Presence

Presence הוא האלבום השביעי של להקת הרוק הבריטית לד זפלין, שיצא בשנת 1976 והופק על ידי חברת ההפקות של הלהקה - Swan Song Records.

== היסטוריה ==
העבודה על האלבום החלה לאחר שרוברט פלנט, סולן הלהקה, התאושש מפציעות חמורות בעקבות תאונת דרכים במהלך חופשתו עם אשתו, מורין, ביוון. כתוצאה מכך, סיור הופעות עולמי שתכננה הלהקה ל-1975–1976 בוטל. במהלך החלמתו, פלנט כתב ביחד עם ג'ימי פייג' כמות חומרים מספיקה להתחלת עבודת ההכנה באולפני Hollywood's SIR. האלבום הוקלט תוך שלושה שבועות באולפני Musicland במינכן, גרמניה בעוד פלנט נעזר בכיסא גלגלים. תקופת ההקלטות החפוזה נבעה מהזמנת האולפן באופן מידי עבור להקת הרולינג סטונז. עוד לפני הגעת הרולינג סטונז לאולפן ההקלטות הם יצאו עם אלבום שלם, בהקלטות ובעריכה, תוך שבעה עשר ימים. ג'ימי פייג' עצמו נותר ער יומיים באולפן כדי להשלים את הלחנת הגיטרה.

פייג' ופלנט תכננו מראש שהאלבום יהיה חזרה למקורות הרוק הכבד שלהם, המקורות שאפיינו את אלבום הבכורה שלהם, בשלבים חדשים של מורכבות מוזיקלית. זהו האלבום היחידי של הלהקה שלא קיימים בו לא שירים אקוסטיים ולא שימוש בקלידים.

האלבום הגיע למקום הראשון במצעדי האלבומים של הבילבורד.

עטיפת האלבום והפנים שלו בוצעו בידי חברת העיצוב היפנוזיס. על עטיפת האלבום מוצגות תמונות של אנשים המתייחסים לחפץ שחור בצורת אובליסק. באריזה הפנימית של התקליט המקורי החפץ מוגדר בפשטות בתור "האובייקט". המטרה של האובייקט היא להציג את "כוח הנוכחות" של לד זפלין.
בהערות שבמארז ה-Remasters של לד זפלין, ג'ימי פייג' הסביר: "מעולם לא היה לנו שם מתאים לאלבום. מעצב האריזה של האלבום אמר 'כשאני חושב על לד זפלין אני תמיד חושב על כוח ועצמה. מדובר בנוכחות מוחלטת.' וזהו זה. הוא רצה לקרוא לאלבום 'האובליסק' ובשבילי, חשובה יותר הייתה המשמעות שמאחורי האובליסק. העטיפה החיצונית היא ליקוק קל מהטעם האמיתי של תוכן האלבום".

== רשימת רצועות ==
{| class="wikitable"
|+
!מספר
!שם השיר
!כתיבה
!משך
|-
|1.
|Achilles Last Stand
|פייג'/ פלנט
|10:25
|-
|2.
|For Your Life
|פייג'/ פלנט
|6:20
|-
|3.
|Royal Orleans
|פייג'/ פלנט/ ג'ונס/ בונהם
|2:58
|-
|4.
|Nobody's Fault But Mine
|פייג'/ פלנט
|6:27
|-
|5.
|Candy Store Rock
|פייג'/ פלנט
|4:07
|-
|6.
|Hots on for Nowhere
|פייג'/ פלנט
|4:43
|-
|7.
|Tea for One
|פייג'/ פלנט
|9:27
|}

== ביקורות ודירוגים ==
האלבום אמנם לא זכה להצלחה של אלבומיהם האחרים של הלהקה, והוא גם הכי פחות מפורסם מביניהם, אך הוא זכה לשבחי המבקרים. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד השנתי בארצות הברית. מכיוון שהלהקה הייתה מפורסמת מאוד כבר אז, בבריטניה האלבום השיג את אחת ההזמנות הגבוהות ביותר אי פעם של עותקים, והוגדר כאלבום זהב כבר ביום השחרור. בסקירה עכשווית של מגזין "הרולינג סטון", אמר סטיבן דייוויס כי האלבום "הגדיר מחדש את הרוק כבד והציג מוזיקת רוק יוצאת דופן, שהדגישה את ריפי הגיטרה 'הנקיים והמטהרים'".
{| class="wikitable"
! colspan="2" |ביקורות מקצועיות רטרוספקטיביות
|-
!האתר/המגזין
!דירוג
|-
|AllMusic
|3.5/5
|-
|Christgau's Record Guide
|4/5
|-
|The Daily Telegraph
|2/5
|-
|Entertainment Weekly
|3/5
|-
|MusicHound Rock
|4/5
|-
|Pitchfork
|3.8/5
|-
|Q
|3/5
|-
|The Rolling Stone Album Guide
|3/5
|}
{| class="wikitable"
! colspan="2" |ביקורות מהמהדורה המחודשת בשנת 2015
|-
!Source
!Rating
|-
|Metacritic
|3.8/5
|-
|Mojo
|4/5
|-
|Pitchfork
|3.8/5
|-
|PopMatters
|3.5/5
|-
|Q
|3/5
|-
|Uncut
|4/5
|}

== נגינה ==
* ג'ימי פייג'- גיטרה חשמלית והפקה.
* רוברט פלנט- שירה ומפוחית.
* ג'ון פול ג'ונס- גיטרה בס
* ג'ון בונהם- תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי לד זפלין
קטגרויה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי