OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יילה ווסן

יילה ווסן (בפלמית: Jelle Vossen; נולד ב-22 במרץ 1989) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת החלוץ בזולטה ורכם.

==קריירת מועדונים==
ב-31 באוגוסט 2009, ווסן היה חלק מעסקת העברה מאוחרת בלילה האחרון של חלון העברות. סרקל ברוז' וגנק הגיעו להסכם, ווסן הושאל לסרקל, בעוד שחברו לקבוצה, האנס קורנליס, הצטרף לשורותיה של סרקל. תומאס בופל עשה את הדרך ההפוכה כאשר הוא הצטרף לגנק. בעונת 2010-11 ווסן שב לגנק.

בראשון בספטמבר 2014, ווסן הצטרף בהשאלה לקבוצה האנגלית, מידלסברו, כאשר בסוף העונה תוכל מידלסברו לרכוש את ווסן בעבור 3 מיליון יורו.

ווסן ערך את הופעת הבכורה שלו באמצע ספטמבר 2014 בניצחון 2-1 על האדרספילד טאון, כאשר הוא מחליף את לי טומלין בדקה ה-59. ווסן כבש את שעריו הראשונים בקבוצה בניצחון החוץ 5-1 מול מילוול, ווסן רשם שלושער באותו הערב. 

ב-6 ביולי 2015 ווסן חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה מליגת הצ'מפיונשיפ, ברנלי. ב-8 באוגוסט במחזור הפתיחה ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו אחת נגד לידס.

בסוף אוגוסט 2015, לאחר שבילה בברנלי פחות מחודשיים, ווסן חתם על חוזה לחמש שנים עם הקבוצה הבלגית, קלאב ברוז'. ב-23 בספטמבר 2016 ווסן הבקיע את שערו ה-100 בליגה הבלגית.

ב-30 בינואר 2020 חתם לשלוש וחצי שנים בזולטה ורכם.

==נבחרת בלגיה==
ווסן זומן לנבחרת בלגיה בטורניר גביע קירין נגד נבחרות צ'ילה ויפן. באמצע אוקטובר של שנת 2010, ווסן הבקיע את שערו הראשון בתיקו הבית 4-4 מול נבחרת אוסטריה במסגרת מוקדמות יורו 2012.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני סרקל ברוז'
קטגוריה:כדורגלני מידלסברו
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני זולטה ורכם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1989
Winsor & Newton

וינזור וניוטון (בשפת המקור: Winsor & Newton) היא חברה לייצור חומרי גלם לאמנים כגון צבעי שמן, צבעי מים ואקריליק. החברה הוקמה על ידי שני מייסדים, ויליאם וינזור והנרי ניוטון, בשנת 1832. מקום מושבה המקורי היה במוסך של וינזור ברחוב רת'בון 38 בלונדון, משם משנת 1841 התרחב המפעל לאתר בקנטיש טאון ולבסוף בשנת 1898 עבר לבניין בפרוור הלונדוני וילדסטון, שם המטה והמפעל הראשי של וינזור וניוטון ממוקם עד היום. סביב הבניין המקורי המפעל גדל משמעותית ומכיל מחסנים, שרשרת ניהול מלאי, מחלקת מחקר ופיתוח, בקרת איכות, חומרי גלם ועוד.

==מוצרים==
* צבעי מים (תחת מותג החברה וכן המותג Cotman)
* מקלות צבעי מים מוצקים
* מדגשי צבעי מים
* צבעי גואש
* צבעי שמן (תחת מותג החברה וכן המותג Winton ו-Griffin)
* מקלות צבעי שמן מוצקים
* צבעי שמן נמסכים במים
* דיו לאיור ולקליגרפיה
* פחם
* צבע אקריליק (תחת מותג החברה וכן מותג במיצוב עממי Galeria)
* כני ציור, מברשות, תוספים לצבעי שמן וניר לאמנים
* פרו מארקר
*פיגמנט מארקר

==קישורים חיצוניים==

* 
* Official A.C. Moore, [https://www.youtube.com/watch?v=j-9ockqFZ2U סיור במפעל החברה], YouTube.com

קטגוריה:חברות בריטיות
ז'אן-בטיסט אניבאל אובר דה בייה

ממוזער
ז'אן-בטיסט אניבאל אובר דה בייה (צרפתית: Jean-Baptiste Annibal Aubert du Bayet; 19 באוגוסט 1759 – 17 בדצמבר 1797) היה גנרל צרפתי ופוליטיקאי, שפעל בתקופת המהפכה הצרפתית.

== חייו ==
אובר דה בייה נולד בבאטון רוז' – במושבה האמריקנית הצרפתית של לואיזיאנה בשנת 1759. השתתף במספר קרבות במהלך מלחמת העצמאות האמריקנית.

עם תחילתה של המהפכה הצרפתית אובר דה בייה הגיע לצרפת, אבל בתחילה היה עוין את הרעיונות המהפכניים. אבל כדי לקדם את עצמו כבר ב-1791 הוא הפך לחבר בבית המחוקקים, ולאחר מכן מ-8 ביולי 1792 עד 22 ביולי 1792 היה נשיא האספה הלאומית הצרפתית ("האספה המחוקקת").

מ-3 בנובמבר 1795 עד 8 בפברואר 1796, שימש כשר המלחמה של צרפת.

ב 1796 התמנה כשגריר לאימפריה העותמאנית כאשר המשימה שלו היא להחזיר את היחסים הדיפלומטיים בין צרפת והאימפריה העותמאנית לברית נגד רוסיה. במסגרת זו נשלח עם ציוד ארטילריה, תותחנים ומהנדסים צרפתים כדי לעזור בפיתוח מאגרי הנשק העות'מאניים. כמו כן קציני חי"ר ופרשים אמנו את היניצ'רים, באופן אירוני, חלק מהחיילים האלה, שהוכשר לשיטות מערביות, הועסקו בהצלחה נגד החיילים צרפתים של נפוליאון כמה שנים מאוחר יותר תחת סר סידני סמית במצור על עכו בשנת 1799.

אובר דה בייה נפטר ב 1797 בקונסטנטינופול. אלמנתו חזרה לצרפת ונישאה לעוזרו הוותיק ז'אן-פרנסואה דה קאר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שגרירי צרפת
קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:יושבי ראש האספה הלאומית (צרפת)
קטגוריה:ילידי 1757
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1797
מצר מקקלור

מצר מקקלור (באנגלית: McClure Strait או M'Clure Strait) הוא מצר ים באוקיינוס הקרח הצפוני בחלקן הצפוני של הטריטוריות הצפון-מערביות הקנדיות, המפריד בין האי בנקס מדרום, לבין אי הנסיך פטריק, אגלינטון ומלוויל (שלושת האיים שהם חלק מאיי המלכה אליזבת) מצפון, ומחבר את ים בופור ממערב עם ויקונט מלוויל סאונד (Viscount Melville Sound) ממזרח. המצר הוא למעשה המשכה הצפון-מערבי של תעלת פארי.

רוחבו של המצר במעבר המזרחי הוא 120 ק"מ, עומקו מגיע ליותר מ-400 מטרים, ואורכו – 275 ק"מ.

המצר הוא אחד המעברים במעבר הצפון-מערבי והוא רווי באופן כרוני בקרח ים (Sea ice). ב-1969 נתקעה בו מכלית נפט אמריקאית "מנהטן", שחולצה על ידי שוברת קרח קנדית והשלימה את חציית המעבר דרך נתיב דרומי חלופי (מצר הנסיך מוויילס). באוגוסט 2007 הפך לראשונה לנקי מקרח כתוצאה מההתחממות העולמית.

המצר קרוי על שמו של חוקר אירי של האזור הארקטי בצי המלכותי הבריטי, רוברט מקקלור (Robert McClure; 1807–1873), שהיה הראשון לצלוח את המעבר הצפון-מערבי על גבי אונייה ומזחלת.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

מקקלור
מקקלור
אליפות צרפת בטניס 1935

אליפות צרפת 1935 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-21 במאי והסתיימו ב-2 ביוני. זו הייתה האליפות ה-40 מאז ייסודה.

==התחרות==
===תחרות הגברים===
פרד פרי, מנצח תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 89 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:

# גוטפריד פון קרם ( גרמניה), מנצח תחרות 1934, הפסיד בגמר
# פרד פרי (), ניצח בתחרות
# ג'ק קרופורד (), מנצח תחרות 1933, הודח בחצי גמר
# באני אוסטין (), הודח בחצי גמר
# רודריך מנצל (), הודח ברבע גמר
# ג'ורג'ו דה סטפני (), הודח בסיבוב הרביעי
# כריסטיאן בוסי (), הודח ברבע גמר
# ויוויאן מקגרת' (), הודח ברבע גמר
# אנדרה מרטן-לז'ה (), הודח בסיבוב הרביעי
# הארי הופמן (), הודח בסיבוב הרביעי
# מרסל ברנר (), הודח ברבע גמר
# אדריאן קוויסט ), הודח בסיבוב הרביעי
# אנדרה מרלן (), הודח בסיבוב הרביעי
# יוזף קסקה (), הודח בסיבוב הרביעי
# דון טרנבול (), הודח בסיבוב הרביעי
# ורנון קירבי ( דרום אפריקה), הודח בסיבוב השלישי

בגמר התחרות נפגשו גוטפריד פון קרם ( גרמניה) מנצח תחרות 1933 ופרד פרי (). פרד פרי ניצח ב-4 מערכות. באותה שנה הוא ניצח גם באליפות וימבלדון.

