OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רוברט קלייב

רוברט קלייב נפגש עם [[מיר ג'אפר]]
מייג'ור גנרל רוברט קלייב או לורד פלסי (באנגלית: Robert Clive; 29 בספטמבר 1725 – 22 בנובמבר 1774) היה קצין ואיש צבא ומדינאי בריטי בעל תואר אצולה. אוטודידקט ובעל אישיות הפכפכה, ניסה להתאבד פעמיים והצליח בפעם השלישית. הוא הצליח במיוחד בקרבות בין הבריטים לצרפתים ונודע בעיקר בגלל קרב פלסי - בעקבותיו התעשר מכיבוש ושליטה על חבל בנגל שבהודו.

== ביוגרפיה ==
קלייב נולד כבנו של חבר בפרלמנט הבריטי. בילדותו התגלה כבעייתי ולא הסתדר בלימודיו, וכן ניסה להתאבד פעמיים. כשהתבגר הוא התגייס לצבא הבריטי והפך לקצין זוטר. בשנת 1751, בקרבות שהתנהלו בין הבריטים לצרפתים, הוא כבש את העיר הצרפתית ארקוט והתעשר ממנה, ובשנת 1753 שב לאנגליה עם אשתו. בשנת 1756 נשלח קלייב להודו, שם שימש כמושלו של מבצר סנט דייוויד - בו רוכז הפיקוד על הכוחות הבריטיים באזור. בהודו הצטיין קלייב בתפקידו והצליח למעלה מן המשוער בקרבות מול ההודים. אחד מקרבותיו הבולטים - קרב פלסי היה יוצא דופן בהצלחתו, והיווה פריצת דרך משמעותית ראשונה בכיבוש הודו, והשתלטות בריטניה עליה. במהלך הקרב הוא כבש את חבל הארץ בנגל והפך למושלו, אך בפועל מעל בכספים וגנב לכיסו הון תועפות.

קלייב מסמל את השחיתות של המדינאים בחברה הבריטית הקולוניאליסטית. הם שיחדו את הפוליטיקאים המקומיים והפעילו כוח צבאי נגד מתנגדיהם. קלייב היה אחד הפקידים הראשונים שהפעילו כוח צבאי נגד אוכלוסייה מקומית.

בשנת 1760 חזר קלייב לבריטניה כשהונו מוערך בכ-300.000 לירות שטרלינג, שנה לאחר מכן נבחר לפרלמנט הבריטי, ושנה נוספת מאוחר יותר קיבל תואר אצולה לורד. בהמשך הוא נשלח שוב להודו כמפקד הראשי של הצבא. בשלב זה של כהונתו כמושל ומפקד הצבא, הוא שינה את דרכיו והנהיג רפורמות שחוללו שינוי במדינה. אך בפועל קלייב כפה את אותן רפורמות על נתיניו, ולמעשה מכר את חבל בנגל לידי חברת הודו המזרחית הבריטית והתעשר גם בגללה.

קלייב נודע בקשיחותו, ועקב כך רכש לו אויבים רבים. כשחזר לבריטניה אלה שנאוהו בעקבות כך, אך גם בגלל עושרו שהשיג בדרכים לא-כשרות בהודו. בשנת 1772 הוא הואשם בשחיתות, אך זוכה בפני ועדת חקירה מטעם הפרלמנט. לאחר מכן הוא התאבד ככל הנראה מדיכאון, או משימוש באופיום.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של בריטניה הגדולה
קטגוריה:גנרלים בריטים
קטגוריה:מתאבדים: פוליטיקאים
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים עמיתים
קטגוריה:אוטודידקטים בריטים
קטגוריה:מפקדי צבא הודו הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1725
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1774
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
טרוילוס וקרסידה (פואמה)

סצנה מתוך המחזה "טרוילוס וקרסידה"
טרוילוס וקרסידה (באנגלית: Troilus and Criseyde) היא פואמה שחיבר ג'פרי צ'וסר על אהבתם הטראגית של נאהבים השבויים בכבלי גורלה האכזרי של טרויה: הנסיך הטרויאני טרוילוס וקרסידה, האשה הבוגדנית. בפואמה זו צ'וסר השתמש בחרוז מלכותי.

בחלק ה-24 של האיליאדה מאת הומרוס מוזכר טרוילוס אך פעם יחידה, בשעה שאביו פריאמוס מקונן על נפילתו בקרב. דמותו פותחה הרבה בפואמה "הרומן של טרויה" מאת המשורר הצרפתי בנוא דה סנט-מור (1154–1173). המחבר הסיציליאני גידו דלה קולנה (Guido delle Colonne) חיבר לה גרסה בפרוזה בשם "תולדות חורבן טרויה", ועל פיה חיבר ג'ובאני בוקאצ'ו את שירו "Il Filostrato". מקור זה שימש את צ'וסר בעבודתו. ויליאם שייקספיר בתורו התבסס על המשורר האנגלי בחברו את הטרגדיה "טרוילוס וקרסידה".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פואמות
קטגוריה:ספרות אנגלית
ספר הדוגמאות של פטרוניו לרוזן לוקאנור

דון חואן מנואל
ספר הדוגמאות של פטרוניו לרוזן לוקאנור הוא שם חיבורו של דון חואן מנואל משנת 1335. בסיפור המסגרת מופיעים לוקאנור הצעיר וחסר הניסיון אשר מעלה את ספקותיו ושואל שאלות שונות, והמחנך פטרוניו משיב לו באמצעות סיפור ומשל שיש בהם פתרון ותשובה. 51 הסיפורים הכלולים בספר נדלו ממקורות ערביים, מן המסורת היוונית והלטינית וגם מהודו ומיפן. בחתירתה להנחיל לקוראיה לקח מוסרי קרובה היצירה לסוגת הרומן הפיקרסקי הספרדי, שהבשילה במאה ה-16.

הסיפור הקרוי "האיש הצעיר שנישא לאשה מאוד חזקה ולוהטת" הוא בעל קווים דומים לאלה של המחזה "אילוף הסוררת" מאת ויליאם שייקספיר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות ימי הביניים
קטגוריה:ספרות ספרדית
קטגוריה:ספרי המאה ה-14
בריטים

+ 10,000}}
הבריטים (באנגלית: Britons או British people) הם לאום, השוכן בממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.

הזהות הלאומית הבריטית היא מורכבת, כיוון שהממלכה המאוחדת כוללת ארבע אומות נפרדות – אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד (וכן נכללות בה יחידות גאוגרפיות קטנות יותר). האנגלים, הסקוטים והוולשים הם קבוצות אתניות וכן אומות בפני עצמן, לצד היותם חלק מהאומה הבריטית.

מאז היווצרה של הממלכה המאוחדת כיחידה פוליטית ב-1707, מחזיקים תושבי האיים הבריטיים בזהות "שכבתית", שיכולה להתבטא בצורות שונות. בקוטב האחד מצויים אלה שזהותם העיקרית היא הסקוטית, האנגלית או הוולשית (במידה פחותה בהרבה, הצפון-אירית). המשתייכים לקוטב זה רואים בזהותם הבריטית עניין פורמלי גרידא, ולעיתים אף רוחשים איבה לעמים הבריטים האחרים. בקוטב הנגדי מצויים אלה שרואים עצמם קודם-כל כבריטים, ובזהותם הנוספת (סקוטית, למשל) כזהות אזורית בלבד, שחשיבותה משנית. בין שני הקטבים מצויים הבריטים הרואים בשתי הזהויות (ולעיתים יותר מכך) זהויות דומות במעמדן. סקר שערכה הממשלה הבריטית ב-2001 אמד את שיעור התושבים המגדירים עצמם כבריטים. נמצא ש-31 אחוזים מתושבי בריטניה (ללא צפון אירלנד) הגדירו עצמם כבריטים בלבד, 15 אחוזים הגדירו עצמם כבריטים ובנוסף לכך משתייכים לאחת האומות המרכיבות את בריטניה, וכ-49 אחוזים השתייכו רק לאחת האומות. (5 אחוזים השיבו תשובות אחרות). בקרב מיעוטים אתניים, שיעור המזדהים כבריטים היה גבוה משמעותית באשר בקרב לבנים.

מידת ההזדהות הגבוהה ביותר עם הלאום הבריטי מצויה בקרב תושבי צפון אירלנד הפרוטסטנטים, שרבים מהם ממוצא אנגלי או סקוטי. התושבים הקתולים, שהם ברובם ממוצא אירי, רואים עצמם כאירים. רק מיעוט, משתי הקבוצות, רואה את זהותו המרכזית כזהות צפון-אירית נבדלת.

תושבי הממלכה המאוחדת מונים (נכון ל-2007) כ-60 מיליון נפש. מניינם של תושבי מדינות אחרות שמוצאם בריטי מוערך בכ-100 מיליון.

על-פי מפקדי אוכלוסין שבהם נשאלו התושבים למוצאם נמצא שכ-36 מיליון תושבים בארצות הברית טענו למוצא בריטי, כ-17 מיליון באוסטרליה (רוב האוכלוסייה), כ-10 מיליון בקנדה, כ-2.3 מיליון בניו זילנד וקרוב ל-300 אלף באירלנד. מלבד מדינות אלה, יש אוכלוסייה משמעותית של יוצאי בריטניה וצאצאיהם בדרום אפריקה (מספר ילידי בריטניה במדינה הוא כ-200 אלף, אין נתון רשמי על מספר הצאצאים לבריטים). ראשיתן של האוכלוסיות ממוצא בריטי במדינות אלה, ושל אוכלוסיות קטנות יותר במדינות אחרות, היא בתקופה שבה נשלטו על ידי האימפריה הבריטית. (אם כי חלק מהמדינות משכו הגירה בריטית גם לאחר עצמאותן). כיום ישנן גם אוכלוסיות של מהגרים בריטים בכמה מדינות מערב אירופיות, שהגדולה שבהן, בספרד, מונה קרוב למיליון נפש.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: דמוגרפיה
קטגוריה:עמי אירופה
רוז ראנד

רוז ראנד (בגרמנית: Rose Rand; ) הייתה לוגיקנית ופילוסופית, יהודייה-אוסטרית, חברת החוג הווינאי.

== קורות חיים ==
ראנד נולדה בלמברג שבאוסטריה-הונגריה (היום לבוב שבאוקראינה) במשפחה יהודית. לאחר שמשפחתה עברה לווינה החלה שם את לימודיה הגבוהים בגימנסיום הפולני.
ב-1924 נרשמה ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת וינה, סגל מוריה כלל את קרנפ, שליק וגומפרץ. לאחר שסיימה את לימודיה, בעת היותה מועמדת ללימודי דוקטורט, שמרה על קשר עם שליק והשתתפה בדיוני החוג הווינאי, אותם הייתה היחידה שתיעדה. בשנים 1930–1937 השתתפה במחקר במרפאה פסיכיאטרית - נוירולוגית בווינה, וכן שימשה כמורה פרטית הן לסטודנטים והן בחינוך למבוגרים.

ב-1938 זכתה לתואר דוקטור על עבודתה שנושאה "הפילוסופיה של ט. קוטראבינסקי".

בעקבות המצב הפוליטי באוסטריה, היגרה שנה אחר כך לאנגליה. ב-1940, לאחר תקופה בה עבדה כאחות, נרשמה כ-"distinguished foreigner" כדי להשתתף בהרצאות בפקולטה למדעי המוסר, באוניברסיטת קיימברידג'. ב-1943 בוטלו זכויותיה האקדמיות מה שהוביל למצוקה כלכלית. עקב כך, לימדה גרמנית ופסיכולוגיה בשיעורי ערב במגוון קולג'ים. באותה שנה התגייסה לסיוע למאמץ המלחמתי, ועבדה במפעל מתכת. עד 1950 עבדה כמהנדסת אזרחית. באותה שנה, בסיועו של קרל פופר זכתה במלגת מחקר קטנה, שאפשרה לה להירשם לאוקספורד כ-"recognized student."

ב-1954 היגרה לארצות הברית. בשנתה הראשונה במדינה ניסתה להמשיך במחקרה וחיפשה משרה אקדמית. בין 1955 ל-1959 שימשה כמרצה באוניברסיטת שיקגו (מתמטיקה בסיסית) אוניברסיטת אינדיאנה (פילוסופיה עתיקה ולוגיקה) והייתה שותפה למחקר באוניברסיטת נוטרדאם. לאחר מכן שבה לקיימברידג', מסצ'וסטס ובהמשך לאוניברסיטת פרינסטון. עד מותה ב-1980 התפרנסה בעיקר ממלגות שניתנו לה על עיסוקה בתרגום, מהלוואות, ועבודות זמניות.

ראנד נפטרה ב-28 ביולי 1980 בפרינסטון, ניו ג'רזי.

כתביה של ראנד נרכשו על ידי אוניברסיטת פיטסבורג. הם כוללים, בין היתר, את מחקריה, הפרוטוקולים שרשמה ומעל 1,600 מתכתובותיה עם אוטו נוירת, לודוויג ויטגנשטיין, אלפרד טרסקי ואחרים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.library.pitt.edu/libraries/special/asp/rand.html אוסף רוז ראנד]

קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:לוגיקנים אוסטרים
קטגוריה:לוגיקנים יהודים
קטגוריה:לוגיקנים אמריקאים
קטגוריה:פילוסופים יהודים אוסטרים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:פוזיטיביזם לוגי
קטגוריה:פילוסופים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פילוסופיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:אחיות
קטגוריה:אחים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת נוטרדאם

קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
Favourite Worst Nightmare

Favourite Worst Nightmare (בתרגום חופשי לעברית: "הסיוט הכי גרוע המועדף") הוא אלבום הסטודיו השני של להקת האינדי רוק, ארקטיק מאנקיז, משפילד, אנגליה. האלבום יצא לאור לראשונה ביפן ב-18 באפריל 2007, ולאחר מכן במדינות אחרות בעולם בין התאריכים 20–24 באותו החודש. נכון ליוני 2007 מכירות האלבום עומדות על 1,213,675 עותקים, בבריטניה יותר מ-400,000, דבר המקנה לו מעמד של אלבום פלטינה שם, אך הוא לא שחזר את הצלחת אלבום הבכורה של הלהקה, "Whatever People Say I Am, That's What I'm Not".

== רשימת השירים ==
השירים נכתבו על ידי אלכס טרנר, אלא אם מצוין אחרת.
# Brianstorm – 2:50
# Teddy Picker – 2:43
# D Is for Dangerous – 2:16
# Balaclava – 2:49
# Fluorescent Adolescent- 2:57 (טרנר/יוהאנה בנט [חברתו של טרנר דאז])
# Only Ones Who Know – 3:02
# Do Me a Favour – 3:27
# This House Is a Circus – 3:09
# If You Were There, Beware – 4:34
# The Bad Thing – 2:23
# 3:11 - Old Yellow Bricks (טרנר/כריס מקולר)
# 4:13 - 505

=== שירי בונוס ===
* Da Frame 2R – 2:20 (מהדורה יפנית)
* Matador – 4:57 (מהדורה יפנית)
* 2:50 - Brianstorm (וידאו - הזמנה מוקדמת מ-iTunes)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2007
קטגוריה:אלבומי ארקטיק מאנקיז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קול (אי)

קול הוא אי קטן (כ-21 ק"מ אורכו ו-5 ק"מ רוחבו) באיים ההברידיים הפנימיים, ממערב לאי מאל, השייך למחוז ארגייל וביוט בסקוטלנד. באי ישנו יישוב קטן בשם ארינגור (Arinagour) ממנו יוצאות מעבורות לאי טירי וליבשת.

קול ידוע במיוחד בשל החופים החוליים שלו, היוצרים דיונות חול גדולות. הוא ידוע בשל שתי טירות הנקראות שתיהן "טירת בריאככה", העתיקה יותר מביניהן מתוארכת למאה ה-15 והשנייה - למאה ה-18.

ארינגור, הכפר הגדול באי, שוכן בצד המערבי של לוך איתרנה, וכחצי מהתושבים באי מתגוררים בו. מאז שנת 1981 ועד 2011, אוכלוסיית האי צמחה בלמעלה מ-60%.

== היסטוריה ==
קול היה ביתו של ענף משבט מקליין; אנשיו מתגוררים באי כ-500 שנה. ב-1590 פלשו בני מקליין מטירת דיוארט לאי קול במטרה לכבוש אותו. תושבי קול הביסו אותם, ערפו את ראשיהם והשליכו אותם לפלג שנקרא עד היום "פלג הראשים".

בעבר שכנו באי הרבה יותר תושבים; בסוף המאה ה-18 חיו בו כ-1,000 איש שהתבססו על חקלאות ודיג. במהלך פינוי ההיילנד בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-19, עזבה רוב האוכלוסייה. רבים מתושבי האי היגרו לאוסטרליה, קנדה או דרום אפריקה.

== צפרות ==
האי ידוע גם בשל אוכלוסיית המלכישליו שבו. ציפורים אחרות שמאכלסות את האי הן ברנטה לבנת-לחי, סיקסק, ביצנית אדומת-רגל ואווז לבן-מצח.

== שמורת אור ==
קול הוא האי היחיד בסקוטלנד שקיבל מעמד של שמורת טבע אור-כוכבים בינלאומית והוא אחד מתוך 22 מקומות בעולם שחולקים תואר זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגייל וביוט
קטגוריה:האיים ההברידיים
קטגוריה:סקוטלנד: אתרי רמסר
ספרות קנדית

הספרות הקנדית היא ספרות שמקורה בקנדה. ניתן לחלק אותה על פי שפות המקור אשר השפיעו על היווצרותה, מחד הספרות הצרפתית ומאידך הספרות הבריטית. עם זאת, ספרות זו הפכה לייחודית לקנדה וליוצריה, והיא מושפעת גם מתרבויות ילידיות, תרבויות מהגרים ואחרות. 

לעיתים קרובות הספרות הקנדית משקפת את אורח החיים הקנדי, הטבע, חיי הסְפר ומעמדה של קנדה בעולם - שיוצרים "מנטליות חיל מצב" (garrison mentality), מושג ייחודי בחקר הספרות הקנדית המתאר את אופייה. רבים מן הסופרים הקנדים מדגישים את השפעת האקלים והגאוגרפיה בקנדה על חיי הדמויות בספרים. חיי הסְפר מודגשים כמיתוס תרבותי: רבים כותבים למשל על ההתפשטות מערבה בתקופת יישוב קנדה; עוסקים בחייהם של ציידים או דייגים; או בחיים בספר הצפוני של קנדה. במקרים רבים, סופרים קנדיים מתייחסים גם ל"איום" התרבותי שמציבה התרבות האמריקאית (או דוברת האנגלית, במקרה של סופרים ויוצרים קנדיים צרפתים). הגיוון האתני בקנדה משתקף אף הוא בספרות הקנדית, וסופרים רבים מתארים חיים של קבוצות אתניות שונות בקנדה. 

==סופרים קנדיים נודעים==
* מרגרט אטווד
* מייקל אונדאצ'י
* ג'יין אורקהארט
* ויליאם גיבסון
* ארתור היילי
* יאן מרטל
* לוסי מוד מונטגומרי
* אליס מונרו
* ג'וי פילדינג
* דאגלס קופלנד
* מרדכי ריצ'לר
* ספיידר רובינסון
* פרלי מואט

==קישורים חיצוניים==

* דוד שליט, [https://web.archive.org/web/20160303183257/http://www.magnespress.co.il/PDF_files/%D7%92%D7%9C%D7%95%D7%91%D7%A1.pdf חשיפה לצפון], גלובס
* 
* 
* 

*
קטגוריה:קנדה: תרבות
ארנוונדה השלישי

אַרְנוּוַנְדָה או אַרְנוּוַנְדַש<ref>שמות חתיים של מקומות, אלים ואנשים יכולים להיות מתועתקים עם סיומת ־ש, המציינת את יחסת הנושא , או בצורה הבסיסית ללא היחסה; בספרות המקצועית רווחת יותר השיטה השנייה. ראו .</ref> השלישי היה בנו של תודחליה הרביעי ומלך החתים<ref></ref> בין השנים 1209–1207 לפנה"ס. מעט מאוד ידוע על מלך זה פרט לכמה התכתשויות עם ממלכת אַרְזַוַוה במערב אנטוליה שמרדה בחתים וככל הנראה הצליחה להשיג עצמאות.

תקופת מלכותו של ארנוונדה השלישי נמשכה רק שנתיים, אותו ירש שופילוליומה השני אחרון מלכי החתים.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Michael Roaf, Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east, 1991.
</div>

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.hittites.info/history.aspx?text=history%2fLate+Late+Empire.htm#Arnuwanda3 ארנוונדה השלישי], באתר על מלכי החתים.
*[https://web.archive.org/web/20120422094002/http://history-world.org/hittites.htm החתים], באתר היסטוריית העולם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:מלכי החתים
משלי אמנ-אמ-אפה

משלי אמנ-אמ-אפה הוא קובץ משלי החכמה החשוב ביותר בכל הספרות המצרית העתיקה שנכתבו על גבי פפירוס כנראה ב המאה ה-12 –11 לפנה"ס. ל"משלי אמנ-אמ-אפה" עמדה ייחודית בספרות החכמה המצרית האלילית בנושאי דת ומוסר.

אמנ-אמ-אפה היה סופר בחצר פרעה, ומשלי החכמה שלו הונהגו בתור חומר הוראה בבתי הספר לחינוך פקידי הממשל, והתלמידים היו מעתיקים את המשלים בכתב ידם כדי לשננם היטב ולדעת אותם בעל פה.

המשלים הללו מובאים בשלושים פרקים בני שניים או ארבעה חרוזים, וערוכים בסגנון פיוטי ובשפה ציורית ונשגבת. אלו הם משלי מוסר על מידות טובות והנהגה ישרה בין אדם לחברו, אזהרות להתרחק ממידות מגונות, כמו הצביעות והחנופה, מפגיעה בחלשים, מעושק אלמנות ושוד יתומים.

ספר המשלים נתפרסם בשנת 1923 על ידי ואליס בדג', שהיה מנהל האוסף המצרי והאשורי במוזיאון הבריטי, ועורר עניין רב בקרב חוקרי המקרא בשל המקבילות הרבות בינו ובין חלק מספר משלי (פרק כב, יז – פרק כד, כב). החוקר הראשון שפרסם את המאמר המוצא במשלי אמנ-אמ-אפה את המקור
לחלק מספר משלי היה אדולף ארמן.

מרבית החוקרים כיום מצביעים על הספר כמקור לפסוקים הללו במשלי, ואף נעזרים בו לפירוש פסוקים סתומים במשלי.

==לקריאה נוספת==
* נילי שופק, אין אדם שנולד חכם – חכמת מצרים הקדומה וזיקתה למקרא, ירושלים תשע"ו,
* יהושע מ. גרניץ, סיפורים, מזמורים ומשלים מספרות מצרים העתיקה, מוסד ביאליק, 1975, ירושלים, עמ' 207-157.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.britishmuseum.org/collection/search?keyword=papyrus&keyword=10474 פפירוס BM 10474 במוזיאון הבריטי]
* [https://web.archive.org/web/20190126000705/https://ilanabc.co.il/?page_id=834 פרק 35 – דבר היום: חכמת מצרים – על משלי אמנופה] בפודקאסט דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרות מצרים העתיקה
קטגוריה:ספרות חוכמה
קטגוריה:פפירוסים מצריים
קולונסיי

קולונסיי () הוא אחד מהאיים ההברידיים הפנימיים, השייך למחוז ארגייל וביוט בסקוטלנד. הוא שוכן צפונית לאי איילה ודרומית לאי מאל, ובשעות שפל הוא מחובר לאי אורונסיי. באי יש בערך 110 תושבים שרובם מתגוררים בכפר סקאלאסיי (Scalasaig) שבחופו המזרחי. האי שימש כביתם של ראשוני שבט מקניל ומקפיי.

למרות שקולונסיי נראה שומם ומעט מאיים כשמגיעים אליו מהים יש בו נוף יוצא דופן ביופיו ובגיוונו, חופים מהמשובחים שבאיים ההברידיים ופנים הארץ שלו מוגן ופורה. לכן התיירות היא הענף החשוב ביותר לכלכלת האי, ויש בו מספר רב של בתי קיט. ביוני 2008 התחילו טיסות סדירות אל האי משדה התעופה אובן שבסקוטלנד.

אחד ממוקדי התיירות החשובים באי הוא "בית קולונסיי", בית כפר בסגנון ג'ורג'יאני בעל גנים מרהיבים. בנוסף האי ידוע בשל הפאונה שבו הכוללת עזי בר, קורמורנים, אלקיימים, מלכישליווים ועיטים זהובים.

מפרץ קילוראן באי קולונסיי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארגייל וביוט
קטגוריה:האיים ההברידיים
ג'וזף לרמור

ג'וזף לרמור (באנגלית: Joseph Larmor; 11 ביולי 1857 - 19 במאי 1942) היה פיזיקאי, מתמטיקאי ופוליטיקאי צפון אירי.

== חייו ==
ג'וזף לרמור נולד בצפון אירלנד. הוא גדל בבלפסט ולאחר לימודים באוניברסיטה המקומית עבר לאוניברסיטת קיימברידג'.

החל משנת 1885 לימד באוניברסיטת קיימברידג', ובשנת 1903 התמנה לפרופסור למתמטיקה.

בשנת 1919 הגה את הרעיון, שכתמי השמש הם עדות לפעילות של מעין דינמו על פני השמש, עקב תנועת נוזל בעל מוליכות חשמלית (לימים התברר שמדובר בפלזמה - גז מיונן), ובכך הניח את היסודות לתאוריית הדינמו, המהווה בסיס להסברת השדה המגנטי של כדור הארץ, של השמש ושל גרמי שמיים אחרים.

בשנת 1921 זכה במדליית קופלי מטעם החברה המלכותית.

לרמור התנגד לניתוק אירלנד מבריטניה ועל רקע זה נבחר לפרלמנט בשנת 1911. הוא היה חבר הפרלמנט עד לשנת 1922. עם סיום עבודתו באוניברסיטת קיימברידג', חזר לצפון אירלנד.

==ראו גם==
*נקיפת לרמור

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים
קטגוריה:מדענים אירים
קטגוריה:פוליטיקאים אירים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:זוכי מדליית דה מורגן
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1857
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1942
פומפיי (ספר)

פומפיי הוא רומן בדיוני מאת רוברט האריס, המתאר את הימים האחרונים שלפני התפרצות הר הגעש וזוב בשנת 79 לספירה, ואת ימי ההתפרצות עצמה. הרומן יצא לאור בשנת 2003. הרומן תורגם לעברית על ידי מרדכי ברקאי, ויצא לאור בהוצאת זמורה-ביתן בשנת 2006.

הספר, שעלילתו מתרחשת על רקע ימיה האחרונים של פומפיי הרומית, מתאר את הרקע התקופתי, תקופת הקיסרות הרומית בשנות השגשוג שלה, באופן ריאליסטי. בספר אף מופיעות דמויות היסטוריות כגון פליניוס הזקן ופליניוס הצעיר. עם זאת, הספר מתאר ברובו דמויות ואירועים בדיוניים.

ב"פומפיי" משולבים הסברים עשירים ומייצגי אווירה לאותה התקופה, וניתן למצוא בכתוב רמזים עכשוויים לממצאים שהתגלו בשנים האחרונות. בנוסף, בספר משולבים מושגים מאותה תקופה, כגון ימי השבוע (מרס, מרקורי), אשמורות הלילה הנהוגות בתקופת הקיסרות הרומית, וחלוקת היום ל-12 שעות.

== תקציר העלילה ==
עלילת הספר מתרחשת במשך ארבעה ימים, מ-22 באוגוסט 79 ועד 25 באוגוסט. הספר מספר על מהנדס אמות המים, מרקוס אטיליוס פרימוס, הממונה למהנדסה הראשי של אמת המים "אקווה אוגוסטה" (aqua augusta - "מי אוגוסטוס"), שהובילה מים לתשע ערים במפרץ נאפולי, בהן פומפיי, נולה ומיסנום.

עלילתו העיקרית של הרומן מתמקדת בימיה האחרונים של העיר פומפיי והערים סביבה, לפני התפרצותו של הר הגעש וזוב, ואת ימי ההתפרצות עצמה. במהלך הספר מתמודד אטיליוס עם בעיות באמה הנגרמות על ידי הר הגעש העומד על סף התפרצות, ועם בעיות הנובעות משחיתות האצולה הרומית המקומית, המנסה להפריע לו במעשיו. בסוף הסיפור מתרחש מרוץ להישרדות שמנהלים אנשי המפרץ במטרה להנצל מכוח ההרס של הר הגעש.

== פומפיי - הסרט ==
הבמאי רומן פולנסקי החל לעבוד על הפקת הסרט "פומפיי", המתאר את עלילת הספר, אבל הבמאי בן ה-75 פרש מהפרויקט משום שלא היה יכול להתחייב לתאריך החדש שנקבע לסרט, וטרם נקבע לו מחליף. הסרט בוטל לבסוף בספטמבר 2007.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* הסרט 
* 

קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:פומפיי
קטגוריה:כתבי רוברט האריס
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
טופאק קטארי

דגלו של טופאק קטארי.
טופאק קטארי (Túpac Katari, לעיתים מאוית גם Catari או Qatari; נולד בסיקהסיקה (Sicasica) בסביבות 1750 - לה פאס, 15 בנובמבר 1781) הוא השם בו נודע חוליאן אפאסה (Julián Apasa), מנהיגה של מרידה אינדיאנית של בני האיימרה באזור אלטו פרו (Alto Perú; באזור בוליביה כיום) בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-18. השם "טופאק קטארי" נועד ליצור זיקה בין אפאסה לבין שני מנהיגי מרידות דומות שהתחוללו בהרי האנדים באותן השנים: טופאק אמארו השני ותומאס קטארי.

טופאק קטארי הצליח לגייס צבא של כ-40,000 איש על פני שטח נרחב, בעזרתם הטיל מצור על העיר לה פאס בשנת 1781, עד אשר נשבר המצור בידי הכוחות הקולוניאליים של האימפריה הספרדית. מאוחר יותר, ב-5 באוגוסט אותה השנה, הטיל טופאק קטארי מצור שני על לה פאס, והפעם זכה לתמיכתם של שניים מאחייניו של טופאק אמארו השני: אנדרס טופאק אמרו (Andrés Túpac Amaru) ומיגל בסטידאס טופאק אמרו (Miguel Bastidas Túpac Amaru), אולם כשל בשנית. ביום 17 באוקטובר 1781, הצליחו אנשי העיר להדוף את הצרים בשנית. המרדף אחר טופאק קטארי ואנשיו התהדק, וטופאק קטארי נתפס והוצא להורג, על ידי קריעת גופו לארבעה חלקים, ב-13 בנובמבר אותה השנה בלה פאס. מפקד אחר של המרידה, דייגו קריסטובל טופאק אמרו (Diego Cristóbal Túpac Amaru) נתפס גם הוא ב-15 במרץ 1782 וכאשר המרד נותר ללא תוחלת, ביקש מיגל בסטידאס טופאק אמרו את חנינת הספרדים, תמורת עזרתו בדיכוי שארית המרד.

על אף כישלונו, הבגידה בו והוצאתו להורג נשאר טופאק קטארי גיבור בעיני תנועות אינדיאניות מודרניות בבוליביה, אשר אנשיהן מתקראים "קטריסטים" (kataristas) על שמו. גם קבוצת הגרילה הבוליביאנית, צבא הגרילה טופאק קטארי (Ejército Guerrillero Túpac Katari) נושאת את שמו.

== ראו גם ==
*טופאק אמארו השני
*תומאס קטארי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בוליביה: היסטוריה
קטגוריה:אמריקה הלטינית בתקופה הקולוניאלית
קטגוריה:ילידי 1750
קטגוריה:נפטרים ב-1781
קווארק עליון

קווארק עליון (באנגלית: Top quark) הוא חלקיק יסודי במודל הסטנדרטי. זהו קווארק דור שלישי בעל מטען חשמלי של e<math>+\frac {2}{3}</math>. התגלה ב-1995 במאיץ החלקיקים בפרמילאב. הקווארק העליון הוא המסיבי שבחלקיקים היסודיים במודל הסטנדרטי. מסתו 173.2±0.9 GeV - כמסת גרעין אטום רניום. ידוע גם תחת השם truth quark.

הקווארק העליון משתתף באינטראקציות של הכוח הגרעיני החזק, אך התפרקותו נעשית דרך הכוח הגרעיני החלש. הוא כמעט תמיד מתפרק לבוזון W ולקווארק תחתון. לפי המודל הסטנדרטי של החלקיקים היסודיים, זמן החיים של הקווארק העליון הוא מסדר גודל של שניות. פרק זמן זה קצר פי 20 בערך מפרקי הזמן של אינטראקציות של הכוח החזק. על כן, לא מספיקים להצטרף אליו קווארקים נוספים והוא לא הופך להאדרון בתהליך ההאדרוניזציה.

==היסטוריה==
אחרי גילוי הקווארק הראשון מדור שלישי, הוצע עבורו השם "יופי" (beauty), ואת הקווארק השני מהדור השלישי (שטרם נתגלה) כינו בשם "אמת" (truth). השמות הללו לא השתרשו, והקווארקים האלו כונו "עליון" ו"תחתון".

בשנים שקדמו לגילויו של הקווארק העליון, היה ניכר כי המדידות המדויקות של מסת הבוזונים שמשתתפים באינטראקציות של הכוח החלש, תלויות במסת הקווארק העליון. אפקט זה, של ההשפעה על המדידות הללו איפשר "לראות" את הקווארק העליון, מבלי לייצר אותו בתהליך ניסויי. השפעת מסת הקווארק על מדידות פרמטרים הקשורים לכוח החלש איפשרו לחזות את מסת הקווארק עוד ב-1994. מסת הקווארק המשוערת הייתה בין 145 GeV ל-185 Gev.

הקווארק העליון התגלה בשנת 1995 בפרמילאב. מאיץ החלקיקים שם היה היחידי בעולם המסוגל לייצר קווארק עליון בטרם החל מאיץ LHC לפעול ב-CERN בשנת 2008.

==יצירת קווארקים עליונים==
קווארקי top יוצרו עד כה (2010) במאיץ ה- Tevatron שבפרמילאב ובמאיץ LHC, המפגישים פרוטונים ואנטי-פרוטונים. ניתן ליצור קווארקים עליונים בשני אופנים עיקריים:
*יצירת זוגות באמצעות הכוח הגרעיני החזק.
*יצירה באמצעות הכוח הגרעיני החלש.

==שבירת הסימטריה==
המודל הסטנדרטי מסביר את מסת הפרמיונים באמצעות מנגנון היגס. לבוזון היגס יש צימוד יוקאווה לקווארקים העליונים הימניים והשמאליים. אחרי שבירת הסימטריה האלקטרו-חלשה, הרכיבים הימניים והשמאליים מתערבבים ונוצר ביטוי של מסה.

<math>\mathcal{L} = y_t h q u^c \rightarrow \frac{y_t v}{\sqrt{2}}( 1 + h^0/v) u u^c</math>

לקווארק העליון יש ערך של צימוד יוקאווה של <math>y_t = \sqrt{2} m_t/v \simeq 1</math>.
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קווארקים
Cheshire Cat

Cheshire Cat הוא אלבום הבכורה של בלינק-182. הוא יצא ב-17 בפברואר 1994.

השירים: "Carousel" ,"Fentoozler" ," Strings" ,"Sometimes" ,"TV" ,"Toast And Bananas" ו" Romeo And Rebecca" הופיעו במקור בדמו "Buddha".
שני השירים, "Carousel" ו"M+M's", מופיעים באלבום האוסף "Greatest Hits". שני הסינגלים שיצאו מאלבום זה הם: "M+M's" ו-" Wasting Time".

== רשימת שירים ==
כל השירים נכתבו על ידי טום דה-לונג' ומארק הופוס, חוץ מהשיר "Wasting Time" שנכתב על ידי ג'ף פורסט.

{| class="wikitable" border="1"
! #
! שם השיר
! זמן
!קולות ראשיים
|-
| 1.
| "Carousel"
| 3:14
| טום דה-לונג'
|-bgcolor="#EFEFEF"
| 2.
| "M+M's"
| 2:39
|מארק הופוס
|-
|3.
| "Fentoozler"
| 2:04
|מארק הופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 4.
| "Touchdown Boy"
| 3:10
|טום דה-לונג'
|-
| 5.
| "Strings"
| 2:25
|מארק הופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
|6.
| "Peggy Sue"
| 2:38
|טום דה-לונג'
|-
| 7.
| "Sometimes"
| 1:08
|מארק הופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 8.
|"Does My Breath Smell?"
| 2:38
|טום דה-לונג'
|-
| 9.
| "Cacophony"
| 3:05
|מארק הופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 10.
| "TV"
| 1:41
|מארק הופוס
|-
| 11.
| "Toast And Bananas"
| 2:42
|טום דה-לונג'
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 12.
| "Wasting Time"
| 2:49
|מארק הופוס
|-
| 13.
| "Romeo And Rebecca"
| 2:34
|טום דה-לונג'
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 14.
| "Ben Wah Balls"
| 3:55
|טום דה-לונג'
|-
| 15.
| "Just About Done"
| 2:16
|טום דה-לונג'
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 16.
| "Depends"
| 2:48
|דה-לונג' והופוס
|}

== קרדיטים ==
* טום דה-לונג' – קולות וגיטרה
* מארק הופוס – קולות וגיטרת בס
* סקוט ריינור – תופים
* מאט הוטס – הקדמה של "Ben Wah Balls"
* O - מפיק
* סטיב קרווק - מהנדס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1994
קטגוריה:אלבומי בלינק-182
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ-פאנק
פריאנדרוס

פּרִיאַנְדְרוֹס (ביוונית: Περίανδρος) היה הטיראן השני של העיר קורינתוס במאה ה-7 לפנה"ס, ובנו של הטיראן הראשון, קיפְּסֶלוֹס.
== ביוגרפיה ==
פריאנדרוס ירש את אביו ב-627 לפנה"ס ושלט בה עד שנת 587 לפנה"ס. הוא שיפר את נמל קורינתוס וסלל את הדיולקוס (דרך סלולה) החוצה את מצר היבשה (האיסתמוס הקורינתי), עליו גררו אוניות מן הים האייגאי אל הים האיוני כדי להימנע מהשיט סביב הפלופונסוס. הרווחים שהתקבלו מהדיולקוס איפשרו לפריאנדרוס לבטל את המיסים בקורינתוס.

עם הזמן הפך פריאנדרוס לדמות הטיראן הטיפוסי, זו המשלבת חוכמת מעשה עם עריצות (כך למשל בעיני אריסטו). הרודוטוס מספר, כי את אכזריותו למד מתראסיבולוס, טיראן מילטוס, שיעץ לו כיצד להיפטר מכל מי שעלול לאיים על שלטונו. בין היתר הוא שלח 300 ילדים של נכבדי האי קרקירה, בו שלט, אל סארדיס לשם סירוסם כמעשה נקם, אך בסופו של דבר הצילו אותם אנשי סאמוס. הוא אף רצח את אשתו מליסה ושכב עם גופתה, ומשגילה בנו הצעיר, ליקופרון, מי עשה את הנבלה, גירש אותו פריאנדרוס אל קרקירה. מאוחר יותר ניסה פריאנדרוס להתפייס עם ליקופרון, אך הלה סירב לשוב לקורינתוס. רק כשהציע פריאנדרוס לליקופרון כי ירש את הטיראניה בקורינתוס בעוד הוא עצמו יעבור לקרקירה, ניאות לבסוף הבן. אלא שאנשי קרקירה הקדימו והרגו את ליקופרון, כדי למנוע את הגעת פריאנדרוס לעירם.

פריאנדרוס נחשב על ידי חלק מן הסופרים הקדמונים כאחד משבעת חכמי יוון, אשר ניסח בין השאר את מטבע הלשון "אימון זה הכל". לדברי הרודוטוס, פריאנדרוס ערך גם תחרות שירה ונגינה, בה זכה המשורר אריון.

==מקורות==
* כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. עותק דיגיטלי בתוך: [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=119 אתר דעת].
* הרודוטוס, היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110722110449/http://classicpersuasion.org/pw/diogenes/dlperiander.htm Diogenes Laertius: Life of Periander]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
קטגוריה:שבעת חכמי יוון
קווארק למעלה

קווארק למעלה (באנגלית: Up quark) הוא חלקיק יסודי במודל הסטנדרטי. זהו קווארק דור ראשון, בעל מטען חשמלי e<math>+\frac {2}{3}</math>. קווארק למעלה הוא הקל שבקווארקים. מסתו מעולם לא נמדדה בדיוק רב, אך משערים כי היא נעה בין 1.8 ל־3 MeV. לפי המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים, ישנם שישה סוגי קווארקים. חומר רגיל, כאטומים, מורכב מאלקטרונים ומגרעין. הנוקליאונים - הפרוטונים והנייטרונים שבגרעין מורכבים מקווארקים. פרוטון מורכב משני קווארקי למעלה, ומקווארק למטה יחיד. הנייטרון מורכב מקווארק למעלה אחד, ומשני קווארקי למטה.

משקילות המסה והאנרגיה הנובעת מתורת היחסות הפרטית, נובע כי אנרגיית הקשר המחברת את הקווארקים יחדיו מעניקה לנוקליאונים את מסתם. המסה מגיעה מהאנרגיה של שדה הכוח של הגלואונים ולא ממסת המנוחה של הקווארקים עצמם. דבר קיומם של הקווארקים הוצע לראשונה (באופן בלתי תלוי) על ידי מארי גל-מאן, ג'ורג' צוויג ויובל נאמן ב־1964.

==האדרונים המכילים קווארק למעלה==
חלק מההאדרונים כוללים קווארקי למעלה:
*פאיונים טעונים (π±) הם מזונים המורכבים מקווארק למעלה ואנטי-קווארק למטה, או להפך.
*הפאיון הנייטרלי π, המזון <math>\rho</math> ומזונים נוספים הם קומבינציה ליניארית של הצירוף קווארק למעלה אנטי-קווארק למעלה עם הצירוף קווארק למטה אנטי-קווארק למטה.
*מזון <math>\eta</math>, מזון <math>\omega</math> ומזונים נוספים הם קומבינציות ליניאריות של מספר זוגות קווארקים ואנטי-קווארקים, ביניהם קווארק למעלה ואנטי-קווארק למעלה.
*מספר רב של באריונים מכיל קווארק למעלה אחד או יותר. נוקליאונים ובאריוני Δ מורכבים אך ורק מקווארקי למעלה וקווארקי למטה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קווארקים
משה אונגרפלד

משה אוּנגֶרפֶלד (10 במרץ 1898 – 2 במרץ 1983) היה מורה, עיתונאי, פובליציסט וסופר, מנהלו הראשון של "בית ביאליק".

==ביוגרפיה==

משה אונגרפלד (Ungerfeld) נולד בשנת 1898 בעיירה רוּדְקִי (רידיק) שבגליציה המזרחית, האימפריה האוסטרו-הונגרית. התחנך בחדר ובישיבת ויז'ניץ. כן למד לימודים כלליים והתכונן לבחינות בגרות אקסטרניות. בסוף מלחמת העולם הראשונה התנדב לצבא האוסטרו-הונגרי והגיע לדרגת קצין. לחם בחזית המזרחית, נפל בשבי הרוסי ושוחרר לאחר חוזה ברסט-ליטובסק (1918).

בשנת תרפ"ב החל ללמוד פילוסופיה, ספרות ושפות שמיות באוניברסיטת וינה, במשך ארבע שנים. במקביל למד בבית המדרש למורים יהודים של הרב צבי פרץ חיות ואביגדור אפטוביצר. שם, בווינה של שנות ה-20, הכירו הוא וחיים נחמן ביאליק, ואונגרפלד סייע לביאליק בעת שהותו בווינה. 

עבד כמורה בווינה, ושימש עיתונאי בעיתונים "הארץ", "היום", "הצפירה" ו"הדואר". פרסם מסות ומאמרים בכתבי עת נוספים, בעברית וביידיש, בשמו ובשמות עט אחדים: "בן-יצחק", "בן-עמרם", "מ. אג"ף" ועוד.

בשנת 1938 (שנת האנשלוס) עלה לארץ ישראל.

אונגרפלד מונה למנהל "בית ביאליק", שאותו תרמה מאניה ביאליק לציבור, והחזיק בתפקיד זה במשך כארבעים ושש שנה, עד לפטירתו. במשך השנים פרסם אונגרפלד מספר ספרים על ביאליק ועל בני דורו.

בשנת 1975 זכה בפרס רמת גן לספרות וב-1977 נבחר ליקיר העיר תל אביב-יפו.

בעשר השנים שלפני מותו נשמעו תלונות רבות על דרך ניהולו את בית המשורר. חוקרי ספרות (בראשם זיוה שמיר) גילו כי גנז מכתבים מאת ביאליק כדי שלא לפגוע בתדמית המשורר, בהם מכתבים המגוללים את פרשת אהבתו לציירת אירה יאן.

אונגרפלד היה רווק ולא הביא ילדים לעולם.

נפטר בשנת 1983, ונקבר בבית העלמין בחולון.

==מספריו==
* וינה (1946). יצא לאור בשם העט מ. אג"ף.
* שיר השרים לח.נ. ביאליק (1960). אסופת שירים על ביאליק מאת משוררי ישראל; ראה אור במלאת 25 שנה למות המשורר.
* ארץ וחכמיה: אוסטריה הונגריה (1974)
* ביאליק וסופרי דורו: דברים בין ביאליק לסופרי דורו לציון יובל המאה להולדתו וארבעים שנה לפטירתו (1974)
* במעגלי יצירה: הוגים, משוררים, מספרים ומסאים (1975)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* פאר פרידמן, [http://p-friedmann.livejournal.com/264189.html מ. אונגרפלד: הרהורים על האיש שהקדיש עצמו לזכרו של ח.נ. ביאליק], 16 ביולי 2007
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1977
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
קטגוריה:בוגרי ישיבת בית ישראל ודמשק אליעזר
Dude Ranch

Dude Ranch הוא האלבום השני של בלינק-182. הוא יצא ב-17 ביוני 1997. האלבום נחשב להצלחה מסחרית, לאחר שמכר למעלה ממיליון עותקים והפך לאלבום פלטינה.

האלבום מכיל את השירים "Dammit" ו"Josie", אשר בזכותם הפכה הלהקה לפופולרית במיינסטרים.

זהו האלבום האחרון של בלינק-182 בו השתתף המתופף סקוט ריינור.

== רשימת שירים ==
{| class="wikitable" border="1"
! #
! שם השיר
! זמן
!קולות ראשיים
|-
| 1.
| "Pathetic"
| 2:28
| דה-לונג' והופוס
|-bgcolor="#EFEFEF"
| 2.
| "Voyeur "
| 2:43
|טום דה-לונג'
|-
|3.
| "Dammit"
| 2:45
|מארק הופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 4.
| "Boring"
| 1:41
|טום דה-לונג'
|-
| 5.
| "Dick Lips"
| 2:57
| טום דה-לונג'
|- bgcolor="#EFEFEF"
|6.
| "Waggy"
| 3:16
|מארק הופוס
|-
| 7.
| " Enthused"
| 2:48
| טום דה-לונג'
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 8.
| "Untitled"
| 2:46
|טום דה-לונג'
|-
| 9.
| "Apple Shampoo"
| 2:52
|מארק הופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 10.
| "Emo"
| 2:50
|מארק הופוס
|-
| 11.
| "Josie"
| 3:19
|מארק הופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 12.
| "A New Hope"
| 3:45
|מארק הופוס
|-
| 13.
| "Degenerate"
| 2:28
|טום דה-לונג'
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 14.
| "Lemming"
| 2:38
|מארק הופוס
|-
| 15.
| "I'm Sorry"
| 5:37
|טום דה-לונג'
|- bgcolor="#EFEFEF"
|}

== מיקום במצעדים ==
=== אלבום ===

=== סינגלים ===

{| border=1 cellspacing=0 cellpadding=2 width="550"
!align="right" valign="top"|שנה
!align="right" valign="top"|סינגל
!align="right" valign="top"|מצעד
!align="right" valign="top"|מיקום
|-
|align="right" valign="top"|1997
|align="right" valign="top"|"Dammit"
|align="right" valign="top"|Modern Rock Tracks
|align="right" valign="top"|11
|-
|align="right" valign="top"|1997
|align="right" valign="top"|"Dammit"
|align="right" valign="top"|Mainstream Rock Tracks
|align="right" valign="top"|26
|-
|}

== קרדיטים ==
* טום דה-לונג' – קולות וגיטרה
* מארק הופוס – קולות וגיטרת בס
* סקוט ריינור – תופים

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה 
| 70,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| פלטינה ×2
| 200,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| זהב 
| 100,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה 
| 1,100,000
|};

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלבומי בלינק-182
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ-פאנק
קטגוריה:אלבומי חברת MCA רקורדס
מרווח (כתב)

מקלדת סטנדרטית. מקש הרווח נמצא בשורת המקשים התחתונה.]]
בכתב מרווח הוא שטח ריק שמפריד בין סימנים כתובים. בדרך כלל המרווח משמש להפרדה בין מילים.

מרווח להפרדה בין מילים נהוג בשפות רבות, אך לא בכולן. הוא לא היה נהוג בלטינית עתיקה וביוונית עתיקה. שימוש עקבי במרווח בכתיבה של אלפבית לטיני נעשה בשפה האירית בשנים 600–800. בסינית וביפנית מודרניות אין שימוש במרווח. 

לפי כללי הפיסוק העברי, כאשר לאחר מילה בא סימן פיסוק, אין הפרדה ביניהם, והמרווח יבוא לאחר סימן הפיסוק. 

במקלדת מחשב מקש הרווח משמש ליצירת מרווח. זהו המקש הגדול ביותר, במקלדת נפוצה הוא שווה אורך לשישה מקשים רגילים.

במרבית שפות התכנות המרווח משמש להפרדה בין מילים, כמקובל בשפה אנושית, אך בשפת התכנות פורטרן, למשל, אין משמעות למרווח. בעת הכתיבה המתכנת משתמש במרווחים, למען הקריאוּת של התוכנית, אך הוא אינו חייב לעשות זאת.

==סוגי מרווחים ו-HTML==
בשפת HTML קיימים מספר סוגי מרווחים, המבוססים וחלקיים לתקן יוניקוד (המכיל עוד כמה סוגי מרווחים).

רצף מרווחים בקובצי HTML מוצג בדפדפן כמרווח יחיד. כאשר רוצים להציג מרווחים אחדים רצופים, יש לכתוב את הקוד המפורש שלהם. הנפוץ מביניהם הוא: <code>;nbsp&</code> (ראשי תיבות של Non-breaking space; בתרגום חופשי: רווח קשיח).
* (&thinsp;) – – מרווח צר מזה הסטנדרטי (ראו להלן), בערך ברוחב ⅕ או ⅙ מרוחב האות האנגלית m.
* ( ) – – מרווח ברוחב המרווח הסטנדרטי והנפוץ ביותר (המרווח המתקבל מלחיצה על מקש הרווח הארוך שבמקלדת), אך בניגוד אליו, תו מרווח זה לא מאפשר גלישת שורות אוטומטית בנקודה הזו.
* (&ensp;) – – מרווח ברוחב האות האנגלית n.
* (&emsp;) – – מרווח ברוחב האות האנגלית m.
* (&zwj;) – – תו ברוחב אפס (בדומה לתווי כיווניות), שמאפשר שבירת תווים/מילים/שורות בנקודה זו.
** (&zwnj;) – – תו ברוחב אפס (בדומה לתווי כיווניות), שאינו מאפשר שבירת תווים/מילים/שורות בנקודה זו.
* ( ) – – המרווח הסטנדרטי והנפוץ ביותר (המרווח המתקבל מלחיצה על מקש הרווח הארוך שבמקלדת). תו מרווח זה מאפשר גלישת שורות אוטומטית בנקודה הזו.
* (&NegativeMediumSpace;) – – תו ברוחב "שלילי", המשמש להגדרת גבולות של מילים במערכות שאינן יודעות לפרש רווחים באופן אוטומטי.
* (&NoBreak;) – – מרווח ברוחב אפס, שאינו מאפשר שבירת תווים/מילים בנקודה זו, אך מאפשר שבירת שורות.
* (&hairsp;) – – מרווח "ברוחב שערה". מרווח צר מרוחב מרווח .
* (&puncsp;) – – מרווח ברוחב סימני הפיסוק נקודה (.) או פסיק (,).
* (&MediumSpace;) – – מרווח ברוחב <math display="inline">\frac{4}{18}</math> מרוחב האות האנגלית m.
* (&emsp14;) – – מרווח ברוחב ¼ מרוחב האות האנגלית m.
* (&emsp13;) – – מרווח ברוחב ⅓ מרוחב האות האנגלית m.
* (&numsp;) – – מרווח ברוחב הספרות בגופן ברוחב אחיד.
* (&Tab;) – – תו Tab. "קופץ" עד לעצירת ה-Tab הבאה בשורה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כתיבה
פוז'ארוואץ

פוז'ארוואץ (בסרבית: Пожаревац או Požarevac; ברומנית: Pojarevaţ; בהונגרית: Pozsarevác) היא עיר ומרכז מנהלי של מחוז בראניצ'בו בסרביה.

העיר פוז'ארוואץ שוכנת בצפון מזרח סרביה ובשנת 2011 התגוררו בה 41,183 תושבים.

בשנת 435 נכרת במקום הסכם בין מנהיגי ההונים, אטילה ואחיו בלדה ובין האימפריה הביזנטית. ב-21 ביולי 1718 נחתם במקום זה שלום פוז'ארוואץ בין האימפריה העות'מאנית מצד אחד ובין אוסטריה והרפובליקה של ונציה מצד שני.

בעיר נולד המנהיג הסרבי סלובודן מילושביץ', ובה הוא קבור.

== ערים תאומות ==

* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרביה: ערים
שלום פוז'ארוואץ

250px
שלום פוז'ארוואץ (בגרמנית: Friede von Passarowitz; בטורקית: Pasarofça Antlaşması; באיטלקית: Pace di Passarowitz) הוא הסכם שלום שנחתם ב-21 ביולי 1718 בעיר הסרבית פוז'ארוואץ בין האימפריה העות'מאנית מצד אחד ובין ממלכת הבסבורג והרפובליקה של ונציה מצד שני.

הסכם השלום, ששיקף את המצב הצבאי בשטח לאחר המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) והמלחמה הוונציאנית-עות'מאנית (1714–1718), קבע שהאימפריה העות'מאנית הפסידה את הבאנאט של טימישוארה, אולטניה, צפון סרביה וצפון בוסניה לאוסטריה, והרפובליקה של ונציה איבדה את אחיזתה בחצי האי פלופונז ובכרתים, אך שמרה לעצמה את האיים היוניים ואת דלמטיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר האימפריה העות'מאנית
פוז'ארוואץ
פוז'ארוואץ
קטגוריה:הרפובליקה של ונציה
פוז'ארוואץ
אירוויזיון 1983

אירוויזיון 1983 נערך ב-23 באפריל 1983 במינכן לאחר זכייתה של גרמניה באירוויזיון 1982. בתחרות ניצחה הזמרת קורין הרמס, שייצגה את לוקסמבורג עם השיר "Si La Vie est Cadeau".

את ישראל ייצגה הזמרת עופרה חזה עם השיר "חי", שכתב אהוד מנור והלחין אבי טולדנו, אשר ייצג את ישראל בשנה שלפני כן. ישראלים רבים התרגשו לשמוע את עפרה חזה שרה "עם ישראל חי" דווקא על אדמת גרמניה במינכן, 40 שנה בלבד לאחר זוועות השואה. חזה ומלוויה קיבלו פעמיים "דוז פואה", מהולנד ומאוסטריה, ו-6 פעמים 10 נקודות. בסך הכול קיבלה ישראל 136 נקודות, והגיעה למקום השני בפעם השנייה ברציפות.

בסוף שלב הקראת הניקוד, 6 נקודות הפרידו בין ישראל לזוכה, נציגת לוקסמבורג לתחרות. זאת, לאחר שגם ישראל העניקה 12 נקודות לשיר שבסופו של דבר הגיע למקום הראשון.

==השירים המשתתפים==
{| class="wikitable sortable" " border="1"
|-
! סדר !! מדינה !! שפה !! ביצוע !! שם השיר בשפת מקור !! שם השיר בעברית !! מיקום !! ניקוד
|-
|1
| צרפת
|צרפתית
|גי בונה
|Vivre
|לחיות
|8
|56
|-
|2
| נורווגיה
|נורווגית
|יאן טייגן
|Do re mi
|דו רה מי
|9
|53
|-
|3
| בריטניה
|אנגלית
|Sweet Dreams (חלומות מתוקים)
|I'm never giving up
|אני אף פעם לא מוותר
|6
|79
|-
|-bgcolor="#cc9966"
|4
| שוודיה
|שוודית
|קרולה
|Främling
|איש זר
|3
|126
|-
|5
| איטליה
|איטלקית
|ריקרדו פולי
|Per Lucia
|בשביל לוסיה
|11
|41
|-
|-bgcolor="red"
|6
| טורקיה
|טורקית
|צ'טין אלפ ו"הגלים הקצרים"
|Opera
|אופרה
|19
|0
|-
|-bgcolor="red"
|7
| ספרד
|ספרדית
|רמדיוס אמאיה
|¿Quién maneja mi barca?
|מי משיט את ספינתי?
|19
|0
|-
|8
| שווייץ
|איטלקית
|מריאלה פארה
|Io cosí non ci sto
|אני לא אוהבת את זה ככה
|15
|28
|-
|9
| פינלנד
|פינית
|אמי אשפלונד
|Fantasiaa
|פנטסיה
|11
|41
|-
|10
| יוון
|יוונית
|כריסטי סטסינופולו
|Mu les) Μου λες)
|אתה אומר לי
|14
|32
|-
|11
| הולנד
|הולנדית
|ברנדט
|Sing me a song
|שיר לי שיר
|7
|66
|-
|12
| יוגוסלביה
|קרואטית
|דניאל
|Džuli
|ג'ולי
|4
|125
|-
|13
| קפריסין
|יוונית
|סטאוורוס ודינה
|I agapi akoma zi) Η αγάπη ακόμα ζει)
|האהבה עדיין חיה
|16
|26
|-
|14
| גרמניה המערבית
|גרמנית
|הופמן והופמן
|Rücksicht
|התחשבות
|5
|94
|-
|15
| דנמרק
|דנית
|גרי
|Kloden drejer
|סיבוב כדור הארץ
|17
|16
|-
|-bgcolor="silver"
|16
| ישראל
|עברית
|עפרה חזה
|חי
|חי
|2
|136
|-
|17
| פורטוגל
|פורטוגזית
|ארמנדו גאמה
|Esta balada que te dou
|הבלדה שאני מעניק לך
|13
|33
|-
|18
| אוסטריה
|גרמנית
|ווסטנד
|Hurricane
|הוריקן
|9
|53
|-
|19
| בלגיה
|הולנדית
|פאס דה-דוקס
|Rendez-vous
|פגישה
|18
|13
|-bgcolor="gold"
|20
| לוקסמבורג
|צרפתית
|קורין הרמס
|Si la vie est cadeau
|אם החיים הם מתנה
|1
|142
|}

==מבצעים חוזרים בתחרות==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#EFEFEF"
|מבצע
|מדינה
|שנים קודמות
|-
|גי בונה
| צרפת
|1970 (מקום 4)
|-
|יאן טייגן
| נורווגיה
|1978 (מקום 20), 1982 (מקום 12)
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://eurovision.tv/search?query=1983 אירוויזיון 1983], באתר האירוויזיון הרשמי
* [http://www.eurovisioncovers.co.uk/1983.htm היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1983]

*
1983
קטגוריה:1983 במוזיקה
קטגוריה:מינכן: תרבות
1983
אברהם בן יצחק אשכנזי

אברהם בן רבי יצחק אשכנזי היה תלמיד חכם, מאנשי היישוב בצפת במאה ה-16, שד"ר ומדפיס הספרים בעברית הראשון בארץ ישראל ובאסיה.

==ביוגרפיה==
לפני שנת 1577 יצא ר' אברהם לשליחות באירופה בתקופה זו הכירו המדפיס אליעזר בן אשכנזי מפראג.

בשנת ה'של"ז (1577) הקימו בצפת בשותפות, אליעזר בן אשכנזי אשר כבר הדפיס קודם לכן בפראג לובלין וקושטא ספרים קודמים, ואברהם בן אשכנזי את בית דפוס העברי הראשון בביתו של ר' אברהם, במכונת דפוס שהביא עמו אליעזר. והגם שהעות'מאנים לא נתנו רישיונות הדפסה לבני מיעוטים, נתנו להם העותמאנים רישיון הדפסה, בתנאי שלא ידפיסו בערבית או בעות'מאנית. בבית דפוס זה הדפיסו ספרים של חכמי צפת כגון הספרים: "לקח טוב" לר' יום טוב צהלון, "קהלת יעקב" לר' יעקב גלנטי ו"שר שלום" לר' שמואל אריפול. למעשה הביא אליעזר את המומחיות המקצועית את המכונות כלים החומרים ור' אברהם סיפק את מקום בית הדפוס, את ההוצאות ההדפסה וביצוע ההפצה בעולם. בית הדפוס פעל כ-10 שנים ונחשב כתקופת הדפוס העברי הראשונה בצפת ובארץ ישראל. 

בשנת 1579 יצא כשד"ר בשליחות העיר טבריה והגיע אל קהילות בטורקיה, איטליה, מצרים, מסופוטמיה, ותימן.

להערכת אברהם יערי לקח ר' אברהם אתו בשעה שיצא בשליחות הישיבה בטבריה לתימן בשנת של״ט (1579) ספרים שונים למכירה, בין ספרים שנדפסו בבית־דפוסו ובין ספרים אחרים.

אחד המקורות המלמדים על פעילותו כשליח הוא ספר המקאמות המכונה בשם "ספר המוסר" שכתב המשורר התימני ר' זכריה אלצ'אהרי שהיה בארץ ישראל עוד בשנת 1562 וחזר לתימן, ובימי בואו של אשכנזי הוא היה כלוא יחד עם רבים מיהודי תימן במשך מספר שנים בבית הסוהר.

ובאחד מאגרותיו הוא כותב כך: "שמע יהודי אחד בא למחוז אלמכה... ועוד הביא ספרי הקודש, ובזה העניין התחדש שלא ביקש דמיהם... שכוונתו להתרחק מהנאת כבוד תורה ובזה הדבר נהג כשורה... ותכלית בקשתו הייתה להרביץ תורה, וליהודים הייתה שמחה ואורה, ויפשטו בכל ארץ תימן, לכל משכיל ומבין מזומן, ויגיע מהם למגדלות (=בתי הסוהר)... כל העם באו לשמוע חכמתו." (מחברת כ"ה למשורר זכריה בן סעדיה אלצ'הרי).

למרות מצבם הקשה של יהודי תימן, הוא קיבל מיהודי תימן תרומה עבור העיר טבריה.

במשך התקופה ששהה בשליחות הנ"ל שבת בית הדפוס שלו, אולם בשנת ה'שמ"ז (1587) חזר והדפיס בו מספרי חכמי צפת.

בעקבות המצב החמור בצפת עקב הבצורת הקשה והמגפות וההתנכלויות שפקדו את היישוב בגליל והידלדלות הרבה של היישוב בו, סגר את בית הדפוס.

שני בניו יצחק ויעקב, הביאו את שרידי בית הדפוס לדמשק והדפיסו בשנת (1605) את הספר "כסף נבחר" לר' יאשיהו פינטו. ידוע לנו שבשנה זו ר' אברהם בן יצחק אשכנזי כבר לא היה בחיים.

== לקריאה נוספת ==
* אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, מוסד הרב קוק, תשס"ב (הדפסה שלישית).
* נתן שור, תולדות צפת, עמ' 90-91, עם עובד כנרת, זמורה דביר בע"מ, רעננה, 1983, תשמ"ג.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דפוס עברי
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
אוניברסיטת אורגון

אוניברסיטת אורגון (באנגלית: University of Oregon, בראשי תיבות: UO וידועה בכינוי U of O) היא אוניברסיטה אמריקנית ציבורית ביוג'ין שבאורגון, מרחק כ-100 ק"מ מדרום לבירת המדינה, סיילם. האוניברסיטה נוסדה בשנת 1876. היא אחת מ-60 האוניברסיטאות החברות באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות, וידועה באופייה הפתוח והליברלי. האוניברסיטה חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט וחברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר.

== פקולטות ומחלקות ==
באוניברסיטת אורגון מספר קולג'ים ובתי ספר<ref></ref>:
* הקולג' לאמנות ומדעים: בקולג' נלמדים מסלולים לתואר ראשון במקצועות במדעים המדויקים, במדעי הרוח ובמדעי החברה וכן באמנויות שונות. נלמדים בו תחומים כגון אנתרופולוגיה, לימודי אסיה, לימודי כימיה, לימודי ביולוגיה, לימודי ספרות השוואתית, לימודי מדעי המחשב, לימודי כלכלה, לימודי אירופה, לימודי היסטוריה, לימודי גאוגרפיה ומסלולים נוספים.
* הקולג' למנהל עסקים: פועלות מחלקות בתחומים ניהול, חשבונאות, פיננסים, שיווק ואנליטיקה עסקית.
* הקולג' לעיצוב: בקולג' מתקיימות עשר תוכניות לתואר בוגר בתחומים כגון ארכיטקטורה, תולדות האמנות, לימודי שימור, לימודי עיצוב מוצר, לימודי אדריכלות נוף ועוד.
* הקולג' לחינוך: בקולג' מתקיימות תוכניות בחינוך וחינוך מיוחד ומסלולים לתארים מתקדמים בענפים כגון ייעוץ חינוכי, פסיכולוגיה חינוכית, מנהיגות בחינוך ולקויות למידה.
* בית הספר לעיתונאות ותקשורת: בין התוכניות לתואר בוגר המתקיימות בבית הספר נכללים לימודי עיתונאות, לימודי פרסום, לימודי יחסי ציבור ולימודי תקשורת.
* בית הספר למוזיקה ומחול: במסלולים ללימודי מחול ולימודי מוזיקה באוניברסיטה לומדים ענפים כגון כוריאוגרפיה, נגינה, הלחנה, מוזיקולוגיה, ג'אז, תולדות המחול וענפי מחקר נוספים.
* בית הספר למשפטים: ניתן לקחת חלק בתוכניות לתואר שלישי, תואר שני ותואר ראשון במשפטים.
* בית הספר ללימודים מתקדמים: בבית הספר נלמדות תוכניות לתואר שני ולתואר שלישי.

== בוגרים ידועים ==
בין בוגריה הידועים של אוניברסיטת אורגון נכללים<ref></ref>:
* סוזן בונמיצ'י - פוליטיקאית
* ויליאם רות' - פוליטיקאי ומשפטן
* רון ויידן - פוליטיקאי
* ראיין זינקי - פוליטיקאי
* פיל נייט - איש עסקים, ממייסדי חברת נייקי
* קן קיזי - סופר, מחבר הספר "קן הקוקיה"
* צ'אק פלאניוק - עיתונאי וסופר, מחבר הספר "מועדון קרב"
* ניל גולדשמידט - איש עסקים ופוליטיקאי

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

*
אוניברסיטת אורגון
אורגון
קטגוריה:אורגון: מבנים
קטגוריה:התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט
קטגוריה:איגוד האוניברסיטאות האמריקניות
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר
שניידר

שניידר (בכתיב לועזי: Schneider) הוא שם משפחה גרמני-יידי שפירושו "חייט"; מקביל לשמות (אנגלית), (פולנית), (ערבית) ו (רוסית).
קיימים מספר וריאנטים לשם, ובהם הצורות ההולנדיות "סנידר" ו-"סניידר" (Snyder, Snider, Sneider, Sneijder) והצורה השווייצרית "שנידר" (Schnyder).

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
ברנדה אן ספנסר

ברנדה אן ספנסר (באנגלית: Brenda Ann Spencer; נולדה ב-3 באפריל 1962 בסן דייגו שבקליפורניה) היא רוצחת אמריקנית שרצחה שני אנשים ופצעה תשעה בהתקפת ירי שביצעה בהיותה תלמידה.

== הירי ==
ביום שני, ה-29 בינואר 1979, בהיותה בת 16, התבצרה בביתה וירתה לעבר בית הספר היסודי הסמוך לביתה. היא הרגה שני מבוגרים (מנהל בית הספר ושרת) ופצעה שמונה ילדים ושוטר. כשנתפסה לאחר שש שעות הייתה תשובתה הראשונה לשאלה "מדוע עשית זאת?" - "I Don't Like Mondays" ("אינני אוהבת את ימי שני"). עדים מספרים שאחר-כך הוסיפה ש"לא הייתה סיבה, עשיתי זאת לכיף, זה כמו לירות בברווזים באגם". 

ספנסר נידונה למאסר עולם עם אפשרות לחנינה אחרי 25 שנה ונכון לאוקטובר 2022 היא כלואה בבית הכלא לנשים בקליפורניה. היא הגישה כבר שישה ערעורים על העונש, כולם נדחו. בערעוריה טענה שאביה ניצל אותה מינית ודרדר אותה למעשה כשקנה לה רובה ציד (שבו השתמשה למעשי הרצח), וכי במהלך הרצח הייתה שיכורה ובהשפעת סמי הזיה.

לספנסר היה עבר של התעללות בבעלי חיים ואלימות כלפי ילדים, וטענות רבות הועלו על חוסר תשומת הלב והטיפול הראויים שיכלו למנוע את האסון.

מעשי הרצח עוררו את להקת הבומטאון ראטס לכתוב שיר על המקרה - "I Don't Like Mondays". השיר הושמע רבות ברדיו אך תחנות מסוימות פסלו אותו בשל רגישות המקרה. מאוחר יותר ביצעו את השיר טורי איימוס וסולן ה-Boomtown Rats בוב גלדוף. בסרט "מועדון ארוחת הבוקר" של ג'ון יוז מופיע הגרפיטי "I Don't Like Mondays".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=13455 ״ימי שני הארורים״] - סיפורה של ברנדה ספנסר והשיר שנולד בעקבות מסע הירי שלה בפודקאסט [https://www.kan.org.il/Podcast/program.aspx/?progId=2019 ״מינהר הזמן״], ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי

קטגוריה:מורשעים ברצח בארצות הברית
קטגוריה:רצח בקליפורניה
קטגוריה:רוצחות
קטגוריה:התקפות על מוסדות חינוך בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
דוקטרינת הלשטיין

דוקטרינת הלשטיין (בגרמנית: Hallstein-Doktrin) הייתה עיקרון מרכזי במדיניות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (גרמניה המערבית) בין השנים 1955–1967. הדוקטרינה פותחה על ידי הקאנצלר הראשון של גרמניה המערבית, קונראד אדנאואר, והיא נקראת על שם מזכירו האישי וולטר האלשטיין. היא הוכרזה על ידי אדנאואר לפני הממשלה הפדרלית ב-22 בספטמבר 1955: "אנו נראה בכינון יחסים דיפלומטיים עם 'הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית'-כביכול כמעשה בלתי ידידותי." ב-8 בדצמבר הבהיר המנהל הכללי של משרד החוץ לכינוס השגרירים כי הסנקציות על כך יגיעו לניתוק יחסים.

על פי דוקטרינת הלשטיין, הרפובליקה הפדרלית סירבה לכונן קשרים דיפלומטיים עם מדינות שהכירו ברפובליקה הדמוקרטית של גרמניה (גרמניה המזרחית). באמצעות גישה זאת, קיוותה המערבית לבודד את המזרחית, כחלק ממדיניות אי-ההכרה בלגיטימיות של קיומה ומתוך תקווה למוטטה. כפועל יוצא ממדיניות הלשטיין לא היו לגרמניה המערבית קשרים דיפלומטיים עם מרבית מדינות הגוש המזרחי, כולל מזרח אירופה, עד לסוף שנות ה-60. היא לא נאכפה על ברית המועצות, בשל מעמדה כמעצמת-על. בשני מקרים הביא יישום הדוקטרינה לניתוק קשרים דיפלומטיים: ב-1957 עם יוגוסלביה, כשזו הכירה ברפובליקה הפדרלית, ושוב ב-1963 עם קובה.

הדוקטרינה נשמרה בקפדנות עד שנת 1967. עם היבחרו של וילי ברנדט לשר החוץ הגרמני במסגרת הקואליציה הגדולה בין הנוצרים דמוקרטים לסוציאל-דמוקרטים, היא החלה להישחק. ברנדט החל בפיתוח מדיניות האוסטפוליטיק, שכיוונה להפשרה ופיוס ביחסי גרמניה המערבית ומזרח אירופה. ב-1967 כוננו קשרים דיפלומטיים עם רומניה וב-1968 הם חודשו עם יוגוסלביה, למרות הכרתן של שתי מדינות אלו ברפובליקה הדמוקרטית. באפריל 1971 לא נאכף ניתוק יחסים על צ'ילה כשממשלת סלבדור איינדה כוננה קשרים עם גרמניה המזרחית. הדוקטרינה נגנזה סופית בדצמבר 1972, כששתי הגרמניות חתמו על הסכם הכרה הדדית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.konrad-adenauer.de/stichworte/aussenpolitik/hallstein-doktrin/ דוקטרינת הלשטיין] באתר קרן אדנאואר

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחסי גרמניה המזרחית – גרמניה המערבית
קטגוריה:גרמניה: יחסי חוץ
קטגוריה:גרמניה המזרחית: יחסי חוץ