OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פול רנסון

פול רנסון (בצרפתית: Paul Ranson; 29 במרץ 1864 – 20 בפברואר 1909) היה צייר וסופר צרפתי, הקשור לתנועת הנאבי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
אמו נפטרה בלידה, והוא גדל וחונך על ידי אביו סבו וסבתו. אביו לואיס קזימיר רנסון היה פוליטיקאי שכיהן שתי קדנציות כראש עיריית לימוז'. הוא קיבל את שיעורי הציור הראשונים שלו מסבו, ז'אן ז'אק מקארט, ונרשם לבית הספר לאמנויות יפות ב-1877.

בשנת 1884, הוא התחתן עם בת דודתו הראשונה, מארי-פרנס רוסו, ולמשך זמן מה למד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות דקורטיביות, לפני שעבר לאקדמיה ז'וליאן, שם למד אצל טוני רובר-פלורי בין השנים 1886 ל-1891. בשנת 1888, הוא הפך לאחד מחמשת החברים המייסדים של "תנועת הנאבי", קבוצה שמילאה תפקיד גדול במעבר מהאימפרסיוניזם לסגנונות השונים של האמנות המודרנית. בין המייסדים היו פול סריזייה, פייר בונאר ומוריס דני.<ref>Frèches-Thory, Claire, & Perucchi-Petry, Ursula, ed.: Die Nabis: Propheten der Moderne, Kunsthaus Zürich & Grand Palais, Paris & Prestel, Munich 1993</ref>

בשנת 1891, הוא השתתף בהופעות הסימבוליסטיות בתיאטרון האמנות, שם המשורר, פול פורט, ארגן מופעים לטובת חברו המשורר, פול ורליין ופול גוגן.

הוא גם השתתף בתערוכות קבוצתיות שנערכו בין השנים 1891 ל-1895, וכן בסלון בפריז ובבריסל לאחר 1894. באותה שנה, הוא הפנה את העניין שלו להמשך חייו בתיאטרון בובות על ידי פתיחת תיאטרון כזה מעשה ידיו של ז'ורז' לקומב. עם זאת, הוא נתקל בכמה קשיים זמן לא רב לאחר מכן, כאשר מות אביו החורג, צ'ארלס רוסו, אילץ אותו ואת מארי לפנות את דירתם.

התעניינותו בתיאוסופיה, קסם ותורת הנסתר בא להבדיל אותו מחברו בתנועת הנאבי. בשנת 1898, הריונה של מארי הביא לקשיים נוספים, שכן הוא נפגע מאיבוד הדוגמנית האהובה עליו. לאחר 1899 החל מצב בריאותו להידרדר וציוריו השתנו - הוא התמקד במיתולוגיה, כישוף ונושאים אנטי ממסדיים.

בשנת 1908, כשראו אותו מתמודד עם בעיות בריאות וכסף חמורות, חבריו בתנועת הנאבי הקימו את ״האקדמיה רנסון״, והפקידו בידיו את ניהולה. מארי השתלטה עליה לאחר מותו והאקדמיה שרדה בצורות שונות, עד 1955.

הוא מת ממחלת הטיפוס ב-1909 ונקבר בלימוז'.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Display image (13).jpg

File:Paul Ranson - Zwei Akte.jpg
File:Christ et Buddha by Paul Ranson 1880.JPG

File:Les Sorcières autour du feu Paul Ranson PMD 976.3.63.jpg

File:Display image (21).jpg

File:Paesaggio nabi paul ranson.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1864
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1909
משפחת פיירלאוני

סמל משפחת פיירלאוני
משפחת פיירלאוני, (באיטלקית: Pierleoni) כלומר "בני פיטר ליאו", הייתה שושלת אצילים איטלקית ממוצא יהודי בימי הביניים. בני המשפחה הם צאצאים של היהודי המומר ליאו דה בנדיקטו . ראשי המשפחה נשאו לעיתים קרובות את התואר "קונסול הרומאים".

בני המשפחה היו בנקאים וגיבו כלכלית את הרפורמות של האפיפיור לאו התשיעי.

בעוד שבני משפחת פיירלאוני בתקופת גדולתם טענו בשקר כי הם צאצאים ממשפחת האצילים הרומית העתיקה של בני האניצ'ים , אויביהם ברומא עשו הרבה ממוצאם היהודי ועיסוקם כמלוים בריבית. בנו של ליאו היה פיטר ליאו פיירלאוני , ובניו גרפו למשפחה תהילה כמגיני האפיפיורים: אורבנוס השני מת ביולי 1099 באחד מבתי המשפחה.

כשהקיסר הנרי החמישי הגיע לרומא (1111), עמד פטרוס לאוניס בראש משלחת האפיפיור שבאה להתפייס עם הקיסר. האפיפיור פסקליס השני הפך את בנו של פיירלאוני, פיטר פיירלאוני, לקרדינל, וכן העניק את טירת סנטאנג'לו לפטרוס. ניסיונו של פיירלאוני להעמיד את אחד מבניו כנציב רומא ב-1116, אף על פי שנתמך על ידי פסקל השני, עורר התנגדות שלוותה במהומות ושפיכות דמים. פטרוס, יהפוך מאוחר יותר לאנטי אפיפיור אנקלטוס השני, ואחיו, ג'ורדנו פיירלאוני , עם תחיית הקומונה של רומא ב-1144, הפך לראש הרפובליקה כפטריק. המשפחה תמכה בדרך כלל באפיפיור וייצגה את פלג הגואלפים בעיר נגד הגיבלינים, לעיתים קרובות בהנהגתם של משפחת פרנג'יפאני.

שטח המשפחה רחב וכולל את אי הטיבר ובית מגדל נוסף ליד תיאטרון מרקלוס.

שני ענפים של משפחת פיירלאוני עדיין קיימים. הראשון הוא זה של מטליקה ופזארו במרקה והשני הוא של צ'יטה די קאסטלו באומבריה. שניהם עדיין בני האצולה האיטלקית.

==קישורים חיצוניים==

פיירלאוני
פיירלאוני
השלום של טראמפ

השלום של טראמפ – הסכמי אברהם והמהפך במזרח התיכון הוא ספר עיון של העיתונאי ברק רביד. הספר, בעריכתה של יפעת גבעון, יצא לאור ב-12 בדצמבר 2021 על ידי הוצאת "משכל". אורכו של הספר 367 עמודים ברוטו ו-333 נטו, והוא מחולק ל-14 פרקים נוסף על פתח דבר ועל סוף דבר. את עטיפת הספר, שבה מוצגת מפת המזרח התיכון כשערו האדמוני של טראמפ, יצר המעצב הגרפי פיני חמו.

תוכן הספר עוסק בכהונתו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בין 2017 ל-2021 בכל הנוגע אל המזרח התיכון בכלל ומדינת ישראל בפרט, החל מן המשא ומתן לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני באמצעות "עסקת המאה" ועד לנורמליזציה והשלום בין מדינת ישראל למדינות המפרץ באמצעות "הסכמי אברהם". המידע בספר מתואר באמצעות ראיונות נרחבים עם בכירי ממשל טראמפ וממשלות ישראל השלושים וארבע והשלושים וחמש בתקופה המתוארת לעיל, והוא כולל בו פרסומים ראשונים ובלעדיים בדבר פעילויות חשאיות של משרד החוץ הישראלי והתרחשויות פרטיות בבית הלבן.

הספר זכה לסיקור נרחב בתקשורת הישראלית, זאת בעיקר לאור תוכן הריאיון של טראמפ עם רביד בו זה הראשון דיבר בגנותו של ראש ממשלת ישראל לשעבר בנימין נתניהו. המבקרים העניקו לספר ביקורות חיוביות, והוא סוקר בהרחבה בעיתונות הישראלית.

המאייר אדל רודריגז, שעובד כפרילנסר עבור מגזין "Time", האשים את רביד וחמו בגנבה ספרותית והפרת זכויות יוצרים של העטיפה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.ybook.co.il/book/8035/השלום-של-טראמפ השלום של טראמפ – הסכמי אברהם והמהפך במזרח התיכון], ידיעות ספרים
* [https://ebooks.psik.io/book?book_id=4690 השלום של טראמפ – הסכמי אברהם והמהפך במזרח התיכון], הספר המלא (זמין לסטודנטים ולחוקרים)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי עיון על הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:הסכמי אברהם
פאסווה

אזור הכפר במחוז אזרבייג'ן בתקופת [[החליפות העבאסית]]
פסווה (בפרסית: پسوه, ידוע גם כקלעה-י פסווה) הוא כפר במחוז הכפרי לאהיג'אן-י שרקי, נפת לאג'אן, במחוז פיראנשהר, פרובינציית מערב אזרבייג'ן, איראן. במפקד ב-2006 מנתה אוכלוסייתה 2,977, ב-515 משפחות.

קטגוריה:מערב אזרבייג'ן: יישובים
אדית ברוק

אדית ברוק (באנגלית: Edith Bruck; נולדה ב-3 במאי 1932)<ref>Edith Bruck: Who love you like this. Philadelphia: Paul Dry Books, 2001, p. 3; Philip Balma: Edith Bruck in the Mirror. Fictional Transitions and Cinematic Narratives (Shofar Supplements in Jewish Studies). West Lafayette, IN: Purdue UP, 2014, p. 2. Recently Edith Bruck claimed her birth year was often wrongly stated as 1932, while the correct year was 1931. [https://www.capital.it/programmi/the-breakfast-club/podcast/podcast-del-23-02-2021-2/ Podcast source], minute 1:34:43</ref> היא סופרת ובמאית יהודייה-הונגריה, ניצולת השואה. מתגוררת באיטליה ועובדת וכותבת באיטלקית.<ref name="imlr"></ref>

== ביוגרפיה ==
ברוק נולדה בשם אדית שטיינשרייבר למשפחה ענייה בכפר טיסברצל על גבול אוקראינה. בשנת 1944 גורשה המשפחה לאושוויץ, שם מתה אמה. המשפחה הועברה למחנה הריכוז דכאו, שם מת אביה, לאחר מכן הועברה לגרוס-רוזן ולבסוף לברגן-בלזן, שם שוחררו הילדים הנותרים על ידי בעלות הברית ב-1945. בסך הכל שהתה ברוק בשישה מחנות ריכוז והשמדה. אחד מאחיה מת במחנות הריכוז. היא חזרה להונגריה ולאחר מכן נסעה לצ'כוסלובקיה, שם התגוררה אחות נוספת עם משפחתה.<ref name="artfl"></ref> בספטמבר 1948 עלתה לישראל, לאחר שברחה מאירופה בעזרת נישואים פיקטיביים, וחייתה תקופה בפרדס חנה. ברוק התאהבה בעולה מבודפשט, הונגריה, אותו פגשת באונייה בדרך לישראל. הוא היה אלים כלפיה והדבר הוביל אותה להתגרש ממנו. על מנת להתחמק מגיוס לצה"ל נישאה שוב בנישואים פיקטיביים לאדם ששם משפחתו ברוק. מ-1954 חיה ברומא.

=== קריירה ===
ב-1959 היא פרסמה את האוטוביוגרפיה שלה Chi ti ama così, שתורגמה לאנגלית בשנת 2001.

ב-1971 היא כתבה את המחזה הראשון שלה, "סולה פורטה". ברוק הייתה מייסדת תיאטרון תיאטרו דלה מדלנה ברומא. משנות ה-70 עד שנות ה-90 עבדה בערוץ הטלוויזיה הציבורי RAI כבמאית ותסריטאית.

היא תרגמה יצירות של משוררים הונגרים אטילה יוז'ף ומיקלוש רדנוטי לאיטלקית. יצירותיה תורגמו לשפות אחרות בהן הונגרית, דנית, הולנדית, אנגלית וגרמנית.<ref name="balma"></ref>

ברבות השנים צולמו סרטי קולנוע איטלקיים המבוססים על ספריה.

ספרה "הלחם האבוד" היה מועמד לפרס סטרגה לשנת 2021. בספר מתארת ברוק את עברה בכפר הולדתה, הגירוש למחנה אושוויץ, שחרורה וחזרתה לחיים באיטליה.

בפברואר 2021 ביקר האפיפיור פרנציסקוס בביתה, לאחר שהתרגש מראיון שהעניקה בחודש ינואר לעיתון הוותיקן לרגל יום השואה הבינלאומי.

בנובמבר 2021 סירבה לקבל פרס מידי ראש עיריית אנציו שבמחוז לאציו, לאחר שנודע לה כי בניטו מוסוליני קיבל בעבר את אזרחות הכבוד של העיר, ושהתואר הזה לא נשלל ממנו מעולם.

== חיים אישיים ==
בגיל 16 נישאה למילאן גרון ועברה לישראל. הזוג התגרש לאחר שנה. שנה לאחר מכן היא נישאה לדני רוט, אבל גם הנישואים האלה הסתיימו בגירושים. לאחר מכן היא התחתנה עם מכר בשם ברוק כדי לדחות את שירות החובה הצבאי שלה; היא התגרשה ממנו כשהייתה בת 20 אבל שמרה על שם משפחתו. ב-1954 עברה לרומא ונישאה לסופר והבמאי האיטלקי נלו ריסי.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:ניצולות השואה
קטגוריה:מתרגמים לאיטלקית
קטגוריה:מתרגמים מהונגרית
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה איטלקים
קטגוריה:מחזאיות
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז גרוס-רוזן
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ברגן-בלזן
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז דכאו
קטגוריה:מחזאים איטלקים
קטגוריה:במאיות קולנוע איטלקיות
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1932
למור מוכתר

למור מוכתר (שם מדעי: Eulemur coronatus) הוא מין של פרימט מהסוג למור האנדמי לאי מדגסקר.

אורכו של הלמור המוכתר ארבעים עד חמישים סנטימטרים. הזכר בעל פרווה בצבע חום-אדמדם ואילו הנקבה בעלת פרווה בצבע אפור-לבן. לשני הזוויגים יש כתר בצבע חום-כתום וזה מקור שמו של הלמור. הלמור המוכתר חי ביערות טרופיים יבשים ויערות נשירים יבשים בצפון מדגסקר וניזון בעיקר מפרחים, פירות ועלים. תקופת ההיריון היא עד 125 ימים והצאצאים נולדים בין ספטמבר לאוקטובר. הצאצאים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנתיים ותוחלת החיים של הלמורים המוכתרים היא כ-20 שנה בטבע. הטורפים העיקריים של הלמור המוכתר הם חנק קרקע מלגשי, עופות דורסים וטורפי מדגסקר כמו הפוסה. הלמור המוכתר מסווג על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי מדגסקר וציד. בשנת 2004 נותרו כ-1,000 עד 10,000 למורים מוכתרים בטבע.<ref>[https://www.iucnredlist.org/species/8199/182239524 למור מוכתר], באתר הרשימה האדומה של IUCN</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:למוריים
ליאון פיליפס

ליאון צ'ייס "רד" פיליפס (באנגלית: Leon Chase "Red" Phillips; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מאוקלהומה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של אוקלהומה וכמושל אוקלהומה ה-11. כמחוקק וכיושב ראש בית הנבחרים, הוא קנה לעצמו שם של מי שחסם את הצעותיהם של המושלים ויליאם מארי וא. ו. מרלנד, כולל מרכיבים של הניו דיל. כמושל, דחף פיליפס לקיצוצים חדים בתקציב, אך לא עלה ידו מלהימנע מתקציב בלתי מאוזן.

לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים, עבד פיליפס כעורך דין עד למותו.
==ראשית חייו==
ליאון פיליפס נולד בגרנט סיטי שבמיזורי לרופוס פוטנאם וברתה ויולט (לבית ברסלר) פיליפס. בילדותו עברה המשפחה לעיירה פוס שבמחוז קאסטר שבאוקלהומה. כאשר היה סטודנט באוניברסיטת אפרוורת' שבאוקלהומה סיטי, הוא למד כמורה, אך שינה את מסלול לימודיו ללימודי משפטים וב-1916 סיים לימודי תואר במשפטים באוניברסיטת אוקלהומה. באותה שנה הוא נשא לאישה את מירטל אלנברגר מהעיר נורמן, ולשניים נולדו שני ילדים.

באותה שנה התקבל פיליפס ללשכת עורכי הדין של אוקלהומה ומאוחר יותר החל להופיע בבית המשפט העליון של ארצות הברית. לאחר שירות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה, הוא שב לעיר אוקמה שבאוקלהומה, שם הוא המשיך בעיסוקו בעריכת דין.
==קריירה פוליטית==
פיליפס נבחר לבית הנבחרים של אוקלהומה שלוש פעמים, וכיהן בו בשנים 1933–1938. ב-1935 הוא כיהן כיושב ראש הבית. הוא הוביל את האופוזיציה להצעותיהם של המושלים ויליאם מארי וא. ו. מרלנד, על אף שזה האחרון סייע לו להיבחר כיושב ראש בית הנבחרים.

בבחירות למשרת מושל אוקלהומה התמודד פיליפס נגד מועמד המפלגה הרפובליקנית רוס ריזלי. הוא ניצח בבחירות, הושבע כמושל ב-9 בינואר 1939, וכיהן עד 11 בינואר 1943.

במהלך כהונתו כמושל, הואשם פיליפס בקבלת שוחד, נשפט פעמיים, אך בסופו של דבר זוכה מכל אשמה. פיליפס היה חבר בית הנבחרים המדינתי הראשון באוקלהומה שנבחר כמושל ותקופת כהונתו עמדה בסימן של הצעותיו לקיצוץ בתקציב המדינה. על אף הקיצוצים הנרחבים, התקציב שאישר מושב בית הנבחרים של 1939 היה בלתי מאוזן. היה זה התקציב האחרון שלא היה כפוף לדרישת החוקה לתקציב מאוזן, שאושרה על ידי ציבור הבוחרים ב-1941. תיקון זה של החוקה היה ביוזמתו של פיליפס.

פיליפס ראה בניו דיל כהתערבות פדרלית בענייני המדינות ונמנה עם מתנגדיו.
==שנותיו האחרונות==
לאחר סיום כהונתו כמושל, שב פיליפס לחוותו ליד אוקמה שבאוקלהומה, והמשיך לעסוק בעריכת דין עד יומו האחרון.

ליאון פיליפס נפטר כתוצאה מהתקף לב ב-27 במרץ 1958, בעת שהמתין ללקוח ליד משרד הדואר של העיר אוקמולגי. הוא נטמן בבית הקברות הילקרסט שבעיירה וליטקה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.okhistory.org/publications/enc/entry.php?entry=PH008 ליאון פיליפס] באנציקלופדיה להיסטוריה ולתרבות של אוקלהומה 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/phillips.html#991.48.38 ליאון פיליפס] באתר The Political Graveyard 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי אוקלהומה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של אוקלהומה
קטגוריה:חוגרים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקלהומה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1958
ביטחון פנים

ביטחון פנים הוא הפעולה של שמירת שלום בגבולות מדינה ריבונית או שטחים בעלי שליטה עצמית אחרים, בדרך כלל על ידי שמירה על החוק הלאומי, והגנה מפני איומי ביטחון פנים. האחריות לביטחון הפנים עשויה לנוע בין כוחות המשטרה לכוחות צבאיים למחצה (כגון ז'נדרמריה או משמר לאומי), ובנסיבות חריגות, הצבא עצמו.

== איומים על ביטחון הפנים ==
איומים על השלום הכללי עשויים לנוע בין סדר אזרחי ברמה נמוכה, אלימות בקנה מידה גדול, או אפילו התקוממות מזוינת. איומים על ביטחון הפנים עשויים להיות מופנים כלפי אזרחי המדינה, או כלפי הגופים והתשתיות של המדינה עצמה, ועשויים לנוע בין פשע קטן, פשע מאורגן חמור, אי שקט פוליטי או תעשייתי, או אפילו טרור פנימי. מעצמות זרות עשויות גם לשמש איום על ביטחון הפנים, על ידי ביצוע או מתן חסות לטרור או מרד, מבלי להכריז מלחמה בפועל.

האחריות הממשלתית לביטחון הפנים תהיה לרוב על משרד הפנים, להבדיל ממשרד ההגנה או הביטחון. בהתאם למדינה, ביטחון הפנים של מדינה יישמר על ידי המשטרה הרגילה או כוחות ביטחון צבאיים יותר (הידועים בשם ז'נדרמריה או, פשוטו כמשמעו, כוחות הפנים). סוכנויות מיוחדות אחרות לביטחון פנים עשויות להתקיים כדי להגביר את הכוחות העיקריים הללו, כגון משמר לאומי, משמר גבול, יחידות משטרה מיוחדות, או היבטים של סוכנויות מודיעין של המדינה. במדינות מסוימות, ביטחון הפנים עשוי להיות האחריות העיקרית של כוח המשטרה החשאית.

רמת הכוח המורשה המשמשים סוכנויות וכוחות האחראים על שמירה על ביטחון הפנים עשויה לנוע בין משטרה לא חמושה לארגונים חצי צבאיים חמושים לחלוטין, או להפעיל רמה מסוימת של נשק פחות קטלני ביניהם. במצבים אלימים, כוחות ביטחון הפנים עשויים להכיל רכיב כלשהו של ציוד צבאי כגון כלי רכב משוריינים שאינם צבאיים.

== היבטים משפטיים ==
בהתאם לארגון המדינה, לכוחות ביטחון הפנים עשויה להיות סמכות שיפוט ברמה הלאומית או הפדרלית. מכיוון שהמושג ביטחון פנים מתייחס לישות המדינה ואזרחיה, אנשים המהווים איומים על ביטחון הפנים עשויים להיות מוגדרים כאויב המדינה או אויב העם.

אנשים שנעצרו על ידי כוחות ביטחון הפנים עשויים להיות מטופלים על ידי מערכת המשפט הפלילי הרגיל, או עבור פשעים חמורים יותר נגד ביטחון הפנים כגון בגידה, הם עלולים לעמוד בפני אמצעים מיוחדים כגון משפטים חשאיים. בזמנים של אי שקט קיצוני, פעולות ביטחון הפנים עשויות לכלול אמצעים כגון כליאה (מעצר ללא משפט).

== מערכת יחסים עם הצבא ==
בהתאם לאופי צורת הממשל במדינה, אכיפת ביטחון הפנים לא תתבצע בדרך כלל על ידי כוחות הצבא של המדינה, שתפקידם העיקרי הוא הגנה חיצונית, למעט בתקופות של אי שקט קיצוני או מצב חירום אחר, או מלחמת אזרחים. לעיתים קרובות, מעורבות צבאית בביטחון הפנים אסורה במפורש, או מוגבלת לסיוע צבאי מורשה למעצמה האזרחית כחלק מעיקרון השליטה האזרחית בצבא. כוחות מיוחדים צבאיים עשויים במקרים מסוימים להיות תחת פיקוד זמני של כוחות אזרחיים, יפעלו במדינה בעת מצבים מיוחדים של ביטחון פנים כגון פעולות סיכול טרור.

== ראו גם ==
* RSHA
* ביטחון לאומי

קטגוריה:ממשלה
קטגוריה:צבא
קטגוריה:ביטחון
הכשת עכביש

[[עכביש נודד ברזילאי, אחד משני העכבישים הקטלניים בעולם והקטלני בעכבישי ברזיל.]]

הכשת עכבישים (מכונה לעיתים ארכנידיזם: arachnidism) מבוצעת בידי עכבישים ברחבי העולם. כמעט כל העכבישים ארסיים אך ברובם הארס מיועד להריגת טרף קטן ולא מספיק חזק בשביל להרוג או לפגוע באדם או שהניבים קטנים מכדי לחדור את העור.

==הכשה==
מרבית ההכשות גורמות רק לנפיחות או רגישות קלה ורק לעיתים רחוקות יגרמו לנמק לעור או לפגיעה בגוף ואף למוות.

ארס העכבישים מחולק לשני סוגים: נוירוטוקסין התוקף את מערכת העצבים או נקרוטוקסין (necrotic) התוקף רקמות במקום הנשיכה. פגיעה נוספת יכולה להיגרם מזיהומים או מתגובה אלרגית. סיבות המוות השכיחות קשורות לפגיעה בריאות, בשריר הלב, נמק ומוות קשה של תאי דם אדומים (המוליזה) ובמקרים נדירים גם מתמס שריר.

==עכבישים ארסיים==
ישנם רק מעט עכבישים בעלי הכשה עם עוצמה חזקה, שהקטלניים מביניהם הם: משפכן סידני מהמשפחה עכבישי משפך אוסטרליים ועכביש נודד ברזילאי, אשר נחשב לעכביש הארסי בעולם. עכבישים נוספים כוללים את האלמנה שארסה גורם לכאב במקום ההכשה או התכווצויות בחזה והבטן, פגיעה בלחץ דם, הזעה, בחילות והקאות בין היתר ולעיתים נדירות גם למוות אם כי המקרים נדירים. גם מיני ארסניים גורמים לפגיעה קשה הגורמת לנמק בעור שננשך ולהמוליזה וכן לכאבי ראש, הקאות וחום קל. מספר חוקרים רואים גם את המין Eratigena agrestis ממשפחת המשפכניים, אקטינופודיים ועכבישי Lampona ממשפחת הלמפוניים כבעלי פגיעה ונזק כואב, אף שאינם קטלניים. מינים נוספים שנבדקו לא נרשמו כמסוכנים וכנראה בולבלו עם עכבישי ארסן.

