OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אוטובוס קיטור

אוטובוס קיטור צרפתי
אוטובוסי קיטור היו סוג של אוטובוס המונעים באמצעות מנועי קיטור ששימשו להובלת נוסעים. כלי רכב אלה היו נפוצים בעיקר במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, לפני שדחקו אותם המנועים הפנימיים בערה. האוטובוסים הראשונים היו קרובים למראה הכרכרות של אותה תקופה ושימשו להובלת נוסעים בערים ובכפרים ברחבי אירופה ואמריקה הצפונית.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
האוטובוס הראשון המונע בקיטור נבנה על ידי וולטר הנקוק בשנת 1829 ונקרא "האינפנט". הנקוק התחיל להפעיל שירות קבוע של אוטובוסים מונעי קיטור בין סטרטפורד ללונדון בשנת 1831.

שירותי אוטובוסים נוספים בין-עירוניים המונעים בקיטור החלו לפעול באנגליה בשנות ה-1830. שירותים אלו היו אמינים ויכלו לפעול בתנאי דרך שהיו מסוכנים מדי להתניידות בכרכרות סוסים. אוטובוסים אלו היו יציבים יותר ופחות מועדים להתהפכות, והם יכלו לנוע במהירות של 24 קמ"ש ובמהירות ממוצעת של 12 קמ"ש על פני מרחקים ארוכים יותר. האוטובוסים עלו שליש עד חצי מהעלות של כרכרות סוסים ונגרם להם נזק קטן בהרבה לכבישים.<ref></ref> שירות זה נמשך מספר שנים והיווה את תחילת השימוש באוטובוסי קיטור להובלת נוסעים באופן ציבורי.<ref name=":0" />
website=TheGlasgowStory}}</ref>
בשנות ה-1830 המאוחרות יותר, וולטר הנקוק ואמדאה בולה הצרפתי התחרו על פיתוח אוטובוסי קיטור מתקדמים יותר. בולה ייצר את האוטובוס "ל'אוביסאנט" בשנת 1873, שהצליח לנסוע במהירות מרשימה של 30 קמ"ש ולשאת עד 12 נוסעים.<ref name=":0" />

בתחילת המאה ה-20, עם המצאת מנועי הבנזין, אוטובוסי הקיטור החלו לאבד את מעמדם. מנועי הבנזין היו קלים יותר לתפעול, נזקקו לפחות תחזוקה, והיו בטוחים יותר. למרות זאת, חלק מאוטובוסי הקיטור המשיכו לפעול בערים מסוימות עד שנות ה-20 של המאה ה-20, בעיקר בגלל עלות הדלק הגבוהה והיעדר תשתית מתאימה למנועי בנזין.<ref name=":0" />

== מנגנון הפעלה ==
אוטובוסי הקיטור פעלו על ידי יצירת קיטור במנוע מיוחד שחימם מים בתוך דוודים. הקיטור שנוצר הופעל לחץ גבוה שהניע בוכנות ומכניות אחרות ליצירת תנועה. האוטובוסים היו זקוקים לתחזוקה שוטפת ולתדלוק בכמות משמעותית של פחם ומים.<ref name=":0" />

== יתרונות וחסרונות ==
לאוטובוסי הקיטור היו יתרונות רבים בתקופתם. הם היו יחסית שקטים ויכלו לשאת משקל רב ולנסוע על כבישים קשים שכרכרות סוסים לא הצליחו להתמודד איתם. בנוסף, הם לא היו תלויים באספקת דלק נוזלי, שהיה נדיר באותם ימים.<ref name=":0" />

עם זאת, היו גם חסרונות משמעותיים - אוטובוסי הקיטור היו זקוקים לזמן התחממות לפני שהיו מוכנים לנסיעה, והתחזוקה שלהם הייתה מורכבת ויקרה. בנוסף, היו סכנות בטיחות כמו פיצוצי דוודים (Boilers) שגרמו לנפגעים רבים.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
טד החוקר החופר חוזר

טד החוקר החופר חוזר (בספרדית: Tadeo Jones 3: La tabla esmeralda; בתרגום חופשי: טד ג'ונס 3: לוח הברקת) הוא סרט הנפשה ספרדי משנת 2022. את הסרט ביים אנריקה גאטו. הסרט הופץ על ידי חברת סרטי פרמאונט.

זהו סרט המשך לסרט "טד, החוקר המבולבל" משנת 2012 ו"טד החוקר החופר" משנת 2017.

== עלילה ==
הארכאולוג המגושם טד שובר סרקופג ויוצא לקסם שמסכן את חבריו, וכך הם יוצאים להרפתקה שלוקחת אותם למקומות כמו מקסיקו, פריז ושיקגו.

== מדבבים ==
=== דיבוב מקורי ===
*אוסקר ברברן - טד<ref name="mediaset" />
*מישל ג'נר - דוקטור שרה לברוף<ref name="mediaset" />
*לואיס פוסאדה - מומיה<ref name="mediaset" />
*חוסה קורבאצ'ו - ריו<ref name="mediaset" />
*אלכסנדרה ג'ימנז - ויקטוריה מון<ref name="mediaset" />
*ססיליה סוארז - הסוכנת רמירז<ref name="mediaset" />
*טיטו ואלוורדה - סאם פיקל<ref name="mediaset" />
*אנה אסתר אלבורג - ראמונה<ref name="mediaset"></ref>

=== דיבוב עברי ===
*ערן מור - טד
*נועה כהן - דוקטור שרה לברוף
*גילן שחף - מומיה
*שירלי לילו - ראמונה
*איילת רובינסון - ויקטוריה מון
*דן קיזלר - ריו
*דן שצברג - בריאן / דמויות שונות
*מייה קדוש - אן
*אסף פריינטא - סאם פיקל
*טליה ברקאי - הסוכנת רמירז / אמיליה / גברת וולפסטרום
*גדי לוי - שדרן טור דה פראנס

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי הנפשה ספרדיים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי המשך
בית דין לילי

בית דין לילי (באנגלית: Night Court) הוא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה במקור ברשת NBC בין 4 בינואר 1984 עד ל-31 במאי 1992 במשך תשעה עונות וכללה בסך הכול 193 פרקים.

בישראל הסדרה שודרה במקור בשנות ה-90 בערוץ הראשון.

== תקציר העלילה ==
עלילה הסדרה מתרחשת במשמרת הלילה של בית משפט עירוני ברובע מנהטן במהלך משמרת הלילה. המשפטים נערכים בראשותו השופט הצעיר והאקסצנטרי הרולד "הארי" סטון (בגילומו של הארי אנדרסון). לאורך הסדרה הארי וצוותו מטפלים במגוון רחב של תיקים יוצאי דופן.

== הדמויות הראשיות ==
* השופט הרולד "הארי" סטון (מגולם על ידי הארי אנדרסון) – השופט הצעיר והאקסצנטרי אשר הינו קוסם חובב ואוהב במיוחד מוזיקה ג'אז.
* דן פילדינג (מגולם על ידי ג'ון לארוקט) – תובע נרקיסיסט.
* כריסטין סאליבן (מגולמת על ידי מארקי פוסט) – סנגורית אינטליגנטית, ואמפתית.
* בול שאנון (מגולם על ידי ריצ'רד מול) – שופט מתנשא.
* מק רובינסון (מגולם על ידי צ'ארלס רובינסון) – פקיד בית הדין. אדם גבוהה וקירח בעל מראה חיצוני קשוח. משמש לעיתים רבות כקול ההיגיון. לוחם לשעבר במלחמת וייטנאם.
* רוז ראסל (מגולמת על ידי מרשה וורפילד) – פקידת בין הדין בעלת מראה חיצוני קשוח. מצטרפת לצוות בעונות המאוחרות יותר של הסדרה. היא הופכת במהרה לדמות מרכזית בדינמיקה של בית המשפט.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות משפטיות אמריקאיות
ניקפורוס ברייניוס

ניקפורוס ברייניוס האב (ביוונית: Νικηφόρος Βρυέννιος) היה גנרל יווני ביזנטי שניסה לבסס את עצמו כקיסר בסוף המאה ה-11. בני דורו ראו בו את הטקטיקן הטוב ביותר באימפריה.

== קריירה מוקדמת ==
ניקפורוס טיפס בהתמדה בשורות הצבא, עד כדי כך שהוא קיבל פיקוד חשוב על ידי רומנוס הרביעי בקרב מנזיקרט ב-1071. הוא פיקד על האגף השמאלי של הכוחות הביזנטים, והיה אחד הגנרלים הבודדים שהצליחו באותו קרב.

בשנים 1072–1073, הוא שימש כדוקס של בולגריה, שם הטיל מחדש את השליטה הביזנטית לאחר סדרה של התקוממויות, ולאחר מכן הועלה לתפקיד החשוב של דוקס של דירכאיום. בשנת 1077 לערך ניקפורוס, המושל לשעבר של דירכאיום, הזדעזע מההסכם של מיכאל השביעי עם הטורקים הסלג'וקים, לפיו נמסרו להם חלקים גדולים של אנטוליה, והחליט שמיכאל אינו יעיל ואינו כשיר. חולשתו של הקיסר, קמצנותם של שריו הראשיים, והגילוי שראש ממשלתו של מיכאל, ניקפוריצס, סימן אותו כיעד לחיסול, עודדו אותו לעשות ניסיון לעלות על כס המלכות.

