OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קאג'ול

קאג'ול
קאג'ול דבגאן (בנגלית: কাজল দেবগন - Kajol Debgôn, בהינדי: काजोल देवगन, באנגלית: Kajol Devgan, שם נעורים מוקרג'י - Mukherjee; נולדה ב-5 באוגוסט 1974) היא שחקנית הודית. זוכת חמישה פרסי פילמפייר (האוסקר ההודי). 

==תחילת הקריירה==
מגיל 16 התחילה לשחק בקהיבהי 1992. את תפקידה הראשון שיחקה בשנת 1991. שיחקה לרוב לצד השחקן שאה-רוח' ח'אן. הפריצה הגדולה של קאג'ול הייתה בסרט "יה דילגי", או בשמו הבינלאומי "משחק האהבה" לצד אקשאיי קומאר וסאיף עלי ח'אן בשנת 1994. סרט זה נכנס לרשימת חמשת שוברי הקופות של השנה בהודו וברוסיה באותה שנה. מלבד זאת, היא כיכבה לצדו של שאה-רוח' ח'אן ושילפה שטי בסרט "המהמר", שהיה מותחן פסיכולוגי. 

בשנת 1995 שיחקה קאג'ול לצידו של שאה-רוח' ח'אן בסרט "הלב האמיץ יזכה בכלה", הסרט שבר שיא של 600 שבועות בקולנוע. הסרט גרף את כל הפרסים באותה שנה (1995) ולא הותיר סיכוי למתחריו. הוא נחשב לאחד הסרטים ההודים המצליחים בכל הזמנים.

היא ובעלה השתתפו בתוכנית "מי רוצה להיות מיליונר?" בהודו על ידי המנחה אמיטאב באצ'אן, ותרמו את הכסף שזכו לבית חולים לחולי סרטן.

בשנת 2015 שיחקה בדרמה הרומנטית של הבמאי רוהיט שטי <small>(אנ')</small>, "לב גדול" <small>(אנ')</small> לצידם של קריטי סנון ושאה-רוח' ח'אן.

בשנת 2023 גילמה את דיוואני סינג בסרט האנתולוגי של נטפליקס, "סיפורי תאווה 2", המשך לסרט משנת 2018. 

==חייה האישיים==
בשנות ה-90 היא החלה במערכת יחסים עם השחקן אג'איי דבגן. ב-24 בפברואר 1999 נישאה לו ובשנת 2003 נולדה בתם הראשונה של הזוג.

== פרסים ==
קאג'ול היא השחקנית עטורת הפרסים הרבים ביותר מבין משפחה מרובת שחקנים. היא גם האשה השחקנית הראשונה שזכתה על משחקה בתפקיד רעה בהודו.

בטקס פרסי הפילמפייר היא קיבלה פרסים בתור השחקנית הטובה ביותר על תפקידיה בסרטים "הלב האמיץ יזכה בכלה","משהו זז בלב", "גם באושר גם בעצב","פאאנה", "אנחנו משפחה", "אום שאנטי אום" ועוד.

==קישורים חיצוניי==

* [https://universalcelebs.com/kajol-measurements-age-height-bra-size/ Kajol], in the Universalcelebs.com (in English)

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הודיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הודים
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:זוכי פרס פילמפייר
קטגוריה:הודיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1974
וורמס (סדרת משחקים)

ווֹרְמְס (באנגלית: Worms) או תולעים (מוכר בישראל גם כמלחמת התולעים) היא סדרת משחקי מחשב מז'אנר הפעולה, אשר הומצא על ידי אנדי דודסון, והופץ לראשונה ב-1995. הזכויות של המשחק שייכים לחברה Team 17, שהייתה אחראית גם לפיתוחו.

== אופן המשחק ==
בכל משחק משתתפות כמה קבוצות, אשר לכל אחת מהן מספר תולעים. מטרת כל קבוצה היא לחסל את כל קבוצות התולעים היריבות. כל קבוצה מקבלת ציוד בסיסי, הכולל אמצעי לחימה וכלי משחית, בעזרתם היא אמורה להשיג את המטרה. מבין הציוד הקיים, ישנו ציוד שאינו מוגבל בכמותו, כגון: רקטות בסיסיות הנורות מהבזוקה, רימוני יד ורובה ציד; כמו כן, ישנו גם ציוד איכותי וקטלני יותר, אך מוגבל בכמותו, כגון: תקיפה אווירית, טילים מתבייתים ועוד. במשחק קיימים גם מספר כלי נשק חזקים (והומוריסטיים) במיוחד, המתקבלים בהצנחות מהאוויר רק לעיתים נדירות, כגון: "רימון יד קדוש", "פצצת בננה", "סופר פצצת בננה" ו"חמור מבטון". המשחק אינו מתבצע בזמן אמת ובמקביל, אלא בתורים: לכל קבוצה יש תור בה היא יכולה לנסות לחסל את יריבה ובכל תור אך ורק תולעת אחת יכולה לבצע פעולה. כאשר תולעת נפגעת ונותרת ללא אנרגיית חיים, היא מפוצצת את עצמה. הפיצוץ עשוי לפגוע ולגרום נזק גם לתולעים שהיו בקרבתה בעת מותה.

=== מצבי משחק ===
ישנם מספר מצבי משחק:
* שחקן יחיד:
** קמפיין – על השחקן להשלים סדרה של משימות ושלבים עם מטרות שונות, בהם הוא מתמודד מול המחשב (ולעיתים גם בלעדיו)
** שחקן ממוחשב – כמו משחק של שני שחקנים (ומעלה), אלא שהמחשב משחק את הקבוצה/ות היריבה/ות
* שני שחקנים ומעלה:
** שני שחקנים ומעלה, שמשחקים בתורות באמצעות מחשב יחיד (לא מקוון)
** שני שחקנים ומעלה, שמשחקים בתורות ממחשבים שונים באמצעות האינטרנט (משחק רשת)

== דו-ממד ותלת-ממד ==

למשחק יצאו גרסאות ופרקים רבים. סדרת המשחקים החלה את דרכה במישור דו-ממדי. החל מ-2003, החלו לצאת כותרים בסדרה גם במרחב תלת-ממדי.

משחק מחשב נוסף, הנקרא Liero, מתואר לעיתים כגרסת זמן האמת של Worms, אף על פי שהמתכנת שכתב אותו אינו קשור לחברת Team 17.

==המשחקים בסדרה==
{|class="wikitable" style="width: 99%"
!colspan=3 style="width: 75%"|משחקים דו-ממדיים
!rowspan=2; style="width: 25%"|משחקים תלת-ממדיים
|-
!הדור הראשון של המשחקים
!הדור השני של המשחקים
!הדור השלישי של המשחקים
|- style="direction: ltr;"
|valign=top style="width: 25%"|
* Worms (1995)
* Worms Reinforcements (1995)
* Worms & Reinforcements United (1996)
* Worms: The Director's Cut (1997)
|valign=top style="width: 25%"|
* Worms 2 (1997)
* Worms Armageddon (1999)
* Worms World Party (2001)
|valign=top style="width: 25%"|
* Worms: Open Warfare (2006)
* Worms (2007)
* Worms: Open Warfare 2 (2007)
|valign=top style="width: 25%"|
* Worms 3D (2003)
* Worms Forts: Under Siege (2004)
* Worms 4: Mayhem (2005)
* Worms 4: ultimate Mayhem (2011)
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://worms.wikia.com/wiki/Worms_Wiki אתר ויקי עם הכול אודות Worms] 

קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1995
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1996
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1997
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1999
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2001
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2003
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2004
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2005
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2006
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2007
קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי ארטילריה ממוחשבים
וורמס

ווֹרְמְס (בגרמנית: Worms; במקורות היהודים נקראת ורמייזא, וורמיישא או גרמייזא) היא עיר במדינת ריינלנד-פפאלץ בגרמניה, על גדות הריין. בעיר 83,081 תושבים נכון לשנת 2017. העיר וורמס קדומה ביותר והיא אחת מהערים העתיקות שבצפון אירופה.

== רקע ==
בימי הרומאים הייתה העיר מאחז צבאי אסטרטגי על הדרך הראשית שמובילה לנהר הריין, ולימים – עיר מסחר משגשגת. בשנת 14 אחר הספירה נכבשה על ידי המצביא דרוסוס. את שרידי העיר הרומאית שפיתח דרוסוס ניתן לראות עד היום במבני הרחוב הרומאי, בפורום, ובשרידי המקדש לאל יופיטר. בימי הביניים הייתה לעיר קיסרית חופשית, ומאז ימי קארל הגדול שימשה לעיתים כעיר מושבו של הקיסר ועמדה במרכזם של אירועים היסטוריים חשובים. כבר במאה ה-14 מנתה העיר 20,000 תושבים (הרבה יותר מבפרנקפורט). 

וורמס היא אחת הערים הגרמניות המוזכרות ב'שירת הניבלונגים', יצירה ספרותית עתיקה מהמוקדמות ביותר ששרדו בלשון גרמאנית שנתחברה סביבות המאה ה-13. מספר פעמים במהלך ההיסטוריה, נהרסה העיר כמעט לחלוטין. במהלך מלחמת תשע השנים בשנת 1689 נבזזה העיר על ידי כוחות צרפתיים, שאף הצליחו להחזיק בה לזמן קצר. ב-1792 נכבשה העיר שוב על ידי כוחות הצבא הצרפתי המהפכני; העיר הייתה בשליטת צרפת עד שנת 1815, אז נמסרה לידי הדוכס הגדול של הסן במסגרת קונגרס וינה. בפעם נוספת נחרבה העיר בשנת 1945 בהפצצות אוויריות של חיל האוויר הבריטי, לקראת תום מלחמת העולם השנייה.

==ההיסטוריה היהודית של העיר==

לקהילה היהודית בעיר היסטוריה מפוארת בימי הביניים, ופעלו בה בין השאר ר' יצחק הלוי, רש"י, ר' אלעזר מוורמס, ר' אליהו לואנץ, ר' יאיר חיים בכרך ור' מיכל שייאר. ביחד עם שפייר ומיינץ (מגנצא) הרכיבה וורמס את שלוש הקהילות היהודיות הגדולות שלאורך הריין, שנודעו בראשי התיבות שו"ם.

בשנת 1096, בימי מסע הצלב הראשון, אירע בעיר הטבח בוורמס, כחלק ממאורעות הדמים שכונו גזירות תתנ"ו. במהלך הטבח אולצו היהודים להתנצר או למות. בעקבות אותם מאורעות דמים, חיבר ר' מנחם ברבי מכיר את הקינה "אבל אעורר", שייחודה בכך שיש בה אזכור מדויק של התאריך, שנת תתנ"ו.

==ערים תאומות==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

== גלריה ==
{|
|<gallery perrow="3">
קובץ:Worms Dom Ostfassade Vierung2005-05-27a.jpg|קתדרלת וורמס
קובץ:Wormser_Dom_Seitenansicht.jpg|קתדרלת וורמס
קובץ:Wormser_Wasserturm.jpg|מגדל מים
קובץ:Nibelungenmuseum_Worms.jpg|מוזיאון הניבלונגים
קובץ:Worms_Heylshofgarten_2005-05-27a.jpg|מוזיאון היילס
קובץ:Worms Nibelungenbrücke 2005-05-27b.jpg|גשר הניבלונגים
קובץ:Martinskirche Worms Portal.jpg|כנסיית מרטין הקדוש
קובץ:Pfeddersheimer Judengasse.jpg|Judengasse Pfeddersheim
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

*
קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: ערים
סויוז (סדרת משגרים)

סויוז הייתה סדרת משגרים רב־שלבים בעלי מנוע דלק נוזלי, אשר שימשה את רוסיה לשיגור חלליות סויוז, לשיגור חלליות פרוגרס לתחנת החלל הבינלאומית ולשיגורים מסחריים של חברת "סטארסם". כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור וקוסמודרום פלסצק. בשנת 2004 לאחר שדרוג משמעותי של משגר "סויוז" נכנס לשימוש משגר מדגם סויוז 2. ב-2008 החלו להתבצע תוך שימוש ב"סויוז 2" שיגורים גם ממרכז החלל הגיאני שליד העיר קורו בגיאנה הצרפתית. באפריל 2016 בוצע שיגור הבכורה מקוסמודרום ווסטוצ'ני תוך שימוש במשגר "סויוז". בשנת 2019 לאחר קרוב ל-1000 שיגורים בוצע שיגור אחרון של משגר "סויוז" ומאז כל שיגורים מבוצעים על ידי סויוז 2. 

משגר הסויוז הוצג בשנת 1966 כפיתוח של משגר הווסטוק, אשר הוא עצמו היה פיתוח של הטיל הבליסטי הבין יבשתי R-7. בהתחלה היה המשגר תלת שלבי, אך דגם ה"מולניה" כלל שלב רביעי שאפשר הגעה למסלול גבוה יותר.

דגמים שונים של המשגר סויוז שוגרו למעלה מ-900 פעם לחלל, יותר מכל משגר אחר, ולמרות תכנונו הנחשב מיושן כיום, הוא מצטיין במחיר זול ואמינות גבוהה ביותר. בין ה-1 בפברואר 2003 ו-26 ביולי 2005, כאשר המעבורות האמריקאיות היו מקורקעות בשל אסון מעבורת החלל קולומביה משגרי הסויוז היו הדרך היחידה לאספקת מזון וציוד לצוות תחנת החלל הבינלאומית.

שרשרת ארוכה של שיגורים מוצלחים נשברה ב-15 באוקטובר 2002, כאשר משגר סויוז בלתי מאויש שנשא לוויין פוטון-M ושוגר מקוסמודרום פלסצק התפוצץ באוויר 29 שניות לאחר המראתו. אדם אחד נהרג ושמונה נפצעו באירוע זה. ב-21 ביוני 2005 נכשל שיגור סויוז ארבעה שלבי שנשא לוויין תקשורת צבאי מולניה-M כ-6 דקות לאחר השיגור, בשל אי הפרדות השלב השלישי והשני. המשגר התרסק באזור טיומן בסיביר.

==דגמים==
* סויוז – היה בשימוש בשנים 1966–1970. בוצעו 32 שיגורים.
* סויוז L – היה בשימוש בשנים 1970–1971. בוצעו 3 שיגורים. בדגם זה בוצע שימוש בשלב שלישי זהה למשגר מדגם "מולניה".
* סויוז M – היה בשימוש בשנים 1971–1976. בוצעו 8 שיגורים. בדגם זו בוצעו התאמות לביצוע שיגור של חללית מאוישת מדגם חדש. כאשר הפרויקט הופסק, משגרים נוצלו לשיגור לוויינים ריגול מדגם "זניט".
* סויוז U/סויוז U2 – היה בשימוש בשנים 1973–2012. בוצעו 885 שיגורים. דגם "סויוז U2" השתמש בדלק סינתטי שאיפשר להגדיל את המטען ב-200 ק"ג. דלק זה היה יקר והשימוש בו הופסק בשנות ה-90 של המאה ה-20.
* סויוז FG – היה בשימוש בשנים 2001–2019. בוצעו 70 שיגורים

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20120207031915/http://www.samspace.ru/ENG/RN/ser_souz.htm תיאור המשגר]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuz11a511.html נתוני המשגר]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz_lv.html פירוט משגרי הסדרה]
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau_det/soyuz-l.htm רשימת שיגורים משגרי סויוז L]
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau_det/soyuz-m.htm רשימת שיגורים משגרי סויוז M]

קטגוריה:משגרים סובייטיים
קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:ברית המועצות: המצאות
קטגוריה:משגרים רוסים
אריק (סדרת טלוויזיה)

אריק (באנגלית: ) היא סדרת טלוויזיה לילדים, אשר שודרה ברשת הטלוויזיה הבריטית ITV בין השנים 1989 -1997. הסדרה עוסקת בילד ההופך לכלב מעת לעת, כמעט ללא כל התרעה, ורק חברו הטוב יודע את סודו. הסדרה מבוססת על ספר מאת אלן אלברג, ועונותיה הראשונות שודרו גם בישראל, בערוץ הראשון (במסגרת רצועת השידור "מערכת תוכניות הילדים והנוער").

בשל התבגרותו של השחקן המגלם את אריק, אדוארד פידו, החל מ-1993 התמקדה הסדרה ברקס תומאס (בגילומו של אדם רופר), נער אחר הסובל מבעיה דומה. את דמותם של אריק ורקס ככלבים גילמו לאורך השנים ארבעה כלבים שונים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:ITV
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:זוכי אמי בשעות היום: תוכניות: בימוי תוכנית ילדים
היירון השני

Coin of Hiero II of Syracuse
מצבת קברו של היירון השני בסיראקוסאי
היירון השני (ביוונית: Ἰέρων, בלטינית: Hiero; 306 לפנה"ס לערך – 215 לפנה"ס) היה טיראן סירקוסאי מ-270 לפנה"ס ועד 215 לפנה"ס. היירון, בנו הלא-חוקי של אציל סירקוסאי בשם היירוקלס, אשר טען כי הוא נצר לגלון, היה מצביא לשעבר בשירותו של פירוס מלך אפירוס ודמות חשובה במלחמה הפונית הראשונה.

עם עזיבת פירוס את סיציליה (275 לפנה"ס), נבחר היירון על ידי הצבא והאזרחים של סירקוסאי למפקד הצבא. הוא ביסס את מעמדו על ידי נישואיו לבתו של לפטינס (Leptines), מחשובי האזרחים. באותו זמן לכדו הממרטינים (קבוצת שכירי חרב מקמפניה, שנתמכו על ידי אגתוקלס) את מצודת מסאנה וממנה הציקו לסיראקוסאים. הם הובסו בסופו של דבר על ידי היירון בקרב סדור ליד מילאי, ואלמלא התערבות קרתגית הייתה העיר נופלת לידיו. כהכרת טובה מינוהו בני עירו לטיראן (270 לפנה"ס).

ב-264 לפנה"ס הוא שב ותקף את מסאנה, ובצר להם ביקשו הממרטינים את עזרת הרומאים. היירון חבר מיד למצביא הקרתגי חנון, אשר נחת זמן קצר לפני כן בסיציליה, אך הובס על ידי הקונסול אפיוס קלאודיוס קאודקס ונסוג לסירקוסאי. ב-263 לפנה"ס הוא נאלץ בלחץ הצבא הרומאי לחתום על ברית עם רומא, לפיה נמסרה לו השליטה על החלק הדרום-מזרחי של סיציליה ועל חופה המזרחי עד טאורומניום.

מזמן זה ועד מותו ב-215 לפנה"ס הוא שמר אמונים לרומאים, ובמהלך המלחמות הפוניות סייע להם לעיתים מזומנות בחיילים ובאספקה. הוא החזיק צי מלחמתי חזק למטרות הגנה, והעסיק את בן עירו המפורסם ארכימדס בבניית אותן מכונות, אשר מילאו לימים תפקיד חשוב במצור שהטילו הרומאים על סירקוסאי.

בתקופת שלטונו פרחה העיר ונחשבה לאחת הערים העשירות והמשגשגות בעת העתיקה כולה.

==לקריאה נוספת==
* [http://www.perseus.tufts.edu/cgi-bin/ptext?lookup=Plb.+1.8 פוליביוס על עלייתו של היירון באתר Perseus].
* [http://www.perseus.tufts.edu/cgi-bin/ptext?lookup=Plb.+1.16 פוליביוס על היירון ורומא באתר Perseus].

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המלחמה הפונית הראשונה
קטגוריה:סיציליה: היסטוריה
קטגוריה:טיראנים ביוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
אתר הנופש דיסנילנד

לוגו אתר הנופש, 2005
אתר הנופש דיסנילנד (באנגלית: Disneyland Resort) המצוי באנהיים שבקליפורניה הוא אתר נופש בבעלות חברת וולט דיסני, הכולל שני פארקי שעשועים, שלושה מלונות, ואזור קניות ובידור.
באתר הנופש נמצאים:
* פארקי השעשועים:
** דיסנילנד - פארק שעשועים;
** ההרפתקה הקליפורנית של דיסני - פארק שעשועים;
* המלונות:
** מלון דיסנילנד
** המלון הקליפורני הגדול של דיסני
** מלון רציף פרדייס של דיסני
* דאונטאון דיסני (קליפורניה) - מרכז קניות ובידור.

==היסטוריה==
פארק השעשועים דיסנילנד נפתח בשנת 1955. שטח הפארק היה בבעלות חברת וולט דיסני אולם מרבית השטחים סביב הפארק היו בבעלות פרטית ולא בבעלות החברה. בסוף שנות ה-90 נעשו תוכניות להרחבת פארק השעשועים, ובשנת 2001 הושקה התוכנית להקמת "אתר הנופש דיסנילנד" הכולל את כפר הקניות והבידור "דאון טאון דיסני" ואת פארק השעשועים - ההרפתקה הקליפורנית של דיסני.

על מנת להקים את אתר הנופש רכשה החברה את שטחי האדמה סביב הפארק, ובנה את דאון טאון דיסני וכן את מבני החניה המהווים את מבנה החניה הגדול ביותר ביבשת אמריקה.

==חלקי אתר הנופש==
* דיסנילנד- פארק הנושאים הראשון שנבנה בעולם. מאז שנת 1955 ביקרו בו כ-515 מיליון מבקרים.
* ההרפתקה הקליפורנית של דיסני - פארק נושאים.
* דאון טאון דיסני- מרכז קניות פתוח.
* מלון דיסנילנד - מלון דיסני הראשון שנבנה ברחבי העולם המלון היה מחובר לפארק השעשועים באמצעות מונורייל.
* המלון הקליפורני הגדול של דיסני - מלון השייך לפארק ההרפתקה הקליפורנית ומאופיין בהתאם.
* מלון רציף פרדייס של דיסני - מלון שנרכש על ידי חברת וולט דיסני ושופץ בשנת 2001 במסגרת הרחבת אתר הנופש.

==תאריכון==

* 17 ביולי 1954 - וולט דיסני מכריז על תוכניותיו להקמת אתר נופש חדשני - פארק נושאים בתוכנית הטלוויזיה שלו "דיסנילנד".
* 17 ביולי 1955 - דיסנילנד נפתח לעיתונאים מוזמנים.
* 18 ביולי 1955 - דיסנילנד נפתח לציבור.
* 17 ביולי 1959 - ארץ המחר המחודשת נפתחת, בהתאם לחזונו המקורי של וולט דיסני, ועם ארבעה מתקנים חדשים.
* 17 ביולי 1980 - דיסנילנד חוגגת 25 שנות פעילות.
* 9 באוגוסט 1994 - הכרזה על הכוונה להקים פארק שעשועים נוסף באתר הנופש.
* 8 בפברואר 2001 - ההרפתקה הקליפורנית של דיסני נפתח. מגיעים 3/4 ממספר המבקרים הצפוי.
* 17 ביולי 2005 - דיסנילנד חוגג 50 שנות פעילות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.disneylandreport.com/ חדשות אתר הנופש של דיסני]
* [http://www.o-meon.com מדריך למבקרים באתר]
* [https://web.archive.org/web/20060203113746/http://www.thetownmenu.com/disneyland/ תמונות האתר וכן מדריך מסעדות]
* [http://www.miceage.com/ אתר מעריצים]

*
קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
שארל-פרנסואה דוביני

מוזיאון מטרופוליטן, ניו יורק]]
"סירות על נהר אואז", 1865, ציור על עץ, [[הלובר, פריז]]
הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון]]
שארל-פרנסואה דוביני (בצרפתית: Charles-François Daubigny; 15 בפברואר 1817 – 19 בפברואר 1878) היה צייר צרפתי.

==ביוגרפיה==
שארל-פרנסואה דוביני נולד בפריז למשפחת ציירים. הוא למד את אמנות הציור מאביו, הצייר אדמונד פרנסואה דוביני, ומדודו פייר דוביני שהיה צייר מינאטורות. בילדותו נשלח על ידי משפחתו לחיות בכפר ולמנדואה, שעל גדות הנהר אואַז מצפון מערב לפריז. הוא שהה שם שנים מספר ואהבתו לטבע השאירה עליו את רישומה במשך כל ימי חייו. ב-1831–1832 עבד במוזיאון הלובר בפריז והעתיק את ציוריהם של יאקוב ואן רויסדאל ושל ניקולא פוסן. ב-1836 נסע לאיטליה, וביקר ברומא, פירנצה, פיזה וג'נובה. ב-1838 החל להציג את תמונותיו בתערוכה בפריז. ב-1843 התגורר בכפר ברביזון שבפאתי יער פונטנבלו (על שמו קרויה אסכולת ברביזון), והחל לצייר בחיק הטבע. ב-1852 פגש בצייר ז'אן-בטיסט קאמי קורו, ושניהם נסעו לצייר יחדיו ברחבי צרפת ושווייץ.

ב-1857 החל דוביני לצייר את מראות הנהר אואַז בסביבות הכפר אובר סור אואז, שליד כפר ילדותו ולמנדואה. ציורים אלה נעשו מעל סיפון סירתו שאותה הפך לסטודיו. מכאן ואילך חל שינוי בסגנון ציורו, וסגנון זה הותקף על ידי מבקרי האמנות כ- "התרשמות" (Impression). אף על פי כן, ציוריו זכו להערכה רבה, וב-1859 הוענק לו אות לגיון הכבוד. ב-1865 נתמנה לחבר השופטים של התערוכה בפריז. בתפקידו זה תמך בהצגת תמונותיהם של חבריו הצעירים קאמי פיסארו, קלוד מונה, אלפרד סיסלי ואדגר דגה.

דוביני נפטר בפריז ב-1878, ועל פי צוואתו נקבר ליד ידידו קאמי קורו בבית העלמין פר לשז שבפריז.

==מציוריו החשובים==
*ערב על הנהר אואַז (1865)
*סירה על הנהר אואַז (1865)
*נוף ליד פונטואז (1866)
*נקודת המפגש של הנהרות סן ואואַז (1868)
*נוף בשלג, ולמנדואה (1875)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1817
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1878
גאטנו דוניצטי

גאטנו דוניצטי
גאטנו דוניצטי (באיטלקית: Gaetano Donizetti; 29 בנובמבר 1797 – 8 באפריל 1848) היה מלחין איטלקי בן התקופה הרומנטית במוזיקה.

==ביוגרפיה==
גאטנו דוניצטי נולד בשנת 1797 בברגמו שבאיטליה למשפחה ענייה ולא מוזיקלית. בשנת 1806 גילה אותו מלחין האופרה יוהאן מאייר ולימד אותו את יסודות המוזיקה. מאוחר יותר נסע דוניצטי לבולוניה ללמוד קונטרפונקט אצל האב מטאי במשך שנתיים.

בגיל 20 חזר לעיר הולדתו, ברגמו, והלחין יצירות רבות בפרק זמן קצר מאוד. בשנת 1818 התחמק דוניצטי מגיוס לצבא בזכות פטור שקנה לו מעריץ עשיר. באותה שנה הועלתה האופרה הראשונה שלו בוונציה, שם מצא עבודה. בשנת 1822 הופקה האופרה "זוראידה" בגרנדה, בהזמנת יוהאן מאייר, מורו האהוב. אחרי הצלחת האופרה קיבל דוניצטי חוזה מבית האופרה של נאפולי להלחנת ארבע אופרות בשנה, אם כי בשלב זה עוד לא היו לו יצירות מופת. בשנת 1830 הלחין דוניצטי שתי אופרות חשובות: "אנה בולנה" (שהביאה לו את פרסומו הבינלאומי הראשון) ואת "שיקוי האהבה", אופרה קומית. הוא אף הלחין בשנת 1835 את יצירתו הגדולה ביותר: "לוצ'יה די למרמור", המבוססת על רומן מאת וולטר סקוט.

השנים הבאות היו שנים קשות לדוניצטי: עקב סכסוכו עם בית האופרה של נאפולי, ביטל דוניצטי את החוזה שלו עם בית האופרה בשנת 1832. בשנת 1834 רשויות העיר התנגדו לאופרה "מריה סטוארדה" (על פי המחזה "מרי סטיוארט" מאת שילר), אחרי שחוזהו חודש. אשתו וירג'יניה נפטרה ממחלת הכולרה, והאופרה שלו "פוליוטו" נאסרה לביצוע. בעקבות כל אלה עזב דוניצטי את נאפולי ועבר לפריז.

הפאריזאים, לעומת הנפוליטאנים, קיבלו את פניו בחמימות ואף העלו את האופרות שלו בארבעת התיאטראות בעיר. בשנים האלה חיבר דוניצטי כמה מהאופרות הטובות ביותר שלו, ובהן "דון פסקואלה", אופרה קומית.

בשנת 1843, אחרי כתיבת דון פסקואלה, גילה דוניצטי שהוא חולה בעגבת. בסופה של שנה זו חדל להלחין, ובשנת 1844 איבד את שפיותו בעקבות התפשטות מחלת העגבת אל מערכת העצבים המרכזית שלו (עגבת שלישונית). בעזרת אחיינו הוא הובא לעיר מולדתו, שם טיפלו בו ידידיו עד מותו מהמחלה.

==יצירתו==
דוניצטי כתב מגוון של יצירות, אך הוא הלחין בעיקר אופרות, שמספרן הגיע בסך הכול לשבעים. הוא כתב אופרות בזמן שרוסיני ובליני שלטו בכיפה באופרה האיטלקית. דוניצטי ירש מרוסיני את סגנון ה"בל קנטו", שהתבסס בעיקר על קולורטורה - בניגוד לבליני, שהעדיף קווים קוליים פשוטים ונקיים. דוניצטי היה מסוג המלחינים שהספיק לעיתים להשלים יצירה תוך יום אחד, אך הזריזות שהוא השלים בה יצירות באה על חשבון העקביות בעוצמה הדרמטית.

בין האופרות הידועות שכתב:
* לוצ'יה די למרמור
* שיקוי האהבה
* פוליוטו
* אנה בולנה
* דון פסקואלה
* לה פבוריטה
* ריטה
* בת הגדוד
* מריה סטוארדה
* המחנך המובך
* אוגו, הרוזן מפריס
* לוקרציה בורג'ה
* המטורף מהאי סן-דומינגו
* פעמון הלילה
* רוברטו דברה
* לינדה די שאמוני

ועוד יצירות רבות אחרות, כגון "קונצ'רטינו לקלרינט ולתזמורת מיתרים".

בחלק מיצירותיו (למשל ב"אנה בולנה" וב"לוצ'יה די למרמור") הגיבורות נמצאות במצב נפשי קשה מאוד. פרשנים מייחסים זאת למצבו הנפשי המעורער של דוניצטי, שהשליך ממצבו אל גיבורותיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחיני אופרה איטלקים
קטגוריה:מלחינים מהתקופה הרומנטית
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:מלחינים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1797
קטגוריה:נפטרים ב-1848
המרד על אוניית הקרב פוטיומקין

האונייה ב-[[1906]]
המרד על אוניית הקרב פּוֹטְיוֹמְקִין (ברוסית: Князь Потёмкин-Таврический) היה מרד שאירע ב-14 ביוני 1905, כחלק ממהפכת 1905.
== היסטוריה ==
אוניית הקרב פוטיומקין הייתה אוניית מערכה של הצי הרוסי הקיסרי, שעגנה בים השחור סמוך לנמל אודסה ונקראה על שם הגנרל הרוסי גריגורי אלכסנדרוביץ' פוטיומקין. במהפכת 1905 מרדו מלחיה נגד קציניהם ונגד שלטון הצאר הרוסי. המרידה פרצה בעקבות הגשת בשר מקולקל למלחים, ובמהלכה הרגו את רוב הקצינים והאחרים נאסרו בידי המלחים.

לאחר ההשתלטות על הספינה היא הפליגה, תחת דגל אדום, אל נמל אודסה, שבו שררה שביתת פועלים כללית. הלווייתו של מנהיג המורדים ואלינצ'וק, שנהרג בעימותים עם קציני האונייה, הפכה להפגנה פוליטית גדולה באודסה, ובמהלכה ירתה האונייה שני פגזים אל מפקדת הצבא הצארי בעיר. הממשלה הצארית דרשה מצוות האונייה להיכנע, שאם לא כן תוטבע הספינה, ושלחה שייטת לעצור את פוטיומקין. המלחים סירבו להיכנע והפליגו לקונסטנצה שברומניה היישר דרך השייטת, שבסופו של דבר לא פתחה עליהם באש.

שלטונות רומניה סירבו לתדלק את האונייה, והיא ננטשה לידיהם ב-25 ביוני. רוב אנשי הצוות חזרו לרוסיה רק לאחר מהפכת 1917.

הבמאי סרגיי אייזנשטיין צילם בשנת 1925 את הסרט "אוניית הקרב פוטיומקין", המספר את סיפור המרד. הסרט זכה להצלחה גדולה, ונחשב עד היום אבן דרך בתולדות הקולנוע.

==קישורים חיצוניים==

*
* [https://sfathayam.com/רשימת-הידיעות-לפי-נושאים/#פוטיומקין ידיעות עיתונאיות היסטוריות על המרד באונייה 'פוטיומקין'] באתר: [https://sfathayam.com/ שפת הים]: ים וספנות בעיתוני ההשכלה והתחייה, 1918-1856.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:1905 ברוסיה
קטגוריה:אודסה
קטגוריה:מהפכות ברוסיה
קטגוריה:הים השחור: היסטוריה
פוטיומקין
קטגוריה:הצי הרוסי הקיסרי
קו הספנות דיסני

left
האונייה [[דיסני מג'יק]]
קו הספנות של דיסני (באנגלית: Disney Cruise Line) הוא קו ספנות של אוניות תענוגות בבעלותה של חברת וולט דיסני.
הקו מפעיל ארבע אוניות תענוגות: דיסני מג'יק ("קסם דיסני"), דיסני וונדר ("פלא דיסני"), דיסני דרים ("חלום דיסני") והדיסני פנטזי ("פנטזיית דיסני") וכן האי קאסטאווי קי שבאיי בהאמס, בו נמצא נמל לעגינת אוניות התענוגות.

==היסטוריה==
קו הספנות נוסד כאשר חברת וולט דיסני החליטה בשנת 1995 להפסיק להסתמך על אוניות קו הספנות פרמייר בחבילות הנופש של החברה שכללו ביקור בפארקים בדיסניוורלד ומסע ימי. חברת וולט דיסני רכשה שתי אוניות מאיטליה, והיו אלה שתי האוניות הראשונות שנבנו באופן ייעודי לחופשה של משפחות עם ילדים קטנים.

האוניות יוצאות מפורט קנברל שבפלורידה, עוצרות בקאסטאווי קי, וכן באיים נוספים באיים הקאריביים.

מספר פעמים בשנה עוברות האוניות דרך תעלת פנמה ומגיעות לקליפורניה (טיול המשלב ביקור בפארקי דיסני בדיסניוורלד ובאתר הנופש דיסנילנד.

ה"דיסני דרים" ("חלום דיסני") וה"דיסני פנטזי" ("פנטזיית דיסני") נכנסו לשירות ב-2011 ו-2012 בהתאמה.

==צי האוניות==
{| class="wikitable"
|-
! שם || קיבולת נוסעים || מספר חדרים || תחילת שירות || נמל בית || משקל ברוטו || תמונה
|-
| דיסני מג'יק || style="text-align:Center;" | 2,400 || style="text-align:Center;"|875 || style="text-align:Center;"| 30 ביולי 1998 || style="text-align:Center;" |קופנהגן, דנמרק/ דובר, אנגליה/ מיאמי/ ברצלונה, ספרד/ ניו יורק / סן חואן, פוארטו ריקו / נמל קנברל / רומא, איטליה || style="text-align:Center;"| 83,969 || 200x200px
|-
| דיסני וונדר || style="text-align:Center;" | 2,400 || style="text-align:Center;"|875 || style="text-align:Center;"| 15 באוגוסט 1999 || style="text-align:Center;" |ונקובר, קנדה/ סן דייגו / גלווסטון / סן חואן, פוארטו ריקו / נמל קנברל || style="text-align:Center;"| 84,130 || 200x200px
|-
| דיסני דרים || style="text-align:Center;" |4,000 || style="text-align:Center;"|1250 || style="text-align:Center;"| 26 בינואר 2011 || style="text-align:Center;" | נמל קנברל || style="text-align:Center;"| 129,690 || 200x200px
|-
| דיסני פנטזי || style="text-align:Center;" | 4,000 || style="text-align:Center;"|1250 || style="text-align:Center;"| 31 במרץ 2012 || style="text-align:Center;" | נמל קנברל || style="text-align:Center;"| 129,690|-
| דיסני וויש || style="text-align:Center;" | 5,555 || style="text-align:Center;"|1254 || style="text-align:Center;"| 29 ביוני 2022 || style="text-align:Center;" | נמל קנברל || style="text-align:Center;"| 144,000|| 
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:חברות ספנות
קנטוס פלאנוס

קנטוס פלאנוס (בלטינית: Cantus planus; מילולית: "שיר פשוט", באנגלית: Plainsong) הוא מושג המתייחס למזמורים מסורתיים, ששימשו בליטורגיה של הכנסייה הקתולית. הליטורגיה של הכנסייה האורתודוקסית, עם היותה דומה לה במובנים רבים, איננה מסווגת על פי רוב כקנטוס פלאנוס, אם כי הצורה המוזיקלית עתיקה כמעט כנצרות עצמה.

הקנטוס פלאנוס הוא לחן מונופוני, במקצב חופשי שאיננו נמדד בתיבות. מזמור גרגוריאני הוא סוג של קנטוס פלאנוס, הקרוי על שם האפיפיור גרגוריוס הראשון (המאה השישית לספירת הנוצרים). ואולם, זהו מיתוס שגרגוריוס המציא את המזמור הגרגוריאני, או שאסר על סגנונות זמרה קודמים, כגון המזמור האמברוזיאני או המוזאראבי. במשך כמה מאות שנים התקיימו כמה סגנונות של קנטוס פלאנוס אלה בצד אלה, והאחדת הסגנונות לפי המזמורים הגרגוריאניים לא הושלמה, אפילו באיטליה, עד המאה ה-12. הקנטוס פלאנוס מייצג את התחייה הראשונה של תיווי מוזיקלי אחרי שידיעת השיטה היוונית העתיקה אבדה. תיווי קנטוס פלאנוס שונה מן השיטה המודרנית בכך, שהוא נכתב רק בארבעה קווים, לעומת החמישה המוכרים כיום, ובשיטה של קווים גליים, עולים ויורדים, הנקראים נוימות.

תחייה משמעותית לקנטוס פלאנוס הייתה במאה ה-19, כאשר הושקעה עבודה רבה בשחזור התיווי הנכון וסגנון הביצוע המקורי של קובצי המזמורים העתיקים, בעיקר על ידי הנזירים במנזר de Solesmes בצפון צרפת. השימוש במזמורים הגרגוריאניים מוגבל כיום בעיקר למסדרי נזירים. בסוף שנות ה-80 של המאה העשרים, הייתה עדנה מסוימת למוזיקה הגרגוריאנית, שנכנסה לאופנה כ"מוזיקה להתרגעות", ותקליטורים שלה היו ל"להיטים קלאסיים".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:צורות מוזיקליות
קטגוריה:מוזיקה כנסייתית
פרנץ מארק

הסוס הכחול ([[1911), שמן על בד]]
שועל כחול-שחור ([[1911), שמן על בד]]
פרנץ מוריץ וילהלם מארק (בגרמנית: Franz Moritz Wilhelm Marc; 8 בפברואר 1880 – 4 במרץ 1916) היה צייר גרמני, ממייסדי הפרש הכחול, תנועת האקספרסיוניזם הגרמני שירשה את מקומה של קבוצת "הגשר". מארק שילב ביצירותיו דמיון ומציאות, וברבים מציוריו, למרות הצבעוניות העזה, הוא עוסק במוות, גם של אנשים וגם של בעלי חיים. 

יחסו הראשוני של מארק לטבע היה רומנטי ואידיאליסטי, והוא העדיף את הטבע בהרבה על האדם. אולם ככל שהרבה ללמוד על החיה ועל הטבע הבין כי גם בעלי החיים אינם שוכנים בהרמוניה מושלמת בטבע וגם הם הורגים זה את זה. ההתפכחות, מהראייה שהטבע ובעלי החיים מהווים שלמות, באה לידי ביטוי בסדרת ציורים של נמרים וחתולים מ-1912. במשך השנים התחדדה מחשבתו שגם העולם החי, בדומה לאנושות (מחשבה שהוא וקנדינסקי היו שותפים לה), זקוק לעבור טהרה אפוקליפטית כדי שתושב לו התמימות הראשונית, תמימות גן-העדן. כך הגיעה סדרת העבודות האפוקליפטיות ששיאן הוא היצירה "גורל החיות" (Tierschicksale).

מ-1913 החל לעסוק בהפשטה ובעקבות זאת התקרב לקנדינסקי.

מארק לימד ציור ובין תלמידותיו הייתה הציירת אנה קליין שנרצחה בקובנה בשנת 1941.

נהרג ב-1916, בקרב ורדן במלחמת העולם הראשונה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:אמנים אקספרסיוניסטים
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוואריה: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1916
מיון חיצוני

מיון חיצוני הוא שם כולל לקבוצה של אלגוריתמי מיון המסוגלים להתמודד עם כמויות גדולות של מידע. מיון חיצוני נדרש כאשר המידע שצריך למיין לא נכנס לזיכרון הראשי של המחשב (לרוב ה-RAM) ומשתמשים בהתקן זיכרון איטי יותר (לרוב דיסק קשיח).

דוגמה נפוצה למיון חיצוני הוא מיון מיזוג חיצוני. נניח שיש לנו 900MB של מידע המאוחסנים בדיסק הקשיח שצריך למיין בשימוש של 100MB של RAM בלבד.

# קרא 100MB לזיכרון הראשי ומיין בשיטה רגילה (לרוב מיון מהיר)
#כתוב את המידע הממוין
#חזור על צעדים 1 ו-2 עד שכל המידע נמצא במנות ממוינות בגושים של 100MB. צריך עכשיו למיין אותם לקובץ אחד.
#קרא את 10MB הראשונים של כל מנה ממוינת (נקרא להם חוצצי קלט) לזיכרון הראשי (90MB) והקצה את 10MB הנותרים לחוצץ הפלט.
#בצע מיזוג של 9 המנות והתחל לאחסן את התוצאה בחוצץ הפלט. אם חוצץ הפלט מלא כותבים את תוכנו לקובץ הממוין הסופי. אם חוצץ קלט מתרוקן, קוראים אליו 10MB הבאים מהמנה הממוינת המתאימה לו.

האלגוריתם הנ"ל ניתן להכללה בצורה הבאה: נניח שהמידע למיון גדולה מכמות הזיכרון הראשי בפקטור של K. אז ניצור K מנות ממוינות שצריך למזג. אם X הוא כמות הזיכרון הראשי הפנוי, אז יהיו K חוצצי קלט וחוצץ פלט אחד. כל חוצץ יהיה בגודל של (X/(K+1.

חיצוני
הקואליציה להפסקת השימוש הצבאי בילדים חיילים

הקואליציה להפסקת השימוש הצבאי בילדים חיילים הוא ארגון בין-לאומי ללא כוונת רווח שנוסד ביוני 1998 כדי "לתמוך באימוץ ובדבקות תקנים בינלאומיים, לאומיים ואזוריים (לרבות הפרוטוקול האופציונלי לאמנת זכויות הילד בנוגע למעורבותם של ילדים בעימות מזוין) האוסרים גיוס ושימוש צבאי במי שטרם מלאו לו 18 בפעולות איבה; ובהכרה ואכיפה של תקנים אלו על ידי כל הכוחות והארגונים הצבאיים, בין אם ממשלתי ובין אם אינו ממשלתי" (ציטוט מתוך [http://www.child-soldiers.org/coalition/ האתר הרשמי]).

הקואליציה נוסדה על ידי שישה ארגונים בינלאומיים:
* אמנסטי אינטרנשיונל
* משמר זכויות האדם
* הברית הבינלאומית להצלת ילדים
* שירות פליטים ישועי
* משרד קוויקר של האומות המאוחדות
* האיחוד הבינלאומי לבני אדם בעולם

מאוחר יותר הצטרפו מספר ארגונים נוספים:
* האגודה הבינלאומית לזכויות הילד
* חזון עולמי
* ארגוני אזוריים לא ממשלתיים ממרכז אמריקה, אפריקה, אסיה ומדינות האוקיינוס השקט.

הארגון מפרסם מדי שנה דוחות שנתיים המתעדים את השימוש הצבאי בילדים חיילים, תוך פנייה לארגונים רבים בבקשה לחדול ממנהג זה.

==ראו גם==
* יום היד האדומה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קנטוס פירמוס

במוזיקה, קנטוס פירמוס (מלטינית: cantus firmus, "שיר קבוע"; ברבים: "קנטוס פירמי") הוא מלודיה קיימת, היוצרת את היסוד לחיבור פוליפוני ומובלטת, במקרים רבים על ידי נגינתה בצלילים ממושכים.
 
הלחנה תוך שימוש בקנטוס פירמוס הייתה טכניקה מקובלת במוזיקה של ימי הביניים, שם היוותה בסיס לאורגנום כמו גם למוטטים של המאות ה-13 וה-14. ביצירות אלה הקנטוס פירמוס נלקח במקורו מן המזמור הגרגוריאני וסיפק את החומר המלודי הקבוע, הנע בצלילים ארוכים, שסביבו הולחנו קווים מקושטים יותר, אינסטרומנטליים ו/או ווקליים. (קו זה הוקצה בדרך כלל לטנור, מן הפועל הלטיני tenere, להחזיק). 

בראשית הרנסאנס ערכו המלחינים ניסויים בדרכים אחרות להשתמש בקנטוס פירמוס, כגון הכנסתו לתוך כל אחד מן הקולות כנושא קונטרפונקטי (תימה), שימוש בו במקצבים שונים, ושימוש בנעימות חילוניות בתור קנטוס פירמי, אפילו במוזיקת קודש.

קרוב לוודאי שהנפוצה ביותר בשימוש מבין מלודיות הקנטוס פירמוס החילוניות הייתה L'homme armé ("האיש החמוש"), שלה מוכרים מעל 30 עיבודים. מבין רבי האמנים של הרנסאנס, רובם חיברו לפחות מיסה אחת על המלודיה הזאת, ונוהג זה נמשך עד המאה ה-17, ביצירה מאוחרת של קריסימי. היו שגרסו ש"האיש החמוש" מייצג את המלאך מיכאל, ואילו אחרים החזיקו בדעה שזהו בסך הכול שמו של בית מרזח פופולרי (Maison L'Homme Arme) סמוך למגורי גיום דופאי בקמבריי. דוגמאות חילונית נוספות הן "Mille regretz" ,"The western wynde" ו"Fortuna Desperata". 

