OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פאל שבש

פאל שבש מקודם שפאט – Spät (בהונגרית: Sebes Pál; גיומנדרד, 4 במאי 1899<ref name="szul">[https://familysearch.org/ark:/61903/3:1:33S7-9GB7-R93?mode=g&i=529&wc=929J-ZNL%3A40679701%2C46994501%2C41524901%3Fcc%3D1452460&cc=1452460 Születése bejegyezve Endrőd állami akv. 208/1899. folyószám alatt.]</ref> – ברית המועצות, 1938) היה קומוניסט יהודי-הונגרי, שהוצא להורג בברית המועצות בטיהורים הגדולים של סטלין.

== ביוגרפיה ==
פאל שבש נולד במשפחה יהודית אינטלקטואלית ענייה עם שמונה ילדים. אביו ברנאט בלה שבש (שפאט)<ref>A Belügyminisztérium 1899. évi 28484. sz. rendelete. MNL-OL 30804. mikrofilm 685. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1899. év 60. oldal 21. sor.</ref> היה מורה יליד סרווש, ואימו הייתה ברתה דיאמנט. הוא למד בבית ספר תיכון למסחר בבודפשט וסיים את לימודיו בשנת 1916. בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית השתתף במערכה הצפונית כחייל בגדוד חי"ר האדום מס' 1 של בודפשט (המערכה הצפונית הייתה ניסיון של הצבא האדום ההונגרי, שהוקם ב-1919 לכבוש את הרמות בצפון הונגריה-דרום סלובקיה שהיו בעבר בשליטת הונגריה). לאחר נפילת הרפובליקה נכלא במחנה עונשין ממנו שוחרר בשנת 1920.

שבש הצטרף לתנועת הפועלים הוצב ופעל בתפקידים שונים באיגוד המקצועי של פקידים. בשנת 1926 הפך לחבר במפלגת הקומוניסטים בהונגריה ה-KMP שהיה אז בלתי חוקי. כחבר בולט הוא צורף לוועד המרכזי של המפלגה בגיל צעיר, בשנת 1929, אך נעצר במהרה. שנה לאחר מכן שוחרר בהיעדר ראיות ממשיות נגדו ובשנת 1930 השתתף בקונגרס השני של המפלגה. מתחילת השנה שלאחר מכן ועד קיץ 1932 היה נציג מפלגת הקומוניסטים בהונגריה בקומינטרן השלישי (האינטרנציונל הקומוניסטי, או בקיצור קומינטרן (ברוסית: Коммунистический интернационал), הידוע גם בשם האינטרנציונל השלישי, היה ארגון קומוניסטי בין-לאומי שנוסד במרץ 1919). לאחר מכן חזר לפעילות הבלתי חוקית במפלגה.

כדי להימנע ממעצרים נוספים הוא נסע לברית המועצות באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20. שם נעצר במהירה באשמה מפוברקת ונידון למוות במסגרת משפטי הראווה של סטלין בטיהורים הגדולים והוצא להורג.

== משפחתו ==
אֶחַיו: אימרה שבש, ג'רג' שבש, לאסלו שבש, שאנדור שבש ואישטוואן שבש.<ref>[http://nevpont.hu/view/10700 Sebes György]. Névpont. Hozzáférés ideje: 2016. január 24.</ref> <ref>HU BFL – VII.5.c – 5145 – 1935</ref>

== לקריאה נוספת ==
* [http://resolver.pim.hu/auth/PIM104966 פאל שבש.] אינדקס ביוגרפי הונגרי. המוזיאון הספרותי פטפי.
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. 1981.
* [https://hu.unionpedia.org/Sebes_Pál_(pártmunkás) פאל שבש] ב-Unionpedia

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים הונגרים
קטגוריה:קומוניסטים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:משפחת שבש
קטגוריה:גיומנדרד: אישים
קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:נפטרים ב-1938
קרוליין טאונשנד, ברונית גריניץ' הראשונה

קרוליין טאונסנד, הברונית הראשונה מגריניץ (לבית קמפבל, באנגלית: Caroline Townshend, 1st Baroness Greenwich) הייתה אצילה בריטית, ובתם הבכורה של ג'ון קמפבל, דוכס ארגייל השני ורעייתו ג'יין וורברטון.

==ביוגרפיה==
קרוליין קמפבל נולדה בתאריך 17 בנובמבר 1717. בגיל 14 נישאה לפרנסיס סקוט, רוזן דלקית' , בנו של פרנסיס סקוט, הדוכס השני של בוקלוך והחלה לשאת בתואר רוזנת דלקית. מנישואיה לפרנסס סקוט נולדו לה שישה ילדים: קרוליין, ג'ון, הנרי, קמפבל, ג'יימס ופרנסס. בשנת 1750 נפטר בעלה, וקרוליין נישאה בשנית לחבר הפרלמנט הבריטי צ'ארלס טאונסנד, בנו של צ'ארלס טאונסד, הוויקונט השלישי טאונסנד , ובשנת 1756 היא ילדה את בתם היחידה, אן. בשנת 1767 קיבלה קרוליין את התואר ברונית גריניץ'.

קרוליין נפטרה בשנת 1794, בגיל 76.

==ילדיה==
בשנת 1742 נישאה קרוליין לפרנסיס סקוט, רוזן דלקית', בנם של פרנסיס סקוט, הדוכס השני של בוקלוך וג'יין סקוט, רוזנת דלקית'. לזוג נולדו שישה ילדים:
* קרוליין סקוט (1745–1753)
* ג'ון סקוט (1745–1749)
* הנרי סקוט, הדוכס השלישי של בוקלוך (1746-1812), נישא לאליזבת סקוט, דוכסית בוכלוך , בתם של ג'ורג' מונטגו, הדוכס הראשון של מונטגו ומרי מונטגו, רוזנת קרדיגן 
* קמפבל סקוט (1747–1766)
* ג'יימס סקוט (1748–1758)
* פרנסס סקוט (1750–1817) נישאה לארצ'יבלד דאגלס, ברון דאגלס הראשון, בנם של ג'ון סטיוארט, הברונט השלישי וליידי ג'יין דאגלס 

בשנת 1755 נישאה קרוליין בשנית, הפעם לצ'ארלס טאונסנד, ולהם נולדה בת אחד:
* אן טאונסנד (1756–אחרי שנת 1786).

==אילן יוחסין==

קטגוריה:שבט קמפבל
קטגוריה:ילידות 1717
קטגוריה:נפטרות ב-1794
הדלת של ויטגנשטיין

[[בית ויטגנשטיין]]
"הדלת של ויטגנשטיין" (1970) היא יצירת אמנות מאת יהושע נוישטיין.
==תיאור==
נושא הציור "הדלת של ויטגנשטיין" שאוב מצורת הדלת והחלונות של בית ויטגנשטיין ("Haus Wittgenstein") שתכנן הפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין, בשיתוף עם פאול אנגלמן, לאחותו מרגרטה (גרטל) בווינה. נוישטיין יצר עוד כמה עבודות שהתייחסו להגותו של ויטגנשטיין.

העבודה מורכבת מארבע רצועות ארוכות של נייר המוצמדות למשטח שקוף. קצותיהן של שתי הרצועות השמאליות גזורות בזווית, כך שנדמה כאילו שתיים מכנפי הדלת פתוחות ויוצרות מרחב פרספרטיבי. בתוך הרצועות מופיע ציור מופשט, מעין הפשטה כללית של נוף, שצויר בפרפרזה על הציור של קבוצת "אופקים חדשים". ה"דלת" המצוירת, בהיותה סימן המנותק מכל חלל תיאורי, היא למעשה ישות שאיננה מוליכה אל מקום, כי אם סימן המצביע על סף; סף הציור וסף ההכרה האנושית. יגאל צלמונה תיאר מהלך זה שציור ההופך את "גמילתו מן המצע השטוח, מן הווירטואוזיות, מן האשליה ומן הדימוי - לנושא". 

בטקסט משנת 1993 הסביר נוישטיין את הקשר שבין העבודה להגותו של ויטגינשטיין:

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהושע נוישטיין
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1970
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
קטגוריה:פילוסופיה באמנות
אברהם סרלואיס

אברהם סרלואיס (9 בפברואר 1916 – 14 ביולי 1985) היה דיפלומט ישראלי, איש משרד החוץ שכיהן בתפקידי שגריר באקוודור, ברפובליקה הדומיניקנית, בפרגוואי ובאל סלוודור.

==ביוגרפיה==
אברהם (בראם) סרלואיס נולד באמסטרדם, הולנד לאביו, הרב אליעזר סרלואיס, ולאמו לאה לבית אשר, והיה השני מבין ארבעה ילדים. אביו הרב סרלואיס היה דיין, ובשנת 1936 מונה לרב הראשי של הקהילה היהודית באמסטרדם. 

=== בשואה ===
לאחר הכיבוש הנאצי של הולנד מונה אביו, הרב אליעזר סרלואיס, כחבר ביודסה ראט פור אמסטרדם - היודנראט של קהילת יהודי העיר. באוקטובר 1942 נעצרה כל משפחתו של סרלואיס, ונשלחה למחנה וסטרבורק ומשם לאושוויץ. אברהם סרלואיס שרד את השנתיים וחצי הבאות כשהוא מועבר בין מחנות שונים ועובר תלאות רבות. 

ב-23 באפריל 1945, במהלך העברתו עם קבוצת אסירים מברגן-בלזן מזרחה לטרזיינשטט, שוחרר על ידי הצבא האדום שהתקדם ממזרח, ליד טרביץ' שבצ'כוסלובקיה. כמרבית אסירי הקבוצה שיצאה מברגן-בלזן, היה חולה בטיפוס הבהרות. חברי הקבוצה הושמו בבידוד למספר שבועות, והרוסים סיפקו להם טיפול רפואי בטיפוס ובכינמת. לאחר מכן הועברו לידי האמריקאים, ולבסוף הורשו לחזור לארצותיהם. ב-23 ביוני 1945 חזר סרלואיס להולנד, שם טופל בבתי חולים במאסטריכט ובאמסטרדם, וגילה שהוא היחיד מבני משפחתו ששרד.

=== במשרד החוץ ===
ב-1951 עלה סרלואיס לישראל, השתקע בירושלים והצטרף למשרד החוץ. בראשית דרכו היה עוזר במחלקת החקר, וב-1957 יצא לשליחותו הראשונה בצירות ישראל במונטווידאו, אורוגוואי, תחילה כמזכיר שני ובהמשך כמזכיר ראשון. ב-1961 היה יועץ בשגרירות ישראל ברומא, איטליה לתקופה קצרה, ולאחריה חזר לישראל. בין 1961–1964 היה סגן מנהל הלשכה לאמריקה הלטינית במשרד החוץ.

ב-1964 יצא שוב לאמריקה הלטינית והיה ממונה זמני על הנציגות, ובהמשך שגריר, בקיטו, אקוודור. ב-1967 עבר לסנטו דומינגו לכהן כשגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית וכשגריר לא-תושב בג'מייקה. ב-1969 שב לישראל, והיה סגן מנהל מחלקת אירופה 2 במשרד החוץ. ב-1971 מונה לסגן מנהל המחלקה לקשרי תרבות ומדע.

ב-1976 מונה כשגריר ישראל באסונסיון, פרגוואי, וב-1978 עבר לסן סלוודור לכהן כשגריר ישראל באל סלוודור. הוא שב לישראל ב-1980, אז פרש לגמלאות.

סרלואיס נפטר בירושלים ב-14 ביולי 1985. היה נשוי לקלרה לבית וייס ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://mfa.gov.il/memorial/Perpetuated/Pages/Abraham-Sarlouis.aspx אברהם סרלואיס], באתר משרד החוץ
* [https://documents.yadvashem.org/index.html?language=he&search=global&strSearch=אברהם%20סרלואיס&GridItemId=4026613&TreeItemId=12177065 סיפור תלאותיו והישרדותו של אברהם סרלואיס], בארכיון יד ושם

קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:שגרירי ישראל באקוודור
קטגוריה:שגרירי ישראל באל סלוודור
קטגוריה:שגרירי ישראל בפרגוואי
קטגוריה:שגרירי ישראל ברפובליקה הדומיניקנית
קטגוריה:ג'מייקה: יחסי חוץ
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
נפתלי הדס

נפתלי הדס (נולד בשנת 1936) הוא רופא כירורג ישראלי. הוא עוטר בעיטור המופת על פעולתו בחיל הרפואה של צה"ל.

==ביוגרפיה==
הדס נולד בחיפה בשם נפתלי הינדס. הוא למד רפואה והתמחה בכירורגיה במרכז הרפואי תל אביב. בהמשך דרכו המקצועית ניהל במשך 17 שנים את חדר המיון הכירורגי בבית החולים אסף הרופא.

בשנת 2004 פרסם את ספרו היה לנו לילה קשה: סיפורים מחדר מיון.

===בצה"ל===
הדס שירת כרופא צבאי ביחידות הצנחנים של צה"ל.

במלחמת ששת הימים נלווה לפלוגת הסיור של חטיבה 226. הפלוגה לחמה בקרבות ירושלים ביחד עם חטיבה 55. ב-6 ביוני בלילה טיפל בפצועי הסיירת לאחר הקרב על גשר גת שמנים למרגלות העיר העתיקה.

במלחמת יום הכיפורים היה הדס בדרגת סרן. הוא הוצב כרופא בגדוד 582, גדוד הסיור והנ"ט של חטיבה 226, אשר נלחם בחזית סיני. הגדוד השתתף במבצע אבירי לב, בקרבות מרים במתחם החווה הסינית וכן בקרבות ממערב לתעלת סואץ. במהלך המלחמה טיפל הדס ביותר מ-120 נפגעים.

לאחר שהדס פרס את תחנת האיסוף הגדודית ליד סרפאום שממערב לתעלה תקפו את עמדתו 14 חיילי קומנדו מצרים. בהנהגתו לחמו חיילי התאג"ד במצרים ופגעו ברובם. לאחר הקרב טיפל הדס בפצועים המצרים.

הדס עוטר בעיטור המופת על פעולתו במלחמת יום הכיפורים. כתב העיטור מציין כי הוא הפעיל את תחנת האיסוף הגדודית תחת אש כבדה, פעל באומץ ובקור רוח וסיכן את עצמו על מנת לטפל בנפגעים מיחידתו ומיחידות אחרות.

בהמשך הקריירה הצבאית שלו שימש הדס כקצין הרפואה של גייסות השריון ואחר כך של זרוע היבשה. הוא גם פיקד על בית החולים ששלח צה"ל לעזרת נפגעי רעידת האדמה בטורקיה והשתתף במשלחת הרפואית הישראלית לסיוע לנפגעי סופת ההוריקן בהונדורס ובאל סלוודור. התקדם לדרגת סגן אלוף.

==קישורים חיצוניים==
* [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/00294.php נפתלי הדס], בלקסיקון הספרות העברית החדשה
* [https://www.gvura.org/a4654-סרן-ד-ר-נפתלי-הדס סרן ד"ר נפתלי הדס], באתר הגבורה
* [https://www.rotary-amitim.org/כתבות-מחברים/ על ד"ר נפתלי הדס במלחמת ששת הימים]
* טל זגרבה, [https://www.gvura.org/a343664-הלילה-החשוך-הפך-למואר-מרוב-טנקים-שעלו-בלהבות הלילה החשוך הפך למואר מרוב טנקים שעלו בלהבות], במחנה, 8 בינואר 2010, באתר הגבורה
* [http://www.421.co.il/?CategoryID=254&ArticleID=622 ראיון וידאו עם ד"ר נפתלי הדס], באתר חטיבה 421

קטגוריה:כירורגים ישראלים
קטגוריה:קציני חיל הרפואה
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל הרפואה במלחמת ששת הימים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:חטיבה 226
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
זלמן זלצמן

זלמן זלצמן (1 במאי 1915 – 11 במאי 2005) היה בין המתנדבים הארץ-ישראלים לבריגדות הבין-לאומיות במלחמת האזרחים הספרדית. כיהן כמזכיר האיגוד הישראלי של לוחמי הבריגדות הבין-לאומיות.

== ביוגרפיה ==
זלצמן נולד בשנת 1915, גדל בירושלים ולמד בגימנסיה. עם סיום הלימודים החל לעבוד כפועל נמל בחיפה. בשנת 1937, בגיל 18, עזב את הארץ ונסע לספרד להילחם לצד הרפובליקנים במלחמת האזרחים הספרדית.<ref name=":0"></ref>

===מלחמת האזרחים הספרדית===
בשונה ממתנדבים ארצישראליים רבים, זלצמן לא היה קומוניסט, ובצעירותו היה חבר בית"ר. בראיון שנערך עמו בשנת 1990 הוא העיד כי ראה בפשיזם כאילו היה אויב אישי, וספרד הייתה המקום בו קיבל נשק ואפשרות להילחם נגדו. בהזדמנות הראשונה שהייתה לו, עלה על אנייה ונסע לצרפת, ומשם נשלח לספרד. הוא הגיע עם מתנדבים נוספים עד למרגלות הפירנאים, ומשם המשיכו ברגל דרך ההרים לתוך שטחה של ספרד. זלצמן דיבר עברית ואנגלית בלבד ולכן השתתף בלחימה במסגרת היחידות של האמריקנים והקנדים.<ref name=":0" /> הוא לחם בשורות הבטליון ה-60, הקנדי "מקינזי-פאפינו" (Mackenzie–Papineau), בבריגדה ה-15. זלצמן נטל חלק בקרבות הקשים ביותר, ביניהם הקרב בקטלוניה. לאחר שנתיים במלחמת האזרחים חזר לארץ כדי להחלים.<ref name=":0" />

בסוף שנת 1941 כשארצות הברית נכנסה למלחמת העולם השנייה, נסע זלצמן להתגייס לצבא האמריקני והשתתף בפלישה לנורמנדי.<ref name=":0" />

===לאחר המלחמה===
זלצמן שירת כמזכיר האיגוד הישראלי של לוחמי הבריגדות הבינלאומיות בספרד. בשנת 1986 נסע למדריד כדי להשתתף בוועידה של לוחמי הבריגדות הבינלאומיות, שנערכה לרגל שנת החמישים לפרוץ מלחמת האזרחים הספרדית. הוא עמד בראש המשלחת הישראלית, שמנתה תשעה גברים ונשים.<ref>"משלחת לספרד", מעריב, 14.10.1986, עמ' 17.</ref>

בשנת 1988, בגיל 73, נישא בפעם השנייה לחברת קיבוץ מזרע.<ref name=":0" />

את המשך חייו הקדיש זלצמן להפצת המורשת, לחקר הבריגדות הבינלאומיות ולהנצחתן. ביוזמתו ניטעה חורש השלום והאחווה על שם ותיקי הבריגדה הבינלאומית, ליד מערת התאומים באזור בית שמש. זלצמן השקיע מכספו הפרטי לקניית האדמה ולביצוע הנטיעות.<ref name=":1" />

זלצמן נפטר בתל אביב, במאי 2005, בגיל 90.

== לקריאה נוספת ==
* מכאן למדריד: המתנדבים הארץ-ישראלים לבריגדות הבין-לאומיות בספרד, 1936–1938 (תל אביב: מוזיאון ארץ ישראל, 2012).

== קישורים חיצוניים ==
* הסרט התיעודי "[https://www.youtube.com/watch?v=fhsRIRTRhC8 מדריד לפני חניתה]" (2006), באתר יוטיוב.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:הבריגדות הבין-לאומיות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
חיים אלקון

חיים אלקון (באנגלית: Chaim Elkon) היה כדורגלן יהודי יליד פולין. נלחם במלחמת האזרחים בספרד במסגרת הבריגדות הבינלאומיות, ונהרג, ככל הנראה בקרבות שהתנהלו בסמוך לקריית האוניברסיטה במדריד באוגוסט 1936.

== ביוגרפיה ==
אלקון הצטרף ככדורגלן לקבוצת הכדורגל "הכח וינה", שהורכבה משחקנים יהודים שהגיעו מכל רחבי אירופה והגיעה להישגים מרשימים באוסטריה ובאירופה. ב-1924 הקבוצה ערכה מסע בפלשתינה-א"י, שעורר הדים רבים ביישוב היהודי, שמנה אז פחות ממאה אלף איש (מתוך כ-750 אלף תושבים בסך הכל).<ref>Palestine Government (1922), "Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922"</ref><ref>"לקבלת פני 'הכח' בפ"ת", דאר היום, 9.1.1924, עמ' 2. </ref> אלקון החליט להישאר בארץ, והפך לחבר פעיל במפלגה הקומוניסטית של פלשתינה. ב-1933 חל שינוי במדיניות שלטונות המנדט כלפי הקומוניסטים, וגבר השימוש במעצרים, עינויים, וגירוש מהארץ.<ref>שמואל דותן, אדומים: המפלגה הקומוניסטית בארץ ישראל (כפר סבא: שבנא הסופר, 1991).</ref> אלקון נעצר על ידי הבולשת הבריטית וב-15 באוגוסט 1933. הוא נידון על ידי שופט שלום בריטי על שייכות לאגודה בלתי חוקית למאסר של שישה שבועות או 10 לא"י קנס. פסק הדין כלל גם הצעת גירוש מהארץ<ref>"נידון למאסר או לגירוש", הארץ, 16.8.1933, עמ' 4.</ref> אלקון אכן גורש והגיע לפריז.

ב-1931 החליט הוועד האולימפי כי אולימפיאדת 1936 תיערך בברלין. למרות עליית היטלר לשלטון בינואר 1933, ההחלטה לא שונתה. ב-1936, עם עליית ממשלת החזית העממית בספרד, החליטה ממשלת קטלוניה לקיים בברצלונה אולימפיאדה עממית, כחלופה לזו של ברלין. באולימפיאדה זו עמדו להשתתף כ-6,000 ספורטאים, כמחציתם לא מספרד.<ref>James Stout, The Popular Front and the Barcelona 1936 Popular Olympics, (Singapore: Palgrave Macmillan, 2020)</ref> מפלשתינה-א"י יצאה משלחת שמנתה כ-30 ספורטאים, וכללה נבחרת כדורגל ואתלטים מענפים שונים. חיים אלקון הצטרף מפריז כשופט כדורגל. האולימפיאדה אמורה הייתה להיערך בין ה-19 ל-26 ביולי 1936. ביום שבו עמדו המשחקים להתחיל נפתח בספרד מרד צבאי לאומני שהוביל הגנרל פרנסיסקו פרנקו נגד ממשלת החזית העממית, וספרד הידרדרה למלחמת אזרחים.

מרבית חברי המשלחות עזבו את ברצלונה, אך כ-200 אתלטים נשארו בספרד כדי להצטרף לכוחות הרפובליקאים, וביניהם חיים אלקון, שהצטרף לאחת מהבריגדות הבינלאומיות. ייתכן שאלקון הצטרף לבריגדה ה-XI, שנודעה בשם בריגדת תלמאן (Thälmann), שהוקמה באוקטובר 1936 ושמרבית חייליה היו גרמנים ואוסטרים. יחידה זו השתתפה בקרבות ההגנה על מדריד באזור האוניברסיטה בנובמבר 1936. לפי סברה נוספת, אלקון הצטרף לבריגדה ה-XIII, הידועה בשם בריגדת דומברובסקי (Dąbrowski), שהייתה מורכבת בעיקר מקומוניסטים פולנים שהיגרו או גלו לצרפת ולבלגיה. אלקון ליד מכונת הירייה שלו בקרב רחוב, בהגנה על הרובע האוניברסיטאי במדריד.<ref>"זכרו לברכה בני ארץ ישראל, שנפלו במערכה במלחמת הקודש למען חרות האדם על אדמת ספרד", קול העם, 15.7.49, עמ' 5. </ref>

== לקריאה נוספת ==
* 
* שמואל דותן, אדומים: המפלגה הקומוניסטית בארץ ישראל (כפר סבא: שבנא הסופר, 1991)
* בתיה דונר ורחל בונפיל, מכאן למדריד: המתנדבים הארץ-ישראלים לבריגדות הבין-לאומיות בספרד, 1936–1938 (תל אביב: מוזיאון ארץ ישראל, 2012)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:קומוניסטים ארץ-ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:הבריגדות הבין-לאומיות
ריו ורדה

ריו ורדה (בפורטוגזית: Rio Verde) היא עיר במדינת גויאס שבברזיל. העיר מרוחקת מבירת גויאס, גויאניה, ב-229 קילומטר ומבירת ברזיל, ברזיליה, ב-420 קילומטר. גובהה של העיר הוא 758 מטרים מעל פני הים.

חלק מהסראדו נמצא בשטחה של העיר.

== אקלים ==

הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא בין 20 מעלות צלזיוס בחורף ל-35 מעלות צלזיוס בקיץ.

== דמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
|+אוכלוסייה לפי שנה
!שנה
!אוכלוסייה
|-
|2010
|176,424
|-
|2019
|235,647
|-
|2020
|241,518
|}
לפי מפקד האוכלוסין שנערך ב-2020, מספר התושבים בעיר הוא 241,518. העיר ממוקמת במקום ה-154 מתוך 5,570, מבחינת אוכלוסייה בברזיל ובמקום הרביעי מתוך 246 במדינה גויאס. בשנת 2010, צפיפות האוכלוסייה של העיר הייתה 21.05 נפשות לקמ"ר.<ref name=":0"></ref>

== חינוך ==
נכון ל-2018, יש בעיר 82 בתי ספר יסודיים ו-22 בתי ספר תיכון. אחוז הרשומים ללימודים בעיר בין הגילאים 6–14, נכון ל-2010, עומד על 97%. העיר ממוקמת במקום ה-72 מתוך 92 הערים במדינת ריו דה ז'ניירו מבחינת תמותת תינוקות, ובמקום ה-3987 מתוך 5,570 הערים בברזיל.<ref name=":0" />

== בריאות ==
בעיר יש 9 בתי חולים. נכון לשנת 2017, אחוז תמותת התינוקות בעיר עומד על 1.09%. העיר ממוקמת במקום ה-117 מתוך 246 הערים במדינת גויאס מבחינת תמותת תינוקות ובמקום ה-2,893 מתוך 5,570 הערים בברזיל.<ref name=":0" />

== כלכלה ==
העיר היא היצרנית הגדולה ביותר של דגנים וחלב במדינה. העיר מייצרת 61 טון מיליון ליטר חלב בחודש. נכון ל-2018, 56.3% מההכנסות של העיר הן ממקורות חיצוניים.<ref name=":0" />

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גויאס: ערים
אאודי Q4 אי-טרון

אאודי Q4 אי טרון (באנגלית: Audi Q4 e-tron) היא מכונית חשמלית במרכב קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי אאודי משנת 2021. היא נחשפה ב-15 באפריל 2021<ref></ref> והגיעה לישראל ב-3 בנובמבר 2021<ref></ref>. בשנת 2019 הציגה אאודי דגם קונספט מקדים לגרסה הבסיסית ובשנת 2020 דגם קונספט לגרסת הספורטבק. ה-Q4 אי טרון הוא השישי במשפחת Q של אאודי. והדגם החמישי בסדרת אי-טרון של אאודי.

במבחן הבטיחות שערך היורו NCAP קיבלה ה-Q4 אי-טרון את הציון המרבי של חמישה כוכבי בטיחות<ref></ref>.

== מפרט טכני ==
ה-Q4 אי טרון כוללת שלושה סוגי מנועים עם שמות שונים.
* Q4 אי טרון 35: סוללה בקיבולת 52 קילוואט שעה ומנוע חשמלי אחורית בהספק של 170 כוחות סוס. תאוצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 9.0 שניות ומהירות מרבית של 160 קילומטרים לשעה. טווח נסיעה חשמלי של 341 קילומטרים או 345 קילומטרים בדגם Q4 אי טרון 35 ספורטבק.
* Q4 אי טרון 40: גרסת הטווח הארוך של הדגם הכוללת סוללה בקיבולת של 77 קילוואט שעה ומנוע חשמלי אחורי בהספק של 204 כוחות סוס. תאוצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 8.5 שניות ומהירות מרבית של 160 קילומטרים לשעה. טווח נסיעה חשמלי של 520 קילומטרים.
* Q4 אי טרון 50: הגרסה החזקה הכוללת סוללה בקיבולת 77 קילוואט שעה עם מנוע אחורי המספק כ-204 כוחות סוס ומנוע קדמי המספק כ-109 כוחות סוס, שני המנועים מספקים יחד 300 כוחות סוס. תאוצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 6.2 שניות ומהירות מרבית של 180 קילומטרים לשעה. טווח נסיעה חשמלי של 488 קילומטרים או 497 בדגם Q4 אי טרון 50 ספורטבק.

== אאודי Q4 אי טרון ספורטבק ==
גרסה בעלת מרכב קרוסאובר קופה הכוללת אותם היצע מנועים. נחשפה יחד עם הגרסה הבסיסית.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:Audi Q4 e-tron 2021-2 front.jpg|מבט קדמי
קובץ:2021 Audi Q4 e-tron (Bulgaria) rear view.png|מבט אחורי
קובץ:Audi Q4 e-tron 2021-1 seitenansicht.jpg|מבט צדדי
קובץ:2021 Audi Q4 e-tron (Bulgaria) interior.png|מבט לפנים המכונית
קובץ:Audi e-tron, GIMS 2019, Le Grand-Saconnex (GIMS1006).jpg|דגם הקונספט המקדים
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
*אוהד אלגוב, [https://www.auto.co.il/article/134620-first-drives אאודי Q4 e-tron - מבחן דרכים (השקה עולמית)], באתר אוטו, 15 באוגוסט 2021
*[https://www.topgear.com/car-reviews/audi/q4-sportback-e-tron אאודי Q4 אי טרון ספורטבק], באתר טופ גיר, 25 ביוני 2021

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בגרמניה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2021
Q4 אי טרון
Q4
קארן לחמן

קארן וילהלמינה לחמן (בדנית: Karen Vilhelmine Lachmann; 30 במאי 1916 – 30 בספטמבר 1962) הייתה סייפת (רומח) דנית, שאומצה על ידי משפחה יהודית. סגנית אלופה אולימפית (לונדון 1948), זוכת מדליית ארד אולימפית (הלסינקי 1952) ואלופת עולם (לוקסמבורג 1954) ברומח אישי. בשנים 1951–1959 היא זכתה ב-8 תוארי אליפות דנמרק, פרט לשנת 1958 שבה היא לא השתתפה בגלל ניתוח גב גדול שעברה.

== ביוגרפיה ==
לחמן נולדה בבייג'ינג. יחד עם שתי אחיותיה, היא אומצה על ידי משפחה יהודית עשירה לאחר נישואיה השניים של אמה. במשפחתן החדשה, שלוש האחיות קיבלו את האפשרות לעסוק בספורט וכל אחת בחרה בענף ספורט אחר. קארן בחרה בסיף. ענף ספורט שהיה בעיקר ספורט לעשירים.

באולימפיאדת ברלין (1936) סיימה לחמן במקום חמישי בתחרות רומח אישי.

באליפות העולם הראשונה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1937 היא זכתה במדליית ארד ברומח קבוצתי.

באליפות העולם שנערכה בליסבון, פורטוגל בשנת 1947 היא זכתה במדליית זהב ברומח קבוצתי.

באליפות העולם שנערכה בהאג, הולנד בשנת 1948 היא זכתה במדליית זהב ברומח קבוצתי בפעם השנייה ברציפות.

===סגנית אלופה אולימפית===
באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה לחמן במדליית כסף בתחרות רומח אישי, אחרי אילונה אלק מהונגריה ולפני אלן פרייס מאוסטריה.

===סגנית אלופת עולם===
באליפות העולם שנערכה בקהיר, מצרים בשנת 1949 היא זכתה במדליית כסף ברומח אישי, אחרי אלן פרייס ולפני ג'קלין בודו מצרפת.

לחמן סבלה מבעיות גב קשות שדרשו ניתוח גדול. אך היא חזרה להתחרות והצליחה בגדול.

באליפות העולם בסייף שנערכה בסטוקהולם, שוודיה בשנת 1951 היא זכתה במדליית כסף ברומח אישי.

באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכתה לחמן במדליית ארד בתחרות רומח אישי, אחרי אירנה קמבר-קורנו מאיטליה ואילונה אלק.

===אלופת עולם===
באליפות העולם בסיף שנערכה בלוקסמבורג, בשנת 1954 זכתה לחמן במדליית זהב ברומח אישי. הייתה זו המדליה האחרונה שבה זכתה דנמרק בסיף באולימפיאדה, באליפות עולם, או באליפות אירופה עד לשנת 2015, כשפטריק יורגנסן זכה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה במוסקבה.

באולימפיאדת מלבורן (1956) סיימה לחמן במקום שישי בתחרות רומח אישי.

בשנת 1958 עברה ניתוח גב גדול נוסף ובשנת 1959 זכתה בתואר אליפות דנמרק האחרון שלה.

== חיים אישיים ==
לחמן עבדה כמזכירה במחלקה לפרמקולוגיה באוניברסיטת קופנהגן. היא קבורה בקבר האחים בבית העלמין ביספייברג.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sport-komplett.de/sport-komplett/sportarten/f/fechten/hst/15.html Fechten - Weltmeisterschaften (Damen - Florett)] 

קטגוריה:סייפות דניות
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:סייפות באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:ילידות 1916
קטגוריה:נפטרות ב-1962
פטר וייר

פטר וייר (בגרמנית: Peter Weyer; 30 בספטמבר 1879 – 4 ביוני 1947) היה קצין בכיר בוורמאכט, שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
וייר נולד ב-30 בספטמבר 1879 בבאד דיבן, שהייתה חלק מהקיסרות הגרמנית. בשנת 1898 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט ארטילריית הרגלים ה-3 (גנרלפלדצוגמייסטר - ברנדנבורג). וייר לחם עם ברגימנט במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואף עוטר על פעולותיו בעיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף וייר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בתחילת נובמבר 1927 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, ובמרץ 1930 הוא הועלה לדרגת אוברסט. באוקטובר 1930 עבר למטה אזור האימונים הצבאי ייטרבוג, ובסוף מרץ 1933 הוא פרש בדרגת גנרל מיור, ומכאן ואילך עבד כמנהל הכשרה בארטילריה.

באוקטובר 1936 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-14 הועלה לדרגת גנרל לויטננט.

=== מלחמת העולם השנייה ואחריתו ===
וייר לחם עם הדיוויזיה בפיקודו במהלך הפלישה לפולין ובמהלך המערכה על צרפת. ביוני 1940 הוא מונה לתקופה קצרה למפקד הקורפוס ה-28, ובאוקטובר 1940 הוא מונה למפקד מחוז צבאי X, שבסיסו בהמבורג. ב-1 בדצמבר 1940 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים, ובמאי 1941 הוא מונה למפקד מחוז צבאי I, שבסיסו בקניגסברג. בסוף ינואר 1943 הוא הועבר לעתודת המילואים ובסוף מרץ 1943 פרש משירות פעיל והוענק לו עיטור הצלב הגרמני בכסף.

לאחר המלחמה הוא נפל בשבי הסובייטי, וב-4 ביוני 1947 הוא מת בפרנקפורט על האודר במהלך שהותו בשבי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/W/WeyerPeter-R.htm פטר וייר] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1879
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1947
רגאדה

רקדני רגאדה
רגאדה (בברברית: ⴰⵕⴻⴳⴰⴷⴰ) הוא ז'אנר במוזיקה המרוקאית, הכולל ריקוד אמזיגי מסורתי של שבטי בני-זנסן שבצפון-מזרח מרוקו.

==אודות והיסטוריה==
מוזיקת הרגאדה והריקוד הנלווה לה מקורם בריקוד מלחמה עתיק של לוחמים אמזיגים, ושם הז'אנר נגזר משמם של שני כפרים במרוקו עם שם דומה.

בני שבט הזנאתי, שביצעו במקור את המוזיקה הזו, היו נוהגים לערוך ריקוד מלחמה מסורתי הכולל מוזיקה לאחר ניצחון על האויב. זה מתבטא עד היום בז'אנר באמצעות השימוש בכלי נשק ובנקישות רגליים במקצב המוזיקה.

ריקוד הרגאדה מאופיין במאסטרים המכונים שייח'ים. הם מנגנים מוזיקה ורוקדים עם מספר כלים כמו בנדרי, ראיטה, וזמ׳אר שהוא סוג של חליל. הרקדנים מניעים את כתפיהם לקצב התופים, מחזיקים בידיהם רובה או מקל, ומכים איתו בין היתר ברצפה.

תוכן המוזיקה מספר לעיתים קרובות סיפורים על נושאים כמו אהבה ורגשות של עצב ואושר. הרגאדה ידוע באזורי צפון-מזרח מרוקו, ובעיקר במחוזות אוג'דה, ברקנה, תאורירת, נאדור, אל חוסימה, תאזה, בן טייב ועוד.

מסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, נעשה בז'אנר שימוש נרחב בסינתיסייזר מוזיקלי לצד הכלים המסורתיים. זמר פופולרי בז'אנר כיום הוא טלבי וואן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/OpV1N_TlHik ריקוד רגאדה], סרטון באתר יוטיוב
קטגוריה:מוזיקה צפון אפריקאית
* [https://youtu.be/SMkX_Q1RlCc Talbi One - Moulet El Magana], קליפ באתר יוטיוב
נואל זנקנלה

נואל פטריק זנקנלה (באנגלית: Noel Patrick Zancanella) הוא מפיק ופזמונאי אמריקאי, הפועל בעיקר בלוס אנג'לס שבקליפורניה. הוא כתב והפיק שירים עבור אמני רוק ופופ כמו טיילור סוויפט, ואן ריפאבליק, מארון 5, בי.או.בי, ג'ים קלאס הירוז, גאווין דגראו וקולבי קאליי. בשנת 2016 זכה בפרס גראמי לאלבום השנה בזכות סוויפט, על השתתפותו בהפקות אלבומה החמישי, 1989.<ref name=":0"></ref>

==קריירה==
אביו של זנקנלה היה מוזיקאי ג'אז, בעוד שנואל זנקנלה גדל ולמד לנגן על בס ותופים לפני שניגן על מכונת תופים. בהמשך, החליט ליצור בעיקר מוזיקת היפ הופ, תוך שפעל כמפיק מוזיקלי. בלוס אנג'לס הוא החל לעבוד באולפני וילג' ועד מהרה החל לעבוד עם אמנים כמו ג'נט ג'קסון ו-TK. "זו הייתה תקופה מעוררת השראה עבורי. זו הייתה הפעם הראשונה שנחשפתי כל כך עמוק למוזיקת הפופ", אמר זנקנלה. בסופו של דבר הוא הכיר את ראיין טדר מוואן ריפאבליק, שעבד באותה התקופה עם טימבלנד. השניים עבדו יחד על יצירה והפקת מוזיקה.

מאז 2009 הוחתם זנקנלה על חוזה הקלטות עם פטריוט גיימס, חברה שהוקמה על ידי ראיין טדר. ההחתמה נעשתה כתוצאה מכתיבת הלהיט "Good Life" של ואן ריפאבליק, שהגיע בשיאו למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100. בשנת 2015 זכה זנקנלה בפרס פזמונאי השנה במהלך טקס פרסי הפופ של BMI. בשנת 2016 זכה בפרס גראמי לאלבום השנה, על הפקתו המשותפת עם הזמרת-יוצרת טיילור סוויפט וראיין טדר, באלבומה החמישי 1989.<ref name=":0" /> בנוסף לכך, הוא עזר בהפקת שני השירים "Welcome to New York" ו-"I Know Places" מ-1989. בשנת 2018, קיבל קרדיט כאחד ממפיקי אלבום האוסף של סוויפט, Reputation Stadium Tour Surprise Song Playlist.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:מפיקות מוזיקליות אמריקאיות
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאיות אמריקאיות
לוציפר (קומיקס)

לוציפר (באנגלית: Lucifer Morningstar, נקרא גם סַמָּאֵל והֵילֵל בֶּן שָׁחַר) הוא דמות בדיונית שמופיעה בחוברות הקומיקס בהוצאת DC. הוא גרסה מעובדת לדמות המיתולוגית לוציפר, ואחת הישויות החזקות ביותר ביקום של DC קומיקס. לוציפר הופיע במספר גרסאות שונות ביקום DC, אבל הגרסה המפורסמת ביותר נוצרה בידי ניל גיימן והופיעה לראשונה בחוברת הרביעית של סדרת הקומיקס סנדמן, משנת 1989. לוציפר הופיע מספר פעמים נוספות בסדרה סנדמן, ולבסוף כיכב בסדרת הספין-אוף "לוציפר". 

לוציפר גולם על ידי פיטר סטורמר בסרט הקולנוע קונסטנטין משנת 2005. גרסה נוספת שלו מככבת בסדרת הטלוויזיה לוציפר, שם מגלם אותו השחקן טום אליס. אליס חזר לגלם את הדמות בהופעת קמע באירוע הקרוס-אובר המשבר בעולמות האינסופיים בסדרות הטלוויזיה השונות של יקום החץ. השחקנית גוונדלין כריסטי מגלמת גרסה נוספת, נאמנה יותר למקור, בסדרת הטלוויזיה סנדמן משנת 2022 המבוססת על סדרת הקומיקס. 

בשנת 2010, אתר האינטרנט IGN דירג את לוציפר במקום ה-68 ברשימת נבלי הקומיקס הגדולים בכל הזמנים<ref></ref>. 

== ביוגרפיה בדיונית ==
גרסה זו של לוציפר בוססה על דמותו של לוציפר באפוס גן העדן האבוד מאת המשורר האנגלי ג'ון מילטון, והמראה שלה עוצב בהשראת המוזיקאי דייוויד בואי. 

כפי שהוא מוצג בתחילת סנדמן, לוציפר הוא שליטו של הגיהנום כבר 10 מיליארד שנים, לאחר שהושלך אליו בעקבות מרידתו באל לאחר הבריאה. בכרך הרביעי של סנדמן, "עונת הערפילים" (Season of Mists), לוציפר מואס בשלטונו על הגיהנום, משחרר לחופשי את כל השדים והמתים הלכודים שם ומפקיד את המפתח לגיהנום בידיו של חלום. השלטון בגיהנום מועבר לידיהם של שני מלאכים, דומה האילם ורמיאל, ולוציפר עצמו משתכן בכדור הארץ, בהתחלה בפרת' ולאחר מכן בלוס אנג'לס, שם הוא מקים בר.

== עיבודים במדיות נוספות ==

=== טלוויזיה ===

==== לוציפר ====

DC ופוקס פיתחו סדרת טלוויזיה המבוססת על דמותו של לוציפר, כפי שהוא מוצג בסנדמן<ref></ref>. פוקס הזמינה את פרק הפיילוט בפברואר 2015<ref></ref>. על פי ההוליווד ריפורטר, הסדרה עוקבת אחרי גרסה חלופית של לוציפר, "שמשועמם ולא-מרוצה מתפקידו כשליט הגיהנום ונוטש את ממלכתו למען לוס אנג'לס, שם הוא מסייע למשטרה ללכוד פושעים". התסריטאי טום קאפינוס כתב והפיק בפועל את פרק הפיילוט, שבוים על ידי לן וייזמן. פורסם שטום אליס יגלם את התפקיד הראשי<ref></ref>. במרץ 2015, לורן גרמן לוהקה לתפקיד הנשי הראשי בסדרה, כבלשית למקרי רצח ב-LAPD<ref></ref>. במאי 2018, פוקס ביטלה את הסדרה לאחר שלוש עונות, אך לאחר קמפיין שיזמו מעריצים הסדרה חודשה לעונה רביעית על ידי נטפליקס<ref></ref>. נטפליקס חידשה את הסדרה גם לעונות חמישית ושישית.

אליס הופיע בהופעת קמע כלוציפר באירוע הקרוס-אובר המשבר בעולמות האינסופיים של יקום החץ, שמתרחש 5 שנים לפני תחילת הסדרה.

==== סנדמן ====

ביוני 2019, נטפליקס חתמה על עסקה עם האחים וורנר, על פיה נטפליקס תפיק את הסדרה. על פי ההוליווד ריפורטר, האחים וורנר הציעו את הסדרה למספר רשתות - כולל רשת HBO, שדחתה את ההצעה בשל התקציב הגדול שנדרש. הסדרה פותחה בידי אלן היינברג, שישמש כמפיק בפועל יחד עם גיימן ודייוויד ס. גויר<ref></ref>. בינואר 2021 פורסם שגוונדלין כריסטי תככב בסדרה בתפקיד לוציפר, בגרסה שתהיה נאמנה יותר לקומיקס<ref></ref>.

=== קולנוע ===
לוציפר מופיע בסרט קונסטנטין, בגילומו של השחקן פיטר סטורמר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דמויות DC קומיקס
Tecnica

חברת Tecnica Group S.p.A. היא קבוצת יצרניות נעליים ומוצרי ספורט מאיטליה. מותגים של החברה כוללים Tecnica, Nordica Moon Boot, Rollerblade, Lowa ו-Blizzard Sport.

מייסד הקבוצה ג'אנקרלו זנאטה הקים בשנת 1960 “Calzaturificio Tecnica Spa” לייצור נעלי עבודה. בשנת 1970 החל ייצור של מותג Moon Boot. בשנת 1993 החברה רכשה שליטה ביצרנית גרמנית Lowa. לאחר רכישת 
Dolomite, החברה נכנסה לתחום של ייצור מוצרי ספורט לחורף והיא נכללת בין המובילות בעולם בתחום זה.

בשנת 2003 נרכז מותג Nordica של מוצרי סקי ובשנת 2006 Blizzard מאותו תחום.

במטרה לגוון את מוצרי החברה בשנת 2003 נרכשה מותג Rollerblade.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מותגי הנעלה
קטגוריה:חברות איטלקיות
לסי זקס

לסי זקס (בגרמנית: Lessie Sachs; 1897 – 1942) הייתה משוררת ואמנית אמריקאית ילידת גרמניה, שפעלה במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
לסי זקס נולדה בשנת 1897 בברסלאו, אז עיר באימפריה הגרמנית. היא הייתה בתו היחידה של הנוירולוג היינריך זקס. זקס למדה בבתי ספר בברסלב ובמינכן, שם למדה אומנות ומלאכה.

זקס כתבה בעיקר שירי אהבה ליריים. שיריה הראשונים פורסמו בכתב העת "זימפליציסימוס". מספר עיתונים גרמניים (למשל "Vossische Zeitung") פרסמו גם את יצירותיה, וכמה משיריה שודרו ברדיו.

בשנת 1933 התחתנה זקס עם המלחין והפסנתרן האוסטרי יוזף וגנר, ונולדה להם בת, דורותי.
רישום מאת לסי זקס שפורסם ב-Der Orchideengarten,{{כ}} 1919.
זקס הייתה יהודיה, ובשנת 1939 היא ומשפחתה היגרו לארצות הברית והתיישבו בניו יורק. חלק מיצירותיה של זקס פורסמו אז בעיתון הגרמני-יהודי בניו יורק "Aufbau".

אף על פי שזקס הייתה ידועה בעיקר כמשוררת, היא הייתה גם אמנית. לפחות אחד מרישומיה פורסם במגזין הפנטזיה הגרמני "Der Orchideengarten" (גן הסחלבים), שיצא לאור במשך שלוש שנים בלבד (1919–1921).

זקס נפטרה בשנת 1942. שנתיים לאחר מכן פרסם בעלה אוסף משיריה תחת הכותרת "Tag- und Nachtgedichte" (שירי יום ולילה), עם הקדמה מאת היינריך מאן. מבקר עכשווי ציין כי כתיבתה של זקס מעבירה "טעם מובהק של מינכן וברלין באמצעות תערובת ייחודית של ליריקה ושנינות מומלחת עם שיחות".

יצירותיה, הכוללות גם כתבי יד והתכתבויות, מוחזקות על ידי מכון ליאו בק.

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.org/details/lessiesachs יצירות לסי זקס], באתר Archive.org

קטגוריה:אמניות יהודיות
קטגוריה:סופרות יהודיות
קטגוריה:ציירות יהודיות גרמניות
קטגוריה:סופרות יהודיות גרמניות
קטגוריה:מהגרות מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:ילידות 1897
קטגוריה:נפטרות ב-1942
טרייסי רואיז

טרייסי לאוניני רואיז-קונפורטו (באנגלית: Tracie Lehuanani Ruiz-Conforto; נולדה ב-4 בפברואר 1963) היא שחיינית צורנית אמריקאית בעבר. היא האלופה האולימפית הראשונה (לוס אנג'לס 1984) זוכת 2 מדליות זהב, סגנית אלופה אולימפית (סיאול 1988), אלופת עולם (גואיאקיל 1982) ו-6 פעמים אלופת ארצות הברית (1981–1986).

== ביוגרפיה ==
טרייסי רואיז נולדה וגדלה בהונולולו.

===אלופת עולם===
באליפות עולם שנערכה בגואיאקיל, אקוודור 1982 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות האישית (192.300 נק'), לפני קלי קריצ'קה מקנדה (188.983 נק') ומיוואקו מוטויושי מיפן (181.600 נק') ומדליית כסף בתחרות הזוגות ביחד עם קנדי קוסטי (188.650 נק'), אחרי שרון המברוק וקלי קריצ'קה מקנדה (190.541 נק') ולפני מאסאקו פוג'יווארה ויקוקו אבה מיפן (181.900 נק').

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בקראקס, ונצואלה בשנת 1983 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בתחרות האישית ובתחרות הזוגות.

===אלופה אולימפית===
לראשונה נערכה תחרות שחיה צורנית במשחקים האולמפיים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) ורואיז, זכתה בשתי מדליות זהב, בתחרות אישית (198.467 נק') לפני קרולין ולדו מקנדה (195.300 נק') ומיוואקו מוטויושי (187.050 נק') ובתחרות זוגות ביחד עם קנדי קוסטי (195.584 נק') לפני שרון המברוק וקלי קריצ'קה (194.234 נק') ומיוואקו מוטויושי סייקו קימורה מיפן (187.992 נק').

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה ארצות הברית בשנת 1987 היא זכתה במדליית זהב בתחרות האישית בפעם השנייה ברציפות.

באולימפיאדת סיאול (1988) היא זכתה במדליית כסף בתחרות האישית (197.633 נק') אחרי קרולין ולדו (200.150 נק') ולפני מיקאקו קוטאני מיפן (191.850 נק') ולא הצליחה להגן על תוארה.

== חיים אישיים ==
בשנת 1985 נישאה רואיז למייקל אנתוני קונפורטו, שחקן פוטבול בפן סטייט. בנם, מייקל קונפורטו הוא שחקן מצטיין בבייסבול וביתם ג'קלין משחקת כדורגל.

== הישגים ותארים ==
במהלך הקריירה זכתה רואיז ב-41 מדליית זהב בתחרויות לאומיות ובינלאומיות.

בשנת 1993 נכללה רואיז בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייניות צורניות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:שחייניות צורניות באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אלופות עולם בשחייה צורנית
קטגוריה:אלופות אולימפיות: שחייה צורנית
קטגוריה:אלופות אולימפיות מארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
ג'ילי CK

ג'ילי CK (בשפות סיניות: 吉利自由艦, באנגלית: Geely CK) היא מכונית משפחתית קומפקטית מתוצרת יצרנית הרכב הסינית ג'ילי, אשר יוצרה בין השנים 2016–2005

באורוגוואי "ג'ילי CK" יוצרה על ידי Nordex, ברוסיה "ג'ילי CK" יוצרה על ידי יצרנית הרכב הרוסי AMUR (Ural Automobiles and Motors) בין השנים 2008–2007.

==ממאפייני "ג'ילי CK"==
* 4 דלתות - סדאן.
* 4 מושבים.
* מנוע בנזין.
* מנוע קדמי.
* סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2
* מנוע קירור מים.
* דגם "ג'ילי CK" משמש ניידת משטרה במשטרת קובה.
* בקולומביה נמכרו מכוניות "ג'ילי CK" כמוניות בגרסת מנוע 1,342 סמ"ק
* בשנת 2015 עבר דגם "ג'ילי CK" מתיחת פנים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="90">
קובץ:Geely CK Cuba.jpg | "ג'ילי CK" (צולם בקובה)
קובץ:Geely CK sg.jpg | "ג'ילי CK"
קובץ:Geely, Cienfuegos.jpg | "ג'ילי CK"
קובץ:Gleagle Ziyoujian -- Auto Chongqing -- 2012-06-07.jpg | "ג'ילי CK"
קובץ:Geely CK 1.3 GS 2010 (13911845409).jpg | "ג'ילי CK" דגם "1.3 GS", שנת 2010
קובץ:Cuba police car 05.JPG | "ג'ילי CK" - ניידת משטרה במשטרת קובה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מוניות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2005
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב המורכבים ברוסיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באורוגוואי
CK
אליז ריווה

אליז ריווה, הידועה גם בשם מר מארי אליזבת דה ל'אוכריסטי (בצרפתית: Élise Rivet, Mère Marie Élisabeth de l'Eucharistie; 19 בינואר 1890, דרריה, אלג'יריה – 30 במרץ 1945, מחנה הריכוז ראוונסבריק, גרמניה) הייתה נזירה קתולית וגיבורת מלחמת העולם השנייה. ריווה התנדבה ללכת לתא הגז, במקום אם לילדים שנשלחה לתא הגזים, במחנה ראוונסבריק, מספר שבועות לפני שחרור המחנה.

== ביוגרפיה ==
ריווה נולדה לאם אלזסית ואב לקצין הצי הצרפתי באלג'יריה.<ref name="Catholique">[https://web.archive.org/web/20170728040515/http://lyon.catholique.fr/?Elise-Rivet-1890-1945 catholique à Lyon]</ref> לאחר מות אביה בשנת 1910, עברה עם אמה לליון. היא עבדה זמן במספרה לפני שהצטרפה למנזר האחיות "Notre Dame de Compassion" בליון בשנת 1912. בשנת 1933 שינתה את שמה לאם מארי אליזבת דה ל'אוכריסטי, אם המנזר.<ref name="Saidel2004"></ref><ref name="Curvat2003"></ref>

== מלחמת העולם השנייה ==
לאחר נפילת הרפובליקה הצרפתית השלישית בידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, היא החלה להסתיר פליטים מהגסטפו ובסופו של דבר השתמשה במנזר שלה לאחסון נשק ותחמושת של הרזיסטאנס (MUR) לבקשתו של אלברט צ'מבונט.

ב־24 במרץ 1944, היא ועוזרתה נעצרו על ידי הגסטפו ונלקחו לכלא מונטלוק בליון. משם היא הובלה לרומאנוויל, לפני שנשלחה למחנה הריכוז ראוונסבריק בגרמניה. שם, הפשיטו אותה מבגדיה הדתיים והיא נשלחה לעבודות כפייה. ב-30 במרץ 1945, התנדבה ריווה ללכת לתא הגזים, במקום אם לילדים רק שבועות לפני שגרמניה נכנעה ללא תנאי.<ref>[http://www.chgs.umn.edu/museum/exhibitions/ravensbruck/rivet.html University of Minnesota Centre for Holocaust and Genocide Studies]</ref><ref name="Cabanel2012"></ref> היא הייתה בת 55 במותה.

== הנצחה ==
בשנת 1961 כיבדה אותה ממשלת צרפת את דיוקנה על בול דואר "הגיבורים של ההתנגדות". רחוב הנושא את שמה נחנך בבריגנאי (ליון) ב-2 בדצמבר 1979. בשנת 1996 הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם.<ref name="Yadvashem1"></ref> בשנת 1997 הוענקה לה לאחר מכן בשם "Médaille des Justes" (מדליית הצדק). בשנת 1999, נקרא אולם הרצאות במכון למדעי דה לום בליון לכבודה "Salle Élise Rivet."

== ראו גם ==
* מקסימיליאן קולבה

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
קטגוריה:נזירות נוצריות
קטגוריה:נספים במחנות ריכוז והשמדה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ראוונסבריק
קטגוריה:מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:צרפתיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1890
קטגוריה:נפטרות ב-1945
ויליאם פיגני

ויליאם פיגני (באנגלית: William Piguenit ; 27 באוגוסט 1836 – 17 ביולי 1914) היה צייר נוף אוסטרלי.

== ראשית חייו ==
פיגני נולד בהובארט, טסמניה, לפרדריק לה גיט פיגני ומרי אן לבית איגלסדן. פרידריך עבר לארץ ואן דימן בשנת 1830, ומרי אן עקבה אחריו. הם התחתנו בהובארט בשנת 1833. <ref></ref> ההשפעות האמנותיות הראשונות שלו הגיעו מאימו, שהקימה בית ספר לנשים צעירות בו לימדה "צרפתית, מוזיקה וציור".

== קריירה ==
בשנת 1850 הוא הפך לשרטט במחלקת המדידות של טסמניה, ועבד במיוחד על הסקר הגאולוגי של טסמניה. במהלך עבודה זו סיפק פיגני איורים ליתוגרפיים. הוא לקח שיעורי ציור מהאמן המהגר הסקוטי פרנק סי. דנט (1822–1891). עד שקיבל מחיר טוב עבור ציור של המושל סר ג'יימס אגניו וזכה להצלחה מסוימת כצייר. פיגני עזב את השירות הציבורי בשנת 1873 כדי להקדיש את זמנו לציור. ציוריו של נופי טסמניה הביא במהרה ביקורות חיוביות. הוא היה שותף לחקירה, לתיאור ולסקר של החלק המערבי של טסמניה. הציורים שהפיק ממערב טסמניה נרכשו על ידי ממשלת טסמניה במסגרת אישור מיוחד של הפרלמנט. <ref>"Noted Australian Artist: Death of Mr. Piguenit". The Daily Telegraph: 6. 20 July 1914.</ref>

== ניו סאות' ויילס ==
לאחר שעבר לניו סאות' ויילס בשנת 1880 עבודותיו של פיגני כללו את נהרות דרלינג, נפאן והוקסברי וכן את נהר ליין קוב קרוב לביתו באנטרס היל. בשלב זה הוא הפך למייסד חברת האמנות של ניו סאות' ויילס. מאוחר יותר, במהלך ביקורו בטסמניה, הבחינה ליידי המילטון, אשתו של המושל רוברט המילטון, ברישומים רבים שלו, והם נרכשו על ידי הממשלה לגלריית הובארט.

בשנת 1898 ובשנת 1900 ביקר באירופה והציג בלונדון ובפריז. בשובו לאוסטרליה הוא זכה בפרס וויין בשנת 1901 עם "סערת הרעם" שלו. <ref>"Wynne Prize". AGNSW prize record. Art Gallery of New South Wales. 1901</ref> בשנת 1903 הוזמן על ידי נאמני האמנות בניו סאות' ויילס לצייר את הר קושצ'יוסקו. בסוף המאה הוא נחשב לצייר הנוף המוביל יליד אוסטרליה.

== מוות ==
פיגני נפטר ב־17 ביולי 1914 בביתו, בפרבר האנטרס בסידני. הוא נקבר בבית העלמין שדה מארס.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:William Charles Piguenit00.jpg|
File:Wc Piguenit - Kosciusko - Google Art Project.jpg|
File:W.C. Piguenit - Near Liverpool, New South Wales - Google Art Project.jpg
File:William Piguenit - The Summit of the King William Range, Tasmania, 1902.jpg|
File:W C. Piguenit - An Australian fjord - Google Art Project.jpg|
 File:William Piguenit - The Flood in the Darling 1890.jpg
File:Wc Piguenit - Mount Olympus, Lake St Clair, Tasmania, the source of the Derwent - Google Art Project.jpg
File:Wc Piguenit - An Australian mangrove, ebb tide - Google Art Project.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1836
קטגוריה:נפטרים ב-1914
עמרי שרת

עמרי שרת (נולד ב-25 באוקטובר 1989) הוא משורר ויוצר ישראלי.

==ביוגרפיה==
שרת נולד בגבעתיים לאריה, מהנדס בניין, ורותי, אדריכלית. בצבא שירת בחיל חימוש ולאחר מכן עבר לחיל האיסוף הקרבי.

סיים תואר ראשון בלשון ובהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים. למד בתוכניות המצטיינים של בית הספר מנדל ללימודים מתקדמים במדעי הרוח. הוא דוקטורנט למקרא באוניברסיטה העברית. שימש כעוזר הוראה במקרא ובעברית מקראית, וכיום עוזר מחקר לפרופסור ברוך שורץ. הוא בין מקימיו של בית המדרש העברי, בית מדרש ירושלמי וקהילתי ללימוד מעמיק בתחומי הרוח. הוא מרצה, והרצה בין היתר בכנס החברה למדעי היהדות בסן דייגו, בשנת 2019, על מחקרו בנושא תאולוגיית המקדש בתקופת שיבת ציון.

שרת עוסק גם בניקוד ספרי שירה וכתבי עת. בין היתר ניקד את ספריהם של המשוררים ישראל דדון, שרי שביט ועמנואל יצחק לוי.

==כתיבה==
שרת החל לכתוב בגיל 15. את שירו הראשון "משקע" פרסם בעיתון "הארץ". את ההשראה לשיריו הוא שואב בין היתר ממקורות יהודיים, ואותם הוא משלב בשיריו.

שיריו פורסמו בעיתונות ובכתבי עת רבים, בהם "הארץ", "הו!", "משיב הרוח" ו"עיתון 77". הוא מופיע גם בערבי שירה רבים. הוא הקריא משיריו בין היתר בתוכנית הרדיו "ברית מילה" בהנחיית שלומי חתוכה.

הוא ערך את גיליון ע"ב של כתב העת "משיב הרוח": "לפני ולפנים - שירים על ספר ויקרא".

שיריו התפרסמו בין היתר באנתולוגיה "קצה הנפש", אנתולוגיה על שירי מצוקות נפש, שערכו גל נתן ואמיר סומר. הוא פרסם את המסה "על חוט העלילה ועל חוט החיים" בכתב העת "הו!" בשנת 2020, בגיליון "מהי ספרות". טורים לשוניים שלו פורסמו גם באתר "929 - תנ"ך ביחד".

==ספרו==
ספרו "אל תעשה מזה עניין" יצא לאור בשנת 2019 בהוצאת מוסד ביאליק, במסגרת סדרת "כבר" בעריכת ליאת קפלן. הספר זכה לביקורות חיוביות.
על שיריו שהתפרסמו בספרו זכה בפרס שרת התרבות למשוררים בראשית דרכם לשנת תשע"ו ובפרס רחל נגב לשירה לשנת תשע"ז. ספרו זכה במלגת בוסתן לשנת 2021.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.elihirsh.com/?p=6958 עמרי שרת, אל תעשה מזה עניין], בתוך: אלי הירש קורא שירה
* [https://soundcloud.com/user-158323362/131119a עמרי שרת, ראיון על "אל תעשה מזה עניין"] - מיה סלע ויובל אביבי, "מה שכרוך", 13 בנובמבר 2019, רדיו כאן 11
* [https://gluya.org/author/omrish/ שירי עמרי שרת], מגזין גלויה: על זוגיות, הלכה ומיניות
* [https://www.makorrishon.co.il/culture/161715/ שְׁבָרִים מִתְחַנְּנִים לָעוּף, 12 משוררים כותבים שירים שבליבם חומה, פרויקט מיוחד]. בת אל קולמן, ו׳ באב ה׳תשע״ט (7 באוגוסט 2019), מוסף תרבות, מקור ראשון
* 
* [https://www.kolhehamon.org/post/%D7%97%D7%92%D7%99%D7%AA-%D7%91%D7%AA-%D7%90%D7%9C%D7%99%D7%A2%D7%96%D7%A8-%D7%A2%D7%99%D7%95%D7%9F-%D7%91%D7%A1%D7%A4%D7%A8-%D7%90%D7%9C-%D7%AA%D7%A2%D7%A9%D7%94-%D7%9E%D7%96%D7%94-%D7%A2%D7%A0%D7%99%D7%99%D7%9F-%D7%9C%D7%9E%D7%A9%D7%95%D7%A8%D7%A8-%D7%A2%D7%9E%D7%A8%D7%99-%D7%A9%D7%A8%D7%AA?fbclid=IwAR2dD-aSsh1rpQK9P-fmJevwp2dKCpL8CU6F8svRU6CuoxFs82bYs6ePBec קול ההמון], חגית בת אליעזר, עיון בספר 'אל תעשה מזה עניין' למשורר עמרי שרת
* 
* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=28891 ברית מילה - מחזור שירה ליום הכיפורים, כאן 11.] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון שמעון בן צבי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
קרולין ולדו

קורלין ג'יין ולדו, OC (באנגלית: Carolyn Jane Waldo, OC; נולדה ב-11 בדצמבר 1964) היא שחיינית צורנית קנדית בעבר. היא אלופה אולימפית (סיאול 1988) בעלת 2 מדליות זהב, סגנית אלופה אולימפית (לוס אנג'לס 1984) ואלופת עולם (מדריד 1986).

== ביוגרפיה ==
ולדו נולדה וגדלה במונטריאול.

===סגנית אלופה אולימפית===
לראשונה נערכה תחרות שחיה צורנית במשחקים האולמפיים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) וולדו, זכתה במדליית כסף, בתחרות אישית (195.300 נק') אחרי טרייסי רואיז מארצות הברית (198.467 נק') ולפני מיוואקו מוטויושי מיפן (187.050 נק').

במשחקי חבר העמים שנערכו באדינבורו, סקוטלנד ביולי 1986 זכתה ולדו עם מישל קמרון במדליית זהב בתחרות הזוגות.

===אלופת עולם===
שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה במדריד, ספרד באוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות זהב, בתחרות אישית (200.033 נק'), לפני שרה ג'וזפסון מארצות הברית (194.967 נק') ומוריאל הרמין מצרפת (188.250 נק'), בתחרות זוגות ביחד עם מישל קמרון (196.267 נק'), לפני האחיות התאומות קארן ושרה ג'וזפסון (193.401 נק') ומגומי איטו ומיקאקו קוטאני מיפן (185.467 נק') ובתחרות הקבוצתית לפני קנדה ויפן.

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת סיאול (1988) היא זכתה בשתי מדליות זהב, בתחרות האישית (200.150 נק') לפני טרייסי רואיז (197.633 נק') ומיקאקו קוטאני (191.850 נק') ובתחרות הזוגות ביחד עם מישל קמרון (197.717 נק') לפני קארן ושרה ג'וזפסון (197.284 נק') ומיקאקו קוטאני ומיאקו טנקה (190.159 נק').

== הישגים ותארים ==
בשנת 1994 נכללה ולדו בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייניות צורניות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:שחייניות צורניות באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:אלופות עולם בשחייה צורנית
קטגוריה:אלופות אולימפיות: שחייה צורנית
קטגוריה:אלופות אולימפיות מקנדה
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1964
הרולד ספטימוס פאוור

הרולד ספטימוס פאוור (באנגלית: Harold Septimus Power; 31 בדצמבר 1877 – 3 בינואר 1951) היה אמן אוסטרלי יליד ניו זילנד, שהיה אמן מלחמה רשמי של אוסטרליה במלחמת העולם הראשונה.

== ביוגרפיה ==
הרולד ספטימוס פאוור נולד ב-31 בדצמבר 1877, בדנידין, ניו זילנד, לפיטר פאוור, כובען יליד אירלנד, ולרעייתו הסקוטית ג'יין.<ref name=":0">Holden, Robert, 'Power, Harold Septimus (1877–1951)', Australian Dictionary of Biography, National Centre of Biography, Australian National University</ref> משפחתו נדדה לאוסטרליה עוד כשהיה צעיר. בשנות העשרה המוקדמות שלו הוא עזב את בית המשפחה כדי לחיות חיים כאמן.

== ציורים מוקדמים ==
לאחר עיסוקים מגוונים עבר פאוור לאדלייד שם החל את לימודי האמנות. <ref>Reid, John B. (1977). Australian Artists at War, Vol. 1, p. 15.</ref> הוא הציג בשנת 1899 עם מועדון האמנות במלבורן וזמן קצר לאחר מכן עבר לאדלייד שם עבד כמאייר וכקריקטוריסט פוליטי עבור "האובזרוור" של אדלייד, ומגזינים נוספים. בשנת 1904 הוזמן על ידי נאמני לצייר תמונות בעלי חיים. ב-17 בספטמבר, באותה שנה, נישא לרעייתו הראשונה איזבל לורה באטרוורת'.

בין 1905 ל-1907 פאוור למד באקדמיה ז'וליאן בפריז, והתיישב מאוחר יותר בלונדון. הוא הפך לחבר ב ובאגודת ציירי בעלי החיים. במהלך תקופה זו, הציג גם באקדמיה המלכותית לאמנויות.

תערוכת היחיד הראשונה התקיימה באולם הגילדה במלבורן, אוסטרליה ביוני 1913. במהלך תערוכה זו הציג ציורי צבעי שמן וצבעי מים של נופים כפריים ששימשו תפאורות לסצנות סוסים ולצייד.<ref name=":0" />

== מלחמת העולם הראשונה ==
לאחר פרוץ המלחמה בקיץ 1914 מינתה ממשלת אוסטרליה רשמיים לתאר את פעילות הכוח האוסטרלי באזורי המלחמה באירופה. בשנת 1917 הוצמדו הציירים לדיוויזיה הראשונה, מספטמבר עד דצמבר של אותה שנה ואז שוב באוגוסט בשנה שלאחר מכן. <ref></ref>

כאמן המלחמה הרשמי הוא נודע בזכות תיאור בעלי החיים בשדה הקרב ובמיוחד הסוסים. לאחר המלחמה, המשיכו את החוזה איתו במשרד למשך שני העשורים הבאים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:Camel corps at Magdhaba.jpg|גדוד רוכבי גמלים

File:Harold Septimus Power - Bringing up the guns.jpg|סוחבים תותחים

File:Septimus Power - The battle before Villers-Bretonneux, August 8th, 1918 - Google Art Project.jpg|קרב בצרפת, 1918

File:The gunners, France.jpg|התותחנים
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

 

קטגוריה:ציירים אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1877
קטגוריה:נפטרים ב-1951
שרה וייס מאודי

שרה וייס מאודי (באנגלית: Sarah Weiss Maudi; נולדה ב-1975) היא עורכת דין ודיפלומטית ישראלית, סגנית יו"ר ועדת המשפט של האו"ם. 

== ביוגרפיה ==

מאודי בוגרת תואר ראשון בהצטיינות מאוניברסיטת פנסילבניה, תואר שני בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת הרווארד ותואר במשפטים (J.D Degree) מאוניברסיטת ניו יורק. היא מוסמכת לעריכת דין מטעם לשכות עורכי הדין של ניו יורק ושל ישראל.<ref name=":1" />

עבדה כעורכת דין במשרד עורכי הדין GKH & CO. לימדה משפט בינלאומי פומבי בקריה האקדמית אונו. עבדה במחלקת הליטיגציה של משרד המשפטים ושימשה כחוקרת משפט השוואתי בבית הדין הגבוה לצדק תחת השופטת דורית בייניש. כיהנה כמנהלת המחלקה הכללית למשפט בינלאומי במשרד החוץ, שם שימשה כמומחית למשפט ימי והומניטרי. הקימה את רשת 'נשים בדיפלומטיה' המאגדת דיפלומטיות מרחבי העולם.<ref name=":0" />

בשנת 2018 החלה לעבוד בארגון האומות המאוחדות בניו יורק.<ref name=":1"></ref> באוקטובר 2020 מונתה לסגנית ועדת המשפט של ארגון האומות המאוחדות, וכנציגת קבוצת המדינות המערביות והיא הישראלית הראשונה שמכהנת בתפקיד זה<ref name=":0"></ref><ref></ref>. ב-2019 מונתה ליו"ר המשלחת הישראלית לוועידה הבין-ממשלתית של האומות המאוחדות בעניין שימוש בר קיימא של המגוון הביולוגי הימי באזורים שמעבר לתחום השיפוט הבינלאומי.

== חיים אישיים ==
נשואה ואם לשלושה ילדים.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:משפטנים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:משפטניות ישראליות
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975