OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ונתן ליווינגסטון השחף

ג'ונתן ליווינגסטון השחף (באנגלית: Jonathan Livingston Seagull)הוא אגדה אלגורית בצורת נובלה שנכתבה על ידי הסופר האמריקאי ריצ'רד באך ומאוירת בתצלומים בשחור-לבן שצולמו על ידי ראסל מונסון, היא עוסקת בשחף שמנסה ללמוד על תעופה, השתקפות אישית, חופש ומימוש עצמי. הוא פורסם לראשונה בצורת ספר ב-1970 ועד סוף 1972, יותר ממיליון עותקים היו מודפסים, כשהספר הגיע למקום הראשון ברשימות רבי המכר בעיקר באמצעות המלצות מפה לאוזן. ב-1974 עובד הספר לסרט, עם פסקול שחיבר ניל דיימונד.

בשנת 2014, הספר הוצא מחדש בשם Jonathan Livingston Seagull: The Complete Edition, שהוסיף חלק רביעי בן 17 עמודים לסיפור.

==עלילה==
הספר מספר את סיפורו של ג'ונתן, שחף שנודה מעדתו לאחר שסירב לחיות כשחף רגיל והתמסר לנפלאות התעופה. הוא רוכש יכולות גבוהות, ומסגל לעצמו רף ציפיות גבוה. לאחר מותו הוא הופך למעין נביא של העדה שממנה נודה, ומראה להם את מה שהם מפסידים במלחמתם המתמדת על המזון.

מטרתו של השחף היא להיות חופשי, והוא לומד איך לעשות זאת, ובתוך כך מלמד שחפים אחרים לעוף, להתרומם, ולהיות חופשיים. משפט ידוע מהספר הוא "השחף המגביה עוף הוא זה המרחיק ראות".

השחף, ג'ונתן לווינגסטון, עולה בכל פעם לרמה חדשה, לשיא חדש. בכל פעם שהוא מצליח לעוף גבוה יותר, או מהר יותר, הוא מצליח להגיע לתובנות חדשות, ומוצא את עצמו ב"עולם חדש".

גרסה חדשה של הספר, הכוללת פרק רביעי שמעולם לא פורסם לפני כן, יצאה לאור בארצות הברית ובעולם כולו בפברואר 2014. עד אז כלל הספר שלושה פרקים בלבד, ופרק רביעי זה שופך אור חדש על הסיפור כולו.

==ניתוח הסיפור==

שמו של השחף ג'ונתן, כשמו של אדם, בא להמשיל את חייו של השחף ג'ונתן לחייו של כל אחד מאיתנו. בפתח הספר אף נאמר כי הוא מוקדש "לג'ונתן השחף האמיתי שחי בתוכנו". הספר מותח ביקורת על החברה שחוסמת אנשים "בעלי מעוף", ועל המחסור באנשים שיוצאים מהשגרה, ורואים רחוק, מעבר למה שניתן לדמיין.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990040550570205171/NLI ג'ונתן ליווינגסטון השחף], דף שער בספרייה הלאומית

ג'ונתן ליווינגסטון השחף בכניסה לבית הספר ברנר ב[[גבעתיים]]

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:משלים
קטגוריה:ספרי 1970
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הספוקן וורד הטוב ביותר
ברווז לברדור

ברווז לברדור (שם מדעי: Camptorhynchus labradorius) הוא מין נכחד של עוף ימי ממשפחת הברווזיים. הוא העוף הראשון שנעלם מיבשת אמריקה בגל הכחדת המינים שהחל מיד עם יישוב היבשת בידי האירופאים. המין, שלא היה מצוי בשפע בזמנים אלו, הושמד בטרם ניתנה הזדמנות לגונן עליו ולחקור את אורח חייו. 

בעונת הרבייה התעטר הזכר הבוגר בכסות נוצות שחורה ולבנה, בעוד שהזכר המתבגר והנקבה הבוגרת עטו כסות חומה-אפורה וכתמים לבנים בכנפיים. המקור המשונה יועד כנראה לשליית צדפות וסרטנאים מן המים הרדודים. אזורי המחיה של המין מעולם לא הוגדרו בוודאות, ומשוער כי קינן באזורי הסלעים של מפרץ סנט לורנץ ובחופי לברדור, הממוקמים במחוז קוויבק שבמזרח קנדה. העוף חרף בקרבת החוף האטלנטי של צפון אמריקה, כולל אזור לונג איילנד וניו יורק שם נצפה ונורה הפרט האחרון ב-12 בדצמבר 1878. 

חוסר המורא מהאדם, טווח מחיה אקולוגי מצומצם ותפוצה מעטה מלכתחילה תרמו להכחדות המהירה של המין.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:ברווזי ים
קטגוריה:אווזאים נכחדים
קטגוריה:עופות שהוכחדו בידי האדם
קטגוריה:עופות שנכחדו בהולוקן
קטגוריה:אמריקה הצפונית: עופות שנכחדו
ראס עלי

ראס עלי (בערבית: رأس علي) הוא כפר ערבי מוסלמי הנמצא על גבעה קטנה דרומית לשפרעם. הגבעה מוקפת כמעט מכל צדדיה על ידי אפיקו של נחל ציפורי. הכפר משתייך למועצה אזורית זבולון.

הכפר נוסד בשנת 1927 ותושביו הם כנראה יוצאי כפרי האריסים אל-מג'דל וכופרתא (היום כפר אתא), שחזרו לאזור לאחר שאדמותיהם נקנו ממשפחת סורסוק הלבנונית בשנת 1925. על שרידי אל-מג'דל הוקמה מאוחר יותר חוות הצופים ליד קיבוץ רמת יוחנן.

בכפר יש בית ספר משותף לראס עלי ואל-ח'וואלד, שבו לומדים ילדים מגן חובה ועד כיתה ח'.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1927
קטגוריה:יישובים בדואיים בישראל
קטגוריה:יישובים ערביים בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית זבולון
קטגוריה:שביל ישראל
ראס עלי (חלי)
גאורג שטלר

גאורג וילהלם שטלר (גרמנית: Georg Wilhelm Steller; 10 במרץ 1709 - 14 בנובמבר 1746), היה זואולוג ובוטנאי גרמני.

== חייו ==
גאורג שטלר נולד ב-10 במרץ 1709 בווינדסהיים שבקרבת נירנברג ולמד באוניברסיטת ויטנברג. הוא עקר לרוסיה כדי לעבוד בפקולטה למדעים של סנקט פטרבורג. הוא מונה למשרת חוקר טבע במסעו השני לקמצ'טקה של ויטוס ברינג, למיפוי חופו הסיבירי של אוקיינוס הקרח הצפוני - הארקטי, ולמציאת נתיב מעבר מזרחי אל צפון אמריקה.

המשלחת הרחיקה עד איי קיאק שבאלסקה, שם היה שטלר לחוקר הטבע האירופאי הראשון שחקר את החי והצומח באזור זה. הוא גילה גם מין עורבני כחול ציצית שנקרא מאוחר יותר "עורבני שטלר".

במסע חזרה נטרפה ספינתם על אחד האיים, שבעתיד ייקרא האי ברינג על שם ויטוס ברינג, ורוב אנשי הצוות נפטרו שם מצפדינה. שאר הצוות שרד את החורף הקשה וחמק מאימת שועלי השלג שהתקיפו את המחנה. באותה תקופה חקר שטלר את מרבית בעלי החיים על הפאונה הארקטית: פרת הים שטלר, קורמורן ממושקף, אריה ים הצפוני, כלב ים הצפוני, לוטרת הים וברווז שטלר. בשל הרעב הכבד נאלצו חברי הצוות לטבוח בבעלי חיים אלו ואף הביאו מספר מינים לידי הכחדה.

באביב בנה הצוות הנותר ספינה חדשה וחזר לרוסיה. שטלר המשיך בחקר חצי האי קמצ'טקה, ובשובו לסנקט פטרבורג חלה בקדחת. הוא נפטר במחוז טיומן שברוסיה ב-14 בנובמבר 1746. יומניו פורסמו על ידי חוקר הטבע פיטר סיימון פאלאס ושימשו חוקרים ומגלי ארצות אחרים כג'יימס קוק בחוקרם את האזור הארקטי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זואולוגים גרמנים
קטגוריה:בוטנאים גרמנים
קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:ילידי 1709
קטגוריה:נפטרים ב-1746
פולשים מהחלל

מכונת ארקייד של המשחק
פולשים מהחלל (באנגלית: Space Invaders) הוא משחק ארקייד שציין את תחילת עידן משחקי הווידאו ואת תחילת תור הזהב של משחקי הארקייד.

עם צאתו לשוק בשנת 1978 הפך ללהיט בזכות עליונותו על משחקי מחשב קודמים, שהיו דלי גרפיקה ועם אפשרויות תוכן מועטים יותר. המשחק ריתק צעירים כזקנים אליו. נערכו תחרויות עולם לקביעת אלופי המשחק, ותוצאות השיא נכנסו לספר השיאים של גינס.

== תיאור המשחק ==
ספינות חוצנים מגיחות ממעלה המסך ומטרת השחקן לעצור אותן באמצעות תותח, אותו ניתן להזיז ימינה ושמאלה. בו זמנית יורקים הפולשים פצצות שמאיימות להשמיד את התותח. הפולשים מתקדמים באיטיות לתחתית המסך והופכים מאיימים ומהירים יותר עם הזמן.

לשחקן יש אפשרות להפגע פעמיים אך בפעם השלישית הוא נפסל והמשחק מסתיים. המשחק יסתיים בניצחון אם השחקן מצליח להשמיד את כל הפולשים, והמשחק אף יברך אותו על ש"הציל את האנושות".

מדי פעם עוברת חללית מהירה בראש המסך, ופגיעה מוצלחת בה מעניקה נקודות רבות לשחקן.

בשלב מאוחר יצאה גרסה משופרת של המשחק כשהדמויות לא רק נעות בטור אלא גם "עפות" במסלול לא ליניארי.

==השפעות המשחק==
בעקבות הפופולריות הרבה של המשחק יצאו גרסאות שונות שלו לפלטפורמות משחק שונות. עם השנים היה ניתן לשחק את המשחק או וריאציה שלו במחשבים האישיים, מכשירים חכמים וקונסולות משחקים. המשחק זכה להמשכים רבים (לא כולם בהפקת Taito המקורית) ואף לגרסאות אשר התבססו על עקרונותיו אך יצרו משחקים מעט שונים. לדוגמה, חברת קוקה-קולה שכרה את יצרנית משחקי המחשב אטארי כדי ליצור משחק בשם Pepsi Invaders ("פולשי הפפסי", על שם מתחרתה של קוקה-קולה) למען עובדיה, אשר שיחקו במשחק וירו בשם המתחרה במקום בצלמיות חייזרים.

וראציות של המשחק ממשיכות לצאת גם בעשור הראשון של המאה ה-21, כגון פלישת התרנגולות (Chicken Invaders), אשר החליף את החייזרים בתרנגולות. האזכורים למשחק המקורי בולטים במיוחד במשחק הרביעי בסדרה, במהלכו נשאב גיבור המשחק לתוך חור שחור ונאלץ להילחם ב-10 גלים של חייזרים בצורת קוביות המייצגים פרודיה על המשחק המקורי.

==ראו גם==
* גלגה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160212141109/http://www.hypergurl.com/onlinegames/space-invader/invaders.swf פולשים מהחלל ברשת]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי גיים בוי
קטגוריה:משחקי ארקייד
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1978
קטגוריה:משחקי סופר נינטנדו
קטגוריה:משחקי Shoot 'em up
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
סחר חליפין של הזמן

סחר חליפין של הזמן הוא מושג בכלכלה, שבו יחידת המטבע האלטרנטיבי היא שעת עבודה של אדם. כל אדם שתורם מזמנו לטובת הזולת, זכאי לקבל זמן שווה לזמן תרומתו לפי רצונו וצרכיו. כך למשל אדם שהחליט להקדיש שעה שבועית, על מנת ללוות כלבים, בתמורה יכול לקבל שעה שבועית בלימוד ספרדית או בטיפול אלטרנטיבי, אם יש אדם המוכן לעשות זאת. 

== יישום ==
הוגה הרעיון היה עורך דין אמריקני לזכויות אזרח בשם ד"ר אדגר כאהן, בשנות השמונים של המאה ה-20, ביסוד השיטה עמדה המחשבה לשמור על עצמאותם של קשישים ולספק להם שירותים. השיטה שכונתה על ידו Time Dollar (דולר זמן) ופורסמה בספרו "No More Throw Away People", הורחבה לקהילות שונות ומיועדת לקידום עזרה עצמית ולבניית הון אנושי באמצעות התנדבות הדדית. 

בבסיס הרעיון של סחר חליפין של הזמן, עומד רעיון השוויון בין בני אדם, וגישה הסוברת שזמנו של כל אדם באשר הוא, יקר במידה שווה.
מדד הזמן מוחלט. כנגד כל שעה שהאדם נותן, איכותית ככל שתהיה, הוא יקבל רק שעה אחת מידי כל נותן שירות אחר, בכיר או זוטר. כך למשל עורך דין בכיר שרוצה לתת ייעוץ משפטי, ובתמורה ללמוד לגלוש באינטרנט, לא יוכל לטעון ששעת הייעוץ שווה חמש שעות לימוד, מכיוון ששכר שעת ייעוץ שלו שקול, לשכר של חמש שעות של מדריך מחשבים.

==יישומים==
בישראל אחד היישומים של מושג זה הוא בנק זמן שהוא מיזם שהופעל במתנ"סים בישראל בשנת 2002, ובוסס על העיקרון של סחר חליפין של הזמן. עוד לפני כן היה ידוע על אנשים הסוחרים בשיטה זו, במיוחד בטיפולים אלטרנטיביים, שבו היה מקובל להתחלף בטיפולים על בסיס זמן שווה. יתרונו של מיזם בנק הזמן הוא מיסוד של השיטה בהיקפים נרחבים, כאשר בתווך עומד מוסד מוכר שתומך בו ונותן לו גושפנקא רשמית.

בדומה לבנק במערכת הפיננסית ממלא בנק הזמן תפקיד חשוב בהיותו מתווך בין אלו שיש להם כישורים שבזכותם הם יכולים לתרום ולסייע לאחרים, ובין אלה שזקוקים לעזרה בתחום מסוים, אך יכולים לתרום בתחומים אחרים. כך מצטרף בנק הזמן למוסדות שונים אחרים הנקראים 'בנק' בהשאלה, על אף שאינם עוסקים בהלוואות ופיקדונות כספיים - בנק הזרע ובנק דם.

==ראו גם==
* מתנ"ס 
* קהילה רצונית
* סוציאליזם
* סחר חליפין
* מטבע מקומי

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.bankhazman.org.il/ בנק הזמן]
* 
* 

קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:זמן
קטגוריה:סחר חליפין
אשבל (קיבוץ)

אֶשְׁבָּל הוא קיבוץ בגליל התחתון, בתחומי המועצה האזורית משגב. הקיבוץ ממוקם סמוך לסח'נין, אשחר וערב אל נעים. הקיבוץ נקרא על שם אשבל, פרח ממשפחת השפתניים הגדל באזור. הקיבוץ הוא קיבוץ מחנכים שחבריו הם חברי תנועת דרור ישראל.

==היסטוריה==
ראשיתה של אשבל בהיאחזות נח"ל שנקראה בתחילה "אשחר", שעלתה על הקרקע על ידי "גרעין עמק" ב-30 באפריל 1979, וטקס רשמי של עלייה על הקרקע התקיים במאי 1979. בשנת 1980 הוחלט במוסדות המיישבים שאין היתכנות להקמת יישוב אזרחי במקום וחיפשו פתרון אחר להחזקת המקום. בתחילת 1982 הועברה המדרשה החינוכית-חקלאית של הנח"ל למקום, והיא התקיימה בו במקביל להמשך החזקת המקום על ידי גרעין נח"ל. בעקבות זאת, שונה שם המקום לאשבל.

בדצמבר 1997 החליטה ממשלת ישראל להפוך את ההיאחזות ליישוב אזרחי. הממשלה שבה והחליטה על הקמת ישוב אזרחי באשבל בסוף שנת 2001 ולצורך כך קבלה החלטות משנה שונות
שתכליתן ליישם הלכה למעשה את תוכניתה העקרונית. במסגרת זו פעל משרד הפנים לשינוי תוכנית המתאר לצורך הקמת אשבל כישוב בשטח עליו הוקמה קודם לכן ההיאחזות. עתירה לבג"ץ כנגד השינוי בתוכנית המתאר, שהוגשה על ידי עירית סח'נין בטענה לפגיעה בהתפתחות העיר, ועל ידי החברה להגנת הטבע, שהתנגדה להקמת יישובים חדשים, נדחתה על ידי בג"ץ.

בינואר 1998 אוזרח המקום על ידי קבוצה של כ-30 צעירים בוגרי הנח"ל מתנועת הנוער העובד והלומד, ממקימי תנועת הבוגרים ולימים תנועת דרור ישראל.

במאי 2021, על רקע אירועי מבצע שומר החומות, חברי חוליית טרור תושבי סח'נין ייצרו 30 בקבוקי תבערה שהוצתו, הושלכו לעבר הקיבוץ וגרמו במקום לשריפת קוצים.

==אופי המקום==
אשבל כיום הוא אחד מקיבוצי המחנכים של תנועת דרור ישראל. חברי אשבל מייחסים חשיבות לתרומה לחברה בישראל, ועוסקים בהפעלת מגוון פרויקטים חינוכיים בקרב בני נוער באזור. בשנת 2000 הוקמה בקיבוץ פנימייה לנוער מנותק "חברת הנוער אשבל". כן פועל בקיבוץ המרכז לקיום משותף, הפועל למפגש ושיתוף פעולה בין יהודים לערבים, ובית הספר היסודי "גליל", בו לומדים תלמידים יהודים וערבים. בנוסף פועלים בקיבוץ אורווה חינוכית וכלביה חינוכית. בקיבוץ פועל חניון לילה בשם "[https://camp-eshbal.co.il/ חאן מסביב למדורה]" המיועד לבתי ספר, תנועות נוער ומשפחות.

רבים מהפרויקטים החינוכיים של הקיבוץ נעשים בשיתוף עם קהילות מחנכים אחרות של תנועת דרור ישראל, כדוגמת קיבוץ רביד.

פינת ישיבה אקולוגית הבנויה מצמיגים ישנים ומלט, בחברת הנוער בקיבוץ-מחנכים אשבל. הפינה הוקמה על ידי החניכים בסיוע "mission posibel"

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20040321163935/http://www.eshbal.org.il/index.htm האתר של קיבוץ אשבל]
* [http://www.eshbal-ys.org.il האתר של הפנימייה - חברת הנוער אשבל]
* 
* [https://web.archive.org/web/20131008144139/http://www.misgav.org.il/page_13873 אשבל], באתר של המועצה האזורית משגב
* אתר [https://camp-eshbal.co.il/ חאן מסביב למדורה] - קיבוץ אשבל
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:הנוער העובד והלומד
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1979
קטגוריה:מועצה אזורית משגב
זבו

2 פרות זבו ב[[סבה]]
זֶבּוּ (שם מדעי: Bos taurus indicus) הוא תת-מין מבוית של בקר הבית (הסוג פר במשפחת הפריים). בהמה זו נמצאה בעבר בארץ ישראל וכיום נפוצה בעיקר בהודו שם היא קדושה להינדואיזם. בהמה זו אף נפוצה באזורים רבים באפריקה. הזבו ניכר בגבנון קטן על עורפו.

== ביהדות ==
לזבו יש סימני טהרה, כך שמבחינה הלכתית הוא כשר לאכילה, אולם החזון איש אימץ את דעת הש"ך הסבור שכדי להכשיר לאכילה אין די בסימני טהרה אלא יש להצריך בנוסף גם מסורת של אכילה. בשנת ה'תשס"ד התעורר פולמוס בדבר כשרותו של הזבו בעקבות משלוחי בשר מדרום אמריקה.

==ראו גם==
* וטוסי

==קישורים חיצוניים==

* פרופסור זהר עמר, קתדרה 157 [https://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Zohar_Amar_Cat-157_LR.pdf "הזבו בארץ ישראל בקר עם חטוטרת"].
* הרב אליעזר מלמד, מדור 'רביבים', עיתון בשבע, גיליון 537, "[http://revivim.yhb.org.il/2013/04/04/בין-הבהמה-הטהורה-לטמאה/ בין הבהמה הטהורה לטמאה]", בו הרב דן בכשרות הזבו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:בקר
קטגוריה:מינים מבויתים
קיצור תולדות הזמן

קיצור תולדות הזמן (באנגלית: A Brief History of Time) הוא ספרו רב-המכר של האסטרופיזיקאי סטיבן הוקינג. זהו ספר מדע פופולרי המכוון בעיקר לציבור הרחב, ולא רק לקהילה המדעית.

הספר פורסם לראשונה בשנת 1988 והפך במהירות לרב-מכר. עד שנת 2002 נמכרו ממנו קרוב ל-10 מיליון עותקים בעשרות שפות. לפי עצת המו"ל, במטרה להגדיל את מכירותיו, לא הזכיר הוקינג נוסחאות מתמטיות בספר פרט לנוסחת איינשטיין המפורסמת על אודות שקילות המסה והאנרגיה. על כך כותב הוקינג בפתח ספרו:

בספר יש ניסיון להסביר לקורא הלא מקצועי מושגים בתחום המפץ הגדול, חורים שחורים, תיאורית המיתרים ועוד. למרות זאת, הספר עדיין לא קל להבנה לקורא הפשוט.
כעבור שנים יצא לספר "מדריך ידידותי" שמנסה להסביר את הספר, ובנוסף מכיל מידע ביוגרפי על הוקינג וסביבתו הקרובה.

בספר מובא בין היתר בהרחבה נושא החורים השחורים, אחד מתחומי המחקר של הוקינג, בו הוא מביא את תגליתו שחורים שחורים יכולים גם להתנדף, בניגוד למה שסברו עד אז, שתהליך קריסתו של חור שחור הוא תהליך בלתי הפיך.

לפי הוקינג, רק ביקומים הדומים לשלנו יוכלו בריות תבונתיות להתפתח ולשאול מדוע היקום הוא כפי שאנו רואים אותו (מה שקרוי החוק האנתרופי). התשובה כפי שמובאת בספר: אילו היה יקום שונה, לא היינו קיימים. בספר יש ניסיון לעמוד על התעלומות הגדולות של מעמדנו במרחב תוך התבססות על תגליותיהם של גלילאו גליליי, אייזק ניוטון ואלברט איינשטיין וכן הוא מביא את תיאור המאמץ של המדענים לדורותיהם לגבש תאוריה אחת שלמה על היקום.

בפרק "איחוד הפיזיקה", מנסה הוקינג לדון בנושא בניית "תאוריה מאוחדת מלאה של כל המצוי ביקום" (התאוריה של הכול), אך הוא טוען כי אחד המכשולים ליצור תאוריה שלמה כזאת היא הקושי באיחוד מכניקת הקוונטים עם תורת היחסות – שתי תאוריות שלכאורה סותרות זו את זו, על אף השימוש המעשי בשתיהן. למרות הקשיים, הוקינג מאמין שבעתיד תימצא ה"משוואה" שתסביר את כל היקום ומה שבתוכו.

קרל סייגן, בהקדמתו ל"קיצור תולדות הזמן", כתב:

בשנת 1991 יצא סרט בעל שם זהה בבימויו של ארול מוריס, כשהוקינג עצמו משחק בו את התפקיד הראשי. הסרט בעיקר עוסק בחיי הוקינג, ופחות בתאוריות המדעיות של הספר.

הספר תורגם לעברית בשנת 1989 על ידי עמנואל לוטם וראה אור בהוצאת ספרית מעריב.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:ספרי 1988
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
קטגוריה:כתבי סטיבן הוקינג
Referer

ה-Referer (או דף מפנה) הוא כתובת ה-URL של דף האינטרנט הקודם שבו לחצו על קישור. יותר בכלליות, זו כתובת ה-URL של פריט קודם שהוביל לבקשה הנוכחית - ה-referer של תמונה, למשל, הוא בדרך-כלל עמוד ה-HTML המציג אותה. ה-referer הוא שדה כותרת בבקשת ה-HTTP שנשלחת על ידי הדפדפן לשרת האינטרנט.

"Referer" הוא טעות נפוצה של איות המילה "referrer", שהופיעה בהצעה המקורית לשדה הכותרת בתקן .

ישנם אתרים המרכזים referers, לצורכי פרסום או צרכים אחרים: ייתכן שאתר מפנה מקבל תשלום סמלי עבור אנשים הלוחצים על פרסומות. ישנם דפדפנים ותוכנות אבטחה שניתן להגדיר כך שמידע ה-referer לעולם לא יישלח, כדי להגן על פרטיות המשתמש. דבר זה יכול לגרום לבעיות: ישנם שרתים החוסמים חלקים מאתריהם לבקשות דפדפנים שלא מכילות את מידע ה-referer המבוקש, למשל כדי להבטיח שמשתמשים תמיד יכנסו לאתר דרך הדף הראשי ולא דרך קישור ישיר. כדי לעקוף מגבלה זו ניתן להשתמש בהונאת Referer: שליחת בקשת ה-HTTP כאשר שדה ה-Referer בה נקבע מראש כך שיתקבל על ידי השרת ולא ייחסם.

== הונאת Referer ==
הונאת Referer (באנגלית: Referer spoofing או Referrer spoofing) היא שליחה של בקשת HTTP לשרת כך שהשדה Referer נקבע לפי רצון המשתמש ולא לפי הגדרת פרוטוקול ה-HTTP, לפיו הוא אמור להכיל את כתובת ה-URL של העמוד המפנה. השימוש בהונאת Referer נעשית בדרך כלל לצורך אחת מהמטרות הבאות:
* על מנת לעקוף מנגנוני אבטחה של האתר המסננים פניות לפי כתובת ה-Referer שהן מכילות.
* על מנת לשמור על פרטיות הגולש, שאינו מעוניין שהאתר אליו הוא פונה יידע עליו פרטים נוספים, בדרך כלל במקום Referer ריק שמשמעותו שהכתובת הוקלדה ישירות לתיבת הכתובות (Address bar).

=== כלים ===
* ישנם אתרים כמו http://anonym.to שמאפשרים לגולש להישאר אנונימי (לא ידעו מאין הוא נכנס לקישור).
* הרחבות שונות מאפשרות לבצע הונאת Referer מתוך הדפדפן עצמו:
** עבור מוזילה פיירפוקס [https://addons.mozilla.org/en-US/firefox/search/?q=Referer מגוון הרחבות להורדה] באתר מוזילה.
** עבור גוגל כרום - [https://chrome.google.com/webstore/search/Referer?hl=he הרחבות באתר] ההרחבות

קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:אינטרנט
קטגוריה:אבטחת מחשבים
פרדוקס הסבא

פרדוקס הסבא הוא פרדוקס של מסע בזמן האומר "אתה נוסע לאחור בזמן והורג את סבך לפני שזה פגש את סבתך. בכך מנעת את לידתו של אחד מהוריך, ובהכרח גם את לידתך, אם כן - כיצד יכולת להרוג את סבך?". 
==היסטוריה==
הפרדוקס הופיע מספר פעמים בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. הוא מופיע למשל בסיפור קצר של צ'ארלס קלוקי שהתפרסם בשנת 1929. הפרדוקס מופיע גם בסיפור נתן שכנר שפורסם בדצמבר 1933.

הפרדוקס הופיע בשנות ה-40 בסיפור של סופר והעיתונאי הצרפתי רנה בארז'אבל "Le Voyageur Imprudent" (בתרגום חופשי: הנוסע הפזיז). 

מאז, השימוש בפרדוקס בקרב יוצרי המדע הבדיוני נעשה נפוץ מאוד בספרות ובסרטים, בווריאציות שונות. כאשר אולי הדוגמה המפורסמת מכולן היא טרילוגיית הסרטים "בחזרה לעתיד", בה מועלית השאלה - האם ניתן כלל לשנות את העבר? מוטיב אשר חוזר ונשנה בהרבה מהיצירות שעוסקות בנושא.

הפתרון המקובל לפרדוקס הוא שלילה של האפשרות למסע אחורה בזמן.

==הפתרון של עולמות מקבילים==
אחד הפתרונות לפרדוקס זה נעוץ בתפיסת יקומים מקבילים.
אם אתה חוזר אחורה בזמן והורג את סבך, אתה עושה את זה ביקום מקביל בלי שהתוצאה תשפיע עליך. בכל מקרה קיומך לא נמחק מהיקום המקורי שלך.
הסיפור הקצר של אלפרד בסטר "האיש שהרג את מוחמד" משתמש בהנחת היסוד הזאת. 
לפי פירוש העולמות המרובים של תורת הקוונטים בכל נקודת זמן במהלך ההיסטוריה רצף המרחב-זמן מתפצל וכך מתקיימים אינסוף עולמות מקבילים. על פי פירוש זה, אם הרגת את סבך שאמור להיות המסובב שיביא אותך לעולם, ופגעת במהלך ההיסטוריה, בעצם אתה נכנס למרחב-זמן חדש שבו סבך מת ואי לכך אתה לא נולדת.

==פתרון הפעולה המוגבלת==
פתרון אחר נעוץ בטענה שלו היית נוסע אחורה בזמן חוקי הטבע פשוט ימנעו מעצמם לעשות כל דבר שיימנע כתוצאה מהמסע בזמן לקרות. תאוריה זו מביאה לחשש לגבי דטרמיניזם - אי-קיום רצון חופשי. במודל כזה רצון חופשי הוא בגדר אשליה. תאוריה זו אף טוענת כי סיבתיות צריכה להיות קבועה, כלומר ששום דבר לא יכול להיווצר מהיעדר סיבה. בעוד יש תאוריות שנאחזות בטענה שאירועים יכולים להישאר קבועים גם אם הסיבה הראשונית כפועל יוצא חוסלה. יש גם אפשרות שפעולות יזומות במסגרת מסעות בזמן ייושמו אבל לא די בהצלחה כדי שתוצאתן תימחק.

==לקריאה נוספת==
* , פורסם לראשונה בגליליאו גיליון מספר 67, מרץ 2004.

==הערות שוליים==

סבא, פרדוקס
קטגוריה:מסע בזמן
ויליאם כהן

ויליאם סבסטיאן כהן (באנגלית: William Sebastian Cohen; נולד ב-28 באוגוסט 1940) הוא פוליטיקאי אמריקאי ממוצא יהודי, שכיהן כמזכיר ההגנה של ארצות הברית בתקופת כהונת הנשיא ביל קלינטון, בין השנים 1997–2001. קודם לכהונה כמזכיר, כיהן כהן במשך 24 שנים בקונגרס האמריקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית, מתוכן 18 שנה בהסנאט של ארצות הברית כסנטור מטעם מדינת מיין ו-6 שנים כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית.

==קורות חיים==
כהן נולד ב-1940 בעיירה בנגור שבמדינת מיין, לראובן, אופה יהודי-רוסי שהיגר לארצות הברית, ולקלרה, עקרת בית ממוצא אירי-פרוטסטנטי. על אף אביו היהודי, ויליאם כהן לא מגדיר את עצמו כיהודי אלא כנוצרי בן האומה האמריקנית.

הוא בעל תואר ראשון ממכללת בודוין (מיין) ובעל תואר במשפטים מאוניברסיטת בוסטון. לפני כניסתו לפוליטיקה הוא עסק בעריכת דין וכיהן כראש העיר בנגור שבמדינת מיין. ב-1969 נבחר למועצת העיר בנגור ובשנים 1971 עד 1972 כיהן כראש העיר. ב-1972 נבחר לבית הנבחרים האמריקני מטעם המפלגה הרפובליקנית ומקץ שלוש קדנציות בבית הנבחרים נבחר לסנאט האמריקאי (1978), שם כיהן עד 1997.

כהן כיהן כמזכיר ההגנה של ארצות הברית בממשל השני של הנשיא ביל קלינטון משנת 1997 עד 2001. מינויו הוא דוגמה למינוי של חבר קבינט ממפלגת אופוזיציה, דבר מקובל יחסית, אם כי לרוב בתפקידים יותר זוטרים, והדבר קרה שוב עם מינויו של סנאטור צ'אק הייגל למזכיר ההגנה בממשל ברק אובמה. בתפקידו כמזכיר ההגנה מילא תפקיד חשוב בניהול הפעילות הצבאית האמריקאית בעיראק ובקוסובו.

לאחר פרישתו הקים את חברת הייעוץ "קבוצת כהן".

== חיים אישיים ==
כהן נשוי בשנית. הוא נישא לג'נט לנגהראט, שדרנית טלוויזיה לשעבר מבוסטון, ב-1996 ונחשבה ל"גברת הראשונה של הפנטגון", בזמן כהונתו כמזכיר. מנישואיו הראשונים, שהסתיימו ב-1987, יש לו 2 בנים. 

הוא מחשיב את עצמו שייך לזרם הנוצרי אוניברסליזם אוניטריאני.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080511172804/http://www.library.umaine.edu/cohen/bio/bio.htm ביוגרפיה באתר אוניברסיטת מיין]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יהודים ראשי עיריות בארצות הברית
קטגוריה:מזכירי ההגנה של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממיין
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממיין
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:יהודים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ביל קלינטון
קטגוריה:יהודים חברי הקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי מכללת בואודין
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:זוכי פרס וודרו וילסון
בית גמליאל

בֵּית גַּמְלִיאֵל הוא מושב של הפועל המזרחי, שנוסד בשנת 1949. בית גמליאל גובל בעיר יבנה צמוד לכביש 410, כביש יבנה-רחובות. חובקים אותו נחל שורק ויובלו, נחל גמליאל. המושב משתייך למועצה האזורית חבל יבנה והוא המזרחי ביותר מבין יישוביה.

בתחילה נקרא היישוב "יבנה ב'", אך לאחר מכן שונה שמו, על שם רבן גמליאל דיבנה, נשיא הסנהדרין ביבנה אחרי חורבן בית שני, שקבור בעיר יבנה הסמוכה.

==אוכלוסייה==
תושבי המושב חיים לאור תפיסת "תורה ועבודה": השמירה על אורח חיים דתי-לאומי, יחד עם עבודת האדמה ואהבת ארץ ישראל.

המושב הוקם על ידי משפחות עולים יוצאי אירופה ששרדו את השואה. המתיישבים הראשונים עלו מרומניה, הונגריה וצ'כיה. מספר משפחות הגיעו מצפון אפריקה, אלג'יר ומתוניס. המתיישבים הראשונים קיבלו משקים בגודל של שני דונם וחצי, לול ופרה. המושב מנה 93 משפחות שהתפרנסו מענפי חקלאות שונים: רפת, ירקות, גידולי שדה, לול ומטעים. במשך השנים הצטרפו למושב משפחות של מתיישבים חדשים שלא עסקו בחקלאות.

מיעוט קטן מהחברים מתפרנס מחקלאות. מרבית התושבים עוסקים במקצועות חופשיים מחוץ למושב.

בתחילת שנות ה-90 קלט המושב גל מתיישבים חדש במסגרת תוכנית ההרחבה הראשונה. בסוף שנות התשעים, במסגרת תוכנית ההרחבה לבני המושב ולתושבי חוץ, הוכפל מספר תושבי המושב והגיע לכ-270 משפחות.

==שירותים ביישוב==
במושב ספרייה ציבורית ("ספריית הילדה"), מועדון לאירועי המושב, מגרש כדורסל/קט-רגל מקורה, מגרש דשא סינתטי, סניף בני עקיבא וארבעה בתי כנסת פעילים. רב המושב הוא הרב אליהו סלומון.
באוקטובר 2019 הוקם במושב מקווה טהרה מודרני ומונגש.

ילדי המושב מתחנכים בבתי ספר הממוקמים ביישובי הסביבה, בעיקר בבית הספר הממלכתי דתי בקבוצת יבנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.beitgamliel.org.il אתר המושב]
* [https://web.archive.org/web/20060702151502/http://hevel-yavne.org.il/beitgamliel.asp בית גמליאל], באתר המועצה האזורית חבל יבנה
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
אודה

אוֹדָה (מיוונית עתיקה: ᾠδή) היא סוגה של שירה לירית. מבנה האודה מורכב משלושה חלקים עיקריים: סטרופה, אנטיסטרופה ואפודה. האודה היא פואמה מבנית שתפקידה לשבח או להלל מאורע או דמות, לרוב על ידי שימוש בתיאורי טבע ונוף. מקורה בשירי ההלל היוונים והלטינים, שנכתבו לאירועים רשמיים.

אודות יווניות היו במקור קטעים שיריים, שאותם ליוו כלי נגינה, כמו למשל במחזה "אנטיגונה" מאת סופוקלס המכיל אודות רבות. בהמשך, האודות הפכו לחיבורים אינדיבידואליים, כדוגמת ארבעת ספרי האודות של הורטיוס, ולעיתים הן שימשו כמזמור או דוקלמו בעל-פה.

במאות ה-17 וה-18 החלו משוררים בריטיים לכתוב אודות במבנה מודרני יותר, כדוגמת חמש האודות של ג'ון קיטס מ-1819 ("אודה לכד יווני", "אודה לפסיכה" ועוד) או האודות של פרסי ביש שלי.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Gosse, Edmund (1911). "ODE". The Encyclopædia Britanica. Volume XX (11th ed.). New York: The Encyclopædia Britanica Company. pp. 1–2.
</div> 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:שירה
וריד

מערכת הוורידים בגוף האדם
וריד הוא סוג של כלי דם בגוף, והוא חלק ממערכת ההובלה: תפקידו להוביל דם מהרקמות אל הלב. הוריד בדרך כלל דק וגמיש מהעורק, כמות הורידים גדולה מכמות העורקים.

==תפקוד==
אופן הפעילות של שסתומים חד כיווניים בוורידים
חתך רוחב של הווריד מראה שסתום המונע חזרה לאחור של הדם
תפקידו של הווריד הוא להוביל דם מהרקמות אל הלב.
במחזור הדם הגדול, אוספים הוורידים דם מהנימים המגיעים מהתאים, כשבדם שהם מכילים רמה גבוהה של פחמן דו-חמצני, ויגיעו לעלייה הימנית של הלב.
במחזור הדם הקטן יצא וריד מן הריאה, כשבדם שהוא מכיל רמה גבוהה של חמצן, ויגיע לעלייה השמאלית של הלב.
בווריד קיימים שסתומים חד-כיווניים המאפשרים זרימת דם אך ורק לכיוון הלב, להם השפעה חשובה בביצוע תפקידו של הווריד. המנגנון המסייע לזרימת הדם הוורידי הוא משאבת השרירים. זרימת הדם בורידים רציפה בניגוד לזרימת הדם בעורקים שהיא גלית,בהתאם לדופק הלב.

==מבנה==
דפנות הווריד דקות יחסית וגמישות, להבדיל מדפנות העורק העבות שאמורות לעמוד בלחצו הגבוה של הדם (ראו לחץ דם) היוצא מן הלב.

הווריד מורכב משלוש שכבות:

# הגלימה החיצונה (tunica externa, tunica adventitia) - השכבה החיצונית.
# הגלימה האמצעית (tunica media) - השכבה האמצעית. שריר חלק שדק הרבה יותר בעורקים.
# הגלימה הפנימית (tunica intima) - אנדותל, השכבה פנימית. שכבה חלקה המאפשרת לדם לזרום בחופשיות.

==היבטים רפואיים==
מתן תרופה דרך הווריד IV
ניתן להחדיר תרופה למחזור הדם דרך הוורידים. הזרקה תוך ורידית (IV) היא הדרך המהירה ביותר, משום שהחומר הפעיל מוחדר למחזור הדם באופן מיידי ומופץ ברחבי הגוף בתוך שניות מעטות בלבד.
באופן זה המינון המלא מגיע למחזור הדם בבת-אחת. דבר זה יכול להיות בעייתי במקרים מסוימים אם קיימת רגישות כלשהי לתרופה. זאת משום שבמקרה זה יש מעט מאוד זמן למתן של חומר שיסתור את פעילותה.

על פי רוב לאחר ההזרקה מחזור הדם יוביל את התרופה לכל תאי הגוף.
יוצאי הדופן הם חומרים שלא יכולים לעבור את מחסום הדם-מוח. כתוצאה מכך תרופות המכילות חומרים מסוג זה לא יכולות להשפיע על תאי המוח אם הן מוחדרות דרך הווריד.
במקרים אלו יחפשו הרופאים דרכים אלטרנטיביות להשפיע על מערכת העצבים המרכזית, בהתאם למצב בו רוצים לטפל.

== ראו גם ==
* פקקת ורידים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.angiologist.com רפואת כלי דם וטרשת עורקים] - אתר האנגיולוג והחברה הישראלית לחקר וטיפול טרשת עורקים. מכיל מידע לגבי כל הקשור בכלי דם, מחלות כלי דם ומחזור הדם.
* 

==הערות שוליים==

*
החברה הפתוחה ואויביה

משמאל לימין: [[אפלטון, הגל, מרקס]]
החברה הפתוחה ואויביה (באנגלית: The Open Society And Its Enemies) הוא שם ספרו של הפילוסוף קרל פופר שיצא לאור ב-1945 ומקורו בשני כרכים. בספר זה מבקר פופר הן את ההיסטוריציזם של אפלטון, הגל, מרקס ואחרים והן את השאיפה ליצירת חברה סגורה אוטופית. לטענתו, היסטוריציזם אינו יכול להיות בעל תוקף מדעי, מאחר שכמות הנתונים שישנם בעולם רבה מדי, ולא ניתן להכליל את כולם במסגרת תאוריה היסטוריוסופית אחת.

במבוא לספר כתב קרל פופר כי אם חפצים אנו בקיום הציוויליזציה שלנו, עלינו להיגמל מן ההרגל לבטל עצמנו מפני אנשים גדולים. אנשים גדולים עלולים לשגות שגיאות גדולות. המרקסיזם, למשל, עושה רדוקציה של החברה האנושית לשורת תהליכים כלכליים ותוצאותיהם. אי אפשר לבחון אם תאוריה זו נכונה, שכן כל מה שלא מתאים לתאוריה מוסבר על ידי גורם נוסף שלא התחשבו בו דיו.

השאיפה לחברה אוטופית, טוען פופר, היא שאיפה לחברה שאינה משתנה. אם החברה אוטופית אזי כל שינוי הוא הרעה בהכרח של המצב הקיים. מכאן שיצירת אוטופיה דורשת גם יצירתם של חוקים המונעים שינוי. מכיוון שאף תאוריה חברתית לא יכולה לקבל תוקף מדעי, אזי גם לא ניתן לדעת אם החברה האוטופית המוצעת היא אכן אוטופית. הבחירה באוטופיה, על פי פופר, היא הימור שמחירו כבד, שכן מרגע שנבחרה ה"אוטופיה" שוב לא ניתן לשנותה.

מכאן יוצא פופר להגנת הדמוקרטיה. לטענתו, הדמוקרטיה מאפשרת שינויים מעצם בסיסה, ומתקדמת בהדרגה לקראת חברה טובה יותר. בעולם, המשתנה תמיד, השארת האפשרות לשינוי חברתי פתוחה היא דבר שבהכרח, ואין בה מן הסיכון הכרוך בקבלת מרות אוטופית. השאלה העיקרית בדמוקרטיה לפי קרל פופר איננה איך בוחרים את השליט אלא מה הדרך האפשרית לפטר את השליט במידת הצורך.

הספר תורגם לעברית ויצא במספר מהדורות.

== לקריאה נוספת ==
* קרל פופר, החברה הפתוחה ואויביה, תרגם אהרן אמיר, הוצאת שלם, 2003.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://shalempress.co.il/wp-content/uploads/2017/05/1519pop_gen.pdf תוכן העניינים וההקדמה] באתר הוצאת שלם
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיבורים פילוסופיים
קטגוריה:ספרות פוליטית
קטגוריה:ספרי 1945
קטגוריה:ליברליזם
קטגוריה:ספרי הוצאת שלם
קטגוריה:קרל פופר
מואבית

מצבת מישע
מואבית היא ניב כנעני נכחד אשר דובר בממלכת מואב הקדומה, והיא קרובה מאוד לעברית מקראית. יש הרואים במואבית ניב עברי.<ref></ref> הטקסט העיקרי במואבית שהגיע לידינו הוא מצבת מישע, ואף כי קיימים מספר מקורות ארכאולוגיים אחרים, עיקר המחקר של השפה מבוסס על הטקסט המופיע על גביה. בדומה לעברית המקראית, נכתבה המואבית בכתב הכנעני הקדום.

ההבדלים המרכזיים בין העברית המקראית למואבית ניכרים בסיומת הרבים ובסופית הנקבה. סיומת הרבים המואבית היא -ין בדומה לארמית ולערבית, ובניגוד לסיומת -ים האופיינית לעברית המקראית ולפיניקית. כך, לדוגמה, מתועדת במואבית הצורה mlkn כנגד הצורה העברית "מלכים". בדומה לפיניקית, סופית הנקבה המואבית היא הסופית העתיקה -ַת (at), אשר נעתקה בעברית המקראית ל-ָה (å) או -ית (it). לדוגמה, הצורה המואבית qryt כנגד הצורה העברית "קריה". סופית זו מתועדת גם במקרא במספר צורות פיוטיות המשמרות רבדים קדומים של השפה, כגון נַחֲלָת (תהלים טז ו) ו-עֶזְרָת (תהלים ס יג), והיא השתמרה בצורות הנסמך (נַחֲלַת-, קִרְיַת-).

בשנים האחרונות נתגלתה כתובת מלכותית מואבית נוספת, ובה מתפאר מלך מואב בכיבוש בני עמון, בלקיחתם בשבי של אסירים עמוניים רבים ובבניית ארמון למלך.

== ראו גם ==

* מצבת מישע
* הכתובת מקיר-מואב
* כתובת מלכותית מואבית
* שפות כנעניות

== לקריאה נוספת ==
* שלמה מורג, "מישע — עיונים בתכונות לשון של להגים עבריים קדומים", בתוך: ארץ ישראל ה' (תשי"ט), עמ' 138–144.
* חיים רוזן, העברית שלנו: דמותה באור שיטות הבלשנות. עם עובד, תל אביב תשט"ז (1945-6), עמ' 7- [ניתוח לשוני של מצבת מישע והשוואה למבנה הלשונות השכנות].
* חיים רבין, "כתובת מישע-הלשון", אנציקלופדיה מקראית ד, ירושלים תשכ"ג, עמ' 926–929.
* חיים רבין, שפות שמיות: פרקי מבוא. ספריית האנציקלופדיה המקראית, מוסד ביאליק, ירושלים תשנ"א (1991: ), עמ' 71–75 [תיאור הלשון המואבית ופקסימיליה של מצבת מישע].
* 
<div style="direction: ltr;">
* Joshua Blau, "Short Philological Notes on the Inscription of Mesha", in: Ma`rav 2/2 (1979-80), pp. 143-157.
* John Andrew Dearman, Studies in the Mesha inscription and Moab. Atlanta, Ga.: Scholars Press 1989. .
* J.C.L. Gibson, "Inscriptions in Moabite", in: Textbook of Syrian Semitic Inscriptions, vol 1, Oxford 1975, pp. 71-84
* Franz Praetorius, "Zur Inschrift des Meša`", in: Zeitschrift der Deutschen Morgenländischen Gesellschaft 59 (1905), pp. 33-35; 60 (1906), p. 402.
</div>
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מואב
קטגוריה:שפות נכחדות
קטגוריה:שפות שמיות צפון-מערביות

en:Moab#Moabite language
מעיים

המעיים הם איבר המשתייך למערכת העיכול.

המעיים בנויים כצינור המתמשך משוער הקיבה ועד פי הטבעת. דופן המעי מורכבת משריר עטוף מבחוץ בקרום נסיובי (סרוזה) ובפנים – בקרום רירי (מוקוזה ותת-מוקוזה).

המעיים נחלקים לכמה חלקים עיקריים:

* המעי הדק
**תריסריון
** המעי הריק (יֶיוּנום)
** המעי העקום (אילאום)
* המעי הגס (המשכו של המעי הדק)
** המעי העיוור (הצקום)
** המעי הגס העולה
** המעי הגס הרוחבי
** המעי הגס היורד
** הכרכשת
** החלחולת (רקטום)
* פי הטבעת

המעי הדק משתתף בעיכול המזון וספיגתו, ועיקר תפקידו של המעי הגס בספיגת המים והמלחים ויצירת הצואה.

בשל תפקידם, שטח הפנים של המעיים גדול ביותר, והם מורכבים מרקמה דמוית ספוג המאפשרת קליטה של חומרים מתוך המעי אל פנים הגוף ומחזור הדם – ומשם אל איברי הגוף והרקמות השונים באמצעות זרם הדם.

במעיים שוכנים יותר חיידקים מאשר בכל מקום אחר בגוף האדם. רבים מהם חיים בסימביוזה עם האדם, וב"תמורה" למקום גידול נוח מסייעים רבות בתהליך העיכול. ויטמין K, למשל, מסוגל להתעכל רק בזכות החיידקים, שכן לאדם אין אנזימים משלו שיפרקו ויטמין זה. חיידקים רבים נפלטים מהמעיים דרך הצואה – כשליש ממשקלה היבש של הצואה הוא חיידקים. החיידקים, ברובם אנארוביים, פולטים בתהליך המטבוליזם שלהם גזים בעלי ריח רע (ראו: נפיחה).

קיימת אגדה אורבנית, בשם צליל חום, שכאשר משמיעים תדר בין 5 ל-9 הרץ, נגרמת תהודה במעי וכתוצאה מכך נגרם אובדן שליטה בסוגרי המעי.

== המעי הישר ==

המעי הישר, הקרוי גם חלחולת, הוא קטע מעי בין סוף המעי הגס לפי הטבעת. בקטע זה מצטברת הצואה עד שהיא לוחצת על דפנות המעי והוא מתרחב, דבר הגורם לתגובה רפלקסית של התכווצות להוצאת הצואה. שרירי סוגר רצוניים בפי הטבעת מונעים הוצאת צואה לא רצונית.

== מחלות ==

חלק מחיידקי המעיים אופורטוניסטיים: הם אינם מעוררים מחלות בשגרה, אך כשהגוף ומערכת החיסון חלשים (עקב זיהום במקום אחר, למשל), הם עלולים לתקוף ולעורר מחלות.

צינור העיכול מהווה את אחד האזורים בגוף אשר פתוחים וחשופים לסביבה החיצונית (דרך הפה ופי הטבעת); לפיכך חשופה מערכת העיכול, ובראשה המעיים (המהווים את רוב אורכו של צינור העיכול), להתקפות של פתוגנים, זאת בשיעור רב יותר מאזורים אחרים בגוף. מחלות אין ספור קשורות לתפקוד המעיים, כרוניות וחולפות. התסמין השכיח ביותר של מחלות מעיים הוא כאבי בטן וקשיים ביציאות (עצירות או שלשול).

מחלה הפוגעת בעיקר בפגים נקראת דלקת מעי נמקית, אשר בה חלק מהמעי עובר נמק ומת. 5%–10% מהפגים מתחת למשקל 1,500 גרם מאובחנים כנושאי דלקת מעי נמקית.

קרצינואיד הוא אחד הגידולים הנפוצים במעיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בטן
קטגוריה:מערכת העיכול
תכנון (הנדסה וכלכלה)

במקצועות ההנדסה ובכלכלה, תכנון הוא קביעת תהליך לפיתוח או לשיפור של מוצר או פרויקט. התכנון כולל הגדרה של הזמן, הפעולות והמשאבים האנושיים והכלכליים הנדרשים, כולל סדר ותזמון הביצוע, תלויות הדדיות ופירוט המשאבים בכל פעולה. תכנון מתבצע בדרך כלל תוך שימוש בידע שנצבר מניסיון קודם (של המתכננים או של אחרים), תוך ניסיון לצפות את הצרכים העתידיים השונים ולהיערך אליהם.

תכנון מתקיים בכל מקצועות ההנדסה.

== סוגי תכנון ==
* תכנון עירוני
* תכנון תחבורה
* תכנון לאומי
* תכנון סביבתי
* תכנון תעסוקה
* תכנון בנייה

==ראו גם==
* תסקיר השפעה על הסביבה
* עיצוב תעשייתי

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.moin.gov.il/tichnun מנהל תכנון, משרד הפנים]
* 

קטגוריה:מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:התהליך ההנדסי
קרחון

[[קרחון פריטו מורנו בפארק הלאומי לוס גלסיירס, ארגנטינה|טקסט=]]
קרחון Briksdalsbreen}} ב[[נורווגיה]]
קרחון הוא גוש קרח ענקי, המורכב ממים שקפאו. הקרחונים מכילים את מרבית המים המתוקים הנמצאים בכדור הארץ. יש להבחין בין שני סוגים של קרחונים:
* קרחון יבשתי (glacier): תצורה של קרח הנמצאת על-פני היבשה, בראשי ההרים הגבוהים, בקטבים, ובאזורי היבשת הקרובים לקטבים.
* קרחון ימי (iceberg): גוש קרח ענק שצף בים.

==קרחון יבשתי==

קרחון יבשתי הוא למעשה נהר קרח הנוצר משכבות דחוסות של שלג ונע באיטיות כתוצאה מכוח הכבידה. בתנועתו מעצב הקרחון היבשתי תבניות נוף כדוגמת עמקים קרחוניים שהם עמקים בעלי חתך אופייני בצורת האות "U". דוגמה לעמקים כאלו הם פיורדים. דוגמה נוספת היא מורנה, תבנית נוף שבה נוצרים רכסי סלע בצידי ובקצה הקרחון.

קרחונים יבשתיים נמצאים בכל אחת מהיבשות, מלבד אוסטרליה. קרחונים אלה מתקיימים במשך תקופות ארוכות, של אלפי שנים ויותר. באזור קו המשווה הם נמצאים רק בראשי ההרים הגבוהים, וככל שמתרחקים מקו המשווה לכיוון הקוטב נמצאים הקרחונים במקומות פחות ופחות גבוהים. גרינלנד, בקרבת הקוטב הצפוני, ואנטארקטיקה, סביב הקוטב הדרומי, מכוסים קרחונים עצומי ממדים, על-פני מיליוני קמ"ר. עם זאת, גם באזורים קרים מאוד יש שטחי אדמה שאינם מכוסים בקרחונים, משום שאין שם מספיק משקעים שישמשו ליצירת קרחון.

==קרחון ימי==

קרחון ימי הוא גוש קרח ענק, שניתק מקרחון יבשתי או ממדף קרח וצף בים. בדרך כלל 1/9 מהקרחון בולטת מעל פני המים, ושאר הקרחון נמצא עמוק מתחת לפני המים. דבר זה נגרם עקב האנומליה של המים, צפיפותו של הקרח קטנה משל המים הנוזליים, דבר המייחד את הקרחון משקלו הסגולי הקטן משל המים ומאפשר לו לא לשקוע בהם. מכיוון שרק קצהו גלוי לעין, קשה לשער את מלוא גודלו וצורתו של הקרחון.

==גלריה==
<gallery>
תמונה:Upper Grindelwald Glacier in Switzerland.jpg|קרחון גרינדלוולד העליון בשווייץ
תמונה:Iceberg-Antarctica.jpg|קרחון ימי בקרבת אנטארקטיקה
</gallery>

== ראו גם ==
* קרחון ימי
* שוברת קרח
* גאומורפולוגיה קרחונית
* כיפת קרח
* קרחון ימי
* שדה קרח
* מדף קרח
* הדום קרח
* מפל קרח
* שדה שלג

==לקריאה נוספת==
* ברוק לארמר, הקשר בין קרחונים לאנשים, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 143, אפריל 2010

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

[[קרחון פריטו מורנו]]

*
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
קטגוריה:קרח
קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:גאולוגיה קרחונית
Dulce Et Decorum Est

Dulce Et Decorum Est (בלטינית: "מתוק וראוי הוא") הוא שיר שנכתב על ידי המשורר והחייל האנגלי וילפרד אוון. השיר נכתב ב-1917 אך פורסם ב-1921, שלוש שנים לאחר מות המחבר. הציוריות המחרידה של יצירה זו הפכה אותה לאחת מיצירות האנטי מלחמתיות הידועות בשירה ובספרות הפציפיסטית שנוצרו במלחמת העולם הראשונה.

השיר בן 27 שורות ונכתב בפנטמטר יאמבי. הוא מתאר חיילים צועדים מן החזית בחזרה אל המחנה, "שיכורים מתשישות", כשפורצת מתקפת גז (לפי תיאור התסמינים מדובר כנראה בגז כלור) ואחד החיילים לא מספיק לעטות את מסכת הגז שלו. המספר צופה בו "מגרגר, נחנק, טובע".

בבית האחרון כותב אוון כי אם הקורא יכול היה לראות את פני האיש ולשמוע את חרחוריו, לא עוד יוכל לספר לצעירים, שראשם שיכור מחזיונות תהילה, את השקר הישן המצוטט מפי המשורר הרומי הורטיוס – "Dulce et decorum est Pro patria mori" (מתוק וראוי הוא למות למען מולדתך).

חנה ניר פרסמה תרגום לשיר זה בעיתון מאזניים<ref></ref>.

== ראו גם ==
* טוב למות בעד ארצנו
*אל תיתנו להם רובים

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.emory.edu/ENGLISH/LostPoets/Dulce.html הטקסט המלא] של השיר 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שירי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:יצירות משנת 1917
כדור (טופולוגיה)

במתמטיקה, במרחב מטרי, כדור הוא קבוצה המכילה את כל הנקודות שמרחקן מנקודה נתונה קטן ממספר קבוע (שנקרא הרדיוס של הכדור). 

לדוגמה:
*בישר הממשי כדור הוא קטע. 
*במישור האוקלידי הכדור הוא עיגול.
*בגאומטריית נהגי המוניות, כדור הוא יהלום.
*במרחב דיסקרטי כדור הוא המרחב כולו, או שהוא נקודה יחידה.

מבחינה טופולוגית, כל כדור הוא סביבה של הנקודות שבתוכו.

כדור פתוח מרדיוס r > 0 אשר מרכזו בנקודה p נכתב לרוב כ-<math>\ B_r(p)</math>.

דבר זה מוגדר כ:
: <math>\ B_r(p) := \{ x \ | \ d(x,p) < r \}</math>

כאשר d הוא פונקציית המרחק (מטריקה). ב-R<sup>n</sup>, פונקציית המרחק האוקלידית הרגילה נתונה על ידי:
:<math>d(x,y) = \sqrt{\sum_{i=1}^n (x_i - y_i)^2}</math>.

יש לשים לב שכדור פתוח תמיד מכיל את <var>p</var> וזאת כיוון ש <var>r</var> > 0.

כדורים לפי מטריקה <var>d</var> יוצרים בסיס לטופולוגיה המושרית על ידי <var>d</var>. כלומר, כל הקבוצות הפתוחות במרחב המטרי יכולות להיכתב כאיחוד של כדורים פתוחים.

אם סימן ה"קטן מ" (<) יוחלף על ידי "קטן שווה מ" (&le;), יתקבל כדור סגור. הוא מסומן לרוב על ידי <math>\bar{B}</math> כלומר הוספת קו עליון ל-B (ראה סגור).

אם r = 1, אז הכדור נקרא כדור יחידה.

כדור היחידה הסגור במרחב האוקלידי ה-n ממדי מסומן בטופולוגיה כ-D<sup>n</sup> (מהמילה דיסק שמגיעה מהמקרה הדו-ממדי).

קבוצה היא חסומה אם יש כדור שמכיל אותה. קבוצה היא חסומה כליל אם לכל רדיוס נתון, היא מכוסה על ידי מספר סופי של כדורים בעלי רדיוס זה.

בשם "ספירה" (Sphere) נהוג לכנות את כל הנקודות הנמצאות בדיוק במרחק r מהמרכז.

==ראו גם==
* כדור (גאומטריה)

קטגוריה:מרחבים מטריים
כתבי קודש

ספר תורה

לרבות מהדתות יש כתבי קודש משלהן, המהווים טקסט יסוד לדת, ופעמים רבות מיוחסת כתיבתם לכוח עליון (אלוהים), שהכתיב את כתבי הקודש לנביאו. התהליך שבו אוסף כתבים הופך למקודש ומחייב, כאשר אין לשנות בהם דבר, מכונה קאנוניזציה. על פי רוב נוצרת לכתבים מסורת פרשנית, לעיתים זאת עולה על הכתב והופכת לשכבה נוספת של ארון הספרים של אותה הדת.

==סוגים==
כתבי הקודש של הדתות המרכזיות:
* יהדות: התנ"ך, המשנה והתלמוד
* נצרות: הביבליה (הברית הישנה (התנ"ך באחד מהקאנונים הנוצריים שלו) והברית החדשה)
* אסלאם: הקוראן והחדית'
* הינדואיזם: ודות, אופנישדות, בהאגאוואד גיטה
* בודהיזם: קאנונים, ובראשם הקאנון הפאלי
* הדת הזורואסטרית: האווסטה
* הדת הדרוזית: איגרות החוכמה

כתבי הקודש זוכים לתפוצה רחבה ביותר, ומתורגמים לשפות רבות, כך שיהיו זמינים למאמינים בכל שפה שהם דוברים בה. דתות רבות מקדשות את הנוסח המקורי של הטקסט בשפה שבא הוא נכתב. לעיתים, בפרט בנצרות, מקודשים דווקא תרגומים מסוימים של הטקסט (לדוג': תרגום השבעים, הוולגטה), גם ביהדות נכנסו התרגומים הארמיים לקאנון אך הם תמיד נחשבו פחותים בקדושתם מהעברית. הנוסח המאושר לשימוש בבית התפילה הוא לרוב החלטה של הסמכות הדתית (כנסייה, פוסקים וכדומה).

ישנה הקפדה מיוחדת על האיות, פריסת העמוד ואופן הכתיבה או ההדפסה של כתבי קודש. ישנן דתות או זרמים דתיים המתייחסות בחשדנות לכל מעשה תרגום, אחרות מברכות עליו כשהוא משרת את הפצת הדת, או מאפשר להמון העם, שלא מכיר את שפת הקודש, להבין את הטקסט המכונן של אמונתם.

ישנה מידה שונה של התייחסות לכתבי הקודש כעצם פיזי כבעלי קדושה. ביהדות, בעת הפסקה בקריאה של ספר קודש, משום כבודו אין להפוך אותו, אלא להניחו כשפניו כלפי מעלה ולכסותו. שרפה והשחתה של ספר קודש נחשבת כעלבון לדת לה הוא שייך, ואלו שימשו בדיכויים דתיים ומלחמות דת לאורך ההיסטוריה, כמו גם בפשעי שנאה בימינו.

בנוסף לטקסים דתיים, שבהם מקומם של כתבי הקודש מובן מאליו, משולבים כתבי הקודש גם בטקסים חילוניים. דוגמה מובהקת לכך היא טקס השבעתו של טירון בצה"ל, שבסיומו מוענק לחיילים יהודים עותק של התנ"ך, ולחיילים נוצרים או מוסלמים עותק של הביבליה או הקוראן בהתאמה. במדינות שונות נדרשים עדים להישבע בכתבי הקודש על אמיתות עדותם, ובעלי תפקידים על שמירת אמונם לציבור.

==ראו גם==
* קאנוניזציה (של כתבים)
* 
* ספרות תורנית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ספר
קטגוריה:דת
הומיאותרמיות

מצלמה תרמית]]
הומיאותרמיות היא תכונה של בעל חיים המתבטאת ביכולתו ולווסת את טמפרטורת גופו ולשמור על רמתה היציבה ללא תלות בתנאי הסביבה, באמצעות תהליכים בתוך הגוף. רק שתי מחלקות בממלכת בעלי החיים מתאפיינות בתכונה זו, והם העופות והיונקים.

התכונה ההופכית לתכונה זו היא פוקילותרמיות – טמפרטורת גוף משתנה בהתאם לתנאי הסביבה ("דם קר"). קבוצת בעלי החיים ההומיאותרמים היא פוליפילטית.

=== מקור החום בגוף ===
דובים לבנים. רק החום שלהם מאפשר להם לשרוד בקטבים
יצורים הומיאותרמיים הם בעלי קצב מטבוליזם גבוה, שמייצר חום רב בתוך הגוף. כמחצית מהחום מקורו בנשימה תאית, תוך כדי בנית מולקולות ATP, משום שלתהליך ניצול הגלוקוזה יש יעילות של 50% בלבד. 50% נותרים משתחררים בצורת אנרגיית חום. מולקולות ה-ATP מספקות אנרגיה לתהליכים הפיזיולוגיים והמטבוליים בגוף וגם בשלב זה הנצילות האנרגתית היא 50%, והשאר נפלט בצורת חום.<ref></ref> ולכן, כדי שתישמר סביבה פנימית קבועה מבחינת טמפרטורה, אצל בעלי חיים אלה התפתח מנגנון לפליטת חום, אפילו כאשר הם נמצאים בסביבה בעלת טמפרטורה גבוהה.

ויסות חום הגוף בתנאי חום

כאשר טמפרטורת הגוף עולה, דם חם זורם דרך ההיפוטלמוס הקדמי. סיבים היוצאים ממנו אל גזע המח ומשם אל מח השדרה מעוררים את המערכת העצבים הסימפתית ואת השרירים הרצוניים. סיבים אחרים מובילים אל אל מרכזי הלב והנשימה במח המארך. התוצאה של כלל גירויים אלה היא פעילות פיזיולוגית מסוגים שונים, הגורמת לירידת טמפרטורת הגוף.<ref name=":0"></ref>
* התרחבות כלי הדם ההיקפיים, שגורמת לקרינת חום אל מחוץ לגוף. הגברת זרימת הדם לאזורים היקפיים גם מעלה את הולכת החום לסביבה.
* עליה בהזעה
* ירידה בקצב המטבוליזם- להקטנת הצטברות החום בגוף
* עליה בקצב הנשימה, להוצאת האוויר החם מהריאות
ישנן גם התאמות התנהגותיות הבאות לידי ביטוי בתנאים אלה והם כוללים הסתתרות במחילות, שהיה במקומות מוצלים ועוד

ויסות חום הגוף בתנאי קור

ויסות חום הגוף בתנאי קור מבוקר על ידי ההיפוטלמוס האחורי, המפעיל מנגנון הפוך לזה המתקיים בתנאי חום.<ref name=":0" />
* התכווצות כלי הדם ההיקפיים ועל ידי כך צמצום זרימת הדם ההיקפית
* מנגנון של זרימת נגדית בכלי דם, המצמצמת איבוד חום לסביבה
* עליה במטבוליזם
* ירידה בקצב הנשימה
* הרעדת שרירים
* התפתחות שכבת שומן עבה, תת-עורית
* תרדמת חורף המלווה בירידה במטבוליזם

אבולוציה של הומיאותרמיות<ref></ref>

תכונה זו הופיעה כנראה בחלק המאוחר של עידן הטריאס, לפני 223 מיליון שנה. תקופה זו התאפיינה בשינויים תכופים בטמפרטורות גלובליות, וזו גם הייתה תקופה עם הרבה לחות באוויר. תנאים אלה הפעילו לחץ אבולוציוני על בעלי החיים. החוקרים משערים שתכונת ההומיאותרמיות התפתחה תוך פרק זמן של מיליון שנה. זו נחשבת תקופה קצרה במונחים של שינויים אבולוציוניים.

הומיאותרמיות דורשת אומנם השקעת אנרגיה רבה יותר לקיום היום-יומי, אך מצד שני מאפשרת פעילות בלילות, בהן אין מקור חום חיצוני זמין. בנוסף, היא אפשרה ליצורים הומיאותרמיים לחיות באזורים קרים, בתנאים אשר יצורים פויקילותרמיים אינם יכולים להתקיים בהם.

==ראו גם==
* טמפרטורת גוף נורמלית
* כלל הסה
* קירור
* בעלי דם חם
* בעלי דם קר
* מנגנון זרימה נגדית

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==
כפר הנגיד

כְּפַר הַנָּגיד הוא מושב עובדים במישור החוף הדרומי השוכן בין יבנה בדרום, רחובות במזרח ועיינות בצפון, בתחומי המועצה האזורית גן רווה.
נחל שורק עובר במושב.

==היסטוריה==
המושב הוקם בתחילת 1949 על ידי עולים מבולגריה שהתיישבו תחילה בבתי הכפר הערבי הנטוש אל-קובייבה (נכתב גם כ"קובבה"). באוקטובר 1949, החליטו רוב התושבים לעזוב את בתי הכפר, ולהקים בעזרת הסוכנות היהודית יישוב חדש, כ-2 ק"מ מערבה לקוביבה, בשם כפר הנגיד, על-שמו של שמואל הנגיד (מצביא, מדינאי, ומשורר שפעל בספרד, בתור הזהב של יהדות ספרד במאה ה-11), על חלק מאדמות הכפר הערבי הנטוש יבנא.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 שינה המושב את אופיו, רבים מהתושבים הפסיקו לעסוק בחקלאות ובחלק גדול מהמשקים הוקמו מחסנים, משרדים ובתי מלאכה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
חג הקורבן

תפילות חג הקורבן ב[[בנגלדש, 2011]]
חג הקורבן (בערבית: عيد الأضحى; תעתיק חופשי: עיד אל-אד'חא; תעתיק מדויק: עִיד אלְאַצְ'חא; מכונה גם "החג הגדול"; בערבית: العيد الكبير; תעתיק: עיד אל-כביר) הוא חג מוסלמי ודרוזי המציין את המועד לקיום החג' - העלייה לרגל למכה, שמתקיימת באותו שבוע. חג הקורבן נחגג החל מהיום העשירי של חודש ד'ו אל-חיג'ה (החודש האחרון בלוח <span lang="he" dir="rtl">המוסלמי</span>) ונמשך ארבעה ימים. הוא נחשב לחג הגדול והחשוב ביותר בשנה. 

כל מוסלמי מחויב לקיים את החג' לפחות פעם אחת בחייו, בשבוע חג הקורבן. העלייה לרגל עצמה נמשכת כשבוע, וחג הקורבן מציין את אחד השיאים בטקסים הנהוגים בה. אלו שמקיימים את החג בביתם מקיימים טקס דומה לזה הנהוג באותו יום בעיר מכה, שעיקרו הקרבת קורבנות של טלה והכנת בשרו למאכל בסעודת החג של המקריב ומשפחתו או כתרומה לעניים.

גם הדרוזים חוגגים את חג הקורבן בתאריך זהה לחג המקביל אצל המוסלמים, אם כי מנהגי החג אצל הדרוזים שונים. גם אצל הדרוזים חג הקורבן הוא החג החשוב ביותר.

== מקור החג ==

=== סיפור העקדה ===
מקובל לקשר את החג לסיפור עקדת בנו של אברהם. שם החג, "חג הקורבן", נובע גם הוא מן הקשר לסיפור העקידה המתואר ב וכחלק מהאמונה המוסלמית והדרוזית.

סיפור העקדה המופיע ב דומה מאוד לסיפור עקדת יצחק המתואר בתורה, אך לא נאמר שם במפורש איזה מבניו של אברהם נעקד. כיום רוב המוסלמים מאמינים שמדובר בישמעאל.

בסורת א-צאפאת, פסוקים 101–107, מסופר כי הנביא אבראהים (אברהם), המאמין באללה, חלם כי הוא שוחט את בנו ומעלה אותו כקורבן לאלוהים. הוא סיפר לבנו את החלום, והבן השיב לאביו שעליו לראות בחלומו ציווי מהאל, ולהקריב אותו לעולה. אבראהים מיהר להגשים את החלום שחלם, הלך להר ערפאת וביקש לשחוט את בנו כדי להוכיח את חוזק אמונתו באלוהים. אלוהים ראה זאת ושלח לו כבש, אותו שחט אבראהים במקום את בנו.

== מנהגי החג ==
* עלייה לרגל למכה, בה התרחש סיפור העקידה לפי המתואר בקוראן.
* צום ביום שלפני החג (שנקרא "יום ערפה" או "וקפת ערפה").
* תפילת חג ביומו הראשון של החג.
* קניית בגדים חדשים לכל המשפחה וחגיגות משפחתיות וקהילתיות (בחמולות).
* קריאת פסוקים מהקוראן בבתי הקברות.
* שחיטת כבש (או בהמה אחרת) והכנת בשרו למאכל בחג. לפי האמונה, יש לחלק את הקורבן לשלושה חלקים: חלק למקריב, חלק למשפחתו, וחלק לעניים.

רוב המוסלמים נוהגים לאכול בחג בשר, לזכר הקורבן, אולם יש משפחות שמכינות בו מאפים וממתקים, כמו עוגות עגולות ממולאות בתמרים, כעכים ממולאים בשקדים ובוטנים, עוגות שמנת, עוגיות וכו'.

==חג הקורבן בישראל==
עוגיות, ממתקים ומאפים תוצרת-בית לרגל חג הקורבן בכפר [[מע'אר, 2012]]

חג הקורבן נחגג על-ידי מוסלמים (ערבים, צ'רקסים ואחרים) ודרוזים בישראל. על-פי חוקי העבודה בישראל, עובדים החוגגים את חג הקורבן זכאים להיעדר ממקום עבודתם בארבעת ימי חופשת החג - ומבלי שייפגע שכרם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=14480 באִסלאם - עיד אלאַדֿחַא, חג הקורבן], מתוך סדרה על החגים המרכזיים בדתות האברהמיות, באתר מט"ח
* 
* [https://www.nli.org.il/he/discover/islam/holidays/eid-aladha מידע על חג הקורבן] באתר הספרייה הלאומית
* 
* [http://arabicmedia.co.il/עיד-אלאדחא/ עקידת יצחק וישמעאל במקורות האסלאמיים], באתר חיכמה - התוכנית ללימוד ערבית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חגים ומועדים אסלאמיים