OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ברוס שאנל

ברוס שאנל (באנגלית: Bruce Channel; נולד בשם ברוס מק'מינס ב-28 בנובמבר 1940) הוא זמר אמריקאי, שנודע בשל להיטו משנת 1962 "Hey! Baby" ("היי! בייבי").

==קריירה==
בראשית הקריירה שלו שר שאנל בתוכנית הרדיו "לואיזיאנה היירייד" (Louisiana Hayride), ואז חבר לנַגָן המפוחית דלברט מק'קלינטון (Delbert McClinton) והשניים הופיעו יחד בסגנון קאנטרי. בשנת 1959 כתב שאנל את השיר "Hey! Baby" יחד עם מרגרט קוב, והופיע עם השיר במשך שנתיים לפני שהקליט אותו עם מפיק התקליטים ביל סמית' מפורט וורת', טקסס. השיר הופץ תחילה על ידי הלייבל LeCam של ביל סמית', אך כשהחל לצבור אהדה בקרב הקהל ולמכור עותקים רבים, נרכש על ידי חברת ההפצה "סמאש" (Smash). השיר הגיע למקום הראשון במצעד בילבורד האמריקאי במרץ 1962, ונשאר במיקום זה במצעד במשך שלושה שבועות. במצעד הבריטי הגיע השיר עד למקום השני ב-1962. הסינגל נמכר במעל למיליון עותקים, ועוטר בדיסק מוזהב. אף על פי ששאנל נחשב לעיתים זמר של להיט אחד, ארבעה סינגלים נוספים שהוציא התברגו לרשימת 100 הסינגלים המובילים של מגזין בילבורד, לרבות השיר "Number One Man" שהגיע למקום ה-52 במצעד.

שאנל ערך סיבוב הופעות באירופה, ובאחת מהופעותיו אף הופיעו הביטלס כהופעת החימום, כאשר הם עדיין היו אלמוניים. ג'ון לנון, שהיה מאזין לשיר "Hey! Baby" במכונת הלהיטים שלו, היה מרותק מנגינת המפוחית של מק'קלינטון בשיר. אגדה אורבנית מספרת שהיה זה מק'קלינטון אשר לימד את ג'ון לנון את אמנות הנגינה במפוחית, אך באותו זמן כבר הספיק לנון לנגן בכמה הופעות חיות במפוחית. קטע הנגינה במפוחית בשיר "Hey! Baby" שימש ללנון מקור השראה בסינגל הראשון של הביטלס, "Love Me Do" (1962), שבו ניגן בכלי, וכן בכמה שירים מאוחרים יותר של הביטלס; הקטע אף שימש השראה לקטע המפוחית בשיר "I Remember You" של פרנק אייפילד.

סוד ההצלחה של השיר "Hey! Baby" טמון בחזרה על התו הראשון, כשברקע ליווי קצבי. אמצעי זה שולב גם בלהיט "Sherry" של להקת ארבע העונות שיצא לאחר מכן ב-1962, וגם בלהיטה של להקת הביטלס "I Should Have Known Better" (מהאלבום A Hard Day's Night - משנת 1964).

להיטו היחיד של שאנל מלבד "Hey! Baby" שהגיע לרשימת 40 הסינגלים המובילים במצעד הסינגלים הבריטי היה "Keep On" מיוני 1968, שהגיע למקום ה-12 במצעד; את השיר כתב ויין קרסון תומפסון והפיק דייל הוקינס. שאנל לא אהב לערוך סיבובי הופעות, ולכן החליט לבסוף להשתקע בנשוויל, טנסי ולעסוק בכתיבת שירים. הוא חיבר כמה שירי קאנטרי שזכו בפרסי BMI בשנות ה-70 וה-80: "As Long As I'm Rockin' With You" בביצועו של ג'ון קונלי; "Don't Worry 'bout Me Baby" בביצועה של ג'ייני פריק; "Party Time" בביצועו של ט.ג. שפרד; "You're the Best" (שכתב יחד עם קיירן קיין, שגם ביצע את השיר); ו-"Stand Up" בביצועו של מל מק'דניאל.

בשנת 1995 הקליט שאנל את גרסתו שלו לשיר "Stand Up" שחיבר, בלייבל Ice House שבממפיס, טנסי. לצדו ניגן במפוחית דלברט מק'קלינטון, שאף הקליט עמו שירים נוספים, לרבות גרסה "כבדה" יותר של "Hey! Baby". ב-2002 הקליט שאנל עם הזמר-יוצר לארי הנלי (יוצא להקת הניוביטס) פרויקט שנקרא "Original Copy".

שאנל נכלל בהיכל התהילה של הרוקבילי. להיטו "Hey! Baby" זכה לחידושים, בהם לחידוש של DJ Ötzi האוסטרי בשנת 2000, שיצא כסינגל שזכה להצלחה רבה באירופה. השיר אף כלול ברפרטואר של הרכבי מארש אמריקאיים שונים, ובאוניברסיטת פנסילבניה נהוגה מסורת שלפיה שר כל הקהל באצטדיון את השיר ברבע השלישי של משחקי הבית של קבוצת הפוטבול המקומית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרי קאנטרי
קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
רוטרו

רוטרו או רוטרוד (בצרפתית: Rotrou de Warwick; חי בשנים 1109 - 26 בנובמבר 1183) היה הבישוף של אוורה והארכיבישוף ה-25 של רואן שבצרפת משנת 1165 (שנה לאחר מותו של הארכיבישוף איג השלישי ) ועד מותו שלו. מחליפו היה גוטייה דה קוטנס .

==חיים אישיים==
רוטרו היה בנו הרביעי של הנרי דה בומונט הראשון, רוזן ווריק, ומרגרט, בתו של ז'ופרואה השני, רוזן פרש (Geoffroy II du Perche). הוא שימש גם כמעין מנהיג (Justiciar) של נורמנדי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צרפת: היסטוריה
קטגוריה:ילידי 1109
קטגוריה:נפטרים ב-1183
אייל הביצות

אייל הביצות (שם מדעי: Blastocerus dichotomus) הוא סוג של אייל גדול בתת-משפחת איילי העולם החדש החי באמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית בשנת 1815 על ידי ג'ון קרל וילהלם יליגר, והוא האייל הגדול ביותר באמריקה הדרומית.

==מראה חיצוני==
אייל הביצות הוא בין הגדולים באיילי העולם החדש: גובהו בכתפיים 100–115 ס"מ, אורכו 145–200 ס"מ, ומשקלו 100–120 ק"ג. צבע פרוותו זהוב או אוכרה עם נטייה לאדמדם, ורגליו בולטות בצבען השחור. סביב הסנטר והגרון יש סינר לבן בוהק, וסימונים לבנים נוספים נמצאים במותניים, סביב העיניים השחורות ובצידן הפנימי של האוזניים. חרטומו, שפתיו ואפו של האייל שחורים, ופניו עשויות להיות לבנבנות. 

למין זה אוזניים גדולת ופרסות ארוכות ורחבות המותאמות במיוחד לתנועה באדמה ביצתית. הזכר מתאפיין בקרניים מסועפות וכבדות המגיעות לאורך של 60 ס"מ, ולמשקל של שני ק"ג. בדומה לאיילים טרופיים אחרים, הקרניים אינן נושרות מדי עונה אלא עשויות להיוותר מספר שנים.

==תפוצה ואקולוגיה==
זכר ונקבה בסביבת מחיה אופיינית בארגנטינה.
האוכלוסיות העיקריות של אייל הביצות נמצאות בברזיל ובארגנטינה, ואוכלוסיות קטנות יותר נמצאות בפרו, בוליביה ופרגוואי; המין היה מצוי בעבר גם באורוגוואי, אך ככל הנראה נכחד ממנה.

כפי שמרמז שמו, סביבת המחיה העיקרית של האייל היא ביצות או אזורי הצפה ששוכנים בתוך יערות לחים, נהרות ושטחי שטחי מרעה, והוא מעדיף אזורים עם צמחייה גבוהה וצפופה כמו קנה או סוף. הוא מגלה העדפה למים רדודים בגובה 50 ס"מ, ונמנע ממקומות בהם מפלס המים גבוה ממטר. טורפיו העיקריים של אייל הביצות היו יגוארים ופומות, אולם כיום הם נדירים בסביבת המחיה שלו.

אייל הביצות פעיל בשעות הדמדומים ובשעות הלילה, את שעות היום יבלה במנוחה בצמחייה העבותה. האייל חי בדרך כלל בזוגות, ובעונות שבהם יש מזון בשפע הוא עשוי לחיות לפרקים בקבוצות קטנות של עד 6 פרטים. תזונתו כוללת עשבים וצמחים רכים וקלים לעיכול וכן שרכים וצמחי מים שונים. ההיריון של הנקבה נמשך כשמונה חודשים שבסופם נולד על פי רוב עופר אחד; העופר נגמל אחרי שישה חודשים ונשאר לצד אימו במשך שנה.

