סוציאליזם עם פנים אנושיות

[[אלכסנדר דובצ'ק ב-1968.]]
סוציאליזם עם פנים אנושיות (בצ'כית: socialismus s lidskou tváří; בסלובקית: socializmus s ľudskou tvárou) הוא סלוגן המתייחס למצע הרפורמיסטי והדמו-סוציאליסטי של אלכסנדר דובצ'ק ועמיתיו, שהוסכם עליו בפרזידיום של המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה באפריל 1968,<ref></ref> לאחר שנהיה ראש המפלגה בינואר 1968. המונח התייחס לתהליך של דמוקרטיזציה הדרגתית, מודרניזציה של הכלכלה, וליברליזציה פוליטית, שהייתה אמורה לבנות מודל חדש ומודרני של חברה סוציאליסטית בהתאם למסורת הדמוקרטית הצ'כוסלובקית,<ref name=":0"></ref> ובו זמנית לתת למפלגה הקומוניסטית להמשיך לשלוט. סוציאליזם עם פנים אנושיות היה גורם עיקרי לאביב של פראג, תקופה של דמוקרטיזציה לאומית וביזור כלכלי, אשר נעצרה על ידי הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-21 באוגוסט 1968.

== רקע ==
המצע היה ניסיון להתגבר על חוסר שביעות-הרצון של האזרחים של צ'כוסלובקיה עם המצב הכלכלי והפוליטי באותה תקופה. כשמה כן היא, תוכנית שאמורה להכניס חיים חדשים לאידיאלים של הסוציאליזם, אשר איבדו פופולריות במשך שני העשורים הקודמים לכך. עם זאת, התוכנית אף פעם לא התכוונה להחזיר בחזרה למדינה קפיטליזם עם שוק חופשי, אלכסנדר דובצ'ק הציע לקיים מסחר חופשי עם מדינות מערביות וסובייטיות ותקופת מעבר של עשר שנים למעבר לסוציאליזם דמוקרטי רב-מפלגתי.

== נאום דובצ'ק ==
בחגיגות 20 השנה ל"פברואר הניצחון" של צ'כוסלובקיה, דובצ'ק נשא נאום שהסביר את הצורך בשינוי לאחר ניצחון הסוציאליזם. הוא הדגיש את הצורך "לאכוף את תפקידה המוביל של המפלגה בצורה אפקטיבית יותר".<ref name="Navratil52">Navrátil (2006), pp. 52–54</ref> דובצ'ק הכריז על כך שמשימת המפלגה הייתה "לבנות חברה סוציאליסטית מתקדמת על בסיס כלכלה יציבה [...] סוציאליזם שמתכתב עם המסורת הדמוקרטית של צ'כוסלוביקה ..."<ref name="Navratil52" />

אחד מהצעדים הכי חשובים לקראת הרפורמה הזאת היה צמצום ולאחר מכן ביטול הצנזורה ב-4 במרץ 1968. זאת הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה הצ'כית שצנזורה בוטלה וזאת כנראה גם הייתה הרפורמה היחידה שבוצעה באופן מלא, למרות ששרדה זמן קצר. התקשורה הפכה באופן מהיר מכלי תעמולה של המפלגה, לכלי ביקורת למשטר.<ref name="bulletin"></ref><ref name="Hoppe"></ref>

== תוכנית ביצוע ==
באפריל, דובצ'ק השיק "תוכנית ביצוע" של ליברליזציות, אשר כללו הרחבה של חופש העיתונות, חופש הביטוי, חופש התנועה, ודגש כלכלי על מוצרי צריכה וגם את האפשרות לממשלה רב-מפלגתית. התוכנית הייתה מבוססת על הראייה ש"סוציאליזם לא יכול רק לומר שחרור של האנשים העובדים מהדומיננטיות של יחסי המעמדות המנצלים, הוא גם חייב להבטיח חיים יותר טובים מאשר כל דמוקרטיה בורגנית."<ref>Ello (1968), pp. 32, 54</ref> התוכנית צמצמה את כוחה של המשטרה החשאית<ref></ref> וגם פדרליזציה של הרפובליקה לשני עמים שווים.<ref name="Auto">Hochman, Dubček (1993)</ref> התוכנית גם כיסתה את תחום החוץ, אשר כלל גם את המשך היחסים הטובים עם המדינות המערביות וגם שיתוף פעולה עם ברית המועצות ושאר עמי הגוש המזרחי.<ref name="Library"></ref> התוכנית ציינה מעבר של 10 שנים שבו יתקיימו בחירות דמוקרטיות שיתנו לסוציאליזם דמוקרטי להחליף את הסטטסו קוו הנוכחי.<ref name="Postwar">Judt (2005), p. 441</ref>

== המצע של "סוציאליזם עם פנים אנושיות" ==
למרות שננקב שהרפורמה חייבת להתקיים תחת הנהגת המפלגה הקומוניסטית, לחץ ציבורי דרש לקיים את הרפורמות באופן מיידי.<ref></ref> אלמנטים קיצוניים נהיו יותר ווקאליים: פולמוסים אנטי-סובייטים הופיעו בעיתונות ב-26 ביוני 1968, הסוציאל-דמוקרטים התחילו לגבש מפלגה נפרדת משלהם, ומועדונים פוליטיים שלא מזוהים רשמית עם המשטר נוצרו. שמרני המפלגה דחפו לאמצעים מדכאים, אך דובצ'ק היה נחוש למודרניזציה והדגיש מחדש את חשיבות ההנהגה של המפלגה הקומוניסטית.<ref>Kusin (2002), pp. 107–22</ref> בפרזידיום של המפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה באפריל, דובצ'ק הכריז על המצע הפוליטי של "סוציאליזם עם פנים אנושיות".<ref></ref> במאי, הוא הכריז על כך שהועידה ה-14 של המפלגה תתכנס במושב מוקדם ב-9 בספטמבר. באותה ועידה הוא שילב את תוכנית הביצוע לתוך הכרזות המפלגה, וגם כתב טיוטה לחוק הפדרליזציה, ודחף לבחירת ועדה מרכזית חדשה למפלגה.<ref name="Williams 1997, p. 156">Williams (1997), p. 156</ref>

