הפועל רמת-גן גבעתיים (כדורגל)

הפועל רמת-גן גבעתיים היא קבוצת כדורגל ישראלית המייצגת את הערים רמת גן וגבעתיים ומשחקת בליגה הלאומית.

הקבוצה נוסדה בשנת 1927, הישגיה הבולטים הם זכייה באליפות בשנת 1964 ושתי זכיות בגביע המדינה, בשנים 2003 ו-2013.

הקבוצה הצמיחה מאמנים ושחקנים מהשורה הראשונה בכדורגל הישראלי, ומשנת 1950 שיחקה במשך 20 עונות בליגה הבכירה. הקבוצה משחקת באצטדיון רמת גן. לפני כן שיחקה במשך 50 שנה (במצטבר) באצטדיון המכתש, עד שנהרס בשנת 2011.

לקבוצה יריבות ארוכת שנים עם הכח רמת גן, יריבתה העירונית, והמשחק ביניהם נקרא הדרבי של רמת גן.

==היסטוריה==
===השנים הראשונות===
הקבוצה הוקמה בשנת 1927 על ידי ישקה ליפסון ואליעזר אלקס, לימים מזכיר מועצת פועלי רמת גן. בשנים הראשונות שלאחר קום המדינה נוהלה הקבוצה על ידי נתן טייבר, הוגו זינגר, אביו ומרדכי לאופר שנהרג במלחמת העצמאות.

לאחר הקמת הקבוצה שיחקה בתחילה בליגות המחוזיות (ליגות נמוכות) שארגנה ההתאחדות לכדורגל החל מהקמתה ב-1928. בעונת 1941/1942 הגיעה הקבוצה לראשונה לליגה הארצית הבכירה בזמן תקופת המנדט, וסיימה את העונה במקום התשיעי. בעונת 1943/1944 סיימה במקום השביעי, וב1944/1945 לא הוכרזה אלופה אומנם אך הקבוצה סיימה במקום השני כסגניתה של הפועל תל אביב בליגה במחוז צפון. בעונה האחרונה שהתקיימה לפני הקמת מדינת ישראל 1946/1947 סיימה הקבוצה במקום השישי.

הפועל רמת גן הייתה אחת מ-13 הקבוצות שייסדו את ליגת הכדורגל בישראל לאחר קום המדינה. במשחקה הראשון בליגה הישראלית לעונת 1949/1950, היא גברה על מכבי רחובות בתוצאה 1–3. הקבוצה סיימה את עונתה הראשונה במקום העשירי, כשמאזנה עומד על 8 ניצחונות ו-16 הפסדים. ב-1954 דורגה במקום החמישי בליגה, שהיה הגבוה ביותר שהגיעה אליו בשנות ה-50 של המאה ה-20. הצלחותיה בגביע המדינה בעשור זה היו העפלה לחצי הגמר ב-1955 וב-1958.

הקבוצה ירדה לליגה א' (אז הליגה השנייה) לראשונה בתולדותיה ב-1960, לאחר שסיימה במקום האחרון. ב-1963 היא חזרה לליגה הלאומית (אז הליגה הראשונה), לאחר שסיימה את העונה במאזן של 23 ניצחונות, 5 תוצאות תיקו ושני הפסדים.

עד שנות ה-50 לא היה לקבוצה מגרש רשמי. עיריית רמת גן סירבה להקצות לקבוצה מגרש, ובמקומה הסכימה עיריית גבעתיים להקצות לה את אצטדיון המכתש, שעד אז שימש את הקבוצה מדי פעם. האצטדיון, ששופץ ונחנך באוקטובר 1956, היה למגרש הרשמי של המועדון שנקרא מאז הפועל רמת-גן גבעתיים.

===האליפות ההיסטורית ולאחריה===
הקבוצה זכתה באליפות בעונת 1963/1964, והייתה לקבוצה הראשונה שעושה זאת בעונה הראשונה שלה בחזרה בליגה הבכירה (והיחידה בהיסטוריה שעשתה זאת בישראל, עד לשנות ה-90 של המאה ה-20, אז בית"ר ירושלים הצליחה לשחזר ולעשות זאת פעם נוספת). היא התמודדה על התואר עם מכבי יפו והפועל פתח תקווה, ובמשחק המכריע על האליפות גברה על מכבי חיפה באצטדיון המכתש בתוצאה 0–1 משער של משה פרל. מאמן הקבוצה היה דוד שווייצר, והייתה זו הפעם הראשונה והיחידה שבה זכתה הקבוצה באליפות הליגה הבכירה. הרכב הקבוצה כלל שחקנים בכירים שהגיעו מקבוצות אחרות וכן שחקני בית. שחקני הגנה: יעקב חודורוב בעמדת השוער, דני תיק ומוסלי מגינים, וגדי יניאק בלם. קישור: מרדכי בנבנישתי ולצידו משה פרל או קירשנבאום ופרידמן. ההתקפה הייתה החלק ה"נוצץ" עם צבי הימן, שמואל נחמיאס, שלמה לוי, ראובן כהן וכתב ששון.

רמת גן המשיכה לשחק בליגה הבכירה עד 1969. בתקופה זו התפרסמו משחקי הדרבי של רמת גן מול הכח רמת גן. ב-1969 ירדה הקבוצה לליגה א' פעם נוספת, לאחר שסיימה את הליגה עם 18 נקודות ו-11 שערי זכות.

בעונה הראשונה שבה חזרה הקבוצה לליגה א' היא כמעט ירדה לליגה ב', אך הצליחה להימנע מכך רק במחזור האחרון. בעונות הבאות היא ניסתה (בלא הצלחה) לחזור לליגה הלאומית, כאשר ב-1971 הייתה זקוקה לשער אחד על מנת להשוות לתיקו 1–1 מול מכבי יפו ולעלות על חשבונה. ב-1976 היא סיימה במקום השלישי, אך העפילה לליגה הארצית (הליגה השנייה) שהוקמה באותה עונה. גם ב-1977 הייתה הקבוצה מרוחקת כדי משחק אחד מהעפלה לליגה הלאומית, אך במחזור האחרון הפסידה למכבי שעריים וסיימה במקום השלישי בפעם השישית ברציפות.

הקבוצה שבה לליגה הלאומית ב-1980, לאחר 11 שנים. היא הבטיחה את העלייה שלושה מחזורים לסיום בעקבות ניצחון 0–4 על הפועל הרצליה. בעונת החזרה היא סיימה עם 12 נקודות ליגה וירדה פעם נוספת. היא חזרה לליגה הראשונה, אך גם הפעם שבה וירדה בעקבות תיקו במחזור האחרון מול הפועל באר שבע. לאחר מכן פעמיים (1986 ו-1987) כמעט וירדה לליגה א'. לאורך רוב שנת 1989 היא ניצבה במקום הראשון, שהיה היחיד המוביל לליגה הלאומית עקב צמצומה של זו ל-12 קבוצות, והצליחה לחזור לאחר שגברה במחזור האחרון על הפועל חדרה בתוצאה 0–2.

===שנות ה-90===
סמל הקבוצה הישן
את עונת 1989/1990 פתחה הקבוצה בצורה טובה, ובסוף הסיבוב הראשון דורגה במקום ה-6. בהמשך היא נחלשה מאוד, אך בזכות 3 ניצחונות מתוך 4 משחקים שמרה על אפשרות ממשית להישאר בליגה. במחזור האחרון היא אירחה את הפועל באר שבע והייתה זקוקה לניצחון כדי להישאר בליגה. אולם, המשחק הסתיים בתיקו 0-0, ורמת גן ירדה לליגה הארצית בפעם השנייה בתוך שבע שנים. היא ניסתה לחזור לליגה הלאומית בעונה שלאחר מכן, אך סיימה לאחר מכבי פתח תקווה ומכבי יבנה. בעונה שלאחר מכן היא סיימה במרכז הטבלה.

ב-1993 ירדה הקבוצה לליגה השלישית לראשונה בתולדותיה, לאחר שהפסידה במחזור האחרון להפועל אשדוד אף על פי שהייתה זקוקה לתיקו. היא חזרה לליגה השנייה כעבור עונה אחת. ב-1998 היא ירדה פעם נוספת לליגה א'. באותה עונה החליטה ההתאחדות לכדורגל בישראל על שינוי במבנה הליגות ועל הקמת ליגת העל. בעקבות השינוי הקבוצה הייתה צריכה לסיים באחד משני המקומות הראשונים בליגה א' על מנת לחזור לליגה הארצית. רמת גן סיימה במקום השני, והצליחה להעפיל לליגה הארצית החדשה.

הקבוצה זכתה בגביע הטוטו בעונה הראשונה (1999/2000) שבה הופעל גם בליגה הארצית (השלישית), לאחר ניצחון 4–5 על הפועל רעננה ועל אף שפיגרה 1–4. בסוף אותה עונה היא חזרה לליגה הלאומית (הליגה השנייה). אף על פי שנחשבה לאחת הקבוצות החלשות בליגה היא הצליחה להפתיע ולסיים במקום הרביעי.

למרות ציפיות גבוהות לקראת העונה השנייה בליגה הלאומית הקבוצה הסתבכה בתחתית הליגה. המאמן מוטי איוניר פוטר חודש לפני סיום העונה, והוחלף על ידי אלי כהן שהעלה את הקבוצה מליגה א' לליגה הלאומית. במחזור האחרון פגשה רמת גן את מכבי הרצליה (קבוצתו הקודמת של כהן), גברה עליה 2–3, נשארה בליגה ומנעה מהרצליה להעפיל לליגת העל.

===גביע ראשון===
בשנת 2003 חוללה הקבוצה הפתעה כשהצליחה לזכות בגביע המדינה בעודה משחקת בליגה השנייה, והייתה לקבוצה הראשונה (והיחידה, נכון ל-2023) מהליגה השנייה שעושה זאת. במשחק הראשון ניצחה את הפועל ירושלים בבעיטות הכרעה, וכך עשתה גם בשמינית הגמר מול מכבי פתח תקווה. בשלב רבע הגמר ניצחה הקבוצה 0–1 את בני סכנין, ולראשונה מאז 1958 העפילה לחצי הגמר.

ב-13 במאי 2003 שיחקה הקבוצה בחצי הגמר מול מכבי תל אביב, ודקה אחת לסיום המשחק כבש שרון אביטן את שער הניצחון (1–2), והוביל את קבוצתו לגמר. משחק הגמר נערך ב-27 במאי, ובו התמודדה רמת גן מול הפועל באר שבע. במחצית השנייה הבקיע אופיר חלוואני את השער הראשון לטובת רמת גן, אך באר שבע הצליחה להשוות את התוצאה 3 דקות לפני הסיום. גם ההארכה הסתיימה בתיקו 1–1, ובדו-קרב הפנדלים ניצחה רמת גן בתוצאה 4–5, לאחר בעיטה של ליעד טפר שנכנס למשחק דקות אחדות לפני תום ההארכה.

ב-23 במאי, ארבעה ימים לפני הגמר, הצליחה הקבוצה להימנע מירידה לליגה הארצית.

===הינצלות מפירוק===
מצבה של הקבוצה התדרדר לאחר הזכייה בגביע. רוב הסגל התחלף כיוון ששחקנים רבים שאפו להתקדם לקבוצה יותר בכירה, והקבוצה הודחה בסיבוב הראשון של גביע אופ"א (אליו העפילה אוטומטית) על ידי לבסקי סופיה מבולגריה. אלי כהן פוטר באמצע העונה, ולאחר מכן הקבוצה התדרדרה עד למקום האחרון וירדה לליגה הארצית. היא לא הצליחה לחזור לליגה הלאומית, סיימה במקום השמיני ואף הפסידה בגמר גביע הטוטו של הליגה הארצית להפועל אשקלון.

בקיץ 2005 מונה לקבוצה מפרק, והיא פתחה את עונת 2005/2006 עם מינוס תשע נקודות כיוון שמינוי מפרק הוא עבירה על תקנון ההתאחדות. היא הצליחה לזכות בגביע הטוטו של הליגה הארצית לאחר ניצחון 0–2 על מכבי טירת כרמל. הקבוצה נרכשה על ידי האוהד ירון קוריס ב-1 במרץ 2006, ואליו הצטרפו אנשי עסקים אחדים ובהם יגאל כוכבי ששיחק בקבוצה בשנות ה-70. באמצע העונה היא הייתה במרחק של 13 נקודות מהמקום ה-10, ורק במחזור האחרון הבטיחה את הישארותה לאחר ניצחון על מכבי אחי נצרת. לולא הפחתת הנקודות היא הייתה עשויה לסיים במקום ה-4.

את העונה הבאה פתחה הקבוצה בצורה טובה, והחל מהמחזור השישי דורגה במקום הראשון. במחזור ה-29 ניצחה הקבוצה את מכבי טירת כרמל והבטיחה את חזרתה לליגה הלאומית לאחר שלוש שנים. במקביל, היא הצליחה להגן על זכייתה בגביע הטוטו של הליגה הארצית לאחר שגברה בגמר על סקציה נס ציונה 1–0 לאחר הארכה. בגביע המדינה העפילה הקבוצה עד לשלב חצי הגמר תוך שהיא מדיחה את הפועל כפר סבא ואת מכבי חיפה בשמינית הגמר וברבע הגמר בהתאמה. בחצי הגמר היא הפסידה להפועל אשקלון מתחתית הליגה הלאומית בתוצאה 0–1.

הקבוצה לא שיחקה היטב בתחילת עונת 2007/2008, ורק לאחר הגעתם של אבי סופר, שי בנאי ושי רביבו בפגרת החורף היא הפגינה שיפור ברמת המשחק, וצברה 8 ניצחונות מתוך תשעה משחקים בתחילת הסיבוב השני. היא אף העפילה לשמינית גמר גביע המדינה, בו הודחה על ידי יריבתה הכח רמת גן. לאחר מכן נחלשה רמת המשחק של הקבוצה והיא סיימה במקום השישי.

סגל הקבוצה עבר שינויים רבים לקראת עונת 2008/2009, והיא פתחה את העונה בצורה בינונית עם 5 ניצחונות מ-7 משחקים אך רק עם 14 נקודות ב-10 המשחקים הבאים. הסגל חוזק בינואר עם הגעתם של קרלוס צ'קאנה ואסי דומב. היא הודחה בסיבוב ט' של גביע המדינה לאחר הפסד למכבי חיפה, ולאחר שחזרה לשחק בליגה החלה לצבור נקודות ולפתוח פער מהמקום ה-6 המוביל למבחנים לעלייה לליגת העל. ב-8 במאי 2009 היא הבטיחה את עלייתה לאחר ניצחון ביתי 1–3 על הפועל רמת השרון, וחזרה לליגה לאחר היעדרות של שני עשורים.

בסיום המשחקים הסדירים של עונת דורגה הקבוצה במקום ה-11, אך בעקבות הפעלת שיטת הקיזוז הנקודות לחצי ובעיות ניהוליות שונות היא ירדה עד למקום ה-14, והבטיחה את הישארותה בליגה רק במשחק הפלייאוף מול הפועל כפר סבא. קיץ 2010 התאפיין בחוסר ודאות כלכלית ומקצועית בעקבות החובות הכספיים. ב-30 ביוני הודיע הבעלים ירון קוריס כי הקבוצה תמשיך לשחק לאחר כיסוי החובות על ידי נותני החסות שלה, וכי הוא עצמו עוזב את הקבוצה לאחר ארבע שנים. ניהול הקבוצה הועבר לידי קבוצת ניהול בראשות שחר בן עמי ונתן דטנר. בנוסף לכך עזב יובל נעים לאחר חמש שנים בתפקיד המאמן, והוחלף על ידי שלומי דורה.

===העשור השני של המאה ה-21===
ב-15 בנובמבר 2010 פוטר דורה מתפקיד מאמן הקבוצה עקב מיקום הקבוצה במקום האחרון בטבלת ליגת העל מזה זמן רב, ובמקומו מונה צביקה צמח לתפקיד מאמן הקבוצה. בינואר 2011 התפטר צמח מאימון הקבוצה, ובפברואר מונה במקומו ירון הוכנבוים. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר שתי עונות רצופות בליגת העל. במקומו של הוכנבוים, מונה פרדי דוד לתפקיד מאמן הקבוצה.

ב-14 בדצמבר 2011 זכתה הקבוצה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית, לאחר שניצחה 0–1 את מכבי עירוני בת ים.

ב-18 במאי 2012 עלתה הקבוצה בחזרה לליגת העל, לאחר שניצחה 0–2 את הפועל בני לוד במשחק שהכריע מי מבין הקבוצות תעלה לליגת העל.

הקבוצה לא פתחה טוב את עונת ובתום עשרה מחזורים צברה הקבוצה 7 נקודות וניצחון בודד, מה שהוביל לסיום דרכו של פרדי דוד בקבוצה. בעקבות כך חזר אלי כהן לאמן את הקבוצה תשע שנים לאחר שפוטר ממנה. ב-27 באפריל 2013, לאחר עונה אחת בליגת העל, ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית, לאחר שהפסידה 1–2 להפועל עכו. כעבור 11 ימים, זכתה הקבוצה בגביע המדינה בפעם השנייה בתולדותיה, כאשר ניצחה במשחק הגמר את עירוני קריית שמונה בתוצאה 2–4 בבעיטות הכרעה. הייתה זו הפעם הראשונה בה קבוצה זוכה בגביע המדינה באותה עונה בה היא יורדת לליגת המשנה.

ב-29 במאי 2013 הועברה הבעלות על הקבוצה ממשפחת ארקין ליהודה דולינר. לאחר מכן מונה למאמן אריק גילרוביץ', ששיחק בעבר בקבוצה. ב-1 באוגוסט התמודדה הקבוצה בסיבוב השלישי במוקדמות הליגה האירופית במשחק חוץ נגד קבוצת אשטוריל מפורטוגל, שהסתיים בתוצאה 0–0. במשחק הגומלין, שנערך באצטדיון רמת גן אשטוריל ניצחה 0–1 והדיחה את הקבוצה מהמשך הטורניר. לאחר שהקבוצה פתחה את העונה בליגה הלאומית עם ארבעה הפסדים בששת המחזורים הראשונים, פוטר גילרוביץ' מתפקידו ובמקומו מונה גיא לוי למאמן הקבוצה. ב-25 בפברואר 2014 פוטר לוי, ובמקומו מונה למאמן תמיר בן עמי, קפטן הקבוצה בעבר. בתום העונה החליט דולינר להעביר את הבעלות על המועדון. באוקטובר 2014 פוטר בן עמי לאחר שהקבוצה נקלעה לתחתית הליגה הלאומית, ובמקומו מונה דני גולן למאמן הקבוצה אשר הצליח להביא את הקבוצה מהמקום האחרון אל הפלייאוף העליון והקבוצה סיימה את העונה במקום השישי. עונה לאחר מכן סיימה הקבוצה במקום השלישי.

בעונת העפילה הקבוצה לגמר גביע הטוטו לליגה הלאומית, בו נוצחה על ידי מכבי שעריים. בנוסף העפילה לחצי גמר גביע המדינה לאחר שהדיחה את הפועל חיפה מליגת העל ברבע הגמר, ובחצי הגמר הפסידה לבני יהודה תל אביב. את העונה היא סיימה במקום הרביעי בלאומית.

בקיץ 2017 מונה אריק בנדו למאמן הקבוצה כשחתם לעונה אחת, אך באוקטובר 2017 פוטר מתפקידו. מי שהחליפו היה עוזר המאמן פטריסיו סייג, אך גם הוא פוטר בדצמבר, לאחר שהקבוצה הובסה בגמר גביע הטוטו בידי הפועל עפולה וגם עקב מצבה הגרוע של הקבוצה. לאחר המאמן הזמני איציק ברוך, ששימש גם כמאמן קבוצת הנוער של המועדון, מונה ב-24 בפברואר 2018 דני גולן כמאמן בקבוצה. את עונת 2017/2018 סיימה הקבוצה במקום ה-13, שהבטיח לקבוצה מקום בליגה הלאומית לעונה נוספת.

ארבעה מחזורים לאחר שהחלה עונת 2018/2019 פוטר דני גולן מתפקידו לאחר פתיחת עונה מאכזבת שבה הקבוצה השיגה נקודת ליגה אחת בלבד מול שלושה הפסדים ובמקומו מונה ניר ברקוביץ'. בתום 20 מחזורים התפטר ברקוביץ' מהקבוצה ובמקומו מונה בני בן זקן. את העונה סיימה הקבוצה במקום השמיני, בפלייאוף העליון של הליגה הלאומית.

ב-23 בספטמבר 2019 זכתה הקבוצה בגביע הטוטו של הליגה הלאומית לעונת 2019/2020, השני שלה בהיסטוריה, לאחר ניצחון 1:2 על בני סכנין בגמר. הקבוצה סיימה את הסיבוב הראשון של עונת 2019/2020 במקום ה-11 אך פתחה את הסיבוב השני עם ארבעה ניצחונות רצופים, כולל ניצחון על מכבי פתח תקווה באצטדיון המושבה, אך לאחר מכן לא ניצחה הקבוצה בחמשת המשחקים הבאים ובמחזור ה-24 הובסה הקבוצה בביתה בידי 1–5 על ידי בני סכנין. כתוצאה מכך פוטר בני בן זקן ובמקומו מונה עופר טסלפפה. שהוביל את הקבוצה לפלייאוף העליון, בו השיגה הקבוצה מאזן של חמישה ניצחונות והפסד אחד, וסיימה את העונה במקום השלישי בליגה.

==סגל השחקנים==
; נכון ל-29 ביולי 2024

=== צוות מקצועי ===
{| class="wikitable" href="קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל"
|מאמן ראשי
| אורי גוטמן
|-
|עוזר מאמן
| אייל ברוך
|-
|מאמן שוערים
| שאול סמדג'ה
|-
|מאמן כושר
| רותם בר יוסף
|-
|מנהל מקצועי
| גילי ורמוט
|}

==היריבות עם הכח==

הדרבי הראשון בין הפועל להכח רמת גן נערך ב-1964, והסתיים בניצחונה של הפועל בתוצאה 1–2. המשחקים בשנות ה-60 נחשבו למתוחים מאוד, ובאחד מהם נדקר סוס של המשטרה על ידי אוהד הכח. ב-1968 ניצחה הפועל בתוצאה 0–5, ולהכח הורחקו שלושה שחקנים. עונת 1968/1969 הייתה האחרונה שבה נערך דרבי רמת-גני בליגה הבכירה, וכל משחקי הדרבי שלאחר מכן נערכו בליגה השנייה.

הדרבי הרמת גני נחשב משני לעומת משחקי דרבי אחרים כגון הדרבי של תל אביב, הדרבי של ירושלים והדרבי של חיפה.

== מקור כינוי הקבוצה ==
אחד הכינויים הנפוצים לתושבי רמת גן (ולפעמים גם לתושבי גבעתיים) הוא "אורדונים" (צורת הרבים של "אורדון" - הכינוי שהודבק לקבוצת הכדורגל המקומית, הפועל רמת גן).

איתן קרוק, איש המשק המיתולוגי ובעל הזיכיון על המזנון במכתש החל להשתמש במילה "אורדון" בשנות ה-60, מילה שלמעשה אומרת "בן אדם".

מקור המילה מגיעה משכונת הקווקזים בדרום תל אביב (שפירא של היום) והייתה מזוהה עם הכח תל אביב (לימים הכח עמידר רמת גן) אבל קרוק שמע את המילה ואהב אותה לטענתו, ואז החל להגיד אותה בכל הזדמנות ולכל אחד.

חלפו מספר שנים וקפטן קבוצת הנוער של הפועל רמת גן בשנת 1977, רוני זיידמן, סייע להשריש את המילה ומאז היא הפכה לכינוי של הקבוצה ואוהדיה.

== תארים ==
אליפויות:
*זכייה (1): 1963/1964

גביע המדינה:
*זכייה (2): 2002/2003, 2012/2013

גביע הטוטו בליגת המשנה:
*זכייה (2): 2011/2012, 2019/2020
*סגנות (4): 1987/1988, 1994/1995, 2016/2017, 2017/2018

גביע הטוטו בליגה השלישית:
*זכייה (3): 1999/2000, 2005/2006, 2006/2007
*סגנות (1): 2004/2005

גביע הכ"ה לליגה א:
*סגנות (1): 1973

==סטטיסטיקה==
שוער הפועל רמת גן, [[אליעזר זולר (מימין) ושחקן הפועל פתח תקווה נחום סטלמך, במשחק בין הקבוצות ב-שנות ה-50 של המאה ה-20]]
נכון לעונת 2020/2021:
* עונות בליגה הראשונה: 20
* עונות בליגה השנייה: 43
* עונות בליגה השלישית: 6
* מוקדמות הליגה האירופית: 2 (2003, 2013)
* מיקום הכי גבוה: אליפות ב-1964
* מיקום הכי נמוך: 10 בליגה ארצית (הליגה השלישית) ב-2006
* הניצחון הגבוה ביותר: 10–1 על מכבי ראשון לציון ב-1950
* ההפסד הגבוה ביותר: 0–8 להפועל תל אביב ב-1953
* הניצחון הגבוה ביותר בגביע המדינה: 20–0 על הפועל עין כרם ב-1963
* ההפסד הגבוה ביותר בגביע המדינה: 1–6 להפועל פתח תקווה ב-1946
* הקבוצה היחידה שזכתה בגביע המדינה בעודה משחקת בליגת המשנה (2003)
* הקבוצה היחידה שזכתה בגביע המדינה וירדה ליגה באותה שנה (2013)
* מלך שערי הקבוצה בליגה הבכירה: ראובן כהן, 60 שערים
* מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים: ראובן כהן, 85 שערים
* שיאן ההופעות בליגה הבכירה: ראובן כהן, 229 הופעות
* שיאן ההופעות בכל הזמנים: תמיר בן עמי, 395 הופעות
* שיאן ההופעות בנבחרת ישראל: חנוך מורדכוביץ', 16 הופעות

==== שיאני ההופעות ====
להלן עשרת השחקנים ששיחקו הכי הרבה משחקי ליגה במדי הפועל רמת גן, נכון ל-2013
{| class="mw-collapsible"
! align="right" |להסתרת הטבלה לחצו על "הסתרה"
|- valign="top"
|
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
!מס'
!שם
!עמדה
!קריירה בהפועל רמת גן
!הופעות
!שערים
|-
|1
| align="center" |תמיר בן עמי
|מגן שמאלי
|1997 – 2013
|395
|20
|-
|2
| align="center" |אבי ברשצקי
|בלם
|1980 – 1999
|326
|7
|-
|3
| align="center" |ראובן כהן
|חלוץ
|1955 – 1969
|299
|85
|-
|4
| align="center" |מוטי בייטנר
|קשר/מגן
|1978 – 1990
|273
|17
|-
|5
| align="center" |צבי היימן
|קשר
|1960 – 1976
|264
|39
|-
|6
| align="center" |אבי בוקסנבוים
|בלם
|1972 – 1984
|252
|6
|-
|7
| align="center" |רוני לוי
|קשר
|1965 – 1975
|251
|13
|-
|8
| align="center" |דני קאופמן
|קשר
|1971 – 1981
|241
|8
|-
|9
| align="center" |אלדר שפלר
|בלם
|1993 – 2002
|230
|13
|-
|10
| align="center" |שוקי דנישבסקי
|קשר
|1969 – 1977
|217
|47
|}
|}
*בעשורים הראשונים לא התקיימו רישומים מדויקים דיים כדי להכלילם בטבלה.

==== שיאני השערים ====
להלן עשרת השחקנים שכבשו את מספר שערי הליגה הרב ביותר במדי הפועל רמת גן, נכון ל-2001.
{| class="mw-collapsible"
! align="right" |להסתרת הטבלה לחצו על "הסתרה"
|- valign="top"
|
{| class="wikitable sortable" style="text-align: center;"
!מס'
!שם
!עמדה
!קריירה בהפועל רמת גן
!הופעות
!שערים
!יחס שערים למשחק
|-
|1
| align="center" |ראובן כהן
|חלוץ
|1955 – 1969
|299
|85
|0.28
|-
|2
| align="center" |תומר ברזילי
|חלוץ
|1991 – 2000
|180
|69
|0.38
|-
|3
| align="center" |שלמה לוי
|חלוץ
|1962 – 1965
|100
|65
|0.65
|-
|4
| align="center" |שאול חייק
|חלוץ
|1973 – 1976
|89
|59
|0.66
|-
|5
| align="center" |שמואל אונגר
|חלוץ
|1938 – 1952
|100
|58
|0.58
|-
|6
| align="center" |חיים צ'יריק
|קשר
|1969 – 1975
|127
|53
|0.42
|-
|7
| align="center" |משה רסקין
|חלוץ
|1938 – 1954
|140
|51
|0.36
|-
|8
| align="center" |מיקי ממן
|חלוץ
|1988 – 2001
|78
|49
|0.63
|-
|9
| align="center" |כתב ששון
|חלוץ
|1961 – 1970
|210
|49
|0.23
|-
|10
| align="center" |שוקי דנישבסקי
|קשר
|1969 – 1977
|217
|47
|0.22
|}
|}
*בעשורים הראשונים לא התקיימו רישומים מדויקים דיים כדי להכלילם בטבלה.

==שחקני עבר בולטים==

* ראו גם: :קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן

==מאמנים==
להלן רשימת המאמנים של הפועל רמת-גן לאורך שנותיה:
{| class="mw-collapsible"
|-
!align=right|להסתרת הטבלה לחצו על "הסתרה"
|-valign=top
|
{|
|-valign="top"
|
{| class="wikitable" style="text-align: right;"
! שם
! width="20% | שנים
! הערות
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| משה פוליאקוב || 1935 ||
|-
| חיים (הנס) רייך || 1935–1939 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| איזידור זינגר || 1939–1946 ||
|-
| חיים (הנס) רייך || 1946–1947 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| שלמה פוליאקוב || 1947–1951 ||
|-
| עמנואל ספקטור (גלילי) || 1951–1952 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| צבי (דוקטור) ארליך|| 1952 ||
|-
| עמנואל ספקטור (גלילי) || 1952–1953 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| ג'ק ששטקובניק || 1953 ||
|-
| עמנואל ספקטור (גלילי) || 1953 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| מוניה גושן || 1953–1955 ||
|-
| חיים רייך || 1955–1956 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| משה וארון || 1956–1959 ||
|-
| הרצל פריצנר || 1959–1961 || ירידה לליגה השנייה (1959/1960)
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| משה וארון || 1961–1962 ||
|-
| דוד שווייצר || 1962–1965 || עלייה לליגה הראשונה (1962/1963) אליפות המדינה (1963/64)
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| משה ליטבק|| 1965–1966 ||
|-
| דוד שווייצר || 1966–1968 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| יחיאל מור || 1968–1969 || ירידה לליגה השנייה (1968/1969)
|-
| ראובן כהן || 1969–1970 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| אברהם בנדורי || 1970–1971 ||
|-
| דוד פרקש || 1971–1972||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| אמנון רז || 1972–1973 ||
|-
| ניסים בכר || 1973–1975 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| בני קונפורטי || 1975 ||
|-
| אורי וינברג || 1975–1976 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| שמעון בן יהונתן || 1976–1977 ||
|-
| חנוך מורדכוביץ || 1977–1978 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| שמואל ברוך || 1978–1979 ||
|-
| ליאון קונסטנטינובסקי || 1979–1981 || עלייה לליגה הראשונה (1979/1980) ירידה לליגה השנייה (1980/1981)
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| אליעזר שפיגל || 1981–1982 || עלייה לליגה הראשונה (1981/1982)
|-
| שמעון בן יהונתן || 1982–1983 || ירידה לליגה השנייה (1982/1983)
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| ניסים בכר || 1983–1984 ||
|-
| יצחק ויסוקר || 1984–1985 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| עמיר קופלר || 1985–1986 ||
|-
| שמעון בן יהונתן || 1986 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| רוני לוי || 1986 || מאמן זמני
|-
| מיכאל "לופא" קדוש || 1986–1987 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| משה מאירי || 1987–1988 ||
|-
| ליאון קונסטנטינובסקי || 1988–1989 || עלייה לליגה הראשונה (1988/1989)
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| דרור קשטן || 1989–1990 || ירידה לליגה השנייה (1989/1990)
|-
| דוד שווייצר || 1990–1991 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| משה מאירי || 1991–1992 ||
|-
| דרור בר-נור || 1992–1993 || ירידה לליגה השלישית (1992/1993)
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| אהרון קפיטולניק || 1993 ||
|-
| אבי בוקסנבאום || 1993–1995 || עלייה לליגה השנייה (1993/1994)
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| ראובן כהן || 1995–1996 ||
|-
| אשר מסינג || 1996–1997 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| דוד קרקו פס || 1997–1998 ||
|-
| אילן הרפז || 1998 || ירידה לליגה השלישית (1997/1998)
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| אלי כהן || 1998–2001 || עלייה לליגה השנייה (1999/2000) מחזיקת גביע הטוטו לליגה השלישית (1999/2000)
|-
|}
| width=10 |
|
{| class="wikitable" style="text-align: right;"
! שם
! width="22% | שנים
! הערות
|-
| מוטי איווניר || 2001–2002 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| אלי כהן || 2002–2003 || מחזיקת גביע המדינה (2002/2003)
|-
| ירון הוכנבוים || 2003 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| איציק ברוך || 2003–2004 || ירידה לליגה השלישית (2003/2004)
|-
| איציק עובדיה|| 2004–2005 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| רפי בוסקילה || 2005 ||
|-
| נסים כהן || 2005 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| יובל נעים || 2005–2010 || מחזיקת גביע הטוטו לליגה השלישית (2005/2006) מחזיקת גביע הטוטו לליגה השלישית (2006/2007) עלייה לליגה השנייה (2006/2007) עלייה לליגה הראשונה (2008/2009)
|-
| שלומי דורה || 2010 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| צביקה צמח|| 2010–2011 ||
|-
| איציק ברוך || 2011 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| ירון הוכנבוים || 2011 || ירידה לליגה השנייה (2010/2011)
|-
| פרדי דוד || 2011 – 2012 || מחזיקת גביע הטוטו לליגה השנייה (2011/2012) עלייה לליגה הראשונה (2011/2012)
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| אלי כהן || 2012 – 2013 || ירידה לליגה השנייה (2012/2013) מחזיקת גביע המדינה (2012/2013)
|-
| אריק גילרוביץ' || 2013 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| גיא לוי || 2013–2014 ||
|-
| תמיר בן עמי || 2014 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| דני גולן|| 2014–2016 ||
|-
| פטריסיו סייג || 2016 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| ליאור זדה || 2016–2017 ||
|-
| אריק בנדו || 2017 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| פטריסיו סייג || 2017 ||
|-
| דני גולן|| 2018 ||
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| ניר ברקוביץ' || 2018–2019 ||
|-
| בני בן זקן|| 2019–2020 || מחזיקת גביע הטוטו של הליגה הלאומית (2019/2020)
|-
| עופר טסלפפה|| 2020–2021 ||
|-
| ליאור זדה || 2021 ||
|-
| רוני אוואט || 2021–2022 ||
|-
| דור לוי || 2022–2023 ||
|-
| אורי גוטמן || 2023– ||
|-
|}
|}
|}

==ראו גם==
* הדרבי של רמת גן

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* [http://www.hapoel-ramatgan.co.il/ אתר המכתש], אתר האוהדים של הפועל רמת גן גבעתיים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל
רמת גן גבעתיים
קטגוריה:גבעתיים: ספורט
קטגוריה:הפועל רמת גן
קטגוריה:קבוצות כדורגל שזכו באליפות ישראל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1927
קטגוריה:היישוב: כדורגל
קטגוריה:היישוב: מועדוני ספורט