OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תעשיית הטקסטיל

עובדות במפעל טקסטיל בבנגלדש
תעשיית הטקסטיל עוסקת בעיקר בעיצוב, ייצור והפצה של טקסטיל, כולל חוטים, בדים וביגוד. תעשיית הטקסטיל ממלאת תפקיד מכריע באספקת חומרים למגוון רחב של מוצרים. חומרי הגלם בהם נעשה שימוש בייצור טקסטיל יכולים להיות טבעיים, כמו כותנה, צמר ומשי, או חומרים סינתטיים כמו ניילון ופוליאסטר.

== היסטוריה ==
מבחינה היסטורית תהליך ייצור הטקסטיל היה כרוך בעבודה רבה במיוחד, כלל טוויה של סיבים גולמיים לחוטים, אריגה או סריגה, וצביעה ביד של הבדים. התהליכים הללו בוצעו באופן מסורתי ביד או באמצעות מכונות פשוטות, לרוב בבתי מלאכה קטנים או בבתים של האנשים שעסקו בכך.<ref></ref> עם זאת, המהפכה התעשייתית במאות ה-18 וה-19 שינתה באופן מהותי את תעשיית הטקסטיל, והדבר הוביל לייצור המוני של טקסטיל במפעלים ולהפחתה עצומה בעלויות הייצור. ההתקדמות הטכנולוגית הזו הביאה לצמיחתן של מפעלי טקסטיל, ובמיוחד בבריטניה, שהפכה באותה העת ליצרנית הטקסטיל המובילה בעולם.

במהלך המאה ה-20 תעשיית הטקסטיל הפכה ליותר ויותר גלובלית, והייצור עבר ברובו למדינות שונות, בעיקר באסיה, בהן שכר העובדים נמוך במיוחד. בנוסף, תעשיית הטקסטים החלה להשתמש בחומרים סינתטיים שהיו זולים בהרבה מסיבים טבעיים.<ref></ref>

מוקדי הייצור של תעשיית הטקסטיל המודרנית נמצאים כיום בעיקר במדינות סין, הודו, וייטנאם ובנגלדש. במדינות הללו מיוצרות כמויות עצומות של טקסטיל לכל העולם.

== השפעה סביבתית ==
תעשיית הטקסטיל היא אחת מהתעשיות המזהמות ביותר בעולם. תהליכי ייצור הטקסטיל כרוך בשימוש נרחב במים בתהליכי הצביעה והגימור של בדים, וכתוצאה מכך מפעלים רבים מזרימים את הכימיקלים והצבעים הרעילים בהם הם השתמשו לנהרות ולנחלים. פיזור החומרים המזהמים באופן הזה עלול במקרים רבים להוות סיכון בריאותי אמיתי לאוכלוסייה באותם האזורים. תעשיית הטקסטיל גם מזהמת את הסביבה עם כמויות גדולות של מיקרופלסטיק.

למרות שישנן חלופות ידידותיות יותר לסביבה, חברות רבות בתעשיית הטקסטיל ממשיכות להסתמך על הטכניקות הישנות אשר גורמות לפגיעה בסביבה.

== השפעות על בריאות העובדים ==
תעשיית הטקסטים עושה שימוש במעל ל-8,000 כימיקלים, ורבים מהם הם רעילים או שהנם כמיקלים שלא מתכלים.<ref name=":0"></ref> חלק מהעובדים במפעלי הטקסטיל נחשפים מדי יום לכימיקלים מסוכנים, והדבר גורם בין היתר לעלייה בסיכון להתפתחות של לקות שמיעה, מחלות עור, ובעיות בראייה - במיוחד כאשר העובדים לא משתמשים בציוד מגן ראוי. בנוסף, ישנו גם סיכון מוגבר שלעובדות טקסטיל בהריון אשר נחשפות לסיבים טבעיים וסינתטיים תהיה הפלה. יש גם סכנה להפתחות של מחלות אחרות כתוצאה מחשיפה תדירה לכימיקלים מסוכנים כולל סרטן.

בנוסף, ביצוע אותן התנועות הפיזיות במשך זמן רב מדי יום באופן חוזר ונשנה במסגרת תהליך ייצור הטקסטיל עלול לגרום לעובדים רבים לפתח בעיות בריאותיות שונות, ובמיוחד עבור מפעילי מכונות תפירה.<ref name=":2"></ref>

== גלריית תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="160px">
קובץ:Powerloom_weaving_in_1835.jpg|עובדי מפעל טקסטיל בשנת 1835
קובץ:Marshall's_flax-mill,_Holbeck,_Leeds_-_interior_-_c.1800.jpg|עובדי מפעל טקסטיל בשנת 1843
קובץ:Ignacy_Płażewski,_Prządki_przy_pracy,_I-4717-4.jpg|עובדי מפעל טקסטיל בפולין, שנות ה-50 של המאה ה-20
קובץ:Finlaysonin_kutojia_vuonna_1951._Kuva_Veikko_Kanninen,_Vapriikin_kuva-arkisto._(16248493129).jpg|עובדי מפעל טקסטיל בפינלנד בשנת 1951
קובץ:Dan Hadani collection (990044401360205171).jpg|עובדות במפעל טקסטיל בישראל בשנת 1969
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ענפים כלכליים
קטגוריה:תעשיית טקסטיל
אילו וולאס

אילו וולאס לבית בראון (באנגלית: Ilo Wallace; 10 במרץ 1888 – 22 בפברואר 1981) הייתה אשתו של הנרי א. וולאס, סגן הנשיא ה-33 של ארצות הברית. היא הייתה הגברת השנייה של ארצות הברית מ-1941 עד 1945.

== ביוגרפיה ==
אילו נולדה ב-10 במרץ 1888 אינדיאנולה , איווה, והייתה בתם של ג'יימס ליטל בראון ואשתו, הארייט לינדזי. היא למדה בקולג' סימפסון לפני שעברה ללמוד פיתוח קול באוניברסיטת דרייק.

היא נישאה להנרי אגארד וולאס בדה מוין, איווה, ב-20 במאי 1914.<ref></ref> נולדו להם שלושה ילדים: הנרי בראון וולאס (1915–2005), רוברט בראון וולאס (1918–2002), וז'אן בראון וולאס (1920–2011). בעלה הפך מאוחר יותר לעורך הראשי של "Wallace's Farmer", מגזין חקלאי רב השפעה מהמערב התיכון, שהוקם על ידי אביו, הנרי קנטוול וולאס, שהיה מזכיר החקלאות של ארצות הברית בין השנים 1921 ל-1924.

ירושה קטנה שקיבלה מהוריה אפשרה לבני הזוג וולאס ולשותפיהם העסקיים להקים, בשנת 1926, את חברת Hi-Bred Corn,<ref></ref><ref></ref> שפיתחה והפיצה תירס היברידי ולבסוף שינתה את החקלאות. במהלך הבחירות לנשיאות 1940 רץ בעלה לצד פרנקלין דלאנו רוזוולט, ובשנת 1941 מונה כסגן נשיא ארצות הברית, ואילו הפכה לגברת השנייה של ארצות הברית, תפקיד בו החזיקה עד 1945. היא הייתה נותנת החסות של אוניית המערכה USS איווה.<ref name="nytobit"></ref>

ב-22 בפברואר 1981, היא מתה באחוזת וולאס, חוות פארווי, בסאות' סיילם, ניו יורק. הלווייתה הייתה פרטית לבקשת משפחתה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1888
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1981
פרידריך ארמלר

פרידריך ארמלר (וולף ברסלב) (ברוסית: Фридрих Эрмлер; 13 במאי 1898 - 12 ביולי 1967) היה שחקן ובמאי קולנוע סובייטי ממוצא יהודי. סרטו "נקודת מפנה הגדולה" זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1946.
==קורות חיים==
פרידריך ארמלר (וולף ברסלב) נולד בשנת 1898 ברזקנה (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום בלטביה) למשפחה יהודית עניה. הוא היה הבכור בין 5 ילדי המשפחה. אביו עסק בייצור רהיטים, בשנת 1905 נסע לארצות הברית בתקווה למצוא פרנסה ונפטר שם בשנת 1909. וולף ברסלב החל לעבוד בעבודות מזדמנות מגיל 12.

בשנת 1916 הוא גויס לצבא האימפריה הרוסית, בסוף 1917 ערק והגיע לסנקט פטרבורג. בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה הוא לחם בשורות הצבא האדום ובהמשך פעל בצ'קה. בשנת 1919 הוא התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית ושינה את שמו. 

בשנים 1923/1924 ארמלר למד אמנות המשחק והצטלם במספר סרטים בתפקידים משניים. בשנת 1924 הוא החל לעבוד ב"לנפילם" ובשנת 1925 ביים את סרטו הראשון.

בשנים 1929-1931 ארמלר למד במוסד להשכלה גבוהה ובמקיל היה עורך של עיתון בתחום הקולנוע.

בשנת 1932 ארמלר ביחד עם סרגיי יוטקביץ' היה שותף לבימוי וכתיבת תסריט של סרט שהיה בין סרטים הראשונים עם קול בברית המועצות.

בסוף שנות ה-30 הוא ביים סרט "האזרח הדגול" שזה בפרס ברית המועצות בשנת 1941 אך נאסר להקרנה בתקופת ניקיטה חרושצ'וב.

בשנת 1940 ארמלר מונה למנהל אמנותי של "לנפילם". בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא ביים מספר סרטים שצולמו באלמטי וקיבל עבורם פרס ברית המועצות. סרטו "נקודת מפנה הגדולה" (1945) הוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן וזכה בפרס דקל הזהב.

לאחר פטירת יוסיף סטלין ארמלר ביים מספר סרטים שלא זכו להצלחה גדולה.

על פעילותו בתחום הקולנוע ארמלק קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות (1948), עיטור לנין ועיטורים נוספים.

ארמלר נפטר בשנת 1967 בקומרובו ליד לנינגרד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110107192651/http://seance.ru/n/35-36/jubilee-ermler/zhitie-partiynogo-hudozhnika/ ביוגרפיה] 

קטגוריה:במאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:שמות עט
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נפטרים ב-1967
לב סברדלין

לב סברדלין (ברוסית: Лев Наумович Свердлин; 16 בנובמבר 1901 - 19 באוגוסט 1969) היה שחקן קולנוע ותיאטרון סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1954 הוא זכה בתואר אמן העם של ברית המועצות.
==קורות חיים==
לב סברדלין נולד בשנת 1901 באסטרחן למשפחה יהודית עניה. מגיל 10 הוא התחיל לעבוד בעבודות מזדמנות כדי לעזור לפרנסת המשפחה.

בשנת 1919 סברדלין גויס לשורות הצבא האדום והשתחרר בשנת 1922.

בשנת 1922 סברדלין הגיע למוסקבה והחל ללמוד בהאקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון בהמשך הוא למד בבית ספר של וסבולוד מיירהולד וסיים את הלימודים בשנת 1926. סברדלין עבד בתיאטרון של מיירהולד עד לסגירתו בשנת 1938.

בשנת 1938 סברדלין החל לשחק בתיאטרון וכטנגוב ובשנת 1943 עבר לתיאטרון מאיאקובסקי בו עבד עד לשנת 1969. על הצגות בתיאטרון זה הוא קיבל פעמיים פרס ברית המועצות (1947 ו-1949).

בשנת 1924 סברדלין החל להצטלם בקולנוע. הוא שיחק בעשרות סרטים ועל השתתפותו בסרט משנת 1951 קיבל פרס ברית המועצות בפעם השלישית.

בנוסף למשחק, סברדלין פעל בתחום דיבוב. בשנות ה-60 הוא היה מלמד במכון לקולנוע על שם גרסימוב.

על פעילותו בתחום הקולנוע ותיאטרון סברדלין קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות (1954), עיטור לנין ועיטורים נוספים.

סברדלין נפטר בשנת 1969 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20121121033809/http://kinosozvezdie.ru/actors/sverdlin/sverdlin.html ביוגרפיה] 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון סובייטים
קטגוריה:שחקנים יהודים
קטגוריה:מורים למשחק
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידי 1901
קטגוריה:נפטרים ב-1969
אדואר ויניירון

אדואר ויניירון (בצרפתית: Édouard Vigneron 30 באוקטובר 1896 - 11 בפברואר 1972) היה ראש אגף הזרים של משטרת ננסי, עם סגניו, הציל יהודים בננסי במהלך כיבוש העיר על ידי הנאצים. על פעילותו להצלת יהודים בזמן השואה הוענק לו אות חסיד אומות העולם מיד ושם.

== ביוגרפיה ==
ויניירון נולד ב-30 באוקטובר 1896 בנאנסי מחוז מרט ומוזל.<ref> [http://db.yadvashem.org/righteous/family.html?language=en&itemId=4018076 Vigneron, Edouard. The Righteous Among The Nations. .yadvashem.org.]</ref><ref name="PMF">[http://polices.mobiles.free.fr/documents/nancy.html L'OPPOSITION DES FONCTIONNAIRES DE POLICE DU SERVICE DES ETRANGERS DE NANCY A LA RAFLE DU 19.07.1942. polices.mobiles.free.fr.]</ref>

=== מלחמת העולם הראשונה ===
ויניירון התנדב ב-23 באוגוסט 1914 לשירות בגדוד ציידים רכובים. הוא פונה חולה ב-17 באפריל 1917 (עיוורון זמני בעקבות היחשפות לגז). הוא עבר לאגף התעופה השני ב-24 באפריל 1918 ושוחרר ב-22 במרץ 1919 משירות. .

=== קריירה במשטרה בננסי ===
ויניירון החל את עבודתו במשטרה העירונית של ננסי אזור 11 באוקטובר 1922. הוא התמנה לתפקיד מפקד המשטרה ב-11 באפריל 1939.

הוא מונה למפקד אגף הזרים בספטמבר 1940.

ב-1942 ויניירון בסיוע פקודיו, איפשר ל־350 יהודים <ref>[http://judaisme.sdv.fr/perso/philosem/nancy.htm Lucien Lazare. Édouard Vigneron, Pierre Marie, les policiers sauveurs des juifs de Nancy. judaisme.sdv.fr.]</ref> מננסי להימלט מאקציה של השלטונות הנאצים.

ויניירון נעצר על ידי הגסטפו על כך שעזר בהנפקת תעודות זהות ליהודים מבלי להדביק את האזכור ליהדותם. הוא היה כלוא במשך שלושה חודשים בכלא שארל השלישי בננסי.

ויניירון פרש לגמלאות ב-5 בספטמבר 1942, פרישה שביקש מסיבות בריאותיות וכדי להימנע ממעצרו על ידי השלטונות הגרמניים.

הוא נעצר בפעם השנייה על ידי הגסטפו ב-10 במאי 1943, הועבר לפריז ונכלא ל-3 חודשים בפרזנס על שהוציא תעודת זהות בדויה לצרפתי, סוכן של שירות הביון.

הוא פרש לגמלאות ב-30 באוקטובר 1951 .

== ביבליוגרפיה ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1896
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1972
פייר לואי מופרטואי

פייר לואי מורו דה מופרטואי (1698 - 27 ביולי 1759) היה מתמטיקאי, פילוסוף ואינטלקטואל צרפתי. הוא הפך למנהל האקדמיה למדעים, ולנשיא הראשון של האקדמיה הפרוסית למדע, בהזמנתו של פרידריך הגדול.

==הישגיו המדעיים==
דה מופרטואי ערך משלחת ללפלנד כדי לקבוע את צורת כדור הארץ. לעיתים קרובות מיוחסת לו המצאת "עקרון הפעולה המינימלית"; בגרסה המוכרת בתור העיקרון של מופרטואי - משוואה אינטגרלית שקובעת את הנתיב שלאורכו תתקדם מערכת פיזיקלית. עבודתו בהיסטוריה של הטבע מעניינת ביחס למדע המודרני, שכן הוא נגע בהיבטים של תורשה והמאבק על הקיום .

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:מתמטיקאים מהמאה ה-18
מארק פרודקין

מארק פרודקין (ברוסית: Марк Исаакович Прудкин; 13 בספטמבר 1898 - 24 בספטמבר 1994) היה שחקן קולנוע ותיאטרון סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1961 הוא זכה בתואר אמן העם של ברית המועצות.
==קורות חיים==
מארק פרודקין נולד בשנת 1898 בעיירה קלין שבמחוז מוסקבה למשפחה יהודית. אביו היה תופר ואמו מוזיקאית. עוד בתקופת בית ספר פרודקין השתתפ בהצגות תיאטרון של חובבים.

בשנת 1916 פרודיקן החל ללמוד משחק. בשנת 1918 הוא התחיל במקביל ללמוד משפטים באוניברסיטת מוסקבה והחל להשתתף בהצגות תיאטרון. בשנת 1924 הוא התחיל לעבוד בתיאטרון האמנותי של מוסקבה ושיחק על במתו כ-70 שנים.

בשנת 1941 פרודקין התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ומספר שנים היה מזכיר סניף מפלגתי בתיאטרון.

בשנת 1969 פרודקין שיחק בסרט קולנוע של איוואן פירייב "אחים קרמאזוב". זה היה תקפיד קולנוע הראשון של פרודקין לאחר השתתפות במספר סרטים בתקופת ראינוע. בהמשך הוא השתתף במספר סרטים נוספים אך בתפקידים משניים.

בשנת 1973 פרודקין היה שחקן בהצגת תיאטרון שבוימה במיוחד לשחנים ותיקים (שיחק לצד בוריס פטקר). בשנת 1983 הוא שיחק בהצגת תיאטרון בשוימה על ידי בנו.

על פעילותו בתחום התיאטרון פרודקין קיבל 3 פעמים פרס ברית המועצות (1946, 1947, 1949) תואר אמן העם של ברית המועצות (1961), תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ((1989), עיטור לנין (1949 ו-1989) ועיטורים נוספים.

פרודקין נפטר בשנת 1993 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=11068 ביוגרפיה] 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון סובייטים
קטגוריה:שחקנים יהודים
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:ילידי 1901
קטגוריה:נפטרים ב-1969
מרייט גארנר

אטי ר. גארנר הול הם מעונות הנשים בסאות'ווסט טקסס ג'וניור קולג' ב[[יובלדי, על שם אשתו של סגן הנשיא לשעבר של ארצות הברית ג'ון נאנס גארנר.]]
מרייט אליזבת "אטי" ריינר גארנר (באנגלית: Mariette Elizabeth "Ettie" Rheiner Garner; 17 ביולי 1869 – 17 באוגוסט 1948) הייתה אשתו של ג'ון נאנס גארנר, סגן הנשיא ה-32 של ארצות הברית, ולפיכך הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1933 ל-1941.<ref>[http://www.ourcampaigns.com/CandidateDetail.html?CandidateID=37610 Mariette Rheiner Garner]</ref>

== ביוגרפיה ==
מרייט אליזבת "אטי" ריינר גארנר נולדה ב-17 ביולי 1869 בסבינאל, טקסס, לג'ון פיטר ריינר, מהגר שווייצרי שהפך לחוואי בטקסס, ולאשתו הראשונה, מרי אליזבת ווטסון.<ref name=":0"></ref>

ב-1893, למרות שנשים בטקסס לא יכלו להצביע באותה עת, התמודדה מרייט ריינר לשופטת מחוז יובלדי. היא הובסה על ידי השופט המכהן, ג'ון נאנס גארנר. שנתיים לאחר מכן, ב-25 בנובמבר 1895, היא נישאה לגארנר בסאבינאל, טקסס. נולד להם ילד אחד, בן, טולי צ'ארלס גארנר (1896–1968). בראיון ב-1940, היא הכחישה שהתמודדה נגד גארנר.

בתקופת כהונתו של בעלה בבית הנבחרים האמריקאי, בין השנים 1903–1933, אטי גארנר שימשה כמזכירתו הפרטית. בשנת 1932 רץ בעלה בבחירות לנשיאות לצידו של פרנקלין דלאנו רוזוולט, ונבחר לסגן נשיא ארצות הברית, מה שהפך אותה לגברת השנייה של ארצות הברית, תפקיד אותו מילאה עד 1941.

היא סבלה ממחלת פרקינסון מ-1942 עד 1948, נכנסה לתרדמת של יומיים ומתה ביובלדי, טקסס, ב-17 באוגוסט 1948, חודש לאחר יום הולדתה ה-79.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1948
ג'ו-אן ואן דייק

ג'ו-אן ואן דייק (באנגלית: Jo-Ane van Dyk; נולדה ב-3 באוקטובר 1997) היא אתלטית דרום אפריקאית, סגנית אלופה אולימפית (פריז 2024), אלופת משחקי אפריקה (אקרה 2023) ופעמיים אלופת אפריקה (סנט פייר 2022 ודואלה 2024) בהטלת כידון.

== ביוגרפיה ==
=== 2015 ===
==== אלופת אפריקה עד גיל 20 ====
באליפות אפריקה עד גיל 20 שנערכה באדיס אבבה שבאתיופיה במרץ זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 49.47 מטר.

==== מדליית ארד במשחקי אפריקה ====
במשחקי אפריקה שנערכו בברזוויל שברפובליקה של קונגו בספטמבר זכתה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 50.52 מטר.

=== 2016 ===
==== סגנית אלופת אפריקה ====
באליפות אפריקה שנערכה בדרבן שבדרום אפריקה ביוני זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 56.22 מטר.

==== סגנית אלופת עולם עד גיל 20 ====
באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בבידגושץ' שבפולין ביולי זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 57.32 מטר.

=== 2018 ===
==== סגנית אלופת אפריקה ====
באליפות אפריקה שנערכה באסאבה שבניגריה באוגוסט זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 53.72 מטר.

=== 2019 ===
==== סגנית אלופת משחקי אפריקה ====
במשחקי אפריקה שנערכו ברבאט שבמרוקו באוגוסט זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 55.38 מטר.

=== 2021 ===
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 24 בהטלת כידון בתוצאה של 57.69 מטר.

=== 2022 ===
==== אלופת אפריקה ====
באליפות אפריקה שנערכה בפור לואי שבמאוריציוס ביוני זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 60.65	מטר.

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיימה במקום 15 בהטלת כידון בתוצאה של 57.79 מטר.

=== 2023 ===
באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיימה במקום עשירי בהטלת כידון בתוצאה של 57.43 מטר.

=== 2024 ===
==== אלופת משחקי אפריקה ====
במשחקי אפריקה שנערכו באקרה שבגאנה במרץ זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אליפות חדש של 60.80 מטר.

==== אלופת אפריקה ====
באליפות אפריקה שנערכה בדואלה שבקמרון זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 57.03 מטר.

==== סגנית אלופה אולימפית ====
באולימפיאדת פריז שנערכה באוגוסט זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 63.93 מטר, אחרי הארוקה קיטגוצ'י מיפן (65.80 מטר) ולפני ניקולה אוגרודניקובה מצ'כיה (63.68 מטר). בשלב המוקדמות קבעה שיא אישי חדש של 64.22 מטר.

== שיאים אישיים ==
* הטלת כידון: 64.22 מטר (2024)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מטילות כידון
קטגוריה:אתלטיות דרום אפריקאיות
קטגוריה:מטילות כידון באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מדרום אפריקה
קטגוריה:דרום אפריקאיות שנולדו ב-1997
חזית קורסק במלחמת אוקראינה-רוסיה

ב-6 באוגוסט 2024, במסגרת מלחמת אוקראינה–רוסיה המתמשכת, פתחו הכוחות המזוינים של אוקראינה בפלישה למחוז קורסק במערב רוסיה והתעמתו עם הכוחות המזוינים הרוסים ומשמר הגבול הרוסי.<ref name="REU86"></ref><ref></ref> לפי רוסיה, לפחות 1,000 אוקראינים חיילים חצו את הגבול, נתמכים על ידי טנקים וכלי רכב משוריינים.<ref name="BBC 8 Aug"></ref> כוחות אוקראינים השתלטו על מספר יישובים במחוז סודז'נסקי. במחוז קורסק הוכרז מצב חירום,<ref name="BBC 8 Aug" /> וכוחות עתודה רוסיים הוקפצו לאזור.<ref name="BBC Cursino"></ref> ב-9 באוגוסט הקרמלין הצהיר על משטר צבאי ל"סיכול טרור" במחוזות בלגורוד, בריאנסק וקורסק.<ref name="voa1"></ref>

מאז החלה הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022, היו מספר פשיטות קטנות יותר לרוסיה על ידי כוחות פרו-אוקראינים, כולל על ידי חיל המתנדבים הרוסי. אוקראינה תמכה בפלישות הקרקעיות הללו, אך הכחישה מעורבות ישירה. המתקפה על קורסק היא הפעולה הקרקעית הראשונה של צבא אוקראינה על אדמת רוסיה בהיסטוריה והיוותה שלב משמעותי בלחימה בין שתי המדינות<ref></ref>.

נכון ל-13 באוגוסט, בהצהרה של המפקד העליון האוקראיני אולקסנדר סירסקי, הודיע שצבאו כבש 1,000 ק"מ רבועים משטח רוסיה. 190,000 תושבים רוסים במחוזות קורסק ובלגורוד פונו או היו בתהליך פינוי מבתיהם. צבא אוקראינה פתח בתקיפות נוספות לאורך הגבול. בקרמלין נוצר משבר אמון בין הנשיא פוטין למפקד הצבא גנרל ולרי גרסימוב, ודיווחים שונים טענו שפוטין העביר את האחריות למצב בקורסק לידי שירות הביטחון הפדרלי. אלכסיי דיומין מונה למתאם פעולות השלטון והצבא בקורסק<ref></ref>.

לפי הדיווחים, הרוסים והאוקראינים הסיטו כוחות מחזיתות אחרות לאזור.

בסוף אוגוסט 2024, ניכר היה כי חלה האטה בהתקדמות של צבא אוקראינה בשטח.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפלישה הרוסית לאוקראינה: קרבות
קטגוריה:הפלישה הרוסית לאוקראינה: חזיתות
קטגוריה:אוקראינה: צבא וביטחון
קטגוריה:רוסיה: צבא וביטחון
קטגוריה:2024 ברוסיה
קטגוריה:2024 באוקראינה
פייג' קונרס

פייג' קונרס (נולדה ב-9 באפריל 2000) היא מחליקה אמנותית אמריקאית-ישראלית בקטגוריית הזוגות. יחד עם בן זוגה להחלקה, יבגני קרסנופולסקי, היא זכתה במדליית הארד בתחרות CS Minsk-Arena Ice Star בשנת 2017. היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת החורף 2018 בהחלקה אמנותית בקטגוריית הזוגות ובתחרות הקבוצתית בפיונגצ'אנג, קוריאה הדרומית.

== ביוגרפיה ==
קונרס נולדה ב-9 באפריל 2000 בפיטספורד , ניו יורק, ארצות הברית, בתם של קארן (מורה לקריאה) ומרק קונרס (רופא שיניים). אמה, שמוצאה מבאפלו, היא בעלת אזרחות ישראלית. מאוחר יותר עברה המשפחה לאדג'ווטר, ניו ג'רזי. לקונרס יש אזרחות כפולה אמריקאית-ישראלית.

=== קריירה ===
קונרס החלה ללמוד החלקה על הקרח בשנת 2003. היא ייצגה את ישראל בקטגוריית היחידות לנשים, ודורגה במקום ה-27 באליפות העולם לג'וניורים בשנת 2017 בטייפה, טייוואן. היא אומנה על ידי גלית חייט, ג'ילברטו ויאדנה, ומיכאלה בושטו.

במעבר לקטגוריית הזוגות, קונרס חברה ליבגני קרסנופולסקי הישראלי במרץ 2017. הזוג החליט להתאמן בהקנסאק, ניו ג'רזי, בהדרכתם של גלית חייט ואנטון נימנקו.

בהופעת הבכורה הבינלאומית שלהם, קונרס/קרסנופולסקי דורגו במקום החמישי בתחרות CS U.S. Classic בספטמבר 2017. מאוחר יותר באותו חודש, הם דורגו במקום השמיני בתחרות CS Nebelhorn Trophy, שהייתה ההזדמנות האחרונה להשיג כרטיס לאולימפיאדת החורף 2018. כתוצאה מהישג זה, ישראל קיבלה מקום בתחרות הזוגות האולימפית. באוקטובר, השניים זכו במדליית הארד בתחרות CS Minsk-Arena Ice Star.

בנובמבר 2017, קונרס/קרסנופולסקי נבחרו לנבחרת האולימפית של ישראל. בינואר 2018, הם סיימו במקום התשיעי באליפות אירופה 2018 במוסקבה, רוסיה.

היא התחרתה עבור ישראל באולימפיאדת החורף 2018 בהחלקה אמנותית בקטגוריית הזוגות (בה סיימה במקום ה-19) ובתחרות הקבוצתית בפיונגצ'אנג, דרום קוריאה.

== תוכניות ==
=== זוגות ===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!עונה
!תוכנית קצרה
!החלקה חופשית
|-
!2017–2018
|
* Ghost the Musical
|
* רשימת שינדלר
|}

=== יחידים ===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!עונה
!תוכנית קצרה
!החלקה חופשית
|-
!2016–2017
|
* נושא האהבה
|
* Now We Are Free
|}

== הישגים תחרותיים ==
=== זוגות עם קרסנופולסקי ===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan="2" style="background-color: #ffdead; " align="center" |בינלאומי
|-
!אירוע
!2017–18
|-
| align="right" |אולימפיאדה
|19
|-
| align="right" |אליפות עולם
|19
|-
| align="right" |אליפות אירופה
|9
|-
| align="right" |Ice Star
| bgcolor="cc9966" |3
|-
| align="right" |Nebelhorn Trophy
|8
|-
| align="right" |U.S. Classic
|5
|-
! colspan="2" style="background-color: #ffdead; " align="center" |תחרויות קבוצתיות
|-
| align="right" |אולימפיאדה
|8 ק
9 ז
|}

=== יחידים נשים ===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan="2" style="background-color: #ffdead; " align="center" |בינלאומי
|-
!אירוע
!2016–17
|-
| align="right" |אליפות עולם לג'וניורים
|27
|-
| align="right" |Bavarian Open
|4 ג'
|-
| align="right" |Santa Claus Cup
| bgcolor="cc9966" |3 ג'
|-
| align="right" |Tallinn Trophy
|5 ג'
|}
*

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאיות ישראליות
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח ישראליות
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2000
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
תיאופיליו סטיבנסון

תאופילו סטיבנסון לורנס (; 29 במרץ 1952 – 11 ביוני 2012) היה מתאגרף קובני שהתחרה בין השנים 1966 ל-1986.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
תיאופיליו סטיבנסון נולד ב-29 במרץ 1952 בפוארטו פדרה , קובה.<ref></ref> הוא היה הבן היחיד של תיאופיליו סטיבנסון פטרסון, מהגר מסנט וינסנט, ודולורס לורנס, ילידת קובה שמוצאה מאיי סנט קיטס. משפחתו של סטיבנסון חיה בתנאים צנועים, ואביו, שעבד כחוטב קנים, עודד את סטיבנסון לפנות לאגרוף בעקבות ניסיונו האישי עם ספורט זה. בגיל 9, החל סטיבנסון הצעיר להתאמן באגרוף תחת הדרכתו של ג'ון הררה, אלוף קובני במשקל קל כבד לשעבר, ומכאן החל מסלול חייו בעולם האגרוף<ref name="young">In the Red Corner. </ref><ref></ref>

=== קריירה ===
סטיבנסון התחיל את הקריירה המקצועית שלו בגיל 17, ובמהרה הפך לאחד המתאגרפים המובילים בקובה. הוא השיג הצלחות רבות, כולל ניצחונות באליפויות מרכז אמריקה ובקרב נגד מתאגרפים מהשורה הראשונה בקובה. הפריצה הגדולה של סטיבנסון בזירה הבינלאומית הגיעה באולימפיאדת מינכן ב-1972, שם זכה במדליית זהב לאחר שגבר על המתאגרף האמריקאי דואן בוביק ברבע הגמר. זו הייתה תחילת סדרת הניצחונות המרשימה של סטיבנסון, שבמהלכה זכה בשלוש מדליות זהב אולימפיות רצופות במשקל כבד בשנים 1972, 1976 ו-1980.<ref name=":0"></ref><ref name="Brubaker"></ref>

סטיבנסון קיבל הצעות מפתות להפוך למתאגרף מקצועי ולהתמודד מול מתאגרפים כמו מוחמד עלי, אך הוא סירב להצעות אלה והעדיף להישאר מתאגרף חובב, נאמן לקובה ולערכיה. הוא הצהיר כי "מה זה מיליון דולר לעומת האהבה של שמונה מיליון קובנים?<ref name=":0" />

=== חיים אישיים ===
לאחר שפרש מהאגרוף, סטיבנסון נשאר מעורב בספורט כמאמן ומנטור לדור הצעיר של מתאגרפים בקובה.<ref></ref> הוא השתמש במעמדו לקידום מטרות חברתיות ותרם רבות לקהילה. במהלך חייו המאוחרים, סבל סטיבנסון מבעיות בריאותיות הקשורות לסוכרת ולמחלות לב, וב-11 ביוני 2012 נפטר מהתקף לב בהוואנה, בגיל 60.<ref name="bbc death"></ref><ref></ref>

== פרסים והצטיינות ==
* סטיבנסון זכה בגביע ואל בארקר עבור מתאגרף מצטיין במשחקים האולימפיים של 1972.
* בשנת 1972, סטיבנסון זכה להכרה כמאסטר מוערך בספורט של ברית המועצות, אחד מספורטאים זרים בודדים שזכו לתואר זה בתולדותיה.<ref name="Panorama"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעוטרי המסדר האולימפי
קטגוריה:אלופים אולימפיים מקובה
קטגוריה:ילידי 1952
קטגוריה:נפטרים ב-2012
קארו דוז

קארו דיינה דוז לבית בליימייר (באנגלית: Caro Dana Dawes; 6 בינואר 1865 – 3 באוקטובר 1957) הייתה אשתו של סגן הנשיא צ'ארלס דוז, ולפיכך הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1925 עד 1929, בתקופת נשיאותו של קלווין קולידג'. היא גם הייתה פילנתרופית, ועבדה עם ארגוני אומנה ואימוץ באילינוי.

== ביוגרפיה ==
דוז נולדה בשם קארו בלימייר בסינסינטי, אוהיו ב-6 בינואר 1865.<ref name=":0"></ref>

קארו בליימייר נישאה לצ'ארלס דוז ב-24 בינואר 1889.<ref></ref> נולדו להם שני ילדים ביולוגיים ב-1890 וב-1892 והם אימצו שניים נוספים ב-1912 וב-1914. לאחר מותו של בנם רופוס ב-1912, בני הזוג דוז נסוגו מחיי החברה ובמקום זאת הקדישו חלק ניכר ממרצם לעבודת צדקה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, דוז הייתה מעורב במאמצים לספק בגדים לרגימנט ה-17 של חיל ההנדסה, מה שהוביל עיתון אחד להתייחס אליה כ"אם הרגימנט".<ref name=":1"></ref>

בשנת 1907, דוז נבחרה לסגנית נשיא מועצת המנהלים של בית וסיוע חברתי לילדי אילינוי (ICAHS), רשת של בתי אומנה לילדים באילינוי. בשנת 1909 הפכה לעוזרת גזבר הארגון, תפקיד בו כיהנה במשך עשרים שנה. ב-1915, דוז ייסדה את "עריסה אוונסטון", שתיאמה אימוץ של ילדים יתומים.<ref name=":1" />

בבחירות לנשיאות 1924 רץ בעלה לצד קלווין קולידג', ומונה לסגן נשיא ארצות הברית, מה שהפך אותה לגברת השנייה של ארצות הברית, תפקיד בו כיהנה עד 1929. בזמן ששימשה כגברת השנייה, דוז אכזבה חלק מהאליטה החברתית של וושינגטון הבירה מכיוון שהיא דחתה הזמנות חברתיות רבות. על פי דיווח משנת 1928 ב-"Morning Free Press", אף על פי כן, נצפה כי "ההתנהגות שלה הייתה מתוקה ועדינה, שיחתה תרבותית, וכבודה בלתי ניתן לפגיעה".

דוז מתה באוונסטון, אילינוי ב-3 באוקטובר 1957, בגיל 92. היא נקברה עם בעלה בבית הקברות רוזהייל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני זוג של פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1865
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1957
לויס איירין מרשל

לויס איירין מרשל לבית קימזי (באנגלית: Lois Irene Marshall; 9 במאי 1873 – 6 בינואר 1958) הייתה אשתו של תומאס ר. מרשל, סגן הנשיא ה-28 של ארצות הברית. במהלך כהונתו של בעלה היא כיהנה בתפקיד הבלתי רשמי של הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1913 עד 1921. היא שימשה גם כגברת הראשונה של אינדיאנה במהלך כהונתו של בעלה (1909–1913).

== ביוגרפיה ==
לויס קימזי נולדה ב-9 במאי 1873 באנגולה, אינדיאנה, והייתה בתם של ויליאם אדוארד קימזי ואליזבת דייל. לויס נישאה לתומאס מרשל, המבוגר ממנה ב-19 שנים, ב-2 באוקטובר 1895.<ref name="Lois"></ref>
תומאס ר. מרשל, בוושינגטון הבירה]]
בבחירות לנשיאות 1912 רץ בעלה לצד וודרו וילסון, ומונה לסגן נשיא ארצות הברית, מה שהפך אותה באופן לא רשמי לגברת השנייה של ארצות הברית, תפקיד אותו מילאה עד 1921. היא הייתה מעורבת בפעילויות צדקה בוושינגטון הבירה, ובילתה זמן בעבודה במרכז הרווחה של דיאט קיטשן במתן ארוחות חינם לילדים עניים. ב-1917 היא הכירה אם לתאומים שזה עתה נולדו, שאחד מהם היה חולה כרוני. הוריו של הילד לא הצליחו לקבל טיפול הולם למצבו של בנם. לויס מרשל יצרה קשר הדוק עם התינוק, ששמו קלרנס איגנטיוס מוריסון, והציעה לקחת אותו ולעזור לו למצוא טיפול.<ref></ref><ref></ref>

בני הזוג מרשל לא הצליחו להביא ילדים לעולם, אבל הם מעולם לא אימצו את מוריסון באופן רשמי, כי הם האמינו שלעבור את ההליך בעוד הוריו עדיין בחיים ייראה לציבור יוצא דופן. במקום זאת הם עשו הסדר מיוחד עם הוריו. מוריסון חי עם בני הזוג מרשל למשך שארית חייו. בהתכתבות הם התייחסו אליו כמוריסון מרשל, אך באופן אישי כינו אותו "איזי". לויס מרשל לקחה אותו לראות רופאים רבים ובילתה את כל זמנה הפנוי בניסיון לגדל אותו בבריאות, אך מצבו החמיר והוא מת בפברואר 1920, רגע לפני יום הולדתו הרביעי.<ref>[https://newspapers.lib.utah.edu/details?id=10323200 Adopted Son of Marshalls is Dead], newspapers.lib.utah.edu. February 27, 1920. Accessed
March 6, 2024.</ref>

לאחר שבעלה מת ב-1925, עברה לויס להתגורר בפיניקס, אריזונה וחייתה על הפנסיה של בעלה וממכירות זיכרונותיו. היא מתה בביתה בפיניקס ב-6 בינואר 1958, בגיל 84. היא נקברה ליד בעלה בבית הקברות קראון היל, אינדיאנפוליס, אינדיאנה.<ref>[http://genealogy.az.gov/azdeath/0230/02300734.pdf Death Certificate], genealogy.az.gov. Accessed March 6, 2024.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:פיניקס: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1958
אוז הגדול (נהר)

נהר האוּז הגדול (באנגלית: River Great Ouse) הוא נהר הזורם במזרח אנגליה.

מוצא הנהר הוא סמוך לסיירשם בנורת'האמפטונשייר, משם האוז זורם דרך בקינגהאמשייר, בדפורדשייר, קיימברידג'שייר ונורפוק, כאשר הוא נשפך לים הצפוני בוואש (Wash) ליד קינגס לין. ברובו זורם צפונה ומזרחה, זהו הנהר החמישי באורכו בבריטניה. האוז הגדול היה בעל חשיבות רבה לאורך ההיסטוריה לניווט מסחרי, ולניקוז האזור הנמוך שדרכו הוא זורם; היובל הידוע ביותר שלו הוא הקאם, העובר דרך קיימברידג'. המסלול התחתון שלו עובר דרך אדמות ביצות וביצות מנקזות, אזור זה תועל לאורך השנים כדי להקל על הצפות ולספק מסלול טוב יותר לתנועת דוברות.

באורך של כ-255 קילומטר, האוז הגדול הוא החמישי באורכו בבריטניה וכולל אגן ניכוז נרחב של כ-8,500 קמ"ר. שמו נובע ככל הנראה מקלטית ומשמעו "מים" או "זרימה איטית", התוספת המודרנית של "הגדול" נועד להבדילו ממספר נהרות נוספים ברחבי בריטניה בשם זה.

==תמונות==
<gallery>
Bedford Town Bridge ^ St Paul's church - geograph.org.uk - 2948457.jpg|האוז בבדפורד
Town Quay, St Ives - geograph.org.uk - 2576686.jpg|סינט אייבס, קיימברידג'שייר
The river at Ely - geograph.org.uk - 472896.jpg|אלי, קיימברידג'שייר
King's Lynn and River Ouse, Norfolk, UK (46454553215).jpg|הוואש ושפך הנהר לצד קינגס לין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.greatouseriverstrust.org/home אתר רשות נהר האוז הגדול].
* [https://www.britainsrivers.com/river-great-ouse עמוד אודות הנהר] באתר Britains Rivers.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגליה: נהרות
קטגוריה:קיימברידג'שייר
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים הצפוני
קרי בבקוק שרמן

קרי בבקוק שרמן (באנגלית: Carrie Babcock Sherman; 16 בנובמבר 1856 – 6 באוקטובר 1931) הייתה אשתו של סגן הנשיא ג'יימס ס. שרמן, ולפיכך הגברת השנייה של ארצות הברית בין השנים 1909 ל-1912.

== ביוגרפיה ==
קרי נולדה ב-16 בנובמבר 1856 ביוטיקה, ניו יורק, והייתה בתם של לואיס המילטון בבקוק, עורך דין בולט, ואלן קתרין בבקוק (לבית שריל),<ref name=":0"></ref> היו לה שני אחים, שריל בבקוק, חייל, ואניטה בבקוק דלונג. סבה היה חבר הקונגרס ומפקד חטיבת האיחוד אליקים שריל, שנהרג בגטיסברג.<ref name=":0" />

היא נישאה לג'יימס סקולקרפט שרמן ב-26 בינואר 1881.<ref></ref> השניים הכירו מילדות.<ref name=":0" />

לזוג נולדו שלושה בנים: שריל ב. שרמן (1883–1962), ריצ'רד יו. שרמן (1884–1951), ותומאס מ. שרמן (1885–1944).<ref name=":0" />

בבחירות לנשיאות 1908 רץ בעלה לצד ויליאם הווארד טאפט, ומונה לסגן נשיא ארצות הברית במרץ 1909, ואילו קרי הפכה לגברת השנייה הראשונה שליוותה את בן זוגה במצעד ההשבעה, ורכבה אל הטקס בקפיטול האמריקאי.<ref name=":0" />

שרמן מתה ב-6 באוקטובר 1931 ביוטיקה, ניו יורק, ונקברה בבית הקברות פורסט היל ביוטיקה, ניו יורק, לצד בעלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:נשים אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:נשים אמריקאיות במאה ה-19
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1856
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1931
כרונולוגיית אשר

עמוד השער של Annals of the World
כרונולוגיית אשר היא כרונולוגיה של ההיסטוריה של העולם, שפורסמה בשנת 1650 על ידי הארכיבישוף האירי ג'יימס אשר. כרונולוגיה זו, המבוססת על קריאה מילולית של התנ"ך, הציעה שהעולם נברא בשנת 4004 לפנה"ס. העבודה הפכה לשם דבר בעיקר בקרב חסידי בריאתנות הארץ הצעירה, הגורסים שהיקום נברא לפני מספר אלפי שנים בלבד, בהתאם לתיאור בספר בראשית. כרונולוגיית אשר הופרכה ואיבדה את אמינותה במאה ה-19 בעקבות ביקורת מדעית.

הכרונולוגיה של אשר התבססה על קריאה מדוקדקת של התנ"ך ועל השוואה עם מקורות חיצוניים נוספים. אשר חילק את ההיסטוריה לשלוש תקופות עיקריות:<ref>James Barr, 1984-85. "[https://www.escholar.manchester.ac.uk/api/datastream?publicationPid=uk-ac-man-scw:1m1647&datastreamId=POST-PEER-REVIEW-PUBLISHERS-DOCUMENT.PDF Why the World Was Created in 4004 BC: Archbishop Ussher and Biblical Chronology]", Bulletin of the John Rylands University Library of Manchester 67:603–607.</ref>
# מבריאת העולם ועד נדידתו של אברהם: תקופה זו כוללת את תיאור קווי הדורות המובאים בבראשית ה' ובראשית י"א, בהם מופיע אילן יוחסין של אבות האומה עם ציון מספר השנים שעברו בין דורותיהם. אשר קבע את משך תקופה זו ל-2082 שנים, משנת 4004 לפנה"ס ועד שנת 1922 לפנה"ס.
# מנדידתו של אברהם ועד בניית בית המקדש הראשון: אשר קבע שתקופה זו נמשכה 910 שנים, מ-1922 לפנה"ס ועד 1012 לפנה"ס. בית המקדש הראשון הוקם לפי חישוביו 480 שנים לאחר יציאת מצרים.
# מבניית המקדש ועד לחורבן הבית הראשון: תקופה זו נחשבה למורכבת ביותר לחישוב בשל הקושי לתאם את שנות מלכי יהודה וישראל. אשר קבע כי תקופה זו נמשכה 424 שנים, משנת 1012 לפנה"ס ועד לשנת 588 לפנה"ס.

== ראו גם ==
* הכרונולוגיה המקראית והמסורתית
* מניין השנים בלוח העברי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כרונולוגיה
מסגד האימאם מוחמד אבן עבד אל-והאב

מסגד האימאם מוחמד אבן עבד אל-והאב (בערבית: مسجد الإمام محمد بن عبد الوهاب), המכונה גם המסגד הלאומי של קטר, הוא המסגד המרכזי והגדול ביותר במדינת קטר. המסגד נקרא על שמו של מוחמד אבן עבד אל-והאב, מטיף, מלומד, ותאולוג מוסלמי סוני מאזור נג'ד שבערב הסעודית, שנודע כמייסד תנועת הווהאביה, תנועה רפורמיסטית שהתפתחה לאסלאם הסוני במאה ה-18.<ref name="Laoust2012"></ref><ref name="Haykel2013"></ref><ref name="Esposito2004"></ref><ref name="Oxford2020"></ref>

== ארכיטקטורה ==
המסגד משתרע על שטח של 175,164 מטרים רבועים וכולל אולם מרכזי ממוזג המאפשר לכ-11,000 גברים להשתתף בתפילות בו זמנית. בנוסף, ישנה חצר רחבת ידיים המיועדת לנשים, שבה ניתן לארח כ-1,200 מתפללות. המסגד כולל שלושה שערים ראשיים ו-17 כניסות צדדיות. האולם המרכזי מעוטר ב-28 כיפות גדולות, בעוד שבחצר החיצונית ישנן 65 כיפות נוספות.<ref></ref> בסך הכל, המסגד יכול להכיל עד 30,000 מתפללים בו זמנית.<ref name=":3"></ref>

== מחלוקות וביקורת ציבורית ==
המסגד נחנך בשנת 2011 בטקס בהשתתפות אמיר קטר חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני.<ref name="dohanews2"></ref> בשנת 2012, הנהלת המסגד אסרה על כניסת ילדים לתפילות טרוואיח במהלך חודש הרמדאן, דבר שעורר כעס בקרב ההורים שהתעמתו עם אנשי הביטחון.<ref name=":12"></ref> מתפללת שהגיעה עם פעוטה התלוננה שהורחקה מהמסגד במהלך תפילת השקיעה כאשר המסגד היה יחסית ריק. לאחר שהתלוננה, הוצע לה שטיח תפילה והופנתה לפינה סמוכה לחדר ההיטהרות, אך לא הורשתה לעלות לקומה העליונה לצורך תפילה.<ref name=":2"></ref>

בשנת 2013, הוחזר האיסור על כניסת ילדים במהלך תפילות הרמדאן, דבר שעורר תגובות זעם נוספות בקרב המתפללים.

במהלך השנים נערכו במסגד דרשות שנויות במחלוקת, בהן דרשה שניתנה על ידי מוחמד אל-ערפי שתמך בג'יהאד בסוריה והצדיק את קבוצת המורדים האסלאמית ג'בהת פתח א-שאם. כמו כן, זגלול אל-נגאר, שהכחיש את פיגועי 11 בספטמבר, נשא דרשות במסגד מספר פעמים.

בפברואר 2013, הסעיף אטיק אל-אטיק נשא דרשה במסגד בה קרא להכחדת היהודים והנוצרים מידי האל, ולרוממות המוסלמים והאסלאם. באוקטובר 2013, חזר אל-אטיק על קריאתו להשמדת היהודים והנוצרים. במהלך חודש הרמדאן של שנת 2014, נשא אל-אטיק שוב דרשות במסגד, בהן קרא להשמדת שיעים, נוצרים, עלאווים ויהודים.

בשנת 2017 פורסמה בעיתון סעודי קריאה של 200 מצאצאי אבן עבד אל-והאב לשנות את שמו של המסגד בטענה שהשם אינו משקף את דרכו האמיתית של הסלף, למרות שמרבית תושבי קטר דוגלים בוהאביה.<ref></ref><ref></ref>

באוגוסט 2024 נערכה במסגד נערכה הלווייתו של מנהיג חמאס, אסמאעיל הנייה. הנייה, אשר נהרג בתקיפה בטהראן, הובא לקבורה בטקס רווי משתתפים במסגד המרכזי בקטר. טקס ההלוויה הפך לאירוע פוליטי מרכזי בו השתתפו בכירי ממשלות ותנועות אסלאמיות ממדינות שונות, כולל נציגים מטורקיה, פקיסטן, ומדינות נוספות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קטר: מבנים
קטגוריה:המזרח התיכון: מסגדים
למה אני חי?

למה אני חי? היא להקת פאנק ישראלית המורכבת מצמד היוטיוברים ויוצרי התוכן שוגר זאזא והמוזיקאי רון מיניס.

ללהקה אלבום אחד בעל 13 שירים בשם "הלוואי הייתי מת", וכל השירים ב-4 בדצמבר 2022.

במרץ 2023 הלהקה החלה בסבב הופעות עם האלבום.

== קריירה ==
=== האלבום "הלוואי הייתי מת" ===
ב-4 בדצמבר 2022, הצמד שוגר זאזא החלו לשתף פעולה עם המוזיקאי רון מיניס. שלושתם התעסקו במוזיקה, ובתאריך הזה העלו את ערוץ היוטיוב "למה אני חי? - נושא" שכלל את האלבום הראשון בעל 13 שירים: "הלוואי הייתי מת". כל השירים בתאריך 4 בדצמבר 2022.

השיר הארוך ביותר באלבום, בעל 3 דקות וחצי, הוא "שיר פאנק בלחש".

=== קליפים ===
ב-1 בדצמבר 2022, שוחרר הקליפ הראשון לשיר "אם יש SEEN אז למה ת'לא עונה?", ועם הזמן, שוחררו קליפים לשירים אחרים; בשיר "למה אני צריך לשים טיפ אם יש כבר דמי משלוח?", וב-5 בדצמבר בשיר "אבוקדו האם אתה בשל?". ב-11 באוגוסט 2024, שוחרר הקליפ של השיר ״סופר מריו תקפוץ יותר גבוה” לרגל 300 אלף רשומים בערוץ יוטיוב ש הצמד.<ref></ref>

== רשימת השמעה ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות פאנק (Punk) ישראליות
ערבית תוניסאית-יהודית

ערבית תוניסאית-יהודית היא ניב של ערבית תוניסאית שהיה מדובר בעיקר על ידי הקהילה היהודית בתוניסיה. הניב הזה הוא חלק מקבוצת השפות היהודיות-ערביות, שהן אוסף של ניבים ערביים ששימשו את הקהילות היהודיות ברחבי העולם הערבי.<ref name="judeoa">Bassiouney, R. (2009). </ref>

== היסטוריה ==
הקהילה היהודית בתוניסיה התקיימה עוד לפני הכיבוש הרומי בצפון אפריקה.<ref name="leddyc">[https://www.ldc.upenn.edu/sites/www.ldc.upenn.edu/files/leddy-cecere-thesis.pdf Leddy-Cecere, T. A. (2010). ]</ref> לאחר הכיבוש הערבי של צפון אפריקה, החלה הקהילה היהודית בתוניסיה לאמץ את הערבית כשפת יומיום, והניב שהתפתח בקרב היהודים היה מבוסס על הדיאלקט הפרה-הילאלי של הערבית התוניסאית. בניגוד לניבים הערביים של השבטים הבדואים, כמו שבטי בנו הילאל ובנו סוליים, ניב זה שמר על מאפיינים ייחודיים שהתפתחו כתוצאה ממעט מאוד מגעים עם קהילות חיצוניות, פרט להשפעות משפות יהודיות כמו לדינו. הדבר הוביל לפיתוח תכונות פונולוגיות ולכסיקליות ייחודיות לערבית התוניסאית-יהודית, כמו גם לשמירה קרובה יותר על מקורות אטימולוגיים.<ref>Aslanov, C. (2016).</ref>

הסופר המפורסם ביותר בערבית-יהודית הוא רב ניסים גאון (990–1062).<ref></ref> אישיות רבנית משפיעה בתקופתו, ניסים מקאירואן כתב אוסף של סיפורי אנשים שנועדו לעידוד מוסרי, לבקשת חותנו על אובדן בנו. נסים כתב "ליקוט מהודר בנושא הקלה לאחר מצוקה"<ref></ref> תחילה בסגנון ערבי-יהודי מוגבה בעקבות מוסכמות הקידוד והאיות של סעדיה גאון ובהמשך תרגם את היצירה לעברית.<ref></ref>

בתחילת המאה ה-20, ערבית תוניסאית-יהודית הייתה אחת השפות העיקריות בקרב יהודי תוניסיה, עם אלפי דוברים. באותה תקופה, הוקמו בתי דפוס ראשונים שהפיקו עיתונים וספרים בערבית תוניסאית-יהודית. עם זאת, מאז הקמת מדינת ישראל בשנת 1948, חלה ירידה משמעותית בשימוש בשפה זו. רוב יהודי תוניסיה היגרו לישראל או לצרפת, שם עברו לדבר עברית או צרפתית כשפת אם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: שפות
קטגוריה:ערבית יהודית
קטגוריה:יהדות תוניסיה
המהומות בממלכה המאוחדת (2024)

המהומות בממלכה המאוחדת בשנת 2024 החלו ב-30 ביולי 2024 בעקבות מתקפת דקירות המונית שהתרחשה בסאות'פורט יום קודם לכן, ב-29 ביולי, שבה נהרגו שלושה ילדים. בעקבות המתקפה נפוצו ברשתות החברתיות שמועות כי הדוקר הוא מוסלמי או מהגר, דבר שהוביל לפרוץ מהומות ולהפגנות נגד הגירה ברחבי המדינה. המהומות החלו בסאות'פורט ולאחר מכן התפשטו לערים נוספות באנגליה ולבלפסט בצפון אירלנד. המהומות היו החמורות ביותר בממלכה המאוחדת מאז המהומות באנגליה ב-2011 וכללו התקפות גזעניות, הצתות וביזה.<ref name=":0"></ref><ref name="CNN-Picheta-05Aug24"></ref>

== רקע ==

ב-29 ביולי 2024, אירע פיגוע דקירה במהלך סדנת יוגה וריקוד לילדים בסאות'פורט. שלושה ילדים נרצחו ושמונה נוספים נפצעו, מתוכם חמישה במצב קשה. שני מבוגרים שהיו במקום נפצעו גם הם באורח אנוש.<ref></ref> זמן קצר לאחר המתקפה, החלו להתפשט ברשתות החברתיות שמועות לגבי זהותו של התוקף, כאשר נטען שהוא מוסלמי או מבקש מקלט. שמועות אלו, שהופצו בעיקר על ידי קבוצות ימין קיצוני, היו הזרז לפרוץ המהומות.

== המהומות ==
ב-30 ביולי, קבוצה של מפגינים התכנסה מחוץ למסגד בסאות'פורט במחאה נגד מה שחשבו למעורבותו של מוסלמי במתקפה. בהפגנה השתתפו חברי קבוצות ימין קיצוני כמו הליגה להגנה אנגלית (EDL) ו"האלטרנטיבה הפטריוטית" הנאו-נאצית. המפגינים תקפו שוטרים, הציתו ניידת משטרה ותקפו את המסגד המקומי. מעל חמישים שוטרים נפצעו במהלך ההתפרעויות, ושלושה כלבי משטרה נפגעו.

המשטרה ניסתה להרגיע את הציבור והודיעה שהתוקף הוא אקסל רודקובאנה, נער בן 17 שנולד בקרדיף שבוויילס למהגרים מרואנדה. הודעה זו נועדה לְהָזֵם את השמועות הכוזבות, אך המידע השגוי כבר הספיק להתפשט וההפגנות נמשכו.<ref></ref>

בימים שלאחר פרוץ המהומות, ההתפרעויות התפשטו לערים נוספות באנגליה ובצפון אירלנד. ב-31 ביולי, נעצרו מעל 100 מפגינים בלונדון, והתקיימו הפגנות בערים נוספות כגון מנצ'סטר, הארטלפול ואלדרשוט. ב-2 באוגוסט, התרחשו מהומות בסנדרלנד, שם הוצתה תחנת משטרה, שלושה שוטרים נפצעו ונעצרו מספר מפגינים. ב-3 באוגוסט, המפגינים נגד הגירה התעמתו עם כוחות משטרה ומפגינים נגדיים, תקפו עסקים בבעלות מהגרים ובתי מלון בהם שוהים מבקשי מקלט.

המהומות עוררו תגובות חזקות מצד קבוצות נגד גזענות, איסלאמופוביה ואנטי-פשיזם. קבוצות כמו Stand Up to Racism, מפגינים פרו-פלסטינים, מוסלמים מקומיים ואנשים ממוצא אפריקאי, וכן חברי קהילות מקומיות נוספות, התארגנו בהפגנות נגדיות. התנגשות בין המפגינים הקיצוניים לבין המתנגדים למהומות הובילה לעימותים אלימים ברחבי המדינה.

== השלכות והחקירות ==
המהומות הביאו לנזק רב לרכוש, לפציעות רבות ולהגברת המתחים הבין-דתיים והבין-גזעיים בממלכה המאוחדת. נכון לאמצע אוגוסט 2024, המשטרה והגופים הממשלתיים ממשיכים לחקור את נסיבות ההתפרעויות ואת מקור הדיסאינפורמציה שהובילה להן. ההאשמות כלפי רוסיה מעוררות דאגות נוספות לגבי התערבות חיצונית בענייני הפנים של בריטניה, ובעיקר סביב סוגיות של גזענות ושנאת זרים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פוליטיקה
קטגוריה:מהומות
קטגוריה:2024 בממלכה המאוחדת
נאום רגנסבורג

נאום רגנסבורג היה נאום שנשא האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר ב-12 בספטמבר 2006 באוניברסיטת רגנסבורג בגרמניה. הנאום, שכותרתו הייתה "אמונה, תבונה והאוניברסיטה – זכרונות והרהורים" (בגרמנית: Glaube, Vernunft und Universität – Erinnerungen und Reflexionen), עורר תגובות רבות וגרם למחלוקת בין-לאומית, בעיקר בשל ציטוט שהביא האפיפיור מכתבי הקיסר הביזנטי מנואל השני פלאולוגוס על האסלאם.

== תוכן הנאום ==
הנאום עסק בקשר בין אמונה לתבונה, תוך התייחסות לפילוסופיה יהודית, יוונית ונוצרית מתקופות שונות, וכן לניתוח התאולוגיה הנוצרית הפרוטסטנטית והחילוניות המודרנית. במסגרת דבריו, האפיפיור הדגיש את החשיבות של שילוב שאלת קיומו של האל בתבונה.

הקטע השנוי במחלוקת הופיע כאשר האפיפיור ציטט מתוך דיאלוג שנערך בשנת 1391 בין הקיסר הביזנטי מנואל השני לבין מלומד פרסי בלתי מזוהה. במהלך הדיאלוג, הקיסר התבטא בצורה חריפה כלפי האסלאם, ואמר כי מוחמד לא הביא דבר חדש מלבד דברים "רעים ולא אנושיים", כמו הציווי להפיץ את האמונה בכוח החרב. אמירה זו, שצוטטה בנאום, נתפסה כפוגענית על ידי רבים בעולם המוסלמי, וגררה תגובות זעם והפגנות נרחבות.

== המשמעות וההשלכות ==
הנאום גרם לתסיסה רבה במדינות מוסלמיות רבות, כאשר פוליטיקאים ומנהיגים דתיים מוסלמים ראו בציטוט זה השמצה של דתם.<ref>[http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/5348436.stm BBC Article. "In quotes: Muslim reaction to Pope"], last accessed 17 September 2006</ref><ref name="BBC1">[http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/5353208.stm BBC News Article: "Pope sorry for offending Muslims"], last accessed 17 September 2006</ref> הפרלמנט הפקיסטני אף קרא לאפיפיור לחזור בו מהצהרתו. בנוסף, התקיימו הפגנות רבות במדינות מוסלמיות בהן הביעו המפגינים את מחאתם על דבריו של האפיפיור.<ref>[https://www.telegraph.co.uk/comment/personal-view/3632287/The-Popes-message-of-greater-dialogue-achieves-the-opposite.html Telegraph]</ref>

בניסיון להבהיר את דבריו, האפיפיור ציין שהציטוט לא נועד לשקף את דעתו האישית, אלא להוות חלק מדיון רחב יותר על היחס בין תבונה לאמונה בדתות השונות. הוא הדגיש כי האמירה של מנואל השני נאמרה ב"חריפות בלתי מתקבלת על הדעת" שנועדה להבהיר את ההבדל בין גישת הנצרות, הרואה את התבונה כחלק מהותי מהאמונה, לבין גישות אחרות, בעיקר באסלאם, בהן אלוהים נתפס כעולה על התבונה האנושית ולכן אינו מחויב להגבלות רציונליות.

בסיום הנאום, האפיפיור הזמין את העולם האסלאמי ואת שאר הדתות לדיאלוג המבוסס על תבונה רחבה ופתוחה, וזאת בניסיון להפיג את המתח שנוצר בעקבות הנאום.
== הערות שוליים ==

קטגוריה:הוותיקן: יחסי חוץ
קטגוריה:נאומים
חורבת אל-ח'שה

חורבת אל ח'שה (דרדרה) היא אתר ארכאולוגי בעמק נחל משושים שברמת הגולן, בה נתגלו שרידי יישוב יהודי ומבנה בית כנסת. החורבה נמצאת צפונית לצומת יהודייה, ועובר בה שביל מסומן ירוק המוביל לבריכת המשושים.<ref name=":0"></ref>

== מחקר ==
שטח החורבה נחלק לשניים, כאשר במדרון הצפוני של העמק נתגלו בתים מודרניים של כפר ערבי שעשו שימוש באבני החורבה. בקצה הדרומי, על גבי שרידי יישוב קדום נבנו בתים שעשו גם כן שימוש משני באבני החורבה. בקצה החורבה נחשף מבנה בנוי אבני גזית. מבנה זה זוהה על ידי החוקרים כבית הכנסת של היישוב הקדום.<ref name=":0" />

== ארכאולוגיה ==
באתר נתגלו שרידי כפר מודרני שנבנה בסמוך ועל חורבות יישוב יהודי קדום, מתקופת התלמוד. בקצה המזרחי של היישוב הקדום נחשף בית הכנסת הקדום, הבנוי אבני גזית. אבנים מעוטרות נתגלו בבנייה משנית ובשטח החורבה. כמו כן נמצאו שרידי המעידים של קיומו של בית בד. מצפון מזרח לחורבה נחשף בית קברות.<ref name=":0" />

== ממצאים ==
הממצאים השונים שנתגלו בשטח חורבת אל ח'שה, מעידים על אופיו היהודי של היישוב ועל קיומו של בית כנסת במקום. השרידים שנתגלו תואמים בתי כנסת אחרים שנתגלו בגולן וכוללים: שרידי עמודים וכותרות, אבנים מעוטרות בורדות, שרידי משקופים, אבני אומנה ושבר כרכוב. בנוסף נתגלו אבני כבישה, אגני ריסוק, מצע כבישה, משקולת לקורה של בית בד, המעידים על קיומם של מספר בתי בד. בודדה נמצאה בשימוש משני בקיר אחד הבתים, כמו גם אגני אבן ושכב ריחיים של חמור.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:רמת הגולן: בתי כנסת
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
שפות קלאסיות

שפות קלאסיות הן שפות בעלות מסורת ספרותית עצמאית ומגוון רחב של כתבים עתיקים שנכתבו בהן.<ref></ref> לפי הגדרה זו, שפות קלאסיות הן בדרך כלל שפות שאינן מדוברות עוד כשפות אם, אך נותרו בעלות השפעה תרבותית וספרותית משמעותית לאורך ההיסטוריה. השפות הקלאסיות נחשבות לשפות שהייתה להן השפעה רחבה על תרבויות אחרות גם לאחר שהפסיקו לשמש כשפות אם במובן המקורי שלהן.

== שפות קלאסיות במערב ==

במסגרת הלימודים הקלאסיים המסורתיים באירופה, השפות הקלאסיות מתייחסות בעיקר ליוונית עתיקה ולטינית קלאסית שהיו השפות הספרותיות של העולם הים תיכוני בעת התקופה הקלאסית. יוונית עתיקה הייתה השפה של הומרוס ושל היסטוריונים, מחזאים ופילוסופים של אתונה הקלאסית, התקופה ההלניסטית והתקופה הביזנטית. הלטינית הייתה השפה הרשמית של האימפריה הרומית המוקדמת ולאחר מכן של האימפריה הרומית המערבית. לאחר שקיעת האימפריה הרומית, הלטינית המשיכה לשמש כלינגואה פרנקה בקרב המלומדים באירופה של ימי הביניים והרנסאנס, והיא נשארה שפת המדע והכנסייה הקתולית עד המאה ה-18.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שפות
ויספר

ויספר (באנגלית: Wissper) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בריטית-גרמנית-אירית לילדים שהופקה על ידי Made 4 Entertainment, Telegael ו-Bastei Media. בבריטניה הוקרן הפרק הראשון בערוץ 5 ברצועת מילקשייק! בשנת 2014, בישראל הסדרה שודרה בערוץ הופ! בשנת 2016. אורכו של כל פרק הוא 10 דקות.

== עלילה ==
ויספר היא ילדה בעלת קסם דיבור עם חיות, שבכל פרק היא עוזרת להם בבעיות שונות.

== דמויות ==
* ויספר (Wissper): ילדה בת 7 בעלת קסם דיבור עם חיות, כאשר היא מדברת עם חיות היא אומרת את מילת הקסם שהיא <nowiki></nowiki>שששששששש........<nowiki></nowiki>.
* פגי (Peggy): גוזלת פינגווין סגולה קטנה אותה מוציאה ויספר מהמקרר.
* קב (Kev): תנין ירוק, אוהב לגלוש בגלשן.
* דן (Dan): פנדה סגול, אוהב ללעוס במבוק.
* פסים (Stripes) נמרה כתומה, נלהבת.

== מדבבים ==
הדיבוב העברי הופק על ידי מעיין קראים ובוים על ידי מעיין שניידר משה.
{| class="wikitable"
!שם הדמות
!מדבב\ת בעברית
|-
|ויספר
|נויה דואני
|-
|פגי
|קטי כהן
|-
|רן
|דולב סלע
|-
|אבא
|מתי אטלס
|-
|אמא
|שירלי לילו
|}
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות הנפשה גרמניות
קטגוריה:סדרות הנפשה איריות
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
אופנה גותית

הדוגמנית הגותית סנדי ג'יי.
אופנה גותית היא סגנון לבוש המשויך לתת-תרבות הגותית. סגנון זה מאופיין במראה אפל ולעיתים מורבידי,<ref name="grunenberg2"></ref> ומשתמש רבות בצבעי שחור בבגדים שיער ובאיפור.<ref name="grunenberg2" /> האופנה הגותית כוללת לרוב שיער צבוע בשחור, בגדים שחורים, איפור כבד הכולל אייליינר כהה, לק שחור ושפתון כהה, ומראה דרמטי וייחודי.<ref name="Fischer 143–148"></ref> סגנונות הלבוש הגותי שואבים השראה מתקופות כמו התקופה האליזבתנית והוויקטוריאנית, וכן ממוטיבים השאובים מעולם ה-BDSM.<ref name="grunenberg2" />

== מאפיינים ==
זוג גותי זכר ונקבה
האופנה הגותית מזוהה בעיקר בזכות שימוש נרחב בבגדים כהים, כולל קטיפה שחורה, תחרה, רשתות ועור, ובצבעים כמו ארגמן וסגול. לעיתים קרובות, משולבים בה פריטים כמו מחוכים, כפפות, נעלי עקב גבוהות ותכשיטי כסף המעוטרים בסמלים דתיים או אוקולטיים. סגנון זה מבטא את התחכום, המסתורין והמורכבות של תת-התרבות הגותית.<ref></ref>

== אייקונים גותיים ==
בין הדמויות המשפיעות ביותר על סגנון הלבוש הגותי נמנית סוזי סו, סולנית להקת "סוזי והבנשיז", שהשפיעה רבות על הופעת סצנת הרוק הגותי. בנוסף, דמויות כמו רוברט סמית',<ref></ref> מלהקת "הקיור", מוסידורה, בלה לוגוסי, דייוויד בואי, רוז ויליאמס, בטי פייג' ומורטישה אדמס מזוהות גם הן עם הסגנון הגותי והפכו לאייקונים בתחום זה.

== מוזיקה ==
המוזיקה הגותית של שנות ה-80, שהתפתחה בעיקר בלונדון, היוותה חלק חשוב בעיצוב האופנה הגותית. להקות כמו "באוהאוס", "הקיור", "סוזי והבנשיז" ו"סיסטרס אוף מרסי" השפיעו על המוזיקה ועל סגנון הלבוש של תת-התרבות הגותית.<ref name=":02"></ref>

== השפעה של מדיה חברתית ==
הרשתות החברתיות הגבירו את המודעות לאופנה הגותית והפכו אותה לנגישה יותר לקהל הרחב. עם זאת, נוצרה גם תופעה של "גותיות ראווה", שבה אנשים מציגים את סגנונם הגותי בעיקר לצורך צילום תמונות או סרטונים, ולא בהכרח כאורח חיים. הדבר הוביל לביקורת מצד חברי הקהילה הגותית המסורתית, אשר רואים בתופעה זו ניסיון שטחי לשייך את עצמם לתרבות הגותית ללא הבנה אמיתית של מהותה.

== ראו גם ==
* דימוי גוף
* גותים (זרם תרבותי)
* תורת הנסתר

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:התנהגות
קטגוריה:אופנה במדינות המערב במאה ה-21