OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לין מורלי מרטין

לין מורלי מרטין (באנגלית: Lynn Morley Martin; נולדה ב-26 בדצמבר 1939) היא אשת עסקים ופוליטיקאית לשעבר שכיהנה כמזכירת העבודה של ארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
דיוקנה הרשמי של מורלי מרטין, 1991]]
לין מורלי מרטין נולדה ב-26 בדצמבר 1939 בעיר אוונסטון שבאילינוי. מורלי מרטין היא בוגרת אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.

מורלי מרטין הייתה חברה בבית הנבחרים של אילינוי מטעם מחוז וינהבגו (1977-1979) וחברה בסנאט של אילינוי (1979–1980). ב-3 בינואר 1981 מורלי מרטין נבחרה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-16 של אילינוי. היא סיימה את כהונתה כחברה בבית הנבחרים האמריקאי ב-3 בינואר 1991 כאשר נשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש בחר בה לתפקיד מזכירת העבודה של ארצות הברית.

מורלי מרטין נחשבה לנאמנה לממשלו של רונלד רייגן וסייעה לסגן נשיא ארצות הברית, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, להיבחר שנית למועמדות סגן הנשיא בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1984. בוש שיבח אותה ואמר כי ייתכן מצב שהיא תהיה המועמדת שלו לסגנות נשיאות ארצות הברית במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1988, אך לבסוף בוש בחר בסנאטור מאינדיאנה דן קווייל.

ג'ורג' הרברט ווקר בוש בחר בה לתפקיד מזכירת העבודה של ארצות הברית בממשלתו כאשר אליזבת דול התפטרה מהתפקיד על מנת לכהן כנשיאת הצלב האדום האמריקאי. בשנת 1995, היא שקלה את האפשרות להתמודד על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית, אך לבסוף היא החליטה שלא.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש
קטגוריה:מזכירות העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1939
מערת היונים

מערת היונים או מערות היונים הן מערות קרסטיות בגדה הימנית של נחל יצהר ב ואתר ארכאולוגי-פרהיסטורי חשוב. המערה אוכלסה לסירוגין החל מסוף התקופה הפלאוליתית התחתונה, לפני יותר מ-250,000 שנים, ועד ל, 15,000–11,700 שנים לפני זמננו. בחזית המערה ישנן מספר טרסות חקלאיות המעובדות כיום, בהן טמונים שרידים פרהיסטוריים הן מהתרבות הנאטופית והן מהתרבות הכבארית הגאומטרית.

במערה היו לפחות חמישה אולמות, בימינו נותרו שלושה אולמות, כיוון שהשניים הנותרים קרסו. באולם המזרחי נערכו חפירות משנת 1965 בהנהלתם של עופר בר יוסף ואיתן צ'רנוב מן האוניברסיטה העברית בשיתוף עם אוניברסיטת תל אביב. חפירות נוספות נוהלו בשנים 1974–1975 בידי דונלד הנרי מאוניברסיטת טלסה באוקלהומה, וב-1980 – בידי פ' וַאלַא מהמשלחת הארכאולוגית הצרפתית בישראל.

באתר נחשפו קברים ובהם שלדי אדם. הקדומים בהם הם על פי רוב קברים קיבוציים. בטֶרַסָה שבחזית המערה נחשפו שתי קבורות משותפות של אדם וכלב. בנוסף נמצאו בקברים חרוזים, תליונים, כלי צור, כלי עצם וכלי אבן.

בשנת 2022 החלו חפירות מחודשות במערת היונים בידי אראלה חוברס מן המכון לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, הנתמכות על ידי הקרן הלאומית למדע.

== לקריאה נוספת ==
* עופר בר-יוסף, ברוך ארנסבורג, איתן צ'רנוב, מערת היונים. בית קברות ושרידי יישוב נאטופי, במערבו של גליל, החוג האזורי לידיעת הארץ, המועצות האזוריות "סולם צור" ו"געתון", 1974
* ע' בן-יוסף, "יונים, מערת", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל (עורך ראשי: אפרים שטרן) בהוצאת החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 1992, כרך 2, עמ' 577–579
* מדריך ישראל החדש, אנציקלופדיה ומסלולי טיול (עורך ראשי: ספי בן-יוסף), כרך 4: הגליל העליון וחופו (2001), עמ' 8–123

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.parks.org.il/trip/gamal/ שמורת טבע הר גמל - גמל דו-דבשתי, מערות יונים ואדם קדמון נפגשים בגליל] באתר רשות הטבע והגנים
* 

קטגוריה:התרבות המוסטרית
קטגוריה:התקופה הפלאוליתית העליונה
קטגוריה:התרבות הנאטופית
היונים, מערה
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל
היונים
אגם בראטש

אגם בראטש (ברומנית: Lacul Brateș) הוא אגם מים מתוקים, שנוצר באזור שפך נהר הפרוט לדנובה, במחוז גאלאץ, צפונית-מזרחית לעיר גאלאץ, בחבל מולדובה, במזרח רומניה. אל האגם זורם נחל קינז'ה.

שם האגם נגזר כנראה מהשם הקדום של נהר הפרוט, ברוטוס. האגם מכונה גם "הבלטון של רומניה", ברמז לאגם בלטון ההונגרי.
== גאוגרפיה ==
גודלו של האגם השתנה במהלך הזמן, בהתאם להתערבות השלטונות, שהיו מעוניינים בקרקע חקלאית לעיבוד. ב-1932 שטח האגם היה 7,428 הקטרים, אגם בראטש, יחד עם אגם קובורלוי הסמוך ועם הביצות המקומיות, יצרו דלתה בת 18,000 הקטרים. האזור היה עשיר מאוד בדגה ומסופר שפטרו רארש, צי שהיה לשליט נסיכות מולדובה, לפני עלייתו לשלטון עסק באיסוף דגה באגם זה והדגה אפשרו לו לספק את צורכי החצר הנסיכית בסוצ'אבה וצורכי הערים טיגינה, אקרמן וקיליה.

החל מ-1948 התחילו עבודות לייבוש הקרקע והאגם צומצם ל-24 קילומטרים רבועים וביתר השטח התחיל עיבוד חקלאי, שהפיק תנובה טובה מאוד בשנים הראשונות, אך האיכות הלכה ופחתה עם הזמן. במקום פותח חוף לנופשים וגם המשיכו בטיפוח הדגה. חוף הנופשים זכה לריצוף והיה למקום מבוקש מאוד בתחילת דרכו. בהמשך, במיוחד לאחר המהפכה הרומנית (1989) המקום נזנח והפך מושך רק עבור דייגים לא מורשים.

לאחר שנת 2000 המקום עבר לידיים פרטיות, שניסו לשקם את המקום. מהנדס, שבעבר עבד בחברה לניצול דגת האגם, הקים שותפות וקיבל זיכיון לניצול הדגה במקום והחל בעבודות לשיקום מפעל הדגה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.dozadebine.ro/galati-lacul-brates/ GALAŢI: Lacul Brateş]
* [http://www.romanialibera.ro/exclusiv-rl/reportaj/balatonul-romaniei-distrus-de-agricultura-socialista-104606.html "Balatonul Romaniei", distrus de agricultura socialista] 
* [http://ro.getamap.net/harti/romania/romania_(general)/_brates_lacul/ מפת אגם ברטש] המפה נמצאת בתחתית העמוד.
* [http://comunatulucesti.blogspot.com/2012/04/aruncand-o-privire-si-asupra-istoriei.html Monografia Comunei Tulucești] 

בראטש
קטגוריה:גאלאץ
קטגוריה:דנובה
מעבר וינדוורד

מעבר וינדוורד
מעבר וינדוורד (באנגלית: Windward Passage, בספרדית: Paso de los Vientos) הוא מצר ים בים הקריבי, המפריד בין האיים קובה והיספניולה, והמחבר בין האוקיינוס האטלנטי לים הקריבי.

רוחבו של המעבר הוא כ-80 קילומטרים והנקודה העמוקה ביותר בו היא כ-1,700 מטרים מתחת לפני הים. בחלקו המערבי ממוקם מחוז גואנטנמו בקובה, מדרום מזרח לו שוכן המחוז הצפון מערבי בהאיטי, מדרום ממוקם האי נבאסה ומצפון האי אינגואה שבאיי הבהאמה.

המעבר הוא הנתיב הימי הישיר בין תעלת פנמה לבין מזרחה של ארצות הברית.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר גופי מים
קטגוריה:הקריביים: מצרי ים
קטגוריה:קובה: מצרי ים
קטגוריה:מצרי ים בין-לאומיים
קטגוריה:האיטי: גאוגרפיה
קטגוריה:היספניולה: גאוגרפיה
אלכסיס הרמן

202x202 פיקסלים
אלכסיס מרגרט הרמן (באנגלית: Alexis Margaret Herman; נולדה ב-16 ביולי 1947) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כמזכירת העבודה של ארצות הברית בקבינט של ארצות הברית במהלך כהונתו השנייה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון.

== ביוגרפיה ==
אלכסיס מרגרט הרמן נולדה ב-16 ביולי 1947 במוביל שבאלבמה. אביה, אלכס הרמן היה גם כן פוליטיקאי אזורי, ואמה, גלוריה לבית קפוניס הייתה מורה. הרמן גדלה בבית קתולי. בשנת 1965 היא סיימה את לימודיה בבית ספר תיכון וקיבלה תעודת בגרות. היא למדה בקולג' אדג'ווד במוביל. היא סיימה את לימודיה הגבוהים בשנת 1969, לאחר שהשלימה לימודי תואר ראשון בסוציולוגיה.

לאחר שסיימה את לימודיה בקולג', הרמן עבדה עבור צדקה קתולית. לאחר ניצחונו של ג'ימי קרטר בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1976, קרטר ביקש ממנה לכהן כמנהלת המדור לענייני נשים במחלקת העבודה של ארצות הברית. בגיל 29, היא הייתה האדם הצעיר אי פעם לכהן בתפקיד הזה.

אחרי ניצחונו של ביל קלינטון בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1992, הרמן נתמנתה לתפקיד עוזרת אישית של הנשיא ולאחר מכן כמנהלת יחסי הציבור בבית הלבן.

במהלך כהונתו השנייה של ביל קלינטון, הרמן נקראה לכהן כמזכירת העבודה של ארצות הברית. היא הייתה האפרו-אמריקאית הראשונה לכהן בתפקיד זה, והאישה החמישית בתפקיד. הרמן נחקרה בחשד לקבלת שוחד בעת שעבדה בבית הלבן. בשנת 2000 החוקרים הגיעו למסקנה כי הרמן לא לקחה חלק בקבלת השוחד ושמה טוהר.

לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000, איליין צ'או החליפה אותה בתפקיד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מזכירות העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי העבודה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ביל קלינטון
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:סגל הבית הלבן
קטגוריה:חברות המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:סוציולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:סוציולוגים אמריקאים
קטגוריה:עובדות סוציאליות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
קטגוריה:אפרו-אמריקאים חברי הקבינט של ארצות הברית
בית העם (באר שבע)

בית העם בבאר שבע הוא מבנה ציבורי שהוקם בסוף שנות החמישים בזכות תרומתם של האחים שייבר, עיריית באר שבע וקרן נוימן. הוא הוקם באזור "המרכז האזרחי" בבאר שבע, בסמוך לקולנוע קרן רחב הממדים. כעשור לאחר הקמתו הוקם בסמוך לו בניין עיריית באר שבע. ביניהם השתרע לו גן משה. הוא שימש כמרכז התרבות העירוני המרכזי וכמשכנו של תיאטרון באר שבע מיום הקמתו ועד לשנת 2008 שבו החל לשמש כבית ספר למשחק.

==היסטוריה==
בטקס הנחת אבל היסוד לבית העם בבאר שבע שנערך ביולי 1956 נכחו ראש העיר דוד טוביהו, התורמים האחים דוד ונתן שייבר מסנט לואיס, ארצות הברית וקהל רב של מוזמנים. העלות של הבנייה נעמדה על סך של 450,000 ל"י. מתוכם נתרמו 100,000 דולר על ידי האחים שייבר, כ-100,000 ל"י הוסיפה עיריית באר שבע מתקציבה ויתר המימון ניתן על ידי קרן נוימן ומוסדות אחרים.

הבניין כלל אולם גדול עם כ-350 מקומות ישיבה ואולם קטן של עד 100 מקומות ישיבה. קומת קרקע כללה מסעדה וחצר פטיו ובקומת השנייה חדרים רחבים.

באפריל 1959 נערכה פתיחה חגיגית בבית העם לרגל ועידת היובל, הוועידה הארצית התשיעית של הסתדרות העובדים הלאומית.

בשנת 1964 נפתח בבית העם "המכון להשכלה ואמנות", בהנהלת זכריה לירז שכלל כ-40 חוגים והרצאות מגוונות לקהל הרחב.

בשנת 1973 הוקם תיאטרון באר שבע ובית העם היה למשכנו הקבוע עד לסיום בניית המשכן לאמנויות הבמה בשנת 2008.

== ראו גם ==
* קולנוע קרן

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:באר שבע: מבנים
קטגוריה:באר שבע: בתי קולנוע
קטגוריה:באר שבע: תיאטראות
באר שבע
סמואל בודמן

[[ראש ממשלת אוסטרליה ג'ון הווארד עם בודמן, 2006]]
סמואל רייט בודמן השלישי (באנגלית: Samuel Wright Bodman III; 26 בנובמבר 1938 – 7 בספטמבר 2018) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמזכיר האנרגיה של ארצות הברית בקבינט של ארצות הברית בממשלו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש. לפני שהיה מזכיר האנרגיה, בודמן היה סגן מזכיר המסחר של ארצות הברית וסגן מזכיר האוצר.

== ביוגרפיה ==
סמואל בודמן נולד ב-26 בנובמבר 1938 בפרוורי שיקגו שבאילינוי.

בודמן השלים את לימודיו הגבוהים בשנת 1961 לאחר שקיבל תואר ראשון בהנדסת כימיה מאוניברסיטת קורנל. בשנת 1965, הוא השלים את הדוקטורט שלו במדעים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. במשך שש שנים הוא שימש כפרופסור להנדסת כימיה. הוא המנהל לשעבר של בית הספר להנדסה כימית ב-M.I.T. וחבר לשעבר במועצת ההנהלה של M.I.T. הוא גם כיהן כחבר ההנהלה בוועדות ההשקעה ב-M.I.T., חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, וכן הנאמן של ושל . כמו כן הוא גם היה חבר בדירקטוריון של דופונט.

בינואר 2001 מונה בודמן לתפקיד תת-מזכיר המסחר של ארצות הברית. בנובמבר 2003 נבחר על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש לתפקיד תת-מזכיר האוצר של ארצות הברית ג'ון ויליאם סנו, ונכנס לתפקיד בדצמבר אותה שנה.

ב-10 בדצמבר 2004, בודמן היה מועמדו של הנשיא בוש להחליף את מזכיר האנרגיה של ארצות הברית ספנסר אברהם. מועמדותו אושרה פה אחד על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-31 בינואר 2005, שנכנס יום למחרת לתפקיד באופן רשמי.

הוא הוביל את מחלקת האנרגיה של ארצות הברית עם תקציב של מעל 23 מיליארד דולר ולמעלה מ-100,000 קבלנים פדרליים. בחודש פברואר 2007, בודמן העיד בפני ועדת המשנה לכוחות המזוינים של ארצות הברית בנוגע לבעיות אבטחה במעבדה הלאומית לוס אלמוס. הוא הצהיר כי "לב הבעיה היא בעיה תרבותית בלוס אלמוס." הוא קבע "כי בעיות האבטחה נובעות מהיהירות של כימאים, פיזיקאים ומהנדסים שעובדים בלוס אלמוס וחושבים שהם מעל כל זה."

בודמן נישא לדיאן בודמן. ולזוג שלושה ילדים ביולוגיים, שני ילדים חורגים ושמונה נכדים הוא נפטר ב-7 בספטמבר 2018.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מזכירי האנרגיה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' ווקר בוש
קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים
קטגוריה:משנים למזכירי מחלקות בקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
משקיע מוסדי

גוף מוסדי או משקיע מוסדי (באנגלית: Institutional Investor) הוא גוף המנהל כספים של הציבור, כגון כספי פנסיה וקרנות נאמנות. הגופים המוסדיים המרכזיים בישראל הם חברות הביטוח ובתי השקעות. גופים אלה מנהלים כספים בקרנות נאמנות, קרנות פנסיה וקופות גמל תמורת דמי ניהול שהם גובים. 

היות שהגופים המוסדיים מנהלים כספי ציבור בהיקפים גדולים, הם כפופים לחוקים ורגולציה ממשלתית. 

החל משנת 2005 ולאור רפורמת בכר להפחתת הריכוזיות במשק, מכרו הבנקים בישראל את קופות הגמל וקרנות הנאמנות שברשותם וכך חדלו מלהיות גופים מוסדיים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nevo.co.il/law_html/Law01/500_710.htm תקנות הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (כללי השקעה החלים על גופים מוסדיים), תשע"ב-2012], באתר נבו
* 

קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:ניהול סיכונים
אתל ברימור

אתל ברימור (באנגלית Ethel Barrymore; נולדה אתל בליית'; 15 באוגוסט 1879 – 18 ביוני 1959) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע אמריקאית. קריירת המשחק שלה נמשכה יותר מחמישים שנה, ובשיאה נחשבה "לגברת הראשונה של התיאטרון". חברה בהיכל התהילה של התיאטרון האמריקאי.

בשנת 1944 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בסרט "None But the Lonely Heart", ובשנת 1949 הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בסרט "פינקי".

ברימור היא נצר למשפחת שחקנים מפורסמת וענפה, הכוללת בין השאר את אחיה ליונל ברימור וג'ון ברימור, ואת נכדתו של ג'ון, דרו ברימור.

== קריירת משחק ==

ברימור הופיעה לראשונה בניו יורק בשנת 1894, בתפקיד יוליה מחזה "The Rivals" (היריבים), ביחד עם סבתה, לואיזה ליין דרו.
בשנת 1895 הופיעה לראשונה בברודוויי, במחזה The Imprudent Young Couple (הזוג הצעיר וקל הדעת), ביחד עם דודה ג'ון ברימור.
בשנים 1897–1898 זכתה להצלחה במחזות בלונדון לצד השחקן המוערך הנרי אירווינג, הצלחה שהזניקה את הקריירה שלה גם בארצות הברית.

פריצת הדרך הגדולה שלה הגיעה בשנת 1901, בתפקיד מאדאם טרנטוני במחזה "Captain Jinks of the Horse Marines" (קפטן ג'ינקס מיחידת יורדי הים הרכובים).
הופעתה זיכתה אותה בהכרה והפכה אותה לאחת השחקניות המוערכות של התקופה.

בשנת 1928 חנכה בברודוויי תיאטרון שנקרא על שמה, Ethel Barrymore Theater, במחזה "The Kingdom of God" (ממלכת האל).
התיאטרון עדיין פעיל ועדיין נושא את שמה.

הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1914 בסרט האילם "The Nightingale" (הזמיר). בשנת 1932 הופיעה בסרט "Rasputin and the Empress"
(רספוטין והקיסרית), הסרט היחיד שבו הופיעה לצד שני אחיה, ג'ון וליונל ברימור.
ב- 1944 הופיעה בסרט "רק הלב הבודד" לצידו של קרי גרנט וזכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. ב-1946 הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר עבור משחקה בסרט "בסחור המעלות".
ב-1947 השתתפה בסרט "בת החוואי" לצידם של לורטה יאנג וג'וזף קוטן. בשנת 1949 הופיעה בסרט "נשיקת חצות" עם מריו לנצה וקתרין גרייסון. בשנת 1951 השתתפה בסרט "גברת אדיבה" לצדן של בטסי בלייר ואנג'לה לאנסברי וב-1953 השתתפה בסרט "סיפור שלוש אהבות".

== חיים אישיים ==
ברימור נולדה בפילדלפיה, השנייה מבין שלושת ילדיהם של השחקנים מוריס ברימור וג'ורגינה דרו.
אמה מתה בשנת 1893, דבר שאילץ את אתל לצאת לעבוד, וכך ויתרה על חלומה להיות פסנתרנית, והחלה לשחק.

בתקופת הופעותיה בלונדון, בשנים 1897–1898, הכירה את וינסטון צ'רצ'יל ודחתה את הצעתו לנישואים. היא התחתנה עם ראסל גריסוולד קולט בשנת 1909,
ולזוג נולדו שלושה ילדים. הם התגרשו בשנת 1923.

ברימור מתה ממחלת לב בשנת 1959.

== בתרבות הפופולרית ==

בסרט שיר אשיר בגשם משנת 1952, דון לוקווד (ג'ין קלי) פוגש את קת'י סלדן (דבי ריינולדס), השואפת לשחק בתיאטרון.
הוא מסיים את פגישתם הראשונה במילים "היי שלום, אתל ברימור".

בסרט היכן שהוא בזמן משנת 1980, כריסטופר ריב מעיין בתמונות ישנות מהתיאטרון, ואפשר לראות את תמונתה של אתל ברימור בבגדי נזירה מהמחזה "The Kingdom of God".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:נשים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:שחקניות ראינוע
קטגוריה:שחקניות אמריקאיות במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1959
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1959
דיוויזיית השריון התשיעית (ארצות הברית)

צילום קבוצתי אחרון של חיילי הדיוויזיה עם השלט מגשר לודנדורף
דיוויזיית השריון ה-9 של צבא ארצות הברית (באנגלית: 9th Armored Division) הייתה דיוויזיית שריון אמריקאית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-15 ביולי 1942 לאחר הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. כמפקדה הראשון מונה ג'פרי קיז, אשר בספטמבר של אותה שנה הוחלף בידי ג'ון לאונרד. הדיוויזיה הוצבה בפורט ריילי, קנזס והעבירה למעלה משנתיים באימונים. הדיוויזיה השתתפה במבצע פורטיטיוד - מבצע דגל כוזב שנועד לשטות בגרמנים ולגרום להם להאמין שבעלות הברית מתכננות נחיתה בפה-דה-קאלה, בעוד שהנחיתה האמיתית התבצע בנורמנדי. הדיוויזיה הייתה אחת הדיוויזיות האמתיות היחידות שהשתתפו במבצע - רובן היו מומצאות. בספטמבר 1944 נשלחה הדיוויזיה לבריטניה ואז נחתה בנורמנדי, לאחר שהנחיתות העיקריות כבר הסתיימו. הדיוויזיה נכללה במסגרת הקורפוס ה-8 של טרוי מידלטון, אשר היה חלק מהארמייה הראשונה של קורטני הודג'ס. הדיוויזיה שימשה בתחילה ככוח סיור בגבול גרמניה-לוקסמבורג, וכאשר בדצמבר 1944 פתחו הגרמנים במתקפת הארדנים, מצאו עצמם חייליו של לאונרד חסרי כל ניסיון קרבי. הדיוויזיה לחמה באומץ במהלך המצור על בסטון וקרב סן וית. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה.

ב-7 במרץ גילו אנשיו כי למרות הניסיונות לפוצץ אותו בידי הגרמנים (בין היתר באמצעות V-2), גשר לודנדורף על הריין באזור רמאגן עדיין עומד על תלו. הגשר אפשר לבעלות הברית לחצות את הריין אל תוך גרמניה עצמה במהירות. בעיני בעלות הברית, המאורע הזה נקרא "הנס של רמאגן". גנרל דווייט אייזנהאואר אמר על הגשר כי "הוא שווה את משקלו בזהב". שלט גדול נתלה על אחד ממגדלי האבן ונכתב בו "חצה את נהר הריין ברגליים יבשות באדיבות הדיוויזיה המשוריינת ה-9". היטלר זעם על המחדל שאפשר את לכידת הגשר, דן להורג חמישה קצינים והחליף את גרד פון רונדשטט באלברט קסלרינג בתפקיד האוברבפסלהאבר ווסט (המפקד העליון במערב). ב-15 במרץ התמוטט הגשר לפתע, אך עד אז כבר הפעילו האמריקנים על הנהר מספר גשרים צפים, וראש גשר מעבר לו. הדיוויזיה השתתפה בהצטיינות בקרב רמאגן, ועל חלקה בו קיבלו כל יחידותיה עיטור גבורה נשיאותי (Presidential Unit Citation). לאחר מכן הדיוויזיה נעה דרומה ומזרחה בתוך גרמניה מעבר לנהר לאהן, כבשה את לימבורג, לייפציג ופרנקפורט וסייעה בכיבוש כיס הרוהר. הדיוויזיה הוסטה לכיוון צ'כוסלובקיה כשהמלחמה הסתיימה ב-8 במאי 1945.

עם סיום המלחמה הוחזרה הדיוויזיה לארצות הברית. ב-13 באוקטובר 1945 פורקה הדיוויזיה. באותו היום הצטלמו חיילי הדיוויזיה עם השלט המקורי שהוצב על גשר לודנדורף. השלט נמצא כיום בתצוגה במוזיאון פטון לחיל השריון והפרשים בפורט נוקס, קנטקי, מעל טנק M26 פרשינג.

==מפקדים==
* ג'פרי קיז (יולי 1942 – ספטמבר 1942)
* ג'ון לאונרד (ספטמבר 1942 – אוגוסט 1945)
* תומאס לאונרד הרולד (אוגוסט 1945 – אוקטובר 1945)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lonesentry.com/gi_stories_booklets/9tharmored/index.html דיוויזיית השריון ה-9] 

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה
9
קטגוריה:דיוויזיות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
משרד הבינוי והשיכון של רוסיה

משרד הבינוי והשיכון של הפדרציה הרוסית (ברוסית Министерство строительства и жилищно-коммунального хозяйства Российской Федерации, בקיצור Минстрой России) הוא משרד ממשלתי שהוקם כחלק מממשלת מדבדב הראשונה ב-1 בנובמבר 2013 על בסיס הסוכנות הפדרלית לבינוי ושיכון (Федеральное агентство по строительству и жилищно-коммунальному хозяйству) שהוקמה ב-21 במאי 2012.

==תפקידים==
המשרד אחראי על תחום הבנייה והדיור ברחבי רוסיה, כמו גם על יצירת תנאים שיאפשרו למשקי הבית בה אפשרות סבירה לדיור. בין השאר, המשרד מעודד הגברת הבנייה למגורים במזרח הרחוק הרוסי, אכיפת תקני בנייה, שיקום שכונות והתחדשות עירונית ומעודד מימון פרויקטים לבניית בנייני מגורים באמצעות קרנות ממשלתיות לענייני דיור ושיכון.

==היסטוריה: גלגולי המשרד==
{|
!width="12%"|
!
|-
|style="vertical-align:text-top;"|2008-2012||מחלקת האדריכלות, הבינוי ומדיניות הבנייה העירונית; מחלקת מדיניות השיכון של המשרד לפיתוח אזורי
|-
|style="vertical-align:text-top;"|2004-2008||הסוכנות הפדרלית לבינוי ושיכון
|-
|style="vertical-align:text-top;"|1999-2004||הוועדה הממלכתית לבינוי ושיכון
|-
|style="vertical-align:text-top;"|1998-1999||הוועדה הממלכתית לבינוי, מדיניות שיכון ואדריכלות
|-
|style="vertical-align:text-top;"|1998-1998||המשרד למדיניות האדמות, בינוי ושיכון
|-
|style="vertical-align:text-top;"|1997-1998||הוועדה הממלכתית למדיניות בינוי ושיכון
|-
|style="vertical-align:text-top;"|1994-1997||משרד הבינוי
|-
|style="vertical-align:text-top;"|1992-1994||הוועדה הממלכתית לענייני אדריכלות ובינוי
|-
|style="vertical-align:text-top;"|1991-1992||משרד האדריכלות, הבינוי והשיכון
|-
|style="vertical-align:text-top;"|1959-1991||הוועדה הממלכתית לאדריכלות ובינוי
|-
|style="vertical-align:text-top;"|1991-1991||הוועדה הממלכתית לשיכון
|}

==שרים==
שר הבינוי והשיכון הוא השר הממונה על המשרד ואחראי להגדרת תחומי פעילות המשרד בתחום מדיניות הבינוי והשיכון.
{| class="wikitable"
! !! שם !! תמונה !! תחילת הכהונה !! סיום הכהונה
|-
|1. ||מיכאיל מן|| 1 בנובמבר 2013 || 18 במאי 2018
|-
|2. ||ולדימיר יאקושב|| 18 במאי 2018 || 1 במאי 2020
|-
| —||ניקיטה סטאסישין|| 1 במאי || 26 במאי 2020
|-
|2. ||ולדימיר יאקושב|| 26 במאי 2020 || 9 בנובמבר 2020
|-
|3. ||אירק פייזולין|| 9 בנובמבר 2020 || מכהן
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

ב
ר
עמודי עמרם

עמודי עמרם
עמודי עמרם הם עמודים העשויים אבן חול נובית רכה וצבעונית בגוון ורוד, ושוכנים על מצוק בתחילת נחל עמרם, במקום בו הוא מתחיל את נתיבו לכיוון הערבה. הנחל זורם בהרי אילת מצפון לאילת.

העמודים נוצרו מחתירה של מי הגשמים בתוך הסדקים שהיו במצוק. שחיקת הסלע לאורך הסדקים יצרו בלייה והביאו ליצירת חמישה עמודים גבוהים המתנשאים לגובה של 15 מטרים. הגבעה הסמוכה לעמודים נקראת "גבעת יוכבד", על שם יוכבד אמו של משה, ואשתו של עמרם. האזור בו שוכנים העמודים, הוא חלק משמורת טבע מסיב באילת.

אבן החול ממנה נוצרו העמודים, נוצרה מבלייה של סלע יסוד. הצבעים המופיעים באבן החול, הם תוצאה של שטיפתם במים העשירים בתחמוצות של חומרים שונים כגון ברזל, מנגן ועוד.

מקור השם של העמודים והנחל הוא בשמו הערבי של הנחל, "ואדי עמראני", שהפך בעברית ל"נחל עמרם". משמעות השם ואדי עמראני הוא הנחל עם המבנים. בנחל עמרם ישנם שרידי מבנים עתיקים, הקשורים למחצבת נחושת שהתקיימה בנחל בתקופות קדומות. באזור שסביב העמודים נמצאים שרידי כוכים ומערות, שנוצרו כתוצאה מכריית הנחושת. לפי השערת החוקרים, הנחושת מנחל עמרם שימשה כמקור לתעשיית הנחושת בתקופה הכלקוליתית, בכפרי התעשייה ששכנו בתל חוג'יירת אל-ע'וזלאן ותל מגאס.

ההגעה לעמודים היא במסלול נסיעה דרך נחל עמרם, העובר בין גבעת בהט מצפונה להר אמיר בדרומו, עד הגעה לחניה, ממנה בהליכה של מספר דקות עד ההגעה לעמודים. ההגעה לאתר משביל ישראל מחייבת סטייה של כ-2 ק"מ בכל כיוון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.inature.info/wiki/%D7%A2%D7%9E%D7%95%D7%93%D7%99_%D7%A2%D7%9E%D7%A8%D7%9D עמודי עמרם] באתר טבע ונופים בישראל
* [http://amudanan.co.il/ עמודי עמרם] באתר עמוד ענן
* [https://www.teva.org.il/?CategoryID=1677&ArticleID=54 עמודי עמרם] באתר החברה להגנת הטבע

==הערות שוליים==

קטגוריה:הערבה
קטגוריה:הנגב: שמורות טבע
קטגוריה:הרי אילת
משרד העבודה והרווחה של רוסיה

דגל השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה
משרד העבודה והרווחה של רוסיה (ברוסית: Министерство труда и социальной защиты Российской Федерации, בקיצור Минтруд России) הוא משרד ממשלתי שהוקם כחלק מממשלת מדבדב הראשונה על מנת להבטיח לכלל הציבור ברוסיה מתן שירותי רווחה, פיקוח על מתן שירותים אלה וסיוע למובטלים במציאת עבודה.

המשרד אחראי לתשלום הפנסיות באמצעות קרן הפנסיה ואחראי למתן שירותי רווחה באמצעות הקרן לביטוח סוציאלי. אחת מיחידות הסמך העיקריות היא השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה.
==מטרות==
המשרד אחראי להסדרה ממשלתית בתחומים כגון: שכר מינימום ורמת חיים, רווחה, עבודה, שכר ריאלי, דמוגרפיה, פנסיה, ביטוח לאומי, בטיחות וגיהות בתעסוקה, יחסי עובד-מעביד, כוח עבודה, אבטלה, מהגרי עבודה, שירות אלטרנטיבי, ביטחון סוציאלי, אפוטרופוסות ליתומים קטינים, שירותי אימוץ, סיוע לנכים ועידוד נגישות לנכים במקומות ציבוריים ועוד.

ייעודו של המשרד הוא להגן, לשקם ולסייע לכל אדם, משפחה וקהילה הנתונים במצבי משבר זמני או מתמשך מפאת מוגבלות, עוני והדרה, סטייה חברתית, קשיי תפקוד, אבטלה, אפליה או ניצול. המשרד מגיש שירותים לציבור באמצעות יחידותיו ובאמצעות סניפיו ברשויות המקומיות, ארגונים וקרנות ממשלתיות. 

המשרד אחראי לעידוד פיתוח שירותים חברתיים מגוונים ופרויקטים חדשניים הנוגעים לכל פרט בחברה והוא מופקד על מתן שוויון זכויות והזדמנויות, כבוד האדם וחירותו, צדק וסולידריות חברתית והזכות להגדרה והתארגנות עצמית. עבודת המשרד מבוססת גם על ערכי מקצוע העבודה הסוציאלית ועל הקוד האתי שלו. קוד זה מחייב את העובדים הסוציאליים לספק מענים ההולמים את צורכי אוכלוסיית היעד הקיימות, לאתר אוכלוסיות יעד חדשות ולפעול למען קידום איכות חייהם, בדומה לפעילות משרד הרווחה הישראלי, הידוע בשם "משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים".

==היסטוריה==
עד 1996 התקיימו ברוסיה בנפרד משרד העבודה והמשרד לרווחת האוכלוסייה שאוחדו באותה שנה למשרד העבודה והרווחה.

בשנת 2004 משרד העבודה והרווחה מוזג עם משרד הבריאות של רוסיה והפך למשרד הבריאות והרווחה. בשנת 2012 משרד הבריאות והרווחה פוצל למשרד הבריאות ולמשרד העבודה והרווחה.

מקסים טופילין כיהן כיושב ראש השירות הפדרלי לעבודה ותעסוקה בשנים 2004–2008 ולאחר מכן היה לסגן שרת הבריאות והרווחה לפני שמונה על ידי דמיטרי מדבדב לשר העבודה והרווחה, במאי 2012.

==שרים==
שר העבודה והרווחה הוא השר הממונה על המשרד ואחראי להגדרת תחומי פעילות המשרד בתחום התעסוקה והרווחה.
{| class="wikitable"
! !! שם !! תמונה !! תחילת הכהונה !! סיום הכהונה
|-
|1. ||מקסים טופילין ||21 במאי 2012 || 21 בינואר 2020
|-
|2. || אנטון קוטיאקוב ||21 בינואר 2020 || מכהן
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

ע
קטגוריה:עבודה סוציאלית
קטגוריה:רווחה
אי-שוויון חברתי

אי-שוויון חברתי מתרחש כאשר משאבים בחברה מחולקים בצורה לא שווה. זה יכול לקרות בשל המגדר, המיניות, הגזע, ההכנסה, המעמד חוקי או בשל רמת ההשכלה של האדם. אי-שוויון חברתי עוסק בדרך כלל בכך שאין שוויון בתוצאה הסופית ועל כך שאין שוויון בגישה להזדמנויות<ref></ref>. הזכויות החברתיות כוללות את שוק עבודה, מקורות ההכנסה, שירותי הבריאות וחופש הביטוי, החינוך, הייצוג הפוליטי והיכולת להשתתף בחברה.<ref name=":0"></ref>

אי-שוויון חברתי שונה מאי-שוויון כלכלי. המצב של אי-שוויון כלכלי מתייחס לפערים שנובעי מחלוקת של נכסים כלכליים ושל ההכנסה. בעוד שאי-שוויון כלכלי נגרם מחלוקה לא שוויונית של ההון בחברה, אי-שוויון חברתי קיים משום שהיעדר של הון באזורים מסוימים מונע מהאנשים שגרים באותו האזור להשיג דיור, שירותי בריאות והזדמנויות אחרות אשר זמינים לאוכלוסייה העשירה בחברה. לדוגמה, מכיוון שארצות הברית היא חברה קפיטליסטית, תחרותית ואשר מונעת מאוד מהמסחר, אי-שוויון הכלכלי ואי-שוויון החברתי קשורים זה בזה ומשפיעים זה על זה מאוד בחברה האמריקנית.

אי שוויון חברתי – דיגיטלי הוא מצב שבו יש פער דיגיטלי בין אוכלוסיות שונות בעולם. הוא מתבטא בהבדלי מגדר, גזע ומעמד בגישה לטכנולוגיות מידע ובאופן גובר ביכולת להשתמש בהן. אי שוויון חברתי דיגיטלי נוצר כאשר אנשים פעילים יותר בחייהם החברתיים בתחום הדיגיטלי ובכך נהנים מיתרונות על פני אוכלוסיות מוחלשות. אי שוויון חברתי – דיגיטלי מתקיים בשני מובנים. המובן הראשון מתקשר לפער הנוצר ברמה הדיגיטלית בעקבות נגישות שונה לטכנולוגיות תקשורת בין מדינות ברמות פיתוח שונות ובתוך מדינות. המובן השני נוגע לפער הדיגיטלי העוסק במיומנות עצמה – רמת ההשתתפות של אנשים שונים בזירות דיגיטליות, והמיומנות שלהם בשימוש בטכנולוגיות דיגיטליות לייצור תוכן דיגיטלי. לדוגמה, מחקרים מראים כי אוכלוסיות מוחלשות כלכלית עשויים להשתמש באינטרנט בצורה פחות אינטנסיבית מאשר קבוצות חזקות יותר בחברה<ref></ref>.

רשתות חברתיות מהוות חלק חשוב מחיינו. אי השוויון החברתי נוכח ברשתות החברתיות. אנשים בעלי מעמד חברתי-כלכלי גבוה יותר בחברה נוכחים ביותר רשתות חברתיות, ובעלי כישורי אינטרנט עדיפים יותר גם הם נוכחים יותר באותן רשתות. בנוסף, שימוש ברשתות החברתיות עלול ליצור פער חברתי משמעותי מכיוון שהנוכחות ברשתות אלו חיונית כיום בתחומי חיים רבים ובכלל זה בשוק העבודה<ref></ref>. מחקרים המבוססים על נתונים שנאספו מרשתות חברתיות, שאינם מודעים לתת-הייצוג ברשתות של אנשים ממעמד חברתי-כלכלי נמוך יותר, עלולים כתוצאה מכך לשקף את תפיסותיהם של שכבות אמידות יותר באוכלוסייה ולא לייצג את תפיסותיהם של שכבות אמידות פחות.

== לקריאה נוספת ==

* אלעזר וינריב, על שוויון ואישוויון: מבט פילוסופי, חיפה, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה והוצאת פרדס, 2007.<ref>יש לשים לב שוינריב כותב בשם ספרו ובספר עצמו "אישוויון" במילה אחת, ולא כמקובל "אי-שוויון" בשתי מלים.</ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוגיות חברתיות
אליהו עצור

הרב אליהו עצור (ז' באדר ה'תרצ"ו, 1936 - י"ב באדר ב' ה'תשע"ו, 23 במרץ 2016) היה דיין ורב ישראלי. במהלך השנים שימש כר"מ בישיבת פורת יוסף, רב שכונת קטמונים, ראש ישיבת "אהל מועד" וראש אבות בתי הדין בירושלים.

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת ה'תרצ"ו (1936) לאביו ניסים ולאימו מרת סעדה לבית אלמליח בכפר תאשמשית שבהרי האטלס שבמרוקו. בקטנותו נספתה אמו במגפה שהתחוללה בכפר והמשפחה עברה לעיר דמנאת שם נשא אביו אישה שנייה. בילדותו למד בתלמוד תורה של אוצר התורה בעיר דמנאת, ולאחר מספר שנים עבר ללמוד בישיבת אוצר התורה בעיר קזבלנקה בה התבלט כעילוי בלימודו.

בשנת ה'תשט"ו (1955) עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בשל פרסומו כעילוי תורני, עם הגעתו לארץ ישראל נשלח הרב נסים טולדנו לנמל חיפה לקחתו ולדאוג ללימודיו התורניים. בישראל למד הרב בישיבת פורת יוסף, במשכנה הזמני בשכונת קטמון, ומונה בתוך זמן קצר לשמש ר"מ בישיבה למרות גילו הצעיר.

לאחר נשואיו למד בכולל שלמה מוסיוף בצוותא עם ראש הכולל דאז הרב שמואל אוירבך, ונסמך על ידו לרבנות ודיינות בשנת ה'תשל"ג. לאחר מכן התמנה לרב שכונת קטמונים בירושלים, ובמקביל כיהן במשך כשנה כראש ישיבת אוהל מועד. בשנת ה'תשמ"ג התמנה לדיין בירושלים ושנים ספורות לאחר מכן הועלה למשרת אב בית דין. בשנת תשס"ה מונה לשמש בתפקיד ראש אבות בתי הדין בירושלים.

לצד עבודתו השיפוטית, עסק הרב עצור במהלך חייו בפעילות ענפה של ההדרת כתבים ומחקר תורני. בשנת ה'תשמ"ו הוציא לאור מחדש את ספר שער כבוד ה' לרבי אפרים אנקווה והקדים לו מבוא לתולדותיהם של מחבר הספר והמוציא לאור (הרב חיים בלייח). כמו כן, היה חבר מערכת במכון 'תולדות' במסגרתו יצאו לאור: ספר המשפט העברי בקהילות מרוקו (ה'תשמ"ד); שו"ת משפט וצדקה ביעקב ב' חלקים לרבי יעקב אבן צור (ה'תשנ"ד); ספרי הרב מכלוף אלעסרי - ליקוטי תורה וטעמי השחיטה. חלק מפסקי הדין שכתב במהלך תקופת כהונתו כדיין פורסם במסגרת '[http://www.rbc.gov.il/Pages/Padarim.aspx פסקי דין רבניים'] (פד"רים).

שימש במקביל לתפקידו בעולם הדיינות כנשיא מוסדות תורה רבים, ובין השאר היה חבר מערכת שמות הגיטין ומעורכי הפד"רים, כאשר בתפקידו זה ערך מאות פסקי דין חשובים, ובשנותיו האחרונות שימש כרב ארגון הצלה אלו"ן. לצד כל זאת כתב מאות תשובות מעמיקות בהלכה כשחלקם הוא תכתובת בינו לבין גדולי הפוסקים בעשרות השנים האחרונות. רובם המוחלט של כתביו נותרו בכתב יד.

נפטר ביום שלישי י"ב אדר ב' תשע"ו ונקבר בהר המנוחות.

היה נשוי לאביבה (ויויאן) לבית בן סימון, ואב לשמונה ילדים.

== רבותיו ==
בדמנאת למד אצל רבי מסעוד נחמייאש ורבי מסעוד דהאן. בכפר דרע למד אצל רבי משה בוזגלו. בקזבלנקה למד אצל רבי יצחק חזן, וכשחלה מילא את מקומו רבי יעקב חזוט. אחר כך למד אצל רבי לוי נחמני וכן אצל רבי שלמה אדהאן. בישיבת פורת יוסף למד אצל הרב משה יוסף עדס, הרב יהודה צדקה והרב בן ציון אבא שאול.

== לקריאה נוספת ==
* שלמה מייארא שער כבוד ה', קונטרס זיכרון אליהו, ניסן ה'תשע"ו, עמודים תקלט-תקנז.

== קישורים חיצוניים ==
* נסים בן חיים, [http://www.kikar.co.il/195610.html ראב"ד ירושלים הגאון רבי אליהו עצור הלך לעולמו] באתר כיכר השבת י"ב אדר ב' תשע"ו
* [http://www.yeshiva.org.il/midrash/audio/16130 מתוך אזכרת 12 חודש לרה"ג מרדכי אליהו זצ"ל] באתר ישיבה כ"ה אייר תשע"א

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:קטמונים: אישים
קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
ניו פרובידנס

ניו פרובידנס (באנגלית: New Providence) הוא האי המאוכלס ביותר באיי הבהאמה ומתגוררים בו כמעל ל-70% מאוכלוסיית המדינה. כמו כן, באי שוכנת בירת האיים והעיר הגדולה בהם – נאסאו. שלוש הרשויות השולטות באיי הבהאמה יושבות באי – הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת. האי משמש גם כמרכז הסחר המרכזי של האיים ויושבים בו מעל ל-400 בנקים וקרנות נאמנות. כשני שלישים מהתיירות הנכנסת באיי הבהאמה מגיעים לניו פרובידנס.

אדמת האי מורכבת בעיקר מחול אלמוגים, והגובה המרבי בשטחו הוא כ-5 מטרים, מה שיוצר מקווי מים רבים באי. אורכו הוא כ-34 קילומטרים ורוחבו הוא כ-11 קילומטרים. באי מתגוררים קרוב ל-250,000 תושבים, 85% מהם שחורים, 12% לבנים ו3% היספנים, אסייתים ואחרים. ממזרח לאי ממוקם האי אליוטרה וממערבו האי אנדרוס.

השם ניתן לאי על ידי מושלו מן המאה ה-16, שניצל מטביעת ספינתו וביקש להודות להשגחה השמיימית (באנגלית: Divine Providence) ששמרה עליו. תוספת ה״ניו״ (בעברית: חדש) ניתנה לו על מנת להבחין אותו מהאי פרובידנסיה הממוקם לחופי ניקרגואה.

== היסטוריה ==
שליטיו הראשונים של האי היו הספרדים, שהגיעו אליו בתחילת המאה ה-16 בעקבות תגליותיו של כריסטופר קולומבוס. למרות הבעלות עליו, הממשל הספרדי מעולם לא הביע עניין רב באי ניו פרובידנס או באיי הבהאמה בכלל.

הבירה נסאו הוקמה על ידי הבריטים ב-1666 והייתה ידועה כצ׳ארלסטאון. ב-1670 כבר התגוררו בעיר כ-900 אנשים, רובם סוחרי מלח, וסוחרים רבים אחרים עברו באי בדרכם מאיי טרקס וקייקוס ומהאי אינגואה. העיר ידעה מצוקות רבות לאחר שהותקפה רבות על ידי אוניות צרפתיות וספרדיות והייתה יעד בולט לפשיטות של שודדי ים. בסופו של דבר העיר נשרפה עד היסוד במתקפה ספרדית בשנת 1684. העיר ומבצר חדש הוקמו כשנתיים לאחר מכן על ידי מתיישבים בריטיים מהאי ג'מייקה, וב-1695 העיר נקראה בשמה הנוכחי נאסאו כהוקרה לבית אוראניה-נאסאו, אליו השתייך מלך אנגליה החדש ויליאם השלישי.

גם המבצר החדש נפגע קשות במתקפה ספרדית בשנת 1700 והוא ננטש לחלוטין ב-1703 לאחר מתקפה צרפתית-ספרדית נוספת. בעקבות התערערות הכוח הצבאי באי, הוא הפך למקלט לשודדי ים, שהגיעו אליו בעקבות קרבתו למיצרי פלורידה ולמעבר וינדוורד, בו עברו ספינות ספרדיות רבות שנשאו כסף, זהב ואוצרות טבע נוספים מהעולם החדש לעבר המולדת. בשנת 1713 כבר התגוררו באי מעל ל-1,000 שודדים לצד 500 מתושביו המקוריים. ב-1718 מונה מושל חדש לאי, אשר הביא לגירושם של שודדי הים.

בפברואר 1776, במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית כ-250 מארינס אמריקאים התקיפו את האי במטרה לשדוד את מצבורי הנשק שהיו בו. בינואר 1782 כבשו האמריקאים את האי בסיוע ספרדי מקובה. לאחר המלחמה הגיעו לאי מספר משפחות של לויאליסטים (מתיישבים מצדדי הממלכה המאוחדת) בתקווה להקים בו מחדש את המשקים החקלאיים שאבדו להם, אולם בעקבות מחסור במשקעים ואדמה לא פורייה הוא ננטש וחזר לבעלות הבריטית.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפך האי לאתר נופש פופולרי בארצות הברית, במיוחד בעקבות חוק היובש שחל באותה התקופה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איי בהאמה: איים
נעימת הנושא של הפנתר הוורוד

The Pink Panther Theme ("נעימת הנושא של הפנתר הוורוד") היא יצירה אינסטרומנטלית מאת הנרי מנציני שנכתבה כנעימת הנושא של הסרט "הפנתר הוורוד" משנת 1963, וכתוצאה מכך הועמדה לפרס גראמי בקטגוריית הפסקול המקורי הטוב ביותר לשנת 1964. בסרט המקורי, הדמות "הפנתר הוורוד", שנתנה לסרט ולנעימתו את שמם, הופיעה בסרטון קצר שהוצג לפני תחילתו, שהנפשת הפנתר בו נעשתה על ידי פריץ פרילינג ודייוויד ה. דה-פאטי לצלילי הנעימה. סולו הסקסופון המפורסם של היצירה מנוגן על ידי מוזיקאי הג'אז פלאס ג'ונסון .

הנעימה נכללה באלבום הפסקול שיצא לסרט, ויצאה גם כסינגל בארצות הברית ב-1964; הסינגל הגיע למקום העשירי במצעד "בילבורד" לשירים העכשוויים למבוגרים (adult contemporary) וזכה בשלושה פרסי גראמי.

גרסאות שונות של נעימה זו מופיעות בפתיחת כל סרטי "הפנתר הוורוד", למעט "הפנתר הוורוד - ירייה באפילה" (1964) ו"המפקח קלוזו" (1968). המנגינה הופיעה גם בגרסאות רבות לאין-מספר של עלילות הפנתר הוורוד.

"The Pink Panther Theme" מאופיין בשונותו הלא-צפויה, בשימוש הלא-רגיל בכרומטיות שמקורו בסולם המינורי ההונגרי , כשהדרגות רביעית והשביעית מועלות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1963
קטגוריה:סינגלים מ-1964
קטגוריה:הפנתר הוורוד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי נושא מסרטי קולנוע
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
קטגוריה:שירי ג'אז אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
סיטרואן AX

סיטרואן AX, דגם 3 דלתות
סיטרואן AX, דגם 3 דלתות
סיטרואן AX, דגם 5 דלתות, שנת 1995
סיטרואן AX, דגם 5 דלתות האצ'בק, שנת 1990
סיטרואן AX היא מכונית סופרמיני אשר יוצרה על ידי חברת סיטרואן הצרפתית, חברת בת של קבוצת PSA אשר יוצרה בין השנים 1986–1998.

דגם ה-"הסיטרואן AX" הוצג לראשונה ב-2 באוקטובר 1986, בתערוכת הרכב של פריז.

סך הכל יוצרו 2,561,432 יחידות. ב-1992 עבר הדגם מתיחת פנים, ובשנת 1994 מתיחת פנים נוספת. סיטרואן AX החליפה את דגם הסיטרואן ויזה.

דגם פרוטון טיארה מתוצרת יצרנית הרכב המלזית PROTON Holdings אשר יוצרה במלזיה בין השנים 2000 – 1996 מבוסס על דגם "סיטרואן AX".

==גרסאות==
* 3 דלתות - האצ'בק
* 5 דלתות - האצ'בק

==דגמים==
* AX 10
* AX 10 E
* AX 10 RE
* AX 11 RE
* AX 11 TE
* AX 11 TGE
* AX 11 TRE
* AX 11 TRS
* AX 11
* AX 14 TRS
* AX 14 TZX
* AX 14
* AX GT
* AX 14 GT
* AX GT
* AX GTi
* AX 4x4
* AX Sport
* AX K-Way
* AX Image
* AX Thalassa
* AX Volcane
* AX 14 D
* AX 14 RD
* AX 14 TGD
* AX 14 TRD
* AX 15 D
* AX Image D
* AX Thalassa D

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:1990 Citroen AX GT (9759105483).jpg| סיטרואן AX, דגם GT, שנת 1990, דגם 3 דלתות האצ'בק
קובץ:Axi.JPG| סיטרואן AX, מבט ללוח מחוונים
קובץ:Citroen AX rear 20071126.jpg| סיטרואן AX
קובץ:AX Sport ar.jpg| סיטרואן AX דגם ספורט
קובץ:Citroen AX MK1 inside.jpg| סיטרואן AX, מבט לתא הנהג
</gallery>

==ראו גם==
* סיטרואן
* סיטרואן ויזה
* סיטרואן C15

==לקריאה נוספת==
* [http://www.auto-data.net/en/?f=showSubModel&modeli_id=1689 סיטרואן AX נתונים טכניים ]

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
AX
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1986
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בספרד
א. בריז הארפר

איימי "בריז" הארפר (באנגלית: Amie "Breeze" Harper; נולדה ב-30 במאי 1976) היא פמיניסטית ותאורטיקנית אפרו-אמריקאית החוקרת ומחברת ספרים על טבעונות ועל גזענות, וכן נואמת ויועצת בפרויקטים לגיוון גזעי. האנתולוגיה שערכה, Sistah Vegan, מכילה אוסף של כתבים מאת נשים שחורות טבעוניות.

== קריירה ==
הארפר התעניינה לראשונה בטבעונות בהשפעת עבודתו של דיק גרגורי, שחיבר בין תזונה למאבקי השחרור של קבוצות שוליים, וכן בהשפעתה של קווין אפואה, פעילת תזונה אפרו-צנטרית הדוגלת בתזונה נאה.

ב-2007, התזה של הארפר, Cyberterritories of Whiteness: Language, 'Colorblind' Utopias, and 'Sistah Vegan' Consciousness, זכתה בפרס הדיקן של המכללה האקסטרנית של אוניברסיטת הרווארד.

ב-2013, הרפר סיימה את הדוקטורט שלה באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. בעבודת הדוקטורט שלה, Vegan Consciousness and the Commodity Chain: On the Neoliberal, Afrocentric, and Decolonial Politics of “Cruelty-Free”, היא השוותה את אפיון המסגרת האתית של טבעונות בין שלוש תנועות: התנועה הנאו-ליברלית הלבנה, טבעונות אפרו-צנטרית, וארגוני דה-קולוניזציה.

ב-2014 יסדה את הארגון הטבעוני-פמיניסטי-שחור, Sistah Vegan Project, כדי לקדם פרויקטים, פרסומים, חינוך וכנסים על ההצטלבות של מודעות מגוזענת, אנטי-גזענות, וצריכה אתית (טבעונות, סחר הוגן, וכדומה). במסגרת זו, ב-2015, הארפר ארגנה כנס, The Vegan Praxis of Black Lives Matters, כדי לדון בסוגיות המצטלבות בין טבעונות לבין תנועת חיי שחורים חשובים. גם ב-2015, הארפר הצטרפה לוועד המנהל של הארגון Black Vegans Rock. הארפר קיבלה את פרס ליסה שפירו לגיבורי הטבעונות.

ב-10 ביוני 2016, הארפר הוכרזה כמועמדת לסגן הנשיאות של המפלגה ההומנית בבחירות לנשיאות ארצות הברית.

ב-2018 צפוי לצאת ספרה Black. Mama. Scholar: On Black Feminism, Food Ethics, and Toddler Tantrums in a ‘Post-Racial’ Era.

הארפר משמשת כיועצת בהפקת הסרט הדוקומנטרי Pursuit of a Green Planet של קית טאקר, העוסק באספקטים של מעמד וגזע בנושאי מזון ובריאות אצל דור ההיפ-הופ. בנוסף, היא בדירקטוריון של המכון ללימודי חיות ביקורתיים (Institute for Critical Animal Studies) ומבקרת עמיתים של כתב העת האקדמי של המכון.

==חיים אישיים==
הארפר נשואה ולה ארבעה ילדים. היא חיה באזור מפרץ סן פרנסיסקו, ומתרגלת בודהיזם מעורב על פי תורתו של טיך נהאט האן.

== פרסומים ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* A. Breeze Harper (2014). Brotha Vegan! Black Male Vegan Consciousness of North America. Lantern Books.
* 
* Amie Breeze Harper (Forthcoming; 2018). Black. Mama. Scholar: On Black Feminism, Food Ethics, and Toddler Tantrums in a ‘Post-Racial’ Era (formerly titled: Recipes for Racial Tension Headaches)
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.sistahvegan.com The Sistah Vegan Project]

== הערות שוליים==

קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:טבעוניות אמריקאיות
קטגוריה:טבעונים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס
קטגוריה:פעילות זכויות בעלי חיים אמריקאיות
קטגוריה:פעילי זכויות בעלי חיים אמריקאים
קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:פעילות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:פעילים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:ביסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
הצלת הילדים בבסלניי

הצלת הילדים בבסלניי אירעה באוגוסט 1942, כאשר תושבי האאול בסלניי אימצו ילדים יתומים, רובם יהודים, אשר נמלטו מאזורי הקרבות בלנינגרד. תושבי הכפר שמרו על חייהם במהלך השואה וזייפו מסמכי אוכלוסין כדי להערים על הכיבוש הנאצי שהמדובר בילדים מקומיים, תוך סיכון חייהם. לאורך השנים סירב יד ושם לדון בהענקת אות חסיד אומות העולם למשפחות.

== רקע ==
ב-10 באפריל 1942 פונה בית היתומים ששכן על גדות נהר האוחטה, ליד לנינגרד. הילדים נשלחו לכיוון ארמביר שבארמניה, באמצעות דרך החיים שעל אגם לדוגה הקפוא. באוגוסט ההתקפה הגרמנית הגיע לקווקז והוחלט להסיט את מסלול השיירה לאבחזיה שבהרים. באזור טברדה הופצצה הרכבת עם הילדים המפונים על ידי הלוופטוואפה. חלק מהקרונות עלו באש וכל היושבים בהם איבדו את חייהם. היתר, כ־300 במספר, נאלצו להתקדם רגלית. הילדים אשר שרדו, בני 3 עד 14, פונו באמצעות ארבע עגלות סוסים והחלו לנוע בין הכפרים, בניסיון לארגן להם הצלה. התושבים בכפרים השונים סירבו להסתיר את הילדים, שרובם היו יהודים, בשל הרעב הכבד ומחשש שהנאצים יכבשו את האזור ויענישו אותם.

== הצלה ==
כשנכנסו העגלות עם הילדים חלושים לכפר בסלניי, כפר צ'רקסי-מוסלמי, כ-40 ק"מ מערבית לצ'רקסק, המקומיים, בעיקר נשים ומבוגרים שנותרו בכפר כיוון שהגברים היו בחזית, חששו שהילדים לא יצליחו לשרוד את המסע להרים והציעו לאמץ אותם. ראש מועצת הכפר, סגיד שובגנוב, ומזכיר הקולחוז, קושין לחוב, כינסו ישיבה בה הוחלט על אימוצם של 36 ילדים, מהם 32 יהודים, ועל הקצאת תוספות מזון למשפחות המאמצות. הם זייפו את רישומי האוכלוסין של הכפר, והעניקו תעודות מזויפות לילדים. כבר ביום הראשון ראש הכפר רשם בכל המסמכים הרשמיים את הילדים כצ'רקסים מוסלמים שנולדו בכפר. המשפחות המאמצות לימדו אותם צ'רקסית, ואלה שלא קלטו את השפה, התבקשו להעמיד פנים כאילמים.

במהרה נכבש האזור על ידי הגרמנים, אשר העריכו כי חלק מהילדים הנמלטים מהטבח הגיעו לכפר. מורזבק אוחטוב, זקן הכפר שמונה על ידי הנאצים, הצליח לשכנע את הממונה הנאצי כי הידיעות בדבר הגעת ילדים לאזור היו שקריות. בזכות כך, ובזכות המסמכים המזויפים, הילדים לא נחשפו. במהלך 152 ימים בהם שלטו הנאצים על הכפר, נהרג נער אחד, אשר הואשם בהסגת גבול לשטח החיילים הנאצים. על אף האיומים הקולקטיביים, סירבו 1,800 תושבי הכפר להסגיר את הילדים.

== אחרית דבר ==
לאחר נסיגת הנאצים, אוחטוב הואשם על ידי השלטונות הסובייטיים בשיתוף פעולה עם הנאצים, אולם הוא שוחרר לאחר שבועיים של חקירה. רוב הילדים ניצולי הפרשה הועברו לבית יתומים בסטאלינגרד, אך שלושה מהם בחרו להישאר בכפר. התושבים הסבירו את המניע לגבורתם בתחושת חובה כצ'רקסים וכמוסלמים להצלת חיי אדם, הנובע מתוך קוד הכבוד המכונה "אדיגה חאבזה". בייחוד עליהם לדאוג לחיי ילדים הנתונים בסכנה, ללא קשר למוצאם או לדתם.

לאורך השנים סירב יד ושם לדון בהענקת אות חסיד אומות העולם למשפחות. לפי ההיסטוריון יאיר אורון, הסיבה לכך היא כי הסיוע ניתן בשל תחושה הומניטארית, ולא בעזרה לילדים בשל יהדותם. במרץ 2017 דנה בנושא ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת<ref></ref>.

== לקריאה נוספת ==
* פרופ' יאיר אורון, הבנאליות של החמלה: על הצלת ילדים יהודים בכפר הצ'רקסי-מוסלמי בסלניי שבקווקז ב-1942, הוצאת רסלינג, 2016
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:העדה הצ'רקסית
מייקל פרידמן

מייקל פרידמן (נולד ב-21 באפריל 1951) הוא מתמטיקאי אמריקאי ממוצא יהודי שעובד ב-Microsoft Station Q, קבוצת מחקר באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה שעוסקת במחקר מחשוב קוונטי. בשנת 1986 הוא זכה במדליית פילדס על עבודתו בתחום השערת פואנקרה.

==קורות חייו==

מייקל פרידמן נולד בשנת 1951 בלוס אנג'לס, קליפורניה לבנדיקט פרידמן וננסי מרס פרידמן, סבו דוד פרידמן (אבי אביו) נולד ברומניה והיגר לניו יורק, שם הוא נהיה כותב מערכוני קומדיה לרדיו והצגות ברודוויי, סבו מת כשאביו היה בן 16. סבתו (אם אביו) האיצה באביו וכך אביו סיים את בית הספר בגיל 13. אחיו של אביו דודו של מיכאל, דוד נואל פרידמן, סיים את בית הספר בגיל 12 ונהיה פרופסור לתנ"ך. אחיהם הקטן טובי פרידמן לא הצליח כמותם וסיים את בית הספר בגיל 16 ולכן כונה "טובי הטיפש" והוא נהיה רופא הקבוצה לקבוצת הפוטבול לוס אנג'לס ראמס ולקבוצת הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס. לאחר מות אביו, אביו של מיכאל החל לעבוד בכתיבת מערכוני קומדיה. הוא פגש את אמו של מיכאל, ננסי, רקדנית שחקנית וכותבת. בשנת 1941 הם התחתנו ועברו להוליווד. בשנת 1947 הוריו של מיכאל פרסמו את ספרם הראשון "גברת מייק" שנהפך לרב-מכר. בשנת 1951 נולד מיכאל. במהלך התיכון החל להתעניין באומנות והחל את לימודיו בקולג' בברקלי בשנת 1968 בלימודי אומנות ולאחר שנה עבר ללימודי מתמטיקה, לאחר ששמע הרצאה מעניינת על 4-manifolds וחקר אותם בתקופתו כמרצה בכיר באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, לאחר שהוכיח כי קיימים מרחבי R4 אקזוטיים (exotic R4) לאחר שקיבל פרסים רבים על מחקרו החל לחקור מחשוב קוונטי מפני שהוא מקווה שמחשוב קוונטי יעזור לפתור בעיות מסוימות במתמטיקה, הוא הצטרף לMicrosoft StationQ תחנת מחקר במחשוב הקוונטי של מיקרוסופט בה הוא עובד עד היום.

==פרסים==
*1986: מדליית פילדס.
*1986: פרס ובלן.
*1987: המדליה הלאומית למדעים.
*1984: עמיתי מקארתור.
*1994 מלגת גוגנהיים.

==מאמרים==
<div class="mw-content-ltr">
*Freedman, Michael Hartley (1982), "The topology of four-dimensional manifolds", Journal of Differential Geometry, 17 (3): 357–453, ISSN 0022-040X, MR 679066
*Michael H. Freedman and Frank Quinn, Topology of 4-manifolds, Princeton Mathematical Series, vol 39, Princeton University Press, Princeton, NJ, 1990. 
*Freedman, Michael H.: Z2-systolic-freedom. Proceedings of the Kirbyfest (Berkeley, CA, 1998), 113–123 (electronic), Geom. Topol. Monogr., 2, Geom. Topol. Publ., Coventry, 1999.
*Freedman, Michael H.; Meyer, David A.; Luo, Feng: Z2-systolic freedom and quantum codes. Mathematics of quantum computation, 287–320, Comput. Math. Ser., Chapman & Hall/CRC, Boca Raton, FL, 2002.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://celebratio.org/Freedman_MH/article/95 ביוגרפיה של מייקל פרידמן]
* [http://www-history.mcs.st-and.ac.uk/Biographies/Freedman.html ראיונות מצולמים עם מייקל פרידמן]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:זוכי מדליית פילדס יהודים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:יהודים זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:יהודים עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
ווהן ג'ונס

סר ווהן פרדריק רנדל ג'ונס (באנגלית Vaughan Jones; 31 בדצמבר 1952 – 8 בספטמבר 2020) היה מתמטיקאי אמריקאי וניו זילנדי. זכה במדליית פילדס בשנת 1990.

== ביוגרפיה ==
ג'ונס נולד בגיזברן שבניו זילנד וגדל בקיימברידג', ניו זילנד. למד באוניברסיטת אוקלנד, סיים תואר ראשון (B.Sc.) בשנת 1972 ותואר שני (M.Sc.) ב-1973. ב-1979 סיים את הדוקטורט באוניברסיטת ז'נבה. מ-1985 כיהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא פרש מברקלי ב-2011 ועבר לאוניברסיטת ונדרבילט.

בשנת 1990 זכה במדליית פילדס על מחקרו שקישר בין תורת הקשרים לבין מכניקה סטטיסטית. הוא נשא את נאום הזכייה לבוש בחולצת הרוגבי של נבחרת ניו זילנד.

== מחקרו ==
ג'ונס עסק ב"משפט האינדקסים" לאלגבראות פון נוימן (Von Neumann algebras). במהלך עבודתו בנושא, מצא אינווריאנט פולינומי חדש לקשרים, שנקרא על שמו - פולינום ג'ונס (Jones Polynomial). אינווריאנט זה היווה הפתעה לטופולוגים, אשר היו קרובים לגילויו בשישים שנים האחרונות ללא הצלחה. במהלך הזמן, נהיה ברור שתגליתו קשורה לנושאים רבים במתמטיקה ובפיזיקה (בין היתר: מכניקה סטטיסטית, חבורות קוונטיות (Quantum Groups), דיאגרמות דינקין (Dynkin diagrams)). ג'ונס חקר גם מגדלים של אלגבראות מקוננות (towers of planar algebras) במהלך עבודתו להוכחת "משפט האינדקסים". על תגליות אלו קיבל בשנת 1990 מדליית פילדס.

נפטר ב-8 בספטמבר 2020.

== נקודות ציון מרכזיות במהלך חייו האקדמיים ==
* 1990 - זכה במדליית פילדס.
* 1990 - התקבל כחבר באגודה המלכותית (Fellow of the Royal Society).
* 1991 - זכה במדליית רתרפורד.
* 1992 - התקבל ל-Australian Academy of Science.
* 2002 - התקבל ל- Distinguished Companion of The New Zealand Order of Merit.
* 2009 - שינה את תוארו הקודם ל- Knight Companion of The New Zealand Order of Merit.
* 2012 - נבחר כעמית באגודה האמריקאית למתמטיקה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

=== פרסומים עיקריים ===
* Jones, Vaughan FR. [http://www.ams.org/books/memo/0237/ Actions of finite groups on the hyperfinite type 𝐼𝐼₁ factor]. Memories of the American mathematical society, Vol. 28. No. 237, 1980.
* Goodman, Frederick M., Pierre de La Harpe, and Vaughan FR Jones. [https://books.google.co.il/books?id=8dDgBwAAQBAJ&printsec=frontcover#v=onepage&q&f=false Coxeter graphs and towers of algebras], Mathematical Sciences Research Institute Publications, Vol. 14. Springer Science & Business Media, 1989.
* Jones, Vaughan FR. [https://books.google.co.il/books?id=5_zQwzHx2FUC&printsec=frontcover#v=onepage&q&f=false Subfactors and knots]. CBMS Regional Conference Series in Mathematics, Vol. 80, American Mathematical Soc., 1988.
* Jones, Vaughan, and Viakalathur Shankar Sunder. [https://books.google.co.il/books?id=WrT8xQOlCZYC&printsec=frontcover#v=onepage&q&f=false Introduction to subfactors]. London Mathematical Society Lecture note Series, Vol. 234. Cambridge University Press, 1997.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אלגבראיסטים
קטגוריה:זוכי מדליית פילדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020