גריז: לייב

גריז: לייב (באנגלית: Grease: Live; מסוגנן כ-!Grease Live) הוא אירוע טלוויזיוני מיוחד ששודר במקור על ידי רשת "FOX" ב-31 בינואר 2016. האירוע הוא עיבוד רימייק בשידור חי לסרט באותו השם שיצא לאקרנים בשנת 1978, והוא מופק על ידי המפיק מארק פלאט, מבוים על ידי הבמאי תומאס קייל ומככבים בו ג'וליאן האף, ארון טבייט, ונסה הדג'נס וקרלוס פנה בתפקידים הראשיים.

בדומה למחזות זמר נוספים, שהופקו בשידור חי על ידי רשת "NBC", ההפקה לקחה אלמנטים ושירים מהעיבוד הבימתי והקולנועי של "גריז", וכן הוסיפה שירים נוספים שלא היו בהם. במאמץ לחקות את "האנרגיה" הבימתית, שילבה ההפקה קהל חי שליווה את השידור. האירוע שודר מאולפני האחים וורנר בברבנק, קליפורניה.

הביקורות לשידור החי היו חיוביות, עם שבחים מיוחדים לאווירה ולסגנון ההפקה שאפפה את המופע, כמו גם להופעתם של השחקנים, במיוחד להופעתה של הדג'נס כבטי ריזו - האירוע הוקדש לזכרו של אביה של הדג'נס, שמת מסרטן יום לפני השידור. השידור היה מועמד לעשרה פרסי אמי לבידור בפריים טיים, וזכה בסך הכל בחמישה מתוכם, כולל קטגוריית "תוכנית הספיישל המצטיינת ביותר".

==הפקה==
===הכרזה וליהוק===
ב-28 באפריל 2014, רשת "פוקס" הודעה שהיא תפיק בשיתוף פעולה עם חטיבת הטלוויזיה של פראמאונט עיבוד למחזמר "גריז" שעלה לבמות בשנת 1971, שישודר בשידור חי בשנת 2015. הכרזה זו באה בעקבות עיבודים מוזיקליים דומים ששודרו בשידור חי והופקו על ידי רשת "NBC", כמו "צלילי המוזיקה לייב!" ו"פיטר פן לייב!".

ב-17 בינואר 2015, "פוקס" הודיעה רשמית שג'וליאן האף לוהקה לדמותה של סנדי יאנג ושונסה הדג'נס לוהקה לדמותה של ריזו וששידור החי של המחזמר ישודר ב-31 בינואר 2016. המגזין אנטרטיינמנט ויקלי דיווח שאף על פי שהעיבוד התעתד לעלות לשידור בקיץ 2015, שידורו התעכב בשל קשיים בתהליך הליהוק. ב-28 במאי 2015, הוכרז שקיקי פאלמר תצטרף לעיבוד החי בדמותה של מרטי מארצינו, חברת "הנערות בוורוד". ב-9 ביולי, הוכרז שארון טבייט לוהק לתפקיד הראשי כדני זוקו, ושקרלוס פנה לוהק לדמותו של קניקי. ב-30 בספטמבר 2015, הוכרז שקארלי ריי ג'פסן, קת'ר דונהיו ודייוויד דל ריו יגלמו את דמויתיהם של פרנצ'י, ג'אן ופאצ'י, בהתאמה. ב-6 בנובמבר הוכרז שג'ורדן פישר, אנדרו קאל ואיווט גונזלס-נאצר יגלמו את דמויתיהם של דודי, סאני וצ'ה-צ'ה, בהתאמה.

===תהליכי ההפקה===
הבמאי תומאס קייל ראה את עיבוד הלייב כ"שילוב" של אלמנטים מן המחזמר המקורי ומהגרסה הקולנועית. למשל, ההפקה שילבה שירים שנוצרו עבור גרסת הסרט, כמו שיר הנושא "Grease (Is The Word)" שמבוצע על ידי ג'סי ג'יי, השירים "You're the One That I Want", ו-"Hopelessly Devoted to You", וכן שירים שהופיעו רק במחזמר המקורי, כמו "Freddy, My Love" ו-"Those Magic Changes". קייל הסביר כי "בשלב מוקדם ככל שהתחלתי לדמיין לעצמי מה זה יכול להיות, דיברתי עם מארק פלאט, המפיק הבכיר שלנו, ועם האנשים בפאראמאונט, ואחד הדברים שבאמת התמקדנו בהם היה לנסות לתפוס גם את הרוח גם של המחזמר המקורי וגם של גרסת הסרט שהשאיר רושם בל יימחה על כולנו. לנסות לכבד את זה ולתת מחווה למשהו שריגש אותנו ויש לנו חיבה גדולה כל כך אליו, ואז לנסות ליצור גרסה משלנו מזה".

ההפקה הכילה גם כמה שירים חדשים, כולל שיר המקורי, "All I Need Is an Angel", שנכתב עבור דמותה של פרנצ'י (קארלי ריי ג'פסן) על ידי טום קית' ובריאן יורקי שכתבו את המחזמר כמעט מושלם. בנוסף, ג'ו ג'ונאס והלהקה שלו, DNCE, הופיעו בהופעת קאמו כג'וני קזינו והגמבלרים במהלך הנשף בתיכון ריידל, בו הם ביצעו את השיר "Maybe Baby", גרסת רמיקס בהשראת שנות ה-1950 לסינגל הבכורה שלהם "Cake by the Ocean", בנוסף לשיר "Born to Hand Jive" מגרסת המחזמר ו-"Rock and Roll Is Here to Stay", שהיה בעבר חלק מגרסת הסרט. בריאיון עם המגזין רולינג סטון, ג'ונאס הסביר שהתפקיד הוצע ללהקה על ידי המפיקים בעקבות קונצרט שהם ביצעו בניו יורק.

עיבוד הלייב שודר בשידור ישיר מאולפני האחים וורנר בברבנק, קליפורניה, באמצעות שתי במות קול, חצי מכמות הבאקלוטים שברשות האולפנים, ו-44 מצלמות. מעצב הסטים דייוויד קורינס הסביר כי המדיום של מחזמר חי בטלוויזיה "יראה באמת מה התיאטרון הטוב ביותר, וגם מה הקולנוע והטלוויזיה עושים הכי טוב", עם סט שנועד לספק זווית ראייה של 360 מעלות ועוצב בסגנון תיאטרוני מסורתי. השידור הוצג לקהל בכל אחד משלושת מיקומי הצילומים, שם הם גם קיבלו את האפשרות להשתלב ישירות בסצנות רלוונטיות כניצבים על הבמה, כמו בקהל הסטודנטים. קייל הסביר שהוא רוצה ללכוד את "התחושה" של הקהל בהפקות במה חיות, מכיוון "שיש אנרגיה וחיוניות בפידבקים שאנשים אמיתיים מחזירים לשחקנים". המגזין הוליווד ריפורטר האמין שהשימוש בקהל חי יעזור להבדיל בין העיבוד של "FOX" ל"גריז" לשאר העיבודים שנעשו על ידי "NBC".

מחירן של 30 שניות מסחריות במהלך שידור העיבוד נקבע בין 300,000 דולר ל-320.000 דולר. חברת קוקה-קולה חתמה על מתן ספונסריות עיקרית לשידור; הספונסריות כללה את פרסום מוצריה הקלאסיים של קוקה-קולה ומשקאות מיוחדים (כגון במכונות אוטומטיות ובמסעדה) ותוכן מדיה חברתית ממומן. על מנת להתאים את השידור לטלוויזיה ולהרגיע את הספונסרים, תוכנם של מספר שירים נערך; פלאט הצהיר שמטרתו הייתה להפוך את העיבוד הלייב ל"ידידותי למשפחה", אך עדיין רצה לשמור על "הנועזות המתאימה" שנדרשה למחזמר. בין העריכות, מילות השיר "'Greased Lightnin" שכלל מילים גסות ומיניות נערך מחדש (בעריכה שכותב השירים המקורי, ג'ים ג'ייקובס, עשה לגרסאות מורשות רשמיות שנים רבות קודם לכן), בעוד שהמילה האיטלקית "Fongool" ("לך לעזאזל") הוחלפה במילה "Be cool" בשיר "Look At Me, I'm Sandra Dee".

====בעיות מזג האוויר====
השימוש בסטים חיצוניים עבור סצנות בהפקה הובילו לחששות שהבמות יושפעו ממזג האוויר, במיוחד בעקבות תחזיות שטענו שיהיה סיכוי גבוה לגשמים וסופות רעמים אפשריים ביום השידור. קייל הצהיר שההפקה תכננה תוכניות מגירה במקרה של גשם, בעוד שפלאט ציין שצוות ההפקה שלו חשב על האפשרות שיהיה גשום "חודשים רבים" לפני כן, ושבעוד הבטיחות נמצאת אצלם בעדיפות גבוהה ביותר, המופע ימשיך להתקיים, ללא קשר למזג האוויר.

בעוד שההפקה התכוננה לאפשרות של גשם ביום השידור, הרוח הייתה גם גורם משפיע על השידור: בסביבות השעה 15:00, שעה לפני תחילת השידור, נודע לפלאט שההפקה לא תוכל להשתמש בבמה חיצונית מסוימת מסיבות ביטחוניות. בשעה 15:40, בזמן שההפקה ארגנה מחדש במה שכללה את מבנה של תיכון ריידל עבור שיר הפתיחה, הגשם והרוח חלפו, וצוות המהנדסים של ההפקה פינה את השימוש במבנה כדי לאפשר חזרה לבמה המקורית. השידורים יכללו בהתייחסו לתנאים הבאים: מריו לופז מציג בצחוק את "אל ניניו" כ"אורח ספיישל", שיר הפתיחה,"Grease (Is The Word)", בוצע עם מטריות, ואילו במהלך דיון על שידור חי במהלך הנשף בתיכון ריידל, מנהלת מק'גי (אנה גאסטייר) צווחת: "בואו נקווה שלא יהיה גשום!".

====מותו של גרג הדג'נס====
ביום השידור, ונסה הדג'נס הודיעה בטוויטר שאביה, גרג, מת מסרטן בלילה הקודם, ושהיא תקדיש את הופעתה לזכרו. פלאט סיפר לאנטרטיינמנט ויקלי שהוא "גאה מאוד" בדרך בה הדג'נס טיפלה במצב, ותיאר אותה כ"צעירה נחושה מאוד", ש"מודעת לכך שההצגה צריכה להימשך, כמו שכל שחקן בתיאטרון או בשידור חי יודע, אז היא החליטה לקחת את רגשות האובדן והעצב שלה ותכניס אותם לקופסה לאותו יום אחר הצהריים, ולהשתמש בהם כדי לתדלק את הביצועים שלה ותעשה את זה לכבוד אביה". בנוסף, "FOX" ופראמאונט הקדישו את ההפקה לזכרו של גרג; פלאט המשיך ואמר ש"הצוות היה מאחוריה וכולנו שילבנו ידיים ואמרנו 'אנחנו הולכים לחיות את הרגע הזה, לפעמים החיים מתערבים, אבל כולכם עבדתם כל כך קשה לרגע הזה ואנחנו הולכים ללכת על זה'".

==צוות השחקנים==
===השחקנים הראשיים===
* ג'וליאן האף - סנדי יאנג, בת זוגו של דני ונערה מבית טוב שעברה מיוטה (עובדה זו, הערכים השמרניים על פיהם התחנכה ושם משפחתה המשותף לשל בריגהם יאנג מרמזים על חינוך מורמוני, בדומה לשל האף) ובמהלך המחזמר משנה את תדמיתה מנערה טובה וחסודה בדומה לתדמיתו של דני.
* ארון טבייט - דני זוקו, בן זוגה של סנדי ומנהיגם של ה"טי-בירדס".
* ונסה הדג'נס - בטי ריזו, מנהיגת "הנערות בוורוד" המשמשת על תקן חברה-אויבת לסנדי. מנהלת רומן חוזר ונשנה עם קניקי.
* קרלוס פנה - קניקי, חבר בכנופיית ה"טי-בירדס", סגנו של דני, אשר בבעלותו מכונית ה"גריזד לייטנינג". מנהל רומן חוזר ונשנה עם ריזו.

===הנערות בוורוד===
* קארלי ריי ג'פסן - פרנצ'י, חברתה הטובה ביותר של סנדי, ששואפת להיות מעצבת יופי.
* קיקי פאלמר - מרטי מארצינו, חברת "הנערות בוורוד", שנוהגת לנהל רומנים עם גברים רבים.
* קת'ר דונהיו - ג'אן, חברת "הנערות בוורוד" בעלת מנת המשכל הנמוכה ביותר מביניהן.

===טי-בירדס===
* ג'ורדן פישר - דודי, מוזיקאי תמים ונאיבי עם קסם ילדותי.
* אנדרו קאל - סאני לה-טיירי, רודף שמלות שעושה צרות קבוע למנהלת מק'גי.
* דייוויד דל ריו - פאצ'י, נער סרקסטי ומתנשא בעל ביטחון עצמי מופרז.

===אורחים===
* דידי קון - ויי, המלצרית בדיינר בה תלמידי תיכון ריידל מבלים. (קון גילמה את דמותה של פרנצ'י בסרט המקורי)
* בארי פרל - מר סטן ויבר, מפיק שידור הלייב של הנשף בתיכון ריידל. (פרל גילם את דמותו של דודי בסרט המקורי)
* ג'סי ג'יי - מבצעת שיר הנושא של המחזמר.
* Boyz II Men - להקת המלאכים, שמלווים את פרנצ'י ומייעצים לה שלא לנשור מבית הספר.
* ג'ו ג'ונאס ו-DNCE - ג'וני קזינו והגמבלרים, להקת הנשף.

===דמויות נוספות===
* מריו לופז - וינס פונטיין
* אנה גאסטייר - המנהלת מק'גי
* אלה מקלמור - פאטי סימקוקס
* ונדל פירס - המאמן קאלהון
* אווה פלאמב - גברת מארדוק
* סאם קלארק - ליאו בלאמודו
* איווט גונזלס-נאצר - שרלנס "צ'ה-צ'ה" דיגרגוריו
* נח רובינס - יוג'ין פלסניק
* ג'ון רוברט הול - טום צ'יסאם
* חניפה ווד - בלאנש הודל

==פסקול==
אלבום הפסקול הרשמי של השידור, Grease: Live - Music from the Television Event, הופץ ב-31 בינואר על ידי אולפני פראמאונט. מהדורה מיוחדת של האלבום, שכולל ארבעה שירי בונוס, הופץ ב-4 במרץ. בשידור הוצגו 23 שירים, אך רק 19 שירים נכללו בפסקול הרשמי. השירים "Alma Mater" (בביצוען של אנה גאסטייר וחניפה) ו-"Mooning" (בביצועה של להקת DNCE) לא נכללו בשום גרסה כלשהי של האלבום.

===רשימת השמעה===

קטעי בונוס

===הצלחה מסחרית===
האלבום הופיע לראשונה במקום 37 בבילבורד 200, וזכה ל-13,000 יחידות אלבום-אֶקְוִיוָלֵנְטִי בשבוע הראשון שלו, עם קצת יותר מ-9,000 שמקורן במכירות מטו. האלבום גם הופיע במקום הראשון באותו השבוע ברשימת מכירות האלבום העליון.

===מצעדים===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center"
|-
! scope="col"| מצעד (2016)
! scope="col"| שיא
|-
! scope="row"| מצעד המוזיקה האוסטרלי
| 85
|-
! scope="row"| בילבורד 200 בארצות הברית
| 37
|-
! scope="row"| הפסקולים הטובים ביותר של בילבורד
| 1
|}

==מדיה ביתית==
עיבוד הלייב הופץ על גבי DVD ובאופן דיגיטלי ב-8 במרץ 2016, ובנוסף לכך, העיבוד נכלל במהדורת ה-40 שנה לצאת הסרט "גריז" לאקרנים על גבי Blu-ray ביחד עם הסרט המקורי ועם סרט ההמשך שלו, "גריז 2".

==ראו גם==
* היירספריי לייב!
* מופע הטלוויזיה של רוקי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אירועי מדיה
קטגוריה:אירועי מוזיקה
קטגוריה:ספיישלים טלוויזיוניים אמריקאים
קטגוריה:גריז (מחזמר)