גמר גביע אירופה לאלופות 1957

גמר גביע אירופה לאלופות 1957 התקיים באצטדיון סנטיאגו ברנבאו במדריד, בירת ספרד, ב-30 במאי 1957, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1956/1957 היא ריאל מדריד הספרדית, שניצחה במשחק את פיורנטינה האיטלקית בתוצאה 2-0. משחק הגמר נעל את המהדורה השנייה של גביע אירופה לאלופות.

ריאל מדריד השלימה זכייה שנייה ברציפות בתואר (מתוך חמש זכיות רצופות), וזאת לאחר שהניפה שנה קודם לכן את גביע אירופה הראשון לאחר ניצחון על סטאד ריימס בתוצאה 4-3.

שתי הקבוצות העפילו לטורניר בזכות הישגיהן בעונת 1955/1956. ריאל מדריד העפילה לטורניר כאלופה המכהנת, ולא בזכות מיקומה בליגה הספרדית, שם סיימה שלישית בלבד, עם עשר נקודות פחות מהאלופה אתלטיק בילבאו. פיורנטינה זכתה באליפות איטליה באופן מרשים, לאחר שהקדימה את מילאן ב-12 נקודות והפסידה רק פעם אחת לאורך כל העונה.

ריאל זכתה לארח את משחק הגמר באצטדיונה הביתי, לעיני כ-124,000 צופים. המחצית הראשונה הסתיימה ללא שערים, ובדקה ה-69 הצליחה ריאל לעלות ליתרון ראשון לאחר שזכתה בפנדל שנוי במחלוקת, אותו כבש אלפרדו די סטפנו. שש דקות אחר כך קבע פרנסיסקו חנטו את תוצאת המשחק, 2-0 לריאל בסיום.

== הדרך אל הגמר ==
בסיבוב המוקדם חולקו המשתתפות בטורניר לשלוש קבוצות על פי שיוך גאוגרפי, והוגרלו נגד קבוצה אחרת מאותו השיוך. ריאל מדריד, האלופה המכהנת, העפילה אוטומטית מהשלב המוקדם, בעוד פיורנטינה הוגרלה בקבוצת דרום-מרכז אירופה וזכתה גם היא בהגרלה לאחד משלושת הכרטיסים האזוריים החופשיים לשמינית הגמר.

=== ריאל מדריד ===
לאחר שזכתה להעפלה אוטומטית מהסיבוב המוקדם, החלה ריאל את משחקיה בטורניר בשלב שמינית הגמר מול נציגת אוסטריה, ראפיד וינה. במשחק הראשון בבית ניצחה ריאל 4-2 בזכות צמדים של אלפרדו די סטפנו ורמון מרסאל. משחק הגומלין בחוץ היה לתצוגה התקפית מרשימה של ארנסט האפל, שהעלה את ראפיד ליתרון 3-0 במחצית. די סטפנו כבש במחצית השנייה, והמשחק הסתיים בתוצאה 3-1 לראפיד. עם שוויון 5-5 וניצחון לכל קבוצה בסיכום שני המפגשים, ובהיעדר חוק שערי חוץ, נפגשו הקבוצות כחודש אחר כך למפגש פלייאוף במדריד. ריאל גברה 2-0 על ראפיד באצטדיונה הביתי והעפילה לרבע הגמר.

בשלב רבע הגמר פגשה ריאל את ניס הצרפתית. במשחק הראשון בבית גברה ריאל 3-0 על יריבתה עם צמד של אנריקה מטאוס במחצית השנייה. ריאל השלימה ניצחון כפול במשחק הגומלין בחוץ, עם צמד של אלפרדו די סטפנו בדרך ל-3-2 במשחק ו-6-2 בסיכום שני המפגשים.

בחצי הגמר פגשה ריאל את מנצ'סטר יונייטד האנגלית. המשחק הראשון התקיים במדריד, ולאחר מחצית מאופסת כבשו הקטור ריאל, די סטפנו ומטאוס בדרך לניצחון 3-1. במשחק הגומלין באולד טראפורד הובילה מנצ'סטר 2-0 כבר בהפסקה, עם שערים של רמון קופה והקטור ריאל. מנצ'טסר הצליחה לאזן בחצי השני לשוויון 2-2, אך בסיכום שני המפגשים ניצחה ריאל 5-3 וזכתה להגן על תוארה במגרשה הביתי במשחק הגמר.

=== פיורנטינה ===
אלופת איטליה, שזכתה בהגרלה לכרטיס חופשי לשמינית הגמר, החלה את דרכה בטורניר מול נורשפין השוודית. במשחק הראשון בפירנצה נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1, ובגומלין נהנתה פיורנטינה משער בודד של ג'וזפה וירג'ילי כדי לנצח 1-0, ולהעפיל לרבע הגמר עם 2-1 בסיכום.

ברבע הגמר פגשה פיורנטינה את גראסהופרס ציריך השווייצרית. במשחק הראשון בבית עלתה פיורנטינה ליתרון 3-0 כבר לאחר 12 דקות (צמד לרומנו טאקולה), ובסיום ניצחה 3-1. בגומלין בחוץ נפרדו הקבוצות בשוויון 2-2, שזיכה את פיורנטינה בכרטיס לחצי הגמר.

בשלב חצי הגמר פגשה פיורנטינה את הכוכב האדום בלגרד, נציגת יוגוסלביה. במשחק הראשון בחוץ כבש מאוריליו פריני את שער הניצחון של פיורנטינה שתי דקות בלבד לסיום. היה זה השער היחיד בצמד המפגשים, ולאחר שוויון 0-0 בפירנצה, העפילה פיורנטינה לגמר גביע אירופה.

{|class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!colspan=5| ריאל מדריד
!סיבוב
!colspan=4| מילאן
|-bgcolor=#c1e0ff
|יריבה
|סיכום
|משחק ראשון
|משחק שני
|פלייאוף
|
|יריבה
|סיכום
|משחק ראשון
|משחק שני
|-
|colspan=5|העפילה אוטומטית
|bgcolor=#c1e0ff|סיבוב ראשון
|colspan=4|העפילה אוטומטית
|-
|align=right| ראפיד וינה
|5 – 5
|4 - 2 (בית)
|1 - 3 (חוץ)
|2 - 0
|bgcolor=#c1e0ff|שמינית הגמר
|align=right| נורשפין
|2 – 1
|1 - 1 (בית)
|1 - 0 (חוץ)
|-
|align=right| ניס
|6 – 2
|3 - 0 (בית)
|3 - 2 (חוץ)
|
|bgcolor=#c1e0ff|רבע הגמר
|align=right| גראסהופרס ציריך
|5 – 3
|3 - 1 (בית)
|2 - 2 (חוץ)
|-
|align=right| מנצ'סטר יונייטד
|5 – 3
|3 - 1 (בית)
|2 - 2 (חוץ)
|
|bgcolor=#c1e0ff|חצי הגמר
|align=right| הכוכב האדום בלגרד
|1 - 0
|1 - 0 (חוץ)
|0 - 0 (בית)
|}

== סיכום המשחק ==
ריאל מדריד, הפייבוריטית לזכייה בתואר בפעם השנייה ברציפות, זכתה למקדמה נוספת כאשר משחק הגמר נערך בביתה, אצטדיון סנטיאגו ברנבאו שבמדריד, לעיני כ-124,000 צופים. האצטדיון התהדר במערכת תאורה חדישה, שנבנתה תמורת סכום כסף רב במיוחד עבור משחק הגמר, אך ראשי פיורנטינה דרשו כי שריקת הפתיחה תוקדם לשעות האור, שכן שחקניה אינם רגילים לשחק תחת אורות מלאכותיים. למורת רוחם של ראשי ריאל, המשחק יצא לדרך בשעה 17:30, שעון מקומי.

בפן המקצועי, ריאל מדריד של המאמן חוסה ויאלונגה נהנתה מחוליית התקפה חזקה, ובמרכזה אלפרדו די סטפנו, וכן משחקני קו מהירים וטכניים כרמון קופה ופרנסיסקו חנטו. מן העבר השני, התבסס המאמן האיטלקי פולביו ברנרדיני מהשילוב ההתקפי בין ג'וזפה וירג'ילי ומיגל מונטורי, ועל הקיצוני הימני ז'וליו בוטליו, שהיה אחד מכוכבי נבחרת ברזיל במונדיאל 1954.

המחצית הראשונה התאפיינה במשחק קשוח של שחקני שתי הקבוצות, עם תיקולים רבים משני הצדדים. בניגוד לתחזיות המוקדמות שדיברו על עדיפות מוחלטת של ריאל, המחצית הראשונה הגיעה לסיומה לאחר משחק מאוזן וללא שערים.

השופט ההולנדי לאו הורן התקשה לשלוט במשחק שהתפתח במדריד, ובדקה ה-69 החליט להעניק פנדל שנוי במחלוקת לריאל. אנריקה מטאוס קיבל כדור עומק שהותיר אותו לפרוץ לבד לכיוון השער ותוקל מאחור על ידי ארדיקו מאניני, אלא ששניות קודם לכן, בעת המסירה, הרים הקוון את הדגל לנבדל. שחקני פיורנטינה ניסו להפנות את תשומת לבו של השופט לסימונו של הקוון ללא הועיל. הורן סימן על הנקודה הלבנה, ודי סטפנו כבש את שער היתרון של ריאל מדריד.

שש דקות בלבד עברו, וריאל הכפילה את היתרון. קופה הכניס כדור עומק מצוין לעברו של חנטו, שנותר לבד מול ג'וליאנו סארטי, שוער פיורנטינה שיצא לכיוונו. חנטו הקפיץ את הכדור בקלילות מעל השוער האיטלקי, וקבע את תוצאת המשחק, 2-0 לריאל מדריד, אלופת אירופה בפעם השנייה.

=== הרכבי הקבוצות ===
{| width=92% |
|-
|
|
|}

{| width="100%"
|valign="top" width="50%"|
{| style="font-size: 90%" cellspacing="0" cellpadding="0"
|colspan="4"|ריאל מדריד:
|-
!width=100| !!width=60|
|-
|שוער ||1 || חואן אלונסו
|-
|מגן ימני ||5 || מרקוס אלונסו אימאס
|-
|בלם ||2|| מנואל טורס פסטור
|-
|מגן שמאלי ||3|| רפאל לסמס
|-
|קשר מרכזי ||4 || מיגל מוניוס (קפטן)
|-
|קשר מרכזי ||6|| חוסה מריה סראגה
|-
|קיצוני ימני ||7|| רמון קופה
|-
|חלוץ ||8 || אנריקה מטאוס
|-
|חלוץ ||9|| אלפרדו די סטפנו 
|-
|חלוץ ||10 || הקטור ריאל
|-
|קיצוני שמאלי ||11|| פרנסיסקו חנטו 
|-
|colspan=3|מאמן:
|-
|colspan=4| חוסה ויאלונגה
|}
|valign="top"valign="top" width="50%"|
{| style="font-size: 90%" cellspacing="0" cellpadding="0" align=center
|colspan="4"|פיורנטינה:
|-
!width=100| !!width=60|
|-
|שוער ||1 || ג'וליאנו סארטי
|-
|מגן ימני ||2 || ארדיקו מאניני
|-
|בלם ||3|| אלברטו אורצן
|-
|מגן שמאלי ||4|| סרג'יו סרבאטו (קפטן)
|-
|קשר מרכזי ||5 || אלדו סקראמוצ'י
|-
|קשר מרכזי ||6|| ארמנדו סגאטו
|-
|קיצוני ימני ||7|| ז'וליו בוטליו
|-
|חלוץ ||8 || גווידו גראטון
|-
|חלוץ ||9|| ג'וזפה וירג'ילי
|-
|חלוץ ||10 || מיגל מונטורי
|-
|קיצוני שמאלי ||11|| קלאודיו ביזארי
|-
|colspan=3|מאמן:
|-
|colspan=4| פולביו ברנרדיני
|}
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.uefa.com/uefachampionsleague/season=1956/matches/round=899/match=61219/postmatch/lineups/index.html סיקור המשחק] באתר אופ"א 

1957
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1957
קטגוריה:ריאל מדריד
קטגוריה:פיורנטינה
קטגוריה:מדריד: תחרויות כדורגל