OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בל תשקצו

פאי בארצות הברית. אכילה גסה היא עבירה על איסור בל תשקצו.]]
ביהדות, בל תשקצו הוא איסור הלכתי לעשות מעשים דוחים המעוררים גועל.

==מקור האיסור==
בספר ויקרא מופיע הפסוק: . הפסוק עוסק באופן ישיר באיסור אכילת שרצים, ומהמילים "אל תשקצו את נפשותיכם" נלמד עיקרון רחב יותר: איסור על מעשים נתעבים ומעוררים סלידה. וכך מופיע בתלמוד:

==דוגמאות לאיסורים==
הגהות הרמ"א, יורה דעה, יג, א על בסיס הרב סעדיה גאון שאינו חושש בדגים חיים משום 'אבר מן החי' אך כן חושש משום 'לא תשקצו' (על פי בית יוסף יורה דעה סימן יג).}}<ref>רמב"ם, משנה תורה, פרק א', הלכה ג': "דגים וחגבים אינן צריכים שחיטה אלא אספתן היא המתרת אותן.. לפיכך אם מתו מאיליהן בתוך המים מותרין, ומותר לאכלן חיים." הרמב"ם טוען כי ניתן לאכול דגים בעודם חיים ונראה כי כך גם דעת השולחן ערוך.</ref>

בתלמוד הובאו מספר דוגמאות למעשים האסורים משום 'בל תשקצו' הם:
* אכילת חרק כשר בעודו בחיים,
* 'המשהה נקביו' - התאפקות מרובה מעשיית צרכים,
* שימוש בכלי שנועד להקזת דם לשם שתיית מים.

בראשונים יש דוגמאות נוספות לאיסור מדין זה:
* אכילת מאכלים שהתערבב בתוכם קיא או צואה (שהם למעשה מזוהמים),
* אכילת תולעים, גם אם אין בהם בעיות כשרות
* אכילה בידיים מטונפות,
* שתיית שתן ועוד.

===פרטי דינים נוספים===
*אסור לאדם לאכול כל דבר שמעורר בו גועל, בין אם הדבר מעורר גועל אצל אחרים או לא. דוגמה לכך על בסיס חלק מהפוסקים היא אכילת דג בעודו בחיים או כל סוג מזון שעשוי לעורר תיאבון בתרבות אחת וגועל בתרבות אחרת.
*אם מעורבבים תולעים בתוך תבשיל והם אינם ניכרים לעין - אין בכך איסור בל תשקצו. 
*שתיית שתן אמנם אסורה, אך היא מותרת לצרכים רפואיים, ולכן אין בכך איסור בל תשקצו.
*בספר החינוך, כתוב שאין איסור בל תשקצו באכילת תולעים שהתפתחו במים שבתוך כלים, משום שהתורה התירה אותם בפירוש במה שכתבה לאסור רק אכילה של תולעים הגדלים "בימים ובנחלים". לעומת זאת, בספר איסור והיתר הארוך כתוב שאסור למי שהתולעים האלו מעוררות אצלו גועל לאוכלן.

==דאורייתא או דרבנן==
יש ראשונים שהבינו על פי פשטות דברי התלמוד שזהו איסור דאורייתא. ראשונים אחרים כתבו שזוהי רק גזירה דרבנן, והדרשה שבתלמוד היא אסמכתא בעלמא. הרמב"ם כתב שהאיסור אמנם מדאורייתא, אך אינו נכלל עם שאר האיסורים בתורה שנקבע עליהם עונש מלקות, משום שאינו מתאים לפשט הכתוב.

==ראו גם==
* איסור אכילת תולעים

==קישורים חיצוניים==
* [http://olamot.net/shiur/אוכל-לא-טעים אוכל לא טעים ובגדרי 'בל תשקצו'] באתר "עולמות"
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:פרשת שמיני
משהה נקביו

משהה נקביו הוא כינוי הלכתי, לאדם המתאפק מעשיית צרכיו כאשר הוא מרגיש צורך בכך. על פי ההלכה אדם שמשהה נקביו עובר על מצות לא תעשה של 'בל תשקצו'.

== מקור האיסור ==
איסור משהה נקביו נלמד בתלמוד בבלי<ref>מסכת מכות דף טז ע"ב</ref> על ידי רב אחאי מהפסוק בספר ויקרא: , מאחר שיש בהתאפקות משום מיאוס.

=== חומר האיסור ===
הפוסקים נחלקו אם איסור זה הוא דאורייתא<ref>כ"כ בכמה אחרונים, הרמב"ם בספר המצוות מצוות לא תעשה קעט, הרבינו יונה שערי תשובה פרק ג סעיף צג, רבי אליעזר ממיץ ספר יראים מצווה קנא, שו"ת הרשב"ש סימן רעד</ref> או דרבנן והפסוק רק אסמכתא<ref>כן דעת רבי מנחם המאירי בספרו בית הבחירה מכות, טז, ודעת חידושי הריטב"א מכות טז ב, והרשב"ץ בספר זוהר הרקיע לאוין עב, וכ"כ בספר תרומת הדשן תשובה קטז</ref>.

הרמב"ם כתב שהמשהה נקביו, מלבד מה שהוא עובר באיסור של 'בל תשקצו', הוא גם גורם לעצמו בעיות בריאותיות כתוצאה מכך<ref>מנורת המאור נר ו' כלל א פרק ג חלק א</ref>.

על דרך הרמב"ם כתבו ראשונים אחרים שהמשהה נקביו לקטנים מסתכן בעקרות ומשום כך יש איסור נוסף בדבר על פי הפסוק בספר דברים . בתלמוד הבבלי אף מסופר על חכמים שונים שהפכו לעקרים, והתלמוד מייחס זאת לכך שהתאפקו מעשיית צרכים משום שהשתתפו בשיעור שנמשך זמן רב.

לדעת החזון אי"ש, הסיבה לכך שאנו לא רואים בימינו שהתאפקות גורמת לעקרות, הוא משום ש'השתנו הטבעים'.

== הגבלות לאיסור ==
הראשונים סייגו את האיסור להשהות נקביו, וכתבו מספר מקרים בהם הדבר מותר:

* הרשב"א התייחס למי שמרגיש צורך לעשות את צרכיו תוך כדי מהלך התפילה, וכתב שמותר להתאפק אם ניתן .

* בשו"ת "תרומת הדשן" כתוב שמי שנמצא במקום שיהיה לו חוסר נעימות לעשות את צרכיו - מותר לו להתאפק.
* בשו"ע הגר"ז<ref>או"ח סי' ג' סעי' י"א מהו"ת</ref> טען שכל מי שיכול להעמיד עצמו עד כדי שיעור הילוך פרסה אין בו משום בל תשקצו, כיוון שאין בזה סכנה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:רפואה והלכה
קטגוריה:שתן
קטגוריה:הלכות בית הכסא
שוקי ודורית

שוקי ודורית, מרץ 2017
שוקי ודורית היה צמד זמרים ישראלי שפעל בשנים 1978–1990 בתל אביב. חברי הצמד היו דורית פרקש ושוקי שוקי, שגם הלחין את כל שיריהם המשותפים.

==קריירה==

תחילת דרכם הייתה בשנת 1978 כששוקי, בן להורים מוזיקאים שעלו איתו מלבנון וחניך בקיבוץ, שהיה אז סטודנט באוניברסיטה, הכיר את דורית, גם היא סטודנטית באותה תקופה, אותה שמע שרה קודם לכן, והציע לה להקליט איתו את השיר "גן נעול", שהלחין למילים של רחל המשוררת. השיר הוקלט לראשונה בשנת 1979 וזכה להצלחה גדולה. בעקבות הצלחת השיר הוציא לאור הצמד את אלבומם הראשון בשנת 1980, "גן נעול", בהפקתו של דודו אלהרר. בין שירי האלבום שהתפרסמו ניתן למנות את ״גן נעול״, "רוח בהרים" (שהלחין שוקי למילותיה של לאה גולדברג) ו"על נהרות בבל" (בלחנו של המלחין האנגלי בן המאה ה-18 פיליפ הייז, שהתפרסם בביצועו של דון מקליין, והושר באלבום עם המילים המקוריות מ). האלבום לא זכה להצלחה מסחרית.

ב-1982 השתתף הצמד בפסטיבל הזמר המזרחי (דרור - למנצח שיר מזמור) עם השיר "תני לי את ידך". באותה שנה הקליטו את השיר "יום חדש" שזכה להצלחה. ב-1983 הופיע הצמד במופע המשותף ״שיישאר בינינו״ בצוותא עם יורם טהרלב. הצמד הקפיא את עבודתו המשותפת ב-1984.

דורית החלה לעבוד על שירים עם הנרי ברטר (המפורסם שבהם הוא השיר "סרפד" שכתבה רחל שפירא). בשנת 1988 נישאו שוקי ודורית זה לזה וחזרו לשתף פעולה באופן מקצועי, כאשר הקליטו את השיר "תותים" למילותיו של יורם טהרלב. השיר זכה להצלחה יחסית ובעקבות זאת הוציאו בשנת 1990 את אלבומם השני והאחרון "תותים". לאחר יציאת האלבום הפסיקו לעבוד יחד על שירים חדשים. שוקי עבד כטכנאי הקלטות, ודורית החלה קריירת סולו.
בשנים האחרונות מופיע הצמד ברחבי הארץ.

בראשית עבודתם המשותפת של הצמד לא היה ביניהם קשר רומנטי. במהלך שנות ה-80, התגרשה דורית מבעלה וב-1988 נישאה לשוקי, והם נשואים עד היום. לשניים בת משותפת בשם תמר שוקי (שאוקי), זמרת.

בעונה השנייה של ארץ נהדרת, הופיעה סדרת מערכונים על זוג ישראלי ממוצע: שוקי (דב נבון) ודורית (עלמה זק) על שמם של הצמד<ref></ref>.

באוקטובר 2018 הקליטו השניים את השיר אל ארצי של רחל המשוררת, בלחנו של שוקי, לציון 128 שנה להולדת המשוררת ולציון 70 שנה לעצמאות ישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* דודי פטימר, [https://dudipedia.wordpress.com/2015/09/30/גן-נעול-דודי-פטימר-במפגש-וראיון-בלעדי/ ריאיון עם שוקי ודורית] באתר "דודיפדיה", 30 בספטמבר 2015

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר המזרחי
רצח רעיה גולן

רצח רעיה גולן אירע בשנת 1964 בו החיילת בת 19 נרצחה על ידי תושב בדואי. הרצח גרר אחריו הדים תקשורתיים, ציבוריים ופוליטיים.

== רקע ==
רעיה גולן הייתה בת קיבוץ עין המפרץ אשר שירתה בבסיס צבאי בנגב.

== הרצח ==
ב-10 בינואר 1964 ביקשה גולן לבקר את חברתה שהתגוררה בערד שאך זה נוסדה. היא הגיעה לבאר שבע ומשם עלתה לטרמפ עד למושב עומר. הנהג שהסיע אותה הספיק לראות אותה עולה על ג'יפ ומאז נעלמו עקבותיה. המשטרה פתחה בחקירה שבמהלכה נמצא כי הג'יפ הושכר לאזרח בדואי. המשטרה פתחה בחיפושים ואף הטילה עוצר על כאלף בדואים בנגב.

חוקרי המשטרה הגיעו לאוהלו של עג'עוג' מוחמד אל-סייד משבט אבו רקייק, ולאחר שהתכבדו בקפה ביקשו ממנו עזרה בחיפוש אחר הנעדרת. אל-סייד סיפר לחוקרים כי כשעבר ליד בור מים הבחין בתיק. הוא הוביל את החוקרים לבור המים ולאחר שאיבת חלק מהמים נתגלתה גופתה של גולן כשחבל כרוך לצווארה, והבדיקה הפתולוגית הראתה כי גולן נרצחה בחניקה. לא נתגלו סימני אונס, אך ההשערה הייתה שהרצח אירע תוך ניסיון תקיפה. מעילה של גולן נתגלה באוהל של אל-סייד בידי שכניו, והם הביאו אותו למשטרה.

בעקבות מציאת הגופה הודח מתפקידו שייח' של שבט בדואי שהתגורר בקרבת הבור בו נמצאה הגופה, בטענה שלא סייע למשטרה. ההדחה עלתה לדיון בכנסת מכיוון שהשייח' המודח היה חבר מפ"ם.

אל-סייד הואשם ברצח לפני בית המשפט המחוזי בירושלים, ולאחר ניהול משפט הורשע ונידון למאסר עולם באוקטובר 1964. במרץ 1965 נדחה ערעורו על ההרשעה על ידי בית המשפט העליון. בהמשך הומתק דינו של אל-סייד על ידי נשיא המדינה, אפרים קציר, והוא שוחרר ממאסרו בינואר 1982.

גולן נקברה בקיבוץ עין המפרץ, שם הוקמה אנדרטה לזכרה.

אנדרטה נוספת לזכרה הוקמה סמוך למקום הרצח בצומת יתיר (על כביש 31, ממזרח לצומת שוקת). גם באנדרטה זו וגם באתר הזיכרון של משרד הביטחון לא מוזכרת העובדה כי היא נרצחה.

בשנת 2013, האנדרטה בכביש 31 הושחתה ונופצה, ועם הזמן הועלמה כליל. בשנת 2018 לאחר בניית מחלף חדש בצומת האנדרטה הוקמה מחדש.

==קישורים חיצוניים==
*
* חנינא פורת, [https://www.news1.co.il/Archive/0024-D-129192-00.html "רצח החיילת רעיה גולן" - 54 שנה לאירוע שהפך למחלוקת פוליטית בין מפא"י למפ"ם], אתר News1, חדשות מחלקה ראשונה, 5 באוגוסט 2018

== לקריאה נוספת ==
* כתבנו בבאר שבע, מאת יצחק שתיל, אדר תשנ"א, מרץ 1991, עמ׳ 34 עד 40

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשיות רצח בישראל
קטגוריה:רצח חיילי צה"ל
קטגוריה:1964 בישראל
קטגוריה:עין המפרץ
קטגוריה:אלימות נגד נשים: ישראל
קטגוריה:פיגועים שבוצעו על ידי ערבים-ישראלים
קטגוריה:הנגב: פיגועים
קטגוריה:כביש 31
1942 בקולנוע

== אירועים ==
== סרטים שוברי קופות ==
# גברת מיניבר
# מסע נואש
# קציר הגורל
# יאנקי דודל דנדי
# Gentleman Jim
# אביב ברמות
# אי שם אמצאך
# This Gun for Hire
# Reap the Wild Wind
# Footlight Serenade

== פרסים ==
פרס אוסקר
:הסרט הטוב ביותר: גברת מיניבר
:השחקן הטוב ביותר: ג'יימס קאגני - יאנקי דודל דנדי
:שחקן המשנה הטוב ביותר: ואן הפלין - ג'וני להוט
:השחקנית הטובה ביותר: גריר גרסון - גברת מיניבר
:שחקנית המשנה הטובה ביותר: תרזה רייט - גברת מיניבר
:הבמאי הטוב ביותר: ויליאם ויילר - גברת מיניבר

== נולדו ==
* 9 בינואר – סוזאנה יורק, שחקנית בריטית
* 10 בינואר – וולטר היל, במאי אמריקאי
* 31 בינואר – דניאלה ביאנקי, שחקנית איטלקית
* 31 בינואר – דרק ג'רמן, במאי בריטי (נפטר ב-1994)
* 2 בפברואר – בו הופקינס, שחקן אמריקאי
* 20 בפברואר – קלוד מילר, במאי צרפתי
* 21 בפברואר – מרגרטה פון טרוטה, במאית גרמנית
* 23 במרץ – מיכאל הנקה, במאי גרמני
* 27 במרץ – מייקל יורק, שחקן בריטי
* 28 במרץ – מייק ניואל, במאי בריטי
* 3 באפריל – מרשה מייסון, שחקנית אמריקאית
* 5 באפריל – פיטר גרינוויי, במאי בריטי
* 6 באפריל – בארי לוינסון, במאי אמריקאי
* 8 באפריל – דאגלס טרמבול, יוצר אפקטים מיוחדים ובמאי אמריקאי 
* 13 באפריל – ביל קונטי, מלחין פסקולים אמריקאי
* 17 באפריל – דייוויד בראדלי, שחקן בריטי
* 23 באפריל – סנדרה די, שחקנית אמריקאית (נפטרה ב-2005)
* 24 באפריל – ברברה סטרייסנד, זמרת ושחקנית אמריקאית
* 26 באפריל – קלודין אוז'ה, שחקנית צרפתייה
* 18 ביוני – רוג'ר איברט, מבקר אמריקאי
* 1 ביולי – ז'נבייב בוז'ולד, שחקנית קנדית
* 9 ביולי – ריצ'רד ראונטרי, שחקן אמריקאי
* 13 ביולי – האריסון פורד, שחקן אמריקאי
* 21 ביולי – ורוניק ונדל, שחקנית צרפתייה
* 24 ביולי – כריס סרנדון, שחקן אמריקאי
* 29 ביולי – טוני סיריקו, שחקן אמריקאי
* 1 באוגוסט – ג'אנקרלו ג'אניני, שחקן איטלקי
* 20 באוגוסט – אייזק הייז, מוזיקאי ושחקן אמריקאי (נפטר ב-2008)
* 5 בספטמבר – ורנר הרצוג, במאי, תסריטאי, שחקן ומפיק גרמני
* 29 בספטמבר – מדליין קאהן, שחקנית אמריקאית (נפטרה ב-1999)
* 29 בספטמבר – איאן מקשיין, שחקן בריטי
* 5 באוקטובר – ג'ון סיל, צלם אוסטרלי
* 6 באוקטובר – בריט אקלנד, שחקנית שוודית
* 10 באוקטובר – פיטר קויוטי, שחקן אמריקאי
* 11 באוקטובר – אמיטאב באצ'אן, שחקן הודי
* 12 באוקטובר – דליה לביא, שחקנית ישראלית
* 15 באוקטובר – פני מרשל, במאית אמריקאית
* 23 באוקטובר – מייקל קרייטון, סופר, תסריטאי, במאי ומפיק אמריקאי (נפטר ב-2008)
* 26 באוקטובר – בוב הוסקינס, שחקן בריטי
* 2 בנובמבר – סטפני פאוורס, שחקנית אמריקאית
* 17 בנובמבר – מרטין סקורסזה, במאי אמריקאי
* 18 בנובמבר – לינדה אוונס, שחקנית אמריקאית
* 30 בדצמבר – פרד וורד, שחקן אמריקאי

== נפטרו ==
* 5 בינואר – טינה מודוטי, צלמת, שחקנית ופעילה פוליטית איטלקית
* 16 בינואר – קרול לומברד, שחקנית
* 29 במאי – ג'ון ברימור, שחקן
* 3 באוגוסט – ג'יימס קרוז, שחקן ובמאי אמריקאי
* 29 באוגוסט – ג'ון גוטווט , במאי גרמני-יהודי
* 20 באוקטובר – מיי רובסון, שחקנית אוסטרלית
* 9 בנובמבר – עדנה מיי אוליבר, שחקנית קולנוע
* 14 בנובמבר – סידני פוקס, שחקנית אמריקאית
* 16 בנובמבר – יוזף שמידט, זמר אופרה, חזן ושחקן יהודי יליד בוקובינה

== סרטים נוספים ==
*במבי
*האמברסונים המופלאים
*קזבלנקה

== ראו גם ==
*1941 בקולנוע 
*1942
*1943 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע
ֿ
== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.imdb.com/year/1942/ שנת 1942] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
1941 בקולנוע

== סרטים שוברי קופות ==
* סרג'נט יורק
* הם מתו עם המגפיים שלהם
* הונקי טונק
* ינקי בחיל האוויר המלכותי
* מה יפית עמק נוי

== פרסים ==
פרס אוסקר
:הסרט הטוב ביותר: מה יפית עמק נוי – פוקס המאה ה-20
:השחקן הטוב ביותר: גרי קופר – סרג'נט יורק
:שחקן המשנה הטוב ביותר: דונלד קריספ – מה יפית עמק נוי 
:השחקנית הטובה ביותר: ג'ואן פונטיין – חשד
:שחקנית המשנה הטובה ביותר: מרי אסטור – השקר הגדול
:התסריט המקורי הטוב ביותר: אורסון ולס, הרמן ג'יי. מנקייביץ'– האזרח קיין
:הבמאי הטוב ביותר: ג'ון פורד – מה יפית עמק נוי

== נולדו ==
* 5 בינואר – הייאו מיאזאקי, יצרן סרטים יפני
* 8 בינואר – גרהאם צ'אפמן, קומיקאי
* 14 בינואר – פיי דאנאוויי, שחקנית
* 26 בינואר – סקוט גלן, שחקן
* 14 באפריל – ג'ולי כריסטי, שחקנית
* 20 באפריל – ראיין אוניל, שחקן
* 5 בנובמבר – ארט גרפונקל, זמר, שחקן מזדמן

== נפטרו ==
* 4 בינואר – אנרי ברגסון, סופר
* 10 בינואר – ג'פנר, קומיקאי ושחקן

== סרטים נוספים ==
* דמבו הפיל המעופף
* הנץ ממלטה

== ראו גם ==
*1940 בקולנוע 
*1941
*1942 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/1941/ שנת 1941] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
שמעון אברמסקי

שמעון אברמסקי (באנגלית: Chimen Abramsky; 12 בספטמבר 1916 – 14 במרץ 2010) היה היסטוריון יהודי-בריטי ופרופסור בקולג' אוניברסיטת לונדון.

== קורות חיים ==
אברמסקי נולד בעיר מינסק (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) לרייזל, בעלת ייחוס רבני, ולרב יחזקאל אברמסקי, תלמיד חכם וראש ישיבה נודע. שמעון לא למד בבית ספר באופן מסודר אלא עם מורים פרטיים, בשפות יידיש, רוסית ועברית. בשנת 1929 נשפט אביו יחזקאל לגלות בסיביר בעקבות פעילותו נגד הדיכוי של היהדות בברית המועצות. לאחר קמפיין בינלאומי שוחרר, ובדצמבר 1931 היגרה המשפחה לאנגליה, ושם למד שמעון אברמסקי אנגלית. בשנת 1936 נסע לארץ ישראל כדי ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר בוגר בהיסטוריה יהודית וכללית ופילוסופיה. במהלך שהותו היה מעורב בפעילות פוליטית סוציאליסטית. בשנת 1939 חזר לקיץ לבקר את הוריו, וכשפרצה מלחמת העולם השנייה נשאר באנגליה ועבד בחנות ספרים יהודית בלונדון, כך שמעולם לא סיים תואר ראשון. בשנת 1940 נישא למרים לבית נירשטיין, בתו של אחד מבעלי החנות. בשנת 1941 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הבריטית והיה פעיל בה. בשנת 1952 הוא שלח מכתב למערכת האקונומיסט בה יצא נגד הטענה שהשלטון בברית המועצות הוא אנטישמי, וטען שלא ניתן לדעת האם יהודי ברית המועצות רוצים לעלות לישראל. בשנת 1958, כשנתיים לאחר הפלישה הסובייטית להונגריה, פרש ממנה.

בשנת 1965 פרסם את ספרו הראשון, "קרל מרקס ותנועת העבודה בבריטניה", שאותו כתב יחד עם הנרי קולינס. חברו הטוב, ישעיה ברלין, המליץ לו להיכנס לעולם האקדמיה, ובזכות המלצה זאת החל ללמד כמרצה, תחילה בקולג' סנט אנתוני באוקספורד ומשנת 1966 החל ללמד היסטוריה יהודית בקולג' אוניברסיטת לונדון.

נפטר ב-14 במרץ 2010, והיה בן 94 במותו. היה אב לשני ילדים, ג'ק, מתמטיקאי, וג'ני , מפיקה בכירה ב-BBC. נכדו סשה אברמסקי הוא עיתונאי.

אחיו יעקב דוד אברמסקי (1914–1979) היה סופר עברי, מתרגם, ביבליוגרף ובלשן ישראלי.

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.timesonline.co.uk/tol/comment/obituaries/article7067536.ece פרופסור שמעון אברמסקי: היסטוריון], באתר "הטיימס" 
* [http://www.guardian.co.uk/books/2010/mar/18/chimen-abramsky-obituary לזכרו של שמעון אברמסקי], באתר "הגרדיאן" 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים בריטים
שמעון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1916
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2010
אבנר שמעוני

אבנר שמעוני (באנגלית: Abner Shimony; 10 במרץ 1928 – 8 באוגוסט 2015) היה פיזיקאי ופילוסוף של המדע יהודי-אמריקאי, פרופסור באוניברסיטת בוסטון. מחקריו עסקו באספקטים השונים של מכניקת הקוונטים ותורת היחסות.

== קורות חייו ==
שמעוני נולד בשנת 1928 למשפחה שומרת מצוות בקולומבוס, אוהיו. הוא סיים תואר ראשון במתמטיקה ופילוסופיה מאוניברסיטת ייל ב-1948 ותואר שני מאוניברסיטת שיקגו ב-1950. ב-1953 השלים דוקטורט בפילוסופיה בייל, וב-1962 דוקטורט בפיזיקה מאוניברסיטת פרינסטון בהנחיית יוג'ין ויגנר. בין השנים 1953 ל-1955 שירת בצבא ארצות הברית בחיל הקשר.

התפרסם במיוחד בזכות פיתוח "אי-השיווין CHSH", ניסוי המאפשר לאשש באופן אמפירי את משפט בל.

בשנים 1995–1996 היה נשיא האגודה לפילוסופיה של המדע. היה נשוי לאנתרופולוגית אנה-מרי אנרוד שמעוני (1928–1995) ואב לשני בנים.

נפטר ב-8 באוגוסט 2015.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20060406164117/http://www.bu.edu/philo/faculty/shimony.html דף אישי] באתר אוניברסיטת בוסטון
* [http://www.statemaster.com/encyclopedia/Abner-Shimony ביוגרפיה קצרה] , באתר NationMaster

קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:פילוסופים של המדע
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
התאחדות הצלילה החופשית העולמית

התאחדות הצלילה החופשית העולמית (באנגלית: AIDA - International Association for Development of Apnea) היא התאחדות עולמית המנהלת ורושמת את תוצאות התחרויות לענף הצלילה החופשית. מטרת הארגון היא לקבוע סטנדרטים לבטיחות, נהלים לתחרויות, לנהל את רישום התוצאות בתחרויות רשמיות ולפעול חינוך ולקידום ענף הצלילה החופשית.

הארגון הוקם ב-2 בנובמבר 1992 על ידי רונלד ספקר וקלוד שפוי בניס, צרפת. 

בשנת 2007 הוקמה "AIDA ישראל", נציגתה הרשמית של התאחדות הצלילה החופשית העולמית בארץ.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.aida-israel.org/index.php AIDA ישראל]

קטגוריה:פדרציות ספורט
קטגוריה:צלילה
נפת טבריה

נפת טבריה (באנגלית: Sub-district of Tiberias) הייתה נפה במחוז הגליל בתקופת המנדט הבריטי על שם העיר טבריה.

לפי תוכנית החלוקה נועד כל שטח הנפה להיות חלק מהמדינה היהודית, אולם במהלך מלחמת העצמאות השטח שמדרום וממזרח לכנרת נכבש על ידי הצבא הסורי. בעקבות הסכם שביתת הנשק בין ישראל לסוריה בתום מלחמת העצמאות הפך השטח לאזור מפורז, ולמרות היותו שטח ריבוני ישראלי, נשלט בפועל בידי סוריה. רובו המכריע של שטח הנפה נשאר בישראל והפך לנפת כנרת במחוז הצפון.

== אוכלוסייה ==
לפי סקר הכפרים שערכו רשויות המנדט בשנת 1945 היה סך האוכלוסייה בנפה 39,200 בני אדם והתפלגה כדלקמן:
* ערבים:24,810, מתוכם 2,360 נוצרים
* יהודים: 13,100
* אחרים: 1,290
יש להתחשב בעובדה שהנתונים האלה לא נבעו ממפקד אוכלוסין, אלא התבססו על מפקד האוכלוסין המנדטורי האחרון של 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה היהודית והערבית, (שהיו חלקיים בלבד).

== שטח ==
לפי סקר הכפרים משנת 1945 היה סך השטחים של יישובי הנפה 440,969 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
* שטח בבעלות ערבית: 231,761 דונמים
* שטח בבעלות יהודית: 167,406 דונמים
* שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה): 41,802 דונמים

== יישובי הנפה==

עיר הנפה:
*טבריה (בערבית: طبريا)

כפרים ויישובים:
{|
|-
|width=20% valign=top|
*אלומות
*אפיקים
*אשדות יעקב
*בית-גן
*בית זרע
*ביתניה
*גינוסר
*דגניה א'
*דגניה ב'
*אל-דלהמיה (בערבית: الدلهميّة)
*הזורעים
*ואדי אל-חמאם (בערבית: وادي الحمام)
*חאן אל-מינה (בערבית: خان المنيه)
*חדת'א (בערבית: حدثا)
*קיבוץ חוקוק
*חיטין (בערבית: حطّين)
*ח'רבת אל-וע'רה אל-שוודע' (בערבית: خربة الوعرة السوداء)
*אל-חמה (בערבית: الحمّة)
*אל-טאבע'ה (בערבית: الطابغة)
*יאקוק (בערבית: ياقوق)
*יבנאל
*כפר חיטים
*כפר כמא (באדיגית (צ'רקסית): Кфар Кама, בערבית: كفر كما )
*כנרת
*לוביה (בערבית: لوبيا)
*אל-מג'דל (בערבית: المجدل)
*מגדל
*מד'הר (בערבית: معذر)
*מצפה
|width=20% valign=top|
*אל-מנארה (בערבית: المنارة)
*מנחמיה
*אל-מנשיה (בערבית: المنشية)
*מסדה
*מע'אר (או מגאר/מראר) (בערבית: المغار)
*משמר השלושה
*נאסיר אל-דין (בערבית: نصر الدين)
*אל-נוקייב (בערבית: النقيب)
*נמרין (בערבית: نمرين)
*כפר סבת (בערבית: كفر سبت)
*סג'רה
*סמח' (בערבית: سمخ)
*אל-סמכיה (בערבית: السمكية)
*אל-סמרא (בערבית: السمراء)
*אל-עובידייה (בערבית: العبيدية)
*ע'ויר אבו שושה (בערבית: غوير ابو شوشة)
*ע'וולם (בערבית: عولم)
*עיילבון (בערבית: عيلبون)
*עין גב
*פוריה עילית
*קבוצת כנרת
*א-שג'רה (בערבית: الشجرة)
*שדמות דבורה
*שרונה
*שער הגולן
*תל אל-הונוד בערבית: تل الهنود)

שבטים בדואים:
*ערב אל-סמכיה (בערבית: عرب السمكية)
|}

==הערות שוליים==

טבריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1920
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1948
נפת נצרת

נפת נצרת (באנגלית: Sub-district of Nazareth) הייתה נפה במחוז הגליל בתקופת המנדט הבריטי על שם העיר נצרת.

לפי תוכנית החלוקה נועד שטח הנפה להתחלק בין המדינה הערבית והמדינה היהודית, אולם נותר במדינת ישראל בעקבות מלחמת העצמאות והפך לחלק ממחוז הצפון.

== אוכלוסייה ==
לפי סקר הכפרים, שערכו רשויות המנדט בשנת 1945, היה סך האוכלוסייה בנפה כ-46,100 בני אדם, והתפלג כדלקמן:
* ערבים: 38,500, מתוכם 11,040 נוצרים
* יהודים: 7,600
יש להתחשב בעובדה שהנתונים האלה לא נבעו ממפקד אוכלוסין, אלא התבססו על מפקד האוכלוסין המנדטורי האחרון של 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה היהודית והערבית, (שהיו חלקיים בלבד).

== שטח ==
לפי סקר הכפרים משנת 1945 היה סך השטחים של יישובי הנפה 497,533 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
* שטח בבעלות ערבית: 263,088 דונמים
* שטח בבעלות יהודית: 137,382 דונמים
* שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה): 97,063 דונמים

== יישובי הנפה==

עיר הנפה:
*נצרת (בערבית: الناصرة)
כפרים ויישובים:
{|
|-
|width=20% valign=top|
*אום אל-גנם (בערבית: - أم الغنم)
*אום קוביי/ח'רבת מלטה (בערבית: أُم قبي) - כיום חלק מנצרת
*איכסאל (בערבית: إكسال)
*אינדור (בערבית: إندور/عين دور)
*בועיינה (בערבית: البعينه)
*ביר אל-מכסור (בערבית: بئر المكسور)
*בלפוריה
*גבת
*גניגר
*דבורייה (בערבית: دبوريّه)
*דמיידה (בערבית: ضميده)
*אל-דחי (בערבית: لدحي)
*אל-ורעאקני (בערבית: الورقاني) - דרומית לכפר ברוך
*זרזיר (בערבית: زرزير) (כולל את אל-געזאלין, בערבית: الغزالين)
*ח'רבת דאר אל-טוויל (בערבית: خربة دار الطويل) - צפונית לקיבוץ שריד
*טורען (בערבית: طرعان)
*טמרה (בערבית: طمره)
*יפיע (בערבית: يافة الناصره)
*כאוכב אבו אל-היג'א (בערבית: كوكب أبو الهيجه)
*כדורי
*כפר ברוך
*כפר גדעון
*כפר החורש
*כפר ילדים
*כפר מנדא (בערבית: كفر مندا)
*כפר קיש
*כפר קנא (בערבית: كفر كنّا)
*כפר תבור
*אל-מוג'ידל (בערבית: المْجيدل)
|width=20% valign=top|
*מזרע
*מחנה ישראל
*מנשייה זבדה (בערבית: منشية الزبدة)
*מעלול (בערבית: معلول)
*מרחביה (מושב)
*מרחביה (קיבוץ)
*משהד (בערבית: مشهد)
*נהלל
*ניין (בערבית: نين)
*נאעורה (בערבית: الناعورة)
*נוג'ידאת (בערבית: نجيدات)
*סאפורייה (בערבית: صفورية)
*סולם (בערבית: سولم)
*עוזייר (בערבית: عزير)
*עילוט (בערבית: عيلوط)
*עין מאהל (בערבית: عين ماهل)
*עפולה
*קבוצת השרון
*ריינה (בערבית: رينه)
*רומאנה (בערבית: رُمانه)
*רומת הייב (בערבית: رُمّات الهيب)
*רמת דוד (נקרא לפני כן "עיינות")
*רמת צבי
*שריד
*תל עדשים
שבטים בדואים:
*חג'ראת (בערבית: حجيرات)
*ערב אל-שיבלי (בערבית: الشبلي)
*עַרַבּ אֶ-צֻבֵּיח (בערבית: )
|}

==הערות שוליים==

נצרת
נפת חיפה (המנדט)

נפת חיפה (באנגלית: Sub-district of Haifa) הייתה הנפה היחידה במחוז חיפה בתקופת המנדט הבריטי. נקראה על שם העיר הגדולה בה, חיפה.

לפי תוכנית החלוקה נועד שטח הנפה להיות חלק מהמדינה היהודית ואכן בעקבות מלחמת העצמאות הוא נותר במדינת ישראל והפך למחוז חיפה של ימינו.

== אוכלוסייה ==
לפי סקר הכפרים שערכו רשויות המנדט בשנת 1945 היה סך האוכלוסייה בנפה 224,430 בני אדם והתפלגה כדלקמן:
* ערבים: 115,790, מתוכם 30,200 נוצרים
* יהודים: 104,310
* אחרים: 4,330
יש להתחשב בעובדה שהנתונים האלה לא נבעו ממפקד אוכלוסין, אלא התבססו על מפקד האוכלוסין המנדטורי האחרון של 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה היהודית והערבית, (שהיו חלקיים בלבד).

== שטח ==
לפי סקר הכפרים משנת 1945 היה סך השטחים של יישובי הנפה 1,031,755 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
* שטח בבעלות ערבית: 434,666 דונמים
* שטח בבעלות יהודית: 364,276 דונמים
* שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה): 208,047 דונמים
* שטח בבעלות אחרים: 24,766 דונמים

== יישובי הנפה==

{|
|-
|width=20% valign=top|
* אבו זוריק (בערבית: ابو زريق)
* אבו שושה (בערבית: ابو شوشة)
* אום א-זינאת (בערבית: أمّ الزينات)
* אום אל-קוטוף (בערבית: أمّ القـُطـُف)
* אום אל-שוּף (בערבית: أُم الشوف )
* אושה
* איג'זים (בערבית: إجزم)
* אלרואי
* אעבלין (בערבית: إعبلين)
* בוריכה (בערבית: بريكة)
* בית לחם (בגרמנית: Beit Lehem)
* בית שערים
* בלד א-שיח' (בערבית: بلد الشيخ)
* בנימינה
* בסמת טבעון (בערבית: بسمة طبعون)
* בת שלמה
* ג'בע (בערבית: جبع)
* גבעת עדה
* גבעות זייד
* ג'סר א-זרקא (בערבית: جـِسـْر الزرقاء)
* דלית אל-כרמל (בערבית: دالية الكرمل)
* דאלית אל-רוחא (בערבית: دالية الروحا)
* דליה
* הושה (בערבית: هوشة)
* הזורע
* ולדהיים (בגרמנית: Waldheim)
* זכרון יעקב
* ח'ביזה (בערבית: خبْيزة)
* חדרה
* חיפה
* חפציבה
* ח'רבת ליד (בערבית: خربة لِد العوادين)
* טבעון (אלונים)
* טירה (בערבית: الطيرة)
* טנטורה (בערבית: طنطورة)
* יאג'ור (בערבית: ياجور)
* יגור
* יערות הכרמל
* יקנעם
* כבארה
* כפר אתא
* כפר ברנדייס
|width=20% valign=top|
* כפר המכבי
* כפר חסידים
* כפר יהושע
* אל-כופרין (בערבית: الكفرين)
* כפר לאם (בערבית: كفر لام)
* כפר מסריק
* כעבייה (בערבית: كعبيّه)
* כפר קרע (בערבית: كفر قرع)
* כרכור
* מאיר שפיה
* מייסר (בערבית: مـَيْسـَر)
* אל-מנסי (בערבית: عرب بنيها)
* משמר העמק
* אל-נַעְ'נָעִ'יָּה (בערבית: النغْنغية)
* נשר
* סבארין (בערבית: صبارين)
* סינדיאנה (בערבית: السنديانة)
* עארה (בערבית: عارة)
* אל-ע'וביה א-פווקא (בערבית: الغبية الفوقا)
* אל-ע'וביה א-תחתא (בערבית: الغبية التحتا )
* עין ע'זאל (בערבית: عين غزال)
* עין המפרץ
* עין השופט
* עין חוד (בערבית: عين حوض)
* עספיא (בערבית: عسفيا)
* ערערה (בערבית: عرعرة)
* עתלית
* פוריידיס (בערבית: فـُرَيـْدِيس)
* פרדס חנה
* קיסאריה (בערבית: قيسارية)
* קניר (בערבית: قنّير)
* קריית ביאליק
* קריית חרושת
* קריית מוצקין
* קריית עמל
* ראס עלי (בערבית: رأس علي)
* רמת השופט
* רמת יוחנן
* רמת ישי
* שדה יעקב
* שער העמקים
* שפרעם (בערבית: شفاعمرو)
|}

==הערות שוליים==

חיפה
קטגוריה:חיפה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1920
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1948
רווחי אל-ח'טיב

רַוְוּחי אל-ח'טיב (בערבית: روحي الخطيب; 1914 – 6 ביולי 1994) היה ראש עיריית מזרח ירושלים בשנים 1957–1967.
== חייו ==
אל-ח'טיב עמד בראש עיריית מזרח ירושלים עד לכניסת כוחות צה"ל לשכונותיה במלחמת ששת הימים. לאחר סיום תפקידו שימש בתפקידי הנהלה בחברת תיירות ערבית ובחברת החשמל העירונית. במרץ 1968 התבקש להגיע לחקירה מטעם גורמי צה"ל, אשר בעקבותיה גורש לירדן בנימוק כי המשך שהותו בעיר מהווה סכנה לביטחון המדינה. משפחתו המשיכה להתגורר בירושלים ובשנת 1969 שהתה אף אשתו במעצר למשך 15 יום, לאחריו גורשה גם היא לירדן. 

במאי 1993 חזר אל-ח'טיב לשטחי יהודה ושומרון וכעבור שנה נפטר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי עיריית ירושלים
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:מגורשים ממולדתם

קטגוריה:ילידי 1914
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-1994
עארף א-דג'אני

עארף פשה א-דג'אני (בערבית: عارف الدجاني; 1856 - 14 באפריל 1930) היה ראש עיריית ירושלים בשנים 1917–1918.

==ביוגרפיה==
א-דג'אני נולד בירושלים למשפחה ותיקה בעיר, שבאדמותיה מצוי קבר דוד המלך על הר ציון. לאחר מלחמת העולם הראשונה וראשית המנדט הבריטי על ארץ ישראל, מונה לראש עיריית ירושלים. בשנת 1918 היה לנציג בוועד המנהל של האגודה המוסלמית-הנוצרית, מטעמה שימש מאוחר יותר נשיא סניף האגודה בירושלים ונשיא האגודה הכללית. 

בשנת 1919 היה בין יוזמי כינוס אספה פלסטינית לאומית, הקונגרס הערבי-פלסטיני, שנערכה בירושלים וקראה ליצירת ממשלה פלסטינית בשיתוף סוריה ולדחיית טענות התנועה הציונית. א-דג'אני נבחר לסגן נשיא האספה ועמד בראש תנועת "פלסטין לפלסטינים".
בתוך הוועידה, היה המתנגד העיקרי למגמת האחדות הסורית.

בספטמבר 1920 הצטרף אל מוסא כאזם אל-חוסייני כשותף בהנהגת התנועה הלאומית הפלסטינית. בדצמבר אותה שנה, נבחר בקונגרס הפלסטיני השלישי בחיפה לסגנו של אל-חוסייני בראשות הוועד הפועל הערבי, שהוקם לראשונה באותה ועידה.

בזמן יציאת המשלחת הפלסטינית הראשונה ללונדון, נבחר דג'אני לעמוד בראש הוועד הפועל, במקום חוסייני, שנבחר לעמוד בראש המשלחת. דג'אני הגיב לאי צירופו למשלחת בניהול הסברה נגד התועלת שבה ואף הפריע לאיסוף הכספים למענה. שנה לאחר מכן דרש לעמוד בראש המשלחת לחג'אז, וכאשר לא נבחר, יצא נגד ההחלטה לשלוח אותה ונגד מדיניות הוועד הפועל. הוועד הגיב לכך בפיטוריו.
ביוני 1922 הוא פוטר מנשיאות הוועד הפועל. הפיטורים הללו הביאו גם להרחקתו מהאגודה המוסלמית-נוצרית הירושלמית. הוא הצטרף אל האופוזיציה, והוביל אותה לצדו של ראע'ב נשאשיבי.
באותה תקופה הצטרף אחיו, שוכרי א-דג'אני, אל הארגון האופוזיציוני הראשון, "האגודה המוסלמית הלאומית", מה שפגע במעמדו של עארף.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית ירושלים
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1856
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1930
עינית (ציוד אופטי)

סוגים שונים של עיניות
עינית היא עדשה המצויה בסוגים מסוימים של מיקרוסקופים או טלסקופים. עינית מצויה במכשירים שבהם מתבוננים ישירות בעצם הנצפה, וזו העדשה האחרונה לפני העין. עינית מודרנית מורכבת ממספר עדשות המוצמדות יחד.

העינית תורמת הגדלה נוספת להמכשיר, ניתנת להזזה לאורך המכשיר לצורך מיקוד, מאפשרת תחום ראייה זוויתי מסוים ומרחק מסוים מהעין. 

מכשיר אופטי יכול להיות מצויד בעיניות שונות הנתנות להחלפה בהתאם לנדרש. במכשירים מתקדמים, המשמשים למחקר, נהוג להחליף את העינית במצלמה (CCD) ולצפות בתוצאה על מסך מחשב במקום באופן ישיר, או בנוסף לצפייה ישירה.

מבחינה אופטית, פעולת העינית היא הגדלה של הדמות הממשית שיוצר האובייקטיב בתוך המכשיר, כפי שעושה עדשה מגדילה.

==ראו גם==
*אובייקטיב
*עדשה
*עינית הצצה

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.olympusmicro.com/primer/anatomy/oculars.html oculars] באתר חברת אולימפוס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכשירים אופטיים
פלורין איטלקי

פלורין זהב מ-1347. [[פלר דה ליס בצד אחד (משמאל) ויוחנן המטביל מצידו השני (מימין)]]
פלורין איטלקי או, פשוט, פלורין (באיטלקית: Fiorino, מילולית: פרח קטן) היה מטבע שנטבע בפירנצה בין השנים 1252 ו-1523. בתקופה זו היה המטבע, יחד עם הדוקט הוונציאני (שהיה שווה-ערך לו), הילך חוקי בכל רחבי אירופה. היה זה ההילך הראשון ממנו נטבעה כמות מספיק גדולה של מטבעות, שאיפשרה הפיכתו לבעל משמעות בכלכלה העולמית. תפוצתם של סניפי בנקים מפירנצה ברחבי העולם הפכו את המטבע להילך העיקרי בסחר הבינלאומי. ערכו של המטבע ועיצובו כמעט ולא השתנו לאורך השנים. פלורין זהב (fiorino d'oro) היה עשוי מ-54 גריין זהב טהור. המטבע שימש כתקן, אמת מידה אחידה לחליפין וערכם של מטבעות שונים נקבע ביחס אליו. כך, בעוד שבשעת הפקתו היה שוויו זהה ללירת כסף אחת, ב-1500 שולמו תמורתו שבע לירות, דבר המשקף את קצב האינפלציה. 

במהלך המאות ה-14 וה-15 טבעו כ-150 ישויות מדיניות שונות באירופה גרסה משלהן לפלורין. בהן הפורינט של ממלכת הונגריה, הגילדר ההולנדי (ששמו קוצר מ"פלורין זהב", guilder florin בהולנדית, ל-"מוזהב" בלבד), הגולדן של נסיכויות גרמניה השונות ושל אוסטריה, הזלוטי הפולני (שגם פירוש שמו הוא "מוזהב") ועוד. מדינות קולוניאליות אלה טבעו גרסאות מקומיות של פלורין במושבותיהן מעבר לים. במאה ה-15 אומץ ה"רייכסגולדן" (גרמנית: Reichsgulden) כהילך החוקי של האימפריה הרומית הקדושה.

שלט האצולה של ממלכת הונגריה מימין]]
על המטבע הפלורנטיני המקורי נטבעו פלר דה ליס (פרח החבצלת, שהקנה למטבע ולעיר פירנצה את שמם) בצד אחד ודמותו של יוחנן המטביל, עוטה אדרת שיער, בצדו השני. במהדורות שונות הוחלף ה"פלר דה ליס" בסמל הרלדי של הישות המנפיקה. גם דמותו של יוחנן המטביל הוחלפה בגרסאות מקומיות לקדוש הפטרון של הישות המנפיקה, כגון לסלו הקדוש, מלכהּ של הונגריה ופטרונה על הפורינט.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* [http://books.google.it/books?id=OM2ckx49QFYC&pg=PT71&lpg=PT71&dq=gold+florin+florence+coin&source=bl&ots=X5kMKAlaEh&sig=rgsRw-d0xc417YyZHGhRQBBCaIQ&hl=it&ei=SZNNS7aPMciN_Aav9KWgDg&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=6&ved=0CCoQ6AEwBTgK#v=onepage&q=gold%20florin%20florence%20coin&f=false The economy of Renaissance Florence מאת Richard A. Goldthwaite]
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100506034705/http://www3.telus.net/Quattrocento_Florence/economy.html כלכלת פירנצה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פירנצה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות

קטגוריה:מטבעות שיצאו משימוש
קטגוריה:מטבעות זהב
רפאל מהודר

{{תמונה להחלפה}}
רפאל מהודר (1889 – אוגוסט 1924) היה מראשוני הרוקחים בתל אביב, חבר אספת הנבחרים הראשונה ובבית משפט השלום העברי ועסקן ציבורי בארץ ישראל.

==קורות חיים==
נולד ביפו לרחל (לבית שלוש) ולבנימין מהודר, נכד לאהרון שלוש, ממייסדי נווה צדק. למד בתלמוד תורה ואחר כך ב"אליאנס". עם סיום לימודיו נסע לביירות (לבנון), שם למד רוקחות באוניברסיטה האמריקנית עד להסמכתו בשנת 1908.
עם שובו ארצה פתח את בית המרקחת "הבריאות" ברחוב התחנה ביפו.

בימי מלחמת העולם הראשונה התמנה כסגן-קונסול של ספרד ביפו. בתוקף תפקידו זה פעל כדי להקל את הגזירות שהטילו השלטונות העות'מאניים על היהודים, וכדי לתת חסות ספרדית לכל מי שאפשר היה להעניק לו חסות זו. בעת גירוש יהודי יפו ותל אביב יצא גם הוא עם משפחתו אל הגליל, והקדיש את זמנו וממונו לעזרת הגולים והסובלים במושבות הגליל, ואחר כן בטבריה ובדמשק. בדמשק המשיך בהשתדלויות בפני השלטון לטובת מהגרים ומגורשים יהודים מארץ ישראל, ובייחוד הושיט עזרה חשובה לאסירים המדיניים ושקד על ריפוי והספקת תרופות לאנשים בבתי הכלא.

עם סיום המלחמה חזר לתל אביב ופתח עם אחיו, אמיל מהודר, בית מרקחת נוסף, "האחים מהודר", ברחוב הרצל 14. במקביל המשיך בפעילותו הציבורית. הוא היה חבר בבית משפט השלום העברי והסתדרות הרוקחים, ופעל במסגרת אגודת צעירי המזרח. מהודר פעל להקמתה של אגודת הרוקחים המוסמכים בארץ ישראל בני כל הדתות, ובמשך שלוש שנים היה נשיאה. גם בתל אביב המשיך בפעילות למען הכלל, ובין היתר קיבל על עצמו לשמש אפוטרופוס לאלמנות וליתומים.

כיהן באספת הנבחרים הראשונה מטעם רשימת הסתדרות הספרדים.

ב-1924 לקה במחלת הסרטן. הוא נסע לטיפול בפריז, אך כשהתברר כי ימיו ספורים שב ארצה ונפטר למחרת יום חזרתו. נקבר בבית הקברות הישן של תל אביב.

בתו, דרור אורון (1923–1959), הייתה מתרגמת וסופרת.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.myheritageimages.com/N/storage/site2823291/files/00/02/70/000270_341876f576eb84vgtarg88.pdf רשימות על רפאל מהודר ועל בתו דרור אורון (ובכלל זה תמונות) באתר משפחת שלוש]

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:גירוש תל אביב: אישים
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:מגורשי תל אביב
קטגוריה:משפחת שלוש
קטגוריה:רוקחים ביישוב
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בוגרי בית ספר כל ישראל חברים (יפו)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1924
ירוחם לוריא

ירוחם לוריא (19 בספטמבר 1914 – 2 בדצמבר 1977) היה משורר, מתרגם ועורך ישראלי.

==ביוגרפיה==

[[לוחית זיכרון על ביתו של ירוחם לוריא ברח' ביל"ו 51 בתל אביב]]נולד בנווה צדק נצר לאר"י הקדוש (מצד אביו) ונכד לאהרן שלוש, ממייסדי נווה צדק, (מצד אמו). למד בבית ספר "כל ישראל חברים" ("אליאנס") בנווה צדק, ואחר כך (1930-31) במכינה האוניברסיטאית של האוניברסיטה הצרפתית בביירות (לבנון) וב-1932 סיים את לימודי ב"קולג' דה פרר" (קולג' האחים) ביפו.

מילא תפקידי מנהלה שונים בקונסוליה הבולגרית, בבנק אפותיקאי כללי, במנהל המזון של שלטונות המנדט הבריטי ובצנזורה על העיתונות (תחילה תחת שלטונות המנדט ועם קום המדינה בצנזורה הצבאית).

במקביל עסק בעריכה ובתרגום במקומות שונים (עיתון "הצופה", הוצאת הספרים "מ. ניומן", "קול ישראל" ועוד). בשנת 1952 מונה כמזכיר הספרותי בהוצאת "דביר" ומשנת 1958 היה מזכיר המערכת בהוצאת "עם עובד".
היה נשוי לעיתונאית תקוה וינשטוק לבית הכהן, נינת מיכל הכהן.

==הנצחה==
הוצאת עם עובד העניקה מספר פרסים לסופרים ומשוררים על שמו.

ארכיונו האישי נמצא בארכיון גנזים של אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב.

==ספריו==
החל לפרסם את שיריו ב-1934 בכתבי העת "גזית" ו"גליונות". בהמשך פרסם שלושה ספרי שירה:
* "ענבר" (ירושלים, "תרשיש", 1950)
* "משנה אהבה" (תל אביב, "עם עובד", 1975)
* "ימים יש חפץ בם" (תל אביב, "דביר" 1978)

==תרגומיו==
תרגם ספרים מאנגלית ומצרפתית. בין הספרים שתרגם:
* "גן החרוזים לילד" מאת רוברט לואיס סטיבנסון (1945).
* "התתרים השחורים" מאת ויליאם סארויאן (1947).
* "הנסיכה דה קליו" (הנסיכה מִקְלֵב) מאת מאדאם דה לה פאייט (1975)
* "הירושה" ו"טואן", שני קובצי סיפורים מאת גי דה מופסן (1977, 1979).

== לקריאה נוספת ==

* תקוה וינשטוק לוריא, ירוחם לוריא: משורר, מתרגם ועורך, תל אביב : ספרי עיתון 77, 2013.
* משה-גיורא אלימלך, מקרא בשירי ירוחם לוריא, ב-"מאזנים" תמוז תשל"ו (יולי 1976), ע' 103-107.

==קישורים חיצוניים==

* 
*שושנה שפירא, [https://benyehuda.org/read/9273 ירוחם לוריא], באתר פרויקט בן-יהודה
* 

קטגוריה:משפחת שלוש
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית ספר כל ישראל חברים (יפו)
קטגוריה:בוגרי קולג' דה פרר (יפו)
קטגוריה:משפחת מיכל הכהן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977
סיפורי אבו-נימר

"סיפורי אבו נימר" (בהרחבה: "סיפורי אבו נימר: לאנשים שלא מפינים ערבית ולא מכירים טוף אל-ערבים") הוא ספר סיפורים עממיים, פתגמים ומשלים מאת דן בן אמוץ. הסיפורים התפרסמו בתחילה כטור במעריב ויצאו בספר לראשונה בשנת 1982, בהוצאת זמורה ביתן מודן. מאז יצאו מספר מהדורות.

לפי דבריו של בן אמוץ בראיון פיקטיבי עם עצמו שפרסם בסוף הספר, מקורם של הסיפורים בשיחות שערך עם מספר סיפורים ערבי זקן מיפו, שאותו הכיר במהלך חתונה ובהמשך רשם את הסיפורים מפיו, בלשונו. בן אמוץ סירב לגלות מיהו "אבו נימר" המקורי והיכן בדיוק הוא מתגורר, ולפיכך הסברה היא שבן אמוץ כתב את הסיפורים מדמיונו לשונם של הסיפורים ציורית, מערבת עברית וערבית ושזורה ניבים והמצאות לשוניות.

בין גיבורי הסיפורים אבו נוואס המחוכם, השופט קרקאש האוויל, "שעושה משפט כמו שכתוב בספר" בלי להתחשב בטיעונים המובאים בפניו, הארמני הקמצן קרוטיאן ועוד גלריה של דמויות שסיפוריהן נטועים בימי האימפריה העות'מאנית ועד ימי ראשית מדינת ישראל. כמו כן משובצים בספר פתגמים עממיים ומשלי חיות. 

הספר מעוטר בדמויות כרכוֹז וחג'יוואת, שני גיבורים עממיים מתוך תיאטרון צלליות שהיה נפוץ באימפריה העות'מאנית.

הסיפורים הועלו על הבמה פעמיים, פעם בהפקת תיאטרון צוותא, עם בסאם זועמוט כמספר, ופעם כמופע יחיד של דודו אלהרר.

==קישורים חיצוניים==
* אורי קציר, [http://www.aplaton.co.il/story_377 המסמר של אבו נוואס]
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דן בן אמוץ
קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי הומור וקומדיה
קטגוריה:ספרי 1982
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
יצחק דור

הרב יצחק דור (נולד ב-1962) הוא ראש ישיבת חורב.

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת ה'תשכ"ב (1962) בהוד השרון ליוסף ואסתר דור. אביו היה פליט שואה שהבריח ילדים יהודים ממנזרים לישראל בתום מלחמת העולם השנייה. אמו היא בת למשפחת שטמפפר, ממייסדי פתח תקווה ונתניה. הוריו היו ממייסדי מערכת החינוך הממלכתי דתי בצפון. בשנות ילדותו הראשונות, עבר עם משפחתו מהוד השרון לעפולה, ומשם לפתח תקווה. התחנך בישיבה התיכונית בנחלים, ובישיבת מרכז הרב, שם הוסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה הרב אברהם שפירא, וכן על ידי הרב מרדכי אליהו. שם עסק גם בביאור סוגיות במסכת שבת וכתובות במסגרת מכון הלכה ברורה. רבותיו המובהקים הם הרב צבי יהודה הכהן קוק (שאצלו למד כשנה וחצי) והרב אברהם שפירא.

בעל תואר ראשון במדעי החברה והרוח, ותואר שני בחינוך. שירת כקצין בסדיר ובמילואים בחיל התותחנים ובשריון, והשתחרר בדרגת רב-סרן. מתגורר בירושלים. הרב דור מכהן גם כרב בשכונת רמות ומעביר שיעורים במגוון נושאים. מלמד מחשבת ישראל במכללה להשכלה גבוהה. נשוי ואב לשישה ילדים.

בשנת תשע"ג נבחר על ידי הרבנים הראשיים לישראל, בהתייעצות עם השר לשירותי הדת ובאישור הממשלה, לאחד מחברי הגוף הבוחר לרבנות הראשית לישראל. בשנת תשע"ד נבחר גם לאחד מחברי הגוף הבוחר של הרבנים הראשיים לירושלים.

==דרכו החינוכית==
לאחר שנות לימודיו בישיבת מרכז הרב, החל את דרכו החינוכית כר"מ (רב מחנך) בישיבה התיכונית חורב בירושלים. בשנת ה'תש"ס נרתם לעמוד בראשות ישיבת נתיב מאיר. לאחר שנתיים מוצלחות בראשות הישיבה, שסייעו לשיקומה, שב לישיבת חורב בשנת ה'תשס"ב, לעמוד בראשה כראש הישיבה. ישיבת חורב היא בין הישיבות המובילות בזרם הציוני דתי. בשנת תש"ע זכתה הישיבה בראשותו בפרס החינוך הדתי
==משפחתו==
אחד מבנו הוא הרב אוריה דור, ר"מ בישיבת הר עציון.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.horev.co.il אתר הישיבה התיכונית חורב ירושלים]
* [https://www.inn.co.il/tags/הרב_יצחק_דור/ כל הכתבות - הרב יצחק דור], באתר ערוץ 7

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:ראשי ישיבות תיכוניות
קטגוריה:צוות מוסדות חורב
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי ישיבת נחלים
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:רמות אלון: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
לילכ

לילכ (בערבית "ليلك") הוא ירחון ערבי הפונה לקהל הנשים, מבית א-סנארה. המגזין עוסק בנושאים שונים, בהם: אמנות, תרבות, מדורי אוכל ורכילות. נכון לשנת 2010 העורכת הראשית שלו היא יארא משעור. 

הירחון עורך מדי שנה תחרות "מלכת היופי" של המגזר הערבי הנקראת "מיס לילכ".

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.sonara.net/search.php?q=ليلك תגית "לילכ"] באתר א-סנארה
* 
* 
* 

קטגוריה:עיתונים בערבית
קטגוריה:תקשורת ערבית בישראל
קטגוריה:מגזיני נשים ישראליים
קטגוריה:נצרת: תקשורת
קטגוריה:נשים בחברה הערבית בישראל
פארק ויקטוריה המלכותי

שער הכניסה לגן הבוטני
מבט מהפארק על [[הסהר המלכותי]]
פארק ויקטוריה המלכותי (אנגלית: Royal Victoria Park) הוא פארק השוכן בעיר באת' שבאנגליה. הפארק נחנך ב-1830 על ידי הנסיכה ויקטוריה בת ה-11, והוא היה הפארק הראשון שנקרא על שמה, ואף נבנה בו אובליסק המוקדש לה. בתקופה הוויקטוריאנית נוהל המקום על ידי תושבים אמידים מהעיר, שקיבלו לשם כך תרומות, וב-1921 עבר לחזקתה של מועצת העיר.
== מבנה הפארק ==
אדריכל הגן היה אדוארד דייוויס, שכיהן גם כאדריכל העיר באת'. הנהלת הפארק רצתה להפוך את הפארק לגן הבוטני העיקרי של מערב אנגליה, וכתוצאה מכך הוחלט לשתול מגוון רחב של שיחים ועצים. הגן הבוטני הנוכחי הוקם ב-1887, והוא מכיל את אחד מאוספי הצמחים הגדלים על אבן גיר הגדולים ביותר במערב אנגליה. העתק של המקדש הרומי הנמצא בגן הוצג בתערוכת האימפריה הבריטית, שנערכת בלונדון ב-1924. במלחמת העולם השנייה נלקחו מהפארק שערי הכניסה והגדרות, על מנת לסייע למאמץ המלחמה. ב-1987 הורחב הגן הבוטני כך שיכלול את גרייט דל, שהיא מחצבה נטושה שהייתה חלק מהפארק באופן רשמי והכילה עצים מחטניים רבים.

הפארק משתרע על פני 231,000 מטרים רבועים במעלה גבעה לכיוון צפון. בכל אחד מהצדדים שלו יש שער כניסה, כשהראשי נמצא בפינה הדרום-מזרחית. בתוך הפארק יש שביל היקפי, הנקרא רויאל אווניו, וממנו מתפצלים שבילים קטנים יותר המובילים אל האתרים השונים בפארק. בכיוון מערב ברויאל אווניו נמצאים מגרשי הטניס והכדורת מצד שמאל וצמחייה בצד ימין. מהקצה המזרחי של הפארק ניתן להשקיף על החלק הצפוני של הסהר המלכותי. לאחר חציית מרלבורו ליין מגיעים אל לב הפארק, בו נמצא האובליסק לזכר המלכה ויקטוריה. לאחר האובליסק נמצאות המדשאות, המשתרעות לכיוון צפון ונחצות על ידי מספר שבילים. בחלק המערבי של הפארק שוכנים הגרייט דל, האגם המשמש לשיט, והגן הבוטני.

בשנת 2007 החל ביצועה של תוכנית שיקום ובנייה מחדש על ידי מועצת באת' וצפון מזרח סומרסט, שקיבלה סיוע קרן הלוטו למורשת. הוא ידוע גם בזכות אטרקציות כגון רמפה לסקייטבורדים, מגרש טניס, כדורת, מסלול גולף, קונצרטים במרחב הפתוח, גן שעשועים והגן הבוטני המשתרע על פני 36,000 מטרים רבועים. בזכות תכונותיו הוכלל הפארק על ידי קרן המורשת האנגלית ברשימת הפארקים והגנים בעלי עניין היסטורי מיוחד באנגליה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120428185036/http://www.parksandgardens.ac.uk/component/option,com_parksandgardens/task,site/id,2871/tab,summary/Itemid,292/ פארק ויקטוריה המלכותי], באתר Parks & Gardens UK
* [http://www.bbc.co.uk/bristol/content/articles/2007/06/27/royal_victoria_park_feature.shtml Playing in the park], באתר ה-BBC, 2 ביולי 2007
* [http://www.carfaxhotel.co.uk/bath/vicpark.htm פארק ויקטוריה המלכותי], באתר מלון קרפקס

ויקטוריה המלכותי
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: גנים בוטניים
ויקטוריה המלכותי
הן לא תקחהו עמך

הן לא תקחהו עמך (באנגלית: You Can't Take It With You) הוא סרט קולנוע קומי (מסוגת ה"סקרובול") בבימויו של פרנק קפרה משנת 1938 על פי מחזה זוכה פרס פוליצר בשם זה מאת ג'ורג' קאופמן ומוס הארט אותו עיבד לתסריט רוברט ריסקין. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר וזיכה את קפרה בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר לשנת הפקתו, מתוך שבע מועמדויות. בין כוכבי הסרט ג'יימס סטיוארט, ג'יין ארתור, ליונל ברימור ואדוארד ארנולד. היה זה הסרט השלישי של קפרה שזיכה אותו באוסקר לבמאי הטוב ביותר, לאחר זה קרה לילה אחד מ-1934 ומר דידס הולך העירה מ-1936. היה זה גם הסרט המכניס ביותר לשנת 1938. הסרט זכה לביקורות חיוביות בזכות הדיאלוגים השנונים, אווירת הטירוף חסרת המעצורים ותפקידיהם של כמעט כל השחקנים, גם אלו בתפקידי המשנה הקטנים.

==תקציר העלילה==
אליס (ג'יין ארתור), בת למשפחת סיקמור האקצנטרית, שבראשה ניצב הסב וונדרהוף (ליונל ברימור), מתאהבת בטוני קירבי (ג'יימס סטיוארט), בן למשפחת בנקאים עשירה. אביו של טוני, אנתוני פ. קירבי (אדוארד ארנולד) ואמו הסנובית, בגילומה של מרי פורבס, מתנגדים לשידוך בין הצעירים. כאשר בני הזוג קירבי מוזמנים לארוחת ערב גדושה מוזרויות בבית סיקמור, לומד טוני שבעצם בני משפחתו-שלו אינם פחות מטורפים מבני משפחתה של אליס. אט אט יוצאת ארוחת הערב משליטה ומתפתחת מהומה.

הסרט מציג ניגוד בין משפחת סיקמור האוהבת, השמחה, שבניה אינם לוקחים את עצמם ברצינות יתרה ועושים ככל העולה על רוחם לבין משפחת קירבי האריסטוקרטית, הנפוחה מחשיבות עצמית, המאובנת רגשית ובפרט אבי המשפחה תאב הבצע.

שם הסרט הוא אמרה מפיו של סב משפחת סיקמור בנוגע לכסף, אותו לא יכול האדם לקחת עמו לאחר מותו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.third-ear.com/p_prod.aspx?id=2044 הסרט באתר] האוזן השלישית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי פרנק קפרה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1938
קטגוריה:סרטי 1938
ציונה פטריוט

ציונה פטריוט היא דמות דראג קווין המגולמת על ידי הבדרן הישראלי יובל אדלמן (נולד ב-28 באפריל 1973).

==ביוגרפיה==
לאחר שירותו הצבאי עבד אדלמן בצוות בידור באילת. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר ראשון בתקשורת וניהול במסלול האקדמי המכללה למינהל. כמו כן אדלמן למד משחק בצוותא אצל הבמאי שמחה ספקטור והוא בוגר בית הספר לקופירייטינג של תרצה גרנות. הוא לימד שנתיים דרמה במחנות קיץ בארצות הברית.

מאז שנת 1998, אדלמן מגלם דמות דראג קווין בשם ציונה פטריוט.

בשנת 2014 השתתף בעונה השנייה של תוכנית המציאות "בואו לאכול איתי".

בשנת 2016 השתתף בתוכנית המציאות "בייק אוף ישראל" והודח בחצי הגמר.

===ציונה פטריוט===
דמותה של ציונה פטריוט עלתה לראשונה לבמה ב-1998. השם נוצר בעקבות האיום המחודש במלחמה, אז דובר רבות על טילי פטריוט. אותה שנה היא החלה להופיע ביחד עם רמה רימינג בצמד הדראג "הדראגולות" אשר התפרק שש שנים מאוחר יותר.

ציונה פטריוט הופיעה במופעי בידור, אותם אדלמן מכנה "סטנדראג" (סטנד-אפ ודראג), שבהם היא מדברת בחופשיות ובקיצוניות על סקס, פוליטיקה ועוד. היא דמות ישראלית וציונית שלרוב מחקה זמרות ישראליות ומופיעה בשירי להקות צבאיות. פטריוט הגישה תוכנית יחיד בשם "מלכת האמבטיה" (תוכנית אירוח והומור בערוץ המוזיקה 24) ועבדה ככתבת שטח של אתר האינטרנט נענע. בשנת 2007 הצטרפה פטריוט ללהקת פאות קדושות, הרכב המונה חמש מלכות דראג, דיוה די (דני יאיר), טלולה בונט (טל קלאי), קיארה דופלה (ליאור כהן) וגלינה פור דה-ברה (גיל נוה). פטריוט הופיעה עם אסתי זקהיים ב"אחת עם אופי", מופע קברט בתיאטרון תמונע ביום האשה מרץ 2009. בשנת 2009 הופיעה ביחד עם להקת פאות קדושות במיני-סדרת טלוויזיה ישראלית "תמיד אותו חלום" בערוץ הוט 3, ובמקביל גם בשירות VOD של חברת הכבלים HOT.

מסקר שערך אתר GayTLVGuide ובחן את חיי הלילה של קהילת הלהט"ב בישראל בראי סיכום העשור האחרון, עלה כי פטריוט היא הדראג קווין המוכרת ביותר בקרב המשתתפים.

בנובמבר 2011 השתתפה פטריוט בקמפיין "אחרי כל לילה מגיע יום", שנולד בעקבות ארבעה מקרי התאבדויות בקהילה הגאה, מספר חודשים לפני כן. לצד פטריוט השתתפו בקמפיין גם עברי לידר, שורטי, ג'ייסון דנינו הולט, אביעד קיסוס, עומרי חיון, גל אוחובסקי, אוריאל יקותיאל, קיי לונג, אבנר דפני, שי דויטש, יניב ויצמן ואחרים.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
תמונה:Ziona patriot 2.jpg|במכללת ספיר, "אירוע גאווה" מאי 2012
תמונה:Ziona patriot 3.jpg|במועדון "אוויטה" בתל אביב, דצמבר 2010
תמונה:Ziona Patriot 9.jpg|באירוע הגאווה בבאר שבע, יולי 2011
תמונה:Ziona Patriot 7.jpg|ויגסטוק, גן מאיר בתל אביב, נובמבר 2011
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* ליאת לוי, [http://www.nrg.co.il/online/54/ART2/160/121.html?hp=54&loc=5&tmp=1967 לב של גבר: חייו הכפולים של יובל אדלמן], nrg, 25 בספטמבר 2010
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דראג בישראל
קטגוריה:בדרנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:משתתפי בואו לאכול איתי (ישראל)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
פסיון (סוג)

פסיון (שם מדעי: Phasianus) הוא סוג של עופות ממשפחת הפסיוניים. סוג זה בעל שני מינים.

==מינים==
* פסיון מצוי (Phasianus colchicus)
* פסיון ירוק (Phasianus versicolor)
==הפסיון ביהדות==
תרגום יונתן בספר שמות מזהה את ה'שליו' עם ה"פיסיונין" (שמות טז יג), וכן בספרות חז"ל נחשב הפסיון לאחד ממיני השליו (יומא עה ע"ב). נוהג אכילת הפסיון היה מקובל בתקופה הרומית והוא מוזכר בספרות חז"ל יחד עם התרנגול והטווס כעוף מאכל שטעמו משובח. מהמקורות עולה בבירור שמדובר בעוף כשר. קיימות עדויות למכירתו ולאכילתו בעת החדשה באזור גרמניה ואנגליה, אך המסורת המהימנה ביותר לאכילתו לאורך הדורות, הנמשכת עד ימינו, היא מאיטליה. אף על פי שבדורות האחרונים לא הייתה תמימות דעים בספרות ההלכה באשר למסורת אכילתו של הפסיון, רבים מן הפוסקים נטו להתיר, ורק מיעוטם אסר. הרב אליהו טואף, רבה הראשי הקודם של רומא, שחט ואכל פעמים רבות פסיונים, עד לשנת תשס"א.
הפסיון נמצא כיום בקבוצת הסיכון של אובדן מסורת האכילה. בסעודות המסורת שנערכו בשנים האחרונות בישראל ובחו"ל נאכלו פסיונים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:פסיונים
אלבניה במשחקים האולימפיים

אלבניה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת מינכן (1972). היא נעדרה מארבע האולימפיאדות הבאות, ושבה והשתתפה באולימפיאדת ברצלונה (1992). מאז, משתתפת אלבניה במשחקים ברציפות.

בהופעתה הראשונה של אלבניה במשחקים, במינכן, ייצגו אותה חמישה ספורטאים - ארבעה קלעים ומרים משקולות אחד, אימר פמפורי. פמפורי קבע שיא עולם בסגנון לחיצה (clean and press), 127.5 ק"ג, אך נפצע במהלך הרמת המשקולות בסגנון הנפה, וסיים רק במקום התשיעי.

ההישג המשמעותי הבא של ספורטאי אלבני במשחקים האולימפיים הגיע באולימפיאדת סידני (2000), אז דורג מרים המשקולות איליריאן סולי במקום החמישי. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) בלטה מרימת המשקולות רומלה בגאי, שסיימה במקום השישי, ובאולימפיאדת לונדון (2012) היה הספורטאי הבולט מרים משקולות נוסף, בריקן צליה, שסיים במקום התשיעי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שיפר צליה את הישגו, וסיים במקום החמישי. מרימת משקולות נוספת, אווגייליה ולי, סיימה במקום השמיני.

באולימפיאדת פריז (2024) הצליחה אלבניה לזכות במדליה אולימפית ראשונה בתולדותיה, מדליית ארד אותה השיג כרמן ואליב בענף ההיאבקות

אלבניה השתתפה גם בשלוש אולימפיאדות החורף שנערכו מאז אולימפיאדת טורינו (2006). בטורינו ובאולימפיאדת ונקובר (2010) ייצג אותה ספורטאי אחד, גולש הסקי האלפיני אריון טולה, שהגיע להישגים נמוכים בשתיהן. טולה נסע גם לאולימפיאדת סוצ'י (2014), אך שבר את זרועו ולא התחרה בסופו של דבר. במשחקים אלה השתתפה מלבדו גולשת סקי אלפיני נוספת.

==ראו גם==
* אלבניה במשחקים הפאראלימפיים
* אלבניה במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nocalbania.org.al/ אתר הוועד האולימפי הלאומי של אלבניה] 

השחיין סידני הוג'ה, שייצג את אלבניה באולימפיאדת לונדון

קטגוריה:אלבניה: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים