OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סוליתיים אמריקניים

Gymnachirus texae
סוליתיים אמריקניים (שם מדעי: Achiridae) היא משפחה של דגים שטוחים מסדרת הסוליתאים החיים במים מלוחים וגם במים מתוקים וכן במים מליחים בשתי האמריקות. מינים אלה קרובים למשפחת הסוליתיים ונחשבו עד לאחרונה לתת-משפחה שלהם, אך הופרדו עקב מספר הבדלים.

רוב המינים אינם עולים על 30 סנטימטרים, והם בעלי סנפירי שת מעוגלים וארוכים. הזנב דק וקוצני והגוף שטוח ומכוסה בכתמים בצבעים שונים, בעיקר כהים, המשמשים להסוואה בעולם החי. ראשם מעוגל עם עיניים מצד ימין של הפנים ולסת תחתונה בעלת שפה מאוד בשרנית.

הם טורפים הניזונים מחסרי חוליות ודגי גרם קטנים החיים על הקרקעית. בעודם צעירים הם יכולים לשחות באוקיינוס הפתוח.

==סוגים==
במשפחה זו 7 סוגים:
* Achirus
* Apionichthys
* Catathyridium
* Gymnachirus
*סוג ומין יחיד Hypoclinemus mentalis
*סוג ומין יחיד Pnictes asphyxiatus
* Trinectes

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:סוליתאים
מיור (גרמניה)

מיור (בגרמנית: Major) היא הדרגה הנמוכה ביותר של קציני המטה בצבא הגרמני ("הר"), ובחיל האוויר הגרמני (ה"לופטוואפה"). הדרגה היא שוות ערך לדרגת OF-3 בנאט"ו.

על מנת להתמנות לדרגת "מיור", קצין חייב לעבור קורס מטה בסיסי (Stabsoffizierlehrgang) שנערך במכללת סגל ופיקוד הכוחות המזוינים הגרמניים (Führungsakademie der Bundeswehr).

בצבא הגרמני ובשירות התמיכה המשותפת (Streitkräftebasis), תקופת ההמתנה בין עמידה בדרישות קידום לקידום בפועל לדרגת "מיור", לוקחת בממוצע 15 חודשים, עקב בעיות תקציב (עד יולי 2010).

== סימני הדרגה ==
על דרגות הכתף (צבא היבשה, חיל האוויר) יש כוכב כסף בין שני עלי אלון.

== היסטוריה ==
מיור הלמוט וידבאנט (1943)
דרגת המיור בגרמניה תחילתה בימי הביניים, והיא שוות ערך למייג'ור בצבא הבריטי ובצבא ארצות הברית, והוא מדורג OF-3 בנאט"ו.

במהלך מלחמת העולם השנייה דרגת אס אס שטורמבאנפיהרר הייתה שוות ערך למיור.

קטגוריה:דרגות צבאיות בגרמניה
עונת 1946/1947 בליגה ב'

עונת 1946/1947 בליגה ב הייתה עונת כדורגל של ליגה ב' בארץ ישראל במהלך תקופת המנדט.

הליגה הייתה הליגה המשנית שהתקיימה בארץ ישראל בשנים אלו.

הליגה פוצלה למחוז דרום ומחוז צפון.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי ממוצע השערים.

בליגה היו 22 קבוצות סך הכל, 13 במחוז צפון ו-9 במחוז צפון.

מכבי חיפה סיימה כאלופת מחוז צפון, והפועל הצפון תל אביב סיימה כאלופת מחוז דרום. שתי הקבוצות עלו לליגה הבכירה, הליגה הארצית של עונת 1947/1948 שלא נסתיימה.

בעונה זו לא היו ירידות ליגה.

עונה זו הייתה גם העונה הסדירה האחרונה שהגיע לסיומה לפני הקמת מדינת ישראל (העונה העוקבת הופסקה באמצע בעקבות מלחמת העצמאות). על כן רוב הקבוצות בליגה זו המשיכו לשחק בליגה שאורגנה מחדש לאחר הקמת מדינת ישראל, הליגה המיוחדת בעונת 1949/1950.

==טבלת הליגה==

===מחוז צפון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ccffcc"
|1||מכבי חיפה||24||19||3||2||81||22||59||41||עלתה לליגה ארצית
|-
|2||הפועל נתניה||24||19||2||3||72||19||53||40||
|-
|3||הפועל חדרה||24||14||2||8||68||34||34||30||
|-
|4||מכבי זכרון יעקב||24||13||3||8||72||39||33||29||
|-
|5||הפועל בלפוריה||24||13||3||8||57||40||17||29||
|-
|6||מועדון ספורט עתלית||24||13||2||9||61||40||21||28||
|-
|7||בית"ר נתניה||24||13||2||9||56||40||16||28||
|-
|8||הפועל קריית חיים||24||9||2||13||45||55||10-||20||
|-
|9||מכבי חדרה||24||8||1||15||49||72||23-||17||
|-
|10||הפועל כפר עטא||24||8||0||16||39||68||29-||16||
|-
|11||הכח חיפה||24||7||1||16||44||70||26-||15||
|-
|12||דגל יהודה חיפה||24||5||1||18||21||65||44-||11||
|-
|13||ברית פועלי ארץ ישראל חיפה||24||0||0||24||5||106||101-||0||
|}

===מחוז דרום===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ccffcc"
|1||הפועל הצפון תל אביב||16||13||3||0||56||15||41||29||עלתה לליגה ארצית
|-
|2||הכח תל אביב||16||12||2||2||51||18||33||26||
|-
|3||הפועל כפר סבא||16||10||2||4||63||22||41||22||
|-
|4||מכבי רמת גן||16||9||0||7||42||31||11||18||
|-
|5||מכבי הצפון תל אביב||16||8||0||8||34||35||1-||16||
|-
|6||מכבי גדרה||16||7||1||8||36||47||11-||15||
|-
|7||הפועל רעננה||16||6||0||10||34||35||1-||12||
|-
|8||בית"ר רמת גן||16||2||0||14||17||67||50-||4||
|-
|9||"דן" תל אביב||16||1||0||15||10||73||63-||2||
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1946
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1947
קטגוריה:עונות בליגה ב' בכדורגל בארץ ישראל
סטנלי מארק ריפקין

סטנלי מארק ריפקין (באנגלית: Stanley Mark Rifkin; נולד בשנת 1946) הוא פושע אמריקאי שהורשע בגנבת 10.2 מיליון דולר באמצעות העברת כספים טלפונית.

ריפקין עבד כטכנאי מחשבים ובשנת 1978 הקים בביתו בעמק סן פרננדו, ארצות הברית, חברה המספקת שירותי ייעוץ ותמיכה לארגונים שונים. תוך זמן קצר צבר לקוחות רבים וזכה לספק שירותי תמיכה לבנק לביטחון לאומי בעיר לוס אנג'לס, קליפורניה.

במסגרת עבודתו קיבל גישה אל חדר העברות ששימש כרשת להעברת כספים מבנק אחד לאחר, נחשף למידע אודות נוהלי העברת הכספים וגילה את אופן השימוש בקוד מספרי לאישור עסקאות והעברות שהשתנה על בסיס יומי ונכתב על קיר באופן ידני, תדיר וגלוי.

בתאריך 21 אוקטובר, 1978, הגיע אל הבנק, עשה דרכו אל חדר העברות, מצא את הקוד לאישור עסקאות, שינן אותו ויצא.

ריפקין ניצל את תפקידו כיועץ בבנק ואת ההיכרות שלו עם מערכות המחשב הפנימיות, התקשר אל נותני השירות ובאמצעות טכניקות הנדסה חברתית והקוד לאישור עסקאות שמצא ושינן מבעוד מועד, הערים על הפקידים ולאחר מספר שיחות מול גורמים שונים הצליח לגרום להם לבצע העברה בנקאית בסך 10.2 מיליון דולר אל חשבון שהקים מראש בבנק ווזחוד הנדלס (Wozchod Handels), השוכן בעיר ציריך, שווייץ.

לאחר השוד, פנה אל חברת סחר סובייטית על מנת לרכוש יהלומים במשקל 43,200 קרט ששוויים מוערך בסכום של 8.1 מיליון דולר.

בתאריך 26 באוקטובר 1978, לאחר שקיבל את היהלומים, הכניס אותם למזוודה האישית שלו והבריח אותם לארצות הברית כדי למכור אותם באופן עצמאי.

בתאריך 1 בנובמבר, השותף העסקי שלו פול אובראיין (Paul O’Brien) דיווח על פעולותיו ללשכת החקירות הפדרלית (FBI), אך לא היה להם מספיק ראיות כדי להעמידו לדין. אובראיין אפשר לסוכני ה-FBI להאזין לשיחות הטלפון שלו ובשיחת טלפון שנערכה מול ריפקין, טמנו לו מלכודת והוא סיפק מידע שהספיק כדי להרשיעו.

בתאריך 5 בנובמבר, נתפס ריפקין והודה בהאשמות נגדו, אך שוחרר בערבות.

לאחר שהיה מעורב במספר הונאות נוספות, בתאריך 26 במרץ 1979. נאסר בשנית ונידון לשמונה שנות מאסר בכלא הפדרלי.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.social-engineer.org/wiki/archives/Hackers/hackers-Mark-Rifkin-Social-Engineer-furtherInfo.htm הפרופיל של סטנלי מארק ריפקין] באתר Social-Engineer.corg 
*
* [https://www.nytimes.com/1978/11/08/archives/police-recount-theft-by-wire-of-10-million-held-on-6-million-bond.html כתבה בנושא השוד] - ארכיון ניו יורק טיימס 
* [https://web.archive.org/web/20180923124219/https://www.revolvy.com/page/Stanley-Mark-Rifkin כתבה אודות סטנלי מארק ריפקין] - אתר Revolvy 
* [https://books.google.co.il/books?id=OIy4F-8b_uEC&pg=PT21&lpg=PT21&dq=art+of+deception+stanley+mark+rifkin&source=bl&ots=KoSAsCUfFm&sig=IolwsOkQwFkbjw3MfqQc2xQF1fM&hl=iw&sa=X&ved=2ahUKEwjwmYPg4dDdAhUpIcAKHe_GAtgQ6AEwEXoECAMQAQ#v=onepage&q=art%20of%20decept סטנלי מארק ריפקין בספרו של קווין מיטניק - Art Of Deception] - אתר גוגל ספרים 

קטגוריה:מהנדסים בריטים
קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:מורשעים בדין בארצות הברית
קטגוריה:פשע בקליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
אינגבורג סורנסן

אינגבורג סורנסן ׁ(בנורווגית: Ingeborg Sørensen; נולדה ב-16 במאי 1948) היא דוגמנית ושחקנית קולנוע נורווגית.

בשנת 1972 זכתה בתחרות מיס נורווגיה, ובמקום השני בתחרות מיס עולם לשנת 1972.

==ביוגרפיה==
סורנסן נולדה בדראמן למשפחה שבבעלותה בית מרקחת.

ב-1969 ייצגה את נורווגיה בתחרות היופי מיס אינטרנשיונל ועלתה לשלב חצי הגמר, לאחר מכן היא עברה להתגורר בארצות הברית, ב-1972 ייצגה את מדינתה בשנית בתחרות מיס עולם והגיעה למקום השני, באותה שנה הצטרפה לבוב הופ במסגרת סיבוב ההופעות ב"ארגון השירות המאוחד" בבסיסי צבא ארצות הברית במספר מדינות.

במרץ 1975 נבחרה לנערת החודש של מגזין פלייבוי.

ב-1972 היא גילמה אחות בסרט "Top of the Heap".

ב-1975 הופיעה כשחקנית אורחת בדרמה הבלשית "בארטה" לצד רוברט בלייק. ובאותה שנה שיחקה בתפקיד זעיר בסרט קרמר נגד קרמר.

ב-1976 הופיעה גם בקומדיה "Holmes & Yoyo" ששודרה ב-ABC.

ב-2007 השתתפה בתוכנית השירה הריאליטית "Sangstjerner" בה ידוענים מתחרים על כישרון השירה שלהם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.playboy.com/ Ingeborg Sørensen], באתר Playboy Online

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכות מיס נורווגיה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1972
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אינטרנשיונל
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה נורווגיות
קטגוריה:דוגמניות נורווגיות
קטגוריה:ילידות 1948
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1948
שטורמבאנפיהרר

שטורמבאנפיהרר בו[[ואפן אס אס]]
שטורמבאנפיהרר (בגרמנית: Sturmbannführer, מילולית: "מנהיג יחידת תקיפה") הייתה דרגה של המפלגה הנאצית המקבילה לדרגת מייג'ור. הדרגה הייתה בשימוש בארגוני האס אה, האס אס, וה-NSFK, וניתנה בתחילה לקצינים שפיקדו על יחידות "שטורמבאן" (Sturmbann - שהייתה שוות ערך לגדוד), ומקורו ביחידות חיילי הסער ממלחמת העולם הראשונה.

==היסטוריה==
דרגת האס אה שטורמבאנפיהרר נוצרה לראשונה בשנת 1921. בשנת 1928, התואר הפך לדרגה בפועל, והוא היה אחת הדרגות הראשונות של דרגות האס אס. הדרגה הייתה זוטרה מדרגת שטנדרטנפיהרר עד 1932, ולאחר מכן הפכה זוטרה לדרגת אובר-שטורמבאנפיהרר, והייתה שוות ערך למיור בכוחות היבשה של הוורמאכט.

הדרגה הוחזקה על ידי ורנר פון בראון, שפיתח את טילי ה-V-2, ולאחר מכן עיצב את טילי הסטורן 5 עבור תוכנית החלל האמריקאית. כמו כן, אברהרד טאדור, אוטו גליטשה, ופושעי מלחמה, כגון אוטו פרשנר, שהיה מפקד מחנה דורה-מיטלבאו, החזיקו בדרגה זו.

== סימני הדרגה ==
טלאי הצווארון של שטורמבאנפיהרר כלל ארבעה כוכבים, מרוכזים בצווארון השמאלי של מדי האס אס. בנוסף, כללו המדים דרגות כתף של מיור.<gallery class="center">
Shoulder-wss-ill-sturmbannf.jpg|סמל הדרגה - תג כתף
SS-Sturmbannfuehrer,collar.png|סמל הדרגה - תג צווארון
Maj Stubaf OF3 cam slv 1945.png|סמל הדרגה - תג שרוול
</gallery>
{| border="1" cellpadding="4" cellspacing="0" class="toccolours" style="border-collapse: collapse; margin: 0.5em auto 10px; clear: both;"
| align="center" width="30%" |דרגה זוטרה<br />האופטשטורמפיהרר
| align="center" width="40%" |דרגות האס אס<br />שטורמבאנפיהרר
| align="center" width="30%" |דרגה בכירה<br />אובר-שטורמבאנפיהרר
|-
| align="center" width="30%" |דרגה זוטרה<br />שטורמהאופטפיהרר
| align="center" width="40%" |דרגות האס אה<br />שטורמבאנפיהרר
| align="center" width="30%" |דרגה בכירה<br />אובר-שטורמבאנפיהרר
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דרגות האס אס
עונת 1947/1948 בליגה ב'

עונת 1947/1948 בליגה ב הייתה מיועדת להיות עונת הכדורגל של ליגה ב' בארץ ישראל לקראת סוף תקופת המנדט.

הליגה הייתה מיועדת להיות ליגת המשנה לקבוצות אזוריות.

העונה החלה באוקטובר 1947 והופסקה לאחר המחזור החמישי ב-3 בינואר 1948.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי ממוצע השערים.

בליגה שיחקו 25 קבוצות: 13 במחוז צפון ו-12 במחוז דרום.

עם פרוץ מלחמת העצמאות ב-30 בנובמבר 1947 החלו הגבלות תנועה על שחקני הקבוצות במשחקם נגד קבוצות ממחוז אחר, והפרעות לוגיסטיות שלא אפשרו משחקים ראויים. כמו כן השלטון הבריטי בארץ הוציא את תנועת בית"ר אל מחוץ לחוק מה שהוציא את קבוצות בית"ר מהליגה (בית"ר נתניה, בית"ר ירושלים ששיחקה בליגה ב' – ליגת המשנה) למרות זאת קבוצות אלו שינו את שמם (ל"נורדיה תל אביב / ירושלים") וניסו להמשיך לשחק ככל שיתאפשר. 

הליגה שוחקה רק כ-3 עד 5 מחזורים (כל קבוצה הספיקה מס' שונה של משחקים) והופסקה מיד לאחר מכן.

מפאת אי קיום סדיר של הליגה, לא הוכרזו העולות מעולם לעונה זו.

המשך קיום משחקי כדורגל תחת המדינה החדשה, בוצע רק כשנה לאחר מכן במאי 1949 כחלק מעונת 1949/1950 שהייתה הליגה הראשונה שהגיע לסיומה לאחר הקמת מדינת ישראל.

==טבלת הליגה בעת הפסקתה==

===מחוז צפון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
|1||הפועל חדרה||3||3||0||0||11||2||6||
|-
|2||מכבי זכרון יעקב||3||3||0||0||13||4||6||
|-
|3||הפועל נתניה||4||2||2||0||13||5||6||
|-
|4||הכח חיפה||3||2||1||0||6||1||5||
|-
|5||הפועל קריית חיים||3||2||0||1||12||6||4||
|-
|6||מכבי חדרה||4||1||2||1||6||6||4||
|-
|7||מועדון ספורט עתלית||3||1||1||1||9||7||3||
|-
|8||הפועל בלפוריה||2||1||0||1||7||7||2||
|-
|9||הפועל כפר אתא||4||1||0||3||5||10||2||
|-
|10||דגל יהודה חיפה||3||1||0||2||5||13||2||
|-
|11||הפועל דרור חיפה||1||0||0||1||1||2||0||
|-
|12||ברית פועלי ארץ ישראל חיפה||3||0||0||3||3||15||0||
|-
|13||נורדיה נתניה||4||0||0||4||0||13||0||
|}

===מחוז דרום===

{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
|1||מכבי רמת גן||5||5||0||0||18||3||10||
|-
|2||נורדיה ירושלים||3||3||0||0||17||6||6||
|-
|3||הכח תל אביב||4||3||0||1||14||6||6||
|-
|4||דגל ציון תל אביב||6||2||1||3||11||16||5||
|-
|5||הפועל רחובות||3||2||0||1||12||5||4||
|-
|6||הפועל ירושלים||3||2||0||1||7||4||4||
|-
|7||הפועל כפר סבא||4||2||0||2||4||7||4||
|-
|8||מכבי הצפון תל אביב||4||1||1||2||4||7||3||
|-
|9||"דן" תל אביב||5||1||1||3||8||13||3||
|-
|10||הפועל רעננה||4||1||1||2||4||12||3||
|-
|11||הפועל הרצליה||4||1||0||3||2||14||2||
|-
|12||מכבי גדרה||4||0||0||4||6||14||0||
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עונות בליגת המשנה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1947
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1948
קרקובסקי

קרָקובסקי (בפולנית: Krakowski; ביידיש: קראַקאָווסקי) הוא שם משפחה טופונימי סלאבי המצביע על מוצא מהעיר קרקוב שבפולין.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
פסטיבל הזמר והפזמון 1966

פסטיבל הזמר והפזמון 1966 הייתה תחרות זמר ששודרה בקול ישראל.

התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת היה משה וילנסקי והמפיקים היו חנוך חסון, גיל אלדמע ויצחק שמעוני.

בתחרות התמודדו עשרה שירים וכל שיר הושמע בשני ביצועים.

רביעיית "האחיות שמר" שהוקמה על ידי נעמי שמר מנתה את הזמרות דינה גולן, רותי ביקל, אמנה כהן ודליה אורן. השיר "מנהג חדש" זכה להצלחה, אבל הרביעייה התפרקה בשנה שלאחר מכן.

השיר שזכה בתחרות הוא "ליל סתיו".

== השירים המשתתפים ==
{| class="wikitable sortable"
!שם המבצע
!שם המבצע הנוסף
!שם השיר
!מילים
!לחן
!עיבוד
!מקום
|- style="font-weight:bold; background:gold;"
|אריק איינשטיין
|יפה ירקוני
|ליל סתיו
|חיה כהן
|חיים צור
|שמעון כהן
|1
|-
|הפרברים
|שלישיית גשר הירקון
|ריח תפוח ואודם שני
|יורם טהרלב
|נחום היימן
|אלכס וייס
|2
|-
|חדוה ודוד
|יפה ירקוני ובני אמדורסקי
|השניים
|יהודה מלצר
|יוסי ואלד
|אריה לבנון
|3
|-
|הפרברים
|חדוה ודוד
|דבש
|ינון נאמן
|ינון נאמן
|גיל אלדמע
|4
|-
|האחיות שמר
|עליזה עזיקרי
|מנהג חדש
|חיים נחמן ביאליק
|ינון נאמן
|גיל אלדמע
|5
|-
|שלישיית גשר הירקון
|עדנה גורן
|בואי ילדה
|יאיר קלינגר
|יאיר קלינגר
|אלכס וייס
|6
|-
|חדוה עמרני
|האחיות שמר
|שי
|מירה מאיר
|יאיר רוזנבלום
|אריה לבנון
|7
|-
|הפרברים
|יפה ירקוני
|דבקה בנות הכפר
|אברהם בן זאב
|יעקב שגיא
|יוסי חורי
|8
|-
|עליזה עזיקרי
|חדוה ודוד
|מגדים (הדודאים נתנו ריחם)
|שיר השירים
|נחום היימן
|שמעון כהן
|9
|-
|עדנה גורן
|אריק איינשטיין
|לא פעם בקיץ
|רחל
|שולמית ליפשיץ
|שמעון כהן
|10
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.festi.co.il פסטיבל הזמר והפזמון], באתר הפסטיבלים
* 
* 

קטגוריה:1966 במוזיקה
קטגוריה:1966 בישראל
1966
זמר ופזמון
פאלאצו פיזאני גריטי

פאלאצו פיזאני גריטי (באיטלקית: Palazzo Pisani Gritti) הוא ארמון בוונציה שבאיטליה. הארמון בנוי בסגנון גותי ומצוי על גדת התעלה הגדולה, מול כנסיית סנטה מריה דלה סאלוטה, ברובע סן מרקו של ונציה.

== היסטוריה ==
הארמון בן שלוש הקומות הוזמן במאה ה-14. הקומה השנייה הוקמה במאה ה-16. בעבר היו בחזית המבנה פרסקאות מעשה ידי ג'ורג'ונה. הקומה השלישית נוספה בשנת 1890. במהלך המאה ה-20 שופץ המבנה במטרה שישמש כמלון יוקרה.

משפחת פיזאני העשירה התגוררה בארמון עד 1814, עת שהחכירה את הארמון למשפחת גריטי; זמן קצר לאחר מכן נמכר המבנה לברונית סוזנה ולצר (Susanna Wetzlar), וזו אירחה במבנה את ג'ון ראסקין עת כתב את ספרו "האבנים של ונציה".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.marriott.com/hotels/travel/vcegl-the-gritti-palace-a-luxury-collection-hotel-venice/?scid=bb1a189a-fec3-4d19-a255-54ba596febe2 האתר הרשמי של מלון פאלאצו פיזאני גריטי]

== הערות שוליים ==

פיזאני גריטי
פיזאני גריטי
אבא שאול חדאד

הרב אבא שאול חדאד (נפטר ב-18 באפריל 1940) היה מחנך, מורה צדק ורבה הראשי של העיר בן גרדאן שבתוניסיה, ומחבר ספרים.

==ביוגרפיה==
נולד בג'רבה שבתוניסיה לרב אבא יהודה חדאד, שנמנה עם רבני העיר. כשבגר נישא ליסמינה ביתן.

את רוב תורתו רכש אצל רבי יוסף ברבי לצד חבריו רבי כלפון משה הכהן, רבי מכלוף עידאן ועוד.

בשנת 1925 עבר להתגורר בעיר בן גרדאן, והחל לשמש בה כמורה לתלמידים, כדרשן וכמורה צדק.

בשנת 1930 ייסד מהונו בית כנסת בשם "אבא שאול", ששילב במבנהו אלמנטים מאיטליה וארון קודש בסגנון עתיק. בבית הכנסת ייסד גם תלמוד תורה.

נפטר ב-1940 (י' בניסן ה'ת"ש).

==חיבוריו==
*פני שאול - דרושים, ג'רבה תש"ח
*ויגד שאול - חידושים על התנ"ך

== לקריאה נוספת ==
* שמעון ואנונו, ארזי הלבנון - אנציקלופדיה לגאוני וחכמי יהדות ספרד והמזרח, ה'תשס"ו, חלק א', עמ' 5

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.sareizevulun.com/showpage.aspx?pageid=768 העיר בנגרדאן], באתר מכון שרי זבולון
* הספר [https://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?300522 פני שאול] באתר אוצר החכמה

קטגוריה:רבנים תוניסאים
קטגוריה:מחברי ספרי חידושים על התורה
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:קצרמר אישים
קטגוריה:נפטרים ב-1940
פסטיבל הזמר והפזמון 1967

פסטיבל הזמר והפזמון 1967 הייתה תחרות זמר ששודרה בקול ישראל.

התחרות התקיימה ביום שני, במוצאי יום העצמאות, ה' באייר תשכ"ז, 15 במאי 1967 (ביום שבו החלה "תקופת ההמתנה" לפני מלחמת ששת הימים), בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת היה משה וילנסקי והמפיקים היו חדוה סולד, גיל אלדמע ויצחק שמעוני.

לחלק האמנותי של הפסטיבל הוזמנו חמישה שירים על ירושלים על ידי ראש עיריית ירושלים טדי קולק, שהושרו בעת ההפסקה לצורך מניין הקולות, כשהבולט בהם הוא "ירושלים של זהב" בביצוע של שולי נתן.

השיר שזכה בתחרות הוא "מי יודע כמה" בביצוע של מייק בורשטיין.

== השירים המשתתפים ==
{| class="wikitable sortable"
!שם המבצע
!שם השיר
!מילים
!לחן
!עיבוד
!מקום
|- style="font-weight:bold; background:gold;"
|מייק בורשטיין
|מי יודע כמה
|רימונה די-נור
|יעקב הולנדר
|שמעון כהן
|1
|-
|רן אלירן
|תמיד מחדש
|יוסי גמזו
|יוסי ואלד
|אלי רובינשטיין
|2
|-
|הפרברים
|תרזה יפה
|חיים נחמן ביאליק
|ניסן כהן הב-רון
|יוסי חורי
|3
|-
|הפרברים
|פתחו לי
|תהילים קי"ח
|אלון בן ציון
|נעם שריף
|4
|-
|מייק בורשטיין
|סמטת עלומי
|אברהם בן זאב
|שלמה בר-שירה
|חנן וינטרניץ
|5
|-
|חדוה ודוד
|מה עוד
|עודד אבישר
|ניסן כהן הברון
|דוד קריבושי
|6
|-
|מיכל טל
|כאח לי דודי
|אברהם לוינסון
|מוני אמריליו
|משה וילנסקי
|7
|-
|רן אלירן
|יום אביב חינם
|לאה נאור
|דוד מולנר
|אלי רובינשטיין
|8
|-
|חדוה ודוד
|שיר ריקוד
|פניה ברגשטיין
|שמואל זוהר
|אריה לבנון
|9
|-
|חוה אלברשטיין
|רוח רוח
|אוריאל אופק
|ורדה גלבוע
|חוה אלברשטיין
|10
|}

== החלק האמנותי ==
{| class="wikitable sortable"
!שם המבצע
!שם השיר
!מילים
!לחן
!עיבוד
|-
|הדסה סיגלוב
|גמדים
|רפאל ספורטה
|שרה לוי-תנאי
| -
|-
|שמעון ישראלי
|שבילי אדם
|מרדכי זעירא
|מרדכי זעירא
|חנן וינטרניץ
|-
|חדוה עמרני
|רק אל תאמר דבר
|יחיאל מוהר
|דובי זלצר
|אבי רובינשטיין
|-
|הפרברים
|אז למה שלא נחייך
|יורם טהרלב
|אלכסנדר ארגוב
|אריה לבנון
|-
|שולי נתן
|ירושלים של זהב
|נעמי שמר
|נעמי שמר
|שולי נתן
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.festi.co.il פסטיבל הזמר והפזמון], באתר הפסטיבלים
* 
* 

קטגוריה:1967 במוזיקה
קטגוריה:1967 בישראל
1967
זמר ופזמון
פסטיבל הזמר והפזמון 1970

פסטיבל הזמר והפזמון 1970 הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.

התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת היה משה וילנסקי והמפיקים היו חנוך חסון, אמיתי נאמן וגיל אלדמע.

מאחר שהאמנים שהופיעו בפסטיבל חתומים בחברות תקליטים שונות, יצאו שני תקליטים שונים לפסטיבל, האחד בחברת הד ארצי והאחר בחברת CBS. חלק מהשירים בכל תקליט לא מושרים על ידי הזמרים המקוריים.

ההופעה הבלתי נשכחת של הגששים: השלישייה עלו לבמה בחצאיות ובסנדלים רומים עם זרי פרחים לראשיהם, ובאמצע השיר שלהם, "מים לדוד המלך", כשהרימו את הידיים, נחשפו התחתונים שלבשו.

שלמה ארצי עלה לבמה לבוש במדי חיל הים וגנב את ההצגה.

השיר שזכה בתחרות הוא "פתאום עכשיו פתאום היום" בביצוע של שלמה ארצי.

== השירים המשתתפים (לפי סדר המופע) ==
{| class="wikitable sortable"
!שם המבצע
!שם השיר
!מילים
!לחן
!עיבוד
!מבצע בהד ארצי
!מבצע ב-CBS
!מקום
|- style="font-weight:bold; background:gold;"
|שלמה ארצי
|פתאום עכשיו, פתאום היום
|תרצה אתר
|יעקב הולנדר
|אריה לבנון
| -
|מוטי פליישר
|1
|-
|חוה אלברשטיין
|ילדי איננו ילד
|יוסי גמזו
|חיים ברקני
|משה וילנסקי
|אילנית
| -
| -
|-
|שלישיית המעפיל
|שמלת כלולות
|דודו ברק
|נחום היימן
|אריה לבנון
| -
|צחי ויעל
| -
|-
|יגאל בשן
|ילדות
|אברהם אורן
|דן עמיהוד
|אלברט פיאמנטה
| -
|דני גולן
| -
|-
|ליאור ייני
|תרזה יפה
|חיים נחמן ביאליק
|חיים רותם
|אריה לבנון
| -
|אופירה גלוסקא
| -
|-
|דליה עמיהוד
|אהבת קיץ
|יוסף בכר
|מרטין מוסקוביץ'
|מרטין מוסקוביץ'
| -
|גליה ישי
| -
|-
|צמד דרום
|בעיר הזאת שלום
|שמעון ספיר
|לואי להב וג'ק הירש
|שמעון כהן
|יגאל בשן
| -
| -
|-
|רבקה זהר
|רבי עקיבא
|דליה רביקוביץ
|מוני אמריליו
|אריה לבנון
|טמירה ירדני
|אינסטרומנטלי
|2
|-
|הגשש החיוור
|מים לדוד המלך
|עקיבא נוף
|עקיבא נוף
|מרטין מוסקוביץ'
|אילן ואילנית
|אינסטרומנטלי
| -
|-
|הפרברים
|אם תבקשי
|רות חשמן
|רינה בר אל
|מרטין מוסקוביץ'
|אפי וויס
| -
| -
|-
|אילנית
|אהבתה של תרזה די מון
|לאה גולדברג
|נורית הירש
|נורית הירש
| -
|נירה גל
|3
|-
|צילה דגן
|כוכבים בדלי
|עקיבא נוף
|אורה סופר ועקיבא נוף
|אלברט פיאמנטה
|עדנה גורן
| -
| -
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.festi.co.il פסטיבל הזמר והפזמון], באתר הפסטיבלים
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:1970 במוזיקה
קטגוריה:1970 בישראל
1970
זמר ופזמון
בואינג בואינג

בואינג בואינג (באנגלית: Boeing Boeing) סרט קולנוע מסוגת קומדית פארסה משנת 1965 עם טוני קרטיס, ג'רי לואיס ותלמה ריטר בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הקומדיה הצרפתית "בואינג בואינג" משנת 1960 מאת המחזאי מארק קאמולטי. המחזה זכה להצלחה עצומה ונרשם בשנות ה-60 בספר השיאים של גינס כמחזה המוצג ביותר בעולם, והוא עלה מאז בהפקות שונות ברחבי העולם.

זה היה סרטו האחרון של ג'רי לואיס עם אולפני פרמאונט שאיתם הופיע מאז סרטו הראשון ב-1949.

ג'רי לואיס היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. תלמה ריטר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

==תקציר העלילה==
ברנרד לורנס (טוני קרטיס) הוא עיתונאי אמריקאי המוצב בפריז. הוא רודף נשים מושבע ויוצא בו זמנית עם שלוש דיילות שאינן יודעות על קשריו הרומנטיים.

כדי שלא ייתקלו אחת בשנייה בעת שהותן בדירתו השכורה בפריז, הוא מארגן לוח זמנים מדויק ונעזר בעוזרת הבית הנאמנה שלו ברטה (תלמה ריטר).

שלוש הדיילות הן: ליזה הגרמניה העובדת בחברת לופטהנזה (כריסטיאנה שמידטמר), ויקי האנגליה העובדת בחברת "בריטיש יונייטד איירלינס" (סוזן ליי) וז'קלין הצרפתייה (דני סאבאל) העובדת בחברת אייר פרנס.

ברטה הנאמנה חייבת להתאים את המאכלים לכל אחת: ויקי אוהבת כליות, ליזה אוהבת נקניקיות קנאקוורסט וז'קלין אוהבת סופלה. כן עליה להחליף את המצעים והבגדים של כל אחת ולהחליף בזמן את התמונות שלהן הנמצאות על השידה בסלון.

המצב מסתבך בעידן הסילון, לאחר שחברות התעופה משדרגות את המטוסים שלהם למטוסי בואינג גדולים ומהירים יותר. זה משנה את זמן הגעתן של הדיילות ומאפשר להן לשהות יותר זמן בדירתו של ברנרד ומעלה את הסיכויים שלהן לפגוש זו את זו.

עמיתו של ברנרד, העיתונאי רוברט ריד (ג'רי לואיס) מגלה את סודו של ברנרד וסוחט אותו כדי שיאפשר לו לגור בדירתו. מכאן מתחילה פארסה מטורפת ומהירה של כניסות ויציאות של הדיילות ושקרים על גבי שקרים של הגברים כדי למנוע הסתבכויות. ברטה העוזרת יוצאת מדעתה ומתפטרת.

לבסוף נפגשות שלוש הדיילות והעסק מתפוצץ. שני הגברים נמלטים מהדירה. הם נכנסים למונית שרות נהוגה על ידי בחורה יפה. הם מחייכים ומתחילים לחזר אחריה.

==המחזה בישראל==
1. , 1964

* יוצרים: תרגום - ישעיהו בן-פורת, במאי - אלבר בוטבול (מנהל בית הספר לשחקנים של תאטר דה לה ויל), תפאורה - שאול אברהמי

* שחקנים: ברנרד לורנס - עזריה רפפורט, רוברט - רפי שחר, ז'קלין - שפרירה זכאי, ברכה נאמן, זמירה ייני, ברטה - ג'טה לוקה

2. תיאטרון הקאמרי, 2007.

* יוצרים: במאי - לזלי לוטון, תפאורה - לילי בן נחשון.
* שחקנים: ברנרד לורנס - מיכה סלקטר, גלוריה - שירי גדני, גבריאלה - שירי נדב, ברטה - תיקי דיין, רוברט ריד - דרור קרן, תמר קינן

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=FchnNJOEZmM קדימון לסרט בואינג בואינג], באתר יוטיוב
*[http://www.tcm.turner.com/tcmdb/title/69299/Boeing-Boeing/ בואינג בואינג], באתר TCM

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1965
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי קומדיה מטורפת
קטגוריה:סרטים על דיילי אוויר
קטגוריה:סרטי טוני קרטיס
הווארד צ'ארלס

הווארד צ'ארלס (באנגלית: Howard Charles; נולד ב-6 בספטמבר 1983) הוא שחקן בריטי הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד פורתוס בסדרה "המוסקטרים", עיבוד לרומן "שלושת המוסקטרים" מאת אלכסנדר דיומא.

==ביוגרפיה==
צ'ארלס נולד בלונדון. בין שנת 2000 ל-2005 למד בקינגסטון קולג' וקיבל תעודה באמנויות הבמה. אחר כך למד לתואר BA במשחק ובמדיה.

את הכשרתו המקצועית רכש בדרמה סנטר לונדון שם זכה בפרס הדרמה על שם ליידי רות'רמיר ובמלגת לימודים על שם לברהולם.

==תיאטרון==
בתיאטרון שיחק צ'ארלס במחזות "Blackta" (תיאטרון יאנג ויק), "מקבת'" ו"הסוחר מוונציה" (עם הלהקה השייקספירית המלכותית), "אנרון" (בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר, תיאטרון רויאל קורט בווסט אנד), "Painting A Wall" (תיאטרון פינבורו), "The Hounding of David Olwale" (תיאטראות שונים בהם התיאטרון הרפרטוארי בברמינגהם, אברימן בליברפול, והאקני אמפייר), "שלוש אחיות" (מנצ'סטר רויאל אקסצ'נג'), "The Local Stigmatic" (פסטיבל אדינבורו), "Les Jeudis" (מרכז פומפידו, פריז), "הלילה השנים עשר", "The Lunatic Queen", "טניקו", "מידה כנגד מידה", "Le Cid", "גן הדובדבנים", ו"הכבוד של וינסלו".

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2008
| אנשים יפים
| dir="ltr" | Beautiful People
| קייל המבוגר
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2010
|
| dir="ltr" | Standing By
| טיטוס
| סרט קצר
|-
| 2011
|
| dir="ltr" | Sound
| פלין
| סרט קצר
|-
| rowspan="2" | 2012
|
| dir="ltr" | Black Forest	
| קונרד
| סרט טלוויזיה
|-
|
| dir="ltr" | Switch
| ג'ק
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2013
|
| dir="ltr" | &ME
| אלברט
|
|-
| 2014–2016
| המוסקטרים
| dir="ltr" | The Musketeers
| פורתוס
| סדרת טלוויזיה (תפקיד ראשי)
|-
| 2017
|שומרי האוצרות
| dir="ltr" | The Librarians
| אמברוז גת'יק
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| rowspan="2" | 2019
|הקו האדום
| dir="ltr" | The Red Line
| איתן יאנג
|סדרת טלוויזיה; 7 פרקים
|-
| האלמנה
| dir="ltr" | The Widow
|טום ג'נסן
|סדרת טלוויזיה; 2 פרקים
|-
| 2020
| אלכס ריידר
| dir="ltr" | Alex Rider
| וולף
| סדרת טלוויזיה; 3 פרקים
|-
|2021
|צל ועצם
|Shadow and Bone
|הכרטיסן
|סדרת טלוויזיה; 5 פרקים
|-
| 2022
| טופ בוי
| dir="ltr" | Top Boy
| קרטיס
| 7 פרקים
|}

==משחקי וידאו==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! תפקיד
|-
| 2015
| dir="ltr" | Need for Speed
| מאנו
|-
| בוטל
| dir="ltr" | Legacy of Kain: Dead Sun
| קיסר
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1983
בוגאי (מחוז קולו)

בוגאי (בפולנית: Bugaj) הוא כפר בגמינה באביאק במחוז קולו בפרובינציית פולין גדול בפולין. הכפר נמצא במרחק של כ-5 קילומטרים מזרחית לבאביאק, בירת הגמינה, במרחק של כ-17 קילומטרים צפונית לקולו, בירת המחוז, ובמרחק של 123 קילומטרים מזרחית לפוזנן, בירת הפרובינציה.

==היסטוריה==

===מלחמת העולם השנייה===
בסתיו 1940, בתקופה שפולין הייתה נתונה תחת כיבוש גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, הכפרים בוגאי ונוביני ברדובסקיה, שלא הייתה בהם אוכלוסייה יהודית, הפכו לגטאות כפריים שאליהם הגרמנים גירשו בין 200 ל-300 משפחות (כ-800 איש) מגטאות קולו ובאביאק; כ-50 משפחות מקולו נשלחו לנוביני ברדובסקיה והיתר לבוגאי.

הגטאות התפרשו על פני 300 הקטאר של אדמות ו-165 בתים שהיו קודם לכן בבעלות פולנית. הם תפקדו כמעין מושבות חקלאיות, כשהגרמנים אילצו את יושביהם לבצע עבודות חקלאיות בכל השדות באזור. החקלאים התפרנסו ממכירת מה שנותר מתבואתם לשכניהם הפולנים. ממכתב שנשלח מיושבי הגטו אל גטו ורשה באפריל 1941 עולה כי התנאים במבני הגטו היו קשים מאוד והמשק החי ברשות היהודים היה מצומצם מאוד: 7 סוסים וכ-20 עופות ועזים.

בינואר 1942 הגטאות חוסלו כשיושביהם נשלחו למחנה ההשמדה חלמנו ונרצחו, כאשר ניצול היה ניצול בודד מבוגאי שהצליח להימלט מחלמנו. לאחר החיסול הגרמנים הורו להרוס את מבני הגטאות והוקם עליהם יער.

===לאחר המלחמה===
עם הסיום המלחמה האזור חזר לשליטת פולין. החל מ-1975 הכפר היה חלק מפרובינציית קונין, עד להקמת פרובינציית פולין גדול ב-1999.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולין גדול: יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
פאלאצו פיזאני מורטה

פאלאצו פיזאני מורטה (באיטלקית: Palazzo Pisani Moretta) הוא ארמון הממוקם לאורך התעלה הגדולה ברובע סן פולו של העיר ונציה שבאיטליה. הארמון ממוקם בין פאלאצו טייפולו ופאלאצו בארבאריג'ו דלה טראצה. 

== היסטוריה ==
הארמון נבנה במחצית השנייה של המאה ה-15 על ידי משפחת במבו, ולאחר זמן קצר הפך למקום מגוריו של ענף מורטה של משפחת פיזאני (למשפחת פיזאני היו מספר ענפים).

הארמון הורחב במהלך השנים, והגיע לצורתו הנוכחית במאה ה-18.

בארמון התגוררו אישים ידועים ובהם פאבל הראשון, קיסר רוסיה, ז'וזפין דה בוארנה, ויוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. 

הארמון נשאר בבעלות משפחת פיזאני מורטה עד שנת 1880 (אז נפטר אחרון בני המשפחה). בשנת 2018 נרכש המבנה על ידי אנשי עסקים הונג קונגים, אשר התחייבו לא להפוך את המבנה לבית מלון, ולהשאירו בית מגורים. 

פנים המבנה וחדרי המבנה עוטרו בסגנון הבארוק על ידי האמנים ג'ובאני בטיסטה טייפולו, יאקופו גוארנה וז'וזפה אנג'לי. בארמון הוצג הציור המונומנטלי "משפחתו של דריווש לפני אלכסנדר", אשר תואר על ידי גתה ביומנו, כאשר זה ראה אותו בארמון ב-8 באוקטובר בשנת 1786; לימים נרכש הציור על ידי הגלריה הלאומית שבלונדון, בשנת 1857, ושם הוא מוצג כיום.

בארמון היה בעבר ציור תקרה בשם "המרכבות של אורורה" מעשה ידי ג'ובאני אנטוניו פלגריני. הציור הועתק ממקומו והותקן בספרייתו של ג'ורג' ו. ואנדרבילט השני, באחוזת בילטמור שבבעלותו, הממוקמת ליד אשוויל שבקרוליינה הצפונית.

== תיאור המבנה ==
חזית המבנה היא דוגמה לסגנון הוונציאני הגותי הפרחוני. בחזית, בקומה השנייה והשלישית חלון ביפורי בו שישה חלונות צמודים, שמשני צדיהם מרפסות (בדומה לסגנון חלונות מרפסת ארמון הדוג'ים). בקומת הקרקע יש שתי שלהן קשתות, הפונות אל התעלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

פיזאני מורטה
פיזאני מורטה
פסל המורד הקטן

פסל המורד הקטן, או "הצופה הקטן" (בפולנית: Mały Powstaniec) הוא פסל המנציח את הילדים-חיילים שלחמו ומתו במהלך מרד ורשה 1944. הוא ממוקם בסמוך לחומות העיר העתיקה של ורשה. 

הפסל הוצב בשנת 1983. הוא מתאר נער צעיר לובש קסדה גדולה מדי לראשו, ומחזיק תת-מקלע, שלפי גודלו עשוי להיות לכאורה גם צעצוע. הדמות עוצבה בדמותו של  "אנטק" ("antek"), נער לוחם, בנו של רופא קרדיולוג שהיה בין המורדים, שכינויו בפי הלוחמים היה "קרלי", שנהרג במקום זה ב-8 באוגוסט 1944 בגיל 13. הקסדה ותת-מקלע מפוסלים בדמות הציוד שהיה בשימוש לוחמי תנועת ההתנגדות הפולנית במלחמת העולם השנייה נגד גרמניה הנאצית.  

הפסל מייצג את הילדים, הנערים והנערות, רבים מהם חניכי תנועת הצופים בפולין (ולכן מכונה גם "פסל הצופה הקטן"),  שנהרגו בעת ששימשו כשליחים, כמובילי נשק ותחמושת, כתצפיתנים וכשדרים, בעת המרד של המחתרת הפולנית בוורשה כנגד הגרמנים הנאצים הכובשים, לקראת סיום מלחמת העולם השנייה. הפסל יז'י יארנוצקייביץ' (Jerzy Jarnuszkiewicz) עיצב את האנדרטה כבר בשנת 1946, אולם המשטר הקומוניסטי שראה בלוחמי המחתרת הפולנית תנועה לאומנית, לא איפשר את הצבתו בפומבי. עותקים מוקטנים של האנדרטה נפוצו ברחבי המדינה כבר בסוף שנות ה-40, והפכו במהרה לסמל למאבקה של פולין לחירות. מאחורי הפסל חרוטות בפולנית מילות שיר פופולרי מאותה תקופה, המתאר נאמנות למולדת.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Pomnik małego powstańca w Warszawie.jpg|<center>מבט כללי על הפסל</center>
קובץ:Pomnik malego powstanca.jpg|<center>הפסל בשעת לילה</center>
קובץ:Tablica Pomnik Małego Powstańca w Warszawie.JPG|<center>לוחית המידע מאחורי הפסל</center>
קובץ:Sala Małego Powstańca MPW 04.JPG|<center>העתק של הפסל במוזיאון מרד ורשה</center>
קובץ:Monument to "Mały Powstaniec" ("Little partisan") in Warsaw.png|חניכי תנועת הצופים בטקס זיכרון
</gallery>

==ראו גם==
* מרד ורשה
* תנועת ההתנגדות הפולנית במלחמת העולם השנייה
* ארמייה קריובה
* שימוש צבאי בילדים ובנערים

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ורשה: אנדרטאות
קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה: אנדרטאות
קטגוריה:ורשה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילדים במלחמה
קטגוריה:תנועת הצופים
הימליה (קבוצת ירחים)

נטיית המסלול. הצהוב מדגים כמה המסלול אקצנטרי.]]

קבוצת הימליה היא קבוצה של ירחי צדק. ירחים אלה הם ירחים לא שגרתיים שנעים במסלול זהה לירח הימליה, ונעים בכיוון ההפוך לכיוון התנועה של צדק.

ירחי קבוצת הימליה הם:
* לדה
* הימליה (הגדול ביותר בקבוצה שגם נותן לה את שמו)
* ארסה
* פאנדיה
* ליסיתאה
* אלרה
* דיה
תרשים זה משווה את מסלולי ארבעה ירחים מתוך הקבוצה. הציר האופקי מראה את המרחק היחסי מצדק (במיליוני ק"מ), הציר האנכי מראה את זווית הנטייה של המסלול. העיגולים מראים את הגודל היחסי של הירח

==מאפיינים==
הירחים בקבוצה הם בעלי מסלול עם חצי ציר גדול בטווח של 11.15 ו-11.75 מיליון ק"מ במרחק מצדק, נטיית המסלול בין 26.6° ל-28.3°, ואקצנטריות מסלול של בין 0.11 ל-0.25.

מבחינת מראה חיצוני, הירחים בקבוצה נראים אותו הדבר ודומים לאסטרואידים מסוג C. מכיוון שמסלולם דומה ומראם דומה, משערים שירחי הקבוצה היו פעם אסטרואיד אחד שהתפרק. האסטרואיד ככל הנראה הגיע מחגורת האסטרואידים והיה בעל רדיוס של בערך 89 ק"מ, וקצת גדול יותר מקוטרו של הירח הימליה. הירח הימליה מכיל 87% ממסת אסטרואיד המקור המשוער.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים==

קטגוריה:ירחי צדק
פרדריק פלמר

פרדריק פלמר (באנגלית: Frederick Palmer; 31 בינואר 1862 – 7 באפריל 1934) היה מהנדס בריטי שתכנן את נמל חיפה.

==מהלך חייו==
מפה של מעגנות West India ב-Isle of Dogs, על גדות נהר התמזה בלונדון, שתכנן פלמר
פרדריק פלמר נולד בעיירה בויילס בשנת 1862.
בשנים 1877 עד 1879 היה שוליה בחברת רכבות. משנת 1883 היה לעוזר מהנדס באותה חברה, בהמשך נתמנה לעוזר מהנדס בחברת הרכבות של מזרח הודו . בשנת 1889 קודם לתפקיד מהנדס בחברה זו. לאחר מכן התמנה למהנדס הראשי של נמל כלכותה.
בין השנים 1917 ל-1930 תכנן מספר ב-Isle of Dogs, על גדות נהר התמזה בלונדון.

בזמן מלחמת העולם הראשונה פעל פלמר במסגרת מיניסטריון החימוש הבריטי וכן שימש כמהנדס יועץ של מיניסטריון התעופה, והחברה שבניהולו, שנקראה "המכון של המהנדסים האזרחיים" (the Institution of Civil Engineers), קיבלה מעמד של חברת ייעוץ למיניסטריון המלחמה. לאחר המלחמה פעלה החברה בהקמת גשרים בלונדון ובקנדה.

==נמל חיפה==
150px
בשנת 1919 כתב הגנרל אדמונד אלנבי לממשלת בריטניה שאם בריטניה תקבל מנדט על ארץ ישראל כי אז תהיה הקמת נמל עמוק מים בחיפה כה חשובה שכדאי כבר עתה לבצע סקר מקדים. בהתאם לכך הוחל בעבודה מקדימה ובשנת 1922 פרדריק פלמר מטעם חברת בניית הנמלים "רנדל, פלמר וטריטון" (RENDEL PALMER & TRITTON) סקר את חופי הארץ לפי בקשת שלטונות המנדט הבריטי ואישר כי חיפה היא המקום המתאים ביותר לנמל עמוק מים. תוכניות הנמל אושרו בשנת 1925 ושנה לאחר מכן אישר הפרלמנט הבריטי מלווה, שמתוכו הוקצו מיליון ורבע לירות שטרלינג לבניית הנמל. הליכי מימוש המלווה וסיבות פוליטיות בארץ ישראל ובבריטניה גרמו לדחיית תחילת העבודה על הנמל עד לשנת 1927. עד אז היה במקום רק מעגן החוף, שנבנה על ידי העות'מאנים בשנת 1905 ליד אזור תחנת הרכבת.

ב-31 באוקטובר 1933 הוכרז רשמית על פתיחת הנמל. הפתיחה תוכננה כטקס רשמי בנוכחות מוזמנים רבים מנכבדי הארץ יהודים וערבים, אך בגלל מאורעות אוקטובר 1933 שפרצו ביפו ב-27 באוקטובר והסתיימו בחללים משני הצדדים, החליטו מתכנני הטקס לבטל את החגיגות ולהסתפק בטקס רשמי ומצומצם. פרדריק פלמר לא האריך ימים לאחר מכן ונפטר בשנת 1934. על שמו נקראה הכניסההראשית לנמל (בשעתו) והרחוב המוליך אליה: "שער פלמר".

==לקריאה נוספת==
* מרדכי נאור ויוסי בן-ארצי, חיפה בהתפתחותה 1918–1948, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1989.
*צבי הרמן, הכובשים בים נתיבה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1978.
*דו"ח שחיבר פלמר בנושא נמלים בארץ ישראל<ref></ref>,ובו מספר [https://merhav.nli.org.il/primo-explore/search?query=creator,contains,palmer,AND&pfilter=pfilter,exact,map,AND&pfilter=dr_s,exact,19230101,AND&pfilter=dr_e,exact,19231231,AND&tab=default_tab&search_scope=Local&sortby=rank&vid=NLI&lang=iw_IL&mode=advanced&offset=0 מפות], 1923

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://haifahaifa.co.il/%D7%94%D7%91%D7%95%D7%9C-%D7%A9%D7%A2%D7%A8-%D7%A4%D7%9C%D7%9E%D7%A8-%D7%94%D7%95%D7%A9%D7%A7-%D7%A2%D7%9C-%D7%99%D7%93%D7%99-%D7%A8%D7%90%D7%A9-%D7%94%D7%A2%D7%99%D7%A8-%D7%97%D7%99%D7%A4%D7%94/ הבול "שער פלמר" הושק על ידי ראש העיר חיפה ומנהל השירות הבולאי], באתר חיפה כל מה שקורה בעיר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נמל חיפה
קטגוריה:מהנדסים ארץ-ישראלים
קטגוריה:מהנדסים בריטים
קטגוריה:חיפה: תחבורה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1862
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1934
עפרורוניים

Piabucina erythrinoides
עפרורוניים או לביאסיניים (שם מדעי: Lebiasinidae) היא משפחת דגי גרם שוכני מים מתוקים מסדרת החריתאים. הם שוכנים באמריקה הדרומית ובכמה אגמים בקוסטה ריקה ופנמה. רבים מהם הם דגי נוי נפוצים באקווריום. חלקם מכונים בשם טטרות.

אלו דגים קטנים באורך 2–18 סנטימטרים, והם בעלי גוף מוארך בעל פסים, באופן המזכיר מראה עיפרון ומכאן שמם. הם משייטים במים רדודים וצדים זחלי חרקים כמו יתושים וחסרי חוליות נוספים בחרטומם המוארך.

חלק מהמינים (בעיקר מהסוגים Lebiasina ו-Piabucina) שוכנים במורדות הרי האנדים באגמים קרים, אך רוב המינים מעדיפים אזורים טרופיים וסובטרופיים.

==מיון==
*תת-משפחה Lebiasininae
***סוג ומין יחיד Derhamia hoffmannorum
***סוג Lebiasina - בו 12 מינים
***סוג Piabucina - בו 9 מינים
**תת-משפחה Pyrrhulininae
**שבט Pyrrhulinini
***סוג Copeina - בו 2 מינים
***סוג קוֹפְזָנִית (Copella) - בו 9 מינים, ביניהם קופזנית מתזת
***סוג Pyrrhulina - בו 17 מינים
*תת-משפחה Pyrrhulininae
**שבט Nannostomini
***סוג Nannostomus - בו 17 מינים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1893
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור גיל
*
אנדרטת הכבאים הלאומית

אנדרטת הכבאים הלאומית בלונדון בירת בריטניה מוקדשת לזכרם של כבאי המדינה שנספו בעת מילוי תפקידם. היא ניצבת מדרום לקתדרלת סנט פול, בצד ציר הולכי הרגל המוביל ממנה אל גשר המילניום.

מיקומה של האנדרטה נקבע לזכר המאמצים המיוחדים שנעשו כדי להציל את קתדרלת סנט פול מהרס במהלך הבליץ והסמל שהפכה להיות לעמידת בריטניה בהפצצות, כפי שהונצח בתצלום הידוע סנט פול שורדת.

האנדרטה הוקמה בלונדון כאנדרטה לכבאי בריטניה במלחמת העולם השנייה ובפרט לכבאים בלונדון במהלך הבליץ. נראים בה ביציקת ארד שלושה כבאים חבושי קסדות וניצבים על עיי הריסות כשהם בפעולה - שניים אוחזים בזרנוק כיבוי ושלישי המזעיק עזרה נוספת למקומם. על גבי בסיס האנדרטה נקבעו ביציקה שמות הכבאים שנספו במהלך המלחמה - 997 במספר. האנדרטה הוקמה לפי רעיון של הכבאי סיריל דמארן (Cyril Demarne) ששירת בלונדון במהלך הבליץ. היא נוצרה על ידי הפסל ג'ון מילס (John Mills) בהזמנת קרן הצדקה לכבאי בריטניה. אליזבת, המלכה האם, שהייתה המלכה במהלך המלחמה, חנכה את האנדרטה ב-4 במאי 1991.

בשנת 1998 הוחלט להפוך את האנדרטה לאנדרטה הלאומית לכבאים שנספו בפעולה. היא הועתקה אל מקומה הנוכחי - מרחק קצר מהקודם - ובסיסה הוגבה על מנת שניתן יהיה להוסיף אליו את שמות כל הנספים. כיום מונצחים עליה כ-2,200 שמות. אן, הנסיכה המלכותית, פטרונית קרן הצדקה לכבאים, חנכה מחדש את האנדרטה ב-16 בספטמבר 2003.

טקס זיכרון נערך ליד האנדרטה מדי שנה ביום ראשון הסמוך ל-7 בספטמבר, יום השנה לתחילת הבליץ על לונדון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lightstraw.co.uk/ate/main/wren/tour/heroes1.html תמונת האנדרטה בעיצובה המקורי]
* [https://c20society.org.uk/war-memorials/london-firefighters-memorial/ על האנדרטה], באתר c20society

כבאים הלאומית
כבאים הלאומית
קטגוריה:הסיטי של לונדון: מבנים
קטגוריה:הבליץ
קטגוריה:כיבוי אש
עין נזם

עין נזם הוא מעיין הנמצא בעמק המעיינות, בסמוך לקיבוץ שדה אליהו. 

שמו המקורי היה עין חנזיר (חזיר בערבית) ושמו הוסב לעין נזם על בסיס הפסוק בספר משלי "נזם זהב באף חזיר".

== גאוגרפיה ==
המעיין יוצר בריכה טבעית גדולה בין צמחיית גדות. 

מי המעיין מליחים, אינם ראויים לשתייה, ומשמשים לצרכים חקלאיים. 

הגישה למעיין היא דרך כביש היקפי מסביב לגדר קיבוץ שדה אליהו, והיא חופשית. בכניסה למעיין מנגש וסולמות מתכת, וליד הכניסה מותקנות מצללות המעניקות צל חלקי. עומק המים בבריכה כשני מטר.

סביב הבריכה שולחנות פיקניק.

<gallery mode="packed">
קובץ:עין נזם חונזיר.jpg|alt=
קובץ:Israel Hiking Map עין נזם.jpeg|alt=
קובץ:IHM עין נזם (חונזיר) 2.jpeg|alt=
קובץ:IHM עין נזם (חונזיר) 1.jpeg|alt=
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* אורי מאור, ארץ המעיינות – המדריך השלם לנקודות המים הקסומות בישראל, הוצאת ספריית בית אל, 2011, עמ' 26–27

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.tiuli.com/points-of-interest/633/עין-נזם עין נזם], באתר טיולי

==הערות שוליים==

נזם
קטגוריה:עמק בית שאן
איגור קונשנקוב

קונשנקוב בעת תדרוך לעיתונאים ב-2015
קונשנקוב מתראיין במהלך פריסה של חיל הים הרוסי בים התיכון, ינואר 2016
קונשנקוב עם עיתונאים באל-קרייתיין שבסוריה, אפריל 2016
לוטננט גנרל איגור יבגנייביץ' קונשנקוב (ברוסית: Игорь Евгеньевич Конашенков; נולד ב-15 במאי 1966) הוא איש צבא רוסי, דובר משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית מאז אוגוסט 2011.

== ביוגרפיה ==
איגור קונשנקוב נולד ב-15 במאי 1966 בקישינב, מולדובה.

ב-1988 סיים את לימודיו בהצטיינות באגף ההנדסה של בית הספר הצבאי הגבוה בז'יטומיר בתחום רדיו-אלקטרוניקה של כוחות ההגנה האווירית. ב-1998 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של כוחות ההגנה האווירית. ב-2006 השלים את השכלתו באקדמיה של המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית.

הוא שירת בחיל החלל במינהל הראשי של כוחות ההגנה האווירית הטריטוריאליים.

=== דובר ===
מ-1998 היה קונשנקוב קצין בכיר וסגן ראש המחלקה לשיתוף פעולה עם התקשורת הרוסית והזרה במשרד ההגנה של הפדרציה הרוסית. ב-2003 הוא מונה לראש שירות העיתונות ועוזרו של מפקד המחוז הצבאי של צפון הקווקז, והיה אחראי לענייני יחסי ציבור והסברה. ב-2005 מונה לראש שירות העיתונות של צבא היבשה, וכיהן כעוזרו של המפקד העליון של הצבא לענייני יחסי ציבור והסברה.

ב-2009 הוא מונה לתפקיד סגן מנהל מחלקת ההסברה והמידע של משרד ההגנה, ובאוגוסט 2011 התמנה לראש מחלקת ההסברה והמידע של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית בצו של נשיא הפדרציה הרוסית. בכך הפך לדובר הצבאי הראשי של רוסיה.

במרץ 2017 מונה לראש מחלקת המידע והתקשורת של משרד ההגנה, במקביל למילוי תפקידו כדובר משרד ההגנה. עד 2011, תפקיד דובר הצבא הרוסי לא היה משמעותי ומשרד ההגנה מיעט בקיום מסיבות עיתונאים - עד מינויו של קונשנקוב לתפקיד.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://function.mil.ru/for_media/contacts/more.htm?id=9581@egOrganization דף דובר משרד ההגנה הרוסי] באתר משרד ההגנה הרוסי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:דוברים רוסים
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1966
פסטיבל הזמר והפזמון 1971

פסטיבל הזמר והפזמון 1971 הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.

התחרות התקיימה במוצאי יום העצמאות בבנייני האומה בירושלים בהנחיית יצחק שמעוני. המנצח על התזמורת היה לסלו רוט והמפיק היה חנוך חסון.

שלושה הרכבים השתתפו בפסטיבל: שלישיית לא אכפת להם ששמה הנוסף היה "שלושת השמנים" (מתי כספי, גדי אורון ויעקב נוי), צמד הדודאים (ישראל גוריון ובני אמדורסקי) ושלישיית שובבי ציון (חנן יובל, קובי רכט וקובי אשרת).

חלק מהשירים הוקלטו על ידי זמרים אחרים בתקליט שיצא לאור: השיר "חלומות של חושך ואור" בביצוע של טמירה ירדני, השיר "רגע שקט" בביצוע של גבי ברלין והשיר "כשאהיה זקן" בביצוע של רבקה מיכאלי ובני אמדורסקי.

השיר שזכה בתחרות הוא "רק הירח" בביצוע של אילנית. בזמן ההכתרה שכחה אילנית את מילות השיר ופלטה "אוי-ווי".

== השירים המשתתפים ==
{| class="wikitable sortable"
!שם המבצע
!שם השיר
!מילים
!לחן
!עיבוד
!מקום
|- style="font-weight:bold; background:gold;"
|אילנית
|רק הירח
|שמרית אור
|דן עמיהוד
|אלכס וייס
|1
|-
|ששי קשת
|ומתוק האור בעיניים
|רחל שפירא
|מוני אמריליו
|משה וילנסקי
|2
|-
|הדודאים
|לא נדע הלילה
|יורם טהרלב
|אבנר קנר
|דוד קריבושי
|3
|-
|צילה דגן
|חלומות של חושך ואור
|דליה רביקוביץ
|עלי עדשי
|אלכס וייס
|4
|-
|לא אכפת להם
|ציפורים בראש
|שמרית אור
|מתי כספי
|אילן מוכיח
|5
|-
|תמר רוזנפלד
|טיול בגשם
|לאה גולדברג
|אליעזר פארלי
|שמעון כהן
|6
|-
|דני גולן
|רגע שקט
|רות חשמן
|יונתן שחם
|אלכס וייס
|7
|-
|רבקה זהר
|נגן לי ירדן
|יעקב שרת
|מוני אמריליו
|אריה לבנון
|8
|-
|בני אמדורסקי ושולה חן
|כשאהיה זקן
|יורם טהרלב
|עלי עדשי
|דוד קריבושי
|9
|-
|אושיק לוי
|אליק השחף שלי
|ליאורה ברש
|דן זכאי
|אלברט פיאמנטה
|10
|-
|מירי אלוני
|הוא יצא
|אפרים רימון
|שם טוב לוי
|יאיר רוזנבלום
|11
|-
|שובבי ציון
|בגללי או בגללו
|מוטי גלעדי
|מוטי גלעדי
|אלברט פיאמנטה
|12
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.festi.co.il פסטיבל הזמר והפזמון], באתר הפסטיבלים
* 
* 

קטגוריה:1971 במוזיקה
קטגוריה:1971 בישראל
1971
זמר ופזמון
התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה

התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה היא תזמורת סימפונית שפעלה בין השנים 2013–2014, התזמורת נוסדה ביוזמת עיריית הרצליה ובניהולו המוזיקלי של גיל שוחט.

התזמורת הוקמה כשנה לאחר סגירת התזמורת הקאמרית הרצליה, שפעלה מאז 1981 (ומאז 2003 - כתזמורת סימפונית) בניצוחו של הרווי בורדוביץ, ולמעשה החליפה אותה.

התזמורת הוקמה לכבוד פסטיבל בטהובן בפארק הרצליה, אשר הוקדש כולו לסימפוניות של בטהובן וליצירותיו.

בדומה לתזמורת הקאמרית הרצליה, נגני התזמורת החדשה הם נגנים שעובדים בכל ימות השנה בתזמורות אחרות, כגון התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון והתזמורת הסימפונית ירושלים.

התזמורת מונה יותר מ-35 נגנים. הכנרת הראשונה של התזמורת היא ז'אנה גנדלמן, והצ'לן הראשון הוא עדיאל שמיט.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:תזמורות סימפוניות
קטגוריה:תזמורות ישראליות
קטגוריה:הרצליה: תרבות
פסטיבל הזמר והפזמון 1972

פסטיבל הזמר והפזמון 1972 הייתה תחרות שירים ששודרה בקול ישראל ובערוץ הראשון.

התחרות התקיימה ביום רביעי, במוצאי יום העצמאות, ה' באייר תשל"ב, 19 באפריל 1972, בבנייני האומה בירושלים בהנחיית רבקה מיכאלי ויוסי בנאי. המנצח על התזמורת היה יצחק גרציאני והמפיקים היו חנוך חסון וגיל אלדמע.

התחרות לא נפתחה לקהל הרחב וכל שנים עשר השירים הוזמנו אצל מחברים מקצועיים.

בעז שרעבי התבלבל בשידור החי והתחיל עם הבית השני, לאחר שהתעשת ביקש להפסיק את הנגינה ולהתחיל מחדש.

בסיום האירוע קיבלה אילנה רובינא את הבשורה כי אביה, המשורר אלכסנדר פן, נפטר.

השיר שזכה בתחרות הוא "טוב לי לשיר" בביצוע של הטוב הרע והנערה.

== השירים המשתתפים ==
{| class="wikitable sortable"
!סדר
!שם המבצע
!שם השיר
!מילים
!לחן
!עיבוד
!מקום
|- style="font-weight:bold; background:gold;"
|12
|הטוב הרע והנערה
|טוב לי לשיר
|אהוד מנור
|שמוליק קראוס
|אלכס וייס
|1
|-
|11
|בעז שרעבי
|חייך וחיי
|דודו ברק
|בעז שרעבי
|אלברט פיאמנטה
|2
|-
|2
|עדנה לב
|קרן שמש קרן זוהר
|יורם טהרלב
|משה וילנסקי
|משה וילנסקי
|3
|-
|8
|שושנה דמארי
|אדם לאדם
|תלמה אליגון-רוז
|יעקב הולנדר
|שמעון כהן
|4
|-
|6
|שלישית פיקוד המרכז עם דורית ראובני
|היו לי חברים
|חיים גורי
|יאיר רוזנבלום
|יאיר רוזנבלום
|5
|-
|9
|מתי כספי
|אחרי שנסעת (ואותך)
|שלמה גרוניך
|מתי כספי
|שלמה גרוניך
|6
|-
|7
|קובי רכט וקובי אשרת
|אל תעזבי אותו
|דליה רביקוביץ
|קובי רכט וקובי אשרת
|קובי אשרת
|7
|-
|1
|הפרברים
|פעמיים כי טוב
|ירון לונדון
|נחום היימן
|שמעון כהן
|8
|-
|5
|יגאל בשן
|חלקת אלוהים הקטנה
|שמרית אור
|דוד קריבושי
|אלכס וייס
|9
|-
|3
|שלמה ארצי
|השיר על ארץ סיני
|רחל שפירא
|מוני אמריליו
|אלברט פיאמנטה
|10
|-
|4
|אופירה גלוסקא
|ציון הלא תשאלי
|יהודה הלוי
|נורית הירש
|נורית הירש
|11
|-
|10
|אילנה רובינא
|בלדה על נערי שגדל
|תרצה אתר
|אלכסנדר ארגוב
|אלכס וייס
|12
|}

== החלק האמנותי ==
בחלק האמנותי של התחרות הופיעו הגשש החיוור עם השיר "יש לי חג" למילים וללחן של נעמי שמר ולעיבוד של יצחק גרציאני.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.festi.co.il פסטיבל הזמר והפזמון], באתר הפסטיבלים
* 
* 

קטגוריה:1972 במוזיקה
קטגוריה:1972 בישראל
1972
זמר ופזמון
פלמינג: האיש שרצה להיות בונד

פלמינג: האיש שרצה להיות בונד (באנגלית: Fleming: The Man Who Would Be Bond) היא מיני-סדרה בריטית משנת 2014, המפרטת את הקריירה הצבאית של הסופר יוצר סדרת ג'יימס בונד, איאן פלמינג. הביוגרפיה, שהיא בדיונית בחלקה ומתרחשת בין 1938 ל-1952, מתארת את הרפתקאותיו הרומנטיות של פלמינג וכן את תפקידי הריגול שלו עבור הצי המלכותי הבריטי. השחקן דומיניק קופר מגלם את פלמינג, ולארה פולבר מגלמת את דמותה של אהובתו, אן או'ניל.

==צוות השחקנים==
* דומיניק קופר – איאן פלמינג
* לארה פולבר – אן או'ניל
* סמואל וסט – האדמירל ג'ון גודפרי
* אנה צ'נסלור – מאנדיי
* רופרט אוונס – פיטר פלמינג
* לזלי מנוויל – אוולין פלמינג
* פיפ טורנס – אזמונד רות'רמיר
* אנאבל ווליס – מיוריאל וייט
* קמילה רת'רפורד – לואלה לינדזי
* טים וודוורד – בומבר האריס
* סטנלי טאונסנד – ויליאם ג'יי. דונובן
* מייקל מלוני – אדמונד ראשברוק
* אורליאן רקונג (Aurélien Recoing) – ז'אן פרנסואה דרלאן

==פרקים==

==שידור הסדרה==
השידור הראשון של המיני-סדרה בארצות הברית היה ב-29 בינואר 2014, ובממלכה המאוחדת שודר החל מ-12 בפברואר 2014.

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable"
|-
! שנה
! פרס
! קטגוריה
! מועמדים
! תוצאה
|-
| 2014
| Creative Arts Emmy Awards
| צילום מצטיין במיני-סדרה או בסרט
| <center>אד ויילד
| 
|-
| rowspan="2"| 2015
| rowspan="2"| פרס סטלייט
| מיני-סדרה או סרט טלוויזיה הטוב ביותר
| <center>פלמינג: האיש שרצה להיות בונד
| 
|-
| השחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה
| <center>דומיניק קופר
| 
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
Jennifer Lopez: Let's Get Loud

Jennifer Lopez: Let's Get Loud (בעברית: ג'ניפר לופז: בואו נעשה רעש) הוא אלבום ההופעה החיה הראשון של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז. האלבום יצא לאור ב-11 בפברואר 2003. ההופעה צולמה באולם Roberto Clemente Coliseum שבפוארטו ריקו.

באולם זה קיימה לופז שתי הופעות יום אחר יום על מנת לקדם את אלבומה השני, J.Lo.

== רשימת שירים ==
# קטע פתיחה: Frankie Cutlass "Puerto Rico" Big Pun "Still Not a Player
#"Let's Get Loud"
#"Ain't It Funny"
#"Cariño"
#"Play"
#"Feelin' So Good"
#"I'm Real"
#"Dancer Introductions"
#מחרוזת: "(Secretly" / "Theme from Mahogany (Do You Know Where You're Going To"
#"I Could Fall in Love" (גרסת כיסוי לשירה של סלינה)
#"Si Ya Se Acabó"
#"Band Introductions"
#מחרוזת: "Waiting for Tonight" / "Walking on Sunshine"
#"If You Had My Love"
#"Love Don't Cost a Thing"
#"Plenarriqueña"

===בונוס===
#"Welcome to Puerto Rico"

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
|-
! scope="col"| מדינה
! scope="col"| מעמד
|-
| גרמניה
| זהב
|-
| ארצות הברית
| פלטינה
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2003
קטגוריה:אלבומי ג'ניפר לופז
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית