OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מארק-אנטואן שרפנטייה

מארק-אנטואן שרפנטייה (בצרפתית: Marc-Antoine Charpentier; 1643 – 24 בפברואר 1704) היה מלחין צרפתי מתקופת הבארוק.

==קורות חייו==
שרפנטייה נולד בפריז או סמוך לה, בנו של לבלר אמן שקיים קשרים טובים עם משפחות בעלות השפעה בשלטון הפריזאי. מארק-אנטואן עצמו קיבל חינוך מעולה (ייתכן שאצל הישועים) ובגיל 18 נרשם לבית הספר למשפטים בפריז. 
בין השנים 1667 ל-1669, כנראה, למד ברומא אצל ג'אקומו קריסימי; לסברה שלפיה נסע לרומא ללמוד ציור, ורק אחר כך התגלה כישרונו המוזיקלי על ידי קריסימי, אין תיעוד. מה שברור הוא, ששרפנטייה רכש ידע מוצק במוזיקה איטלקית של התקופה, שאותו הביא עמו לצרפת. 

ככל הידוע, בשובו לצרפת עבד והתגורר שרפנטייה אצל מארי דה לורן, דוכסית דה גיז (שכונתה גם "מדמואזל דה גיז"), כמלחין הבית שלה וכזמר קונטרה-טנור, עד מותה בשנת 1688. במהלך תקופה זו חיבר כמות ניכרת של יצירות ווקאליות חילוניות, כמו גם מוזיקה לפסוקי תהילים, מזמורי תפילה, מגניפיקט, מיסה ומוטטים (שאותם כינה סיפורים ושירים).

החל בשנת 1672 עבד עם מולייר, לאחר שזה ניתק את קשריו עם ז'אן-בטיסט לולי. היצירה המשותפת האחרונה לשניהם הייתה החולה המדומה. מולייר השתתף בהצגת המחזה, התמוטט על הבמה בהצגה הרביעית ומת כמה שעות לאחר מכן. בשנות ה-80' של המאה ה-17 שירת שרפנטייה כממונה על המוזיקה בכנסייה הישועית סאן לואי בפריז. נוסף לכך, שרפנטייה היה המורה למוזיקה של פיליפ, דוכס שרטר. שרפנטייה התמנה ל- maître de musique à la Sainte Chapelle - מנהל מוזיקלי של כנסיית סנט שאפל בפריז - בשנת 1698, משרה שהתמיד בה עד מותו בשנת 1704. בתוקף תפקיד זה עליו היה לא רק להלחין לצורכי הפולחן בכנסייה אלא לנהל את מקהלת הילדים וללמדם סולפג' וזמרה. אחת מיצירותיו המפורסמות ביותר בתקופת כהונתו שם הייתה המיסה "עליית מריה השמיימה".

==מוזיקה, סגנון והשפעה==
יצירותיו כוללות אורטוריות, מיסות, אופרות ואין ספור יצירות קטנות יותר, קשות למיון. רבות מיצירותיו הקטנות לקול אחד או שניים ולכלים דומות לקנטטה האיטלקית של התקופה, ויש להן אותם תווי היכר פרט לשם: שרפנטייה קרא להן air sérieux ("אריה רצינית") או air à boire ("אריית שתייה") אם הן בצרפתית, אבל קנטטה אם הן באיטלקית.

==אירוויזיון==
הפרלוד ל"טה דאום" שלו, H 146 בצורת רונדו, מוכר מאוד כאות של איגוד השידור האירופי, הנשמע בפתיחת תחרות האירוויזיון.

==יצירותיו של שרפנטייה==
את קטלוג יצירותיו של שרפנטייה ערך יו ויילי היצ'קוק, ומשום כך מצרפים במקרים רבים את האות H (היצ'קוק) למספר היצירה.

===אופרות===
* אהבת אקיס וגאלאתאה (1678)
* ירידת אורפיאו לשאול (1686 - 1687)
* משפט פאריס (1690)
* פילומלה (1690)
* מדיאה (1693)

===טרגדיות על פי כתבי הקודש===
* דוד ויהונתן, 1688 490 H (לִבְרִית מאת פ. ברטונו).
* פסטורלות 
* מוזיקה לתיאטרון 
* באלט-קומדיות 
* באלטים 
* דיברטימנטי 
* אידיליות מוזיקליות 
* אינטרלודים
* סונאטות
* מוזיקת קודש

(פירוט מלא בוויקיפדיה האנגלית או הצרפתית)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.charpentier.culture.fr/intro_flash.htm שרפנטייה- אמן של הבארוק -סרטון בצרפתית]
* [https://web.archive.org/web/20120205185819/http://www.jerusalem-theatre.co.il/webSite/Modules/events/event.aspx?id=556&lan=1 תיאטרון ירושלים, הצגת "החולה המדומה"]
* 
* 

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:זמרי קונטרה-טנור
קטגוריה:מלחיני אורטוריות
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1643
קטגוריה:נפטרים ב-1704
משחקי כדור

משחק [[כדורסל]]
נערים משחקים בכדור
משחקי כדור

משחקי כדור הם משחקים המבוססים על הנעת כדור (או דיסקית, או עצם דמוי-כדור אחר) על-פי כללים מוגדרים היטב, לרוב בתחומי מגרש שגבולותיו ידועים, במטרה לצבור את מרב הנקודות, עד לניצחון במשחק.

על פי רוב משחקי כדור מצריכים יכולת תיאום עין-יד מהמשתתפים.

==משחקים קבוצתיים==
כדורגל הוא משחק כדור קבוצתי

#הוקי קרח
#הוקי רולר
#הוקי גלגיליות (קואד)
#הוקי שדה
#פלור בול (הוקי אולמות)
#בנדי (הוקי רוסי)
#כדור בסיס ("בייסבול")
#כדור מים
#כדורגל
#כדורגל חופים
#כדוריד
#כדורסל
#כדורסל 3x3
#כדורעף
#כדורעף חופים
#כדורשת (Throwball)
#נטבול (Netball)
#כדורשת (Newcomb Ball])
#לקרוס
#סופטבול
#פוטבול
#פולו
#פולו קאנו (Canoe polo)
#פטאנק
#קורפבול
#קטרגל
#קריקט
#רוגבי
#נטבול
#כדור טבעת
#טניס כדורגל

==משחקי זוגות/רביעיות==
# בדמינטון
# חאי אלאי
# טניס
# טניס שולחן ("פינג-פונג")
# Headis 
# סקווש
# מסירות
# טקבול

==משחקי תורים==
(משחקים שבמהלכם משחק כל שחקן בתורו, ואין כל תלות בין תור לתור, מעבר לרישום הנקודות)
#ביליארד
#גולף
#באולינג
#קרוקט

==משחקי ילדים==
ציור של ילדים משחקים בכדור
# הטלה
# חיי שרה
# כדור פגיעה
# מחניים
# סטנגה
# עמודו
# עשרים ואחת
# שבע בקיר

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ענפי ספורט
ג'רמיה קלארק

תוויםשל היצירה ג'רמיה קלארק - בוא, בוא
ג'רמיה קלארק (באנגלית: Jeremiah Clarke; 1674 - 1 בדצמבר 1707) היה מלחין אנגלי.

ג'רמיה קלארק נולד ב-1674, ככל הנראה בלונדון. הוא היה תלמידו של ג'ון בלואו, בקתדרלת סיינט פול. אחרי סיום לימודיו היה לנגן עוגב ב"קאפלה המלכותית". 

שיגעון שאחז בו מחמת אהבה נכזבת גרם לקלארק להתאבד ביריה. החליף אותו בתפקידו ויליאם קרופט.

כיום זכור קלארק בעיקר בזכות יצירה פופולרית לכלי מקלדת המיוחסת לו, "שיר הלכת של נסיך דנמרק". יצירה זו נודעה יותר בשם "סולו לחצוצרה" ובמשך שנים רבות יוחסה להנרי פרסל. מקורה הוא למעשה באופרה למחצה "נסיכת האי", הפקה מוזיקלית משותפת של קלארק ודניאל פרסל, אחיו הצעיר של הנרי פרסל, ומכאן כנראה הטעות.

==יצירות==

* מוזיקה לצ'מבלו ועוגב
* מיסות ושאר יצירות דתיות (ביניהן 20 מזמורים וכמה אודות)
* "שיר הלכת של נסיך דנמרק" מתוך "נסיכת האי", הנודע ברבים בשם "סולו חצוצרה", משנת 1699 בערך.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.easybyte.org Easybyte] - free easy piano music for Trumpet Voluntary
</div>

קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מתאבדים: מוזיקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בקתדרלת סנט פול
קטגוריה:ילידי 1674
קטגוריה:נפטרים ב-1707
חואקין רודריגו

אנדרטה לחואקין רודריגו בארנחואס
חואקין רודריגו וידרה (בספרדית: Joaquín Rodrigo Vidre; 22 בנובמבר 1901 – 6 ביולי 1999) היה מלחין ופסנתרן ספרדי. יצירתו המפורסמת ביותר היא קונסיירטו דה ארנחואס – קונצ'רטו לגיטרה קלאסית ותזמורת.

== ביוגרפיה ==
רודריגו נולד בסגונטו והתעוור בגיל שלוש כתוצאה ממחלת אסכרה. הוא התחיל ללמוד מוזיקה בוולנסיה והמשיך בפריז, אצל פול דיקא. אחרי תקופה קצרה בספרד חזר לפריז ללמוד מוזיקולוגיה.

היצירה "Cinco Piezas Infantiles" זיכתה את רודריגו בפרס הלאומי של ספרד לתזמורת בשנת 1925.

ב-19 בינואר 1933 נשא לאישה את ויקטוריה קמחי, פסנתרנית ממוצא יהודי-טורקי.

את יצירתו המפורסמת ביותר, ה"קונסיירטו דה ארנחואס", כתב בפריז בשנת 1939. זהו קונצ'רטו לגיטרה קלאסית ותזמורת. הפרק השני והאיטי מבין שלושת פרקי היצירה, האדג'ו, הוא אחד המוכרים במוזיקה הקלאסית של המאה ה-20, ונגינת הגיטרה משתלבת בו הדדית עם קרן אנגלית. פרק זה אף זכה לביצוע של נגן הג'אז מיילס דייוויס ולעיבוד מפורסם של פסנתרן הג'אז צ'יק קוריאה - Spain.

הצלחת היצירה הזו הביאה עמה הזמנות מכמה וכמה סולנים ידועי שם, ביניהם החלילן ג'יימס גולוויי והצ'לן ג'וליאן לויד ובר. ה"קונסיירטו אנדאלוס" שלו, לארבע גיטרות ותזמורת, נכתב לפי הזמנתו של סלדוניו רומרו לביצוע על ידיו עם שלושת בניו.

בתו של רודריגו, ססיליה, נולדה ב-27 בינואר 1941. מאז 1947 כיהן כפרופסור לתולדות המוזיקה בחוג על שם מנואל דה פאיה, בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת קומפלוטנס במדריד.

בשנת 1991 העניק המלך חואן קרלוס הראשון לרודריגו את תואר האצולה "מרקיז גני ארנחואס". הוא זכה בפרס נסיך אסטוריאס היוקרתי בשנת 1996 (המקבילה הספרדית לפרס נובל). ממשלת צרפת העניקה לו בשנת 1998 את תואר אביר מסדר האמנויות והספרות.

רודריגו מת בשנת 1999 במדריד. הוא ואשתו ויקטוריה נטמנו בבית הקברות בארנחואס.

==יצירות==
* לצ'לו ותזמורת:
::קונסיירטו אן מודו גאלאנטה (1949)
::קונסיירטו קומו און דיברטימנטו (1978 - 1981)
* לחליל ותזמורת:
::קונסיירטו פסטורל (1978)
* לגיטרה:
::העלאת רוחות וריקוד (1961)
::אלגיה לגיטרה (1971)
::בשדות החיטה (1938)
::שלושה קטעים ספרדים (1954)
::טוקטה (1933)
::סונטה גיוקוסה (1959)
::בשבחי הגיטרה (1971)
*לגיטרה ותזמורת:
::קונסיירטו דה ארנחואס (1939)
::קונסיירטו אנדאלוס (1967 - 4 גיטרות)
::קונסיירטו לפיאסטה (1982)
::פנטזיה לבן אצילים (1954)
::קונסיירטו הרואיקו (1942 - פרס מוזיקה לאומית)
::קונסיירטו מדריגל (1968 - 2 גיטרות)
*לנבל ותזמורת:
::קונסיירטו סרנאטה (1954)
*לפסנתר ותזמורת:
::חוגלארס (1923 - 2 פסנתרים; היצירה הראשונה לביצוע לפני קהל, 1924, תזמורת ולנסיה)
::קונסיירטו הרואיקו (1943)
*לכינור ותזמורת:
::קונסיירטו דה אסטיו (1944)

==ראו גם==
* Spain

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לאמנויות
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:מלחינים ספרדים
קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1999
יוהאן שטראוס (הבן)

מצבת קברו של שטראוס בווינה
פסלו של יוהאן שטראוס בווינה
יוהאן שטראוס הבן (בגרמנית: Johann Strauss; 25 באוקטובר 1825 - 3 ביוני 1899) היה מלחין אוסטרי, אחד מבניו של יוהאן שטראוס (האב). מוכר בעולם גם בתואר "מלך הוואלסים".

== קורות חייו ==
שטראוס נולד בווינה למלחין יוהאן שטראוס ולאנה לבית שטריים.
במשפחה היו ארבעה ילדים, שלושה בנים ובת. אחיו של יוהאן הבן, אדוארד ויוזף היו לימים גם הם מלחינים.
בגיל 6 כתב שטראוס את הוואלס הראשון שלו.

חינוכו המוזיקלי הפורמלי החל רק אחרי שאביו נטש את המשפחה בשנת 1842. עד מהרה הקים שטראוס הצעיר תזמורת קטנה משלו, והצלחתה האדירה בהופעת הבכורה ב-1844 הפכה אותו בן-לילה למתחרה העיקרי של אביו. בגיל 19 כבר סייר בכל רחבי אירופה ומאוחר יותר אף הגיע לארצות הברית וזכה בתואר "מלך הוואלסים". 

ב-27 באוגוסט שנת 1862 התחתן עם זמרת האופרה הנרייטה (יטי) טרפץ בקתדרלת סטפנוס הקדוש בווינה. החברה הווינאית הופתעה מנישואין אלה, לנוכח העובדה שיטי הייתה מבוגרת בשבע שנים משטראוס. ב-8 באפריל 1878 נפטרה יטי. 

הוא התחתן בשנית ב-28 במאי 1878 עם ארנסטינה הנרייטה אנגליקה דיטריך, כשבעה שבועות לאחת מותה של אשתו הראשונה. בשנת 1882 נפרדו בני הזוג לאחר שאנגליקה עזבה את שטראוס למען פרנץ שטיינר, מנהל התיאטר אן דר וין.

בשנת 1885 ויתר שטראוס על אזרחותו האוסטרית כדי שיוכל להתגרש מאשתו השנייה ולהנשא שוב. לאחר שקיבל אזרחות גרמנית של נסיכות סקסה-קובורג-גותה המיר שטראוס את דתו לפרוטסטנטיות ונישא בשלישית, לאדלה שטראוס (לא קרובת משפחה, על אף שם המשפחה הזהה). יוהאן שטראוס נפטר בביתו בווינה מדלקת ריאות ונטמן בבית הקברות המרכזי בווינה.

מבין היצירות המוכרות שחיבר: הוואלסים "עיתוני בוקר" מ-1864, "קולות האביב מ-1882", "הדנובה הכחולה" "An der schönen Blauen Donau" מ-1866, "סיפורים מיערות וינה" מ-1868 ו"יין, נשים וזמר" מ-1869. האופרטות "העטלף" מ-1874, ברון הצוענים מ-1885 ו"לילה בוונציה" שעד היום מועלות על הבמה. כמו כן הלחין את הבלט לכלוכית.

בביתו שברובע לאופולדשטאדט מצוי כיום מוזיאון להנצחתו.

== יצירותיו ==
הוואלסים של שטראוס בנויים כולם באותה מתכונת בסיסית - הקדמה איטית ליצירת האווירה, שאחריה באים בדרך כלל חמישה קטעי ואלס. הקודה המסיימת מציגה שוב את מנגינות הוואלס העיקריות ברצף אחד, ויוצרת תחושה של האצת קצב המוזיקה.

שטראוס חיבר יותר מ-500 יצירות ורוב יצירותיו ממשיכות להתנגן בקונצרטים בעיקר כהדרנים.

בוואלסים שלו ניתן למצוא השפעות מוזיקליות של וגנר וליסט.

=== אופרה ===
* האביר פאזמאן (1892)

=== אופרטות ===
* אינדיגו ו-40 הגנבים (1871)
* קרנבל ברומא (1873)
* העטלף (1874)
* קאליוֹסטרו בווינה (1875)
* הנסיך מתושלח (1877)
* פרה עיוורת (1878)
* מטפחת התחרה של המלכה (1880)
* המלחמה העליזה (1881)
* לילה בוונציה (1883)
* ברון הצוענים (1885)
* סימפּליסיוּס (1887)
* הנסיכה נינטָה (1893)
* Jabuca או חגיגת התפוחים (1894)
* חספסנית (שם של שיח) (1895)
* אלת התבונה (1897)
* דם וינאי (1899)

=== בלט ===
* לכלוכית (1899)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20000817033941/http://www.geocities.com/JosefStrausser דף על יוזף ויוהאן שטראוס הבן]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מלחיני אופרטה
יוהאן הבן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי גרמניה
קטגוריה:חברי מסדר פרנץ יוזף
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1825
קטגוריה:נפטרים ב-1899
בדז'יך סמטנה

בדז'יך סמטנה (צ'כית: Bedřich Smetana, , 2 במרץ 1824 - 12 במאי 1884) היה מלחין צ'כי, נולד בליטומישל שבבוהמיה ומת בפראג.

== חייו ==
אביו של סמטנה היה מנהל מבשלת שיכר וחובב מוזיקה נלהב. כבר בגיל חמש החל סמטנה לנגן ברביעיית כלי מיתר ולהשתתף כפסנתרן בקונצרטים משפחתיים בביתו. לימודיו התיכוניים הושלמו בפראג וממנה יצא להופיע בכפרים סמוכים. משסיים את לימודיו שב לעיירתו אך בתום שנה חזר לפראג על מנת ללמוד מוזיקה. כדי לממן את לימודיו לימד מוזיקה בבתי אצילים ונתפרסם כמורה מעולה. בסיועו של פרנץ ליסט הקים סמטנה בית ספר למוזיקה בפראג בשנת 1848. ליסט אף סייע לסמטנה לקבל משרה כמוזיקאי בחצרו של הקיסר פרדיננד. אולם השלטון האוסטרי חשד בו בשל רגשותיו הלאומיים הצ'כיים. עקב החשדות בו והחשש לחירותו עבר סמטנה להתגורר בעיר גטבורג שבשוודיה. הוא שימש כמנצח בעיר זו במשך חמש שנים, שאחריהן שב לפראג, שם כיהן כמנהל בית הספר למוזיקה, ניצח על מקהלות, הלחין אופרות ועבד כמבקר מוזיקלי.

ב-1874 התגלו אצלו סימני עגבת, וב-1881 הגיעה המחלה לשלב כזה שבעיות הריכוז הקשו עליו להמשיך ולהלחין. בנוסף, לקה סמטנה בחירשות וכל מאמציו לטפל בחירשותו הגוברת נכשלו. את יצירותיו הגדולות האחרונות לא שמע מעולם. איבוד השמיעה יחד עם הזיות שסבל מהן כתוצאה ממחלתו דיכאו את רוחו והביאו לאשפוזו בבית מחסה לחולי נפש, שם מת כתוצאה ממחלת העגבת.

המוזיקה שכתב מצטיינת בניסיון לשלב את המנגינות, האופי הלאומי והפולקלור הבוהמי. במוזיקה שיצר הביע סמטנה את הלהט הלאומי ששילהב אותו, את ההערכה שחש לנעימות העממיות ואת נאמנותו והוקרתו לבית מדרשו של ליסט.

ההופעה המוזיקלית הראשונה בגטו טרזין הייתה "הכלה המכורה" בביצוע של מקהלה תחת ניצוחו של רפאל שכטר<ref></ref>

האסטרואיד שהתגלה על ידי לובוש קוהואוטק, נקרא על שמו.

==בין יצירותיו==
* מולדתי (Má vlast), מחרוזת של שש פואמות סימפוניות, שהנודעת בהן, "ולטאבה" (או ה-"מולדבה"), השפיעה ככל הנראה על לחנה של התקווה, ההמנון הלאומי של מדינת ישראל. (ר' ערך).
* הבראנדנבורגים בבוהמיה (Braniboři v Čechách), אופרה
* הכלה המכורה (Prodaná nevěsta), אופרה
* דאליבור (Dalibor), אופרה
* ליבושה (Libuše), אופרה
* שתי אלמנות (Dvĕ vdovy), אופרה
* הנשיקה (Hubička), אופרה
* הסוד (Tajemství), אופרה
* חומת השטן (Čertova stěna), אופרה
* ויולה (Viola), אופרה (לא הושלמה)
* שלישייה לפסנתר, לכינור ולצ'לו בסול מינור
* רביעיית מיתרים מס' 1 "מחיי" (Z mého života), במי מינור
* רביעיית מיתרים מס' 2 ברה מינור
* חלומות, שישה קטעים לפסנתר
* מחולות צ'כיים (2 כרכים), לפסנתר

==לקריאה נוספת==
* ברנדה מילר והנרי וסרמן, אירופה ערש הלאומיות - "המלחין סמטנה והלאומיות הצ'כית", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים שעל שמם כוכב לכת מינורי
סמטנה, בדז'יך
קטגוריה:מלחינים מהתקופה הרומנטית
קטגוריה:לקויי שמיעה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף צ'כוסלובקיים
קטגוריה:ילידי 1824
קטגוריה:נפטרים ב-1884
מלחין

[[גרהארד למפרסברג ליד הפסנתר בזמן הלחנה]]
מלחין או קומפוזיטור הוא אדם העוסק בהלחנה, יוצר מוזיקה, לרוב תוך שימוש בייצוג מוזיקלי כמו תווים.

בזמן תחילת התפתחות המוזיקה האירופאית הקלאסית, תפקיד המלחין לא היה חשוב יותר מאשר תפקיד המבצע. שימור יצירות אינדיבידואליות לא נעשה כמעט כלל ומוזיקאים מבצעים שינו יצירות תכופות. לעומת זאת, כעבור זמן, הייצוג המוזיקלי שנכתב על ידי המלחין קיבל חשיבות כשל הוראות נוקשות שאין לסטות מהן ללא סיבה.

במוזיקה פופולרית בנוסף למלחין ישנו גם פזמונאי, המחבר מילים ללחן.

מלחינים מפורסמים מרחבי העולם כוללים את באך, מוצרט, היידן, בטהובן, שופן, שוברט, צ'ייקובסקי, ז'אק אופנבך ופריד אל אטרש.

בישראל מאוגדים המלחינים במסגרת איגוד הקומפוזיטורים בישראל.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מקצועות מוזיקליים
תזמור

תִּזְמוּר הוא חלוקת התפקידים המוזיקליים ביצירה מוזיקלית מולחנת לכלי נגינה ולקולות. לדוגמה, בחירת כלי שינגן את הלחן, את ההרמוניה וכדומה. התזמור יכול להתבצע על ידי המלחין, וכך קורה לעיתים קרובות, אך הוא אינו נחשב חלק מפעולת ההלחנה. תזמור הוא חלק מעיבוד מוזיקלי.

התזמור הוא חלק בלתי נפרד מכל יצירה, ומהווה מרכיב חשוב ולעיתים שווה ערך למרכיבים הבסיסיים האחרים שבמוזיקה, כקצב, מנגינה והרמוניה.

תזמור הוא מלאכה מורכבת, משום שלכל כלי נגינה וקול מגבלות משלו, כגון מנעד צלילים ייחודי, גוון ייחודי, מנעד עוצמה ייחודי, ויכולת שונה למשוך צלילים לאורך זמן ולעבור בין צלילים שונים. בנוסף, שילובים שונים של כלים יוצרים אפקטים מגוונים ומורכבים, חלקם בלתי צפויים, ועליהם להיות שילובים מוצלחים אשר ישרתו את המוזיקה בצורה המיטבית. תזמור מקצועי מתחשב גם בחלל בו תבוצע המוזיקה, כיוון שתזמורים שונים נשמעים ומתפקדים באופן שונה בחללים שונים. התזמור קובע בין השאר אילו כלים שונים ייקחו חלק בהרמוניה, דבר המשפיע על אופייה. <BR>
בתקופות מוזיקליות שונות היה נהוג לתזמר באופן שונה, בהתאם למסגרות בהן בוצעו היצירות. גם חשיבות התזמור השתנתה לאורך הזמן.

ניתן לדמות את התזמור לבחירת הצבעים, העפרונות ו/או המברשות שישמשו בהפיכת רישום לציור.

==תזמור בהיסטוריה של המוזיקה==
ליצירותיו של ברליוז לתזמורת יש גוון עשיר במיוחד בזכות ניצולו את היכולת והייחוד של כל כלי. מלחינים מאוחרים יותר שהמשיכו את דרכו היו ריכרד שטראוס וניקולאי רימסקי-קורסקוב ששיכללו את שיטתו וניצלו את היקף יכולותיו של כל כלי וכלי עד תום.
את השיטה הזאת ניתן לשמוע בפתיחה "קרנבל רומאי" של ברליוז וביצירתו של רימסקי-קורסקוב "שחרזאדה".

המלחין אנטון ברוקנר נקט בשיטה שונה לתזמור - לכל קבוצה של כלים (סקציה) היה נותן תפקיד וכך לתזמורתו היה גוון דומה לעוגב עשיר בצלילים (שכן עוגב יכול לדמות צלילי כלים אחרים). הסימפוניות של ברוקנר הן בעלות אופי דומה.

לקראת המאה ה-20 מלחינים החלו לנצל יותר את ה"קצוות" של מנעדי הכלים על מנת לקבל צבעים שקודם לכן לא הושגו. לדוגמה שבסון ינגן מנגינה במנעד ש-50 שנה קודם לא היו 'מעיזים' לתת לו, אלא היו כותבים את אותה מנגינה לאבוב אשר צלילו יחסית דומה לבסון במנעדו הגבוה. דוגמה לשימוש בקצה המנעד ניתן לשמוע ב'פולחן האביב' של איגור סטרווינסקי כבר ממש בהתחלה.
מלחינים מסוימים, כגון סטרווינסקי, אהבו לקחת את הכלי ה"נמוך" ולהשתמש בו בקצהו הגבוה. מלחינים אחרים אהבו דווקא לעשות את ההפך. למשל, דביסי לקח את החליל ה"גבוה" וכתב עבורו מנגינות בקצה התחתון של המנעד שלו.
שימוש בקצה המנעד כמעט תמיד יהיה במסגרת פסג' סולו.

לאורך השנים עם התפחות התזמור גם התפתחו כלי הנגינה כדי לאפשר למלחינים מנעד רחב אף יותר של אפשרויות צליליות. לדוגמה: קרן אנגלית, קלרינט בס, פיקולו, קונטרה בסון, סקסופון, ועוד רבים.
התוספת הרחבה ביותר לעולם כלי הנגינה התזמורתיים היה בסקציית כלי ההקשה שכיום מורכבת מעשרות רבות של כלים.

===תזמור אימפרסיוניסטי===
דביסי וראוול שמו דגש על התכונות התחושתיות של כל כלי והתוצאה לא הייתה העושר הצלילי של ברליוז, אלא גוון שקוף ורוטט של צלילים שכוון בעיקר להשאיר תחושה של התיאור המוזיקלי (מכאן ההקשר האימפרסיוניסטי).
אחת הדוגמאות לתזמור שכזה הוא התזמור שביצע ראוול ליצירה תמונות בתערוכה מאת מודסט מוסורגסקי.

==ראו גם==
*מונחים בתאוריית המוזיקה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טכניקות מוזיקליות
F

F (אף) היא האות השישית באלפבית הלטיני, נהגית כפ"א רפויה, כלומר עיצור שפתי-שיני, חוכך, אטום (/IPA: /f).

האטרוסקים היו אלה שהמציאו את הדיגרף הזה; F עצמה סימלה את /w/ בשפה האטרוסקית כמו ביוונית (שם האות F, אשר נקראה דיגמא ביוונית, נעלמה בעקבות היעלמותה של ההברה /w/ מהשפה). מקורה של F הוא באות השמית וו (wâw) אשר גם ייצגה /w/ ובמקור ייצגה כנראה וו או אלה.

== ייצוגים נוספים של האות F ==
דגל הקוד הבינלאומי של האות F.]]

באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "פוקסטרוט" (Foxtrot).

ב-ASCII מיוצגת האות על ידי 70 (F) ו-102 (f).

בקוד מורס מיוצגת האות על ידי שתי נקודות, קו ונקודה:

:<big><big><tt>··-·</tt></big></big>

בכתב ברייל:

:60px

== התפתחות האות F ==
{| align="center" border="0" cellpadding="5"
|align="center" width="130px"|פרוטו שמי
|align="center" width="130px"|פיניקי
|align="center" width="130px"|יווני
|align="center" width="130px"|אטרוסקי W
|align="center" width="130px"|אטרוסקי F
|align="center" width="130px"|לטיני F
|-
|align="center" valign="top" width="130px"|וו פרוטו שמית
|align="center" valign="top" width="130px"|וו פיניקית
|align="center" valign="top" width="130px"|דיגמא יוונית
|align="center" valign="top" width="130px"|W אטרוסקית
|align="center" valign="top" width="130px"|F אטרוסקית
|align="center" valign="top" width="130px"|F לטינית
|}

== משמעויות של האות ==

בהקשרים מסוימים, F יכולה לסמל:
* במכשור אופטי כגון מצלמה וטלסקופ מסמל את היחס בין קוטר העדשה הראשית לאורך המוקד.
* בביוכימיה, F הוא הסמל של פנילאלנין.
* בלוחות שנה, F הוא לרוב קיצור באנגלית ליום שישי (Friday) או לחודש פברואר.
* בכימיה, F הוא הסמל של פלואור.
* בחינוך (לרוב בארצות הברית), F מסמל ציון נכשל.
* בקודי לוחות רישוי בינלאומיים, F מסמלת את צרפת (France).
* במתמטיקה, F מסמלת ספרה שמשמעותה חמש-עשרה בבסיס הקסדצימלי ובשיטות ספירה לפי בסיסים אחרים, עם בסיס גדול או שווה ל-16.
* במערכת היחידות הבינלאומית
** F הוא הסמל של פאראד, אשר היא יחידה נגזרת של SI לקיבולת חשמלית.
** F, סימון לפמטו, קידומת סטנדרטית אשר מציינת 10<sup>-15</sup>.
* במוזיקה, F הוא התו פה.
* בפיזיקה:
** במכניקה F מציינת כוח.
** בתרמודינמיקה F מציינת אנרגיה חופשית של הלמהולץ.
** f מציינת תדירות.
** לעיתים f מציינת את כוח החיכוך.
**בנוסחת לוטשי העדשות, f מציינת את אורך המוקד של העדשה.
* בטמפרטורה, &lrm;°F&lrm; הן מעלות פרנהייט

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלפבית לטיני
K

K (קיי או קָה) היא האות האחת עשרה באלפבית הלטיני. מקורה באות היוונית קפא, אשר מקבילה לאות השמית כ"ף, בהתייחס לצליל האות הראשונה במילה כף וסימנה של האות בכתב (אשר ייצג כף יד), וכיום מייצגת ברוב השפות שעושות בה שימוש את העיצור הוילוני האטום - /k/.

== ייצוגים אלטרנטיביים ==
דגל הקוד הבינלאומי של האות K.]]

באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה קילו (Kilo).

בקוד מורס מיוצגת האות על ידי קו נקודה קו:
<tt>- · -</tt>

בקוד ASCII מיוצגת האות על ידי 75 (K) ו-107 (k).

בכתב ברייל:
:60px

== התפתחות האות K ==
{| align="center" border="0" cellpadding="5"
|align="center" width="130px"|פרוטו שמי
|align="center" width="130px"|פיניקי
|align="center" width="130px"|אטרוסקי
|align="center" width="130px"|יווני קלאסי
|align="center" width="130px"|לטיני
|-
|align="center" valign="top" width="130px"|כף יד פרוטו שמית
|align="center" valign="top" width="130px"|כף פיניקית
|align="center" valign="top" width="130px"|K אטרוסקית
|align="center" valign="top" width="130px"|קפא יוונית
|align="center" valign="top" width="130px"|K לטינית
|}

== משמעויות של האות ==

בהקשרים מסוימים, K יכולה לסמל:
* במתמטיקה K לרוב מסמל מספר שלם כלשהו.
* בפיזיקה:
** K מיצג טמפרטורה בקלווין.
** K מייצג את קבוע קולון.
** K מיצג את קבוע בולצמן.
*** k מסמל את הקבוע בחוק הוק.
** k מסמן קינטיות.
* בכימיה:
** K מסמלת את היסוד אשלגן (בהתבסס על שמו הלטיני: kalium)
** K מסמלת את קבוע שיווי המשקל.
** k מייצגת את קבוע מהירות התגובה.
* בחשבונאות ובכלכלה, K מסמלת את המספר 1000.
* בביוכימיה, K מייצגת את חומצת האמינו ליזין.
* בשחמט, K מייצג את כלי המלך.
* במסחר, K מוקפת בעיגול מסמלת מוצר כשר.
* במדעי המחשב:
** K הוא קידומת בינארית שמשמעה 2<sup>10</sup> = 1,024
** K הוא קיצור למונח קילובייט (יותר מקובל הייצוג KB)
** K מתייחס ל-שפת תכנות K.
* בכלכלה, K מייצגת הון.
* בהנדסה, K מייצגת את היחדה קיפ (1k = אלף ליבראות כוח).
* במוזיקה, K מייצג את המספור הקטלוגי של מוצרט (רשימת קכל).
* בתכשיטנות, K מייצג לעיתים את היחידה קרט.
* בקוד לוחיות הרישוי הבינלאומי, K מייצגת את קמבודיה.
* בספרנות, K על פי שיטת ספריית הקונגרס משמש לייצוג ספרי חוק.
* ויטמין K הוא ויטמין הנדרש לקרישת הדם.
* בחפיסת קלפי משחק, K מסמל את קלף המלך.
* בשיטה המטרית:
** k מייצג את הקידומת 10<sup>3</sup> = 1,000.
* במלחמת העולם השנייה, K שימשה לסמן מטוסי אימון של צי יפן הקיסרית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלפבית לטיני
קטגוריה:1000 (מספר)
מגדלי התאומים

מגדלי התאומים על רקע העיר ניו יורק
מגדלי התאומים (באנגלית: Twin Towers) היו צמד גורדי שחקים בני 110 קומות במרכז הסחר העולמי בעיר ניו יורק, שקרסו כתוצאה מפיגועי 11 בספטמבר 2001. המגדלים התנשאו לגובה של 417 מטר (הצפוני, בעל האנטנה הגדולה בראשו) ו-415 מטר (הדרומי). "מגדל מספר 1", שבנייתו הסתיימה ב-1972, היה בשעתו המגדל הגבוה בעולם, ועבר בכ-30 מטר את בניין אמפייר סטייט, המגדל שהיה הגבוה ביותר עד אז. בשנת 1974 עבר השיא למגדל ויליס בשיקגו שגובהו 442 מטר.

כל אחד מצמד הבניינים נבנה על שטח של כ-4,000 מטר רבוע, ובסך הכול היו בכל בניין 350,000 מ"ר בנויים מתוך למעלה ממיליון מ"ר במרכז הסחר העולמי כולו. גגו של המגדל הדרומי שימש עמדת תצפית למבקרים, ובתוך הבניין היו עמדות תצפית בקומה העליונה ובקומה 107. מנקודות תצפית אלו ניתן היה לראות בימים בהירים עד למרחק של 80 קילומטר. בקומות 106–107 במגדל הצפוני הייתה מסעדה שנקראה "חלונות לעולם" ("Windows on the World"), שנפתחה ב-1976.

את המגדלים תכנן האדריכל האמריקאי מינורו יאמאסקי (Minoru Yamasaki), שרצה להביע בתכנונם מחווה לגותיקה. התכנון האדריכלי בא להזכיר שני מגדְלי פעמונים של קתדרלה, כמו גם הקווים האנכיים המודגשים וסיומת המבנה המזכירה את הקשתות של סיומת הקתדרלה.

מגדלי התאומים היו מסמליה הבולטים של העיר ניו יורק, וככאלה סימלו גם את עוצמתה הכלכלית של ארצות הברית. במגדלים שכנו חברות רב-לאומיות רבות.

==המגדלים כמטרה לפעולות טרור==
עקב היותם הסמל הבולט של עוצמתה הכלכלית של ארצות הברית, המגדלים היוו מטרה נוחה לביצוע פעולות טרור על ידי מחבלים שחרתו על דגלם את המלחמה בארצות הברית.
===פיגוע משאית התופת ב-1993===

המגדלים שימשו מטרה למתקפת טרור לראשונה ב-26 בפברואר 1993. פיגוע זה תוכנן על ידי מחבל מוסלמי בשם רמזי יוסוף מארגון "אל קאעידה", ובוצע על ידי משאית תופת שהוחנתה בחניון התת-קרקעי של הבניין על מנת למוטט אותו. בפיגוע נרצחו שישה אנשים, מעל אלף איש נוספים נפצעו ונגרם נזק כבד לחניון, אך המטרה לא הושגה.
===פיגועי 11 בספטמבר והתמוטטות המגדלים===

ב-11 בספטמבר 2001 קרסו שני המגדלים לאחר שזוג מטוסים רוסקו לתוכם כחלק מפעולת הטרוריסטים האסלאמיסטים מקבוצת אל-קאעידה, בהנהגתו של אוסאמה בן לאדן. המטוסים, שהיו עמוסים בכמות גדולה של דלק, פגעו בכל אחד משני המגדלים וגרמו לדליקה שהחלישה את שלד הפלדה של המבנה - דבר שגרם בסופו של דבר לקריסתו ולכתישתו לאבק מאחר שלא הצליח לעמוד במשקל הבניין. שלד המגדלים אמנם תוכנן לספוג פגיעה של כלי טיס כגון אלה מתוצרת חברת בואינג, אלא שאיש לא הביא בחשבון שמטוסי נוסעים גדולים ועמוסים בכל כך הרבה דלק יפגעו בהם.

לאחר קריסת שני המגדלים, העריך המבטח את שווים ב-4.55 מיליארד דולר אמריקני, וסכום זה שולם לסילברסטיין נכסים, שחכרה את הבניין ביולי 2001. מאוחר יותר ויתרה החברה על חלקה בשטח ובניית מרכז הסחר העולמי החדש נעשתה על ידי רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי יחד עם חברות נוספות.

==מרכז הסחר העולמי==

"מגדל החירות" הוא בניין שנחנך בשנת 2014 במנהטן תחתית בניו יורק על חורבות מגדלי התאומים. גובהו 1,776 רגל (541.3 מטר), כ־שנת העצמאות של ארצות הברית. מגדל החירות הוא הבניין הגבוה בניו יורק במקומו של בניין אמפייר סטייט, והגבוה בארצות הברית במקום מגדל ויליס.

== ראו גם ==

* פיגועי 11 בספטמבר

==לקריאה נוספת==
*ז'אן בודריאר, רוח הטרור, הוצאת רסלינג, תל אביב, 2004

==קישורים חיצוניים==

*
* 

*
קטגוריה:פיגועי 11 בספטמבר
התאומים
התאומים
קטגוריה:אסונות קריסת מבנה
קטגוריה:מנהטן תחתית
אולימפוס

אולימפוס (ביוונית: Όλυμπος) הוא ההר הגבוה ביוון, גובהו 2,917 מטרים. הוא נמצא במחוז תסליה. במיתולוגיה היוונית האולימפוס הוא מקום משכנם של האלים האולימפיים.

==צמחייה ובעלי חיים==
ההר מצטיין בצמחייה עשירה, וגדלים בו כמה מינים ייחודיים שאינם מופיעים באף מקום אחר. מקננים עליו עופות רבים, בין המינים הדורסים: איית צרעים, פרס, עוזנייה שחורה, חיוויאי, עיט גמדי, עיט זהוב ובז צוקים.

==במיתולוגיה היוונית==
במיתולוגיה היוונית האולימפוס הוא מקום משכנם של שנים-עשר האלים האולימפיים: זאוס, הרה, פוסידון, דמטר, אתנה, אפרודיטה, ארס, דיוניסוס, אפולו, ארטמיס, הפייסטוס והרמס. האדס אל המוות לא שוכן באולימפוס אלא בשאול. וכן פוסידון, השוכן במעמקי הים למעט ביקורים מפעם לפעם באולימפוס. האלים היושבים בהר מתוארים במיתוסים כשהם שותים נקטר ואוכלים אמברוסיה, המעניקים להם חיי נצח. פירוש השם אולימפוס ביוונית הוא "הזורח".

למרות קיומו במציאות, מצטייר האולימפוס באיליאדה של הומרוס כמקום נסתר ומסתורי, שמיקומו משתנה. פעם הוא נישא מעל כל הרי העולם, ופעם משתלשלים ממנו היבשה והים, אך הוא אינו הר ואינו שמיים. אף שזאוס הוא מלך האלים והשליט העליון של האולימפוס, אין ההר בבעלותו. משכן זה של האלים אינו שייך לא לים, לא לארץ המתים, לא לשמים, ובעצם אינו חלק מן העולם הפיזי.

===בתרבות הפופולרית===
בסדרת הספרים "פרסי ג'קסון והאולימפיים" מוזכר שאין מושב האלים שוכן בקביעות על הר האולימפוס, אלא במקום שבו מתרכזת התרבות העולמית. בימינו אנו, לכאורה, ב"בניין האמפייר סטייט".

==טיפוס על ההר==
במשך שנים רבות, בשל שילוב של אמונה דתית ואמונות טפלות, לא העזו אנשים לטפס על ההר. רק ב-2 באוגוסט 1913 הגיעו מטפסי ההרים הראשונים לפסגת המיטיקס, הפסגה הגבוהה של ההר. מאז שנות ה-80 מטפסים אל ההר כ-10,000 איש בשנה, חלקם עד למיטיקס (Mytikas), הפסגה הגבוהה ברכס, במסלול האורך בין יומיים לשלושה, ואחרים עוצרים באחת הפסגות שבדרך. רוב המטפסים מתארגנים ולנים לפני הטיפוס על ההר בעיירה ליטוחורו (Λιτόχωρο), שלמרגלות ההר, או באתרי הקמפינג, הווילות והמלונות, שלאורך החופים הסמוכים לה ממזרח. את הטרק הרגלי לרוב מתחילים בגובה 1,100 מטר מעל פני הים, בעיקר מחניון פריאוניה (Prionia).

==הרי אולימפוס אחרים==
קיימים 18 הרים נוספים ברחבי העולם הנקראים בשם אולימפוס: ביוון; בקפריסין; באסיה הקטנה; בניו זילנד; במדינות טנסי, וושינגטון ויוטה שבארצות הברית; ובארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה. כמו כן הר על מאדים נקרא בשם זה. האולימפוס שעל המאדים הוא ההר הגבוה ביותר הידוע במערכת השמש.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אירופה: הרים
קטגוריה:יוון: הרים
קטגוריה:מקומות במיתולוגיה היוונית
קטגוריה:יוון: שמורות ביוספריות
קטגוריה:הרים מקודשים
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
ממשל

מִמְשָׁל הוא תחום החיים בו נעשות ההחלטות הרשמיות והכוללות של חברה או מדינה. הממשל מכיל את המוסדות המרכזיים של החברה, האחראים על עיצובה הכולל, ואינם מייצגים תחום חלקי בה.

מקובל להבחין בין דרגי שלטון שונים; פדרלי, שלטון מרכזי, שלטון אזורי, ושלטון מקומי.

==תפקידיו העיקריים של הממשל==
לממשל שני תפקידים עיקריים:
*קביעת החוק המוגדר לכל החברה בה פועל הממשל, וממסד נורמה מסוימת בה.
*קבלת החלטות זמניות המתמודדות עם מציאות פנימית או חיצונית שנוצרה.

==קריטריונים עיקריים למיון ממשלים==
הממשל לובש צורות רבות, והוא מושפע הן ממבנה החברה בה הוא מתקיים והן מהתרבות הקיימת בחברה. ניתן למיין ממשל על פי קריטריונים שונים:
*היקף וסיווג החברה לה הוא שייך (החל בהנהלת בית ספר וכלה במוסדות השלטון): הממשל בנוי בצורה שונה לכל מעגל השתייכות. כאן יש להבדיל בין ממשל של תת-חברה (לדוגמה, עירייה או ראשי הצבא), המהווה חלק מממשל רחב יותר המוגדר עבור כלל החברה, לבין ממשל עצמאי, הממוין על פי גודל החברה לגביו הוא חל.
*התחום עליו מופקד הממשל: לרוב אין הממשל קובע את כל התנהלות החיים בחברה, אלא רק תחומים חלקיים בה. כמעט אין תחום בו הממשל אינו מעורב כלל, אך בתחומים מסוימים מידת ההשפעה שלו קטנה ביחס לגורמים אחרים שאינם ממשל.
:לדוגמה: במקום בו יש עיתונות עצמאית, תחום תקשורת ההמונים נתון בידי בעלי העיתונים, ולא בידי הממשל, אף על פי שהוא עשוי לקבוע חוקים שונים המגבילים את העיתונים.
:דוגמה אחרת היא תהליך ההפרטה, בו מאבד הממשל תחומים שונים של עיצוב החברה (בריאות, חינוך, וכדומה) לידי בעלות פרטית.
*צורת הממשל: האופן בו נקבעות ההחלטות השלטוניות, הגורמים המשפיעים על הממשל וההיקף של הממשל בתוך החברה הם מרכיבים מכריעים של צורת הממשל.

==שיטות ממשל==
מיון ממשל על פי קריטריון פורמלי של ראש המדינה יחלק את המדינה לשני סוגים: מונרכיה ורפובליקה. מעבר לחלוקה זו ניתן לסווג את המדינות לפי קריטריונים ממשיים:
* ממד כמותי (איזה חלק מהעם משפיע על ניהול המדינה): מונרכיה, אוליגרכיה, או דמוקרטיה
* מידת התערבות השלטון בחיי התושבים: ליברליזם או טוטליטריזם
* בנוסף, ניתן לאפיין את המדינה כדיקטטורה, כפשיזם או כמשטר אוטוריטרי

שיטת הממשל בכל מדינה כוללת מספר מאפיינים, וניתן לסווג אותה לפי כל אחד מהקריטריונים הנ"ל.

להלן רשימה של שיטות ממשל שונות שהתקיימו במדינות שונות עם מיון בסיסי.
* אנרכיזם לסוגיו: אנרכו-קומוניזם, אנרכו-סינדיקליזם, אנרכו-פרימיטיביזם, אנרכו-פמיניזם, אנרכיזם אינדיבידואליסטי
* אוטוקרטיה:
:* מלוכה אבסולוטית
:* אבסולוטיזם נאור
:* דיקטטורה (לא חייבת להיות אוטוקרטית)
* בירוקרטיה
* טוטליטריזם:
:* נאציזם
:* פשיזם
:* קומוניזם
:* טיראניה (עריצות)
* מונרכיה:
:* מונרכיה אבסולוטית
:* מונרכיה חוקתית
* אוליגרכיה:
:* אריסטוקרטיה
* דמוקרטיה:
:* דמוקרטיה ישירה
:* דמוקרטיה ייצוגית:
::* דמוקרטיה פרלמנטרית
::* דמוקרטיה נשיאותית
* רפובליקה:
:* רפובליקה פרלמנטרית
:* רפובליקה נשיאותית
* דיארכיה

בשנת 2009, כ-89 ממדינות העולם הוגדרו כדמוקרטיות ליברליות (ביניהן מדינת ישראל), 54 מדינות היו דמוקרטיות לא ליברליות (אין הגנה חוקתית על זכויות הפרט, בין השאר, דוגמה: רוסיה), ואילו 49 מדינות - המונות כ-37% מאוכלוסיית העולם - הוגדרו כמדינות אוטוריטריות/דיקטטוריות.

==ראו גם==
*תאוריית הפרסה
*שלטון נבחר
*מדע המדינה
* משטר ארגוני

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.theinstitute.org.il/index.php המכון למנהיגות וממשל]
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=rStL7niR7gs&feature=youtu.be The Rules for Rulers] - סרטון הסבר על שיטות ממשל שונות ועמדות הכוח בהן 

*
החלטה 338 של מועצת הביטחון של האו"ם

החלטה 338 היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שאושרה במועצת הביטחון של האו"ם בימי מלחמת יום הכיפורים, ב-22 באוקטובר 1973, בהתאם להצעה משותפת של ארצות הברית וברית המועצות. ההחלטה קראה להפסקת אש בתוך 12 שעות ולא יאוחר משעה 6:52 בערבו של אותו יום. אל ההחלטה הזו נוספו שני סעיפים:
* סעיף 2 קרא לכל הצדדים הנוגעים בדבר לפתוח מיד לאחר הפסקת האש בביצוע החלטה 242 של מועצת הביטחון על כל חלקיה.
* סעיף 3 קבע שבאופן מיידי, בד בבד עם הפסקת האש, יתחילו הצדדים הנוגעים בדבר לפעול במסגרת משא ומתן לכינון שלום צודק ובר קיימא במזרח התיכון וינהלו את שיחותיהם בחסות "נאותה" (אשר פורשה למעשה כחסות של ארצות הברית או ברית המועצות אך לא בחסות האו"ם).
המשך הלחימה חרף החלטה זו הביא לכיתור הארמייה השלישית של מצרים ולהחלטה 339 שהביאה להפסקת אש במלחמה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.knesset.gov.il/process/asp/event_frame.asp?id=12 הנוסח העברי של החלטה 338], באתר הכנסת.
* [https://web.archive.org/web/20090418032725/http://domino.un.org/UNISPAL.NSF/0/7fb7c26fcbe80a31852560c50065f878?OpenDocument הנוסח האנגלי של החלטה 338], באתר האו"ם.
* 

338
קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים
338
338
338
338
אגיר

במיתולוגיה הנורדית, אגיר (בנורדית עתיקה: Ægir) הוא ענק ים החי באוקיינוס.
== במיתולוגיה ==
למרות שהוא מפורסם בנדיבותו כלפי האלים, חששו ממנו בני האדם. הוא משבר ספינות ולוקח את משאותיהן ומלחיהן לארמונו שבתחתית הים. יורדי הים הקריבו לו קורבנות כדי לפייסו ולהימלט מזעמו, במיוחד אסירים לפני היציאה לשיט. אשתו, אלת הים ראן, ילדה את תשע עלמות הגלים, שלבשו גלימות וצעיפים בצבע לבן. שני משרתיו הנאמנים היו אלדיר ופימאפינג. השני נהרג על ידי האל לוקי בעת משתה שנערך בארמונו של אגיר שבתחתית הים ליד האי הלר. אגיר היה ידוע באירוח הבזבזני שהיה נוהג לכבוד האלים האחרים.

== בתרבות המודרנית ==
* אגיר היה נושא למגוון יצירות אמנות. אלה כוללים את ציורו של נילס בלומר בנותיהם של נאקן ואגיר (1850), תבליט המזרקה של יוהאן פיטר מולין (נפטר 1874), ואגיר של אמיל דואפלר (1901).<ref name=":0"></ref>

* לאגיר מתייחסים במגוון דרכים אחרות בתרבות הפופולרית המודרנית. לדוגמה, לשוטו טודורוקי מהאנימה היפנית "בוקו נו גיבור האקדמיה" יש מהלך שכותרתו "אגיר הקפוא הגדול". הוא גם שמו של קורבטה נורווגית שיוצרה ב-1967 (אגיר),<ref name=":0" /> ספינת הגנה על החוף בצי הגרמני הקיסרי, ושל כוכב לכת אקסופלנט, אפסילון ארידאני ב..<ref></ref>
* בספר ספינת המתים מאת ריק ריירדן, החבורה נלכדת על ידי בנותיו של אגיר ונלקחת לארמון, שם, לאחר קרב, הם מצליחים להימלט בעזרתו של ניירד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלים נורדיים
קטגוריה:אלי ים ונהר
אסיר (מיתולוגיה)

אלי האסיר בציור "מותו של [[בלדר", מ-1817, מאת Christoffer Wilhelm Eckersberg]]
האֵסיר (בנורדית עתיקה: Æsir, ביחיד ás; כתיב חלופי בעברית: אייסיר) הם האלים העיקריים של הפנתאון במיתולוגיה הנורדית. באסיר כלולות רוב הדמויות העיקריות במיתולוגיה זו, כגון אודין, פריג, תור, בלדר וטיר.

במקביל לאסיר, קיים שבט שני של אלים, הוא הוואניר. הדמויות הבולטות בוואניר הן האל ניורד וילדיו פריה ופרייר. לאחר המלחמה בין האסיר לוואניר הצטרפו הללו לאסיר בתור בני ערובה.

מבחינת אופיים, הוואניר קשורים בעיקר לעיבוד ולטיפוח, ואילו האסיר לכוח ולמלחמה. האסיר נשארו צעירים לנצח בגלל תפוחיו של אודין, אם כי יכלו להיהרג באופן לא טבעי. על פי הנבואה, כמעט כולם צפויים למות בראגנארוק.

== במיתולוגיה הנורדית ==
בו-בזמן שבתרבויות אחרות ישנן משפחות "מבוגרות" ו"צעירות" של אלים, כמו טיטאנים ואלים אולימפיים ביוון העתיקה, האסיר והוואניר הם בני אותו הזמן. שני שבטי האלים נלחמו, חתמו על הסכמים והחליפו שבויים. 

יש יסוד להשערה כי האינטראקציות המתוארות בין האסיר לוואניר משקפות את סוג האינטראקציות שהיו נפוצות בין שבטים נורדיים באותה תקופה. לפי תאוריה נוספת, הקרב המיתולוגי בין האסיר לוואניר משקף קונפליקט דתי בין הערכים העתיקים של הוואניר (שעסקו בעיקר בפריון ובשלום יחסי) לבין הערכים הלוחמניים היותר מאוחרים של האסיר. ייתכן גם שהמאבק רומז לקונפליקט שבין הרומאים לסבינים. התאולוג מירצ'ה אליאדה טוען ששני הקונפליקטים הם בעצם גרסאות שונות של המיתוס ההודו-אירופי, שבו מתואר קונפליקט ושילוב בין אלי השמיים והשליטה לבין אלי האדמה והפריון.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אלים נורדיים
קטגוריה:פגאניזם גרמאני
בלמונג

זיגפריד (היינריך גודהוס) מחשל מחדש את נותונג, תמונה מהאופרה זיגפריד מאת ריכרד וגנר
באפוס שירת הניבלונגים, בלמונג (Balmung) היא חרבו הקסומה של זיגפריד, הגיבור המיתולוגי שהרג את הדרקון פאפנר. במיתולוגיה הנורדית נקראת החרב בשם גראם. ביצירתו של ואגנר, טבעת הניבלונג, נקראת החרב נותונג (Nothung).
החרב חושלה על ידי הנפח המיתולוגי וילנד (Wieland der Schmied).

על פי הסיפור בטבעת הניבלונג, האל ווטאן, מחופש לנווד זקן, נעץ אותה בעץ בביקורו אצל זיגלינדה, בתו, הנשואה לצייד הונדינג, אותו אינה אוהבת, והבטיח לה כי מושיעה יהיה זה שישלוף את החרב מן העץ. זיגמונד, אחיה התאום, הוא זה ששולף את החרב. לאחר שעמד לנצח בדו-קרב את הונדינג, נותצה החרב על ידי ווטאן, בניסיונו למנוע מזיגמונד ניצחון על הונדינג.

זיגמונד נהרג. לאחר מותו נולד בנו זיגפריד, אך אימו מתה בלידתו. הוא נמסר למשמורת יחד עם שרידי החרב למימה, ניבלונג שהוא אחיו של אלבריך, ניבלונג המנסה להשתלט על טבעת קסמים. מימה מנסה לחשל לזיגפריד חרב חדשה, אך לאחר שזיגפריד מנתץ כל חרב שחישל עבורו מימה, עובר ביער האל ווטאן מחופש לנווד זקן. הוא פוגש את מימה, ושואל אותו שלוש שאלות. על שתי השאלות הראשונות מימה עונה בקלות. השאלה השלישית היא: מי יוכל לחשל בחזרה את החרב "בלמונג", חרבו של זיגמונד שנותצה על ידי ווטאן עצמו. מימה אינו יודע את התשובה, שהיא: "זה אשר לא יידע פחד מהו". ווטאן נפרד ממימה ומודיע לו כי הוא עתיד לאבד את ראשו לזה שיחשל את החרב.

מחשש פן ייהרג על ידו, מנסה מימה ללמד את זיגפריד פחד מהו ומספר לו על הדרקון פאפנר, שהוא למעשה ענק ששולט על טבעת הקסמים. זיגפריד, השש לקרב נגד הדרקון, מחשל בעצמו את "בלמונג" המנותצת.

במערת הדרקון מחכה אלבריך לרגע בו יוכל לקבל את הטבעת לידיו. ווטאן מבשר לאלבריך על בואו של הגיבור שיחסל את הדרקון. הניבלונג מזהיר את הדרקון בתקווה לקבל את הטבעת במתנה, אך לשווא.
זיגפריד מגיע למערה, ולאחר מאבק קצר הוא נועץ את חרבו בלב הדרקון.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
קטגוריה:חרבות בדיוניות
אביגור (שד)

אביגור
אביגור במיתולוגיה הנוצרית המוקדמת הוא אחד השדים הראשיים בגיהנום, בעל התואר הדוכס הגדול של הגיהנום. תחת פיקודו משרתים כ-60 לגיונות שדים. הוא מגלה הנסתרות ויודע את גורל המלחמות ומוכן למכור את מרכולתו תמורת נשמתו של הקונה.

הוא מתואר כרוכב על סוס מכונף.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שדים בנצרות
אבידוס (מצרים)

חזית מקדש סתי באבידוס
מיקום אבידוס (כיתוב צהוב)
אֶבּידוֹס (בערבית: أبيدوس; ביוונית: Αβυδος; בקופטית: Ebot) היא אחת הערים העתיקות ביותר במצרים העליונה, הנמצאת כ-11 קילומטרים מהנילוס. אבידוס הייתה בירתו של הנום השמיני במצרים. השם המצרי לנום ולבירתו היה אבדג'ו (3bdw, ראה כתב הירוגליפי משמאל), "גבעת הסמל", בה ראשו הקדוש של אוסיריס השתמר. היוונים קראו למקום אבידוס, כשמה של העיר היוונית הקרויה באותו השם. שמה הערבי המודרני של העיר הוא אל-ערבה אל מדפונה (בערבית: العربة المدفونة).<ref></ref>

בעיר העתיקה באבידוס שכנו מקדשים עתיקים רבים, ביניהם גם הנקרופוליס המלכותי, בו נקברו המלכים הקדמונים. קברים אלו הפכו לאתרי קבורה מפורסמים, ובזמנים מאוחרים יותר המקום הפך לאתר קבורה מבוקש, מה שגרם לגדילת חשיבותה של העיר, ולהפיכתה למרכז פולחן.

כיום, אבידוס ידועה בעיקר בזכות מקדש הזיכרון לפרעה סתי הראשון, בה נמצאת הקדשה שנקראת רשימת המלכים מאבידוס, רשימה כרונולוגית המראה כרטושים של רבים ממלכי השושלת הפרעונית, מהראשון שבהם, נערמר/מנס, עד לרעמסס הראשון, אביו של סתי. המקדש הגדול האמיתי והעיר העתיקה קבורים ברובם תחת העיר החדשה, מצפון למקדשו של סתי.

בחפירות ארכאולוגיות באבידוס נמצאה לראשונה משפחת כלים ייחודית מתקופת השושלת הראשונה שנתנה למשפחה את שמה והנקראים כלי אבידוס.
יווניות ופיניקיות במקדש סת באבידוס]]
על קירות מקדש אוסיריס נמצאו כתובות פיניקיות רבות , חרוטות ומשוחות בצבע. חלקם היו תיירים מערי פיניקיה, כפי שמעיד מוצאם.<ref></ref>

==טבליות אבידוס==
טבליות שנהב קטנות ובהן סימנים צרובים המתוארכים לשנת 3320 לפני הספירה, שלוש מאות שנה לפני הופעת השושלת המצרית הראשונה, הנחשבים לשלב הקדום של התפתחות הכתב טרם התבססות הממלכות. הטבליות מבטאות בעיקר שמות של מקומות, אתרים ואנשים פרטיים. הרישום הזה אינו מחקה את השפה המדוברת ואינו מנסה לבטא משפטים בנויים אלא מתרכז בביטוי מילים בודדות בשיטת הרבוס.

==ראו גם==
* הירוגליף המסוק מאבידוס

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים העתיקה: ערים
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
קטגוריה:ערים קדושות
קטגוריה:אבידוס
מספר אטומי

מספר אטומי הוא מספר הפרוטונים הנמצאים בגרעין של אטום מסוים. מספר זה קובע את היסוד הכימי של האטום. לכל יסוד יש מספר אטומי מסוים, שונה מזה של כל יסוד אחר. כאשר האטום נייטרלי חשמלית (אינו יון), אופיו הכימי, להבדיל מאופיו הפיזיקלי של האטום, נקבע על ידי מספר זה. לעומת זאת, אופיו הפיזיקלי של האטום נקבע גם על ידי האיזוטופ שלו. כל יסוד עשוי להתקיים כאיזוטופים שונים, שלכל אחד מהם מספר אטומי זהה אך מספר מסה שונה.

==היסטוריה==
גרף המתאר את ההפרש בין המשקל האטומי למספר האטומי של היסודות ממימן עד אורניום]]
עם פיתוח הטבלה המחזורית של היסודות השתמשו הכימאים במספר האטומי לציון מקומו הסידורי של היסוד בטבלה. דמיטרי מנדלייב סידר בטבלה שלו את היסודות לפי דמיון בתכונות כימיות. בסדר זה רואים כמה אי-התאמות לסידורם לפי המשקל האטומי. כפי שניתן לראות בגרף משמאל, לדוגמה, משקלו האטומי של יוד () הוא מעט נמוך מזה של טלוריום (). זאת, על אף שהמספר האטומי של יוד גבוה ב-1 מזה של טלוריום (53 לעומת 52).

אי ההתאמות הוסברו באופן מדעי במחקרו של הנרי מוזלי בשנת 1913, בו הוא גילה קשר ישיר בין אורך הגל של קרני X הנפלטים מיסוד המופגז בקרן אלקטרונים, לבין מקומו בטבלה המחזורית. בהמשך, במסגרת פיתוח פיזיקת החלקיקים, הבינו החוקרים שהמספר האטומי מתאים למטען החשמלי של גרעין האטום, אשר נובע אך ורק ממספר הפרוטונים שבו. מטען זה הוא הקובע את תכונותיהם הכימיות של יסודות, לא המשקל האטומי. ההבדל בין שני המספרים נובע מהימצאותם של נייטרונים בגרעין האטום. במקרה של היוד (53 פרוטונים) והטלוריום (52 פרוטונים), ההפרש בין מספר הפרוטונים קטן מההפרש בין מספר הנייטרונים בגרעין של טלוריום (76 באיזוטופ השכיח ביותר של טלוריום) לעומת היוד (74 באיזוטופ השכיח). לכן, המשקל האטומי של טלוריום גבוה יותר.

==סימון==
הסמל הכימי של יסוד קובע חד-חד-ערכית את מספרו האטומי. אולם, לעיתים, כאשר מבקשים לציין את המטען החשמלי של האטום (למשל, ברישום תגובה כימית), המספר האטומי נכתב גם הוא, משמאל ולמטה לסימן היסוד. מספר המסה של האיזוטופ מסומן משמאל ולמעלה. למשל, האיזוטופ פחמן-12 עשוי להיות מסומן .

במשוואות, המספר האטומי מסומן לפעמים באות "Z".
==ראו גם==
*מספר מסה (A) – מספר הנוקליאונים (פרוטונים ונייטרונים) בגרעין של אטום מסוים; קובע את האיזוטופ של האטום.
*יחידת מסה אטומית מאוחדת (u) – יחידת מידה קבועה של מסה, השווה מהמסה של אטום אחד של פחמן-12.
*מסה אטומית (m<sub>a</sub>) – מסה של אטום מסוים; משתנה עם שינוי האיזוטופ; ניתנת למדידה ביחידות u.
*משקל אטומי או מסה אטומית יחסית (A<sub>r</sub>) – המסה הממוצעת של אטום אחד של יסוד מסוים, לאחר שקלול שכיחותם היחסית של האיזוטופים השונים של היסוד, שלכל אחד מהם מסה אטומית שונה.
*מסה מולקולרית (m) – מסה של מולקולה מסוימת; ניתנת למדידה ביחידות u.
*מסה מולרית (M) – מסה של כמות נתונה של חלקיקים מסוימים; נמדדת ביחידות g/mol.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:תכונות כימיות
קטגוריה:אטומים
מולקולה

תמונת [[מיקרוסקופ כוח אטומי של מולקולת 1,5,9-trioxo-13-azatriangulene, והמבנה הכימי שלה.<ref></ref>]]
תמונת [[מיקרוסקופ מנהור סורק של מולקולת פנטצין (pentacene).<ref></ref>]]
מולקולות נפוצות ([[אמוניה, מים, פחמן דו-חמצני, חמצן וחנקן דו-חמצני)]]
ייצוג דו־ממדי של מולקולת אתנול
מולקולה של [[פורמלין בדגם כדור-מקל. הכדור השחור מייצג פחמן, האדום חמצן והלבנים מימן]]
ייצוג כדורי של מולקולת מימן כלורי
במדעי הטבע, מוֹלֵקוּלָה (מלטינית: Molecula – מסה קטנה; בעברית גם פְּרֻדָּה) היא קבוצת אטומים, המחוברים ביניהם בקשר כימי חזק, כגון קשר קוולנטי.

בדרך כלל למולקולה אין מטען חשמלי (סך המטענים החיוביים והשליליים מתאזן); במקרה של מולקולה טעונה, היא מכונה יון (או יון מולקולרי, כדי להבחין בינו לבין יון חד-אטומי).

מולקולה עשויה להיות מורכבת ממספר אטומים זהים או שונים. למשל מולקולת חמצן (O<sub>2</sub>) המורכבת משני אטומים זהים, מולקולת סוכר המורכבת מעשרות אטומים שונים. מולקולה המורכבת מאטומים שונים היא יחידת בסיס (החלק הלא פריק הקטן ביותר) של תרכובת מולקולרית ומבנה המולקולה, הרכבה וכוחות המשיכה בין אטומיה ובין המולקולות קובעים את תכונות התרכובת.

המולקולה ניתנת לתיאור על ידי נוסחה מולקולרית, המפרטת את מספר האטומים מכל סוג במולקולה. כך למשל, הנוסחה המולקולרית של מים היא H<sub>2</sub>O. ניתן לכתוב נוסחה מולקולרית באופן מצומצם, בה מציינים רק את מספר האטומים הכולל, ללא קשר למבנה, או באופן מפורט, בה מציינים אטומים לפי מיקומם במולקולה. כך לדוגמה, ניתן לתאר באופן מפורט את החומר אתנול בצורה CH<sub>3</sub>CH<sub>2</sub>OH, ודימתיל אתר CH<sub>3</sub>OCH<sub>3</sub>. בנוסח מצומצם, מתוארים שניהם על ידי הנוסחה C<sub>2</sub>H<sub>6</sub>O.

התחום שעוסק בהבנת המבנה המרחבי של מולקולות קרוי סטריאוכימיה, ומולקולות שלא ניתן ליצור חפיפה בינן ובין תמונת המראה שלהן, על ידי פעולת סיבוב במרחב, קרויות מולקולות כיראליות.

המונח "מולקולה" נטבע על ידי הכימאי אמדאו אבוגדרו.

==גודל==
כמעט כל המולקולות הבודדות קטנות מדי מכדי להיראות בעין בלתי מזוינת, אם כי ישנם מקרים חריגים של מקרומולקולות כמו פולימרים המאפשרים זאת, כולל ביופולימרים כמו DNA. גודלן של המולקולות הנפוצות בתרכובות אורגניות הוא בדרך כלל מספר אנגסטרומים בודדים עד עשרות. מולקולות בגודל זה אינן ניתנות לצפייה באמצעות מיקרוסקופ אופטי, המוגבל לרזולוציה של עד עשיריות מיקרון, אך ניתנות בדרך כלל למעקב באמצעות מיקרוסקופ כוח אטומי למשל.

המולקולה בעלת הקוטר הקטן ביותר היא מולקולה דו-אטומית של מימן (H<sub>2</sub>) שקוטרה 0.74 אנגסטרום. קוטרה של מולקולת Mesoporous silica המופקת באופן מלאכותי מצורן דו-חמצני מגיע ל-1,000 אנגסטרום.

==מולקולות של סוג אטום אחד==
=== מולקולה חד אטומית ===
בתאוריה הקינטית של הגזים מקובל להתייחס לכל חלקיק כאל מולקולה, גם כאשר מדובר באטום בלתי-קשור, למשל גז אציל. התייחסות זו ל"מולקולה חד-אטומית" אינה תואמת את ההגדרה המקובלת יותר, המופיעה בפתיחת הערך ואומרת שמולקולה היא מונח בכימיה שמתאר מספר אטומים הקשורים בקשר כימי.

=== מולקולה דו-אטומית ===

מולקולה דו-אטומית היא מולקולה בעלת שני אטומים בלבד, ששניהם אטומים של אותו יסוד.

== ראו גם ==
*מיון החלקיקים
*מספר אבוגדרו
*מבנה מולקולרי
*הטבלה המחזורית

==קישורים חיצוניים==

*
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:כימיה
קטגוריה:חלקיקים מרוכבים
Knoppix

קנופיקס גנו/לינוקס (Knoppix GNU/Linux) היא הפצת גנו/לינוקס גרמנית מבוססת דביאן, אחת מהפצות ה־LiveCD המפורסמות ביותר. הפצת LiveCD (נקראת גם "הפצה חיה") פועלת ישירות מכונן התקליטורים ללא צורך בהתקנה. בתור שכזאת היא מצוינת עבור שימוש מזדמן, התרשמות מלינוקס ותיקון מערכת בעייתית אבל לא מומלצת לשימוש קבוע. ההפצה משתמשת במנהל החלונות KDE. ישנה הפצה מקבילה המשתמשת ב־GNOME ונקראת Gnoppix.

החל בגרסה 4.0 ההפצה מגיעה בגודל של DVD ולכן יש בה פחות הגבלת מקום והיא מגיעה עם KDE ו־Gnome גם יחד.

קזית היא הפצה של קנופיקס עם תמיכה ותרגום לעברית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.knoppix.net/ דף הבית של פרויקט Knoppix GNU/Linux (באנגלית)]
* [http://kazit.berlios.de/ אתר פרויקט קזית]
* הפרקים אודות [https://web.archive.org/web/20051231191033/http://linmagazine.co.il/knoppix קנופיקס] ו־[https://web.archive.org/web/20060216112930/http://linmagazine.co.il/livecd LiveCD] במדריך '[https://web.archive.org/web/20051025011203/http://linmagazine.co.il/guide עוברים ללינוקס]' באתר לינמגזין

קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
זבובאים

זבוב ממשפחת ה[[בומביליים]]
הזְבוּבָאִים (שם מדעי: Diptera) מהווים סדרה של חרקים מכונפים הכוללת את הזבובים והיתושים. בסדרה יש כ-120 משפחות ובהן יותר מ-100,000 מינים. תפוצת הזבובאים היא כלל-עולמית. בישראל מצויים מעל ל-3,000 מינים, הנכללים ב-85 משפחות.

== מאפיינים ==
מחזור חייו של זבובאי, כמו אצל שאר בעלי גלגול מלא, מתחלק לארבעה שלבים: ביצה, זחל, גולם ובוגר. לבוגרים זוג כנפיים בודד הממוקם על החזה האמצעי. התכונה המבחינה את הזבובאים באופן מובהק משאר סדרות החרקים היא הימצאותו של זוג כנפיים אחד בלבד (בפרק החזה האמצעי) וזוג בוכניות שהתפתחו מהכנפיים האחוריות (בפרק החזה האחורי). רק לסדרה נוספת אחת – המניפאים – יש זוג כנפיים וזוג בוכניות, אך בניגוד לזבובאים, אצל המניפאים הבוכניות נמצאות בפרק השני של החזה, והכנפיים בפרק השלישי שלו. לזבובאים יש גפי פה דוקרים-מוצצים או לוקקים-מוצצים. יש להם מבנה עין מיוחד, המכונה "עין תשבץ", המסוגל לקלוט אותות חיצוניים במהירות ובכך לחמוק מסכנה אם יש צורך בכך. 

מינים רבים של זבובאים גורמים נזקים ישירים או עקיפים. מינים מסוימים (למשל שחמטנים, בהם שחמטן) עשויים להעביר מחלות שונות: מחלות מעיים, שיתוק ילדים, שחפת ומחלות עיניים. המזיקים העיקריים הם המינים מוצצי הדם, המעבירים מחלות (כגון מלריה). מקצת המינים שזחליהם צמחוניים פוגעים בגידולים חקלאיים. מינים אחרים, כגון זבוב הבית, מזהמים מזון. יש גם מינים שזחליהם חודרים לגוף האדם. אחד מסוגי הזבובאים המסוכנים ביותר הוא זבוב הצה צה, המעביר את מחלת השינה. בין בני הסדרה יש גם מינים מועילים, כגון מאביקים חשובים או אויבים של חרקים מזיקים.

==מיון טקסונומי==
*תת-סדרת היתושים Nematocera
**Axymyiomorpha
**Bibionomorpha (ביביוניים, פטריתושיים, יתוציים ואחרים)
**Blephariceromorpha
**Culicomorpha (כולכיתיים, ישחוריים, יבחושיים, ימשושיים ואחרים)
**Psychodomorpha (יתושעשיים ואחרים)
**Ptychopteromorpha
**Tipulomorpha (טיפולתיים ואחרים)

*תת-סדרת הזבובים Brachycera
**Asilomorpha (טרפניים, זבוברשתיים, בומביליים, פיזוזיים ואחרים) 
**Muscomorpha (רחפניים, קונופיתיים, פריזבוביים, פיופיליים, מנהרניים, בראולתיים, חלזבוביים, תסיסניתיים, זבובחופיים, שיבולניים, אנתומיתיים, זבוביים, בוהקניים, אסטריתיים, שחמטניים, טחבוביים, זריזבוביים, שרצגלמים ואחרים)
**Stratiomyomorpha
**Tabanomorpha (טבניים, רגיוניים, אסטרטיוניים ואחרים) 
**Vermileonomorpha
**Xylophagomorpha

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20130901030313/http://insects.net46.net/gallery/main.php/Diptera/ אלבום זבובאים מישראל] באתר החרקים של ישראל 
* [https://hebrew-academy.org.il/wp-content/uploads/Diptera.pdf שמות למשפחות וסוגים של זבובים ויתושים], כפי שאושרו על ידי האקדמיה ללשון העברית, מרץ 2018

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בטריאס תיכון
קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית