OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רחבת משמר הסוסים

רחבת משמר הסוסים, ברקע בניין משמר הסוסים ומאחוריו [[לונדון איי]]
אצטדיון כדורעף החופים שהוקם ברחבת משמר הסוסים עבור המשחקים האולימפיים בשנת 2012
רחבת משמר הסוסים (באנגלית: Horse Guards Parade) היא רחבת מצעדים בווייטהול ברובע וסטמינסטר שבמרכז לונדון שבאנגליה.
== היסטוריה ==
הרחבה הייתה אזור התחרויות של ארמון וייטהול שבו נהגו האבירים להילחם זה בזה בקרבות ראווה, בתקופת שלטונו של הנרי השמיני.

הרחבה שימשה למצעדים ולתהלוכות החל מהמאה ה-17. מדי שנה בחודש יוני נערך בה טקס נשיאת הדגלים המסמל את יום ההולדת הרשמי של המלך או המלכה. החל מאמצע המאה ה-20 שימשה הרחבה חנייה לעובדי הממשלה הבריטית אולם נוהג זה הופסק בשנות ה-90.

הרחבה מוקפת בניינים משלושת צידיה ופונה מערבה לדרך משמר הסוסים ולפארק סנט ג'יימס. בצידה הצפוני נמצא בניין האדמירליות הישן, מצודת האדמירליות, ממזרח לרחבה בניין משמר הסוסים (בעבר מפקדת הצבא הבריטי), ובצידה הדרומי של הרחבה נמצא הקיר האחורי של רחוב דאונינג מס' 10 - ביתו של ראש ממשלת בריטניה.

ברחבה מספר אנדרטאות, בהן: פסלי הורשיו קיצ'נר, פרדריק רוברטס, גרנט ג'וזף וולסלי, תותח טורקי שניצוק בשנת 1524 ונתפס במצרים בשנת 1801, ואנדרטת קדיז - דרקון סיני המסמל את הניצחון בהסרת המצור על קדיס שבספרד בשנת 1812.

במהלך אולימפיאדת לונדון, שנערכה בשנת 2012, נבנה באתר זה אצטדיון זמני, שאירח את תחרויות כדורעף החופים, בתכולה של 15,000 מקומות ישיבה. התכולה הגדולה בכל הזמנים עבור אצטדיון כדורעף חופים במשחקים האולימפיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לונדון: רחובות
קטגוריה:וסטמינסטר
קטגוריה:לונדון: אנדרטאות
דנמרק-נורווגיה

דנמרק-נורווגיה (בדנית ונורווגית: Danmark-Norge) הוא שמה ההיסטוריוגרפי של ישות פוליטית, תוצאת איחוד מדיני אמיתי, שכללה את שטחיהן של ממלכות דנמרק ונורווגיה, כולל שטחי איסלנד, גרינלנד ואיי פארו. לאחר התפרקותו של איחוד קאלמאר ב-1524, נכנסו שתי הממלכות לאוניה פרסונלית ב-1536, שנמשכה עד ל-1814.

==מקור השם==
השם דנמרק - נורווגיה הוא שם שמתאר את שתי הממלכות לאחר מיזוגן לממלכה אחת ב־1536. לעיתים קרובות משתמשים בשם "ממלכת דנמרק" הכולל את נורווגיה בתקופה שבין השנים 1536 עד 1814 ואת "החלק המלכותי" של אולדנבורג (לא כולל את הדוכסויות שלזוויג והולשטיין).

==היסטוריה==
לאחר פרישתה הרשמית של שוודיה מאיחוד קאלמאר ב-1521, נערכו בדנמרק ובנורווגיה מלחמות אזרחים ורפורמציות פרוטסטנטיות. לאחר שהרוחות נרגעו, הפרלמנט הדני נחלש מאוד, ולבסוף פורק ב-1660, כשדנמרק-נורווגיה הפכה למונרכיה אבסולוטית. השינויים אושרו בהסכם Lex Regia שנחתם ב-14 בנובמבר 1665, וגרם לכל הכוח להתרכז בידיו של המלך. הפרלמנט הנורווגי התכנס בפעם האחרונה ב-1537. נורווגיה שמרה על חוקים עצמאיים ועל מספר מוסדות, והיו לה מטבע וצבא נפרדים מאלו של דנמרק.

במהלך המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת גונבואט הובסה דנמרק-נורווגיה בידי שוודיה, ונאלצה למסור לידיה את שטחה היבשתי של נורווגיה בהסכם קיל, אך מושבותיה של נורווגיה נותרו בידי דנמרק.

==גאוגרפיה==
הממלכה הייתה מדינה טרנס-יבשתית מכיוון שהשתרעה על צפון אמריקה (גרינלנד), על אירופה (דנמרק) ועל חצי האי הסקנדינבי (נורווגיה, איי פארו ואיסלנד).
שטחה של הממלכה היה גדול והיא הייתה בין הממלכות הגדולות ביותר בעולם באותה תקופה עם שטח של כ-2.7 מיליון קמ"ר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דנמרק: היסטוריה
קטגוריה:נורווגיה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר באירופה
קטגוריה:מדינות לשעבר באמריקה
*
טרפסיכורה

טרפסיכורה ב[[גן הקיץ.]]
טרפסיכורה בפסל רומי עתיק מ[[המאה ה-2 בארמיטאז'.]]

טֶרָפְּסִיכוֹרָה (יוונית: Τερψιχόρη; מילולית, עונג הריקוד) במיתולוגיה היוונית, הייתה אחת מתשע המוזות, שילדה מנמוסינה, אלת הזיכרון, לזאוס, ראש האלים. טרפסיכורה הייתה הפטרונית של המחול והשירה הדרמטית, ומאוחר יותר גם של השירה הלירית. בדרך כלל היא מתוארת ביצירות אמנות מנגנת בלירה.

לפי מספר מיתוסים, טרפסיכורה, ביחד עם אל הנהר אכלואוס, היא הורתן של הסירנות, ששירתן הענוגה משכה מלחים למותם. מסורות מסוימות מייחסות לה גם את לידת המוזיקאי לינוס, בנו של האל אפולו, אך אחרות קובעות שלינוס הוא בנה של המוזה קאליופה או של המוזה אוראניה.

משמה של טרפסיכורה נגזרה המילה האנגלית Terpsichorean, שמשמעותה - ריקודי, שמתקשר לריקוד.

האסטרואיד שהתגלה על ידי וילהלם טמפל בספטמבר 1864 נקרא על שמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזות
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
נבחרת ליטא בכדורגל

נבחרת ליטא בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ליטא. 

נבחרת ליטא שיחקה את משחקה הרשמי הראשון ב-24 ביוני 1923, נגד נבחרת אסטוניה. במשחק הובסה ליטא 5:0. ב-1939 הצטרפה ליטא לברית המועצות והופסקה פעילות הנבחרת.

הנבחרת חזרה לפעילות בתחילת שנות ה-90, לאחר הכרזת העצמאות המחודשת של ליטא, בעקבות פירוק ברית המועצות. הנבחרת שיחקה את משחקה הראשון לאחר הכרזת העצמאות המחודשת ב-27 במאי 1990, נגד גאורגיה.

נבחרת ליטא מעולם לא העפילה לטורניר גמר משמעותי והיא נחשבת לאחת הנבחרות החלשות באירופה, בעיקר משום שכדורגל אינו ענף הספורט המוביל במדינה. כדורסל הוא ענף הספורט הפופולרי בליטא. הנבחרת מדורגת במקום ה-112 של פיפ"א (נכון לספטמבר 2013).

== כל גביעי העולם ==
*1930 - לא נרשמה
*1934 - לא העפילה
*1938 - לא העפילה
*1950 עד 1990 - לא נרשמה, הייתה חלק מברית המועצות
*1994 עד 2022 - לא העפילה

== כל אליפויות אירופה ==
*1960 עד 1992 - לא נרשמה, הייתה חלק מברית המועצות
*1996 עד 2024 - לא העפילה

== ליגת האומות של אופ"א ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 2018-2019
|ג
|שלב הבתים
|6
|0
|0
|6
|3
||16
|-
| 2020-2021
|ג
|שלב הבתים
|6
|2
|2
|2
|5
|7
|-
| 2022-2023
|ג
|פלייאוף נגד ירידה
|8
|2
|1
|5
|4
|14
|-
|2024-2025
|ג
|
|
|
|
|
|
|
|-
| colspan="3" |סה"כ
|20
|4
|3
|13
|12
|37
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==שחקנים מפורסמים==
*אדגאראס יאנקוסקאס.
*אנדראס סקרלה.
*ארמניאס נארבקובאס.
*אסודרס קיבסניסיס.
*תומאס דניאלביצ'יוס.
*ריימונדס ז'וטאוטאס.
*ויאצ'סלב סוקריסטוב.
*דיווידס שמבראס.

== שיאי שחקנים ==
נכון ל-16 בנובמבר 2023. 
:שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.

