מערכת הפצצה במסלול כבידתי חלקי

תיאור מסלול המערכת
מערכת הפצצה במסלול כבידתי חלקי הייתה מערכת טילים שפותחה בברית המועצות שניצלה מסלול לווייני נמוך להגעה ליעד. מכיוון שטיל לא היה משלים סיבוב שלם סביב כדור הארץ היה קושי להבחין ביעד לאחר שיגור הטיל.

פיתוח מערכות מסוג זה החל בברית המועצות בשנות ה-60 של המאה ה-20. סרגיי קורוליוב פיתח מערכת על בסיס טיל תלת-שלבי עם ראש נפץ בודד. המערכת הוצגה לניקיטה חרושצ'וב. לפי הערכת המפתחים מערכות מכ"ם היו יכולים לגלות את היעד כ-2 דקות לפני הפגיעה.

משרד תכנון של ולדימיר צ'לומיי הציע תכנון על בסיס טילים מדגם UR-200 ו-UR-500. פיתוח על בסיס UR-200 קיבל אישור להמשך התכנון. אמנם לאחר נפילת ניקיטה חרושצ'וב שהיה מיודד עם צ'לומיי פרויקט איבד את תמיכת השלטונות. על בסיס UR-500 בהמשך פותח משגר לוויינים וחלליות מדגם פרוטון.

משרד תכנון בראשות מיכאיל יאנגל פיתח מערכת על בסיס טיל R-36. בשנת 1965 סוכם להמשיך לתכנון מפורט וייצור. במהלך שנת 1965 כני שיגור בקוסמודרום בייקונור עברו הסבה למערכת חדשה. ב-16 בדצמבר 1965 בוצע שיגור ראשון. בנובמבר 1968 המערכת הוכרזה כמבצעית ו-18 כני שיגור היו בפעולה. עד לשנת 1971 בוצעו 24 ניסויים שיגור לכיוון חצי האי קמצ'טקה.

על בסיס מערכת זו בהמשך פותח משגר לוויינים וחלליות מדגם ציקלון.

לדעת ראשי צבא ברית המעוצות למערכת היו יתרונות לעומת טיל בליסטי. הגעה לשטח ארצות הברית הייתה מכיוונים שונים וזמן התרעה היה קצר. לעומת זאת היקף חומר נפץ היה קטן משמעותי ודיוק היה לא גבוה.

ארצות הברית בדקה שימוש במערכת זו אך הוחלט שאין לה יתרון משמעותי לעומת מערכות אחרות שבידי צבא ארצות הברית.

בשנת 1979 בהתאם להסכם סאל"ט מערכות אלו היה אסורות. בשנת 1983 המערכת יצאה משימוש.

קיימת השערה שסין מפתחת מערכת דומה

==רשימת שיגורים לניסוי המערכת==
כל השיגורים בוצעו מקוסמודרום בייקונור

{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="40%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| תאריך שיגור|| לוויין
|-
| 17 בספטמבר 1966||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1966-088A ללא שם]
|-
| 2 בנובמבר 1966||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1966-101A ללא שם]
|-
| 25 בינואר 1967||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1967-005A קוסמוס 139]
|-
| 22 במרץ 1967|| שיגור נכשל
|-
| 17 במאי 1967||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1967-047A קוסמוס 160]
|-
| 17 ביולי 1967||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1967-069A קוסמוס 169]
|-
| 31 ביולי 1967||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1967-074A קוסמוס 170]
|-
| 8 באוגוסט 1967||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1967-077A קוסמוס 171]
|-
| 19 בספטמבר 1967||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1967-089A קוסמוס 178]
|-
| 22 בספטמבר 1967||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1967-091A קוסמוס 179]
|-
| 18 באוקטובר 1967||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1967-099A קוסמוס 183]
|-
| 28 באוקטובר 1967||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1967-106A קוסמוס 187]
|-
| 25 באפריל 1968||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1968-037A קוסמוס 218]
|-
| 2 באוקטובר 1968||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1968-082A קוסמוס 244]
|-
| 15 בספטמבר 1969||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1969-077A קוסמוס 298]
|-
| 28 ביולי 1970||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1970-056A קוסמוס 354]
|-
| 25 בספטמבר 1970||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1970-076A קוסמוס 365]
|-
| 8 באוגוסט 1971||[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1971-068A קוסמוס 433]
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.ausairpower.net/APA-Sov-FOBS-Program.html תיאור המערכת]
* [http://space.hobby.ru/projects/fobs.html היסטוריית פיתוח] 
* [https://web.archive.org/web/20160822160310/http://www.astronautix.com/o/ogch.html נתונים על השיגורים]
* [https://space.skyrocket.de/doc_sdat/ogch.htm נתונים כלליים]
==הערות שוליים==

קטגוריה:אמצעי לחימה סובייטיים
קטגוריה:טילים רוסיים וסובייטיים