מרגנית השדה

מַרְגָּנִית הַשָׂדֶה (שם מדעי: Lysimachia arvensis, בעבר Anagallis arvensis) היא צמח חד שנתי שרוע ממשפחת הרקפתיים<ref></ref>. בישראל נקראת מרגנית השדה גם "עין התכלת" על שם גוון הכחול-תכלת של עלי הכותרת של הפרח. באנגלית היא נקראת Scarlet pimpernel וגם Poor man's weatherglass<ref name=":0"></ref>.

== מאפיינים ==
פרי של מרגנית השדה וצדם התחתון של חפיו
מרגנית השדה ב[[גבעת האירוסים]]
צמח עשבוני חד-שנתי או דו-שנתי, קירח, נמוך, גובהו 10 עד 30 ס"מ ופרחיו כחולים או לעיתים רחוקות אדומים כצבע השני. מרגנית השדה שעלי כותרתם בצבע השני, גדלה בקרבת מעיינות של מים מתוקים בכל חלקי הארץ 

הגבעולים רְבוּעִים נושאי עלים, ומסועפים ומשתרעים על הקרקע. 

הלוואים נעדרים.

העלים נגדיים או ערוכים שלושה-שלושה לאורך הגבעול. זוגות העלים העוקבים ממוקמים בזווית ישרה זה לזה (עלה אחד נמצא בזווית של 90 מעלות לעלה שמתחתיו או מעליו), כלומר על הענף ערוכים 4 טורים של עלים. העלים פשוטים, יושבים (ללא פטוטרת), מקיפים את הגבעול ואורכם 1.5 עד 3 ס"מ. הטרף ירוק בהיר דמויי ביצה או משולש-ביצי (דמוי אזמל), קודקודו מחודד ושפתו תמימה. מאפיין ייחודי הוא שיש לטרף נקודות שחורות (בלוטות) בחלק התחתון, כך אפשר לזהות מרגנית אם אין פרח. העלים מכילים רעלן בשם ציקלמין המצוי גם בפקעת הרקפת.

עוקצי הפרחים דקים וארוכים באופן ניכר מן העלה שמחיקו הם יוצאים<ref name=":1" />.

הפרחים דו-מיניים, נכונים, בעלי עטיף כפול, כחולים או אדומים, נישאים יחידים מחיק העלים על עוקצים. קוטר הפרח כ-1 ס"מ. הפרחים עשויים להיות חומים-אדומים (הזן הנפוץ באירופה) או כחולים (הזן הנפוץ בישראל). בעבר נחשבו שני צבעי הפרחים למין שונה, אך כיום ידוע שמדובר באותו המין.

הגביע בעל עלים מאוחים ומספרם 5<ref name=":2"></ref>. אורך הגביע כאורך הכותרת<ref name=":1" />.

הכותרת גלגלית בת 5 עלים שמאוחים בבסיסם ופרושים. צינור הכותרת קצר מאוד. עלי הכותרת תמימות או משוננות ובעלות שערות בלוטיות זעירות. לאורך שפות האונות מצויות בדרך כלל בלוטות זעירות ורבות. הבלוטות בנות 3 תאים, התא הקיצוני כדורי. 

הפרחים מאובקים על ידי זבובי פרחים שעירים. 

האבקנים, שמספרם 5, יושבים על הכותרת, מול האונות בשונה ממרבית הפרחים (סימן ההיכר). הזירים שעירים<ref name=":2" />. 

השחלה עילית, בת מגורה אחת ושליה מרכזית, עמוד שחלה אחד, הצלקת דמוית קרקפת<ref name=":2" />.

הפרי הלקט כדורי וקרומי, בן מגורה אחת הנפתח במכסה ואורכו קטן מהגביע<ref name=":2" />. עוקץ ההלקט כפוף לאחור<ref name=":1" />.

הזרעים מרובים, מצולעים, חומים כהים, אורכם כ-1.5 מ"מ.

הפריחה בישראל היא בחודשים מסוף פברואר עד תחילת מאי<ref name=":0" />.

== תפוצה ובית גידול ==
בעולם נפוצה המרגנית ברוב היבשות. מוצאה הטבעי של מין זה הוא אירופה עד מרכז אסיה והימלאיה, צפון אפריקה ועד אתיופיה וחצי האי ערב. אך היא הופצה על ידי האדם, הן כצמח נוי והן בטעות, ברחבי העולם. היא התאקלמה באמריקה, מזרח אסיה, האיים הפסיפיים, אוסטרליה ודרום אפריקה.

מרגנית השדה נפוצה כמעט בכל אזורי הארץ - בחולות כורכר, בבתות, בשדות מעובדים, בשדות בור, בגינות נוי, מעזבות וליד מים<ref name=":0" />.

מרגנית השדה נחשבת ברחבי העולם זן פולשני ומסוכן ברעילותו מכמה בחינות ולכן אינו רצוי באזורי מרעה. הצמח גרם לדלקת הקיבה והמעיים (Gastroenteritis) אצל חיות שונות כגון סוסים וכלבים כשהאכילו אותם באופן ניסיוני בצמח זה. כמויות גבוהות עלולות לגרום למוות. היו גם דיווחים על פגיעה בעופות ובארנבים, והזרעים רעילים לציפורים.

התרכובת ספונין שמצויה בעלים של מרגנית מצויה מאפיינות את משפחת הרקפתיים. ספונינים שונים ידועים כרעילים לבעלי דם קר כמו דגים ונחשים. חומרים אלו פוגעים ברקמה המצפה את אברי הנשימה (אפיתל) וגורמים לחנק<ref></ref>.

בישראל גדל גם מין נוסף נדיר, מרגנית קטנה (Anagallis foemina) הדומה מאוד למרגנית השדה וגדל על קרקע מעובדת בחוף הכרמל, בדרום מישור החוף, בגליל העליון, בעמק יזרעאל, בכרמל, בשפלה, בהרי יהודה, בצפון הנגב, במערב הנגב ובגלעד. הסימנים המבדילים בין המינים: עוקצי הפרחים אינם ארוכים בדרך כלל מהעלה או ארוכים ממנו רק במקצת. העלים העליונים דמויי אזמל. הבלוטות בשפות אונות הכותרת בנות 4 תאים, מעטות או לפעמים חסרות, התא הקיצוני מוארך (ולא עגול)<ref name=":1"></ref>.

== תמונות ==
<gallery widths="200" heights="200">
קובץ:מרגנית השדה תקריב צד של פרח.jpg|alt=|צלקת דמוית קרקפת
קובץ:מרגנית השדה פרי וצדם התחתון של החפים.jpg|alt=|פרי עטוף בגביע משתייר וכתמים על צידם התחתון של העלים
קובץ:מרגנית השדה תקריב של פרח.jpg|שערות על הזירים
קובץ:Anagallis arvensis - orange in Israel.jpg|מרגנית כתומה אדומה, צולמה בישראל
קובץ:Anagallis arvensis f azurea0.jpg
קובץ:Anagallis-arvensis-Horashim2014-Zachi-Evenor01.jpg|מרגנית כחולה, צולמה בישראל
קובץ:Anagallis arvensis (habitus) 1.jpg|מקבץ צפוף של פרחי מרגנית השדה, צולם במיורקה
קובץ:Anagallis arvensis 2.jpg|תקריב על מרגנית כתומה אדומה
קובץ:Anagallis-arvensis-2016-Zachi-Evenor-03.jpg|מקבץ צפוף של מרגנית השדה בישראל
קובץ:מרגנית השדה תקריב של פרי נפתח.jpg|alt=
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* Watt, John Mitchell; Breyer-Brandwijk, Maria Gerdina: The Medicinal and Poisonous Plants of Southern and Eastern Africa 2nd ed Pub. E & S Livingstone 1962
* Harold C. Long (1917). [https://books.google.com/books?id=a648AAAAIAAJ&pg=PA49 Plants Poisonous to Live Stock]. CUP Archive. pp. 49–. GGKEY:ZF2C4UTG0H9.
* Podolak I, Galanty A, Sobolewska D. Saponins as cytotoxic agents: a review. Phytochemistry Reviews. 2010;9(3):425-474.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gamnon.net/AG-NewHerbal/Herbs13-Mem/H-Mem-ScarlePimpernel.htm#Scarlet%20Pimpernel מרגנית השדה], באתר "צמחים ומרפא"
* צחי אבנור, [https://www.flickr.com/photos/zachievenor/sets/72157642386094895/ מרגנית השדה בישראל], פליקר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רקפתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: רקפתיים
קטגוריה:פרחים כחולים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים אדומים בארץ ישראל