OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מגדל מטרופוליטן (שיקגו)

מגדל מטרופוליטן (באנגלית: Metropolitan Tower), במקור בניין שטראוס (באנגלית: Straus Building), הוא גורד שחקים הממוקם בשדרת מישיגן 310, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 144.78 מטרים והוא בעל 37 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים גראהם, אנדרסון, פרובסט ווויט, ונבנה בין השנים 1924-1923.

==היסטוריה==
כשהושלמה בנייתו של הבניין בשנת 1924 הוא נקרא בניין שטראוס (Straus Building). למרות שהיה הבניין הראשון בשיקגו בעל יותר מ-30 קומות, הוא מעולם לא היה גורד השחקים הגבוה בעיר. באותה עת נבנה ה-Chicago Temple Building, שהיה גבוה ממנו ב-28 מטרים וגבוה ממנו ב-7 קומות. שני בניינים אלו היו הראשונים להיבנות תחת תוכנית בניין עיר של 1923 (לפני כן אף בניין בשיקגו לא יכל להיבנות מעל גובה של 79 מטרים).

בין השנים 1980-2004 היה מוכר בשם בניין בריטניקה, על שם האנציקלופדיה ששכרה בו משרדים.

==ראו גם==
* גורדי שחקים מוקדמים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיקגו: מגדלי משרדים
בניין פיטספילד

בניין פיטספילד (באנגלית: Pittsfield Building), במקור בניין קונוויי (באנגלית: Conway Building), הוא גורד שחקים הממוקם ברחוב וושינגטון 55, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 168 מטרים והוא בעל 38 קומות. בזכות כך היה הבניין הגבוה ביותר בשיקגו בתקופה בה הושלם. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים גראהם, אנדרסון, פרובסט ווויט בסגנון אר דקו, ונבנה בין השנים 1927-1926.

הבניין בעל מעמד חשיבות עירונית מ-6 בנובמבר 2002.

==ראו גם==
* גורדי שחקים מוקדמים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיקגו: מגדלי משרדים
בית הקברות הצבאי הבריטי בפוזנן

שמאל
בית הקברות הצבאי הבריטי בפוזנן (שמו באנגלית: Poznan Old Garrison Cemetery) שוכן בפארק המצודה של העיר פוזנן שבמערב פולין. כיום קבורים בו 452 חללים שנהרגו בשתי מלחמות העולם.

בית הקברות הוא מתחם נפרד בתוך בית קברות גדול יותר השוכן בפארק. הוא ניצב על גבי מדרון ומשתרע על פני שטח של כ-2,500 מטרים מרובעים, מוקף עצים ומשופע בצמחייה. במרכזו של האתר ניצב צלב ההקרבה, שאופייני למרבית בתי הקברות הצבאיים של האימפריה הבריטית. משני עבריו ניצבות שתי חלקות קבורה. 

בית הקברות הוקם לאחר מלחמת העולם הראשונה לשם קבורתם של 174 שבויי מלחמה בריטים שהוחזקו על ידי הגרמנים בשטחי פולין דהיום ומתו בשביים. 

לאחר מלחמת העולם השנייה נוספה חלקה שנייה בבית הקברות, מדרום לחלקה המקורית. נקברו בה 259 חללים. חלקם היו אנשי צוות אוויר של חיל האוויר המלכותי שנהרגו בשמי פולין, מרביתם במהלך משימות הפצצה על נמל שצ'צ'ין. נאספו אליו גם גופותיהם של שבויים שמתו בשביים במספר מחנות שבויים גרמנים באזור. עוד נקברו בו חלק מ-50 השבויים (מתוך 76) שברחו בבריחה המפורסמת ממחנה השבויים סטלאג לופט III ב-1944 והוצאו להורג על ידי הגרמנים לאחר שנתפסו.

בסך הכל נקברו באתר 380 אנשי צבא בריטים, 23 קנדים, 20 אוסטרלים, שישה ניו זילנדים וארבעה דרום אפריקאים. קבורים בו גם 19 נופלים שלא נמנו על חיילי האימפריה הבריטית.

בבית הקברות ניצבים גם מספר לוחות זיכרון, המנציחים את שמותיהם של 53 חללים שמתו באזור במלחמת העולם הראשונה ומקום קבורתם איננו ידוע.

בית הקברות הוקם ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.

==ראו גם==
* בית הקברות הצבאי הבריטי בברלין

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.cwgc.org/find-a-cemetery/cemetery/34718/POZNAN%20OLD%20GARRISON%20CEMETERY בית הקברות], באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
* 
*[http://www.49squadron.co.uk/cemeteries/poznan בית הקברות], באתר טייסת 49 של חיל האוויר המלכותי
*[https://www.flickr.com/photos/haligo/sets/72157632244415477/ תמונות בית הקברות], באתר Flickr
*[https://www.youtube.com/watch?v=BpacmewaJm4 בית הקברות], בערוץ ועדת חבר העמים לקברי מלחמה, באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

פוזנן
פוזנן
פוזנן
קטגוריה:פוזנן
קטגוריה:שבי בידי גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פולין גדול: מבנים
משה פודהוצר

רבי אברהם יוסף משה פודהוצר (גם: פודהייצר, פודהורצר; ה'תק"ל, 1770 בערך - י' בתשרי תקצ"ו, 3 באוקטובר 1835) היה רב גליציאני, רבה של הרימלוב. אבי משפחת פודהוצר-פודהורצר-פדהצור.

==ביוגרפיה==
נולד לרב יעקב, כנראה היה יליד העיר פודהייץ וממנה כינויו פודהייצר, שהתקבע כשם המשפחה. כיהן כרבה של הרימלוב והתכתב בענייני הלכה עם גדולי דורו, כמו: רבי אפרים זלמן מרגליות, רבי יעקב לורברבוים, רבי יוסף שאול נתנזון, רבי יעקב משולם אורנשטיין והרב יהושע השיל באב"ד. היה ממקורביו של רבי משה לייב מסאסוב.

בסוף ימיו עזב את הרבנות, והשתקע כאדם פרטי בטרנופול, בה נפטר ביום הכיפורים, י' בתשרי תקצ"ו, 3 באוקטובר 1835.

ספריו נדפסו בידי צאצאיו שגרו בצפת.

==משפחתו==
דודו היה הרב אברהם רובינשטיין מחבר "עטרת זקנים".

לרב משה פודהייצר היו שני בנים ובת:
* רבי אריה לייבוש - רבה של אוזיראן ואחריה של טרבליבה.
**בנו יעקב היה שוחט בטרנופול ונפטר בגיל צעיר
***נכדו יונה עלה כילד יתום לארץ ישראל והוא שהדפיס את כתבי סבו.
****בנו של יונה פודהוצר היה הרב אלעזר יעקב פודהוצר, אבי משפחות לודמיר ושבדרון בארץ ישראל, ואביו של משה פדהצור הקרוי על שם סב סביו.
* רבי יעקב - ירש את מקום אחיו ברבנות אוזיראן
* בתו נישאה לרב ישראל אריה ליב וואהרמן, בנו של הרב אברהם דוד וואהרמן מבוטשאטש.
*בת נוספת נישאה לר' שמשון שיפמאן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:משפחת פודהורצר-פדהצור
קטגוריה:ילידי 1770
קטגוריה:נפטרים ב-1836
בתה עשבונית

ערבה עשבונית באיידהו
בָּתָה עשבונית (או שטחים עשבוניים) הוא נוף צומח של בתה האופייני לחבל האקלים הים-תיכוני ולספר הים-תיכוני, עם כיסוי צומח רצוף שגבהו לא עולה על חצי מטר (או מטר אחד) ובו שולטים צמחים עשבוניים, כמו דגניים, גאופיטים שונים, המיקריפטופיטים (צמחים שניצן ההתחדשות שלהם קבור בקרקע), וצמחי שושנת. הבתה העשבונית מאפשרת התפתחות של מגוון רחב של שעשבוניים הודות לכמות רבה של אור שמש, בהיעדר עצים, ואי התחרות מצד עצים ושיחים. 

הבתה העשבונית נבדלת מהבתה של שיחים ובני שיח בכך שהוא כולל בעיקר צמחים עשבוניים ולא שיחים. הבתות אופייניות לשטחים עם אקלים או קרקע דלים, המונעים התפתחות חורש, וכן לשטחים שעברו הפרעה. כעקרון, אזור ייחשב לבתה עשבונית אם יש בו צפיפות עצים של פחות מ-1 לדונם. בתה עשבונית מופיעה בעיקר על קרקעות גיר ובזלת. 

בתה עשבונית מופיעה למשל בגבעות כורכר, כמו בבאר יעקב, שבגבעות הכורכר שלה הופיעו דרדר הקורים, קורטם דק ועכנאי שרוע. שמורות עיקריות של בתה עשבונית הן שמורת הר עמיעד בגליל המזרחי, וחלקים בשמורת הדום השומרון. 

השימוש העיקרי באזורי בתה עשבונית הוא מרעה. בצפון ארץ ישראל סיפקו אזורי הבתה העשבונית את עיקר המספוא של בהמות המרעה. השטחים העשבוניים הם השטח הטבעי המועדף ביותר למרעה עזים ובקר, כמו גם למרעה דבורים לצורך ייצור דבש, ככל הנראה בגלל מגוון סוגי העשבים הגדול שיש בהם. בעלי חיים אופייניים לבתה העשבונית כוללים: צב יבשה, שרקרק, וצבי. צב היבשה מגלה העדפה לבתה עשבונית על פני בתת-שיחים. 

הבתה והבתה העשבונית הקיפה שטחים נרחבים של ארץ ישראל בעת הקמת מדינת ישראל. שטחים אלו הצטמצמו עם השנים מחד בגלל אכיפה של איסור כריתה וצמצום מרעה ובאזורים אחרים תנופת פיתוח הביאה להתמרתן של בתות לשטחי חקלאות, ייעור ובנייה. בשנת 1995 אושרה תמ"א 22 ליער וייעור שקבעה אזורי נוף צומח של 1,621 קמ"ר בטיפול הקק"ל וכללה בין השאר שטחים של בתה עשבונית. 

==ראו גם==
* חורש ים-תיכוני

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיטוגאוגרפיה
קטגוריה:הים התיכון
יעקב המבורגר

רבי יעקב (יאקב) המבורגר (נפטר בט"ו בחשוון ה'תקי"ד, 1753) היה ראש בית הדין בפראג ומחבר הספר קול קול יעקב.

==ביוגרפיה==
נולד בהמבורג למרדכי, וכיהן מעל לשלשים שנה כראב"ד פראג. נפטר בפראג בט"ו בחשון תקי"ד (12 בנובמבר 1753).

ספרו "קול קול יעקב", חידושים על הש"ס, ליקוטים על השולחן ערוך וחידושים על סדר פרשיות התורה, נדפס בפראג בשנת תקס"ב 1802, עם הערות מבעל הנודע ביהודה. הובא לדפוס על ידי אפרים ליב ודוד כ"ץ טעבלש מפראג, נכדי המחבר. 
חידושיו מובאים הרבה בספרי האחרונים, ביניהם בילקוט הגרשוני ובצל"ח.
הספד שכתב על אביו ומשפחתו הודפס בשנת תר"י בשם "קול נהי".

==קישורים חיצוניים==
* הספר 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:נפטרים ב-1753
היפוקואון

היפוקואון, (ביוונית: Ἱπποκόων) הוא שמן של כמה דמויות מהמיתולוגיה היוונית.

* בנו של אויבלוס מלך ספרטה, ביצע הפיכה והדיח את אחיו טינדראוס מהשלטון. אולם הסתכסך עם הרקולס שרצח אותו והחזיר את טינדראוס לשלטון. דיודורוס סיקולוס טוען שהיו לו 20 בנים. 
* תראקי שהשתתף במלחמת טרויה.
* קשת שהשתתף במשחקי ההלוויה של אנכיסס.
* סבא רבא של אמפראוס.

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:מלכי ספרטה
פרנל פלאמל

פרנל פלאמל (בצרפתית: Pernelle Flamel; ?–1397) הייתה נדבנית צרפתייה ואשתו של הסופר והמעתיק ניקולא פלאמל שלאחר מותו התפרסם כאלכימאי.

==ביוגרפיה==
מעט מאוד ידוע על חייה. היא נישאה לניקולא בשנת 1368, היו לה שני בעלים קודמים שמהם ירשה סכום כסף נכבד, לה ולניקולא לא היו ילדים. על פי האגדה ניקולא פיצח את סוד אבן החכמים ההופכת עופרת לזהב ומעניקה לשותה ממנה חיי נצח. אותה אגדה טוענת שפרנל סייעה לניקולא בפתרון החידה.

היא ובעלה היו קתולים אדוקים, הם תרמו כסף רב לכנסיות ומנזרים. היא נפטרה בשנת 1397.

==בתרבות==
* פרנל נזכרת בספר "הארי פוטר ואבן החכמים".
* היא אחת הדמויות המרכזיות בסדרה "הסודות של ניקולס פלמל בן האלמוות".

==הערות שוליים==

קטגוריה:צרפתים
קטגוריה:מיסטיקה הרמטית
קטגוריה:נפטרים ב-1397
מגדל המאה (שיקגו)

מגדל המאה (באנגלית: Century Tower), המוכר גם בשמו הקודם Trustees System Service Building, הוא גורד שחקים הממוקם ברחוב וסט לייק 182, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 102.4 מטרים והוא בעל 28 קומות. הוא תוכנן בידי Thielbar & Fugard בסגנון אר דקו, ונבנה בין השנים 1929–1930.

==היסטוריה==
הקמתו של הבניין הסתיימה בשנת 1930 ומאז שימש כביתן של מספר שגרירויות לאורך השנים. בתקופה זו היה לבניין הגבוה בעולם שבנוי מבטון מזוין.

הבניין התווסף למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (NRHP) ב-3 בספטמבר 1998.

בשנת 2003 הוסב מבניין משרדים לבניין מגורים.

באוגוסט 2004 צולמו בבניין מספר סצנות מהסרט באטמן מתחיל, שיצא לאקרנים שנה לאחר מכן.

בספטמבר 2005 הפך לבית משותף ושמו שונה למגדל המאה.

==שמות קודמים==
הבניין מוכר גם בשמותיו הקודמים:
* Skyline Century of Progress 
* The Lake and Wells Building 
* The 201 Tower 
* Corn Products Building 
* Trustees System Service Building

==ראו גם==
* גורדי שחקים מוקדמים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיקגו: מבנים
בניין לסייל-ואקר

בניין לסייל-ואקר (באנגלית: LaSalle-Wacker Building) הוא גורד שחקים הממוקם ברחוב לסייל 221 צפון, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 156 מטרים והוא בעל 41 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים הולאבירד ורוט (Holabird & Root) בסגנון אר דקו, ונבנה בין השנים 1928-1930.

==היסטוריה==
במקור תוכנן הבניין בצורת "ר" ולגובה של 37 קומות. הוא מחופה בחזיתותיו בגרניט ואבן גיר.

כמו בניינים אחרים בשיקגו, הוא מואר באור זרקורים צבעוני בלילות. חלקו העליון מואר בתאורה כחולה בדרך כלל.

==ראו גם==
* גורדי שחקים מוקדמים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיקגו: מגדלי משרדים
בניין פלמוליב

בניין פלמוליב (באנגלית: Palmolive Building), המוכר גם בשמו הקודם בניין פלייבוי (באנגלית: Playboy Building) הוא גורד שחקים הממוקם בשדרת מישיגן 919 צפון, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 172.21 מטרים והוא בעל 37 קומות. הוא תוכנן בידי משרד האדריכלים הולאבירד ורוט (Holabird & Root) בסגנון אר דקו, ונבנה בין השנים 1927–1929.

הבניין הוא בעל מעמד היסטורי עירוני החל משנת 2000 ובעל חשיבות היסטורית לאומית החל משנת 2003.

==היסטוריה==
הבניין נבנה במטרה לשמש את מטה המשרדים הראשי של חברת קולגייט-פלמוליב. בשנת 1965 שונה שמו לבניין פלייבוי לאחר ש-Playboy Enterprises שכרה אותו עבורה. בשנת 1989 עברה החברה לבניין חדש ושמו שונה לשדרת מישיגן 919 צפון.

בשנת 2001 נמכר הבניין והוסב מבניין משרדים לבניין מגורים בעוד שתי הקומות התחתונות משמשות כשטחי מסחר ומשרדים. בנוסף שונה שמו לשם המקורי שלו - בניין פלמוליב.

==ראו גם==
* גורדי שחקים מוקדמים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ימין

קטגוריה:שיקגו: מבנים
קטגוריה:שיקגו: מגדלי משרדים
קטגוריה:ארצות הברית: מבנים בסגנון האר דקו
אבי רוניס

אבי רוניס (12 בפברואר 1951 - 6 באוקטובר 1973) היה מפקד פלוגה ו' בגדוד 74 במהלך קרבות הבלימה ברמת הגולן, במהלכם הוא נהרג. רוניס עוטר בצל"ש הרמטכ"ל עבור תפקודו ביום הלחימה הראשון וסיוע בבלימת המאמץ הראשוני של הצבא הסורי.

אבי רוניס נולד ברעננה ב-12 בפברואר 1951. הוא התחנך במספר בתי ספר בקריית מוצקין וחיפה ואף למד כשנתיים בבית הספר החקלאי בקיבוץ חפציבה. לאחר שסיים את לימודיו, נשאר רוניס לגור בחפציבה שם היה פעיל בתנועת השומר הצעיר ועובד משק.

