OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ארתור אשקין

ארתור אשקין (Arthur Ashkin; 2 בספטמבר 1922 - 21 בספטמבר 2020) היה פיזיקאי יהודי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה. אשקין סיים תואר דוקטור באוניברסיטת קורנל ב-1952 ועבד במעבדות בל עד שפרש מעבודתו ב-1992. ב-2018 זכה אשקין בפרס נובל לפיזיקה על פיתוח מלקחיים אופטיים. אשקין פרסם מחקרים רבים במהלך השנים ועל שמו רשומים 47 פטנטים.

== קורות חיים ==
=== משפחה וראשית חיים ===
אשקין נולד בברוקלין בספטמבר 1922 וגדל שם, בן למשפחה יהודית. הוריו, איזדור ואנה אשקין, היגרו לארצות הברית מאוקראינה בגיל צעיר. לאשקין היו שני אחים: ג'וליוס (פיזיקאי גם כן) ורות. אחות מבוגרת יותר, גרטרוד, מתה בצעירותה.

אשקין החל ללמוד באוניברסיטת קולומביה לתואר בפיזיקה, ובמקביל עבד כטכנאי במעבדת הקרינה במקום שהייתה אחראית על ייצור רכיבים למכ"ם עבור הצבא האמריקאי. בשנה השנייה ללימודיו, נאלץ להתגייס לצבא ארצות הברית בשל מלחמת העולם השנייה, אולם עד מהרה הוא שוחרר וחזר לעבוד במעבדת הקרינה באוניברסיטה.

ב-1947, סיים אשקין את התואר בפיזיקה באוניברסיטת קולומביה, ועבר ללמוד פיזיקה גרעינית באוניברסיטת קורנל. אשקין עבר למקום בעיצומה של העבודה על פרויקט מנהטן, בו אחיו יוליוס השתתף, וכך הכיר את ריצ'רד פיינמן, הנס בתה ואחרים שהיו בקורנל באותה התקופה.

ב-1952 קיבל אשקין את תואר הדוקטור שלו באוניברסיטת קורנל והחל לעבוד במעבדות בל.

בקורנל, פגש אשקין את אשתו אלין, שהייתה מורה לכימיה בבית ספר תיכון בניו ג'רזי. הם היו נשואים למעלה מ-60 שנה ונולדו להם שלושה ילדים.

=== קריירה מדעית ===
במעבדות בל עבד אשקין תחילה בנושא גלי-המיקרו, ולאחר מכן עבר למחקר לייזר. אשקין חקר במעבדות גם אופטיקה לא ליניארית, סיבים אופטיים ועוד. במהלך עבודתו במעבדות בל פיתח אשקין את המלקחיים האופטיים, כלי מבוסס-לייזר המסוגל לאחוז אטומים, חלקיקים, תאים ועוד. על פיתוח זה עבד אשקין בשנות ה-80, וב-1987 התרחשה פריצת דרך בתחום כאשר הצליח לאחוז חיידקים רבים בעזרת הכלי מבלי לפגוע בהם.

בשנת 1992 פרש אשקין ממעבדות בל לאחר 40 שנה של מחקר שבהן תרם לפיזיקה הניסויית. אשקין המשיך לעבוד לאחר מכן במעבדה בביתו.

ב-2 באוקטובר 2018 הוענק לאשקין פרס נובל בפיזיקה על פיתוח המלקחיים האופטיים, אותם הגדירה האקדמיה המלכותית השוודית למדעים: "חלום ישן של מדע בדיוני". את הפרס קיבל כאשר הוא בן 96, וכך הפך לאדם שהוענק לו פרס נובל בגיל המבוגר ביותר אי פעם (עד זכייתו של ג'ון גודאינף בפרס נובל לכימיה בשנת 2019). הפרס חולק בינו לבין מדענים אחרים כאשר הוא קיבל את מחציתו, והמחצית השנייה התחלקה בין דונה סטריקלנד וז'ראר מורו.

אשקין נפטר ב-21 בספטמבר 2020.

== פרסים ==
* פרס נובל לפיזיקה לשנת 2018
* פרס הארווי (2004)
* פרס ג'וזף קית'לי על התקדמות במדע (2003)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:זוכי פרס הארווי
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2018
קטגוריה:עמיתי IEEE
קטגוריה:פיזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
קורפוס המילואים ה-27 (האימפריה הגרמנית)

קורפוס המילואים ה-27 (בגרמנית: XXVII. Reserve-Korps) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-1 בספטמבר 1914 כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, והיא כללה יחידות מממלכת סקסוניה ומממלכת וירטמברג. כמפקדו הראשון מונה אדולף פון קרלוביץ, והוא כלל את דיוויזיות המילואים ה-53 וה-54. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה הרביעית בפיקוד אלברכט, דוכס וירטמברג. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, ובשנת 1915 נטל חלק בקרב איפר השני ובקרב שמפאן השני. בשנת 1916 לחם הקורפוס במהלך הקרב על הסום, ובנובמבר 1916 הועבר לחזית המזרחית. בשלהי 1917 הוא חזר למערב, תחילה החזיק בעמדות הגבול בגבול ההולנדי-בלגי, ובינואר 1918 הוא הועבר לפלנדריה. באביב 1918 הוא השתתף במבצע מיכאל, כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן לחם נגד מתקפת מאה הימים של בעלות הברית, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

==מפקדים==
* אדולף פון קרלוביץ (1 בספטמבר 1914–26 באוקטובר 1914)
* ריכרד פון שוברט (27 באוקטובר 1914–6 בספטמבר 1916)
* אוסקר פון ארנטל (6 בספטמבר 1916–15 ביוני 1917)
* הנס קרוג פון נידה (15 ביוני 1917–9 בספטמבר 1918)
* ברנהרד פון ואצדורף (9 בספטמבר 1918–22 בפברואר 1919)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/akrkgk.html הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה] באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres 
27
לה שן דה ל'אספואר

לה שן דה ל'אספואר (בצרפתית: La Chaîne de l'espoir; בתרגום לעברית: "שרשרת התקוה") הוא ארגון חסד צרפתי, שמטרותיו לקדם ולטפל רפואית וחינוכית בילדים אשר בגלל מגבלות טכניות או פיננסיות, אינם יכולים להיות מטופלים בארץ מוצאם.

הארגון הוקם על ידי פרופ' אלן דלוש בשנת 1981, תחת חסותו של הארגון רופאי העולם, ובשנת 1992 הפך לארגון עצמאי.

הארגון בונה בתי חולים, משחזר, ומצייד בתי חולים קיימים במדינות מתפתחות, בסטנדרטים בינלאומיים.

הארגון ערוך להגיב למצבי החירום הנגרמים בעקבות אסונות גדולים, בכך שהוא מעמיד את מומחיותו וקשריו לטובת האוכלוסייה הפגועה. במהלך השנים היה מעורב לה שן דה ל'אספואר בסיוע לנפגעי אסונות בכ-30 מדינות בעולם.

בנוסף, לארגון מטרה לקדם אפשרויות חינוך לילדים עם קשיי למידה, ולפתח תוכניות לתמיכה להרשמה לבתי ספר ולהשתלמיות מקצועיות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 316x16px [https://www.youtube.com/watch?v=xwpXU9CK0qg מצגת על לה שן דה ל'אספואר - הגרסה האנגלית], באתר יוטיוב
* 
* [https://www.chainedelespoir.org/en האתר באנגלית]

קטגוריה:ארגוני רפואה ובריאות בין-לאומיים
Bloom (אלבום של טרוי סיון)

Bloom (בעברית: פריחה) הוא אלבום האולפן השני של הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. האלבום יצא לאור ב-31 באוגוסט 2018, על ידי חברות התקליטים EMI אוסטרליה וקפיטול רקורדס.

האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד 200, והעשירי במצעד האלבומים הבריטי.

== רקע והפקה ==
האלבום הופק על ידי אוסקר הולטר, אלכס הופ, בראם אינסקור, ג'אם סיטי, אוסקר גורס, אריאל ראצ'שייד, באדי רוס ובובי קרליק. האלבום מכיל שירים בסגנון הפופ כדוגמת "The Good Side", ו-"Bloom", ושירים בסגנון הדאנס-פופ.

פיצ'פורק סקרו את האלבום בחיוב ואף העניקו לו ציון של 7.5 מתוך 10 בסך הכל.

== סינגלים ==
* "!My My My" - יצא לאור ב-10 בינואר 2018, כסינגל הראשון מתוך האלבום. השיר נכנס אל המקום ה-80 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-38 במצעד הסינגלים הבריטי. השיר נכתב על ידי טרוי סיון, לילנד, אוסקר גורס וג'יימס אלן ראלב והופק על ידי אוסקר גורס. השיר הוא שיר בסגנון הפופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ. ג'יימיסון קוקס מפיצ'פורק סקר את השיר בחיוב רב ואף טען כי הוא אחד מהשירים הטובים ביותר של שנת 2018.
* "The Good Side" - יצא לאור ב-19 בינואר 2018, כסינגל השני מתוך האלבום. השיר נכתב על ידי טרוי סיון, לילנד, בראם אינסקור, אלכסנדרה יוז, ג'אם סיטי, אריאל ראצ'שייד והופק על ידי ראצ'שייד ואינסקור. ב-17 בינואר 2018, הכריז סיון על צאת הסינגל הזה ואף פרסם את עטיפתו הרשמית. סיון הסביר שהשיר הוא מכתב פתוח לחברו לשעבר.
*"Bloom" - יצא לאור ב-2 במאי 2018, כסינגל השלישי וכשיר הנושא מתוך האלבום. השיר נכתב והופק על ידי טרוי סיון, פיטר סוונסון, אוסקר הולטר ולילנד. סיון חשף לראשונה את השיר בריאיון עם Popjustice. הוא תיאר את השיר כ-"שיר פופ טהור, אשר דומה ל-"Teenage Dream", של הזמרת האמריקאית קייטי פרי.
*"Dance to This" - יצא לאור ב-13 ביוני 2018, כסינגל הרביעי מתוך האלבום, בשיתוף עם אריאנה גרנדה. השיר נכתב על ידי טרוי סיון, אוסקר הולטר, לילנד ונוני באו. הקליפ של השיר זכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-75 מיליון צפיות.
*"Animal" - יצא לאור ב-9 באוגוסט 2018, כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.

== הצלחה מסחרית ==
האלבום נכנס היישר אל המקום ה-3 במצעד האלבומים האוסטרלי ובך הפך למצליח ביותר של סיון במצעד זה. בארצות הברית מכר האלבום בשבוע צאתו 72,000 עותקים, ובכך התברג במקום ה-4 במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך למצליח ביותר של סיון במצעד זה גם כן.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!גרסה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
| rowspan="5" |31 באוגוסט 2018
|סטנדרטית
|הורדה דיגיטלית, תקליט, תקליטור
|EMI אוסטרליה
|
|-
! rowspan="2" |ארצות הברית
|גרסה אורבנית
|תקליט
| rowspan="2" |קפיטול
|
|-
|גרסת טארגט
| rowspan="2" |תקליטור
|
|-
!יפן
|גרסת דלוקס יפנית
|יוניברסל מיוזיק יפן
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי טרוי סיון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אלכס הופ
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
איריני, נסיכת יוון ודנמרק

איריני, נסיכת יוון ודנמרק (ביוונית: Πριγκίπισσα Ειρήνη της Ελλάδας και Δανίας; נולדה ב-11 במאי 1942), היא בתו של פבלוס, מלך יוון ואחותה של סופיה, מלכת ספרד.

== ביוגרפיה ==
איריני נולדה ב-11 במאי 1942 בקייפטאון, שם שהו הוריה בגלות במהלך מלחמת העולם השנייה, לפבלוס, נסיך הכתר של יוון ולפרדריקה, נסיכת הנובר, בתם של ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג וויקטוריה לואיזה, נסיכת פרוסיה. בשנת 1946 חזרה משפחתה ליוון, ובשנת 1947 עלה אביה לשלטון. איריני הייתה פסנתרנית מוכשרת, ואף הופיעה בקונצרטים כמה פעמים. בשנת 1964 מת אביה, ואחיה קונסטנטינוס השני, מלך יוון עלה לשלטון במקומו. בשנת 1969 התחתנה אחותה סופיה עם חואן קרלוס, נסיך ספרד, ובשנת 1974 הודח אחיה מתפקידו, ואיריני נאלצה לצאת לגלות יחד עם שאר בני משפחתה. בתחילה התגוררה איריני בהודו, אולם לאחר מות אמה בשנת 1981 היא עברה להתגורר לצד אחותה בספרד. בשנת 2018 היא ויתרה על אזרחותה היוונית, וקיבלה אזרחות ספרדית. 

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ילידות 1942
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
רי סול-ג'ו

רי סול-ג'ו (בקוריאנית: 리설주; נולדה ב-28 בספטמבר 1989) היא הגברת הראשונה של קוריאה הצפונית ואשתו של מנהיג המדינה קים ג'ונג-און. מעט ידוע אודותיה וכל המידע עליה מגיע ממקורות זרים, ככל הנראה לה ולבעלה יש 4 ילדים משותפים והיא הופיעה לצידו במספר אירועים פומביים. באפריל 2018 דרגתה הועלתה מדרגת חברת מפלגה לדרגת "הגברת המכובדת הראשונה".

== ביוגרפיה ==
מעט מאוד ידוע על רי, מאחר שנשיא צפון קוריאה ומשפחת קים נוטה לשמור בדרך כלל על עמימות בנושאים הקשורים למשפחה, וישנו מעט מאוד מידע מאושר אודותיה.

=== הופעות פומביות ===
בשנת 2012 הופיעה לצד קים במספר אירועים מתוקשרים, בהתחלה נחשד כי היא הזמרת היון סונג-וול אך בשלב מאוחר יותר אושרה זהותה על ידי מקורות צפון קוריאניים והסתבר כי מדובר למעשה באשתו של המנהיג.

ביולי 2012 הופיעה רי בשמלה שחורה קטנה באירוע גאלה, מראה שלא מאפיין בדרך כלל את נשות קוריאה הצפונית. פרשנים רבים פירשו את האירוע, בנוסף לשינויים נוספים שערך קים בשלטונו כשינוי מדיניות או כתעמולה תקשורתית.

בין השנים 2012 עד 2014 הופיעה רי בתקשורת הצפון קוריאנית מספר פעמים בודדות. במרץ 2018 הופיעה בתקשורת הסינית יחד עם בעלה בפגישה עם נשיא סין שי ג'ינפינג ורעייתו. במהלך הפסגה הבין-קוריאנית באפריל 2018 נצפתה בקרבתה של הגברת הראשונה של קוריאה הדרומית, קים ג'ונג סוק.

== דיווחים זרים ==
מאחר שהתקשורת הצפון קוריאנית שומרת באדיקות רבה על הפרטיות של משפחת השלטון, יש עיתונאים שאף דיווחו כי שמה אינו יותר משם בדוי כל הידוע על רי מגיע ממקורות זרים. שנת לידתה מוערכת בין השנים 1985 ל-1989 והיא ככל הנראה מגיעה מהאליטה השלטונית הבכירה בצפון קוריאה. נאמר כי לאחר שסיימה את לימודיי התיכון בפיונגיאנג נסעה ללמוד לימודי מוזיקה בסין. טוענים כי היא קרובת משפחה של רי פיונג צ'ול, אחד מיועציו של בעלה. מקורות אחרים טענו כי רי היא למעשה זמרת במקהלה צפון קוראנית אשר הופיעה במספר הופעות בחו"ל וכי השלטונות הצפון קוריאנים מנסים "למחוק את עברה כזמרת". מקורות אחרים טענו כי היא בעלת תואר שלישי מאוניברסיטת קים איל-סונג במדעים.

רי וקים ככל הנראה נישאו ב-2009 כתוצאה משידוך של אביו, ככל הנראה יש לזוג 3 ילדים שאחד מהם נולד ב-2012, שנת ה-100 להולדתו של קים איל-סונג, כך על פי דיווחיו של שחקן הכדורסל דניס רודמן, שביקר את קים באותה שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני זוג של מנהיגי מדינות
קטגוריה:נשים צפון קוריאניות
קטגוריה:משפחת קים
קטגוריה:ילידות 1985
קלישי

קְלִישִי (בצרפתית: Clichy) היא קומונה בצרפת ופרבר של פריז, מצפון-מערב לעיר פריז. קלישי תחומה בין נהר הסן מצפון-מערב ובולוואר פריפריק (גבולה המוניציפלי של העיר פריז) מדרום-מזרח.

== היסטוריה ==
שם המקום מופיע בכתובים מן המאה השישית כאחוזת אציל גאלי ששמו בלטינית קלפיוס (Cleppius) ולפיכך נקראה Clippiacum (קליפיאקום) ובהמשך שובש השם ל-Clichiacum (קלישיאקום).

במאה השביעית היה המקום בירתו של המלך המרובינגי דגוברט הראשון. מן המאה ה-13 הוגדרה רמת קלישי כ-garenne כלומר פארק-ציד של אציל ושמה היה לפיכך Clichy-la-Garenne, שם שעדיין נמצא בשימוש בלתי רשמי. בעת המהפכה הצרפתית הוסרה הקונוטציה המעמדית של השם ונקבע שמו של המקום כ"קלישי הפטריוטית" (Clichy-la-Patriote). לאחר המהפכה הוסרו התוספות והשם נקבע ל"קלישי" ללא תוספות.

ב-1830 אוחדו מספר התיישבויות ברמת קלישי לקומונה בשם Batignolles-Monceau. בשנת 1860 נכללו רוב אדמות הקומונה במסגרת הרובע השבעה-עשר של פריז וסופחו לעיר כחלק מתוכנית אוסמן להתחדשות פריז. רוב החלקים שנותרו מחוץ לעיר מהווים את קלישי כיום, חלק אחר אוחד ב-1867 עם חלקים מניי-סיר-סן ליצירת הקומונה לוולואה-פרה (Levallois-Perret).

בקלישי נמצאים מטות של חברות רב-לאומיות כגון חברת הקוסמטיקה לוריאל, חברת הציוד המשרדי Bic והמטה הצרפתי של חברת סוני. כן ממוקם בה מטה רשת בתי הכלבו הצרפתית Monoprix.

== תחבורה ==
אוטובוסי RATP 74, 174 ו-274, קו 13 של הרכבת התחתית של פריז וקו C של ה-RER מקשרים את קלישי עם מרכז פריז והפרברים הסמוכים. RATP מפעילה גם את קו TUC הפנימי הסובב בפרבר. כן נמצאת בקלישי תחנת הרכבת Clichy-Levallois המשרתת את קווי הטווח הקצר והבינוני (Transilien) היוצאים מתחנת סן לאזאר בפריז לכיוון צפון-מערב.

==ערים תאומות==
קלישי היא עיר תאומה של הערים:
* 
* 
* 
* 
* 
* , אנגליה
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

קטגוריה:או-דה-סן: ערים
פרסי הקולנוע של גאנה

פרסי הקולנוע של גאנה (באנגלית: Ghana Movie Awards) הם מספר פרסים המחולקים מדי שנה לזיהוי הצטיינות בתעשיית הקולנוע הגאנאית. טקס הפרסים הראשון נערך ב-25 בדצמבר 2010 במרכז הכנסים הבינלאומי אקרה (Accra International Conference Center). נכון לספטמבר 2018, הטקס לא נערך מאז שנת 2016.

== קטגוריות ==
להלן הקטגוריות השונות שבהן חולק הפרס בשנת 2015:

==קישורים חיצוניים==
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרסים קולנועיים
קטגוריה:קולנוע בגאנה
ארמיית המשמר החמישית

ארמיית המשמר החמישית (ברוסית: гвардейская армия я-5) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ארמיית המשמר החמישית הוקמה ב-5 במאי 1943 על בסיס יחידות של הארמייה ה-66 תוך הוספת מספר יחידות שכבר קבילו שם כבוד "משמר". ביולי 1943 ארמייה הוצבה בחזית וורונז' והחלה את השתתפותה בקרב קורסק. לאחר קרבות מגננה היא החלה במתקפת נגד לצד ארמיית המשמר המשוריינת החמישית ולקחה חלק פעיל בקרב פרוחורובקה.

בספטמבר 1943 היא הועברה לחזית האוקראינית השנייה ותוך קרבות שחררה את ערי פולטבה, קרמנצ'וג, עברה את נהר הדנייפר והתבססה על הגדה המערבית. במהלך שנת 1944 הארמייה המשיכה בקרבות באוקראינה הסובייטית. בסוף יוני 1944 היא עברה לעתודה. כבר ביולי 1944 היא רוכזה באזור טרנופול והשתתפה במבצע לבוב-סנדומייז'. במהלך פברואר-מרץ 1945 יחידות הארמייה השתתפו בקרבות סביב ברסלאו. לאחר סיום המשימה הם הועברו לשחרור דרזדן וצ'כוסלובקיה. מכוחות הנאצים.

ביולי 1946 הארמייה פורקה.

לאורך כל הזמן אלכסיי ז'אדוב היה מפקד הארמייה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://samsv.narod.ru/Arm/ag05/arm.html ארמיית המשמר החמישית] באתר samsv 

5
5
ארמייה 5
פלדצויגמייסטר

פלדצויגמייסטר הייתה דרגה צבאית היסטורית בחלק מהצבאות הגרמניים, בצבא האוסטרי ובצבא האוסטרו-הונגרי, במיוחד בשימוש ביחידות הארטילריה. הדרגה הייתה נפוצה במהלך המאות ה-16 או ה-17, אבל היא נותרה בשימוש גם בתחילת המאה ה-20 בחלק ממדינות אירופה. בצבא האימפריה ההבסבורגית, דרגת פלדצויגמייסטר הייתה שוות ערך ללוטננט גנרל.

== אטימולוגיה ==
המונח הוא גרמני, ומשמעו המילולי מתורגם ל"מפקד החימוש' או 'מפקד התותחים'. פלד פירושו לקרבי, כפי שהוא משמש גם בתואר הגרמני עבור גנרל-פלדמרשל, וצויג מתייחס לתותחים בשימוש יחידות הארטילריה. בצרפתית הדרגה השווה לפלדצויגמייסטר הייתה Grand maitre d'artillerie, שהייתה בשימוש מתקופת פיליפ השישי, מלך צרפת.

== דרגה צבאית ==
במקור, הדרגות מעל פלדצויגמייסטר היו פלדהאופטמן וגנרל-פלדמרשל, והיא הייתה הדרגה השלישית החשובה ביותר בצבא. למרות שהביטוי היה נפוץ ביחידות הארטילריה הגרמנית, שימש התואר גם במיליציות האוסטרית, ההונגרית, והצרפתית. הדירוג של פלדצויגמייסטר היה שונה במדינות הגרמניות. באוסטריה-הונגריה, פלדצויגמייסטר הייתה אחת משלוש הדרגות של גנרל חיל.

בשנת 1898, משרד המלחמה של מלכות פרוסיה יצר את התפקיד של פלדצויגמייסטר אשר היה שווה למפקד דיוויזיה. הפלדצויגמייסטר היה אחראי על אספקת נשק, תחמושת וכוח אדם.

בבוואריה משנת 1906, הפיקוח על כלי הנשק הופקד בידי מחלקת הפלדצויגמייסטר.

== הצבא האוסטרו-הונגרי ==
דרגת פלדצויגמייסטר בצבא האוסטרו-הונגרי (שוות ערך לגנרל חיל הרגלים ולגנרל חיל הפרשים)
בצבא האוסטרו-הונגרי, ל-Feldzeugmeister (בהונגרית: Táborszernagy) הייתה משמעות שונה. במהלך המלחמות הנפוליאוניות, פלדצויגמייסטר החזיק בדרגה מעל פלדמרשל-לוטננט והיה ממש מתחת לפילדמרשל. הדרגה הייתה מקבילה בערך לדרגת גנרל. פלדצויגמייסטר היה שווה ערך לגנרל חיל הרגלים וגנרל חיל הפרשים. הדרגה נשארה השנייה בחשיבותה בצבא האוסטרי עד ליצירת דרגת גנרל-אוברסט בשנת 1915.
בתחילה ניתנה הדרגה לגנרלים ביחידות הרגלים והארטילריה, בעוד ביחידות חיל פרשים ניתנה דרגת גנרל חיל הפרשים, אולם משנת 1908 ואילך ניתנה דרגת פלדצויגמייסטר רק לגנרלים מיחידות ארטילריה בלבד.
{| border="1" cellpadding="4" cellspacing="0" class="toccolours" style="border-collapse: collapse; margin: 0.5em auto 10px; clear: both;"
| align="center" style="background:#cfcfcf;" width="30%" |דרגה זוטרה<br />פלדמרשל-לוטננט
| align="center" style="background:#bfbfbf;" width="40%" |30x30 פיקסלים<br />דרגות הצבא האוסטרו-הונגרי <br />פלדצויגמייסטר
| align="center" style="background:#afafaf;" width="30%" |דרגה בכירה<br />גנרל-אוברסט
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.napoleon-online.de/AU_Generale/html/listen.html רשימת הגנרלים האוסטרים]
* [http://www.napoleon-series.org/research/biographies/Austria/AustrianGenerals/c_AustrianGeneralsR.html הגנרלים האוסטרים 1792-1815]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דרגות גנרל
קטגוריה:דרגות צבאיות באוסטריה
משל המטבע שאבד

במשל הזה, אישה מטאטאת את ביתה האפל, בחיפוש אחר מטבע שאבד (תחריט של [[ג'ון אוורט מיליי).]]
משל המטבע שאבד הוא אחד ממשלי ישו, המופיע בבשורת לוקס ט"ו 10-8. במשל זה, אישה אחת מחפשת אחר מטבע שאבד לה, היא מוצאת אותו ושמחה על כך מאוד. המשל שייך לטרילוגיית המשלים על הגאולה שסיפר ישו לאחר שהפרושים והסופרים האשימו אותו על כך שהוא מוכן לקבל "חוטאים" ועל כך שהשתתף בסעודתם. שני משלים האחרים בטרילוגיה הם משל הכבש האובד ומשל הבן הסורר או משל הבן האובד.

== סיפור המשל ==
דרכמה פרסית מהמאה הראשונה לסה"נכפי שצוין במשל בלוקס ט"ו, אישה בעלת עשר מטבעות כסף (drachmae יוונית) מאבדת מטבע אחת מתוכן. היא מדליקה מנורת שמן ומטאטאת את ביתה עד שהיא מוצאת אותה, והיא שמחה על כך:

== פרשנות ==
אחת הפרשנויות מנסה להסביר כי בהוראה "חסרה מטבע כסף אחת" המטבעות מייצגות את 10 הדיברות אשר מסכמות את תרי"ג (613) המצוות בתורה. אחת המצוות (שמירת השבת) אבדה. וכאשר נמצאה המצווה מחדש (או ליתר דיוק, התגלתה מחדש) היא הוכרזה כעומדת לעד. החוזר בתשובה, ישמח על כך שהוא מסוגל להמשיך ולפאר את שם אלוהים.

אף כי הנצרות אבדה (ונכון יותר, בכוונת מכוון לנתק עצמה מהמקור היהודי) את מצוות השבת, פירוש זה נראה מאוד לא סביר, שכן המשל מציין בסוף הפסוק, (לוקס י' 15), "שתִּהְיֶה שִׂמְחָה לִפְנֵי מַלְאֲכֵי אֱלֹהִים עַל־חוֹטֵא אֶחָד אֲשֶׁר־שָׁב מֵחַטָּאתוֹ׃", כמו במשלים המופיעים לפני ואחרי משל זה (משל הכבש האובד, ומשל הבן האובד בהתאמה), לכן המשל עוסק באנשים אובדים ולא במצוות אובדות.

ג'ואל ב' גרין מציין כי האישה המתוארת היא איכרה עניה. עשר מטבעות הכסף, תואמים לעשרה ימי שכר, "סביר שהם מייצגים את החיסכון המשפחתי". המטבעות עשויות לייצג גם הנדוניה של אותה האישה שנענדות כקישוט. שתי התאוריות הנ"ל מתקבלות על הדעת. וזה גם מסביר את הדחיפות של האישה בחיפוש, ואת מידת השמחה שלה כאשר המטבע החסרה נמצאה.

כשם שמשל עשר העלמות הוא משל על נשים אשר מופיע מיד אחריו, הוא מצביע על נושא זהה, כמו במשל קודם על גברים. ביוונית, כמו בעברית, כשהיא מזמינה את "חברותיה ושכנותיה" ברור שמדובר בנשים (בניגוד לאנגלית, שם המגדר אינו משתמע מידית).

גרין מציין כי הזמנתן של "חברותיה ושכנותיה" עשוי לשקף הזמנה לארוחה חגיגית, אשר מזכירה את הארוחות בהן השתתף ישו, כאשר הוא הואשם בהשתתפות בסעודת יחד עם "החוטאים". פעילותה השקדנית של האישה בחיפוש, עשויה לסמל גם את ישו עצמו, או לחלופין פעילות של אלוהים. שמחת המלאכים בהקשר זה מובנת לכן כשמחה משותפת שלהם יחד עם אלוהים.

== תיאורים באמנות ==
המשל זה מתואר על ידי מספר אמנים, כולל ג'ון אוורט מיליי, יאן לאוקן, ג'יימס טיסו ודומניקו פטי.

== ראו גם==
*משלי ישו
*משל הבן האובד
*משל הכבש האובד
*דרכמה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.biblical-art.com/biblicalsubject.asp?id_biblicalsubject=734&pagenum=1 אמנות המקרא WWW: המטבע שאבד]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משלים בנצרות

קטגוריה:הברית החדשה
קטגוריה:ישו
ארמיית ההלם החמישית

ארמיית ההלם החמישית (ברוסית: ударная армия я-5) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
היחידה הוקמה ב-9 בדצמבר 1942 על בסיס ארמיית העתודה ה-10 ותגבורה ביחידות נוספות. בדצמבר 1942 היא שולבה בחזית סטלינגרד והחלה בלחימה בקרב סטלינגרד. בשנת 1943 הארמייה שולבה בכוחות של החזית האוקראינית הרביעית והשתתפה במתקפה לכיוון רוסטוב על הדון ושחרור דונבס ומליטופול.

בשנת 1943 ארמיית ההלם החמישית שולבה בחזית האוקראינית השלישית והשתתפה בלחימה לשחרור החלק המערבי של אוקראינה הסובייטית ומבצע יאשי-קישינב. בתחילת ספטמבר 1944 היא עברה לעתודה. ב-30 באוקטובר הארמייה שולבה במבצע ויסלה-אודר ובהמשך בקרב ברלין.

לאחר סיום הלחימה, לזמן קצר היא הוצבה בשטח גרמניה ופורקה בדצמבר 1946.

==מפקדים==
* מרקיאן פופוב (דצמבר 1942)
* ויאצ'סלב צבטייב (דצמבר 1942 - מאי 1944)
* ניקולאי ברזרין (מאי 1944 - יוני 1945)
* אלכסנדר גורבטוב (יוני 1945 - דצמבר 1946)

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/au04/arm.html ארמיית ההלם החמישית] באתר samsv 

5
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
5
לאופולד לודוויג, ארכידוכס אוסטריה

לאופולד לודוויג, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Leopold Ludwig von Österreich; 6 ביוני 1823 – 24 במאי 1898) היה חבר של בית הבסבורג-לורן, ובנוסף היה גנרל ואדמירל אוסטרי.

== ביוגרפיה ==
לאופולד לודוויג נולד ב-8 באוגוסט 1824 במילאנו, והיה הבן הראשון של המשנה למלך בממלכת לומברדיה-ונציה ריינר יוזף, ארכידוכס אוסטריה ואליזבטה, נסיכת סבויה, בתם של קרלו אמנואלה, נסיך קריניאנו ומריה כריסטינה, נסיכת סקסוניה.

לאופולד לודוויג שירת בצבא האוסטרו-הונגרי, בשנת 1850 הוא הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט, ובשנת 1867 לדרגת גנרל חיל הפרשים. הוא היה קולונל הכבוד של רגימנט הרגלים ה-53, רגימנט האולנים האוקראיני הרוסי ה-13 ורגימנט הרגלים הפרוסי ה-6. במהלך המהפכה באיטליה סייע לאופולד לודוויג בכיבוש פורט מלגרה. בנוסף פיתח לאופולד לודוויג כמה המצאות על מוקשים ימיים וטורפדו.

כאשר הארכידוכס פרדיננד מקסימיליאן התכונן לקבל את הכתר של מקסיקו במרץ 1864, פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה שלח את לאופולד לגרום למקסימיליאן לחתום על ויתורו על זכויות הירושה באוסטריה. שני הבני דודים מעולם לא היו ביחסים ידידותיים, ומקסימיליאן ראה בלאופולד כאחד מאלו שירוויחו מוויתורו על זכויות הירושה באוסטריה. מקסימיליאן עיכב את החתימה על כתב הוויתור, עד ביקורו של פרנץ יוזף במיראמר ב-9 באפריל 1864.

ללא ספק, למורת רוחו של מקסימיליאן, לאופולד קודם לדרגת ויצה-אדמירל בצי האוסטרו-הונגרי, והוא שימש כמפקח הכללי של הנחתים והצי משנת 1865 עד ה-25 בפברואר 1868.
דגל [[הצי האוסטרו-הונגרי]]
לאופולד מעולם לא התחתן, וב-24 במאי 1898 הוא מת בהרנשטיין.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדמירלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:ילידי 1823
קטגוריה:נפטרים ב-1898
ארנסט, ארכידוכס אוסטריה (1824–1899)

ארנסט, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Ernst von Österreich; 8 באוגוסט 1824 – 4 באפריל 1899) היה חבר של בית הבסבורג-לורן.

==ביוגרפיה==
=== ראשית חייו ===
ארנסט נולד ב-8 באוגוסט 1824 במילאנו, והיה הבן השני של המשנה למלך בממלכת לומברדיה-ונציה ריינר יוזף, ארכידוכס אוסטריה ואליזבטה, נסיכת סבויה, בתם של קרלו אמנואלה, נסיך קריניאנו ומריה כריסטינה, נסיכת סקסוניה. בשנת 1844 הוא קיבל את תואר אביר מסדר גיזת הזהב מפרדיננד הראשון, קיסר אוסטריה.

=== הקריירה הצבאית ===
ארנסט התחיל את הקריירה הצבאית שלו בחיל המצב של מילאנו, ובשנת 1845 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-48. בשנת 1847 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור. בשנת 1848, ארנסט השתתף באירועי מהפכת 1848 במילאנו, כאשר החיילים האוסטרים נאלצו לסגת מן העיר. בשנת 1849, ארנסט נשלח עם הרגימנט לטוסקנה והצליח לכבוש את ליבורנו ובזמן קצר לפזר את הכוחות של ג'וזפה גריבלדי. עבור פעילויות אלה הוא היה בשנת 1850 קיבל את מהפכת צלב ומקודם לדרגת פלדמרשל-לוטננט.

בשנת 1850, ארנסט הוצב בפרשבורג, ובשנת 1858 הוא הוצב בבודפשט, שם הוא התמנה לתפקיד מפקד חיל הפרשים. בשנת 1866, הוא השתתף בלחימה בבוהמיה.

בשנת 1867 ארנסט הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ובשנת 1868 הוא פרש מהצבא. לאחר פרישתו חי ארנסט באלמוניות, וב-4 באפריל 1899 מת בביתו בארך.

== משפחתו ==
ארנסט טען כי הוא התחתן ב-26 באפריל 1858 בליובליאנה עם האצילה ההונגריה לאורה שקובליץ' דה וליקה אט בשנייה, בתו של אציל אלוישיוש שקובליץ' דה וליקה אט בשנייה ורברה איבנקוביץ' דה קבלקוט. פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה סירב לתת אישור לנישואים מורגנטיים, אולם היא הייתה מוכרת כברונית פון ואלבורג, ונולדו להם 4 ילדים:
* לורה פון ואלבורג (1859–1911)
* ארנסט קרל היינריך פון ואלבורג (1859–1920)
* היינריך פון ואלבורג (1861–1888)
* קלוטילד פון ואלבורג (1863–1953)

לאחר מותו של ארנסט, ניסו ילדיו לדרוש את נחלותיו ועזבונו, אולם מכיוון שלא הייתה להם הוכחה רשמית לנישואי הוריהם, הם לא זכו בממונו, ונאלצו אף לוותר על התואר "פון ואלבורג".

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1824
קטגוריה:נפטרים ב-1899
המשלחת הסובייטית השנייה לאנטארקטיקה

המשלחת הסובייטית השנייה לאנטארקטיקה יצאה ב-7 בנובמבר 1956 ונמשכה עד 1958.

במשלחת השתתפו בסך הכל שלוש ספינות של הצי הסובייטי: "אוב", "לנה" ו"קופרציה". מפקד הכוח הימי היה א. מקסימוב. מפקד הכוח שירד ליבשה היה אלכסיי טרשניקוב. מטרות המשלחת היו לסיים את משימותיה של המשלחת הסובייטית הראשונה לאנטארקטיקה, עבודה מדעית בקנה מידה מלא עבור מיזם השנה הגאופיזית הבינלאומית (כולל מיפוי קרחונים ומעקב אחר חיות בר), הקמת שתי תחנות מדעיות חדשות עבור אותו מיזם, ומחקרים באוקיינוגרפיה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://catalogue.nla.gov.au/Record/670442 מידע אודות המשלחות הרוסיות לאנטארקטיקה]

קטגוריה:1956 בברית המועצות
קטגוריה:1957 בברית המועצות
קטגוריה:1958 בברית המועצות
קטגוריה:משלחות לאנטארקטיקה
קטגוריה:ברית המועצות: מדע וטכנולוגיה
כבוד הכומר

כבוד הכומר (באנגלית: ) היא קומדיית מצבים בריטית בהפקת Big Talk Productions. הסדרה שודרה בערוץ BBC Two החל מ-28 ביוני 2010 ועד 28 באפריל 2014. במהלך העבודה נקראה הסדרה "Handle With Prayer" ו-"The City Vicar". העלילה סובבת סביב כומר אנגליקני, בגילומו של טום הולנדר, שהופך לוויקאר בכנסייה בשכונה בעיר לונדון, אחרי שעזב קהילה כפרית קטנה בסאפוק.

הולנדר אמר: "רצינו להגדיר את עצמנו בניגוד לקלישאה של כומר כפרי, בין השאר משום שרצינו להציג את אנגליה כפי שהיא עכשיו, במקום אנגליה של 'הרחק, מעבר להרים עם ציוץ ציפורים' - רצינו את המורכבות של רב-תרבותיות, רב-אתניות של תוך העיר, שם הכל הרבה יותר קשה".

==תקציר העלילה==
סנט לאונרדס בשורדיץ'
אדם סמולבון הוא כומר אנגליקני שעבר מקהילה כפרית קטנה אל כנסיית המושיע הקדוש ברובע האקני שבמזרח לונדון (קודמו בתפקיד ערק לכנסייה הקתולית). הוא אינו מסוגל לסרב לאיש שפונה לעזרתו, והוא עומד בפני שורה של אתגרים. עליו לאזן בין צורכיהם של באי הכנסייה, אנשים מהרחוב, מכורים לסמים וגם מטפסים חברתיים, המגיעים לתפילות וטוענים שהם נוצרים רק כדי לקבל העדפה ברישום ילדיהם לבתי-ספר אנגליקניים טובים.

עבודתו של אדם ככומר כנסייתי בעיר היא קשה עד בלתי אפשרית. אשתו אלכס, שלה קריירה משלה כעורכת דין, תומכת בו רבות אבל לא מתערבת בעבודתו. כמו כן עוזר לו נייג'ל, עורך הטקס החילוני, שחושב שהוא זה שצריך לנהל את הכנסייה. על אדם מפקח הארכידיאקון רוברט, שלוחץ עליו להגדיל את מספר המתפללים ואת ההכנסות.

צאן מרעיתו של אדם כוללים את קולין, אלכוהוליסט מובטל, נשמה אבודה והמאמין המסור ביותר; אדוהה, הידועה כנואפת סדרתית עם כמרים; ומיק, חסר בית המופיע מדי פעם על סף דלת ביתו של אדם ומבקש כסף.

==צוות שחקנים==
===תפקידים ראשיים===
* טום הולנדר – אדם סמולבון
* אוליביה קולמן – אלכסנדרה (אלכס) סמולבון
* סטיב אווטס – קולין למברט
* מיילס ג'ופ – נייג'ל מקול
* סיימון מקברני – סגן הבישוף רוברט
* אלן תומאס – אדוהה אונייקה

===תפקידים חוזרים===
* לוסי ליימן – אלי פטמן (עונות 1–3)
* בן וילבונד – סטיב ווריק (עונות 1–3)
* ג'ימי אקינגבולה – מיק (עונות 1–3)
* סילביה סימס – ג'ון (עונה 2)
* ויקי פפרדין – ג'רי טניסון (עונה 3)
* ג'ואנה סקנלן – ג'יל מלורי (עונה 3)
* ליאם ניסן – אלוהים (עונה 3)

==הפקה==
בעונה הראשונה הופקו שישה פרקים על ידי Big Talk Productions עבור ערוץ BBC Two. היוצרים הם טום הולנדר וג'יימס ווד. הסצנות בכנסייה צולמו בכנסיית סנט לאונרדס בשורדיץ' שבמזרח לונדון. בספטמבר 2010 חודשה הסדרה לעונה נוספת והצילומים החלה באמצע 2011. העונה השנייה כללה שבעה פרקים ושידור הבכורה היה ב-10 בנובמבר 2011. ב-1 באוגוסט 2012 החלו צילומי העונה השלישית ששודרה ב-2014.

ריצ'רד קולס, כומר בכנסייה האנגליקנית וחבר לשעבר בלהקת הפופ הקומונרדס, יעץ לכותבי הסדרה, והיווה את ההשראה לדמותו של אדם סמולבון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.bbc.co.uk/programmes/b0178fhq הסדרה "כבוד הכומר"] באתר ה-BBC

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:קומדיות מצבים בריטיות
יוגב יוסף

ממוזער
יוגב יוסף (נולד ב-30 באוגוסט 1981) הוא שייט ישראלי בעבר. הוא אלוף העולם (מרסיי 2002) לצד שותפו שחף אמיר במפרשית מדגם 470.

== ביוגרפיה ==
בשנת 2001 השתתפו יוסף ואמיר באליפות העולם לנוער במפרשיות 470 וזכו במדליית הכסף. בשנת 2002 הם השתתפו ב"משחקי השיט העולמיים" של איגוד השיט הבינלאומי (ISAF World Sailing Games) אשר נערכו במרסיי שבצרפת. תחרות זו נחשבה באופן שנוי במחלוקת לאליפות העולם. בתום כל 11 השיוטים, יוסף ואמיר סיימו במקום הראשון הכללי וזכו במדליית הזהב.

בדצמבר 2003, החליטו יוגב יוסף ושותפו שחף אמיר לפרוש לאחר שהפסידו את הכרטיס לאולימפיאדת אתונה לשייטים הבכירים גידי קליגר ואודי גל.

== פרסים והוקרה ==

* דגם 470:                

בשנת 2003 -  מקום ראשון "שבוע האביב" (צרפת)
ממוזער]]
בשנת 2002 -  אלוף עולם לבוגרים (צרפת)

בשנת 2001 -  סגן אלוף  אירופה  לנוער (טורקיה)

בשנת 1999 - סגן אלוף אירופה לנוער (גרמניה)

* דגם 420:                

בשנת 1998 - סגן אלוף עולם לנוער  (דרא"פ)

בשנת 1997 - אלוף אירופה לנוער (אירלנד)

בשנת 1997 - מקום שלישי באליפות העולם לנוער (יפן)

* דגם אופטימיסט :               

בשנת 1995 - מקום שלישי באליפות אירופה (הולנד)

== חיים אישיים ==
יוגב מתגורר כיום בתל אביב ועובד ברשות הספורט של עיריית תל אביב יפו ומנהל את מרכז קהילתי לספורט ימי (מתחם הדולפינריום) 

==קישורים חיצוניים==
* [https://site-isaf.soticcloud.net/biog.php?memberid=159871 פרופיל] באתר איגוד השיט הבינלאומי
* [https://www.coing.co/TLV_Dolphinarium מרכז קהילתי לספורט ימי] תל אביב יפו

==הערות שוליים==

קטגוריה:שייטים ישראלים
קטגוריה:אלופי עולם ישראלים
קטגוריה:שדות ים: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר משותף חוף הכרמל
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
צ'דו

צ’דו (באנגלית: Ceddo, ידוע גם בשם The Outsiders) הוא סרט דרמה פוליטי סנגלי משנת 1977, שביים וכתב עוסמן סמבן. הסרט מספר על אנשי הצ’דו החוטפים את בתו של המלך כמחאה על חיובם להתאסלם ומתחולל מאבק איתנים בין הצדדים.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין שהתקיים ביולי 1977. בישראל הסרט הוקרן בינואר 2018 בסינמטק תל אביב ובסינמטק ירושלים במסגרת "פסטיבל קולנוע אפריקאי". שפות הסרט הן וולופית וצרפתית, ואורכו כ-120 דקות.

הסרט צונזר בסנגל בשל מסרים אנטי מוסלמיים.

== תקציר העלילה ==
הצ’דו מנסים לשמר את התרבות האפריקאית המסורתית שלהם נגד הסתערות האסלאם שמגובה בתמיכת המלך. אנשי הצ’דו חוטפים את בתו של המלך כמחאה על חיובם להתאסלם ומתחולל מאבק איתנים בין הצדדים. 

כמו בכל סרטיו של עוסמן סמבן, גם כאן הוא מציג מבט אירוני ולא מתפשר על המצב באפריקה הפוסט קולוניאלית. גיבוריו, אנשי העם הפשוטים, התמימים, מוצאים עצמם בעימות עם כוחות גדולים ומניפולטיבים מהם – עימות שאותו הוא מעצב כאגדת עם, ומתבונן בו במבט שקול וקר רוח.

== שחקנים ==
*עוסמן סמבן
*תבתה נדייאיי
*איסמאיליה דיאגנה
*מוסטפא יאדה
*מטורה דיא
*ממאדו דיום
*עומר גואי
*נר מודו
*עוסמאן קמארה
*מקורה דיא

== הפקה והפצה ==
הסרט בוים ונכתב על ידי עוסמן סמבן. צלם הסרט היה ג'ורג' קאריסטן, והוא נערך על ידי פלורנס אימון.

הסרט שודר לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין שהתקיים ביולי 1977, ולאחר מכן בניו יורק שבארצות הברית בשנת 1978. בישראל הסרט שודר בינואר 2018 בסינמטק תל אביב ובסינמטק ירושלים במסגרת "פסטיבל קולנוע אפריקאי".

== צנזור הסרט ==
כמו מספר רב של סרטים שביים וכתב עוסמן סמבן, גם סרט זה צונזר בסנגל בגלל מסרים אנטי מוסלמיים. על פי הדיווח של העיתון האמריקאי, "הניו יורק טיימס", צינזור הסרט לא היה בגלל עניין דתי, אלא משום שסמבן התעקש שבשם הסרט יהיה פעמיים את האות D "Ceddo", בעוד שהממשלה הסנגלית התעקשה שהוא יפורסם עם D אחת "Cedo".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קולנוע בסנגל
קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטי דרמה
ז'קלין קלימונדה

ז'קלין קלימונדה (באנגלית: Jacqueline Kalimunda; נולדה ב-1974) היא מפיקה, יוצרת, במאית ותסריטאית קולנוע וסרטים תיעודיים ילידת רואנדה החיה בצרפת. סרטה "על צמות" זכה בפרס הסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בזנזיבר ב-2003. 

== ביוגרפיה ==
ג'קלין קלימונדה נולדה בקיגאלי, בירת רואנדה. היא גרה בקניה, מדגסקר ואנגליה לפני שעברה לצרפת. קלימונדה למדה ניהול לצד היסטוריה אפריקאית. היא התמחתה בהפקה והפצת סרטים. קלימונדה הוכשרה כעורכת והשתמשה במיומנות זו כדי לעבוד על סרטי תעודה וסרטי טלוויזיה. 

== קריירה ==
בשנת 2002, היא כתבה, ביימה והייתה מפיקה שותפה בסרט הראשון שלה, Histoire de tresses (על צמות), אשר נבחר כסרט הקצר הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בזנזיבר ב-2003. הסרט הופץ בבריטניה על ידי מכון הסרטים הבריטי ובארצות הברית על ידי פסטיבל סרטי אפריקה של ניו יורק.

הסרט התיעודי Homeland היה הסיום של פרויקט ארוך-טווח אשר התחילה קלימונדה כאשר חקרה תמונות של רואנדה עם ההיסטוריונים ז'אן-פייר כרטיין והלן ד'אלמיידה-טופור. עבור יצירה זו, היא חשפה סרטים ארכיוניים המכסים 80 שנות היסטוריה של רואנדה. הסרט הוקרן ב-2007 ב-FESPACO.

בשנים 2007 ו-2008, קלימונדה ביימה בשיתוף את עונות 1 ו-2 של סדרת הטלוויזיה Imagine Afrika, אשר שודרה ב-35 מדינות אפריקה בערוצי הטלוויזיה הציבוריים באנגלית, צרפתית, סווהילית, זולו, פורטוגזית ושפות אחרות.

לאחר מכן היא ביימה את הסרט העלילתי באורך מלא High Life אשר יצא ב-2011.

ב-2012 היא ביימה והפיקה את Burning Down, סרט קצר בהשתתפות השחקנים אריק אבוניי וסיריל גואיי.

ב-2016 קלומינדה כתבה וביימה את Floris, סרט דוקומנטרי בשפת הקיניארוונדה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1972
קטגוריה:סופרות רואנדיות
קטגוריה:במאיות קולנוע רואנדיות
קטגוריה:תסריטאיות רואנדיות
קטגוריה:סופרות אפריקאיות
קטגוריה:במאיות קולנוע צרפתיות
קטגוריה:במאיות רואנדיות
דונה סטריקלנד

דונה סטריקלנד (באנגלית: Donna Theo Strickland; נולדה ב-27 במאי 1959) היא פיזיקאית קנדית, פרופסור באוניברסיטת ווטרלו, כלת פרס נובל לפיזיקה לשנת 2018.

סטריקלנד היא האישה השלישית שזכתה בפרס נובל בפיזיקה, אחרי מארי קירי (ב-1903) ומריה גופרט-מאייר (ב-1963). היא זכתה בפרס ביחד עם האמריקאי ארתור אשקין, ועם ז'ראר מורו הצרפתי, שהיה גם המנחה בעבודת הדוקטורט שלה בתחום הפיזיקה של הלייזר. אשקין זכה במחצית פרס נובל על פיתוחים בתחום מלקחיים אופטיים. את מחצית הפרס השנייה חלקו ביחד סטריקלנד ומורו; הטכניקה אותה הם פיתחו משמשת ליצירת פולסי אור רבי עוצמה, להם קיימים שימושים ברפואה בכלל, במיוחד בניתוחים, כמו גם במדע בסיסי ובמחקר.

== ביוגרפיה ==

סטריקלנד נולדה ב-1959 בעיר גואלף שבפרובינציית אונטריו שבקנדה, בת לאדית, מורה לאנגלית, וללויד סטריקלנד, מהנדס חשמל. בשנת 1981 סיימה תואר ראשון בהנדסת פיזיקה (B.Eng) מאוניברסיטת מקמסטר, ואת תואר הדוקטור (PhD) בפיזיקה (בהתמחות באופטיקה) העניקה לה אוניברסיטת רוצ'סטר ב-1989. עבודת הדוקטורט שלה, שכותרתה "פיתוח לייזר אולטרה בהיר ויישום יינון מרובה פוטונים", נעשתה בהנחיית ז'ראר מורו, שותפה לפרס נובל על עבודה זו. 

בשנים 1988–1991 הייתה עמיתת מחקר במועצה הלאומית למחקר של קנדה. בשנים 1991–1992 עבדה בחטיבת הלייזר של המעבדה הלאומית לורנס ליברמור, ובשנת 1992 הצטרפה לצוות הטכני של אוניברסיטת פרינסטון. בשנת 1997 הצטרפה לסגל האקדמי של אוניברסיטת ווטרלו, ובהמשך קודמה לדרגת פרופסור חבר בפקולטה לאסטרונומיה ופיזיקה של האוניברסיטה.

דונה סטריקלנד נשואה לד"ר דאגלס דיקר, יועץ בתחומי אופטיקה ואלקטרוניקה, ולהם שני ילדים.

== פרסים והוקרה ==
* 1998 – מענק מחקר על שם אלפרד פ. סלואן
* 1999 – פרס הצטיינות פרמייר
* 2000 – פרס קוטלר
* 2008 – עמיתת האגודה האמריקאית לאופטיקה
* 2018 – פרס נובל לפיזיקה יחד עם ארתור אשקין וז'ראר מורו

==מאמרים נבחרים==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיזיקאיות קנדיות
קטגוריה:זוכי פרס נובל קנדים
קטגוריה:זוכות פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשנת 2018
קטגוריה:זוכות פרס 100 נשים (BBC)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מקמסטר
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ווטרלו
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1959
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1959
ואדי א-ניס (כדורגל)

מועדון ספורט טראג'י ואדי א-ניס (בערבית: نادي ترجي واد النيص يالرياضي) היא קבוצת כדורגל מהכפר ואדי א-ניס, שמדרום לבית לחם, המשחקת בליגת העל הפלסטינית. בשנת 2020/2021 הקבוצה ירדה לליגה השנייה. לאחר שנה בליגת המשנה (الدوري الاحترف الجزئي) חזרה הקבוצה לליגת העל.

==היסטוריה==
מועדון ואדי א-ניס הוקם בשנת 1984, על ידי תושב הכפר יוסוף אבו חאמד ו-12 בניו, על מנת שתייצג את הכפר בליגה הפלסטינית. 

בתקופת האינתיפאדה הראשונה תחרות הליגה הפלסטינית הופסקה למשך חמש שנים אך הקבוצה והמשיכה להתאמן ולהתפתח. בשנת 2000, הדהימה הקבוצה בניצחון בגביע פלסטין, הקבוצה התפרסמה והצליחה לממן את בניית בית הספר והמסגד בכפר, ולהביא חשמל לתושביו. למרות המעבר של ליגת העל הפלסטינית למתכונת מקצוענית החל מעונת 2011–2010, בקבוצה משחקים עד היום בעיקר תושבי הכפר. נכון לשנת 2015, מתוך שנים-עשר האחים שייסדו אותה שישה עדיין משחקים ופעילים בה, והשאר הם אחיינים ובני דודים. משחקי הקבוצה משודרים בשידור ישיר בטלוויזיה הפלסטינית.
==אצטדיון==
הקבוצה משחקת באצטדיון אל-ח'דר הממוקם צמוד לכביש 60 בסמוך לכניסה למנהרות של "כביש המנהרות". באצטדיון כ-8,000 מקומות ישיבה.

==הישגים==
* אליפות ליגת העל הפלסטינית
** 1998-99
** 2008-09
** 2013-14
* גביע פלסטין
** 2000
** 2007-08
** 2008-09

==קישורים חיצוניים==
* [https://uk.soccerway.com/teams/palestine/taraji-wadi-al-nes/16662/ מועדון ואדי א-ניס באתר Soccerway]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל מהרשות הפלסטינית
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1984
קטגוריה:בית לחם
אלפרד, נסיך זאלם-זאלם השביעי

אלפרד, נסיך זאלם-זאלם השביעי (בגרמנית: Alfred Fürst zu Salm-Salm; 13 במרץ 1846 - 20 באפריל 1923), היה נסיך זאלם-זאלם בין השנים 1908–1923.

==ביוגרפיה==
אלפרד נולד בטירת אנהולט ב-13 במרץ 1846, לאלפרד, נסיך זאלם-זאלם החמישי ולאוגוסטה, נסיכת קרוי, בתם של פרנץ, רוזן ליצוב והנרייטה סימור.

ב-18 באוקטובר 1869 התחתן אלפרד עם רוזה, רוזנת ליצוב, בתם של פרנץ, רוזן ליצוב והנרייטה סימור, ממנה נולדו לו 8 ילדים. בשנת 1908 מת אחיו לאופולד, נסיך זאלם-זאלם השישי ללא ילדים, ומשום כך ירש אלפרד את תאריו. בשנת 1916 נהרג בנו עמנואל, נסיך הכתר של זאלם-זאלם בקרבות מלחמת העולם הראשונה, ומשום כך לאחר מותו ב-20 באפריל 1923 ירש את תאריו נכדו ניקולאוס לאופולד, נסיך זאלם-זאלם השמיני.

==משפחתו==
ב-18 באוקטובר 1869 התחתן אלפרד עם רוזה, רוזנת ליצוב, בתם של פרנץ, רוזן ליצוב והנרייטה סימור, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* עמנואל, נסיך הכתר של זאלם-זאלם (1871–1916)
* מריה אמה, נסיכת זאלם-זאלם (1874–1966)
* הנרייטה, נסיכת זאלם-זאלם (1875–1961)
* פרנץ, נסיך זאלם-זאלם (1876–1964)
* רוזה, נסיכת זאלם-זאלם (1878–1963)
* אלפרד, נסיך זאלם-זאלם (1879–1952)
* אוגוסטה, נסיכת זאלם-זאלם (1881–1946)
* אלאונורה, נסיכת זאלם-זאלם (1887–1978)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.thepeerage.com/p4612.htm#i46119 אלפרד, נסיך זאלם-זאלם השביעי] 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1846

קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1923
יוהנס בסלר

יוהנס בסלר (בגרמנית: Johannes Bäßler; 3 במאי 1892 – 9 בנובמבר 1944), היה גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
בסלר נולד ב-3 במאי 1892 בגראסגרונד בשלזיה, והיה אחיו הצעיר של אריך בסלר. בשנת 1912 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-156, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה שבה הועלה לדרגת לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל בסלר את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.

לאחר המלחמה הצטרף בסלר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1925 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 בדצמבר 1932 הוא הועלה לדרגת מיור. ב-1 ביולי 1935 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-15 באוקטובר 1935 הוא מונה לקצין האג"ם של דיוויזיית הפאנצר ה-1. בקיץ 1936 הוא הועבר למפקדה הראשית של פיקוד השריון, וב-1 בינואר 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באפריל 1938 הוא מונה לקצין מטה בקורפוס ה-16, וב-10 בנובמבר 1938 הוא מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-4.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-10 בספטמבר 1939 הוא מונה לראש המטה של הקורפוס ה-11, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, המערכה על צרפת, המערכה בבלקן ובמהלך מבצע ברברוסה. ב-1 בפברואר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-15 באפריל 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-9 בחלק הדרומי של החזית המזרחית. בתפקיד זה נפצע קשה ב-25 ביולי 1942, ולאחר החלמתו באמצע נובמבר 1942 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14 בסטלינגרד. כבר לאחר 10 ימים הוא התפטר מתפקידו, וב-9 בינואר 1943 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. באמצע יוני 1943 הוא מונה למפקד הדיוויזיה 'A', אשר בתחילת יולי 1943 הפכה לדיוויזיה ה-242. בסתיו 1943 הוא עבר עם הדיוויזיה לצרפת, וב-1 בפברואר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. בקיץ 1944 הוא לחם עמה נגד הפלישה האמריקאית לטולון, שם נפצע קשה שוב ב-26 באוגוסט 1944. בעקבות כך, בסלר נכנע בראש כוחותיו לאמריקנים ועד מהרה הוחזר לגרמניה לצורך טיפול רפואי, אולם כמה ימים מאוחר יותר הוא מת בבית החולים בווינה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/B/BaesslerJ-R.htm יוהנס בסלר] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדים גרמנים בקרב סטלינגרד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
היינריך-אנטון דבוי

היינריך-אנטון דבוי (בגרמנית: Heinrich-Anton Deboi; 6 באפריל 1893 – 5 ביולי 1955), היה גנרל בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
דבוי נולד ב-6 באפריל 1893 בלנדסהוט, ובשנת 1912 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-2 (נסיך הכתר), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה שבה הועלה לדרגת אובר-לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל דבוי את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה ואות הפציעה בכסף.

לאחר המלחמה הצטרף דבוי לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1925 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוגוסט 1936 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-6 באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-91. ב-1 באפריל 1939 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-26 באוגוסט 1939 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-199.

===מלחמת העולם השנייה===
בפרוץ המלחמה פיקד דבוי על רגימנט הרגלים ה-199, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-57, ולחם עמו במהלך המערכה בפולין, המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסה. ב-31 בינואר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-44, וב-21 בפברואר 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 באפריל 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, ובקיץ 1942 הוא הוביל את אוגדתו בחלקה הדרומי של החזית המזרחית בהתקפה על סטלינגרד. על הישגיו בקרבות הוענק לו ב-10 בספטמבר 1942 עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בדצמבר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-29 בינואר 1943 נכנע דבוי עם שרידי כוחותיו לכוחות הצבא האדום, וב-5 ביולי 1955 הוא מת במחנה השבויים וויקובו .

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/B/BaesslerJ-R.htm היינריך-אנטון דבוי] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדים גרמנים בקרב סטלינגרד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1955
קרוזון

קרוזון (בצרפתית: Crozon, בברטונית: Kraozon) היא קומונה בחבל ברטאן שבצפון-מערב צרפת. הקומונה קרוזון ממוקמת בחצי האי קרוזון על החוף המערבי של מחוז פיניסטר ונכון לשנת 2015 מתגוררים בקומונה זו 7,601 תושבים.

בדומה לעיירות אחרות בצרפת, בקרוזון נערכים מספר פסטיבלים במהלך השנה. הפסטיבל המפורסם ביותר בעיירה הוא 'Festival du Bout du Monde' ("פסטיבל סוף העולם"), פסטיבל מוזיקה הנערך בשבוע הראשון של אוגוסט.

בקומונה זו נולד השחקן הצרפתי המפורסם לואי ז'ובה. בנמל הקומונה שוכנות צוללות טילים בליסטיים של הצבא הצרפתי.

==גאוגרפיה ואוכלוסין==
שטחה הכולל של הקומונה הוא 80.37 קמ"ר ועל פי מפקד האוכלוסין משנת 2015, מתגוררים בקומונה 7,601 תושבים. בדרום הקומונה נמצא אתר הנופש מורגד אשר שוכן על חוף הים.

===אוכלוסייה===
{| class="wikitable"
|+שינויים דמוגרפיים
|-
! שנה !! אוכלוסייה
|-
| 1793 || 6,200	
|-
| 1821 || 6,393	
|-
| 1841 || 8,858
|-
| 1861 	|| 8,651
|-
| 1881 	|| 8,223
|-
| 1901 || 8,625	
|-
| 1921 || 7,715
|-
| 1946 || 7,712
|-
| 1962 || 6,741	
|-
| 1975 || 7,297	
|-
| 1990 || 7,705	
|-
| 1999 || 7,537	
|-
| 2008 || 7,680	
|-
| 2015 || 7,601
|}

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:Front de mer de Morgat-CROZON.jpg|מבנים על יד החוף
קובץ:BDM-Vue-aerienne-light.jpg|פסטיבל סוף העולם
קובץ:Le port de Morgat - 001.JPG|תחנת העיגון במורגד, 2009
קובץ:Pointe de Lostmarc'h.jpg|חופי הקומונה
</gallery>

==ערים תאומות==
לקרוזון ההסכם ערים תאומות עם:
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברטאן: ערים
בולגריה באירוויזיון למוזיקאים צעירים

בולגריה השתתפה בתחרות האירוויזיון למוזיקאים צעירים פעם אחת בלבד, ב-2006.

==המבצעים והשירים שייצגו את בולגריה באירוויזיון למוזיקאים צעירים==

{| class="wikitable sortable" style="font-size:90%; text-align: center;"
|- bgcolor="#ccccff"
! שנה
! מבצע
! כלי
! יצירות
! חצי גמר
! גמר
|-
| 2006
|איוון סבטוזארבו גרסימוב
|בסון
|לא ידוע
| -
|לא עלה לגמר
|}

==ראו גם==
* האירוויזיון למוזיקאים צעירים
* בולגריה באירוויזיון
* בולגריה באירוויזיון לרוקדים צעירים

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.youngmusicians.tv/ Eurovision Young Musicians]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אירוויזיון למוזיקאים צעירים לפי מדינה
קטגוריה:בולגריה: תרבות
גאורגיה באירוויזיון למוזיקאים צעירים

גאורגיה השתתפה בתחרות האירוויזיון למוזיקאים צעירים פעם אחת בלבד, ב-2012.

==המבצעים והשירים שייצגו את גאורגיה באירוויזיון למוזיקאים צעירים==

{| class="wikitable sortable" style="font-size:90%; text-align: center;"
|- bgcolor="#ccccff"
! שנה
! מבצע
! כלי
! יצירות
! חצי גמר
! גמר
|-
| 2012
|ליזי רמישווילי
|צ'לו
|1) Largo by Veracini 2)Variations on One String by Paganini 3)Flight of the Bumblebee by Rimsky-Korsakov
| -
|לא עלתה לגמר
|}

==ראו גם==
* האירוויזיון למוזיקאים צעירים
* גאורגיה באירוויזיון
* גאורגיה באירוויזיון הילדים

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.youngmusicians.tv/ Eurovision Young Musicians]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אירוויזיון למוזיקאים צעירים לפי מדינה
קטגוריה:גאורגיה: תרבות
דודג' טאון פאנל וטאון וואגון

דודג' טאון פאנל וטאון וואגון (באנגלית: Dodge Town Panel and Town Wagon) הם סדרה של מכוניות מסחריות מתוצרת חטיבת דודג בקונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר אשר יוצרו בין השנים 1954–1966 בארצות הברית.

==מאפיינים==
* 2 דלתות + דלת אחורית
* הנעה 4x2 (קרוי: "2wd Town Wagon D100")
* הנעה 4x4 (קרוי: "Power Wagon Town Wagon W100")
* מנועי 6 צילינדרים
* מנועי V8 צילינדרים
* דגמי "דודג' טאון פאנל" תוכננו ללא חלונות צדדים (מלבד לחלון הנהג והנוסע הקדמי) וללא מושבים אחוריים. הגדרתם הייתה "רכב מסחרי"
* דגמי "טאון וואגון" תוכננו עם ספסל נוסעים מאחורי המושבים הקדמיים ועם חלונות צד מאחור (זוג חלונות מכל צד, מלבד לחלון הנהג)
* דגמי "דודג' טאון פאנל וטאון וואגון" שירתו כאמבולנסים וכרכב צבאי בצבא ארצות הברית

==סדרות==
* "C-1 Series" - יוצר בשנת 1954
* "C-3 Series" - יוצר בשנת 1955
* "K Series" - יוצר עם הנעות: 4x2 (קרוי: "2wd Town Wagon (D100)"), ולראשונה הנעה כפולה 4x4 (קרוי: "Power Wagon Town Wagon W100") - יוצר בשנת 1957
* "L Series" - יוצר בשנת 1958
* "M Series" - יוצר בשנת 1959
* "P Series" - יוצר בשנת 1960
* "R Series" - יוצר בשנת 1961
* "S Series" - יוצר בשנת 1962
* "T Series" - יוצרה בין השנים 1963-1966
* "V Series" - יוצר בשנת 1964
* "A Series" - יוצר בשנת 1965
* "B Series" - יוצר בשנת 1966

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:1963 Dodge Van.jpg | דודג' טאון וואגון, שנת 1963
קובץ:'60 Dodge Power Wagon (Laval Bike & Tattoo Show '12).JPG| דודג' פאוור וואגון, שנת 1960
קובץ:StateLibQld 2 393225 Salvation Army officer Leiutenant R. Apolony with his van, Thargomindah district, 1954.jpg| דודג' טאון פאנל, שנת 1954 - רכב צבאי
קובץ:1957 Dodge 1-08 Suburban ambulance (5490443286).jpg | דודג' טאון וואגון, שנת 1957 - אמבולנס
</gallery>

==ראו גם==
* קרייזלר
* דודג'
==לקריאה נוספת==
* [https://www.google.co.il/search?q=category:Dodge+Town+Panel+and+Town+Wagon&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=JEp3VJe53p4bOM%253A%252C1KHOdmDFDjR1JM%252C_&usg=AI4_-kQnXclJwqr1rLsx5qGHUUOyqD72_Q&sa=X&ved=2ahUKEwjGtoGAw-ndAhUQaFAKHU4aA1cQ9QEwA3oECAQQCA#imgrc=JEp3VJe53p4bOM: "דודג' טאון פאנל וטאון וואגון" - תמונות]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:אמבולנסים
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1954
טאון פאנל
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות