OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דז'יאלושיצה

דז'יאלושיצה (בפולנית: Działoszyce; ביידיש: דזיאלאשיץ, דזיאלושיץ, זאלעשיץ) היא עיירה במחוז פינצ'וב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

דזיאלושיץ' נזכרת לראשונה בשנת 1220, ובשנת 1409 העניק לה מלך פולין ולדיסלב השני יגיילו זכויות עיר. תחילה השתייכה העיירה למשפחת אוסטרוגסקי, ולאורך השנים שימשה כנקודת מעבר בנתיב המסחר של קרקוב.

==יהודי דז'יאלושיצה==

שרידי בית הכנסת המקומי
נראה שיהודים התיישבו בדז'יאלושיצה מאז שהוענקו לה זכויות עיר. מאמצע המאה ה-18 נעשו היהודים לרוב בעיירה, והפכו את היישוב למרכז מסחר ומלאכה לכפרי הסביבה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 5,618 יהודים, מתוך 6,755 תושבים.

לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, מונה בה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים כוח אדם לעבודות כפייה, שבוצעו גם במחנות עבודה.

משנת 1941 הורע מצבם של יהודי העיירה, ונאסר עליהם לצאת מהעיירה לקניית מזון. במקרה אחד הוצאו להורג 6 יהודים שעברו על האיסור, ובמקרה נוסף 4 יהודים. בחורף 1942 נצטוו יהודי העיירה למסור לגרמנים את דברי הפרווה שלהם, ובאביב 1942 צוו יהודי העיירה לשלם לגרמנים סכום כופר גבוה.

ב-2 בספטמבר 1942 כותרה העיירה בידי אנשי ס"ס ושוטרים פולנים, ויהודיה נצטוו להתכנס בכיכר השוק המקומית. בשלב זה מאות מיהודי העיירה הצליחו להימלט ממנה ליערות הסביבה. בכיכר השוק נערכה ביהודים סלקציה, כאשר כ-1,200 עד 2,000 יהודים, בעיקר מבוגרים וילדים, נרצחו בבורות ירי שהוכנו בבית העלמין היהודי המקומי. יתר יהודי העיירה, בנוסף לפליטים יהודים רבים שהגיעו והובאו אליה, כ-15,000 איש, הועברו לעיירה מייחוב, שם הוחזקו בשדה פתוח שעות רבות ללא מזון ושתייה, ונערכה בהם סלקציה יחד עם יהודים נוספים מהסביבה שהובאו למקום. כ-2,000 צעירים, ובהם 800 מתושבי דז'יאלושיצה, הועברו למחנות עבודה באזור קרקוב, והיתר שולחו באמצעות קרונות משא למחנה ההשמדה בלז'ץ.

מעט היהודים שהושארו בדז'יאלושיצה לאחר האקציה, לצד מאות מהיהודים הנמלטים ששבו אליה, הועסקו בידי הגרמנים באיסוף ובמיון הרכוש היהודי הנותר בעיירה, ובאוקטובר 1942 גורשו כולם למחנות עבודה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/409 דז'יאלושיצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:בורות ירי בשואה
ולדימיר דובוב

ולדימיר דובוב (ברוסית: Владимир Дубов; נולד ב-7 בפברואר 1958) הוא איש עסקים, פוליטיקאי ואוליגרך יהודי רוסי. היה מבעלי חברת יוקוס. מתגורר כיום בישראל. בין השנים 1999 ל-2003 שימש כחבר בדומה.

== קורות חיים ==
נולד למטווי דובוב, אשר היה סוחר תבואה עשיר ומקורב לשלטון הסובייטי. דובוב למד כימיה באוניברסיטת מוסקבה ולאחר סיומה בין השנים 1979 ל-1989 היה חוקר במכון לטמפרטורות גבוהות של האקדמיה הרוסית למדעים.

בשנת 1989 פנה אליו מיכאיל חודורקובסקי וצירף אותו להנהלת בנק מנטפ (Банк МЕНАТЕП) שהיה בבעלותו, כשאחת מהסיבות הייתה להשתמש בקשריו של אביו של דובוב כדי לעזור לבנק לזכות לגישה לעסקים עם המדינה. בהמשך נהיה דובוב לאחד מבעלי המניות העיקריים בבנק ובחברת האנרגיה יוקוס.

בשנת 1999 נבחר לפרלמנט הרוסי ושימש בין השאר כחבר בתת-ועדה לענייני מיסוי. בין השאר ניסה בתפקידו לקדם את האינטרסים של חברת יוקוס של חודורקובסקי}.

לאחר ששותפו חודורובסקי נעצר ברוסיה, נמלט דובוב לישראל באוקטובר 2003. בינואר 2004 הוצא נגדו צו מעצר לאחר שהואשם בהעלמת מס ברוסיה בהקשר לחברת יוקוס. בפברואר הציעו השותים ביוקוס להעביר את אחזקתם לממשלת רוסיה תמורת שחרור חודורקובסקי. הם איבדו את מניותיהם בחברה אך חודורקובסקי לא שוחרר. בפברואר 2005, בעת ביקור בארצות הברית, הוזמן לסעודת ערב עם הנשיא בוש.

בספטמבר 2005, רכשה קבוצת מנטפ חברת טלקום באוקראינה.

בישראל מתגורר דובוב בכפר שמריהו. הוא מחזיק בחברת החזקות, יחד עם מיכאיל ברודנו, שבבעלותה מועדון כושר בראשון לציון ואת חברת ד.ב עתיד מרקטינג, שעוסקת בשיווק יין. דובוב הוא בעלים של יקב אמפורה. הוא שותף בהקמת קרן נדב יחד עם לאוניד נבזלין ומיכאל ברודנו.

בספטמבר 2015, חשפה העיתונאית שרון שפורר כי דובוב נתן הלוואה בסך 600 אלף שקל לשר זאב אלקין.
אלקין סירב למסור לאיזו מטרה ובאילו תנאים ניטלה ההלוואה, אך טען שההלוואה נלקחה באישור ובהתייעצות עם אייל ינון, היועץ המשפטי לכנסת. בעקבות הפרסום, משרד המשפטים ערך לאלקין הסדר ניגוד עניינים מיוחד בכל הנוגע ליחסיו עם דובוב.

==ראו גם==
* מיכאיל חודורקובסקי
* יוקוס
==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים רוסים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הרוסי
קטגוריה:כפר שמריהו: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1958
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
קבוצת ארמיות קורלנד

קבוצת ארמיות קורלנד (בגרמנית: Heeresgruppe Kurland) הייתה קבוצת ארמיות גרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
באוגוסט 1944, לקראת סיומו של מבצע בגרטיון, בה כמעט חוסלה קבוצת ארמיות מרכז, כותרה קבוצת ארמיות צפון בקורלנד שבלטביה, אך היטלר סירב לבקשת היינץ גודריאן לפנותם לגרמניה. ב-15 בינואר 1945 הוחלף שם קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות קורלנד, ולותר רנדוליץ מונה למפקדה. ב-27 בינואר מונה היינריך פון ויטינגהוף למפקד קבוצת הארמיות, אך ב-10 במרץ חזר רנדוליץ לפקד על קבוצת הארמיות. ב-25 במרץ מונה קרל הילפרט למפקד קבוצת הארמיות, ופיקד עליה עד סוף המלחמה. ב-1 במאי הועלה הילפרט לדרגת גנרל אוברסט, וב-8 במאי 1945 נכנעה קבוצת הארמיות כגוף אחד ונלקחה בשבי.

==מפקדים==
* לותר רנדוליץ (15 בינואר 1945 - 27 בינואר 1945)
* היינריך פון ויטינגהוף (27 בינואר 1945 - 10 במרץ 1945)
* לותר רנדוליץ (10 במרץ 1945 - 25 במרץ 1945)
* קרל הילפרט (25 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

==סדר הכוחות==
בסוף המלחמה ב-8 במאי 1945, כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות:
{| class="wikitable" border=0 
!קבוצת ארמיות
! ארמייה
! קורפוס
! דיוויזיה
|-
| ROWSPAN=24 |קבוצת ארמיות קורלנד
| ROWSPAN=11 | הארמייה ה-16
| ROWSPAN=5 | הקורפוס ה-16
| דיוויזיית הלופטוואפה ה-21
|-
| הדיוויזיה ה-81
|-
| הדיוויזיה ה-300
|-
| הדיוויזיה ה-218
|-
| הדיוויזיה ה-205
|-
| ROWSPAN=3 | קורפוס האס אס ה-6
| דיוויזיית ואפן גרנדיר אס אס ה-19
|-
| הדיוויזיה ה-24
|-
| דיוויזיית הפאנצר ה-12
|-
| ROWSPAN=2 | הקורפוס ה-38
| הדיוויזיה ה-329
|-
| הדיוויזיה ה-122
|-
| ROWSPAN=1 | עתודת הארמייה
| הדיוויזיה ה-207
|-
| ROWSPAN=11 | הארמייה ה-18
| ROWSPAN=2 | הקורפוס ה-1
| הדיוויזיה ה-132
|-
| הדיוויזיה ה-225
|-
| ROWSPAN=3 | הקורפוס ה-2
| הדיוויזיה ה-87
|-
| הדיוויזיה ה-126
|-
| דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-563
|-
| ROWSPAN=3 | הקורפוס ה-10
| הדיוויזיה ה-30
|-
| הדיוויזיה ה-263
|-
| הדיוויזיה ה-121
|-
| ROWSPAN=2 | הקורפוס ה-50
| הדיוויזיה ה-11
|-
| הדיוויזיה ה-290
|-
| ROWSPAN=1 | עתודת הארמייה
| דיוויזיית הפאנצר ה-14
|-
| ROWSPAN=1 | עתודת קבוצת הארמיות
|
| הדיוויזיה ה-52
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Heeresgruppen/HeeresgruppeKurland.htm קבוצת ארמיות קורלנד] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קורלנד
קרוס אסול

קרוס אסול פוטבול קלוב (בספרדית: Cruz Azul Fútbol Club, מועדון כדורגל צלב כחול), המוכר גם כדפורטיבו קרוס אסול, או בפשטות קרוס אסול, הוא מועדון כדורגל מקסיקני המשחק בליגת העל המקסיקנית.

== היסטוריה ==
המועדון נוסד ב-22 במאי 1927 על ידי חברת המלט "קואופרטיבה קרוס אסול" בעיר חאסו (כיום סיודד קואופרטיבה קרוס אסול) שבמדינת אידלגו במרכז מקסיקו. בשנת 1971 עבר המועדון למקסיקו סיטי, אל אצטדיון האצטקה, ומאז 1996 מארח המועדון את משחקיו הביתיים באצטדיון אסול בדרום-מערב העיר. מאז היווסדו השתתף המועדון ב-71 עונות בליגת העל וב-4 עונות בליגת המשנה המקסיקנית.

תור הזהב של המועדון החל בטרבל היסטורי (הראשון עבור קבוצה בקונפדרציית CONCACAF, והחמישי בעולם כולו) בשנת 1969 ונמשך לאורך שנות השבעים, אז זכה המועדון במרבית תאריו. לאחר מכן באה תקופה ארוכה של "בצורת", שנפסקה בעונות 1996 ו-1997, עם האליפות והגביעים שהושגו בשנים אלו ברמה הלאומית והבינלאומית. בעונת 2013/14 שב המועדון וזכה בתואר הבכיר ביבשת - ליגת האלופות של CONCACAF.

המועדון ניצב במקום הרביעי בטבלת הזכיות באליפות מקסיקו, עם 9 זכיות, אליהן מתווספות 4 זכיות בגביע מקסיקו, 2 זכיות באלוף האלופים (Campeón de Campeones) וזכייה בסופר קאפ המקסיקני. ברמה היבשתית, קרוס אסול, עם 6 זכיות בליגת האלופות של CONCACAF (מרביתן תחת שמה הישן של התחרות - גביע CONCACAF לאלופות), שנייה לקלוב אמריקה, המועדון המצליח ביותר באמריקה הצפונית עם 7 זכיות. קרוס אסול היה גם המועדון המקסיקני הראשון שהגיע למעמד גמר גביע ליברטדורס (בשנת 2001). ב-1972 נוצח המועדון בגמר גביע אינטראמריקנה על ידי נסיונל האורוגוואית.

סקרים שבוצעו בין השנים 2008 ו-2013 מצאו כי המועדון הוא השלישי ברמת הפופולריות שלו במקסיקו, אחרי קלוב אמריקה וגוודלחרה.

אוהדי קרוס אסול במשחק מול [[קורינתיאנס הברזילאית]]

==שחקנים בולטים==

*קרלוס ארמוסיו (מלך השערים ההיסטורי)
*מאורו קאמורנזי
*ריקרדו אוסוריו
*סבסטיאן אבראו
*חאבייר אקינו
*מריאנו פאבונה
*טאופילו גוטיירס
*פרנסיסקו חאווייר רודריגס

==תארים==
לאומיים
* ליגת העל המקסיקנית - 9: 1968/69, מקסיקו 1970, 1971-72, 1972-73, 1973-74, 1978-79, 1979-80, אינביירנו 1997, קלאוסורה 2021
* הגביע המקסיקני - 4: 1968/69, 1996/97, קלאוסורה 2013, אפרטורה 2018
* אלוף האלופים - 2: 1968/69, 1973/74
* הסופר קאפ המקסיקני - 1: 2018/19
בינלאומיים
* גביע CONCACAF לאלופות/ליגת האלופות של CONCACAF - 6: 1969, 1970, 1971, 1996, 1997, 2013/14
* גביע ליברטדורס
** סגנות - 1: 2001
* גביע אינטראמריקנה
** סגנות - 1: 1972

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל מקסיקניות
קטגוריה:מקסיקו סיטי: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1927
ממלכת חג'אז

ממלכת חג'אז (בערבית: مملكة الحجاز) הייתה מדינה בהנהגת השושלת ההאשמית שהכריזה עצמאות מן האימפריה העות'מאנית בחבל חג'אז ב-1916. היא נכבשה על ידי סולטנות נג'ד באמצע שנות ה-20 שהכריזה על השטח המשותף כממלכת נג'ד וחג'אז. השושלת ההאשמית המשיכה לשלוט על חלקה שבאמירות עבר הירדן.

== היסטוריה ==
במהלך מלחמת העולם הראשונה הבריטים ניהלו התכתבויות באוקטובר 1915 עם שריף מכה חוסיין בן עלי במהלכן הבטיח סיר הנרי מקמהון שעמד אז בראש השגרירות הבריטית בסולטנות מצרים כי הבריטים יכירו בו מלך של כלל המדינות הערביות של אסיה פרט ללבנון, מערב סוריה, דרום ומזרחה של חצי האי ערב. מבחינת הבריטים היה המקום אסטרטגי למען ניצחונם עקב הימצאות מסילת הרכבת החיג'אזית העות'מאנית. על סמך ההבטחה התחיל השריף את המרד הערבי כנגד העות'מאנים במהלכה נפגעה המסילה מספר פעמים.

לאחר סיום המלחמה בציפייה למימוש ההבטחות הכריז על עצמו חוסיין בן עלי כמלך על כלל הערבים. בריטניה בעקבות הסכם הסודי עם צרפת קיבלה רק היותו מלך חג'אז אך כפיצוי על גילוי ההסכם נתנה לצאצאיו את השטחים בעבר הירדן ועיראק. עד אז ב-1919 חוסיין ניסה לאחד את הערבים בעצמו והתחיל בקרבות עם סולטנות נג'ד. הוא הובס אך כוחות בריטיים מנעו את תבוסתו הסופית.
בעקבות ההפסד העלה חוסיין את המיסים והוסיף כסף לצבאו.

בנובמבר 1923 נערכה ועידה בכווית, בתיווך בריטי, בין נציגי השריף חוסיין לנציגי אבן סעוד.
במרץ 1924 בעקבות ביטול הח'ליפה העות'מאני הכריז חוסיין על עצמו כח'ליפה, דבר שהרגיז את השושלת הסעודית בנג'ד.
ב-14 באוגוסט 1924 פתח השליט הסעודי הווהאבי, אבן סעוד, בהתקפה על ממלכת החג'אז.
מכיוון שבקיץ חוסיין כונן יחסים עם ברית המועצות ונפתחה בג'דה קונסוליה רשמית, הבריטים, שהיו עוינים את שניהם, לא התערבו רשמית.
בעקבות זאת, ב-3 באוקטובר 1924 נאלץ חוסיין להיענות לדרישת נכבדי מכה ולוותר על כס מלכות החג'אז לטובת בנו, עלי. ב-12 באוקטובר כבשו הסעודים את מכה, הכו את השלטון ההאשמי, והבריחו את חוסיין מממלכתו. בשלהי 1924, כאשר עמדו הסעודים לחסל את ממלכת החג'אז, העבירו הבריטים את אזור
מעאן, כולל נמל עקבה, לתחומי אמירות עבר הירדן.

