OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דגל מונטנה

דגל מדינת מונטנה מציג את סמל המדינה במרכז רקע כחול כהה, כאשר מעליו כתוב MONTANA באותיות צהובות. בתוך הסמל מוצגים מחרשה, את חפירה ומכוש. על רקע מישור ירוק על שפת ימה, כשמאחור נראים הרים והשמש בשמים. 

הדגל אומץ רשמית בשנת 1905 אך היה בשימוש עוד קודם לכן, במשך מספר שנים. הדגל עוצב בהתבסס על דגל ששימש חטיבה של חיל הרגלים של מונטנה עוד בשנת 1898. 

== קישורים חיצוניים==

* 
* 

מונטנה

קטגוריה:מונטנה: סמלים
ח' בטבת

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בח' טבת היא ברוב השנים פרשת ויחי. אבל אם בר המצוה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצוה היא פרשת ויגש.

==חגים ומועדים==
* תענית צדיקים בשל תרגום התורה ליוונית.

==אירועים היסטוריים==
עמוד מה-Codex Vaticanus - אחת הגרסאות העתיקות ביותר של תרגום השבעים הקיימות כיום
* על פי המסורת, הושלמה כתיבת תרגום השבעים, שכתוב: .
* ה'תש"ג – ראש ה-SS היינריך הימלר מורה על שליחת הצוענים להשמדה באושוויץ.
* ה'תשכ"ב – אדולף אייכמן נמצא אשם בפשעי מלחמה, בבית משפט בישראל.
* ה'תשכ"ח – הצוללת אח"י דקר יוצאת מנמל פורטסמות' שבאנגליה לנמל חיפה, הפלגה שבמהלכה אבדה הצוללת.
* ה'תשס"ג – האיחוד האירופי מודיע כי אסטוניה, הונגריה, לטביה, ליטא, מלטה, סלובניה, סלובקיה, פולין, צ'כיה וקפריסין יצטרפו לשורותיו ב-י' באייר ה'תשס"ד.

==נולדו==
* ה'תרי"ג – אלברט אברהם מייקלסון, מודד מהירות האור והאמריקני הראשון שזכה בפרס נובל (נפטר ב-ה'תרצ"א).
* ה'תר"ע – ראובן שילוח, ממתכנני המוסד ומפקדו הראשון (נפטר בה'תשי"ט)
* ה'תרפ"ו – גאולה כהן, פוליטיקאית ישראלית
* ה'תש"ח – חיים כץ, חבר הכנסת מטעם הליכוד.
* ה'תש"י – רחל אליאור, פרופסור למחשבת ישראל, ראש החוג למחשבת ישראל באוניברסיטה העברית
* ה'תשכ"ג – אתי אנקרי, זמרת, שחקנית ויוצרת ישראלית
* ה'תשל"ח – רועי בר נתן, שחקן ישראלי
* ה'תשס"א – דני אבדיה, כדורסלן ישראלי

==נפטרו==

* ה'תרמ"ז – רבי ישראל זלמן אלכסנדרובסקי (נולד בה'תקפ"ב)
* ה'תרצ"ט – הרב ד"ר מרדכי בורר, רב הקהילות גיילינגן וראנדג בבאדן שבגרמניה. נספה בשואה. (נולד בה'תרנ"ה)
* ה'תש"ג – הרב יצחק סמואל, רבה של אוסלו ופעיל ציוני. נספה בשואה (נולד בה'תרס"ג)
----

* ז' בטבת – ט' בטבת
* טבת

==הערות שוליים==

ד08
י08
הפרלמנט האוסטרי

הפרלמנט האוסטרי (בגרמנית: Österreichisches Parlament) הוא מוסד המהווה את הרשות המחוקקת של הרפובליקה האוסטרית. הפרלמנט מורכב משני בתים, אשר יחד מהווים את האספה הפדרלית של אוסטריה; הבית העליון - המועצה הפדרלית והבית התחתון - המועצה הלאומית.

שני בתי הפרלמנט והאספה הפדרלית מתכנסים בבניין הפרלמנט האוסטרי, ברחוב הרינגשטראסה בווינה.

==מבנה הארגוני==
===המועצה הפדרלית===
המועצה הפדרלית (בגרמנית: Bundesrat; בונדסראט) היא הבית העליון של הפרלמנט. סמכויותיה פחותות יותר לעומת המועצה הלאומית. הבחירות למועצה מתבצעות באופן לא ישיר, דרך האספות האזוריות (Landtag) כשהרכב המועצה משקף את חלוקת המושבים במועצות אזוריות של תשע המדינות.

המדינות (Land) שמרכיבות את הרפובליקה האוסטרית מיוצגות במועצה הפדרלית בהתאמה למספר תושביהן. המושבים מתחלקים מחדש בין המדינות לפי כל מפקד כללי של האוכלוסין וכתוצאה מכך גודל המועצה יכול להשתנות קצת בהתאם מבחירות לבחירות. כיום מכהנים במועצה הפדרלית 61 חברים.

בנוגע למרבית הסוגיות, למועצה הפדרלית זכות וטו מעכב שהמועצה הלאומית יכולה להתגבר עליה. לעומת זאת המועצה הפדרלית נהנית מזכות וטו מוחלטת לגבי חוקים המתכוונים לשנות את הסמכויות המדינות המרכיבות את הפדרציה או לשנות את סמכויות המועצה הפדרלית עצמה.

===המועצה הלאומית===
המועצה הלאומית (בגרמנית: Nationalrat; נציונלראט) היא הבית התחתון של הפרלמנט. ברשותה הכוח הדומיננטי בפרלמנט. המועצה מורכבת מ-183 חברים הנבחרים בבחירות ישירות. בחירות אלו מתרחשות מידי 5 שנים, אך לעיתים מוקדם יותר, כשהמועצה הלאומית מחליטה להתפזר מוקדם מן הרגיל. לעיתים כשאומרים "הפרלמנט האוסטרי" מתכוונים למעשה למועצה הלאומית.

===האספה הפדרלית===
האספה הפדרלית (בגרמנית: Bundesversammlung; בונדספרזמלונג) היא הגוף בעל המעמד הטקסי ביותר, כיוון שהוא מכיל בתוכו את חברי המועצה הפדרלית והלאומית גם יחד. האספה הפדרלית מתכנסת רק לעיתים נדירות, כגון בטקס השבעתו של נשיא אוסטריה.

== ראו גם ==

* המועצה הפדרלית של אוסטריה
* המועצה הלאומית של אוסטריה
* האספה הפדרלית של אוסטריה
* פוליטיקה של אוסטריה
* בתי מחוקקים לפי מדינה

==קישורים חיצוניים==

* 

בניין הפרלמנט

קטגוריה:אוסטריה: פוליטיקה
אוסטריה
דיאלקטים יווניים

חלוקת הניבים היווניים לאחר השלמה [[הקולוניזציה היוונית]]
בתקופת יוון הקלאסית, לפני התפתחותה של שפת הקוֹינֶה כלינגואה פרנקה של התרבות ההלניסטית, השפה היוונית העתיקה נחלקה למספר דיאלקטים (ניבים).

==מקור הניבים==

* הניב הקדום ביותר הידוע כיום הוא השפה המיקנית. השפה התפתחה מטבלאות קווי ב' שיוצרו על ידי התרבות המיקנית בתקופת הברונזה המאוחרת. החלוקה של הניבים נגרמה בגלל הגירות רבות בתחילת תקופת הברזל, אחרי התמוטטות הציוויליזציה המיקנית. חלק מדוברי המיקנית הוגלו לקפריסין וחלק נשארו בארקדיה, ובכך הולידו את הארקדו־קיפרית. זהו הניב היחידי שיש לו ניב-קודם ידוע. 
* יוונית איולית דוברה בעיקר בבויוטיה, תסליה, באי לסבוס ובחוף המערבי של אסיה הקטנה מצפון לסמירנה (ראו מפה).
* הפלישה הדורית הפיצה את היוונית הדורית מצפון-מערב יוון אל חופי הפלופונסוס. השפה התפשטה במקומות כמו ספרטה, לדרום החוף המערבי של אסיה הקטנה, ולמספר איים יוונים כמו רודוס וכרתים. הניב הדורי היה לניב העיקרי בכתיבת שירה לירית יוונית, כמו בשירי פינדארוס. יוונית צפון מערבית לפעמים מסווגת כניב נפרד ולפעמים נכללת בניב הדורי. מקדונית עתיקה נחשבת על ידי מספר יוצרים כניב יווני נוסף, שנקשר לניב הדורי או הצפון-מערבי.
* יוונית יונית דוברה בעיקר בחוף המערבי של אסיה הקטנה, מסמירנה ודרומה (ראו מפה). ניב ספרותי שנגזר מיוונית הוא הניב ההומרי (יוונית אֶפִּית), שבו נכתבו האודיסאה והאיליאדה. יוונית אטית, שפת-אחות של היונית, הייתה במשך שנים השפה של תושבי אתונה. משום שהאטית אומצה במקדון לפני כיבושיו של אלכסנדר הגדול ועליית ההלניזם, היא נהפכה לניב הראשי שהתפתח לשפת הקוינה.

