OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סנגליית סנגל

סנגליית סנגל או שיטת סנגל (שם מדעי: Senegalia senegal) הוא מין עץ פורח מהסוג סנגליה. הסוג הופרד בשנת 2005 מהסוג הוותיק שיטה, ועל כן עד היום קוראים לעיתים לסנגליית סנגל שיטת סנגל. השם המסורתי קיים גם במוצרים המופקים מהעץ.

סנגליית סנגל הוא מקור עיקרי להפקת גומי ערבי, מוצר המופק משרף העץ. גומי ערבי (הידוע גם בשמות גאם ערביק ואקציה גאם) משמש כתוסף מזון, כמדיום לצבעי אמנים כגון צבעי מים ובעל שימושים שונים בתעשיית הקוסמטיקה.

העץ גדל באפריקה הדרומית לסהרה, כמו גם בעומאן, פקיסטן וחלקים מהודו. יש לעליו וזרעיו חשיבות תזונתית וכימית (הוא מכיל את הטריפטמין דימתילטריפטאמין, המשמש כסם), וככל הקטניות הוא מקבע חנקן באמצעות שורשיו ועל ידי כך מטייב את הקרקע בה הוא שתול. עם זאת, עיקר משמעותו הכלכלית של העץ היא ייצור גומי ערבי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1806
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי נתניאל לורד בריטון
קטגוריה:מימוסיים
מבצע בודנפלטה

מבצע בּוֹדֶנפּלָטָה (בגרמנית: Unternehmen Bodenplatte, "מבצע משטח בסיס") החל ב-1 בינואר 1945, והיה ניסיון של הלופטוואפה לפגוע בכוחות האוויר של בעלות הברית בארצות השפלה במלחמת העולם השנייה. מטרת המבצע הייתה להשיג עליונות אווירית במהלך הקרב על הבליטה, כך שהצבא הגרמני וכוחות הוואפן אס אס יוכלו לחדש את התקדמותם. הפעולה תוכננה ל-16 בדצמבר 1944, אך נדחתה שוב ושוב בשל מזג אוויר קשה עד ראש השנה האזרחית, היום הראשון שבמקרה התאים.

הסודיות במבצע הייתה כל כך הדוקה עד שהוסתר מחלק מכוחות הקרקע והים הגרמניים. בעקבות זאת, מספר יחידות אף ספגו אבדות מאש ידידותית. מודיעין הקשר הבריטי רשם את התנועה והצטברות כוחות אוויר הגרמנים באזור, אך לא פירש נכונה את הממצאים.

המבצע השיג הפתעה מסוימת והצלחה טקטית, אך לבסוף נחל כישלון. רבים ממטוסי בעלות הברית נהרסו על הקרקע, אך הוחלפו בתוך שבוע. כמו כן, אנשי צוות אוויר של בעלות הברית נפגעו באופן קל יחסית, שכן רוב האבדות של בעלות הברית היו מטוסים ריקים שעמדו על הקרקע. הגרמנים, לעומת זאת, איבדו טייסי קרב רבים שלא היה ניתן להחליף בקלות.

מניתוח שלאחר הקרב, עולה כי רק 11 מתוך 34 מהגיחות שביצע חיל האוויר הגרמני בוצעו בזמן וניצלו את אפקט ההפתעה. המבצע נכשל בניסיונו להשיג עליונות אווירית, אפילו באופן זמני, בעת שכוחות הקרקע המשיכו להיות חשופים להתקפת מטוסי אויב.

מבצע בודנפלטה היה לפעולה ההתקפית הגדולה האחרונה שביצע חיל האוויר הגרמני במלחמת העולם השנייה.

==ראו גם ==

* מבצע נורדווינד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לופטוואפה: קרבות ומבצעים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1945
קטגוריה:הקרב על הבליטה
קיריל, נסיך בולגריה

קיריל, נסיך בולגריה (בבולגרית: Кирил, български княз; 17 בנובמבר 1895, סופיה, נסיכות בולגריה - 1 בפברואר 1945, סופיה, ממלכת בולגריה) היה קניאז (עוצר המלוכה) בבולגריה מ-28 באוגוסט 1943, מועד פטירתו של אחיו בוריס השלישי, ועד 9 בספטמבר 1944.

==ביוגרפיה==
קיריל היה בנם השני של פרדיננד הראשון, נסיך בולגריה ורעייתו מריה לואיזה. בשל הפרש הגילאים הקטן, הפך קיריל לחברו הקרוב של אחיו הבכור בוריס. ב-28 באוגוסט 1943 מת המלך בוריס השלישי במפתיע. יורש העצר בן ה-6 הפך למלך סימאון השני ומונתה מועצת עוצרים בראשות הנסיך קיריל שזכה לתואר קניאז וראש הממשלה בוגדאן פילוב. קיריל ניהל את טקס הלווייתו של בוריס השלישי. בהמשך, החל לקיים מגעים עם בעלות הברית המערביות במטרה למקסם רווחים לקראת סיומה המסתמן של מלחמת העולם השנייה.

ב-9 בספטמבר 1944 כבש הצבא האדום את סופיה ובמקביל התחוללה בממלכה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת. הגנרל קימון גאורגייב הפך לראש הממשלה ומשרד הפנים הועבר לידי אנטון יוגוב הקומוניסט. חברי מנגנון המשטר הקודם נעצרו והוקם בית דין מיוחד לשפיטתם. הנסיך קיריל הועמד לדין בעוון שיתוף פעולה עם הנאצים ופשעים נגד העם הבולגרי, נמצא אשם ונידון למוות. ב-1 בפברואר 1945 הוצאו להורג בירייה, בשטח בית העלמין של סופיה 180 בני אדם ובכללם עוצרי המלוכה, 25 שרים, 68 חברי פרלמנט, עיתונאים ואנשי צבא. כל המוצאים להורג הושלכו לקבר אחים בתוך מכתש סמוך שנותר כתוצאה מהפצצה במהלך המלחמה. המכתש כוסה בעפר ולא שולט. בהמשך שימש המקום כשטח קבורה בתוך בית העלמין. מאוחר יותר, נשפטו והוצאו להורג כ-3,000 אזרחים נוספים.

ב-1995 הוקמה אנדרטה לזכר הנסיך קיריל בשטח בית העלמין בסופיה. ב-26 באוגוסט 1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את הרשעתו של הנסיך קיריל בבית הדין המיוחד.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בבולגריה
קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:סופיה: אישים

קטגוריה:עוצרים
קטגוריה:ילידי 1895
קטגוריה:בולגרים שנפטרו ב-1945
טאצ'ירה

טאצ'ירה (בספרדית: Táchira) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת על הרי האנדים במערב ונצואלה, גובלת בסוליה בצפון, במרידה ובברינס במזרח, באפורה בדרום ובקולומביה במערב.

המדינה משתרעת על שטח של 11,100 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 1,168,908 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא סן קריסטובל.

==היסטוריה==
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. כלכלת האזור, גם לאחר עצמאות ונצואלה, התבססה על גידול קפה (צמח) וטאצ'ירה הייתה יצואנית הקפה החשובה ביותר בוונצואלה.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. מיקומו בהרי האנדים בודד את האזור משאר חלקי ונצואלה והוא ספג השפעה תרבותית חזקה מקולומביה.

ב-1864 הפכה ונצואלה למדינה פדרלית ובמקום נוצרה מדינת טאצ'ירה. כעבור שנים ספורות המדינה סופחה לסוליה, עד שב-1881 טאצ'ירה אוחדה עם מרידה וטרוחיו ליצירת מדינת לוס אנדס. לוס אנדס פורקה בחזרה למרכיבותיה ב-1899.

באותה שנה סיפריאנו קסטרו, איש צבא מטאצ'ירה, הוביל את מהפכת השיקום הליברלית (Revolución Liberal Restauradora), שאחת ממטרותיה הייתה השתלטות של אנשי האנדים על השלטון בוונצואלה. קסטרו הדיח את הנשיא איגנסיו אנדרדה והתחיל תקופה של כמה עשרות שנים בהן שלטו בוונצואלה נשיאים מטאצ'ירה. במהלך המאה ה-20 7 מנשיאי ונצואלה הגיעו מטאצ'ירה, יותר מכל מדינה אחרת.

בסוף המאה ה-19 התגלו בטאצ'ירה מצבורי הנפט הראשונים בוונצואלה, שהפכו עם השנים למקור הכנסתה המרכזי של המדינה.

==כלכלה==
כלכלת טאצ'ירה מסתמכת על הפקת נפט, תעשייה, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול בננות, קנה סוכר, קפה, שום ושעועית, גידול מקנה ותיירות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ונצואלה: מדינות
מזכיר האנרגיה של ארצות הברית

מזכיר האנרגיה של ארצות הברית (באנגלית: United States Secretary of Energy) הוא האדם העומד בראש מחלקת האנרגיה של ארצות הברית. מתוקף תפקידו הוא חבר בקבינט של ארצות הברית. מזכיר האנרגיה הוא החמישה עשר בסדר הירושה של נשיא ארצות הברית.

התפקיד קיים מאז ה-1 באוקטובר 1977, עם היווסדה של מחלקת האנרגיה, לאחר שהנשיא ג'ימי קרטר חתם על חוק המורה על יצירת המחלקה ("Department of Energy Organization Act"). תחום הפעילות של התפקיד במקור התמקד בעיקר בהפקת אנרגיה ובמחקר שלה, וכן בייצור אנרגיה ביתית וברגולציה. משם הדגש עבר לפיתוח טכנולוגיה ממקור יעיל ואיכותי וכן בחינוך אנרגיה. לאחר סיום המלחמה הקרה, מטרות המחלקה הופנו גם לסילוק פסולת רדיואקטיבית, ולשימור הסביבה ומאבק בשינוי האקלים, תוך קידום ומחקר של אנרגיה מתחדשת.

מזכיר ההגנה לשעבר ג'יימס שלזינגר היה למזכיר האנרגיה הראשון, אשר היה רפובליקני שמונה על ידי הנשיא הדמוקרטי ג'ימי קרטר. זוהי הפעם היחידה בה מזכיר האנרגיה היה חבר במפלגה שונה מזו של הנשיא הממנה אותו. שלזינגר הוא גם היחיד שהודח מן התפקיד.

==מזכירי האנרגיה==
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:80%;"
!rowspan="2"| #
!rowspan="2" style="width:76px" | דיוקן
!rowspan="2"| שם
!colspan="2"| תקופת כהונה
!rowspan="2"| נשיא תחתיו כיהן
|-
! התחלה
! סיום
|-
| 1
 ג'יימס שלזינגר
| 6 באוגוסט 1977
| 23 באוגוסט 1979
| rowspan="2" | ג'ימי קרטר
|-
| 2
 צ'ארלס דאנקן
| 24 באוגוסט 1979
| 20 בינואר 1981
|-
| 3
 ג'יימס אדוארדס
| 23 בינואר 1981
| 5 בנובמבר 1982
| rowspan="3" | רונלד רייגן
|-
| 4
 דונלד הודל
| 5 בנובמבר 1982
| 7 בפברואר 1985
|-
| 5
 ג'ון הרינגטון
| 7 בפברואר 1985
| 20 בינואר 1989
|-
| 6
 ג'יימס ווטקינס
| 1 במרץ 1989
| 20 בינואר 1993
| ג'ורג' הרברט ווקר בוש
|-
| 7
 הייזל אולירי
| 22 בינואר 1993
| 20 בינואר 1997
| rowspan="3" | ביל קלינטון
|-
| 8
 פדריקו פניה
| 12 במרץ 1997
| 30 ביוני 1998
|-
| 9
 ביל ריצ'רדסון
| 18 באוגוסט 1998
| 20 בינואר 2001
|-
| 10
 ספנסר אברהם
| 20 בינואר 2001
| 1 בפברואר 2005
| rowspan="2" | ג'ורג' ווקר בוש
|-
| 11
 סמואל בודמן
| 1 בפברואר 2005
| 20 בינואר 2009
|-
| 12
 סטיבן צ'ו
| 20 בינואר 2009
| 22 באפריל 2013
| rowspan="2" | ברק אובמה
|-
| 13
 ארנסט מוניז
| 21 במאי 2013
| 20 בינואר 2017
|-
| 14
 ריק פרי
| 2 במרץ 2017
| 1 בדצמבר 2019
| rowspan="2" | דונלד טראמפ
|-
| 15
דן ברוייט
|2 בדצמבר 2019
|20 בינואר 2021
|-
|16
| מרכז
|ג'ניפר גרנהולם
|25 בפברואר 2021
|מכהנת
|ג'ו ביידן
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.energy.gov/ אתר מחלקת האנרגיה של ארצות הברית]

*
אנרגיה
אנרגיה
ססיל פאוול

ססיל פרנק פאוול (באנגלית Cecil Frank Powell; 5 בדצמבר 1903 – 9 באוגוסט 1969) היה פיזיקאי בריטי, זוכה פרס נובל לפיזיקה על פיתוח שיטת צילום למחקר תהליכים גרעיניים.

==קורות חיים==
פאוול נולד בטונברידג' קנט, אנגליה, בנו של חרש נשק מקומי. הוא למד בבית ספר מקומי, עד שקיבל בגיל 11 מלגה לבית הספר ג'אד בטונברידג'. לאחר מכן למד מדעים בסידני סאסקס קולג' בקיימברידג', וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1925.

כסטודנט לתואר שני עבד במעבדת קוונדיש באוניברסיטת קיימברידג', תחת צ'ארלס וילסון וארנסט רתרפורד, ביצע מחקר על תופעות של התעבות החומר וקיבל דוקטורט בפיזיקה בשנת 1927.

בשנת 1928 החל לעבוד כעוזר מחקר במעבדה הפיזיקלית באוניברסיטת בריסטול, ובהמשך התמנה למרצה. בשנת 1948 מונה לפרופסור לפיזיקה.

בשנת 1932 התחתן פאוול עם איזבל ארטנר, ונולדו להם שתי בנות.

בשנת 1936 השתתף במשלחת לאיי הודו המערבית כחלק ממחקר על פעילות וולקנית.

בשנת 1949 התקבל פאוול כחבר בחברה המלכותית של לונדון, וקיבל את מדליית יוז של החברה באותה השנה. בשנת 1950 הוענק לו פרס נובל לפיזיקה על פיתוח שיטת צילום למחקר תהליכים גרעיניים, ועל תגליותיו הנוגעות למזונים שהתקבלו בשיטה זו.

החל משנת 1952 מונה פאוול למנהל משלחות מחקר לסרדיניה ועמק הפו באיטליה.

בשנת 1955 נהיה פאוול חבר בפדרציה העולמית לעובדים מדעיים. הוא הוסיף את חתימתו למניפסט ראסל-איינשטיין שפורסם על ידי ברטרנד ראסל, אלברט איינשטיין והמדען יוסף רוטבלט, והיה מעורב בהכנות לכנס פגוואש הראשון לענייני המדע והעולם. פאוול עמד בראשות הישיבות של הוועדה המייסדת, לעיתים כמחליפו של ראסל והשתתף בפגישות עד 1968.

בשנת 1961 קיבל פאוול את המדליה המלכותית, וכיהן בארגון האירופאי למחקר גרעיני (CERN) באותה השנה. בשנת 1967 הוענקה לו מדליית הזהב של לומונוסוב על ידי האקדמיה למדעים של ברית המועצות (כיום האקדמיה הרוסית למדעים) על הישגים יוצאי דופן בפיזיקה של חלקיקים יסודיים.

פאוול מת ב-9 באוגוסט 1969, בזמן שיצא לטיול למרגלות הרי האלפים.

==מבחר מפרסומיו==
<div style="direction: ltr;">
* 1947. Nuclear Physics in Photographs 
* 1951. The Cosmic Radiation
* 1959. The Study of Elementary Particles by the Photographic Method
* 1972. Selected Papers of Cecil Frank Powell
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nndb.com/people/762/000099465 ססיל פאוול באתר NNDB] 
* 
* 

קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בריסטול
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1969
טג'אס

טֶגַ'אס (באנגלית: HAL Tejas, בסנסקריט: तेजस) מתוצרת HAL, הוא מטוס קרב הודי חד-מושבי וחד-מנועי. הוא נטול זנב ובעל כנף דלתא. מקורו בפרויקט מטוס הקרב הקודם, ה-LCA, אשר החל ב-1980 במטרה להחליף את טייסות המיג 21 המזדקנות. מאוחר יותר כינה ראש הממשלה אטאל ביהארי ואג’פאי את הפרויקט "טג'אס" שפירושו "קורן".
סרטון תעופה של טג'אס בתערוכת [[אירואינדיה, 2015]]

== היסטוריה ==

בשנות השמונים חיל-האוויר ההודי החליט שהוא צריך מטוס שיחליף את המיג 21 ולצורך כך הוא פתח במכרז לפיתוח מטוס קרב חדש. המטוס הזוכה היה טג'אס לאחר שנים רבות של פיתוח ויצור הוא נכנס לשירות ב-2015 בתחילה רק 40 מטוסים.

בדצמבר 2017 פורסם כי הצבא ההודי החליט לרכוש 83 מטוסי קרב מדגם Tejas MK1A מ HAL כדי להקים שתי טייסות חדשות. שתי הטייסות יצטרפו לטייסת קיימת המפעילה 40 מטוסים מדגם ישן יותר - Tejas MK1.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים == 

קטגוריה:אמצעי לחימה הודיים
קטגוריה:מטוסי קרב
קטגוריה:כלי טיס בעלי כנף דלתא
סוקרה (ונצואלה)

סוקרה (בספרדית: Sucre) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון-מזרח ונצואלה, גובלת במפרץ קריאקו במערב, בים הקריבי בצפון, במפרץ פריה במזרח ובמונגס ובאנסואטגי בדרום. חלקה הצפוני של המדינה נמצא על חצי האי אראיה וחצי האי פריה. מצפון לחופי סוקרה נמצאת מדינת נואבה אספרטה וממזרח להם נמצא האי טרינידד.

המדינה משתרעת על שטח של 11,800 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 896,291 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא קומנה.

==היסטוריה==
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך לפרובינציית קומנה.

ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת קומנה. ב-1881 המדינה אוחדה עם מדינות ברצלונה ומטורין (כיום המדינות אנסואטגי ומונגס בהתאמה) ליצירת "מדינת המזרח" (Estado de Oriente). ב-1891 שם המדינה שונה לברמודס.

בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, התרחש תהליך שבסופו קומנה חזרה להיות מדינה נפרדת. שמה שונה לסוקרה, על שמו של אנטוניו חוסה דה סוקרה, ממובילי המאבק לעצמאות מדינות דרום אמריקה.

==כלכלה==
כלכלת סוקרה מבוססת על תיירות, דיג וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול קקאו, קפה וקנה סוכר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ונצואלה: מדינות
אמנת עבודת לילה (מאפיות), 1925

אמנת עבודת לילה (מאפיות), 1925 היא האמנה ה-20 של ארגון העבודה הבינלאומי. האמנה קובעת שיש לאסור בחוק עבודה בלילה על מנת לאפשר לפועלי האפייה שנת לילה. האמנה אומצה ביוני 1925 ונכנסה לתוקף במאי 1928. במהלך שנות ה-60 ירדה קרנה של האמנה, לאור התרחבות האפיה הממוכנת. בדצמבר 1963 הוחלט בוועידת המזון של ארגון העבודה הבינלאומי להקים ועדה שתבחן את ביטול האמנה, שנתמכה אז בידי שלוש עשרה מדינות בלבד, ביניהן ישראל שחוקקה את חוק איסור אפיית לילה. 

==היסטוריה==
ההתנגדות לאפייה בלילה הייתה, יחד עם הדרישה שלא לעבוד ביום ראשון, היעד המרכזי של ארגוני האופים באירלנד בשנות ה-30 של המאה ה-19. ההתנגדות לאפייה בלילה הופיעה גם באמנה של הקומונה הפריזאית בשנת 1871, ומאז הייתה דרישה רווחת בקרב ארגוני פועלים ברחבי העולם. בשנת 1924 החליטה ועידה בינלאומית בז'נבה לפעול לחקיקת אמנה בינלאומית האוסרת אפיית לילה. האמנה אומצה בוועידה של ארגון העבודה הבינלאומי ביוני 1925 ונכנסה לתוקף במאי 1928. 

האמנה אושררה במהלך השנים בידי 17 מדינות: לוקסמבורג (1928-1998), פינלנד (1928-1983), קובה (1928), בולגריה (1929), אסטוניה (1929), ספרד (1932), אורוגוואי (1933-1978), קולומביה (1933), צ'ילה (1933), ניקרגואה (1934-1950), אירלנד (1937-1980), שוודיה (1940-1970), ישראל (1951), ארגנטינה (1955-1981), פרו (1962-1996), פנמה (1970) ובוליביה (1973). עד שנת 1998 פרשו שמונה מדינות מהאמנה. למרות שישראל עדיין רשומה כחתומה על האמנה, חוק איסור אפיית לילה בוטל בשנת 1998.

היו מדינות, כמו צרפת, בהן נקבעו איסורים על אפיית לילה, מבלי לאשרר את האמנה. מנגד, היו מדינות, כמו לוקסמבורג, בהן האיסור לא נשמר, למרות החתימה על האמנה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיני עבודה
כרמל בוסוטיל

כרמל בוסוטיל (במלטית: Carmel Busuttil; נולד ב-29 בפברואר 1964) הוא כדורגלן עבר מלטזי ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
בוסוטיל התחיל את הקריירה שלו ברבאט אייאקס עמה זכה ב-2 אליפויות. בשנת 1987 עזב את מלטה וחתם בוורבניה מהליגות הנמוכות באיטליה. כעבור שנה חתם בגנק הבלגית בה שיחק 6 שנים, בארבעה מתוכם שימש כקפטן הקבוצה וב-3 מהם סיים כמלך השערים של המועדון. בשנת 1994 הוא חזר למלטה כאשר חתם בסלימה ונדררס בה סיים את הקריירה שלו בשנת 2001. לזכותו של בוסוטיל 113 הופעות עבור נבחרת מלטה והבקיע 23 שערים בנבחרת ואף שימש כמלך השערים שלה, שיא שנשבר על ידי מייקל מיפסוד.

לאחר שפרש, הוא אימן בבתי ספר פרטיים לכדורגל במדינה. לאחר מכן הקים אקדמיה לכדורגל משלו. בנובמבר נבחר לייצג את מדינתו התחרות כדורגלן היובל של אופ"א. בוסוטיל אף אימן קבוצות מהליגות הנמוכות במלטה ושימש כעוזר מאמן נבחרת מלטה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מלטזים
קטגוריה:קשרי כדורגל מלטזים
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלטה
קטגוריה:ילידי 1964
זאבל יסאיאן

זאבֵּל יֶסאיאן (בארמנית Զապէլ Եսայեան, 4 בפברואר 1878–1943) הייתה סופרת ומתרגמת ארמנית מן האימפריה העות'מאנית.

==ביוגרפיה==
יסאיאן נולדה בשם זאבל הובהאנסיאן בשכונת סילאהדאר בסקוטארי (אחת הערים המרכיבות את איסטנבול), בשיא המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878). בשנת 1895 עקרה לפריז, ולמדה ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת סורבון. בהשראת התנועה הרומנטית ותחיית הספרות הארמנית בניב הארמנית המערבית, החלה לחבר בארמנית.

פרסומה הראשון היה שיר-בפרוזה בכתב העת "צאגיק" (פרח, בארמנית, רמז למילה אנתולוגיה) בעריכת ארשאק צ'ובאניאן בשנת 1895. לאחר מכן פרסמה סיפורים קצרים, מסות ספרותיות, מאמרים, ותרגומים (בצרפתית ובארמנית) בכתבי העת Mercure de France, Massis, Anahit, ו-Arevelian Mamoul.

בפריז נישאה לצייר הארמני דיקראן יסאיאן. לזוג נולדו שני ילדים, סופי והראנט.

לאחר מהפכת הטורקים הצעירים ב-1908, חזרה יסאיאן לקונסטנטינופול. בשנת 1909 ביקרה בקיליקיה ופרסמה סדרת מאמרים על הטבח באדנה. קיצם המר של הארמנים בקיליקיה אף היה הנושא לספרה Աւերակներու մէջ ("בין ההריסות", יצא בקונסטנטינופול 1911), וכן של הנובלה "הקללה" (1911), והסיפורים הקצרים "סאפייה" (1911) ו"הכלה החדשה" (1911).

יסאיאן הייתה האשה היחידה ברשימת האינטלקטואלים הארמניים שהשלטון של הטורקים הצעירים החליט לעצור ולגרש. היא הצליחה לחמוק ממעצר ולהימלט לבולגריה ומשם להרי הקווקז, שם תיעדה עדויות פליטים על מאורעות רצח העם הארמני.
זאבל יסאיאן עם בנה הראנט

בשנת 1918 עסקה בארגון שיקום והעברה של פליטים ויתומים. בתקופה זו חיברה את הנובלות Վերջին բաժակը ("הכוס האחרונה", 1918) ו-Հոգիս աքսորեալ ("נשמתי בגלות", 1919), אשר שואבות מן העדויות שגבתה.

יסאיאן תמכה בלב שלם בארמניה הסובייטית, וברומן Նահանջող ուժեր ("כוחות נסוגים", 1923) היא מתארת את התנאים החברתיים והפוליטיים של זמנה. היא ביקרה בארמניה הסובייטית בשנת 1926, ותיעדה את רשמיה בספר Պրոմէթէոս ազատագրուած ("פרומותיאוס המשוחרר", 1928). בשנת 1933 החליטה להתיישב בארמניה הסובייטית עם ילדיה, ובשנת 1934 השתתפה בכנס איחוד הסופרים הסובייטיים במוסקבה. היא לימדה ספרות צרפתית וספרות ארמנית באוניברסיטת ירוואן, והמשיכה לפרסם. בתקופה זו חיברה את הנובלה Կրակէ շապիկ ("חולצה של אש", 1934) ואת ספרה האוטוביוגרפי Սիլիհտարի պարտէզները (גני סילידהאר, 1935).

בעת הטיהורים הגדולים הואשמה פתאום ב"לאומנות" ונעצרה בשנת 1937 ומאז לא נודעו עקבותיה. נסיבות מותה אינן ידועות, אך יש המשערים שהיא הוטבעה בגלות סיביר, בשנת 1943.

בשנת 2009 הוצג סרט תיעודי על יסאיאן, בשם Finding Zabel Yesayan, שיצרו לארה אהרוניאן, מייסדת מרכז הנשים למשאבים בנוגע לארמניה, וטאלין סוסיאן, שליחת העיתון הטורקי-ארמני Agos בירוואן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים ארמנים
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:סופרות ארמניות
קטגוריה:מהגרים לברית המועצות
קטגוריה:ילידות 1878
קטגוריה:נפטרות ב-1943
גאורג הרליץ

גאורג יוסף הרליץ (בגרמנית: Georg Herlitz; 11 במרץ 1885 – 9 בינואר 1968) היה ארכיונאי, מייסד הארכיון הציוני המרכזי ומנהלו.

==ביוגרפיה==
הרליץ נולד באופולה פולין (אז חבל שלזיה שבגרמניה), בנם של אדולף ואמיליה. למד באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת האלה-ויטנברג וב-1909 קיבל תואר Ph.d. 

הרליץ היה פעיל בתנועת בני ברית בגרמניה לפני עליית הנאצים לשלטון ולאחר עלייתו ארצה היה ממנהלי בני ברית בישראל. בשנת 1911 החל הרליץ לעבוד בארכיון היהודי הגרמני (Gesamtarchiv der deutschen Juden). 

הרליץ היה ממייסדי הארכיון הציוני המרכזי שנוסד בשנת 1919 בברלין ומנהלו הראשון. הוא היה הארכיונאי הראשון במשרדי ההנהלה הציונית בברלין והחל בקליטת תיקי המשרדים הציוניים של ערים בגרמניה, באוסטריה ובבריטניה וכן תיקים של קרן קיימת לישראל ובקליטת ספרים וכתבי עת העוסקים בתולדות הציונות. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עלה הרליץ לארץ ישראל והעביר את הארכיון לירושלים, לבניין המוסדות הלאומיים. הוא היה מהאחראים להרחבת תפקידו של הארכיון הציוני לקטלוג מחלקות ההסתדרות הציונית בארץ ישראל, וכן מוסדות היישוב. בין היתר הוא השתתף קונגרס הציוני ה-19 שהתקיים בלוצרן ב-1935 ובקונגרס הציוני ה-20 בציריך ב-1937. ב-14 באפריל 1941 היה הרליץ בין החותמים על קול קורא לתושבי ארץ ישראל ובו פניה לסיוע לאלה מבין יהודי אוסטריה שהגיעו לארץ ישראל לאחר שנים של רדיפות בידי הנאצים. בראשית שנותיה של המדינה השתתף הרליץ בישיבות לקראת חקיקת חוק יד ושם.

הרליץ ניהל את הארכיון הציוני עד 1955, אז הוחלף על ידי אלכס ביין. הרליץ חיבר מספר ספרים בגרמנית על נושאים יהודיים וציוניים, בהם "הלקסיקון היהודי" בחמישה כרכים. בין היתר התפרסמו מאמרים פרי עטו בעיתון "הארץ" ובעיתון "יודישה רונדשאו".

הרליץ הלך לעולמו ב-1968 בירושלים.
הסמטה המוליכה לארכיון הציוני המרכזי בירושלים קרויה על שמו.

אסתר הרליץ היא בתו.

==לקריאה נוספת==
* 'הרליץ, גיאורג', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 186. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ארכיונאים
קטגוריה:חברי בני ברית
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
יעקב מורטקוביץ'

יעקב מורטקוביץ'
ינינה בבית העלמין היהודי בוורשה (המצבה מתארת כוננית ספרים)]]
יעקב (יאקוּבּ) מוֹרטקוֹביץ (בפולנית: Jakób Mortkowicz (לעיתים Jakub); 25 במרץ 1876, אופוצ'נו – 9 באוגוסט 1931, ורשה) היה מוציא לאור בשפה הפולנית ומוכר ספרים יהודי-פולני ורשאי.

==קורות חיים==
יעקב בן אליהו מורטקוביץ' נולד בשנת 1876 באוֹפּוֹצְ'נוֹ שבפולין הרוסית במשפחה יהודית. סיים לימודים תיכוניים בעיר ראדום, ולאחר מכן, משלא התקבל ללימודים גבוהים בוורשה מסיבות פוליטיות, נסע ללמוד במינכן, בריסל ואנטוורפן, שם סיים את לימודיו באקדמיה למסחר. בעת לימודיו שם היה חבר אגודת הסטודנטים הפולנים והתאחדות הצעירים הסוציאליסטים. לאחר שובו לפולין עבד עבור הבנק של היפוליט ואוולברג . הוא המשיך בפעילותו הסוציאליסטית, הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הפולנית, ובגין פעילותו זו, שכללה בין היתר הפצת עיתונות בלתי-חוקית, הוא נכלא ב-1899 במבצר ורשה ולאחר מכן הוגלה בכפייה להרי הקווקז.

לאחר ששב מגלותו לוורשה בשנת 1903, נכנס כשותף בעסקי מכירת הספרים של גבריאל צֶנטנֶרשוֶור (Centnerszwer, ), וב-1912 היה לבעלי העסק. בשנת 1915 ייסד את הוצאת הספרים מורטקוביץ' בוורשה (Mortkowicz Towarzystwo Wydawnicze w Warszawie), שהייתה מהוצאות הספרים החשובות ביותר בפולין שלפני המלחמה.
בין מפעליו החשובים היה הוצאה לאור של כל כתבי ניטשה בתרגום לפולנית. בין הסופרים שהוציאו את ספריהם אצל מורטקוביץ' היה הפדגוג וסופר הילדים יאנוש קורצ'אק.

למורטקוביץ' הוענק צלב הקצונה של מסדר תחיית פולין (Polonia Restituta, ).

מורטקוביץ' התאבד בירייה ב-1931, בגיל 55, בעקבות דיכאון על רקע תוצאותיו של המשבר הכלכלי העולמי.
נקבר בבית העלמין היהודי בוורשה.

מורטקוביץ' היה נשוי למתרגמת ינינה מורטקוביץ; 1875–1960).
בתם האנה מורטקוביץ'-אולצ'קובה הייתה משוררת וסופרת, שכתבה יצירות רבות לילדים. בתה שלה (נכדתו של מורטקוביץ'), יואנה אולצ'ק-רוניקר , היא סופרת ותסריטאית.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Marianna Mlekicka, Jakub Mortkowicz, księgarz i wydawca, Wrocław: Ossolineum, 1974.
</div>
* יואנה אולצ'אק-רוניקר, בגן הזיכרון, הוצאת שוקן, 2012, תרגם מפולנית עוזי פריידקין
==קישורים חיצוניים==

* רפל זֶ'בּרובסקי, [http://www.jhi.pl/psj/Mortkowicz_Jakub יעקב מורטקוביץ'] , במילון הפולני למדעי היהדות, המכון ההיסטורי היהודי 

עם מותו:
* 
* 
* 
* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.jta.org/1931/08/17/archive/economic-distress-in-poland-drives-jews-to-suicide-six-cases-in-one-day Economic Distress in Poland Drives Jews to Suicide, Six Cases in One Day], JTA, August 17, 1931
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מו"לים יהודים פולנים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים פולנים
קטגוריה:מתאבדים: אנשי עסקים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בוורשה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:נפטרים ב-1931
אי-שוויון וייל

אי-שוויון וייל (Weyl) הוא אי-שוויון בתורת המטריצות העוסק בשינויים בערכים עצמיים של מטריצות הרמיטיות. נקרא על שם המתמטיקאי הרמן וייל.

==ניסוח הטענה ==
אם נסמן את הערכים העצמיים של מטריצה X ב : <math>\lambda_1(X) \ge \cdots \ge \lambda_n(X) </math>.

האי-שוויון אומר שאם M,P,H הן מטריצות הרמיטיות כך ש <math>M=H+P </math> אז לכל <math>\scriptstyle i \,=\, 1,\dots ,n</math> מתקיים:

:<math>\lambda_i(H) + \lambda_n(P) \le \lambda_i(M) \le \lambda_i(H) + \lambda_1(P)\, </math>

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* [http://terrytao.wordpress.com/tag/weyl-inequalities/ Terence Tao - Weyl's Inequality for Singular Values]
</div>

 
קטגוריה:מטריצות
גביע ליליאן

גביע ליליאן היה טורניר כדורגל ישראלי שהתקיים בין עונת לעונת , וכלל את ארבע הקבוצות שסיימו במקומות הראשונים בליגה הבכירה בעונה החולפת.

== היסטוריה ==
גביע ליליאן נקרא על שמו של גזבר ההתאחדות לכדורגל בישראל, יהודה ליליאן, שנפטר בפברואר 1982.

הטורניר התקיים בשלבי טרום העונה. בנוסף אליו, קיימה ההתאחדות את משחק אלוף האלופים בסוף כל עונה, והחל מעונת הוא התקיים במקביל לגביע הטוטו, ששוחק לאורך כל העונה.

הטורניר שוחק במשך שמונה עונות בלבד, ובוטל לאחר הטורניר של עונת , עקב חוסר התעניינות ציבורית במפעל, וכן עקב הרצון לקיים יותר משחקים ממפעל גביע הטוטו בשלבי טרום העונה.

הזוכה הראשונה בתואר הייתה מכבי נתניה, שניצחה את הפועל באר שבע בתוצאה 1-3. היא השלימה זכייה שנייה ברציפות שנה אחר כך. מכבי תל אביב, שזכתה בתואר פעמיים ברציפות ב- וב-, מחזיקה בשיא הזכיות בטורניר במשותף עם נתניה.

הזוכה האחרונה בתואר הייתה הפועל פתח תקווה שניצחה ב- את בית"ר תל אביב בתוצאה 2-4.

== שיטה ==
השיטה בה נוהל הטורניר התחלפה מספר פעמים בין שיטת בית מוקדם בו כל הקבוצות התמודדו ביניהן פעם אחת, ולאחר מכן משחק על המקום השלישי ומשחק גמר, לבין שיטת נוק-אאוט בשני ימי משחקים. העונה האחרונה של הטורניר היא היחידה בה לא התקיים משחק על המקום השלישי.

== זכיות ==
=== לפי עונה ===
* בסוגריים: מיקום הקבוצה בליגה בעונה החולפת.
{| class="wikitable"
|-
!עונה
!זוכה
!סגנית
!תוצאת הגמר
!מקום שלישי
!מקום רביעי
!תוצאת המשחק
|-
|||מכבי נתניה (2)||הפועל באר שבע (4)||1-3||הפועל כפר סבא (1)||בני יהודה תל אביב (3)||0-2
|-
|||מכבי נתניה (1)||הפועל באר שבע (3)||2-3||הפועל תל אביב (4)||שמשון תל אביב (2)||1-2
|-
|||מכבי חיפה (1)||הפועל תל אביב (3)||4-5||מכבי נתניה (4)||בית"ר ירושלים (2)||0-1
|-
|||בית"ר ירושלים (2)||מכבי פתח תקווה (4)||1-3||מכבי חיפה (1)||שמשון תל אביב (3)||0-3
|-
|||מכבי תל אביב (3)||מכבי חיפה (2)||1-2||הפועל תל אביב (1)||בית"ר ירושלים (4)||0-1
|-
|||מכבי תל אביב (3)||בני יהודה תל אביב (2)||0-2||הפועל לוד (4)||בית"ר ירושלים (1)||2-3
|-
|||הפועל באר שבע (3)||הפועל תל אביב (1)||0-1||שמשון תל אביב (4)||מכבי נתניה (2)||2-3
|-
|||הפועל פתח תקווה (2)||בית"ר תל אביב (4)||1-3||מכבי חיפה (1)מכבי נתניה (3)||-||לא התקיים
|-
|}

=== לפי קבוצה ===
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center"
|-
!קבוצה
!זכיות
!סגנויות
!מקום שלישי
!מקום רביעי
!סה"כ השתתפויות
|-
| align="right" |מכבי נתניה
| 2
| –
| 2
| 1
| 5
|-
| align=right|מכבי תל אביב
| 2
| –
| -
| -
| 2
|-
| align=right|הפועל באר שבע
| 1
| 2
| –
| –
| 3
|-
| align=right|מכבי חיפה
| 1
| 1
| 2
| –
| 4
|-
| align=right|בית"ר ירושלים
| 1
| –
| –
| 3
| 4
|-
| align=right|הפועל פתח תקווה
| 1
| –
| –
| –
| 1
|-
| align=right|הפועל תל אביב
| –
| 2
| 2
| –
| 4
|-
| align=right|בני יהודה תל אביב
| –
| 1
| –
| 1
| 2
|-
| align="right" |בית"ר תל אביב
| –
| 1
| –
| –
| 1
|-
| align=right|מכבי פתח תקווה
| –
| 1
| –
| –
| 1
|-
| align=right|שמשון תל אביב
| –
| –
| 1
| 2
| 3
|-
| align=right|הפועל כפר סבא
| –
| –
| 1
| –
| 1
|-
| align=right|הפועל לוד
| –
| –
| 1
| –
| 1
|}

== לקריאה נוספת ==
* 100 שנות כדורגל 2006-1906 - אלישע שוחט, הוצאה עצמית, שנת 2006

קטגוריה:תחרויות כדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
אנדרה שמברי

אנדרה שמברי (במלטית: André Schembri; ) הוא כדורגלן עבר מלטזי ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירה==
שמברי התחיל את הקריירה שלו בפאולה היברניאנס. בעונת עלה לקבוצה הבוגרת ושיחק ב-7 משחקים אך לא כבש. עונה לאחר מכן, שמברי הפך לשחקן הרכב ראשון וסיים את העונה עם 5 שערים ב-26 הופעות ועזר לקבוצה לסיים את העונה במקום השלישי. בינואר חתם במרסשלוק. עד לסיום העונה כבש שני שערים ב-8 משחקים. עונה לאחר מכן רשם מאזן מדהים של 11 שערים ב-19 הופעות וזכה עם המועדון באליפות הראשונה בתולדותיו.

בקיץ משך את עיניהם של קבוצות רבות, בסופו של דבר הושאל לאיינטרכט בראונשוויג הגרמנית עד לסיום העונה. את העונה הוא סיים עם 9 שערים ב-29 משחקים והעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה השלישית. ב-30 ביוני 2008 הושאל לקרל צייס יינה. ב-26 ביולי 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. את העונה סיים בצורה מאכזבת כאשר הבקיע רק 4 שערים ב-32 הופעות.

ב-19 ביוני 2009 חתם באוסטריה קרנטן האוסטרית. ב-15 בפברואר 2010 עזב את אוסטריה וחתם בפרנצווארוש. עד לסיום העונה הוא התקשה להשתלב בהרכב של המועדון, אך בעונת הפך לשחקן מוביל במועדון כאשר כבש 16 שערים עד לסיום העונה. ב-26 בספטמבר 2010 הבקיע שלושער בניצחון 1:3 נגד ואשאש והפך למלטזי הראשון אי פעם שכובש שלושער מחוץ למדינה.

ביולי חתם באולימפיאקוס וולו היוונית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-14 ביולי 2011 במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-28 ביולי 2011 הוא הבקיע את השער הראשון שלו בקבוצה נגד דיפרדנג' 03. לאחר שהמועדון חרג מכללי אופ"א, הוא הושעה מהמסגרות האירופיות והורד לליגה הרביעית בארצו ושמברי עזב את המועדון. ב-30 בספטמבר 2011 חתם בפאניוניוס.

ב-20 באוגוסט 2012 חתם באומוניה ניקוסיה הקפריסאית. את עונת סיים כמלך שערי הקבוצה. ב-28 במאי 2014, חזר לגרמניה כאשר חתם בפ.ס.וו פרנקפורט. ב-5 בדצמבר 2014 חזר לאומוניה.

ביוני חתם לשנתיים בבואבישטה מליגת העל הפורטוגלית.

ב-12 ביוני 2017 שוחרר מבואבישטה וחתם לשנתיים באפולון לימסול.

ב-27 באוגוסט 2019 שמברי חתם בצ'נאיין מהסופר ליג ההודי.

ב-9 במרץ 2020, שמברי הודיע על פרישה מכדורגל.

===קריירה בינלאומית===
ב-4 ביוני 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מלטה בהפסד 1:0 נגד . ב-11 באוקטובר 2006 הבקיע את שני שערי הבכורה שלו בנבחרת שהעניקו לנבחרתו ניצחון 1:2 נגד , ניצחון ראשון של הנבחרת לאחר 13 שנה ללא ניצחון.

==תארים==
; מרסשלוק
*ליגת העל המלטזית: 

; תארים אישיים
*מלך השערים של ליגת העל הקפריסאית: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מלטזים
קטגוריה:קשרי כדורגל מלטזים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מלטזים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלטה
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט בראונשווייג
קטגוריה:כדורגלני קרל צייס ינה
קטגוריה:כדורגלני אוסטריה קרנטן
קטגוריה:כדורגלני פרנצווארוש
קטגוריה:כדורגלני פאניוניוס
קטגוריה:כדורגלני אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני בואבישטה
קטגוריה:כדורגלני אפולון לימסול
קטגוריה:כדורגלני צ'נאיין
קטגוריה:ילידי 1986
קונסטנטינוס חרלאמבידיס

קונסטנטינוס חרלאמבידיס (ביוונית: Κωνσταντίνος Χαραλαμπίδης; נולד ב-25 ביולי 1981) הוא כדורגלן עבר קפריסאי ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירת מועדונים==
חרלאמבידיס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אפואל ניקוסיה. בשנת עלה לקבוצה הבוגרת ועד מהרה תפס את מקומו בקבוצה וזכה עם המועדון בשתי אליפויות, גביע ופעמיים בסופר קאפ.

במהלך עונת חתם לשנתיים וחצי בפנאתינאיקוס. במהלך שנותיו במועדון, שיחק 44 משחקים וכבש שער אחד. בקיץ הושאל לפאוק סלוניקי בה שיחק חודשיים שבסיומן חזר לפנאתינייקוס.