בתרבות היו ידועים גם הזאבניים כבעלי הכשה כואבת וקטלנית הקרויה "Tarantism", שכיום ניתן להכשת האלמנה השחורה. גם הפרווניתיים הגדולים נחשבו לארסיים וקטלניים אך אין לדבר הוכחות, כשהכשת טרנטולה אינה יותר חמורה מעקיצת דבורה (למעט סוגים בודדים בעלי ארס חזק: Poecilotheria}, Selenocosmia, Phlogiellus, Lampropelma, Stromatopelma, Heteroscodra והקינג בבון). גם מספר מברישניים בעלי ארס חזק יחסית אך מעולם לא הרגו אדם. הסוגים Cheiracanthium וכדורית נחשבו בעבר כקטלניים כמו אלמנה שחורה אך התברר שאינם קטלניים כלל.

==הגנות==
מאחר שהעכבישים מכישים להגנה ולעולם לא יחפשו לתקוף אדם, הדרכים העיקריות למנוע הכשה היא להתרחק מעכבישים ומקורי עכביש. סידור וניקוי לכלוך או שימוש בחומרי הדברה ימנעו כניסת עכבישים או הריגתם. גם טורפי עכבישים טבעיים כמו צרעות ועקרבים יכולים להועיל בכך. כדי להימנע מפגיעה רצוי ללבוש חולצה עם שרוולים ארוכים, כפפות ומגפיים ולבדוק ולנער בגדים ונעליים לפני שמתלבשים.

אדם המוכש יקבל לרוב שימוש בתרופות נוגדי דלקת שאינם סטרואידים (לרבות באיבופרופן) או בתרופות אנטיהיסטמין. לעיתים נדירות ישתמשו באופיואיד.

השימוש בנסיוב נגד ארס נגד ארס של אלמנות שחורות, אמנם קיים ואפשרי אך נדיר בשימוש עקב חשש לאנפילקסיס. למעשה רוב המוכשים יכולים לשרוד את ההכשה אף מבלי טיפול ולמרות הכאב העז שיכול להימשך מספר ימים. השימוש בנסיוב נגד ארס של עכבישי משפך נפוץ ויעיל בהרבה. לעומת זאת הכשת ארסן גורמת לנזק קשה לעור שלעיתים מצריך ניתוח להסרת העור. עם זאת רוב ההכשות גורמות רק לנזק קל לעור ולפעמים נגרמות הכשות יבשות.

==ראו גם==
* עקיצת עקרב
* הכשת נחש

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקיפות בני אדם על ידי בעלי חיים
קטגוריה:עכבישאים
התפוצצות מכלית הדלק בקאפ-האיסיין

התפוצצות מכלית הדלק בקאפ-האיסיין היא אסון שאירע ב-14 בדצמבר 2021 בצפון העיר קאפ-האיסיין שבהאיטי. מכלית דלק, שניסתה להימנע מהתנגשות באופנוע התהפכה, דבר שגרם לפיצוץ ולשרפה שהרגו 90 בני אדם ופצעו לפחות 120 נוספים.

== רקע ==
בעת האירוע, האיטי הייתה בעיצומו של מחסור בדלק, בשל השתלטות כנופיות על חלוקת הדלק. כנופיות רבות חטפו מכליות דלק, חטפו את נהגיהן, וחסמו את חלוקת הדלק. המחסור בדלק גרם להשבתת בתי חולים, בתי ספר ועסקים, אשר הסתמכו על גנרטורי בנזין בשל אי-יציבות אספקת החשמל בהאיטי. מכליות הדלק חזרו לבצע משלוחים כחודש בלבד לפני האסון.

==האירוע==
מכלית דלק שנשאה כ-34,000 ליטר של דלק, אשר ניסתה להימנע מהתנגשות באופנוע, התהפכה, והדלק שנשאה נשפך. חלק מקורבנות הפיצוץ היו אזרחים, שניסו לאסוף את הדלק כאשר התפוצץ. הפיצוץ גרם לשרפת כעשרים בתים, ולנזקים לעסקים ולרכבים. כבאים הוזעקו למקום האירוע, אך נאלצו לקרוא לתגבור בשל מחסור במים.

לאחר הפיצוץ, נפצעו מספר אנשים כתוצאה מרמיסה.

==לאחר האירוע==
קורבנות האירוע הובהלו לבתי חולים קטנים יותר ומצוידים פחות, לאחר שבתי החולים הגדולים בעיר הושבתו בחודש נובמבר, בעקבות התקפת כנופיות. בתי החולים אליהם נשלחו הקורבנות לא הצליחו להתמודד עם כמות הקורבנות, בשל מחסור בציוד בסיסי. בעיר הוקמו מספר בתי חולים שדה. קרן החירום הבין-לאומית של האומות המאוחדות לילדים שלחה ציוד רפואי לטיפול בכוויות.<ref name="cnn.1"></ref>

ראש ממשלת האיטי, אריאל אנרי, הכריז על שלושה ימי אבל לאומיים בשל האירוע.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסונות ב-2021
קטגוריה:התפוצצויות מכליות דלק
קטגוריה:אסונות בהאיטי
BBC Radio 1's Live Lounge 2015

BBC Radio 1's Live Lounge 2015 הוא אלבום אוסף, המורכב הן מגרסאות כיסוי והן משירים מקוריים, שבוצעו בתוכנית הלייב לאונג' של קלרה אמפו. האלבום יצא ב-30 באוקטובר 2015,<ref></ref> והוא ה-11 בסדרת אלבומי לייב לאונג'. בסמוך ליציאתו, הגיע האלבום למקום הראשון במצעד אלבומי האוסף הבריטיים.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.bbc.co.uk/programmes/articles/2gq9pChKKxJVVljmkWwY4CK/live-lounge-month-2016-in-full BBC Radio 1's Live Lounge 2016] באתר BBC Radio 1

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2015
קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2015
קטגוריה:לייב לאונג'
קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
פרס לורן ומיטשל פרסר לצלם ישראלי צעיר

"פרס לורן ומיטשל פרסר לצלם ישראלי צעיר" הוא פרס לצלם ישראלי, המוענק על ידי מוזיאון תל אביב לאמנות.

הפרס נוסד בשנת 2015 מכספי תרומה של לורן ומיטשל פרסר. הוא מוענק לצלם או צלמת ישראלים, בוגרי בתי-ספר לאמנות, בני 25 עד 45. הפרס כולל מענק בגובה 5,000 דולר, וכן תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות.

==רשימת זוכי הפרס==

*2015 – רמי מימון
*2016 – מארק יאשאייב
*2017 – רונית פורת
*2018 – דניאל צאל
*2019 – אלי סינגלובסקי
*2020 – אפרת חכימי
*2021 – ורה ולדימירסקי
*2022 - נטע לאופר

==הערות שוליים==

לורן ומיטשל פרסר
לורן ומיטשל פרסר
לורן ומיטשל פרסר
הולדת שמואל

חנה מרת הנפש בוכה ומתפללת.
הולדת שמואל הוא סיפור מקראי, המתואר ב. על פי הסיפור, שמואל נולד לחנה לאחר שנות עקרות רבות, בזכות תפילות רבות שהתפללה לה', ובזכות ברכתו של עלי הכהן.

לאחר לידת שמואל הודתה חנה לה' בתפילה המכונה 'תפילת חנה'.

== עקרותה של חנה ==
על פי המסופר ב, חנה אשת אלקנה, הייתה עקרה. מדי שנה, אלקנה היה נוהג לעלות עם משפחתו למשכן שילה להקריב קורבנות, והיה נותן לחנה מנה גדולה מהקורבן, . צרתה (אשתו השנייה של אלקנה), פנינה, הייתה נוהגת להקניטה בדברים, שגרמו לה לבכות ולא לאכול: . אלקנה ניחם אותה על עקרותה, ואמר לה: , כשכוונתו לעשרה בני פנינה, צרתה.

לדעת חז"ל התכוונה פנינה ל'שם שמים' (='בעבור הרעימה') על מנת שחנה תתפלל על עקרותה מתוך כאבה הגדול, על מנת שזו תתקבל.

לדעת הפסיקתא רבתי חנה היא זו שביקשה מאלקנה לשאת את פנינה: "אמור לו שיכניס צרתי לביתי ומתוך זה יראה הקב"ה שהכנסתי צרתי לביתי, ויפקוד אותי".

== תפילות חנה ==
=== התפילה הראשונה להולדת הבן ===
על פי המסופר, באחת העליות למשכן שילה, לאחר אכילת הקורבן, התפללה לה' בבכי, ונדרה: . היא הניעה את שפתיה בלחש בלי להשמיע קול, ולאחר שהאריכה בתפילתה, שם לב לכך עלי הכהן, שישב בפתח המשכן. עלי חשב שחנה לוחשת מכיוון שהיא שיכורה, ונזף בה על כך, אך חנה העמידה אותו על טעותו, ואמרה לו שהיא אישה קשת רוח: .

לאחר שהבין עלי שטעה בהבחנתו, הוא בירך את חנה שאלוהים יענה לתפילותיה. ואכן לאחר ששבה לביתה הרתה וילדה בן וקראה את שמו שמואל, . לאחר ששמואל גדל הביאה אותו למשכן, בהתאם לנדר בו התחייבה להקדיש את בנה לה'. שמואל גדל תחת חסותו של עלי הכהן, אך הקשר בין שמואל לאמו לא נפסק: "ומעיל קטן תעשה לו אמו והעלתה לו מימים ימימה, בעלותה את אישה לזבח את זבח הימים" ().

=== ההודאה על הולדת שמואל ===

עם העלאתו של שמואל לשילה, התפללה חנה תפילה בה ביטאה את הודאתה לה' על כך שזכתה לבן, ויצאה ממעמד ה"עקרה": "שְׂבֵעִים בַּלֶּחֶם נִשְׂכָּרוּ וּרְעֵבִים חָדֵלּוּ, עַד עֲקָרָה יָלְדָה שִׁבְעָה וְרַבַּת בָּנִים אֻמְלָלָה". על פי המדרש, לחנה נולדו שבעה בנים, כשבאותו הזמן נפטרו עשרת ילדיה של פנינה.

תפילה זו כלולה בתפילת שחרית של חלק מהעדות ("תפילת חנה"). תפילת ההודיה של חנה לאחר לידתו של שמואל נחשבת לאחת התפילות המיוחדות ביהדות.

== לקריאה נוספת ==
* סימון, אוריאל, קריאה ספרותית במקרא: סיפורי הנביאים. ירושלים: מוסד ביאליק, 2001. עמ' 1–56.
* בר-אפרת, שמעון, מקרא לישראל- שמואל א. תל אביב: עם עובד, 1996.
* ליאורה רביד, התנ"ך היה באמת. תל אביב: ידיעות ספרים, 2009. עמ' 162–167.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://ph.yhb.org.il/14-08-04/ תפילת חנה] הרב אליעזר מלמד בספר פניני הלכה
* [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/shmaatin/hana.htm סיפור חייה], באתר "דעת"
* 
* [http://mikranet.cet.ac.il/pages/item.asp?item=12994&kwd=7350נדר (נדר-שמואל א א, א - ב, יא) | מחבר: שמעון בר-אפרת] אתר מקראנט.
* [http://mikranet.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=16213 אין אהבות שמחות] מאמר מאת פנינה גלפז פלר. אתר מקרא נט.
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספר שמואל
קטגוריה:שמואל הנביא
אחמד חרבי

אחמד חרבי מחאג'נה (בערבית: أحمد حربي محاجنة; נולד ב-16 ביולי 1985) הוא כדורגלן ערבי ישראלי בעל אזרחות פלסטינית המשחק בעמדת המגן הימני.

==קריירת מועדונים==
חרבי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק. בקיץ הצטרף להפועל אום אל-פחם מליגה א', אותה עזב בכל קיץ אך חזר אליה במהלך העונה במשך שלוש העונות שלאחר מכן. בין לבין שיחק גם בהפועל חיפה, מכבי אום אל-פחם וסקציה נס ציונה.

בקיץ חתם בשבאב אל-אמערי מליגת העל הפלסטינית, עמה זכה באליפות בעונת .

בקיץ חזר לליגה הישראלית ולקדנציה שנייה במכבי אום אל-פחם מהליגה הלאומית. ב-17 בינואר 2013 הצטרף להפועל בני לוד.

בקיץ חזר לקדנציה שנייה בשבאב אל-אמערי בה שיחק שנתיים. בהמשך שיחק גם באהלי אל-ח'ליל, שבאב א-דאהרייה ושבאב א-סאמו.

בקיץ חתם בצעירי אום אל-פחם מליגה ג', עמה עלה לליגה ב' בסיום העונה. ב-29 בנובמבר 2021 חתם במכבי אחי אכסאל.

==קריירה בינלאומית==
ב-4 ביוני 2010 חרבי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין בתיקו 1-1 נגד . ב-25 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד .

חרבי נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אסיה בכדורגל 2015, שהייתה הופעת הבכורה של הנבחרת במפעל זה.

==תארים==
; שבאב אל-אמערי
*ליגת העל הפלסטינית: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים פלסטינים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל פלסטינים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:אום אל-פחם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני אהלי אל-ח'ליל
קטגוריה:כדורגלני שבאב א-דאהרייה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פלסטין
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1986
עידן המדע

"עידן המדע" (1962–1969) הוא פסל מאת יגאל תומרקין בדימונה.

==תיאור==
תומרקין החל בעבודה על הפסל "עידן המדע" כבר בשנת 1962. הוא יצר מספר דגמים בהם בחן את הפסל ואת יחסו אל הצופה. בשנת 1965 תואר הפסל העתידי כחלל אשר יכול להכיל את הצופה בתוכו: 

השימוש בצורת מעטפת הופיעה גם בעבודות אחרות של תומרקין באותה העת כגון ב-"פסל לשואה" (1964) בנצרת עילית, ב-"הכניסיני תחת כנפך" (1966) ובאחרים.
בתחילת שנת 1968 הציע האמן את הפסל לעיריית דימונה, שהסכימה להקים את הפסל בשטחה, כנראה מתוך התייחסות אל הקריה למחקר גרעיני שבקרבתה. הפסל תוכנן בגובה קטן יותר - 13 מטר - שלא אפשר כניסה של הצופה לעבודה. קונוס הבטון, המאזכר גם ענן פטרייה של נשק גרעיני, נחדר ונחצה על ידי מבנה עשוי מתכת.

על פי התכנון המקורי הפסל היה אמור להיות חלק מפארק מקומי, אולם בנייתו של פארק זה לא נעשתה מעולם. העבודה על הפסל החלה בסוף שנת 1968 ובנייתו הסתיימה ב-1969. את הבנייה מימנה עיריית דימונה, שהשקיעה סכום של 30 אלף לירות ישראליות. ייתכן כי כספים נוספים נתרמו על ידי קבלן בשם אייזנשטט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יגאל תומרקין: פסלים
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:דימונה
Stag Night

Stag Night הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2008, שנכתב ובוים על ידי פיטר א. דאולינג ובכיכובם של קיפ פארדו, וינסה שואו וברקין מאייר.

העלילה עוקבת אחר ארבעה גברים ממסיבת רווקים יחד עם שני חשפנים שנלכדים ברציף נטוש ברכבת התחתית של ניו יורק, שם הם עדים לרצח.

== תקציר העלילה ==
ארבעה גברים במסיבת רווקים בניו יורק נוסעים ברכבת התחתית ויחד עם שני חשפנים מהמועדון יורדים בטעות בתחנה שנסגרה בשנות ה-70. לכודים במנהרות שמתחת לניו יורק, הם עדים לרצח של שוטר על ידי שלושה עוברי אורח ומוצאים את עצמם במנוסה על חייהם.

==קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי אימה מ-2008
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
לאון מורימוטו

לאון מרקוס מורימוטו (באנגלית: Leon Marcus Morimoto; נולד ב-18 בדצמבר 2001 בהונולולו שבהוואי, ארצות הברית) הוא כדורגלן גואמי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת טמפרליי מליגת המשנה הארגנטינאית ובנבחרת גואם.

== קריירת מועדונים ==
מורימוטו החל לשחק במחלקת הנוער של סטרייקס הגואמית, ובשנת 2016 עבר למחלקת הנוער של אינדפנדיינטה מליגת העל הארגנטינאית. בשנת 2017 עבר למחלקת הנוער של טמפרליי, ובשנת 2020 החל לשחק בטמפרליי II, קבוצת המילואים של המועדון.

== קריירה בינלאומית ==
ב-30 במאי 2021 ערך מורימוטו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גואם, בהפסד 7-0 לנבחרת סין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים גואמים
קטגוריה:מגני כדורגל גואמים
קטגוריה:הוואי: כדורגלנים
קטגוריה:ספורטאים זרים בארגנטינה
קטגוריה:ילידי 2001
קרחון אוסיקי

קרחון אוסיקי (באנגלית: Osicki Glacier) הוא קרחון צר ועמוק, ברכס חבר העמים באזור חוף דופק בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.

הקרחון ממוקם סמוך מדרום להר דיקין.

הקרחון זורם לכיוון מערב, ונשפך אל קרחון בירדמור.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).