===תחרות הנשים===
הילדה קרנווינקל (שנייה מימין), מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 45 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
 
# מרגרט סקריבן, () מנצחת תחרויות 1933-1934, הודחה בחצי גמר
# הלן ג'ייקובס (), הודחה בחצי גמר
# הילדה שפרלינג קראווינקל, ( גרמניה) ניצחה התחרות
# סימון מאתיה (), הפסידה בגמר
# לולט פאיו (), הודחה ברבע גמר
# קיי סטמרס (), הודחה בסיבוב הראשון
# סילבי הנרוטן (ינג) (), הודחה ברבע גמר
# מדזי רולין קוקרק (), הודחה ברבע גמר

במשחק הגמר מנצחת תחרות 1934 מרגרט סקריבן () הודחה בחצי הגמר. במשחק הגמר הילדה שפרלינג קרווינקל ( גרמניה) נפגשה עם סימון מאתיה () וניצחה בשתי מערכות.

===תחרות זוגות גברים===
בתחרות השתתפו מספר זוגות. מנצחי תחרות 1934 ג'ק קרופורד וויוויאן מקגרת' () בתחרות זו שיחקו עם פרטנרים חדשים ונפגשו בגמר. במשחק הגמר ג'ק קרופורד ואדריאן קוויסט () נפגשו עם הזוג ויוויאן מקגרת' ודון טרנבול () וניצחו ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות וימבלדון.

===תחרות זוגות נשים===
בתחרות השתתפו 22 זוגות. מזוג מנצחות תחרות 1934 רק סימון מאתיה () השתתפה השנה. במשחק הגמר מרגרט סקריבן וקיי סטמרס () שיחקו נגד סילבי הנרוטן (יונג) () והילדה שפרלינג קרווינקל ( גרמניה) וניצחו בשתי מערכות.

===תחרות זוגות מעורבים===
בתחרות השתתפו 43 זוגות. מנצחי תחרות 1934 ז'אן בורוטרה וקולט רוזמבר () הודחו ברבע גמר. במשחק הגמר נפגשו לולט פאיו () ומרסל ברנר () עם סילבי הנרוטן (יונג) ואנדרה מרטן-לז'ה () וניצחו ב-3 מערכות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160303192006/http://ww2.fft.fr/rolandgarros/pdfpalmares/femmes1935_en.pdf תחרות נשים]
* [https://web.archive.org/web/20131203014249/http://ww2.fft.fr/rolandgarros/pdfpalmares/hommes1935_en.pdf תחרות גברים]
* [http://www.rolandgarros.com/ האתר הרשמי של אליפות צרפת הפתוחה]
* [http://www.tennisforum.com/showthread.php?t=25064&page=3 נתונים נוספים על האליפות]

צרפת
קטגוריה:אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:1935 בצרפת
אלכסנדר וזנקוב

אלכסנדר (סשה) וזנקוב (בבולגרית: Александър Везенков; ביוונית: Αλέξανδρος Σάσα Βεζένκοφ; נולד ב-6 באוגוסט 1995) הוא כדורסלן בולגרי-קפריסאי המשחק בקבוצת אולימפיאקוס ובנבחרת בולגריה.

==ביוגרפיה==
וזנקוב נולד בניקוסיה שבקפריסין. אביו סשה וזנקוב היה כדורסלן בליגה הבולגרית, מאמן-שחקן בליגת העל הקפריסאית וקפטן נבחרת בולגריה. אחותו של אלכסנדר הייתה קפטן נבחרת קפריסין בכדורסל.

===בליגה היוונית===
הוא החל לשחק בקבוצת הנוער של אפואל ניקוסיה. ב-2009 עבר ליוון והצטרף לקבוצת הנוער של אריס סלוניקי. החל מ-2011 הוא משחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-2013 חתם לחוזה לשלוש שנים בקבוצה. הוא נבחר לשחקן הצעיר הטוב בליגה בשנים 2013 ו-2014. בעונת 2013/2014 שותף ב-25 משחקים בעונה הסדירה ובמשחק אחד בפלייאוף, הוא קלע 11.1 נקודות ולקח 2.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונת 2014/2015 רשם ממוצעים למשחק של 18 נקודות (מלך הסלים של הליגה) ו-7.7 ריבאונדים (מקום שני בליגה) ונבחר ל-MVP של העונה.

===בליגה הספרדית===
לפני תחילת עונת 2015/2016 עבר וזנקוב לברצלונה הספרדית. הוא קלע בעונה הראשונה שלו 4.6 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו השנייה בברצלונה קלע 9 נקודות בממוצע למשחק ליגה ו-7.5 נקודות בממוצע למשחק ביורוליג.

בדראפט ה-NBA ב-2017 נבחר במקום ה-57 בסיבוב השני על ידי ברוקלין נטס.

===בנבחרות הלאומיות של בולגריה===
וזנקוב שיחק לאורך השנים בנבחרות הכדורסל של בולגריה. לראשונה היה חבר בסגל הקדטים לאליפות אירופה עד גיל 16 ב-2010. באליפות אירופה לקדטים עד גיל 16 שהתקיימה בצ'כיה ב-2011, סיים כמלך הסלים של הטורניר עם 27.1 נקודות בממוצע, שני בריבאונדים עם 9.9 ריבאונדים למשחק ושמיני באסיסטים עם 3.6 בממוצע למשחק. באליפות אירופה לנוער עד גיל 18 שהתקיימה ב-2012 בליטא סיים שלישי בטבלת מלכי הסלים עם 16.7 נקודות בממוצע למשחק, הוא הוביל את הנבחרת למקום שמיני בטורניר. באליפות אירופה לנוער עד גיל 18 שהתקיימה ב-2013 בלטביה היה מלך הסלים של הטורניר עם 22.4 נקודות למשחק ושלישי בריבאונדים עם 10.2 למשחק. באליפות אירופה לעתודה עד גיל 20 שהתקיימה ב-2014 ביוון, נבחר לחמישיית הטורניר, היה מלך הסלים עם 19.3 נקודות בממוצע למשחק ומלך הריבאונדים עם 11.2 למשחק.

וזנקוב היה חבר בסגל הנבחרת הלאומית הבוגרת של בולגריה במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2015, בשישה משחקים הוביל את הנבחרת עם ממוצעים של 17.3 נקודות ו-6.3 ריבאונדים למשחק.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160904110335/http://www.acb.com/jugador.php?id=FOS אלכסנדר וזנקוב] באתר ליגת העל הספרדית
* [http://esake.gr/en/action/EsakeplayerView?idteam=00000005&idplayer=00000069&mode=1&idchampionship=3E05D578 אלכסנדר וזנקוב] באתר ליגת העל היוונית
* [http://archive.fiba.com/pages/eng/fa/p/q/Aleksandar%20VEZENKOV/pid/86100/_//players.html אלכסנדר וזנקוב] באתר פיבא אירופה

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים בולגרים
קטגוריה:כדורסלנים קפריסאים
קטגוריה:כדורסלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:בחירות דראפט של ברוקלין נטס
קטגוריה:ספורטאים בולגרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1995
קטגוריה:קפריסאים שנולדו ב-1995
ארמדיל חשוף-זנב גדול

ארמדיל חשוף-זנב גדול (שם מדעי: Cabassous tatouay) הוא מין של ארמדיל דרום אמריקאי. המין נפוץ בארגנטינה, ברזיל, פרגוואי, פרו ובוליביה. הוא ניזון מחסרי חוליות קטנים וגדול יחסית לארמדילים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:בעלי חיים בסראדו
ארמדיל חשוף-זנב צ'אקו

ארמדיל חשוף-זנב צ'אקו (שם מדעי: Cabassous chacoensis) הוא זן של ארמדיל חשוף זנב דרום אמריקאי. הוא חי בארגנטינה, בוליביה, פרגוואי ואולי גם ברזיל. הוא ניזון מחסרי חוליות קטנים. הוא חי ביערות ומישורים סאבטרופיים. האיום העיקרי עליו הוא איבוד שטחי מחיה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1980
ארמדיל חשוף-זנב דרומי

ארמדיל חשוף-זנב דרומי (שם מדעי: Cabassous unicinctus) הוא זן של ארמדיל חשוף זנב דרום אמריקאי. הוא חי בקולומביה, אקוודור, ונצואלה, פרו, בוליביה וברזיל. הוא פעיל לילה מתבודד, והוא ניזון מחסרי חוליות קטנים, בעיקר נמלים וטרמיטים. הוא חי ביערות ומישורים טרופיים. האיום העיקרי עליו הוא איבוד שטחי מחיה. הוא חופר מחילות לשימוש חד פעמי כל לילה, כשרדיוס הכניסה הוא 16 סנטימטר. זאת בניגוד לארמדילים אחרים שמשתמשים במחילות שלהם לאורך זמן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:אקוודור: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:בעלי חיים בסראדו
ארמדיל ארוך-אף שעיר

