OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נתיב המורשת היהודית בסלובקיה

בית הכנסת בעיר טרנצ'ין
בית הכנסת במלצ'קי

נתיב המורשת היהודית בסלובקיה (אנגלית: Slovak Jewish Heritage Route, סלובקית: Slovenská cesta židovkého kultúrneho dedičstva) הוא אוסף של 24 אתרי מורשת יהודית ברחבי סלובקיה. הם נבחרו מתוך כמאה בתי כנסת, קרוב ל-700 בתי קברות, מיקוואות, מבני ציבור של הקהילה ואתרי הנצחה לשואה הפזורים ברחבי המדינה.

בשנת 2001 הוחל באיסוף נתונים ויצירת מאגר נתונים בפרויקט שנקרא Synagoga Slovaca. האתרים תועדו בידי סטודנטים שצילמו, רשמו והכינו תוכניות מפורטות. חלק מהאתרים ניתן לראות במאגר מידע באינטרנט.

24 האתרים שנבחרו לנתיב המורשת היהודית בסלובקיה הם מהיותר שמורים וכאלו שיש קהילה יהודית או גורם מקומי אחר הדואג לאחזקתם. מטרת הפרויקט בעיקר חינוך וחשיפה של הקהילות המקומיות, תלמידי בתי ספר ותיירים למורשת היהודית.

נתיב המורשת היהודית בסלובקיה הוא חלק מפרויקט נתיב המורשת היהודית באירופה (European Routes of Jewish Heritage), המאגד אתרי מורשת יהודית ב-37 ממדינות אירופה, ואחד מנתיבי המורשת שהוכרזו על ידי מועצת אירופה (Council of Europe) בנושאים שונים.

בין אתרי המורשת:
* קברו של חת"ם סופר בברטיסלאבה
* המוזיאון היהודי בברטיסלאבה
* בית הכנסת האורתודוקסי בברטיסלאבה
* בית הכנסת במלצ'קי
* בית הכנסת בסטופבה
* בית הכנסת בטרנבה
* בית הכנסת בטרנצ'ין
* בית הכנסת בז'ילינה
* בית הכנסת בניטרה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.slovak-jewish-heritage.org/pagetitle.html?&L=0 אתר נתיב המורשת היהודית בסלובקיה] אנגלית, סלובקית
* [http://www.slovak-jewish-heritage.org/database/index.php מאגר מידע של אתרי מורשת יהודית בסלובקיה] אנגלית, סלובקית
* 

קטגוריה:יהדות סלובקיה
אייזיק האניג

אייזיק האניג הוא זמר ובעל מנגן חסידי-אמריקאי המשתייך לחסידות סאטמר.

==ביוגרפיה==

האניג משמש בעיקר כזמר חתונות בארצות הברית. הוא נמנה עם חסידות סאטמר ומקפיד מאוד לשיר רק שירים חסידים אותנטיים שחוברו על ידי מלחינים יהודים חרדים.

===קריירה מוזיקלית===
בשנת 1998 הוציא את אלבום הבכורה שלו אדון הכל, בלחנים של יוסי גרין ועיבוד של משה לאופר. האלבום יצא ושווק על ידי חברת התקליטים גל פז.

בשנת ה'תשס"ה (2005) הוציא לאור את אלבומו השני בהר המוריה, ובו ניגונים מגדולי המלחינים ובהם פנחס מרדכי וובר, העיבוד המוזיקלי של משה לאופר. האלבום זכה להצלחה מיוחדת בעיקר הודות לשיר "א אידעלע", שיר ביידיש המתאר את טלטוליו הרוחניים של יהודי. השיר נחשב לשירו המוצלח ביותר, והוא שר אותו לעיתים קרובות באירועים שונים אליהם הוא מוזמן. שיר זה זכה לגרסאות כיסוי רבות, בין היתר על ידי יעקב יהודה דסקל.

בשנת 2013 הוציא את אלבומו על ההרים בו לחנים מפינקי ובר, יוסי גרין, משולם גרינברגר, הלל פלאי ואליעזר קאליש. אלבום שנחשב הצלחה גדולה ובמיוחד השיר "כתר יתנו", ומכר 20,000 עותקים עד כה.

שיתוף פעולה רחב בינו לבין המפיק המוזיקלי יוסף משה כהנא הביא להשתתפותו של אייזיק באלבומים רבים שבהפקתו בהם סדרת האלבומים הפופולרית לחיים טיש ובאלבומים נוספים שבהפקת לחיים הפקות. שיתופי פעולה נוספים של אייזיק עם דודי קאליש ויוסי גיל שגם באלבומים רבים שלהם השתתף כמו גם באלבומים מסדרת ניגוני בעלז שבהפקתו של קאליש.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* שמח, 1993
* ביים רבינ'ס טיש, 1997
* אדון הכל, 1998
* בהר המוריה, 2005
* על ההרים, 2013

===השתתפות באלבומים===

===סינגלים===
* בשעה - קאבר לשירו של יעקב שוואקי בלחן של פינקי ובר, בליווי מקהלת ידידים, 2016
* עקידת יצחק - יחד עם זאנוויל ויינברגר, ילד הפלא דודי לינקר ומקהלת מלכות, 2018
* ובמקהלות - עם שמילי שפירא, מקהלת שירה ומקהלת הילדים יונגערליך, לחן של שלמה קאליש, 2020
* הדרן - עם ישראל אדלר ומקהלת שירה, בלחן של ישראל אדלר, 2020
* הדרן - לחן של יוסי גרין, בליווי מקהלות מלכות שירה ומקהלת הילדים יידיש נחת, 2020
* כהנים - עם מקהלת שירה, לחן של יוסי גרין, 2020
* מחרוזת ריקודי הסיום - במסגרת סיומי הש"ס של דרשו, עם מוטי שטיינמץ, זאנוויל ויינברגר, אהרלה סמט, אלי הרצליך, שלמה כהן, ישראל אדלר, פנחס ביכלר ומוישי רוט, מקהלת מלכות ושירה, מקהלות הילדים יידיש נחת וחסידימלך, 2020

==קישורים חיצוניים==
* [http://he.israel-music.com/issac_honig/ אייזיק האניג], באתר מוזיקה ישראלית
* [https://archive.jdn.co.il/tag/אייזיק-האניג/ כתבות וידיעות אודות אייזיק האניג], באתר JDN
* [https://www.bhol.co.il/tags/126615 כתבות וידיעות אודות אייזיק האניג], באתר בחדרי חרדים
* [https://www.youtube.com/watch?v=kbh2go0OSGE אייזיק האניג] מתארח אצל מנחם טוקר בתוכנית מוצ"ש חי ברדיו קול חי, להאזנה באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:זמרים השרים ביידיש
קטגוריה:חרדים אמריקאים
קטגוריה:חסידי סאטמר
ירמיה דמן

הרב ירמיה חיים דמן (נולד ב-1951) הוא בעל תפילה, זמר ומלחין בחצר חסידות בעלז. כמו כן הוא משמש כמשגיח בישיבת בעלז בטלז סטון.

== קורות חיים ==
נולד וגדל בבני ברק למשפחה מחסידות בעלז. את יסודות המוזיקה החסידית שאב מאביו יצחק זאב דמן (שנקרא איטשע), יליד רוזבדוב שהיה בעל תפילה ובקי במנגינות חצר רוזבדוב-רופשיץ. כשאר אחיו התחנך במוסדות בעלז. 

משנות ה-70 משמש הרב דמן כזמר חצר של חסידות בעלז, וכיום הוא מוותיקי הזמרים והמלחינים של המוזיקה החסידית השמרנית. מפעם לפעם הוא מלחין שירים בעצמו, אך לרוב מבצע שירים של זמרים ומלחינים אחרים בחצר בעלז, כדוגמת הרב יוסף צבי ברייער והרב שלמה קאליש.

על פי הוראת האדמו"ר מבעלז נמנע הרב דמן מלהשתתף במופעים פומביים, למעט בכינוסי מצווה, כגון שמחת בית השואבה, הכנסת ספר תורה וסיומי הש"ס.

הרב דמן הפיק עשרות תקליטים של ניגוני חסידי בעלז, יחד עם מקהלת חסידי בעלז. בנוסף לכך הפיק סדרת תקליטים בשם "עתיקא קדישא" ובהם לחנים חסידיים עתיקים מחצר רוזבדוב-רופשיץ. בדיסק נוסף בשם "ערליכע ניגונים", שר דמן ניגונים של הגראמער הרב יום טוב עהרליך.

הרב דמן משמש גם כחזן בבית הכנסת הגדול של בעלז בירושלים מדי ליל שבת בתפילת קבלת שבת ובתפילות בימים הנוראים. וכן שר בעריכת השולחן ("טישים") בחצר בעלז, ובהדלקת נרות של חנוכה בחצר, וכן בחתונות הענק של נכדי האדמו"ר. אחיינו הוא הסופר והפובליציסט החרדי, דוד דמן.

הרב דמן מתגורר בקריית בעלז בירושלים.

==אלבומים==

חלק מהאלבומים בהם שר דמן: 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.flix.co.il/tapuz/showVideo.asp?m=1620024 הרב דמן שר בחצר סאטמר בארצות הברית]
* [http://www.bhol.co.il/forum/topic.asp?topic_id=2745039&forum_id=21079 ריאיון עם מלחיני בעלזא]

קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:חסידי בעלז
קטגוריה:מלחיני מוזיקה חסידית
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:קריית בעלז: אישים
בוני עולם

סמל הארגון
בוני עולם הוא ארגון חסד יהודי המסייע לזוגות חשוכי ילדים, נתמך ממשלתית ובאופן פרטי על ידי נדיבים מרחבי העולם.

הארגון מממן או מסייע במימון קשת רחבה של טיפולי פוריות לזוגות שאין ידם משגת לממן אותם בעצמם. כמו כן עוסק הארגון בייעוץ רפואי מקצועי בנושאי פוריות ומעניק תמיכה וסעד נפשי למטופלים, החווים לעיתים אכזבות קשות. בנוסף, דואג הארגון להבאת מומחי פוריות מבתי חולים מובילים בעולם לישראל. הארגון מבליט את הצורה הדיסקרטית שבה נעשים ההפניה למומחים והקשר עם הפונים.

הארגון פועל תוך שיתוף פעולה עם כל קופות החולים בישראל. 

בארגון קיים מערכת פיקוח הלכתי ובו כמה עשרות משגיחות הנמצאות במעבדות בזמן הטיפול - למניעת טעות אנוש חלילה בהליך הטיפול במעבדות הפוריות - כאשר קופות החולים משתתפות או נותנות התחייבות עבור עלות הפיקוח. 

הארגון מפרסם כי למעלה מ-9,350 ילדים נולדו בסיועו.

הארגון הוקם ומנוהל על ידי הרב שלמה בוכנר מניו יורק שחווה בעצמו את קשיי העקרות. לארגון מוסדות סיוע ברחבי העולם, בישראל ובארצות הברית, בקנדה, בלגיה ובריטניה והוא נתמך רוחנית על ידי רבנים ומנהיגי קהילות בישראל ובחו"ל. הרב שטיינמץ, רב חסידות סקווירא בבורו פארק מכהן כיום (2010) כרב הארגון. בישראל משמש הרב יעקב אייכלר כרב הארגון.

מחזור הפעילות של הארגון בשנת 2010 היה 4.1 מיליון ש"ח. בשנת 2015 זכה הארגון לתמיכה בשיעור של 2.3 מיליון ש"ח ממדינת ישראל.

הארגון מפרסם לפני אירועים מיוחדים וחגים עלוני התרמה ובהם הוא פורש את משנת הארגון ואת מטרותיו.

==ראו גם==
* מכון פוע"ה
* A TIME
* מכון דורות
*פרי חיים

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20100629214552/http://www.bhol.co.il/news_read.asp?id=17770&cat_id=6 ערב הוקרה ל'בוני עולם']
* [http://www.npvnews.com/news_h.php?id=1135 אות הוקרה הוענק ל"מכבי שירותי בריאות" על ידי ראשי הנהלת ארגון בוני עולם] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני עזרה בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:ארצות הברית: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:רפואת פוריות
A TIME

לוגו הארגון
 איי טיים (A TIME) הוא ארגון חרדי עולמי שבסיסו בארצות הברית בראשות הרב שאול רוזן, העוזר בסיוע פיזי ונפשי לזוגות חשוכי ילדים.

== פעילות ==
הארגון מסייע במתן ייעוץ רפואי, בקיום מפגשים בין זוגות חשוכי ילדים ובין רופאים מומחים לזוגות הזקוקים לסיוע רפואי. מדי שנה מארגן הארגון שבתות עבור מאות זוגות חשוכי ילדים במלונות בארצות הברית ובישראל. לשבת מוזמנים מומחים ומרצים שונים, ומשתתף בה בקביעות אייזיק האניג המשמש כחזן בתפילות השבת.

הארגון מוציא לאור חוברת בת מאה עמודים בעברית ובאנגלית מדי חודש המחולקת לכל הזוגות חשוכי הילדים בארצות הברית שרשומים ברשימותיהם. לארגון רשימה של אלפי זוגות בארצות הברית, העומדים בקשר רציף עם הארגון על כל צעד ושעל. רשימה זו מחולקת לכל הזוגות חשוכי הילדים, כדי לעודד את הקשר שביניהם. 

בתקופת הטיפולים הארגון מסייע בכל הפרטיים הטכניים, ומלווה על ידי מומחים את בני הזוג בתמיכה נפשית. הארגון גם מעודד זוגות שעברו מקרי הפלה.

לארגון סניפים בישראל, בורו פארק ויליאמסבורג ומונסי שבארצות הברית, באנגליה ובקנדה. הארגון מונה מעל 7,000 חברים רשומים.

הארגון הקים את מכון שערי הלכה ורפואה, המכשיר דיינים לעסוק בעניינים הקשורים לטיפול בזוגות חשוכי ילדים, ומסייע להם בכל השלבים עד לקבלת סמיכה להוראה. המכון עוסק גם בעזרה טכנית בכל הבעיות ההלכתיות.

== ראו גם ==
* בוני עולם
* מכון פוע"ה

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ארגוני עזרה בישראל
קטגוריה:ארצות הברית: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:ארגוני עזרה
נמל התעופה הבין-לאומי מיניסטרו פיסטריני

נמל התעופה הבין-לאומי מיניסטרו פיסטריני (בספרדית: Aeropuerto Internacional Ministro Pistarini), המוכר יותר כ"נמל התעופה של אסייסה" (בספרדית: Aeropuerto de Ezeiza), הוא הגדול מבין שני שדות התעופה הציבוריים המשרתים את אזור המטרופולין של בואנוס איירס והוא נמל התעופה הבין-לאומי הראשי של ארגנטינה. הוא ממוקם בעיר אסייסה (Ezeiza), בפרובינציית בואנוס איירס, כ-35 ק"מ דרומית-מערבית לבירה בואנוס איירס. שדה התעופה השני של בואנוס איירס נקרא אארופארקה חורחה ניוברי, והוא משמש לטיסות פנימיות בארגנטינה וכן ליעדים מקומיים בברזיל, צ'ילה, פרגוואי ואורוגוואי. החיבור ביניהם יכול להיעשות על ידי אוטובוס או מונית.

שדה התעופה מחולק לשלושה טרמינלים. טרמינל A משמש את רוב חברות התעופה הבין-לאומיות, טרמינל B משמש באופן בלעדי את אארולינאס ארחנטינס, וטרמינל C הוא לטיסות שכר וכן מסוף מטענים.

נמל התעופה הבין-לאומי מיניסטרו פיסטריני הוא היחיד באמריקה הלטינית שמפעיל טיסות לחמש היבשות (אפריקה, אמריקה, אסיה, אירופה ואוקיאניה).

== היסטוריה ==
פרויקט שדה התעופה היה של הגנרל חואן פיסטריני, שהגיש את פרויקט הבנייה שלו בתקופת היותו שר העבודות הציבוריות. התוואי אושר בחוק 12.285, ב-30 בספטמבר 1935, הוא היה אמור להיות שדה התעופה הגדול בעולם בזמנו והתלבטו היכן לבנותו, האם במקום בו נמצא כיום רחוב חנרל פס או בריו דה לה פלטה עצמו. מדידות של תחנות מזג אוויר גילו כי כאשר יש מזג אוויר רע או ערפל, אין הבדל משמעותי בין שני המקומות. לבסוף נבחר השטח הנוכחי בעיקר כי סוג האדמה הנוח יותר של המקום הביא לחיסכון של מיליוני דולרים וחודשים רבים של עבודה. זאת למרות שהאזור סובל מהצפות וערפל במשך החורף, אף כי בהווה גורמים אקלימיים אלו לא מפריעים להפעלתו הרגילה של שדה התעופה.

השדה נפתח רשמית ב-30 באפריל 1949, בתקופת נשיאותו הראשונה של חואן דומינגו פרון, וכצפוי, נמל התעופה הבין-לאומי של אסייסה היה בזמנו הגדול ביותר בעולם.

בשנת 2009 עברו בנמל 7.92 מיליון נוסעים.

== ראו גם ==
* אארופארקה חורחה ניוברי

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.aa2000.com.ar אתר שדה התעופה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מיניסטרו פיסטריני, נמל התעופה הבינלאומי
פיסטריני
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס: מבנים
קטגוריה:בואנוס איירס: תחבורה
מלון וולדורף אסטוריה

200px
מלון וולדורף אסטוריה (באנגלית: Waldorf Astoria Hotel) הוא מלון יוקרה מפורסם בעיר ניו יורק. בעבר הוא שכן בשני בניינים היסטוריים בעיר ניו יורק (ששיכנו את מלון וולדורף ומלון אסטוריה), אשר תוכננו בידי קבוצת האדריכלים הנרי ג'יינוויי הארדנברג. המבנים ניצבו בשדרה החמישית, במקום שבו נמצא כיום בניין אמפייר סטייט.

הבניין הנוכחי נמצא בשדרת פארק 301 (301 Park Avenue) במנהטן והוא בן 47 קומות, מתנשא לגובה של 191 מטרים, מעוצב בסגנון אר דקו ועוצב בידי משרד האדריכלות Schultze and Weaver ועומד על תילו מאז שנת 1931. וולדורף אסטוריה ניו יורק נמנה עם קבוצת הילטון (Hilton's Luxury and Lifestyle Brands) לצד קבוצת וולדורף אסטוריה (The Waldorf=Astoria Collection) ומלונות קונראד (Conrad Hotels & Resorts). קבוצת וולדורף אסטוריה מורכבת מוולדורף אסטוריה בניו יורק ווולדורף אסטוריה באורלנדו.

המלון נקרא כיום Waldorf=Astoria, עם קו מפריד כפול (double hyphen) בין שתי המילים, אבל במקור היה עם קו מפריד אחד בין המילה "Waldorf" למילה "Astoria," כפי שנזכר בביטוי בשיר "Meet Me at the Hyphen".

