OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מעגל החיים (שיר)

"מעגל החיים" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי אמיר דדון. השיר נכתב והולחן על ידי דדון, ועובד בידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד, ברק מליחי ודדון. הוא הופק על ידי אייל מזיג, עמוס בן דוד ודדון, ויצא לאור ב-1 באוגוסט 2023.

== רקע ==
השיר נכתב והולחן על ידי אמיר דדון<ref></ref> תוך לילה אחד<ref name=":0"></ref>. הוא עובד בידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד, ברק מליחי ודדון, הופק על ידי אייל מזיג, עמוס בן-דוד ודדון<ref></ref>, ויצא לאור ב-1 באוגוסט 2023, לאחר הפסקה של דדון במשך שנתיים מתעשיית המוזיקה<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref>. דדון תיאר את הרקע לכתיבת השיר:

== קבלה ביקורתית ==
אריאל פייגלין מערוץ 7 תיאר את השיר בתור "פסקול מוזיקלי עמוק, נוסטלגי, מסתורי ואינטימי"<ref name=":0" />.

== הצלחה ==
כשבוע לאחר צאתו, ב-13 באוגוסט 2023 כבש השיר את המקום הראשון במספר ההשמעות בתחנות הרדיו בישראל עם 194 השמעות<ref name=":1" />, והגיע למקום הראשון במצעד המוזיקה השבועי של מדיה פורסט.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי אמיר דדון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
בינון כנרתי

בינון כנרתי (שם מדעי: Nemacheilus leontinae) הוא דג מים מתוקים ממשפחת הבינוניים החי בכנרת ובנהרות הירדן וליטני.

פיו של הבינון הכנרתי מחודד ואורכו אינו עולה על סנטימטרים ספורים. הדג חי בקרקעית בין אבנים ושורשים וניזון מאצות, תולעים ומחסרי חוליות קטנים.

עונת הרבייה של הבינון מתרחשת בסוף האביב בחודשים מרץ עד יוני.

בשנת 2020 הוכרז הבינון הכנרתי כדג מוגן בישראל.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בינוניים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: בעלי חיים
ולמיירה (כדורגל)

מועדון הכדורגל ולמיירה (בלטבית: Valmiera FC) הוא מועדון כדורגל מהעיר ולמיירה שבלטביה, המשחק בליגת העל הלטבית.

==היסטוריה==
המועדון נוסד ב-1996, על הריסותיו של מועדון הכדורגל גאויה ולמיירה שפעל בשנים 1978–1993. כבר בתום עונתה הראשונה של הקבוצה היא הצליחה להעפיל לליגת העל הלטבית, בה שיחקה עד לתום עונת 2003, אז ירדה לליגת המשנה בשל קשיים כלכליים. את עונת 2017 סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגת המשנה, ושבה לליגת העל. בעונות 2019–2021 סיימה הקבוצה במקומות 4, 3 ו-2 בהתאמה, ובעונת 2022 זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה.

בעונת 2020/2021 התמודדה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, והודחה כבר בסיבוב הראשון של הקונפרנס ליג על ידי לך פוזנן. גם בשתי העונות העוקבות הודחה הקבוצה בסיבוב הראשון בו שיחקה, על ידי סודובה מריאמפולה ושקנדיה, בהתאמה. לאחר שזכתה באליפות, התמודדה הקבוצה בעונת 2023/2024 בליגת האלופות, הודחה בסיבוב הראשון על ידי אולימפיה ליובליאנה, נשרה לקונפרנס ליג והדיחה את טרה פנה לאחר ניצחון 7–0 בבית ו-3–0 בחוץ.

==תארים==
* אליפות לטביה (1): 2022.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל לטביות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1996
סטרוגה (כדורגל)

מועדון הכדורגל סטרוגה טרים-לאם (במקדונית: ФК Струга Трим-Лум) הוא מועדון כדורגל מהעיר סטרוגה שבמקדוניה הצפונית, המשחק בליגת העל הצפון מקדונית.

==היסטוריה==
המועדון נוסד ב-2015. בעונתו הראשונה העפיל מהליגה הרביעית לשלישית, ובעונה העוקבת העפיל מהליגה השלישית לשנייה. בתום עונת 2018/2019 העפיל לליגת העל הצפון מקדונית, ובעונת 2022/2023 זכה המועדון באליפות ראשונה בהיסטוריה.

בעונת 2021/2022 התמודדה הקבוצה לראשונה במפעל אירופי, והודחה כבר בסיבוב הראשון של הקונפרנס ליג על ידי לייפאיה הלטבית. לאחר שזכתה באליפות, התמודדה הקבוצה בעונת 2023/2024 בליגת האלופות, הודחה בסיבוב הראשון על ידי ז'לגיריס וילנה, נשרה לקונפרנס ליג והדיחה את בודוצ'נוסט פודגוריצה לאחר ניצחון 1–0 בבית ו-4–3 בחוץ.

==תארים==
* אליפות צפון מקדוניה (2): 2022/2023, 2023/2024

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מקדוניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2015
הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול

הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול (ברוסית: Большой Московский государственный цирк) הוא מבנה המשמש לקרקס הנמצא במוסקבה במפגש של שדרת ורנאדסקי עם שדרת לומונוסובסקי. הבניין נבנה בניהול של האדריכל יעקב בלופולסקי, נפתח ב-30 באפריל 1971 ומאז זהו מבנה הקרקס הגדול באירופה. במבנה מערכת של חמש זירות לשינוי מהיר. יש זירת חזרות נפרדת באזור מאחורי הקלעים. האודיטוריום של הקרקס יכול להכיל 3,400 צופים.

מאז נובמבר 2012 אמן העם של הפדרציה הרוסית אדגרד זפאשני , מונה לתפקיד מנכ"ל הקרקס בעקבות מכרז שנוהל על ידי משרד התרבות הרוסי. את תפקיד המנהל האמנותי ממלא אחיו - אסקולד זפאשני <ref>https://lenta.ru/news/2012/11/15/vernadskij/</ref>.

יותר מ-500 אנשים עובדים ב"קרקס הממלכתי הגדול של מוסקבה בשדרות ורנאדסקי": במאים, כוריאוגרפים, מוזיקאים, אמנים. בכל עונה מגיש הקרקס תוכנית חדשה ובדצמבר מועלה מופע מיוחד לשנה החדשה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרקס
קטגוריה:מוסקבה: תרבות
שקנדיה

מועדון הכדורגל שקנדיה טטובו (במקדונית: ФК Шкендија Тетово) הוא מועדון כדורגל מהעיר טטובו שבמקדוניה הצפונית, המשחק בליגת העל הצפון מקדונית.

==היסטוריה==
המועדון נוסד ב-1979 על ידי לאומנים אלבנים מטטובו, כדי שיאפשר לאלבנים המקומיים להתאחד בתמיכה סביב מועדון אחד. הרקע הלאומני של המועדון יצר יריבות עם רוב המועדונים בליגה, ובעיקר עם וארדאר סקופיה וטטקס טטובו. המועדון מפורסם גם בזכות האולטראס שלו, שמקפידים לנגן במשחקים את המנון אלבניה. המועדון נדד בליגות השונות, ובעונת 2010/2011 זכה באליפות ראשונה, לאחר 16 משחקים ללא הפסד. הקבוצה סיימה כסגנית האלופה בעונות 2015/2016 ו-2016/2017, וזכתה באליפויות נוספות בעונות 2017/2018, 2018/2019 ו-2020/2021.

בפעמים הראשונות שהתמודדה במפעלים האירופיים לא זכתה הקבוצה להצלחה, ובעונת 2016/2017 בליגה האירופית עברה סיבוב לראשונה והגיעה עד לשלב הפלייאוף, בו הפסידה במצטבר 1–6 לגנט. גם בעונת 2017/2018 הצליחה הקבוצה להגיע עד לשלב הפלייאוף, בו הפסידה במצטבר 0–7 למילאן. בעונת 2018/2019 בליגת האלופות הפסידה לרד בול זלצבורג בסיבוב המוקדמות השלישי, נשרה לליגה האירופית והודחה על ידי רוזנבורג בשלב הפלייאוף.

==תארים==
* אליפות צפון מקדוניה (4): 2010/2011, 2017/2018, 2018/2019, 2020/2021.
** סגנות (2): 2015/2016, 2016/2017.
* גביע מקדוניה (2): 2016, 2018.
* הסופר קאפ המקדוני (1): 2011.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל מקדוניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1979
נחמן מנדל

נחמן מנדל (1941 – 2 בנובמבר 2017) היה כדורגלן, ששיחק בעמדת החלוץ במכבי פתח תקווה. מנדל שימש במשך מעל ל-40 שנה כיו"ר המועדון ואגודת מכבי פתח תקווה.

==קורות חייו==
מנדל נולד בשנת 1941 ברומניה ועלה בגיל 10 לישראל לאחר שהוא והוריו שרדו את השואה במחנה ריכוז שהוקם באזור מגוריהם. המשפחה התיישבה בפתח תקווה ואת השכלתו רכש נחמן במוסדות חינוך בעיר. הוא החל את פעילותו במכבי פתח תקווה כנער מחזיר כדורים לשוער מכבי פתח תקווה, חיים בוך, אבל עד מהרה הוצע לו להצטרף כשחקן לקבוצת הילדים, וכבר בגיל נוער הועלה לקבוצה הבוגרת.

בקריירה שלו ככדורגלן שיחק מנדל בעמדת החלוץ במדי המועדון. אחד האירועים הזכורים בכדורגל הישראלי קרה ב-1963, במחזור ה-12 של עונת הכדורגל, כאשר הגיעה מכבי פתח תקווה למשחק מול הפועל תל אביב, ובדקה ה-80 נפסק בעיטת עונשין לזכותה של פתח תקווה. מנדל ניגש לבעוט, ולטענתו אחד משחקני הפועל תל אביב דני בורסוק זרק אבן שהזיזה את הכדור מעט, וגרם למנדל להחמיץ את הבעיטה אותה הוא בעט לרקיע. לאחר 5 דקות הבקיע השחקן דניאל דניאלי את שער הניצחון לזכות הפועל תל אביב. מאז נודע מנדל על אירוע החמצה זה, ואף הוזכר בשירם של התרנגולים, "שיר השכונה", במילות השיר .

אחרי עשר שנים בבוגרים, בגיל 28, פרש מנדל מהכדורגל, משום שהיה צריך לעבוד לפרנסתו כפקיד בקופת החולים "עממית" (כיום קופת חולים מאוחדת) ובשל קשייו לשלב בין השניים, בחר נחמן להפסיק לשחק כדורגל.

בתוך זמן קצר שב לאגודה והפעם לצוות הניהול משם המשיך למשרת היו"ר בה החזיק למעלה מארבעים שנה אותה פיתח והרחיב רבות. עם פרישתו מניהול מכבי פתח תקווה מנתה האגודה אלפי ספורטאים בגילאים השונים הפעילים בענפי הספורט כדורגל, כדורסל, כדוריד, סיף, טאקוונדו וטניס. בעבר גם עסקו במלאבס בענפים כמו טניס שולחן, כדורעף וקריקט.

מנדל כיהן במהלך שנות ה-70 גם כחבר מועצת העיר פתח תקווה, במשך כקדנציה וחצי וזאת במקביל לפעילותו באגודה. בנוסף כיהן כחבר הנהלת אגודת מכבי ישראל, חבר הנהלת איגוד ההתעמלות, חבר הנהלת החברה לקידום הספורט והכדוריד, חבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל ועוד. מנדל פעל בפתח תקווה גם בתחום העסקי והמסחרי, כאשר בנה חמש תחנות דלק, עשרות בנייני מגורים ובתי עסק. בשנת 2015 נבחר מנדל להיות יקיר העיר פתח תקווה, ופרש מתפקידו.

בשלושת השנים האחרונות לחייו נלחם מנדל במחלה קשה, וב-2 בנובמבר 2017 נפטר בגיל 76, כאשר הוא הותיר אחריו אישה, בן ושני נכדים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.melabes.co.il/sports/9195 "נחמן לימד אותי מכביזם מהו"], אור בוקר, מלאבס ספורט, 10 בנובמבר 2017
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:מכבי פתח תקווה
קטגוריה:יקירי פתח תקווה
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
גיל חבה

גיל חבה (נולד ב-1971) הוא ספורטאי פאראלימפי לשעבר.

בשנת 1985 התחשמל חבה בן ה-14 בתאונת עבודה בקיבוץ. כתוצאה מהתאונה הוא קטוע יד שמאל ונפגע קשה ברגל ימין, ובמהלך תקופת האשפוז סבל גם ממוות קליני. לאחר השיקום החל לעסוק בספורט, היה שחקן כדורסל בנבחרת בקעת בית שאן והחל לעסוק בשחייה תחרותית במרכז הספורט לנכים ברמת גן.

בשנת 1990 התנדב לשירות צבאי וסיים תקופת שירות מלאה בתפקידי חינוך וידיעת הארץ.

בשנת 1992 החל להתאמן בבית הלוחם בתל אביב בכדורעף והשתתף עם הנבחרת באליפות אירופה ובאליפות העולם. היה חבר הנבחרת הלאומית אל המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) והמשחקים הפאראלימפיים סידני (2000).

חבה הוא מורה דרך מוסמך, בוגר לימודי ארץ ישראל, תושב אשחר, נשוי ואב לשלושה. 

בשנת 2010 החל לכהן כחבר מועצה אזורית משגב.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/gil-haba פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
* [https://www.sportskills.co.il/files/magazin2.pdf סיפורו של גיל חבה], מגזין ספורט גלילי, 2015.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:נפגעי תאונות עבודה
קטגוריה:חברי מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
קטגוריה:אשחר (יישוב): אישים
מורגן מקגרווי

ג'ון מורגן מקגארווי (באנגלית: John Morgan McGarvey; נולד ב-23 בדצמבר 1979) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית המייצג את המחוז ה-3 של קנטקי מאז ינואר 2023. לפני כן ייצג את המחוז ה-19 בסנאט של קנטקי מ-2013 עד 2022. בשנת 2018 נבחר למנהיג המיעוט בסנאט של קנטקי, והפך לאחד מחברי האספה הכללית הצעירים ביותר במדינה שכיהנו בתפקיד מנהיגותי זה.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
מקגארווי נולד בלואיוויל, קנטקי, ולמד בתיכון דופונט. הוא קיבל תואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת מיזורי ודוקטור למשפטים מהמכללה למשפט של אוניברסיטת קנטקי למשפטים. הוא בנו של ג'ון מקגארווי, חבר צוות של מושל קנטקי לשעבר, וונדל פורד ועורך הדין העירוני של אנקורג', קנטקי מאז 1987.

לפני בחירתו לסנאט של מדינת קנטקי, מקגרווי עבד עבור העורך דין ג'ק קונווי כעוזר מיוחד לתובע הכללי של קנטקי, כמו גם אצל בן צ'נדלר ומשרד עורכי הדין פרוסט בראון טוד. מקגארווי עוסק בעריכת דין במורגן פוטינגר מקגארווי, חברה שהקים סבו.

מקגארווי נבחר לראשונה בבחירות 2012 לסנאט של קנטקי מטעם המחוז ה-19 של המדינה. הוא ניצח שלושה מועמדים אחרים בפריימריז הדמוקרטי ב-22 במאי 2012, עם 40.7% מהקולות וללא מתנגד בבחירות הכלליות ב-6 בנובמבר. ב-2016, הוא נבחר מחדש לכהונה שנייה בת ארבע שנים, והביס את המועמד הרפובליקני לארי ווסט בבחירות הכלליות. בשנת 2018, הוא הפך למנהיג המיעוט בסנאט של מדינת קנטקי. ב-3 בנובמבר 2020 נבחר לכהונה שלישית ללא התנגדות.<ref></ref>

בסנאט, תפקידי הוועדה שלו כללו את ועדת ההקצאות וההכנסות, ועדת הפיקוח והייעוץ של Medicaid, ועדת הבנקים והביטוח, ועדת המדינה והשלטון המקומי, וכוח המשימה לבחירות, לתיקוני חוקה ולעניינים בין-ממשלתיים.<ref></ref>

הארגון "אמהות נגד נהיגה בשכרות" כינו את מקגארווי כמחוקק השנה של 2015. הקרן לקידום אחריות על אלכוהול העניקה לו פרס מנהיגות. מקגארווי הוכרז כקובעי המדיניות החשובים ביותר על ידי Greater Louisville Inc. וב-2016 כמחוקק צעיר מצטיין על ידי מכללת אוניברסיטת קנטקי למשפטים. מאוחר יותר נבחר למנהיג המיעוט בסנאט של קנטקי, והפך לאחד מחברי האספה הכללית הצעירים ביותר במדינה שכיהנו בתפקיד מנהיגותי זה.<ref name=":0" />

ב-12 באוקטובר 2021, השיק מקגארווי קמפיין לייצג את מחוז הקונגרס ה-3 של קנטקי בבית הנבחרים של ארצות הברית, לאחר שהנציג הדמוקרטי היחיד של קנטקי בבית הנבחרים, ג'ון ירמות', הודיע על פרישתו. בבחירות המקדימות, מקגארווי ניצח את נציגת המדינה אטיקה סקוט וניצח גם בבחירות הכלליות והושבע לתפקידו כנציג המחוז ב-3 בינואר 2023. הוא חבר בוועדה לעסקים קטנים ובוועדה לענייני חיילים משוחררים.

מקגארווי ואשתו, כריס, מתגוררים בשכונת סטרטמור, חלק מההיילנדס בלואיוויל, עם שלושת ילדיהם.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
מרקו קרנזקי

מרקו קרנזקי (נולד ב-1 ביולי 2000) הוא כדורגלן איטלקי שמשחק בעמדת השוער בקבוצת אטאלנטה האיטלקית.
== קריירה ==
קרנזקי החל את הקריירה שלו בקבוצה עד גיל 19 של אטאלנטה בעונת 2017/18. בינואר 2019, הוא הוקפץ לראשונה לקבוצה הבוגרת, אך לא זכה לדקות משחק. בקיץ 2019, קרנזקי הושאל למועדון הסרייה ב' טרפאני קלצ'ו.<ref></ref> הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-22 בספטמבר 2019, במשחק ליגה נגד סלרניטנה. בינואר 2021 הושאל למועדון קרמונזה לשארית עונת 2020/2021.<ref></ref> בעונתו הראשונה בקרמונזה, שמר קרנזקי על 8 שערים נקיים ב-20 משחקים. השאלתו הוארכה לאחר מכן לעונה נוספת. ב-31 באוגוסט 2022, הוא חזר לקרמונזה בהשאלה מחודשת, כשהמועדון נמצא בסרייה א'.

== נבחרת לאומית ==
ב-24 בינואר 2022, זומן קרנזקי לנבחרת איטליה על ידי המאמן רוברטו מאנצ'יני. הוא היה חלק מסגל נבחרת איטליה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנים 2021 ו-2023. והיה השוער הראשון ב-2 הטורנירים האלו.

== תארים ==
אטאלנטה
* הליגה האירופית: 2023/2024

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני קרמונזה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2000
It Feels So Good

"It Feels So Good" (בעברית: "זה מרגיש כל כך טוב") הוא שיר של הזמרת-יוצרת הבריטית סוניק (sonique). השיר שוחרר ב-9 בנובמבר 1998 והגיע למקום ה-24 במצעד הסינגלים הבריטי. במאי 2000, בעקבות הצלחת השיר בארצות הברית, השיר שוחרר מחדש ושהה 3 שבועות במקום הראשון באותו מצעד. השיר נשאר בטופ 40 במשך 14 שבועות והפך לסינגל השלישי הנמכר ביותר לשנת 2000 בבריטניה. השיר נמכר ביותר מ-700,000 עותקים בבריטניה נכון לאוקטובר 2014. השיר הצליח במדינות רבות, כולל ארצות הברית, כששודר בתדירות גבוהה ברדיו בפלורידה, מה שעזר לשיר להגיע למקום השמיני במצעד הבילבורד הוט 100, והוביל את סוניק לחתום בריפבליק רקורדס. בשנת 2017 BuzzFeed דירגו את השיר במקום ה-33 ברשימת "101 שירי הריקוד הגדולים של שנות ה-90".

==כתיבת השיר ותוכנו==
סוניק אמרה על השיר: "זה על הבחור הזה שמאוד אהבתי אותו לפני שנים, אך לא הגיב לרגשות שלי. כי הוא הצליח באותה תקופה - ואני לא. והוא חשב שאני הייתי מאוהבת בו בגלל ההצלחה שלו. השיר הזה הוא רק דרך להצהיר שהוא היה זה שאהבתי". השיר זכה לשבחים נרחבים לאחר שהושמע על ידי די ג'יי בטמפה, פלורידה, בשנת 2000. בגלל הפופולריות של השיר, היא החלה להתקרב למנהלים ביוניברסל מיוזיק גרופ דאג מוריס וג'ימי לובין. בסופו של דבר היא הוחתמה ביוניברסל, והאלבום שלה Hear My Cry היה הראשון שלה ששוחרר תחת חברת התקליטים החדשה של יוניברסל, Republic Records, המבוססת על האינטרנט.

==הקליפ==
אחד משני הקליפים של השיר בוים על ידי טים סטורי והוקרן בבכורה בפברואר 2000.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1998
קטגוריה:סינגלים מ-1998
קטגוריה:סינגלים מ-2000
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי יורודאנס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפורטוגל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
הלן סירל

הלן סירל, באנגלית: Helen Searle (1834–1884), הידועה גם בשמה הנשוי הלן סירל פטיסון, הייתה ציירת טבע דומם אמריקאית שהייתה קשורה מבחינה סגנונית לאסכולת הציור של דיסלדורף.

== קריירת אמנות ==
טבע דומם: פירות ושמפניה, 1869
סירל הייתה בתו של האדריכל הנרי סירל. היא נולדה בברלינגטון, ורמונט, וגדלה מגיל עשר ברוצ'סטר, ניו יורק. היא החלה לצייר טבע דומם של פרחים ופירות בשלב מוקדם בחייה; בשנת 1863 היא הציגה כמה ב"באזאר בית החולים לתינוקות" ובשנה שלאחר מכן באקדמיה לאמנויות יפות באפלו. היא לימדה ציור ורישום בסמינר הנשים של גברת בריאן בבטאוויה. בשנת 1866 היא ערכה את התערוכה הראשונה שלה, באקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק.<ref name=":0">Clement, Clara Erskine. Women in the fine arts, from the Seventh Century B.C. to the Twentieth Century A.D.. Houghton Mifflin, 1904, pp. 265–66.</ref>

מ-1867 עד 1871 למדה אמנות בדיסלדורף, גרמניה, ועבדה באופן פרטי עם יוהאן וילהלם פרייר, שהיה קשור לתנועה הידועה כבית הספר לציור בדיסלדורף. פרייר מיעט לקחת סטודנטים פרטיים אך עשה חריגה במקרה שלה. הסגנון הבוגר שלה דומה מאוד לשלו, עם פחות פרטים וצבע עדין יותר,<ref name=":0" /> והיו שציינו שהיא כמעט שווה לו כציירת אמן.<ref>Kunstmuseum Düsseldorf and Galerie Paffrath, Lexikon Der Düsseldorfer Malerschule 1819–1918, 3 vols., Volume 3, Munich: Bruckmann, 1998, , p. 268 </ref> התצוגות שלה בתקופה זו, למשל אצל סוחרי האמנות של דיסלדורף Bismeyer & Kraus במרץ 1870, זכו לשבחים רבים בעיתונות.

בשנת 1872, חזרה סירל לארצות הברית והקימה סטודיו בוושינגטון הבירה. מאוחר יותר היא תשוב לאירופה לזמן מה, והיא הציגה טבע דומם של פירות בסלון פריז של 1879.<ref>James William Pattison (1844–1915)", M. Christine Schwartz Collection, 2011</ref>

סירל הייתה ציירת טבע דומם מבוססת<ref>Love, Richard H., and Carl William Peters. Carl W. Peters: American Scene Painter from Rochester to Rockport. University of Rochester Press, 1999, p. 44.</ref> אשר כונתה "אחת מציירי הפירות והפרחים הטובים ביותר" של סוף המאה ה-19 באמריקה.<ref>Gerdts, William H. Art Across America: Two Centuries of Regional Painting, volume 1. Abbeville Press, 1990, p. 197.</ref> היו לה הזמנות ותערוכות מרכזיות ברחבי גרמניה, בסלון פריז ובאקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק.<ref name=":0" /> רוב הציורים שלה נמצאים כעת בידיים פרטיות, אך חלקם נמצאים באוספים הנראים לציבור, כגון המוזיאון לאמנות אמריקאית סמיתסוניאן ומוזיאון האמנות של ווסטר.

=== חיים אישיים ===
בזמן שהתגוררה בדיסלדורף, פגשה סרל צייר אמריקאי אלמן, ג'יימס ויליאם פטיסון (1844–1915); ב-1876 הם נישאו. במשך זמן מה הם חיו במושבת האמנים מצפון לפריז. החל משנת 1882, בני הזוג בילו בשיקגו ובניו יורק, לפני שעברו לג'קסונוויל, אילינוי, שם מונה ג'יימס פטיסון לראש בית הספר לאמנויות יפות באקדמיה הנשית של ג'קסונוויל.

הלן סירל פטיסון מתה בג'קסונוויל בנובמבר 1884.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:ילידות 1834
קטגוריה:נפטרות ב-1884
ראמה (נפת ג'נין)

ראמה (בערבית: الرامة) הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון, המשתייך לנפת ג'נין של הרשות הפלסטינית. הכפר ממוקם 27 קילומטרים דרום-מערבית לג'נין.

== היסטוריה ==
בסקר הארכאולוגי שנערך בשומרון לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו בראמה חרסים מהתקופות הישראלית I ו-II, הפרסית, ההלניסטית, הרומית-ביזנטית, ימי הביניים והעות'מאנית.

=== התקופה העות'מאנית ===
ברישומי המס העות'מאניים שנערכו בשנת 1596, ראמה נזכרת ככפר בנפת ("נאחיה") "ג'בל סאמי" במחוז ("ליוואא'") של שכם. במקום נרשמו 17 משפחות, כולן מוסלמיות, ששילמו מס אחיד של 33.3% על תוצרת חקלאית כולל חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, עיזים ו/או כוורות, בית בד לשמן זית או דבש ענבים, בנוסף להכנסו מזדמנות ולמס אזורי, סה"כ 5,774 אקצ'ה.<ref>Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 126</ref>

הכפר נזכר בשנת 1838 ככפר בנפת "א-שראוויה א-שרקייה", צפונית לשכם.<ref>Robinson and Smith, 1841, vol. 3, 2nd Appendix, p. [https://archive.org/stream/biblicalresearch03robiuoft#page/129/mode/1up 129]</ref>

בשנת 1870 ביקר במקום חוקר ארץ ישראל הצרפתי, ויקטור גרן, וכתב כי בראמה מתגוררים 120 איש. הוא מצא במקום בורות מים עתיקים.<ref>Guerin, 1875, pp. [https://archive.org/stream/descriptiongogr04gugoog#page/n240/mode/1up 215]-216</ref>

בסקר של הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל (1882) נכתב כי ראמה הוא "כפר בולט לעין, השוכן על גבעה מעל המישור הקטן, עם בית מרכזי גבוה. גודלו של הכפר בינוני, ותחתיו עצי זית. מדרונות הגבעה תלולים.<ref name="SWP154">Conder and Kitchener, 1882, SWP II, pp. [https://archive.org/stream/surveyofwesternp02conduoft#page/154/mode/1up 154]-155</ref>

=== המנדט הבריטי ===
על-פי מפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל שנערך על ידי רשויות המנדט הבריטי, התגוררו בראמה 149 איש, כולם מוסלמים.<ref name="Census19222">Barron, 1923, Table V, Sub-district of Hebron, p. [https://archive.org/stream/PalestineCensus1922/Palestine%20Census%20(1922%29#page/n12/mode/1up 10]</ref> במפקד של שנת 1931 נמנו בכפר 186 תושבים, שחיו ב-39 בתים, כולם מוסלמים.<ref>Mills, 1932, p. 34</ref> בסקר הכפרים של 1945 נמנו במקום 280 איש, כולם מוסלמים. שטח הכפר לפי הסקר היה 4,768 דונמים. מתוכם, 244 הוקצו למטעים, 1,487 לדגנים, ו-6 דונם היוו שטח בנוי.<ref>Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. [http://www.palestineremembered.com/download/VillageStatistics/Table%20III/Jinin/Page-149.jpg 149]</ref>

=== השלטון הירדני ===
במפקד אוכלוסין שבוצע על ידי שלטונות ירדן בשנת 1961, נמנו בכפר 376 תושבים.<ref>Government of Jordan, 1964, p. [http://users.cecs.anu.edu.au/~bdm/yabber/census/JordanCensusPages/JordanCensus1961-p13.pdf 13]</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:נפת ג'נין
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
ג'יימס סווייר קונוויי

ג'יימס סווייר קונוויי (באנגלית: James Sevier Conway; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ארקנסו הראשון, מקבלתה של ארקנסו כמדינה בארצות הברית ב-1836 ועד 1840.
==ראשית חייו==
ג'יימס סווייר קונוויי נולד במחוז גרין שבטנסי כבנם של תומאס ואן (לבית רקטור) קונוויי. אביו נולד במחוז פיטסילבניה שבווירג'יניה ב-1771, ומקור משפחתו היה מקונווי שבוויילס. תומאס קנווויי העסיק מורים פרטיים כדי להעניק חינוך לשבעת בניו ושלוש בנותיו. ב-1818 עברה המשפחה לסנט לואיס, שם למד קונוויי את מקצוע המדידה מדודו, ויליאם רקטור, שהיה המודד הראשי של אילינוי, מיזורי וארקנסו. ב-1820 התפטר קונוויי ממשרת הפקיד הנודד של מחוז קול במיזורי כדי לשמש כסגן המודד של טריטוריית ארקנסו שהוקמה אז, שם הוא רכש חלקת אדמה במחוז המפסטד (כיום מחוז לאפייט). באותה תקופה הוא הכיר את מרי ג'יין ברדלי, שעברה לשם עם משפחתה ממחוז וילסון שבטנסי. ב-1825 נישאו השניים, ונולדו להם עשרה ילדים, מתוכם חמישה נפטרו בינקותם או בילדותם.
==קריירה פוליטית==
ב-1832 מונה קונוויי כמודד הראשי של טריטוריית ארקנסו, ובתפקיד זה שימש עד 1836. באותה שנה התקבלה ארקנסו כמדינה בארצות הברית, וקונווויי נבחר כמושל ארקנסו הראשון. ממשלו התמקד בפיתוח מערכת החינוך והכבישים של המדינה. הוא הורה למיליציה המדינתית לסייר בגבול המערבי ופעל להקמת מאגר הנשק הפדרלי בליטל רוק. הוא פעל להשגת מימון להקמת בית סוהר מדינתי. הוא דרבן את האספה הכללית של ארקנסו להקמת ספרייה מדינתית ואוניברסיטה, אך ללא הצלחה. ב-1840 סיים קונוויי את כהונתו כמושל ושב למחוז לאפייט, שם הוא שימש בשלוש תקופות שונות כמנהל הדואר של המחוז.
==מותו==
ג'יימס סווייר קונוויי נפטר כתוצאה מסיבוכים של דלקת ריאות ב-3 במרץ 1855 הוא נטמן בבית הקברות בית הקברות של קונוויי, ליד בראדלי, ארקנסו. על שמו קרוי מחוז קונוויי שבארקנסו.
==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.org/details/biographicaldire0001sobe/page/62/mode/2up Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 63.]
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/james-sevier-conway/ ג'יימס סווייר קונוויי] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://encyclopediaofarkansas.net/entries/james-sevier-conway-97/ ג'יימס סווייר קונוויי] באנציקלופדיה של ארקנסו 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/conrey-coogan.html#026.76.98 ג'יימס סווייר קונוויי] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי ארקנסו
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ולשי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1798
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1855
נורברטו מנדס

נורברטו דורוטאו מנדס (בספרדית: Norberto Doroteo Méndez; 5 בינואר 1923 – 22 ביוני 1998), או בכינויו טוצ'ו, היה כדורגלן ארגנטינאי, ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי. מנדס זכור בעיקר כמלך השערים בכל הזמנים של טורניר הקופה אמריקה עם 17 שערים.

==קריירה==
מנדס במדי הורקאן
מנדס שיחק בקבוצות הורקאן, ראסינג קלוב וטיגרה. הוא זכה עם ראסינג קלוב שלוש פעמים בליגה הארגנטינאית בין השנים 1949–1951.
מנדס פעם צוטט אחרי פרישתו אומר כי בחייו היו שלוש אהבות גדולות: הוראקן הייתה חברתו, ראסינג אשתו ונבחרת ארגנטינה תשוקתו.

במדי נבחרת ארגנטינה מנדס ערך 31 הופעות בהן כבש 19 שערים. הוא זכה עימה בקופה אמריקה 1945 וסיים ככובש המצטיין עם 6 שערים, בצוותא להלנו דה פרייטס הברזילאי. בטורניר זה כבש שלושער בניצחון 1–3 על היריבה הגדולה ברזיל. שנה אחר כך, ארגנטינה זכתה שוב בקופה אמריקה עם ניצחון 0–2 במשחק המכריע על ברזיל. גם הפעם היה זה מנדס שכבש לזכותה את השערים. עם הזכייה הנוספת בקופה אמריקה 1947, והשלישית ברציפות, מנדס מחזיק בשיא כמלך שערי המפעל בכל הזמנים עם 17 שערים בצוותא לזיזיניו הברזילאי.

==תארים==
;הורקאן
*קופה אסקובר (2): 1942, 1943
* קופה בריטניקה: 1944
;ראסינג קלוב
*אליפות ארגנטינה (3): 1949, 1950, 1951
;נבחרת ארגנטינה
*קופה אמריקה (3): 1945, 1946, 1947
*קופה ליפטון: 1945
*קופה ניוטון: 1945
;אישיים
*מלך השערים בקופה אמריקה: 1945

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הורקאן
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני טיגרה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:נפטרים ב-1998
טושיקאזו יאמאנישי

טושיקאזו יאמאנישי (ביפנית: 山西 利和; נולד ב-15 בפברואר 1996) הוא אתלט יפני, זוכה מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020) ופעמיים ברציפות אלוף עולם (דוחה 2019 ויוג'ין 2022) בהליכה ל-20 ק"מ.

== ביוגרפיה ==
=== 2019 ===
==== אלוף עולם====
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה, קטר זכה יאמאנישי במדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:26:34 שעות, לפני וסילי מיזינוב שהשתתף כאתלט נייטרלי מורשה (1:26:49 שעות) ופרסס קרלסטרם משוודיה (1:27:00 שעות).

=== 2021 ===
==== מדליית ארד אולימפית ====
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט זכה במדליית ארד בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:28 שעות, אחרי מאסימו סטאנו מאיטליה (1:21:05 שעות) וקוקי איקדה מיפן (1:21:14 שעות).

=== 2022 ===
==== אלוף עולם בפעם השנייה ברציפות ====
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית זכה במדליית זהב בפעם השנייה ברציפות בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:19:07 שעות, לפני קוקי איקדה (1:19:14 שעות) ופרסס קרלסטרם משוודיה (1:19:18 שעות).

== שיאים אישיים ==
* 20 ק"מ הליכה: 1:17:15 שעות (2019)
* 35 ק"מ הליכה: 2:26:18 שעות (2022)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הלכים
קטגוריה:אתלטים יפנים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית באולימפיאדת טוקיו (2020): אתלטיקה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1996
בית הקברות הצבאי הקנדי באגירה

בית הקברות הצבאי הקנדי באגירה (באנגלית: Agira Canadian War Cemetery) שוכן באי סיציליה שבאיטליה. קבורים בו 490 חללים.

==בית הקברות==
בית הקברות שוכן בקרבת העיירה אגירה, כ-50 קילומטר ממערב לעיר קטניה. הוא הוקם במהלך מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1943, ונועד לקבורת כל החללים הקנדים שנפלו בפלישת בעלות הברית לסיציליה, שהחלה בחודש יולי באותה שנה. האתר נבחר משום קרבתו לאגירה, שנכבשה על ידי הדיוויזיה הקנדית הראשונה ב-28 ביולי.

בית הקברות ממוקם על שני מדרונותיה של גבעה נמוכה, הצופה מדרום מערב אל אגם פוזיו . הוא מתחם קרקע מלבני מוקף עצי אורן הסלע, ששטחו כתשעה דונם. יש בו ארבע חלקות קבורה מרובעות, ששני מעברים צולבים מפרידים ביניהן. בצומת המעברים, הממוקמת על ראש הגבעה, ניצב צלב ההקרבה על גבי משטח מרוצף. הכניסה אל בית הקברות היא בעברו המערבי, שבו הוקמה כניסה מסוגננת, ובה רחבה מרוצפת, גדרות אבן, שער מתכת ושני מבנים.

כל החללים המזוהים שנקברו באתר, למעט אחד, היו קנדים. במקום נקברו גם חמישה חללים אלמונים.

בית הקברות נבנה ומתוחזק על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.cwgc.org/visit-us/find-cemeteries-memorials/cemetery-details/2018000/agira-canadian-war-cemetery-sicily/ בית הקברות] באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
*[https://www.veterans.gc.ca/eng/remembrance/memorials/overseas/second-world-war/italy/agira בית הקברות] באתר Veterans Affairs Canada
*[https://www.youtube.com/watch?v=i7HhMFJqQ58&ab_channel=AndréRieu סרטון על בית הקברות] באתר YouTube

אגירה
אגירה
קטגוריה:סיציליה
קטגוריה:קנדה במלחמת העולם השנייה: אבידות והנצחה
מאסימו סטאנו

מאסימו סטאנו (באיטלקית: Massimo Stano; נולד ב-27 בפברואר 1992) הוא אתלט איטלקי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) בהליכה ל-20 ק"מ ואלוף העולם (יוג'ין 2022) בהליכה ל-35 ק"מ.

== ביוגרפיה ==
=== 2014 ===
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בציריך שבשווייץ סיים סטאנו במקום 24 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:29:14 שעות.

=== 2015 ===
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין סיים סטאנו במקום 19 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:22:53 שעות.

=== 2018 ===
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיים סטאנו במקום הרביעי בהליכה ל-20 ק"מ בשיא אישי חדש של 1:20:51 שעות.

=== 2019 ===
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיים סטאנו במקום 14 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:31:36 שעות.

=== 2021 ===
==== אלוף אולימפי בהליכה ל-20 ק"מ ====
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן זכה סטאנו במדליית זהב בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:05 שעות, לפני קוקי איקדה מיפן (1:21:14 שעות) וטושיקאזו יאמאנישי מיפן (1:21:28 שעות).

=== 2022 ===
==== אלוף עולם בהליכה ל-35 ק"מ ====
באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית זכה סטאנו במדליית זהב בהליכה ל-35 ק"מ בשיא אירופאי ושיא אליפות חדש של 2:23:14 שעות, לפני מסטורה קאוואנו מיפן (2:23:15 שעות) ופרסס קרלסטרם משוודיה (2:23:44 שעות).

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה סיים סטאנו במקום השמיני בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:18 שעות.

== שיאים אישיים ==
* 20 ק"מ הליכה: 1:17:45 שעות (2019), שיא איטליה
* 35 ק"מ הליכה: 2:23:14 שעות (2022), שיא אירופה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הלכים
קטגוריה:אתלטים איטלקים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: 20 ק"מ הליכה (גברים)
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אלופים אולימפיים באולימפיאדת טוקיו (2020): אתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים איטלקים: אתלטיקה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1992
משה גורלי (עיתונאי)

משה גורלי (נולד ב-17 בפברואר 1957, ט"ז באדר א' ה'תשי"ז) הוא עיתונאי ישראלי, פרשן משפטי של עיתון כלכליסט מקבוצת ידיעות אחרונות. כיהן בעבר כדובר מערכת בתי המשפט, ולשעבר כתב בעיתונים גלובס, הארץ ומעריב.

== ביוגרפיה ==
משה גורלי נולד בחיפה לזאב ולאה. למד בבית הספר הריאלי, והשלים תואר ראשון במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטת תל אביב וסיים לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב. גורלי ערך התמחות בעריכת דין בפרקליטות תל אביב פלילי ובדיני עבודה.
ב-1986 גורלי החל לפרסם טור ביקורת ספורט בעיתון מעריב. ב-1990 מונה לפרשן כדורגל של העיתון. ב-1996 מונה לתפקיד דובר בתי המשפט הראשון עד לשנת 1999. גורלי אף היה חבר בוועדת צור בראשות השופטת יהודית צור, שהוקמה בכדי לבחון את תחום ההסברה והדוברות במערכת בתי המשפט בישראל. בשנת 2002 מונה לחבר מערכת בעיתון הארץ. גורלי ערך את המדור המשפטי בעיתון גלובס, גורלי אף הנחה את התוכנית המשפטית של ערוץ הכנסת ומונה לכתב משפטי בעיתון מעריב ממנו פוטר בשנת 2008, לאחר מכן הצטרף לארד תקשורת והקים בה את המחלקה המשפטית.

בשנת 2010 מונה לפרשן משפטי של עיתון כלכליסט ומכהן בתפקיד עד היום. כתיבתו בכלכליסט מאופיינת בקו תקיף נגד הימין הישראלי. בפרט נגד בנימין נתניהו, מפלגת הליכוד, ואנשי הציונות הדתית. 

ב-2021 הוציא את הספר "עניין לציבור" על היועץ המשפטי לממשלה יוסף חריש.

בנו הוא העיתונאי ניר גורלי ממקימי חטיבת הרדיו של כאן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
ממאמריו:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://www.dmag.co.il/pub/israelbar/pdf19/90.pdf אנחנו זן אחר] בגיליון עורך הדין, אפריל 2013
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כתבים משפטיים ישראלים
קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:סגל כלכליסט
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
ורוניקה גירנקו

ורוניקה גירנקו (נולדה ב-1998) היא שחיינית פאראלימפית ישראלית.

גירנקו נולדה בסיביר ועלתה לישראל בגיל שנתיים. בשנת 2003 נשלחה אל סבתה בסיביר ושם נפגעה קשות בתאונת דרכים, אחריה נותרה משותקת בפלג גוף תחתון. מספר שבועות לאחר התאונה הוחזרה לארץ והחלה שיקום בבית לוינשטיין ומגיל 11 שיקום הידרותרפי במסגרת מרכז השיקום של איל"ן בחיפה.

בגיל 15 החלה להשתתף בתחרויות שחייה.

ב השתתפה בשני משחים בדרגת נכות S3:
* משחה 50 מטר בסגנון גב בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-13 עם תוצאה של 1:30.97 דקות.
* משחה 100 מטר בסגנן חופשי בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-13 עם תוצאה של 2:59.28 דקות.

ב השתתפה בארבעה משחים:
* משחה 50 מטר בסגנון גב בדרגת נכות S3 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-10 עם תוצאה של 1:11.78 דקות.
* משחה 50 מטר בסגנון חזה בדרגת נכות SB3 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-14 עם תוצאה של 1:22.17 דקות.
* משחה 100 מטר בסגנון חופשי בדרגת נכות S3 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-11 עם תוצאה של 2:37 דקות.
* משחה 150 מטר בסגנון מעורב בדרגת נכות SM4 בו דורגה במשחה המוקדמות במקום ה-16 עם תוצאה של 4:32 דקות.

בשנת 2021 השתתפה באליפות אירופה וסיימה במקום הרביעי, בשנת 2022 זכתה באליפות העולם במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חזה עם תוצאה של 1:25.74 דקות, ובשנת 2023 זכתה באליפות העולם במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה עם תוצאה של 1:21.31 דקות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.paralympic.org/veronika-guirenko פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאיות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחייניות נכות ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות רוסיה
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:עולות בשנות ה-2000
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ה' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (חיפה)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחייניות במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1998
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
אבי מרציאנו

אברהם (אבי) מרציאנו (נולד בשנת 1986) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד עוצבת חירם. קודם לכן שימש קצין המבצעים של פיקוד הצפון ומפקד גדוד 13.

== ביוגרפיה ==
מרציאנו התגייס לצה"ל בשנת 2004, ושובץ בגדוד 13 בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 13 ומונה למפקד מחלקת המרגמות בפלוגה המסייעת, והשתתף בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן מונה למפקד פלוגה מסייעת בגדוד 13. בהמשך שירת כמפקד פלנ"ט גולני בין השנים 2012–2013. לאחר מכן מונה למפקד בית הספר להכשרות בגדס"ר גולני. בסיום תפקידו יצא ללימודים בפו"ם.

בשנת 2018 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף חי"ר במרכז לאימונים באש במל"י, ושימש בתפקיד עד שנת 2019. בהמשך שירת כמפקד גדוד 13 בין השנים 2019–2021. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של פיקוד הצפון, ושירת בתפקיד בין השנים 2021–2023. ב-13 באוגוסט 2023 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד עוצבת חירם.

== חיים אישיים ==
מרציאנו מתגורר במושב הזורעים, נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וערבית מאוניברסיטת אריאל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:מפקדי עוצבת חירם
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריאל
קטגוריה:כפר הרא"ה: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית הגליל התחתון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
פאבל וינוגרדוב

פאבל וינוגרדוב (נולד ב-31 באוגוסט 1953 במגדן) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף במספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית. לאחר פרישה מיחידת הקוסמונאוטים וינוגרדוב חזר לעבודה בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

== ביוגרפיה ==
פאבל וינוגרדוב נולד בעיר מגדן וגדל באזור צ'וקוטקה בה סיים לימודי בית ספר בשנת 1970. לאחר סיום הלימודים הוא נסע למוסקבה והתקבל ללימודים במכון לתעופה בשנת 1971. בשנת 1977 הוא קיבל תואר שני כמהנדס מכונות. בשנת 1980 הוא השלים לימודים בתחום עיבוד נתונים ממוחשב.

לאחר סיום הלימודים וינוגרדוב עבד תקופה מסוימת במכון בה למד ובשנת 1983 נקלט בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. הוא עסק בפרויקטים של סויוז TM ומעבורת החלל בוראן.

בשנת 1992 וינוגרדוב החל הכנות במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. הוא היה חבר צוות גיבוי במספר משימות.

בשנת 1997 וינוגרדוב טס לתחנת החלל מיר בחללית סויוז TM-26 (אנטולי סולוביוב היה מפקד צוות). בתחנת החלל כבר פעלה משלחת מס' 23 בפיקוד וסילי ציבלייב. לאחר הליך של העברת אחריות על תחנת החלל משלחת מס' 24 בפיקוד אנטולי סולוביוב החלה את פעילותה הסדירה. הם שהו בתחנת החלל עד ל-19 בפברואר 1998. בתקופה זו וינוגרדוב וסולוביוב ביצעו 5 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של 25 שעות.

במרץ 2006 וינוגרדוב היה מפקד טיסה של סויוז TMA-8 שהביאה לתחנת החלל משלחת מס' 13 בפיקודו. הצוות פעל בתחנת החלל כחצי שנה. בתקופה זו צוות ביצע פעולות תחזוקה, ניסווים לפי תוכנית ופעמיים בוצע פעילות חוץ רכבית.

במרץ 2013 וינוגרדוב היה חבר צוות של סויוז TMA-08M שהביאה לתחנת החלל משלחת מס' 35 בה וינוגרדוב פעל כמהנדס. כאשר במאי משלחת מס' 35 עזבה את תחנת החלל, וינוגרדוב מונה למפקד משלחת מס' 36. במהלך שהות בתחנת החלל וינוגרדוב ביצע פעילות-חוץ רכבית בגיל 58. הוא חזר לכדור הארץ ב-11 בספטמבר 2013 לאחר 166 ימי טיסה.

בשנת 2017 וינוגרדוב עזב את יחידת הקוסמונאטוים וחזר לעבודה בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=916 ביוגרפיה]
* [https://www.gctc.ru/main.php?id=215 ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי]

קטגוריה:גיבורי הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:קוסמונאוטים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1952
גל חמרני

גל חמרני (נולדה ב-1992) היא ספורטאית פאראלימפית ישראלית, קפטן נבחרת ישראל בכדורשער נשים.

חמרני נולדה בראש העין עם מספר לקויות ראייה: אנירידיה וגלאוקומה, כתוצאה מכך סובלת בעין אחת מעיוורון ובעין שנייה ראייה מוגבלת לאבחנה בין חושך ואור. היא ביצעה שירות לאומי במסגרת יד שרה.

בגיל 13 החלה להתאמן בכדורשער במסגרת בית הלוחם ובגיל 15 השתתפה לראשונה בתחרות באירופה. בשנת 2015 זכתה הנבחרת במדליית זהב במשחקים העולמיים לעיוורים ולקויי ראייה והבטיחה את מקומה ב.

בשנת 2019 זכתה הנבחרת במדליית כסף באליפות אירופה והבטיחה את מקומה ב.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/gal-hamrni פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאיות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחקני כדורשער במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:שחקני כדורשער במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)
קטגוריה:שחקני כדורשער במשחקים הפאראלימפיים פריז (2024)
קטגוריה:עיוורים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורשער ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1992
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
אודות המוניטין

אודות המוניטין הוא סרט קולנוע ישראלי שיצא לאקרנים בשנת 2001 בכתיבה ובימוי של יורם כסלו, עם אסי דיין, אפרת בן צור ונירו לוי בתפקידים הראשיים.

זה סיפור על במאי כושל שפעם היה לו מוניטין שמתבקש לכתוב ולביים סרט ועל שתי דמויות שהוא נפגש במסגרת עבודתו על הסרט.

הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים.

אסי דיין היה מועמד לפרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2000.

==תקציר העלילה==
רפי דימה (אסי דיין) היה במאי קולנוע בעל מוניטין. כעת הוא גר לבדו בדירה מעופשת מוקף בבקבוקי אלכוהול וישן רוב הזמן. זה שבע שנים לא יצר שום סרט, אשתו התאבדה והוא זנח את בתו וגם את חברתו ריקי (אסי לוי).

מי שמטפל בו הוא ידידו הכירורג יוסי (יצחק חזקיה) שמכור לסמים ועליו לשאוף סם לפני כל ניתוח כי שידיו יפסיקו לרעוד. הוא מצייד את רפי במשככי כאבים אך מצבו של רפי מידרדר.

דגן לב (אלון דהן) הוא מפיק כושל וצולע. הוא מדדה לדירתו של רפי ומצליח בקושי לעורר אותו ולהציע לו לכתוב ולביים סרט עם מקדמה שמנה ממשקיע רוסי. דגן מצליח לשכנע את המשקיע כי כדאי להשקיע ברפי שיש לו מוניטין מסרטיו הקודמים.

סוניה (אפרת בן צור) היא צעירה נאה שמטפלת בסבתה (דוידה קרול). אחיה נפל בקרב והוריה (שפרה מילשטיין ושמואל וולף) מתעללים בה נפשית ומקוננים על שהיה עליה למות במקומו של אחיה החייל.

יכין (נירו לוי) הוא ילד קיבוץ שאמו (עירית פרנק) הביאה אותו למורה לפסנתר (ולדימיר פרידמן) שקבע שהוא גאון ועליו להקדיש את עצמו למוזיקה. התנהגותו בקיבוץ הייתה קיצונית למרות מאמציו של מורהו (יוסף כרמון) והוא עזב את הקיבוץ והצטרף לחבורת עבריינים שבראשם עבריין מבוגר (אריק משעלי) שעוסקים בפריצות וגניבות. בלילות הוא מנגן במועדון לילה ומלווה ביחד עם נגן קונטרבס (אלי מגן) את אריק לביא ששר את "ניגון עתיק" של אלתרמן וזעירא.

סוניה מותקפת ברחוב על ידי ארבעה עבריינים שמנהיגם (רפי אמזלג) מנסה לאנוס אותה. במקרה עובר שם רפי ומנסה להציל אותה והם חובטים בו קשות. יכין מגיע למקום עם אקדח ויורה בעבריין וחבריו נמלטים.

סוניה מטפלת ברפי ומתאהבת בו וזה משמש חומר לתסריט שהוא כותב. הוא נפגש גם עם יכין במסעדה אבל הפגישה מופרעת על ידי שוטרים ברשות מוני (לירון לבו) שיורים ופוצעים אותו ורפי צונח ומת במסעדה כשסוניה לידו.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|אסי דיין
|רפי דימה
|במאי סרטים
|-
|אלון דהן
|דגן לב
|מפיק
|-
|אפרת בן צור
|סוניה
|
|-
|יצחק חזקיה
|ד"ר יוסי
|כירורג
|-
|נירו לוי
|יכין
|פסנתרן
|-
|מיכאל כורש
|חבר של ד"ר יוסי
|
|-
|שמואל וולף
|אבא של סוניה
|
|-
|שפרה מילשטיין
|אמא של סוניה
|
|-
|דוידה קרול
|סבתא של סוניה
|
|-
|עירית פרנק
|אמא של הפסנתרן
|
|-
|ולדימיר פרידמן
|מורה לפסנתר
|
|-
|עירית פרנק
|אמא של יכין
|
|-
|אריק משעלי
|עבריין
|
|-
|אמנון פישר
|מיכאל
|עבריין
|-
|רפי אמזלג
|עבריין
|
|-
|יוסף כרמון
|מורה בקיבוץ
|
|-
|אריק לביא
|זמר
|בתפקיד עצמו
|-
|אסי לוי
|ריקי
|בת זוג לשעבר של רפי
|-
|לירון לבו
|שוטר
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.seret.co.il/movies/s_movies.asp?MID=519 אודות המוניטין], באתר "סרט"

קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי אסי דיין
אקטיביזם (אמנות)

[[וילמוש פמש בק: מחזיק שיבולת]]
[[יוז'ף נמש-למפרט טבאן (1916)]]
אקטיביזם (באמנות) היה מגמת אמנות ספרותית וחזותית במרכז ובמזרח אירופה בשנות העשור השני של המאה ה-20 ובשנות ה-20 של המאה ה-20.

== היווצרותו ומטרותיו ==
במרכז ובמזרח אירופה בעשור השני של המאה ה-20 תנועת האמנות בתוך האקספרסיוניזם הייתה המקשרת, במונחים של האזור, אל האוונגרד של קבוצת האמנות השמונה. שם המגמה בא מהמגזין הברלינאי Die Aktion . בהונגריה, כתב העת בשם "המעשה" (A Tett), שהוקם ב-1915 בעריכת לאיוש קשאק, והמשכו, כתב העת "היום" (Ma), הם הנציגים המשמעותיים ביותר של המגמה הזו. כתבי עת דומים הושקו ופורסמו גם במדינות שכנות להונגריה. המאפיין העיקרי של האקטיביזם הוא פעילות חברתית-היסטורית, ניטור והערכה מהירה של אירועים.

מבחינה אמנותית, האקטיביזם התעלה במהירות על האקספרסיוניזם, ועל אף שהזרם האמנותי הזה לא ראה בשום מגמה בלעדיות, הוא ספג לתוכו והתעשר באלמנטים סגנוניים של קוביזם, פוטוריזם, ולאחר מכן קונסטרוקטיביזם. המגמה פעלה ספציפית רק באמצעות כלים אמנותיים, ולא רצתה להיות כלי של פוליטיקה.

במילותיו של Lajos Kassák במאמר המגדיר שלו עבור כתב העת "היום" :

== הנציגים הראשיים של המגמה ==
* שאנדור בורטניק
* לאיוש קשאק
* יאנוש קמטי
* יאנוש מאצה
* יאנוש מאטיס טויטש
* יוז'ף נמש-למפרט
* לאיוש טיהני
* בלה אואיץ

== לקריאה נוספת ==
* תוכנית וייעוד : אוסף נבחר של מאמרי תוכנית מכתבי עת הונגריים. בודפשט : מחשבה, 1978. 
* מילון לציור מודרני. (Nouveau dictionnaire de la peinture moderne). מהדורה הונגרית מתורגמת וערוכה. בודפשט : Corvina, 1974. או. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנות חזותית
קטגוריה:ספרות
קטגוריה:הונגריה: תרבות
משפחת אבו לטיף

משפחת אבו לטיף היא משפחת פשע ערבית דרוזית ישראלית, המנהלת ארגון שהוא חלק מהפשע המאורגן בישראל ונחשבת אחד משלושת ארגוני הפשיעה הגדולים במגזר הערבי .<ref name=":0"></ref> עיקר פעילות המשפחה היא בתחום הברחות סמים.

המשפחה מתגוררת בכפר ראמה ומונה חמישה אחים המזוהים כראשי הפעילות העבריינית.

== הארגון ==
שאוקי לטיף, ראש מועצת ראמה
בראש ארגון הפשע עומד לטיף אבו לטיף, שהחל להוביל את הארגון ב-2004 לאחר שאחיו לואי אבו לטיף עבר תאונת דרכים קשה ופינה את מקומו.<ref name=":0" /><ref name=":1" /> לטיף ריצה בעבר למעלה מ-8 שנות מאסר. נידאל אבו לטיף, שעבר עם משפחתו מהכפר ראמה, ליישוב היהודי כפר ורדים מוגדר כקצין המבצעים של הארגון. בשנת 2023 הוגש נגדו כתב אישום על ניסיון רצח בסכסוך שהתלקח במסעדה בכפר יאסיף.<ref></ref> שני האחים הנוספים הם עלאא, שריצה בעבר עשר שנות מאסר בגין הברחות סמים מלבנון, וסלימאן, קבלן שבבעלותו גם עסק לממתקים, שישב שעבר שבע שנים בכלא על הריגה.<ref name=":0" />

לפי דו"ח המשטרה, חברי הארגון מייבאים סמים מגבולות לבנון, סוריה וירדן באמצעות בלדרים. כמו כן נכתב כי לחברי הארגון יש גישה לאמצעי לחימה רבים שנמצאים בשימוש בצה"ל, כמו רובי M-16, רימוני רסס, רימוני הלם ומטעני חבלה. הארגון עוסק גם בהלבנת הון, במספר דרכים, בהם צ'יינג'ים, הפצת דלק וסחר ברכבי יוקרה. לפי הדו"ח לארגון יש יכולת חדירה למוסדות השלטון. הארגון עוסק גם בהשתלטות על מכרזי בנייה.

בפברואר 2023 המשטרה עצרה עשרות חשודים בהם קבלנים, עורכי דין, בעלי חברות, עובדים ומשרתים באגף ההנדסה והבינוי במשרד הביטחון, בחשד לקרטל בנייה עבור משפחת אבו לטיף, והטיית מכרזים, כך שקבלנים שעבדו עם ארגון הפשע יזכו במיזמי בנייה בשווי כולל של מיליארד דולר.<ref name=":1"></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> בין המכרזים בהם זכתה משפחת אבו לטיף לאחר שאיימה על קבלנים, היו פרויקטים לבנייה ושיפוצים של בסיסי צה"ל, תחנות כיבוי אש, תחנות משטרה בג'סר א-זרקא בשרון, ובשגב שלום בדרום, בניית קטעים בגדר המערכת בשומרון, הקמת גדר הגבול של ישראל עם לבנון וביצוע עבודות עפר בהיקף של כ-25 מיליון שקל בבית ספר לשוחרים בכרמיאל.<ref name=":1" /><ref></ref>

ראש מועצת ראמה, שאוקי לטיף הוא בן דוד של האחים. באוגוסט 2023 הוגש כתב אישום נגדו בחשד לסיוע לסחיטה באיומים, מרמה והפרת אמונים ושיבוש הליכי משפט.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: פשע מאורגן
קטגוריה:ראמה (יישוב)
מוריס אנדור

מוריס דאלי אנדור (בצרפתית: Maurice Daly Ndour, נהגה במקור כנְדור; נולד ב-18 ביוני 1992) הוא כדורסלן סנגלי המשחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד בלוקומוטיב קובאן.

==קריירה==
אנדור נולד וגדל בסנגל, וכשהגיע לגיל תיכון זיהו אותו סקאוטים בטורניר כדורסל מקומי ושלחו אותו לתיכון ביפן.<ref></ref> לאחר סיום לימודיו בתיכון טס לארצות הברית, והחל לשחק כדורסל עבור מכללת מונרו. בעונתו הראשונה במכללה הוא העמיד ממוצעים של 9.4 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-2.4 חסימות למשחק, ובעונתו השנייה רשם ממוצעים של 16.2 נקודות, 10.5 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק. ב-2013 עבר לאוניברסיטת אוהיו, ובעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 13.8 נקודות ו-7 ריבאונדים למשחק. בעונה השנייה העמיד ממוצעים של 16 נקודות, 8.3 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק, והחליט לנסות להיבחר בדראפט 2015 ב-NBA.

לאחר שלא נבחר בדראפט, הצטרף לסגל ניו יורק ניקס לליגת הקיץ של ה-NBA.<ref></ref> בתום הטורניר חתם בדאלאס מאבריקס.<ref></ref> הוא שיחק במשחקי קדם-העונה הראשונים של הקבוצה, אך נפצע לפני תחילת העונה והקבוצה החליטה לוותר עליו.<ref></ref> ב-5 בדצמבר 2015 חתם בריאל מדריד.<ref></ref><ref></ref> ב-12 משחקי ליגה במועדון, הוא העמיד ממוצעים של 2.3 נקודות ו-1.8 ריבאונדים למשחק. הוא גם הופיע בשישה משחקי יורוליג, בהם העמיד ממוצעים של 1.7 נקודות ו-1.2 ריבאונדים למשחק.

ב-14 ביולי 2016 חתם בניו יורק ניקס.<ref></ref> הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ב-1 בנובמבר 2016, ורשם שלוש נקודות, שני ריבאונדים וחטיפה אחת בהפסד קבוצתו 89–102 לדטרויט פיסטונס.<ref></ref> ב-4 באפריל 2017 רשם דאבל דאבל של 13 נקודות ו-12 ריבאונדים, בניצחון 100–91 על שיקגו בולס.<ref></ref> שלושה ימים לאחר מכן הוא קלע שיא קריירה של 15 נקודות בהפסד 88–101 לממפיס גריזליס.<ref></ref> במהלך אותה עונה, במקביל למשחקיו עם הניקס, שיחק אנדור גם בווסצ'סטר ניקס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-30 ביוני 2017 ויתרו עליו הניקס.<ref></ref>

ב-29 בנובמבר 2017 חתם באוניקס קאזאן מליגת העל הרוסית,<ref></ref><ref></ref> ובשנת 2019 זכה בתואר "שחקן ההגנה של ה-VTB". ב-16 ביולי 2019 חתם בוולנסיה,<ref></ref> והעמיד ממוצעים של 6.3 נקודות ו-2.4 ריבאונדים למשחק. הוא שוחרר מהקבוצה ב-8 ביולי 2020,<ref></ref> וב-16 באוקטובר 2020 חתם בריטאס וילנה.<ref></ref> לאחר מכן שיחק לתקופה קצרה בג'ג'יאנג גולדן בולס, ואז שב לריטאס וילנה. ב-3 בפברואר 2022 חתם בגלאטסראיי.<ref></ref> לאחר מכן שיחק לתקופה בנגויה דיימונד דולפינס היפנית ובגואנגשי ויז'ואנג הסינית, וב-13 באוגוסט 2023 חתם בהפועל ירושלים.<ref></ref> ב-1 בפברואר 2024 שוחרר מהקבוצה עקב סירובו לשחק בישראל בזמן מלחמת חרבות ברזל ולאחר מכן חתם בלוקומוטיב קובאן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים סנגלים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני וסטצ'סטר ניקס
קטגוריה:כדורסלני אוניקס קאזאן
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:כדורסלני ריטאס וילנה
קטגוריה:כדורסלני ג'ג'יאנג גולדן בולס
קטגוריה:כדורסלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:סנגלים שנולדו ב-1992