ארמדיל ארוך-אף שעיר (שם מדעי: Dasypus pilosus) הוא מין של ארמדיל מהסוג טטו. הוא אנדמי לפרו. הוא חי ביערות טרופיים לחים הרריים. האיום העיקרי עליו הוא איבוד סביבת מחיה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאופולד פיטזינגר
קטגוריה:טטו
קטגוריה:פרו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1856
ארמדיל ארוך-אף דרומי

ארמדיל ארוך-אף דרומי (שם מדעי: Dasypus hybridus) הוא זן של ארמדיל דרום אמריקאי מהסוג טטו. הוא חי בארגנטינה, בברזיל, בפרגוואי ובאורוגוואי. צבעו אפור-חום, אורכו 25-50 סנטימטר ומשקלו 1.5-2 קילוגרם. יש לו שריון להגנה מפני טורפים הבנוי משבע טבעות. הוא חי במחילות שאותן הוא חופר בעצמו. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות, אך לעיתים אוכל גם ירקות, קליפות עץ ושורשים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
קטגוריה:טטו
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים

קטגוריה:אורוגוואי: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בפמפס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:פרגוואי: יונקים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
ארמדיל שבע-החגורות

ארמדיל שבע-החגורות (שם מדעי: Dasypus septemcinctus) הוא זן של ארמדיל דרום אמריקאי מהסוג טטו. הוא חי בארגנטינה, בברזיל, בפרגוואי, ובבוליביה. הוא נוהג להתבודד ופעיל בלילה. הוא חי במחילות שהוא חופר באזורים יבשים, בקרבה ליערות גשם. הוא ניזון בעיקר מחסרי חוליות, אך אוכל גם ירקות, קליפות עץ ושורשים.

צבעו חום כהה, ויש לו שריון הבנוי משבע טבעות, המשמש להגנה מפני טורפים. יש לו, אף מוארך, אזניים ארוכות ומחודדות ורגליים קצרות. הנקבה יולדת 7-9 צאצאים זהים לחלוטין מבחינה גנטית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:טטו
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:בעלי חיים בסראדו
מרגרט קלארק

מרגרט קלארק RHA (באנגלית: Margaret Clarke; 1 באוגוסט 1884, ניורי, מחוז דאון, אירלנד הצפונית – 31 באוקטובר 1961, דבלין, אירלנד) הייתה ציירת דיוקנאות אירית.

==ביוגרפיה==
קלארק נולדה כמרגרט קרילי, אחת משישה ילדים, לפטריק קרילי. תאריך הלידה שלה נזכר לא פעם כ-29 ביולי 1888, אך הרשומות המקומיות קובעות אחרת. היא למדה בבית הספר הטכני בניורי, והתעתדה לעסוק בהוראה, אך בשנת 1905 זכתה במלגת לימודים בבית הספר המטרופוליטן לאמנות של דבלין. שם למדה אצל ויליאם אורפן, אשר החשיב אותה לאחת המבטיחות שבתלמידיו. היא השלימה את לימודיה בשנת 1911 והוענקה לה תעודת מורה לאמנות, והחלה לעבוד כעוזרת לאורפן.

בשנת 1914 נישאה לחברה לספסל הלימודים, הארי קלארק. לזוג נולדו שלושה ילדים: מייקל, אן, ודייוויד. לאחר מות בעלה בשנת 1931, הפכה קלארק למנהלת הסטודיו לויטראז'ים על שם הארי קלארק.

קלארק הלכה לעולמה בדבלין, ב-31 באוקטובר 1961, ונקברה בבית העלמין רדפורד, בגרייסטונס, מחוז ויקלו. במקום הולדתה בניורי הוצב לוח מורשת ממשלתי.

==יצירתה==
"חמאה, ביצים, וקותלי חזיר מאירלנד החופשית, לארוחת הבוקר"

קלארק השתתפה בתערוכה ראשונה באקדמיה ההיברנית המלכותית בשנת 1913, והציגה כ-60 יצירות, רובן דיוקנאות, בארבעים השנים שלאחר מכן, עד 1953.

בין הדיוקנאות שהוזמנו מקלארק היו אלו של דרמוד אובריין, איימון דה ואלירה, הארכיהגמון ג'ון צ'ארלס מקווייד, ולנוקס רובינסון. 

קלארק בילתה זמן רב באיי אראן עם בעלה ועם האמן שון קיטינג, וציירה שם מספר ציורי נוף וסקיצות.

בשנת 1939, העיר מבקר כי קלארק ציירה "ציורים מרשימים שלוכדים אינדיבידואליות בקווים מועטים וחסכוניים". 

קלארק זכתה בפרסים שונים, לרבות מדליית טיילטן (זהב, כסף, וארד) בשנת 1924, ומדליות טיילטן (ארד) נוספות בשנת 1928 ו-1932. בשנת 1926 נבחרה להצטרף לאקדמיה ההיברנית המלכותית, והועלתה לדרגת חברה מלאה (RHA) בשנת 1927. עם ייסוד התערוכה האירית לאמנות חיה בשנת 1943, נתמנתה קלארק לוועד המנהל.

יצירתה מוצגת באוספי הגלריה הלאומית של אירלנד, הגלריה העירונית של דבלין ב-Hugh Lane, גלריית קרופורד לאמנות, מוזיאון אלסטר, הגלריה העירונית לאמנות של לימריק, האוסף הלאומי של דיוקנאות עצמיים באוניברסיטת לימריק והמכללה האירית ברומא.

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:ציירות איריות
קטגוריה:איריות שנולדו ב-1884
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1884
קטגוריה:נפטרות ב-1961
קטגוריה:נפטרים ב-1961
ארמדיל חשוף-זנב צפוני

ארמדיל חשוף-זנב צפוני (שם מדעי: Cabassous centralis) הוא מין של ארמדיל מהסוג ארמדיל חשוף-זנב. הוא אחד משני סוגי הארמדיל היחידים שחיים מחוץ לדרום אמריקה, כשהסוג השני הוא ארמדיל טאטו.

==תיאור פיזי==
הארמדיל חשוף-הזנב הצפוני הוא קטן יחסית לארמדילים אחרים, ומגיע לאורך של 31–42 סנטימטר עם זנב של 11–18 סנטימטר, ומשקל של 2 עד 3.5 קילוגרם. יש להם אזניים קצרות, גדולות ועגולות ועיניים קטנות. אין להם קשקשי שריון על האזניים בניגוד לארמדילים אחרים כגון ארמדיל טאטו.

הגב של הארמדיל מכוסה בשריון לוחות שמורכב מעשר עד שלושה עשר לוחות שמאפשרים לארמדיל גמישות תנועה. השריון הוא חום כהה, עם גוונים צהובים בשוליים התחתונים (בדומה לארמדיל הענק). על הזנב יש לוחות דקים יותר עם יותר מרווח ביניהם בגוון ורוד קל. הצד התחתון של הארמדיל מכוסה בקווצות שיער. יש להם חמישה טפרים בכל רגל, כשהטופר האמצעי הוא מוארך בצורת מגל.

==תפוצה==
הארמדיל חשוף-הזנב הצפוני חי מדרום מקסיקו, לאורך אמריקה המרכזית ודרומה עד קולומביה, צפון-מערב אקוודור וצפון-מערב ונצואלה, בגבהים של עד 3,000 מטרים מעל פני הים. הוא חי ביערות טרופיים יבשים, יערות עננים, ובסוואנות יבשות, אם כי מעדיף יערות גשם, ועל כן בירוא יערות מהווה עליו איום. אין לו תת-מינים מזוהים.

==תזונה והתנהגות==
הארמדיל חשוף-הזנב הצפוני הוא נדיר יחסית ונצפה לעיתים רחוקות. הוא אוכל חרקים כמו כל שאר הארמדילים, וניזון בעיקר מנמלים וטרמיטים. הוא מבלה הרבה יותר זמן במחילות שלו מתחת לאדמה משאר סוגי הארמדילים. כשהוא חופר הוא רוטט בצורה דומה למקדחה, כשהוא משתמש בטופרי המגל על הרגליים הקדמיות. הם מסוגלים לגרגר, לצווח ולהמהם, וכשהם נתפסים הם צווחים ומשתינים על הלוכד כדי לגרום לו לשחרר אותם.
בלידה אמהות יולדות רק צאצא אחד, שנולד ורוד, עיוור, וחסר שיער, על אף שקשקשי השריון כבר נראים לעין. הם חיים מעל שבע שנים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גריט סמית מילר
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:קוסטה ריקה: יונקים
קטגוריה:אקוודור: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1899
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
ארנסט מוניז

ארנסט מוניז ו[[יובל שטייניץ חותמים על הסכם שיתוף פעולה, אפריל 2016, ירושלים]]
ארנסט ג'פרי מוניז (באנגלית: Ernest Jeffrey Moniz; נולד ב-22 בדצמבר 1944) הוא פיזיקאי גרעין אמריקאי שכיהן כמזכיר האנרגיה של ארצות הברית, תחת הנשיא ברק אובמה ממאי 2013 עד ינואר 2017. לפני כן כיהן בתפקידים שונים בתקופת כהונתו של הנשיא ביל קלינטון, בהם מנהל שותף במשרד מדיניות המדע והטכנולוגיה של הבית הלבן, ובתפקיד במחלקת האנרגיה בין השנים 1997–2001.