=== שיאני ההופעות ===
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
!דירוג
!שחקן
!שנים בנבחרת
!הופעות
!שערים
|-
| 1 || סאוליוס מיקוליאונס || 2004–2022 || 101 || 5
|-
| 2 || ארווידאס נוביקובאס ||2010–הווה || 92 || 12
|-
| 3 || פדור צ'רניץ || 2012–הווה || 88 || 14
|-
| 4 || אנדריוס סקרלה || 1996–2011 || 84 || 1
|-
| 5 || דיווידס שמבראס || 1996–2013 || 82 || 0
|-
| 6 || תומאס דנילביצ'יוס || 1998–2012 || 71 || 19
|-
| 7 || ז'ידראונס קרצ'מארסקאס || 2003–2013 || 66 || 0
|-
| rowspan="2" | 8
| אאורליוס סקארבליוס || 1991–2005 ||rowspan="2" |65
|5
|-
| מריוס סטנקביצ'יוס || 2001–2013 || 5
|-
| 10 || דווידס צ'סנאוסקיס || 2001–2016 || 64 || 4
|}

=== מלכי השערים ===
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
!דירוג
!שחקן
!שנים בנבחרת
!שערים
!הופעות
!ממוצע למשחק
|-
| 1 || תומאס דנילביצ'יוס || 1998–2012 || 19 || 71 || 
|-
| 2 || פדור צ'רניץ || 2012–הווה || 14 || 88 || 
|-
| rowspan="2" |2
| אנטאנס לינגיס || 1928–1938 ||rowspan="2" |12
|33 || 
|-
| ארווידאס נוביקובאס || 2010–הווה || 92 || 
|-
| 5 || אדגראס ינקאוסקאס || 1991–2008 || 10 || 56 || 
|-
| 6 || וירג'יניוס בלטושניקאס || 1990–1998 || 9 || 42 || 
|-
| rowspan="4" |7
| ירוסלאבאס קיטאביצ'יוס || 1926–1933 || rowspan="4" |8
|24 || 
|-
| ולאדאס איבאנאוסקאס || 1992–2000 || 28 || 
|-
| דריוס מקיולביצ'יוס || 1991–2005 || 38 || 
|-
| רוברטאס פושקוס || 1999–2011 || 48 || 
|}

==קישורים חיצוניים==
.
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:ליטא: כדורגל
ליטא
קטגוריה:נבחרות ליטא
אראטו

המוזה אראטו, פטרונית שירת האהבה
ארמון בלוודר]]
אראטו (יוונית עתיקה: Ερατώ; "נעימה") הייתה אחת מתשע המוזות במיתולוגיה היוונית, בנותיו של זאוס, ראש האלים, ממנמוסינה, אלת הזיכרון, ומלוותיו של האל אפולו. אראטו הייתה המוזה הממונה על השירה הלירית, ובפרט על שירת האהבה והשירה הארוטית. היא הייתה גם פטרוניתה של אמנות ההסוואה והחקיינות. על פי רוב היא מתוארת כמחזיקה לירה בידה.

אראטו הרתה לארקס, בנו של זאוס מהנימפה קליסטו, וילדה לו את אזאן. על שמו של ארקאס קרוי המחוז ארקאדיה ביוון, ובו נמצא המחוז הקטן יותר אזאניה, הקרוי על שם אזאן.

האסטרואיד שהתגלה ב-1860 על ידי אוטו לסר ווילהלם פורסטר , נקרא על שמה.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוזות
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
מלכיה

מַלְכִּיָּה הוא קיבוץ באזור הצפון ברכס הרי נפתלי, ושייך למועצה אזורית הגליל העליון. מלכיה שוכנת כ-700 מטר מעל פני הים.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם ב-25 במרץ 1949 על ידי חיילים מגרעיני הפלמ"ח לאחר השחרור ממלחמת העצמאות, במסגרת תנועת הקיבוץ המאוחד.

מקור השם של היישוב הוא היסטורי: "מלכיה" הייתה משפחת כוהנים שבניה שירתו בבית המקדש. השם "מלכיה" מופיע במקומות רבים במקרא: בירמיהו<ref> וכן </ref>, בעזרא<ref> וכן </ref>, בנחמיה<ref>, ו, , , וכן </ref> ובדברי הימים<ref>, וכן </ref>. עם חורבן בית שני עקרה משפחת הכוהנים הזו מירושלים, נדדה לגליל והתיישבה במקום שבו קיים היום הקיבוץ.

היישוב היהודי התקיים במקום כ-400 שנה. לאחר מכן הפך לכפר הערבי בשם "אל-מאלכיה" (בערבית: المالكية).

הנוסע הערבי יאקות אל-חמאווי בספרו הידוע "מועג'ם אל-בולדאן", שנכתב בתחילת המאה ה-13, הזכיר את אל-מאלכיה, וכתב כי לתושבי הכפר יש מגש עץ שטוענים לגביו שהשתייך לנביא מוחמד. חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1875, וכתב כי חיים בו 300 מתואלים.<ref></ref>

===במלחמת העצמאות===

הכפר הערבי אל-מאלכיה שלט על הכביש העובר לאורך הגבול עם לבנון בקטע זה. יחד עם שכנו, הכפר קדס, חלש הכפר על תוואי השטח המהווה שער כניסה נוח לתחום ארץ ישראל. כדי לחסום שער פלישה אפשרי זה כבש גדוד "העמק" של הפלמ"ח את שני הכפרים בליל ה-14-15 במאי 1948. בהמשך נערכו במקום קרבות נוספים ואל-מלכיה נפל בידי צבא לבנון. במסגרת מבצע חירם, ב-30 באוקטובר 1948, כבשה חטיבה 7 את סעסע וב-31 באוקטובר כבשה את אל-מאלכיה.

<gallery>
קובץ:Malkiya01.JPG|צריח טנק בגן הזיכרון
קובץ:HPIM1679.JPG|בתי מגורים
קובץ:כיבוש מלכיה 1 1948 צלם בנו רותנברג גנזך המדינה.jpg|כיבוש מלכיה, 1948
קובץ:כיבוש מלכיה 2 1948 צלם בנו רותנברג גנזך המדינה.jpg|כיבוש מלכיה, 1948
קובץ:Malkiya03.JPG|אתר ההנצחה
קובץ:Malkiya04.JPG|חדר האוכל הנטוש
</gallery>

===בתקופת מדינת ישראל===
ב-1950 הוקמה בקיבוץ מגרסת אבנים שסיפקה חצץ לכבישים ולישובי הסביבה ושימשה מקור ההכנסה העיקרי של הקיבוץ בשנותיו הראשונות.

ערב מלחמת ששת הימים תוגברה השמירה על היישוב בידי חיילים סדירים מחטיבת גולני שהציבו מארבים בסמוך ליישוב. עקב חוסר תיאום בין הכוחות אירעה תקרית אש בין כוחותינו, בין שומרי הקיבוץ לחיילי גולני, בסמוך לברכת המים של הקיבוץ בלילה שבין ה־19 ל־20 במאי 1967, במהלכה נפל חלל אחד.

בתחילת מלחמת חרבות ברזל פונה הקיבוץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.malkiya.co.il אתר האינטרנט של קיבוץ מלכיה]
* [https://web.archive.org/web/20160303230703/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13353&BSP=13018%2F מלכיה] במרכז המידע להתיישבות בגליל
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:הרי נפתלי
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ המאוחד
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
תאליה

במיתולוגיה יוונית, תאליה (ביוונית: Θάλεια) הייתה אחת משלוש החאריטות, יחד עם אחיותיה אגלאה ואופרוסין.<ref name=":0">Hesiod, Theogony, [https://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0130%3Acard%3D901 907]</ref> על פי המיתולוגיה, הן בנותיהם של זאוס ומנמוסינה.

הסופר הסיודוס מנה תשע מוזות במיתולוגיה היוונית: תאליה, קליאו, אראטו, אוטרפה, מלפומנה, פוליהימניה, קליופה, טרפסיכורה ואוראניה. תאליה, יחד עם המוזות האחרות נחשבו כאחראיות להתפתחות האמנותית של יוון העתיקה. תאליה ידועה בתור המוזה "השמחה והפורחת" והיא אחת משתי המוזות של התיאטרון, המעוררת השראה לקומדיה, לשירה אידילית ומכשפת את עולם הטבע.

תאליה מוצגת לעיתים קרובות כאישה מצחקקת, מרוממת נפש, והיא מתוארת לעיתים קרובות כנושאת כתר עשוי קיסוס ומגפיים לרגליה. פסלים רבים של האלה מציגים אותה אוחזת במטה של רועה. המיצג המוכר ביותר שלה הוא המסכה הקומית שהיא נושאת איתה.

לעיתים קרובות מתוארת תאליה רוקדת במעגל עם אחיותיה. לפי המיתולוגיה, תאליה ואחיותיה התגוררו על הר ההליקון, אך למעשה הן בילו את מרבית זמנן בהר האולימפוס עם האלוהויות האחרות של הפנתיאון היווני, שם תאליה ואחיותיה שרו ורקדו במסיבות ואירועים וכן שרו קינות בהלוויות. תאליה ידועה כמנגנת בביוגל וחצוצרה. תפקידה של תאליה בהר האולימפוס היה חשוב מאוד, שכן היא סיפקה בידור לאלים של אולימפוס.

ביוון העתיקה תאליה תוארה כמקור השראה לשחקנים, סופרים ומשוררים, מאחר שלפי האגדות בילתה לעיתים קרובות בין בני התמותה, והדריכה אותם.

לתאליה היו שבעה ילדים מאפולו, אל המוזיקה והאור. ילדיהם של תאליה ואפולו היו ידועים בתור . לפי האגדות, הם רקדו ושרו במסגרת הפולחנים לסיבל, האם הגדולה.<ref></ref>

שמה של תאליה, בדומה לשמות שאר המוזות, ניתן לאסטרואיד 23 תאליה , שנתגלה בשנת 1852.

==גלריה==
<gallery>
Talia-Summer Garden-Saint Petersburg.jpg|תאליה בגן הקיץ
Muse Thalia-Hermitage.jpg|תאליה בפסל רומי עתיק מהמאה ה-2 בארמיטאז'
Thalia Pio-Clementino.jpg|תאליה בפסל רומי עתיק מהמאה ה-2 במוזיאון פיו קלמנטינו במוזיאוני הוותיקן
Muse Thalia-17th-century azulejos in Museu Nacional do Azulejo.jpg|תאליה באזולז'ו במוזיאון האז'ולז'ו הלאומי בליסבון
Thalia (Belvedere).jpg|פסל תאליה בארמון בלוודר
</gallery>

== מקורות ==
* אפולודורוס, ספריה (I, 3, 1).
* הסיודוס, תאוגוניה (פס' 907–909).
* מזמורים אורפיים (LIX על הצדקה).
* פאוסניאס, תיאור יוון (ט', 35, 1).
* פינדארוס, אודס (אולימפיאדה, 14, שוורת 1–2).
* Grimal, Pierre, The Dictionary of Classical Mythology, Wiley-Blackwell, 1996, . "Thalia" 1. p. 442
* Smith, William, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, London (1873), Thaleia

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזות
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
פוליהימניה

המוזה פוליהימניה; [[פרנצ'סקו דל קוסה, 1460-1445]]
המוזה פוליהימניה מאת [[אנטונין בראון ליד תחנת המטרו מלוסטרנסקה בפראג]]
פוליהימניה ("שירים רבים") הייתה אחת מתשע המוזות במיתולוגיה היוונית, מלוותיו של האל אפולו, ובנותיהם של זאוס, ראש האלים, ומנמוסינה, אלת הזיכרון. פוליהימניה היא פטרוניתם של שירי התהילה לאלים וצחות הלשון, ולעיתים אף של הגאומטריה והחקלאות. 

באמנות היא מתוארת כאישה רצינית ומהורהרת, השקועה במחשבות, מרפקה שעון על עמוד, ואצבעה סמוכה לשפתיה. לגופה היא עוטה גלימה ארוכה ופניה רעולים בצעיף. 

האסטרואיד 33 פוליהימניה שהתגלה ב-1854 על ידי ז'אן שקורנאק נקרא על שמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוזות
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
מלפומנה

מלפומנה בחזית תיאטרון אלכסנדרינסקי ב[[סנט פטרסבורג.]]
המוזה מלפומנה, פטרונית הטרגדיה, מחזיקה מסכת תיאטרון בידה.
מלפומנה (ביוונית: Μελπομένη; מילולית - "לשיר", "מקהלה") הייתה אחת מתשע המוזות, בתם של זאוס, ראש האלים, ומנמוסינה, אלת הזיכרון ואמן של הסירנות. כמו כול שאר אחיותיה, היא שימשה כבת לווייתו של אפולו. מלפומנה הייתה מוזת הטרגדיה, ולכן היא בדרך כלל מתוארת חובשת מסכת תיאטרון טרגית, ונועלת קותורנוס, מגפיים שהשחקנים הטרגיים היוונים נעלו בהיותם על הבמה. לעיתים היא מחזיקה סכין או אלה בידה האחת, ואת המסכה בידה השנייה, כשזר עלי ברוש מונח על ראשה.

אסטרואיד 18, שנתגלה ב-24 ביוני 1852, נקרא על שמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוזות
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
מאחורי הסורגים

מאחורי הסורגים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1984, בבימויו של אורי ברבש ועל פי תסריט מאת ערן פרייס ובני ברבש.

עלילת הסרט מתרחשת בבית סוהר שבו כלואים אסירים יהודים וערבים. הדינמיקה בין האסירים מתהדקת סביב שביתה שהם מארגנים נגד שלטונות הכלא, כשהנהלת הכלא מנסה לשבור אותם ולהפריד ביניהם. ההתרחשות בכלא שמהווה מיקרוקוסמוס של החברה הישראלית, משקפת ביקורת נוקבת על הסכסוך הישראלי-ערבי ועל התפקיד שלוקחת הממשלה בסכסוך. כמו כן הסרט נוגע בהתנהלות היום יומית בבית הסוהר ובדגש על מנהיג האסירים היהודים אורי (ארנון צדוק) ומנהיג האסירים הערבים-הביטחוניים עיסאם (מוחמד בכרי). הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

בעז שרעבי משחק בסרט אסיר, המשתתף באמצעות שידור מהכלא, בפסטיבל הזמר עם שיר הנושא של הסרט, "תני לי יד" שכתבה שמרית אור והלחינה נורית הירש. השיר הפך לאחד מלהיטיו הגדולים ביותר של שרעבי.

בשנת 1992 שיתפו האחים ברבש פעולה ליצירת סרט המשך - "מאחורי הסורגים 2". סרט זה מספר את המשך עלילותיהם של אסירי הכלא, וכן את שיתוף הפעולה בין אורי (ארנון צדוק) ועיסאם (מוחמד בכרי) בבריחתם מבית הסוהר עד הסוף הטראגי.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקן !! תפקיד
|-
| ארנון צדוק || אורי
|-
| מוחמד בכרי || עיסאם
|-
| הלל נאמן || הרשקו, קצין הביטחון (הקב"ט)
|-
| אסי דיין || אסף (אש"ף)
|-
| בעז שרעבי || שלמה (זמיר)
|-
| רוברטו פולק || יחיאל
|-
| רמי דנון || פיטוסי
|-
| ירדנה ארזי || תפקיד אורח
|-
| דנה כץ || מהא
|-
| דני בסן || חובש
|-
| לוטוף נוסייר || פתחי
|-
| חיים שנער || הופמן
|-
| אדיב ג'השאן || וואליד
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://filmfund.org.il/?id=11&nom=1104 "מאחורי הסורגים"] באתר "קרן הקולנוע הישראלי"
* [https://youtu.be/6U3mKS8_wV0 מאחורי הקלעים של 'מאחורי הסורגים'], באתר החינוכית

קטגוריה:סרטי 1984
קטגוריה:סרטי בית סוהר
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים מועמדים לפרס אוסקר
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1984
קטגוריה:סרטי אורי ברבש
הבית ברחוב שלוש

גילה אלמגור בסרט "הבית ברחוב שלוש" (צילום: [[יוני המנחם)]]
הבית ברחוב שלוש הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1973 שעלילתו מתרחשת בדרום תל אביב לפני קום המדינה. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 1973, אך הפסיד לסרט "לילה אמריקאי".

זהו הסרט הישראלי הראשון שהעלילה שלו הייתה בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל.

הסרט מבוסס במידה רבה על הביוגרפיה הפרטית של יוצר הסרט, משה מזרחי. ב-1946 בגיל 15 עלה מזרחי לארץ מאלכסנדריה עם אמו האלמנה ואחיו הקטן שבתאי. הם התיישבו ביפו. ב-13 ביולי 1948 נהרג אחיו בגיל תשע בהפצצה מצרית על תל אביב.

==עלילה==
סמי (עופר שלחין), הוא בן בכור למשפחה ממוצא מצרי שעלתה לארץ ישראל. סמי מתגורר בשכונת נווה צדק שבתל אביב בזמן המנדט הבריטי. אמו קלרה (גילה אלמגור) היא אלמנה קשת יום העובדת כעוזרת בית ומנקה. 

כדי לעזור בפרנסת המשפחה, סמי נאלץ לעזוב את הלימודים ולעבוד במסגריה, שם הוא מתיידד עם מקס הקומוניסט (יוסי פולק) שמכריז על שביתה ולאחר זמן מה מוכה קשות על ידי בריונים. 

תוך כדי ביקור בספרייה סמי מתאהב בספרנית בשם סוניה (מיכל בת-אדם), עוזבת קיבוץ בת 25 ממוצא רוסי ומנהל עמה מערכת יחסים קצרה. במקביל משדכים לאמו ירושלמי מבוגר בשם חיים זינגר (שייקה אופיר).

האירועים הסוערים בארץ חודרים לתוך הבית. השכן איש הלח"י ניסים (ניסו) חודרה (יוסף שילוח) נרדף על ידי הבריטים ולבסוף מוצא להורג. סמי עצמו משתתף בהדבקת כרוזים של האצ"ל וכמעט נתפס. 

מלחמת העצמאות פורצת. ז'אקו, אחד משלושת האחים הקטנים של סמי, נהרג בהפצצה מצרית על תל אביב. סמי מתגייס לצבא. בסצנת הסיום עוזב סמי את ביתו בדרכו אל המלחמה.

המוזיקה בסרט מלווה בשירים של שושנה דמארי והמפורסם בהם שיר הסיום "לאור הזכרונות" (מוהר / וילנסקי).

