OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ועד בכלל

בעת הצגה של טווח, בצורה "מ... עד ...", הביטוי "ועד בכלל" בא להסיר ספק ולהדגיש שגם קצהו של הטווח נכלל בטווח המתואר. מילולית מציין המושג שהסיום של הטווח, החלק של ה'עד', אף הוא נמצא בתוך הכלל (=הטווח).

לדוגמה, בתיאור "קבלת קהל מיום ראשון עד יום שלישי ועד בכלל", מדגישות המילים "ועד בכלל" כי גם ביום שלישי מתקיימת קבלת קהל. המקביל המתמטי לביטוי "ועד בכלל" הוא קטע סגור.

במקומות אחדים בתלמוד הבבלי מתפרשת מחלוקת בין חכמים כמבוססת על פרשנויות שונות שלהם למילה "עד" במקרא. דוגמה למחלוקת כזו היא בנוגע לתקופה בה נזיר מחויב לנהוג במנהגי נזירותו:

סעיף 8 לחוק הפרשנות קובע כי , ובכך מייתר את הצורך להשתמש בביטוי "ועד בכלל" בחוקי מדינת ישראל. עם זאת, הביטוי מופיע בחוקים אחדים, בעיקר כאלה שחקיקתם קדמה לחקיקתו של חוק הפרשנות. בחוק לימוד חובה, למשל, נאמר: .

== ולא עד בכלל ==
בעת הצגה של טווח, בצורה "מ... עד ...", הביטוי "ולא עד בכלל", בניגוד לביטוי "ועד בכלל", בא להבהיר שקצהו של הטווח אינו נכלל בטווח המתואר. מילולית מציין המושג שהסיום של הטווח, החלק של ה'עד', אינו נמצא בתוך הכלל (=הטווח). הביטוי שקול מילולית איפוא לביטוי: "ו'עד', לא בכלל".

לדוגמה, בתיאור "קבלת קהל מיום ראשון עד יום שלישי ולא עד בכלל", מבהירות המילים "ולא עד בכלל" כי ביום שלישי לא מתקיימת קבלת קהל. המקביל המתמטי לביטוי "ולא עד בכלל" הוא קטע פתוח למחצה (להבדיל מקטע סגור, ששני קצותיו נכללים בו).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
קטגוריה:ביטויים
ארבעון קטום

לחצו כאן לתצוגה מסתובבת)]]
מבנה בצורת ארבעון קטום-חלקית, עם שערים. גרמניה.
בגאומטריה, ארבעון קטום (נקרא גם טטרהדרון קטום) הוא פאון ארכימדי, בעל 8 פאות - 4 בצורת משולש משוכלל ו-4 בצורת משושה משוכלל. לארבעון הקטום 12 קודקודים ו-18 מקצועות.

אם אורך מקצוע של הארבעון הקטום הוא a, שטח המעטפת שלו הוא A ונפחו הוא V, אזי:
:<math>A = 7\sqrt{3}a^2 \approx 12.12435565a^2</math>
:<math>V = \frac{23}{12}\sqrt{2}a^3 \approx 2.710575995a^3</math> 

לארבעון הקטום שימושים נדירים ביותר בטכנולוגיה ובאדריכלות. בתערוכת אקספו 67', במונטריאול, בשנת 1967, היה מבנה, שהיו שלובים בו ארבעונים קטומים, אך המבנה לא נחשב לאחד מעיקרי התערוכה והוא לא השתמר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פאונים ארכימדיים
שיטת ברדפורד

מבחנות ניסוי הכוללות ריאגנט ברדפורד לבד (שמאל) וריאגנט עם ליזוזים (ימין)
שיטת ברדפורד היא שיטה ספקטרוסקופית למדידת ריכוז חלבון. השיטה מתבססת על השינוי בצפיפות האופטית של חומר הצבע קומסי, כתוצאה מתגובתו עם חומצות אמיניות בסיסיות וחומצות בעלות שיירים ארומטיים שמרכיבות את החלבון. לכן, היא יחסית ותלויה בהרכב החומצות האמיניות של החלבון הנמדד.

חומר הצבע קומאסי, שבטרם התגובה צבעו חום-אדום, תורם אלקטרון לקבוצות הניתנות ליינון בחלבון, דבר הגורם לשינוי במבנה המרחבי של החלבון וחשיפת האזורים ההידרופוביים שלו. אזורים אלה במבנה השלישוני של החלבון נקשרים בקשרי ואן דר ואלס לצדדים הלא-קוטביים של חומר הצבע, ובכך מקרבים בין הקבוצות האמיניות החיוביות למטען השלילי של חומר הצבע. התגובה עם החלבון גורמת לשינוי צבעו של חומר הצבע לכחול. עצמת הצבע (הצפיפות האופטית שלו) יחסית לריכוז החלבון בתמיסה. הצפיפות האופטית נמדדת בספקטרופוטומטר באורך גל של 595 ננומטר, אורך הגל בו הצפיפות האופטית מקסימלית.

יתרונה של שיטת ברדפורד הוא בכך שהיא מדייקת יותר בקביעת ריכוז חלבון בתערובת חלבונים, ופשוטה יותר למדידת דוגמאות רבות. לעומת זאת, השיטה מצריכה הכנת עקום כיול, בניגוד, למשל, לשיטת כימות החלבון בעזרת בליעת קרני UV. כמו כן, הטווח הליניארי שממנו ניתן להסיק את ריכוז החלבון בתמיסה הוא קצר יחסית, ולכן יש צורך בביצוע מספר מיהולים בדרך לטווח זה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Bradford, M. M. (1976) A Rapid and Sensitive Method for the Quantitation of Microgram Quantities of Protein Utilizing the Principle of Protein-Dye Binding. Anal. Biochem. 72:248-254.
* Zor, T. and Selinger, Z (1996) Linearization of the Bradford protein assay increases its sensitivity: theoretical and experimental studies. Anal. Biochem. 236:302-8
</div>
קטגוריה:שיטות חלבונים
מיכה שריר

מיכה שריר (נולד ב-8 ביוני 1950) הוא פרופסור אמריטוס בבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב הנודע במחקריו בגאומטריה חישובית.
מיכה שריר

==ביוגרפיה==

שריר נולד בחולון, בן ליעקב ופנינה שעלו לארץ ישראל מצ'כוסלובקיה. בתקופת בית הספר היסודי למד בבית הספר ביאליק, וכתלמיד תיכון בתיכון קוגל הוא זכה במקום הראשון באולימפיאדה לנוער למתמטיקה של מכון ויצמן למדע ובפרס גרוסמן מטעם הטכניון. בשנת 1970 סיים לימודי תואר ראשון במסגרת העתודה האקדמית, ולאחר מכן שירת ביחידה 8200 והיה שותף לצוות מחקר שזכה בפרס ביטחון ישראל לשנת 1975. בשנת 1976 סיים את לימודיו לתואר דוקטור במתמטיקה עיונית, בהנחייתו של אלדו לזר, באוניברסיטת תל אביב. לאחר מכן סיים את שירותו בצה"ל והתמחה במדעי המחשב במסגרת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ניו יורק אצל פרופסור ג'ק שוורץ.

במשך ארבע שנים היה שריר סגן ראש המעבדה לרובוטיקה באוניברסיטת ניו יורק והיה מראשוני החוקרים בגאומטריה חישובית. מחקריו המשותפים עם שוורץ הובילו בשנות השמונים לפיתוח היסודות לתחום המחקר של תכנון תנועה אלגוריתמי ברובוטיקה. בשנת 1980 הצטרף לסגל החוג למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, תחילה במלגת אלון, ובשנת 1985 הוענקה לו דרגת פרופסור מן המניין. שריר מופקד על הקתדרה לגאומטריה חישובית ורובוטיקה, פעמיים כיהן כראש החוג למדעי המחשב, וכיהן כראש בית הספר למדעי המתמטיקה. עד 2018 פרסם כ-350 מאמרים מדעיים, כתב וערך ארבעה ספרים והנחה 27 תלמידים לתואר שלישי.<ref></ref>

שריר זכה בפרס המחקר על שם מקס פלנק (1992), פרס פהר (1999), פרס לנדאו למדעים ולמחקר (2002)<ref></ref> ופרס א.מ.ת (2007). בשנת 1997 נבחר לעמית ACM.<ref></ref> בשנת 2018 נבחר לחבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cs.tau.ac.il/~michas/ מיכה שריר], באתר אוניברסיטת תל אביב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:זוכי פרס א.מ.ת.
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי בית הספר ביאליק (חולון)
קטגוריה:בוגרי תיכון קוגל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
ארכיאולוגיה ימית, פרקי מבוא

ארכיאולוגיה ימית, פרקי מבוא, ספרו של ד"ר אבנר רבן בהוצאת משרד הביטחון - ההוצאה לאור, ספריית האוניברסיטה המשודרת 1987, עוסק בארכאולוגיה ימית – תחום מדעי העוסק בחשיפת שרידי העבר בערי נמל וביישובים ששכנו לחוף הים, וכן בשרידים הנמצאים מתחת לפני הים כגון ספינות טרופות. דיסציפלינה זו בארכאולוגיה עוסקת גם בכל הנושאים הקשורים לסחר ימי, תקשורת ימית, לוחמה ימית, כלכלה ותעשייה הקשורה לנמלים, וכן ביחסי גומלין שבין מרכזי תרבות רחוקים. הספר מתאר את השיטות והטכניקות שבן משתמשת הארכאולוגיה הימית.

הספר משמש כספר לימוד בסיסי בחוג לציוויליזציות ימיות באוניברסיטת חיפה ונמצא בשימוש של סטודנטים ומרצים באוניברסיטה והוא מופיע בסילבוס בקורסים בחוג.

==נושאי הספר==
מהי ארכאולוגיה ומהי ארכאולוגיה ימית, מהי תרבות ימית, מי היו גויי הים, ערי הנמל הראשונות בארץ ישראל ובנמל קיסריה אשר נבנה על ידי הורדוס בקיסריה. בנוסף הספר עוסק באמצעים בהם היא משתמשת: הצלילה ככלי מחקר, כיצד מאתרים שרידים מתחת לפני הים, כלי שיט טבועים ומטעניהם, בממצאים אחרים אשר ניתן למצוא מתחת לפני הים כגון: עוגנים, קנקנים. הספר מקדיש פרק מיוחד לחפירה בקרקעית הים לבעיות ההשתמרות של ממצאים מתחת לפני הים ולקשיים המלווים חפירה מתחת לפני המים, ולבעיית החוף המשתנה תמיד. 

הספר מכיל תמונות ושרטוטים, וכן רשימה ביבליוגרפית נבחרת.

==קישורים חיצוניים==

*[http://hcc.haifa.ac.il/Departments/maritime/ אתר החוג לציווילזציות ימיות] אוניברסיטת חיפה
* [http://www.nmm.org.il/Museum/nmm.asp?DBID=1&LNGID=2 המוזיאון הימי הלאומי] באתר מוזיאוני חיפה

*[http://maritime2.haifa.ac.il/eng/default.asp המכון ללימודי ים] שליד החוג לציוויליזציות ימיות
*[http://www.antiquities.org.il/modules_heb.asp?Module_id=85 המחלקה לארכאולוגיה ימית ותת ימית] באתר רשות העתיקות

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ארכאולוגיה
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרי 1987
קטגוריה:ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור
קטגוריה:ספרי לימוד
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
זקסנבורג

מפת מחנות ריכוז והשמדה באירופה <small>(לחצו להגדלה)</small>
מחנה הריכוז זקסנבורג (גרמנית: KZ Sachsenburg) היה מחנה ריכוז נאצי, שפעל בשנותיו הראשונות של השלטון הנאצי, בין השנים 1933–1937. המחנה היה ממוקם במבנה נטוש בן ארבע קומות, שנבנה לכתחילה כבית חרושת לטקסטיל. המחנה הוקם ליד העיירה פרקנברג שבסקסוניה, כ-20 ק"מ מצפון מזרח לעיר קמניץ.

== היסטוריה ==
עם עלייתה לשלטון של המפלגה הנאצית הוקמו מחנות ריכוז רבים, שנועדו לכליאת מתנגדי השלטון מן השמאל ומן הזרמים הליברליים. ביולי 1933 כבר היו קרוב ל-27,000 אסירים במחנות מעצר כאלה; המחנות הוקמו כיוזמות מקומיות על ידי גופי המשטרה ומשרדי המשפטים של המדינות השונות בגרמניה, וכן על ידי האס אה. לא ידוע מספרם של מחנות אלו. אחד המחנות הללו היה זקסנבורג, שהוקם במאי 1933. בהמשך הוקם סניף של מחנה בקולדיץ.

בתחילת 1934 הועברה השליטה במחנות הריכוז לידיו של ארגון האס אס, שהוקם באותה תקופה, בפיקודו של היינריך הימלר. הימלר השתלט גם על כל גופי המשטרה בגרמניה (ראו: משטרה בגרמניה הנאצית). האס אס השיג שליטה מלאה במערכת מחנות הריכוז; רוב המחנות הקטנים נסגרו, ועד ספטמבר 1935 נותרו במקומם שישה מחנות "רשמיים": דכאו, ליכטנבורג, זקסנבורג, אורניינבורג, אסטרווגן, וקולומביה האוס שבברלין. בשיאו הכיל מחנה זקסנבורג כ-1,400 אסירים, שהוחזקו בתנאים קשים, תוך התעללויות ועבודת פרך, במחצבה הסמוכה. רישומי המחנה מראים על 11 אסירים שמתו במהלך שנות המחנה, אך אין לדעת מהו המספר האמיתי. מחנה זקסנבורג היה הראשון בו נתפרו לבגדי האסירים משולשים צבעוניים, שסימנו את הקטגוריה אליה השתייכו.

ב-1937 החליט האס אס על צמצום המחנות הקיימים, והקמת מחנות גדולים במקומם. באותה שנה הוחלט על הקמת מחנה בוכנוואלד, וכל האסירים מזקסנבורג הועברו אליו. בכך נסגר המחנה.

מעט מאוד ידוע על המחנה. רק עם פתיחת הארכיב של שירות האיתור הבינלאומי (ITS) בסוף אפריל 2008 החלו להיחשף מסמכים הנוגעים לו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.today/20130104160256/www.rickross.com/reference/hate_groups/hategroups414.html מאמר על חשיפת מסמכים של שירות האיתור הבינלאומי, בין השאר לגבי זקסנבורג]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחנות ריכוז בגרמניה
קטגוריה:סקסוניה: היסטוריה
סינוס (אנטומיה)

סינוס (מלטינית: sinus, תעלה או חלל) או בעברית גַּת הוא מונח המתאר חללים במבנים אנטומים או הרחבות במבנים.

נהוג להתייחס למונח כמתאר את אחת מגיתות האף, אך גיתות הן גם חללים בעצמות אחרות או באיברים אחרים, הרחבות בכלי דם (למשל התרחבות בעורק הראש המכונה "גת עורק הראש", sinus caroticus) או מעבר לדם שאינו בנוי ככלי דם רגיל (גיתות הקרום הקשה). בשימוש נדיר יותר, גת מתארת נצור (פיסטולה).

בעצם העול לא נמצא סינוס. לעומת זאת בעצמות המצח, היתד והלסת העליונה יש סינוסים.

==ראו גם==
* סינוסיטיס

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנטומיה
הלן שפירו

הלן קייט שפירו (באנגלית: Helen Kate Shapiro; נולדה ב-28 בספטמבר 1946) היא זמרת יהודיה בריטית ושחקנית. שיא הצלחתה של שפירו הייתה בשנות ה-60, כאשר שרה מספר להיטים אשר צעדו במצעד הפזמונים הבריטי.

==ילדותה==
שפירו נולדה בבת'נל גרין (Bethnal Green) בלונדון, ובילדותה גרה ברובע האקני בעיר. היא נכדתו של מהגר יהודי מרוסיה. הוריה עודדו אותה לפתח את כשרונה המוזיקלי, אף שהיו עניים מכדי לקנות פטיפון. לצורך האזנה לסינגל הראשון שלה היא שאלה פטיפון מהשכנים. כילדה, שפירו ניגנה על בנג'ו ושרה מדי פעם, יחד עם אחיה רון, בלהקת ג'אז של האח במועדון נוער מקומי. קולה היה בעל איכות מהדהדת, יוצאת דופן לילדה, ובזכות תכונה זו העניקו לה חבריה את הכינוי "צופר ערפל" (באנגלית: foghorn).

==קריירה מוזיקלית==
בשנת 1961, בגיל 14, היו לשפירו שני להיטים שהגיעו למקום הראשון במצעד הפזמונים הבריטי: You Don't Know, ו- Walkin' Back to Happiness. כל ארבעת הסינגלים הראשונים שהקליטה הגיעו לשלושת המקומות הראשונים במצעד הבריטי. את רוב הקלטותיה עשתה באולפני EMI הידועים כאולפני אבי רוד. קולה הבוגר הביא לה הצלחה בִן-לילה וכך הייתה לזמרת הצעירה ביותר שהגיעה לראש המצעד הבריטי עד לאותה העת, רק הזמר פרנקי לימן היה צעיר ממנה כאשר הגיע להישג דומה בבריטניה, בשנת 1956, עם שירו Why Do Fools Fall in Love.

עוד בטרם מלאו לה 16 נבחרה שפירו לזמרת הבריטית המובילה. מסע ההופעות הראשון של הביטלס בבריטניה, בחורף ובתחילת אביב 1963, היה כלהקת ליווי לשפירו, ובהופעה בתוכנית טלוויזיה מאותה תקופה נראים שלושה מחברי הלהקה כניצבים בעת ששפירו שרה. במהלך מסע הופעות זה כתבו ג'ון לנון ופול מקרטני את להיטם הראשון Misery, אשר היה מיועד לשפירו, אולם היא לא הקליטה את השיר. בשנת 1995, בעת תוכנית טלוויזיה "אלה הם חייך" שנעשתה עליה, סיפרה שפירו כי הסירוב להקליט את השיר נעשה על ידי אנשים מטעמה, מבלי שכלל זכתה לשמוע את השיר, ועל כך הצטערה לאחר מעשה.

שפירו הופיעה מספר פעמים בישראל, במהלך החודשים דצמבר 1962 וינואר 1963 ערכה מסע הופעות, התארחה בגלי צה"ל שם ראיין אותה חיים קינן, ושרה בפני חיילי גדוד צנחנים כשבקהל נכח גם אריאל שרון. ב-1968 היא הגיעה שוב והופיעה ביום העצמאות.

בסוף שנות העשרה של שפירו החלה הקריירה שלה לדעוך. זמרות פופ חדשות, בהן סילה בלק, סנדי שו ולולו, תפסו את קדמת הבמה, ושפירו נתפסה כמייצגת את הפופ המיושן יותר. היא החלה להופיע במחזות זמר וכזמרת ג'אז, ובשלב מאוחר יותר אף כזמרת שירי גוספל. בטלוויזיה הבריטית היא שיחקה במספר אופרות סבון במהלך שנות ה-80.

בשנת 2002 הודיעה על פרישתה מהופעות ועל כוונתה להתרכז בחיי דת.

==אמונתה הדתית==
בחודש אוגוסט 1987 פרסמה שפירו כי הפכה למאמינה אדוקה בישו. מאז הוציאה ארבעה אלבומי מוזיקה משיחיים, והופיעה במספר מופעי גוספל, בהם שרה וספרה על אמונתה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1962%2F12%2F30&id=Ar01802&sk=177A9ED0 הלן שפירו - שרה], מעריב, 30 בדצמבר 1962
* [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1977%2F08%2F04&id=Ar02701&sk=F7C57E95 הלן שפירו: אני אוכיח להם], מעריב, 4 באוגוסט 1977

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים יהודים בריטים
קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:זמרות פופ בריטיות
קטגוריה:זמרות פופ יהודיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות בריטיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים בריטים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
פיודור השלישי, צאר רוסיה

פיודור השלישי (ברוסית: Фёдор III Алексеевич; 9 ביוני 1661 - 7 במאי 1682) היה הצאר השלישי ממשפחת רומנוב.

== חייו ==
פיודור התחנך על ידי כומר ממערב רוסיה וכתוצאה מכך היה קרוב לתרבות הפולנית. הוא היה בן אדם משכיל, דיבר באופן חופשי פולנית ולטינית, אהב שירה ומוזיקה. לאחר פטירת אחיו הבכור אלכסיי, הוכרז כיורש העצר. כמו כל אחיו היה חולני מילדות.

במהלך כהונתו הקצרה הצליח להעביר מספר החלטות חשובות ולבצע מספר רפורמות:

* ביצוע מפקד אוכלוסין בשנת 1678
* שינוי שיטת המיסוי בשנת 1679
* רפורמה צבאית בשנת 1682 תוך שינוי בשיטת קידום הקצונה.
* ניהול המלחמה העות'מאנית-רוסית (1676–1681)
* המשך הרפורמה הדתית ברוסיה תוך רדיפת מתנגדיה.

פטירתו בגיל צעיר השאירה את המדינה במצב לא ברור בהיבט העברת השלטון. אחיו איוואן החמישי אומנם היה בן 16, אך חולני והבויארים חששו שלא יאריך ימים. אחיו הנוסף פיוטר היה בן 10 בלבד. על רקע זה החל מרד צבאי במוסקבה. עם סיומו שני האחים החלו בכהונה משותפת ואחותם סופיה התמנתה לעוצר לידם.

==המשפחה==
פיודור התחתן עם אצילה ממוצא פולני, אגפיה גרושצקיה. כתוצאה מכך חל שינוי מהותי בחצר הצאר. בפעם הראשונה האצילים החלו להופיע בבגדים מערביים.

בקיץ 1681 אשתו נפטרה במהלך הלידה, וזמן קצר לאחר מכן נפטר גם בנם. בפברואר 1682 התחתן פעם שנייה עם מרפה אפרקסינה, אך אשתו הייתה צארינה רק במשך 71 ימים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://hrono.info/biograf/bio_f/fedor3alex.php קורות חיים]
* 
* 

קטגוריה:צארים רוסים
קטגוריה:ילידי 1661
קטגוריה:נפטרים ב-1682
יעקב לב

יעקב (בַּלבּוּל) לב (ידוע בערבית בשמו: يعقوب بل; לעיתים נהגה בִּלבּוּל; 1920–2003) היה סופר ומשורר יהודי-עיראקי. יצירתו הספרותית התפרסמה בערבית, והוא זכה להכרה כבר בשנת 1936 לאחר שפרסם מאמר בירחון "אל-חטיף" בעיראק. בלבול נודע בתיאוריו הספרותיים הריאליסטיים, ונחשב לאחד מראשוני הסופרים בזרם הריאליזם הסוציאליסטי בעיראק וחלוץ בתחום הרומן העיראקי והסיפור הקצר. בשנת 1951 עלה לישראל ובאחת פסקה יצירתו והוא פנה לעסקים.

==תולדות חייו==
בלבול נולד בבגדאד לשאול וגורג'יה בלבול. הוא למד בחטיבת הביניים של בית הספר אליאנס ותיכון שמאש, שם השלים תעודת בגרות ממשלתית בשנת 1938. עם סיום לימודיו החל לעבוד בלשכת המסחר של בגדאד, אותה אף ניהל החל משנת 1945 ועד לעלייתו ארצה בשנת 1951. בשנות עבודתו בלשכת המסחר אף שימש כעורך ירחון הלשכה.

עם עלייתו לישראל, החל ללמוד בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב (לימים הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב). הוא סיים את לימודי המשפטים בשנת 1956. מעת סיום לימודיו ועד לפטירתו ניהל יעקב לב עסקים בתל אביב, והיה פעיל בקהילת יוצאי עיראק בישראל בתחומי חינוך ותרבות. הוא נפטר בשנת 2003.
נישא לבלאנש, אב לשאול, אורנה ואיתן.

==יצירתו==
בלבול פרסם את ספרו הראשון, בשם "הגחלת הראשונה" (אל-ג'מרה אל-אולא) בשנת 1938. הספר, ובו סיפורים קצרים, מתואר כספר היחיד של ספרות יפה אשר פורסם בעיראק באותה שנה.

בעת עבודתו בלשכת המסחר בבגדאד, תחת ניהולו של מאיר בצרי, אף הוא משורר יהודי עיראקי, החיו בלבול ובצרי את סגנון שירת המושחאת, סגנון שירה אנדלוסי, השונה מסגנון השירה הערבית המסורתי. בצרי ואף בלבול כתבו גם סונטות בסגנון שייקספירי. יצירותיו הספרותיות של בלבול, כמו גם המאמרים שכתב בנושאי כלכלה ועסקים, התפרסמו בעיראק ובמצרים.

כאות לשאיפתו של בלבול לכתוב תאורים מציאותיים ולהגיע לקהל קוראים רחב, רבים מן הדיאלוגים בסיפוריו כתובים בערבית מדוברת עיראקית, ולא בערבית ספרותית כמקובל בכתיבת פרוזה. לצד שבחים על יכולתו בכתיבת סיפורים קצרים, על בהירותם, אחידותם, והריאליזם הסוציאליסטי שבהם, הוא אף ספג ביקורת על היותם של סיפוריו נאיביים, חסרי מקוריות, וחלשים בבנייתן של הדמויות בהם. למרות זאת, בלבול נחשב לאחד הסופרים הבולטים והחשובים בתחום הרומן והסיפור הקצר בעיראק בין השנים 1920 - 1955.

כתיבתו הספרותית של בלבול, בעת שחי בעיראק, איננה יהודית באופיה, היא מיועדת לקהל הערבי הרחב ובעלת זיקה למורשת הערבית וללאומיות העיראקית. גישתו זו אף קיבלה ביטוי מפורש בדברים שכתב באותה עת. ב-21 ביולי 1938 פרסם מאמר בעיתון המקומי "אל-אכבר" ובו כתב כי: "הנוער היהודי אינו רואה בציונות יותר מאשר ביטוי של קולוניאליזם ושליטה.". דוגמת סופרים יהודים עיראקים אחרים בשנות ה-30 וה-40, כתיבתו של בלבול באותה תקופה הושפעה מספרות המערב והספרות הערבית כאחד, והוא חש עצמו סופר עיראקי ולא סופר יהודי. יעקב (בלבול) לב, לא פרסם מיצירותיו בשפה העברית. לאחר מותו התפרסם ספרו "גחלת ראשונה ולבטי מחשבה: מבחר סיפורים ושירים" בערבית ובתרגום לעברית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים יהודים עיראקים
קטגוריה:עיתונאים יהודים עיראקים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:משוררים יהודים עיראקים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
חסידות זוטשקא

חסידות זוטשקא היא חצר חסידית משושלת נדבורנה. האדמו"ר הראשון היה רבי יצחק אייזיק רוזנבוים.

==תולדות החסידות==
====הדור הראשון====
רבי יצחק אייזיק רוזנבוים (ה'תרס"ו–ה'תש"ס) היה בנו של רבי איתמר מנדבורנא. כיהן כרב ואדמו"ר בעיירה זוטשקא Jucica Veche שבבוקובינה ובהמשך בוואשקוביץ. לאחר השואה התגורר בניו יורק, באיסט סייד ובקראון הייטס. בשנת ה'תשל"ג (1973) לאחר פטירת אביו, עלה לישראל והחל לכהן בבית מדרשו של אביו בשכונת יד אליהו בתל אביב. בשנת ה'תשמ"א עבר לבני ברק. נפטר בי"ד בתמוז ה'תש"ס.

====הדור השני====

את מקומו מילא בנו הצעיר רבי נתן דוד רוזנבוים (ד' בסיוון ה'תש"ה (1945) - כ"ז בשבט ה'תשע"ט (2019)). חתנו של רבי מרדכי מזוויהל. חתניו הם רבי אלימלך בידרמן - משפיע חסידי בולט, רבי חיים לייפר - האדמו"ר מטמשוואר באלעד, רבי מנחם קאליש - האדמו"ר מאמשינוב בבורו פארק.

====הדור השלישי====
לאחר פטירת רבי נתן דוד הוכתרו ארבעת בניו לאדמו"רים:
*רבי אשר ישעיה, האדמו"ר בבני ברק בבית מדרשו של אביו. חתנו של רבי יעקב מושקוביץ משאץ, משפיע בישיבת באבוב ור"מ בישיבת צ'רנוביל. התפרסם גם כמלחין.
*רבי גדליה משה, האדמו"ר מזוטשקא-אמסנא, פתח בית כנסת בבני ברק והקים ישיבה קטנה כלל חסידית בשם "תורת דוד", על שם אביו האדמו"ר מזוטשקא וסבו רבי נתן דוד הולנדר, רבה של אמסנא. חתנו של רבי אברהם יחיאל למברגר ממאקאווא בני ברק.
*רבי שלמה – הקים בית מדרש בירושלים ומשמש משפיע בישיבת טשעבין בירושלים.
*רבי מרדכי (נולד אלול תשל"ט), אדמו"ר מזוטשקא במונסי. חתן רבי יהושע לייפר.

==ענף קראקאס==
רבי מאיר (ה' סיון ה'תרפ"ח 1928, - ג' אלול ה'תשפ"א 2021), בנו של רבי יצחק אייזיק כיהן כרב בקראקאס ולאחמ"כ כאדמו"ר מקראקאס. התגורר בארצות הברית.

== ענף סטניסלב ==
האדמו"ר מסטניסלב ביתר עילית
בן אחר של רבי יצחק אייזיק, היה רבי ישראל (ה'תרצ"א, 1931 – כ"א בחשוון ה'תש"ע, 2009), שכיהן בחיי אביו כאדמו"ר מסטניסלב במונסי. היה חתן רבי מנחם שלמה טויב מקאלוב. חלק מבניו מכהנים כאדמו"רים:
*רבי זונדל ישכר דב (בערל), מכהן כממלא מקומו בבית המדרש במונסי. הקים ישיבה קטנה במקום, ולו חסידים.
*רבי משה (נולד כ"ה בכסלו ה'תש"ל), האדמו"ר מסטניסלב בביתר עילית. חתן רבי דוד לייפר מנדבורנא אראד. הקים בביתר כולל אברכים "תפארת ישראל" על שם אביו. קודם לכן היה ראש כולל ורב קהילת קאלוב בביתר.
*רבי יהודה, מכהן כאדמו"ר מלינסק, בבני ברק. חתן קרוב משפחתו רבי אליעזר זאב מראחוב.

==קישורים חיצוניים==
* ישראל אלתר גרובייס, "[https://drive.google.com/file/d/11e9MdGnMPZa0uyHn6AUbUojpLKome8Tv/view בהיכלו של אבא]", משפחה, אדר א ה'תשע"ט
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:חסידויות בית נדבורנה
קטגוריה:חצרות חסידיות
איירפורט סיטי

איירפורט סיטי (לעיתים גם "קריית שדה התעופה") הוא "המרחב העורפי" של נמל התעופה בן-גוריון המשמש בתור פארק עסקים ותעשיית היי-טק בתחום השיפוט של מועצה אזורית חבל מודיעין, השוכן ממזרח לכביש 40 בסמוך לנמל התעופה בן-גוריון. שמו של המקום נבחר בזכות סמיכותו לנמל התעופה בן-גוריון, והוא נמצא בבעלותה של חברת איירפורט סיטי בע"מ. השטח להקמת הפארק נרכש ממושב ברקת.

== היסטוריה ==
מבט אווירי על חלקו המערבי של איירפורט סיטי
היכל התרבות באיירפורט סיטי
דגם מטוס בצבעי [[DHL תעופה בכיכר תנועה, מול סניף DHL בישראל, באיירפורט סיטי.]]
באפריל 1997 החלו העבודות להקמת איירפורט סיטי, לאחר שייעוד הקרקע שונה מקרקע חקלאית, ובשנת 2001 החל אכלוס הפרויקט.

הפארק משתרע על פני שטח של 750 דונם, אורכו כ-850 מטרים ממזרח למערב ורוחבו המרבי הוא כ-800 מטרים מצפון לדרום. הכניסה המרכזית אליו היא מכביש 453 שמדרום לו, המחבר בין נמל התעופה בן-גוריון והיישוב שוהם. באיירפורט סיטי שטחים ומבנים בשטח כולל של כ-420,000 מטר רבוע המיועדים להשכרה לתעשייה, אחסנה ולוגיסטיקה ומשרדים, וכן מרכז קונגרסים בשטח בנוי של 4,300 מ"ר, ושטחי מסחר והסעדה. עוד מתוכנן לקום במקום בית מלון ובו 250 חדרים. איירפורט סיטי מקושר בקווי תחבורה ציבורית אל הערים הגדולות במרכז הארץ, וכן בשירות הסעה המופעל על ידי חברת אגד, שמחבר אותו אל נמל התעופה הסמוך.

עם החברות הפועלות במקום נמנות פלאפון תקשורת, מוטורולה, מכתשים אגן תעשיות, DHL, פוקס-ויזל, אגד, AHAVA, שטראוס גרופ, AT&T, ק.א.ל., דיוטי פרי ג'יימס ריצ'רדסון, נביעות, רשות התעופה האזרחית, נעלי נימרוד, אודיוקודס, יוניטרוניקס, בנק ירושלים, אלביט מערכות, קבוצת קל אוטו, הוט מובייל, ג.יל.ס קפה בע"מ ועוד.

במקום נמצא גם היכל התרבות של חבל מודיעין ובו אולם לתיאטרון, קונצרטים ומופעי תרבות שונים. כן נמצא שם מרכז קונגרסים ואירועים "אווניו". במקום נמצא בית חב"ד שמפעיל בית כנסת, שיעורי תורה ופעילות בחגים לרווחת עובדי ומבקרי המקום.

אחת מסיבות המשיכה העיקריות של המתחם לחברות שונות היא הנחה ניכרת בשיעור הארנונה (המשולמת למועצה אזורית חבל מודיעין) בהשוואה לשיעור הארנונה הנהוג בערי המרכז, וזאת בשל מיעוט אוכלוסין בשטח המועצה האזורית, בהשוואה לערים (בישראל, ארנונה לעסקים מסבסדת שירותים עירוניים לתושבים, ומיעוט תושבים מאפשר הפחתת ארנונה משטחי מסחר ותעשייה גדולים). על רקע זה עלו תלונות מערים סמוכות (בעיקר לוד) בדרישה לחלוקת הכנסות הארנונה של המתחם עימה. ב־2014 החליטה ועדה בדיקה כי הכנסות הארנונה במתחם לא יועברו בחלקם לעיריית לוד, אך שר הפנים דאז גדעון סער התנגד למסקנות ותמך בהעברה.

== ראו גם ==
* חוף שמן
* סיליקון ואדי

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* [http://www.hanutk.co.il/airport-c/חנויות-באיירפורט-סיטי/ חנויות באיירפורט סיטי]
* [http://www.heichal-hm.co.il/index.php?dir=site&page=content&cs=95 היכל התרבות באיירפורט סיטי]

<gallery>
קובץ:Airport City 2.JPG|בנייני משרדים במתחם
קובץ:PikiWiki Israel 9644 conventions amp;events center quot;avenuequot.jpg|אווניו - מרכז הקונגרסים באיירפורט סיטי
קובץ:AirportC13.jpg|המרכז המסחרי בכניסה למתחם
קובץ:airportcity13.jpg|אחד ממבני התעסוקה במתחם
קובץ:acity12.jpg|בניין הנהלת חברת שיכון ובינוי
</gallery>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: אזורי תעשייה
קטגוריה:איירפורט סיטי
קטגוריה:מועצה אזורית חבל מודיעין
סופיה אלכסייבנה רומנובה

סופיה אלכסייבנה רומנובה (ברוסית: Софья Алексеевна Романова; 27 בספטמבר 1657 - 14 ביולי 1704) הייתה בתו של אלכסיי הראשון ואחות של פטר הגדול. במשך 7 שנים הייתה עוצרת של רוסיה הצארית.
200px

==ביוגרפיה==
===ראשית חייה===
סופיה הייתה בת של אשתו הראשונה של אלכסיי הראשון. עם פטירת פיודור השלישי שלא היו לו ילדים, פטריארך רוסיה ובויארים הכריזו על פטר הגדול שהיה אז בן 10 בלבד כצאר רוסי. משפחת מילוסלבסקי בראשות סופיה החליטו לערער על ההחלטה ויזמו מרד צבאי במוסקבה. כתוצאה ממרד זה, אחיה איוואן החמישי התמנה לצאר בנוסף לפיוטר הגדול וסופיה עצמה קיבלה תפקיד של עוצרת ליד האחים. מעשית השלטון היה מרוכז בידי המקורב שלה - וסילי גוליצין.

===מהלך השלטון===
במהלך השלטון היו לה מספר השגים:
* סיכול מרד מתנגדי הרפורמה הדתית ברוסיה
* חתימת שלום נצחי עם האיחוד הפולני-ליטאי
* חתימת הסכם נרצ'ינסק עם סין
* פשיטות לחאנות קרים בשנת 1687 ו-1689. הפשיטות לא היו מוצלחות וגרמו לירידה במוניטין שלה.

===סיום הכהונה===
יחסיה עם הכוחות הצבאיים המוצבים במוסקבה שהביאו אותה לשלטון היו מסובכים. תוך זמן קצר החל מאבק כוחות בינה לבין הנסיך חובאנסקי שהיה בין ראשי הצבא בעיר. בתמיכת הבויארים היא הצליחה להתגבר עליו, אך איבדה את התמיכה שהייתה לה בקרב הכוחות הצבאיים המוצבים בבירה.

בשנת 1689, כאשר פטר הגדול התבגר והגיע לגיל 17 החלו מריבות בינה לבין הצאר הצעיר. בספטמבר 1689 היא סולקה מהשלטון ונשלחה למנזר נובודוויצ'י ליד מוסקבה. לאחר מרד צבאי נוסף בשנת 1698 היא הוכרחה להתנזר. נפטרה בשנת 1704 ונטמנה במנזר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://hrono.info/biograf/bio_s/sofiya.php קורות חיים] 
* 
* 

קטגוריה:שושלת רומנוב
קטגוריה:רוסיה הצארית: אישים
קטגוריה:עוצרות
קטגוריה:נשים רוסיות במאה ה-17
קטגוריה:עוצרים
קטגוריה:ילידי 1657
קטגוריה:נפטרים ב-1704
ריפ טורן

אלמור רואל "ריפ" טורן הבן (באנגלית: ; 6 בפברואר 1931 – 9 ביולי 2019) היה שחקן קולנוע אמריקאי זוכה פרס אמי. היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1983 על משחקו בסרט "שנותי היפות בקרוס קריק".

==ביוגרפיה==
טורן נולד בעיר טמפל שבמרכז טקסס לתלמה מארי ואלמור רואל טורן (האב). סיים את לימודיו בהצלחה באוניברסיטת טקסס באוסטין בשנת 1952.

טורן היה דודה של השחקנית, זוכת פרס אוסקר, סיסי ספייסק.

=== קריירת משחק ===
לאחר שסיים את לימודיו עבר טורן להתגורר בהוליווד ושיחק בשנת 1956 בסרטו של איליה קאזאן "בייבי דול". לאחר מכן עבר לניו יורק ללמוד באולפן השחקנים תחת פיקוחו של לי סטרסברג, וקיבל תפקיד במחזהו של טנסי ויליאמס "ציפור הנעורים המתוקה". בשנת 1983 הופיע בתפקיד ראשי בדרמה הספרותית "שנותי היפות בקרוס קריק" של מרטין ריט, בה גילם את דמותו של מארש טרנר. על תפקידו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

בשנת 1985 השתתף טורן בסדרה "ילדי הרצח של אטלנטה". ב-1991 גילם בתפקיד ראשי את הארכאולוג קארל רזניק, אשר הציל את אליוט ווייד אדם שנפל קורבן לבובות רוצחות בסרט "בובתי דולי היקרה".

בשנת 1992 החל טורן לשחק בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "המופע של לארי סנדרס", בה גילם את ארתור, מפיק התוכנית המנהל את הצוות בתבונה ובערמומיות. על תפקידו בסדרה קיבל פרס אמי בשנת 1996. טורן השתתף גם בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "שיקגו הופ".

ב-1997 שיחק בסרט הפעולה "גברים בשחור" בו גילם את צ'יף זד, ראש סוכנות הביון. כמו כן דיבב בסרט האנימציה "הרקולס" את דמותו המיתולוגית של זאוס, אבי האלים.

ב-2004 שיחק טורן בקומדיה של בן סטילר "דודג'בול", בתפקיד אגדת דודג' בול בשם פאטצ'ס האוליאן, המרותק לכיסא גלגלים ומאמן קבוצה חובבנית. ב-2007 התארח בחמישה פרקים של הסדרה "רוק 30", והיה מועמד לפרס אמי על תפקידו בה. באותה שנה דיבב בסרט האנימציה "כוורת בסרט".

== חיים אישיים ==
טורן היה נשוי לשחקנית זוכת פרס טוני אן וודג'וורת' מ-1956 עד 1961. לזוג נולדה ילדה. לאחר מכן נישא טורן לשחקנית זוכת פרס אוסקר ג'רלדין פייג'. השניים היו נשואים עד למותה של פייג' בשנת 1987, ונולדו להם שלושה ילדים. טורן נישא בפעם השלישית לשחקנית הקולנוע איימי רייט, להם נולדו שני ילדים.

בשנת 2004 נעצר טורן בניו יורק לאחר שמכוניתו התנגשה במונית מקומית; בסרט וידאו אשר תיעד את האירוע נראה טורן מקלל שוטרים ומסרב לבצע בדיקת אלכוהול במכשיר נשיפה. מאוחר יותר באותה שנה זוכה מכל אשמה. ב-2006 נעצר פעם נוספת בעוון נהיגה בשכרות, הפעם בעיירה בצפון ניו יורק, שם התנגש טורן בסמי-טריילר. ב-2007 עתר טורן לבית המשפט וקיבל שלילה של רישיון הנהיגה שלו למשך 90 ימים וקנס של 380 דולרים. ב-2008 נעצר בשלישית בעוון נהיגה בשכרות; לטענת המשטרה ברמן שהיה עם טורן באותו הערב הבחין בו שהוא שיכור כשעזב את המקום. ב-2009 נגזרה עליו תקופת מבחן של כמה חודשים.

נפטר ב-9 ביולי 2019 בביתו בלייקוויל, קונטיקט, בגיל 88.

== פילמוגרפיה ==
ריפ טורן 1993

=== טלוויזיה ===

* רציחות הילדים באטלנטה (1985) 
*Soul Food (2002)

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בקומדיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
יוניון פסיפיק

צמד קטרים רבי עוצמה של יוניון פסיפיק במעלה [[מעבר קייהון, בהרי סן ברנרדינו בקליפורניה, בשנת 1991]]
יוניון פסיפיק (באנגלית: Union Pacific Railroad; ר"ת: UP; סמל מניה ב-NYSE: [https://web.archive.org/web/20090421215019/http://www.nyse.com/about/listed/unp.html UNP]) היא חברת הרכבות הגדולה והוותיקה בארצות הברית. מטה החברה נמצא באומהה, נברסקה.

רשת המסילות של יוניון פסיפיק מכסה את רוב מדינות מרכז ומערב ארצות הברית, החל ממערב לקו העובר בין הערים שיקגו וניו אורלינס. נכון ל-31 בדצמבר 2008, יוניון פסיפיק מפעילה 51,518 קילומטר של מסילות, מתוכן 42,118 ק"מ נמצאים בבעלות החברה. בשני מדדים אלה זוהי חברת הרכבות הגדולה ביותר בארצות הברית. יוניון פסיפיק הגיעה לגודלה הנוכחי לאחר שרכשה מספר גדול של חברות רכבת, ביניהן את החברות: מיזורי פסיפיק, שיקגו אנד נורת' וסטרן, וסטרן פסיפיק, מיזורי-קנזס-טקסס, וסאת'רן פסיפיק. נכון לשנת 2009. בבעלות יוניון פסיפיק אף 26% מתוך חברת Ferromex שהיא תאגיד הרכבות הגדול ביותר במקסיקו.

המתחרה העיקרית של יוניון פסיפיק היא חברת הרכבת BNSF המפעילה מסילות באזור גאוגרפי דומה.

==היסטוריה==
חברת יוניון פסיפיק התאגדה ב-1 ביולי 1862, על רקע כניסתו לתוקף של חוק המסילות הפסיפיות משנת 1862 (באנגלית: Pacific Railway Act of 1862), אשר נועד לסייע לסלילת מסילות והקמת רשת טלגרף ממערב לנהר מיזורי. תחת הנהגתו של מחזיק המניות העיקרי בחברה, ד"ר תומאס דורנט, נסללה המסילה הראשונה בעיר אומהה בנברסקה. בשנת 1869 נוצר חיבור בין מסילותיה של יוניון פסיפיק, לאלו של חברת סנטרל פסיפיק, בפיסגת פרומוטורי ביוטה, ובכך לראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית, קם קשר מסילתי רצוף החוצה את יבשת צפון אמריקה, דרך ארצות הברית. בהמשך השתלטה חברת יוניון פסיפיק על שלוש חברות רכבת מורמוניות וכך רכשה מסילות מדרום לסולט לייק סיטי ולתוך עמק יוטה, ואף מצפון ליוטה אל איידהו. החברה המשיכה לסלול והגיעה לדנוור ולפורטלנד במדינת אורגון. החברה רכשה את חברת קנזס פסיפיק ואף החזיקה במסילה צרה אשר הובילה ללב הרי הרוקי בקולורדו.

בשנת 1872 הייתה החברה מעורבת בשערוריית שוחד של חברי בית הנבחרים האמריקאי, הידועה בשם סקנדל קרדיט מובילייה (באנגלית: Crédit Mobilier scandal). מצוקותיה הכלכליות של החברה הובילו למצב של חדלות פרעון בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-19, אחריו עברה החברה ארגון מחדש ושמה שונה מ- Union Pacific Railroad ל- Union Pacific Railway ב-24 בינואר 1880. מאותה עת היה מחזיק המניות העקרי בה ג'יי גולד. גם חברה חדשה זו הכריזה על חדלות פרעון בשנת 1893, אולם ב-1 ביולי 1897 קמה החברה לתחיה ושבה לשמה המקורי. בתקופה זו מכרה החברה חלק מנכסיה, אולם בתחילת המאה ה-20 התאוששה החברה ורכשה מחדש את אותם נכסים שמכרה. בשנת 1936 ייסדה החברה עיירת נופש וסקי בשם סאן ואלי במדינת איידהו לרווחת עובדיה. בשנות ה-80 של המאה ה-20 שבה החברה לרכוש חברות רכבת קטנות יותר ובשנת 1996 רכשה את חברת הרכבות סאותרן פסיפיק.

מטה החברה שוכן בעיר אומהה בנברסקה מאז היווסדה. מטה החברה עבר לבניין משרדים חדש בשנת 2003. בעיר פועלים גם מוסכי ציוד נייד של החברה וחצר עיתוקים גדולה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:ארצות הברית: רכבות
קטגוריה:ארצות הברית: תחבורה ציבורית
קטגוריה:אמריקה: חברות ותאגידי רכבות
קטגוריה:חברות בשווי שוק מעל 100 מיליארד דולר
וסילי גוליצין

תמונתו של גוליצין
וסילי גוליצין (ברוסית: Василий Васильевич Голицын; 1643 - 2 במאי 1714) היה נסיך רוסי, בין המדינאים הבולטים ברוסיה של המאה ה-17 ובין ראשי הממשל בתקופת שלטונה של סופיה אלכסייבנה רומנובה בשנים 1682–1689.
== חייו ==
ב-1676 השתתף במלחמה נגד חאנות קרים. בתקופת כהונתו של פיודור השלישי מונה למספר תפקידי מפתח בממשל וקיבל תואר בויארין. בתקופה בה תפקדה סופיה רומנובה כעוצרת התמנה רשמית לראש משרד החוץ.

המצב הגאופולטי של רוסיה הצארית באותה תקופה היה די קשה. למרות חתימת הסכם שלום עם האימפריה העות'מאנית היחסים היו מתוחים, השלום עם האיחוד הפולני-ליטאי היה לא יציב, בשנת 1682 החלו פלישות של חאנות קרים לשטחי רוסיה הצארית. גוליצין היה בדעה שיש לחמם את היחסים עם הפולנים. כתוצאה מכך רוסיה ויתרה בשלב זה על שאיפותיה להחזיר לעצמה מוצא לים הבלטי. לאחר משא ומתן ארוך, בשנת 1686 נחתם הסכם של שלום נצחי עם האיחוד הפולני-ליטאי. ההסכם אשרר את ההסכמות של הסכם אנדרוסובו וגם השאיר את קייב בשליטה רוסית. בהתאם להסכם זה, רוסיה הצארית התחייבה להתחיל במלחמה נגד האימפריה העות'מאנית. כשלב מקדים, בשנים 1687 ו-1689 גוליצין ארגן שתי פשיטות נגד חאנות קרים. המערכות הצבאיות לא היו מוצלחות וגרמו לאבדות משמעותיות לרוסים. רק לאחר מאמצים רבים, הנסיכה סופיה הצליחה לשכנע את פטר הגדול להכריז על גוליצין כמפקד שניצח במערכה. עם זאת, הפשיטות תרמו לכך שחאנות קרים לא הייתה יכולה לעזור לטורקים בלחימה נגד פולין ואוסטריה.

בשנת 1689 פטר הגדול סילק את סופיה רומנובה מכל תפקידיה. גוליצין נשלח לגלות במחוז ארכנגלסק ונפטר שם בשנת 1714.

==קישורים חיצוניים==

* [http://hrono.info/biograf/bio_g/golicyn_vv.php קורות חיים (ברוסית)]
* 

קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:דיפלומטים רוסים
קטגוריה:ילידי 1643
קטגוריה:נפטרים ב-1714
מרחב ארבע-ממדי

הדגמה כיצד מלבן בשלושה מימדים יראה במרחב 4 מימדים.מרחב ארבע-ממדי הוא מרחב שלו ארבעה ממדים. המונח מרחב ארבע-ממדי מציין ארבעה ממדים זהים בתכונותיהם. מספר עצמים תאורטיים נהגו בארבעה ממדים, בהם הכללות של עצמים משניים ושלושה ממדים: טסרקט הוא הכללה ארבע-ממדית של קובייה תלת־ממדית, כפי שקובייה היא הכללה של ריבוע דו-ממדי. המרחב מוצג באלגברה באמצעות וקטור ארבע-ממדי המציין מיקום במרחב. ניתן גם להציגו באמצעות הבסיס הסטנדרטי <math>(e1, e2, e3, e4)</math>, השווה למרחב <math>\mathbb {R}^4</math> ופורש אותו.

גדלים וצורות במרחב בעלי יותר משלושה ממדים מקבלים קידומת "היפר", כגון היפרספרה, היפרקובייה, היפרנפח, היפראליפסה. במרחב הארבע ממדי ישנם שישה גופים אפלטוניים, חמישה מהם גרסאות ארבע ממדיות של גופים אפלטוניים בתלת־ממד, ואחד מהם, ההיפרמעוין, הוא צורה חדשה.

בפיזיקה, בתורת היחסות, מתייחסים למרחב בעל 3+1 ממדים, בו שלושה מהממדים הם המרחב המוכר והממד הנותר מייצג את הזמן, ואינו מיוצג במשוואות בדיוק באותו אופן, ולכן הוא אינו מרחב ארבע-ממדי על פי ההגדרה. מיקום במרחב זה מיוצג באמצעות 4-וקטור, שהוא וקטור בעל ארבעה רכיבים, שהראשון שבהם מייצג את הזמן והיתר את המרחב התלת-ממדי.

לואיזה בונפיליולי הייתה בין המדענים הישראלים הראשונים שעסקו בתחום ובשנת 1966 זכתה בפרס של החברה אמריקאית להנדסה על מחקריה בתחום זה.

==ראו גם==
* קווטרניון (וקטור/מספר 4-ממדי):
** אלגברת קווטרניונים
*** אלגברת הקווטרניונים של המילטון
* מרחב תלת-ממדי
* מרחב אוקלידי

==לקריאה נוספת==
* רודי רקר, הממד הרביעי - סיור מודרך ביקומים הגבוהים, הוצאת מאגנס

קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:גאומטריה אנליטית
קטגוריה:תורת היחסות הפרטית
קטגוריה:4 (מספר)
אלון שסוע

Quercus cerris
אלון שסוע (שם מדעי: Quercus cerris; מכונה גם אלון טורקי) הוא מין של עץ ממשפחת האלוניים.

== מאפיינים ==
נפוץ בעיקר באזור אירופה ואסיה הקטנה. כינויו ניתן לו בשם תפוצתו הרבה בטורקיה. בישראל המין גדל בר באתר יחיד בהר החרמון. אלון שסוע הוא ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל.

האלון השסוע הוא עץ נשיר, שגובהו נע בין 25 ל-40 מטרים וקוטר גזעו עד 2 מטרים. עליו מפורצים מאוד, אורכם 4–71 סנטימטרים ורוחבם 3–5 סנטימטרים; עליהם 6–12 אונות.

הפרחים של אלון שסוע בעלי עגילים, והם מואבקים בעזרת הרוח. הפירות מתפתחים במשך 18 חודשים לאחר ההאבקה. הפרי הוא בלוט גדול שאורכו 2.5–4 ס"מ והיקפו כ-2 ס"מ. קוציו של הבלוט אורכים ומעוקלים.
טעם הבלוט מר, ולכן הוא נאכל בעיקר על ידי עורבנים ויונים; סנאים יאכלוהו כברירת מחדל במקרה ששאר המזון אזל.

האלון השסוע משמש כעץ נוי וכשובר רוח.
מצב שימור העץ הוא ללא חשש.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
שסוע
קטגוריה:ארץ ישראל: אלוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: עצי בר
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחיית החרמון
קטגוריה:פרחים בלתי בולטים בארץ ישראל
אל-מומיה

אל-מומיה (בערבית: المومياء, המומיה) הוא סרט מצרי משנת 1969. במאי הסרט הוא שאדי עבדל סלאם. מבקרי קולנוע מצרים מציינים מזה שנים כי סרט זה הוא אחד הסרטים הטובים ביותר שנוצרו במצרים אי-פעם.

==עלילת הסרט==
עלילת אל-מומיה מתרחשת בשנת 1881, זמן קצר טרם תחילת השלטון הקולוניאלי הבריטי, ומבוססת על סיפורו האמיתי של עבד אל-רסולס, בן שבט ממצרים העליונה, אשר שדד אוצר קברים של מומיות אשר התגלה בקבר שסימנו הארכאולוגי הוא DB320 סמוך לדיר אל-בכרי, והוא מכר את העתיקות בשוק השחור. לאחר קונפליקט בשבט, אחד מחבריו ניגש למשטרה ומסייע לשירות העתיקות למצוא את האוצר.

==סמליות==
עלילת הסרט נסובה סביב החיפוש אחר זהות מצרית לאומית אמיתית, מקורית, המיוצגת על ידי חפצי העתיקות המוזנחים ובלתי מובנים של התרבות המצרית הקדומה. אולם, הקונפליקט שבין העיר והכפר מצביעה על שאלות שאינן באות על פתרונן בסרט, ועושות אותו ליצירה המעוררת תחושת חוסר נוחות, חסרת משמעות ברורה, על המחיר בחיפוש אחר זהות.

==סגנון==
קצבו האיטי של הסרט, זוויות הצילום יוצאות הדופן וצבעיו המיוחדים, מעניקים לסרט זה איכויות הדומות לחלום. איכויות אלה מתחזקות עוד יותר בזכות המוזיקה שחיבר לסרט המלחין האיטלקי מריו נשימבנה (Mario Nascimbene). הדיאלוגים בסרט הם כולם בערבית ספרותית, באופן יוצא דופן בסרטים מצריים, עובדה המוסיפה לאווירת הניתוק מן המציאות המלווה את הסרט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:סרטים מצריים
קטגוריה:סרטי 1969
אנאפלואידיה

אנאפלואידיה (באנגלית: Aneuploidy) היא מספר לא נורמלי של כרומוזומים. מספר כזה, כלומר כרומוזום נוסף או חסר, הוא גורם שכיח בהפרעות גנטיות. חלק מהתאים הסרטניים מכילים גם הם מספר לא נורמלי של כרומוזומים. אנאפלואידיה מתרחשת במהלך חלוקת התא, כאשר כרומוזום אחד לא נפרד כראוי בין שני תאי הבת. אנומליות כרומוזומליות מסוג זה מתרחשות אחת ל-160 לידות של תינוקות חיים, הנפוצות ביותר מביניהן הן טריזומיה של כרומוזומים 21 (תסמונת דאון), 18 (תסמונת אדוארדס) ו-13 (תסמונת פאטו).

למינים שונים יש מספר נורמלי שונה של כרומוזומים ולכן המונח אנאפלואידיה מתייחס למספר כרומוזומים שונה של פרט ביחס למין שהוא משתייך אליו.

בשנת 2019 אנגליקה אמון קיבלה פרס פריצת דרך במדעי החיים על מחקר בתחום אנאפלואידיה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחלות כרומוזומליות
איסטיס

פרי בשל משתלשל כלפי מטה, בצורה אופיינית לסוג.

אִיסָטִיס (שם מדעי: Isatis) הוא סוג במשפחת המצליבים, עליו נמנים כ-50 מינים, המאופיינים בפרחים צהובים. ובפרי שמשתלשל כלפי מטה. בארץ ישראל גדלים בר שני מינים מסוג זה, הנקראים גם בפי העם דלדולי עיזים. בימי קדם הפך המין איסטיס הצבעים לבעל חשיבות גדולה בהיותו אחד מהמקורות להפקת צבע כחול, בפפירוס מצרי (ליידן) מופיעים דרכי הצביעה של הצמר באיסטיס כולל דרכי עיבודו. פליניוס ודיוסקורידס מאזכרים אותו כצבען, ובמשנה צץ שמו בעניין נשיאת הכפיים של כוהני ביהמ"ק: 

==תיאור הסוג==
סוג זה כולל עשבים חד או רב-שנתיים. השם העברי זהה לשם הלטיני. תפוצת הסוג היא אירנו-טורנית בעיקרה, דהיינו בערבות של מרכז אסיה. מינים מעטים מיוצגים גם במזרח אסיה ובאזור הים-תיכוני.

הסוג כולל כ-50 מינים, אולם מעל כולם נודע בחשיבותו המין איסטיס הצבעים (Isatis tinctoria), שממנו ניתן להפיק את הצבע הכחול באופן טבעי. השימוש במין זה ידוע החל מתקופת האבן החדשה ('התקופה הנאוליתית'). למין זה נודעה חשיבות כלכלית רבה עד המאה ה-19, אז ירדה קרנו כתוצאה מהתרחבות השימוש בצבעים מלאכותיים.

בארץ ישראל מיוצג הסוג על ידי שני מינים. המין איסטיס מצוי נפוץ בחבל הים-תיכוני, בעיקר בנופי צומח עשבוני. פריו המשתלשל כלפי מטה, האופייני לסוג, הביא לצמח את כינויו דלדולי עיזים, שמתייחס לאיבר שמשתלשל מצוואר העז. המין איסטיס קטן-פרי גדל באופן נדיר בנגב ובערבה.

==תיאור מורפולוגי==
על סוג זה נמנים עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים, רובם קירחים וחלקם הקטן שעירים. העלה פשוט- כלומר, אינו מחולק ותמים- דהיינו, שפת העלה רציפה ואינה משוננת. העלים התחתונים מחולקים לטרף ופטוטרת, ואילו העלים העליונים, המאפיינים את שלב החיים הבוגר יותר של הצמח, הם חסרי טרף - 'יושבים' על הגבעול. הגבעול זקוף.

פרחי האיסטיס צהובים וקטנים יחסית למשפחה. מספר האבקנים 6. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול. פרי האיסטיס מכיל זרע בודד, או שני זרעים לעיתים רחוקות. הפרי מאופיין בצורה פחוסה, ומוקף בכנף שעוזרת בהפצת הזרעים למרחק מה. הפרי משתלשל כלפי מטה בהבשילו.

==מיני הסוג==

לפירוט ראה ב'תיאור הסוג' 

*איסטיס מצוי (Isatis lusitanica)
*איסטיס קטן-פרי (Isatis microcarpa)
*איסטיס הצבעים (Isatis tinctoria)

==לקריאה נוספת==
* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 231. 
* אבי שמידע, החי והצומח של ארץ ישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 103-102.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=5&taxon_id=116530 איסטיס באתר הצומח של פקיסטן] 
איור של איסטיס הצבעים

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:מצליבים
לוב במשחקים האולימפיים

לוב משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת טוקיו (1964), אם כי באותם משחקים, הספורטאי היחיד ששלחה, רץ המרתון סולימאן חסן, לא השתתף בסופו של דבר במרוץ. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), השתתף לראשונה ספורטאי לובי באופן פעיל, האתלט מוחמד אסאווי, שהתחרה בריצת 400 מטר משוכות. לוב נעדרה מאולימפיאדת מינכן (1972) וב-1976 הצטרפה לחרם שהובילו מדינות אפריקה על אולימפיאדת מונטריאול בשל סירובו של הוועד האולימפי הבינלאומי להשעות מהמשחקים את ניו זילנד, שנבחרת הרוגבי שלה קיימה משחק מול נבחרת דרום אפריקה בשעה שבזו הונהג משטר האפרטהייד. היא שבה והשתתפה באולימפיאדת מוסקבה (1980), אך החרימה את אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) על רקע היחסים הרעועים בינה לבין ארצות הברית באותה העת. מאז אולימפיאדת סיאול (1988) משתתפת לוב במשחקים באופן רצוף. לוב מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף.

בדרך כלל שולחת לוב למשחקים משלחות בנות מספר משתתפים מועט. יוצאת דופן בהקשר זה אולימפיאדת מוסקבה, בה השתתפו 32 ספורטאים לובים. הישגיהם של הספורטאים הלובים לאורך השנים היו נמוכים למדי, ואיש מהם לא הצליח להעפיל לשלבים הגבוהים של התחרויות בהם השתתפו.

==ראו גם==
* לוב במשחקים הפאראלימפיים
* לוב במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==

[https://web.archive.org/web/20180318042248/http://olympic.ly/ אתר הוועד האולימפי הלובי] 
מרתון מוחמד חרזי במהלך אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)]]

קטגוריה:לוב: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
מקס גת-מור

מקס גת-מור
מקס גת-מור (נולד ב-8 בינואר 1972) הוא יוצר ומלחין ישראלי.

==קריירה==
גת-מור החל את דרכו בלהקת "שפיות זמנית". הוא כתב את השיר "הקיץ האחרון" בהיותו בן 15 וכעבור כמה שנים, זכה השיר בביצוע הלהקה בתחרות "רוק ירוק" ברעננה. לאחר מכן, צעד השיר במקום הראשון במצעדי הפזמונים במשך זמן רב ונהפך לשיר השנה. הלהקה הקליטה שני תקליטים ונבחרה לשיר את שיר השירותרום, "פרחים לבנים".

גת-מור כתב שני שירים לפסטיגל: את "ואני לא ידעתי" של דנה ברגר בשנת 1992 ואת "אבא אומר" של אייל בוחבוט בשנת 1993. הוא כתב את המילים לשיר "אני לא יכולה בלעדיך" ללחן של צביקה פיק בביצועה של דנה אינטרנשיונל, ואת הדואט של פיק עם דנה אינטרנשיונל, "מי שלא רוקד עומד".

בשנת 1999 הוציא גת-מור אלבום סולו שלא זכה להצלחה רבה.

באוקטובר 2009 הקליט עם מיכה שטרית את השיר "ימים של שפל", שנכלל באלבומו של גת-מור "מונופוביה"
== דיסקוגרפיה ==
====עם "שפיות זמנית"====
*הקיץ האחרון (1991)
*אחרי הגשם (1994)

====אלבומי סולו====
*מקס גת-מור (1999)
*מונופוביה (2010)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* איתי אילנאי, [https://web.archive.org/web/20100509031050/http://www.mynet.co.il/articles/0,7340,L-3885763,00.html מקס ממשיך לעוד עונה], ynet, 6 במאי 2010

קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
הנדסת המרחב

חמשת הפאונים המשוכללים של אפלטון בגן המדע במכון ויצמן.]]
[[היפרבולואיד.]]
במתמטיקה, הנדסת המרחב (סטריאומטריה) היא הגאומטריה של מרחבים אוקלידיים תלת-ממדיים.

הנדסת המרחב עוסקת בגופים תלת-ממדיים, בחישוב הנפח שלהם ושטח הפנים שלהם.

משמש בגרפיקה תלת־ממדית.

==היסטוריה==
ההאסכולה הפיתגוראית עסקה בפאונים משוכללים אך הפירמידה, החרוט, והמנסרה לא נלמדו עד תקופת הפלאטוניסטים.

בהמשך אאודוקסוס מקנידוס הגדיר והוכיח את חישוב הנפחים של פירמידה וחרוט - כשליש מנפחם של מנסרה וגליל בהתאמה ובעלי בסיס שווה וגובה שווה.

==נושאים==
===נושאים בסיסיים===

===נושאים מתקדמים===
* גאומטריה פרויקטיבית
* משפט דזרג
* פאון
* חבורת סימטריה מרחבית
* קריסטלוגרפיה

==ראו גם==
* ארכימדס
* גאומטריה אוקלידית
* ממד (מתמטיקה)
* נקודה (גאומטריה)
* שטח פנים

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאומטריה אוקלידית
תמר ליבס

תמר לִיבֶּס (1943 – 10 במרץ 2015) הייתה פרופסור לתקשורת באוניברסיטה העברית בירושלים.

==ביוגרפיה==
נולדה בישראל, בתם של מירה ליבס ויוסף גרהרד ליבס. אחיה הוא חוקר הקבלה יהודה ליבס.

בשנת 1972 החלה לעבוד במחלקת הנוער בקול ישראל ובמשך שנים ערכה וביימה תוכניות רבות, ובהן התוכנית לנוער "חתול בשק". זכתה, יחד עם נילי המאירי, בפרס רשות השידור על הפקת תוכנית שעסקה בטראומה נפשית של ילדים בצל מלחמות. הייתה חברה במליאת רשות השידור.

את עבודת הדוקטור עשתה באוניברסיטה העברית בירושלים בהנחייתו של פרופסור אליהוא כ"ץ. העבודה עסקה בסדרת הטלוויזיה "דאלאס" וצופיה ברחבי העולם, ועובדה לספר בשם The export of meaning: cross-cultural readings of Dallas.
הייתה ראש החוג לתקשורת באוניברסיטה העברית בירושלים.

נישאה לאדריכל אולריק פלסנר, והיא אמם של האדריכליות מיה פלסנר ודניאלה פלסנר ושל חבר הכנסת לשעבר יוחנן פלסנר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

מכּתביה:
* תמר ליבס וענת פירסט, [http://www.itu.org.il/?CategoryID=531&ArticleID=1623&Page=2 ניצחונו של מוחמד א-דורא], פנים 23, חורף 2003
* מנחם בלונדהיים ותמר ליבס, [http://www.itu.org.il/?CategoryID=531&ArticleID=1463&Page=1 הטרור כסרט אימה], פנים 23, חורף 2003
* תמר ליבס, זוהר קמפף, [http://www.tau.ac.il/institutes/herzog/commschool/Lebanon2.pdf מ"קורי עכביש" ל"חומה בצורה" ובחזרה: המיצוב המשתנה של העורף במלחמת לבנון השנייה], בית ספר רוטשילד קיסריה לתקשורת, אפריל 2007
* 
* תמר ליבס, [https://www.youtube.com/watch?v=Kc8iix_lINQ תפקידיו המשתנים של הרדיו בישראל], בערוץ YouTube של האוניברסיטה הפתוחה

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תקשורת ועיתונאות
קטגוריה:חוקרות תקשורת המונים ישראליות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:זוכי פרס רשות השידור
תמר
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-לטבי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
מאוריטניה במשחקים האולימפיים

מאוריטניה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). היא מעולם לא השתתפה באולימפיאדת חורף. 

לאורך השנים שלחה מאוריטניה משלחות בנות ספורטאים בודדים, בין שניים לשישה, ואיש מהם לא הגיע להישג משמעותי. הענפים היחידים בהם התחרו ספורטאים מאוריטנים עד כה היו אתלטיקה והיאבקות.

==ראו גם==
* מאוריטניה במשחקים הפאראלימפיים
* מאוריטניה במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מאוריטניה: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
לסלי גור

לסלי גור (באנגלית: Lesley Gore; 2 במאי 1946–16 בפברואר 2015) הייתה זמרת אמריקאית-יהודיה מתקופת להקות הבנות. גור ידועה בעיקר בשל להיט הפופ משנת 1963 "It's My Party", אותו הקליטה בגיל 16. בעקבות להיטה זה הפכה לאחת מזמרות פופ הנוער המוכרות ביותר בין השנים 1963–1967.

==תולדותיה==
נולדה בניו יורק בשם לסלי סו גולדסטין (Lesley Sue Goldstein) וגדלה בניו ג'רזי, במשפחה יהודית אמידה. אביה, לאו גור, היה יצרן של בגדים ובגדי-ים לילדים. כאשר הגיע שירה It's My Party למקום הראשון במצעד הפזמונים בארצות הברית, גור הייתה תלמידת תיכון, שנה לפני סיום לימודיה. בשלב מאוחר יותר היה השיר מועמד לפרס גראמי.

בעקבות להיטה הראשון גור הקליטה להיטים רבים נוספים, כולל Judy's Turn to Cry (הגיע למקום החמישי במצעד), She's a Fool (מקום חמישי), "You Don't Own Me" (מקום שני), That's the Way Boys Are (מקום 12). מפיק תקליטיה היה קווינסי ג'ונס אשר הפך לאחד מהמפיקים הבולטים בעולם המוזיקה, בארצות הברית.

גור דחתה הצעות לחוזי הופעות בטלוויזיה ובסרטים והעדיפה להמשיך לימודים בשרה לורנס קולג', מכללה פרטית בניו יורק. בחירה זו הגבילה את הופעותיה לסופי השבוע ולחופשות בלבד, ופגעה בקריירה שלה. למרות זאת גור המשיכה להיות אחת הזמרות האהודות ביותר בארצות הברית ובקנדה במחצית שנות ה-60. גור הקליטה גם רבים מלהיטיה בשפות אירופיות: צרפתית, גרמנית ואיטלקית.

לקראת סוף שנות ה-60, עם עליית המוזיקה הפסיכדלית דעכה הצלחתה של גור. להיטה האחרון במצעדים היה California Nights שהגיע למקום 16 בשנת 1967. בסוף שנות ה-60 הופיעה גור במועדונים קטנים ובקונצרטים. לצד הופעותיה המשיכה בכתיבת שירים ובהלחנתם, כולל השתתפות בכתיבת פסקול הסרט תהילה, לצד אחיה מייקל גור. שירם של האחים גור, Out Here on My Own, היה מועמד לפרס אוסקר והפך ללהיט.

בשנת 2005 שבה גור והקליטה שירים חדשים, לראשונה מאז 1976. שיריה זכו לביקורות חיוביות ואף הושמעו במספר סדרות טלוויזיה. באותה שנה יצאה מן הארון והכריזה שהיא לסבית. בעקבות הכרזתה, היו שמצאו רמזים לנטייתה המינית במילות השירים ששרה וחיברה שנים ארוכות קודם לכן.

בפברואר 2015 היא הלכה לעולמה אחרי מאבק בסרטן הריאה, בת 68 הייתה במותה.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 1963: I'll Cry If I Want to
* 1963: Lesley Gore Sings of Mixed-Up Hearts
* 1964: Boys, Boys, Boys
* 1964: Girl Talk
* 1965: My Town, My Guy & Me
* 1966: Lesley Gore Sings All About Love
* 1967: California Nights
* 1972: Someplace Else Now
* 1976: Love Me By Name
* 1982: The Canvas Can Do Miracles
* 2005: Ever Since

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:זמרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות פופ אמריקאיות
קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים יהודים
קטגוריה:להט"ביות אמריקאיות
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות שרה לורנס קולג'
קטגוריה:בוגרי שרה לורנס קולג'
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
בשר חתול

חתולים נמכרים למטרות שחיטה לצד [[ברווזים בשוק מזרח-אסיאתי (2009)]]
בשר חתול הוא בשר המופק מחתולים. הוא נאכל באופן לא סדיר בדרום סין, צפון וייטנאם, פרו ומדינות בודדות נוספות. ברוב מדינות העולם ובפרט לפי היהדות אכילת חתולים נחשבת לטאבו.

==צריכת בשר חתול==
*במזרח אסיה – בדרום סין במחוזות גואנגדונג וגואנגשי ובצפון וייטנאם מחשיבים חלק מהאנשים בשר חתולים למזון המסייע להתחמם בחודשי החורף. הקיבה והמעי של החתול וגם בשר מן הירכיים, שמשמש להכנת קציצות המוגשות עם מרק. הראש וחלקי גוף אחרים לא משמשים למאכל. מעריכים כי כ-4 מיליון חתולים נאכלים בסין בכל שנה, וכי המספר עולה. עם זאת, מבקרים מחו"ל לא צפויים להיתקל במסעדות במרכזי הערים המגישות בשר חתול, דבר הנפוץ בכפרים מחוץ לעיר. בגואנגדונג, בשר חתול הוא מרכיב עיקרי במאכל המסורתי "דרקון, נמר, הפניקס" (נחש, חתול, עוף), אשר נחשב כמחזק גוף.
* בדרום אמריקה – בפרו אין החתול רכיב קבוע בתפריט, אך הוא יכול להוות חלק בתבשילים כמו נזיד ומרק. בברזיל, במיוחד בריו דה ז'ניירו קיימת אגדה עירונית, לפיה חלק מן הבשר על האש, שנמכר ברחובות, הוא בעצם בשר חתולים. בארגנטינה, בעיר רוסאריו, בשר חתולים נאכל על ידי התושבים במהלך משבר כלכלי ששרר ב-1996.
* באירופה – במהלך ההיסטוריה נאכלו חתולים בחלקים שונים של העולם המערבי. באירופה, חתולים נאכלו לאורך השנים בחלק מהאזורים הכפריים של שווייץ. מתכונים ל"מרק חתולים" ו"חתול ברוטב" נמצאו בחבל הבסקים, במחוז אלבה. במאה ה-18 בבריטניה נאכלו חתולים בעודם בחיים, למטרת שעשוע.

==ראו גם==
*מאכלות אסורים

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בשר
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:המטבח הווייטנאמי
קטגוריה:המטבח הפרואני
בשר