OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מוזיקת לילה זעירה

סרנדה לכלי מיתר בסול מז'ור, הידועה יותר בשמה מוזיקת לילה זעירה (גרמנית (מקור): Eine kleine Nachtmusik), היא יצירה לרביעיית כלי מיתר (עם אופציה לקונטרבס) אשר הולחנה על ידי וולפגנג אמדאוס מוצרט בזמן שעבד על האופרה דון ג'ובאני. מספרה ברשימת קכל K.525; היצירה הושלמה ב-10 באוגוסט 1787 לפי רשימת היצירות של מוצרט (קטלוג שבו רשם מוצרט מרבית היצירות שהשלים בין פברואר 1784 ונובמבר 1791). היצירה בת ארבעה פרקים:

==פרקי היצירה==
===פרק ראשון===
קובץ:Eine kleine nachtmusik.svg

הפרק הראשון נכתב בטמפו Allegro במבנה של צורת סונאטה. הנושא הראשון, בסול מז'ור, נמרץ ובעל מקצב מוטעם. הנושא השני מתון ונכתב ברה מז'ור, סולם הדומיננטה. האקספוזיציה מסתיימת ברה מז'ור וחוזרת על עצמה. חטיבת הפיתוח מתחילה ברה מז'ור ועוברת דרך הסולמות רה מינור ודו מז'ור בטרם חוזרת לסולם סול מז'ור לשם חטיבת הרפריזה, על מנת לסיים את הפרק בסולמו המקורי.

===פרק שני===
הפרק השני הוא רומנסה (Romanza). הפרק כתוב בסולם דו מז'ור (סולם הסוב-דומיננטה) וכתוב בטמפו Andante המנוגד לטמפו של הפרק הראשון. הפרק כתוב במבנה רונדו קטעי והוא זהה למבנה הסונאטה-רונדו (א-ב-א-ג-א). הנושא הראשון (א) מתון ולירי. אחריו מגיע הנושא השני (ב) אשר הוא קצבי יותר מהראשון. הנושא הראשון חוזר (א) ואחריו מגיע הנושא השלישי (ג), והוא אפל יותר מהשניים הראשונים וכולל מגע בדו מינור. הנושא הראשון (א) חוזר כדי להשלים את פרק.

===פרק שלישי===
הפרק השלישי הוא מינואט וטריו (א-ב-א) ודומה יותר למחול. הפרק כתוב בסולם הטוניקה, סול מז'ור, בטמפו מהיר למדי (Allegretto). הפרק מכיל שני נושאים; הוא מתחיל עם המינואט (א), ואז נושא הטריו נכנס (ב), ומסתיים עם המינואט. הוא מסתיים באותו סולם שהתחיל בו.

===פרק רביעי===
הפרק הרביעי והאחרון נכתב במבנה סונאטה-רונדו. הוא חוזר אל הרעננות והשלהוב שבפרק הראשון. הפרק מתמרן בין שני נושאים במהלך הפתיחה שלו; בפיתוח, הוא מתמרן בין סולמות שונים ומסתיים בסול מינור. שני הנושאים חוזרים ברפריזה, ולאחריהם הפרק מסתיים בקודה, בה חוזר הנושא הראשון.

===פרק חמישי?===
בקטלוג היצירות של מוצרט עצמו, הוא מציין את היצירה הזו כבעלת חמישה פרקים: הפרק השני ברשימה זו, מינואט וטריו, היה ארוך אך אבד. המוזיקולוג אלפרד איינשטיין הציע, לעומת זאת, שהמינואט בסונאטה לפסנתר בסי במול, K.498a, הוא אכן הפרק האבוד. הקלטה של מינואט הסונאטה בעיבוד לרביעיית כלי מיתר כבר הוקלטה, למרות שמוזיקולוגים שונים כיום לא בטוחים לחלוטין שאיינשטיין צדק.

המנצח האנגלי רוי גודמן השתמש במינואט האמור תחת המינואט החסר, ואילו מוזיקאים אחרים בחרו נטלו מינואטים שונים של מוצרט עבור הקלטותיהם של היצירה. בין מוזיקאים אלו ניתן למנות את כריסטופר הוגווד, סיגיסוולד קאוקן מיכאל אלכסנדר וילנס ואחרים.

==ראו גם==
* וולפגנג אמדאוס מוצרט
* מוזיקה קאמרית
== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070106044108/http://www.liquidsandstudio.com/silas/einekleinenachtmusik.mp3 קובץ האזנה בסיומת mp3 ליצירה]
* 

קטגוריה:יצירות מאת מוצרט
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
יצחק מווינה

רבי יצחק בן משה מווינה, הידוע גם בשמו רבי יצחק אור זרוע (1180 ד'תתק"ם-1250 ה'י') חיבר את הספר "אור זרוע", ספר הלכה חשוב המצוטט רבות בספרי הפוסקים שאחריו.

== ביוגרפיה ==
מוצאו של רבי יצחק הוא בבוהמיה, המכונה בפיו גם "ארץ כנען", אך במהלך חייו נדד רבות ברחבי אשכנז וצרפת, וזכה להיכרות עם רוב חכמי דורו. הוא למד תורה מפי חכמי בוהמיה רבי אברהם בן עזריאל ורבי יעקב בנו של ר"י הלבן מפראג. ברגנשבורג הוא למד מפי רבי יהודה החסיד, וקיבל ממנו את מסורות חסידי אשכנז, ומפי רבי אברהם בן משה. שהה בוירצבורג ולמד שם מפי רבי יהונתן בן יצחק. תקופה מסוימת (כנראה סביב 1215) שהה בצרפת, ולמד שם מפי רבי שמשון מקוצי ורבי יעקב בן מאיר מפרובינש. אולם, ככרבותיו המובהקים הוא הגדיר את רבי יהודה שירליאון מפריז, את רבי שמחה משפיירא ואת רבי אליעזר בן יואל (ראבי"ה) מבון. לאחר ששב לאשכנז, המשיך לעמוד בקשרי שו"ת עם חבריו חכמי פריז, ביניהם רבי יחיאל מפריז. בסוף ימיו השתקע בווינה.

רבי יצחק היה מורו של המהר"ם מרוטנבורג.

היה מראשי הנאבקים למינויים של רבני קהילות.

מעניינת התייחסותו ההלכתית לנושא ענידת טלאי צהוב (ויכוח שהיה בנושא זה בין רבי שמשון מקוצי לבין האפיפיור אינוסטוס ה-3 שחייב את ענידת הטלאי).

הוא רגיל לחתום "יצחק בן משה נב"ה<ref>ראו בספרו הלכות הלכות צדקה ל.</ref>" - ראשי תיבות: נשמתו בצרור החיים. גם בנו, מהר"ח, חותם "נב"ה".

בנו, רבי חיים אליעזר (מהר"ח אור זרוע) ערך קיצור לספרו של אביו - "אור זרוע הקצר" או "סימני אור זרוע", אך לא זכה ללמוד מפי אביו משום שאביו מת בילדותו.

בשנת 1997 נחשף בווינה ברחוב הידוע בשמו "יודנפלאץ" (כיכר היהודים) בית הכנסת המזוהה כבית הכנסת שלו ושעלה באש בעת גזירת וינה בשנת 1421. המקום נתגלה בעת חפירת היסודות לאנדרטה לזכר הנספים בשואה ובוצעה במקום חפירה ארכאולוגית על ידי אוניברסיטת וינה.

== חיבוריו ==
=== ספר אור זרוע ===

רבי יצחק התפרסם בעיקר בזכות ספרו 'אור זרוע', ספר הלכתי שנכתב על ידו במאה ה-13 אך הודפס לראשונה רק במאה ה-19. הספר מכיל פסקי הלכה, פירושים ותשובות לפי נושאים, באופן דומה לסידור המסכתות.

שמו של הספר נלקח מהפסוק בספר תהלים () "אור זרע לצדיק ולישרי לב שמחה", שמסופי התיבות שלו הסיק רבי יצחק שיש לכתוב את שמו של רבי עקיבא עם האות ה בסופו (כלומר, עקיבה), ומתוך שמחתו על גילוי זה, קרא לספרו על שם הפסוק.

הספר מצוטט ומובא במקומות רבים בפוסקים שאחריו. חשיבותו נובעת בין השאר מהיותו מקור חשוב מאוד לצורות אחרות של תורת בעלי התוספות וחכמי אשכנז.

=== פיוטיו ===
ישנם מספר פיוטים החתומים בשם "יצחק בן משה", ביניהם מערכת יוצר-אופן-זולת לשבת שלפני ראש השנה, שנתקבל במנהג אשכנז המזרחי,, צונץ ייחסם לרבי יצחק בן משה, מחכמי מגנצא שנהרג בגזירות תתנ"ו. אברהם פרנקל העלה קושיות על ייחוס זה, והעלה את ההשערה שהפייטן הוא רבי יצחק בן משה מווינה, בעל אור זרוע.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:בוהמיה: אישים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:פייטני אשכנז וצרפת
קטגוריה:ילידי 1180
קטגוריה:נפטרים ב-1250
ארז הלבנון

עלים של ארז הלבנון
דגל לבנון, כשבתוכו נראה ארז הלבנון
ארז הלבנון (שם מדעי: Cedrus libani) הוא מין עץ ארז במשפחת האורניים. ארז הלבנון הוא עץ הררי הגדל בעיקר בקרקע סלעית בגובה של 400 מטרים ומעלה. עץ מחטני גדול שאינו גדל בר בארץ ישראל. גדל בלבנון בה הוא משמש סמל המדינה. מגיע לגובה של 40 מטר ומאריך ימים. עליו מחטניים, קצרים, נוקשים וערוכים בקבוצות.

ארז הלבנון נחשב לעץ בניה חזק ומעולה. עץ ארז מופיע על דגל לבנון, ובתנ"ך הוא משמש כסמל לעץ חזק, הניגוד המוחלט לעלוב שבצמחים, אזוב הקיר: "וַיִּתֵּן אֱלֹהִים חָכְמָה לִשְׁלֹמֹה וּתְבוּנָה... וַיְדַבֵּר, עַל-הָעֵצִים, מִן-הָאֶרֶז אֲשֶׁר בַּלְּבָנוֹן, וְעַד הָאֵזוֹב אֲשֶׁר יֹצֵא בַּקִּיר" (); "קוֹל ה', שֹׁבֵר אֲרָזִים; וַיְשַׁבֵּר ה', אֶת-אַרְזֵי הַלְּבָנוֹן" וכן: "צדיק כתמר יפרח כארז בלבנון ישגה" (תהלים מג צב יג)). ארזי הלבנון אף שמשו את שלמה לבניין בית המקדש הראשון: "הִנֵּה אֲנִי בוֹנֶה-בַּיִת לְשֵׁם ה' אֱלֹהָי... שְׁלַח-לִי עֲצֵי אֲרָזִים בְּרוֹשִׁים וְאַלְגּוּמִּים, מֵהַלְּבָנוֹן" ().

==ארז הלבנון בהיסטוריה==

משחר ההיסטוריה נודע ערך רב לארזי הלבנון. עמי קדם השתמשו בהם לבנייה ממלכתית מפוארת, לבנייה באתרים מקודשים ולהכנת ארונות קבורה יקרים לקבורת מלכים ואישים רמי מעלה נוספים. הארז נזכר רבות בכתבי עמים שונים.

בספר מלכים א' פרק ה' מסופר כי שלמה המלך ביקש מחירם מלך צור עצי ארזים לבניית בית המקדש הראשון ואכן חירם נענה לבקשתו בשמחה ושלח לו עצי ארזים וברושים. בתמורה נתן שלמה לחירם עשרים אלף כור חיטים, ועשרים אלף כור שמן כתית.

המצרים הקדמונים ייבאו עצי ארז הלבנון לארצם לשם בנייה. בתעודת פרעה סנפרו מופיע אישור לבואן של ארבע ספינות עמוסות בעצי ארז למצרים שנשלחו על ידי הפניקים, והשימוש בהם היה בין השאר להתקנת דלתות לארמון.

בדיקת העץ של "ספינת השמש", ספינה קדומה שנתגלתה בגיזה שבמצרים, שנערכה במוזיאון הבריטי, הראתה שרוב קורות הספינה היו של ארז הלבנון. ספינה זו הייתה שייכת לפרעה חופו (שלט במצרים בשנים 2606-2583 לפנה"ס).

ארון הקבורה של הפרעונית מריט אמון (שלטה במצרים בשנים 1450-1425 לפנה"ס), שנתגלתה בדיר אל בחרי, והנמצא במוזיאון הארכאולוגי בקהיר, נעשה גם הוא מארז הלבנון.

במקדש מתקופת הברונזה המאוחרת שבתל לכיש, יש שרידי עץ (של ארז הלבנון) רבים של קורות, ששימשו לקירוי וכעמודי תמך לתקרה. גם בכניסה לאולם הראשי נמצאו קורות עץ רבות (ארז הלבנון). שרידי עץ רבים מאוד של ארז הלבנון נמצאו בארמון מתקופת הברונזה התיכונה. שימוש בארזים נתגלה גם במקדש הפלשתי בתל קסילה מהמאה ה-10 לפנה"ס.
שימוש ניכר בקורות עצים מארז הלבנון לבנייה נעשה גם בתל משוש שבנגב, הנמצא מזרחית לבאר שבע. מהתקופה הישראלית, נמצאו שרידי עץ מפוחמים של ארז הלבנון. ייתכן שארז הלבנון שימש גם בתעשיית כלים או חפצים מיוחדים.

בתקופה ההרודיאנית נוצלו עצי ארז לבנון לצורכי בנייה ממלכתיים בהרודיון, במבצר קיפרוס ובממשית. גם בעת החדשה, במאה ה-17 נכרתו עצים רבים של ארז הלבנון לצורכי בנייה ושובצו בגגות הבתים של צפת העתיקה.

ארז הלבנון הוא הסמל הלאומי של לבנון, והוא מופיע בדגלה.
ארז הלבנון הוא שריד מתקופה קדומה בה שרר באזור הים התיכון אקלים קריר יותר (תקופת השלישון).
ארז הלבנון הוא עץ המרכיב חלק חשוב מן היערות של דרום טורקיה, סוריה המערבית ולבנון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.shoufcedar.org/ אתר שמורת ארזי השוף בלבנון]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1823
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אשיל ריצ'רד
הלבנון
קטגוריה:צמחיית החרמון
קטגוריה:עצים בתנ"ך
קטגוריה:המזרח התיכון: עצים
עקיצה ב-60 שניות

עקיצה ב-60 שניות (אנגלית: Gone in 60 Seconds) הוא סרט פעולה אמריקאי בכיכובם של ניקולס קייג', ג'ובאני ריביסי ואנג'לינה ג'ולי אשר מבוסס על להיט קולנועי משנות השבעים. הסרט החדש בבימויו של דומיניק סנה, יצא לאקרנים בשנת 2000.

==עלילה==
עלילת הסרט עוקב אחר רנדל ריינס (קייג'), גנב מכוניות המכונה "ממפיס". ריינס עשה לעצמו שם כגנב המהולל ביותר בלוס אנג'לס, עד אשר החליט לפרוש מחיי הפשע ולעזוב את העיר, בהותירו אחריו את אמו ואחיו הצעיר קיפ (ריביסי). מספר שנים לאחר מכן נקרא ריינס לחזור ללוס אנג'לס לאחר שאחיו, אשר החליט ללכת בצעדיו, שהתחייב לגנוב 50 מכוניות יוקרתיות עבור קליטרי, בכיר בארגון פשע. קיפ מנסה להשיג המטרה, אך נכשל בעקבות התערבות המשטרה אשר מחרימה את המכוניות שגנב בטרם הספיק להביאן לקליטרי. קליטרי מטיל איפא את המטלה על ריינס, ומקציב לו שלושה ימים לעמוד בתאריך היעד של אחיו ולא - יהרוג את קיפ.

ריינס ממהר לגבש צוות משותפיו לשעבר לפשיעה, אליהם הוא מצרף את צוותו הבלתי מנוסה. כדי להימנע מכישלון בידי המשטרה מחליטים אנשי הצוות לגנוב את כל המכוניות בלילה אחד, כדי להקשות על המשטרה להגיב בזמן. בלשי המשטרה מסתמכים על מידע מודיעיני לפיו ריינס מתכנן לגנוב מכוניות מרצדס לצורך ה"ג'וב", לאחר שגילו כי השיג מפתחות מיוחדים המאפשרים את פתיחתן. ריינס מזהה את המעקב ובמקום זאת גונב את המכוניות ממגרש העיקול של המשטרה - אותן מכוניות אשר נגנבו על ידי קיפ וצוותו והוחרמו על ידי המשטרה.

הבלשים המתוסכלים פושטים על זירות בהן שהה הצוות ומוצאים לבסוף את רשימת המכוניות שעליהם לגנוב. הם מתרכזים במכוניות הנדירות ביותר ולבסוף מתמקדים בפורד מוסטנג שלבי GT-500, אשר לפי רשומות המשטרה ישנו דגם אחד בלבד באזור השוד. המשטרה מאתרת את מכונית המוסטנג כאשר ריינס מנסה לפרוץ אליה. בין ריינס למשטרה מתפתח מרדף מכוניות מהיר עד אשר ריינס מצליח לחמוק מהם, אך במחיר איחור של 12 דקות לזמן שהקציב קליטרי, ובנזק למוסטנג.

קליטרי מורה להרוג את ריינס כעונש על האיחור והנזק שספגה המוסטנג, אך הוא ניצל בזכות קיפ ואנשי הצוות שהרכיב. ריינס רודף אחרי קליטרי ולבסוף מפילו מגובה רב למותו. בלשי המשטרה מחליטים להניח לריינס לאחר זה הציל אחד הבלשים מקליטרי. הסרט מסתיים בחגיגת הצוות על עמידתם במשימה וקיפ מעניק לריינס את מכונית המוסטנג כמתנה.

==מכוניות==

אלמנט מרכזי בסרט הוא, באופן מובן, המכוניות השונות. בין המכוניות שגיבורי הצוות גונבים מספר רב של מכוניות יוקרה וספורט, חלקן נדירות.

<gallery>
תמונה:1968 Shelby Mustang GT500 KR Fastback.JPG|פורד מוסטנג שלבי GT-500
תמונה:Aston Martin DB7 Vantage.jpg|אסטון מרטין DB7
תמונה:1967 Ferrari 275 GTB.jpg|פרארי 275
תמונה:Porsche 911 Gris.jpg|פורשה 996
תמונה:Red Lamborghini Diablo at night (15624858200).jpg|למבורגיני דיאבלו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מרוצי מכוניות
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
ולטר פרויס

ולטר פּרוֹיס (Walter Preuss; 20 בינואר 1895 – 1984) היה פעיל ציוני וכלכלן ישראלי, מומחה לקואופרציה, חבר הוועד הפועל של ההסתדרות, מייסד ומנהל המחלקה הסטטיסטית שליד הוועד הפועל.

==קורות חיים==

פרויס נולד בשנת 1895 בברלין בירת גרמניה. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1913 והחל לעסוק בפעילות ציונית במסגרת הסתדרות הסטודנטים הציונית בגרמניה.

לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ביקר בארץ ישראל כתייר. במלחמה שירת בצבא הגרמני. הוא היה קרוב לחיים ארלוזורוב, ויחד איתו הוא היה לאחד ממייסדי מפלגת הפועל הצעיר בגרמניה, שם תפס מקום מרכזי.

פרויס למד כלכלה ועבודה סוציאלית, ובשנת 1921 קיבל תואר דוקטור. בשנת 1922 עלה לארץ ישראל בהזמנת רמז ופרומקין, ועסק במחקר סוציאלי. בשנת 1934 הקים יחד עם פרץ נפתלי את בית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב, וכיהן בו כמרצה וכדקאן.

היה גם חבר הוועד הפועל של ההסתדרות.

שימש פעמיים כציר בקונגרסים הציוניים (1929, 1935).

פרויס כתב ספרים אחדים, בהם "המעגל נסגר", המתאר את קורות חייו. הוא התגורר בתל אביב, ונפטר שם בשנת 1984. נקבר בבית העלמין הדרום.

ארכיונו, מהשנים 1924–1984, שמור במכון לבון.

==מספריו==

* וואלטער פרויס (תל אביב), די יידישע ארבעטער-באוועגונג אין ארץ-ישראל: איר געשיכטע און געגענווארט; מיט הקדמה פון ד’ בן-גוריון; איבערזעצט פון דייטש דורך ל' שפיזמאן, 2 כרכים [הוצאה ב], ורשה: החלוץ, 1926. (תרגום ליידיש של "תנועת העבודה היהודית בארץ ישראל")
* מ’ נמירובסקי וו’ פרויס, המצב הכלכלי בארץ ישראל לראשית 1932, תל אביב: דבר, תרצ"ב.
* דמוקרטיה סוציאליסטית, תל אביב: מפלגת פועלי ארץ ישראל, תשי"ב 1951.
* מדיניות סוציאלית בעולם ובארץ, תל אביב: עם עובד; בשיתוף בית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב, תשי"ג.
* המדיניות הסוציאלית בישראל, ירושלים: מכון להשכלה ציונית ('ספרית כיס מדינית'), 1954. (מתוך הקורס בכתב: "מדינת ישראל")
* התנועה השיתופית בעולם ובארץ, תל אביב: עם עובד, תשט"ז.
* המעגל נסגר: דרכי אל הציונות; עברית: אברהם קדימה, תל אביב : תרבות וחינוך, 1968.

<div class="mw-content-ltr">
* The Labour Movement in Israel: Past and Present; translated from the German manuscript by Willy Stadekker, Jerusalem: R. Mass, 1965.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-nr92-683 ולטר פרויס] באתר WorldCat Identities
* 
* 
* 
* , 
* (למלאת לו 85)
* (אלבום תמונות מהמשלחת לארץ ישראל ב-1914)
* 

מפרי עטו:
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלנים יהודים
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
קלושה בוואליה

קלושה בווליה (באנגלית: Kalusha Bwalya; נולד ב-16 באוגוסט 1963 במופאלירה) הוא כדורגלן עבר זמבי, שהיה קפטן נבחרת זמביה

בתאריך ה-28 באפריל 1993 התרסק מול חופי גבון המטוס עליו הייתה נבחרת זמביה. כל אנשי הנבחרת וצוותה שהיו במטוס נהרגו, למזלו קלושה בווליה לא היה על הטיסה וניצל. 

קלושה בוואליה נבחר בשנת 1988 לכדורגלן השנה באפריקה וב-1996, דורג במקום ה-14 בתואר כדורגלן השנה בעולם. אחיו ג'ונסון בווליה היה גם הוא כדורגלן נבחרת זמביה.

לזכותו 100 הופעות ו-50 שערים במדי נבחרת זמביה, הראשונה מול אוגנדה ב-1983.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים זמבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל זמבים
קטגוריה:כדורגלני סרקל ברוז'
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני קלוב אמריקה
קטגוריה:כדורגלני נקקסה
קטגוריה:כדורגלני לאון
קטגוריה:כדורגלני וראקרוס
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:מאמני כדורגל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת זמביה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1994
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1996
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1998
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2000
קטגוריה:זמביה: אישים בספורט
קטגוריה:ילידי 1963
נחל קטלב

מסלול הליכה בנחל
נַחַל קְטָלָב הוא נחל אכזב באזור פרוזדור ירושלים. הנחל נמצא בחלק המזרחי של שמורת נחל שורק, ממערב לפסגת הר גיורא וכ-2 ק"מ מזרחה ממושב בר גיורא. שמו של הנחל נגזר מעצי הקטלב המצוי הנפוצים בו.

בסמוך למושב בר גיורא ישנו מעיין בשם "עין גיורא" ממנו יורד הנחל בירידה תלולה כשני קילומטר לנחל שורק, שם עוברת מסילת הרכבת לירושלים. בנחל עוד שני מעיינות. עין קטלב הנמצא במורד הנחל, ועין דיר א-שיח' הנובע במערה בצלעו המערבית של הנחל. במפגש עם נחל שורק נמצא בניין תחנת הרכבת בר גיורא. זו תחנה תפעולית בעלת מסילה כפולה למפגש בין רכבות. בעבר היה במקום מתקן לאספקת מים לקטרי קיטור. המים הגיעו מעין גיורא. עד למלחמת העצמאות היה שמה של התחנה "תחנת דיר א-שיח'" על שם הכפר דיר א-שיח' ששכן סמוך לתחנה, ומערבית לה.

== מוקדי פריחה ==
* אוקטובר: פריחת חלמונית גדולה (אמצע עד סוף אוקטובר).
* נובמבר: פריחת סתוונית היורה (כשבוע לאחר הגשם המשמעותי הראשון).
* אמצע אוקטובר עד אמצע דצמבר: שלכת אלה ארצישראלית ואוג הבורסקאים, ופירות הקטלב.
* נובמבר עד דצמבר: פריחת כרכום חורפי וחיננית הבתה.
* ינואר: פריחת בוסתני השקדים (סביב דיר א-שייח').
* באביב: פריחה של צבעוני ההרים, נורית אסיה, בן-חצב יקינתוני, מגוון סחלבים (בפרט דבורניות, סחלב אנטולי, סחלב הגליל, שנק החורש), דם-המכבים האדום, לוטם מרווני, לוטם שעיר, ועוד.
* אמצע אפריל עד תחילת מאי: פריחת אירוס ארם נהריים (בבית הקברות של דיר א-שייח').

צמחיית הנחל כוללת בנוסף עצי אורן, אלון מצוי, שיחי פטל, מרווה משולשת ואזוב מצוי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.inature.info/wiki/%D7%A0%D7%97%D7%9C_%D7%A9%D7%95%D7%A8%D7%A7_%D7%94%D7%A8%D7%A8%D7%99_%28%D7%9E%D7%96%D7%A8%D7%97%29 מסלול טיול]
* 
* 
* 
* ספי בן-יוסף, [https://youtu.be/tRv9fCMqET0?t=220 טיול בנחל קטלב], באתר החינוכית, 1986

קטלב
קטגוריה:יהודה: שמורות טבע
קטגוריה:נחל שורק
יורם לוינשטיין

יורם לוינשטיין (נולד ב-22 באפריל 1950 בקריית חיים) הוא שחקן, מורה ישראלי למשחק, מייסד ומנהל סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין.

==קורות חייו==
לוינשטיין נולד להורים יהודים גרמנים ניצולי שואה וגדל במצוקת עוני קשה. בילדותו התגורר בקריית ביאליק. עקב בעיית פרופיל צבאי תפקד לאורך שירותו הצבאי כפקיד, לאורך השנים העלה את הפרופיל ולחם בתותחנים במלחמת יום הכיפורים. לאחר שירותו הצבאי התקבל לוינשטיין ללימודי משחק באוניברסיטת תל אביב, כשהוא חסר ניסיון לחלוטין. לאורך לימודיו נחל הצלחה. לאחר לימודיו החל ללמד משחק באופן עצמאי בבתי אבות ובמסגרות עצמאיות, לצעירים אשר לא התקבלו לבתי-ספר למשחק. במקביל, שיחק לוינשטיין בתיאטרון אורנה פורת ובתיאטרון "הינשוף" בהנהלת שושנה רביד. שיעורי המשחק שהעביר זכו לאהדה רבה, ובתי-ספר למשחק רבים התרשמו מתלמידיו. לתקופות קצרות במיוחד העביר שיעורים בסמינר הקיבוצים, בבית צבי ובקמרה אובסקורה. מרוב המסגרות פוטר, ובסטודיו למשחק ניסן נתיב לא קיבל הזדמנות ללמד.

עקב הקושי בתפקוד במסגרות הנ"ל, המשיך לוינשטיין לפתח את סדנאות המשחק העצמאיות בניהולו ושכר בשנת 1988 מבנה ללימוד בתל אביב. באותה תקופה למדו אצלו שחקנים מתחילים רבים, בהם אקי אבני ואיילת זורר. בשנת 1997 לוינשטיין הקים אולם הצגות בשכונת התקווה שבדרום תל אביב, ובשנת 2000 הועבר הסטודיו למשחק במלואו לשכונת התקווה, למבנה שהוקם על ידי חנה רובינא וננטש עם השנים. לאורך השנים זוכה הסטודיו, ששמו הרשמי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין, להצלחה רבה, ולומדים במסגרתו עשרות תלמידים, שנבחרים מתוך מאות, הן במסגרת הפורמלית של שלוש שנות לימודים, והן במסגרת סדנאות למבוגרים ולבני-נוער ובקורסים של מכינות. בית הספר ידוע ב[https://web.archive.org/web/20080507160354/http://www.studioact.co.il/newweb/page.asp?id=15 תרומה הקהילתית] שמעניק לקבוצות חלשות, בין השאר בתחום סביבתו.

ב-1987 השתתף בסרטה של ציפי טרופה, "תל אביב - ברלין".

בשנת 2003 ובשנת 2004 השתתף לוינשטיין בתוכנית המציאות "פרוייקט Y" בתפקיד מורה התיאטרון של המתמודדים.

בשנת 2021 שיחק את דמותו של דוד בן-גוריון בסדרת הנוער ״פלמ"ח״.

== חיים אישיים ==
חרף היותו הומוסקסואל היה לוינשטיין נשוי לפועה לדז’ינסקי, שפית במקצועה שהייתה אחת מתלמידותיו, ולשניים שתי בנות משותפות.

חתן פרס רוזנבלום לאומנויות הבמה על מפעל חיים לשנת 2020.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20060615214937/http://studioact.co.il/index.asp סל"ה] הסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, האתר הרשמי
* 
* 
* 
* יורם יובל, [https://www.youtube.com/watch?v=Yh79UljKqIA שיחת נפש עם יורם לוינשטיין ] באתר יוטיוב.
* 
* 
* 
* TimeOut, [https://timeout.co.il/פרס-רוזנבלום-2020/ פרסי רוזנבלום 2020: פרס מפעל חיים ליורם לוינשטיין ורנה שיינפלד], באתר TimeOut, מאי 2020

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית חיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מפיקי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:אמנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:קריית ביאליק: אישים
Beatles for Sale

Beatles For Sale (בעברית: ביטלס למכירה) הוא אלבומה הרביעי של להקת הביטלס, שהוקלט לאחר סיבוב ההופעות העולמי שלהם.

== רשימת רצועות ==
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, אלא אם כן מצוין אחרת. זהו אלבום הביטלס הכולל את הכמות הגדולה ביותר של חומר בלתי-מקורי. חברי הלהקה היו שרויים בעיצומו של מסע הופעות מפרך ברחבי העולם ולא הספיקו לייצר חומרים חדשים ואיכותיים ולפיכך הקליטו שירים של אמנים אחרים, אמריקאים ברובם.

צד ראשון
# No Reply (2:15)
# I'm a Loser (2:31)
# Baby's in Black (2:02)
# Rock and Roll Music (בארי) (2:32)
# I'll Follow the Sun (1:46)
# Mr. Moonlight (רוי לי ג'ונסון) (2:33)
#מחרוזת: (2:33)
#*Kansas City (לייבר-סטולר)
#*Hey, Hey, Hey, Hey (פנימן)

צד שני
# Eight Days a Week (2:44)
# Words of Love (באדי הולי) (2:12)
# Honey Don't (קארל פרקינס) (2:55)
# Every Little Thing (2:01)
# I Don't Want to Spoil the Party (2:33)
# What You're Doing (2:30)
# Everybody's Trying to Be My Baby (פרקינס) (2:23)

==משתתפים==
הביטלס
* ג'ון לנון - שירה ראשית, הרמונית ורקע, גיטרה אקוסטית וקצב, מפוחית, פסנתר, טמבורין, מחיאות כפיים
* פול מקרטני - שירה ראשית, הרמונית ורקע, גיטרת בס ואקוסטית, פסנתר, אורגן האמונד, מחיאות כפיים
* ג'ורג' האריסון- שירה הרמונית ורקע, גיטרה מובילה, תופים אפריקאים, מחיאות כפיים שירה ראשית בשיר "Everybody's Trying to Be My Baby"
* רינגו סטאר - תופים, טמבורין, טימפני, קאובל (Cowbell), תופי בונגו, שירה ראשית בשיר "Honey Don't"
מוזיקאים נוספים והפקה
* ג'ורג' מרטין - מפיק מוזיקלי, פסנתר.

</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.beatlesbible.com/albums/beatles-for-sale/ התקליט באתר "תנ"ך הביטלס"] 
* [https://www.icast.co.il/default.aspx?p=Podcast&id=371587&cid=372195 פרק 16] בתוכנית מסע הקסם המסתורי (Icast)
* [http://www.johnmcferrinmusicreviews.org/beatles.html#sale סקירה מקיפה] 

קטגוריה:אלבומי הביטלס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת פרלופון
קטגוריה:אלבומי חברת EMI
קוד

קוד בתורת הקודים הוא אוסף של "מילים" מעל אלפבית כלשהו בן <math>\ q</math> אותיות – כך שניתן להמיר מידע שניתן בצורה של אותיות או מספרים לסדרה של מילות קוד בתהליך שנקרא קידוד, ולאחר מכן לשחזר את הקידוד ולהפיק מהמלים את האינפורמציה המקורית.

מילות הקוד יכולות להיות כולן באורך זהה, כמו בקודי תיקון שגיאות, (קודים כאלה מכונים לעיתים קודי בלוקים) או באורכים שונים, כמו בקודי דחיסה.

קודים נפוצים לקידוד נתונים:
* קוד מורס – קוד עבור שיטות תקשורת קולית או חזותית בינאריות – שיטות שידור בהן יש שני מצבים: דולק וכבוי.
* קוד בודו – קוד לייצוגם של תווים ששימש בעיקר לאחסון מידע ולהעברתו במכשירי טלפרינטר לסוגיהם, על-גבי סרט מנוקב.
* קוד ASCII – קוד לייצוגם של תווים (ספרות, אותיות האלפבית, סימני פיסוק ועוד) בזיכרון מחשב ובקובצי מחשב.
* קוד גריי – שיטה לקידוד מספרים באופן בינארי שבה כל מספר עוקב שונה מקודמו בספרה בינארית אחת.
* קוד האפמן – שיטה לקידוד סימנים, כגון תווי טקסט, ללא אובדן נתונים. הקוד שייך למשפחה שימושית של קודים המכונה קודי תחיליות, ובמשפחה זו הוא הקוד המספק דחיסת נתונים מרבית, כלומר מאחסן את הסימנים במספר מזערי של סיביות, על פי הקריטריון המפורט בהמשך. השיטה מתבססת על הקצאת אורך משתנה לסימנים על פי שכיחותם, כך שסימן נפוץ יוצג באמצעות מספר קטן של סיביות.
* קוד תיקון שגיאות – קוד המאפשר לשלוח באמצעותו אוסף של נתונים דרך ערוץ תקשורת רועש, ולנטרל במידה מסוימת את השפעת רעשי הרקע על המידע המתקבל. קודי התיקון פועלים על ידי הגדלת ההבדל בין המילים השונות בקוד, וכך הקטנת הסיכוי שרעש חיצוני יגרום לקליטת מילה השונה מהמילה שנשלחה. כאשר ההבדל בין מילות הקוד גדול במיוחד, ניתן אפילו לתקן שגיאות, כל עוד מספר השגיאות קטן מספיק.

==ראו גם==
* (פירושונים)
* מסמן
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תורת הקודים
*
סנץ (כדורגל)

סנץ (FC Senec) היה מועדון כדורגל סלובקי מהעיר סנץ שבמערב סלובקיה במחוז ברטיסלבה. הקבוצה זכתה פעם אחת בגביע הסלובקי בכדורגל בעונת 2001/02. הבעלים של הקבוצה היה דניאל יאמר שהיה גם הבעלים של קבוצת מכבי נתניה הישראלית אך הוא עזב את סנץ עקב העפלת של מכבי נתניה לגביע אופ"א. מאמן הקבוצה הוא גוזף ואלוביץ' שהיה מועמד לאמן את מכבי נתניה בעונת 2006/07.

השתתפותה היחידה של הקבוצה במפעיל אירופי היה בגביע אופ"א בעונת 2002/03, אז הקבוצה הוגרלה בסיבוב המוקדם נגד קבוצת שירוקי ברייג מבוסניה והרצגובינה והפסידה לה בשני המשחקים והודחה מהמפעל.

המועדון התקיים בסך הכל 14 שנים ולאחר עונת 2007/08 מוזג עם מועדון דונז'סקה סטרדה.

==שחקנים מפורסמים==
* זולטן הארסניי
* לובומיר מיכאליק

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל סלובקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1990
ראבח מאג'ר

ראבח מאג'ר (בערבית: رابح ماجر; נולד ב-15 בפברואר 1958) הוא שחקן ומאמן כדורגל אלג'יראי לשעבר, ששיחק בעמדת החלוץ. שיחק בנבחרת אלג'יריה בין השנים 1978–1992 ונחשב כגדול שחקני אלג'יריה בכל הזמנים. הוא שחק בטורנירי המונדיאל בספרד 1982 ובמקסיקו 1986 וכבש 40 שערים ב-87 הופעות בנבחרת.

אחד משעריו המפורסמים והחשובים ביותר היה בניצחון 2:1 על מערב גרמניה במונדיאל 1982 במשחק שנחשב אחד המפתיעים ביותר בתולדות הגביע העולמי (מערב גרמניה סיימה כסגנית מחזיקת הגביע באותו טורניר).
 
את הקריירה שלו, החל ראבח מאג'ר בשכונת הולדתו חוסיין דיי שבאלג'יר. בשנים 1983–1985 שיחק בליגה הצרפתית במדי ראסינג פריז. ב-1985 עבר לקבוצה הצרפתית טור ובעונת הוא חתם בפורטו מפורטוגל. הוא כבש את שער המשווה במשחק שהביא לפורטו זכייה בגביע אירופה לאלופות באותה עונה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על באיירן מינכן 2:1. שער השוויון של מאג'ר, שהושג בדקה ה-79 במשחק, היה נדיר וזכה לשידורים רבים בטלוויזיה גם חודשים רבים אחרי המשחק. מג'אר היה ממוקם מול השוער ברחבת החמש בזמן שקיבל מסירת רוחב משחקן פורטו. למרות פיגור קבוצתו והמעמד המכריע בו נמצא ולמרות שהיה מוקף בשחקנים יריבים, הוא איפשר לכדור לעבור בין רגליו וכשגבו מופנה אל השער, הסיט אותו בנגיעה קלה בעקב נעלו אל פינת השער[https://web.archive.org/web/20060623043020/http://shw.fotopages.com/6039445/O-calcanhar-de-Madjer-magia-em-Viena.html].

נוסף על זכייתה בגביע האלופות, זכתה פורטו בגביע הביניבשתי ב-1987, לאחר ניצחון על פניארול 2:1, ובאליפות פורטוגל בעונת . מפורטו עבר לשחק בוולנסיה מספרד ובעונת חזר לפורטו בה סיים את הקריירה שלו. נבחר ב-1987 לכדורגלן השנה באפריקה.

שלוש פעמים כיהן כמאמן נבחרת אלג'יריה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אלג'יראים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אלג'יראים
קטגוריה:אלג'יר: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ראסינג פריז
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט קטר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלג'יריה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:מאמני כדורגל
קטגוריה:מאמני א-ריאן
קטגוריה:אלג'יריה: אישים בספורט
קטגוריה:ילידי 1958
טל השילוני

טל השילוני
טל השילוני (נולדה באוקטובר 1957 בתל אביב) היא עורכת מוזיקה ושדרנית רדיו ישראלית.

== ביוגרפיה ==
טל השילוני נולדה בגבעתיים לאילנה וגד, אחות בכורה לסיגל ולסוציולוגית יעל השילוני-דולב, והחלה את דרכה בקול ישראל בגיל 19. יחד עם איש הרדיו יואב גינאי, השילוני הקימה את תחנת הרדיו 88FM ושימשה כעורכת המוזיקה הראשית ומנהלת התוכניות ב-14 שנות קיומה הראשונות. בנוסף, הגישה וערכה את תוכניות אחר הצהריים "נעים בכביש", ששודרה מדי יום בין שלוש לארבע, ואת התוכנית "טל השילוני מארחת ב-88FM", בה בכל יום חמישי אירחה אמנים מתחומי היצירה השונים, שבחרו בעצמם את המוזיקה שתושמע בתוכנית. התוכנית "נעים בכביש", שעלתה לשידור לראשונה בשנת 1995, עם הקמתה של 88FM, הפכה לאחת מהתוכניות המזוהות ביותר עם התחנה, ושודרה ברצף מדי יום במשך יותר משני עשורים עד עד יומה האחרון של 88FM.

לאחר סגירת 88FM ערכה והגישה השילוני את התוכנית "נעים בערב עם טל השילוני" בכאן 88. בדצמבר 2018, אחרי 23 שנים, עזבה השילוני את התחנה ועברה לערוך ולהגיש את התוכנית "נעים בכביש" בכאן תרבות, המשודרת בין הימים א' עד ה'. תוכניתיה מאופיינות במוזיקה ייחודית אשר לרוב אינה מושמעת בתחנות רדיו ישראליות, ובעריכה מוזיקלית המקשרת בין ז'אנרים שונים.

השילוני שימשה גם כעורכת ומגישת מוזיקה בתוכניות אחרות של קול ישראל, בהן הכל דיבורים ברשת ב'. הייתה חברת הוועדה האמנותית של פסטיבל "ג'אז תל אביב", ובשנת 2012 שימשה כמנהלת אומנותית של פסטיבל "מוזיקה בעיר הלבנה". בעבר עסקה טל השילוני בקריינות ובעריכת פסי-קול לסרטים ולהצגות.

==קישורים חיצוניים==

* טל גורדון, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=6&Area=1&ArticleID=4490 נעים בכביש], ריאיון עם טל השילוני, באתר [http://www.habama.co.il/ הבמה], 30 בינואר 2007
*[https://www.facebook.com/tal.hashiloni עמוד הפייסבוק] של טל השילוני

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:עורכות מוזיקליות ברדיו הישראלי
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:עורכים מוזיקליים ברדיו הישראלי
קטגוריה:בוגרות תיכון שמעון בן צבי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי תיכון שמעון בן צבי (גבעתיים)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
ציסטה

צִיסְטָה (באנגלית: Cyst; על פי האקדמיה ללשון העברית, כִּיסְתָה) היא שק סגור בעל קרום חריג (אבנורמלי) שעלול להימצא בכל איבר או רקמה בגוף. לעיתים נראית הציסטה כמו מוגלה. הציסטה מלאה בחומר נוזלי או מוצק למחצה. בדרך כלל הציסטות אינן מסוכנות, אך לעיתים יש להן השפעות שליליות סביב האזור הנגוע, עם השפעות התלויות באיבר:

* ציסטות בריאה - עשויות להתנקז שם ולהפריע לנשימה ולגרום לבעיות רבות.
* ציסטות בשק האשכים - עלולות להיגרם כתוצאה משתן אשר בורח מן השופכה, תופעה שעלולה להופיע כתוצאה מפציעה באזור זה. במקרה זה ניתן להוציא את הציסטה על ידי ניתוח.
* ציסטות בכליות - נפוצות באופן חריג בקרב עולי תימן.
* ציסטות זעירות בשחלה - קיימות אצל עד 25% מהנשים, אצל חלקן כסימפטום של תסמונת השחלות הפוליציסטיות.

ציסטות עשויות להיווצר כתוצאה מבעיה בעובר במהלך היריון או כתוצאה מזיהום, אולם לעיתים הן עשויות לצמוח באופן ספונטני.

ציסטה חלבית היא קשריר מתחת לפני העור המכיל חומר לבן-צהוב המורכב מחלב (בלועזית סֶבּוּם) ושרידי עור. הקשריר בדרך כלל שפיר ואינו מזיק. גם במקרה זה הטיפול הוא ניתוחי. ציסטה חלבית עשויה להיווצר בתקופת ההתבגרות, בה הגוף מפריש שומן רב. השומן עלול לסתום נקודות ניקוז חשובות וכתוצאה מכך יתנקזו שומנים ויצרו ציסטה.

==ראו גם==
* פרונקל
* ציסטה שחלתית
* ציסטת ברטולין
* ציסטה בשד
* כיסת גנגליון
* ציסטה נרתיקית

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פתולוגיה
ג'רי גולדסמית'

ג'רלד (ג'רי) קינג גולדסמית (באנגלית: Jerrald (Jerry) King Goldsmith; 10 בפברואר 1929 - 21 ביולי 2004), היה מלחין סרטים אמריקאי יהודי, שנודע בעיקר כמלחין של פסקול סרטי "מסע בין כוכבים".

== קורות חיים ==
ג'רי גולדסמית' החל את הקריירה הענפה שלו, הכוללת מאות סרטים וסדרות טלוויזיה, עוד בשנות ה-50 המוקדמות. הוא נולד בלוס אנג'לס ולמד מוזיקה עם יעקב גימבל והפסנתרן-מלחין-מוזיקאי מריו קסטלנואובו טדסקו. הוא התאהב בהלחנת מוזיקה לאחר צפייה בסרט 'Spellbound' ("בכבלי השיכחה"), ב-1945. את לימודיו עשה באוניברסיטת דרום קליפורניה אצל מיקלוש רוז'ה זוכה האוסקר. ב-1950 התקבל לעבודה ובתחילה עבד כפקיד הקלדה ב-CBS אך בהמשך התקדם לעבודה בשידורי רדיו חיים, והלחין תסכיתים. בהמשך החל להלחין פסקולים לסדרות טלוויזיה ובהם ל"אזור הדמדומים" (1959).

הקריירה שלו המריאה בשנות ה-60 עם מספר רב של סרטים שהגיעו להצלחה ושעליהם שקד, בהם סרטו של ג'ון יוסטון - "פרויד" (1962), אשר הביא לו מועמדות ראשונה לפרס האוסקר כן הלחין את הפסקול לסרט "חמש נזירות וגבר אחד", "הפרס" (1963), "טלאי כחול" (1965), "חיים בשנית" "היאנגצה הגועש" (1966), "הצרה עם מלאכים" "טורה! טורה! טורה!" (1970), "חטיפה במדבר" (1975), "ימים של תהילה" (1986), "בית רוסיה" (1990)" ו"כל הפחדים כולם" (2002). גולדסמית' היה חדשן ובעבודתו שילב אלקטרוניקה שהעניקה לעבודתו רב צדדיות רבה שזכתה להצלחה, לדוגמה בסרט "כוכב הקופים" המקורי שיצא ב-1968. בנוסף נהג להלחין מוזיקה קצבית, עם הרבה כלי נשיפה ותופים, דבר שהיקנה לפסקוליו ממד מאיים ומסתורי, בשל כך נודע גולדסמית' כמלחין של סרטי מדע בדיוני וסרטי מלחמה.

== מועמדויות וזכיות ==
* 18 מועמדויות לפרס האוסקר (זכייה אחת על "The Omen", ב-1977)
* 9 מועמדויות לפרס גלובוס הזהב
* 5 מועמדויות לפרס גראמי
* 4 זכיות בפרס אמי (מתוך 4 מועמדויות)
* 17 מועמדויות ל- Academy of Science Fiction, Fantasy & Horror Films, USA (זכייה אחת)
* 14 זכיות ב-BMI Film & TV Awards (מתוך 14 מועמדויות)

== מסרטיו הידועים ==
* החשפנית (1963)
* קח אותה, היא שלי (1963)
* הפרס (1963)
* שבעה ימים במאי (1964)
* טלאי כחול (1965)
* חיים בשנית (1966)
* היאנגצה הגועש (1966)
* כוכב הקופים (1968)
* פטון (1970)
* צ'יינהטאון (1974)*
* חטיפה במדבר (1975)
* אות משמיים (1976) שכלל שיר Ave Satani
* הנערים מברזיל (1978)
* הנוסע השמיני (1979)
* מסע בין כוכבים: הסרט (1979)
* רמבו (1982)
* אזור הדמדומים (1983)
* גרמלינס (1984)
* ימים של תהילה (1986)
* וול סטריט (1987)
* זיכרון גורלי (1990)
* בית רוסיה (1990)
* אינסטינקט בסיסי (1992)
* נהר הפרא (1994)
* הרוח והאפלה (1996)
* סודות אל איי (1997)
* שבע שנים בטיבט (1997)
* מולאן (1998)
* אייר פורס 1 (1997)
* המומיה (1999)

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.jerrygoldsmithonline.com אתר הנצחה]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני קולנוע
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: פסקול
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: פסקול למיני-סדרה או לסרט טלוויזיה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
מדליית החירות הנשיאותית

מדליית החירות הנשיאותית (באנגלית: Presidential Medal of Freedom) היא, יחד עם מדליית הזהב של הקונגרס, אחת משני העיטורים האזרחיים הגבוהים ביותר בארצות הברית. תפקידה להכיר ב"תרומה משובחת במיוחד לביטחון או לאינטרס הלאומי של ארצות הברית, שלום עולמי, לתרבות או יוזמות ציבוריות או פרטיות אחרות".
== היסטוריה ==
הענקת המדליה נקבעה בצו נשיאותי של הנשיא ג'ון פ. קנדי ב-1963, עת החליפה מדליית החירות הנשיאותית את מדליית החירות שהוענקה בין 1945–1961. היא מוענקת מאז פעם בשנה, ב-4 ביולי או בסמוך לו, או מעת לעת לפי שיקול דעתו של הנשיא.

מקבלי המדליה נבחרים על ידי הנשיא מיוזמתו או על פי המלצה. המקור העיקרי להמלצות היא מועצה העוסקת בפרסים על שירות ציבורי מכובד, שנוסדה בכח אותו צו של קנדי.

אדם יכול לזכות במדליה יותר מפעם אחת: אלסוורת' באנקר וקולין פאוול זכו לכבוד הכפול. ג'ון קנת גלבריית קיבל את מדליית החירות שקדמה למדליה הנוכחית, מהנשיא טרומן וחמישים וארבע שנים לאחר מכן קיבל את מדליית החירות הנשיאותית מהנשיא ביל קלינטון.

רשימת מקבלי הפרס ארוכה. היא כוללת אישים מכל תחומי החיים: בדרנים כבוב הופ, לוסיל בול וברברה סטרייסנד; מדענים כיונה סאלק ואדוארד טלר לצד עיתונאים כוולטר קרונקייט ואדוארד מורו וכדורסלנים כמייקל ג'ורדן ושופטים כארתור גולדברג, ואף פוליטיקאים כדיק צ'ייני והנשיא לינדון ג'ונסון. כעניין של שגרה מעניקים נשיאים את המדליה לחברים בולטים של מפלגתם. מצב שכיח אחר הוא הענקת המדליה לאישים ידועים הנוטים למות, כמו במקרה של ג'ון פוסטר דאלס. במקרים נדירים יותר היא מוענקת לאחר המוות, כפי שהוענקה למשל לנשיא קנדי עצמו ולסנאטור ג'ון צ'ייפי.

== ישראלים המעוטרים במדליית החירות הנשיאותית ==
חמישה ישראלים עוטרו במדליית החירות הנשיאותית, מהם שניים שחיים בישראל:
* ב-15 בדצמבר 2006 קיבל נתן שרנסקי את המדליה מידי ג'ורג' בוש, והיה ללא אמריקני הרביעי הזוכה במדליה, אחרי נלסון מנדלה, האפיפיור יוחנן פאולוס השני, והאם תרזה, שקיבלו את שני העיטורים האמריקניים החשובים ביותר של הנשיא והקונגרס - מדליית הזהב של הקונגרס ומדליית החירות הנשיאותית.
* ב-13 ביוני 2012 העניק ברק אובמה את המדליה לנשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, כהוקרה על מפעל חייו ודוגמתו האישית.
* ב-20 בנובמבר 2013 העניק ברק אובמה את המדליה לפרופ' דניאל כהנמן.
* יצחק פרלמן, כנר ישראלי - אמריקאי קיבל את המדליה בשנת 2015.
* בנובמבר 2018 העניק הנשיא דונלד טראמפ את המדליה למרים אדלסון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nndb.com/honors/482/000045347/ רשימת מקבלי המדליה]
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:עיטורי כוכב
חירות נשיאותית
קטגוריה:ארצות הברית: אותות ועיטורים אזרחיים
פלייליף

פלייליף (באנגלית: Flyleaf) היא להקת רוק אלטרנטיבי ומטאל שנוסדה בשנת 2002 מטמפל/בלטון, טקסס. הלהקה וחבריה ניגנו תחת כמה שמות שונים כמו: Listen, Sporos, The Grove, and Passerby. הם התפרסמו תחת השם Passerby אך בשל סיבות חוקיות הם שינו את השם לפלייליף. הם הופיעו בארצות הברית ב-2003 עד לשחרור האלבום הראשון שלהם ב-2005. האלבום נהפך לאלבום פלטינה לאחר שנמכרו יותר ממיליון עותקים. פלייליף שחררו את אלבומם השני ממנטו מורי (תרגום לעברית: תזכור שאתה תמות) ב-10 בנובמבר 2009 שדורג במקום ה-8 במצעד הבילבורד. ב-30 באוקטובר 2012 יצא לאור האלבום השלישי שלהם. ב-22 באוקטובר הודיעה לייסי על עזיבתה מהלהקה. ב-2 באוקטובר הלהקה הודיעה שקריסטן מיי הצטרפה ללהקה בתור הסולנית הבאה.

==דיסקוגרפיה==
* Broken Wings (EP) - 2002
* 2005 - Flyleaf
* Much Like Falling (EP) - 2007
* 2009 - Memento Mori
* Remember To Live (EP) - 2010
* New Horizons - 2012

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2002
שרלרואה

שרלרואה (בצרפתית: Charleroi, בוולונית: Tchålerwè) היא העיר הגדולה באזור ולוניה שבבלגיה. נכון ל-1 בינואר 2008 מנתה העיר 227,067 תושבים, וביחד עם פרבריה כחצי מיליון תושבים.

==גאוגרפיה==
העיר ממוקמת באזור "הארץ השחורה" של מכרות הפחם שבדרום בלגיה, על הנהר סאמבר, שמקורו בצפון צרפת. היא נמצאת 46 ק"מ דרומית לבריסל, במרכזה של רשת תחבורה מסועפת הכוללת כבישים מהירים, קווי מסילות ברזל ושדה תעופה. תעלת המים המתחילה בשרלרואה עוברת דרך בריסל ומחברת את הנהרות סאמבר וסכלדה.

==היסטוריה==
תחילתה של העיר בכפר קטן בשם שרנואה. ב-1666 הפכו הספרדים, שחששו מהכנותיו הצבאיות של לואי הארבעה עשר מלך צרפת, את הכפר למקום מבוצר ושינו את שמו משרנואה לשרלרואה, על שם קרלוס השני מלך ספרד שהיה אז בן חמש שנים, ושנה אחר כך כבש הצבא הצרפתי את המקום. וובאן, שהיה המהנדס הצבאי של לואי הארבעה עשר, השלים את הביצורים והרחיב את חומות העיר. בשנת 1678 עבר המקום שוב לידי ספרד על פי הסכמי ניימכן.

הצבא הצרפתי כבש שוב את שרלרואה ב-1693, 1746 ו-1794. נפוליאון שהה בעיר יומיים לפני קרב ווטרלו (1815). ההולנדים הקימו במקום מבצר חדש שהותקף ונכבש על ידי תושבי העיר בעת מהפכה הבלגית של 1830.

ב-1914, בתחילת מלחמת העולם הראשונה, התחוללו בשרלרואה קרבות כבדים, והעיר נפלה בידי הגרמנים.

==כלכלה==
תעשיית זכוכית קיימת בשרלרואה מאז המאה ה-16. פני העיר השתנו במהלך המהפכה התעשייתית במאה ה-19. מרבצי הפחם המצויים סביבה הביאו להתפתחותה המהירה, והוקמו בה בתי יציקה למתכות, ייצור ועיבוד פסי מתכת, בתי חרושת לסכינים, מסמרים וחוטי פלדה, וכיום ניתן למצוא בה גם בתי דפוס ותעשיות כימיקלים ותרופות.
==ספורט==
===כדורסל===
בעיר פועלת קבוצת הכדורסל ספירו שרלרואה שזכתה שמונה פעמים בליגת העל הבלגית.
===כדורגל===
בעיר פועל מועדון הכדורגל שרלרואה שמשחק בליגת העל הבלגית.
==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ולוניה: ערים
*
באדו זאכי

באדו א-זאכי (בערבית: بادو الزاكي, תעתיק מדויק: "באדו א-זאכי"; נולד ב-2 באפריל 1959 בסידי קאסם, מרוקו) כדורגלן ומאמן כדורגל מרוקאי.
== קריירה ==
זאכי היה שוער נבחרת מרוקו עימה שיחק במונדיאל 1986 ואיתה זכה בארבע אליפויות אפריקה. בין השנים 1978–1986 שיחק בקבוצת וידאד קזבלנקה, בין השנים 1986–1990 שיחק בספרד במדי מיורקה איתה הגיע לגמר גביע המלך הספרדי. בין השנים 1990–1992 שיחק זאכי במדי FUS רבאט. מאז פרישתו ב-1993 משמש כמאמן ובין השנים 2002–2005 שימש כמאמן נבחרת מרוקו.

==תארים==
*פעמיים אלוף מרוקו
*1986- כדורגלן השנה באפריקה
*1986-7 הזר המצטיין בליגה הספרדית
*1988-9 ו-90–1989 שחקן ההגנה המצטיין בליגה הספרדית
*קפטן מאיורקה 1986–1990
*קפטן נבחרת מרוקו 1986–1992

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:שוערי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:כדורגלני וידאד קזבלנקה
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:מאמני כדורגל מרוקאים
קטגוריה:מאמני וידאד קזבלנקה
קטגוריה:מאמני נבחרת מרוקו בכדורגל
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באפריקה
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1959
נתן מילשטיין

נתן מירונוביץ' מילשטיין (31 בדצמבר 1903 - 21 בדצמבר 1992) היה כנר יהודי יליד רוסיה, שקיבל אזרחות של ארצות הברית בשנת 1942, לאחר שהתגורר בה רוב ימיו. מילשטיין נחשב לאחד הכנרים הראשונים במעלה במאה ה-20.

== חייו ==
נתן מילשטיין נולד באודסה. בילדותו אילצה אותו אמו לקבל שיעורי כינור כדי למנוע אותו ממעשי שובבות. כילד, למד אצל פיוטר סטוליארסקי (שהיה גם מורו של דוד אויסטרך). כאשר היה בן 11, הזמין אותו ליאופולד אאואר להימנות עם תלמידיו בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. הוא היה אחרון תלמידיו של אאואר שעסק בנגינה באופן פעיל.

כאשר נסע אאואר לנורווגיה בשנת 1917, חזר מילשטיין לאודסה. בשנת 1921 יצא לקייב, שם פגש את הפסנתרן ולדימיר הורוביץ. השניים ניגנו בצוותא ונקשרה ביניהם ידידות אמיצה. בשנת 1925 יצאו יחד למסע קונצרטים במערב אירופה. בערך באותה תקופה נעשה מילשטיין לתלמידו של אז'ן איזאיי למשך כמה חודשים. 

מילשטיין הופיע לראשונה בארצות הברית בשנת 1929, עם לאופולד סטוקובסקי ותזמורת פילדלפיה. בסופו של דבר השתקע בניו יורק, אם כי יצא שוב ושוב לסיורי הופעות ברחבי אירופה.

מילשטיין נודע בעיקר בפרשנויותיו לסונאטות ללא ליווי של באך וליצירות מן התקופה הרומנטית. עוד נודע בקריירה הארוכה שלו: הוא המשיך להופיע בפומבי עד אמצע שנות ה-80 לחייו, ופרש רק לאחר שידו נשברה.

מילשטיין היה גם מעבד ומלחין, שעיבד יצירות רבות לכינור וכתב קדנצות משלו לקונצ'רטי רבים. אחד מעיבודיו הנודעים ביותר הוא "פגניניאנה".
בשנת 1960 הגיע מילשטיין להופעות בישראל עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

הוא קיבל פרס גראמי בשנת 1975 ואת אות לגיון הכבוד מממשלת צרפת בשנת 1968.

נתן מילשטיין נפטר בלונדון עשרה ימים לפני יום הולדתו ה-89.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* [https://app.idagio.com/profiles/nathan-milstein/albums נתן מילשטיין,] באתר [https://about.idagio.com/ IDAGIO] (באנגלית)

קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:כנרים רוסים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
רינה פרנק מיטרני

רינה פרנק מיטרני (נולדה ב- בחיפה) היא סופרת ומפיקה ישראלית.

==ביוגרפיה==

רינה פרנק (בילדותה פרנקו) נולדה ב-1951, להורים יהודים יוצאי רומניה. גדלה בחיפה בשכונת ואדי סאליב. את שנות התיכון עשתה בבית הספר "ליאו בק" ואחר כך, למדה בבית הספר להנדסאים שליד הטכניון בחיפה.

הייתה מפיקת תוכניות ילדים בערוץ 2 של הטלוויזיה, בינן הסדרה פלטפוס. כמו כן הפיקה את סרט הטלוויזיה "החצי השני" ואת "האישה האחרת" בבימויו של אורי ענבר.

מיטרני החלה לכתוב בסביבות גיל 50, לאחר מות אחותה בתאונת דרכים, והעלתה את זכרונות ילדותה בספר "כל בית צריך מרפסת".

==כל בית צריך מרפסת ==
בשנת 2005, הוציאה לאור מיטראני את הספר "כל בית צריך מרפסת" בהוצאת ידיעות אחרונות. הספר זכה למסע פרסום אינטנסיבי והיה לרב-מכר. הספר הופץ גם בחו"ל.

הספר מתרחש בשני מישורים שונים בחייה של המספרת: האחד, ילדותה הענייה בשכונת ואדי סאליב בעיר חיפה, והשני, נישואיה לגבר אמיד מברצלונה וההתמודדות עם מחלה קשה במשפחה.

== פרסים ==
מיטרני זכתה בפרס זהב ופלטינה מאת התאחדות הסופרים בישראל על ספרה "כל בית צריך מרפסת"..

== מספריה ==
* 2000 "גבר אחר" - הופיע בהוצאת ידיעות אחרונות
* 2005 "כל בית צריך מרפסת"
* 2005 "בעיניים עצומות" הופיע בהוצאת ידיעות אחרונות. הביקורת ציינה לחובתו את דמיון היתר לספרה הראשון.
* 2007 "חיים שבירים" - הופיע בהוצאת ידיעות אחרונות
* 2011 "ג'ירפה לא עפה" - הופיע בהוצאת כנרת

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:בוגרי מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
וילם מנגלברך

וילם מנגלברך
וילם מנגלברך (בהולנדית: Willem Mengelberg; 28 במרץ 1871, אוטרכט, הולנד – 22 במרץ 1951, כור, שווייץ) היה מנצח הולנדי, מנצחה הראשי של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית משנת 1895 עד 1945.

==ביוגרפיה==

בשנת 1902 פגש את גוסטב מאהלר והתיידד עמו; היה לו חלק חשוב בהבאת רוב יצירותיו של מאהלר להולנד והוא שביסס את מסורת מהלר רבת השנים בתזמורת הקונצרטחבאו המלכותית. מהלר ביקר בקביעות בהולנד להציג את יצירותיו לקהל ההולנדי. למעשה, הוא ערך חלק מן הסימפוניות שלו בהיותו בהולנד כדי שיישמעו טוב יותר באקוסטיקה של הקונצרטחבאו וייתכן שזו אחת הסיבות לכך, שאולם קונצרטים זה ותזמורתו מפורסמים במסורת מהלר שלהם.

עם זאת, חשיבותו של מנגלברך כמנצח איננה נובעת רק מפרשנויותיו למהלר. הוא הצטיין במיוחד בביצוע יצירותיו של ריכרד שטראוס, למשל, והקלטותיו לפואמה הסימפונית של שטראוס, "חיי גיבור", נחשבות עד היום, לדעת המבקרים, בין הטובות ביותר - אם לא המעולות בה"א הידיעה - שנעשו ליצירה זו בכל הזמנים. נוסף לכך הותיר אחריו הקלטות של סימפוניות מאת בטהובן וברהמס וכן פירוש שנוי מאוד במחלוקת אך מרתק למתאוס פסיון של באך.

שיתוף הפעולה של מנגלברך עם הכיבוש הנאצי בהולנד במהלך מלחמת העולם השנייה הביא לכך, שממשלת הולנד אסרה עליו לנצח במדינה זו בשנת 1945, וכן נשללו ממנו אותות הכבוד שלו ודרכונו. הוא פרש לגלות בשווייץ, שם נשאר עד מותו.

וילם מנגלברך היה דודם של המוזיקולוג והמלחין רודולף מנגלברך ושל המנצח, המלחין והמבקר קארל מנגלברך, שהוא אביו של פסנתרן האלתור והמלחין מישה מנגלברך.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1871
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1951
ניסויי מנגלה בתאומים

ביתן 10 שבו מנגלה ערך ניסויים
ניסויי מנגלה בתאומים היו ניסויים פסאודו-מדעים אכזריים, דומים למחקרי תאומים, שערך יוזף מנגלה באושוויץ על דעת עצמו וללא הקשר למדע בתקופתו.

כאשר משתמשים במונח "מחקרי תאומים", מתכוונים בדרך כלל למחקר פסיכולוגי או מחקרים בתורשה. חריג לכלל זה הם ניסויי התאומים שערך מנגלה. מנגלה לא הגיע לכל מסקנה ב"מחקריו" אלה, ולא פרסם אותם בירחון מדעי. בדומה לרוב ה"מחקר" שבוצע במסגרת ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים הניסוים היו בחלקם הגדול ניסיון לאשש את תורת הגזע.

== היסטוריה ==
פסל לזכר תאומי מנגלה ביד ושם
לצורך מחקריו נעזר מנגלה בצוות של רופאים בעלי התמחויות שונות - בחלקם הגדול אסירים יהודים, ובבעלי מקצוע אחרים.

הורים מסרו את ילדיהם למנגלה, כי קיוו שילדיהם יזכו ליחס מיוחד ויגדלו סיכוייהם להינצל ממוות, שנועד לכל יהודי באשר הוא בגרמניה הנאצית. גם תאומים בוגרים ידעו שהם לכאורה מעוררים עניין מבחינה מדעית, והתנדבו להשתתף בניסויים בתקווה ליחס משופר. התאומים שהו במכלאות והותר להם להשתמש בבגדיהם האזרחיים.

במהלך מחקריו רצח מנגלה (לפי אחד מהאומדנים) כ-200 זוגות תאומים בגילאים שונים. וזאת בנוסף לנמוכי קומה שחקר בנפרד, וניסויים רפואיים אחרים שערך. חלק מההמתות נעשו בתאום ששימש קבוצת בקרה כאשר אחיו מת כתוצאה מהניסוי, וזאת באמצעות הזרקת פנול דרך הצלעות ישירות ללבו. את זריקת ההמתה היה בחלק מהמקרים מבצע מנגלה בעצמו. לאחר ההמתה היה מבצע מנגלה נתיחה בגופות שני התאומים ומשווה אנטומית ביניהם. בין היתר עסק בהרעלת תאומים בחומרים שונים ומדד את הזמן שנדרש לרעל להמיתם. בנוסף, ניסה לשנות צבע עיניים באמצעות הזרקת כימיקלים לעיני ילדים או טפטוף על פני גלגל העין. גם הזריק חומרים לאשכיהם של הילדים.

מטרותיהם האמיתיות של מחקרי מנגלה ברובן אינן ידועות. לכאורה, מטרותיו הרשמיות של מנגלה במחקר התאומים שערך הייתה מציאת הסיבה הגנטית ללידת תאומים, מתוך הנחה שאם ימצא מהי הדרך בה נוצרים תאומים יוכלו ליזום לידות תאומים, וכך יוכלו להיוולד יותר גרמנים אריים.

על משמעותן של פעולותיו כותב לורנס רייט:

ניצולות השואה אווה מוזס קור ואחותה התאומה מרים מוזס צייגר, שהיו שתיהן קורבנות לניסויי מנגלה, ייסדו בשנת 1984 את "נצח תאומי אושוויץ" - ארגון שמטרתו לתמוך בניצולי אושוויץ עליהם נערכו ניסויים רפואיים בהיותם ילדים. הודות לארגון זה איתרה מוזס-קור 122 תאומי מנגלה נוספים.

==ראו גם==
* ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים
* יונה לקס
* אווה מוזס קור
* פיטר גרינפלד

== לקריאה נוספת ==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* הלנה קוביצה, [http://www1.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%206876.pdf פשעיו של יוזף מנגלה], באתר יד ושם
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=vVqT_bn1wSU עדות צביקה ויזל, ניצול שואה מתאומי מנגלה], באתר YouTube

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אושוויץ
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים
דגל ויילס

הדרקון האדום של ויילס]]
דגל ויילס על זנב מטוס [[אייר ויילס]]

דגל ויילס הוא הדרקון האדום (בוולשית: Y Ddraig Goch, אי דרייג קוך) אשר מתאר דרקון אדום פוסע על שדה לבן וירוק. כמו מטענים הרלדיים רבים, צורתו של הדרקון אינה מתוקננת וקיימות לו גרסאות רבות.

==היסטוריה==
הדגל קיבל מעמד רשמי כדגל ויילס בשנת 1959, אך הדרקון האדום עצמו מקושר לוויילס כבר מאות בשנים ולעיתים נטען כי הדגל הוא הדגל הלאומי העתיק ביותר, אף על פי שמקורותיו אבדו בנבכי ההיסטוריה והפכו למיתוס. על פי אחת הסברות, הסמל הגיע לוויילס של ימינו על ידי הרומאים כדגלם של הפרשים הרומים, אשר בעצמו הושפע כנראה מסמלי הפרתים או הדאקים. הפסים הלבנים והירוקים שעל הדגל נוספו על ידי בית טיודור, שושלת ולשית אשר החזיקה בכס אנגליה משנת 1485 ועד 1603. לבן וירוק הם צבעי הכרישה, הצמח הלאומי של ויילס.

האזכורים הראשונים של הדרקון כסמל ויילס הם בהיסטוריה בריטונום אשר נכתב בשנת 830 לערך, אך הוא נחשב לדגל הקרב של המלך ארתור או מנהיג קלטי/רומי-בריטי עתיק אחר. הדרקון מוזכר עוד קודם לכן בשירה הוולשית ומקושר לקד'וולאדר אפ קדוולון (655–682).

אגדות רבות מזכירות את הדרקון הוולשי. המפורסמת ביותר משייכת אותו לנבואתו של הקוסם מירדין (מרלין) על קרב ארוך בין דרקון לבן לדרקון אדום. על פי הנבואה, הדרקון הלבן ישלוט בקרב אך יובס לבסוף בידי הדרקון האדום. ניצחון זה, יחד עם תפיסת השליטה על לואגר (Lloegr) (בריטניה) מיוחס למאב דרוגאן (בן הנבואה, אשר יגרש את האנגלו-סקסונים מבריטניה וישיב את שלטון הקלטים) - נבואה המשויכת כיום לסכסוך בין הקלטים הבריטים (אשר הפכו במרוצה הזמן לוולשים) לפולשים הסקסונים במרוצת המאות החמישית והשישית לספירה.

==שימוש==
ניתן לראות את הדגל מונף על בניין האספה הלאומית של ויילס בקארדיף ועל משרד ויילס בווייטהול, לונדון מדי יום.

דגלה של ויילס הוא דגל הלאום היחיד מבין ארבע האומות המרכיבות את הממלכה המאוחדת שאינו שותף בדגל האיחוד. זאת כיוון שוויילס סופחה לממלכה אנגליה על ידי אדוארד הראשון עוד בשנת 1282 ומאז חוקי ויילס 1542–1535 היא נחשבה חלק מממלכת אנגליה. לאחרונה הועלו הצעות שונות לכלול את סמל הדרקון האדום או את צלב דייוויד הקדוש בדגל האיחוד אך הן לא זכו להצלחה.

ויילס ובהוטן הן שתי המדינות היחידות בעולם כיום שעל דגלן מופיע דרקון. בעבר, דגל שושלת צ'ינג הסינית הכיל גם הוא דרקון.

==המחלוקת==
בשנת 2007 ג'ורג' הארגראבס , יוצרה של המפלגה הנוצרית של ויילס, פתח במערכה במסגרת הבחירות לאספה הלאומית של ויילס, ואמר כי אם ייבחר לאספה, דגל הדרקון האדום יוחלף בדגל דייוויד הקדוש. הוא אמר גם כי הדרקון הוא "סמלו של השטן, המתואר בחזון יוחנן, פרק י"ב, ג'".

==דגלי ויילס נוספים==
<gallery>
קובץ:Flag of Wales (1807–1953).svg|דגל ויילס בין 1953–1807
קובץ:Flag of Wales (1953–1959).svg|דגל ויילס משנת 1953 עד שהוחלף על ידי הדגל הנוכחי בשנת 1959
קובץ:Flag of Gwynedd.svg|דגלו של ליואלין הגדול, נסיך ויילס האחרון טרם כיבושה בידי אנגליה
קובץ:Flag of Saint David.svg|דגל דייוויד הקדוש, פטרונה של ויילס, דגלה הלא רשמי של ויילס
</gallery>

==ראו גם==

* סמל ויילס
* גלריית דגלי הממלכה המאוחדת
* גלריית דגלי ויילס

==לקריאה נוספת==
* Collins Gem Flags (1994). Haper Collins Publishers pp 218. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.famouswelsh.com/13_Articles/Union_Jack/Flag_of_Wales.html מאמר הדן בשאלה מדוע דגל ויילס אינו חלק מהיוניון ג'ק]
* 
* 

==הערות שוליים==

ויילס

קטגוריה:ויילס: סמלים לאומיים
ויילס