OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שגרירות אינדונזיה בבייג'ינג

שגרירות הרפובליקה של אינדונזיה בבייג'ינג (באינדונזית: Kedutaan Besar Republik Indonesia di Beijing Chinese, בסינית: 印度尼西亚共和国驻华大使馆) היא הנציגות הדיפלומטית של הרפובליקה של אינדונזיה ברפובליקה העממית של סין. השגרירות מאומנת גם למונגוליה.<ref></ref> אינדונזיה מחזיקה בשלושה קונסוליות בסין, הכפופות לשגרירות: גואנגג'ואו,<ref></ref> הונג קונג,<ref></ref> ושאנגחאי.<ref></ref> השגריר האינדונזי הראשון בסין היה ארנולד מונונטו (1953–1955).<ref></ref> השגריר הנוכחי, ג'אוהארי אורטמנגון, מונה על ידי הנשיא ג'וקו וידודו ב-20 בפברואר 2018.<ref></ref>

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים בין אינדונזיה לסין נוסדו ב-13 באפריל 1950.<ref></ref><ref></ref> ממשלת אינדונזיה מינתה את איסק מהדי משגרירות אינדונזיה בבנגקוק לבייג'ינג כדי להקים נציגות דיפלומטית.<ref></ref> מהדי מונה אז לממונה על היחסים עד הגעתו של השגריר האינדונזי הראשון בסין, ארנולד מונונטו.<ref name="kbribeijing1"></ref>

במהלך טיהור הקומוניסטים באינדונזיה שאחר ניסיון ההפיכה של תנועת 30 בספטמבר ב-1965 הידרדרו היחסים בין אינדונזיה לסין, וממשלת אינדונזיה האשימה את סין במעורבת בתנועה. ב-30 באוקטובר 1967 הקפיאה אינדונזיה את יחסיה עם סין.<ref></ref> המתיחות הייתה גבוהה קודם ניתוק הקשרים בין שתי המדינות. מספר הפגנות גדולות מול שגרירות אינדונזיה כולל באפריל כאשר "המונים מהפכניים" פרצו אל בניין השגרירות ובאוגוסט כאשר המשמרות האדומים הסתערו על השגרירות. תקריות אלימות פקדו גם את שגרירות סין בג'קרטה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> ממשלת אינדונזיה סברה ששגריר אינדונזיה בסין, ג'אווטו, נוטה לשמאל ואוהד את המפלגה הקומוניסטית של אינדונזיה. אזרחותו נשללה על ידי הממשלה על מנת למנוע ממנו לשוב לאינדונזיה.<ref></ref><ref></ref>

לאחר יותר מ-20 שנה של ניתוק, הודיעו אינדונזיה וסין ב-23 בפברואר 1989, כי שתי המדינות יחדשו את היחסים הדיפלומטיים ביניהם. הצהרה זו הוכרזה לאחר פגישה בין הנשיא סוהארטו ושר החוץ הסיני צ'יאן צ'ין בטוקיו, יפן, במהלך הלווייתו של הקיסר הירוהיטו.<ref></ref><ref name="asiansurvey"></ref> ב-3 ביולי 1990, הודעה משותפת שנחתמה בבייג'ינג קבעה כי ההתחלה מחדש הרשמית של היחסים הדיפלומטיים תחל ב-8 באוגוסט 1990.<ref></ref> השגריר האינדונזי הראשון בסין לאחר תחילת היחסים היה אבדוררחמן גונאדירדג'ה (1990–1994).<ref></ref>

הנציגות הראשונה בשנות ה-50 שכנה ברובע דונגצ'נג בבייג'ינג. לאחר חידוש היחסים ב-1990, מוקמה השגרירות ברובע צ'אויאנג. ביולי 2004 עברה השגרירות למיקומה הנוכחי בדונגז'ימנוואי דאג'י.<ref name="kbribeijing"><cite class="citation web cs1" data-ve-ignore="true">[https://web.archive.org/web/20071029004757/http://www.indonesianembassy-china.org/en/embassy_history.html "Embassy History"]. Embassy of the Republic of Indonesia in Beijing, China. Archived from [http://www.indonesianembassy-china.org/en/embassy_history.html the original] on 2007-10-29<span class="reference-accessdate">. Retrieved <span class="nowrap">2019-11-21</span></span>.</cite></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אינדונזיה: יחסי חוץ
אינדונזיה
קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
אנה מריה נגרה

"קובייה", [[גני תקווה, 2023]]
אנה מריה נגרה (ברומנית: Ana Maria Negară; נולדה ב-9 באוגוסט 1984) היא פסלת רומניה בינלאומית. אשר זוכת פרס אמני איגוד הפיסול של רומניה (2015).

== ביוגרפיה ==
נגרה קיבלה תואר ראשון (2008) ותואר שני (2010) בפיסול. היא בעלת תואר דוקטור באמנות חזותית מהאוניברסיטה הלאומית לאמנויות, ג'ורג' אנסקו , יאסי, רומניה (2014). בין השנים 2014–2016, עבדה כפרופסור אסיסטנט במחלקה לפיסול באוניברסיטת האמנויות, ג'ורג' אנסקו, יאסי. היא פרסמה מאמרים במגוון תיאוריות האמנות ובכתבי עת בינלאומיים. היא השתתפה במספר תערוכות קבוצתיות וזכתה במספר פרסים.

בשנת 2010, התקבלה כחברה באיגוד האמנים המקצועיים של רומניה .

בשנת 2012 שימשה בתור המנהלת האמנותית של הסימפוזיון הבינלאומי Gorj Fest בטרגו ז'יו, רומניה.

=== סימפוזיונים בינלאומיים בפיסול ===
* "VI-th" פוניבז', ליטא (2015)
* אסואן "21", מצרים (2016)
* דניזלי, טורקיה (2016)
* פסטיבל אמנות אוסטרקה, מצרים (2016)
* טהראן, איראן (2017)
* פאפוס, קפריסין (2017)
* דוחא, קטאר (2017)
* "אבן בגליל", מעלות-תרשיחא, ישראל (2018)
* "NICĂPETRE", בראילה, רומניה (2018)
* "דרך המשי", סוחאר, עומאן (2019)
* פריולי-ונציה ג'וליה, ונציה, איטליה (2019)
* ברוקלין, ארצות הברית (2019)
* "ים סוף", ג'דה, ערב הסעודית (2019)
* International Sculpture Symposium, פלוישט, רומניה (2020)

== תערוכות יחיד ==
* 2008, 2009 - "התערבות אמנותית", יאסי, רומניה
* 2013 - "בתוך", יאסי רומניה

== פסלים במרחב הציבורי ==
* קובייה ("Looking from freedom") - גני תקווה (2020)

== פרסים ==
* בשנת 2015 זכתה בפרס אמני איגוד הפיסול של רומניה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://negara.ro/ אתר הבית]
* [http://www.world-issa.com/members/detail.jspx?id=286 אנה מריה נגרה], באתר World-ISSA
* [https://riyadhart.sa/en/artists/ana-maria-negara/ אנה מריה נגרה], באתר Riyadh Art

קטגוריה:פסלות
קטגוריה:נשים רומניות
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1984
גבול איראן–ארמניה

מפת ארמניה, עם איראן בדרום
גבול איראן–ארמניה (בפרסית: مرز ارمنستان-ایران; בארמנית: Հայաստան–Իրան սահման) הוא גבול באורך 44 קילומטרים בין איראן לארמניה, העובר ממשולש הגבולות עם אזור נחצ'יבאן של אזרבייג'ן במערב ועד למשולש עם אזרבייג'ן עצמה במזרח.<ref></ref>

== תיאור ==
הגבול מתחיל במערב במשולש הגבולות המערבי עם נחצ'יבאן, אזרבייג'ן, ועובר לאורך נהר אראס אל הגבול המשולש המזרחי עם אזרבייג'ן. מזרחה לנקודה זו הגבול ממשיך לאורך האראס מזרחה.

== היסטוריה ==
במהלך המאה ה-19 היה הקווקז נתון במחלוקת בין האימפריה העות'מאנית, פרס ורוסיה, שהתרחבה דרומה.<ref name="IBS025"></ref> עד מלחמת רוסיה–פרס (1804–1813) והסכם גוליסטן שאחריה רכשה רוסיה את עיקר אזרבייג'ן של ימינו וחלקים מארמניה.<ref name="IBS025" /><ref>John F. Baddeley, "The Russian Conquest of the Caucasus", Longman, Green and Co., London: 1908, p. 90</ref> הגבול המודרני בין איראן ואזרבייג'ן נמשך (למעט קטע נחצ'יבאן) לבין איראן וארמניה. בעקבות מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828) והסכם טורקמנצ'אי נאלצה פרס לוותר על נחצ'יבאן ושאר חלקי ארמניה לרוסיה. האראס הוארך כגבול עד למשולש הגבולות עם האימפריה העות'מאנית, ובכך השלים את מה שיהפוך לגבול אזרבייג'ן–איראן.<ref name="IBS025" /><ref>Gavin R.G. Hambly, in The Cambridge History of Iran, ed. William Bayne Fisher (Cambridge University Press, 1991), pp. 145-146</ref><ref name="CIA-1951"></ref>

במהלך מלחמת העולם הראשונה ערכו הקומוניסטים הרוסים מהפכה מוצלחת ב-1917, בעוד שעמי דרום הקווקז הכריזו על הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של עבר הקווקז ב-1918. חילוקי דעות פנימיים הובילו לעזיבה של גאורגיה את הפדרציה במאי 1918, ואחריה זמן קצר לאחר מכן פרשו גם ארמניה ואזרבייג'ן. מעצם שמה גרמה אזרבייג'ן העצמאית החדשה למתיחות עם פרס, שכן נראה היה שהיא מרמזת על תביעה לאזור אזרבייג'ן באיראן. בשנת 1920 פלש הצבא האדום הרוסי לאזרבייג'ן וארמניה וסיים את עצמאותן. שתי המדינות, יחד עם גאורגיה, שולבו ב בתוך ברית המועצות, לפני שהופרדו ב-1936.

