OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יצחק אפשטיין (רב)

הרב יצחק הלוי אפשטיין (ו' באב תרע"ב, 20 ביולי 1912 – כ"ב בשבט תשכ"ה, 25 בינואר 1965) היה דיין בבית דין הרבני בתל אביב, ממקימי הרבנות הצבאית ומעורכי האנציקלופדיה התלמודית.

==תולדותיו==
נולד ברוסיה. למד בישיבת קלצק אצל הרב אהרן קוטלר והרב שך. בשנת תרצ"ה עלה לארץ ישראל בעצת הרב קוטלר כדי ללמוד תורה אצל חותנו הרב איסר זלמן מלצר בירושלים. למד בישיבת חברון בירושלים.

בתחילת שנות ה-40 נישא לתמה, בתו של נח אימרמן, תלמיד ישיבת סלבודקה (שם למד בחברותא עם הרב שך) ולאחר מכן תלמיד ישיבת חברון, מהרוגי מאורעות תרפ"ט בחברון. אפשטיין התקרב לרב מלצר ועם הזמן נהיה נאמן ביתו ומקבוצת תלמידיו הקרובים, ואף סייע לו בעריכת ספרו אבן האזל. בח' בטבת תש"א (1941) נשלח על ידי הרב מלצר לקבל את פני הרב שך ומשפחתו עם עלותם ארצה, בגבול בראש הנקרה. בשנים ה'תש"ז–ה'תש"ח כיהן כרב ופוסק למתיישבי כפר עציון, בתחילה באופן לא רשמי ובהמשך כמינוי רשמי. בתקופה זו התגורר בירושלים ונסע להעביר שיעורים בכפר מספר פעמים בשבוע.

לאחר קום המדינה היה ממקימי הרבנות הצבאית שימש כרב צבאי והגיע עד לדרגת סגן-אלוף. בשנת תשט"ז (1956) מונה לדין בתל אביב. היה מעורכי האנציקלופדיה התלמודית, וכן סדרת אוצר הפוסקים. כן היה מעורכי כתביו של הרב הרצוג.

התגורר בשכונת גבעת רוקח בבני ברק, והיה מקורב לרב שך. נפטר בשנת 1965, ונקבר בהר המנוחות, בסמיכות לקברו של רבו הרב מלצר. את חלקת הקבר רכש הרב שך לעצמו, ולאחר פטירת הרב אפשטיין נידב אותה לצורך קבורתו. בזמן מחלתו ולאחר פטירתו, לאורך תקופה ארוכה, נהג הרב שך לבקר בקביעות מדי שבת את אלמנתו וילדיה בביתם.

==צאצאיו==
בניו: יואל - חתנו של הרב גרשון אריאלי (בנו של הרב יצחק אריאלי); הרב נח - ראש כולל בירושלים; חיים אפשטין - יו"ר מפלגת בני תורה וסגן ראש עיריית ירושלים; והרב איסר זלמן – לשעבר ר"מ בישיבת ההסדר קריית שמונה. בנותיו: נחמה – אשת הפיזיקאי פרופסור יעקב גרינהויז; ורבקה – אשת הרב נחום נריה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דייני בתי הדין הרבניים
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלוצק-קלצק
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה התלמודית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:רבנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1965
קטגוריה:כפר עציון: אישים
חיים אפשטין

חיים אפשטין (נולד בשנת תשי"ג, 1953) הוא יו"ר מפלגת בני תורה. בעבר כיהן כסגן ראש עיריית ירושלים.

==ביוגרפיה==
חיים אפשטיין נולד בבני ברק לתמה והרב יצחק אפשטין. למד בישיבת פוניבז'. בתקופת לימודיו בישיבה היה משמשו של הרב שמואל רוזובסקי. כמו כן היה מקורב לרב אלעזר מנחם מן שך, שהיה רבו ומקורבו של אביו. לאחר לימודיו בישיבה שירת בצה"ל.

==פעילות ציבורית==
היה מנהל לשכתו של הרב הראשי לירושלים יצחק קוליץ. בסוף שנות ה-80 היה פעיל בהקמת דגל התורה. בכנסת ה-12 שימש מזכיר סיעת דגל התורה בכנסת.

בשנים 1990-1992 כיהן כמנהל לשכתו של סגן שר השיכון אברהם רביץ. בתקופת הקמתה של העיר אלעד, התמנה על ידי שר הפנים אהוד ברק לחבר המועצה. לאחר מכן פרש מהחיים הפוליטיים ועסק בנדל"ן.

==קריירה פוליטית==
בשנת 2013, לקראת הבחירות לכנסת ה-19, עמד בראש רשימת נצח שייצגה את הפלג הליטאי שבהנהגת הרב שמואל אוירבך, אך הרשימה הסירה את מועמדותה טרם הבחירות.

בבחירות לעיריית ירושלים, שנערכו באוקטובר 2013, הוצב בראש רשימת מפלגת בני תורה ואף התמודד על ראשות העיר. מפלגות ש"ס ויהדות התורה ורובו של הציבור החרדי בעיר תמכו במשה ליאון לראשות העיר. לדברי המפלגה, הסיבה להתמודדותו של אפשטיין היא לא לתמוך במועמד חילוני. מנגד, בתקשורת עלו טענות כי הסיבה להתמודדותו של אפשטיין למרות סיכוייו הזעומים להיבחר, היא כי קיים הסכם בינו לניר ברקת לגרום לפיצול בקולות החרדים בירושלים ובכך להביא לבחירתו של ברקת. אפשטיין וברקת הכחישו את קיומו של ההסכם, אך לטענת העיתונאי יאיר אטינגר גורמים במפלגת בני תורה דרשו את קיום ההתחייבות הקואליציונית למינויו כסגן וכמחזיק תיק חינוך חרדי. בבחירות קיבל אפשטין 3.6% מקולות הבוחרים, ולמרות שרשימתו זכתה רק במנדט אחד הוא מונה לסגן ראש העיר בשכר ולמחזיק תיקי תרבות תורנית וח"ן חרדי.

ב-13 ביולי 2018 פרסם עיתון הפלס תמיכה באפשטיין לראשות עיריית ירושלים, אך ב-23 באוקטובר הודיע אפשטיין על הסרת מועמדותו. לבסוף המפלגה תמכה במועמד זאב אלקין לראשות העיר. לאחר הפסדו של אלקין בבחירות - ב"סיבוב השני" הודיעה מפלגת בני תורה למצביעיה לפעול על מנת שמשה ליאון לא יבחר לראשות העירייה - קריאה שהתפרשה בקרב תומכי המפלגה כהבעת תמיכה במועמד עופר ברקוביץ. עם היבחרו של ליאון לראשות העיר חבר אפשטיין לקואליציה העירונית והיה חבר בהנהלת העיר וכמחזיק תיק הבריאות בעירייה.

לקראת הבחירות לעיריית ירושלים שנועדו להתקיים באוקטובר 2023 הגיש אפשטין פעם נוספת מועמדות לראשות העיר, אך הסיר את מועמדותו ערב הבחירות.

==חיים אישיים==
אפשטיין נשוי ואב לארבעה. מתגורר בשכונת הר נוף שבירושלים. אחותו נחמה היא אשת הפיזיקאי פרופסור יעקב גרינהויז, ואחותו רבקה היא אשת הרב נחום נריה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.93fm.co.il/radio/78119/ פרופיל - חיים אפשטין, ירושלים], אתר רדיו קול חי

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי דגל התורה
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:סגני ראש עיריית ירושלים
קטגוריה:חברי מועצת העיר אלעד
קטגוריה:הר נוף: אישים
קטגוריה:מתמודדים בבחירות לרשויות המקומיות בישראל
קטגוריה:ישראל: ראשי מפלגות
קטגוריה:הפלג הירושלמי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
המוזיאון לראשית ההתיישבות בעמק

שחזור של מחסן בגדים קיבוצי.
חדר אוכל קיבוצי. הסכין קשורה לשולחן בשל הנוהג של חברים "לשאול" את הסכין ולהשתמש בה כמברג.]]
מוזיאון העמק, הוא מוזיאון היסטורי הממוקם בקיבוץ יפעת בעמק יזרעאל.

מטרתו של המוזיאון לתעד להציג את סיפורם של מתיישבי עמק יזרעאל, בין היישובים הראשונים שהוקמו בעת החדש, החל משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד להקמת מדינת ישראל, ולהנציח את מפעל ההתיישבות של אנשי העלייה השנייה והשלישית בעמק, בנוסף כולל המוזיאון גם את מוזיאון הרפת והחלב המספר את סיפורו של ענף הבקר והרפת בארץ מראשיתו.

==תיאור==
המוזיאון מתמקד בסיפורם של הקיבוצים והמושבים של עמק יזרעאל, ומציג את הווי החיים בהם בראשית הקמתם.

המוזיאון כולל אוסף של מוצגים הממחישים את קשיי החיים בעת הקמת היישובים, את ההווי השיתופי המיוחד של הקיבוצים הראשונים, וכן את התרבות ביישובי העמק. בין המוצגים כלי חקלאות, וכן שחזור של מבנים (על תכולתם) ובהם חדר אוכל קיבוצי, מחסן בגדים, מרפאה קיבוצית, מקלחת שיתופית של קיבוץ, בית ילדים קיבוצי, כיתה במושב, צריף במושב, לול ומכוורת דבורים וכן אוהלים בהם נעשה שימוש ביישובים הראשונים בטרם הוקמו בהם המבנים הראשונים.

==פעילויות==
נוסף על תצוגת הקבע נערכות במוזיאון הדרכות לציבור בתיאום מראש וכן פעילויות כגון ערבי שירה, כנסים, ערבי תרבות ותערוכות. ניתן לקיים במקום גם אירועים פרטיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:מוזיאונים לתולדות היהודים בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:קיבוצים: מוזיאונים
קטגוריה:יפעת
מפרץ פאנג נגה

[[קו טאפו, המכונה גם "אי ג'יימס בונד", במפרץ פאנג נגה.]]
מפרץ פאנג נגה (בתאית: อ่าวพังงา) הוא מפרץ בים אנדמן ששטחו 400 קמ"ר, המצוי צפונית למצר מלאקה, בין האי פוקט לבין דרום תאילנד.

בשנת 1981 הוכרז אזור המפרץ כחלק מהפארק הלאומי אאו פאנג נגה, בשל נופיו הכוללים צוקי אבן גיר מרשימים. ההכרזה היא בהתאם לאמנת רמסר שלפיה הפארק הוא אזור ביצה מוגן בעל חשיבות בינלאומית.

במפרץ 42 איונים, עליהם יערות גשם בהם גדלים 28 זנים של עצי מנגרוב, וביצות.

בין האיים שוניות אלמוגים.

בפארק הלאומי מקננות ציפורים רבות (נספרו 88 מינים ובהם חופמי מלזי (Charadrius peronii) ובצנית אסייתית (Limnodromus semipalmatus) וכן 82 מיני דגים, 18 מיני זוחלים, 3 מיני דו חיים ו-17 מיני יונקים (ובהם תחש המשכן (המצוי בסכנת הכחדה), גיבון לבן-יד, סרו סומטרי ופוקנה הודית.

בנוסף, מגן הפארק על מספר קהילות מקומיות של צועני ים מוסלמים ועל כפר דייגים הייחודיים בהם הם מתגוררים (הממוקמים על קלונסאות בינות האיים).

המפרץ מהווה אתר תיירות פופולרי.

==קישורים חיצוניים==
* 

מוכר מציע משקאות קרים לתיירים המבקרים במפרץ.

קטגוריה:תאילנד: פארקים
קטגוריה:ים אנדמן
דוד חן

דוד חן
דוד חן (נולד בסביבות 1937) שימש כראש בית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב וכנשיא המרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה וקודם לכן שימש דקאן בית הספר לחינוך שם.

== ביוגרפיה ==
את הדוקטורט בביופיזיקה השלים במכון ויצמן.

שימש כראש בית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב וכמרצה וחוקר-אורח באוניברסיטאות רבות. בהן אוניברסיטת סטנפורד, אוניברסיטת הרווארד, המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, פורד וקווינס קולג' בניו יורק ועמית מחקר במכון הבינלאומי לתכנון חינוכי בפריז.

פרופסור חן משמש כחבר באיגודים מקצועיים בתחום המחקר החינוכי בישראל ומחוצה לה. כיהן גם כמנהל לאומי של המרכז לחינוך מדעי ע"ש עמוס דה שליט. היה חבר בוועדות ציבוריות רבות בנושאי חינוך ושימש "עוזר נשיא המדינה לחינוך ורווחה". חן השתתף בכתיבת ספרים וספרי לימוד, פרסם שני ספרים, מאמרים ומונוגרפיות. בשנת 1995 הוא הקים המרכז הארצי למדע במסגרת אוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1995, היה בין מקבלי "פרס לעובדים בתחום החינוך העברי" מטעם עיריית תל אביב-יפו. כמו כן, זכה בפרס ע"ש קנדי מטעם מכון ויצמן למדע.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20140219033633/http://www.mla.ac.il/?CategoryID=1451 דוד חן], במרכז ללימודים אקדמיים
* 
* 
* 
*
* [http://portal.macam.ac.il/ArticlePage.aspx?id=947 בין חזון להיגיון: על אסטרטגיות שינוי וחדשנות בחינוך]
* 

קטגוריה:סגל המרכז ללימודים אקדמיים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: חינוך
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:זוכי פרס לעובדים בתחום החינוך העברי
טקס חנוכה בבית הלבן

חוגגים חנוכה בבית הלבן ב-[[2010 עם נשיא ארצות הברית ברק אובמה והגברת הראשונה מישל אובמה]]
חנוכייה של משפחתו של [[שי חרמש ששרדה בביתו לאחר הטבח בכפר עזה. החנוכייה הוצגה ב-12 בדצמבר 2023 בבית הלבן]]
טקס חנוכה בבית הלבן (באנגלית: White House Hanukkah Party) הוא טקס קבלת פנים שנתי שנערך בבית הלבן, בחסותם של נשיא ארצות הברית והגברת הראשונה, לציון החג היהודי, חנוכה. המסורת החלה בתקופת ממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר. רשימת האורחים כוללת מאות פוליטיקאים יהודים, ראשי ארגונים, בתי ספר וראשי ישיבות מקרב יהודי ארצות הברית.

בהכנה לטקס, מטבח הבית הלבן עובר הכשרה, המוצרים שבשימוש לקראת הטקס הם כשרים ותהליכי הכנת המזון נעשים כולם תחת השגחת משגיח כשרות, כדי לאפשר לאורחים היהודים המקפידים על כשרות ליהנות מאוכל כשר.

טקס קבלת הפנים הפך לאחת הדרכים שבהן הנשיא מכיר בחג היהודי, יחד עם נשיאת דברים, או השתתפות של הנשיא עצמו או חבר בצוות שלו בהדלקת החנוכייה הלאומית של ארצות הברית בשדרה המרכזית של וושינגטון הבירה. בנוסף, בשנת 1996 הוצא בארצות הברית בפעם הראשונה בול דואר לכבודו של החג.

כמדליקי החנוכייה נבחרים אישים שיש להם נגיעה לאירועי התקופה. כך, בשנת 2007 הוזמנו להדליק את החנוכייה הוריו של העיתונאי דניאל פרל, שנרצח על ידי טרוריסטים בפקיסטן.

בשנת 2022 הבית הלבן רכש חנוכייה לשימוש בטקס. קודם לכן החנוכיה התקבלה בהשאלה מבית כנסת או מוזיאון יהודי.

ב- 12 בדצמבר 2023 הוצגה חנוכייתו של שי חרמש ששרדה את הטבח בכפר עזה בבית הלבן. החנוכייה נשלחה על ידי נשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג לג'ו ביידן.

==ראו גם==
* סדר פסח בבית הלבן
* ארוחת האפטאר בבית הלבן

==הערות שוליים==

קטגוריה:הבית הלבן
קטגוריה:יהדות ארצות הברית
קטגוריה:חנוכה
בית הקברות הצבאי בעספיא

בית הקברות הצבאי בעִסְפִיָא שעל הר הכרמל הוא הגדול בבתי הקברות הצבאיים שבישובי העדה הדרוזית בישראל. ניצבת בו אנדרטה המנציחה את שמות כל חללי צה"ל ומשטרת ישראל בני העדה.
== מבנה ==
בית הקברות נוסד בראשית שנות החמישים. הוא ניצב על גבי גבעה בקרבת מרכז הכפר עספיא, בפאתו המזרחית של הכביש הראשי מחיפה, החוצה את היישוב (כביש 672). בחזיתו מתנשאת חומת אבנים מסותתות ומאחוריה חורשת אורנים גבוהה. מדרגות מעפילות אל הגבעה משער בית הקברות.

חלקת הקבורה משתרעת בעורפו של בית הקברות. קבורים ומונצחים בה 90 חללים, שמקום קבורת מקצת מהם לא נודע. הם היו תושבי 11 יישובים. בשורה הראשונה בחלקה קבורים מרבית חללי הפלוגה הדרוזית הראשונה בצה"ל, שנפלו בקרב בכפר יאנוח במבצע חירם במלחמת העצמאות. מצבות החללים והנעדרים נושאות כתובות בערבית ובעברית.

במרכז בית הקברות ניצבת אנדרטה הנושאת את שמותיהם של כל חללי צה"ל בני העדה הדרוזית – 326 במספר. היא בנויה משלושה כתלים נמוכים נפרדים, היוצרים במראם כותל אחד. האנדרטה הנוכחית החליפה אנדרטה מוקדמת יותר שהוקמה ב-1969 ותוכננה על ידי אדריכל היחידה להנצחת החייל, אריה פטרן.

בצמוד לרחבת האנדרטה ובקרבת המדרגות משער בית הקברות מצויה רחבת טקס מרוצפת, שבשוליה הוקמו מושבים לקהל. בפינת הרחבה ניצב גלעד עגול מעוצב, שעל גביו מודלקת להבת הזיכרון ומונחים זרי הפרחים במהלך טקסי הזיכרון באתר.

<gallery widths="250px" heights="250px" perrow="2">
Isfiya Military Cemetery-4.JPG|האנדרטה
Isfiya Military Cemetery-8.JPG|גלעד הזיכרון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.izkor.gov.il/en_e510e469095d303e740479d058aa15df בית העלמין הצבאי עוספיה], באתר "יזכור"
*[http://www.izkor.gov.il/en_3eaa4452bd30c3b4fb7cdd7870328022 אנדרטה לנופלים במערכות ישראל בני העדה הדרוזית: עספיא] באתר "יזכור"

==הערות שוליים==

עספיא
קטגוריה:הכרמל
קטגוריה:העדה הדרוזית בישראל: הנצחה
קטגוריה:עספיא
ג'ט אסיה איירווייז

ג'ט אסיה איירווייז (בתאית: สายการบินเจ็ทเอเซีย, באנגלית: Jet Asia Airways) היא חברת תעופה תאילנדית. בצי החברה מטוסי בואינג 767 בלבד, והיא מפעילה באמצעותם טיסות לטווחים קצרים ורחוקים, כמו גם טיסות שכר.

החברה הוקמה בפברואר 2009, וקיבלה את אישור הרשויות באוקטובר 2010. ב-17 בספטמבר 2011 ביצעה את טיסת הבכורה שלה, בין נמל התעופה הבינלאומי דון מואנג לנמל התעופה הבינלאומי של פנאנג שבמלזיה.

נכון לשנת 2013, מועסקים בחברה כ-460 עובדים.

== צי המטוסים ==
{| class="toccolours" border="1" cellpadding="5" style="border-collapse:collapse;font-size: 100%;text-align:center"
|+ נכון לאוקטובר 2013 בצי החברה המטוסים הבאים:
|- style="background:#1F59CD;"
! style="width:150px;" | <span style="color:white;">כלי טיס
!<font style="color:white;">בצי
!<font style="color:white;">בהזמנה
!<font style="color:white;">נוסעים
|-
|בואינג 767-200
|2
|—
|235
|-
|בואינג 767-200ER
|3
|—
|235
|-
|בואינג 767-300ER
|1
|4
|280
|-
|}

== קישורים חיצוניים == 

* 
 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch==Jet%20Asia%20Airways&distinct_entry=true ג'ט אסיה איירווייז] באתר Airliners.net

קטגוריה:חברות תעופה תאילנדיות
וקאסו מובארק

וקאסו מובארק (Wakaso Mubarak; נולד ב-25 ביולי 1990), ידוע גם בשמו הפרטי וקאסו, הוא כדורגלן גנאי המשחק בשנג'ן מליגת העל הסינית בעמדת הקיצוני.

==קריירה==
וקאסו התחיל את הקריירה שלו באשנטי גולד מליגת העל הגנאית. ב- חתם באלצ'ה ל-4 שנים. בשנת חתם בוויאריאל, והצטרף לקבוצת המילואים ששיחקה בליגת המשנה, ב-27 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד ראסינג סנטנדאר. בסיום עונת ירד עם הקבוצה לליגה השנייה. ב-11 ביולי 2012 חתם באספניול בה רשם 26 הופעות בליגה.

בקיץ חתם ברובין קאזאן. ב-28 באוגוסט 2014 הושאל לסלטיק. ב-1 בספטמבר 2015 הושאל ללאס פאלמס.

ב-10 ביולי 2016 חתם ל-3 שנים בפנאתינאיקוס מליגת העל היוונית. ב-31 בינואר 2017 הושאל לגרנדה עד לסוף העונה. ב-18 בינואר 2020 חתם בג'יאנגסו סונינג הסינית.

ב-12 באפריל 2021, וקאסו חתם בשנג'ן.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו וקאסו היה עם נבחרת הנוער אליפות העולם בכדורגל עד גיל 17. ב-13 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013 נגד . ב-14 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד . וקאסו השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2013 שנערכה בדרום אפריקה וסיים ביחד עם עמנואל אמניקה הניגרי בראש טבלת מלך השערים של הטורניר עם 4 שערים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:כדורגלני אלצ'ה
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני לאס פאלמאס
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני ג'יאנגסו
קטגוריה:כדורגלני שנג'ן
קטגוריה:כדורגלני אויפן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:ספורטאים גנאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים גנאים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בסין
קטגוריה:ספורטאים גנאים בבלגיה
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1990
קטכול

קטכול (Catechol) הוא תרכובת אורגנית שנוסחתה C<sub>6</sub>H<sub>4</sub>(OH)<sub>2</sub>/ זהו איזומר אורטו של בנזן-דיאול - בנזן אליו קשורות 2 קבוצות הידרוקסיל. התרכובת משמשת כחומר גלם לייצור חומרי הדברה, תוספי מזון משפרי טעם ובשמים.

==ייצור==
קטכול בודד לראשונה בשנת 1839 מ Catechu, מיצוי עתיר טאנין של עץ שיטה המשמש תוסף מזון. כיום מיוצר החומר בתגובת חמצון של פנול עם מי חמצן
*<math>C_6H_5OH + H_2O_2 \Rightarrow C_6H_4(OH)_2 + H_2O </math>
==כימיה==

קטכול מגיב עם זרחן תלת כלורי (PCl<sub>3</sub>), זרחן אוקסי-כלוריד (POCl<sub>3</sub>) ופוסגן (COCl<sub>2</sub>) לקבלת אסטר טבעתי
*<math>C_6H_4(OH)_2 + XCl_2 \Rightarrow C_6H_4(O_2X) +2 HCl </math> כאשר X=CO, SO2, PCl, P(O)Cl

ניתן לחמצן את הקטכול לקבלת קווינון 1,2-Benzoquinone תוצר חמצון של קטכול
קטכול הוא ליגנד היוצר קומפלקסים כקלאט (ליגנד התורם יותר מזוג אלקטרונים אחד לחומצת לואיס) עם מתכות שונות: כך למשל עם ברזל תלת ערכי מתקבל היון

<sup>-</sup>[Fe(C<sub>6</sub>H<sub>4</sub>O<sub>2</sub>)<sub>3</sub>] שצבעו אדום.
==בטבע==
כמויות קטנות של קטכול מצויות באופן טבעי בפירות וירקות. כשפרי או הירק נחשף לחמצן האנזים פוליפנול אוקסידאז (polyphenol oxidase) מזרז את חמצון הקטכול חסר הצבע לקווינון שמתפלמר לתת פיגמנט אדמדם-חום כך מתקבלת השחרה של תפוח אדמה או אבוקדו חתוך. קטכול הוא אחד הפנולים הטבעיים הנפוצים בשמן ארגן ובפטריה פקועה דו-נבגית.
===כקבוצה פונקציונלית===
קטכול כקבוצה פונקציונלית מופיע בממגוון רחב של מערכות ביולוגיות. מעטפת החרקים בנויה מכיטין הקשור לחלבון באמצעות קטכול. קטכולאמינים הם הורמונים ונוירוטרנסמיטורים חשובים הבנוים מקבוצת קטכול אליה קשור אמין

==ראו גם==
* פנול
* אנול

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:חמצן: תרכובות
Cockiness (Love It)

Cockiness (Love It) (בעברית: שחצנות (אוהבת את זה)) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מאלבום האולפן השישי שלה, Talk That Talk. הרמיקס הרשמי של השיר בהשתתפות הראפר A$AP Rocky, יצא כסינגל שישי ואחרון מהאלבום.

==רמיקס==
ברמיקס הרשמי מתארח הראפר האמריקאי A$AP Rocky, אשר מבצע את הבית הראשון ברמיקס. השיר יצא דיגיטלית ב-7 בספטמבר 2012, כסינגל שישי ואחרון מאלבומה השישי של הזמרת, "Talk That Talk". ב-6 בספטמבר 2012, ביצעו ריהאנה ורוקי את הרמיקס בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV כמחרוזת עם השיר "We Found Love". הסינגל זכה בתואר אלבום זהב מה-RIAA, לאחר שמכר חצי מיליון עותקים.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!מעמד
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|פלטינה
|1,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ריהאנה
קטגוריה:שירים על BDSM
קטגוריה:שירי דאנסהול
קטגוריה:שירי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
תוכנית 863

[[סמליל תוכנית 863]]
תוכנית 863 (בסינית: 863计划) היא תוכנית שנוסדה ומנוהלת על ידי ממשלת הרפובליקה העממית של סין, ומיועדת להמריץ את הפיתוח של טכנולוגיות מתקדמות, בקשת רחבה של תחומים. מטרת התוכנית היא להפוך את סין עצמאית ובלתי מחויבת לטכנולוגיות זרות.

בין התוצרים הידועים שיצאו מהתוכנית, הם משפחת מעבדי המחשב לונגסון, תוכנית החלל שנג'ואו, ומערכת ההפעלה קילין.

==היסטוריה==
שם התוכנית ניתן לה על שם תאריך היווסדה על פי לוח השנה הסיני 86/3. התוכנית הוצעה במכתב לממשלת סין, על ידי המהנדסים וונג וונצ'ן, וונג דאהנג, יאנג ג'יאשי, וצ'ן פנג'יון, ואושרה על ידי דנג שיאופינג. לאחר יישומה במשך תוכנית החומש השביעית, המשיכה התוכנית להתבצע בשתי תוכניות החומש שבאו אחרי השביעית. תקציב התוכנית מטעם המדינה עמד על כ-11 מיליארד רנמינבי, ותפוקתה הסתכמה בכ-2,000 פטנטים, חלקים מקומיים וחלקם בינלאומיים.

תחת התוכנית 200 מיליארד דולרים אמריקאיים הושקעו בטכנולוגיות מידע ותקשורת, מתוכם שוריינו כ-150 לטכנולוגיות טלקומוניקציה. ב-1996 הוסף הנושא של טכנולוגיות ספנות. יישום התוכנית ארך זמן, במשך תוכנית החומש השביעית, ועדכון התבצע לה בתוכנית העשירית, שהייתה בין השנים 2001 -2005.

ב-2011 בית משפט בארצות הברית האשים מדען יליד סין בשם הואנג קשואה, בגנבת סודות מסחריים מתאגידים אמריקאיים, ולפחות את חלקם העביר לתוכנית 863.

