OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
טמרין רעמתי שחור

טמרין רעמתי שחור (שם מדעי: Leontopithecus chrysopygus) הוא מין של קוף ממשפחת המרמוסטיים. תפוצתו בברזיל במרכז ובדרום מדינת סאו פאולו. הוא חי בקבוצות של 4 עד 9 פריטים בשטח של 640–1,270 דונם. הוא נע בצמרות עצים ביערות עד לגובה 700 מטר מעל גובה פני הים.

לטמרין רעמתי זה יש רעמה שחורה וכל גופו שחור מלבד אחורי הגפים שבצבע זהוב. אורכו 28 ס"מ, אורך זנבו 38 ס"מ ומשקלו 580 גרם. לטמרין יש אצבעות דקות וארוכות שמאפשרות לו לתפוס חרקים בצורה יעילה, כך שחרקים הוא מזונו העיקרי, בנוסף הוא אוכל עלים ופירות.

מין זה לא נראה משנת 1905 ועד 1970 ונחשב כמין נכחד. זהו המין הנתון בסכנה החמורה ביותר בסוג טמרין רעמתי וכיום ידוע על כ-1,000 פריטים בטבע, כך שהוא נמצא בסכנת הכחדה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון כריסטיאן מיקאן
קטגוריה:מרמוסטיים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1823
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של אמריקה הדרומית
מסוף GNOME

מסוף GNOME הוא מדמה מסוף לסביבת שולחן העבודה של GNOME, אשר נכתב על ידי האבוק פנינגטון ומתכנתים נוספים. המסוף מאפשר להפעיל פקודות יוניקס רגילות, מבלי לצאת מהממשק הגרפי של GNOME. המסוף מדמה את מסוף xterm ומספק בחלקו תכונות זהות אליו.

== תכונות ==
=== פרופילים ===
מסוף GNOME תומך בריבוי פרופילי משתמש. משתמש יחיד יכול ליצור מספר פרופילים לשימושו, אשר כולם יהיו תחת חשבון המשתמש שלו במערכת ההפעלה. משמעות הפרופיל היא הגדרות שונות במסוף, ובהם אופן גלילת הטקסט, צבעי המסוף, שם המשתמש, פקודות אשר ירוצו אוטומטית בעת פתיחת הפרופיל, ועוד.

כשמסוף GNOME מופעל הוא יכול להיות מוגדר לפעול בצורה הרגילה שלו, או בפרופיל ספציפי הכולל את התכונות שהוזכרו.

=== תאימות ===
מסוף GNOME תומך במספר אפשרויות תאימות שונות, המאפשרות להתממשק לתוכנות ישנות בעלות שליטה טקסטואלית.

כברירת מחדל המסוף פועל עם סט של 16 צבעים שהמשתמש יכול לבחור בהם, אך ניתן להרחיבם עד 256 צבעים.

=== רקעים ===
במסוף, קיימת תמיכה במגוון אפשרויות רקעים:

1. רקע אחיד - משתמש יכול לבחור לפרופיל שלו רקע המורכב מאחד ממליוני הצבעים הנתמכים בשולחן העבודה של GNOME.

2. רקע תמונה - מסוף GNOME מאפשר לקבוע רקע מבוסס תמונה התומך ברוב תסדירי התמונה, כולל JPEG ,PNG ,GIF, ו־TIFF.

3. רקע שקוף - משתמש יכול לבחור ברקע בעל רמת שקיפות כפי שיחליט (החל משקיפות מוחלטת וכלה באטימות מוחלטת). הדבר מהווה יתרון בעת הקלדת פקודות מדף קובץ, הנמצא "מאחורי" חלון המסוף ומאפשר לבצע זאת ביתר קלות.

=== תמיכת עכבר ===
למרות שיעוד מסוף GNOME הוא לשמש כשורת פקודה הניזונה מפקודות מקלדת, קיימת במסוף תמיכה מסוימת גם בהתקני הצבעה ובהם עכבר. באמצעות עכבר ניתן לגלול את המסוף, להעתיק קטעים, אך לא ניתן לקבוע את מיקום סמן הכתיבה בעזרתו.

=== זיהוי כתובות URL ===
קיימת תכונה במסוף המזהה אוטומטית כתובות URL ודואר אלקטרוני, כך שבעת הצבעה עליהם מופיע קו מתחת לכתובת. לאחר לחיצה על הכתובת נפתח יישום המאפשר לגשת אל הכתובת, כגון דפדפן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מדמי מסוף
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:GNOME
קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2001
ענת זלצר

ענת זלצר (נולדה ב-10 בפברואר 1959) היא עורכת ובמאית של תוכניות וסדרות טלוויזיה תיעודיות עבור הערוץ הראשון, הטלוויזיה החינוכית הישראלית וערוץ 8.
==ביוגרפיה==
זלצר נולדה בתל אביב, אמה הייתה מבקרת התיאטרון שוש וייץ.

בין השנים 1998–2000 יצרה בשיתוף עם מודי בר-און את סדרת התוכניות "הכל אנשים", סדרה בת 20 פרקים, שהוקדשה לאישים מרכזיים בתולדות ארץ-ישראל כדוגמת דוד בן-גוריון, שייקה אופיר, אברהם (יאיר) שטרן, דוד בן הרוש, לוי אשכול, החזון איש, אריה שרון, הרב קוק ועזריאל קרליבך.

זלצר יצרה (בשיתוף עם מודי בר-און) את הסדרה התיעודית "במדינת היהודים" בת 11 הפרקים, המתעדת את תולדות הבידור וההומור הישראלי, ואשר שודרה במהלך שנת 2004 בערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בתחום התיעוד.

החל משנת 2007 זלצר יצרה וערכה את שלוש העונות של הסדרה "גיבורי תרבות" ששודרה בערוץ 8. הסדרה משלבת את מיטב הבמאים הדוקומנטריים בארץ שיצאו לתעד יוצרים מרכזיים בתרבות המקומית כמו חוה אלברשטיין, עלי מוהר, יוני רכטר, יורם קניוק, אלונה פרנקל, אוהד נהרין, זובין מהטה, מאיר ויזלטיר, רם כרמי ויהודית רביץ.

בשנת 2008 זלצר יצרה וביימה את "שישים" סדרת תעודה בת שישה פרקים, בסימן חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל. "שישים" מציגה את תמונתו הקבוצתית של דור המדינה באמצעות דיוקנם של שישה גיבורים מכל שכבות החברה. הסדרה הלכה עם הגיבורים מילדותם ועד לגיל שישים.

בשנת 2009 יצרה את הסדרה "תל אביב-יפו" יחד עם מודי בר-און וגבריאל ביבליוביץ. הסדרה מביאה את תולדותיה של העיר תל אביב מרגע הקמתה כשכונה צנועה בפאתי יפו העות'מאנית ועד ימינו בשילוב קטעי ארכיון נדירים. הסדרה שודרה בערוץ 10 ובערוץ 8 של הוט.

בשנת 2011 זלצר בשיתוף מודי בר און, יצרה וביימה את הסדרה "הקיבוץ" המספרת על התנועה הקיבוצית, הסדרה שודרה בערוץ הראשון ובערוץ 8.

בשנת 2014 זלצר יצרה וביימה בשיתוף מודי בר און את הסדרה "כביש 90", סדרת מסע על הכביש הארוך בישראל, היחיד המקשר את המדינה מקצה לקצה. במהלך הסדרה בר-און נסע לאורכו של הכביש, ממטולה שבצפון ועד אילת, תיעד מקומות ואנשים. אחר כך יצרו את סרט התעודה "קיץ בערד", במהלכו שכר בר און בית בערד למשך חודש ותיעד את תהליך ההיכרות שלו עם העיר.

בשנת 2017 זלצר יצרה וביימה בשיתוף מודי בר און את הסדרה "עוד סיפור אחד ודי" העוסקת בספרות הילדים העברית. הסדרה שודרה ביס דוקו.

בשנת 2019 יצרה וביימה בשיתוף מודי בר און את הסדרה "שיעור מולדת", שעוסקת בתולדות הסכסוך הישראלי-פלסטיני ושודרה בערוץ 8 של הוט.

זלצר הייתה מרצה להוראת היסטוריה בסמינר הקיבוצים. ב, היא משמשת ראש המסלול לתואר שני בקולנוע ב.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.modiandanat.com  האתר של ענת זלצר ומודי בר-און]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:סגל סמינר הקיבוצים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
ברטון מלכיאל

ברטון גורדון מלכיאל (באנגלית: Burton Gordon Malkiel; נולד ב-28 באוגוסט 1932) הוא כלכלן אמריקאי, מפורסם בעיקר בשל ספרו הליכת אקראי בוול סטריט. 

מלכיאל הוא תומך מובהק בתאוריית השוק היעיל הטוענת שמחיר המוצרים הפומביים משקפים את כל האינפורמציה הגלויה לגביהם, למרות שטען שבשווקים מסוימים יש עדויות למחירים שאינם אקראיים.

בספרו "הליכת אקראי בוול סטריט" טען ברטון ש. טענה זו נבחנה ב-1988 על ידי Wall Street Journal שקיים תחרויות בין מומחים והציבור לתיק השקעות שנבחר בעזרת זריקת חיצים ונקרא הקוף. לאחר 100 תחרויות נמצא שהמומחים זכו רק ב-61% מהתחרויות מול הקוף. המושג תיק השקעות של הקוף הפך לשם נרדף לתיק השקעות שנבנה ללא ידע מומחה והיום בעיתונים כלכליים נהוג פעמים רבות להציג בתחרויות משקיעים תיק המייצג את המדד ונקרא קוף.

== ספריו ==
* הליכת אקראי בוול סטריט - הדרך הבדוקה להשקעה מוצלחת בשוק ההון. בעברית יצא בהוצאת ידיעות ספרים

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
קרב סונגהוואן

קרב סונגהוואן (ביפנית: 成歓の戦い) היה הקרב היבשתי הראשון במלחמת סין–יפן הראשונה. הקרב התרחש בסונגהוואן, מחוץ לעיר צ'ונאן שבקוריאה, ב-28 ביולי 1894 - 29 ביולי 1894, בין כוחות הצבא היפני הקיסרי לבין כוחות צבא צ'ינג.

==הקרב==
הצבא הקיסרי היפני שלח לקוריאה כוח בן 4,000 חיילים, שנועד לסלק את כל הכוחות הסיניים מקוריאה, ולכונן ממשלה חדשה במדינה, הנאמנה ליפן. על הכוח פיקד מייג'ור-גנרל אושימה יושימאסה, והוא יצא מסיאול דרומה, לכיוון העיר אסאן.

חיל המצב הסיני שחנה בסונגהוואן מנה כ-3,880 חיילים, תחת פיקודו של גנרל ניאה שיצ'נג. חיל המצב התכונן להגעתו של הכוח היפני וביצר את עמדותיו באמצעות חפירות שוחות, בניית מוצבים והצפת שדות האורז שהקיפו את האזור. עם זאת, התגבורת שנשלחה לחיל המצב מסין אבדה בדרכה בקרב פנגדו, ב-25 ביולי.

היפנים פתחו בהתקפה עם פעולת הסחה. כוח שהכיל ארבע פלוגות חיל רגלים ופלוגת חיל הנדסה תקף את חזית העמדות הסיניות בערב 28 ביולי, בעוד הכוח המרכזי, שמנה תשע פלוגות רגלים, פלוגת חיל פרשים וגדוד ארטילריה איגף את הביצורים הסיניים, ופתח במתקפה בשעות הבוקר המוקדמות של 29 ביולי.

המגינים הסיניים החזיקו מעמד כארבע שעות בטרם החלו לנטוש את עמדותיהם, תוך שהם מותירים נשק ואספקה בשדה הקרב, ולסגת לאסאן, אך היפנים רדפו אחריהם והעיר נפלה לידיהם בצהרי 29 ביולי. הניצולים הסינים נסוגו צפונה לפיונגיאנג.

==תוצאות הקרב==
תבוסת הכוחות הסיניים בסונגהוואן ובאסאן מנעה למעשה את כיתור הבירה הקוריאנית, סיאול, אליה הגיעו הכוחות היפנים ב-5 באוגוסט. בעקבות הקרב התפרסמו הכרזות מלחמה מטעם קיסר יפן וקיסר סין.

==לקריאה נוספת==
* שילוני, בן-עמי. יפן המודרנית: תרבות והיסטוריה. הוצאת שוקן, 1997 (מהדורה מתוקנת ומורחבת 2002).
<div class="mw-content-ltr">
* Paine, S.C.M. The Sino-Japanese War of 1894-1895: Perception, Power, and Primacy. Cambridge University Press, 2003. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://sinojapanesewar.com/seonghwan.htm Battle of Seonghwan ( Song Hwan) July 29, 1894].

קטגוריה:קצרמר סין
סונגהוואן
הדס מורנו

הדס מורנו (נולדה ב-7 ביוני 1983) היא שחקנית ומנחה ישראלית. כיום היא מורה לספרות בתיכון רוטברג ברמת השרון.

== ביוגרפיה ==
מורנו נולדה בחיפה לתמי, מנהלת סניף ברשת שמרת הזורע. בגיל 12 הצטרפה ללהקת הנוער הייצוגית של חיפה. היא שרתה בצה"ל כמפקדת קורסים בחיל הים. לאחר שחרורה משירותה הצבאי היא הצטרפה לקורס משחק בסטודיו של שרון אלכסנדר. מורנו בוגרת סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין (2006-2009).

== קריירה ==
בשנת 2004 השתתפה במחזמר "אלאדין" בתפקיד יסמין הנסיכה, לצידם של אלי יצפאן, תום אבני וצביקה הדר.

בשנת 2005 השתתפה במופע לילדים "שיר נולד" לצד עשרות זמרים ושחקנים. השתתפה בסדרה "טלנובלה בע"מ" בתפקיד עלמה אונגר, אחותו הצעירה של כפיר (עפר שכטר). ובאותה שנה התארחה בשעשועון "לא נפסיק לשיר", והנחתה תוכנית קיץ לבני נוער בערוץ המוזיקה בשם "קליפס".

בשנת 2006 החלה להנחות את התוכנית "אקזיט" ובעקבות כך השתתפה בסרט הקולנוע "NO אקזיט".

בשנת 2007 שיחקה בתפקיד משנה בסדרה "אגדת דשא" ששודרה בערוץ 10 וגילמה את מורן, וכן שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "מסודרים" וגילמה את סתיו. באותה שנה השתתפה במחזמר לחנוכה "סביב העולם בשמונים יום" לצד אלי יצפאן, ליאור אשכנזי, ומייקל לואיס, בו גילמה את אאודה וכיכבה בקמפיין לזהירות בדרכים ששודר בערוץ הופ!.

בשנת 2008 במהלך שנה ב' של מורנו בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, שיחקה לצד יוגב יפת במחזה "הטרילוגיה הבלגרדית" פרי עטה של ביליאנה סרביליאנוביץ' ובבימויו של רוני מנדלסון.

בשנת 2010 שיחקה בסרט הקולנוע "התגנבות יחידים" בתפקיד עליזה. במקביל שיחקה בהצגות "מראה מעל הגשר" ו"מי מכיר את עמוס חפר" של תיאטרון בית ליסין.

בשנת 2011 השתתפה בעונה הראשונה של סדרת הנוער "אליפים" ששודרה בערוץ הילדים למנויי Yes וגילמה את קארין הדלידית.

בשנת 2013 השתתפה בהצגה "הגיבן מנוטרדאם" שהועלתה בתיאטרון באר שבע בתפקיד אסמרלדה. באותה שנה שיחקה בסרט סטודנטים בשם "ששי קשת לא אוכל פלאפל" שם שיחקה בתפקיד הדס, מנהלת משמרת בפלאפליה שבחור בשם עידו (אותו משחק יון תומרקין) מאוהב בה ולא מסוגל להגיד לה מה הוא מרגיש כלפיה, עוד משחקים בסרט - ששי קשת, רועי אסף.

בשנת 2014 השתתפה בעונתה השנייה של סדרת הדרמה "תא גורדין" ששודרה ב-Yes, וגילמה את טלי. באותה שנה לקחה חלק בסדרת הרשת הקומית "שיחות יוצאות" של יוגב יפת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
אנדרו סטנדלי

אנדרו סטנדלי (אנגלית: Andrew Standley) הוא דיפלומט בריטי שכיהן כראש משלחת האיחוד האירופי למדינת ישראל בשנים 2009–2013.

סטנדלי נולד בבריטניה ולמד תחילה בצרפת, אחר כך למד תולדות האמנות באוניברסיטת קיימברידג' ובהמשך סיים תואר מוסמך ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. הוא עבד בעבור ממשלת בריטניה באזור דרום האוקיינוס השקט ובעבור האומות המאוחדות בז'נבה ובבנגלדש.

בשנת 1986 החל לעבוד בנציבות האירופית. תחילה שירת באסיה ובאמריקה הלטינית ואחר כך גם במטה הראשי של האיחוד האירופי בבריסל. טרם הגעתו לישראל היה אחראי לתיאום וניתוח בתוך המנהלה הכללית של הנציבות לקשרי חוץ.

משלחת האיחוד האירופי למדינת ישראל (אנגלית: Delegation of the European Union to the State of Israel) היא נציגות דיפלומטית של האיחוד האירופי בישראל. שמה הקודם היה "משלחת הנציבות האירופית למדינת ישראל", והוא השתנה עם כניסת אמנת ליסבון לתוקף ב-1 בדצמבר 2009, במסגרתה אף הוכפפה המשלחת לנציגה העליונה קתרין אשטון.

סטנדלי הגיש את כתב האמנתו לנשיא פרס ב-9 בדצמבר 2009 וסיים את תפקידו בשנת 2013. מחליפו בתפקיד היה לארס פאבורג-אנדרסן. לאחר סיום תפקידו בישראל סטנדלי שימש כשגריר האיחוד האירופי למקסיקו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120609122544/http://eeas.europa.eu/delegations/israel/about_us/welcome/index_en.htm משלחת האיחוד האירופי למדינת ישראל] 

קטגוריה:דיפלומטים של האיחוד האירופי
קטגוריה:שגרירי האיחוד האירופי בישראל
קטגוריה:בריטים
קטגוריה:שגרירים במקסיקו
מצעדי סינגלי ואלבומי הדאנס הבריטיים

סמליל חברת המצעדים הרשמית
מצעדי סינגלי ואלבומי הדאנס הבריטיים (באנגלית: UK Dance Singles and Albums Charts), הוא מצעד פזמוני דאנס שבועי בריטי אשר מופק על ידי חברת המצעדים הרשמית. במצעד משוקללים נתוני המכירות בממלכה המאוחדת (על גבי תקליטורים פיזיים ושל קובצי מוזיקה דיגיטליים).

המצעד, אשר אינו מושמע נכון להיום ברדיו או בטלוויזיה, מתפרסם מדי שבוע הן באתר האינטרנט של BBC Radio 1 והן באתר האינטרנט של חברת המצעדים הרשמית.

המצעד מפרסם את 40 הסינגלים ו-40 האלבומים הנמכרים ביותר באותו השבוע בסוגת הדאנס בממלכה המאוחדת.

המצעד החל להתבסס גם על הורדות דיגיטליות החל מיוני 2009. לפני כן המצעד התבסס רק על מכירות של תקליטורים ותקליטים. בניגוד למצעד הדאנס האמריקני המרכזי Hot Dance Club Songs של בילבורד אשר בו משוקללים נתונים אודות ההשמעות של הסינגלים במועדונים, מצעד הדאנס הבריטי משקלל את נתוני המכירות.

== ראו גם ==
* מצעד הדאנס הבריטי (2010–2019)
* מצעד הדאנס הבריטי (2000–2009)
* חברת המצעדים הרשמית

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.bbc.co.uk/radio1/chart/dancesingles מצעד פזמוני הדאנס הבריטי], Radio BBC 1
* [http://www.bbc.co.uk/radio1/chart/dancealbums מצעד אלבומי הדאנס הבריטי], Radio BBC 1

קטגוריה:מצעדי מוזיקה בריטיים
קטגוריה:מוזיקת דאנס אלקטרונית
האגף לפעולות מיוחדות

Special Activities Division (בראשי תיבות: SAD; בעברית: האגף לפעולות מיוחדות) הוא אגף בסוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית האמון על המבצעים המיוחדים.

== היסטוריה ==
ראשיתו של האגף בשנת 1942 עבר איסוף המודיעין מצבא ארצות הברית לידי סוכנות ה-OSS (המשרד לשירותים אסטרטגיים), אשר עיבדה את המידע והציגה אותו בפני ממשל המדינה. בעקבות מלחמת העולם השנייה החליט נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט להקים משרד מיוחד לאיסוף מודיעין ממדינות האויב. בראש המשרד עמד גנרל ויליאם ג'יי. דונובן, ולזכותו נזקפו הצלחות רבות בתחום הריגול, כגון גיוס מדענים העוסקים בפיתוח האטום. בין היתר הפעיל הארגון סוכני שטח, אשר הצניח ברחבי אירופה. הסוכנים, אשר פעלו במסגרת מבצע ג'דבורו, על שום העיר ג'דבורו שבסקוטלנד שבסמוך לה הוכשרו הסוכנים, שימשו כקציני קישור למחתרות כמו המחתרת הצרפתית וגייסו סוכנים ומרגלים. כמו כן פעלו כיחידות קומנדו וביצעו פשיטות על מטרות צבאיות של גרמניה הנאצית.

כאשר נוסדה ה-CIA בשנת 1947 על ידי הנשיא הארי טרומן הוקם בה האגף כממשיך דרכם של אנשי ג'דבורו. אנשי האגף פעלו במבצעים שונים של סוכנות הביון המרכזית כאגף צבאי למחצה. אנשי האגף הם ברובם בוגרי הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית, סיירת חיל הנחתים, טייסת המסוקים וטייסים של יחידת העילית הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 של חיל האוויר האמריקני, הקומנדו הימי של הצי האמריקני וכוח דלתא. אנשי האגף עוברים הכשרה נרחבת בתחומים כגון: לוחמה בטרור, חבלה, קומנדו ולוחמה זעירה.
האגף מחולק ל-2 תתי מסגרות המכונות "קבוצות":

* SOG - Special Operation Group, אמונה על פעילויות פרה-מיליטריות, מבצעים מיוחדים, חבלה קומנדו ועוד.
* PAG - Political Affairs Group, אמונה על השפעה על משטרים בדרכים מיוחדות.

הפעולות בהם היו מעורבים אנשי האגף הן בין היתר:
* תמיכה בתנועות אנטי-קומוניסטיות ובניסיונות הפיכה באירופה, דרום אמריקה ואסיה.
* ניסיונות להפלת המשטר הקומוניסטי של פידל קסטרו בקובה, לרבות ארגון הפלישה למפרץ החזירים בשנת 1961.
* פעילות במלחמת וייטנאם, בעיקר בלאוס בשנים 1962-1975.
* מבצע ציפורן הנשר באיראן בשנת 1980.
* מבצע ציקלון: חימוש לוחמי המוג'אהדין האפגנים במלחמתם נגד ברית המועצות.
* מבצע שבא - העלאת שאר יהודי אתיופיה שנותרו במחנות סודאן.
* פעילות במלחמת אפגניסטן (משנת 2001) ובהם המבצעים: אנקונדה, טורה בורה וחנית נפטון.
* פעילות במלחמת עיראק (משנת 2003).

==קישורים חיצוניים==

* .
== הערות שוליים ==

*
ליירד

סימון ג'וסף פרייזר, ליירד לובט ה-14 - ראש שבט פרייזר ראש אחוזת לובט ובעל קרקעות אזורי.
ליירד (בסקוטית: Laird) הוא תואר לורד פיאודלי סקוטי, אשר שימש ככינוי לבעלי האחוזות בסקוטלנד הפיאודלית.

ליירד הוא תואר חבר באצולה הסקוטית, העובר בירושה. בטבלת בעלי התארים ללא מעמד אצילי, הוא מדורג מתחת לברון ומעל לאסקווייר.

==היסטוריה==
המילה "Laird", נכנסה לשימוש מן המאה ה-15 ואילך והיא צורה מקוצרת של המילה "laverd" ."laverd" לקוחה מן השפה הסקוטית העתיקה ופירושה מגיע מהמונח האנגלו-סקסוני לתואר "לורד".

הליירד הוא חבר מעמד האצולה. התואר ליירד היה מדורג מתחת לברון ומעל לאסקווייר, בטבלת בעלי התארים ללא מעמד האצולה, לפי חוקי צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה משנת 1592. תואר זה ניתן לבעלי האדמות בסקוטלנד ולא לבעלי הבתים הבודדים בכפרים.

במאה ה-15 והמאה ה-16 התואר ליירד שימש את בעלי הקרקעות אשר היו קשורים ישירות אל הכתר המלכותי, ולכן היו זכאים להשתתף בפרלמנט. בעלי התואר ליירד מלכו על אחוזותיהם בדומה לנסיכים, בנו טירות ויכלו להקים בית משפט קטן תחת שלטונם. במקור, במאות ה-16 וה-17 התואר ניתן גם לראשי השבטים בסקוטלנד, אשר היו חסרי רכוש פרטי, אך החזיקו חובות כלפי הקהילה אותה שירתו.

התואר ליירד הקנה לבעל האחוזה יכולת לשאת זכויות פאודליות מקומיות מסוימות. הליירד היה בעל זכות הצבעה לפרלמנט העתיק של סקוטלנד מלפני האיחוד עם אנגליה. זכות הצבעה זו באה לידי ביטוי באמצעות שני נציגים של כל המחוז שנודעו בכינוי הנציבים של ה"שיירס" (Shires) שבאו ממעמד הליירד ונבחרו על ידי עמיתיהם.

==הגדרת התואר==

תושב אשר החזיק בתואר זה נקרא "ליירד" ותושבת בעלת התואר נקראה בשם "ליידי של כבוד".

התואר "ליירד" מתורגם כ"לורד", אך הוא אינו תואר אצולה. התואר עובר בירושה כיוון שהוא קשור לקרקע, ללא מכירת הקרקע לא ניתן להעביר את התואר לאדם אחר.

הפנייה אל מחזיקי התואר "ליירד" מתבצעת בשם: "הליירד של אחוזת" בתוספת שם האחוזה או בתואר "המכובד".

התואר ליירד קיים גם בימינו וניתן להעבירו בירושה ולקנותו יחד עם חלקת אדמה ואחוזה היסטורית. בנוסף, התואר תקף לפי החוק הסקוטי. מעבר לתארים המקובלים בחוק הסקוטי וביניהם ה"ליירד" ודרכי מכירתם באופן העונה על דרישות החוק, ישנם מספר ארגונים וחברות שונות בסקוטלנד המוכרים את התואר עם חלקות אדמה קטנות בשמורות טבע שונות. תארים אלה הם אינם בעלי משמעות כבעבר בחוק מכיוון שהקונים בעלי התואר "ליירד" שותפים לאותה חלקת אדמה המחולקת לחלקים קטנים, ולכן תואר זה הוא ריק מתוכן ונועד למעשה לראווה, תוך שהוא נשען על חוק עתיק יומין בסקוטלנד המתייחס לתוארי האצולה השונים. 

קטגוריה:תוארי אצולה
קטגוריה:אצולה סקוטית
מראה מראה: הסיפור האמיתי

מראה מראה: הסיפור האמיתי (באנגלית: Mirror Mirror) הוא סרט פנטזיה-קומדיה אמריקאי משנת 2012 המבוסס על האגדה "שלגיה ושבעת הגמדים" מאת האחים גרים. הסרט בוים על ידי טרסם סינג ומככבים בו ג'וליה רוברטס, לילי קולינס וארמי האמר.

== תקציר העלילה ==
מלך אהוב נעלם אחרי שגידל את בתו, שלגיה. אשתו היפה והאכזרית תופסת את השליטה על הממלכה ושומרת את בתה החורגת והיפהפייה בת ה-18, שלגיה, חבויה ומוסתרת בתוך הארמון. תחת שלטון המלכה כפור שולט בממלכה, ואוצר הממלכה מידלדל ואוזל. שלגיה יוצאת לכפר ורואה למה המלכה גרמה, אחרי שנים שבהן כל האנשים רקדו ושמחו כל יום. כששלגיה הולכת ליער ויוצאת מהארמון לראשונה, היא נתקלת בנסיך אלקוט, נסיך עשיר ומקסים, והשניים מתאהבים. אחרי כמה זמן המלכה הקנאית מחליטה לרצוח את שלגיה ושולחת את משרתה להרגה
ביער שנחשב למפחיד בגלל המפלצת שנמצאת שם. המשרת מרחם על שלגיה ומייעץ לה לברוח מהממלכה. שלגיה נלקחת תחת חסותם של חבורת גמדים מרדנים אך טובי לב, שגרים ביער בתוך מערה קטנה. הם סולקו מהממלכה כי נחשבו ל"לא רצויים" וכנקמה הפכו לשודדים "ענקים" כשהם נועלים מעין רגליים-מתנפחות ומסכות גנובות. הגמדים מאמצים את שלגיה ומאמנים אותה להיות שודדת כמוהם.

בינתיים, הנסיך מבקר את המלכה שמתאהבת בו ונחושה להתחתן עמו כדי למלא מחדש את הקופה הריקה של הממלכה. אחרי שהמלכה תוקפת את הגמדים באמצעות קסם, היא רוקחת שיקוי אהבה שגורם לנסיך להתאהב בה, אך לא בצורה לה ציפתה. הנסיך, שמתנהג כמו כלבלב מאוהב עקב השיקוי נחטף על ידי שלגיה ושבעת הגמדים זמן קצר לפני החתונה עם המלכה. בעצתם של הגמדים, שלגיה מנשקת את הנסיך ומשחררת אותו מהכישוף. המלכה מחליטה לחסל את שלגיה בעצמה ומשתמשת לשם כך בקסם, באמצעותו היא משסה בה את המפלצת המפחידה של היער. בעזרתם של שבעת הגמדים והנסיך אלקוט, חותכת שלגיה את תליון הירח של המפלצת, מה שגורם לשבירת הכישוף שהוטל על המפלצת, שמתגלה כי היא אביה של שלגיה, המלך שנעלם ביער לפני שנים רבות. המלכה משלמת על דרכיה בהפכה מאישה יפה לזקנה בלה. היא מנסה לחסל את שלגיה באמצעות תפוח מורעל בחתונתה עם הנסיך, אך שלגיה עולה על המזימה ואומרת לה: "חשוב לדעת מתי הובסת" ומאלצת את המלכה לאכול את התפוח ולמות. אחרי שהמלכה מתה, ושלגיה מתחתנת עם הנסיך, יוצאים אנשי הארמון ותושבי הממלכה בהובלתה של שלגיה בשיר ובריקוד סוער, בסגנון בוליווד.

==צוות השחקנים==
*ג'וליה רוברטס – המלכה
*לילי קולינס – שלגיה
*ארמי האמר – הנסיך אלקוט
*נייתן ליין – ברייטון
*מייר וינינגהם – מרגרט
*מייקל לרנר – הברון
*שון בין – המלך
*רוברט אמס – צ'ארלס רנבוק
*פרנק ולקר

===הגרסה העברית===
במקביל לגרסה המקורית של הסרט יצאה גרסה מדובבת לעברית ביום צאתו לבתי הקולנוע בישראל.
*ענת וקסמן - המלכה הרעה
*משי קלינשטיין - שלגיה
*אמנון וולף - הנסיך אלקוט
*שמחה ברבירו - ברייטון
*נורית בנאי קורן - מרגרט
*אברהם סלקטר - הברון
*יגאל שדה - המלך
*תום שוורצברג - צ'ארלס רנבוק
*אוהד שחר- במאי הקולות בעברית, ראש הכפר

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים מבוססי שלגיה ושבעת הגמדים
רודולף בורכארט

רודולף בורכארט (בגרמנית: Rudolf Borchardt; ) היה סופר, משורר והוגה דעות גרמני.

== חייו ==
בורכארט נולד בקניגסברג למשפחה פרוטסטנטית ממוצא יהודי. למד בבון ובגטינגן והשתלם בבלשנות קלאסית, בהיסטוריה, בארכאולוגיה, בספרות ובפילוסופיה. הוא העריץ את המשורר הוגו פון הופמנסתאל, שבו ראה את גדול משוררי גרמניה בראשית המאה ה-20; בורכארט יסד עם הופמנסתאל ועם רודולף אלכסנדר שרדר תנועה רוחנית, שאותה כינו בתחילה "המהפכה השמרנית", בעקבות תומאס מאן, שנקט בביטוי זה לתיאור דרכו של ניטשה. כיעד הציבו להם השלושה את גיבוש אחדותה הרוחנית של האומה הגרמנית. השלושה גרסו, שתנאי מוקדם לגיבוש מהות רוחנית אינדיבידואלית, שמופת לה ראה הופמנסתאל בצרפת, הוא שתמצא תחילה את ביטויה היצירה ספרותית. הופמנסתאל התנגד לנהייה הרומנטית של המאה ה-19 בגרמניה אחרי אגדות עם נושנות ופעל, עם בורכארט, להגברת הפתיחות למורשת האירופאית, בניגוד לסתגרנות גרמנית לאומנית, כממשיכי דרכם של גתה וניטשה. במורשת הספרות האירופאית הגדולה כלל בורכארט את גדולי השירה הרומית והיוונית העתיקה, שירת הטרובאדור והמינזינגר, דאנטה, שקספיר, גתה, הלדרלין, ועד להופמנסתאל ולו עצמו במאה ה-20. לצד כתיבתו המקורית הרבה בתרגום יצירות מופת ממורשת זו, בהן הקומדיה האלוהית של דאנטה אליגיירי.

גישתו של בורכארט לנצרות מוצאת ביטוי ביצירה ספר יורם, המבוססת על ספר איוב אך נותנת לסיפור איוב פרשנות נוצרית, בגישה החורגת לעיתים גם מן המקובל בעלילות נוצריות. בגישתו לנושא היהדות תמך בורכארט בהתבוללות העם היהודי בעמים שבהם הוא יושב, וזאת על אף הערכתו העמוקה למרטין בובר. כדבריו: 

המלחין פאול פרנקנבורגר כתב אורטוריה על פי "ספר יורם" של בורכארט. היצירה נכתבה בשנים 1933-1932, לפני שהמלחין עזב את גרמניה ועלה לארץ ישראל ושינה את שמו לפאול בן-חיים. היא נשכחה במשך שנים רבות ובוצעה לראשונה במלואה רק ב-8 בנובמבר 2008 במינכן ושוב, באותו הרכב, בישראל, ב-3 באפריל 2012.

פרנקנבורגר, בניגוד לבורכארט, מצא דרך פשרה לקיום יהודי בסביבה גרמנית. ב"יורם" ראה סינתזה של יהדות ונצרות, הבאה לביטוי בתוכן האורטוריה.

בניגוד לבני חוגו של בורכארט, שראו בעליית היטלר לשלטון בשנת 1933 אסון ואובדן דרך לעם הגרמני, הוא עצמו המשיך לחיות בגרמניה ולהחזיק בדעות עצמאיות, עד שנאלץ להימלט בשנת 1944 ממזימת רצח של היטלר נגדו. בדעותיו המשיך לדבוק עד סוף חייו, כפי שכתב במאמר האחרון שהתפרסם לאחר מותו: 

==קישורים חיצוניים==

* [http://benyehuda.org/frischmann/sefer_yoram.html ספר יורם] מאת בורכארט, בתרגום דוד פרישמן באתר פרויקט בן-יהודה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:פילוסופים גרמנים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1877
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
חורבת צלית

חורבת צלית (ח'רבת א-צלנתה) היא אתר ארכאולוגי השוכן במורדות הר חברון, צמוד לנחל אשתמוע וכ-1.5 ק"מ מדרום מזרח ליישוב מיתר. 

== חפירות באתר ==
חורבת צלית זוהתה על ידי הארכאולוג דוד אלון ונחפרה על ידו בין השנים 1983–1984 יחד עם הארכאולוג פטר פביאן. בחודשים יולי- אוגוסט 2011 נמשכו החפירות במקום על ידי משלחת מאוניברסיטת בן-גוריון ואוניברסיטת יורק בקנדה, בהנהלת הארכאולוגים פטר פביאן, קרני גולן וחיים גולדפוס.

==זיהוי==
אלון הציע לזהות את חורבת צלית עם היישוב המקראי "אלתולד" הנמנה כחלק מנחלת שבט יהודה בספר יהושע: "ואלתולד וכסיל וחורמה". פביאן הציע לזהות את האתר עם סאליס (או כאליס), המוזכרת בכתבי יוסף בן מתתיהו כיישוב באידומיאה, שאליו נמלטה קבוצת מורדים יהודים מאשקלון בראשית המרד הגדול.

==ממצאים ארכאולוגיים==
בנקודה הגבוהה ביותר בחורבה (467 מ' מעל פני הים), התגלתה חצר בגודל 19X30 מטרים, לתוכה פתוחים חדרים ולצדה מגדל. מתחת לחדרים הללו נמצא חלל תת-קרקעי חצוב, עם מקוואות וחדרים. במרכז החצר בור מים חצוב, שאליו הובילה תעלת מים מן החצר. בשלב יותר מאוחר נוסף מגדל בן שתי קומות, שמידות בסיסו 1X20 מטרים. מבנה זה נהרס בשריפה. על קירות הטיח של אחד החדרים נתגלו שרטוטים בהם מצוירת בין השאר מהם תוכנית מגדל - ייתכן שזהו המגדל שנתגלה. שרטוט אחר מראה חייל חמוש, ציפורים ובעלי חיים אחרים, דמויות אנושיות וכתובות. בנוסף לשרטוטים התגלו גם כלי מידה מאבן גיר, כלי זכוכית וקרמיקה מן המאות הראשונה והשנייה, מסמרי ברזל שהיו נעוצים בתוך בולי עץ שכנראה תמכו בתקרות החדרים לפני השריפה. באחד החדרים, מתחת לרצפה, התגלה מטמון של 60 טטרדרכמות ודינרים החל מימי אספסיינוס ועד ימי אדריאנוס. בפינה הצפונית לחדר נמצא מקווה כשר. בין כלי הקרמיקה שנמצאו באתר ישנם קנקנים, אמפורות, פכים, סירי בישול, קדרות ונרות הרודיאניים. נראה שהשימוש במצודה החל אחרי המרד הגדול ונמשך עד תקופת מרד בר כוכבא. באתר נמצאו גם מחילות מסתור מימי מרד בר כוכבא.

== גאוגרפיה וסביבה == 
חורבת צלית נמצאת בסמוך לאפיק נחל אשתמוע, מצפון מזרח ליישוב מיתר, לא הרחק מחורה. בסמוך אליה עובר שביל ישראל.

<gallery mode="packed" heights="180">
צלית2.jpg
צלית3.jpg
צלית4.jpg
</gallery>

== לקריאה נוספת ==

* דוד אלון, המסתור באתר נחל יתיר, בתוך מערכות המסתור בשפלת יהודה מאת עמוס קלונר ויגאל טפר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב 1987, עמ' 154–159. 
* עמוס קלונר ויגאל טפר, מערכות המסתור בשפלת יהודה, עמ' 333–337. 
* זאב משל, ס. בן יוסף וא. דרור, חבל יתיר, סקר נוף ואתרים (חלקי), תל אביב תשמ"ז, עמ' 72–74 הערה 88.

==קישורים חיצוניים==
* פטר פביאן, קרני גולן וחיים גולדפוס, [http://www.hadashot-esi.org.il/report_detail.aspx?id=24849 חורבת צלית 2011], אתר רשות העתיקות. 
== הערות שוליים == 

קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:יהודה: אתרים ארכאולוגיים
רודולף אלכסנדר שרדר

רודולף אלכסנדר שרדר (בגרמנית: Rudolf Alexander Schröder 26 בינואר 1878 - 22 באוגוסט 1962) היה מתרגם ומשורר גרמני. הרבה מיצירתו היא שירה נוצרית לירית. שרדר היה חבר ב"כנסיית הווידוי", כנסייה פרוטסטנטית, שהתנגדה למאמצי גרמניה הנאצית לשוות לזרם הפרוטסטנטי אופי נאצי.

שרדר חבר אל הוגו פון הופמנסתאל ואל רודולף בורכארט בהקמת תנועה רוחנית, שכונתה בראשיתה "המהפכה השמרנית", השם שנתן תומאס מאן לניתוח דרכו של פרידריך ניטשה. השלושה חתרו לגיבוש אחדותה הרוחנית של האומה הגרמנית. הם גרסו, שתנאי מוקדם לגיבוש מהות רוחנית אינדיבידואלית, שמופת לה ראה הופמנסתאל בצרפת הוא שתמצא תחילה את ביטויה היצירה ספרותית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:מתרגמים גרמנים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1962
מכון מחקר

מאיץ החלקיקים במכון ויצמן למדע – דוגמה למכון מחקר אקדמי]]
מכון מחקר הוא מוסד המיועד לביצוע מחקר מדעי בנושא או שטח מחקר מסוים ומוגדר. מכון המחקר יכול להתמקד במחקר בסיסי (לצורך העשרת הידע וללא כוונה יישומית ספציפית מוגדרת) או במחקר יישומי (שימוש במדע לצרכים מוגדרים, כגון פיתוחים טכנולוגיים, הנדסיים או צבאיים, פיתוח תרופות או זני גידולים חקלאיים). 

במכון מחקר אקדמי מועסקים פרופסורים ותלמידי מחקר לתארים מתקדמים. המונח משמש לא רק למדעי הטבע ומדעים מדויקים אלא גם למחקר במדעי הרוח והחברה. לעיתים קיים לצד מכון המחקר מוקד חינוכי או לימודי למומחים או לקהל הרחב כגון שותפות בהוראה בפקולטה של אוניברסיטה, ספרייה, מוזיאון או הוצאת ספרים. בדרך כלל מפיקים מכוני מחקר, בנוסף לפרסומים מדעיים, גם תכנים כספרי לימוד ותוכניות לימודים, הרצאות, כנסים וימי עיון, כתבי עת מדעיים, ניירות עמדה ומדיניות וכדומה.

== מכוני מחקר מחוץ לאקדמיה ==
* המונח "מכון מחקר" מתאר לפעמים צוות חשיבה, המורכב ממומחים בתחומים שונים העוסקים במחקר המיועד לרוב לקדם נושאים שונים במדיניות, תעשייה, צבא או תאגידים.
* מלבד מכוני המחקר האקדמיים, המונח "מכון מחקר" משמש גם למכונים למחקרי שווקים. באמצעות חקר שוק, נבנים מאגרי מידע שיווקיים או שמסופקים נתונים לטובת פעילותם של לקוחות, אשר הזמינו מחקרים בתחומים ספציפיים. מחקרים סטטיסטיים מעין אלה, המבוצעים במכונים למחקרי שווקים, עונים על שאלות הנדרשות לצורך פעילות השיווק והמו"פ של חברות עסקיות או בעת ביצוע מחקרים אקדמיים. המכונים מעסיקים סוקרים וחוקרים, המשתמשים בשיטות מחקר כמותניות ובנוסף, מבצעים מחקרים איכותניים.

== ראו גם ==
* רשימת מכוני מחקר אקדמיים בישראל, שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית
* רשימת מכוני מחקר אקדמיים לפי מדינות, שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית
* רשימת מכוני מחקר אקדמיים לפי תחומי ידע, שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית

== קישורים חיצוניים ==

בנושא מכוני מחקר אקדמיים:
* 
* [https://web.archive.org/web/20110707191214/http://www.biu.ac.il/academic-secretary/TakMechkar.htm תקנון המכונים והמרכזים למחקר] של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
* 

בנושא מכונים למחקרי שווקים:
* 
* נעמה תורן, [https://web.archive.org/web/20140201205205/http://www.ice.co.il/article/view/363303 אבינועם ברוג לא מחשבן: עיתונאים לא מבינים בסקרים, מכוני מחקר לא אמינים], באתר "אייס", 28 ביוני 2013

*
קטגוריה:מוסדות לימוד ומחקר
גדוד 100

גדוד 100 היה גדוד שריון-חרמ"ש מאולתר שהוקם במלחמת יום הכיפורים במפקדת קצין שריון ראשי, מרדכי צפורי, והורכב מאנשי מילואים ישראלים שלמדו או עבדו בחו"ל ושבו לישראל עם פרוץ הקרבות וממתנדבים. לוחמי הגדוד לא הכירו זה את זה ולא לחמו יחדיו לפני כן. מפקד הגדוד היה סא"ל אהוד ברק. הגדוד לחם בקרב החווה הסינית, במסגרת מבצע אבירי לב וסייע בחילוץ גדוד הצנחנים 890 משוחות ה"חווה".

== הקמה ==
אהוד ברק שב מלימודיו באוניברסיטת סטנפורד ב-7 באוקטובר 1973, יום לאחר פרוץ הקרבות. ב-9 בחודש סופח בהוראת הרמטכ"ל, דוד אלעזר, למפקדת קצין שריון ראשי במחנה ג'וליס עם פקודה לארגון גדוד. הייתה זו הפעם הראשונה שבה פיקד ברק על גדוד שריון מאז שעבר הסבה לשריון, לפני שיצא ללימודים. ברק הצליח, למרות מחסור בציוד, בנשק ובתחמושת, להקים מאנשי מילואים חוזרים גדוד בהיקף של שתי פלוגות טנקי מג"ח (M48 פטון) ופלוגת חרמ"ש. 

סגן מפקד גדוד היה נחום גת, גם הוא שב (באותה טיסת אל על מנמל התעופה קנדי בניו יורק עם אהוד ברק) מלימודיו בהנדסת אווירונוטיקה וחלל באוניברסיטת סינסינטי. אחד ממפקדי הפלוגות בגדוד היה סגן משה עברי סוקניק.

== פעילות ==
ב-14 באוקטובר הוכפף הגדוד לפיקודה של חטיבה 460 בפיקודו של גבי עמיר ולפני עלות השחר ב-17 באוקטובר נשלח למשימת חילוץ הצנחנים, שנקלעו לאש תופת בציר "טרטור" שבמתחם "החווה הסינית". פעולת הגדוד בשטח זכתה לשבחים ולגינוי כאחד. הפעולה הייתה בסיכון גבוה מאוד, כאשר טנקי הגדוד חשופים על רקע החול הבהיר והלילה המואר לעיני חיילי הצבא המצרי, שהיו מחופרים ומצוידים היטב בנשק נ"ט, כולל רקטות RPG, טילי "סאגר" ואמצעי ראיית לילה. לעומת האויב, לגדוד 100 חסרו מקלעים ותחמושת. יש הטוענים כי הייתה זו פעולת התאבדות. במהלך קרב החילוץ נפגעו חמישה טנקים ושני נגמ"שים, 10 לוחמים נהרגו ו-20 נפצעו. עם זאת, בוצעו במהלכו מספר מעשי גבורה, על אחד מהם זכה המ"פ סוקניק בעיטור העוז. אולם, הגדוד נכשל במשימתו והצטרף למעשה לצנחנים הלכודים, וברק פקד על נסיגה מההסתערות אל עמדות מוגנות ובכך ניתק מגע קרבי. על החלטה זו ספג ברק ביקורת, למשל מאת אורי מילשטיין. 

בשעות הצהריים, במהלך המאמץ של פיקוד הדרום לחילוץ כוח הצנחנים, השתתפו נגמ"שי הגדוד בחילוץ לכודים ופצועים בעוד הטנקים הבלתי פגועים חוסמים את הכוח המצרי. הסמ"פ אשר טל שנפצע ונותר מאחור, יחד עם קצין הצנחנים חזי דחבש וצנחנים נוספים, חולצו לבסוף על ידי ברק.

בלילה שבין ה-17 ל-18 באוקטובר צלח הגדוד את תעלת סואץ ל"אפריקה" (הגדה המערבית של התעלה), יחד עם חטיבה 460 על גבי "תמסחים".

==ראו גם==
* כוח נתי

== לקריאה נוספת ==
* עמירם אזוב, צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973, הוצאת דביר, 2011

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=146817#post898473 שרשור שיחת לוחמים באתר "פרש"]
* [http://www.mh-stage.com/?series=%d7%97%d7%99%d7%9c%d7%95%d7%a5-%d7%a0%d7%a4%d7%92%d7%a2%d7%99%d7%9d-%d7%9e%d7%a7%d7%a8%d7%91-%d7%94%d7%a6%d7%a0%d7%97%d7%a0%d7%99%d7%9d-%d7%91%d7%97%d7%95%d7%95%d7%94-%d7%94%d7%a1%d7%99%d7%a0%d7%99 חילוץ נפגעים מ”קרב הצנחנים בחווה הסינית”], באתר "במה להיסטוריה צבאית", 28 בדצמבר 2013, [http://www.mh-stage.com/?p=415 חילוץ נפגעים מ”קרב הצנחנים בחווה הסינית” – פרק ב’], באתר "במה להיסטוריה צבאית", 5 בינואר 2014

*[http://s83.photobucket.com/user/Nahums_races/library/1973%20Yom%20Kippur%20War?sort=4&page=1 תמונות שצולמו על ידי נחום גת]

==הערות שוליים==

קטגוריה:החזית המצרית במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:יחידות צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:יחידות שריון ישראליות
קטגוריה:גדודי צה"ל
ג'ונתן ויטנברג

הרב ג'ונתן (יונתן) ויטנברג (באנגלית: Jonathan Wittenberg, נולד ב-17 בספטמבר 1957) הוא רב קונסרבטיבי בריטי, יליד סקוטלנד. משנת 2008 הוא הרב הראשי של "אספת בתי הכנסת המסורתיים בבריטניה". משנת 1987 החל לכהן כרב בית הכנסת ניו נורת' לונדון (New North London Synagogue). קהילתו מונה 2,400 חברים. הוא פועל למען פיוס בין התרבויות והדתות השונות בבריטניה. בעבר עבד במסגרות של בתי חולים ומוסדות סיעוד (North London Hospice ו-Great Ormond Street Hospital.

הרב ויטנברג כותב ספרים ומפרסם באופן קבוע מאמרים בעיתונים "ג'ואיש כרוניקל ו"קונזרבטיב ג'ודאיזם". כמו כן השתתף בתוכניות דת ("תפילת היום") בתחנות רדיו בי.בי.סי ו"אל מוסתקילה" ("העצמאית").

==פרטים ביוגרפיים==
ויטנברג נולד וגדל בגלאזגו במשפחה של רבנים בעלת שורשים במזרח אירופה וגרמניה<ref></ref>. בגיל 6 עבר לגור בלונדון עם משפחתו. הוא למד שפות קלאסיות ומודרניות ביוניברסיטי קולג' סקול בלונדון, סיים תואר בספרות אנגלית (1976-1979) בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. לאחר שנתיים בהן לימד ופעל בתחום החברתי בישראל, קיבל תעודת הוראה במכללת גולדסמית בלונדון. בשנת 1987 הוסמך לרבנות באמצעות מכללת לאו בק בלונדון ובירושלים. היה תלמידו של הרב לואי ג'ייקובס באנגליה ושל הרב ד"ר אריה סטריקובסקי בישראל.

בעקבות שיח בין הדתות בבריטניה, הציע הרב ויטנברג להקים באנגליה בית ספר תיכון המשלב בין דתות שונות. בשנת 2010 במלאת מאה שנה לבית הכנסת וסטנדהפרנקפורט על נהר מיין בגרמניה, שבו שרת כרב סבו מצד אמו, ערך הרב ויטנברג (יחד עם כלבו מצפה) מסע ברגל מפרנקפורט ללונדון, ובאופן סמלי, הביא לקהילתו באנגליה להבה מתוך נר התמיד של בית הכנסת הגרמני.

הוא מתגורר בצפון לונדון והוא נשוי לניקולה סולומון ויש לו שלושה ילדים.

==ספרים==
<div class="mw-content-ltr">
* Torah 1995
* The Three Pillars of Judaism: A Search for Faith and Values 1997
* The Laws of Life: A Guide to Traditional Jewish Practice at Times of Bereavement 1997
* The Eternal Journey: Meditations of the Jewish 2004
* The Silence of Dark Water: An Inner Journey 2008
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120330142715/http://www.masorti.org.uk/rabbi_jonathan_wittenberg.htm אתר האספה של בתי הכנסת המסורתיים בבריטניה, עם תמונת הרב ג'ונתן ויטנברג]
* [https://web.archive.org/web/20120216090154/http://www.nnls-masorti.org.uk/page.php?ID=7 אתר בית הכנסת הקונסרבטיבי צפון לונדון החדש]

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לונדון: רבנים
קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:רבנים קונסרבטיבים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1957
אליפות אירופה בכדורגל נשים 2005

אליפות אירופה בכדורגל נשים 2005, הידועה גם בשם יורו הנשים 2005, היא אליפות אירופה בכדורגל נשים התשיעית שארגנה אופ"א. הטורניר נערך באנגליה מ-5 ביוני עד ה-19 ביוני 2005. נבחרת אנגליה העפילה אוטומטית לטורניר כמארחת, כאשר שאר שבע הנבחרות עלו מטורנירי המוקדמות שהחלו במרץ 2003.

במשחק הגמר נפגשו גרמניה (בפעם השישית בתולדותיה) ונורווגיה - בפעם הרביעית בתולדותיה והראשונה מאז 1993. בסיום המשחק, ניצחה גרמניה 1-3, וזכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות. זה היה התואר האחרון של מאמנת הנבחרת הגרמנית, טינה טיון-מאייר, שהודיעה על פרישה מספר חודשים לפני האליפות. בתקופתה, זכתה גרמניה בשלוש אליפויות אירופה, שתי מדליות ארד אולימפיות וגביע עולם אחד. אינקה גרינגס הגרמנייה, סיימה כמלכת השערים של הטורניר (4 כיבושים), ואילו אן מאקינן הפינית זכתה בתואר השחקנית המצטיינת, אחרי שהובילה את נבחרת פינלנד לחצי הגמר של הטורניר.

==אצטדיונים==
חמישה אצטדיונים, בחמש ערים שונות, נבחרו לארח את משחקי אליפות אירופה. משחק הפתיחה של הטורניר נערך באצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר, ומשך מספר שיא של צופים במהלך הטורניר - 29,092 איש. זה היה המשחק היחיד שנערך באצטדיון במהלך הטורניר. אצטדיונים אלו ארחו בסך הכל 15 משחקים במסגרת הטורניר. שני חצאי הגמר נערכו באצטדיונים של וורינגון ופרסטון ומשחק הגמר נערך באיווד פארק שבבלקברן, אל מול קהל של 21,105 איש.

{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
! מנצ'סטר
! בלקברן
! פרסטון
! בלקפול
! וורינגון
|-
| אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר
| איווד פארק
| אצטדיון דיפדייל
| בלומפילד רואד
| אצטדיון הליוול ג'ונס
|-
| תכולה: 47,726
| תכולה: 31,154
| תכולה: 24,500
| תכולה: 16,220
| תכולה: 15,500
|-
 165px
 155px
}

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

==שלב הנוק-אאוט==

===חצי הגמר===

===הגמר===

==כובשות השערים==
4 שערים
* 20px אינקה גרינגס (גרמניה)
3 שערים
* 20px קוני פוהלרס (גרמניה)
* 20px בירגיט פרינץ (גרמניה)
* 20px סולביי גולברנסן (נורווגיה)
* 20px האנה יונגברי (שוודיה)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.uefa.com/womenseuro/history/season=2005/index.html האתר הרשמי של אליפות אירופה 2005]
* [http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/women/4559941.stm כתבה לקראת האליפות באתר ה-BBC]

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2005
קטגוריה:אנגליה: תחרויות כדורגל
קטגוריה:2005 בממלכה המאוחדת
איזבל הרלובסן

איזבל להן הרלובסן (נורווגית: Isabell Lehn Herlovsen; נולדה ב-23 ביוני 1988) היא כדורגלנית עבר נורווגית ששיחקה כחלוצה. הרלובסן היא המבקיעה הצעירה ביותר במסגרת אליפויות אירופה, אחרי שב-9 ביוני 2005 היא כבשה שער שוויון במשחק נגד צרפת, בגיל 16 ו-351 ימים.

==קריירה==
הרלובסן נולדה ביוני 1988 במערב גרמניה בעת שאביה, הכדורגלן קאיי אריק הרלובסן, שיחק במדי קבוצת בורוסיה מנשנגלדבך. בשנת 2000, החלה הרלובסן לשחק בקבוצת הנוער של קולבוטן פוטבול, ואחרי ארבע שנים עלתה לקבוצה הבוגרת של המועדון. היא שיחקה בקולבוטן במשך חמש עונות, במהלכן זכתה בשתי אליפויות (2005, 2006) ובגביע מדינה אחד (2007).

את הופעת הבכורה שלה בנבחרת נורווגיה ערכה הרלובסן כבר בגיל 16, ומהר מאוד הפכה לאחת משחקניות המפתח של הנבחרת. בשנת 2005, הייתה הרלובסן לכדורגלנית הצעירה ביותר באליפות אירופה שנערכה באותה שנה באנגליה. במהלך הטורניר היא כבשה שני שערים - אחד נגד צרפת בשלב הבתים ואחד נגד שוודיה בחצי הגמר. נורווגיה הגיעה עד לגמר הטורניר, אך שם הפסידה 3-1 לגרמניה. במהלך הטורניר, נערכו מגעים להעברת הרלובסן לקבוצת ארסנל האנגלית, אך בסופו של דבר, שני הצדדים לא הגיעו לידי הסכמה.

שנתיים לאחר מכן הייתה הרלובסן חלק מסגל הנבחרת שנסע לסין כדי להתחרות בגביע העולם. היא לא פתחה בשני המשחקים הראשונים בשלב הבתים, אך במשחק השלישי - נגד גאנה, היא נכנסה כמחליפה ואף כבשה את אחד השערים. ברבע הגמר, במשחק נגד סין אל מול קהל 52,000 איש, היא כבר פתחה בהרכב הראשון ואף כבשה את שער הניצחון שהעלה את נורווגיה לחצי הגמר של הטורניר. בחצי הגמר כבר נעצרו הנורווגיות, לאחר הפסד 3-0 לגרמניה. באותה שנה כבשה הרלובסן את שער הניצחון בגמר הגביע הנורווגי, וזכתה לקבל את מדליית הזהב מידיו של האראלד החמישי, מלך נורווגיה. אל אליפות אירופה שנערכה בפינלנד בשנת 2009 כבר הגיעה הרלובסן ככוכבת הנבחרת. היא שיחקה בכל חמשת המשחקים של נורווגיה במהלך הטורניר, וכבשה שער אחד. גם הפעם הגיעה נורווגיה עד לחצי הגמר, שם נעצרה פעם נוספת על ידי הנבחרת הגרמנית (שבסופו של דבר זכתה בטורניר). הרלובסן כבשה את השער היחיד בהפסד 3-1 לגרמניות.

ב-28 באוקטובר 2009 הודיעה הרלובסן על עזיבת קולבוטן ועל הצטרפותה לקבוצת ליון הצרפתית, ביחד עם חברתה לקבוצה ולנבחרת - כריסטין קולומבו נילסן. ב-8 בנובמבר 2009, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בקבוצה, כשנכנסה כמחליפה בניצחון 1-6 על ג'וביסי. שער הבכורה שלה הגיע ב-7 במרץ 2010, במסגרת הגביע הצרפתי. בהמשך אותה עונה היא זכתה לשחק בגמר ליגת האלופות, בו הפסידה ליון לקבוצת טורבינה פוטסדאם הגרמנית. לאחר עונה אחת בלבד, עזבה הרלובסן את ליון וחזרה לנורווגיה - לקבוצת קבינר.

ביולי 2011 הודיעה הרלובסן על יציאתה מהארון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fotball.no/Community/Profil/?fiksId=2102361 פרופיל באתר ההתאחדות הנורווגית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלניות נורווגיות
קטגוריה:חלוצות כדורגל נורווגיות
קטגוריה:חלוצי כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלניות אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלניות להט"ביות
קטגוריה:ספורטאים להט"בים נורווגים
קטגוריה:ספורטאיות לסביות
קטגוריה:ילידות 1988
יורם אורנשטיין

יורם אורנשטיין (נולד ב-2 בפברואר 1947) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. מזוהה בעיקר עם קבוצות הפועל מרמורק ובני יהודה תל אביב. נכון ל-2020 משמש אורנשטיין כמנכ"ל מרכז "הפועל". וחבר הנהלת הוועד האולימפי בישראל.

== קריירה ==
אורנשטיין גדל בקבוצת הפועל מרמורק, ובשנת 1976 הצטרף לקבוצת בני יהודה תל אביב. אורנשטיין זכה להניף את גביע המדינה, כאשר היה קפטן בני יהודה בשנת 1981, ובמשך שנותיו בקבוצה נודע כ"אבא יורם". אורנשטיין שיחק גם בהפועל ראשון לציון, ולאחר מכן שיחק במכבי יבנה בליגה הלאומית. משם עבר לשחק בהפועל קריית אונו וב-1984 פרש ממשחק פעיל. 

== אחרי הפרישה ==
בתחילת עונת 1985/1986 אימן בקרית אונו ולאחר מכן אימן חלקית בהפועל מרמורק וחזר לאונו לעונה. ב-1987 היה אורנשטיין מנהלה המקצועי של מכבי שעריים, אך באוקטובר של אותה השנה התפטר וסיים את דרכו על כר הדשא בכדורגל. ב-1990 החל לכהן כמזכיר הפועל רחובות והחל לטפח את ענפי הספורט במרחב השפלה. ב-1993 מונה ליו״ר איגוד ההיאבקות בישראל. בתקופת כהונתו זכתה נבחרת ישראל בתארים רבים באליפויות עולם ואירופה ומתאבקי ישראל כגון: ציציאשווילי, ביילין יבסייצ'יק ועוד השתתפו באולימפיאדות אטלנטה וסידני במשחקים האולימפיים במסגרת משלחת ישראל.

בשנת 2008 החליף אורנשטיין את שי שני בתפקיד מנכ"ל מרכז הפועל. עד סוף 2018 כיהן אורנשטיין כחבר הנהלת המועצה הלאומית להסדר הימורים בספורט (טוטו).

בנוסף מכהן אורנשטיין מ-2008 כמזכיר הכבוד של הוועד האולימפי וכחבר המועצה הלאומית לקידום ספורט נשים (אתנה).

=== תפקידים ציבוריים ===
* חבר הנהלת עירית רחובות 1998-2003
* ראש חטיבת המסחר וחטיבת המוסדות להשכלה גבוהה בהסתדרות המע״ף 2000–2008
* חבר ועדת השקעות של קרן מקפת הוותיקה 3/2002–3/2008
* חבר דירקטוריון קרו השתלמות לפקידים/מינהל 3/2001–3/2008
* גזבר איגוד ערים לאיכות הסביבה 1998–2009
* מכהן כחבר בית נבחרי ההסתדרות הכללית החדשה החל מ-2008
* מכהן כיו״ר ועדת הכספים של בית נבחרי ההסתדרות הכללית החדשה החל מ-2017
*חבר המועצה הלאומית לספורט
== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:רחובות: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני הפועל קריית אונו
קטגוריה:עסקני ספורט ישראלים
קטגוריה:אנשי הוועד האולימפי בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קבוצת בני-בלי-שם

קבוצת בני-בלי-שם (בהולנדית: Naamlozew Vennootschap, N.V) או "הקבוצה בערבון מוגבל" (בע"מ), הייתה קבוצת מחתרת בהולנד בתקופת הכיבוש הנאצי. חברי הקבוצה טיפלו בהצלת ילדים יהודים, כמאתיים וחמישים נפש. שמונה עשר מחברי הקבוצה זכו לתואר חסיד אומות העולם ממוסד יד ושם בירושלים. הקבוצה פעלה בעיקר בעיר אמסטרדם. בין חבריה היו אזרחים הולנדים ממגזרי החברה השונים: הברונית אַנֶה-מארי וַן פֶרְשׁוֹיֶר; יאפ מוּש עובד מעבדה, ממנהיגי הקבוצה, שנתפס והוצא להורג בעינויים במחנה אומן; ויוֹן תיאו וורטמן בעל חברת מוניות שנאסר ונפטר במחנה ברגן-בלזן אליו נשלח.

הקבוצה קיבלה סיוע מאזרחים הולנדים נוספים, שתרמו לילדים שהוברחו תלושי מזון, בגדים וציוד, ועזרו לחברי הקבוצה להמציא תעודות מזויפות באשר לזהותם של הילדים.

פעילות ההצלה של חברי הקבוצה כללה הברחת הילדים, שרובם נאספו מאתרי איסוף וגירוש של יהודים אל מחנה הריכוז וסטרבורק, והעברתם אל מקומות מסתור ומחסה ראויים, בעיקר בדרום הולנד.

==קישורים חיצוניים==
*מרדכי פלדיאל, [http://www1.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%201330.pdf קבוצת בני-בלי-שם], האנציקלופדיה של השואה, (עורך: ישראל גוטמן), ירושלים: הוצאת יד ושם, תל אביב: הוצאת ספרית פועלים, 1990, כרך ה, עמ' 1066.

<div class="mw-content-ltr">
* Mark Klempner, [http://books.google.co.il/books?id=5__xJKlybb8C&pg=PA16&lpg=PA16&dq=Naamloze+Vennootschap+holocaust&source=bl&ots=7EURFE6Nb6&sig=BBE0JGuNrHFV4ZnudRf_lQnabao&hl=iw&sa=X&ei=-6qOT5H_Oaqp4gT63NXZDw&ved=0CCsQ6AEwAQ#v=onepage&q=Naamloze%20Vennootschap%20holocaust&f=false The Heart Has Reasons: Holocaust Rescuers And Their Stories of Courage], 2006.</div>

קטגוריה:מצילי ילדים בשואה
קטגוריה:שואת יהודי הולנד
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
מדלל צבע

מריחת מדלל צבע על גבי משטח צבוע כהכנה לצביעה מחדש
מדלל צבע בג'ריקנים
מדלל צבע הוא ממס, שמשמש לדילול של סוגי צבעים שונים, בראשם צבעי שמן.

==סוגים==
מוצרים אשר משמשים כמדללי צבע מכילים בין היתר את החומרים הבאים:<ref></ref>
*טרפנטין
* אצטון
* ספירט לבן
* בוטנון
* נפטא
* טולואן
* אתיל בנזן
* קסילן
* 1-בוטנול

== שימושים אחרים ==

עקב היותם של חומרים מדללי צבע חומרים ביתיים קלים להשגה, נעשה בהם שימוש בתור חומר להסנפה. הסנפת מדללי הצבע נעשית לממכרת ועשויה לגרום נזק רב למערכת העצבים, למח ולכבד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרכובות
קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
סוזאן פלאשט

סוזאן פלאשט (באנגלית: Suzanne Pleshette; 31 בינואר 1937 – 19 בינואר 2008) הייתה שחקנית קולנוע, תיאטרון, וטלוויזיה יהודייה-אמריקאית.

==משפחה ==
פלאשט נולדה ב-31 בינואר 1937 בברוקלין הייטס, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה יהודית ממוצא רוסי ואוסטרו-הונגרי. אמה ג'רלדין (שם משפחה מנעורים קפלן), הייתה רקדנית ואמנית שהופיעה תחת שם הבמה ג'רלדין ריברס. אביה יוג'ין היה מנהל הבמה, מנכ"ל הרשת ומנהל תיאטרון סרטי פרמאונט בברוקלין.

==קריירת המשחק==
לאחר שסיימה כבוגרת תיכון מנהטן לאמנויות הבמה, למדה סוזאן באוניברסיטת סירקיוז במשך סמסטר אחד לפני שעברה למכללת פינץ'.

את קריירת המשחק החלה פלאשט בתיאטרון, כאשר הופיעה במחזה של הסופר מאיר לוין בשנת 1957. לאחר כמה שנים החלה לבסס את משחקה בסדרות טלוויזיה רבות כגון "כביש 66", "הנמלט", "שם המשחק" ועוד.

לאחר קריירת תיאטרון וטלוויזיה מצליחה, עברה פלאשט לשחק בסרטי קולנוע "נער הגיישה" (1958) "הציפורים" של הבמאי אלפרד היצ'קוק, "נבדה סמית'", "צרור של צרות", "הכל אודות אהבה" (1962), ו"על גבורה ואהבה" (1964), אתם הופיעה עם בעלה טרוי דונהיו לו הייתה משואה תקופה קצרה, "תינוק מוזר במשפחה" (1966), "תעתועי שחור הזקן" (1968) ו"עם הכלב לצמרת" (1976).

פלאשט גם דיבבה את זירה בסרט "מלך האריות 2: מלכות סימבה", וכן את יובאבה ואת אחותה זניבה בסרט "המסע המופלא".

פלאשט המשיכה לפעול בתחום המשחק עד שנת 2004. היא נפטרה מאי-ספיקת נשימה כתוצאה מסרטן ריאות ב-19 בינואר 2008, 12 ימים לפני יום הולדתה ה-71.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:מדבבות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:מדבבים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות מכללת פינץ'
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
לודוויג מינקוס

לודוויג מינקוס (ידוע גם כלאון פיודורוביץ' מינקוס) (23 במרץ 1826 - 17 בדצמבר 1917), היה כנר ומלחין אוסטרי, מוכר בעיקר בשל המוזיקה שחיבר לבלט בשנות שהותו ברוסיה.

מינקוס נולד בווינה. הוריו היו יהודים שהתנצרו לפני חתונתם. בגיל ארבע החל ללמוד לנגן בכינור. בשנים 1838–1842 למד מוזיקה בבית הספר של החברה לידידי המוזיקה (Gesellschaft der Musikfreunde) בווינה. לאחר מכן הופיע ככנר ומנצח בארצות שונות ובשנת 1852 נתמנה לכנר ראשי בתזמורת האופרה של וינה.

ב-1853 עבר לסנקט פטרבורג ברוסיה כמנצח התזמורת של הנסיך יוסופוב, משרה בה החזיק עד 1855. אז שינה את שמו הפרטי ללאון פיודורוביץ'.

בשנים 1856–1861 שימש ככנר ראשי בתזמורת הבולשוי במוסקבה. הוא שימש גם כפרופסור לכינור בקונסרבטוריום במוסקבה שזה אך נפתח.

מינקוס שיתף פעולה עם שניים מגדולי הכוראוגרפים ברוסיה דאז: ארתור סנט-לאון (1821-1910) ומריוס פטיפה.

מהבלטים שלו יש לציין:
*דג הזהב- Le Poisson doré (1866) 
*המעיין-La Source (1866) ביחד עם ליאו דליב
*דון קיחוטה-Don Quixote הבלט המפורסם ביותר שלו (1869) לפי דון קישוט של סרוונטס
*הביאדרה-La Bayadère (1877) 

מינקוס גם הוסיף מוזיקה לבלטים של מחברים אחרים כמו לז'יזל של אדולף אדם.

בשנת 1886 פרש מינקוס מתפקידו ובשנת 1891 חזר עם אשתו לווינה. מספר בלטים שחיבר לא הצליחו. לאחר מות אשתו ב-1895 נשאר בודד והתקיים מפנסיה צנועה שקיבל מרוסיה. במלחמת העולם הראשונה הופסקה הפנסיה הזאת והוא נשאר בחוסר כל. בחורף 1917 לקה בדלקת ריאות קשה ונפטר בגיל 91.

בשנת 1939 הוצאה גופתו על ידי הנאצים בגלל מוצאו היהודי והועברה לקבר אחים אנונימי.

הבלטים של מינקוס עדיין מבוצעים בתכיפות על ידי טובי להקות ורקדני בלט בעולם.

דון קיחוטה הועלה בישראל ב-2005 על ידי להקת הבלט הישראלי וב-2011 על ידי להקת בוריס אייפמן מרוסיה.

המוזיקה של מינקוס היא קלה ונעימה לאוזן. אין בה תזמור מיוחד כמו בבלטים של צ'ייקובסקי שנכתבו באותה תקופה. הוא היה ידוע בעיקר ברוסיה אבל עם עריקת רקדנים כמו רודולף נורייב ומיכאיל ברישניקוב למערב, הוא התחיל להיות פופולרי גם שם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.haaretz.co.il/CM.shows_item_show,412,208,27226,.aspx בוריס אייפמן מעלה את דון קיחוטה בישראל]
* [https://web.archive.org/web/20140531202227/https://www.balletmet.org/backstage/ballet-notes/205 ביוגרפיה באנגלית על מינקוס ורשימת בלטים שכתב]

קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1826
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1917