OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סמואל ג'ורג' מורטון

איור של סמואל ג'ורג' מורטון
סמואל ג'ורג' מורטון (באנגלית: Samuel George Morton; 1799–1851) היה רופא ומדען אמריקאי, שנודע במחקריו בנוגע להבדלים בנפח הגולגולת בין בני אדם בני גזעים שונים. המחקרים, שהתבססו על אוסף גדול של גולגולות אנשים בני גזעים שונים, שימשו לעיתים כבסיס מדעי להצדקת העבדות בארצות הברית.
== חייו ==
מורטון נולד בעיר פילדלפיה, בפנסילבניה. הוא נולד למשפחה קוויקרית אבל מאוחר יותר הצטרף לזרם האפיסקופלי. הוא למד רפואה באוניברסיטת פנסילבניה ואחרי כן באוניברסיטת אדינבורו בסקוטלנד. הוא עסק ברפואה משנת 1824, ובשנים 1839-1843 היה פרופסור לאנטומיה באוניברסיטת פנסילבניה.

מורטון נחשב לאבי "האסכולה האמריקאית" באתנוגרפיה. קבוצה זו האמינה שגזעים שונים של בני אדם משתייכים למינים ביולוגיים שונים. חלק מתלמידיו של מורטון האמינו בפוליגניזם, כלומר בבריאה נפרדת של הגזעים השונים של בני האדם, בניגוד להבנה המילולית של סיפור הבריאה בספר בראשית. מורטון עצמו, שהיה נוצרי אדוק, מעולם לא התבטא מפורשות בעניין.

מורטון האמין שמנפח הגולגולת של אדם אפשר להסיק על היכולת החשיבתית שלו: גולגולת גדולה יותר, משמעה מוח גדול יותר ולפיכך יכולת אינטלקטואלית גבוהה יותר. באמצעות אוסף של מאות גולגולות מחלקים שונים של העולם, כולל כ-100 גולגולות עתיקות ממצרים, הוא חקר את ההבדלים בנפח הגולגולת של בני גזעים שונים, ומצא שנפח הגולגולת של הלבנים גדול מזה של האמריקאים הילידים (האינדיאנים), וששניהם גם יחד גדולים מנפח הגולגולת של השחורים. הוא פרסם את תוצאות מחקריו בשני ספרים מרכזיים בשנים 1839 ו-1844.

כיום מדענים מאמינים שנפח המוח של בני אדם קשור בעיקר לממדי הגוף, ולא ליכולות אינטלקטואליות. 

בשנת 1981 פרסם המדען סטיבן ג'יי גולד את ספרו "אין מידה לאדם". הספר כלל עיבוד מחודש לתוצאות מחקרו של מורטון על נפח הגולגולת, וטען כי התוצאות המקוריות היו מבוססות על נטאי ומניפולציה, הן בבחירת המידע והן בהטייה של התוצאות עצמן. גולד טען כי משנלקחות בחשבון הטיות אלו, אין כל בסיס לדירוג שערך מורטון לנפח הגולגולת של הגזעים השונים. במחקר מדוקדק יותר שהתפרסם בשנת 2011 נמצאו הטיות דווקא בניתוח של גולד, בעוד שלא נמצאה הטיה במדידותיו של מורטון, או בצורה בה בחר לעבד את הנתונים שעמדו לרשותו. החוקרים שללו מכל וכל את הנחות המוצא הגזעניות של מורטון, והציעו כי ההבדלים בנפח הגולגולת קשורים דווקא להבדלים באקלים ולא בהבדלים ביכולת החשיבה, אולם לא מצאו פגם בשיטות החקר של מורטון.

בשנת 1988 התפרסם מאמר של החוקר ג'ון ס. מייקל, שבחן מחדש את עבודתו של מורטון לאור טענותיו של גולד בספר. המחקר מצא כי נתוניו של מורטון היו מדויקים יותר ממה שטען גולד, וכי על אף שעבודתו כוללת שגיאות והשמטות, היא מדויקת במידה סבירה ואין כל ראיה לכך ששיבש את הנתונים במכוון. עם זאת, על פי המאמר, בהיעדר הגדרה מדויקת ל"גזע", עבודתו של מורטון היא חסרת משמעות מבחינה סטטיסטית. על פי מייקל, עבודתו של מורטון היא פגומה, והסביבה התרבותית בה עבד הייתה גזענית, אך לא ניתן להראות קשר ברור בין שתי העובדות, כפי שניסה גולד להוכיח.

==ראו גם==
* אאוגניקה

==לקריאה נוספת==
* סטיבן ג'יי גולד, אין מידה לאדם, הוצאת דביר, 1992.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדענים אמריקאים
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1799
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1851
עיט סוואנות

Aquila rapax
עיט סוואנות (שם מדעי: Aquila rapax) הוא מין עיט במשפחת הנציים. זהו עוף דורס גדול. הוא מגיע לגודל של 62-72 ס"מ, בעל מוטת כנפיים של 165-185 ס"מ ומשקלו 1.6-2.4 ק"ג. בעבר סווג כתת-מין של עיט ערבות, אך כיום הוא מוגדר כמין נפרד.

מין זה אינו נודד בניגוד לעיט הערבות והוא מתרבה באפריקה, צפונית ודרומית למדבר סהרה ובדרום מערב אסיה הטרופית עד להודו. הוא מקנן קבוע המטיל 1-3 ביצים בקן הנמצא על עצים או על האדמה.

בכל אזור תפוצתו הוא מעדיף אזורים יבשים ופתוחים כמו מדבריות או סוואנה.

עיט הסוואנה ניזון בעיקר מפגרים למיניהם, אך יצוד יונקים קטנים, זוחלים ועופות ואף יגנוב מזון מדורסי יום אחרים.

הקול שמשמיע עיט זה מזכיר את קריאת העורב, אך בעיקרון זהו עיט שקט שלא משמיע קול חוץ מבתצוגה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:עיט (סוג)
קטגוריה:ארץ ישראל: נציים
קטגוריה:סודאן: עופות
קטגוריה:מדבר טאר: בעלי חיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
דואר צבאי (ישראל)

חותמת דואר צבאי
מעטפת מכתב מחייל בשירות פעיל ([[1968). המספר בחותמת המשולשת מציין את היחידה הצבאית שבה משרת השולח. על המדבקה בצד ימין מצוין כי המכתב נפתח ונבדק על ידי הצנזורה הצבאית]]
בצה"ל, שירותי הדואר הצבאי (בראשי תיבות: ד"צ) ניתנים לצורך העברת דברי דואר בין חיילים לבין חיילים, בין חיילים לבין אזרחים ובין יחידות צה"ל לאזרחים באמצעות דואר ישראל.
לכל יחידה צבאית נקבע (כיום) מספר ד"צ בן חמש ספרות שהראשונה בהן היא תמיד "0", המטופל על ידי דואר ישראל כמספר מיקוד. ליחידה חותמת ד"צ משולשת ואישורים לקבלת דואר ומסירתו.

חותמת ד"צ משולשת מהווה תחליף לבולי דואר בתוך הארץ, והטבעתה על מכתבי חיילים, מכתבי אזרחים, עובדי צה"ל ודואר רשמי הנשלחים בתוך הארץ, פוטרת מתשלום דמי הדואר. על דברי דואר הנשלחים ליחידות צה"ל נרשם מספר הד"צ של יחידת הנמען, וכן פרטיו המלאים של הנמען. על דברי דואר המשוגרים על ידי חיילים מצוינים פרטי השולח האישיים הצבאיים ומספר הדואר הצבאי של היחידה.

לחייל הנמצא בשירות סדיר או בשירות מילואים פעיל אסור לשלוח דברי דואר פרטיים אישיים מבתי דואר או מתיבות דואר אזרחיות, אלא באמצעות משרד הדואר ביחידתו.
דברי דואר פרטיים, הנשלחים על ידי חיילים, יועברו לצנזורה הצבאית באמצעות בית הדואר שאליו קשורה היחידה.

עם הקמת צה"ל הוקם במאי 1948 "שירות הדואר הצבאי" (תחת אגף האפסנאות) שהפעיל את מערך דואר החיילים במהלך מלחמת העצמאות. 

לאחר סוף מלחמת העצמאות, ביוני 1949 הוקמה "יחידת קצין הדואר" (תחת חיל הקשר והתקשוב). הדואר הצבאי פעל במסגרת היחידה עד שזו נסגרה במרץ 2007. פעילות הדואר הצבאי וחיילי יחידת קצין הדואר עברו אז לגדוד תקשוב "צמרת".

היחידה נסגרה בעקבות הצטמצמות השימוש בדואר הצבאי כאמצעי המרכזי לתקשורת בין החיילים למשפחתם בבית, עקב העלייה בשימוש בטלפונים ניידים.
עיקר הדואר שנשאר בעת סגירת היחידה היה דואר רשמי (הכולל צווי גיוס וצווים לחיילי מילואים), פרסומים צבאיים (ביטאון חיל האוויר, עיתון במחנה, איגרות מפקדים לחיילי מילואים) וחבילות לחיילים (בעיקר לחיילים בטירונות ובהכשרה).

בשנות ה-2000, בהתאם לירידה בשימוש בזמני שלום, כך גם פחתה מעורבות שירות הדואר הצבאי בזמני מלחמה. 
גלויות הדואר הצבאי, אשר שימשו את החיילים שבשטח לשלוח דרישת שלום הביתה, נתנו את מקומן ליוזמות אזרחיות של דואר ישראל בשיתוף עם האגודה למען החייל. כך, במבצע צוק איתן ובמלחמת חרבות ברזל הגיעו לשטחי הכינוס ניידות אשר חילקו גלויות שהופקו במיוחד לחיילים, על מנת שיוכלו לרשום מכתבים ולשלוח אותם למשפחותיהם.