== המרד והמשך החיים ==
ניקפורוס כינס צבא של ולאכים, בולגרים, סלבונים, איטלקים, פרנקים, אוזים וכוחות ילידים מהפלופונסוס, בנובמבר 1077 הגיעו כוחותיו לחומות קונסטנטינופול. ללא דאגה לתושבי קונסטנטינופול, הוא הרשה לחייליו לבזוז ולשרוף את פרברי העיר. התנהגות חייליו יצרה התנגדות כה נחרצת לטענותיו, עד שמיכאל הנתעב אילץ אותו להסיג את המצור ולסגת לתראקיה, תוך שימוש בתירוץ של פלישת פצ'נגים לתראקיה ככיסוי.

חולשתו הפוליטית אפשרה לניקפורוס השלישי בוטניאטס להפוך לקיסר, והוא הציע לברייניוס את התואר קיסר אם ייכנע לו. ברייניוס סירב, ובוטניאטס שלח נגדו את אלכסיוס קומננוס הצעיר עם צבא המורכב מכוחות ילידים, פרנקים ופרשים טורקים. למרות שהחזיק בצבא עדיף באופן משמעותי, בקרב קלבריה, ליד נהר האלמירוס, הובס ברייניוס ונלכד. לאחר מכן הוא עוור. מאחר שהוא כבר לא היווה איום, ניקפורוס השלישי אפשר להחזיר לו את אחוזותיו ורכושו, והעניק לברייניוס תארים חדשים. ברייניוס כנראה פרש לבסיס שלו באדריאנופול. למרות עיוורונו, הוא הוביל את ההגנה על העיר מפני התקפת קומנים ב-1094/1095, בראשות מתחזה שטען שהוא קונסטנטין דיוגנס, בנו של רומנוס הרביעי דיוגנס, שמת ב-1073.

== משפחתו ==
לברייניוס היה לפחות בן אחד. לא ברור אם הגנרל וההיסטוריון ניקפורוס ברייניוס הצעיר, שהיה נשוי לבתו של הקיסר אלכסיוס הראשון קומננוס, אנה קומננה, היה בנו או נכדו.

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
ניקפורוס בסילאקיוס

ניקפורוס בסילאקס (ביוונית: Νικηφόρος Βασιλάκης), הנזכר לעיתים קרובות בשם בסילאקיוס (Βασιλάκιος), היה מצביא ביזנטי ואריסטוקרט מסוף המאה ה-11, אשר בשנת 1078 ניסה להדיח את הקיסר ניקפורוס השלישי בוטניאטס והובס על ידי אלכסיוס קומננוס.

== ביוגרפיה ==
ניקפורוס מתואר כחבר המהולל ביותר במשפחתו. אביו נקרא פלורוס, ואחיו היה מנואל בסילאקס.

במהלך מסעותיו של הקיסר רומנוס הרביעי דיוגנס שקדמו לקרב מנזיקרט, ניקפורוס בסילאקס שימש כדוכס של תאודוסיופוליס, ונלכד על ידי האויב לאחר שרדף אחר כנופיה טורקית שנסוגה יותר מדי, בשנת 1068. תחת מיכאל השביעי דוקאס, ניקפורוס בסילאקס הוצב בפפלגוניה ולאחר מכן מונה לדוקס של דיראכיון. בהתמוטטות משטרו של מיכאל השביעי דוקאס, ניקפורוס בסילאקס, עדיין דוקס של דיראכיון, החל לתכנן מרד כבר בקיץ 1077, בתחילה כתומך של ניקפורוס ברייניוס, אבל רק באביב 1078 הוא החליט שהגיע זמנו. בתמיכת אחיו מנואל, גימנוס, טסראקונטאפקיס, גרגוריוס מסמריוס, כולם מפקדי צבא, ובתמיכת תאודורוס, הבישוף של דבוליס, ניקפורוס עבר לתפקיד בסלוניקי, ממתין לתוצאות ההתנגשות בין שני טוענים אחרים לכס המלכות, ניקפורוס השלישי בוטניאטס וניקפורוס ברייניוס, על מנת שימחץ במהירות את המנצח המותש.

בעקבות הניצחון של ניקפורוס השלישי, ניקפורוס בסילאקס התכונן להתנגד לו בכוחות מורכבים מחיילים רומים, בולגרים ואלבנים ותיקים, וכן משכירי חרב פרנקים (איטלקים), ורנג'ים ופצ'נגים, וביטחונו העצמי, היכולות והאומץ שכנעו אותו שהניצחון יהיה שלו בקלות. ניקפורוס השלישי שלח את הגנרל הטוב ביותר שלו, אלכסיוס קומננוס, לטפל במורד. ניקפורוס בסילאקס תקף את אלכסיוס בלילה, בתקווה לתפוס אותו לא מוגן, אבל התוכנית נכשלה. אלכסיוס הצליח להערים על בסילאקס וארב לו, על גדות נהר וארדאר, במרחק של כשמונה עשר קילומטרים מסלוניקי. מובס, בסילאקס ברח לסלוניקי שם ניסה להגן על העיר, אך נתפס על ידי חייליו שלו ונמסר לניקפורוס השלישי שהורה לעוור את בסילאקס. ניסיון השתלטותו של ניקפורוס בסילאקס דוכא אפוא, בקיץ 1078.

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
יירגן וייגלט

יירגן וייגלט (בגרמנית: Jürgen Weigelt; נולד ב-12 בדצמבר 1949) הוא ארכאולוג, מנהל מוזיאון ופוליטיקאי גרמני. בשנים 2006–2016 היה חבר הלנדטאג של מדינת סקסוניה-אנהלט מטעם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU).

== תולדותיו ==
נולד בעיר ברנבורג. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון (הפוליטכני) בשנים 1966–1968 וייגלט הוכשר כעובד בתעשייה הכימית. לאחר מכן למד הנדסת תהליכים וסיים את לימודיו כמהנדס מוסמך בשנת 1978. בשנת 1986 עבד וייגלט כמומחה לשימור (Restaurator) לחפירות ארכאולוגיות ובין 1980 ל-1991 כארכאולוג מחוזי במוזיאון טירת ברנבורג. בשנים 1986–1990 למד באוניברסיטת מרטין לותר לתואר בתולדות האמנות.
לאחר מכן, מ-1991 עד 1993, הוא שימש כראש מחלקת התרבות במחוז ברנבורג. משנת 1993 עד 2006 כיהן וייגלט בתפקיד מנהל המוזיאון של .
בשנת 1990 הצטרף ל.
בשנים 1990–1991 היה חבר במועצה המחוזית של ברנבורג. הוא חבר במועצת העיר ברנבורג מאז 1999 ובמועצה המחוזית של זאלצלאנד מאז 2007. וייגלט הוא גם דובר מדיניות התרבות של הקבוצה הפרלמנטרית של המדינה ויו"ר ועדת המדינה לתרבות.

במרץ 2006, נבחר ויגלט לפרלמנט מדינת סקסוניה-אנהלט במחוז ברנבורג. שם שימש מזכירו של נשיא הלאנדטאג של המדינה וחבר בוועדה לחינוך, מדע ותרבות ובוועדה לבדיקת עברם (חשד לפעילות במסגרת השטאזי) בגרמניה המזרחית.

בבחירות 2011 נבחר ישירות (מנדט ישיר) במחוז הבחירה ברנבורג ונכנס ללאנדטאג לתקופת חקיקה נוספת.

בבחירות בשנת 2016, הפסיד לשרה סאוארמן ממפלגת אלטרנטיבה לגרמניה (AfD) בבחירות על המנדט הישיר; עקב מיקומו הנמוך ברשימה נותר מחוץ ללאנדטאג.

וייגלט מתגורר בברנבורג, הוא נשוי ולו שני ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1949
14 שעות (סרט, 1951)

14 שעות (באנגלית: Fourteen Hours) הוא סרט דרמה אמריקאי בשחור לבן משנת 1951 בבימויו של הנרי האת'וויי, עם פול דאגלס וריצ'רד בייסהארט בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על סיפור של ג'ואל סאייר שנכתב בהשראת מקרה דומה והוא עוסק בצעיר שעומד לקפוץ מקומה גבוהה במלון בניו יורק ומסתיים בטוב כעבור 14 שעות של טיפול המשטרה באירוע.

זו הופעתה הראשונה של גרייס קלי בקולנוע אם כי בתפקיד קטן.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר. ריצ'רד בייסהארט זכה לפרס השחקן הטוב ביותר ב-"National Board of Review". הסרט זכה בפרס באפט"א לקולנוע לסרט הזר.

ג'ון פקסטון היה מועמד לאיגוד התסריטאים האמריקאי, ג'ונתן האת'וויי היה מועמד לפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה
==תקציר העלילה==
השוטר צ'רלי דנינגן ממשטרת העיר ניו יורק מבחין באדם עומד על אדן החלון בקומה 15 של מלון רודני וכנראה מתכוון להתאבד. הוא ממהר לעלות לחדר ולהתחיל אתו בשיחה. מאות אנשים נאספים למטה כולל אנשי משטרה רבים וכתבים של כל רשתות הרדיו, הטלוויזיה והעיתונים.

דנינגן מדבר אתו באופן נימוסי ובחיבה והצעיר אומר לו כי שמו רוברט קוסיק (ריצ'רד בייסהארט) וכי נמאסו עליו החיים.

למקום מוזעקים הוריו הגרושים. אמו כריסטין (אגנס מורהד) מתחננת לפניו שייכנס לחדר וכן גם אביו (רוברט קית'). כל זה לא מועיל, מסתבר שזו משפחה הרוסה.

לאחר שרוברט מגלה שהייתה לו חברה בשם וירג'יניה, מאתרים אותה בקונטיקט ומטיסים אותה לניו יורק וגם היא מנסה לשכנע את רוברט לרדת מהחלון אך לשווא.

מול המלון נמצא משרד עורך דין אליו מגיעה לואיז פולר (גרייס קלי) עם בעלה כדי לחתום על הסכם גירושים ומשמורת. הם מתבוננים בסיפור הטרגי המתרחש לעיניהם ומחליטים להתפייס ולבטל את חוזה הגירושים.

הדרמה נמשכת כבר 14 שעות. אנשים למטה מהמרים בכסף על האפשרות אם יקפוץ ומתי. זוג צעיר מתחיל שם רומן אהבה. יורד חושך והשוטרים מורידים רשת מהגג. כאשר נדלק זרקור על רוברט, הוא נבהל וקופץ אך נלכד ברשת ומוחזר לחדר.

האירוע נגמר וכולם מתפזרים.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|פול דאגלס
|צ'רלי דנינגן
|שוטר
|-
|ריצ'רד בייסהארט
|רוברט קוסיק
|
|-
|אגנס מורהד
|כריסטין קוסיק
|אמא של רוברט
|-
|רוברט קית'
|פול קוסיק
|אבא של רוברט
|-
|ברברה בל גדס
|וירג'יניה פוסטר
|חברה של רוברט
|-
|גרייס קלי
|לואיז פולר
|
|-
|הווארד דה סילבה
|מוקסר
|מפקד משטרת ניו יורק
|-
|מרטין גייבל
|ד"ר סטראוס
|פסיכיאטר
|-

|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=FxVQQKUfQiY קדימון ל-14 שעות], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=rSJHfntn7gA 14 שעות], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1951
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אפלים
קטגוריה:סרטי גרייס קלי
רוצים שלום

"רוצים שלום" הוא סינגל שהוקלט על ידי מיטב אמני ישראל בשנות ה-80 של המאה ה-20. הוא יצא לאור בינואר 1987 דרך חברת התקליטים הד ארצי. נכתב על ידי דורי בן זאב, יעקב גלעד ומיקי שביב, שגם הלחין אותו לצד יהודה פוליקר.

== על השיר ==
"רוצים שלום" מתאר שאיפה לשלום ולאחווה בין עמים ותרבויות שונות, תוך הדגשת הדמיון והקרבה בין בני האדם, חרף הפערים התרבותיים ביניהם. מדינת ישראל לא מוזכרת בטקסט, אולם ניתן להבחין כי היא הנושא העיקרי של השיר מכמה רבדים שונים:
* קרבה ואחדות: השורה "אתה ואני כל כך קרובים, כל כך דומים כל כך משפחה" מדגישה את הקשר הקרוב בין אנשים שונים החיים בארץ, תוך התייחסות למרקם הרב-תרבותי והאתני של האוכלוסייה בישראל.
* תקווה ושלום: בפזמון מופיעה השורה "אומרים שלום, רוצים שלום", שמבטאת את השאיפה המתמדת לשלום באזור, נושא מרכזי בחיים הפוליטיים והחברתיים בישראל.
* תרבות משותפת: "רוצים שלום" מתאר אלמנטים תרבותיים רבים המצויים בישראל, כמו "חלב ודבש", "קפה עם תה", "דגל על דגל" "כובע טמבל" ו"כאפייה". כל התיאורים הללו מייצגים שילוב של התרבויות הקיימות בישראל, הן של החברה הערבית והן של התרבות היהודית-ישראלית.
* חיבור היסטורי: השורות "נתקע בשופר נביא את ההר" ו"הבה נגילה אל עתיד מאושר" מרמזות על המסורת היהודית, ומבטאות את הקשר התרבותי של ישראל לשטחה ול.
* סמליות גאוגרפית: ב"הנילוס יזרום לתוך הירקון" וב"על כנף הירדן, על גב הגמל" ניתן לראות את הקשר הגאוגרפי והתרבותי בין ישראל לשכנותיה הערביות.
* אחווה וגורל משותף: השורה "אתה ואני אחים לגורל" מדגישה את התחושות השותפות והאחווה, שמתבטאות בקשרים אישיים ואתניים בין תושבי המדינה.

== הצלחה מסחרית ==
ב-3 במרץ 1987 הוצג "רוצים שלום" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-21. ב-7 באפריל עלה למקום השמיני – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-5 במאי יצא מהדירוג השבועי לאחר שבעה שבועות צעידה רצופה. במצעד השבועי של גלי צה"ל הגיע השיר למקום השישי.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:שירי קורין אלאל
קטגוריה:שירי מאיר אריאל
קטגוריה:שירי דפנה ארמוני
קטגוריה:שירי אהוד בנאי
קטגוריה:שירי מאיר בנאי
קטגוריה:שירי יגאל בשן
קטגוריה:שירי סי היימן
קטגוריה:שירי יהודה פוליקר
קטגוריה:שירי מרגלית צנעני
קטגוריה:שירי רמי קלינשטיין
קטגוריה:שירי ריטה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דורי בן זאב
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יעקב גלעד
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מיקי שביב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יהודה פוליקר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מיקי שביב
קטגוריה:שירי שלום
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
בירגיט פישר

בירגיט פישר (בגרמנית: Birgit Fischer; ברנדנבורג, 25 בפברואר 1962) היא חותרת קיאקים גרמנייה, שזכתה בשמונה מדליות זהב בשישה משחקים אולימפיים שונים, שיא שהיא חולקת עם אלאדר גרביץ' ואיזבל ורת, המשתרעת על פני שבע אולימפיאדות: פעמיים ייצגה את גרמניה המזרחית (הופרעה על ידי החרם של 1984), ואז ארבע פעמים ייצגה את גרמניה המאוחדת. לאחר שני המשחקים של 1988 ו-2000, היא הודיעה על פרישה, רק כדי לחזור למשחקים הבאים. היא הייתה האלופה הצעירה והמבוגרת ביותר אי פעם בשיט קיאק (בת 18 ו-42). ב-2004 היא נבחרה לספורטאית השנה בגרמניה.

== קורות חיים ==

פישר נולדה בברנדנבורג אן דר האוול, אז במזרח גרמניה המזרחית. היא למדה בפנימיית ASK (מועדון ספורט צבאי) בפוטסדאם, ועבדה כמדריכת ספורט בצבא העם הלאומי, והשיגה דרגת רב סרן עד איחוד גרמניה מחדש ב-1990. היא הייתה נשואה בין השנים 1984 לבין 1993 לחותר הקאנו יורג שמידט, מדליסט כסף במקצה C-1 1000 מ' באולימפיאדת סיאול (1988). היא גרה עם שני ילדיהם בברנדנבורג. בשנת 1999 עמדה ללא הצלחה כמועמדת המפלגה הדמוקרטית החופשית בבחירות לפרלמנט האירופי.

פישר היא גם צלמת ומציגה עבודות דרך אמנות האולימפיאדה.

== לקריאה נוספת ==

* 

== קישורים חיצוניים ==

* רשימת זוכי מדליות זהב אולימפיות מרובות

קטגוריה:נשים גרמניות
קטגוריה:ילידי 1962
קטגוריה:אלופים אולימפיים מגרמניה המזרחית
קטגוריה:אלופים אולימפיים מגרמניה
קטגוריה:חותרי קאנו/קיאק באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:חותרי קאנו/קיאק באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:חותרי קאנו/קיאק באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:ילידות 1962
תמונת טראמפ מניף אגרוף

250x250 פיקסלים
טראמפ מניף אגרוף הוא תצלום של נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ מיד לאחר ניסיון ההתנקשות בו מניף אגרוף בעצרת פוליטית בעיירה באטלר שבפנסילבניה לאחר שנפצע באורח קל באוזנו בניסיון ההתנקשות, התמונה צולמה על ידי העיתונאי האמריקני אוון ווצ'י שצילם סדרת תמונות של דונלד טראמפ לאחר ההתנקשות. בחלק מהתמונות פיו של טראמפ פעור כשהוא אומר "הילחמו!"; באחרות, פיו סגור. התמונות פורסמו מחדש במדיה החברתית וזכו לסיקור משמעותי; הפרשנים שיבחו את הרכבם וחזו שיהפכו לתמונות אייקוניות של האירוע ובתולדות ההיסטוריה האמריקנית בכלל.

== רקע ==
התמונה צולמה בעצרת קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024 ליד באטלר, פנסילבניה, ב-13 ביולי 2024, של נשיא ארצות הברית לשעבר דונלד טראמפ, מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2024, שניות לאחר שנורה טראמפ בניסיון ההתנקשות.

אוון ווצ'י, הצלם הראשי של סוכנות הידיעות AP בוושינגטון הבירה, היה אחד מארבעה צלמים שהוצבו באזור חיץ ליד הבמה. סיקר את טראמפ במשך שנים וצילם מאות עצרות פוליטיות. בנוסף הוא סיקר בעבר את המלחמות באפגניסטן ובעיראק, ותצלם צילום ידוע של עיתונאי עיראקי זורק את נעליו לעבר נשיא ארצות הברית דאז ג'ורג' ווקר בוש. הוא זכה בפרס פוליצר בשנת 2021 כחלק מצוות AP שמסקר את הפגנות ג'ורג' פלויד.

כשראה את סוכני השירות החשאי של ארצות הברית ממהרים לעבר טראמפ, ווצ'י רץ להשיג נקודת תצפית טובה יותר והחל לצלם. "ידעתי שזה רגע בהיסטוריה האמריקאית וצריך לתעד אותו", אמר על ניסיון ההתנקשות.

רולנד אוליפנט כתב דיילי טלגרף חש כי טראמפ לא היה יכול להיראות יותר כמו גיבור אמריקאי אילו ניסה, וכינה זאת "צילום עיתונות ברמה עולמית - ואולי גם של האינסטינקטים הפוליטיים המולדים של טראמפ". טימותי גרטון אש אמר ברשתות החברתיות כי התצלום "ישנה את מהלך ההיסטוריה של העולם". פירס מורגן כינה אותו "אחד התצלומים האיקוניים ביותר בהיסטוריה האמריקאית - ואחד שידחוף את דונלד טראמפ חזרה לבית הלבן".

רבים השוו את התמונות לדימויים פטריוטיים נצחיים אחרים כמו הנפת הדגל באיוו ג'ימה ו- וושינגטון חוצה את הדלאוור של עמנואל לוצה, כתב הגרדיאן ג'ונתן ג'ונס ציין כי "יש משהו באמת מוזר, לא ממש ניתן להסבר, בתמונה הזו: איך סצנה עם משמעויות כה עמוקות וסוגסטיות דתית חיובית יכולה להתרחש באופן ספונטני" וחשב שהתמונות עשויות לזכות בבחירת טראמפ מחדש.<ref></ref>

== ראו גם==
* ניסיון ההתנקשות בדונלד טראמפ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תצלומים בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: דגלים
קטגוריה:2024 בארצות הברית
קטגוריה:דונלד טראמפ
קטגוריה:ניסיון ההתנקשות בדונלד טראמפ
מרכזיה (חברת תקשורת)

מרכזיה בע"מ היא חברת תקשורת ישראל המתמחה במתן פתרונות טלפוניה מתקדמים לעסקים. החברה מציעה מגוון רחב של שירותי תקשורת, ביניהם קווי טלפון סלולרי, טראנקים למרכזיות עסקיות, טווחי מספור מותאמים אישית, שירותי SMS, ומספרים מיוחדים.

==היסטוריה==
חברת מרכזיה הוקמה בשנת 2015. בפברואר 2017 קיבלה החברה רישיון מיוחד לניתוב שיחות. החל מאפריל 2023 קיבלה מרכזיה מעמד של ספק מורשה לאספקת טלפוניה קווית וטלפוניה סלולרית כ-MVNO מפעיל רשת סלולרית וירטואלית.
החברה קיבלה ממשרד התקשורת את קידומת המספרים 055-440 לתקשורת סלולרית. כחודש לאחר מכן, קיבלה הקצאה נוספת של הקידומת 055-410 עבור טלפונים כשרים.
בתחילת 2024 הושלמו ההגדרות הטכניות של מרכזיה והיא החלה לשווק מספרי טלפון מהטווחים שלה, ולקבל ניודים מחברות תקשורת אחרות. נכון ל-2024, החברה מחוברת ישירות לכלל חברות הטלפוניה בישראל ומחזיקה במרכזי נתונים מאובטחים.

==שירותים==
בין השירותים שמספקת מרכזיה ניתן למצוא שירותים אלה:
*	קווי טלפון סלולריים: החברה מציעה קווי סלולר עם כיסוי קליטה כפול ברשת PHI ו-Pelephone, ותמיכה ב-esim ו-sim.
*	טראנקים למרכזיות עסקיות: פתרונות לחיבור מרכזיות עסקיות לרשת הטלפוניה הציבורית, עם שיחות טלפון יוצאות ונכנסות, עם כמות ערוצים וקצב חיוג גבוה. מרכזיה עושה שימוש בטכנולוגיות תקשורת מתקדמות, ומאפשרת ללקוחותיה ליהנות משירותים אמינים ויעילים.
*	טווחי מספור: החברה מספקת מגוון רחב של טווחי מספור, לרבות טווחי מספור בקידומות גאוגרפיות וארציות לפי בחירה. בנוסף, החברה מספקת שירות בעבור מספרים מיוחדים, לרבות, מספרי זהב ויהלום, מספרים בקידומת 1599, 1700, 1800 ועוד.
*	שירותי כוכביות ומדידת שיחות: פתרון לשליחת הודעות ושיחות, בעזרת מספרים שקל לזכור, המסייעים במדידת כמות השיחות הנכנסות והיוצאות.
*	שירותי SMS: החברה מספקת פתרון יעיל ונוח לשליחת הודעות טקסט למספר רב של נמענים בזמן קצר, כולל מעקב אחר הסטטוס של ההודעות שנשלחו.

==שותפים עסקיים==
מרכזיה משתפת פעולה עם חברות מובילות בתחום התקשורת, ביניהן ימות המשיח, Hallo 015, סימהדרין וסים קהילות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://merkazia.com/ אתר האינטרנט הרשמי של החברה]

קטגוריה:חברות תקשורת ישראליות
הפיגוע בצומת ניר צבי

הפיגוע בצומת ניר צבי הוא פיגוע דריסה שהתרחש ב-14 ביולי 2024 בצומת ניר צבי שבסמוך לצריפין. בפיגוע נרצח סרן אריאל טופז קצין מודיעין בחטיבת המחקרׂ שנפצע קשה ונפטר מפצעיו ב-26 ביולי. בנוסף עליו נפצעו כשלושה חיילי צה"ל באופן קל עד קשה. המחבל, תושב מזרח ירושלים נוטרל וחוסל על ידי כוח משמר הגבול ששהה במקום.

על הפיגוע נטלה אחריות יחידת "דהאם" של ארגון הטרור תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית, בתגובה להתנקשות במוחמד דף בה חוסל ראש גדודי עז א-דין אל-קסאם הזרוע הצבאית של ארגון הטרור חמאס, מוחמד דף.

קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2024
קטגוריה:ישראל: פיגועי דריסה
קטגוריה:פיגועי טרור במהלך מלחמת חרבות ברזל
דיסני צום צום

דיסני צום צום (ביפנית: ディズニー ツムツム, תעתיק לאנגלית: Dizunī Tsumutsumu) הוא צעצוע אספנות יפני המבוסס על דמויות בבעלות דיסני<ref></ref>. השם נגזר מהפועל היפני tsumu שמשמעותו "לערום", מכיוון שצורת הדמויות היא מלבנית והן נועדו להיערם זו על גבי זו וליצור צורת פירמידה. ישנן גם גרסאות ויניל שלהן מתוצרת Jakks Pacific.

סדרת הצעצועים שוחררה לראשונה ביפן בשנת 2013 כתוספת למשחק המכונה בשם Tsum Tsum ולמשחקים הסלולרים בהתאמה שפותחו על ידי Konami ו-Line Corporation. דיסני החלה למכור אותם בארצות הברית ביולי 2014<ref></ref>, ובדיסנילנד פריז חודש לאחר מכן. בערך באותו זמן, דיסני שחררה את דמויות הצום צום לשוק הדרום קוריאני, וחילקה אייקונים לשימוש במערכות צ'אט מקוונות. נכון לשנת 2014, נמכרו 1.8 מיליון צעצועי צום צום<ref></ref>. נכון לפברואר 2019 הזיכיון הגיע לכ-2.5 מיליארד דולר בהכנסות משולבות ממכירת משחקי מובייל ומוצרים נלווים.

==עיצוב==
בובות צום צום עשויות במקור מבד, אם כי יש גם דגמי פלסטיק קשיח. הן אליפטיות בצורתן וניתן למצוא אותן בגדלים שונים. בתחילה, סדרת הצעצועים שוחררה בשלושה גדלים שונים: "מיני" (3.5 אינץ'(8.9 ס"מ)), "בינוני" (11 אינץ'(28 ס"מ)), ו"גדול" (17 אינץ'(43 ס"מ)). ביוני 2014 שוחרר לשוק היפני גודל "מגה" חדש (21.5 אינץ' (55 ס"מ)). באוקטובר 2015, דיסני הכריזה על גודל "קטן" למנויים בלבד (7.5 אינץ' (19 ס"מ)). בנובמבר 2015, במהלך תערוכת D23 היפנית, הוצג גודל "מיקרו" חדש (2 אינץ' (5.1 ס"מ)).

==דמויות==
דיסני מציעה עשרות דמויות בסדרת צום צום. הסדרה כוללת דמויות מרכזיות קלאסיות כמו מיקי מאוס, מיני מאוס, דונלד דאק, דייזי דאק, צ'יפ ודייל, פלוטו וגופי, כמו גם דמויות דיסני משניות כמו במבי, פינוקיו, היפהפייה והיחפן, טינקר בל, סינדרלה ואחרים. דמויות עכשוויות מיוצגות גם הן, כולל אלה מלילו וסטיץ', פו הדב, צעצוע של סיפור, מפלצות בע"מ, 6 גיבורים, חתולים בצמרת, פיניאס ופרב, מלחמת הכוכבים ומכוניות. ישנן גם דמויות מארוול המיוצגות, כגון ספיידרמן, הענק הירוק, איירון מן, דוקטור סטריינג' ואחרים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://characters.disney.com/disney-tsum-tsum דיסני צום צום], באתר הרשמי של דיסני
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990039406300205171/NLI דיסני צום צום], באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:בובות
קטגוריה:אספנות
בית שמעון פרס

בית שמעון פרס (או בניין 22) הוא בניין משרדים השוכן בקריה בתל אביב ואשר שימש כמקום משכנם של משרד הביטחון ושל לשכות שרי הביטחון והרמטכ"לים של ישראל מאז שנות ה-50 ועד 2005. הבניין שימש כמוקד לקבלת החלטות ביטחוניות ומדיניות משמעותיות. כיום משמש הבניין את מנהל ההרכשה והייצור של משרד הביטחון ואת לשכת ראש הממשלה בקריה.

== היסטוריה ==
בניית בניין 22 החלה בראשית שנות ה-50. הוא נחנך בשנת 1954 או בפברואר 1955 והיה מבנה המשרדים הגדול והמפואר בישראל באותה העת. את הבניין תכנן אריה שרון. הרמטכ"ל הראשון שאכלס את הבניין היה מרדכי מקלף, שעבר אליו מבסיס השלישות ברמת גן (לימים נקרא מחנה מקלף), ושר הביטחון הראשון שישב בו היה פנחס לבון. הבניין חולק לשניים: החלק המערבי שימש את המטה הכללי של צה"ל, והחלק המזרחי את צמרת משרד הביטחון.<ref name=":0" /> בשנות ה-60 נוספו לבניין שתי קומות, והוקמה חוות אנטנות על גג הבניין. לפי שלמה חייט, ראש אגף אמרכלות במשרד הביטחון .

בניין 22 היה מרכז העצבים של מערכת הביטחון הישראלית. בקומה השנייה של הבניין התקבלו החלטות רבות ומשמעותיות, כולל החלטות על מבצע קדש, מלחמת ששת הימים, מבצע אנטבה והמאבק באינתיפאדות. בנוסף, התקבלו בו ההחלטות על חיסולים ממוקדים. הקומה הזו גם אירחה ביקורים חשאיים של שליחים ממדינות ערב, ביניהם המלך עבדאללה השני, שהיה אז יורש העצר.<ref name=":0" />

בפברואר 2005 עברו לשכות המטכ"ל ושר הביטחון מהבניין למגדל המטכ"ל. ב־6 באוקטובר 2005 עברה לשכת ראש הממשלה אריאל שרון לבניין 22.

כיום משמש הבניין את מנהל ההרכשה והייצור של משרד הביטחון ואת לשכת ראש הממשלה בקריה.

בספטמבר 2017 שונה שם הבניין ל"בית שמעון פרס" (פרס עבד בבניין כמנכ"ל משרד הביטחון).

<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:Secretary of Defense Lloyd J. Austin III in Tel Aviv, Israel on March 9, 2023 - 230309-D-PM193-1827 05.jpg
קובץ:Secretary Blinken Meets with Israeli Prime Minister (53602674557).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הנצחת שמעון פרס
קטגוריה:הקריה
קטגוריה:רחוב קפלן
קטגוריה:משרד הביטחון
שיר בכיף

"שיר בכיף" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה ביולי 1985 חברת התקליטים גבי רקורדס כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.

== על השיר ==
"שיר בכיף" נכתב והולחן על ידי שמוליק קלוסקי ואלאל, והופק על ידי בני סולסקי וירון בכר. הוא מתאר התחלה של יום חדש עם תחושות חיוביות והתחדשות. אל הבוקר מתלווה שיר אופטימי וזורם, שמביא עמו יום, הנפתח עם הרבה אמביציה והיסחפות. ישנה אווירה פסטורלית שמתוארת בשיר באמצעות תמונות קימה בבוקר, חימום מים על האש, ותהייה על מה שמתרחש מחוץ לחלון.

בהמשך מתארת הדוברת נסיעה בדרך תחת שמיים כחולים עם קולות וצבעים של בוקר ולילה, שמשתלבים זה עם זה. יישנו מוטיב חוזר של מכשפת הנחה על הים, ושמיעה של מוזיקה נעימה. השיר מבטא תשוקה לחיים מלאים בשמחה והנאה מהרגעים הפשוטים.

בעטיפה מופיעה תמונה בשחור-לבן של אלאל מחייכת וצוחקת. מעל לתמונה כתוב שם השיר, "שיר בכיף", ואורכו (3:43). בצד שמאל מופיע טקסט נוסף, כנראה מילים או קרדיטים הקשורים לשיר. התמונה משדרת אווירה חיובית ומשמחת, התואמת את השיר עצמו.

== הצלחה מסחרית ==
ב-29 ביולי 1985 נכנס השיר למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל. ב-23 בספטמבר עלה למקום הראשון, שם שהה שלושה שבועות רצופים. לבסוף, ב-18 בנובמבר יצא מהדירוג השבועי לאחר 13 שבועות צעידה רצופה. במצעד השבועי של רשת ג' הגיע "שיר בכיף" בשיאו למקום ה-29.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1985
קטגוריה:סינגלים מ-1985
קטגוריה:שירי קורין אלאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שמוליק קלוסקי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קורין אלאל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בני סולסקי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ירון בכר
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
ויליאם רוברט טיילור

ויליאם רוברט טיילור (באנגלית: William Robert Taylor; ) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל ויסקונסין ה-12 בשנים 1874–1876. קודם לכן הוא כיהן כחבר בשני בתי המחוקקים של מדינתו.
==ראשית חייו==
ויליאם רוברט טיילור נולד בעיירה וודברי שבקונטיקט כבנם של רוברט ומרי (לבית קולמן) טיילור. כשהיה בן שש התייתם, כאשר אביו טבע כשספינתו אבדה בים. אימו מתה בינקותו. הוא גודל על ידי השכנים, ולאחר מכן הוא עבר עמם למחוז ג'פרסון שבמדינת ניו יורק.

טיילור עבר לאוהיו, שם לימד בבית ספר, למד רפואה ושירת במיליציה המקומית. הוא שירת כנשיא החברה החקלאית של מחוז דיין, ובאגודה החקלאית המדינתית, לאחר שב-1848 הוא עבר לחווה בעיירה קוטג' גרוב שבוויסקונסין, שם הוא היה מעורב בעסקי תעשיית העץ ובחוואות.

ב-1842 נשא טיילור לאישה את קתרין הרד, ולשניים נולדו שלושה ילדים. ב-1886 הוא נישא בשנית לוויולה לי, ולשניים נולד בן אחד.
==קריירה פוליטית==
ב-1855 נבחר טיילור לאספה המדינתית של ויסקונסין, וכיהן בה שנה אחת. ב-1859 הוא נבחר לסנאט המדינתי, וכיהן בו שנתיים. בנוסף, הוא שימש כיושב ראש מועצת עירו, כחבר מועצת המחוז, מפקח החינוך של המחוז, ומפקח המחוז על העניים. הוא היה חבר בחבר הנאמנים של בית החולים המדינתי לחולי נפש במנדוטה בשנים 1860–1874.
==מושל ויסקונסין==
אף על פי שהיה דמוקרט, תמך טיילור באיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. ב-1873 הוא נבחר כמושל ויסקונסין לתקופת כהונה אחת מטעם מפלגת הרפורמה, שהייתה קואליציה קצרת ימים של הדמוקרטים, תומכי רפורמה, אנשי האגף הליברלי של המפלגה הרפובליקנית וגופים נוספים. הוא כיהן כמושל מ-5 בינואר 1874 ועד 3 בינואר 1876. הוא שילם את הוצאות טקס ההשבעה שלו, וסירב לקבל מימון לנסיעה ברכבות ולמברקים.

במהלך תקופת כהונתו כמושל, מינה טיילור את הנשיא השלישי של בית המשפט העליון של ויסקונסין, אדוארד ג'ורג' ראיין. עם זאת, פעולתו הבולטת ביותר של טיילור כמושל הייתה חקיקתו של "חוק פוטר", שכונה כך על שמו של חבר הסנאט המדינתי, הרפובליקני רוברט ל. ד. פוטר. החוק היה בסדר עדיפות גבוהה של תנועת הגרינג'רים, שהיו חלק מהקואליציה שמטעמה נבחר טיילור, והעביר את תעריפי ההובלה ברכבות תחת נציבות הרכבות המדינתית החדשה. על החוק קראו תיגר בבתי המשפט חברות הרכבות, ובין השאר הגיעו לבית המשפט העליון של ארצות הברית. עם זאת החוק עמד במבחן בתי המשפט, אך טיילור הובס בבחירות לתקופת כהונתו השנייה ב-1875. יורשו בתפקיד, הריסון לדינגטון, חתם על חוק לביטול חוק פוטר, והחליף אותו בגרסה חלשה יותר להקמת גוף מפקח חלש יותר על ענף הרכבות.
==מותו==
ויליאם רוברט טיילור נפטר במוסד לקשישים בעיר ברק שבוויסקונסין, לאחר שירד מנכסיו, ב-17 במרץ 1909, בגיל 88. הוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבמדיסון. על שמו נקרא מחוז בוויסקונסין.
== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1730/mode/2up Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1731-1732
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/william-r-taylor/ ויליאם רוברט טיילור] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/taylor9.html#992.12.02 ויליאם רוברט טיילור] באתר The Political Graveyard 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של ויסקונסין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1820
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1909
לואיס סטיבנסון (פוליטיקאי)

לואיס גרין סטיבנסון (באנגלית: Lewis Green Stevenson; 15 באוגוסט 1868 – 5 באפריל 1929) היה פוליטיקאי אמריקאי. הוא היה מזכיר המדינה של אילינוי מ-1914 עד 1917 וחבר במשפחת סטיבנסון הפוליטית של אילינוי. <ref></ref>

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
סטיבנסון, שנולד בצ'נואה, אילינוי, התחנך בבתי הספר הציבוריים של בלומינגטון, באקדמיית פיליפס אקסטר ובאוניברסיטת אילינוי סטייט הרגילה (כיום אוניברסיטת אילינוי סטייט). הוא מת ממחלת לב בביתו בבלומינגטון, אילינוי.

אביו של סטיבנסון, עדלי יואינג סטיבנסון הראשון, היה סגן הנשיא ה-23 של ארצות הברית בין השנים 1893–1897. בנו של סטיבנסון, עדלי יואינג סטיבנסון השני, היה מושל אילינוי, המועמד הדמוקרטי לנשיאות ארצות הברית בשנים 1952 ו-1956 ולאחר מכן שגריר ארצות הברית באו"ם. נכדו, עדלי יואינג סטיבנסון השלישי, היה סנטור אמריקאי מאילינוי. השחקן מקלין סטיבנסון היה בן דודו הראשון.

=== קריירה פוליטית ===
לואיס הלך בדרכו של אביו כמנהיג המפלגה הדמוקרטית. הוא שימש כמזכירו הפרטי של אביו בזמן שאביו היה סגן נשיא ארצות הברית. מאוחר יותר, לואיס כיהן כיו"ר מועצת החנינה של מדינת אילינוי, נשיא ועדת המאה של אילינוי, וכמזכיר המדינה תחת המושל אדוארד דאן. הוא לקח חלק פעיל בכינוסים הלאומיים של המפלגה הדמוקרטית ונועץ בו לעיתים קרובות על מדיניות המפלגה.
סטיבנסון (מימין) עם סמואל מקגוון ב-1917
בסביבות 1893, הוצע לסטיבנסון תפקיד של עוזר מנהל השכר של הצי, אך דחה את ההצעה. בשנת 1917, הוא שימש כחוקר של מחלקת חיל הים בפיקודו של מנהל השכר של הצי סמואל מקגוון.

== חיים אישיים ==
הלן לואיז דייוויס
לואיס סטיבנסון התחתן עם הלן לואיז דייוויס, בתו של המו"ל Pantagraph וו. או. דייוויס ונכדתו של ג'סי פל. נולדו להם שני ילדים, אליזבת "באפי" ועדלי יואינג סטיבנסון השני. הוא החזיק שלוש אחוזות באילינוי, כולל מכרה פחם ו- של קרקע חקלאית. הוא היה חבר ילדות של סמואל מקגוון.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1929
אלנור פיצג'רלד

מרי אלינור פיצג'רלד (באנגלית: Mary Eleanor Fitzgerald) (16 במרץ 1877 - 30 במרץ 1955) הייתה עורכת ואשת תיאטרון אמריקאית, הידועה בעיקר בזכות הקשר שלה עם אמה גולדמן ואלכסנדר ברקמן, ועם קולקטיב שחקני פרובינסטאון.

==קורות חייה==
נולדה בדירפילד, ויסקונסין ב-1877, והייתה נכדתו של אחד החלוצים הראשונים לאזור. בתם של ג'יימס ועדה פיצג'רלד. אביה ג'יימס היגר לאזור בגיל 14 מאירלנד. גדלה בהנקוק, ויסקונסין. כבכורה מבין ארבע אחיותר היא הפכה למורה בגיל 16, ותכננה להיות מיסיונרית לפני שעזבה את הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי. עבדה במשך שנתיים סנטוריום של ד"ר ג'ון הארווי קלוג בבאטל קריק, מישיגן. היא עבדה כמנהלת חשבונות וכסוכנת ופובליציסטית בחברת Lyceum agency בקנזס סיטי, מיזורי אשר סיפקה דוברים ונואמים בשנות העשרים לחייה.

פיצג'רלד עברה משיקגו לניו יורק עם בן רייטמן שהיה מאהבה ב-1913; השניים גרו עם אמה גולדמן. פיצג'רלד הפך למשנה לעורכת של המגזין אמא אדמה לצד גולדמן. ב-1914 היא הייתה חלק מהעצרות ביוניון סקוור נגד האבטלה. היא גם הייתה חברה בקבוצת הדיונים הפמיניסטית הטרודוקסי בתקופה זו. ב-1915 היא עברה לסן פרנסיסקו עם אלכסנדר ברקמן שהיה לבן זוגה, וערכה איתו את המגזין האנרכיסטי The Blast. לאורך שנות הפעילות המשותפת עם גולדמן, דירתה ולמשרדה מספר פעמים.

בין 1914–1918, בתקופת מלחמת העולם השנייה עסקה במאבק במדיניות גיוס החובה. כאשר גולדמן וברקמן נעצרו ב-1917, היה זה פיצג'רלד ששילמה עבורם ערבות. היא עזרה לייסד את הליגה לקידום חנינה לאסירים הפוליטיים, והואשמה לזמן קצר בקשירת קשר באירועים סביב הרשעתם של מנהיגי העובדים תומאס מוני ו-ווארן בילינגס בפיצוץ במצעד תמיכה בכניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה. בסופו של דבר, פרשה מפעילות פוליטית - יש הסבורים שבעקבות גירושם של גולדמן וברקמן מארצות הברית.

היא החלה בעבודתה התיאטרלית ב-1918 בעקבות היכרותה עם סטלה קומינסקי בלנטין, חברת הטרודוקסיה ואחייניתה של אמה גולדמן. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 היא שימשה בתפקידים שונים כחלק מקבוצת ה-Provincetown Players, כולל בתפקיד מפיקה בפועל. בהמשך עבדה פיצ'גרלד בסדנה הדרמטית, כחלק מבית הספר החדש למחקר חברתי בניו-יורק ובהפקות אחרות.

==חיים אישיים==
פיצג'רלד הייתה ידועה כאישה גבוהה בעלת שיער אדמוני ובולט. היא ניהלה יחסים רומנטיים עם בן רייטמן ואלכסנדר ברקמן במהלך עשור האקטיביזם הפוליטי שלה, וניהלה מערכת יחסים נלהבת אך קצרה עם זמר האופרה מישה ליאון לפני מותו הפתאומי ב-1924. היא התגוררה עם חברתה האקטיביסטית פאולין טירקל במשך שנים רבות, בגריניץ' וילג' ואחר כך בשרמן, קונטיקט, שם אירחו טירקל ופיצג'רלד את הארט קריין ודג'ונה בארנס בין אורחיהם הרבים.

אלינור פיצג'רלד מתה מסרטן באביב 1955, בהנקוק, ויסקונסין, בגיל 78. העזבון שלה נמצא באוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנרכיסטיות אמריקאיות
קטגוריה:עורכות עיתונים אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1877
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1877
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
טומויוקי מאצושיטה

טומויוקי מאצושיטה (ביפנית: 松下知之; נולד ב-1 באוגוסט 2005) הוא שחיין יפני, סגן אלוף אולימפי (פריז 2024) במשחה ל-400 מטר מעורב אישי.

== ביוגרפיה ==
=== 2022 ===
באליפות העולם לנוער שנערכה בלימה שבפרו זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:00.89 דקות. בנוסף, סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:44.34 דקות, במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:36.67 דקות, במקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:25.99	דקות, ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:28.62 דקות.

=== 2023 ===
באליפות העולם לנוער שנערכה בנתניה שבישראל בספטמבר זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אליפות חדש של 4:10.97 מטר. בנוסף, קבע במוקדמות המשחה ל-200 מטר מעורב אישי שיא אליפות חדש של 1:58.42 דקות, אולם נפסל במקצה הגמר, בו נשבר שיא האליפות פעם נוספת על-ידי מקסימוס ויליאמסון מארצות הברית (1:57.29 דקות). במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב סיים במקום רביעי בתוצאה של 3:39.94 דקות.

=== 2024 ===
==== סגן אלוף אולימפי ====
באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:08.62 דקות, אחרי לאון מרשאן מצרפת (4:02.95 דקות) ולפני קרסון פוסטר מארצות הברית (4:08.66 דקות).

== שיאים אישיים ==
=== בריכה אולימפית ===
* 200 מטר מעורב אישי: 1:58.12 דקות (2023)
* 400 מטר מעורב אישי: 4:08.62 דקות (2024)

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:שחיינים יפנים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית: שחייה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-2005
מוניר זבידאת

מוניר זבידאת (בערבית: منير زبيدات; נולד ב-2 בספטמבר 1966) הוא ראש המועצה המקומית בסמת טבעון.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בבסמת טבעון. למחמוד וזריפה. הרביעי מבין תשעה אחים. למד בבית ספר יסודי "זבידאת" בבסמת טבעון ובתיכון מקיף נשר.

לאחר התיכון עבד בהחברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי ושימש כרכז פרויקטים, מנהל פרויקטים ומנהל תחום המגזר הערבי. במקביל החל לימודי תעודה בשלטון מקומי וציבורי באוניברסיטת בר-אילן.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2003 התמודד לראשות המועצה מול מחמוד אלחלף, אבראהים זובידאת, בורהאן זובידאת, מוחמד יאסין זובידאת, זיאד סעדי טאהא סעדי. עלה לסיבוב שני מול מוחמד יאסין זובידאת וניצח עם 53% מהקולות. בבחירות לרשויות המקומיות ב-2008 לא התמודד לקדנציה נוספת.

בשנים 2008—2013 שימש כיועץ אסטרטגי לרשויות מקומיות.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2013 התמודד לראשות המועצה בשנית מול אחמד ארחייבי, מוחמד זובידאת, פואד זובידאת, סעדיה עבד אלעזיז וראיד זובידאת. עלה לסיבוב שני מול ראיד זובידאת וניצח עם 57.2% מהקולות לעומת 42.8 לראיד זובידאת.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 התמודד לראשות המועצה בשלישית מול מוחמד זובידאת, ראיד זובידאת, סאמר זובידאת ועלי סעדי ועלה לסיבוב שני בו הפסיד לראיד זובידאת לאחר שקיבל 45.71% מהקולות לעומת 54.29% לראיד זובידאת.

בשנים 2018—2024 שימש כיועץ מפעל הפיס למימוש תקציבים במגזר הערבי ויועץ אגף מיעוטים לענייני מימוש תקציבים במגזר הערבי במשרד הבינוי והשיכון.

בבחירות לרשויות המקומיות ב-2024 התמודד לראשות המועצה פעם רביעית מול מחמוד יאסין זובידאת, יאסין זובידאת, עלי זובידאת, בורהאן זובידאת, מחמוד אלחלף וסאמר זובידאת.

בסיבוב הראשון של הבחירות זכה זבידאת ל-38.3% מהקולות ועלה לסיבוב השני מול סאמר זובידאת שזכה ל-27.89% מהקולות.
בסיבוב זה נבחר לראשות המועצה לאחר שגרף 56.44% מהקולות לעומת 43.56% לסאמר זובידאת.

הוא בעל תעודה בלימודי שלטון מקומי וציבורי מטעם בית הספר הגבוה למינהל כספי לרשויות המקומיות בישראל. בעל תואר ראשון במדעי המדינה וסוציולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן משנת 1997.

הוא נשוי לשאדיה ואב לארבעה. מתגורר בבסמת טבעון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף נשר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
יהודה בן עטר (השני)

חתימת רבי יהודה בן עטר השני
רבי יהודה בן עטר (השני; סביב ה'תפ"ה, 1725 - אב ה'תק"ף, 1820) היה פוסק הלכה, וכרוניקאי, אב בית הדין ורבה של פאס בראשית המאה התשע עשרה.
==קורותיו==
נולד בפאס לאביו רבי עובד. סבו הוא רבי יהודה בן עטר הראשון. למד בבית מדרשו של רבי אברהם בן עלאל, לצד רבי מסעוד בן עלאל.<ref>תקנות חכמי פאס מהד' תשע"ג עמ' דש.</ref> בשנת ה'תקל"ג ביקר בדבדו.<ref>ראו: עיר הכהנים דבדו פרק 15.</ref> נתמנה לדיין בשנת תקנ"א, בבית דינו של רבי אליהו הצרפתי. בשנת ה'תקנ"ב פרצה דליקה ששרפה את בית הכנסת של הרב, וכן כמה מספריו.<ref name=":1">זיכרון לבני ישראל, בתוך: פאס וחכמיה חלק א.</ref> בערב שבועות באותה השנה, פקד השליט מולאי אליזיד על אנשיו לתפוס את החכמים, להכותם ולבזוז מהם ממון. רבי יהודה בן עטר הצליח לברוח, והסתתר במחילת עפר.<ref name=":1" /> לאחר הפרעות והחלפת השלטון, כתב שיר הודיה לה', אותו הנהיג לשיר בבית הכנסת שלו, בכל שנה בחג הפסח.<ref name=":1" />

סמוך לפטירתו של רבי אליהו הצרפתי, החל משנת ה'תקס"ו התמנה לאב בית הדין ורבה של העיר. בבית הדין בראשותו כיהנו הדיינים: רבי יהושע סירירו,<ref name=":0">תקנות חכמי פאס, תקנה צב.</ref> רבי חיים דוד סירירו, ורבי שמואל אבן זמרא.<ref>ראו מן הגנזים חלק יא עמ' רחצ.</ref> בית הדין נשא ונתן עם דייני מרוקו מערים אחרות, כדוגמת רבי רפאל בירדוגו ורבי שמואל בן וואעיש ממקנס, רבי שלמה אביטבול מצפרו.<ref>ראו מן הגנזים חלק יא עמ' רצו-רצט.</ref> בית הדין בראשותו תיקן תקנות שונות.<ref name=":0" /> נפטר בחודש אב ה'תק"ף<ref>ראו מן הגנזים חלק יז עמ' קפו.</ref> ונקבר בפאס.
== יצירתו ==
*פסקי דין - נדפסו בספרי חכמי דורו ונותרו עוד בכתבי יד.
* זיכרון לבני ישראל - תיעוד הצרות שהיו בקהילת פאס בשנת ה'תק"ן (1790).
==הערות שוליים==

קטגוריה:פאס: רבנים
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1725
קטגוריה:נפטרים ב-1812
קוקו יושיזאווה

קוקו יושיזאווה (ביפנית: 吉沢 恋; באנגלית: Coco Yoshizawa; נולדה ב-22 בספטמבר 2009) היא סקייטבורדרית יפנית, אלופה אולימפית (פריז 2024) בקטגוריית סקייטבורדינג רחוב לנשים.

== ביוגרפיה ==
יושיזאווה העפילה לתחרות סקייטבורדינג רחוב לנשים באולימפיאדת פריז (2024).<ref></ref> בשלב המוקדמות היא קבעה את התוצאה הגבוהה ביותר (258.92 נקודות), והעפילה לגמר, בו זכתה במדליית זהב בתוצאה של 272.75 נקודות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גולשי סקייטבורד באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סקייטבורדינג
קטגוריה:אלופים אולימפיים מיפן
קטגוריה:אלופות אולימפיות מיפן
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-2009
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-2009
SearchGPT

SearchGPT הוא מנוע חיפוש מבוסס אינטליגנציה מלאכותית שפותח על ידי חברת OpenAI בשנת 2024. המנוע מציע גישה חדשנית לחיפוש מידע באינטרנט על ידי שימוש בטכנולוגיות מתקדמות של בינה מלאכותית לצורך מתן תשובות ישירות לשאלות משתמשים. המנוע אינו מציג דפי אינטרנט עם קישורים כמו מנועי חיפוש מסורתיים, אלא מספק תשובות ממוקדות מתוך התוכן באתרי האינטרנט, כולל מקורות מאומתים.<ref name=":0"></ref>

== מאפיינים מרכזיים ==
* מענה ישיר על שאלות: SearchGPT מספק תשובות ישירות מתוך התוכן שנמצא באתרי האינטרנט, תוך התמקדות במידע העדכני והרלוונטי ביותר.
* מקורות מאומתים: כל תשובה כוללת קישורים למקורות מהם נלקח המידע, במטרה להבטיח אמינות ושקיפות.<ref></ref>
* הבנה בהקשר: המנוע מזהה את ההקשר של שאלות ומאפשר לשאול שאלות המשך כדי להעמיק את ההבנה ולספק מידע מדויק יותר.
* ממשק שיחה: המנוע מתפקד כממשק שיחה אינטראקטיבי, המאפשר גישה למידע בצורה טבעית ונוחה, ומאפשר למשתמשים לשאול שאלות נוספות לאחר קבלת תשובה ראשונית.

== פיתוח ושימוש ראשוני ==
SearchGPT הושק לראשונה במסגרת תוכנית בטא לקבוצה נבחרת של 10,000 משתמשים שנרשמו בהרשמה מוקדמת. OpenAI הדגישה את מחויבותה לשיתוף פעולה עם אתרי תוכן ולמניעת שימוש לא הוגן במידע. במנוע החיפוש ניתן למצוא קישורים למקורות המידע בהם השתמש המנוע, ובנוסף לכך המידע שנלקח מאתרי תוכן לצורך מתן תשובות מופרד מהמידע שמשמש לאימון המודלים של OpenAI. השקת המנוע לוותה בהצהרות מצד החברה על מחויבות לאתיקה ולהגנה על זכויות היוצרים של תכנים.<ref name=":0" />

== אתגרי הפיתוח ==
OpenAI מתמודדת עם אתגרי פיתוח הכוללים הבטחת איכות התשובות ומניעת פרסום מידע שגוי או מטעה. החברה התחייבה לעבוד בשיתוף פעולה עם קהילת יוצרי התוכן על מנת לוודא שהמידע המוצג מדויק ואמין. בנוסף, החברה הודיעה על פיתוח כלים שיאפשרו לאתרים לשלוט באיך יוצג המידע שלהם במנוע החיפוש.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://openai.com/index/searchgpt-prototype/ האתר הרשמי של OpenAI]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:OpenAI
קטגוריה:מנועי חיפוש
כבשים (שיר)

"כבשים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה בפברואר 1987 לאור חברת התקליטים CBS ישראל כסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן השני של אלאל, "פירות אסורים".

== על השיר ==
"כבשים" נכתב והולחן על ידי רוני ערן ואלאל, שסייעה לדורון פיקר בהפקתו המוזיקלית. השיר עוסק בתחושות הבדידות והציפייה של הדוברת לחזרתו של אהובה. היא מתארת כיצד הוא שוכב לצידה כתינוק, ישן ונוסע למרחקים. בעוד היא ממתינה לשובו עם עלות השחר, תוהה אם יזכור את הזמן שבילו יחדיו. כשהיא הולכת לישון מייחלת המבצעת לניסים בעוד היא סופרת כבשים כדי להירדם.

הדוברת ממשיכה לתאר את הסביבה החיצונית באמצעות חתולים הנלחמים זה בזה. אחר-כך מציינת שכל אהבה מגיעה לקיצה, כפי שאומרים השבים מן הים. כשיורד הליל פעם נוספת תוהה אם בן-זוגה נבהל בחלומו, חש חולי או מחפש לחבק גוף מוכר וקרוב. לבסוף נרדמת הכבשה המאתיים, מה שמעיד על הרגעה וסיום תהליך הספירה, וכך מסתיים השיר בתחושת שלווה ושקט.

העטיפה מעוצבת באופן מינימליסטי בשחור-לבן. בחלקה העליון מופיעים שמות השיר והאמן בעברית ובאנגלית: "כבשים" ו-"Sheep" לצד "קורין אלאל" ו-"Corinne Allal". בנוסף, מצוין שהלחן הוא של קורין אלאל והמילים הן של דני ענבר. מופיע גם אורכו של השיר, ארבע דקות וחמישים שניות. במרכז התמונה מופיעה הכיתוב "DJ 1" באותיות גדולות ובולטות.

== הצלחה מסחרית ==
ב-7 במרץ 1987 הוצג "כבשים" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-14. ב-11 באפריל עלה למקום החמישי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-23 במאי יצא מהדירוג השבועי לאחר שבעה שבועות צעידה רצופה. במצעד השבועי של רשת ג' הגיע השיר למקום ה-26.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:שירי קורין אלאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רוני ערן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קורין אלאל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דורון פיקר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
פירות אסורים (שיר)

"פירות אסורים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית קורין אלאל. את השיר הוציאה במאי 1987 לאור חברת התקליטים CBS ישראל כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השני של אלאל, "פירות אסורים".

== על השיר ==
"פירות אסורים" נכתב והולחן על ידי מירי פיגנבוים ואלאל, והופק על ידי דורן פיקר. השיר מתאר מערכת יחסים מורכבת, שבה האישה מרגישה תשישות ותסכול מההתנהלות של בן הזוג. בשורות "אני מרגישה שנגמר לי הכוח לשחק איתך באדם וחווה" מתואר המאבק במערכת היחסים, תוך שימוש בסמליות של אדם וחוה המאזכרת את הפיתוי ואת חטא עץ הדעת הקדום. הדוברת מציינת שהיא לא תוכל לסלוח לאהובה על תאוותו לנגיסת התפוח האסור, כמו בסיפור חוה. למרות אהבתה, הדוברת מתארת את עצמה כדון קישוט הנלחם בטחנות רוח, דבר המדגיש את תחושת התסכול ממאבק שמעלה חרס.

בתגובה לתסכולה, בן הזוג מנסה להרגיע ולהציע פתרון: בשורה "בואי אלי, אסירה עולם בחוץ, החופש לא מושלם, בואי אלי ואולי תהיי משוחררת על תנאי" מציע לה מקלט ומבטיח תחושת חופש יחסית. תגובתו מכילה נימה של פיתוי וניסיון לשמור על מערכת היחסים למרות הקשיים, ומשקפת את המורכבות ביחסי הכוחות בין השניים.

העטיפה מעוצבת באופן מינימליסטי בשחור-לבן. בחלקה העליון מופיעים שמות השיר והאמנית בעברית ובאנגלית: "פירות אסורים" ו-"Forbidden Fruits" לצד "קורין אלאל" ו-"Corinne Allal". בנוסף, מצוינים הקרדיטים על הלחן ועל המילים. מופיע גם אורכו של השיר, ארבע דקות. במרכז התמונה מופיעה הכיתוב "DJ 2" באותיות גדולות ובולטות.

== הצלחה מסחרית ==
ב-9 במאי 1987 הוצג "פירות אסורים" כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל. בשבוע שלאחר מכן דורג במקום החמישי. ב-23 במאי עלה למקום הרביעי – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-27 ביוני יצא מהדירוג השבועי לאחר שישה שבועות צעידה רצופה. במצעד השבועי של רשת ג' הגיע השיר למקום ה-16.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:שירי קורין אלאל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מירי פיגנבוים
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קורין אלאל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דורון פיקר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
אספידורינכוס

אספידורינכוס (שם מדעי: Aspidorhynchus; מיוונית: "aspís" - "מגן", "rhúnkhos" - "חוטם") הוא סוג של דג טורף קדום מהמחלקה מקריני סנפיר, אשר התקיים במשך היורה עד הקרטיקון התחתון. הממצאים המאובנים שלו התגלו באירופה, אנטארקטיקה והקריביים.

הסוג תואר למדע בידי החוקר השווייצרי-אמריקאי לואי אגאסי ב-1833. במקור שייכו אותו לקבוצת זאבי הנהרות אך בהמשך הופרד עקב הבדלים גדולים. כיום הסוג משויך לסדרה העתיקה Aspidorhynchiformes, הקרובה מעט לאיכתיודקטידיים ואינה שייכת לקבוצה כליל-גרמיים, בה מרבית דגי הגרם המודרניים.

==תיאור==
דג קדום זה היה בעל מבנה גוף זרים ומהיר שמזכיר במראהו את דגי התנין המודרניים וכמותם היה בעל חוטם מוארך. חלק מהמינים הגיעו לאורך של 85 ס"מ אך אחרים הי קטנים בהרבה.

דג זה היה שחיין חזק שכנראה ניזון מדגי גרם קטנים והיו לו לסתות ארוכות כמו של דגי מקור כשהלסת העליונה דמתה למקור והתחתונה הייתה קצרה בהרבה, אך הייתה מכוסה בשיניים חרוטיות. הוא היה בעל קשקשים כבדים ובעל זנב שרירי ביותר. ככל הנראה הדג חי בים הפתוח וניזון מלהקות דגים אותם צד במהירות עם לסתותיו.

ידוע מאובן של דג זה אשר נתקע בתוך קרום הכנפיים של רמפורינקוס, מה שגרם למותם של שניהם עקב הסתבכות. תקרית זו כנראה נגרמה מתקיפה תחתונה של הדג אחרי הפטרוזאור שהיה בעת דיג. עם זאת התקיפה גרמה להסתבכות הרמפרורינקוס במורד גרונו של הדג ובכך גרמה למות שניהם.

==מינים==
בסוג זה נכללים כיום 8 מינים, אם כי כמה חוקרים מכלילים חלק מהמינים בסוגים דומים כמו Belonostomus או Vinctifer:
* Aspidorhynchus acutirostris
* ?Aspidorhynchus antarcticus
* Aspidorhynchus arawaki
* Aspidorhynchus crassus
* Aspidorhynchus euodus
* Aspidorhynchus fisheri
* Aspidorhynchus ornatissimus
* Aspidorhynchus sanzenbacheri

חלק מהחוקרים כוללים בסוג גם את המין A. montissancti שהתגלה בסלובניה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקריני סנפיר פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון תחתון באירופה