אילון גויטיין

אילון גויטיין (נולד ב-14 ביולי 1937) הוא מפיק, במאי ועורך טלוויזיה ישראלי, ממקימי הטלוויזיה הישראלית, ובשנים 1986-1982 מנהל מחלקת הדרמה, מוזיקה ואמנות בטלוויזיה. זכה בפרס רשות השידור לשנת 1976 בתחום המוזיקה לטלוויזיה על תוכניתו "הסימפוניה של לוצ'אנו בריו", בביצוע סווינגל סינגרס והתזמורת הפילהרמונית הישראלית. ובפרס רשות השידור לשנת 1982 בתחום המוזיקה לטלוויזיה על שידור האורטוריה "ישראל במצרים" מאת הנדל על שפת ים סוף.

==ביוגרפיה==
=== שנותיו הראשונות וראשית דרכו===
אילון גויטיין נולד וגדל בשכונת רחביה בירושלים להיסטוריון והאתנוגרף שלמה דב גויטיין ולמורה לריתמיקה תרזה לבית גוטליב; הבן הצעיר ולו שתי אחיות, הבכורה, אילה גורדון, היא אוצרת ואמנית ישראלית. בילדותו למד פסנתר ומוזיקה, בין השאר אצל המלחין יוסף טל. בשנים 1960-1956, למד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. בתום לימודיו הצטרף עם חבריו ללימודים לגרעין "לפיד" וביחד שירתו בנח"ל.
עבר קורס צניחה והתיישב בקיבוץ גבים בנגב. בשנים 1966-1960 סיים תואר ראשון בתקשורת המונים, עם דגש על בימוי והפקה לטלוויזיה, באוניברסיטת ניו יורק.
 ב-1962 שב לישראל לשנה והיה עורך השידורים לעולים בקול ישראל.
ב-1966 התחיל לעבוד כעוזר במאי ואחר-כך כבמאי ומפיק של תוכניות תרבות ואמנות ב־PBS בפילדלפיה, אחת מהן זיכתה את בעלי התחנה בה עבד בפרס מקרן פורד. בחודש מאי 1968 הוזמן גויטיין להצטרף לצוות ההקמה של הטלוויזיה הישראלית כמדריך בימוי, הפקה ועיצוב טלוויזיוני.
בשנים 1977-1970 ביים והפיק עשרות תוכניות בתחומי האמנות, תרבות, מוזיקה ובידור. בשנים 1979-1977 שהה כעמית מחקר במכון ללימודים חזותיים מתקדמים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בתחום יישום אפליקציות חדשות בהפקות טלוויזיה.

===בימוי והפקת תוכניות וסדרות בתחומי האמנות, התרבות והבידור===
אילון גויטיין ביים והפיק כמה מהתוכניות הראשונות ששודרו בתחנה, הבולטת שבהן, "צירופים", אותה ביים והפיק בשנים 1969-1968. התכנית הראשונה הייתה מוקומנטרית על איגור סטרווינסקי, בהפקת ה־CBS. ולצידה ביצוע של היצירה פרי עטו "פולחן האביב" בביצוע דואו עדן-תמיר. התכנית השנייה, שתי תמונות מהמחזה "אמא קוראז'", מאת ברטולט ברכט, בהן שיחקו מרים גבריאלי, יוסי גרבר ליאור ייני ונסים זוהר; לצד עיבוד למחול של המחזה מאת הכוראוגרף ריצ'רד קאטש בביצוע להקת בת-שבע. את שתי התוכניות הנחה רם עברון. תוכנית נוספת בסדרה הייתה מופע יחיד של פנטומימה עם שייקה אופיר שתיארה את הקוף שבאדם. ב-1969 הפיק וביים תוכנית שיחות בנושאי תרבות וחברה בהנחיית חנה זמר.

ב-1969 ביים גויטיין את "צפנת פענח", חידון בארכאולוגיה, בהשתתפות ארכאולוגים, בהנחיית פרופ' יגאל ידין. ב-1969 ביים והפיק את חידון התנ"ך, וגם ביים את השידור שלו מהיכל התרבות בתל אביב. ב-1969 ביים וערך את "מה נשמע", ערב ראיונות בליווי הופעות, בתחומי התיאטרון, המוזיקה והבידור, בהנחיית דן בן אמוץ. ב-1970 הפיק את התכנית "שרגא פרידמן – במלאת שלושים לפטירתו". ב-1970 הפיק וביים את תוכנית הראיונות "כניסה חופשית" בנושאי תרבות, אמנות וחברה, אותה הגישו מנחים שונים, בהם: עמוס עוז יעקב בן-הרצל, יעקב אגמון, שמואל שי, אהוד מנור, ואורי זוהר. אחת התוכניות דנה בהצגה מעוררת המחלוקת "מלכת אמבטיה", בהנחיית יצחק רועה. ב-1970-1 הפיק וביים את תוכנית האירוח "ברוכים הבאים" עם אורי זוהר ב-1971 ביים את תוכנית הרב-שיח "בומראנג". ב-1974 ביים את "אולפן נודד", תוכנית אותה ערך והנחה יוסי גודארד, שהייתה ראשונית באותה עת בכך שיצאה מהאולפן אל השטח.

===בימוי והפקת תוכניות בנושא מוזיקה===
במהלך שנותיו בטלוויזיה גויטיין הפיק וביים קונצרטים עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית באחד מהם הפילהרמונית ניגנה יצירה מאת לוצ'אנו בריו ובניצוחו. גויטיין גם הפיק וביים קונצרטים שבהם ניגנו סולנים ומנצחים מהמובילים בעולם, בהם הפסנתרן ארתור רובינשטיין והמנצח אלכסנדר שניידר, המנצח ליאונרד ברנשטיין והפסנתרן עמנואל קרסובסקי; הכנרים אייזק שטרן, יצחק פרלמן והמנצח זובין מהטה.

בשנת תשל"ו זכה גויטיין בפרס רשות השידור בתחום המוזיקה לטלוויזיה על תוכניתו "הסימפוניה של לוצ'אנו בריו", הכוללת קטעי שיחות עם המלחין האיטלקי וצילומים מהחזרות שערך עם הפילהרמונית והיה מועמד עליה לפרס איטליה לשנת 1977.
 היה זה הקונצרט הראשון בטלוויזיה הישראלית שצולם בצבע, כשהחלו לשדר בטלוויזיה צבעונית ב-1976.

ב-1972 ביים את המשדר "ערב של ג'אז" בהשתתפות להקת הפלטינה ורומן קונסמן ובי. בי. קינג.
 הפיק וביים את "קנטטה לשבת" מאת מרדכי סתר ב-1973 שהוקלטה בפסטיבל ישראל. ב-1982 ביים והפיק את שידור הטלוויזיה הבלט "פולצ'ינלה" מאת סטרווינסקי, בניצוח דוד שלון עם כוראוגרפיה של מורי לואיס , בביצוע להקת בת-שבע. ב-1989 גויטיין ביים את התכנית "אינטרמצו עם רביעיית תל אביב". ב-1995 הפיק קונצרט היתולי לכבוד פורים שבו שלמה בראבא ניצח על התזמורת הסימפונית תל אביב.

גויטיין הפיק יחד עם אביטל מוסינזון, מטעם הטלוויזיה הישראלית, בשיתוף רשת ה־BBC הבריטית את שידור האורטוריה "ישראל במצרים" מאת הנדל מול אי האלמוגים על חוף ים סוף.
 במופע השתתפו התזמורת הסקוטית הלאומית, התזמורת הסימפונית ירושלים, שלוש מקהלות, כ-350 זמרים, סולנים ונגנים מסקוטלנד וישראל.
 התכנית שודרה בישראל בפסח 1982, ימים ספורים לפני נסיגת צה"ל מסיני, ובאותה עת גם בתחנות טלוויזיה באירופה ואמריקה. גויטיין זכה עבור ההפקה בפרס רשות השידור.

===ניהול מחלקת הדרמה, המוזיקה והאמנות בטלוויזיה===
בשנים 1986-1982 כיהן גויטיין כמנהל מחלקת הדרמה, מוזיקה ואמנות בטלוויזיה, במסגרת תפקידו היה אחראי להפקת סרט הדרמה "לחם" ב-1985 בבימויו של רם לוי, שזכה בפרס איטליה , ושודר ברשת הממלכתית בשוודיה, ערוץ 4 הבריטי, הרשת הראשונה של גרמניה המערבית, ארצות הברית והרשת הממלכתית של הולנד.
תוכנית הקולנוע השבועית "סיפורי בדים" עם יונה אליאן; שודר פסטיבל ישראל והוקלטה הופעה של הבלט הישראלי, בביצוע כוריאוגרפיה של ברטה ימפולסקי, על פי מוזיקה של אנטון וברן. ב-1982 הפיק גויטיין את המחזה "אחרון הפועלים" מאת יהושע סובול שעובד לטלוויזיה בידי אנטואן סאלח
 וב-1983 הפיק את הדרמה "ארוחת עשר".

===בימוי והפקת תוכניות בנושאי טבע, איכות הסביבה ובישול===
ב-1988/7 גויטיין הפיק במסגרת הטלוויזיה הישראלית בשיתוף עם ה־BBC הבריטי, ערוץ דיסקברי האמריקאי ו-TVE הספרדית את סדרת תוכניות הטבע "שוניות", מאילת. היו אלה שידורים ישירים בהם צפו מאה מיליון צופים בארצות הברית, בריטניה ומדינות נוספות באירופה. לצורך ההפקה הגיעו לאילת 45 טכנאים וצלמים ישראלים ו-25 בריטים מרשת BBC בריטים ושידרו מעומק 400 מטר.

בשנים 1994-1990 הפיק גויטיין את "זה חי!". סדרה של עשרים תוכניות הטבע לילדים, בהן המנחים (אורלי יניב, רפי קישון) והמשתתפים באולפן שהו במחיצתן של החיות ובאו במגע עימן.

ב-1997 גויטיין הגה ויצר את תוכנית הבישול "שום, פלפל ושמן זית", אותה הפיק וערך עד לשנת 2000. בתחילה הגישו אותה גיל חובב ואיילת לטוביץ' ואחר-כך חיים כהן.

ב-2001 היה מפיק ועורך התוכנית "עושים סדר" עם מרב מיכאלי בערוץ 1.

===הוראה===
בשנים 1975-1973 גויטיין לימד תקשורת, הפקה ובימוי בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

===חיים אישיים===
החל משנת 1966 אילון גויטיין נשוי להרייט לבית קופר, שעבדה כמורה באגף הנוער במוזיאון ישראל ואחר-כך כמורה לגרפיקה בבית ספר לאמנויות, ולהם שלושה ילדים, התגוררו עד אמצע שנות התשעים בירושלים ואחר-כך עברו להרצליה.

==גלריה==
<gallery>
אילון גויטיין בשנת 1970.jpg|אילון גויטיין בשנת 1970
האורטוריה ישראל במצרים על שפת ים סוף.jpg|האורטוריה "ישראל במצרים" מאת הנדל על שפת ים סוף, 1982, עליה גויטיין זכה בפרס רשות השידור
תכנית הטלוויזיה שום פלפל ושמן זית עם גיל חובב.jpg|גויטיין בצילומי תוכנית הטלוויזיה "שום, פלפל ושמן זית" לצד גיל חובב ואיילת לטוביץ'
תכנית הטלוויזיה שום פלפל ושמן זית עם חיים כהן.jpg|בצילומי תוכנית הטלוויזיה "שום, פלפל ושמן זית" עם חיים כהן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:חיילי חטיבת הנח"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:הערוץ הראשון: אישים