OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אבוטאבאד

אַבּוֹטְאַבָּאד (באורדו: ایبٹ آباد) היא עיר בצפון-מזרח פקיסטן, השוכנת במחוז הזארה בפרובינציית ח'ייבר פח'טונח'ווה, כ-50 ק"מ מבירת המדינה, אסלאמאבאד. העיר שוכנת בגובה של כ-1,260 מטרים מעל פני הים, והיא ידועה בקרב תושבי פקיסטן במזג האוויר הנוח שלה ובמבני הצבא הרבים שנמצאים בה.

==היסטוריה==
אבוטאבאד בשנת 1860
העיר אבוטאבאד הייתה מטה מחוז אבוטאבאד בהודו הבריטית, והיא קרויה על שמו של מייג'ור ג'יימס אבוט, שייסד את העיר והמחוז בינואר 1853, לאחר סיפוחה של פנג'אב. הוא נשאר הממונה בה בין השנים 1849–1853.

אבוטאבאד הייתה, ועודנה כיום, מתחם צבאי, בין היתר לסנטוריום, שבו נמצאת מפקדת הגדוד של החטיבה השנייה בצבא הצפון. בשנת 1901 מנתה אוכלוסיית העיר, לרבות המתחם הצבאי, 7,764 איש. בתקופה זו נבנו בעיר מבנים ציבוריים ראשיים, כגון בתי הספר התיכוניים.

ביוני 1948 פתח הצלב האדום הבריטי בית חולים באבוטאבאד, על מנת לטפל באלפי הפצועים שהובאו מהקרבות באזור קשמיר.

ב-8 באוקטובר 2005 חווה האזור כולו הרס רב ברעידת האדמה בקשמיר. אמנם העיר שרדה ברובה, אך הבניינים הישנים נפגעו או נהרסו.

אבוטאבאד עלתה לכותרות העיתונים בעולם בעקבות מבצע חנית נפטון, שנערך בשטחה ב-2 במאי 2011 ובו נהרג אוסאמה בן לאדן בבית המסתור שהיה לו בעיר.

==גאוגרפיה==
אבוטאבאד גובלת בכל צדדיה בגבעות סארבן, שמהן ניתן לצפות בנוף מרהיב של העיר והאזור. מיקומה של העיר והגבעות משרים מזג אוויר נוח בקיץ, אך קר בחורף.

===אקלים===
האקלים באבוטאבאד הוא בעיקרו אקלים סובטרופי גשום עם טמפרטורות חמימות במהלך חודשי האביב והסתיו, לחות גבוהה בחודשי יוני ויולי וטמפרטורות קרות עד בינוניות בחודשי החורף. הטמפרטורות יכולות לטפס עד ל-30 מעלות צלזיוס באמצע הקיץ ולרדת עד ל-0 מעלות בחודשי החורף. ייתכן שלג רך בינואר, אולם רוב ממטרי הגשם מתרחשים בעונת המונסון, הנמשכת ממאי עד אוגוסט ולרוב גורמת להצפות.

==שפות==
בשנת 1998 הייתה הידנקו השפה השלטת באזור, עת הייתה מדוברת על ידי 94% מהאוכלוסייה. הבאות בתור היו פוטוהארי עם 2.3% ופשטו עם 2.2%, וכן אורדו עם 1% מהאוכלוסייה. הגם שאורדו היא שפתם של כאחוז מהאוכלוסייה, רוב תושבי האזור מבינים ודוברים אותה באופן שוטף. והיא מדוברת בעיקר בשווקים ובמשרדים. כמו כן, השפה האנגלית מדוברת בעיקר בעולם העסקים ובלימודים.

==תיירות==
מפת כביש הקארקוראם
אבוטאבאד היא מוקד תיירותי מתקופת הקולוניאליזם, משום שהיא נקודת תחבורה ראשית לכל אזורי התיירות הבולטים בפקיסטן, דוגמת נתהיאגלי ונאראן. בעיר עובר כביש קארקוראם המתחקה אחר עקבות נתיבי דרך המשי הקדומים ומהווה אטרקציה ובסיס לביקור בעיירות סמוכות.

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:View of Abbottabad by an unknown photographer 1865.jpg|אבוטאבאד בשנת 1865
קובץ:Abbottabad 1907.JPG|אבוטאבאד בשנת 1907
קובץ:PMA Gate.jpg|האקדמיה הצבאית באבוטאבאד
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ח'ייבר פח'טונח'ווה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1853
פטריק קייסמנט

פטריק ג'ון קייסמנט (באנגלית: Patrick John Casement; נולד ב-28 באוגוסט 1935) הוא פסיכואנליטיקאי בריטי.

==ביוגרפיה==
קייסמנט למד בצעירותו לתואר באנתרופולוגיה ותאולוגיה באוניברסיטת קיימברידג'. בהמשך עסק בעבודה סוציאלית. לאחר שנים הוכשר כמטפל ופסיכואנליטיקאי, וב-1973 הפך לחבר האגודה הבריטית לפסיכואנליזה. קייסמנט נשוי למרגרט רוז לויד ואב לשתי בנות.

ספרו הראשון, "On Learning from the Patient", פורסם ב-1985, תורגם ל-20 שפות, והפך לרב-מכר עולמי. ספריו נכתבו על בסיס עבודתו הטיפולית בקליניקה הפרטית שלו בבריטניה; בספריו הוא מתאר דוגמאות ליחסי מטפל-מטופל וטכניקות פסיכואנליטיות בהן התנסה לאורך השנים, וכיצד הם התפתחו בעקבות התנסויותיו מול מטופליו. ספרו "Learning from Life: becoming a psychoanalyst", שנכתב בסמוך לפרישתו, הוא בחלקו אוטוביוגרפי, ומשלב תיאורים על מסעו המקצועי והאישי לאורך חייו. מאז פרישתו הוא ממשיך לכתוב ולהרצות ברחבי העולם.

ספרו "Learning from Our Mistakes" (2002) זכה בפרס "גרדיבה" האמריקאי על תרומתו לפסיכואנליזה.

==ספריו==
* On Learning from the Patient, 1985 (תורגם לעברית בשם "ללמוד מן המטופל", הוצאת זמורה ביתן)
* Further Learning from the Patient, 1990 (תורגם לעברית בשם "להוסיף וללמוד מן המטופל", 1995, הוצאת דביר; [http://books.google.co.il/books?id=zT1uuh5oGTYC&printsec=frontcover&dq=%D7%A4%D7%98%D7%A8%D7%99%D7%A7+%D7%A7%D7%99%D7%99%D7%A1%D7%9E%D7%A0%D7%98&source=bl&ots=zz_NRzt_Qw&sig=OLrVYr2QYZFOIJ5TioEzE5bVjDo&hl=iw&ei=2j7ATZ7YBoK4hAeL2pm4BQ&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=7&ved=0CEAQ6AEwBjgK#v=onepage&q&f=false קטעים מהספר] באתר גוגל בוקס)
* Learning from Our Mistakes, 2002
* Learning from Life: becoming a psychoanalyst, 2006 (תורגם לעברית בשם "ללמוד מן החיים: להיעשות פסיכואנליטיקאי", 2010, הוצאת דביר)

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20150518010149/http://www.marsh-agency.co.uk/authors/default.asp?id=5650 פטריק קייסמנט], The Marsh Agency 
* [http://www.beyondthecouch.org/1207/casement_int.htm ריאיון עם קייסמנט], 2007, באתר Beyond the couch 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכואנליטיקאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1935
Power Mac G4 Cube

Power Mac G4 Cube הוא מחשב מקינטוש שיוצר על ידי חברת אפל. הוא נמכר בין השנים 2000–2001. צורת הקובייה מזכירה את NeXTcube של NeXT. המחשב עוצב על ידי המעצב של אפל ג'ונתן אייב. המוזיאון לאמנות מודרנית של ניו יורק מציג דגם של המחשב כחלק מאוסף.

== תיאור ==
צורת המחשב זעירה. הוא נראה כקוביה בגודל 18X18X18 ס"מ, צפה בתוך מעטפת שקופה שגובהה כ-25 ס"מ. בנוי עם מעבד PowerPC G4 המריץ 450–500 מגה-הרץ, בעל פתחי DVD או CD-RW אנכים בלתי רגילים. בניגוד ל-iMac, הוא בעל יכולות שדרוג של הכרטיס הגרפי עם חריץ AGP סטנדרטי.

== היסטוריה ==
אפל החלה במכירת ה-Cube בין מכירת ה-iMac 3G וה-Power Mac 4G. למרות עיצובו החדשני, מבקרים התלוננו כי מחירו גבוה מידי. תחילה מחירו היה 200$ יותר מה-Power Mac G4 שהיה מורחב יותר ממנו וגם לא כלל צג, ובכך הגיע למכירות מועטות.

== דגמים ==
{|class="wikitable" cellpadding="2" cellspacing="0"
|-
!style="background:#ffdead;width:10%;"|דגם
!style="background:#ffdead;width:15%;"|יולי 2000
|-
|דגמים
|(450 מגה הרץ) (500 מגה הרץ)
|-
|ממדים
|14& (6.4 ק"ג), 8.9" גובה × 7.7" רוחב × 7.7" D (248×195×195;מ"מ)
|-
|מעבד
|450 מגה הרץ או 500 מגה הרץ (PowerPC G4 (7400/7410 עם 1 MB L2 מטמון.
|-
|אפיק צד קדמי
|100 מגה הרץ
|-
|זיכרון
|128 MB, 256 MB, 384 MB, 512 MB, 768 MB, 1 GB, או 1.5 GB של PC-100 SDRAM clocked ב 100 מגה הרץ
|-
|כרטיס גרפי
|ATI Rage 128 Pro עם 16 MB של SDRAM, nVidia GeForce2 MX עם 32 MB של SDRAM, או ATI Radeon עם 32 MB של DDR SDRAM
|-
|דיסק קשיח
|20 GB, 30, או 40 GB אולטרה ATA דיסק קשיח @ 5400 rpm, או 60 GB אולטרה ATA דיסק קשיח @ 7200 rpm
|-
|דיסק אופטי
|24X או 32X CD-ROM, 5X DVD-ROM drive או CD-RW
|-
|מערכת הפעלה
|Mac OS X 10.4.11 "Tiger", Mac OS 9.2.2
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מחשבים אישיים
קטגוריה:מקינטוש
קטגוריה:עיצוב תעשייתי
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2000
קטגוריה:מכשירי חברת אפל
בננה יושימוטו

בננה יוֹשימוֹטוֹ (ביפנית: 吉本ばなな; ) היא סופרת יפנית.

== ביוגרפיה ==
נולדה בטוקיו בשם מאהוקו יושימוטו. בתקופת לימודיה לספרות באוניברסיטת ניהון, אימצה לעצמה את השם "בננה" בעקבות חיבתה לפרחי בננה וכיוון שנשא חן בעיניה אופיו האנדרוגיני.

בשנת 1987, עת עבדה כמלצרית, החלה לכתוב באופן רציני. ספרה הראשון, "המטבח", שפורסם בשנת 1988, זיכה אותה בשורה של פרסים, והקנה לה את התואר "ההבטחה הגדולה של הספרות היפנית המודרנית". הספר תורגם לשפות רבות.

==מספריה==
*המטבח, פורסם ב-1988, תורגם מיפנית על ידי שונית שחל-פורת ב-1996, כתר
*ישנה, פורסם ב-1989, תורגם לעברית ב-2003, כתר
*NP, פורסם ב-1990, תורגם מיפנית על ידי עינת קופר ב-2000, כתר
*לטאה, פורסם ב-1993, תורגם לעברית ב-1998, כתר
*Amrita, פורסם ב-1994
*Hardboiled & Hard Luck, פורסם ב-1999
*"'האגם'", פורסם ב-2005, תורגם לעברית בידי עינת קופר ב-2013, כתר
*הציפורים, תורגם לעברית בידי אירית ויינברג, הוצאת כתר, 2016

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 

קטגוריה:סופרות יפניות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1964
ארטילרי

ארטילרי (בעברית: ארטילריה) היא להקת ת'ראש מטאל דנית. חברי הלהקה היו חלק מהפיתוח המוקדם של הז'אנר, והריפים האנרגטיים והמוזיקה המהירה שלהם מזכירים את ויווד, מגהדת', קורונר וסאבת' מאותן שנים. הלהקה מציגה ת'ראש מטאל טכני ובלתי מתפשר, לצד מטאל מלודי ונעים לאוזן. אחרי שהוציאו אלבומים באורך מלא ויצאו לסיבובי הופעות בשנות ה-80 וה-90 החליטו להתפרק ב-1991. שבע שנים מאוחר יותר הם החליטו לחזור, ושוב התפרקו בשנת 2000. ב-2007 הם חזרו לנגן.

== היסטוריה ==
הלהקה הופיעה בטאסטרופ, דנמרק (פרבר קרוב לקופנהגן) ב-1982, חברי הלהקה היו הגיטריסט ג'ורגן סנדאו ומייקל סטוצר, הבסיסט מורטן סטוצר, המתופף קארסטן נילסן והזמר קארסטן לומן. הלהקה הקליטה את הדמואים "Shellshock" ו-"Deeds of Darkness" ב-1984.

ההופעה המסחרית הראשונה של ארטילרי הייתה בתחילת 1985, כללה את השיר "Hey Woman", מתוך האוסף הראשון מתוך סדרת אוספים "Speed Metal Hell" שהופק בחברת התקליטים "ניו רנסאנס רקורדס". מאוחר יותר בשנה הזאת, עזב הזמר קארסטן לומן והחליף אותו פלמינג רונסדוף. מאוחר יותר באותה שנה ארטילרי הקליטה את הדמו השלישי שלה, "Fear of Tomorrow", נחתם על ידי "ניט רקורדס", והוציאו את אלבומם הראשון שגם נקרא "Fear of Tomorrow". ב-1986 למתופף קארסטן נילסן היה קשר עם קורטון, חבר להקת "בת'ורי", הוא שאל אותו אם הוא מעוניין בתיפוף עבור להקתו "בת'ורי", נילסן סירב כי היא בטוח שארטילרי תהפוך ללהקה גדולה יותר. אלבומם השני "Terror Squad" שוחרר ב-1987.

הגיטריסט ג'ורגן סנדאו עזב את הלהקה ב-1989. הבסיסט מורטן סטוצר לקח את מקומו כשפיטר ת'ורסלונג החליף אותי בעמדת הבסיסט. אלבומם השלישי "By Inheritance" שוחרר ב-1990, בתקליט ובדיסק על ידי חברת התקליטים "רוודראנר רקורדס". הלהקה התפרקה שנה לאחר מכן ב-1991 מכיוון שחלק מחברי הלהקה העדיפו להתמקד בפרויקטים אחרים משל עצמם בשארית השנה.

לאחר שיצא אוסף של הלהקה ב-1998 שכלל דמו ישן ושני שירים שהוקלטו ב-1989 הלהקה חזרה להקליט את אלבומם הרביעי, "B.A.C.K" שיצא ב-1999 גם בפסקול של הסרט "מת לחיות". לאחר מכן, בשנת 2000, הלהקה החליטה להתפרק בשנית.

ב-2007 יצא אוסף של הלהקה הכולל מארז מיוחד שנקרא "Through the Years" ("דרך השנים") הכולל 4 דיסקים שלהם וחומרי דמו ישנים.

בשישה בנובמבר 2007, מייקל סטוצר אישר באתר הרשמי של הלהקה כי הלהקה חזרה והם פעילים שוב, למרות זאת, סולן הלהקה מזה זמן רב פלמינג רונסדרוף לא היה חלק מהאיחוד. ב-27 בנובמבר באותה שנה, אושר שהסולן החדש יהיה סורן אדמסן.

ב-21 במרץ 2011, יצא אלבום חדש של הלהקה שנקרא "My Blood".

== חברי הלהקה ==
=== חברים נוכחיים ===
*סורן ניקו אדמסן - סולן
*מייקל סטוצר - גיטרה
*מורטן סטוצר - גיטרה
*פיטר ת'ורסלונג - גיטרת בס
*קארסן נילסן - תופים

=== חברים בעבר ===
==== סולנים ====
*פלמינג רונסדורף
*פר אונינק
*קארסן לומן
*ג'ון מת'יאס
*מיקי פיינד

==== גיטרה ====
*ג'ורגן סנדאו
*סאמיר בלמאטי

==== גיטרת בס ====
*מייקל אהלרט
*מייקל "רומקל" נילסן

==== תופים ====
*פר מ. ג'נסן
*הנריק קוואדה
*בני דאלאסשמידט
*אנדרס ג'ילדנור

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
*1985 – Fear of Tomorrow
*1987 – Terror Squad
*1990 – By Inheritance
*1999 – B.A.C.K.
*2009 – When Death Comes
*2011 – My Blood

=== אוספים ===
*1998 – Deadly Relics

=== מארזי מכירה ===
*2007 – Through the Years

=== DVD ===
*2008 – One Foot in The Grave - The Other In The Trash (הוצאת מטאל מיינד הפקות)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות דניות
קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל
ILSRS

פוטנציאל מורס והקרניים שלוקחות חלק בתהליך רמאן (מסומנות ב<math>\omega_s</math>, <math>\omega_p</math>) ומנגנון היינון, במקרה זה קרן UV (מסומנת כ-<math>\omega_UV</math>) כאשר ההפרש בין קרני רמאן שווה להפרש האנרגיה בין רמות הויברציה (מסומת ב<math>\Omega</math>) ישנה ירידה בכמות היונים שנמדדים במערכת. כמות היונים שנמדדת במערכת מיוצגת מימין, שם ניתן לראות ירידה בכמות היונים סביב תדירות המעבר.]]

ILSRS- Ionization loss stimulated Raman-spectroscopy היא שיטת ספקטרוסקופית מסות למדידת ויברציות מולקולריות המבוססת על עירור ראמאן מאולץ. בשיטה זו נעשה שימוש בעירור רמאן מאולץ להקטנת כמות היונים שנוצרים בספקטרוסקופ מסות. שימוש בשיטה זו מאפשר סריקת תחומי תדרים רחבים ברמת רזולוציה בינונית-גבוהה הן מבחינת תדר הוויברציה והן מבחינת הבדלי המסות. שיטה זו משמשת בעיקר להבחנה בין קונפורמרים שונים (מבנים שונים של מולקולה בעלת הרכב זהה, בדומה לאיזומרים) של מולקולות ביולוגיות קטנות.

