003, Quero Me Apaixonar, הצליחה הלהקה לאסוף קהל של יותר מ-2 מיליון איש, בשדה התעופה קמפו דה מרטה בסאו פאולו.

בסך הכל מכרה הלהקה מעל 17 מיליון עותקים מאלבומיה.

==דיסקוגרפיה==
* Diante do Trono :1998
* Exaltado :2000
* Águas Purificadoras :2000
* Aclame ao Senhor :2000
* Shalom Jerusálem :2000
* Preciso de Ti :2000
* Brasil Diante do Trono :2000
* Nos Braços do Pai :2002
* Quero Me Apaixonar :2003
* Esperança :2000
* Ainda Existe Uma Cruz :2005
* Por Amor de Ti, Oh Brasil :2006
* In the Father's Arms :2006
* En los Brazos del Padre :2006
* Tempo de Festa :2007
* Príncipe da Paz :2007
* Com Intensidade :2008
* A Canção do Amor :2008
* Tua Visão :2009
* Aleluia :2010
* Sol da Justiça :2011
* Glória a Deus :2012
* Creio :2012
* Global Project: Português :2012
* Renovo :2013
* Tu Reinas :2014
* Tetelestai :2015
* Deus Reina :2015
* 2016: Pra Sempre Teu
* 2016: Imersão
* 2017: Muralhas
* 2017: Imersão 2
* 2017: Deserto de Revelação
* 2018: Eu e a Minha Casa
* 2019: Imersão 3
* 2019: Outra Vez

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות ברזילאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1997
דוד צלביץ

שלושה מאנשי ארגון הרועה. דוד צלביץ (למעלה משמאל), שפס'ל ארליך (למעלה מימין) ו[[גרשון פליישר (בחזית)|שמאל|]]
דוד צלביץ (1892, חורושץ, פולין – 6 באוקטובר 1970, כפר גלעדי) היה חבר בארגון השומר ובארגון המגן, ממייסדי ארגון הרועה ושותף במחתרת ניל"י.

== ביוגרפיה ==
דוד נולד ב-1892 בעיירה חורושץ שבפולין לשמואל ונחמה צלביץ'. היה הבן השישי משבעה אחים ואחיות. האב היה בעל מאפייה (אותה קיבל בירושה). לאחר שנאלץ לסגור את המאפייה עבר עם משפחתו לעיירה קנישין שם עבד כאופה שכיר. ב-1901 עברה המשפחה לביאליסטוק. דוד למד בחדר וכן בבית ספר יסודי ותיכון. ב-14 ביוני 1906 היה נוכח בפוגרום שפרץ בעיר נגד יהודי העיר ובו ונרצחו מעל 100 יהודים וביניהם גם אביו שמואל. אירוע זה הביא אותו להחלטה לעלות ארצה. דוד עלה ב-1907, במסגרת העלייה השנייה, והחל לעבוד במושבות השומרון.

ב-1910 צורף לארגון השומר ונשלח לשמירה במושבות יהודה והגליל.

ב-1913 היה דוד שותף ליסוד ארגון הרועה שדגל בכיבוש עבודת רעיית הצאן (יחד עם גרשון פליישר ואריה אברמזון). שלושת המייסדים נדדו, במשך שנה, יחד עם רועים בדואים ועדריהם כדי להכיר את העבודה. לאחר התמחותם זו שאפו להחזיק ולגדל עדר משלהם אולם בגלל מחסור במזומנים השכירו את שירותיהם לבעלי עדרים יהודיים. פעילות הארגון נפסקה ב-1915 מאחר שהטורקים גייסו לצבא רבים מחברי הארגון.

דוד הצליח לחמוק מהגיוס ונענה לקריאתו של יוסף לישנסקי להצטרף לארגון המגן. החל לשמור, מטעם "המגן" במושבות יהודה (מזכרת בתיה וגדרה).

לישנסקי הפגיש את דוד עם אבשלום פיינברג וזה שכנעו להצטרף למחתרת ניל"י. לשם כך עבר לזכרון יעקב ותחת מסווה של שומר המושבה פעל עבור הרשת. ב-1917, עם נפילת הרשת, נאסר על ידי הטורקים אך שוחרר לאחר זמן מה וגורש לדמשק שם שהה עד סיום מלחמת העולם הראשונה.

עם חזרתו ארצה היה פעיל בארגון ההגנה והתיישב בבנימינה.

דוד נישא לרחל אברמוביץ שהייתה גם היא מחברות "השומר". לזוג נולדו 2 בנים ובת (שחר, פנחס ותמרה) נפטר ב-1970 והובא לקבורה בחלקת השומר שבבית הקברות כפר גלעדי. אשתו, רחל, נפטרה ב-1973 ונקברה אף היא בכפר גלעדי.

== לקריאה נוספת ==
* יהודה עציון, בזעתם ודמם: בני משפחות בלינקוב וצ'יזניק בבניין הארץ והגנתה, תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009, עמודים 558–559.
* יצחק בנארי, זכרונות דוד צלביץ חבר "השומר", הוצאת וידנפלד, ניקולסון ירושלים
* יצחק בן-צבי (עורך עם אחרים), ספר השומר, הוצאת דביר, תשי"ז 1957, עמודים 119–121
* נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - כרך ו, הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך תל אביב וההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1974, עמודים 175–183 (סיפורו של האח דב צלביץ')

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nili-museum.org.il/חברי-נילי/ דוד צלביץ], באתר "מוזיאון ניל"י

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי ניל"י
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אנשי ארגון המגן
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
עונת 1959/1960 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל

עונת 1959/1960 בגביע אירופה לאלופות בכדורסל הייתה העונה השלישית של התחרות האירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.

המשחק הראשון התקיים ב-18 בנובמבר 1959 ותחרות הסתיימה ב-15 במאי 1960. בתחרות השתתפו 22 קבוצות. התחרות הסתיימה בניצחון של סק"א ריגה, בפעם השלישית ברציפות. ק.ק ספליט הצליחה לחזור על הישג זה בשנות ה-80.

==מהלך התחרות==
בשלב המוקדם נקבעו 7 עולות לשלב שמינית הגמר בנוסף ל-7 קבוצות שהעפילו ישירות לשמינית הגמר. מנצחת התחרות בעונה הקודמת סק"א ריגה העפילה ישירות לרבע הגמר.

==ישראל בתחרות==
מכבי תל אביב הייתה צריכה לשחק בשלב המוקדם אך לא התייצבה למשחקים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20170321083106/http://sathanasias.bravepages.com/b-res/b-1960-results.html#FIBA%20Champions'%20Cup פירוט התוצאות]
* [http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/clubes/c1/C1_60.htm תיאור מפורט של משחקי הגמר]

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1960
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1959
קטגוריה:עונות בגביע אירופה לאלופות בכדורסל
מוחמד אמאן

מוחמד אמאן (נולד ב-10 בינואר 1994) הוא אתלט אתיופי, אלוף העולם (מוסקבה 2013) ופעמיים אלוף העולם באולם (איסטנבול 2012 וסופוט 2014) בריצת 800 מטר.

==ביוגרפיה==
אמאן נולד באסלה בירת מחוז ארסי שבמדינת אורומיה באתיופיה. בילדותו שאב את השראתו מבן המקום האתלט היילה גבריסלאסי. בגיל 14 סיים שישי בתחרות הגרנד פרי באבוג'ה שבניגריה וב-2010 זכה במדליית זהב בריצת 1000 מטר באולימפיאדת הנוער שהתקיימה בסינגפור. ב-2011 זכה במדליית כסף בריצת 800 מטר באליפות העולם באתלטיקה לנוער, באותה שנה סיים שמיני באליפות העולם לבוגרים שהתקיימה בקוריאה הדרומית בזמן של 1:45.93 דקות. בהמשך השנה קבע שיא עולמי עד גיל 17 ושיא אתיופיה בריצת 800 מטר במהלך תחרות הגרנד פרי באיטליה בתוצאה של 1:43.37 דקות, עשרה ימים אחר כך זכה בתחרות במילאנו וקטע רצף של 26 ניצחונות רצופים של אלוף ושיאן העולם דייוויד רודישה.

ב-2012 היה לאתלט האתיופי הראשון שזוכה במדליית זהב בריצת 800 מטר כשניצח באליפות העולם באולם שהתקיימה באיסטנבול בתוצאה של 1:48.36 דקות. הוא היה בכך גם לאתלט הצעיר ביותר בתולדות האליפות שזוכה במדליית זהב בתחרות כלשהי. באולימפיאדת לונדון סיים שישי בשיא אתיופיה חדש של 1:43.20 דקות. לאחר האולימפיאדה ניצח בתחרויות ליגת היהלום בסטוקהולם, בציריך ובדירוג הכללי ושיפר את שיאו האישי ל-1:42.53 דקות.