חיבור מוזיקה לקנטוס פירמוס היה כלי פדגוגי חיוני ב"גראדוס אד פרנסוס" של יוהאן יוזף פוקס ויצר את הבסיס להוראת סוג הקונטרפונקט שלו. 

מלחינים גרמנים בתקופת הבארוק בגרמניה, בייחוד באך, השתמשו במלודיות כוראליות כקנטוס פירמי. בפרק הפותח של המתאוס פסיון של באך, הכוראל "Lamm Gottes, unschuldig" מופיע בצלילים ארוכים, בשירת מקהלת נערים נפרדת "אין ריפיינו" (בהרכב מלא).

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:מוזיקה כנסייתית
ניסן כהן

ניסן כַּהַן (בהונגרית: Kahán Niszon 25 באוקטובר 1883, לבוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 18 באפריל 1949, תל אביב, ישראל) היה מראשי התנועה הציונית בהונגריה ופעיל בתנועת הצלת יהדות הונגריה בזמן מלחמת העולם השנייה.

==קורות חייו==

נולד בלבוב שבגליציה, כבן לשמואל כהן, יליד הונגריה, ולאם ילידת פולין, גדל בטרנסילבניה ולמד משפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד) ואוניברסיטת לבוב. בשנת 1901 ייסד, בעידוד ותמיכת בנימין זאב הרצל, את תנועת הנוער הציונית "עבריה" שהייתה הראשונה מסוגה בהונגריה והמשיכה בפעולתה עד שנת 1940. בשנת 1903 ייסד את תנועת הסטודנטים הציונית "מכביאה" ממנה צמחו רוב מנהיגי הציונות בהונגריה.

כהן השתתף בייסוד הסתדרות ציוני הונגריה, והיה חבר בהנהלה הארצית שלה עד לשנת 1944. במשך תקופה זו ניהל בהתנדבות את מחלקת הארגון וההסברה של התנועה, ובחלק מהתקופה אף היה נשיא התנועה. במסגרת פעילותו השתתף בכל הקונגרסים הציוניים משנת 1911 ועד שנת 1939 ועמד בקשר שוטף עם מנהיגי התנועה הציונית כמו דוד וולפסון, שמריהו לוין ומקס נורדאו. כאשר התנועה הוכרזה כלא חוקית בשנת 1919 ארגן את פעילותה המחתרתית והצליח בסיוע הסוכנות היהודית לקבל היתר מהממשלה ההונגרית ללגליזציה של התנועה בשנת 1927.

כהן ייצג את התנועה הציונית במוסדות הקהילה היהודית בהונגריה והיה לו חלק משמעותי בהחדרת הוראת העברית בבתי הספר היהודיים במדינה. בתפקידו בנשיאות האיגוד הארצי להצלת יהודים נפגעי רדיפות היה פעיל בפעולות ההצלה של יהודי הונגריה.

אשתו גיזלה (גיזי) כהן, לבית מונק, הייתה ממיסדות ויצו בהונגריה, ושימשה כנשיאת הארגון. הוא עלה לארץ ישראל עם משפחתו בספטמבר 1945 והתיישב בחיפה.
ניסן כהן נפטר ב-18 באפריל 1949, ונקבר בחוף הכרמל בחיפה.

===הנצחה===
על שמו נקרא רחוב ניסן בשכונת רמת החייל בתל אביב.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילים ציונים בהונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:משפטנים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
קטגוריה:ניצולי רכבת ההצלה של קסטנר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1883
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1949
נברן שדות

Microtus californicus
Microtus subterraneus
icrotus pennsylvanicus
נברן שדות (שם מדעי: Microtus) הוא סוג של נברן מתת משפחת הארוויקוליים שבמשפחת האוגריים. בסוג זה יש 40 מינים ביניהם המין נברן השדה (Microtus guentheri), המצוי גם בישראל.

== תיאור כללי ==
גופו של נברן השדות מכונס ודמוי גליל ומכוסה בפרווה סמיכה. רגליו וזנבו קצרים, עיניו ואוזניו קטנות.

נברן זה חי בדרך כלל מתחת לפני הקרקע במאורות, והוא עולה לפני הקרקע רק כדי ללקט מזון. הוא ניזון מזרעים ומעשב, שאותם הוא מכרסם בשיניו, שנשארות חדות ומושחזות כל ימי חייו.

== רבייה ==
נברן השדות מתרבה במהירות. הנקבה מגיעה לבגרות מינית בגיל 25 יום והריונה נמשך 21 ימים ובסופו של דבר היא ממליטה בין 6–10 גורים.

לנברנים השדות אין עונת רבייה מכיוון שההיריון הוא פעמיים בשנה וכך יוצא שכל השנה יש רבייה. דוגמה לכך היא תופעה המכונה שנת העכברים שבה יש רבייה עצומה והשמדת יבולים גדולה.

==מינים==
{|
|
*Microtus abbreviatus
*נברן שדה קצר-זנב (Microtus agrestis)
*Microtus anatolicus
*Microtus arvalis
*Microtus bavaricus
*Microtus brachycercus
*Microtus breweri
*Microtus brandti
*Microtus cabrerae
*Microtus californicus
*Microtus canicaudus
*Microtus chrotorrhinus
*Microtus clarkei
*Microtus daghestanicus
*Microtus dogramacii
*Microtus duodecimcostatus
*Microtus evoronensis
*Microtus felteni
*Microtus fortis
*Microtus gerbei
|
*Microtus gregalis
*Microtus guatemalensis
*נברן השדה (Microtus guentheri)
*Microtus ilaeus
*Microtus irani
*Microtus kikuchii
*Microtus levis
*Microtus liechtensteini
*Microtus limnophilus
*Microtus longicaudus
*Microtus lusitanicus
*Microtus majori
*Microtus maximowiczii
*Microtus mexicanus
*Microtus middendorffi
*Microtus miurus
*Microtus mongolicus
*Microtus montanus
*Microtus montebelli
*Microtus mujanensis
*Microtus multiplex
*Microtus oaxacensis
|
*Microtus ochrogaster
*Microtus oeconomus
*Microtus oregoni
*Microtus paradoxus
*Microtus pennsylvanicus
*Microtus pinetorum
*Microtus qazvinensis
*Microtus quasiater
*Microtus richardsoni
*Microtus sachalinensis
*Microtus savii
*Microtus schelkovnikovi
*Microtus schidlovskii
*Microtus socialis
*Microtus subterraneus
*Microtus tatricus
*Microtus thomasi
*Microtus townsendii
*Microtus transcaspicus
*Microtus umbrosus
*Microtus xanthognathus
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוגריים
אידו של מארס

ברוטוס המציין את רציחת הרודן]]
אידו של מארס (לטינית: Idus Martiis) הוא כינוי בלוח השנה הרומי ליום ה-15 בחודש מארס. מונח זה משמש כיום כמטבע לשון שפירושו זמן מועד לפורענות.

== פירוש הביטוי ==
המילה martiis (מרטיוס Martius) מציינת את שם החודש, ואילו מקורה של המילה "אַיִד" (ides) במילה האטרוסקית שמשמעה "לחלק". באותה עת, לוח השנה לא היה מחולק לשבועות. לכל חודש בלוח השנה הרומי היו שלוש נקודות ציון:

* הקלנדה (Kalenda), היום הראשון של החודש.
* הנונה (Nona), היום החמישי או השביעי של החודש (תלוי באורך החודש).
* האידוס (Idus), היום ה־13 (של רוב החודשים) או ה־15 (של החודשים מארס, מאי, יולי ואוקטובר).

מקור המלים 'קלנדה' ו'אידוס' באטרוסקית. הרומים נקטו לרוב לשון רבים: Kalendae, Nonae, Idus. ימים אלה נתנו את שמם לשאר ימות השנה:
* יום שלפני אחד הימים בעלי השם נקרא על שם היום שאחריו. למשל, 31 במארס הוא "היום הקודם לקלנדת אפריל" ("PRIDIE KAL APR").
* שאר הימים נקראו לפי ספירה אל היום בעל השם הבא (כלומר, ספירה לאחור), בספירה הכוללת את אותו יום בעל השם. למשל, 30 במארס הוא "היום השלישי לפני הקלנדה של אפריל" ("AD III KAL APR").

== מאפייני היום ==
ברומא העתיקה יום זה היה יום חגו של האל מארס ונערך בו מצעד צבאי לכבודו. כמו כן, היה זה היום האחרון לתשלום חובות.

בשנת 44 לפנה"ס יוליוס קיסר נרצח באידו של מארס. על פי פלוטרכוס, הוא הוזהר מיום זה מפי חוזה עתידות:

הביטוי נפוץ בשל השימוש שעשה בו ויליאם שייקספיר במחזהו "יוליוס קיסר", שנכתב בשנת 1599. במחזה אומר חוזה בכוכבים את הביטוי "היזהר מאידו של מארס" (beware the ides of march) כדי להזהיר אותו מפני מועד הירצחו.

הרומן "אידי מארס", מאת הסופר תורנטון ויילדר, עוסק בדמויות ואירועים שהובילו לרציחתו של יוליוס קיסר.

=== מטבע לשון ===
בספרה של ג'ין ובסטר, "אבא ארך רגליים", נעשה שימוש בביטוי זה (בתרגום העברי "אידיו של מרס") כדי לציין את התאריך הגורלי של הבחינה בלטינית.

הסרט ההוליוודי "The Ides of March" משנת 2011 (בעברית נקרא "משחקי שלטון"), שנכתב והופק על ידי ג'ורג' קלוני, מתכתב בתסריט עם הרעיון שחודש מארס נועד לפורענות בזירה הפוליטית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.infoplease.com/spot/ides1.html אידו של מארס]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חגים ומועדים
קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:רומא העתיקה
קטגוריה:רומא העתיקה: דת
קטגוריה:יוליוס קיסר
קטגוריה:אירועים בחודש מרץ
אלכסנדר דשאפל

אלכסנדר לואי אונורה לברטון דשאפל (בצרפתית: Alexandre Louis Honore Lebreton Deschapelles; 7 במרץ 1780–1847), שחמטאי צרפתי שנחשב לאלוף עולם לא-רשמי בשני העשורים הראשונים של המאה ה-19. היה ללא ספק השחקן החזק ביותר בצרפת בתקופה האמורה, וצרפת אז הייתה זירת השחמט החזקה ביותר בעולם. דשאפל היה השלישי מבין ארבעת ענקי השחמט הצרפתים - דה קרמר, פילידור, דשאפל ולה בורדונה - ששלטו בעולם השחמט על פני יותר ממאה שנה. לשיא יכולתו הגיע בשנים 9–1838 כאשר היה ממוקם ראשון בעולם, לאחר שמשנת 1821 ועד 1837 היה ממוקם שני בעולם.

==ביוגרפיה==
לפי כל העדויות היה דשאפל אדם סוער ומוכשר, שניהל חיים מרתקים. אביו ואחיו היו בשירותו של לואי ה-16 ונאלצו להימלט מצרפת בימי המהפכה. אחיו נורה בידי כיתת יורים בשנה השנייה למהפכה. אך דשאפל עצמו היה אחד מהמהפכנים, התגייס לצבא נפוליאון והעפיל עד לדרגת גנרל. הוא זכה לצלב כבוד, אחד הראשונים שהוענקו, על לחימתו בצבא נפוליאון. הוא אף נפצע בקרב, איבד את ידו הימנית במלחמה מול הפרוסים ונחתך בחרב בפניו, שנותרו מעוותות. לאחר שנפוליאון הכתיר עצמו לקיסר, הפנה לו דשאפל עורף וקרע את העיטור היוקרתי מעל צווארו.

הוא הצטיין לא רק בשחמט אלא בעוד משחקים, כמו ויסט וביליארד, משחק שנהג לשחק כשהוא אוחז במקל בגדם ידו הימנית. לאחר פרישתו משחמט הוא התפרנס ברוחב ממשחק הויסט וקנה לו ולרעייתו וילה ליד פריז ובה פסיונים ומטעים. הוא עסק בגידול דלעת וגם בתחום זה הצטיין וזכה בפרסים. השחמטאי האנגלי בן התקופה ג'ורג' פריגל העיר כי דשאפל הוא "שחקן השחמט הגדול בצרפת, שחקן הויסט הגדול בצרפת, שחקן הביליארד הגדול בצרפת, מגדל הדלעות הגדול בצרפת והשקרן הגדול בצרפת". אמירה זו שיקפה לא רק את מגוון כישרונותיו ויכולותיו של דשאפל אלא גם את אופיו ויחסי האנוש הבעיתיים שלו.

דשאפל היה מרותק למיטתו כשנה וחצי לפני שמת וסבל מהזיות. משאלתו האחרונה הייתה להיקבר בלא טקסים מיוחדים כאחד האדם.

==משחקו==
דשאפל העיד על עצמו שלמד את משחק השחמט על בוריו במשך ארבעה ימים, (גם בעיסוקיו האחרים הצליח לאחר זמן קצר מאוד). הוא הופיע משום מקום בעולם השחמט ב-1798, ומהר מאוד היה לשחקן החזק ביותר בפריז ולמלכו הבלתי מעורער של הקפה דה לה ריז'נס, מועדון השחמט הידוע בעיר. ב-1806 הוא הגיע לברלין עם צבאות נפוליאון וניצח שם את טובי שחקני העיר, על אף שנתן להם יתרון גדול של צריח בפתיחה.

ב-1820 לקח לו לתלמיד את לה בורדונה, שמהר מאוד עלה על מורו והרבה לנצחו. דשאפל פרש אז ממשחק השחמט ולא שב לשחק עד 1836, עת התמודד עם מספר שחקנים חזקים והשיג תוצאות לא רעות. גם משחקים אלה, כמו רוב משחקיו, היו בתנאים לא שווים. לעיתים נדירות שיחק בלא לתת ליריבו יתרון של שני רגלים לפחות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.worldchessnetwork.com/English/chessHistory/salute/kings/deschapelles.php אלכסנדר דשאפל] , ביוגרפיה קצרה ואחד ממשחקיו

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1780
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1847
מגדלי אקסצ'יינג'

הבור שנחפר במגרש, 2011
מגדלי אקסצ'יינג (Exchange), או בשמם הקודם מגדל עלית, הוא פרויקט הכולל שני גורדי שחקים וממוקם מול מגדל משה אביב ומתחם הבורסה ברמת גן. המגדל הגבוה, אשר ישמש למגורים, כולל 61 קומות - 3 קומות מסחר, קומת ביניים, 55 קומות מגורים ו-2 קומות טכניות - שבהן יהיו 355 יחידות דיור, ומתנשא לגובה של 206 מטרים. המגדל הנמוך יותר אשר ישמש למשרדים, כולל 50 קומות ומתנשא לגובה של 198 מטרים.

הפרויקט נבנה על מגרש בן 15 דונם בו היה מפעל עלית אשר פונה בשנת 2007.

במקום מתוכנן שימור של חלק ממפעל השוקולד שככל הנראה יתפקד כמוזיאון. בתחילת חודש יוני 2009 נחנכה בחלק המעוגל של המבנה המקורי של המפעל המחלקה החדשה לאמנות רב תחומית של בית הספר לעיצוב שנקר.

==היסטוריה==
בשנת 2006 רכשו חברת קרסנט הייטס וקבוצת טראמפ את המגרש משטראוס גרופ תמורת 44 מיליון דולר, ותכננו לבנות בו מגדל ששמו "טראמפ פלאזה טאוור", על שם דונלד טראמפ. חברת אזורים וקבוצת משקיעים רכשו בשנת 2007 את זכויות הבנייה במגרש מקבוצת קרסנט הייטס תמורת 80 מיליון דולר. הם תכננו לבנות עליו מגדל בודד בעלות של 175 מיליון דולר ובגובה של 270 מטרים ו-74 קומות שהיה הופך אותו לגבוה ביותר בישראל, במקום מגדל משה אביב. המגדל היה אמור לשלב משרדים ומגורים ובשנת 2008 אף פורסם כי יזמי המגדל ביקשו לאשר הגבהתו לגובה של 280 מטרים ו-85 קומות. בשנת 2009 הקפיאה חברת אזורים את העבודות על המגדל בגלל חולשת שוק הנדל"ן בהשכרת משרדים.

ביוני 2012 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה את שינוי תוכנית הבנייה כך שבמקום מגדל אחד ייבנו מגדל מגורים גבוה שיבנה על ידי אזורים, ובניין משרדים נמוך שיבנה על ידי שאר המשקיעים, קבוצת יהלומנים פרטית. עבודות הבינוי היו אמורות להתחיל בשנת 2013 ולהימשך שלוש שנים וחצי.

באפריל 2014 פורסם כי תוכנית המגדל הגבוה עודכנה כך שיכלול 65 קומות בגובה של 256 מטרים. המגדל הגבוה ישמש למגורים בלבד ויכלול 338 דירות.

במרץ 2015 הודיעה חברת אזורים על ביטול התוכנית לבניית המגדל הגבוה, עקב עיכובים בקבלת היתר בנייה מהעירייה.

ביולי 2016 חזרה והפקידה הוועדה המחוזית את תוכניות הבינוי למתחם שיכללו מגדל מגורים בן 60 קומות, מגדל משרדים בן 45 קומות וכן צמד מגדלים שאמורים להיות בגובה של כ-30 קומות שהראשון ביניהם כבר נמצא בבנייה מתקדמת ומיועד לאכלוס עד תום 2017.

ביולי 2020 הושלמה יציקת המפלס התחתון והחלו רשמית עבודות הבניה על המגדל.

לקראת סוף שנת 2023 הגיעו צמד המגדלים לגובהם הסופי ומגדל המגורים הפך למגדל השני בגובהו ברמת גן (אחרי מגדל משה אביב) ולמגדל המגורים השני בגובהו בישראל (אחרי מגדל Hi Tower בגבעתיים).

==ראו גם==
*גורד השחקים הגבוה בישראל
*מגדל משה אביב
*גורדי שחקים בישראל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

עלית
עלית
עלית
קטגוריה:רמת גן: בתי מגורים
קטגוריה:ישראל: גורדי שחקים עתידיים
קטגוריה:כביש 481
פוקיס

פוקיס (ביוונית מודרנית: Φωκίδα, ביוונית עתיקה: Φωκίς) היא יחידה אזורית וחבל ארץ היסטורי של יוון. פוקיס שייכת למחוז מרכז יוון, וממוקמת במרכז יוון התיכונה, בין בויאוטיה במזרח, מפרץ קורינתוס בדרום, אטוליה-אקארנאניה במערב, לבין פתיאוטיס בצפון. גבולותיה של פוקיס העתיקה היו מצומצמים יותר, והיא גבלה בחבלי הארץ העתיקים של לוקריס ושל דוריס במזרח ובצפון, חבלי ארץ שחלקים נרחבים מהם שייכים ליחידה האזורית המודרנית.

שטחה הכולל של פוקיס המודרנית עומד על 2,210 קמ"ר, ונכון לשנת 2011, אוכלוסייתה מונה 40,343 נפשות, מה שהופך אותה לאחת מהיחידות האזוריות הכי פחות מאוכלסות ביוון. היישוב הגדול ביותר בפוקיס הוא אמפיסה, שמהווה גם את בירתה המנהלית.

פוקיס העתיקה הייתה מאוכלסת בדלילות, ותושביה, שהתארגנו בפדרציה של שבטים, עסקו בעיקר בחקלאות ומרעה. חשיבותה ההיסטורית של פוקיס הייתה במיקומה של דלפי בתחומיה: דלפי הייתה מקום מושבו של האורקל מדלפי, שהיה האורקל החשוב ביותר ביוון הקלאסית, והיא הייתה אתר חשוב עבור המאמינים באל אפולו. בנוסף לכך המקום המקודש בדלפי היה מקדש פאן-הלני, ובמקום זה התחרו פעם בארבע שנים ספורטאים מכל רחבי העולם היווני במשחקים הפיתיים. בשל החשיבות הדתית של דלפי, הפוקים סבלו מהתערבויות מתמדת בענייניהם מידי שכניהם, והם הותקפו בשורה של מלחמות, הידועות כמלחמות הקודש של דלפי, על ידי הכוחות הבולטים ביוון העתיקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:יוון: יחידות אזוריות
קטגוריה:יוון: מחוזות משנה
טאי פאן (ספר)

טאי פאן (אנגלית: Tai-Pan) הוא ספרו השני של ג'יימס קלאוול משנת 1966. הסיפור מספר על האי הונג קונג, מושבה בריטית חדשה, אחרי הסכם צ'אונפי בשנת 1841. טאי פאן הוא גם הספר השני בסאגה האסייאתית של ג'יימס קלאוול.

לטאי פאן עלילה מורכבת וארוכה. הוא מציג מגוון רחב של דמויות, אשר רובן, ובמקרים רבים גם קרוביהן הרחוקים, מוזכרים בספרים מאוחרים יותר.

טאי פאן מבוסס בחופשיות על ההיסטוריה של החברה ההונג-קונגית ג'ארדין מת'סון.

==עלילה==
העלילה מתרחשת בחודשים שלאחר הניצחון הבריטי במלחמת האופיום הראשונה והזכייה באי הונג קונג.

דירק סטרואן, ה"טאי פאן", או המנכ"ל של חברת בית האצילים, חברת הספנות והסחר החזקה ביותר באסיה, מהמר על כספו בהשקעת סכומי כסף אדירים בפיתוח סחר האופיום וביסוס המטה שלו באי, השקעה שנראית לכאורה חסרת ערך. עם זאת, מטרתו האמיתית של סטרואן היא יצירת קשרי מסחר יציבים עם סין, ותוך כדי כך הכנסתה של סין למשפחת האומות.

הסיפור עוקב אחר ניסיונותיו של סטרואן לשמור את בית האצילים כחברה החזקה ביותר במזרח הרחוק, וניסיונו לפתח שושלת אשר תשלוט בבית האצילים ובים הסיני לאחר מותו. אויבו העיקרי של סטרואן הוא טיילר ברוק, אשר היה בעבר ממונה על סטרואן והכה אותו באכזריות. ברוק מנהל כעת את החברה השנייה בגודלה במזרח הרחוק, והוא לא יעצור עד שלא יכריע את סטרואן, והוא עצמו יהיה לטאי פאן של כל אסיה.

== עיבודים ==
בשנת 1986 יצא הסרט "טאי פאן", המבוסס על הספר.

קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי ג'יימס קלאוול
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קוראים לי סם

קוראים לי סם (באנגלית: I am sam) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2001 שביים ג'סי נלסון, בכיכובם של שון פן, מישל פייפר ודקוטה פנינג. (באותה שנה היה שון פן מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית השחקן הטוב ביותר.)

==עלילה==
הסרט עוסק בסם דוסון (שון פן), אב מוגבל בשכלו, המגדל את בתו לוסי לאחר שאמה נטשה אותה כשהייתה תינוקת (דקוטה פנינג). מוגבלותו של סם מקשה עליו מאוד במלאכת גידול בתו, והאדם היחיד שעוזר לו במלאכה זו היא שכנתו הסובלת מפוביות ואינה מעיזה לצאת מביתה. אולם, לוסי זוכה מאביה לאהבה רבה ועל אף כל חסרונותיו כאב, היא קשורה אליו מאוד.

בית הספר מסייע ללוסי בדרכים שונות, ואינו מדווח לרשויות הרווחה על המצב בביתה, מתוך חשש, שהפקעת הילדה מאביה תגרום לבעיות קשות יותר מאלה שהיא באה לפתור. אולם, רשויות הרווחה מגלות את המצב בכוחות עצמן, ומחליטות לקחת את הילדה מאביה אל משפחה אומנת, על מנת לאפשר לה "חיים נורמליים". סם, שנותר חסר אונים, פונה לעורכת הדין ריטה האריסון, שמסכימה לעזור לו בחינם, עקב התערבות עם חברותיה שהיא מוכנה לעבוד גם ללא תמורה.

ריטה מנסה לגייס את חבריו של סם כעדים לכך שסם הוא אבא טוב, אך בגלל שלכל חבריו יש גם כן מוגבלויות הם לא עדים טובים. לבסוף, אנני, שכנתו של סם, באה ומעידה, אך עורך דינם של המשפחה האומנת שובר אותה במשפט, והיא בוכה. בסופו של דבר סם מפסיד במשפט משום שעורך הדין של המשפחה האומנת מנצל בצורה צינית את מוגבלותו, מוכיח שוב ושוב שסם אינו חכם, מפחיד ומקניט את סם וגורם לו להתפרצות זעם ובכי בבית המשפט. לאחר המשפט סם מנסה להתקרב ללוסי בכך שהוא עובר לגור ליד המשפחה האומנת שבה היא מתגוררת. המשפחה האומנת מנסה להרחיק את לוסי מסם, אך לבסוף מתפשרת עם סם על אחריות חוקית משותפת בגידולה של לוסי.

===שחקנים===
* שון פן (סאם)
* מישל פייפר (ריטה)
* דקוטה פנינג (לוסי)
* דיאן ויסט (השכנה עם הפוביות)
* לורה דרן (האמא המאמצת של לוסי)

==טריוויה==
* פסקול הסרט כולו הוא גרסת כיסוי לשירי הביטלס שבוצע על ידי גראנדדי.
* שמה של לוסי, לקוח מהשיר "Lucy in the Sky with Diamonds". שמה של ריטה, עורכת הדין, מרמז לשיר "Lovely Rita" וכן שם משפחתה, האריסון, הוא כשם משפחתו של אחד מחברי הלהקה.
* כשסם וחבריו יוצאים מחנות הנעליים, הם עוברים במעבר חצייה באופן המרמז לעטיפת התקליט של הביטלס
* שם הסרט באנגלית, לקוח משורה בספרו של דוקטור סוס "לא רעב ולא אוהב" שאותו קורא סם ללוסי: I do not like green eggs and ham, I do not like them, Sam-I-am.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוגבלות שכלית התפתחותית באמנות

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מישל פייפר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2001
קטגוריה:סרטי 2001
דיסני וונדר

דיסני וונדר (באנגלית: Disney Wonder) היא ספינת נוסעים המנוהלת על ידי קו הספנות דיסני. הספינה, המסוגלת לשאת 2,400 נוסעים, הושקה בשנת 1999 ונבנתה על ידי פינקנטיירי באיטליה.

הדיסני וונדר יחד עם הדיסני מג'יק, הפועלת עמה, הן שתי הספינות הראשונות שתוכננו באופן ייעודי עבור משפחות עם ילדים. הן מצוידות במספר מתקנים ייעודיים לעניין זה.

הספינה נבנתה בסגנון מסורתי - בעל שני מבני גשר (בניגוד למבנה אחד המקובל בספינות מודרניות). המבנה השני אינו משמש כמבנה גשר אלא כמועדון לבני נוער. מטרת בניית שני המבנים הייתה לתת לספינה מראה של ספינה משנות ה-20 וה-30 - תקופה בה מסעות היו פופולריים. מסיבה זו נבנו חלונות חדרי הספינה כחלונות עגולים שהיו מקובלים בעבר.

הספינה מעוצבת בסגנון אר נובו שהיה מקובל בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20.

==נתוני הספינה==
* טונאז': 83,000
* מקום רישום: איי בהאמה
* אורך: 294 מטרים
* רוחב סיפון: 32 מטרים
* שוקע: 7.7 מטרים
* מהירות שיוט: 21.5 קשרים
* מהירות מקסימלית: 24 קשרים
* חדרי אורחים: 875
* צוות: 945
* כמות דלק: 75,708 ליטרים

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20050429004435/http://disneycruise.disney.go.com/disneycruiseline/index אתר הבית של קווי ספנות דיסני]

קטגוריה:אוניות נוסעים