ב-2015 עבר הטיפול בדואר חיילים מחיל הקשר והתקשוב לאחריות יחידת מופת של אגף כוח האדם במטה הכללי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://jfc.org.il/news_journal/60689-2/102335-2/ שירותי הדואר הצבאי], 1969, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

צבאי
קטגוריה:לוגיסטיקה צבאית
קטגוריה:תקשורת בצה"ל
פרנצלאו

פרנצלאו (מגרמנית: Prenzlau) היא עיר מחוז במדינת ברנדנבורג בגרמניה. העיר נמצאת כ-100 ק"מ צפונית לברלין וכ-50 ק"מ מערבית לשצ'צ'ין שבפולין. 

במקום ישנם עדויות להתיישבות עוד מהתקופה הנאוליתית וכן התיישבות של שבטים סלאביים במאה ה-7 לספירה, אשר הותירו עדות למצודה. העדות הכתובה הראשונה לעיר היא משנת 1187, ובה מוזכרת העיר עם השוק של קריג. 

פרנצלאו היא עיר הולדתה של אשתו לעתיד של המלך הפרוסי, הנסיכה פרידריקה לואיס מהסן-דרמשטאדט, וגם עיר הולדתו של צייר הנוף הקלאסי וחברו של גתה יעקב פיליפ האקרט.<ref></ref> 

במהלך מלחמת העולם השנייה נהרסו יותר מ-85% מהעיר, והשיקום החל רק בשנת 1952, בעיקר באמצעות מבנים טרומיים שנבנו על ידי השלטונות המזרח-גרמניים. לאחר איחוד גרמניה נעשו עבודות שיקום נרחבות, וקו הרקיע של העיר השתנה, שופצו מבנים רבים ונבנו כבישים חדשים. מאידך, רבים מן המפעלים באזור נאלצו לסגור או להקטין משמעותית את מספר העובדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ברנדנבורג: ערים
ינבוע

ינבוע (בערבית: ينبع, תעתיק מדויק: יַנְבֻּעְ, מילולית: "מעיין") היא עיר נמל במחוז אל-מדינה שבמערב ערב הסעודית. העיר שוכנת בדרום-מערב המחוז לחוף ים סוף, כ-160 קילומטרים דרום-מערבית לעיר אל-מדינה. לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 331,916 בני אדם, מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודלה במחוז אל-מדינה ולעיר השנייה בגודלה בערב הסעודית השוכנת על חוף ים סוף (אחרי ג'דה).

העיר הוקמה במוצא צינור נפט שהוביל נפט מהמפרץ הפרסי לים סוף, שנבנה במטרה לעקוף את מצר הורמוז, ובכך להימנע מהסיכון שבזמן מלחמה או משבר תחסום איראן את התנועה במצר.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שימשה ינבוע בסיס לכוחות בריטים וערבים שנלחמו ב. עד 1975 הייתה ינבוע עיר נמל קטנה, אז החליטה ממשלת ערב הסעודית לפתח בינבוע ובג'ובייל מרכזי תעשייה.

את ינבוע משרת (YNB).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערב הסעודית: ערי חוף
קטגוריה:ים סוף: ערי נמל
המלחת קרקע

המלחת קרקעות היא תופעה גאוגרפית בה מצטבר בהדרגה מלח על פני הקרקע או בשכבות קרקע אליהן מגיעים שורשי צמחים, עד שריכוזו מגיע לכזה שבו צמחים כבר לא יכולים לגדול בקרקע והיא כבר לא מתאימה לחקלאות. במצבים קיצוניים הקרקע יכולה להגיע לרמת מליחות שאינה מאפשרת אפילו את גדילתם של צמחים המותאמים למליחות.

==הסיבות להמלחה==
* השקיה במים מליחים - באזורים שבהם אין מים מתוקים משקים במים מליחים.
* השקיה במים מתוקים יחסית במשך אלפי שנים. למשל השקיה בתעלות ממימי נהר פרת, החידקל והנילוס.
* בעיות ניקוז - מי הגשמים, מי נחלים או מים שמגיעים באופן מלאכותי להשקיה, מצטברים ומתאדים, והמלח שבהם נותר בקרקע.
* מחסור בגשמים - הגשם שוטף את האדמה. כשהוא לא קיים נוצרת המלחה.
* הגעת מי תהום קרוב לפני הקרקע והתאדותם תוך השארת המלח בקרקע.
* הזרמת שפכים ביתיים או תעשייתיים.
* המלחת מקור המים בשל ניקוז מי גשמים מקרקעות שהומלחו כבר קודם מאיץ המלחה של קרקעות נוספות.

==אזורים בהם ישנה המלחה==
* ישראל - בעמק יזרעאל, אגם כפר ברוך גורם להמלחה, ולכן החליטו לרוקן אותו כדי להכשיר את הקרקעות בעמק לגדילת צמחייה.
* אגן הנילוס במצרים - קרקעות רבות נעזבות באזור זה בעקבות המלחה. חלק נכבד מהעזרה של ארצות הברית למצרים מופנית לחפירת תעלות ניקוז כדי לפנות מלחים מהקרקע.
* הפרת והחידקל - מי הפרת מלוחים יחסית, ובשל כך בעיראק רבע מהקרקעות בהן היו גידולים חקלאיים נעזבו עקב ההמלחה.

==ראו גם==
* מדבור

==הערות שוליים==

קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:גאוגרפיה
צינור נפט

קטע מצינור הנפט של אלסקה
מפת צינורות הנפט של אירופה
צינור נפט הוא צינור המשמש להובלה של נפט, ממקום הפקתו לבית זיקוק או לנמל שממנו הוא ממשיך את דרכו במכליות, או מבית זיקוק לתחנות הפצה. לצינורות נפט הייתה בעבר וכיום חשיבות כלכלית ופוליטית רבה.

עקב חשיבותם הרבה צינורות הנפט היו מוקד לחבלות ופגיעה מכוונת. בהרבה מקומות הקימו כביש לאורך הצינור כדי לתחזק אותו וגם כדי לשמור עליו מחבלות.

==צינורות נפט במזרח התיכון==
* צינור IPC – צינור מעיר הנפט כירכוכ שבעיראק דרך סוריה לעיר הנמל טריפולי שבלבנון. הצינור נסגר עקב סכסוכים בין סוריה לעיראק.
* צינור מכירכוכ לעיר הנמל איכסנדרון שבטורקיה. הצינור נבנה כדי לעקוף את סוריה. האו"ם סגר את הצינור לאחר מלחמת המפרץ כחלק מהצעדים כלפי עיראק.
* צינור הנפט כירכוכ–ג'ייהאן
* צינור הנפט כירכוכ–חיפה דרך זרקא שבירדן. את הצינור בנו הבריטים והוא נסגר עם קום מדינת ישראל.
* צינור הטפ-ליין מערב הסעודית דרך ירדן, סוריה ורמת הגולן ללבנון. הצינור נבנה כדי להעביר כמויות גדולות של נפט למרחק גדול, כתחליף לתעלת סואץ שהייתה סגורה. כשישראל כבשה את רמת הגולן ב-1967 עבר חלק מהצינור בשטח שבשליטתה, והמשיך לפעול עד 1975, אז נסגר עקב מלחמת האזרחים בלבנון.
* קו צינור אילת-אשקלון נבנה כדי להזרים נפט איראני ולעקוף את תעלת סואץ. חדל לעבוד תקופה לאחר המהפכה באיראן. כיום מזרים נפט מצרי לישראל.
* צינור מהמפרץ הפרסי לעיר ינבוע שלחוף ים סוף. נבנה כדי לעקוף את מצר הורמוז שנתון לאיום איראני.
* בתכנון נמצא צינור מערב הסעודית דרך עומאן לחופי האוקיינוס ההודי, במטרה לעקוף את מצר הורמוז.
* בתכנון צינור הנפט הטרנס-אנטולי
* צינור הנפט סומד – צינור נפט במצרים המוביל נפט גולמי ממסוף עין שוקנה בחופי הים האדום לאלכסנדריה שלחופי הים התיכון.
* צינור הנפט חבשאן–פוג'יירה – מוביל נפט גולמי מאבו דאבי לנמל הנפט בפוג'יירה שבמפרץ עומאן. מטרת הצינור לעקוף את מצר הורמוז דרך היבשה.

המדינות שהרויחו הכי הרבה ממעבר הצינורות בשטחיהן הן סוריה וטורקיה.

==קישורים חיצוניים==

*
פרס נמרס למתמטיקה

פרס פרדריק אסר נמרס למתמטיקה (באנגלית: Frederic Esser Nemmers Prize in Mathematics) הוא פרס שניתן אחת לשנתיים על ידי אוניברסיטת נורת'ווסטרן. הפרס נוסד בשנת 1994 יחד עם פרס נמרס לכלכלה, בעקבות תרומה של 14 מיליון דולר מאת האחים נמרס, מתוך כוונה ליצור פרס המשתווה ביוקרתו לפרס נובל. הפרס כולל מענק בסך 150,000 דולר, ושהייה של עשרה שבועות באוניברסיטת נורת'ווסטרן.

==הזוכים בפרס==
* 1994 - יורי מאנין
* 1996 - ג'וזף קלר
* 1998 - ג'ון הורטון קונוויי
* 2000 - אדוארד ויטן
* 2002 - יעקב סיני
* 2004 - מיכאיל גרומוב
* 2006 - רוברט לנגלנדס
* 2008 - סימון דונלדסון
* 2010 - טרנס טאו
* 2012 - אינגריד דובשי
* 2014 - מייקל ג'רום הופקינס
* 2016 - ינוש קולר
* 2018 - אסף נאור
* 2020 - נאליני אננתרמן
* 2022 - בהרגב בהט

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nemmers.northwestern.edu/ Nemmers Prizes], באתר של אוניברסיטת נורת'ווסטרן

*
נמרס
פרס נמרס לכלכלה

פרס ארווין פליין נמרס לכלכלה (באנגלית: Erwin Plein Nemmers Prize in Economics) הוא פרס שניתן אחת לשנתיים על ידי אוניברסיטת נורת'ווסטרן. הפרס נוסד בשנת 1994 יחד עם פרס נמרס למתמטיקה, בעקבות תרומה של 14 מיליון דולר של האחים נמרס, מתוך כוונה ליצור פרס המשתווה ביוקרתו לפרס נובל (חלוקת פרס נובל לכלכלה התחילה בשנת 1969, לפני פרס זה). 

הפרס כולל מענק בסך 150,000 דולר, ושהייה של עשרה שבועות באוניברסיטת נורת'ווסטרן, ונחשב הפרס המדעי בעל הערך הכספי הגדול ביותר בארצות הברית.

תחת תקנון הפרס, חתני פרס נובל לכלכלה אינם זכאים לזכות בפרס נמרס, אך הפרס ניתן לכלכלנים בולטים ששמם מוזכר כמועמדים מובילים לפרס נובל. ואכן, נכון ל־2020, 
שמונה מזוכי הפרס - דיאמונד, סרג'נט, אומן, מקפאדן, פרסקוט, הנסן, טירול ומילגרום - זכו בפרס נובל לכלכלה לאחר שזכו בפרס נמרס.

==הזוכים בפרס==
* 1994 - פיטר דיאמונד
* 1996 - תומאס סרג'נט
* 1998 - ישראל אומן
* 2000 - דניאל מקפאדן
* 2002 - אדוארד פרסקוט
* 2004 - אריאל רובינשטיין
* 2006 - לארס הנסן
* 2008 - פול מילגרום
* 2010 - אלחנן הלפמן
* 2012 - דרון אג'מולו
* 2014 - ז'אן טירול
* 2016 - ריצ'רד בלנדל
* 2018 - דייוויד קרפס
* 2020 - קלודיה גולדין
* 2022 - אריאל פאקס

==קישורים חיצוניים==
* 

*
נמרס
מועצה מקומית תעשייתית

בניין המועצה התעשייתית ב[[מגדל תפן]]
מועצה מקומית תעשייתית היא רשות מוניציפלית המנהלת אזור תעשייה בין עירוני הכולל מספר מפעלים בעלי תשתית ומערכות ציבוריות משותפות.

כיום ישנן רק שתי מועצות מקומיות תעשייתיות בישראל: נאות חובב בדרום ומגדל תפן בצפון.

== מבנה והרכב המועצה ==
המועצה היא בת תשעה חברים. יושב ראש המועצה הוא נציג של שר הפנים, שאינו מקרב עובדי המדינה. כמו כן, יושבים בה נציג שר התעשייה המסחר והתעסוקה, נציג שר הבריאות, שלושה נציגים של הרשויות המקומיות הגובלות באתר התעשייתי ושלושה נציגים של המפעלים במועצה.

מבנה זה נועד ליצור איזון בין האינטרסים השונים של המפעלים ושל הציבור. 9 חברי המועצה לא נבחרים בבחירות, בדומה לרשויות מוניציפליות אחרות, אלא ממונים על ידי משרדי הממשלה.

== תפקידים וסמכויות ==
*שמירה על כל המערכות הציבוריות הקיימות באתר התעשייתי לרבות מערכות התשתית.
*בניין המועצה ומרכז המבקרים [[נאות חובב]]הכשרת קרקעות, כבישים, מערכות ביוב, ניקוז, שפכים, מים, גינון, חשמל, מקלטים ושטחים ציבוריים אחרים.
*שמירה ואחזקה של השטחים והמתקנים הציבוריים באתר התעשייתי.
*פיקוח על קיום חוקים, תקנות וצווים בקשר לבנייה, הפעלה והחזקת מפעלים באתר התעשייתי.
*פיקוח על מיחזור האנרגיה ועל איכות הסביבה באתר התעשייתי.
*ארגון וניהול שירותים משותפים באתר התעשייתי: בטיחות, שירותי כבאות, עזרה ראשונה ותחבורה.

בשונה מרשויות מוניציפליות אחרות, המועצה לא עוסקת בנושאי חינוך, רווחה ודומיהם, אלא רק מטפלת ומפקחת על המפעלים הקיימים בתחומה. מפעלי המועצה אינם משלמים ארנונה ליישובים הסמוכים, אלא משלמים אגרה למימון פעילות המועצה התעשייתית, אגרה זו נמוכה מתשלומי הארנונה המקובלים. המועצה נטולת מענקים ומתפקדת לפי הנחיות משרד הפנים ולפי חוק השלטון המקומי.

== ביקורת ==
בקרב ארגוני איכות הסביבה קיימת ביקורת נוספת נגד המועצות התעשייתיות. לטענתם, מועצה תעשייתית היא מועצה של מפעלים שמפקחת על עצמה, ובכך האינטרס שלה הוא לשמור על המפעלים ולא על הסביבה והיישובים שסביבה. בכך היא שונה ממועצה מקומית רגילה שבה תושבי המועצה יכולים לפקח על פעילות המועצה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שלטון מקומי בישראל
קטגוריה:צורות התיישבות בישראל
קטגוריה:אזורי תעשייה
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
אפיכרמוס

אפיכרמוס מקוס (ביוונית: Ἐπίχαρμος) היה מחבר קומדיות יווני (בערך 530 - בערך 440 לפסה"נ) חי בסירקוזה שבסיציליה. פיתח את המחזה הקומי העממי הדורי והעלה אותו למדרגת קומדיה אומנותית. בהבדל מכותבי הקומדיות האטיים, לא מתח ביקורת סאטירית על אנשי המדינה ופעולותיהם, אלא על הרעיונות של הפילוסופיה והספרות. מן הקומדיות המרובות שחיבר שרדו קטעים מועטים בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחזאים יוונים
קטגוריה:תיאטרון ביוון העתיקה
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
משחק חוזר

משחק חוזר הוא מושג מתורת המשחקים המתאר אינטראקציה בין שחקנים. במשחק חוזר האינטראקציה בין השחקנים אינה מסתיימת לאחר מפגש אחד. השחקנים חוזרים ופוגשים זה את זה פעמים רבות ומשחקים שוב ושוב את אותו המשחק או משחקים שונים.
מכיוון שהשחקנים חוזרים ומשחקים האחד עם השני פעם אחר פעם, עולות תופעות התנהגותיות שאינן קיימות במשחקים חד שלביים.
#העובדה שהמשחק חוזר מאפשרת לשחקנים לשתף פעולה. השחקנים יכולים להתנות את פעולותיהם, בכל שלב, במה שקרה בשלבים קודמים. שחקן יכול לאיים על יריביו שאם לא ישתפו איתו פעולה הוא ישחק בעתיד פעולות הפוגעות בהם. הוא אף יכול להוציא את האיום אל הפועל, פעולה זו נקראת "ענישה". לדוגמה, בית דפוס יכול להודיע ליצרן נייר שאם מחיר הנייר לא ירד ב-10% הוא יפסיק לרכוש ממנו נייר.
#מכיוון שהמשחק חוזר, שחקנים יכולים לפתח מוניטין. לדוגמה, חנות ספורט יכולה לפתח מוניטין כשהסחורה שהיא מוכרת טובה או זולה.

== המודל ==
המודל המוצג הוא מודל פשוט של משחקים חוזרים. השחקנים משחקים פעם אחר פעם אותו משחק חד שלבי. בפרט, הפעולות האפשריות לשחקנים, כמו גם פונקציית התשלומים שלה, אינן משתנות עם הזמן ואינן תלויות במהלך המשחק. הנחה זו מגבילה מאוד ובמקרים רבים אינה מתקיימת.
עם זאת, גם מודל פשוט זה מאפשר לנו להבין חלק מהתופעות הנצפות באינטראקציות הנמשכות מספר שלבים.

כדי לתאר באופן מלא משחק חוזר, יש לומר גם כמה שלבים המשחק נמשך. בנוסף, מכיוון שבכל שלב השחקנים מקבלים תשלום, יש לציין כיצד השחקנים מעריכים את סדרת התשלומים שהם מקבלים. 

== דוגמאות למשחקים חוזרים ==
* משחק T שלבי - המשחק נמשך מספר סופי T של שלבים, וכל שחקן מנסה למקסם את ממוצע התשלומים שהוא מקבל בכל שלבי המשחק. 
* משחק אינסופי - המשחק נמשך אינסוף שלבים, וכל שחקן מנסה למקסם את גבול ממוצעי התשלומים שהוא מקבל בכל שלבי המשחק. 
* משחק אינסופי - המשחק נמשך אינסוף שלבים, וכל שחקן מנסה למקסם את הסכום המהוון של התשלומים שהוא מקבל בכל שלבי המשחק. 

באופן כללי מרחב האסטרטגיות של כל שחקן גדל אקספוננציאלית במספר החזרות של המשחק. לגידול זה יש שתי תוצאות, האחת חיובית והשנייה שלילית. התוצאה החיובית היא שניתן לקבל שיוויי משקל מורכבים ומעניינים, והתוצאה השלילית היא שמפאת הסיבוכיות הכרוכה בריבוי אסטרטגיות, בלתי אפשרי למצוא את כל שיוויי המשקל כאשר מספר החזרות גדול. מסיבה זו לא נשאף לחשב את שיווי המשקל במשחק החוזר אלא נתעניין בתוצאות אסימפטוטיות. כאשר מספר החזרות גדל נמצא קירוב לקבוצת התשלומים היכולים להתקבל בשיווי משקל.