עלי בן חוסיין נסוג עם כוחותיו ממכה ומאל-מדינה והגן על ג'דה במשך שנה. באוקטובר 1925 שליטה של נג'ד אבן סעוד בתמורה למספר ויתורים השיג את ההכרה דה פקטו של בריטניה בסיפוח חג'אז. ב-22 בדצמבר אותה השנה ג'דה נכנעה, עלי עזב את הממלכה ואצילים נשבעו אמונים לאבן סעוד עוד קודם לכן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות לשעבר באסיה
קטגוריה:ערב הסעודית: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר במזרח התיכון
קטגוריה:מדינות ערב לשעבר
Sorrow Throughout the Nine Worlds

Sorrow Throughout the Nine Worlds (מאנגלית: צער בתשעת העולמות) הוא מיני אלבום של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית אמון אמארת'.

==רשימת שירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אמון אמארת'.

==מבצעים==
אמון אמארת
* יוהאן הג - שירה
* אולאבי מיקונן - גיטרה
* אנדרס האנסון - גיטרה
* טד לונדסטרם - גיטרה בס
* ניקו מהרה - תופים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.metal-archives.com/albums/Amon_Amarth/Sorrow_Throughout_the_Nine_Worlds/634 האלבום באתר Encyclopaedia Metallum]

קטגוריה:אלבומי אמון אמארת'
ולטר וייס

גנרל-אוברסט ולטר וייס (בגרמנית: Walter Weiß; 5 בספטמבר 1890 – 21 בדצמבר 1967) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
וייס נולד ב-5 בספטמבר 1890 בטילזיט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1908 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-59 (פומרניה ה-4 - פרייהר הילר פון גרטרינגן), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. ב-24 ביולי 1915 הועלה לדרגת אובר לוטננט, וב-15 ביולי 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר וייס ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. באביב 1927 מונה וייס למפקד פלוגה 1 ברגימנט הרגלים ה-7 (הפרוסי), באביב 1929 מונה למפקד פלוגה 16 ברגימנט ההוא. ב-1 ביוני 1931 הועלה לדרגת מיור, ובאביב 1932 מונה לקצין מטה בברסלאו. בשנת 1933 מונה לקצין מטה בפיקוד הרגלים ה-2. ב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה לראש מטה הדיוויזיה ה-12. ב-1 במרץ 1937 הועלה וייס לדרגת אוברסט, וב-1 במאי 1938 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-1.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה מונה וייס לראש מטה הקורפוס ה-1, והשתתף עמו במערכה בפולין, כחלק מהארמייה השלישית במסגרת קבוצת ארמיות צפון, ובמערכה על צרפת כחלק מהארמייה השישית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה הרביעית, במסגרת קבוצת ארמיות B. ב-1 בספטמבר 1940 הועלה וייס לדרגת גנרל מיור, וב-15 בדצמבר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-97. ב-15 בינואר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-26, ופיקד עליה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת הארמייה התשיעית. במהלך הקרב על מוסקבה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-6, שבתחילה היה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולאחר מכן תחת פיקוד הארמייה התשיעית. ב-1 בינואר 1942 הועלה וייס לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 ביולי 1942 מונה למפקד הקורפוס ה-27, ולחם עמו לסירוגין כחלק מהארמיות התשיעית והרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-1 בספטמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-3 בפברואר 1943 מונה למפקד הארמייה השנייה, ובין השאר פיקד עליה גם במהלך קרב קורסק. ב-1 בפברואר 1944 הועלה וייס לדרגת גנרל אוברסט, וב-12 במרץ 1945 מונה למפקד קבוצת ארמיות צפון, ופיקד עליה עד לכניעתה ב-2 באפריל 1945. בתחילת מאי נפל וייס בשבי צבא ארצות הברית.

===לאחר המלחמה===
במרץ 1948 שוחרר וייס מהשבי. לאחר שחרורו התגורר וייס באשפנבורג עד למותו ב-21 בדצמבר 1967.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/W/WeissW-R.htm ולטר וייס] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי הארמייה השנייה (ורמאכט)
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1967
מת לחיות (סדרת סרטים)

מת לחיות (אנגלית: Die Hard) היא סדרת סרטי פעולה המבוססת על רב-המכר Nothing lasts forever מאת רודריק ת'ורפ.

גיבור הסרטים הוא ג'ון מקליין (מגולם על ידי ברוס ויליס), שוטר אמריקאי בניו יורק ולוס אנג'לס שנאלץ להתמודד עם מצבים מסכני חיים כגון מתקפות טרור, כאשר הוא התקווה היחידה להצלת המצב.

==סרטים==
===מת לחיות (1988)===

הסרט נפתח בערב חג המולד, כאשר ג'ון מקליין מגיע ללוס אנג'לס כדי לפגוש את פרודתו הולי (בוני בדליה). במהלך מסיבה באותו המבנה, קבוצת טרוריסטים מזרח גרמניים בהנהגתו של האנס גרובר (אלן ריקמן) משתלטים על המבנה. מקליין נמלט, מתחבא בבניין ומגלה את מטרתם האמיתית של הטרוריסטים - שוד של 640 מיליון דולר. מקליין מחסל את הטרוריסטים ומציל את המשתתפים.

===מת לחיות 2 (1990)===

הסרט מתרחש שנה לאחר אירועי הסרט הראשון, בערב חג המולד. ג'ון מקליין מחכה לאשתו בנמל תעופה בוושינגטון הבירה, כאשר שכירי חרב משתלטים על מגדל הפיקוח ומסכנים את חיי הנוסעים, ביניהם אשתו של מקליין. מקליין מחסל את שכירי החרב והטיסות נוחתות בשלום.

===מת לחיות 3 (1995)===

בסרט השלישי, ג'ון מקליין חוזר לניו יורק סיטי, פרוד, מושעה מהמשטרה ומכור לשתייה. טרוריסט בשם "סיימון" (ג'רמי איירונס) מאיים לפוצץ מטעני חבלה ברחבי העיר, אלא אם כן מקליין ישחק איתו גרסה מעוותת של "הרצל אמר".
זאוס קארבר (סמואל ל. ג'קסון), בעל חנות מהארלם, מציל את מקליין לאחר האתגר הראשון, וממשיך לעזור לו. ה-FBI מגלה שסיימון הוא אחיו של האנס גרובר, הטרוריסט שנהרג על ידי ג'ון מקליין בסרט הראשון. מלבד נקמה במקליין, מסתבר שסיימון משתמש באיום על מטעני חבלה כהסחה (להעסיק את כל משטרת ניו יורק) בזמן שהוא שודד בתחכום את וול סטריט. מקליין עוקב אחרי סיימון, מסכל את מזימתו ומחסל אותו.

===מת לחיות 4.0 (2007)===

הסרט הרביעי מתרחש ביום העצמאות האמריקני, עשור אחרי הסרט השלישי. ג'ון מקליין גרוש ומופרד מבתו לוסי (מרי אליזבת' וינסטד). ה-FBI שולח את מקליין ללכוד את מאתיו פרל (ג'סטין לונג), האקר מחשבים. טרוריסטים קיברנטיים פורצים למחשבי ה-FBI, ומתנקשים שנשכרו על ידי תומאס גבריאל (טימותי אילופנט) מנסים להתנקש במקליין ובפרל. מקליין חושף את הטרוריסטים ומחסל אותם.

===מת לחיות ביום טוב (2013)===

הסרט החמישי מתרחש חמש שנים לאחר הרביעי, בערים שונות באוקראינה. ג'ון מקליין מגלה שבנו, ג'ון "ג'ק" מקליין נעצר במוסקבה ומואשם ברצח. מקליין מגלה שג'ק הוא סוכן CIA במסווה שמרגל אחרי ויקטור צ'אגרין, בכיר רוסי. יחד הם מחסלים את ויקטור ואת בתו, אירינה.

==הכנסות==
{| class="wikitable"
|-
! סרט !! תאריך יציאה !! הכנסות !! תקציב
|-
| מת לחיות || 15 ביולי 1988 || $140,767,956 || $28,000,000
|-
| מת לחיות 2 || 4 ביולי 1990 || $240,031,094 || $70,000,000
|-
| מת לחיות 3 || 19 במאי 1995 || $366,101,666 || $90,000,000
|-
| מת לחיות 4.0 || 27 ביוני 2007 || $383,531,464 || $110,000,000
|-
| מת לחיות ביום טוב || 14 בפברואר 2013 || $304,654,182 || $92,000,000
|-
! סך הכל !! - !! $1,435,086,362 !! $390,000,000
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:סדרות סרטי פעולה
דיווין

דיווין (בבלארוסית: Дзівін, דזיווין; ברוסית: Дивин; בפולנית: Dywin) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בתת-מחוז קוברין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

התיעוד הראשון לעיירה הוא משנת 1466, ובאמצע המאה ה-16 קיבלה זכויות עיר. בשנת 1795 סופחה העיירה לאימפריה הרוסית, וכעבור זמן מה הועברה לבעלותו של המצביא הרוסי פיוטר רומיאנצב.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בשטח פולין.

==יהודי דיווין==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בדיווין הוא מאמצע המאה ה-16. בשנת 1878 נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים מתוך קרוב ל-2,500 תושבים. בשריפה גדולה שפרצה בעיירה בשנת 1892, נשרפו כל בתי הכנסת בה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים. בתקופה זו פעל בעיירה סניף של תנועת בית"ר.

בימים הראשונים למבצע ברברוסה, בסוף יוני 1941, נכנסו לעיירה הגרמנים, והקימו בה גטו פתוח. בגטו זה רוכזו כ-1,000 יהודים, ובהם תושבים מכפרי הסביבה.

בסוף קיץ 1942 נרצחו כל יהודי הגטו מחוץ לעיירה, ונקברו בקבר אחים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/413 דיווין] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ברסט: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
קטגוריה:גטאות בבלארוס
ריוגו (אסטרואיד)

האסטרואיד ריוגו (שמאל) לעומת האסטרואיד [[איטוקאווה, אותו חקרה גשושית היאבוסה הראשונה]]
רְיוּגוּ (שם מלא: ריוגו 162173; באנגלית: 162173 Ryugu השמעה) הוא אסטרואיד קרוב ארץ. מרחקו הרב ביותר מהשמש במסלולו סביבה (אפהליון) הוא 1.42 יחידות אסטרונומיות, ומרחקו הקרוב ביותר אליה במסלול (פריהליון) הוא 0.96 יחידות אסטרונומיות, כלומר הוא חוצה במסלולו את מסלול כדור הארץ (שמרחקו מהשמש מוגדר כיחידה אסטרונומית אחת), ועל כן האסטרואיד מסווג כאסטרואיד אפולו. האסטרואיד התגלה במאי 1999 על ידי פרויקט LINEAR. קוטרו עומד על כ-900 מטר. הוא נחשב לאסטרואיד מסוג C, העשירים בפחמן ומכילים גם תרכובות אורגניות.

האסטרואיד נבחר על ידי סוכנות החלל היפנית ליעד המחקר של משימת היאבוסה 2, שהגיעה לאסטרואיד בשנת 2018, אספה ממנו מספר דגימות שחזרו לכדור הארץ לניתוח ב-5 בדצמבר 2020. הגשושית ביצעה פיצוץ מבוקר מעל האסטרואיד, כדי להדוף כלפיו קליע שיצור מכתש פגיעה מלאכותי, ממנו נלקחה דגימה של חומר תת-קרקעי.

שם הקוד הראשוני שניתן לו לאחר גילויו היה 1999 JU<sub>3</sub> עם המספר הסידורי 162173. לאחר שנבחר כיעד למשימת היאבוסה 2, קראה בשנת 2015 סוכנות החלל היפנית לציבור הרחב להציע לו שם. באוקטובר אותה שנה פורסם שמתוך 7,336 הצעות נבחר השם ריוגו, ארמונו של מלך הדרקון בקרקעית הים לפי המיתולוגיה היפנית. 

לפי הסיפור המיתולוגי, אוראשימה טארו , ביקר בארמון וכשרצה לחזור לביתו הוא קיבל מבתו של אל הים קופסה, תוך כדי שהיא מזהירה אותו לבל יפתח אותה. כאשר הוא חוזר לכפר שלו הוא מגלה כי עברו שלוש מאות שנים. מתוך שכחה הוא פותח את הקופסה וכאשר עשה זאת הזדקן בפתאומיות ומת. הבחירה בשם, לפי סוכנות החלל היפנית, נעשתה בשל מוטיב "החזרת האוצר" בסיפור והדמיון למשימת החזרת הדגימה של היאבוסה 2. השם הפך לרשמי לאחר אישור מהאיגוד האסטרונומי הבינלאומי.

==ראו גם==
*רשימת אסטרואידים
*איטוקוואה
*בנו (אסטרואיד)

==קישורים חיצוניים==

*[http://ssd.jpl.nasa.gov/sbdb.cgi?sstr=162173;orb=1;old=0;cov=0;log=0;cad=0#discovery ריוגו], במאגר הגופים הקטנים של המעבדה להנעה סילונית (JPL) של נאס"א
*[https://web.archive.org/web/20141106113004/http://earn.dlr.de/nea/162173.htm ריוגו], באתר European Asteroid Research Node
*[https://www.youtube.com/watch?v=TDbtQd4LeuA סרטון אנימציה] המתאר את משימת היאבוסה 2 עם מידע ואנימציה של האסטרואיד, בערוץ סוכנות החלל היפנית ביוטיוב 
*
*

==הערות שוליים==

ריוגו
ריוגו
קטגוריה:גופים קרובי ארץ
טלטל

טלטל
טַלְטַל הוא מוט עשוי מתכת המחבר את הבוכנה אל גל הארכובה במנועי בוכנה, יחד הם יוצרים מנגנון דחיפה ומשיכה פשוט, הממיר תנועה קווית לתנועה סיבובית.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:מנועים
קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
קטגוריה:מוטות
אוחילה (אלבום)

אוחילה : שירים וניגונים לימי תשובה הוא אלבום הבכורה של הזמרת אודהליה ברלין. האלבום הוא אלבום הופעה כפול שהוקלט בהופעה חיה לנשים, שהתקיימה בערב יום הכיפורים ה'תש"ע (26 בספטמבר 2009) בבית אבי חי בירושלים ויצא כעבור כשנה.

מילות כל השירים מן המקורות, למעט השיר סליחות שנכתב והולחן על ידי ברלין.

==רשימת השמעה==

==קרדיטים==
*אודהליה ברלין - קלידים ושירה
*קרן גולן - חליל צד
*מיכל בהט - תופים ושירה (אחת שאלתי)
*הודיה בונאר - שירה (שמעתי שמעך)
*משה (מוסא) ברלין - קלרינט (הוקלט באולפן)
*ניצן פרי - הקלטה, עריכה, מיקסים ובאס
*איציק פיליבה, מאסטר דיסק - עריכה דיגיטלית
*הילה שילוני - צילומים
*יעל קבסה - עיצוב גרפי
* הקלטות נוספות ועריכה - באולפן של ניצן בגבעת ישעיהו

==בעקבות האלבום==
המופע "אוחילה" התקיים בפעם השנייה בערב יום הכיפורים ה'תשע"א, סמוך ליציאת האלבום לאור, וזכה אף הוא להצלחה שהובילה להפיכת המופע לקבוע, כשמידי שנה הוא עובר לאולם גדול יותר, והחל משנת ה'תשע"ה (2014) הוא מתקיים בבנייני האומה. המופע הרביעי, שהתקיים בערב יום הכיפורים התשע"ג, יצא לאור אף הוא כאלבום הופעה תחת השם "אחלה פניו" (2013).

==מקורות==
* הערות אלבום

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://xn--eebamk3bedg.com/album/6/אוחילה אוחילה] באתר שירת נשים
* [http://nocs.acum.org.il/acumsitesearchdb/album?albumid=073387 אוחילה] באתר אקו"ם

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2010
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי מוזיקה יהודית
קטגוריה:אלבומי הופעה בהוצאה עצמית
יואכים למלזן

גנרל יואכים למלזן (בגרמנית: Joachim Lemelsen; 28 בספטמבר 1888 – 30 במרץ 1954) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
למלזן נולד ב-28 בספטמבר 1888 בברלין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-40, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר למלזן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בנובמבר 1931 הועלה למלזן לדרגת אוברסט לוטננט, ובשנת 1932 מונה למפקד הגדוד ה-3 של רגימנט הארטילריה ה-5. ב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הארטילריה ייטרבוג. ב-1 באפריל 1935 מונה למפקד האקדמיה הצבאית בדרזדן, וב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1 במרץ 1938 מונה למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29, וב-1 באפריל 1939 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה למלזן מפקד הדיוויזיה הממונעת ה-29, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין, כחלק מהקורפוס ה-14 במסגרת הארמייה העשירית. בתחילת המערכה על צרפת לחם למלזן עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט, וב-29 במאי מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-5, שהייתה חלק מהקורפוס הממונע ה-15 במסגרת הארמייה הרביעית, במקום מקס פון הרטליב-ואלספורן. ב-1 באוגוסט 1940 הועלה למלזן לדרגת גנרל חיל התותחנים (שהומרה ב-1941 לדרגת גנרל חיל השריון), וב-25 באוקטובר 1940 מונה למפקד הקורפוס הממונע ה-47. במהלך מבצע ברברוסה פיקד על הקורפוס שבפיקודו שהיה חלק מארמיית הפאנצר השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב סמולנסק ובקרב על מוסקבה. ב-27 ביולי 1941 קיבל למלזן על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס ה-47 לקורפוס פאנצר, וב-15 ביולי 1942 קיבל למלזן את עיטור הצלב הגרמני בזהב. במהלך קרב קורסק לחם למלזן עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ועל פעולותיו בקרבות קיבל ב-7 בספטמבר 1943 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

ב-24 באוקטובר 1943 מונה למלזן למפקד הארמייה העשירית בחזית האיטלקית, וב-31 בדצמבר 1943 הועבר לעתודת המילואים. ב-3 במאי 1944 מונה למפקד הארמייה הראשונה בחזית המערבית, וב-5 ביוני 1944 מונה למפקד הארמייה ה-14 בחזית האיטלקית. ב-24 באוקטובר 1944 מונה שוב למפקד הארמייה העשירית, וב-22 בפברואר 1945 מונה שוב למפקד הארמייה ה-14. ב-2 במאי 1945 עם כניעת כל הכוחות הגרמניים באיטליה, נכנע למלזן בראש כוחותיו, ונלקח לשבי הבריטי.

===לאחר המלחמה===
למלזן שוחרר מהשבי ב-10 באפריל 1948. לאחר שחרורו התגורר למלזן בנירנברג עד למותו ב-30 במרץ 1954.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/L/LemelsenJ-R.htm יואכים למלזן] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי הארמייה הראשונה (ורמאכט)
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954
משימה בשטח האויב

משימה בשטח האויב (אנגלית: Submerged) הוא סרט פעולה אמריקאי משנת 2005 שצולם ברובו בבולגריה.

הסרט נכתב ובוים על ידי , בכיכובם של סטיבן סיגל, , ויני ג'ונס ו. הסרט הופץ ישירות לספריות הווידאו ול-DVD בארצות הברית ב-31 במאי 2005.

==עלילה==
כריס קודי (סטיבן סיגל) הוא שכיר חרב בכיר שלקח חלק במבצע סמוי כדי לעצור פעולת טרור גדולה על אדמת ארצות הברית. פעולת טרור שהאו"ם סירב להאמין שהיא עומדת לקרות. קודי ואנשיו שחלקם יוצאי יחידות מיוחדות בריטיות וחלקם יוצאי יחידות מיוחדות אמריקאיות נאלצו לשבור מספר חוקים כדי לבצע את תפקידם, הטביעו ספינה שנשאה חומרי נפץ, ולכן נכלאו.

שגרירת ארצות הברית במונטווידאו מתודרכת על ידי סוכנים מיוחדים שמדען בשם ליידר העביר שטיפת מוח ובאמצע התדרוך הם הורגים אותה ומתאבדים. פגישת חירום נקבעת במשרדי ה- CIA בה הדוקטור סוזאן צ'אפל (כריסטין אדמס) מעדכנת את הנוכחים כי נתיחת הגופות מעידה על שליטה במוחם של הסוכנים שהרגו.

צוות קומנדו מכוח דלתא בפיקודו של קולונל שארפ נשלח לאורוגוואי במטרה לחקור את המתרחש. אבל גם הקולונל היה תחת השפעת שטיפת המוח ולכן לא תפקד. כתוצאה מכך אנשי כוח דלתא נפלו למארב ונכנעו, נלקחו לבסיס הטרור, שם גם הם עברו שטיפת מוח.

ארצות הברית מגייסת את חבורת האסירים לחיסול המקום בו מוחזקים החיילים ולהשבתם לידי כוחות הצבא, וזאת בתמורה לביטול עונש המאסר שלהם ומענק של 100,000 דולר לכל אחד מהם. אל הקבוצה מצטרפים הסוכן פלטשר וד"ר סוזן צ'אפל והם טסים במסוק אל היעד. קודי חושד בפלטשר ולכן מדמה ירידה לקרקע ומשאיר את פלטשר שם, בזמן שההליקופטר ממשיך ליעד אחר, שם הם פוגשים את דמיטה שהביאה רכב שטח.

אחד מהצוותים של קודי משתלט על צוללת, קודי והיתר משתלטים על בסיס הטרור ושובים חלק מהחיילים שעברו שטיפת מוח, כולם נכנסים לצוללת ושם מתנהל מאבק בין אנשיו של קודי לבין החיילים שעברו שטיפת מוח, ספינה של צי ארצות הברית משגרת טיל אל הצוללת, אולם קודי ושארית אנשיו הספיקו להימלט לסירת הצלה ולא היו בצוללת שטבעה. 

קודי הצליח להשתלט על המטה של ליידר, שם פלטשר הרג את ליידר, ולחסל את המבצע של השתלטות על מוחם של אנשים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2005
יסעורון גלאפגוס

להקת יסעורוני גלאפגוס
יסעורון גלאפגוס (שם מדעי: Oceanites gracilis) הוא מין של עוף ים קטן מהמשפחה יסעורונים דרומיים ולשעבר במשפחת היסעורוניים שבסדרת היסעוראים. יסעורון זה נמצא בימים של מערב האוקיינוס השקט בסמוך לחופי דרום אמריקה. יש לו 2 תת-מינים שהם גם שני סוגי אוכלוסיות:
*O. g. gracilis - הנפוץ בחופי פרו וצ'ילה באזור זרם הומבולדט.
*O. g. galapagoensis - המצוי באיי גלאפגוס ומכאן שמו.

יסעורים אלה שחורים וקטנים עם אזור שת לבן, מקור היסעורון מעוגל מעט והוא בעל חוש ריח. הם מתקבצים בלהקות באוקיינוס או באיי גלאפגוס ליד החופים וניזונים מיצורי פלנקטון קטנים. הם מעופפים ממש מעל המים עם רגליים מושטות קדימה, ומריחים את היצורים הקטנים שמרכיבים את הפלנקטון וחוטפים אותם מן המים. הם יכולים לעופף גם בשעות החשיכה ולא נרתעים גם ממים סוערים. הם יודעים גם לצלול אבל משיגים את המזון בדרך כלל מפני המים, לעיתים נדירות גם יצללו כדי לתפוס דג קטן או רכיכה.

הם מעופפים טובים אך בחוזרם ליבשה הם מגושמים מאוד בהליכה. הם נחים בנקרות צוקים במושבות או בחפירות של ארנבונים. בשל גודלם הקטן הם עלולים להיטרף על ידי עופות ים טורפי כמו שחפים, פריגטות, עקבי גלאפגוס, חמסנים וינשופים.

הם נצפים לעיתים קרובות אך לא ברור מה מצב הרבייה שלהם. נמצא רק קן אחד ששייך ליסעורון זה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1859
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי דניאל אליוט
קטגוריה:יסעורונים דרומיים
שחף אמריקני

שחף אמריקני (שם מדעי: Leucophaeus) הוא סוג במשפחת השחפיים החיים בעולם החדש ביבשת אמריקה, שלשעבר סווגו בסוג שחף (Larus).
== מאפיינים ==
אלו שחפים בינוניים בגודלם עם נוצות כהות, ראשים שחורים ועיניים בולטות בדרך כלל. השחפים האמריקאים חיים לאורך החופים של אמריקה, בעיקר אמריקה הדרומית וגם בכמה איים כולל באיי גלאפגוס ואיי פוקלנד והם מסתגלים למגוון תנאי אקלים.

==מינים==
ישנם חמישה מינים בסוג:
*שחף דולפין (Leucophaeus scoresbii)
*שחף גריי (Leucophaeus modestus)
*שחף לבה (Leucophaeus fuliginosus) - שוכן באיי גלאפגוס ומצוי בסכנת הכחדה בטבע 
*שחף צוחק (Leucophaeus atricilla)
*שחף אפור-זנב (Leucophaeus pipixcan)

== גלריה ==
<gallery>
Lava gull pair.jpg
20090102-IMG 0098 (15907074950).jpg
Larus pipixcan (8396070520).jpg
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל פרידריך ברוך
קטגוריה:שחפיים
תור גלאפגוס

תור גלאפגוס המכונה גם יונת גלאפגוס (שם מדעי: Zenaida galapagoensis) היא מין של יונה ממשפחת היוניים, האנדמית לאיי גלאפגוס ששוכנים ממערב למדינת אקוודור והיא היונה היחידה החיה באיים בטבע. התור חי ברחבי כל האיים ונמצא בעיקר באזורים הצחיחים והמדבריות באיים. היא נפוצה בעיקר בחנובסה ואספניולה.

אורכו של התור 18-23 ס"מ ומשקלו 67-92 גרם בממוצע. זו יונה קטנה בצבע חום-זהוב בפלג הגוף העליון ובכנפיים שמנוקדות בנוצות שחורות מעט ולבנות מעט (בקדמת הכנף). החזה ורוד והעורף מפוספס בורוד-שחור-לבן. הראש חום עם עין כחולה גדולה ופסים שחורים ולבנים משני עבריה. הרגליים קצרות ואדומות והתור לא נוהג לעופף הרבה, אף על פי שהוא יכול אם יש צורך.

היונה חיה רוב הזמן על הקרקע ומחפשת מזון. היא אוכלת זרעים שונים, פירות של קקטוסים הנפוצים באיים כמו קקטוסי Opuntia וחרקים קטנים. היונה חיה עם בן זוג כמו רוב היונים והרבייה מתרחשת במשך כל השנה כשהם מקננים ודוגרים על הביצים בקן בין ענפי הקקטוסים.

ליונה אין טורפים יבשתיים אף על פי שעקב הגלאפגוס, עופות הפרגטה וינשופים עלולים לטרוף את גוזליה. בנוסף היא מאוימת מחיות פולשות שהאדם הביא לאיים ועלולים לפשוט על קנים או לטרוף יונים משוטטות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160304000748/http://natur.bildene.no/shopexd.asp?id=1488 תור גלאפגוס בnatur.bildene]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:יוניים
קטגוריה:איי גלאפגוס: עופות אנדמיים
שחף לבה

סנטה קרוס.]]
שחף לבה או שחף מקפץ (שם מדעי: Leucophaeus fulginosus) הוא מין שחף שחור האנדמי לאיי גלאפגוס.
== מאפיינים ==
השחף מזכיר בצבעיו את צבעי הלבה המכסה את האיים, ומכאן שמו. כנפיו אפורות עם פס לבן באמצען, בטנו אפורה בהירה ורגליו שחורות. הראש שחור, העיניים גדולות ובעלות קו שחור מעליהן ומתחתן. המקור ארוך עם תוך אדמדם. השחפים הצעירים בצבעים חומים יותר.

שחף זה חי בחופי איי גלאפגוס באיים: סנטה קרוס, איסבלה, סן קריסטובל וחנובסה והוא אחד ממיני השחפים הנדירים ביותר: אוכלוסייתו מונה 300-600 זוגות בוגרים בלבד. 

שחף זה, שלא כמו שאר מיני השחפים, אינו נוהג להתלהק אלא חי בזוגות. כמו רוב העופות טרופיים אין לו עונת הזדווגות קבועה במחזור השנה. הקן מוטל על הקרקע ובו 2-3 ביצים מוסוות בצבע חום-זית. הגוזלים חשופים לסכנה מצד טורפים כמו ינשופים, פריגטות, שחפים אחרים וגם יונקים שפלשו לאיים כמו עכברים וחתולים.

הוא עצמו צד דגים, סרטנים, גוזלים של עופות אחרים וחיות יבשה קטנות כמו צבי ים צעירים ואיגואנות צעירות. הוא גם חוטף ואוכל ביצים של עופות אחרים.

==קישורים חיצוניים== 

* [https://birdsoftheworld.org/bow/species/lavgul1/cur/introduction שחף לבה], באתר-birdsoftheworld

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1841
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:שחפיים
קטגוריה:איי גלאפגוס: עופות אנדמיים
ורמיליון

ורמיליון (שם מדעי: Pyrocephalus rubinus) היא ציפור שיר טיפוסית ממשפחת הטירניים בעלת צבע אדום החיה בטבע במגוון מקומות מחיה לאורך יבשת אמריקה כולל באיי גלאפגוס. צבעוניים ורבגוניים הרבה יותר מקרוביהם למשפחה.

== מאפיינים ==
הוורמיליון היא ציפור קטנה שאורכה 13-14 ס"מ ומשקלה 11-14 גרם. הזכרים אדמים עזים עם נוצות עליונות חומות כהות וציצה לראשם. הנקבות חומות ודהויות יותר עם לחיים לבנים. לשני המינים מקור חזק ובולט.

הוורמיליון חי באתרים פתוחים ברחבי אמריקה משיחים, סוואנות ויערות נשירים לשדות חקלאיים, ביצות, חופים ואף למדבר, אף ששם הם לא נפוצות. תפוצתם משתרעת מקנדה עד למרכז ארגנטינה, אבל בעיקר באמריקה המרכזית ומקסיקו. הם הצליחו להגיע אפילו לאיי גלאפגוס הנמצאים במרחק רב מהיבשת.

הציפור אוכלת כל וניזונה כמו אחיותיה לסוג בעיקר מחרקים כמו זבובים, חיפושיות וחגבים, אותם הם תופסים מצלילה מתואמת על החרק המופתע, וגם מזרעים. הם יאכלו גם מזונות קטנים אחרים שימצאו כמו יצורים מתים ביצים ואפילו יצללו לצוד דגים.
הנקבות בונות קן גדול על העץ עשוי מקורי עכביש, משי ועלים, בתוכו הנקבה מטילה 2-3 ביצים לבנות עליהם היא דוגרת בלי עזרת הזכר. לעיתים נטפלים לקינם הפזאיים מהמין Molothrus ater. הגוזלים גם עלולים להיטרף על ידי טורפים שונים כמו עורבים, נחשים, סנאים ורקונים ועופות אחרים כמו קרוטופגה אני (Crotophaga ani) יהרגו את הגוזלים בלי לאכול אותם.

== מיון ==
ישנם 12 תת-מינים הנבדלים בעיקר בצבע הנוצות והפסים על הראש:
*P. r. ardens
*P. r. blatteus
*P. r. cocachacrae
*P. r. dubius
*P. r. flammeus
*P. r. mexicanus
*P. r. nanus
*P. r. obscurus
*P. r. pinicola
*P. r. piurae
*P. r. rubinus
*P. r. saturatus

הורמילונים אינם בסכנת הכחדה, אך מאוימים באזורים מקומיים ואוכלוסיות מסוימות נמצאות בירידה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בודארט
קטגוריה:טירניים
קטגוריה:בוליביה: עופות
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:אקוודור: עופות
חקיין אספניולה

חקיין אספניולה (שם מדעי: Mimus macdonaldi) היא ציפור שיר השייכת למשפחת החקייניים, אנדמית לאיי גלאפאגוס.

החקיין בעל נוצות בצבע אפור-חום מנוקד והבטן לבנה. העיניים צהובות ובולטות והמקור שחור וארוך מעט. הזנב והרגליים גם ארוכים יותר מציפור שיר טיפוסית ואורכו הכללי הוא 28 ס"מ בממוצע.

החקיין אנדמי לאי אספניולה ונפוץ ביערות טרופיים ויבשים בעיקר, אך גם בחופי הים ובמנגרובים. עופות אלו אינם חוששים מבני-אדם המתקרבים אליהם ואף עשויים לחטוף להם חפצים, כמו בקבוקים, מהיד.
החקיינים הם אוכלי כל הניזונים מזרעים, פירות, חסרי חוליות שונים וגם מביצים של צבי ים, ביצי עופות אחרים, שליות של אריות ים ונבלות, בעיקר שאריות טרף של עקבי גלאפגוס. הם גם מוצצים דם מפצעיהם של עופות ים גדולים.

החקיינים נמצאים בסכנה בטבע עקב הפגיעה באיזון האקולוגי באיי גלאפאגוס והכנסת יצורים טורפים למערכת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1890
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט ריג'ווי
קטגוריה:חקייניים
קטגוריה:איי גלאפגוס: עופות אנדמיים
חקיין גלאפגוס

חקיין גלאפגוס (שם מדעי: Mimus parvulus) היא ציפור שיר גדולה החיה ואנדמית לאיי גלאפגוס ושייכת למשפחת החקייניים החיים ברחבי אמריקה.

== מאפיינים ==
חקיין גלאפגוס מגיע לאורך 25–26 ס"מ ומגיע משקל 50 גרם. הוא בעל נוצות אפורות עם מקור שחור וארוך ועיניים בולטות וצהובות עם "מסיכה" שחורה בין העיניים. זנבו חום וארוך יחסית וגם הרגליים ארוכות מעט.
החקיין נפוץ רק באיי גלאפגוס לאורך מגוון טווחי בתי גידול ממדבריות קקטוסים ועד חופים געשיים. הוא מקנן בעיקר באזורים של עצי קקטוס. הוא הנפוץ ביותר מבין 4 מיני החקיינים האנדמיים לגלאפגוס.
החקיין הוא אוכל-כול הניזון מזרעים, פרחים וחרקים כמו רוב הציפורים אך גם מביצי צבי ים, שליות של אריות ים ואף תוקף עופות ים גדולים ומוצץ את דמם כמו הפרוש הערפדי. הוא גם מפיץ זרעים של פירות פולשים לאיים.

== תת-מינים ==
*M. p. barringtoni.
*M. p. bauri.
*M. p. hulli.
*M. p. parvulus.
*M. p. personatus.
*M. p. wenmani

מצב שימורו הוא ללא חשש, אבל כמו רוב החיות של גלאפגוס הוא מאוים מהשינויים שהאדם יצר באיים, בין השאר הבאת חתולים וכלבים שעלולים לטרוף גוזלים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:חקייניים
קטגוריה:איי גלאפגוס: עופות אנדמיים
קתרטס יערות

קתרטס יערות (שם מדעי: Cathartes melambrotus) הוא מין עוף דורס ממשפחת הקונדוריים (נשרי העולם החדש) החיים באמריקה. הקתרטס הוא עוף גדול ושחור עם פנים ורודות וחשופות מנוצות והוא קרובם של המינים קתרטס תרנגולי וקתרטס סוואנה.
== מאפיינים ==
דורס זה מצוי בטבע באמריקה הדרומית ביערות גשם לחים ואזורים טרופיים דומים. הוא גדול מאוד ומוטת כנפיו מגיעה ל-166–178 סנטימטרים בממוצע, אורכו 64–75 סנטימטרים ומשקלו 1.65 קילוגרם בממוצע. הוא בעל נוצות שחורות על גופו וכנפיו למעט רגליו הבהירות והראש הצהוב בעל המקור המכופף והורוד שמסתיים בקצה לבן. 

הוא ניזון מיצורים מתים ונבלות של טורפים גדולים כמו היגואר, וניזון גם מחרקים ומחיות קטנות כמו לטאות. רוב זמנו הוא מעופף בזרמי אוויר חם ודואה עליהם ללא מאמץ בחיפוש אחר פגרים. הוא מסוגל גם לעוף בים העצים והכנפיים שלו מעוגלות מספיק לשם כך. הוא גם צריך לשתות ולשם כך שותה מהאוויר מבריכות או נחלים ביער. כשחם מאוד הוא מתקרר בדרך ייחודית - הוא מטיל מים על רגליו.

הקתרטס נמצא באזור אגן האמזונאס במדינות: דרום מזרח קולומביה, דרום מזרח ונצואלה, גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם, צפון ומערב ברזיל, צפון בוליביה, מזרח פרו ומזרח אקוודור. הוא מצוי באוכלוסיות גדולות בין 100,000 ל-1,000,000 פרטים, ואיננו נמצא בסכנת הכחדה למרות כריתת היערות באזורו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://neotropical.birds.cornell.edu/portal/species/overview?p_p_spp=118556 קתרטס יערות], באתר neotropical.birds

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלכסנדר ווטמור
קטגוריה:קונדוריים
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:עופות יער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1964
קתרטס סוואנה

קתרטס סוואנה (שם מדעי: Cathartes burrovianus) הוא מין עוף דורס ממשפחת הקונדוריים. אוכל נבלות המצוי באמריקה המרכזית והדרומית החי בטבע בביצות, ערבות ויערות גשם שונים. 

זהו עוף גדול מאוד, שאורכו 53–56 סנטימטרים ואורך מוטת כנפיו 150–165 סנטימטרים. המשקל מגיע ל-1.95-0.95 קילוגרם. הוא מזכיר את הקתרטס התרנגולי, וכמוהו בעל עור חשוף עם גוף גדול בצבע שחור. על הכנפיים סימנים לבנים גדולים והעור החשוף בצבע צהוב ולא לבן כמו קרובו. המקור מוארך ואדמדם והקתרטס בעל חוש ריח מצוין בניגוד לרוב העופות, מה שעוזר לו להריח את הנבלות שהוא ניזון מהם ולאתר אותם בתוך היער הסבוך. כדי למצוא אותם הוא דואה באוויר חם ופורש את כנפיו במאמץ מזערי ותוך כדי מחפש או מרחרח אחרי קורבנות של טורפים גדולים כמו היגואר. כאשר הקתרטס מוצא טרף הוא מתקהל ויכול לסיים ארוחה כזו במהירות.

הם מקננים בחללי עצים או בנקרות ומערות טבעיים והנקבות מטילות 2 ביצים בצבע קרם ועם כתמים. האפרוחים מצמיחים נוצות חודשיים עד שלושה חודשים מבקיעתם.

הקתרטס אינו נמצא בסכנת הכחדה כלשהי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1845
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון קסין
קטגוריה:קונדוריים
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים בסראדו
קרקרה מפוספסת

קרקרה מפוספסת (שם מדעי: Phalcoboenus australis) היא מין של עוף דורס ממשפחת הבזיים החי בטבע בקצוות הדרומיים של אמריקה הדרומית ובעיקר באיי פוקלנד.

הקרקרה היא בין העופות הגדולים במשפחת הבזיים. אורכה 40–60 ס"מ ומשקלה 1,300-1,700 גרם. צבעה שחור, עם חזה חום־כתום מנומר באפור. נוצות הראש והעורף מסולסלות ופרועות מעט, העיניים גדולות והמקור הצהוב חד ביותר.

== מאפיינים ==

=== תפוצה ===
קרקרות אלה נפוצות בעיקר באיי פוקלנד שליד ארגנטינה (ובשליטת בריטניה) וכן באזור ארץ האש. הן נפוצות לאורך כל האי אבל בולטות ליד מושבות רבייה של עופות ים. הן מותאמות גם לתנאים הרריים.

=== תזונה ===
הן אוכלות בשר, נבלות, שאריות מזון פזורות ומסוגלות גם לחפור בקרקע כדי למצוא חרקים או תולעים. בנוסף הן ציידות עופות ים חסרי אונים כמו אפרוחי פינגווינים ואלבטרוסים ועופות חלשים. הן עלולות אפילו לתקוף כבשים חולות או צעירות, דבר שגורם לחקלאים לרדוף אותן. הן צדות בלהקות. להקה גדולה יכולה להתמודד עם גור אריה ים צעיר.

=== שימור ===
ערך 500 פרטים בוגרים של הקרקרה. הקרקרות לא מפחדות מאנשים ואף עלולים לחטוף להם מזון או ממחטות מהיד. הם גם גורמים נזקים למגדלי כבשים שצדו אותם דלדלו את מספרם, אבל כיום הציד שלהם אסור.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

== גלריה ==
<gallery mode="packed" widths="150" heights="135" perrow="4">
קובץ:Phalcoboenus australis 01.jpg
קובץ:SJM 1580 (15908695607).jpg
קובץ:Phalcoboenus July 2015-1.jpg
קובץ:20090105-IMG 0659 (15908702037).jpg
קובץ:Striatedcaracara2.jpg
</gallery>

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:קרקרים
קטגוריה:איי פוקלנד: עופות
בז צוחק

בז צוחק (שם מדעי: Herpetotheres cachinnans) הוא עוף דורס טרופי ממשפחת הבזיים החי ביערות הגשם של אמריקה הדרומית, באמריקה המרכזית ובמקסיקו, והוא המין היחיד בסוגו. הוא ניזון בטבע ממגוון בעלי חיים אך בעיקר מנחשים ומכאן שמו השני בז הנחשים.
== מאפיינים ==
בז צוחק שונה טקסונומית מרוב מיני הבזים שמצויים בסוג בז ומהווה מין ביניים בין בזים לקרקרות - עופות אוכלי נבלות, בעלי מקור גדול ואדום. הוא קרוב בעיקר לסוג בז יערות (Micrastur), שגם חיים באותו אזור באמריקה.

זהו בז בינוני בגודלו ואורכו מגיע ל-46–56 ס"מ, מוטת כנפיו 79–94 ס"מ ומשקלו 600–800 גרם. הנקבות גדולות מהזכרים.

הבז הצוחק הוא גוף צהוב-בהיר עם כנפיים שחורות ו"מסיכה" לאורך הפנים משני צידי העיינים. מעל הראש הלבן ציצה לבנה עם פסים שחורים דקים והמקור הצהוב חזק ומעוקל, טוב בשביל להרוג יצורים קטנים במהירות. הזנב ארוך ומפוספס מעט והרגליים הקטלניות צהובות. הכנפיים של הבז רחבות מאוד וכשהוא עף צורתו מזכירה נץ ולאו דווקא בז. הקולות הייחודיים שלו שהקנו לו את השם צוחק הם קולות חברתיים בסגנון "האהאהא" שחוזר על עצמו בעיקר בעת מלחמה עם יריב או קריאת הזדווגות של הבזים. יש להם גם קריאות דומות לתקשורת בין שני המינים.

הוא חי בטבע ממקסיקו עד פרגוואי וצפון ארגנטינה בעיקר ביערות גשם טרופיים או בסוואנות לחות. עם זאת הוא נמנע מיערות סגורים וסבוכים.

הבז ניזון מהחיות הקטנות שהוא מוצא ביער ובעיקר מנחשים, כולל ארסיים כגון פתן אלמוגים, וכן לטאות, ובנוסף יאכל גם יונקים קטנים שונים, עטלפים ופרוקי-רגליים. בעת שהוא לא מחפש טרף הוא יצור שקט ביותר שכמעט ולא נע ובניגוד לרוב הבזים לא יפגע בעופות קטנים יותר.

בדומה לרוב הבזים, בעונת הרבייה יגן זוג הבזים על הטריטוריה מפני כל בז מסיג גבול.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:בזיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:קוסטה ריקה: עופות
קטגוריה:גואטמלה: עופות
קטגוריה:עופות יער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קרקרה אדומת-גרון

קרקרה אדומת-גרון (שם מדעי: Ibycter americanus) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הבזיים והוא המין היחיד בסוגו. הקרקרה חיה בטבע ביערות של מרכז אמריקה ודרום אמריקה. בניגוד לרוב העופות הדורסים היא מעדיפה לחיות בלהקות קטנות.

תפוצתה בטבע במדינות הטרופיות של אמריקה, מדרום מקסיקו לוונצואלה, ובעיקר באמריקה המרכזית והדרומית. היא חיה ביערות טרופיים ויערות הרריים טרופיים וסובטרופיים ונמצאות רוב הזמן על העצים.

== מאפיינים ==
אורכן של הקרקרות 51 ס"מ בממוצע אצל זכרים ו-56 ס"מ אצל נקבות. אלה עופות שחורים עם פנים וגרון אדומים (ומכאן שמם) ומקור צהוב, למעט פיסה תכלת בקדמתו, גדול ומעוקל. הרגליים אדומות והזנב ארוך. כנפי הקרקרות נועדו כדי לעוף בין עצי היערות והן מעוגלות ומזכירות כנפי נץ.

הקרקרות ניזונות בעיקר מזחלי דבורים וצרעות, לעיתים גם מדבורים בוגרות, וגם מפירות. יצורים בעלי חוליות מאוד נדירים בתפריטן, ונאכלים רק בעתות של מחסור במזון. הן צדות בלהקות, תוקפות ב"הפצצות" מהאוויר קנים של דבורים וצרעות במטרה להפיל אותם מהעץ, ואז בורחות מהנחיל הזועם שלהן. הן קורעות חלקים מהקן הנופל ומתבייתות על השלל הרצוי - הזחלים. הן אינן מראות רגישות לעקיצות דבורים וצרעות אבל לא ברור האם הן חסינות לגמרי לארס. 
כריתת היערות באזור חיותן מצמצמת את כמות הקנים הנחוצים לתזונת הקרקרות, אך בינתיים 
מצב השימור של קרקרה זו הוא ללא חשש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בודארט
קטגוריה:קרקרים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מקסיקו: עופות
קטגוריה:פנמה: עופות
קטגוריה:ונצואלה: עופות
אולף הראשון, מלך דנמרק

אולף הראשון (בדנית: Oluf I; 1050 לערך – 18 באוגוסט 1095) היה מלך דנמרק מ-1086 ועד מותו. הוא עלה לכס המלכות לאחר מותו של אחיו קנוט הרביעי ("הקדוש") והיה בנו של סוון השני והשלישי מבין בניו שעלה על כס המלכות. אולף נשא לאישה את אינגגרד, בתו של האראלד השלישי, מלך נורווגיה. לאחר מותו ירש אותו אחיו אריק הראשון.

==ראשית חייו==
אולף נולד בשנת 1050 לערך למלך סוון השני ולפילגשו ששמה לא ידוע. במהלך תקופת מלכותו של אחיו הגדול, קנוט הרביעי, כיהן אולף לכאורה כדוכס שלזוויג. ב-1085, נקרא אולף להתגייס למערכה כנגד אנגליה. קנוט לא היה יכול להצטרף למערכה ולאחר שהצי שגויס עייף מלהמתין לו, הפך אולף להיות דוברם של אנשי הצי. קנוט חשש מתמיכה שהייתה לאולף בקרב האצולה, בעוד שלאולף היו חששות בנוגע לתוכניות הירושה של קנוט והוא ראה באחיינו, שארל הטוב, כמתחרה בפוטנציה. קנוט ראה באולף כמעורר מהומות והוא נאסר על ידי אחיו אריק, לימים אריק הראשון. אולף גורש לפלנדריה ושם הושם תחת פיקודו של רובר, רוזן פלנדריה.

==מלך==
ביולי 1086 נרצח קנוט הרביעי במנזר סנט אלבן באודנסה, במהלך מרד שהתחולל בצפון יוטלנד. אולף הוכרז כמלך באספה שהתכנסה בוויבורג, למרות שהוא שהה עדיין בפלנדריה. על פי ההסדר הוחלף אולף באחיו הצעיר נילס, כדי לאפשר לו לשוב לדנמרק. עם שובו של אולף, נמלט אריק לסקונה. אולף היה השלישי מבניו של סוון השני שעלה על כס המלכות הדני.

תקופת מלכותו של אולף עמדה בסימן של כמה שנים רצופות של בצורת ורעב. על פי ההיסטוריון הדני, ארליד הויטפלדט, הייתה עונת האביב בשנים אלה כה יבשה, עד כי השדות נראו כאילו אירעו בהן שריפות ובעונת הסתיו ירדו גשמים כה חזקים לעיתים תכופות, עד שהאנשים שטו על גבי גזעי עצים כדי לקצור את שיבולי החיטה שבצבצו על פני מי השיטפונות. הרעב התגבר עד אשר האנשים חפרו באדמה כדי ללקט שורשים. רבים מעשירי דנמרק ירדו מנכסיהם והעניים מתו מרעב. בניסיונות הראשונים להקדיש את קנוט הרביעי, כונה אולף "הרעב" (Hunger), כדי לפאר את שמו של קנוט. באותה עת נטען שהרעב היה עונש משמיים על רציחתו של קנוט. הכרוניקן סקסו גרמטיקוס תיאר את הרעב כתופעה דנית ייחודית, למרות שמאוחר יותר התברר כי התופעה הייתה מנת חלקן של ארצות רבות באירופה באותה תקופה.

אולף ניתק ככל הנראה את קשריה של דנמרק עם הרפורמה הגרגוריאנית ותחת זאת תמך באנטי-אפיפיור קלמנט השלישי. במהלך תקופת מלכותו בוטלו כמה מהחוקים שחוקק קנוט וכוחן של הכמורה ושל המלוכה נחלש לטובת האצולה. כאשר ביקש סקילם היבידה לקבל את תמיכתו של אולף לפעולת נקמה על מותו של אחיו באמצעות מערכה צבאית כנגד הונדים, לא יכול היה אולף לגייס את הכוח הדרוש לכך. האצולה הפכה להיות יותר מעורבת בפעולתה של הכנסייה והאציל מיוטלנד, אסר סוונדסן מונה ב-1089 על ידי אולף להיות הארכיבישוף של לונד.

==מותו==
אולף הראשון מת ב-18 באוגוסט 1095 בנסיבות מסתורית. קיימות השערות שהוא שלח יד בנפשו או שהוא הקריב את עצמו לטובת עמו חסר המזל. סקסו גרמטיקוס כתב שהוא "מרצונו הקריב את עצמו כדי לשחרר את ממלכתו ממזלה הרע והתחנן שכל אשמתו תחול רק על ראשו". אולף הוא המלך הדני היחידי שמקום קבורתו לא נודע. ההנחה היא שגופתו בותרה וחולקה בין אזורי דנמרק השונים כסוג של כפרה על חטאיה של דנמרק ולהשבת מזלה הטוב. לאחר מותו עלה לכס המלוכה אחיו אריק הראשון.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלכי דנמרק
קטגוריה:ילידי 1050
קטגוריה:נפטרים ב-1095