זבל"א

זבל"א או זבל"א וזבל"א (ראשי תיבות של זה בורר לו אחד וזה בורר לו אחד) הוא מונח במשפט העברי המתאר אפשרות לפתרון משפטי על ידי בוררות, כאשר קיים סכסוך בין שני אנשים יש להם אפשרות לגשת לבוררות.

עיקרון הפתרון הוא בכל שכל צד בוחר לו דיין אחד, ושניהם בוחרים את הדיין השלישי. במקרה שאחד הצדדים מסרב לבחור בדיין, על הצד השני לתבוע אותו בבית דין רגיל. הראשונים והאחרונים התדיינו רבות בשאלות העולות לגבי הסדר זה, מקומו, סיבתו ומעמדו.

== מקור ==
דין זבל"א מוזכר בשתי המשניות הראשונות של הפרק השלישי במסכת סנהדרין, שם מובא הדין כמחלוקת בין רבי מאיר לחכמים, ולאחריו מוצגים חמש מחלוקות בין:

ההתייחסות לנושא בתלמוד היא מצומצמת למדי: רק שלוש הלכות בתלמוד הירושלמי ורק דף וחצי בתלמוד הבבלי. למעשה שני התלמודים אינם מפרשים את המשנה כפשוטה, ופירושו של כל אחד מהתלמודים מטה את המשנה לכיוון מסוים:

=== תלמוד בבלי ===
בתלמוד הבבלי, דיני זבל"א נידונים במסכת סנהדרין מדף כ"ג עמוד א' עד דף כ"ד עמוד א'. הבבלי מסתמך על הירושלמי ומרבה לצטט אותו ואמוראים שהגיעו לבבל מארץ ישראל מביאים מימרות שנאמרו להם מפי החכמים בארץ ישראל. עם זאת, הציטוטים אינם מדויקים ובחלק מהמקרים דעותיהם של התנאים התהפכו.

למסקנת הסוגיה עולה שכוונת המשנה אינה שכל אחד בוחר בית דין, אלא שכל אחד מבעלי הדין בוחר דיין ושניהם בוחרים את הדיין השלישי. בסוף הדברים מובא ציטוט מדברי רבי זירא המנמק את זבל"א: . 

בגמרא המודפסת ישנו קושי בעקבות המילים "בתלתא סגי", שיוצרים ניגוד לא ברור. בשנת 1992 גילה מרדכי סבתו שאחד מכתבי היד של התלמוד הבבלי אינו כולל את המילים "בתלתא סגי". גילוי זה, בצירוף העובדה שרש"י מציין בפירושו בדף את המילים "בתלתא סגי", הוביל את סבתו לטעון שהמילים "בתלתא סגי" הם הוספה מאוחרת ומוטעית, ואינן חלק מקורי מהגמרא.

הסוגיה השנייה עוסקת בטעם מחלוקתם של רבי מאיר וחכמים בשאלת מיהם בוחרי הדיין השלישי: בתחילתה, הגמרא בודקת האם יכול להיות שהם חלוקים על האמירה של רב יהודה בשם רב: . כלומר, על מנת למנוע קנוניה שבה ישבו בטעות דיינים כשרים לצד פושעים שיטו את הדין, חכמים דורשים שהדיינים יבחרו את הדיין השלישי על מנת להימנע ממצב כזה ואילו רבי מאיר לא חושש לכך. הגמרא אינה מקבלת את הסבר זה ומסבירה שגם רבי מאיר וגם חכמים מסכימים עם אמירתו של רב יהודה. ההבדל ביניהם הוא שחכמים אומרים שהדיינים יבחרו לבדם ואילו רבי מאיר דורש שגם בעלי הדין יסכימו לדיין השלישי.

בהמשך הסוגיה מובאת דעת רבי יוחנן שדברי רבי מאיר שניתן לפסול את בחירת הדיין של בעל הדין שכנגדו זאת הוא רק . כלומר, ההיתר לפסילת דיינים הוא כאשר בוחרים לדיינים אנשים שאינם מומחים.

בהמשך דנה הגמרא בדברי רבי מאיר שבעל הדין יכול לפסול את העדים של בעל הדין שכנגדו: 

* ריש לקיש מעמיד שמדובר במקרה שהיה עד אחד שבעלי הדין קיבלו אותו כנאמן כמו שני עדים. אך במקרה שהיו שני עדים, לדעת כולם לא ניתן לפוסלם.

* רבי אלעזר מסביר שמדובר במצב שבו בעלי הדין פוסלים את משפחתם העד, שרבי מאיר סובר שבעלי הדין יכולים להעיד על משפחתם של העדים ואילו חכמים סוברים שהם אינם יכולים לעשות זאת כי הם נוגעים בדבר.

* רב דימי, שהגיע מארץ ישראל לבבל, אמר שרבי יוחנן העמיד זאת במצב שבו בעל הדין טען שיש לו שני זוגות של עדים שיעידו לטובתו: רבי מאיר סבר שבמצב כזה ניתן לפסול זוג אחד כי בעלי הדין אינם נוגעים בדבר, כי בעל הדין אמר שיש לו שני זוגות של עדים והוא חייב לפי הדין לדייק בדבריו, ואילו חכמים סברו שבעל הדין אינו חייב לדקדק בדבריו ולכן גם אם בעל הדין אמר שיש לו שני זוגות של עדים אין בכך כלום. ואכן, במקרה שהיה רק זוג אחד של עדים, לפי רב דימי גם רבי מאיר מסכים שלא ניתן לפסול את העדים.

* רבין, שהגיע אף הוא מארץ ישראל לבבל, אמר שרבי יוחנן העמיד דברי רבי מאיר שניתן לפסול דיינים, במקרה שבו היו עדים פסולים ודיינים כשרים ומתוך שנפסלו העדים פסלו גם את הדיינים. ודברי רבי מאיר שניתן לפסול עדים, מדובר על מצב שבו היו דיינים פסולים ועדים כשרים ומתוך שנפסלו הדיינים פסלו גם את העדים. בעקבות קושייתו של רבא על דבריו, הגמרא מסבירה את דברי רבין במצב שבו יש עוד עדים. לפי הסבר זה, ההבדל בין שיטת רב דימי לשיטת רבין הוא האם ניתן לפסול את הדיינים/עדים בעקבות הפסילה של העדים/דיינים בהתאמה: רב דימי סובר שלא ורבין סובר שכן.

=== תלמוד ירושלמי ===
הנושא נידון בתלמוד הירושלמי בפרק השלישי, "זה בורר", מהלכה א' עד וכולל הלכה ג'. על משמעות המשפטים המועטים שנכתבו על הנושא נחלקו פרשני הירושלמי:

בביאור מחלוקת רבי מאיר ורבנן האם הדיין השלישי נבחר על ידי בעלי הדין או על ידי הדיינים, נאמר בירושלמי שטעמו של רבי מאיר הוא - כלומר, כדי שכל הדיינים יהיו מוסכמים על כל בעלי הדין. ובדעת רבנן אמרו: - כלומר, שאם אחד מבעלי הדין יציע את זהות הדיין השלישי, הבעל דין שכנגדו יתנגד לכך, וכן להפך, ולכך עדיף שהדיין השלישי יבחר על ידי הדיינים. הירושלמי מקשה על שיטת חכמים, מה ניתן לעשות במקרה שימות אחד מהדיינים שנבחרו על ידי בעלי הדין, שהרי במקרה כזה נמצא שהדיין השלישי לא נבחר על ידו, ולמעשה לא התבררו שלשת הדיינים מדעה אחת.

בהלכה ב' נידון בירושלמי עניין פסילת הדיינים. ונחלקו האמוראים בכוונת דבריו של רבי מאיר שכל אחד מבעלי הדין יכול לפסול את הדיין שבחר בעל הדין שכנגדו: לדעת ריש לקיש פסילת הדיינים אפשרית רק בדיינים שדנים בערכאות של גויים. לעומתו, סובר רבי יוחנן, שגם דין שדן על פי דין תורה ניתן לפסול.

=== ההבדלים בין התלמודים ===
מסיכום דברי הבבלי והירושלמי עולים מסקנות שונות בביאור דברי המשנה:
{| border="2" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin: 1em 1em 1em 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 100%;"
|- style="background:#B0C4DE;"
! נושא
! תלמוד ירושלמי
! תלמוד בבלי
! class="unsortable" | הערות
|-
| פסילת דיינים לפי רבי יוחנן וריש לקיש
| רבי יוחנן: גם בערכאות וגם בדין תורה ריש לקיש: רק בערכאות
| רבי יוחנן: רק בערכאות ריש לקיש: גם בערכאות וגם בדין תורה
| שימו לב להיפוך בדעות
|-
| הנימוק לשיטת רבי מאיר
| כדי שיתבררו שלשתן מדעה אחת
| אין
|
|-
| הנימוק לשיטת חכמים
| לאו כולא מינך מיבחר ומיסב מה דאת בעי אלא אנא ואת מבחרין ומסבין מה דנן בעיין
| אין
| לפי הירושלמי, חכמים מסכימים באופן עקרוני עם רבי מאיר אך חולקים עליו מבחינה מעשית
|-
| פסילת עדים לפי ריש לקיש
| רק עד יחיד
| רק עד יחיד שנאמן כמו שניים, לא ניתן לפסול זוג עדים
|
|-
| פסילת עדים לפי רבי יוחנן
| רק עד יחיד ובתנאי שיש עוד עדים
| רב דימי: בתנאי שיש עוד עדים. רבין: כמו רב דימי, אלא שהסיבה לפסילה היא שפסלו את הדיינים ומתוך זה פסלו גם את העדים
|
|}

== ראשונים ==
אחד מהעניינים המרכזיים שנידונים בראשונים בנושא דברי הגמרא שעל ידי כך :

רש"י הסביר כי בדין כזה שני בעלי הדין נכונים יותר לקבל את הפסק: . כלומר, הסיבה לדין זבל"א היא שגם המפסיד מאמין שהצדק נעשה מכיוון שהוא בחר את אחד מהדיינים ושניהם יחד בחרו את הדיין השלישי.

בפירוש התוספות צורף הסבר נוסף: . כלומר, נוסף על הסברו של רש"י הטענה שאכן יצא דין אמת.

רבנו אשר פירש את הסברו של רש"י כך: .

הרמב"ם בפירושו למשנה פירש את הדין כך: .

רבי יהודה אלמדארי פירש את דברי התלמוד כך: .

== הגבלות האחרונים ==
באחרונים העירו על מקרים שונים של 'זבל"א' שנעשים שלא כהוגן. כך למשל כותב בשו"ת פנים מאירות על מקרים בהם שילמו לדיין הנברר אם יזכה את מי שבחר בו, כשהוא סבור שהדבר נכלל באיסור שוחד:

הרב שמואל הלוי ווזנר התנגד להסכם 'זבל"א', במקרה שהדיינים מחפשים זכות לבעל הדין שבחר בו, אף שהדבר אינו נכון על פי דין:

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.yeshiva.org.il/wiki/index.php?title=זבל%22א הערך זבל"א], באתר ויקישיבה
* [http://www.daat.ac.il/daat/toshba/sanhedrin/5.htm זבל"א - המקור במשנה והסברים], באתר דעת

==ביאורים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בתי דין (יהדות)