הקרחון נקרא על שם קנת' ג'יי. אוסיקי (Kenneth J. Osicki), ביולוג מטעם התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, ששהא בתחנת מקמרדו בשנת 1963.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20210602232549/https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:11186 קרחון אוסיקי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/20029 קרחון אוסיקי] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/today/osicki-glacier_antarctica_6622717 מזג אוויר נוכחי עדכני בקרחון אוסיקי]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/14-days/osicki-glacier_antarctica_6622717 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון אוסיקי]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/historyclimate/weatherarchive/osicki-glacier_antarctica_6622717 נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור קרחון אוסיקי]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/historyclimate/climatecomparison/osicki-glacier_antarctica_6622717 סטיטיסטיקות מזג אוויר עבור קרחון אוסיקי]

== הערות שוליים ==

אוסיקי
אשר אזר

אשר אזר (כ"ז באדר ב' ה'תרפ"א, 6 באפריל 1921 – א' בחשוון ה'תשמ"ה, 27 באוקטובר 1984) היה ראש עיריית אילת מ-1967 עד 1973.

==ביוגרפיה==
נולד בסאטו מארה שברומניה לאביו חיים רוט ולאמו רבקה בת שמואל שינפלר. למד בחדר מסורתי ובתיכון.

בשנת 1938 עלה לארץ. התגייס ל"הגנה" והיה ממייסדי קיבוץ ניצנים. לאחר נפילת הקיבוץ במלחמת העצמאות נלקח בשבי המצרי, שבו שהה כתשעה חודשים, עד לשחרורו במרץ 1949 בעקבות הסכמי שביתת הנשק. לאחר שחרורו, החל לשמש כמזכיר וגזבר של המועצה המקומית יקנעם (שהורכבה אז מהמושבה יקנעם ומעיירת העולים שהיום נקראת יקנעם עילית). בשנת 1945 נישא לחוה שוורץ. לזוג נולדו שני בנים. בהמשך חייו, היה פעיל בסיעת העובד הציוני, והתמודד מטעמה לוועידת ההסתדרות ב-1959.

בשנת 1957 החל לעבוד במחלקת הדרכה וביקורת במשרד הפנים.

===בעיריית אילת===
בשנת 1959 נשלח לאילת מתוקף תפקידו, כדי לעזור לעיריית אילת להשתקם לאחר פרשת מעילות שפקדה אותה. הוא עבר להתגורר בעיר והתמנה לגזבר העירייה. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 1965 שובץ במקום הרביעי ברשימת המערך למועצת העיר ונבחר למועצת העיר. הוא נבחר לסגן ראש העיר. ב-אוגוסט 1967 הודיע ראש העיר יוסף (יוסקה) לוי על התפטרותו, ומועצת העיר בחרה פה אחד באזר לכהן במקומו כראש העיר. בראשית כהונתו הוקם בית החולים יוספטל. בבחירות של 1969 נבחר שוב בראש סיעת המערך. לקראת הבחירות של שנת 1973 הודיע כי לא ירוץ שוב לעירייה. ב-1974 עבר עם משפחתו לבאר שבע, שם גר עד לפטירתו.

ב-27 באוקטובר 1984 (א' בחשוון ה'תשמ"ה) הלך לעולמו, לאחר מחלה ממושכת. נקבר למחרת בבית העלמין הישן בבאר שבע.

==קישורים חיצוניים==
* 
* נעמי בן-גור, [https://www.nli.org.il/he/newspapers/lmrv/1971/03/11/01/article/33 ראיון עם ראש עיריית אילת אשר אזר], למרחב, 11 במרץ 1971.
* [http://www.eilat-history.org/notebook.asp?lang=HEB&dlang=HEB&module=search&page=next_list&rsvr=all@all&param=%3Cdlang%3EHEB%3C/%3E%3Cnob%3E-88%3C/%3E%3Cstart_entry%3E1%3C/%3E%3Crsvr_id%3Eall%3C/%3E%3Clang_id%3EHEB%3C/%3E%3Cquantity%3E15%3C/%3E%3Ces_query_reuse_id%3E1%3C/%3E%3Cvalue%3E1967%3C/%3E%3Cindex_name%3EGFDT%3C/%3E%3Ccollector%3E0%3C/%3E%3Clif%3EGFDT%3C/%3E%3Crsvr_ser%3E@@all%3C/%3E%3Cdispq%3Ez1zתאריכים%20-%20חופשי:%20z3z1967,%20מיטבי%20%20z1zמאגרים:%20z3zמאגר%20כללי%3C/%3E%3Cnum_of_items%3E13%3C/%3E%3Cquery_index%3E@gfdt%3C/%3E%3Cthumb%3E0%3C/%3E%3Csmode%3Edts%3C/%3E%3Cbook_id%3E528%3C/%3E%3Cview%3Erecords%3C/%3E&param2=&site=eilat_mus תמונות ופרטי ארכיון], מאתר "אילת עירי".

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:ניצנים: אישים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:שבויי צה"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:יקנעם המושבה: אישים
קטגוריה:חברי העובד הציוני
קטגוריה:עובדי משרד הפנים
קטגוריה:חברי מועצת העיר אילת
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ראשי עיריית אילת
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבאר שבע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
אנג'לו דה גוברנטיס

אנג'לו דה גוברנטיס (באיטלקית: Angelo de Gubernatis; 7 באפריל 1840, טורינו – 26 בפברואר 1913) היה בלשן, משורר ומחזאי איטלקי. הוא היה מועמד לקבלת פרס נובל לספרות מספר פעמים.

==ביוגרפיה==
אנג'לו דה גוברנטיס נולד בטורינו למשפחה אצילה מפרובנס. הוא למד באוניברסיטת טורינו וקיבל מלגה להמשך לימודי סנסקריט בברלין. בשנת 1862 הוא קיבל מינוי של פרופסור לסנסקריט באוניברסיטת פירנצה. בעקבות חתונתו לקרובת משפחה של מיכאיל בקונין והתקרב לדעותיו ועזב את העבודה. לאחר שנה דה גוברנטיס התגרש וחזר ללמד. בשנת 1886 הוא הקים בפירנצה מוזיאון שמוקדש להודו.

בשנת 1891 הוא עבר לספיאנצה – אוניברסיטת רומא. דה גוברנטיס הקים מספר כתבי עת מדעים בתחום מזרחנות. בשנת 1887 הוא מונה למנהל של Giornale della società asiatica.

בנוסף לפעילות מדעית, אנג'לו דה גוברנטיס עסק בכתיבת שירה והקים ירחון לנשים Cordelia. הוא כתב 15 מחזות.

דה גוברנטיס היה עורך של אנציקלופדיה Storia universale della letteratura (1882–1885). הוא חקר שירה איטלקית עתיקה ובין היתר גילה מחדש את איזבלה די מורה לקהל הרחב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gutenberg.org/ebooks/authors/search/?query=De+Gubernatis,+Angelo עבודות של דה גוברנטיס]
* [https://www.theflorentine.net/2021/10/28/angelo-de-gubernatis/ ביוגרפיה]
* 

קטגוריה:בלשנים ולשונאים איטלקים
קטגוריה:משוררים איטלקים
קטגוריה:מחזאים איטלקים
קטגוריה:סגל ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:ילידי 1840
קטגוריה:נפטרים ב-1913
טל גרניט

טל גרניט (נולדה ב-24 ביולי 1969) היא במאית, תסריטאית ומפיקת קולנוע ישראלית.

== ביוגרפיה ==
גרניט למדה בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה וסיימה את לימודיה בשנת 2002 בהצטיינות. היא בוגרת בית הספר לתסריטאות של עידית שחורי.

נבחרה פעמיים להשתתף ב-Talent Campus במסגרת פסטיבל ברלין 2005 ו-2010.

השתתפה בחממת הנשים של הקרן החדשה לפיתוח סרטים דוקומנטריים בשנת 2014.

בשנת 2021 החלה לעבוד סרט חדש בבימויה; "סוף טוב" בהפקה אמריקאית-בריטית, לצד שותפה שרון מימון אשר מבוסס על המחזה באותו שם מאת ענת גוב.

== פילמוגרפיה ==
* "My Happy Ending" – בימוי (2021) - על פי המחזה "סוף טוב".
* הנשף – בימוי ותסריט (2018)
* מיתה טובה – בימוי ותסריט (2014)
* חופש גדול – בימוי, תסריט, הפקה (2012)
* להרוג דבורה – בימוי, תסריט, הפקה (2010)
* משכנתא – בימוי ותסריט (2006)
* סיפור גדול – משחק (2009)
* חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי – בתפקיד עצמה (2015)
* סוף טוב (2023)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.cinemaofisrael.co.il/טל-גרניט/ טל גרניט], בספר הקולנוע הישראלי
* [https://www.ishim.co.il/p.php?s=טל+גרניט טל גרניט], באתר אישים
* [https://www.edb.co.il/name/n0013225/ טל גרניט], באתר אי.די.בי
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאיות ישראליות
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:מפיקות קולנוע ישראליות
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
יהודה אלמדארי

רבי יהודה בן רבי אלעזר הכהן אלמדארי (או אלמנדרי) הוא חכם יהודי בן המאה ה-13, מהראשונים, שחי בחלב (בתחומי סוריה של ימינו), וחיבר פירושים להלכות הרי"ף. 

פירושו של ר"י אלמדארי מבוסס בעיקרו על העתקת לשון רש"י בפירושו לתלמוד, ועל פירושיו הוא מרבה להוסיף את פסקי הרמב"ם ופירושים ממגוון מרשים של חיבורים מכל תפוצות ישראל: חכמי אשכנז וצרפת (כגון ר' גרשום מאור הגולה ובעלי התוספות), חכמי פרובנס (כגון ר' זרחיה הלוי), חכמי ספרד (כגון ר' יצחק אבן גיאת ור' יהודה הברצלוני), חכמי צפון אפריקה (כגון ר' חננאל) וחכמי ארצות המזרח (כגון ר' ברוך בן מלך). פירושו של ר"י אלמדארי היה נפוץ בעיקר בארצות המזרח, אך למרבה הפלא הוא מצוטט פעמיים בהגהות לספר המרדכי שנכתבו באשכנז בשלהי ימי הביניים. על שמונה מסכתות הייחוס של החיבורים לרבי יהודה אלמדארי ברור כיוון ששמו נמצא על כתבי היד: יבמות, כתובות, גיטין, קידושין, סנהדרין, מכות, עבודה זרה וחולין. מעבר לכך קיימים פירושים המיוחסים לו על מסכתות שונות בסדר מועד, ועל הרי"ף למסכת מועד קטן. מסתבר שהפירוש הקיף את כל הלכות הרי"ף. 

לפי ישראל מ' תא-שמע, נכתבו רוב הפירושים בשנים 1240–1250.

מפסקיו ההלכתיים: מתיר עבודה זרה בשיתוף לבני נח, כשיטת רבנו תם.<ref>חידושים למסכת סנהדרין, דף סג עמוד ב.</ref> 

== לקריאה נוספת ==
* י"מ תא שמע, שיטותיו של רבי יהודה אלמדארי והתפתחות הפרשנות על הרי"ף, בתוך: הנ"ל, כנסת מחקרים: עיונים בספרות הרבנית בימי הביניים, ד: ארצות המזרח, פרובנס ומאסף, ירושלים תש"ע, עמ' 63-35
* יעקב פוקס, "[https://jewish-faculty.biu.ac.il/files/jewish-faculty/shared/JSIJ5/fuchs.pdf פירושי רבי יהודה אלמדארי על הרי"ף לסדר מועד]", JSIJ 6 (2007), עמ' 219–228, באתר הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:רבנים: ראשונים
קטגוריה:פרשני הרי"ף
קטגוריה:פרשני התלמוד
לוקה קרלוואריס

לוקה קרלוואריס (באיטלקית: Luca Carlevarijs; 20 בינואר 1663 – 17 בפברואר 1730) היה צייר איטלקי בין הראשונים שהתמחו בציורי נוף העיר.

לוקה קרלוואריס נולד באודינה למשפחה של אדריכל וצייר ג'ובני לאונרדו. בגיל 16 אביו נפטר ולוקה הצעיר עבד לוונציה בה התגוררה אחותו. הוא התיישב ליד ארמון של משפחת זנוביו שבהמשך תמכה בו והוא גם ידוע בשם "לוקה של זנוביו". בשנים 1685–1690 לוקה קרלוואריס למד ברומא. לאחר סיום הקורס הוא חזר לוונציה. במקביל לציור הוא עסק גם באדריכלות.

בתחילת דרכו קרלוואריס עבד ביחד עם יוהאן אנטון אייסמן. היצירות העצמיות הראשונות שלו מתוארכות לתחילת המאה ה-18 וכוללות סדרה של תצריבים עם ודוטה של ונציה Le Fabriche e Vedute di Venezia משנת 1703. כמו כן הוא צייר דיוקנות של פטרונו רוזן באלבי ומשפחתו.

בסך הכול ידוע כ-150 ציורים של קרלוואריס, בעיקר ציורים של סביבת כיכר סן מרקו. הצייר קאנאלטו שגם התמחה בציורי ודוטה היה בין תלמידיו.

==גלריה==
<Gallery>
קובץ:Luca_Carlevarijs_-_The_Sea_Custom_House_with_San_Giorgio_Maggiore_(detail)_-_WGA4224.jpg|בית המכס
קובץ:Luca_Carlevarijs_-_The_Piazzetta_and_the_Library_-_WGA4233.jpg|פיאצטה
קובץ:Luca_Carlevarijs_Einzug_der_venezianischen_Gesandten_in_London_1707.jpg|הגעת שגריר ונציה ללונדון
קובץ:Luca_Carlevarijs_-_Venice_-_A_View_of_the_Molo_-_WGA04234.jpg|ונציה
</Gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.treccani.it/enciclopedia/luca-carlevariis_(Dizionario-Biografico)/ ביוגרפיה]
* [https://www.metmuseum.org/art/collection/search#!?q=Luca%20Carlevaris&perPage=20&sortBy=Relevance&offset=0&pageSize=0 ציורים קל קרלוואירס במוזיאון המטרופוליטן לאמנות]

קטגוריה:ציירים איטלקים
קטגוריה:ילידי 1663
קטגוריה:נפטרים ב-1730
טים פוקוק

טים פוקוק (באנגלית: Tim Pocock; נולד ב-24 באוקטובר 1985) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי, שהתפרסם לאחר ששיחק בסרט הקולנוע "אקס-מן המקור: וולברין" ובסדרות הטלוויזיה "אקדמיה לריקוד" ו"קאמפ".

== ביוגרפיה ==
פוקוק נולד וגדל בסידני, אוסטרליה. הוא למד במכללת רדפילד בדוראל בסידני. הוא החל את התעניינותו בקולנוע כאשר הגיש פרויקט גמר לשיעור אנגלית, סרט קצר.

== קריירה ==
פוקוק החל קריירה במשחק אף על פי שלא למד דרמה באופן מקצועי.

בין השנים 2011–2013 שיחק בסדרת הטלוויזיה "אקדמיה לריקוד" בתפקיד ראשי. בשנת 2011 הוא הופיע בשלושה פרקים באופרת הסבון האוסטרלית "קרוב רחוק", שם גילם את אנגוס מק'אתי.
בשנת 2013 שיחק בסרט הקולנוע "Forbidden Ground".

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! width="128" | תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2009
| אקס-מן המקור: וולברין
| סקוט סאמרס / קיקלופ
|
|-
| 2013
| Forbidden Ground
| טוראי אנגוס או'לירי
|
|-
| 2014
| Lemon Tree Passage
| טובי סטון
|
|-
| 2016
| Red Billabong
| טריסטן מרשל
|
|-
|TBA
|In God's Care
|דניאל ג'יימס קינג
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2010
| Cops L.A.C.
| לאנס
| פרק: "The Learning Curve"
|-
| 2010–2012
| אקדמיה לריקוד
| איתן קרמקוב
|תפקיד ראשי (עונות 2-1); 43 פרקים
|-
| 2011
| קרוב רחוק
| אנגוס מק'אתי
| 3 פרקים
|-
| 2013
| Camp 
| רובי מתיוס
|תפקיד ראשי; 10 פרקים
|-
|2017
| הבורחים
| ויקטור שטיין הצעיר
| פרק: "Refraction"
|-
| 2022
| We Were Tomorrow
| ויליאם
| סדרת טלוויזיה עתידית של נטפליקס
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1985
סלבטורה בוקטי

סלבטורה בוקטי (באיטלקית: Salvatore Bocchetti; נולד ב-30 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן קבוצת הלאס ורונה.

==קריירת מועדונים==
בוקטי התחיל את שלו במחלקת הנוער של אסקולי. בעונת הושאל ללצניאנו מהסרייה ג' על מנת לצבור דקות משחק. ב-20 בדצמבר 2006 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אסקולי המשחק הליגה נגד פלרמו. בינואר הושאל לפרוזינונה. בעונת בוקטי חתם בגנואה.