== הבדלים ==

=== הבדלי כתב ===
ניבים יוונים ששימרו את העיצור h (ה בעברית) השתמשו באות Η (שמקורה באות הפיניקית ח, נהגתה כ־ח גרונית – שכן מקור האלפבית היווני באלפבית הפיניקי) לייצוג עיצור זה, אך ניבים אחרים השתמשו באות לייצוג התנועה ē, וזה הפך לבסוף לסטנדרט ביוונית; בעוד שבחלק מהניבים הקדומים שימשה האות Ο לתנועות ŏ/ō, באלפבית של איוניה, , פארוס ומלוס האות Ω נוצרה לייצוג התנועה ō (להבדיל מ־ŏ), והופעתה בסוף סדר האלפבית מצביעה על היותה המצאה מאוחרת, כנראה וריאציה נוספת של האות הפיניקית ע, מהמאה ה־7 לפנה"ס.<ref name=":0">Madadh Richey, [https://academic.oup.com/edited-volume/34280/chapter/290618483 "The Alphabet and its Legacy"], in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, p. 245, </ref>

לאות Ξ ולשלוש האותיות שלא הגיעו מהאלפבית הפיניקי ומופיעות לפני Ω – Φ, Χ ו־Ψ – היו ערכים שונים במקומות שונים. באלפביתים של כרתים, תרה, מלוס ו אותיות אלה לא התקיימו כלל. באלפביתים של אובויה, בויוטיה, ארקדיה ולקוניה, Φ ייצגה ph, Χ ייצגה ks, Ψ ייצגה kh, האות Ξ לא התקיימה והצירוף ps יוצג על ידי האותיות ΦΣ. האלפביתים האטיים והיוניים התשמשו כולם ב־Φ לייצוג ph וב־Χ לייצוג kh, אך באטיקה ובחלק מהאיים האגאיים היוניים לא התקיימו Ξ ו־Ψ (הצירופים ks ו־ps יוצגו על ידי ΚΣ ו־ΦΣ בהתאמה), בעוד באלפביתים של , חלק מהאיים האגאיים היוניים, קורינתיה וארגוס שימשה Ξ ל־ks ו־Ψ ל־ps, מה שהפך בסוף לאלפבית האטי הקלאסי.<ref>Madadh Richey, [https://academic.oup.com/edited-volume/34280/chapter/290618483 "The Alphabet and its Legacy"], in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, p. 246, </ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוונית
רפי כהן (חלוץ)

רפי כהן (נולד ב-21 באוגוסט 1974), הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.

== קריירה ==
כהן נולד בטירת כרמל, עיר הולדתו של ראובן עטר, האחראי העיקרי לקריירת המשחק של כהן.
עטר זיהה את כישרונו של החלוץ הצעיר כהן והמליץ לו להצטרף למסגרת מסודרת, קבוצת הנערים של מכבי חיפה.

הקבוצה הבוגרת הראשונה בה שיחק הייתה מכבי אור-עקיבא בליגה ב`. כהן הניחן במהירות וחדות רבה, הרבה להבקיע. בסיום העונה עבר יחד עם מאמנו להפועל כרמיאל לה עזר להעפיל לליגה א` בה כבש 23 שערים ודורג כסגן מלך השערים במחוז הצפוני.

ב-1997, אחרי שנבחן ללא הצלחה במכבי חיפה חתם בעירוני ראשון לציון ונטל חלק בהישרדות הקבוצה בליגת העל.

בעונת , ביקש אלי כהן, מאמן מכבי חיפה דאז מהנהלת הקבוצה להחתים את כהן. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש החלוץ הפורה 18 שערים, מבלי לשחק בהרכב הפותח ברוב העונה. בשתי העונות הבאות מיעט החלוץ לשחק ולמרות זאת כבש בשתיהן יחד 18 שערים.

בעונת שיחק בשורות מכבי חיפה בשלב הבתים של ליגת האלופות והתכבד בכיבוש שער באולד טראפורד נגד מנצ'סטר יונייטד. עם תחילת העונה, שב לארץ ממבחנים באנגליה החלוץ יעקובו איגביני לאחר שלא זכה לרישיון עבודה ורפי כהן ירד לספסל, עליו בילה את רוב העונה.
עם מכבי חיפה זכה כהן בתארים הראשונים בחייו, שתי אליפויות מדינה. כשנתמנה רוני לוי לתפקיד המאמן, עבר כהן לשחק בקבוצת בני סכנין עמה זכה בגביע המדינה.

בהמשך, נדד כהן בין קבוצות קטנות דוגמת הפועל עכו, סקציה נס ציונה, הפועל בני טמרה והפועל אום אל-פחם מליגה א' צפון.
כהן הרבה לכבוש שערים במדי אום אל-פחם והוביל את טבלת מלך השערים בליגה א'. ב-29 בינואר 2008 סיכם כהן על מעברו לקבוצת בני יהודה אך הפועל אום אל-פחם סירבה לשחררו ומנעה ממנו לחזור לשחק בליגה הבכירה.

לאחר ששיחק במספר קבוצות נוספות בליגות הנמוכות, פרש כהן בקיץ 2011 לאחר ששיחק בעונתו האחרונה בקריירה בקבוצת בית"ר חיפה.

לאחר הפרישה החל כהן לעבוד ברשות הספורט בעיריית חיפה ולאמן קבוצת ילדים במחלקת הנוער של מכבי חיפה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://mhaifafc.com/historyPlayer.asp?p=1041 עמוד השחקן], באתר הרשמי של מכבי חיפה
* [http://www.mhaifa.co.il/TheClub/Player.asp?id=58 עמוד השחקן], באתר מכבי חיפה און-ליין

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני אחווה עראבה
קטגוריה:טירת כרמל: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קאזה ויסנס

תקריב של המבנה
קאזה ויסנס (קטלאנית Casa Vicens) הוא בית מגורים בברצלונה שבספרד, שתוכנן על ידי האדריכל אנטוני גאודי כבית קיץ עבור התעשיין מנואל ויסנס אי מונטנר (Manuel Vicens i Montaner). המבנה שוכן ברחוב קארר קרולינס (carrer Carolines) מספר 24 ברובע גראסיה בעיר, אשר היה עדיין עיר נפרדת בעת הקמתו של הבניין. המבנה מעוצב בסגנון המודרניסטה, ובשנת 2005 הוא הוכרז, יחד עם מספר מבנים נוספים שהקים גאודי, כאתר מורשת עולמית.

==היסטוריה==
מבנה זה היה הראשון שתוכנן על ידי גאודי, והוא נבנה בין השנים 1883-1888, ובשל קשיים כלכליים בהם נתקל בעל הבית, התארכו העבודות ונמשכו חמש שנים. הבית כולל ארבע קומות - הראשונה משמשת כמחסן, השנייה והשלישית למגורים, והרביעית עבור צוות המשרתים. אלמנתו של ויסנס מכרה את הבית בשנת 1899, והוא שופץ ב-1925. במקור היה המבנה מוקף בגינה משלושה צדדים ובצידו הרביעי הוא מחובר למבנה אחר. בגן הציב האדריכל מזרקה מלבנים שנבנתה בצורת קשת, אך היא נהרסה בשנת 1946. מזרקה נוספת הוקמה מאוחר יותר על ידי אדריכל אחר, אך גם היא נהרסה ב-1962, ולבסוף נמכר הגן והוקמו בו בתי מגורים.

==עיטורי המבנה==
פרט: מרפסת
המבנה ממחיש את ההשפעה המזרחית בה היה נתון גאודי בעת הקמתו, והוא עשה שימוש בקווים פשוטים, חלקם ישרים וחלקם מעוגלים. המבנה בנוי מאבן ומלבנים אדומות שחלקם חשוף. חלקים אחרים של הקירות מצופים באריחי קרמיקה ויוצרים פסיפס צבעוני בדוגמאות לוח שחמט בגווני טורקיז ולבן, ופרחים צהובים האופייניים לאזור. גם קירותיו הפנימיים של הבית מצופים באריחים במקומות רבים, וייתכן שבשל השימוש באריחים רבים, השתרשה הטעות כי ויסנס היה יצרן אריחים. בפועל היה ויסנס סוחר. תשומת לב מיוחדת הוענקה לסורגים בחלונות המבנה ולגדר הברזל המקיפה אותו, וזו מעוצבת בצורת ריבועים סמוכים זה לזה, שבהם קבועים כפות דקלים מברזל. על הגג הוקמו ארובות ומגדלים קטנים בצורת מקדשים. 