==שטחי פעולה==
התוכנית בתחילתה התמקדה בשבעה שדות מחקר שונים:
*ביוטכנולוגיה
*חלל
*טכנולוגיית המידע
*טכנולוגיות לזירה
*מיכון
*אנרגיה
*חומרים חדשים

מ-1986 נוספו שני תחומים חדשים
*טלקומוניקציה (1992)
*מדעי הספנות (1996)

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.most.gov.cn/eng/programmes1/200610/t20061009_36225.htm תיאור התוכנית על ידי משרד המדע והטכנולוגיה של סין]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מדע וטכנולוגיה
אוגדה 440

אוגדה 440 (עוצבת חלמיש) הייתה אוגדת שריון מילואים בצה"ל שהורכבה מטנקי שלל.

== היסטוריה ==
האוגדה התארגנה ב-1973, בעקבות התגברות המתח בחזית המצרית. האוגדה הוקמה כמפקדה טקטית על-חטיבתית לשליטה על כוח משימה שיוביל את מבצע אור ירוק – איגוף אמפיבי של הצבא המצרי על ידי הנחתת כוחות שריון וחי"ר מערבית לתעלת סואץ. היא התבססה על חיילי מחלקת ההדרכה והמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים הופעלה האוגדה בפיקודו של מנחם מרון במשימה להגנת העורף הישראלי בחצי האי סיני, וב-9 באוקטובר קיבלה אחריות על הגזרה הדרומית בסיני מול הארמייה המצרית השלישית. על האוגדה הוטל ביצוע מבצע אור ירוק להנחתת אוגדת שריון בגדה המערבית של מפרץ סואץ, והיא החלה במימושו, אך המבצע בוטל. 

לאחר המלחמה התארגנה כאוגדה קבועה שביעית בפיקודו של ברוך הראל. היא הורכבה מחטיבה 691 של טנקי טירן (שמספרה היה 274 עד המלחמה), ושתי חטיבות מילואים חדשות שחייליהן עברו הסבה לטירן, חטיבה 889 וחטיבה 265. טנקי הטירן-4 והטירן-5 של החטיבות הוסבו לדגמי "שריר" משופרים, שכללו, תוספת מרגמה 60 מ"מ, מדוכות עשן, מקלעי מא"ג בעמדת הטען והמפקד, מערכות מתקדמות לכיבוי אש ולאב"כ, מיגון ריאקטיבי "בלטן", ותאי זיווד גדולים על הצריח.

בנוסף כללה האוגדה את חטיבת 320 שהורכבה מ-2 גדודים על בסיס טירן 6, וגדוד נוסף על טירן 5

בנוסף כללה האוגדה מסגרת סדירה בגודל של גדוד מוקטן ובהמשך פלוגה שהייתה אחראית על אימוני צוותי המילואים של כל חטיבות האוגדה. האוגדה מוקמה במחנות רפיח. בתחילת שנות ה-80 עברה ממחנה רפיח לבסיס קציעות.

ב-1985 פורקה האוגדה לאחר שאוחדה עם עוצבת סיני.

== מפקדי האוגדה ==
{| class="wikitable"
| colspan="3" |מפקדי אוגדה 440
|-
|מנחם מרון
|יולי 1973- אפריל 1974
|הקמת האוגדה
|-
|אברהם רותם
|אפריל 1974- ספטמבר 1974
|יסוד בסיס האוגדה במחנה רפיח
|-
|ברוך הראל
|ספטמבר 1974- יולי 1977
|
|-
|דב תמרי
|יולי 1977 – אפריל 1978
|
|-
|יואל גונן
|אפריל 1978 – פברואר 1979
|
|-
|יעקב לפידות 
|פברואר 1979 – נובמבר 1981
| rowspan="2" |מעבר האוגדה מרפיח לקציעות.
|-
|יאיר נפשי
|נובמבר 1981 – ינואר 1983
|-
|עוזי לבצור 
|ינואר 1983 – נובמבר 1984
|
|-
|יצחק רבין
|נובמבר 1984 – יוני 1986
|
|-
|יוסי מלמד
|יוני 1986 –1987.
|סגירת האוגדה
|}

=== חטיבות האוגדה ===
{| align=center
|<gallery widths="100" heights="150" perrow="4">
קובץ:Hativa889.png|סמל עוצבת אדירים (חטיבת 889)
קובץ:274hativa.png|סמל עוצבת ירושלים (חטיבה 274)
קובץ:Hativa 265 tag.svg|סמל חטיבה 265
קובץ:Hativa 320 .png|סמל חטיבת 320
</gallery>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* יובל שחף, [https://web.archive.org/web/20131203085056/http://www.yadlashiryon.com/vf/ib_items/3602/sefer274.pdf חטיבה 274: חטיבת "הטירנים" הראשונה בצה"ל, סיפור הקמתה ופעילותה במלחמת יום הכיפורים], מאי 2011, באתר יד לשריון

*
440
440
קטגוריה:נשק שלל בצה"ל
440
היכל האמנויות היפות (סן פרנסיסקו)

היכל האמנויות היפות (באנגלית: Palace of Fine Arts) ברובע המרינה של סן פרנסיסקו, קליפורניה, הוא מבנה מונומנט שנבנה במקור לתערוכת פנמה-פסיפיק בשנת 1915 לשם הצגת תערוכות אמנות בתוכו. המבנה הוא אחד היחידים ששרד מהתערוכה, והיחידי שעדיין נמצא במיקומו המקורי. המבנה נבנה מחדש בשנת 1965, ושיפוץ הלגונה, טיילת ועמידות לרעידת אדמה הושלמו בשנת 2009.

בנוסף לאירוח תצוגות אמנות, האתר נשאר מקום פופולרי עבור תיירים ומקומיים, והוא משמש כאתר אהוב עבור צילומי חתונות ומסיבות חתונה לזוגות מאזור מפרץ סן פרנסיסקו. המבנה מוכר כל כך שקיים העתק מינאטורי שלו בפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני שבאנהיים.

==היסטוריה==
היכל האמנויות היפות היה אחד מעשרה היכלים בלב התערוכה העולמית פנמה-פסיפיק, שכללה גם את היכלי התצוגות של החינוך, אמנות חופשית, יצרנים, תעשיות שונות, חקלאות, מוצרי מזון, תחבורה, מכרות ומתכות והיכל המכונות. היכל האמנויות היפות תוכנן על ידי ברנרד מייבק, שקיבל את השראתו מאדריכלות רומית ויוונית.

אף על פי שרוב התערוכה הושמדה לאחר סיומה, ההיכל נאהב כל כך, שקרן לשימורו הוקם עוד בזמן התערוכה.

לזמן מה לאחר התערוכה העולמית ההיכל אירח תצוגת אמנות מזדמנת. בין השנים 1934 ל-1942 אולם התערוכות הראשי היה ביתם של 18 מגרשי טניס מוארים. בזמן מלחמת העולם השנייה, ההיכל שימש את צבא ארצות הברית לאחסון משאיות וג'יפים. בסיום המלחמה, כאשר האו"ם הוקם בסן פרנסיסקו, לימוזינות ששימשו את ראשי המדינות הגיעו ממאגר כלי רכב שהיה במקום. מ-1947 והלאה השתמשו בהיכל למגוון דברים: מחסן למחלקת הפארקים, מרכז הפצה לספרי טלפונים, כמחסן דגלים ואוהלים, ואף כמטה מכבי אש זמני.

בזמן שההיכל ניצל מהריסה, המבנה שלו נותר לא יציב. במקור הוא יועד לעמוד רק למשך התערוכה, והחומרים ממנו נבנה לא היו חזקים מספיק לעמוד לאורך זמן. כתוצאה מטיב הבנייה ומונדליזם, עד לשנת 1950, המבנה הלך והתפורר כמעט לחלוטין.

בשנת 1964, ההיכל המקורי נהרס לגמרי, כאשר רק מבנה הפלדה של התערוכה נשאר עומד. המבנה לאחר מכן נבנה מחדש מבטון קבוע וקל משקל ומוטות פלדה נוספו כדי לחזק את מבנה הכיפה. כל הקישוטים והפסלים נבנו מחדש כמו במבנה המקורי.

בשנת 1969, אולם התערוכה הראשי הפך לבית משכנו של האקספלורטוריום, מוזיאון אינטראקטיבי, ובשנת 1970, המבנה גם הפך לביתו של תיאטרון ההיכל לאמנויות יפות בן 966 המושבים. בשנת 2003, העיר סן פרנסיסקו ביחד עם קרן מייבק יצרו שיתוף פרטי-ציבורי לשימור ההיכל ועד לשנת 2010, נעשו עבודות שימור והתאמה לעמידה ברעידות אדמה לכיפה ולשאר המבנים במקום. בינואר 2013, האקספלורטוריום נסגר לצורך הכנות לקראת העברתו למקום משכנו הקבוע.

היום, אקליפטוסים אוסטרליים ניצבים בגדה המזרחית של הלגונה וחיות בר רבות הפכו את המקום לביתם כולל ברבורים, ברווזים, אווזי בר, צבים, צפרדעים ודביבונים.
תצלום פנורמי של ההיכל לאמנויות יפות מ-1919

==תכנון==
היכל האמנויות נבנה סביב לגונה מלאכותית והוא מורכב מפרגולה באורך 340 מטרים סביב מבנה ראשי ליד המים. הלגונה נועדה לדמות מראה כמו בסצנה מאירופה הקלאסית, היכן שהמים משמשים כמראה לשקף את המבנה ומשמים כתצפית שקטה שניתן להעריך אותה ממרחק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131212171632/http://360panos.com/local/PalaceFineArts.php תצפית פנורמית 360 מעלות של ההיכל]
* [http://www.exploratorium.edu/history/palace/ ההיסטוריה של ההיכל] באנגלית

קטגוריה:סן פרנסיסקו: מבנים
קטגוריה:סן פרנסיסקו: מוזיאונים
קטגוריה:סן פרנסיסקו: תרבות
קטגוריה:ארצות הברית: תערוכות עולמיות
Take Care (שיר)

Take Care (בעברית: אדאג) הוא שיר מתוך אלבומו השני בעל אותו שם של הראפר דרייק בשיתוף עם הזמרת הברבדית ריהאנה. השיר יצא כסינגל חמישי מהאלבום ב-21 בפברואר 2012. השיר מדבר על בני זוג במערכת יחסים המודים שהם כבר נפגעו בעברם, אבל ידאגו אחד לשנייה.

==וידאו קליפ==
דרייק אישר בריאיון עם MTV שבהחלט יהיה קליפ ל-Take Care. הקליפ צולם בפברואר 2012, תוך שלושה ימים. הבמאי, ג'ואן למוין הגדיר את הצילומים של הקליפ כ"מאוד מינימלי" ו"רך". הוא הוסיף: "יש הרבה מקום בקליפ. כשהקשבתי לשיר, ראיתי נוף, שכולל בעלי חיים ונופים מסיביים. אני לא אגלה יותר מדי, אבל זה מאוד מפתיע שיש מעט מאוד אלמנטים בקליפ. הקליפ מאוד פשוט אבל יש תחושה גדולה של ריקנות בתוכו. זה לא סיפור כלל, אבל היא כרוכה בבעלי חיים". תמונות של צילומי הקליפ הועלו לאינטרנט ב-12 במרץ 2012, בה נראו דרייק וריהאנה מנחמים אחד את השנייה ונראים רגשיים. בהתחלה, הקליפ תוכנן לצאת ב-23 במרץ 2012, אך התעכב בשל צורך עריכה. דרייק הודיע שהקליפ ייצא או ב-28 במרץ או ביום הבא, אך הקליפ לא יצא בתאריכים האלה. בסופו של דבר, הקליפ יצא ב-6 באפריל 2012 ב-MTV, והועלה לערוץ ה-VEVO הרשמי של דרייק ב-23 באפריל.

==מיקומי שיא ותארים==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי דרייק
קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי יואן למואן
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:שירי היפ הופ
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יאנג מאני
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
Cheers (Drink to That)

הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה, מאלבום האולפן החמישי שלה, Loud. השיר יצא כסינגל שביעי ואחרון מהאלבום. השיר זכה להצלחה ונכנס למקום ה-7 במצעד הפזמונים של ארצות הברית בילבורד הוט 100. השיר נכתב על ידי אנשים רבים; אנדרו הארר, ג'רמאין ג'קסון, סטייסי בראט'ה, לאורה פרגוליצי, קורי ג'יבסון, כריס איברי, לורן כריסטי, גרהאם אדוארדס, אבריל לאבין וסקוט ספוק.

==וידאו קליפ==
בזמן סיבוב ההופעות העולמי "Loud Tour" בברבדוס, ב-5 באוגוסט 2011, ריהאנה הודיעה שחלק מהקליפ כבר צולם. ריהאנה אישרה בטוויטר שהקליפ יצא ב-24 אוגוסט 2011, כשהיא ענתה לציוץ של מעריץ. מאוחר יותר, נודע כי הקליפ יצא ביום הבא ב-25 באוגוסט. הקליפ יצא ב-26 באוגוסט 2011 ופורסם בערוץ ה-VEVO של ריהאנה וב-iTunes. הקליפ בוים על ידי אוון רוג'רס וסיארה פרדו. בקליפ מופיעים מספר אמנים כמו סי-לו גרין, ג'יי זי, קניה וסט ואבריל לאבין; שקטע משירה "I'm With You" מ-2002 מופיע בתחילת השיר. הקליפ גרף נכון ל-3 בדצמבר 2016, מעל 130 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים על אלכוהול
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
הגולם (מחזה)

הגולם הוא מחזה פרי עטו של הסופר היידי ה. לֵיוִיק משנת 1920.
==אודות המחזה==
המחזה "הגולם" נכתב בשנת 1920 בהשראת מהפכת אוקטובר. לֵיוִיק שאל מהמיתולוגיה היהודית את דמות הגולם מפראג והפך אותו לסמל הכוח הפיזי שנוצר בטרם עת כדי להביא גאולה לעולם. "הגולם" תורגם לשפות רבות והיה לחלק חשוב של התיאטרון היידי. בעברית הוא היה חלק מטרילוגית מחזות המכונה "חזיוני גאולה" והם: "הגולם", "חלום הגולם" ו"כבלי משיח". הסיפור על "הגולם", האדם המלאכותי הנברא מעפר באמצעות השם המפורש, מופיע כבר באגדה התלמודית; לייוויק השתמש בגרסה מאוחרת של הסיפור, המייחסת את בריאת הגולם למהר"ל מפראג.
לֵיוִיק מספר על הרקע לכתיבת המחזה:

==המחזה בדפוס בעברית==
* ה. לייוויק, חזיוני גאֻלה: הגֹלם, חלום הגֹלם, כבלי משיח: טרילוגיה; תרגמו מיידיש: א.ז. בן-ישי ואברהם שלונסקי ; בלוויית הקדמת המחבר ומבוא של דב סדן, ירושלים: מוסד ביאליק, תשי"ז 1957.
*ה. לייוויק, הגולם, מיידיש: מאיר ויזלטיר. דחק, 2020.

==בתיאטרון המקצועי הישראלי==
1. תיאטרון הבימה, הצגת בכורה: 15 במרץ 1925
*יוצרים - תרגום : ב. כספי, בימוי: נ. וורושילוב, תפאורה ותלבושות : י. נובינסקי, מוזיקה : מ. מילנר.
*שחקנים - המהר"ל : שבתאי פרוטקין / ברוך צ'מרינסקי / שמעון פינקל, הרבנית : נחמה ויניאר, דבורה : תמרה רובינס / פאני לוביץ', תנחום : רייקין בן-ארי / צבי בן-חיים, הגולם : אהרן מסקין, אליהו הנביא : צ'צ'יק אפרתי, צבי פרידלנד, המשיח : חנה רובינא, תדאוש הכומר : יהושע ברטונוב, הנזיר : אליהו ויניאר, החזן : יצחק גולנד. העניים : אברהם ברץ, ארי ורשבר, בנימין צמח, אביבה פדואית, אלישבע פקטורוביץ.
2. תיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: 14 בדצמבר 1989
*יוצרים – נוסח עברי : מאיר ויזלטיר, בימוי : גדליה בסר, תפאורה : אדריאן ווקס, תלבושות : עדנה סובול, מוזיקה : אורי וידיסלבסקי, תנועה : ליאת דרור וניר בן גל, תאורה : בריאן הריס.
*שחקנים - המהר"ל : אבנר חזקיהו, הגולם : יוסי פולק, האדמוני/יצחק : רוברטו פולק, הגבוה/יעקב : אבי טרמין, דבויר'ל : רותי גולדברג, טדיאוש : יוסי גרבר, הכומר : זארה וארתאניאן, תנחום : יוסי קאנץ, השמש : אברהם פלטה, החולה : אברהם סלקטר, העיוור : צביקה שוורצברג. רוחות, קבצנים, מתים, יהודי פראג : ענת אסולין, שירה גורן-חיטין, נעמה גפני, יוסי זבצקי, אילן יוסוב, אביטל לבני.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131204045004/http://www.habima.co.il/show_item.asp?itemId=1206&levelId=64313 עמוד על הצגת "הגולם" בהבימה משנת 1925], באתר תיאטרון הבימה
*[http://archive.habima.co.il/Uploads/ShowPrograms/228/45b86ee0.pdf תוכניית הפקת הבימה] (1925), באתר תיאטרון הבימה
* יאיר ליפשיץ, [https://heb.hartman.org.il/redemption-in-the-body-past-and-future/ גאולה מגולמת בגוף: עבר, עתיד ועבודת השחקן בהצגת "הגולם" של הבימה], ראשית, 1 בינואר 2009

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תיאטרון יידיש
קטגוריה:מחזות משנות ה-1920
רונה ליפז-מיכאל

רונה ליפז-מיכאל (בעבר תמר מיכאל; נולדה ב-7 באוקטובר 1965) היא שחקנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
רונה ליפז-מיכאל נולדה כתמר פלמינגר בצפת ולאחר מכן עברה עם משפחתה להתגורר בכפר סבא. היא למדה בבית ספר יסודי בבאפלו שבארצות הברית כשאביה היה שם בהתמחות. כשהגיעה לכיתה ו', חזרה עם המשפחה ארצה והתגוררה ביישוב חופית. היא למדה משחק בסטודיו של יורם לוינשטיין.

==קריירת משחק==
===בטלוויזיה ובקולנוע===
במהלך השנים השתתפה במספר סדרות טלוויזיה ישראליות. במהלך השנים 2000 עד 2004 גילמה את דמותה של נילי בסדרת הדרמה "הבורגנים", ששודרה בערוץ 2. בשנת 2008 שיחקה בסרטו של ערן ריקליס "עץ לימון", העוסק בסכסוך הישראלי פלסטיני. בין השנים 2009–2010 לוהקה לשחק בשתי העונות של הסדרה "חצויה".

בשנת 2011 השתתפה בסדרת הדרמה "אורים ותומים", ששודרה ב-Yes. משנת 2011 עד שנת 2013 שיחקה בשלוש עונות של הסדרה הקומית "עבודה ערבית", בתפקיד "תמנע". במהלך השנים 2013–2014 השתתפה בשתי עונות של קומדיית המצבים לילדים "הקלמרים", לצדם של אודי ואביעד, בה היא גילמה את דמותה של "המורה שגית".

מדצמבר 2013 עד יולי 2014 שיחקה בטלנובלה הישראלית "אניגמה", בערוץ ויוה. בשנת 2014 שיחקה בסרט "ערבים רוקדים", ובהמשך לוהקה לגלם את אמו של ברק (דוד לביא) בסדרת הנעורים של הערוץ הראשון "עמוק במים" וכן שיחקה באותו ערוץ בסדרת הדרמה "משפחה טובה", פרי עטו של איתן פוקס.

בשנת 2016 שיחקה במיני-סדרה "גירושים מאוחרים", על פי ספרו של א.ב. יהושע בערוץ הראשון.

בשנת 2017 שיחקה בסרטו של רם נהרי "אל תשכחי אותי".

בשנת 2018 שיחקה בסדרה המנצח ששודרה ב-Yes.

בשנת 2020 שיחקה בסדרה לאבד את אליס בתפקיד פנינה. באותה השנה שיחקה בסדרה מנאייכ בתפקיד עתליה בן משה.

בשנת 2021 שיחקה בסדרה המפקדת בתפקיד אמא של ערבה.

בשנת 2022 שיחקה בסדרה "ילדים ביער" בתפקיד אמא של עמי.

בשנת 2023 שיחקה בסדרה "גוף שלישי" בתפקיד עורכת הדין פנינה חומסקי.

===בתיאטרון===
ליפז-מיכאל שיחקה במספר מחזות, בהם: "תמונות מחיי נישואין", "במלחמה כמו במלחמה", ו"החיים בשלוש גרסאות", בתיאטרון הבימה. לאחר מכן הצטרפה לתיאטרון באר שבע ושיחקה במחזות, "ילד משלי", "בין חברים" ו"דלתות נפתחות".

==חיים פרטיים==
הייתה נשואה לבמאי גא"י מיכאל, מנישואיה אלה נולדו לה בן ובת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:חופית: אישים
קטגוריה:בוגרות התיכון האזורי ע"ש בן-גוריון בעמק חפר
קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי ע"ש בן-גוריון בעמק חפר
קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
גג ירוק

גג ירוק בבניין עיריית שיקגו
גג ירוק הוא כינוי לגגות המכוסים בחלקם או כולם בצמחים או בגידולים שונים, לרוב מתוך מניעים אקולוגיים או כלכליים, כמו גם מטעמי אסתטיקה ונוחות, ולעיתים נדירות לגידול חקלאי של ממש.
== שימוש ==
לגג ירוק יתרונות רבים: הגידולים על הגג משמשים כמבודדים מפני החום, סופגים לחות ומפחיתים את הטמפרטורות בתוך המבנה. לכן לגג ירוק חש תרומה למיזוג האוויר בתוך המבנה. בנוסף, כאמור, לגג הירוק חשיבות רבה בתמיכה במערכות אקולוגיות מקומיות, ומאפשר קיום סביבת גידול לבעלי-חיים ומשיכת ציפורים, פרפרים ודבורים חזרה לסביבה הבנויה.
גגות ירוקים מסורתיים ב[[איי פארו]]
בנייה של גג ירוק אינטנסיבי ב[[אוויה (אי)]]
גגות ירוקים מקובלים בתרבויות רבות, כגון בסקנדינביה שם מקובל לגדל על הגג דשא המשמש כסופח לחות ומבודד.

החיסרון הוא העלות הגבוהה בהפיכת הגג לגג ירוק, כולל חיזוק הבניין, איטום הגג ותחזוקה מתמשכת ויקרה יחסית של הגג ביחס לגגות סטנדרטיים.

מקובל לחלק את הגגות הירוקים לשני סוגים כלליים: גג אקסטנסיבי (גג פשיט), שעליו גדלה גינת גן שטחית, לרוב דשא או פרחים עונתיים. גג אינטנסיבי שעליו גדלים גידולים רב-עונתיים ואף עצים. ההבדל ביניהם הוא בעובי אדמת המצע הנדרשת (8 ס"מ לגידולים שטחיים, לעומת 15 ס"מ ומעלה בגידולים אינטנסביים יותר), וכמשתמע מכך העליות השונות.

מקובל לחשוב שגגות ירוקים ממוקמים על גגות בניינים בלבד, אך הטכנולוגיה בה משתמשים כדי למקם גגות ירוקים זהה לחצרות מגוננות מעל לחניונים כפי שנצפים בכיכר הבימה, בכיכר קצה השדרה בהתחלת שדרות רוטשילד בתל אביב ובמגדלי אקירוב.

לעיתים משמש המושג גם לציון גגות המכוסים בקולטי שמש, בעלי תועלת דומה במידה מסוימת. על גג משכן הכנסת מתוכנן גג ירוק שיכלול שילוב בין צמחייה לפאנלים סולריים.

=== גגות ירוקים בישראל ===
* בבית הקרנפים בגן החיות התנ"כי בירושלים.
* באקווריום ישראל ירושלים.
* במרכז המבקרים ברמת הנדיב בזכרון יעקב.
*בבית הסטודנט באוניברסיטת חיפה
* בספריית המרכז האקדמי רופין.
* בבתי הספר הירוקים בהוד השרון, ראשון לציון וגבעת הרקפות בקריית ביאליק .
* במרכז המבקרים בתחנה לחקר ציפורי ירושלים.

ליד אוניברסיטת חיפה פועל מרכז לחקר גגות ירוקים בניהול ליאון בלאושטיין.

==ראו גם==
*קיר ירוק

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.magazine.isees.org.il/ArticlePage.aspx?ArticleId=471 הגג של השכן ירוק יותר] באתר [http://www.magazine.isees.org.il/HomePage.aspx אקולוגיה וסביבה] 
* [https://web.archive.org/web/20131203062033/http://ilgbc.org/template/default.aspx?PageId=165 גג ירוק], באתר המועצה הישראלית לבניה ירוקה
* 
* 
* [http://kadasgre.haifa.ac.il/ מרכז קדס לחקר גגות ירוקים באוניברסיטת חיפה]
*[https://www.magazine.isees.org.il/?p=22382 השפעת מאפיינים שונים על תפקוד גג ירוק אקסטנסיבי בישראל]

קטגוריה:אקולוגיה
קטגוריה:אדריכלות
קטגוריה:גנים
קטגוריה:תכנון עירוני
קטגוריה:בנייה בת קיימא
קטגוריה:גינון בר קיימא
ירוק
ג'ון הנרי טוואצ'טמן

ג'ון הנרי טוואצ'טמן (באנגלית: John Henry Twachtman; 4 באוגוסט 1853 – 8 באוגוסט 1902) היה צייר אמריקני שנודע בזכות ציוריו האימפרסיוניסטיים, למרות שבמהלך חייו יצר יצירות בסגנונות שונים. נחשב כחלק מ"העשירייה", קבוצת אמנים אמריקניים בני התקופה שציירו ויצרו בסגנון האימפרסיוניסטי והציגו את יצירותיהם כגוף מאוחד.

== ביוגרפיה ==
"הגשר הלבן" (1895)
"ספינות דיג בגלוסטר" (1901)
טוואצ'טמן, יליד סינסינטי שבאוהיו, למד בצעירותו אצל פרנק דובנק, צייר פורטרטים אמריקאי-גרמני, ולאחר מכן המשיך כמו אמנים רבים בני התקופה ללימודי אמנות באירופה. הוא למד באקדמיה לאמנות יפה במינכן (שם למד גם מורו, דובנק) בין השנים 1875-77. בהמשך ביקר בוונציה, והתמחה גם בתצריב. לאחר ביקור קצר באמריקה, המשיך את לימודיו באקדמיה ז'וליאן בפריז בין השנים 1883–1885. במהלך תקופה זו השתנה סגנון ציורו בצורה דרמטית, כשהוא עזב את הסגנון שנלמד באקדמיה במינכן אל הטונליזם. תקופה זו הייתה מבורכת ביצירה, ובה צייר טוואצ'טמן את מרבית יצירותיו הגדולות, כולל Arques-la-Bataille (במוזיאון המטרופוליטן לאמנות) ו-Springtime (במוזיאון האמנות סינסינטי).

טוואצ'טמן חזר לאמריקה ב-1886, והתיישב בקונטיקט, כשלבסוף קנה חווה בגריניץ'. הוא הציג רבות מיצירותיו יחד עם ג'וליאן אלדן ווייר, ובילה רבות במושבת אמנים בקוס קוב הסמוכה. בנוסף לימד משנת 1889 בבית הספר לאמנות Art Students League שבניו יורק עד למותו. בשנת 1893, במסגרת התערוכה העולמית של שיקגו קיבל מדליית כסף על ציוריו. באותה שנה הציג בניו יורק, יחד עם קלוד מונה תערוכה מציוריו.

טוואצ'טמן מת במפתיע ממפרצת במוח במהלך ביקורו בגלוסטר, מסצ'וסטס, בגיל 49.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20100406090643/http://www.johnhenrytwachtman.org/ אתר ליצירותיו של טוואצ'טמן]
* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ציירים אימפרסיוניסטים אמריקאים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אקדמיה ז'וליאן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1853
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1902
העשירייה

תצלום של קבוצת "העשירייה", 1908. יושבים משמאל לימין: אדוארד סימונס, וילארד מטקלף, צ'יילד האסאם, ג'וליאן אלדן וייר, רוברט לואיס ריד. עומדים משמאל לימין: ויליאם מריט צ'ייס, פרנק ווסטון בנסון, אדמונד טרדל, תומאס דיווינג, ג'וזף דה קאמפ.
העשירייה או עשרת הציירים האמריקאים (באנגלית: The Ten American Painters, או The Ten) הייתה קבוצת ציירים שעזבה את איגוד האמנים האמריקאי בסוף שנת 1897. עזיבת הציירים הייתה על רקע של חילוקי דעות בנוגע לאופי ניהול האיגוד, בעיקר בנוגע לסגנון אמנותי - הנהלת האיגוד העדיפה את סגנון הציור הקלאסי והרומנטי הריאליסטי על פני האימפרסיוניזם. בנוסף, הקבוצה חשה כי אופי התערוכות שארגן האיגוד היה מסחרי יתר על המידה, ולקה בחסר בכל הקשור לטעם אמנותי.

מארגני הקבוצה היו צ'יילד האסאם, ג'וליאן אלדן וייר וג'ון הנרי טוואצ'טמן. אליהם הצטרפו רוברט לואיס ריד, וילארד מטקלף, פרנק ווסטון בנסון, אדמונד צ'ארלס טארבל, תומאס דיווינג, ג'וזף דה קאמפ ואדוארד סימונס. וינסלו הומר התבקש להצטרף לקבוצה, אולם הוא סירב. לאחר מותו של טוואצ'טמן ב-1902, מילא את מקומו ויליאם מריט צ'ייס.

חברי הקבוצה כולם פעלו בסביבות ניו יורק או בוסטון, כולם תומכי האימפרסיוניזם וכולם בעלי קריירה מבוססת. הקבוצה נוסדה תוך החלטה כי לא תמנה יותר מעשרה חברים, וכי כל אחד מהחברים ישתתף בתערוכה שנתית. ניתן היה לצרף חבר חדש לקבוצה רק באמצעות הסכמת כל שאר חברי הקבוצה בהצבעה אנונימית.

הקבוצה התקיימה במשך כעשרים שנה, והתפרקה עם מות חבריה ודעיכת קרנה של האימפרסיוניזם לטובת זרמים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארצות הברית: אמנות
קטגוריה:תולדות האמנות
קטגוריה:אימפרסיוניזם
ניר טויב

טויב ביולי 2010
מנוחה נכונה כפר סבא]]
ניר טויב (26 בינואר 1965 – 5 בפברואר 2013) היה יוצר במאי סרטים דוקומנטריים ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בנהריה וגדל במושב בן עמי שבגליל המערבי. הוא נינו של צבי אהרנסון.

במהלך לימודיו התיכוניים ב"עמל" נהריה, היה שחקן כדורסל מצטיין בקבוצת "הפועל" המקומית. את שירותו בצה"ל עשה בשנים 1983–1986 ביחידת "מורן". לאחר מכן, למד לימודי תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

עבד כשכיר ב"מת"ב חולון-בת ים" ולאחר מכן הקים את חברת ההפקות "ג.ן. תקשורת", בה יצר את סרטיו כקולנוען עצמאי.

במהלך חייו יצר כ-40 סרטי תעודה, בהם הביא לצופים את המציאות בישראל ואת מגוון אנשיה בשטחי חיים שונים. ברבים מסרטיו הציג טויב פרשות ציבוריות וביטחוניות שנויות במחלוקת במבט ביקורתי. בשנת 2012 ביים את הסרט "האהרנסונים", על קורות בני משפחתו, משפחת אהרנסון.

סרטיו של טויב הוקרנו בפסטיבלים ברחבי העולם וזכו בפרסים בישראל ומחוצה לה. בשנת 2011 הוענק לטויב "פרס אמנות הקולנוע" מטעם משרד התרבות והספורט.

הסרט "תמוז", שהפיק וביים עבור הערוץ הראשון, על הפצצת הכור הגרעיני בעיראק, זכה להכרה בארץ ובהכרה בינלאומית: במרץ 2008 נבחר הסרט לאחד מסרטי התעודה באורך מלא הטובים בעולם במסגרת פסטיבל ECU, פסטיבל סרטים אירופאי עצמאי. שלושה חודשים אחר כך, היה בין חמשת המועמדים לסרט ההיסטורי הטוב בעולם במסגרת פסטיבל BANFF בקנדה. בספטמבר 2008 הסרט נבחר כסרט התיעודי באורך מלא הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס.

בפעילותו הציבורית לחם וייצג בהתנדבות את הבמאים והיוצרים בישראל. הוא רתם למאבק זה עורכי דין מהשורה הראשונה ולא נרתע מעתירות לבג"ץ.

טויב נפטר בגיל 48 מסרטן ונקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא. השאיר אחריו את אשתו גלית, שלושה ילדים, הורים, אחות ואח.

עם מותו, ספד לו חברו חנוך מרמרי: 

הסרט האחרון בו עסק טויב הוא תיעוד חושפני ביותר, במהלך ארבע שנים, של התמודדותו עם מחלת סרטן הריאות בה לקה, לאחר שהרופאים קבעו כי נותרו לו לחיות שלושה חדשים בלבד. השם שניר בחר לסרטו היה "ובחרת בחיים". לאחר מותו של טויב, השלמת מלאכת הבימוי ועריכת הסרט בוצעו על ידי חברו, גיל איזקוב, אלמנתו גלית, והמפיקה מוריה מויאל. הסרט הוקרן בפסטיבל חיפה 2014 ובינואר 2015, בערוץ yes דוקו.

== יצירותיו ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* סמדר פלד, [https://web.archive.org/web/20140907055208/http://reshet.tv/News2/Shows/FridayNewscast_video/videomarklist,219475/ נלחם בסרטן - ברפואה מותאמת אישית], באתר רשת, 29 במרץ 2013; מתוך "אולפן שישי"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:משפחת אהרנסון
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף עמל נהריה
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מנוחה נכונה כפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:בן עמי: אישים
שוקרון

שוקרון הוא שם משפחה הנפוץ בקרב יהודי צפון אפריקה ומשמעותו בערבית: ג'ינג'י או בלונדיני.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
מצפה נח כנרתי

אבן ההנצחה לנח כנרתי, המונחת ליד גדר מאגר המים בכניסה לתצפית
מצפה נח הוא מצפה לצפייה בציפורים ונקודת תצפית, הקרויה על שמו של נח כנרתי ונמצאת על רמת סירין.

==המצפה==
נקודת התצפית נמצאת בגובה 264 מטר מעל פני הים, כ-460 מטר מעל גובה פני הקרקע בעמק הירדן, ומשקיפה מזרחה על כל עמק הירדן, הכנרת, הגולן והגלעד. המצפה הוקם ליד מאגר המים "מאגר נח", הקרוי גם הוא על שמו של כנרתי. במקום נמצאת אבן הנצחה הנושאת את שמו, עליה נכתב: "לזכר נח כנרתי, איש אמת חזון ומעש אוהב אדם אדמה ומים". המצפה הוקם על ידי רשות המים ואגודת המים בעמק הירדן.

המצפה נחנך רשמית ב-14 באוקטובר 2013 בנוכחות בני משקי עמק הירדן וחבריו של כנרתי, ביניהם רון חולדאי, עומרי שרון ונוספים. כביש הגישה למצפה הוא מתוך הכביש המוביל ליישוב מנחמיה, במעלה הכביש לרכס סירין בכיוון דרום. האתר נגיש לבעלי מוגבלויות.

מנקודת התצפית ניתן להשקיף על שרידי תחנת החשמל בנהריים, אי השלום, כל יישובי וקיבוצי עמק הירדן, מנחמיה, שנמצאת למרגלות נקודת התצפית ועד בתיה של המושבה כנרת וכן היישובים בממלכת ירדן, הנמצאים למרגלות הגלעד. הגישה למצפה היא דרך כביש הגישה למנחמיה. בנקודה התצפית נמצאת סככת עץ דקורטיבית וכן ספסל ישיבה. בנוסף, מותקן "מסבירן" הנותן מידע על המצפה והנוף בעברית ובאנגלית, לוח עם צילום של הנוף עליו מסומנות נקודות התצפית ומשקפת. מאגר המים שואב את מימיו מנהר הירמוך והוא חלק ממערכת ההשקיה שהוקמה כדי להשקות את המטעים וגידולי השדה של משקי עמק הירדן ברמת סירין. לרגלי הרמה נמצא מאגר מים נוסף שגם הוא חלק ממערכת ההשקיה המשמשת להשקיה ברמת סירין. מאגר המים מוקף בגדר מרושתת. כדי לאפשר תצפית נוחה על המאגר, הותקנה במקום, בקטע ללא גדר, סככת עץ דקורטיבית עם חלונות הצצה על המאגר בגבהים שונים.

==נח כנרתי==
נח כנרתי (2010-1941), שעל שמו נקראים נקודת התצפית ומאגר המים היה חבר קבוצת כנרת, והיה ממייסדי אגודת המים בעמק הירדן וב-1980 מונה להיות למנהלה. בשנת 1992 מונה להיות יועצו של ראש הממשלה יצחק רבין לענייני התיישבות. בשנת 1997 מונה לתפקיד יועץ שר הביטחון לנושאי מים. בתפקידו זה גם שימש כראש צוות המים במשא ומתן במסגרת השיחות עם הפלסטינים, עם ירדן ועם סוריה.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="200px" heights="170px">
מאגר מים נח - צד צפוני מערבי.jpg|מאגר מים נח - צידו הצפון-מערבי
מצפה נח כנרתי 2.jpg|מבט כללי על נקודת התצפית, ברקע רמת סירין, משמאל סככת התצפית על המאגר
מצפה נח כנרתי - תצפית 1.jpg|תצפית נופית - חלקו הדרומי של עמק הירדן, בתמונה למטה מאגר המים הנוסף שהוא חלק ממערכת ההשקיה של רמת סירין
מצפה נח כנרתי - תצפית 2.jpg|תצפית נופית - דרום הכנרת ועמק הירדן, בתמונה למטה היישוב מנחמיה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://amudanan.co.il/#!wiki=P872373 מצפה נח] באתר עמוד ענן

==הערות שוליים==

קטגוריה:עמק הירדן
קטגוריה:ישראל: נקודות תצפית
Overly Attached Girlfriend

חברה תלותית מדי (באנגלית: Overly Attached Girlfriend, לעיתים מקוצר ל-OAG), היא דמות בדיונית ותופעת אינטרנט שהופיעה לראשונה בווידאו ב-YouTube שפורסם על ידי המשתמשת ליינה (Laina) ב-6 ביוני 2012. הווידאו התמודד בתחרות של ג'סטין ביבר, שאתגר מעריצות ליצור העתק "נשי" ללהיט שלו "Boyfriend". הווידאו הפך לסאטירה אלמנטים מהשיר של ביבר שנתפסו כדביקים, והציג את הבחורה בוהה במצלמה בחיוך מקובע ושרה על מעקב ב-Facebook אחרי החבר שלה, ונושאים אחרים. הווידאו הזה הפך את ליינה לכוכבת. נכון ל-2 בדצמבר 2013, לערוץ ה-YouTube שלה מעל 1.26 מיליון עוקבים, ומעל 163,700,000 צפיות. שם המשתמש שלה הוא עדיין "wzr0173" באופן רשמי, אולם שם התצוגה שלה מזהה אותה כיום כ"ליינה", סביר להניח שהשתנה כשהפכה לשותפה ב-YouTube. אתר החדשות החברתי reddit פרסם את הווידאו, ובמהירות הוא הפך לפופולרי וזכה למעל 170,000 צפיות ביום הראשון לפרסומו באתר. כפועל יוצא מהצלחת הווידאו, 'OAG' הפך לתופעת אינטרנט, המציגה תמונה של הבחורה המופיעה בווידאו, מחייכת ובוהה בטירוף במצלמה, בדרך המתארת אותה כמטרידה, קנאית או מחויבת למושא אהבתה באופן לא בריא בצירוף משפט כלשהו. התמונה הגיעה מקטע שנלקח מתוך הווידאו, והפך אותו לפופולרי ביותר, נפוץ ברחבי אתרי מדיה חברתית רבים, ונערך מחדש בדרכים שונות.

==Overly Attached Girlfriend ב-YouTube==
ב-18 ביוני 2012, אותה משתמשת YouTube העלתה וידאו נוסף, ממשיכה את הקונספט של חברה תלותית מדי ושרה שנית בתור הדמות, הפעם פארודיה על השיר "Call Me Maybe" מאת קארלי ריי ג'פסן, וגם הווידאו הזה הפך לפופולרי מאוד. היא יצרה בנוסף וידאו לשיר "The Motto" של הראפר דרייק, מחרוזת "שירי מטרידנים" שכללה את "Every Breath You Take" של הפוליס, "As Long as You Love Me" מאת בקסטריט בויז, "Girlfriend" של אבריל לאבין, "Your Love Is My Drug" של קשה, "Just Got Started Lovin' You" בביצוע ג'יימס אוטו ו"You Belong With Me" של טיילור סוויפט.
==זהותה של החברה התלותית מדי==
המשתמשת מאחורי התופעה היא ליינה מוריס, נולדה ב-22 ביוני 1991, מדנטון, טקסס, וכונתה על ידי אתר החדשות האינטרנטי Mashable כאחת מ"15 האנשים שהפכו למפורסמים באמצעות האינטרנט ב-2012". היא מזדהה בווידאו רק כליינה, וכתבות רבות השמיטו את שם משפחתה לבקשתה. ליינה ניסתה להוסיף לתדמית ה"תלותית מדי" באמצעות חשיפת צד עדין ושמח יותר. זה התבטא ב"תלות" חדשה למכוניתה קיה סול, מערכונים קומיים ב"החיים על פי ג'ימי", בהם היא מדווחת מהשטיח האדום בטקס פרס המוזיקה האמריקאית, קטעי וידאו בכיכובה של כלבתה מייזי, ו"העזו לשתף" לצדקה. היא אכן הופיעה עם הדמות שוב אולם בשינוי קל, וגילמה "מחשב תלותי מדי" ב-12 בנובמבר 2012 בפרסומת של סמסונג המציגה את כרטיס הזיכרון 840 שלה. התגובות היו מעורבות, כשחלקן טענו שהיא מכרה את עצמה, ואחרות שיבחו אותה על המהלך של יצירת קריירה מה"תופעה" שלה. ב-25 בספטמבר 2013, ליינה הופיעה עם הדמויות ג'ינה הילדה הטובה, שנה ראשונה בקולג', ובריאן ביש מזל בפרסומת "ציידי הממים" עבור RealPlayer, נגן המדיה בענן.

==הופעות אורח==
ב-11 במרץ 2013, ליינה הופיעה בלייט נייט עם ג'ימי פאלון. במאי 2013 ליינה עשתה תחרות מבטים עם ג'סיקה אלבה בטקס הפרס החברתי הסינגפורי, בחסות סטארקאונט.
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/user/wzr0713 wzr0713 ב-YouTube]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תופעות אינטרנט
קטגוריה:יוטיובריות אמריקאיות
סמי מולכו

סמי מולכו (Samy Molcho; נולד ב-24 במאי 1936) הוא רקדן, כוריאוגרף, במאי ופנטומימאי ישראלי-אוסטרי, פרופסור לשפת גוף באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה. הופיע, לימד וביים ברחבי העולם.

==קורות חיים==
מולכו נולד, גדל והתחנך בתל אביב. הוא בוגר הסטודיו למשחק שליד תיאטרון הקאמרי. למד פנטומימה, ריקוד ותנועה אצל אלוין אפשטיין, ירדנה כהן וג'וקי ארקין. מ-1952 ועד 1965 הופיע במסגרת תיאטרון המחול הירושלמי של רינה ניקובה. ב-1956 החל קריירת סולו במחול מודרני בתל אביב. ב-1960 הופיע בתיאטרון הבימה בהצגה "אגדת שלושה וארבעה" בתפקיד הנחש. באותה שנה העלה מופע-יחיד עמו יצא לסיבוב הופעות ברחבי העולם (מילאנו, וינה, סטוקהולם, ברלין, לונדון, אמסטרדם, ציריך, יוהנסבורג ומקסיקו סיטי). סגנונו הוגדר כמשתייך לזרם הפנטומימה של מרסל מרסו וז'אן-לואי בארו והוא פיתח אותה לשילוב של פנטומימה וריקוד.
אשתו הראשונה הייתה השחקנית גאולה נוני.

בשנת 1978 נשא לאישה את חיה היינריך והעביר את מרכז חייו לווינה שבאוסטריה. בנוסף להופעות (בעיקר מופעי-יחיד בשילובי פנטומימה ומחול) עסק בעבודות בימוי, בין היתר למחזות זמר ואופרות באוסטריה, שווייץ וגרמניה.

בסוף שנות השמונים הפסיק להופיע והחל להרצות בנושאי שפת-גוף. ב-1992 התפרסם ספרו "שפת הגוף של ילדים", שהיה הראשון בסדרת ספרים והרצאות-וידאו בנושא. שימש עד שנת 2004 כפרופסור באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה.

משפחתו מפעילה מסעדה ברוח תל אביבית בווינה על גדות הדנובה בשם Neni, ראשי תיבות שמות ארבעת ילדי המשפחה, נוריאל, אליאור, נדיב ואילן. מבין הילדים רק נדיב ממשיך במסורת הפנטומימה של אביו. למסעדה גם סניפים בברלין ובהמבורג.

ב-1996 זכה בעיטור צלב הכבוד האוסטרי לאמנות הבמה, ב-2004 זכה בעיטור הכסף לכבוד שירותו לרפובליקה האוסטרית וב-2008 זכה בעיטור הזהב לכבוד שירותו לעיר וינה.

== ספרו בעברית==
* הכל על שפת הגוף; מאנגלית: יהודה עופר, ירושלים: כתר, 1998.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20151004182335/http://www.pantomime-mime.com/pantomime/Samy_Molcho דף אמן] באתר Pantomime Mime
* [https://web.archive.org/web/20131204054710/http://www.habima.co.il/show_item.asp?itemId=3407&levelId=64383&itemType=0&template=12 דף שחקן] באתר הבימה
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פנטומימאים ישראלים
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:רקדנים ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לאוסטריה
קטגוריה:אמנים יהודים אוסטרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936