OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
החותמים על חוקת ארצות הברית

חלק מעמוד ארבע של המסמך המקורי, המציג את חתימותיהם של הצירים
[[סצנה ממעמד החתימה על חוקת ארצות הברית, ציור שמן מפורסם המתאר סצנה ממעמד מתן החתימות על חוקת ארצות הברית - צויר על ידי האוורד צ'נדלר כריסטי]]
החותמים על חוקת ארצות הברית היו 39 צירים, נציגיהן של תריסר מדינות מתוך 13 המדינות שהרכיבו באותה עת את ארצות הברית. המקום: ועידת פילדלפיה בעיר הנושאת את אותו השם בפנסילבניה. המועד: 17 בספטמבר 1787, יומה האחרון של ועידת החוקה. הראשון שחתם היה ג'ורג' וושינגטון, נציג מדינת וירג'יניה, ולאחר תקופה קצרה נשיאה הראשון של ארצות הברית. אחריו, בזה אחר זה, הוסיפו את חתימותיהם על המסמך המפורסם שלושים ושמונה פוליטיקאים בכירים נוספים.

נציגים מ-12 מדינות חתומים על החוקה. רוד איילנד, המדינה הנותרת, סירבה לשלוח נציג לוועידה. שורה של פוליטיקאים בכירים מיאנו להגיע. תומאס ג'פרסון וג'ון אדמס שירתו כדיפלומטים מעבר לים. סמואל אדמס, תומאס פיין ופטריק הנרי מצאו את שיטת הממשל הנוכחית מתקבלת על הדעת ולכן סירבו להגיע למעמד. בנוסף ל-39 הצירים, גם מזכיר הוועידה, ויליאם ג'קסון, חתם על החוקה; לא כנציג של מדינה זו או אחרת, אלא כעד מטעם הממשל שבא להעיד בשבועה על תקינותן של החתימות.

==רשימת החותמים על פי סדר חתימתם==
{| class="wikitable"
|-
! שם הציר
! נציג מדינת
|-
| ג'ורג' וושינגטון
| וירג'יניה
|-
| ג'ורג' ריד
| דלאוור
|-
| גנינג בדפורד הבן
| דלאוור
|-
| ג'ון דיקינסון
| דלאוור
|-
| ריצ'רד באסט
| דלאוור
|-
| ג'ייקוב ברום
| דלאוור
|-
| ג'יימס מק'הנרי
| מרילנד
|-
| דניאל אוף סנט תומאס ג'ניפר
| מרילנד
|-
| דניאל קארול
| מרילנד
|-
| ג'ון בלייר
| וירג'יניה
|-
| ג'יימס מדיסון
| וירג'יניה
|-
| ויליאם בלאונט
| קרוליינה הצפונית
|-
| ריצ'רד דובס ספייט
| קרוליינה הצפונית
|-
| יו ויליאמסון
| קרוליינה הצפונית
|-
| ג'ון ראטלדג'
| קרוליינה הדרומית
|-
| צ'ארלס קוטוורת' פינקני
| קרוליינה הדרומית
|-
| פירס באטלר
| קרוליינה הדרומית
|-
| ויליאם פיו
| ג'ורג'יה
|-
| אברהם בולדווין
| ג'ורג'יה
|-
| ג'ון לנגדון
| ניו המפשייר
|-
| ניקולס גילמן
| ניו המפשייר
|-
| נתניאל גורהאם
| מסצ'וסטס
|-
| רופוס קינג
| מסצ'וסטס
|-
| ויליאם סמואל ג'ונסון
| קונטיקט
|-
| רוג'ר שרמן
| קונטיקט
|-
| אלכסנדר המילטון
| ניו יורק
|-
| ויליאם ליווינגסטון
| ניו ג'רזי
|-
| דייוויד ברירלי
| ניו ג'רזי
|-
| ויליאם פאטרסון
| ניו ג'רזי
|-
| ג'ונתן דייטון
| ניו ג'רזי
|-
| בנג'מין פרנקלין
| פנסילבניה
|-
| תומאס מיפלין
| פנסילבניה
|-
| רוברט מוריס
| פנסילבניה
|-
| ג'ורג' קליימר
| פנסילבניה
|-
| תומאס פיצסימונס
| פנסילבניה
|-
| ג'רד אינגרסול
| פנסילבניה
|-
| ג'יימס וילסון
| פנסילבניה
|-
| גאברניר מוריס
| פנסילבניה
|-
|}

==ראו גם==
* האבות המייסדים של ארצות הברית

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.house.gov/Constitution/Constitution.html הטקסט המלא של חוקת ארצות הברית].

חותמים על חוקת
קטגוריה:חוקת ארצות הברית
קטגוריה:חוקות
חברות הכי טובות

חברות הכי טובות הוא מחזה מאת ענת גוב. המחזה מציג את חוויות ההתבגרות לאחר הקמתה של מדינת ישראל מנקודת מבטן של שלוש נערות בתיכון: ללי, סופי ותרצה, ומשלב חוויות התבגרות וערכים בהשתקפות מרכז חייהן.

בשנת 2001 המחזה יצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

המחזה שימש גם כבסיס לסדרת טלוויזיה. בנובמבר 2006 חברת "HOT" עיבדה את המחזה לסדרת דרמה בת שלושה חלקים.

==הפקות בתיאטרון הישראלי==
1. תיאטרון הקאמרי, 28 בינואר 1999
* במאית: עדנה מזי"א
* שחקניות: סופי - ענת וקסמן, תרצה - קרן מור, ללי - שרה פון שוורצה, סופי הצעירה - מיטל דוהן, תרצה הצעירה - ליאת גליק, ללי הצעירה - מיכל דביר

2. תיאטרון הספרייה, 10 באוקטובר 2009
* במאית: אתי רזניק
* הפקה: תפאורה - זאב לוי, תלבושות - קארין דוד, תאורה - הדס לוז, הדרכה קולית - דפנה מרסר–הדרי
* שחקניות: סופי - נועה גולדברג, תרצה - קטיה זימבריס, ללי - סנדרה שונוולד זילברמן, סופי הצעירה - נעה גורן, תרצה הצעירה - ריקי מרקוביץ / אביגיל ערמון, ללי הצעירה - נטע לי סוקר
 
3. קופרודוקציה בין התיאטרון הקאמרי לתיאטרון בית ליסין, 16 במרץ 2013
* במאי: גלעד קמחי
* הפקה: עיצוב תפאורה - ערן עצמון, עיצוב תלבושות - מוני מדניק, עריכה מוזיקלית - אמיר לקנר, עיצוב תאורה - אורי מורג
* שחקניות: סופי - מיה דגן / רמה מסינגר, תרצה - יעל לבנטל / קרן מרום, ללי - שרית וינו אלעד / הדס קלדרון / אולה שור סלקטר, סופי הצעירה - שמרית לוסטיג / יעל רוחקינד, תרצה הצעירה - דינה סנדרסון / דקלה הדר, ללי הצעירה - כנרת לימוני / טל בלנקשטיין

==קישורים חיצוניים==
===על המחזה===
* [http://www.cameri.co.il/shows/חברות%20הכי%20טובות דף ההצגה] באתר תיאטרון הקאמרי
* 
* 
* 
* יעקב בר-און, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=1&Area=1&ArticleId=19442 החברות הכי טובות חוזרות], באתר "הבמה", 6 במרץ 2013
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

===על סדרת הטלוויזיה===

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
צימקאו

[[קרמבו בציפוי צימקאו]]
צימקאו הוא תחליף שוקולד המכיל אחוזים נמוכים מאוד של קקאו ואחוזים גבוהים של סוכר. בניגוד לשוקולד רגיל המכיל חמאת קקאו, הצימקאו מכיל שומן צמחי מוקשה או שומן צמחי מוקשה חלקית ואבקת קקאו (ומכאן שמו), ולכן הוא נחשב תחליף זול יותר המשמש בעיקר לקישוטים דמויי שוקולד, בישול ואפייה זולים (לרוב בשימושים מסחריים, כגון הקרמבו). צימקאו אינו נקרא שוקולד כיוון שאינו מכיל חמאת קקאו.

=== שימושים נפוצים בצימקאו ===

* קישוטים שונים בתבניות מעוצבות כמו אותיות, כתרים, מספרים, דמויות שונות וכו’.
* שימוש בצימקאו כחומר מבודד בין גנאש שוקולד או קצפת לדפי סוכר.<ref name=":0"></ref>

=== סוגי צימקאו ===
היום יש סוגים שונים ובצבעים רבים:

* מטבעות: אולי הצורה הנוחה ביותר לעבודה עם צימקאו היא במטבעות. אפשר להכניס אותם לשקית זילוף ולהמס אותם בקלות רבה.
* חפיסת שוקולד: היום אפשר למצוא גם חפיסת שוקולד של צימקאו. יש צורך לשבור לקוביות לפני תחילת העבודה איתה.

אפשר היום למצוא בחנויות אפייה מתמחות צימקאו פרווה שמתאים לכל סוגי האפייה, וצימקאו חלבי שמכיל כמות מסוימת של אבקת חלב. הצימקאו החלבי מעט יותר טעים מצימקאו פרווה ומתקרב לטעמו של השוקולד הרגיל.

נוסף על כל אלה, את הצימקאו אפשר למצוא בשלל צבעים כמו: צימקאו לבן, צימקאו חום, צימקאו ורוד, צימקאו כחול, צימקאו ירוק, צימקאו צהוב ועוד.<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==

* [https://afiti.co.il/%D7%91%D7%9C%D7%95%D7%92-%D7%91%D7%99%D7%A9%D7%95%D7%9C-%D7%95%D7%90%D7%A4%D7%99%D7%94/%D7%90%D7%96-%D7%9E%D7%94-%D7%96%D7%94-%D7%A6%D7%99%D7%9E%D7%A7%D7%90%D7%95/ אז מה זה צימקאו?] מאתר אפיתי 
* [https://lechecake.com/Article2.asp?ArticleRowID=14542 צימקאו.. מה זה צימקאו ואיך עובדים איתו?] מאתר לצ'ה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוקולד
קטגוריה:סוגי שוקולד
קליק (סרט)

קליק (באנגלית: Click) הוא סרט קומי-דרמטי ופנטזיה בבימויו של פרנק קורצ'י. הסרט יצא לאקרנים ברחבי העולם ב-23 ביוני 2006, ובישראל ב-3 באוגוסט 2006. צילומי הסרט נערכו בשנת 2005 בלואיזיאנה וניו יורק.

== תקציר העלילה ==
מייקל ניומן (אדם סנדלר), נשוי לדונה (קייט בקינסייל) ואב לשני ילדים. הוריו הם טד וטרודי ניומן.

ניומן עובד לפרנסתו כאדריכל, ומשקיע שעות רבות בעבודתו בתקווה שיפוצה על ידי הבוס שלו (דייוויד הסלהוף). אחרי יום עבודה מתיש, הוא מתיישב על הספה ומפעיל שלטים של דברים שונים, בניסיונו להפעיל את הטלוויזיה. אחרי שלא מוצא אותו - הוא מתייאש ומחליט לקנות שלט אוניברסלי שישלוט על כל המכשירים האלקטרוניים בביתו. ניומן נוהג ברכבו אל החנות "בסט ביי" וכשמגלה שהיא סגורה - ממשיך אל החנות "בד באת' & ביונד" (Bed Bath & Beyond) שם פוגש את מורטי (כריסטופר ווקן) - ממציא משונה הלוקח את ניומן אל ה"דרך שמעבר" למחסן ונותן לו שלט אוניברסלי, שניומן מאמין שהוא שלט רגיל. מורטי הזהיר את מייקל ש"לא ניתן לחזור אחורה".

בהמשך, מגלה מייקל שהשלט שנתן לו מורטי הוא שלט ששולט על החיים של מייקל. על ידי "מהר קדימה" הוא יכול לדלג על רגעים מחייו, על ידי "השתקה" הוא משתיק את הצלילים, ועל ידי "השהה" הוא משהה את הסביבה שלו. השלט, שנראה ככלי מצוין לשליטה על החיים, ולפינוי זמן, מסתבר בהמשך ככלי רע, ששולט על חייו של מייקל ומריץ אותם לסוף חייו, בכמה דקות, כשבמהלך הסרט, עוצרים בנקודות חשובות בעתידו של מייקל. הוא מגלה שפיספס את מותו של אביו, גדילתם של ילדיו, מחלות קשות שעבר ועוד. מייקל מגלה כי מורטי הוא מלאך המוות. לאחר מותו שלו, הוא מתעורר, צעיר, על מיטה בחנות בה קנה את השלט, ומסיק, כי הכל היה חלום. הוא קיבל שיעור חשוב על חייו בעקבות החלום, ונוסע לבית הוריו על מנת לומר להם שהוא אוהב אותם. כאשר הוא חוזר הביתה, הוא אומר אותו הדבר למשפחתו. אז מבחין בשלט על השידה, עם פתק מצורף ממורטי: "כפי שכבר אמרתי לך, לבחורים טובים מגיע שיקרה משהו טוב. ואני בטוח שתעשה את הדבר הנכון הפעם". מייקל מבין כי כל ההתרחשות לא הייתה חלום, אלא שמורטי החזיר את חייו אחורנית והוא נותן לו הזדמנות שנייה. הוא מנסה לזרוק את השלט לפח האשפה והפעם מצליח (בניגוד לפעם הקודמת בה ניסה להיפטר מן השלט ונכשל).

== שחקנים ==
* מייקל ניומן - אדם סנדלר
* דונה ניומן, אשתו של מייקל - קייט בקינסייל
* טד ניומן, אביו של מייקל - הנרי וינקלר
* טרודי ניומן, אמו של מייקל - ג'ולי קאוונר
* מר אממר, הבוס - דייוויד הסלהוף
* מורטי - כריסטופר ווקן
* ביל - שון אסטין
* קווין או'דויל - קמרון מונאהן
* בן ניומן (כנער) - ג'ונה היל
* בן ניומן (גיל 22–30) - ג'ייק הופמן
* הנסיך חביבו - רוב שניידר
; הופעות-קמע
* ג'יימס ארל ג'ונס - קריין
* טרי קרוז
* דולורס או'ריורדן ולהקת הקרנבריז

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20070312054116/http://cinerama.co.il/Cinerama_Movie/31 פרטים על הסרט באתר "סינרמה"]
* [https://web.archive.org/web/20070102130646/http://www.shift.co.il/movies/articles/60/1/ie---iaeoaeo-au-aceei----Click----uie-oi-aaeii/ie---iaeoaeo-au-aceei----Click----uie-oi-aaeii.html פרטים על הסרט באתר "שיפט"]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע בזמן
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני ופנטזיה
קטגוריה:סרטי קולומביה
רנטה לינגור

רנטה לינגור (בגרמנית: Renate Lingor; נולדה ב-11 באוקטובר 1975 בקארלסרוהה) היא כדורגלנית עבר גרמנית.

==קריירה במועדונים==
לינגור החלה את הקריירה שלה ב-1981 בקבוצת "SV בלנקנלוץ'", וב-1983 היא הצטרפה לקבוצת הנערות של קרלסרוהה. בגיל 14, היא התחילה את הקריירה המקצוענית שלה כאשר החלה לשחק ב-"SC קלינגה סקאץ'" מהבונדסליגה לנשים. אחרי מספר הצעות מקבוצות פאר גרמניות, היא עברה ב-1997 לפרנקפורט, ושם זכתה להכרה בינלאומית רחבה.

==קריירה בינלאומית==
לפני שערכה לינגור את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה ב-1995, היא שיחקה 19 משחקים בנבחרת גרמניה עד גיל 20. לינגור היא אחת משחקניות המפתח בנבחרת גרמניה, והיא זכתה עימה בגביע העולם שנערך ב-2003.

==תארים==
מועדון כדורגל פרנקפורט
* ליגת האלופות לנשים: 2002, 2006
* אליפות גרמניה: 1999, 2001, 2002, 2003, 2005
* הגביע הגרמני: 1999, 2000, 2001, 2002, 2003
נבחרת גרמניה
* אליפות העולם: 2003, 2007
* אליפות אירופה: 2001, 2005
* מדליית ארד אולימפית: 2000, 2004

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלניות גרמניות
קטגוריה:קשריות כדורגל גרמניות
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלניות איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית גרמניות: כדורגל
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1975
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1975
Twisted Transistor

Twisted Transistor הוא הסינגל הפותח את האלבום See You on the Other Side של להקת הנו מטאל האמריקאית קורן. הסינגל יצא ב-21 בנובמבר 2005.

כיום השיר נחשב לאחד הלהיטים של קורן. הוא הגיע למקום ה-64 במצעד ה"מיינסטרים רוק" של מגזין הבילבורד. הוא גם אחד מתוך שלושת השירים המזוהים ביותר של קורן, יחד עם Did My Time ו-Freak On A Leash.

השיר הוא השיר הראשון שבוצע ללא הגיטריסט הוותיק בראין וולץ', שבמקומו מנגן ג'יימס שייפר.

בקליפ הווידאו של השיר מתארחים ראפרים מפורסמים: סנופ דוג, ליל ג'ון, אקזיביט ודייוויד באנר.

בין היתר, ארגון ההיאבקות WWE השתמש בשיר הזה כשיר הרשמי של האירוע טאבו טיוסדיי 2005 .

==מצעדים==
{| class="wikitable sortable"
!מצעדים (2005-2005)
!מיקום שיא
|-
|Australia (ARIA)
|align="center"|24
|-
|Austria (Ö3 Austria Top 40)
|align="center"|37
|-
|Finland (Suomen virallinen lista)
|align="center"|6
|-
|Germany (Media Control AG)
|align="center"|66
|-
|Ireland (IRMA)
|align="center"|24
|-
|Italy (FIMI)
|align="center"|14
|-
|Netherlands (MegaCharts)
|align="center"|27
|-
|align='left'|Polish Singles Chart<ref></ref>
|align="center"|46
|-
|Switzerland (Schweizer Hitparade)
|align="center"|60
|-
|UK Singles (The Official Charts Company)<ref name="Zobbel"></ref>
|align="center"|27
|-
|US Billboard Hot 100"
|align="center"|64
|-
|US Alternative Songs (Billboard)
|align="center"|9
|-
|US Dance/Club Play Songs (Billboard)"
|align="center"|24
|-
|US Mainstream Rock Songs (Billboard)"
|align="center"|3
|-
|US Pop 100 (Billboard)"
|align="center"|63
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קורן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דייב מאיירס
קטגוריה:שירי נו מטאל
ירחי כלה

שלט על "ירחי כלה" בבני ברק
ירחי כלה הוא שמו של מעמד מתקופת האמוראים והגאונים, כינוס גדול של תלמידים פעמיים בשנה, בחודשי אדר ואלול, כדי לעסוק בלימוד מסכתות אשר נקבעו מראש. מוסד זה נקבע על ידי רב בסורא, ואילו בנהרדעא פעל מוסד חלופי ושמו "שבתא דריגלא".

מטרת ירחי כלה הייתה לאפשר גם לאנשים אשר עובדים בכל ימות השנה, ללמוד בישיבה ולהעמיק את ידיעותיהם בהלכה ובאגדה בחודשי אדר ואלול, בהם לא הייתה עבודה חקלאית רבה, כמו האוניברסיטה העממית של ימינו. 

בראש כל התכנסות עמד "ראש כלה". שניים המוזכרים ככאלה הם: רב נחמן בר יצחק ורב הונא בריה דרב יהושע.

שמו של המפעל הלימודי מתבסס על המשלת התורה לכלה, ובחודשי הלימוד כולם באים לשמוע הדרשה כבאים לראות בחופת חתן וכלה.

==ירחי כלה בימינו==
בארץ ובקהילות יהודיות ברחבי העולם, נהוג לשחזר את המעמד, בו מתכנסים אנשים הטרודים לפרנסתם בכל ימות השנה ובאים לתקופת לימוד מרוכזת, הנערכת בדרך כלל בתקופת "בין הזמנים" שלאחר ט' באב.

=== מעמדים תורניים ===
בשנת ה'תשי"ב חידש הרב יוסף שלמה כהנמן את מסורת ירחי כלה בישיבת פוניבז' בבני ברק. בראשות ישיבת ירחי כלה העמיד את מקורבו הרב אברהם צבי לייכטמן, שניהל את המוסד במשך עשרות שנים. לאחר כשישים שנים, בשנת תשע"ד, הפסיק את קיום המנהג הרב אליעזר כהנמן, נכדו של המייסד.

משנת ה'תשל"ד מתקיים מעמד ירחי כלה של חסידות חב"ד לזכרו של הרב לוי יצחק שניאורסון בשטחו של מחנה גן ישראל בניו יורק, בראשות הרב אברהם שם טוב, בהשתתפות רבנים וראשי ישיבות מרחבי תבל. מאז שנת ה'תשס"ו מקיימים חסידי חב"ד בישראל מעמד ירחי כלה בישיבת תומכי תמימים בכפר חב"ד בו נוטלים חלק גם רבנים מחוץ לחסידות.

=== מעמדים תרבותיים ===
בי"ג אדר ה'תש"א (1941) ייסד ברל כצנלסון "ירח כלה" – סמינר המיועד לאוכלוסיית הפועלים, בהשתתפות 138 איש מכל חלקי הארץ, רובם מן ההתיישבות העובדת. מושב הירח התקיים בבית המכון החקלאי של האוניברסיטה העברית ברחובות. הפעילות התנהלה בחוגים, ששלושת העיקריים שבהם עסקו בענייני ההסתדרות, בספרות עברית ובתרבות (עסק בשאלות חגי ישראל). חוגים נוספים עסקו בהיסטוריה יהודית, סוציאליזם ומדיניות.

==ראו גם==
* זמן אלול
* "שבתא דריגלא" (בערך שמואל (אמורא))
* בר בי רב דחד יומא

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* , מחניים, סיוון ה'תשכ"ג (1963)
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישיבה: מושגים
קטגוריה:מוסדות לימוד תורניים
קטגוריה:מוסדות יהודיים
קטגוריה:חינוך יהודי
ימי שלישי עם מורי

ימי שלישי עם מורי (באנגלית: Tuesdays with Morrie) הוא סרט טלוויזיה זוכה פרס אמי משנת 1999, בכיכובו של ג'ק למון ובהפקתה של אופרה וינפרי. הסרט, המבוסס על הספר באותו שם של מיץ' אלבום, עסק רבות בנושא המוות, והיה אחד האחרונים בהם כיכב ג'ק למון, שנפטר שנתיים אחר כך.

==עלילה==
מיץ' אלבום (האנק עזריה) הוא בעל טור ספורט פופולרי בדטרויט, שבמדינת מישיגן ומנחה תוכניות טלוויזיה ורדיו, המבלה את ימיו בנסיעות ברחבי ארצות הברית. ערב אחד, בעודו צופה בטלוויזיה מבחין אלבום במרצה האהוב עליו מהאוניברסיטה, מורי שוורץ (ג'ק למון), שאותו לא ראה מזה שנים, ומחליט לבקרו. הביקור החד-פעמי הופך ביקור שבועי ואלבום לומד ממורי על משמעות החיים. מערכת היחסים שנרקמת בין השניים מאלצת את אלבום להתמודד עם עובדות אותן הדחיק וגורמת לו לשנות את אופן חשיבתו ואת אורח חייו.

==מועמדויות וזכיות==
* זוכה ארבעה פרסי אמי (מתוך חמש מועמדויות): סרט טלוויזיה/מיני סדרה הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר - ג'ק למון, שחקן המשנה הטוב ביותר - האנק עזריה, ועריכה. 
* מועמדות לפרס גלובוס הזהב לג'ק למון, כשחקן הראשי בסרט טלוויזיה/מיני סדרה הטוב ביותר (באותה שנה היה מועמד פעם נוספת באותה קטגוריה על משחקו בסרט "משפט הקופים", עליו זכה בפרס). 
* פרס איגוד השחקנים האמריקני לג'ק למון, ומועמדות לפרס להאנק עזריה, כשחקן המשנה. 
* פרס איגוד הבמאים האמריקני למיק ג'קסון על הבימוי הטוב ביותר של סרט טלוויזיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: סרט טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: עריכת מיני סדרה או סרט טלוויזיה
קטגוריה:סרטי ג'ק למון
ג'ובאני דומניקו קאסיני

ג'ובאני דומניקו קאסיני (באיטלקית: Giovanni Domenico Cassini; בצרפתית: Jean-Dominique Cassini; 8 ביוני 1625 – 14 בספטמבר 1712) היה אסטרונום איטלקי.

== חייו ==
קאסיני נולד בפרינאלדו על יד סן רמו איטליה. הוא החל את דרכו כאסטרולוג אך עד מהרה מאס באסטרולוגיה ודבק בגישה הרציונלית שאפיינה את המהפך המחשבתי במדעים בעת הרנסאנס.

לזכותו נזקפות מספר תגליות במערכת השמש. הוא מדד את המרחק למאדים ובכך היה הראשון שמדד מרחק לכוכב לכת ובנוסף אפשר להסיק את המרחק מהארץ לשמש לפי חוק קפלר השלישי, חקר את כוכב הלכת צדק וגילה את הכתם האדום הגדול, וגילה את הרווח הקרוי על שמו בטבעות שבתאי.

במשך כל חייו, עבד קאסיני על יוזמת מיפוי טופוגרפי של צרפת באמצעות טריאנגולציה. את עבודתו המשיכו בנו, ז'אק קאסיני ונכדו, סזאר-פרנסואה קאסיני דה תירי, אשר סיים את העבודה המדוקדקת לבסוף, בשנת 1789 או 1793 - בזמנו, היחס לעבודה היה כאל יצירת אמנות והמפה התפרסמה בשם "Carte de Cassini" (לוח קאסיני).
הוא מת בפריז. על שמו נקראו מכתש קאסיני על הירח ועל המאדים.

בנו, 

ב-1997 שיגרה נאס"א חללית לחקור את שבתאי וירחיו, שנקראה קאסיני, על שמו.

==ראו גם==
* זהות קאסיני - זהות הנוגעת לסדרת פיבונאצ'י שנתגלתה על ידי קאסיני.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסטרונומים איטלקים
קטגוריה:אסטרונומים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:צרפתים ממוצא איטלקי
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1625
קטגוריה:נפטרים ב-1712
פרידריך בסל

פרידריך וילהלם בסל (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Bessel; 22 ביולי 1784 - 17 במרץ 1846) היה אסטרונום, מתמטיקאי, פיזיקאי וגאודזיסט גרמני.
== חייו ==
בסל נולד במינדן שבגרמניה. היה הראשון שמדד, בשנת 1838, את המרחק לכוכב. בסל השתמש בשיטת הפרלקסה ומדד בדיוק גבוה את מקומו של הכוכב 61 בברבור. כוכב זה הוא כוכב כפול והוא הכוכב הנראה לעין החמישי מבחינת קרבתו אל כדור הארץ, במרחק של כ-11.4 שנות אור. על מנת למדוד את מרחקו ביצע שתי מדידות בהפרש של חצי שנה על מנת להשתמש במלוא קוטר מסלול כדור הארץ סביב השמש כקו בסיס.

כמתמטיקאי פיתח משוואה דיפרנציאלית מסוימת. זו זכתה לפתרונות קנוניים על ידי ברנולי, והללו הוכללו על ידי בסל ונקראים לפיכך על שמו פונקציות בסל. פתרונות אלה הם בעלי חשיבות רבה בפיזיקה.

כבר בגיל 26 התמנה כמנהל מצפה הכוכבים של אוניברסיטת קניגסברג.

האסטרואיד 1562 נקרא על שמו.

נכדו של בסל, מצד בתו יוהנה מרי, הוא האגיפטולוג והמילונאי הגרמני אדולף ארמן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מתמטיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:אסטרונומים גרמנים
קטגוריה:זוכי מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה
קטגוריה:גרמנים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קניגסברג
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:זוכי פרס לאלנד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1784
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1846
קטגוריה:המהפכה הקופרניקאית
קוני פוהלרס

קוני פוהלרס (בגרמנית: Conny Pohlers; נולדה ב-16 בנובמבר 1978 בסקסוניה-אנהלט) היא כדורגלנית גרמנית.

==קריירה במועדונים==
פוהלרס נולדה למשפחה של שחקני כדורגל: גם אביה וגם אימה היו מלכי השערים של הליגה האזורית. את הקריירה שלה החלה פוהלרס בגיל שבע, כאשר הצטרפה לקבוצת "FSV '67 הלה". בשנת 1994, היא עברה לטורבינה פוטסדאם ושם זכתה להכרה בינלאומית. פוהלרס שיחקה עונה אחת (2002/03) באטלנטה ביט מליגת ה-WUSA האמריקאית, וגם בהפועל חולון הישראלית.

==קריירה בינלאומית==
פוהלרס ערכה את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה בשנת 2001, במשחק נגד נבחרת איטליה. באותה השנה, היא כבשה חמישה שערים בשלושת המשחקים הראשונים שלה בנבחרת, וכך שברה את שיאה של היידי מוהר.

פוהלרס הייתה חלק מסגל הנבחרת שזכה בגביע העולם בכדורגל נשים 2003, במדליית ארד באולימפיאדת אתונה (2004) ובאליפות אירופה 2005.

==תארים==
טורבינה פוטסדאם
* מלכת השערים של ההבונדסליגה: 2002, 2006 
* אליפות אירופה: 2004, 2006 
* הגביע הגרמני: 2004, 2005, 2006 
* ליגת האלופות לנשים: 2005

נבחרת גרמניה
* אליפות העולם: 2003
* אליפות אירופה: 2005
* מדליית ארד אולימפית: 2004

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.dfb.de/index.php?id=142&action=showPlayer&player=pohlers_conny&lang=E&cHash=9b018a63bb מידע על פוהלרס]

קטגוריה:כדורגלניות גרמניות
קטגוריה:חלוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלניות טורבינה פוטסדאם
קטגוריה:כדורגלניות איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלניות וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית גרמניות: כדורגל
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1978
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1978
הטרוכרומיה

הטרוכרומיה חלקית
השחקנית [[אליס איב לה עין כחולה ועין ירוקה]]
הטרוכרומיה בעיני חתול
דוגמה להטרוכרומיה מרכזית
הטרוכרומיה (שם מלא: הטרוכרומיה אירידיום, באנגלית: Heterochromia iridum) היא תופעה אנטומית בעיניים, שבה קשתית עין אחת היא בעלת צבע שונה מקשתית העין השנייה (הטרוכרומיה מלאה), או מצב שבו חלק מקשתית העין הוא בעל צבע שונה מיתרת הקשתית (הטרוכרומיה חלקית). בעברית, אדם ששתי עיניו בעלות צבע שונה נקרא זַגְדָן, זוּגְדוּס או זַגְדוּם.

== גורם ==
תופעת ההטרוכרומיה נובעת מעודף או מחסור בפיגמנט מלנין בקשתית, או בחלק ממנה. הטרוכרומיה מועברת בתורשה, אך גם יכולה להיווצר בעקבות מחלה או פגיעה פיזית.

צבע העין ובפרט צבע הקשתית, נקבע בעיקר על פי ריכוז ופיזור פיגמנט המלנין ברקמת הקשתית. מכאן שכל שינוי בכמות המלנין בקשתית העין יתבטא בשינוי צבע העין. השינוי עשוי להתבטא בפיגמנטציית-יתר או בפיגמנטציית-חסר. פיגמנטציית-יתר מופיעה בדרך כלל לצד שגשוג-יתר של תאי הקשתית, בעוד שפיגמנטציית-חסר מופיעה לצד שגשוג-חסר של תאי הקשתית.

== סוגי הטרוכרומיה ==
ישנם שלושה סוגים של הטרוכרומיה:
*הטרוכרומיה מלאה, בה לכל עין יש צבע נפרד באופן מלא.
*הטרוכרומיה חלקית, בה רק שטח אקראי מהעין מתאפיין בצבע שונה.
*הטרוכרומיה מרכזית, בה השוני בצבע העין נמצא רק במרכז העין קרוב לאישון.

== תפוצה ==
על אף שתופעת ההטרוכרומיה מוכרת בבני אדם (אלכסנדר הגדול, ועודד קטש למשל) הטרוכרומיה מלאה שבה עין אחת שונה בצבעה מן העין השנייה שכיחה יותר בחיות כגון חתולים (למשל בגזע ואן טורקי), כלבים (ובפרט מגזע האסקי סיבירי), סוסים ותאואים. הטרוכרומיה חלקית היא תופעה נדירה יותר מהטרוכרומיה מלאה ומצויה לרוב כביטוי למומים גנטיים כגון מחלת הירשפרונג (Hirschprung's disease) ותסמונת ורדנבורג (Waardenburg syndrome). והטרוכרומיה מרכזית, נמצאת בעיקר אצל בני אדם בעלי חוסר במלנין התופעה הכימית אינה מעידה דווקא על מחלה אלא עלולה להעיד גם על חוסר במלנין. התופעה אינה מסוכנת.

== חלוקה ==
בנוסף להבחנה בין הטרוכרומיה מלאה, המשפיעה על מלוא צבע העין, לבין הטרוכרומיה חלקית, ישנו סיווג נוסף, מקובל יותר, המבדיל בין הטרוכרומיה מולדת לבין הטרוכרומיה נרכשת:

*הטרוכרומיה מולדת - עוברת בתורשה בדרך כלל כאלל דומיננטי של גן אוטוזומי.
*הטרוכרומיה נרכשת - נגרמת בדרך כלל כתוצאה מפציעה, דלקת, שימוש בטיפות עיניים או גידולים בעין.

== הצגת הטרוכרומיה במדיה ==
* בסרט "פול בלארט נשאר בווגאס" שומר הקניון פול בלארט ושודד חפצי האמנות וינסנט סופל (ניל מקדונו) מתווכחים מי יותר משוגע ונועז. סופל מצביע על עיניו, שלהן צבעים שונים, כהוכחה לחריגותו.
* בסרט "אקס-מן 2" למוטנט ג'ייסון יש עיניים בעלות צבעים שונים. סימן זה נותר גם כאשר ג'ייסון משנה את פרצופו באמצעות כוחותיו על מנת לתעתע באויביו.
*כמו כן בסרט "אקס-מן: ההתחלה", צ'ארלס אקסבייר הצעיר מתחיל עם בחורה בבר, בכך שהוא מסביר לה על המוטציה שבהטרוכרומיה.
* לדמות אלכס פיירו מהספר "מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד" ישנן עיניים בצבעים שונים.
*בספר "מחוננת" של הסופרת קריסטן קאשור קיימות דמויות ("מחוננים") שמאופיינות בשתי עיניים השונות אחת מהשנייה בצבעיהן, דבר שנותן להם יכולת מיוחדת בתחום כלשהו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צבע עיניים

קטגוריה:הפרעות בלובן העין, בקרנית, בקשתית ובגוף הריסני
קנט בק

קֶנְט בק (באנגלית: Kent Beck) (נולד ב-31 במרץ 11961), מהנדס תוכנה אמריקאי, היוצר של מתודולוגיית הפיתוח הזריזה Extreme Programming, ואחד מהיוזמים ומהמחברים של המנשר לפיתוח תוכנה זריז שפורסם בשנת 2001. 

בק כתב וכותב בנושאי תבניות עיצוב ותכנות מונחה-עצמים. בימי השיא של Smalltalk, היה בק אחד החברים הבולטים בקהילת המפתחים בה. בעבודתו המשותפת עם וורד קנינגהם, תרם בק רבות לביסוס תחום הפיתוח הזריז בהנדסת התוכנה, והוא נחשב לאחד החלוצים בו. יחד עם אריך גמא, פיתח בק את JUnit, שיטה וכלי לבדיקות יחידה ב-Java. הכלי הורחב בהמשך לשפות תכנות רבות נוספות ומהווה, נכון לשנת 2007, נדבך יסודי בעבודת התכנות של מתכנתים רבים בעולם.

בק היה בין הראשונים שעשו שימוש שיטתי במתודולוגיה זריזה לפיתוח תוכנה. המתודולוגיה שגיבש, Extreme Programming, היא תוצאה ישירה של ניסיונו בתחום זה. שמה של המתודולוגיה ניתן לה בשל העבודה שהשיטות המשמשות אותה הן מחמירות מאוד, ובעת פרסומה נחשבו כקיצוניות יחסית לשיטות הקיימות בתעשייה. המתודולוגיה, כפי שרומז שמה, מפרטת שורה של טכניקות בתחום התכנות ופחות בתחומים אחרים של הנדסת תוכנה. מערכות המפותחות לפיה הן גמישות מאוד לשינויים, וניתן להרחיבן בקלות ובאופן בטוח. 

לבק תואר שני במדעי המחשב מאוניברסיטת אורגון שבארצות הברית.

==פרסומים עיקריים==
<div style="direction: ltr;">
* &lrm;Contributing to Eclipse: Principles, Patterns, and Plugins (2003)&lrm;
* &lrm;Test-Driven Development: By Example (2002)&lrm;
* &lrm;Planning Extreme Programming (2000)&lrm;
* &lrm;Extreme Programming Explained: Embrace Change (2000)&lrm;
* &lrm;Kent Beck's Guide to Better Smalltalk : A Sorted Collection (1998)&lrm;
* &lrm;Smalltalk Best Practice Patterns (1996)&lrm;
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150223044332/http://threeriversinstitute.org/Kent%20Beck.htm הדף של בק] במכון "Three Rivers Institute"
* 

קטגוריה:מהנדסי תוכנה אמריקאים
קטגוריה:בדיקות תוכנה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אורגון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
הרמן הנסלמן

הרמן הנסלמן (בגרמנית: Hermann Henselmann; 3 בפברואר 1905 – 19 בינואר 1995) היה אדריכל מזרח גרמני, ממוצא יהודי, מגדולי האדריכלים בגרמניה המזרחית.

== ביוגרפיה ==
הרמן הנסלמן נולד בעיר רוסלה הקרובה לגבול עם פולין. הוא השתלם כנגר, ולאחר מכן למד בבית הספר לאמנויות שימושיות בברלין. לאחר סיום לימודיו מצא עבודה במשרדי אדריכלים, ובשנת 1930 קיבל את הפרויקט העצמאי הראשון שלו. בשנות ה-30 התמקדו עבודותיו בתכנון בתים פרטיים בסגנון מודרני. עקב שורשיו היהודיים סגר את משרד התכנון שלו בלחץ השלטונות הנאציים ונעשה לאדריכל שכיר.

לאחר מלחמת העולם השנייה עבד בתפקידים שונים הקשורים לאדריכלות, בסקטור הסובייטי, עליו קמה גרמניה המזרחית. ב-1951 נבנה בתכנונו בית הקומות הראשון בברלין המזרחית לאחר המלחמה - "בית הקומות בווברויזה". הפרויקט המרכזי שלו היה שדרת קרל מרקס שהחלה להיבנות ב-1951, והוא היה אדריכלה הראשי. שדרה מפוארת זו הייתה פרויקט הדגל בתוכנית השיקום של גרמניה המזרחית והיא נבנתה בסגנון הקלסיציזם הסוציאליסטי. פרויקט מוצלח זה הקנה לו שם עולמי, ובין 1953–1959 הוא היה האדריכל הראשי של ברלין המזרחית.

בנוסף לשדרת קרל מרקס תכנן הנסלמן מספר מבנים חשובים נוספים כמו "בית המורים" באלכסנדרפלאץ (1961–1964), כיכר לנין (מ-1992 כיכר האומות המאוחדות) (1968–1970) ומגדל הטלוויזיה ב-1969.

ב-1972 יצא הנסלמן לגמלאות, וכאות הוקרה התגורר בדירה בבניין בשם "בית ברלין" הבנוי בסגנון "עוגת חתונה" בכיכר שטראוסברגר שבשדרת קרל מרקס - פרי תכנונו.

רבים רואים אותו כגדול האדריכלים של גרמניה המזרחית וכאחד מהאדריכלים החשובים במאה ה-20, וחלק מהפרויקטים שלו הם מבנים משומרים שאסור להרסם (בהם שדרת קרל מרקס).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אדריכלים יהודים גרמנים
קטגוריה:אדריכלים מזרח גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1995
קתדרלת לה מאן

בית המקהלה של לה מאן
קתדרלת יוליאנוס הקדוש מלה מאן (בצרפתית: Cathédrale St-Julien du Mans) היא קתדרלה קתולית בלה מאן, צרפת.
== המבנה ==
הקתדרלה בלה מאן היא מופת לאדריכלות גותית. הקתדרלה משתמשת בקמרונות צלעות לתמוך בבית המקהלה המתנשא לגובה 34 מטר, והלה נתמך בידי 3 קומות של תמיכות דואות המקיפות את הקתדרלה. מזרח הקתדרלה מוקף בשווה של קפלות הבולטות החוצה, כמו עלי כותרת של חצי פרח. בית הרוחב הדרומי מסתיים בצריח בגובה 60 מטר ללא תאום בבית הרוחב הצפוני. הקתדרלה נודעת בחלונות הויטראז' היפים שלה.

הכנסייה הראשונה בעיר לה מאן הוקמה על ידי יוליאנוס הקדוש, שהיה לבישוף הראשון של העיר במאה ה-6. בין 1060-1120 נבנתה מחדש הקתדרלה בידי הנזיר ז'אן מוונדום (Vendôme). ב-1134 נהרסו הקתדרלה והעיר בשרפה. הקתדרלה נבנתה מחדש בסגנון גותי מוקדם ונחנכה ב-1158. אחרי כן נערכו שיפוצים במזרח הקתדרלה בסגנון גותי בשל (High Gothic), וב-1254 נחנכה הקתדרלה מחדש. ב-1385 החלו שיפוצים ובנייה מחדש של בית הרוחב, על מנת לגשר בין הפרש גבהים של 10 מטר בין בית המקהלה לספינה הראשית המערבית (אורכם ביחד הוא 120 מטר). עד 1430 הושלמה הבנייה בידי ז'אן לה מצון (Jean Le Maczon) ניקולא דה לקלוז (Nicolas de l'Écluze) וז'אן דה דמפרמרטן (Jean de Dampmartin), בסגנון גותי לוהב (Flamboyant).

==קישורים חיצוניים==

* [http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?ID=s0006885 מידע ותמונות על הקתדרלה], באתר Structurae.de
* [https://web.archive.org/web/20061009042022/http://www.nissan.co.jp/Lemans/environ/oldmans.html מידע על הקתדרלה]
* [http://www.linknot.com/LeMans-3.htm תמונות, בעיקר של חלונות ויטראז']
* [http://www.planetware.com/le-mans/le-mans-cathedral-f-loi-mc.htm מה לראות בקתדרלה]
תוכנית הקתדרלה

לה מאן
קטגוריה:לה מאן
דרדר כחול

דַּרְדַּר כָּחֹל (המכונה Syrian Cornflower-thistle, Knapweed; שם מדעי: Centaurea cyanoides) הוא צמח חד-שנתי ממשפחת המורכבים.

לפרחי הסוג דַּרְדַּר שפע צבעים, המשותף לאבקנים ולעלי הכותרת. מצבעים בהירים כמו: לבן, צהוב, כתום, קרם עד לצבעים כהים יותר כמו: ורוד, לילך, כחול, סגול פודל ואפילו אדום.

==ייחודו של הדרדר הכחול==
הצמח גדל בבתה בשפלה המרכזית ובהר. לזרעונים חסרה "ציצית" - המופיעה בצמחים אחרים ממשפחה זו. הציצית היא קבוצת שערות או מוצים ארוכים בראש הזרעונים ותורמים להסעתם. הפריחה היא בחודשים פברואר עד אפריל.

הדרדר הכחול הוא מין אנדמי לארץ ישראל, ירדן, סוריה, לבנון וקפריסין. בניגוד לכמה מינים אחרים בסוג דרדר שחפי המעטפת שלהם קוצניים, הדרדר הכחול אינו קוצני. הדרדר הכחול הוא ערך טבע מוגן בישראל.

===שימושים כלכליים===
בישראל יש המשתמשים בו לחליטות בתערובת עם צמחים נוספים.

==דרדר הדגניה (דגנית) ==
[[בול יום העצמאות תשי"ב]]
בעבר הדרדר הכחול כונה גם דגנית, בגלל דמיונו למין אירופאי אחר .Centaurea cyanus L המכונה דרדר הדגניה או דגנית. דרדר הדגניה דומה לדרדר הכחול בצבעו אך התפרחת גדולה יותר. באירופה הוא נחשב כעשב רע הצומח בשדות הדגן (ומכונה באנגלית cornflower). מין זה כלל אינו מצוי בארץ ואילו הדרדר הכחול אינו צומח בשטחים מעובדים. ציור של פרח הדגנית הופיע בבול דגניה ב-1952 (תשי"ב) לרגל יום העצמאות הרביעי.

דרדר הדגניה שימש כסמל סודי לזיהוי של חברי המפלגה הנאצית באוסטריה בשנים 1938-1934, כשהייתה מפלגה אסורה, ואומץ כסמל הנענד על דש הבגד של חברי מפלגת החירות האוסטרית הימנית.

==הדרדר ביהדות==
המילה דרדר מופיעה פעמיים לצד ה"קוץ" כצמח רע שמצוי בשדה החקלאי כפי שנזכר בקללת ה' לאדם: . צמחים אלה עולים במקומות נטושים וחרבים: .

במשנה נזכרו ה"חוחים והדרדרים" כמאכל בהמה החייבים בשביעית (שביעית ז, א); לא ברור אם מדובר בשמות כלליים של קוצים, או בשמות מיוחדים כבשאר הדוגמאות שנמנו באותו מקור. הצירוף 'קוץ ודרדר' במקרא מורה שכוונתם של הפסוקים היא לשם קיבוצי של צמחים קוצניים.

בערבית נקראים כמה מיני צמחים קוצניים מהסוג Centaurea בשמות דומים ל'דרדר', ובשל כך הם מכונים בימינו בשם זה.

==ראו גם ==
דרדר קרומי

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080723091236/http://www.ubcbotanicalgarden.org/potd/2008/02/centaurea_cyanoides.php תמונות והסבר] אתר התמונה הבוטנית של היום מ-6 בפברואר 2008

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים כחולים בארץ ישראל
גשר אלברט (לונדון)

גשר אלברט בלילה
שלט המורה לחיילים הצועדים על הגשר שלא לצעוד צעדה אחידה על מנת שלא לערער את הגשר.
גשר אלברט (באנגלית: Albert Bridge) הוא גשר על נהר התמזה בין צ'לסי לבטרסי בלונדון שבאנגליה. הגשר קרוי על שם הנסיך אלברט סאקסה-קובורג-גותה, בעלה של המלכה ויקטוריה.

==היסטוריה==
כבר בשנת 1864 הועבר חוק בפרלמנט הבריטי המורה על הקמת הגשר, אולם העבודות בפועל לא החלו עד שנת 1870. עיכוב זה נגרם בשל עבודות הקמת רציף צ'לסי. הגשר נפתח לציבור ב-31 בדצמבר 1872 ונסגר זמן קצר לאחר מכן לצורך עבודות חיזוק. הגשר נפתח שוב ב-23 באוגוסט 1873.

מתכנן הגשר, רולנד מייסון אורדיש תכנן את הגשר כגשר מעוגן כבלים שאורכו 216.4 מטרים (710 רגלים), רוחבו 12.5 מטרים (41 רגלים) ואורך חלקו התלוי - 121.9 מטרים (400 רגלים). עלויות הבנייה מוערכות כיום ב-90,000 ליש"ט, כערכן אז. מבנה הגשר מעוגן הכבלים היה מתקדם מאוד מבחינה הנדסית, אך התוצאה הייתה בלתי יציבה, כך שבין 1884 ל-1887 הוסיף המתכנן סר ג'וזף בזלגייט לגשר אלמנטים של גשר תלוי על מנת לחזקו.

לאחר מלחמת העולם השנייה הוצע להרוס את הגשר ולהחליפו, אולם מחאה ציבורית שבראשה עמד סר ג'ון בטג'מן מנעה זאת. בשנות ה-70 של המאה ה-20 הורתה מועצת העיר לונדון רבתי על הוספת תמוכות במרכז הגשר על מנת למנוע את קריסתו. בשל אי יציבות הגשר, במהלך השנים נאסרה תנועת כלי רכב כבדים עליו, ונאסר על החיילים במחנה צ'לסי הסמוך לצעוד על הגשר (הותר להם לחצות אותו, אך לא בצעידה). עבודות החיזוק הנוספות בשנת 1973 שהוסיפו לגשר שתי תמוכות בטון, הפכו את המסוע המרכזי של הגשר לגשר קורה פשוט. כתוצאה מכל אלו משלב הגשר במבנהו אלמנטים של שלושה סוגי גשרים שונים.

הגשר היה גשר אגרה בבעלות חברת גשר אלברט (Albert Bridge Company), אשר ניהלה גם את גשר בטרסי הסמוך. שני הגשרים לא הביאו רווחים לחברה, משעלויות התחזוקה עלו על ההכנסות. בשנת 1878 נרכשו שני הגשרים על ידי רשות העבודות המטרופולינית אשר הפסיקה לגבות אגרת מעבר באותה שנה.

הגשר הופיע בסרט משנת 1998 "דלתות מסתובבות" בכיכבן של גווינת' פלטרו וג'ון האנה.

גשר אלברט בלילה

==קישורים חיצוניים==

אלברט, גשר
אלברט
אלברט
קטגוריה:אנגליה: מבנים רשומים דרגה II*
יצחק ליסר

יצחק ליסר (באנגלית: Isaac Leeser; א' בטבת ה'תקס"ז, 12 בדצמבר 1806 – ח' בשבט ה'תרכ"ח, 1 בפברואר 1868) היה דרשן, מתרגם, עורך ומוציא לאור. מייסד העיתונות היהודית באמריקה והמוציא לאור של התרגום היהודי הראשון לתנ"ך באנגלית. ליסר נחשב אחד המנהיגים החשובים של יהדות ארצות הברית במאה ה-19.

== חייו ==
ליסר נולד בגרמניה בשנת 1806. היה בעל השכלה יהודית רחבה שאת רובה רכש על ידי לימוד בעל פה. הוא היה בעל זיכרון פנומנלי וזכה בשל כך לשבחים רבים מפי רבניו ומוריו.

בהיותו בן 18, ומשכבר היה יתום מהוריו, היגר ליסר מאירופה לארצות הברית והתיישב בבית דודו בעיר ריצ'מונד שבווירג'יניה. שנה מאוחר יותר עבר לפילדלפיה, שם כיהן שנים ארוכות כשליח ציבור לקהילה הספרדית-פורטוגזית "מקוה ישראל" במקום. בשרותו בקהילה זו הקדיש ליסר את עיקר זמנו לרווחת הקהל (העני ברובו) של באי בית הכנסת ופעל ללא לאות להטבת מצב החינוך היהודי במקום.

ליסר נחשב היה מראשוני הבונים של יהדות אמריקה. הוא היה הוגה דעות ורעיונאי, עורך ספרותי, עסק בתרגום ספרות הקודש לאנגלית וכתב מסות ודרשות רבות שנישאו מדי שבת בקהילתו. בין השאר תרגם את התנ"ך לאנגלית (1857) - לראשונה תרגום יהודי - ואת הספר "תבואות הארץ" של יהוסף שוורץ (1853).

בימיו של ליסר נראתה ראשית צמיחתה של הרפורמה ביהדות אמריקה, פריחתה והתפשטותה. בראשית דרכה תמך בה ואף ראה בהתפשטות לימודי הדת לשכבות שונות של האוכלוסייה היהודית דבר מה בעל ערך חיובי רב אולם משנודע לו אדישותו של הציבור וחוסר העניין שגילה, ראה שאין בתהליך זה כדי לאחות את הקרעים ונטש דרך זו.

שתי השקפות התקיימו במקביל אצל ליסר: הוא תמך בהתפתחותה של המסורת היהודית ובפרשנות מרחיקת לכת של ההלכה, ובמקביל הקפיד על שמירה דקדקנית של ההלכה, מעין "שמרן-מתקדם".

ליסר ניהל מאבק אידאולוגי עם קהילתו על מעמדו של שליח הציבור בעדה ומשחש כי אינו זוכה עוד ליחס ראוי ממנה, נטש את משרתו בקהילת "מקוה ישראל" ולאחר תקופת מה עבר לכהן כחזן בבית הכנסת "בית אל אמת", קהילה שהתפצלה מבית הכנסת הקודם בו כיהן. ליסר היה שותף בערוב ימיו להקמת "מכללת הרמב"ם להכשרת רבנים" ואף תרם לה את כל ספרייתו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Sussman Lance J., Isaac Leeser and the making of american Judaism
</div>
* משה לאגיס אייזאקס ונאנסי קליין, "הרב יצחק ליסר", בתוך: הרב אליהו יונג (עורך), נוטרי מורשת, מוסד הרב קוק, ירושלים תשכ"ח, עמ' סא–עב.
* הרב בנימין שלמה המבורגר, "רבי יצחק ליסר – חלוץ היהדות באמריקה", הישיבה הרמה בפיורדא, מכון מורשת אשכנז, בני ברק תש"ע, כרך ג', עמ' 613–636.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מתרגמים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מתרגמי התנ"ך
קטגוריה:עורכים ספרותיים יהודים
קטגוריה:מסאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1806
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1868
הרקליון

הרקליון (ביוונית: Ηράκλειο, באיטלקית: Candia) היא עיר הבירה של האי היווני כרתים והעיר הגדולה ביותר בו. במשך שנים רבות, מימי הביניים עד העת החדשה, כונתה העיר קנדיה (או Kandiye בטורקית, מהמילה הפרסית חנדקס שמשמעותה עיר מבוצרת). ב-2011 מנתה אוכלוסייתה של העיר כ-173,993 נפש.

שדה התעופה הבינלאומי של כרתים נמצא בהרקליון, וקרוי על שם הסופר היווני יליד העיר ניקוס קאזאנצאקיס, מחברו של הספר "זורבה היווני", שעל פיו הוסרט הסרט הפופולרי זורבה היווני. שדה תעופה זה הוא השני בגודלו ביוון והוא מהווה נמל הבית של חברת בלו בירד איירווייז.

חורבות העיר העתיקה קנוסוס (Κνωσός) נמצאות בקרבת העיר והן האטרקציה הארכאולוגית המרכזית של העיר.

== יהודי העיר ==
בעיר התקיימה קהילה יהודית חשובה מרובה ברבנים, בין גזירות קנ"א ועד ל-1669 שאז כבשה האימפריה העות'מאנית את העיר מידי הרפובליקה של ונציה. חכמי העיר התכתבו גם עם חכמי צפת, ותיקנו את תקנות קנדיאה.

בין חכמי העיר המפורסמים: רבי אליהו קפשאלי (1490–1555) שימש שם כראש קהילה היה בעל השכלה תורנית וחילונית רחבה. ספרייתו העשירה נתגלגלה בסופו של דבר לספריית הוותיקן. וכן רבי יוסף שלמה דלמדיגו, שמכונה "הישר מקנדיה".

==ערים תאומות==
* 
* 

==לקריאה נוספת==
* ברכה ריבלין, "הרקליון", בתוך: הנ"ל (עורכת), פנקס הקהילות: (10) יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 97–101.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
המצודה הוויקטוריאנית בנמל
* 

*
קטגוריה:יוון: ערים
קטגוריה:יוון: ערי נמל
קטגוריה:יוון: ערי חוף
קטגוריה:כרתים: יישובים
קטגוריה:הים האגאי: ערי נמל
פשאבי

פְּשַׁאבִי (בגאורגית: ფშავი) הוא חבל ארץ היסטורי קטן בצפון מזרח גאורגיה, כיום במחוז מצחתה מתיאנתי. החבל שוכן למרגלות הדרומיים של הרי הקווקז הגדול לאורך נהר אראגווי והחלק הצפוני של נהר לורי . גבולותיו ההיסטוריים הם חבסורתי מצפון, תושתי וקאחתי ממזרח, כארתלי מדרום ומתיאולתי ממערב. 

הפשאבים (גאורגית: ფშაველი, פְּשַׁאבִלִי וברבים ფშავლები, פְּשַׁאבֵלֵבִּי ) דוברים בדיאלקט משלהם של השפה הגאורגית הדומה לשכניהם חבסורים ומשתייכים מבחינה דתית לכנסייה האורתודוקסית הגאורגית. ההיסטוריה של הפשאבים, מסורתם ומנהגיהם דומים לגאורגים הרריים אחרים, במיוחד לאלה של חבסורתי. 

המשורר הגאורגי הפופולרי לוקה רזיקשווילי (1861–1915), הידוע בשם העט שלו וז'ה פשבלה ("נער מפשאבי"), נולד במחוז זה, בכפר צ'רגלי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאורגיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:כארתלי
תמיר גל

תמיר גל (נולד ב-20 בנובמבר 1968) הוא זמר ושחקן קולנוע ישראלי מז'אנר הארבסק.

== ביוגרפיה ==
נולד בשם תמיר חאלד-מכלוף (تامير خالد-مخلوف) בבית שמש. אמו בת-שבע, יהודייה ממוצא טריפוליטאי ואילו אביו הוא דרוזי. לפני שהחל בקריירה המוזיקלית, עבד גל כפועל בניין. את להיטו הראשון "שלום לך סיגל" הוציא ב-1993. את השיר כתב תמיר גל בעצמו על חיפושיו אחר אחותו, סיגל מכלוף, שנחשבה כנעדרת מ-1989 עד שנמצאה גופתה באתר בנייה באזור נתניה והתברר שנרצחה.

גל כיכב במספר סרטים של ימין מסיקה. בשנת 1996 כיכב בסרט "שלום לך סיגל". הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של גל בחיפושיו אחר אחותו. לאחר מכן הופיע בסרט "צעדים נואשים" שהופק בשנת 2000, לצדו של אריה אליאס. ב-2003 השתתף בסרט ההמשך, "תני סימן חיים". בשנת 2008 כיכב בסרט התעודה "קולות מטורקיה" על הפקת הדיסק "דרכו של עולם" בטורקיה ועל חייו של הזמר אג'אר. בשנת 2009 כיכב בסרטו החמישי "בינגו". 

בשנת 2010 החל גל לבצע שירים בסגנון ים-תיכוני ומעודנים במעט מסגנונו עד כה, והחל לעבוד עם היחצ"נית שרית בירן (אשר עבדה בין היתר עם קובי פרץ, אישתאר ועוד). כמו כן, התוכנית ״שומר מסך״ עם אמנון לוי עזרה לגל עם פענוח המקרה של אחותו סיגל שנחשבה לנעדרת משנת 1989. במסגרת התוכנית, הוגשה בקשה לפתיחת הקבר ולערוך בדיקת DNA כדי לדעת אם זאת אכן סיגל אחותו של גל, בדיקה שאימתה את החשדות כנכונים. 

במסגרת העונה השנייה של תוכנית "האח הגדול" זכה תמיר גל לחשיפה רבה ובלתי צפויה מצד חלק מדיירי הבית (מעיין ומוטי חודדה), וזאת לאחר שהשמיעו ואיזכרו את שמו שוב ושוב. בעקבות החשיפה הודיע גל במסגרת ריאיון לערוץ 24 כי הוא עובד על שיר חדש שיוקדש לאותם דיירים שלדבריו .

ב-2010 הוציא גל את האלבום "כבשת לי את הלב" בעל שיר הנושא באותו השם. האלבום כלל 13 רצועות שירים וביניהם:"את העולם שלי", "תני לי", "בואי נזרום","לאט עם הזמן" והדואט "מעיין", עם מתמודדת "האח הגדול 2", מעיין חודדה.

ב-2011 טען כי הותקף ביריות במהלך הופעה בחתונה ברמאללה והוברח מן המקום. לימים הודה שבדה את הסיפור מליבו על מנת למשוך תשומת לב תקשורתית.

בשנת 2013 הוציא גל אלבום בשם "שלם עם עצמי" – אוסף שירים חדשים ודואטים. באלבום זה חידש גל את שיריו הישנים.

בשנת 2016 הוציא גל אלבום חדש בשם "15 דואטים שקטים", הכולל 15 דואטים שקטים חדשים עם זמרים שונים וכן הופיע ברדינג 3.

== חיים פרטיים ==
ב-1992, בהיותו בן 24 והוא גרוש עם ילד, התחתן בשנית עם מרטין בת ה-17 ונולדו להם שתי בנות. ב-2013 התחתן בפעם השלישית ונולדו לו שתי בנות נוספות.

== אלבומים ==

== סרטים ==
* שלום לך סיגל (1996)
* צעדים נואשים (2000)
* תני סימן חיים (2003) 
* קולות מטורקיה (2008) – סרט דוקומנטרי
* בינגו (2009)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* נתי סבטו, [http://www.tribona.co.il/storiesinside.php?id=360%3Cbr%20/%3Earget= הנה זה בא. תמיר גל מדבר על הטעויות בקריירה, הסבת הסגנון והחתונה שבדרך. ראיון אישי.], באתר בטריבונה, 21 בפברואר 2009
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
ארגוותי

ארגוותי בין איבריה לקולכיס
ארגוותי (בגאורגית: არგვეთი,אַרְגְּווֵתִּי) ידועה גם בשם ארגוּאֶתי (არგუეთი) או מַרגוּאֶתי (მარგუეთი), הייתה מחוז היסטורי של אימרתי שבמערב גאורגיה.

המחוז שכן בגבול ההיסטורי שבין איבריה ולזיכה, ובין מה שמכונה כיום מזרח גאורגיה למערב גאורגיה. מהמאה ה-3 לפנה"ס ועד למאה ה-6 הייתה לעיתים קרובות תחת שליטתם של מלכי איבריה (כארתלי) ולעיתים שלטו גם במחוזות סמוכים, במיוחד תאקוורי. ארגוותי הייתה נסיכות חצי-עצמאית ("סמתאוורו"), בתחילת ימי הביניים, התפרסמה בשליטים דוד וקונסטנטין שלחמו בערבים בשנות ה-30 של המאה ה-8. החל מהמאה ה-8 ועד למאה ה-11, ארגוותי התפתחה לדוכסות בתוך הממלכה האבחזית, שהייתה מאוחדת עם כארתלי שהתאחדה בסופו של דבר עם הממלכה הגאורגית המאוחדת בשנת 1008. זו הייתה אז ירושתם של דוכסי משפחת בר'וואשי החזקה, שחזרה בשנת 1103, כשהיא מאפשרת למלך דוד הבנאי לתרום חלק מארגוותי למנזר גלאתי. מה שנותר מהשליטה הבר'וואשית הוענק למשפחת אמאנלידזה במאות ה-12 - ה-13. בימי הביניים המאוחרים, ארגוותי הייתה מחולקת לאחוזות פאודליות של מספר משפחות של אימרתי, צרתלי, אבשידזה, צ'חיידזה, ומחיידזה. בשנים 1651–1661 הייתה מחוז צבאי בממלכת אימרתי.

באזור זה מפוזרים מספר הרים, וכן מצודות שורפני, סקנדה, סוורי, צ'יחה, מוחורי והכנסיות אוביסי, ג'רוצ'י, טבקיני וקצחי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאורגיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:אימרתי
מנוע המי

מנוע המי מ-[[1957]]
מנוע הֶמי (באנגלית: HEMI engine) הוא מנוע בעירה פנימית בעל תאי השרפה חצי-כדוריים (בצורת המיספירה) המאפשרים זרימה וערבול טובים יותר של התערובת ותפוקת אנרגיה משופרת. שסתומי היניקה והפליטה נמצאים זה מול זה בראש המנוע והמצת במרכז חלל השרפה.

כל מנוע עם שני גלי זיזים עיליים דומה במידה מסוימת למנוע המי, אך המונח מתייחס בעיקר למנועי קרייזלר ושם המותג "מנוע המי" נמצא בבעלות חברה זו.

==היסטוריה==
מנוע המי הומצא לראשונה ב- 1948 עבור יגואר כמנוע בעל שישה צילינדרים. ב- 1951 בנתה חברת קרייזלר מנוע המי בתצורת V-8 בעל הספק של 180 כוחות סוס, הספק יוצא דופן באותה תקופה. המנוע שקרייזלר בנתה היה בנפח של 331 אינץ' מעוקב, כלומר, 5.4 ליטרים. בלוק מנוע שמספרו 392 מצביע על כך שנפחו הוא 392 אינצ'ים מעוקבים.

מנועי המי ידועים לדוגמה: מנוע ה-DOHC הקלאסי של אלפא רומיאו, מנוע הבוקסר 6 צילינדרים של פורשה ומנוע ה T של טויוטה שהיה נפוץ במכוניותיה בשנות השבעים והשמונים.

החל משנות ה-90, בעידן בו מנועי המכונית הפכו רובם ככולם למנועי 4 שסתומים לצילינדר, נשארו מנועי המי בשימוש במכוניות נישה או רטרו בלבד.

==מאפייני המנוע==
בתקופה בה פותחו מנועי המי, היו המנועים האחרים במכוניות בעלי תא שרפה רבוע - מבנה פשוט וזול לייצור. למנועים מסוג זה יש מספר חסרונות והעיקריים שבהם הם חלוקת חום בלתי יעילה ואפשרות להתקנת שסתומים בגודל מוגבל בלבד.

חלוקת חום טובה במנוע משמעה איבוד חום נמוך והצתת תערובת משופרת, שסתומים מוגדלים מאפשרים ליותר תערובת להיכנס למנוע בזמן הקצר בו שסתום היניקה פתוח. בנוסף, ככל ששסתום הפליטה גדול יותר, הוצאת התערובת השרופה אל מערכת הפליטה גוזלת מהמנוע פחות כוח.

מנועי המי התגברו על חסרונות אלו בכך שראש הצילינדר עוצב בצורת חצי כדור, מה שאיפשר חלוקת חום טובה יותר ואיבוד חום נמוך, מכיוון ששטח הדפנות בתצורת המי קטן יותר ביחס לנפח מאשר במנועים בעלי ראש שטוח (כדור הוא הצורה היעילה ביותר מבחינת יחס שטח פנים לנפח). בנוסף, שסתומי המנוע מוקמו אחד מול השני ולא אחד ליד השני. היתרון הוא שניתן להגדיל את גודל השסתומים. טכניקה נוספת בה השתמשו כדי להגביר את כוחם של מנועי המי היא שימוש בשני מצתים בכל צילינדר - מה שמאפשר בעירה טובה יותר של התערובת, ומנצל יותר את האנרגיה שלה. טכנולוגיה זו מכונה באלפא רומיאו בשם "טווין ספארק".

החסרונות העיקריים של מנועי "המי" נובעים מכך שלא ניתן להתקין בצילינדר יותר משני שסתומים (בגלל צורתו העגולה של ראש המנוע - בין השסתומים ייווצרו זוויות שיקשו על עיצוב ראש המנוע). חיסרון נוסף של מנוע זה נובע מהקושי לייצר תא בעירה קטן יחסית אשר היה יכול לשפר את שמירת החום ולאפשר בעירה משופרת.

==במרוצי NASCAR==
בשנת 1964 זכו מכוניות המצוידות במנוע המי בנפח 426 אינץ' מעוקב במקומות הראשון, השני והשלישי במרוץ NASCAR, וכך הם זכו לתהילה רבה. בניגוד למכוניות מרוץ שעברו למנועים בתצורת "Pentroof" עקב היכולת להשתמש ביותר משני שסתומים לצילינדר, ישנן מכוניות מרוץ שהמשיכו להשתמש במנועי המי מסורתיים. הסיבה לכך היא ההגבלה במרוצי נאסקאר ומרוצי מאוץ (דראג) על מספר השסתומים. כאשר משווים מנוע רגיל בעל שני שסתומים למנוע המי (בעל שני שסתומים), מנוע המי עדיף מבחינת זמינות כוח ברוב המקרים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://auto.howstuffworks.com/hemi.htm איך מנוע המי עובד]

המי
קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
המזרח הקרוב

הגדרה מסורתית של המזרח הקרוב ו[[איראן}}]]
המזרח הקרוב הוא מונח הכולל בתוכו מספר ארצות מזרח-תיכוניות, ושגבולותיו מוגדרים בצורה שונה על ידי היסטוריונים וארכאולוגים מחד, ועל ידי אנשי מדע המדינה וכלכלנים מאידך.

במובנו ההיסטורי-ארכאולוגי, המונח מתייחס לאזור שכולל בתוכו את אנטוליה, ארץ ישראל, מצרים, עבר הירדן, לבנון אשר נקראו בפי הצרפתים לבנט וכן מסופוטמיה ועבר הקווקז.

במובנו הגאו-פוליטי של המונח, ההתייחסות היא בדרך כלל לארצות חבל הבלקן ודרום-מערב אסיה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:מערב אסיה
קטגוריה:אסיה: אזורים
קטגוריה:המזרח התיכון: גאוגרפיה
פולקסמרינה

דגל הפולקסמרינה
פולקסמרינה (גרמנית: Volksmarine) היה הצי של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית. הוא היה חלק מצבא העם הלאומי.

== היסטוריה ==
עם פתיחת המלחמה הקרה והפסקת שיתוף הפעולה בין בעלות הברית, הוחלט על חימושה מחדש של גרמניה והסובייטים החלו בהקמת צי מזרח גרמני.

בתחילת שנת 1950 קציני צי סובייטים עזרו בהקמתו של הארגון המרכזי של משטרת הימים (Hauptverwaltung Seepolizei) בשנת 1952 שונה שם הארגון ל-"משטרת הים העממית" (Volkspolizei-See) שהיה חלק מהפולקספוליציי הארגון החדש מנה 8,000 איש, באותו הזמן חלק מן הכוח הימי אורגן משמר הגבול הימי (Grenzpolizei-See) שהיה חלק מהגרנצפוליציי (משמר הגבול).

בשנת 1956 צבא העם הלאומי הוקם והמשטרה העממית של הים הפכה לחלק ממנו תחת השם "כוחות הצי של צבא העם הלאומי" (Verwaltung Seestreitkräfte der NVA) בשעה זאת הארגון מנה כ-10,000 איש. בשנת 1960 שונה שמם לפולקסמרינה. במשך השנים הבאות הצי התעצם בהדרגה, רוב הספינות שלו נבנו בגרמניה המזרחית. רק הספינות להגנת החופים וספינות הטורפדו המהירות נקנו מברית המועצות, הליקופטרים וסיירות עזר נקנו מפולין.

אחרי בניית חומת ברלין בשנת 1961 הכוחות הימיים של הגרנצפוליציי שולבו בפולקסמרינה. כוחות התקיפה של הצי אורגנו מחדש בשנת 1965 לשייטת אחת (השייטת השישית) והוצבו באי ריגן. בשנות השבעים הפולקסמרינה המשיך לגדול ומנה 18,000 איש. בשנות השמונים חלק מן הספינות הוחלפו בספינות סובייטיות חדישות.

הפולקסמרינה היה מעורב בעימות קצר עם הצי הפולני בשנת 1988 בעקבות מחלוקת על גבול ימי, המחלוקת נפתרה בסופו של דבר על ידי שתי הממשלות.

הפולקסמרינה, כמו שאר צבא העם הלאומי התאחד עם הבונדסוור בשנת 1990 אחרי איחוד גרמניה. הספינות הכי חדשות של הפולקסמרינה נמכרו למדינות זרות, שאר הספינות נמכרו כגרוטאות להתכה. אל השירות בצי המאוחד של גרמניה (שנקרא דויטשה מרינה) לא נכנסה אף ספינה מפולקסמרינה.
== פעילות ==
הפולקסמרינה פעל במסגרת "הצי הבלטי המאוחד" של מדינות ברית ורשה. זירת הפעילות העיקרית שלו הייתה בים הבלטי ומשימתו במקרה של מלחמה הייתה לשמור על נתיבי השייט פתוחים לתגבורת סובייטית ולהשתתף בתקיפות על חופים של מדינות עוינות. הפעילות בעיתות שלום התמקדה בסיורים שבוצעו על ידי שולות מוקשים וספינות מעקב אלקטרוניות.

בריגדת החוף השישית הייתה אחראית על אבטחת חופיה של גרמניה המזרחי ופיקוח על הספינות הנכנסות והיוצאות למדינה.
== ארגון ==
מפקדת הפולקסמרינה (Kommando der Volksmarine) הייתה ממוקמת ברוסטוק, היא פיקדה על הכוחות הבאים:
* השייטת הראשונה, שהייתה מוצבת בפנמינדה.
* השייטת הרביעית, שהייתה מוצבת ברוסטוק-ורמינדה.
* השייטת השישית, שהייתה מוצבת באי ריגן.
* חטיבת משמר החוף השישית, שהייתה מוצבת ברוסטוק.
* רגימנט טילי חוף, שהיה מוצב בשוורצנפוסט
* רגימנט משמר חוף, שהיה מוצב ברוסטוק
* רגימנט קשר, שהיה מוצב בבאד-שולצה
* כנף מטוסי תקיפה, שהיה מוצב בלאגה
* כנף מסוקי קרב, שהיה מוצב ליד שטרלזונד
* גדוד הנדסה ימי, שהוצב על האי ריגן
==הרכב==
נכון לשנת 1990 כלל פולקסמרינה : 110 ספינות קרב (ספינות טילים, ספינות טורפדו, נחתות חמושות, שולות מוקשים וספינות סיור), 69 ספינות עזר, 20 מטוסי תקיפה מסוג סוחוי 17, 24 מסוקים (16 מיל מי-8 ו8 מיל מי-14). 
==מפקדים==
* 1956 - פליקס שפלר
* 1957 - 1959 - ואלדמר פרנר
* 1959 - 1961 - וילהלם אהם
* 1961 - 1963 - היינץ נויקירכן
* 1963 - 1987 - וילהלם אהם (כהונה שנייה)
* 1987 - 1989 - תיאודור הופמן
* 1989 - 1990 - הנדריק בורן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרמניה המזרחית: צבא וביטחון
קטגוריה:היסטוריה של הצי הגרמני