==שחקנים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=80|שחקן
!width=180|תפקיד
|-
| גילה אלמגור || קלרה
|-
| עופר שלחין|| סמי
|-
| יוסף שילוח || ניסים (ניסו) חודרה
|-
| מיכל בת-אדם || סוניה
|-
| שייקה אופיר || חיים זינגר
|-
| אבנר חזקיהו|| רפאל חלפון, בן הדוד של קלרה
|-
| חיים בנאי || ששון
|-
| יוסי פולק || מקס
|-
| רולף ברין || גרוסמן
|-
| אתי גרוטס || סולטנה, אשתו של רפאל חלפון
|-
| מישה נתן || מר גולדפיין
|-
| ציונה פדידה|| ציונה
|-
| ברונקה זלצמן || מזל, אמא של קלרה
|}

==קישורים חיצוניים==

ביקורות
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1973
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים מועמדים לפרס אוסקר
קטגוריה:כוח המגן העברי בתרבות ובאמנות
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:נווה צדק
קטגוריה:סרטים בערבית
קטגוריה:סרטים בלאדינו
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים רב-לשוניים
קטגוריה:סרטי מלחמת העצמאות
קטגוריה:סרטי משה מזרחי
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1973
קליאו

במיתולוגיה היוונית קליאו (Κλειώ - "המספרת") הייתה אחת מתשע המוזות, מלוותיו של האל אפולו וצאצאיותיהם של זאוס, ראש האלים, ומנמוסינה, אלת הזיכרון. קליאו הייתה המוזה הממונה על ההיסטוריה ועל שירת הגבורה. 

==דמות קליאו במיתולוגיה==
[[אפולו ויקינתון מאת בנוונוטו צ'ליני במוזיאון הלאומי ברג'לו]]
המיתוס מספר שהיא זו שהעניקה ליוונים הקדמונים את האלף-בית הפיניקי. בהתאם לתפקידה, היא בדרך כלל תוארה מחזיקה קולמוס, מגילות קלף או לוחות לכתיבה. 

לפי סיפורי המיתולוגיה, קליאו נזפה באפרודיטה, אלת האהבה והיופי, על אהבתה רבת התשוקה לאדוניס. אפרודיטה הכועסת החליטה להעניש אותה, וגרמה לה להתאהב בפיראוס, מלך מקדון, ממנו היא הרתה וילדה את יקינטון יפה התואר, שברבות השנים היה למאהבו של האל אפולו. אך אהבתם של השניים לא האריכה ימים, כיוון שיקינטון נהרג בשגגה על ידי אפולו (לפי מסורות אחרות, יקינטון דווקא נהרג על ידי זפירוס, אל הרוח המערבית). לאחר מותו, אפולו יצר מדמו את פרח היקינטון, הקרוי על שמו.

==על שמה של קליאו== 
שמה של קליאו הוענק, בין השאר, להיסטוריה הכמותית הנמדדת - קליאומטריה; לאסטרואיד 84, שנתגלה ב-1865; לפרס שמוענק, החל מ-1959, לפרסומות הטלוויזיה הטובות ביותר; למספר יישובים ברחבי ארצות הברית, וכן שמה הוא גם השם הרשמי של החברה להיסטוריה של אוניברסיטת קיימברידג', שקמה ב-1997. יש שהציעו שהשם המדעי שניתן לצמח באשן (Cleome) הוא לכבודה של קליאו. 

== גלריה ==
<gallery>
Clio Pio-Clementino.jpg|קליאו בפסל רומי עתיק מהמאה ה-2 במוזיאון פיו קלמנטינו
Antonio Canova (1757-1822) Clio (o Calliope) (1811).jpg|קליאו מאת אנטוניו קנובה במוזיאון פברה במונפליה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוזות
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
קלארק

קלארק הוא התעתיק העברי לשם המשפחה האנגלי Clark ולשם המשפחה האירי Clarke.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה איריים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
השערת הארדי-ליטלווד השנייה

בתורת המספרים, השערת הארדי-ליטלווד השנייה (על שם המתמטיקאים הבריטים גודפרי הרולד הארדי וג'ון אדנזור ליטלווד) מתייחסת למספר המספרים הראשוניים בקטעים מסוימים.

ההשערה קובעת כי <math>\pi(x+y)-\pi(x)\le\pi(y)</math> לכל <math>x,y\ge2</math>, כאשר <math>\pi(x)</math> פונקציית המספרים הראשוניים. כלומר, מספר הראשוניים בקטע שאורכו <math>y</math> אינו עולה כאשר הקטע זז במעלה ציר המספרים. הוכח שהשערה זו סותרת את השערתם הראשונה על <math>k</math>-יות של ראשוניים, שממנה נובע שאם קיימות דוגמאות נגדיות להשערה השנייה, אזי ערכו של <math>x</math> צריך להיות גדול מאוד ביחס ל-<math>y</math>.

קטגוריה:מספרים ראשוניים
קטגוריה:בעיות פתוחות בתורת המספרים
מועצה אזורית אלונה


מועצה אזורית אלונה היא מועצה אזורית בישראל המאחדת שלושה מושבים הנמצאים במערב רמות מנשה, מזרחית לבנימינה: עמיקם, אביאל וגבעת ניל"י. המועצה קיבלה מעמד מוניציפלי בשנת 1953 והיא המועצה האזורית בעלת מספר היישובים הקטן בישראל. 

באוגוסט 2023 הודיע שר הפנים ח״כ משה ארבל על בחינת איחודן של רשויות מקומיות, כולל הצעה לאיחוד מועצה אזורית מנשה עם מועצה אזורית אלונה, והנחה כי תהליך הבחינה יחל לאחר הבחירות לרשויות המקומיות. ביולי 2024 חתם מנכ"ל משרד הפנים רונן פרץ על כתב מינוי ועדה גאוגרפית לבחינת מעמד מוניציפלי ואיחוד רשויות מקומיות אלה.<ref></ref>
== גאוגרפיה ==
ממוצע המרחקים בין שלושת יישובי המועצה הוא 4.7 ק"מ, ושלושתם משתייכים לתנועת החרות. רוב האוכלוסייה עוסקת בחקלאות, בעיקר בגידול כרמים ועצי פרי נשירים.

בשטחה של המועצה האזורית, סמוך לקיסריה, נמצא "פארק אלונה" ובו אתר ארכאולוגי מהתקופה הרומית. במקום נקבת מים, אשר ניתן ללכת לאורכה.

==הנהלת המועצה==
הנהלת המועצה ממוקמת במושב עמיקם. ראש המועצה מאז 1999 הוא אריה שרון ולמועצה כ-25 עובדים.

==יישובי המועצה==
{| class="wikitable sortable"
|-align="center"
!מספר
!צורת היישוב
!יישוב
!שנת הקמה
!הערות
!אוכלוסייה
|-align="center"
|1
| מושב
|אביאל
|1949
|
|820
|-align="center"
|2
| מושב
|גבעת ניל"י
| 1953
|
|715
|-align="center"
|3
| מושב
|עמיקם
| 1950
|
|740
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:רמות מנשה
קרלהיינץ רידלה

קרל-היינץ רידלה (גרמנית: Karl-Heinz Riedle; נולד ב-16 בספטמבר 1965) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת החלוץ והיה שותף לזכיות באליפויות גרמניה, בליגת האלופות ובמונדיאל.

== קריירה ==
רידלה החל לשחק באופן מקצועי ב-1984 בקבוצת אאוגסבורג וב-1987 קיבל את ההזדמנות הראשונה לשחק במועדון גדול, ורדר ברמן. כבר בעונת 1987/1988 הבקיע 18 שערים ב-33 הופעות וזכה יחד עם ברמן באליפות הבונדסליגה. באותה עת הבקיע שער בהופעת הבכורה הבינלאומית שלו, נגד פינלנד במסגרת מוקדמות גביע העולם.

יחד עם נבחרת מערב גרמניה בכדורגל הוא השתתף במונדיאל 1990 באיטליה וזכה בגביע. לאחר מכן הוא עבר לשחק במדי אס אס לאציו בסריה א, לאחר שזו שילמה עליו 5.5 מיליון לירות שטרלינג. ב-1993 שב לגרמניה והוחתם בבורוסיה דורטמונד.

ב-13 ביוני 1993 הבקיע שלושער במדי הנבחרת נגד נבחרת ארצות הברית. שנה לאחר מכן, שוב בארצות הברית הוא השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1994 והבקיע את שערו היחיד במסגרת זו, במשחק נגד קוריאה הדרומית שנערך בדאלאס.

יחד עם דורטמונד זכה בשתי אליפויות גרמניה נוספות (1995 ו-1996) והוסיף לארון הגביעים שלו גם את ליגת האלופות 1997. במשחק הגמר, רגע השיא בקריירה שלו, הבקיע צמד שערים ודורטמונד גברה במפתיע על יובנטוס 3:1.

בקיץ 1997 עבר רידלה המנוסה, תמורת 1.8 מיליון לירות שטרלינג לליברפול, שהביאה אותו כדי להחליף את סטן קולימור שעזב. רידלה העניק מניסיונו לצעירי ליברפול, אך מבחינה מקצועית כבר היה מעבר לשיא. הוא לא שיחק הרבה במדי ליברפול אך הבקיע כמות מפתיעה של שערים (15) בהופעותיו המעטות.

ב-1999 הוא עבר לפולהאם מליגת המשנה, בחיפוש אחר מקום בהרכב הראשון. כשפוטר פול ברייסוול מאימון הקבוצה ב-2000, אימן אותה רידלה באופן זמני, יחד עם רוי אוונס שהיה מאמנו בליברפול. באותה שנה פרש לבסוף מכדורגל.

בסך הכול הבקיע רידלה 16 שערים ב-42 הופעות במדי גרמניה המערבית/גרמניה.

== תארים ==
=== תארים קבוצתיים ===

;ורדר ברמן
* אליפות גרמניה: 
* הסופר קאפ הגרמני: 

;בורוסיה דורטמונד
* ליגת האלופות: 
* אליפות גרמניה (2): , 
* הסופר קאפ הגרמני (2): , 

;נבחרת גרמניה
* אליפות העולם: 1990
* אליפות אירופה: 1992 (מקום שני)
* המשחקים האולימפיים: 1988 (מדליית ארד)

=== תארים אישיים ===
* מלך השערים של יורו 1992 (במשותף)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.liverpoolfc.tv/team/past_players/players/riedle פרופיל] באתר הרשמי של ליברפול
* [http://lfchistory.net/player_profile.asp?player_id=397 פרופיל] באתר lfchistory.net
* [http://www.rsssf.com/miscellaneous/riedle-intl.html סיכום הופעות ושערים בינלאומיים]

קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני אאוגסבורג
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:ספורטאים גרמנים באיטליה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1965
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית מערב גרמנים: כדורגל
הנריק לארסן

הנריק לארסן (בדנית: Henrik Larsen; נולד ב-17 במאי 1966) הוא כדורגלן עבר דני וכיום מאמן כדורגל.

לארסן נולד בלינגבי שבדנמרק. שיחק בלינגבי בולדקלאב ובפ.צ. קופנהגן המקומיות לאורך הקריירה שלו. כמו כן, שיחק השחקן מחוץ לדנמרק בפיזה האיטלקית, אסטון וילה האנגלית וואלדהוף מנהיים הגרמנית. כמו כן זכה עם נבחרת דנמרק ביורו 1992 שהייתה תחת הדרכתו של המאמן ריצ'רד מולר נילסן והיה מלך השערים של הטורניר עם שלושה שערים, תואר אותו שיתף עם דניס ברגקאמפ ההולנדי, תומאס ברולין השוודי וקרלהיינץ רידלה הגרמני. לארסן נכלל בסגל הנבחרת גם ביורו 1996 כאשר בטורניר זה גם ערך את הופעתו האחרונה במדי נבחרת דנמרק ובסך הכל שיחק 39 משחקים במדי נבחרתו בהם כבש חמישה שערים.

אחרי שסיים את קריירת המשחק שלו עבר לארסן לקריירת אימון ואימן תחילה את הקבוצה הדנית אולסטיקה. לאחר שנתיים בקבוצה, קיבל הצעה לאמן את נבחרת איי פארו בכדורגל ועבר לאמן את הנבחרת הקטנה במשך שלוש שנים בין 2002 ל-2005, במהלכן אף שיחק מול נבחרת ישראל במוקדמות מונדיאל 2006 כאשר במשחק שנערך באיי פארו ניצחה ישראל 0–2 ובמשחק הגומלין ברמת גן ניצחה ישראל 1–2, משחק בו הבקיעה הנבחרת מאיי פארו את אחד מארבע שערי הזכות שלה בטורניר המוקדמות כולו. לאחר מכן עבר לארסן לאמן את הקבוצה הדנית קוגה בלקלאב כשבתווך היה המנג'ר הטכני של הולבק, גם היא מדנמרק.

==תארים==
* גביע דנמרק בכדורגל: 1985, 1990, 1997
* ליגת העל הדנית: 1992
* אליפות אירופה: 1992

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים דנים
קטגוריה:קשרי כדורגל דנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:כדורגלני פיזה
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני וולדהוף מנהיים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת דנמרק
קטגוריה:מאמני כדורגל דנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1966
לאקשמן קאדירגמר

לאקשמן קאדירגמר (1932 - 12 באוגוסט 2005) היה מדינאי מסרי לנקה שנרצח בעת כהונתו כשר החוץ.
== ביוגרפיה ==
קאדירגמר, משפטן בהכשרתו, שירת כשר החוץ של סרי לנקה בשנים 1994–2001 ושוב משנת 2004.

אף על פי שהיה בן המיעוט הטמילי, התנגד למאבקם של הטמילים להקמת מדינה נפרדת. יצא באו"ם ובזירות אחרות בנאומים נגד הנמרים הטמילים, ארגון הטרור של הטמילים.

קאדירגמר נרצח ביריות בחצר ביתו בקולומבו ב-12 באוגוסט 2005, בעודו מכהן כשר החוץ. המשטרה עצרה 12 טמילים כחשודים ברצח, אך הנמרים הטמילים הכחישו את אחריותם לרצח.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פוליטיקאים סרי לנקאים
קטגוריה:שרי חוץ
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באסיה
קטגוריה:פשע בסרי לנקה
קטגוריה:ניצולי תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:ילידי 1932

קטגוריה:נפטרים ב-2005
גדעונה

גִּדְעוֹנָה הוא יישוב קהילתי בעמק חרוד למרגלות הר הגלבוע, השייך למועצה אזורית הגלבוע.
== היסטוריה ==
גדעונה הוקם בשנת 1949 ככפר עבודה על ידי עולים מתימן. היישוב הוקם ליד מעין חרוד, במקום בו הוקם בשנת 1921 קיבוץ עין חרוד. אחרי שקיבוץ עין-חרוד העתיק את מקומו לגבעת קומי, שימש האתר ישוב זמני למייסדי בית השיטה ודברת לפני מעברם לנקודות הקבע שלהם. עבור המתיישבים נבנו בתים קטנים. פרנסתם הייתה עבודה שכירה בייעור וחקלאות ובנוסף לכל בית היה משק עזר של 2.5 דונם. בספטמבר 1952 נחנך בית הכנסת ביישוב. בשנת 1955 הועברו לאחריות עמידר ונדרשו לרכוש את הבתים או לשלם דמי שכירות. בשנת 1957 חוברו בתי הכפר לחשמל. בשנת 1961 דובר על חיסול המקום, בהיעדר משבצת קרקע לתת לתושבים. המדינה הציעה לתושבים שיסכימו לעזוב זכויות של עולה חדש. התגוררו במקום 25 משפחות ובתים רבים נותרו ריקים. בתים אלו הוכללו בתוך אכסניית הנוער הסמוכה. התושבים לא שלמו ארנונה ועבור מים. בתחילת 1964 הוסכם להפוך את היישוב לשכונה מסודרת והתושבים הסכימו לבחור ועד חדש שיהיה אחראי לגביית התשלומים למועצה האזורית.

בסמוך ליישוב נמצא בית הקברות של ראשוני עין חרוד ותל יוסף. מדרום לו, על מורדות הגלבוע, נטוע יער וינגייט ובסמוך לו נמצא הגן הלאומי מעיין חרוד.

שמו של היישוב הוא על שם השופט המקראי גדעון בן יואש שבחר את חייליו לקראת המלחמה במדין בקרבת מקום היישוב.

בסמוך ליישוב פעל במשך שנים רבות בסיס צבאי שהוקם עוד לפני קום המדינה. במהלך השנים עבר הבסיס גלגולים שונים, ובשנותיו האחרונות שימש כסדנת חימוש עד שנסגר כחלק מצמצום תקציב הביטחון וייעול פעילות. רוב מבני הבסיס הושמדו בתרגיל של גדוד 603 מחיל ההנדסה, למעט מספר מבנים היסטוריים שיועדו לשימור.

== לקריאה נוספת ==
*ספי בן-יוסף, מדריך ישראל החדש, כרך 6, "העמקים", בעריכת יוסי בוכמן ויצחקי גל. הוצאת ידיעות אחרונות, משרד הביטחון וכתר, 2001. עמוד 81.

בית קברות של ראשוני [[עין חרוד ותל יוסף בגדעונה]]

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.romgalil.org.il/cds/913/ גדעונה] באתר הרשות לפיתוח הגליל
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:עמק חרוד
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הגלבוע: יישובים
גורן (מושב)

מושב גורן, ולידו היישוב הקהילתי הסמוך [[גרנות הגליל]]
גורן (גֹּרֶן) הוא מושב באזור הגליל המערבי ליד העיר מעלות תרשיחא השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.
== היסטוריה ==
היישוב שראשיתו כפר עבודה הוקם בשנת 1950 על ידי עולים מתימן שנשארו במקום כשנה, לאחר כשנה עברו חלק מהם לנתניה וחלק אחר לאזור ובודדים התפזרו למקומות שונים אחרים ובמקומם הגיעו לכפר עולים יוצאי צפון אפריקה. הכפר הפך למושב והיום הוא מושב מצליח.

שמו של היישוב הוא שם סמלי, בהוראה שאולה, בעקבות הכתוב בספר מיכה: "כִּי קִבְּצָם כֶּעָמִיר גֹּרְנָה" ובתרגום שם המקום מ"בידר אלכואב" בערבית ל"גורן הכיפות" בעברית. משום תצורת הקרקע הגבנונית במקום.

כפרי עבודה הייתה צורת יישוב לפיה הביאו קבוצות עולים לעבד קרקע ולפתח חורש במקום שנבחר לכך, בדרך כלל באזורי ספר. כעבור מספר חודשים או שנים, בחרו אם להישאר או לעבור למקום אחר.

בראשית שנות החמישים היו כ-21 כפרי עבודה שמרביתם הפכו למושבים ועודם כאלה.

כפרי העבודה הוקמו על ידי המחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית, בניהולו של רענן ויץ, על פי תפיסתו של יוסף ויץ (ראש הקרן הקיימת דאז ואביו של רענן) ולוי אשכול (השר הממונה על המחלקה להתיישבות).

==קישורים חיצוניים==

*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
נבחרת מולדובה בכדורגל

נבחרת מולדובה ב-2015
נבחרת מולדובה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מולדובה.

נבחרת מולדובה הוקמה בתחילת שנות ה-90 לאחר שמולדובה הכריזה על עצמאותה, בעקבות פירוק ברית המועצות.
הנבחרת שיחקה את משחקה הרשמי הראשון ב-2 ביולי 1991 נגד גאורגיה. במשחק נוצחה מולדובה 2–4. התוצאות הטובות ביותר שהשיגה הנבחרת היו במוקדמות יורו 1996, ניצחונות על גאורגיה וויילס.

==כל גביעי העולם==
*1930 עד 1938 - לא נרשמה. הייתה חלק מרומניה.
*1950 עד 1990 - לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות.
*1994 עד 2022 - לא העפילה.

==כל אליפויות אירופה==
*1960 עד 1992 - לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות.
*1996 עד 2024 - לא העפילה.

== ליגת האומות של אופ"א ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=ccffcc
| 2018-2019
|ד
|עלתה לדרג ג
|6
|2
|3
|1
|4
||5
|-bgcolor=ffbbbb
| 2020-2021
|ג
|ירדה לדרג ד
|8
|1
|1
|6
|3
|13
|-
| 2022-2023
|ד
|שלב הבתים
|6
|4
|1
|1
|10
|6
|-
|2024-2025
|ד
|
|
|
|
|
|
|
|-
| colspan="3" |סה"כ
|20
|7
|5
|8
|17
|24
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==שיאי שחקנים==
נכון ל-17 בנובמבר 2023.
:שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.

===שיאני ההופעות===
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
! דירוג !! שחקן !! שנים בנבחרת !! הופעות !! שערים
|-
| 1 || אלכסנדרו אפוריאנו ||2021-2006|| 100 || 7
|-
| 2 || איגור ארמש || 2022-2008 || 83 || 6
|-
| 3 || ויקטור גולובטנקו|| 2017-2004 || 79 || 3
|-
| 4 || ראדו רבז'ה|| 2008-1991 || 74 || 2
|-
| 5 || ויאצ'סלאב פוסמק || 2013-הווה|| 70 || 2
|-
| rowspan="2"| 6
| ארתור יוניצה || 2009-הווה || rowspan="2"|69
| 4
|-
| סרגיי קלשצ'נקו || 2006-1991|| 11
|-
| 8 || יאוהניו צ'בוטארו || 2020-2008 || 68 ||1
|-
| 9 || אלכסנדרו גצקאן || 2018-2005 || 63 || 5
|-
| 10 || אלכסנדרו סובורוב || 2020-2006 || 59 || 5
|}
[[יון ניקולאסקו מלך שערי (15) נבחרת מולדובה בכל הזמנים.]]
===מלכי השערים===
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
! דירוג !! שחקן !! שנים בנבחרת !! שערים !! הופעות !! ממוצע למשחק
|-
| 1|| יון ניקולאסקו || 2018-הווה|| 15 || 42 ||
|-
|2 || סרגיי קלשצ'נקו ||2006-1991 ||11 || 69 || 
|-
| 3 || סרגיי רוגצ'יוב||2007-1996 || 9 || 52 ||
|-
|rowspan="3"|4
| סרגיי דדו|| 2002-1992 ||rowspan="3"|8
| 30 ||
|-
| יורי מיטרייב|| 2006-1992 || 36 ||
|-
| איגור בוגייב|| 2017-2007|| 54 ||
|-
|rowspan="4"|7
| יוג'ין סידורנקו ||2019-2010 || rowspan="4"|7
| 35 ||
|-
| ויאורל פרונזה|| 2015-2003 || 37 ||
|-
| ראדו גינסארי || 2022-2012 || 47 ||
|-
| אלכסנדרו אפוריאנו ||2006 - 2021|| 100 ||
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מולדובה: כדורגל
מולדובה
כדורגל
גורנות הגליל

גורנות הגליל (גָרְנוֹת הַגָּלִיל) אך מוכר גם בשמו המקוצר גָרְנוֹת הוא יישוב קהילתי בצפון ישראל במועצה אזורית מעלה יוסף.

== היסטוריה ==
גורנות הגליל הוקם בשנת 1980 על ידי בנים למשפחות מהמושבים באזור, בעיקר ממושב גורן הסמוך (מכאן מקור השם). היישוב תוכנן כמרכז אזורי. ביישוב נמצאים משרדי ההנהלה של המועצה האזורית מעלה יוסף והמרפאה האזורית. בנוסף, ביישוב תוכננו מבני ציבור רבים כגון: בי"ס יסודי, מתנ"ס אזורי ומארג קהילתי. למרות התוכניות, במשך מספר רב של שנים היישוב לא הצליח להתפתח ולקדם הרחבות קהילתיות עקב סכסוכים פנימיים. הדבר הוביל לכך שבשנת 2014 התגוררו ביישוב כ-40 משפחות בלבד, כמחציתם - בשכירות.

בשנת 2014 החלה החטיבה להתיישבות של ההסתדרות הציונית בקידום הרחבות קהילתיות ביישוב כמענה לבקשה של קבוצת ההתיישבות של בוגרי הטכניון "ביתנו בגליל" אשר ביקשה להקים יישוב לאקדמאים בגליל. המהלך זכה לתמיכה מצד המועצה האזורית מעלה יוסף אשר ראתה בו הזדמנות להתפתחות היישוב.

בשנת 2016 התחילה קליטת המשפחות להרחבה הקהילתית הראשונה של גרנות הגליל. ההרחבה הקהילתית הורכבה מחברי קבוצת ההתיישבות "ביתנו בגליל" ובנים ממשיכים של המועצה האזורית מעלה יוסף. בהמשך צפויות הרחבות קהילתיות נוספות ביישוב אשר גודלו תוכנן להגיע ל-400 משפחות.

ההרחבה הקהילתית הראשונה מתאפיינת בגיל צעיר יחסית של המתיישבים, רובם מוחלט מתחת לגיל 40. את המתיישבים מאחדים הערכים של הציונות - אהבת הארץ, התיישבות, קהילתיות וכבוד האדם. המתיישבים מאמינים בפלורליזם כאבן יסוד של בניית קהילה איתנה.

ילדי גרנות הגליל לומדים בתיכון האזורי "גליל מערבי" אשר משלב מגוון מקצועות מדע וטכנולוגיה לצד תקשורת ותיאטרון. התיכון "גליל מערבי" נחשב לאחד התיכונים הטובים של אזור הגליל מושך הרבה תלמידים מחוץ תחומי המועצה האזורית מעלה יוסף. בתחום התיכון שוכן "מרכז אשכול פייס" המפעיל מגוון רחב של חוגים לתלמידים.

== בית הספר היסודי גרנות הגליל ==
במהלך 2020 החל הקמתו של בית הספר היסודי של גרנות הגליל. בית הספר הוא פרויקט של משרד החינוך להגברת התעניינות ילדים במקצועות המדעים עוד מגיל צעיר. בית הספר החדש צפוי לקלוט תלמידים ראשונים בשנת הלימודים 2022.

כחלק מבנית התשתיות עבור בית הספר ב-2019 הושלמה בניה של אולם ספורט עבור בית הספר אשר ישרת גם כשלוחת מתנ"ס אזורי ויתקיים בו מגוון רחב של חוגים לילדים והורים.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:BBG 2020 3.jpg|תמונות מפרויקט הרחבה א' של היישוב
קובץ:BBG 2020 7.jpg|
קובץ:BBG 2020 9.jpg|
קובץ:BBG 2020 8.jpg|
קובץ:BBG 2020 6.jpg|
קובץ:BBG 2020 2.jpg|תמונות במהלך עבודות ההקמה של בית הספר היסודי גרנות הגליל
קובץ:Granotmatnas2018.jpg|אולם ספורט של בית הספר היסודי גרנות הגליל
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.romgalil.org.il/cds/259/ גורנות הגליל] באתר הרשות לפיתוח הגליל
*

==הערות שוליים==
אתר של קבוצת ההתיישבות "ביתנו בגליל"

www.bbgalil.co.il

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:מרכזים אזוריים
מיקה וירינן

מיקה וירינן (בפינית: Mika Väyrynen; נולד ב-28 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר פיני.

וירינן נולד באסקילסטונה, שוודיה. החל לשחק בלאהטי ובשנת 2001 הצטרף להירנביין ההולנדית. וירינן הפך להיות שחקן המפתח בקבוצה ובקיץ 2005 עבר לפ.ס.וו. איינדהובן. בשנת 2008 חזר לקבוצת הירנביין ושיחק בקבוצה 3 שנים. בשנת 2011 חתם בקבוצת לידס יונייטד ובשנת 2012 עבר לקבוצת ה.י.ק. הלסינקי.

בשנת חתם בלוס אנג'לס גלאקסי האמריקאית, ולאחר שנה אחת חזר לפינלנד וחתם במדי HIFK הלסינקי.

== תארים ==
;פ.ס.וו איינדהובן
* אליפות הולנד: , 
* הגביע ההולנדי: 

;ה.י.ק. הלסינקי
* אליפות פינלנד: , , 
* הגביע הפיני: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים פינים
קטגוריה:קשרי כדורגל פינים
קטגוריה:כדורגלני לאהטי
קטגוריה:כדורגלני הירנפיין
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ה.י.ק. הלסינקי
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס גלאקסי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פינלנד
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1981
גיתה (יישוב)

גִּתָּה הוא יישוב קהילתי באזור הצפון ליד העיר מעלות תרשיחא וסמוך לכפרים הדרוזים ג'ת וירכא השייך למועצה אזורית מעלה יוסף. 

היישוב הוקם בתחילה כחלק מתוכנית המצפים בגליל, בידי מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית ומשרד השיכון והבינוי, אשר העלו לאזור 12 משפחות. חלק מאדמות היישוב הופקעו מתושבי הכפר הדרוזי יאנוח-ג'ת. היישוב ננטש לאורך השנים. בעקבות תהליך הנטישה, ביקש גרעין של 20 חיילים משוחררים מן העדה הדרוזית בראשות אלוף המשנה מזייד עבאס להתיישב במקום, אך הסוכנות היהודית סירבה לבקשה, בטענה כי היישוב מיועד ליהודים בלבד. 

בשנת 1993 היישוב הוקם מחדש ויושב בעיקר על ידי 300 משפחות עולים מברית המועצות לשעבר.

היישוב נקרא על שם הנחל הזורם ליד היישוב, שנגזר משם הכפר הסמוך ג'ת.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160304051557/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13082&BSP=13034%2F גיתה] במרכז המידע להתיישבות בגליל
* [http://www.romgalil.org.il/cds/258/ גיתה] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:תוכנית המצפים
נבחרת בלארוס בכדורגל

נבחרת בלארוס בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של בלארוס.

נבחרת בלארוס הוקמה בתחילת שנות ה-90 לאחר שבלארוס הכריזה על עצמאותה, בעקבות פירוק ברית המועצות. הנבחרת שיחקה את משחקה הרשמי הראשון ב-20 ביולי 1992 נגד ליטא. המשחק הסתיים בתוצאה 1:1. לפני כן, הכדורגלנים הבלארוסים שיחקו במדי נבחרת ברית המועצות.

==כל גביעי העולם==
*1930 עד 1994 – לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות.
*1998 עד 2022 – לא העפילה.

==כל אליפויות אירופה==
*1960 עד 1992 – לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות.
*1996 עד 2024 – לא העפילה.

== ליגת האומות של אופ"א ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=ccffcc
| 2018-2019
|ד
|עלתה לדרג ג
|6
|4
|2
|0
|10
||0
|-
| 2020-2021
|ג
|שלב הבתים
|6
|3
|1
|2
|10
|8
|-
| 2022-2023
|ג
|שלב הבתים
|6
|0
|3
|3
|3
|7
|-
|2024-2025
|ג
|
|
|
|
|
|
|
|-
| colspan="3" |סה"כ
|18
|7
|6
|5
|23
|15
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==שחקנים מפורסמים==
*אלכסנדר חלב
*ולנטין בלקביץ'
*מקסים רומשצ'נקו
*סרגיי אלייניקוב
*סרגיי גורנקו
*אלכסנדר קולצ'י
*טימופיי קלאצ'וב
*אנדריי אוסטרובסקי
*יגור פיליפנקה

==שיאי שחקנים==
נכון ל-26 במרץ 2024.
:שחקנים מודגשים הם שחקנים שעדיין פעילים בנבחרת.
אלכסנדר קולצ'י שיאן ההופעות (102) בנבחרת בלארוס בכל הזמנים.
[[מקסים רומאסצ'נקו מלך שערי (20) נבחרת בלארוס בכל הזמנים.]]

===שיאני ההופעות===
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
! דירוג !! שחקן !! שנים בנבחרת !! הופעות !! שערים
|-
| 1 || אלכסנדר קולצ'י||1996 - 2012 || 102 || 5
|-
|rowspan="2"|2
| סרגיי גורנקו|| 1994– 2006
|rowspan="2"|80
| 3
|-
| אלכסנדר חלב || 2007 - 2019 || 6
|-
| 4 || סרגיי קורנילנקו||2003 - 2016 || 78|| 17
|-
| 5 || טימופיי קלאצ'וב || 2004 - 2016 || 76 || 10
|-
| 6 || אלכסנדר מרטינוביץ || 2009 - 2020 || 75 || 2
|-
|rowspan="2"|7
| סרגיי אומליאנצ'וק|| 2002 – 2011 ||rowspan="2"|74
| 1
|-
| סרגיי קיסליאק || 2009 - 2021 || 9
|-
| 9 || סרגיי שטניוק|| 1995 - 2003 || 71 || 3
|-
| 10 || סטניסלאב דרגון|| 2008 - 2020 || 68 || 11
|}

===מלכי השערים===
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
! דירוג !! שחקן !! שנים בנבחרת !! שערים !! ממוצע למשחק
|-
| 1 || מקסים רומשצ'נקו|| 1998 – 2008 || 20 || 
|-
| 2 || סרגיי קורנילנקו||2003 - 2016 || 17 || 
|-
| 3 || ויטלי קוטוזוב || 2002–2011 || 13 || 
|-
| 4 || ויאצ'סלב חלב|| 2004 - 2011 || 12 || 
|-
| 5 || סטניסלאב דרגון||2011 - 2020 || 11 ||
|-
|rowspan="4"|6
| ולנטין בלקביץ' || 1992–2005 || rowspan="4"|10
| 
|-
| טימופיי קלאצ'וב || 2004 - 2016 ||
|-
| רמון ואסיליוק|| 2000 – 2008 ||
|-
| ויטלי רודיונוב|| 2007 – 2017 ||
|-
|10 || סרגיי קיסליאק ||2009 - 2021|| 9 ||
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלארוס: כדורגל
בלארוס
קטגוריה:נבחרות בלארוס
קאליופה

קאליופה בפסל רומי עתיק מ[[המאה ה-2 בארמיטאז' .]]
המוזה קאליופה, פטרונית כתיבת האפוסים.
במיתולוגיה היוונית, קאליופה (ביוונית: Καλλιόπη, "קול נעים") הייתה אחת מתשע המוזות, מלוותיו של האל אפולו, ובנותיו של זאוס, ראש האלים, ממנמוסינה, אלת הזיכרון. קאליופה, שהייתה פטרוניתה של השירה האפית, המגוללת את מעשי האלים והגיבורים, הייתה החשובה שבמוזות, והנבונה מכולן. באומנות היא בדרך כלל מתוארת מחזיקה קולמוס (ולעיתים, חרט לכתיבה), מגילות קלף או לוחות לכתיבה.

על פי סיפורי המיתולוגיה, קאליופה ואפולו היו הוריו של אורפיאוס, גדול המוזיקאים ביוון העתיקה. עם זאת, סיפורים אחרים קובעים שאביו של אורפיאוס לא היה אפולו, אלא אויגרוס, מלך תראקיה. מסורות נוספות מייחסות לקאליופה גם את לידתו של המוזיקאי המוכשר לינוס, בנו של אפולו. אולם, מסורות אחרות מייחסות את לידתו של לינוס למוזה אוראניה או, לחלופין, למוזה טרפסיכורה.

קאליופה, לבקשתו של זאוס, יישבה את הסכסוך שהתעורר בין האלות אפרודיטה ופרספונה, בנושא אהבתו של העלם יפה התואר אדוניס. פסיקתה קבעה שאדוניס יבלה שליש שנה עם אפרודיטה, שליש שנה עם פרספונה, ואת שליש השנה הנותר הוא יעביר עם מי שהוא ימצא לנכון.

שמה של קאליופה ניתן, בין היתר, לחמש ספינות של הצי הבריטי (הראשונה בהן הושקה ב-1808, והאחרונה ב-1932), לאסטרואיד 22 שנתגלה ב-1852 ולסוג של עוגב המונע בכוח קיטור . בשנת 2001 גילו אסטרונומים כי לאסטרואיד גדול זה יש ירח הסובב אותו, והם כינו אותו לינוס, על שם בנה של המוזה קאליופה.

האסטרואיד 22 קאליופה שהתגלה ב-1852 על ידי ג'ון ראסל הינד, נקרא על שמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מוזות
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
גבעת אבני

גִּבְעַת אַבְנִי הוא יישוב קהילתי השייך למועצה אזורית הגליל התחתון והיישוב הגדול במועצה.
היישוב, הממוקם ב, בגובה 310 מטרים מעל פני הים, נמצא כ־6 קילומטרים מערבית לעיר טבריה וכ-2.5 ק"מ מזרחית למחלף גולני, המחבר בין כביש 77 לכביש 65. היישוב, אשר הוקם בשנת 1991 על ידי המועצה האזורית גליל תחתון, קרוי על שמו של שלמה אבני, שהיה מנכ"ל משרד השיכון וסייע רבות בהקמתו. בגבעת אבני גרים כ-2,100 תושבים (נכון לשנת 2022).

ילדי היישוב לומדים בבית הספר היסודי "עלי גבעה", בו לומדים גם ילדי היישובים האחרים במועצה האזורית הגליל התחתון. בין השירותים המוניציפליים ביישוב: גני-ילדים, פעוטונים, בריכת שחייה, אולם ספורט, מגרשי טניס, כדורגל וכדורסל, מגרשי משחקים וגינות, ספריה, בתי כנסת, מקווה, מועדון, אמפיתיאטרון, מרכז רפואי למשפחה, סופר מרקט, סניף של תנועת בני עקיבא וסניף של התנועה החדשה.

היישוב הוקם על אדמותיו החקלאיות של הכפר הערבי הנטוש לוביה, שעל חורבותיו ניטע יער לביא ממערב לגבעת אבני. בסמוך ליישוב נמצאים האתרים קרני חיטין וקבר יתרו מצפון, וכן תל אדמי ושמורת נחל אדמי מדרום.

==ראו גם==
* כפר נהר הירדן

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.givatavni.org.il/mainsite.asp?sitename=avni גבעת אבני], באתר קהילה-נט
*[http://www.romgalil.org.il/cds/410/ גבעת אבני] באתר הרשות לפיתוח הגליל
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1991
גבעת ניל"י

גִּבְעַת נִילִ"י הוא מושב בצפון ישראל ליד זכרון יעקב וליד ואדי עארה הנמצא בתחומי המועצה אזורית אלונה.
== היסטוריה ==
היישוב הוקם בשנת 1953 על ידי עולים מעיראק, טורקיה, מרוקו ותוניסיה על אדמות הכפר הנטוש אום אל-שוף<ref></ref>. בשנת 1956 חובר היישוב לרשת החשמל הארצית.

היישוב קרוי על שם המחתרת ניל"י שפעלה בארץ בתחילת המאה ה-20.

ביישוב מתגוררות (נכון ל-2008) כ-120 משפחות. החקלאים, בעיקר בני דור המייסדים, עוסקים בגידול ענבים ליין ולמאכל, חקלאות פירות וגידול בקר.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.alona.org.il/%D7%9E%D7%95%D7%A9%D7%91-%D7%92%D7%91%D7%A2%D7%AA-%D7%A0%D7%99%D7%9C-%D7%99/ גבעת ניל"י] באתר מועצה אזורית אלונה
* 
* [https://placestimeforgot.com/%d7%90%d7%95%d7%9d-%d7%90%d7%9c-%d7%a9%d7%95%d7%a3/ אום אל-שוף] באתר [https://placestimeforgot.com/ מקומות שהזמן שכח]

==הערות שוליים==

מראה כללי של גבעת ניל"י מכביש 6533

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הנצחת ניל"י
קטגוריה:רמות מנשה: יישובים
עמיקם

צילום [[רחפן של עמיקם]]
עַמִּיקָם הוא מושב באזור מערב רמות מנשה, ליד זכרון יעקב, שנמצא במועצה אזורית אלונה.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם בשנת 1950 על ידי עולים יהודים יוצאי העיר חרבין שבסין. בשנת 1953 הצטרפו עולים יוצאי צפון אפריקה. בשנה 1956 הצטרפו למושב גם משפחות ממזרח אירופה. היישוב הוקם בעזרת תנועת החרות בית"ר, שטיפלה בעלייה מסין ובהקמת המושב. בתקופה הראשונה להקמת היישוב גרו הילדים והנשים בשולי פארק ז'בוטינסקי שליד בנימינה.

חלק מהמשפחות עוסקות בחקלאות הכוללת מטעים של אפרסקים, שזיפים, נקטרינות, שסק ועוד.

כיום מונה המושב כ-145 משפחות. במושב שוכן בית הספר היסודי "תל"י אלונה". בתוך המושב עובר נחל תנינים.

במושב מתגורר שר הביטחון יואב גלנט ובו גם גדל הכדורגלן יהב גורפינקל.

==ההר העגול==
ממזרח למושב, מעל נחל תנינים, נמצאת גבעה המשקיפה על האזור, ומכונה "ההר העגול". משפחת גלקין טיפחה את הגבעה לזכרו של הצנחן, בן המושב, רב-טוראי , שנפל במלחמת יום הכיפורים בהתקפה אווירית על אזור הגשרים על תעלת סואץ, יום לאחר קרב החווה הסינית. על לחימתו בחווה הסינית הוענק לו צל"ש אלוף הפיקוד. הגבעה היא אתר לנופש בטבע ובראשה אנדרטה, לזכרו של ראובן. האנדרטה הוקמה בשנת 2010 על ידי הפסל אורי סיגל גלקין, אחיו של ראובן.

בשנת 2018 הפך האתר לאתר הנצחה לכלל חללי גדוד 890 במלחמת יום הכיפורים והוקמו בו אנדרטות פלוגתיות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:משקי חרות בית"ר
קטגוריה:רמות מנשה: יישובים
מגן שאול

מָגֵן-שָׁאוּל הוא מושב הממוקם למרגלות הגלבוע ושייך למועצה אזורית גלבוע. שמו של היישוב לקוח מקינת דוד המופיעה בספר שמואל, המקוננת על מותו של שאול בגלבוע. המושב הוקם בשנת 1975 על ידי בני מושבים סמוכים, מרביתם מחבל תענך.

בשלב הראשון של היישוב התגוררו 45 המשפחות המייסדות במחנה זמני עד בניית מושב הקבע בשנת 1977 על ידי משרד השיכון. במעבר ליישוב הקבע קבלה כל משפחה קרקעות חקלאיות לעיבוד מהסוכנות היהודית ואמצעי יצור ועיבוד קרקע שונים. תחילת פעילות המושב החלה בשיתופיות. כל התוצרת החקלאית שווקה לתנובה, התשלומים נכנסו לקופה משותפת וממנה נתנו דמי קיום לחברים ומגוון אמצעי יצור וכלים חקלאיים.

בשנת 1979 נקלט הגל השני של בני התענכים, אשר כקודמם התמקמו במבנים זמניים עד להשלמת בתי הקבע. במקביל החל להתפתח ענף הפרחים כענף החקלאי העיקרי של מגן שאול, וחממות ורדים וגיבסניות רבות נבנו במושב. בשיא פריחתו היה מגן שאול למושב הגדול בארץ לגידול ורדים עם 220 דונמים. לאחר קריסת ענף יצוא הפרחים בשנות ה-90 ננטשו מרבית חממות המושב והוסבו לגידולי תבלינים ירוקים, יצור חשמל סולרי כשמשקים ספורים עדיין ממשיכים לגדל פרחים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20171224214805/http://magenshaul.com/ אתר מושב מגן שאול]
* [http://www.romgalil.org.il/cds/499/ מגן שאול] באתר הרשות לפיתוח הגליל

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1975
מיטב (מושב)

יד לבני מיטב שנפלו במערכות ישראל
מֵיטָב הוא מושב עובדים בצפון ישראל, מיישובי תנועת המושבים. שייך למושבי חבל תענך החולש עלים צידו הדרומי של עמק יזרעאל, נמצא למרגלותיהם המערביים של הרי הגלבוע. נמנה ומשויך ליישובי מועצה אזורית הגלבוע. למושב אופי דתי אך אוכלוסייתו חילונית ומסורתית.
== היסטוריה ==
מיטב הוקם בשנת 1954 על ידי יהודים עולי עיראק וחבל כורדיסטן שבצפון עיראק. הוא השלישי מבין תשעת המושבים שהוקמו בחבל תענך. ועל כן, בראשית דרכו של המושב הוא נקרא "תענך ג'". מהיווסדו, התאפיין המושב בצביון המשק החקלאי שרווח בארץ בימי קום המדינה. במושב קיימים שירות דת בית כנסת ומקווה טהרה וחנויות שירות לתושב - מכולת ומחסן טכני.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/500/ מיטב] באתר הרשות לפיתוח הגליל

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1954
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:חבל התענך
פרזון

פְּרָזוֹן הוא מושב באזור הצפון בחבל תענך דרומית לעפולה (כעשר דקות נסיעה) בסמוך ליישובים מרכז יעל, מיטב ואביטל. שייך למועצה אזורית הגלבוע.

היישוב הוקם בשנת תשי"ג, 1953 על ידי עולים מכורדיסטן כיישוב השני בחבל תענך אחרי אביטל.

שמו של היישוב לקוח מפסוק בשירת דבורה .

לפי רש"י, ושאר המפרשים על הפסוק מקור השם, פירוש השם פרזון הוא "בלי חומה ובריח". שאיפת המתיישבים להבטיח באזור זה את הפרזון בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.romgalil.org.il/cds/503/ פרזון] באתר הרשות לפיתוח הגליל

==הערות שוליים==

{| align="center"
|
|}

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:חבל התענך