ג'ו פשי

ג'וזף "ג'ו" פרנק פשי (באנגלית: Joseph Frank "Joe" Pesci; נולד ב-9 בפברואר 1943) הוא שחקן קולנוע ומוזיקאי אמריקאי ממוצא איטלקי, זוכה פרס אוסקר ופרס באפט"א, שהוציא גם שלושה אלבומי שירה. מרבה לגלם את דמויותיהם של גנגסטרים אלימים ומרבה לשתף פעולה עם רוברט דה נירו ומרטין סקורסזה.

==ביוגרפיה==
פשי נולד בעיר ניוארק, ניו ג'רזי ב-1943, למריה, שעבדה כספרית ולאנג'לו, מלגזן עבור חברת ג'נרל מוטורס. שורשיי משפחתו הם איטלקיים שמקורם בטורינו.

פשי עבד כספר בשנות ה-60, יחד עם אימו. באותה תקופה, תחת השם ג'וזף ריצ'י, יצא אלבומו "ג'ו הקטן יודע לשיר", בליווי להקה שכללה את חברו הקרוב ומי שעתיד להיות עמיתו למקצוע המשחק, פרנק וינסנט. בהמשך וינסנט ופשי חברו יחד לצמד והופיעו במופע קומי משותף מ-1970 ועד 1976. 

==קריירה==
החל את קריירת המשחק שלו בגיל 10 כאשר שיחק בתוכנית טלוויזיה, שבה שיחקה השחקנית קוני פרנסיס. סרטו הראשון היה היה בסרט דל תקציב בשנת 1976 "The Death Collector" . לאחר שהסרט, חזר פשי לברונקס ועבד במסעדה שהייתה מתחת לביתו. 

ב-1979 קיבל פשי שיחת טלפון מרוברט דה נירו, שהתרשם מהופעתו בסרטו הראשון והציע לו לשחק לצידו בסרטו של מרטין סקורסזה, "השור הזועם. הוא שיחק בסרט ואף במהלך צילומיו הוא שבר את אחת מצלעותיו.<ref></ref> הופעתו בסרט הייתה פריצת הדרך הקולנועית של פשי ב-1980. הוא זכה על התפקיד בפרס באפט"א ולמועמדות ראשונה לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

בשנים שלאחר מכן, הוסיף לשחק לצידו של דה נירו, בסרטים "היו זמנים באמריקה", "קזינו" ו"החבר'ה הטובים". בעבור זה האחרון זכה פשי בפרס האוסקר בקטגוריית שחקן המשנה. נאום הזכייה שלו היה אחד מנאומי הזכייה הקצרים ביותר כאשר אמר "לכבוד הוא לי, תודה רבה".<ref></ref>

פשי כיכב גם בסרטים "שכחו אותי בבית","שכחו אותי בבית 2", "ג'י. אף. קיי - תיק פתוח", "סהרורי" ו-"בן דודי ויני". כן הופיע בסדרת סרטי "נשק קטלני" (החל מהסרט השני). ב-1992 הנחה פרק בתוכנית "סטרדיי נייט לייב".

ב-1998, הוציא את האלבום השני שלו, לאחר 30 שנה, לו הוא קרא על שם דמותו "וינסנט גמביני" בסרט "בן דודי ויני" וב-1999, לאחר יציאתו של הסרט "נשק קטלני 4", הכריז פשי כי הוא פורש ממשחק לטובת פיתוח קריירה מוזיקלית. 

עם זאת, הוא שב למשחק כאשר הופיע בתפקיד אורח בסרטו החדש של רוברט דה נירו, "שומר המדינה" (2006) ובסרט "חוות האהבה" לצידה של השחקנית הלן מירן בשנת 2010.

בשנת 2019, לאחר ניסיונות שכנוע רבים, הסכים להופיע בתפקיד ראשי בסרטו של סקורסזה "האירי", לצידו של דה-נירו ואל פצ'ינו, שהופק על ידי נטפליקס. על תפקידו היה מועמד פעם נוספת לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

בנובמבר 2019, לאחר 21 שנה מהאלבום הקודם שלו, הוציא את האלבום השלישי שלו - "ג'ו פשי... עדיין שר".<ref></ref>

== חיים אישיים ==
פשי היה נשוי 3 פעמים. לראשונה ב-1964. ב-1988 התחתן בפעם השלישית עם הדוגמנית, קלואדיה הארו, ששיחקה במספר סרטים ביחד עם פשי. ב-1992 נולדה בת בשם טיפאני ובאותה שנה הם התגרשו. ב-2000, החל לצאת עם אנג'י אברהארט וב-2007, הזוג התארס. אך ב-2008 דווח כי הזוג נפרד. <ref></ref>

==פילמוגרפיה==
* The Death Collector (1976)
* השור הזועם (1980)
*I'm Dancing as Fast as I Can (1982) 
* היו זמנים באמריקה (1984)
* סהרורי (1988)
* חסינות דיפלומטית (סרט)- (נשק קטלני 2) (1989)
* החבר'ה הטובים (1990)
* שכחו אותי בבית (1990)
* ג'י. אף. קיי - תיק פתוח (1991)
* בן דודי ויני (1992)
* נשק קטלני 3 (1992)
* שכחו אותי בבית 2 (1992)
*סיפור מרובע ברונקס (1993)
* ג'ימי הוליווד (1994)
* קזינו (1995)
* יוצאים לדוג (1997)
* נשק קטלני 4 (1998)
* שומר המדינה (2006)
* חוות האהבה (2010)
* האירי (2019)
* Day of the Fight (2023)

=== טלוויזיה ===

* באפקיס <small>(אנ')</small> (2023)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943