OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יורם הכהן

יורם הכהן הוא מנכ"ל איגוד האינטרנט הישראלי (משנת 2015). הוא עורך דין ומומחה אבטחת מידע ישראלי, שהקים ועמד בראש הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע (רמו"ט) במשרד המשפטים בין השנים 2006–2013.

== ביוגרפיה ==
יורם הכהן קיבל תואר בוגר במשפטים (LL.B) מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1991, וכן תואר במנהל עסקים (eMBA) מבית הספר למנהל ע"ש רקנאטי באוניברסיטת תל אביב בשנת 2000.
הוא היה מורה מן החוץ בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה (בה העביר קורסים על יישומי מחשבים במשפט, יזמות בחברות עתירות-ידע וראיות אלקטרוניות ועבירות מחשב), בפקולטה לניהול בטכניון (הבטים משפטיים של מסחר אלקטרוני) ובמכללה למנהל (ראיות אלקטרוניות ועבירות מחשב).

יורם הכהן עסק בממשק בין טכנולוגיות מידע, משפט ומידע מאז היותו סטודנט למשפטים בפקולטה למשפטים בירושלים בסוף שנות ה-80.

ניהל את פיתוח מאגר המידע "תקדין" של חברת סי.די.אי סיסטמס, שהיה מוצר ההוצאה לאור האלקטרונית הראשון בשוק הישראלי. בסי.די.איי היה עורך ראשי והיועץ המשפטי של החברה.

היה המנכ"ל של חברת ההזנק Musicnotes, שפיתחה טכנולוגיות להוצאה לאור אלקטרונית של תווי מוזיקה קלאסית, ונרכשה על ידי תאגיד ההוצאה לאור הגרמני Schott Music GmbH.

היה סמנכ"ל גורם מאשר (certification authority) בחברת אבטחת המידע סקיורנט בע"מ.
סקיורנט אושרה בחודש פברואר 2003 כחברה הראשונה הפועלת כ"גורם מאשר" לפי חוק חתימה אלקטרונית שחוקק בישראל בשנת 2001, והכהן היה אחראי לתהליך ההקמה של הגורם המאשר וניהולו. בהקמת הגורם המאשר עסק הכהן בהקמת תשתית אבטחת מידע לזיהוי דיגיטלי וחתימה אלקטרונית על בסיס מערכות מפתח ציבורי - PKI ובהסמכת המערכות של החברה לתקן אבטחת המידע ISO 17799.

מונה לראש רמו"ט על ידי ממשלת ישראל ב-5 בנובמבר 2006, לאחר שנבחר לתפקיד זה על ידי ועדת איתור בראשה עמד מנכ"ל משרד המשפטים משה שילה. משימתו הייתה להקים "רשות משפטית להגנת פרטיות וטכנולוגיות מידע", תחתיה הוצבו שלוש יחידות שהיו קיימות בשנת 2006 במשרד המשפטים: רשם מאגרי מידע, הפועל לפי חוק הגנת הפרטיות, התשמ"א-1981; רשם גורמים מאשרים, הפועל לפי חוק חתימה אלקטרונית, התשס"א-2001; רשם שירותי נתוני אשראי ומידע על עוסקים, על פי חוק שירות נתוני אשראי, התשס"ב-2002.

מראשית פעילותה נקראה הרשות "הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע", ובקיצור רמו"ט. שם זה הוחלף באופן רשמי על ידי הממשלה בשנת 2012 והחל משנת 2017 נקראת "הרשות להגנת הפרטיות".

בשנת 2015 מונה למנכ"ל איגוד האינטרנט הישראלי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד המשפטים
קטגוריה:איגוד האינטרנט הישראלי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
היחס הפלסטי

היחס הפלסטי (באנגלית: plastic ratio), המספר הפלסטי ( plastic number) או הקבוע הפלסטי (plastic constant) הוא המספר האי-רציונלי ...1.324717957.

היחס הפלסטי מסומן באות היוונית ρ או באות <math>\psi</math>.
היחס הוא אחד הפתרונות של המשוואה ממעלה שלישית
:<math>x^3=x+1\, .</math>

היחס הוא אחד משלושת פתרונות המשוואה, והיחיד שהוא מספר ממשי:

<div style="display: inline-block; width: 300px;"><math>\psi = \frac{\sqrt[3]{108 + 12\sqrt{69}} + \sqrt[3]{108 - 12\sqrt
{69}}}{6}\,\approx 1.324718...
 </math></div>

==תכונות מתמטיות==
היחס הפלסטי שווה לשורש החוזר

:<math>\psi = \sqrt[3]{1 + \sqrt[3]{1 + \sqrt[3]{1 + \cdots}}} \, .</math>

===תכונות בסדרות שלמים===

המספר הפלסטי הוא המספר אליו שואף היחס בין שני איברים עוקבים בסדרת פאדובן (...1,1,1,2,2,3,4,5,7,9,12,16,21,28,37,49) 

ובסדרת פרין
(,...,0,2,3,2,5,5,7,10,12,17,22,29,39), ובכך הוא מקביל ליחס הזהב בסדרת פיבונאצ'י ובסדרות מקבילות.

בסדרת פרין כל איבר <math>P\left(n\right) \ </math>, החל מהאיבר העשירי בערך, שואף ליחס הפלסטי בחזקת מספרו הסידורי של האיבר בסדרה:

:<math>P\left(n\right) \approx {\psi^n} </math>
כך למשל היחס הפלסטי בחזקת 16 קרוב מאוד לאיבר ה-16 בסדרת פרין, שערכו 90. בתכונה זו מזכיר היחס הפלסטי את תכונתו של יחס הזהב, שחזקות שלו הן קירוב טוב לסדרת מספרי לוקאס.

היחס הוא פתרון גם של המשוואה

:<math>\psi^5 = \psi^2+\psi+1</math>

==היסטוריה==
הנזיר ההולנדי האנס ואן דר לאן (Hans van der Laan) הוא שנתן ליחס הפלסטי את שמו ב-1928, אך הראשון שחקר את תכונותיו היה הצרפתי ז'ראר קורדונייה (Gérard Cordonnier) (1907-1977),ב-1924. ואן דר לאן (1904-1991), שהיה גם ארכיטקט, התייחס בעיקר לתכונותיו האסתטיות של המספר, וטען כי היחס, או הקירוב שלו, 4/3, הוא אחת מאמות המידה לתפיסה של גודלם השונה של עצמים תלת־ממדיים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.vanderlaanstichting.nl/en/home אתר קרן ואן דר לאן]
* 
* 

קטגוריה:קבועים מתמטיים
ג'ובאני תומאזו

ג'ובאני תומאזו (באיטלקית: Giovanni Tommaso; נולד ב-20 בינואר 1941) הוא נגן קונטרבס, מלחין, מעבד ומנהל הרכב איטלקי בתחום הג'אז המודרני.

==חייו==
ג'ובאנו תומאזו, יליד לוקה, למד לראשונה נגינה בפסנתר אצל אחיו ואחותו, בהמשך למד נגינה בגינה בקונטרבס אצל מורים פרטיים ובקונסרבטוריון בבולוניה. הוא התחיל להופיע בעיר הולדתו, לוקה, יחד עם אחיו, ויטו תומאזו, שניגן בפנסתר. הם הקימו בעיר את ההרכב "הרביעייה של לוקה" ("Quartetto di Lucca“) שהושפעה על ידי רביעיית הג'אז המודרני (Modern Jazz Quartet) והפכה פופולרית באיטליה בשנים 1966-1957. בשנת 1958 להקה זו זכתה ב"גביע הג'אז", תחרות רדיופונית שאורגנה על ידי רשות השידור האיטלקית RAI. בגיל 18 ניגן בהרכבי ג'אז שהופיעו על ספינות קרוז, וכך פקד לראשונה בשנים 1959 ו-1960 את מועדוני הג'אז של ניו יורק, בהם פגש מוזיקאים ידועים כמו פול צ'יימברס, ריי בראון וצ'ארלס מינגוס. עוד בשנות לימודיו בקונסרבטוריון של בולוניה הקים שלישייה יחד אמדאו תומאזי בפסנתר, וג'ג'ה מונארי בתופים.

בשנת 1967 תומאזו העביר את פעילותו לרומא, בה הופיע לצידם של ג'וני גריפין, סאני רולינס, צ'ט בייקר ובארני קסל. יחד עם פפיטו פיניאטלי פתח את "Music inn" שהפך לאחד ממועדוני הג'אז החשובים של רומא ושבו ליווה אמנים כמו דקסטר גורדון, ג'וני גריפין, ארט פארמר וקני דרו. באותה תקופה שיתף פעולה גם עם סטיב לייסי, נגן סקסופון אמריקאי מניו יורק שהתיישב ברומא והיה ממובילי הג'אז האוונגרדי שבאותן השנים.

ב-1971 הוא הקים את ההרכב "פריג'או" לרוק-ג'אז (שכלל גם פרנקו ד'אנדראה) שפרסם שמונה אלבומים וערך סיורי מופעים רבים עד שנת 1977. תומאזו ייסד בשנת 1983 יחד עם נגן הסקסופון אלט מסימו אורבאני רביעייה משל עצמו -"ד'ה בלסינג" (The Blessing).

החל מ-1985 ניהל תומאזו סמינרים ב-Umbria Jazz Clinics ולימד ג'אז בקונסרבטוריון על שם פרנצ'סקו מורלאקי בפרוג'ה.
כמו כן מזה שנים רבות מלמד במרכז החינוכי למוזיקה מודרני (Centro Educativo Musica Moderna) בבוסרו, מילנו. הוא הלחין מעל 100 שעות פסקולים של סרטים, בעיקר סרטי תעודה וסרטים אילמים ישנים של צ'ארלי צ'פלין ובסטר קיטון עבור רשות השידור האיטלקי RAI. בשנים 1980-1990 הוא הופיע בהרכב של פרנקו ד'אנדראה והקליט איתו את האלבומים "Kick Off" ו"Airegin". עבד תקופה כמפיק ומעבד בשביל כוכבי פופ כמו מינה, לוצ'ו דאלה, סמי דייוויס ג'וניור, ג'אני מורנדי וג'ינו פאולי.

השפיעו על יצירתו נגני קונטרבס כגון סקוט לאפארו ופול צ'יימברס, וכן מוזיקאים כמו צ'ארלי פארקר, סאני רולינס, ת'לוניוס מונק ומיילס דייוויס. נגן הקונטרבס ברונו לתומאזו הוא בן דודו.

==פרסים ואותות כבוד==
*פרס דוד די דונטלו של האקדמיה לקולנוע האיטלקית על המוזיקה לסרט Ma quando arrivano le ragazze

==דיסקוגרפיה==

==מקורות==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140421064002/http://www.romasette.it/modules/news/article.php?storyid=3771 ריאיון עם תומאזו על ידי קונצ'יטה דה סימונה באתר "רומא סטה" לרגל מלאות 50 שנה של פעילות מוזיקלית]
* [http://everything2.com/title/Giovanni+Tommaso ביוגרפיה באתר התקשורת everything]
* [http://www.musicweb-international.com/film/aug99/prima.htm באתר Film music on the web]

קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:מלחיני קולנוע
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-21
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1941
טיו

טיו (איות נוסף לשמו טאו. פירוש השם "המרסק" ) היה מלך של מצרים התחתונה ששלט בדלתא של הנילוס בעת העתיקה. מופיע כרביעי ברשימת כתובות אבן פלרמו לאחר פו, סקע וג'או יחד עם עוד מספר מלכים ממצרים התחתונה.

מעבר לכך לא ידוע דבר על חייו ושלטונו.

==תעתיק שמו בכתב הירוגליפי==

{| border="2" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin: 0.5em 0.5em 0.5em 1em; padding: 0.5em; background: #FFFFDE; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;" border=0 align="center" width=95%
| width="9%" | מלך מצרים התחתונה:
| <hiero>-.-A46-.-t-i-w-</hiero> 
| width="50%" | 
|}
==ראו גם==
* פרעוני מצרים
* הכרונולוגיה המצרית

קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
יעבץ (דמות מקראית)

יַעְבֵּץ, דמות מקראית, הומופיעה בספר דברי הימים. חז"ל זיהו אותו עם השופט עתניאל בן קנז. במסכת כלה רבתי הוא מופיע בין הצדיקים שנכנסו בחייהם לגן עדן.

==שמו ומקום מוצאו==
ב מסופר על אדם בשם יעבץ: סיפור הולדתו ונדרו קוטע שתי רשימות גנאלוגיות.

על יעבץ נאמר כי נולד בעצב, נהיה מכובד מאחיו לאחר שביקש בקשה ונדר נדר לאלהים, והאל נענה לבקשתו.

לדעת מרים סמואל, ייתכן כי שמו ניתן לו בעקבות לידה קשה או מצב קשה אחר אליו נקלעה אמו ונחלצה ממנו. בפרשנותו מצודת דוד קושר את שמו בסיכול אותיות לנאמר בפסוק ט': "ילדתי בעצב - כאשר ילדה אותו היה לה עצבון מה ולזיכרון קראה את בנה יעבץ בהפוך אותיות מעצב כאילו תאמר שיהפך העצב לשמחה". רש"י בפירוש למדרש שמו של יעבץ קושר את הפסוק למדרש שמו של בנימין בבראשית ל"ה, אשר גם עצב נקשר בשמו: "ואמו קראה שמו יעבץ לאמר כי ילדתי בעצב - וכינה שמו יעבץ ודוגמתו בן אוני ואביו קרא לו בנימין".

לדעת משה גרסיאל ואחרים קיים בשמו סיכול אותיות היוצר מדרש שם המסביר את שמו: יעבץ ועצב. יש הטוענים כי במדרש שמו של יעבץ מהדהד הפסוק ב: "כי בעצב תלדי בנים" המתאר את עונשה של חוה.

מלבד פסוקים אלו לא נאמר דבר על יעבץ. כמו כן לא ברור מהו מקומו בשבט יהודה ושושלת בני יהודה. בספר דברי הימים א', ב' מוזכרת העיר המקראית יעבץ: מִשְׁפְּחוֹת סֹפְרִים ישבו (יֹשְׁבֵי) יַעְבֵּץ, תִּרְעָתִים שִׁמְעָתִים שׂוּכָתִים; הֵמָּה הַקִּינִים הַבָּאִים, מֵחַמַּת אֲבִי בֵית-רֵכָב. הקשר לדמותו אינה ברורה, אך לדעת רש"י, יעבץ היה ראש משפחת סופרים זו: "סיעת יעבץ שהיה מושל עליהם כדכתיב למטה ויהי יעבץ נכבד מאחיו".

== זיהויו ==
חכמי התלמוד, זיהו את יעבץ עם השופט עתניאל בן קנז: . לפי זיהוי זה חי יעבץ בתקופת השופטים. ועל כך רד"ק בפירושו, "שהיה מבני שלמא". רד"ק מתכוון לשלמא הוא אבי בועז, ממגילת רות אשר סיפורה הוא חלק מתקופת השופטים. 

התרגום המיוחס ליונתן מייחס גם הוא את יעבץ לעתניאל בן קנז: .

==נדרו של יעבץ והיענות אלוהים==

המקראי פותח במילים 'וַיְהִי יַעְבֵּץ, נִכְבָּד מֵאֶחָיו'. נראה כי זוהי נוסחת סיכום. לאחר מכן מקדים יעבץ ואומר: "אִם-בָּרֵךְ תְּבָרְכֵנִי וְהִרְבִּיתָ אֶת-גְּבוּלִי וְהָיְתָה יָדְךָ עִמִּי, וְעָשִׂיתָ מֵּרָעָה, לְבִלְתִּי עָצְבִּי - וַיָּבֵא אֱלֹהִים, אֵת אֲשֶׁר-שָׁאָל". לדעת גרשון גליל, הקדמה זו של דבריו מבטאת את המחזוריות שביסוד חייו של המאמין: מצוקה, תפילה וישועה. כך, יעבץ שקולל בלידתו זכה לישועה לאחר שהתפלל לאלוהים.

הקריאה לאלוהים מנוסחת כנדר. התחייבותו של יעבץ לממש את נדרו אינה מוגבלת בזמן. לדעת גליל, בעל דברי הימים החסיר את ההתחייבות מהנדר וזאת מהעדפתו את האמונה, שבלב המאמין על פני המעשים. כמו כן המקום בו נודר יעבץ לא נמסר וזאת היות, שלמקום אין חשיבות ובקשתו היא מעבר לממד הזמן, ובכך תפילתו מסמלת את האמונה הבלתי מסויגת באלוהים בכל עת ובכל מקום. אך לדעת יאיר זקוביץ ואחרים, יעבץ מבקש מה' לבטל את הגורל שנושא שמו.

==דמותו של יעבץ בספרות המדרשים==
בספרות המדרש מייחסים ליעבץ לימוד תורה ברבים וחכמה:

* במדרש תנחומא, תצווה, ט' נאמר כי: "יעבץ היה תלמיד חכם מקהיל קהילות ודורש טעמי תורה ברבים". 
* במסכת יומא, פ', א', נאמר כי: "יעבץ העמיד בית דין שתיקנו שיעורין ועונשין". 
* עוד נאמר שם: "אמר רבי יוחנן: שיעורים של עונשין הלכה למשה מסיני... אחרים אומרים: בית דינו של יעבץ תקנום". 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
אוחיחר

אוּחִיחַר (בספרדית: Ugíjar) היא עיירה ורשות מקומית במזרח הקומרקה אלפוחרה גרנדינה (), בפרובינציה גרנדה , בקהילה האוטונומית של אנדלוסיה שבדרום ספרד. העיירה נמצאת במרחק 120 קילומטרים מבירת הפרובינציה, גרנדה, בתחום השיפוט של אורחיבה (Órgiva).

בשנת 2013 התגוררו בעיירה כ-2,600 תושבים.

עלילת ספרו השני של הסופר הספרדי אילדפונסו פלקונס, הרומן ההיסטורי "היד של פאטימה" , נפתחת באוחיחר (בתרגום הספר לעברית נקראת העיירה אוגיחר).

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

קטגוריה:אנדלוסיה: רשויות מקומיות
קטגוריה:אל-אנדלוס
מצודת חוקוק

250px
250px
מצודת חוקוק היא מבנה מבוצר שנבנה ב-1945 על ידי סולל בונה מצפון מערב לכנרת ובקרבת נחל עמוד. שימש בתחילה למגורי גרעיני הכשרה של הפלמ"ח ובהמשך כנקודת הקמת קיבוץ חוקוק. עם הרחבת הקיבוץ ננטשה המצודה והמקום הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ועל ידי תוכנית ציוני דרך.

== הרקע הביטחוני == 
המצודה נבנתה בסביבה מאוכלסת על ידי ערבים על מנת להביא להתיישבות יהודית באזור ועל מנת לשמור על הכביש העולה מטבריה לגליל העליון (כיום כביש 90). גישה זו נגזרה מתפיסה ביטחונית של מיקום מצודות באזורים עם אוכלוסייה ערבית צפופה והיא מומשה גם בבית קשת, עמיעד, ביריה, משגב עם, רמות נפתלי ועין זיתים

== על המבנה ==
המבנה, שהוקם ב-1945, תוכנן על ידי יעקב מטריקין בתקופה שכיהן כראש המחלקה הטכנית של מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית. שטח המצודה הוא כ-1,200 מ"ר (30x40) והיא כוללת חומת מגן, מגדל מים, עמדות תצפית והגנה וחדרים.

== ההיסטוריה של המקום ==
ב 5 באוקטובר 1945, לאחר הקמת המצודה, היא אוכלסה על ידי ההכשרה המגויסת של הפלמ"ח מחפצי-בה וקבוצת משוחררי הצבא הבריטי. המתיישבים והקימו במקום חדרי מגורים וכן יחידות עזר. בנוסף הוצבו בחצר המבנה אוהלים עבור משפחות. אנשי המקום עסקו בעיקר בעבודה ובאימונים. 

בשנת 1946 הצטרפו למקום גרעינים נוספים והוקם קיבוץ חוקוק. אנשי הקיבוץ המשיכו להתגורר במצודה.

ב-1948 סייעו אנשי היישוב, שיצאו מהמצודה, לבלום את כוחות צבא ההצלה בהנהגת קאוקג'י.

ב-1950 החל הקיבוץ לבנות את המשק מחוץ למצודה אבל זו המשיכה לשמש אותו למטרות שונות.

ב-1983 נטש הקיבוץ את המקום שהועבר לרשות המועצה לשימור אתרים ששיפצה את המקום, פתחה בו מוזיאון והפכה אותו לאתר תיירות בו מתבצעת פעילות חינוכית, סיורים באזור, סדנאות, סמינרים וימי עיון.

כיום המצודה משמשת את קהילת חוקוק כמקום התכנסות לציון חגי ישראל וטקסים כמו יום השואה, הזיכרון והעצמאות.

== ראו גם ==
* חוקוק (יישוב עתיק)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://shimur.org/sites/%d7%9e%d7%a6%d7%95%d7%93%d7%aa-%d7%97%d7%95%d7%a7%d7%95%d7%a7/ מצודת חוקוק] באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* [https://web.archive.org/web/20140528133017/http://hokuk.co.il/home/doc.aspx?mCatID=68294 התחלת קיבוץ חוקוק] באתר קיבוץ חוקוק (אורכב)
* שמעון נוי, [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=search&text=%D7%97%D7%95%D7%A7%D7%95%D7%A7 חוקוק-מצודה לא נודעת], עיתון על המשמר, 15 באפריל 1947

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:מחוז הצפון: מבנים לשימור
קטגוריה:מוזיאונים לתולדות היהודים בארץ ישראל
קטגוריה:הגליל
קטגוריה:סולל בונה: מבנים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יעקב מטריקין
קטגוריה:חוקוק (קיבוץ)
אולבור תולוס

אולבור תולוס הוא הר געש כבוי הנמצא במישור אליסיום על פני כוכב הלכת מאדים.

ההר מצוי בסמך להרי הגעש אליזיום מונס והקאטס תולוס.

גובהו של ההר 4.5 קילומטרים מעל פני המאדים, וקוטרו 158.38 קילומטרים. בראש ההר מצויה קלדרה שקוטרה 30 קילומטרים ועומקה 3 קילומטרים (הקלדרה, לשם השוואה, גדולה מהר הגעש אטנה שבאיטליה).

<gallery>
Image:MOLA albor tholus.jpg|טופוגרפיה של ההר וסביבתו
Image:Albor Tholus with THEMIS.JPG|.
</gallery>

==ראו גם==
* אולימפוס מונס

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.google.com/mars/#lat=17.644022&lon=150.46875&zoom=2&q=Albor%20Tholus מיקום ההר] באתר גוגל מאדים
* [http://planetarynames.wr.usgs.gov/Feature/166 מידע על ההר], באתר נאס"א
קטגוריה:מאדים: הרי געש
סוכנות מיפוי לאומית

סוכנות מיפוי לאומית (בכמה מדינות זהו גם מכון גאוגרפי לאומי) הוא ארגון או מוסד ממשלתי העוסק במיפוי, מדידות שטח, צילומי אוויר, ורישום מקרקעין (קדסטר) של מדינה. בכמה מדינות משמשת גם סוכנות מיפוי לאומית בתור "מרכז מידע גאוגרפי לאומי". בנוסף לכך סוכנות מיפוי לאומית גם אחראית בדרך כלל על ארגונים גאוגרפיים העוסקים בגיאודזיה, כרטוגרפיה, מערכות מידע גאוגרפי, פוטוגרמטריה, וחישה מרחוק. בנוסף לעבודה הממשלתית סוכנות המיפוי הלאומית עובדת בשיתוף פעולה עם ארגונים ציבוריים ואף מעניקה שירות לאדריכלים, מתכנני ערים, מוסדות חינוך, וארגונים פרטיים.

== היסטוריה ==
סוכנות המיפוי הלאומית הראשונה בעולם "סוכנות המיפוי של בריטניה" החלה את דרכה בשנת 1747 כאשר הוצע לסוכנות לערוך את פרויקט המיפוי של סקוטלנד. הסקר דאז נערך במפות של קנה מידה של 1 אינץ' שווה ל-1000 מטרים (1:36,000) ובה בעת נקבעה גם נקודת הטריאנגולציה (רשת טריאנגולציה) הראשית של בריטניה (1783-1853) שהביאה אל הקמתה של הסוכנות הבריטית הקרויה בשם: "סוכנות הסקרים". עבודה מסודרת של הסוכנות למיפוי המדינה החלה רק בשנת 1790 כאשר מועצת המנהלים של הסוכנות הייתה צריכה להכין עבודה בנושא סקר צבאי במידה של אינץ' 1 השווה למייל 1 (1:63,360 קנה מידה). במהלך השלושים השנים לאחר מכן, כשליש משטחה של אנגליה וויילס הופיעו כבר על מפות מסודרות עם נקודות ציון.

בישראל פועל המרכז למיפוי ישראל המשמש בתור סוכנות המיפוי הלאומית לאחר שהוקם על ידי הבריטים בשנת 1920 בתור "מחלקת המדידות של ארץ ישראל" והפך לאחר קום המדינה לאגף המדידות של משרד השיכון עד להקמתו של המרכז הלאומי למיפוי של ישראל בשנת 1988.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.mapi.gov.il המרכז למיפוי ישראל] - אתר האינטרנט של המרכז
* [http://www.fig.net/commission5/wg52/mapagencies.htm מידע על סוכנויות מיפוי לאומיות] באתר של הפדרציה הבינלאומית של המודדים

קטגוריה:מכונים לאומיים לגאוגרפיה
קטגוריה:מקרקעין
קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:מערכות מידע גאוגרפי
קטגוריה:מפות
קטגוריה:מדידה
קטגוריה:מינהל ציבורי
תאפילאלת

מפה של מחוז "[[מקנס-תאפילאלת", אחד מ-16 מחוזות מרוקו המודרנית. אזור תאפילאלת הוא במזרח המחוז]]
זיז]]
תאפילאלת (בערבית: تافيلالت; בתאמאזיגת: ⵜⴰⴼⵉⵍⴰⵍⵜ) הוא אזור גאוגרפי ונווה מדבר במרוקו, בקצהו הצפון-מזרחי של מדבר סהרה.

באזור עובר נהר הזיז, ולאורכו שוכנות מספר עיירות גדולות. עם העיירות המרכזיות באזור נמנות א-רשידיה (לשעבר קצר א-סוק), שבה גרים כ-100 אלף תושבים, ריסאני, וארפוד. בימי הביניים שכנה במרכז תאפילאלת העיר סיג'ילמסה, שהייתה מרכז מסחרי גדול של כל אזור המגרב. האזור מפורסם עבור תעשיית התמרים הגדולה שלו, והוא מכונה עקב כך גם "עמק התמרים". מוצאה של השושלת העלווית השולטת במרוקו הוא מתאפילאלת.

== יהודי תאפילאלת ==

משפחת אבוחצירא מוצאה מן האזור. נוסף על כך, שר הפנים לשעבר, אריה דרעי, מוצאו מאזור זה.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Walter B. Harris, [http://www.archive.org/details/tafiletnarrativ00unkngoog Tafilet; The Narrative of a Journey of Exploration in the Atlas Mountains and the Oases of the North-west Sahara] ,Edinburgh: W. Blackwood and Sons, 1895.
</div>
* מאיר נזרי, קהילות תאפילאלת / סג'למאסא, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2013, 744 עמודים. 

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20081028123626/http://www.tafilalet.org/ Tafilalt region web site]
*[http://merhav.nli.org.il/primo-explore/fulldisplay?docid=NNL_ARCHIVE_AL004403757&context=L&vid=NLI&search_scope=Local&tab=default_tab&lang=iw_IL אוסף יהדות תאפילאלת], מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרוקו: גאוגרפיה
גן האומות בהר הרצל

עץ ארז שניטע על ידי משלחת יהודי אנגליה בביקור בארץ בשנת 1958
גן האומות בהר הרצל הוא פארק בהר הרצל שניטע על ידי ראשי מדינות ופמליות זרות שהגיעו לביקורים ממלכתיים בישראל. 