מוניז שירת כפרופסור לפיזיקה והנדסת מערכות במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), עמד בראש תוכנית יוזמת האנרגיה וכיהן כמנהל המעבדה לאנרגיה ולסביבה באוניברסיטה.

==ביוגרפיה==
מוניז נולד בפול ריבר, מסצ'וסטס, לג'ורג'ינה וארנסט פרי מוניז. שני הוריו הם בנים למשפחת מהגרים פורטוגלית. הוא סיים תיכון בשנת 1962 ולמד בבוסטון קולג', שם קיבל תואר ראשון בפיזיקה. לאחר מכן סיים דוקטורט בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת סטנפורד בשנת 1972.

מוניז הצטרף כחבר בפקולטה לפיזיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ב-1973, וכיהן כדיקן הפקולטה בשנים 1991–1995 וכן כראש מתקן מאיץ החלקיקים "Bates Linear Accelerator Center" באוניברסיטה. היה גם ליושב ראש משותף במועצת המחקר של אוניברסיטת MIT. הוא שירת בממשלו של הנשיא ביל קלינטון, כמנהל שותף למדע במשרד מדיניות המדע והטכנולוגיה של הבית הלבן בשנים 1995–1997. בנוסף עבד במחלקת האנרגיה של ארצות הברית, וכיהן כסגן מזכיר האנרגיה בשנים 1997–2001.

ב-4 במרץ 2013 הודיע הנשיא ברק אובמה כי בכוונתו למנות את מוניז למזכיר האנרגיה, על מנת להחליף את המזכיר הפורש, סטיבן צ'ו. ב-16 במאי 2013 אישר הסנאט את מינויו, והוא החל את כהונתו ב-21 במאי 2013.

מתוקף תפקידו כמזכיר האנרגיה וכמדען גרעין, מוניז מילא תפקיד מרכזי במגעים שהובילו להסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית, כשדן במשא ומתן ישירות על המגעים הטכניים בהסכם, יחד עם שר האנרגיה הגרעינית של איראן, עלי אכבר סאלחי, אשר למד גם כן באוניברסיטת MIT. על רקע השכלתו בנשק גרעיני, וידא כי אין בדרישות האיראנים בהסכם סיכונים ממשיים. ההסכם המקיף בין איראן למעצמות P5+1 (שבהם חמש החברות הקבועות במועצת הביטחון, יחד עם גרמניה ונציג מן האיחוד האירופי) הושג באופן סופי ב-14 ביולי 2015.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.facebook.com/ErnestJMoniz הדף של ארנסט מוניז] בפייסבוק
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי בוסטון קולג'
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ברק אובמה
קטגוריה:מזכירי האנרגיה של ארצות הברית
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:נשיאות ביל קלינטון: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
סטניסלבה פשיבישבסקה

סטניסלבה פּשיבּישֶבסקה
סטניסלבה פּשיבּישֶבסקה (בפולנית: Stanisława Przybyszewska; 1 באוקטובר 1901, קרקוב, פולין - 15 באוגוסט 1935, העיר החופשית דנציג) הייתה מחזאית פולנייה שכתבה כמעט אך ורק על המהפכה הצרפתית. המחזה "מקרה דנטון" שפרסמה בשנת 1929, אשר בוחן את המתח בין רובספייר לבין ז'ורז' דנטון, נחשב לאחת מיצירות המופת על המהפכה הצרפתית, ועובד (אמנם בשינויים אידאולוגיים ניכרים) בידי הבמאי הפולני אנדז'יי ויידה לסרט "דנטון" בשנת 1983.

==ביוגרפיה==
פשיבישבסקה נולדה בקרקוב בשם סטניסלבה פאיונק, כבתם מחוץ לנישואין של האמנית אניאלה פאיונק ושל הסופר סטניסלב פשיבישבסקי. פשיבישבסקי היה מודרניסט בולט והולל ידוע, והיה ממייסדי תנועת פולין הצעירה (Młoda Polska). בילדותה נדדה פשיבישבסקה עם אמהּ ברחבי אירופה, וגרה לפרקים בלבוב, בפריז, בציריך, ובווינה. לאחר מות אמה בשנת 1912, חיה פשיבישבסקה אצל דודתה, ובשנת 1919 עברה לגור אצל אביה. תקופה קצרה למדה פילוסופיה באוניברסיטת אדם מיצקביץ' בפוזנן, ובמהלכה חשף אותה אביה למורפין, והיא החלה להשתמש בסם באופן אינטנסיבי.

בשנת 1921 נישאה ליאן פאניינסקי, אמן ומכור למורפין כמותה, שפגשה בקרקוב. לאחר שמת ממנת יתר בשנת 1924, שקעה פשיבישבסקה בבדידות ובאובססיה למהפכה הצרפתית. היא החלה לתארך את מכתביה (שכתבה למגוון אנשים, החל מאביה וכלה בתומאס מאן) על פי לוח השנה המהפכני בצרפת. את שנותיה האחרונות בילתה בעליית גג זעירה, ללא חימום, בדנציג, בעוני מרוד ובמצב נפשי מעורער. היא נאלצה למרוח את מזונה בליזול כדי לשמר אותו, והקדישה את זמנה להמחזה של המהפכה הצרפתית.

פשיבישבסקה העריצה את רובספייר עד כדי קיבעון, וייחסה לו בכתיבתה גאונות בלתי-רגילה ויכולת חיזוי העתיד. "אני סמוכה ובטוחה," כתבה לחברה, "שאני מבינה את רובספייר טוב יותר מכל אדם אחר שידוע לי." פשיבישבסקה ייחסה את עמדותיה הקומוניסטיות לרובספייר, והציגה אותו כמי שחזה את אסון עליית הקפיטליזם. רובספייר הוא הדמות הראשית בשני מחזותיה ששרדו, "מקרה דנטון", שהושלם בשנת 1929, ומחזה מוקדם יותר, "תרמידור", שנותר בלתי-גמור בעת מותה.

פשיבישבסקה מתה ב-15 באוגוסט 1935 בדנציג. בעת מותה עדיין הייתה לגמרי בלתי-ידועה, ומבודדת לחלוטין מן העולם המודרני, בשל השתקעותה בעיסוק במהפכה הצרפתית. הסופרת הבריטית הילרי מנטל העירה על פשיבישבסקה כי "שחפת, מורפין, ותת-תזונה נקבעו כסיבות מותה, אבל נכון יותר היה לאבחן אותה כאישה שמתה בגלל רובספייר."

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lrb.co.uk/v22/n07/hilary-mantel/what-a-man-this-is-with-his-crowd-of-women-around-him "איזה גבר זה, עם קהל הנשים שלו סביבו!" - מסה מאת הילרי מנטל], בכתב העת London Review of Books (באנגלית).
* [http://www.ruf.rice.edu/~sarmatia/499/kosicka.html "חיים של בדידות" - מחקר ביוגרפי המבוסס על מקבץ מכתבים של סטניסלבה פשיבישבסקה, מאת ג'נט ג'. טאקר, בכתב העת The Sarmatian Review (באנגלית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזאים פולנים
קטגוריה:ילידות 1901

קטגוריה:נפטרות ב-1935
אליפות צרפת בטניס 1936

אליפות צרפת 1936 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-24 במאי והסתיימו ב-1 ביוני. זו הייתה האליפות ה-41 מאז ייסודה.

==התחרות==
===תחרות הגברים===
גוטפריג פון קרם, מנצח תחרות הגברים
בתחרות זו השתתפו 71 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:

# פרד פרי (), מנצח תחרות 1935, הפסיד בגמר
# גוטפריד פון קרם ( גרמניה), מנצח תחרות 1934, ניצח בתחרות
# באני אוסטין (), הודח ברבע גמר
# כריסטיאן בוסי (), הודח בחצי גמר
# הנר הנקל ( גרמניה), הודח בסיבוב השלישי
# מרסל ברנר (), הודח בחצי גמר
# ברנר דסטרמו (), הודח ברבע גמר
# שו' צ'נגג'י ( הרפובליקה הסינית), הודח בסיבוב הרביעי
# קאי לונד ( גרמניה), הודח בסיבוב השני
# פרנק ויילד (), הודח בסיבוב השני
# דרגוטין מיטיץ' (), הודח בסיבוב הראשון
# צ'ארלס הייר (), הודח בסיבוב הרביעי
# אדם באוורובסקי (), הודח בסיבוב הרביעי
# גארוג פון מטקסה (), הודח בסיבוב השלישי
# ז'אק בריניון (), הודח ברבע גמר
# אנדרה-מרטן לז'ה ), הודח בסיבוב רביעי

בגמר התחרות נפגשו גוטפריד פון קרם ( גרמניה), מנצח תחרות 1934, ופרד פרי (), מנצח תחרות 1935. גוטפריד פון קרם ניצח ב-5 מערכות.

===תחרות הנשים===
הילדה קרנווינקל (שנייה מימין), מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 39 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:

# הילדה שפרלינג קראווינקל, ( גרמניה) ניצחה התחרות
# סימון מאתיה (), הפסידה בגמר
# מרגרט סקריבן (), מנצחת תחרויות 1933-1934, הודחה בסיבוב השני
# ידוויגה ינדז'ייובסקה (), הודחה בסיבוב השלישי
# סימון איריבר (), הודחה ברבע הגמר
# מדזי רולין קוקרק (), הודחה בסיבוב השלישי
# נלי אדמסון (), הודחה ברבע גמר
# סילבי הנרוטן (יונג) (), הודחה ברבע הגמר

במשחק הגמר הילדה ספרלינג קראווינקל ( גרמניה) נפגשה עם סימון מאתיה () וכמו בשנה הקודמת ניצחה בשתי מערכות.

===תחרות זוגות גברים===
בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר ז'אן בורוטרה ומרסל ברנר () נפגשו עם צ'ארלס טאקי ופטריק יוז () וניצחו אותם ב-4 מערכות. לז'אן בורוטרה זה היה תואר חמישי בתחרות זוגות גברים באליפות צרפת.

===תחרות זוגות נשים===
בתחרות השתתפו 16 זוגות. מנצחות תחרות 1935 מרגרט סקריבן וקיי סטמרס () הודחו ברבע גמר. במשחק הגמר סימון מאתיה () ובילי יורק () שיחקו נגד ידוויגה ינדז'ייובסקה () וסוזן נואל () וניצחו ב-3 מערכות.

===תחרות זוגות מעורבים===
בתחרות השתתפו 34 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 1935 רק מרסל ברנר () השתתף השנה. במשחק הגמר נפגשו בילי יורק () ומרסל ברנר () עם סילבי יונג הנרוטן ואנדרה-מרטן לז'ה () וניצחו אותם ב-3 מערכות. למרסל ברנר זה היה ניצחון שני ברציפות בתחרות זוגות מעורבים באליפות צרפת.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160303184753/http://ww2.fft.fr/rolandgarros/pdfpalmares/femmes1936_en.pdf תחרות נשים]
* [https://web.archive.org/web/20160303184753/http://ww2.fft.fr/rolandgarros/pdfpalmares/femmes1936_en.pdf תחרות גברים]
* [http://www.rolandgarros.com/ האתר הרשמי של אליפות צרפת הפתוחה]
* [http://www.tennisforum.com/showthread.php?t=25064&page=3 נתונים נוספים על האליפות]

צרפת
קטגוריה:אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:1936 בצרפת
יאן בפטיסט ואן הלמונט

יאן בפטיסט ואן הלמונט (בהולנדית: Jan Baptist van Helmont; 12 בינואר 1580 – 30 בדצמבר 1644) היה כימאי, פיזיולוג ורופא פלמי, שנחשב לעיתים כאבי הכימיה הפנאומטית. ואן הלמונט נודע בשל גילויו את פחמן הדו-חמצני, התמיכה הרבה שלו בתאוריית הבריאה הספונטנית, הניסויים שערך על תהליכי הזנה בצמחים, ועל המצאת המילה "גז" (gaz), הנגזרת מהמילה היוונית "כאוס" (chaos).

ואן הלמונט ערך עשרות ניסויים בחייו. אחד מהניסויים היותר מפורסמים שלו היה ניסוי שקשור לתהליכי הזנה בצמחים. הוא שתל ערבה, שמסתה כ 2.2 ק"ג, בעציץ גדול והוסיף לו אדמה במשקל של כ-90 ק"ג. מדי יום במשך חמש שנים השקה את העציץ במים. לאחר כ-5 שנים בדק את מסת העץ ואת מסת האדמה, וגילה שמסת העץ עלתה ל-77 ק"ג, בעוד מסת האדמה ירדה ב-57 גרם בלבד. הוא הסיק שתוספת המשקל הגיעה מן המים, בהם השקה את הצמח.

כיום ידוע שמסקנה זו מוטעית; הצמחים קולטים פחמן דו-חמצני מהאוויר ובעזרת אנרגיית האור הם מייצרים חומרי מזון, בתהליך שנקרא "פוטוסינתזה". ניסוי נוסף שערך תמך בתאוריית הבריאה הספונטנית שהייתה לגישה הרווחת עד המאה ה-17. הוא לקח כלי שהכיל גרגירי חיטה, הוסיף לו חולצה מעופשת וחיכה 21 ימים (הוא לא סגר את הכלי). לאחר 21 ימים, הוא שפך את תוכן הכלי וגילה עכברים במקום החיטה. בעקבות תוצאות הניסוי הוא פרסם "מתכון ליצירת עכברים". אף על פי שתוצאות חלק מהניסויים שערך היו מוטעות, חשוב לציין שוואן הלמונט היה בין הראשונים שערכו ניסויים מדעיים שנועדו לבדוק את הגישות הללו.
הוא התפרסם גם כפרשן התורה: הרקיע שה' ברא זה האויר. המים שמעל לרקיע הם האדים שבאויר. מעל זה לא ממעל אלא מבפנים החוצה. כפי שכתוב על שבירת לוחות הברית: "וָאֶתְפֹּשׂ֙ בִּשְׁנֵ֣י הַלֻּחֹ֔ת וָֽאַשְׁלִכֵ֔ם מֵעַ֖ל שְׁתֵּ֣י יָדָ֑י וָאֲשַׁבְּרֵ֖ם לְעֵינֵיכֶֽם". 
ביום השלישי ה' ברא את היבשה מתוך המים מכאן ש-2 מתוך 4 היסודות של אריסטו: יבשה ומים הם יסוד אחד.

כתביו קובצו ויצאו לאור אחרי מותו בספר Ortus medicinae, vel opera et opuscula omnia ("מקור הרפואה או כל כתביו").

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:אלכימאים
קטגוריה:מדענים בלגים
קטגוריה:רופאים פלמים
קטגוריה:ילידי 1580
קטגוריה:נפטרים ב-1644
קטגוריה:פוטוסינתזה
טרסקה טורס

טרסקה טורס (בצרפתית Tereska Torrès, 3 בספטמבר 1920 – 20 בספטמבר 2012) הייתה סופרת צרפתייה-אמריקאית ממוצא יהודי-פולני.

==ביוגרפיה==
טורס נולדה בפריז, בתם היחידה של הפסל מרק שוורץ ואשתו גיניה. בני הזוג התנצרו, ובתם גדלה כקתולית אך נדרשה להסתיר זאת מסביה וקרובי משפחתם בפולין. בגיל 9 החלה לכתוב יומן. בגיל 17 החלה לכתוב את הרומן הראשון שלה. בתחילת מלחמת העולם השנייה התנדב אביה לצבא הפולני הגולה, ועם נפילת צרפת פונה לבריטניה. טורס ואמה ברחו לדרום צרפת, משם לפורטוגל, באמצעות ויזה שהוענקה על ידי הקונסול ארישטידש דה סוזה מנדש, ומשם לבריטניה.

בלונדון התנדבה לכוחות צרפת החופשית, ובמאי 1944 נשאה לז'ורז', בנו של עורך הדין אנרי טורס. אמו של ז'ורז', ז'אן, נשאה ב-1943 ללאון בלום, ראש ממשלת צרפת לשעבר, בעת שהיה עציר בבוכנוואלד. באוקטובר 1944, כאשר טורס הייתה בחודש החמישי להריונה, נהרג ז'ורז' בקרב בחבל לורן שבצרפת. בתם, דומיניק טורס, היא עיתונאית.

ב-1946 שהתה טורס לראשונה בארץ ישראל, כנערת תסריט בצילומי הסרט בית אבי של הסופר האמריקאי מאיר לוין. בהמשך השתתפה בהפקת סרטו של לוין הבלתי חוקיים (או הבלתי לגאליים), ושיחקה בו בתפקיד הראשי, שרה וילנר. הסרט צולם בנתיבי ההעפלה מאירופה, והוא משלב עלילה בדיונית, שבמרכזה זוג מעפילים, בצילומים תיעודיים. ארבעה מאנשי הצוות – לוין, טורס, השחקן יענקל מיכאלוביץ (לימים יצחק מיכאלי) והצלם ברטראן הס – הפליגו בדצמבר 1947 באוניית המעפילים "לא תפחידונו". הם השתלבו בין המעפילים, ונעצרו לימים ספורים אחרי שהאונייה נתפסה בידי הבריטים.

ב-1948 נשאה טורס ללוין, שהיה מבוגר ממנה ב-15 שנה, וחיזר אחריה עוד לפני נישואיה הראשונים. בני הזוג חיו לסירוגין בצרפת, בישראל ובארצות הברית. לשניים נולדו שני בנים: המשורר והמתרגם גבריאל לוין, והצלם מיכאל לוין. אחרי מותו של לוין ב-1981, חזרה טורס לפריז. במהלך שנות ה-80 השתתפה בפעילות להעלאת יהודי אתיופיה לישראל. היא נפטרה ב-2012.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* , על הסרט הבלתי חוקיים
* 
* 
* 
* 
* Margalit Fox, [http://www.nytimes.com/2012/09/25/books/tereska-torres-writer-of-lesbian-fiction-dies-at-92.html?pagewanted=all&_moc.semityn.www&_r=0 Tereska Torrès, 92, Writer of Lesbian Fiction, Dies], באתר הניו יורק טיימס, 24 בספטמבר 2012
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות יהודיות צרפתיות
קטגוריה:סופרים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים מומרים צרפתים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2012
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
סימן V

[[וינסטון צ'רצ'יל מבצע את סימן ה-V בשנת 1943]]
סימן V (וי) או סימן הניצחון היא מחווה גופנית הנעשית באמצעות כף יד המופנית קדימה, שבה האצבע המורה ואצבע האמה מתוחות ומופרדות אחת מהשנייה, בעוד האצבעות האחרות קמוצות, המחווה נועדה ליצג את האות הלטינית V.

שפות סימנים רבות עושות שימוש במחווה של סימן הניצחון (270C + U ✌ יד ניצחון ביוניקוד) על מנת לייצג את האות V. יש לסימן זה משמעויות שונות, תלוי בהקשר התרבותי ובסיטואציה בה הוא מוצג. בין היתר נעשה שימוש בסימן ה־v כדי לייצג את המילה "ניצחון" (באנגלית ובשפות אירופיות נוספות האות הראשונה במילה ניצחון, Victory, היא V), אחד הגורמים העיקריים להפצת המחווה בציבור הרחב הוא השימוש בה על ידי כוחות בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה ומנהיגיהן.

כאשר המשתמש במחווה מפנה את גב היד קדימה, בבריטניה ובתרבויות הקשורות לאימפריה הבריטית המחווה נתפסת כמחווה התקפית וכעלבון. מאז שנות ה-60, כאשר "סימן V" אומץ באופן נרחב על ידי תרבות הנגד של ילדי הפרחים, הוא משמש גם סמל לשלום (בדרך כלל עם כף יד כלפי חוץ). במחווה נעשה שימוש גם בתמונות מצולמות, בעיקר ביפן.

==ראו גם==
* סימן אישור

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מחוות גופניות

קטגוריה:סמלים
קטגוריה:אצבעות
הילדים עם העיניים השחורות

ילד בעל עיניים שחורות
הילדים עם העיניים השחורות (או הילדים שחורי העיניים) הם אגדה אורבנית על יצורים על טבעיים בדמות ילדים בגילאים 6 עד 16 לערך, עם עור לבן חיוור ועיניים שחורות נטולות אישונים, שלפי דיווחים נראו מבקשים טרמפים או מקבצים נדבות, או נצפו בפתחי בתי מגורים. סיפורים על ילדים שחורי עיניים הופיעו בתרבות הפופולרית מאז סוף שנות התשעים.

==היסטוריה==
ישנה טענה שמקור האגדה הוא בשנות השמונים, מפרסומים שנכתבו על ידי הכתב בריאן בית'אל על "רשימת תפוצה הקשורות לרוחות רפאים" הנוגעת למפגשים לכאורה עם "ילדים שחורי עיניים" באבילין, טקסס, פורטלנד ואורגון. עם זאת, מרב המקורות העוסקים בתופעה החלו להופיע בסוף שנות התשעים.

בשנת 2012, הופק סרט האימה "הילדים שחורי העיניים" בעזרת פרויקט מימון המונים שנעשה באתר Kickstarter, מנהלו של הפרויקט ציין כי הילדים שחורי העיניים הם "אגדה אורבנית שכבר מרחפת באינטרנט שנים, אני תמיד חשבתי שזה סיפור מרתק".

בסוף ספטמבר 2014, הציג הצהובון הבריטי "הדיילי סטאר" בעמודו הראשון שלושה סיפורים על תצפיות לכאורה של ילדים שחורי עיניים. התצפיות נלקחו ברצינות על ידי ציידי רפאים, חלקם מאמינים שילדים אלו יכולים להיות חייזרים, ערפדים או רוחות רפאים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://skeptoid.com/blog/2013/01/15/the-black-eyed-children/ מאמר באתר skeptoid בנושא]

==הערות שוליים==

קטגוריה:על-טבעי
קטגוריה:אגדות אורבניות
קטגוריה:ילדים
הנס זקס (פסיכואנליטיקאי)

הנס זקס
הנס זקס (בגרמנית: Hanns Sachs; 10 בינואר 1881, וינה, אוסטריה — 10 בינואר 1947, בוסטון, ארצות הברית) מראשוני הפסיכואנליטיקאים, חבר בוועדת השישה של זיגמונד פרויד החל מ-1912 וחבר אישי קרוב של פרויד, שתיאר אותו כמי שאמונו בו הוא בלתי מוגבל על אף שההיכרות ביניהם קצרה.

==ביוגרפיה==
חברי "החברה הפסיכואנליטית הווינאית" בתצלום מ-1922. יושבים משמאל: זיגמונד פרויד, [[שנדור פרנצי והנס זקס; עומדים משמאל: אוטו ראנק, קרל אברהם, מקס אייטינגון וארנסט ג'ונס]]
זקס היה בנם של עורך הדין סמואל זקס והרמינה לבית הלר. בראשית דרכו עבד גם הנס עצמו כעורך דין, אך אחרי ששמע את הרצאותיו של זיגמונד פרויד באוניברסיטה, הצטרף ב-1910 לחברה הפסיכואנליטית הווינאית. כבר בשנה שלאחר מכן הציג מאמר בקונגרס השנתי של החברה.

ב-1912 החל לערוך את הביטאון Imago, שעסק בשימושים לא רפואיים של פסיכואנליזה.

לאחר שלא גויס לצבא בשל קוצר ראייה סייע לפרויד בתקופת מלחמת העולם הראשונה בהפקת ביטאונים פסיכואנליטיים. ב-1919 נטש סופית את עיסוקו בעריכת דין ועבר לעבוד כמטפל. ב-1920 העביר את הקליניקה שלו מווינה לברלין, וב-1932 עבר לבוסטון. גם לאחר המעבר לארצות הברית נשאר בקשר עם פרויד.

זקס פרסם מאמרים חשובים שעסקו בחלומות (1912) ובחלומות בהקיץ (1920). עוד פרסם מאמרים על קליגולה, על הסופר אגו הנשי ועל הקשר שבין קולנוע ופסיכואנליזה.

ב-1939 ייסד ביחד עם פרויד את הביטאון American Imago, העוסק בתפקיד של הפסיכואנליזה בתרבות, בספרות ובתאוריה החברתית בת זמננו.

==קישורים חיצוניים==

* דורית שיקיירסקי, [http://www.resling.co.il/book.asp?book_id=542 הוועדה הסודית של פרויד, חקירה בעקבות תאוריית הקבוצות של ביון], הוצאת רסלינג
* אבשלום אליצור, [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=69910767&nTocEntryID=70165225#143.1549.6.default משחררי הנפש: יהודים ויהדות בתנועה הפסיכואנליטית]
* 
* 

קטגוריה:פסיכואנליטיקאים אוסטרים
קטגוריה:פסיכואנליטיקאים יהודים
קטגוריה:פסיכואנליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1881

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1947
שחייה צורנית במשחקים האולימפיים

דרום קוריאניות באולימפיאדת לונדון (2012)]]
שחייה צורנית היא ענף במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). זהו אחד משני הענפים היחידים, לצד התעמלות אומנותית, שבו מתחרות נשים בלבד.

==היסטוריה==
במשחקים הראשונים בהן נערכו תחרויות שחייה צורנית, הן כללו שני מקצים, יחידות ודואט. באולימפיאדת אטלנטה (1996) נערכה רק תחרות קבוצתית, והחל מאולימפיאדת סידני (2000) הושב הדואט. 

בדואט יכול להשתתף זוג אחד מכל מדינה. כל הזוגות משתתפים בשלב המוקדמות, ו-12 הזוגות הראשונים מעפילים לשלב הגמר. בכל שלב מבצעים הזוגות שני תרגילים, טכני וחופשי, והניקוד המצטבר הוא שקובע. התחרות הקבוצתית כוללת שלב אחד, בו מתחרות 8 נבחרות, שבכל אחת מהן 8 שחייניות צורניות. גם בתחרות הקבוצתית מבצעות הנבחרות שני תרגילים, טכני וחופשי.

==מדליות==
עד אולימפיאדת אטלנטה (1996) היו נבחרות ארצות הברית, קנדה ויפן הנבחרות הבולטות בענף, והן חלקו בכל המדליות שניתנו עד אז. מאז אולימפיאדת סידני (2000) ניכרת דומיננטיות רוסית. השחייניות הצורניות הרוסיות זכו בכל 10 מדליות הזהב שחולקו בחמש האולימפיאדות האחרונות, ומדליות הכסף והארד התחלקו בין 6 מדינות שונות.

{| class="wikitable"
|-
! !! !! style="background:gold" | זהב !! style="background:silver" | כסף !! style="background:#cc9966" | ארד !! סך הכל
|-
| 1. || || 10 || 0 || 0 || 10
|-
| 2. || || 5 || 2 || 2 || 9
|-
| 3. || || 3 || 4 || 1 || 8
|-
| 4. || || 0 || 4 || 10 || 14
|-
| 5. || סין || 0 || 3 || 2 || 5
|-
| 6. || || 0 || 3 || 1 || 4
|-
| 7. || || 0 || 0 || 1 || 1
|}

==שחייניות צורניות ישראליות במשחקים האולימפיים==
השחייניות הצורניות הישראליות אינה יופה ואנסטסיה גלושקוב השתתפו בתחרויות הדואט שנערכו באולימפיאדת אתונה (2004), אולימפיאדת בייג'ינג (2008) ואולימפיאדת לונדון (2012). הן סיימו במקומות ה-17, ה-15 וה-17, בהתאמה. גלושקוב המשיכה לאולימפיאדה רביעית, אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), יחד עם יבגניה טייטלבאום. השתיים סיימו במקום ה-20.

==לקריאה נוספת==
* מוטי בסוק, המשחקים האולימפיים אתונה - טוקיו (1896–2020), ספרי ניב, 2020; ספורט המים, שחייה צורנית, עמ' 404–406.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחייה צורנית
קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
קטגוריה:שחייה במשחקים האולימפיים
גולף במשחקים האולימפיים

אמריקנית מרגרט אבוט, האלופה האולימפית הראשונה]]
גולף היה ענף במשחקים האולימפיים בשתי אולימפיאדות: אולימפיאדת פריז (1900) ואולימפיאדת סנט לואיס (1904). בישיבת הוועד האולימפי הבינלאומי שנערכה בקופנהגן ב-2009, הוחלט להשיב את הענף למשחקים החל מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), לאחר למעלה ממאה שנים.

==היסטוריה==
במשחקים הראשונים בהם נערך טורניר גולף, באולימפיאדת פריז, נערכו תחרויות לגברים ולנשים. בטורניר הגברים השתתפו 12 שחקני גולף מ-4 מדינות, ובטורניר הנשים השתתפו 10 נשים מ-3 מדינות. האלופים האולימפיים הראשונים היו האמריקנים צ'ארלס סאנדס ומרגרט אבוט. בטורניר הגולף של אולימפיאדת סנט לואיס לא נערך טורניר נשים. בטורניר הגברים התחרו 74 שחקני גולף, מהם 71 אמריקנים ו-3 קנדים, והזוכה היה הקנדי ג'ורג' ליון. לא נערך משחק על המקום השלישי, ושני המפסידים בחצי הגמר זכו במדליות ארד. בנוסף, נערך טורניר קבוצתי, בהשתתפות שלושה מועדוני גולף אמריקנים, שכל אחד מהם יוצג בידי 10 שחקנים. מטבע הדברים, כל השלושה חלקו במדליות, ובמדליית הזהב זכה מועדון וסטרן גולף מאילינוי.

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שב הגולף למשחקים האולימפיים, אחרי 112 שנים. במשחקים נערכו טורניר גברים וטורניר נשים.

==מדליות==
{| class="wikitable"
|-
! !! !! style="background:gold" | זהב !! style="background:silver" | כסף !! style="background:#cc9966" | ארד !! סך הכל
|-
| 1 || || 5 || 3 || 5 || 13
|-
| 2 || || 1 || 1 || 1 || 3
|-
| rowspan=2 | 3 || || 1 || 0 || 0 || 1
|-
| || 1 || 0 || 0 || 1
|-
| 5 || || 0 || 1 || 1 || 2
|-
|rowspan="3" | 6 || || 0 || 1 || 0 || 1
|-
| || 0 || 1 || 0 || 1
|-
| || 0 || 1 || 0 || 1
|-
|rowspan="2" | 9 || סין || 0 || 0 || 1 || 1
|-
| ימין טאיוואן || 0 || 0 || 1|| 1
|}

==שחקני גולף ישראלים במשחקים האולימפיים==
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ייצגה את ישראל שחקנית גולף אחת, לטיסיה בק. היא סיימה במקום ה-31.

==קישורים חיצוניים==
* 

*
קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
קטגוריה:תחרויות גולף
ספר השטוזים של דתיה

שטוזים מפוסלים - יצירה של ילדים
ספר השְׁטוּזים של דתיה הוא ספר לילדים מאת דתיה בן דור.

== פרסום הספר ==
סוגת ה"שטוּז" נוצרה תחילה על ידי דתיה בן דור כמשחק מילולי בעל-פה, אותו נהגה לשחק עם הילדים לשם שעשוע. השטוזים פורסמו לראשונה בדפוס בספר "ככה זה בעברית", שכלל שירים נוספים, בהוצאת עם עובד, 1990. חיבתם הרבה של הילדים לשטוזים אלה דרבנה אותה לכתוב את "ספר השטוזים של דתיה", המיוחד כולו לשטוזים בלבד, בו השטוזים כתובים ואף מצוירים, בהוצאת מודן, 2000.

== תבנית השטוז ==
המילה "שטוז" היא הלחם של "שטות" ו"חרוז", והיא מגדירה את צורתו של משפט השטוז ואת אפיון תכנו: דבר שטות מחורז. יצירת שטוז מציבה אתגר כפול: המצאת שטות וחריזה.המבנה התחבירי של השטוז: המילה הראשונה - "פעם", ולאחריה - נושא, נשוא ומושא המתחרז עם הנושא. תוכנו של השטוז מתאפיין באי-הלימה בלתי צפויה בין הנושא לנשוא, המחוללת היגד בלתי הגיוני או בלתי אפשרי, ברוח האיגיון (באנגלית: nonsense). לדוגמה: . בין השטוזים מופיע בספר הפזמון .

== שטוזים ביצירות נוספות ==
* "מחסן השטוזים של דתיה" - די-וי-די וקלטת וידאו. הפקה: הד ארצי ואולפני מימד, 2000.
* "גינת השטוזים של דתיה" - די-וי-די. הפקה: הד ארצי, 2006.
* "מחסן השטוזים של דתיה" - הצגת תיאטרון. הפקה: נאווה ביק ותיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, 1994.
* "מחסן השטוזים של..." - ספר המיועד ליצירת ספר שטוזים אישי, פרי יצירתם של הילדים. איורים: גיא חרל"פ, הוצאת מודן, 2012.
* עץ הפיטפוזים - סדרת טלוויזיה בערוץ הילדים. דמויות הפיטפוזים חובבות שטוזים וממציאות שטוז לכל סיטואציה. תסריטים: דתיה בן דור, התחלת שידור: 2000.
* סדרת פילרים בערוץ ילדות ישראלית - 43 פינות שטוזים קצרצרות באנימציה, בכל פינה מונפש שטוז אחד. תסריטים: דתיה בן דור. אנימציה: תמי סיוון, הפקה מוסיקלית: אלדד ירון. התחלת שידור: 2009.
* "שְׁטוּזִכָּרוֹן" - אפליקציית משחק זיכרון דיגיטלי: השטוזים במשחק מופיעים בתמונות מדובבות ובסרטוני אנימציה. פיתוח משחק, מילים ולחן לשיר הפתיחה, עיצוב גרפי וממשק, אנימציות והפקה: דתיה בן דור. פיתוח לאייפון: הילה סרור, 2014.

השטוזים נלמדים בגני הילדים ובבתי הספר, ומניעים את הילדים ליצור בעצמם שטוזים מילוליים ושטוזים מצוירים ומפוסלים, ואף ליצור ספרי שטוזים כיתתיים או פרטיים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://youtu.be/o20-0VygrsE גינת השטוזים של דתיה], בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
* [https://youtu.be/ClaOkP2wdmk אורעד לומד להמציא שטוזים], מתוך ה-DVD "מחסן השטוזים של דתיה", בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
* [https://youtu.be/-pxPLuMqQr0 עץ הפיטפוזים - שטוזים של חנוכה], בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
* [https://youtu.be/TaBh_LDolG4 הצצה להצגה מחסן השטוזים של דתיה], בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
* [https://www.youtube.com/watch?v=7KRaP8xihvc אנימציות שטוזים], בערוץ ה-YouTube של דתיה בן דור
* [http://www.porat-theater.co.il/files/stozim.pdf הכנה לצפייה בהצגה מחסן השטוזים של דתיה]
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 2000
קטגוריה:יצירות דתיה בן דור
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
נתנאל ששון

נתנאל ששון (נולד ב-17 בספטמבר 1995) הוא זמר-יוצר ומעבד מוזיקלי ישראלי.

==ביוגרפיה==
נתנאל ששון נולד ב-17 בספטמבר 1995 בטבריה.

אביו הוא הזמר אבי (אבישלום) ששון ששר עם שלומי שבת את הדואט 'מאמא' באלבום 'חברים 2' של שלומי שבת.

ששון התחיל את הקריירה שלו בפרסום קאברים בערוץ היוטיוב שלו וצבר למעלה ממיליון צפיות לארבע גרסאות כיסוי שהוציא, ביניהן השיר 'שקט' של עומר אדם.

ששון יצר כמה משיריו עם השפעות של מוזיקה מערבית לצד מוזיקה מזרחית, והסגנון המוזיקלי של כמה משיריו סווג כרוק מזרחי.

נתנאל ששון כתב חלק מהשירים שביצע, וכן כתב והלחין שיר לאור אדי, יוצאת The Voice, ולאומנים נוספים.

בשנת 2017 השתתף בכתיבת האלבום "שרה שרה" של שרית חדד, ובכתיבת האלבום "שורדים אהבה" של איתי לוי.

==שירים==
ששון פרסם שמונה סינגלים מאלבום הבכורה שעתיד לצאת, ובנוסף פרסם סקיצות לחלק מהשירים:
*בדצמבר 2013, הוציא את הסינגל הראשון 'מותש ממך'.
*בפברואר 2014, הוציא את הסינגל השני 'שוב'.
*בינואר 2015, הוציא את הסינגל השלישי 'אל תוותרי'.
*ביולי 2015, הוציא את הסינגל הרביעי 'בואי בואי'.
*באוקטובר 2015, הוציא את הסינגל החמישי 'מי'.
*בדצמבר 2016, הוציא את הסינגל הששי 'מאוהבת'.
*במרץ 2018, הוציא את הסינגל השביעי 'לא שפוי'.
*באוגוסט 2018, הוציא את הסינגל השמיני ׳השטויות שלך׳.

נכון לסוף שנת 2018, שיריו המקוריים זכו לכ-17 מיליון צפיות בקירוב בערוץ יוטיוב, כשהשיר 'שוב' מככב עם קרוב ל-8 מיליון צפיות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/user/MusicProdection/featured נתנאל ששון], הערוץ הרשמי ב-YouTube
* 
* נתי לוי, [http://tribona.co.il/נתנאל-ששון-תופעת-הקאברים-היוטיוב-ראיון מתחיל גבוה: התופעה שקוראים לה נתנאל ששון], אתר בטריבונה, 29 בנובמבר 2013
* 
* [http://tribona.co.il/נתנאל-ששון-אל-תוותרי אל תוותרי- נתנאל ששון בשיר חדש], אתר בטריבונה, 2 בפברואר 2015

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
מזון קארה

מֵזון קארה (בצרפתית: Maison Carrée; בתרגום חופשי: "הבית המרובע") הוא מבנה רומי עתיק בנים, דרום צרפת, שנחשב לאחד המקדשים הרומיים שהשתמרו בצורה הטובה ביותר מימי האימפריה הרומית.

בספטמבר 2023, הוכרז המבנה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.

== היסטוריה ==
המקדש נבנה במקור כהיכל לאלים, על ידי מרקוס ויפסניוס אגריפה, איש צבא רומאי. בנייתו החלה ככל הנראה בשנת 19 לפני הספירה ונסתיימה בשנת 16 לפני הספירה, ועל פי הכיתוב המופיע עליו הוא הוקדש לבניו של אגריפה, גאיוס ולוקיוס, שאומצו על ידי אוגוסטוס לאחר מותו. לאחר נפילתה של האימפריה הרומית שימש המקדש בגלגוליו השונים ככנסייה, בית פרטי, אורווה, בית עירייה והמשיך להשתנות עד 1823, בה הפך למוזיאון. אף על פי ששונה רבות במהלך השנים, המזון קארה שונה רק במעט מכפי שנראה בסוף המאה הראשונה לפני הספירה.

המזון קארה הוא דוגמה לאדריכלות הוויטרובית. המקדש מוקף עמודים קורינתיים התומכים בגג המבנה וגרם מדרגות מוביל לשער הכניסה. גובהו של המקדש כ-17 מטרים, אורכו כ-26 מטרים ורוחבו כ-15 מטרים.

כיום משמש המזון קארה כמוזיאון, ומוצגות בו תערוכות מתחלפות. במקום מוקרן סרט שמציג את ההיסטוריה של העיר נים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://whc.unesco.org/en/list/1569/ המזון קארה של נים] באתר אונסק"ו 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר צרפת
קטגוריה:מקדשים ברומא העתיקה
קטגוריה:לנגדוק-רוסיון
קטגוריה:צרפת: מוזיאונים
קטגוריה:צרפת: מבנים רומיים
קטגוריה:נים (עיר)
קטגוריה:אוקסיטניה (חבל מנהלי): מבנים
גשר החגורה היקרה

גשר החגורה היקרה (בסינית: 寶帶橋, בפין-יין: Bǎo dài qiáo) הוא גשר קשת מאבן הממוקם בעיר סוג'ואו, שבמחוז ג'יאנגסו, סין. הגשר ממוקם בסמוך לנקודת החיבור של התעלה הגדולה עם אגם דאנטאי, כ-2.5 קילומטרים דרומית־מזרחית לעיר סוג'ואו.

הגשר נכלל ברשימת המונומנטים הלאומיים של סין משנת 2001.

==היסטוריה==
הגשר נבנה לראשונה בשנת 816 לספירה, בזמן שלטונה של שושלת טאנג. שמו של הגשר נגזר ממעשה המושל המקומי, וונג זונגצ'ו (Wang Zhongshu), שמכר את חגורתו במטרה לעזור במימון הגשר. מאז נבנה הגשר עוד מספר פעמיים. הגשר העומד כיום נבנה בשנת 1446, בזמן שלטונה של שושלת מינג.

==ממדים==
אורכו של הגשר הוא 317 מטרים ורוחבו 4.1 מטרים. קיימות בו 53 קשתות ורוחבן הממוצע 4.6 מטרים. שלוש הקשתות האמצעיות גבוהות מהאחרות כדי לאפשר לסירות המפרש של אותה תקופה בה נבנה, לעבור תחתיו.

==ראו גם==
* גשר אבנט הירקן
* אדריכלות סינית
* אדריכלות שושלת סונג

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.china.org.cn/english/features/woeld_heritage/99267.htm China.org.cn]

==הערות שוליים==

חגורה יקרה
קטגוריה:סוג'ואו: מבנים
גשר אבנט הירקן

גשר אבנט הירקן (בסינית: 玉帶橋, בפין-יין: Yù Dài Qiáo), המוכר גם בכינויו גשר דבשת הגמל, הוא גשר סהר מאבן להולכי רגל, שנבנה במאה ה-18, וממוקם בארמון הקיץ בבייג'ינג, סין.

גשר אבנט הירקן הוא המפורסם מבין ששת הגשרים הבנויים בגדה המערבית של אגם קונמינג. הוא נבנה משיש לבן בין השנים 1751–1764 – בתקופת שלטונו של הקיסר צ'יינלונג. מעקות הגשר מעוטרות בעגורים וחיות נוספות וממדיו הותאמו למעבר סירת הדרקון של הקיסר תחתיו.

==ראו גם==
* גשר החגורה היקרה
* אדריכלות סינית

==קישורים חיצוניים==

אבנט הירקן
קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
גשר סהר

[[גשר אבנט הירקן בארמון הקיץ, בייג'ינג]]
גשר סהר הוא סוג של גשר קשת המאופיין בקשת גבוהה מאוד ומשמש להולכי רגל.
== מבנה ==
גשר זה מזוהה בעיקר עם הגנים הסיניים והיפניים. צורת גשר זו נבנתה במקור בסין ורק לאחר מכן אומצה ביפן.

צורת גשר זו התפתחה מתוך הצורך לאפשר להולכי רגל לחצות תעלות מים בד בבד לאפשר לדוברות לעבור תחתם. הגשר נחשב חסכוני במקום שהוא תופס בגדות התעלה, בזכות העלייה והירידה התלולות שלו. חיסכון בשטח זה מאפשר ניצול מרבי של השדות החקלאיים בגדות התעלה.

תכנון ממדי הקשת נובע מכך שהקשת והשתקפותה במים תיצור מעגל המסמל את הירח.

==גלריה==
<gallery widths="250px" heights="250px" mode="packed">
SFTGMoonBridge.jpg|גשר סהר מעץ ב"גן התה היפני" בפארק גולדן גייט שבסן פרנסיסקו, קליפורניה
南浔洪济桥.jpg|מעגל הנוצר מקשת "גשר חונְגְגִ'י" והשתקפותו במים. הגשר ממוקם במועצה ננשון (Nánxún Qū), ג'ג'יאנג
</gallery>

==ראו גם==
* גשר אבני מדרך
* גשר זיגזג

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

סהר
סהר
קטגוריה:גן יפני