ועידת גבול בין איראן לברית המועצות ב-1954 ערכה כמה התאמות קטנות לאורך הגבול, לטובת איראן. לאחר מכן החל תיחום השטח, כאשר הסכם סופי נחתם ב-1957.

לאחר התפרקות ברית המועצות ב-1991 קיבלה ארמניה עצמאות וירשה את החלק שלה בגבול איראן–ברית המועצות.

== מעברי גבול ==
מעבר הגבול המרכזי נמצא בנורדוז-אגאראק.<ref name="auto1"></ref>

== ראו גם ==
* יחסי איראן–ארמניה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

ארמניה
איראן
קטגוריה:איראן: גאוגרפיה
קטגוריה:ארמניה: גאוגרפיה
דונלד מקמונגל

דונלד מקמונגל (באנגלית: Donald Ray McMonagle; נולד ב-14 במאי 1952, פלינט) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א.

==ביוגרפיה==
דונלד מקמונגל נולד בעיר פלינט שבמדינת מישיגן. לאחר סיום בית הספר הוא למד תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית וקיבל את התואר בשנת 1974. בשנת 1975 הוא סיים קורס טיס ונשלח לקוריאה הדרומית כטייס "מקדונל דאגלס F-4 פנטום". בשנת 1981 הוא סיים קורס טייסי ניסוי בהצטיינות. בשנים 1982–1985 מקמונגל היה מעורב בקידום פרויקט מטוס "ג'נרל דיינמיקס F-16 פייטינג פלקון".

בשנת 1985 הוא סיים לימודי תואר שני בהנדסת מכונות.

==שירות בתחום החלל==
בשנת 1987 מקמונגל נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. בשנת 1991 הוא השתתף במשימת STS-39 כטייס של מעבורת החלל אטלנטיס (מייקל קואוטס היה מפקד צוות). המשימה פעלה לפי תוכנית של מחלקת ההגנה של ארצות הברית. במשימת STS-54 בשנת 1994 (ג'ון קספר היה מפקד צוות) הוא היה טייס צוות של מעבורת החלל אנדוור. במהלך המשימה שוחרר למסלול לוויין TDRS-F. בשנת 1995 מקמונגל היה מפקד צוות של STS-66 במעבורת החלל אנדוור. המשימה פעלה לפי תוכנית של חקר כדור הארץ תוך ניצול של מערכת ATLAS 3.

בשנת 1997 מקמונגל מונה למנהל שיגורים במרכז החלל קנדי. בשנת 2000 הוא עזב את נאס"א.

==לאחר נאס"א==
לאחר פרישה מנאס"א מקמונגל השתלב בתעשיית החלל.

בשנת 2003 מקמונגל סיים לימודי מינהל עסקים באוניברסיטת מישיגן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/mcmonagle_donald.htm ביוגרפיה]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
מריגו

מריגו (בצרפתית: Marigot) היא העיירה הראשית ובירת סן מרטן, קולקטיב מעבר לים של צרפת באי הקריבי סן מרטן.

== היסטוריה ==
ימין
מקור השם מריגו בצרפתית הוא ביצה, שכן מריגו הייתה בתחילה כפר דייגים ששכן על ביצה. היא הפכה לבירה בתקופת שלטונו של לואי השישה עשר, מלך צרפת, שבנה את מבצר סן לואי על גבעה ליד מפרץ מריגו. כיום, הבניין הזה נחשב לחשוב ביותר במריגו.

כנסייה על שם מרטין מטור נבנתה בעיר בשנת 1941.

מריגו ממוקמת בחוף המערבי של האי סן מרטן. היא משתרעת מהחוף למערב, לאורך מפרץ מריגו והגבעות הפנימיות של האי ממזרח. בדרום מערב היא גובלת במפרץ סימפסון.

=== אקלים ===
למריגו אקלים סוואנה טרופי (סימון שיטת קפן: Aw), עם מזג אוויר חמים עד חם ולח לאורך כל השנה. כמות המשקעים - המופחתת על ידי צל הגשם של ההרים ממזרח - אינה קיצונית כמו ברוב המקומות בעלי אקלים מסוג זה, כאשר השיא מתרחש מאוגוסט עד נובמבר עקב סופות הוריקן.

== תחבורה ==
את העיר משרת נמל התעופה הנסיכה יוליאנה שעל יד פיליפסבורג, בירת החלק ההולנדי של האי, סנט מארטן, וכן נמל התעופה ל'אספרנס שבחלק הצרפתי. מהאי ישנה מעבורת לבלווינג פוינט, אנגווילה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://about-saintmartin.com/marigot/ מדריך תיירות לסן מרטן]
* [http://www.geographia.com/st-martin/smpnt01.htm www.geographia.com, סן מרטן]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הקריביים: ערי בירה
קטגוריה:סן מרטן
קטגוריה:צרפת: ערים
רפואה עודפת

רפואה עודפת (איבחון יתר, טיפול יתר) היא כל פעולה רפואית שלא תעזור למטופל ולפעמים גם תזיק לו. המונח כולל בין השאר איבחון יתר, טיפול יתר,<ref name=":0"></ref> מדיקליזציה.<ref></ref> המונח מתייחס לטיפול רפואי רב מדי, כזה שניתן למטופל בלי שיהיה בו צורך וכן פעולות רפואיות שעלותן גבוהה מהראוי.<ref name="Perfect Storm"></ref>

טיפול יתר כולל התערבויות רפואיות מיותרות, למשל במצבים בהם לא צפוי יתרון משמעותי מההתערבות הרפואית. וכן הימנעות מטיפולים מסוימים בשל שיקולי עלות.<ref></ref> לעיתים הגורמים המשלמים עוסקים יותר בעלות הטיפול ופחות ביעילותו ובחיוניותו.

== הסיבות לרפואה עודפת ==
לרפואה עודפת יכולים להיות גורמים שונים:
* חשש מתביעות - הגורם העיקרי לרפואה עודפת הוא החשש של הרופא מתביעה עתידית במקרה של כישלון באבחנה או בהתאמת הטיפול.
* ריצוי מטופלים - מטופלים רבים יוצאים מנקודת הנחה שיש להם בעיה ועל הרופא לפתור אותה, לכן הם יהיו רגועים יותר כאשר יקבלו הפנייה לטיפול או בדיקה למרות שמצבם הרפואי אינו מצריך זאת.
* הסתמכות על מיכשור טכנולוגי - עם ההתקדמות הטכנולוגית הרופאים נוטים להסתמך על תוצאות של בדיקות מכונה ופחות על האינטואיציה הטבעית.
* תעמולה של ארגוני תרופות ומיכשור רפואי - תעשיית הבריאות מעוניינת לשכנע אנשים להשתמש ביותר ויותר מוצרים ובדיקות.
* מדיקליזציה – מצבים שבעבר לא נחשבו למחלות מוכנסים לקטגוריה שדורשת טיפול.

== הנזקים מרפואה עודפת ==
בארצות הברית נמצא שכ-30 אחוז מהטיפולים הרפואיים הם בלתי נחוצים.<ref></ref>

כאשר מאבחנים מחלות שלא לצורך נגרמים לאנשים נזקים נפשיים, גופניים ומשפחתיים. איבחון כזה אף גורם להוצאות כספיות גבוהות שלא לצורך, הן לגבי המאובחנים והן לגבי מערכת הבריאות.<ref name=":0" />

== דרכים להימנע מרפואה עודפת ==
במסמך "מניעת אבחון יתר וטיפול יתר – נייר עמדה"<ref name=":0" /> מוצעות דרכים להימנע מפעילויות מיותרות ברפואה:

יש לקיים קבוצת התייחסות שתאפשר לוודא כי הטיפול המוצע אכן מוצדק מחקרית.

חשוב לוודא כי משך הזמן שהטיפול אמור לקחת אכן מוצדק. גורם זה מתייחס למשל לזקנים או חולים קשים עם תוחלת חיים קצרה, שקיימת סכנה שילכו לעולמם לפני שהטיפול יושלם.

כמו כן חשוב שלצד המלצות "עשה" לטיפולים קיימות המלצות "אל תעשה".

בנוסף לאלה – חשוב לשתף את המטופלים בשיקול הדעת לגבי הטיפולים המוצעים. כיום קיימות תוכנות שעוזרות להגיע להחלטה משותפת כזאת.

== עצות למטופלים ==
בספר "רופאים – איך הם חושבים: על חשיבות הדיאלוג בין הרופא למטופל" מאת ג'רום גרופמן מופיעות כמה עצות למטופלים, כדי להפחית רפואה עודפת שמקורה בשגיאות ובקונספציות מוטעות של רופאים.

תשאלו את הרופאים: מה עוד יכול לגרום לכך? שאלה זו עוזרת לרופאים להימנע מפתרון ראשוני ופשוט שעולה על דעתם ומעודדת אותם לשקול מגוון רחב יותר של אפשרויות.

תשאלו האם יש משהו שנראה לא מתאים לאבחנה הזאת? שאלה זו יכולה למנוע הטיית אישוש (נטייה להעדיף מידע שמאשר אמונות קודמות, תוך הזנחת מידע שתומך באפשרויות חלופיות), ולהוביל את הרופאים לחשיבה רחבה יותר.

תשאלו האם ייתכן שיש לי יותר מבעיה אחת? לעיתים קיימות הפרעות מרובות בו-זמנית והן יכולות לגרום לתסמינים מבלבלים.

ספרו ממה אתם הכי מודאגים. כך תפתחו פתח להרגעה (אם הדאגה לא סבירה) או לבדיקה יותר מעמיקה (אם הדאגה סבירה).

ספרו מחדש את הסיפור מההתחלה. תוכלו להעלות פרטים שהשמטתם בפעם הראשונה, או שניסוח שונה או הקשר אחר עשויים להפוך את המצב למובן יותר (בעיקר כאשר הטיפול לא הועיל או שיש סיבה כלשהי להאמין שהאבחנה שגויה).

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלת בריאות
קטגוריה:רפואה
סדרת קולנוע

סדרות קולנוע היו סדרות של פרקים או של סרטים קצרים במסגרת עלילתית אחת, ששודרו בבתי קולנוע במחצית הראשונה של המאה ה-20, טרם הפיכת מקלט הטלוויזיה למוצר ביתי נפוץ. כיום כבר אין מציגים בקולנוע סדרות, ואת מקומו תפסו מזמן מכשירי הטלוויזיה, וכיום גם המחשבים, הטלפונים החכמים ודומיהם.

== שידור תכנים מוסרטים ==
מכשירי הטלוויזיה, שהטכנולוגיה שאפשרה את פעולתם הייתה קיימת כבר בתחילת המאה ה-20, הפכו נפוצים בבתי מגורים רק במחצית השנייה של המאה ה-20, לאחר מלחמת העולם השנייה. לפיכך, במחצית הראשונה של המאה ה-20, היווה הקולנוע את אמצעי תקשורת ההמונים היחיד לשידור תוכן מוסרט, ולכן נהגו לשדר באולמות הקולנוע, מלבד סרטים, גם תכנים אחרים, בהם סדרות.

== מאפיינים ==
במונחים בני ימינו, בשפה חופשית, ניתן להגדיר את סדרות הקולנוע כ״סדרות טלוויזיה ששודרו בקולנוע״. כמו בסדרות טלוויזיה בנות ימינו, גם בסדרות הקולנוע מקובל היה להציג פרק חדש מדי שבוע, והסדרה כולה היוותה רצף עלילתי אחד. להבדיל מסדרות סרטים, לא היה מדובר בסרט חדש באורך מלא ששודר מדי שבוע (עניין מורכב ויקר מדי אפילו בימינו), אלא בפרקים, לפעמים קצרים מאוד (גם רבע שעה), ששודרו מדי שבוע בבתי הקולנוע, בדומה לפרקי סדרת טלוויזיה כיום. ניתן לראות את סדרות הקולנוע גם כ״סדרות סרטים של סרטים קצרים״.

לרוב שודר פרק בסדרת קולנוע לפני או אחרי סרט קולנוע באורך מלא, והיה בכך יתרון כפול, שכן מצד אחד הסרט העיקרי היווה את ההצדקה ללכת לקולנוע למי שטרם הכיר את סדרת הקולנוע המשודרת, ומצד שני, הרצון לצפות בפרק הבא בסדרת קולנוע אליה נחשף הצופה, היווה סיבה מבחינתו להמשיך לפקוד את בתי הקולנוע בקביעות, אף מדי שבוע במשך מספר חודשים.

==ראו גם==
* סרטי באטמן - סדרות קולנוע - שתי סדרות קולנוע משנות ה-50 (כשני עשורים לפני סרט באטמן הראשון)
* יומן קולנוע - יומן חדשות שבועי שהיה נהוג לשדר בקולנוע
* סדרת טלוויזיה - צורת השידור העיקרית לסדרות מאז שהטלוויזיה הפכה נפוצה
* סדרת רשת - סדרות המשודרות באינטרנט
* סרט באורך מלא

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קולנוע
קטגוריה:מינוחים בקולנוע
קטגוריה:סדרות טלוויזיה
אלכסנדר רנצ'ימן

אלכסנדר רנצ'ימן (באנגלית: Alexander Runciman; 15 באוגוסט 1736 – 4 באוקטובר 1785) היה צייר סקוטי של נושאים היסטוריים ומיתולוגיים. הוא היה אחיו הבכור של ג'ון רנצ'ימן, שהיה גם צייר.<ref>Duncan Macmillan, "Runciman, Alexander (1736–1785)", Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד באדינבורו, ולמד באקדמיית פוליס, גלאזגו. מ-1750 עד 1762 הוא למד אצל צייר הנוף רוברט נורי, לאחר מכן הפך לשותף בחברה המשפחתית נורי. הוא גם עבד כצייר במה עבור התיאטרון המלכותי באדינבורו.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Runciman, Alexander". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.</ref>

בשנת 1767 נסע לרומא, שם בילה חמש שנים. אחיו ג'ון התלווה אליו, אך מת בנאפולי בחורף 1768–69. במהלך שהותו של רנצ'ימן באיטליה התוודע לאמנים נוספים כמו הנרי פוסלי. מאמציו הראשונים של רנצ'ימן היו בציורי נוף לאחר מכן הוא פנה לנושאים היסטוריים ודמיוניים.

בשובו מאיטליה לאחר תקופה קצרה בלונדון, שם הציג ב-1772 באקדמיה המלכותית, הוא התיישב באדינבורו, והתמנה למאסטר של האקדמיה. הוא זכה לפטרונות של סר ג'יימס קלרק, שאת האולם שלו בבית פניקויק עיטר בסדרה של נושאים מאת אוסיאן שקיבלה השראה מתמונות האיליאדה של הצייר גאווין המילטון.<ref>Macmillan, Duncan (1984), Scottish Painting: Ramsay to Raeburn, in Parker, Geoffrey (ed.), Cencrastus No. 17, Summer 1984, pp. 25 - 29,</ref> הוא גם יצר ציורים דתיים שונים ועיטר מזבח בכנסייה האפיסקופלית של קאוגייט, אדינבורו. כמו כן צייר תמונות מהמיתולוגיה. הוא נהנה ממוניטין טוב כצייר נוף עוד בחייו.

רנצ'ימן מת באדינבורו ונקבר בחצר הכנסייה קנונגייט. הקבר אינו מסומן אך לוח אבן הוקם על ידי ה-RSA בשנת 1866 על הקיר הפונה מערבה של הכנסייה לזכרו ולזכר אחיו ג'ון שמת בנאפולי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="220">
File:Alexander Runciman (1736-1785) - A View near Perth, Landscape from Milton's 'L'Allegro' - NG 2722 - National Galleries of Scotland.jpg
File:Alexander Runciman (1736-1785) - Agrippina Landing at Brundisium with the Ashes of Germanicus - NG 2544 - National Galleries of Scotland.jpg
File:Alexander Runciman (1736-1785) - The Death of Dido - NG 2543 - National Galleries of Scotland.jpg
File:Alexander Runciman - Italian River Landscape with a Hermit - NG 790 - National Galleries of Scotland.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1736
קטגוריה:נפטרים ב-1785
מונגומו

מונגומו (בספרדית: Mongomo) היא עיירת גבול המשמשת כבירת מחוז ולה־נסאס במזרח גינאה המשוונית. נכון לשנת 2012 אוכלוסייתה מונה 7,251 תושבים, ובסך הכול באזור שמסביבה כ־53,500 תושבים.

== גאוגרפיה ==
העיירה ממוקמת במזרח גינאה המשוונית, על הגבול עם גבון. כ־29 קילומטרים ממזרח לה נמצאת העיר אויים, כ־53 קילומטרים מערבה נמצאת העיר סיודאד דה לה פאס וכ־57 קילומטרים צפונה נמצאת העיר אבביין. עקב מיקומה של המדינה באפריקה הטרופית, האקלים בה הוא אקלים סוואנה טרופי (Aw לפי שיטת קפן).

== דמוגרפיה ==
נכון לשנת 2012 מתוגררים בעיירה מעל 7,200 תושבים, ובאזור המטרופוליני מעל 53,000 תושבים. אוכלוסיית העיירה הכפילה את עצמה פי 3 בין 1983 ל־2010.<ref></ref>
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!אוכלוסייה
|-
|1983
|2,370
|-
|2001
|5,791
|-
|2010
|7,089
|-
|2012
|7,251
|}

== תחבורה ==
בעיירה קיים מעבר גבול לכיוון העיר אויים בגבון. אותו כביש ממשיך מערבה אל הערים סיודאד דה לה פאס ובאטה. כביש נוסף מחבר אותה עם אבביין, ומשם ניתן להמשיך צפונה לקמרון. בנוסף קיים בעיירה מנחת בעל מסלול טיסה סלול.

== ספורט ==
בעיירה קיימת קבוצת הכדורגל דפורטיבו מונגומו המשחקת בליגת העל המקומית. נכון ל־2023 היא זכתה ב־4 אליפויות, האחרונה שבהן בעונת 2021/2022. בנוסף, העיירה אירחה חלק ממשחקי גביע אפריקה לאומות 2015.<ref></ref>

== ילידי המקום ==
* פרנסיסקו מסיאס נגמה (1924–1979) – נשיא גינאה המשוונית לשעבר
* תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו (נולד ב־1942) – נשיא גינאה המשוונית המכהן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גינאה המשוונית: ערים
דו"ח האושר העולמי

מפת העולם לפי דו"ח האושר העולמי לשנת 2023
דו"ח האושר העולמי הוא דו"ח שמפורסם על ידי הרשת לפיתוח פתרונות בני קיימא של האו"ם על בסיס נתוני סקר עולמי של חברת גאלופ. הסקר בוחן את מידת האושר והרווחה ברחבי העולם ומתבסס על פרמטרים כמו תמ״ג לנפש, חינוך, תוחלת חיים ושחיתות. הסקר מתפרסם בכל שנה ביום האושר הבין-לאומי, 20 במרץ.

בדו"ח שמשקף את התקופה שבין 2021 ל-2023 ופורסם במרץ 2024 מדורגת פינלנד, בפעם השביעית ברציפות, בראש הרשימה, וישראל מדורגת במקום החמישי. בקרב צעירים בני 30 ומטה, מדורגת ישראל במקום השני בעולם.

== היסטוריה ==
ביולי 2011 אימצה העצרת הכללית של האו"ם את החלטה 65/309, "Happiness: Towards a Holistic Definition of Development", שמזמינה את מדינות האו"ם למדוד את אושר תושביהן ולהשתמש בנתונים אלה להובלת מדיניות ציבורית. באפריל 2012 התקיימה פגישה בנושא בראשות באן קי-מון ו, ראש ממשלת בהוטן - מדינה שבה כבר שימש האושר הלאומי הגולמי כמדד העיקרי של התפתחות ושל הישגי הממשל, במקום התוצר הלאומי.

דו"ח האושר העולמי הראשון פורסם ב-1 באפריל 2012. ב-2013 פורסם דו"ח האושר העולמי השני, וב-2015 השלישי. מאז 2016 מפורסם הדו"ח על בסיס שנתי.

במרץ 2023 דורגה ישראל במקום הרביעי.

== מתודה ==
הדו"ח סוקר ומשקלל ששה תחומים מרכזיים: הכנסה, תוחלת חיים בריאה, תמיכה חברתית, חירות, אמון ונדיבות, בהתבסס על סקר של מדגם מייצג מכל מדינה.<ref></ref> הנסקרים מתבקשים לדרג את איכות חייהם בסולם של 0 עד 10. הנתונים משתקללים מאוחר יותר עם משתנים נוספים, כגון התמ"ג לנפש ותוחלת החיים בכל מדינה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדדים
ג'ורג' פול צ'למרס

ג'ורג' פול צ'למרס באנגלית: George Paul Chalmers (1833–1878) היה צייר נוף, דיוקנאות וימי סקוטי.

== ביוגרפיה ==
צ'למרס נולד במונטרוז, בנו של קפטן של ספינה. ובגיל עשרים החל ללמוד באקדמיה לאמנות באדינבורו אצל רוברט סקוט לאודר. הוא החל לצייר דיוקנאות כולל אלה של אמנים רבים כמו יוזף ישראלס (1824–1911) "האמן ההולנדי המוערך ביותר במחצית השנייה של המאה התשע-עשרה", אשר צויר יחד עם יו קמרון, וציירי הדיוקנאות ויליאם מקטאגרט (1835– 1911) וג'ון פטי (1839–1893).

הוא גם צייר את מראה הפנים של בתים וקוטג'ים כמו ציירי מושבת האמנים קרנברוק וכמה ציירים הולנדים, ופנה לנופים ולנופי ים מאוחר יותר בקריירה שלו. הטובים שבהם הם "סוף הקציר" (1873), "מים זורמים". (1875), ו"האגדה" (הגלריה הלאומית של סקוטלנד, אדינבורו). הוא הפך למקורב (1867) וחבר מן המניין (1871) באקדמיה המלכותית הסקוטית. <ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Chalmers, George Paul". Encyclopædia Britannica. Vol. 5 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 809.</ref>

חייו נקטעו בשנת 1878 כאשר נשדד באלימות ליד כיכר שרלוט באדינבורו ומת כתוצאה מפציעותיו. הוא נחשב אז כאחד האמנים הסקוטים החשובים ביותר בתקופתו.

הוא ועבודתו הונצחו בכרך גדול שנכתב ונערך על ידי אדוארד פינינגטון. כרך זה הופק בשיתוף פעולה עם פטרונו, ג'ורג' ב. סימפסון. הוא היה אחד המורים של הצייר הימי הסקוטי ג'יימס קמפבל נובל (1846–1913). דיוקן של צ'למרס צויר על ידי צייר הדיוקנאות ג'ון פטי, התלוי בגלריה הלאומית לפורטרטים, לונדון .<ref>Portrait of Chalmers by John Pettie, National Portrait Gallery</ref> לצ'למרס יש למעלה מ-65 ציורי שמן בבעלות ציבורית בבריטניה.<ref>68 artworks by or after George Paul Chalmers at the Art UK site</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="250">
 File:George Paul Chalmers (1833-1878) - An Old Woman - NG 1891 - National Galleries of Scotland.jpg
File:George Paul Chalmers (1833-1878) - The Young Cavalier - 1246538 - National Trust.jpg
File:George Paul Chalmers - Robert Hutchison Esq. portrait.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1833
קטגוריה:נפטרים ב-1878
ניגון הקאפעליע

ניגון הקאפעליע (בעברית: ניגון המקהלה) הוא ניגון חב"ד ללא מילים, מסוג "הניגונים המכוונים", אשר הולחן בידי מקהלת אדמו"ר האמצעי, חסידי רבי דובער שניאורי, אשר נקראו ביידיש 'דער מיטעלער רבינ'ס קאפעליע' ובקיצור 'הקאפעליע'.

== רקע ותיאור==
מקהלת "הקאפעליע" שחיברה את הניגון היו קבוצה של חסידי חב"ד אשר פעלו כמקהלה במשך עשר שנים, במהלכם שרו וניגנו בפני רבי דובער שניאורי. ניגון זה הוא הכי מזוהה עם המקהלה.

הניגון על תוויו נדפס ב'קובץ ליובאוויטש' בשנת תש"ה, ולאחר מכן בשנת תש"ט, בספר הניגונים בתור ניגון י"ב (12).

== ניתוח מוזיקלי ==
"הקאפעליע" הוא ניגון ארוך בעל ארבע תנועות, ונושא משמעות עמוקה בעבודת השם. רבי יוסף יצחק שניאורסון פירש כי ארבעת החלקים בניגון הם כנגד ארבע דרגות בתהליך עבודת השם. לפי חוקר הניגונים לב לייבמן, בחלק מסוים מהניגון יש הליך צלילים דומה לניגון ארבע בבות שהלחין רבי שניאור זלמן מלאדי.

הניגון הוא מהסוג "הניגונים המכוונים", וכאשר הרבי מלובביץ' השביעי, רבי מנחם מנדל שניאורסון, ניגן בהתוועדויותיו עם החסידים את סדר ניגוני אדמו"רי חב"ד, ניגנו את ניגון זה כניגון אדמו"ר האמצעי.

== ביצועים מוזיקליים ==
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע השיר באלבום "ניגוני חב"ד" 2 של ניח"ח. בשנת 1998 הופיע באלבום "אוצר ניגוני חב"ד 2" בהשתתפות הגיטריסט אבי סינגולדה ופטר ורטהיימר (חליל וסקסופון). ב־2006 הופיע באלבום "פסנתר עם נשמה" של ירון גרשובסקי, וב־2010 הופיע באלבום "עצם הנשמה 2" של הזמר יאיר כלב.

ב־2018 הופיע באלבום "הניגונים" בעיבוד משה לאופר ובביצוע הזמר יוני שלמה, וב־2022 בוצע על ידי נמואל הרוש.

== ראו גם ==
* ניע זשוריצי כלופצי

== קישורים חיצוניים ==
* 
* לב לייבמן, [http://nichoach.blogspot.com/2021/05/blog-post_27.html ניגון הסתערות: ניגון הקאפעליע של אדמו"ר האמצעי]
* לב לייבמן, [http://nichoach.blogspot.com/2016/12/4.html ניגון המקהלה: 4 אסטרטגיות לכיבוש יעדים]

==ביאורים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניגוני חב"ד
שלמה קרליבך (משגיח)

הרב שלמה קרליבך (17 באוגוסט 1925, כ"ז באב ה'תרפ"ה - 21 ביולי 2022, כ"ב בתמוז תשפ"ב) היה משגיח בישיבת רבינו חיים ברלין ומחבר ספרי המחשבה 'משכיל לשלמה'.

==ביוגרפיה==
נולד בהמבורג, גרמניה לרב יוסף צבי קרליבך שהיה רבה של העיר.
בשנת 1941 גורשו כל יהודי המבורג למחנה הריכוז יונגפרנהוף בלטביה, בשואה איבד את הוריו ושלוש מאחיותיו, ארבע האחיות הגדולות ממנו ניצלו מהשואה וברחו לבריטניה ולארץ ישראל, ב־1945, לאחר שעבר תשעה מחנות ריכוז שונים, שוחרר קרליבך והיגר לארצות הברית, שם נכנס ללמוד בישיבת רבינו חיים ברלין והתקרב לרב יצחק הוטנר, בין השנים תשט"ז לתשכ"ד למד עמו בחברותא ספרא דצניעותא עם ביאור הגר"א, לימים הודפסו סיכומי לימוד משותף זה בספר מיוחד. לאחר נישואיו מונה לר"מ בישיבת זיכרון מלך בסטטן איילנד בניו יורק, תפקיד בו שימש כחמש עשרה שנים.