בקיץ יצא למבחנים בקארדיף סיטי אך בסופו של דבר חתם בקארל צייס יינה מהבונדסליגה השנייה. בינואר סיכם עם המועדון להתרת חוזהו של השחקן והוא עזב את המועדון.

ב-27 בינואר 2008 חזר לאפואל ניקוסיה לקדנציה שנייה במועדון כאשר חתם ל-4 שנים במועדון. בעונת היה שותף לעלייה ההיסטורית של המועדון לשלב הבתים של ליגת האלופות. שנתיים לאחר מכן היה שותף לעלייה המפתיע של המועדון לרבע גמר המפעל. בעונת היה שותף לזכייה של המועדון בטרבל.

ב-1 ביוני 2016 חתם לשנתיים בא.א.ק. לרנקה. בנובמבר 2017 פרש מכדורגל.

==קריירה בינלאומית==
ב-29 בינואר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קפריסין בהפסד 3-2 נגד . ב-19 בפברואר 2004 הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד . חרלאמבידיס סיים את הקריירה הבינלאומית שלו עם 12 שערים ב-88 הופעות.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:כדורגלנים קפריסאים
קטגוריה:קשרי כדורגל קפריסאים
קטגוריה:ניקוסיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני קרל צייס ינה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. לרנקה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קפריסין
קטגוריה:ילידי 1981
עלילת הדם בשיראז

עלילת הדם בשיראז הייתה עלילת דם שהתחוללה בשיראז שבאיראן בשנת 1910 ואורגנה בידי משפחת קוואם המומרת. בעקבות גילויו של ספר קוראן מושחת בגטו היהודי וכביכול היעלמותה של ילדה מוסלמית, הואשמו לשווא יהודי שיראז בחטיפתה והריגתה לצורכי פולחן. ב-30 באוקטובר 1910 הותקף הרובע היהודי של שיראז. 12 יהודים נרצחו בפרעות, 50 נפצעו, והרובע נשדד בידי המון הפורעים. האירוע תועד על ידי נציג כל ישראל חברים בשיראז.

==רקע==
מבחינה היסטורית, באיראן חייתה אוכלוסייה יהודית משמעותית למשך 2,500 שנים. מעת לעת, מסיבות שונות התבצעו התקפות מסוימות אם כי בתדירות די נדירה, נגד האוכלוסייה היהודית. החל מהמאה ה-17 התבצעו מספר רציחות, פוגרומים, גירושים וכפיה להמרת דת על יהודים באיראן ובמחוז שיראז. ההיסטוריון האיראני ג'משיד סדאקט, טען כי לאורך המאה ה-19 התבצעו התקפות קבע נגד יהודים, דבר שהושם לו סוף בעקבות לחץ אירופאי. האחרון שבין ההתקפות התרחש בשנת 1910.

בתחילת אוקטובר 1910, בעת ניקוי בורות ביוב בבית יהודי בשיראז, טענו המנקים כי מצאו ספר ישן, כשכמה דפים שנותרו ממנו הוכרו כחלק מהקוראן. לפי האסלאם, דין משחית ספר הקוראן הוא מוות, בין אם המשחית מוסלמי או לא. לאחר מכן, ביום הראשון של חג הסוכות, כמה יהודים שחזרו הביתה מבית הכנסת נתקלו באישה רעולת פנים עומדת בפתח ביתם עם חבילה. כשהבחינה בהם, מיהרה אותה אישה להשליך את החבילה לבור השפכים, שמוקם בסמוך לדלת הכניסה של כלל בתי היהודים, וברחה. יושבי השכונה מייד משכו את אותה החבילה, ומצאו שמדובר בעותק של הקוראן. לאחר שהודע על האירוע ועל החשש מפרובוקציות נוספות, פנה נציג כל ישראל חברים בשיראז למירזה איברהים, המולא הראשי של העיר שיראז, שהבטיח להתעלם מפרובוקציות עתידיות והבטיח להגיש עזרה במקרה הצורך.

==האשמות לביצוע רצח למטרות פולחן==
למחרת בערב, נכנסו כמה אנשים לבתיהם של שני הרבנים הראשיים של שיראז, מלווים בסוחר מהשוק שטען כי אחת מילדיו, ילדה בת ארבע, נעלמה בשעות אחר הצהריים ברובע היהודי, בו היא נרצחה על מנת להשיג את דמה. הרבנים נשבעו כי לא ידעו שילד להורים מוסלמים תעה אל תוך הרובע היהודי ומחו נגד ההאשמה. האנשים נסוגו לאחר שאיימו לשרוף ולהחריב את הרובע היהודי אם הילדה לא תימצא עד למחרת בצהריים. עוד באותו היום, נמצאה גופת ילד במרחק של קילומטר מהעיר, במרחק מאה מטרים מבית הקברות היהודי. היו שחשבו כי מדובר בגופת אותה הילדה המוסלמית וכי היא נהרגה על ידי היהודים. בהמשך נמצא כי הגופה המדוברת הייתה שייכת לילד יהודי שנקבר שמונה ימים קודם לכן והוצא מקברו.

==תקיפת הרובע==
למחרת בבוקר, קהל התאסף מול ארמון הממשלה וביקש נקמה על רצח היהודים את הילדה. המושל הזמני הורה לחיילים לתקוף את "ההמון", והקהל נע לכיוון הרובע היהודי, הגיע בו זמנית עם החיילים. האחרונים בניגוד להוראות שניתנו להם, היו הראשונים לתקוף את הרובע היהודי, דבר שנתן ליתר האספסוף אות לבזוז את הרובע. חיילים, סיידים ועוברי אורח ואפילו נשים וילדים, הצטרפו לביזה שנמשכה 6–7 שעות, ולא פסחו אפילו על בית יהודי אחד מבין 260 הבתים ברובע היהודי.

האספסוף לא הגביל עצמו לבזיזה בלבד אלא גם תקפו את היהודים. רוב היהודים ברחו עם תחילת הפרעות. המעטים שנותרו באזור נפגעו או נרצחו במהלך קרבות הרחוב.

==סופו של אירוע==
תקיפת הרובע והבזיזה הביאה את הרובע לחורבן. מאמצי הסיוע והשיקום אורגנו על ידי ארגון כל ישראל חברים, בסיוע הקונסול הבריטי. גם מוסלמים מקומיים סייעו דרך חלוקת מזון וסיוע כספי.

==ראו גם==
* עלילת דם

== הערות שוליים ==

שיראז
שיראז
קטגוריה:יהדות איראן ופרס
קטגוריה:1910
קטגוריה:איראן בימי שלטון השושלת הקאג'ארית
קטגוריה:שיראז
שפמתן

Panurus biarmicus russicus 
שפמתן על גבעול באנגליה
שפמתן (שם מדעי: Panurus biarmicus) הוא מין ייחודי של ציפורי שיר במשפחה עצמאית - השפמתניים (Panuridae). הוא מכונה שפמתן עקב הצבע השחור של אחורי המקור שמזכיר צורת שפם. מבחינה טקסונומית הוא מקורב למשפחת הסבכיים, אך נחשב למין היחיד הקיים במשפחתו.

בישראל הוא מזדמן נדיר ביותר עם כ-12 תצפיות עד היום. רוב התצפיות הן משנות השמונים. התצפית האחרונה הייתה בינואר 1995 בעמק החולה.<ref></ref>

השפמתן הוא ציפור קטנה בצבע חום-כתום עם זנב ארוך יחסית. אורכה הממוצע כ-16 ס"מ ומשקלה 12–21 גרם. ראש הזכר אפור ומקורו כתום. בקצה מקורו יש סימן חזק בצבע שחור. היא חיה בעיקר בביצות ובאזורי גדות מים. התזונה שלה מושפעת מהעונות - בחורף היא אוכלת בעיקר גרגירים וזרעים ואילו בקיץ תאכל כנימות וחרקים קטנים אחרים. ציפורים אלה אינן נוהגות לנדוד, ותפוצתן היא בעיקר באסיה ואירופה. היא מגיעה גם לישראל ואינה נודדת.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:סבכים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:פולין: עופות
קטגוריה:רוסיה: עופות
קטגוריה:אוקראינה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
שיר אלמליח

שיר אלמליח (נולדה ב-28 באוקטובר 1989) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
אלמליח נולדה וגדלה בקצרין, לאב איש צבא קבע, ולאם מנהלת חשבונות. לה שני אחים. היא החלה את הקריירה שלה בשנה האחרונה ללימודיה בבית הספר התיכון, כאשר חתמה על חוזה עם סוכנות הדוגמנות של בטי רוקאווי.

אלמליח שירתה בצה"ל כמש"קית לוגיסטיקה בגדוד תותחנים.

עבודתה הראשונה הייתה בצילומים למגזין האופנה "GO". ב-2011 הצטלמה לקטלוג ההלבשה התחתונה של "קסם נשי". בהמשך, אלמליח כיכבה בקמפיינים בישראל ומחוצה לה, הצטלמה למגזינים ועוד. כמו כן, השתתפה ב-2013 בווידאו קליפ לשירו של דודו אהרון "האוטו שלי היופי שלך", מתוך אלבומו ימים טובים.

בשנת 2014 השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי "מאמא ליגה" בערוץ 10, העוסקת ברעיות כדורגלנים.

בשנת 2015 השתתפה בעונת ה-VIP השנייה של תוכנית הריאליטי "האח הגדול", העפילה לגמר התוכנית וסיימה במקום השלישי. בדצמבר אותה שנה, זכתה בתואר "הישראלית הכי סקסית" בדירוג השנתי המסורתי שערך אתר mako.

במהלך השנים 2017–2016, הצטלמה בקמפיינים בשלל שפות של משרד התיירות, לעידוד התיירות הנכנסת לישראל מהעולם.

בשנת 2018, הוחתמה להיות הפרזנטורית בארץ של החברות "Jackie-O", ו"Lee Cooper".

=== חיים אישיים ===
בשנים 2013–2016 הייתה נשואה לכדורגלן אלרואי כהן.

ביולי 2019 נישאה בשנית לאיש הנדל"ן האיטלקי-יהודי מייקל זנזורי. במרץ 2021 השניים התגרשו. לזוג שני ילדים.
ביוני 2024 נולדה לה ולבן זוגה דותן שטרן בת.

מתגוררת בקריית אונו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מתחרי האח הגדול (ישראל)
קטגוריה:בוגרי תיכון נופי גולן (קצרין)
קטגוריה:קצרין: אישים
קטגוריה:פרזנטוריות ישראליות
קטגוריה:פרזנטורים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
המטרה: לונדון

המטרה: לונדון (באנגלית: London Has Fallen) הוא סרט מותחן פעולה בבימויו של בבאק נג'אפי ובכיכובם של ארון אקהרט, מורגן פרימן וג'רארד באטלר, שגם הפיק את הסרט. הסרט יצא לאקרנים ב-4 במרץ 2016. סרט זה מהווה המשך לסרט "המטרה: הבית הלבן" שיצא לאקרנים במרץ 2013.

צילומי הסרט נערכו בין אוקטובר 2014 לאפריל 2015 בלונדון, בבולגריה, פקיסטן ותימן.

==עלילה==
כשנתיים לאחר ניסיון התנקשות כושל של מדינות ה-G8 בטרוריסט אמיר ברקאווי (אלון אבוטבול), ראש ממשלת בריטניה מוצא את מותו בנסיבות מסתוריות. זמן קצר לאחר מכן, מנהיגי מדינות העולם המערבי מגיעים אל לונדון, על מנת להשתתף בהלווייתו, אך עד מהרה, מה שהחל כאחד האירועים המאובטחים והמוגנים ביותר בתבל הופך למזימת נקמה קטלנית: ממחבואו בתימן, מצליח ברקאווי לשלוח שכירי חרב מיומנים ומחבלים-מתאבדים, המתחזים לשוטרים ולחיילים בריטים, שמתנקשים בחייהם של ראשי מדינות קנדה, יפן, גרמניה, צרפת, איטליה והממלכה המאוחדת.

איש השירות החשאי, מייק בנינג (ג'רארד באטלר) מצליח לחלץ את נשיא ארצות הברית, בנג'מין אשר (ארון אקהרט) מזירת הפיגוע, בעוד המחבלים רודפים אחריהם, במטרה ללכוד את הנשיא בחיים ולהוציאו להורג בשידור חי מול כל העולם. ג'קלין מרשל (שארלוט ריילי), סוכנת MI6 בריטית, נחלצת לעזרתם ועוזרת להם להימלט תוך שהיא מנסה לחשוף חפרפרת בשירותי הביטחון הבריטיים.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable sortable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
|-
! שם השחקן/נית !! שם הדמות !! אודות הדמות
|-
| ג'רארד באטלר || מייק בנינג || סוכן השירות החשאי, יוצא רגימנט הריינג'רס ה-75
|-
| ארון אקהרט || בנג'מין אשר || נשיא ארצות הברית
|-
| מורגן פרימן || אלן טרמבול || סגן נשיא ארצות הברית
|-
| אנג'לה באסט || לין ג'ייקובס || ראשת השירות החשאי של ארצות הברית
|-
| רוברט פורסטר || אדוארד קלג || גנרל צבא ארצות הברית
|-
| מליסה לאו || רות' מקמילן || מזכירת ההגנה של ארצות הברית
|-
| ראדה מיטשל|| לי בנינג || אשתו של מייק
|-
| ג'קי ארל היילי || מייסון || מנהל NSA
|-
| שון או'בריאן|| ריי מונרו || סגן מנהל NSA
|-
| מהדי דהבי|| סולטאן מנסור || טרוריסט
|-
| שרלוט ריילי || ג'קלין מרשל || סוכנת MI6
|-
| אלון אבוטבול || אמיר ברקאווי || טרוריסט, ברשימת המבוקשים של ה-FBI
|-
| וליד זואיטר|| קמרן ברקאווי || טרוריסט, בנו של אמיר ברקאווי
|-
| פני דאוני || רוז קנטר || שרת הפנים
|}

==סרט המשך==
הפקת הסרט השלישי בסדרה המטרה: שומר הראש (שנקרא במקור Angel Has Fallen) יצאה לדרך בשנת 2016 כאשר ג'רארד באטלר חוזר לגלם את דמות סוכן השירות החשאי מייק באנינג והוא משתף פעולה כמפיק להפקה. בינואר 2018 לוהקו שחקנים נוספים ובמרץ אותה שנה החלו צילומי הסרט במדינת וירג'יניה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:לונדון בקולנוע
חלון קייזר

שמאל
חלון קייזר (באנגלית: Kaiser Window), ידוע גם כחלון קייזר-בסל, פותח על ידי ג'יימס קייזר במעבדות בל. חלון קייזר הוא משפחה חד-פרמטרית של פונקציות חלון המשמשות לעיבוד דיגיטלי של אותות ומוגדר על ידי הנוסחה:
:<math>

w[n] =

\left\{
\begin{matrix}

\frac{I_0\left(\pi \alpha \sqrt{1 - \left(\frac{2n}{N-1}-1\right)^2}\right)} {I_0(\pi \alpha)},
 & 0 \leq n \leq N-1 \\ \\

0 & \mbox{otherwise}, \\

\end{matrix}
\right.
</math>
כאשר: 
* N הוא אורך הרצף.
* I<sub>0</sub> הוא סדר 0 של פונקציית בסל מהסוג הראשון.
* α מספר ממשי חיובי שרירותי אשר קובע את צורת החלון. במרחב התדירויות, הוא קובע את האיזון בין רוחב האונה הראשית ורמת האונה הצדדית. זו היא החלטה מרכזית בתכנון החלון.

כאשר N הוא מספר אי-זוגי ערך הקצה של החלון הוא <math>\scriptstyle w[(N-1)/2] = 1,</math> וכאשר N זוגי ערכי הקצה הם <math>\scriptstyle w[N/2-1]\ =\ w[N/2]\ <\ 1.</math>

== טרנספורם פורייה ==
טרנספורם פורייה של חלונות קייזר עבור ערכים אופייניים של α
מאחורי הרצף הדיסקרטי עומדת הפונקציה הבאה וטרנספורם פורייה שלה:

:<math>\underbrace{\frac{I_0\left(\pi \alpha \sqrt{1 - \left(\frac{2t}{(N-1)T}\right)^2}\right)} {I_0(\pi \alpha)}}_{w_0(t)}
 \quad \stackrel{\mathcal{F}}{\Longleftrightarrow}\quad
\underbrace{\frac{(N-1)T\cdot\sinh\left(\pi \sqrt{\alpha^2-\left((N-1)T\cdot f\right)^2}\right)}{I_0(\pi \alpha)\cdot\pi \sqrt{\alpha^2-\left((N-1)T\cdot f\right)^2}}}_{W_0(f)}.
</math>

הערך המקסימלי של (w<sub>0</sub>(t הוא w<sub>0</sub>(0) = 1. 

רצף ה-w[n] המוגדר למעלה נגזר מתוך:

:<math>w_0\left(t-\tfrac{(N-1)T}{2}\right)\cdot \operatorname{rect}\left(\tfrac{t-(N-1)T/2}{NT}\right),</math> הנמדדים במרווחים של T,
וכאשר ()rect היא פונקציית המלבן האיפוס הראשון אחרי האונה של (W<sub>0</sub>(f קורה ב:
:<math>f = \frac{\sqrt{1+\alpha^2}}{NT},</math>
אשר ביחידות "DFT bins" הוא פשוט <math>\scriptstyle \sqrt{1+\alpha^2}.</math>

α שולטת באיזון בין רוחב האונה הראשית ושטח האונה הצדדית. ככל ש α עולה, האונה הראשית W<sub>0</sub>(f) גדלה ברוחב, והאונה הצדדית קטנה במשרעת.
α = 0 מגיב לחלון מלבני.

עבור α גבוה, צורת חלון קייזר (הן בזמן והן בתדירות) נוטה לעקומת גאוס. חלון קייזר הוא כמעט אופטימלי במונחים של ריכוז מקסימום סביב התדירות 0 (Oppenheim et al., 1999).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיבוד אותות ספרתי
דב זקהיים

דב זקהיים, 2003
דב ס' זקהיים (באנגלית: Dov S. Zakheim; נולד ב-18 בדצמבר 1948) הוא פקיד בכיר לשעבר בממשל של ארצות הברית.

==קורות חיים==
נולד למשפחה יהודית בברוקלין שבניו יורק. אביו היה רב ועסקן ציבור שבא ממשפחה בעלת מסורת רבנית ארוכה. תואר ראשון בממשל ציבורי הוא קיבל באוניברסיטת קולומביה ב-1970. תואר שלישי בפוליטיקה וכלכלה הוא עשה בקולג' סט. אנטוני באוניברסיטת אוקספורד. כן למד בישיבה אוניברסיטה, שם קיבל סמיכה לרבנות. שימש כמרצה באוניברסיטת קולומביה, בישיבה יוניברסיטי ובמוסדות נוספים.

בתקופת ממשל רונלד רייגן שימש בכמה עמדות מפתח במחלקת ההגנה של ארצות הברית. בין השאר היה עוזר תת-שר ההגנה לתכנון ולמשאבים. זקהיים היה מעורב בפעילות לחידוש חיל הים הישראלי, ובבניית ספינות הטילים החדשות. במסגרת תפקידו זה הוא פעל להפסקת פרויקט מטוס הלביא שישראל עמלה עליו באותו זמן. בעקבות ביקורו בישראל בינואר בקשר לנושא זה, והעברת המסר ממזכיר ההגנה קספר ויינברגר התבטל המשך פיתוח המטוס.

זקהיים שרת כיועץ למדיניות חוץ לנשיא ג'ורג' ווקר בוש, בקבוצה שהונהגה בידי קונדוליזה רייס ונקראה "הוולקנים" (The Vulcans).
כן שימש במספר תפקידים נוספים בממשל הנשיאותי, בעיקר בנושאים ביטחוניים הקשורים למלחמה בעיראק ובאפגניסטן וכן עמד בראש מספר מכונים שעסקו בנושאי מדיניות חוץ וביטחון.

בשנת 2002 הועלה שמו כמועמד להיות נשיא הישיבה יוניברסיטי, אך הוא הסיר את מועמדותו.

דב זקהיים חבר בקהילה אורתודוקסית בסילבר ספרינג שבמרילנד. לדבריו, שמירת שבת וכשרות לא הפריעו לו במילוי תפקידו, כולל בנסיעותיו לעיראק ולאפגניסטן.

==ספריו==

<div class="mw-content-ltr">
* Flight of the Lavi: Inside a U.S.-Israeli Crisis (Brassey's, 1996)
* Congress and National Security in the Post-Cold War Era (The Nixon Center, 1998)
* Toward a Fortress Europe? (Center for Strategic and International Studies, 2000)
* A Vulcan's Tale (Brookings Institution Press, 2011)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:סגל מחלקת ההגנה של ארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
אלאונורה מרויס-קוסטריץ, מלכת בולגריה

אלאונורה מרויס-קוסטריץ, מלכת בולגריה (בגרמנית: Eleonore Reuß zu Köstritz, בבולגרית: Елеонора, принцеса Ройс цу Кьостриц ; 22 באוגוסט 1860, טרבשן, ממלכת פרוסיה – 12 בספטמבר 1917, ארמון אבקסינוגרד סמוך לווארנה, ממלכת בולגריה) הייתה הצאריצה של בולגריה בין 1908 ל-1917.

==ביוגרפיה==
אלאונורה נולדה בממלכת פרוסיה לנסיך היינריך הרביעי ולנסיכה לואיזה קרולינה מרויס-קוסטריץ. מקור בית האצולה הגרמני רויס קוסטריץ הוא מנסיכות רויס-גרה אשר שטחיה מצוים בתורינגיה אשר בגרמניה המודרנית.

ב-1899 נפטרה רעייתו של פרדיננד הראשון, נסיך בולגריה, מריה לואיזה. ב-1908, לקראת ההכרזה על עצמאותה דה יורה של בולגריה והפיכתה לממלכה, ביקש המלך בת לווייה למילוי חובותיו המלכותיים והטקסיים ועל כן ביקש להינשא בשנית. המלך פרדיננד כבר העמיד צאצאים, היה ידוע בנטיותיו ההומוסקסואליות ולא הייתה לו כל כוונה לממש את נישואיו. לאחר שנבחנו מספר מועמדות החליט פרדיננד להינשא לאלאונורה, גם בגלל גילה המבוגר יחסית.

המלכה אלאונורה נותרה במעמד טקסי בלבד ושימשה כאם אומנת לילדיו של פרדיננד מרעייתו המנוחה מריה-לואיזה. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה והשנייה ומלחמת העולם הראשונה שירתה אלאונורה כאחות בבתי חולים צבאיים וזכתה להערכה רבה על פועלה. ב-1917 חלתה הצאריצה אלאונורה ובספטמבר נפטרה והיא בת 57 שנים. היא נקברה בכנסיית בויאנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:ילידות 1860
קטגוריה:נשים בולגריות
קטגוריה:נפטרות ב-1917
סופלקי

סוּפְלַקִי (ביוונית: Σουβλάκι -מבטאים "סובלאקי") הוא מאכל יווני ידוע, המורכב בעיקרו מחתיכות קטנות של בשר הצלויות על שיפוד, ולעיתים כולל גם חתיכות של ירקות. לצדו נהוג להגיש לחם, צ'יפס וסלט. הסופלקי היווני לרוב עשוי מבשר חזיר, אם כי לעיתים מכינים אותו גם מבשר בקר, כבש או עוף.

המילה סופלקי נגזרת מהמילה היוונית "סוּבלַה" (σούβλα), שפירושה "שיפוד".

על פי ממצאים שנחשפו באזור סנטוריני, עוד לפני המאה ה-17 לפני הספירה החלו תושבי האזור לצלות בשר בעזרת שיפודים, שנתמכו על ידי שתי אבנים. ככל הנראה, הסופלקי התפתח מהמאכל היווני הקדום קַנְדַאוּלוׂס (κάνδαυλος), שהוכן מבשר צלוי, פיתה, גבינה ושמיר.

עם זאת, רק ב-1951 בכפר ליבאדיה ביוון הופיעה חנות הסופלקי הראשונה, שמכרה סופלקי וגירוס (gyros), מאכל יווני נוסף שמכינים בדרך כלל מבשר חזיר. כיום, חנויות ומסעדות רבות מוכרות סופלקי בכל רחבי יוון וגם מחוץ לה.

== ראו גם ==
* קבב
* גירוס

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:המטבח היווני
קטגוריה:המטבח הקפריסאי
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
קטגוריה:מאכלים לאומיים
נתרן פלואורי

נתרן פלואורי (באנגלית: Sodium fluoride) הוא תרכובת אי־אורגנית שנוסחתה NaF. נתרן פלואורי הוא מלח המורכב מיונים חיוביים של נתרן ויונים שליליים של פלואור הארוזים בסריג קובי שבו גם יוני ה <sup>+</sup>Na וגם יוני ה <sup>-</sup>F נמצאים בקואורדינציה אוקטאדרלית, מוקפים ב-6 יונים נגדיים בדומה למלח בישול. המרחק בין היונים בגביש 462 פיקומטר - מעט קצר יותר מבנתרן כלורי. החומר הוא מקור ליוני פלואוריד למגוון שימושים, הוא זול יותר והיגרוסקופי פחות מאשלגן פלואורי.

==ייצור==
נתרן פלואורי מיוצר בסתירה של חומצה פלואורית או חומצה הקסה־פלואורוסיליצית H<sub>2</sub>SiF<sub>6</sub>, תוצר לוואי של פלואורואפטיט Ca<sub>5</sub>(PO<sub>4</sub>)<sub>3</sub>F המופק מסלעי פוספט להפקת דשן. הבסיס לסתירה יכול להיות נתרן הידרוקסיד או נתרן פחמתי. לפעמים משתמשים בכהלים להשקעת המלח.
*HF + NaOH ⇒ NaF + H<sub>2</sub>O
מתמיסות המכילות HF שוקע מלח הבי־פלואוריד NaHF<sub>2</sub>, חימום החומר משחרר HF ומשאיר NaF.
*NaHF<sub>2</sub> ⇌ NaF + HF

==שימושים==
* טיפול באוסטאופורוזיס בעיקר אצל נשים בגיל המעבר. החומר מאיץ יצירת רקמת עצם ומעלה את צפיפות העצם.
* נתרן פלואורי המכיל את האיזוטופ <sup>19</sup>F משמש כמקור פוזיטרונים בטומוגרפיית פליטת פוזיטרונים.
* מקור לפלואוריד בתהליך הפלרת מים או כתוסף למשחת שיניים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
קטגוריה:פלואורידים
קטגוריה:נתרן: תרכובות