בקיץ בוקטי חתם לשלוש וחצי שנים ברובין קאזאן מליגת העל הרוסית תמורת 15 מיליון אירו. ב-2 באוקטובר 2011 בוקטי כבש שני שערים בניצחון 0-2 נגד טום טומסק. בינואר , חתם בספרטק מוסקבה.

ב-27 בינואר 2015 בוקטי הושאל למילאן עד לסיום העונה, עם אופציה לחתימה בסוף התקופה.

ב-25 ביולי 2019, חתם לשנתיים בהלאס ורונה. ב-29 בספטמבר 2020 הושאל לפסקארה עד לסיום העונה. בסיום העונה, פרש מכדורגל ומונה למאמן קבוצת הנוער של הלאס ורונה.

==קריירה בינלאומית==
ב-10 באוקטובר 2009, בוקטי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה במשחק נגד . בוקטי נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010.

==תארים==
; רובין קאזאן
*הגביע הרוסי: 
*הסופר קאפ הרוסי: 

; ספרטק מוסקבה
*ליגת העל הרוסית: 2016/2017
*הסופר קאפ הרוסי: 

; אישיים
*נבחרת הטורניר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2009

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני אסקולי
קטגוריה:כדורגלני פרוזינונה
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני פסקארה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:נאפולי: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני הלאס ורונה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1986
אנדריה קלודז'רוביץ'

אנדריה קלודז'רוביץ (בסרבית-קירילית: Андрија Калуђеровић; נולד ב-5 ביולי 1987 בבאצ'קה טופולה) הוא כדורגלן סרבי שמשחק בעמדת החלוץ.

== קריירה ==
אנדריה קלודז'רוביץ' החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי קבוצת OFK בלגרד בעונת לאחר שעלה מקבוצת הנוער של המועדון. בהמשך הוא שיחק בהשאלה בקבוצות סרביות שונות עד שעבר לראד בלגרד בשנת 2009. בשנת 2010 הוא חתם על חוזה לשלוש שנים עם כוכב האדום בלגרד. בעונת 2010/11 הוא היה מלך השערים של הליגה לצד איביצה אילייב עם 13 שערים. בהמשך הוא עבר לקבוצה סינית, אך שיחק במועדונים שונים בהשאלה.

בהמשך הוא פעמיים חזר לראד בלגרד ובתקופות שונות שיחק עבור ז'לגיריס.

בעונת 2021/2022 הוא משחק באוזבקיסטן.

==משחקי נבחרת==
אנדריה קלודז'רוביץ' שיחק בנבחרות הנוער של סרביה. באפריל 2010 הוא שיחק לראשונה בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד יפן. בהמשך הוא שיחק במשחקי ידידות נוספות.

==תוארים==
===קבוצתי===
* OFK בלגרד
** גביע סרביה ומונטנגרו, 2005/06
* ז'לגיריס
** אליפות הליגה, 2016, 2020
** גביע, 2016
* נאסאף (אוזבקיסטן)
** גביע AFC, סגנות, 2021

===אישי===
* 2010/11 – מלך השערים של ליגת העל הסרבית
* 2010/11 – נבחרת הליגה
* 2016 – מלך השערים של ליגת העל הליטאית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סרבים
קטגוריה:באצ'קה טופולה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני ז'לגיריס וילנה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני ראד בלגרד
קטגוריה:כדורגלני בייג'ינג גואואן
קטגוריה:כדורגלני בריזבן רואר
קטגוריה:כדורגלני וויבודינה נובי סאד
קטגוריה:כדורגלני ספרטק סובוטיצה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1987
הליום ליתיום

הליום ליתיום (HeLi) הוא תרכובת פולרית פרמגנטית<ref name=":0"></ref> של הליום וליתיום, היסודות הכימיים מספר שתיים ושלוש. התרכובת היא גז בצפיפות נמוכה בטמפרטורת החדר בלחץ של אטמוספירה. האטומים בגז נמשכים על ידי קשרי ואן דר ואלס. התרכובת יכולה לשמש לסינתזה של דימרי הליום. HeLi התגלה לראשונה ב-2013 על ידי אבלזציה בלייזר. HeLi מגיב עם נחושת ליצירת תרכובת HeLi-Copper שיכולה לסייע לחקירת אפקט אפימוב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרכובות
קופר הופמן

קופר הופמן (באנגלית: Cooper Hoffman; נולד במרץ 2003) הוא שחקן אמריקאי. 

בנו של השחקן המנוח זוכה פרס האוסקר, פיליפ סימור הופמן, ושל מעצבת התלבושות, מימי או'דונל.<ref></ref> 

את הבכורה הקולנועית שלו עשה ב-2021 בסרטו של פול תומאס אנדרסון "ליקריץ פיצה"; ואף היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומדיה או מוזיקלי.

== פילמוגרפיה ==

* ליקריץ פיצה (2021)
* Wildcat (2023)
* Old Guy (TBA)
* SNL 1975(TBA)

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!עבודה
!תוצאה
|-
|2021
|מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית
|הופעה פורצת
| rowspan="3" |ליקריץ פיצה
|
|-
| rowspan="2" |2022
|פרסי גלובוס הזהב
|פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי
|
|-
|פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי
|השחקן הצעיר הטוב ביותר
|
|}

== ראו גם ==
* פיליפ סימור הופמן

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
To Be Loved

"To Be Loved" (בעברית: "להיות נאהב/ת") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הבריטית אדל, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, 30 (2021).<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-19 בנובמבר 2021, על ידי חברות התקליטים מלטד סטון וקולומביה רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום ה-32 במצעד הבילבורד הוט 100.<ref name=":1"></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי אדל וטוביאס ג'סו ג'וניור והופק על ידי שון אוורט וג'סו ג'וניור גם כן. "To Be Loved" הוא הרצועה הלפני אחרונה ב-30. מבחינה אינסטרומנטלית, השיר הוא בלדת פסנתר פשוטה ואיטית בעל קצב של 103.<ref></ref><ref></ref> מבחינה לירית, השיר מתאר כיצד מופיעות העליות והמורדות של החיים ושהגיע הזמן להקריב בחיים עבור הדברים החשובים ביותר.

אדל ביצעה את השיר במקור יומיים לפני יציאת האלבום, ב-17 בנובמבר 2021, בסרטון שצילמה בביתה.<ref></ref>

== הצלחה מסחרית ==
"To Be Loved" זכה להצלחה מסחרית ברחבי העולם ובעיקר בארצות הברית. הוא דורג במקום ה-32 במצעד הבילבורד הוט 100 של בילבורד,<ref name=":1" /> ביחד עם שאר השירים מהאלבום שדורגו במצעד גם כן.<ref name=":1" /> השיר הגיע למקום ה-12 במצעד השירים הדיגיטליים וה-13 במצעד השירים הדיגיטליים הקנדיים.<ref name=":2"></ref> כמו כן, דורג במקום ה-19 בבילבורד גלובל 200 ובמקום ה-23 בבילבורד גלובל ללא ארצות הברית.<ref name=":2" />

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-30 מיליון השמעות.<ref name=":0" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|19 בנובמבר 2021
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|מלטד סטון • קולומביה
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:שירי אדל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אדל
קטגוריה:בלדות משנות ה-2020
הקונגרס הציוני העולמי השמיני

הקונגרס הציוני השמיני התקיים ב-23–21 באוגוסט 1907 (ד'-י"א באלול תרס"ז) בהאג שבהולנד. בקונגרס השתתפו כ-600 צירים, יו"ר הקונגרס היה דוד וולפסון.

במהלך הקונגרס התלהט ויכוח בין תומכי הציונות המעשית לבין תומכי הציונות המדינית.

כמו כן הועלתה לדיון גם בעיית הפועל העברי בארץ-ישראל ויישוב הארץ על ידי איכרים, בעלי מלאכה ואנשי תעשייה, והוחלט על הקמת המשרד הארצישראלי ביפו למימון וניהול פעילות ההתיישבות, ורכישת קרקעות בארץ ישראל.

הקונגרס החליט על הקמת מוסדות חינוך כגון גמנסיה הרצליה ובית הספר לאומנות בצלאל.

== נאום ויצמן ==
חיים ויצמן שהיה מראשי תומכי הציונות המדינית, דיבר רבות על חשיבות השגת צ'רטר מהמעצמות:

== לקריאה נוספת ==
*[https://www.nli.org.il/he/newspapers/haschiloah/1907/08/01/01/article/10/?e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI--------------1 הקונגרס הציוני השמיני (השקפה כללית)] בעיתון השילוח
*

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ועידות ציוניות לפני קום המדינה
קטגוריה:1907
8