בשנת 1964 עזב רבי אביגדור מילר את ישיבת רבינו חיים עוזר והרב קרליבך נקרא על ידי רבו הרב יצחק הוטנר למלא את מקומו כמשגיח הישיבה, בתפקיד זה כיהן במשך שתים עשרה שנה, עם עליית הרב יצחק הוטנר לישראל הוא הותיר את ראשות הישיבה לרב אהרן שכטר, בשנת 1977 התגלע סכסוך סביב השליטה בישיבה בינו לבין הרב קרליבך, והגישה לישיבה נשללה מהרב קרליבך, שסירב לוותר על תואר משגיח הישיבה, הרב הוטנר טען שאם לרב קרליבך יש טענות על הנהלת הישיבה, הרי שהן מופנות אליו ולא לתלמידיו - מנהלי הישיבה בפועל. לאחר פטירת הרב הוטנר זימן הרב קרליבך את ראשי הישיבה לדין תורה אצל רבי משה פיינשטיין, ובהכרעתו שמר הרב קרליבך על תוארו כמשגיח הישיבה, על אף שבפועל לא נשא בישיבה שום תפקיד.

על תקופה זו כתב

לאחר שהפסיק למסור שיחות בישיבה התמקד הרב קרליבך בכתיבת ספריו 'משכיל לשלמה' ובכתיבת הביוגרפיה של אביו 'איש יהודי'.

נודע בכושר דיבורו ושיחותיו ריתקו אליהן אלפי שומעים, והקלטות שיחותיו נמכרו באלפי עותקים, הרב קרליבך מסר גם שיחות רבות בסמינרים ובבתי יעקב בכל רחבי ארצות הברית.
נפטר בכ"ב בתמוז תשפ"ב ונקבר למחרת בהר המנוחות בירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משגיחים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת רבי חיים ברלין
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
אדוארד ניקולס

סר אדוארד ניקולס (אנגלית: Edward Nicholas; 4 באפריל 1593 – 1 בספטמבר 1669) היה פוליטיקאי אנגלי שכיהן כמזכיר המדינה של ממלכת אנגליה תחת המלכים צ'ארלס הראשון וצ'ארלס השני.
== חייו ==
ניקולס היה מתומכי המלוכה בעת מלחמת האזרחים האנגלית והאחראי על הסדרי הכניעה של המלך לסקוטים במאי 1646 וכניעת אוקספורד ביוני אותה שנה. במסגרת הסכמים אלו גלה לצרפת. במסגרת הרסטורציה האנגלית שב לאנגליה.

החוברת שחיבר "An Apology for the Honorable Nation of the Jews" (בתרגום חופשי: "כתב-הגנה על אומת היהודים הנכבדה") קראה לאפשר את יישובם מחדש של היהודים באנגליה , לראשונה שלא כחלק מתוכנית נוצרית להמרת דתם של היהודים, בניגוד לתומכים אחרים של היישוב מחדש, כמו ג'ון סדלר , ג'ון דורי , יו פטר , הבישוף תומאס ברלו ואפילו 'ידיד ישראל' כמו הנרי ג'סי . מסמך זה צוטט בידי מנשה בן ישראל במנשר 'פניות צנועות' (Humble Addresses) ששלח לאוליבר קרומוול ואחר כך הדפיס לכלל הציבור בלונדון כדי ליצור דעת קהל עבור אישור התיישבות היהודים מחדש בבריטניה. מאמצים שנחלו כישלון.

זמן קצר אחרי שובו לכהונת מזכיר המדינה, הפעם במשותף עם ויליאם מוריס , נאלץ לפרוש. הוא התגורר באחוזה באזור הכפרי עד מותו ב-1669.

==קישורים חיצוניים==
* הערך [https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclopædia_Britannica/Nicholas,_Sir_Edward ניקולס, אדוארד] ב 
* הערך [https://en.wikisource.org/wiki/Dictionary_of_National_Biography,_1885-1900/Nicholas,_Edward ניקולס, אדוארד], בתוך Dictionary of National Biography (DNB) 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכיר המדינה (ממלכת אנגליה)
קטגוריה:ילידי 1593
קטגוריה:נפטרים ב-1669
קז'ימייז' דיינה

קז'ימייז' דיינה (בפולנית: Kazimierz Deyna, 23 באוקטובר 1947 – 1 בספטמבר 1989) היה כדורגלן עבר פולני, ששיחק בעמדת הקישור. דיינה רשם 97 הופעות במדי נבחרת פולין.

== קריירה ==
קז'ימייז' דיינה החל את קריירת הכדורגל שלו בשנת 1958, כששיחק כשחקן נוער במועדון וולקניארז סטארוגארד גדנסקי. בשנת 1966, הוא שיחק בל.ק.ס לודז',ולאחר זמן קצר עבר ללגיה ורשה. דיינה הפך במהרה לאחד השחקנים החשובים ביותר של לגיה, וב-1969 וב-1970 זכה עם הקבוצה באליפות פולין.

ב-24 באפריל 1968, ערך דיינה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פולין במשחק נגד נבחרת טורקיה. הוא זכה במדליית הזהב באולימפיאדת הקיץ 1972 במינכן, ובמקום השלישי בגביע העולם בכדורגל 1974. הוא גם היה מלך השערים של המשחקים האולימפיים ב-1972, עם תשעה שערים. הוא דורג במקום השלישי בכדורגלן השנה באירופה לשנת 1974.

לאחר הופעותיו במונדיאל 1974, כמה מהקבוצות הבכירות של אירופה, כמו סנט אטיין, מילאן, אינטר מילאן, מונקו, ריאל מדריד ובאיירן מינכן, ניסו לרכוש את שירותיו, אולם המשטר הקומוניסטי בפולין מנע ממנו לעבור למערב אירופה, ולכן הוא נשאר בלגיה ורשה. ריאל מדריד הייתה כל כך נחושה לרכוש את דיינה שהיא שלחה את המדים שלה לוורשה עם שמו ומספרו "14". ב-1978 שימש בתור קפטן הנבחרת הפולנית בגביע העולם בכדורגל בארגנטינה.

בשנת 1978 עבר לדיינה למנצ'סטר סיטי האנגלית. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנובמבר 1978. דיינה סבל מפציעות רבות במהלך תקופתו בקבוצה, אותה הוא עזב בינואר 1981 לאחר שרשם במדיה 43 הופעות בלבד בהן כבר 13 שערים.

דיינה היגר לארצות הברית, שם חתם בסן דייגו סוקרס מה-NASL בינואר 1981. באותה השנה השתתף בסרט "הבריחה לניצחון" בתור פול וולצ'ק.

ב-1989, דיינה נהרג בתאונת דרכים בסן דייגו, קליפורניה, בהיותו בן 41.

בשנת 1994, דיינה נבחר לכדורגלן הפולני הגדול בכל הזמנים על ידי התאחדות הכדורגל הפולנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פולנים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני לגיה ורשה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1947
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1989
חמזה יוסף

חַמְזה הארוּן יוּסף (באנגלית בריטית: Humza Haroon Yousaf; נולד ב-7 באפריל 1985) הוא פוליטיקאי סקוטי, שעמד בראש המפלגה הלאומית הסקוטית (SNP) וכיהן בתפקיד הסקוטי הציבורי הבכיר ביותר, כשר הראשון (ראש השרים) של ממשלת סקוטלנד בין מרץ 2023 לאפריל 2024.

==ביוגרפיה==
יוּסף נולד, גדל והתחנך בגלאזגו שבסקוטלנד, הממלכה המאוחדת, כבן למשפחת מהגרים מוסלמים. אביו נולד בפנג'אב שבפקיסטן, והיגר לממלכה המאוחדת בשנות ה-60. אימו נולדה בניירובי בירת קניה, אף היא בת למשפחה ממוצא פקיסטני-פונג'אבי. הוא למד בבית ספר יסודי ציבורי, וכן בבית ספר פרטי בעיר הולדתו.

הוא כיהן כנשיא אגודת הסטודנטים המוסלמים באוניברסיטת גלאזגו, וכן בוגר שלה במסלול ישיר לתואר שני במדעי המדינה.

== קריירה פוליטית ==
יוּסף שיתף כי עקב שאלות שהפנו כלפיו עמיתיו לספסל הלימודים בבית ספרו לאחר רצף פיגועי 11 בספטמבר שהתחוללו בארצות הברית ב-2001, החל להתעניין בפוליטיקה ואף להיות מעורב באופן פעיל מאוחר יותר כסטודנט.

בבחירות לפרלמנט הסקוטי לשנת 2007 , פעל למען מפלגת ה-SNP שזכתה אז לראשונה להרכיב את הממשלה, ובעקבות הבחירות החל לעבוד כעוזרו הפרלמנטרי של בשיר אחמד , שהיה חבר הפרלמנט הסקוטי הראשון שמגיע מרקע דרום-אסייתי, פקיסטני ומוסלמי. לאחר מותו של אחמד ב-2009, המשיך כעוזרם הפרלמנטרי של חברי פרלמנט אחרים ובמאי 2011, בהיותו בן 26 בלבד, נבחר לפרלמנט הסקוטי. הוא נשבע אמונים באנגלית בריטית וכן בשפת האורדו – כדי לבטא את זהותו הבריטית-פקיסטנית.

ב-2012 התמנה לראשונה למשרה זוטרה בממשלת סקוטלנד, כשר לענייני חוץ ופיתוח בין-לאומי, והיה לשר הראשון ממוצא אסייתי ומוסלמי בממשל הסקוטי.

בקבינט הסקוטי השני של ניקולה סטרג'ן שהחל במאי 2016 התמנה כשר התחבורה והאיים וב-2018 התקדם למשרת שר המשפטים (מזכיר הקבינט לענייני משפט). בקבינט השלישי של סטרג'ן שהחל ב-2021, התמנה יוסף כשר הבריאות והרווחה של סקוטלנד, ונכנס לתפקיד זה במהלך תקופת מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת ובעולם.

לאחר התפטרותה של ניקולה סטרג'ן ב-15 בפברואר 2023 נתקיימו בחירות בסקוטלנד מחדש לבחירת הנהגת מפלגת השלטון. חמזה הכריז על מועמדותו, וב-27 במרץ 2023 הוכרז כמנצח. יוסף הקים קואליציה עם מפלגת הירוקים בסקוטלנד, אולם באפריל 2024 הודיע כי מפלגתו מבטלת את ההסכם הקואליציוני ותמשיך להנהיג את הפרלמנט הסקוטי כממשלת מיעוט. לאור התגובה הציבורית החריפה לצעד זה, כעבור שבוע בלבד הודיע יוסף על התפטרותו מתפקיד השר הראשון.<ref></ref>

==חיים אישיים==
יוּסף מתאר את עצמו כמוסלמי אדוק, אך יחד עם זאת הוא תומך בזכויות של זוגות להט"ב.

נישא ב-2019 לפסיכותרפיסטית ילידת-סקוטלנד, נאדיה א-נקלה (בערבית: نادية النقلة). אביה של אשתו, מאג'ד א-נקלה, היגר לסקוטלנד שבבריטניה כפלסטיני מרצועת עזה, בה מתגוררים קרובי משפחה נוספים מצדו של אביה. אימה של אשתו, אליזבת', היא סקוטית אתנית ממשפחה מרקע נוצרי.

==קישורים חיצוניים==

* 

<div class="mw-content-ltr">
* Bland, Archie. "[https://www.theguardian.com/world/2023/mar/28/first-edition-humza-yousaf-snp-leader Tuesday briefing: What Humza Yousaf's win means for Scotland, the SNP and independence]". The Guardian, 28 March 2023
</div>
*ניסן שטראוכלר, [https://www.israelhayom.co.il/news/world-news/europe/article/15183327/ "מבוהל ופתטי": אחרי שהתעלם מרצח 6 מיליון יהודים בשואה - ראש ממשלת סקוטלנד תחת מתקפה], באתר "ישראל היום", 29 בינואר 2024

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1985
קריסטן פוקסן

קריסטן פוקסן (באנגלית: Kristen Foxen; נולדה ב-29 בדצמבר 1986) היא שחקנית פוקר קנדית אשר זכתה בארבעה צמידי אליפות העולם בפוקר, והיא מובילה את טבלת הזוכות בצמידים.

==ביוגרפיה==
פוקסן נולדה בסנטה קתרינה שבאונטריו, קנדה בשם קריסטן ביקנל. היא החלה לשחק פוקר כשלמדה קרימינולוגיה באוניברסיטה, ושיחקה בעיקר בפוקרסטארס תחת השם krissyb24.

ב-2013 זכתה בטורניר הפוקר וצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלה, כשניצחה את הטורניר לנשים באליפות העולם בפוקר. ב-2016 שחזרה את ההישג כשניצחה בטורניר ה-Bounty ובצמיד השני שלה.

פוקסן זכתה בתואר שחקנית השנה של-GPI במשך 3 שנים ברציפות, בין 2017 ל-2019 במאי 2020 דורגה במקום הרביעי בדירוג GPI הכללי. ב-2023 זכתה בפעם הרביעית בתואר שחקנית השנה.

ב-2019, כשניצחה בטורניר במסגרת סבב ה-Poker Master, וזכתה בפרס של 408 אלף דולר. ב-2020 זכתה בצמיד השלישי שלה, כשניצחה בטורניר אשר התקיים אונליין. ב-2023 זכתה בצמיד הרביעי שלה והשני אונליין.

ב-2024 סיימה במקום ה-13 באירוע המרכזי של אליפות העולם בפוקר וזכתה ב-600 אלף דולר, זכייתה הגבוהה ביותר.

נכון ליולי 2024, פוקסן זכתה בסך של כ-8.3 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-2.8 מיליון דולר בסבב אליפות העולם, והיא האישה השנייה עם מירב הזכיות מטורנירים.

===צמידי אליפות העולם בפוקר===
{| class="wikitable"
!שנה
!טורניר
!פרס
|-
| 2013
| dir="ltr" | $1,000 Ladies No Limit Hold'em Championship
| $173,922
|-
| 2016
| dir="ltr" | $1,500 Bounty No Limit Hold'em
| $290,768
|-
| 2020
| dir="ltr" | $2,500 No Limit Hold'em 6-Handed (Online)
| $356,411
|-
| 2020
| dir="ltr" | $888 NLH Crazy 8's (Online)
| $92,142
|}

== חיים אישיים ==
פוקסן נשואה לשחקן הפוקר אלכס פוקסן. ב-2021 התנגדו לדרישת אליפות העולם בפוקר שהמשתתפים יהיו מחוסנים כנגד נגיף הקורונה.

היא ייצגה את partypoker מ-2016 עד 2021.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר
קטגוריה:שחקניות פוקר
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1986
ג'אקס

ג'קלין קול מיסקניק (באנגלית: Jaclyn Cole Miskanic; נולדה ב-5 במאי 1996), הידועה בשם הבמה ג'אקס, היא זמרת-יוצרת אמריקאית. היא הגיעה למקום השלישי בעונה ה-14 של תוכנית המציאות אמריקן איידול.

== ביוגרפיה ==
ג'אקס גדלה באטלנטיק ביץ', ניו יורק ועברה עם משפחתה בשנת 2005 לאיסט ברונסוויק, ניו ג'רזי. היא החלה לשיר בגיל 5. אביה, ג'ון, הוא לוחם אש, שנפצע בתפקיד במהלך פיגועי 11 בספטמבר, ואמה, ג'יל, היא מורה בבית ספר בניו יורק. לאחר שלמדה בבתי הספר הציבוריים של איסט ברונסוויק, ג'אקס קיבלה חינוך ביתי החל מכיתה ח', על מנת לאפשר לה מספיק זמן לשיעורי פיתוח קול, הופעות והקלטות.

באמצע שנת 2014 היא למדה במרכז האקדמי של אוניברסיטת ניו יורק בלונדון, שם זכתה במלגת ג'ון לנון לפזמונאות דרך קרן BMI.

ג'אקס נבחנה לעונה ה-14 של אמריקן איידול, עם השיר "I Want To Hold Your Hand" של הביטלס. ג'אקס סיימה במקום השלישי בתחרות, והסינגל הראשון שלה, "Forcefield", שוחרר לאחר הגמר. לאחר הגמר היא יצאה לסיבוב הופעות יחד עם ארבעת המתמודדים המובילים של העונה.

הסינגל הראשון של ג'אקס לאחר התוכנית, "La La Land", יצא לאור ב-6 בינואר 2016. הקליפ הראשון שלה יצא לאור מאוחר יותר באותו יום. באוגוסט 2016, ג'אקס חשפה שהיא חולה בסרטן בלוטת התריס, אך מאז החלימה.<ref></ref>

ב-2017 היא הוציאה את המיני אלבום Funny שהגיע למקום ה-17 במצעד ה-Heatseekers של אלבומי הבילבורד.<ref></ref>

בשנת 2018, ג'אקס הוזמנה להופיע בחגיגת יום העצמאות של הבית הלבן. הדבר גרם למחלוקת מסוימת, בשל המחלוקות סביב הנשיא דונלד טראמפ באותה תקופה. לאחר מכן הופיעה ג'אקס בספיישל בערוץ פוקס ניוז כדי להגן על החלטתה להופיע בבית הלבן, וכינתה את הביקורות "וולגריות" ו"בריונות" ולא פרשנות פוליטית. היא המשיכה להסביר "אני באה ממשפחה ממש פטריוטית" וכי היא התכוונה לכבד את החיילים במהלך החגיגה הזו מבלי להקשיב לאמרות ה"קטנוניות" שמגיעות מפורומים ציבוריים.

בינואר 2021, היא חתמה על חוזה הקלטות עם חברת אטלנטיק רקורדס.<ref></ref> באוקטובר 2021, השיר שלה "Like My Father" הופיע לראשונה במקום ה-38 במצעד שירי הרדיו למבוגרים של בילבורד, השיר הראשון שלה במצעד של בילבורד.

בשנת 2022 היא הוציאה את "Victoria's Secret".

== דיסקוגרפיה ==
=== סינגלים ===
* 2015: "Forcefield"
* 2016: "La La Land"
* 2020: "Bitchcraft"
* 2020: "Papercuts"
* 2021: "90s Kids"
* 2021: "I Feel Like a Kid Again"
* 2021: "Like My Father"
* 2021: "Ring Pop"
* 2022: "To All the Boys I've Loved Before"
* 2022: "U Love U" <small>(בהשתתפות Jvke)</small>
* 2022: "Victoria's Secret"
* 2023: "Cinderella Snapped"

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!פרס
!שנה
!קטגוריה
!תוצאה
|-
! rowspan="3" |פרסי המוזיקה של iHeartRadio
| rowspan="2" |2022
|פרס הכוכב החברתי
|
|-
|פזמונאי השנה של TikTok
|
|-
|2023
|אמן הפופ החדש הטוב ביותר
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:טיקטוקריות אמריקאיות
קטגוריה:טיקטוקרים אמריקאים
קטגוריה:ניו ג'רזי: אישים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מתחרי אמריקן איידול
קטגוריה:מתחרות אמריקן איידול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1996
ג'ובאני בטיסטה צ'קי

ג'ובאני בטיסטה צ'קי (באיטלקית: Giovanni Battista Cecchi; 1748, פירנצה – אחרי 1815, פירנצה) היה תחריטאי נאו קלאסי איטלקי.

== ביוגרפיה ==
קבוצת נגנים ב[[מוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס]]
Giuseppe Piattoli}}
קיסר נותן ל[[קלאופטרה את כס המלכות של מצרים על פי ציור של פייטרו דה קורטונה]]
פנים [[חמאם מצרי אחרי ויוואן דנון]]
צ'קי החל את הכשרתו כנגר, פציעה בכף ידו הימנית והדומיננטית קידמה את התמחותו אצל הצייר פרנסיס קונטי משם המשיך לעקוב אחר החרט פרדיננדו גרגורי והקדיש
את עצמו להדפסת העתקים של תמונות מרכזיות דוגמת "המדונה והילד" של אניבלה קראצ'י ו"החתונה המיסטית של קתרינה הקדושה מסיינה" של פרנצ'סקו ואני .

צ'קי היה אחד האמנים שהוזמנו על ידי הדוכס הגדול לאופולד בשנת 1769 להשלים יצירה בת 12 כרכים: סדרה של האמנים הדגולים ביותר בציור, פיסול ואדריכלות עם הספדים שלהם ודיוקנאות נחושת, המכיל למעלה מ-300 תחריטים של דיוקנאות אמן.

==גלריה==
<gallery>
Pietro Nardini 2.jpg|הכנר והקומפוזיטור פייטרו נרדיני 
Bartolomeo Bellano.jpg|הפסל ברתולומיאו בלאנו 
Ritratto di Benozzo Gozzoli.jpg|בנוצו גוצולי
Lorenzo Ghiberti.jpg|לורנצו גיברטי
Giovanni Van-Eyck.jpg|יאן ואן אייק
Luca della Robbia.jpg|לוקה דלה רוביה
Nanni di Banco.jpg|נני די בנקו
Ritratto di Filippo Brunelleschi.jpg|פיליפו ברונלסקי
Ritratto di Arnolfo di Cambio.jpg|ארנולפו די קמביו
Ritratto di Antonio Rossellino.jpg|אנטוניו רוסלינו
Ritratto di Donatello.jpg|דונטלו
Ritratto di Donato Bramante.jpg|דונטו ברמנטה
Ritratto di Fra Filippo Lippi.jpg|פיליפו ליפי
Ritratto di Michelozzo Michelozzi.jpg|מיקלוצו
Ritratto di Fra Bartolomeo.jpg|פרא ברתולומאו
Ritratto di Desiderio da Settignano.jpg|דזידריו דה סטיניאנו
Ritratto di Mino Da Fiesole.jpg|מינו דה פיאסול
Ritratto di Pietro Perugino.jpg|פייטרו פרוג'ינו
Ritratto di Piero della Francesca.jpg|פיירו דלה פרנצ'סקה
Ritratto di Sebastiano del Piombo.jpg|סבסטיאנו דל פיומבו
Ritratto di Giotto.jpg|ג'וטו די בונדונה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנים איטלקים
קטגוריה:אמני הדפס
קטגוריה:ילידי 1748
Rise and Kill First

Rise and Kill First: The Secret History of Israel's Targeted Assassinations (בעברית: השכם להורגו: ההיסטוריה החשאית של החיסולים הממוקדים של ישראל) הוא ספר משנת 2018 שכתב רונן ברגמן על החיסולים הממוקדים שביצעו גופי הביון הישראליים. הספר סוקר התנקשויות בבכירי ממשל בריטים בימי המנדט הבריטי, במחבלי חמאס, חזבאללה ואש"ף ובמדעני גרעין איראנים. לצורך כתיבת ספרו ראיין ברגמן פוליטיקאים ואנשי קהיליית המודיעין. הספר נכתב במקור באנגלית ותורגם לצרפתית, גרמנית ורוסית.

== תוכן הספר ==
הספר מתאר את החיסולים הממוקדים שבוצעו על ידי שב"כ והמוסד, את האישים המעורבים ואת הטקטיקות אותן נקטו. שם הספר נכתב בהשראת האמרה בתלמוד: "הבא להורגך, השכם להורגו". הוא מפרט דמויות פוליטיות וביטחוניות, בהן סוכני מוסד, שב"כ ובכירי צה"ל, חלקם בזהות אמיתית וחלקם בדויה. בין המרואיינים לצורך כתיבת הספר: ראשי הממשלה אהוד ברק ואהוד אולמרט, ומאיר דגן, שכיהן כראש המוסד במשך שמונה שנים.

הספר מתחיל עם ייסודו של ארגון בר גיורא ב-1907 על ידי יצחק בן צבי. בהמשך הפך הארגון ל"השומר", לאחר מכן ל"ההגנה" ולבסוף לגרעין של צבא ההגנה לישראל. לדברי ברגמן, סוכנויות ביון ישראליות ביצעו התנקשויות נגד יריבים ערבים לאורך כל התקופות שלפני ואחרי הקמת המדינה.

לטענת ברגמן, ישראל התנקשה ביותר אנשים מכל אומה מערבית אחרת מאז מלחמת העולם השנייה, ובוצעו לפחות 2,700 פעולות חיסול בתקופה של שבעים שנה מאז הקמת מדינת ישראל. בין השיטות המתוארות בספר לביצוע חיסולים: משחת שיניים מורעלת שממיתה את היעד תוך חודש, מל"טים חמושים, טלפונים ניידים מתפוצצים, צמיגים רזרביים עם פצצות המופעלות בשלט רחוק, התנקשות במדעני אויב וגילוי מאהבים של אנשי דת מוסלמים.

ברגמן דן בהתנקשות בבכירים בריטים, בחמאס, בחזבאללה ובראשי אש"ף ובמדעני גרעין איראנים. בין החיסולים המתוארים: עלי חסן סלאמה, מנהיג ספטמבר השחור; אבו ג'יהאד, עוזרו של יאסר ערפאת ומייסד מפלגת הפת"ח; יחיא עיאש, המכונה "המהנדס", יצרן הפצצות הראשי של חמאס; ואחמד בושאקי, מלצר מרוקאי. הספר גם מרמז שישראל התנקשה בערפאת, אם כי המחבר קובע שהצנזורה הצבאית אוסרת עליו אפילו לציין אם הוא יודע זאת בוודאות או לא. ראשי הממשלה מנחם בגין, יצחק שמיר, אהוד ברק ואריאל שרון, שכונה על ידי ברגמן כ"פירומן", נקראים בספר "מתנקשים".

ברגמן מתאר את פרטי הפעולות שבוצעו באיראן, מצרים, סוריה וגרמניה. בספר נטען כי שר הביטחון אריאל שרון והרמטכ"ל רפאל איתן הורו למוסד להפיל מטוס ובו 30 ילדים פצועים, ניצולי טבח סברה ושתילה. המבצע בוטל בלחץ קציני צה"ל שראו בכך פקודה בלתי חוקית בעליל.

הספר גם מתייחס לחיסולים שביצע המוסד לבקשת ממשלות ומנהיגים זרים, בהם לכאורה מלך מרוקו חסן השני.

== תגובות לספר ==
במדור הספרות של הניו־יורק טיימס נכתב: "עבודת מחקר יוצאת דופן, ספר מלא אנושיות על נושא טעון ונפיץ. תוך שהוא משלב עיתונאות תחקירית ועבודת היסטוריון, ברגמן לא מאבד לרגע גם את הצורך לבחון שאלות אתיות, שמתעוררות כשמדינה שהוקמה כמקלט של אנשים חסרי נתינות שהיו מטרה לרצח עם מחליטה שהיא צריכה להרוג כדי לשרוד... הספר הזה מלא רגעים שלא נותנים מנוח, שינויים מפתיעים בסיפור מלא תפניות גורליות ותוצאות בלתי מכוונות". העיתון אף בחר בו כאחד מהספרים המומלצים. 
במגזין ניוזוויק נכתב: "חובה לקרוא. ברגמן הוא המתעד החשוב ביותר של שירותי הריגול של ישראל".

==קישורים חיצוניים==
* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:צה"ל: היסטוריה
קטגוריה:ספרי 2018
קטגוריה:ישראל: היסטוריה של ארגונים
גביע הנהרות

גביע הנהרות
מבט כלפי פנים
גביע הנהרות או כוס הישועות לרש"ש הוא גביע או כוס שעליו חרוט (מבפנים) שמות של ארבעת הנהרות היוצאים מגן עדן בסדרים שנים ובחילופים שונים, על פי האמונה שתייה מהכוס גורמת לפלאים גדולים, ובעיקר לרפואה.

יש שטענו שצורת עשיית הסגולה שונה מהמקובל, ועשייתה בצורה המקובלת לא גורמת לכלום.

==מקור הסגולה==
הסגולה מיוחסת לרש"ש אך הייחוס הוא שגוי, הסגולה מופיעה לראשונה אצל הרב אברהם חמוי שכותב כן בשם רבי יוסף טאיטאצאק, דבריו הוכנסו על ידי הרב מסעוד אלחדד לסידור הרש"ש.

==הסגולה==
הרב חמוי מביא בשם טאיטאצאק ארבע אופציות לבצע את סגולת ארבעת הנהרות.
* לכתוב את הפסוקים על קלף או נייר להמיס אותם ביין או מים ולשתות את התמיסה
* לחרוט את הפסוקים על טס כסף ולענוד את הטס כקמיע
* אזכור הפסוקים והצירופים בפה לאחר ההבדלה
* שאלת חלום – אמירת הפסוקים לפני השינה

בסוף דבריו כתב , יש שהבינו מדבריו שאפשר לחרוט את הפסוקים על גבי הכוס, אך בדבריו מפורש שיש למחות – להמיס את הקלף שעליו כתובים הפסוקים, בעקבות כךאין מקור לצורת עשיית הסגולה הנהוגה כיום – חריטה בכוס.

יש שטענו שכשחורט את הפסוקים על גבי כוס בצורה הפוכה היין נכנס לתוך צורת האותיות ויוצר אותיות שעשויות מיין, מנגד טענו שאם כך יש לכוון את השמות והצירופים בעת השתייה, עוד כתבו שלפי זה יש לעשות את כוס היין בצורה ידנית ולא באמצעות מכונה.

בשם הרב יצחק כדורי נאמר שגם בנעשה על ידי מכונה יש סגולה.
220x220 פיקסלים
רבי יוסף חיים מבגדאד כתב בשו"ת תורה לשמה שמותר למחוק את הפסוקים ואין בזה איסור של מחיקת פסוקים מהתורה, עוד כתב שגם אם עושה הסגולה הקיא את מה ששתה, הסגולה עדיין פועלת.
==ראו גם==
* גביע רוז'ין

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבלה
קטגוריה:מאגיה ביהדות
קטגוריה:גביעים
קטגוריה:תשמישי מצווה
ששון מזרחי

הרב ששון עבדול עזיז מזרחי (חג הסוכות תרע"ד - ז' בניסן תשנ"ח) היה רב ומקובל.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי בנימין ציון ולצ'חלה בעיראק, בצעירותו למד בבית זלכה, בגיל 14 החל ללמוד קבלה אצל הרב יהודה פתיה, בהמשך נישא לסעידה לבית נתן.

בשנת תשי"ב עלה לארץ ישראל ולמד בישיבת פורת יוסף, שם למד כשלושים שנה בחברותא עם הרב יהודה צדקה. כמו כן למד קבלה בחברותא עם המקובל הרב יעקב משה הלל.

במשך שמונה שנים גר בלונדון ושימש כמחנך לבני משפחת ששון.

לפרנסתו עבד כמה שעות ביום במשרד הדתות, ועסק בהגהת סת"ם, כיון שהקפיד שלא להנות ממתנת בשר ודם.

לקראת סוף חייו נהג למסור שיעורים בקבלה בישיבת המקובלים אמת ושלום.

נפטר בז' בניסן תשנ"ח, ללא ילדים.<ref></ref> ונקבר בירושלים בבית הקברות סנהדריה.

==חיבוריו==
הרב ששון מזרחי חיבר סדרת ספרים בקבלה בשם "באתי לגני", בסדרה ה' כרכים, הספרים יצאו לאור במכון אהבת שלום, נכון לתשפ"ג נדפסו חמש מהדורות של הספרים.

הספרים הפכו לספרי יסוד בלימוד הקבלה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=312 חכם ששון מזרחי] באתר מי צדיק
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרי מדרש בית זלכה
קטגוריה:בוגרי ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:מחברי ספרי קבלה
קטגוריה:מקובלים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
עץ מאוזן

עץ מאוזן הוא רעיון של מבנה נתונים מסוג עץ חיפוש בינארי, עץ חיפוש יקרא עץ מאוזן אם הגובה של העץ יהיה שווה ל- <math>\log_2(n)</math> של (כאשר <math>\ n</math>הוא מספר הצמתים בעץ). כלומר עבור עץ <math>\ T</math> וגובה <math>\ h</math> אז העץ יהיה מאוזן אם: <math>\ h(T) </math> = <math>\ O(\log n)</math><ref></ref>

תכונה זו מבטיחה שניתן יהיה לחפש בעץ בסיבוכיות של <math>\ O(\log n)</math> במקרה הגרוע ביותר.

=== מהלך פעולה ===
עץ מאוזן כשלעצמו איננו מבטא מבנה נתונים בעל דרך להגיע למצב זה, אלא רעיון כללי לעץ שעבורו מתקיימים הדרישות ומכך גם מתקיימת תכונת החיפוש ב - <math>\ O(\log n)</math>. והוא בדומה לעץ בינארי מייצג קבוצה מסוימת המקיימת תכונה מסוימת (בהתאם) עבור מבנה נתונים.

== תתי עצים ==
פותחו כמה מודלים מסוג עצי חיפוש בינארים המקיימים את התכונה הזו, ובניהם:
* עץ AVL
* עץ אדום שחור
* ערימת פיבונאצ'י

כל עץ מבצע פעולה הנקראת "איזון" על מנת להמשיך לקיים את דרישות העץ המאוזן. לדוגמה: עבור עץ AVL פעולת האיזון נקראת "גלגול".

== משפטים ==
רשימת משפטים הנכונים עבור כל עץ המקיים את תכונת עץ מאוזן:
* עץ מנוון לעולם איננו יהיה עץ מאוזן אלא אם בעץ צומת אחת בלבד והיא השורש.
* ההפרש בין הגובה של שני תתי-עצים של אותו הצומת לעולם אינו גדול מאחד.
* אם <math>n=2^h</math> אז העץ הוא עץ שלם.

== ראו גם ==
* עץ חיפוש
* עץ אדום שחור
* עץ AVL

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

בינארי
בוב דילן במסע הופעות 1975: סרט תיעודי מאת מרטין סקורסזה

בוב דילן במסע הופעות 1975: סרט תיעודי מאת מרטין סקורסזה (באנגלית: Rolling Thunder Revue: A Bob Dylan Story by Martin Scorsese) הוא סרט פסאודו-תיעודי אמריקאי משנת 2019 של נטפליקס, המבוסס על בוב דילן מ-1975 במסע הופעות רולינג ת'אנדר רביו . בבימויו של מרטין סקורסזה, זהו סרטו השני של הבמאי על בוב דילן, לאחר הסרט "אין כיוון הביתה" משנת 2005. חלקם מהמתאיינים בסרט הם שחקנים שלא היו קשורים לסבב ההופעות כלל, כגון ג'ים ג'יאנופולוס ועוד.

קטעי הסרט צולמו על ידי הווארד אלק , צלם משיקגו שנשכר על ידי דילן מ-1963 ואילך, ועבד איתו על סרטים נוספים.

== עלילה ==
כשיום השנה המאתיים למדינה מתקרב, בוב דילן אוסף קבוצה מחבריו מבתי הקפה בגריניץ' וילג' והם יוצאים להופעה. סיבוב ההופעות, שזכה לכינוי "Rolling Thunder" (רעם מתגלגל) והתקיים ברחבי ניו אינגלנד וחלקים מקנדה, מתועד על ידי הקולנוען האירופי סטפן ואן דורפ שחושף את ההנאה של האנשים הסובבים את דילן. הם מגיעים למסיבה ב"פולק סיטי" בניו יורק, שם ג'ואן באאז ובוב דילן שרים את השיר "One Too Many Mornings".

לארי 'רטסו' סלומן, כתב שנשלח על ידי מגזין רולינג סטון לכתוב על מסע ההופעות, מנסה להשתלב במעגל הפנימי של דילן, כשהוא משוחח עם ג'ואן באאז על שיחה קודמת שלה עם בוב דילן אודות נישואין. בוב דילן וחבריו נוסעים להופעה בבוסטון, ולאחריה הוא מסרב להתראיין. שרון סטון הצעירה שהגיעה להופעה עם אמא משתכנעת שהשיר "Just Like a Woman" נכתב עבורה; היא מספרת שמאבטח באחת ההופעות סירב להכניס אותן וכשדילן יצא עם קבוצת אנשים הן נכנסו אחריו. הכנרת סקרלט ריברה לוקחת את דילן לקווינס לראות הופעה של קיס. אלן גינסברג מנסה לעצב את עצמו מחדש כזמר/כותב שירים כשהוא מתחיל להיות לא רלוונטי. גינסברג ודילן הלכו יחד לקבר של הסופר ג'ק קרואק כשהם קוראים ספר שלו. לאחר מכן, גינסברג מקריא שיר מהספר מול קהל מבוגר. לאחר מופע נוסף של דילן, נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון מכריז על התפטרותו. ג'ואן באאז מנסה להחזיר מחדש את הרומנטיקה שלה עם דילן בשירה איתו על הבמה וכשהיא לובשת אחת מתלבושת הבמה שלו. דילן מבקר בשמורת טוסקרורה במדינת ניו יורק, ומופיע בקהילת הילידים שם. לאחר שהוא מסיים לשיר הצ'יף מעניק לו מדליה. ג'וני מיטשל מצטרפת לסיבוב ההופעות באמצע הדרך ומקבלת השראה לכתוב את השיר "Coyote" על החוויה.

במהלך סיבוב ההופעות, בוב דילן מגיע לביקור לא מתוכנן לחברות התקליטים כדי להוציא מהר את השיר החדש שלו "Hurricane", שיר על רובין "הוריקן" קרטר מתאגרף שהורשע בשוגג על רצח בניו ג'רזי. לאחר מכן, דילן מופיע עם השיר בהופעה כאשר בכוונתו להשפיע על הקהל לתמוך במאמצים לשחרר את קרטר מהכלא. סבב ההופעות מסתיים במונטריאול, שם מתוכננת ההופעה האחרונה של הרולינג ת'אנדר עם כ-3,000 איש.

== שחקנים ==
המרואיינים בסרט מקבלים שמות דמויות בכתוביות הסיום. חלק מהאנשים שרואיינו היו חלק מהרולינג ת'אנדר רביו, חלקם לא, וחלקם דמויות שהמציאו לסרט.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוב דילן
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים תיעודיים על זמרים
קטגוריה:סרטים תיעודיים של נטפליקס
קטגוריה:סרטי הופעה
קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים