OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מבצע בר יוחאי

מבצע בר יוחאי היה מבצע שנערך ב-27 במאי 1948, במהלך מלחמת העצמאות, ובו נכבשו הכפר הערבי אלקֻבֵּיבַּה (אל קוביבה (רמלה)) ואחריו הכפר זַרְנוּקָה (זרנוגה), על ידי חטיבת גבעתי (תש"ח).

==רקע==
מבצע 'בר יוחאי', שנקרא כך כיוון שתוכנן להיערך בל"ג בעומר, נועד להוות מעין 'השלמה' למבצע ברק, שנערך כשבועיים קודם לכן, אשר נתבקשה עקב עלייתו של הצבא המצרי צפונה, לכיוון איסדוד.
הכפר אלקֻבֵּיבַּה היה הצפוני במובלעת ערבית של שלושה כפרים אשר נותרה לאחר שהחטיבה כבשה את הכפרים השכנים, כולל בַּשִית (בשיט), בשלבים קודמים. אותה מובלעת כללה גם את זַרְנוּקָה, כשני ק"מ מדרום מזרח, ויבנא, כארבעה ק"מ מדרום מערב. אלה היו מוקפים מצפון, ממזרח ומדרום ביישובים יהודיים, אשר כללו, מלבד רחובות וגבתון, את טירת שלום, כפר אהרון, קבוצת שילר (גן שלמה) וגבעת ברנר.

==הכוחות המשתתפים==
מן הצד הישראלי, במבצע השתתפו כל פלוגות גדוד 52 של 'גבעתי', וכן קיבל הגדוד, כסיוע מהחטיבה, מרגמה כבדה. סיוע אחר נתן גדוד 55, אשר הטריד בזמן ההתקפה את זַרְנוּקָה, הן כהסחה, הן כדי למנוע מזַרְנוּקָה לשלוח תגבורות לאלקֻבֵּיבַּה. גדוד 55, אשר הוקם ימים מספר קודם לכן, וכלל שיעור ניכר של חיילים מבוגרים יחסית, נחשב ב'גבעתי' לגדוד קו שני, וכשירותו הקרבית הייתה פחותה מזו של גדודי החטיבה האחרים.

באשר לצד הערבי, על פי הערכת הש"י, היו בכפר כ-60 עד 70 לוחמים, ולהם מקלע ברן אחד. במקרה של התקפה עליו, ייתכן משלוח תגבורת של כמה עשרות לוחמים מכיוון יבנא, ואלה מצוידים גם בשני מקלעים ובמרגמה שני אינץ'. הכפר היה מוקף בעמדות ובתעלות להגנתו. לוחמי הכפר רכשו ככל הנראה ביטחון בכוחם, כיוון שהדפו שתי התקפות של גדוד 55.

==מהלך המבצע==
המבצע החל בשעה 4:50 בבוקר 27 במאי. פלוגה אחת (ד'), חדשה וחסרת ניסיון מבצעי, הוצבה לחסום את הצטלבות הדרכים יבנא-רחובות ואלקֻבֵּיבַּה-זַרְנוּקָה. בהגיעה למקום מצפון נתקלה באש מפרדס סמוך, ונסוגה מבלי לבצע את תפקידה, אולם כיוון שלכפר לא שוגרו תגבורות, לא השפיע הדבר על תוצאות ההתקפה. פלוגות א' וג', בתנועה מצפון לדרום, כבשו את גבעת נבי-גנְדה (כיום – הגבעה שעליה בריכת המים) ואת שכונת המוכתר, בהתאמה. פלוגה ב' נעה אל מרכז הכפר מצפון, ובראשה מספר משוריינים. אלה נתקלו בתעלה כמה מאות מטרים מן היעד, ונעצרו. הפלוגה נערכה בפרדס שמשמאל הדרך, למרגלות גבעת נבי-גַּנְדָּה, ובסיוע אש מרגמות ואש פלוגות א' וג', פרצה לכפר, ופרט לבית אבן אחד, עליו התגברו בעזרת כמה רימונים, לא נתקלו בהתנגדות. הכיבוש הסתיים בסריקות ובהצבת חסימה בבית הבאר שמדרום לכפר. כיוון שהוכרע הקרב על אלקֻבֵּיבַּה, שינה גדוד 55 את משימתו, ובמקום להסתפק בהטרדה, כבש ללא אבדות את זַרְנוּקָה.

==אחרית דבר==
במבצע נהרג חייל ישראלי אחד. אבדות הערבים, על פי הערכה, היו שמונה עד עשרה הרוגים ומספר דומה של פצועים.
בתחילת יוני, כמה ימים לאחר מבצע 'בר יוחאי', כבשה 'גבעתי' גם את יבנא. בסופו של דבר, המצרים נעצרו מעט צפונה לאיסדוד.

==לקריאה נוספת==
* אברהם איילון, חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות, 1958.
* מרדכי בר-און, ׳גבעתי׳ כמו כולם: קורות גדוד 55 במלחמת העצמאות, המרכז לחקר כוח המגן על שם ישראל גלילי, ירושלים, 2009.

קטגוריה:חטיבת גבעתי (תש"ח): קרבות ומבצעים
קטגוריה:חזית המרכז במלחמת העצמאות
קטגוריה:מלחמת העצמאות: 1948
שריר הפה החוגי

שריר הפה החוגי הוא מקבץ של שרירים בשפתיים המקיף את הפה.<ref></ref> זהו שריר סוגר שמורכב מארבעה ריבעים עצמאיים המשתלבים למעגל.

שריר הפה החוגי הוא אחד משרירי השלד המשמשים בנגינה של כלי הנשיפה ממתכת וכלי נשיפה מעץ. שריר זה סוגר את הפה ומכווץ את השפתיים.

== מבנה ==
שריר הפה החוגי אינו שריר סוגר פשוט כמו שריר העין החוגי. הוא מורכב משכבות רבות של סיבי שריר המקיפים את פתח הפה בכיוונים שונים. הוא מורכב בחלקו מסיבים שמקורם בשאר שרירי הפנים שמוחדרים לשפתיים, ובחלקו מסיבים המתאימים לשפתיים. מבין הראשונים, מספר ניכר של סיבים מגיעים משריר המחצצר ויוצרים את השכבה העמוקה יותר של שריר הפה החוגי.

חלק מסיבי שריר המחצצר – אלו הקרובים לאמצע השריר – מתכסים בזווית הפה, אלו הנובעים מהלסת העוברת אל השפה התחתונה ואלו מהלסת התחתונה אל השפה העליונה. הסיבים העליונים והתחתונים ביותר של שריר המחצצר עוברים על פני השפתיים מצד לצד ללא תהליך דיקוסציה .

השכבה השנייה, נוצרת משני צדדיה על ידי שריר הקנינוס ושריר הטריאנגולריס , החוצים זה את זה בזווית הפה. אלה משריר הקנינוס עוברים לשפה התחתונה, ואלו משריר הטריאנגולריס לשפה העליונה, שלאורכה הם עוברים, שם הם חודרים לעור ליד הקו החציוני. בנוסף לאלה, סיבים משרירים נוספים מתערבבים עם הסיבים הרוחביים שתוארו לעיל, בכיוון אלכסוני.

לבסוף, נוצרים סיבים שבאמצעותם השריר מחובר עם הלסת העליונה ומחיצת האף והלסת התחתונה. בשפה העליונה, אלה מורכבים משתי רצועות, רוחבי ומדיאלי, משני צידי הקו האמצעי.

== משמעות קלינית ==
תינוקות נולדים מדי פעם ללא צד אחד או שניים משריר הפה החוגי, וכתוצאה מכך ניכרת צניחה קלה בצד הפגוע של הפנים.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Illu head neck muscle.jpg|שרירי הראש והצוואר
קובץ:Gray378.png|שרירי הראש, הפנים והצוואר
קובץ:Gray381.png|סיבי שריר הפה החוגי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שרירי הראש
STS-59

STS-59 הייתה המשימה השישית של מעבורת החלל אנדוור. המשימה שוגרה מ-LC-39A, מרכז החלל קנדי, ב-9 באפריל 1994. המשימה הוקדשה לחקר כדור הארץ.

==צוות==
* מפקד המשימה - סידני גוטיירס
* טייס - קווין צ'ילטון
* מומחה משימה 1 - ג'א אפט
* מומחה משימה 2 - מייקל קליפורד
* מומחה משימה 3 - לינדה גודווין
* מומחה משימה 4 - תומאס ג'ונס
==נתוני משימה==
השיגור בוצע ב-4 באפריל 1994 מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי לפי התכנון. הצוות ביצע מספר רב של ניסויים קושרים עם חקר כדור הארץ.

ביום ראשון של המשימה צוות הפעיל Spaceborne Imaging Radar והחל בסריקת אזורי קרקע. בנוסף לכך צוות השתמש ב X-Band Synthetic Aperture Radar וביצע מדידות זיהום תוך שימוש ב- Measurement of Air Pollution from Satellite (MAPS) שהיה מצויד בחיישן פחמן חד-חמצני. במהלך המשימה צולמו מאות אתרים שונים. בוצעו תצפיות זמן אמת על סופות באזור הפיליפינים, טייוואן וגינאה החדשה.

תצפיות אחרונות בוצעו ב-18 באפריל. ב-19 באפריל התברר שתנאי מזג האוויר באזור מרכז החלל קנדי אינם מאפשרים נחיתה והוחלט לדחות את הנחיתה ל-20 באפריל. הנחיתה בוצע בבסיס חיל האוויר אדוארדס במסלול נחיתה מס' 22.

במהלך הפעילות צוות צילם כ-70 מיליון קמ"ר של פניה השטח. כמו כן התקבלו נתוני מכ"ם מ-25% משטח כדור הארץ.

המעבורת נחתה ב-18 במרץ במסלול נחיתה מס' 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס.

==ראו גם==
* משימות מעבורות החלל

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nasa.gov/mission/sts-59/ המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/sts-59.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_062_STS-059_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://space.nss.org/space-shuttle-flight-62-sts-59-post-flight-presentation-video/ סרטון על המשימה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
STS-059
קטגוריה:1994 בארצות הברית
זאק אידי

זאק אידי (באנגלית: Zach Edey; נולד ב-14 במאי 2002) הוא כדורסלן קנדי המשחק בעמדת הסנטר בממפיס גריזליס מה-NBA.

==קריירה==
אידי נולד בטורונטו לאב קנדי ולאם ממוצא סיני.<ref></ref> בילדותו שיחק אידי הוקי קרח ובייסבול. הוא החל לשחק כדורסל בצורה סדירה רק בתיכון, במסגרת איגוד האתלטים החובבים, ורק כאשר גובהו החריג לא אִפשר לו להמשיך לשחק בייסבול – החל להתמקד בכדורסל.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> הוא בחר לשחק כדורסל עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פרדו,<ref></ref> ובעונתו הראשונה באוניברסיטה גובהו כבר עמד על 2.24 מטרים, מה שהפך אותו לשחקן הגבוה ביותר בהיסטוריה של ה-"Big Ten Conference ".

ב-2 במרץ 2021 הוא רשם שיא עונתי של 21 נקודות ושבעה ריבאונדים מהספסל בניצחון 73–69 על ויסקונסין.<ref></ref> בעונתו הראשונה באוניברסיטה העמיד ממוצעים של 8.7 נקודות, 4.4 ריבאונדים ו-1.1 חסימות ב-14 דקות למשחק, ונכנס לנבחרת הצעירים של העונה.<ref></ref>

ב-3 בינואר 2022 רשם שיא קריירה של 24 נקודות ו-10 ריבאונדים ב-20 דקות בהפסד 74–69 לוויסקונסין.<ref></ref> ב-26 בפברואר 2022 קלע שיא קריירה של 25 נקודות ב-22 דקות בהפסד 68–65 למישיגן סטייט.<ref></ref> בעונתו השנייה באוניברסיטה העמיד ממוצעים של 14.4 נקודות, 7.7 ריבאונדים, 1.1 אסיסטים ו-1.2 חסימות ב-19 דקות בלבד למשחק, ונבחר לקבוצה השנייה של העונה.<ref></ref>

ב-17 בדצמבר 2022 הפך לשחקן ה-55 בהיסטוריה של פרדו שהגיע ל-1,000 נקודות בקריירה, ולשחקן ה-11 בתולדות האוניברסיטה שהגיע ל-100 חסימות בקריירה.

במהלך עונת 2022/2023 אידי נבחר שש פעמים לשחקן השבוע של ה-Big Ten, והשווה את שיא האוניברסיטה לפרס זה בעונה אחת, שיא שאותו קבע קיילב סוואניגן בעונת 2016/2017.<ref></ref> בסיום העונה נבחר אידי לשחקן ה-Big Ten של העונה, לשחקן השנה של ספורטינג ניוז, ועוד.<ref></ref> ב-18 באפריל 2023 הודיע כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA,<ref></ref> אך ב-1 ביוני משך את מועמדותו.<ref></ref>

===קריירת נבחרות===
אידי ייצג את נבחרת קנדה בגביע העולם בכדורסל עד גיל 19 ב-2021. הוא העמיד ממוצעים של 15.1 נקודות, 14.1 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק, הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הארד ונבחר לנבחרת הטורניר.<ref></ref> ב-24 במאי 2022 הודיע כי ישחק בעתיד עבור נבחרת קנדה בכדורסל.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים קנדים
קטגוריה:בחירות דראפט של ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת פרדו
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-2002
ג'יילן וילסון

ג'יילן וילסון (באנגלית: Jalen Wilson; נולד ב-4 בנובמבר 2000) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול והפאוור פורוורד בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA.

==קריירת מכללות==
וילסון נולד וגדל בארלינגטון, טקסס. בתיכון העמיד ממוצעים של 16.1 נקודות, 6.2 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק בעונתו הראשונה, וממוצעים של 18.1 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-3 אסיסטים למשחק בעונתו השנייה.<ref></ref> הוא בחר לשחק כדורסל עבור אוניברסיטת מישיגן, אך לאחר עזיבתו של המאמן ג'ון ביליין – הוא ביטל את בחירתו ובחר באוניברסיטת קנזס.<ref></ref> וילסון שבר את קרסולו במשחקו השני בסך הכל בעונת הבכורה שלו, ונעדר עד לתום העונה.<ref></ref> ב-8 בדצמבר 2020 רשם 23 נקודות ו-10 ריבאונדים, כולל שלשת ניצחון, בניצחון קבוצתו 73–72 על קרייטון.<ref></ref> בעונתו השנייה העמיד העמיד ממוצעים של 11.8 נקודות ו-7.9 ריבאונדים למשחק. ב-2 בנובמבר 2021 הוא הושעה לשלושה משחקים עקב מעצר בחשד לנהיגה בשכרות.<ref></ref> בעונתו השלישית הוא העמיד ממוצעים של 11.1 נקודות ו-7.4 ריבאונדים למשחק, ועזר לקבוצתו לזכות בטורניר אליפות המכללות בכדורסל.<ref></ref> וילסון הכריז על מועמדותו גם לקראת דראפט 2021<ref></ref> וגם לקראת דראפט 2022,<ref></ref> אך לבסוף משך את מועמדותו ושב לאוניברסיטה.

==קריירה מקצועית==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 2023 נבחר במקום ה-51, על ידי ברוקלין נטס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
Googoosha (שיר)

"Googoosha" (ברוסית: "Гугуша") הוא שיר שהוקלט על ידי המפיק המוזיקלי הרוסי מקסים פדייב.<ref name=":0"></ref><ref name=":2"></ref> גרסתו המצליחה של השיר, בשפה הרוסית "Гугуша" יצאה לאור ב-7 בפברואר 2020 בהוצאת חברת התקליטים MALFA.<ref name=":6"></ref> עם זאת, הוא הופץ עשור וחצי קודם לכן, בגרסה בין-לאומית שהוקלטה בשפה האנגלית.<ref></ref> את הגרסה הבין-לאומית הוציא פדייב בשם "Googoosha" ובחלק מהמדינות גם בשם "Gugusha".<ref></ref> במרוצת השנים הוסבר כי את השיר כתב פדייב על הפוליטיקאית האוזבקית גולנרה קרימובה.<ref name=":3"></ref>

לאחר יציאתו של השיר בשנת 2011, הופצו עשרות גרסאות שונות שלו, כמו גם רמיקסים ומיקסים שונים.<ref name=":0" /><ref name=":2" />

== רקע וכתיבה ==
בשנת 2011, הוציא מקסים פדייב את השיר לראשונה בגרסה בין-לאומית שהוקלטה בשפה האנגלית בלבד. לאחר מכן, הופצו מספר גרסאות שונות של השיר, השונות באורכן כמו גם בלחן שלהן. את השיר כתב פדייב לצד אולרה צריאבקינה והופק על ידו בהתאם.<ref name=":0" /><ref name=":2" /><ref name=":6" /> לאחר יציאתו של השיר, נודע כי הוא נכתב על הפוליטיקאית האוזבקית גולנרה קרימובה, בתו הבכורה של אסלאם קרימוב, נשיא אוזבקיסטן משנת 1991 ועד מותו ב-2016.<ref name=":3" /><ref></ref> קרימובה ידועה בשם "גוגושה" ("Googoosha"), תחתיו הוציאה אלבום אולפן, באותו השם.<ref></ref> "Googoosha" עוקב אחרי כמיהה עזה של הכותב למושא אהבתו, אותה הוא משווה לגרם שמיים.<ref name=":0" /> כמו כן, הוא מתאר בשיר את עיניה של מושא אהבתו כ"פתרון להכול".<ref></ref>

פרק זמן לצאתו עלתה גרסתו הרוסית של השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליחה לצבור למעלה מ-3.5 מיליון השמעות.<ref name=":6" />

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של הגרסה הרוסית לשיר פורסם ב-27 במרץ 2020, עשור וחצי לאחר יציאתו הרשמית.<ref name=":0" /> הוא צולם בשחור-לבן ומורכב מסצנות בהן ניתן לראות אישה לובשת בורקה בצבע שחור וסצנות בהן ניתן לראות את פדייב מבצע את השיר. הקונספט של השיר הוא סירה עשויה נייר, השטה על המים ואת האישה עוקבת אחריה.<ref name=":0" /> בקליפ ישנה הדגשה של המים, כמו גם של חופים, אוקיינוסים, צמחייה והטבע ככלל.<ref name=":0" />

נכון למרץ 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפים על למעלה מ-60 מיליון צפיות.<ref name=":0" /><ref name=":2"/><ref name=":1"></ref><ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!גרסה
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
! rowspan="2" |כלל העולם
|2011
| rowspan="2" |הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|"Googoosha"
| rowspan="2" |MALFA
| style="text-align:center;" |<ref name=":1" />
|-
|7 בפברואר 2020
|"Гугуша"
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:סינגלים מ-2011
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים ברוסית
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירים על אוקיינוסים וימים
קטגוריה:שירים על אושר
קטגוריה:שירים על געגוע
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:שירים על פוליטיקאים
קטגוריה:שירי העידן החדש
ואסיל קריצ'בסקי

ואסיל קריצ'בסקי (באוקראינית: Василь Кричевський; 12 בינואר 1873 – 15 בנובמבר 1952) היה צייר אוקראיני, ממוצא יהודי. חוקר קולנוע, ארכיטקט, מורה לאמנות שימושית ודקורטיבית. הוא המעצב של סמל אוקראינה משנת 1918, חותמות מדינה, שטרות כסף. הוא היה אחיו של הצייר האוקראיני פדיר קריצ'בסקי.

==קורות חיים==
ואסיל קריצ'בסקי נולד בכפר וורוז'בה, ליד לבדין, למשפחה בת שמונה ילדים בה היה הבכור. אביו יקימוביץ' קריצ'בסקי היה רופא ממלכתי מחוזי ממוצא יהודי שהמיר את דתו לנצרות אורתודוקסית והתחתן עם אישה אוקראינית.

לקריצ'בסקי הייתה השכלה פורמלית מעטה, אך היה לו עניין עמוק בפולקלור ובהיסטוריה של האמנות האוקראינית. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא היה ממייסדי האקדמיה הממלכתית האוקראינית לאמנויות.<ref>Bilokin, Serhii (1993). "Ukrainian State Academy of Arts". Encyclopedia of Ukraine.</ref> בשנות ה-20 לימד במכון קייב לאמנויות פלסטיות, המכון לאדריכלות קייב. לאחר מכן לימד בבית הספר לאמנות באודסה ושימש במחלקה לאדריכלות של המכון הלאומי לאמנות קייב עד 1941.

קריצ'בסקי עבר ללבוב ב-1943, שם מונה לרקטור של בית ספר חדש לאמנות אוקראיני, שהפך בסופו של דבר לאקדמיה הלאומית לאמנויות של לבוב. לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא התגורר זמן קצר בפריז לפני שהיגר לדרום אמריקה ב-1948.<ref>Hordynsky, Sviatoslav; Vadym Pavlovsky (1989). "Vasyl Krychevsky". Encyclopedia of Ukraine.</ref>

הוא מת בקראקס, בירת ונצואלה ב-15 בנובמבר 1952.

== קריירה אמנותית ==
קריצ'בסקי זכה לראשונה להכרה ציבורית בשנת 1903 כאשר זכה בתחרות האדריכלות לבניית בניין המוזיאון ללימודים אזוריים של פולטבה. עיצוב המבנה שלו התבסס על מסורות האדריכלות העממית האוקראינית.<ref>Hamm, Michael F. (1993). Kiev: A Portrait, 1800-1917. Princeton University Press. p. 114. </ref>

כצייר, הוא יצר בסך הכל כ-3000 ציורים, רישומים, עיצובי נוי, כריכות ספרים. עבודתו הושפעה מהאימפרסיוניזם הצרפתי.<ref>Hordynsky, Sviatoslav. "Impressionalism". Encyclopedia of Ukraine.</ref>

לבקשת הנשיא מיכאילו חרשבסקי עיצב קריצ'בסקי את סמלי המדינה והחותמות של הרפובליקה העממית האוקראינית וכן את שטרות הכסף של הרפובליקה. קריצ'בסקי היה אספן ותלמיד לאמנות עממית אוקראינית, וקידם עבודות יד כאלה בקרב אנשים פשוטים.

מ-1907 עד 1910 עיצב קריצ'בסקי תפאורות ותלבושות ליותר מ-15 מחזות ואופרות, כולל בוגדן חמלניצקי מאת מיכאילו סטרצקי. מ-1917 עד 18 עבד עם התיאטרון הלאומי האוקראיני.

מכלול העבודות הגדול ביותר שלו נמצא במוזיאון האוקראיני בניו יורק.<ref>Zhukovsky, Arkadii (1993). "Trident". Encyclopedia of Ukraine.</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Coat of Arms of UNR-2.svg|סמל אוקראינה
File:2-hryvnia-1918-front.png|שטר כסף, 1918
File:Museum - panoramio - Wolodymyr Lavrynenko (1).jpg|בניין המוזאון בפולטבה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים יהודים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1952
עין פלוטית

ממוזער
עין פלוטית הוא מעיין קטן בצד הכביש המוביל לעין תמר ולנאות הכיכר. המעיין ממוקם באזור בתרונות החוואר של הערבה הצפונית ובין כיכר סדום, בקרבת נאות הכיכר ועין תמר. מהמעיין נובעים מים מליחים. סביב המעיין נמצאים עצי דקל וסבך שיחי קנה.

המעיין קרוי על שמה של פלוטית, בת לוט, שלפי האגדה הייתה מי שדאגה לעניים וזרים בסדום. אנשי העיר שלא אהבו את מעשיה שפטו ודנו אותה למוות. פלוטית זעקה לאלוהים שיושיע אותה מה שהביא לחורבן סדום ועמורה. למעיין שם נוסף ששגור בפי רבים, "מעיין האהבה".

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנגב: מעיינות
קטגוריה:הערבה: שמורות טבע
איוואן פוחיטונוב

איוואן פוחיטונוב (באנגלית: Ivan Pokhitonov; 27 בינואר 1850 – 23 בדצמבר 1923) היה צייר נוף וגרפיקה רוסי/אוקראיני שבילה חלק ניכר מחייו בצרפת ובבלגיה.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בחווה גדולה בשם מטריונובקה (מרוטוניבקה) במחוז חרסון, אז פלך חרבון של האימפריה הרוסית (באוקראינה הנוכחית). אביו היה איש צבא בדימוס שקיבל תואר אצולה, היה חבר במועצת חרסון, פיקח על בית הספר המקומי והיה שופט של כבוד. בגיל שבע הוא כבר הכין עותקים של התחריטים ההולנדיים שקישטו את ביתו. בשנת 1860, הוא הפך לאחד התלמידים הראשונים באקדמיה פרטית חדשה לנערים ביליסאווטגרד.<ref></ref> מאוחר יותר למד בכמה בתי ספר אחרים.

בשנת 1868, הוא נכנס לאקדמיה החקלאית פטרובסקיה במוסקבה. באותה תקופה, רבים מהתלמידים שם החזיקו בדעות מהפכניות, והוא השתתף בנאומים שהעלו את מצוקת החקלאים הקטנים. הוא נקלע לאירועים המסובכים בהם היה מעורב הניהיליסט סרגיי נצ'ייב, אך ניצל מעונש חמור. עם זאת, הוא גורש ונשלח לביתו כדי להיות בפיקוח אביו והמשטרה.

בשנת 1871, הוא הורשה להירשם לאוניברסיטת אודסה, שם לקח שיעורים ברישום ובצבעי מים בנוסף למסלול לימודיו הקבוע. שיעורים אלה היו לימוד האמנות הרשמי היחידי שלו. זמן קצר לאחר מכן הוא נסע לז'נבה עם אמו ואחותו, שם הציג את ציורי צבעי המים שלו. הם זכו להצלחה ולכן, לאחר תקופה קצרה של עבודה ב"בנק הממלכתי של אודסה", הוא נסע לאיטליה, ולאחר מכן התיישב בפריז ומצא משרה בעבודה עם אז'ן קארייר.<ref></ref> הוא הציג באופן קבוע בסלון וכמה מציוריו נרכשו על ידי פאבל טרטיאקוב. מאוחר יותר, הוא חתם על חוזה עם סוחר האמנות הפריזאי החשוב ז'ורז' פטיט.

== נישואים ==
ב-1881 הוא קיבל הוראה מממשלת רוסיה לצייר סדרה של לוחות המתארים סצנות ממלחמת רוסיה-טורקי<nowiki/>ה. הוא נסע לבולגריה כדי לעשות סקיצות לעבודה, מלווה במטילדה וולפרט (1856–1927), סטודנטית לרפואה שוודית-פינית שפגש במועדון האמנים הרוסי. הם נישאו בצ'רנוביץ ב-1882. היא הייתה פמיניסטית בוטה מאוד, ומסורה לקריירה שלה, מה שהביא להתנגשות ביניהם. ב-1892 הוא ביקש להתגרש, אך היא סירבה. בתגובה, הוא התחיל רומן עם אחותה הצעירה, אוגניה. בתמורה, אשתו לא אפשרה לו לבקר את שתי בנותיו עד שתהיינה בוגרות.<ref></ref> היא המשיכה להיות רופאת עור וחוקרת רפואית בולטת.

הוא בילה שמונה חודשים בציור באיטליה, בכפר קטן מחוץ לנאפולי, והחליט שהוא לא יכול יותר לגור בפריז, הוא ואוג'ניה עברו ללייז', בלגיה. הם המשיכו לטייל ברחבי מערב אירופה ורוסיה, וב-1895 הוא הפך לחבר כבוד של הנודדים. ב-1901 רכש אחוזה במחוז מינסק, שם חי ועבד עד 1906, אז חזר לבלגיה. הוא נבחר לאקדמיה הקיסרית לאמנויות ב-1904. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא חי בסנט פטרסבורג עד תחילת המהפכה, ולאחר מכן ברח לקובאן, שם שהה שנה.

בחזרה לבלגיה, הוא התגורר בתחילה בדה פאן, ולאחר מכן עבר לבריסל. ראייתו נחלשה והוא צייר מעט לאחר מכן.

ב-1922 הציג את התערוכה האחרונה שלו. רטרוספקטיבה גדולה נערכה ב-1925.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:The pond at Jupille, by Ivan Pavlovich Pokhitonov.jpg|הבריכה
File:The artist painting on the beach at La Panne, by Ivan Pavlovich Pokhitonov.jpg|צייר מצייר בחוף הים
File:Pohitonov The Fishing house in dunes.jpg|בית הדייג על החוף
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אודסה
קטגוריה:ילידי 1850
קטגוריה:נפטרים ב-1923
דורה מילג'ה

דורה מילג'ה (באנגלית: Dora Milaje) היא יחידה צבאית בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. היחידה מורכבת מנשים בלבד, ולוחמת עבור הממלכה האפריקאית הבדיונית ואקאנדה.

הדורה מילג'ה נוצרו בידי הסופר כריסטופר פרייסט והאמן מארק טקסיירה. הן הופיעו לראשונה בחוברת Black Panther, vol. 3 #1 מנובמבר 1998. כהשראה לכתיבתן שימשו האמזונות של דהומיי - יחידה המורכבת מנשים בלבד אשר לחמה עבור ממלכת דהומיי (כיום בנין).

בין הדורה מילג'ה הבולטות ניתן למנות את אוקויה, אשר שימשה כשומרת הראש הנאמנה של טצ'אלה. דורה מילג'ה בולטת נוספת היא נקיה, אשר מאוחר יותר הפכה לבת בריתו של אריק קילמונגר ולאויבת של טצ'אלה.

ביקום הקולנועי של מארוול, הופיעו הדורה מילג'ה בסרטים קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים (2016), הפנתר השחור (2018), הנוקמים: מלחמת האינסוף (2018), הנוקמים: סוף המשחק (2019), והפנתר השחור: ואקאנדה לנצח (2022). כמו כן הן ממלאות תפקיד חשוב בסדרה הפלקון וחייל החורף.

==קישורים חיצוניים==
* [https://comicvine.gamespot.com/dora-milaje/4060-55780/ דף הדמות] באתר Comic Vine
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Dora_Milaje_(Earth-616) דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:דמויות שחורות באנימציה
קטגוריה:דמויות שחורות בסרטים
קטגוריה:מארוול קומיקס
אבראהים נאג'י

איברהים נאג'י (בערבית: إبراهیم ناجي) (1898–1953) היה משורר, סופר, מתרגם ורופא מצרי.
נאג'י היה רופא שהתמחה ברפואה פנימית.

שירו המפורסם ביותר של נאג'י הוא אל-אטלאל (الأطلال – "ההריסות") אשר הושר על ידי הזמרת המצריה אום כלתום. הוא היה מייסד שותף של החברה הקהירית לשירה רומנטית.

נישא לסמיה ונולדו לו שלוש בנות.

==רשימת ספריו==
* وراء الغمام، מאחורי הערפל, 1934.
* ليالي القاهرة، לילות קהיר, 1944.
* في معبد الليل، במקדש הלילה, 1948.
* لطائر الجريح، הציפור הפצועה, 1953.

חיבר יצירות ספרותיות נוספות בפרוזה וכן תרגם מצרפתית ורוסית.

==תרגומים לעברית==

שירו "אל אטלאל" תורגם בידי סלמאן מצאלחה וכן תורגם על ידי צבי גבאי ופורסם בעתון 77.

שירו "צִפִּיָּה" (الانتظار) תורגם בידי אליהו מנצור.

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים מצרים
קטגוריה:רופאים מצרים
קטגוריה:רופאים פנימיים
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נפטרים ב-1953
ניקולאי סקדובסקי

ניקולאי סקדובסקי (באוקראינית: Микола Скадовський; 16 בנובמבר 1845 – 11 ביוני 1892) היה צייר אוקראיני שהתמחה בסצנות ז'אנר.

== ביוגרפיה ==
הוא היה צאצא למשפחה ותיקה של האצולה הפולנית שנשבעה אמונים לאימפריה הרוסית בשנות ה-90 וקיבלה אדמות ליד סקדובסק. ילדותו עברה באודסה, שם למד. בשנת 1865, הוא נרשם לפקולטה לרפואה באוניברסיטת מוסקבה. במהלך אותה תקופה, הוא גם ביקר בשיעורים בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה.<ref></ref>

עד מהרה גילה שהרפואה השאירה לו מעט זמן לעסוק בציור, אז הוא עבר ללמוד משפטים במקום. ב-1869 סיים את לימודיו באוניברסיטה ובבית הספר לציור, שם קיבל מדליית זהב, והחליט להתמסר כולו לאמנות. הוא למד זמן קצר באקדמיה לאמנות בדיסלדורף, בהיותו בן למשפחה עשירה, הוא יכול היה לבלות את השנים הבאות בביקור בגלריות לאמנות מפורסמות ברחבי אירופה ולהעתיק את ציורי המאסטרים הישנים.

ב-1876 חזר לבלוזיורקה והקים סטודיו משלו. הופעתו הראשונה הייתה ב-1879 בתערוכה של "החברה הקיסרית להערכת האמנויות", ושנתיים לאחר מכן, השתתף בתערוכה פרטית של ציירים אוקראינים שאורגנה על ידי רופין סודקובסקי. בשנת 1882, אחד מציוריו נרכש על ידי גלריית טרטיאקוב.

בשנה שלאחר מכן, הוא חזר לאיטליה ויצר סדרה של צבעי מים. בשנת 1889, הוא היה ממייסדי "חברת האמנים הדרום-רוסים". לאחר מכן הציג בסדרת תערוכות, כולל אחת בולטת במיוחד ב-1892, שהתקיימה לטובת קורבנות הרעב.<ref></ref>

הוא נפטר לפתע מאוחר יותר באותה שנה, בעקבות מחלה קצרה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Skadovsky 001.jpg|חסרי בית
File:Skadovsky 004.jpg|ארוחת ערב
File:Skadovsky 003.jpg|לפני הקונצרט
File:Skadovsky 002.jpg|המשוגע
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1892
אנטולי בונדרצ'וק

אנטולי בונדרצ'וק (באנגלית: Anatoliy Pavlovych Bondarchuk, באוקראינית: Анатолій Павлович Бондарчук; 31 במאי 1940) הוא אתלט עבר רוסי ביידוי פטיש. אלוף אולימפי (מינכן 1972) וזוכה מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976) שהתמחה ביידוי פטיש. זוכה מדליית זהב (אתונה 1969) ומדליית ארד (הלסינקי 1971) ופעמיים שיאן עולם (ספטמבר ואוקטובר 1969).

== ביוגרפיה ==
אנטולי בונדרצ'וק נולד ב-1940 בעיר סטרוקונסטנטינוב שבברית המועצות (כיום אוקראינה). למד באוניברסיטת Kamyanets-Podilsky Ivan Ohienko National University . התמחה ביידוי פטיש ואת הקריירה הספורטיבית שלו החל ב-1964 ובמהלכה זכה במדליית זהב אולימפית.
בשלהי הקריירה שלו החל לאמן ספורטאים בברית המועצות כשחניכו הידוע ביותר היה יורי סדיך. בתחילת המאה ה-21 היגר לקנדה והחל לאמן ספורטאים קנדים ביידוי פטיש והדיפת כדור ברזל.

== קריירה ספורטיבית ==
=== 1969 ===
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון זכה בונדרצ'וק במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא עולמי של 74.68 מטר לפני רומולד קלים מברית המועצות (72.74 מטר) וריינהארד ת'ימר ממזרח גרמניה (72.02 מטר). שיאו העולמי של בונדרצ'וק שיפר את שיאו הקודם של רומולד קלים ב-16 ס"מ שנקבע ביוני 1969. 

באוקטובר אותה שנה שיפר בונדרצ'וק ב-80 ס"מ את שיאו העולמי וקבע 75.48 מטר בתחרות שנערכה ברובנו, ברית המועצות.

=== 1971 ===
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד זכה בונדרצ'וק במדליית ארד ביידוי פטיש אחרי אובה באייר ממערב גרמניה (72.36 מטר) ו וריינהארד ת'ימר ממזרח גרמניה (71.40 מטר).

=== 1972 ===
באולימפיאדת מינכן זכה בונדרצ'יק במדליית זהב ביידוי פטיש בשיא אולימפי (75.50 מטר) לפני יוכן זקסה ממזרח גרמניה (74.96 מטר) ווסילי חמיילווסקי מברית המועצות (74.04 מטר).

=== 1976 ===
באולימפיאדת מונטריאול זכה בונדרצ'יק במדליית ארד בתוצאה של 75.48 מטר אחרי יורי סדיך (77.52 מטר) ואלכסיי ספירידונוב (76.08 מטר). כל שלושת הזוכים מברית המועצות.

== אותות הערכה ==
* 30px עיטור אות הכבוד
* 30px עיטור הדגל האדום של העמל
<gallery>
 קובץ:1972 stamp of Ajman A Bondarchuk.jpg|אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת עג'מאן (1972)
 קובץ:1972 stamp of Umm al-Quwain A Bondarchuk.jpg|אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת אום אל-קיוין (1972)
 קובץ:1972 stamp of Umm al-Quwain Anatoliy Bondarchuk.jpg|אנטולי בונדרצ'וק על בול של מדינת אום אל-קיוין (1972)
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* אנטולי בונדרצ'וק, Transfer of Training in sport,2010

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20200417173030/https://www.sports-reference.com/olympics/athletes/bo/anatoliy-bondarchuk-1.html אנטולי בונדרצ'וק], באתר sports-reference.com (אורכב)
* [https://web.archive.org/web/20080824050329/http://www.kamloopstrack.ca/coaches.shtml#anatoly אנטולי בונדרצ'וק], באתר kamloopstrack.ca (אורכב)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופים אולימפיים: יידוי פטיש (גברים)
קטגוריה:שיאני עולם סובייטים: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מרוסיה
קטגוריה:אלופים אולימפיים מאוקראינה
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1940
אל-אטלאל

אל אטלאל (בערבית: الأطلال ; 'ההריסות', או בתרגום חופשי – 'שרידי אהלים במדבר') – שירו המפורסם ביותר של המשורר המצרי אבראהים נאג'י. ידוע במיוחד בשל ביצוע השיר בידי אום כולתום בלחנו של ריאד אל סונבאטי.
==תוכן השיר==
השיר הוא טקסט שנאמר כביכול בפיה של אהובה, אשר אהובהּ נטש אותה. היא נאמרת על שרידי אוהלים במדבר – מוטיב נפוץ בשירה הערבית הקלאסית.
==תרגום לעברית==
השיר תורגם לעברית מספר פעמים. פעם ראשונה בידי סלמאן מצאלחה וכן בידי צבי גבאי ולטיף ברטוב.
להלן הטקסט המקורי והתרגום של שני הבתים הראשונים:
<center>
{|
| valign="top" style = "width:18em;"|

| valign="top" style = "width:18em;"|

| valign="top" style = "width:18em;"|

|}
</center>

==קישורים חיצוניים==
*
*
*[https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/99995-files/99995019/99995019-2014/99995019-374-26.pdf אל אטלאל בתרגום צבי גבאי], עתון 77, גיליון 374
*[https://salmaghari-he.blogspot.com/2018/04/blog-post_24.html אל אטלאל] בתרגום סלמאן מצאלחה, הארץ, 25 באפריל 2000

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בערבית
קטגוריה:מוזיקה מצרית
פרדוקס החתול המרוח בחמאה

פרדוקס החתול המרוח בחמאה הוא בדיחה נפוצה המבוססת על שילוב של שני פתגמים:
* חתולים תמיד נוחתים על הרגליים.
* לחם מרוח בחמאה תמיד נוחת עם צד החמאה כלפי מטה.
פתרון הסיבוב ההומוריסטי
הפרדוקס נוצר כשחושבים מה יקרה אם מחברים חתיכת טוסט עם חמאה (כשהצד המרוח בחמאה כלפי מעלה) לגב החתול, ואז מפילים את החתול מגובה רב. הפרדוקס, שהוגש על ידי האמן ג'ון פרייזי מקינגסטון מניו יורק, זכה ב-1993 בתחרות פרדוקסים של מגזין Omni.<ref></ref>

== פתרונות אפשריים ==
יש אנשים שטוענים בצחוק שהניסוי יפיק אפקט אנטי-גרביטציה, וכאשר החתול נופל לכיוון הקרקע, הוא יאט ויתחיל להסתובב, ובסופו של דבר יגיע למצב יציב של ריחוף במרחק קצר מהקרקע תוך סיבוב במהירות גבוהה. ביוני 2003, קימברלי מינר זכתה בפרס אוסקר לסטודנטים על סרטה Perpetual Motion.<ref>Available at https://www.youtube.com/watch?v=QTQ93k5tlXg by https://www.youtube.com/user/minerkimberly/videos
</ref><ref></ref> מינר ביססה את סרטה על מאמר שנכתב על ידי חברה לתיכון שחקר את ההשלכות הפוטנציאליות של רעיון החתול והחמאה.<ref></ref><ref></ref>

== בהומור ==
הפרדוקס המדומה כבש את דמיונם של הומוריסטים בעלי אוריינטציה מדעית. במאי 1992, (Digest #441) כלל שאלה על הפרדוקס. ישנו פרק בקומיקס שמוקדש לפרדוקס. הדמות הראשית מבקשת לבחון את התיאוריה הזו, מה שמוביל לכך שהחתול מרחף מעל הקרקע וזנבו המכשכש מספק הנעה.

מותג משקאות האנרגיה הברזילאי "Flying Horse" פרסם פרסומת עטורת פרסים לשנת 2012 המדמה את השחזור של תופעה זו, המשמשת לאחר מכן ליצירת אנרגיה תמידית.<ref></ref>

== במציאות ==
לחתולים יש את היכולת להתיישר חזרה כך שרגליהם יהיו מטה וגבם מעלה, אם הם נופלים הפוך באוויר, במה שמכונה רפלקס ההתיישרות של חתולים. רפלקס זה מאפשר להם לנחות על רגליהם אם הם נופלים מגובה מספיק.

ללחם, בהיותו אובייקט דומם, אין את היכולת לתקן את עצמו. מחקר שנערך באוניברסיטת מנצ'סטר שכלל הפלה של 100 פרוסות בתנאי מעבדה, קבע שהלחם נוחת בדרך כלל על הרצפה עם צד החמאה כלפי מטה כתוצאה מהאופן שבו הוא בדרך כלל נופל מהשולחן, ומהגרר האווירודינמי הנגרם מהאוויר והכיסים בתוך הלחם. הלחם בדרך כלל עם צד החמאה כלפי מעלה כאשר הוא נופל. תוך כדי הנפילה הוא מסתובב. בהינתן מהירות סיבוב האופיינית וגובה טיפוסי של שולחן, פרוסת לחם שהחלה עם צד החמאה כלפי מעלה על השולחן תנחת עם צד החמאה כלפי מטה על הרצפה ב-81% מהמקרים.

== ראו גם==
* נפילת פרוסת לחם מרוחה בחמאה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרדוקסים הומוריסטיים
קטגוריה:חתולים בתרבות
קטגוריה:חמאה
אלכסנדר קיש

אֲלֶכְּסַנְדֶּר קִישׁ (בגרמנית: Alexander Kisch; 5 באוקטובר 1848 בפראג – 8 בדצמבר 1917 בפראג) היה רב בוהמי ודרשן חשוב.

==ביוגרפיה==
קיש היה בנו של מנהל בית הספר הפרטי יוסף חנוך קיש מפראג (1804–1874). אחיו היה הבלנאולוג חנוך קיש.

אלכסנדר קיש החל ללמוד בבית המדרש לרבנים בברסלאו בשנת 1863 כשהוא עדיין לא היה בן 15, נתמך על ידי מלגה מהקהילה הדתית היהודית בפראג, כתלמיד הקבוע הצעיר ביותר באותה תקופה. הוא למד באוניברסיטת ברסלאו ובאוניברסיטת טיבינגן, שם קיבל את התואר דוקטור לפילוסופיה (Ph.D.), ובפריז, שם היה גם מורה בביתו של הברון הוראצי גינצבורג. בשנת 1874 קיבל את תפקידו הראשון כרב בעיר בבוהמיה. ב-1877 התמנה לרב השני של , לאחר מוריץ לוין (Moritz Levin) ופרסם את ה- Neue Israelitische Zeitung ("עיתון יהודי חדש") בשנים 1878–1880. בשנים 1881–1886 היה רב ביונגבונצלאו בבוהמיה ופרסם את ה-Israelticaltische Lehrerbote (שליח מורה יהודי) בשנים 1882–1884.

בשנת 1874, קיש מונה לרב הצבאי הראשון במילואים של , וארגן את המבנה בזמן שלום של רבנות צבאית יהודית באוסטריה.

ב-1 באפריל 1886 מונה לרב של בית הכנסת מייזל בעיר הולדתו פראג. הוא כיהן בתפקיד זה עד מותו.

כרב הצבאי הראשון, הוא הפך למורה לדת ממלכתי בגימנסיה שטפאנס (Stefans-Gymnasium) הגרמנית בפראג ב-1900, ב-1909 הפך למפקח על החינוך הדתי. הוא היה דרשן חשוב.

==פגישתו עם הקיסר פרנץ יוזף==
אירוע יוצא דופן בחייו של אלכסנדר קיש היה מפגש עם פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה בשנת 1899, שהתקיים לכבוד שירותו בן 25 השנים כרב צבאי בצבא הקיסרי והמלכותי. זמן קצר קודם לכן, היו פרעות חמורות נגד האוכלוסייה היהודית בעקבות עלילת הדם בעיירה פולנה בבוהמיה. במהלך המפגש עם הקיסר, הזכיר קיש את התקריות הללו. הקיסר אמר את המשפט ההיסטורי: "Ich bin sehr empört über diese Rohheiten" ("אני מאוד מתקומם מהגסות הזאת").

דחיית האנטישמיות הזו על ידי הקייזר, שהקייזר התיר במפורש לפרסם אותה לבקשת קיש, עוררה סערה אדירה בעיתונות של המלוכה האוסטרו-הונגרית והייתה שם נושא שנדון בהרחבה במשך שבועות. אירוע זה מצא הד עז גם בעיתונות העולמית.

==משפחתו==
עם אשתו שרלוט, לבית פולאטשק (Polatschek), הוא גידל ארבעה ילדים: הבנים קורט קיש, מוציא לאור שהיגר לארצות הברית ושינה את שמו לגידו ברונו, גידו קיש, פרופסור למשפטים, ברונו קיש, פרופסור לרפואה, והבת מארי רות (תרזה) [מיצי] קיש-קירשנברגר, עורכת דין.

==כתביו==
*"Papst Gregor des IX Anklageartikel gegen den Talmud und dessen Vertheidigung durch Rabbi Fechiel ben Josef und Rabbi Juda ben David vor Ludwig dem Heiligen in Paris" ("כתב האישום של האפיפיור גרגוריוס התשיעי נגד התלמוד והגנתו מאת רבי יחיאל בן יוסף ורבי יהודה בן דוד לפני לואי הקדוש בפריז"), לייפציג 1874
*"Tischrede bei dem zu Ehren der Synagogeneinweihung in St. Gallen am 22. September 1881 stattgehabten Festbankett" ("נאום ארוחת הערב במשתה שנערך לכבוד חנוכת בית הכנסת בסנט גאלן ב-22 בספטמבר 1881"), ציריך 1881
*"Die Prager Judenstadt während der Schlacht am weissen Berge" ("העיר היהודית פראג במהלך הקרב על ההר הלבן"), פרנקפורט 1892
*"Versuch einer neuen Erklärung der in der Alkuin-Handschrift der k. u. k. Hofbibliothek in Wien enthaltenen gotischen Fragmente" ("ניסיון להסבר חדש של כתב היד של אלקווין מבריטניה. קטעים גותיים הכלולים בספריית החצר בווינה"), פראג 1902

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

אלכסנדר קיש
קטגוריה:רבנים צבאיים
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:יהודים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:ילידי 1848
קטגוריה:נפטרים ב-1917
רות בן ארצי

רות בן ארצי (באנגלית: Ruth Ben-Artzi; נולדה ב-1972) היא פרופסור למדע המדינה במכללת פרובידנס ברוד איילנד.

==ביוגרפיה==
נולדה למתניה בן ארצי, פרופסור למתמטיקה ולעופרה לבית קסטלר, מורה לעברית ולספרות עברית. מצד אביה היא נכדתם של הסופר שמואל בן ארצי וחוה, מצאצאי תלמידיו של הגאון מווילנה. רות היא דור עשירי בארץ. אמה היא צאצאית של ר' שלמה מטולוצין ושל הראש"ז. שירתה בצה"ל בחיל האוויר. הייתה פעילה ב"שלום עכשיו" וחברה במפלגת מרצ.

למדה לתואר ראשון באוניברסיטת חיפה. את הדוקטורט עשתה באוניברסיטת קולומביה ואת הפוסט דוקטורט במרכז בראון לפוליטיקה בין-לאומית באוניברסיטת פנסילבניה ובמכון למדע המדינה פריז.

עבדה כחוקרת במרכז הפיתוח של ה-OECD.

תחומי מחקרה הם יחסים בין-לאומיים, כלכלה פוליטית בין-לאומית, פיתוח וסיוע בין-לאומי, והמזרח התיכון.

בן ארצי נשואה ואם לשלושה. מתגוררת ברוד איילנד.

=== ספריה ===
<div class="mw-content-ltr">
*Ben-Artzi, R. (2016) Regional Development Banks in Comparison: Banking Strategies versus Development Goals. Cambridge University Press
*Ben-Artzi, R. Cristal, M. Kopelman, S. (2015) Conceptualizing Conflict Management and Conflict Resolution as Distinct Negotiation Processes in the Context of the Enduring Israeli–Palestinian Conflict. Negotiation and Conflict Management Research
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://political-science.providence.edu/faculty-members/ruth-ben-artzi/ הדף של רות בן ארצי], באתר מכללת פרובידנס
* 

קטגוריה:משפחת בן ארצי
קטגוריה:חברי שלום עכשיו
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:פעילות מרצ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה יהודים
קטגוריה:חוקרות מדע המדינה ישראליות
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה ישראלים
קטגוריה:חוקרות מדע המדינה אמריקאיות
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:חוקרות יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:חוקרי יחסים בין-לאומיים אמריקאים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
עד שתבואי עד אליי

"עד שתבואי עד אליי" הוא סינגל של הזמר הישראלי עדן חסון. הוא יצא לאור ב-29 בנובמבר 2022. את השיר כתבו והפיקו חסון וסתיו בגר.

== רקע וביקורת ==
הרכבו המוזיקלי של השיר תואר במאקו כ"הפקת פופ-אלקטרוני אפלה, כינורות, שורות שפונות למכנה משותף גדול". השיר תואר ככזה אשר "יכול היה להיות מגה להיט מדינה, אבל החליטו לשים דרופ מעצבן במקום פזמון". עם זאת, בפרוגי ניתנה ביקורת חיובית לשיר בטענה ש"ממש לאחר שמיעה בפעם הראשונה, אפשר לדעת שמדובר בלהיט הבא".

== הצלחה מסחרית ==
השיר זכה להצלחה רבה בפלטפורמות הסטרימינג בישראל. ביום הראשון לצאתו, צבר השיר למעלה מ-14 אלף השמעות בפלטפורמת ספוטיפיי, וחצה את רף 43 ההשמעות באותו השבוע. בשיאו, צבר השיר למעלה מ-180 אלף השמעות בשבוע.

בתחנות הרדיו בישראל, הצליח השיר לצבור כ-125 השמעות בשבוע הראשון לצאתו והגיע למקום הרביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט. שבוע לאחר מכן, צבר השיר כ-211 השמעות והגיע למקום הראשון. גם במצעד "העשירייה" של כאן גימל הגיע השיר למקום הראשון. במצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע בשיאו למקום השלישי.

באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר העשירי המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל.

== מיקומי שיא ==

=== הגרסה של יסמין מועלם ===

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי עדן חסון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עדן חסון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי עדן חסון
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עדן חסון
קטגוריה:שירי אלקטרופופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בעשירייה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שרית הפקות
יוסף כהן-צדק

יוסף כהן-צדק (ה'תקפ"ז, 1827, למברג – ה'תרס"ג, 1903, לונדון) היה סופר וחוקר עברי ותורני, ועורך כתבי-עת גליציאני-אנגלי.

==קורות חיים==
נולד בלמברג (כיום אוקראינה) במשפחה שהתייחסה למהרש"ל ולרמ"א. התחנך בחינוך מסורתי ולמד אצל רבי יוסף שאול נתנזון ורבי יוסף יעקל'ס רבה של יבורוב.

בלמברג פרסם כמה שירים בעלי אופי פטריוטי בעברית. הוא גם ערך כרך בשם 'נוה תהילה' לכבודו של משה מונטיפיורי (למברג תרכ"ט). בהמשך ערך את כתבי העת התורניים: 'מגד ירחים' (1855–1857) ו'אוצר חכמה' (1859–1865). ואת כתב העת 'היהודי הנצחי' (תרכ"ו) שנמנים עם כתבי העת של הדור השני לתנועת ההשכלה בגליציה. בתקופה זו הוציא לאור את השבועון "המבשר" שהיה העיתון העברי הראשון בגליציה (1861–1866).

כהן-צדק היה גם דרשן בעברית ושימש במשרות זמניות בקרקוב ובאלטונה. זמן מה עשה בפרנקפורט שם ערך את הגליונות הראשונים של כתב עת תורני אחר בשם "אור תורה" (פפד"מ תרל"ד).

בשנת ה'תרל"ה, 1875, היגר לאנגליה, בה המשיך בפעילות המחקר שלו ובהדפסת ספרים.

==לקריאה נוספת==
* 'יוסף כהן-צדק', בתוך: נחום סוקולוב, אישים, ג, תל אביב: א. י. שטיבל, תרצ"ה, עמ' 205–215. ובמהדורת הספרייה הציונית, ירושלים 1958 בעריכת גצל קרסל, עמודים 205–213.
* שמואל אבא הורודצקי, [https://www.nli.org.il/he/newspapers/hzf/1897/06/18/01/article/10/?srpos=10&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI-%d7%99%d7%95%d7%a1%d7%a3+%d7%9b%d7%94%d7%9f%252D%d7%a6%d7%93%d7%a7-------------1 חג השבעים], ב"הצפירה", 18 ביוני 1897.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.encyclopedia.com/religion/encyclopedias-almanacs-transcripts-and-maps/kohen-zedek-joseph כהן-צדק, יוסף] באתר Encyclopedia.com 
* 

קטגוריה:משכילי גליציה
קטגוריה:יהודים בריטים
קטגוריה:עורכי כתבי עת תורניים
קטגוריה:עורכי כתבי עת יהודים
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:משוררים יהודים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1827
קטגוריה:נפטרים ב-1903
האקן

מועדון הכדורגל האקן (בשוודית: Bollklubben Häcken, או BK Häcken) הוא מועדון כדורגל שוודי הממוקם בעיר גטבורג שבשוודיה.

==היסטוריה==
המועדון משחק בליגת העל השוודית, ולאורך ההיסטוריה הקבוצה זכתה באליפות אחת (ב-2022) וסיימה פעם כסגנית האלופה (ב-2012).

המועדון הוקם ב-1940, ועד לשנת 1983, בה שיחקה הקבוצה לראשונה בליגת העל השוודית, נעה הקבוצה בין הליגה השנייה לרביעית. מאז 1983 לא ירדה הקבוצה מהליגה השנייה, ומאז 2009 לא ירדה מהליגה הראשונה. את עונת 2022 סיימה הקבוצה עם 64 נקודות, 7 נקודות יותר מיורגודן השנייה, וזכתה באליפות.<ref></ref>

היריבות המרכזיות של האקן הן הקבוצות הבכירות של גטבורג: גטבורג, גאיס ואורגרייט.

==תארים==
* אליפות שוודיה (1): 2022
** סגנות (1): 2012
* הגביע השוודי (3): 2015/2016, 2018/2019, 2022/23
** סגנות (2): 1989/1990, 2020/2021

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל שוודיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1940
קטגוריה:גטבורג: ספורט
רחל הבר

רחל הֶבֶּר (נולדה ב-5 באוגוסט 1967, כ"ח בתמוז ה'תשכ"ז) היא אשת חינוך ויושבת ראש עמותת "מתנת חיים", כלת פרס ישראל בתחום מפעל חיים - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה לשנת ה'תשפ"ג (2023).

== ביוגרפיה ==
נולדה בירושלים לאברהם ושרה כץ, אנשי חינוך, בת בכורה מתוך חמש בנות. בגיל 12 נסעה עם משפחתה לשליחות בשיקגו שבארצות הברית. לאחר שנתיים חזרה המשפחה לישראל.

בגיל 19 התחתנה עם אברהם ישעיהו הבר. למדה הוראה בסמינר בית יעקב ועבדה כמורה, כמחנכת וכמנחת סטודנטיות להוראה בסמינר "בית יעקב".

בשנת 2009 ייסד בעלה יחד איתה את עמותת "מתנת חיים", שמטרתה לסייע במציאת תורמי כליה אלטרואיסטים למען חולי כליות בישראל. הבר הגיע לעיסוקו זה לאחר שנאלץ לעבור בעצמו השתלת כליה וראה את סבלם של החולים הממתינים בתור.

במהלך מגפת הקורונה בישראל נדבק בעלה בנגיף, וב-23 באפריל 2020 נפטר מסיבוכי המחלה. לאחר מותו מונתה רחל ליושבת ראש העמותה, ובמקביל המשיכה לעבוד בהוראה.

במסגרת פעילותה בעמותה נפגשת רחל הבר עם מנהלי מחלקות ומתאמי השתלות במרכזים רפואיים, מעבירה הרצאות על תרומת כליה, נמצאת בקשר עם ממתינים להשתלה ועם תורמים בתהליכי תרומה, ומבקרת תורמים בבתי חולים. בנוסף, היא מנהלת את עובדי המשרד ומתנדבי העמותה.

מתחילת כהונתה ועד שנת 2023 בוצעו מעל 600 תרומות כליה באמצעות העמותה.

בשנת 2023 זכתה בפרס ישראל למפעל חיים על פעילותה. ועדת הפרס ציינה בנימוקיה כי היא "מפיחה בחולי הכליה רוח חיים ותקווה לחיים: היא מלווה את התורמים, המושתלים ובני משפחותיהם לאורך כל הדרך, ועד להחלמתם".

בחודש יוני 2024 קיבלה תואר ד״ר לשם כבוד מטעם אוניברסיטת אריאל.

מתגוררת בשכונת הר נוף בירושלים ואם לשניים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ראשי עמותות
קטגוריה:הר נוף: אישים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2023
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967
נני די ברטולו

נני די ברטולו (באיטלקית: Nanni di Bartolo ;המאה ה-15, פירנצה...) היה פסל איטלקי תלמיד של דונטלו.

==גלריה==
<gallery>
Nanni di bartolo, profeta, 1400-25 ca, dal lato est del campanile.JPG|הנביא המזוקן במוזיאון הדואומו
Sacrifice of Isaac by Donatello-Museo dell'Opera del Duomo -Florence.jpg|עקדת יצחק (דונטלו) - די ברטולו סייע לדונטלו
The statues in the niches-east side-Giotto's Campanile.jpg|הפסלים בצדו המזרחי של קמפנילה די ג'וטו: פסלי הנביא המזוקן ועקדת יצחק במרכז
Venezia Palac Dozow 5.jpg|תבליט משפט שלמה מאת די ברטולו וניקולו די פיירו למברטי בארמון הדוג'ה
Virgin and Child by Nanni di Bartolo at Bode Museum.jpg|תבליט המדונה והילד במוזיאון בודה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-15
Service Indicator

Service Indicator הוא מנגנון המשמש חברות או ספקי שירותים כדי לעקוב אחר מצב השירותים שלהם ולהתריע בפני משתמשים או לקוחות כאשר שירות זקוק לטיפול או תחזוקה. "מחוון שירות" יכול ללבוש צורות רבות בהתאם לשירות או לתעשייה הספציפית, ישנן כמה דוגמאות נפוצות כוללות נורות אזהרה בלוח המחוונים של המכונית או התראות באפליקציה לנייד.

באופן כללי, מדדי שירות נועדו לנטר מדדי ביצועים ספציפיים, כגון זמן פעולה, זמן תגובה או שיעורי שגיאה, ולהפעיל התראות או התראות כאשר מדדים אלו נופלים מחוץ לטווחים המקובלים. זה מאפשר לספקי שירות לטפל באופן יזום בבעיות לפני שהן משפיעות על המשתמשים או הלקוחות, ויכול לעזור למזער זמן השבתה או שיבושים בשירות.

מדדי שירות הם כלי חשוב לניהול סביבות שירות מורכבות, והם נמצאים בשימוש נפוץ בתעשיות כמו בריאות, תחבורה ו-IT.

ניתן לשלב אותם במגוון מערכות ופלטפורמות שונות, וניתן להתאים אותם לצרכים הספציפיים של ארגונים או שירותים בודדים.

== שליחת תכנים למכשיר קצה WAP PUSH ==
חלק מהתקן של WAP המגדיר דחיפת סוגי תכנים כגון: Service Indicator ו-Service Loader.

פורמטים אלו מאפשרים שליחת קישור לאתרי אינטרנט וניתנים להעברה באופן טקסטואלי או באופן בינארי (בתצורת WBXML) לצורך חיסכון במשאבים. לרוב, במכשיר היעד קיימת תיבת קישורים נכנסים, בדומה לתיבת הודעות נכנסות של SMS.

קטגוריה:שירותים
אנדורה (כדורגל)

מועדון הכדורגל אנדורה (בקטלאנית: Futbol Club Andorra) הוא מועדון כדורגל מאנדורה לה ולה, בירת אנדורה, המשחק בליגה הספרדית השנייה, כאשר אף על פי שבסיסו באנדורה, המועדון משחק במערכת הכדורגל בספרד.<ref></ref>

==היסטוריה==
המועדון נוסד ב-15 באוקטובר 1942, והיה מועדון הכדורגל הראשון שנוסד באנדורה.<ref></ref>

הקבוצה החלה לשחק בליגה החמישית, ומעונת 1963/1964 ועד עונת 1979/1980 שיחקה בליגה הרביעית, מלבד שלוש עונות בליגה החמישית. בעונות 1980/1981–1997/1998 שיחקה בליגה השלישית, מלבד עונה אחת בליגה הרביעית.

לאחר מכן החלה הקבוצה להתדרדר, ובעונות 2001/2002–2004/2005 ירדה ברציפות מהליגה הרביעית לליגה השביעית.

בדצמבר 2018, בעת שהיה בליגה החמישית, נרכש המועדון על ידי הכדורגלן הספרדי-קטלוני ג'רארד פיקה, אשר שיחק באותה עת בעמדת הבלם בברצלונה.<ref></ref>את אותה עונה סיימה הקבוצה במקום הראשון בליגה, עם 22 משחקים ללא הפסד. ביולי 2019, לאחר התפרקותה של ראוס דפורטיו, ששיחקה באותה עת בליגה השלישית, שילמה אנדורה עמלה של כחצי מיליון אירו וקיבלה את המקום בליגה השלישית.<ref></ref><ref></ref>

את עונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום הראשון בפרימרה דיויסיון RFEF, והעפילה, לראשונה בתולדותיה, לליגה השנייה.<ref></ref> בעונת 2023/2024 שבה לליגה השלישית.

==תארים==
* הגביע הקטלוני (2): 1993/1994, 2022/2023

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל אנדוריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1942
שגרירות ישראל בקטמנדו

שגרירות ישראל בקטמנדו היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל בנפאל. השגריר כיום הוא בני עומר.

== היסטוריה ==
משה שרת, כשגריר של רצון טוב, ערך מסע באסיה ב-1956, במהלכו ביקר גם בקטמנדו, והציע לכונן יחסים דיפלומטיים עם המדינה. ראש ממשלת נפאל השיב כי מדינתו תלך בעקבות הודו, שלא כוננה יחסים עם ישראל באותה התקופה.

לאחר קיום בחירות דמוקרטיות בנפאל ב-1959, בהם נבחר בישוושוואר פרסאד קויראלה לראש ממשלת נפאל, החליט קויראלה לקיים יחסים דיפלומטיים עם ישראל. בעקבות כך פתחה ישראל שגרירות בנפאל במרץ 1961.

ישראל הקימה שגרירות בנפאל לאחר שנמנע ממנה להקים שגרירות בשכנתה הגדולה של נפאל, הודו.

ב-2013 נעצר אזרח איראני לאחר שערך תצפיות על השגרירות, בחשד שזמם לבצע פיגוע במבנה.

== שגרירים ==
להלן רשימת השגרירים:<ref name="Nepal"></ref>
* 1961–1963 אלישיב בן חורין (לא תושב, נייפיידאו) 1960–1963
* 1964–1965 משה אראל; משולם ורון
* 1965–1967 משה אראל
* 1967–1970 מרדכי אבגר
* 1970–1975 אבשלורן כספי
* 1975–1977 יאיר ארן
* 1977–1981 שממי ז'לאור
* 1981–1983 שאול קריב
* 1983–1985 אן מארי פינקלר למברט
* 1985–1987 ברוך גלעד
* 1987–1991 שמואל א' מויאל
* 1991–1993 שלמה דיין
* 1993–1997 אסתר אפרת-סמילג
* 1998–1999 בני עומר 
* 2000–2003 אברהם ניר
* 2003–2005 דן בן אליעזר
* 2005–2010 דן סתיו<ref></ref>
* 2011–2014 חנן גודר-גולדברגר
* 2014–2017 ירון מאיר
* 2017–2021 בני עומר
* 2021–הווה חנן גודר

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטמנדו
קטגוריה:קטמנדו
מלחמת האזרחים הקסטיליאנית

מלחמת האזרחים בקסטיליה הייתה מלחמת ירושה על כתר קסטיליה שנמשכה בין 1351 ל-1369. הסכסוך החל לאחר מותו של המלך אלפונסו האחד עשר, מלך קסטיליה במרץ 1350. הוא הפך לחלק מהסכסוך הגדול יותר שהתחולל אז בין ממלכת אנגליה לממלכת צרפת: מלחמת מאה השנים. היא התרחשה בעיקר בקסטיליה ובמימי החוף שלה בין הכוחות המקומיים ובעלות הברית של המלך השליט, פדרו, ואחיו הבלתי חוקי אנריקה מטראסטמארה על הזכות לכתר.

== הגורמים למלחמה ==
פדרו כונה על ידי תומכיו "הצודק" ועל ידי מתנגדיו "האכזר". לדרגים הגבוהים של האצולה, הוא היה עריץ, שכפה את הרצון המלכותי על אנשים חופשיים עד כה. הוא הרחיב מאוד את הסמכות המלכותית ונכנס למלחמה עם כתר אראגון ("מלחמת שני הפדרואים").

אחיו הבלתי חוקי אנריקה השיג במהירות את תמיכתם של לא רק האצולה הבכירה, אלא גם צרפת, אראגון והאפיפיור. בשנת 1366, הוא הדיח רשמית את אחיו כמלך קסטיליה, לאון, טולדו וסביליה והכריז על עצמו כמלך במנזר לאס הולגאס.

== הסכסוך ==
בשנת 1366, אנריקה, שחי אז בצרפת, כינס במונפלייה צבא גדול, עם מרכיבים צרפתיים וגם אראגונים, ופלש לקסטיליה בתמיכת מלכי צרפת ואראגון (שארל החמישי ופדרו הרביעי בהתאמה). הוא הכריח בהצלחה את פדרו לברוח.

פדרו ברח לבאיון, עיר בגסקוניה שבידי האנגלים. שם, הוא עתר לאדוארד, הנסיך השחור, לסיוע ובתמורה לאדמות בקסטיליה, קיבל אותו. עם חיילים אנגלים בראשות הנסיך, הוא חזר לקסטיליה והחזיר את כוחו המלכותי ב-1367, מה שאילץ את אנריקה לחזור לצרפת לאחר הקרב המוצלח על נאחרה (נווארט). עם זאת, הוא סירב להיטיב בעסקיו עם האנגלים ובני בריתו, כולל הנסיך מוויילס עצמו, עזב במהרה. בשנת 1368, חתמו אנריקה ושארל מצרפת על הסכם טולדו לפיו הקסטיליאנים השאילו צי במפרץ ביסקאיה לצרפתים בתמורה לסיוע צבאי ביבשה.

אנריקה נכנס לגליסיה, כבש כמה עיירות ואז כבש את העיר לאון באפריל. לאחר מכן, כל מחוז גליסיה עבר לצדו של אנריקה. הוא נכנס שוב לקסטיליה ב-1369 ורצח את פדרו לאחר קרב קמפו דה מונטיאל. הוא הוכר כאנריקה השני ומיד חיזק את שלטונו על ידי הדחת יהודים ממשרות גבוהות. קסטיליה הפכה, בשלב זה, לבת ברית חזקה של הצרפתים במלחמותיהם המתמשכות.
קטגוריה:מלחמות אזרחים באירופה
מלחמת האזרחים בנווארה (1451–1455)

מלחמת האזרחים בנווארה בשנים 1451–1455 העמידה את חואן השני מממלכת נווארה מול בנו ויורש העצר שלו, שארל הרביעי.

כשהמלחמה החלה, חואן השני היה מלך נווארה מאז 1425 באמצעות אשתו הראשונה, בלאנש הראשונה, מלכת נווארה, שנישאה לו ב-1420. על פי הסכם הנישואין משנת 1419, בנם הבכור של חואן ובלאנש היה אמור לרשת את נווארה עם מותה של בלאנש. כשמתה בלאנש ב-1441, חואן שמר על השליטה באדמותיה ונישל את בנו הבכור, שארל (נולד ב-1421), שכבר מונה לנסיך ויאנה על ידי סבו שארל השלישי, מלך נווארה ב-1423. <ref>According to Thomas N. Bisson (2000), The Medieval Crown of Aragon: A Short History (Oxford: Clarendon Press), 147, it was Blanche's will that allowed John to postpone his son's succession to Navarre.</ref> חואן ניסה להרגיע את בנו עם מינויו למשנה למלך נווארה, אך החינוך הצרפתי של בנו ובני בריתו הצרפתים, בני בומונטה, הביאו את השניים לעימות. חואן נתמך על ידי האגרמונטים.

מ-1451 עד 1455, הם היו מעורבים בלוחמה גלויה בנווארה.<ref name="bisson148">Bisson, 148.</ref> שארל הובס בקרב איבר ב-1452, נלכד ושוחרר; <ref>Richard Lodge, The Close of the Middle Ages, 1273–1494 (London: Rivingtons, 1904), 485.</ref> וחואן ניסה לנטרל אותו על ידי הגדרת בתו אלינור, שהייתה נשואה לגסטון הרביעי מפואה, באופן לא חוקי כיורשתו. בשנת 1451, אשתו החדשה של חואן, חואנה אנריקס, ילדה בן, פרננדו. בשנת 1452, שארל ברח מאביו תחילה לצרפת, שם חיפש לשווא בעלי ברית, ולאחר מכן לחצרו של דודו, אחיו הבכור של חואן, אלפונסו החמישי, מלך אראגון בנאפולי. <ref>In 1459&#x2013;60, the Sicilian parliament, citing precedent, asked for Charles as their viceroy, but John refused them permission (Bisson, 148).</ref> שארל היה פופולרי בספרד וחואן נהיה יותר ויותר לא פופולרי כיוון שסירב להכיר בשארל כ"נולד ראשון", וכנראה תכנן להפוך את פרננדו ליורשו. מלחמת האזרחים בנווארה הקדימה את מלחמת האזרחים הקטלאנית של 1462 &#x2013; 1472, שבה התעללותו של חואן בארל הייתה אירוע מזרז.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמות אזרחים באירופה