==מצב==
מצבו של אייל הביצות מוגדר כ"פגיע" (VU) על ידי הרשימה האדומה של IUCN, בשל ציד ואובדן בתי גידול. שני תת-מינים של האייל נתונים ב"סכנת הכחדה" וב"סכנת הכחדה חמורה". גורמים נוספים המובילים להתמעטות האוכלוסייה, הם הקמת סכרים, זיהום מים מכריית זהב, ומחלות המועברות על ידי בעלי חיים מקומיים. קיימות מספר שמורות טבע מוגנות, אולם הן מנוהלות בצורה לא נאותה ואין בהן הגנה יעילה מפני הציד.

== גלריה ==
<gallery>
Marsh deer Mato Grosso do Sul Brazil.jpg|אייל זכר בברזיל
Marsh Deer, Esteros Del Ibera, Corrientes, Argentina, 3rd. Jan. 2011 - Flickr - PhillipC.jpg|אייל זכר פוסע
Female Marsh Deer Steros del Ibera.jpg|נקבה בארגנטינה
Marsh deer.jpg
Marsh deer Pantanal Brazil 2.jpg|אייל הביצות בביצת פנטנל בברזיל.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון קרל וילהלם יליגר
קטגוריה:אייליים
קטגוריה:בעלי חיים בפנטנל
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:פרגוואי: יונקים
אנטר אייר

אנטר אייר (באנגלית: Enter Air) היא חברת תעופה פולנית המפעילה טיסות שכר בעיקר מבסיסה הראשי שנמצא בנמל התעופה ורשה פרדריק שופן, וכן מנמל התעופה של קטוביץ. החברה ביצעה את טיסתה הראשונה ב-25 באפריל 2010.

החברה מפעילה טיסות ליעדי נופש פופולריים בעולם, בהם האיים הקנריים, מרוקו, פורטוגל, ספרד, איטליה, תוניסיה, מצרים, ישראל, יוון, טורקיה, עומאן, דובאי, סרי לנקה, תאילנד, קניה, בולגריה וקרואטיה.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#3399ff;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="2" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:200px;" | הערות
|- style="color:white;background:#3399ff;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|בואינג 737-800
|23
|—
|189
|189
|
|-
|בואינג 737-8MAX 
|2
|4
|189
|189
|
|-
!סה"כ
!25
!4
|colspan=4|
|}

== פעילות החברה בישראל ==
החברה מפעילה טיסות עונתיות בין נמל התעופה ורשה פרדריק שופן לנמל התעופה בן-גוריון. בעבר הפעילה החברה טיסות עונתיות בין ורשה לנמל התעופה עובדה עד לסגירתו ב-2019.

לעיתים מפעילה החברה טיסות בין נמל התעופה בקטוביץ לנמל התעופה בן-גוריון.

החברה מטיסה את רוב המשלחות לפולין מטעם משרד החינוך הישראלי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה פולניות
לרן

לרן (באנגלית Larne, באירית Latharna) היא עיר נמל עתיקה במחוז אנטרים בצפון אירלנד. נכון לשנת 2021 מתגוררים בעיר 18,853 תושבים.

== קישורים חיצוניים == 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של אירלנד
קטגוריה:צפון אירלנד: ערי נמל
קטגוריה:צפון אירלנד: ערים
כיסא אדירונדק

כיסאות אדירונדק על מידשאה
alt=כיסא אדירונדק הממוקם בחוץ. ניתן לראות את פגעי מזג האוויר בכיסא
כיסא אדירונדק (באנגלית: Adirondack chair) המכונה גם כיסא מסקוקה (Muskoka chair - על שמה של העיר מסקוקה שבפרובינציית אונטריו בקנדה) הוא כיסא עשוי עץ המשמש לרוב בגינות ובשטחי חוץ.

==היסטוריה==
הכיסא עוצב על ידי תומאס לי (Thomas Lee) בשנת 1903. לי נפש בווסטפורט שבמדינת ניו יורק בהרי האדירונדק, ועיצב את הכיסא עבור בית הנופש שלו. הכיסא המקורי היה עשוי 11 חתיכות עץ, שנחתכו מלוח עץ אחד. לכיסא משענת ניצבת, ומשענות ידיים רחבות - שני מאפיינים אלה היו למאפייני ההיכר של הכיסא, והיוו הסיבה לנוחות הישיבה בו על אף העדר הריפוד. משענות הידיים מאפשרות הצבת משקאות או ספרים ומייתרות את הצורך בשולחנות בסמוך לכיסא.

לי פנה לנגר הארי באנל (Harry Bunnell) וביקש שייצר עבורו את הכיסאות. באנל החל לייצר את הכיסאות באופן מסחרי ומכר אותם לנופשים שהגיעו לווסטפורט. בשל הצלחת הכיסא רשם באנל פטנט על הכיסא בשנת 1905. בתקופה זו נודעו הכיסאות בשם "כיסאות וסטפורט" על שם העיר בה יוצרו לראשונה. במהרה זכה הכיסא לפופולריות רבה, והשימוש בו נפוץ בכל אתרי הנופש באזור הרי האדירונדק - ומכאן שמו כיום. בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפך הכיסא פופולרי גם באזור מסקוקה שבפרובינציית אונטריו הסמוכה.

כיסא האדירנדוק היה השראה ל"כיסא אדום וכחול" בעיצובו של חריט ריטפלד - כיסא שהפך לאחד מסמליה של תנועת דה סטייל ההולנדית.

כיום משמשים כיסאות אלה באתרי נופש בשל עמידותם לתנאי הטבע, וכן במרפסות בתי קפה (בשל משענות הידיים הרחבות המאפשרות הנחת מזון ומשקאות עליהם).

==ראו גם==
* כיסא אדום וכחול

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120513221130/https://www.classicadirondackchairs.com/adk-chair-history-and-care/ ההיסטוריה של כיסא האדירונדק]
* [https://westport.co.il/pages/%D7%A1%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%A8%D7%95-%D7%A9%D7%9C-%D7%9B%D7%A1%D7%90 אודות כיסא חוץ אדירונדק]
* [http://www.cottagelink.com/magazine/archive/v2n5_s01.html גלן גארנט, נוחות כפרית]

==הערות שוליים==

אדירונדק
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
מעשה במלך אחד והרבה צבעים

מעשה במלך אחד והרבה צבעים הוא סיפור לילדים מאת דתיה בן-דור.

==פרסום הסיפור==
הספור נכתב בשנת 1982 לסדרה "פרפר נחמד" של הטלוויזיה החינוכית, לפרק ״מתנה צבעונית״, שבו הוקרא הסיפור על ידי אפי בן ישראל ודמותו של המלך גולמה בידי השחקן אייל גפן. דמותו של המלך כיכבה אף בספר "סיפורים נוספים של פרפר נחמד". בשנת 1984 פורסם הסיפור בספר ״ספורים לפרפר נחמד״. בשנת 2005 פורסם הסיפור בספר ״מעשה במלך אחד והרבה צבעים״, בסדרה "דתיה כתבה ומספרת", שהופץ בצירוף תקליטור בו מסופר הספור מפי הסופרת, בליווי איוריה של נדיה עדינה רוז.

קיימים הבדלים מזעריים בין הגרסה המוצגת בטלוויזיה לבין הגרסאות המודפסות.

==עלילה==
המעשייה מספרת על מלך אחד מאוד מיוחד, שגר בארמון מאוד מיוחד, ובו ארבעה חדרים מאוד מיוחדים, אשר כל אחד מהם התאפיין בצבע ייחודי משלו: לבן, אדום, ירוק וזהב. מדי יום ביומו, נהג המלך לאכול את ארוחת הבוקר שלו, בנדידה מחדר אל חדר, כשבכל אחד מהם אכל את המאכלים שצבעם כצבעו של החדר, ואף עטה לגופו, לחלופין, גלימה בצבע התואם. בוקר אחד ראה המלך, למרבית פליאתו, ילד קטן האוכל את ארוחת הבוקר שלו, ובה מנות רב- גוניות, הכוללות מאכלים בעלי צבעים שונים גם יחד. מהמחזה הבלתי צפוי הסיק המלך, שאם הילד מערבב צבעים שונים בצלחתו הרי שהתוצאה בוודאי טעימה מאוד, והתאווה לאכול בעצמו ארוחה צבעונית שכזאת. אלא, שלאכזבתו, החדרים החד-גוניים לא התאימו, לשיטתו, לארוחה בשלל צבעים. הבעיה הותרה עד מהרה, כשנזכר המלך שבקצה מגדל הארמון נמצא חדר ריק, שאף פעם לא השתמשו בו, והחליט להכשירו מיד לחדר הנאות לארוחת הבוקר הצבעונית שלו. לשם כך העלה, בחריצות רבה, אל החדר שבקצה המגדל חפצים בשלל צבעים, שנטל מכל ארבעת החדרים, לבש גלימת פסים צבעונית, שם בראשו את כתר הזהב, נכנס אל החדר הצבעוני ואכל בו, בהנאה רבה, את ארוחת הבוקר הצבעונית הראשונה בחייו: 

==לקריאה נוספת==
* דתיה בן דור, ספורים לפרפר נחמד (עריכה: שושנה צחור ודתיה בן דור), הוצאת מט"ח, 1984, הסיפור "מעשה במלך אחד והרבה צבעים", עמ' 40-31.
* דתיה בן דור, מעשה במלך אחד והרבה צבעים (מתוך הסדרה "דתיה כתבה ומספרת"), איירה נדיה עדינה רוז, הוצאת מודן, 2005.

==קישורים חיצוניים==
* בערוץ של הטלוויזיה החינוכית
* ספר דיגיטלי מדובב, בערוץ של דתיה בן-דור
* [http://www.etze.co.il/index.php?option=com_content&view=article&id=4486&catid=116 מעשה במלך אחד והרבה צבעים - כתבה באתר etze]

קטגוריה:סיפורים קצרים בעברית
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:יצירות דתיה בן דור
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:יצירות משנת 1982
קטגוריה:פרפר נחמד
ארמון האומות

אולם הדיונים המרכזי
ארמון האומות (בצרפתית: Palais des Nations; באנגלית: Palace of Nations) הוא מבנה הממוקם בז'נבה שבשווייץ המשמש כבניין משרדים עבור ארגון האומות המאוחדות. 

המבנה נבנה בין השנים 1929–1936 על מנת לשמש את ארגון חבר הלאומים. מאז שנת 1946 משמש המבנה את ארגון האומות המאוחדות, בהתאם לאמנה שנחתמה עם ממשלת שווייץ (עד שנת 2002 לא הייתה שווייץ חברה בארגון האומות המאוחדות).

אורכו של המבנה 600 מטרים, ובו 34 חדרי כנסים וישיבות ו-2,800 חדרי משרדים.

==היסטוריה==
ארמון האומות הוקם במטרה להכיל את כל הארגונים של חבר הלאומים. המבנה ממוקם בפארק אריאנה על גדת אגם ז'נבה - שטח שנתן גוסטב דה רביליו דה לה ריב (Gustave de Revilliod de la Rive) לעיר ז'נבה בשנת 1890. בעת הענקת השטח דרש לה ריב כי הפארק יישאר פתוח לציבור, כי ייקבר בשטח הפארק, וכי יסתובבו בו טווסים. דרישות אלה מתקיימות.

התכנון הנוכחי של המבנה נבחר בעקבות תחרות אדריכלית שנערכה בשנת 1926. 377 הצעות שהוגשו לתחרות אולם אף הצעה לא נבחרה. האדריכלים שהציעו את חמש ההצעות המובילות בתחרות: קרלו ברוגי מאיטליה, ז'וליין פלגנהיימר משווייץ, קמיל לפברה ואנרי-פול ננו מצרפת ויוזף ואגו מהונגריה נדרשו לשתף פעולה יחדיו ולהציע תוכנית אחת.

אבן הפינה למבנה הונחה ב-7 בספטמבר 1929.

לאחר שהמבנה עבר לידי ארגון האומות המאוחדת, נדרשה הרחבתו. בראשית שנות ה-50 נבנו לאגף K של המבנה שלוש קומות, ונבנו אגף D על מנת לשכן את ארגון הבריאות העולמי. בשנת 1973 הוקם אגף E כמתחם כנסים.

==ראו גם==
* מטה האומות המאוחדות
* כיסא שבור

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ז'נבה: מבנים
קטגוריה:חבר הלאומים
קטגוריה:האומות המאוחדות: מבנים
אחווה (רגש)

אחווה היא רגש ידידות חזק, המבטא קרבה רבה דמוית קשר משפחתי.

מקור המונח במילה "אח" - בן משפחה; באנגלית אחווה היא Brotherhood מלשון Brother, או Fraternity מלשון Frater - אח. לפיכך אחווה מבטאת קשר קרוב ביותר, דמוי קשר בין אחים במשפחה, מסירות רבה, תמיכה הדדית וסולידריות חברתית חזקה, בדומה לאהבת אחים.

יסוד המשמעות של המונח כפי שהוא כיום, היא בקבוצות חברתיות פורמליות יחסית של גברים, "אחוות גברים", שהתגבשו בתחומים שונים החל מתקופת יוון ורומא העתיקה, ופרחו במיוחד בימי הביניים. חלק מהקבוצות שהתפתחו לאורך השנים התגבשו סביב אמונה דתית, למשל אחוות חברים בכנסייה מסוימת; חלק התפתחו סביב זהות מקצועית ספציפית, למשל גילדות של מקצועות שונים בימי הביניים; אחרות נוצרו סביב תחושת שייכות לאומית משותפת; קבוצות נוספות נוצרו סביב חוויות משותפות שיצרו תחושת שייכות ושותפות גורל, כגון שירות צבאי משותף. במהלך המאה ה-20 ועד היום התפתחו ארגוני אחווה רבים סביב שייכות פוליטית, דתית, חברתית, מקצועית, לימודית (למשל בין סטודנטים באוניברסיטה) ועוד.

קבוצות חברתיות בעלות קשר שייכות חזק מסוג זה בקרב נשים, היו פחות נפוצות, ונקראו "Sororities", מלשון Soror - אחות. כיום קבוצות אחווה רבות הן מעורבות וכוללות גברים ונשים כאחד.

==ראו גם==
*קבוצה חברתית

==קישורים חיצוניים==

*דני טל, [http://www.mastermason.com/GLIsrael/L1Reuven/Fraternaty-DannyTal.html משמעות האחווה], באתר Master Mason
* 
<div class="mw-content-ltr">
*SF Kiesling (1998), [https://web.archive.org/web/20160304083725/http://dingo.sbs.arizona.edu/~charleslin/indv101/review_reading/Fraternity_Men.pdf Men's identities and sociolinguistic variation: The case of fraternity men], Journal of Sociolinguistics 2/1, pp 69-99
</div>

קטגוריה:רגשות
קטגוריה:ידידות
כיסא (וושינגטון)

כיסא (באנגלית: Chair) הוא שמו של פסל רחב ממדים הממוקם במפגש שדרת מרטין לותר קינג ושדרה V בשכונת אנקוסטיה בוושינגטון, בירת ארצות הברית. הכיסא תוכנן על ידי המעצב ליאו מ. הירמט (Hiramett).

הכיסא הוקם כפרסומת על ידי חברת רהיטי באסט (Bassett Furniture) בשנת 1959 עבור אולם תצוגה מקומי, ובעת הקמתו נחשב לכיסא הגדול בעולם, מאז הוקמו הפסלים כיסא שבור בז'נבה שבשווייץ ו"המכתבה" בהמפסטד הית' שבלונדון, הגדולים ממנו. 

הכיסא סומן כפסל לשימור בסקר שנערך על ידי מכון הסמית'סוניאן בשנת 1994.

==תיאור הפסל==
צורתו של הפסל כצורת כיסא שגובהו שישה מטרים. הכיסא צבוע בצבע חום ונראה כעשוי עץ עם כרית בד עליו. בפועל, הפסל כולו עשוי אלומיניום, וניצב על בסיס עשוי בטון. משקלו של הפסל כשתי טונות.

==היסטוריה==
הכיסא הוקם כפרסומת בשטח שנמצא בבעלות אולם תצוגה של האחים קרטיס, במטרה להביא לקוחות לאולם התצוגה. שלט שניצב מתחת לפסל ציין כי מדובר בכיסא הגדול בעולם. הפסל נחנך ב-11 ביולי 1959.

באוגוסט 2005 הכיסא הוסר ממקומו לצורך שיפוץ. הכיסא המקורי, שהיה עשוי עץ מהגוני לא עמד בפגעי הזמן והחל להירקב. כיסא חדש עשוי אלומיניום הוצב במקום הכיסא הישן ב-25 באפריל 2006. עלות בניית הכיסא החדש עמדה על 40,000 דולר אמריקאי.

==בית המראה==
ב-13 באוגוסט 1960 הוצב בראש המבנה תא זכוכית שגודלו 3 מטרים על 3 מטרים, ובו מקלחת, מיטה, שירותים ומרפסת. רבקה קירבי התגוררה במבנה במשך 42 ימים, ועיתונות מקומית כינתה את המבנה "בית עליזה בארץ המראה" (Looking Glass House).

==ראו גם==
* כיסא שבור

==קישורים חיצוניים==
* [http://siris-artinventories.si.edu/ipac20/ipac.jsp?&profile=all&source=~!siartinventories&uri=full=3100001~!323187~!0#focus תיאור היצירה בקטלוג מכון הסמית'סוניאן]
*[http://www.roadsideamerica.com/story/2054 תיאור היצירה]
*[http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2006/04/15/AR2006041500871.html פול שוורצמן, הכיסא נבנה מחדש] הוושינגטון פוסט, 16 באפריל 2006
* [http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2006/04/25/AR2006042501682.html פול שוורצמן, שובו של הכיסא: דבר גדול] הוושינגטון פוסט, 16 באפריל 2006

קטגוריה:פסלי כיסאות
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: יצירות אמנות
כיסא זיג-זג

דוגמה לכיסא זיג-זג
כיסא זיג-זג הוא כיסא שעוצב ב-1934 על ידי המעצב והאדריכל ההולנדי הנודע חריט ריטפלד.

הכיסא חסר רגליים ועשוי מארבע קורות עץ, שלוש בצורת האות z ואחת נוספת כמשענת. עיצובו מודרני ומינימליסטי ואופייני לרוחה של תנועת הדה סטייל, שריטפלד היה ממוביליה. עיצוב הכיסא, ה״לא יציב״ וה״מרחף״ במראהו, היה חדשני ביותר ביחס לתקופתו - תחילת המאה העשרים. הכיסא הפך לאייקון עיצובי שנתן השראה למעצבים אחרים מאז ייצורו ועד למאה העשרים ואחת, ביניהם ורנר פנטון ורון ארד.

הכיסא נקרא על שם צורתו - זיג-זג.

מאז שנות השבעים נמצא ייצור הכיסא בבלעדיות של החברה האיטלקית קאסינה.

==קישורים חיצוניים==

[http://ggchairs.blogspot.co.il/2012/07/1932.html כיסא זיג-זג] באתר Chairs and Design.

זיג-זג
קטגוריה:הולנד: המצאות
גיל-עד חריש

גיל-עד חריש
גיל-עד חריש (נולד ב-7 בינואר 1950) הוא עורך דין וסופר ישראלי, מנכ"ל עמותת "לשובע".

== ביוגרפיה ==
חריש נולד בירושלים לשרה ויוסף חריש. שירת בצה"ל בשנים 1968–1971 כלוחם בחטיבת הצנחנים ולאחר מכן כקצין; במילואים שירת בין השאר כמפקד פלוגת סיור במלחמת יום הכיפורים.

קיבל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בשנת 1975 ותואר שני בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב ב-2008. עוסק בעריכת דין מאז שנת 1976. נשוי לשרונה, עימה הוא מפעיל משרד עורכי דין, ולהם שלושה ילדים. מתגורר ברמת השרון.

== פעילות למען החברה ==
בשנת 1986 הקים חריש את עמותת "לשובע" ביחד עם אשתו, שרונה. העמותה היא ארגון סיוע הומניטרי ללא כוונת רווח, המפעיל שירותי סיוע למעוטי יכולת, כגון בתי-תמחוי, מעונות לדרי-רחוב, מרכז לחלוקת בגדים יד שנייה, ורשת של בתי-נוער הפרוסה ברחבי הארץ.

בשנת 1991 הוענק לחריש "מגן שר העבודה והרווחה", וב-1995 הוענק לו אות הנשיא למתנדב. ב-1998 העניקה לו עיריית תל אביב-יפו אות הצטיינות. ב-2001 הוזמן יחד עם אשתו להדליק משואה בטקס יום העצמאות, כהוקרה על פעילותו למען הנזקקים. ב-2002 קיבל עם אשתו את "אות יקיר המקצוע" של לשכת עורכי הדין. בשנת 2023 הוענקה לחריש<ref></ref>, בצוותא עם רעייתו שרונה, אזרחות כבוד של עיריית תל אביב. שרונה וגיל-עד, הם הראשונים לקבל כזוג את אזרחות הכבוד<ref></ref>. 

== ספריו ==
* 1997 - האלפיון התחתון: יומנם של דרי הרחוב, הוצאת א.ב.מ- . הוצאה לאור
* 1998 – הישרדות עסקית (מהדורה שנייה ומורחבת - 2003), הוצאת א.ב.מ. הוצאה לאור
* 2000 - דבל פרקינג: תמונת מראה - פני החברה בישראל, איורים יוסי אבולעפיה, הוצאת ספרות עכשיו
* 2003 – תוכנית תלמים - תוכנית להתחדשות מקיפה, הוצאת תוכנית תלמים

== לקריאה נוספת ==
* מיכאל בר-זוהר (עורך), 100 אנשי מופת וגבורה, הוצאת משרד הביטחון

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20140802012115/http://www.giladharish.co.il/ האתר האישי של גיל-עד חריש]
* [https://web.archive.org/web/20120826040836/http://www.lasova.org.il/page4.html גיל-עד חריש], באתר עמותת "לשובע"
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי המועצה הבינלאומית של הקרן החדשה לישראל
קטגוריה:מנכ"לי עמותות
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2001
קטגוריה:מקבלי אות הנשיא להתנדבות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:אזרחי כבוד של תל אביב-יפו
Reader's Digest

רידרס דייג'סט (אנגלית: Reader's Digest) הוא מגזין כללי לענייני משפחה, המתפרסם עשר פעמים בשנה. המגזין נוסד בשנת 1922, על ידי דוויט (DeWitt) וולאס וליילה בל וולאס. בעבר מטה החברה היה ממוקם בצ'פקווה, ניו יורק, אך הועבר ונמצא כיום בעיר ניו יורק. במשך שנים רבות היה רידרס דייג'סט מגזין הצרכנות הנמכר ביותר בארצות הברית, ואיבד את התואר בשנת 2009 ל-Better Homes and Gardens.

מהדורות גלובליות של רידרס דייג'סט מגיעות לכ-40 מיליון בני אדם נוספים בלמעלה מ-70 מדינות, עם 50 מהדורות ב-21 שפות שונות. מחזור המכירות הכללי של החברה, על שלל גרסאות המגזינים עומד על כ-23 מיליון, מתוכם 10.5 מיליון מהמגזין Reader's Digest, מה שהופך אותו למגזין בעל התפוצה הקבועה הגדולה ביותר בעולם. כמו כן, הוא מתפרסם בכתב ברייל, בצורה דיגיטלית, בשמע, ובגרסה בכתב גדול. גודל המגזין קטן יחסית, ודפיו בערך כמחצית הגודל של רוב המגזינים האמריקאים. לפיכך, בקיץ 2005, המהדורה האמריקנית אמצה את הסיסמה "אמריקה בכיס שלך", ובחודש ינואר 2008, שונה ל"חיים משותפים כהלכה."

==היסטוריה==
המגזין נוסד על ידי דוויט וולאס, בעודו מחלים מפצעי רסיסים שספג במלחמת העולם הראשונה. לוולאס היה הרעיון לאסוף מאמרים אהובים בנושאים רבים מירחונים שונים, ולשלב אותם למגזין אחד, תוך עיבוי ושכתוב. וולאס קיווה בתחילה שהמגזין יוכל לספק רווח נקי של כ-5,000 דולרים. ההערכה הנכונה של השוק ועניין הקוראים הוביל לצמיחה מהירה. עד 1929, היו למגזין כ-290 אלף מנויים והכנסת ברוטו של כ-900 אלף דולר בשנה. המהדורה הבינלאומית הראשונה יצאה לאור בריטניה בשנת 1938, ונמכרה ב-2 שילינג. במלאת 40 שנה לרידרס דייג'סט, היו 40 מהדורות בינלאומיות ב-13 שפות וכתב ברייל, והיה למגזין בעל המחזור הגדול ביותר בקנדה, מקסיקו, ספרד, שוודיה, פרו ומדינות אחרות, עם תפוצה בינלאומית כוללת של 23 מיליון.

בדצמבר 1952, פרסם המגזין סדרת מאמרים בשם "סרטן בקופסה", אשר קישרה בין עישון לסרטן הריאות. כתבות אלו העלו לראשונה לתודעת הציבור את הסכנות שבעישון.

בשנת 2006, המגזין פרסם עוד שלוש מהדורות בשפה מקומית בסלובניה, קרואטיה ורומניה. באוקטובר 2007, התרחב המגזין בסרביה. באיטליה הפסיק המגזין את פרסומו בדצמבר 2007. המגזין הושק ברפובליקה העממית של סין בשנת 2008.

ב-2010, המהדורה האמריקאית של המגזין תכננה להקטין את תפוצתו מ-8 ל-5.5 מיליון, לפרסם 10 פעמים בשנה ולא 12, ולהרחיב את התחום הדיגיטלי. נוסף על כך תוכנן להפחית את מספר פרופילי הידוענים וכתבות "עשה זאת בעצמך", ולהגדיל את מספר הסיפורים מעוררי השראה וסיפורים על הצבא.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20081121101355/http://www.rda.com/ אתר חברת Reader's Digest Association]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
נסטור בסטרטשה

נסטור בסטרטשה
מצבות קבורה בסקיות
נסטור בסטרטשה (Néstor Basterretxea Arzadun; 6 במאי 1924 – 12 ביולי 2014) היה צייר ופסל ספרדי-בסקי.

== ביוגרפיה ==
נולד בברמאו, בסטרטשה גלה מספרד במהלך מלחמת האזרחים ובין השנים 1936 ל-1942 התגורר בצרפת ואחר כך בין השנים 1942 ל-1952 בארגנטינה. הוא החל לצייר בארגנטינה, ובשנת 1949 זכה בפרס "Premio Unico a Extranjeros" היוקרתי.

בשנת 1952 חזר לחבל הבסקים בספרד. הוא הוזמן להכין ציור קיר בעבור הבזיליקה של ארנזוזו (Arantzazu). בשנת 1960 החל גם לפסל. נסטור עסק לעיתים קרובות בנושאים הקשורים לתרבות הבסקית. בשנת 1982 הוא יצר סמל של עץ עם שבעה ענפים עבור הפרלמנט הבסקי.

בשנת 1989 נבחר לתכנן את הפסל באנדרטה לרועה הצאן הבסקי ברינו.

נפטר ב-2014, בן 90, בביתו שבעיר הונדריביה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציירים ספרדים
קטגוריה:פסלים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2014
קרלו צ'יפולה

קרלו צ'יפולה (באיטלקית: Carlo M. Cipolla; 15 באוגוסט 1922, פאביה – 5 בספטמבר 2000) היה היסטוריון וכלכלן איטלקי.

== אודות ==
בשנת 1944 סיים את לימודיו באוניברסיטת פאביה בהיסטוריה ובפילוסופיה. בין השנים 1945 ל-1948 למד בסורבון שבפריז ובבית הספר לכלכלה של לונדון (LSE). בשנת 1953 קיבל מענק פולברייט. בשנת 1959 החל ללמד באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה (UC Berkeley). כמו כן לימד באוניברסיטאות איטלקיות, כולל מכון האוניברסיטה האירופית (EUI) בפירנצה והסקולה נורמלה סופריורה בפיזה. ציפולה היה חבר בחברה המלכותית להיסטוריה (RHS) של בריטניה הגדולה, באקדמיה הבריטית, באקדמיה דיי לינסי, באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (AAA&S) ובחברה הפילוסופית האמריקאית (APS) בפילדלפיה. הוענק לו פרס נשיא הרפובליקה של איטליה, זכה בפרס בלצן, וכן תארים לשם כבוד באיטליה ובציריך, שווייץ.<ref></ref>

ספריו הראשונים התמקדו במסחר ובמערכות הכלכליות שנלוו אליהם באירופה. בשנת 1962 פרסם ספר שעסק בהיסטוריה דמוגרפית של העולם. בשנת 1965 פרסם את "guns and sails in the early phase of european expansion", שעסק בעליית האימפריות הקולוניאליות של המערב. בשנת 1967 פרסם את "clocks and culture 1300–1700", שעסק בהמצאות הטכנולוגיות במערב בתחילת התקופה המודרנית.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.balzan.org/en/prizewinners/carlo-m-cipolla קרלו צ'יפולה], באתר קרן פרס בלצן 
* [http://www.berkeley.edu/news/media/releases/2000/09/13_cipolla.html מודעת אבל לזכרו] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים כלכליים
קטגוריה:היסטוריונים איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס בלצן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1922
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2000
אל-מסילה

אל-מסילה (בערבית: المسيلة, בברברית: תִּמְסִילְת) היא עיר הבירה של מחוז אל-מסילה באלג'יריה, השוכנת על נהר אל-קסובּ. בעיר 123,000 תושבים.

כבר בתקופת הכיבוש הרומי נבנו שורה של מבצרים באזור אל-מסילה, מתוך כוונה להגן עליו מפני התקפותיהם של שבטים נוודים.

העיר הוקמה על ידי האימאם הפאטימי מוחמד אלקאים באמר אללה בנו של מייסד השושלת עובייד אללה בן אלחוסיין אלמהדי, כעיר הבירה של זאבּ ארץ הברברים.

כיום ידועה אל-מסילה בעיקר בזכות גידולי החקלאות והעסקים הקטנים שבה. אל-מסילה התפרסמה גם בעקבות תוכנית ממשלתית של ממשלת אלג'יר להעברת אזרחים מחיי נוודות לבתי קבע, שהחלה בה. בעיר נמצאת אוניברסיטת אל-מסילה.

לקראת סוף דצמבר 1964 פקדה את אל-מסילה סדרה של רעידות אדמה. כתוצאה מהן נהרגו ארבעה בני אדם, רבים נפצעו, וכ-2500 בתים נהרסו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.university-directory.eu/Algeria/Universite-de-M-sila.html#.UDJAK6kaMfU האתר של אוניברסיטת אל-מסילה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלג'יריה: ערים
כריס גריפין

כריסטופר קרוס "כריס" גריפין (באנגלית: Christopher Cross "Chris" Griffin) היא דמות אשר מככבת בסדרת האנימציה "איש משפחה" ומדובבת על ידי סת' גרין. כריס הוא הבן האמצעי במשפחה, גדול מסטואי וקטן מהאחות הבכורה מג.

== מאפיינים ==
כריס, כמרבית בני הנוער, סובל מאקנה, ומתקשה עם בנות ובבית הספר. כריס סובל מדימוי עצמי נמוך עקב משקלו. הוא בחור עדין, ונאמר עליו כי "הוא לא יפגע בזבוב, אלא אם הוא ינחת על הנקניקייה שלו". עקב משקלו, התייחסו אל כריס כאל "ילד הפיל" מלידתו. בעבר הוא האמין כי ציוניו במתמטיקה נפגעו עקב קנה של רובה שהחדיר לאפו, שניקב אחת מאונותיו. כריס נהנה לצייר וכמעט נהפך לאומן מפורסם בניו יורק. שמו הפרטי הוא למעשה "כריסטופר" ו"כריס" הוא כינויו. במשך שנים חי בארונו של כריס קוף שכריס חשב אותו למרושע. רק לאחר שנים גילו בני-משפחתו של כריס כי הקוף הוא אמיתי ומלבד זאת גילה כריס שהקוף הוא חביב בין-היתר הוא עזר לכריס עם הקושי שלו במתמטיקה.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.fox.com/familyguy/bios/chris-griffin/ כריס גריפין], באתר רשת Fox
*[http://familyguy.wikia.com/wiki/Chris_Griffin כריס גריפין], באתר Family Guy Wiki
* 

קטגוריה:דמויות איש משפחה
קטגוריה:דמויות בדיוניות יהודיות
עודד (נביא בשומרון)

עוֹדֵד, או עֹדֵד, היה נביא מממלכת ישראל שפעל באזור השומרון. בתנ"ך נזכרת נבואה שלו בקשר לשבויים שלקח צבא ממלכת ישראל במלחמת פקח ואחז.

בספר דברי הימים מסופר כי עודד התערב לטובת השבויים שלקחה ממלכת ישראל ובראשה פקח בן רמליהו, במלחמה כנגד ממלכת יהודה, שבה מלך אחז. עודד פנה אל הציבור ואל המנהיגים של ממלכת ישראל והוכיח אותם כי תפיסת שבויים ושיעבודם (כפי שהיה נהוג אז) מקרב אחיהם בני ישראל, היא שגויה במהותה; וזאת גם מפני שתבוסת האויב - ממלכת יהודה - הייתה מאת האל. כתוצאה מדבריו התעוררו אנשים נוספים "מראשי בני אפרים": עזריהו, יחזקיהו ועמשא והצטרפו לטענתו, כי לקיחת השבויים מבני שבט יהודה תחשב לחטא ולאשמה לממלכת ישראל. דבריו התקבלו, ושבויי ממלכת יהודה הוצאו מהשיעבוד ושוחררו לבתיהם.

==לקריאה נוספת==
* הערך: עודד, עדד (ב), לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 685.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נביאים בתנ"ך
קטגוריה:יהודי המאה השמינית לפנה"ס
עזריהו בן עודד

לפי ספר דברי הימים ב', עֲזַרְיָהוּ בֶּן עוֹדֵד, היה נביא שפעל באזור ממלכת יהודה, בשטחי שבט יהודה, שבט בנימין ושטחי שבט אפרים, שהשתייכו לממלכת ישראל לשעבר. הוא הוכיח את העם ואת המלך אסא כי מצבו הרוחני בשפל המדרגה בשל עבודת האלילים אשר פשתה בו; וכפועל יוצא, העם שרוי בלא אמונה, מבלי מורים ראויים או "תורה". מצב זה נקשר בנבואתו של עודד, אל המלחמות הרבות ואי הסדרים שהתחוללו באותה תקופה בארץ ישראל. המלך אסא קבל את תוכחתו, ועבודת האלילים הופסקה ונאסרה בשטחים שתחת שלטונו; ובמקביל חודשה עבודת הקורבנות בבית המקדש ירושלים.

בפרשה בדברי הימים מוזכרים שני שמות: עֲזַרְיָהוּ בֶּן עוֹדֵד ו-עֹדֵד הַנָּבִיא. כפי הנראה אלו הם "כינויים שונים לאדם אחד".

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Index/Chapter.aspx?nBookID=96099491&nTocEntryID=96107857 הערך: עדד, עודד], באנציקלופדיה המקראית, באתר kotar

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נביאים בתנ"ך
רסיסי לילה

רסיסי לילה, הוא אלבום האולפן השמיני של המוזיקאי והיוצר אהוד בנאי. האלבום יצא לחנויות באפריל 2011, וכשלושה שבועות לאחר יציאתו הגיע למעמד של אלבום זהב.

כמו באלבומים אחרים, גם באלבום זה שיתף בנאי פעולה עם גיל סמטנה, שהפיק וגם הלחין יחד עם בנאי שלושה משיריו. באלבום 14 רצועות, לרבות שלושה קטעים אינסטרומנטליים, הנקראים, כל אחד בנפרד, "רסיס לילה". באופן מובהק, השירים המילוליים באלבום זה מכילים כמות רבה מאוד של טקסט, יחסית לאלבומים קודמים.

השיר "כמו ציפור ושרה", נכתב על ידי בנאי ובתו מרים, והוא מושר בדואט עם אשתו אודליה.
באלבום נכלל שיר בשם "עד הפעם הבאה", ששימש כשיר הנושא של הסרט "שרון עמרני: זכרו את השם". הסינגל הראשון מהאלבום, "אני הולך", זכה להצלחה, והגיע לראש מצעדי הפזמונים. שירים נוספים שהתפרסמו מהאלבום הם "אבן ספיר" ו"פרפרי הקצב".

== רשימת הרצועות ==
{|border=0
|-
|
#אני הולך
#משורר וילד
#אבן ספיר
#רסיס לילה 1
#מעשה בארבעה
#רגעי קסם
#שיר זמני
#רסיס לילה 2
#ר"ג - גבעתיים
#כמו ציפור ושרה
#פרפרי הקצב
#מפתח הלב
#עד הפעם הבאה
#רסיס לילה 3
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומי אהוד בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
שמעון שיפר

שמעון שיפר (נולד ב-1947) הוא עיתונאי ישראלי. משמש כפרשן המדיני של "ידיעות אחרונות".

==ביוגרפיה==
שיפר נולד בשנת 1947 בהונגריה להורים ניצולי השואה, וב-1957 עלה לישראל עם משפחתו. את שנות נעוריו העביר במושב הדתי שפיר ולמד בישיבה התיכונית אור עציון. סיים את לימודיו במדע המדינה ובהיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן ולאחר מכן, בשנת 1969, התגייס לצה"ל. במהלך שירותו ערך סקירה חודשית בירחון לקציני צה"ל וסיים קורס קציני מודיעין. שירת בצנזורה הצבאית, והשתחרר לאחר חמש שנות שירות בדרגת סרן.

ב-1974 הצטרף לרשות השידור וסיקר את תחומי הפנים, השיכון והבריאות ברשת קול ישראל. היה הכתב לענייני התיישבות ובספטמבר 1978 הוחלף בידי גד שמרון ויצא ללונדון לסקר ועידה בנושא יהודי ברית המועצות. בשנת 1979 מונה לכתב המדיני של קול ישראל. ב-1981 חשף שיפר כי מזכיר הממשלה דאז, אריה נאור, מסר מידע לעיתונאי בתמורה לטובות הנאה. ב-1982 פרסם ידיעה בלעדית על כוונת נשיא ארצות הברית רונלד רייגן לשלוח כוחות נחתים לביירות במטרה לחצוץ בין כוחות צה"ל לאש"ף. לאחר טבח סברה ושתילה הואשם שיפר על ידי ראש הממשלה בגין בהדלפה לציבור הרחב את דבר הקמתה של ועדה לחקירת האירועים בסברה ושתילה, ושהיא תהיה בראשותו של נשיא בית המשפט העליון יצחק כהן.

ב-1983 מונה לראש הדסק המדיני של קול ישראל. ספרו 'כדור של"ג', שיצא לאור בשנת 1984, תורגם לערבית והופץ בביירות ללא ידיעתו והסכמתו של שיפר. ב-1985 חשף פגישה בין שגריר ישראל בצרפת, עובדיה סופר, עם סגן שר החוץ הרוסי, בתקופה שלא היו יחסים רשמיים בין המדינות. בשנת 1986 מונה לכתב קול ישראל בוושינגטון ועורר את זעמה של המערכת הפוליטית בישראל לאחר שהתראיין לטלוויזיה האמריקאית וטען כי ישראל הייתה זו שיזמה את משלוחי הנשק לאיראן בפרשת אירנגייט. ב-1988 חשף שיפר את הפגישה בין אייבי נתן ליו"ר הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת.

בשנת 1989 שב שיפר לישראל ומונה לכתב ופרשן מדיני של "ידיעות אחרונות".

היה נשוי לרחלה שיפר, שהייתה ראש אגף הבחינות במשרד החינוך, עד מותה בפברואר 2018. לבני הזוג בן ובת. מתגורר בתל אביב.

==ספריו==
* כדור של"ג: סודות מלחמת לבנון, אביב: עידנים – ידיעות ספרים, 1984
* המתריע – שיחות עם האלוף (במיל') עמוס גלעד, ידיעות ספרים, 2019
* לעיניך בלבד - סודות, הדלפות וחשיפות, ידיעות ספרים, עורך: יואב קרן, פברואר 2021 - אוטוביוגרפיה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-271-00.html שמעון שיפר] באתר חדשות מחלקה ראשונה
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:בוגרי ישיבת אור עציון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:מועצה אזורית שפיר: אישים
ואדי חלפא

ואדי חלפא (בערבית: وادي حلفا) היא עיר בצפון סודאן, על חוף אגם נאצר. היא רחוקה 700 ק"מ מבירת המדינה, ח'רטום, ו-21 ק"מ מהגבול עם מצרים.

לפי נתוני שנת 2007 האוכלוסייה מונה 15,725 תושבים. בעיר ובסביבתה יש מספר רב של עתיקות נוביות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סודאן: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:גבול מצרים–סודאן
גלייפוסט

מבנה תלת־ממדי של ה[[מולקולה]]
גלייפוסט (באנגלית: Glyphosate) הוא סיסטמטי. מיועד בעיקר לפגיעה בעשבוניים חד-שנתיים, הגדלים בקרבה לשדות חקלאיים. הגלייפוסט הוא קוטל העשבים הנפוץ ביותר לשימוש בארצות הברית.

הגלייפוסט נרשם כפטנט על ידי חברת מונסנטו בשנות ה-70 תחת השם המסחרי "ראונד-אפ". תוקף הפטנט פג בארצות הברית בשנת 2000. שיטת הפעולה של חומר ההדברה מבוססת על פגיעה בפעילות אנזים המעורב ביצירת חומצות אמינו. חומר ההדברה נספג בצמח באמצעות העלווה.

עם השנים, פיתחה מונסנטו זני צמחים חקלאיים טרנסגניים שעמידים לפעולת הגלייפוסט. בכך מתאפשר לחקלאים שימוש נרחב בגלייפוסט לצורך הדברת העשבים, ללא חשש לפגיעה בגידול החקלאי. כיום, מרבית גידולי הסויה, התירס והכותנה בארצות הברית הם צמחים מהונדסים גנטית ועמידים לגלייפוסט.

במרץ 2015, הוכרז החומר כ"מסרטן סביר בבני אדם" על ידי ארגון הבריאות העולמי, אולם בבדיקה חוזרת שנערכה בנובמבר 2015 על ידי האיחוד האירופי נמצאו ליקויים באופן ביצוע הבדיקות. האיחוד האירופי ביצע סדרת בדיקות חדשה, יסודית ומעמיקה, ובסופה הוכרז שמדובר בחומר שאינו רעיל ואינו מסרטן. ב-10 באוגוסט 2018 פסק חבר מושבעים בארצות הברית על חברת מונסנטו תשלום פיצויים בסכום של 289 מיליון דולר לדייוויד ג'ונסון שהשתמש בקוטל עשבים מבוסס גלייפוסט וחלה בסרטן לימפומה שאינה הודג'קין. בפברואר 2019 מצא מחקר חדש שנערך באוניברסיטת וושינגטון כי השימוש בגלייפוסט מעלה את הסיכון לכמה סוגי סרטן ביותר מ-40%.

== ראו גם ==
* עשבים שוטים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

חקלאות
קטגוריה:הדברה
סלאם (ברידג')

סלאם (באנגלית: Slam) היא הכרזה בברידג' בגובה 6 (המכריז מתחייב לזכות ב 12 מתוך 13 לקיחות אפשריות) או בגובה 7 (המכריז מתחייב לזכות בכל 13 הלקיחות האפשריות). אם המכריז מצליח לבצע את החוזה, הוא ושותפו זוכים למספר נקודות גבוה.
==סלאם קטן==
סלאם קטן הוא חוזה שבו הכרוז מתחייב לזכות בשתים עשרה לקיחות לפחות.
<br />
החוזים הבאים הם חוזי סלאם קטן:
6, 6, 6, 6 ו 6NT.
<br />
הניקוד שמקבלים עבור ביצוע חוזה של סלאם קטן מתואר בטבלה להלן:
{| style="text-align:center;" class="wikitable"
|-
! החוזה!! נקודות במצב לא פגיע!! נקודות במצב פגיע!
|-
|6 || 920|| 1370
|-
|6 || 920|| 1370
|-
|6 || 980|| 1430
|-
|6 || 980|| 1430
|-
|6NT|| 990|| 1440
|}

==סלאם גדול==
סלאם גדול הוא חוזה שבו הכרוז מתחייב לזכות בכל שלוש עשרה הלקיחות האפשריות.
<br /> החוזים הבאים הם חוזי סלאם גדול:
7, 7, 7 ,7 ו 7NT.
<br />
הניקוד שמקבלים עבור ביצוע חוזה של סלאם גדול מתואר בטבלה להלן:
{| style="text-align:center;" class="wikitable"
|-
! החוזה!! נקודות במצב לא פגיע!! נקודות במצב פגיע!
|-
|7 || 1440|| 2140
|-
|7 || 1440|| 2140
|-
|7 || 1510|| 2210
|-
|7 || 1510|| 2210
|-
|7NT|| 1520|| 2220
|}

==ראו גם==
* בלקווד (ברידג')
* ג'וזפין (ברידג')
* משחק מלא (ברידג')

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.rpbridge.net/2y66.htm Scoring Tables]
קטגוריה:ברידגסלאם (באנגלית: Slam) היא הכרזה בברידג' בגובה 6 (המכריז מתחייב לזכות ב 12 מתוך 13 לקיחות אפשריות) או בגובה 7 (המכריז מתחייב לזכות בכל 13 הלקיחות האפשריות). אם המכריז מצליח לבצע את החוזה, הוא ושותפו זוכים למספר נקודות גבוה.
==סלאם קטן==
סלאם קטן הוא חוזה שבו הכרוז מתחייב לזכות בשתים עשרה לקיחות לפחות.
<br />
החוזים הבאים הם חוזי סלאם קטן:
6, 6, 6, 6 ו 6NT.
<br />
הניקוד שמקבלים עבור ביצוע חוזה של סלאם קטן מתואר בטבלה להלן:
{| style="text-align:center;" class="wikitable"
|-
! החוזה!! נקודות במצב לא פגיע!! נקודות במצב פגיע!
|-
|6 || 920|| 1370
|-
|6 || 920|| 1370
|-
|6 || 980|| 1430
|-
|6 || 980|| 1430
|-
|6NT|| 990|| 1440
|}

==סלאם גדול==
סלאם גדול הוא חוזה שבו הכרוז מתחייב לזכות בכל שלוש עשרה הלקיחות האפשריות.
<br /> החוזים הבאים הם חוזי סלאם גדול:
7, 7, 7 ,7 ו 7NT.
<br />
הניקוד שמקבלים עבור ביצוע חוזה של סלאם גדול מתואר בטבלה להלן:
{| style="text-align:center;" class="wikitable"
|-
! החוזה!! נקודות במצב לא פגיע!! נקודות במצב פגיע!
|-
|7 || 1440|| 2140
|-
|7 || 1440|| 2140
|-
|7 || 1510|| 2210
|-
|7 || 1510|| 2210
|-
|7NT|| 1520|| 2220
|}

==ראו גם==
* בלקווד (ברידג')
* ג'וזפין (ברידג')
* משחק מלא (ברידג')

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.rpbridge.net/2y66.htm Scoring Tables]
קטגוריה:ברידג'
שריונית רולס-רויס

שריונית רולס-רויס 
שריונית רולס-רויס (באנגלית - Rolls-Royce armoured car) הייתה שריונית תוצרת חברת רולס-רויס הבריטית שפותחה ב-1914 ושירתה בצבאות שונים במלחמת העולם הראשונה, במלחמת העולם השנייה, ובעימותים שונים שבין המלחמות.

==תכנון וייצור==

שירות האוויר של הצי המלכותי (Royal Naval Air Service - RNAS) הקים את מערך השריוניות הבריטי הראשון בתקופת מלחמת העולם הראשונה. בספטמבר 1914 רכשה את כל השלדות של מכוניות רולס-רויס מסוג סילבר גוסט (Silver Ghost) על מנת להרכיב עליהן שריון לשם שימוש במלחמה. במהלך החודש שלאחר מכן הוקמה ועדה מיוחדת שתכננה את המבנה של השריונית המיועדת. התוצאה הייתה שריונית בעלת צריח ובו מותקן מקלע ויקרס.

בדצמבר 1914 הוכנסו לשירות שלוש השריוניות הראשונות, על אף שבשלב זה הפכה המלחמה חזית המערב לסטאטית, והתועלת בשריוניות נראתה משנית. עם זאת, בהמשך המלחמה נעשה בשריוניות שימוש בחזית המזרח התיכון. הייצור הופסק בשנת 1917 על מנת לאפשר למפעל רולס-רויס להתמקד בייצור מנועי מטוסים.

הרכב עבר שיפורים ומודרניזציה ב-1920 ו-1924. התוצאה הייתה מגוון של דגמים שונים, שנשאו חימוש שונה כגון מקלע ברן, רובה בויס ומטולי רימונים. במספר יחידות הוחלפה שלדת הרולס-רויס בשלדה של משאית מסוג פורדסון.

==שימוש מבצעי==

בתקופת מלחמת העולם הראשונה הוקמו שש פלוגות של שריוניות, ובכל אחת 12 שריוניות. האחת שירתה בחזית המערב, השנייה שירתה במערכה במזרח אפריקה, ושתיים שירתו במהלך מערכת גליפולי. ב-1915 פורקו כל היחידות הללו, והכלים הועברו לשימוש הצבא שהשתמש בהם במיוחד בלחימה במזרח התיכון, בשל אי התאמתם ללוחמת חפירות. לורנס איש ערב השתמש בכלים אלו במהלך המרד הערבי.

לאחר המלחמה סופקו כלים מסוג זה לממשלת מדינת אירלנד החופשית על מנת לסייע לה במלחמתה בצבא האירי הרפובליקני במלחמת האזרחים האירית ב-1922. כלים אלו נתנו לממשלה יתרון משמעותי במלחמתה כנגד המורדים. הכלים נותרו בשימוש האירים עד 1944 כאשר לא ניתן היה להשיג להם עוד צמיגים. אחד מכלים אלו, שמקובל לחשוב כי הוא הכלי שאבטח את שיירתו של המנהיג האירי מייקל קולינס בשעה שזה נרצח מן המארב, נשאר עדיין בשימוש, ומוצג במצעדי ראווה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היו 76 כלים מסוג זה בשימוש הצבא הבריטי. נעשה בהם שימוש במסגרת המערכה במדבר המערבי, במסגרת ההגנה על בסיס חבניה במהלך המלחמה האנגלו-עיראקית ב-1941 ובפלישה לסוריה וללבנון שבאה בעקבותיה. בסוף 1941 הוצאו הכלים משימוש קרבי. בחלקם נעשה שימוש לאחר מכן בהודו ובורמה.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שריוניות בריטיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1915
קטגוריה:רכבי רולס-רויס
קטגוריה:רכבי סיור
רופרט קרוס

רופרט קרוס (במרכז) עם [[ביל קוסבי וביאה ריצ'רדס בסצנה מהסדרה "המופע של ביל קוסבי", 1970]]
רופרט קרוס (באנגלית: Rupert Crosse; 29 בנובמבר 1927 - 5 במרץ 1973) היה שחקן אמריקאי. קרוס היה השחקן האפרו אמריקאי הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר, בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, על הופעתו בסרט "החומסים" (1969).

==ביוגרפיה==
קרוס נולד בניו יורק סיטי וגדל באי נוויס שבים הקריבי לאחר שאיבד את אביו.
לאחר שחזר לארצות הברית שירת קרוס בצבא ארצות הברית ולמד ב"מכללת בלומפילד" שבניו ג'רזי.
לאחר מכן עבד בברוקלין קולג' בתור יועץ ולמד משחק תחת הבמאי והשחקן המפורסם ג'ון קסאווטס.
קרוס ערך את הופעתיו הראשונות כשחקן בסרטיו של קסאווטס "צללים" ו-"Too Late Blues".

קרוס הופיע במהלך הקריירה הקצרה שלו בעיקר כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה ולא הרבה לשחק בסרטים.
בשנת 1969 נרשמה היסטוריה בהוליווד כאשר קרוס היה לאפרו אמריקאי הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה "החומסים" בתפקיד נד מקאסלין.
התפרסם בתפקידו האחרון בסיטקום "הפרטנרים" בתור הבלש ג'ורג' רובינסון.

לקרוס היה ילד אחד מנישואיו לשחקנית כריס קולווי.

קרוס מת ב-5 במרץ 1973 ממחלת סרטן הריאה, לפני מותו היה אמור לשחק בסרט "הפרט האחרון" לצידו של ג'ק ניקולסון, חבר קרוב של קרוס אותו הכיר על סט המערבון "הנסיעה של סופה".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1973
יוסף סאנעי

אייתוללה עליון יוסף סאנעי (בפרסית: یوسف صانعی; אוקטובר 1937 – 12 בספטמבר 2020) היה איש דת מוסלמי שיעי מזרם התריסריים, איראני. הוא החזיק בתואר השני הבכיר ביותר (אחרי אמאם) באסלאם השיעי - מרג'ע תקליד (אייתוללה עליון), שבו מחזיקים רק מתי מעט. עד 1983 השתייך למועצת שומרי החוקה. עמדותיו הפכו אותו לבכיר בין אנשי הדת המתנגדים למשטר בראשותו של המנהיג העליון, עלי ח'אמנאי.

==ביוגרפיה==
סאנעי נולד באספהאן. בצעירותו הוא בלט בהצטיינותו בלימודי הדת בקום.

סאנעי נחשב לממשיך דרכו של האייתוללה מונתזרי בהנהגת הזרם הרפורמיסטי בקרב כהני הדת. הוא גינה החזקת נשק גרעיני שלדבריו מנוגד לאסלאם, בהיותו מופנה נגד חפים מפשע. תמך בשוויון זכויות לנשים ובזכויות לבני דתות אחרות.

ב-2009, בתקופת המחאה שלאחר הבחירות, תמך במוחים ואמר שהממשלה אינה לשנות את המצב במדינה עם "טרור, הריגות, עינויים ומאסר". במהלך העימותים הוא ואנשיו הותקפו בקום בידי תומכי המשטר. ב-2010 אף הכריז גוף דתי של המשטר שסאנעי אינו ראוי לתואר "אייתוללה עליון".

באוגוסט 2012 התבטא בנושא המתיחות עם ישראל ואמר כי אירן תהיה חייבת להגיב למתקפה של "המשטר הציוני", אולם גם איראן תינזק ממלחמה, שכן במלחמות "לא מחלקים לחם וסוכריות", התבטאות שבלטה בזהירותה על רקע אמירות של בכירים אירניים באותו זמן כי ישמחו למלחמה עם ישראל שתספק הזדמנות להיפטר מקיומה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי דת איראנים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1937
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2020
ראובן רמתי

ראובן רמתי (באנגלית: Reuven Ramaty, שמו בלידה היה רייטר Reiter 25 בפברואר 1937 טימישוארה, רומניה - 8 באפריל 2001, סילבר ספרינג, מרילנד) היה מדען ישראלי-אמריקאי, יליד רומניה, חוקר בתחומי האסטרונומיה של קרינת גמא, אסטרופיזיקה גרעינית, וקרינה קוסמית. היה שותף מרכזי בפרויקט HESSI, לוויין מחקר של נאס"א (High Energy Solar Spectroscopic Imager), שלאחר מותו נקרא על שמו.

== ביוגרפיה ==
רמתי נולד ב-1937 בעיר טימישוארה, בחבל באנאט שברומניה, למיכאל רייטר ואליזה לבית מרקוביץ. ב-1948 עלה לישראל יחד עם הוריו. היה מתלמידיה הראשונים של המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב, בה סיים את התואר הראשון בשנת 1961. לימד בהמשך פיזיקה בבית ספר תיכון למשך שלוש שנים. בשנת 1964 נסע לארצות הברית והחל לימודי דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1966 קיבל תואר דוקטור.

ב-1967 התקבל לעבודה במרכז טיסות החלל גודרד, והיה שם אחד מאנשי התאוריה המרכזיים. ב-1980 התמנה לראש המחלקה התאורטית במעבדה לאסטרופיזיקה של אנרגיות גבוהות. מ-1983 שימש גם כפרופסור חבר לפיזיקה באוניברסיטת מרילנד בקולג' פארק.. היה פרופסור אורח באוניברסיטת נאגויה ביפן (1993) מדען אורח באוניברסיטאות סטנפורד, ברקלי, סן דייגו ופנסילבניה.

נודע קודם כל הודות למחקריו בתחום האינטראקציות של החלקיקים בהתלקחויות הסולאריות. יחד עם ריצ'רד לינגפלטר, שהיה שותפו למחקרים לאורך שנים רבות, הראה רמתי בשנת 1967 שקווי קרינת גאמא ומדידות נייטרונים מתוך ההתלקחויות הסולאריות עשויים להיות כלי אבחוני רב עוצמה בהערכת התכונות של חלקיקים מואצים בהתלקחויות הסולאריות. מאוחר יותר, יחד עם בן ציון קוזלובסקי מאוניברסיטת תל אביב ואחרים, המשיך רמתי לשכלל טכניקות אלה.

מחקריהם רחבי היקף שכללו מדידות ההתלקחויות הסולאריות במסגרת הפרויקט Solar Maximum Mission והמצפה קומפטון עם קרני גאמא בדקו מנגנוני האצת חלקיקים ואת גודש החלקיקים המואצים והגודש הקורונלי.
יחד עם לן פיסק מאוניברסיטת ניו המפשייר ובן ציון קוזלובסקי מאוניברסיטת תל אביב, הציע רמתי תאוריה שזכתה להסכמה רחבה בימינו, לפיה מקור הקרינה הקוסמית האנומלית, בעלת האנרגיה הנמוכה, הוא ביוניזציה ובהאצת הגז הבין-כוכבי הנאוטרלי בהליוספרה החיצונית.
רמתי, פיסק וקוזלובסקי נודעו, בין השאר בתאוריה, הזוכה בימינו להסכמה כללית, לגבי מקור הקרינה הקוסמית האנומלית, בעלת אנרגיה נמוכה.
לראובן רמתי הייתה תרומה מכריעה גם בפרויקט הלוויין HESSI - High Energy Solar Spectroscopic Imager.
רמתי היה פעיל במרכז גודרד יותר מ-30 שנה, עד מותו.

רמתי נפטר בשנת 2001 מסיבוכים של מחלת לו גריג, בביתו בסילבר ספרינג, מרילנד. עיין בנתונים חדשים על הקרניים הקוסמיות עד לשעות חייו האחרונות. השאיר אשה, ורה, ושתי בנות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://hesperia.gsfc.nasa.gov/hessi/news/ramaty.html קורות חייו באתר נאס"א] 
* [http://www.hayadan.org.il/reuven-ramati-high-energy-solar-spectroscopic-imager-280502 מידע על רמתי, מחקריו והלוויין RHESSI] באתר "הידען"
* ריצ'רד לינגפלטר, [https://web.archive.org/web/20150128131920/http://aas.org/obituaries/reuven-ramaty-1937-2001 Reuven Ramaty (1937 - 2001)], 2001 

קטגוריה:אסטרונומים ישראלים
קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:אסטרופיזיקאים ישראלים
קטגוריה:אסטרופיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:טימישוארה: יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
אייל הפמפס

אייל הפמפס או אייל הערבות (שם מדעי: Ozotoceros bezoarticus) הוא מין של אייל בינוני מתת-משפחת איילי העולם החדש החי במרכז אמריקה הדרומית, ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית בשנת 1758 על ידי הזואולוג השוודי קארולוס ליניאוס, והוא בין האיילים הבודדים החיים במישורי עשב פתוחים.

==תיאור==
לאייל הפמפס פרווה קצרה בצבע חום אדמדם או כתמתם, והיא נוטה להיות כהה בחלק העליון ובהירה בחלק התחתון. הבטן, והמפשעה לבנים, וסביב הסנטר והגרון יש סינר לבן. סימונים לבנים נוספים נמצאים סביב עיניו ואפו. הזנב קצר ועבה (10–15 ס"מ), וצבעו ערמוני-שחרחר בצידו העליון, ולבן בוהק בצידו התחתון. אייל הפמפס מתנשא לגובה 70–75 ס"מ בכתף, ומשקלו עד 40 ק"ג לזכר, ועד 33.5 ק"ג לנקבה. הזכר מתאפיין בזוג קרניים קלות ופשוטות המתפצלות עד לשלושה סיעופים.

==תפוצה ואקולוגיה==
אייל הפמפס נפוץ בברזיל, ארגנטינה, פרגוואי, אורוגוואי ובוליביה. כפי שמרמז שמו, הוא חי בעיקר בערבות הפמפס, וכן בסראדו, מישורי עשב ובקרבת החופים.

אייל הפמפס חי בקבוצות של 2–6 פרטים ופעיל בעיקר בשעות היום. הזכרים אינם טריטוריאליים ויסתפקו בהפגנת דומיננטיות, מה שמסביר את המבנה הפשוט של הקרן. כאשר האייל חש בסכנה, הוא יסתתר בעשב הגבוה ובשעת הכושר ימלט בקפיצות מהירות מהאזור. במהלך הריצה הקופצנית, האייל מניף את זנבו מעלה בדומה לאייל פרדי לבן-זנב, כשהצד הלבן משמש כסימן אזהרה חזותי לאיילים אחרים. תזונתו של אייל הפמפס מורכבת מעלים, עשבים, שיחים ועשבי תיבול.

ההריון נמשך כשבעה חודשים ולאחריהם נולד עופר אחד בדרך כלל במשקל 2.2 ק"ג. לאחר 6 שבועות הוא מתחיל לאכול מזון מוצק, ונשאר לצד אימו במשך שנה. בדומה לחופמי, הנקבה עשויה להציג את עצמה כפצועה כדי להרחיק טורפים שנמצאים בסביבת העופר. תוחלת חייו של אייל הפמפס בטבע עד 12 שנים.

== איומים ושימור==
מצב השימור של אייל הפמפס מוגדר כ"קרוב לסיכון" (NT) על ידי הרשימה האדומה של IUCN, בשל ציד, אובדן בית גידול ומחלות המועברות על ידי בקר וצאן.

האוכלוסייה העולמית מוערכת ב-80,000 פרטים.

== גלריה ==
<gallery mode=packed>
PNSC Veado Campeiro Correndo.jpg
O. bezoarticus buck.jpg
Pampas deer doe Pousada Embiara.jpg
Venado-Campo-UY-Ozotoceros bezoarticus.jpg
Veado Campeiro-Ozotoceros.jpg
PNSC Veados Campeiro.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אייליים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:פרגוואי: יונקים
קטגוריה:אורוגוואי: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הדרומית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:בעלי חיים בפמפס