הגן משתרע מסביב לרחבת הכניסה הראשית של הר הרצל, בפינה הדרום-מזרחית של בית הקברות האזרחי. בשטח הגן בסמוך אל הרחבה ניצב "פסל המנורה". 

בסמוך לכל עץ בגן מופיע שלט קטן ובו ציון שם הנוטע, תאריך הנטיעה וסוג העץ שניטע. בסמוך אל חלקת ראשי ההסתדרות הציונית העולמית ומשפחת הרצל וגם בסמוך אל חלקת גדולי האומה הוקמו שתי מרפסות תצפית אל ירושלים והסביבה. בשטח הגן ברזי מים וכיסאות ישיבה רבים. בפינה הדרום-מערבית של הגן הוכשר שטח למחנאות ונופש. 

בשנת 2003 עבר שטח הנטיעות אל יער ירושלים הסמוך, ביער האומות שניטע על ידי הקרן הקיימת לישראל, משרד החוץ, וארגון אונסק"ו של האומות המאוחדות, כחלק משביל "דרך עץ הזית" העובר ביער ונמצא בסמוך אל דרך יוסף וייץ המחברת את הר הרצל עם קריית משה.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:PikiWiki Israel 12112 menorah sculptuer at mount herzl.jpg|פסל המנורה בקצה גן האומות
קובץ:סככה - רחבת הר הרצל.jpg|סככת מנוחה למבקרים בקצה הגן - בסמוך אל רחבת הר הרצל
קובץ:מרפסת תצפית - גן האומות 1.jpg|מרפסת תצפית אל ירושלים בסמוך אל חלקת גדולי האומה
קובץ:אזור הפיקניקים - הר הרצל.jpg|אזור הפיקניקים של הר הרצל בגן האומות
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://wikimapia.org/21170938/the-Nations-Garden מפת גן האומות בהר הרצל] באתר WikiMapia
* [http://www.kkl.org.il/forestsearch/nations_grove.aspx מאמר על חורשת האומות] באתר של הקרן הקיימת לישראל

קטגוריה:הר הרצל
אורי מורי

250 פיקסלים
"אוּרי מוּרי" היה קומיקס שיצר אריה נבון בעזרת לאה גולדברג והתפרסם באופן לא רציף בשנים 1934–1967 בעיתון "דבר לילדים".

נבון, הקריקטוריסט של העיתון "דבר", הציע לעורך המוסף לילדים של העיתון, יצחק יציב, ליצור קומיקס לילדים. "אורי מורי" הופיע לראשונה כרצועת קומיקס במוסף לילדים של "דבר", שנה ד, גיליון ג (לט) (30 בנובמבר 1934, כ"ג בכסלו תרצ"ה). לאחר שלוש רצועות, נסע נבון להשתלם בצרפת. כשחזר נבון ב-1937 החל לעבוד בשיתוף פעולה עם לאה גולדברג, שהייתה אז סגנית עורך המוסף שהפך ב-1936 לשבועון – "דבר לילדים". בין עבודותיהם המשותפות היה "אורי מורי", שהופיע מדי שבוע בדף האחרון של "דבר לילדים" – נבון יצר את סדרת האיורים, וגולדברג חיברה לפיהם סיפור מחורז. לימים סיפר נבון:
:ביום רביעי, בדרך כלל, הייתי מחפש בית-קפה לשבת בו. [...] חשבתי על נושא לקאריקאטורה הפוליטית. כשגמרתי לצייר אותה - הפניתי לאורי-מורי. וזה היה מעין קינוח, שעשוע. ציירתי סיפור, בדיחה, תעלול והבאתי אותו ללאה שנהגה לשבת אחר הצהרים בקפה 'הרלינגר' ברחוב בן-יהודה. היא הייתה נועצת סיגריה בתוך פומית ארוכה, מציתה אותה, מעלה כמה טבעות עשן וברגע מוסיפה חרוזים לציורים. היא הייתה 'קלת חרוז'.
במשך הזמן תפס נבון את מקומה של גולדברג ככותבת, כשהוא מוותר על שימוש בחרוזים. בשנים 1948–1951 פורסמו עלילות נוספות של אורי מורי בגיליונות "דבר לילדים". בשנת 1967 הופיעה דמותו של אורי מורי בפעם האחרונה, בציור בודד, ובו תואר כטייס הטס לחלל. נבון מיקם חלק מסיפורי העלילה בנוף מדברי שומם ומיעט בהצגת דמויות של מבוגרים.

"אורי מורי" תואר כדמות ילד החובש כובע מצחייה ולבוש מכנס קצר. משתי רצועות הקומיקס הראשונות – הראשונה, הפותחת במילים: "פנו דרך! אורי-מורי בא לָאָרץ", ומציגה את אורי-מורי והוריו עושים את דרכם עם מזוודותיהם מהנמל; והשנייה, שכותרת המשנה שלה היא "הרפתקאותיו הראשונות בארץ" – עולה שהוא לא נולד בארץ ישראל אלא עלה אליה (כמו יוצרו, נבון, שעלה לארץ עם משפחתו באונייה "רוסלאן" בגיל 10). ואולם מעת הגיעו היה ל"צבר" לכל דבר.
במשך השנים התפתחה דמותו של אורי מורי, על ידי קישורו למדינת ישראל הצעירה, שהוא הוצג כסמלה.
הסדרה נחשבת לאחת מן החשובות שנוצרו במדיום זה בשנות ה-30 בארץ ישראל, בכך שביססה את הזיהוי בין הילד הארצישראלי לבין ה"צבר".

==קישורים חיצוניים==
* אלי אשד (מחקר וכתיבה), צחי פרבר (עורך), גלית גאון (אוצרת), [http://cafe.mouse.co.il/nodes/r/267/876/8/file_0.pdf קומיקס עברי. פרק א: השנים הראשונות, 1935–1975], חולון: המוזיאון הישראלי לקריקטורה וקומיקס, תשס"ח 2008, בפרט [http://cafe.mouse.co.il/nodes/r/267/876/8/file_0.pdf#page=6 עמ' 6], [http://cafe.mouse.co.il/nodes/r/267/876/8/file_0.pdf#page=12 עמ' 12–15]
* אלי אשד, [http://kulmosnet.co.il/articles/eshed/navon/navon.htm הרב נבון: על אמן הקריקטורות והקומיקס העברי הראשון] , באתר "קולמוסנט"
* 

הקומיקס עצמו:
* (רצועת הקומיקס הראשונה)
* (רצועת הקומיקס השנייה)

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס ישראלי
קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
קטגוריה:דבר (עיתון)
מוזיקת פופ פרסית

מוזיקת פופ פרסית (בפרסית: موسیقی پاپ فارسی; באנגלית: Persian pop music), ידועה גם כמוזיקת פופ איראנית (Iranian pop music) או כפרסיפופ (Parsipop), הוא תת-ז'אנר מוזיקלי הכולל בתוכו מוזיקת פופ בשפה הפרסית או בשפות אזוריות המדוברות באיראן ובאפגניסטן. אף על פי שהמקור של מוזיקת הפופ הפרסית הוא באיראן, המוזיקה מושמעת גם בטג'יקיסטן, אפגניסטן, ובתפוצה האפגנית והאיראנית באירופה ובאמריקה.

==תור הזהב של מוזיקת הפופ הפרסית==
פרסומו של ויגן דרדריאן (הידוע כ"מלך הג'אז") בתחילת שנות ה-50 וההשפעה המערבית על מעמד הביניים הובילו למהפכה מוזיקלית באיראן, כאשר באיראן היו בעיקר זמרים קלאסיים.
מוזיקת הפופ הפרסית התפתחה בשנות ה-70. בדומה למוזיקת הפרסית הקלאסית היה שימוש בכלי נגינה ובאלמנטים מקומיים, אך היה שימוש גם באלמנטים ובכלי נגינה מודרניים, כמו: גיטרה חשמלית.

לאחר המהפכה האיראנית ב-1979 מוזיקת הפופ הפרסית נאסרה באיראן. מוזיקאים רבים עזבו את איראן לארצות אחרות, בעיקר ללוס אנג'לס בארצות הברית. מחוץ לאיראן החלו לפעול ערוצי טלוויזיה, תחנות רדיו ואתרי אינטרנט, אשר היוו תפקיד חשוב בחיבור בין אומני הפופ הפרסי לבין הקהל האיראני ברחבי העולם.

גוגוש שבזמן המהפכה הייתה בארצות הברית חזרה לאיראן, אך לא יכלה לשיר תקופה ארוכה ובסופו של דבר היגרה לארצות הברית בה החלה בקריירה מוצלחת מחדש.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
נתן שפיגל (צייר)

נתן שפיגל (בפולנית: Natan Szpigel; 1886 – 1942) היה צייר יהודי פולני. שפיגל היה חבר חשוב בקבוצה האקספרסיוניסטית רבת ההשפעה "יונג יידיש". הוא הציג בתערוכות ברחבי אירופה עד כליאתו בגטו ראדומסק ב-1939. נרצח בטרבלינקה ב-1942. רק כ-20 מיצירותיו שרדו את מלחמת העולם השנייה.

==קורות חיים==
נתן שפיגל נולד בלודז' שבפולין הרוסית במשפחה שומרת מצוות. הוא למד אמנות בגיל צעיר, וב-1920 נסע לרומא, במימון של נדבן, שם המשיך את לימודיו אצל חנוך הנריק גליצנשטיין. תערוכתו הראשונה נערכה ב-1921 בלודז', והצלחתו הגדולה הראשונה הייתה הזמנה להציג בסלון הסתיו ב-1924. הוא הוזמן להציג בלונדון בגלריית בן אורי ב-1930 וכן בתערוכה משותפת עם יעקב אפשטיין. הוא הציג בפולין בקביעות: בלודז', בקרקוב ובוורשה בשנים 1921, 1928 ו-1937.

שפיגל ראה עצמו כצייר יהודי, וציוריו משקפים את ראיית העולם הזאת. הוא תיאר סצנות מחיי היהודים בפולין בסגנון ריאליסטי.
כמו כן צייר פורטרטים טבע דומם בצבעי מים ושמן. מאפיין ייחודי של ציוריו בצבעי מים הוא השימוש שלו בלכה כדי לתת להם גיל וניגודיות.
הוא היה חבר בשתי קבוצות אמנים בלודז': 'יונג יידיש' ו'התחלה' (קבוצת אמנים מלודז' שהציגו ברחבי פולין בשנות ה-20 וה-30).

לפני מלחמת העולם השנייה התגורר שפיגל בראדומסק.
זמן קצר אחרי הפלישה הגרמנית לפולין ב-1939 נכלא שפיגל ובני משפחתו בגטו ראדומסק. הוא המשיך לצייר בזמן שהותו שם. הא נספה במחנה ההשמדה טרבלינקה ב-1942.

עבודותיו של שפיגל מצויות באוספים ציבוריים בתל אביב, בלונדון, בלובלין ובעין חרוד.

==גלריה==
<gallery>
Natan Szpigel Martwa natura z dzbanem.jpg|טבע דומם
Natan Szpigel Martwa natura z rybami.jpg|טבע דומם עם דגים
Natan Szpigel Miasteczko.jpg|עיירה
Natan Szpigel Woman knitting.jpg|אישה סורגת
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://natanspigel.com קרן נתן שפיגל]
* יששכר בן-אברהם, 'דער קונסט-מאלער נתן שפיגעל', בתוך: ליבר לוש (עורך), ספר יזכור לקהילת ראדומסק והסביבה, תל אביב תשכ"ח 1967, עמ' 285–286 (, תמונות 289–290) 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
חיים אגמון

חיים אגמון (1948 – 20 באפריל 2014) היה מנצח מקהלות, מעבד מוזיקלי ומלחין ישראלי בזמר העברי.

==ביוגרפיה==
אגמון נולד באיזמיר שבטורקיה, והיה בן בכור להוריו, שלמה ומטילדה (מזל) פסח. משפחתו עלתה לישראל כשהיה בגיל חודשיים והתגוררה תחילה במעברת עולים בפרדס חנה עד שהתיישבה בבית שאן. הוא למד בבית הספר הדתי "שאול המלך" ובתיכון למד במגמה מקצועית. את שירותו הצבאי עשה בלהקת הנח"ל כאקורדיוניסט.

== קריירה ==
לאחר השירות הצבאי ליווה את רפי גינת באקורדיון, לאחר שפרש מלהקת "הברושים".

בשנים 1971–1974 עבד כמנהל המוזיקלי של להקת הגבעטרון, ובשיתוף עם המשורר יצחק קינן הלחין את השירים "ים השיבולים" ו"עמק שלי", את "שיר על רעי" ו"בנתיבי אבי" למילים של דני בירן ושירים נוספים.

בשנים שלאחר מכן ניצח על מקהלות זמר נוספות והיה מעבד ומנהל מוזיקלי. אגמון היה מנצחה ומנהלה המוזיקלי של "חבורת הזמר גבעתיים" בשנים 1986–1988.

אגמון הקים סטודיו לעריכת מוזיקה, בו ערך עיבודים לשירים רבים בהלחנתה של הזמרת שושיה בארי-דותן, שירים מאת אוריאל זוהר והמשוררת אביבה גולן. מתוך שירים אלה, "מגדלור בלבבי" ו"חסד" נרקדים כריקודי עם בישראל ובעולם.

== הנצחה ==

* במאי 2024 מתוכנן ערב לזכרו, במלאת 10 שנים למותו, בחסות משרד החינוך והתרבות ועמותת מיל"ה<ref></ref>.

== חיים אישיים ==
אגמון התגורר בתחילה בבית שאן, בהמשך בראשון לציון ולבסוף ברחובות. היה נשוי לפרח ואב לשלושה. הלך לעולמו בגיל 66, משחמת הכבד, ונטמן בבית הקברות ברחובות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.nillydagan.com/מלחיני-משוררים-כסלו-התשעז/2435-חיים-אגמון חיים אגמון באסופת "מלחיני משוררים ישראלים"] בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מנצחי מקהלות ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי טורקיה
קטגוריה:חברי להקת הנח"ל
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
מבבנה (נהר)

נהר מבבנה הוא נהר בעמק איזולוויני באסוואטיני (לשעבר סווזילנד) העובר ברובו דרך מחוז הוהו בצפון-מערב המדינה. על גדות הנהר בנויה עיר הבירה של אסוואטיני, מבבנה, ואחד מיובליו הראשיים הוא נהר פולינגאנה. הנהר נשפך לנהר לוסושוונה בעיר לובמבה וגובה השפך 670 מטר מעל לפני הים, במיקום .

==זיהום==
מימי הנהר משמשים בין היתר את התושבים שמתגוררים על גדת הנהר לצריכה ולשימוש ביתי, וכן לצורכי חקלאות. מספר גורמים מובילים לזיהום המים בנהר ולפגיעה באיכותו: בשנות ה-80 חלה מגמת עיור משמעותית באסוואטיני, ובעקבותיה החלו קמים יישובים לא מוסדרים סביב עיר הבירה מבבנה בעמק איזולוויני, שלהם לא הייתה מערכת מוסדרת לפינוי אשפה ושפכים; הטיפול בשפכי עיר הבירה מבננה נעשה בתחנת שפכים מודרנית בעמק איזולוויני, כ-5 ק"מ מחוץ לבירה, שמנקזת את השפכים לבסוף לנהר; כמו כן, הפעילות החקלאית באזור העירוני-למחצה בעמק איזולוויני, ובין היתר גידול צאן ובקר שתורמים לעלייה בריכוז מיקרואורגניזמים מזהמים, תורמים לירידה באיכות המים בנהר.

הגורם האחראי על מעקב אחר רמת הזיהום בנהר הוא מכון המים הלאומי של אסוואטיני, שמבצע מעקב אחר מי שופכין הנשפכים לנהר, ומתמקד בעיקר במקורות זיהום נקודתיים.

מחקר שבחן את רמת הזיהום בנהר בין ינואר למרץ 2009, מצא בכל שבעת אתרי הבדיקה שנבחנו, ריכוז חיידקי קוליפורם צואתי ומדד צריכת חמצן כימית ברמות גבוהות מהרמות הרצויות, והראה עלייה במדדי הזיהום בנהר לעומת נתוני מדידה היסטוריים.

==קישורים חיצוניים==
* Boniswa W. Dladla מאוניברסיטת זימבבואה, [https://ir.uz.ac.zw/bitstream/handle/10646/1030/090721BDL%20-%20final%20thesis%20document.pdf?sequence=1&isAllowed=y השפעות פעילות תפיסת (מים) על איכות המים בנהר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסוואטיני: נהרות
נהר פולינגאנה

נהר פולינגאנה הוא נהר באסוואטיני המהווה פלג של נהר מבבנה ועובר בסמוך להרי מדימבה. אורכו של הנהר 4.32 קילומטרים והוא משמש פרויקטים הידרו-חשמליים להפקת אנרגיה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסוואטיני: נהרות
מנזיני

מנזיני (באנגלית: Manzini; בעבר ברמרסדורף) היא עיר באסוואטיני ובירת מחוז מנזיני. מנזיני מהווה את המרכז האורבני השני בגודלו באסוואטיני, אחרי מבבנה, ואוכלוסייתו נאמדת בכ-110,000 תושבים (נכון לשנת 2008). העיר נמצאת במרכז הגאוגרפי של אסוואטיני.

==היסטוריה==
מנזיני החלה כתחנת סחר בשנת 1885 והוכרזה כעיירה בשנת 1898.

בשנת 1894, מכר ארתור ברמר את בית המלון שהיה בבעלותו בעיירה לרשות הקולוניאלית הבריטית, שניהלה את אסוואטיני החל מאותה שנה, לצורכי הקמת מטה מנהלי לאומי. ארתור ברמר התנה את מכירת המלון בכך שהמושבה תקרא על שמו (דורף באפריקאנס משמעותה "עיירה קטנה"). שמה של העיירה חזר לשמה המקורי, מנזיני, בשנת 1960.

המושבה שימשה כמטה מנהלי קולוניאלי בריטי/בורי החל מ-1890, אך נהרסה ב-1902 במהלך מלחמת הבורים וכתוצאה מכך עבר המטה למבבנה. אולם, ברמרסדורף נשארה כמרכז המסחרי, החקלאי והתחבורתי של אסוואטיני. עקב כך, באותה תקופה נודעה העיירה בכינוי "הטבור" (The Hub).

בשנת 1994, מנזיני הוכרזה כעיר.

==ערים תאומות==
* 
* 

==ביבליוגרפיה==
*Hall, James "Speak Manzini: An Autobiography of an African City" (Swaziland, Landmark Publishers, 2000)
*Matsebula, J.S.M. "A History of Swaziland" (Cape Town, South Africa, Longman South Africa, 1972)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אסוואטיני: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1885
יואב צרי

יואב צרי (10 ביוני 1942 - 6 ביוני 1967) היה שחיין ישראלי, אלוף ישראל ואלוף המכביה החמישית במשחה ל-100 מטר גב. נהרג בקרב על גבעת התחמושת במלחמת ששת הימים.

== ביוגרפיה ==
צרי נולד וגדל בקיבוץ אפיקים בנם של נעמי ומיכאל. הוא התאמן בשחייה בקיבוצו בהדרכת שמריהו נאבל.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה בספטמבר 1955 סיים צרי במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.4 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1956, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:14.5 דקות אחרי עוזי רוזן (1:12.0 דקות) ולפני דוד מלמד מהפועל גוש זבולון (1:14.9 דקות).

===אלוף המכביה===
בתחרויות השחייה של המכביה החמישית שנערכו בבריכת גלי גיל שברמת גן בספטמבר 1957 בהיותו רק בן 15 זכה צרי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.3 דקות, לפני עוזי רוזן (1:13.9 דקות). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בעמק הירדן הוא קבע במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש לנוער של 2:42.7 דקות.

===אלוף ישראל===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1957, זכה צרי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:13.3 דקות, לפני עוזי רוזן שקבע תוצאה זהה (1:13.3 דקות).

===בצבא===
צרי התגייס לצה"ל ב-1960 ושרת בחטיבת הצנחנים, לאחר שסיים קורס קצינים עבר לשרת בסיירת גולני. במרץ 1962, השתתף במבצע סנונית ברמת הגולן.

===לאחר שחרורו מהצבא===
לאחר שחרורו מהצבא, למד צרי במכון וינגייט ונישא לגלי להב, אלופת ישראל בשחייה ובשנת 1965 נולד לזוג בן, נועם. הוא עבד בגידול בננות באפיקים והיה צלם פעיל. הוא צילם ופיתח מאות תמונות בשחור לבן, שחלקן פורסמו בכתבי עת. צילומיו עסקו בעיקר בטבע ובדומם.

===מותו בקרב על גבעת התחמושת===
בתקופת ההמתנה לקראת מלחמת ששת הימים גויס סגן צרי לשירות מילואים כמפקד מחלקה בחטיבה 55. בלילה שבין ה-5 ל-6 ביוני 1967 יצאה החטיבה להתקפה בירושלים המזרחית. גדודו של צרי תקף את גבעת התחמושת. בקרב זה מצא את מותו ב-6 ביוני.

על חלקו המרכזי של יואב צרי בהכרעת הקרב על גבעת התחמושת ראו בספר "גבעת התחמושת מלחמה לוחמים וזיכרון" הפרק "יואב צורי - קרב ההכרעה של שטח ההריגה" עמודים 269–284, מבוסס על תחקיר ארכיוני מתועד של אירועי הקרב, ראיונות ומקורות ביבליוגרפיים. בעקבות פרסום הספר פנתה משפחת צרי, רעייתו גלי וחבריו לרמטכ"ל אביב כוכבי בבקשה להעניק לחלל יואב צרי עיטור לאחר מותו, וחרף תקדימים רבים נענו בסירוב.

צרי נקבר בבית הקברות בקיבוצו. שמו הונצח על גבי אנדרטאות אחדות, לרבות אנדרטת הצנחנים בתל נוף, אנדרטאות בגבעת התחמושת והאנדרטה לנופלים בני עמק הירדן שבצמח.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* חגי אשלגי,
* [https://web.archive.org/web/20140423052045/http://www.shvoong.co.il/he-IL/104/11533/ בחייהם ובמותם – יואב צרי וגיורא אשכנזי] באתר Shvoong
* [גבעת התחמושת מלחמה לוחמים וזיכרון (י. בלום הלוי מיתאם, 2020) https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH997008752889705171/NLI]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים הקבורים באפיקים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחיית גב
קטגוריה:אפיקים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:בוגרי תיכון בית ירח
קטגוריה:גבעת התחמושת
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ספורטאים שנפלו במערכות ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
לביא תדהר

לביא תדהר (נולד ב-16 בנובמבר 1976) הוא סופר מדע בדיוני ופנטסיה ישראלי המתגורר כיום בלונדון, וכותב בעברית ובאנגלית, וכן בביסלמה (השפה המדוברת באיי ואנואטו).

== קורות חיים ==
תדהר נולד ב-1976 בקיבוץ דליה. מאז גיל 15 החל לטייל בעולם. חי באנגליה ובדרום אפריקה למשך פרקי זמן ממושכים. כמו כן חי בואנואטו ובלאוס. כיום (2014) מתגורר בלונדון.
חוויותיו מטיוליו הרבים בעולם באות לידי ביטוי בכמה מיצירותיו.

הוא זוכה פרס הפנטזיה העולמי לספר הטוב של 2012, על ספרו אוסמה, וכן זוכה פרס הפנטסיה הבריטי לנובלה ל-2012, עבור גוראל והאל בעל הכרס. ב-2015 זכה בפרס הג'רווד על ספרו איש שוכב וחולם, וב-2017 זכה בפרס על שם ג'ון וו. קמפבל לספר המדע הבדיוני הטוב של השנה עבור התחנה המרכזית.

סיפוריו הקצרים הופיעו באתר Sci Fiction, אתר הסיפורים היוקרתי של ערוץ המדע הבדיוני האמריקאי, ובמקומות רבים נוספים, ותורגמו לשפות שונות, בהן סינית, ספרדית, צרפתית, פורטוגזית, יוונית ופולנית.

בעברית, רבים מסיפוריו הופיעו בכתב העת חלומות באספמיה, ולאחרונה באנתולוגיה תל אביב נואר בעריכת אתגר קרת ואסף גברון. בין יצירותיו הבולטות נמצא מחזור סיפורי התחנה המרכזית המתרחשים באזור התחנה המרכזית הישנה של תל אביב בעתיד הרחוק. ספרו התחנה המרכזית (2016) מועמד לפרס ארתור ס. קלארק ופרס לוקוס.

==יצירותיו==

בעברית:
* שאריות מאלוהים: ספר עזר למשיח, הוצאת תג, 1998.
* רצח בדיוני (עם ניר יניב), 2009.
* ימי תל אביב האחרונים (עם ניר יניב. תרגום: איתמר פארן), הוצאת אודיסיאה, 2010.
* התחנה המרכזית, הוצאת יניב, 2017.
* איש שוכב וחולם, הוצאת כתר, 2018.

באנגלית:
* Osama, 2011.
* The Violent Century, 2013.
* A Man Lies Dreaming, 2014.
* Central Station, 2016.
* Unholy Land, 2018.

סדרת הבוקמן:
* The Bookman, 2010.
* Camera Obscura, 2011.
* The Great Game, 2012.

לילדים:

* Candy, 2018.

נובלות:
* An Occupation of Angels, 2005.
* Cloud Permutations, 2010.
* Gorel & The Pot-Bellied God, 2011.
* Jesus & The Eightfold Path, 2011.
* The Vanishing Kind, 2016.

==מועמדויות ופרסים==
* 2003 - זוכה פרס ברדבורי-קלארק מטעם סוכנות החלל האירופאית על הסיפור "עכבישי זמן, רשתות מרחב".
* 2006 - מועמדות לפרס גפן לסיפור קצר, עבור "פותר תעלומות בחסד".
* 2011 - מועמדות לפרס גפן על הספר רצח בדיוני (עם ניר יניב).
* 2012 - זוכה פרס הפטנסיה הבריטי לנובלה עבור גוראל והאל בעל הכרס.
* 2012 - זוכה פרס הפנטזיה העולמי על הספר אוסמה.
* 2015 - זוכה פרס הג'רווד עבור ספרו האיש החולם.
* 2015 - מועמדות לפרס הפטנטסיה הבריטי עבור האיש החולם.
* 2016 - מועמדות לפרס רומא (איטליה) עבור האיש החולם.
* 2016 - מועמדות לפרס סיאון (יפן) עבור המאה האלימה.
* 2017 - מועמדות לפרס ארתור ס. קלארק עבור התחנה המרכזית.
* 2017 - מועמדות לפרס לוקוס עבור התחנה המרכזית.
* 2017 - זוכה פרס הקאמפבל עבור התחנה המרכזית.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.lavietidhar.co.uk אתר הבית של לביא תדהר]
* 
* [http://www.sf-f.org.il/author_Lavie%20Tidhar סיפוריו של לביא תדהר] באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטזיה
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני בריטים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני ישראלים
קטגוריה:סופרים יהודים בריטים
קטגוריה:דליה (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
אהרון ורדי

אהרון ורדי (נולד ב-1943) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין הג"א ראשי. לאחר שירותו הצבאי כיהן כמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה וכמנכ"ל רשות הטבע והגנים.

==ביוגרפיה==
ורדי גדל בקיבוץ יפעת בנם של ברטל ויצחק ורדי (רוזנבאום) שהצטרפו לקבוצת השרון משדה נחום. עם גיוסו לצה"ל, התנדב לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד 890. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בהמשך עבר לחטיבת גולני. במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגה א' בגדוד 12 ולחם עמה בקרבות כיבוש רמת הגולן, שם היה לו תפקיד עיקרי בקרב תל פאחר. לאחר המלחמה שימש סמג"ד סיירת אגוז, מפקד גדוד 17, מפקד חטיבה מרחבית אילת ומפקד עוצבת אדום. בפברואר 1984 מונה לקצין חיל ראשי להגנה מרחבית והג"א, ושירת בתפקיד עד 1989.

לאחר שחרורו מצה"ל, מונה על ידי המשרד להגנת הסביבה לרכז את תחום הטיפול בחומרים מסוכנים. ב-1996 מונה למנכ"ל המשרד לאיכות הסביבה, תחת ניהולו של השר יוסי שריד. ב-1997 מונה לראש המינהלה לאיחוד רשות שמורות הטבע ורשות הגנים הלאומיים, ובאפריל 1998 מונה למנכ"ל הראשון של הרשות לשמירת הטבע והגנים הלאומיים. הוא כיהן בתפקיד עד 2002, עת אולץ לעזוב את תפקידו בשל אי הסכמות עם השר להגנת הסביבה, צחי הנגבי. בתפקידו האחרון הקים את יחידת ביטחון המים ברשות המים. מאוחר יותר התגאה הנגבי, שהוא זה שהביא לפיטוריו של ורדי, על רקע סירובו של ורדי להחזיר לרשות הטבע והגנים חבר מרכז ליכוד. ב-2010 שימש ורדי כעד תביעה במשפטו של הנגבי בעניין מינויים פוליטיים במשרד ובעדות שקר לשופט חשין.

משנת 2017 מוביל מטעם עמותת גולני, את שיקומו וחידושו של אתר ההנצחה והמורשת בתל פאחר - מצפה גולני, שהוכרז כאתר מרכזי של חטיבת גולני למלחמת ששת הימים.

==לקריאה נוספת==
* אהרן ורדי, בדרכים לא סלולות, אוריון, 2017

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ראשי הג"א
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדום
קטגוריה:מנכ"לי המשרד להגנת הסביבה
קטגוריה:מנהלי רשות הטבע והגנים
קטגוריה:יפעת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קרקיר

קרקיר (שם מדעי: Spatula querquedula) הוא מין של ברווז קטן ממשפחת הברווזיים. הוא חי במקווי מים רדודים ברחבי העולם הישן וחולף גם בישראל.

==אטימולוגיה==
משמעות שמו העממי באנגלית של הקרקיר, Garganey, היא ככל הנראה שיבוש של המילה האיטלקית לקנה הנשימה. הקרקיר קיבל את שמו בזכות קריאות החיזור החזקות של הזכר, שאולי נשמעו כמו נהימה חזקה.

==תיאור==
ממדי הקרקיר צנועים למדי. אורכו מגיע ל-39 ס"מ בלבד, ומוטת כנפיו לכ-62 ס"מ. משקלו של פרט בוגר מגיע עד ל-500 גרם. לבוגר בלבוש החיזור יש ראש וחזה חומים כהים, עם גבה לבנה עבה היורדת לכיוון העורף. לנקבה ראש כהה למדי, מפוספס, עם גבה בהירה ופס בהיר היוצא מבסיס מקורה עד אחרי העין. הנקבה בעלת דגם קשקשים כהים על גבה וקשקשים בהירים יותר לצידי גופה. הקרקיר הצעיר דומה מאוד לנקבה. לזכר סוככות אפורות בהירות ו"דגל-כנף" לא בולט, אך עם ניגוד חזק בין הצוואר והחזה לבטן הבהירה. הנקבה בעלת דגם חדגוני בכנף עם פס זרימה לבן רחב יחסית.

הקרקיר דומה לשרשיר אבל גדול ממנו במעט ובעל דגם ראש וכנף שונים. בשעת התעופה, נקבת השרשיר מציגה דגל כנף ירוק ופס כנף לבן ורחב. בשחייה, לנקבת הקרקיר חסר הכתם הבהיר באזור הזנב שמאפיין את נקבת השרשיר.

== אקולוגיה ==

===תפוצה===
מקנן בכל אירואסיה - באזורים הממוזגים, ונודד דרומה במהלך החורף לדרום אסיה, אפריקה ואוסטרליה. נוטה לנדוד בלהקות גדולות. 

בישראל, הקרקיר נחשב לברווז חולף מצוי הנפוץ במהלך נדודיו דרומה, בחודשים אוגוסט-ספטמבר, וצפונה, ממרץ עד תחילת מאי. בחורף הוא כמעט לא נראה בישראל. בעונת הנדידה הוא נצפה בבריכות דגים ובמקווי מים גדולים אחרים במרבית אזורי הארץ; מעל הים ובמאגרי הצפון והמרכז - שם לעיתים נצפה בלהקות גדולות. הוא נוטה "להתערבב" עם להקות של שרשירים ומריות. 

נרשמו עד כה רק 2 עדויות לדגירת קרקירים בישראל, והוא נחשב למקנן נדיר ביותר. שתי הדגירות נצפו בין השנים 1977–1999 באגן החמצון של אשדוד.

===מבנה גוף והתנהגות===
בתי גידולו האופייניים של הקרקיר הם ביצות, אגמים ושאר גופי מים עשירים בצמחייה. הקרקיר הוא ברווז קטן, שבדומה לברווזים "קטנים-בינוניים" אחרים, יכול להמריא במהירות מפני המים - וכך גם להימלט בשעת סכנה.

תזונת קרקיר מבוססת על צמחים, זרעים, שורשים, חסרי חוליות ואף דגים קטנים (לעיתים נדירות). כאשר הוא שוחה, הוא מסנן את המים או שהוא טובל את כל קדמת גופו בתוכם.

הקן הוא גומה מרופדת על הקרקע בין צמחי גדת נחל. בהטלה אחת מוטלות לרוב 8–9 ביצים חומות מבריקות. הנקבה דוגרת לבדה במשך 21–23 יום. האפרוחים מסוגלים לעוף לאחר 35–40 יום.

== גלריה ==
<gallery widths="200px" heights="200px" mode="nolines">
קובץ:Gargany (Anas querquedula) -- Males near Hodal with a Wood Sanpiper in between I Picture 2118.jpg|קרקירים בהריאנה שבהודו
קובץ:Anas querquedula, Hong Kong 1.jpg|זכר קרקיר בתעופה, ליד הונג קונג
קובץ:Anas querquedula, Llobregat Delta, Barcelona 2.jpg|זכרי קרקיר ליד ברצלונה, ספרד
קובץ:Garganey (Anas querquedula) in AP W IMG 2844.jpg|זוג נקבות קרקיר באנדרה פרדש, הודו
Spatula querquedula MHNT.ZOO.2010.11.18.1.jpg |ביצי קרקיר, אוסף מוזיאון טולוז
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://ibc.lynxeds.com/species/garganey-anas-querquedula צלילים, תמונות וסרטונים של קרקיר], The Internet Bird Collection

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ברווזים מצויים
קטגוריה:ארץ ישראל: אווזאים
קטגוריה:אסטוניה: עופות
קטגוריה:פולין: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:האיים המלדיביים: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אברהם יפה (טייס)

אברהם יפה (16 בספטמבר 1923 - 8 באפריל 1969) היה אלוף-משנה בצה"ל מראשוני ובכירי טייסי חיל האוויר הישראלי.

==ביוגרפיה==
יפה נולד ביבנאל, בנם הבכור של דב ואסתר יפה, ואחיהם של חנה יפה, יוסי יפה ושרה. הוא זכה לכינוי אברהם יפה "הקטן", כשבן דודו אברהם יפה היה "הגדול". בשנת 1932 עבר עם הוריו למושב חרות. למד בבית הספר החקלאי כדורי, התגייס לפלמ"ח ב-1941 ושירת בפלוגה א' עד שהתנדב לצבא הבריטי ב-1943, יחד עם אביו ושירת בפלוגת תובלה 178 במצרים ובאיטליה.

לאחר מלחמת העולם השנייה סייע לפליטים היהודים ניצולי השואה ועזר בהעברתם לחופי איטליה לקראת העפלתם. ב-1946 שוחרר מהצבא וחזר לארץ ישראל למושב חרות. ב-1947 גויס למוסד לעלייה ב' על ידי בן דודו אורי יפה. הוא נשלח בזהות בדויה (אינג' פרידמנס) לאיטליה יחד עם אנשי צוותה של האונייה חיים ארלוזורוב ועסק בההעפלה ורכש נשק, הוא סייע לאנשי הפלי"ם להטביע את ספינת הנשק לינו. באיטליה הצטרף לעמיתו מוטי הוד והשניים למדו טיסה במועדון תעופה במילאנו ולאחר מכן בשדה אורבה ליד רומא. מאיטליה נשלחו השניים ללמוד טיסה קרבית בצ'כוסלובקיה, הם הצטרפו ל-10 טייסים נוספים שהגיעו מארץ ישראל ולטייס נוסף מצרפת, שהיוו את הגרעין העברי לטייסי הקרב של חיל האוויר הישראלי.

בשובו לישראל היה חניך בקורס טיס מס' מינוס 1 של חיל האוויר אותו סיים במאי 1949, לאחר הקורס הצטרף כטייס קרב לטייסת 101 בחצור. בסוף 1950 מונה למפקד גף בטייסת 105 שהוקמה כטייסת אימון מבצעי. ב-1952 נשלח לקורס פיקוד ומטה באלבמה שבארצות הברית, ב-1954 מונה למפקד טייסת 101. בהמשך שירת במטה חיל האוויר בענף אוויר/3 (מבצעים), עם הגעת מטוסי הגלוסטר מטאור לארץ עבר הכשרה על ידי מנחם בר, ויחד עם בר, בני פלד ומוטי הוד היה אחד מארבעת טייסי הסילון של חיל האוויר. הוא היה חבר במשלחת של חיל האוויר והצנחנים לצרפת, במטרה ללמוד את תחום ההצנחה ממטוסי הנורד. במלחמת סיני הצטרף לטייסת P-51 מוסטנג והוביל הפצצה בסיני. באוגוסט 1959 מונה למפקד בסיס תל נוף ושירת בתפקיד עד ספטמבר 1963. לאחר מכן הצטרף למחזור הראשון של המכללה לביטחון לאומי. ב-1964 מונה לנספח אווירי בצרפת, שירת שם במשך שנתיים במהלכן פעל גם עבור המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים.

ב-1966 השתחרר משירות הקבע. לאחר שחרורו הקים יחד עם דוד סופר את חברת אוירום נתיבי אוויר, חברת תעופה שעסקה בזריעת עננים. במלחמת ששת הימים גויס למילואים ושירת כיועץ אווירי בפיקוד הדרום.

נפטר מהתקף לב פתאומי ב-1969 ונקבר בבית העלמין בתל מונד. היה נשוי לשולמית (מיתקה), מזכירתם של ראשי ממשלת ישראל מדוד בן-גוריון עד בנימין נתניהו, ואב לשלושה, הבכור בהם דובי יפה, אל"ם בחיל האוויר שהשתתף במבצע אופרה, רמי יפה ששירת כסא"ל בחיל האוויר וטייס באל על ונהרג בתאונת מסוק בשירות חברת החשמל ב-2004, ויעל סגל, פסיכולוגית קלינית.

==לקריאה נוספת==
*שערים פתוחים : אסופת זכרונות העפלה 1945–1948, קרן פלי"ם, 2001

==הערות שוליים==

א
קטגוריה:יבנאל: אישים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס תל נוף
קטגוריה:אלופי-משנה בחיל האוויר
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:חרות (מושב): אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר כדורי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
BIND

BIND או named הוא שרת ה-DNS הנפוץ ביותר ברשת האינטרנט, ובמערכות הפעלה דמויות יוניקס, הוא משמש הלכה למעשה כסטנדרט.

BIND נכתב במקור על ידי ארבעה סטודנטים לתארים מתקדמים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. השם שניתן לו מהווה ראשי תיבות ל-Berkeley Internet Name Domain, ומעיד על השימוש שניתן לו בתוך האוניברסיטה.

התוכנה הופצה לראשונה יחד עם מערכת ההפעלה BSD בגרסה 4.3 ביוני 1986. פול ויקסי החל לתרום לפיתוח של BIND בשנת 1988 כאשר עבד בחברת DEC, ועד מהרה הפך למפתח העיקרי. ויקסי ייסד את ארגון ISC, שהוא המפתח העיקרי של BIND כיום.

==אבטחת מידע==
בגרסאות המיושנות BIND 4, ו-BIND 8, התגלו מספר גדול של פרצות אבטחה חמורות לאורך השנים, והשימוש בהם איננו מומלץ. BIND 9 היווה למעשה שכתוב כולל של הקוד, בין היתר על מנת למגר בעיות אבטחה אלו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.isc.org/downloads/bind/ האתר הרשמי של BIND], באתר ארגון ה-ISC
* [http://www.isc.org/downloads/platform/ BIND 10] באתר ארגון ה-ISC
* [https://web.archive.org/web/20130403021408/http://bind10.isc.org/wiki BIND 10 Wiki]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנות מערכת
קטגוריה:תוכנה חופשית
Lightweight Directory Access Protocol

Lightweight Directory Access Protocol (בראשי תיבות: LDAP) הוא פרוטוקול תקשורת פתוח בשכבת היישום, המאפשר גישה וניהול של Directory service מעל רשתות IP. שירותים אלו חיוניים בבנייה וניהול של רשתות פנימיות ואינטרנטיות, והם מאפשרים שיתוף מידע לגבי משתמשים, מערכות, רשתות ושירותים ברשת. המידע נשמר לעיתים קרובות בצורה היררכית, המאפשרת ניהול פשוט, גמישות, והתאמה למבנה הארגוני.

LDAP מוגדר בסדרה של מסמכים הנקראים Request for Comments (RFCs), אשר נכתבו על ידי ארגון ה-Internet Engineering Task Force, שהוא הגוף הממליץ על תקנים לרשת האינטרנט. המסמך העדכני פורסם בגרסה 3 כ-.

שימוש נפוץ ב-LDAP הוא ליצירת התחברות אחידה בין מספר שירותים (SSO), לדוגמה, בהתחברות לדפי אינטרנט מוגנים בסיסמה או למחשבים בארגון. LDAP מבוסס על פרוטוקול אשר כלול בסטנדרט X.500, אך הוא פשוט יותר. לכן, לעיתים הוא נקרא בשם "X.500-Lite".

==היסטוריה==
חברות התקשורת יסדו את הרעיון של Directory service לאחר שנים של ניהול ספריות טלפוניה, והם תרמו במידה ניכרת להתפתחות טכנולוגיית המידע. צורך זה בא לידי מימוש בתקן ה-X.500, שהיווה איגוד של פרוטוקולים שנכתבו על ידי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי בשנות ה-80.

אל ספריות X.500 ניגשו בעזרת פרוטוקול Directory Access Protocol (DAP), מעל Open Systems Interconnection (OSI). LDAP נועד במקור להיות גרסה חלופית וקלה יותר של הפרוטוקול לטובת גישה אל ספריות X.500 מעל TCP/IP, הנפוץ והפשוט יותר. שירותי Directory החלו לתמוך גם ב-LDAP, והוא הפך נפוץ מאוד בסביבות ארגוניות, כיוון שהוריד את הצורך ברשת OSI. כיום גם DAP יכול לעבוד ישירות מעל TCP/IP.

הפרוטוקול נוצר לראשונה על ידי טים הוז, סטיב קייל, קולין רובינס, וונגיק יונג בשנת 1993. בשנת 1996 החלו לעבוד על הגרסה החדשה של הפרוטוקול, LDAPv3, תחת חסות ארגון Internet Engineering Task Force, המוביל את התקינה ברשת האינטרנט. LDAPv3 יצא בשנת 1997 הוסיף תמיכה בSimple Authentication and Security Layer (SASL), ויישר קו עם הגרסה החדשה יותר של X.500. המשך הפיתוח ותכונות נוספות ב-LDAPv3 נוספו על ידי ה-IETF.

==מבנה הפרוטוקול==
הלקוח פותח חיבור LDAP על ידי התחברות לשרת (נקרא DSA; ר"ת Directory System Agent), בברירת המחדל בפורט 389, ב-TCP או UDP.
הלקוח לאחר מכן יכול לשלוח בקשות פעולה לשרת, ביניהן הפעלת חיבור מאובטח (TLS), ביצוע אימות משתמש, חיפוש, השוואה, והוספה, שינוי, או מחיקת רשומה. 

== Active Directory ==
מערכת ה-Active Directory מבוססת על מספר שירותים, ביניהם שירות LDAP והיא (נכון ל-2021) כנראה היישום הפופולרי ביותר של שרת LDAP. המערכת המאפשרת לכל משתמש ב-Domain לקבל תמונה מלאה של העץ הארגוני ופועל יישום תקין של Active Directory מחייב גישה של מערכות הפעלה בדומיין להיות מסוגלות ליצור קשר בפרוטורול LDAP עם שרתי ה-Domain Controller (DC) הן בפורט 389 (תקשורת רגילה) והן בפורט 636 (תקשורת חתומה ומוצפנת).

בישום המיקרוסופטי של שרת LDAP מוגדרת הגבלה של מתן 1000 רשומות בלבד כתשובה לשאילתה, כלומר במידה ולא יצוין מספר הרשומות הנדרש יתקבל מספר הרשומות בענף, עד 1000 רשומות. ניתן לעקוף מגבלה זו בצד הלקוח על ידי רישום מספר הרשומות הנדרשות.

==ראו גם==
* בסיס נתונים היררכי
* מיקרוסופט TechNet

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרוטוקולי אינטרנט
ספונים

עטיפת "ספונים" א', 1966
סְפוּנִים (באנגלית: Sefunim) הוא שמו של בולטין המוזיאון הימי הלאומי חיפה, שראה אור בין השנים תשכ"ז-תשנ"ד ואחר כך פסק להופיע.

מטרת הביטאון הייתה לעורר עניין באוספי המוזיאון, והוא כלל סקירות מדעיות של מוצגים נבחרים של המוזיאון. המחקרים נכתבו על ידי היסטוריונים, ארכאולוגים ומומחים נוספים מן הארץ והעולם ופורסמו בעברית ובאנגלית. הוצאת הביטאון לא הייתה סדירה, בעיקר בשל קשיי מימון, ותפוצתו הייתה מוגבלת. בין השנים 1966–1994 ראו אור 8 ביטאונים בגודל קוורטו וכריכה רכה, בכל אחד מהם כ-100 עמודים והם כוללים לוחות נייר כרומו עם תצלומי המוצגים. יוזם הביטאון היה רס"ן (מיל') אריה בן-אלי, מנהלו הראשון של המוזיאון. 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת מדעיים