התקרה בתוך חדרי הבית עשויה מקורות עץ צבעוניות ומעוטרות במוטיבים של פרחים. עיטורי פרחים מופיעים גם על הקירות והרצפה עשויה מפסיפס בסגנון רומי. גאודי עיצב גם את הריהוט בתוך המבנה, ובחדר העישון בנה את התקרה בצורת נטיפים ערביים, המזכירים את אלהמברה בגרנדה. על מעין אפריז בחדר אחר, קבע גאודי כתובות של פתגמים ואגדות עם קטלניות, והוא אף שילב בפנים המבנה קליגרפיה ערבית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.amalnet.k12.il/sites/art/show_item.asp?item=arty0124&type=creator התפתחות סגנונו של גאודי]
* [http://www.bluffton.edu/~sullivanm/spain/barcelona/gaudivicens/gaudivicens.html תמונות קאזה ויסנס]
* [http://www.barcelonagallery.com/cas/menu1%BF6.htm גלריית תמונות נוספת של המבנה]
* [https://web.archive.org/web/20141228190118/http://www.ctv.es/USERS/ags/otros-a.htm תמונות מפנים הבית, כולל חדר העישון]
* [http://www.gaudiallgaudi.com/EA004.htm גלריה של המבנה עם דגש על עבודת המתכת והגדרות]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:מודרניזם קטלאני
קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מבנים שתכנן אנטוני גאודי
קטגוריה:ספרד: בתי מגורים
קטגוריה:ברצלונה: מוזיאונים
טוני ביל

טוני ביל (באנגלית: Tony Bill; נולד ב-23 באוגוסט 1940) הוא שחקן, במאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, זוכה פרס האוסקר כמפיק על "העוקץ" (1973).

==ביוגרפיה==
ביל נולד בסן דייגו, קליפורניה. ב-1962 סיים את לימודיו באוניברסיטה, לאחר שלמד אנגלית ואומנות. הוא החל את צעדיו הראשונים בתעשיית הקולנוע כשחקן, בסרט "דירת הרווקים" "Come Blow Your Horn" משנת 1963, בו עשה תפקיד משני, לצד פרנק סינטרה, שכיכב בתפקיד הראשי, שהתבסס על מחזה מאת ניל סיימון. מאז הופיע עוד פעמיים לצד סינטרה במהלך שנות השישים. מאמצע שנות השישים הופיע כשחקן בסרטיהם של כמה מגדולי הבמאים של תקופתו: פרנסיס פורד קופולה ("You're a Big Boy Now"), סטיבן ספילברג ("Slipstream", סרט קצר), ג'ון סטארג'ס ("תחנת זברה אינה עונה"), סידני פולאק ("Castle Keep") וקרול ריד ("פלאפּ").

העבודה עם הבמאים הללו גרמה לו לרצות לעבור לצד השני של המצלמה וליצור סרטים בעצמו. ב-1972 הוא הפיק את סרטו הראשון. ב-1973, סרטו השלישי כמפיק, "העוקץ", קיבל את פרס האוסקר כשהסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, לצד שישה אוסקרים נוספים לו זכה הסרט עטור השבחים שהיה גם להצלחה קופתית פנומנלית, עם תקציב של 5.5 מיליון דולר והכנסות של 156 מיליון דולר. פרס האוסקר נתן לו את הגושפנקה להתחיל לעסוק במה שהכי רצה, שזהו בימוי סרטים. ב-1975 הופיע בסרט שמפו לצידו של וורן בייטי. ב-1979 הפיק את הסרט "פורשים בסטייל".

ב-1980 ביים את סרטו הראשון, "שומר הראש", שקיבל אומנם ביקורות טובות, אך נכשל בקופות. בהמשך הוא ביים סרטים כמו "שישה שבועות" (1982), "לב אוהב" (1993), עם כריסטיאן סלייטר ומריסה טומיי ו"משפחה עם תקווה", עם קתי בייטס. ביל, שהתמחה בבימוי סרטי דרמה, מרבה לביים גם סרטים וסדרות לטלוויזיה. בין השאר ביים פרקים בסדרות "ריקוד מושחת", "שיקגו הופ", "פליסיטי" ו"מונק". בין סרטי הטלוויזיה שביים נמנים: הדרמה המשפחתית "כריסטמס אחד" שהיה סרטה האחרון של קתרין הפבורן, "מעבר לנדרש", "אוליבר טוויסט" עם ריצ'רד דרייפוס ואלייז'ה ווד, ו"מלחמת מחוז הרלן" עם הולי האנטר.

בשנת 2007 ביים את סרט הטלוויזיה "Pictures of Hollis Woods" ששודר ברשת CBS בכיכובה של אלפרה וודארד; הסרט מבוסס על ספרה באותו שם מאת פטריסיה ריילי גיף אשר זכה במדליית ניוברי.

==קישורים חיצוניים==

 
* [https://web.archive.org/web/20031003233938/http://movies2.nytimes.com/gst/movies/filmography.html?p_id=81863 ביוגרפיה ורשימת סרטיו] בניו יורק טיימס
* [https://archive.today/20130426133810/http://www.hollywood.com/celebs/detail/id/199658 ביוגרפיה ורשימת סרטיו] ב-hollywood.com
* [http://www.nndb.com/people/222/000024150/ רשימת סרטיו ותמונה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
יום-טוב צהלון

הרב יום-טוב צהלון (כונה גם: מהריט"ץ; ה'שי"ט, 1559–ה'שע"ט 1618) היה מחכמי צפת. בן למשפחת רבנים ספרדית.

== קורות חיים ==
רבי יום-טוב צהלון נולד לרבי משה צהלון. היה תלמידם של רבי יוסף קארו ורבי משה מטראני (המבי"ט). נסמך לרבנות על ידי רבי משה אלשיך. רבי יום-טוב עצמו סמך לרבנות את רבי אהרן ברכיה ממודינה. שימש כדיין וראש ישיבה בעיר צפת. 

בין השנים 1590 -1600 יצא לשמש כשד"ר באיטליה והולנד. לאחר מכן יצא בשליחותה של צפת כשד"ר למצרים ולאיסטנבול. במהלך תקופה זאת כתב מאות תשובות הלכתיות. תשובות אלו כונסו בספר שו"ת שהוציא לאור נכדו - רבה של איסטנבול - שנקרא על שמו יום טוב בן עקיבא צהלון. 

ספרו של רבי יום טוב צהלון - לקח טוב - נדפס בשנת 1577 (היה עזר לי לפ"ק - של"ז. בשנה זו מחבר הספר היה בן י"ח שנים) בצפת והיה כנראה הספר הראשון שנדפס בארץ ישראל. 

נקבר ככל הנראה בבית הקברות בצפת. קבר הנושא שם דומה (רבי יום טוב ב"ר עקיבא צהלון נפטר תנ"ז) נמצא בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים, אך אין זה קברו ולא זו היא שנת פטירתו.

==חיבוריו==
* ספר 'לקח טוב' - חיבור על מגילת אסתר (הספר הראשון שהודפס בדפוס עברי בצפת ובארץ ישראל. יצא לאור בשנת של"ח). בהקדמתו מביע המחבר את שמחתו על כך שקם בית דפוס עברי בארץ הקודש
* שו"ת מהרי"ט צהלון, או מהריט"ץ
* תשובות לקהילת עאנה לרבי יום טוב צהלון 
* ספר 'מגן אבות' על אבות דרבי נתן (יצא לאור בעריכת מאיר זאב אתרוג, בני-ברק תש"ע)

==לקריאה נוספת==
* .

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשוני האחרונים
קטגוריה:פרשני מגילת אסתר
קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:תלמידי רבי יוסף קארו
קטגוריה:ילידי 1559
קטגוריה:נפטרים ב-1638
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-16
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-17
REXX

REXX, שפת תכנות מפורשת שפותחה על ידי חברת IBM. השם REXX הוא ראשי תיבות של REstructured eXtended eXecutor, אך השם המלא כמעט לעולם אינו בשימוש. REXX היא שפה עילית מובנית שתוכננה להיות קלה ללמידה ולקריאה. מפרש השפה זמין בגרסאות מסחריות ופתוחות למספר גדול של סביבות מחשוב ומערכות הפעלה. בנוסף, לפלטפורמת המחשב המרכזי של IBM זמין גם מהדר לשפה.

REXX פותחה על ידי מייק קָאוּלִישוֹ כפרויקט "חד-פעמי" בין השנים 1979 לאמצע 1982. השפה הוצגה לראשונה ב-1981 בכנס שנערך ביוסטון, טקסס שבארצות הברית. בעקבות התגובות האוהדות שנתקבלו מלקוחות, הוחלט ב-IBM להמשיך בפרויקט הפיתוח ולהופכו למוצר תוכנה רשמי של החברה.

ב-REXX אין הגדרת משתנים מכיוון שאין טיפוסים, אלא פשוט רושמים שם ומכניסים לו ערך, אם הערך מספרי הוא ידע לזהות את זה כמספר, אחרת זה יהיה מוגדר כמחרוזת. ניתן לעשות חישובים רק על שדות שבהם הנתונים הם מספריים.

אחת הפקודות בשפת REXX היא הפקודה Interpret. פקודה זו מפרשת מחרוזת כקטע קוד ב-REXX, ואז מבצעת אותו, בדומה לפקודה eval בשפות אחרות, כמו PHP, JavaScript, ופייתון. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שפות תכנות
קטגוריה:תוכנות מבית IBM
טבח סרמאשו

מצבה בבית עלמין ליד סרמאשו. כיתוב בעברית וברומנית.
בית העלמין באתר הטבח
טבח סרמאשו התרחש בלילה שבין 16 ל-17 בספטמבר 1944 על גבעה בשם סוסקוט (Suscut) בגבול היישוב קמראשו (Cămăraşu), בנפת סרמאשו (Sărmaşu) אשר ברומניה. במהלך הטבח רצחו ז'נדרמים ואנשי צבא הונגרים 126 יהודים ובהם גברים, נשים, זקנים ילדים ותינוקות.