ב-2013 זכה במדליית זהב באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה בתוצאה של 1:43.31 דקות, לפני ניק סימונדס מארצות הברית (1:43.55 דקות) ואייאנלה סולימאן
מג'יבוטי (1:43.76 דקות). ב-2014 הגן על תוארו באליפות העולם באולם שהתקיימה בסופוט בתוצאה של 1:46.40 דקות.

הוא נפסל במהלך מקצה חצי הגמר באליפות העולם באתלטיקה 2015 בשל הפרעה ליריביו ובאליפות העולם באולם ב-2016 סיים רביעי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא העפיל למקצה הגמר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים במקום השישי בתוצאה של 1:46.06 דקות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתלטים אתיופים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:רצים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתיופים שנולדו ב-1994
לי אברמוביץ'

לי אברמוביץ (נולדה ב-24 בנובמבר 1983) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת צרכנות ותיירות בחברת החדשות של ערוץ 12.

== ביוגרפיה ==
לי אברמוביץ' נולדה בקיבוץ גזית שבעמק יזרעאל. את שירותה הצבאי העבירה ביחידת דובר צה"ל בתור מש"קית דוברות בענף התקשורת. לאברמוביץ' תואר ראשון בתקשורת ובפסיכולוגיה בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.

אברמוביץ' הצטרפה אל חברת החדשות בשנת 2006 כתחקירנית, בזמן מלחמת לבנון השנייה. בשנת 2007 מונתה לרכזת המערכת של מהדורת חדשות סוף השבוע. בשנת 2009 ריכזה אברמוביץ' את משדר הבחירות של אותה השנה. באותה השנה החלה לשמש ככתבת מגזין במהדורת חדשות סוף השבוע. בשנת 2012 קיבלה אברמוביץ' את פרס בני ברית על מצוינות סיקור יהודי התפוצות. את הפרס היא קיבלה בעקבות כתבה שערכה על יהודים אורתודכסים בתפוצות שתורמים איברים לחולים ישראלים.

בשנת 2013 מונתה אברמוביץ' לכתבת הצרכנות והתיירות של המהדורה המרכזית. במסגרת עבודתה חשפה את פרשת הזיהום באוכל הנמכר בשוק שרונה. בעקבות החשיפה לשכת הבריאות ערכה ביקורת תברואתית בשרונה מרקט.

ביולי 2016 הציגה בשידורי קשת את סרטה "מלכת הקזינו", שעסק בבעיית ההימורים בישראל. לסרט נלוותה סדרת כתבות ששודרה במהדורה המרכזית. באותו חודש הציגה בשידורי קשת סרט נוסף בשם "סכנת החלקה", שעסק במחדלים ובסכנות שיש בשוק החלקות השיער בישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:כתבי תיירות ישראלים
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:חיילי דובר צה"ל
קטגוריה:חיילות דובר צה"ל
קטגוריה:גזית (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
ווצ'ין

ווֹצִ'ין (בקרואטית: Voćin) הוא כפר ורשות מקומית במזרח קרואטיה, השוכן בחבל סלאבוניה, מזרחית לעיר דארובאר. האזור הוא מרכז חקלאי ובו גם מרכזי תעשיית עץ ומזון. במפקד האוכלוסין שנערך בקרואטיה ב-2011 נמנו בווצ'ין 2,382 נפשות, 51.39% גברים ו-48.61% נשים.

==היסטוריה==
התיעוד הראשון בכתובים ליישוב במקום הוא מהמאה ה-12 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1543 נכבש היישוב על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עבר היישוב לחזקת ממלכת הבסבורג.

בהמשך, נכלל בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה עבר לחזקת ממלכת יוגוסלביה. ב-1921 מנתה האוכלוסייה 6,437 נפשות, וב-1931 נמנו בווצ'ין 7,057 נפשות. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, הועבר אזור ווצ'ין לחזקת ממשלת הבובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה ווצ'ין בשטחי יוגוסלביה.

ב-1991, במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה, הפך האזור לזירת קרב, מקצת מתושביו נפגעו ונגרם נזק לבתים ומבני ציבור. כוחות מיליציה סרביים רצחו 43 מתושבי הכפר במהלך נסיגתם.
לאחר סיום המלחמה נכלל הכפר בשטחי קרואטיה.

==הקהילה היהודית==
קהילה יהודית אשכנזית מתועדת בכפר בשלהי המאה ה-19. בני הקהילה היו אומנים וחלקם הקטן תעשיינים. בשלהי מלחמת העולם הראשונה הותקפו בני הקהילה על ידי כוחות הקאדר הירוק, נטשו את הכפר ועברו לאוסייק.

לאחר המלחמה חודשה הקהילה, וב-1921 נמנו בה 39 נפשות – פחות מאחוז מכלל האוכלוסייה. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת משטר האוסטאשה, גברו רדיפות היהודים בכפר, בעיקר על ידי הפולקסדויטשה. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ואיש לא ניצל.

==ראו גם==
* טבח ווצ'ין

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרואטיה: כפרים
ווצ'ין
המגינים (סרט, 2017)

המגינים (ברוסית: «Защитники» – "זאשצ'יטניקי") הוא סרט גיבורי-על נאו-נואר רוסי שבוים על ידי הבמאי הארמני סאריק אנדריאסיאן. הסרט עוסק בקבוצה של ארבעה גיבורי-על מברית המועצות, במלחמה הקרה. במהלך המלחמה הקרה, ארגון סודי בשם "פאטריוט" מרכז קבוצה של ארבעה גיבורי על סובייטים ומבצע עליהם ניסויים גנטיים כדי שיוכלו לשרת ולהגן על ברית המועצות מפני גורמים על-טבעיים. כל גיבור על מייצג עם מסוים בברית המועצות.

==תקציר עלילת הסרט==
העלילה מקבצת ארבעה גיבורי על רוסיים בעלי תכונות על-אנושיות שונות ומשונות, שגויסו על ידי השלטונות כתוכנית מגירה במהלך המלחמה הקרה, ועכשיו נכנסים לפעולה בעקבות איום נוראי על מוסקבה בראשות אדם-מכונה בשם אוגוסט קוראטוב.

חברי סגל נבחרת גיבורי העל של רוסיה: ארסוס (אנטון פאמפושצ'ני) שהוא הכלאה של דוב ואדם ויש לו כוח עצום, לר (סבסטיאן סיסאק) השולט בסלעים, חאן (סנג'אר מדייב) שהוא זריז לא פחות מהפלאש, וקסניה (אלינה לנינה) הרואה ואינה נראית, בעלת יכולת השליטה במים.

==דמויות==
* לר (סבסטיאן סיסאק) בעל היכולת לשלוט באדמה ובאבנים בכוח המחשבה.
* ארסוס (אנטון פאמפושני) איש-דוב, המסוגל להפוך חלקים מגופו או את כל גופו לדוב, כך שהוא יכול להפוך מאדם לדוב או להכלאה של אדם ודוב.
* חאן (סנז'אר מאדייב) בעל הכוח לרוץ מהר מאוד, דבר שנראה כאילו הוא משתגר, וגם יודע סוגים רבים של אמנויות לחימה.
* קסניה (אלינה לאנינה) בעלת הכוח לשחות ולרוץ מהר מאוד מתחת למים, מסוגלת לשהות מתחת למים ובתוך ואקום מוחלט בלי השפעות שליליות. יכולה גם להפוך לנוזל דמוי מים, שנותן לה את היכולת להיות מאוד גמישה. קסניה חשה בהבדלי טמפרטורה.
* אוגוסטוס קוראטוב (סטאניסלב שירין), האנטגוניסט הראשי בסרט, בעל מכשיר בשם "מודול-1" שמסוגל לשלוט בכל מכשיר טכנולוגי. הוא מחליט לבנות צבא של משובטים שיכבשו את מוסקבה, לקראת יישום תוכניותיו לשלוט בכל העולם.
* מנהיגת הארגון החשאי "פטריוט" (ולריה שקיראנדו).
* הגנרל ניקולאי דולגוב (ויאצ'סלאב רזבגאייב).

==הפקה==
צילומי הסרט החלו ב-27 באפריל 2015 ונמשכו עד 14 ביולי אותה שנה. הצילומים התרחשו במחוז מוסקבה ובחצי האי קרים. העבודה על האפקטים הוויזואליים נמשכה למעלה משנה והושלמה בקיץ שנת 2016.

==ביקורת==
הסרט קיבל ביקורות שליליות מאוד ברוסיה ומחוצה לה. הביקורת התמקדה באיפור לא אמין, אפקטים מיוחדים בטכניקה מיושנת ולא משכנעת, משחק ובימוי ירוד ותסריט קלישאתי ולא עקבי הכולל סתירות רבות.

מאוחר יותר באותה שנה חברת ההפקות Enjoy Movies נאלצה להכריז על פשיטת רגל, לאחר שלא הצליחה להרוויח ממעט הסרטים שהפיקה ומרבית הרווחים מסרטיה משנת 2017 לא הצליחו לכסות את ההוצאות.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20160621183035/http://enjoy-movies.ru/projects/zash%60itniki.html זאשצ'יטניקי] באתר enjoy movies
* [https://www.instagram.com/Zaschitniki2016/ זאשצ'יטניקי] באינסטגרם
* [http://www.ynet.co.il/Articles/4846771 הוליווד, רוסיה מאחורייך: צפו בגיבורי העל הסובייטים]
* [http://www.ynet.co.il/Articles/4848230 ושהטוב ביותר ינצח: נבחרת גיבורי-העל האמריקנים מול שאר העולם]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי גיבורי-על
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:ערוץ CTC: סרטים
ורליץ

ורליץ (בגרמנית: Wörlitz) היא עיירה לשעבר בתוך העיירה אורניינבאום-ורליץ במחוז ויטנברג, כ-120 קילומטר דרומית-מערבית לברלין, ליד העיר דסאו במדינת סקסוניה-אנהלט בגרמניה.

בוורליץ יש פארק גדול (Wörlitzer Park) השוכן לשפת אגם (Wörlitzer See), והוא מהווה חלק מפארק גדול המשתרע עד דסאו בשם: "ממלכת הגנים של דסאו-ורליץ", ששטחו 142 קילומטרים רבועים, והוא חלק מהשמורה הביוספרית של האלבה התיכון. הוא מהווה את הפארק הגדול ביותר באירופה והוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 2000 כדוגמה יוצאת מן הכלל להשפעתם של העקרונות הפילוסופיים של עידן הנאורות על העיצוב של נוף, המשלב בתוכו אמנות, חינוך וכלכלה בצורה הרמונית שלמה.

זה פארק בנוסח גן אנגלי. הוא הוקם בסוף המאה ה-18 על ידי לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו (1740–1817) שחזר ממסע באנגליה וביקש להקים גן אנגלי.

במרכז הפארק נמצאת טירת ורליץ (Schloss Wörlitz) המשמשת כיום כמוזיאון.

==יהודי ורליץ==
יהודים גרו בוורליץ מאז 1680. בית הכנסת הראשון היה בכיכר העיירה ונהרס כאשר בנו את בית העירייה. כמחווה לסובלנות דתית הורה הנסיך המושל לאופולד השלישי לבנות בית כנסת חדש על שפת האגם. האדריכל פרידריך וילהלם פון ארדמנסדורף בנה את בית הכנסת של ורליץ הדומה ל"" העתיק בטיבולי, שבאיטליה. בגלל הידלדלות הקהילה הוא נמכר ב-1921 לקהילת דסאו ונסגר סופית ב-1937.

בליל הבדולח נפגע בית הכנסת, אך לא נהרס. כל הריהוט והספרים בו נהרסו. הוא שוקם ב-2003 והוקם בו מוזיאון לתולדות הקהילה היהודית בוורליץ.

בית הקברות היהודי נהרס על ידי הנאצים ב-1938 והמצבות שימשו לחומרי בנייה.

ב-8 בנובמבר 2010 נחנך אתר הנצחה ליהודי ורליץ במקום בו עמד בית הקברות. נאספו 34 מצבות ונקבעו בקיר האתר שבכניסה עליו כתוב בעברית: זכור לא תשכח (בגרמנית: gedenke vergiss nie).

<gallery mode=packed widths="200px" heights="200px">
File:Die Synagoge und die Amtsfähre im Wörlitzer Park.JPG|בית הכנסת על שפת אגם ורליץ
File:Wörlitzer Park (2).jpg|סירות באגם ורליץ
File:Wörlitzer Park (3).jpg|שלט בכניסה לפארק ורליץ
</gallery>
<gallery mode=packed widths="200px" heights="200px">
File:St. Petrikirche (Wörlitz).jpg|כנסיית זנקט פטרי בוורליץ
Schloss Wörlitz (1).jpg|טירת ורליץ בפארק ורליץ
Jewish cemetery memorial (Wörlitz) (1).jpg|אנדרטת הזיכרון ליהודי ורליץ
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://lv-sachsen-anhalt.de/juedisches-sachsen-anhalt/gedenkstaetten/denkmal-am-juedischen-friedhof-in-woerlitz אנדרטת בית הקברות היהודי בוורליץ] 
* [https://web.archive.org/web/20160505134721/http://www.gartenreich.com/en/garden-kingdom/unesco/unescoeng.html אתר ממלכת הגנים דסאו-ורליץ]
* 

קטגוריה:סקסוניה-אנהלט: יישובים
גרף ליינוויבר-בורק

דוגמה לגרף ליינוויבר-בורק
בביוכימיה, גרף ליינוויבר–בורק הוא ייצוג גרפי של משוואת ליינוויבר-בורק של קינטיקה אנזימטית, שתואר על ידי האנס ליינוויבר ודין בורק ב-1934.

== גזירה ==
הגרף מספק שיטה גרפית שימושית לניתוח של משוואת מיכאליס-מנטן:

<math>V = \frac{V_{\max} [S]}{K_m + [S]} </math>

ובאופן שקול (אם מחשבים את ההופכי של שני אגפי המשוואה):

<math>{1 \over V} =
יופיו של החטא

יופיו של החטא (בסרבית: Лепота порока) הוא סרט דרמה יוגוסלבי משנת 1986, הממחיז מפגש קיצוני של אנשי החברה הישנה עם הערכים המערביים, המודרניים. הסרט צולם במונטנגרו, בבימוי זיווקו ניקוליץ´, שגם כתב את התסריט ובכיכובם שם מירה פורלן ומילוטין קרדג´יץ´. הסרט דובר סרבית ואורכו 105 דקות, והוא זכה להצלחה מסחרית עולמית.

==עלילה==
הקדמת הסרט מפגישה עם זוג נשוי, הגר בבקתה מסורתית בכפר נידח. כיכרות הלחם הנאפים בבקתה הם עגולים ועבים. על קיר הבקתה תלויים כלי עבודה רבים ובהם פטיש עץ ענק. כאשר האישה פונה לבעל ומספרת לו שנאפה, הוא מסיר את הפטיש הענק מהקיר, לוקח כיכר לחם ועולה עם האישה לפסגת הר גבוה.

האישה מניחה באופן טקסי את כיכר הלחם על ראשה, יורדת על ברכיה ומבקשת את סליחתו של הבעל. היא מבקשת שיאכל מהלחם ויחוס על חייה. אולם הוא מניף את הפטיש הגדול ומכה בראשה של אשתו, המכוסה בכיכר הלחם.

עיקר הסרט הוא סיפורם של זוג צעיר, שמוצאו מכפר זה. זוג, שגדל בחברה מרובת טקסים ובעלת איפוק מיני רב. הזוג לומד, למשל, שיחסי מין בזוג נשוי חייבים להיעשות כשהאישה מכוסה בסדין ומוסתרת מהבעל. הזוג שוקל לעבור לגור בעיר הגדולה, אך זקני הכפר מפצירים בו שלא לעשות זאת.

באחד הימים חוזר לחופשה בכפר תושב ותיק בשם זורז (פטר בוז´ביץ´), שהוא מפוקפק ועשיר יחסית לשאר התושבים שם. כיוון שאין כביש גישה אל הכפר, מכוניתו מפורקת ונישאת אל הכפר על כתפי סבלים וחמורים. זורז בא לבקר את ילדיו ואשתו (מירה מריאנה בנייק), שגרים דרך קבע בכפר. הוא ואשתו מקיימים יחסי מין בתנוחה אחורית ובלי סדין, בניגוד לכול מוסכמות אותו כפר.

בדרכו חזרה לעיר הגדולה, זורז לוקח אתו את הזוג הצעיר, והוא מסדר עבודה לשניים. לאישה, יגליקה (מירה פורלן), הוא מסדר עבודה כחדרנית במלון קטן, בחוף נודיסטים עם נוף מרהיב.

יגליקה מתוודעת במקום עבודתה לאהבת גוף האדם ולחוסר הבושה בו. האישה מכירה שם זוג תיירים צעיר (אלן נורי ואינס קוטמן), שמשתף אותה בחיי המין שלו ומקיים אתה אורגיה. אלא שכשהתיירים מתחלפים, יגליקה מרגישה עצב רב על עזיבת ידידיה.

הבעל, לוקה (מימה מילוטין קרדג´יץ´) לא מוצא כלל את מקומו בעיר. הוא גם מרגיש ריחוק גדל והולך מאשתו. הוא מנסה להתייעץ עם זורז, אך זה פוטר אותו בלעג. לוקה נשאר בלי שום ידיד בעיר. בלי איש שמבין אותו.

הסרט נגמר בסצנה דומה לזו שבהקדמה. אלא שהפעם, את טקס בקשת הסליחה על הניאוף מקיימים לוקה ויגליקה. בניגוד לזוג שבהקדמה, לוקה כן מרחם על חיי אשתו. אלא שהוא מחליט להתאבד. הוא נכנס לבקתה ומשם נשמע קול ירייה רם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטים יוגוסלביים
עומאר מקלאוד

עומאר מקלאוד (באנגלית: Omar McLeod; נולד ב-25 באפריל 1994) הוא אתלט ג'מייקני, האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלוף העולם (לונדון 2017) בריצת 110 מטר משוכות ואלוף העולם באולם (פורטלנד 2016) בריצת 60 מטר משוכות. הוא האתלט היחיד שירד מ-10 שניות בריצת 100 מטר ומ-13 שניות בריצת 110 מטר משוכות.

==ביוגרפיה==
מקלאוד נולד בג'מייקה. במהלך לימודיו בתיכון שבר את שיא ג'מייקה לנוער בריצת 110 מטר משוכות ובריצת 400 מטר משוכות. באליפות העולם באתלטיקה לנוער ב-2011 סיים רביעי בריצת 110 משוכות ושמיני בריצת 400 מטר משוכות. 

ב-2013 החל ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת ארקנסו בארצות הברית. הוא זכה באליפות ה-NCAA בריצת 60 מטר משוכות בשנת 2014 ובשנת 2015, כשב-2015 ניצח בשיא ג'מייקה ושיא NCAA חדש של 7.45 שניות. ב-2015 זכה גם בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.01 שניות. בהמשך השנה הפך למקצוען וחתם על הסכם חסות מסחרית עם חברת נייקי. 
ביולי 2015 קבע בריצת 110 מטר משוכות שיא אישי חדש של 12.97 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם, סיים שישי בריצת 110 משוכות בתוצאה של 13.18 שניות. 
===2016===
באליפות העולם באולם שנערכה בפורטלנד, זכה במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 7.41 שניות. חודש לאחר מכן קבע שיא אישי של 9.99 שניות בריצת 100 מטר והפך לאתלט הראשון שירד מ-10 שניות בריצת 100 מטר ומ-13 שניות בריצת 110 מטר משוכות. 
====אלוף אולימפי====
באולימפיאדת ריו שנערכה בחודש אוגוסט, זכה מקלאוד במדליית זהב בריצת 110 משוכות בתוצאה של 13.05 שניות, לפני אורלנדו אורטגה הספרדי (13.17 שניות) ודימיטרי באסקו הצרפתי (13.24 שניות)
===2017===
בתחרות ליגת היהלום בבייג'ינג שנערכ במאי, סיים במקום הראשון בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.09 שניות. באותו חודש סיים במקום הראשון גם בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין, בתוצאה של 13.01 שניות. באליפות ג'מייקה שנערכה ביוני קבע בריצת 110 מטר משוכות שיא אישי חגש של 12.90 שניות, תוצאה המדרגת אותו חמישי בכל הזמנים. 
====אלוף עולם====
באליפות העולם שנערכה בלונדון, זכה מקלאוד במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.04 שניות, לפני סרגיי שובנקוב הרוסי (13.14 שניות) ובאלאז' באג'י ההונגרי (13.28 שניות).

באליפות העולם באתלטיקה 2019 מעד במהלך ריצת הגמר וסיים במקום השמיני.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'מייקנים שנולדו ב-1994
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אצנים ג'מייקנים
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:רצי משוכות
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 110 מטרים משוכות (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מג'מייקה
שרה גלובר

שרה אן גלובר (באנגלית: Sarah Ann Glover 13 בנובמבר 1785 - 20 באוקטובר 1867) הייתה פדגוגית מוזיקה אנגליה, שהמציאה את שיטת הסולפז' של נוריץ'.

== חיים וקריירה ==
גלובר נולדה בנוריץ'. אביה התמנה לכומר של כנסיית סנט לורנס בנוריץ' בשנת 1811, והיא פיתחה את שיטת ההוראה שלה כעזר למורים בשירת א'קאפלה. ספר ההדרכה שלה Scheme for Rendering Psalmody Congregational נחל הצלחה רבה. במהלך הזמן ליטשו ופיתחו אותו ג'ון קורוון ואחרים. אחד מהם, קלמנט אנטרובוס (1918) עסק במלחמה בין הדו הקבוע לדו הנייד. הרעיון נקלט בתרבות הפופולרית אחרי שהוצג בשיר הידוע מן המחזמר צלילי המוסיקה.
 
בשנים הבאות חיה גלובר בקרומר ואחר כך ברדינג ובהרפורד. היא מתה כתוצאה מאירוע מוחי בגרייט מלוורן ושם נקברה.

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.norwichchurches.co.uk/monuments/Sarah%20Ann%20Glover/sarah_ann_glover.html Glover biography, illustration, and monument] via norwichchurches.co.uk
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1785
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:מוזיקאיות אנגליות
קטגוריה:נפטרות ב-1867
טינוס אוסנדרפ

מרטינוס "טינוס" ברנרדוס אוסנדרפ (בהולנדית: Martinus "Tinus" Bernardus Osendarp; 21 במאי 1916 – 20 ביוני 2002) היה אתלט הולנדי. אלוף אירופה (פריז 1938) ובעל שתי מדליות ארד אולימפיות (ברלין 1936) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.

== ביוגרפיה ==
אוסנדרפ נולד בדלפט.

באליפות אירופה הראשונה באתלטיקה שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 1934 זכה אוסנדרפ בשתי מדליות ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.6 שניות, אחרי בן ארצו כריס ברכר (21.5 שניות) ויוזף שיר מהונגריה (21.5 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 41.6 שניות, אחרי גרמניה (41.0 שניות) והונגריה (41.4 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.9 שניות.

===שתי מדליות ארד אולימפיות===
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה אוסנדרפ בשתי מדליות ארד, בריצת 100 מרט בתוצאה של 10.5 שניות, אחרי ג'סי אוונס (10.3 שניות) וראלף מטקלף (10.4 שניות), שניהם מארצות הברית ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.3 שניות, אחרי ג'סי אוונס שקבע שיא עולם חדש של 20.7 שניות ומארק רובינסון אף הוא מארצות הברית (21.1 שניות). בשלב הגמר של ריצת שליחים 4x100 מטר הוא הפיל את המקל ובכך נמנע ממנו לזכות במדליה נוספת. כשחזר לארצו הוא כונה בפי התקשורת "האצן הלבן הטוב ביותר".

===אלוף אירופה===
באליפות אירופה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1938 זכה אוסנדרפ בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.5 שניות, לפני אורציו מריאני מאיטליה (10.6 שניות) ולנארט סטרנדברג משוודיה (10.6 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.2 שניות, לפני יאקוב שוירינג מגרמניה הנאצית (21.6 שניות) ואלן פנינגטון מבריטניה (21.6 שניות).

===פושע מלחמה===
אוסנדרפ עבד כקצין במשטרת הולנד בהאג. עם כיבוש הולנד על ידי הוורמאכט בשנת 1940 במלחמת העולם השנייה עבר לעבוד בשירות הביטחון הגרמני. מאוחר יותר הוא הצטרף למפלגה הנאצית והפך לחבר מתנדב באס אס. הוא סייע באופן פעיל לגירוש יהודי הולנד.

בשנת 1948, נידון אוסנדרפ ל-12 שנות מאסר בגין פשעי המלחמה. הוא זכה לשחרור מוקדם בשנת 1953 ועבר ללימבורג לעבוד במכרות. הוא נפטר בשנת 2002.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 100 מטר: 10.4 שניות (1936)
* ריצת 200 מטר: 21.1 שניות (1936)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצנים הולנדים
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:הולנדים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1916
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2002