OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אפרים בוריסוביץ' לויטר

אפרים בוריסוביץ' לויטר (במקור: ברוכוביץ, ברוסית: Лойтер, Эфраим Борисович, באוקראינית: Лойтер Ефраїм Борисович; 3 בדצמבר 1889, ברדיצ'ב – 10 בדצמבר 1963, מוסקבה) היה במאי יהודי, פדגוג ושחקן תיאטרון.

מאז שנת 1910 בלט לויטר בכתיבת ביקורת להופעות תיאטרון. ב-1912 הוא פרסם ביידיש אוסף מאמרים ואגדות פרי עטו על ההשתתפות של היהודים במלחמת צרפת-רוסיה ב-1812 ועל התרומה של השתתפות זו של היהודים להתנהלות המלחמה. ב-1919 לויטר פתח בקייב סטודיו ל"תיאטרון יהודי". עם הזמן ארגון "הקולטור-ליגע" לקח על עצמו את ניהול המקום. ב-1921 עבר ללמוד במוסקבה.

במהלך לימודיו במוסקבה ב-1922 העלה מחזות סאטיריים שונים המבוססים על מחזותיהם של סופרים אירופאים. בתחילת שנת 1924 סיים את לימודיו, אך לא חזר לקייב. אפרים עבר להתגורר בבאקו, ושם ארגן את הסטודיו הלאומי היהודי<ref name="ЕМР"></ref>.

לאחר הטחת ביקורת נוקבת באמנותו בבאקו לויטר חזר למוסקבה והתקבל לאקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון. ב-1935 זכה למשרה של ראש התיאטרון היהודי של אודסה. בשנים 1941–1945 הוא ברח מהכיבוש הרומני מאודסה שוב למוסקבה. לאחר מלחמת העולם השנייה עבד בתיאטראות רוסיים ואוקראינים שונים.

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1963
סרט בסנטר

סרט בסנטר הוא סרט תיעודי ישראלי של הבמאים קובי פרג' ומוריס בן מיור אודות הקניון הראשון בישראל דיזנגוף סנטר. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל דוקאביב בשנת 2023, והסרט השתתף במסגרת התחרות הישראלית. הסרט הוצג בקולנוע לב ושודר בערוץ HOT8.

== תקציר ==
הסרט מספר בשני מישורים את סיפורו של דיזנגוף סנטר, מרכז הקניות שנבנה בידי אריה ואברהם פילץ ונחנך בשנת 1977. באמצעות חומרים ארכיונים לצד תיעוד של המקום בשנים האחרונות, מוצג סיפורו המורכב של מקום שנמצא בלב תל אביב, אך גם בליבה של ההוויה הישראלית.

הסרט מספק התבוננות היסטורית, ארכיטקטונית, חברתית ולאומית על מקום שהוא לכאורה מבנה, אך למעשה משקף את החברה הישראלית על גווניה השונים.

בין המרואיינים בסרט נמנו תמר ברגר, עליזה טולדו, ילדי סנטר, אסף אמדורסקי ומיכה פרידמן.

== הפקה ==
* הפקה: סטודיו בן-מיור & פרג'
* בימוי: קובי פרג', מוריס בן מיור
* תסריט: שאולי מלמד, מוריס בן מיור, קובי פרג'
* עריכה: מוריס בן מיור, שאולי מלמד
* מפיקה אחראית: לירון עמיר
* צילום: רועי פרג', אוריאל סיני, הלל בן-זאב פרלוב, אבנר מאייר, יפים גרבוי, אלעד דבי, אבנר שחף, דרור לבנדיגר, תמנון אר-טארופראיון
* מוזיקה מקורית: יונתן בר גיורא
* אנימציה ואפקטים חזותיים: גיגי אופיר
* עיצוב פסקול ומיקס אביב אלדמע, אולפני דיבי
* מקליט: עמית אלה, עמוס ציפורי, ניר אלון
* תחקיר: קובי פרג', מוריס בן מיור, שאולי מלמד, לירון עמיר
* גופים תומכים: ערוץ 8, קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, קרן כדר לתרבות אמנות ומדע

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://timeout.co.il/%D7%A1%D7%A8%D7%98-%D7%91%D7%A1%D7%A0%D7%98%D7%A8-%D7%91%D7%99%D7%A7%D7%95%D7%A8%D7%AA/ טיימאאוט, יעל שוב – 4 כוכבים. "הדוקומנטרי על הדיזנגוף סנטר מבולגן ומהנה בדיוק כמו הסנטר עצמו"]
* [https://13tv.co.il/item/entertainment/cinema/u7kby-903661840/ רשת 13 לירן יושיע - 4 כוכבים. "צפיית חובה לחובבים של הסנטר - וגם לאלה שלא"]
* [https://www.edb.co.il/blog/archives/32709 אידיבי, גיא אורבניאק – 4 כוכבים. "'סרט בסנטר' יפתיע גם את מי שחשב שיודע הכל על המקום"]
* [https://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=4&Area=1&ArticleID=34956 הבמה, נחום מוכיח – 4 כוכבים. "עבור כל תל אביבי, וגם כאלה שלא, זהו מסמך תיעודי שחובה לצפות בו"]

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:דיזנגוף סנטר
המתים המהלכים: עיר המתים

המתים המהלכים: עיר המתים (באנגלית: The Walking Dead: Dead City) היא סדרת אימה אמריקאית פוסט-אפוקליפטית של אלי ז'ורנה עבור AMC, המבוססת על דמויותיהם של מגי רי וניגן סמית' מהסדרה "המתים המהלכים". זוהי סדרת הספין-אוף הרביעית בעולם "המתים המהלכים", והראשונה מביניהן שעלילתה מתרחשת אחרי סיומה של הסדרה המקורית.

לורן כהן וג'פרי דין מורגן חוזרים לגלם את הדמויות של מגי וניגן שאותם גילמו בסדרת הטלוויזיה המקורית, ולצידם משחקים בתפקידים הראשיים גאיוס צ'ארלס, זליקו איבנק ומהינה נפוליאון. העבודה על הסדרה החלה במרץ 2022 והייתה אמורה להיקרא "המתים המהלכים: אי המתים".<ref></ref> על השם הסופי שלה הוחלט באוגוסט אותה שנה, והיא צולמה בניו יורק בין יולי לאוקטובר 2022.

הפרק הראשון מתוך שישה שודר ב-18 ביוני 2023.

== עלילה ==
הסדרה עוקבת אחר מגי וניגן במסעם למנהטן הפוסט-אפוקליפטית שמנותקת משאר ארצות הברית, בחיפוש אחר בנה החטוף של מגי, הרשל. בעיר ההרוסה שוררת אנרכיה, ותושביה והמתים מתמודדים עם סכנות ואיומים.

== שחקנים ודמויות ==
=== דמויות ראשיות ===
* לורן כהן (מגי רי): אלמנתו של גלן והמנהיגה לשעבר של מחנה השורדים "ראש הגבעה".
* ג'פרי דין מורגן (ניגן סמית'): המנהיג לשעבר של המושיעים.
* גאיוס צ'ארלס (פרלי ארמסטרונג): איש משפחה מסור.<ref></ref>
* ז'ליקו איבנק ("הקרואטי")<ref name=":0"></ref>
* מהינה נפוליאון (ג'יני)<ref name=":0" />

=== דמויות משנה ===
* ג'ונתן היגינבוטהם (טומאסו)<ref name=":0" />
* טריי סנטיאגו-הדסון (ג'אנו)<ref></ref>
* צ'רלי סוליס ("הברמן")<ref name=":1"></ref>
* מייקל אנתוני (לותר)

אלכס בורלו, דייוויד צ'ן, רנדי גונזלס, אלכס הוין, איישה קנדריק, קארינה אורטיז, קיילב ריס פול, אלינור רייסה וג'ון וו לוהקו גם הם לתפקידים נוספים.<ref name=":1" /> את בנה של מגי, הרשל רי, יגלם לוגן קים, במקומו של קין מייקל ספילר, שגילם את הדמות בסדרה המקורית.<ref></ref>

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד(ים)
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="2" |2024
! rowspan="2" |פרס סאטורן
|סדרת הז'אנר החדשה הטובה ביותר
|המתים המהלכים: עיר המתים
|
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
|שחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה
|לורן כהן
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המתים המהלכים: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה שמבוססות על קומיקס
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות פוסט-אפוקליפטיות
קטגוריה:סדרות דרמת אימה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות אימה אמריקאיות
טווח מדידה

טווח מדידה הוא האזור על ציר מסוים (כמו זמן, מיקום או גיל), אשר עליו מתבצעת מדידה. אורכו שווה להפרש בין סוף הטווח לתחילתו.

טווח המדידה יכול להימדד בכל יחידת מידה, והוא הגורם המשפיע במדידה.

== שימוש ==
על מנת לבצע מדידה, למצוא תוצאה או לחשב מאזן בין ערכים מסוימים, משתמשים בטווח המדידה ביניהם. כאשר ערכי הקצה הם ההתחלה והסוף של הדבר הנמדד (כגון: מדידת אורך גבעול מרגע נביטתו עד לרגע נבילתו), טווח המדידה יהיה בין ההתחלה לסוף.

המנה של חלוקת תוצאת המדידה בטווח המדידה מתייחסת למדידה לעומת יחידת המידה של טווח המדידה, ומשמשת בעיקר להשוואה בין שתי תוצאות שונות.

== כתקופה ==
טווח מדידה נמדד רבות בצורה של זמן, בין שתי נקודות על ציר זמן. במקרה כזה הטווח נקרא בשם "תקופה".

בצורת תקופה ניתן למדוד השפעה של דבר מסוים על ישות מסוימת לאורך זמן, ולהשוות מדדים, מדידות ומאזנים בין זמנים מסוימים.

קטגוריה:מדידה
מייק יוזף

מייק יוזף (בגרמנית: Mike Josef; נולד ב-25 בינואר 1983 בקמישלי, סוריה, שם לידתו יוסוף) הוא פוליטיקאי גרמני מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD) ומאז 11 במאי 2023 – ראש עיריית פרנקפורט.

ב-26 במרץ 2023 זכה בבחירות לראשות עיריית פרנקפורט עם 92,371 קולות, שהיו 51.7% מקולות הבוחרים, נגד מועמד המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) אובה בקר.

==ילדות והשכלה==
יוזף הוא נצר למשפחה ארמית מסוריה. כשהיה בן 4 התיישבה משפחתו בגרמניה בה קיבלה מעמד של פליטים על רקע מדיני. לתקופה קצרה התיישבה משפחתו בקראוכנוויס (Krauchenwies) ולאחר מכן ברובע ויבלינגן (Wiblingen) שבעיר אולם. יוזף שיחק כדורגל בקבוצת הנוער של אגודת הספורט של אולם SSV Ulm 1846 . לאחר מכן היה מאמן של קבוצת TV Wiblingen. באולם נולדו שתי אחיותיו. הוא למד בבית ספר יסודי ותיכוני ועבר בחינות כניסה למכללה טכנית בנוי-אולם. שם שירת שירות אזרחי ב הגרמני בשנים 2002–2003. משנת 2003 עד 2004 למד עבודה סוציאלית באוניברסיטת פרנקפורט למדעים שימושיים (Frankfurt University of Applied Sciences) וסיים עם תואר בתחום. עד 2010 למד מדע המדינה, היסטוריה ומשפטים באוניברסיטת גתה בפרנקפורט וקיבל תואר במדעי המדינה.

לאחר לימודיו היה חבר בוועדת הסטודנטים (AStA) באוניברסיטת פרנקפורט, חבר מועצת המנהלים של הוועדה ונציג הסטודנטים במשרד לאיכות הסביבה בגרמניה. ב-2007 היה נציג הסטודנטים בתביעה נגד קביעת שכר לימוד בהסן כחלק מפעילותה של "יוסו", קבוצת הסטודנטים הסוציאל-דמוקרטית בהסן, Juso-Hochschulgruppen . בין 2008 ו-2010 היה דובר קבוצת יוסו בפרנקפורט. עוד היה חבר בארגון חינוך ומדע (GEW), ובארגון לרווחת עובדים (AWO).

==קריירה פוליטית==
מ-2011 עד 2016 עבד יוזף כמזכיר "פדרציית ארגון העובדים הגרמני" (German Trade Union Confederation) . בנוסף היה חבר מועצת העיר פרנקפורט אם מיין משנת 2011 ויושב ראש נפה מטעם SPD בפרנקפורט אם מיין משנת 2013. לאחר מכן היה יושב ראש סיעת SPD וחבר מועצת העיר בפרנקפורט. בשנת 2016 נבחר ליועץ המשפטי של העיר, במשרה מלאה. הוא ניהל את מחלקת הבינוי ועסק בתכנון בינוי לשיכון ולספורט עד בחירתו לראשות העירייה במאי 2023. לאחר שבוטלה בחירתו של פטר פלדמן ב-6 בנובמבר 2022, העמיד עצמו יוזף כמועמד לבחירה מטעם ה-SPD בבחירות לראשות עיריית פרנקפורט ב-2023. במערכת הבחירות, יוזף קרא להשקעות גבוהות יותר בבתי ספר ובדיור וכן לקרן סיוע לאנרגיה כדי להקל על מי שנפגע מהתייקרות עלויות האנרגיה, קרן שתמומן על ידי הכנסה ממסי מסחר. הוא טען למען פעולה נוקשה נגד סוחרי סמים, כולל הוספת שוטרים ברחוב, אזור איסור נשק ומעקב וידאו שיבטיח יותר ביטחון פנימי. יוזף ביקש לפעול נגד "טינוף המרחב הציבורי", כולל החמרת הענישה.

ב-26 במרס 2023 נבחר יוזף בסיבוב השני. הוא ניצח את מועמד ה-CDU אובה בקר (Uwe Becker). שיעור ההצבעה היה 34%. בסיבוב הראשון הוביל בקר עם 34% לעומת 24% ליוזף. בסיבוב השני תמכו ביוזף מפלגות שמאל, הירוקים והמפלגה התומכת באיחוד האירופי, Volt Europa , והוא נבחר לתפקיד ראש עיריית פרנקפורט.

==חיים אישיים==
יוזף נשוי לאישה שהוריה הגיעו מיוון ולהם שני ילדים. הוא אוונגליקני-פרוטסטנטי בדתו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://youtu.be/MGinajB48UU?t=231 מקור להגיית שמו של יוזף]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
קטגוריה:סורים
קטגוריה:ראשי עיריות בגרמניה
קטגוריה:פרנקפורט: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1983
נמל שאנגחאי

נמל שאנגחאי (בסינית: 上海港; בפין-יין: Shànghǎi Gǎng; בוו: Zånhae Kån) הוא נמל הממוקם בשאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין. מאז 2003, על הנמל אחראית קבוצת הנמל הבין-לאומית של שנחאי.<ref name="sipg-about"></ref> בעבר, החברות ו- היו אחראיות על הנמל.<ref></ref>

נמל זה נחשב לנמל המכולות העמוס ביותר בעולם, אחרי שעקף את נמל סינגפור ב-2010. באותה שנה, נמל שאנגחאי טיפל בכ-29.05 מיליון מכולות, כאשר נמל סינגפור טיפל בחצי מיליון מכולות פחות.<ref></ref><ref></ref> נכון ל-2022, נמל שאנגחאי טיפל בכ-47,303 מיליון מכולות.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סין: נמלים
קטגוריה:שאנגחאי: מבנים
ז'יגמונד קולוז'ווארי

ז'יגמונד קולוז'ווארי (במקיר גרין, בהונגרית: Kolozsvári Zsigmond; בצרפתית: Sigismond Kolos-Vary; (חואדין באימפריה האוסטרו-הונגרית, 19 במאי 1899 – שווייץ, לה שו-דה-פון, 23 ביוני 1983) היה צייר יהודי-הונגרי-צרפתי, מעצב גרפי, פסל, חבר באסכולת פריז.

==קורות חיים==
ז'יגמונד גרין נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר לאיוש (גרין) קולוז'ווארי ושל פרנציסקה פרקש (1872–1905).<ref></ref> הוא איבד את אמו בגיל צעיר, ואביו התחתן בשנית.<ref></ref> בין השנים 1918–1925 הוא סיים את לימודיו באקדמיה ההונגרית לאמנויות שימושיות בבודפשט (שמה היום (אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב). בעת סיורו באיטליה, הוא הושפע מצייר הרנסאנס פאולו אוצ'לו. ב-1926 ביקר בשווייץ ובספרד, אך התיישב בפריז והצטרף לאמנים של אסכולת פריז. ב-1936 הצטרף לאולפן Ateliers 17 בראשות סטנלי הייטר . ב-1940 רצה להצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית עם אשתו. הם ניסו להיכנס לצרפת עם מסמכים מזויפים, אך נעצרו בקו הגבול הזמני וכ"יהודים זרים" נשלחו למחנה המעצר גירס. הם שוחררו ב-1943 ואז מצאו מקלט בשווייץ, שם נאלצו לבלות שמונה חודשים במחנה מאסר. בסתיו 1945 חזר לצרפת עם אשתו וחברתו הרקדנית הצעירה, אותה הכיר בשווייץ. שלוש שנים לאחר מכן, הוא התחתן עם חברתו, איתה נולד לו בן בשם פרנסואה. קולוז'ווארי קיבל אזרחות צרפתית ב-1955.<ref></ref>

מעל הכל, האמנות הציור שלו משמעותית. אחרי הדימויים האקספרסיוניסטיים הראשוניים הגיע עידן סוריאליסטי של כעשור. מאוחר יותר הופיעו בתמונותיו נופים שתוארו כשילוב של צורות גאומטריות חוזרות, הוא צייר תמונות מופשטות בין 1950 לבין 1954, ובתקופת הציור האחרונה שלו שחלה מ-1971 עסק בעיקר בקומפוזיציות ליריות.

רעייתו הייתה ארנקה וואהל, לה נישא ב-16 במרץ 1925 בבודפשט.<ref></ref> גיסתו ולריה ואל היא צורפת.

== עבודותיו באוספים ציבוריים ==
* Musée de Lille, M. d'Arsquo
* Art Moderne de la Ville de Paris, M. d'Arsquo
* Alger, La Chaux de Fonds (CH), Milwaukee (USA)
* ירושלים
* המוזיאון לאמנויות יפות, בודפשט
* מוזיאון יאנוס פאנוניוס, פץ'.

== תערוכות ==
=== יחיד ===
* פריז משנת 1928
* 1943, 1945 – ז'נבה
* 1959 - ניו יורק, ברלין המערבית
* 1969 - אוסלו
* 1962, 1966, 1970 - רוטרדם
* 1972 - היכל האמנות (בודפשט) (עם פייר סקיי)
* 1973 - ליסבון
* 1983 - Hommage à Kolos-Vary, Boulogne-Billancourt.

=== קבוצתיות נבחרות ===
* 1947 - בית הספר האירופי - תערוכה פרנקו-הונגרית, Salon d'Arsquo – Automne, Salon de Mai, Salon de Comparaison (פריז)
* 1961 - אקול דה פריז, יפן
* 1970 - הונגרים פריזאים, G. e Zunini
* 1982 - הומאז' למולדת. תערוכה של אמנים הונגרים החיים מחוץ להונגריה, היכל האמנות, בודפשט.

== לקריאה נוספת ==
* Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969.
* ([https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC07165/08239.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* Művészeti lexikon I–IV. Főszerk. Zádor Anna, Genthon István. 3. kiad. Budapest: Akadémiai. 1981–1983. (לקסיקון האמנויות)

== מאמרים קשורים ==
* אסכולת פריז

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:ציירים יהודים צרפתים
קטגוריה:גרפיקאים ומאיירים יהודים הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב
קטגוריה:הונגרים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:פסלים יהודים הונגרים
קטגוריה:מאיירים יהודים
קטגוריה:מאיירים צרפתים
קטגוריה:פסלים יהודים צרפתים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1899
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1983
ים סיביר המזרחי

ים סיביר המזרחי (באנגלית: East Siberian Sea; ברוסית: Восто́чно-Сиби́рское мо́ре; ביקוטית: Илин Сибиирдээҕи байҕал) הוא ים שולי באוקיינוס הקרח הצפוני הממוקם צפונית לסיביר. איי סיביר החדשה נמצאים מערבית לים סיביר המזרחי. ים סיביר גובל בים לאפטב ממערב וים צ'וקצ'י ממזרח.

ים סיביר המזרחי נחשב כאחד מהאזורים שהכי פחות נחקרים באזור הארקטי. האזור מאופיין באקלים קשה, מליחות ים נמוכה ומיעוט בצומח ובעלי חיים. כמו כן, עומק פני הים של ים סיביר המזרחי הוא פחות מ-50 מטר. בנוסף, האזור מאופין בזרמי ים איטיים, גאות ושפל של פחות מ-25 ס"מ, ערפל תכוף (במיוחד בקיץ), וכן שפע של שדות קרח הנמסים במלואם רק באוגוסט/ספטמבר. האזור היה מיושב למשך אלפי שנים על ידי יוקאגירים , צ'וקצ'ים, אוונים ואוונקים , שעסקו בדיג, ציד וגידול איילים. מאוחר יותר, האזור יושב על ידי יקוטים ורוסים.

הפעילויות התעשייתיות המרכזיות באזור הן כרייה וניווט בנתיב הים הצפוני. הדיג המסחרי באזור אינו מפותח. עיר הנמל הגדולה ביותר שנמצאת באזור היא פבק , העיר הצפונית ביותר ברוסיה.<ref>William Elliott Butler [https://books.google.com/books?id=zG7Xz5eEIIsC&pg=PA60 Northeast arctic passage] (1978) , p. 60</ref><ref>[https://www.nytimes.com/1999/01/06/world/forsaken-in-russia-s-arctic-9-million-stranded-workers.html?pagewanted=all Forsaken in Russia's Arctic: 9 Million Stranded Workers] , New York Times, January 6, 1999</ref><ref>[http://www.yakutiatoday.com/travel/reviews_vancouver.shtml From Vancouver to Moscow Expedition] , Yakutia Today</ref><ref>[http://www.pevek.ru/?cat=2 History of Pevek] , Pevek web portal (in Russian)</ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיביר: גאוגרפיה
קטגוריה:רוסיה: ימים
קטגוריה:ימים באוקיינוס הקרח הצפוני
ינס בהרנסן

ינס בהרנסן הוא פוליטיקאי גרמני שכיהן כנשיא הסנאט וראש עיריית ברמן בין השנים 2005 ל-2015. מ-1 בנובמבר 2009 עד 31 באוקטובר 2010 הוא היה נשיא ה-בונדסראט. הוא שימש כנשיא גרמניה בפועל לאחר התפטרותו של הנשיא הורסט קלרר ב-31 במאי 2010 ועד לבחירתו של כריסטיאן וולף ב-30 ביוני 2010.
בוהרנסן הוא עורך דין במקצועו ושימש כשופט בברמן בין השנים 1978–1995, אז הפך לפוליטיקאי במשרה מלאה.

== ביוגרפיה ==
בוהרנסן נולד בגרופלינגן, אז מחוז פועלים של ברמן, להורים פעילים במפלגה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה של גרמניה (SPD) ובאיגודי עובדים. אביו, גוסטב בוהרנסן, קומוניסט שהפך לסוציאל-דמוקרטי, היה גם פוליטיקאי של ה-SPD ושימש כיו"ר קבוצת ה-SPD בפרלמנט של ברמן בשנים 1968–1971. בהרנסן הצטרף ל-SPD ב-1967. באוניברסיטת קיל, הוא למד משפטים, וסיים את לימודיו ב-1973, וב-ב-1977 באוניברסיטת המבורג. הוא עבד כשמאי בממשל של ברמן, לאחר מכן כשופט במשך 17 שנים, לפני שנבחר לפרלמנט של ברמן.

בשנת 1999 נבחר בוהרנסן לראש קבוצת ה-SPD של הפרלמנט של ברמן. ב-8 בנובמבר 2005, האספה המחוקקת של ברמן בחרה בבורנסן לראשות העיר לאחר שזכה בפריימריז הסוציאל-דמוקרטי לתפקיד שהתפנה עם התפטרותו של הנינג שרף. כראש עיר וראש הסנאט של ברמן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1949
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:ראשי עיריות בגרמניה
קטגוריה:ברמן
וילהלם ססנל

וילהלם ססנל (בפולנית: Wilhelm Sasnal, נולד ב-29 בדצמבר 1972) הוא צייר, צלם, אמן כרזות, מאייר ויוצר סרטים פולני. הוא נחשב לאחד האמנים הפולנים העכשוויים הבולטים והמצליחים בעולם.<ref></ref><ref></ref>

== ביוגרפיה ==
ססנל נולד בטרנוב שבפולין. ב-1992 החל ללמוד אדריכלות באוניברסיטה לטכנולוגיה על שם טדאוש קושצ'ושקו בקרקוב. לאחר שנתיים עבר ללמוד ציור באקדמיה לאומנויות יפות בקרקוב סיים את לימודיו ב-1999. בזמן לימודיו היה ממקימי קולקטיב אמנים שהציגו את עבודותיהם יחד תחת השם "קבוצת ואדניה" (בפולנית: Ładnie משמעו יפה או נחמד) עד שנת 2000. חברי הקבוצה ציירו את סביבת היום-יום שלהם והשתמשו באסתטיקה פשוטה ובעלת יכולת טכנית מופחתת,<ref></ref> בשונה מהסגנון שהיה מקובל בקרב מוריהם באקדמיה. לאחר סיום לימודיו עבד למשך זמן קצר בחברות פרסום בקרקוב ובמקביל צייר וייצר רומנים גרפים ווידאו ארט.<ref></ref>

== עבודתו ==
ססנל עוסק ברישום בעיפרון ובדיו, בצילום, בווידאו ארט ובציור. הוא משתמש בעבודותיו במגוון אמצעיים וסגנונות. נושאי ציוריו שונים ומגוונים: חפצים יום-יומיים, דיוקנאות של דמויות היסטוריות, נופים מעיר מגוריו קרקוב ותצלומים של חבריו ומשפחתו. לעיתים משמשות תמונות מהאינטרנט ומהתקשורת כבסיס לעבודותיו. בין המקורות האחרים שעליהם התבסס ניתן למצוא את רומן השואה הגרפי "מאוס: סיפורו של ניצול" מאת ארט ספיגלמן ותמונות מתוך הסרט התיעודי "שואה" משנת 1985 בבימויו של קלוד לנצמן.<ref></ref> במקביל למספר מוטיבים מרכזיים שחוזרים בעבודותיו לאורך השנים, הוא מתמיד לחדש בעבודתו הן בנושאים והן בסגנון. גישתו בלתי צפויה ושיטות עבודתו נעות בין צמצום גרפי וסגנון דו-ממדי בנטייה איורית לבין תנועות מכחול שמדמות תנועה עצמאית. ססנל נמנה עם הדור הצעיר של אסכולת "הציור האירופי החדש". ססנל מתמקד בעבודותיו באחיזה של העידן הקומוניסטי בדמיון הפוסט-קומוניסטי.<ref></ref> מאז העשור השני של המאה ה-21 הוא עוסק באופן גובר בצילום וביצירת סרטים.
וילהלם ססנל, אנקה, 2010 מוזיאון לאמנות מודרנית ורשה פולין

== אוספים ==
עבודותיו של ססנל נכללות באוספים של מוזיאון גוגנהיים, גלריה סאצ'י, מוזיאון טייט מודרן בלונדון והמוזיאון לאומנות מודרנית בניו יורק.

== הכרה ==
ב-1999 זכה ססנל בפרס גרנד פרי בביאנלה לציור בביילסקו-ביאלה וב-2003 זכה בפרס התוכנית "פגסוס" ששודרה בטלוויזיה הפולנית.<ref></ref><ref></ref> ב-2006 דורג במקום הראשון ברשימת 100 האמנים המבטיחים של כתב העת "פלש ארט," המוקדש לאמנות עכשווית.<ref></ref> באותה שנה גם זכה בפרס וינסנט ואן גוך הדו-שנתי לאומנות עכשווית באירופה.<ref></ref> ב-2014 הוא עוטר בצלב האביר של מסדר תחיית פולין כהוקרה על הישגיו יוצאי הדופן באומנות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים פולנים
קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1972
דיקטה

דיקטה - המרכז לניתוח טקסטים היא עמותה ישראלית שעוסקת במחקר וחינוך בתחום הבלשנות החישובית ויישומה בשפה העברית, לרבות הספרות התורנית לדורותיה.

העמותה מספקת כלים המשתמשים באלגוריתמי בינה מלאכותית, למידת מכונה, עיבוד שפה טבעית ומודלי שפה, למטרת מחקר, עיבוד וניתוח טקסטים עבריים וליצירת תוכן עברי, הכלים ניתנים לשימוש חופשי ובקוד פתוח לתועלת הציבור.

== היסטוריה ==
העמותה נוסדה על ידי פרופ' משה קופל, נרשמה בשנת 2015 והחלה בפעילות זמן קצר לאחר מכן<ref></ref>.

== שירותים ==
=== מודל Dicta-LM 2.0 ===
בשנת 2024 הציגה העמותה יחד עם מפא"ת, האיגוד הישראלי לטכנולוגיות שפת אנוש וצוות חוקרים מאינטל מודל שפה גדול (LLM), פתוח לשימוש מסחרי ומחקרי תחת רישיון Apache 2.0, שהותאם במיוחד לשימוש בעברית לשימושים מגוונים כצ’אטבוט, כלי תרגום ועוד.<ref name=":0"></ref>

המודל היה המודל הראשון שפורסם שעוצב מראש לשימוש בשפה העברית<ref></ref>.

לדברי המפתחים, המודל שלהם עולה על המודלים האחרים הקיימים בגודל דומה, ומגיע לתוצאות תחרותיות אל מול מודלים גדולים בהרבה (כדוגמת GPT4 או Claude), ובמבחן השוואה עיוור המודל מנצח את גוגל תרגום בלמעלה מ-74 אחוז מהפעמים.

=== נקדן ===
ה"נקדן" היא מערכת מתקדמת המיועדת לניקוד אוטומטי של טקסט עברי, שפותחה על ידי ד"ר אבי שמידמן, חוקר במחלקה לספרות עם ישראל בבר-אילן וחבר־יועץ באקדמיה ללשון עברית, שאלתיאל שמידמן, פרופ' משה קופל, פרופסור למדעי המחשב ופרופ' יואב גולדברג, מומחה למדעי המחשב ובלשנות<ref></ref>. התוכנה, בניגוד לתוכנות ניקוד אחרות שקיימות בשוק, תוכנתה "להבין שפת אנוש", ולא רק להחזיק מאגר של מילים מנוקדת ולנסות להצמיד בין מילה חסרת-ניקוד למילה מנוקדת מתאימה, ולכן הנקדן יבחר בדרך כלל את הניקוד המתאים למילה<ref name=":1" />, המערכת משתמשת במודלים מודרניים של רשתות עצביות יחד עם ידע לשוני נרחב ומשאבים שנאספו באופן ידני כדי להשיג דיוק גבוה בהצבת דיאקריטים. המערכת תומכת בעברית מודרנית, רבנית ופואטית וכוללת תכונות לתיקון ידני, מה שהופך אותה לשימושית ליצירת מהדורות אקדמיות של טקסטים היסטוריים. המערכת נגישה באופן חופשי באינטרנט לשימוש הציבור.

==== הש"ס המנוקד ====
בעזרת הנקדן הצליחו בדיקטה להפיק גרסה מנוקדת שלמה של כל התלמוד הבבלי בתוך ארבע שנים על ידי עובד אחד במשרה חלקית, עבודה שללא הנקדן הייתה אורכת שנים רבות על ידי צוות שלם, העבודה גם דרשה מחקר בלשני בארמית על מנת להכריע כיצד יש לנקד מילים מסוימות. הש"ס המנוקד מוצג באתר פורטל הדף היומי, באתר על התורה ובאתר ספריא.<ref name=":1"></ref><ref></ref><ref></ref>

=== מנועי חיפוש מתקדמים במקורות היהודיים ===
דיקטה מספקים מגוון אפשרויות חיפוש מתקדמים לחיפוש מילים וביטויים בתנ"ך, בתלמוד ובטקסטים רבניים נוספים. החיפוש כולל חיפוש לפי הקשר, חיפוש לפי מילים דומות, התעלמות מהבדלי איות והטיה, זיהוי תווים אופטי, תיקון אוטומטי של שגיאות פיענוח על פי הקשר ועוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:בינה מלאכותית יוצרת
בס (צליל)

978-0-07-294262-0}}.</ref>
[[בס אלברטי, סונאטה מס' 16 של מוצארט]]
בס (באנגלית: Bass או Bottom end)<ref></ref> הוא צליל בתדר נמוך, בגובה צליל ומנעד של 16–256 הרץ (C<sub>0</sub> עד אמצע C<sub>4</sub>), כאשר כלי בס הוא כלי מוזיקלי המפיק צלילים במנעד של C<sub>2</sub> – C<sub>4</sub>.

צליל זה, כאשר מנוגנן בהרכבים מוזיקליים, כגון תזמורות, מספק קונטרפונקט או מלודיה הרמונית נגדית המדגיש את הקצב או את האקורדים של המנגינה.

במוזיקה פופולרית, חלק הבס של בייסליין מספק בדרך כלל תמיכה הרמונית וקצבית להרכב המוזיקלי. נגני הבס, ביחד עם המתופפים, נגני גיטרת הקצב , ובמקרים מסוימים גם נגני כלי המקלדת (כגון פסנתר או אורגן האמונד) אחראים על גזרת הקצב של ההרכב המוזיקלי. נגני הבס מדגישים את המקצבים החזקים וכן את השורש או החמישית של האקורד בבסליין (ובמידה פחותה גם שליש האקורד).

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בס
קבוצת שנאה

קבוצת שנאה היא קבוצה חברתית וקבוצת אינטרס המקדמת ודוגלת בשנאה, עוינות או אלימות כלפי בני גזע, עדה, לאום, דת, מגדר, זהות מגדרית, נטייה מינית או כל מגזר ייעודי אחר בחברה. לפי ה-FBI, המטרה העיקרית של קבוצות השנאה היא לקדם איבה, עוינות וזדון כלפי אנשים המשתייכים לגזע, דת, מוגבלות, נטייה מינית או מוצא אתני/לאומי השונה מזו של חברי הארגון.<ref>"Hate Crime Data Collection Guidelines", Uniform Crime Reporting: Summary Reporting System: National Incident-Based Reporting System, U.S. Department of Justice: Federal Bureau of Investigation, Criminal Justice Information Services Division, Revised October 1999.</ref>

בארצות הברית, הימין האלטרנטיבי הוא מונח רחב הכולל שורה של ארגונים המתאפיינים בגזענות, באנטישמיות ובתמיכה בעליונות לבנה, ואלו מהווים בדרך כלל קבוצות שנאה. בין הארגונים האלה נמנים הכנסייה הבפטיסטית וסטבורו, קו קלוקס קלאן, הנערים הגאים ותנועת היצירה.

הארגון "אומת האסלאם" הוגדר על ידי המרכז המשפטי לדרום העני ועל ידי הליגה נגד השמצה כקבוצת שנאה המקדמת עליונות שחורה.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Denning, Dorothy E. and Peter J. Denning. Internet Besieged: Countering Cyberspace Scofflaws. New York: ACM Press (1998)
* Dudley, J. Wayne, '"Hate" Organizations of the 1940s: The Columbians, Inc.', Phylon, Vol. 42, No. 3 (3rd Qtr., 1981), pp. 262–274 ([https://www.jstor.org/pss/274923 JSTOR])
* Jessup, Michael The Sword of Truth in the Sea of Lies: The Theology of Hate, [https://books.google.com/books?id=1IL-RQcFjRsC&pg=PA165&vq=hate+organizations&dq=%22Hate+organizations%22&source=gbs_search_s&sig=ACfU3U3UPapDLm3h82CpppP_PmUVMLvKEg Google Print, p.165-p.166], in Robert J. Priest, Alvaro L. Nieves (ed.), This Side of Heaven, Oxford University Press US, 2006, 
* 
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות חברתיות
קטגוריה:ימין רדיקלי
קטגוריה:שנאה
האונס (שיר)

האונס הוא שיר מחאה מתוך אופרת הרוק הישראלית, "מאמי", שיצאה לאור בשנת 1986. השיר הפך ללהיט ועורר ביקורת רבה בציבור הישראלי עקב תוכנו הפרובוקטיבי, ואף נאסר לשידור בתחנות הרדיו בישראל.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי המחזאי הישראלי הלל מיטלפונקט וכלל טקסט פוליטי-מיני וחריף (). הוא הולחן בידי אהוד בנאי ויוסי מר חיים<ref></ref>. לימים, בריאיון לשי להב, תיאר בנאי את תהליך הלחנת השיר:

השיר הוא שיר מחאה<ref></ref><ref></ref> באורך של 7:30 דקות<ref></ref><ref></ref>. הוא בוצע על ידי בנאי כחלק מאופרת הרוק הישראלית, "מאמי", שיצאה לאור בשנת 1986<ref></ref><ref name=":0" />, תוך שהוא מנגן בגיטרה אקוסטית ומייצג את האנס, בעוד מזי כהן גילמה את מאמי הנאנסת<ref name=":1"></ref><ref></ref>.

=== רקע עלילתי ===

עלילת אופרת הרוק מספרת על מאמי, נערה העובדת כמלצרית בפאב "גוטה גוטה". בחלק של שיר האונס במחזמר, מאמי עוברת ניסיון אונס על ידי שבעה מלצרים פלסטינים מעזה, במרתף הפאב בו היא עובדת.

== שיר האונס בעיבוד הקולנועי ==
במרץ 2020 יצא לאור הסרט "מאמי", עיבוד קולנועי המבוסס על אופרת הרוק בבימויה של קרן ידעיה כשעיבוד השירים בוצע על ידי דודו טסה. בעיבוד הקולנועי, סצנת האונס שונתה, והיא איננה כוללת ניסיון אונס פיזי, אלא מתנהלת כדיאלוג בין מאמי לבין אחד הפועלים הפלסטינים. ככלל, היחס של הפועלים הפלסטינים למאמי הוא חיובי ורחמן. כך למשל הטקסט "20 שנות כיבוש, יותר לא נמתין, בזקפה ובזרע נגאל את פלסטין", הוחלף במשפט "שנים על גבי שנים / לחירות צמאים". לדברי דודו טסה, הדבר קרה לאחר שכשהשחקנים הפלסטינים קראו את הטקסט באודישנים, רובם לא הסכימו להגיד '50 שנות כיבוש', אלא '70 שנות כיבוש'. והשיח הופך להיות האם מדברים על הנכבה או על מלחמת ששת הימים.

=== קבלה ===
הלל מיטלפונקט הביע הסתייגות מהעיבוד הקולנועי ואמר "הייתי די לא שלם עם הסרט.. כשצפיתי בו גיליתי שחלק מהחומרים לא היו בפנים, שהיא שינתה טקסטים. 'שיר האונס' הפך פתאום למעין דיאלוג בעברית וערבית. היה לי קצת כאב לב מהעניין אז פשוט ניתקתי את עצמי"<ref></ref>. מבקרת הקולנוע יעל שוב ממגזין Time Out כתבה כי השיר מוגש בסרט כדיון פוליטי נטול מתח דרמטי<ref></ref>.

== קבלה ==
שיר האונס, עם יציאתו, הפך ללהיט מפורסם<ref></ref><ref></ref><ref name=":1" />. בעקבות הטקסט הפרובוקטיבי של השיר התעורר בציבור הישראלי ויכוח ציבורי נוקב לגביו<ref name=":0"></ref><ref></ref><ref></ref>, ואף נאסר לשידור בתחנות הרדיו בישראל<ref name=":0" /><ref></ref>.

ירון פריד מכותרת ראשית כתב כי חלק האונס בשיר היה שיא הפרובוקציה של אופרת הרוק<ref></ref>, ואילן שאול ממעריב כינה חלק זה בתור הסצנה המטרידה ביותר באופרה<ref></ref>.

אסף נבו ממאקו כינה אותו בתור השיר הבוטה והמזעזע ביותר באופרה<ref></ref>. מוריה קור מישראל היום כתבה כי זהו אחד הטקסטים המזוויעים שנכתבו<ref></ref>, ודור בביוף מ-nrg כתב שהמסר של השיר מורכב ונוקב יותר ממה שנראה בקריאה ראשונה<ref></ref>.

עינב שיף מ-ynet כתבה על השיר כי הוא מתאר את ה"כאפה" הכי מצלצלת של מאמי, ואור סיגולי מגלובס כתב כי זהו השיר העיקרי ששרד עד לעשור השלישי של המאה ה-21<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירים על תקיפה מינית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:מחזות הלל מיטלפונקט
קטגוריה:שירי מחאה בעברית
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני בתרבות
רצף עירוני

[[גוש דן מרחוק]]
מטרופולין באר-שבע בלילה. ניתן לראות ששטח המטרופולין של באר-שבע לא חופף את שטח הרצף העירוני שלה]]
רצף עירוני (בלעז: רצף אורבני) הוא רצף טריטוריאלי ישיר של ערים ויישובים עירוניים.

רצפים עירוניים גדולים נקראים מטרופולין, ובישראל קיימות ארבע מטרופולינים רשמיות. לא תמיד מטרופולין תהיה רצף עירוני גדול, ולעיתים תיכלול כמה רצפים עירוניים חסרי קשר עירוני ביניהם (דוגמת שטחים ריקים). יש גם הכוללים שטחים אלה שבין שני רצפים עירוניים כבתוך הרצף העירוני.

רצף עירוני גדול עוד יותר, ועל פי הגדרתו (הנפוצה יותר) הכוללת בו גם שטחים בין שני רצפים עירוניים ישירים, נקרא "מגלופוליס".

== גודל ==
גודלו של רצף עירוני נמדד בשטח, בדרך כלל בקילומטר רבוע.

נפוץ מאוד שרצף עירוני לא יהיה בגודל חופף לשטחי השיפוט של הערים הכלולות בתוכו, מאחר שלפעמים תחום השיפוט של ערים עולה על תחום השיפוט שלהם.

== מרכז ==
רצפים עירוניים, בכל גודל שהוא, מתרכזים בדרך כלל סביב לעיר מרכזית אחת, וכאשר הרצף העירוני גדול דיו כדי להיקרא מטרופולין – המטרופולין נקראת על שם אותה עיר מרכזית, כמו: "מטרופולין ירושלים" או "המטרופולין של ניו יורק".

ערים מרכזיות אלה מהוות בדרך כלל גם ערי אם לשאר הרצף, הערים העתיקות ביותר בו, והערים הגדולות ביותר בו. בישראל, מבין חמש המטרופולינים הגדולות (ארבעת הרשמיות וגוש נצרת), משפט זה אינו נכון רק לגבי גוש דן, בו העיר הגדולה (תל אביב-יפו) נוצרה מתוך יפו, שצעירה גם היא מלוד (שנבנתה באלף השישי לפני הספירה).

== פרוור ==

הערים והיישובים העירוניים המרוחקים יותר ברצף הם פרוורים. פרוורים אלה, שיכולים גם להיות קטנים מאוד או עצומים, מסמכים על הערים הגדולות יותר שלצידן, או על ערים אחרות ברצף.

דוגמה לפרוור גדול במיוחד היא העיר ראשון לציון, שלמרות גודלה העצום רוב תושביה לא עובדים בה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
עמנואלה

"עמנואלה" הוא שיר של הזמרת הישראלית עדן בן זקן הסינגל החמישי מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, 7. הסינגל יצא ב-24 במאי 2023 יחד עם הסינגל "משחק קלפים".

== הרכב השיר ==
השיר הוא שיר על העצמה ועצמאות, במיוחד בהקשר של מערכת יחסים רומנטית. המילים מעידות על כך שבן זקן עברה יחס רע או נפגעה על ידי מישהו בעבר. השורות "עשית בעיות אבל עכשיו תשלם" ו"הלב שלי נפגע אבל תורך לדמם" מעידות על שינוי בדינמיקת הכוח. בן זקן כבר לא מוכנה לסבול התעללות ודורשת מהאדם השני לעזוב. השיר גם מציג את נושא השיר, עמנואלה, כאישה חזקה ובטוחה בעצמה. השורה "היא לא צריכה מלך כי היא המלכה" מדגישה את עצמאותה ואת הביטחון העצמי שלה. הפזמון חוזר על השם "עמנואלה" מספר פעמים, ומחזק את חשיבותה ומשמעותה של אישה זו. המילים כוללות גם התייחסויות לאלמנטים חיצוניים כמו השמש, קוקו שאנל והיותה פלא תבל, שיכולים להתפרש כסמלים של חופש, תחכום וייחודיות.

== ביקורות ==
דודי פטימר סקר את שני השירים אותם שחררה בן זקן מהאלבום 7 ותיאר את "עמנואלה" כשיר בסגנון היפ הופ שמזכיר את השיר "פנתרה" של נועה קירל. למרות שהוא מוערך בזכות השיק הלטיני, ההפקה המצוינת והלחן הקליט שלו, פטימר מטיל ספק בצורך להקשיב לבן זקן אם קירל כבר קיימת. מצד שני, השיר השני, "משחק קלפים", זוכה לשבחים כשיר ים תיכוני אולטימטיבי המציג את האותנטיות והכישרון הטבעי של בן זקן, מה שהופך אותו לבחירה המועדפת על פני "עמנואלה".<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי עדן בן זקן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עדן בן זקן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ינון יהל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עדן בן זקן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ינון יהל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:שירים על חופש
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:שירי היפ הופ בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שרית הפקות
תישארי את (שיר)

"תישארי את" הוא שיר של הזמרת הישראלית יובל דיין והסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה שיצא ביוני 2024.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור ב-28 במאי 2023 תחת הוצאת חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק.

== רקע והרכב ==
מבחינה לירית, השיר הוא מסר של עידוד והרגעה, המדגיש את החשיבות של להישאר נאמנה לעצמך ולא להיקלע לאופי התחרותי של החיים. השיר מציים שהכל יהיה בסדר ויתיישב במקום, וקורא למאזינה להאמין ולשמור את דמעותיה. המשפט החוזר "תישארי את" מדגיש את החשיבות של להישאר אותנטית ולא לאבד את עצמך בלחצים והציפיות של אחרים. המילים נוגעות גם בחוויה האנושית האוניברסלית של חיפוש אחר משמעות ותכלית, וקובעות שדיין היא אחת מני רבים שעמוסים בשאלות ומנסים להרשים את הסובבים אותם. עם זאת, היא מדגישה שלמרות אתגרים אלו, למאזינה יש מקום ושהיא לא נשכחה. השיר מעודד את המאזינה להאמין במזל שלה ולסמוך שדברים יסתדרו, גם כשהעולם נראה כאוטי וחסר כיוון.

השיר נכתב בשיתוף עם המוזיקאי והמפיק פטריק סבג, שעבד בעבר עם דיין באלבום הבכורה שלה, לאסוף.<ref name=":1" />

לדברי דיין, השיר מבטא את רצונה להישאר נאמנה לעצמה ולשמור על דרכה בעולם המשתנה במהירות. היא מקווה שהשיר יכול לעורר השראה באנשים, כמו בנות שעוברות מצבים קשים או אנשים שמחכים למשהו שעדיין לא הגיע, להתמיד ולהחזיק מעמד עוד קצת.<ref name=":1"></ref> דיין שיתפה כי בתחילה כתבה את השיר כמכתב עידוד לחברה שניסתה להיכנס להריון, אך תוך כדי התהליך היא הבינה שהיא גם מעודדת את עצמה.<ref name=":0" />

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ, אותו ביים עומר אלוני, יצא בצמוד לצאת השיר. בקליפ משתתפת השחקנית מאי מלר.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי יובל דיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
חזרה למציאות

"חזרה למציאות" הוא שיר של הזמר הישראלי רן דנקר. הוא יצא לאור ב-10 במאי 2023 תחת הוצאת חברת התקליטים NMC.

== רקע ==
דנקר החליט להוציא את השיר למרות מבצע "מגן וחץ" והמצב הביטחוני הקשה בישראל במאי 2023.<ref name=":0"></ref><ref></ref>

== הרכב השיר ==

השיר עוסק בניגוד בין החיים בהווה ללחצי המציאות והתהילה. השיר מביע רצון ליהנות מהחיים מבלי לדאוג מההשלכות או האחריות הנלוות לתהילה והצלחה. הוא מדגיש את הנתק בין הרגעים חסרי הדאגות של ריקוד ושתייה לבין המציאות הקשה של חובות וציפיות. המילים מעידות שדנקר עייף מהלחצים והציפיות המוטלות עליו, משתוקק לברוח ולחיות בהווה ללא דאגות לגבי העתיד. השיר גם נוגע ברעיון שלהיות זמר או אמן זה לא זוהר כמו שזה נראה, עם אזכורים לסכנות, מרירות והצורך להתאים לציפיות מסוימות. מילות השיר משדרות תחושת תסכול מהתעשייה ומהאתגרים הנלווים אליה. בסך הכל, השיר בוחן את המתח בין רדיפת האושר האישי לדרישות המציאות והתהילה. הוא משקף את המורכבות וההקרבה הכרוכים בחתירה להצלחה ובאתגר למצוא איזון בין חיים ברגע לבין התמודדות עם האחריות של חיי היומיום.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי לירן סגל ומתואר כמוצר ויזואלי מדהים ופרוע.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref> הקליפ צולם בביתו של סאם חלבי המכונה "בית הצבעים", הממוקם בדלית אל-כרמל. הבית כולל שלוש קומות ועשרה חדרים, כולם מכוסים במלואם ביותר מ-1,800 ליטר צבע. הבית מייצג את סיפור חייו של חלבי ומשמש מיצג אמנותי פורץ דרך.<ref name=":2"></ref> שיתוף הפעולה בין חלבי ודנקר נוצר בעקבות הצעתה של אשת יחסי הציבור של דנקר, רונית ארבל, שביקרה בסטודיו של חלבי. חלבי ראה את הפוטנציאל במוזיקה ובסגנון של דנקר, מתוך אמונה שזה יתאים להופעותיו ולעשייה האמנותית הלא שגרתית שלו.<ref name=":2" /> חלבי גם יצר את הבגדים שדנקר לבש במהלך הווידאו קליפ.<ref name=":2" />

הקליפ טומן בחובו הפתעה לקראת הסוף, שם מצטרף אליו אביו של רן דנקר, אלי דנקר. שיתוף הפעולה הזה הוא הפעם הראשונה שהם עובדים יחד. משתמע ששילובו של אלי דנקר בקליפ מוסיף אלמנט של חזרה למציאות, ומסמל את הקשר בין חלומות לעולם האמיתי.<ref name=":1" />

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי רן דנקר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רון ביטון
קטגוריה:שירים על אלכוהול
קטגוריה:שירים על חלומות
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:שירים על תהילה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
ארמון הכנסים בבית לחם

ארמון הכנסים בבית לחם הוא מרכז כנסים שנמצא בבית לחם, בשטח A של הרשות הפלסטינית. הארמון נמצא בדרום העיר, בסמוך לבריכות שלמה.

המבנה כולל אולם ישיבות ראשי, גלריה, אולם תיאטרון, חדרי ישיבות, חדרי תפילות (הן לנוצרים והן למוסלמים), קפיטריה ואמפיתיאטרון שיכול לארח קרוב ל-1,500 אנשים<ref></ref><ref></ref>. ארמון הכנסים משתרע על שטח של כ-32,000 מ"ר. בבניית מרכז הכנסים נעשה שימוש במגוון של אבנים בגדלים וצבעים שונים שהובאו מאזורים שונים ברשות הפלסטינית.

מרכז הכנסים הוקם ב-1999 ביוזמתו של נשיא הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת לאחר שחסיב סבאג וטארק עבאס (בנו של מחמוד עבאס) הציעו שהפלסטינים יארחו את כינוס הפורום הכלכלי העולמי של שנת 2000 בבית לחם. המבנה הוקם בהשקעת קרן ההשקעות הפלסטינית.

ב-2008 אירח מרכז הכנסים את ועידת בית לחם (ועידת ההשקעות הפלסטינית), בה השתתפו מאות אנשים עסקים מהמפרץ הפרסי, מארצות הברית, מרצועת עזה ומאירופה, פוליטיקאים ואף ראש ממשלת הרשות הפלסטינית, סלאם פיאד. ועידה דומה התקיימה שנתיים לאחר מכן.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: כלכלה
קטגוריה:בית לחם: מבנים
ההיא שחוזרת הביתה

ההיא שחוזרת הביתה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בכתיבה ובימוי של מיה דרייפוס, עם טלי שרון, אלון אבוטבול, לאורה ריבלין ואלי כהן בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על בחורה הנאלצת לשוב לבית הוריה ומתחילה ברומן סוער עם גבר נשוי ומבוגר.

טלי שרון זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר ושי פלג זכה בפרס הצילום הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2013.

מיה דרייפוס הייתה מועמדת לפרס הסרט העלילתי הטוב ביותר וזכתה בפרס על סרט הביכורים הטוב ביותר באותו פסטיבל.

לאורה ריבלין זכתה בפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר וטלי שרון הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2013.

הסרט כולל מספר אזכורים ומחוות לסרטים שונים. לדוגמה, שינוי התלבושת של מיכל במהלך הסרט הוא מחווה לדמותו של דיינה קארווי בסרט אשף התחפושות.
==תקציר העלילה==
מיכל (טלי שרון) היא תסריטאית בת 33 שנמצאת במשבר יצירה ומפרידה מבן זוג ונאלצת לעבור לבית הוריה. בדרך לשם כשהיא קצת שתוייה היא עוצרת פתאום ורכב פוגע בה מאחור. נהג הרכב הפוגע הוא זאב (אלון אבוטבול) סמג"ד במילואים שחוזר לאחר שירות מילואים. זאב מסיע אותה לבית הוריה, נעמי (לאורה ריבלין) ואלכס (אלי כהן). הוא מספר להם שהוא כעת מנהל בית הספר התיכון בו למדה מיכל.

למחרת מבקרת מיכל בבית הספר, פוגשת בזאב ומספרת כי ברצונה לראיין תלמידים עבור תסריט שהיא כותבת. בחצר היא נפגשת במזכירה דינה (הילה שיניצקי) ובתלמיד רומן (איבן מרצ'נקו) שמרבה להתחמק מהכיתה.

זאב מספר לה שהוא נשוי ויש לו שתי בנות והיא נמשכת אליו למרות שהוא מבוגר ממנה ב-17 שנים.

הם קובעים להיפגש בבית מלון ומיכל מגיעה אליו בלבוש מגרה "כמו זונה". הם מתחילים להתגפף אבל מיכל מתנגדת וזאב כופה עליה את רצונו בכוח.

היא נמלטת משם וחוזרת שבורה לבית ההורים המתוסכלים ממנה. היא מאוננת ויוצאת לשוטט ברחובות תל אביב עד שהיא נתקלת בחבורת תלמידים ובהם רומן ש"נדלק" עליה. שני השתויים חוזרים בשקט לבית ההורים של מיכל ומתגפפים במיטה.

בבוקר רואים ההורים את מיכל ורומן מתנשקים. אלכס לא יכול לשאת זאת ולאחר הסתלקותו של רומן הוא סוטר למיכל ומכנה אותה "זונה".

מיכל מגיעה לנשף הסיום בבית הספר, פוגשת שוב את זאב שרודף אחריה. הם מתגפפים בשירותים אך מיכל דוחה אותו. היא נשארת לבד וחושבת על עתידה הלא ברור.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|טלי שרון
|מיכל
|
|-
|אלון אבוטבול
|זאב
|
|-
|לאורה ריבלין
|נעמי
|
|-
|אלי כהן
|אלכס
|
|-
|ארתור מרצ'נקו
|רומן
|תלמיד
|-
|אורי הוכמן
|מאיר
|שכן
|-
|הילה שיניצקי
|דינה
|מזכירת בית ספר
|-

|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=pQkl-HYxChA קדימון לההיא שחוזרת הביתה], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=mEeWyqk57vE פרמיירת הסרט], באתר יוטיוב
*[https://cinemaofisrael.co.il/ההיא-שחוזרת-הביתה/ ההיא שחוזרת הביתה], בספר הקולנוע הישראלי
*[https://www.ishim.co.il/m.php?s=ההיא+שחוזרת+הביתה ההיא שחוזרת הביתה], באתר אישים

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי יונייטד קינג
IUE

IUE (באנגלית: International Ultraviolet Explorer; בעברית: חוקר על סגול בין-לאומי) היה טלסקופ חלל בתחום על סגול. הוא היה הלוויין הראשון שכל אסטרונום היה יכול לנצל אותו למחקריו.

רעיון לשיגור הוצע לראשונה בשנת 1964. הפיתוח בוצע במשותף על ידי מרכז החלל גודרד, סוכנות החלל האירופית ומרכז מדע והנדסה בריטי. תחילה היה מתוכנן לשגר אותו במסגרת תוכנית אקספלורר. אורך חיים המתוכנן היה 3 שנים אך משימה נמשכה כ-18 שנים.

הלוויין פעל במסלול מסונכרן-כדור הארץ. על הלוויין הותקן טלסקופ בגודל 45 ס"מ שפעל בתחום 185–330 ננומטר. פאנל סולארי סיפק חשמל למערכות הלווין.

הלוויין שוגר ממרכז החלל קנדי ב-26 בינואר 1978 למסלול ביניים וממנו בעזרת מנוע של הלוויין עבר למסלול הקבוע. לאחר תקופת בדיקות שנמשכה כחודשיים הלוויין הועבר לשימוש שותף. התצפיות בוצעו ב-3 משמרות. משמרת בודדת נוהלה ממרכז בקרה אירופאי ליד מדריד. יתר המשמרות נוהלו ממרכז בקרה שהיה ממוקם במרילנד.

תוצאות תצפיות הועברו בזמן אמת תוך שימוש ב-ADC. בדרך כלל תצפית בודדת נמשכה כ-20 דקות. במידה והוזמנה תצפית חוזרת היא נערכה לאחר הפסקה.

במהלך עבודת הלוויין התרחשו מספר תקלות. בשנת 1995 אחריות על הלוויין הועברה לסוכנות החלל האירופי. 2 משמרות שבאחריות נוצלו לתצפיות. משמרת בודדת שנותרה באחריות נאס"א נוצלה לפעילויות תחזוקה. הלוויין היה מצויד ב-6 מערכות גירוסקופ לייצוב מיקומו. לאחר תקלה בשנת 1996 גירוסקופ בודד נותר בשימוש. בפברואר 1996 הוחלט להפסיק את השימוש וכל המערכות הודממו.

==תצפיות ותגליות==
בשירותי הלוויין התשמשו אלפי מדענים. בשנת 1986 לסביבת כדור הארץ הגיע שביט האלי, תצפיות רבות הוקדשו לחקר השביט.

הנושא העיקרי של התצפיות היה חקר כוכבים. בשנת 1987 באזור ענן מגלן הגדול התרחש פיצוץ סופרנובה 1987A. תצפיות שבוצעו הוכיחו שמקור בעל-ענק כחול.

נושא חשוב נוסף היו תצפיות תווך בין-כוכבי. בין היתר התגלה קיום ענן גדול של גז סביב שביל החלב.

תצפיות שבוצעו עזרו להבנת תופעה של גרעין גלקטי פעיל.

על סמך ממצאי התצפיות נכתבו כ-250 עבודות דוקטורט וכ-4,000 מאמרים.

תוצאות התצפיות הרבות נשמרות בארכיון הניתן לגישה דרך אינטרנט.

טלסקופ החלל גלקס שוגר בשנת 2003 תוך ניצול ניסיון מצטבר בשימוש ב-IUE.

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.stsci.edu/missions-and-data/iue תיאור המשימה]
* 

קטגוריה:תוכנית החלל האירופית
קטגוריה:טלסקופי חלל
טלסקופ החלל איינשטיין

טלסקפו החלל איינשטיין (באנגלית: HEAO 2, Einstein Observatory), היה טלסקופ חלל הראשון בתחום קרני רנטגן. הוא פעל בשנים 1978–1982.

הפרויקט היה חלק של תוכנית לחקר החלל High Energy Astronomy Observatory (HEAO) שהתחילה להתגבש בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. בשנת 1970 נאס"א פרסמה פנייה למדענים וקבוצה בראשות ריקרדו ג'אקוני הציע לשגר טלסקופ קרני רנטגן.

הלוויין נבנה ב-TRW Inc והועבר לבדיקות במרכז טיסות החלל מרשל בשנת 1977. ב-13 בנובמבר 1978 הוא שוגר לחלל מנמל החלל קייפ קנוורל. זמן קצר לאחר השיגור הוא קיבל את שמו לציון 100 שנים להולדת המדען. הטלסקופ סיים את פעילותו באפריל 1981 כאשר אזל מלאי הדקל למנוע.

==תצפיות ותגליות==
על הלוויין הותקן טלסקופ שהיה רגיש לאנרגיות בתחום 0.15–4.5 קילואלקטרון וולט. כמו כן הותקנו מצלמה דיגיטלית, מד אנרגיות, ספקטרומטרים גלים בתדרים שונים וציוד נוסף.

בעזרת הטלסקופ התגלו כ-5,000 מקורות קרינת רנטגן. תוצאות תרמו רבות לקידום חקר גלקסיה. בין היתר התגלה שקרינת רנטגן של כוכבים היא חזקה ממה שהיה צפוי.

לוויין Uhuru גילה קרינת רנטגן מצבירי גלקסיות מרוחקים. תצפיות שבוצעו בעזרת טלסקופ החלל איינשטיין איפשרו להעמיק מחקר בנושא.

==קישורים חיצוניים==

* [https://heasarc.gsfc.nasa.gov/docs/einstein/heao2.html תיאור המשימה]
* [https://adsabs.harvard.edu/full/1979ApJ...230..540G מאמר על פעילות הטלסקופ]
* 

קטגוריה:נאס"א
קטגוריה:טלסקופי חלל הקרויים על שם אישים
פנטלוגיה

פנטלוגיה (באנגלית: Pentalogy ; מיוונית πεντα- penta-, "חמש" ו-λογία -logia, "לוגוס") היא יצירה, לרוב ספרותית, המחולקת במכוון לחמישה חלקים. למרות שהשימוש המודרני במילה מרמז הן על כך שהחלקים עצמאיים והן שהמבנה תוכנן על ידי המחבר, מבחינה היסטורית, בעת העתיקה לא היה זה נכון בהכרח. למעשה, פנטלוגיה הורכבה פעמים רבות על ידי עורך מאוחר יותר,<ref>In the 18th and 19th centuries, English students of Ancient Greek would often use John Burton's Pentalogia (1779), William Trollope's Pentalogia Græca, an edited collection of five plays by different authors, or Thomas Mitchell's Pentalogia Aristophanica.</ref> כפי שאנאדות של פלוטינוס נערכו בידי פורפירוס בסדרה של תשע על מנת ליצור מבנה כולל של שישה אשר יבטא את הרעיון של "מספר מושלם".

== סקירה כללית ==
בספרות ה"מערבית", המבנה המחומש העתיק והמשפיע ביותר הוא ה"תורה" הקרויה גם ה"חומש" (Pentateuch). בספרות המזרח הרחוק היו אלו "חמש הקלאסיקות". 

הפנטלוגיה המפורסמת ביותר בספרות ימי הביניים היא ח'מסה מאת חכים ג'מאל א-דין נזאמי, אוסף של חמש פואמות אפיות אשר חובר במחצית השנייה של המאה ה-12. הרעיון זכה לחיקויים רבים, והמספר חמש נתפס כבעל משמעות מיסטית; לדוגמה, המשורר פייזי מהמאה ה-16, חתן הפרס של חצר אכבר, ניסה לכתוב יצירה באותו קנה מידה, אך השלים רק שלושה מתוך חמשת החלקים המתוכננים. דוגמאות מפורסמות אחרות כוללות את חמסה-א-נזאמי מאת אמיר חוסרו מהמאה ה-13, וכן חמסה מאת עלי-שיר נאואי (מהמאה ה-16).

בתקופת העת החדשה המוקדמת, המבנה המחומש הופיע במחזותיו של ויליאם שייקספיר, אשר, כמו רוב המחזות האנגליים, הצרפתיים והגרמניים של התקופה, מחולקים לחמש מערכות. במאמרו "על קומדיה" (1877), כתב ג'ורג' מרדית' בעגמומיות ש"חמש הוא כבוד עם שמלה משתפכת; בעוד שמערכה אחת, שתיים או שלוש יהיו חצאיות קצרות ומשפילות". החוקר ברנדר מתיוס טוען שמרדית' נשען על עמדה שאפשר לאתר את מקורה באמירה של המשורר הרומי הוראס,<ref>Ars Poetica, l. 189–190. The first line appears misquoted in John Dryden's Of Dramatic Poesie (1668).</ref> ככל הנראה בהתייחס לדרמות של אוריפידס.<ref>Brander Matthews. A Book about the Stage. New York: Scribner's, 1916. Pages 57ff.</ref>

הפנטלוגיה "חמישיית אביניון" של לורנס דורל (1974–1985) היא דוגמה להופעה מחודשת של רעיונות נומרולוגיים בסיפורת המודרנית. בניסיון לחתור תחת המבנה הליניארי השגור, דורל ציין אותו במפורש כ-quincunx וקשר אותו לפרשנויות הגנוסטיות. הדיון הידוע ביותר על צורה זו בספרות האנגלית הוא חיבורו של תומאס בראון "גן כורש" קונדליני, המסתמך על מסורות האסכולה הפיתגוראית, אך דורל מקשר אותו גם לאנגקור וואט והקונדליני.<ref>Paul H. Lorenz. "Angkor Wat, the Kundalini, and the Quinx: The Human Architecture of Divine Renewal in the Quincunx." In Lawrence Durrell: comprehending the whole. Edited by J. R. Raper, M. L. Enscore, P. M. Bynum. University of Missouri, 1995.</ref> מטרת העבודה הייתה להתעלות על הטטרלוגיה שלו: "רביעיית אלכסנדריה".<ref>Stefan Herbrechter. Lawrence Durrell, postmodernism and the ethics of alterity. Rodopi, 1999.</ref>

== דוגמאות ==

== ראו גם ==
* טרילוגיה
* טטרלוגיה
* הקסלוגיה
* הפטלוגיה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צורות מוזיקליות
קטגוריה:מונחים ספרותיים
קטגוריה:מינוחים בקולנוע
קטגוריה:סדרות סרטים
קטגוריה:סדרות ספרים
קטגוריה:5 (מספר)
מוריצגאט

מוריצגאט (בהונגרית: Móricgát) הוא כפר בנפת קישקונמישה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה, גם במוריצגאט אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 705 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 363 תושבים.

על פי עדויות ארכאולוגיות, האזור היה מיושב גם בתקופת הברונזה. אך הכפר מוריצגאט עצמו נפרד מהכפר Jászszentlászló והוקם ככפר נפרד רק בשנת 1993.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
טאש

טאש (בהונגרית: Tass) הוא כפר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

שמו של הכפר טאש הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1325.

== יהודי טאש ==
במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 חיו יהודים בכפר, בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|130
|
|-
|1880
|176
|2,826
|-
|1910
|118
|
|-
|1920
|59
|
|-
|1930
|49
|
|-
|1941
|27
|3,444
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ולריה ואל

ולריה ואל, (במקור ואהל-Wahl, בהונגרית: Vál Valéria; לושונץ, 1 בינואר 1897 – בודפשט, 6 בספטמבר 19)<ref name=":0"></ref> הייתה צורפת יהודייה-הונגרייה. גיסה ז'יגמונד קולוז'ווארי היה צייר, גרפיקאי ופסל. ולריה ואל הייתה במשך עשורים בחזית אמני הצורפות בממלכת הונגריה ובהונגריה אחרי מלחמת העולם השנייה ויצרה מאות יצירות אמנות.

== קורות חייה ==
ולריה ואהל נולדה במשפחה יהודית כבתם של שאנדור ואהל ושל לאונורה הֶקְש ׁ(Heksch). היא הייתה תלמידתם של דיולה טוט ושל R.A. Zutt בבית הספר לעיצוב תעשייתי בבודפשט. בין שתי מלחמות העולם, היא עיצבה והכינה חפצים שימושיים וחפצי נוי דקורטיביים שהוצגו בתערוכות של אגודת הסדנאות ההונגרית ב-1935, ולאחר מכן ב-1936 במוזיאון ארנסט וב"גלריה טמאש" (גלריה חשובה במרכז העיר בבודפשט שנוסדה על ידי הנריק טמאש (1879–1960), אספן אמנות. הגלריה פעלה מ-1927 ועד סיום מלחמת העולם השנייה שבמהלכה ניזוקה קשה. היא עסקה בעיקר בתערוכת יצירות של ציירים הונגרים מודרניים, אבל זה לבדו לא החזיק את הגלריה, ולכן ביצעה גם מסגור תמונות ומכרה רפרודוקציות גרמניות, צרפתיות ואיטלקיות). לאחר מלחמת העולם השנייה עסקה ולריה ואל בעיקר בייצור תכשיטים.
* ב-1955 הציגה תערוכת יחיד בגלריה צ'וק בבודפשט.
* עבודותיה נכללו בתערוכות Jewelry '70 (גלריה צ'וק)
* וכן ב-Dressing '72 (מוזיאון ארנסט).

בעלה פרנץ ג'זה (1900–1945) היה מהנדס מכונות, לו נישאה ב-25 באוקטובר 1924 בבודפשט. <ref></ref> הוא מת במחנה הריכוז דכאו בינואר 1945.

== פרסים והוקרה ==
* תערוכת מלאכת היד הלאומית ה-4 (1932) – מדליית כסף
* תערוכת מלאכת היד הלאומית (1937) – מדליית זהב
* תערוכת האגודה לאמנויות שימושיות (1938) – מדליית ארד
* המכרז של משרד התרבות ההונגרי והיכל התמונות (Képcsarnok) לחפצים שימושיים בצורפות (1954) – פרס שלישי
* תחרות תכשיטי אופנה של החברה לאמנויות תעשייתיות (1956) – פרס שני ופרס שלישי.

== לקריאה נוספת ==
* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניה במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
* Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X ([https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* Új magyar életrajzi lexikon VI. (Sz–Zs). Főszerk. Markó László. Budapest: Helikon. 2007. ISBN 963-547-414-8 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי לאסלו מרקו)
== קישורים חיצוניים ==
* [https://galeriasavaria.hu/termekek/reszletek/ekszer/2719891/IPARMUVESZETI-nyakek-VAL-VALERIA-1897-1982-otvos-jelzett-alkotasa/ יצירותיה באתר גלריה סבאריה]
* [https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/v-78466/val-valeria-gyozo-ferencne-784BA/ ולריה ואל ביוגרפיה] באתר Arcanum
* [https://collections.imm.hu/kereses/alkoto/val-valeria/38?order=maker&start=0 31 יצירות של ולריה ואל באתר המוזיאון לאמנות שימושית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:צורפים יהודים
קטגוריה:ניצולות השואה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:ילידי 1897
קטגוריה:נפטרים ב-1982
קטגוריה:נפטרות ב-1982
אום אל-קיוין (עיר)

אום אל-קיוין (בערבית: أم القيوين) היא בירת האמירות אום אל-קיוין באיחוד האמירויות הערביות. נכון לשנת 2020, אוכלוסייתה מונה 44,411 תושבים, מה שהופך אותה לעיר הבירה הכי פחות מאוכלסת מבין 7 בירות האמירויות והעיר השמינית בגודלה במדינה.

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת על חצי אי לחופי המפרץ הפרסי, כ־12 קילומטרים מצפון לעג'מאן. מול העיר נמצאים כמה איים.

== תחבורה ==
מדרום לעיר חולף כביש E 11, הכביש הארוך ביותר במדינה. הכביש מקשר את העיר עם כמה מהערים הגדולות במדינה, כמו אבו דאבי, דובאי, שארג'ה וראס אל-ח'ימה.

עד 2009 שירת את העיר נמל תעופה הנמצא מזרחית לה, אך הוא נסגר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: ערים
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: ערי חוף