סרמאשו נמצאת בטרנסילבניה, ונותרה בידי הרומנים גם לאחר תכתיב וינה. ביום 27 באוגוסט 1944 הודח השליט הרומני יון אנטונסקו ורומניה, שהייתה בעלת ברית של גרמניה הנאצית, החליפה צד ועברה למחנה בעלות הברית שלחמו נגד גרמניה. בתגובה, פלשו כוחות צבא גרמניים והונגריים לחלק הרומני של טרנסילבניה וכבשו חלק ממנו ובין היתר, ביום 5 בספטמבר, את אזור סרמאשו. יומיים לאחר מכן, ב-7 בספטמבר, התאספו נכבדי המקום בחשאי בביתו של יוליו ורגה (Varga Iuliu), בעל בית המרקחת. בכינוס זה החליטו הנכבדים על מעצר היהודים והעבירו את החלטתם לכוחות ההונגריים ששלטו במקום. בכינוס לקחו חלק, בנוסף למארח, לאשתו יקטרינה (Ecaterina) ולדניאל בתלם (Bethlem Daniel), בנם המאומץ יוזף בירו (Biro Jozef), קצין מילואים שמונה למפקד הנפה, בלה קמן (Kemeny Bela), מוכתר סרמאשו, אלכסנדרו בטג (Betegh Alexandru), מוכתר באלדה, שטפן מויטלי (Moitelly Ştefan) ויוסיף גל (Gall Iosif), מוכתרי סיליוואש (Silivaş), קארוי ואצ'מן (Vacsman Karoly) ובנו אלמר (Elemer), מוכתרי טקשור (Tăcşor).

למחרת נעצרו כל 127 יהודי המקום והועברו לגטו מאולתר שם הוחזקו כלואים, בעוד שרכושם ובתיהם נשדדו. ב-16 בספטמבר העביר קפטן לאסלו לאנץ' (Lancz Laszlo) הוראה טלפונית למחלקת הז'נדרמים המקומית, לעבור לחיסול היהודים. גויסו 20 יהודים מבין הכלואים ונלקחו לגבעת סוסקוט, שם הצטוו לחפור שני בורות גדולים. בלילה הועברו בכפייה ותוך שימוש רב בכוח כל היהודים לגבעה, ועל הגבעה נרצחו באכזריות, הוטלו לתוך הבורות ונקברו, חלקם בעודם עדיין בחיים. רק יהודי אחד ניצל.

לאחר שהכוחות הרומנים כבשו את האזור מחדש, המקרה נחקר והמעורבים נשפטו, חלק שלא בפניהם. במהלך החקירה נחפרו שני הבורות ונחשפו הגוויות. אחד מעדי הראיה לחשיפת הגוויות סיפר: "...הרבה גופות, בעיקר בבור השני, שם היו יותר נשים וילדים, ניכרו בהן סימנים לאלימות פראית, גולגולות מרוצצות, גם של ילדים, ממכות חזקות של חפצים קשים וחדים (קתות רובים, מכושים, אתים וכו'), הרבה גופות היו מנוקבות או קרועות על ידי כלי נשק קרים, חלקן עם עצמות גפיים עליונות או תחתונות שבורות. הגופות הוטלו אחת על השנייה ללא סדר כלשהו, אך נמצאו גם גופות מחוברות, בעל מתחבק עם אשתו, אב מצמיד לחזהו את ילדו...".

מתתיאס קארפ כתב על הפרשה ספר בשם "Sărmaş, una dintre cele mai oribile crime fasciste" (סרמאש, אחד הפשעים האיומים ביותר של הפשיזם).

בנוסף לפשעיהם בסרמאשו, אותם אנשי צבא הונגרים היו מעורבים גם ברציחתם של 13 יהודים, מרביתם נשים שנאנסו לפני רציחתן, ביישוב לודוש (Luduş) בימים שבין 5 ל-13 בספטמבר.

לזכר האירוע הוקמה אנדרטת יהודים שנרצחו.
== ראו גם ==
* מגילת החורבן של יהודי רומניה
* אנדרטת יהודים שנרצחו (פוסטהקמרש)

==לקריאה נוספת==
* ההרג האחרון / דוד גלעדי, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ח-1998.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20080921141559/http://www.geocities.com/historicalromanianstudies/lustig2.htm מגזין היסטורי] 
* [https://www.hotnews.ro/stiri-presa_regionala_arhiva-1737074-masacrele-sarmasu-ludus.htm Masacrele de la Sarmasu si Ludus] 

קטגוריה:שואת יהודי רומניה
קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
סרמאשו
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1944
סרמאשו

סרמאשו (ברומנית: Sărmaşu, בהונגרית: Nagysármás, בגרמנית: Sarmen, יידיש: שארמאש) הוא יישוב רומני בנפת סרמאשו, במחוז מורש שבחבל טרנסילבניה, רומניה.

היישוב מורכב מכמה כפרים: באלדה Balda, לארגה Larga, מורוץ Moruţ, סרמשל Sărmăşel, סרמשל-גארה Sărmăşel-Gară, טיטיאנה Titiana, וישינלו Vişinelu.

נכון לשנת 2002 התגוררו במקום 7,493 תושבים.

בחודש ספטמבר 1944, בעת שהמקום נכבש על ידי הצבא ההונגרי, בוצע טבח סרמאשו שבו נרצחו יהודי המקום על ידי ז'נדרמים ואנשי צבא הונגרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רומניה: עיירות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
OS/2

OS/2, מערכת הפעלה שפותחה במשותף על ידי החברות IBM ומיקרוסופט החל מאוגוסט 1985, ולאחר מכן על ידי IBM באופן בלעדי. השם OS/2 הוא ראשי תיבות של Operating System/2, מכיוון ש-OS/2 הוצגה על ידי IBM כמערכת ההפעלה המועדפת לסדרת המחשבים Personal System/2, שהייתה הדור השני של המחשבים האישיים שפותחו ויוצרו על ידי החברה. בדצמבר 2005 הפסיקה חברת IBM את שיווקה של OS/2, והתמיכה הרגילה בה הפסיקה ב-31 בדצמבר 2006.

הגרסאות המוקדמות של OS/2 תוכננו להחליף את מערכת ההפעלה MS-DOS, וסיפקו מאפיין חשוב שהיה חסר בה: יכולת הפעלת יישומים במרחב זיכרון מוגן (Protected Mode). מכיוון שכך, הממשק התכנותי של OS/2 מזכיר את הממשק התכנותי של MS-DOS, ואף שמות קריאות המערכת מתחילות בקידומת Dos. בהמשך, סיפקה OS/2 ממשקי תכנות לפיתוח יישומים גרפיים, חלונאים ומבוזרים. בגרסאות המאוחרות יותר, התפתחה ליבת מערכת ההפעלה בדומה למערכות הפעלה מסוג UNIX. בשל המורשת המעורבת שלה, OS/2 דומה במובנים רבים למערכת ההפעלה Windows אך גם ל-UNIX ו-Xenix.

OS/2 נודעה בשל היציבות הרבה שאפיינה אותה, הקישוריות ועושר ממשקי התכנות. OS/2 לא הצליחה כמערכת הפעלה ביתית (בעיקר כי לא שולבו בה שפות תכנות עיליות כדוגמת BASIC ב-Windows), אך הייתה נפוצה בארגונים פיננסיים, בארגוני צבא ובמערכות תעופתיות שונות. 

בשנת 2002 הסבה חברת IBM את מערכת הקבצים JFS מגרסתה ב-OS/2 לגרסת לינוקס, ופתחה את קוד המקור.

OS/2 היא גם הגרסה הקודמת לפני שהומצאה הווינדוס עם שולחן העבודה.

==קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://archive.org/details/965-361-004-x-os-2-1989/ OS/2 – מאפיינים, פונקציות ויישומים], הוצאת הוד-עמי, 1989
* 

קטגוריה:מערכות הפעלה
קטגוריה:תוכנות מבית IBM
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1987
אוטריים

אוֹטָרִיִים (שם מדעי: Otariidae) היא משפחה הכוללת את אריות הים ודובי הים. חבריה הם טורפים ימיים. הם אוכלים ומסיירים במים, אולם פעולות ההזדווגות והמנוחה נעשות על היבשה. לעניין זה, יבשה יכולה להיות גם משטחי קרח. הם פחות מותאמים לחיים מימיים מאשר כלבי הים.

==מיון==
*סוג Eotaria - נכחד
*סוג Pithanotaria - נכחד
*סוג Proterozetes - נכחד
*סוג תאלסולאון (Thalassoleon) - נכחד
* תת-משפחה דובי ים (Arctocephalinae)
***סוג ומין יחיד: דוב ים צפוני (Callorhinus ursinus)
*** סוג דוב ים (Arctocephalus)
**** מין: דוב ים דרום אמריקני (Arctocephalus australis)
**** מין: דוב ים ניו זילנדי (Arctocephalus forsteri)
**** מין: דוב ים גלאפגוס (Arctocephalus galapagoensis)
**** מין: דוב ים אנטארקטי (Arctocephalus gazella)
**** מין: דוב ים חואן פרננדס (Arctocephalus philippii)
**** מין: דוב ים איוני (Arctocephalus pusillus)
**** מין: דוב ים גואדלופה (Arctocephalus townsendi)
**** מין: דוב ים תת-אנטארקטי (Arctocephalus tropicalis)
** תת-משפחה אריות ים (Otariinae)
*** סוג ומין יחיד: אריה ים שטלר – (Eumetopias jubatus)
*** סוג ומין יחיד: אריה ים אוסטרלי – (Neophoca cinerea)
*** סוג ומין יחיד: אריה ים דרום-אמריקאי – (Otaria flavescens בעבר: Otaria byronia)
*** סוג ומין יחיד: אריה ים הוקרי – (Phocarctos hookeri)
*** סוג אריה ים מצוי - (Zalophus):
**** מין אריה ים קליפורני – (Zalophus californianus)
**** מין אריה ים גלאפגוס (Zalophus wollebaeki)
**** מין אריה ים יפני (נכחד בסביבות שנות ה-50) (Zalophus japonicus)

גלריה:
<gallery mode=packed>
קובץ:Squinting seal.jpeg|אריה ים ניו זילנדי
קובץ:Antarctic fur seals.jpg|דוב ים אנטארקטי
קובץ:Mähnenrobben (auch Südamerikanischer Seelöwe - Otaria flavescens) (Peninsula de Valdes, Jan 1984).jpg|מושבת אריות ים פטגונים
קובץ:Arctocephalus pusillus Colony Friar Island.jpg|מושבת דובי ים איוניים
קובץ:Female California sea lion.jpg|אריות ים קליפורניים
קובץ:Neophoca_cinerea.JPG|אריה ים אוסטרלי
קובץ:Stellers Sea Lions BC.jpg|אריה ים שטלר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:טורפים ימיים
דובי ים

[[דוב ים צפוני]]
דובי ים (שם מדעי: Arctocephalinae) היא תת-משפחה של טורפים ימיים ממשפחת האוטריים הקרובה לאריות הים. בדומה להם הם יכולים לנוע על האדמה, שכן רגליהם האחוריות יכולות לנוע קדימה ולשאת את משקל גופם אך הם מגושמים מאוד והם עולים בעיקר בעונת הרבייה בה הם מייצרים הרמונים גדולים. קשה להבחין באוזניהם משום שהן קטנות, אך הן נראות לעין בבירור, בשונה מכלבי הים.

דובי הים חיים בימים ממוזגים ואף קוטביים, לרוב בחצי הכדור הדרומי. היוצא מהכלל הוא המין דוב ים צפוני החי בצפון האוקיינוס השקט, גם באקלימים קרים.

==מיון==
*תת-משפחה דובי ים
** סוג ומין יחיד: דוב ים צפוני (Callorhinus ursinus)
** סוג דוב ים (Arctocephalus)
*** מין: דוב ים דרום אמריקני (Arctocephalus australis)
*** מין: דוב ים ניו זילנדי (Arctocephalus forsteri)
*** מין: דוב ים גלאפגוס (Arctocephalus galapagoensis)
*** מין: דוב ים אנטארקטי (Arctocephalus gazella)
*** מין: דוב ים חואן פרננדס (Arctocephalus philippii)
*** מין: דוב ים איוני (Arctocephalus pusillus)
*** מין: דוב ים גואדלופה (Arctocephalus townsendi)
*** מין: דוב ים תת-אנטארקטי (Arctocephalus tropicalis)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוטריים
לודוש

לודוש (ברומנית: Luduş) היא עיר במחוז מורש, בחבל טרנסילבניה ברומניה.

העיר שוכנת על שתי הגדות של המורש. בשנת 2002 היו בלודוש 17,497 תושבים.

לפני מלחמת העולם השנייה במשך 51 שנה שימש הרב גרשון שטרן מלודאש (מחבר הספר "ילקוט הגרשוני" ותלמיד המהר"ם שיק) כרבה של העיר כמו כן עמד בראשות ישיבה גדולה עד לפטירתו בט"ז אייר תרצ"ו.

לקראת סיום מלחמת העולם השנייה נעשה בעיר טבח לודוש, בו כוחות צבא הונגריים, שכבשו את המקום, רצחו 15 יהודים ו-2 רומנים, מרביתם נשים שנאנסו לפני רציחתן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רומניה: עיירות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
יוונית איולית

הניבים היווניים לאחר השלמת הקולוניזציה היוונית]]
יוונית אַיולית הוא מונח בלשני המשמש לתאר מספר ניבים יווניים עתיקים, שדוברו בעיקר בבויאוטיה, תסאליה, באי לסבוס ובמושבות יווניות אחרות. המונח נטבע על שם השבט היווני הקדום, האיולים.

ישנה סברה לפיה דוברי האיולית מייצגים את גל העלייה היווני השני (של האכאים) ממרכז אירופה (או לפי דעות אחרות, משטח אוקראינה של ימינו). הניב האיולי עתיר ארכאיזמים בהשוואה לניבים האחרים של היוונית העתיקה, אבל גם הרבה חידושים.

שיריהם של סאפפו ואלקאיוס נכתבו באיולית. 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יוונית
בגילגול הזה

בגילגול הזה הוא אלבום הסולו ה-7 של הזמר והמוזיקאי הישראלי שלום חנוך, שיצא במרץ 1991.

עם יציאתו זכה האלבום להצלחה מסחרית גדולה וכמה משיריו הפכו ללהיטים בשעתם: "ככה וככה", "בגילגול הזה" ו"בדיוק כמוך" המתייחס ליחסי ישראל והפלסטינים.
== הפקה ==
חנוך כתב והלחין את כל שירי האלבום, למעט שני שירים ("ויקטוריה" ו"אומרים שבלי") שנכתבו על ידי מאיר אריאל.

בקולות רקע השתתפו בנות מקהילת "העבריים מדימונה"

את עטיפת האלבום עיצב וצייר המעצב יוסי רום.

==שירי האלבום==

==משתתפי האלבום==
*שלום חנוך - שירה, גיטרות, קלידים
*רוי מרטין - תופים
*משה לוי - קלידים
*יוסי פיין - גיטרה בס
*ירוסלב יעקובוביץ - סקסופונים
*אברהם פלדר - חצוצרה
*מיכה דייוויס - טרומבון
*טיפונקו - סמפוניה (חליל)
*אלישבע בת ישראל - קולות
*שדיה בת ישראל - קולות
*שבחיה בת ישראל - קולות
*ציפורה בת ישראל - קולות
*עמיר רום - עיצוב גרפי וציור העטיפה
*יוסי רום - צילומים
*אלכס ליבק - צילום
*שמוליק בורנשטיין - מפיק
*לימור ירון - עוזרת הפקה
*זאב אולמן - מפיק אחראי מטעם חברת NMC
*יעקב מורנו - טכנאי הקלטה ומיקס
*עמי איילי - עוזר טכנאי
*הקולט באולפני "המון" 1990

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי 1991
קטגוריה:אלבומי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי משה לוי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
האספה הפדרלית של אוסטריה

האספה הלאומית של אוסטריה (בגרמנית: Bundesversammlung, תעתיק לעברית: בונדספרזמלונג) היא אספה של שני בתי הפרלמנט האוסטרי: המועצה הפדרלית והמועצה הלאומית. נשיא המועצה הפדרלית ונשיא המועצה הלאומית ממלאים את תפקיד נשיא האספה לסירוגין.

האספה הפדרלית אינה משמשת כרשות מחוקקת, ותפקידה המרכזי של האספה כיום הוא להתכנס בטקס השבעתו של נשיא אוסטריה. באופן תאורטי, לאספה זכויות נוספות, המתממשות בנסיבות מיוחדות: לפי בקשת הרוב במועצה הלאומית, האספה יכולה להדיח את הנשיא או לקרוא למשאל עם לפיטורו, ואפילו להכריז על מלחמה, אך למעשה אף אחת מהיכולות האלו עדיין לא הוצאו לפועל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160303174830/http://www.parlament.gv.at/portal/page?_pageid=1033,657790&_dad=portal&_schema=PORTAL האספה הלאומית] באתר הפרלמנט האוסטרי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוסטריה: פוליטיקה
סוויטות תזמורתיות של באך

ארבע הסוויטות התזמורתיות, רי"ב 1066-1069 היא קבוצת יצירות מאת יוהאן סבסטיאן באך, אשר הולחנה ככל הנראה בשנת 1720 בעיירה קתן. באותה תקופה הן נקראו אוברטורות, על שם הפרק הראשון בהן, אך היום נהוג לקרוא להן בשם המודרני - סוויטות תזמורתיות. בכל הסוויטות התזמורתיות משתתפים כלי סולו: בסוויטה הראשונה שני אבובים ובסון, בשנייה טרברסו (חליל בארוק), בשלישית שני אבובים וברביעית שלושה אבובים ובסון. 

== סוויטה תזמורתית מס' 1 ==

סולם: דו מז'ור.

תיזמור: 2 אבובים, בסון, 2 כינורות, ויולה, וקונטינואו.

פרקים:
# אוברטורה
# קוראנט
# גבוט I/II
# 
# מינואט I/II
# בורה I/II
# I/II

== סוויטה תזמורתית מס' 2 ==

סולם: סי מינור.

תיזמור: חליל, 2 כינורות, ויולה, וקונטינואו.

פרקים:
# אוברטורה
# רונדו
# סרבנד
# בורה I/II
# פולונז/דובל
# מינואט
# בדינרי

מה שמייחד סוויטה זו מן האחרות הוא תפקיד הסולו, שבנגינה על חליל תקופתי (טרוורסו) נחשב לווירטואוזי. פרק ה"בדינרי" (Badinerie) הוא המפורסם ביותר, ואף משמש בשנים האחרונות כמפגן-ראווה.

== סוויטה תזמורתית מס' 3 ==



סולם: רה מז'ור

תיזמור: 3 חצוצרות ברה, טימפני, 2 אבובים, 2 כינורות, ויולה, וקונטינואו

פרקים:
# אוברטורה 
# אריה
# גבוט I/II 
# בורה
# ג'יג

פרק ה"אריה" נחשב כיום לאחת מיצירות המוזיקה הקלאסית המפורסמות ביותר.

== סוויטה תזמורתית מס' 4 ==

סולם: רה מז'ור

תיזמור: 3 חצוצרות ברה, טימפני, 3 אבובים, בסון, 2 כינורות, ויולה, וקונטינואו

פרקים:
# אוברטורה 
# בורה I/II 
# גבוט
# מינואט I/II 
# רג'ויסאנס (Réjouissance - שמחה)

הפתיחה של סוויטה זו מופיעה בנוסף גם בקנטטה של באך, "Unser Mund sei voll Lachens", רי"ב 110.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יצירות מאת יוהאן סבסטיאן באך
כבל עצירה

כֶּבֶל עצירה הוא חלק ממערכת המיועדת לבלום כלי טיס (ובעיקר מטוסים) בזמן נחיתה על מסלולי נחיתה קצרים ובנושאות מטוסים, או לשימוש במקרי חירום.

הכבל הוא צַמת פלדה עבה וחזקה, המורכבת על קרקע מסלול הנחיתה, מחוברת לתושבת מיוחדת. מספר גלגליות הפרוסות לאורך הכבל מרימות מעט את הכבל מהקרקע על מנת לאפשר לוו העצירה להיתפס בו, ובכך להכניס לפעולה את המערכת ההידראולית הייעודית הבולמת את מתיחת הכבל ועוצרת את המטוס.

הרעיון לשימוש בכבלי עצירה נהגה לראשונה על ידי יו רובינסון, ויצא לפועל בעת הנחיתה הראשונה על סיירת משוריינת שבוצעה על ידי יוג'ין איליי ב־11 בינואר 1911. מערכת מודרנית יותר נבחנה על סיפון אה"מ קורייג'ס ביוני 1931, ונכנסה לשימוש לראשונה בנחיתה שביצע הנרי פאנקורט.

==צורת השימוש==
ישנן שתי שיטות שימוש עיקריות בכבל עצירה - בנושאת מטוסים, ובמסלולי נחיתה קצרים.

===נושאת מטוסים===
 
בסיפון נחיתה של נושאת מטוסים מותקנים ארבעה כבלי עצירה, הממוספרים מהחלק האחורי עד לקדמי של הספינה.

בנחיתה אידיאלית על נושאת מטוסים, וו העצירה נוגע בסיפון בדיוק במרכז אזור כבלי העצירה, מחליק קדימה ונתפס בכבל השלישי. לאחר התפיסה נמתח הכבל ויוצא מתוך תושבת הבסיס, למול לחץ של מערכת הידראולית המאיטה את המטוס. הלחץ של המערכת ניתן לכיוון, ומהווה נתון חשוב בזמן הנחיתה - אם הלחץ יהיה חלש מדי, המטוס יחליק קדימה ועלול ליפול לים; כבל מתוח יגרום לנזק רב למטוס, ואף עלול לגרום לוו העצירה ובסיס התושבת שלו להקרע ממקומו. עקב כך נדרשים הטייסים לדווח על סוג המטוס ומשקל הנחיתה שלהם לפני הנחיתה על הנושאת, על מנת לאפשר לכוון את הלחץ לעוצמה הנדרשת. בתכנון מטוס קרב שמיועד לנחות על ספינה נדרש להתחשב בחוזק כני הנסע ווו העצירה, מה שמשפיע משמעותית על תכנון כלי הטיס. 

מכיוון שתמיד קיימת אפשרות שכלי הטיס יפספס את כל ארבעת הכבלים, נחיתה על נושאת מטוסים מתבצעת בכוח מנוע מלא (מצערת פתוחה, ואף עם מבער אחורי דולק). כך מתאפשר לטייס שמפספס נחיתה לאסוף גובה בחזרה וללכת סביב לגישה חוזרת.

===שדה תעופה===
שדות תעופה צבאיים מציידים לעיתים קרובות את מסלולי הנחיתה שלהם בכבלי עצירה, על מנת לאפשר למטוסים כבדים או מהירים לנחות במסלולים קצרים; על מנת לתרגל טייסים צעירים בנחיתה על נושאת מטוסים; או לצורך נחיתות במצבי חירום - לדוגמה, בעת תקלה בבלמי המטוס - ובמצבים אחרים שאינם מאפשרים נחיתה רגילה.

לרוב מערכת זו שונה מזו שבנושאת מטוסים, כאשר המערכת מאפשרת הימתחות של הכבל על פני מאות מטרים, מה שאינו אפשרי בנושאות מטוסים.
כבל העצירה נעצר על ידי מערכת בלימה המחוברת לכבל משני צידי מסלול ההמראה. קיימים שני סוגי מערכות בלימה לכבלי עצירה:
1. Water twister מערכת בלימה המבוססת על תוף שקוע בקרקע ומצופה בטון. התוף מלא בנוזלים מסוג שמן ומים ובתוכו שבשבת המחוברת לכבל ומסתובבת עם השתלבות המטוס בכבל העצירה.
2. בלם הידראולי המאפשר לווסת בדרך כלל את עוצמת הבלימה על פי המרחק הזמין לעצירה במסלול ההמראה.

== ראו גם ==

* רשת עצירה
* וו עצירה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שדה תעופה צבאי
קטגוריה:נושאות מטוסים
טוליו סראפין

טוליו סראפין (באיטלקית: Tullio Serafin; 1 בספטמבר 1878 - 2 בפברואר 1968) היה מנצח אופרה איטלקי.

==ביוגרפיה==
טוליו סראפין היה מנצח אופרה איטלקי מן השורה הראשונה, בעל קריירה ארוכה ורפרטואר רחב ביותר, שהשיב רבות מאופרות הבל קאנטו של המאה ה-19, פרי עטם של בליני, רוסיני ודוניצטי, אל הרפרטואר האופראי הקבוע של המאה ה-20. יצא לו שם כמאמן שאין שני לו לזמרי אופרה צעירים וכמי שניתב בהצלחה את כשרונותיה הסוערים של מריה קאלאס. 

סראפין נולד בוונציה והשתלם במוזיקה במילאנו, שם ניגן בוויולה בתזמורת של לה סקאלה, בניצוח טוסקניני. בהמשך התמנה לעוזר מנצח בלה סקאלה. כאשר טוסקניני פרש מתפקידו ועבר לניו יורק, תפס סראפין את מקומו כמנהל מוזיקלי. בתפקיד זה כיהן משנת 1909 עד 1914 ובעונת 1917-18 וחזר לתקופה קצרה אחרי מלחמת העולם השנייה, בעונת 1946-47.

סראפין הצטרף לסגל המנצחים של המטרופוליטן אופרה בשנת 1924 ונשאר שם למשך עשר שנים, שאחריהן התמנה למנהלך אמנותי של התיאטרו ריאלה ברומא. במשך הקריירה הממושכת שלו עזר לקדם את הקריירות של זמרים חשובים רבים, ביניהם רוזה פונסל וג'ואן סאת'רלנד, והרבה בהקלטות, ביניהן אחדות עם מריה קאלאס. הוא ניצח על תזמורת האופרה של רומא בהקלטה הראשונה, עתירת השבחים, של הטנור ג'ון ויקרס בתפקיד אותלו של ורדי, שהקליטה חברת RCA ויקטור בשנת 1960. סראפין מילא תפקיד חשוב בהרחבת הרפרטואר כשניצח על הצגות הבכורה באיטליה של יצירות מאת אלבן ברג, פול דיקא ובנג'מין בריטן. 

עוד ניצח סראפין על בכורות עולמיות חשובות ליצירותיהם של מלחינים איטלקיים ואמריקאים כגון פרנקו אלפאנו, איטלו מונטמצי, דימס טיילור והווארד הנסון.

הוא מת ברומא בשנת 1968.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1878
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1968
מריסקה ורס

מריסקה ורס, 2006
מריסקה ורס (; 1 באוקטובר 1947 – 2 בדצמבר 2006), זמרת הולנדית אשר התפרסמה כסולנית של להקת Shocking Blue (בישראל נודעה הלהקה בשם "כחול מזעזע").

==ביוגרפיה==
ורס נולדה בהאג לאב הונגרי צועני, ליוש ורס, שהיה כנר ולאם שנולדה בגרמניה להורים ממוצא צרפתי ורוסי. החלה את קריירת השירה שלה ב-1964 ובמשך ארבע שנים עברה במספר להקות אשר לא זכו להצלחה ולפרסום. ב-1968 הצטרפה ללהקת "כחול מזעזע" והחליפה את זמר הלהקה, פרד דה וילדה שהתגייס לצבא ההולנדי. מנהיג הלהקה, רובי ון לאוון, אשר גם כתב את המילים והלחנים לכל שיריה, העדיף לצרף דמות נשית דומיננטית ללהקה, בדומה לגרייס סליק מלהקת ג'פרסון איירפליין אשר זכתה באותה עת לפופולריות גדולה. בסוף 1969, כחלק מאלבומם השני "At Home" הקליטה הלהקה את השיר Venus, שהפך ללהיט בינלאומי ענק וכבש הן את רחבות הריקודים והן את פסגות המצעדים בארצות הברית ובמדינות רבות אחרות, כולל ישראל. ורס זכתה לפרסום רב הן בגלל יופייה וקולה החם והן בשל היותה סולנית לצד שלושה חברי להקה גברים. שירים נוספים של הלהקה, אשר זכו להצלחה, היו: "Long Lonesome Road" ו-"Send Me A Postcard", אשר התפרסמו לפני "ונוס" ו-Mighty Joe" ו-"Never Marry a Railroad Man" (זכה להצלחה בישראל בשם: "לעולם אל תנשאי לעובד רכבת") שהתפרסמו באלבום השלישי של הלהקה. בשנים שלאחר מכן, ראשית שנות השבעים, היו ללהקה עוד מספר שירים שזכו להצלחה.

ורס נחשבה, באותן שנים של "סקס, סמים ורוק'נ'רול", לתופעה יוצאת דופן בכך שלא עישנה והתנזרה מאלכוהול. במסעי ההופעות הרבים שערכה הלהקה ברחבי העולם, נהגה לשתות תה במהלך ההופעות.

ב-1974 התפרקה הלהקה וורס פנתה לקריירת סולו, מוצלחת הרבה פחות. ב-1984 התאחדה "כחול מזעזע" מחדש, איחוד שנחשב כמוצלח. ב-1993 הצטרפה כסולנית להרכב הג'אז "The Shocking Jazz Quintet" במשך השנים שלאחר מכן השתתפה מדי פעם באיחודים מחדש של "כחול מזעזע".

נפטרה ב-2 בדצמבר 2006, בגיל 59, כתוצאה ממחלת הסרטן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20071015012225/http://users.abac.com/gregoryo/mariska/mariska.html אתר מעריצים של מריסקה ורס]
* 
* 

קטגוריה:האג: אישים
קטגוריה:זמרות הולנדיות
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1947
קטגוריה:הולנדיות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2006
ריצ'רד בונינג

ריצ'רד בונינג (Richard Bonynge, יש לבטא bonning) (נולד ב-29 בספטמבר 1930) הוא מנצח ופסנתרן אוסטרלי.

בונינג נולד בסידני. לאחר סיום לימודיו בתיכון לבנים בסידני נסע ללמוד מוזיקה בלונדון. הוא ויתר על המלגה שלו ללימודי מוזיקה, המשיך בלימודי פסנתר באופן פרטי ונעשה מדריך לזמרים. אחת הזמרות שהדריך הייתה ג'ואן סאת'רלנד, אותה ליווה באוסטרליה. השניים נישאו והיו לדואו שהופיע יחד ברסיטלים, עד שבונינג התקדם לקריירה של מנצח וניצח על רבות מהופעותיה של אשתו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים אוסטרלים
קטגוריה:פסנתרנים אוסטרלים
קטגוריה:מוזיקאים אוסטרלים
קטגוריה:מנהלי אופרה
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1930
יונתן בן-נחום

יונתן בן נחום (19 באוגוסט 1941 – 23 בדצמבר 2019) היה סופר ישראלי.

==חייו ופועלו==
בן-נחום נולד בבית זרע שבעמק הירדן. בנו של הסופר דניאל בן נחום (פרוחובניק) ונכדו של המחנך אפרים-נחום פרחיהו (פרוחובניק). בן נחום היה חקלאי, מדריך נוער ומורה. אחיו הוא המתרגם, דוד בן-נחום, אחיו הצעיר, יזהר בן-נחום, הוא היסטוריון של תקופת היישוב. 

יונתן בן נחום כתב שני ספרים, הראשון בהם, "וידוי", הצליח מאוד, ואף עובד למחזה בשם "יהודי בחושך", בביצועו של שמואל וילוז'ני בהבימה. המחזה גם ראה אור בגרמנית בהוצאת "אויגן דיטריך".

הבמאי משה מזרחי רכש את הזכויות על הספר וידוי והפך אותו לתסריט בשפה הצרפתית, בשאיפה ליצור קו-פרודוקציה ישראלית-צרפתית-ספרדית, אך הפרויקט לא קיבל את המימון המתאים לו.

ספריו של יונתן בן נחום משלבים ידע היסטורי רב, המזכיר את ספריהם של אומברטו אקו, ונטלי זימון דייוויס, לבין כתיבה עשירה ועלילה מורכבת ועתירת רבדים.

בשנת 2001 זכה בן נחום בפרס היצירה לסופרים ומשוררים על שם לוי אשכול על ספרו "אינדיאנפוליס". היה בן זוגה של המשוררת דורין מרגלית. בן-נחום לא זכה להשלים רומן שלישי שחלקים ממנו פורסמו בה מרקר קפה<ref></ref> ובאתר יקום תרבות

נפטר בשנת 2019.

==אודות ספריו==
===וידוי===
הספר "וידוי" וההצגה "יהודי בחושך" על פיו, עוסקים בחיי האנוסים בספרד הנוצרית בצל האינקוויזיציה והוא מתבסס על מחקריו של חיים ביינארט. העלילה מתרחשת בשנת 1485, שבע שנים לפני גירוש היהודים מספרד. גיבור העלילה הוא כומר בן ארבעים ושלוש, אנדרס גונסאלס, בנו של יהודי מומר, המתוודה בפני מורו וידידו הקרוב על כך שהוא גילה מחדש את יהדותו. גונזלס לא ידע שמאחורי הפרגוד בתא הווידויים ישב אינקוויזיטור ורשם את דבריו מילה במילה.

===אינדיאנפוליס===
בשלהי מלחמת העולם השנייה טיבעה צוללת יפנית את סיירת הדגל האמריקאית אינדיאנאפוליס, וארבע מאות מחייליה טבעו מיד. מאות ניצולים שחו ארבעה ימים בלב האוקיינוס הסוער, בעוד השמש הקופחת מכה בהם והמים הרוחשים בכרישים המאיימים לטרפם. איש מקרב הצי האמריקני לא שת ליבו לדממת האלחוט מכיוון הספינה. ברם, המטען שפרקה האונייה ושאנשי צוותה לא היו מודעים לזהותו בטרם טובעה, טבע את חותמו בדברי המין האנושי, הייתה זו פצצת האטום אשר הוטלה על הירושימה.

הסיפור מסופר לסירוגין הן מן הצד האמריקני והן מן הצד היפני והוא מבצע קפיצות בין זמנים שונים ומובעים בו, דמויות שונות אומרות את דברן ברקע, ודיאלוגים הבאים לכלל התנגשות בין שתי התרבויות ומשולבים בו רבדים תרבותיים וציטטות מאפיקים וממקורות שונים המתהווים לכלל סינתזה הוליסטית.

==ספריו==
* וידוי, תל אביב, זמורה ביתן, 1991
* אינדיאנאפוליס: אפוקליפסה, תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרי סימן קריאה, 1999

==ספרו שעובד למחזה והוצג==
* יהודי בחושך הוא מחזה שכתב אורן נאמן על פי ספרו של בן נחום "וידוי", בוים על ידי שמואל וילוז'ני עם מוזיקה של רונן בן-דור והועלה בהבימה במרץ 1996.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* יונתן בן נחום, [http://www.orot-books.com/2007/05/blog-post_85.html שיקספיר כאדם - רמזים ביצירתו], באתר כתב העת אורות
* "בלומנטריט " סיפור על הפיקוד העליון הנאצי מאת יונתן בן נחום "יקום תרבות "https://www.yekum.org/2018/10/%d7%91%d6%bc%d6%b0%d7%9c%d7%95%d6%bc%d7%9e%d6%b6%d7%a0%d6%b0%d7%98%d6%b0%d7%a8%d6%b4%d7%99%d7%98-%e2%80%93-%d7%a1%d7%99%d7%a4%d7%95%d7%a8-%d7%a2%d7%9c-%d7%94%d7%a4%d7%99%d7%a7%d7%95%d7%93-%d7%94/

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:בית זרע: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית זרע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
אלייז'דיניו

אלייז'דיניו

אנטוניו פרנסיסקו ליסבואה (בפורטוגזית: Antônio Francisco Lisboa, 29 באוגוסט 1730 או 1738 – 18 בנובמבר 1814), הידוע בכינוי אׇלֶייזׇ'דִינְיִוֹ (Aleijadinho, מילולית: נכה קטן), פסל ואדריכל ברזילאי. נחשב לפסל ואמן הרוקוקו הגדול בברזיל בכל הזמנים.

==ביוגרפיה==
אלייז'דיניו נולד בעיר וילה-ריקה, הקרויה כיום אורו פרטו, במדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל, כבן לא-חוקי של נגר פורטוגלי שהיגר לברזיל ושפחתו. אביו של אלייז'דיניו עבד כנגר וכן עסק בתכנון כאדריכל, ממנו למד אלייז'דיניו את אמנויות הפיסול והאדריכלות. כאשר התחתן, עבר ליסבואה הצעיר להתגורר עם משפחתו החדשה.

תוך זמן קצר הפך לאדריכל ידוע, ובנוסף גילף בעץ ופיסל בסטיאטיט.

בשנות ה-40 לחייו החל גופו לעבור תהליך של עיוות, כנראה כתוצאה מצרעת או עגבת.

בשנת 1766, אחרי מות אביו, תכנן, ביצע וגילף בכנסיית סן פרנסיסקו דה אסיס באורו פרטו. החל משנת 1796 גילף על עץ ארז 66 דמויות בגודל טבעי המתארות את הפסיון של ישו בסגנון הרוקוקו. הדמויות נצבעו בידי מנואל דה קושטה אטאידה ופרנסיסקו שאבייר קרניירו, והן ניצבות בשש קפלות בחצר בזיליקת בום ז'זוס דה מטוזיניוס בעיר קונגוניאס. בין השנים 1800 -1805 פיסל אלייז'דיניו שנים-עשר נביאים בחצר הבזיליקה. כאשר נותר בלי אצבעות, המשיך לפסל בעזרת קשירת הפטיש לאמה שלו. גם רגליו נקטעו והוא נישא על ידי עבדיו.

==ספקות אודות קיומו==
אי דיוקים בשם אביו בתעודת הלידה וברישום שנת לידתו של אלייז'דיניו (לפי תעודת הפטירה היה בן 76 בשנת 1814, כך ששנת לידתו הייתה 1738 במקום 1730) הולידו ספקות לגבי עצם קיומו. אחת הטענות הקשורות לחשד מצביעה על שלטונו של ז'טוליו ורגאס, דיקטטור ונשיא ברזיל, ככזה שהיה מעוניין ליצור דמות לאומית שהיא גם מולאט, וכן של בעל מוגבלות המסוגל להתגבר על קשיי מחלתו באמצעות יצירתיותו.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Aleijadinho6.jpg|כנסית סן פרנסיסקו דה אסיס
קובץ:Aleijadinho8.jpg|פסל מסטיאטיט של הנביא ברוך בבזיליקת בום ז'זוס דה מטוזיניוס 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070929003106/http://www.aleijadinho.com/creation_of_vargas.html טענות בדבר המצאתו של אלייז'דיניו בידי משטר ורגס] 
* [https://web.archive.org/web/20121101062930/http://www.starnews2001.com.br/aleijadinho.html מוזיאון אלייז'דיניו] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסלים ברזילאים
קטגוריה:אדריכלים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים ממוצא פורטוגזי
קטגוריה:ילידי 1738
קטגוריה:נפטרים ב-1814
שורו (מוזיקה)

גיטרה בעלת 7 מיתרים, גיטרה, מנדולינה, חליל, קווקיניו ופאנדיירו]]
שוֹרוּ (בפורטוגזית: Choro; בכי) או שוריניו (בכי קטן) הוא ז'אנר מוזיקלי פופולרי ברזילאי שמקורו במאה ה-19.

למרות משמעות השם המרמזת על עצבות, הקצב תוסס ושמח, הדורש מיומנות טכנית ושליטה מלאה בכלי בו מנגנים, לצד יכולת אלתור.
חליל, מנדולינה וקווקיניו (כלי נגינה הדומה לגיטרה קלאסית עם חור עגול במרכזו) מבצעים את הסולו. כלי נגינה נוספים, כמו גיטרה, קלרינט ופאנדיירו מוסיפים לקצב.

כתוצאה מביטול העבדות בברזיל נוצרה אוכלוסיית נגנים חדשה שהנמנים עליה היו חסרי השכלה מוזיקלית ונהגו לנגן בצוותא. השפעת שילובם של מוזיקת הריקודים הסלוניים וכלי נגינה שהגיעו מאירופה עם בית המלוכה השפיעו על קבוצה זו והביאו להיווצרות הז'אנר.

בשנת 1870 ארגן ז'ואקים קלדו, נגן חליל, מלחין ופרופסור בקונסרבטוריון, קבוצת נגנים איכותית ובה שתי גיטרות, קווקיניו וחליל, בו נשף בעצמו. נגני כלי המיתרים ביצעו נגינה מאולתרת במתכוון, מעין דו-שיח בין נגינת הסולו לבין נגינת הלווי. מאפיינים אלה נשמרים עד היום בנגינת השורו. על אף שרק בעשור הראשון של המאה ה-20 הוכר השורו כז'אנר מוזיקלי, קלדו נחשב כאחת הדמויות החשובות בהתפתחותו.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 הלחין הייטור וילה לובוס 16 יצירות של מוזיקה קלאסית אשר הוקדשו לשורו, בהן ניתן להתרשם מאיכות הז'אנר. 

בברזיל מציינים את "יום השורו הלאומי" ב-23 באפריל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.chorole.com/ Chorole] - אנסמבל השורו הישראלי
* [http://www.facebook.com/choroisrael Clube do Choro de Israel] - בית השׁוֹרוּ הישראלי
* [https://web.archive.org/web/20061207165609/http://www.choroensemble.com/live/ Choro Ensemble] - אתר ובו מוזיקת שורו

שורו
שורו
קטגוריה:מוזיקה ברזילאית
קטגוריה:אתנומוזיקולוגיה
פיטול

פִיטוֹל (באנגלית: Phytol) היא מולקולה ליניארית המשמשת לייצור ויטמינים E ו-K1 וכן חלק אינטגרלי מהכלורופיל.

מולקולה זו שומנית ומאוד הידרופובית. היא אינה מסיסה כלל במים אך מסיסה ברוב הממסים האורגניים. פיטול מקנה לכלורופיל את ההידרופוביות הרצויה על מנת להיכנס לקרום התא ולהיקשר שם לחלבונים הקשורים בתהליך הפוטוסינתטי.

קיים סוג אחד בלבד של מולקולת פיטול, הזהה בכל הסוגים השונים של מולקולת כלורופיל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כהלים
קטגוריה:פוטוסינתזה
תכתיב וינה

מפת רומניה כאשר החלק שנמסר לריבונות הונגרית בתכתיב וינה מסומן בצהוב
תכתיב וינה המכונה גם בוררות וינה השנייה (בגרמנית: Wiener Schiedsspruch; ברומנית: Dictatul de la Viena; בהונגרית: Bécsi döntések; באיטלקית: Secondo arbitrato di Vienna) היה פסק בוררות בסכסוך בין רומניה להונגריה שניתן ב-30 באוגוסט 1940 על ידי גרמניה הנאצית ואיטליה הפאשיסטית.

קדמו לתכתיב דיונים בין הונגריה ובין רומניה אשר התנהלו בטורנו סברין והעלו חרס. בדיונים אלה תבעו ההונגרים כ־70,000 קילומטרים רבועים משטח רומניה.

התכתיב הוצג לשתי המדינות בנפרד. על פי תכתיב וינה נקבעו מחדש הגבולות בין רומניה ובין הונגריה: חלק גדול מטרנסילבניה, 43,492 קילומטרים רבועים, יעבור לריבונות הונגרית. שינוי הגבולות העביר יותר מ־2,600,000 תושבים מריבונות אחת לריבונות שנייה.

שתי המדינות הביעו את אכזבתן מהתכתיב. בעקבות התכתיב חל שינוי שלטון ברומניה. ב-6 בספטמבר 1940 הודח קרול השני, מלך רומניה, וקם המשטר הלאומי-לגיונרי בהנהגת הגנרל יון אנטונסקו. אנטונסקו ביקש לערער על התכתיב ואמר זאת גם לאדולף היטלר, אך האחרון הסתפק בהבטחות בלתי מחייבות על אפשרות לעיון מחדש בעתיד. לאחר מלחמת העולם השנייה, בחוזה השלום שנחתם בין רומניה ובין הונגריה, בוטל התכתיב על כל סעיפיו והגבול החזר לקדמותו.

יהודי צפון טרנסילבניה, כחלק מן האוכלוסייה הכללית של החבל, עברו לריבונות הונגרית כתוצאה מפסק הבוררות. מרביתם נשלחו להשמדה במהלך 1944 לאחר שהונגריה נכבשה על ידי הגרמנים.

== ראו גם ==
* היסטוריה של רומניה
* היסטוריה של הונגריה: תקופת העוצרות ומלחמת העולם השנייה
== קישורים חיצוניים ==

* [http://ebooks.unibuc.ro/istorie/istorie1918-1940/13-12.htm Textul “arbitrajului“ de la Viena] 

קטגוריה:ממלכת רומניה: אמנות והסכמים
קטגוריה:הונגריה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רומניה במלחמת העולם השנייה
וינה
קטגוריה:ממלכת הונגריה (1920–1946): אמנות והסכמים
קטגוריה:יחסי גרמניה–הונגריה