שריף טירספול

שחקני הקבוצה, לאחר הזכייה ב[[גביע חבר המדינות, ינואר 2009]]
מועדון כדורגל שריף טירספול (ברומנית: Sheriff Tiraspol) הוא מועדון כדורגל מולדובי, המייצג את העיר טירספול, בירת טרנסניסטריה, מדינה לא מוכרת בשטח מולדובה. הוא נוסד בשנת 1997 בשם טירס טירספול (Tiras Tiraspol) ומותגה מחדש בשנה שלאחר מכן כ'שריף' והתבססה במהירות בכדורגל המולדובי. המועדון זכה פעמיים בגביע אלופות חבר המדינות, טורניר הכדורגל החשוב ביותר בקרב מדינות ברית המועצות לשעבר, אף שחשיבותו פחתה מאז 2012 וזהו אחד ממועדוני הכדורגל המעוטרים ביותר במולדובה. ידוע בכינוי "הצרעות".

"הצרעות" רשמה את הופעת הבכורה שלה בליגת העל המולדבית בעונת 1998/99, כשזכתה גם בגביע הראשון שלה, גביע מולדובה. מאז הם צברו 20 תוארי אליפות, אחד עשר גביעים ושבעה סופרקאפ — כולם מהווים שיאי זכייה. בזירה האירופית, שריף הגיע לשלב הבתים ב ארבע פעמים והיא הקבוצה המולדובית הראשונה שהגיעה לשלב הבתים בליגת האלופות בעונת 2021/2022. היא גם הקבוצה המולדובית היחידה שניצחה את ריאל מדריד.

המועדון נקרא על שם נותנת החסות הראשית שלו, שריף, קונגלומרט המפעיל תעשיות שונות בטרנסניסטריה. משחקי הבית משוחקים במדי צהוב ושחור באצטדיון שריף, שאליו עבר המועדון בשנת 2002 ומכיל 12,746 מושבים.

הקבוצה נקראת לעיתים גם בקצרה אף סי שריף. יש להבדיל בינה לבין אף סי טירספול שהייתה קבוצה אחרת ויריבתה.

==היסטוריה==
המועדון הוקם במקור בשנת 1996 והתמודד בליגה השלישית במולדובה בשם טירס טירספול. ב-4 באפריל 1997, ויקטור גושאן, בכיר בשירותי הביטחון המקומיים שהיה לנותן חסות מרכזי, לקח חסות על המועדון שהפך לשריף טירספול, על שם חברת "שריף", שבבעלותו.

שריף הצליחה להעפיל לליגה השנייה במולדובה ותחת אחמד אלסקרוב כמאמן, עלתה הקבוצה לליגה העליונה במולדובה. המועדון זכה בתואר הגדול הראשון שלו עם גביע מולדובה 1999. התואר הראשון של שריף בליגה הגיע בעונת 2000/01, שכללה גם את הזכייה השנייה בגביע המולדובי כאשר ניצחה את ניסטרו אוטאצ'י בפנדלים לאחר משחק ללא שערים. ניצחון הליגה היה הראשון מתוך רצף של עשרה תוארי אליפות רצופים עד 2010, כולל דאבל בשנים 2002, 2006 ו־2008 עד 2010. שריף זכתה בכל תוארי הסופר קאפ המולדובי בשנים 2004 עד 2010. שריף לא הצליחה לזכות בתואר 11 ברציפות על ידי דאצ'יה קישינב בעונת 2010/11, אך זכתה בעונה שלאחר מכן. בעונת 2014/15 שוב איבדה שריף את האליפות וסיימה שלישית למרות הפרש שערים גבוה יותר בין המועדונים.

הקבוצה זכתה בגביע חבר המדינות בשנים 2003 ו־2009 והפכה לקבוצה הראשונה ממולדובה שזוכה בתואר בינלאומי. שריף היה המועדון הראשון במולדובה שהחתים שחקנים מברזיל ואפריקה.

הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה למפעלים האירופיים בעונת , לגביע אופ"א, אז הפסידה כבר בסיבוב המוקדמות לקבוצת סיגמה אולמוץ הצ'כית. גם בעונה שלאחר מכן נכשלה בקבוצה בשלב המוקדמות, כאשר הפסידה לקבוצת אולימפיה לובליאנה מסלובניה.

בעונת הקבוצה שיחקה לראשונה בתולדותיה במוקדמות ליגת האלופות, אז עברה בסיבוב המוקדמות הראשון את קבוצת ארקאס אררט מארמניה אך הפסידה בסיבוב המוקדם השני לקבוצת אנדרלכט הבלגית. גם בעונה שלאחר מכן התמודדה הקבוצה בשלב המוקדמות, וגברה בסיבוב המוקדם הראשון על קבוצת ז'ניס אסטנה מקזחסטן אך הודחה בסיבוב המוקדם השני על ידי קבוצת גראצר א.ק. מאוסטריה.

הסיפור חזר על עצמו גם בעונה הבאה, עונת , כאשר הקבוצה גברה בסיבוב המוקדם הראשון על קבוצת פלורה טאלין מאסטוניה אך כשלה בסיבוב המוקדם השני מול קבוצת שחטאר דונצק מאוקראינה. גם עונת לא ניבאה אחרת, ולאחר שהקבוצה גברה בסיבוב המוקדם הראשון על קבוצת ג'אונסי אסץ' מלוקסמבורג היא כשלה מול קבוצת רוזנבורג הנורווגית. כך גם בעונת עם ניצחון על קבוצת סליימה וונדררס ממלטה והפסד לקבוצת פרטיזן בלגרד מסרביה ומונטנגרו. עונת התחילה והסתיימה בדיוק כמו קודמותיה, היא עברה את קבוצת פיוניק ירוואן מארמניה ומול קבוצת ספרטק מוסקבה הרוסית היא הוציאה תיקו 1-1 ביתי ותיקו 0-0 בחוץ, מה שלא הספיק בגלל הפרש שערי החוץ.

מזלה של הקבוצה המולדבית נשאר בעינו וגם עונת הסתיימה בצורה דומה, ניצחון על קבוצת רנז'רס מאנדורה והפסד לקבוצת בשיקטש מטורקיה. בעונת הקבוצה גברה בסיבוב המוקדם הראשון על קבוצת אקטובה מקזחסטן והודחה על ידי קבוצת ספרטה פראג מצ'כיה. בשלב המוקדמות השני של ליגת האלופות בעונת הקבוצה ניצחה את קבוצת אינטר טורקו מפינלנד ובשלב המוקדמות השלישי ניצחה את קבוצת סלביה פראג מצ'כיה. בשלב הפלייאוף הקבוצה הפסידה לקבוצת אולימפיאקוס מיוון ועברה לשחק בשלב הבתים בליגה האירופית. הקבוצה סיימה את שלב הבתים במקום השלישי בבית והודחה מהטורניר. בעונת 2010\2011 בפליי-אוף שיחקה נגד קבוצת פ.צ. בזל. המשחק הראשון הסתיים ב-0–1 שביר לשווייצרים מבזל אבל במשחק השני הובסה בביתה 0–3.

שריף טירספול הודחה ממוקדמות ליגת האלופות בעונת 2016/2017 על ידי אלופת ישראל לעונת 2015/2016 הפועל באר שבע. בסיום עונת 2016/2017 סיימה עם אותו מספר נקודות כמו סגניתה דאצ'יה קישינב ונערך משחק הכרעה שבמסגרתו שריף גברה על יריבתה בדו-קרב פנדלים בתוצאה 0–3. בעונת 2017/2018 אומנם הובילה את הבית שלה, בשלב הבתים של הליגה האירופית אך הודחה לבסוף עם מאזן של 2 ניצחונות, 3 תוצאות תיקו והפסד אחד.

בעונת 2020/2021 שריף זכתה באליפות אחרי שניצחה ב־32 מ־36 משחקים שלה והקדימה את סגניתה ב-16 נקודות; בעונת 2021/2022 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של ליגת האלופות לאחר שגברה בשלב הפלייאוף על דינמו זאגרב. במחזור הראשון בשלב הבתים הפתיעה את שחטאר דונצק עם ניצחון 2–0 בבית. במחזור השני הדהימה שריף את ריאל מדריד במשחק שנערך באצטדיון סנטיאגו ברנבאו כשגברה עליה 1–2. ברם לא הצליחה להעפיל לשמינית גמר ליגת האלופות וירדה לשלב 16 האחרונות ב.

במוקדמות ליגת האלופות 2023/2024 עברה שריף את השלב הראשון לאחר ניצחון 1–3 על פארול קונסטנצה בסיכום שני המשחקים. בסיבוב השני שיחקה הקבוצה מול מכבי חיפה, ניצחה במשחק הראשון בתוצאה 0–1, הפסידה 1–4 בגומלין בתום הארכה והודחה מהמשך ההשתתפות המפעל לאחר 2–4 בסיכום שני המשחקים.

==אצטדיון הקבוצה==
מאז הקמתה, שיחקה הקבוצה את משחקי הבית באצטדיון העירוני טירספול, שנבנה בתקופה הסובייטית.

ב־1 באוגוסט 2000, במערב בירת טרנסניסטריה, החלה בניית מתחם הספורט שריף, שעל פי תוכניות הנהלת החברה, היה אמור להפוך למחנה אימונים לפיתוח הכדורגל המקצועי באזור. שנתיים לאחר מכן, ביוני 2002, הוזמנה בניית הזירה הראשית.

המתחם כולל זירה ראשית, זירת ספורט קטנה, זירת כדורגל מקורה, שמונה מגרשי אימונים ובריכת שחייה באורך חמישים מטרים. שטח מתחם הספורט משתרע על שטח של מעל 65 דונם.

הזירה המרכזית היא אצטדיון כדורגל עם 12,746 מקומות ישיבה. כל הדוכנים מצוידים בסככים המגינים על הצופים ממזג אוויר גרוע, מותקנים מושבים נפרדים ממתכת. מגרש המשחקים, בגודל 120 על 80 מטר, עשוי מדשא טבעי, ישנה מערכת ניקוז, מערכת השקיה אוטומטית, שמצוידת גם במערכת חימום המגרש. האצטדיון מצויד במערכת טלוויזיה המאפשרת שידור חי של משחקים, תא וידאו בשטח כולל של 48 מ"ר. מגרש המשחקים מואר מהסככות של היציעים המערביים והמזרחיים ופועל בארבעה מצבים: 200, 400, 800 ו־1600 לוקס. אם מקור החשמל הראשי מנותק, מערכת החשמל של האצטדיון עוברת אוטומטית לספק גיבוי ובמידת הצורך למצב האוטונומי הקיים. הזירה מצוידת בציוד סאונד מודרני של חברת "Electro-Voice" הגרמנית. חדרי ההלבשה מצוידים בהתאם להמלצות אופ"א ויש חדרי חימום פנימיים לצוותים, הממוקמים ליד חדרי ההלבשה.

בשנת 2011 הציגה אופ"א כללים מעודכנים לתשתיות האצטדיון, בהקשר לכך, הזירה המרכזית של מתחם הספורט שריף עברה שיפוץ. בוצעה החלפה מלאה של הדשא, עם ציוד לאנשים עם מוגבלויות, מערכת הניקוז שופרה, מקומות חדשים לשחקנים מחליפים וצוות המאמנים של הקבוצות ונוספה מנהרה שמאפשרת לשחקנים להיכנס למגרש מהיציע.

במתחם יש גם זירה קטנה, שכוללת 8,914 מושבים. בנוסף למגרש כדורגל בגודל 105 על 68 מטר, יש באצטדיון שש מסלולי ריצה. הארנה הקטנה הוקמה בספטמבר 2002. מגרש הכדורגל כולל מערכת השקיה אוטומטית ומצויד במערכת חימום תת-קרקעית. כמו גם בזירה המרכזית, יש ציוד קול מותקן של חברת "Electro-Voice" ולוח וידאו בשטח של 48 מ"ר, המותקן מעל היציע הדרומי. בשנת 2011 בוצעו עבודות להחלפה מלאה של הדשא בדשא טבעי, מערכת החימום והניקוז של המגרש שופרה, נוספו דוכני פרשנות וחדרי עבודה לעובדי אופ"א.

ישנה זירה פנימית מחוממת ומקורה לחלוטין עם תפוסה של 3,570 צופים. המאפשרת לקיים משחקי כדורגל בתקופת סתיו-חורף. הזירה פועלת מאז המחצית השנייה של 2004. בניין הזירה הפנימית בגובה 37 מטר מצויד במערכות תמיכה הדומות לאלה המותקנות בזירה הראשית והזירה הקטנה של מתחם הספורט שריף. כולל מגרש המשחקים, בגודל 105 על 68 מטרים, כולל דשא מלאכותי מהדור הרביעי של FieldTurf, ולוח וידאו בשטח כולל של 40 מ"ר שמותקן ביציע הדרומי של האצטדיון. בחלקו הדרומי של האצטדיון יש מתחם מגורים לשחקני כדורגל ולצוות המאמנים של המועדון. הוא כולל חדרים של ארבעה כוכבים, חדר כושר וחדרי כושר לחימום, בהם ספורטאים יכולים להתאמן במזג אוויר גרוע, חדרי עיסוי, משחקים וחדרי מחשבים, מקלחות וסאונה עם בריכה קטנה. בחלק הצפוני של הזירה יש אולם משחקים גדול לתחרויות קטרגל, כדורעף, כדורסל, כדוריד וספורט אחר. האולם מיועד ל־860 צופים בישיבה, מצויד בלוח וידאו אלקטרוני וחדרי הלבשה המאפשרים לקבל בו זמנית שמונה קבוצות משחק.

==סגל==
===סגל נוכחי===
; נכון ל-1 ביוני 2024

===מאמנים===
<center>[[לאוניד קוצ'וק — מאמן הקבוצה במשך שש שנים (2004—2010)</center>]]
<center>[[זוראן זקיץ'</center>]]
{| class="wikitable"
|-
! שם !! לאום !! מינוי !! עזיבה
|-
| אחמד אלסקרוב || || 1997 || 1998
|-
| סרגיי בוברובסקי || || 1998 || 1999
|-
| יוהאן דניליאנץ || || 2000 || 2000
|-
| וולודימיר זמליאנוי || || 2000 || 2001
|-
| ולרי ואסילייב || || 2001 || 2001
|-
| אולכסנדר הולוקולוסוב || || 2001 || 2002
|-
| מיחאי סטויקיצה || || 2002 || 2002
|-
| גבריאל באלינט || || 2002 || 2003
|-
| איהור נאקונצ'ני || || 2003 || 2004
|-
| לאוניד קוצ'וק || || 2004 || 2010
|-
| אנדריי סוסניצקי || || 2010 || 2011
|-
| ויטאלי ראשקביץ' || || 2011 || 2012
|-
| מילאן מילאנוביץ' || || 2012 || 2012
|-
| ויטאלי ראשקביץ' (ממלא מקום) || || 2012 || 2012
|-
| מיחאי סטויקיצה|| || 2012 || 2013
|-
| ויטאלי ראשקביץ' || || 2013 || 2013
|-
| ויאצ'סלב רוסנק || || 2013 || 2014
|-
| זוראן זקיץ' || || 2014 || 2015
|-
| ליליאן פופסקו || || 2015 || 2015
|-
| זוראן ווליץ' || || 2015 || 2016
|-
| ברונו אירלס || || 2016 || 2016
|-
| ויקטור מיכאילוב (ממלא מקום) || || 2016 || 2016
|-
| רוברטו בורדין|| || 2016 || 2018
|-
|ויקטור מיכאילוב (ממלא מקום) || || 2018 || 2018
|-
|גוראן סבליץ'|||| 2018 || 2019
|-
|זוראן זקיץ' || || 2019 || 2020
|-
| ויקטור מיכאילוב (ממלא מקום) || || 2020 || 2020
|-
| יורי ורנידוב|| || 2020 || 2022
|-
|דמיטרו קארה-מוסטפא (ממלא מקום) || || 2022 || 2022
|-
|סטפן תומאס || || 2022 || 2022
|-
|ויקטור מיכאילוב (ממלא מקום) || || 2022 || 2023
|-
|רוברטו בורדין || || 2023 || 2023
|-
|ויקטור מיכאילוב (ממלא מקום) || || 2023 || 2023
|-
| רומן פיליפצ'וק|| || 2023 || -
|}

==תארים==
שחקני שריף לאחר הזכייה ב[[גביע אלופות חבר המדינות, 2009.]]
;אליפות מולדובה
* זכייה (21): 2000/01, 2001/02, 2002/03, 2003/04, 2004/05, 2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09, 2009/10, 2011/12, 2012/13, 2013/14, 2015/16, 2016/17, 2017, 2018, 2019, 2020/21, 2021/22, 2022/2023
* סגנות (2): 1999/00, 2010/11
;הגביע המולדובי
* זכייה (12): 1998/99, 2000/01, 2001/02, 2005/06, 2007/08, 2008/09, 2009/10, 2014/15, 2016/17, 2018/19, 2021/22, 2022/23
* סגנות (3): 2003/04, 2013/14, 2020/21
;הסופר קאפ המולדובי
* זכייה (7): 2003, 2004, 2005, 2007, 2013, 2015, 2016
* סגנות (4) 2012, 2014, 2019, 2021
;גביע אלופות חבר המדינות
* זכייה (2): 2003, 2009
;ליגת המשנה המולדבית
* זכייה (1): 1997/98
;טורניר לובאנובסקי
* סגנות (1): 2004

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל מולדובניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1997
קטגוריה:טירספול: ספורט