הרפורמות של דובצ'ק הבטיחו על חופש העיתונות, ותגובה פוליטית על הנעשה במדינה הורשתה בפעם הראשונה אי פעם בתקשורת ההמונים.<ref name="KieranPress">Williams (1997), p. 164</ref> בזמן האביב של פראג, הייצוא הצ'כוסלובקי ירד מבחינת התחרותיות שלו, והרפורמות של דובצ'ק תכננו לפתור את הבעיות הללו בשילוב של כלכלת שוק עם הכלכלה המתוכננת שהתקיימה כבר באותה תקופה. בתוך המפלגה, שררו דעות שונות על איך הרפורמה צריכה להתמשך, כלכלנים מסוימים קיוו לכלכלה מעורבת בזמן שאחרים דחקו בכך שהכלכלה תישאר מתוכננת ברובה. דובצ'ק המשיך להדגיש את חשיבות הרפורמה הכלכלית תחת השלטון של המפלגה.<ref>Williams (1997), pp. 18–22</ref>

ב-27 ביוני, לודוויק וצוליק, חבר באגף הפרוגרסיבי של המפלגה וגם עיתונאי, פרסם מניפסט בשם "אלפיים המילים". המניפסט ביטא את החשש מהאלמנטים השמרנים בתוך המפלגה הקומוניסטית. וצוליק קרא לעם לקחת חלק פעיל במימוש תוכנית הרפורמה.<ref></ref> דובצ'ק, פריזידיום המפלגה, החזית הלאומית, והקבינט הוקיעו את המניפסט.<ref></ref>

== התקשורת והעיתונות ==
ההרפייה של דובצ'ק על הצזורה גרמה לתקופה קצרה של חופש עיתונות וחופש ביטוי.<ref>Williams, Tieren. The Prague Spring and Its Aftermath: Czechoslovak Politics, 1968–1970. Cambridge, UK: Cambridge University Press, 1997, p. 67.</ref>

חופש העיתונות פתח את הדלת עבור המבט הכנה הראשון על העבר של צ'כוסלובקיה על ידי העם הצ'כוסלובקי. הרבה מחקירות הללו התמקדו על ההיסטוריה של המפלגה תחת הקומוניזם, במיוחד בתקופת סטלין.<ref name="Williams, p. 68">Williams, p. 68</ref> בתוכנית טלוויזיה אחרת, סופר צ'כי נודע, אדוארד גולדסטוקר הציג תמונות של מנהיגים קומוניסטים קודמים אשר חוסלו, הוכלאו, או הוצאו להורג ובכך נמחקו מההיסטוריה הקומוניסטית. איגוד הסופרים גיבש ועדה באפריל 1968 אשר הונהגה על ידי המשורר ירוסלב סייפרט, לחקור את הרדיפה של סופרים מסוימים לאחר ההפיכה הקומוניסטית של 1948 ועם זאת להחזיר את כתביהם לחנויות הספרים ולאיגוד, ולעולם הספרותי.<ref>Golan, Galia. Cambridge Russian, Soviet and Post-Soviet Studies. Reform Rule in Czechoslovakia: The Dubček Era, 1968–1969. Vol. 11. Cambridge, UK: CUP Archive, 1973, p. 10</ref> דיונים על המצב הנוכחי של הקומוניזם ועל רעיוניות פשטניים כמו חופש וזהות התחילו להיות שכיחים יותר. זמן קצר לאחר מכן כתבי עת לא-מפלגתיים החלו לצוץ, כמו יומון איגוד העובדים פראצה.

העיתונות, הרדיו, והטלוויזיה גם תרמו לדיונים הללו על ידי אירוח פגישות בהם סטודנטים ועובדים צעירים יכלו לשאול שאלות לסופרים וכותבים כמו גולדסטוקר, פאבל קוהוט, ויאן פרוצאזקה נוסף על קורבנות פוליטיים כמו יוסף סמרקובסקי, זדנק הייזלאר, וגוסטב הוסאק.<ref name="Williams, p. 69">Williams, p. 69</ref> התרומה הכי חשובה של מהלך חופש העיתונות והאצת הפופולריות של הטלוויזיה לחייהם של האזרחים הזיזה את הדיאלוג הפוליטי מהזירה האינטלקטואלית לזירה הציבורית.

בביקור של גורבצ'וב בפראג ב-1987, כאשר נשאל הדובר שלו גנאדי גארסימוב מה ההבדל בין האביב של פראג לפרסטרויקה, הוא ענה "19 שנים".<ref>Jacques Levesque, The Enigma of 1989: The USSR and the Liberation of Eastern Europe (Berkeley-London: Berkeley, University of California Press, 1997), p. 62.</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה הסוציאליסטית הצ'כוסלובקית
קטגוריה:האביב של פראג