OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הר באקלי (אנטארקטיקה)

הר באקלי (באנגלית: Mount Buckley) הוא ההר הגבוה ביותר במסיב באקלי בשטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

ההר אינו מכוסה קרח.

גובהו של ההר 2,645 מטרים מעל פני הים; ההר הוא הגבוה בהרי המסיב, שבראשו של קרחון בירדמור.

== היסטוריה ==
=== גילוי ההר ===

ההר התגלה בדצמבר 1908 על ידי משלחת נמרוד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907–1909.

=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי אנשי משלחת נמרוד בדצמבר 1908.

ההר נקרא על שמו של ג'ורג' באקלי (George Buckley) מניו זילנד, שהיה התומך של משלחת נמרוד, והפליג עם המשלחת על האוניה "נמרוד" עד הגיעם למדף הקרח רוס, עת שהמשלחת המשיכה, ובאקלי שב בספינה קוניה.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• David J. Cantrill, Imogen Poole, [https://books.google.co.il/books?id=sOGH4xaioRUC&pg=PA8&lpg=PA8&dq=%22Mount+Buckley%22+Antarctica&source=bl&ots=2SvBtgulVw&sig=ACfU3U1vRfWnnjAvdpz_XK8vz5f--yO9nQ&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjW3PvNy9_mAhWHaFAKHaMVD3U4ChDoATAAegQIBxAB#v=onepage&q=%22Mount%20Buckley%22%20Antarctica&f=false The Vegetation of Antarctica Through Geological Time], P 8</div>

<div class="mw-content-ltr">• M.J. Hambrey, P.F. Barker, P.J. Barrett, V. Bowman, B. Davies, J.L. Smellie, M. Trantern, [https://books.google.co.il/books?id=NXhFAgAAQBAJ&pg=PA68&lpg=PA68&dq=%22Mount+Buckley%22+Antarctica&source=bl&ots=13GvxR5F7D&sig=ACfU3U2ZprtTpdRAkoHKxGDxW26q3QZqdA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjW3PvNy9_mAhWHaFAKHaMVD3U4ChDoATABegQICRAB#v=onepage&q=%22Mount%20Buckley%22%20Antarctica&f=false Antarctic Palaeoenvironments and Earth-Surface Processes], P 68</div>

<div class="mw-content-ltr">• Nicholas O'Flaherty, [https://books.google.co.il/books?id=NXhFAgAAQBAJ&pg=PA68&lpg=PA68&dq=%22Mount+Buckley%22+Antarctica&source=bl&ots=13GvxR5F7D&sig=ACfU3U2ZprtTpdRAkoHKxGDxW26q3QZqdA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjW3PvNy9_mAhWHaFAKHaMVD3U4ChDoATABegQICRAB#v=onepage&q=%22Mount%20Buckley%22%20Antarctica&f=false Finding the oldest forest fossils in Antarctica - 280 million years old!], 01 February, 2018</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:2092 הר באקלי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/21229 הר באקלי] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1990&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר באקלי] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

באקלי
באקלי
ארמון וסילייב

ארמון וסילייב (ברוסית: Васи́льевский дворе́ц; נקרא גם "בית וסילייב", "אחוזת האחים וסילייב") בכפר ויריצה, בגדה השמאלית של נהר אורדז' (במחוז לנינגרד) הוא העתק של ארמון יקטרינה הגדולה בפושקין.<ref>[https://svpressa.ru/society/article/15417/ Дворец братьев Васильнвых в посёлке Вырица Ленинградской области] // «Liveinternet.ru», 24.09.2017.</ref>

== מטרה ותיאור ==
האחוזה נבנתה בשנים 2005–2006 על פי פרויקט של האדריכל הפטרבורגי איגור ניקולאייביץ' גרמיצקי (1939–2015) ונועד לתפקידים ייצוגיים: קבלת פנים של אורחים בכירים. הפריסה והתפאורה נועדו להרשים את המבקרים בהיקפי הארכיטקטורה, גובה האולמות (גובה התקרה באולם הגדול הוא 14 מטר), חגיגיות גרם מדרגותה שיש והקישוט המרהיב של התקרה, העמודים והקירות.<ref>Полунин А. [https://svpressa.ru/society/article/15417/ Богатые русские пожелали жить во дворцах] // «Свободная пресса», 13.10.2009.</ref> לקישוט נעשה שימוש בחומרים טבעיים בלבד ורק טכנולוגיות ישנות. זהו ארמון השיש הראשון באמת בסנקט פטרבורג.

שטח רצפות השיש בפסיפס הוא יותר מ-600 מ"ר. עמודים, קמינים ופילסטרים באולם, מבואה, קירות בקומת הקרקע, גרם מדרגות ופסלים נעשו על ידי מיטב אמני איטליה ורוסיה לעבודות שיש. הקומה השנייה מיוצרת בצורת גלריות פתוחות וממסגרות אולם סגלגל בן שני חדרים שיוצרת חלל חזותי גדול. הגלריה המרכזית מעוטרת באבירי ענק משיש בגובה חמישה מטרים.

במתחם הארמון יש קפלה, כמו בארמון יקטרינה הגדולה.

האחוזה ממוקמת על מגרש בגודל 400 מ"ר ובו פארק עם מזרקות, פסלי שיש, תותחים וסירת קיץ. מול הארמון מוצב עמוד עם קומפוזיציה: המלאך השומר תומך בידו הימנית בקיסר רוסיה האחרון, ניקולאי השני, כשבידו השמאלית צלב.

== בעלים ==
250x250 פיקסלים
על פי מסמכים רשמיים, שטח האדמה הזה (מספר קדסטרלי: 47:23:0604001:302) בשטח של 41,000 מ"ר שייך לחברת היזמות הבינלאומית Litvina Limited ונועדה להכיל מרכז בריאות.<ref>[https://egrp365.ru/map/?kadnum=47:23:0604001:302 Публичная кадастровая карта Вырицы]</ref>

על פי נתונים לא רשמיים שמגובים בעיקר בדיווחי צהובונים, הלקוח הבלתי רשמי של הפרויקט ובעל הארמון הוא איש העסקים הפטרבורגי סרגיי וסילייביץ' וסילייב (יליד 05.12.1955), בעלים משותף של מסוף הנפט הפטרבורגי (PNT), האמצעי בשלושת האחים וסילייב, ילידי הכפר ויריצה (בו ממוקם הארמון), ששלטו בשוק המכוניות של סנקט פטרבורג, מאז שנות התשעים.<ref>Востроилова Т. и др. [https://www.fontanka.ru/2006/05/16/164692/ Дворцовая тайна братьев Васильевых] // «Fontanka.ru», 16.05.2006.</ref><ref>[https://www.dp.ru/a/2011/03/14/Sovladelec_neftjanogo_term Совладелец нефтяного терминала в Петербурге распродает коллекцию эксклюзивных автомобилей] // «Деловой Петербург», 14.03.2011.</ref> ראשי התיבות של הבעלים - "SVV" - מעוטרים מעל הכניסה הראשית לאחוזה.

בוויריצה האחים וסילייב מימנו את שחזור כנסיית קאזאן ומספר אנדרטאות היסטוריות אחרות.

== ראו גם ==
* אחוזת מילובקה
* המעון בכף אידוקופאס
* מילרהוף
* ארמון יקטרינה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=l6q9VpwEZVg אחוזת איש העסקים סרגיי וסילייב במחוז לנינגרד (ויריצה)]
* [https://www.youtube.com/watch?v=gcGRn7n7798 ארמון האחים וסילייב]
* [https://www.youtube.com/watch?v=RKyV1b02RjA ארמון הזהב]
== הערות שוליים ==

 
וסילייב
קטגוריה:מחוז לנינגרד: מבנים
אברהם אלימלך שפירא

רבי אברהם אלימלך שפירא (1894, ה'תרנ"ד – 6 בדצמבר 1966, כ"ג בכסלו ה'תשכ"ז) היה אדמו"ר של חסידות גרודז'יסק בירושלים משנת ה'תש"ו ועד פטירתו.

==ביוגרפיה==
אברהם אלימלך נולד לרב ישראל שפירא, האדמו"ר מגרודז'יסק. נשא לאישה את מלכה שפירא, ביתו של הרב ירחמיאל משה מקוז'ניץ והיה סמוך על שולחנו. הרב שפירא עלה לארץ בשנת ה'תרפ"ח (1928) והיה ממייסדי כפר חסידים.

בתחילה התפרנס מיגיע כפיו ולאחר תקופה קצרה עבר לירושלים והתגורר בבתי ורשה. הוא עבד כחשמלאי ולא היה מוכן לשאת משרת רבנות. לאחר ששמע כי אביו ומשפחתו נספו בשואה, הסכים לקבל על עצמו את האדמו"רות והחל לכהן כאדמו"ר משנת תש"ו (1946) בבית מדרש שהקים ברחוב חפץ חיים 34 בירושלים. שיחותיו יצאו בשנת תשכ"ה (1965) בסוף הספר "אמונת ישראל" של תורת אביו.

נפטר בכ"ג בכסלו תשכ"ז (6 בדצמבר 1966), ונקבר בבית הקברות סנהדריה לצד גיסו הרב ישראל אלעזר הופשטיין, האדמו"ר מקוז'ניץ, שנפטר ארבעה חודשים לפניו. היו לו שלוש בנות: חווה לאה שנשאה לרב זאב דרייזין, דבורה סילמן שנישאה לאיסר סילמן, רחל שנישאה לרב יהושע הוטנר.

==לקריאת נוספת==
* חיים דב שטרן, נר ישראל חלק ו' , עמ' ס"ט, בני ברק תשנ"ד.
* יצחק אלפסי, החסידות וארץ ישראל, עמ' 273, ירושלים תש"ע.
==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רי בית קוז'ניץ
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
וילה זלגרן

וילה זלגרן (בפינית: Villa Sellgren) היא בית קיץ ואחוזה באי לודוצ'ני במפרץ הפיני של הים הבלטי. האחוזה תוכננה על ידי האדריכל הפיני אונו אולברג (1879–1944), שעיצב מבני ציבור בפינלנד. בנייתה הושלמה בשנת 1913.

==שם==
האחוזה נקראת על שם ויקטור זלגרן יועץ מסחרי פיני ואיש עסקים (1864 – 1936), ששימש כמנהל הסחר בחומרי בניין במזרח פינלנד בשנים 1890 עד 1915. בנוסף לעסקיו, היה חבר מועצת המנהלים של סחר החקלאים הפיני וחבר המועצה המפקחת על הבנק הנורדי בשנים 1919–1930. הוא היה חבר במועצת העיר ויבורג בשנים 1902–1922 וקונסול גרמני בשנים 1924–1931.

בשנת 1912 בנה וילה בסגנון אר-נובו שתוכנן על ידי האדריכל אונו אולברג באי הרוסי ויבורג. בשלבים הראשונים של מלחמת האזרחים הפינית בינואר 1918, הייתה הווילה מקום מגוריהם של 565 חיילי הצבא הלבן שנמלטו מוויבורג, אל מה שנקרא בפי תושבים בשם אי הרוסים, בזמן שהם היו במצור, אך בהמשך הם נלכדו. אנדרטת מלחמה ללבנים הוקמה בסמוך לווילה בשנות ה-20, כאשר גם הווילה וגם אנדרטת המלחמה שרדו עד ימינו.

==שימוש==
הבית שימש לצורך צילומי הגרסה רוסית של הסיפור "משאלתו האחרונה" של ארתור קונאן דויל בשנת 1986. עד שנת 2012 האחוזה הייתה חלק משמורות היער הלאומיות, אז נערך בה שיפוץ והמבנה עוצב מחדש כדי לאפשר בנייה והרחבה.

==פוטין==
על פי היומון Rosreestr, קבוצת Sever מחזיקה בבעלות על המבנה, הקבוצה הייתה בבעלות נשיא Baltic Media Group, אולג רודיונוב, עד שנת 2014. הנכס שייך כיום לבנו סרגיי מאז 2015.<ref>[http://www.iltalehti.fi/ulkomaat/201708292200358102_ul.shtml Venäläiskanava: Kauppaneuvos Sellgrenin jugend-huvila Viipurinlahdella on nykyään yksi Putinin lomapaikoista]. Iltalehti 30.8.2017.</ref>

לדברי אלכסיי נבאלני, ממנהיגי האופוזיציה הליברלית ברוסיה, הבית נמצא בפועל בבעלותו של ולדימיר פוטין באמצעות חבריו,<ref></ref><ref name="thetimes"></ref><ref></ref> זאת לצד המעון בכף אידוקופאס על חוף הים השחור.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ולדימיר פוטין
קטגוריה:רוסיה: בתי מגורים
קטגוריה:מחוז לנינגרד: מבנים
דייוויד ברי (שחקן)

דייוויד ברי (שמאל) ולורן לייל (ימין) בכנס "Sasnak City Outlander" שנערך ב-17 בנובמבר 2018
דייוויד ברי (באנגלית: David Berry; נולד ב-18 בינואר 1984) הוא שחקן אוסטרלי. הוא מוכר מהופעתו בתפקיד ג'יימס בליי בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "מקום בלב", ובדמות לורד ג'ון גריי בסדרה "זרה" של רשת Starz.

==ביוגרפיה==
ברי נולד בטורונטו שבאונטריו קנדה, ועבר לאוסטרליה בנעוריו. הוא נולד למשפחת בת ארבעה ילדים. בילדותו קיבל מלגת לימודים בזכות קולו, וחילק את זמנו בין בית הספר והופעות מקצועיות, שכללו גם הופעות באופרה האוסטרלית ובפסטיבלים רבים. ב-2002 קיבל מלגה כדי ללמוד מדעי המדינה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול. עם סיום הלימודים נרשם והתקבל למכון הלאומי לאמנות הדרמה האוסטרלי (NIDA), שם סיים את הלימודים ב-2010.

הופעתו המקצועית הראשונה של ברי הייתה ב-2012 בתפקיד אורח בפרק בסדרה "תעלומות הרצח של מיס פישר". באותה שנה גילם את לוגן מייר בפרק העשירי של אופרת הסבון הוותיקה "קרוב רחוק" של ערוץ 7 האוסטרלי. ב-2013 כיכב ברי בסרט האימה "Progeny" של רוברט וייט. הוא הצטרף לצוות השחקנים של סדרת הדרמה "A Place to Call Home" בתפקיד ג'יימס בליי, גבר הומוסקסואל באוסטרליה של שנות החמישים של המאה העשרים.

ב-2015 כיכב ברי בתפקיד בריאן קליבר בסרט "The Crater: A True Story of Vietnam". הסרט עוסק בחוויותיו של קליבר בקרב קורל-בלמורל, שהתרחש בין 12 במאי ל-6 ביוני 1968.

באוגוסט 2016 פורסם שברי ייצטרף לצוות שחקני הדרמה התקופתית של רשת Starz "זרה", לתפקיד לורד ג'ון גריי. הופעתו הראשונה בסדרה הייתה בפרק "All Debts Paid" בשנת 2017.

===חיים אישיים===
ב-2012 התחתן ברי עם קריסטינה טסיק. ב-2016 נולד להם בן.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2012
| תעלומות הרצח של מיס פישר
| dir="ltr" | Miss Fisher's Murder Mysteries
| אלאסטר
| בפרק "Murder on the Ballarat Train"
|-
| 2012
| קרוב רחוק
| dir="ltr" | Home and Away
| לוגן מייר
| סדרת טלוויזיה (10 פרקים)
|-
| 2013
|
| dir="ltr" | Progeny
| דמיין
| סרט טלוויזיה
|-
| 2013–2018
|מקום בלב
| dir="ltr" | A Place to Call Home
| ג'יימס בליי
| תפקיד קבוע
|-
| 2015
|
| dir="ltr" | The Crater: A True Story of Vietnam
| בריאן קליבר
| מבוסס על סיפור אמיתי
|-
| 2017–הווה
| זרה
| dir="ltr" | Outlander
| לורד ג'ון גריי
| סדרת טלוויזיה
|}

==תפקידים בתיאטרון==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! במאי
! הערות
|-
| 2010
| אשליות אבודות
| dir="ltr" | Lost Illusions
| לוסיין שרדון
| איאן סינקלר
| NIDA
|-
| 2010
|
| dir="ltr" | Medea Material
| ג'ייסון
| קאט הנרי
| NIDA
|-
| 2010
|
| dir="ltr" | Assassins
| ג'ון וילקס בות'
| טוני נייט
| NIDA
|-
| 2011
|
| dir="ltr" | Men Without Shadows
| ג'יני
| הנדריק אלסטיין
| Sly Rat/NIDA
|-
| 2011
|
| dir="ltr" | A Little Touch of Chaos
| ארתור
| ג'יימס מילאר / פיטר ראת'רפורד
| תיאטרון גרנט סטריט
|-
| 2015
| בשבילך אני שר
| dir="ltr" | Of thee I Sing
| וינטרגרין
| ג'יי ג'יימס מודי
| בית האופרה של סידני
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אוסטרלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1984
גא"ז 3111 וולגה

גא"ז 3111 וולגה (ברוסית: ГАЗ-3111 Волга, קרוי גם: ГАЗ-3111, באנגלית: GAZ-3111 Volga, קרוי גם: GAZ-3111) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב גא"ז (גא"ז הם ראשי התיבות ברוסית של מפעל כלי הרכב על שם "גורקי" (Горьковский автомобильный завод, ГАЗ) אשר יוצרה בין השנים 1998 – 2002, ובשנת 2004 ברוסיה.

=="גא"ז 3111 וולגה"==

* 4 דלתות.
* 5 מושבים.
* מנועי בנזין ודיזל.
* סוג הנעה: הנעה אחורית 4x2.
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 13.5 שניות (מנוע בנזין 2,287 סמ"ק).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.9 שניות (מנוע בנזין 2,464 סמ"ק).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.0 שניות (מנוע בנזין 2,694 סמ"ק).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 9.5 שניות (מנוע בנזין 3,378 סמ"ק).

===תצורות===
* 4 דלתות - סלון.
* 5 דלתות - סטיישן.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ: GAZ 3111 Volga.jpg|"גא"ז 3111 וולגה"
קובץ:Etmr 15 – GAZ.jpg |"גא"ז 3111 וולגה"
קובץ:Volga GAZ 3111.jpg |"גא"ז 3111 וולגה"
</gallery>

==ראו גם==
* גא"ז 14
* גא"ז 3110 וולגה
* גא"ז 31029 וולגה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20030608073053/http://www.gaz.ru/avt/volga/3111/index.asp אתר היצרן] (gaz.ru/avt/volga/3111/index)

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1998
קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:מכוניות סובייטיות
3111 וולגה
ירחמיאל משה הופשטיין

רבי ירחמיאל משה הופשטיין (1860, י' באלול ה'תר"ך –1909, י"ג באלול ה'תרס"ט) היה האדמו"ר של חסידות קוז'ניץ.

==תולדות חייו==
רבי ירחמיאל נולד לרבי יחיאל יעקב מקוז'ניץ. לאחר שנתייתם בגיל שש גדל אצל סבו רבי אלימלך שפירא (גרודז'יסק). לאחר שאימו הרבנית שרה דבורה נישאה בשנית לרבי אשר מסטולין (השני) עבר עימה לגור בסטולין והושפע רבות מהנהגות קהילה זו. היה חביב על צדיקי הדור שכן היה הצאצא היחיד, בן אחר בן דור שישי, למגיד מקוז'ניץ. בגיל 14 נישא לברכה, ביתו של הרב מרדכי טוורסקי מלויעב.

בשנת ה'תרמ"ד שב לקוז'ניץ והתקבל על ידי החסידים כאדמו"ר. הוא נהג לא לומר תורות בטיש אלא רק ביחידות עם חסידיו. היה משורר הרבה ואף מנגן בכינור מידי מוצאי שבת. הוא היה מראשוני האדמו"רים שתמכו בציונות והורה לחסידיו לתרום כספים ליישוב הארץ ואף שלח את ילדיו לעלות לארץ ולבנות אותה, ואכן הם היו ממייסדי כפר חסידים.

בשנת תרס"ט, בגיל 49, חלה ונפטר בדרך מעיירת מרפא חזרה לקוז'ניץ. הוא נקבר בעיירה סמוך למצבת רבי השושלת, המגיד מקוז'ניץ.

==משפחתו==
לרבי ירחמיאל משה היו 3 בנים ו-4 בנות:
* הרב אהרן יחיאל – אדמו"ר באוטווצק.
* הרב אשר אלימלך – אדמו"ר בקוז'ניץ ולובלין.
* הרב ישראל אליעזר – אדמו"ר בארץ ישראל, ממייסדי כפר חסידים.
* מלכה שפירא – אשת האדמו"ר אברהם אלימלך שפירא מגרודז'יסק.
* רחל מרים – אשת האדמו"ר קלונימוס קלמיש שפירא מפיאסצ'נה.
* חוה – אשת רבי שלום שפירא.
* חנה גולדה – אשת הרב אברהם יהושע השל מקיוב.

==לקריאת נוספת==
* יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות כרך ב' , מוסד הרב קוק, עמ' תס"א, ירושלים תשס"א.
* אברהם יצחק ברומברג, מגדולי החסידות כרך י"ח, עמ' קמ"ד, ירושלים תשכ"א.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רי בית קוז'ניץ
קטגוריה:ילידי 1860
קטגוריה:נפטרים ב-1909
סטריגוגיפס

מאובן הסטריגוגיפס
סטריגוגיפס (שם מדעי: Strigogyps) הוא סוג של עוף קדום מסדרת הקריאמאים והוא הסוג היחיד מהמשפחה אמגינורניטיים (Ameghinornithidae) - שם הנובע משמו הקודם (Ameghinornis). הוא חי במהלך הפלאוגן מאמצע האאוקן עד תחילת האוליגוקן לפני 25–50 מיליון שנה מהיום, ככל הנראה בסביבה של יערות גשם ששפעו אז באירופה. משמעות השם המדעי של הסוג היא עקב שיוכו בעבר לסדרת דורסי הלילה - Strigiformes.

המאובנים התגלו בצרפת ובגרמניה (ומאובנים לא ברורים שלו התגלו באנגליה ובאמריקה הצפונית) והוגדרו לראשונה ב-1908. תחילה התגלה המין Strigogyps dubius, אשר מאובניו הופצצו במלחמת העולם השנייה. לאחר מכן נמצאו עוד 2 מינים: Strigogyps minor ב-1935, ולאחר מכן המין Strigogyps sapea התגלה ב-1987 בבורות מסל בגרמניה.

הסטריגוגיפס היה עוף בגודל של פנלופה במשקל של 1 קילוגרם וייתכן שהוא דמה לחצוצרנים המודרניים בהתנהלותו. מבנה הכנפיים שלו מרמז שהיה חסר יכולת תעופה. בניגוד למינים אחרים של קריאמאים הוא כנראה היה אוכל צמחים ולא טורף.

המיון של עוף זה עבר הרבה תהפוכות. בעבר הוא השתייך לסדרת דורסי הלילה, אך הופרד מהם עקב מבנה של הקרסול הדומה לזה של הפורוסרקוסיים המכונים "עופות האימה". הוא נחשב אז לאחד מהמינים הקדומים שבהם. מיונים אחרים העריכו שהוא קרובם של הקונדוריים, הקלאוניים ושל החצוצרנים מסדרת העגוראים. כיום משייכים אותו לסדרת הקריאמאים והוא נחשב לאחד מהסוגים העתיקים ביותר בה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קריאמאים
קטגוריה:עופות שחיו בפלאוגן
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפלאוגן באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1908
משרד הפנים (אסטוניה)

משרד הפנים האסטוני (באסטונית: Siseministeerium) הוא משרד ממשלתי באסטוניה, הנחשב למשרד הממשלתי הגדול ביותר, המעסיק כ-14,000 איש ואחראי על אכיפת חוק, שמירת הסדר הציבורי, הגנת גבולות, מתן אזרחות ופיקוח על הגירה ותפעול כוחות חילוץ בעת חירום. בעבודתו היומיומית המשרד מפתח ומכוון שני תחומים: ביטחון פנים ועניינים אזוריים.

בתחום הביטחון הפנימי, מטלות משרד הפנים ומחלקותיו הן להבטיח את ביטחון הפנים של המדינה ולהגן על הסדר הציבורי, לשמור ולהגן על גבולות המדינה ולהבטיח את בקרת הגבולות. במקביל, משימה נוספת של משרד הפנים ומחלקותיו היא פעולות לניהול משברים וחילוץ, כמו גם פיקוח על הגירה. עובדי המשרד עוברים הכשרה באקדמיה להגנת הפנים של המשרד.

בתחום העניינים האזוריים, תפקידו של משרד הפנים הוא פיתוח ממשלות מקומיות, ניהול אזורי, כמו גם תכנון ותיאום של פיתוח אזורי, ניהול המדינה ופיקוח על פעילויות תכנון מרחביות, סוגיות של מצב המשפחה וארגון העניינים הקשורים לכנסיות וקהילות.
== ארגון ==
*מועצת המשטרה ומשמר הגבול
** משטרת אסטוניה
** משמר הגבול האסטוני
** מועצת ההגירה והאזרחות
*משטרת הביטחון
*מועצת החילוץ
*מרכז ההתרעה
*ממשל מקומי
*המרכז לפיתוח טכנולוגיית מידע
*האקדמיה להגנת הפנים

== ראו גם ==
* משטרת הביטחון של אסטוניה

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:משרדי פנים
קטגוריה:אסטוניה: ארגונים
מועצת החילוץ (אסטוניה)

מועצת החילוץ (באסטונית: Päästeamet) היא סוכנות ממשלתית תחת משרד הפנים של אסטוניה. זהו הגוף העיקרי העוסק בהגנה אזרחית. ייעודו הוא הצלת חיים.

על המועצה מוטל לשמור על סביבה בטוחה באסטוניה, לצפות לאיומים סביבתיים ולסייע במקרה של תאונה. משימתה היא למנוע תאונות, להציל חיים, רכוש וסביבה.<ref name=":0"></ref> הארגון מספק מספר רב של שירותים, כולל מענה לשעת חירום, כיבוי אש, פינוי זיהום נפט, חבלה וסילוק פצצות, סילוק כימיקלים וקרינה, מבצעי חילוץ ימיים ועוד.<ref></ref>

== היסטוריה ==
קודמי מועצת החילוץ האסטונית היו מינהל הכבאות שתחת משרד הפנים של ברית המועצות, ששמה הוחלף בשנת 1990 לוועדת הכיבוי במשרד הפנים וארגון להגנה אזרחית נפרד.

ב-10 בספטמבר 1991 ברפורמה שנערכה במטה ההגנה האזרחית הגוף הפך למועצת החילוץ הלאומית של הרפובליקה של אסטוניה. הארגון הוקם רשמית ב-25 במאי 1992, עם חיסול מועצת שירותי הכבאות הממלכתית והעברת משאבים ומשימות לוועד ההצלה הארצי. מהלך זה שילב פעולות הגנה אזרחית, כיבוי אש וחילוץ תחת תחום של ארגון אחד. הקמת הארגון החדש נתמכה בחקיקה חדשה בנוסח חוק ההגנה האזרחית משנת 1992 וחוק ההצלה של הרפובליקה של אסטוניה בשנת 1994.

בשנת 2012 נערך ארגון מחדש. מרכז ההתרעה שפעל בכפיפות לו הפך לסוכנות ממשלתית עצמאית הכפופה למשרד הפנים ומרכזי הצלה אזוריים אוחדו תחת ניהולה המאוחד של מועצת החילוץ האסטונית.<ref></ref>

== מבנה ==
ניידת של מועצת החילוץ האסטונית ב[[טרטו.]] 
מועצת החילוץ האסטונית מנוהלת על ידי מנכ"ל, הנתמך על ידי סגן המנכ"ל. סגן המנכ"ל מסייע בהובלת המחלקות השונות במועצת החילוץ, במחלקות הפיתוח, התכנון, ומתאם את יישום פעילויות מרכזי החילוץ.

מחלקות אלה כוללות: מחלקת ניהול חירום, מחלקת עבודות חילוץ, סילוק פצצות, מחלקת מניעה, מחלקת פיקוח על הבטיחות, מחלקה מנהלית, מחלקת משאבי אנוש, מחלקת פיתוח, מחלקה משפטית, מחלקת כספים, מחלקת תקשורת ומוזיאון הכבאות האסטוני.

המנכ"ל מפקח על עבודות מרכזי החילוץ, כשישנם ארבעה מרכזי חילוץ: צפון, דרום, מזרח ומערב. במרכזי החילוץ יש לשכות שונות הכוללות את לשכת המניעה, לשכת פיקוח הבטיחות ומשרד היערכות. מרכזי החילוץ מנהלים גם את התחום האזורי, המורכב מחטיבות חילוץ וקבוצות המתנה, הממתינות להפעלת בשעת חירום. ישנם 72 חטיבות הצלה לאומיות, 119 חטיבות חילוץ מתנדבות וארבע חוליות תגובה לשעת חירום.<ref name=":0"></ref><ref></ref><ref></ref>

== ראו גם ==
* המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה
* המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של אוקראינה
* מועצת המשטרה ומשמר הגבול (אסטוניה)
* פיקוד העורף

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסטוניה: ארגונים
קטגוריה:אסטוניה: צבא וביטחון
קטגוריה:הגנה אזרחית
Vodorod Film

Vodorod Film (ברוסית: Кинокомпания Водород; "חברת הקולנוע מימן") הוא שמה של חברת הפקות קולנוע רוסית הפועלת בשוק המקומי. החברה משתפת פעולה עם הבמאי פיודור בונדרצ'וק וחברת ההפקות שלו Art Pictures Studio ועם חברת CTB Films ומתמקדת בהפקה ובהפצת סרטי קולנוע בשטחי רוסיה.

החברה הוקמה בשנת 2011 על ידי המפיק מיכאיל ורובל והבמאי אלכסנדר אנדריושצ'נקו ומאז הקמתה הפיקה חמישה סרטים שוברי קופות ברוסיה והיא נוטה לשתף פעולה עם הבמאי פיודור בונדרצ'וק וחברת ההפקות שלו Art Pictures Studio ועם חברת CTC Media, כאשר חברת ההפצה Sony Pictures Releasing אחראית על הפצת הסרטים.

בשנת 2017 החברה חנכה יחד עם National Media Group בית ספר לקולנוע וטלוויזיה בשם "אינדוסטריה" ("תעשייה"). בשנת 2018 החברה פתחה מחלקת פרסום. לחברה גם מחלקה מפותחת לאפקטים חזותיים ואפקטים מיוחדים.

בינואר 2018, CTC Media רכשה 25% ממניות אולפן הקולנוע.
== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה !! סרט !! שיתוף פעולה עם
|-
| 2012 || ג'ונגל || rowspan="3"|CTB Films
|-
| 2015 || רוח הרפאים
|-
| rowspan="2"|2017 || השותף
|-
| משיכה || rowspan="5"|Art Pictures Studio
|-
| 2018 || על הקרח
|-
| rowspan="3"|2020 || פלישה
|-
| על הקרח 2
|-
| ספוטניק
|-
|}
== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אולפני קולנוע
קטגוריה:חברות רוסיות להפקת סרטים
ג'ונגל (סרט, 2012)

ג'ונגל (ברוסית: Джу́нгли) הוא סרט קומדיה רוסי מאת אלכסנדר וויטינסקי שיצא לאקרנים ב-29 בנובמבר 2012<ref></ref> בכיכובם של הזמרת ורה ברז'נייבה והקומיקאי סרגיי סבטלאקוב.

סרגיי ומרינה חווים משבר ביחסים. כדי להשלים הם יוצאים למסע אקזוטי. המריבות מובילות לכך שהם מוצאים עצמם על אי לא מיושב שאבד באוקיינוס אבל המריבות ביניהם נמשכות. במקום להילחם ביחד להישרדות, סרגיי ומרינה ממשיכים למיין את הדברים שהם שונאים אחד בשנייה, עוברים בהדרגה לאיבה אמיתית. עד מהרה מסתבר שהאי מאוכלס בשבט של ילידים רעבים.

הסרט הכניס 370,752,130 אל מול תקציב הפקה של 280 מיליון רובל וזכה לביקורות מעורבות. הסרט הופץ גם באוקראינה וזכה להצלחה מסחרית. חברת Lizard Cinema Trade הייתה אחראית על הפצת DVD והבלו-ריי.

הסרט היה מועמד לפרס ז'ורז' לשנת 2013 בקטגוריות הפעולה הרוסית הטובה ביותר והקומדיה הרוסית הטובה ביותר.

== עלילה ==
האדריכל סרגיי גושצ'ין ממהר למצגת שעליו להציג בפני משקיעים זרים במשרד האדריכלים שהוא עובד בו, אך בדרך הוא נתקל בספורטאית מרינה סוקולובה ומתאהב בה. שלוש שנים לאחר מכן נוצר משבר במשפחת גושצ'ין בגלל העובדה שסרגיי מתעכב כל הזמן בעבודתו במשרד האדריכלים במוסקבה סיטי. סרגיי מציע לצאת לחופשה ולטוס לאיים הטרופיים. מרינה מסכימה.

באיים הם שוברים את האיסור של תושב מקומי, נוסעים לרכוב על סירה אך נקלעים לסערה. הם נשטפים לחוף של אי לא מיושב. מרינה מתחילה לחשוד שסרגיי בוגד בה ומחליטה להסתיר את הסירה. עם זאת, סרגיי מוצא את הסירה ודורש הסבר. מרינה שואלת אם הייתה לו פילגש. בהתקף של כעס, סרגיי משיב שכן. מרינה בורחת לג'ונגל בזעם וסרגיי מתרסק עם הסירה. במהלך חיפוש אחר מרינה סרגיי מגלה שהאי מאוכלס בשבט קניבלי. הוא מנסה להסביר לה זאת, אך מרינה לא רוצה להקשיב לו.

בבוקר סרגיי מצליח לתקן את הסירה, אך מרינה שורפת אותה בזעם. בני זוג מוצאים את עצמם במצב חסר סיכוי.

לאחר זמן מה הם נתפסים על ידי פראים, שמתכוננים להקריב אותם: סרגיי - לאלוהי המים, מרינה - לאלוהי האש. סרגיי משוחרר ואחרי שהוא גנב סכין מאחד הפראים, ממהר לעזור לאשתו. סרגיי תוקע סכין במוט שאליו נקשרה מרינה ואומר לה לחתוך את החבלים. מרינה לא מגיבה ואז סרגיי מבקש ממנה סליחה ומבטיח שהוא ישתפר, אבל מרינה זורקת את הסכין ואומרת: "אתה אפילו לא יכול לנצח גדוד!" ואז בהתקף אדרנלין סרגיי שולף את העמוד ורץ לחוף. שם הוא משחרר את מרינה והם מפליגים משם על סירה מאולתרת.

הם נפגשים בשדה התעופה: הוריה של מרינה, ליובוב אלכסייבנה ו-ויקטור סטפנוביץ' וחברו של סרגיי וולודיה. וולודיה אומר לסרגיי שהבוס מקדם אותו לתפקיד האדריכל הראשי, אך סרגיי מסרב כדי להקדיש יותר זמן לאשתו.

== שחקנים ודמויות ==
* ורה ברז'נייבה – מרינה סוקולובה
* סרגיי סבטלאקוב – סרגיי גושצ'ין, אדריכל
* אלכסנדר מקוגון – וולודיה, חברו של סרגיי, אדריכל
* אלכסנדר פולובצב – ויקטור סטפנוביץ', אביה של מרינה
* מרינה דיוז'בה – ליובוב אלכסייבנה, אמה של מרינה
* מיכאיל יפרמוב – ואדים ואדימוביץ', הבוס של סרגיי
* אירינה מדבדבה – אירה, חברתה של מרינה
* ולדימיר מלניק – רופא
* אנדריי גברילוב – קריין

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.kinopoisk.ru/film/652760/ "ג'ונגל"], באתר kinopoisk.ru
* [https://www.youtube.com/watch?v=FEcEWLxqY2Y הסרט המלא] בערוץ הווידאו של אולפני CTB ביוטיוב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי קומדיה רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
יחסי לוב–שווייץ

יחסי לוב–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת לוב לבין הקונפדרציה השווייצרית.

== היסטוריה ==
בין מדינת לוב לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ השווייצרי, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת לוב לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים קרירים. שווייץ נוהגת לספק סיוע הומניטרי רחב לפליטים הלובים המפוזרים בכל רחבי המדינה, עקב היותה מדינה משוסעת ורעועה ביטחונית.

שווייץ הכירה במדינה הלובית החדשה שנוסדה מעט לאחר הכרזת העצמאות שלה בשנת 1951. כשנים עשר אזרחים שווייצרים גרו בלוב בשנות החמישים של המאה העשרים. המספר גדל באופן משמעותי לאחר שחברות נפט שונות החלו בפעילותן בלוב, רוב השווייצרים שהגיעו ללוב בגל ההגירה הזה היו גאולוגים, מדענים, ונציגי האומות המאוחדות. החל מ-1962 ועד שנת 1965, האינטרסים של שווייץ בלוב יוצגו על ידי השגרירות השווייצרית בתוניסיה, בשנת 1965 שווייץ פתחה קונסוליה בטריפולי, ששודרג מעמדה לשגרירות בשנת 1968.

בשנת 2008 עד שנת 2010 התקיים סכסוך מתוקשר בין לוב לבין שווייץ בו שווייץ הפעילה סנקציות על לוב של מועמר קדאפי.

שווייץ מכירה במועצת המעבר הלאומית כשליטה הלגיטימית בלוב.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* שווייץ מיוצגת בלוב בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בטריפולי, בירת המדינה. השגרירות הייתה סגורה בעבר בעקבות המצב הביטחוני הרעוע שבלוב.
* לוב מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.eda.admin.ch/countries/libya/en/home/switzerland-and/bilateral-relations.html Bilateral relations], אתר משרד החוץ השווייצרי

== הערות שוליים ==
גבינות ארטיזניות

צרפת מפורסמת בגבינות הארטיזניות שלה כמו גבינה זו מ[[לה פווי-אן-ולה.]]

גבינות ארטיזניות הן גבינות המיוצרות בעבודת יד ובשיטות מסורתית במחלבות בוטיק קטנות. גבינות אלה עוברות על-פי רוב תהליך הבחלה קפדניים כדי להביא אותן למצב צריכה מיטבי. טעמן בדרך כלל עשיר ומורכב יותר מגבינות בייצור המוני אשר הבחלתן קצרה או שאינן עוברות תהליך הבחלה כלל.<ref></ref>

להבחלה חלק חשוב בתהליך ייצור גבינות. בתקופת ההבחלה הנמשכת שבועות ואף חודשים, נמצאת הגבינה בתנאים מבוקרים של טמפרטורה, לחות ואוורור, המאפשרים לחיידקים שבה ולתהליכים הביו-כימיים תנאי סביבה מיטביים להתפתחות. בשלב זה נקבעים בגבינה מאפייני הטעם, הארומה והמרקם.

סוג אחד של גבינות ארטיזניות מכונה "גבינות משק". גבינות אלה מיוצרות מחלב מעדרי היצרן עצמו. ניתן להכין גבינות ארטיזניות גם על ידי ערבוב חלב ממספר משקים, אולם ההגדרה המחמירה יותר של "גבינת משק" מחייבת שהחלב והגבינות ייוצרו באותו המשק.<ref name="Caldwell2010"></ref>

== הגדרות ==
* גבינת משק - Fermier. גבינה המיוצרת במשקים קטנים על ידי יצרן בודד המייצר גם את החלב וגם את הגבינות. הגבינות מיוצרות בעבודת יד ובשיטות מסורתיות, ומחלב מלא שמקורו מעדרי אותו משק בלבד. חלב ממקור חיצוני אסור. השיווק בכמויות קטנות.
* גבינה ארטיזנית - Artisanal. גבינה בקטגוריה זו דומה לגבינות משק, אולם בעל המחלבה יכול להשתמש גם בחלב שנרכש ממקור חיצוני באותו אזור.

== תהליך ==
מאפייני הגבינה ובכללם כמות השומן, הטעם ואף הצבע הם פונקציה של החלב ממנו יוצרה. מאפייני החלב ותכונותיו מושפעים ממשתנים רבים כגון סוג הגזע, עונת השנה והתזונה, מחזורי ההמלטה וההנקה והזמן מחליבה ועד ייצור הגבינה. יצרני גבינה תעשייתיים מעוניינים לקבל מוצר גבינה סטנדרטי ללא תלות במשתנים אלה ולכן מעבירים את החלב תהליך סטנדרטיזציה.

גבינות ארטיזניות וגבינות מסורתיות אינן עוברות תהליכי סטנדרטיזציה ולכן הן שונות בטעמן ואף בצבען בהתאם לעונות השנה.

גבינות משק מיוחדות בכך שהן מיוצרות מחלב מלא כשהוא במצב חם כפי שהוא נחלב ולא נדרש להובילו בקירור. כתוצאה מכך, ניחוחות החלב המועברים לגבינה מאפיינים את הטרואר הספציפי, ואת תנאי המחיה והתזונה של אותו עדר מסוים.
== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.cheesesociety.org אגודת הגבינות האמריקאיות]
* [http://www.artisancheesefestival.com פסטיבל הגבינה האומנות בקליפורניה]
* [http://www.cacheeseguild.org/ גילדת גבינות אומנות בקליפורניה]
* ברנדון אנציל, [https://web.archive.org/web/20110419094325/http://eatocracy.cnn.com/2011/04/15/eat-the-rind-dont-sweat-the-sweat-an-artisan-cheese-primer/?hpt=C2 Eat the rind, don't sweat the sweat – an artisan cheese primer], CNN
קטגוריה:גבינה

==הערות שוליים==
רויטל לוי-חברוני

רויטל לוי-חברוני היא רופאה ישראלית, מומחית ברפואת ילדים ובמנהל רפואי המכהנת כמנהלת המרכז הרפואי יוספטל.

==ביוגרפיה==
לוי-חברוני נולדה וגדלה בירושלים. ב-1983 התיישבה עם בני גרעין "אפיקים" של בני עקיבא בירוחם. היא סיימה לימודי רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, את הסטאז' והתמחות ברפואת ילדים עשתה בבית החולים סורוקה. היא שימשה במשך שמונה שנים מנהלת מרפאת ירוחם של שירותי בריאות כללית, לאחר מכן שימשה במשך חמש שנים רכזת רפואת ילדים של מחוז ירושלים. בתפקידה הבא שימשה סגנית המנהלת הרפואית של שירותי בריאות כללית במחוז ירושלים. ב-2015 מונתה לסגנית מנהל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה.

בדצמבר 2019 מונתה למנהלת המרכז הרפואי יוספטל.

היא בעלת תואר שני (MHA) בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, ובוגרת המחזור הראשון של תוכנית ענב"ר של משרד הבריאות המכשירה עתודה ניהולית ברפואה. היא משרתת במילואים בהתנדבות כמודיעת נפגעים ויושבת ראש שותפות 2000 בין ירוחם ומיאמי. ב-2010 נבחרה למועצת העיר ירוחם מטעם רשימת הליכוד בראשותו של מוטי אביסרור.

==קישורים חיצוניים==
*[http://70people.israelhayom.co.il/articles/2613 70 ישראלים שנעים להכיר], אתר ישראל היום
*[https://www.ereverev.co.il/article.asp?id=42348 מנהלת יוספטל החדשה ד"ר רויטל לוי-חברוני: "לא מבינה איך אנשים עושים שיימינג לאנשי מקצוע כל כך טובים, מדוע שהם ירצו לבוא ולעבוד פה?"], אתר ערב ערב, 26 בדצמבר 2019

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאות ילדים ישראליות
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי יוספטל
קטגוריה:חברות מועצת ירוחם
קטגוריה:בוגרות בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:מנהלות בתי חולים בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
מלכת הכיתה (סרט)

מלכת הכיתה הוא סרט נעורים ישראלי משנת 1986 בבימויו של יצחק צפל ישורון, שגם כתב את התסריט, בכיכובם של אלון אבוטבול, יצחק בן נר ואביטל באר בתפקידים הראשיים.

הסרט צולם בכפר הנוער מאיר שפיה והוא מתאר יחסים מורכבים בין התלמידים לבין עצמם וביניהם למורים, של אהבה, שנאה וגזענות. הוא מספר את סיפורה של בחורה קצת אבודה בכיתת נערים ונערות שהולכת לאיבוד בין כל מיני גברים. הוא מספר גם על מורה שמנסה להנהיג בבית הספר עקרונות של צדק ללא הצלחה. הסרט עוסק בחיים בפנימייה, בחלומותיהם של התלמידים והקושי שלהם להסתדר עם עצמם וגם עם אחרים.

==תקציר העלילה==
פנימיית נוער, 1985. התלמידים באים ממשפחות הרוסות ומשכונות מצוקה וקשה להשתלט עליהם. הם מתפרעים בשיעורים ורק המורה להיסטוריה אלכס (יצחק בן נר) מסוגל להשתלט עליהם ולהעמידם במקומם. מנהל הפנימייה (שמואל שילה) רוצה "שקט תעשייתי" ומתקשה אף הוא להשליט סדר.

אלכס הוא מושבניק אלמן אב לשני ילדים. הוא בעל ערכים מוצקים - אהבת האדם, סובלנות עזרה הדדית אותם הוא מנסה להעביר ללא הצלחה לתלמידיו.

אנריקה (אלון אבוטבול) הוא נער בן 17 משכונת מצוקה ונוטה לאלימות. הוא מחזר אחרי מנהיגת הכיתה, מלכה (אביטל באר) שהיא בתו של סרסור ישראלי שחי בגרמניה. היא נערתו של אנריקה אך מחבבת את שלום (רענן חפץ) העדין ומחזרת אחרי אלכס המורה.

אלכס יוזם רעיון חינוכי שיעסיק את התלמידים - בניית דאון ממונע. אנריקה מתמנה למנהל הפרויקט ומסתייע בשלום ובג'ורג' (ג'וני ערביד), תלמיד ערבי נוצרי. עד מהרה פורץ סכסוך בין שלושתם. אנריקה מזמין למקום את חבריו הבריונים מהשכונה הם חובטים קשות בג'ורג' ואביו מוציא אותו מהפנימייה.

מלכה מנסה להיכנס עירומה למיטתו של אלכס אך הוא דוחה אותה. היא בורחת כשהיא רואה שאחיה מנסה להגיע לביתו של אלכס. כשהאח וחבורת בריוניו רואים שהיא איננה הם פונים לעבר הפנימייה, מתפרצים לחדר המורים וכולאים את המורים, ובעיקר את אבנר (רמי ברוך), ומאשימים את אלכס במצב, והוא נאלץ להתפטר. המנהל מצליח לפתוח את הדלת וכולם צופים בתלמידים הרצים אחרי המתקיפים.

==שחקנים ודמויות==
{|Class="wikitable" 
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
|-
| אלון אבוטבול || אנריקה
|-
| יצחק בן נר || אלכס
|-
| אביטל באר || מלכה
|-
| שמואל שילה || מנהל הפנימייה
|-
| ג'וני ערביד || ג'ורג'
|-
| רענן חפץ || שלום
|-
| רמי ברוך || אבנר (מורה)
|-
|נתן רביץ ||בועז
|}

==דבר מבקרי הקולנוע==
הסרט קיבל ביקורות שליליות ולא זכה להצלחה מסחרית.

עמוס עוז כתב במאמר על הסרט "מלכת הכתה":

==קישורים חיצוניים==

* 
ביקורות
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי יצחק צפל ישורון
קטגוריה:סרטי נעורים ישראליים
קטגוריה:מאיר שפיה
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1986
מיקי דודקביץ

מיקי דודקביץ הוא רופא ישראלי מומחה בכירורגיה של אף-אוזן-גרון, ניתוחי ראש וצוואר ומומחה במנהל רפואי. מכהן כמנהלו של המרכז הרפואי הלל יפה.

==ביוגרפיה==
דודקביץ סיים ב-1990 לימודי רפואה בטכניון במסגרת העתודה האקדמית. הוא שירת בצה"ל במערך הפינוי בהיטס של חיל האוויר ושימש סגן ראש ענף טראומה בחיל הרפואה.

ב-2004 סיים התמחות בכירורגיה של אף-אוזן-גרון, ניתוחי ראש וצוואר במרכז רפואי רבין. הוא בעל תואר שני במינהל מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. ב-2009 סיים התמחות במנהל רפואי בבית החולים וולפסון. הוא בוגר תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר.

ב-2010 מונה לסגן-מנהל המרכז הרפואי הלל יפה. באוגוסט 2015 מונה למנהלו-בפועל של בית החולים ובאפריל 2016, זכה במכרז לשמש מנהלו הקבוע.

דודקביץ עמד בראש ועדת ההסמכה לקביעת מוות מוחי נשימתי ושימש מרכז "ועדת שמיס לפינוי בהיטס על ידי גורם אזרחי".

באוגוסט 2024 הוענק לו תואר "פרופסור חבר קליני" מטעם הפקולטה לרפואה של הטכניון בחיפה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://hy.health.gov.il/?CategoryID=190&ArticleID=82 מיקי דודקביץ] באתר המרכז הרפואי הלל יפה
==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי הלל יפה
קטגוריה:כירורגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
חיים פלטיאל

רבינו חיים פלטיאל (נקרא גם רבי פלטיאל מפָלַייזָא <small>(אנ')</small>) היה פרשן מקרא צרפתי בן המאה ה-13.

== אודותיו ==
רבינו חיים היה נכדו של רבינו שמואל "שִׂיר מוֹרֶל" מפלייזא, מגדולי בעלי התוספות ומנציגי היהודים בוויכוח פריז; רבינו שמואל היה תלמידם של רבי יהודה שירליאון, רבי ברוך בעל התרומה ורבי שלמה "הקדוש" מטרוייש, ורבם של רבי פרץ מקורביל ומהר"ם מרוטנבורג.

על תלמידיו נמנה בן משפחתו רבי יצחק בן יהודה הלוי (גם רבי יצחק בן יהודה הלוי היה נכדו של ר' שמואל מפלייזא), שחיבר את הספר "פענח רזא" על התורה.

=== רבי חיים פלטיאל ממגדבורג ===
החוקרים חלוקים בשאלה האם יש לזהות את רבי חיים מפלייזא עם רבי חיים פלטיאל בן יעקב ממגדבורג, שהיה נתון בחליפת מכתבים עם מהר"ם מרוטנבורג ודבריו מובאים בכתבי הרשב"א. רבותיו של אותו רבי חיים פלטיאל בן יעקב ממגדבורג היו רבי יחזקיה ממגדבורג (מהרי"ח), ר' אליעזר בן שלמה, ומהר"ם מרוטנבורג, שר"ח פלטיאל היה ככל הנראה תלמיד חבר שלו; מתלמידיו הוא מזכיר את רבי שבתי בן שמואל ממגדבורג.

אחרים הציעו לזהות את ר"ח פלטיאל עם רבי חיים בן ברוך המכונה חיים פלטיאל, ששמו חתום על עשרה פיוטי תפילה.

=== ספר המנהגים לרבי חיים פלטיאל ===
מצוי גם ספר ובו דינים ומנהגים לכל השנה הנקרא "מנהגי חפ"ת", על שם החתימה החוזרת ונשנית בו - . לימים כתב רבי אברהם קלויזנר הגהות ארוכות על הספר, עד שנקרא על שמו ומוזכר בדרך כלל בשם "מנהגי מהרא"ק". יש המייחסים גם חיבור זה לרבי חיים פלטיאל פרשן המקרא.

== פירושו לתורה ==
בפירוש אנונימי על התורה מוזכרים לעיתים קרובות פירושים של מהר"ח פלטיאל על התורה, והפרשן מזכיר את מהר"ח פלטיאל כרבו; קטעים רבים מפירושו של רבי חיים פלטיאל מצוטטים גם בספר "פענח רזא", המזכיר את פירוש מהר"ח פלטיאל בכינוי "פרי עץ חיים", מתייחס למהר"ח פלטיאל כאל רבו, ומכנה אותו בדרך כלל בתואר "פלטיאל גאון".

בשנת ה'תשמ"א יצא לאור פירושו לתורה מתוך כתבי-יד, בידי מהדיר ספרות הראשונים יצחק שמשון לנגה. לפי לנגה, פירוש זה נערך בידי בנו של מהר"ח פלטיאל.

=== אופי הפירוש ===
פירושיו של מהר"ח פלטיאל הם בפשט המשתלב תכופות עם אגדה, בדומה לפירושי רש"י; מפירושיו ניכר שהיה בעל ידיעות רחבות בתלמוד ובמדרשים. פירושיו מבוססים בדרך כלל על אבחנות דקות במילים ובפסוקים אותן הוא מסביר לפי האגדה והמדרשים, ולעיתים אף לפי הרמז והקבלה.

בפירושיו מזכיר רבינו חיים את דברי חכמי צרפת שקדמו לו, ובהם: רש"י, רשב"ם, רבי יוסף בכור שור, רבי יעקב מאורליינש, רבי משה מקוצי בעל הסמ"ג ורבי יוסף קרא. בנוסף מוזכרים בדבריו רבי יהודה החסיד והרוקח, שניהם מחכמי גרמניה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:יהודים הקבורים בצרפת
נחום מרדכי פרידמן

מצבת האדמו"ר מצ'ורטקוב
רבי נחום מרדכי פרידמן (1874, י"ז בשבט ה'תרל"ד – 1946, י"ח באדר ב' ה'תש"ו) היה האדמו"ר מצ'ורטקוב.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת תרל"ד לרבי ישראל פרידמן מצ'ורטקוב והתחנך אצל סבו רבי דוד משה פרידמן, מייסד חסידות צ'ורטקוב ובנו של רבי ישראל פרידמן מרוז'ין. במלחמת העולם הראשונה נדד לווינה יחד עם אביו ועוד כמה מאדמו"רי רוז'ין. בשנת ה'תרצ"ד (1933) נפטר אביו והוא החל לכהן בווינה כאדמו"ר מצ'ורטקוב תוך שהוא מבקר לעיתים את הקהילה בצ'ורטקוב. היה מראשי אגודת ישראל וכיהן כחבר מועצת גדולי התורה שלה.

לאחר האנשלוס עונה על ידי הנאצים ומיד ברח מוינה. בשנת ה'תרצ"ט (1939) עלה לארץ ישראל, התיישב בתל אביב והיה מרכז לחסידי רוז'ין רבים. לאחר ששמע על זוועות השואה מצב רוחו התדרדר עד שנפטר בשנת תש"ו ונטמן בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. תורתו יצאה בספר "דורש טוב" בירושלים תשכ"ד.

==משפחתו==
הרב פרידמן נישא לחוה לאה, בת דודו (מדרגה שנייה) הרב שלמה בן הרב אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה (הראשון) (נפטרה בי"ג בחשוון ה'תשי"ט) . לזוג היה בן ושתי בנות:
* הרב שלמה פרידמן – ממשיך דרכו באדמו"רות
* שרה – נישאה לרב יעקב השל מנובומינסק
* גיטל – נישאה לרבי משה מורגנשטרן

==לקריאה נוספת==
* יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות כרך ג' , עמודה תי"ב, מוסד הרב קוק, ירושלים תשס"ה.
* מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה כרך ד' , עמודה 224, ירושלים תשנ"א.
* דוד משה שפיגל, דורש טוב, תולדות אדמו"רי בית טשורטקוב, עמ' קע"ה, ירושלים תשכ"ד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל
קטגוריה:אדמו"רי צ'ורטקוב
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ילידי 1874
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1946
אלכסנדר ווייטינסקי

אלכסנדר וייטינסקי (ברוסית: Александр Войтинский; נולד ב-11 במרץ 1961, מוסקבה) הוא במאי קולנוע רוסי, מפיק, מלחין ומייסד הלהקות "זברי" ו"ט.א.ט.ו.". הוא ביים מספר סרטי קולנוע רוסיים שהצליחו במדינות חבר העמים כדוגמת ג'ונגל, רוח הרפאים והיה שותף לפיתוח זיכיון "עצי אשוח". מייסד ומנכ"ל חברת "ברק הפקות" (Кинокомпания Молния Пикчерс).

== ביוגרפיה ==
הוא סיים את לימודיו באקדמיה הרוסית לכלכלה.

בשנת 1989 הקים יחד עם סרגיי טרופימוב וטימור בקממבטוב חברת הפקות טלוויזיה, יחד הם אספו צוות של אנשים בעלי דעות דומות על התפתחות הפרסום הרוסי. במיוחד הם עבדו יחד על קמפיין פרסום בשם היסטוריה עולמית שנוצר בשיתוף עם וידאו אינטרנשיונל ובנק אימפריאל. בשנת 1999, יחד עם איוואן שפובלוב, לקח חלק ביצירת הלהקה המוזיקלית "ט.א.ט.ו.", הלחין את המוזיקה לשירים "יוגוסלביה" ו"למה אני".

בשנת 2000 הוא נבחר כחבר מן המניין באקדמיה לפרסום ברוסיה. בשנת 2001 הקים את להקת "זברי" יחד עם הסולן והמוזיקאי רומן זבר. הוא צילם את כל הקליפים של הלהקה משנת 2003 עד 2008. בשנת 2004, בטקס פרסי ה-MTV הראשון ברוסיה, הוכר הקליפ "כל מה שמעסיק אותך" כ"קליפ הטוב ביותר של השנה" והלהקה הוכרה בתור "הלהקה הטובה ביותר" ורומן זבר הוכר כ"אמן הטוב ביותר". הלהקה ייצגה לראשונה את רוסיה ברומא בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה בשנת 2004.

בשנת 2008 הוא הוזמן לחברת הקולנוע Bazelevs והציע את רעיון הסרט "ברק שחור", אותו צילם בעצמו יחד עם דמיטרי קיסליוב (במאי סצנות פעלולים). הכנסות הסרט ההוא הסתכמו בכ-22 מיליון דולר (וצפו בו 4 מיליון איש).

בשנת 2009 ביים והיה המפיק היצירתי של הסרט "עצי אשוח". בשנת 2011 הקים את חברת הקולנוע שלו "ברק הפקות", Молния Пикчерс. בשנת 2019 ביים את העונה השנייה של סדרת המתח "השיטה" ומשתף פעולה באופן הדוק עם חברת ההפקות Sreda.

== חיים אישיים ==
גרוש, יש לו שני בנים - אלכסנדר (2001) ודניאל (2008).

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
! שנה
! סרט
! הכנסות
|-
| 2009
| ברק שחור
| 595,321,464 רובל<ref>[http://www.kinometro.ru/release/card/id/408 Кассовые сборы в России]</ref>
|-
| 2010
| עצי אשוח
| 701,071,088 רובל<ref>[http://www.kinometro.ru/release/card/id/3150 Кассовые сборы в России]</ref>
|-
| 2012
| ג'ונגל
| 370,791,733 רובל<ref>[http://www.kinometro.ru/release/card/id/8101 Кассовые сборы в России]</ref>
|-
| 2015
| רוח הרפאים
| 383,326,778 רובל<ref>[http://www.kinometro.ru/release/card/id/17987 Кассовые сборы в России]</ref>
|-
| 2016
| סבא כפור: מלחמת המכשפים
| 151,926,418 רובל<ref>[http://www.kinometro.ru/release/card/id/22204 Кассовые сборы в России]</ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע רוסים
קטגוריה:מפיקי קולנוע רוסים
קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:Sreda
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1961
חסינטו קינקוסס

חסינטו קינקוסס (בספרדית: Jacinto Quincoces; 17 ביולי 1905 – 10 במאי 1997) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת הבלם באלאבס וריאל מדריד נחשב לאחד הבלמים הטובים ביותר בתקופתו ומשחקני ההגנה המשמעותיים הראשונים בעולם.

==ביוגרפיה==

חסינטו קינקוסס נולד בברקלדו, בילבאו, שבספרד ב-17 ביולי 1905. במהלך ילדותו שיחק כדורגל ברחובות עם ילדים אחרים. התחיל לשחק בהשאלה בקבוצת בראקלדו למשך 7 עונות בהן הראה את יכולותיו הטובות.

חסינטו הגיע לדפורטיבו אלאבס בשנת 1927 כשחקן חזק, ועזר להם להעפיל בפעם הראשונה בהיסטוריה ללה ליגה. הוא זכה עימה באליפות חבל הבסקים בעונת 1929/30.

בשנת 1930 עבר לריאל מדריד, ויחד איתו, הבלם סיריאקו אראסטי וריקרדו זאמורה, החוזקה העיקרית של ריאל מדריד הייתה ההגנה. בעונתו הראשונה בריאל זכה עימה בתואר ליגה ראשון לקבוצה, הם לא הפסידו אפילו לא משחק אחד לכל אורך העונה וספגו רק 15 שערים. עונה אחר כך זכו פעם נוספת בליגה וריאל הייתה לקבוצה הראשונה לזכות בליגה פעמיים. בשתי העונות שאחרי ריאל סיימה פעמיים במקום השני בליגה אך זכתה בגביעי המלך, הקריירה שלו הושהתה לשלוש שנים עקב מלחמת האזרחים שהייתה בספרד באותה תקופה, למרות זאת הוא היה בין ארבעת השחקנים ששבו לשחק בריאל. את הופעתו האחרונה בקריירה ערך שלוש שנים אחר כך במשחק ליגה נגד סביליה, בשנת 1942. ריאל מדריד ערכה טקס הוקרה עבורו, שהיה נחשב לאחד מהשחקנים הגדולים של תקופתו.

===נבחרת ספרד===
בעקבות הצלחתו באלאבס ראשי המנהלה של נבחרת ספרד התרשמו ממנו, וזמן קצר לאחר מכן כבר היה בסגל הנבחרת לקראת משחקי אולימפיאדת 1928. באותו טורניר הפסידה ספרד לאיטליה ברבע הגמר. במונדיאל 1934 חסינטו היה לאחד השחקנים הטובים בנבחרת הספרדית, ושיחק בהגנה עם חבריו לקבוצה מריאל מדריד, סיריאקו אראסטי הבלם, וריקרדו זאמורה השוער. ספרד הודחה ברבע הגמר על ידי איטליה במשחק חוזר. בסיום הטורניר נבחר חסינטו להיות בנבחרת המצטיינת.

===אימון===
לאחר פרישתו אימן את ריאל מדריד, אתלטיקו מדריד, סרגוסה וולנסיה. עם ולנסיה זכה פעמיים בגביע הספרדי ופעם אחת בגביע אווה דוארטה. עם שלושת תארים אלו חסינטו חולק את המקום הראשון עם רפאל בניטס, כמאמנים שזכו בהכי הרבה תארים עם ולנסיה.

חסינטו נפטר בולנסיה שבספרד ב-10 במאי 1997, בגיל 91.

==תארים==
===כשחקן===
;ריאל מדריד
*אליפות ספרד (2): 1931/32, 1932/33
*הגביע הספרדי (2): 1934, 1936

===כמאמן===
;ריאל מדריד
*הגביע הספרדי: 1946
;ולנסיה
*הגביע הספרדי (2): 1949, 1954

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:מאמני ריאל סרגוסה
קטגוריה:מאמני נבחרת ספרד בכדורגל
קטגוריה:מאמני ריאל מדריד
קטגוריה:מאמני ולנסיה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1997
ורוניק דה קוק

ורוניק דה קוק (בהולנדית: Véronique De Kock; נולדה ב-3 באפריל 1977) היא דוגמנית בלגית.

==ביוגרפיה==
דה קוק נולדה באזור דובר ההולנדית של בלגיה.

ב-2007 הופצו ללא ידיעתה תמונות עירום שלה ברשת האינטרנט.

ב-2019 נישאה ליזם מנואל גוסן.

==דוגמנות ותחרויות יופי==

בגיל חמש עשרה היא החלה לדגמן ועבדה מלבד מדינתה בלגיה גם בגרמניה, צרפת ואיטליה, בין המגזינים שהופיעה הוא מגזין הגברים מקסים.

בהיותה בת שבע עשרה זכתה בתואר היופי המקומי "מיס פלנדריה" (Miss Flanders) ושנה לאחר מכן זכתה בתואר הארצי של מיס בלגיה.

היא ייצגה את בלגיה בתחרויות היופי מיס עולם 1995 שם דורגה במקום ה-13 על ידי השופטים ומיס תבל 1996 שם הייתה במקום ה-11.

מ-2008 ועד 2018 הנחתה את תחרות מיס בלגיה בה זכתה.

==טלוויזיה==
עוד בשנת כהונתה כמלכת יופי החלה לשמש כמגישה בערוץ הטלוויזיה "Q2", ב-2002 עברה לעבוד בערוץ "VT4".

בין 1998–2001 שיחקה באופרת הסבון " Familie".

ב-2010 הנחתה את התוכנית "Move Like Michael Jackson", תוכנית המהווה תחרות חיקויים של מייקל ג'קסון.

==מוזיקה==
היא הייתה חברה בהרכב המוזיקלי "P-Diva's" וביחד עימם הוציאה סינגל ב-2001.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.showbizzsite.be/bio/véronique-de-kock ביוגרפיה של ורוניק דה קוק]

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכות מיס בלגיה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1995
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1996
קטגוריה:בלגיות שנולדו ב-1977
יעקב דוויק הכהן

הרב יעקב שאול דואק הכהן
רבי יעקב ב"ר שאול דוויק הכהן (ה'תקפ"ח, 1827/28 - ב' בסיון ה'תרע"ט, 31 במאי 1919) היה חכם באשי ואב בית הדין של חלב.

==תולדות חייו==
נולד בחלב בשנת ה'תקפ"ח לרבי שאול וקמר קסב. למד מפי אביו ומפי רבי מרדכי עבאדי. נשא את שרה בת רבי יוסף סת הכהן. לאחר פטירתה נשא את גרז, בת רבי משה סוויד, מחכמי חלב. לאחר פטירתה נשא את אחותה רחל. נולדו לו שלושה בנים ושלוש בנות. בנו משה ובתו מזל נפטרו בצעירותם<ref name=":0"></ref>.

בתחילת דרכו התפרנס כמורה פרטי לגמרא לילדי המשפחות העשירות בעיר, עד להתמנותו לרבה של קיליז הסמוכה לחלב (כיום בטורקיה), במקומו של רבו הרב עבאדי.

עם פטירתו של החכם באשי חלב, רבי שלמה צפדיה, נתבקש למלא תפקיד זה. בתפקידו היה לוחם חריף לשמירה על שמירת התורה, והיה בראש החותמים על החרם על מחללי השבת.

בשנת ה'תרס"ח אז התפטר ממשרת החכם באשי, בשל הרצון למנות חכם באשי דובר טורקית שיוכל לפעול לפטור בחורים יהודים בגיוס החובה לצבא העות'מאני, ובמקומו התמנה רבי חזקיה שבתי. רבי יעקב שאול התמנה במקום זאת למשרת ראש אבות בתי הדין בחלב, עד לפטירתו<ref name=":0" />.

בשנת ה'תרל"ז ביקר בארץ ישראל כדי להשתטח על קברי צדיקים, ובמהלך מסעו נפגש עם הראשון לציון רבי אברהם אשכנזי.

נפטר בשבת, ב' בסיון ה'תרע"ט (31 במאי 1919) ונקבר בחלב.

==ספריו==
* [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=39790&pgnum=1 דרך אמונה] - דברי מוסר לפי סדר הא' ב', כולל הסכמות וחרמות כנגד מחללי שבתות (חלב, ה'תרע"ד; ירושלים, ה'תשל"ח)[https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=39790&pgnum=1 באתר hebrewbooks].
* שארית יעקב דרשות לארבע שבתות השנה (חלב, ה'תרפ"ה).
** משכנות יעקב- נספח ל"שארית יעקב". דרשות לזכר רבו, רבי מרדכי עבאדי.
* חידושים על מסכת ביצה וסוגיות, נדפסו בסוף ספר "אמרי נעם" לרבי ישעיה דיין.

==לקריאה נוספת==
* הרב דוד ציון לניאדו, [https://tablet.otzar.org/#/b/607/p/55/t/1717931227167/fs/DKyaKGNxZnzIN81OTtSekiGXTL6ymmFtBlF96n33Jezx/start/0/end/93/c/1718692286119 לקדושים אשר באר"ץ, אות סט.]

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:ילידי 1838
קטגוריה:נפטרים ב-1929
A Great Big World

A Great Big World הוא צמד מוזיקלי אמריקאי.

== קריירה ==
איאן אקסל וצ'אד קינג נפגשו באוניברסיטת ניו יורק, כאשר השתתפו בתוכנית המוזיקה של שטיינהרדט.<ref name="RockRevoltMay4"></ref> כאשר למדו מנהל עסקים באוניברסיטה, אקסל שכנע את קינג לכתוב שיר יחד. קינג הסכים לעבוד עם אקסל לאחר ששמע אותו שר. שניהם כתבו וביצעו שירים יחד לפני שאקסל התחיל בקריירת סולו בה הוציא אלבום עצמאי הכולל שירים שנכתבו כולם על ידי קינג.<ref name="RockRevoltMay4"/>

ב-2011, השיר "This Is the New Year" שהם כתבו וביצעו אותו, נהיה שיר הנושא של התוכנית I Used to Be Fat של ה-MTV. כמו כן, השיר הופיע גם בתוכניות אחרות, כמו למשל המירוץ למיליון של ה-ESPN, מגרש ביתי ובוקר טוב אמריקה.<ref name="ExaminerBigMoves"></ref> לאחר כן, הם יצאו למופע הופעות בארצות הברית יחד עם אינגריד מייקלסון, מת'יו מוריסון ו-Five for Fighting .<ref name="RockRevoltMay4"/>

ב-3 בספטמבר 2013, הם הוציאו את הסינגל "Say Something". ב-4 בנובמבר 2013, הם הוציאו, בשיתוף פעולה עם כריסטינה אגילרה, גרסה מחודשת של הסינגל.

ב-21 בינואר 2014, הם הוציאו את אלבום המוזיקה הראשון שלהם, .

ב-13 בנובמבר 2015, הם הוציאו את אלבום המוזיקה השני שלהם, When the Morning Comes.

ב-27 באוגוסט 2021, הם הוציא את אלבום האולפן השלישי שלהם, Particles.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמדי אמנים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים