OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
צרכים קרימינוגניים

צרכים קרימינוגניים או גורמי סיכון דינמיים הם גורמי סיכון שדוחפים את העבריין לפשיעה. ההתייחסות למושג "צרכים" במובן של צרכים קרימינוגניים השתרשה בעקבות מאמר רב השפעה שפורסם בשנת 1990 על ידי החוקרים אנדרוז, בונטה והוג.<ref name=":0"></ref> על פי עיקרון זה, במוקדי הטיפול בעבריינים ומטרותיו צריכים לעמוד גורמי הסיכון הדינמיים (למשל הצורך להשתייך לחבורת רחוב או לכנופיה), הן משום שגורמים אלה ניתנים לשינוי והם משום שהם מעלים את הסיכון להישנות העבירה.<ref name=":0" /> גורמים נוספים הם, למשל, אישיות אנטי־סוציאלית, חברים אנטי־סוציאליים, עמדות ואמונות אנטי־סוציאליות, שימוש בסמים, בעיות בתפקוד המשפחתי, היעדר תעסוקה, בעיות בשליטה עצמית, היעדר כישורים לפתרון בעיות, וסביבת מגורים בעייתית. כל הגורמים הללו דוחפים את האדם לפשיעה, אך ניתנים באופן פוטנציאלי לשינוי, להבדיל מגורמים סטטיים, כמו היסטוריה פלילית או היסטוריה של קורבנות להתעללות או הזנחה, שאינם ניתנים לשינוי.<ref name=":0" />

אם כן, צרכים קרימינוגניים קשורים למאפיינים, לתכונות אישיות, לבעיות ולנושאים המעסיקים את האדם, ויש להם זיקה ישירה לצרכים המניעים אותו לבצע את העבירה שוב ושוב. גורמים אלה נוטים להיות יציבים לאורך זמן (משך חודשים או שנים) אך מטבע הדברים ניתנים לשינוי באמצעות טיפול מתאים, או למשל כתוצאה משינויים באורח החיים של האדם.<ref name=":0" />

כאשר קרימינולוגים מנסים לקבוע את הסיבות לפשע או מעריכים מסוכנות, חלק מהניתוח בוחן את הצרכים הקרימינוגניים של העבריין. לעיתים קרובות נשאלת השאלה, "אם לעבריין היה דבר מה (משהו שהעבריין צריך וחסר), האם הוא עדיין היה מבצע את הפשע?"<ref name=":0" />

== טיפול ==
מעבר לעיקרון הצורך (גורמי סיכון דינמיים), במאמרם הציעו אנדרוז, בונטה והוג שני עקרונות נוספים. הראשון הוא עיקרון הסיכון (Risk principle). על פי עיקרון זה, יש להתאים את דרגת האינטנסביות של הטיפול והשיקום לדרגת הסיכון של העבריין, קרי, עבריינים בסיכון גבוה יקבלו תוכניות אינטנסביות ואילו עבריינים בסיכון נמוך לא יוכנסו למוסדות תיקון על מנת למנוע התחברות דיפרנציאלית שלהם עם עבריינים בסיכון בינוני-גבוה. העיקרון השלישי שהוצע היה עקרון התגובתיות או ההיענות לטיפול (Responsivity principle), לפיו יש להתאים את תוכניות ההתערבות לכישורים, למוטיבציה, וליכולות הלמידה של העבריין.<ref name=":0" />

אף על פי שבמהלך השנים נוספו עוד עקרונות, שלושת העקרונות (עיקרון הסיכון, הצורך, התגובתיות) נחשבים עדיין למרכזיים ביותר בטיפול בעבריינים.<ref></ref>

== ראו גם ==

* תאוריית ההתחברות הדיפרנציאלית
* התנהגות אנטי-חברתית
* עבריינות נוער
* עבריינות מין
* רצידיביזם

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרימינולוגיה
פיסמייקר (קומיקס)

פיסמייקר (באנגלית: Peacemaker, בתרגום חופשי: "משכין השלום") הוא דמות בדיונית של גיבור-על ונבל-על שהופיעה תחילה בחוברות הקומיקס של חברת צ'ארלטון קומיקס ולאחר מכן של חברת DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fightin' 5 #40 מנובמבר 1966, ונוצרה על ידי הכותב ג'ו גיל והמאייר פאט בויאט.

פיסמייקר הוא אלטר אגו אותו חלקו שתי דמויות מרכזיות, כריסטופר סמית' ומיטשל בלאק. פיסמייקר, לוחם מיומן וקטלני, מתהדר בכך שהקדיש את חייו למען השלום. הוא מונע בידי גרסה קיצונית של פציפיזם, לפיה השלום מקדש את האמצעים להשגתו - ובכך, פיסמייקר מוכן להרוג בשם אהבתו לשלום. הגרסה הראשונה של כריסטופר סמית' נוצרה בתחילה כדיפלומט פציפיסט שפועל נגד דיקטטורים באמצעות כלי נשק לא קטלניים. גרסאות מאוחרות יותר של הדמות התפתחו לכדי פורעי חוק אלימים יותר, שמוכנים להקריב קורבנות למען "טובת הכלל" והשכנת השלום.

עם רכישת הזכויות לדמות בידי חברת DC קומיקס, נוסף לה סיפור מקור טרגי, שנועד להסביר את הקונפליקט בין מניעיו ובין מעשיו בפועל. בגרסה זו, כריסטופר סמית' הצעיר פיתח מחלת נפש כתוצאה מהבושה שסבל הודות לאביו, שפעל כמפקד נאצי במחנה השמדה במלחמת העולם השנייה. הוא מאמין שרוחו של אביו רודפת אותו ללא הרף, ומדמה לעצמו שרוחות האנשים שהוא הורג, או שנהרגים בסביבתו, נאספות בתוך הקסדה שלו ויכולות להציע לו עצות ופרשנויות.

בנוסף לכריסטופר סמית' פעלו ביקום DC שני "פיסמייקרים" נוספים. פיסמייקר השני הופיע בחוברת אחת בלבד, ולחם בליגת הצדק. מיטשל בלאק היה מנתח שגויס ל"פרויקט פיסמייקר" בחסות ממשלת ארצות הברית, ופעל כגיבור-על בטרם נהרג בחוברות "המשבר האינסופי". ביקום DC המחודש שלאחר אירועי "פלאשפוינט", כריסטופר סמית' חבר ביחידת המתאבדים.

דמותו של פיסמייקר היוותה השראה לדמותו של "הקומיקאי" בחוברות "Watchmen". את דמותו של כריסטופר סמית'/פיסמייקר ב מגלם השחקן ג'ון סינה. הדמות הופיעה לראשונה בסרט הלייב אקשן "יחידת המתאבדים" משנת 2021, ובסדרת טלוויזיה מבית HBO Max שעלתה בינואר 2022. 

בפרומו למשחק מורטל קומבט 1 שייצא בספטמבר 2023 הפיסמייקר מופיע כדמות שניתנת לרכישה, עם דמויות קומיקס נוספות.
== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.dccomics.com/characters/peacemaker דף הדמות], באתר הרשמי של DC קומיקס
* [http://dc.wikia.com/wiki/Peacemaker דף הדמות], בפרויקט ויקיה של DC קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:נבלי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:דמויות בדיוניות
אפדרין

אֵפֶדְרין (בלועזית: Ephedrine; שמות מסחריים: אפדרין הידרוכלוריד ואפדרין סינתטיקה) הוא תרופה אדרנרגית וחומר ממריץ. אפדרין מסייע באופן זמני כנגד קוצר נשימה, לחץ בחזה וצפצופים הנובעים מאסתמה. הוא עשוי לשמש גם לטיפול במחלות רבות אחרות, ובהן נרקולפסיה, דלקת סימפונות כרונית, השמנת יתר חולנית, ומצבים בהם המטופל חווה תת לחץ דם, אך לאפדרין קיימים תחליפים רבים מועדפים, ומסיבה זו הוא בשימוש מופחת בעשורים האחרונים.<ref></ref> פסאודואפדרין הוא סטריאואיזומר של אפדרין, עם פעילות דומה.

תופעות הלוואי הנפוצות של אפדרין (ופסאודואפדרין) הן לחץ דם גבוה, דפיקות לב מואצות ורעידות, הנגרמות עקב גירוי הלב ומערכת העצבים המרכזית ועשויות לחלוף עם הפחתת המינון של התרופה. עוד תופעות לוואי נפוצות הן קושי בשינה, חוסר ברעב וקושי להשתין. תופעות לוואי חמורות של אפדרין הן שבץ והתקף לב. השימוש בתרופה בזמן הריון הוא כנראה בטוח, אם כי אין כמעט מחקרים בנושא.<ref></ref> השימוש בה בזמן הנקה אינו מומלץ.<ref></ref> השימוש באפדרין מאיץ את הקולטנים האדרנרגיים α ו-β.<ref></ref>

אפדרין אופיין לראשונה בשנת 1885 ונכנס לשימוש מסחרי בשנת 1926.<ref></ref><ref></ref> הוא מופיע ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.<ref></ref> הוא זמין כתרופה סוגנית. בדרך כלל ניתן למצוא אותו בצמחים מסוג שרביטן. תוספי תזונה המכילים אפדרין אינם חוקיים בארצות הברית, למעט אלה המשמשים ברפואה הסינית המסורתית, שם נוכחותה מצוין על ידי má huang.

