OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הביוספירה של מונטריאול

הביוספירה של מונטריאול (בצרפתית: Biosphère de Montréal) היא מוזיאון הממוקם בעיר מונטריאול ומוקדש להיסטוריה של הטבע ולאיכות הסביבה. המוזיאון ממוקם בפארק ז'אן-דרפו שעל האי סנט הלנה בעיר מונטריאול, בפרובינציית קוויבק שבקנדה.

המבנה הוקם כמבנה של ארצות הברית ביריד העולמי אקספו 67.

כיפת המבנה, הבנויה ככיפה גאודזית, תוכננה על ידי האדריכל בקמינסטר פולר. קוטרה של הכיפה 76 מטרים, וגובהה 62 מטרים.

== היסטוריה==
=== אקספו 67 ===
המבנה נבנה על מנת לשמש כמבנה המייצג את ארצות הברית בתערוכה העולמית. המבקרים במבנה נכנסו לארבעה אזורים תמתיים שחולקו לשבעה מפלסים. המבנה כלל גרם מדרגות נעות שאורכו 37 מטרים - באותה עת גרם המדרגות הארוך ביותר בעולם. כמו כן המינירייל (המונורייל של התערוכה) עבר דרך המבנה.

=== שריפת המבנה ===
ב-20 במאי 1976, במהלך שיפוצים שנערכו במבנה פרצה שרפה אשר שרפה את ציפוי המבנה (שהיה עשוי אקריליק שקוף). שלד הפלדה של המבנה לא נפגע, אולם המבנה נותר ללא שימוש עד שנת 1990.

=== מוזיאון הביוספירה לסביבה ===
באוגוסט 1990 רכש תאגיד איכות הסביבה של קנדה (Environment Canada) את המבנה בעלות של 17.5 מיליון דולרים, במטרה להפוך אותו למוזיאון לאיכות הסביבה השם דגש על הסביבה האקולוגית של הימות הגדולות ונהר סנט לונרס. המוזיאון נפתח בשנת 1995 במבנים שתוכננו על ידי האדריכל אריק גותייה בתוך שלד הפלדה המקורי של פולר. בעת שנפתח נקרא המוזיאון בשם "מוזיאון המים". שמו שונה לשמו הנוכחי ("הביוספירה") בשנת 2007 כאשר המוזיאון הרחיב את מיקודו והפך למוזיאון לאיכות הסביבה. במוזיאון מוצגים אינטראקטיביים ופעילות המציגה נושאי שימור, שינויי אקלים, זיהום אוויר, מערכת אקולוגיות ופיתוח בר קיימה.

<gallery>
Mtl. Biosphere in Sept. 2004.jpg|צידו של המבנה
Biosphere, Montreal.JPG|המבנה בשלג
Biosphère Montréal CA.jpg|אוקטובר 2005
Biosphère Montréal.jpg|מבט מהנהר
Biosphère intérieur.JPG|פנים המבנה
Biosphère de Montréal en juillet 2011.jpg|יולי 2011
Montreal Biosphere.JPG|מרץ 2012
Sunset at Jean-Drapeau.jpg
</gallery>

==ראו גם==
* הביודום של מונטריאול

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מוזיאונים להיסטוריה של הטבע
קטגוריה:מונטריאול: מבנים
קטגוריה:קנדה: מוזיאונים
קטגוריה:מונטריאול: תרבות
שלמה יעקבי

שלמה יעקבי
שלמה יעקבי (סלומון ינקלביץ; 1897 - ה' בכסלו ת"ש 17 בנובמבר 1939) היה מהנדס במקצועו, מנהיג ציוני בתנועה הרוויזיוניסטית, מבכירי התנועה בשנות ה-30 של המאה ה-20 ושימש מזכיר כללי של המפלגה הרוויזיוניסטית בהסתדרות הציונית.

== תולדותיו ==
נולד באודסה. בשנים 1918–1919 פיקד על "ההגנה העצמית" היהודית - התארגנות חמושה של יהודים כנגד כנופיות פורעים שהתפרעו ברחבי רוסיה בשנות מלחמת העולם הראשונה ומלחמת האזרחים שלאחר מהפכת נובמבר, בעיר אודסה. 
עלה לארץ ישראל באנייה "רוסלאן" ב-1919.
בראשית שנות העשרים, נסע ללמוד הנדסה בבריטניה. עם סיום לימודיו ב-1925, הזמינו זאב ז'בוטינסקי לכהן בתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה הרוויזיוניסטית בקונגרס הציוני. יעקבי ליווה את ז'בוטינסקי בכל הקונגרסים הציונים והיה יד ימינו בעניינים רבים; הוא נעשה ידידו הקרוב של ז'בוטינסקי, שכינה אותו "סיומה".
 כמו כן, יעקבי השתתף בהקמת "מפלגת ברית הציונים הרוויזיוניסטים" (הצה"ר). בשנת 1928, יצא יעקבי בשליחות "אורט" ו"אוז"ה" לאוסטרליה ושם הכיר את עדנה לה נישא ב-1929 בירושלים. העד בחתונתם היה ז'בוטינסקי. הוא ניסה לגשר בין תנועתו לבין אנשי תנועת העבודה. בארגונו ובדירתו בלונדון נערך ב-10 באוקטובר 1934, מפגש בין המנהיגים הציונים המובילים: זאב ז'בוטינסקי, ראש בית"ר ויושב ראש הצה"ר, לבין דוד בן-גוריון, מנהיג מפא"י חבר הנהלת ההסתדרות הציונית (ולשעבר מזכיר ההסתדרות הכללית); מפגש ראשון מבין שישה עשר מפגשים של שני המנהיגים, שנערכו ביוזמתו של פנחס רוטנברג.

בשנות השלושים הועמד יעקבי בראש מפעל ההעפלה של התנועה הרוויזיוניסטית. בשלהי העשור, כאשר התגברו רדיפות היהודים בגרמניה הנאצית ובמדינות המושפעות ממנה, מונה יעקבי, עם מרדכי כ"ץ מבית"ר ויצחק רוזן מהאצ"ל, לתגבר את תנועת ההעפלה לארץ ישראל. לאחר פרוץ המלחמה, פעל יעקבי עם חבריו יוסף כצנלסון, אברהם סטבסקי, הלל קוק, אליהו גלעזר, נציב בית"ר בצ'כוסלובקיה, ויצחק ז'רז'בסקי, נציג האצ"ל, למצוא דרכים להצלתם של פליטים יהודים ברחבי אירופה. בין השאר, הם ארגנו את אוניית המעפילים סקריה, הגדולה באניות המעפילים של עליית אף על פי; על סיפונה הפליגו כ-2,400 יהודים ממדינות פולין, אוסטריה, גרמניה, צ'כוסלובקיה ורומניה.

יעקבי נפטר בפריז ב-17 בנובמבר 1939.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Rodney Benjamin & David Cebon, The Forgotten Zionist: The Life of Solomon (Sioma) Yankelevitch Jacobi, Jerusalem and Tel Aviv, Gefen Publishing and Jabotinski Institute, 2012.
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* ח. בן-ירוחם, [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=92730451#1.0.4.fitwidth ספר בית"ר, קורות ומקורות], ב, ירושלים ותל אביב: הוועד להוצאת ספר בית"ר, תשל"ו-1976.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציונות רוויזיוניסטית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:עליית אף על פי
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1939
פורד קונו

פורד הירושי קונו (באנגלית: Ford Hiroshi Konno; נולד ב-1 בינואר 1933) הוא שחיין אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי בעל 4 מדליות, מהן 2 זהב ושיאן עולם במשחים ל-200 מטר, ל-400 מטר ול-800 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
קונו נולד וגדל בהונולולו, הוואי. הוא למד והתחרה באוניברסיטת המדינה של אוהיו.

===שיאן עולם===
בתחרות שחייה שנערכה בהונולולו ב-7 ביולי 1951 קבע קונו במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 9:30.7 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של הירונושין פורוהאשי מיפן (9:35.5 דקות) שיא זה החזיק מעמד 6 שנים ונשבר על ידי בן ארצו ג'ורג' ברין (9:15.7 דקות).

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת הלסינקי (1952) היה קונו השחיין המצטיין בתחרות לאחר שזכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 18:30.3 דקות, לפני שירו השיזומה מיפן (18:41.4 דקות) וטצו אוקמוטו מברזיל (18:51.3 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 8:31.1 דקות, לפני יפן (8:33.5 דקות) וצרפת (8:45.9 דקות) כשחיין שלישי הוא שחה "בזינוק שליחים" תוצאה של 2:06.9 דקות. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:31.3 דקות, אחרי ז'אן בואטו מצרפת שקבע שיא אולימפי חדש של 4:30.7 דקות ולפני פר-אולוף אסטרנד משוודיה (4:35.2 דקות). 

בתחרות שחייה שנערכה בקולומבוס, אוהיו ב-27 בפברואר 1954 קבע קונו במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:03.9 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-4 שנים של ג'ון מרשל מאוסטרליה (2:04.6 דקות) שיא זה החזיק מעמד ונשבר על ידי ג'ק וורדרופ מבריטניה (2:03.4 דקות). בתחרות שנערכה בניו הייבן, קונטיקט ב-3 באפריל אותה שנה הוא קבע גם במשחה ל-400 מטר חופשי שיא עולם חדש של 4:26.7 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-3 שנים של ג'ון מרשל (4:26.9 דקות). שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי מוריי רוז מאוסטרליה (4:25.9 דקות).

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה קונו רק במדליית כסף אחת במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:31.5 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 8:23.6 דקות ולפני ברית המועצות (8:34.7 דקות). כשחיין אחרון הוא שחה "בזינוק שליחים" תוצאה של 2:08.8 דקות.

בסיום לימודיו באוניברסיטה עבד קונו כמורה בתיכון וכמאמן שחייה. הוא התחתן עם אוולין קאוואמוטו בעלת שתי מדליות ארד אולימפיות באולימפיאדת הלסינקי.

== תארים והישגים ==
* קונו זכה ב-18 תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה וב-6 תוארי NCAA.
* בשנת 1972 זכה קונו להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. [https://web.archive.org/web/20101124042923/http://ishof.org/honorees/72/72fkonno.html]

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
אחוזת פאוורסקורט

אחוזת פאוורסקורט (אנגלית: Powerscourt Estate; אירית: Eastát Chúirt an Phaoraigh) היא אחוזה המשתרעת על שטח של 3.4 קילומטר רבוע באנישקרי במחוז ויקלו, במזרח אירלנד. היא כוללת מבנה בסגנון פלאדיאני וגנים מטופחים שמאחוריהם נשקף הר הסוכר של ויקלו. בסמוך לבית ממוקם מגרש גולף.

כיום האחוזה פתוחה לקהל הרחב והמבנה שבה משמש כמרכז קניות יוקרתי.

==היסטוריה==
הבית נבנה במאה ה-13 כטירה. המקום נקרא על שם בעליו הראשון, אדם בשם לה פואר, שאינגלז את שמו לפאוור. למיקום הטירה הייתה חשיבות אסטרטגית מכיוון שהוא חולש על הגישה לנהרות חשובים. לבית שלוש קומות ובו לפחות 68 חדרים, חדרי הכניסה מוקמו בקומה הראשונה ולא בקומת הקרקע כפי שהיה מקובל. אל הבית הובילה שדרת עצי אשור ארוכה.

במאה ה-18 שונה הבית לחלוטין על ידי הארכיטקט הגרמני ריצ'רד קאסלס, העבודה נמשכה בין השנים 1731 ועד 1741.

מרווין ווינגפילד שהיה הויקונט השביעי של פאוורסקורט, ירש בשנת 1844, בגיל 8 את התואר ואת האחוזה שכללה שטח של 200 קילומטר מרובע. בהגיעו לגיל 21 החל מרווין לשפץ את הבית ולהקים גנים.
הקמת הגנים נמשכה 20 שנה והסתיימה ב-1880.

בשנת 1974 נהרס הבית בשריפה, הוא שוחזר בשנת 1996. שני חדרים בלבד מהאחוזה נשתמרו כפי ששימשו את בעלי הבית והם פתוחים לציבור. בשאר הבית ממוקמות חנויות שונות.

בשנת 2011 הועבר אל הבית מוזיאון ארמון טרה של הילדות. המוזיאון מציג בובות, מינאטורות, צעצועים היסטוריים ובתי בובות שהבולט בהם הוא ארמון טרה, אחד מבתי הבובות הגדולים בעולם, המשתווה ברמתו עם טירת הפיות במוזיאון המדע והתעשייה בשיקגו ובית הבובות של המלכה מרי בטירת וינדזור.

==הגנים==
הגנים כוללים: גנים יפניים, גן איטלקי, גן מוקף חומה (Walled Garden), פסלי סוסים עם כנפיים, אגם עם פסל טריטון במרכז, בריכה עם מזרקת דולפין, שער איטלקי, שער במברג, בית קברות לחיות ומגדל פלפליה - זהו מבנה שטות, העתק של הפלפליה שהייתה במטבח של בעלי האחוזה, ניתן לטפס על המגדל ולהשקיף ממנו על הפארק. ליד המגדל ממוקמים תותחים.

הגנים תוכננו בהשראתם של גני ורסאי, גני ארמון שנברון וטירת שיכצינגן ליד היידלברג, לאחר שביקר בהם פאוורסקורט.

הבית והגנים האיטלקיים.

==המפלים==
מפלי פאוורסקורט

מפלי פאוורסקורט וסביבתם שייכים גם הם לאחוזה, אף על פי שהם לא מחוברים אליה ישירות. גובהם 121 מטרים והם המפלים הגבוהים באירלנד.

ב-1858 יסד הוויקונט השביעי של פווארסקורט פארק איילים מסביב למפלים. לפארק הובאו איילי סיקה שנפוצו מאז באירלנד.

המפלים מרוחקים מאנישקרי כשבעה קילומטרים.

==האחוזה כמקום צילום ==
האחוזה שימשה נוף רקע לצילומי סרטים וקליפים.
מספר דוגמאות:
* הסרט בארי לינדון של הבמאי סטנלי קובריק צולם בבית האחוזה בשנת 1974 לפני השריפה בבית.
* גרסת 2002 של הרוזן ממונטה כריסטו צולמה במקום.
* גרסת 2000 של דייוויד קופרפילד צולמה באחוזה.
* קליפים של להקת Celtic Woman צולמו בגנים.
* סדרת הטלוויזיה שושלת טיודור.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אירלנד: מבנים
קטגוריה:אדריכלות פלדיאנית
Girl Who Got Away

Girl Who Got Away הוא אלבומה הרביעי של דיידו. האלבום יצא ב-4 במרץ 2013.

==הקלטות==
רוב הלחנים באלבום הם בסגנון אלקטרוני והוקלטו בין השנים 2008 ל-2012 בלונדון ובקליפורניה. המשתתפים העיקריים בעשיית האלבום הם דיידו ורולו ארמסטרונג. משתתפים נוספים הם ג'ון בריאון, בריאן אנו אשר עבד בעבר עם דיידו על אלבומה Safe trip Home, ריק נוואלס אשר הלחין בעבר עבור סלין דיון ומדונה, לסטר מנדז, גרג קורסטין ובילי קרייוון.

==קידום ומכירות האלבום==
בדומה ל-Safe Trip Home, החלה דיידו בשיתוף תכנים מן האלבום כחצי שנה לקראת צאתו במקביל לרכישה מוקדמת של האלבום באייטונז. בנובמבר, 2012 פרסמה את שם האלבום ובהמשך את עטיפת האלבום. בדצמבר, 2012 פרסמה את השיר השלישי מן האלבום - "Let Us Move On" לשמיעה חינמית. בהמשך פרסמה את רשימת השירים באלבום ובינואר, 2013 פרסמה את הסינגל No Freedom לשמיעה חינמית. ב-27 בפברואר הודלף אלבום לדיגיטל ספיי, מספר ימים לקראת השקת האלבום. האלבום הגיע לראש מצעד עשרת האלבומים הנמכרים ביותר באייטונז אנגליה, צרפת, גרמניה, ספרד, איטליה ועוד. סך מכירות אלבומי דיידו בעשור האחרון עומד על כ-38 מיליון עותקים.

== רשימת רצועות==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי דיידו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פליין פאט
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
I Know What I Like (In Your Wardrobe)

I Know What I Like (In Your Wardrobe) הוא הסינגל הראשון של ג'נסיס שדורג במצעד סינגלים. הסינגל נלקח מהאלבום Selling England by the Pound. הסינגל יצא באוגוסט 1973, והפך ל"להיט קטן" באפריל1974 שבו דורג הסינגל במקום ה-21 במצעד הסינגלים הבריטי.

==מידע==
מילות השיר מדברות על גנן צעיר אשר לא רוצה להתבגר ולעשות דברים גדולים. הוא שמח ומאושר בכך שעובד עם מכסחת הדשא שלו. הציור "החלום" אשר צויר על ידי בטי סוונוויק הפך לעטיפת האלבום Selling England by the Pound, אשר השפיע על הסולן פיטר גבריאל לכתיבת השיר.

לשיר מאפיינים רבים, כגון השפעה מהביטלס, השפעה של רוק פסיכדלי, שימוש בכלי הקשה ושימוש בסיטאר חשמלי על ידי מייק ראת'רפורד (בהופעות נוגן על ידי סטיב האקט עד עזיבתו את הלהקה). הקטע הנמוך שמנוגן בתחילת ובסוף השיר, הוא צליל של מלוטרון אשר נשמע כמו מכסחת דשא כדי להדגיש את סיפור השיר. אפקט זה נתגלה על ידי הסולן, פיטר גבריאל, בזמן שהקלידן טוני באנקס היה בהפסקת שירותים.

בהופעות היו גרסאות שונות לשיר (למשל באלבום ההופעה Seconds Out), אשר כללו קטע אינסטרומנטלי יחד עם קטעים משירים אחרים של הלהקה כמו: "Visions of Angels", "Blood on the Rooftops", "Dancing with the Moonlit Knight" ו-"Stagnation". לפעמים היו מבצעים קטעים של אמנים אחרים כמו: Don't Let Me Be Misunderstood.

בהופעות מאוחרות המתופף פיל קולינס היה רוקד בזמן המנגינות האינסטרומנטליות, בזמן שהוא מנגן בתוף מרים. הריקודים של קולינס ניתנים לצפייה בסרטי ההופעות של הלהקה כגון: Genesis: In Concert ב-1997, The Way We Walk – Live in Concert ב-1992 ו-When in Rome 2007 ב-2007.

"I Know What I Like" היה "להיט הפופ" של הלהקה בשנים המוקדמות שלה. בזמן הזה, להקות רוק מתקדם נמנעו מלהוציא סינגלים קצרים לשווקים. השיר נוגן ב-Top of the Pops עם הריקוד של קבוצת הריקוד Pan's People.

בהופעות של הלהקה כגון ב־The Way We Walk ו־Turn It On Again: The Tour, השיר היה מבוצע בהופעות במחרוזות של שירים מהתקופה הישנה של הלהקה. בזמן הנגינה היו תמונות אשר הראו את התקופות המוקדמות של הלהקה.

ב-1993, המנהיג לשעבר של מריליון, פיש, עשה גרסת כיסוי לשיר באלבומו Songs from the Mirror.

הבי-סייד של הסינגל היה Twilight Alehouse, שיר על אדם בודד שמוצא נחמה בפונדק המקומי. שיר זה היה מבוצע בהופעות הלהקה מאז 1970 אך לא הוקלט עד 1973. Twilight Alehouse שוחרר לאחר מכן כחלק ממארז הלהקה, Genesis Archive 1967-75.

נכון לאפריל 2020, סך המצטבר של ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-10 מיליון.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1973
קטגוריה:סינגלים מ-1973
קטגוריה:שירי ג'נסיס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פיל קולינס
קטגוריה:שירי רוק מתקדם
קטגוריה:שירי רוק פסיכדלי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
אוניברסיטת ניופורט

אוניברסיטת ניופורט (באנגלית: Newport University, כיום Janus University) היא אוניברסיטה פרטית שהתקיימה בעבר בעיר ניופורט ביץ' שבמחוז אורנג', קליפורניה. על האוניברסיטה, בגלגוליה השונים, עלו תלונות רבות שהיא בית חרושת לתארים.

==היסטוריה וגלגולי השם==
האוניברסיטה נוסדה בשנת 1976. האוניברסיטה סיפקה, בין השאר, תארים בלימוד מרחוק. אוניברסיטאות עם שמות דומים שהציעו תארים דומים פעלו במקומות אחרים בעולם.

בשנת 2002 נוסדה בוויומינג שבארצות הברית אוניברסיטת ניופורט המקוונת (Newport Online University). האוניברסיטה הקימה שלוחות במספר ארצות. בהמשך עלו תלונות שהאוניברסיטה היא בית חרושת לתארים.

בלטביה פועלת אוניברסיטה בשם "ניופורט CED" (Newport University CED). אין לה מעמד אקדמי מוכר. גם לה יש שלוחות ברחבי העולם, כגון המכון הטכני של ניופורט (NIT) בבנגלדש.

בשנת 2011 שינתה אוניברסיטת ניופורט את שמה לאוניברסיטת יאנוס (Janus University).

קיימות אוניברסיטאות אחרות ששמם דומה לשם "אוניברסיטת ניופורט" אך לא קשורות אליה. לדוגמה: האוניברסיטה של ויילס בניופורט שבוויילס ואקדמיית הצי האמריקאי בניופורט שברוד איילנד שלא קשורות כלל למוסד הנוכחי שמתייחס לניופורט ביץ' שבקליפורניה.

==הכרה אקדמית==
הן אוניברסיטת ניופורט והן יורשתה, אוניברסיטת יאנוס, הוכרו על ידי המנהל לחינוך על תיכוני פרטי של מדינת קליפורניה כמוסדות לימוד אולם בשני המקרים המוסד לא קיבל הכרה אקדמית לספק תארים.

חוקי מדינת ויומינג אפשרו למוסדות שהוקמו שם להנפיק תארים אקדמיים. מכללת ניופורט המקוונת הוקמה שם בשנת 2002.

ממשלת קניה ביטלה בשנת 2005 200 תארים שהונפקו על ידי האוניברסיטה.

בשנת 2006 החליטה מדינת ויומינג בתגובה לתלונות להחמיר את החקיקה, מה שמנע מהאוניברסיטה להמשיך לפעול שם. בשנת 2009, לאחר כישלון במאבק משפטי, עזבה האוניברסיטה את ויומינג והתאחדה עם אוניברסיטת ניופורט.

כמו קודמתה בטרם שינוי השם, גם אוניברסיטת יאנוס לא מוסמכת להנפיק תארים אקדמיים.

בשנות ה־90 הונפקו תארים של אוניברסיטת ניופורט לאנשים בישראל. בשנת 1993 החליט משרד החינוך לא להכיר בתארים משום שאוניברסיטת ניופורט אינה מוסד מוכר להשכלה גבוהה. בשנת 1995 הוציא משרד הבריאות צו האוסר על פסיכולוגים לעשות שימוש פרסומי בתארים מאוניברסיטת ניופורט.

בשאילתא שהגישה דליה איציק לשר החינוך בנושא זה, נענתה:

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20110720012036/http://www.newport.edu/ אתר האוניברסיטה] - גרסה מתאריך 20 ביולי 2011 מתוך ארכיון האינטרנט
* 

==הערות שוליים==

ניופורט
Roots to Branches

Roots to Branches הוא האלבום התשעה-עשר של להקת ג'ת'רו טאל. סגנון האלבום די מורכב הוא מורכב מהסגנון הרגיל והמוכר של הלהקה ארט רוק ופולק רוק אך לצד מוזיקת ג'אז ומוזיקה ערבית ומהמזרח הרחוק. כל השירים נכתבו על ידי איאן אנדרסון והשירים הוקלטו בבית הסטודיו שלו. זהו האלבום אשר כלל את הבסיסט, דייב פג והראשון עם הקלידן, אנדרו גידינס כחבר רשמי לאחר נגינתו בCatfish Rising כנגן זמני.

==רשימת שירים==
#"Roots to Branches" - 5:11
#"Rare and Precious Chain" - 3:35
#"Out of the Noise" - 3:25
#"This Free Will" - 4:05
#"Valley" - 6:07
#"Dangerous Veils" - 5:35
#"Beside Myself" - 5:50
#"Wounded, Old and Treacherous" - 7:50
#"At Last, Forever" - 7:55
#"Stuck in the August Rain" - 4:06
#"Another Harry's Bar" - 6:21

==גרסת רימסטר==
בינואר, 2007 יצאה גרסת רימסטר לאלבום (כלומר באיכות שמיעה משופרת) הגרסה לא כוללת שום רצועות בונוס.

==ביצוע==
*איאן אנדרסון - זמרה, חליל צד, חליל במבו, גיטרה אקוסטית
*מרטין בייר - גיטרות חשמליות
*דואן פרי - תופים
*אנדרו גידינס - קלידים
*דייב פג - גיטרת בס (ברצועות 3, 5 ו-11)
*סטיב ביילי - גיטרת בס (ברצועות 1, 6, 7, 8, 9 ו-10)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1995
קטגוריה:אלבומי ג'ת'רו טאל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
ססיל קלאוויי

ססיל לאוריסטון קלוואיי (באנגלית: Cecil Lauriston Kellaway; 22 באוגוסט 1890 - 28 בפברואר 1973), היה שחקן קולנוע דרום אפריקאי מועמד שני פרסי אוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידיו בסרטים "נחש מי בא לסעוד" ו"המזל של האירי".

==ביוגרפיה==
קלוואיי נולד בקייפטאון, דרום אפריקה והתחנך באנגליה, לפני שהפך לשחקן עבור חברת משחק נודדת.
אחיו של קלוואיי אלק התעסק גם כן במשחק וכמו כן גם בני דודיו כוכב הקולנוע אדמונד גוון וארתור צ'ייסי.

ניסה לפרוץ כקולנוען באוסטרליה עם הסרט שכתב "זה נעשה" לפני שהגיע להוליווד בשנות ה-30.
בשנות ה-40 הפך לשחקן מן המניין בהוליווד לאחר שהופיע בדרמות "אינטרמזו: סיפור אהבה", "המכתב", בקומדיות "התחתנתי עם מכשפה" בתפקיד אביה דניאל של ג'ניפר (ורוניקה לייק), "קחי מכתב, מותק" ובעיבוד הקולנועי לרומן "אנקת גבהים".
את תפקידיו גדולים בתחילת דרכו עשה קלוואיי בסרטים "הדוור מצלצל פעמיים" בתור ניק בעלה של קורה סמית' (לנה טרנר), "גברת פרקינגטון" בתפקיד אדוארד נסיך ווילס, "דיוקנה של ג'ני" בתפקיד מאתיוס ובפנטזיה "המזל של האירי" בה שיחק בתפקיד הלפרקון עליו הועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
המשיך להתפרסם בסרטו האחרון של ויקטור פלמינג "ז'אן ד'ארק" בתפקיד ז'אן לה מיסטר ובסרטו של ססיל ב. דה-מיל "בלתי כבוש" בתפקיד ג'רמי לאב. 

בשנות ה-50 שיחק בדרמה הקומית "הארווי" בתור ד"ר וילי קאמלי, בסרט המפלצות הבדיוני "המפלצת מ-20,000 התהומות" בתור ד"ר ת'ורגוד אלסון, במערבון "המורד הגאה" ובדרמות "המנגינה שלא נגמרה" ו"בס הצעירה" בתור מר פרי המשרת של אן בולין.
השתתף באמצע שנות ה-60 במותחן של רוברט אולדריץ' "שרלוט המתוקה" בתפקיד הבלש הארי וויליס ובסרטו של אוטו פרמינגר "הקרדינל".
קלוואיי רשם בשנת 1967 את ההופעה המפורסמת והמוערכת ביותר שלו בדרמה "נחש מי בא לסעוד" בתפקיד הכומר הקתולי מונסיונר ראיין, הופעה שזיכתה את קאלאווי במועמדות אוסקר שנייה.
הופיע כשחקן קולנוע בפעם האחרונה בשנת 1970 בסרטו של ריצ'רד ראש "המתבגרים".

קלוואיי נפטר ב-28 בפברואר 1973 בגיל 79 ממחלת טרשת העורקים בביתו שבהוליווד, היה נשוי לדורין אליזבת ג'וברת והיה אב לשני ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה דרום אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1890

קטגוריה:נפטרים ב-1973
Sam's Town

Sam's Town הוא אלבום האולפן השני של להקת האינדי-רוק האמריקאית "הקילרס". האלבום יצא לאור ב-27 בספטמבר 2006 בבריטניה וב-3 באוקטובר באמריקה.

== רקע ==

האלבום הוקלט בין נובמבר 2005 לבין יולי 2006 באולפני "Palms Casino Resort" בנבדה. האלבום נקרא על שם מלון-קזינו בלאס ווגאס, עיר הולדתה של הלהקה, "Sam's Town Hotel and Gambling Hall".

האלבום מושפע בין היתר מ-U2, ברוס ספרינגסטין, הביטלס, טום פטי ו-Heartbreakers. באוקטובר 2006 צוטט סולן הלהקה, ברנדון פלאוורס בריאיון למגזין כאומר ש"Sam's Town" הוא "אחד מהאלבומים הטובים ביותר בעשרים השנים האחרונות".

עד כה מכר האלבום מעל 4 מיליון עותקים ברחבי העולם.

מוזיקאים נוספים שלקחו חלק בהקלטת האלבום הם טומי מארס, "Louis XIV", טד סאבלי ואדרינה האנסון.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
! ארגנטינה (CAPIF)
| זהב
| 20,000
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה ×2
| 140,000
|-
! בלגיה (BEA)
| זהב
| 25,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| פלטינה 3×
| 240,000
|-
! גרמניה (BVMI)
| זהב
| 100,000
|-
! אירלנד (IRMA)
| פלטינה ×4
| 60,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| פלטינה ×2
| 30,000
|-
! רוסיה (NFPF)
| זהב
| 10,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| פלטינה ×5
| 1,570,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה
| 1,300,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2006
קטגוריה:אלבומי הקילרס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בקנדה
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
הדנה טקויה

הדנה (רפאל) טקויה (12 באוגוסט 1923 – 8 בנובמבר 2020) היה ליקה כהנת בביתא ישראל, מחנך, מנהיג דתי, פעיל עלייה וציבור של יוצאי אתיופיה בישראל.

==ביוגרפיה==
נולד בכפר גורבה אשר בסקלט שבבגמדר, אתיופיה לטקויה אבטאו ולמלם ברקולן. התייתם מאמו בהיות בן שלוש ומאביו בגיל עשר וגדל אצל משפחתו המורחבת. בילדותו חונך לכהונה בידי הנזירים נגה טקה ואבא דג'ן במשך תשע שנים עד סיום לימודיו ב-1942. זמן קצר לאחר סיום לימודיו עבר לכפר אמבובר, שם נישא לעלמיתו ברהנו, והחל את כהונתו ככהן בכפר.

בשנת 1954 נבחר על ידי הרב שמואל בארי לתלמיד בבית הספר למען נדחי ישראל שבאסמרה, אריתריאה שם למד במשך כשבעה חודשים שיעורים ביהדות רבנית ובשפה העברית, עם שובו לבגמדר הועסק על ידי הסוכנות היהודית כמורה לעברית ויהדות. בהמשך כאשר העסקתו בוטלה המשיך בתפקידו ושימש כמורה נודד ולימד באמבובר ויינייה, אצ'פר, בלסה, בלובאהו ווזבה.

בשנת 1976 נבחר לתפקיד ליקה כהנת בידי שישים וששה כהנים בבחירות שארכו במשך כשמונה ימים, מקום מושבו היה באמבובר ליד המסגיד ושימש בתור דיין בערכאה גבוהה שהוכרה על ידי השלטונות. בשנת 1984 הגיע יחד עם משפחתו לאדיס אבבה כדי לעלות לישראל. שנה לאחר מכאן עלתה המשפחה לטיסה לח'רטום וממנה לקהיר ולישראל.

בזמן הפגנת עולי אתיופיה בשנת 1985 כנגד דרישת הגיור לחומרא ניהל את המשא ומתן והוביל קו מתון ופרקטי לאחר שיחות עם הרבנים הראשיים במדינת ישראל, עמדה שגרמה לחלק קטן מהקהילה האתיופית להתנגד לעמדה זו.

הכיר בפלאשמורה כחלק מביתא ישראל ופעל למען העלאתם.

עמד בראש טקסי הסיגד ויום הזיכרון לנספים בדרך לישראל. תרגם את ספר האורית מגעז לאמהרית.

נפטר ב-8 בנובמבר 2020. יום קודם, אשתו אלמיטו ברהנו נפטרה ממחלת נגיף הקורונה. התגורר בבית שמש.

== משפחה ==
אחד מבניו הוא הרב יוסף הדנה אשר כיהן כרב הראשי ליהודי אתיופיה מטעם הרבנות הראשית לישראל במשך 45 שנה.

הבת שלו היא הפעילה רחל ארטה שתרמה רבות לעלייה יהודי אתיופיה למדינת ישראל בשנות ה-70. ארטה נפגשה עם עליזה בגין כדי להשפיע על ראש הממשלה מנחם בגין לקדם את עליית יהודי אתיופיה. 

בתו, אסתר (אתי) הדנה, כהנה כחברת מועצת העיר כפר סבא בשנים 2014–2018 ופעלה לקידום ההשתלבות של קהילת יהודי אתיופיה בעיר כפר סבא.

== לקריאה נוספת ==
* הדנה טקויה, מגונדר לירושלים, תשע"א 2011, דפוס משכן

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:כהני ביתא ישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:עליית ביתא ישראל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:ישראלים שנפטרו במגפת הקורונה
אדוארד בולוור-ליטון

אדוארד ג'ורג' ארל ליטון בולוור-ליטון, הברון ליטון הראשון (באנגלית: Edward George Earle Lytton Bulwer-Lytton, 1st Baron Lytton; 25 במאי 1803 - 18 בינואר 1873) היה פוליטיקאי, משורר, מחזאי, וסופר אנגלי. הוא היה פופולרי מאוד בעיני קהל קוראיו. כתב ומכר רומנים רבים (כ-29), הישג זה זיכה אותו בהון רב. הוא מי שטבע את הביטויים "ההמון הנבער", "העט עוצמתי מהחרב", כמו גם את שורת הפתיחה המפורסמת: "היה זה לילה חשוך וסוער".

==ספריו==

===ספריו בתרגום עברי===
* ימי פומפיי האחרונים, רומן היסטורי בתרגום אליעזר בן-יהודה, 1905. בתרגום אברהם שלונסקי, הוצאת אמנות, 1929 ובתרגום שרון פרמינגר הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2007
* ריאנצי הטריבון האחרון, תרגום אברהם בירמן, הוצאת דביר, 1982, וגם האופרה ריאנצי על פי רומן זה מאת ליטון המתאר את סיפור חייו של קולה די ריינצו.
* זאנוני, סיפור רוזנקרויצרי, רומן בתרגום קובי פין, הוצאה עצמית, 2012.

==מחזותיו==
* "הליידי של ליון" (The Lady of Lyons) (1838)
* "רישלייה" (Richelieu) (1839), עובד לסרט בשנת 1935
* "כסף" (Money) (1840)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1803
קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מחזאים בריטים
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1873
מדליון הנאמנות

מדליון הנאמנות (באנגלית: The Fidelity Medallion) הוא העיטור הצבאי הוותיק ביותר שהוענק בארצות הברית. העיטור נוצר בשנת 1780 במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. המדליון, אשר נודע גם בשם מדליית תפיסתו של אנדרה (André Capture Medal), הוענק לחיילים אשר לקחו חלק בתפיסתו של מייג'ור ג'ון אנדרה, קצין בצבא הבריטי, אשר עמד בקשר עם הגנרל בנדיקט ארנולד וסייע לו בעריקתו. שלושת החיילים אשר עוטרו במדליה היו חיילי המיליציה של מדינת ניו יורק: טוראי ג'ון פאולינג, טוראי דייוויד ויליאמס וטוראי אייזק ואן-ווארט<ref name=":0"></ref>.

על צידו הקדמי של המדליון נכתב "Fidelity" (נאמנות) ואילו על צידו האחורי הופיעה המוטו "Amor Patriæ Vincit" ("אהבת המולדת כובשת")<ref name=":0" />.

מדליון הנאמנות לא הוענק מאז והוא הפך במהרה לעיטור הנצחה, על כן תג ההצטיינות הצבאי אשר נוסד שנתיים מאוחר יותר, נחשב לרוב כעיטור הצבאי הראשון שנוצר בעבור הכוחות המזוינים של ארצות הברית.

== המדליות המקוריות ==
במשך שנים רבות נחשבו שלושת המדליות כאבודות עד שהמדליה של אייזק ואן-ווארט נמצאה על די אחד מצאצאיו במחוז וסטצ'סטר שבניו יורק. בשנת 1905, המדליות של ג'ון פאולינג ודייוויד ויליאמס נתרמו שניהם למוזיאון "ההיסטוריה החברתית של ניו-יורק" ("New-York Historical Society") שם הוצגו לקהל הרחב בתוך מתקן זכוכית שמור עד שבשנת 1975 נגנבו שני המדליות יחד עם שעון הכיס של ג'ון אנדרה. בעת הגניבה לא פרסמה הנהלת המוזיאון על דבר הגניבה והחפצים לא נמצאו עד היום<ref></ref>.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המהפכה האמריקאית
קטגוריה:ארצות הברית: עיטורים
קטרגז

קטרגז (בערבית: قطر للغاز; באנגלית: Qatargas) הוא התאגיד הגדול בעולם ליצור הליום וגז טבעי נוזלי (LNG)<ref></ref><ref></ref>.

מטה החברה הראשי נמצא בעיר דוחה, קטר, והמרכז התפעולי של החברה נמצא בראס רפאן, כ-70 ק"מ מצפון לדוחה.

לחברה שלשה מפעלים לטיהור והנזלת גז טבעי ומדי שנה מפיקה כ-77 מיליון טון של גז טבעי נוזלי בארבעה שדות גז (קטרגז 1, קטרגז 2, קטרגז 3, וקטרגז 4).

מחזיקי המניות העיקריים בקטרגז הם התאגידים: קטר פטרוליום, אקסון מוביל, טוטאל, מיטצואי ומארובני.

== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 1984 כמיזם משותף של חברת קטר אנרג'י (QatarEnergy) ואקסון מוביל (ExxonMobil).

בשנת 1993, הקימה קטרגז את חברת הבת ראס לאפן למטרות תפעול ותחזוקה של ייצור גז טבעי נוזלי והליום<ref></ref>.

בשנת 1995, חתמה החברה על הסכם לייצוא גז עם תאגיד הגז הקוריאני קוגז (Kogaz).

בשנת 1996, הקימה את שדה הגז הטבעי הראשון שלה אל זובארה (Al Zubara) ועד שנת 1998 הקימה עוד שני שדות נוספים והפיקה באמצעותם גז בהיקף של כ-9 מיליון טון בשנה<ref></ref><ref></ref>.

בסוף שנת 1996, החלה החברה לייצא גז ליפן ועד לשנת 2000, קיבלה כ-10 מיליון טון.

בשנת 2003, חתמה החברה על הסכם לייצוא גז עם ארצות הברית.

בשנת 2008, חתמה החברה על הסכם ייצוא של כ-15.6 מיליון טון לחברת פטרו צ'יינה (PetroChina) הסינית<ref></ref>.

בשנת 2011, חתמה קטרגז על הסכם בשווי של כ-3.2 מיליארד דולר עם חברת סנטריקה (Centrica) מבריטניה<ref></ref> ועם חברת פטרונז (Petronas) ממלזיה<ref></ref>.

בשנת 2013, הקימה החברה את מפעל ההליום הראשון שלה והפך את קטר ליצואנית ההליום הגדולה בעולם<ref></ref>.

בשנת 2017, חתמה החברה על הסכם לאספקת 1.5 מיליון טון לשנה עם חברת בואז (Boas) הטורקית והסכם נוסף עם חברת רויאל דאטש שאל (Royal Dutch Shell) ההולנדית<ref></ref>.

מטרת החברה היא להגביר את ייצור הגז שלה ל-126 מיליון טון עד שנת 2027<ref></ref>.

== שינוע גז ==
החברה מחזיקה בשתי מכליות גז (Q-Max ו-Q-Flex) אשר נבנו במיוחד בשבילה ונחשבות לגדולות בעולם.

לכל מכלית קיבולת של עד 266,000 מ"ק גז טבעי נוזלי ובתוך כל אחת קיים מפעל להנזלת הגז הרותח בעת השינוע, באמצעות מתקנים אלה מפחיתים את הפחת בעת השינוע ומונעים נזקים סביבתיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות קטריות
קטגוריה:חברות גז טבעי
ניקולאי קריוצ'קוב

ניקולאי קריוצ'קוב על בול רוסי (שנת לידה צוינה לפי [[הלוח היוליאני)]]
ניקולאי קריוצ'קוב (ברוסית: Николай Афанасьевич Крючков; 6 בינואר 1911 - 13 באפריל 1994) הוא שחקן קולנוע סובייטי. הוא זכה בפרס סטלין (1941) והוענק לו התואר האמן העממי של ברית המועצות (1965). על הפעילות בתחום הקולנוע הוענקו לו מספר עיטורים ותואר גיבור העמל הסוציאליסטי.

== חייו ==
ניקולאי קריוצ'קוב נולד במוסקבה. בגיל 14 הוא התחיל ללמוד בבית הספר המקצועי ליד מפעל טקסטיל ולאחר סיומו עבד במפעל. במקביל, שיחק בתיאטרון ליד המפעל. בשנים 1928-1930 קריוצ'קוב למד משחק במקביל לעבודה במפעל. בתחילת שנות ה-30 הוא שיחק בתיאטרון של הנוער העובד במוסקבה. בשנת 1933 קריוצ'קוב לראשונה הצטלם בסרט קולנוע. בשנת 1939 קריוצ'קוב השתתף בסרט של איוואן פירייב "הטרקטוריסטים" לצד בוריס אנדרייב ופיוטר אלייניקוב. הסרט זכה להצלחה גדולה. על השתתפות בסרט זה קריוצ'קוב קיבל בשנת 1941 פרס סטלין.

במהלך שנות ה-30 וה-40 קריוצ'קוב השתתף במספר רב של סרטים בהם גילם נער צעיר שפועל נמרצות לטובת המולדת הקומוניסטית. בשנת 1949 הצטלם בסרט "הכוכב" לפי רומן של עמנואל קזקביץ'. יוסיף סטלין לא אהב את הסרט והקרנתו נאסרה עד לשנת 1953.

בסך הכול השתתף בכ-120 סרטים, האחרון צולם בשנת 1993. על פעילותו בתחום הקולנוע הוענקו לו מספר עיטורי ברית המועצות כולל עיטור לנין, עיטור הדגל האדום, עיטור מהפכת אוקטובר ועוד. בשנת 1980 הוענק לו תואר גיבור העמל הסוציאליסטי.

קריוצ'קוב היה נשוי 4 פעמים. אשתו השלישית נהרגה בשנת 1959 בתאונת דרכים לנגד עיניו. עם אשתו הרביעית הוא התחתן בשנת 1961, היא הייתה צעירה ממנו בכ-20 שנים והם היו נישואים מעל 30 שנים עד למותו. 

קריוצ'קוב נפטר במוסקבה בה התגורר כל חייו והוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1994
קהליתנו

קהליתנו, עיצבה: רות בית-אור 

קְהִליתנו הוא קובץ ספרותי שהוציאו לאור אנשי תנועת הנוער "השומר הצעיר" בארץ ישראל בשנת תרפ"ב 1922.

ב"קהיליתנו" נפרש מנעד הרעיונות, הדעות, הרגשות והחוויות המייצגות של הכותבים, עולים חדשים וחלוצים, כמו של רבים מבני דורם אנשי העלייה השלישית. על כן, הוא מוקד למחקר ענף בהיסטוריוגרפיה הישראלית.

השתתפו בקובץ חניכי "השומר הצעיר" וחבריהם, בהם: אליהו רפפורט, דוד כהנא, דוד שמטרלינג, נתן ביסטריצקי, מיכאל אסף, יהושע בירר, הוגו ברגמן, ודוד הורוביץ.

=== פרקים ===
;אזכרה
;I. המעגל המצלצל
;II. אנחנו בארץ
;III. מיומן הקיבוץ
;IV. מהרהורינו
;V. מכתבים
;VI. באוהלים

=== מקורות ותכנים ===
משתתפי הקובץ היו צעירים בשנות העשרים לחייהם, וחבריהם בשנות השלושים לחייהם, אשר ביטאו בקובץ קשת של דעות ורעיונות, שנשמעו באותה תקופה במערב. הם הכירו את ארון הספרים היהודי, את הספרות היוונית הקלאסית, ספרות עברית חדשה והגות ציונית בת זמנם.

=== הד ציבורי ===
הקובץ זכה בעת יציאתו לאור, לתשומת לבם ולהתייחסותם, בעל פה ובכתב, של אישי רוח חשובים ביישוב, בהם המשורר חיים נחמן ביאליק, הוגה הדעות הוגו ברגמן ורבי בנימין. מהדורת פקסימיליה של "קהליתנו" ראתה אור (עם שינויים זעירים אחדים) על ידי אנשי "השומר הצעיר" בשנת תשכ"ד 1964, ובמהדורה מהודרת בעריכתו של מוקי צור בהוצאת יד יצחק בן-צבי בירושלים בשנת תשמ"ח 1988.

== לקריאה נוספת ==
*קשת שולה, נקודת הבראשית : גלגולו של מיתוס ביתניה בספרות העברית, (הביאה לדפוס: ורדה בכור), אפעל: הוצאת יד טבנקין, תשס"ט 2009.
*עופרה מצוב-כהן, בין שיח חברתי לשיח ספרותי : הקבצים "קהליתנו" ו"מחיינו" מול "רומן רוסי" ו"כימים אחדים" של מאיר שלו, עבודת דוקטור, רמת גן, אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ד-2004.
*עופרה מצוב-כהן, "הווידוי ככלי שיחני בקובצי פועלים של חברי העלייה השלישית, 'קהליתנו' ו'מחיינו', מול הווידוי במבדה, 'רומן רוסי', של מאיר שלו, מורשת ישראל, 7 יולי 2010, עמ' 135–168.
*עופרה מצוב-כהן, "בין שיח חברתי לשיח ספרותי: עיצוב השיח הפמיניסטי בקובצי פועלים מול עיצובו ברומן על התקופה החלוצית", מורשת ישראל 4, אוקטובר תשס"ח, עמ' 185–209.
*יעל ויילר (ישראל), הקסם של השומר הצעיר, קתדרה, 88, תשנ"ח-1998, עמ' 73–94.
*תמר הס, כלום תשאל מהו שעור-קומה של מרבד - דימויים של נשיות בקובץ קהליתנו וברומן ימים ולילות מאת נתן ביסטריצקי, עבודת דוקטור, האוניברסיטה העברית בירושלים, 1995.

== קישורים חיצוניים ==

*אביבה אופז, [http://www.snunit.k12.il/heb_journals/katedra/59126.html עולם הסמלים של קובץ "קהליתנו"], קתדרה, 59, תשנ"א-1991, עמ' 126–143.

קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:השומר הצעיר
קטגוריה:תנועת העבודה
קטגוריה:העלייה השלישית
SimCity (משחק מחשב, 2013)

סים סיטי (באנגלית: SimCity) הוא משחק מחשב מסוג סימולציה בו השחקן מנהל עיר. המשחק פותח על ידי Maxis, חברה בת של Electronic Arts. זוהי הגרסה השישית של סדרת SimCity. המשחק יצא לראשונה ב-5 במרץ 2013 ל Microsoft Windows,
ול-OS X המשחק יצא באוגוסט 2013.

==משחקיות==
יחד עם רבים מהשינויים סים סיטי כולל את מנוע ה-GlassBox שאמור להעצים את רמת הסימולציה במשחק. בניגוד למשחקים קודמים בסדרה, במשחק הזה יהיו כבישים מעוקלים ואזורי תכנון ובנייה שיכולים להתאים לסוגי דרכים שונות. סוגי האזורים יכללו מגורים, מסחר ותעשייה. הצפיפות תהיה מונעת על ידי סוגי הכבישים ותנועה כללית סביב אזורים אלה. הערים במחוז מחוברות זו לזו באמצעות רשתות אזוריות כגון כבישים, מסילות ברזל, ותעלות מים. 
===מצב Multiplayer===
גרסה זו של סים סיטי היא הראשונה עם מצב משחק מקוון מלא. מהדורת הרשת של Maxis, מאפשרת לאזורים לאכלס ערים מרובות משחקנים שונים. סים סיטי ידרוש מהשחקנים להיות מחוברים לשירות EA's Origin כדי לשחק את המשחק. 
החיבור הוא סינכרוני, לכן הפרעות רשת קצרות לא יפסיקו את המשחק.

שיתוף פעולה - הערים באזור יכולות לעבוד יחד כדי לבנות "עבודות גדולות". ערים שונות יכולות גם להחליף משאבים שונים ביניהן כגון כוחות משטרה או נפט.

===מבנים===
בסים סיטי ישנם שלושה סוגים עיקריים של מבנים: מגורים, עסקיים ותעשייתיים. את אלה בונים באמצעות פיתוח אזורים מתאימים והם נבנים באופן אוטומטי. בניגוד למשחקים קודמים בסדרה לא תהיה חלוקה לסוגי מבנים (נמוך, בינוני וגבוה) אלא המבנים ישתנו בהתאם לסוגי הכבישים. חוץ מאלה, ניתן לבנות מבנים יותר גדולים, כגון מפעלים ומגדלים. המבנים בסים סיטי יוכלו לצרף לעצמם הרחבות שונות, כגון חניון נוסף לתחנת כיבוי אש שיספק מקום לכבאיות נוספות להגנה מוגברת. התוספות למבנים ניתנות להוספה מכל מקום וכיוון של המבנה שהמשתמש חפץ בו, בניגוד למשחקים הקודמים.

===התמחויות===
שחקנים יכולים להתמחות בתעשיות מסוימות, כגון ייצור, תיירות, חינוך, או אחרים. לכל אחת מהן יש מראה ייחודי, התנהגות סימולציה, ואסטרטגיות כלכליות. לשחקנים יש את האפשרות להתמחות מוגברת בתחום אחד או לבנות התמחויות מרובות בכל עיר.

===כלכלת העולם===
המשחק כולל כלכלה עולמית מדומה. המחירים של המשאבים העיקריים כמו נפט או מזון ישתנו בהתאם להיצע והביקוש של עולם המשחק.

==תאריך הוצאה==
ב-24 באוקטובר 2012 הודיעה חברת EA, שסים סיטי יהיה זמין בצפון אמריקה ב-5 במרץ 2013. הוא יהיה זמין בחנויות ולהורדה באינטרנט. המשחק זמין באירופה החל מ-8 במרץ ובאוסטרליה החל מ-7 במרץ. בטא סגור הוכרז ב-14 אוגוסט 2012, על ידי הרשמה באתר הרשמי.

==סטים וחבילות הרחבה==
חבילת "הרחבה ערים של מחר" (Cities Of Tomorrow) היא חבילת ההרחבה היחידה במשחק, שמוסיפה אפשרות לבניית גורדי שחקים מיוחדים, זימון אסון חדש, בניית מערכת תחבורה בעזרת כלי תחבורה מיוחדים וכולל גם שתי התמחויות חדשות. נמכר לבדו במחיר של 30 אירו, או ברכישת החבילה ביחד עם סים סיטי במחיר של 60 אירו.

סט פארק שעשועים (Amusement Park) מאפשר בניית לונה-פארק כאטרקציה תיירותית, חלק אחר חלק כרצון ראש העיר. נמכר לבד במחיר של 10 אירו.

==פרסים==
ב-E3 2012, ביוני 2012, סים סיטי זכתה ב 8 פרסים מבין 24 מועמדויות.

ב-23 באוגוסט 2012, סים סיטי זכתה בפרס של Gamescom "משחק המחשב הטוב ביותר". Gamescom תארו, משחק וידאו כבעל "גרפיקה מדהימה".

== ראו גם ==
* סים סיטי (סדרת משחקים)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2013
קטגוריה:סימולציות ניהול ממוחשבות
קטגוריה:משחקי בניית עיר
קטגוריה:SimCity
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
פאבל קדוצ'ניקוב

פאבל קדוצ'ניקוב (ברוסית: Павел Петрович Кадочников; 29 ביולי 1915 - 2 במאי 1988), שחקן קולנוע סובייטי. הוא זכה שלוש פעמים בפרס סטלין (1948,1949,1951) והוענק לו התואר האמן העממי של ברית המועצות (1979). על הפעילות בתחום הקולנוע הוענקו לשחקן מספר עיטורים ותואר גיבור העמל הסוציאליסטי.
== חייו ==
פאבל קדוצ'ניקוב נולד בסנקט פטרבורג. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה המשפחה עברה לכפר באזור הרי אורל. בהיותו בכפר פאבל הצעיר הלך לבית הספר והחל להתעניין בציור. בשנת 1927 המשפחה חזרה ללנינגרד. תוך זמן קצר אביו חלה ופאבל קדוצ'ניקוב נאלץ להתחיל לעבוד במפעל לפרנסת המשפחה. במקביל לעבודה קדוצ'ניקוב המשיך לצייר והשתתף בפגישות חוג לציור. בקרבת חוג לציור נערכו פגישות חוג תיאטרון ומנהלו הציע לפאבל קדוצ'ניקוב להשתתף באחד ההצגות. לאור ההצלחה, הוא הציע לנער להתחיל ללמוד משחק בבית הספר למשחק. בשנת 1931 קדוצ'ניקוב התחיל ללמוד בבית הספר למשחק ששודרג לאוניברסיטה לתיאטרון במהלך לימודיו. לאור אישיותו והופעתו לקדוצ'ניקוב הייתה הצלחה אצל בנות בית הספר וכבר בשנת 1932 נולד לו בן מחוץ לנישואין.

בשנת 1935 קדוצ'ניקוב סיים את לימודי משחק ועל בסיס בוגרי הקורס הוקם תיאטרון חדש בלנינגרד. תוך זמן קצר קדוצ'ניקוב התחתן עם אחד משחקניות התיאטרון החדש. לקדוצ'ניקוב היו תפקידים רבים בהצגות התיאטרון החדש והוא הפך להיות אחד השחקנים הראשיים של הלהקה.

העבודה הראשונה של קדוצ'ניקוב בקולנוע בשנת 1935 לא הייתה מוצלחת. כאשר בשנת 1937 הבמאי סרגיי יוטקביץ' הציע לו להשתתף בסרטו, קדוצ'ניקוב תחילה סירב אך בסופו של דבר הסכים. התפקיד היה מוצלח ותוך זמן קצר הוא הצטלם בסרט נוסף של אותו במאי.

עם תחילת מלחמת העולם השנייה פאבל קדוצ'ניקוב ביקש להצטרף לשורות הצבא האדום ונענה בשלילה. באותה תקופה סרגיי אייזנשטיין הציע לו להשתתף בסרטו "איוואן האיום". צילומי סרט נמשכו שלוש שנים וקדוצ'ניקוב שיחק בו אחד התפקידים המרכזיים. הפרק השלישי של הסרט, בו קדו'צינוקוב גילם שני תפקידים, לא הושלם מעולם ורק כמה דקות מתוכו צולמו.

לאחר סיום המלחמה קדוצ'ניקוב חזר ללנינגרד. התברר לו שתיאטרון בו הוא עבד במהלך שנות ה-30 נסגר. הוא קיבל מספר הצעות להיכנס ללהקה של תיאטרון אחר אך סירב והמשיך להצטלם בסרטי קולנוע בלבד.

בשנת 1947 הוא הצטלם בתפקיד ראשי בסרט "גבורת המרגל" (Подвиг разведчика) על פעילות מרגל סובייטי בעורף הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. לסרט הייתה הצלחה בלתי רגילה. בשנים 1948, 1949 ו-1951 השחקן קיבל 3 פעמים פרס סטלין עבור סרטים בהם שיחק כמו סיפור של איש אמיתי.

בשנת 1954 קדוצ'ניקוב גילם תפקיד גברי ראשי לצד ליודמילה קסטקינה בסרט "מאלפת הטיגריסים".

בשנות ה-60 קדוצ'ניקוב החל לביים סרטים. באותה תקופה הוא ביים שני סרטים שבהם השתתף גם כשחקן.

במחצית שנות ה-70 ניקיטה מיכלקוב הציע לקדוצ'ניקוב תפקיד בסרטו החדש. לאור ההצלחה קדוצ'ניקוב בהמשך השתתף בסרט נוסף של אותו במאי.

בשנת 1987 הוא ביים את סרטו האחרון. קדוצ'ניקוב מת בשנת 1988 מהתקף לב. נכדתו היא השחקנית, הזמרת והדוגמנית ילידת-דנמרק, נינה ברגמן.

בשנת 2000 הוקרנה בטלוויזיה סדרת סרטי שרלוק הולמס בה שולבו פרקים בהם השתתף קדוצ'קניקוב אך לא הוקרנו. בסך הכול קדוצ'ניקוב השתתף כבמאי או שחקן בכ-70 סרטים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1915
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1988
יום פתוח

יום פתוח בתחנת סירות ההצלה של העיירה הולילייק בבריטניה, Hoylake Lifeboat Station
מתחם רישום ביום פתוח במוסד האקדמי SCAD ב[[הונג קונג]]
יום פתוח הוא יום פעילות יזומה המתוכננת ומאורגנת על ידי ארגון או מוסד, במטרה להציג בפני המתעניינים את הפעילות וההישגים של הארגון, ולשווק אותו לקהל הרחב. ביום זה מתאפשרת גישה חופשית למתקני הארגון, שלרוב אינם פתוחים בפני הציבור, ומתקיימות בו פעילויות שונות בהן הארגון מוצג ומשווק בפני הקהל.

== יום פתוח באקדמיה ==
ימים פתוחים מתקיימים לעיתים קרובות במוסדות אקדמיים שונים, במטרה להציג בפני המתעניינים בלימודים אקדמיים את אפשרויות הלימודים במוסד. היום הפתוח מתקיים במכללות ובאוניברסיטאות פעם בשנה או מספר פעמים בשנה, סמוך למועדי הרישום לשנת הלימודים האקדמית הבאה או לסמסטר הלימודים הקרוב.

במהלך היום הפתוח מוצגים תכנים הנלמדים במוסד האקדמי, הישגים של המוסד, מתקניו וכיתות הלימוד שלו ועוד. נערכים מפגשים עם סגל המרצים, סטודנטים ובוגרים, ומוצע ייעוץ אקדמי לבחירת מסלול לימודים, כך שאלו משמשים כממליצים או סוכני מידע עבור ציבור המתעניינים בלימודים. זאת במטרה להשפיע על המתעניינים לבחור בו כמוסד האקדמי ללימודיהם.

הפעילות מלווה בהגשת כיבוד קל, הרצאות והסברים על מוסד הלימודים בחוגים השונים, חלוקת חוברות מידע, ואפשרות לבקר במתקני הקמפוס פתוחים לרשות הקהל (לרבות כיתות לימוד, אולפני רדיו, מעבדות ועוד).

במהלך היום הפתוח נערכים מאמצי שיווק שונים, כגון שימוש בתמריצים להרשמה ביום הפתוח (חלק מהמוסדות האקדמיים מקנים הנחות בשכר לימוד או בדמי ההרשמה לנרשמים במהלך היום הפתוח), שירות ייעוץ אקדמי חינם למתעניינים, שימוש במסרים פרסומיים בתוך תחומי המוסד (כגון הצבת פוסטרים, שלטים, שימוש במותג ובצבעי המותג של המוסד, ועוד), פעילויות בילוי, פנאי ומופעים חיצוניים שונים, ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.universities-colleges.org.il/יום-פתוח-מכללה-אוניברסיטה/ לוח ימים פתוחים במוסדות לימוד בישראל], באתר "לימודים בישראל"
* [http://www.youtube.com/watch?v=r-6AsITysHM דוגמה ליום פתוח במכללה האקדמית כנרת] 
* [https://youtu.be/qLzcpXRlT90 דוגמה ליום פתוח המסלול האקדמי המכללה למנהל] 
* [http://openday.tau.ac.il/ דוגמה לשיווק יום פתוח באוניברסיטת תל אביב]
* אביב ברטלה, [https://web.archive.org/web/20140502202907/http://ynet.co.il.d4p.net/articles/0,7340,L-4477650,00.html יום פתוח באוניברסיטה: קרנבל בסגנון פריימריז], באתר, ynet ינואר, 2014
* 

קטגוריה:אקדמיה
קטגוריה:שיווק
הרן שגיא

הרן שגיא (נולד ב-25 בדצמבר 1964) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ישראלי.

שגיא התפרסם בעיקר מתפקידו בסדרה הילדים מגבעת נפוליאון בתור אבי קליין, ובסדרה דאוס בתור מנחם, מנהל בית הספר.

== ביוגרפיה ==
ב-1991 התפרסם לראשונה בזכות הסרט ״עונת הדובדבנים״ בתור מילואימניק. 

ב-1992 התארח מיני-סדרה הבריטית, בשם "הגדודים הגדולים" ("The Big Battalions") גילם את עודד.

בשנים 2001-2004 השתתף ב-3 העונות של הסדרה ״הילדים מגבעת נפוליאון״ ששודרה בערוץ הילדים גילם את אבי קליין, אבא של עידו (יון תומרקין).<ref name=":0" /> 

ב-2003 השתתף בסרט הטלוויזיה "באמצע הסרט" של הבמאי אבי כהן, ששודר במסגרת פרויקט "סרטים מכאן" בערוץ הסרטים בכבלים.<ref name=":0" />

ב-2005 שיחק בסדרת הדרמה של ערוץ 2 ״לתפוס את השמים״ בתפקיד הרן.

ב-2006 הופיע בסרט ״דילמת הדריין״ גילם את דמותו של יהודה ברגני. 

ב-2007 התארח בסדרת הדרמה של HOT ״להוציא את הכלב״ בתפקיד יואל פינסקר.

ב-2008 שיחק בסרט ״מוקי בוערה״ בתור מוקי המבוגר. 

ב-2010 שיחק בסדרה ״דאוס״ ששודרה בערוץ הילדים בתור המנהל של בית הספר לצידם של מיכאל מושונוב ושל עדי הימלבלוי.

חיים אישיים 

הרן נשוי ואב לשניים.<ref name=":0"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964

== הערות שוליים ==
מדליית דה מורגן

מדליית דה מורגן (באנגלית: De Morgan Medal) היא פרס המוענק עבור תרומה יוצאת דופן במתמטיקה המוענק על ידי האגודה המתמטית של לונדון. זהו הפרס היוקרתי ביותר של האגודה המוענק לכבודו של אוגוסטוס דה מורגן שהיה נשיאה הראשון של האגודה.

המדליה מוענקת כל 3 שנים ב־1 בינואר למתמטיקאי המתגורר בממלכה המאוחדת.

==זוכי מדליית דה מורגן==

==ראו גם==
* פרס בריק
* פרס וייטהד
* פרס פרויליך
* פרס פוליה

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.lms.ac.uk/content/list-lms-prize-winners זוכי מדליית דה מורגן באתר האגודה הלונדונית למתמטיקה]

דה מורגן
*
נביא (ביתא ישראל)

נביא (בגעז: ነቢይ) הוא תפקיד דתי שהתקיים בעבר בקרב ביתא ישראל. המקור ההיסטורי הקדום ביותר שהוא גם היחיד שמזכיר נביאים כחלק מהיררכיה הדתית של ביתא ישראל הוא ההגיוגרפיה של הנזיר האתיופי תכלה חווריית מן המאה ה-15. על פי אסרס הנביא הוא נזיר העומד בראש קבוצת נזירים. 

חלק מאלו המסתמכים על ההגיוגרפיה ועל מחקר הקהילה שאינו כולל מחקרים על קיומם של נביאים טוענים שמחברו לא הכיר את ההיררכיה הדתית של ביתא ישראל ושתפקיד כזה לא התקיים ושייתכן שמדובר למעשה בנזיר או בכהן.

== ראו גם ==

*כהן (ביתא ישראל)
*דבתרה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היימנות
קטגוריה:נבואה
M62

M62 (מ-Messier 62, נקרא גם NGC 6266) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים נושא הנחש הנמצא במרחק של כ-22,500 שנות אור ממערכת השמש.

== היסטוריה ==
הצביר התגלה על ידי שארל מסיה ב-7 ביוני 1771, אך רק 8 שנים מאוחר יותר, לאחר תצפית נוספת שכללה רישום מדויק של מיקומו הוא הוכנס לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית יפהפייה דומה לשביט קטן עם מרכז בהיר מוקף בזוהר עמום. בשנת 1814 גילה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר כוכבים וציין שהוא נראה כמיניאטורה של M3.

בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 7.4 כך שהוא עמום יחסית, בעיקר ביחס לצבירים M10 ו-M12 הנמצאים באותה קבוצת כוכבים ומרשימים בהרבה ודומה ל-M14 ול-M9. ניתן להבחין בו רק באמצעות משקפת איכותית או טלסקופ ועל מנת לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 15, יש צורך בטלסקופ מקצועי. בשל עמימותו קשה לאתר אותו, הוא נמצא על הגבול עם קבוצת הכוכבים עקרב מעט פחות מ-5 מעלות צפון-צפון-מזרח לכוכב ε בעקרב, כ-8 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לאנטארס וכ-10 מעלות מצפון-מערב לשאולה. מעט פחות מ-4 מעלות מצפון לו, נמצא הצביר הכדורי M19.

== מאפייני הצביר ==
צורתו של M62 א-סימטרית, חלקו הבהיר והצפוף ביותר לא נמצא במרכז הצביר אלא נוטה לכיוון דרום מזרח. הסיבה לעיוות זה בצורתו של הצביר היא קרבתו היחסית למרכז הגלקסיה, כ-6,100 שנות אור בלבד, כך שהוא מושפע מכוחות גאות חזקים. קוטרו של M62 הוא כ-100 שנות אור ומסתו מוערכת בכ-1.2 מיליון מסות שמש מרחקו ממערכת השמש הוא כ-22,500 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-15 דקות קשת – כמחצית קוטרו של הירח המלא. בצביר התגלו בו כ-90 כוכבים משתנים, רובם מסוג משתני RR בנבל. עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 45,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F9. בצביר התגלו מקורות רבים יחסית של קרינת רנטגן, ככל הנראה מדובר בזוגות כוכבים שקרובים מאוד זה לזה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://messier.seds.org/m/m062.html M62] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

== הערות שוליים ==

62
62
קטגוריה:קבוצת הכוכבים נושא הנחש
ניוטאון (קונטיקט)

ניוטאון (באנגלית: Newtown) היא עיירה קטנה במדינת קונטיקט שבארצות הברית. העיר ממוקמת במחוז פיירפילד בדרום-מערב המדינה, פחות ממאה קילומטרים מניו יורק. העיר נוסדה בשנת 1705 ונרשמה כמועצה ב-1711.

==היסטוריה==
בשנת 1705 נקנתה חלקת האדמה עליה נמצאת ניוטאון מידי ילידים אמריקאים, בני שבט פוטטק. שם העיירה המקורי היה קוונפג (Quanneapague). בשנת 1711 התיישבו התושבים הראשונים בעיירה וייסדו את המועצה המקומית. המתיישבים הראשונים בעיירה היו נאמני בית המלוכה הבריטי (חברי מפלגה שנקראו גם לויאליסטים, או טוׁרים), ונקטו בעמדה זו במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית כנגד הממלכה המאוחדת.

בשנת 2012 אירע הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק בניוטאון. תושב העיירה, כבן 20, נכנס חמוש לבית הספר וירה למוות ב-20 תלמידים ושישה אנשי סגל.

==גאוגרפיה==
ניוטאון מצויה בדרום מערב קונטיקט, כ-57 ק"מ דרום מערבית להרטפורד ו-97 ק"מ צפון מזרחית לניו יורק.

היא העיירה החמישית בגודלה מבין העיירות בקונטיקט (לא כולל הערים), עם שטח שיפוט בגודל 156 קמ"ר. כ-2.2% משטח העיירה הוא אגמים.

==אתרים מפורסמים==
בין האתרים המפורסמים בניוטאון נמנים בית המועצה אדמונד, שבנייתו הושלמה ב-1930. בית המועצה מושכר למטרות שונות, בין השאר הרצאות וחתונות.

בית הספרייה על שם סירניוס בות' הושלם בשנת 1932, ומהווה את הספרייה העירונית של ניוטאון. הספרייה מכילה מקום ל-25,000 כותרים.

==בתי ספר==
בניוטאון 4 בתי ספר יסודיים מגיל טרום-חובה עד כיתה ד': מידלגייט, סנדי הוק, הד או'מדו, והאולי; בית ספר יסודי ריד לכיתות ה'-ו'; חטיבת הביניים ניוטאון לכיתות ז'-ח'; ותיכון ניוטאון לכיתות ט'-י"ב'.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קונטיקט: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1711
קטגוריה:ארצות הברית: עיירות
ולפרונס

ולפרונס (שם מדעי: Velafrons) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים אשר חי באזור מקסיקו של ימינו שחי לקראת סוף תקופת הקרטיקון בקמפן לפני 72 מיליון שנה. פירוש שמו הוא: "מצח מכוסה" בשל הבליטה שהייתה שעל מצחו. 

המאובנים של דינוזאור זה התגלו בתצורות סרו דל פואבלו שבקואווילה, מקסיקו. הממצאים כללו בעיקר גולגולת רחבה בעלת בליטה מוגבהת בדומה ללאמבאוזאורוס ושלד חלקי. סוג זה קיבל את שמו ב-2007. הוא כלל מין אחד - Velafrons coahuilensis.

דינוזאור זה היה צמחוני בעל שיניים דומות לאלה של פרה שנועדו ללעוס את הצמחייה ביעילות. צורת הגולגולת שלו דמתה לזו של היפקרוזאורוס או של קוריתוזאורוס צעיר, אשר גם להם בליטה חלולה הבולטת מעצם המצח וכנראה ששימשה להפקת קולות. אורך גופו של הצעיר הגיע ל-7.6 מטר. פרטים בוגרים הגיעו כנראה לאורך 8 עד 10 מטרים. ייתכן מאוד שחי בעדרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לאמבאוזאוריים
קטגוריה:מקסיקו: מאובנים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סקוט ד. סאמפסון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2007