OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ויקטור איקפבה

ויקטור נוסה איקפבה (אנגלית: Victor Nosa Ikpeba; נולד ב-12 ביוני 1973 בבנין סיטי) הוא כדורגלן עבר מניגריה.
== קריירה ==
איקפבה שיחק 30 משחקים וכבש שלושה שערים במדי נבחרת ניגריה. עם ניגריה שיחק איקפבה באליפויות העולם ב-1994 וב-1998, זכה באליפות אפריקה לאומות ב-1994 ובאולימפיאדת אטלנטה (1996).

איקפבה התגלה על ידי מועדון כדורגל ליאז' מבלגיה במהלך אליפות העולם עד גיל 17 ב-1989 ועבר לקבוצה בה שתף פעולה עם בן ארצו סאנדיי אוליסה. בעונת 1992/1993 הוא כבש בליגה הבלגית 17 שערים. משם עבר למונקו אותה הוביל לאליפות צרפת כשהוא כובש 13 שערים. בשנת 1997 זכה בתואר כדורגלן השנה באפריקה. ב-1999 הוא עבר לבורוסיה דורטמונד מגרמניה אך לא השתלב. בשנת 2005 עבר לשחק בקטר.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ניגרים
קטגוריה:בנין סיטי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני שרלרואה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:כדורגלני אל-איתיחאד
קטגוריה:כדורגלני א-סד
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1994
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2000
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1973
דגל טוקלאו

מאחר שטוקלאו היא טריטוריה של ניו זילנד הנתונה לחסותה ואינה מנהלת את ענייניה בעצמה, דגל ניו זילנד שימש כדגל הרשמי עד אשר הפרלמנט המקומי אימץ, במאי 2008 דגל והמנון לאיים.

==הצעת 1989==
הצעה לדגל 1989
דגל לא רשמי ואלטרנטיבי לדגל ניו זילנד הופיע כהצעה לדגל לאיים. שלושת הכוכבים והטבעות הצהובות מייצגים את שלוש שוניות האלמוגים אשר מרכיבות את איי טוקלאו.

==הצעת 2007==
שחזור חלקי של ההצעה לדגל משנת 2007
ביוני 2007 הפרלמנט המקומי (הגנרל פונו) החליט על דגל, המנון וסמל לאומי עתידיים לאיי טוקלאו. הדגל המוצע מתאר קנו פולינזי מסוגנן וארבעה כוכבים. הכוכבים מייצגים את שלושת האיים המרכזיים ואת האי סוואן אשר בשליטת ארצות הברית אך על בעלותו טוענת טוקלאו. כיוון וסוגיית הממשל העצמי לא נפתרה במשאל העם בשנת 2007 הדגל לא אומץ רשמית.

==ההצעה הסופית 2008==
במאי 2008, הפרלמנט אישר את הגרסאות הסופיות של הסמלים הלאומיים של טוקלאו. עיצובו של הדגל מתבסס על ההצעה מ-2007 עם שינוי מזערי במיקומם של הכוכבים, הצלב הדרומי משמש כאזכור למיקומה הדרומי של קבוצת האיים.

== קישורים חיצוניים==

* 

טוקלאו

קטגוריה:טוקלאו
טוקלאו
טוקלאו
טוקלאו
זטאנה

זטאנה (באנגלית: Zatanna) ובשמה המלא זטאנה זטארה (Zatanna Zatara) היא דמות בדיונית של קוסמת גיבורת-על, המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום של חברת DC קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Hawkman #4 מאוקטובר 1964, ונוצרה על ידי הכותב גרדנר פוקס והמאייר מרפי אנדרסון. זאטאנה משתמשת במיומנותה בקסמים כדי לעזור לחברי ליגת הצדק, לבאטמן ולג'ון קונסטנטין.

==ביוגרפיה בדיונית==
זטאנה היא בתו של הקוסם ג'ון זטארה (שהופיע לראשונה בחוברת אקשן קומיקס מס' 1), וסינדלה, חברה בגזע המיסטי "הומו מאגי". היא צאצאיתו של האמן והקוסם לאונרדו דה וינצ'י וקשורה לאישים כנוסטרדמוס, ניקולא פלאמל ואלסנדרו קליוסטרו. היא מתלבשת כמו קוסמת ומשתמשת ביכולות של משפחתה להטיל קסמים חזקים. כמו אביה, היא מבצעת את הקסמים בעזרת אמירת הקסם הרצוי במהופך. בתקופת העידן המודרני של הקומיקס, היא הייתה חברה בקבוצת גיבורי-העל ליגת הצדק. לאחר האתחול המחודש של חברת DC בספטמבר 2011, היא חברה בקבוצת ליגת הצדק האפל.

זטאנה הייתה אמנית אשליות במה לפני שגילתה את יכולותיה המיסטיות בזמן שחקרה את היעלמותו של אביה. מסע חקירה זה, שיצא בשנת 1964, היה אחד מהקרוסאוברים הרציניים הראשונים שיצאו ובמהלכו היא פגשה דמויות כגון באטמן, גרין לנטרן, הוקמן והוקוומן, אטום והאיש המוארך.

זאטנה עזרה לליגת הצדק מספר פעמים לפני שנבחרה כחברה מן המניין בחוברת מספר #161. במהלך כהונתה בחבורה כוחה היה קטן. באותו הזמן היא יכלה לשלוט רק בארבעת האלמנטים - אש, מים, אוויר ואדמה. הגבלה זו פסקה בחוברת World's Finest Comics #227 (מרץ 1982).

===משבר זהות===
במיני סדרה "משבר זהות", שיצאה בשנת 2004 ונכתבה על ידי בראד מלצר, מתגלה שבזמן שזטאנה הייתה חברה בליגת הצדק, הנבל דוקטור לייט אנס באכזריות את סו דיבני, אשתו של האיש המוארך, חבר לשעבר בליגת הצדק וגיבור על. כאשר הוא נעצר, הוא מאיים לפגוע במשפחותיהם של חברי ליגת הצדק, אך זטאנה מסכימה למחוק מדוקטור לייט את זיכרונו (כשם שעשתה לאויבים רבים של ליגת הצדק). בכך זטאנה דאגה שדוקטור לייט לא יפגע עוד בגיבורים ומשפחותיהם. בזמן שזטאנה ניסתה לעשות זאת, היא בטעות פגמה גם ביכולת האינטלקטואלית של דוקטור לייט והנמיכה אותה לרמה שבה דוקטור לייט הפך לנבל "עלוב" בעיני הגיבורים. במהלך הקסם, באטמן, שלא נכח בחדר באותו מקרה, התגלה פתאום וניסה לעצור את החבורה. אחרי שהוא נעצר, זטאנה נאלצה למחוק ממנו את הזיכרון של מה שקרה.

===שבעת חיילי הניצחון===
ב-2005 יצאה לזטאנה מיני סדרה בעקבות אירוע "שבעת חיילי הניצחון", שנכתב על ידי גרנט מוריסון. באותה מיני סדרה, זטאנה מגלה שהתגובה של מאמציה במחיקות הזיכרון, וגם המוות הלא מכוון של מספר אנשים שנגרם מקסם שהיא הובילה ונכשלה בו, הייתה כל כך גדולה שהיא איבדה את הביטחון העצמי שלה ואת הכוחות שלה. עם עזרתה של השוליה החדשה שלה, מיסטי קילגור, והידיעה על הקרב האפוקליפטי המתקרב, היא מקבלת בחזרה את כוחותיה. ההופעות הממושכות שלה בסדרות DC האחרות מצביעות על כך שכפי הנראה היא הולכת לשרוד את אירוע "שבעת החיילים".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.dccomics.com/characters/zatanna דף הדמות] באתר הרשמי של DC קומיקס
* [https://dc.fandom.com/wiki/Zatanna דף הדמות] בפרויקט ויקיה של DC קומיקס
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
לב קוגן

לב קוֹגַן (ברוסית: Лев Коган; 6 ביוני 1927 - 7 ביוני 2007) היה פסנתרן ומלחין יהודי-סובייטי ובהמשך ישראלי.

== חייו ==
קוגן נולד בבאקו שבברית המועצות. בשנים 1946–1952 למד בקונסרבטוריון הלאומי של מוסקבה נגינה בפסנתר וקומפוזיציה אצל המלחין אראם חאצ'טוריאן.

הוא הקדיש זמן רב למחקר, יצירה ונגינה של מוזיקה יהודית. הוא זכה בתואר "אמן הכבוד" מממשלת ברית המועצות. 

לב קוגן עלה לישראל בנובמבר 1972. לאחר שעלה הוטל בברית המועצות חרם על יצירותיו.

קוגן היה נשוי לשחקנית התיאטרון אתל (לבית קובנסקי) , אב לשתיים: מרינה צנציפר ולינה זמלמן, וסב לאיתי וערן צנציפר, דייוויד ומייקל זמלמן.

נפטר בתל אביב ב-2007, בגיל 80. נקבר בבית העלמין הדרום בחולון.

==יצירתו==
לב קוגן הלחין בעיקר לבלט, מחזות, אופרות, סרטים וטלוויזיה. כמו כן הלחין כ-250 יצירות המאופיינות בגוון ישראלי ויהודי.

קוגן שימש שנים רבות כמורה לתאוריה וקומפוזיציה בקונסרבטוריון קריית אונו ובקונסרבטוריון העירוני פתח תקווה, עד פרישתו. בקונסרבטוריון בפתח תקווה הוא היה גם מלחין הבית.

בין יצירותיו המפורסמות: "תפילה" לקרן יער ותזמורת כלי קשת, "רפסודיה חסידית" לקרן יער ותזמורת, קונצ'רטו לחצוצרה, "ואלס" בסגנון ניגון, "פנטזיה על נושאים מכנר על הגג", קפריצ'יו חסידי, תפילת שבת, ניגון לשבת, פרליך וחבד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-n83-14229 לב קוגן] באתר WorldCat
* קרן אזרתי, [http://www.biu.ac.il/HU/mu/min-ad/07-08/Keren-Kogan.pdf לב קוגן] , באתר אוניברסיטת בר-אילן
* 
* [http://yiddishmusic.jewniverse.info/koganlev/index.html לב קוגן] באתר Yiddish Music 

קטגוריה:אסירי ציון בברית המועצות
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
מפרץ בנגל

מפרץ בֶּנְגָל הוא מפרץ היוצר את החלק הצפון מזרחי של האוקיינוס ההודי. המפרץ, אשר נודע כגדול בעולם, המזכיר בצורתו משולש, גובל במזרח עם חצי האי המלאי, ובמערב עם הודו. בקצהו הצפוני של המפרץ נמצאות מערב בנגל ובנגלדש, ומכאן שמו. נקודותיו הדרומיות ביותר נמצאות בסמוך לסרי לנקה שבמערב ואיי אנדמן וניקובר שבמזרח.

רבים מנהרותיה של הודו זורמים ממערב למזרח ונשפכים במפרץ בנגל; בצפון, הגנגס, מגנה וברהמפוטרה, ובדרום מהנדי, גודברי, קרישנה וקברי. יער המנגרוביים, סנדרבנס, גדל בדלתה של נהרות הגנגס, ברהמפוטרה ומגנה, שכולם נשפכים כאמור למפרץ בנגל. נהר האייארוודי אשר במיאנמר זורם אף הוא למפרץ.

בין הנמלים הבנגלדשיים הראשיים שבמפרץ נמצאים נמלי צ'יטגונג ומונגולה. בין הנמליים ההודיים הראשיים נמצאים נמלי מדרס, וישקפטנם, קולקטה ופודוצ'רי.

חוף קוקס באזר המשתרע על פני כ-120 ק"מ בחלקו הצפון מזרחי של המפרץ מהווה אחת מרצועות החוף הטבעיות הארוכות בעולם. חופים אחרים לאורך המפרץ הם בקהלי, דיגהה, פורי, וולטייר ו"חוף המרינה" במדרס.

על האי צפון סנטינל חיים הסנטינלים, אחד השבטים המבודדים ביותר בעולם. 

ב-26 בדצמבר 2004 נפגעו החופים חלק ניכר מחופי המפרץ בנגל מגלי צונאמי שנגרמו עקב רעידת האדמה באוקיינוס ההודי, באזור סומטרה, אירוע הנחשב לאחד מאסונות הטבע הכבדים בתולדות האנושות.

==ראו גם==
*בנגל
*איי טלפאטי הדרומיים

==קישורים חיצוניים==

* 

בנגל
קטגוריה:בנגלדש: גאוגרפיה
קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
קטגוריה:מערב האינדו-פסיפי
סנדלית

סנדלית (שם מדעי: Paramecium) היא סוג נפוץ של פרוטוזואה ריסנית, המשמשת לעיתים קרובות במחקר כנציגה של קבוצה זו.

== תיאור ==
הסנדלית היא חד-תאי אאוקריוטי בעל צורה אליפטית, שאורכו נע בין 50 ל-300 μm (מיקרומטר), בהתאם למין. ריסונים (Cilium) פשוטים ודקיקים מכסים את התא ומסייעים לסנדלית לנוע, ובמרכזה ישנו מעין חריץ אליפטי עמוק המכיל ריסונים מורכבים וכמעט בלתי-מורגשים, המשמש כפתח דרכו היא קולטת את מזונה. בקצוות התא ישנן בועיות מתכווצות, אברונים מוקפים ממברנה, הקולטים מים שנכנסים לתא באוסמוזה מהסביבה, ואז מתכווצים ומפרישים את המים החוצה מן התא. באופן זה יכולה הסנדלית להוציא מגופה באופן אקטיבי – בניגוד למפל ריכוזים – עודפי מים, ולשמור על ריכוז המומסים הדרוש לה.

הסנדלית נפוצה במקווי מים מתוקים ובעיקר במים עומדים, ונמשכת לתנאים חומציים.
הסנדלית מתרבה לרוב ברבייה אל-זוויגית, בחלוקה לשני תאי-בת, אך כאשר מקורות המזון דלילים, היא יכולה להתרבות גם באמצעות קוניוגציה.

על-מנת לשרוד בסביבה שאינה מימית, הסנדלית יוצרת סביבה ציסטה, הנבקעת כאשר היא נמצאת שוב בסביבה מימית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרוטיסטים שתוארו ב-1773
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוטו פרידריך מולר
אביב אור

אביב אור (נולדה ב-4 במאי 1984) היא מאיירת קומיקס ישראלית וממקימי הסטודיו קומיקום.

ציוריה מתמקדים בעיקר בז'אנר הפנטזיה והמדע בדיוני.
עיסוקים נוספים שלה הם איור, ספרים ועיצוב אתרי אינטרנט.

== ביוגרפיה ==
אור החלה לצייר בגיל 12 בהשפעת סדרת הטלוויזיה המצוירת "אקס-מן: סדרת האנימציה". בתיכון למדה אביב במגמת אמנות ופרויקט הגמר שלה היה חוברת קומיקס בשם אלוניה.

כיום מתגוררת אור בהרצליה ומציירת בסטודיו הקומיקס קומיקום שאותו הקימה יחד עם ערן אביאני. במסגרת הסטודיו העבירה אור הרצאות וקורסים, בעיקר בכנסי הקומיקס והפנטזיה בישראל.

פרט לפרויקטים של קומיקום ואיורים מזדמנים לספרים ציירה גם את הוובקומיקס "וי בריבוע".

מעבר לפעילותה כמאיירת, אור היא אחת מחברי הפאנל בפודקאסט הספקני "ספק סביר" אשר מתמקד בספקנות מדעית.

== קומיקום ==
לטקסט של ערן אביאני, איירה אביב אור את סיפור הפנטזיה בהמשכים ארינאה. לאחר מכן, החליטו על הקמתו של סטודיו משותף - סטודיו קומיקום.

בסטודיו ציירה אור, ארבע חוברות קומיקס של ארינאה, ושתי חוברות, בנוסף לחוברת טיזר, של הקומיקס דדליין.

== הדמות הנושאת את שמה ==
אור מציירת את דמותה בחוברות כפנתרה שחורה. בארינאה הופיעה הדמות בדפי הסיום במערכון קצר, ובקומיקס דדליין, שמתאר את חייהם של אביאני ואור (הדמויות), קיבלה הדמות תפקיד מרכזי, בעוד שעמיתה מצויר בשני הקומיקסים כדביבון.

== וי בריבוע ==
וי בריבוע היה פרויקט צד של אביב אור, וובקומיקס קומי ישראלי העוסק במשחקי מחשב ובהווי גיימרי.

אור ציירה את הקומיקס לצד חברה ערן אבירם, והשניים כתבו אותו ביחד.

== ספרים באיורה ==
* איי הסערה -ספר ההרחבה למבוכים ודרקונים
* בני הפיות מאת זיו קיטרו - אויר ביחד עם פטרי בלנובסקי
* הכביש המתבייש מאת איטו אבירם

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.avivor.com/blog בלון דיבור] - הבלוג של אביב אור בו יש עדכונים ואתגרי איור.
* [http://www.comicom.co.il קומיקום - הסטודיו של אור ואביאני]
* [http://chatenoire.deviantart.com אביב אור] באתר DeviantArt
* [http://lambiek.net/artists/o/or-aviv.htm אביב אור] באתר למביק
* [http://www.vgames.co.il/comics_concentration.aspx וי בריבוע - וובקומיקס באיורה של אביב]

קטגוריה:קומיקסאיות ישראליות
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:קומיקסאיות יהודיות
קטגוריה:קומיקסאים יהודים
קטגוריה:ספקנות מדעית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
התזמורת הפילהרמונית הצ'כית

התזמורת הפילהרמונית הצ'כית (בצ'כית: Česká filharmonie) היא תזמורת סימפונית השוכנת בפראג והיא, קרוב לוודאי, התזמורת הצ'כית המפורסמת והמכובדת ביותר בארצות העולם.

==היסטוריה==

הפילהרמונית הצ'כית הייתה קודם לכן תזמורת האופרה הלאומית של פראג. את הקונצרט הראשון שלה בשמה הנוכחי ניגנה ב-4 בינואר 1896, כשאנטונין דבוז'אק ניצח על יצירות פרי עטו, אבל לעצמאות מלאה מן האופרה הגיעה רק בשנת 1901. בשנת 1908 ניצח גוסטב מאהלר על התזמורת בבכורה עולמית של הסימפוניה השביעית שלו. מחוץ לגבולות ארצה התפרסמה התזמורת לראשונה תחת שרביטו של ואצלב טאליך, שהיה מנצחה הראשי משנת 1919 עד 1931, ושוב מ-1933 עד 1941. בין המנצחים הבאים היו רפאל קובליק (1942 - 1948), קארל אנצ'רל (1950 - 1968), ואצלב נוימן (1968 - 1989), ולדימיר אשכנזי (1996 - 2003), זדנייק מאצאל (2003 - 2007), אליהו ענבל (2009 - 2012) וייז'י בלוהלאווק (2012 - 2017). סר צ'ארלס מקקראס, מומחה למוזיקה צ'כית, היה מנצח אורח ראשי של התזמורת.

החל משנת 2017 המנצח הראשי של התזמורת הוא סמיון ביצ'קוב.

==מנצחים ראשיים==
* סמיון ביצ'קוב (2017 - ממשיך)
* ייז'י בלוהלאווק (2012 - 2017)
* אליהו ענבל (2009 - 2012)
* זדנייק מאצאל (2003 - 2007)
* ולדימיר אשכנזי (1996 - 2003)
* גרד אלברכט (1993 - 1996)
* ייז'י בלוהלאווק (1990 - 1992)
* ואצלב נוימן (1968 - 1989)
* קארל אנצ'רל (1950 - 1958)
* רפאל קובליק (1942 - 1948)
* ואצלב טאליך (1933 - 1941)
* ואצלב טאליך (1919 - 1931)
* וילם זמאנק (1903 - 1918)
* לודוויק צ'לאנסקי (1901 - 1903)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
צ'כיה, הפילהרמונית
קטגוריה:מוזיקה צ'כית
קטגוריה:פראג: תרבות
איוו פוגורליץ'

איוו פוגורליץ (Ivo Pogorelić; נולד ב-20 באוקטובר 1958) הוא פסנתרן קרואטי.

== חייו ==
פוגורליץ' נולד בבלגרד, יוגוסלביה, לאב נגן קונטרבס שעסק בהלחנה וניצוח, ובגיל 7 החל ללמוד פסנתר. כעבור חמש שנים, בהיותו בן 12, נשלח ללמוד בקונסרבטוריון היוקרתי על שם צ'ייקובסקי במוסקבה, רוסיה. שם למד עוד חמש שנים. ב-1976 החל ללמוד אצל הפסנתרנית אליזה קדרדזה, ילידת גאורגיה, שהעבירה לו את המסורת של אסכולת ליסט - זילוטי. ב-1980 המורה, המבוגרת ממנו ב-17 שנים, נפרדה מבעלה המדען והייתה לאשתו של הפסנתרן והמפיקה המוזיקלית שלו, עד מותה ב-1996. לאחר מותה הפסיק פוגורליץ' להופיע למשך מספר שנים, והקדיש את זמנו לעיצוב תכשיטים. בתחילת שנות ה-2000 חזר לבמת הקונצרטים.

בשלהי שנות ה-70 כבר החל פוגורליץ' להתפרסם ואף זכה בכמה פרסים יוקרתיים בתחרויות, אך פרסומו הבינלאומי בא לו דווקא בתחרות ממנה הודח. בתחרות על שם שופן שהתקיימה בוורשה, ב-1980, הדיחו אותו השופטים בסיבוב השלישי. לאחר ההחלטה על ההדחה, פרשה מחבר השופטים מרתה ארחריץ' תוך שהיא זועקת: "מה אתם עושים? האיש הזה גאון". האירוע האפיל על התחרות כולה וזכה לפרסום עולמי, שבמרכזו עמד "הפסנתרן שלא זכה בפרס".

הפרשנויות שלו ליצירות מוזיקליות, נחשבות משנות סדרי עולם, הן ייחודיות עד קיצוניות, ונדמה למאזין כי הוא מתעלם לגמרי ממסורות הביצוע שהיו מקובלות לאורך השנים. בדרכו שלו הוא יכול לנגן את הקונצ'רטו מס' 2 של רחמנינוב במשך 50 דקות בעוד שיצירה זו מוכרת במרבית הביצועים המקובלים ב-30 דקות בלבד.
המבקרים ושוחרי המוזיקה הקלאסית נחלקים ביחסם לפרשנויות המוזיקליות שלו. יש הרואים בנגינתו החייאה ומתן כיוון חדש למוזיקה, ויש הרואים בביצועיו תיאטרליות מזויפת אשר הורסת את היצירות עד יסודותיהן.

בישראל, ביקר לראשונה ב-1986, ומאז הוסיף וביקר בה פעמים אחדות לסדרות של קונצרטים.

ב-1986 ייסד בקרואטיה קרן לקידום קריירה של נגנים צעירים מארץ מולדתו. ב-1998 מונה ל"שגריר של רצון טוב" מטעם אונסק"ו, כיום איננו מחזיק במינוי זה (נכון כבר ל-2009).
בין 1987 ו-1997 התקיים בגרמניה "פסטיבל איוו פוגורליץ'" שמטרתו לקדם נגנים צעירים באמצעות נגינה משותפת עם נגנים בעלי שם. בדצמבר 1993 ייסד את "תחרות סולו פסנתר בינלאומית" בשיתוף פעולה עם אולם AMBASSADOR FOUNDATION בפסדינה, קליפורניה. מטרת התחרות לעזור למוזיקאים צעירים לקדם את הקריירה שלהם, ולשם כך מוענק כפרס ראשון סך של 100 אלף דולר. תחרות זו התקיימה עד עתה פעם אחת בלבד: בלוס אנג'לס בשנת 1993. בנוסף, הוא מקיים פסטיבלים לכישרונות צעירים, וכן הקים קרן למימון הקמת בית חולים בסרייבו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ivopogorelich.com/en/ איוו פוגורליץ'] , אתר רשמי 
* 
* 
* 

קטגוריה:פסנתרנים
קטגוריה:מוזיקאים קרואטים
קטגוריה:נדבנים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1958
לקולית

גופי חדירה עיקריים: 1 – לקולית; 2 – דייק קטן; 3 – בתולית; 4 – דייק; 5 – סיל; 6 – פקק געשי; 7 – לופולית
לקולית הוא מחדר פלוטוני הנוצר מחדירת מאגמה לסלעי הליתוספירה והתגבשותה לסלע פלוטוני. לקוליתים הם גופי חדירה תואמים, כלומר הם חודרים במקביל לשכבות סלעי הסביבה ומתגבשים ביניהם.

את המונח "לקולית" טבע גרוב קרל גילברט (Grove Karl Gilbert) לאחר מחקר שערך ב-1875 במחדרי דיוריט ב"הרי הנרי" במדינת יוטה – שם קיים מתחם נרחב של לקוליתים. מקור השם מיוונית: לקוס – בריכת מים + ליתוס – אבן.

==היווצרות==
לקולית נוצר בעומק רדוד יחסית על ידי מאגמה צמיגה יחסית, הזורמת מבעד לדייק דק ומתקררת לאטה מתחת לפני השטח – תהליך המאפשר את היווצרותם של גבישים גדולים. המאגמה מתגבשת לסלע פלוטוני מאפי בדרך-כלל דוגמת דיוריט, או סלעים חמוצים יותר דוגמת גרנודיוריט וגרניט.

לקולית דומה בהיווצרותו ללופולית, אך שונה ממנו בצורתו. ללקולית צורת פטריה או עדשה שראשה הרחב מעובה במרכזו והולך ומידקק בכיוון השוליים, בעוד ללופולית צורת משפך. צורת הפטריה נובעת ממפגש המאגמה בשכבות סלע גמישות יחסית, המאפשרת לה לדחוק את השכבות מעליה ולקמר אותן.

לקוליתים נקראים לעיתים "הרי כיפה" וממדיהם קטנים יחסית: קוטרם אינו עולה לרוב על 16 ק"מ ועוביים נע בין מאות מטרים לקילומטרים ספורים.

==תפוצה==
לקולית חשוף בסקוטלנד
מגדל השטן בויומינג – אתר התרחשות הסצנה האחרונה בסרט מפגשים מהסוג השלישי – נחשב בעבר לפקק געשי, אולם יש הסבורים כי הוא שריד ללקולית קדום אף שהסלע הבונה אותו הוא פונוליט געשי.

במכתש רמון נחשף לקולית גדול בין שכבות הגבס מתור הטריאס. במרכזו של הלקולית התגבשה המאגמה לגברו אלקלי בעל גבישים גסים. קיימת סברה כי חדירת המאגמה אל בין השכבות בלקולית זה נעשתה לא דרך צינור הזנה אנכי אלא מן השוליים.

==ראו גם==
*גאולוגיה - מונחים
*בתולית
*דייק
*סיל

==לקריאה נוספת==
*
*
*

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פטרולוגיה
קטגוריה:וולקנולוגיה
קטגוריה:סלעי יסוד
קטגוריה:סלעים פלוטוניים
קטגוריה:גופי חדירה פלוטוניים
מפרץ ונצואלה

מפרץ ונצואלה (לפני כן נודע גם בשם "מפרץ מרקאיבו") הוא מפרץ בים הקריבי, אשר תחום על ידי ונצואלה וקולומביה.

==מיקום==
המפרץ ממוקם בצפון דרום אמריקה, בין חצי האי פרגואנה של מדינת פלקון הוונצואלנית וחצי האי לה גואחירה שבקולומביה, והוא מחובר לאגם מרקאיבו שדרומה לו על ידי תעלת שיוט מלאכותית. קיים ויכוח מתמשך בין ונצואלה וקולומביה על המפרץ, ויכוח שטרם יושב, למרות המשא ומתן בן עשרות השנים אשר מנוהל על ידי משלחות שתי המדינות.

==היסטוריה==
המפרץ "התגלה" על ידי תרבות המערב בשנת 1499, כאשר משלחת בפיקודו של אלונסו דה אוחדה ובליוויו של אמריגו וספוצ'י חקרה את חופי ונצואלה תוך קיבוץ מידע ומתן שמות לארץ החדשה.

==חשיבות כלכלית==
הגורם העיקרי שנותן חשיבות כלכלית למימיו של מפרץ ונצואלה הוא העובדה שהמפרץ מהווה חיבור בין אגם מאראקאיבו והים הקריבי. על פי הידוע, באגם ובאזור הסמוך לו מנצלים כמויות גדולות של נפט, המגיע ממקור נביעתו דרך בתי הזיקוק אל האגם, ממנו הוא מיוצא אל שוקי העולם. קיימות כמויות גדולות של גז טבעי ונפט אשר אינן מנוצלות ונשמרות כעתודה אסטרטגית.

==קישורים חיצוניים==

* 

ונצואלה
ונצואלה
קטגוריה:ונצואלה: גאוגרפיה
קטגוריה:קולומביה: גאוגרפיה
מריון ג'ונס

מריון לויס ג'ונס-תומפסון (באנגלית: Marion Lois Jones-Thompsons, נולדה ב-12 באוקטובר 1975 בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית) היא אתלטית אמריקנית שזכתה בשלוש מדליות זהב באולימפיאדת סידני (2000), אשר נשללו כולן כעבור כמה שנים בעקבות שימוש בסמים. מחזיקה באזרחות אמריקאית ומוצא משפחתה מבליז.

==ביוגרפיה==
בתור מצטיינת בכדורסל ובאתלטיקה, החלה ג'ונס את דרכה בהתרכזות בקריירת הכדורסל. שיחקה באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל ובעקבות פציעה שמנעה ממנה את להשתתף באולימפיאדת אטלנטה, החליטה ג'ונס להתרכז באתלטיקה.

===אלופת עולם===
בשנת 1997 הפכה לאלופת העולם בריצת 100 מטר ובשנת 1999 ניסתה ג'ונס לזכות בארבעה תארים באליפות העולם, אך נפצעה בריצת 200 מטר, לאחר שזכתה בזהב בריצת 100 מטר ובמדליית ארד בקפיצה לרוחק.

===אלופה אולימפית===
בשנת 2000 הגיעה ג'ונס לפסגת הקריירה הספורטיבית שלה: היא זכתה בחמש מדליות באולימפיאדת סידני, שלוש מדליות זהב ושתי מדליות ארד. השליטה הבלעדית של ג'ונס בריצת 100 מטר לנשים הסתיימה באליפות העולם בשנת 2001, כשהפסידה את הבכורה לז'אנה פינטוסביץ'-בלוק מאוקראינה. למרות ההפסד, זכתה ג'ונס בזהב בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר.

את החוויה שעברה ג'ונס באולימפיאדת אתונה, בשנת 2004, תיארה במילים הבאות: "זה כל כך מתסכל, מילים לא יוכלו לתאר את האכזבה." ג'ונס סיימה את הקפיצה לרוחק במקום החמישי, ואת מרוץ השליחים הפסידה לאחר שנבחרת ארצות הברית הובילה את הריצה לכל אורכה אך נכשלה בהעברת המקל האחרונה והפסידה את התחרות.

===פרשת הסמים===
בסוף 2004, עלו טענות על ידי הארגון האמריקאי נגד סמים בספורט בידי ספורטאים אמריקאים, כי מריון ג'ונס השתמשה בחומרים בלתי חוקיים לפני ובמהלך אולימפיאדת סידני, אם כי היא מעולם לא נכשלה בבדיקות סמים. בשנת 2005 הצהירה ג'ונס כי הזכייה במדליית הזהב באולימפיאדת בייג'ינג בשנת 2008, היא מטרתה העיקרית.

בדיון שנערך בבית משפט ב-5 באוקטובר 2007, הודתה ג'ונס כי השתמשה בסמים אסורים בין 1999 ל-2001 והצהירה על פרישתה מהאתלטיקה. ג'ונס החזירה את המדליות האולימפיות שבהן זכתה באולימפיאדת סידני, וכל הישגיה משנת 2000 והלאה בוטלו.

ב-11 בינואר 2008 נידונה ג'ונס לשישה חודשי מאסר בפועל על עבירות אלו. לפני האולימפיאדה ביקשה חנינה מהנשיא ג'ורג' ווקר בוש ונדחתה. ב-5 באוקטובר 2008 ג'ונס השתחררה מהכלא, לאחר שסיימה לרצות את העונש שנגזר עליה.

===קריירה בכדורסל===
במרץ 2010 הודיעה ג'ונס על חזרה לכדורסל, והחלה בקריירה מקצוענית בקבוצת טלסה שוק מליגת ה-WNBA, כשאת משחק הבכורה שלה רשמה במאי 2010. ביולי 2011 שוחררה מהקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://wingate.org.il/Index.asp?ArticleID=3257&CategoryID=460 מאמר מאת מולי אפשטיין ממכון וינגייט על הקריירה של ג'ונס]
* 

קטגוריה:אתלטיות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אצניות אמריקאיות
קטגוריה:קופצות לרוחק אמריקאיות
קטגוריה:אתלטית השנה בעולם
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:זוכי פרס לוריוס: ספורטאית השנה
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: אתלטית השנה
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: ספורטאית השנה
קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ספורטאיות שנשללה מהן מדליה אולימפית
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אמריקאיות: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
מנזר סן סלוודור

מגדל מנזר סן סלבדור
אולם הכנסייה של מנזר סן סלבדור
מפת הרובע הנוצרי
מנזר סן סלוודור (בספרדית: "San Salvador", המושיע הקדוש - כלומר: ישו הנוצרי) הוא מנזר פרנציסקני המצוי ברחוב סנט פרנסיס ברובע הנוצרי שבעיר העתיקה בירושלים.

בשטח המנזר מצויים מבני מגורים לנזירים, בית ספר וספרייה, בית דפוס, בתי מלאכה ויקב. הכנסייה פתוחה למבקרים בכל ימות השבוע, אך לא ניתן לבקר במנזר עצמו אלא בתיאום מראש.

== היסטוריה ==
השטח עליו בנוי המנזר נרכש בשנת 1560 מידי הכנסייה האורתודוקסית הגאורגית והמנזר נבנה בהדרגה.

עם השנים נבנו במתחם המנזר בתי ספר לבנים ולבנות, בית דפוס ובית מלאכה לבניית עוגבים הפעיל עד היום. מבנה הכנסייה שבמנזר נבנה בשנת 1885 על פי תוכניותיו של האב רפאלה צ'ינגולאני (Cingolani). את התרומה הראשית לבניית הכנסייה העמיד הקיסר האוסטרו-הונגרי פרנץ יוזף בעת ביקורו בירושלים בשנת 1869. תחילה התנה את תרומתו בכך שהכנסייה תבנה על פי תוכנית שיכין אדריכל מטעמו. ראשי המסדר דחו את התנאי אך למרות זאת הסכים פרנץ יוזף לתרום כשישים אלף פרנק לבניית הכנסייה. בניית הכנסייה במתכונתה הנוכחית ארכה כשלוש שנים והסתיימה ב-29 בנובמבר 1885.

אחיות ממסדר סן ז'וזף של ההתגלות, שהגיעו לארץ בשנת 1847, השתכנו במנזר סן סלוודור. הנזירות ניהלו את בית החולים הקשור למנזר, בסיוע שני גברים 'בלתי מקצועיים' העניקו טיפול לבני כל הדתות וכן החזיקו משק בית, ספריה, בית מרקחת וחדר תפילה, עד להשלמת בנייתו של בית החולים הצרפתי סן לואי בשנות התשעים של המאה ה-19.

מבנה הכנסייה בעל צורת בזיליקה האופיינית לכנסיות, אך בשונה מכנסיות רגילות הבנויות על ציר מזרח מערב כשמרכז הכנסייה (האפסיס והמזבח) במזרח, כנסייה זאת נבנתה על ציר צפון-דרום. לצד הכנסייה הוקם מגדל פעמונים. בשנת 1932 נוספו למגדל הפעמונים שתי קומות וזאת על מנת לציין את שנת ה-700 למותו של הקדוש אנטוניוס מפדובה. בשנת 1985 שופצו המנזר והכנסייה לרגל מלאות מאה שנים להקמתו.

==לקריאה נוספת==
*דוד קרויאנקר, ירושלים – מבט ארכיטקטוני, ירושלים: כתר הוצאה לאור, 1996.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

סן סלווטורה
קטגוריה:משמורת ארץ הקודש
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז ירושלים
סן
שמיכה

מיטה ועליה שמיכה
"במיטה", ציור של [[טולוז לוטרק, 1893]]
שמיכה היא כלי מיטה המשמש לכיסוי, בדרך כלל גדולה ומלבנית, מיועדת לשמור על חום הגוף של המתכסה בה, במיוחד בזמן השינה, או ככיסוי דקורטיבי למיטה.

המלה העברית "שמיכה" היא מקראית. היא מופיעה בתנ"ך רק פעם אחת, בסיפור יעל וסיסרא.

שמיכות מאופיינות על פי החומרים מהם הן עשויות, על פי עוביין, גודלן ותכליתן:
* שמיכה ממולאת נוצות
** שמיכת פוך - שמיכת נוצות אווז
* שמיכה ממולאת סיבים סינתטיים כאקרילן והולופייבר.
* שמיכה דקה מצמר, כותנה, פשתן, פיקה או פליס.
* שמיכת טלאים (quilt - קווילט)
* שמיכת טלוויזיה
* שמיכה זוגית/שמיכת יחיד/שמיכת תינוק

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי מיטה
איזוטרופיות

איזוטרופיות (באנגלית: Isotropy, מיוונית: ἴσος, "איזוס" – שווה; τρόπος, "טרופוס" – כיוון) היא אי תלות בכיוון. לאיזוטרופיות יש משמעות במספר תחומים, כגון מתמטיקה, פיזיקה, אופטיקה, פיזיולוגיה ותכונות חומרים.

היקום, לדוגמה, הוא איזוטרופי – אין בו נקודה מיוחסת, ייחודית או כיוון מועדף כלשהו. גם קרינת הרקע המגיעה במידה שווה מכל הכיוונים היא קרינה איזוטרופית.

הגאומטריה שבה עסק פליקס קליין (גאומטריה לא-אוקלידית) היא איזוטרופית לזווית מכיוון שהיא אינה משמרת אורכים.

התכונה ההפוכה היא אנאיזוטרופיות.

== ראו גם ==
* קורן איזוטרופי
* סימטריה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סימטריה בפיזיקה
שירת הסירנה (סרט)

שירת הסירנה הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת הקומדיה הרומנטית, בבימויו של איתן פוקס ובהפקת יונתן ארוך, אשר יצא לאקרנים בשנת 1994, עם דלית קהן, בועז גור-לביא ויאיר לפיד בתפקידים הראשיים. 

הסרט מבוסס על ספר בעל אותו שם שכתבה עירית לינור.

==תקציר העלילה==
העלילה מתרחשת בינואר 1991, על רקע מלחמת המפרץ.

טלילה כץ (דלית קהן) היא פרסומאית תל אביבית שנונה ויאפית, שמתאהבת בנוח נאמן (בועז גור-לביא), מהנדס מזון מרובע, השונה מטלילה ומסביבתה. כששיחת טלפון מדנה (אביטל דיקר) חברתו לשעבר של נוח מגיעה טלילה מתעצבנת ובורחת לבית של אביה, ולאחר מכן היא ונוח נפרדים.

בינתיים חוזר לחייה של טלילה האקס עופר שטרסברג (יאיר לפיד) והיא מסכימה להצעת הנישואין שלו, אולם בשיא הלחץ, כשיש אזעקה והם יושבים במקלט עם משפחתה של טלילה היא מחליטה לבטל את החתונה ונפרדת מעופר סופית. 

כשהמלחמה נגמרת והיא מגיעה לדירה שלה, היא מוצאת את נוח מחכה לה, והם חוזרים להיות ביחד.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקנ/ית !! דמות
|-
| דלית קהן || טלילה כץ
|-
| בועז גור-לביא || נוח נאמן
|-
| יאיר לפיד || עופר שטרסברג
|-
| אורלי זילברשץ בנאי || אלונה, אחותה של טלילה
|-
| מאיר סוויסה || עמוס, בעלה של אלונה
|-
| אביטל דיקר || דנה
|-
| דודו בן-זאב || רונן מרקו
|-
| רמי ברוך || צביקה רוזנבאום
|-
| אורי כבירי || בחור מאוהב 
|-
| קארין אופיר || ענת
|-
| צ'רלי בוזגלו || ירון
|-
| אמונה צבי לשם || נטע
|-
| חן חגי || דוני
|-
| רוזינה קמבוס || דניאלה רוטמן
|-
| אסתי זקהיים || אורחת במסיבה
|-
| ניסים זוהר || אבא של טלילה ואלונה
|-
| יפה ירקוני || אמא של טלילה ואלונה
|-
| דודיק סמדר || חיים שכטר
|}

==פסקול==

==ראו גם==
* ישראל במלחמת המפרץ

==קישורים חיצוניים==

* [https://jfc.org.il/movie/45109-2/ הסרט המלא לצפייה בתשלום] ב[https://jfc.org.il/ אתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]
* [https://web.archive.org/web/20070927223740/http://www.filmfund.org.il/page.aspx?section=625&mode=movie&itemid=1333 "שירת הסירנה"] - באתר קרן הקולנוע הישראלי
* 
* 

קטגוריה:סרטי 1994
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי איתן פוקס
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:מלחמת המפרץ בתרבות
קטגוריה:עירית לינור
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1994
יעה

יעה ידני
יעה (נקרא לעיתים כף אשפה), הוא כלי עזר לניקוי, ושימושו העיקרי נעשה בדרך כלל עם מטאטא.

היעה משמש ככף גדולה לאיסוף אשפה בתום הטיאטוא. בשימוש ביתי הוא ידני, ובשימוש מוסדי מחובר אליו מקל ארוך המאפשר לבצע את פעולת הניקוי בעמידה, כדי למנוע מהמשתמש לעצור בקביעות ובמיוחד מונע את הצורך בהתכופפות המשתמש.

היעה הידני ניתן לשימוש ביחד עם מברשת קטנה, כדי לנקות במקומות קטנים ומקומיים.

במקרא היעה היה אחד מכלי המקדש, ששימש לגרוף את האפר ממזבח העולה.

בטקס בדיקת החמץ בלילה שאחרי י"ג בניסן (אור לי"ד) נוהגים רבים להשתמש ביעה מיוחד כדי לאסוף את פירורי החמץ שיימצאו. את היעה נהוג לשרוף יחד עם החמץ למחרת בבוקר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי ניקוי
מרטין גור

מרטין גור בלוס אנג'לס, 1986

מרטין לי גוֹר (באנגלית: Martin Lee Gore; נולד ב-23 ביולי 1961 בבסילדון, אנגליה) הוא חבר בלהקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד, וכותב השירים הראשי שלה.

==דפש מוד==
בעת נעוריו, הקים גור צמד בשם French Look, עם חברו לבית הספר, וינס קלארק. לאחר מכן, נוספו להרכב דייב גהאן ואנדרו פלטשר וכך נוצרה להקת דפש מוד.

עם עזיבתו של קלארק לאחר אלבום הבכורה ב-1981, הפך גור לכותב השירים העיקרי והוא כתב את רוב האלבומים של דפש מוד מאז ועד היום.

מלבד כתיבת השירים, גור מנגן בגיטרה ובקלידים. כמו כן, הוא עושה קולות רקע ולעיתים אף שר במקום סולן הלהקה, דייב גהאן.

===שירים של דפש מוד בביצועו של גור===
רוב השירים של הלהקה מבוצעים על ידי דייב גהאן, אך בכל אלבום של הלהקה גור שר מס' שירים (בין 1 ל-5).<BR>רשימת השירים שאותם גור שר, לפי אלבום:
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
*Speak & Spell (1981)
**Any Second Now (Voices)
*Construction Time Again (1983)
**Pipline
*Some Great Reward (1984)
**It Doesn't Matter
**Somebody
*Black Celebration (1986)
**A Question Of Lust
**Sometimes
**It Doesn't Matter Two
**World Full Of Nothing
**Black Day
*Music For The Masses (1987)
**The Things You Said
**I Want You Now
*Violator (1990)
**Sweetest Perfection
**Blue Dress
*Songs of Faith and Devotion (1993)
**Judas
**One Caress
*Ultra (1997)
**Home
**The Bottom Line
*Exciter (2001)
**Comatose
**Breathe
*Playing The Angel (2005)
**Macro
**Damaged People
*Sounds of the Universe (2009)
**Jezebel

|}
</div>

מלבד שירים אלו, ישנם שירים שהם דואט עם דייב גהאן, ובחלק גדול מהשירים של הלהקה גור מבצע קולות רקע.

==קריירת סולו==
ב-12 ביוני 1989, הוציא גור מיני-אלבום בשם .Counterfeit e.p, וב-18 באפריל 2003, הוא הוציא אלבום באורך-מלא בשם Counterfeit².

שני האלבומים לא הכילו שירים מקוריים אלא ביצועים מחודשים בסגנון של דפש מוד לשירים של אמנים אחרים, ביניהם בוב דילן, דייוויד בואי וג'ון לנון. גור סיפר שאת החומרים המקוריים שלו הוא שומר לאלבומים של דפש מוד.

==חיים פרטיים==
ב-27 באוגוסט 1994 התחתן גור עם הדוגמנית סוזאן בויסוורט, ולזוג יש 3 ילדים (שנולדו ב-1991, 1995 ו-2002).<BR>בינואר 2006 הזוג התגרש, וגור כתב את השיר Precious כדי לתאר את ההרגשה שילדיו חשים בעקבות הגירושין.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.depechemode.com האתר הרשמי של דפש מוד]
* [http://spin-cdnsrc.texterity.com/spin/200904/?pg=34&pm=1 ריאיון עם מרטין גור] במגזין ספין, אפריל 2009 (באנגלית)

קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:דפש מוד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1961
הומוגניות (אסטרונומיה)

באסטרונומיה, הומוגניות היא תכונה של היקום לפיה כל חלק ממנו דומה לחלק אחר מבחינת ריכוז החומר (הכוונה לסדרי גודל של צבירי גלקסיות וסידורן בחלל).

על עיקרון זה נבנתה תאוריית המצב היציב שקדמה למודל המפץ הגדול והתחרתה בו תקופה מסוימת עד אשר גילוי קרינת הרקע אישש את מודל המפץ הגדול שהפך להיות המודל המקובל על רוב הקוסמולוגים.

בעוד שאת האיזוטרופיות של היקום אפשר לאשש על ידי מדידת הטמפרטורה של קרינת הרקע הקוסמית שבאה מכיוונים שונים בשיעורים פחות או יותר שווים (עם הבדלים קטנים שאכן נמדדו על ידי הלווין קובי), הרי שאת ההנחה לגבי ההומוגניות של היקום קשה יותר לבדוק בצורה ישירה כי אי אפשר לצפות על היקום מגלקסיה רחוקה אלא ניתן רק בתצפיות עקיפות לאשש את ההנחה בדבר ההומוגניות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קוסמולוגיה
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
מסילת הרכבת צ'ינגדזאנג

תוואי מסילת הרכבת

מסילת הרכבת צ׳ינגהאי-טיבט או רכבת צִ'ינְגְדְזָאנג (בסינית מפושטת: 青藏铁路; בפין-יין: Qīngzàng Tiělù) היא רשת מסילות ברזל המחברת את בירת המחוז האוטונומי הטיבטי להסה לשינינג, בירת מחוז צ׳ינגהאי, ובהמשך לבייג'ינג, בירת סין. המסילה נפתחה ב-1 ביולי 2006 להסעת נוסעים ומטען. זוהי אחת ממסילות הרכבת היקרות ביותר בהיסטוריה בגלל אופי השטח בו עוברת המסילה והתנאים הטופוגרפיים שלו.

== היסטוריה ==
עוד בשנות ה-50 של המאה ה-20 חלם המשטר הקומוניסטי בסין לחבר את טיבט לסין גופא, אבל חוסר ידע טכנולוגי ובעיות מימון דחו את הפרויקט הזה עד סוף שנות ה-90. סלילת המסילה החלה משני הצדדים בו זמנית, והנחת המסילה הושלמה באמצע אוקטובר 2005. עד 1 במאי 2006 הושלמו כל העבודות בקו והמסילה החלה להיבדק ולהיבחן לקראת הפעלתה. ב־1 ביולי 2006 נפתחה המסילה באופן רשמי במעמד של נשיא סין, חו ג'ינטאו. סלילת מסילת הרכבת הזו היא חלק מהמדיניות הסינית לפתח את הפרובינציות המרוחקות שלה. מטרתה הסופית של מסילת הרכבת היא לחבר את סין עם הודו. 

מצד המתנגדים לפוליטיקה הסינית בטיבט נשמעה הטענה שמטרתו העיקרית של הפרויקט נועדה לקשור את טיבט לסין ולהגדיל את כמות הסינים במחוז וכך לפגוע באוכלוסייה הטיבטית. בטיבט מהווים עדיין בני האן (הקבוצה האתנית השלטת בסין) מיעוט קטן - רק 4.2% מהאוכלוסייה הקבועה במחוז - אולם רבים טוענים שמספר המהגרים השוהים בטיבט גדול בהרבה, ומצביעים בפקפוק על המקור למידע - נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת סין. לטענת המתנגדים, בעקבות הקמת המסילה עשוי זרם המהגרים לגדול פי כמה. מתנגדי המסילה מצביעים גם על הסכנה הסביבתית הטמונה בפרויקט אדיר הממדים, וחוששים כי מיליוני הנוסעים יזהמו את אחד האזורים היפים בעולם. הממשלה הסינית טענה בתגובה שנקטה צעדים להגן על הסביבה: הקרונות מצוידים במתקנים לדחיסת האשפה, ולאורך המסילה נבנו מעברים מיוחדים בשביל בעלי חיים דוגמת האנטילופה הטיבטית וצבי יעלי טיבטי.

בשנת 2001 נכתב שיר "הדרך השמימית" שהוקדש למסילה.

== נתונים ==
* עלות סלילת המסילה מוערכת ב-3.6 מיליארד דולר
* אורכה של המסילה משינינג ללהסה הוא 1957 ק"מ, ומבייג'ינג עד להסה 4064 ק"מ.
* זמן הנסיעה מבייג'ינג עד להסה: 47 שעות ו-28 דקות.
* התחנה הגבוהה ביותר בקו: תחנת טאנגגולה (Tanggula 唐古拉) בגובה 5,068 מטרים, ליד הכפר הגבוה בעולם וונקואן. נכון ל-2009 זוהי תחנת הרכבת הגבוהה ביותר בעולם. התחנה שוכנת כקילומטר ממעבר טאנגגולה בגובה של 5,072 מטרים מעל פני הים, הנקודה הגבוהה ביותר בקו. 
* המנהרה הגבוהה ביותר בקו נמצאת בגובה של 4,905 מטרים מעל פני הים.
* יותר מ-25 אחוז ממסילת הרכבת נבנו על קרקע קפואה לעד, ובגלל תופעת ההתחממות הגלובלית, נבנתה רשת של צינורות בתוך הקרקע שאמורים לשמור על האדמה קפואה וכך לא לפגוע בתשתית של המסילה.

== קישורים חיצוניים ==

*
*

קטגוריה:אסיה: מסילות רכבת
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: רכבות
קטגוריה:טיבט: תחבורה
גדלים אקסטנסיביים ואינטנסיביים

גודל אקסטנסיבי (או גודל פשיט) הוא גודל פיזיקלי שפרופורציונלי לכמות החומר במערכת שהוא מתאר. לעומתו גודל אינטנסיבי (או גודל עֲצים) הוא גודל פיזיקלי שערכו בלתי תלוי בכמות החומר במערכת. אם שתי מערכות זהות יאוחדו, הגדלים האקסטנסיביים יהיו כפולים בערכם עבור המערכת החדשה, ואילו הגדלים האינטנסיביים יהיו שווים לערכם במערכות שהרכיבו את המערכת החדשה. מושגים אלה נמצאים בשימוש רב בתרמודינמיקה.

דוגמאות לגדלים אקסטנסיביים הם נפח, מספר חלקיקים , מסה, מטען חשמלי, תנע, אנרגיה, קיבול חום, אנטרופיה וכל הפוטנציאלים התרמודינמיים.

דוגמאות לגדלים אינטנסיביים הם טמפרטורה, לחץ, פוטנציאל חשמלי, פוטנציאל כימי, ומהירות. בנוסף, מנה של שני גדלים אקסטנסיביים נותנת גודל אינטנסיבי. לדוגמה צפיפות, שהיא מסה חלקי נפח, או גדלים סגוליים (למשל קיבול חום סגולי) שמתקבלים מחלוקת גדלים אקסטנסיביים במסה, ושעבורם ניתן למצוא ערכים ספרותיים ניסויים (בהינתן הטמפרטורה והלחץ).

כאשר מחברים מערכות לא זהות, ערכי הגדלים האקסטנסיביים במערכת החדשה הם פשוט סכום הערכים שלהם במערכות שמרכיבות אותה. לעומת זאת מציאת ערכי הגדלים האינטנסיביים מסובכת יותר, ומתבצעת דרך קשרים שלהם בגדלים אקסטנסיביים. לרוב מתקבל ממוצע משוקלל בין הערכים בתת-המערכות המרכיבות את המערכת החדשה.

בהינתן סט של פרמטרים, שמתוכם <math>\{A_i\}</math> הם פרמטרים אקסטנסיביים, ו־<math>\{a_j\}</math> הם פרמטרים אינטנסיביים, פונקציה
: <math>\ F(\{A_i\},\{a_j\})</math>
היא פונקציה אקסטנסיבית, אם לכל <math>\alpha</math> מתקיים:
:<math>F(\{\alpha A_i\} \{a_j\})=\alpha F(\{A_i\},\{a_j\})\,</math>.

קל לראות, מגזירת המשוואה לפי <math>\alpha</math> ש:
:<math>F(\{A_i\},\{a_j\})=\sum_i A_i \left(\frac{\partial F}{\partial A_i}\right)</math>.

דבר זה חשוב עבור פוטנציאלים תרמודינמיים, בהן הנגזרות לפי המשתנים הטבעיים של הפוטנציאל גם הם בעלות משמעות פיזיקלית (ונותנים את המשתנים הבלתי נשלטים של המערכת).

כמו כן ניתן לראות שפונקציה אקסטנסיבית לא יכולה להיות פונקציה רק של משתנים אינטנסיביים, אלא חייב להיות לה לפחות משתנה אקסטנסיבי אחד, אחרת אין לפונקציה שאמורה לכלול מידע על כמות החומר במערכת משתנה ממנו היא מקבלת את המידע הזה.

קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:תרמודינמיקה
טד קוזר

טֶד קוּזֶר (באנגלית: Ted Kooser, נולד ב-25 באפריל 1939) הוא משורר יהודי אמריקאי, מסאי ומרצה.

==ביוגרפיה==
טד קוזר למד באיווה, והשלים לימודיו בספרות אנגלית, באוניברסיטה של נברסקה. חיבר יותר מעשרה ספרי שירה שזכו להערכה רבה ולכיבודים ופרסים ספרותיים. במשך תקופה ארוכה עבד לפרנסתו בתחום הביטוח.

קוזר זכה, בין השאר, בפרס על שמו של סטנלי קוניץ, אף הוא משורר יהודי אמריקאי דגול. כן זכה בתפקיד החשוב של "משורר הקונגרס", השלושה עשר במספר, תפקיד מקביל למשורר החצר של בית המלוכה האנגלי. הוא שירת התפקיד זה משנת 2004 עד לשנת 2006.

לפרסום רב בארצות הברית, זוכה הפרויקט "החיים האמריקניים בשירה" שכותב המשורר הלאומי - משורר הקונגרס - האמריקאי קוזר. זהו טור שבועי המתפרסם בעיתונים ברחבי ארצות הברית ומגיע ל-3.8 מיליון קוראים מדי שבוע. הפרויקט מתנהל כמה שנים, ובשנת 1996 זכה לתמיכה נדיבה מבעלי הון אמריקאים.

==קישורים חיצוניים==
* 
לעברית תורגמו רק כמה שירים בודדים משלו.
* 

קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של איווה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: שירה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קיץ אחד ביחד

"קיץ אחד ביחד" הוא הספר הראשון בסדרת הספרים של ליאת רוטנר, אשר כתבה בהיותה בת 14 לצד ספרים נוספים למגירה, ופורסם בהיותה בת 16 כאשר הגישה אותו להוצאת ידיעות ספרים וספרי חמד. לספר זה יצאו שני ספרי המשך ישירים: "תנו לגדול בשקט" ו"לנצח בגדול" אשר הגיעו שניהם לספרי זהב, ונכתבו אף הם בהיותה בתיכון. 

הספר מכר מעל מאה אלף עותקים והגיע למעמד ספר זהב וספר פלטינה והופיע פעמיים במצעד הספרים של משרד החינוך.

== עלילה ==
גיבורי הספר הם שלוש נערות ושלושה נערים, שהוריהם שולחים אותם ללימודי קיץ בפנימיית "מאור", בניגוד להעדפתם לבלות בחופשת הקיץ ללא לימודים.

הילדים יוצרים חברות עמוקה. במסגרת הסיפור מתחזקות הדמויות ומגלות על עצמן פרטים שלא ידעו על עצמן קודם. ניתנת לכל אחד ואחת מהם הזדמנות לפרסם כתבות בעיתון הנוער היוקרתי "ארגמן".

== דמויות ==
* נועה – נערה נשית וילדותית; רגישה ובעלת לב זהב. חברתה הטובה של ענבל.
* ענבל – נערה ג'ינג'ית שובבה, ספורטיבית וחברותית. חברתה הטובה של נועה.
* שירן – הקטנה שבחבורה. מחוננת, חכמה, חובבת מדע וקריאה.
* תומר – נער סגור, אך פתוח יותר לקרוביו; בעל ביטחון עצמי הנוהג באדישות. מכונה "צפוני" על ידי איתי, חברו הטוב ביותר.
* איתי – נער מצחיק, שובב ובעל ביטחון עצמי גבוה. חברו הטוב ביותר של תומר.
* קובי – נער לחוץ ומופנם; בעל ביטחון עצמי מעורער.

== ספרי המשך ==
ספרי ההמשך "תנו לגדול בשקט" ו"לנצח בגדול" מספרים על המשך הרפתקאותיהם של השישה בפנימייה והספר "מעורב ירושלמי" והמשכו "חיים משלנו" עוסקים רק באיתי ובמשפחתו, ובשנה שלו לפני הצבא.

ספר המשך נוסף בשם "עד האופק" יצא בשנת 2017, ובו מופיעים רק תומר, קובי ונועה.

בשנת 2022 יצא ספר אשר אירועיו מתקיימים בין "תנו לגדול בשקט" לבין "לנצח בגדול" בשם "אל תגידו מי אני".

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי ליאת רוטנר
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער המתרחשים בישראל
השיבה מהודו (סרט)

השיבה מהודו הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של מנחם גולן, אשר יצא לאקרנים בשנת 2002. הסרט מבוסס על ספרו רב-המכר של א.ב. יהושע "השיבה מהודו" אך עם שינויים מהסיפור המקורי.

==פרטי עלילה==
העלילה עוקבת אחר ד"ר בן רובין (אקי אבני), רופא צעיר, אשר נשלח להודו על ידי מנהל בית החולים בו הוא עובד, למשימת הצלת חולה בהודו. מנהל בית החולים, אייב לאזר (אסי דיין), ואשתו, דורי (ריקי גל), יוצאים למסע על מנת להציל את בתם, עינת (אורלי פרל), החולה במחלה קשה, ולהשיבה לישראל. לאורך המסע, במהלכו מנסה בן לרפא את עינת, מתפתח קשר אינטימי בינו לבין דורי, אשת הבוס שלו, המבוגרת ממנו בעשרות שנים. לאחר שהם מקיימים מערכת יחסים אינטימית של אהבה ומין, דוחה דורי את בן בעקביות במטרה לשמור על אחדות משפחתה. במהלך המסע ועם שובם לישראל, ואף לאחר מותו של אייב, מנסה בן לכבוש את ליבה של דורי ולזכות באהבתה, בעודו מנהל רומן כביכול עם מיכאלה (דנה פרנס), חברתה של עינת.

==סביב יציאת הסרט==
הסרט זכה להצלחה בינונית בלבד, ולביקורות קולנוע קוטלות ושוללות. א.ב. יהושע, אשר כתב את הספר עליו מבוסס הסרט, טען רבות בכלי התקשורת לאחר יציאתו, כי הסרט כולו לא דומה כלל לכתביו, וכי מנחם גולן, שיהושע מפקפק בכישוריו הקולנועיים, החמיץ לגמרי את עלילת הספר ומשמעותו. בין השניים נוצר ריב מתוקשר על הקשר בין הספר לסרט ועל איכותו הכללית. גם סצנת הסקס בין אקי אבני לריקי גל זכתה לסיקור תקשורתי נרחב ועוררה מחלוקת בקרב הצופים. הסרט היה מועמד לשני פרסי אופיר בלבד ולא זכה בהם, אך זכה בפרס מיוחד מטעם שופטי פסטיבל הקולנוע של יוסטון, טקסס. הסרט הופץ במדינות שונות בעולם, בהן רוסיה, ברזיל, תאילנד, מקסיקו וארצות הברית, השתתף בפסטיבלים לקולנוע ישראלי בפריז, בלוס אנג'לס ובניו יורק והשתתף בפסטיבל קאן.

ב-2006 שודר הסרט על ידי מפיצתו, זכיינית ערוץ 2 "קשת", בשלושה חלקים, בני כ-45 דקות כל חלק.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקן !! תפקיד
|-
| אקי אבני || בן רובין 
|-
| ריקי גל || דורי לאזר
|-
| אסי דיין || אייב לאזר
|-
| אורלי פרל || עינת לאזר
|-
| דנה פרנס || מיכאלה
|-
| יהודה אפרוני || ד"ר קלרמן
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060613203138/http://images.maariv.co.il/images/stuff/seret/india/returnfromindia.html "השיבה מהודו"]- האתר הרשמי
* 
* "[https://web.archive.org/web/20070927225234/http://www.filmfund.org.il/page.aspx?section=625&mode=movie&itemid=1480 השיבה מהודו]", באתר קרן הקולנוע הישראלי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי מנחם גולן
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על פי ספרי אברהם ב. יהושע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2002
השעה ה-25

השעה ה-25 (באנגלית: 25th Hour) הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויו של ספייק לי, המבוסס על הנובלה "השעה ה-25" מאת דייוויד בניוף, שגם כתב את התסריט. השחקן הראשי של הסרט, אדוארד נורטון, מגלם את דמותו של מונטגומרי "מונטי" ברוגן, סוחר סמים מורשע, הנשלח לכלא ל-7 שנים על אחזקה ומכירה של סמים. למונטי נותר יום חופש אחרון לפני שליחתו לכלא, ואת אותן 25 שעות אחרונות מתאר הסרט.

הסרט עוסק באתיקה של חברות בין אנשים במעמדות שונים, ביחסים בין מורה לתלמידה ובין גבר לאהובתו.

==תקציר העלילה==

במהלך הלילה מונטי מקבל הצעה לקבל הגנה בכלא משליחים של מאפיונר, המבקש ממונטי להעביר משלוח של סמים, אך מונטי מסרב.

בסוף הלילה מונטי מבקש מחברו הטוב להכות אותו עד זוב דם, כדי שלא יהיה "פופולרי" מדי בכלא. כאשר אביו של מונטי בא לקחת אותו לכלא, הם מעלים אפשרות שמונטי יברח ויפתח בחיים חדשים. מצטיירות התמונות של מה היה קורה אילו מונטי היה נמלט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* .

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ספייק לי
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים המבוססים על פיגועי 11 בספטמבר
ימאהה

ימאהה (Yamaha; ביפנית: ヤマハ株式会社) היא חברה יפנית המייצרת מגוון רחב של מוצרים בתחום המוזיקה, בעיקר כלי נגינה ומכשירים אלקטרוניים. החברה הוקמה ב־1897 על ידי טוראקוסו ימאהה. בשנותיה הראשונות התמחתה ימאהה בעיקר בייצור פסנתרים והגיעה להכרה כלל עולמית. ב־1955 הקימה ימאהה חברה בת בשם ימאהה מוטור, שפנתה לתחום המוצרים המכניים ובראשם האופנועים.

== מוצרים ==
פסנתר כנף של ימאהה
ימאהה מייצרת פסנתרים, פסנתרים אלקטרוניים, סינתיסייזרים, אורגנים חשמליים, כלי נשיפה, מערכות תופים, כלי הקשה, מחוללי צליל, גיטרות, מעבדי צליל, מגברים, רמקולים ומערכות שמע וקולנוע ביתי. במסגרת החברה הבת, ימאהה מוטור, מיוצרים אופנועים, אופנועי ים, טרקטורונים וגנרטורים חשמליים. תחת שם המותג MBK מייצרת ימאהה אופנועים לשוק האירופאי.

בשנת 2003 ימאהה רכשה את הבעלות על תוכנת קיובייס.

בשנת 2013 הציגה החברה לראשונה רכב בעל ארבעה גלגלים – מכונית מיקרו מדגם מוטיב אי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות יפניות
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה
קטגוריה:יצרני כלי נגינה
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
קטגוריה:יצרני פסנתרים
קטגוריה:קצרמר מוזיקה
מים מינרליים

כוס]]
מים מינרליים הם מים המכילים מינרלים או חומרים מומסים אחרים המשנים את טעם המים או מעניקים להם ערך טיפולי. חומרים מסיסים נפוצים הם מלחים, תרכובות גופרית וגזים. מים מינרליים לרוב יכולים לעבור פחמון, כלומר תהליך שבו תכולת הפחמן מתגבשת בתהליך בעירה שאינו צורך חמצן. מים מינרליים מופקים בטבע במקורות תת-קרקעיים.

לעיתים מים מינרליים נצרכים באופן מסורתי ישירות ממקום נביעתם, כמו במרכזי ספא ובארות. לעיתים קרובות אתרי תיירות יוקמו סביב אתר מים מינרליים. התפתחויות תיירותיות כאלו הן ערי ספא ומלונות הידרופתיים.

בימינו נפוץ לשווק מים מינרליים בבקבוקי פלסטיק לצריכה אישית. ההגעה ישירות אל מקורות המים המינרליים אינה נפוצה כיום ולעיתים אף חסומה בגלל זכויות בלעדיות של בעלי המקום. כיום יש מעל 3,000 מותגי מים מינרליים בעולם.

השאלה האם מים מינרליים עדיפים מבחינה בריאותית על פני מי ברז רגילים, תלויה בעיקר באיכות המים המקומית. על פי משרד הבריאות הישראלי וחוקרים נוספים, ישראל נמצאת בין המדינות המובילות בעולם באיכות מי שתייה ובאחוז חריגות נמוך, ולכן אין כל יתרון בריאותי לצריכת המים המינרליים על פני מי הברז כשמומחים רבים טוענים כי דווקא מי הברז בריאים יותר. בנוסף, נטען כי במבחני טעימה עיוורת מי ברז זוכים בדרך כלל לציון גבוה יותר ממים מבוקבקים וכי אלו שמעדיפים את טעמם של מים מינרליים עושים זאת בעיקר ממניעים פסיכולוגיים.

טענה נוספת כלפי יצרני המים המינרליים, היא שהשימוש הגובר במכלי הפלסטיק לצריכת מים מגביר את צריכת הנפט, פליטת גזי החממה ותורם לזיהום הסביבה. בשל הביקורת, פועלות החברות להקטין את תכולת הפלסטיק בבקבוקים.

בניגוד למדינות אחרות, בישראל הביטוי "מים מינרליים" יכול להתייחס למי שתייה המשווקים בבקבוקי פלסטיק גם אם לא מדובר במי מעיינות מיוחדים. קיימים מפעלים שאורזים ומשווקים מים מאספקת המים הכללית (municipal water או community water). מפעלים אלו מעבירים את המים שמתקבלים מאספקת המים הכללית מספר תהליכים של סינון ובקרת איכות לפני אריזתם בבקבוקים. ברוב העולם לא מתייחסים למוצר זה כ"מים מינרליים" אלא כ“מים מבוקבקים” (bottled water). למרות שאלו אינם מים מינרליים בהגדרה הקלאסית, מים מבוקבקים נחשבים בדרך כלל לבטוחים לשתייה גם כאשר באספקת המים הכללית מתגלות תקלות שמחייבות הרתחה. למרות זאת, רשויות בריאות רבות בעולם, ובכללם משרד הבריאות הישראלי ממליצות להרתיח מים המשמשים להכנת מזון לתינוקות עד גיל שנה, גם אם משתמשים במים מבוקבקים או מינרליים.

מים מינרליים אינם עוברים הכלרה והפלרה כמו מי ברז רגילים, ולכן המתנגדים להפלרה מקפידים לשתות מהם, ומנגד התומכים בהפלרה קוראים לא להסתמך עליהם. כמו כן, יצרנים של מוצרים מותססים נוטים לטפל במים מאספקת המים הכללית לצורך הוצאת ההלוגנים לפני תהליך ההתססה למנוע השפעה על אוכלוסיית המיקרואורגניזמים המשמשים בתהליך התסיסה.[https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S2772753X22000144]

==ראו גם==
* פלואוריד
* הרתחה
* הכלרת מים

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* גרג קוטלר, [http://www.winet.co.il/he-IL/137/582/ מים מבעבעים חודרים עמוק], "יין וגורמה" גיליון מספר 117
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
האקדמיה הממלכתית לרפואה (צ'יטה)

האקדמיה הממלכתית לרפואה בצ'יטה (ברוסית: Читинская Государственная Медицинская Академия) היא מוסד להשכלה גבוהה למקצועות הרפואה, השוכן בעיר צ'יטה שבדרום-מזרח סיביר. האקדמיה היא בין המוסדות המובילים ללימודי רפואה בסיביר ובמזרח הרחוק. 

האקדמיה נוסדה ב-3 ביולי 1953 תחת השם "המוסד הממלכתי לרפואה בצ'יטה", על ידי צוות מרצי המכון לרפואת שיניים ששכן בעיר פרם. בהמשך נשלחו למוסד החדש מרצים ופרופסורים מערים אחרות. שמו של המוסד שונה ל"אקדמיה" ב-1995, לאחר התפרקות ברית המועצות.

צוות האקדמיה עוסק, בין השאר, בחקר בעיות אקולוגיות וסוגיות פתולוגיות במחוז צ'יטה.

כיום ישנן 25 התמחויות באקדמיה. הצוות כולל כ-300 מרצים ב-42 חוגים וקורסים, מתוכם 32 פרופסורים ודוקטורים ו-180 בעלי תואר שני. יותר מ-90 אחוזים מכלל הרופאים במחוז צ'יטה וברפובליקת בורייטיה הם בוגרי האקדמיה. 

נשיא האקדמיה כיום הוא גובורין אנטוליי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:רוסיה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:צ'יטה (עיר)
קיווי (פרי)

קיווי חתוך
קיווי (שם מדעי: Actinidia chinensis) הוא פרי אכיל ממשפחת האקטינידיים בסדרת האברשאים ומקורו בדרום סין, שם הוא מהווה פרי לאומי. הקיווי הוא צמח מטפס וצורתו אובלית וגודלו כשל ביצה קטנה.

צבעו החיצוני חום ומרקם קליפתו שעיר, צבעו הפנימי ירוק או צהוב וגרעיניו שחורים.
לרוב מקלפים את הקליפה החומה לפני האכילה אם כי יש הנוהגים לאוכלו עם קליפתו העשירה בסיבים תזונתיים. מרקמו הפנימי רך וטעמו מתואר לפעמים כשילוב של תות שדה, בננה ואננס.

==גידול ושיווק מסחרי==
בשנת 1904 הביאה מארי איזבל פרייזר (Mary Isabel Fraser), מנהלת המכללה לבנות מהעיר וַנְגַּנוּאִי שבאי הצפוני, את זרעי הקיווי לניו זילנד מיִיצַ'אנְג שבסין. הזרעים נשתלו לראשונה בשנת 1906, במשתלה בוַנְגַּנוּאִי, ובשנת 1910 הניבו לראשונה פירות.
בשנת 1924 פיתח הבוטנאי מאוקלנד, נורמן היווארד (Norman Hayward), זן ניו זילנדי מקומי של הפרי שעד היום נושא את שמו (זן "Hayward"). מאז התרחב גידול הפרי בניו זילנד והוא קיבל את השם דומדמנית סינית (Chinese Gooseberry) בשל מוצאו הגאוגרפי. החל משנת 1937 ובעיקר במהלך מלחמת העולם השנייה התקבל הפרי באהדה רבה בקרב חיילי צבא ארצות הברית אשר היו מוצבים כדרך קבע בניו זילנד. בשנת 1952 הוחלט לייצא את הפרי לבריטניה.

הפרי מוסחר לראשונה, בשנת 1959, על ידי חברה ניו זילנדית בשם Turners and Growers, שהניחה כי השם דומדמנית סינית לא יתקבל בעין יפה במערב, עקב המלחמה הקרה. תחילה הוצע לשנות את שם הפרי ל-Melonette, אך הצעה זו נדחתה במהרה על ידי החברה המייבאת, Ziel Company. לאחר מכן הוצע, על ידי חברת Turners and Growers, לקרוא לפרי קיווי (Kiwifruit) על שם הציפור הלאומית של ניו זילנד, הקיווי, הדומה לפרי בצבעה ובצורתה.

שמו המקורי של הפרי בשפה הסינית, אותו החליפו הניו זילנדים עת התחילו לגדלו בארצם בראשית המאה ה-20, היה yáng táo (בתרגום חופשי: אפרסק שמשי). כיום, לפרי מספר שמות רשמיים, כשהשם הנפוץ ביותר הוא qí yì guǒ (בתרגום חופשי: הפרי הקסום), שכן השם הסיני דומה במידה מסוימת לשם קיווי.

כיום משווקת החברה את הפרי תחת המותג Zespri מכיוון שהחל משנת 2005 השם קיווי איננו עוד סימן מסחרי.

בשנת 1999 הצליחה חברה ניו זילנדית ליצור קיווי שצבעו הפנימי הוא צהוב המכונה קיווי זהוב או "Chinabelle". לצורך הפיתוח ביצעה החברה הכלאות בין זן סיני של קיווי קטנים מאוד וצהובים לבין הקיווי הירוק הסטנדרטי, כיום צובר הפרי החדש תאוצה וצריכתו בעולם הולכת וגדלה.

כיום מגדלים פרי זה בכל העולם, לרבות בישראל. קטיף הקיווי מתבצע במהלך חודש אוקטובר והוא משווק עד חודש מאי בשנה העוקבת.

בישראל מגדלים שני זנים של קיווי, זן "ברונו" ("Bruno"), שגדל בעיקר ברכס תפן וזן "היווארד" ("Hayward"), שגדל בגליל העליון וברמת הגולן.

בשנים האחרונות נעשו ניסיונות לגדל בארץ זנים חדשים כמו "Chinabelle" (קיווי זהוב) או קיווי מזן "היווארד" שמבשיל מוקדם יותר, בשלהי הקיץ.

==תזונה==
כ-100 גרם קיווי מכילים כ-100 מ"ג ויטמין C, המהווה את כל כמות הוויטמין C המומלצת ליום. הקיווי הוא גם מקור מצוין לאשלגן. כמו כן מכיל הקיווי גם חלבונים, ברזל, סידן, מגנזיום, זרחן, אבץ וויטמינים מסדרת ה-B.

יתרון נוסף של הקיווי בא לידי ביטוי בזמן חיי המדף הארוכים שלו, לאחר הקטיף ובמקרר, מבלי להתקלקל ולאבד את ערכיו התזונתיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקטינידיים
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:סין: הצומח