למלון המודרני יש שלוש מסעדות אמריקניות ואירופאיות קלאסיות ומכון יופי ששוכן בסמוך לאולם המבוא. מספר בוטיקים מקיפים את הלובי. ה"מלון בתוך המלון" בחלק העליון שלו נודע כמגדלי וולדורף והם מתופעלים בידי קבוצת מלונות קונראד.

למלון יש רציף רכבת משלו, כחלק מתחנת גרנד סנטרל, בו השתמשו בין השאר פרנקלין דלאנו רוזוולט, ג'יימס פארלי, עדלי סטיבנסון ודאגלס מקארתור. מעלית שהייתה גדולה דיה לרכבו של פרנקלין רוזוולט מספקת גישה לרציף.

שם המלון לקוח משם העיר ולדורף (Walldorf) בגרמניה, מקורה של המשפחה האמריקנית הבולטת משפחת אסטור שהונצחה בשמו של בן המשפחה ויליאם וולדורף אסטור, שהקים את מלון וולדורף ב-1893. לאחר שהוקם בסמוך מלון אסטוריה על ידי בן-דודו, ג'ון ג'ייקוב אסטור הרביעי ב-1897, חיבר האחרון את שני המלונות למלון אחד בשם וולדורף-אסטוריה.

==קישורים חיצוניים==

* 

וולדורף אסטוריה
קטגוריה:מנהטן: מבנים
וולדורף אסטוריה
קטגוריה:שדרת פארק
קטגוריה:ניו יורק: מבנים בסגנון האר דקו
כוסות רוח לאבא

מתוך הסרט
כוסות רוח לאבא הוא סרט מתח-תעודי ישראלי משנת 2008 המתאר מסע של הבמאית טליה פינקל לחקירת נסיבות מותו של אביה. הסרט זכה בפרס הסרט הזר הטוב ביותר, בפסטיבל וושהאוגל הבינלאומי במדינת וושינגטון ובפרס הסרט התיעודי בפסטיבל סקוטלנד. הסרט היה מועמד לפרס אופיר.
== עלילה ==
בילדותה, הייתה לטליה ולמשפחתה דילמה לגבי טיבו של דודהּ, סטריק. מחד, אביה טען כי אחיו נרצח בהיותו בכלא באוקראינה והוחלף בסוכן שתול של הק.ג.ב. וככזה יש להיזהר ממנו. אביה הציג חיזוקים לטענותיו ולדבריו היה היגיון פנימי. מאידך, טענות מסוג זה נחשבות למטורפות, התנהגותו של סטריק הייתה מוזרה לפעמים והדוד עשה רושם שאינו קרוב משפחה חף מפשע. לאב שהיה במשך שנים אזרח עובד צה"ל היה עבר בניסיון לחשיפת מחדלים במערכת, ולכן פוטר. שמואל פינקל טען בתוקף: "גם אם אני חולה נפש - זה לא אומר שמה שאני אומר זה לא נכון, למשל: בן אדם יכול להיות גם חולה נפש וגם חולה לב".

לאחר מותו מעורר החשד של אביה, הדילמה רק הלכה וגדלה. האב נמצא מת בחדר הרחצה בבית החולים, ביום הראשון לאשפוזו במחלקה פסיכיאטרית. חמש שנים לאחר מותו שכרה בתו, הבמאית טליה פינקל, בלש פרטי והשניים החלו לחקור את קורות חייו ונסיבות מותו המעורפלות של אביה. הם ניהלו מעקבים אחרי הדוד ויצאו במסע לארכיוני הק.ג.ב. ולבתי הכלא באוקראינה. המסע בדק שאלות שעלו בקו התפר שבין דמיון למציאות, בגבול שבין השפיות לטירוף.

לבד מצילומי החקירה שבמסע מופיעים בסרט צילומים מחייו של האב, שהתמקדו בטעוניו, כשנתיים לפני מותו. הסרט מלווה בפסקול מקורי שיצר הזמר ערן צור. הסרט השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, בפסטיבל אידפא באמסטרדם ועוד.

==קישורים חיצוניים==

*"[https://filmdiy.app.movie-discovery.com/movie/over-my-dads-body-he/555 כוסות רוח לאבא]" באתר פילמדי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:ערוץ 8
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2008
ואה (נהר)

ואה (בסלובקית Váh; בגרמנית Waag; בהונגרית Vág; בפולנית Wag) הוא נהר באורך 402 קילומטר במערב סלובקיה. הוואה מקבל את מימיו מהביאלי ואה בהרי הטאטרה הגבוהים ומהצ'ורני ואה בהרי הטאטרה הנמוכים, ונשפך לדנובה בדרום סלובקיה ליד קומרנו. לאורכו נשפכים אליו רבים מנהרות סלובקיה, בהם האורבה. שטח הניקוז שלו ושל היובלים הנשפכים אליו הוא כ-19,700 קמ"ר, שהם כ-34% משטח סלובקיה, או 10,247 קמ"ר ללא השטח המנוקז על ידי הניטרה, הזיטבה והדודבה.

הזרימה בוואה והסחף הנובע מהזרימה ומתגבר הרבה בעת זרימה חזקה, משתנה לאורך עונות השנה בהתאם לזמני הפשרת השלגים באגן הניקוז שלו. בגלל שאגן הניקוז של הואה כולל אזורים בגבהים שונים מאוד זה מזה, היקף הסחף מגיע לשיא פעמיים בשנה, פעם באפריל (68.45 ק"ג לשנייה) בעת הפשרת השלגים בהרים הנמוכים ופעם ביולי (60.80 ק"ג לשנייה) בגלל הפשרת השלגים בפסגות הגבוהות. בחודשים ספטמבר עד נובמבר ובינואר יש בוואה רמות סחף נמוכות במיוחד (3–5 ק"ג בשנייה) וממוצע הסחף השנתי הוא 24.70 ק"ג לשנייה.

==מאגרי מים ותחנות כוח==
בשנת 1936 נחנך מאגר המים דולנה קוצ'קובצה (Dolné Kočkovce) בעל קיבולת של 2.2 מיליון קוב, הראשון בסדרה של מאגרי מים שנועדו להסדרת הזרימה בואה, למניעת שיטפונות ולניצול הזרימה לייצור חשמל. איתו נחנכה תחנת כוח לדצה (Ladce) בעלת כושר ייצור של 16 מגהוואט. בהמשך הוקמו עוד שלוש תחנות כוח שהסתמכו על מאגר דולנה קוצ'קובצה: תחנת אילבה (1940–1946), תחנת דובניצה (1943–1946) ותחנת טרנצ'ין (1952-1956). כושר הייצור הכולל של סדרת תחנות אלו, שבין מאגר דולנה קוצ'קובצה לטרנצ'ין, מגיע ל-66.4 מגהוואט, והתפוקה השנתית מגיעה ל-315.6 גיגהוואט־שעה. בשנים 1953–1955 נבנתה סדרה שנייה של תחנות כוח בקטע הוואה שבין טרנצ'ין לפיישטני. לסדרה זו כושר ייצור של 76 מגהוואט ותפוקה שנתית של 340.0 גיגהוואט־שעה.

בשנת 1957 הושלמה הקמת מאגר קרפלני, בעל קיבולת של 8.3 מיליון קוב, ששימשה סדרה של תחנות כוח בחלק העליון של הוואה. בשנים 1958–1960 הושלמו מספר תחנות כוח שהתבססו על המים שזרמו ממאגר זה. לתחנות אלו כושר ייצור של 97 מגהוואט וממוצע תפוקה שנתית של 235.4 גיגהוואט־שעה. בשנים 1959–1960 הוקם מפעל מים בקטע הואה שבין פיישטני והלוהבץ. מפעל זה כלל מאגר של 12.3 מיליון קוב בדרהובצה ותחנת כוח בעל כושר ייצור של 43 מגהואט ותפוקה שנתית ממוצעת של 141.1 גיגהואט־שעה, במדוניצה. בשנים 1958–1963 הוקם מפעל מים בואה האמצעי, בין ז'ילינה ופובז'סקה ביסטריצה, שכלל מאגר של 8.5 מיליון קוב ותחנות כוח עם כושר ייצור של 183.3 מגהוואט ותפוקה שנתית ממוצעת של 352.2 גיגהוואט־שעה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלובקיה: נהרות ונחלים
קטגוריה:יובלי הדנובה
דבי הארי

דברה אן (דבי) הארי (Deborah Ann "Debbie" Harry; נולדה ב-1 ביולי 1945) היא זמרת-יוצרת ושחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר כסולנית להקת הגל החדש בלונדי.

==ביוגרפיה==
===רקע===

דבי הארי היא בתם של קת'רין וריצ'רד הארי, בעלי חנות מתנות בהוות'ורן, ניו ג'רזי, שאימצו אותה כשהייתה בת שלושה חודשים. לדבריה, השם בו נרשמה בתעודת הלידה היה אנג'לה טרימבל. הארי סיימה את בית הספר התיכון בהוות'ורן בשנת 1963, ולאחר מכן השלימה לימודי תעודה ב-Centenary College שבניו ג'רזי בשנת 1965. בסוף שנות השישים עברה להתגורר בניו יורק, ועבדה למשך שנה כמזכירה במשרד המקומי של תחנת הרדיו של ה-BBC. לאחר מכן הייתה מלצרית במועדון Max's Kansas City, עבדה בדאנקן דונאטס, והייתה רקדנית ושפנפנת פלייבוי.

הארי החלה את קריירת המוזיקה שלה בלהקת הפולק רוק The Wind in the Willows. בתחילת שנות השבעים הצטרפה לשלישיית The Stilettos, שם פגשה את כריס סטיין, לימים בן זוגה לחיים והגיטריסט של להקת בלונדי. הארי וסטיין הקימו את בלונדי באמצע שנות השבעים, ובלונדי החלה להופיע תדיר במועדונים Max's Kansas City ו-CBGB בניו יורק. בשנת 1976 יצא אלבום הבכורה של בלונדי שבעקבותיו החלה ההצלחה המסחרית, תחילה באוסטרליה ובאירופה ורק לאחר מכן גם בארצות הברית.

הארי וסטיין קיימו מערכת יחסים זוגית ממושכת ללא נישואין וללא ילדים. באמצע שנות השמונים לקחה הארי פסק זמן ממושך בן כמה שנים כדי לסעוד את מיטת חוליו של סטיין. השניים נפרדו בסוף שנות התשעים אך המשיכו לעבוד ביחד.

באפריל 2014 סיפרה הארי בראיון שהיו לה מערכות יחסים עם נשים רבות והצהירה כי היא ביסקסואלית.

===קריירת משחק===
בשנת 1980 כיכבה במותחן הפשע מסוגת נאו נואר "עיר אפלה" לצדה של פט בנאטר. בשנת 1983 הייתה הארי אמורה לככב לצד אנדי קאופמן במחזה Teaneck Tanzi: The Venus Flytrap על במות ברודוויי. אולם למרות שהמחזה (בכיכובם של שחקנים אנגלים) הצליח מאוד על במות לונדון, הצגתו בניו יורק הופסקה לאחר הופעה אחת בלבד. מאוחר יותר באותה שנה כיכבה הארי בסרטו של דייוויד קרוננברג וידאודרום. בשנת 1987 כיכבה בסרט Forever Lulu לצד אלק בולדווין. בשנת 1988 השתתפה בסרטו של ג'ון ווטרס היירספריי.

בשנת 1997 כיכבה בסרט הקומדיה "אני, אמא והמאפיה היהודית" בתור אימו היהודייה והשתלטנית של הדמות הראשית, אותו גילם נורמן רידוס.

הארי השתתפה בעוד כמה סרטים, בעיקר בתפקידי משנה. בשנת 2001 השתתפה בסרט העצמאי "פלופר".

הופיעה בתפקידי אורח בתוכניות הטלוויזיה החבובות, מד טי.וי, סברינה, סאטרדיי נייט לייב וסוכן סמוי.

==דיסקוגרפיה==
הארי השתתפה בעשרה אלבומי אולפן, שלושה אלבומי הופעות חיות ושלושה-עשר אלבומי אוסף של בלונדי (רשימה בערך על הלהקה). כמו כן הוציאה הארי כמה אלבומי סולו כמפורט להלן.

===אלבומי אולפן===
* 1981: Koo Koo
* 1986: Rockbird
* 1989: Def, Dumb, and Blonde
* 1992: Debravation
* 2007: Necessary Evil

===אלבומי אוסף===
* 1998: Deborah Harry Collection
* 1999: Most of All - The Best of Deborah Harry
* 2004: French Kissin' - The Collection

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:ביסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמניות גפן רקורדס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
מאיר צבי פרוש

מֵאִיר צְבִי פָּרוּשׁ (נהגה: פּוֹרוּשׁ; מוכר גם בשמות העט מ. צבי, ופ. הירש; כ"א בכסלו ה'תר"ץ, 23 בדצמבר 1929 - כ"ט בסיון ה'תשע"ז, 23 ביוני 2017) היה סופר ומתרגם חרדי ישראלי, הנחשב לגדול מתרגמי הספרות החרדית האירופית לשפה העברית.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים ב-1929, לשלמה זלמן פרוש, צאצא למשפחת פרוש. כישרונו הספרותי התגלה בגיל צעיר, ובתחילת שנות החמישים החל לעבוד בהוצאת פאר, שפעלה באותם ימים ביצירת ספרות חרדית בעברית. במשך השנים הוא תרגם בעבורה שורה ארוכה של ספרות חרדית בגרמנית וביידיש, שרובה עסקה בסיפורים בעלי רקע היסטורי. בשל גילו הצעיר בחר לפרסם את ספריו תחת שמות עט שונים. כמה מספריו יצאו בהוצאות אחרות, כמו "פאר" ו"מוריה".

פרוש תרגם מגרמנית כעשרים מספריו של הרב מאיר להמן, וכן מספריהם של שרה הירש, זליג שכנוביץ, נפתלי אהרמן ומשה שוטן. כמו כן תרגם מיידיש כמה מספרי הסופר דוד זריצקי. אחד הספרים הפופולריים שבתרגומו הוא סדרת "מעיינה של תורה" מאת הסופר והמחנך החרדי הרב אלכסנדר זושא פרידמן, על חמישה חומשי תורה. הסדרה המתורגמת יצאה לאור בשנת 1956 בהוצאת "פאר", ומאז יצאה במהדורות רבות והיא נחשבת אחת מהקלאסיקות של ארון הספרים היהודי בדור האחרון.

מאיר צבי פרוש נפטר ב-23 ביוני 2017, והוא בן 87.

==מספריו==
* אגרת פלאים: סיפורי הבעל-שם-טוב ותלמידיו
* אוצר אגדות (4 כרכים)
* חד וחלק: אוצר חידודים, דברי בדיחה ופרפראות משל גדולי ישראל ומפי העם (4 כרכים)
*סוכת החורף: סיפורים לבני הנעורים
*עלילות הגולם מפרג
*שבת ומועד לילדי ישראל (בחרוזים)

==מעיבודיו ותרגומיו==
*אגדות הזוהר - מאת הרב יהודה יודל רוזנברג
*מעשה אלפס - מאת רבי בן-ציון אלפס
*עולמות טמירים: סיפור חיי הגאון מווילנה
*אם בישראל: ספר זיכרון לשרה שנירר
*ספר המחזות (חנה ושבעת בניה, כוחה של שבת) של שרה שנירר
*מעיינה של תורה - מאת הרב אלכסנדר זושא פרידמן

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:משפחת פרוש
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
ג'סקה הופ

ג'סקה הופ (באנגלית: Jesca Hoop; נולדה ב-21 באפריל 1975) היא זמרת-יוצרת וגיטריסטית מקליפורניה.

== ביוגרפיה ==
ג'סקה הופ נולדה במחוז סונומה, צפון קליפורניה לזוג הורים מורמונים. המשפחה הייתה מוזיקלית וההורים והילדים שרו יחד כמקהלה בכנסייה המקומית. לאחר שהוריה נפרדו עזבה הופ את הרקע המורמוני ואת חיי העיר לטובת חיים מבודדים ועבודה במרכז שיקום לילדים בעייתיים. באותה תקופה החליטה הופ לבחון כיוונים מוזיקליים חדשים והחלה להלחין שירים.

מאוחר יותר החלה לעבוד כאומנת לילדיו של טום וייטס אשר הפך, עם אשתו, למורה הרוחני והמוזיקלי של הופ. הזוג וייטס שלח עותק של הקלטות שערכה הופ למפיץ שלהם, ליונל קונווי, שהעביר את ההקלטות לניק הארקורט, העורך והמגיש של תוכנית הרדיו Morning Becomes Eclectic ברדיו KCRW. הארקורט ניגן את השיר "Seed of Wonder" אשר הפך לפופולרי במיוחד בין מאזיני התוכנית. בעקבות ההתעניינות במוזיקה שלה, עברה הופ ללוס אנג'לס והתחילה לעבוד על אלבומה הראשון.

אלבומה הראשונה, Kismet, יצא בשנת 2007 וזכה לשבחים רבים. גרסה אקוסטית של חלק משירי האלבום יצאה בשנת 2008. בשנת 2009 עברה הופ למנצ'סטר, אנגליה, והקליטה את אלבומה השני, Hunting my Dress.

== דיסקוגרפיה ==
* 2007: Kismet
* 2008: Kismet Acoustic EP
* 2009: Hunting my Dress (בבריטניה; האלבום יצא בארצות הברית ב-2010)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
ישראל מפולוצק

רבי ישראל מפּוֹלוֹצק (בכתיב יידי: פּאָלאָצק, ויטבסק, ה'ת"צ (1730) בערך - א' באייר ה'תקמ"ב (1788)-ה'תקמ"ד) היה מתלמידי המגיד ממזריטש ומראשי עליית החסידים בשנת תקל"ז (1777). היה השד"ר החסידי הראשון, וממקימי התשתית הארגונית לתמיכה הכלכלית ביישוב החסידי בארץ ישראל.

==קורות חייו==
רבי ישראל מפולוצק היה מתלמידיו של רבי דב בער, "המגיד ממזריטש". בשל כושרו הארגוני והדרשני נשלח על ידי רבו להפיץ את תורת החסידות בליטא.

בשנת תקל"ז (1777) היה מראשי שיירת החסידים שמנתה כ-300 איש, אשר יצאה מליטא ומרייסין לארץ ישראל. אליו התלוו בני משפחתו "מקטנם ועד גדולם".

בשל הוצאות הדרך הרבות נשלח רבי ישראל לחו"ל מיד עם הגיעם לארץ על מנת לדאוג להעברת כסף ותרומות לאנשי השיירה. שליחות זו הייתה בעל כורחו; על פי עדות מנהיג החבורה, רבי מנחם מנדל מוויטבסק "גם אם היו נותנים לו עשרת אלפים בחודש חליפות יציאת ארץ ישראל הקדושה היה בז לכל דבר".

רבי ישראל נסע לקושטא והצליח להשיג 3,000 'אריות' (מטבע טורקי), מהם שלח 2,750 לארץ ישראל – 2,000 לשלם לפאשה והשאר לצורכי היום יום – ואת היתר השאיר לעצמו להוצאות הדרך. באיגרת ששלח מקושטא לגבאי ארץ ישראל בוויטבסק בשנת תקל"ח (1778) מתאר רבי ישראל את נסיעתם לארץ ישראל, את תחילת התיישבותם בצפת ואת מצבם הכספי המדולדל, "כי תם הכסף ולא נשאר בלתי אם גוויתנו". איגרת זו היא מקור מרכזי להבנת הלכי הרוח של בני החבורה באותה תקופה ולתיאור תלאות הדרך שעברו בדרכם לארץ ישראל.

בחוץ לארץ עשה תעמולה ופרסום למען היישוב החסידי בארץ ישראל, והקים את התשתית לתמיכה כלכלית ביישוב החסידי בארץ ישראל. הוא שלח איגרות רבות ואף הגיע בעצמו עד למערב אירופה במטרה לאסוף כסף לחבריו בצפת. ברייסין שיתף פעולה עם רבי יששכר בער מלובביץ' ועם רבי שניאור זלמן מלאדי.

הוא התכוון לחזור לארץ ישראל, אולם בשהותו בעיר פאסטוב (חוואסטוב) חלה לפתע, ונפטר. הוא נקבר בעיר זו, בסמוך לקברו של רבי אברהם המלאך, בנו של המגיד ממזריטש.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:תלמידי המגיד ממזריטש
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
יאן יאנדאורק

יאן יאנדאורק (Jan Jandourek; נולד ב-12 במאי 1965 בנובה מנייסטו נאד מטויי - Nové Město nad Metují) הוא סוציולוג, סופר, עיתונאי ומסאי צ'כי.

==ביוגרפיה==
יאנדאורק הוא בוגר הפקולטה לתאולוגיה קתולית והפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת קארל בפראג. את תואר הדוקטור שלו בסוציולוגיה קיבל מהפקולטה למדעי החברה שם. הוא שימש ככומר בפרדוביצה ובפראג, וכן כעורך השבועון "צ'סקי טידניק". הוא חבר במערכת הרוויו לספרות ולתרבות "סוביסלוסטי" ("הֶקשרים"). בשנות התשעים כתב באופן קבוע לעיתונים וכתבי העת החשובים ביותר בצ'כיה, דוגמת "לידובה נוביני", "דנס", "ליטררני נוביני" ואחרים. מאוקטובר 2000 ועד ספטמבר 2005, לימד במרכז לספרות השוואתית (Centra komparatistiky) בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת קארל בפראג, ששם עסק בעיקר בספרות כללית מודרנית ובסוגיות של "הכתיבה הרזה". בראשית שנת 2006 הקים את הוצאת הספרים "טרטרוס".

יאנדאורק הוא עיתונאי פעיל בצ'כיה, וביקר בישראל מספר פעמים - האחרונה שבהן בעת ביקורו כאן של שר החוץ הצ'כי יאן קוהוט במאי 2010.

== ספריו ==
בסך הכל פרסם יאנדאורק שישה רומנים, שלושה ספרי שיחות ושבעה ספרי עיון שעניינם נצרות וסוציולוגיה. ספר הביכורים שלו, "בגוב האריות" (V jámě lvové, 1997), זכה בפרס יז'י אורטן, שמוענק בצ'כיה לספרים שמחבריהם בני פחות משלושים. הוא תורגם לעברית על ידי רות בונדי, וראה אור בהוצאת גוונים, בשנת 1998. הרומן הוא סאטירה שמבקרת את החברה בימינו, אך מתרחשת בבבל.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.czechlit.cz/authors/jandourek-jan/ ערך מורחב על יאנדאורק ב"פורטל הספרות הצ'כית"] 
* [http://www.janjandourek.wz.cz/menu.htm אתר האינטרנט של יאנדאורק] 

קטגוריה:סופרים צ'כים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1965
מלון אורכידאה אילת

מלון אורכידאה אילת הנמצא באילת, נוסד בשנת 1993 על ידי חברת ג'ורדש הנמצאת בבעלות האחים נקש כחלק מרשת מלונות אורכידאה.

המלון שוכן למרגלות הרי אילת ונמצא בסמוך למצפה התת-ימי ולחוף אלמוג.
במלון 144 חדרים בהיצע שונה, בין השאר חדרים העשויים מבקתות עץ בסגנון המזרח הרחוק ואגף הנקרא "שנגרילה".

המלון הוא חלוץ בתחומו בעקבות התקנת מערכת סולארית על גגות המלון לאספקת חלק מצריכת האנרגיה שלו. בעקבות כך יש שמכנים אותו "המלון הירוק הראשון".

ב-26 ביוני 2008 פרצה בווילה רויאל (הוילה היוקרתית והגדולה ביותר באורכידאה) שרפה גדולה, לא היו נפגעים. ביולי של אותה שנה צולמה במלון עונתה הראשונה של תוכנית המציאות "היפה והחנון".

בשנת 2018 שודרה סדרת הטלוויזיה "אילת", במרכזה עומד המלון שאף הוזכר בשמו בסדרה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

אורכידאה
בלוגה (דג)

בלוגה (שם מדעי: Huso huso) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, מהסוג הוסו. הבלוגה נצוד עבור הביצים שלו לצורך הכנת קוויאר ועל כן נמצא בסכנת הכחדה חמורה. בעקבות זאת, מדינות רבות אוסרות על ציד הבלוגה וחלקן גם על המסחר בו או בביצים שלו. קוויאר בלוגה נחשב ליקר ביותר. 

הבלוגה הוא דג אנדרומי ענק. הדג הגדול ביותר שתועד היה באורך ומשקל של אך כיום נדירים פרטים שאורכם עולה על 4 מטר ומשקלם על 500 ק"ג.

בתי הגידול העיקריים של הבלוגה הם בים השחור, בים אזוב, בים הכספי ובים האדריאטי. כדי להטיל את ביציהם, הבלוגה עלו למרחקים של 1,800-2,300 קילומטרים במעלה הדנובה, ולתוך יובליו כמו הואה, ובמעלה נהרות אחרים הנשפכים לימים שהיוו את בית גידולו.

== נקראים על שמו ==

* בלוגה (וודקה) - משקה שיכר מסוג וודקה המיוצר ברוסיה. 
* Beluga - יוטיובר אמריקאי. 

==קישורים חיצוניים==

* 

==ביאורים==

==הערות שוליים==

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
קובץ:Huhus u0.gif
קובץ:Huso huso (cropped) 01.jpg
קובץ:VOA - Caviar farm in South Korea - 2.jpg
קובץ:Huso huso.jpg
קובץ:Hausen (Huso huso L.).JPG
</gallery>

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חדקניים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:דגי הים הכספי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
טרויקה

טרויקה היא מיני סדרת דרמה קומית המשודרת בערוץ הוט 3. שודרה לראשונה ב-8 באוגוסט 2010. הדמויות בסדרה מדברות ברוסית ובעברית והיא צולמה במוסקבה, תל אביב, רמלה ובנגב.

==עלילה==

העלילה סובבת סביב שלושה חברים (מישה, אדיק וז'ורה) בני 30 המחפשים אחרי דמות מסתורית בשם זויה בתל אביב, ברמלה ובמדבר, אליהם מצטרף, לבסוף, חבר עבר רביעי (דניס). יחדיו יצאו להרפתקות שיעלו זכרונות מן העבר.

==דמויות==
*מישה (הנרי דוד) - איש עסקים מצליח בן 30 שמתגורר במוסקבה. הוא אמור היה להינשא לבת זוגו ורוניקה, אך בדרכו להציע לה נישואין קיבל שיחת טלפון מזויה, והחליט להמריא לתל אביב ולחפש אותה.
*אדיק (פיני טבגר) - בן דודו של מישה. אדיק הוא מובטל בן 30. זויה היא בת זוגו. היא ברחה מהבית לאחר שהכה אותה, והוא יצא לחיפושים אחריה יחד עם מישה.
*ז'ורה (ויטלי ווסקובויניקוב) - ז'ורה התחיל לעבוד כשוטר, אך התפטר מהמשטרה לאחר שהכה אסיר וכמעט הרג אותו. הוא הצטרף לחיפושיהם של מישה ואדיק לאחר שרב עם אשתו, לינה.
*ורוניקה (אנה סטפן) - בת זוגו של מישה והנכדה של הבוס שלו.
*אוליגרך (ארמן ז'יגרחניאן) - אוליגרך המעסיק את מישה. נכדתו היא ורוניקה. ז'יגרחניאן הוא שנתן למישה טבעת וביקש ממנו להציע נישואין לוורוניקה.
*דניס (לאון נונין) - חבר של ז'ורה, מישה ואדיק שהקשר ביניהם התנתק. דניס התמכר לסמים, ומישה רשם אותו למכון גמילה.
*אבי שלונסקי (אלון דהן) - איש עסקים ממולח שמנסה, ללא הצלחה, לסחוט את מישה כדי להשיג איש קשר קזחי.
*איליה (ולדימיר פרידמן) - אביו של מישה, המתגורר במדבר.
*לינה (אנה בראגר) - אשתו של ז'ורה. לאחר שגילתה שכבר אינו עובד כשוטר, רבה איתו, מה שהוביל להצטרפותו למסע החיפושים של מישה ואדיק.