== היסטוריה ==
אפדרין מופק מהצמח אפדרה סיניקה (Ephedra sinica) , אשר שימש בסין למטרות רפואיות במשך אלפי שנים. התרכובת הטהורה של אפדרין בודדה ואופיינה לראשונה על ידי הכימאי האורגני היפני בשנת 1885. לאחר מכן היא נשכחה עד שהתפרסמה מחדש בעולם הרפואה על ידי צ'ן ושמידט בשנות העשרים. אפדרין הפך לכדור פופולרי ויעיל ביותר לאסתמה, במיוחד מכיוון שניתן היה ליטול אותו דרך הפה, בניגוד לאדרנלין (שאז היה הטיפול הסטנדרטי). השימוש באפדרין כטיפול באסתמה הגיע לשיאו בסוף שנות החמישים, אך מאז חלה ירידה הדרגתית בשימוש הטיפולי בו. מתרופה רגילה, אפדרין הפך לתרופת רחוב אשר מוסיפים אותו בתוספי תזונה. מוצרי תזונה המכילים אפדרין אסורים כיום במדינות רבות, מכיוון שהם מהווים מקור עיקרי לייצור התרכובת הממכרת מתאמפטמין (קריסטל מת).<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.infomed.co.il/drugs/ephedrine/ אפדרין] באתר Infomed
* [https://www.drugs.com/ephedrine.html אפדרין] באתר Drugs.com
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
קטגוריה:תרופות
קטגוריה:סין: המצאות
גוזינאקי

גּוֹזִינָאקִי (בגאורגית: გოზინაყი) הוא קינוח גאורגי מתוק, שמוכן מאגוזים מקורמלים ונחשב למאכל מסורתי לחג המולד.

לגוזינאקי צורת מעוין והוא עשוי מאגוזי מלך מקורמלים ומטוגנים בדבש.

לקינוח מספר גרסאות המכילות אגוזים יבשים, קלויים וקצוצים, עם סירופ סוכר או דבש ולרוב מזכירות את חטיף השומשום או הבוטנים.

הגוזינאקי הופיע לראשונה בימי הביניים, כאשר דבש ואגוזי מלך נחשבו למאכל מקודש ונצרכו על ידי המעמד העליון בלבד.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.foodsdictionary.co.il/Recipes/3526 מידע אודות גוזינאקי ואופן ההכנה] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הגאורגי
קטגוריה:מאכלי חג המולד
יחסי מוזמביק–קנדה

יחסי מוזמביק–קנדה הם היחסים הבילטרליים שבין המדינות קנדה ומוזמביק.

== סקירה כללית ==
יחסים אלה החלו בשנת 1975 לאחר שמוזמביק הפכה למדינה עצמאית.<ref name="MHistory">[https://2009-2017.state.gov/r/pa/ei/bgn/7035.htm#history Mozambican History]</ref> מאז קבלת העצמאות, היחסים שבין המדינות שלווים.<ref name="MR">[http://www.canadainternational.gc.ca/mozambique/bilateral_relations_bilaterales/index.aspx?lang=eng&view=d Government of Canada: Mozambique Relations]</ref>

== סחר כלכלי ==
הנציבות העליונה של קנדה במפוטו
הסחר בין קנדה למוזמביק מוגבל, אולם בשנים האחרונות גדל במידת מה. הסכום הכולל של סחר ההדדי שבין המדינות בשנת 2008 היה 13.3 מיליון דולר. קנדה מייצאת בעיקר חיטה, בגדים וטקסטיל ואילו 75% מהיצוא ממוזמביק לקנדה הוא טבק. בשנים האחרונות חברות הכרייה הקנדיות השקיעו במוזמביק. השקעה זו ועשויות להמשיך ולהתרחב בשנים הקרובות.

קנדה שולחת סיוע כספי הומינטארי משמעותי למוזמביק, אשר מתמקד בשלושה תחומים: ילדים ונוער, ביטחון תזונתי ועידוד צמיחה כלכלית.<ref name="AEA">[http://www.acdi-cida.gc.ca/acdi-cida/ACDI-CIDA.nsf/eng/FRA-825105226-KFT Aid Effectiveness Agenda]</ref><ref name="M">[http://www.acdi-cida.gc.ca/acdi-cida/ACDI-CIDA.nsf/Eng/JUD-216133552-PTG CIDA's Efforts in Mozambique]</ref>

== שמירת השלום ==
קנדה השתתפה במשימות שמירת השלום במוזמביק שלאחר מלחמת האזרחים בשנים 1992–1994, זאת במסגרת האומות המאוחדות.<ref name="UN">[https://www.un.org/en/peacekeeping/missions/past/onumoz.htm U.N. ONUMOZ Peacekeeping Mission]</ref> קנדה ו-39 מדינות אחרות מרחבי העולם שלחו 6,625 אנשי צבא במבצע ONUMOZ. קנדה ושאר המדינות ניסו לאכוף את הסכם השלום הכללי שנחתם במדינה. אכיפה זו כללה הגנה על נתיבי התחבורה, הבטחת הפסקת האש ומעקב אחר תהליך הבחירות.<ref name="UN" />

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קנדה מחזיקה במוזמביק נציבות עליונה במפוטו.
* מוזמביק מיוצגת בקנדה באמצעות שגרירותה בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית.<ref name="MR" />

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
הר בנט (שטח חסות רוס)

הר בנט (באנגלית: Mount Bennett) הוא הר נישא בהרי המלכה מוד, באזור חוף דופק, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה

ההר ממוקם 6 קילומטרים ממזרח להר בויד.

גובהו של ההר 3,090 מטרים מעל פני הים; הר בנט הוא ההר ה-203 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר מתנשא מעל החלק המערבי של רמת אנדרסון, שבהרי המלכה מוד.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

ההר התגלה מהאוויר בטיסה C שנערכה ב-29 בפברואר עד ה-1 במרץ 1940, מטעם השירות האנטארקטי של ארצות הברית, אשר חקר את אנטארקטיקה בין השנים 1939–1941.

אזור ההר נחקר ונסקר על ידי משלחת החצייה האמריקאית של מדף הקרח רוס (U.S. Ross Ice Shelf Traverse Party), בפיקודו של אלברט פאדוק קרארי (A.P. Crary), אשר חצתה את מדף הקרח רוס בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.

=== מקור השם ===

קרארי נתן להר את שמו.

קרארי קרא להר על שמו של יו בנט (Hugh Bennett), סיסמולוג במשלחת החצייה האמריקאית של מדף הקרח רוס.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:1226 הר בנט] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://www.adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/21204 הר בנט] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=112775 הר בנט] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1183&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר בנט] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://peakery.com/mount-bennett-antarctica/ הר בנט] באתר peakery (מרחקים לאתרים סמוכים)
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/current/bennett%2c-mount_antarctica_6623837 מזג אוויר נוכחי עדכני בהר בנט] (לרבות זמני שקיעת/ זריחת שמש/ ירח עדכניים)
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/14-days/bennett%2c-mount_antarctica_6623837 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר בנט]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/historyclimate/weatherarchive/bennett%2c-mount_antarctica_6623837 נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור הר בנט]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/archive/yearcomparison/bennett%2c-mount_antarctica_6623837 סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר בנט]

== הערות שוליים ==

בנט
בנט
ג'וניור אטו

לוק צלן צינה אטו (באנגלית: Luc Tselan Tsiene Etou; נולד ב-4 ביוני 1994) הוא כדורסלן קונגולזי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בשטרסבורג בליגת העל הצרפתית.

==קריירת תיכונים ומכללות==
משנת 2012 ועד 2013, שיחק אטו בתיכון הבישוף דניס ג'יי או'קונל. אטו הוא בן דודו של פורוורד לוס אנג'לס קליפרס, סרז' איבקה. אטו דורג במקום ה-142 של מחזור 2013 בתיכונים, ובמקום ה-31 של הפורוורדים במחזור. ב-1 במאי 2013, התחייב אטו לאוניברסיטת ראטגרס שם שיחק במשך שתי עונות. בעונתו השנייה בראטגרס הוא העמיד ממוצעים של 7.4 נקודות ו-6.6 ריבאונדים למשחק. בתום העונה עבר אטו לאוניברסיטת טלסה. בעונתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 15 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק, כשהוא נבחר לחמשייה השנייה של העונה.

==קריירה מקצוענית==
ב-27 ביולי 2018, חתם אטו במועדון הטורקי מטרופוליטן סאקריה. במדי הקבוצה העמיד ממוצעים של 11.5 נק' ו-7.7 ריבאונדים בכ-20 משחקים.

ב-5 באפריל 2019, עבר לשחק במדי אסטודיאנטס מדריד הספרדית. במדיה הקבוצה העמיד ממוצעים של 2.1 נק' ו-2.5 ריבאונדים ב-8 משחקים.

ב-24 ביולי 2019, אטו חתם בשולה באסקט הצרפתית. במדיה העמיד ממוצעים של 5.6 נק' ו-3.1 ריבאונדים ב-7 משחקים, לאחר מכן ב-10 בנובמבר 2019, עבר לשחק בשורות ס. אוליבר וירצבורג הגרמנית. במדיה העמיד 8 נק' ו-4.9 ריבאונדים ב-14 משחקים.

ב-16 באוגוסט 2020, חתם אטו בבלרס דה קמפר מהליגה השנייה בצרפת. במדיה העמיד 10.5 נק' ו-5.4 ריבאונדים

ב-2 באוגוסט 2021, הוא חתם בהפועל באר שבע מהליגה הישראלית. במדיה העמיד ממוצעים של 13.3 נק' ו-5.6 ריבאונדים.

לקראת עונת 2022/23 חתם ניו באסקט ברינדיזי מליגת העל האיטלקית בכדורסל. במדיה העמיד ממוצעים של 6.7 נק' ו-3.9 ריבאונדים ב-11 משחקים עד שנפצע וגמר את העונה.

ביולי 2023 חתם בהפועל חיפה.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: ספורט
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני ניו באסקט ברינדיזי
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טלסה
קטגוריה:כדורסלני אסטודיאנטס מדריד
קטגוריה:כדורסלני שולה באסקט
קטגוריה:כדורסלני הפועל באר שבע
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1994
פרס ג'נטלמן השנה בכדורגל הרוסי

ג'נטלמן השנה (ברוסית: Футбольный джентльмен года в России) הוא פרס על שם הכדורגלן הסובייטי פיודור צ'רנקוב (שהיה גם הראשון לזכות בפרס), המוענק מדי שנה על ידי העיתון קומסומולסקאיה פראבדה לכדורגלנים מקומיים הזוכים בתואר "ג'נטלמן השנה", על היותם ידידותיים על המגרש, עם מיעוט כרטיסים צהובים ואדומים.

הפרס מוענק מאז 1994, כשהפרס הוענק לראשונה לשני כדורגלנים. בהמשך הוענק רק פרס אחד בשנה. רק כדורגלן אחד, אנדריי טיחונוב, זכה בפרס פעמיים, בהפרש של 10 שנים.

== כללים והענקות ==
הפרס הומצא על ידי סרגיי ימליאנוב ממערכת היומון נובאיה גאזטה. ההענקה הראשונה התקיימה בשנת 1994 במערכת העיתון. בשנה שלאחר מכן עבר הפרס לקומסומולסקאיה פראבדה, לשם עבר ימליאנוב. בשנת 2014 ימליאנוב עזב את מערכת "הספורט הסובייטי" והשאיר את הזכות לקיים את הטקס לעיתון.

צוות מערכת העיתון "קומסומולסקאיה פראבדה" מונחה על ידי מספר קריטריונים סובייקטיביים בעת הענקת הפרס: 1) האם שחקן הוא מנהיג הקבוצה, 2) כיצד הוא מתייחס ליריבים ולשופטים, 3) כיצד הוא מתקשר עם הצופים ועם עיתונאים<ref></ref>.

"ג'נטלמן השנה" זוכה בטוקסידו אמיתי ובקריקטורה ידידותית. בשנים 2006 עד 2016 הוענק הפרס במשותף עם עיתון "הספורט הסובייטי".

לאורך השנים, את הטקס הנחו ויקטור גוסב, ולדימיר גומלסקי ואוטאר קושנאשווילי.

== זוכי הפרס ==
{| class="wikitable"
!עונה
!שם
!מועדון
|-
| rowspan="2" |1994
|פיודור צ'רנקוב
|ספרטק מוסקבה
|-
|אומארי טטרדזה
|דינמו מוסקבה
|-
|1995
|סרגיי אנדרייב
|רוסטסלמאש
|-
|1996
|אנדריי טיחונוב
|ספרטק מוסקבה
|-
|1997
|דמיטרי אלניצ'ב
|ספרטק מוסקבה
|-
|1998
|אולג ורטניקוב
|רוטור וולגוגרד
|-
|1999
|אלכסיי סמרטין
|לוקומוטיב מוסקבה
|-
|2000
|יגור טיטוב
|ספרטק מוסקבה
|-
|2001
|רוסלן ניגמטולין
|לוקומוטיב מוסקבה
|-
|2002
|סרגיי סמאק
|צסק"א מוסקבה
|-
|2003
|דמיטרי בוליקין
|דינמו מוסקבה
|-
|2004
|אלכסנדר קרז'אקוב
|זניט סנקט פטרבורג
|-
|2005
|דמיטרי קיריצ'נקו
|מוסקבה
|-
|2006
|אנדריי טיחונוב
|חימקי
|-
|2007
|קונסטנטין זיריאנוב
|זניט סנקט פטרבורג
|-
|2008
|איגור סמשוב
|דינמו מוסקבה
|-
|2009
|ולדימיר גבולוב
|דינמו מוסקבה
|-
|2010
|דמיטרי חוחלוב
|דינמו מוסקבה
|-
|2011
|אנדריי וורונין
|דינמו מוסקבה
|-
|2012
|אנדריי דיקאן
|ספרטק מוסקבה
|-
|2013
|דניס גלושאקוב
|ספרטק מוסקבה
|-
|2014
|האלק
|זניט סנקט פטרבורג
|-
|2015
|ארטיום דזיובה
|זניט סנקט פטרבורג
|-
|2016
|איגור אקינפייב
|צסק"א מוסקבה
|-
|2017
|ארטיום רברוב
|ספרטק מוסקבה
|-
|2018
|רומן זובנין
|ספרטק מוסקבה
|-
|2019
|יורי ז'ירקוב
|זניט סנקט פטרבורג
|-
|2020
|מריו פרננדס
|צסק"א מוסקבה
|-
|2021
|גאורגי דז'יקייה
|ספרטק מוסקבה
|-
|}

== זוכים לפי מועדון ==
{| class="wikitable"
!מספר זכיות
! מועדון
! שנות זכייה
|-
| 9
| ספרטק מוסקבה
| 1994, 1996, 1997, 2000, 2012, 2013, 2017, 2018, 2021
|-
| 6
| דינמו מוסקבה
| 1994, 2003, 2008, 2009, 2010, 2011
|-
| 5
| זניט סנקט פטרבורג
| 2004, 2007, 2014, 2015, 2019
|-
| 3
| צסק"א מוסקבה
| 2002, 2016, 2020
|-
| 2
| לוקומוטיב מוסקבה
| 1999, 2001
|-
| rowspan="4" | 1
| רוסטסלמאש רוסטוב על הדון
| 1995
|-
| רוטור וולגוגרד
| 1998
|-
| מוסקבה
| 2005
|-
| חימקי
| 2006
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.sovsport.ru/gazeta/article-item/359084/ מידע על הפרס]
* [https://www.kp.ru/best/msk/oprosy/gentelman2021 ההצבעה על ג'נטלמן השנה 2021], באתר kp.ru 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:1994 ברוסיה
קטגוריה:פרסי כדורגל
קטגוריה:פרסים רוסיים
*
יעקב שאלתיאל ניניו

חכם יעקב שאלתיאל ניניו (תק"ס, 1800 – תר"ט, 1849) היה רב מקובל, מחכמי צפת.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים לרב יהודה ולונה ניניו. למד בישיבת המקובלים בית-אל בירושלים, אצל ר' אברהם בכר דוד אשר מזכירו גם בספריו. נשא לאשה את אסתר שרה, בתו של החכם באשי של טבריה הרב חיים שמואל קונורטי. בעקבות הקושי הכלכלי במגורים בירושלים, עבר לגור בעיר טבריה ליד חמיו, שם יכול היה להיסמך על שולחנו ולעסוק בתורה מבלי קשיי פרנסה.

למרות קשיי פרנסה שחווה בתקופות בחייו, והצורך לנדוד ממקום למקום, כמו שמתאר בספריו, המשיך לעמול בתורה בטורח רב ונדד שינה מעיניו. היה לו קשר עם גדולי הדור בענייני נסתר, אשר העריכו אותו. ביניהם עם ר' חיים פלאג'י ששלח לו שאלה בשבט התקצ"ט בהיות הרב ניניו בקושטא<ref name=":0">, בוויקיציטוט</ref>, ר' יעקב ידידיה מוסאפייה, ר' מרדכי שמואל גירונדי, ר' אליעזר אלפנדרי.

סבו, ר' יעקב ניניו חי בעיר צפת וכתב את הספר קהלת יעקב, אותו הוא מזכיר בשני ספריו. היה מיוחס גם לר' משה בן חביב, מחבר ספר גט פשוט, שהיה עצמו מיוחס למחבר הספר נימוקי יוסף.

בשנת ה'תקצ"א שהה בקושטא.<ref name=":0" />

את ספריו הוציא כקורבן תודה לה' על הניסים מהם ניצל. ביניהם פרעות בעיר צפת בשנת תקצ"ד, ורעידת אדמה בשנת תקצ"ז. בספרו אמת ליעקב מראה את מקורות כוונות הרש"ש בספרי ר' חיים ויטאל. הוציא לאור את החיבור "חסדי דוד" של רבי דוד מג'אר.

לרב ניניו ידועים לנו שני בנים ר' מאיר ור' אבא. בנו ר' אבא נפטר בגיל צעיר. בנוסף נולדה לו בת, שנשאה לר' אהרון אלחדיף רבה של טבריה.

נפטר בסביבות שנת תר"ט. ביקש שעל מצבתו לא יזכר דבר מגדולתו.

== ספריו ==
* אמת ליעקב - מפתח לחכמת הקבלה, יצא מחדש על ידי מכון שיח שמואל עם שו"ת שפת אמת.
* זרע יעקב - דרושים.

== לקריאה נוספת ==
* ספר אמת ליעקב (הוצאת מכון שיח שמואל), תולדות המחבר, עמ' 11–14.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:מחברי ספרי קבלה
קטגוריה:בוגרי ישיבת המקובלים בית אל
קטגוריה:ילידי 1800
קטגוריה:נפטרים ב-1849
אלסנדרו בסטוני

אלסנדרו בסטוני (באיטלקית: Alessandro Bastoni; נולד ב-13 באפריל 1999) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם באינטר מילאנו ובנבחרת איטליה.

== קריירת מועדונים ==
בסטוני נולד בעיירה קאזלמג'ורה שבמחוז לומברדיה, בגיל 7 הצטרף לאקדמיה של אטאלנטה, מהעיר ברגמו.

=== אטאלנטה ===
בסטוני היה שחקן משמעותי בקבוצות הנוער של אטאלנטה וכבר בנובמבר 2016, בגיל 16 ושבעה חודשים, ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, במשחק גביע מול פסקארה. באותה עונה בסטוני שיחק בנוסף שלושה משחקים בסרייה א'.

=== מעבר לאינטר ===
ב-31 באוגוסט 2017 אינטר מילאנו רכשה את בסטוני מאטאלנטה, ומיד השאילה אותו בחזרה לקבוצה לשנתיים. בעונת 2017/2018 בסטוני ערך ארבע הופעות בלבד בסרייה א' במדי אטאלנטה ואינטר החזירה אותו מההשאלה לאחר עונה אחת.

בקיץ 2018 בסטוני הושאל לפארמה, העולה החדשה לסרייה א'. בסטוני ערך 24 הופעות בסרייה א' במדי פארמה וכבש שער אחד.

לקראת עונת 2018/2019 מאמן אינטר אנטוניו קונטה, החזיר את בסטוני לסגל הקבוצה. ב-28 בספטמבר 2019 בסטוני ערך את הופעת הבכורה שלו באינטר בניצחון 1–3 מול סמפדוריה. בסטוני הראה יכולת מרשימה, והשיג את מקומו בהרכב של אינטר, ובמערך שלושת הבלמים של הקבוצה. ב-19 בינואר 2020 הוא כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק מול לצ'ה שהסתיים בתוצאה 1-1.

בעונת 2020/2021 בסטוני היווה חלק אינטגרלי בהגנה של אינטר, שיחק 33 משחקים בסרייה א' ועזר לקבוצה לשמור על 17 משחקים ללא ספיגה. בסיום אותה עונה אינטר זכתה באליפות הסרייה א', לאחר תשע עונות רצופות שבהן יובנטוס זכתה באליפות.

== קריירה בינלאומית ==
בסטוני היה שחקן נבחרות הנוער של איטליה החל מהנבחרת עד גיל 15 עד לנבחרת עד גיל 21. ב-11 בנובמבר 2020 ערך בסטוני את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה במשחק ידידות מול נבחרת אסטוניה שהסתיים בניצחון 0–4 עבור נבחרת איטליה.

בסטוני נכלל בסגל נבחרת איטליה ליורו 2020, בסטוני ערך את הופעתו היחידה במפעל ב-20 ביוני 2021 במשחק האחרון בשלב הבתים, בניצחון 0–1 של נבחרת איטליה על נבחרת ויילס. באותו טורניר איטליה זכתה ביורו לאחר ניצחון בגמר על נבחרת אנגליה.

== תארים ==
;אינטר מילאנו
* אליפות: 2020/2021, 2023/2024
*הסופר קאפ האיטלקי: 2021
*גביע האיטלקי: 2021/2022

;נבחרת איטליה
* אליפות אירופה בכדורגל: יורו 2020

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1999
יחסי ארגנטינה–מוזמביק

נשיא מוזמביק [[ארמנדו גבוזה (מימין) נפגש עם שר החוץ הארגנטינאי הקטור טימרמן במפוטו, 2012]]
יחסי ארגנטינה–מוזמביק הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הארגנטינאית לבין רפובליקת מוזמביק.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1981. שר החוץ הארגנטינאי הקטור טימרמן ערך ביקור רשמי במפוטו במרץ 2012, שם דן על התקדמות ביישום פרויקטים משותפים בתחום המדע והטכנולוגיה, חקלאות, פיתוח חקלאות ובעלי חיים וייצור מזון, בין היתר. ביולי 2013 פתחה ארגנטינה שגרירות במפוטו.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מוזמביק מיוצגת בארגנטינה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
* ארגנטינה מחזיקה במוזמביק שגרירות במפוטו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
פאבל פאבליוצ'נקו

פאבל סרגייביץ' פאבליוצ'נקו (נולד ב-1 בינואר 1998, מוהילב, בלארוס) הוא כדורגלן בלארוסי, המשחק בעמדת השוער במועדון רוך ברסט ובנבחרת בלארוס.
== ביוגרפיה ==
=== קריירת מועדונים ===
הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2016 במועדון הליגה הראשונה דניפרו מוהילב, איתו זכה באליפות הליגה הראשונה והעפיל לליגת העל. לפני תחילת העונה הבאה, הוא חתם על חוזה עם מועדון דינמו ברסט. הוא ערך איתו את הופעת הבכורה שלו ב-27 באוגוסט 2017 במשחק המחזור ה-20 באליפות בלארוס מול סלביה-מאזיר. בשנת 2021 עבר למועדון רוך ברסט.

בקיץ 2021 זומן לזניט סנקט פטרבורג לאימוני מבחן, במסגרת חיפושי הקבוצה אחר שחקן מחליף לאנדריי לוניוב.
=== קריירה בנבחרת ===
מאז 2014, שיחק בנבחרות הלאומיות של בלארוס בגילאים שונים. בנובמבר 2017 הוא זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת למשחקי ידידות עם נבחרות ארמניה וגאורגיה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הנבחרת ב-13 בנובמבר במשחק עם גאורגיה, כשעלה כמחליף לאחר הפסקת המחצית.

== תארים ==
דניפרו מוהילב
* אליפות הליגה הראשונה בבלארוס: 2016
דינמו ברסט
* אליפות בלארוס: 2019
* זכייה בגביע בלארוס: 2017/18
* זכייה בסופר קאפ הבלארוסי: 2018, 2019

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים בלארוסים
קטגוריה:שוערי כדורגל בלארוסים
קטגוריה:מוהילב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו ברסט
קטגוריה:כדורגלני דנייפר מוהילב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלארוס
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1998
XenForo

זנפורו (באנגלית: XenForo) היא מערכת להקמת קבוצות דיון באמצעות פורומים שנכתבה בשפת PHP.

זנפורו היא מערכת חופשית בקוד פתוח הניתן להורדה דרך אתר האינטרנט של החברה.

הגרסה הראשונה של המערכת שוחררה ב-8 במרץ 2011.

== היסטוריה ==
מערכת הפורומים פותחה בשנת 2011 על ידי קיר דרבי (Kier Darby) ומייק סוליבן (Mike Sullivan).

צוות החברה הורכב ממספר מפתחי vBulletin שעזבו את החברה והקימו מערכת חדשה.

== ראו גם ==
* phpBB
* FluxBB
* Tapatalk

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנת פורומים
יחסי אוסטריה–לבנון

שר החוץ הלבנוני [[ג'בראן באסיל (מימין) נפגש עם מקבילו האוסטרי סבסטיאן קורץ בשולי העצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק, 2015]]
יחסי אוסטריה–לבנון הם יחסי החוץ בין אוסטריה ולבנון.

== סקירה כללית ==
היחסים הדו-צדדיים בין אוסטריה ולבנון מאופיינים במערכת יחסים ידידותית ארוכת שנים. לאחר שהייתה סגורה במשך 13 שנים נפתחה מחדש שגרירות אוסטריה בביירות בספטמבר 1999. צעד זה התקבל בברכה רבה על ידי הרשויות הלבנוניות ועזר לבנות מחדש קשרים חזקים יותר בעשורים האחרונים.

ועידת תורמים לשיקום מחנה הפליטים הפלסטיני ההרוס נהר אל-בארד התקיימה בווינה בשנת 2008, שאורגנה על ידי אוסטריה בעקבות פנייה של ממשלת לבנון. הכנס תרם לשפר עוד יותר את המוניטין הטוב של אוסטריה בעולם הערבי.

מאז 2011 תורמת אוסטריה קבוצת חיילים אוסטרים לשמירת השלום ולייצוב מאמצי יוניפי"ל בדרום לבנון.

במסגרת המענה ההומניטרי למלחמת האזרחים בסוריה, אוסטריה מחויבת להגנה על אזרחים ולתמוך בפליטים ובקהילות מארחות באזור. אוסטריה היא התורמת השלישית בגודלה לקרן הנאמנות האזורית של האיחוד האירופי בתגובה למשבר הסורי.

היחסים הדו-צדדיים המעולים ותחומי העניין המשותפים באים לידי ביטוי בחילופי ביקורים רמי דרג, כמו ביקורים אחרונים של הנשיא אלכסנדר ואן דר בלן ושרת החוץ קארין קניסל.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* לבנון מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה.
* אוסטריה מחזיקה בלבנון שגרירות בביירות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי אוסטריה–סוריה

יחסי אוסטריה–סוריה הם יחסי החוץ בין אוסטריה וסוריה.

== סקירה כללית ==
היחסים הדו-צדדיים בין אוסטריה לסוריה ידידותיים באופן מסורתי. דיפלומטים אוסטרים שהתגוררו בדמשק התקיימו לראשונה בשנת 1840. קונסוליית כבוד אוסטרית קיימת בחאלב מאז 1965, ואילו שגרירות אוסטריה בדמשק נפתחה בשנת 1978. בשנת 2012 העבירה אוסטריה את צוות השגרירות לביירות, לבנון בשל מלחמת האזרחים בסוריה, אולם השאירה צוות מקומי בדמשק שממשיך לתפעל את השגרירות. בספטמבר 2015 אמר שר החוץ האוסטרי, סבסטיאן קורץ, כי המערב צריך לערב את נשיא סוריה, בשאר אל-אסד, במאבק נגד המדינה האיסלאמית.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סוריה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה.
* אוסטריה מחזיקה בסוריה שגרירות בדמשק.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
רודולף השני, דוכס אוסטריה

רודולף השני, דוכס אוסטריה (1270 – 10 במאי 1290), חבר בבית הבסבורג, היה דוכס אוסטריה ושטיריה בשנים 1282–1283, יחד עם אחיו הבכור אלברכט הראשון, מלך גרמניה, שירש אותו.

== ביוגרפיה ==
רודולף השני נולד בריינפלדן, שוואביה, בנו הצעיר של הרוזן רודולף מהבסבורג ואשתו הראשונה גרטרוד מהוהנברג. בשנת 1273 אביו נבחר למלך גרמניה, הראשון מהשושלת ההבסבורגית, ולאחר מכן הוא תפס את דוכסויות אוסטריה, שטיריה וקרינתיה מאוטוקאר השני, מלך בוהמיה לאחר שהמלך אוטוקאר הובס ונהרג בקרב מרכפלד בשנת 1278, המלך רודולף בדצמבר 1282 מסר לבניו אלברכט ורודולף את הדוכסויות האוסטרית והשטירית. עם זאת, בחוזה ריינפלדן ב-1 ביוני 1283 רודולף נאלץ לוותר על חלקו לטובת אחיו הבכור אלברכט.

כפיצוי רודולף הוגדר כמלך לעתיד ואביו מינה אותו ל"דוכס שוואביה" - תואר פחות מכובד, שכן דוכסות הגזע לשעבר נקלעה לאי סדר לאורך זמן לאחר שהדוכס האחרון מבית הוהנשטאופן, קונדרין, נהרג בשנת 1268. בשוואביה החזיקו הרוזנים לבית הבסבורג רק שטחים ביתיים קטנים יותר, שהוגדרו מאוחר יותר כאוסטריה הנוספת, בהם רודולף מעולם לא תפס אחיזה.

במהלך תהליך ההתפייסות עם שושלת פשמישל הבוהמית, רודולף בשנת 1289 התחתן עם אגנס (1269–1296), בתו של המלך אוטוקאר השני. רודולף מת בפתאומיות בגיל 20 בפראג, שם שהה בחצרו של גיסו המלך ואצלב השני. באותה שנה נולד בנו, יוהאן רוצח האב. כישלון אחיו להבטיח כי רודולף יפוצה כראוי על ויתור על טענתו על כס המלכות גרם למריבות בשושלת הבסבורג, מה שהוביל לרצח אלברכט על ידי בנו של רודולף, יוהאן, ב-1308.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שליטי אוסטריה
קטגוריה:ילידי 1270
קטגוריה:נפטרים ב-1290
רודולף הראשון, מלך בוהמיה

רודולף הראשון, מלך בוהמיה (1282 – 3/4 ביולי 1307), רודולף מהבסבורג, היה חבר בבית הבסבורג, מלך בוהמיה ומלך פולין בתואר משנת 1306 עד מותו. הוא היה גם דוכס אוסטריה ושטיריה משנת 1298.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
רודולף היה בנם הבכור של אלברכט הראשון, דוכס אוסטריה ואשתו אליזבת מגוריציה-טירול, ובכך נכדו של רודולף הראשון, מלך גרמניה. לאחר מאבקים ממושכים עם אדולף מנסאו, אביו נבחר למלך גרמניה בשנת 1298 והכתיר את רודולף בן השש עשרה כשליט משותף באדמות התורשה האוסטריות של שושלת הבסבורג. על פי הסכם ריינפלדן, רודולף פעל כעוצר מטעם אחיו הצעירים פרידריך הראשון ולאופולד הראשון.

ב-25 במאי 1300 ארגן המלך אלברכט הראשון את נישואיו עם בלאנש, בתו של פיליפ השלישי, מלך צרפת. האיחוד המיועד נכשל מכיוון שבנם ובתם של בני הזוג מתו צעירים ובלאנש עצמה מתה, כנראה לאחר הפלה, בשנת 1305. רודולף ליווה את אביו במשלחתו בשנת 1304 נגד ואצלב השני, מלך בוהמיה, שהציב את בנו ואצלב השלישי על כס המלוכה ההונגרי לאחר ששושלת אראפד נכחדה בשנת 1301 עם מותו של אנדראש השלישי, מלך הונגריה.

=== מלך בוהמיה ===
הזדמנות נוספת להשגת שלטון לבית הבסבורג נפתחה כאשר בשנת 1306 נהרג המלך ואצלב השלישי, השליט הבוהמי האחרון של שושלת פשמישל, ואלברכט הראשון הצליח לתפוס את ממלכתו. רודולף קיבל אז את כס המלוכה הבוהמי. על כך טען דודו מצד אמו הדוכס היינריך מקרינתיה, בעלה של אחותו של וצלאב, אנה מבוהמיה. כאשר כמה אצילים בוהמיים בחרו בהיינריך כמלך בוהמיה, אלברכט הראשון הטיל על גיסו חרם קיסרי וצעד נגד פראג. היינריך ברח, תחילה לבוואריה, ולאחר מכן חזרה לארצות מולדתו בקרינתיה. כדי לקבל לגיטימציה נוספת של התביעות ההבסבורגיות על כס המלוכה הבוהמי והפולני, השיא אלברכט את רודולף לאליזבת ריצ'זה הפולנית, אלמנתו של המלך ואצלב השני.

רודולף נדחה על ידי כמה אצילים בוהמיים, שהמשיכו להחזיק מעמד עבור היינריך. מטרותיו להשתלט על מצבורי הכסף בקוטנה הורה (קוטנברג) עוררו מרד שהוביל בית האציל שטרקוניצה. המלך צר על מבצר המורדים בהוראז'וביצה, אך מת במחנה בלילה שבין ה-3 ל-4 ביולי 1307, ככל הנראה כתוצאה מנקב במערכת העיכול.

מכיוון שרודולף לא הותיר ילדים, התפיסה הראשונה של ההבסבורגים לכתר בוהמיה נכשלה כאשר האצילים הבוהמיים החזירו את היינריך כמלך בתמורה לאמנת זכויות, אשר בתורו נאלץ לוותר על כס המלוכה לטובת הרוזן יוהאן מלוקסמבורג. שלוש שנים מאוחר יותר. במקום זאת מותו של רודולף העצימה את סכסוך הירושה ההבסבורגי הפנימי, והגיעה לשיאה ברצח המלך אלברכט הראשון על ידי אחיינו יוהאן רוצח האב בשנת 1308. רודולף קבור בקתדרלת ויטוס הקדוש בפראג.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:ילידי 1281
קטגוריה:נפטרים ב-1307
לאופולד הראשון, דוכס אוסטריה

לאופולד הראשון, דוכס אוסטריה (4 באוגוסט 1290 – 28 בפברואר 1326) מבית הבסבורג היה דוכס אוסטריה ושטיריה כשליט משותף עם אחיו הבכור פרידריך הראשון משנת 1308 ועד מותו.

== ביוגרפיה ==
לאופולד נולד בווינה, והיה בנם השלישי של אלברכט הראשון, מלך גרמניה ואליזבת מגוריציה-טירול, נצר משושלת מיינהרדינר. לאחר מותו של אחיו הבכור הדוכס רודולף השלישי בשנת 1307 ורצח המלך אלברכט בשנת 1308, הפך לאופולד לראש השושלת ההבסבורגית ומנהל שטחי הבית בשוואביה, שם פתח במסע נקמה נגד רוצחי אביו. האיש הנמרץ התכנס עם בית לוקסמבורג וליווה את המלך היינריך השביעי במסעו האיטלקי. בשנת 1311 הוא עזר לדכא את מרד הגואלפים במילאנו תחת גווידו דלה טורה והטיל מצור על העיר ברשיה.

עם מותו של היינריך, הוא תמך מאוד באחיו פרידריך בבחירות בשנת 1314 כמלך הרומאים. למרות כל המאמצים (ושוחד), ההבסבורגים זכו רק לקולותיהם של ארבעה נסיכים בוחרם, בעוד שלודוויג הרביעי, דוכס בוואריה, בתמיכת הלוקסמבורגים, נבחר על ידי חמישה. בעימות המזוין בין היריבים, כוחותיו של לאופולד תמכו בטענות אחיו. אולם במולדת אבותיו הוא ספג תבוסה מכרעת על ידי הקונפדרציה השווייצרית בקרב מורגרטן בשנת 1315.

כאשר פרידריך ואחיהם הצעיר היינריך נלכדו בקרב מולדורף בשנת 1322, נאבק לאופולד בשחרורם. הוא נכנס למשא ומתן עם המלך לודוויג הרביעי ואף מסר את הנחלה הקיסרית שהחזיק בטירת קיבורג. המאמצים נכשלו ולאופולד המשיך לתקוף את כוחותיו הבווארים של לודוויג, שהציב מצור על העיירה בורגאו השוואבית בשנת 1324. לאחר שהמלך לא קיבל אישור על בחירתו מהאפיפיור יוחנן ה -23 ואף הוטל עליו חרם, הוא שחרר את פרידריך בשנת 1325. אולם השבוי היה חייב להבטיח להישבע שאחיו יכיר בלודוויג כמלך, דבר שסירב אליו לאופולד. פרידריך כאיש כבוד חזר מרצונו לבית המלוכה בבוואריה, שם הסכימו לבסוף הוא ולודוויג על פשרה משותפת.

לאופולד נפטר בשטרסבורג זמן קצר לאחר מכן, בהיותו בן 35. שרידיו נקברו במנזר קוניגספלדן בעיירה ווינדיש בארגאו, שווייץ.

== משפחתו ==
בשנת 1315 נישא התחתן לאופורד עם קטרינה מסבויה (1284–1336), בתו של אמדאו החמישי, רוזן סבויה ואשתו השנייה, מארי מבראבנט. נולדו להם שתי בנות:
* קתרינה מאוסטריה (1320–1349), התחתנה עם אנגוארנד השישי, אדון קושי.
* אגנס מאוסטריה (1322–1392), התחתנה עם בולקו השני, דוכס שווידניצה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שליטי אוסטריה
קטגוריה:ילידי 1290
קטגוריה:נפטרים ב-1326
לאופולד השני, דוכס אוסטריה

לאופולד השני, דוכס אוסטריה (1328 – 10 באוגוסט 1344), חבר בבית הבסבורג, היה בנו הצעיר של הדוכס אוטו העליז.

== ביוגרפיה ==
אשתו הראשונה של אוטו הייתה אליזבת מבוואריה, בתו של שטפן הראשון, דוכס בוואריה מנישואיו ליוטה משווידניץ. נולדו להם שני בנים, לאופולד ואחיו פרידריך השני (1327–1344), ולאחר מות אביהם בשנת 1339 שניהם היו דוכסי אוסטריה בתואר, אך שניהם מתו לפני התבגרותם.<ref name="wurzbach">Constantin von Wurzbach, 'Habsburg, Leopold II (Herzog von Oesterreich)' in Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich, vol. 6 (Vienna: L. C. Zamarski, 1860), p. 411</ref> ב-10 באוגוסט 1344, בגיל שש עשרה, מת לאופולד בפתאומיות. ב-11 בדצמבר 1344, ארבעה חודשים לאחר מכן, מת גם אחיו פרידריך באופן פתאומי. בשני המקרים היו חשדות להרעלה. המרוויח ממותם היה דודם אלברכט השני, דוכס אוסטריה, אחיו של אוטו, שהמשיך לשלוט באוסטריה עד מותו בשנת 1358.<ref name="wurzbach" />

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שליטי אוסטריה
קטגוריה:ילידי 1328
קטגוריה:נפטרים ב-1344
מריה מבאדן-שפונהיים

מריה יאקובאה מבאדן-שפונהיים (בגרמנית: Maria Jakobäa von Baden; 25 ביוני 1507 – 16 בנובמבר 1580) הייתה אשת אצולה גרמנית ודוכסית בוואריה.

== ביוגרפיה ==
מריה נולדה ב-25 ביוני 1507 והייתה בתם של פיליפ הראשון, מרקיז באדן (1479–1533) ואליזבת מפפאלץ, רוזנת הסן (1483–1522), בתם של פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ ומרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ. סבה וסבתה מצד אביה היו כריסטופר הראשון, מרקיז באדן-באדן ואוטילי מקצנלנבוגן.

ב-5 באוקטובר 1522 התחתנה מריה עם וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה (1493–1550), בנם הבכור של אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה וקוניגונדה מאוסטריה.

ב-16 בנובמבר 1580 מתה מריה במינכן.

== משפחתה ==
ב-5 באוקטובר 1522 התחתנה מריה עם וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה, ממנו נולדו לה ילדים:
* תאודור (1526–1534)
* אלברכט החמישי, דוכס בוואריה (1528–1579)
* וילהלם (1529–1530)
* מכטהילד מבוואריה (1532–1565)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידות 1507
קטגוריה:ילידי 1507
קטגוריה:נפטרים ב-1580
קוניגונדה מאוסטריה

קוניגונדה מאוסטריה (16 במרץ 1465 - 6 באוגוסט 1520), חברה בבית הבסבורג, הייתה דוכסית בוואריה בשנים 1487–1508, על ידי נישואיה לאלברכט הרביעי, דוכס בוואריה.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייה ===
קוניגונדה נולדה בווינר נוישטאדט, הרביעית מתוך חמישה ילדים לקיסר פרידריך השלישי ואשתו לאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה, בתו של דוארטה, מלך פורטוגל. עם זאת, רק היא ואחיה הבכור מקסימיליאן שרדו עד לבגרות. היא גדלה בווינר נוישטאדט ובחצר אוסטריה הפנימית בגראץ שבשטיריה, שם גדלה באווירה לא פורמלית ופתוחה, ללא נימוסי חצר נוקשים. בניגוד לפרקטיקה הקודמת, היא למדה לא רק לקרוא, לכתוב ולרקום, אלא גם קיבלה הדרכה ברכיבה וציד, אסטרונומיה ומתמטיקה. <ref>Sigrid-Maria Größing: Um Krone und Liebe. Amalthea Verlag.</ref>

משפחתו של קוניגונדה עזבה את המעון הקיסרי בהופבורג בווינה לאחר ריבים ממושכים עם אחיו הצעיר של פרידריך, אלברכט השישי, ארכידוכס אוסטריה. אף על פי שאלברכט מת באופן בלתי צפוי בשנת 1463 והקיסר הכריז על שלום כללי בלנדפרידן, נמשכו פעולות איבה חמושות בארצות אוסטריה.

כמו רוב בנות משפחות המלוכה, מאז שנותיה הראשונות קוניגונדה הייתה מעורבת בתככים הפוליטיים של תקופתה. בשנת 1470 ביקש המלך ההונגרי מתיאס קורווינוס את ידה; אולם הקיסר פרידריך, יריב על כתר אישטוואן הקדוש וגם על ארצות הכתר הבוהמי, סירב לו. כאשר אמה נפטרה בשנת 1467, הוצגה קוניגונדה לצידו של אביה בגיל חמש עשרה, בשנת 1480, במהלך ביקורו של הדוכס גאורג, דוכס בוואריה, המכונה "העשיר", בבית המלוכה של פרידריך בווינה. גאורג חונך בדוכסות בוואריה-לנדסהוט ולאחר החגיגות נשלחה קוניגונדה לרוזן אולריך השלישי פון גראבן לגראץ למען ביטחונה; אולם לאחר שהתגלתה מזימה נגד הקיסר, הוא עבר ללינץ ושלח את קוניגונדה לחצר רוזנות טירול באינסברוק עם הארכידוכס זיגיסמונד מאוסטריה, בן דודו הראשון של פרידריך.

=== דוכסית בוואריה-מינכן ===
פסל בהופקירשה, אינסברוק .
באינסברוק פגשה קוניגונדה את בן דודו של הדוכס גאורג, אלברכט הרביעי, אז שליט בוואריה-מינכן ומבוגר ממנה בכ-18 שנים, והיא נישאה לו ב-2 בינואר 1487. אביה נתן תחילה את הסכמתו, אולם כאשר כוחותיו של אלברכט כבשו את העיר הקיסרית רגנסבורג, הוא שינה את דעתו. בני הזוג נישאו במעון אינסברוק הופבורג, בניגוד לרצונו של אביו של קוניגונדה. אחיה מקסימיליאן תיווך בינה לבין הקיסר פרידריך; הוא הצליח למנוע חרם קיסרי.

קוניגונדה הלכה אחרי בעלה לבוואריה ושימשה כעוצר משותף לבנם הבכור וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה. למרות התפטרותה מבית המשפט הקיסרי, היא ניסתה להשפיע על הפוליטיקה של המדינה כאשר פעלה לטובת זכויות בניה הצעירים. היא נשארה בקשר הדוק עם אחיה, הקיסר מקסימיליאן הראשון, ועם שליטים וקרובי משפחה אחרים באירופה.

לאחר מותו של אלברכט בשנת 1508 הצטרפה מאוחר יותר למנזר פוטריך שאותו העדיפה והתגוררה בו עד מותה בשנת 1520.

== משפחתה ==
ב-2 בינואר 1487 התחתנה קוניגונדה עם אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
* זידוניה מבוואריה (1488–1505)
* זיבילה מבוואריה (1489–1519), התחתנה עם לודוויג החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ
* סבינה מבוואריה (1492–1564), התחתנה עם אולריך הראשון, דוכס וירטמברג
* וילהלם הרביעי, דוכס בוואריה (1493–1550)
* לודוויג העשירי, דוכס בוואריה (1495–1545)
* סוזנה (1499–1500)
* ארנסט, ארכיבישוף זלצבורג (1500–1560)
* סוזנה מבוואריה (1502–1543), התחתנה עם קזימיר, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית, ולאחריו עם אוטו היינריך, הנסיך הבוחר מפפאלץ

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1465
קטגוריה:נפטרים ב-1520
קיץ 85

קיץ 85 (בצרפתית: Été 85; באנגלית: Summer of 85) הוא סרט קולנוע דרמטי צרפתי-בלגי משנת 2020 שנכתב ובוים על ידי פרנסואה אוזון, המבוסס בחלקו על הרומן משנת 1982 מאת הסופר . בסרט מככבים פליקס לפבר ובנז'מן וואזן.

הסרט עלה לאקרנים בצרפת ב-14 ביולי 2020.

==תקציר העלילה==
בנורמנדי של קיץ 1985, אלכסיס (פליקס לפבר), נער בן 16 בעל עניין בנושא מוות, יוצא לשוט בים. סופת רעמים גורמת לסירתו להתהפך, אך הוא מחולץ על ידי דויד (בנז'מן וואזן) בן ה-18. בעקבות התקרית בים השניים מתיידדים, מתאהבים ומתחיל רומן אהבה סוער, וסודי, בין השניים. בעקבות ויכוח בין אלכסיס לבין דויד, דויד נהרג בתאונת אופנוע. אלכסיס, החש אשמה במותו, מחליט לממש את ההסכם שהשניים נשבעו לו טרם מותו של דויד: אם אחד מהם ימות, השני ירקוד על קברו.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
! שם השחקן/ית || שם הדמות || אודות הדמות
|-
| פליקס לפבר|| אלכסיס רובין || נער בן 16 בעל עניין בנושא מוות.
|-
| בנז'מן וואזן|| דויד גורמן || בן 18, יתום מאב, עובד בחנות משפחתית.
|-
| פיליפין ולג' || קייט || נערה אנגליה צעירה שמגיעה לצרפת לעבוד כאו-פר.
|-
| || גב' גורמן || אמא של דויד.
|-
| || מר לפבר || המורה לספרות של אלכסיס.
|-
| || || אמא של אלכסיס.
|-
| לורן פרננדז || || אבא של אלכסיס.
|-
| אורורה ברוטין || || עובדת סוציאלית.
|-
| || ברנרד ||
|-
| יואן צימר || לוק ||
|-
| אנטואן סימוני || כריס ||
|-
|}

==הפקה==
ביוני 2019 פורסם כי פליקס לפבר, בנז'מן וואזן ופיליפין ולז' הצטרפו לצוות שחקני הסרט, אותו יביים פרנסואה אוזון על פי תסריט שכתב.<ref></ref> שלב הצילומים החל במאי 2019.<ref></ref>

==הפצה==
הקרנת הבכורה של הסרט תוכננה להתקיים במסגרת פסטיבל הקולנוע בקאן במאי 2020, אך זו בוטלה בשל מגפת הקורונה.<ref></ref> הסרט עלה לאקרנים בצרפת ב-14 ביולי 2020.<ref></ref> בספטמבר 2020, חברת ההפצה רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית.<ref></ref> הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-13 בספטמבר 2020.<ref></ref> הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-18 ביוני 2021.<ref></ref><ref></ref>

==ביקורות ותגובות==
לסרט יש דירוג של 77% באתר Rotten Tomatoes, דירוג המבוסס על 66 ביקורות, עם ממוצע משוקלל של 6.4 מתוך 10. על פי דעת הרוב, נכתב באתר כי "למרות שזו לא היצירה הטובה ביותר של פרנסואה אוזון, קיץ 85 משמש כאודה מעוררת השראה ומרה-מתוקה לאהבת נעורים ותוצאות הלוואי המתמשכות שלה".<ref></ref> באתר Metacritic, לסרט יש ציון של 64 מתוך 100, המבוסס על 20 מבקרים, עם ביקורות שהן "חיוביות בדרך כלל".<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי להט"ב צרפתיים
קטגוריה:סרטי להט"ב
קטגוריה:סרטי נעורים
קטגוריה:סרטי פרנסואה אוזון
קטגוריה:סרטים בלגיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים הומוסקסואליים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים צרפתיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים צרפתיים משנת 2020
זרם פוקלנד

זרם פוקלנד (נקרא גם זרם מלווינס) הוא זרם מים קרים, הזורם צפונה לאורך החוף האטלנטי של פטגוניה עד לצפון השפך של ריו דה לה פלטה. זרם זה נובע מתנועת המים מ"סחף הרוח המערבי" כשהוא מקיף את כף הורן. שמו לקוח מאיי פוקלנד. זרם קר זה מתערבב עם זרם ברזיל הטרופי בים ארגנטינה, ומעניק לו את האקלים הממוזג שלו.

הזרם הוא זרם קו המשווה, הנושא מים תת-אנטארקטיים קרים וטריים יחסית. זרם פוקלנד הוא ענף של הזרם המעגלי האנטארקטי. הוא מוביל בין 60 ל-90 סרודרפות מים במהירויות שנעו בין חצי מטר למטר לשנייה. הנתונים ההידרוגרפיים באזור זה נדירים מאוד ולכן למשתנים הידרוגרפיים שונים יש שגיאה רבה.

זרם פוקלנד אינו זרם פני השטח כמו זרם ברזיל והוא משתרע עד לקרקעית הים. הטמפרטורות האופייניות לזרם הן בסביבות 6°C, עם מליחות של 33.5–34.5 psu.<ref>Vivier, F. and C. Provost, 1999b: Volume transport of the Falkland Current: Can the flow be monitored by TOPEX/POSEIDON ? Journal of Geophysical Research, 104, 21105-21122.</ref><ref>Vigan, X., C. Provost, and G. Podesta, 2000: Sea surface velocities from sea surface temperature image sequences 2. Application to the Brazil-Malvinas Confluence area. Journal of Geophysical Research, 105, 19515-19534.</ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:זרמי ים
ג'יימס מקשרי

ג'יימס מקשרי (באנגלית: James McSherry; 29 ביולי 1776 - 3 בפברואר 1849 ) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר המפלגה הפדרליסטית בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של מדינת פנסילבניה.

ג'יימס מקשרי נולד בליטלסטאון, פנסילבניה למשפחה של מהגרים אירים. במהלך מלחמת 1812 הוא התגייס והשתתף בקרבות ליד בולטימור.

לאחר סיום הלחימה, מקשרי פנה לעסקים והיה בין מייסדי בנק ויזם הקמת מסילת ברזל לעירו.

בשנת 1807 הוא נבחר לבית המחוקקים של פנסילבניה והחל משנת 1813 היה חבר הסנאט. ג'יימס מקשרי היה סנאטור קתולי הראשון במדינה. 

בשנת 1821 הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית במקום אנדרו בודן ושירת בו עד לשנת 1823. הוא לא הצליח להיבחר מחדש וחזר לפנסילבניה בה היה חבר בית הנבחרים תקופות נוספות 1824-1830 ו-1834-1835.

ג'יימס מקשרי נפטר בעירו בשנת 1849.

בנו ג'יימס כתב ספר "היסטוריה של מרילנד". העיירה מקשריטאון נקראת על שם משפחתו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.legis.state.pa.us/cfdocs/legis/BiosHistory/MemBio.cfm?ID=5211&body=S קורות חיים באתר בנית הנבחרים של פנסילבניה]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מפנסילבניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1776
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1849
תמר (סוג)

תמר (שם מדעי: Phoenix) הוא סוג של 14 מיני דקלים, סוג עצים זה מתפרס על פני האיים הקנריים במערב, על פני צפון ומרכז אפריקה, עד דרום מזרח ודרום מערב אירופה (כרתים וספרד), ובכל דרום אסיה, מטורקיה מזרחה לדרום סין ומלזיה. בתי הגידול המגוונים של התמר כוללים ביצות, מדבריות וחופי ים של מנגרובים. רוב מיני התמר מקורם באזורים צחיחים למחצה, והם נפוצים ליד מי תהום שמפלסם גבוה, נהרות או מעיינות.

תפוצת התמר הטבעית פחתה לאורך השנים. מיני תמר היו נפוצים בעיקר במזרח התיכון, ועם גידול התמר המצוי, הגיע סוג העץ גם לארצות אחרות בעולם.

== אטימולוגיה ==
מקור השם העברי של העץ מיוחס לשורש ת־מ־ר, שמשמעותו גוֹבה (למשל, תמיר). מקביל לפיניקית 𐤕𐤌𐤓 (תמר).

== תיאור ==
רבים מהמינים הגזעיים אינם יוצרים גבעולים מעל פני הקרקע במשך מספר שנים. העלים העליונים, שאורכם 1–6 מ', חולקים מאפיין שכיח של קטעי עלים תחתונים העוברים מטמורפוזה לכדי קוצים ארוכים (אקנתופילים). העלים בעלי פטוטים קצרים. עצי התמר מתחלקים לזכרים ונקבות ומתרבים בעזרת אבק וחרקים. הפרחים אינם בולטים בצבע צהבהב-חום ורוחבם כסנטימטר, אך הם מקובצים על לוחות גדולים מרובי גוונים באורך 30–90 ס"מ. לתפרחת צורת סירה, היוצרת אשכולות גדולים. פרי התמר מתפתח מגרגר באורך 1–7 ס"מ. צבעו צהוב עד חום אדום או סגול כהה עם הגעתו לבגרות, ובתוכו זרע מוארך יחיד בעל חריץ עמוק.

== אקולוגיה ==
רוב התמרים צומחים בצל עצי יערות לאורך מדרונות, גבעות שבירים, מסלולים ונחלים בתנאים חמימים ולחים. התמרים גדלים על מגוון רחב של קרקעות, שלעיתים קרובות משתרעות עד שולי יערות במחצבי דשא. באזורים הטרופיים, רובם נמצאים מתחת לגובה 1250 מטר. הפירות קבועים ושנתיים.

== שימוש ==
פרי התמר נאכל לח או יבש. טעמו מתוק, צורתו מאורכת, והוא פופולרי בתרבות המזרח תיכונית. הסירופ המופק מפרי התמר קרוי סילאן, המשמש מרכיב במגוון מאכלים וקינוחים. בארצות ערב נהוג לטחון את זרע פרי התמר ולהכין ממנו תבלין. איסוף הפירות מהעצים נקרא "גדיד תמרים".

== מינים ==
להלן, רשימת חלקית של מיני תמרים:
{| class="wikitable"
|+סוגי המינים
!שם מדעי
!שם נפוץ
!תיאור
|-
|Phoenix canariensis
|תמר קנרי
|מין תמר אשר מוצאו באיים הקנריים ומשמש כעץ נוי.
|-
|Phoenix dactylifera
|תמר מצוי
|מין התמר הנפוץ לאכילה
|-
|Judean date palm
|תמר ממלכת יהודה
|זן אפשרי של תמר מצוי אשר היה נפוץ בעבר באזור יהודה.
|-
|Phoenix roebelenii
|תמר רובליני
|
|-
|Phoenix reclinata
|תמר נטוי
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:דקלאים
מוכרת הפרחים

מוכרת הפרחים (בספרדית: La Violetera) הוא סרט קולנוע בהפקה ספרדית - איטלקית משנת 1958, עם שרה מונטייל וראף ואלונה בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בהשפעת השיר "מוכרת הסיגליות" ("La Violetera") משנת 1914.

הסרט זכה להצלחה גדולה בעולם ובעיקר בספרד והזניק את הקריירה וההערצה לשרה מונטייל. העלילה היא על מוכרת סיגליות ממעמד חברתי נמוך שמתאהבת בגבר ממעמד חברתי גבוה והופכת לזמרת נערצת.

==תקציר העלילה==
31 בדצמבר 1899, על סף המאה ה-20. ליד בית האופרה של מדריד עומדות מוכרות סיגליות. רק סולדאד (שרה מונטייל) מצליחה למכור וזה מעלה את חמתן של המוכרות שמתחילות להתקוטט אתה. במהלך הקטטה היא זורקת עליהן סיגליות שפוגעות בפניו של פרננדו (ראף ואלונה), גבר נאה ממשפחה מיוחסת שמגיע למקום עם חברו קרלוס (פסטור סרדור). סולדאד מושכת את תשומת ליבו של פרננדו והוא הולך עם חברו לסלון "בולרו" שם עובדת סולדאד כעוזרת ומנקה.

הזמרת שצריכה להופיע שם מסרבת ובמקומה מתנדבת סולדאד ששרה עם בובה על חוט את השיר "פולצ'ינלה" והקהל ובתוכם פרננדו מתלהבים.

פרננדו מאורס למגדלנה (אנה מריסקל) שהיא ממשפחה מיוחסת כמוהו ואחיו אלפונסו (תומאס בלאנקו) מצפה שיודיע על חתונתו אך פרננדו מתאהב בסולדאד וזונח את מגדלנה. פרננדו מתכוון להתחתן עם סולדאד. הוא מביא אותה להופעת בלט שם נמצאת החברה הגבוהה של מדריד. כולם מתלחשים ומרכלים על סולדאד שהיא ממעמד נמוך ובזוי בעיניהם. אחד מהם מעיר לאלפונסו וזה סוטר לו וכתוצאה מזה הוא מוזמן לדו-קרב.

לפני כן כותב אלפונסו צוואה לפרננדו ומבקש עליו להיות ראש המשפחה במקומו ולהגן על כבודה. אלפונסו נהרג בדו-קרב ופרננדו בעקבות זה מנתק את קשריו עם סולדאד ומתחתן עם מגדלנה שאינו אוהב. הוא מתמנה לשגריר בברזיל והקשר בינו לסולדאד מנותק.

סולדאד השבורה ממשיכה לעבוד ב"בולרו" ושם שומע אותה האמרגן אנרי גרנל (פרנק וילארד) מתאהב בה, לוקח אותה לפריז שם היא מתחילה להופיע ומתפרסמת בצרפת ובכל אירופה. הקהל מקבל אותו בתשואות כשהיא שרה את "מוכרת הסיגליות".

השנים עוברות וגרנל משיג לסולדאד מסע הופעות בארצות הברית. הם שטים בספינה טיטניק. גרנל טובע וסולדאד נמשית במצב קשה ומתאוששת לאחר טיפול אך אינה מסוגלת לשיר. היא חוזרת לפריז ומגיעה לפת לחם. מחוסר ברירה היא מגיעה שוב לסלון "בולרו".

פרננדו פוגש אותה, הוא כעת אלמן ורוצה לחדש את היחסים אתה אך היא נרתעת.

סולדאד רוצה לחדש את הופעותיה בסלון "בולרו". היא רוצה לשיר את "מוכרת הסיגליות" בעל המקום מפעיל תקליט כדי שתשיר בשפתיה אבל גם זה לא עוזר. הקהל מכין חפצים לזרוק עליה. היא מבחינה בפרננדו ולפתע חוזר אליה הביטחון והקול והיא שרה את "מוכרת הסיגליות" לכל תשואות הקהל ופרננדו מחבק אותה בהתלהבות.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|שרה מונטייל
|סולדאד מורנו
|
|-
|ראף ואלונה
|פרננדו
|
|-
|פרנק וילארד
|אנרי גרנל
|אמרגן
|-
|תומאס בלאנקו
|אלפונסו
|אחיו של פרננדו
|-
|פסטור סרדור
|קרלוס
|חבר של פרננדו
|-
|אנה מריסקל
|מגדלנה
|אשתו של פרננדו
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=tZ86uNHzePY שרה מונטייל שרה "מוכרת הסיגליות" וסצנת הסיום של הסרט], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=v9fIJeqOUGY שרה מונטייל שרה "פוליצ'ינלה"], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=alk2M6AwPi8&list=PL244CE1D3C8D6EC6D שרה מונטייל שרה "שושנת מדריד"], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטים בספרדית
קטגוריה:סרטים על זמרים
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי דרמה ספרדיים
מספר ראשוני מאוזן

בתורת המספרים, מספר ראשוני מאוזן הוא מספר ראשוני עם רווחים שווים בגודלם מעליו ומתחתיו, כך שהוא שווה למעשה לממוצע החשבוני של שני המספרים הראשוניים הקרובים אליו (הקרוב מתחתיו והקרוב מעליו). בכתיב אלגברי, בהינתן מספר ראשוני <math>p_n</math>, כאשר <math>n</math> הוא האינדקס שלו בקבוצת המספרים הראשוניים המסודרים,
:<math>p_n=\frac{p_{n-1}+p_{n+1}}{2}</math>
לדוגמה, <math>p_{16}=\frac{p_{15}+p_{17}}{2}=53=\frac{47+59}{2}</math>; לפיכך 53 הוא מספר ראשוני מאוזן.

==דוגמאות==
הראשוניים המאוזנים הראשונים הם

5, 53, 157, 173, 211, 257, 263, 373, 563, 593, 607, 653, 733, 947, 977, 1103 ().

==אינסופיות של ראשוניים מאוזנים==
ישנה השערה תאורטית כי יש אינסוף מספרים ראשוניים מאוזנים.

שלושה ראשוניים רצופים המהווים סדרה חשבונית, נקראים לפעמים CPAP-3. ראשוני מאוזן הוא בהגדרה האמצעי בכל קבוצת CPAP-3. נכון ל-2014, בקבוצת CPAP-3 הגדולה ביותר הידוע יש ראשוניים בעלי 10546 ספרות והיא נמצאה על ידי דייוויד ברודהרסט. ערכי הקבוצה הם:
:<math>p_n=1213266377\times2^{35000}+2429,\quad p_{n-1}=p_n-2430,\quad p_{n+1}=p_n+2430</math>

הערך של <math>n</math> (דרגתו ברצף כל הראשוניים) אינו ידוע.

==הכללה==
ניתן להכליל את הגדרת הראשוניים המאוזנים ל"ראשוניים המאוזנים מסדר <math>n</math>". ראשוני מאוזן מסדר <math>n</math> הוא מספר ראשוני השווה לממוצע האריתמטי של <math>n</math> הראשוניים הקרובים ביותר מעל ומתחת (וההגדרה של ראשוני מאוזן לעיל היא מקרה פרטי בו <math>n=1</math>). אלגברית, בהינתן ראשוני <math>p_k</math>, כאשר <math>k</math> הוא המיקום שלו בקבוצת המספרים הראשוניים המסודרים,
:<math>p_k=\frac{1}{2n}\sum_{i\,=\,1}^n(p_{k-i}+p_{k+i})</math>
לפיכך, כאמור ראשוני מאוזן "רגיל" הוא ראשוני מאוזן מסדר 1. רצפי הראשוניים המאוזנים של צו 2, 3 ו-4 ניתנים כרצף ב-OEIS, רצף ב-OEIS ורצף ב-OEIS בהתאמה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעיות פתוחות בתורת המספרים
קטגוריה:מספרים ראשוניים