== ראו גם ==
* משחק פיקטיבי
* למידת חיזוק מרובת סוכנים

קטגוריה:תורת המשחקים
משה משיח

משה משיח (נולד ב-24 באוקטובר 1940), לשעבר מנכ"ל משרד הבריאות ומנכ"ל בית חולים וולפסון.
==ביוגרפיה==
משיח נולד בבגדאד שבעיראק ועלה לישראל בשנת 1951. בשנת 1960 סיים לימודיו התיכוניים בתל אביב, במהלכם עבד כפקיד בבנק אלרן וקודם לדרגת סגן מנהל הסניף. בין השנים 1960–1962 שירת כחובש קרבי בצה"ל ולאחר מכן למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים (1962–1969). במלחמת ששת הימים שירת כחובש באמבולנס צבאי וניצל מכישוריו כסטודנט לרפואה להצלת חיי חיילים פצועים. את התמחותו עשה בבית חולים אסף הרופא ובשנת 1978 סיים התמחות ברפואת עיניים. באותה שנה נסע להשתלמות בהמבורג שבגרמניה בתחום הפזילה.

החל בשנת 1978 עבד משיח במשרד הבריאות. עד 1980 שימש סגן ראש שירות האשפוז במשרד ועד 1989 עמד בראש שירותי האשפוז. משנת 1983 שימש גם ממלא מקום של הממונה על מקצועות רפואיים, ומשנת 1984 ממלא מקום מנכ"ל המשרד. בשנת 1987 קודם לתפקיד סמנכ"ל המשרד וב-1988 למשנה למנכ"ל. בין השנים 1989–1993 כיהן כמנכ"ל.

בשנת 1993 מונה משיח למנהל בית חולים וולפסון. בסמוך לכניסתו לתפקיד הורה על התקנת האזנת סתר במרכזיית בית החולים. בשנת 2001 הוא הורשע על פי הודאתו במסגרת עסקת טיעון ונידון לנזיפה חמורה מטעם נציבות שירות המדינה. פרקליטות המדינה נמנעה מהגשת תביעה פלילית כנגדו ודינו נגזר בבית הדין המשמעתי של הנציבות. בשנת 2007 פרש מתפקידו.

משיח נשוי ואב לשתי בנות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי משרד הבריאות
קטגוריה:רופאי עיניים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אזרחי כבוד של חולון
צייד נאצים

[[שמעון ויזנטל. צייד נאצים מפורסם]]
צייד נאצים הוא כינוי לאדם האוסף מידע על נאצים ואנשי אס אס שהיו מעורבים בשואה או פשעים אחרים, על מנת להביא לענישתם על פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות.

עם תחילת המלחמה הקרה, לאחר מלחמת העולם השנייה, השתמשו מדינות המערב במדענים נאצים לשעבר, על מנת לשלבם במחקרים שונים (למשל במבצע פייפרקליפ). פעמים רבות נהנו ההבכירים או הפושעים הנאצים מהגנה מדינית בתמורה לשירותים אותם העניקו לה. פושעים נאצים רבים נמלטו מאירופה, ושהו במדינות רחוקות לרבות מדינות דרום אמריקה, עובדה שהכריחה את ציידי הנאצים לחפש בכל רחבי העולם.

כעבור שנים, בעקבות לחץ רב שהפעילה מדינת ישראל ופעילים נוספים, מדינות רבות יותר שיתפו פעולה עם ציידי הנאצים. לקראת סוף המאה ה-20, עם התמעטותם של מספר הפושעים הנאצים החיים, ירדה הפעילות בלכידתם.

ציידי נאצים ידועים הם שמעון ויזנטל, ביאטה וסרז' קלרספלד, מישל תומאס, אפרים זורוף וטוביה פרידמן.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
שילינג קנייתי

שילינג קנייתי (אנגלית Kenyan shilling) הוא המטבע הנוהג בקניה מאז החליף את השילינג המזרח אפריקני ב-1966. השילינג הקנייתי מתחלק ל-100 סנט, וסובל מרמות גבוהות של אינפלציה. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטבעות אפריקה
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:קניה: כלכלה
1966 בספרות

== אירועים ==
* יולי דניאל, סופר דיסידנט יהודי בברית המועצות נשפט באישום שיצא בגלוי נגד המשטר הסובייטי ונדון ב-14 בפברואר ל-5 שנות מאסר בגולאג, יחד עם הסופר אנדרי סינייבסקי (שנדון ל-7 שנות מאסר).

== ספרים שיצאו לאור ==
=== רומן ===
*"האמן ומרגריטה" מאת מיכאיל בולגקוב
*"שונאים - סיפור אהבה" מאת יצחק בשביס-זינגר
*"טאי פאן" מאת ג'יימס קלאוול
*"Der Meteor" מאת פרידריך דירנמאט
*"The Magus" מאת ג'ון פאולס
*"יום הדין" מאת ברנרד מלמוד
*"ז'אן דה פלורט" מאת מרסל פניול
*"הזעקה של אוסף 49" מאת תומאס פינצ'ון
*"הווידויים של נט טרנר" מאת ויליאם סטיירון
*"גולת המאנדלה" מאת פטריק וייט
*"רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים" מאת טום סטופארד
*"בדם קר" מאת טרומן קפוטה
*"השיר על ילדי סיביר" מאת טימו ק. מוקה

=== פנטסיה ומדע בדיוני ===
*"Fantastic Voyage" מאת אייזק אסימוב
*"S is for Space" מאת ריי ברדבורי
*"The Crystal World" ו-"The Impossible Man" מאת ג'יימס גראהם באלארד
*"Now Wait for Last Year", "The Unteleported Man" ו-"The Crack in Space" מאת פיליפ ק. דיק
*"עריצה היא הלבנה" מאת רוברט היינליין
*"קונאן הברברי" מאת רוברט אי. הווארד
*"The Dark Brotherhood and Other Pieces" מאת ה.פ. לאבקרפט
*"אדון החלומות" מאת רוג'ר זילאזני
*"Akt" מאת זדנק סווראק - דמותו של יארה צימרמן הוצגה לראשונה
*"Destination: Void" מאת פרנק הרברט
*"המוח הירוק מאת פרנק הרברט

=== אימה, ספרות בלשית ומתח ===
*"בדם קר" מאת טרומן קפוטה
*"אוקטופוסי" מאת איאן פלמינג 
*"One Fearful Yellow Eye" מאת ג'ון מקדונלד
*"דו-קרב במצולות ים" מאת אליסטר מקלין

=== ספרי ילדים ===
*"טירת ליר" מאת לויד אלכסנדר
*"אצבע הקסם" מאת רואלד דאל

=== ספרי שירה ===
*"The Circle Game" ו-"Speeches for Doctor Frankenstein" מאת מרגרט אטווד
*"Death of a Naturalist" " מאת שיימוס היני
*"שחפים ממתינים" מאת ראובן בן-יוסף
*קובץ שירים מאת דוד פוגל
*"מעבר יבוק" מאת שמעון הלקין
*מבחר יצירות מאת ש. שלום
*"כל החלב והדבש" מאת נתן זך

===ספרי פסיכולוגיה===
* "אדם רגיש מאוד" מאת איליין ארון

== פרסים ==
*פרס נובל לספרות מוענק לשמואל יוסף עגנון ולנלי זק"ש
*פרס הוגו מוענק לפרנק הרברט על ספרו חולית ולרוג'ר זילאזני על ספרו "... And Call Me Conrad"
*פרס פוליצר בספרות מוענק ל-Katherine Anne Porter על מקבץ מסיפוריה
*פרס ישראל לספרות תורנית מוענק ליצחק אריאלי
*פרס ישראל במדעי היהדות מוענק לשלמה מורג עבור ספרו "העברית שבפי יהודי תימן"
*פרס אנדרסן מוענק לטובה ינסון על תרומתה לספרות הילדים

== נפטרו ==
* 5 במרץ – אנה אחמטובה, משוררת רוסית, מגדולי היוצרים בשפה הרוסית במאה ה-20 (נולדה ב-1889)
* 10 באפריל – אוולין וו, סופר בריטי (נולד ב-1903)
* 13 באפריל – ז'ורז' דיאמל, סופר ומשורר צרפתי (נולד ב-1884)
* 27 ביוני – ארתור ויילי, חוקר מזרח אסיה אנגלי וסינולוג נודע ממוצא יהודי (נולד ב-1889)
* 7 ביולי – ז'אן ארפ, צייר פסל ומשורר שווייצרי (נולד ב-1886)
* 11 ביולי – דלמור שוורץ, משורר אמריקאי מברוקלין, ניו יורק (נולד ב-1913)
* 6 באוגוסט – קורדוויינר סמית, דיפלומט, איש ביון אמריקאי ומהחשובים שבסופרי המדע הבדיוני במאה ה-20 (נולד ב-1913)
* 28 בספטמבר – אנדרה ברטון, סופר ומשורר צרפתי ומראשי הזרם הסוריאליסטי באמנות (נולד ב-1896)

==ראו גם==
*1965 בספרות 
*1966
*1967 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
עיר גנים (שכונה)

עיר גנים היא שכונה בדרום-מערב ירושלים, סמוכה לקריית מנחם.

השכונה מחולקת לשלושה חלקים: עיר גנים א, בין הרחובות מקסיקו והחלמית, ממערב לעמק המפריד בינה לבין קריית היובל. בשכונה זו בתים צמודי קרקע בעלי שטחי גינה. עיר גנים ב בין הרחובות פנמה, דהומיי והחלמית ועיר גנים ג התחומה בפרסה של רחוב קוסטה ריקה והאביבית. בשתי שכונות אלה נבנו שיכונים, בבנייה צפופה פחות מאשר בקריית מנחם הסמוכה. רחובות השכונה קרויים ברובם על-שם מדינות, בעיקר באמריקה הלטינית שהצביעו באו"ם בעד הקמת המדינה (כ"ט בנובמבר), וכן על שם פרחי בר.

==היסטוריה==
התוכנית להקמת השכונה בסמוך ל"בית מזמיל" הועלתה לראשונה בשנת 1951, במקור על פי דגם עיר גנים אנגלית (ניסיון לשילוב יתרונות הכפר עם יתרונות העיר במסגרת המרחב העירוני) ומכאן שם השכונה.
הקמת השכונה החלה בשנת 1954 על אדמות הקרן הקיימת לישראל ורשות הפיתוח שהיו לפני 1948 בבעלות תושבי הכפר הערבי אל-מאלחה, על ידי חברת הכשרת הישוב והחברה הכלכלית לירושלים. ב-1959 כבר גרו בשכונה 200 משפחות אך היא עדיין לא חוברה לחשמל. בעיר גנים א, נבנו בתים צמודי קרקע בעלי שטחי גינה בסגנון עיר גנים ואילו בעיר גנים ב' וג' נבנו שיכונים על ידי חברת רסקו.

==אופי השכונה==
קריית מנחם ועיר גנים מהוות יחידה גאוגרפית אחת, המונה כ-15,000 איש. אוכלוסיית השכונה מגוונת וכוללת תושבים ותיקים, עולים חדשים מאתיופיה ומברית המועצות, רובם מרקע סוציו אקונומי נמוך. כיום נחשבת השכונה לאחת השכונות בעלות הרמה הסוציו-אקונומית הנמוכה ביותר בעיר, אך קיימים בה אזורים יקרים יותר (כגון עיר גנים א'), המציעים בתים צמודי קרקע ושטח אדמה הצופים לנוף נאה של הרי ירושלים.

מאז תחילת המאה ה-21 עברו לשכונה משפחות חרדיות רבות, דבר ששינה את אופי השכונה מחילוני-פלורליסטי לדתי ומסורתי יותר. בית הספר התיכון ליד המכללה למינהל (ע"ש אברהם פולינסקי) שפעל בשכונה מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 הפך לב"יס תיכון דתי "נעורים". הוקמו שני תיכונים של רשת אמי"ת ובית ספר של חב"ד.

בשכונה מתנ"ס פעיל, משותף עם קריית מנחם וספרייה ציבורית.

כמו בשכנותיה, קריית מנחם וגבעת משואה, נמצא בשכונה ריכוז של רגמים מן המאה ה-8 לפנה"ס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.jerusalem.muni.il/he/neighborhoods/ir-ganim/ שכונת עיר גנים] באתר עיריית ירושלים
* [https://www.jerusalem.muni.il/he/residents/community-in-jerusalem/neighborhoods/neighborhoodirganimkiryatmenahemneighborhood/ סטטיסטיקות מאתר עיריית ירושלים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: שכונות
סגול (ניקוד)

סֶגּוֹל הוא סימן ניקוד עברי, שמסמן את הצליל e. הוא נראה כמו שלוש נקודות מתחת לאות – שתיים למעלה ואחת למטה. הסגול מסווג כתנועה קטנה.

סגול הוא אחד משלושת סימני הניקוד שיכולים להיות חטפים. בחטף סגול נוסף סימן שווא מימין לסגול: <span dir="rtl" style="font-size:325%; font-family:"Times New Roman",David, SBL Hebrew">אֱ</span>

== מקור השם ==
פירוש המילה 'סגול' בארמית הוא 'אשכול'. התנועה נקראת כן כיון שצורתה (נקודה מתחת לשתי נקודות) מזכירה אשכול ענבים. זו גם הסיבה שהטעם סגול (או סגולתא) נקרא כן.

== הקלדה ==
כך מקלידים את הסגול במערכות הפעלה שונות:

=== סגול ===
* Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות ס
* Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps Lock דלוק, לחיצה על Shift-6
* macOS: Alt-9
* אנדרואיד (מקלדת Gboard): הקשה ארוכה על האות ס

=== חטף סגול ===
* Windows 8 וגרסאות חדשות יותר, ומערכות לינוקס (ת"י 1492 2012): צירוף של מקש Alt ימני והאות ב (מימין לאות ס)
* Windows 7 וגרסאות ישנות יותר: בזמן ש־Caps Lock דלוק, לחיצה על Shift-1
* macOS: Alt-3
* אנדרואיד (מקלדת Gboard): הקשה ארוכה על האות ס

== הגייה ==
במקור, ייצג הסגול כנראה תנועה קדמית, חצי-פתוחה, בלתי-מעוגלת ( /ɛ/).

בעברית החדשה, בעקבות ההגייה האשכנזית והספרדית, צליל הסגול הוא e, והוא בדרך־כלל זהה לזה של הצירי. בהגייה תימנית צליל הסגול הוא æ, וזהה לזה של הפתח.

== שימוש ==
שימושים אופייניים של הסגול בעברית מנוקדת:
* בהברה סגורה לא מוטעמת: אֶתְמוֹל, חֶמְלָה.
* במשקלים סגוליים:
** במילים במשקל קֶטֶל (או פֶּעֶל) שתי ההברות האחרונות מנוקדות בסגול: למשל כֶּלֶב, מֶלֶךְ, נֶגֶב, גְּבֶרֶת, שׁוֹמֶרֶת, מִתְנַדֶּבֶת.
** כאשר האות האחרונה של השורש במילים במשקל קֶטֶל היא אות גרונית, ההברה הראשונה מנוקדת בסגול, והשנייה בפתח: טֶבַע, שֶׁטַח.
** במספר המועט של מילים במשקל קֵטֶל (או פֵּעֶל) ההברה האחרונה מנוקדת בסגול והאחרונה בסגול. כמה מהמילים הנפוצות במשקל הזה הן: אֵבֶל, חֵבֶל, חֵלֶק, חֵפֶץ, חֵשֶׁק, סֵדֶר, סֵפֶר, עֵגֶל, עֵרֶךְ, שֵׁבֶט.
* בהברה האחרונה של מילים אחדות במשקל שאינו סגולי: אֱמֶת, בַּרְזֶל, גַּרְזֶן, כַּרְמֶל, עֲרָפֶל.
* בצורת היסוד של מילים המסתיימות בצליל e והאות ה נכתב סגול: מוֹרֶה, שָׂדֶה, מַשְׁקֶה, וכו'. אבל בצורת הנסמך נכתב צירי: מוֹרֵה דֶּרֶךְ, שְׂדֵה קוֹצִים.
* במילים אחדות עם אותיות גרוניות באמצע השורש, למשל: פֶּחָם, לֶהָבָה.
* בסיומות גוף שני רבים: אַתֶּם, אַתֶּן, בֵּיתְכֶם, הִסְתַּרְתֶּן.
* במילת היחס אֲשֶׁר, וכן במילית ש־: יָדַעְתִּי שֶׁתָּבוֹא, כְּשֶׁנִכְנַסְתִּי.
* במילת היחס אֶת שמציינת את המושא הישיר: "כָּל אֵלֶּה שָׁבְרוּ אֶת לִבִּי" (דליה רביקוביץ'). מילת היחס אֵת במשמעות של "עִם" מנוקד בצירי. 
* במילת היחס אֶל. שם העצם אֵל מנוקד בצירי.
* לפני סיומות הקניין ־יה, ־יך: קְרוֹבֶיהָ, הוֹרֶיךָ.
* בסיומת הקניין ־הם: יַלְדֵּיהֶם.
* ב-ה היידוע כאשר היא מצטרפת למילה הפותחת ב-ע, ח או ה קמוצות או ב-ח המנוקדת בחטף-קמץ: הֶחָשוב

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניקוד עברי
נניוס

נניוס (באנגלית: Nennius) היה נזיר ולשי בן המאה התשיעית אשר נודע בכך שמשויכת לו כתיבת היצירה "היסטוריה בריטונום" - "ההיסטוריה של הבריטים". כיום סבורים מלומדים רבים כי לא הוא כתב את היצירה, אלא היה אחד ממעתיקיה של יצירה קדומה יותר. 

נניוס היה תלמידו של אלוודוגוס, הבישוף של אלפוד. החוקרים מניחים כי נניוס התגורר באזור ברקנוקשייר ובאזור ראדנורשייר של ימינו בוויילס.

==ההיסטוריה בריטונום==
ההיסטוריה בריטונום, אשר שרדה במספר עותקים עד ימינו, היא יצירה רבת השפעה, אשר היוותה את המקור לאגדות המלך ארתור הידועות כיום.

בחלק מעותקי היצירה ששרדו עד ימינו מצוין נניוס ככותב היצירה, אולם בדיקה סגנונית והשוואה בין גרסאות שונות ששרדו מעלה כי מדובר ביצירה אשר מורכבת ממספר יצירות שונות. בחלק מהגרסאות מופיע שמו של נניוס, ובחלק הוא אינו מוזכר. העובדה ששמו של נניוס מופיע בפרולוג ובאפילוג של היצירה, מהווה בסיס לסברה כי שיוך היצירה לנניוס הוא מאוחר, ואירע ככל הנראה במהלך המאה ה-12.

==אלפבית נניוס==
כתב יד וולשי משנת 817 נכתב על ידי "נמניווס" או "נמניוס" ובו משיב אותו אדם למכתב אנגלו סקסי התוקף את העובדה שלוולשים אין אלפבית משלהם, בכך שהוא ממציא אלפבית וולשי. על פי מסמך זה ישנם חוקרים הסבורים כי נניוס הוא שהמציא את האלפבית הוולשי בהתבסס על כתב הרונות האנגלו-סקסי (שהגיע לאנגליה במהלך המאה החמישית ונעשה בו שימוש עד אמצע המאה ה-11).

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yale.edu/lawweb/avalon/medieval/nenius.htm ההיסטוריה בריטונום]
* [http://www.bartleby.com/211/0503.html נניוס וההיסטוריה בריטונום]
* 
* 

קטגוריה:ויילס: היסטוריה
קטגוריה:ויילס: תרבות
קטגוריה:ספרות אנגלית של ימי הביניים
קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:אנשי ימי הביניים
קטגוריה:כרוניקנים
קטגוריה:אגדות המלך ארתור
קטגוריה:מיתולוגיה קלטית
קטגוריה:אנגליה האנגלו-סקסונית: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-9
טרינובנטים

נחלת הטרינובנטים על מפת מחוזות אנגליה של ימינו.
מטבע שטבעו הטרינובנטים
הטרינובנטים (בלטינית: Trinovantes או Trinobantes) היו בני אחד מהשבטים הקלטיים שחיו בבריטניה לפני הכיבוש הרומי. הם ישבו מצפון לשפך התמזה, בתחומי אסקס וסאפוק של ימינו, ובנחלות הנמצאות כיום בשטחה של לונדון רבתי. מצפון להם ישבו האיקנים (Iceni) וממערב הקטובלאונים (Catuvellauni). שמם הוא הלחם של התחילית tri ושם התואר novio בקלטית, ופירושו "חדש מאוד", כלומר "אלה שזה מקרוב באו", אך אפשר שהמשמעות היא "העם עז הנפש מכולם". בירתם הייתה קמולודונום (קולצ'סטר של ימינו), בה שכנה על פי אחת הגרסאות הטירה האגדית קמלוט.

לפני פלישות יוליוס קיסר לבריטניה ב-55 וב-54 לפנה"ס נחשבו הטרינובנטים לשבט החזק ביותר באי. באותה תקופה הייתה בירתם ככל הנראה בבְּרֶפִינְג (Braughing, בהרטפורדשייר של ימינו). בכמה מכתבי היד של "מלחמת גאליה" מצוין כי שם מלכם היה אימנואנטיוס, אך באחרים שמו אינו מוזכר כלל. זמן מה לפני הפלישה השנייה של יוליוס קיסר סולק מלכם מכסאו על ידי קסיוולאונוס, שהיה ככל הנראה ראש שבט הקטובלאונים. בנו, מנדוברקיוס (Mandubracius), נמלט ומצא מקלט אצל קיסר בגאליה. במהלך הפלישה השנייה ניצח קיסר את קסיוולאונוס והשיב לשלטון את מנדוברקיוס; קסיוולאונוס הבטיח שלא להציק לו עוד ואף התחייב להעלות לרומא מס (tributum).

מלכם הבא ששמו ידוע לנו, על פי עדויות נומיסמטיות, היה אדדומרוס (Addedomarus). הוא עלה לשלטון בסביבות 20-15 לפנה"ס והעתיק את בירת השבט אל קמולודונום. מטבע שטבע טסקיובנוס מלך הקטובלאונים בקמולודונום בסביבות 10 לפנה"ס מלמד כי הכניע תחתיו את הטרינובנטים. זמן קצר אחר כך הוא נסוג, אולי בשל לחץ שהפעילו עליו הרומאים, דבר הנלמד מכך שמטבעותיו המאוחרים יותר אינם נושאים עוד את הציון "מלך" ומשום שאדדומרוס הושב אל כסאו. אחרי אדדומרוס שלט לתקופה קצרה בנו דובנובלנוס (בסביבות 5–10 לספירה), אז נכבש סופית שבט הטרינובנטים על ידי טסקיובנוס או בנו קונובלינוס. מנדוברקיוס, אדדומרוס ודובנובלנוס נזכרים בגנאלוגיות ובאגדות קלטיות-בריטיות בתר-רומיות וימי-ביניימיות בשמות "מנאווידאן" (Manawydan), "אַייד מָאוּר" (Aedd Mawr, אדדו הגדול) ו-"דיפנול מואלמוט" (Dyfnwal Moelmut, דובנובלנוס הקרח והשקט). הטריאדות הוולשיות מונות את אייד מאור עם מייסדיה של בריטניה.

הטרינובנטים מופיעים שוב על בימת ההיסטוריה ב-60 לספירה, אז נטלו חלק במרד נגד הרומאים בהנהגת המלכה בודיקה. על שמם נקראה אחת מן ה-civitates של בריטניה הרומית, שעירה הראשית הייתה קיסרומגוס (Caeasaromagus, צ'למספורד באסקס של ימינו). סגנון קברותיהם המפוארים דומה לזה שבאירופה ומלמד על קרבתם לעם הבלגי.

ג'פרי ממונמות', ההיסטוריון האנגלי בן המאה ה-12, כותב בספרו Historia Regnum Britanniae, כי טרינובנטום היה שמה המקורי של לונדון, וכי הוא נגזר מן Troi-novantum או "טרויה החדשה"; שכן בריטניה נוסדה – לדבריו - על ידי ברוטוס ופליטים נוספים ממלחמת טרויה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.roman-britain.org/tribes/trinovantes.htm Trinovantes] באתר Roman-Britain.org
* [https://web.archive.org/web/20051108043719/http://romans-in-britain.org.uk/clb_tribe_trinovantes.htm Trinovantes] באתר Romans in Britain
* 

קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:קלטים
התאחדות תעשייני היהלומים בישראל

התאחדות תעשייני היהלומים בישראל בע"מ נוסדה ב-1940 על ידי עובד בן עמי, והיא ארגון יצרני היהלומים היחיד בישראל. ההתאחדות מייצגת כ-200 מעבדי יהלומים, האחראים על כ-95% מהיהלומים שמייצרת תעשייה בישראל, שהיא אחת משלושת מרכזי עיבוד היהלומים המובילים בעולם. בהתאחדות חברים כל מגזרי הייצור בענף ובעלי חברות ייצור של יהלומים. 

המוסד העליון של ההתאחדות הוא האספה הכללית, ואת מדיניותה מתווים הנשיא ניסים זוארץ (שנבחר לתפקיד ב-2020), הוועד הפועל והוועדות השונות, הנבחרים אחת לשלוש שנים. את פעילותה השוטפת של ההתאחדות מנהל המנכ"ל.

התאחדות תעשייני היהלומים בישראל מייצגת יצרני יהלומים ואת ענף היהלומים כולו בפורומים בישראל ובעולם שבהם מתקבלות החלטות בעלות השלכות על פעילותם. בישראל דואגת ההתאחדות בין היתר להסדרת הסכמי העבודה ולטיפול בתנאי העובדים, להענקת ייעוץ משפטי, לייזום חקיקה שתקדם את התעשייה, לקידום המחקר והפיתוח הטכנולוגיים, לקידום שיווק היהלומים, ולייזום אירועים מיוחדים של התעשייה. בעולם היא דואגת למגעים מול ספקי יהלומי גלם, מייצגת את תעשיית היהלומים במפגשים עם ה-DTC , משמשת כנציגת ישראל בהתאחדות הבינלאומית של התאחדויות תעשייני היהלומים (IDMA - International Diamond Manufacturers Association), במועצת היהלומים העולמית (WDC - World Diamond Council) ובתהליך קימברלי, ועוסקת בשורת פעילויות נוספת שמטרתן לקדם את ענף היהלומים הישראלי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית היהלומים בישראל
קטגוריה:ארגוני מעסיקים בישראל
מעבדה גמולוגית

מעבדה גמולוגית היא גוף עצמאי ואובייקטיבי המתמחה בזיהוי, דירוג וסיווג אבני חן, יהלומים ותכשיטים משובצים.

בכל מעבדה גמולוגית עצמאית ואובייקטיבית ישנם מספר אנשי מקצוע בעלי הכשרה מקצועית מדעית (גמולוגים), ביניהם לפחות שני גמולוגים מוסמכים, כאשר לבכיר שבהם חייב להיות ניסיון של 10 שנים ומעלה והשכלה מתאימה ממוסד בינלאומי מוכר וידוע. המעבדה הגמולוגית מחויבת לעמוד בתקן הבינלאומי, לפיו על המעבדות הגמולוגיות לפעול ללא משוא פנים תוך תיאור מלא ומדויק של כל אשר נמצא בבדיקתן, בכפוף לאיסורים החמורים החלים עליהן: לא לעסוק במסחר ובמתן הערכות כספיות לאבנים ולתכשיטים הנבדקים, זאת על מנת לשמור על אובייקטיביות מקצועית.

במעבדה הגמולוגית מנפיקים לאבנים תעודות לדירוג יהלומים לפי ארבעת הקריטריונים המקובלים בענף לדירוג והערכת אבני חן ויהלומים ה:4C'S - צבע=Color, ניקיון=Clarity, משקל=Carat, חיתוך=Cut. דרגת הניקיון במעבדה נקבעת בהתאם לסטנדרטים הבינלאומיים בציוד אופטי מתקדם ובהגדלה של פי 10, הבדיקה מתבצעת באמצעות ציוד מדעי הכולל שימוש במכשירים אופטיים ואלקטרו אופטיים מדעיים, המאפשרים לזהות את האבן הנבדקת להעריך את איכותה על פי הממצאים.
בהתאם לממצאי הבדיקות, נקבעות המסקנות הסופיות על ידי הצוותים הבודקים ומונפקת תעודה גמולוגית בה נרשמים כל הממצאים לפריט הנבדק.

מעבדה גמולוגית חייבת להחזיק בסט אבני בוחן ((master stones) לצורך השוואת צבעי היהלומים ודירוגם בהתאם לסטנדרטים הבינלאומיים, אבני בוחן הן אבנים בעלות קריטריונים מיוחדים המתאימים להיות אבני בוחן: דרגת צבע הגבוהה או הנמוכה ביותר באותו תחום, ללא זריחה, דרגת ניקיון של מעל SI1 ומעלה, בעלות פרופורציות סבירות ולא חריגות ומשקל של מינימום 0.25 קרט.

בישראל חייבת מעבדה גמולוגית רישיון מטעם המפקח על היהלומים ואבני החן במשרד המסחר והתעשייה של מדינת ישראל. המעבדות הגמולוגיות נועדו להגן על רוכשי יהלומים ולעודד נוהלי כתיבה ותיעוד בענף.
בישראל פועלות מספר מעבדות גמולוגיות. מקובל כי המעבדות הגמולוגיות המוכרות בעולם, יגיעו לתוצאות דירוג דומות מאוד.

==תעודה גמולוגית==
התעודה הגמולוגית היא מסמך רשמי הנכתב על ידי גמולוג, המפרט באופן מדעי את מאפייני היהלום, אבן החן או התכשיט על פי ממצאי הבדיקות שנעשו, בכפוף לקריטריונים בינלאומיים ובהתאם לחובת הגילוי הנאות החלה על המעבדה הגמולוגית- לפיה יש לציין את כל ממצאי הבדיקות.

הבדיקה נעשית בתשומת לב מרבית על מנת להבטיח תוצאה מדויקת ככל הניתן. התעודה מכילה דו"ח מפורט של הניקיון, צבע, סימטריה, ברק ותכונות נוספות של היהלום.

==ראו גם==
*ג'י. סי. איי. - מרכזים גמולוגים בינלאומיים

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gci-gem.com/images/gemcert.jpg דוגמה לתעודת זיהוי של אבן חן]
* [http://www.gci-gem.com/images/jewelcert.jpg דוגמה לתעודה של תכשיט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גמולוגיה
קטגוריה:מינרלוגיה
גמולוגיה
ווקסהול

ווקסהול (באנגלית: Vauxhall) היא שכונה ברובע למבת' של העיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. השכונה הייתה בעבר חלק ממחוז סארי.

==היסטוריה==
===מקור השם===
מניחים כי מקור השם של האזור בשמו של פולק דה ברט (Falkes de Breauté) מפקד צבא שכירי החבר של המלך ג'ון. לפולק היה באתר בית אחוזה שנקרא על שמו "Faulke's Hall" - "פוקס הול" - "אחוזת פוקס". שם זה התגלגל ל"פוקסהול" (Foxhall) ול"ווקסהול".

==אזכורים קדומים==
אזור ווקסהול אינו מוזכר בספר יום הדין משנת 1086 דבר המעיד על כך שהאזור היה בלתי מיושב. בשנת 1317 העניק המלך אדוארד השני את האזור לסר רוג'ר ד'אמורי עבור שירותיו בקרב בנוקברן.

במהלך ימי הביניים עברו באזור דרך דרום למבת', דרם קלפהם ודרך וונדסוורת'.

===פיתוח האזור===
האזור היה אזור ביצתי המיושב בדלילות עד אמצע המאה ה-18. כפרי האזור גידלו פירות וירקות עבור הסיטי של לונדון. בשנת 1816 הוקם גשר ווקסהול אשר קישר את האזור לחלקו הצפוני של הנהר וליתר שכונות לונדון. פיתוח האזור וגדילתו הביא להפיכתו לחלק מהעיר למבת' בשנת 1860.

חברת "ווקסהול" (שהפכה ל-ווקסהול מוטורס) נוסדה ב-1857 בידי אלכסנדר וילסון, בשכונת "ווקסהול", ולכן קרויה על שם השכונה.
החברה פעלה כחברה לייצור מערכות הנעה ימיות. החברה נרכשה בשנת 1863 על ידי אנדרו בטס בראון, וב-1903 החלה בייצור מכוניות. מ-1925 הייתה החברה בבעלות ג'נרל מוטורס. 

בעת הקמת מסילות הברזל המובילות אל תחנת ווטרלו נהרסו מבנים רבים באזור. מבנים עתיקים רבים נהרסו במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה.

==כלכלה==
עיקר כלכלת השכונה מתבססת על תעשייה זעירה ומבני משרדים הממוקמים בו. עלויות השכירות באזור נמוכות באופן משמעותי ביחס לוסטמינסטר שמעברו השני של נהר התמזה, ולכן האזור הוא אזור מועדף לבעלי משרדים הרוצים להיות סמוכים למרכז השלטון.

==="ווהו"===
החל משנות ה-90 של המאה ה-20 הפך אזור ווקסהול למרכז בילויים עבור הקהילה ההומוסקסואלית של לונדון. באזור נפתחו מועדונים גאים רבים (בייחוד מתחת לקשתות מסילות הברזל המובילות לתחנת ווטרלו). הצלחתם של אלה הביאו לכינוי הניתן לאזור - "ווהו" על משקל אזור הסוהו (המשמש אף הוא מרכז לקהילה ההומוסקסואלית).

==אתרים בעלי חשיבות==
[[בניין SIS המשמש כמפקדת השירות החשאי הבריטי - ה-MI6.]]
בסמוך לגשר ווקסהול המקשר את השכונה לסיטי של ווסטמינסטר ממוקם בניין SIS, מפקדת ה-MI6 (השירות החשאי הבריטי). המבנה נבנה בין השנים 1989–1992. בסמוך לגשר נבנה מתחם גדול של מבני משרדים המכונה רציף סנט ג'ורג', בשל סמיכותו לווסטמינסטר. במסגרת המתחם מתוכנן להיבנות מגדל רציף סנט ג'ורג' הצפוי להיות מגדל המגורים הגבוה ביותר באנגליה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.vauxhallandkennington.org.uk/ אתר קהילתי]
* [http://scene-out.com/party/showcat.php&si=Vauxhall הסצנה הגאה בווקסהול] 
* 

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:למבת'
קטגוריה:גיי וילג'
קאמולודונום

קאמולודונום (בלטינית: Camulodunum) היא עיר רומאית שהייתה ממוקמת במקום בו נמצאת כיום העיר קולצ'סטר במחוז אסקס שבאנגליה.

עיר זו נחשבת כיום לעיר העתיקה ביותר בבריטניה, והייתה עיר גדולה בתקופה הקלטית שקדמה לכיבוש הרומאי של אנגליה. עדויות היסטוריות שהתגלו באתר מראות כי במקום היה יישוב החל משנת 1,000 לפנה"ס.

בעקבות הכיבוש הרומי של העיר, הפכה למקום מגוריהם של חיילים רומים משוחררים רבים ונקראה "קולוניה קלאודיה ויקטריקנסיס" (Colonia Claudia Victricensis).
שרידי החומה של קאמולודונום מן התקופה הרומית בקולצ'סטר
מטבע שהוטבע על ידי שבט ה[[טרינובנטים בקאמולודונום]]
Cunobeline}}. האותיות CAMV שעל המטבע מציינות שהוטבע בקאמולודונום
==מקור השם==
שמה המקובל של העיר בתקופה הרומית "קאמולודונום" מקורו בשם הקלטי "מצודת קאמולוס". קאמולוס היה אל מלחמה קלטי.

==התקופה הפרה היסטורית==
האזור בו נמצאת העיר היה מיושב על ידי שבט הטרינובנטים הקלטי, אשר בנה באתר את בירתו, והגן עליה בביצורי עפר נרחבים אשר כללו חפיר וחומות עפר. ככל הנראה היה זה אדדומארוס, מלך הטרינובנטים אשר הפך את העיר לבירתו בין השנים 25 לפנה"ס ל-10 לפנה"ס. מטבעות שהתגלו במקום מלמדים שבשנת 10 לפנה"ס נכבשה עיר על ידי טאסקיוואנוס, מלך שבט הקאטוולאוני (אשר הנפיק מטבעות בעיר, וציין את שמו כמלך העיר). כיבוש זה היה קצר מועד, וככל הנראה הטרינובנטים גירשו את הקאטוולאוני מהעיר בסיוע הצבא הרומאי.

בנו של אדדומארוס, דובנוולראונוס ירש אותו ושלט בעיר זמן קצר עד שזו נכבשה על ידי קאנובלינוס, בנו של טאסקיוואנוס.

==התקופה הרומית==
לאחר מותו של קאנובלינוס ירשו אותו בניו קאראטאקוס וטוגודומנוס, אשר הגנו על העיר בעת הפלישה הרומית בשנת 43 בראשות אאולוס פלאטיוס. הקיסר הרומאי קלאודיוס בעצמו פיקד על הצבא הרומי אשר התקרב לעיר. כאשר המלכים הקלטים ראו את הצבא הגדול ואת פיליו של קלאודיוס, העיר נכנעה בלא קרב. 

לאחר כיבושה, הוקמה בעיר מצודה של הלגיון הרומי, וחיילי הלגיון התיישבו בעיר. לימים הפכה העיר למושבה של חיילים שפרשו מהליגיון, ולעיר הבירה של בריטניה הרומית. בשנת 44 הוקם בעיר מקדש לקלאודיוס.

על פי ההיסטוריון טקיטוס, בעת מרד בודיקה בשנת 60–61 הייתה העיר בלא ביצורים, והגנו עליה רק 200 חיילים רומאיים. המורדים כבשו את העיר והרסו אותה. אזרחי העיר הרומים ביצרו עצמם במקדש קלודיוס, והגנו עליו במשך מצור שנמשך יומיים, שבסיומם נכבש המקדש ונהרס.

לאחר דיכוי המרד, ובמקום לשקם את העיר, הועברה הבירה ללונדיניום (לונדון של ימינו).

==ראו גם==
* קמלוט

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:האימפריה הרומית
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:אסקס
קטגוריה:בריטניה (פרובינקיה רומית)
ספרות אנגלית

רומיאו ויוליה, אחת מהיצירות הנודעות ביותר של הספרות האנגלית
סִפרות אנגלית (באנגלית: English literature, כשמדובר בהקשר של לימודים - לעיתים נכתב רק בקיצור בתור English ) היא ספרות שמקורה באנגליה, והיא כתובה בשפה האנגלית. עם זאת, במובן רחב יותר המונח "ספרות אנגלית" יכול לציין כל ספרות הכתובה באנגלית, ללא קשר למקום הכתיבה או למוצא המחבר.

הספרות האנגלית מהווה חלק מן הספרות הבריטית בכללותה, יחד עם ספרות סקוטית הנכתבת בנוסף לאנגלית גם בשפה הסקוטית, ספרות וולשית הנכתבת גם בוולשית, והספרות האירית הנכתבת גם באירית. הספרות האמריקאית, הנכתבת באנגלית אמריקאית (להבדיל מן הספרות האנגלית הנכתבת באנגלית בריטית), הספרות האוסטרלית (הכתובה באנגלית אוסטרלית), הספרות הקנדית (הכתובה באנגלית קנדית), וספרויות שהן במקור ממדינות דוברות אנגלית אחרות לעיתים נחשבות גם כן כספרות אנגלית.

==היסטוריה==
המסמך הספרותי האנגלי הראשון שידוע עליו, הוא האפוס ביאוולף, הכתוב באנגלית עתיקה, ומספר על בן שבט גרמאני הנאבק ביצורים מפלצתיים.

פלישת הנורמנים מצרפת לאנגליה הכניסה את השפה הנורמנית לתודעה במאה ה-11, והשפיעה רבות על הספרות האנגלית, כגון שירים על מעללי גבורה שהיו נפוצים באזור צרפת, וספרות רומאנית. השפעה זו העשירה מאוד את הספרות האנגלית של אז, שהרבתה לחקות את המודל הנורמני, ותרמה רבות לצמיחה מחדש של הספרות האנגלית במאה ה-14.

סיפורי קנטרברי של ג'פרי צ'וסר הם יצירה הנחשבת בעיני רבים לאחת מיצירות המופת הראשונות שנכתבו בשפה האנגלית.

תקופת הרסטורציה האנגלית, שהחלה כאשר עברה המלוכה לידי צ'ארלס השני בעקבות מלחמת האזרחים האנגלית, תרמה גם להתפתחות חסרת תקדים בתולדותיה של הספרות האנגלית. השם ספרות הרסטורציה ניתן לספרות שהתפתחה בתקופה זו, והוא משמש לציון סגנון ספרותי אחיד המתמקד בהילול ותגובות לנושא חזרתו של צ'ארלס השני לכס המלכות.

==ראו גם==
* ספרות אנגלית עתיקה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.luminarium.org/medlit/ אנתולוגיה של ספרות אנגלית לתקופותיה, מהמאה ה-14 ועד המאה ה-18]
* 
* 

*
קטגוריה:ספרות בריטית
מרכז כנסים הים התיכון

ציור של ולטה ב-[[1801. בית החולים הוא המבנה המוארך השוכן בצידה השמאלי של העיר, לפני המגדל המבוצר]]
מפת ולטה
מראה המרכז
לוגו מרכז הכנסים
מרכז כנסים הים התיכון (באנגלית Mediterranean Conference Centre, בראשי תיבות MCC) הוא מרכז כנסים השוכן לחופי הנמל הגדול בצפון-מזרחה של העיר ולטה, בירת מלטה. בעברו שימש המבנה בן שלוש הקומות כבית החולים של מסדר אבירי ההוספיטלרים, והוא עדיין מוכר בשמו המסורתי "סקרה אינפרמריה" (Sacra Imfermeria - "בית החולים הקדוש").

==היסטוריה==
הקמת המבנה החלה בשנת 1574, ככל הנראה לפי תוכניותיו של האדריכל ג'רולאמו קסאר, והוא הורחב מספר פעמים במשך מאות שנות קיומו. האולם המרכזי משתרע לאורכו של החוף, והוא הוגדל בין השנים 1660–1666. באותה עת היה אחד האולמות הגדולים באירופה, ויכל לשמש לאשפוזם של 914 חולים. ב-1676 נוסד במקום בית ספר לאנטומיה ולכירורגיה. כאשר נפוליאון כבש את מלטה ב-1798, שונה שמו של בית החולים ל"בית החולים הגדול" (Grand Hôpital) או "בית החולים הצבאי" (Hôpital Militaire), ומערכות האוורור, הסניטציה והתאורה בבניין שופרו. בין השנים 1800–1918, בעת שלטונם של הבריטים במלטה, שימש המקום כבית חולים צבאי, אך הוא תפקד בעיקר כחדר מיון או לאשפוזם של אלה שמצבם לא איפשר את פינויים למוסדות אחרים. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה הפך המבנה למפקדת המשטרה המקומית, ושימש בתפקידו זה עד 1940. במהלך הפצצות מטוסי מדינות הציר במלחמת העולם השנייה, נפגע הבניין מארבע פגיעות ישירות ושליש ממנו קרס ונהרס. שרידי הבניין שימשו כמרכז תרבות ובידור לחיילי בעלות הברית, לאחר מכן כתיאטרון ילדים, ולבסוף כבית ספר. נערכו מספר ניסיונות לשפץ את המבנה, ולבסוף הוא שוקם ב-1978 וזכה לייעודו הנוכחי. מרכז הכנסים נחנך באופן רשמי ב-11 בפברואר 1979. אחד הרחובות הגובלים במבנה, קרוי עד היום "רחוב בית החולים הישן" (Triq l-Ispar l-Antik).

==המבנה כיום==
במבנה עשרה אולמות בגדלים שונים, והגדול שבהם הוא עדיין ה"סאקרה אינפרמריה", שאורכו 155 מטרים ורוחבו 11 מטרים. תקרתו מתנשאת לגובה של 11 מטרים, והוא יכול להכיל קהל ישוב של עד 1,500 איש. קירותיו של האולם עשויים מאבנים וקבועים בהם חלונות ופתחים הנושאים קשתות בסגנון המקורי. אולם גדול נוסף הוא אולם לה ולט, השוכן בדיוק מתחת לסאקרה אינפרמריה, והקרוי על שמו של הגראנד מאסטר זא'ן דה לה ולט. באולם זה שאורכו 150 מטרים ורוחבו 10 מטרים, השתמרה תקרת הקמרון הצולב המקורית בגובה של 5.11 מטרים, המחולקת על ידי קשתות רוחב למספר אגפים. 

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ולטה: מבנים
קטגוריה:מרכזי תערוכות, ירידים וכנסים
קטגוריה:מלטה: תיאטראות
אקלים-גייט

אקלים-גייט (באנגלית Climategate) היא סערה ציבורית שהתחוללה בעקבות חדירה ממוחשבת שארעה באוקטובר או בנובמבר 2009 למחשבי היחידה לחקר האקלים (CRU) באוניברסיטת מזרח אנגליה (UEA) בנוריץ' שבבריטניה. בעקבות הפריצה הודלף תוכנם של מסמכים רבים, בהם 1,071 מכתבי דואר אלקטרוני שנמעניהם או כותביהם היו חוקרים מובילים באוניברסיטה ונכתבו בין השנים 1996 ו-2009.

בחליפת המכתבים בולטים מכתביהם של חוקרי אקלים בעלי מעמד מרכזי ב"פאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים" (IPCC), כמו פיל ג'ונס, העומד בראש היחידה לחקר האקלים; מייקל מאן מאוניברסיטת פנסילבניה, שהוא אבי גרף מקל ההוקי; קית' בריפה, מהחוקרים הבולטים בתחום הפלאוקלימטולוגיה (חקר ההיסטוריה של האקלים על־פי טבעות עצים וליבות קרח); וקווין טרנברת', שהיה המדען הראשי של IPCC בדוחות לשנים 2001 ו-2007.

הנושאים המרכזיים בחליפת המכתבים הם חילוקי הדעות בין החוקרים לבין עצמם, ובינם לבין אלו שערערו על תקפות ממצאיהם, שיטות חקר ובדיקה שונות ומידת אמינותן, התלבטויות האם וכיצד להיענות לבקשות לנתונים בהתאם לחוקי חופש המידע בארצות־הברית ובבריטניה, לבטים הקשורים בדוחות IPCC והמחקרים שייכללו בהם, ועוד. בין המסמכים בולטים בעיקר מסמכי קוד מקור וביאורים לקוד המקור של תוכנות עיבוד הנתונים של המרכז לחקר האקלים.

המכתבים וקוד המקור העידו, לטענת חוקרים, מבקרים ו"ספקנים" רבים, על פגמים בתהליכי מחקר, על הטיה ועל הסתרה של נתונים, הימנעות ממסירת מידע על מחקרים בניגוד לחוק, ועל ניסיונות להפעיל לחץ על כתבי־עת מדעיים לבל יפרסמו מאמרים של חוקרי אקלים "ספקנים". לעומתם ניצבו חוקרים בולטים רבים, כמו ריצ'רד סומרוויל וקווין טרנברת', שטענו כי הסערה, כביכול, מבוססת על ציטוטים סלקטיביים, מחוץ להקשרם, שבאו לחבל בהצלחתה של ועידת קופנהגן, שמוקדה הוא שינוי האקלים והצעדים הנדרשים לבולמו.

שמונה ועדות חקרו את הטענות ואת החומרים בפרשה ולא מצאו שום ראייה להונאה או להתנהלות לא תקינה מצד חוקרי האקלים.

==זהות ההאקר==
עד עתה לא ידועים פרטים כלשהם על זהות ההאקר שביצע את הפריצה, או אם היו לו מסייעים בתוך המרכז לחקר האקלים. המידע על הקבצים שהכילו את חליפת המכתבים והמסמכים הופץ לבלוג של "ספקנים" ב-17 בנובמבר 2009 עם קישור לאתר FTP ברוסיה, ומשם עשה את דרכו למקומות רבים ברחבי האינטרנט. הבחירה הקפדנית של המסמכים, קוד המקור והמכתבים מצביעה על כך שהפורץ נהנה מידיעות נרחבות למדי על הנושאים שבהם רצה להתמקד, ורוב התכתובת אכן ממוקדת בנושאים מסוימים.

ב-2012 סגרה משטרת נורפוק את תיק החקירה בפרשת הפריצה, ללא תוצאות.

==ראו גם==
* התחממות עולמית
* פוליטיזציה של המדע
* התרמית הגדולה של ההתחממות העולמית

==הערות שוליים==

קטגוריה:התחממות עולמית