==קישורים חיצוניים==
*[http://hot.ynet.co.il/home/0,7340,L-8714,00.html האתר הרשמי של הסדרה], באתר ynet
*
* 

קטגוריה:הוט 3
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:העלייה לישראל מברית המועצות ומברית המועצות לשעבר בתרבות
גזית (כתב עת)

סריקת אחד הגליונות של השנה הראשונה
גזית היה ירחון לאמנות ולספרות, "במה ליצירת אמנותית-ספרותית ולמחשבה חופשית", לפי הגדרתו בשער כל אחד מגליונותיו. את כתב העת ייסד גבריאל טלפיר (יוסף וונדרמן) בשנת 1931. הירחון יצא באופן סדיר כל חודש משנת 1932 עד 1982 (למעט תקופה קצרה במחצית השנייה של שנות השלושים). במשך שנים ארוכות היה זה כתב העת העברי היחיד שהיה מוקדש לאמנות פלסטית.

בגליונות גזית התפרסמו מאמרים בתולדות האמנות, בתיאטרון ובאדריכלות, ניתוחים מוזיקליים של יצירות, ביקורת ציור ופיסול הן מערביים והן מדרום-מזרח אסיה, הודו ויפן, מונוגרפיות קצרות של אמנים, בייחוד של יוצרים ארץ-ישראליים ויהודים, וכן סיפורים, שירה ותרגומים מהספרות היוונית-רומית. כתב העת הכיל הדפסות איכותיות יחסית (בשחור-לבן) של יצירות אמנות פלסטית, תצלומי מבנים אדריכליים ותפאורות תיאטרון.

אחת ממגמותיו הראשוניות של כתב העת הייתה לאשרר את מקומה של האמנות ביהדות והצדקת העיסוק בה בארץ ישראל ("אמנם לפנים הייתה זו [האמנות] נראית כסתירה לרוח האומה... אך כעת היא חדלה מלהיות אידיאל לבד, אידיאל שהנהו מנת חלקם של זרים, היושבים באהלי יפת. לא מעבר לתחום פרושות יריעותיה, כי אם תוך תוכנו.")

לרגל יובל "גזית" ושבעים שנה לתל אביב, כתב שלמה להט, ראש עיריית תל אביב-יפו, לטלפיר כי אינו יכול לתאר לעצמו את העשייה האמנותית והתרבותית המקורית בעיר ללא כתב העת וללא עבודתו המסורה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/gazit/index.php מפתח גליונות "גזית"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ישראל: כתבי עת לאמנות
לבי במזרח

"לִבִּי בְמִזְרָח" הוא שיר עברי מאת הפילוסוף, הרופא והמשורר היהודי-ספרדי רבי יהודה הלוי, והוא מן השירים הבולטים בשירת ימי הביניים של יהדות ספרד. השיר הוא שיר כיסופים לארץ ישראל והוא שייך לקבוצת שירי ציון, אחת מן הקבוצות המקוריות ביותר בשירת החול העברית בספרד. שירי ציון משקפים לא רק געגועים עזים לציון אלא גם תהליך נפשי רוחני ממושך שהגיע לבשלות במסע אל הארץ הנכספת. השיר נלמד בבתי הספר בישראל ומופיע במבחני הבגרות.

==פירוש השיר==

הדובר בשיר נדר לעלות לארץ ישראל. הוא מעלה קושי גאוגרפי ("אני בסוף מערב") וקושי פוליטי, המאבק בין הנוצרים ("חבל אדום") למוסלמים ("כבל ערב"). בשיר ניגודים רבים שמטרתם להביע את סערת הרגשות בה נמצא המשורר, משום שהוא נמצא במערב (בספרד), אך מתאווה להיות במזרח, בארץ ישראל.

מעיון בשירו עולה אירוניה על שירושלים החליפה בעלים אך לא חזרה לבעליה האמיתיים.

געגועיו העזים והקונפליקטים הנפשיים בהם נמצא המשורר, אף מקשים עליו מלחוות הנאה גופנית מטעמו של האוכל.

המשורר מוסיף כי היה מעדיף לעזוב את כל הטוב שבספרד, רק בשביל לראות את עפר הדביר של בית המקדש החרב. בית זה בשיר הוא דוגמה כיצד לאורך כל הדורות ייצג הבית החרב בתודעה היהודית ובספרות היהודית את בית המקדש והווה סמל לגעגועי העם לארץ ישראל.

שיר זה נכתב כאשר יהודה הלוי נמצא עדיין בספרד ("אנוכי בסוף מערב"). אבי שגיא מציין בספרו בהתייחסו לשיר של הלוי ובציטוט ג'ונתן סמית, כי בית הוא נוסטלגיה. בית אינו בהכרח המקום שבו חי האדם אלא המקום שבו אצורים זכרונותיו ותשוקותיו.

בשיר מובאות שתי שאלות רטוריות שמטרתן הבעת הכמיהה והתסכול שחש המשורר:
1. “איך אטעמה את אשר אוכל ואיך יערב?” – איך אוכל לטעום את האוכל ושהוא יערב (יהיה טעים) לי?
2. “איכה אשלם נדריי ואסריי, בעוד/ ציון בחבל אדום ואני בכבל ערב?” – איך אעמוד בהבטחתי לעלות לציון?
בשאלה הרטורית השנייה ניתן לזהות גלישה של המילים במשפט.

השיר קצר אך כולל אמצעים רטוריים רבים:
אקרוסטיכון - (האות הראשונה בכל בית מהמילים: לבי, איכה, יקל, מצטרפות: לא"י-לארץ ישראל) - המשורר משתמש באמצעי רטורי זה כדי להוסיף למילים המופיעות בשיר - להדגיש את רצונו העז להיות בארץ זבת חלב ודבש.
חרוז מבריח - "רב". גם כאן, יהודה הלוי משתמש באמצעים רטוריים כדי להדגיש את רצונו הרב להיות בארץ ישראל.
צימודים - מערב-יערב, נדריי-אסריי, חבל-כבל, יקל-יקר. אמצעים נוספים: מטפורה: "לבי במזרח", אנאפורה: איך, איכה, רמז למגילת איכה, קינה על חורבן המקדש, שיבוצים והרמזים מקראיים נוספים: תהילים ק"ג 12 "כרחוק מזרח ממערב".

==לקריאה נוספת==
* פירושי פרנץ רוזנצווייג לתשעים וחמישה משירי רבי יהודה הלוי, תרגום: מיכאל שורץ, הוצאת מאגנס, 2011, הפרק "לבי במזרח ואנכי בסוף מערב", עמ' 319–320.

==קישורים חיצוניים==

* [http://benyehuda.org/rihal/Rihal1_1.html מכבל ערב (לבי במזרח)], באתר פרויקט בן-יהודה

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי יהודה הלוי
קטגוריה:ספרות ימי הביניים
קטגוריה:הגירה ועלייה בתרבות
קטגוריה:ציונות בספרד
מבצר ביסטון

שער מבצר ביסטון
מבצר ביסטון (באנגלית: Beeston Castle) הוא מבצר מימי הביניים במחוז צ'שייר שבאנגליה.

== היסטוריה ==
מבצר ביסטון נבנה בשנת 1220 על ידי רנולף דה בלונדוויל, רוזן צ'סטר השישי, לאחר חזרתו לנחלתו ממסעי הצלב. 

בשנת 1237 עבר המבצר לידי הנרי השלישי, מלך אנגליה ושימש את הכתר האנגלי עד למאה ה-16 אז נחשב המבצר כחסר חשיבות צבאית. למרות זאת המבצר שימש, שוב, כמעוז צבאי במהלך מלחמת האזרחים האנגלית ובמהלכה, בשנת 1646, נהרסו חלקים ממנו על ידי צבאותיו של אוליבר קרומוול. האתר ננטש ובמהלך המאה ה-18 שימש כמחצבה. כיום האתר נמצא בבעלות מועצת המורשת האנגלית וקיבלה מעמד של מונומנט רשום ובניין רשום. 

בוני מבצר ביסטון נמנעו מבניית מגדל עוז והסתמכו על חוסנו הטבעי של האתר והמאסיביות של חומותיו. המבצר תוכנן על בסיס המצודה הקונצנטרית שמקורה במבצרים הצלבניים של סוף המאה ה-12. מערכות המגן של המבצר היו בנות 2 חלקים נפרדים, טירה פנימית על פסגת הגבעה שמדרונות תלולים משלושת צדדיה וחפיר עמוק מהצד הרביעי בודדו אותה מסביבתה. טבעת ההגנה החיצונית נבנתה על השיפולים של התל, צורתה ריבועית והיא מורכבת מחומה שעובייה 2 מטרים ושער אדיר ממדים שמסביבו נחפר חפיר עמוק. החומה נבנתה בשיטה הצלבנית של בניית "קליפה חיצונית" ומילוי של עפר ושברי אבנים, מגדלים שצורתם חצי מעגל כצורת האות הלועזית D, שהוו חידוש בבניית טירות באנגליה ומקורם אף הוא במבצרים צלבנים. המגדלים נבנו על מנת לאפשר שליטה באש לאורך קו החומות. במבצר לא נבנו קמרונות או מבני אבן קבועים לחיל המצב וההשערה היא כי תושביו התגוררו במבני עץ בחצר החיצונית. 

ישנן עדויות לכך שהמבצר נבנה במקומה של התיישבות מתקופת הברזל, כאשר הגבעה עליה נבנה המבצר שימשו למבצר גבעה מהתקופה.

==גלריה==
<gallery>
Beeston Castle Gateway 1816.jpg|שער מבצר ביסטון בשנת 1816
Beeston Castle 1816.jpg|מבצר ביסטון, ציור משנת 1816.
Road to Beeston Castle.jpg|מבט על מבצר ביסטון מכביש הגישה.
Beeston - Beeston Castle Ramparts.jpg|חומות מבצר ביסטון.
</gallery>

==ראו גם==
*כוכב הירדן
*מצודה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנגליה: טירות
קטגוריה:צ'שייר
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מבצרי גבעה
קטגוריה:אנגליה: מבנים רשומים דרגה I
טירת דובר

טירת דובר היא מבצר מימי הביניים שנבנה בדובר שבמחוז קנט באנגליה בנקודה הגאוגרפית הקרובה ביותר ליבשת אירופה ולצרפת, והיא נמצאת במרחק של 34 קילומטרים מנמל קאלה שבצרפת. מיקומה הפך אותה לבעלת חשיבות אסטרטגית ראשונה במעלה וזיכה אותה בשם "המפתח לאנגליה".

==היסטוריה==
בתקופה הרומית שימשה דובר כמוצב של האימפריה הרומית בשם "פורטוס דובריס" - "שער דובר" (Portus Dubris), והייתה עיר נמל עיקרית של ה"צי הבריטי הרומאי" (Classis britannica). הרומאים בנו מגדלור במקום בו נמצאת טירת דובר, אשר נשמר עד ימינו.

לאחר קרב הייסטינגס נכבשה הטירה על ידי כוחות נורמנים בהנהגת ויליאם הכובש מידי חיל המצב האנגלי (סקסוני) ומבניה הועלו באש. טירה חדשה בסגנון התל וחצר (אנגלית: "motte and bailey" ) הנפוץ אצל הנורמנים נבנתה באתר. הטירה נבנתה מחדש בתקופת שלטונו של הנרי השני, מלך אנגליה, בתקופה זו נבנה מגדל עוז גדול ממדים, שהיה אחד מהאחרונים שנבנו, וסביבו מערכת הגנה כפולת חומות בסגנון המצודה הקונצנטרית שמקורה באדריכלות צבאית צלבנית ובדומה למבצר הצלבני המפורסם קראק דה שבלייה.

מבחן האש הראשון של הטירה הגיע בשנת 1216 בעת מלחמת הברונים הראשונה. אז צר הצבא הצרפתי בראשות לואי השמיני, מלך צרפת על הטירה ולאחר קרבות עזים הצליחו הצרפתים לפרוץ את החומות ולחדור אל מגדל העוז. אולם יוברט דה בורג, מפקד הטירה הצליח להדוף את אנשיו של לואי, וחסם את הפרצה בחומה באמצעות גזעי עצים גדולים. לאחר שלושה חודשי מצור, הסיג לואי את כוחותיו, שב ללונדון והכריז על הפסקת אש, וזאת מבלי לכבוש את הטירה.

בשנת 1642, במהלך מלחמת האזרחים האנגלית נתפסה טירת דובר על ידי תומכי הפרלמנט הארוך, עובדה זו מנעה את הרס הטירה.

בסוף המאה ה-18 במהלך המלחמות הנפוליאוניות שופצה המצודה וביצוריה נבנו מחדש על מנת להתאים אותה לאתגרים הצבאיים של התקופה. לטירה נוספה טבעת ביצורים חיצונית ובה עמדות תותחים. מגדל העוז הפך לפלטפורמה לתותחים, גגו הוסר וקמרונות נבנו במקומו, עליהם הוצבו עמדות תותחים כבדים.
הגדלת חיל המצב הצריכה בנייה של מחנות צבא ומגורים, הפתרון נמצא בדמות מנהרות שנכרו בעומק של 15 מטרים מקצה המצוק והחיילים הראשונים עברו למגורים אלו בשנת 1803 ובשיאם אכלסו מגורים תת-קרקעיים אלו 2000 חיילים. מנהרות אלו, שננטשו לאחר תום המלחמות הנפוליאוניות, חזרו לשימוש עם פרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939. תחילה שימשו המנהרות כמקלטים כנגד הפצצות ולאחר מכן כמפקדה תת-קרקעית שבמאי 1940 פיקחה על פינוי הצבא הבריטי מדנקרק.

הטירה והמנהרות נמצאים בבעלות קרן המורשת האנגלית והאתר פתוח לציבור ומהווה מוקד משיכה לתיירים רבים.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Coastal artillery operations.jpg|מפקדת ארטילריה במנהרות טירת דובר.
קובץ:DoverCastle-lighthouse-2004-10-03.jpg|מגדלור רומאי, המבנה העתיק בטירה.
קובץ:Dovercastlelowerchapel.jpg|הקפלה במבצר דובר.
קובץ:Dover castle tower.JPG|מבט על ביצורי הטירה.
קובץ:Dover Castle 05.jpg|טירת דובר.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

דובר
קטגוריה:אנגליה: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:אנגליה: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:קנט
קטגוריה:מונומנטים רשומים
חסן אבו ליבדה

חסן אבו ליבדה (בערבית: حسن أبو لبدة; נולד ב-8 בנובמבר 1954) הוא מתמטיקאי וסטטיסטיקאי פלסטיני, מייסד הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה. כיהן כשר העבודה והרווחה וכשר הכלכלה בממשלת הרשות הפלסטינית. 

== אודות ==
בשנת 1979 סיים אבו ליבדה תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת ביר זית, בשנת 1981 סיים תואר שני במתמטיקה וסטטיסטיקה מאוניברסיטת סטנפורד בארצות הברית, בשנת 1986 עשה תואר שני בסטטיסטיקה יישומית באוניברסיטת קורנל שבארצות הברית ובשנת 1988 סיים דוקטורט בביוסטיסטיקה מאוניברסיטת קורנל בארצות הברית. הוא שימש כמרצה למתמטיקה וסטטיסטיקה באוניברסיטאות ביר זית וקורנל.

בשנת 1993 ייסד את הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (המקבילה הפלסטינית ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה הישראלית) והיה הנשיא שלה עד לשנת 2005. בין השנים 2003 ל-2005 כיהן תחת אחמד קריע כחבר קבינט. כמו כן ליבדה היה חבר באספה הלאומית הפלסטינית. בפברואר 2005 מונה לתפקיד שר העבודה ושר הרווחה הפלסטיני.

במהלך כהונתו פעל למען חרם כנגד מוצרים מההתנחלויות והפסקת עבודת פלסטינים בהתנחלויות ישראליות. בשנת 2010 פרסם מאמר דעה בידיעות אחרונות תחת הכותרת "החרמת מוצרי ההתנחלויות – לא נגד ישראל", בו הוא מסביר לציבור הישראלי את מניעי החרם.

בשנת 2011 הוא הודח מתפקידו בממשלה הפלסטינית, והואשם בהפרת אמונים, הונאה, סחר במידע פנים ומעילה בכספי ציבור.

אבו ליבדה הוא משורר וסופר חובב ופרסם שני ספרי שירה ושני ספרי סיפורים קצרים. הוא נשוי ואב לשני בנים ושתי בנות.

==מפקד האוכלוסין הפלסטיני 1997==
ב-1997, במהלך מפקד האוכלוסין הפלסטיני הראשון המשמש בסיס לכל עדכוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה מדי שנה, הצהיר אבו ליבדה, מנהל הלשכה דאז: <div class="mw-content-ltr">In my opinion, it is as important as the intifada
... It is a civil intifada
</div>(בעברית: "לדעתי, מפקד האוכלוסין חשוב כמו האינתיפאדה... זוהי אינתיפאדה אזרחית")

בפברואר 1998 הודה אבו ליבדה במסיבת עיתונאים באל-בירה בעיוות נתוני המפקד: "פקדנו 325,000 אנשים המתגוררים מחוץ לאדמות פלסטין זה יותר משנה."

ב-2017, התייחס אבו ליבדה לדבריו אלו בריאיון לגלי צה"ל במסגרת כתבה שעניינה העדר נתוני אמת מוחלטים על מספר הפלסטינים בין הים לירדן: "חס וחלילה. לא שיחקנו עם הנתונים. דמוגרפיה היא לא עניין שהפלסטינים משתמשים בו כדי להשיג מדינה...יכולות להיות לכך השלכות כואבות באספקט הכלכלי. כוונתי לומר שאם הייתי ישראלי הייתי מאוד מודאג מהסיטואציה הדמוגרפית הפלסטינית".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.erf.org.eg/CMS/getFile.php?id=938 קורות חיים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:עראבה (נפת ג'נין): אישים
קטגוריה:סטטיסטיקאים
קטגוריה:מתמטיקאים
קטגוריה:שרי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:שרי רווחה
קטגוריה:שרי עבודה
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ביר זית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1954
יסוהירו נקסונה

יָסוּהִירוֹ נָקַסוֹנֶה (ביפנית: 中曽根康弘; 27 במאי 1918 – 29 בנובמבר 2019) היה פוליטיקאי יפני, שכיהן כראש ממשלת יפן בין השנים 1982–1987.
== חייו ==
נקסונה התבלט משנות ה-50 במפלגה הליברלית דמוקרטית של יפן, ומונה ב-1959 לתפקיד שר המדע של יפן. מ-1967 כיהן כשר התחבורה, מ-1970 כראש סוכנות ההגנה, מ-1972 כשר התעשייה והמסחר הבינלאומי, ומ-1981 כשר האדמיניסטרציה.

ב-29 בנובמבר 1982 הפך לראש ממשלת יפן. הוא מונה לקדנציה שנייה ב-27 בדצמבר 1983, ולכהונה שלישית ב-22 ביולי 1986. במהלך חמש שנות כהונתו, פעל לשיפור היחסים עם ברית המועצות וסין, ונודע בשל יחסיו הקרובים עם נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן, יחסים שזכו בתקשורת לכינוי "רון-יסו". מבחינת מדיניות פנים, נקסונה פעל רבות להפרטת חברות ממשלתיות, ותרם להשבת תחושת הלאומיות היפנית במהלך כהונתו וגם אחריה.

נקסונה סיים את תפקידו ב-6 בנובמבר 1987, והוחלף על ידי עמיתו למפלגה, נובורו טקשיטה. שנה לאחר מכן התברר כי היה מעורב, יחד עם טקשיטה ופוליטיקאים בכירים רבים נוספים, בשערוריית Recruit שהסעירה את יפן.

בתחילת 2010 העניק מספר ראיונות נרחבים לכלי התקשורת, בהם תקף את מדיניותו של ראש ממשלת יפן, יוקיו הטויאמה.

נפטר בטוקיו ב-29 בנובמבר 2019, בגיל 101.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:שרי המדע של יפן
קטגוריה:שרי התחבורה של יפן
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:יפנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1918
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2019
שלמה הכהן (מקובל)

קבר הרב שלמה בן יהודה הכהן בהר הזיתים
הרב שלמה בן יהודה הכהן (סלוניקי, סביב ה'תק"י, 1750 - ירושלים, תמוז ה'תקפ"ז, 1827) היה רב, פוסק ומקובל בסוף המאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19. חיבר ספרים רבים, פירושים לספרי קבלה ולספר הרמב"ם וספר שו"ת.
==קורות חייו==
נולד לאביו ר' יהודה בסלוניקי. בשנים תקע"ח-תק"ף שימש כשד"ר ירושלים בערי טורקיה ויוון.<ref>ראו: ש. ואענונו, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה עמ' 546.</ref> רבי שלמה נחשב אחד המקובלים החשובים וספריו עמוקים ורחבים. אחד מחיבוריו החשובים הוא פירוש "שעת רצון" על ספר התיקונים של רבי שמעון בר יוחאי. חיבור זה עוסק בהתאמת סודות תורת האר"י עם התיקונים על ידי הסבר רחב המראה כיצד ניתן להבין את הרעיונות העמוקים של תורת האר"י מתוך המילים הפשוטות של התיקונים. פירוש זה הודפס בסוף ספרו של רבי חיים ויטאל "שער הכוונות". פירושו לכתבי האר"י "יפה שעה" הוא אחד מהפירושים המודפסים על גיליון ספרו של רבי חיים ויטאל "עץ חיים".

בשמות ספריו כלל את המילה שעה העולה בגימטריה כשמו שלמה. 

בכמה מקומות הוא מצביע על רעיונות קבליים מסוימים שאין להבינם בכח השכל אלא רק על ידי קבלה איש מפי איש. במקום אחד כתב: "הונח בצריך עיון, ואני אומר כי לא עיון צריך שאם יעיין בה כל ימות עולם יעלה חרס בידו, כי אם קבלה נקבל ואם לאו אנו ליה וליה עינינו".

נפטר בירושלים בתמוז ה'תקפ"ז ונטמן בהר הזיתים.

בנו היה המקובל רבי יהודה הכהן מחבר הספר "[http://hebrewbooks.org/20436 אשמורת הבקר]" על הזוהר הקדוש (סלוניקי תרי"ב) וספר "[http://hebrewbooks.org/6661 אהלי יהודה]" על הרמב"ם (ירושלים תר"ג).

==כתביו==
* , שאלוניקי תקע"ב (על הרמב"ם)
* , שאלוניקי תקע"ג (על כתבי האר"י)
* , שאלוניקי תקע"ח (ביאור כוונת התפילה והמצוות על דרך הסוד)
* , שאלוניקי תקע"ט (דרושים על סדר פרשות השבוע)
* , שאלוניקי תק"פ (על הזוהר ותיקונים)
* שו"ת , קושטא תקפ"ט (שו"ת)
* , ירושלים תרס"ב
* [http://israel613.com/books/ETZCHAYIM4-H.pdf יפה שעה], ירושלים, הוצאת ישיבת "קול יהודה", הוגה וסודר על ידי הרב יהודה צבי ברנדויין
* , הוצאת ישיבת שער השמיים, ירושלים תשל"ו

==קישורים חיצוניים==
* [http://kabbalah-sefer.info/category.asp?catcode=66&AdCat=73&parentid=56 ספרי הרב שלמה הכהן] (למכירה)
* [https://web.archive.org/web/20171201030941/https://www.responsa.co.il/searchg/%D7%9E%D7%96%D7%9C%20%D7%A9%D7%A2%D7%94_bi_.aspx קורות חייו] באתר פרויקט השו"ת
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים יוונים
קטגוריה:סלוניקי: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי קבלה
קטגוריה:פרשני ספר הזוהר
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:פרשני שער הכוונות
קטגוריה:פרשני הרמב"ם
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
אסנובגראד

מראה העיר ב-1900
אסנובגראד (בבולגרית: Асеновград) היא עיר בדרום מרכז בולגריה, השנייה בגודלה מבחינת כמות אוכלוסין במחוז פלובדיב וממוקמת 169 ק"מ מהבירה סופיה ו-15 ק"מ מבירת המחוז פלובדיב. העיר שוכנת במורדותיו הצפוניים של הרכס המערבי ברודופי, במוצאו של הנהר צ'פראסקה.

==היסטוריה==
ישוב מאורגן נוסד במקום במהלך המאה ה-3 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית ונודע בשם סטאנימאכוס. ב-72 נכבש היישוב על ידי אספסיאנוס קיסר האימפריה הרומית. ב-251 נחרבה סטאנימאכוס במהלך פשיטה של שבטים גותים וב-395 עברה לחזקת האימפריה הרומית המזרחית. במהלך המאה ה-6 היגרו לאזור שבטים סלאבים ובהמשך נכבש היישוב על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה, העיר בוצרה ובמקום הוקמה מצודה. ב-1230 איוון אסן השני קיסר האימפריה הבולגרית השנייה הרחיב את המצודה באופן משמעותי והיא נודעה מאז בשם "המצודה של אסן".

ב-1259 נפלה המצודה בידי האימפריה הלטינית, בהמשך חזרה לידיים ביזנטיות וב-1344 הצליח איוון אלכסנדר, קיסר בולגריה להחזירה לחזקת הבולגרים. ב-26 בספטמבר 1371 לאחר תבוסת הבולגרים בקרב הנהר מריצה נפלה העיר בידי צבאו של הסולטאן מוראט הראשון שליט האימפריה העות'מאנית.

ב-6 בינואר 1878 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיר על ידי צבא האימפריה הרוסית. מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נותר היישוב בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית וב-1885 עבר לשליטת נסיכות בולגריה. ב-1934 שונה שמה של העיר מסטאנימאקה לאסנובגראד לזכרו של הצאר איוון אסן השני.

==כלכלה ודמוגרפיה==
74% מתושבי העיר הם ממוצא בולגרי, 20% הם מוסלמים סונים ו-5% הם צוענים. העיר וסביבתה ידועות ביקביה. כמו כן קיימים בה מפעלים לעיבוד מתכות, למיחזור פסולת פלסטיק ולטקסטיל. הטרמינל החדש הנבנה בשדה התעופה בפלובדיב ממוקם כ-9 קילומטרים מהעיר ובסמיכות אליה מצויים מספר כבישים מהירים. באסנובגראד תחנת רכבת ובה קו ישיר לפלובדיב.

== אקלים==
באסנובגראד שורר אקלים ממוזג, הטמפרטורה הממוצעת היא 13.5<sup>o</sup>c כשערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-0<sup>o</sup>c בינואר עד 24<sup>o</sup>c ביולי ואוגוסט. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 242 מילימטרים והחודש הגשום בשנה הוא מאי עם 66 מילימטרים הפרושים על פני 13 ימים גשומים בממוצע. בעיר ישנם 22 ימים מושלגים כאשר דצמבר וינואר הם החודשים המושלגים ביותר.

== הקהילה היהודית ==

קיימות עדויות מעטות על קהילת יהודי אסנובגראד ומניחים שנוסדה או על ידי פליטים יהודים שנמלטו מחמת הקרבות וההתקפות האנטישמיות במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), או על ידי פליטים יהודים שהיגרו מאדירנה לאחר השריפה הגדולה שהחריבה את הרובע היהודי ב-1835. בשלהי 1878 מנתה הקהילה 59 נפשות. בני הקהילה היו במצב כלכלי ירוד וזאת בניגוד לשאר תושבי העיירה שהיו בני המעמד הבינוני ובעלי אדמות אשר התפרנסו מייצור ומכירת יין. ב-1888 מנתה הקהילה 140 נפשות ובראשית המאה ה-20 נכללה קהילת אסנובגראד ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בבולגריה ומנתה 111 נפשות.

לאחר מלחמת הבלקן הראשונה היה גל הגירה של יהודים מאדירנה לפלובדיב וסביבתה, חלקם הגיעו לאסנובגראד ומספר בני הקהילה עלה ל-150 נפשות. ב-16 בספטמבר 1939 גירשו הבולגרים אלפי יהודים, רובם מהמחוז ההיסטורי רומליה המזרחית במסגרת המסע לגירוש נתינים זרים. מפקד המשטרה הבולגרית הקולונל אטאנאס פאנטב ציין כי מפלובדיב וסביבתה גורשו כ-1,000 יהודים, מרביתם פליטי מלחמות הבלקן שלא עלה בידם לרכוש אזרחות בולגרית. לאחר מועד זה אין תיעוד נוסף לבני הקהילה ומניחים שאלו שלא גורשו היגרו לפלובדיב.

==ערים תאומות== 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז פלובדיב
אסנובגראד