== תיאור פעילות השיטה ==
בשיטת ה-ILSRS נעשה יינון מולקולרי, כאשר המבנה המולקולרי הנבחן עובר ממצב היסוד הויברציוני למצב מעורר תהליך היינון הופך ללא יעיל ולכן נוצרת החסרת יונים. תהליך היינון מבוצע בדרך כלל באמצעות לייזר נסרק ב תחום ה-UV והעירור הויברציוני באמצעות תהליך רמאן מאולץ שנוצר על ידי שתי קרני לייזר שהפרש אורכי הגל ביניהן נסרק. אורך הגל של אחת מהקרניים בתחום הנראה משתנה (נסרק), כאשר הפרש אורכי הגל בין הקרניים תואם להפרש בין רמות אנרגיה ויברציוניות ייווצר עירור. מנגנון היינון יהפוך ליעיל פחות ולא יוכל ליינן את המולקולות מהרמה המעוררת וכך נמדדת ירידה בכמות היונים במערכת.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://books.google.com/books?id=eEYsLXouaYQC&lpg=PA295&ots=oTL2-Bq0aY&dq=ILSRS&pg=PA279#v=onepage&q=ILSRS&f=false פרק על שיטת ה-ILSRS מתוך הספר Molecular dynamics and spectroscopy by stimulated emission pumping]
* [http://pubs.rsc.org/en/Content/ArticleLanding/2011/CP/c0cp02334e שימוש בשיטת ה־ILSRS למדידת ספקטרום ויברציוני של מולקולות גמישות]

קטגוריה:כימיה פיזיקלית
שוהיי אוקא

שוהיי אוקא (ביפנית: 大岡 昇平; 3 במרץ 1909 – 25 בדצמבר 1988) היה סופר יפני, מבקר ספרות ומתרגם ליפנית של ספרות צרפתית.

בשנת 1944 התגייס לצבא הקיסרי היפני. ב-1945 נשבה על ידי הכוחות האמריקאיים בפיליפינים. הוא החל לכתוב לאחר חזרתו ליפן. ספריו הראשונים מדברים על חוויותיו מהמלחמה ומתקופת שביו.

ספרו "אש בעמקים" מספר את סיפורו של חייל יפני בצבא המובס והנסוג בחזית הפיליפינית בתקופת מלחמת העולם השנייה.

==ספריו שתורגמו לעברית==
* שוהיי אוקא, אש בעמקים; תורגם מאנגלית בידי ג. אריוך, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשי"ט 1959. (ראה אור במקור ב-1951)

==ספרים שתורגמו לאנגלית==
*Taken Captive: A Japanese POW's Story, פורסם ב-1948, סיפור קצר אוטוביוגרפי על חייו כאסיר מלחמה
*A Wife in Musashino, פורסם ב-1950
*The Shade of Blossoms, פורסם ב-1958

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים יפנים
קטגוריה:שבויים במלחמת העולם השנייה

קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1988
ג'ון אוגדון

ג'ון אנדרו הווארד אוגדון (באנגלית: John (Andrew Howard) Ogdon; 27 בינואר 1937 - 1 באוגוסט 1989) היה פסנתרן ומלחין אנגלי.

== חייו ==
אוגדון החל בלימודי הפסנתר באופן רציני בשנת 1945, בקולג' המלכותי למוזיקה במנצ'סטר, אצל איזו אלינסון. מוריו בשנים הבאות היו קלוד ביגס, אגון פטרי, מיירה הס, ריצ'רד הול וג'ורג' לויד. בתקופת לימודיו השתתף ב"קבוצת המוזיקה החדשה" של מנצ'סטר, שם ניגן בהשמעות בכורה מיצירותיו הוא ויצירותיהם של חבריו ללימודים ולקבוצה, אלכסנדר גר, הריסון ברטוויסל ופיטר מקסוול דייוויס. בשנת 1958 דרך כוכבו כאשר החליף בליברפול בהתראה קצרה פסנתרן שחלה, וניגן את הקונצ'רטו השני לפסנתר של ברהמס, כמעט בקריאה מהדף. באותה שנה ניגן בליברפול את הקונצ'רטו של בוזוני בשליטה ובבקיאות שהדהימו את קהל שומעיו. רושם דומה השאיר על הקהל בהופעתו הראשונה ברסיטל בלונדון בשנת 1959. כעבור שנה זכה בפרס בוזוני ובשנה שלאחריה בפרס ליסט. בשנת 1962 חלק עם ולדימיר אשכנזי את הפרס הראשון בתחרות צ'ייקובסקי במוסקבה, ששימש לו נקודת זינוק לקריירה בינלאומית.

הרפרטואר של אוגדון הקיף כמעט את כל ספרות הפסנתר על כל היבטיה, מיצירות המופת של התקופה הקלאסית והרומנטית ומוזיקה של המאה ה-20 המשיך לתמיכה ביצירות נודעות פחות של מלחיני עבר והווה, מבוזוני וליסט אל רבים מבני זמנו וארצו, אם בביצועי בכורה ואם בהקלטות. בין השאר הרבה להופיע עם ברנדה לוקאס, שהייתה ב-1960 לאשתו. 

שליטתו של אוגדון בפסנתר, יכולתו להתגבר על כל אתגר, כוח ההתמדה המופלא וכישרונו לקלוט יצירות כבדות-משקל בקריאה ראשונה אפשרו לו להשיג שיאים מוזיקליים, שנחשבו עד אז לבלתי מושגים. הודות לצניעות ולהיעדר הראוותנות שאפיינו אותו הצליח אוגדון בחבר בהרכבים קאמריים וכמלווה, ועם זאת היה וירטואוז מבריק, שהציב תמיד ובכל עת את כישוריו בשירות המוזיקה. גישתו ליצירות שניגן הייתה מעמיקה; הוא הרבה בעיון ובמחקר ומעולם לא התייחס לרפרטואר שלו כאל דבר המובן מאליו. אוגדון היה מלחין פורה, בעיקר לכלי מקלדת, וראה בהלחנה גורם שאין לו תחליף במכלול התפתחותו המוזיקלית ובגישתו לביצוע.

בשנות ה-70' התגברה מחלת הנפש של אוגדון, שאובחנה כסכיזופרניה. ההישג המזהיר ביותר של שנותיו האחרונות היה הקלטה וביצוע של "אופוס קלוויצ'מבליסטיקום" מאת קייחסרו שאפורג'י סוראבי (Sorabji), יצירה כבדה, ארוכה (יותר מארבע שעות) ומורכבת, שהצלחתו של אוגדון לרתק לה את קהל מאזיניו מעידה הן על גאוניותו היחידה במינה של המבצע והן על עוצמתה הרגשית והאינטלקטואלית של המוזיקה. ההקלטה בת ארבעת התקליטורים, שיצאה לאור חודשים אחדים לאחר מותו של סוראבי נחשבת לגולת הכותרת בקריירה של אוגדון.

אוגדון מת בלונדון ב-1 ביולי 1989.

== כתבים ==
* "היצירות לפסנתר סולו" של פרנץ ליסט (1861-86): האיש ויצירתו", עורך א. ווקר (לונדון, 1970, מהדורה 2, 1976) 
* "המסורת הרומנטית", מוזיקה לכלי מקלדת, עורך ד. מתיוס (הרמונדסוורת', 1972
* [Altarus AIR–CD–9075 [disc notes] "קייחוסרו סוראבי והרמן מלוויל", סוראבי: אופוס קלאוויצ'מבליסטיקום

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים בריטים
קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-20
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1989
אדי טולן

תומאס אדוארד "אדי" טולן (באנגלית: Thomas Edward "Eddie" Tolan; 29 בספטמבר 1908 – 30/31 בינואר 1967) היה אצן אמריקאי. אלוף אולימפי ושיאן עולם בריצת 100 מטר. היה לאלוף האולימפי האפרו-אמריקני הראשון בריצה זו. במהלך כל הקריירה שלו הוא ניצח ב-300 ריצות והפסיד רק ב-7.

== ביוגרפיה ==
טולן נולד בדנוור, קולורדו, למשפחה בת ארבעה ילדים. בילדותו עבר עם משפחתו לסולט לייק סיטי, שביוטה ובשנת 1924 לדטרויט, מישיגן. בבית הספר התיכון הוא הצטיין בפוטבול ובריצות למרחקים קצרים וקבע שיאים לאומיים לנוער בריצות ל-100 ול-220 יארד. 

בשנת 1927 בחר טולן לשחק פוטבול באוניברסיטת מישיגן על פני מספר אוניברסיטאות מובילות שרצו בו גם כן. אך הוא מעולם לא שיחק בנבחרת הפוטבול של האוניברסיטה. שתי גרסאות עקריות היו לעובדה שהוא לא שיחק פוטבול. לפי דיווח שפורסם בשנת 2002, למרות שהצטרף לשורות נבחרת הפוטבול, באותה העת, שחקני פוטבול אפרו-אמריקאים לא שיחקו בנבחרת הפוטבול של מישיגן, מאז 1890 שבה שיחק ג'ורג' ג'ווט השחקן האפרו-אמריקאי הראשון. בתחילה הוא הורשה לשחק, אך כבר ביום השלישי לאימונים, מאמן הכדורגל של השנה הראשונה אמר לו: "מספר מאמנים חולקים על הסיכויים שלך וחושבים שלא צריך לאפשר לך לשחק. אני אתמוך בך אך אני חושש שאני הולך להיות במיעוט". וכך היה, הוא הועבר מנבחרת הפוטבול לנבחרת האתלטיקה הקלה. גרסה אחרת טוענת שהוא לא שיחק בשל פציעה בברכו. בהספד שלו, מאמניו טענו שהוא אמר שהעדיף את נבחרת האתלטיקה כי היא נסעה הרבה יותר ברחבי המדינה וזו הייתה הזדמנות גדולה עבורו.

באוניברסיטת מישיגן הוא התאמן בהדרכתם של סטיב פארל וצ'ארלס בי הויט.

===שיאן עולם===
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 1929 זכה טולן בשתי מדליות זהב בריצת 100 יארד בשיא עולם חדש של 9.5 שניות ובריצת 220 יארד.

שנת 1930 מבחינתו של טולן הייתה שנה לא מוצלחת במבחינת הישגיו בתחרויות.

בשנת 1931 זכה טולן פעמיים בריצת 220 יארד, הן במסגרת התאחדות ספורט הקולג'ים הלאומי (NCAA) והן באיגוד הקולג'ים של ספורטאים חובבים של אמריקה (IC4A).

===אלוף אולימפי===
במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) שנערכו באוניברסיטת סטנפורד סיים טולן במקום שני אחרי ראלף מטקלף, אך במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא עולם חדש של 10.38 שניות, לפני מטקלף שקבע אף הוא שיא עולם חדש (10.38 שניות) ושיאן העולם הקודם ארתור יונת מגרמניה (10.50 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 21.12 שניות, לפני חבריו לנבחרת ג'ורג' סימפסון (21.4 שניות) ומטקלף (21.5 שניות). 

באליפות העולם למקצוענים בספרינטים שנערכה במלבורן, אוסטרליה במרץ 1935 זכה טולן בריצות ל-75, ל-100 ול-220 יארד, ובכך היה לאצן הראשון שזכה בשלוש הריצות הללו.

משנת 1963 סבל טולן מאי ספיקת כליות ונאלץ לקבל טיפול בדיאליזה בשארית חייו. הוא נפטר מהתקף לב בשנת 1967.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 100 מטר: 10.38 שניות (1932)
* ריצת 200 מטר: 20.9 שניות (1931)

== ראו גם ==
* התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 200 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
ויליאם מקרייוון

ויליאם מקרייוון (באנגלית: William H. McRaven; נולד ב-6 בנובמבר 1955) הוא אדמירל בצי האמריקאי בדימוס אשר שימש כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית וכמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים.

==ביוגרפיה==
מקרייוון נולד בסן אנטוניו, טקסס, ארצות הברית. בעודו סטודנט באוניברסיטת טקסס נרשם לקורס קציני מילואים של הצי האמריקני.

בשנת 1976 התגייס לצי האמריקני והתנדב ליחידת הקומנדו הימי האמריקני, "אריות הים" (Navy SEALs), שם שימש כלוחם ומפקד. מקרייוון היה מפקד צוות לוחמים בצוות 4 של היחידה, ולחם במלחמת המפרץ. בהמשך פיקד על פלגה בצוות 6 של היחידה (צוות הלוחמה בטרור הנחשב למעולה שבצוותים), על כוח משימה במלחמת המפרץ ולבסוף על צוות 3. הוא גם פיקד על הצוות שלכד בסופו של דבר את סדאם חוסיין בדצמבר 2003<ref>רונן ברגמן, 24/03/2023. "קומנדו מקרייבן". ידיעות אחרונות, מוסף 7 ימים, עמ' 68-76.</ref>.

בתפקידו הקודם שימש ממונה על המבצעים המיוחדים בפיקוד אירופה של ארצות הברית. לאחר מכן שימש כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. במסגרת תפקידו, במאי 2011, היה מתכננו ומפקדו של מבצע חנית נפטון לחיסול הטרוריסט אוסאמה בן לאדן, מנהיג אל-קאעידה, במהלך מלחמת אפגניסטן. לאחר מכן שימש כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים. ב-2014 פרש לגמלאות.

לאחר פרישתו מונה לקנצלר של מערכת האוניברסיטאות בטקסס. בסוף 2017 הודיע על פרישתו מסיבות בריאותיות.

מקרייוון הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת טקסס בעיתונאות ותואר שני מטעם בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים, במונטרי קליפורניה. מקרייוון כתב ספר בנושא מבצעים מיוחדים בו ניתח שישה מבצעים מיוחדים שניתן ללמוד מהם רבות על הפעלת כוחות מיוחדים, ובהם מבצע אנטבה.

==לקריאה נוספת==
* מרק בודן, בן לאדן - החיסול, אור יהודה: כנרת זמורה-ביתן, 2012.
* ויליאם מקרייוון, סדר את המיטה שלך, מטאור, 2020.
* רונן ברגמן, 24/03/2023. "קומנדו מקרייבן". ידיעות אחרונות, מוסף 7 ימים, עמ' 68-76.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.amazon.com/Spec-Ops-Studies-Operations-Practice/dp/0891416005/ref=ntt_at_ep_dpi_1/191-1364991-3923234#reader_0891416005 הספר "Spec ops" מאת אדמירל ויליאם מקרייוון], באתר אמזון.
* [http://www.newsweek.com/2004/03/14/the-hunt-heats-up.html כתבה על מקרייוון בשבועון ניווויק]
* [http://www.washingtonpost.com/national/adm-william-mcraven-the-terrorist-hunter-on-whose-shoulders-osama-bin-laden-raid-rested/2011/05/04/AFsEv4rF_story.html כתבה על מקרייוון בוושינגטון פוסט]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מפקדי פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים
קטגוריה:מפקדי פיקוד המבצעים המיוחדים
קטגוריה:נשיאי אוניברסיטאות בארצות הברית
קטגוריה:לוחמי אריות הים
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
אאוטריצרטופס

השוואת גדלים מוערכים בין אאוטריצרטופס (בירוק) לבין [[טריצרטופס (בכחול) ואדם ממוצע.]]
אֵאוֹטְרִיצֵרָטוֹפְּס (שם מדעי: Eotriceratops) הוא סוג דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים שחי בקרטיקון העליון. הוא נחשב לדינוזאור הצרטופסי הגדול ביותר, גדול במקצת מטורוזאורוס וטריצרטופס. פירוש שמו הוא "טריצרטופס השחר" או "טריצרטופס מוקדם".

== מאפיינים ==
סוג זה הוא בעל מין טקסונומי יחיד, E. xerinsularis, שתואר ב-2007 בידי וו (Wu) ושותפיו. עם זאת, מספר פלאונטולוגים, כגון גרגורי פאול, מעדיפים להתייחס אליו כאל מין קדום יותר של טריצרטופס ולא כאל סוג טקסונומי נפרד.

מאובניו נמצאו בקניון פרסת הסוס באלברטה שבקנדה, והם מתאורכים ל-67.6 מיליון שנה לפני זמננו. דווח שהגולגולת שלו שנמצאה היא באורך של כ-3 מטר. האורך הכולל של האאוטריצרטופס הוערך בכ-9 מטר.

האאוטריצרטופס התגלה בשלד בודד לא שלם שנתגלה מפורק בפארק דריי איילנד באפלו ג'אמפ (Dry Island Buffalo Jump Provincial Park) בדרום אלברטה שבקנדה. השלד מורכב מגולגולת לא שלמה הכוללת חלקים מהעטרה (frill, מניפה גרמית בירכתי הגולגולת שנמתחה על הצוואר וקיימת בכל סוגי הצרטופסיים), קרניים גדולות מעל העיניים וקרן קטנה מעל האף, בדומה לטריצרטופס הקרוב לאאוטריצרטופס. נמצאו גם מספר חוליות צוואר וגב ומספר צלעות. מכיוון שהשלד נתגלה בסלע משקע רך מסוג Shale, עצמות רבות נמחצו בצורה קשה. האאוטריצרטופס שונה משאר חבריו לתת-משפחת הכסמוזאוריאניים (תת-משפחה של הצרטופסיים המאופיינת בעטרה ארוכה, קרני גבה גדולות ואילו קרן אף קטנה) במאפיינים ייחודיים בעצמות הגולגולת, כגון: קרני לחי בולטות במיוחד, אֶפּוֹקְסִיפִּיטָלִים (מעין קשקשים או בליטות עצם מחודדות המקיפות את העטרה) ארוכים ושטוחים במיוחד, בדומה לטורוזאורוס מהמין Torosaurus utahensis. המאפיין השונה הבולט מכולם של אאוטריצרטופס הוא זיז אנכי על עצם הפרמקסילה, היכן שהיא נוגעת בעצמות האף. מאפיין זה לא נראה בצרטופסיים אחרים, אך כן נצפה במספר מאובנים של טריצרטופס, אך לא באותו גובה ועוצמה. קרני הגבה שמעל העיניים מתעקלות קדימה והן באורך של כ-80 ס"מ. בגולגולת שנמצאה נראה שיש סימני נשיכה מעל העין, ליד הבסיס של הקרן השמאלית. האאוטריצרטופס היה מבין הצרטופסיים הבודדים עם עטרה ללא "חלונות", יחד עם האווצרטופס והטריצרטופס.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://blog.everythingdinosaur.co.uk/blog/_archives/2007/11/23/3370782.html Meet Eotriceratops – a Possible Ancestor of Triceratops], הבלוג של Everything Dinosaur

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כסמוזאורים
קטגוריה:קנדה: פלאונטולוגיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2007
המטה השיתופי

מטה הקיבוצים השיתופיים (מט"ש) בתנועה הקיבוצית כולל כרבע (70) מכלל הקיבוצים בארץ, המקיימים את עקרונות היסוד הקיבוציים: שותפות בבעלות על הנכסים, שוויון בתקציבים, ערבות הדדית מלאה בין החברים והתנהלות דמוקרטית ומשתפת. המטה, בשמו הקודם "הזרם השיתופי", הוקם בכנס בקבוצת יבנה ב-6 ביולי 1999 בתגובה לתהליכי ההפרטה ומעבר לתשלום שכר בלתי שוויוני שאימצו בהדרגה רוב הקיבוצים (כ-200) ומתוך רצון לקיים את ערכי הקיבוץ המקוריים.
 
הקיבוצים החברים בזרם השיתופי, משתי התנועות הקיבוציות (הקיבוץ הדתי והתנועה הקיבוצית הכללית – תק"צ) מאופיינים בחלקם הגדול ביציבות כלכלית ובמנהיגות מקומית – לא שכירה – בעלת תפיסת עולם שיתופית. כמה מהם – סאסא, ברעם, משמר העמק, גן שמואל, חצרים, שדה אליהו, מעברות, יבנה ואחרים – ניצבים בצמרת הכלכלית של התנועה הקיבוצית.

מטה הקיבוצים השיתופיים פועל במסגרת כלל התנועה הקיבוצית אך מקיים פעילויות ייחודיות בתחומי סמינרים חינוכיים ורעיוניים, קורסים לניהול ופעילות תקשורתית במסגרת אתרי אינטרנט "שווים" ו"במקום" ושותפות בכתב העת "חברה".

לאחרונה הגדיר המטה את פעילותו במסגרת תנועה הקיבוצית כ"תנועה בתוך תנועה". הבדלי ההשקפות בין הקיבוץ המופרט לשיתופי מתבטאים לעיתים במחלוקות בין המטה השיתופי לבין מזכירות התנועה הקיבוצית, בנושאים פנימיים וכלליים, כגון המדיניות הקרקעית ושיוך הדירות, הקצאות לפנסיה, גובה המיסוי על הקיבוצים ותקציבי הפעילות.

במטה השיתופי חברים גם גורמים במעגל הקבוצות השיתופיות, הכולל קהילות שיתופיות-משימתיות החיות בערים; תנועות הנוער: השומר הצעיר, הנוער העובד והמחנות העולים וקיבוצים עירוניים כתמוז ומגון וקיבוצים חינוכיים כנערן, רביד, אשבל ופלך.

מייסדי המטה השיתופי היו: 
*תק"ם: אשבל, יטבתה, לוטן, קטורה, גבע, חצרים, יזרעאל, שדה בוקר, רביד, רביבים, צאלים, גלעד, נאות סמדר, והקיבוץ העירוני תמוז בבית שמש
*הקיבוץ הארצי: משמר העמק, גן שמואל, עין השופט, נירים, ניר יצחק, ניר עוז, עברון, ברעם והקיבוץ העירוני מגוון בשדרות
* הקיבוץ הדתי: עלומים, לביא, שדה אליהו, יבנה, מגדל עוז

ב-2004 הצטרף גם קיבוץ נערן שחודש על ידי בוגרי תנועת המחנות העולים.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20120415041207/http://www.kibbutz.org.il/shavim/ אתר שווים – אתר המטה השיתופי]
*[http://www.bimcom.co.il/ במקום – אתר צעירי הקיבוצים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הקיבוץ
הפלישה ללאה-סלמאואה

הפלישה ללאה-סלמאואה הידועה בהיסטוריוגרפיה היפנית בשם מבצע SR, הייתה פעולה צבאית של האימפריה היפנית לכיבוש אזור לאה-סלמאואה (Salamaua-Lae) בטריטוריית גינאה החדשה, בין 8 ל-13 במרץ 1942, במהלך המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. המטרה בכיבוש אזור זה הייתה הקמת שדה תעופה ממנו יוכלו מטוסים יפנים לספק סיוע אווירי לכוחות שפעלו במזרח גינאה החדשה ובים האלמוגים. חיל המצב האוסטרלי הקטן ששהה באזור נסוג מיד עם הגעת היפנים, ולא העמיד התנגדות לפלישה.

בתגובה לפלישה תקף כוח משימה של נושאות מטוסים של הצי האמריקאי את הכוחות היפנים ב-10 במרץ, טיבע שלוש ספינות תובלה והסב נזק לספינות נוספות. על אף הנזק הצליחו היפנים להשלים את כיבוש האזור והחלו בבניית שדה התעופה. טייסות משדה תעופה זה סייעו מאוחר יותר לביסוס העליונות האווירית היפנית במהלך הניסיון היפני לכבוש את פורט מורסבי, ובמהלך קרבות אחרים באזור.

==הפלישה==
צי הפלישה עזב את רבאול ב-5 במרץ 1942, ומלבד ארבע ספינות התובלה שהובילו את החיילים ליעדם, את הסיוע לפלישה סיפקו ארבע סיירות כבדות, שתי סיירות קלות, שבע משחתות ומספר ספינות עזר. הפלישה החלה ב-8 במרץ, ובעוד שבלאה לא נרשמה כל התנגדות, בסלמאואה השמידה יחידה של מתנדבים ואנשי קשר של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי תשתיות חיוניות ונסוגה להרים. ניסיון מוקדם של אמנעה אווירית מצד טייסות אוסטרליות מהאזור נכשל ונזנח.

==הפשיטה על לאה-סלמאואה==
בשעת בוקר מוקדמת ב-10 במרץ המריאו מטוסים אמריקאים מנושאות המטוסים לקסינגטון ויורקטאון שעגנו במפרץ פפואה שבדרום גינאה החדשה, כ-201 קילומטרים מאזור היעד. המטוסים האמריקאים הצליחו להימנע מגילוי ובשעה 09:22 פתחו מפציצי צלילה מדגם SBD דונטלס במתקפה על הספינות היפניות שעגנו בלאה. זמן קצר לאחר מכן, בשעה 09:38, תקפו מפציצי טורפדו מדגם TBD דבסטיטור ומפציצי דונטלס נוספים את הספינות בסלמאואה, בעוד מטוסי קרב ירו על החופים. כחצי שעה לאחר מכן הופיע גל תקיפה שני של מפציצים שתקפו בשני האתרים. יום לאחר מכן הגיעו לאזור חמישה מפציצים מדגם B-17 מבצר מעופף והמשיכו בהפגזת האזור.

המטוסים האמריקאים טיבעו שלוש ספינות תובלה. בנוסף נגרם נזק לסיירת קלה, לשתי משחתות, לספינת תובלה, למקשת, לשולת מוקשים ולספינת עזר נוספת. הפושטים איבדו את אחד ממפציצי הדונטלס שנפגע מאש נ"מ, ושניים נוספים ביצעו נחיתת חרום בפורט מורסבי בדרכם חזרה. שאר 101 המטוסים שנשלחו חזרו בבטחה לנושאות המטוסים.

הפשיטה הביאה לאובדן שני שלישים מצי התובלה של היפנים, אך אבדות נוספות נמנעו בשל העובדה שספינות התובלה עגנו בקרבת החוף והיו מסוגלות להחיף עצמן ולהימנע משקיעה. מעבר לנזק החומרי, הייתה לפשיטה זו השפעה פסיכולוגית על היפנים, שלאחריה העלו את רמת הכוננות והבינו שהאמריקאים מוכנים לסכן את נושאות המטוסים שלהם על מנת למנוע את התקדמותם באזור.

==ראו גם==
* המערכה בגינאה החדשה

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Willmott, H. P. The War with Japan: The Period of Balance, May 1942 – October 1943, SR Books, 2002. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* סטיבן בולארד, [http://ajrp.awm.gov.au/ajrp/ajrp2.nsf/088031725e4569e4ca256f4f00126373/1fcb61d633972daaca257291000abf44?OpenDocument Japanese army operations in the South Pacific Area], באתר פרויקט מחקר אוסטרליה-יפן.

==הערות שוליים==

לאה-סלמאואה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1942
בתיה שטיינבוק

בתיה שטיינבוק (נולדה ב-1961) היא פסנתרנית ישראלית.

== חייה ==
=== לימודים וקריירה ===
בתיה שטיינבוק נולדה בוורשה בירת פולין. בגיל שנה עלתה לישראל עם משפחתה והחלה לנגן בפסנתר בגיל חמש. מורתה העיקרית בשנים אלה הייתה אירינה זריצקאיה. בין מוריה לפסנתר באקדמיה למוזיקה בתל אביב היו יונתן זק, מיכאל בוגוסלבסקי, אלכס וולקוב וולטר אופהויזר. היא בוגרת האקדמיה למוזיקה והחוג לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב.

שטיינבוק המשיכה את לימודיה לתעודת אמן באוניברסיטה לאמנויות בברלין. בשנים אלה למדה אצל גיאורגי שבוק וכן במלגת לימודים מיוחדת של משרד החוץ האיטלקי, אצל פרנקו רוסי. כן הרבתה להשתתף בכיתות אמן בהדרכת מורים ידועי שם ברחבי העולם. היא הופיעה כסולנית באיטליה, ספרד והולנד וייצגה את איטליה בפסטיבלי מוזיקה חדישה באירופה, שם ניגנה מיצירותיהם של דאלאפיקולה ובריו, הן בפסנתר והן בצ'מבלו.

=== קריירת חינוך ===
בתיה שטיינבוק פעילה בתחום החינוך המוזיקלי. בין השאר העלתה, יחד עם גיל שוחט, דן אלמגור ורוני פינקוביץ', את אופרת הילדים "מקס ומוריץ", שאותה אף ליוותה בנגינה. היא יושבת כשופטת בוועדות הרפרטואר של סל תרבות ואמנות לעם.

=== בני משפחה ===
בתיה שטיינבוק נשואה לאקרט לורנצן, הכנר הראשי של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, והם מרבים לנגן בצוותא. ילדיהם של אקרט לורנצן ובתיה שטיינבוק, מאיה (ילידת 1991) ודניאל (יליד 1994), גם הם כנרים מצליחים. בתם עדן (ילידת 2000) היא פסנתרנית מבטיחה. בקונצרט בסדרה "קאמרי בצהרי שישי" של תזמורת ראשון לציון בחודש אפריל 2018 הופיעה כל משפחת לורנצן בשילובים שונים ובהרכב מלא, ביצירות באך ודבוז'אק.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.icm.org.il/teacher/בתיה-שטיינבוק-לורנצן/, לורנצן-שטיינבוק בתיה], באתר הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב.

קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרות בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
ישעיהו גפני

ישעיהו גפני (נולד ב-1944 בניו יורק) הוא פרופסור אמריטוס בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים ונשיאו לשעבר של המרכז האקדמי שלם.

== ביוגרפיה ==
ישעיהו גפני נולד בניו יורק ב-1944 וב-1958, בגיל 14, עלה לישראל לבדו. למד באוניברסיטה העברית בחוג להיסטוריה של עם ישראל והתמחה בעת העתיקה. סיים את התואר השני ב־1969 וקיבל את הדוקטורט ב־1978. עבודת הדוקטור בהנחייתו של שמואל ספראי עסקה בישיבות בבל. מאחר שהחזיק גם בדרכון אמריקאי, נשלח על ידי "נתיב" לברית המועצות כדי ללמד יהדות ולחזק את המסר הציוני בין המורים לעברית ומסורבי העלייה.

נשוי לנעמי גפני, ציירת ואמנית. אחד מבניהם הוא ההיסטוריון ד"ר ראובן גפני.

==מספריו==
* יהדות בבל ומוסדותיה, ירושלים: הוצאת מרכז זלמן שזר, 1986
* יהודי בבל בתקופת התלמוד: חיי החברה והרוח, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 1990.

===ספרים בעריכתו===
* קדושת החיים וחירוף הנפש: קובץ מאמרים לזכרו של אמיר יקותיאל, (עורכים: ישעיהו גפני ואביעזר רביצקי), ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשנ"ג 1992
* מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני (כתב: מנחם שטרן, עורכים: ישעיהו גפני, משה דוד הר, משה עמית), ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"א-1991.
* יהודים ויהדות בימי בית שני, המשנה והתלמוד: מחקרים לכבודו של שמואל ספראי/ העורכים: אהרן אופנהיימר, ישעיהו גפני, מנחם שטרן, ירושלים, יד יצחק בן-צבי, תשנ"ג 1993.
* היהודים בעולם ההלניסטי והרומי: מחקרים לזכרו של מנחם שטרן, (עורכים: אהרן אופנהיימר, ישעיהו גפני ודניאל שוורץ), ירושלים: מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, החברה ההיסטורית הישראלית, תשנ"ו-1996.
* כהונה ומלוכה: יחסי דת ומדינה בישראל ובעמים - קובץ מאמרים, (עורכים ישעיהו גפני וגבריאל מוצקין), ירושלים: מרכז זלמן שזר, 1987
* ארוס אירוסין ואיסורין (עורכים ישראל ברטל וישעיהו גפני), ירושלים 1998
* קהל ישראל: השלטון העצמי היהודי לדורותיו. כרך א: העת העתיקה. מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי, תשס"א

;ספר לכבודו: אהרן אופנהיימר, מאיר בן שחר, ג'פרי הרמן (עורכים), בין בבל לארץ ישראל: שי לישעיהו גפני, ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשע"ז 2016.

==חברויות ציבוריות==
* חבר במערכת JSIJ - כתב עת אלקטרוני למדעי היהדות
* חבר מערכת אוקימתא - כתב עת שפיט העוסק במגוון ההיבטים השונים של ספרות חז"ל על כל אגפיה והספרות הרבנית.
* חבר בהנהלת האיגוד לפרשנות התלמוד
* חבר בהנהלת החברה ההיסטורית הישראלית
* חבר בוועדה המייעצת של "סגולה", מגזין להיסטוריה יהודית.

==חיים אישיים==

נשוי לציירת נעמי גפני, בתו של יעקב בר-אור, ולהם ארבעה ילדים, ביניהם ראובן גפני, חוקר וסופר וחנן גפני, חוקר.

מתגורר בשכונת רחביה ירושלים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=wVXB6AwnBD0 מדענים על הפסים] הרצאה של פרופ' ישעיהו גפני: סיפורי המקבים: מה "באמת" קרה?
* [http://info.oranim.ac.il/home/home.exe/17368/44860 היצירה הרוחנית-ספרותית/ישעיהו גפני] בספרית אורנים
* [https://web.archive.org/web/20110610153104/http://www.biu.ac.il/JS/JSIJ/heb/about.htm JSIJ כתב-עת אלקטרוני למדעי היהדות]
* [http://shalem.ac.il/he/news/new-president-2016/ הודעה על מינויו של פרופ' ישעיהו גפני לנשיא המרכז האקדמי שלם] 
* 

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: היסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו
קטגוריה:חוקרי יהדות בבל
קטגוריה:חוקרי תקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:משפחת ברויאר
קטגוריה:אנשי נתיב
קטגוריה:רחביה: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
אלכסנדר סולובצוב

אלכסנדר סולובצוב (ברוסית: Александр Владимирович Соловцов; 14 בנובמבר 1847, קאזאן, רוסיה – 20 במרץ 1923, מוסקבה). היה שחמטאי רוסי. התפרנס מעבודה בקונסרבטוריון של מוסקבה בו התמנה לפרופסור למוזיקה.

חלק מקום שלישי רביעי עם עמנואל שיפרס בתחרות סנקט פטרבורג 1878/79 בתחרות ניצחו במשותף מיכאיל צ'יגורין ושמעון אלאפין. בתחרות מוסקבה בשנת 1879 חלק מקום ראשון וניצח בתחרות מוסקבה בשנת 1880.

סולובצוב השתתף במספר דו-קרבות: סיים בתיקו 1:1 עם מיכאיל צ'יגורין בשנת 1884, ניצח 7:2 מול רפאל פאלק, הפסיד לצ'יגורין 0:4 בשנת 1892. בשנת 1894 ניצח את ז'ק מיזס. בשנת 1899 ניצח דו-קרב מול בוריס גריגורייב והפך לאלוף מוסקבה הראשון בשחמט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.chessgames.com/perl/chessplayer?pid=99876 24 משחקים של אלכסנדר סולובצוב]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1847
קטגוריה:נפטרים ב-1923
הרביעייה הישראלית החדשה

הרביעייה הישראלית החדשה. משמאל: אלכסנדר טל
הרביעייה הישראלית החדשה היא ממשיכתה של רביעיית המיתרים ההיסטורית שהקימו הכנר לורנד פניבש, אחותו הכנרת אליס פניבש, הויולן עדן פרטוש והצ'לן לסלו וינצה. בשנת 1953 החליפה הצ'לנית תלמה ילין את לסלו וינצה ובשנת 1957 החליף הכנר אלכסנדר טל את לורנד פניבש, שנסע לאירופה. הרביעייה הישנה, שנקראה על שם פניבש, התפרקה עם נסיעתו, ומשה קניוק, אביו של הסופר יורם קניוק, שהיה מנהל אירועי המוזיקה במוזיאון תל אביב הישן בשדרות רוטשילד בתל אביב (לפנים בית מאיר דיזנגוף ואתר הכרזת המדינה ב-15 במאי 1949), יזם את הקמת הרביעייה הישראלית החדשה. חבריה הראשונים היו הכנרים אלכסנדר טל ומרדכי יובל, הוויולן דניאל בנימיני והצ'לן יעקב מנזה. בהמשך החליף זאב שטיינברג את דניאל בנימיני ורפי מרקוס החליף את מרדכי יובל. תוכנית הקונצרט הראשון של הרביעייה בהרכבה החדש, בשנת 1959, כללה את "רביעיית הדיסוננסים" של מוצרט, חמישיית הקלרינט שלו, שלביצועה הצטרף לרביעייה יונה אטלינגר, ורביעייה של ראוול. 

בשנת 1964 הקליטה הרביעייה הישראלית את רביעיית המיתרים "קשתות קיץ" של צבי אבני, שנכתבה שנתיים קודם לכן.

הרביעייה הישראלית החדשה פעלה בהרכבה זה במשך חמש-עשרה שנים, ואז, ב-1974, פרש אלכסנדר טל ונסע להולנד. בהמשך הצטרפו לרביעייה הכנרים אילן גרוניך ויגאל טונה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://cafe.themarker.com/post/1611688/ הפסנתרנית מיכל טל, אתר דה מרקר] 29 במאי 2010

הישראלית החדשה
רכס אואן סטנלי

רכס אואן סטנלי (באנגלית: Owen Stanley Range ) הוא רכס הרים בחלקה הדרום מזרחי של פפואה גינאה החדשה. הרכס נצפה לראשונה ב-1849 על ידי קפטן אואן סטנלי שסקר את החוף הדרומי של פפואה, ועל שמו נקרא הרכס. הנקודה המזרחית ביותר ברכס היא הר ויקטוריה (4,072 מטרים) והנקודה המערבית ביותר היא הר ת'יין, אך לרוב מכלילים גם את ההרים שבקצה הדרום מזרחי של האי, אף על פי שאלה הרים נפרדים מרכס אואן סטנלי. 

תנאי השטח לאורך הרכס הם קשים, בעיקר בקצה הדרום מערבי. ישנן מספר שבילים החוצים את הרכס, שהמפורסם בהם הוא שביל קוקודה המקשר בין פורט מורסבי ובונה ושנמצא בשימוש מעל 50 שנה. שביל נוסף הוא שביל קאפה קאפה, בו השתמשו 900 חיילי הרגימנט ה-126 האמריקאי במלחמת העולם השנייה, והוא מקביל לשביל קוקודה אך נמתח כ-48 קילומטרים דרומית לו. לרגימנט נדרשו חמישה שבועות לחצות את 210 הקילומטרים של השביל, שחוצה ג'ונגלים סבוכים. 

בשל העלות הגבוהה והקושי הלוגיסטי הכרוך בכך, אין דרך לרכב ממונע החוצה את הרכס. בשל קשיים אלה נכשלו היפנים בחציית הרכס בזמן מלחמת העולם השנייה, וכתוצאה מכך לא הצליחו לכבוש את פורט מורסבי בראשית 1942.

==קישורים חיצוניים==

* סמואל מילנר, [http://www.ibiblio.org/hyperwar/USA/USA-P-Papua/USA-P-Papua-7.html Victory in Papua], המרכז להיסטוריה צבאית של צבא ארצות הברית.
* 

==הערות שוליים==

אואן סטנלי
אואן סטנלי
יום נישואים

רונלד וננסי רייגן חוגגים את יום הנישואים ה-36 שלהם, 1988]]
יום נישואין הוא יום בו נהוג לציין מדי שנה את נישואיהם של בני זוג, בתאריך שבו נערכה חתונתם.

בחלק מהמדינות בעולם המערבי, בהן ארצות הברית ובריטניה, קיימים שמות מסורתיים ייחודיים לכל יום נישואים, לפיהם נהוגה הענקת מתנות הדדית של בני הזוג בהתאם (או הבאת מתנות ברוח זו על ידי אורחי בני הזוג במקרה שנערכת מסיבה לציון יום הנישואים). מדינות רבות נבדלות במתנות הנהוגות בהן מדי שנה, אך לאורך השנים התבססו מתנות קבועות יחסית המשותפות לרוב המדינות, במיוחד בימים כגון יום השנה ה-5 (בו נהוגה מתנה העשויה מעץ), ה-10 (מתנה העשויה מבדיל), ה-15 (בדולח), ה-20 (פורצלן), ה-25 (כסף), ה-30 (פנינה), ה-40 (אבן אודם), ה-50 (זהב) וה-60 (יהלום). שרידיו של מנהג זה מצויים גם כיום בתרבות הישראלית, והם חגיגות "חתונת כסף" במלאת 25 שנות נישואים ו"חתונת זהב" במלאת יובל לנישואים. 60 שנות נישואים נקראו בעבר "חתונת שוהם" ובימינו "חתונת היהלום" (באנגלית - Diamond Wedding).

מקור המנהג הוא כנראה בגרמניה של ימי הביניים, אז נהוג היה כי אישה החוגגת את יום הנישואים ה-25 מקבלת מחבריה ושכניה זר מכסף, וביום הנישואים ה-50 זר מזהב, כברכה על המזל הטוב שמלווה את בני הזוג לאורך שנים כה רבות; עם הזמן התרחב רפרטואר הסמלים עבור כל שנה, ונפוץ ברחבי העולם המערבי. סמלים אלו השתנו לאורך השנים, למשל היהלום היה סמל ידוע עבור יום הנישואים ה-75, אך הוא עבר ליום הנישואים ה-60 לאחר שוויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, חגגה בסוף המאה ה-19 את שנת ה-60 למלכותה ביום שזכה לכינוי "יובל היהלום". 

בממלכות חבר העמים הבריטי עשויים בני זוג לקבל מכתב ברכה מראשי הממלכה לרגל יום הנישואים ה-60, ה-65 וה-70 שלהם (זאת לאחר שביצעו רישום בארמון בקינגהאם או במשרד המושל הכללי של מדינתם). בקנדה עשויים בני הזוג לקבל מכתב ברכה מהמושל הכללי החל מהשנה ה-50 לנישואיהם, מדי חמש שנים, ובאוסטרליה וארצות הברית החל מהשנה ה-50 מדי שנה. נוצרים קתולים יכולים להירשם במחוז הבישוף המקומי כדי לקבל את ברכת האפיפיור לרגל ימי נישואים מיוחדים (ה-25, ה-50, ה-60 וכו').

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20071230073534/http://www.chipublib.org/008subject/005genref/giswedding.html רשימת מתנות מסורתית לימי נישואים], כפי שנאספה בשיקגו, ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:נישואים
קטגוריה:אירועים משפחתיים
שביל קוקודה

מיקום שביל קוקודה במפת פפואה גינאה החדשה
שביל קוקודה הוא שביל באורך 96 קילומטרים החוצה את רכס אואן סטנלי בפפואה גינאה החדשה. זהו שביל הטיול המפורסם ביותר בפפואה גינאה החדשה והוא ידוע כאזור קרבות ממלחמת העולם השנייה בין כוחות האימפריה היפנית לבין כוחות אוסטרלים ב-1942.

השביל מתחיל, או מסתיים, בפינת אואן שבמחוז המרכז, כחמישים קילומטרים מפורט מורסבי, וחוצה אזורים מבודדים העבירים ברגל בלבד עד לכפר קוקודה שבמחוז אורו. הנקודה הגבוהה ביותר בשביל היא סמוך לפסגת הר בלמי וגובהה 2,190 מטרים.

בנוסף לתוואי השטח הקשה, מוסיפים החום והלחות הכבדים במהלך היום, הקור בלילה, הגשמים הכבדים והסיכון ללקות במחלות זיהומיות כגון מלריה על הקושי בחציית השביל. למרות זאת השביל הוא יעד פופולרי בקרב מטיילים החוצים אותו תוך ארבעה עד שנים עשר ימים.

==היסטוריה==
המשתמשים הראשונים בשביל היו כורים אירופאים בשנות התשעים של המאה ה-19, שצעדו למכרות הזהב ביודה קוקודה. בין יולי 1942 לינואר 1943 נערכה לאורך השביל סדרת קרבות, שלאחר מכן תקבל את הכינוי המערכה על שביל קוקודה, בין כוחות יפנים לכוחות אוסטרלים. בעיירה פרנטרי גלי שבאוסטרליה הוקמה אנדרטה לזכר נופלי הקרבות.

לאחר המלחמה נזנח השביל ובמקומות רבים נטמע בצמחייה. עם זאת, בשנים האחרונות הפך השביל למוקד עלייה לרגל לאוסטרלים וב-2003 אף הוקמה אגודת שביל קוקודה. מטרות האגודה הן קידום החינוך והבריאות בקרב האוכלוסיות החיות לאורך השביל. החל ב-2001 חלה עלייה במספר המבקרים בשביל. בשנים 2007–2009 צעדו בשביל כ-5,000 מבקרים בשנה. לאחר מספר מקרי מוות (בעיקר בשל תשישות) החלו להשמע קריאות לבדיקות כושר גופני לפני היציאה לשביל.

==חציית השביל==
ניתן לחצות את השביל משני הכיוונים, ולרוב נמשך בין ארבעה ימים לשנים עשר ימים, כתלות בכושר הגופני של הצועדים. המקומיים ידועים ביכולתם לחצות את השביל בשלושה ימים בלבד. לאורך השביל מצויים מספר בתי הארחה, חלקם בתוך כפרים וחלקם בצידי הדרך. הכפריים החיים לאורך השביל לוקחים חלק בפעילות הכלכלית שמביאים עמם התיירים ומציעים מזון ומקום לינה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: גאוגרפיה
קטגוריה:טרקים
איתי פרנסיס

איתי פרנסיס (נולד ב-23 ביוני 1976) הוא מאמן אמנויות לחימה, לשעבר אלוף אירופה באיגרוף תאילנדי ואלוף העולם בקיקבוקס.

איתי פרנסיס נולד וגדל בשכונת נאות אפקה בתל אביב. התחיל להתאמן בלחימה משולבת בהיותו בן תשע אצל אלי אלימלך בהדר יוסף, המשיך להתאמן אצל אלימלך בשיטת לחימה משולבת, עד שנסע להתאמן באירופה ב-1999, שם התגורר. בגיל 15 קיבל תעודה שחורה, בגיל 21 קיבל תעודה שחורה דאן 2. ב-2001 עבר להתאמן עם רוב קמאן באמסטרדם.

פרנסיס היה אלוף ישראל בקרטה מגע מלא בשנים 1994-1989 ואלוף ישראל באיגרוף תאילנדי בשנים 1999-1992.
* באפריל 1999 זכה באליפות אירופה בקיק בוקסינג.
* ביולי 1999 זכה באליפות העולם בקיק בוקסינג.
* ב-2001 זכה באליפות אירופה באיגרוף תאילנדי.

ב-2002 הפסיק להתחרות. מאזנו עומד על 33 קרבות מקצוענים, מתוך 16 ניצחונות ו-4 הפסדים, 12 מניצחונותיו השיג בנוק אאוט.
פרנסיס שנחשב כמתאגרף הקיק-בוקס שהגיע להישגים הגבוהים ביותר לחם בזירה עם שמות גדולים כגון אנדי סאוור, ואלברט קראוס, שניהם אלופי ה-k1-max לשעבר, את שניהם זכה לנצח בנקודות.

איתי נחשב חלוץ בתחום האגרוף התאילנדי בישראל והראשון שיצא להתחרות בחו״ל וזכה להישגים בינלאומיים ראשונים ובעצם סלל את הדרך לבאים אחריו
לאחר פרישתו עבד במשרה מלאה כמפיץ מוצרי התזונה הרבלייף. פרנסיס אימן שנים רבות במשרה חלקית.
ב-2007 פרנסיס חזר בתשובה, באוגוסט 2009 שב לישראל, בה הוא מתגורר כיום (2011). בשעות הבוקר הוא לומד בישיבה ובשעות אחר-הצהרים והערב מאמן.

פרנסיס התחתן בגיל 37 בשנת 2013.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.youtube.com/user/ItayFrancisFans סרטונים מהקרבות של איתי פרנסיס]

קטגוריה:מתאגרפים ישראלים
שרה מיילס

שרה מיילס (באנגלית: Sarah Miles; נולדה ב-31 בדצמבר 1941) היא שחקנית קולנוע אנגלייה מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1970 על הופעתה בסרט "בתו של ריאן".

== ביוגרפיה ==
נולדה בעיירה אינגטסטון שבאסקס, דרום מזרח אנגליה. אחיה של מיילס הוא הבמאי והמפיק מועמד פרס האוסקר כריסטופר מיילס. 
נרשמה בגיל 15 לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. לאחר שסיימה את לימודייה ביצעה את הופעת הפריצה שלה לצידו של לורנס אוליבייה בסרט "תנאי המשפט" אשר העמידה אותה לפרס באפט"א לפריצת השנה.
תפקידה השני בסרטו של ג'וזף לוסי "המשרת" הקנה לה מועמדות לפרס השחקנית הבריטית הטובה ביותר.
הופיעה בקומדיה "אנשים מופלאים במכונות מעופפות" בתור פטרישיה בתו של איל העיתונות הלורד רונסלי (רוברט מורלי).
התפרסמה לראשונה בארצות הברית ובעולם בזכות תפקידה בסרטו של מיכלאנג'לו אנטוניוני "יצרים" בתור פטרישיה שכנתו של צלם האופנה תומאס (דייוויד המינגס).

מיילס לקחה לאחר מכן מספר שנים של הפסקה מקולנוע כדי להתמקד בקריירה בתור שחקנית תיאטרון, חזרה כדי לשחק את הדמות הראשית בדרמה דייוויד לין "בתו של ריאן".
בסרט גילמה את הצעירה האירית המפונקת רוזי ראין וקיבלה מועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, פרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
קיבלה את מועמדותה השנייה לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הדרמה הטובה ביותר על הופעתה בדרמה הספרותית "המלח שחזר מהים" בתפקיד האם החד הורית אן אוסבורן לצידו של קריס קריסטופרסון.
מיילס הופיעה בתפקיד משמעותי בפעם האחרונה בדרמת ההתבגרות הבריטית "תקווה ותהילה" בתור גרייס, אם המשפחה הבריטית רוואן. 

למיילס ילד אחד מנישואיה הכפולים למחזאי ולתסריטאי הבריטי זוכה האוסקר רוברט בולט, הזוג חי ביחד 38 שנים עד לפטירתו של בולט.

== פילמוגרפיה ==
* תנאי המשפט (1962) 
* המשרת (1963)
* אנשים מופלאים במכונות מעופפות (1965)
* יצרים (1966)
* בתו של ריאן (1970)
* ליידי קארוליין לאמב (1972)
* השכיר (1973)
* תקוות גדולות (1974)
* האיש שאהב ריקודי חתולים (1974)
* המלח שחזר מהים (1976)
* התרדמה הגדולה (1978)
* כומר האהבה (1981)
* במלכודת הממבה (1981) Venom
* חף מפשע (1985)
* מרחץ אדים (1985)
* תקווה ותהילה (1987)
* נזק לבן (1987)
* מגע הקסם (1992)
* מלכת הרוח (1989)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1941
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1941
אחמד קטאמש

אחמד סולימאן מוסא קטאמש (נולד ב-1950 באזור בית לחם) הוא סופר פלסטיני המזוהה עם החזית העממית לשחרור פלסטין. היה עצור מנהלית בידי ישראל מעל 8 שנים במצטבר.

==ביוגרפיה==
נולד ב-1950 באזור בית לחם למשפחת פליטים פלסטינית שמקורה באזור ירושלים.

נעצר על ידי ישראל ב-1 בספטמבר 1992 ובנובמבר הוגש נגדו כתב אישום על סיוע לארגון לא חוקי. לאחר ששופט הורה לשחררו באוקטובר 1993, קטאמש הוחזק במעצר מנהלי במשך 5 שנים ו-7 חודשים, עד 15 באפריל 1998, בלא שהוגש כנגדו כתב אישום. לאחר שחרורו השלים דוקטורט במדע המדינה.

קטאמש הוא ממובילי הזרם הנוקשה בחזית העממית. הוא התנגד לדיאלוג עם יאסר ערפאת ואף נעצר ב-1999 על ידי הרשות הפלסטינית. ב-2001 הוזכר שמו כמועמד להחליף את מנהיג החזית אבו עלי מוסטפא לאחר שזה חוסל בידי ישראל.

ב-2010 לימד באוניברסיטת אל-קודס בירושלים.

ב-21 באפריל 2011 נעצר שוב בידי צה"ל. ב-3 במאי 2011 עמד להשתחרר ואז הוצא נגדו צו מעצר מנהלי לשישה חודשים על ידי אל"ם יאיר קולס, קצין המודיעין של פיקוד מרכז. הצו הוארך שוב ושוב. ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הכיר בקטאמש כאסיר מצפון וקרא לשחרורו המיידי בלא-תנאי. ב-26 בדצמבר 2013 שוחרר קטאמש לאחר שנתיים וחצי במעצר מנהלי.

ב-14 במאי 2017 נעצר שוב והושם במעצר מנהלי ל-3 חודשים.

קטאמש הוא תושב אל-בירה, נשוי לסוהא ברגותי ואב לבת.

==מספריו==
* 1998 לא אחבוש את התרבוש שלכם - דפים מניסיוני במרתפי החקירה
* 1999 הטיול (רומן)
* 2002 לחצות את הנהר (רומן)
* 2007 גישה למדינה הדמוקרטית האחת - שתי קהילות נפרדות ושלובות

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.amnesty.org/en/library/asset/MDE01/003/1998/en/d4247bee-e819-11dd-9deb-2b812946e43c/mde010031998en.html מסמך] של אמנסטי אינטרנשיונל בעניינו של קטאמש
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים פלסטינים
קטגוריה:עצירים מנהליים בישראל
קטגוריה:אסירי מצפון על פי ארגון אמנסטי אינטרנשיונל
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ברשות הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1950
Day 'n' Nite

Day 'n' Nite (נקרא גם "Day 'n' Nite (Nightmare)" ברשימת השירים באלבום) הוא סינגל הבכורה של אמן ההיפ הופ האלטרנטיבי האמריקאי, קיד קאדי, מתוך אלבום הבכורה שלו, Man on the Moon: The End of Day.

== הפקה ==
השיר, שהופק על ידי Dot Da Genius, הופץ בפברואר 2008 כסינגל, אך דלף לרשת כבר בדצמבר 2007. עד כה השיר מכר מעל 2,000,000 הורדות דיגיטליות חוקיות ברחבי ארצות הברית. השיר, שיצא עם חתימתו של קאדי בחברת GOOD Music, זכה להצלחה רבה, וביוני 2008 הופץ רמיקס לשיר שבוצע על ידי הצמד האיטלקי Crookers שזכה להצלחה אף יותר גדולה במצעדים, כשהגיע למקום ה-1 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-15 ברשימת "25 השירים הטובים ביותר של שנת 2009" של מגזין הרולינג סטון. השיר הועמד לשני פרסי גראמי והרמיקס שלו זכה בפרס ה-Beatport בקטגוריית "שיר האינדי-דאנס הטוב ביותר" בשנת 2009.

השיר יצא במקור במיקסטייפ של קאדי מסוף שנת 2007, A Kid Named Cudi. לשיר נוצרו רמיקסים רבים, בין האמנים שיצרו לו רמיקסים הם פיטבול, ג'ים ג'ונס, טריי סונגז, Styles P, קיינאן, קמיליונר, ג'רמיין דופרי ואחרים. גרסת הרמיקס של קרוקס זכתה לפופולריות המונית ברחבי אירופה, והוא היה שיר השבוע בתחנת הרדיו המרכזית בבריסל שבבלגיה. לגרסה המקורית של השיר יצא קליפ, וגם קליפ לגרסת הקרוקס שיצאה ללא רשותו של קאדי, שאי לכך ביקש קאדי מבלוגרים שונים להסיר את הקליפ מהבלוג שלהם. השיר הגיע למקום ה-2 במצעד הסינגלים הבריטי, כשלא הצליח לעקוף את להיטה של ליידי גאגא, Just Dance ששהה במקום הראשון. למרות זאת, השיר נשאר במקום ה-1 במצעד הדאנס הבריטי במשך 3 שבועות.

== היסטוריית מצעדים ==

{| class="wikitable"
|-
! מצעד סינגלים !! דירוג שיא
|-
| אוסטרליה || 40
|-
| בלגיה || 7
|-
| קנדה || 10
|-
| ניו זילנד || 11
|-
| בילבורד הוט 100 || 3
|-
| שירי ה-R&B/היפ הופ הלוהטים (ארצות הברית) || 5
|-
| בילבורד פופ 100 || 9
|-
! קרוקרס רמיקס
! דירוג שיא
|-
| אוסטריה || 19
|-
| הולנד || 4
|-
| אוסטרליה || 15
|-
| בלגיה (פלנדריה) || 2
|-
| פינלנד || 18
|-
| צרפת || 8
|-
| גרמניה || 14
|-
| אירלנד || 13
|-
| מצעד הדאנס האירי || 1
|-
| 100 הסינגלים הלוהטים של אירופה || 8
|-
| טורקיה || 6
|-
| מצעד הסינגלים הבריטי || 2
|-
| מצעד הדאנס הבריטי || 1
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 2007
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2008
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בהשראת המוות
קטגוריה:מוזיקה: תופעות אינטרנט
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת GOOD Music