OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מים נושקים למים

מים נושקים למים הוא רומן חצי אוטוביוגרפי מאת סמי מיכאל שיצא לאור בספטמבר 2001, בסדרת הספרייה לעם של הוצאת "עם עובד".

==עלילה==
הספר מציג את קשיי הקליטה של העולים בשנות החמישים ובמיוחד של בני עדות המזרח ושל אלה שהחזיקו בדעות פוליטיות שלא היו לרוחה של השכבה השלטת במדינת ישראל, לצד הצגת ראשית תנופת הבניה והניהול העצמאי של המדינה הצעירה דרך סיפורו של השירות ההידרולוגי. הספר מציג גם את הקשיים של מדינת ישראל והחברה היהודית להתאקלם בין עמי המזרח התיכון.

מיכאל עמד להוציא ספר זה לאור תחת השם "איש המים". את הספר, לפי מיכאל, הוא כתב כ-20 שנה, כאשר בין לבין הוא כותב רומנים אחרים ותמיד שב אליו. ב-2001 הוציא את הרומן בהוצאת עם עובד והיה גם לספר לשוחרי טבע.

גיבור הספר, יוסף, עלה מבגדאד כמו סמי מיכאל. כמו מיכאל, יוסף נתקל בקשיי קליטה במדינת ישראל ובקשיים חברתיים בין בני עדתו בשל חברותו במפלגה הקומוניסטית העיראקית וכמוהו גם יוסף מגשים עצמו בעבודה בשירות ההידרולוגי של משרד החקלאות וכסופר. גם קורותיהן של דמויות רבות אחרות בספר דומות לקורותיהם של אנשים שהתקיימו במציאות ובחלק מהמקרים הדמויות אף נקראות באותו שם שבו הן נקראו במציאות.

הספר מכיל גם פרטים השונים במעט מההתרחשות במציאות או שונים מהם בהרבה. לדוגמה, יוסף מתחתן עם בתו של בכיר בשירותי הביטחון הישראליים, שעוסק בהפעלת מרגלים במדינות ערב. לעומת זאת, הקשר המשפחתי של סמי מיכאל עם שירותים אלה שונה לחלוטין. נדיה כהן, אחותו של מיכאל הייתה נשואה לישראלי שריגל בסוריה – אלי כהן. לימים סיפר מיכאל שהמוסד רצה לגייסו כמרגל באחת ממדינות ערב. למרות ההצעות המפתות, סירב מיכאל להיות מרגל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.am-oved.co.il/htmls/product.aspx?C1010=13968&BSP=12271 ביקורות על הספר באתר הוצאת עם עובד]
* - פרק מהספר
ביקורות
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 2001
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:ספרי סמי מיכאל
חוף עתלית

מבצר עתלית, מבט מהחוף
חוף עתלית הוא רצועת חוף באורך שלושה קילומטרים הנמצאת במישור החוף, מערבית לעתלית ומגדים.
רצועת החוף משתרעת מתל מגדים בצפון ועד מבצר עתלית בדרום. הכניסה לחוף היא חופשית ואינה כרוכה בתשלום.

את החוף, שהוכרז כשמורת טבע ימית, אכלסו בעבר להקות ענק של דגים.
בין מיני הדגים במימי החוף - דג הנצרן (Balistes carolinensis) ובעיקר דגי סרדין (Caspistes itanensis), ומכאן בא שמו של החוף.
כיום קיים בחוף מגוון עשיר של בעלי חיים וצמחים ימיים. צבי ים רבים מגיעים אל החוף כדי להטיל את ביציהם בחולות החוף.
הביצות המלוחות שנמצאות בחלקו הדרומי של החוף, משמשות כבית גידול ומקום קינון לעופות המים ובחוף ניתן לראות מיני ציפורים רבים ובעיקר שחפים.

בחוף שרידים ארכאולוגיים שונים, בהם מבצר עתלית - מבצר צלבני מהמאה ה-11 שננטש לקראת סוף המאה ה-13 ובית קברות צלבני, יחידי שנותר מסוגו בארץ ישראל ובכלל, נדיר במצב השתמרותו בעולם כולו. 

דרומית לחוף נמצא מפרץ עתלית, המפרץ השני בגודלו בישראל שבו שרידים ליישובים קדומים, מהתקופה הנאוליתית כמו הכפר הנאוליתי בעתלית-ים, תקופת הברונזה ועד לתקופה ההלניסטית.

במפרץ שוכן בסיס הקבע של שייטת 13 של חיל הים.

קטע מהחוף משמש כחוף עירום עבור קהילת הגברים והנשים של אזור חיפה והקריות.

==היסטוריה==
אחרי מלחמת העולם הראשונה, קמה בעתלית ועדת המים ומטרתה פיתוח הימאות העברית בדיג וספנות. הוועדה הביאה לארץ ישראל קבוצות דייגים יהודים ממזרח אירופה והקווקז, ופעלה ליישבם בנקודות מתאימות לאורך החוף, וכך יצרה גרעין מקצועי ללימוד העברי ארצישראלי את מקצוע הדיג הימי. חלקם של יוצאי הגדודים העבריים, נשמע לקריאת הוועדה ופנה ל"כיבוש הים". עבור חלקם קמה "מטרה חדשה" ועתלית היוותה יעד מועדף ומקצוע חדש לעסוק בו. בשנת 1919 הוקם כפר דיג במבצר העתיק לשפת המים, על פי תוכנית ועדת המים. אחרי מספר ניסיונות התיישבות, התברר כי בדיג אמנם הצליחו אך חלו בקדחת צהובה שגרמה למותם והכפר נותר עזוב.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:עתלית
קטגוריה:מישור חוף הכרמל: שמורות טבע
עתלית
פוליפילטיות

קבוצת [[בעלי דם חם היא קבוצה פוליפילטית, משום שהעופות והיונקים החברים בה פיתחו תכונה זאת בנפרד, והאב הקדמון המשותף שלהם אינו בעל דם חם.]]
בפילוגנטיקה, קבוצת אורגניזמים נקראת פּולִיפִֿילֶטִית (מיוונית: פולי = הרבה, פילה = גזע), אם האב הקדמון המשותף המאוחר ביותר של כל חברי הקבוצה אינו כלול בקבוצה. מיני הקבוצה נכללים בה יחדיו בשל מאפיין הומופלסי משותף כלומר מאפיין משותף שאינו נרכש מאב משותף.

קבוצות שבהן האב הקדמון המשותף של כל חברי הקבוצה כלול בקבוצה נקראות פרפילטיות. קבוצות שבהן כל הצאצאים של אב קדמון כלשהו, והאב עצמו, חברים בקבוצה, נקראות מונופילטיות או הולופילטיות.

בעבר הטקסונומיה כללה קבוצות פוליפילטיות כסיווג לגיטימי בהתבסס על תכונות מורפולוגיות. כיום, עם זאת, מקובל בטקסונומיה המודרנית להחשיב קבוצות פוליפילטיות כסיווג לא-תקין, שכן הן אינן מעידות על קרבה אבולוציונית. בקבוצות פוליפילטיות, התכונות הדומות שעל פיהן קובצו הפרטים התפתחו אבולוציונית בנפרד בכל קבוצה.

דוגמאות מוכרות של קבוצות פוליפילטיות הן: בעלי דם חם, הכוללים את העופות והיונקים; פוטוסינתטיים (יצורים המקיימים פוטוסינתזה) הכוללים מינים רבים ממספר ממלכות, ובעלי חוליות מעופפים הכוללים את רוב העופות יחד עם העטלפים. בכל אחת מהן אין אב קדמון משותף הנכלל בעצמו בקבוצה.

==ראו גם==
* אבולוציה מתכנסת

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פילוגנטיקה
ז'אומה ברטומאו קסאני

ז'אומה ברטומאו קסאני (בקטלאנית: Jaume Bartumeu Cassany; נולד ב-10 בנובמבר 1954) הוא פוליטיקאי ועורך דין אנדורי ששמש כראש ממשלת אנדורה בשנים 2009–2011.

בין השנים 2005–2009 כיהן כראש האופוזיציה האנדורית. בבחירות לממשל האנדורי ב-26 באפריל 2009 זכתה מפלגתו ברוב הקולות האנדורים והפך לראש הממשלה. הושבע לתפקיד ב-5 ביוני 2009 והוחלף ב-11 במאי 2011 על ידי אנטוני מרטי.

תפקידים נוספים:
* 1990–1992: שר האוצר, המסחר והתעשייה.
* מייסד ועדת תרבות וזכויות אדם של לשכת עורכי הדין באנדורה בשנת 1983.
* חבר הוועד המנהל של האיגוד הבינלאומי לעורכי דין צעירים (A.I.J.A.) בשנים 1987–1990.
* סגן נשיא ועדת המשנה לזכויות אדם של האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה בשנת 2004.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת אנדורה
קטגוריה:פוליטיקאים אנדורים
קטגוריה:ילידי 1954
פרדריק בנטינג

ילדה שטופלה באינסולין: לפני (משמאל) ואחרי (מימין)

סר פרדריק גרנט בנטינג (באנגלית: Sir Frederick Grant Banting; ) היה רופא וביוכימאי קנדי, זוכה פרס נובל לרפואה בשנת 1923 על מיצוי האינסולין ותחילת הטיפול בו לבני אדם, גילוי שעל פי ההערכות הציל עשרות מיליוני נפשות בעולם, כשהדוגמה הנודעת היא בסיוע לחולי הסוכרת. בנטינג הוא האדם הצעיר ביותר שזכה בפרס נובל לרפואה, בגיל 32 בלבד.

==קורות חיים==
פרדריק בנטינג נולד באונטריו והתחנך בעיר אליסטון. סיים לימודי רפואה באוניברסיטת טורונטו ב-1916. בסיום לימודיו התגייס לצבא הקנדי ושירת כמנתח במלחמת העולם הראשונה בצרפת. בשנת 1918 נפצע בקרב וזכה לציון לשבח על גבורה תחת אש. לאחר שחזר לקנדה, המשיך במקצוע הרפואה ואף לימד אורתופדיה. בשנת 1922 התמנה כחוקר בתחום הרפואי באוניברסיטת טורונטו.

במקביל, חקר את מטבוליזם הסוכר ואת מחלת הסוכרת, לאחר שכבר נמצא כי חוסר בהורמון האינסולין (המופק על ידי איי לנגרהנס בלבלב) גורם אותה. מאחר שלא ניתן לספק לסוכרתיים אינסולין באמצעות הפה, ניסה בנטינג לתת אותו כזריקה, לאחר שמיצה אותו יחד עם עוזרו צ'ארלס בסט. באוגוסט 1921, בעת שהממונה על המעבדה, פרופ' ג'ון מקלאוד, היה בחופשה, בנטינג מיצה לראשונה את החומר מאיי לנגרהנס והוכיח את חשיבותו כאינסולין על ידי הזרקתו לכלבים סוכרתיים, והורדת רמת הסוכר בדמם. בתוך כחודשיים, מיצו השניים אינסולין טהור יותר (בעזרת הביו-כימאי ג'יימס קוליפ), וניסו אותו על ילד סוכרתי בן 14 (ליאונרד תומפסון) – שרמת הסוכר שבדמו ירדה מיד. בפברואר 1922 פורסם הגילוי ושנה מאוחר יותר הוענק פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה לבנטינג (שחלק אותו עם בסט) ולג'ון מקלאוד (שחלק אותו עם קוליפ). האינסולין שהתגלה, החל להיות מיוצר באופן מסחרי מיד לאחר מכן ולהציל את חייהם של הסוכרתיים.

בין תוארי הכבוד להם זכה, קיבל בנטינג תואר אביר מהמלך ג'ורג' החמישי בשנת 1934. על שמו נקרא ב-1973 מכתש על הירח. יום הולדתו (14 בנובמבר) נקבע כיום הסוכרת הבינלאומי.

בנוסף לעיסוקו באינסולין, הוא עסק בציור נופי קנדה ולמטרה זו עשה טיולים להרים ואף לאזורים הארקטיים. בנטינג נישא למריון רוברטסון בשנת 1924 ונולד להם בן ב-1928. הם התגרשו בשנת 1932 ובנטינג נישא בשנית ב-1937 להנרייטה בול. ב-21 בפברואר 1941 נפצע בנטינג בתאונת מטוס שהתרסק, ומת מפצעיו לפני שהגיעה אליו עזרה.

==ראו גם==

* ג'ון מקלאוד
* צ'ארלס בסט

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20071020182232/http://www.metukim.co.il/matalk/frum/Frum29.php על המצאת האינסולין - הטעות המבורכת של ד"ר בנטינג]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:חוקרי סוכרת
קטגוריה:אורתופדים
קטגוריה:ביוכימאים קנדים
קטגוריה:רופאים קנדים
קטגוריה:קנדים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:זוכי פרס נובל קנדים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:זוכי מדליית ג'ון סקוט
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1891
קטגוריה:נפטרים ב-1941
לוסט לניאדו

לוּסֶט מטלון לניאדו (באנגלית: Lucette Matalon Lagnado; 19 בספטמבר 1956 – 10 ביולי 2019) הייתה עיתונאית וסופרת יהודייה-אמריקאית, שסיקרה את תחום הבריאות בוול סטריט ג'ורנל.

==ביוגרפיה==

לניאדו, ילידת מצרים, גוללה את סיפור עקירת משפחתה מארץ זו, בעקבות רדיפות המשטר הנאצריסטי, בספרה "האיש בחליפת עור הכריש הלבנה". אביה לאון, יהודי דתי אדוק, אך גם אדם עשיר, רודף שמלות ואוהב חיים טובים, שירד מנכסיו בעקבות עזיבת קהיר, לא התאושש מהפליטות שנגזרה עליו. סיפור הגירתו לארצות הברית היווה בעיניה את היפוכו של החלום האמריקני. על הספר היא קיבלה את פרס סמי רוהר לספרות יהודית לשנת 2008.

ספר נוסף של לניאדו, "ילדי הלהבות", יצא לאור ב-1991 ועסק בסיפורם של תאומי מנגלה.

לניאדו התגוררה בניו יורק ונפטרה ב-10 ביולי 2019. הותירה אחריה בעל – העיתונאי דאגלס פיידן, שעבד עמה בעריכת המגזין היהודי האמריקני פארווערטס.

==ספרה שתורגם לעברית==
* האיש בחליפת עור הכריש הלבנה, תרגם מאנגלית שאול לוין, הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2009.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת ואסר
קטגוריה:בוגרות מכללת ואסר
קטגוריה:זוכי פרס סמי רוהר
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
תת-זרחן בדם

תת זרחן בדם או היפופוספטמיה (בלועזית: Hypophosphatemia) היא הפרעה במשק הזרחן בגוף, המאופיינת ברמות נמוכות של זרחן במחזור הדם.
להפרעה זו ישנם סיבות רבות, אולם הסיבה העיקרית היא תהליך שמתרחש כאשר אנשים הנמצאים בתת תזונה אוכלים פחמימות, וכתוצאה מכך מופרש אינסולין אשר מעודד את כניסת הגלוקוז והזרחן לתאים. תסמונת זו נקראת Refeeding syndrome. בנוסף, קיימות תסמונות גנטיות (ראו להלן) שאחד ממאפיניהם הוא תת-זרחן בדם.

== סיבות לתת זרחן בדם ==
חדירה מהירה של זרחן לתאים בעקבות העמסת פחמימות אצל חולים בתת-תזונה, גורמת להיפופוספטמיה. 

סיבות נוספות הן:

* אלקלוזיס נשימתי - במצבים בהם יש אלקלוזיס (בססת) נשימתית, הזרחן מועבר מזרם הדם לתאים. 

* איבוד מופרז של זרחן בכליה - יכול להיות כתוצאה מסיבה ראשונית של מחלת כליה או שימוש במשתנים, או כתוצאה מסיבה משנית אחרת, למשל, יתר פעילות של בלוטת התריס.

* ספיגה מופחתת של זרחן במעי - כתוצאה מרעב, תנגודת לוויטמין D, שימוש בתרופות הקושרות זרחן (אלומיניום הידרוקסיד, Sevalamer). 

* שגשוג מופרז של תאים - מחלות סרטניות כגון לוקמיה, גרורות אוסטיאובלסטיות, hungry bone syndrome.

== תסמינים קליניים ==
* הפרעה להתגרמות השלד (רככת, אוסטאומלציה). 
* אי ספיקת לב.
* הפרעה לתפקודי הכליות.
* פגיעה בתפקוד תאי הדם.
* פגיעה במערכת העצבים המרכזית כגון- פרכוסים, שינויים במצב ההכרה.
* שרירים- חולשת שרירים פרוקסימליים, מיופתיה, רבדומיוליזיס (הרס של השריר)- כתוצאה מרמות נמוכות של ATP.

== תסמונות גנטיות הקשורות בתת-זרחן בדם ==
ישנן תסמונות גנטיות המאופינות בתת-זרחן בדם, כגון תסמונת פנקוני, וכן רככת המועברת בתורשה (דומיננטית, רצסיבית או x-linked), או המחלה ע"ש דנט Dent disease. 

רככת היפופוספטמית המועברת בתורשה x-linked (נקרא גם Vit.D resistance Rickets, VDRR)- זוהי ההיפופוספטמיה השכיחה ביותר, 1:25,000. 
מדובר בהפרעה טובולרית בכליה הגורמת לאיבוד של זרחן לשתן, הפרעות בגדילה והיווצרות של רככת. ייתכנו גם הפרעות בהתפתחות השיניים, וכן איחוי מוקדם של תפרי הגולגולת- cranial synostosis. מחלה זו נגרמת עקב מוטציה בגן המקודד ל- PHEX endopeptidase. 
תפקידו של חלבון זה, הוא ככל הנראה בעיכוב גורם האחראי לעיכוב הספיגה בחזרה של זרחן. כתוצאה מהמוטציה בחלבון זה, הספיגה הטובולרית פוחתת ויש דלף של זרחן לשתן. המוטציה הנ"ל מגבירה גם את יצורו של גורם הגדילה FGF23 באוסטיאובלסט, ומפחית את פעילות האנזים 1 אלפא הידרוקסילאז האחראי לפעילות ההידרוקסילציה של ויטמין d בכליה. הטיפול נעשה על ידי תוספי זרחן ומטבוליט פעיל של ויטמין d. 

רככת היפופוספטמית תורשתית עם היפרקלציאוריה (HHRH)- מחלה גנטית נדירה, אוטוזומאלית רצסיבית, תוארה לראשונה בבדואים על ידי חוקרים מישראל בשנת 1985. 
המאפיינים של המחלה- היפופוספטמיה, רככת, רמה גבוהה של קלציטריול והיפרקלציאוריה (יתר סידן בשתן). 

המחלה ע"ש דנט- (XLRH)- מתאפיינת בהיפופוספטמיה ודלף של זרחן בכליה, רמה גבוהה של קלציטריול, היפרקלציאוריה, יצירת אבני כליה, נפרוקלצינוזיס,
פרוטאינוריה והתפתחות של אי ספיקת כליות. נשים נשאיות אינן חולות (מועבר בתורשה x-linked). 

תסמונת פנקוני- הפרעה טובולרית, מולדת או נרכשת, עם פגיעה בספיגת הזרחן, גלוקוז, חומצות אמינו וביקרבונאט. בתסמונת פנקוני יש רמה נמוכה יחסית של קלציטריול. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הפרעות מטבוליות
קטגוריה:ממצאים חריגים בבדיקות דם
קטגוריה:זרחן
אסי וגורי

אסי וגורי הם צמד קומיקאים וסטנדאפיסטים ישראלים, אסי כהן וגורי אלפי, שפעל בשנים 1999–2003.

== היסטוריה ==
יואב גרוס יזם את הופעתם כצמד, לאחר שראה כל אחד מהם בנפרד. יחדיו הם הופיעו במופעי בידור ברחבי הארץ, והופיעו לראשונה בטלוויזיה כחלק מתוכנית המערכונים "דומינו", אשר עלתה לשידור ב-1999 בטלוויזיה החינוכית.

בהופעותיהם יצרו, בין היתר, את הדמויות הקומיות "ג'ורג ורוברט", "דוד ותקווה", "רונן ואלדד" ו"קוקו וסטיב".

בשנת 2000 החל הצמד להשתתף בתוכנית הבידור "רק בישראל", לצד אורנה בנאי וארז טל, וקיבלו את פרס אנשי השנה בתחום הבידור. באותה שנה הקליט הצמד שיר בשם "חן", שהיווה גרסה פארודית לשיר "Stan" של הראפר אמינם. בגרסה זו השיר מתאר את עלילותיו של "חן", מעריץ אובססיבי של הזמר יגאל בשן.

בקיץ 2002 יצרו השניים את התוכנית הקומית "שידורי המהפכה", ששודרה בערוץ 2 וזכתה להצלחה. בעקבות התוכנית יצא באותה שנה האלבום, "אסי וגורי מציגים: הזמר קוקו" ובו שנים-עשר משירי התוכנית.

בשנת 2003 הודיעו על הפסקת פעילותם כצמד וחדלו מלהופיע במשותף.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:צמדים קומיים ישראליים
קטגוריה:אסי כהן
קטגוריה:גורי אלפי
Songs for Young Lovers

Songs for Young Lovers הוא אלבום של הזמר פרנק סינטרה אותו הוציא בשנת 1954, היה זה אלבומו הראשון בחברת ההקלטות קפיטול רקורדס. האלבום יצא על גבי אריך נגן בקוטר 25 ס"מ והוא מורכב משמונה שירים.
== הפקה ==
על השירים ניצח נלסון רידל, ההקלטות לאלבום ושני הסינגלים שקדמו לו החלו שיתוף פעולה ארוך בין רידל לסינטרה, שימשיך לאורך עשרים השנים הבאות. כל ההכנות והארגון לשירים, למעט שירו של רידל עצמו "Like Someone in Love", היו בידיו של ג'ורג' סיראבו שליווה את סינטרה עוד מתקופתו בחברת ההקלטות קולומביה רקורדס.

אלבום זה היה המשך לגישה שלו להקלטות שלו בחברת קולומביה, אבל הפעם הוא זכה להרבה יותר שיתוף פעולה מצידה של חברת ההקלטות החדשה. שיתוף פעולה זה התבטא בדמותו של המארגן ווייל גילמור, שהסכים שהמבנה של האלבום החדש צריך לעסוק בנושא מוגדר. בנוסף אולפני ההקלטות החדישים של חברת קפיטול איפשרו ליצור צליל יותר מפורט, וזה נתן לרידל יותר חופש פעולה בארגון השירים ובניצוחו עליהם. האלבום יצא שוב בהוצאה מחודשת בשנת 1960 ביחד עם "Swing Easy!", באריך נגן בקוטר 30.5 ס"מ עם תוספת של 4 שירים.

בשנת 2002 היה אלבום זה לאחד מתוך 50 הקלטות שנבחרו באותה השנה בידי ספריית הקונגרס האמריקאי וצורפו למשמורת במשרד רישום ההקלטות.

== רשימת הקטעים באלבום ==

=== משתתפים ===
* פרנק סינטרה
* נלסון רידל
* ג'ורג' סיראבו

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
אנטרנה

אנטְרֵנה (Entrena) היא עיר בקהילה האוטונומית לה ריוחה שבצפון ספרד, וממוקמת בקרבת לוגרוניו. אוכלוסיית אנטרנה מונה כ-1,488 תושבים (2008).

== היסטוריה ==
האזור היה מאוכלס בעבר על ידי רומאים. באמצע המאה ה-8, אלפונסו הראשון ("הקתולי") כבש מחדש את האזור מידי המוסלמים. החל משנת 1076 העיר נשלטה על ידי אלפונסו השישי, מלך קסטיליה, שהקים מספר מבצרים באזור; זאת בשל החשיבות האסטרטגית של האזור, אשר גבל בממלכות אראגון ונווארה. בשנת 1160, כבש את האזור סנצ'ו השישי, מלך נווארה.

בשנת 1492, המלכים הקתוליים גירשו יהודים מהאזור. באותה תקופה, הקהילה היהודית באנטרנה מנתה כ-50 משפחות ואפילו הקימה בעיר בית כנסת.

על-פי מסמכים מהמאה ה-16, בעיר היו בית חולים ואכסניה אשר יועדו לצליינים שהגיעו לדרך סנטיאגו, בדרכם לעיר סנטיאגו דה קומפוסטלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ספרד: ערים
קטגוריה:לה ריוחה (קהילה אוטונומית)
לאונין

לאונין (בצרפתית: Léonin, גם: Leoninus, Leonius, Leo, נזכר לראשונה בשנות ה-50' של המאה ה-12, נפטר כמשוער ב-1201), ידוע כמלחין החשוב הראשון של אורגנום פוליפוני. לאונין היה כנראה צרפתי, ונראה שחי ועבד בפריז, בקתדרלת נוטרדאם, והיה החבר המוקדם ביותר ששמו ידוע באסכולת נוטרדאם הפוליפונית. השם "לאונין" לקוח מ"לאונינוס", צורת ההקטנה הלטינית ל"לאו", ומכאן סביר להניח, שהשם הצרפתי שניתן לו בלידתו היה לאו.

כל הידוע על לאונין מקורו בכתביו של סטודנט, שלמד במועד מאוחר יותר בקתדרלה ונודע כ"אנונימוס IV", אנגלי, שהניח אחריו מסה על תאוריה ומזכיר את לאונין כמחבר ה"מגנוס ליבר", "ספר האורגנום הגדול". חלק גדול מן ה"מגנוס ליבר" מוקדש לקטעים הקישוטיים של
המזמור הגרגוריאני, שהוצאו ליצירות נפרדות, בהאטה ניכרת של ערכי הצלילים המקוריים והוספת קול עליון מהיר. לאונין גם היה כנראה המלחין הראשון שעשה שימוש באפנונים רתמיים וייתכן שגם המציא להם שיטת תיווי (כדברי ויליאם וייט, שכתב ב-1954: "היה זה הישג שאין דומה לו ללאונין, שהביא, בפעם הראשונה, מערכת רציונלית של ריתמוס אל המוזיקה הפוליפונית וכן, הישג חשוב בה במידה, יצר שיטת תיווי המבטאת את הריתמוס הזה.")

ה"מגנוס ליבר" נועד לשימוש ליטורגי. לדברי אנונימוס IV, "מגיסטר לאונינוס היה המעולה במלחיני האורגנום; הוא כתב את הספר הגדול (מגנוס ליבר) לפרק הזמרה (גרדואל) ולזמרת המקהלות (אנטיפונרה) בטקס עבודת הקודש." כל ה"מגנוס ליבר" נכתב לשני קולות, אם כי לא הרבה ידוע על נוהל הביצוע בפועל: שני הקולות לא היו בהכרח סולנים.

לפי אנונימוס IV, יצירתו של לאונין השתפרה במידה רבה והורחבה בידי המלחין המאוחר יותר פרוטין.

המוזיקולוג קרייג רייט סבור, שקיימת אפשרות שלאונין והמשורר הפריזאי בן זמנו לאוניוס, שעל שמו נקראה אולי החריזה הלאונינית הם אותו אדם עצמו. אם יש אמת בהנחה זו, הרי שהשימוש שעשה לאונין במשקל משמעותי עוד יותר.
<div style="direction: ltr;">

</div>

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* W.G.Waite: The Rhythm of Twelfth-Century Polyphony: its Theory and Practice. Yale Studies in the History of Music, New Haven, 1954.
* Richard H. Hoppin, Medieval Music. New York, W.W. Norton & Co., 1978. ()
* Harold Gleason and Warren Becker, Music in the Middle Ages and Renaissance (Music Literature Outlines Series I). Bloomington, Indiana. Frangipani Press, 1986. ()
* Articles Anonymous theoretical writings, Organum, Leonin, Perotin, The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. ()
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלחינים מהמאה ה-12
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1135
קטגוריה:נפטרים ב-1201
Swing Easy!

Swing Easy!&lrm; הוא אלבום משנת 1954 אותו הוציא הזמר פרנק סינטרה, היה זה אלבומו השני בחברת ההקלטות קפיטול. הוא יצא לאור כאריך נגן בקוטר 25 ס"מ ומופיעים בו 8 שירים.

== הפקה ==
באלבום זה שיתף סינטרה פעולה לראשונה עם האמרגן נלסון רידל, ובו השתמשו במערך כלים של להקת סווינג. הצליל באלבום התמקד במקצב הקליל של הסווינג. בבחירת השירים לא היה כל חדש לעומת אלבומיו המוקדמים של סינטרה, השירים רובם רומנטיים קלילים עסקו שוב סביב נושא אחד. כמובן גם לקולו של סינטרה שהפך יותר ויותר שובבני ומגוון היה חלק ניכר בהצלחתו של אלבום זה.

אלבום זה יצא בהוצאה מחדשת בשנת 1960, ביחד עם האלבום "Songs For Young Lovers" באריך נגן בקוטר 30.5 ס"מ והכיל ארבעה שירים נוספים כבונוס.

היום ניתן למצוא את האלבום על גבי תקליטור כאלבום כפול יחד עם האלבום Songs for Young Lovers.

== רשימת הקטעים באלבום ==
===אלבום מקורי===

=== משתתפים ===
* פרנק סינטרה - קולות
* נלסון רידל - מארגן, מנצח

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
קואורדינטות גאוגרפיות

מפה של כדור הארץ המציגה את קווי האורך והרוחב המשמשים למיקום אזורים על הכדור
קואורדינטות גאוגרפיות הן נקודות ציון לזיהוי מדויק של מיקום על פני כדור הארץ, על פי קו האורך וקו הרוחב, ביחידות של מעלות. הקואורדינטות מבוססות על מערכת קואורדינטות גאודטיות.

קואורדינטות גאוגרפיות נכתבות כצמד של מספרים (x,y), שבו המספר x מציין את קו הרוחב והמספר y מציין את קו האורך.
* קו הרוחב (latitude) נמדד כלפי קו המשווה, שמהווה את האפס של קווי הרוחב. צפונה מקו המשווה – קווי הרוחב הם בעלי ערך חיובי, דרומה ממנו – בעלי ערך שלילי. ניתן גם לסמן את קווי הרוחב עם ערכם האבסולוטי (כלומר, ללא סימן פלוס/מינוס) בציון צפון/דרום. ערכי הקצה הם: 90 מעלות (צפון) בקוטב הצפוני, 90- מעלות (או 90 מעלות דרום) בקוטב הדרומי.
* קו האורך (longitude) נמדד כלפי קו גריניץ' (המרידיאן העובר דרך מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ' באנגליה) שמהווה את האפס של קווי האורך. מזרחה מקו גריניץ' – קווי האורך הם בעלי ערך חיובי, מערבה ממנו – בעלי ערך שלילי. ניתן גם לסמן את קווי האורך עם ערכם האבסולוטי (כלומר, ללא סימן פלוס/מינוס) בציון מזרח/מערב. ערכי הקצה הם: 180 מעלות (מזרח), 180- מעלות (או 180 מעלות מערב) – שני קווים אלו הם, בעצם, קו אחד העובר בלב האוקיינוס השקט, הנקרא קו התאריך.

הערכים עבור קווי הרוחב והאורך ניתנים, כאמור, במעלות, ומסומנים ב: °. כל מעלה מחולקת ל-60 דקות (מסומנות בתג אחד: ′) וכל דקה מחולקת ל-60 שניות (מסומנות בשני תגים: ″ = תגיים).

דוגמה: הקואורדינטות של ירושלים בפורמט סקסגסימלי כלומר: מעלות, דקות, שניות. הן: 31°47′0″N 35°13′0″E שפירושן: 31 מעלות, 47 דקות, 0 שניות צפון, 35 מעלות, 13 דקות, 0 שניות מזרח.

ניתן לבטא קואורדינטות גם בצורה עשרונית. הקואורדינטות של ירושלים הן: 31.783333° צפון, 35.216667° מזרח.

== ראו גם ==
* GPS
* מערכת מידע גאוגרפי
* דאטום (גאודזיה)
* WGS84

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.getty.edu/research/tools/vocabularies/tgn/index.html מציאת קואורדינטות לכל מקום על פני הגלובוס]
* מדריך למציאת ועדכון קואורדינטות בוויקיפדיה
* מדריך בוויקיפדיה באנגלית
* [https://web.archive.org/web/20161013100640/http://tx.technion.ac.il/~zvikabh/software/ITM/ Converting latitude and longitude to Israel Transverse Mercator (ITM) coordinates]

==ביאורים==

*
קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:קרטוגרפיה
ספרינגפילד (רובה)

ספרינגפילד M1903A3
רובה ספרינגפילד (באנגלית: M1903 Springfield) הוא רובה בריחי שפותח בנשקיית ספרינגפילד האמריקאית, שבעיר ספרינגפילד שבמסצ'וסטס, בסוף המאה ה-19, ושימש את צבא ארצות הברית עד מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1903 פותח דגם חדש של הרובה והוא נקרא M1903A1. כשהתחילה מלחמת העולם הראשונה ה-M1903A1 הוחלף בדגם מתקדם יותר של הספרינגפילד: M1903A2, ובסוף מלחמת העולם הראשונה ב-M1903A3. בשנת 1938 צבא ארצות הברית החליף את הספרינגפילד המיושן ב-M1 גאראנד החצי-אוטומטי, אבל הספרינגפילד האחרון, M1903A4, שפותח כרובה צלפים, שימש את הצלפים האמריקנים עד סוף מלחמת העולם השנייה, ומספר יחידות צלפים גם בתחילת מלחמת וייטנאם.

== נתונים טכניים==
ספרינגפילד M1903A4 עם כוונת M84
* סוג רובה: רובה שירות, רובה צלפים
* פעולה: רובה בריחי
* אורך: 
* משקל: 
* קליבר: 30-03 ספרינגפילד
* מלחמות: מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת קוריאה, מלחמת וייטנאם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמצעי לחימה אמריקאיים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:נשק קל אמריקאי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:נשק קל במלחמת העולם הראשונה
טים קנג

טים קנג (באנגלית: Tim Kang, בקוריאנית: 강일아; נולד ב-16 במרץ 1973) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי ממוצא דרום קוריאני. הוא ידוע בתפקידו כקימבל צ'ו בסדרת הטלוויזיה המנטליסט וכגורדון קצומוטו בחידוש לסדרה מגנום, בלש פרטי.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בשם יילה טימות'י קנג בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, הבכור מתוך שלושה ילדים.

יש לו תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ותואר שני בתיאטרון מהמכון להכשרת תיאטרון מתקדם באוניברסיטת הרווארד.

== קריירה ==
קנג החל לשחק באופן מקצועי בגיל 26, והופיע במספר רב של תוכניות טלוויזיה ופרסומות (לחברות כמו: חברת הנפט של ו-"AT&T").

אחרי משחק בכמה סדרות וסרטים בתפקידי אורח, הוא קיבל תפקיד בינוני בסרט "רמבו" (2008). לאחר הופעתו בסרט זה, הוא קיבל תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של רשת CBS, "המנטליסט". בסדרה הוא מגלם את קימבל צ'ו, חוקר משטרה קשוח. את תפקיד גילם למשך כל שבעת עונות עד לסיום הסדרה ב-2015.

בשנת 2018 החל לגלם את הבלש גורדון קצומוטו בחידוש לסדרת הטלוויזיה "מגנום, בלש פרטי" ברשת CBS.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דרום קוריאני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
ארטה (מיורקה)

בתים בנויים על הגבעות
אַרְטָה (בקטלאנית: Artà, בספרדית: Artá) היא עיירה באי מיורקה, בחבל ליוואנט (Llevant). בעיירה ובכפרים הסמוכים אליה מתגוררים נכון לשנת 2006 קרוב ל-7,000 תושבים.

לפי הממצאים הארכאולוגיים, התיישבות במקום הייתה קיימת כבר בתקופת הברונזה. האזור כולו נקרא "ארטה" בתקופת השלטון המוסלמי באי.

הייצור בעיר מועט. תושבי העיר מתפרנסים בעיקר מתיירות ותעשיית מזון - מספוא וגידול שקדים, דגנים וזיתים.

באזור ארטה נמצאים מספר אתרי טלאיוטים - מגליתים אופייניים לאיים הבלאריים. אתרים חשובים אחרים באזור הם מבצר סנט סלוודור, מנזר פרנציסקני, ומוזאון היסטורי אזורי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרד: ערי חוף
קטגוריה:האיים הבלאריים: ערים
קטגוריה:מיורקה: יישובים
פאלה ד'אורו

התפתחות חלקי הפאלה ד'אורו
הפאנל המרכזי - "מלכותו של ישו".
פאלה ד'אורו (באיטלקית: Pala d’Oro – "הבד המוזהב") הוא לוח מסתובב הניצב על המזבח המרכזי בבזיליקת סן מרקו שבוונציה.

לוח זה נחשב ליצירה המעוטרת ביותר ולשיאה של האמנות הביזנטינית.

==תיאור היצירה==
בחלקו התחתון של הלוח, מתוארים חייו של מרקוס הקדוש על גבי לוחות אמייל. חלק זה של הלוח הוזמן על ידי הדוג'ה אורדלאפו פאליירי מקונסטנטינופול בשנת 1102. בשנת 1204, במהלך מסע הצלב הרביעי, נשדדה התמונה המתארת את המלאך מיכאל.

בשנת 1343 הורה הדוג'ה אנדרה דאנדולו לחבר את שתי היצירות במסגרת אחת, בסגנון גותי. לצורך המסגרת, יצר פאולו ונציאנו לוח עץ, אותו ציפה זהב ו-1,927 אבנים יקרות.

ונציאנו יצר דלתות אשר כיסו את הלוח ונפתחו רק בחגים מיוחדים. כיום הלוח מוצג כשהוא פתוח, אולם כיום הוא פונה אל אחורי הכנסייה, ומסובב לחלקה הקדמי רק במהלך טקסים דתיים עיקריים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ונציה: תרבות
קטגוריה:אמנות ביזנטית
קטגוריה:בזיליקת סן מרקו
טורצ'לו

מרכז האי. קתדרלת [[סנטה מריה אסונטה וכנסיית סנטה פוסקה.]]
טורצ'לו (באיטלקית: Torcello) הוא אי בצפונה של לגונת ונציה שבאיטליה.

כיום האי כמעט ואינו מיושב, אולם בעבר היה אחד האיים הצפופים ביותר במרכזה של הרפובליקה של ונציה.

==היסטוריה==
לאחר נפילתה של האימפריה הרומית, בעקבות הפשיטות הרבות של שבטים גרמניים על צפונה של איטליה, ובעיקר לאחר פשיטת אטילה ההוני והרס העיר אלטינום בשנת 452, נימלטו רבים מתושבי קו החוף לאי טורצ'לו והתיישבו בו.

אף שאזור ונטו היה חלק מהאימפריה הביזנטית, המשיכו פשיטות על האזור, ופליטים רבים, בהם הבישוף של אלטינו עברו לאיי לגונת ונציה. הבישוף הביא אל האי את שרידי הליודורוס הקדוש, שהפך לקדוש המגן של האי.

האי טורצ'ילו שמר על קשרי מסחר עם קונסטנטינופול והפך למעשה למוצב של האימפריה הביזנטית (על אף קרבתו היחסית לרומא). 

במהלך השנים גדל היקף המסחר של האי, ובמאה ה-10 התגוררו באי כ-10,000 תושבים, שהתפרנסו בעיקר ממסחר. 

התייבשות הלאגונה סביב האי והפיכתה לביצה הביאו לעזיבת האי. התגברות המלריה וסתימת התעלות מנעו מספינות הסוחר מלהגיע לאי, והאוכלוסייה עזבה אותו ועברה לאיי מוראנו ובוראנו ולעיר ונציה. 

בשנת 1948 התגורר באי הסופר ארנסט המינגוויי ובעת שהותו באי כתב חלק מ"מעבר לנהר ואל תוך היער".

בראשית המאה ה-21 התגוררו באי כ-20 תושבים בלבד.

==אתרים עיקריים==
במהלך שנות ירידת קרנו של האי, נהרסו הארמונות הרבים והמנזרים הרבים שהיו בו (בשיאו היו באי 12 מחוזות כנסייתיים ו-16 מנזרים). המבנים פורקו ונעשה בחומריהם שימוש על מנת לבנות מבנים בעיר ונציה.

האתר המרכזי באי הוא קתדרלת סנטה מריה אסונטה שנוסדה בשנת 639, וכנסיית סנטה פוסקה מהמאה ה-11. 

בתוך שני ארמונות ששרדו מהמאה ה-14 (הפאלצו דל'ארקיבו והפאלאצו דל קונסיליו) ממוקם המוזיאון של האי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איים בלגונת ונציה
ג'ולי לונדון

ג'ולי לונדון (באנגלית: Julie London; 26 בספטמבר 1926 - 18 באוקטובר 2000) הייתה זמרת ושחקנית אמריקאית. נודעת בשירתה החושנית וקולה שהוא צלול אך מחוספס. שיא הקריירה המוזיקלית שלה היה בשנות החמישים. קריירת המשחק שלה נפרשה על שלושה וחצי עשורים, והסתיימה בתפקיד של אחות בסדרת הטלוויזיה !Emergency.

==ילדותה==
לונדון נולדה בשם "גייל פאק" בסנטה רוזה שבקליפורניה. הוריה היו צמד ריקוד ושירה, וכשבתם גייל, לימים ג'ולי, הייתה בת 14 הם עברו ללוס אנג'לס. לונדון הופיעה החלה להופיע בסרטים תקופה קצרה לאחר המעבר, וב-1945 סיימה את בית הספר המקצועי של הוליווד.

==קריירה==
===כזמרת===
לונדון החלה לשיר בפומבי מגיל צעיר, עוד לפני שהופיעה בסרטים. הקריירה המקצועית שלה החלה בשנת 1955 כששרה במועדון גדול בלוס אנג'לס. אלבום הבכורה שלה Julie is Her Name יצא בדצמבר 1955 והמגזין בילבורד הכתיר אותה כזמרת הפופולרית ביותר לשנים 1955, 1956 ו-1957. בשנת 1957, בראיון שהיה לכתבה ענקית במגזין לייף היא מתארת את הקול שלה כמעושן, ועל כן אינטימי.

הקריירה של ג'ולי לונדון הייתה ענפה ביותר. היא הקליטה 32 אלבומים, וכבשה קהל רחב. בין השירים המזוהים איתה ביותר ניתן למנות את: Cry Me a River ; Daddy ; ו-Go Slow.

===כשחקנית===
אף על פי שהיא מוכרת במיוחד בתור זמרת, ללונדון הייתה קריירת משחק ארוכה ופוריה. היא שיחקה ביותר מ-20 סרטים, כולל המערבון המפורסם איש המערב בשנת 1958. היא שיחקה במספר תוכניות טלוויזיה, בתפקידים שונים, כשהמרכזי בהם היה אחות בת החולים בסדרה "".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרי ג'אז אמריקאים
קטגוריה:זמרות ג'אז אמריקאיות
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2000
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
עוד מעבר

[[סמל ספרד עליו מופיע המוטו]]
עוד מֵעֵבֶר (מלטינית: PLUS ULTRA) הוא המוטו הלאומי של ספרד. מקורו במוטו האישי של מלך ספרד, קרלוס הראשון.

המוטו קשור קשר הדוק לעמודי הרקולס, שעל פי המיתולוגיה היוונית הוצבו על ידי הרקולס בקרבת מצר גיברלטר, וסימנו את גבולו המערבי של העולם המוכר דאז. על פי המיתולוגיה הופיעה האזהרה "NEC PLUS ULTRA" (או בגרסאות אחרות - "NON PLUS ULTRA" - "אין עוד מֵעֵבֶר") בשמשה כאזהרה למלחים ולנווטים שלא להפליג אל מעבר למצר.

המוטו אומץ על ידי המלך קרלוס כמוטו האישי שלו, ככל הנראה על פי הצעת רופאו ויועצו האישי לואיג'י מרליאנו. הרעיון מאחורי המוטו נועד לעודד את קרל הצעיר להתעלם מאיסורים ואזהרות עתיקות ולעודדו ליטול סיכונים וללכת "עוד מעבר". קרלוס נולד בעיר גנט (בבלגיה של היום) וכתוצאה מאימוצו של המוטו, הוא נפוץ באזור זה. 

לאחר כהונתו של קרל כמלך קסטיליה ואראגון במאה ה-16, הפך המוטו למוטו של ספרד ההבסבורגית והופיע על מטבע הדולר הספרדי. מטרתו של המוטו הייתה לעודד מגלי ארצות ספרדיים להרחיק מעבר למצר גיברלטר אל עבר העולם החדש.

כיום חקוק המוטו באותיות זהב על סרט אדום המחבר בין עמודי הרקולס המשמשים כתומכים בסמלה של ספרד, ועל דגלה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:ספרד: סמלים לאומיים
קטגוריה:מוטואים לאומיים
מחוזות איי בהאמה

איי בהאמה מחולקים מנהלית ל-32 מחוזות. 23 מחוזות הוכרזו בשנת 1996 ו-8 התווספו בשנת 1999. האי ניו פרובידנס בו ממוקמת עיר הבירה נסאו מהווה מחוז אוטונומי מיוחד.

מפת מחוזות איי בהאמה

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| מס' ||מחוז|| בירה|| שם בשפת המקור || אוכלוסייה נכון לשנת 2010 ||שטח
|-
|1 || מחוז אקלינס|| ספרינג פוינט|| Acklins||565||389
|-
|2 || מחוז איי ברי|| - || Berry Islands||807 ||78 
|-
| 3 ||מחוז בימיני|| -|| Bimini||1,988 ||23 
|-
| 5|| מחוז אי קאט || -|| Cat Island||1,522 ||388 
|-
|10 || מחוז אי קרוקד|| - || Crooked Island||330 ||148 
|-
|14 || מחוז הארבור|| - || Harbour Island||1,762 ||4 
|-
|16 || מחוז אינגואה|| - ||Inagua || 913 ||969 
|-
|17 || מחוז לונג אילנד|| - || Long Island||3,094 ||? 
|-
|19 || מחוז מגויאנה|| - || Mayaguana||277 ||285 
|-
| - || מחוז ניו פרובידנס|| נסאו|| New Providence||246,329 ||207 
|-
|24 || מחוז אי ראגד|| - || Ragged Island||72 ||25 
|-
|25 || מחוז ראם קי|| - || Rum Cay||99 ||78 
|-
|26 || מחוז סן סלוודור|| - || San Salvador ||930 ||169 
|-
! colspan ="8" | אי איקסומה (Exuma)
|-
|4 || מחוז בלק פוינט|| -|| Black Point
| rowspan=2 align="center" | 3,571 
| rowspan=2 align="center" | 194 
|-
|12 || מחוז איקסומה|| ג'ורג'טאון|| Exuma 
|-
! colspan ="8" | אי איליוטרה (Eleuthera)
|-
| 8 ||מחוז איליוטרה מרכז||גברנור הארבור || Central Eleuthera
| rowspan=4 align="center" | 9,363 
| rowspan=4 align="center" | 518 
|-
|23 || מחוז איליוטרה צפון|| - || North Eleuthera 
|-
|29 || מחוז איליוטרה דרום|| - || South Eleuthera 
|-
|30 || מחוז ספניש וולס|| - || Spanish Wells 
|-
! colspan ="8" | איי אבקו ( Abaco Islands)
|-
|6 || מחוז אבקו מרכז|| מארש הארבור|| Central Abaco 
| rowspan=6 align="center" | 16,692 	 
| rowspan=6 align="center" |1,681
|-
| 13|| מחוז גרנד קיי|| -|| Grand Cay 
|-
|15 || מחוז חוף טאון|| - || Hope Town 
|-
|20 || מחוז אי מור|| חארד ברגיין || Moore's Island 
|-
|21 || מחוז אבקו צפון|| - || North Abaco 
|-
|27 || מחוז אבקו דרום|| - || South Abaco 
|-
! colspan ="8" | אי אנדרוס ( Andros Island)
|-
|7 || מחוז אנדרוס מרכז|| - || Central Andros 
| rowspan=4 align="center" | 7,386 
| rowspan=4 align="center" | 6,000 
|-
|18 || מחוז מנגרוב קיי|| - || Mangrove Cay
|-
|22 || מחוז אנדרוס צפון|| אנדרוס טאון || North Andros 
|-
|28 || מחוז אנדרוס דרום|| - || South Andros 
|-
! colspan ="8" | אי גרנד בהאמה ( Grand Bahama Island)
|-
|9 || מחוז פריפורט|| פריפורט|| Freeport
| rowspan=4 align="center" | 51,756 
| rowspan=4 align="center" | 1,373 
|-
| 11 ||מחוז גרנד בהאמה מזרח|| -|| East Grand Bahama
|-
|31 || מחוז גרנד בהאמה מערב|| - || West Grand Bahama
|-
|}

קטגוריה:איי בהאמה: חלוקה מנהלית
סרז' סרקיסיאן

סרז' אזאטי סרקיסיאן או סרגסיאן (בארמנית: Սերժ Սարգսյան; נולד ב-30 ביוני 1954) הוא פוליטיקאי ארמני, נשיא ארמניה בשנים 2018-2008 וראש ממשלת ארמניה ב-23-17 באפריל 2018

==ביוגרפיה==
סרקיסיאן נולד בסטפנקרט שבנגורנו קרבאך ב-1954. למד באוניברסיטת ירוואן ב-1971 ושירת בצבא האדום. בשנים 2007–2008 כיהן כראש ממשלת ארמניה.
בבחירות הנשיאותיות ב-2008 זכה סרקיסיאן במעל 50% מהקולות ונבחר לנשיא ארמניה. הושבע לתפקיד ב-9 באפריל 2008. זכה בבחירות בשנית ב-18 בפברואר 2013.

ב-17 באפריל 2018 מונה לכהן כראש ממשלת ארמניה, אך התפטר כעבור כמה ימים בשל מחאות נגד מינויו.

==חייו האישיים==
סרז' סרקיסיאן נשוי לריטה ולהם שתי בנות, אנוש וסטניק.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי ארמניה
קטגוריה:פוליטיקאים ארמנים
קטגוריה:ראשי ממשלת ארמניה
קטגוריה:ארמנים שנולדו ב-1954
מחוזות בליז

מבחינה מנהלית בליז מחולקת ל-6 מחוזות אשר מחולקים לנפות.

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
!#!!מחוז!! בירה!! שם בשפת המקור !! אוכלוסייה נכון לשנת 2010 !!שטח
|-
|1||מחוז קורוזל||קורוזל טאון||Corozal||41,061||1,860
|-
|2||מחוז אורנג' ווק||אורנג' ווק טאון||Orange Walk||45,946||4,737
|-
|3|| מחוז בליז|| בליז סיטי|| Belize||95,292 ||4,204
|-
|4|| מחוז קאיו|| סן איגנסיו|| Cayo||75,046 ||5,338 
|-
|5|| מחוז סטאן קריק||דנגריגה|| Stann Creek||34,324 ||2,176 
|-
|6|| מחוז טולדו||פונטה גורדה|| Toledo||30,785 ||4,648 
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בליז: חלוקה מנהלית
טיגראן סרגסיאן

טיגראן סורני סרגסיאן (בארמנית: Տիգրան Սարգսյան; נולד ב-29 בינואר 1960) היה ראש ממשלת ארמניה בשנים 2008–2014.

== חייו ==
סרקזיאן נולד בוונדזור שבארמניה הסובייטית ב-1960, אך בילדותו עברה משפחתו לגור בירוואן. לאחר סיום לימודיו התיכוניים במכללה הטכנית מס' 14 בירוואן, למד במחלקה לכלכלה ותכנון של המכון לכלכלה לאומית בירוואן, ולאחר מכן במכון הכלכלי של לנינגרד (כיום אוניברסיטת סנקט פטרבורג לכלכלה) מ-1980 עד ל-1987, כאשר סיים את לימודי הדוקטורט.

לאחר קבלת הדוקטורט, חזר לארמניה, והחל לעבוד כחוקר בכיר במכון הבין-לאומי לכלכלה ותכנון של ארמניה עד לשנת 1990. בשנים 1988-1993 שימש כיושב ראש המועצה הלאומית למדענים ואנשי מקצוע צעירים. 

בשנת 1991 היה אחד ממייסדי מפלגת "האיחוד הלאומי הדמוקרטי" בראשות שווארש קוצ'ריאן, וב-1993 נבחר מטעמה לאספה הלאומית של ארמניה. סרגסיאן עמד בראש הוועדה לאשראי ועניינים תקציביים למרות שהיה חלק מהאופוזיציה, והיה יו"ר הוועדה הצעיר ביותר בפרלמנט. במסגרת זו מילא תפקיד חשוב בהכנסתו למחזור של מטבע הדראם הארמני. 

בשנים 1995-1998 עמד בראש המכון למחקרים מדעיים של רפורמות חברתיות, וכן כיהן כיו"ר איגוד הבנקים הארמניים. 

סרגסיאן כיהן כנגיד הבנק המרכזי של ארמניה בשנים 1998-2008, כראש ממשלה מ-9 באפריל 2008 עד 13 באפריל 2014, ולאחר מכן כשגריר ארמניה בארצות הברית בשנים 2014-2016. 

סרגסיאן נשוי, אב לבת ולשני בנים, וסב לשלושה נכדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי ממשלת ארמניה
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:שגרירים
קטגוריה:כלכלנים
קטגוריה:ארמנים שנולדו ב-1960
תנועת העבודה הציונית העולמית

תנועת העבודה הציונית העולמית (תע"צ) היא המסגרת העולמית של ציונים בעלי עמדות סוציאל-דמוקרטיות, וכוללת את מפלגת העבודה הישראלית וסניפים של התנועה בחו"ל. 

תע"צ פועלת במוסדות הלאומיים, כדוגמת הסוכנות היהודית, ההסתדרות הציונית העולמית וקרן קיימת לישראל. התנועה נוסדה בעקבות הקמתה של מפלגת העבודה הישראלית בינואר 1968, ומאז הקמתה פעלה בקרב הקהילות היהודיות בארצות העולם המערבי, כשהיא נשענת על יוצאי התנועות הסוציאליסטיות ממזרח אירופה ועל פעילים יהודים באיגודים המקצועיים. תע"צ כוללת בתוכה את צעירי התנועה. 

ב-15 בפברואר 1978 נבחר יגאל אלון לתפקיד יושב ראש התנועה.
בראש תע"צ כיום עומד יגאל צחור והמזכ"ל הוא מישל חלימי. עם בכירי התנועה נמנים יו"ר קרן קיימת לישראל, גזבר הסוכנות היהודית, ארבעה חברי הנהלת הסוכנות היהודית ובכירים בגופים נוספים.

צעירי תנועת העבודה הציונית העולמית הם המסגרת העולמית של הצעירים והתנועות, הכלולות בתנועת העבודה הציונית העולמית, בשיתוף תנועת "המחנות העולים" ותנועת "הבונים דרור" העולמית. התנועה הצעירה, שהחלה את פעילותה מחדש בשנת 2009, כוללת צעירים יהודים בישראל ובעולם בגילאי 18-35 אשר מזדהים עם ערכי הציונות החברתית-סביבתית. מבנה צעירי התנועה מורכב מהמזכירות, מהוועידה העולמית ומהצוותים הגאוגרפיים, המהווים גשר בין ישראל לבין צעירים בקהילות ברחבי העולם. יו"ר צעירי תע"צ כיום הוא יוני יצחק.

==קישורים חיצוניים==

*[http://tnuathaavoda.info// אתר תנועת העבודה הישראלית].
*[http://www.archavoda.org.il/ אתר ארכיון מפלגת העבודה]
*[https://web.archive.org/web/20140516190153/http://brel.co.il/ אתר קרן ברל כצנלסון] - המרכז הרעיוני של מפלגת העבודה.
*אתר [http://www.labor.org.il הבמה הרעיונית של תנועת העבודה] - אתר לא רשמי המשמש רשת חברתית.
*[http://www.havoda.org.il אתר העבודה] - אתר מפלגת העבודה הרשמי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציונות סוציאליסטית
קטגוריה:ארגונים ציוניים
הספרייה הלאומית המרכזית פירנצה

המבנה מבחוץ
הספרייה הלאומית המרכזית של פירנצה (איטלקית Biblioteca Nazionale Centrale di Firenze) בפירנצה היא אחת משלוש הספריות הלאומיות באיטליה, ביחד עם הספרייה הלאומית ברומא ונאפולי.

הספרייה הוקמה בשנת 1714 כאשר אנטוניו מליאבקי (Antonio Magliabechi), מוציא לאור איטלקי מפורסם תרם את כל אוספו הספרותי (שהכיל כ-30,000 פריטים) לעיריית פירנצה. החל בשנת 1743 נקבעה חובת הפקדה בספרייה של עותק מכל עבודה שיצאה לאור ברחבי טוסקנה, והספרייה, שעד אז נקראה "ביבליוטקה מלייבקיאנה" (Biblioteca Magliabechiana), נפתחה לציבור הרחב ב-1747. בשנת 1861 התאחדה הספרייה עם ה"ביבליוטקה פלטינה" (Biblioteca Palatina - "ספריית הארמון"), גם היא מפירנצה, והשתיים היו ל"ספריה הלאומית". בשנת 1870 שונה שם הספרייה ל"הספרייה הלאומית המרכזית", וחובת ההפקדה הורחבה לכל רחבי איטליה. 

בשנת 1935 עברה הספרייה למבנה על גדות נהר ארנו, וחלקים נרחבים ממנו נהרסו בשיטפון שפקד את העיר בשנת 1966. השיטפון גרם להרס של כמעט שליש מפריטי האוסף.
]]

משנת 1985 מפעילה הספרייה קטלוג מקוון חינמי לציבור, והוא נגיש באתר האינטרנט של הספרייה. בספרייה היכל כתבי יד נדירים, היכל למוזיקה, בו נערכים קונצרטים מדי פעם, וישנן תערוכות ארעיות בנושאים שונים.

בספרייה יש כיום כששה מיליון ספרים, ועוד מספר רב של כתבי עת, מגזינים ועיתונים. 

==ראו גם==
* רשימת ספריות לאומיות

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070211214314/http://libraries.theeuropeanlibrary.org/ItalyFlorence/Library/history_en.xml היסטוריה באנגלית]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
לאומית המרכזית פירנצה
איטליה
קטגוריה:פירנצה: מבנים

de:Italienische Nationalbibliothek#Biblioteca Nazionale Centrale di Firenze (BNCF)
הדריך את מנוחתו

הדריך את מנוחתו (או: הפר את מנוחתו) הוא ביטוי שמשמעו המקובל הוא הטריד את מנוחתו. מקור המילה "הדריך" במובן זה של הביטוי הוא מהמילה השאולה "דרוך" במשמעות של מתוח ומוכן לפעולה.
==מקור הביטוי==
מקור ההשראה לביטוי הוא בתנ"ך בפסוק (שופטים כ, מג). הפסוק מדבר על רדיפת בני בנימין וכותב: . הכוונה בפסוק, לפי הפרשנים וכך גם לפי הטעמים היא שכיתרו את בנימין וצעקו זה לזה רדפוהו, כשהשיגו את בנימין במקום מנוחתו צעקו שוב "רמסוהו". משמעות המילה "הדריכוהו", בפסוק, היא א"כ כפשוטה מלשון דריכה ורמיסה.

לכאורה אין לפרש את המילה "הדריך" בביטוי הדריך את מנוחתו, מלשון רמיסה, כבפסוק, והכוונה שדרך על מנוחתו - רמס את מנוחתו, כי אז היה צריך לומר: הדריך על מנוחתו. מאידך, יש אפשרות שהביטוי השתרש על סמך הפסוק, כשלמילה הדריך ניתנה משמעות מילולית ישירה של "רמס" ומאחר ו"רמס את מנוחתו", נכון תחבירית, השתרש "הדריך את מנוחתו" על סמך הדמיון בין המילה "דרך" למילה "רמס". אך, כפי הנראה, מילון אבן שושן, שולל זאת, ומקור המילה "הדריך" לתאר הטרדת מנוחה הוא במילה "דרוך" במובן של מתוח ומוכן לפעולה. מובן זה של דרוך, הוא שאול ומקורו מהנוהג שהיה מקובל לדרוך על קצה החוט של הקשת כדי למתוח אותו. אדם דרוך נמצא בסיטואציה מנוגדת לאדם נח, ולפי זה הדריך את מנוחתו היינו הפך את מנוחתו לדריכות ומוכנות לפעולה ותגובה.

פירוש אפשרי נוסף לפסוק המקור הוא כי "מנוחה" היא מקום (אולי "מנחת", היא מלחה), ולכן הפשט של "מנוחה הדריכֻהו" עשוי להיות - "במנוחה השיגוהו".

==תחביר==
במשמעות המקובלת של הביטוי, הטריד את מנוחתו, יש שגיאה תחבירית מסוימת בביטוי בגלל שהמילה "הדריך" היא במשקל הפעיל, משקל שאינו מתאים לפירוש המכוון של הביטוי. תחבירית נכון יותר המשקל פעל והיה צריך לומר דרך את מנוחתו. בנוסף לפי כוונת המילה הדריך, הרי שצריך לומר הדריך את הנח, כשהנשוא הוא האדם הנח, ולא את מנוחתו. כי הרי המנוחה מנוגדת לדריכות, כך שאי אפשר לומר שמנוחה מודרכת, אלא שהאדם הנח הודרך (=נהיה דרוך) ולפיכך מנוחתו הוטרדה. הביטוי משתמש ב"מנוחה" כנשוא בגלל התוצאה הישירה של דריכות האדם, והיא הפרעת מנוחתו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tapuz.co.il/blog/ViewEntry.asp?EntryId=1163994 הדריך מנוחתו] באתר תפוז

קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
המוזיאון הרומי-גרמאני

המוזיאון הרומי-גרמאני (גרמנית Römisch-Germanisches Museum) הוא מוזיאון לארכאולוגיה השוכן במרכזה של העיר קלן בגרמניה. הוא מוקדש לממצאים מהתקופה הרומית ומימי הביניים המוקדמים, שנמצאו בעיר "קולוניה קלאודיה ארא אגריפינסיום" (Colonia Claudia Ara Agrippinensium) ששכנה במקום בו ניצבת כיום קלן.

== היסטוריה ==
רובו של האוסף נכלל עד שנת 1946 במחלקה הרומית והגרמנית של מוזיאון ולראף-ריכרץ (Wallraf-Richartz-Museum) בקלן. באותה שנה הוא הופרד ממנו. מבנה המוזיאון עצמו הוקם בשנת 1974 ליד קתדרלת קלן, במקום בו ניצבה וילה רומית. רצפת הפסיפס של הווילה, המוקדשת לדיוניסוס, התגלתה באקראי בשנת 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה, אגב חפירת מקלט. היא מתוארכת למחצית הראשונה של המאה ה-3. מבנה המוזיאון נבנה סביב הרצפה, באופן הנדמה לדרך בה הוקמו ווילות רומיות סביב חצרן הפנימית. הרצפה מוצגת כיום אין סיטו במרתף הבניין, המתוכנן כך שהיא נראית גם מכיכר רונקליפלאץ (Roncalliplatz) שבחזית המוזיאון. עוד שוכנים במתחם שרידיה של דרך רומית מקורית המוצגת גם היא במיקומה ההיסטורי, ובמובן זה המוזיאון הוא גם אתר ארכאולוגי. מוצג ידוע נוסף של המוזיאון הוא אנדרטת הקבר המשוחזרת של פובליקיוס (Poblicius), לגיונר רומי, המתוארכת לשנת 40 לספירה לערך. גם שערה הצפוני של העיר הרומית הוצב בחזיתו של המוזיאון, והוא נושא את ראשי התיבות של שמה הרומי של העיר (CCAA).

בנוסף מוצגים במוזיאון אוסף גדול של כלי זכוכית מהתקופה הרומית ומימי הביניים המוקדמים, וכן תכשיטים, כתובות, דיוקנים, חרסים, פריטים אדריכלים, פסיפסים, פרסקאות וממצאים רומיים נוספים. עוד כולל האוסף ממצאים פרהיסטוריים מקלן ומסביבתה, וממספר אתרים ארכאולוגים באירופה. במוזיאון שוכנת המחלקה הארכאולגית של העיר קלן, המפקחת, בין היתר, על עבודות הקמת קו הרכבת הקלה התת-קרקעי בעיר, מרכז מחקר וארכיון.

== גלריה ==
<gallery widths="150px" heights="200px" perrow="4">
תמונה:Dionysosmosaik.JPG|רצפת דיוניסוס
תמונה:Sepulcher of Poblicius Römisch-Germanisches Museum Cologne 2.jpg|קבר פובליקיוס 
תמונה:Hafenstrasse-Koeln.jpg|קטע מהדרך הרומית באתר
תמונה:Hohe-Straße-Köln-A-Nordtor-029.JPG|השער הצפוני של העיר הרומית העתיקה בקלן, ניצב בחזית המוזיאון. מימין נראה חלק קטן מקתדרלת קלן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

רומי-גרמאני
קטגוריה:קלן: מבנים
קטגוריה:קלן: תרבות
הנהר התת-קרקעי פוארטו פרינססה

הנהר התת-קרקעי פוארטו פרינססה (אנגלית: Puerto Princesa Subterranean River Natural Park) הוא פארק השוכן במרחק 50 קילומטרים צפונית לעיר פוארטו פרינססה באי פלאוואן שבפיליפינים. האתר הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1999. ובשנת 2011, לאחר תהליך בחירה שנמשך ארבע שנים, נבחר הנהר לאחד משבעת פלאי עולם הטבע.

==אקלים וגאוגרפיה==
חלקו העיקרי של הפארק משתרע על פני שטח של 57,530 דונם. החלק הימי משתרע על פני 2,920 דונם. בתוך גבולות הפארק ניתן לצפות במגוון תצורות נוף הכוללות מישורים, הינטרלנד ופסגות הרים. רכס סנט פול השוכן בפארק הוא חלק מרצף של פסגות אבן גיר המשתרעות על ציר צפון-דרום לאורך האי פלאוואן. הרכסים הקרסטיים מהווים למעלה מ-90% משטחו של הפארק.

נהר תת-קרקעי באורך 8.2 קילומטרים זורם דרך המערות, ולאחר מכן נשפך אל ים סין הדרומי במפרץ סנט פול. במערה יש מספר חללים גדולים שממדיהם עשויים להגיע עד לרוחב של 120 מטרים ולגובה של 60 מטרים, ומספר רב של נטיפים וזקיפים. החלק הנמוך של הנהר נתון להשפעת הגאות והשפל. 

כמות המשקעים השנתית הממוצעת במקום נעה בין 2,000 ל-3,000 מילימטרים, והטמפרטורה הממוצעת היא 27 מעלות צלזיוס.

==החי והצומח==
הכניסה לנהר התת-קרקעי
הפלורה של האתר כוללת שמונה מתוך 13 תצורות היער הנפוצות באזור הטרופי של אסיה, ובהם יער הררי ויער מנגרובים. החוקרים זיהו למעלה מ-800 מיני צמחים מ-300 סוגים ו-100 משפחות. הפלורה של פלאוואן נבדלת מיתר הפלורה של הפיליפינים בכך שהיא מהווה עדות לתקופה שבה האי היה מחובר לבורנאו באמצעות גשר יבשתי. היערות מתחלקים לשלושה סוגים: יערות שפלה, יערות קרסט ויערות אבן גיר. יער השפלה משתייך מבחינה אקולוגית ליער הלח פלאוואן, וידוע בשל כך שהפלורה שלו נחשבת לאחת העשירות ביותר בכל אסיה. גובה חופת העצים עשוי להגיע עד ל-35 מטרים. יער הקרסט משתרע על פני שליש משטח הפארק, אך אפיפיטים וליתופיטים קיימים רק בנקודות מבודדות. יערות החוף משתרעים על פני שטח של 40 דונם בלבד, וניתן למצוא גם אזורי מנגרובים, יערות טחביים, סוואנות, ושוניות אלמוגים.

הפאונה של הפארק מגוונת, בעיקר בחולייתנים, וכוללת 30 מיני יונקים, 18 מיני זוחלים, 10 מיני דו-חיים, 41 מיני פרפרים, 62 מיני דגים של שוניות ו-91 מיני עופות, מתוכם 15 המינים האנדמיים לפלאוואן. עם מיני העופות הנפוצים נמנים את התוכי Tanygnathus lucionensis, הזרזיר Gracula religiosa, והקלאון קלאו לבן-זנב.

מקוק סרטנים הוא הפרימט היחיד באזור, ומינים נוספים שניתן למצוא הם חזיר מזוקן, בינטורונג, בואשן גירית פלאוואן והדרבן Hystrix pumilus.

שמונה מתוך 18 מיני הזוחלים שבפארק הם אנדמיים. המינים הנפוצים כוללים את הנחש פיתון מרושת, והלטאה Bronchocoela cristatella. פאונת הדו-חיים כוללת עשרה מינים, ובאזורי החוף של הפארק גדלים תחש המשכן וצב ים ירוק.

במערה ובחללים הגדולים שדרכם זורם נהר הפוארטו פרינססה יש אוכלוסיות גדולות של סיסיים ושמונה מינים של עטלפים.

==תיירות==
בשנת 1997 ביקרו בפארק כ-40,000 תיירים, והממשל המקומי האחראי על הפארק מעודד תיירות אקולוגית. כעבור שש שנים נחנך מרכז מבקרים, הכולל מוזיאון אתנוגרפי לשימור תרבותם של תושבי האזור המקוריים, וגן בוטני שבו גדלים מגוון מינים מקומיים. הנהלת הפארק מקיימת סיורים באמצעות סירות לתוך יערות המנגרובים, ועד למרחק של כ-4 קילומטרים לתוך המערה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090805084427/http://www.unep-wcmc.org/sites/wh/pdf/Puerto%20Princesa.pdf מידע על הפארק] באתר המרכז העולמי לניטור השימור (WCMC) 
* 

5
קטגוריה:הפיליפינים: גאוגרפיה
Flexicurity

Flexicurity ("ביטחון גמיש", הלחם של flexibility ו־security) היא מדיניות כלכלית תעסוקתית המשלבת בין תחרותיות וגמישות לבין ביטחון כלכלי לעובדים. משמעות מדיניות זו היא קלות רבה וגמישות באפשרויות העסקה ופיטורין בידי מעסיקים מחד, אך מאידך הענקת הטבות כלכליות מפליגות למובטלים. המונח Flexicurity נטבע על ידי ראש ממשלת דנמרק הסוציאל־דמוקרטי פול נירופ ראסמוסן בשנות התשעים של המאה העשרים.

לפי תפישת ממשלת דנמרק, מדיניות Flexicurity מחוללת "משולש זהב" המורכב מגמישות בשוק העבודה, בשילוב עם ביטוח לאומי וכן מדיניות פעלתנית בשוק העבודה, המגדירה זכויות ומחויבויות למובטלים".

== היסטוריה ==
ניצני מדיניות זו הם בהסכם הידוע כפשרת ספטמבר 1899 של דנמרק (מכונה גם "חוקת שוק העבודה"). המגעים בין המעסיקים לאיגודים מקצועיים הכשירו את הקרקע למדיניות כלכלית של תועלת הדדית (רווחיות וביטחון כלכלי). "חוקה" זו תוקנה ב־1960, וכן שונה שמה ל"ההסכם הבסיסי". הסכם זה הסדיר את חופש ההתאגדות באיגודים מקצועיים וכן את הפררוגטיבה הניהולית, שבכללה זכות המעסיק להעסיק ולפטר עובדים בכל עת. "לכן, חשוב להבין שהמודל הדני לרגולציה בשוק העבודה, ובכלל זה זכות ההתאגדות, מבוסס על עקרונות התנדבותיים; וכן, שחקיקה והתערבות מצד המדינה הן מינימליות. זכות ההתאגדות וההכרה בהתאגדויות בשוק העבודה, שעונות על הכרה הדדית של הצדדים בניגודי האינטרסים.". ההסכמים הדנים התלת־צדדים בין המעסיקים, העובדים והמדינה נתמכים במערכת מורכבת, המאפשרת תגובות פעלתניות של המדינה בשוק העבודה לשם "הפעלת" העובדים.

בשנות התשעים המוקדמות, קובעי מדיניות דנים כוננו מדיניות פיסקלית שנועדה לבלום את מגמת האבטלה, וזאת בנוסף ל"מדינות הפעלתנית הראשונה בשוק העבודה" ב־1994. אף על פי שרבים האמינו כי שיעור האבטלה הטבעי עלה, הממשלה הדנית ביקשה לשפר את המצב באמצעות יישום המדיניות הידועה כיום כ־Flexicurity. השינוי למדיניות Flexicurity התרחש אפוא ברפורמות בשוק העבודה ב־1994 וב־1996, כאשר הצגת הגמישות בשוק העבודה נקשרה בביטחון כלכלי, באמצעות המשך אספקת תוכניות רווחה נדיבות וכן "הפעלות" יזומות של עובדים.

== המצב כיום ==
שיעורי האבטלה הנמוכים בדנמרק (2.8% ב־2008) וכן שיעורי ההדרה של המובטלים הנמוכים, תורמים יחד לצמיחה שעולה על 3%. בעקבות זאת, אימץ האיחוד האירופי את מדיניות ה־Flexicurity כמוטיב מרכזי באסטרטגיית ההעסקה האירופית. בפרט, בהנחיה מס' 21 בהנחיות המשולבות לצמיחה ותעסוקה בין השנים 2005-2008 קורא למדינות החברות "...לקדם גמישות משולבת בביטחון תעסוקתי ולהפחית את פילוח שוק העבודה, מתוך חובת הערכה לתפקידיהם של השותפים החברתיים". בשונה מהצעות חוק צרפתיות שנויות במחלוקת הנוגעות לכוח העבודה הצעיר, מדיניות ה־Flexicurity אינה מפלה לרעה עובדים צעירים, ותחת זאת מעלה ציפייה שוות מכל הדנים: על מובטל מוטלת החובה לחפש תעסוקה או לקבל הכשרה, לשם קבלת ההטבות המלאות למובטלים. מדיניות ה־Flexicurity יושמה במדינות אירופיות נוספות, ביניהן פינלנד ונורווגיה.

הטבות מפליגות ואספקת הכשרה לעובדים הן בבסיסה של מדיניות זו, ולכן היא מחייבת מיסוי גבוה. נכון להיום, המיסים הדנים הם הגבוהים בכל מדינות העולם.

==לקריאה נוספת==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דנמרק: כלכלה
קטגוריה:תאוריות כלכליות