בפברואר 1970 התגייס רוניס לצה"ל ושירת בחיל השריון, הוא עבר טירונות והמשיך לקורס מפקדי טנקים, קורס סיירי שריון וקורס קציני שריון. לאחר מספר חודשים בהם שירת רוניס בתור מדריך שריון, הוא ביקש לשרת בחטיבה 188 והוא הוצב בתור סגן מפקד פלוגה ו' של גדוד 74. בפברואר 1973 קיבל את הפיקוד על הפלוגה. רוניס בילה את רוב החופשות שלו מהצבא בעבודה במשק בחפציבה. מספר שבועות לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים התחתן עם זהר, חברת קיבוץ חפציבה.

==מלחמת יום הכיפורים==
גזרת הלחימה בה נפל רוניס, בין [[גבעת אורחה ותל פארס.]]
עם פרוץ המלחמה ב-6 באוקטובר 1973, הייתה פלוגה ו' בפיקודו מפוצלת לאורך עמדות בגזרה הדרומית של רמת הגולן. מחלקה 1 הוצבה באזור צומת רפיד מזרחית לתל פארס, מחלקה 3 הוצבה בקצה הדרומי של הגזרה בין תל סאקי למוצב 116 ומחלקה 2 הוצבה באזור הג'וחדר דרומית למוצב 115. טנקו של רוניס ביחד עם שני טנקי מפקדת הפלוגה ניצבים בעמדות סמוכות למוצב 115 במרכז הגזרה הפלוגתית, לצד אחת מחלקה 2 בפיקודו של סג"ם נתי לוי.

סמוך לשעה 14:00 מגיע רוניס עם טנקי פלוגתו לרמפות הגנתיות לאורך הגזרה, מעמדת השליטה שלו צופה רוניס אל עבר טורי השריון הסורי שהתקדמו לגבול הישראלי. תחת הפגזה קשה ומדויקת של הארטילריה הסורית, ניהל רוניס את פלוגתו ודיווח למפקד הגדוד על התנהלות הקרב. לאחר כשעה טנקי הפלוגה מתחילים לירות פגזים על הטנקים הסורים המתקדמים ולקראת 16:00 כוחות סוריים קדמיים מתחילים להגיע לקווי ההגנה ומוצבי צה"ל בגזרה. בשעה זו נפגע טנקו של רוניס במתלים, מה שמנע ממנו להניע את הטנק ימינה ושמאלה, אך רוניס נותר בעמדתו השלטת וממשיך לנהל את הקרב.

בסביבות השעה 17:15, לאחר רדת החשיכה, נלחם טנקו של רוניס בעמדה חשופה בסמוך למוצב 115. סביב המוצב מתחילים טנקים סורים לפרוץ את עמדות ההגנה ואף לעבור את מוצב 116 מצפון. לאחר שחזר וביקש תגבורות לאזור כדי לסייע למאמצי הבלימה, נשלח כוח מגדוד 82 של חטיבה 7. בינתיים המשיך רוניס לעלות ולרדת מעמדות חשופות בניסיון להילחם בטנקים סורים ולדווח על התנהלות הקרב. לקראת השעה 17:45 נפגע טנקו של רוניס בשנית, הוא קפץ ממנו ועבר לטנק אחר איתו הוא עלה שוב לעמדת תצפית חשופה, שם הוא נפגע שוב על ידי פגז חודר שריון ונהרג במקום.

ציטוט מתיאור המעשה בתעודת העיטור:

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20160303181827/http://www.yadlashiryon.com/show_item.asp?levelId=64587&itemId=3061&itemType=0 אודות פלוגה ו' בקרבות הבלימה באתר 'יד לשריון'.]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חפציבה: אישים
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בחיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חטיבה 188
WPS

כדורגל מקצועני לנשים (באנגלית: Women's Professional Soccer או בקיצור WPS) הייתה ליגת כדורגל נשים אמריקאית שפעלה במשך שלוש עונות בסוף העשור הראשון ותחילת העשור השני של המאה ה-21. הליגה נוסדה בספטמבר 2007, כאשר העונה הראשונה נפתחה במרץ 2009, בהשתתפות שבע קבוצות. ב-18 במאי 2012, כמעט שנה אחרי סיום העונה השלישית, התפרקה הליגה עקב מחסור במשאבים כספיים.

==היסטוריה==
===הקמה===
לאחר פירוק ליגת ה-WUSA בשנת 2003, הוקם ארגון ללא מטרות רווח בשם WSII, ונועד לקדם ולתמוך בכדורגל הנשים בארצות הברית. אחת ממטרותיו הברורות הייתה הקמת ליגה מקצוענית חדשה במקום שזו שפורקה. ביוני 2006, הודיע הארגון על הקמת ליגה שתחל לפעול בעונת 2008. שנה לאחר מכן, הודיעו על דחייה בפתיחת הליגה על מנת למנוע התנגשות עם הגביע העולמי ועם טורניר הכדורגל האולימפי. 

ב-17 בינואר 2008, הוצג שמה החדש של הליגה - Women's Professional Soccer, בצוותא עם הלוגו שבו הוצגה צלליתה של כוכבת העבר האמריקאית, מיה האם. בעונה הראשונה שיחקו בליגה שבע קבוצות מרחבי ארצות הברית - בוסטון, וושינגטון, לוס אנג'לס, סנטה קלרה, סנט לואיס, פיסקטווי ושיקגו. עם הקמתה, הצטרפו לליגה רבות מכוכבות הכדורגל העולמי כשבראשן ניתן היה למצוא את מרטה, אבי וומבאך, קריסטין לילי, טיפני מילברט, הופ סולו, כריסטיאן רוזריה, פורמיגה, הומארה סאווה, קלי סמית' ואניולה אלוקו.

===פירוק===
ב-30 בינואר 2012, הודיעה הנהלת הליגה על ביטול עונת 2012, בטענה שישנם מספר מאבקים פנים-ארגוניים המונעים את המשך הפעילות. חלק מהמאבק כלל קרב משפטי עם בעליה לשעבר של קבוצת מג'יק-ג'ק, ומחסור חמור במשאבים כלכליים. בעיה נוספת שהייתה בליגה היא הריכוז הגאוגרפי המצומצם של קבוצות הליגה. פדרציית הכדורגל של ארצות הברית דרשה שהליגה תכלול שמונה קבוצות לפחות, שיתפרשו על פני שלושה אזורי זמן. בסופו של דבר, התחייבה ההנהלה על הגדלת הליגה לשמונה קבוצות עד לשנת 2014.

ב-18 במאי של אותה שנה, הודיעה הנהלת הליגה על ביטול הפעילות באופן סופי. עם התפרקות הליגה, הרבה מאוד משחקניות הליגה החליטו לחזור לליגות האירופאיות שבהן שיחקו לפני כן. מספר חודשים לאחר הפירוק החליטה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית על הקמת ליגה מקצוענית חדשה, ה-NWSL.

==סיכום עונות הליגה==
{| class="sortable wikitable"
!עונה
!אלופת הפלייאוף
!אלופת העונה הסדירה
!פרס מישל אקרס למצטיינת העונה
!מצטיינת גמר הפלייאוף
!מלכת השערים
!ממוצע קהל בעונה הסדירה
!ממוצע קהל בפלייאוף
|-
|align=center|2009
|סקיי בלו
|לוס אנג'לס סול
| מרטה
| הת'ר אוריילי
| מרטה (10)
|4,684
|5,500
|-
|align=center|2010
|גולד פרייד
|גולד פרייד
| מרטה
| מרטה
| מרטה (20)
|3,601
|3,427
|-
|align=center|2011
|ווסטרן ניו יורק פלאש
|ווסטרן ניו יורק פלאש
| ורוניקה בוקט
| כריסטין סינקלייר
| מרטה (10) כריסטין סינקלייר (10)
|3,535
|5,982
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:ליגות כדורגל לנשים
קטגוריה:ליגות ספורט בארצות הברית
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
קטגוריה:ארצות הברית: כדורגל נשים
קטגוריה:ארצות הברית: תחרויות ספורט נשים
קטגוריה:ארגוני ספורט נשים בארצות הברית
כריסטיאן אלדיארן

כריסטיאן אלדיארן (באיסלנדית: Kristján Eldjárn; נהגה: ; 6 בדצמבר 1916 – 14 בספטמבר 1982) היה פוליטיקאי איסלנדי, נשיא איסלנד השלישי, שכיהן בתפקידו זה בין השנים 1968–1980.

==ביוגרפיה==
נולד לפורארין אלדיארן וסיגרון סיגורירטרדוטיר, למד ארכאולוגיה באוניברסיטת קופנהגן ולימד באוניברסיטת איסלנד. התזה שלו עסקה בקבורה הפגאנית באיסלנד. מלבד תפקידי ההוראה שלו שימש גם כאוצר במוזיאון הלאומי של איסלנד , אותו ניהל בהמשך עד להיבחרו לנשיאות איסלנד ב-1968. בשנתיים האחרונות לפני בחירתו, הגיש אלדיארן שורה של תוכניות טלוויזיה חינוכיות על ההיסטוריה האיסלנדית דרך הצגת מוצגים מאוסף המוזיאון הלאומי. תוכניות אלו ששודרו בערוץ הטלוויזיה הלאומית האיסלנדית זכו להצלחה והפכו אותו לדמות מוכרת לקראת ההתמודדות בבחירות לנשיאות.

בתחילת המירוץ לנשיאות הוביל המתמודד מולו בסקרי דעת הקהל, גונאר תורודסן, בהפרש ניכר, אך למעשה זכה אלדיארן ב-65.6% מקולות הבוחרים, כשאחוז ההצבעה עומד על 92.2%. הוא נבחר מחדש ב-1927 וב-1976, ללא מתמודדים מולו, ולקראת הבחירות של 1980 החליט שלא לרוץ לכהונה נוספת ולהקדיש את שארית חייו לעבודתו האקדמית.

הוא מת במהלך ניתוח לב, בקליבלנד, אוהיו, ב-14 בספטמבר 1982.

בנו פורארין אלדיארן , הוא משורר וסופר פופולרי באיסלנד, המתמחה בסוגת הסיפור הקצר. בתו סיגרון גם היא סופרת ומאיירת של ספרי ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נשיאי איסלנד
קטגוריה:אוצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:נפטרים ב-1982
מבוך תירס

מבוך תירס ב[[בריטניה]]
מבוך תירס ב[[גרמניה, מעוצב כך שמהאוויר ניתן לראות דימויים מעולם הפיראטים.מבוכי תירס רבים מעוצבים בצורת דמויות.]]
מבוך תירס מבפנים
מבוך תירס הוא מבוך העשוי כולו משדה תירס אשר נכבשו בו שבילים בצורות שונות כדי ליצור את המבוך. מבוך התירס הראשון הוקם באנוויל שבפנסילבניה. מבוכי התירס הפכו לאטרקציית תיירים פופולרית בצפון אמריקה, והם מהווים מקור הכנסה נוסף לחוות חקלאיות, כאשר פעמים רבות הם משולבים עם אטרקציות נוספות כגון פינות חי, אזורי פיקניק ועוד. מבוכי תירס רבים מעוצבים בהשראת נושא או רעיון מסוים, וחלקם אף מעוצבים בדמותם של דמויות מפורסמות מסרטים ומספרים. רוב מבוכי התירס מסתיימים במרכז המבוך או מובילים אל היציאה אשר נמצאת בשולי המבוך. מבוך התירס הגדול ביותר נמצא בדיקסון שבקליפורניה.

==ראו גם==
* מעגלי תבואה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תירס
תירס
כרישון משה

כרישון משה או כרישון משה-רבנו (שם מדעי: Mustelus mosis) הוא מין של כרישון. הוא חי על מדפים יבשתיים במערב האוקיינוס ההודי, מהים האדום ומזרח אפריקה, עד למלדיביים, סרי לנקה, והודו, בעומקים של 20 עד 250 מטר. כרישוני משה מגיעים לאורך של 1.5 מטר, משקלו הממוצע של כרישון משה הוא 5 ק"ג. צבעו אפור, בעוד קצות סנפירי הגב והאונה העליונה של זנבו שחורים. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות החיים על הקרקע, אך טורף גם דגים קטנים. כרישון משה לא בא במגע עם צוללים ואינו מזיק כלל לאדם. הכרישון הוא מין במצב שימור קרוב לסיכון ומוגן בכל העולם.

==ראו גם==
*כרישון כוכבני
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/details/161480/0 כרישון משה], באתר IUCN red list 
* [https://web.archive.org/web/20160325025001/http://www.coralworld.co.il/he/wiki-item/%D7%9B%D7%A8%D7%99%D7%A9%D7%95%D7%9F%20%D7%9E%D7%A9%D7%94 כרישון משה], באתר המצפה התת-ימי באילת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן גוטפריד אהרנברג
קטגוריה:כרישוניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1899
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם המפריך
בחזרה למחר

בחזרה למחר (באנגלית: Tomorrowland) הוא סרט הרפתקאות ומדע בדיוני של חברת וולט דיסני שיצא לאקרנים ב-22 במאי 2015. הסרט מבוסס במקור על האתר "ארץ המחר" הממוקם בפארקים של דיסני. את הסרט ביים בראד בירד, ומככבים בו ג'ורג' קלוני, יו לורי, בריט רוברטסון, ראפי קסידי, קתרין האן, טים מקגרו וקיגן-מייקל קיי.

==עלילה==
קבוצת מדענים מחליטה ליישם את מיזמיהם הרחק מעיני הציבור, בעיר עתידנית ביקום אחר, המכונה "ארץ המחר". מתקני שיגור לארץ המחר טמונים במקומות שונים כגון מגדל אייפל ואטרקציית "ארץ המחר" בדיסנילנד, והגישה אליהם ידועה רק לאותם מדענים.

דרכם של המדענים לגייס חברים חדשים היא באמצעות אנדרואידים המסוגלים לאתר אנשים בעלי חשיבה מיוחדת, וכן בעזרת תגים, שכאשר המיועד נוגע בהם, הוא רואה הדמיה של ארץ המחר.

אחד המדענים, פרנק (ג'ורג' קלוני), גורש מארץ המחר בעקבות המצאה שלו שגרמה לשערורייה. יום אחד הוא פוגש נערה מרדנית בשם קייסי (בריט רוברטסון), ששמעה על ארץ המחר מפי ילדה מסתורית בשם את'נה (ראפי קסידי) באמצעות תג הדמיה. קייסי מגלה רצון עז להגיע לשם. פרנק מנסה להסביר לה שמדובר ברעיון שתם זמנו, אך משתכנע שלמעשה יש לה ייעוד מכריע גורל ושהיא חייבת להגיע לארץ המחר.

בתחילת הסרט ובסופו נראים פרנק וקייסי מספרים על הגעתם לארץ המחר. סיפורו של פרנק קצר, ואילו קייסי מוסיפה את סיפורה, המגולל את עלילת הסרט ממבטה.

== צוות שחקנים==
*ג'ורג' קלוני - פרנק ולקר, מדען מבריק.
*בריט רוברטסון - קייסי ניוטון
*יו לורי - דייוויד ניקס, מנהיג וראש העיר של "ארץ המחר" והנבל הראשי של הסרט.
*ראפי קאסידי - את'נה
*קתרין האן - אורסולה
*טים מקגרו - אביה של קייסי, מהנדס בנאס"א
*קיגן-מייקל קיי
*ג'דדיה גודאייקר

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:דיסני: סרטים
קטגוריה:סרטי בראד בירד
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2015
קמפיין NOH8

קמפיין NOH8 (No Hate; בעברית: "לא לשנאה") הוא ארגון התנדבותי אמריקאי ששם לעצמו למטרה לקדם שוויון מגדרי, שוויון בנישואים וזכויות אדם.
לוגו הארגון

==היסטוריה==
הארגון נוסד בשנת 2009 בידי הצלם אדם בוסקה ובן זוגו ג'ף פרשלי כתגובה ישירה לאישור "הצעה שמונה" בקליפורניה, חוק שהגדיר נישואים כבין גבר לאישה בלבד. השניים פתחו בקמפיין במסגרתו הצטלמו פעילים גאים וסלבריטאים כשפיהם חסום במסקנטייפ ועל לחייהם כתובות האותיות NOH8. שם הקמפיין הוא משחק מילים על הצעה שמונה (באנגלית: Proposition 8) שכונתה בידי מתנגדיה "הצעת השנאה" ("Proposition Hate"). תמונות הקמפיין פורסמו באתר הארגון, כמו גם ברשתות חברתיות שונות ובעולם הווירטואלי Second life.

הקמפיין נחל הצלחה מרובה והפך במהרה לוויראלי וקבוצות פעילים רבות ברחבי העולם פרסמו צילומים ברוחו.

==בישראל==
ב-17 במאי 2013 לכבוד יום היום הבינלאומי נגד הומופוביה נפתח בארץ קמפיין NOH8 בשיתוף אגודת הלהט"ב, איגי - ארגון נוער גאה וארגוני להט"ב נוספים. בקמפיין השתתפו סלבריטאים, פעילים גאים וחברי כנסת, ביניהם נועה תשבי, רני רהב, לימור לבנת, מירי רגב ואחרים. הצילומים לקמפיין נערכו בברנוער בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני להט"ב בארצות הברית
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2001

אליפות אירופה בכדורגל נשים 2001, הידועה גם בשם יורו הנשים 2001, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים השמינית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך בגרמניה מ-23 ביוני עד ה-7 ביולי 2001. אף על פי שנבחרה כמארחת, לא העפילה גרמניה באופן אוטומטי לטורניר, אלא נאלצה להשתתף עם יתר הנבחרות במשחקי המוקדמות שהחלו באוגוסט 1999.

במשחק הגמר נפגשו המארחת גרמניה (בפעם החמישית בתולדותיה) ושוודיה - בפעם הרביעית בתולדותיה והראשונה מאז 1995. בסיום המשחק, ניצחה גרמניה 0-1 משער זהב של קלאודיה מולר, וזכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות. צמד החלוצות הגרמניות, מולר וסנדרה סמיזק, סיימו כמלכות השערים של הטורניר (3 כיבושים כ"א), ואילו האנה יונגברי השוודית זכתה בתואר השחקנית המצטיינת, אחרי שהובילה את השוודיות לגמר הטורניר.

==אצטדיונים==
חמישה אצטדיונים, בחמש ערים שונות, נבחרו לארח את משחקי אליפות אירופה. משחק הפתיחה של הטורניר נערך בארפורט, ומשך כ-10,252 צופים. אצטדיונים אלו ארחו בסך הכל 15 משחקים במסגרת הטורניר. שני חצאי הגמר ומשחק הגמר נערכו בדונאוסטדיון שבאולם, ומשכו קהל משכולל של 37,524 איש.

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

==שלב הנוק-אאוט==

===חצי הגמר===

----

===הגמר===

==כובשות השערים==
3 שערים
* 20px קלאודיה מולר (גרמניה)
* 20px סנדרה סמיזק (גרמניה)
2 שערים
* 20px פטריציה פאניקו (איטליה)
* 20px בטינה ויגמן (גרמניה)
* 20px מארן מיינרט (גרמניה)
* 20px גיטה קרוג (דנמרק)
* 20px דאגני מלגרן (נורווגיה)
* 20px מרינט פישון (צרפת)
* 20px האנה יונגברי (שוודיה)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.uefa.com/womenseuro/season=2001/index.html האתר הרשמי של אליפות אירופה 2001]

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2001
קטגוריה:אנגליה: תחרויות כדורגל
קטגוריה:2001 בגרמניה
דזירה אח'וואן

דזירה אח'וואן (אקוואן), (באנגלית: Desiree Akhavan, בפרסית: دزیره اخوان; נולדה ב-27 בדצמבר 1984) היא שחקנית, תסריטאית ובמאית קולנוע אמריקאית.

==קריירה==
דזירה עשתה את סרטה הקצר הראשון, Two Drink Minimum, בזמן שלמדה קולנוע בלונדון. וכשחזרה לארצות הברית כתבה וביימה את הסרט הקצר Nose Job ("ניתוח אף").

בשנת 2011 יצרה יחד עם בת זוגה, אינגריד יונגרמן, את סדרת הרשת הפופולרית "The Slope", העוקבת אחר זוג לסביות המתגוררות בברוקלין. בשנת 2014 הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל סאנדנס סרט הביכורים של דזירה באורך מלא, "התנהגות הולמת". הסרט זכה להצלחה רבה, ובעקבותיו הזמינה אותה לינה דנהאם לשחק בסדרת הטלוויזיה "בנות". 

בשנת 2018 ביימה וכתבה את הסרט הבריטי-אמריקאי "החינוך הרע של קמרון פוסט", בכיכובה של קלואי גרייס מורץ. הסרט הוא מבוסס על ספר באותו שם משנת 2012.

ב-2018 החלה לככב בסדרה הקומית "הביסקסואלית", אותה גם יצרה, כתבה וביימה.

==חיים אישיים==
דזירה נולדה בארצות הברית לזוג הורים איראנים. היא ביסקסואלית.

==פילמוגרפיה==

{| class="wikitable"
!שנה
!סרט / סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2010
|Nose Job
|
----
|סרט קצר; במאית ותסריטאית
|-
| rowspan="2" |2014
|התנהגות הולמת
|שירין
|גם במאית ותסריטאית
|-
|קריפ 2
|שרה
|
|-
|2015
|בנות
|צ'נדרה
|3 פרקים
|-
|2016 - 2018
|Flowers
|קרול
|5 פרקים
|-
| rowspan="2" |2018
|החינוך הרע של קמרון פוסט
|
----
|במאית ותסריטאית
|-
|הביסקסואלית
|ליילה
|תפקיד ראשי; 6 פרקים
גם יוצרת, תסריטאית ובמאית
|-
| rowspan="3" |2020
|Monsterland 
|
----
|במאית הפרק: "Iron River, MI"
|-
|Briarpatch 
|
----
|במאית הפרק: "Breadknife Weather"
|-
|ראמי
|
----
|במאית הפרק: "Uncle Naseem"
|-
|2021
|Hacks
|
----
|במאית 2 פרקים
|-
|2022
|I Love That for You
|
----
|במאית 2 פרקים
|-
|2023
|Tiny Beautiful Things
|
----
|במאית 4 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאיות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:במאיות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:במאיות קולנוע איראניות
קטגוריה:תסריטאי קולנוע איראנים
קטגוריה:במאים להט"בים
קטגוריה:ביסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איראני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
ג'ון הג'יהאדיסט

מוחמד אֶמוואזי (נולד בשם מוחמד ג'אסם עבד אל-כרים עוליאן א-ט'פירי, בערבית: محمد جاسم عبد الكريم عليان الظفيري; 18 באוגוסט 1988 – 12 בנובמבר 2015) היה טרוריסט בריטי יליד כווית ממוצא עיראקי, המוכר בכינויו "ג'ון הג'יהאדיסט" (Jihadi John). פעיל ארגון המדינה האסלאמית שהתפרסם בהופעותיו בסרטוני וידאו שהפיץ הארגון באינטרנט, ובהם ערף ראשים של שבויי הארגון, בהם עיתונאים מכל העולם. אמוואזי היה חבר בתא טרור של המדינה האסלאמית, אותו כינו בני ערובה לשעבר "הביטלס" , מכיוון שלכל חברי החוליה היו מבטאים בריטיים.

המבטא הבריטי הכבד, שהיה מאפיין בולט שלו, אף הפך אותו בעיני התקשורת המערבית לאחד מסמלי הגיוס של אזרחים מערביים לארגון המדינה האסלאמית.

בין קורבנותיו המפורסמים היו העיתונאים ג'יימס פולי, סטיבן סוטלוף, דייוויד קאות'ורן היינס, קנג'י גוטו ואלן הנינג.

== ביוגרפיה ==
אמוואזי נולד ב-1988 בכווית למשפחה ממוצא עיראקי, הוא היה הבכור מבין 5 אחים, משפחתו עברה לממלכה המאוחדת ב-1994 והתיישבה במערב לונדון, כשאמוואזי היה בן שש. הוא למד בבית הספר היסודי סנט מרי מגדלנה, ולאחריו בבית הספר התיכון האריס סנט ג'ונס ווד . ב-2006 החל ללמוד מנהל עסקים ומערכות מידע באוניברסיטת וסטמינסטר, ולאחר סיום לימודיו עבד כאיש מכירות בחברת טכנולוגיית מידע בכווית.

עם פרסום סרטוניו, הפך "ג'ון" למבוקש מצד הסקוטלנד יארד, ה-MI5 וה-FBI. קושי מרכזי באיתור זהותו של "ג'ון" היה העובדה כי הוא התכסה כולו בבגדים שחורים, אשר כיסו גם את פניו. ב-20 בספטמבר 2014 אישר הסנאט של ארצות הברית פרס של 10 מיליון דולרים על מידע שיוביל ל"ג'ון". באותו החודש ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון וראש ה-FBI ג'יימס קומי חשפו כי זהותו של "ג'ון" מוכרת להם, אך לא חשפו אותה. גם מזכיר המדינה של ארצות הברית, ג'ון קרי כינה את אמוואזי "פחדן מאחורי מסכה", מלבד קרי גם האדמירל אלן ווסט , לשעבר שר הביטחון והמלחמה בטרור בבריטניה אמר כי הוא "אדם מת מהלך" אשר "ייצוד" כמו אוסאמה בן לאדן<ref></ref> (בן לאדן חוסל ב-2011 במהלך מבצע חנית נפטון).

בתחילת 2015 סברו בתקשורת העולמית כי ג'ון הוא ראפר בריטי בשם "עבד אל-מאג'ד עבד אל-בארי", אך מאוחר יותר דווח ב-BBC כי מדובר במוחמד אמוואזי, אזרח בריטי אשר היה מוכר לשירותי הביטחון הבריטיים, שאף נעצר על ידם ביוני 2010. העיתון וושינגטון פוסט פרסם ידיעה דומה. במרץ 2015 דווח כי אמו של אמוואזי זיהתה את קולו מהסרטונים, למרות הכחשת אביו, עוד באותו החודש פורסמה ידיעה בסאנדיי טיימס בה התנצל אמוואזי בפני משפחתו על "הבעיות והצרות שגרמו גילוי זהותו", המסר לעיתון הועבר באמצעות צד שלישי שזהותו לא פורסמה<ref>nypost.com [https://nypost.com/2015/03/07/jihadi-john-apologizes-to-his-family/ "'Jihadi John' apologizes to his family", Post Wire Service] 2015/03/07</ref>.

באוגוסט של אותה שנה פרסם אמוואזי סרטון בו חשף את פניו. בסרטון, שפורסם במייל און סנדיי, הוא איים כי הוא "מבטיח לשוב לבריטניה ולכרות ראשים".

== חיסולו ==
אמוואזי חוסל בתקיפה אווירית ממוקדת שביצעה ארצות הברית בסיוע כוחות קומנדו בריטיים ב-12 בנובמבר 2015 במחוז א-רקה שבסוריה. הידיעה על מותו אושרה על ידי המדינה האסלאמית בינואר 2016.

ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון הצהיר כי ארצות הברית ובריטניה "פעלו מסביב לשעון" כדי לעקוב אחר מיקומו של אמוואזי וטען כי התקיפה הייתה "פעולה של הגנה עצמית"<ref name="Chan"></ref>.

==הערות שוליים==

קטגוריה:המדינה האסלאמית: אישים
קטגוריה:בריטים
קטגוריה:כוויתים
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו בידי ארצות הברית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1988
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2015
ניקול פטינה

ניקול פטינה (בצרפתית: Nicole Petignat; נולדה ב-27 באוקטובר 1966) היא שופטת כדורגל לשעבר ממוצא שווייצרי. פטינה היא האישה הראשונה בהיסטוריה שניהלה משחק במסגרת מפעלי אופ"א.

==חייה==
פטינה נולדה ב-1966 בקנטון ז'ורה, ובשנת 1983 החלה לקחת קורסים בבוררות. מהר מאוד היא עלתה בסולם הדרגות, עד אשר הגיעה לשיפוט בליגת העל השווייצרית לגברים. באותם ימים, הייתה פטינה לאחת הנשים היחידות ששפטו בליגות גברים מקצועניות, כאשר גם הבונדסליגה האוסטרית הייתה תחת שיפוטה.

בקיץ 1997, נבחרה פטינה לשפוט את משחק חצי הגמר בין שוודיה לגרמניה במסגרת אליפות אירופה לנשים. בטורניר עצמו היא זכתה לשפוט בעוד משחק אחד - גרמניה נגד נורווגיה בשלב הבתים.

אל הגביע העולמי שנערך בארצות הברית ב-1999, הגיעה פטינה כאחת השופטות הבולטות בעולם. במהלך הטורניר היא שפטה בארבעה משחקים, כולל משחק הגמר בין ארצות הברית וסין. משחק זה נחשב עד היום למשחק כדורגל הנשים הכי נצפה מאז ומעולם - נכחו בו 90,185 צופים. במהלך דו-קרב בעיטות העונשין בסיום הגמר, טעתה פטינה בשיפוטה כאשר לא פסלה את השוערת האמריקאית, בריאנה סקארי, לאחר שהאחרונה זזה מקו השער במהלך הבעיטה של יריבתה הסינית.

שנה לאחר מכן, היא שפטה בטורניר הכדורגל האולימפי שנערך בסידני, וב-2001 התכבדה לשפוט את גמר אליפות אירופה לנשים, שהפגיש את גרמניה ושוודיה. בכך הייתה פטינה לשופטת הראשונה ששפטה גם בגמר גביע העולם לנשים וגם בגמר אליפות אירופה לנשים.

ביולי 2003, הודיעה אופ"א כי פטינה תשפוט את משחק מוקדמות גביע אופ"א בין א.י.ק סולנה השוודית לפיילקיר האיסלנדית. ב-14 באוגוסט נערך המשחק, ופטינה הייתה לשופטת הראשונה שניהלה משחק במסגרת מפעליה של אופ"א. מאוחר יותר באותה שנה, שפטה פטינה בגביע העולם השני שלה.

באליפות אירופה שנערכה ב-2005 באנגליה, היא שפטה בשני משחקים, כולל זה של המארחת נגד שוודיה. שנתיים לאחר מכן, הוזמנה פטינה לשפוט בפעם השלישית בטורניר גביע העולם. היא שפטה בשלושה משחקים במהלך הטורניר, ובסך הכל זכתה לנהל עשרה משחקים במסגרת גביע העולם (שיא עולמי).

במאי 2007 זכתה פטינה לשפוט בגמר הגביע השווייצרי, בין פ.צ. בזל ללוצרן, ובהישג זה הגיעה לרגע השיא בקריירה המקומית שלה. בדצמבר 2008, הודיעה על פרישתה משיפוט, כשלזכותה 91 משחקים בליגה העל השווייצרית. היא חיה כיום בקנטון ציריך, ועוסקת בעיסוי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטות כדורגל
קטגוריה:שופטי כדורגל
קטגוריה:שווייץ: אישים בספורט
קטגוריה:שווייצריות שנולדו ב-1966
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1966
חד-צלע חלק

חד-צלע חלק, (שם מדעי: Compsobuthus levyi, מכונה בטעות בשם הלא-רשמי "חד-צלע דרומי") הוא עקרב נפוץ וקטן יחסית, שגודלו עד כ-4 סנטימטרים (נקבות בוגרות), וצבעו הכללי צהוב. שם הסוג, "חד-צלע", נובע משלושה רכסים בולטים המסתיימים בחודים, מעין צלעות, על גבו של העקרב. את שמו המדעי קיבל ברוויזיה משנת 2012, על שמו של חוקר העכבישנים גרשם לוי.

== מקומות חיות ותפוצה ==
חד-צלע חלק נפוץ בישראל, בסיני, ובירדן.

תפוצתו של חד-צלע חלק בישראל משתרעת בדרום הארץ ובמזרחה, באזורים מדבריים ולמעט שטחי חולות. בטבע שוכן תחת אבנים קטנות עד בינוניות ובקירות אבן.

== עקיצה ==
עקיצתו של עקרב זה אינה מסוכנת לאדם, עם זאת - ראוי שלא להקל בו ראש - וככל עקרב אחר, עקיצתו עשויה לגרום לתגובה אלרגית. מדובר בעקרב רגוע יחסית הממעט לעקוץ, אך תנועתו מהירה וכך גם עשויה להיות עקיצתו. ככלל, עקיצתו אינה מכאיבה בהרבה מעקיצת דבורת הדבש, ומסתכמת בדרך כלל בכאב מקומי, המותיר לאחריו עקצוץ שחולף בדרך כלל לאחר מספר שעות. עקרב זה אינו מרבה לחדור למגורי אדם.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עקצניים
קטגוריה:ארץ ישראל: עקרבאים
ססתיק מרובע

סַסְתִיק מְרֻבַּע (שם מדעי: Amicta quadrangularis) הוא מין של עשים ממשפחת הססתיקיים.

תיק הזחל מיוחד בצורתו התיבתית, עם ארבע דפנות הבנויות מגבעולים יבשים שהזחל חתך לאורכים שווים והדביק בזוויות ישרות.

==לקריאה נוספת==
* עזריה אלון (עורך), אנציקלופדיית "החי והצומח של ארץ ישראל", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1989; כרך 3 - חרקים, הערך "ססתיק מרובע", עמ' 260

==קישורים חיצוניים==

* [http://gilwizen.com/wp-content/uploads/2013/12/Amicta-quadrangularis-4.jpg תצלום של גיל וויזן]
* [http://circoviral.com/wp-content/uploads/2014/08/14.jpg תצלום מאתר ספרדי]

קטגוריה:ססתיקיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קרב באש-אפאראן

קרב באש אפאראן (בארמנית: Բաշ Աբարանի ճակատամարտ - באש אפאראן צ'ַקטַמַראט, בהיגוי ארמני מערבי באש אבאראן, בטורקית: Baş-Abaran Muharebesi) היה קרב, חלק מהמערכה בקווקז במלחמת העולם הראשונה שהתנהל ב-23 - 29 במאי 1918 בקרבת היישוב באש אפאראן, בימינו אפאראן בארמניה בין הצבא העות'מאני לכוחות הסדירים הארמנים. במהלך הקרב נהדפו הטורקים צפונה מבאש-אפאראן. ניצחונות הארמנים בקרבות סרדראפאט, קאראקיליסה ובאש אפאראן עצרו את הפלישה העות'מאנית לארמניה המזרחית וסללו את הדרך להקמת הרפובליקה הדמוקרטית הארמנית קצרת הימים.

במהלך הקרבות בסרדראפאט החליטה המפקדה הטורקית לשלוח לבאש-אפאראן את הדיוויזיה ה-9 בפיקודו של אסד פאשה (במסגרת הארמייה השלישית העות'מאנית בראשות הגנרל והיפ פאשה) על מנת להתקיף את העיר ירוואן מצפון וליפול בעורף הכוחות הארמנים שיצאו למתקפת נגד על בצבא הטורקי בארמביר (סרדראפאט). על מנת לשבש תוכניות אלה האיצה המפקדה הארמנית מחזית סרדראפאט אל כיוון נפת באש-אפאראן כוח של 6000 לוחמים בפיקודו של דרסטמאט קאנאיאן (דרו).

ב-17–21 במאי 1918, באווירת האימה שנוצרה מהציפייה להתקרבות הפולשים העות'מאנים, לפי הוראתו של ארם מנוקיאן, נציג המועצה הלאומית הארמנית בירוואן, ארסן טר-פוגוסיאן, סרדק ג'לליאן והכומר אובאנס טר-מינסיאן, גויסו ואומנו האיכרים המקומיים להגנה עצמית. 
ב-21 במאי 1918 10,000 חיילים עו'תמאנים בפיקודם של אסד פאשה וכזים פאשה, מלווים במיליציות כורדיות מוסלמיות ואחרות (3000 אנשים) תקפו בכיוון ירוואן. ביומיים וחצי הראשונים הם נתקלו בבאש אפאראן בהתנגדות יעילה של המקומיים. ב-22 במאי טר-פוגוסיאן הכין לחיילי האויב מארב מוצלח בגשר על יד הכפר מיראק. בינתיים הגיע לאזור הכוח הצבאי הסדיר של דרו. אחד משלושת המרכיבים של המתקפה העות'מאנית, הרגימנט 3 של הדיוויזיה הקווקזית 11 ירד מכיוון חמאמלו (ספיטאק של ימינו). בקניון באש-אפאראן, כשלוש שעות הליכה מירוואן, הוא פגש כוח ארמני נוסף של 1000 רובאים תחת פיקודו של מובסס סיליקיאן. 
אחרי שלושה ימי קרבות קשים, ב-25 במאי יצאו הארמנים בפיקודו של דרו, ובתמיכת סיליקיאן, למתקפת-נגד. ב-29 במאי נסוגו העות'מאנים צפונה אל חמאמלו. החיילים הארמנים קיבלו סיוע חשוב גם מאנשי מיליציה של כורדים יזידים בפיקודו של ג'נגיר-אגא.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.thesis.bilkent.edu.tr/0003428.pdf Yalçın Murgul, "Baku Expedition of 1917–1918: A Study of the Ottoman Policy towards the Caucasus", Master’s Thesis, 2007, Department of History Bilkent University, p. 55]
*[https://web.archive.org/web/20150622110655/http://www.armeniansgenocide.am/ru/Encyclopedia_Of_armenian_genocide_Bash_Aparani_chakatamart_1918 א. סרגסיאן - הקרב באש-אראפאן באתר "רצח העם הארמני" ברוסית, המכון ללימודים ארמניים, אוניברסיטת ירוואן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: קרבות
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: 1918
ענבל דרור

ענבל דרור (לשעבר ענבל קליין) (נולדה ב-2 באפריל 1977) היא סופרת, עיתונאית, עורכת ומומחית מדיה חברתית ישראלית.

==רקע==
דרור נולדה בהרצליה בשם ענבל ביטרמן, גדלה בבאר שבע והיא בוגרת התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות בירושלים.

===קריירה===
בין השנים 2002 ל-2005 שימשה דרור כעורכת הראשית של אתר הירחון על השולחן וכעורכת וכותבת בגרסה המודפסת שלו.

במקביל לעבודתה בעל השולחן פרסמה דרור בין השנים 2002 ל-2004 טור שבועי בערוץ האוכל של האתר ynet תחת שם העט איילת בן יוסף. בטור פרסמה דרור בין השאר מתכונים שאוגדו בשנת 2007 לספר הבישול "גג חמישים שקל" שיצא בהוצאת ידיעות אחרונות.

ב-2004 החלה דרור לכתוב במגזין G של עיתון גלובס, וב-2006 הייתה מעורבת בהקמת מגזין המסעדנות Zed בו שימשה כעורכת ראשית, והמשיכה בתפקידה גם לאחר שהמגזין נמכר לקבוצת zap group ששינתה את שמו ל-Rest.

בין השנים 2007 ל-2010 ערכה דרור את מדור האוכל של שבועון Time Out תל אביב ובמקביל (2006 עד 2011) שימשה כמנהלת התוכן של אתר "בישולים" של חברת אסם.

בשנת 2010 הקימה דרור משרד יחסי ציבור בשם "קליין תקשורת", שהיה אחד ממשרדי יחסי הציבור הראשונים בישראל שהתמחו בפעילויות יחסי ציבור באמצעות שימוש במדיה החברתית באמצעות שיתוף פעולה עם בלוגרים. בשנת 2013 חברה דרור למיטל גלם-וולק והשתיים הקימו את "פטל תקשורת", משרד יחסי ציבור המתמחה בשימוש במדיה חברתית בתחום המזון.

בשנת 2017 נסגר משרד "פטל תקשורת" ודרור מונתה כמנהלת המדיה החברתית בקבוצת שסטוביץ.

==חיים אישיים==
דרור מתגוררת בתל אביב ולה שתי בנות.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות (ירושלים)
קטגוריה:יחצ"ניות ישראליות
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:עורכות כתבי עת ישראליות
קטגוריה:עורכי כתבי עת ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
שרוד בראון

שרוד קמפבל בראון (באנגלית: Sherrod Campbell Brown; נולד ב-9 בנובמבר 1952) הוא פוליטיקאי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, המכהן כסנאטור מטעם מדינת אוהיו מאז ינואר 2007.

==ביוגרפיה==
בראון נולד במנספילד, אוהיו, לאמילי לבית קמפבל ולד"ר צ'ארלס בראון, אשר היה רופא במקצועו. הוא נקרא על שם סבתו מצד אמו. הוא למד לתואר ראשון למחקרים רוסיים באוניברסיטת ייל בשנת 1974. לאחר מכן למדל תואר שני בממשל ציבורי וכן לתואר שני בחינוך באוניברסיטת המדינה של אוהיו, בשנים 1979–1981. עוד לפני כן נבחר לשרת בבית הנבחרים של מדינת אוהיו, מ-1974 ועד 1982. בשנתו האחרונה שם נבחר למזכיר המדינה של אוהיו, כשהביס את יריבו הרפובליקני. ב-1986 נבחר מחדש, אך ב-1990 הפסיד ליריבו הרפובליקני בוב טאפט.

בשנת 1992 עבר להתגורר בלוריין, עיר הנמצאת מערבית לקליבלנד, וזכה בפריימריז הדמוקרטים למושב פתוח עבור הבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית, על ייצוג של המחוז ה-13 של אוהיו, המייצג את הפרברים המערביים והדרומיים של קליבלנד. הוא הביס בקלות את יריבו הרפובליקני ונבחר שוב 6 פעמים, כאשר כיהן כחבר בית הנבחרים בשנים 1993–2007. ב-2005 החליט להתמודד לסנאט.

בבחירות לסנאט בנובמבר 2006 הביס את הסנאטור הרפובליקני המכהן זה שתי כהונות, מייק דה ויין. הוא נבחר מחדש בשנת 2012 לכהונה שנייה, כשהביס את ראש מחלקת האוצר של מדינת אוהיו, היהודי ג'וש מנדל, מקורבו של שלדון אדלסון. נבחר מחדש לכהונה שלישית בשנת 2018.

בסנאט בראון כיהן כיו"ר תת-הוועדה החקלאית לרעב, תזונה ומשקים משפחתיים, וכן כיו"ר התת-וועדה הבנקאית למדיניות כלכלית. הוא היה גם חבר בוועדה למסחר, לענייני חיילים משוחררים ובוועדות הנבחרת לאתיקה. בשנת 2015 הפך לדמוקרט הבכיר ביותר בוועדה לבנקאות, דיור ועניינים עירוניים. עמדותיו הן ליברליות. כך למשל, הוא התנגד למלחמת עיראק ותומך בנישואים חד-מיניים. 

הוא נשוי לקוני שולץ ולזוג 4 ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.brown.senate.gov/ שרוד בראון] באתר הסנאט של ארצות הברית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאוהיו
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאוהיו
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אוהיו
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי מדינה במדינות ארצות הברית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
יסמין לוי (עיתונאית)

יסמין לוי (נולדה ב-25 במרץ 1975) היא אשת תקשורת העוסקת בתרבות האינטרנט, עיתונאית וסופרת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
לוי נולדה בסן פרנסיסקו, קליפורניה. היא בתם של דוד לוי, מהנדס שדות תעופה ואיש עסקים, והשחקנית ברכה נאמן. סיימה קורס קופירייטינג אצל תרצה גרנות ותואר בתקשורת וניהול מהמסלול האקדמי המכללה למנהל.

החלה את דרכה ככתבת בשבועון "רייטינג" בעריכת יובל נתן. השתתפה במספר תוכניות על סלבריטאים ב"ערוץ הבידור".

בהמשך החלה לכתוב את המדור "שליחות קטלנית" במוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות". כעבור זמן קצר הפכה למראיינת בתחום התרבות והבידור במוסף. במסגרת עבודתה ראיינה לוי מפורסמים בארץ וחלק מכתבותיה הופיעו על שער המוסף תחת עריכתו של ניר חפץ והעורך גדי בלום.

לאחר שבע שנים במוסף "7 ימים", עברה לוי לפעול באינטרנט. היא בעלת האתר "מיס טומורו" ומפרסמת בו פוסטים אישיים המלווים בצילומים.

ב-2014 פרסמה את הרומן העתידני "נטופיה" שכתבה עם בן זוגה דאז, גל מור, ויצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים. הספר הוא רומן דיסטופי על רשת חברתית מתקדמת שמתנהלת באמצעות מחשבות. באותה שנה ערכו לוי ומור קמפיין מימון המוני לתרגום "נטופיה" לאנגלית שהסתיים בהצלחה. הספר הפך באמזון לרב-מכר בקטגוריית "סייבר פאנק".

בשנים 2014–2016 כיהנה בתפקיד סגנית העורך הראשי באתר "חורים ברשת". העורך הראשי והבעלים הוא גל מור.

ב-2016 החלה לוי לעבוד כמשנה לעורכת הראשית באתר "סלונה".

ב-2020 פתחה לוי באתר "הארץ" את הבלוג "פוסט מורטם", שבו היא מפרסמת טור דעה שבועי. בשנת 2021 החלה לכתוב באתר ביקורות טלוויזיה, בעיקר של משדרי חדשות.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20150510055324/http://www.holesinthenet.co.il/holesinthenet-media-author-yasminelevi יסמין לוי], באתר "חורים ברשת"
* 
* 

קטגוריה:פעילות אינטרנט ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל רייטינג
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
ילדי סנטר

ילדי סנטר הוא כינוי סלנג ישראלי אשר נמצא בשימוש מהעשור הראשון של שנות ה-2000, לתת-תרבות של נערים ונערות משלהי דור ה-Y ומדור ה-Z שנוהגים להסתובב בדיזנגוף סנטר בתל אביב.

== מאפיינים ==
ילדי הסנטר נוהגים להסתובב לרוב בקבוצות של בני ובנות עשרה בקניון דיזנגוף סנטר, המשמש להם מקום למפגשים חברתיים, בו הם מתיישבים בפינות שונות ומבקרים בחנויות אופנה אלטרנטיבית הנמצאות בקניון. הם רואים בדיזנגוף סנטר כמקום מפגש ייחודי בו הם יכולים לפגוש ילדים בעלי תחומי עניין משותפים להם, ושמאופיין ברמת פתיחות וקבלת השונה גבוהה יותר.

ילדי הסנטר מחולקים לשלושה סוגים עיקריים:
* הסוג הראשון נוהג לאמץ מאפיינים של תרבויות הדארק (בעיקר של תת-תרבות האימו). הם לרוב שומעים סגנונות מוזיקה המאופיינת עם תרבות הדארק, דוגמת הבי מטאל, הארד רוק או הארדקור פאנק, לובשים בגדים שחורים או/עם צבעים צעקניים, נוהגים להאריך שיער ולצבוע אותו לצבעים שאינם טבעיים, לענוד מספר רב של פירסינג ולהתאפר באיפור עמוס. קיימת סטיגמה על סוג זה המעניקה לו מאפיינים דיכאוניים.
* הסוג השני התפתח בתקופה מאוחרת יותר. קבוצה זאת לרוב מתלבשת בצורה צבעונית ועליזה, המושפעת מאפנת ההרג'וקו היפנית וצובעת את שיערה. רבים מהם משתייכים ו/או תומכים בקהילת הלהט"ב, ולוקחים חלק בפאנדומים של אנימה, מנגה ומשחקי מחשב המושפעים מהתרבות היפנית. רבים מהם נוהגים ליצור תחפושות לדמויות אנימה ומנגה שונות (קוספליי).
* הסוג השלישי מזוהה עם קהילת הגיקים והפאנפיפול, המתעניינת במדע בדיוני, פנטזיה ומשחקי תפקידים. בין הפאנדומים המצויים אצלם נמצאים סדרות הספרים הארי פוטר ופרסי ג'קסון, סרטי מלחמת הכוכבים והיקום הקולנועי של מארוול.

רבים מילדי הסנטר מזדהים עם קהילת הלהט"ב ולובשים פרטי לבוש בעלי סמלים שונים של קהילה זו.

קבוצות מסוימות של נערי סנטר נהגו בעבר להשחית רכוש בדיזנגוף סנטר, עד שבשנת 2009 הנהלת המקום הגבירה את האבטחה והחלה לנקוט צעדי מנע כנגדם. לאחר צעדים אלו, נערים רבים המזוהים כילדי סנטר התלוננו על כך שההנהלה לא מאפשרת להם להיכנס למקום בגלל לבושם ויוצרת אפליה על רקע אופנתי, דבר שההנהלה הכחישה.

קיים מנהג להיפגש מדי שבוע בימי חמישי בקניון דיזנגוף סנטר. חלקם מגיעים גם לאירועים כמו פסטיבל אייקון וקומיקונים שונים.

ילדי הסנטר נוהגים לקיים פגישות על הגג של הסנטר, ואף נוספה אבטחה על מנת למנוע אירועי התאבדות.

== ראו גם ==
* פריק (סלנג)

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סלנג עברי
קטגוריה:תת-תרבות
קטגוריה:נוער בישראל
קטגוריה:דיזנגוף סנטר
קטגוריה:תופעות אינטרנט ישראליות
כיכר פרשרן

כיכר פרשרן (בסלובנית: Prešernov trg) היא הכיכר העירונית המרכזית בליובליאנה, בירת סלובניה. מיקומה של הכיכר בלב העיר העתיקה הופך אותה לנקודת מפגש חשובה, בה נערכים פסטיבלים, בהם הקרנבל של ליובליאנה, קונצרטים, אירועי ספורט ואירועי מחאה. הכיכר והאזור סביבה סגורים לתנועת כלי רכב.
== המבנה ==
כיכר פרשרן, הממוקמת על גדת נהר הליובליאניצה, נקראת על שמו של המשורר הלאומי של סלובניה, פרנצה פרשרן, אשר מונצח גם על ידי פסל ארד גדול ממדים בדמותו, המוצב בתחומי הכיכר.

צורתה של הכיכר היא כשל משפך, וממנה יוצאים מספר רחובות לכיוונים שונים. בדרומה של הכיכר, מחבר אותה הגשר המשולש, העובר מעל נהר הליובליאניצה, עם רחוב סטריטאר (Stritarjeva ulica) המוביל לכיוון בית העירייה, למרגלות טירת ליובליאנה. רחוב צ'ופ (Čopova ulica), בין הרחובות המסחריים העיקריים של העיר, יוצא מהכיכר לכיוון צפון-מערב. רחוב מיקלושיץ' (Miklošičeva cesta) יוצא מהכיכר צפונה לכיוון תחנת הרכבת המרכזית של ליובליאנה, ולאורכו מספר בניינים ידועים הבנויים בסגנון הזצסיון הווינאי. רחוב וולף (Wolfova ulica) מוביל מהכיכר מערבה ומתחבר לכיכר הקונגרס, כיכר מרכזית נוספת בעיר.
מצדה המזרחי של הכיכר יוצא רחוב טרובאר (Trubarjeva ulica) הציורי, ומוביל לכיוון גשר הדרקון שהוקם לזכר קיסר אוסטרו-הונגריה פרנץ יוזף הראשון. בנוסף מתחברת לכיכר טיילת לאורך גדת נהר הליובליאניצה.

הכיכר קיבלה את מראה הנוכחי במאה ה-17, עת הוקמה כנסיית הבשורה הפרנציסקנית, הבנויה בסגנון הבארוק והיא המבנה המוכר ביותר בתחומה. במאה ה-19 הפך צומת הדרכים שהיה במקום לכיכר סלולה. לאחר רעידת האדמה שהתרחשה בעיר בשנת 1895, חודשה הכיכר, ובניינים עתיקים רבים מימי הביניים אשר ניזוקו ברעידה, הוחלפו על ידי בתי פאר ברוח התקופה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="190">
Ljubljana_Pre%C5%A1eren_Square_from_the_Castle.JPG|מראה הכיכר ממרומי טירת ליובליאנה
Ljubljana_view_1856.jpg|כיכר פרשרן כפי שנראתה ב-1856
Preseren square from Stritar str.jpg|כיכר פרשרן והגשר המשולש, כפי שנראים מכיוון רחוב סטריטאר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ליובליאנה
פרשרן