OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קלאוס פטר פלור

ממוזער
קלאוס פטר פלור (בגרמנית: Claus Peter Flor; נולד ב-16 במרץ 1953) הוא מנצח גרמני.

== ביוגרפיה ==
פלור, יליד לייפציג, ניגן בצעירותו ניגן בכינור ואחר למד ניצוח אצל רולף רויטר.

פלור היה המנצח הראשי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין משנת 1984 עד 1991. הוא כיהן כיועץ אמנותי ומנצח אורח ראשי של תזמורת טונהאלה בציריך בשנים 1991 עד 1996. הוא היה מנצח אורח ראשי של תזמורת פילהרמוניה מ-1991 עד 1994, ומכהן כמנהל מוזיקלי של תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו מאז 2017.

נכון ל-2006 הוא מנצח אורח ראשי של תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו ושל התזמורת הסימפונית של דאלאס. לתקופות קצרות היה בעבר מנצח אורח ראשי ויועץ אמנותי לתזמורת טונהאלה בציריך ומנהל מוזיקלי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין.

בארצות הברית כיהן פלור כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של דאלאס, השלישי בתולדותיה, מ-1999 עד 2008. ב-2008 התמנה פלור למנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של מלזיה. החוזה הראשוני שלו הוא לשלוש שנים.

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">

* [http://www.imgartists.com/?page=artist&id=261 Agency biography] 
* [http://www.malaysianphilharmonic.com/conductors_1.php Malaysian Philharmonic Orchestra page on Flor]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1953
יברך אותך אלוהים, אדון רוזווטר

יברך אותך אלוהים, אדון רוזווטר (באנגלית: God Bless You, Mr. Rosewater) הוא רומן מאת הסופר האמריקאי קורט וונגוט. הספר פורסם ב-1965 ויצא לאור בעברית בשנת 1981, בהוצאת זמורה ביתן מודן בתרגומה של אבירמה גולן.

בשנת 1979 עובד הרומן להצגת תיאטרון, שנודעה כשיתוף הפעולה הראשון בין הצמד המצליח המלחין אלן מנקן והפזמונאי הווארד אשמן.

בספר זה טבע וונגוט את המילה "סָאמָארִיטְרוֹפְּיה", שפירושה "אדישות קיצונית לצרותיהם של בעלי גורל פחות טוב משלך".

== קישורים חיצוניים ==
*
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי קורט וונגוט
קטגוריה:ספרי 1965
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
יונה בחור

יונה בחוּר (28 בנובמבר 1928, קריית מוצקין – 15 בספטמבר 1991, תל אביב) הייתה סופרת, מתרגמת ומבקרת ספרות ישראלית.

==ביוגרפיה==
בחור נולדה ב-28 בנובמבר 1928 בקריית מוצקין כבת יחידה. למדה בבית הספר הריאלי בחיפה. הייתה חברה בתנועת הנוער "השומר הצעיר", והייתה מקורבת לחוגי השמאל.<ref></ref><ref></ref>

בראשית שנות ה-50 למדה ספרות ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עד שנות ה-60 הייתה מעורה בחוגי האמנים והבוהמה. באותה תקופה החלה לפרסם ביקורות ספרים, תרגומים ודברי ספרות קצרים משלה. במשך עשרות שנים נודעה בעיקר כמבקרת ספרות במוספים הספרותיים של יומוני הארץ ("הארץ", "למרחב, "דבר", "על המשמר", "מעריב" ו"ידיעות אחרונות")

יונה בחור נעלמה מחיי הספרות הציבוריים, חייתה חיי בדידות, ונשכחה מהעולם הספרותי.
הייתה נשואה פעם אחת, ליוסף (ג'ו) גפן, שהיה מורה לאנגלית. כעבור חצי שנה הם התגרשו ולא היו להם ילדים משותפים.

יונה בחור לא נישאה שנית ולא הקימה משפחה. נפטרה ממחלה ב-1991 בתל אביב, בגיל 62.

== יומניה ==
סמוך למותה, בשנת 1991, התברר למקורביה שהיא ניהלה יומנים אישיים, במשך קרוב לשלושים שנה. לאחר מותה עלה שיומניה היו בעצם יצירתה הספרותית העיקרית. את יומניה ערכו והוציאו לאור מנחם בן ודורון קורן והוציאו תחת השם "ארבע מחברות יומן" ו"ייסורי יונה בחור". היא מתעדת את ההוויה הישראלית. הקשבתה לסביבה, לחדשות לפוליטיקה הכללית. היא מיטיבה לחוש את תת-הזרמים החולפים בשדרתה של החברה הישראלית. גם כמבקרת ספרות ("רשימות על ספרות", 1993) היא מבטאת רגישות ועין חדה.<ref></ref>

בספר "ארבע מחברות יומן", יונה בחור מספרת על חייה בתל אביב ובירושלים ועל אומללותה הגופנית והנפשית עד למותה מסרטן.

כשיצאו לאור היומנים, היא חזרה לתקופת זמן קצרה לתודעה הציבורית. חלקים מיומניה תוסכתו ושודרו ברדיו.

==פרסומיה==
* הבובה: שבעה סיפורים קצרים, תל אביב: עקד, 1973.
לאחר מותה:
* רשימות על ספרות, תל אביב: י’ גולן, 1993.
* סיפורים קצרים; הבאה לדפוס: מנחם בן, תל אביב: י’ גולן, 1993.
* ארבע מחברות יומן, תל אביב: י’ גולן, 1993.
* ייסורי יונה בחור: ספר היומנים 1961–1991; בעריכת דורון קורן, תל אביב: י’ גולן, תשנ"ו.

===מאמרי ביקורת (מבחר)===
* "דיוקנו של סופר חכם", יעקב הורוביץ, מעריב, 9 במרץ 1984.
* "חשבתי שיופי יכול להגן עלינו", על שירת נתן יונתן, עיתון 77 68–69.
* "טבע, חיים, היסטוריה וחידותיהם", הערות לפואטיקה של אריה סיון, מאזנים 4, תשמ"ח.
* "מין כנעניות", על יהושע בר יוסף, הפוטוגרף הרביעי, 1980, דבר, 27 במרץ 1981.
* "מתי אני הכי הכי", על "שירי אהבה" של יונתן רטוש, מעריב, 16 בדצמבר 1983.

===תרגום===
* קורנליוס ראין, הקרב האחרון; עברית: יונה בחור, תל אביב: א. לוין-אפשטין, תשכ"ט.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:כותבות יומן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991

קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
פיג'מה

ילדים לבושים בפיג'מה]]
ילדה ו[[בובה לבושות בפיג'מה]]
[[ציור של נערה לבושה בפיג'מה]]
[[סרטוט של פיג'מה]]
פיג'מה (מפרסית: پای‌جامه – "לבוש לרגל"; על פי הצעת האקדמיה ללשון העברית: חליפת שינה; בעברית מוכרת גם כנמנמת) היא בגד שנוהגים ללבוש בזמן השינה וזמן קצר לאחריו ולפניו. בדרך כלל הפיג'מה תהיה נוחה לשינה וצבעונית.

קיימים מגוון סוגים של פיג'מות, ביניהם פיג'מות העשויות משני חלקים (חולצה ומכנסיים), פיג'מות המורכבות מחלק אחד (חלוק או כתונת לילה), ופיג'מות המכסות את כל גוף האדם, לרבות כפות הרגליים (פיג'מות אלו מיועדות לרוב לתינוקות) הנקראות גם סרבל-פיג'מה או באנגלית Onesie.

יש הנוהגים (במיוחד בקיץ) להשתמש בבגדים תחתונים כפיג'מה. אנשים רבים נוהגים לישון בחליפות טריקו שמשמשות גם לספורט.

== היסטוריה ==
מקור הפיג'מה במערב הוא מהודו משם הביאו הבריטים במאה ה-18 את הפיג'מה לארצם. בתקופה הוויקטוריאנית החלו הבריטים להשתמש בפיג'מות.<ref>https://www.britannica.com/</ref>

==פיג'מה בתרבות==
אחד הסגנונות הידועים בעבר של פיג'מות היו "פיג'מות פסים" המזכירות את הזברה. דבר זה הוביל לכתיבת השיר "מי יודע מדוע ולמה לובשת הזברה פיג'מה" של הלל עומר.

בישראל נפוץ לחשוב שהאקדמיה ללשון העברית קבעה שם נרדף בעברית לפיג'מה - "נמנמת". עם זאת, האקדמיה הכחישה זאת מכל וכל, והמילה פיג'מה אושרה כשמה הלועזי במילוני האקדמיה. למעוניינים בשם עברי הוצע הצירוף "חליפת שינה".

==מסיבת פיג'מות==

מכיוון שהפיג'מה היא בגד לילי, מכונה לעיתים מסיבה לילית בשם "מסיבת פיג'מות". לרוב הכוונה למסיבה של ילדים או בני נוער הנשארים ללון בביתו של עורך המסיבה. בשנים האחרונות נתקבע מנהג בגני הילדים בשבוע שלפני חג פורים כשאחד הימים נחגג כ"מסיבת פיג'מות" ועל ילדי הגן ללבוש פיג'מות ולהגיע עם חפצי השינה הקבועים שלהם.

==ראו גם==
* פרעה בפיג'מה
* הפיג'מות

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בגדי שינה
וולפגנג קאפ

וולפגנג קאפ
וולפגנג קאפ (בגרמנית: Wolfgang Kapp; 24 ביולי 1858 – 12 ביוני 1922) היה עיתונאי גרמני תושב פרוסיה המזרחית.

==ביוגרפיה==

בברלין וולפגנג התחנך בגימנסיה פרידריך-וילהלם. הוא למד משפטים באוניברסיטת טובינגן. לאחר שעזב את האוניברסיטה עבד במשרד האוצר ומאוחר יותר ניהל אחוזה במזרח פרוסיה. קאפ הפך למייסד מכון האשראי החקלאי אשר זכה להצלחה רבה בקידום צורכיהם של בעלי אדמות וחקלאים באותו פרובינציה.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא פיתח דעות ימניות והיה אחד המבקרים המובילים של הקנצלר תיאובולד פון בתמן-הולווג. בשנת 1917 הוא איחד כוחות עם אלפרד פון טירפיץ להקמת מפלגת המולדת הגרמנית. בקיץ 1918 היו בה כ -1,250,000 חברים. המפלגה פורקה לאחר המהפכה הגרמנית בתום המלחמה. בשנה שלאחר מכן הוא נבחר לרייכסטאג שם פעל למען שיקומו של הקיסר וילהלם השני. באוגוסט 1919 הוא עזר לגנרל אריך לודנדורף ולולדמאר פאבסט להקים את מפלגת האיחוד הלאומי, שנאבקה למהפכה נגדית ולממשל מיליטריסטי שמרני.<ref></ref> קאפ היה ממייסדי מפלגת העם הלאומית הגרמנית ונבחר לרייכסטאג ב-1919. התפרסם כמנהיג לאומני בגרמניה שהנהיג את הפוטש של קאפ ברפובליקת ויימאר ב-13 במרץ 1920. הוא היה לקנצלר גרמניה לתקופה קצרה בעת הפוטש שמארגניו היו מפקדי הפרייקור. ניסיון ההפיכה נכשל לאחר שביתה של פועלים גרמניים בכל רחבי המדינה.

לאחר כישלון הפוטש, קאפ מצא מקלט בשוודיה. אולם לאחר שנתיים בגלות הותר לו לחזור לגרמניה באפריל 1922. הוא מת חודשיים לאחר מכן ממחלת הסרטן בלייפציג.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://zope1.free.de/sofodo/radiosendung/sofodo-sendung-zum-kapp-putsch שידור רדיו משנת 1920 על הפוטש של קאפ]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:עיתונאים גרמנים
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: פוליטיקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טיבינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1858
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1922
סנט תומאס (נבדה)

יסודות מבנה שנותר בסנט תומאס
סנט תומאס (באנגלית: St. Thomas) שבמדינת נבדה שבארצות הברית היא עיר רפאים. העיר ניטשה כאשר, בעקבות בניית סכר הובר, עלו מימי אגם מיד והציפו את העיר.

העיר מצויה כיום מתחת לפני האגם ומהווה חלק מאתר הנופש הלאומי אגם מיד.

==היסטוריה==
העיר הוקמה בשנת 1865 על ידי מתיישב מורמוני בשם תומאס סמית'. אוכלוסייתה מנתה בשיאה 500 איש. אחרון התושבים עזב את העיר בשנת 1938 כאשר נהר הקולורדו החל להציף את העיר בעקבות הקמת סכר הובר.

שרידי העיר נראים מתחת למימי האגם, בשנות בצורת, כאשר גובה פני האגם נמוך יחסית. שרידים אלה נחשבים כאתר היסטורי מוגן, והם מוגנים על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

==ראו גם==
* אגם מיד
* סכר הובר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nps.gov/lame/stthomas.html מידע על העיר באתר הפארקים הלאומיים של ארצות הברית]

קטגוריה:נבדה: יישובים
קטגוריה:ערי רפאים בארצות הברית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1865
שוקו

ספל שוקו חם
שוקו הוא משקה מבוסס על קקאו ומורכב מחלב וקקאו צבעו חום והוא מוגש חם, קר או פושר. לשם הכנת שוקו משתמשים לרוב באבקת קקאו, חלב ומים בפרופורציות שונות ובתוספת סוכר או ממתיק מלאכותי. ניתן להכין שוקו גם מתחליפי חלב צמחיים, כגון חלב סויה או חלב שקדים.

== הכנה ==
לשם הכנת שוקו מאבקת קקאו יש להרתיח בסיר תערובת של חלב ומים או חלב בלבד. מוסיפים לתוכו אבקת קקאו וסוכר, ומביאים להמסה מלאה. אם משתמשים באבקת קקאו אינסטנט, המכילה מתחלבים, ונילין וסוכר, ניתן לערבב את האבקה בחלב קר או במים ללא צורך במרכיבים נוספים. כיום, במקום קקאו וסוכר משתמשות מסעדות רבות בשוקולד, לצורך הכנת שוקו סמיך. כמו כן ישנן אבקות שונות הכוללות קקאו, סוכר וחומרים נוספים המשמשים להכנת השוקו. יש המשתמשים גם בקורנפלור ובשמנת. לעיתים אף מוסיפים לשוקו תוספי טעם, ובהם מרשמלו, ויסקי, אייריש קרים, קינמון, תמצית וניל וסירופ.

== היסטוריה ==
פולי הקקאו הובאו מאמריקה, שם הילידים שתו אותם כמשקה מר. הם האמינו כי המשקה מהווה אפרודיזיאק ומחזק את כוח הגברא. עם חזרתו של כריסטופר קולומבוס לספרד, הוא הביא איתו פולי קקאו למשקה. האירופאים הוסיפו במהרה חלב וסוכר למתכון, וכך השתרש המתכון המקובל כיום של שוקו מתוק.

בעברית מקור השם שוקו נובע מקיצור של השם "שוקולד".

== השוקו בישראל ==
השוקו הוא משקה פופולרי בקרב ילדים ובני נוער בישראל, בעיקר בזכות טעמו המתוק. בקייטנות רבות מגישים לילדים שוקו ולחמנייה עם שוקולד כארוחת עשר.
בישראל משווקות המחלבות (דוגמת תנובה ומחלבות יטבתה) שוקו קר מוכן בבקבוקי פלסטיק ובשקיות אישיות. כמו כן, משווקות חברות המזון אבקה דקה מאוד להכנה מהירה של שוקו על ידי המסתה בחלב בלבד, ללא צורך בחימום.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Journal of the American Dietetic Association 2008;108:631-639.
* Metabolism Clinical and Experimental 2007;56:1699-1707.
* British Journal of Nutrition 2007;97:579–583.
* Journal of the American College of Nutrition 2000;19:S119-136.
* International Journal of Sport Nutrition and Exercise Metabolism 2006;16:78-91.
* British Journal of Nutrition 2007;98:173-80.
* The American Journal of Clinical Nutrition 2007;86:373-81.
</div>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:משקאות חלב
קטגוריה:משקאות
מונוגליצריד

מבנה מולקולת המונוגליצריד

מונוגליצריד הוא גליצריד המכיל שרשרת חומצה שומנית אחת הקשורה למולקולת גליצרול בקשר אסטרי.

מונו ודיגליצרידים הם תוספי מזון ידועים אשר שימושם הוא ערבוב שני חומרים שונים, כמו מים ושמן, כאשר ללא הגליצרידים לא היו מתערבבים טוב.

המקור למונוגליצריד יכול להיות טבעי, מן החי (פרות למשל) או מן הירק, או תוצר של סינתזה מלאכותית לקבלת המונוגליצריד הרצוי.

המונוגליצריד יכול להמצא בתוצרי מאפיות, משקאות, גלידות, מסטיקים, ציפויי מוקצפים ובמרגרינה.

==מקורות==
*
==ראו גם==
*גליצריד
*דיגליצריד
*טריגליצריד
*גליצרול

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20120402003026/http://www.cyberlipid.org/glycer/glyc0002.htm שבירה מדעית של מונוגליצרידים]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליפידים
קטגוריה:אסטרים של חומצות שומן
ממסר בוכהולץ

חתך של ממסר בוכהולץ
שנאי כח (למעלה, מכל השמן בצבע ירוק)
ממסר בוכהולץ הוא התקן בטיחות, סוג של מבטח המותקן בשנאי כוח המבודדים ומקוררים על ידי שמן מינרלי. הממסר קרוי על שם מקס בוכהולץ (Max Buchholz) שהמציא אותו בשנת 1921.

שנאי כח הם מתקנים המאפשרים המרת מתחים ברשת החשמל. בשנאים אלו משתמשים בשמן מינרלי לבידוד ולקירור השנאי. במקרה של תקלה בשנאי, עומס יתר או מחסור בשמן יש סכנה של יצירת קשת חשמלית בשנאי עקב המתח הגבוה. תקלה כזו עלולה לגרום להתחממותו של השנאי ובזאת להחמיר את התקלה עד כדי שרפה או פיצוץ.

ממסר בוכהולץ רגיש לגזים הנוצרים בשמן כתוצאה מיצירת קשת חשמלית והוא מפסיק את פעולת השנאי עם גילוי התקלה. בשל מבנהו, ממסר בוכהולץ מפסיק את פעולת השנאי גם במצב של רעידת אדמה מעל עוצמה מסוימת.

תפקידיו של הממסר הם:
#לתת התרעה כאשר מצטברת כמות גזים קטנה כתוצאה מקשת חלשה.
#להפסיק את פעולת השנאי אם כמות הגזים רבה, עקב תקלה פנימית חמורה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ייצור חשמל
קטגוריה:בטיחות חשמל
קטגוריה:התקני בטיחות
דוד קיגלר

דוד קיגלר (נולד ב-9 בנובמבר 1965) הוא שחקן וקומיקאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
קיגלר נולד בבאר שבע וגדל בה. סיים את לימודי המשחק שלו בבית-הספר למשחק "בית צבי" בשנת 1990.
===קריירה בתיאטרון ===
קיגלר החל את הקריירה שלו בתיאטרון באר שבע, שם שיחק בהצגות: "כטוב בעיניכם" (1991), "הנאהבים" (1991), "אחים לנשק" (1992), "כסף קל" (1995), "הפסנתר של ברטה" (1996), "חשבון פתוח" (1997), "בין חברים" (2004) ו"בית הקפה" (2005).

ב-1992 זכה במלגת קרן שרת.

ב-1997 זכה בפרס השחקן המצטיין בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר, על משחקו בהצגה "לאלו".

בהמשך שיחק קיגלר במגוון הצגות ותיאטראות בישראל.

בתיאטרון הבימה שיחק בהצגות "ההולכים בחושך" (1998), "חבילות מאמריקה" (2002), "אליס בארץ הפלאות" (2003), "משפחה" (2003), "איולף הקטן" (2009), ו"אותו הים" (2010).

בתיאטרון בית ליסין שיחק ב"על עכברים ואנשים" (2000). בתיאטרון הספרייה שיחק במחזה "בנו כופתא בוכתא" (2007); בתיאטרון חיפה שיחק ב "שלום ולא להתראות", "אירמה לה דוס" (2001), "פירוק" ו"להיות או לא להיות"; וכן בהצגות הילדים "שלושה חברים וטורף" ו"אני המלך שלמה" בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער. בנוסף הופיע במופעים סטנד-אפ שונים בצוותא ובקאמל קומדי קלאב, ביניהם "מופע חימום", "פסטיבל קומדיה בלי הפסקה", ומופע סטנד-אפ אישי בשם "תופעה".

בשנת 2007 גילם קיגלר את הבלש המשטרתי במחזמר "מסביב לעולם בשמונים יום" בבימוי ירון כפכפי.

בסוף 2012 שיחק בתיאטרון אנסמבל הרצליה, בתפקיד הראשי בהצגה הקרויה על שמו - "קיגלר: חייו ומותו", מאת ובבימויו של עודד ליפשיץ.

בשנת 2013 שיחק במחזה רק אתמול נולדה בתיאטרון באר שבע.

בין השנים 2014–2019 שימש כמנהל תיאטרון גבעתיים. עם כניסתו לתפקיד פרץ סכסוך עבודה, לאחר שהעירייה החליטה להעביר את ניהולו לחברה חיצונית, וסירבה להיכנס אתם למשא ומתן על תנאי העסקתם החדשים. כחלק ממאבקם בעירייה, הכריזו העובדים שהכניסה למופעים תהיה חופשית. בתגובה קיגלר שכר עובדי קבלן שהחליפו את העובדים הקבועים.

ממאי 2019 שימש כמנכ"ל תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער. בדצמבר 2022 סיים קיגלר את תפקידו כמנכ"ל התיאטרון.

===קריירה בקולנוע ובטלוויזיה===
בטלוויזיה השתתף קיגלר בתוכניות: "זהו זה!", "לילה גוב", "איצ'ה", "העולם הערב", "הבורגנים", "פאזל", "יצפאן", "רמת אביב גימל", "תיק סגור", "רק בישראל", "שידורי המהפכה", ו"משחק החיים". זכה לחשיפה משמעותית כששיחק בין השנים 2003–2006 בתוכנית ההומור "הרצועה" לצד אורי גוטליב ונתי קלוגר. כמו כן השתתף בתוכנית "בובה של לילה" בערוץ הספורט.

קיגלר שיחק גם במספר סרטי קולנוע, כולל: "שחקנים", "קדימה אריות", "תמונות", "מפטיר" ו"ארץ חדשה".

ב-2006 השתתף בטלנובלה "האלופה" לצד יהודה לוי ובסדרה "החברים של נאור" לצד נאור ציון.

ב-2007 השתתף בתוכנית "המופע המוטורי", והצטרף אל הפאנל של עונתה השנייה של תוכנית האלתורים "של מי השורה הזאת?".

ב-2008 שיחק בתוכנית הבידור "שבוע סוף" בערוץ 2. בשנת 2011 גילם בסדרת הטלוויזיה "החולמים" בערוץ הילדים את אלכס הטבח של בית האומנה.

ב-2010 השתתף בעונה שלישית של תוכנית המציאות "פוקר כוכבים" בערוץ אגו.

בסוף שנת 2018 שיחק בעונה הרביעית של הסדרה "שנות ה-80", בתפקיד קובי כדורגל.
==חיים אישיים==
קיגלר נשוי לשחקנית אדוה עדני, ואב לשלושה. מתגורר בגבעתיים. בעשור השני של המאה ה-21 לבני הזוג קיגלר מופע קומי משותף, "נישואים גרעיניים", המבוסס על חיי הזוגיות שלהם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* - ריאיון
==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:גבעתיים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
הלכת דאוברט

הִלְכַת דאוברט היא הלכה העוסקת בכישוריו של אדם לכהן כעד מומחה במשפט. הלכה זו ניתנה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית במשפט דאוברט נגד חברת התרופות מריל-דאו ((Daubert v. Merrill Dow Pharmaceuticals, Inc., 509 U.S. 579, 595 (1993)). בתי המשפט בישראל נוטים להשתמש בהנחיה זו, לפיה על השופט להשתמש באמות מידה מסוימות לפני שהוא מסכים לקבל את עדותו של המומחה, במיוחד בתחום מדעי או טכנולוגי חדש. אמות המידה הן:

# בחינתה המדעית של התאוריה המוצעת.
# הצגת התאוריה המוצעת בפני הקהילה המדעית. 
# אחוז הטעות הסטטיסטי של התאוריה. 
# קבלת התאוריה על ידי הקהילה המדעית.

בהלכת דאוברט ניתנה גמישות מסוימת, בכך שנקבע בה שלא כל ארבעת הגורמים נחוצים בכל מקרה ומקרה.

==ביקורת==
ישנם מומחים בישראל המותחים ביקורת על הלכת דאוברט וקוראים שלא לקבלה; לדבריהם ההלכה מבוססת על הנחות סותרות בפילוסופיה של המדע, בכך שהיא מקבלת את יכולתם של השופטים להעריך את היתכנות תקפותה של תאוריה מסוימת בנפרד מיכולתם להעריך את תוכנה.

==לקריאה נוספת==
* י' דייוויס "קבילות ומשקל ראיות מדעיות במשפט - האם יש מקום לייבא את הלכת דאוברט?", רפואה ומשפט, גיליון 29 (נובמבר 2003).

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיני ראיות
קטגוריה:בית המשפט העליון של ארצות הברית: פסקי דין
חומצה הידרופלואורית

חומצה הידרופלואורית היא תמיסה חומצית, משתכת ורעילה מאוד של מימן פלואורי המומס במים. 
מימן פלואורי הנמצא במצב גז לרוב נקרא "חומצה הידרופלואורית לא ממוימת", מכיוון שאין נוכחות של מים במצב זה.
בניגוד לחומצות המימן-הלוגנים האחרים (כדוגמת חומצת מלח HCl) החומצה ההידרופלואורית היא חומצה חלשה כלומר הפירוק (דיסוציאציה) ליוני הפלואור <sup>-</sup>F והמימן <sup>+</sup>H אינו מוחלט במים.

החומצה ההידרופלואורית ידועה ביכולת להמיס זכוכית וקוורץ (צורן-חמצני SiO<sub>2</sub>) לפי התגובה הבאה:

:SiO<sub>2</sub>(s) + 6HF(aq) → H<sub>2</sub>[SiF<sub>6</sub>](aq) + 2H<sub>2</sub>O(l)

כתוצאה מכך, החומצה ההידרופלואורית חייבת להיות מאוכסנת בצנצנות פוליאתילן או טפלון (פוליטטראפלואורואתילן), כיוון שהחומצה תמיס את הצנצנת העשויה מזכוכית.

החומצה הפלואורית ידועה גם ביכולת להמיס כמעט את כל תחמוצות המתכת הידועות בכימיה האנאורגנית.

==הפקה==

בתעשיית הכימיה, החומצה הפלואורית מופקת מתוך תגובה של סידן פלואורי (CaF<sub>2</sub>) וחומצה גופרתית מרוכזת. 
כאשר שני החומרים מעורבבים בטמפרטורה של 250 מעלות צלזיוס, התגובה הכימית שמתרחשת יוצרת מימן פלואורי שממנו מייצרים חומצה הידרופלואורית (בעזרת דילול עם מים ליצירת תמיסה) לפי המשוואה הבאה:

:CaF<sub>2</sub> + H<sub>2</sub>SO<sub>4</sub> → 2HF + CaSO<sub>4</sub>

האדים אשר יוצרים מכלי התגובה הם תערובת של המימן הפלואורי, חומצה גופרתית ומעט תוצרי לוואי.
אוגרים את אדי המימן הפלואורי על ידי זיקוק.
החומצה ההידרופלואורית ידועה גם כסכנה לתפקוד המנוע, כיוון שהיא יכולה להיווצר עקב חשיפה של אטמים וצינורות לחום העולה על 400° מעלות צלזיוס, ובכך להפחית את תפקוד המנוע.
התערובת של חומצה חנקתית עם חומצה הידרופלואורית גורמת לראקציה כימית עם חומר הטיטניום כשהתערובת הזאת בריכוז מסוים אוכלת את הטיטניום וממיסה אותו בריכוזים גבוהים של התערובת. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חומצות
קטגוריה:פלואורידים
גוגל טוק

שליחת הודעות מ[[ג'ימייל לגוגל טוק]]
גוגל טוק (באנגלית: Google Talk, ובקיצור Gtalk) הייתה תוכנת מסרים מיידיים מבית היוצר של חברת גוגל. התוכנה אפשרה לדבר ב־VoIP, לשלוח הודעות טקסט, להעביר מסמכים ותמונות, להשאיר הודעות קוליות ואפשרויות נוספות.

==היסטוריה==
גרסת הבטא של התוכנה הושקה בתאריך 24 באוגוסט 2005. בדצמבר 2005 הוגשה תביעה נגד גוגל על כך ששירות google talk - מפר פטנט.

גוגל טוק פעלה רק על מערכת ההפעלה חלונות אבל לאחר שהושק ה-Google Talk gadget היה אפשר להשתמש בגוגל טוק בכל מערכת הפעלה עם דפדפן אינטרנט.
גוגל טוק הייתה פתוחה לשימוש בחינם וללא פרסומות לבעלי חשבון גוגל.

ב-16 במאי 2013 גוגל טוק אוחד אל תוך שירות גוגל פלוס hangouts.

ב-26 ביוני 2017 הוחלפה רשמית התוכנה לתוכנת hangouts. ב-5 ביולי 2017 הפסיקה להתמך גם באמצעות מכשירי אנדרואיד בגרסה 2.2.

==אפשרויות==
* אפשרות שליחת מסרים.
* אפשרות שליחת מסרים מג'ימייל לגוגל טוק.
* אפשרות להעביר מסמכים ותמונות.
* אפשרות לדבר ב־VOIP.
* אפשרות השארת הודעות קוליות.
* אפשרות לקבל התראות כשמקבלים דוא"ל.
* לדבר עם מספר אנשים יחד.

==ראו גם==
* Google Hangouts

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנות מסרים מיידיים
קטגוריה:גוגל: תוכנה
קטגוריה:תוכנות VoIP
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2005
קטגוריה:תוכנה חינמית
נואיבה

נואיבה (בערבית: نويبع, תעתיק מדויק: נֻוַיְבַּע) היא עיר תיירות במצרים השוכנת בצדו המזרחי של חצי האי סיני, לחוף מפרץ אילת, כ-65 ק"מ מדרום לאילת וכ-150 ק"מ מצפון לשארם א-שייח'. ב-2006 מנתה אוכלוסיית העיר, כולל היישובים הסמוכים אליה, כ-12,000 נפש.

== היסטוריה ==
בתקופת השלטון הישראלי בסיני, לאחר מלחמת ששת הימים, עלו יוזמות שונות לפיתוח האזור. במאי 1970 עלתה כוונה של יזמים צרפתים להקים במקום כפר נופש, אולם הכוונה סוכלה על ידי ממשלת צרפת שלא רצתה מעורבות צרפתית בהשקעות מעבר ל. בינואר 1971 הוקם במקום בית קפה בדואי.

החטיבה להתיישבות של הסוכנות היהודית יזמה סקר קרקע במחצית השנייה של 1970 ומצא שהמקום מתאים לחקלאות. בעקבות זאת הוקם ליד נואיבה מושב נביעות.

באותן שנים הפך שמה של נואיבה למושג בישראל כאתר מפלט מהמסגרות הממסדיות, בייחוד לדור הצעיר. ב-1977 נערך במקום "פסטיבל נואיבה הראשון", וב-1978 נערך פסטיבל גדול יותר בו הופיעו מיטב אמני הפופ והרוק בישראל באותה עת. התקשורת הישראלית קשרה לפסטיבל את התואר "וודסטוק הישראלי", אולם הייתה בכך הגזמה רבה מאחר שמאפיינים חשובים של פסטיבל וודסטוק לא התקיימו בנואיבה.

לאחר החזרת השלטון בסיני למצרים הוקם בנואיבה נמל, שאותו פוקדות ספינות מעבורת המגיעות מעקבה.

אזור נואיבה מיושב בשני שבטי בדואים: תראבין בצפון ומאיזנה בדרום.

תושבי נואיבה מתפרנסים מעבודה במשרדי הממשלה והעירייה שבמקום ומשירותים לתיירים.

בחלק הדרומי של נואיבה נמצאת הדיונה הקטנה, שבה בתי מלון, בתי הארחה וחושות לתיירים, ולידה הדיונה הגדולה.

בדומה ליישובים רבים לאורך מפרץ אילת, גם נואיבה חביבה על תיירים מישראל.

==מהתרבות==
ישנם מספר שירים הנושאים את השם "נואיבה": שלמה גרוניך הלחין שיר בשם זה למילים של נירית ירון, ומתי כספי הלחין למילים של דורי בן זאב ("חגיגה בנואיבה", 1977). חלוץ הזמר המזרחי ג'קי אלקיים הוציא גם הוא סינגל בשם זה. לאחר ביקור בסיני, הלחין שמשון מיאל שיר בשם "נואייבה נואבה" כחלק מאלבומו היחיד "פרדס הגחלים הלוחשות".<ref>https://stereo-ve-mono.com/1109</ref><ref>https://www.colbonews.co.il/consumption/51971/</ref>

==לקריאה נוספת==
* מתיו טיג, סיני - חלום ושברו - מרירות המולידה טרור רוחשת בקרב שבטי הבדואים בחצי האי סיני, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 130, מארס 2009

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סיני: ערים
קטגוריה:מצרים: ערי חוף
קטגוריה:מרחב שלמה
קטגוריה:מצרים: תיירות
קטגוריה:מפרץ אילת
.C.I.A (להקה)

C.I.A היא להקת ראפ שחבריה היו הראפרים K-Dee, סיר ג'ינקס ואייס קיוב.

הלהקה הייתה להקת ראפ חובבנית שהוקמה כאשר השלושה היו בתיכון. הלהקה התחילה לנגן במסיבות של ד"ר דרה שהיה מפורסם באותו זמן, כשפעל עם להקת הראפ World Class Wreckin' Cru. ד"ר דרה הפך להיות מפיק הלהקה כאשר היא הוציאה את אלבומה My Posse ב-1987, שהזכיר לא במעט את המקצבים של להקת הראפ Run DMC. מאוחר יותר באותה שנה הקימו אייס קיוב וד"ר דרה ביחד עם Eazy-E את להקת הגנגסטה ראפ הנחשבת אחת מהחשובות בתולדות התחום - N.W.A.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:להקות היפ הופ אמריקאיות
טופולב Tu-154

מטוס טופולב 154 של חברת Tajikistan Airlines
טופולב Tu-154 (קוד דיווח נאט"ו: Careless) הוא מטוס נוסעים צר-גוף תלת־מנועי מתוצרת רוסיה. המטוס היה נפוץ לטיסות פנים ברוסיה ובמדינות אחרות של ברית המועצות לשעבר. המטוס היה בשימוש גם במזרח אירופה ובאיראן.

מודרניזציה ופיתוח מטוסים מדגם זה היו באחריות תאגיד המטוסים המאוחד.

==תכנון ועיצוב==
המטוס פותח כדי להחליף את טופולב Tu-104 הסילוני וגם את אנטונוב An-10 ואת איליושין Il-18 בעלי מנועי המדחף. הוא תוכנן להיות מסוגל לפעול בשדות תעופה בעלי מסלולי עפר ולטוס בגובה רב מעל תנועת המטוסים העמוסה של ברית המועצות. הוא טס לראשונה ב־4 באוקטובר 1968, ונכנס לשירות בפברואר 1972. ייצורו נמשך עד שנת 2006 ובסך הכול יוצרו כ־900 מטוסים מדגם זה, מתוכם פחות מ-100 עדיין נמצאים בשירות.

המטוס תוכנן כך שיוכל להמריא משדות תעופה מושלגים ולא סלולים בלי להינזק. לשם כך יש לו 14 צמיגים גדולים מנופחים בלחץ נמוך. בדגם המקורי ישנם שלושה מנועי קוזנצוב NK-8-2, בתצורה דומה לזו שבבואינג 727, הקיימים גם במטוס האיליושין IL-62 מה שנתן לו יחס דחף-משקל טוב יחסית. בדגם M משתמשים בשלושה מנועי סולוביוב D-30KU-154. יש לו שני כני נסע אחוריים אשר מתכנסים למכלים שעל הכנפיים, ומערכת זנב בצורת האות T.

==תאונות==
למטוס יש היסטוריה של תאונות, אולם הן בדרך כלל יוחסו לשימוש בתנאים קשים (במיוחד תנאי מזג אוויר קשים), שימוש תכוף, תחזוקה לקויה, וטעויות אנוש, ולאו דווקא לבעיות בתכנון.

ב-4 ביולי 2001 התרסק מטוס מדגם זה של חברת ולדיווסטוק אייר שהמריא מיקטרינבורג במהלך הנחיתה לחניית ביניים באירקוטסק. התאונה נגרמה בשל טעות אנוש. כל 145 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.

ב־4 באוקטובר 2001 התרסק מטוס מדגם זה של חברת סיביר אייר שהמריא מת"א מעל הים השחור. חקירה גילתה שהמטוס הופל בידי טיל קרקע-אוויר SA-5 תועה. ההערכה היא שהטיל נורה בעת תרגיל של צבא אוקראינה.

ב־10 באפריל 2010 התרסק מטוסו הנשיאותי של נשיא פולין לך קצ'ינסקי, סמוך לשדה התעופה בעיר סמולנסק אשר ברוסיה, במטוס שהו 96 נוסעים באותו הזמן וכולם נהרגו. בין הנוסעים היו נשיא פולין, רעייתו, ובכירים נוספים בממשל הפולני, התאונה מיוחסת למזג האוויר הערפילי בזמן הנחיתה, ולטעות אנוש של הטייס.

ב-25 בדצמבר 2016 התרסק בים השחור מטוס של משרד ההגנה הרוסי מסוג זה שהיה בדרכו מנמל התעופה הבינלאומי של סוצ'י לבסיס חיל האוויר הרוסי חמיימים ליד לטקיה שבסוריה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי נוסעים סובייטיים
קטגוריה:טופולב
The Chronic

The Chronic הוא אלבום ראפ מאת האמן והמפיק ד"ר דרה שהוקלט ב-1992. מקור שם האלבום במילת סלנג למריחואנה. היה זה אלבומו הראשון של ד"ר דרה במסגרת חברת התקליטים החדשה, Death Row Records, שפתח יחד עם חברו שוג נייט לאחר שפרש מלהקת הגנגסטה ראפ ה-N.W.A.

אלבום זה הכתיר את ד"ר דרה אחד מאמני הראפ הטובים ביותר של כל הזמנים. The Chronic היה התקליט שפתח תת-תקופה חדשה לגנגסטה ראפ המכונה G-Funk (מבוסס על ה-P-Funk של ג'ורג' קלינטון) עם מקצבים איטיים יותר.

ד"ר דרה ניצל את האלבום כדי "לרדת" (diss) על חברו לשעבר Eazy-E ללהקת N.W.A. השיר "Fuck Wit Dre Day (And Everybody's Celebratin')" המכוון ישירות נגד איזי-אי וחברת התקליטים שלו (Ruthless Records).

לזכותו של The Chronic נאמר שהצליח לפתח קריירת מוזיקה להרבה אמני ראפ מבטיחים ביניהם הבולט ביותר הוא הראפר סנופ דוג שהופיע ברוב שירי האלבום. חוץ מסנופ דוג גם שלושה מבני דודיו (נייט דוג, דאת ניגה דאז ו-RBX וכן אחיו החורג של ד"ר דרה - וורן ג'י וגם קורופט ודה ליידי אוף רייג' שהופיעו באלבום) פתחו קריירת סולו מצליחה וחלקם ממשיכים עד היום להנפיק אלבומים.

ההצלחה של האלבום הייתה גדולה והפכה את חברת התקליטים שלו, Death Row Records, ל"אימפריית ראפ" שמאוחר יותר תתייצב בקרב "החוף המערבי נגד החוף המזרחי" מול חברת התקליטים של פאף דאדי, Bad Boy Records. מגזין הרולינג סטון דירג את The Chronic במקום ה-137 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים כאשר הוא אלבום הראפ הרביעי ברשימה רק 4 מקומות אחרי Ready To Die של הנוטוריוס בי. איי. ג'י. MTV דירג את אלבום זה כאלבום הראפ השלישי הטוב ביותר בכל הזמנים. ביולי 2024 מגזין בילבורד דירג את האלבום במקום השני ברשימת "100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות".<ref></ref>

האלבום מכיל 4 סינגלים:Fuck wit Dre Day (And Everybody's Celebratin') השיר "Let Me Ride", השיר "Nuthin' But A G Thang" ו"Lil' Ghetto Boy". הסינגל "Nuthin' But A G Thang" נחשב עד היום לאחד משירי הראפ הטובים ביותר של כל הזמנים והיה מקום ראשון בכל המצעדים בעוד ש-"Let Me Ride" זיכה את ד"ר דרה בפרס גראמי לביצוע הראפ הטוב ביותר לשנת 1994.

== רשימת שירים ==
כל השירים הופקו על ידי ד"ר דרה בעצמו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1992
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
דיגליצריד

דיגליצריד הוא סוג של גליצריד המכיל שתי שרשראות של חומצות שומן הקשורות למולקולת גליצרול באמצעות קשרים קוולנטיים בצימוד אסטרי.

דיגליצריד ומונוגליצריד הם תוספי מזון ידועים, המשמשים לערבוב שני חומרים שונים דוגמת מים ושמן, הנוטים שלא להתערבב זה עם זה באופן טבעי.

המקור לדיגליצריד יכול להיות או מן החי (למשל בקר) או מן הצומח, אבל גם ניתן לסנתז את הדיגליצריד הרצוי.

הדיגליצריד יכול להמצא בתוצרי מאפיות, משקאות, גלידות, מסטיקים, ציפויי מוקצפים ובמרגרינה.

==ראו גם==
*גליצריד
*מונוגליצריד
*טריגליצריד
*גליצרול
==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליפידים
קטגוריה:אסטרים של חומצות שומן
סגולן רויאל

סגולן רויאל, 2007
מארי סֶגוֹלֵן רויאל (ההגייה הנכונה של שמה: רוּאָיָאל; בצרפתית: Marie Ségolène Royal, ; נולדה ב-22 בספטמבר 1953) היא פוליטיקאית צרפתייה שכיהנה כשגרירת צרפת לקוטב הצפוני ולקוטב הדרומי בשנים 2017–2020.

== ביוגרפיה ==
רויאל היא חברה בולטת במפלגה הסוציאליסטית שהייתה מועמדת מובילה לנשיאות צרפת בבחירות 2007. בשנים 2004–2014 שימשה כנשיאת חבל פואטו-שראנט.

נולדה בבסיס הצבאי אואקם שבדקר שבמערב אפריקה הצרפתית (כיום סנגל), בתם של הלן דאה (Hélène Dehaye) וז'אק רויאל, רביעית מבין שמונה ילדים. עם אביה הייתה לה מערכת יחסים קשה וטעונה, ובבגרותה תבעה אותו למשפט על יחסו הקשה והמתנכר לאמה וסירובו לממן את הוצאות הקיום של המשפחה. היא זכתה בתביעה לאחר תשע שנים של התנהלות בבתי משפט, אך האב נפטר זמן קצר לאחר מכן.

היא למדה בתיכון מקומי בעיירה בדה-סוור ואחרי כן סיימה באוניברסיטה תואר בכלכלה.

רויאל נבחרה לראשונה לאספה הלאומית בשנת 1988 ושימשה כשרה לאיכות הסביבה וכן כסגנית שר החינוך.

ב-16 בנובמבר 2006 זכתה בבחירות המקדימות של המפלגה הסוציאליסטית, ונבחרה למועמדת המפלגה לנשיאות. בסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות, שהתקיים ב-22 באפריל 2007, הגיעה רויאל למקום השני (מבין 12 מועמדים) כשהשיגה 25.6%, לאחר מועמד הימין ניקולא סרקוזי, שזכה ב-31.1%. על כן ולפי המקובל בשיטת הבחירות הצרפתית, התמודדה מולו ב-6 במאי בסיבוב בחירות שני להכרעה על הבחירה כנשיא. בסיבוב השני הפסידה לסרקוזי, אך רשמה הישג מרשים כשזכתה לתמיכתם של 47.3% מהבוחרים.

ב-2008 התמודדה רויאל על ראשות המפלגה הסוציאליסטית במקום בן זוגה לשעבר, פרנסואה הולנד, שסיים את תפקידו. היא ניצחה בסיבוב הראשון, אולם הפסידה בסיבוב השני ליריבתה, ראש עיריית ליל, מרטין אוברי (Martine Aubry) בהפרש מזערי של 42 קולות, ובספירה חוזרת – בהפרש של 102 קולות.

באוקטובר 2011 השתתפה בסיבוב הראשון של הפריימריז, לקביעת מועמד המפלגה הסוציאליסטית בבחירות הקרובות לנשיאות צרפת, וסיימה במקום הרביעי עם 7% מקולות הבוחרים.

ביוני 2012 הפסידה את מקומה באספה הלאומית הצרפתית לאוליבייה פלורני בסיבוב שני בבחירות שהתקיימו לפרלמנט הצרפתי. רויאל זכתה לתמיכת בן זוגה לשעבר, הנשיא פרנסואה הולנד, וכך גם של חברי ממשלתו. מנגד פלורני זכה לתמיכה לא שגרתית מצד הגברת הראשונה באותה עת, ולרי טרירוויילר.

בעקבות כישלונה של המפלגה הסוציאליסטית בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו בתחילת 2014, ועקב אמון נמוך של הציבור בממשלתו של ראש ממשלת צרפת ז'אן-מארק ארו, התפטר האחרון מתפקידו, וממשלתו התפרקה. בממשלה החדשה שהוקמה על ידי הנשיא פרנסואה הולנד תחת ראש הממשלה מנואל ואלס מונתה רויאל לתפקיד שרת האקולוגיה בתוך משרד עם סמכויות נרחבות.

בשנת 2017 מונתה רויאל על ידי נשיא צרפת עמנואל מקרון לתפקיד שגרירת צרפת לקוטב הצפוני ולקוטב הדרומי.

==משפחה==
בן זוגה מסוף שנות ה-70 ועד שנת 2007 היה נשיא צרפת פרנסואה הולנד. רויאל והולנד לא היו נשואים, ויש להם ארבעה ילדים. ביוני 2007 נפרדו בני הזוג.
סגולן רויאל ובן זוגה לשעבר [[פרנסואה הולנד בשנת 2007]]

==ראו גם==
* איבט רודי

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פואטו-שראנט
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית
קטגוריה:שרי איכות הסביבה של צרפת
קטגוריה:בני זוג של פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:פוליטיקאיות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1953
קפריקורן 1

קפריקורן 1 (באנגלית: Capricorn One) הוא סרט קולנוע משנת 1978 (הוקרן בישראל תחת השם "חטיפה בשעת האפס"), שעלילתו הבדיונית מתארת ניסיון של נאס"א לביים נחיתה מאוישת על מאדים ולהציגה כנחיתה אמיתית. הסרט נוצר בהשראת התפתחות תאוריית הקשר על זיוף הנחיתה על הירח, שתרמה לא מעט להצלחתו והוא נמנה עם סדרת סרטי הקונספירציה של שנות השבעים שבאו בעקבות רצח קנדי ופרשת ווטרגייט.

במאי הסרט פיטר האיימס הכניס אלמנטים מרתקים בעלילה ועם השחקנים נמנים, אליוט גולד, ג'יימס ברולין, האל הולברוק, סם וטרסטון, ברנדה ואקרו וקארן בלק.

==עלילת הסרט==
עם ניסיון ההמראה לקראת המשימה של כיבוש המאדים, נוצרת תקלה, המונעת את שליחת האסטרונאוטים למשימתם. נאמר להם כי הם במעצר, ואם הם יתנגדו יאונה רע למשפחותיהם. בלית ברירה הם מסכימים לכל מה שמוכתב להם.

האסטרונאוטים שאינם נשלחים אל המאדים מצולמים באולפן משוכלל עם תפאורה אותנטית של רקע המאדים (הרבה אדום). מן האולפן הם מבצעים בין היתר שיחות עם מנהיגי עמם וכן עם משפחותיהם. שיחות אלה משודרות לציבור הרחב ובין היתר קשוב להן מדען אחד ששם לב לבאג מסוים והוא ששיחות הטלפון זורמות מבחינת המשוחחים (למשל, על שאלה מה שלומך? מתקבלת מיד תשובה) בעוד שכתוצאה מהמרחק הממוצע בין כדור הארץ למאדים (כ-20 דקות אור בממוצע) צריך היה לקחת זמן של כ-40 דקות מהרגע של פתיחת שיחה ועד קבלת התשובה. (גלי הרדיו נעים במהירות האור). מדען זה מיד מבין כי יש כאן תרמית. הוא מעלה עניין זה בריאיון עיתונאי.

מיד אחרי הריאיון עם העיתונאי נעלם המדען בנסיבות לא ברורות, ואילו העיתונאי שמנסה לברר את סיבות היעלמותו נתקל על כל צעד ושעל בניסיונות להתנקש בחייו.

בינתיים מגיע מועד שיבת החללית לכדור הארץ, אך שלא כמתוכנן היא נשרפת בהכנסה לאטמוספירה של כדור הארץ, דבר שגורם לשלושת האסטרונאוטים להיחשב על ידי הציבור לשלושה גיבורים שנספו בעת מלוי תפקידם.

שולחיהם נמצאים במלכוד שכן אם ייראו האסטרונאוטים בחיים לאחר התקלה הרי התרמית תתגלה.

האסטרונאוטים גם מבינים את המצב והם מבצעים בריחה ממקום שהותם כשאחריהם רודף צבא שלם להבטיח שהם יישארו בגדר גיבורים מתים.

הבריחה מבוצעת דרך מדבר ועם הרבה תלאות וקשיים גופניים. אחריהם רודפים שני מסוקים צבאיים שלא מרפים מהם גם בעת בריחה בדרך סלעית ומדברית, ומהם מנסים הבורחים כל העת להסתתר.

בסופו של דבר שניים מהאסטרונאוטים נתפסים והשלישי מצליח להגיע היישר לטקס בו מספיד נציג הממשל את "הגיבורים שמתו על כיבוש המאדים" והוא מוכיח את היותו בחיים עובדה שנותנת לו חסינות ולגיטימציה לחיות עם משפחתו באושר מבלי שיוכלו להתנכל לו יותר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מאדים בסרטים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים משנת 1978
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים משנת 1978
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים משנת 1978
צ'צ'יליה ברטולי

צ'צ'יליה ברטולי (באיטלקית: Cecilia Bartoli; נולדה ב-4 ביוני 1966 ברומא) היא זמרת אופרה איטלקייה פופולרית, המופיעה גם ברסיטלים.

ברטולי, מצו סופרן, נודעת ביותר בתפקידי מוצרט ורוסיני שהיא מבצעת. ברטולי נחשבת לקולורטורה לירית. כוחה איננו דווקא בגודל קולה, הנופל אולי מזה של זמרות מצו אחרות, אלא בגוון הייחודי שלו ובשימוש הווקאלי והדרמטי המרשים שהיא עושה בו. היא אחת מזמרות האופרה הפופולריות (והנמכרות) ביותר בשנים האחרונות.

ברטולי מקובלת על קהל מאזיני הקונצרטים בשל אישיותה הבימתית התוססת ומלאת החיים, ואילו קולה הלירי ונכונותה לחקור מוזיקה בארוקית בלתי מוכרת ולהתנסות בה מקנים לה הכרה בלתי מבוטלת בקרב מאזינים, שאינם מחובבי האופרה.

== קורות חיים ==
הוריה, סילבנה באצוני ואנג'לו ברטולי, היו שניהם זמרים מקצועיים ונתנו לה את שיעורי הזמרה הראשונים שלה. הופעתה הפומבית הראשונה הייתה בגיל תשע, בתפקיד נער רועים ב"טוסקה". בהמשך למדה ברטולי בקונסרבטוריו די סנטה צ'צ'יליה ברומא.

בניגוד לרוב זמרי האופרה, יצא שמה של ברטולי ברבים כבר בשנות העשרים המוקדמות לחייה, תופעה יוצאת דופן במקצוע, שבו טיפוסי להגיע לבשלות קולית רק בשנות השלושים. בשנת 1985, בגיל 19, הופיעה ברטולי בתצוגת כישרונות בטלוויזיה האיטלקית; המנצח ריקרדו מוטי צפה בהופעתה והזמין אותה למבחן קול בלה סקאלה. כמה שנים אחר כך, הזמין אותה הרברט פון קאראיין לשיר בפסטיבל זלצבורג בחג הפסחא של 1990, אלא שמותו הבלתי-צפוי של פון קאראיין מנע את מימוש התוכנית. באותו זמן גם הגיע שמה לתודעתו של דניאל בארנבוים, שראה את הופעתה בטלוויזיה הצרפתית, בתוכנית הוקרה למריה קאלאס.

בעבודתה עם המנצחים בארנבוים וניקולאוס הארנונקור התמקדה ברטולי בתפקידי מוצרט, ומאותה עת החלה לפתח קריירה בינלאומית. בשנת 1988 הקליטה את תפקיד רוזינה ב"ספר מסביליה".
בשנת 1996 הופיעה לראשונה במטרופוליטן אופרה בתפקיד דספינה ב"כך עושות כולן" וחזרה בעונה הבאה לשיר את התפקיד הראשי ב"לה צ'נרנטולה" (לכלוכית) של רוסיני. אולם המטרופוליטן דמוי המערה הוא בית האופרה הגדול בעולם ורבים נתפסו להשערה, כי ברטולי התחברה בסתר למיקרופון כדי להגביר את היקף קולה, אבל הנהלת המטרופוליטן הכחישה בתוקף שמועות אלה. הביצוע המוצלח כסינדרלה גרם לכך, שתפקיד זה נקשר במידת מה בשמה של ברטולי.

ברטולי פיתחה רפרטואר המתאים לקולה. נוסף למוצרט ורוסיני, היא מגלה עניין במוזיקת בארוק וראשית התקופה הקלאסית, משל מלחינים כמו גלוק, ויוואלדי, היידן וסאליירי. בתחילת 2005 שרה את קלאופטרה ביוליוס קיסר של הנדל, תפקיד לסופרן קולורטורה. ככל שקולה מתבגר ומבשיל, הוא רוכש מליאות ובמידה רבה גם את ה"גודל" שחסר לה, לדברי המבקרים, בראשית דרכה. מקובל לראותה כאחת מזמרות המצו-סופרן הטובות ביותר הפעילות כיום.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:זמרות מצו סופרן
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרי אופרה איטלקים
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס לאוני סונינג למוזיקה
קטגוריה:זמרות איטלקיות
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1966
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
פילוסופיה קונטיננטלית

פילוסופיה קונטיננטלית הנה מונח שניתן במקורו על ידי פילוסופים מהעולם דובר האנגלית, בעיקר אלו שעסקו בפילוסופיה אנליטית, כדי לתאר מגוון מסורות פילוסופיות שמקורן באירופה היבשתית (כלומר, שאינה כוללת את בריטניה). מקורן של רוב מסורות אלו הוא בגרמניה ובצרפת.
המונח כללי ומעורפל למדי, והוא כולל למעשה את רוב זרמי המחשבה הפילוסופית מהמאה ה-20 שאינם חלק מהפילוסופיה האנליטית. בין השאר, המונח כולל את זרמי המחשבה הבאים:
* פנומנולוגיה של אדמונד הוסרל ומוריס מרלו-פונטי
* אונטולוגיה פונדמנטאלית של מרטין היידגר
* ביקורת גנאלוגית של פרידריך ניטשה ומישל פוקו
* פסיכואנליזה של זיגמונד פרויד וז'אק לאקאן
* אקזיסטנציאליזם של מרטין היידגר, אלבר קאמי וז'אן-פול סארטר
* הזרמים השונים של המרקסיזם (קרל מרקס, לואי אלתוסר, אסכולת פרנקפורט, יורגן הברמאס)
* הסטרוקטורליזם של מדעי החברה שפתחו קלוד לוי-שטראוס, לואי אלתוסר, פייר בורדייה, ז'ורז' דומזיל ומישל סר
* ביטויים שונים של הגות פוסט-מודרניסטית (ז'אן-פרנסואה ליוטר, מישל פוקו, ז'אק דרידה)
* פוסט-סטרוקטורליזם (ז'יל דלז, ז'אק דרידה, מישל פוקו, עמנואל לוינס, ז'וליה קריסטבה)
* הסוציולוגיה של פייר בורדייה
* הרמנויטיקה מבית מדרשם של הנס גאורג גדמר ופול ריקר
* דקונסטרוקציה של ז'אק דרידה ובעקבותיו פול דה מאן
* סמיולוגיה וסמיוטיקה שפתחו פרדינן דה סוסיר ואחריו רולאן בארת
* ביקורת הספרות
* ביקורת תרבות
* תאוריות פמיניסטיות

המונח נמצא בשימוש בעיקר אצל פילוסופים לא-אירופאים או במחלקות ללימודים הומאניים לשם תיאור פעילות הנבדלת מהפילוסופיה האנליטית, ומההגות אשר עוסקת במדעים מדויקים, כגון מדעי-האדם, מדעי החברה, אסתטיקה, ספרות, או בתאוריות באדריכלות, קולנוע ותקשורת.

הבחנה "אנליטי/קונטיננטלי" מקורה יותר בהבדל סוציו-תרבותי בין היבשת האירופאית והארצות דוברות האנגלית, ולאו דווקא בהבדלים במסורת הפילוסופיות, שהרי פילוסופים חשובים רבים מהמסורת האנליטית היו אירופאים דוברי גרמנית (איתם ניתן למנות את לודוויג ויטגנשטיין, קרל פופר, הנס רייכנבך, קרל המפל וכן את מי שנחשב למייסד הזרם האנליטי, גוטלוב פרגה).

באופן כללי, הפילוסופים הקונטיננטליים טוענים נגד הפילוסופים האנליטיים כי הם מקבלים ומשתמשים באופן נאיבי בנקודת מבט מדעית ופורמליסטית, מבלי לחקור בצורה מספקת את הנחותיה המקדימות. הפילוסופים האנליטיים מאשימים את הפילוסופים הקונטיננטליים בעיסוק בפרשנות במקום בהבהרת בעיות פילוסופיות.

== לקריאה נוספת ==
* ליאת פרידמן וגלית ולנר (עורכות), מחברות לפילוסופיה קונטיננטלית, כתב העת של הסמינר לפילוסופיה קונטיננטלית, הוצאת רסלינג, 2016 - 2020

==קישורים חיצוניים==

* 

קונטיננטאלית
רבי חנינא בן חכינאי

רבי חנניא (חנינא) בן חכינאי היה תנא בדור השלישי והרביעי. הוא היה מתלמידי רבי עקיבא הראשונים, והיה חברם של רבי אלעזר בן מתיא, שמעון בן זומא ושמעון התימני. לפי אחת הגרסאות היה מעשרה הרוגי מלכות.

לפי האגדה, ישב 12 (או 13) שנה ולמד תורה בבית רבי עקיבא רבו. כשהגיעה זמן בתו להינשא שלחה לו אשתו מכתב, והודיעה לו על כך. כשנשאר ללמוד ולא חזר לביתו ידע רבי עקיבא על כך, ודרש: כל מי שיש לו בת – ילך וישיאנה!

חזר רבי חנניא אל עירו, אך כיוון שהשתנו פני העיר לא מצא את ביתו. מה עשה? הלך והתיישב ליד הבאר, עד שהגיעה קבוצת נשים ושמע אחת קוראת: בת חכינאי, מלאי את כדך! ידע שזאת בתו, עקב אחריה ונכנס לביתו. אשתו, שלא הייתה מוכנה לכך – ראתה אותו ונבהלה, עד שיצאה נשמתה. התפלל עליה רבי חנניא ואמר: ״רבונו של עולם, ענייה זו זה שכרה?״ ביקש רחמים עליה וחייתה.

הגמרא במסכת חגיגה מספרת שהרצה לפני רבי עקיבא במעשה מרכבה.

בנוסף, האגדה מספרת על רבי חנינא בן חכינאי, שכל ימיו היה יושב בתענית מגיל שתים עשרה שנה עד תשעים וחמש.
[[מערת שם ועבר: מקום קבורתו של רבי חנינא על פי זיהוי עממי מתחילת המאה ה-13]]
===מותו===
.

===קברו===
רבי מנחם החברוני (1215 לערך), מציין כי רבי חנינא נקבר לצד רבי דוסא בן הרכינס ורבי אליעזר בן הורקנוס במערה בצפת, המזוהה כיום עם "מערת שם ועבר".

==קישורים חיצוניים==

* 

* ישעיהו בן-פזי, [http://israeli-humor-studies.org/media/3-3-הומור_מאופק_וסאטירה_מוסווית-ישעיהו_בן_פזי.pdf הומור מאופק וסאטירה מוסווית באגדה תלמודית], הומור מקוון 3, ינואר 2014

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור השלישי לתנאים
קטגוריה:עשרת הרוגי מלכות
קטגוריה:תלמידי רבי עקיבא
קטגוריה:הדור הרביעי לתנאים
רבי יהודה בן בבא

פנים מערת הקבר, ליד שפרעם, המיוחסת לרבי יהודה בן בבא
רבי יהודה בן בבא היה תנא בדור השלישי (תחילת המאה ה-2 לספירה). אחד מעשרת הרוגי מלכות.

== ביוגרפיה ==
רבי יהודה בן בבא חי בתקופת מרד בר כוכבא, והיה חברו הטוב של רבי עקיבא. כשרבי עקיבא הוצא להורג על ידי הרומאים – אסר על שימוש בבשמים, לאות אבל.

הוא מוגדר בתלמוד כחסיד, בתלמוד מובאות מספר מעשיות המתחילות במילים "מעשה בחסיד אחד" ובמקום אחר מובא כי הכוונה היא תמיד לאחד מהשניים, או לרבי יהודה בן בבא או רבי יהודה ברבי אילעאי. בתלמוד מובא כי רצו לומר עליו "הי חסיד הי עניו" בהלווייתו, אלא שלא היו יכולים לומר זאת מפני הכלל ש"אין מספידין על הרוגי מלכות".

בגמרא מסופר עליו שכל מעשיו היו לשם שמים, חוץ מפעם אחת שחלה בגרונו, והרופא אמר לו שיתרפא רק אם ישתה חלב רותח. רבי יהודה קנה עז, שהיא בהמה דקה שאסור לגדלה בארץ ישראל, וינק ממנה חלב רותח לרפואתו. מעשה זה היה ה"עבירה" היחידה שהוא עשה בכל ימי חייו (אף שעל פי ההלכה אין זו עבירה שכן פיקוח נפש דוחה את איסור בהמה דקה), ולכן הוא נתפס על ידי הרומאים ונהרג.

== אחד מעשרת הרוגי מלכות ==
בסוף תקופת התנאים כששלטון הארץ היה ביד הרומאים הכירו הרומאים בחשיבות סמיכת זקנים (המאפשרת למנות אדם לדיין) להמשכיות ההנהגה הרוחנית של עם ישראל, ואסרו אותה. רבי יהודה בן בבא, שהכיר בחשיבות זו, סמך חמישה רבנים בגליל, בניגוד לגזרת המלכות שגזר הקיסר אדריאנוס. רבי יהודה בן בבא סמך את הרבנים בעמק שבין אושא לשפרעם. הוא בחר מקום זה משום שלא היה בתחום שיפוטו של אף יישוב, כך שלא היה חשש שהרומאים יקיימו את הגזירה במלואה ויחריבו את היישוב שבתחומו התקיימה סמיכה. במקום הוסמכו חמישה זקנים: רבי מאיר, ורבי יהודה, ורבי יוסי, ורבי שמעון, ורבי אלעזר בן שמוע ורב אויא מוסיף: אף רבי נחמיה (בבלי, עבודה זרה-ח'). הוא נתפס על ידי הרומאים
וכך מסופר בתלמוד: .

ב מסופר, שרבי יהודה בן בבא הוצא להורג בערב שבת לאחר שעה תשיעית. הוא ביקש מהרומאים שיתנו לו לקיים , והם הסכימו להשהות את מיתתו עד לאחר קיום מצוות השבת. רבי יהודה התחיל לומר קידוש בנעימות ובקול רם, וכשהגיע למילים "אשר ברא אלקים לעשות" הרומאים לא נתנו לו לסיים את הקידוש, אלא מיד הרגוהו ומת במילה "אלקים": .

== חבריו ==
על חבריו נמנה שמעון התימני, אודות כך מסופר: .

== תורתו ==
במשניות מובאות עדויות שמסר, הלכות שהיו מקובלות בידו מרבותיו. הוא גזר גזירות הלכתיות על בני דורו. פסקיו מופיעים פעמים בודדות בתלמוד, שנים מהם במסכת עירובין. אחד אודות דין פסי ביראות, בהם הוא קובע כי (=היתר פסי ביראות, שכשר על אף שהוא פרוץ מרובה על העומד, נאמר רק בבאר מים חיים השייך לרבים), והשני הוא אודות קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה, בו הוא קובע את המידה המקסימלית בה מותר לטלטל בקרפף שלא הוקף לדירה - שבעים אמה ושיריים (=ומעט) על שבעים אמה ושיריים, וכן קובע שבקרפף צריך להיות "שומירה" (ביתן שמירה) או בית דירה, כדי שתחשב לכל הפחות במידה מסוימת כרשות היחיד שמותר לטלטל בה.

הוא נחלק עם רבי עקיבא בדין פירוט החטא, לאדם החוזר בתשובה על חטאיו: .

== קברו ==
לפי מסורות מהמאה ה-17 קברו מצוי בשפרעם, והמחלף הסמוך, מחלף סומך, קרוי לציון הסמיכה שערך באזור. על מציאת הקבר המיוחס לבן בבא הכריז הרב ברוך אבוחצירא, בעת ביקור שערך בשנת 1987 בעיר קריית אתא, הגובלת באתר ממערב. מאז הפך לאתר עלייה לרגל.

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור השלישי לתנאים
קטגוריה:עשרת הרוגי מלכות
דצ'באל (פסל)

הפסל של דצ'באל (ברומנית: Statuia lui Decebal) הוא פסל בגובה 40 מטר הניצב על הגדה הסלעית של הדנובה, לא רחוק מהעיר אורשובה, באזור שערי הברזל.

את רעיון הפסל הגה איש העסקים, איש התקשורת והסופר הלאומן הרומני-איטלקי יוסיף קונסטנטין דרגן (Iosif Constantin Drăgan), אך נדרשו עשר שנים (1994–2004) ויותר ממיליון דולרים עד ש-12 פסלים סיימו את הכנתו. מולו, על הגדה הסרבית, נמצא לוח זיכרון עתיק המזכיר את ניצחונות האימפריה הרומית על מלך דאקיה, דצ'באל (הנוסח הרומני לשמו של מי שקרוי ברשומות הרומאים "דקבלוס"), בשנת 105.

על הפסל, מתחת לראש, נכתב בלטינית "DECEBALUS REX - DRAGAN FECIT" (המלך דקבלוס – נוצר על ידי דרגן), זאת על אף שהפסל נוצר בשנים האחרונות על ידי איש עסקים ואינו מהווה יצירה מתקופת האימפריה הרומית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:רומניה: תרבות
קטגוריה:דנובה
קטגוריה:רומניה: תיירות
יהודה בן דמא

רבי יהודה בן דמא היה, על פי מדרשים מאוחרים, תנא שהוצא להורג בידי הרומאים, ולפי נוסחאות מסוימות נכלל בין עשרה הרוגי מלכות.

רבי יהודה בן דמא אינו נזכר כלל במקורות התנאיים ובתלמודים.

==הוצאתו להורג==
המקור להוצאתו להורג הוא במדרש "אלה אזכרה" (מ"אוצר המדרשים"). שם מסופר, כשהוציאו רבי יהודה בן דמא להורג, אותו היום, ערב שבועות היה. <BR>
אמר לו ר' יהודה לקיסר: חייך, המתן לי מעט עד שאקיים מצוות עצרת ואקדש, כדי לשבח להקב"ה שנתן לנו את התורה. <BR>
אמר לו הקיסר: עדין אתה בוטח בתורה ובאלהים שנתנה? <BR>
אמר לו: הן.<BR>
אמר לו: מה שכרה של תורתך? <BR>
אמר לו: עליה אמר דוד עליו השלום: "מה רב טובך אשר צפנת ליראיך". <BR>
אמר לו הקיסר: אין שוטים בעולם כמותכם, שסבורים שיש עולם אחר. <BR>
אמר לו: אין שוטים בעולם כמותכם, שכופרים באלהים חיים, ואוי לך ואוי לבושתך כשתראה אותנו באור החיים ואתה תרד בשאול תחתית. <BR>
מיד חרה אפו של הקיסר וצוה לקשרו בשערות ראשו בזנב סוס ולמשכו בכל רחוב של רומי, ואחר כך צוה וחתכוהו איברים איברים. ובא אליהו זכור לטוב, וליקט את האיברים, וקברם במערה אחת סמוכה לנהר שיורד לפני רומי.
שמעו הרומיים קול נהי ובכי כל שלושים יום בתוך אותה מערה. באו והודיעו לקיסר. אמר: אפילו העולם נהפך לתוהו ובוהו לא אשקוט עד שאמלא רצוני באותם זקנים.

== קישורים חיצוניים ==
* ערך [https://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=1113 עשרת הרוגי מלכות] באתר דעת אנציקלופדיה יהודית.

קטגוריה:עשרת הרוגי מלכות
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג
ג'וזף בל

ג'וזף בל, (באנגלית: Joseph Bell; 2 בדצמבר 1837 - 4 באוקטובר 1911) היה רופא ומנתח סקוטי, פרופסור בבית הספר לרפואה באוניברסיטת אדינבורו במאה ה-19. נודע בעיקר כאדם עליו מבוססת דמותו של הבלש הספרותי שרלוק הולמס.

==קורות חייו==
בל התחנך באקדמיית אדינבורו וסיים את לימודי הרפואה בשנת 1859 באוניברסיטת אדינבורו. את קריירת המנתח החל כמנתח ביתי.

בשנת 1887 מונה למנתח הראשון במחלקת הכירורגיה החדשה בבית החולים המלכותי לילדים. באותה שנה גם מונה לנשיא הקולג' המלכותי לרפואה באדינבורו.

הסופר ארתור קונאן דויל היה תלמידו של בל כשלמד רפואה באוניברסיטת אדינבורו. משנת 1887 שימש כמזכירו האישי של ד"ר בל במרפאה המלכותית של אדינבורו. פרופסור בל היווה את ההשראה לתלמידו ומזכירו לדמותו של הבלש דק האבחנה שרלוק הולמס.

כמרצה לרפואה הוא שם דגש על חשיבות ההתבוננות באבחנה. לשם הדגמה היה נוהג לבחור באופן שרירותי אדם מהרחוב ועל ידי התבוננות קבע את מקצועו, פעולותיו האחרונות ואפיונים נוספים של אותו אדם. לעיתים נדירות טעה. בזכות מיומנות זו נחשב בל לחלוץ בתחום הזיהוי הפלילי (בעיקר ברפואה המשפטית), זאת על אף שבתקופתו לא נעשה שימוש נרחב בזיהוי פלילי בחקירות מקרי פשע.

פרופסור בל שימש גם כרופאה האישי של המלכה ויקטוריה בעת ביקוריה בסקוטלנד. בחייו כתב בל מספר ספרי לימוד בנושאי הרפואה, שימש כעורך כתב עת רפואי בסקוטלנד והיה בעל מספר תארים בריטים מכובדים.

בשנת 2001 נפתח מכון לזיהוי פלילי על שמו של ד"ר בל בגלאזגו בסקוטלנד.

==אזכורים בתרבות הפופולרית==
*ה- BBC הפיקה סדרת סרטי טלוויזיה בשם "חדרי מסתורין" המציגה באופן בדיוני את התקופה בה דויל שימש כמזכירו האישי של בל ברמה כזו שדויל מוצג בה כד"ר ווטסון ודמותו של ד"ר בל קרובה מאוד לדמותו של שרלוק הולמס יותר מאשר הייתה כך במציאות. את ד"ר בל מגלם השחקן איאן ריצ'רדסון.
*בשנת 2005 יצא לאור ספר ילדים מאויר בשם "ד"ר בל – שרלוק הולמס האמיתי" הספר נכתב על ידי היסטוריון מקנט, ד"ר רוברט יום, אשר כתב בעבר ספרים על כריסטופר קולומבוס ופרקין וורבק.
*פרק בסדרת הטלוויזיה דוקטור הו - הדמות הראשית המכונה הדוקטור, נוסע בזמן מזדהה כתלמידו של ד"ר בל בפני המלכה ויקטוריה.
*הסדרה האוס - הסדרה מציגה את חייו של דוקטור גרגורי האוס, שנחשב ל"שרלוק הולמס" של הרפואה ויש הטוענים כי דמותו מבוססת על ג'וזף בל.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070928000053/http://www.rcsed.ac.uk/site/PID=135200316468/760/default.aspx אוסף מכתביו של ג'וזף בל בקולג' המלכותי למנתחים באידנברו] כולל התכתבויות עם ארתור קונאן דויל
* [https://web.archive.org/web/20140222035436/http://www.cfslr.ed.ac.uk/ המרכז ע"ש ג'וזף בל]
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:רופאים סקוטים
קטגוריה:כירורגים בריטים
קטגוריה:שרלוק הולמס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1837
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1911