גט - המשפט של ויויאן אמסלם

גט – המשפט של ויויאן אמסלם הוא סרט קולנוע ישראלי בשיתוף עם הפקות מצרפת וגרמניה, בבימויים של שלומי ורונית אלקבץ, שיצא לאקרנים בשנת 2014.

"גט" הוא השלישי והסרט החותם את הטרילוגיה של האחים אלקבץ, כאשר קדמו לו הסרטים: "ולקחת לך אישה" ו"שבעה". הסרט מתאר את תלאותיה של ויויאן אמסלם, גיבורת שני הסרטים הקודמים, הנקלעת למאבק מתיש לקבלת גט מבעלה אליהו בבית הדין הרבני.

==עלילה==
עלילת הסרט כולו מתרחשת באולם ובמבוא של בית הדין לאורך מספר שנים, כאשר רוב הדמויות (המתדיינים והעדים) ילידות מרוקו.

ויויאן אמסלם (רונית אלקבץ) נשואה לבעלה אלישע (סימון אבקריאן) למעלה מעשרים שנה. היא פונה אתו. בית הדין מורה שיעשו שלום בית. לאחר מספר ניסיונות למלא את הצו, מחלוקת הנישואין כה קשה שויויאן מתעקשת על פרידה ומשפט הגירושין מתחיל.

במשך כמה שנים ויויאן נאבקת להתגרש גם כשבעלה עושה כמיטב יכולתו להאט את התהליך. אף על פי שהוא מנסה להוכיח שהוא בעל טוב ואדם אדוק, עדים מגלים שאלישע נקמן וקטנוני וכי ויויאן למעשה לא מרוצה ממנו במשך שנים. אחרי שאח של אלישע, שמשמש כנציגו, מאשים את עורך דינה של ויויאן, כרמל, בכך שהוא מאוהב בה, מתפתחת בין שני האחים מריבה ואליהו מנסה להימנע מעוד הופעות בבית המשפט. לאחר מכן הוא מוחזק במאסר ולבסוף מסכים להתגרש מאשתו אם ההרכב השיפוטי הרבני יורה עליו. עם זאת, כאשר הם עושים זאת הוא מסרב להעניק את הגט. ויויאן מבקשת עזרה ורחמים מההרכב, אך הם אומרים לה שהם אינם מסוגלים לעזור לה.

זמן מה לאחר מכן ויויאן ואליהו חוזרים לבית המשפט לאחר שהגיעו להסכם גירושין. עדים חותמים על הגט והרבנים מוסרים את המסמך לאליהו למסור לויויאן. עם זאת, במהלך טקס הגירושין אליהו לא מצליח לומר כי ויויאן חופשייה להיות עם גברים אחרים. ויויאן ואליהו מוצאים מחוץ לבית המשפט. אליהו מבקש לדבר עם ויויאן ברגע האחרון, ומסכים להעניק לה את הגט אם היא תבטיח שלעולם לא תהיה עם גבר אחר. ויויאן מבטיחה והשניים חוזרים לאולם כדי לסיים את גירושיהם.

== הפקה ופרסים ==
הסרט הופק בעזרת קרן הקולנוע הישראלי וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי.

ביולי 2014 זכה הסרט בשלושה פרסי וולג'ין במסגרת פסטיבל הקולנוע ירושלים: בפרס על הסרט העלילתי הטוב ביותר, על השחקן הטוב ביותר (מנשה נוי) ובפרס חביב הקהל.

בספטמבר 2014 זכה הסרט בשני פרסי אופיר: בפרס הסרט הטוב ביותר (אולם לא העפיל למועמדות לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר) ובפרס לשחקן המשנה (ששון גבאי).

כמו כן, היה מועמד בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרס גלובוס הזהב שהתקיים בינואר 2015.

הסרט התקבל למסגרת "שבועיים של מבקרים" ב"פסטיבל קאן" 2014 והוקרן גם במסגרת "פסטיבל הסרטים בטורונטו" וב"פסטיבל קולנוע דרום" של מכללת ספיר.

==שחקנים ודמויות ==
{|class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
!|שחקנ/ית
!|דמות
|-
| רונית אלקבץ || ויויאן אמסלם
|-
| סימון אבקריאן || אלישע אמסלם, בעלה של ויויאן
|-
| מנשה נוי || כרמל בן-טובים, הטוען של ויויאן
|-
| ששון גבאי || שמעון אמסלם, אחיו של אלישע והטוען בשמו
|-
| רמי דנון || הרב שמואל דנינו, חבר בית הדין ומתרגם מצרפתית
|-
| רוברטו פולק || הרב אברהם אבוטבול, חבר בית הדין
|-
| אלי גורנשטיין || הרב שלמה, אב בית הדין
|-
| זאב רווח || סימו אבוקסיס
|-
| דליה בגר || דונה אבוקסיס
|-
| רובי פורת-שובל || ראשל אמזלג
|-
| אוולין הגואל || אוולין בן-שושן
|-
| שמיל בן ארי || יעקב בן-הרוש
|-
| אלברט אילוז || אמיל אמזלג
|-
| גבי עמרני ||חיים בוזגלו, שמש בית הדין
|-
| אברהם סלקטר || שמואל אזולאי
|}

==לקריאה נוספת==
* פבלו אוטין, שיעורים בקולנוע - שיחות עם יוצרות ויוצרים ישראלים, הוצאת אסיה, 2017, הפרק "גט: המשפט של ויויאן אמסלם / שיחה עם שלומי אלקבץ", עמ' 48–71.
* צחי כהן, לְמה דומה קולנוע? קריאות תרבותיות בקולנוע בן־זמננו, הוצאת כרמל, 2021, הפרק "מתירה את עצמה", עמ' 140–144.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
ביקורות
* 
* 
* 
* 
* יעל שוב, [http://timeout.co.il/תרבות/ביקורות-תרבות/ביקורות-קולנוע-וסרטים/גט-דרמה-מסעירה-שמוצאת-הומור-בייאוש "גט": דרמה מסעירה שמוצאת הומור בייאוש], באתר Time Out תל אביב, 18 בספטמבר 2014
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:סרטים על גירושים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2014