OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מילר (חברה)

מחלבת אלואיס מילר בע"מ (בגרמנית: Molkerei Alois Müller GmbH & Co. KG), אשר מוצריה נודעים בישראל בשם מולר, היא חברה גרמנית לייצור מוצרי חלב.
== היסטוריה ==
החברה נוסדה על ידי לודוויג מולר, שפתח מחלבה קטנה על שמו בשנת 1896 בכפר בדרום גרמניה. כיום החברה היא תאגיד מזון בינלאומי, שהגיע ב-2007 למחזור מכירות של 2.1 מיליארד אירו. 

בתחילת פברואר 2008 החלו מחלבות "טרה" לייצר ולשווק בישראל יוגורט עם קציפת פרי, בזיכיון מטעם "מולר". 

ארגון גרינפיס הגרמני יצא למאבק נגד השימוש של "מולר" בחלב שמקורו בפרות שאכלו מזון מהונדס גנטית.

== קרבה למפלגות גרמניות ימין קיצוניות == 

במשך עשרות שנים, תיאו מולר והחברה התמודדו עם האשמות בכך ששמרו על קשרים עם מפלגות ימין קיצוני וסיפקו להן תמיכה כספית. שמועות על תמיכה ב-NPD הנאו-נאצית (כיום מפלגת המולדת) מקרנות שחורות הופצו לעיתים כמכתבי שרשרת, אך הוכחשו על ידי החברה בהודעות לעיתונות בשנים 2007 ו-2009 ומעולם לא ניתן היה לאמת אותן. כבר ב-1989 נודע כי מולר תמך במפלגת הימין הקיצוני "הרפובליקנים" באמצעות תרומות רבות למפלגה. הניסיון לאסור את הדיווח על ידי בתי המשפט נכשל.

ב -2023 מולר נאלץ להודות בפני עיתון גרמני ההנדלסבלאט שהיו לו חילופי דברים קבועים עם פוליטיקאית AfD אליס וידל, כולל בארוחת ערב פרטית בקאן. הוא גם אישר כי זו לא הייתה הפגישה הראשונה ולא האחרונה. "במהלך הדיונים עם ד"ר וידל, התעניינתי בתוכנית של AfD כמו גם בהשקפתה האישית על הפוליטיקה הנוכחית", אמר מולר. עם זאת, הוא הדגיש כי הפגישה התקיימה באופן פרטי וכי הוא אינו תומך ב-AfD באמצעות תרומות. הוא גם לא מצא שום ראיה המצביעה על אידאולוגיה נאצית, שהייתה עבורו "איסור מוחלט". לאחר היוודע הטענות, הגולשים, רובם מהקשת הימנית, הביעו הזדהות פומבית עם החברה ברשתות החברתיות וקראו לרכוש את המוצרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.muller-israel.co.il האתר הרשמי של מולר ישראל]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:יצרני מוצרי חלב
קטגוריה:החברה המרכזית לייצור משקאות קלים

de:Unternehmensgruppe Theo Müller#Molkerei Alois Müller GmbH & Co. KG
אלונקה

אלונקה רפואית מודרנית
חיילים נושאים נפגע על אלונקה במהלך תרגיל
אלונקה (או נרוד) היא אמצעי שנועד להעביר נפגעים או חסרי יכולת תנועה ממקום למקום.
האלונקה נישאת בדרך כלל על ידי שני אנשים, כשהפצוע או הנפגע שכוב על גב האלונקה. לעיתים נקשר הנפגע ברצועות אל האלונקה כדי למנוע את נפילתו והחמרת פגיעתו.

== היסטוריה ==
אלונקות שימשו להובלת פצועים בשדות קרב כבר בתקופות קדומות, בתנאי שטח בהם לא ניתן היה לפנות נפגעים בכלי רכב גלגליים, כעגלות. האלונקות הפשוטות היו מורכבות מיריעת קנבס ושני מוטות נשיאה, מושחלים בתוך היריעה. אלונקות כאלה היו בשימוש עד למאה העשרים.

== סוגי אלונקות ==
אלונקות רפואיות מודרניות באמבולנסים הן אלונקות משוכללות המאפשרות העברת הנפגע מזירת האירוע אל בית החולים. אלונקות אלו כוללות גלגלים להקלת התנועה ומנגנון התאמת גובה, וכן מתקן נעילה בתוך האמבולנס למניעת טלטול האלונקה. למנגנון התאמת הגובה חשיבות מרובה מאחר שהוא מאפשר הן הכנסה מהירה של הנפגע אל האמבולנס, והן העברה של הנפגע אל מיטה בחדר המיון.

אלונקות הנמצאות בשימוש צבאי נקראות אלונקות שדה. בראשית בתקופת מלחמת העולם השנייה וכן במלחמת העצמאות היו בשימוש אלונקות המורכבות משני מוטות עץ המושחלים בתוך יריעת קנבס. שתי זרועות מתכת מתקפלות חיברו את שני המוטות. רק בשנות השישים החל השימוש באלונקות אלומיניום מתקפלות. אלונקות אלו מתקפלות לרוחבן ולאורכן כדי לאפשר את נשיאתן על גב החייל בשיגרה. בשעת אירוע המחייב שימוש באלונקה, נפרשות אלונקות אלה, ולאחר השכבת הנפגע על גבן נושאים אותן בדרך כלל ארבעה חיילים.
בצה"ל מקובל לתרגל נשיאת אלונקות ופינוי פצועים משדה הקרב במסגרת מסע הנקרא מסע אלונקות. על פי דברי סא"ל מיכה בן ארי (קפוסטה), עד 1955 לא היו אלונקות בשימוש בצה"ל.

== אלונקות מיוחדות ==
קיימות אלונקות אורתופדיות מיוחדות המשמשות להרמת נפגעים ללא טלטולם. אלונקות אלו מתפצלות לשני חלקים, המוחדרים מתחת לגב הפצוע השכוב על הקרקע. לאחר החדרתם, מחוברים החלקים שוב. גב האלונקה עשוי מחומר פלסטי קשיח, ובצורה זו מקובע הנפגע ונמנע ממנו טלטול העלול לגרום לפגיעה נוספת כמו נזק לעמוד השדרה.
<gallery>
Civiere a aubes.png|פינוי נפגע תוך מניעת טלטולו
Civiere a aubes.jpg|אלונקה אורתופדית
</gallery>

== ראו גם ==
* אפריון
* קרש גב

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:רפואת חירום
קטגוריה:ציוד הצלה
קטגוריה:אמצעי הסעה לא ממונעים
תאודור מורל

תאודור גילברט מורל (גרמנית: Theodor Gilbert Morell; 22 ביולי 1886 - 26 במאי 1948), היה רופאו האישי של אדולף היטלר.

== חייו ==
מורל למד רפואה בגרנובל ובפריז, ובשנת 1913 הוסמך כרופא. במלחמת העולם הראשונה שירת כרופא צבאי. בשנת 1919 פתח מרפאה בברלין, ושנה לאחר מכן נישא לשחקנית עשירה. הוא מיקד עצמו בשיטות רפואיות בלתי מקובלות, ודחה הזמנות לשמש רופא אישי של השאה הפרסי ומלך רומניה.

עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 היה מורל בבעיה: רבים ממטופליו היו יהודים, וגם חזותו החיצונית דמתה לסטריאוטיפ הנאצי של יהודי. הוא פתר את הבעיה בכך שהצטרף למפלגה הנאצית באפריל 1933, העביר את מרפאתו למקום יוקרתי בברלין, ופרסם עצמו כמומחה לטיפול במחלות מין.

בשנת 1936 טיפל מורל בהיינריך הופמן, צלמו האישי של היטלר, שחלה בזיבה. האסיסטנטית של הופמן בסטודיו לצילום הייתה אווה בראון, והיא הציגה אותו להיטלר. היטלר התרשם מהשיטות הבלתי מקובלות של מורל ומינה אותו לרופאו האישי, תפקיד שאותו מילא כמעט עד סיום מלחמת העולם השנייה.

כשגרמניה הובסה מורל הצליח לברוח מברלין לדרום גרמניה באחת הטיסות האחרונות שיצאו משם. הוא נתפס על ידי האמריקנים, והובא לחקירות במחנה מעצר אמריקני באתר מחנה הריכוז בוכנוואלד. הוא לא הואשם בשום פשע. בריאותו התדרדרה במהירות, והוא מת משבץ מוחי ב-26 במאי 1948.

== טיפולו בהיטלר ==
היטלר סבל מפריחה בעור הרגליים, מעוויתות בקיבה, מגזים בבטן ומירידה במשקל. מורל טיפל בו בתכשירים של ויטמינים שונים ובחיידקי קולי. היטלר הרגיש הקלה, הפריחה נעלמה ומשקלו עלה. אמונו במורל גבר ונשאר עד לימים האחרונים בפיהררבונקר בברלין ב-1945. מורל רצה לטפל גם ביתר הצמרת הנאצית, אך הם זלזלו בו והחשיבו אותו כרופא אליל. הרמן גרינג כינה אותו בלעג "אמן המזרקים של הרייך".

אלברט שפר סיפר בזיכרונותיו כי בשנת 1936 פנה אל מורל בגלל עוויתות קיבה. לאחר בדיקה שטחית רשם לו מורל טבליות של חיידקי מעיים, דקסטרוז, ויטמינים והורמונים. שפר לא לקח טיפול זה, ונועץ בפרופסור לרפואה פנימית בברלין אשר קבע כי התסמינים של שפר נובעים מעבודת יתר. לאחר שהוריד שפר מעומס העבודה אכן נעלמו התסמינים, אך כדי לא לפגוע בהיטלר הוא הודיע לו שהריפוי היה בזכותו של מורל והיטלר נהג לצטט תכופות קביעה זו.

במרץ 1939 הוזעק נשיא צ'כיה אמיל האכה לברלין, והופעל עליו לחץ פסיכולוגי מצד היטלר ועוזריו כדי שיחתום על כתב כניעה. האכה לא עמד בלחץ, והתעלף. מורל, שהיה בחדר סמוך, הוזעק והזריק לו זריקת מרץ. האכה חזר להכרה וחתם על כניעת צ'כיה.

ב-20 ביולי 1944 נפצע היטלר וניצל מהתנקשות בחייו, באירוע שנודע כ"קשר ה-20 ביולי". ד"ר מורל הוזעק וטיפל בו. היטלר סבל מכוויות ברגליו, חתכים במצחו ועור תוף קרוע באוזנו. ד"ר ארווין גיזינג, מומחה לאף אוזן גרון, נקרא לטפל בו. שמיעתו באוזן הימנית נפגעה, והפגיעות באוזן הפנימית פגעו בשיווי משקלו כך שבשעת הילוכו ניכרה בו הטיה לצד ימין.

ב-22 באפריל 1945 היה היטלר במצב של התמוטטות עצבים, לאחר שהבין שהמצב אבוד. הוא נסגר בחדרו שפוף ומדוכדך. מורל נכנס לחדרו ורצה לתת לו גלוקוז בלתי מזיק, אך היטלר הגיב בהתפרצות משולחת רסן והאשים את מורל בניסיון לסמם אותו במורפיום. הוא איים להוציא להורג את מורל הרועד מפחד, ופיטר אותו בחמת זעם. את מקומו תפס רופא האס אס ד"ר לודוויג שטומפפגר, שהמית כעבור מספר ימים את ילדיו של יוזף גבלס בכמוסות ציאניד.

==לקריאה נוספת==
*איאן קרשו:היטלר, נמסיס הוצאת עם עובד, 2005.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:נאצים
קטגוריה:אנשי הצוות האישי של אדולף היטלר
קטגוריה:מקבלי אות הזהב המפלגתי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
שרגא מילשטיין

שרגא מילשטיין (14 בפברואר 1933 – 26 ביולי 2024) היה איש ציבור ישראלי, ששימש כראש מועצת כפר שמריהו, ויו"ר המכון לחקר השואה "משואה", ומינואר 2017 יו"ר ארגון שארית הפליטה ברגן-בלזן בישראל.

==ביוגרפיה==
מילשטיין נולד בפיוטרקוב טריבונלסקי שבפולין למשפחה מהמעמד הבינוני. כשהיה בן שש פרצה מלחמת העולם השנייה, ומשפחתו הועברה לגטו שיצרו הנאצים בעירו, שנחשב לגטו היהודי הראשון באירופה בתקופה זו. בשנות המלחמה התגורר בגטו ואחר כך הועבר למחנות הריכוז בוכנוואלד וברגן-בלזן. אביו, הלל, הוצא להורג על ידי הנאצים בשנת 1944. אמו, רבקה, נפטרה בשנת 1945 עם שחרור מחנה ברגן-בלזן, וכך הפך בגיל 12 ליתום ועם אח צעיר בן תשע, שעליו היה אחראי.

לאחר המלחמה הועבר יחד עם יתומים יהודים אחרים לשוודיה, להחלמה ושיקום. בשנת 1947 הם הועברו לצרפת ובמרץ 1948 עלה לישראל באוניית המעפילים "קדמה". בארץ למד עם אחיו מרדכי במוסד החינוכי-חקלאי כפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון במגדיאל, מוסד שאליו חזר כעבור שנים כמנהלו.

בשנת 1952 נישא לעליזה שטרן, ניצולת שואה אף היא.

בשנת 1956 החל את פעילותו הציבורית. בגיל 23 נשלח על ידי ההסתדרות הציונית העולמית לאנגליה, על מנת להקים את סניף הנוער הציוני שם. עם חזרתו לישראל מונה למזכיר המפלגה הפרוגרסיבית בכנסת. במהלך השנים יצא לשתי שליחויות נוספות מטעם ההסתדרות הציונית, האחת למונטריאול שבקנדה, כנציג מחלקת נוער והחלוץ לקנדה (1967–1970), והשנייה לניו יורק, כנציג המחלקה לצפון אמריקה (1973–1977).

לאחר שובו מניו יורק מונה למנהל כפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון במגדיאל.

בשנת 1983, ולאחר שנים בהן כיהן כסגן ראש מועצת כפר שמריהו וכחבר מועצה, התמודד לתפקיד ראשות המועצה וזכה בבחירות. כהונתו נמשכה 15 שנה (1983–1998) והתאפיינה בפיתוח מואץ של כפר שמריהו, כולל הקמת מרכז וייל לתרבות. בין השאר נודע בשל מאבקו מול גופי השלטון המרכזי על שיקוע מחלף כפר שמריהו בכביש 2. הצלחת המאבק יצרה תקדים בכך שמאבק מול גופים גדולים להתחשבות בסביבה ובתושבים בעת יצירת תשתיות לאומיות, זכה להצלחה.

מאז פרישתו ממועצת כפר שמריהו המשיך בפעילות ציבורית. הוא שימש כיו"ר "משואה", המכון לחקר השואה. ב-2006 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי, "מסע חיים". מינואר 2017 כיהן כיו"ר ארגון שארית הפליטה ברגן-בלזן בישראל.

בשנת 2019 נבחר ליו"ר המועצה הבינלאומית לאתרי הנצחה לשואה בגרמניה. ב-27 בינואר 2020 נאם בפני העצרת הכללית של האו"ם ומסר שם את עדותו כניצול השואה. נאומו נישא בפני כ-2000 איש וזכה לתשואות רמות.

למילשטיין שלושה בנים ותשעה נכדים. נפטר ב-26 ביולי 2024 והובא לקבורה בבית הקברות כפר שמריהו.

==ספרו==
* [https://www.yadvashem.org/he/education/educational-materials/books/life-journey.html מסע חיים] באתר יד ושם, 2006, הוצאת משרד הביטחון

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.kfar-shemaryahu.muni.il/?CategoryID=314&ArticleID=207 שרגא מילשטיין], באתר המועצה המקומית כפר שמריהו
* 
* [http://www.nfc.co.il/ArticlePrintVersion.aspx?docId=128380&subjectID=1 עדי משפט אייכמן הדליקו משואות] , באתר חדשות מחלקה ראשונה
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ילדים בשואה: פולין
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ברגן-בלזן
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער ע"ש ב.צ. מוסינזון
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:ראשי מועצת כפר שמריהו
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם המפלגה הליברלית
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בכפר שמריהו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
ליונל סקאלוני

ליונל סבסטיאן סקאלוני (בספרדית: Lionel Sebastián Scaloni; נולד ב-16 במאי 1978 בעיר רוסאריו שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי, ומאמן נבחרת ארגנטינה בכדורגל. סקאלוני מכונה אל טורו (השור), בשל חוסנו הפיזי. סקלוני בעל שלוש אזרחויות: ארגנטינאית, ספרדית ואיטלקית.

== קריירה ==
סקאלוני שיחק בניואל'ס אולד בויס ובאסטודיאנטס לה פלאטה בטרם עבר לדפורטיבו לה קורוניה בשנת 1998. במהלך תקופתו ב"דפור" שיחק סקאלוני ב-202 משחקים, לרוב כמגן או כקשר באגף הימני. היה שותף בזכייה באליפות היחידה בה זכה המועדון (עונת 1999-2000) ושימש בין היתר גם כקפטן הקבוצה. הוא הושאל לוסטהאם יונייטד בינואר 2006 לחצי עונה. בקיץ 2006 עבר לראסינג סנטנדר, הוא שיחק בשורותיה עונה אחת שלאחריה עבר ללאציו האיטלקית.
אחרי חצי שנה לא מוצלחת במועדון הרומאי, עבר סקאלוני לריאל מאיורקה. בינואר 2013 בגיל 35 חתם בקבוצה האיטלקית אטאלנטה.

=== במדי הנבחרת ===
סקאלוני היה שותף לזכייתה של נבחרת הנוער הארגנטינאית בגביע העולם לנוער ב- 1997. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הבוגרת ב- 30 באפריל 2003 במשחק הידידות מול נבחרת לוב.
סקאלוני נבחר על ידי חוסה נסטור פקרמן לסגל למונדיאל 2006 במקומו של חבייר זאנטי.

== קריירת אימון ==
ב-11 באוקטובר 2016 הצטרף סקאלוני כעוזר מאמן לצוות האימון של בן ארצו חורחה סמפאולי בסביליה מהליגה הספרדית הבכירה<ref></ref>. ביוני 2017, כאשר מונה האחרון למאמן הנבחרת הלאומית של ארגנטינה, הוא שוב מונה לעוזרו. <ref></ref>

שנה לאחר מכן, לאחר כישלונה של הנבחרת בגביע העולם ברוסיה, סקאלוני ופאבלו איימר מונו למאמנים זמניים עד לסוף השנה.<ref></ref> בנובמבר 2018, סקאלוני מונה לתפקיד המאמן הקבוע של ארגנטינה הראשון לקראת טורניר קופה אמריקה שנערך ביוני 2019 בברזיל, סקאלוני הוביל את הנבחרת למקום השלישי <ref></ref>. וקיבל הארכה לתפקידו לקראת קופה אמריקה 2020 (שנדחה לשנת 2021 בעקבות מגפת הקורונה). בטורניר זה זכה סקאלוני יחד עם נבחרתו בתואר.

בשנת 2022 זכה בגביע העולם אחרי ניצחון 4–2 בפנדלים על לאחר תיקו 3–3 בסיום 120 הדקות.

ביולי 2024 זכה סקאלוני בקופה אמריקה, כשנבחרתו גברה 1-0 על נבחרת קולומביה בגמר.

== תארים ==

=== כשחקן ===
;נבחרת ארגנטינה הצעירה
* מונדיאל הנוער: 1997

;דפורטיבו לה קורוניה
* אליפות ספרד: 1999/2000
* גביע המלך הספרדי: 2001/2002 
* הסופר קאפ הספרדי (2): 2000, 2002 

;לאציו 
* הסופר קאפ האיטלקי: 2009

=== כמאמן ===
נבחרת ארגנטינה
* קופה אמריקה (2): 2021, 2024
* הפיינליסימה: 2022
* גביע העולם בכדורגל: 2022

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:מגני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:רוסאריו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:כדורגלני אסטודיאנטס לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו לה קורוניה
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני נבחרת ארגנטינה בכדורגל
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים באיטליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1978
דרוז'בה מייקופ

מועדון הכדורגל דרוז'בה מייקופ (ברוסית: Футбольный клуб «Дружба» Майкоп) הוא מועדון כדורגל רוסי המשחק בליגה השנייה ברוסיה, מחוז דרום. הקבוצה היא אחת משתי הקבוצות הצ'רקסיות המובילות ברוסיה יחד עם ספרטק נלצ'יק. הקבוצה משחקת באצטדיון דרוז'בה העירוני במייקופ המכיל 7,000 מקומות.

== היסטוריה ==
מועדון הכדורגל נוסד בשנת 1963 תחת השם "אורוז'אי". ב- 1969 הקבוצה החליפה את שמה ל"דרוז'בה" וכך היא מכונה מאז.
המועדון בילה את מרבית שנותיו בין הליגה הראשונה לליגה השנייה. הקבוצה שיחקה בין השנים 1992 עד 1998 בליגה הראשונה ומאז משחק בליגה השנייה. את עונת 2006-2007 הקבוצה סיימה במקום החמישי. 

הישג השיא של הקבוצה היה בשנת 1992 אז סיימה במקום הרביעי בליגה הראשונה. כמו כן, בעונת 1992-1993 הגיעה הקבוצה לחצי גמר הגביע הרוסי והפסידה לטורפדו מוסקבה (ובכך נמנע מפגש בינה לבין מכבי חיפה).

הקבוצה הגיעה לארץ מספר פעמים בשנות ה-90 כאורחיה של הפועל כפר כמא (אחת משתי הקבוצות הצ'רקסיות בארץ). מאמן הקבוצה אדם נאתכו אף שהה בארץ מספר שנים במהלכן אימן את הקבוצה ובמחלקת הנוער שלה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20090331123324/http://www.fc-druzhba.narod.ru/ אתר הקבוצה]

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1963
קטגוריה:צ'רקסים
קטגוריה:אדיגיה
אן חיאנג

אן חיאנג (בקוריאנית: 안향; 1243 – 1306) היה מלומד קונפוציאני מוביל. נולד ביאנגג'ו במה שהיום הוא קוריאה הדרומית ונחשב לאבי הנאו-קונפוציאניזם בקוריאה. הוא הציג את תורת הקונפוציאניזם פרי שושלת סונג לממלכת גוגוריו. אן חיאנג ביקר בסין, וחזר עם עבודות כגון צ'ו צו שו והביא איתו העתקים ודיוקנים של קונפוציוס וג'ו שי כדי שאלה ישמשו להחייאה מחדש של הקונפוציאניזם. שאיפתו העיקרית הייתה להחליף את הבודהיזם ששלט עד תקופתו בקוריאה בקונפוציאניזם. ב-1304 הוא הקים את המקדש הקונפוציאני מנמיו.

לכבוד חיאנג נבנה פסל בגבעת נונסאן.

קטגוריה:קוריאה
קטגוריה:פילוסופים קוריאנים
קטגוריה:ילידי 1243
קטגוריה:נפטרים ב-1306
טראומטולוגיה

מיקום סיכה למתיחה של עצם הירך ב[[חדר הלם]]
טראומטולוגיה (Traumatology) הוא תחום ברפואת חירום העוסק בפציעות וחבלות גופניות.

טראומטולוג (רופא טראומה) הוא רופא מומחה לטיפול בפגיעה בשלמות רקמות הגוף.

בישראל האפשרות להתמחות בטראומה היא לבעלי התמחות בכירורגיה כללית ומטרתה לתת כלים לרופא להתמודד עם מצבים כירוגיים דחופים, כשבתום ההתמחות הרופא יהיה מסוגל לנהל מקרה של חבלה קשה, החל משלב הקליטה בחדר הטראומה, דרך התערבות ניתוחית, אשפוז במחלקה לטיפול נמרץ, אשפוז במחלקה, ועד השחרור לשיקום.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רפואת חירום
קטגוריה:תחומים ברפואה
שירי ארצי

שירי ארצי (נולדה בישראל ב-11 במרץ 1972) היא תסריטאית, מדבבת, פזמונאית, מנחת טלוויזיה, סופרת ומבקרת ספרות ישראלית. זוכת "פרס האקדמיה לטלוויזיה".

==ביוגרפיה==
ארצי נולדה בתל אביב למילכה ולשלמה ארצי. היא גדלה והתחנכה בשכונת צהלה שבצפון העיר, ובבית הספר התיכון "תלמה ילין". לאחר סיום לימודיה בתיכון למדה צרפתית בסורבון וכן פילוסופיה וספרות עברית באוניברסיטה העברית.

== קריירה ==
במקביל ללימודיה עבדה ארצי כמבקרת ספרים בעיתון "העיר" וכמדבבת. היא דיבבה בין היתר בסדרות הטלוויזיה המצוירות "הדרדסים", "סיסי הנסיכה", "הילדים מארץ עוץ" ו"רון הדבורון".

ארצי הנחתה בטלוויזיה את תוכניות הספרות "הסימניה" לצד אירי ריקין ו"עושים רוח", וכן את תוכנית הבוקר "יום חדש" לצד גידי גוב, אותה עזבה לאחר ארבעה חודשים לצורך כתיבת ספרה "בוץ", שיצא לאור בשנת 2006. היא כתבה את פרקי יום שלישי של העונה השנייה של "בטיפול", במשותף עם עוזי וייל, וכמו כן כתבה שירים לנורית גלרון ולשי זורניצר.

== ספריה ==
* 2006 "בוץ" רומן ביכורים
* ב-2022 יצא לאור, בהוצאת כנרת זמורה דביר, ספרה "סיפורים מן הפרידה".

== חיים אישיים ==
אביה שלמה ארצי, כתב עליה את שיריו "שירי ואני", "על שירי ואבא שלה" ו"טלפני טלפני", ותמונתה הופיעה על שער אלבומו שלמה ארצי שר ומספר לילדים על יאן הגמד. אחיה הם בן ארצי ויונתן.

ארצי נשואה לשחקן יפתח קליין. ב-2017 נפרדו לשנה וחצי וחזרו לחיים משותפים ולהם שלושה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

*
*
* 
* 
* 
*
*

== הערות שוליים ==

שירי
קטגוריה:צהלה: אישים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תסריטאים
קטגוריה:תסריטאיות ישראליות
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
קורס

קורס הוא סדרת מפגשים ללימוד נושא מסוים.

קורסים נערכים במגוון רחב של מוסדות להקניית השכלה:
* אוניברסיטה: שבה מערכת הלימודים של כל סטודנט מורכבת מקורסים שבחר (בהתאם לכללי מסלול הלימודים שלו). קורס ניתן בדרך כלל במסגרת סמסטריאלית, הכוללת כ-13 מפגשים. באוניברסיטה הפתוחה, הפועלת בשיטת למידה מרחוק, מרכיב בסיסי של קורס הוא סדרת ספרי הקורס.
* צבא, שבו מסלול הכשרתו של החייל כולל קורסים רבים, במהלך כל השירות הצבאי, כגון קורס קצינים, קורס טיס ורבים אחרים; או אפילו בטרם החל בשירותו הצבאי, במסגרת קורס קדם-צבאי או מכינה קדם-צבאית. קורס הוא בדרך כלל תנאי לקידומו של החייל לתפקיד מסוים.
* מוסדות להכשרה מקצועית. 
* גופים למתן קורס ספציפי, לעיתים כזה המהווה תנאי לקבלת רישיון מסוים. 
* במתנ"סים ומרכזי למידה בלתי פורמלית אחרים ניתנים קורסים (או חוגים) במגוון נושאי תרבות, ספורט ותחביבים. חוגים נערכים גם במוסדות שיעודם שונה ומשום כך קהל היעד מצוי בהם ממילא, כגון בתי ספר, אוניברסיטאות, בתי אבות.
* קורסים בלמידה מרחוק באתרי אינטרנט ניתנים כמוצר נלווה של מוסד לימוד (למשל, מכון דוידסון לחינוך מדעי מספק חוגי מדע הנערכים במכון ויצמן וגם בלמידה מרחוק; אוניברסיטאות מספקות לתלמידיהן גישה מרחוק לצפייה בצילומי הרצאות של קורסים אליהם נרשמו) או כמוצר בפני עצמו (למשל, לייבמוקה היא רשת חברתית מקוונת המבוססת על קורסים ללימוד שפות).

קודם לפתיחת הקורס מתפרסם סילבוס שלו, כלומר מידע על תוכנו המתוכנן של הקורס. כן ניתן מידע על ידע וכישורים הנדרשים כתנאי להשתתפות בקורס.

הסכמי השכר במגזר הציבורי בישראל מעודדים את העובדים להרחיב את כישוריהם באמצעות השתתפות בקורסים: צבירה של מכסת שעות לימוד מסוימת בקורסים מקנה לעובד תוספת שכר הקרויה "גמול השתלמות".

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שיטות למידה
קטגוריה:פנאי
קטגוריה:הדרכה
ליאנדרו קופרה

ליאנדרו דמיאן קופרה (בספרדית: Leandro Damián Cufré; נולד ב-9 במאי 1978) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששימש לרוב כבלם או כמגן שמאלי. בארגנטינה הוא זכה לכינוי הורקאן (Huracán).

קופרה החל את הקריירה בחימנסיה לה פלאטה, אחת משתי הקבוצות של העיר לה פלאטה (יחד עם אסטודיאנטס לה פלאטה), הוא שיחק בשורותיה 6 שנים בהן ערך 129 הופעות. ב-2002 עבר לשחק במועדון רומא האיטלקי, ולאחר עונתו הראשונה במועדון, בה זכה לדקות משחק מועטות, הושאל קופרה לקבוצת סיינה בו מצב זה השתפר. עם חזרתו לרומא הפך קופרה לשחקן הרכב ושיחק בשורותיה עד שנת 2006, אז נרכש כרטיס השחקן שלו תמורת 2 מיליון אירו על ידי מונקו.

קופרה היה חבר בסגל הנבחרת הצעירה של ארגנטינה אשר זכתה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ב־1997.
הוא זומן גם לסגל נבחרת ארגנטינה למונדיאל 2006 בגרמניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:לה פלאטה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני חימנסיה לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני אטלס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1978
קילי גונסאלס

כריסטיאן אלברטו גונסאלס פרט (בספרדית: Cristian Alberto González Peret; נולד ב-4 באוגוסט 1974 ברוסאריו), ידוע בשם קילי גונסאלס, הוא כדורגלן עבר ומאמן ארגנטינאי ששיחק בעמדת חלוץ בארגנטינה ובאירופה.

גונסאלס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של רוסאריו סנטרל, שם בלט בזכות מהירותו. הוא צורף לסגל של הקבוצה הבוגרת בגיל 19 וכעבור שתי עונות עבר לבוקה ג'וניורס, בה שיחק במשך שנה שאחריה עבר לריאל סרגוסה הספרדית.

גונסאלס ערך 56 הופעות בנבחרת ארגנטינה והבקיע תשעה שערים. הוא השתתף עם נבחרת ארגנטינה במונדיאל 2002 וזכה עם הנבחרת האולימפית במדליית זהב באולימפיאדת אתונה ב-2004.

ב-23 ביוני 2020 הוא מונה למאמן רוסריו סנטרל מהליגה הארגנטינאית.

== קריירה ==
=== רוסריו סנטרל ובוקה ג'וניורס (1993–1996) ===
קילי גונסאלס הופיע לראשונה בליגה הראשונה ב-18 בדצמבר 1993, במדי רוסריו סנטרל, בה הפסידה קבוצתו 0–2 לגימנסיה אי אסגרימה דה לה פלאטה.

באמצע 1995 קילי זכה להתעניינות מריאל מדריד, אבל העדיף להמשיך את הקריירה שלו בבוקה ג'וניורס לבקשתו של דייגו מראדונה.

=== עשר שנים באירופה (1996–2006) ===
ב-1996 עבר לשחק בליגה הספרדית שם שיחק בריאל סרגוסה במשך שלוש עונות והשתתף ב-92 משחקים.

לאחר מכן עבר לוולנסיה וזכה עמה באליפות הספרדית בעונת והגיע פעמיים לגמר ליגת האלופות. ההופעה המוצלחת שלו בליגת האלופות העניקה לו מוניטין אירופאי והפכה אותו לשחקן מוערך מאוד.

ב-2003 איבד המקום שלו בהרכב ולנסיה ועזב לאינטר מילאנו, מועדון איתו זכה ובסקודטו בעונת 2005/2006 ובשני גביעים איטלקיים.

=== חזרה לרוסאריו סנטרל (2006–2009) ===
גונסאלס לא זומן לנבחרת ארגנטינה למונדיאל 2006 ועם סיום הפרק שלו באירופה חזר לכדורגל הארגנטינאי וחתם ברוסריו סנטרל. הוא שיחק עונה אחת ולאחר מכן שקל לעזוב בשל דין ודברים עם נשיא המועדון פבלו סקרבינו, אך הדחתו של הנשיא בגלל ניהול כושל איפשרה את הארכת שהותו של גונסאלס עונה נוספת.

עם הגעתו של גוסטבו אלפרו לאימון רוסריו סנטרל באוקטובר 2008 גונסאלס איבד את מקומו בהרכב. בנובמבר, לאחר שנכנס למחצית השנייה במשחק מול אינדפנדיינטה דה אוולנדה, הוא נפצע ונאלץ לעבור ניתוח בעקבות קרעים ברצועות ברך ימין.

בתחילת 2009, נשיא רוסאריו סנטרל, הוראסיו אוסנדיזאגה וההנהלה החליטו לא לחדש את חוזהו.

=== סן לורנצו וחזרה שנייה לרוסאריו סנטרל (2009–2010) ===
לעונת 2009/10 חתם בסן לורנצו, לבקשת חברו ומאמן הקבוצה דאז דייגו סימאונה. במחצית הראשונה של העונה שיחק בגביע סודאמריקנה וכבש את שערו היחיד בקבוצה מול סינסיאנו בשלב השני של שמינית הגמר.

בסוף עונה זו הוא חזר רוסאריו סנטרל אשר ירדה לליגה השנייה. הוא שיחק כמה משחקים אך נפצע וסיים את העונה.

=== פרישה מכדורגל מקצועני (2011) ===
עם הגעתו של המאמן עומר פלמה, קילי גונסאלס שוב קיבל דקות משחק בניצחון 0–3 מול פרו. הוא פתח בהרכב במשחק הבא נגד דפורטיבו מרלו, אבל לא שיחק באף משחק אחר בעונה. הוא נותק מהסגל המקצועי של הקבוצה מ"סיבות הקשורות בכדורגל" ;אך היו גם שמועות על התנהגות לא מקצועית.

בסוף יוני 2011 הופסק הקשר שלו עם המועדון וקריירת הכדורגל שלו הסתיימה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:רוסאריו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1999
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2004
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1974
צמח חד-ביתי

[[צבעוני ההרים - דוגמה לצמח חד-ביתי.]]

צמח חד-ביתי (באנגלית: Monoecious) הוא צמח בעל פרחים משני המינים (זכר ונקבה), בניגוד לצמחים דו-ביתיים (באנגלית: Dioecious) בהם כל פרט הוא בעל פרחים מזוויג אחד.

קיימים שני סוגים של צמחים חד ביתיים:
# כאשר על אותו הפרח קיימים אברי מין זכריים (אבקנים) ונקביים (עמוד עלי ושחלות) הוא נקרא חד-ביתי, דו-מיני (לדוגמה, אבוקדו).
# כאשר לפרחים אברי מין זכריים או נקביים (אך לא שניהם) הוא נקרא חד-ביתי, חד-מיני (לדוגמה, תירס).

קטגוריה:צורות חיים של צמחים
קוטון מת'ר

קוטון מאת'ר (באנגלית: Cotton Mather; 12 בפברואר 1663 – 13 בפברואר 1728) היה כומר פוריטני, סופר, ואיש ציבור בעל השפעה פוליטית רבה באמריקה הקולוניאלית. הוא בן לאינקריס מאת'ר, שהיה כומר נודע גם הוא. קוטון מאת'ר ידוע היום במיוחד בגלל תפקידו המשמעותי בציד המכשפות בסיילם.

== ביוגרפיה ==
למד בבית ספר הלטיני בבוסטון וקיבל את התואר שלו מאוניברסיטת הרווארד ב-1678 כאשר הוא רק בן 16. לאחר לימודיו הוא כיהן כסגן כומר לאביו בכנסיית הצפון בבוסטון. לאחר מות אביו ירש את מקומו ככומר הכנסייה.

במהלך חייו, כתב יותר מ-450 ספרים וחיבורים שהפכו אותו לאחד ממנהיגי הדת החשובים באמריקה. מאת'ר קרא לתושבי הקולוניה לחזור לשורשים התיאלוגיים של הפוריטאניות.

ספרו "היסטוריה הנצרות באמריקה" הוא הבולט בכתביו. הספר מורכב מ-7 ספרים שעוסקים בביוגרפיה ובהיסטוריה. לספר הייתה השפעה רבה על סופרים אמריקאים מאוחרים כמו נתניאל הות'ורן, אליזבת' סטודארד והארייט ביצ'ר סטואו שהשתמשו בתכניו כדי להדגיש את המשמעות התרבותית של ניו אינגלנד לאחר מלחמת העצמאות האמריקנית.

מבחינה פילוסופית טען שהאופי הפוריטני המאפיין את תושביה של ניו אינגלנד יתרום להצלחתה. כמו כן, בגלל זיקתו לדת, האמין בחשיבות הטקסט כגשר בין תקופות היסטוריות שונות. לכן, הרבה לקשר בין דמויות מקראיות כנח ואברהם ובין מנהיגי ההתיישבות באמריקה כמו ג'ון אליוט, ג'ון וינתרופ ואחרים.

מאת'ר היה חברם של כמה מהשופטים שהשתתפו בציד המכשפות בסיילם. מת'ר קיבל את הרעיון של "עדות רוחנית", זאת אומרת, עדות של רוחות-רפאים ושדים, אך טען שאסור להכניס עדות כאלה במשפט רשמי. לפי דעתו, עדות רוחנית מותרות רק כבסיס למחקר משפטי. יחד עם זאת יצא להגנת המכשפות בסיילם.

היה נשוי שלוש פעמים ונולדו לו 11 ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:כמרים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:ילידי 1663
קטגוריה:נפטרים ב-1728
הרפובליקה הצרפתית הראשונה

הרפובליקה הצרפתית הראשונה (בצרפתית: La Première République; בשמה הרשמי – République française) היא הכינוי המקובל בהיסטוריוגרפיה לסדרת המשטרים הפרלמנטריים שהתקיימה בצרפת בין הדחתו של לואי ה-16 ב-21 בספטמבר 1792 והכרזת רפובליקה, לבין ההכרזה על נפוליאון לקיסר ב-18 במאי 1804. הרפובליקה כללה בשיאה את שטחי צרפת, לוקסמבורג ובלגיה המודרניות לצד חלק קטן מגרמניה. במהלך קיומה, התחלפו בה שלושה משטרים שונים. אלו היו הוועידה הלאומית, שנוסדה כרשות מכוננת אך הוסיפה למשול בתוקף צווי חירום, שהתאספה ערב יום הכרזת הרפובליקה ופוזרה ב-27 באוקטובר 1795; הדירקטוריון, רשות מבצעת בת חמישה אנשים שפוקחה על ידי גוף מחוקק בן שני בתים, שנכנס ב-1 בנובמבר 1795; והקונסוליה, בה משלו שלושה קונסולים לצד גופים מייעצים חלושים, שקמה אחרי חיסול הדירקטוריון בהפיכת 18 בברימר ב-9 בנובמבר 1799.

הרפובליקה התבססה על עקרונות של ממשל ייצוגי להלכה, אם כי בפועל נשלטה באופן דיקטטורי כמעט לכל אורך התקופה, כשהרשות המבצעת מתעלמת מהחוק באמצעות תקנות חירום שונות או הסדרים זמניים. השלטון היה נתון בידי הגופים הנבחרים, אך מי שנתנו את הטון למעשה היו מנהיגים יחידים או קליקות שהצליחו לרכז השפעה בידיהם, בעוד הסיעות השונות נאבקות ביניהן. הכח החזק בראשית הרפובליקה היה ה"טריומווירט" של ז'ורז' דנטון, מקסימיליאן רובספייר וז'אן-פול מארה. אחרי הירצחו של מארה, ירידת קרנו של דנטון ומאבקים סיעתיים שונים הגיע רובספייר למעמד של כמעט דיקטטור (אם כי ללא שום מינוי רשמי מקביל) באביב 1794. תקופת עליונותו הייתה קצרה והוא הודח והוצא להורג בסוף יולי. מות רובספייר הותיר ריק, שמולא לבסוף על ידי אנשי הדירקטוריון, שהיו אמורים לשלוט בפיקוח המחוקק אך היו קליקה דיקטטורית לכל דבר והתערבו בהליכי הבחירות ובבתי המחוקקים באופן קבוע. הבולטים מביניהם היו פול בראס ועמנואל-ז'וזף סיאייס. סיאס חיסל את הדירקטוריון בהפיכת ברימר, אותה יזם בסיוע הגנרל נפוליאון בונפרטה ויצר את הקונסולאט. נפוליאון גבר במהרה על סיאס והיה מנהיגה מאריך-השנים ביותר של הרפובליקה. הוא כיהן כ"קונסול הראשון" מ-1799 ל-1804, וביטל רשמית את הרפובליקה לאחר שהכריז על עצמו כקיסר נפוליאון הראשון. בכך הוא הקים את האימפריה הצרפתית הראשונה.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:המהפכה הצרפתית
קטגוריה:צרפת: העת החדשה
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי צרפת
קטגוריה:מדינות לשעבר בארצות השפלה
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי גרמניה
עקום התשואה

עקום התשואה שקלי, המייצג את התשואה על איגרות חוב ממשלתיות מסוג "שחר", נכון ל-[[12 במרץ 2008]]בכלכלה עקום התשואה או עקום הריביות העיתיות הוא עקום המתאר את המבנה העיתי של שערי ריבית, כלומר את התלות של התשואה השנתית על איגרת חוב כלשהי במשכה של תקופת המימוש הנתונה לאותה איגרת, וזאת עבור בעל חוב ושער מטבע נתונים. על פי רוב עקום התשואה עולה ככל שמשך ההלוואה מתארך וזאת בשל הגידול בסיכון על הלוואות ארוכות טווח. כך למשל, איגרות חוב המונפקות על ידי המדינה לתקופות ארוכות הן על פי רוב בעלות שער ריבית גבוה יותר מאיגרות חוב ממשלתיות המונפקות לטווחי זמן קצרים. לעיתים העקום יכול להיות שטוח ואפילו יורד, דבר זה קורה בדרך כלל כאשר המשקיעים חושבים שהריבית הנוכחית במשק גבוהה וצופים הורדות ריבית בעתיד. 
בעזרת צורת העקום ניתן להעריך את המדיניות המוניטרית (מדיניות הבנק המרכזי) הצפויה ואת השלב שבו נמצא המשק במחזור העסקים. בתקופות בהן העקום הפוך או שטוח ניתן לומר כי הבנק המרכזי מקיים מדיניות מוניטרית הדוקה ומעלה את הריבית לזמן קצר, עם זאת המשקיעים סבורים כי לטווח בינוני וארוך הריבית צריכה לרדת ולכן העקום מתהפך<ref></ref>. עקום שטוח או יורד נפוץ בתקופות בהן המשק נמצא בשיא או קרוב לכך במחזור העסקים והבנק המרכזי מנסה לדכא לחצים אינפלציוניים באמצעות העלאות ריבית לזמן קצר. לעיתים קרובות, עקום תשואה הפוך הוא אינדיקטור למיתון מתקרב<ref></ref><ref></ref>, אך הניבוי אינו וודאי ובהזדמנויות שונות בעבר לא התממש המיתון.

עקום התשואה מספק למשקיע תמונה נוכחית לגבי גובה הריבית העתידית, 
מנקודת ראות המשקיעים מוסדיים (קרנות הפנסיה וקופות הגמל).
בדרך זו מאותתים המשקיעים מוסדיים לבנק המרכזי מה ואיך הם רואים את מצבו של המשק הכלכלי לפי ראייתם.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוק ההון
פורום ה-15

פורום ה־15, או פורום הערים העצמאיות, הוא ארגון המאגד ערים בישראל – שהן ערים עצמאיות, כלומר שאינן מקבלות מענקים מהממשלה, כגון "מענקי איזון" או "מענקי פיתוח". הצפונית ביניהן היא חיפה, והדרומית היא באר שבע. הפורום הוקם בשנת 2002 על ידי 15 ערים, ובהמשך הצטרפו לארגון גם אשקלון ורמת השרון.

יו"ר פורום ה־15 הוא רון חולדאי (ראש עיריית תל אביב–יפו), ומנכ"ל הפורום הוא עו"ד איתן אטיה.

==חברות==
ב-17 הערים החברות בפורום מתגוררים קרוב ל־3 מיליון תושבים (כ־40% מאוכלוסיית ישראל). אלו ערים מרכזיות שנותנים שירותים למעגלי אוכלוסייה רבים (עד לכ־80% מאוכלוסיית ישראל), ובהן מיוצר למעלה מ־70% מהתמ"ג של ישראל. ממוצע הדירוג החברתי-כלכלי של החברות בארגון הוא 7.
{| class="wikitable"
|+
!מחוז המרכז (6)
!מחוז תל אביב (6)
!מחוז הדרום (3)
!מחוז חיפה (2)
|-
|פתח תקווה
!תל אביב-יפו
|אשדוד
!חיפה
|-
|ראשון לציון
|רמת גן
!באר שבע
|חדרה
|-
|רעננה
|גבעתיים
|אשקלון
|
|-
!נתניה
|חולון
|
|
|-
|רחובות
|הרצליה
|
|
|-
|כפר סבא
|רמת השרון
|
|
|}

==פעילות==
הפורום פועל לקידום מטרות הערים הגדולות מול הכנסת, ממשלת ישראל וגופים ציבוריים ולאומיים נוספים כגון המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, בג"ץ ומינהל מקרקעי ישראל. מטרתו המרכזית של הפורום היא קידום יוזמות תחיקתיות ומשפטיות להעצמת העיריות בישראל, ולקידום תוכניות לביזור סמכויות והענקת יתר עצמאות ניהולית לערים הגדולות בישראל ולרשויות מקומיות המתפקדות ברמת ניהול גבוהה. בנוסף, עוסק הפורום בקידום מיזמים משותפים לערים הגדולות בישראל בתחומי הסביבה, המשפט, התכנון, וכן בתחומים של תשתיות מתקדמות, ובמיוחד קידום נושא התקשורת האלחוטית (קידום מיזם ה־Wimax העירוני), ניהול נושא הפסולת והטיפול בה, טיפול והתקנת מערכות לחיסכון בחשמל ושימור אנרגיה, צמצום זיהום האוויר בריכוזים העירוניים והפחתת פליטות גזי חממה.

ב־13 בפברואר 2008 חתם הפורום על האמנה הבינלאומית של ארגון ICLEI, להפחתת זיהום אוויר ולהגנת אקלים.

במהלך משבר הקורונה בחורף 2020 עלה פורום ה-15 לכותרות בשורה של פעולות, כשהמשמעותית שבהם הייתה הכרזה משותפת כי מערכות החינוך בערים החברות בפורום לא יחזרו ללימודים לפי המתווה שהציעה הממשלה, וחזרתם ללימודים תעוכב במספר ימים.

במהלך שנת 2023 יצא פורום ה -15 במאבק כנגד מספר סעיפים בחוק ההסדרים, ביניהם סעיף שנועד להעביר חלק מכספי הארנונה העסקית של הערים לידי המדינה, באופן שיאפשר להשתמש בכספים אלו לצרכים שונים, לאו דווקא צרכים שמקושרים לאותן ערים מהן נגבתה הארנונה. סעיפים נוספים היו סעיפים אשר קשורים לשליטה על תכנון ובניה בערים. לדברי הפורום, השינויים המתוכננים עלולים לגרום " איון ודריסה של סמכויות התכנון, הפיתוח, הרישוי על הבניה, הרישוי העסקי, איכות הסביבה והבריאות שלנו, ובנוסף על כל זה- הלאמה של הארנונה העסקית של עיריותינו".<ref></ref>

במהלך מלחמת חרבות ברזל הפורום סייע בתמיכה בעיריות אשר קלטו אנשים אשר נעקרו מבתיהם בדרום וצפון הארץ, ובתיאום רגולציה והפנית תקציבים מתאימים מהממשלה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

*
קטגוריה:שלטון מקומי בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגונים
קטגוריה:זוכי פרס הגלובוס הירוק
דוד שיפמן

דוד שיפמן (14 באפריל 1923 – 18 באוקטובר 1982) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כסגן ראש עיריית תל אביב, חבר הכנסת מטעם הליכוד וכסגן שר התחבורה.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1923 בוורשה בירת פולין ועלה ארצה ב-1924. משפחתו השתקעה בכפר חסידים, בה למד בישיבה והיה פעיל בתנועת בני עקיבא. בפעילותו התנועתית היה בין מקימי הישיבה בכפר הרא"ה. לאחר מכן התגייס לצה"ל ושירת כקצין במשטרה צבאית. לאחר שחרורו, בדרגת רב-סרן, למד בסמינר למורים בירושלים.

בשנים 1968–1974 היה מנכ"ל חברה לאספקת ציוד לבתי מלון. לאורך השנים עסק גם בפעילות ציבורית - מקצועית, בהיותו מזכ"ל התאחדות הסוחרים בישראל (1957-1972). כן הצטרף לשורות המפלגה הליברלית, בה נבחר לכהן כיו"ר מרכז המפלגה, והתמודד מטעמה למועצת העיר תל אביב-יפו.

שיפמן כיהן במועצת העיר משנת 1965 וכסגן ראש העיר שלמה להט משנת 1974. בהנהלת העירייה קיבל לאחריותו את אגף התנועה ומנהל ההנדסה. בתפקידים אלו כיהן עד היבחרו לכנסת. במקביל להם מילא תפקידים ציבוריים, ביניהם יו"ר חברת החשמל ויו"ר חברת נתיבי איילון.

בשנת 1981 נבחר מטעם הליכוד לכנסת העשירית ומונה לסגן שר במשרד התחבורה, תחת השר חיים קורפו. כעבור כשנה נפטר. נקבר בבית העלמין קריית שאול.

תחנת הכוח "אורות רבין" נקראה בתחילה "מאור דוד" על שמו.
על שמו נקראו גשר הסמוך לתחנת הרכבת תל אביב - מרכז ובית ספר תיכון בטירת כרמל.

בתו, סמדר לבל, כיהנה כחברת מועצת העיר הרצליה. בתו השנייה, ליאורה פרנקל (שיפמן), היא שופטת בדימוס בבית משפט השלום ברמלה.

[[לוחית זיכרון בגשר דוד שיפמן, ליד תחנת הרכבת תל אביב - מרכז]]

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:יו"ר חברת החשמל
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:סגני ראש עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
וליד חאג'-יחיא

וליד חאג'-יחיא (ידוע גם בשם וליד צאדק ורוֹוחת כתיבת שמו גם בצורה "ואליד צאדק"; בערבית: وليد حاج يحيى; 1936, טייבה – 19 במרץ 2015) היה פוליטיקאי ומחנך ערבי-ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת מטעם מחנה של"י ומרצ, כסגן יושב ראש וכסגן שר החקלאות בממשלת רבין השנייה (1992–1996).

== ביוגרפיה ==
חאג'-יחיא נולד ב-1936 בטייבה, צעיר בניה של משפחת חקלאים אמידה המתגוררת במקום מאות שנים ובעלת שדות רבים. כשהיה בן ארבע נפטר אביו, ומאותה עת עברה אמו לנהל את משק הבית, והיא זו שעיצבה את דמותו של וליד ועודדה אותו. בגיל שמונה עשרה החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים יחסים בין-לאומיים וסוציולוגיה. לימים העיד על עצמו שעד תחילת לימודיו האקדמיים לא הכיר את תושביה היהודים של ישראל ונתקל בהם פעמים ספורות בלבד.

ב-1956, לאחר תום לימודיו האקדמיים, החל חאג'-יחיא לעבוד כמורה בבית הספר התיכון של קיבוץ גן שמואל. בהמשך דרכו הורה בבית ספר התיכון בטייבה וכיהן כסגן-מנהל בית הספר.

חאג'-יחיא החל בצעירותו בפעילות פוליטית במפ"ם. ב-1977 הצטרף למפלגת מחנה של"י עם הקמתה, וב-1981 נכנס מטעמה לכנסת התשיעית עם התפטרותו של אורי אבנרי, בהתאם להסכם הרוטציה שנקבע במפלגה לפני הבחירות. הוא הספיק לכהן בה בארבעת חודשי כהונתה האחרונים והיה חבר ועדת החינוך והתרבות.

בהמשך חזר למפ"ם ונבחר לכנסת השלוש עשרה והארבע עשרה מטעם מרצ. בכהונתו זו היה חבר ועדת החינוך והתרבות והוועדה למאבק בנגע הסמים. בכנסת הארבע עשרה כיהן כסגן יושב ראש הכנסת. בשנים 1992–1996, בתקופת ממשלתו השנייה של יצחק רבין ובממשלת פרס שהמשיכה אותה לאחר הרצחו של רבין, כיהן גם כסגנו של שר החקלאות ופיתוח הכפר יעקב צור.

בשנת 2012 פרסם בהוצאה עצמית ספר אוטוביוגרפי בשם "גולה בארצו: מטייבה לכנסת".

חאג'-יחיא היה אב לשישה. הוא הלך לעולמו ב-2015 ממחלת לב, בגיל 79.

==ספרו==
* וליד צאדק, גולה בארצו: מטייבה לכנסת; עריכה: גונן נשר, טייבה: הוצאת המחבר, תשע"ב 2012.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מחנה של"י
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מרצ
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:טייבה: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת הארבע עשרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
אלברטו פאלוסקי

אלברטו פאלוסקי (באיטלקית: Alberto Paloschi; נולד ב-4 בינואר 1990 בקיארי) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בספאל.

==קריירת המועדונים==
פאלוסקי החל את קריירת הנוער שלו במילאן. בעונת הוא עלה לקבוצה הבוגרת, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-20 בדצמבר 2007, במשחק הראשון מול קטאניה בשמינית גמר הגביע האיטלקי, בו הפסידה מילאן 1-2. במשחק הגומלין פאלוסקי כבש שער, אך המשחק הסתיים בתיקו 1-1 ומילאן הודחה מהגביע.

את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' פאלוסקי ערך ב-10 בפברואר 2008 במשחק מול סיינה במסגרת המחזור ה-21. פאלוסקי הבקיע במשחק זה את שער הניצחון של קבוצתו, 20 שניות לאחר שנכנס כמחליף. שער זה נרשם כשער המהיר ביותר בהיסטוריה של שחקן בהופעת הבכורה שלו בליגה. את הופעתו הבאה בליגה ערך כעבור שלושה ימים במשחק מול ליבורנו.

את שערו השני בליגה הבקיע פאלוסקי במהלך הפסד קבוצתו 1-2 לסמפדוריה ב-19 בפברואר 2008.

בקיץ 2008 פאלוסקי זכה עם מילאן בטורניר TIM, טורניר מסורתי המתקיים בטורינו ומפגיש את מילאן, אינטר ויובנטוס לשלושה משחקים בני 45 דקות. במהלך הטורניר פאלוסקי כבש את הפנדל המכריע בקרב הפנדלים מול יובנטוס.

ב-27 באוגוסט הושאל פאלוסקי בעקבות חתימת רונאלדיניו במילאן לפארמה מהסרייה ב', שתחזיק במחצית כרטיס שחקנו. ביוני 2009 הוסכם על הארכת החוזה של בעלות משותפת על כרטיס השחקן, ועל הישארותו של פאלוסקי עונה נוספת בפארמה, שעלתה לסרייה א'.

ב-30 בינואר 2016 חתם בסוונסי סיטי מהפרמייר ליג עבור 10.5 מיליון יורו. ב-17 ביוני 2016 חזר לאיטליה וחתם באטאלנטה.

==נבחרת לאומית==
מ-2006 עד 2007 פאלוסקי שיחק במדי נבחרת איטליה עד גיל 17, במדיה שיחק ב-9 משחקים וכבש 4 שערים.

במהלך שנת 2007 פאלוסקי התקדם לנבחרת איטליה עד גיל 19. הוא שיחק במדיה ב-11 משחקים וכבש 4 שערים. בקיץ 2008 פאלוסקי השתתף עם נבחרתו באליפות אירופה עד גיל 19, וב-14 ביולי כבש שער שוויון בדקה ה-90 במשחק במסגרת הטורניר מול נבחרת יוון. היה זה אחד משני שערים שכבש בטורניר.

בהמשך 2008 התקדם לנבחרת איטליה עד גיל 20 ולנבחרת עד גיל 21.

==תארים==
;מילאן
* הסופר קאפ האיטלקי: 2011

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gazzetta.it/speciali/statistiche/2008_nw/giocatori/99336.shtml דף השחקן] באתר Gazetta.it
* [http://www.figc.it/nazionali/DettaglioConvocato?codiceConvocato=3185&squadra=1 סטטיסטיקות] באתר FIGC

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני קייבו ורונה
קטגוריה:כדורגלני סוונסי סיטי
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני ספאל
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1990
יחזקאל הן

יחזקאל הֵן (1882 – 4 באפריל 1952) היה איש חינוך ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י.

==תולדותיו==
הן נולד בשנת 1888 בבורוסלב שברוסיה. בילדותו קיבל השכלה תורנית מפי סבו, שהיה נינו של ר' לוי יצחק מברדיצ'ב. למד ב"קורסים הפדגוגיים" העבריים של אהרן כהנשטם ושלום יונה טשרנו בגרודנו ובסמינר למורים של "תרבות" בקייב, שימש כמורה לעברית בסנקט פטרבורג ובקייב. בהוראה עסק עד לסגירת בתי הספר העבריים ברוסיה בעקבות מהפכת אוקטובר (1917). כן היה חבר ועד "תרבות" וועד בתי הספר של חברת מפיצי השכלה.

לאחר עלייתו לארץ ישראל ב-1925, שימש כמפקח במוסדות חינוך של זרם העובדים. ב-1931 החל ללמד בסמינר לוינסקי, והורה בו עד פטירתו. במסגרת פעילויותיו השונות בתחום החינוך, עסק בעיקר בהוראת תנ"ך וספרות.

נבחר מטעם מפא"י כחבר אספת הנבחרים הרביעית (1944–1948), ולאחר קום המדינה נבחר לכנסת השנייה, ובה היה חבר ועדת החינוך והתרבות. הוא הספיק לכהן כחבר הכנסת רק כשמונה חודשים, בטרם נפטר, ב-4 באפריל 1952, בגיל 70. במקומו נכנסה לכנסת רחל צברי.

הן נקבר בבית העלמין נחלת יצחק. הותיר אישה, מורה למדעי הטבע, ובן, חבר עין חרוד.

לאחר מותו הספיד אותו במליאת הכנסת שר החינוך והתרבות בן-ציון דינור:

לזכרו של יחזקאל הן הוקמה קרן מלגות המעניקה פרסים לתלמידי סמינר לוינסקי (הנקראת כיום "מכללת לוינסקי לחינוך") המצטיינים בלימודי ספרות ותנ"ך.

==קישורים חיצוניים==
* 
* (נקרולוג והספד)
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:סגל מכללת לוינסקי לחינוך
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1882
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1952
אל טורנו פסיפיקו

אל טורנו פסיפיקו (תור השלום, בקיצור טורנו Turno) הוא כינוי לצורת השלטון בספרד תחת בית בורבון משנת 1876 ועד 1923 ובמיוחד בין 1886-1902, בתקופת המלוכה של מריה כריסטינה. בשיטה זאת, שהוצעה על ידי קנובס דל קסטילו, ונקבעה בחוקה של שנת 1876, הפרלמנט נבחר על ידי העם בבחירות והיא זאת שממנה את הממשלה בשיטה קואליציונית. אולם למלך היה רשות לפזר את הממשלה ולמנות במקומה ממשלה בראשות האופוזיציה. במקרה כזה, הפרלמנט היה מתפזר והיו מוכרזות בחירות חדשות. על הנייר, דבר זה הבטיח שהמלך לא יוכל לנהוג כנגד רצון העם, וספרד הייתה אחת המדינות הדמוקרטיות ביותר בעולם. אולם למעשה, למפלגה ששלטה בממשלה, דרך משרד הפנים, היה כח עצום שאיפשר לה לנצח בבחירות ברב גדול דרך לחץ על קבלני קולות מקומיים, כך שהמפלגה בשלטון נבחרה על ידי המלך. קבלני הקולות היו בעלי אדמות, מעסיקים ושאר דמויות מקומיות אשר יכלו להביא את אנשיהם, חיים ומתים, להצביע כנדרש. בהתאם לכך, עד שנת 1914 מפלגת השלטון תמיד זכתה ברוב בבחירות. 

בשנים הראשונות, בין 1876-1881, זכתה מפלגתו של דל קסטילו, המפלגה השמרנית, ברוב עצום בבחירות והוא זכה בשלטון. אל מולו ארגן פרחדס סגסטה את המפלגה הליברלית אשר זכתה בשלטון בשנת 1881. לאחר מותו של המלך אלפונסו השנים עשר, נפגשו קסטילו וסגסטה וקבעו ביניהם הסכם רוטציה על פיו יחולק השלטון ביניהם ברוטציה. מפלגות אחרות זכו במספר מועט של צירים בפרלמנט, למרות שבמקרים מסוימים הייתה להן תמיכה רחבה. המפלגה הסוציאליסטית זכתה לראשונה בנציג בודד בפרלמנט רק בשנת 1910 והמפלגה הרפובליקנית זכתה לרוב בבין 15-40 צירים, מתוך מעל 400 מושבים. היכולת לזייף את הבחירות נבעה בין השאר מכך שעם מתן זכות בחירה כללית לכל הגברים בשנת 1890, רק כרבע מבעלי זכות הבחירה ידעו קרוא וכתוב. זיוף הבחירות כללו כל מיני פעולות, בין השאר, אי הודעה או חלוקת הודעות מוטעות על מקום או זמן ההצבעה, זיופים ברשימות המצביעים, והחלפות קלפי או הצבעה עבור אלו שלא הגיעו להצביע. במהלך התקופה, העיתונות שנהנתה מחופש הדיבור, התריעה על הזיופים בבחירות וטענה שהתוצאות אינן משקפות, אך ללא הועיל.

ישנם הטוענים ששיטת הטורנו יכלה להתקיים רק הודות לכח הרב שניתן לצבא להגן מפני אויבים פנימיים, ובין השאר להביא חתרנים פוליטיים למשפט בפני בתי משפט צבאיים. לטענתם, כבר בשנות ה-90 של המאה ה-19, הרגישו ספרדים רבים שהבחירות מזויפות, אולם לא היה בכוחם להביא לשינוי המצב. עם זאת, החל משנת 1914 הצליחו מפלגות שהתפצלו ממפלגות האם הליברלית והשמרנית להשיג נתח משמעותי מקולות הבוחרים ותוצאות הבחירות החלו לשקף יותר את רצון הבוחרים. 

מבקרים ליברלים וקומוניסטים של שיטת הטורנו בספרד טענו ששתי המפלגות השולטות לא היו שונות אחת מהשנייה באידאולוגיה, ובעצם כל שייצגו היה את האינטרסים של חבריהן. לעומת זאת, ישנם המציינים הבדלים מסוימים בין המפלגות בכך שהליברלים יותר תמכו בקיצוץ כוחה של הכנסייה, תמכו והשיגו זכות בחירה לכל הגברים ונטו יותר לסחר חופשי לעומת הפרוטקציוניזם השמרני.
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרד: פוליטיקה
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
אפקט הידרופובי

טיפת מים יוצרת צורה עגולה כדי להקטין את שטח המגע עם העלה ההידרופובי
אפקט הידרופובי (מיוונית: הידרו= מים, פובי= מפחד) היא התכונה של מולקולות לא קוטביות ליצור צברים (אגרגטים) בתמיסה מימית.

ניתן לראות את האפקט ההידרופובי כשמערבבים יחדיו מים (מולקולה קוטבית) ושמן (מולקולה לא קוטבית). המים ושכבת השמן ייפרדו ויצרו שתי שכבות בעלות שטח מגע מינימלי בינן.

==דוגמאות לאפקט ההידרופובי בטבע==
ברמה המולקולארית ניתן לראות את האפקט ההידרופובי ככוח העיקרי המניע את תהליך קיפול חלבונים. אפקט זה הוא הכוח המניע ליצירת ממברנות ביולוגיות מליפידים (lipid bilayer membrane). כמו כן לאפקט ההידרופובי חשיבות ביצירת המבנים של חומצות גרעין ובחלק מהאינטראקציות בין חלבוניים.

==אמפיפטיות==

אמפיפטיות הן מולקולות בעלות קבוצות הידרופוביים והידרופיליים גם יחד. מולקולות אמפיפטיות יוצרות מבנים ייחודיים, בהם שטח המגע בין הקבוצות ההידרופוביות קטן.
* monolayer - מבנה בו המולקולות האמפיפטיות מפנות את האזור ההידרופובי הרחק מהממס ההידרופילי, כך שנוצרת שכבה אחידה של המולקולה האמפיפטית כנגד הממס הקוטבי.
* מיצלה - צורה כדורית, חד שכבתית (מיצלה היא סוג של monolayer). נוצרות ממולקולות אמפיפטיות בעלות קבוצה הידרופובית קטנה, יחסית. דטרגנטים הם מולקולות אמפיפטיות, ובעזרתם נוצרות המיצלות האופייניות לחומרי סבון. 
* bilayer - מבנה דו שכבתי האופייני לליפידים ממברנליים. הקבוצות ההידרופוביות פונות זו אל זו, והקבוצות הפולריות פונות לכיוון הממס הפולרי, משני צידי המבנה.

==קיפול חלבונים==
האפקט ההידרופובי עוזר להבין את הסיבה האנרגתית לקיפול חלבונים. חומצות האמינו בעלות השייר ההידרופובי (ואלין, מתיונין, לאוצין, פנילאלנין,איזולאוצין ואלנין) מניעות את קיפול החלבון בשל האפקט ההידרופובי בינן לבין המים, כך שנוצר לחלבונים גרעין קיפול (ליבה) הידרופובי סגור. המצב המועדף תרמודינמית הוא המצב בו לקבוצות הידרופוביות יש אינטראקציה מינימלית עם הסביבה המימית.

==האפקט ההידרופובי בסביבה הידרופובית==
במידה והממס או הסביבה יהיו הידרופוביים (שומני, לדוגמה) האפקט ההידרופובי פועל כך שקבוצות קוטביות יתרחקו מהממס. כלומר, חלבונים יתקפלו הפוך מאשר קיפולם במים (inside-out): הקבוצות ההידרופוביות יפנו כלפי חוץ והקבוצות הפולריות בגרעין קיפול הידרופילי. 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קשרים כימיים
קטגוריה:כימיה סופרא מולקולרית
קטגוריה:כימיה פיזיקלית
אלדולאז

מראה האנזים אלדולאז
אלדולאז (באנגלית: Aldolase) הוא אנזים המקטלאז תגובה אלדולית הפוכה.

אלדולאז משתתף בתגובת הגליקוליזה. האנזים מבקע את פרוקטוז 1,6 ביספוספט (fructose 1,6-bisphosphate), המשמש לו כסובסטרט לשתי מולקולות בעלות 3 פחמנים. האחת גליצראלדהיד 3 פוספט (glyceraldehyde 3-phosphate) והשנייה דהידרוקסיאצטון פוספט (dihydroxyacetone phosphate).

בטבע קיימים שלושה סוגים של אנזימי אלדולאז שונים אשר מקודדים על ידי שלושה גנים שונים:
* אלדולאז A - משועתק ברקמות עובריות ובריכוזים גבוהים בשרירי האדם הבוגר (באזורים אלו יש פעילות גבוה של גליקוליזה הדורשת אנזים זה).
* אלדולאז B - איזואנזים של אלדולאז A. משועתק בכבד ובכליות בריכוז גבוה.
* אלדולאז C - משועתק במוח וברקמות עיצביות שונות.

==מנגנון==
ביונקים האתר הפעיל של האנזים מכיל את חומצות האמינו ליזין וטירוזין (lysine ו-tyrosin). שייר הליזין מייצב את מצב המעבר בתגובה ואילו שייר הטירוזין משמש כבסיס המקבל פרוטון.
בחיידקים כתחליף לשייר הליזין מצויים באתר הפעיל יוני מגנזיום המייצבים את מצב המעבר.

==שימושים ברפואה==
אנזים האלדולאז מהווה מדד לתקינות הכבד ולפעילות תקינה של השרירים. במידה ומוצאים רמות גבוהות מהרגיל של האנזים אלדולאז בדם, ניתן להניח כי פעילות הכבד או השרירים לא תקינה.

==ראו גם==
* גליקוליזה
* גלוקונאוגנזה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנזימים
קטגוריה:ביוכימיה
פס האטה

פס האטה עשוי [[גומי, בבלגרד, סרביה]]
פַּס הֶאָטָה (בלעז: בַּמְפֶּר) הוא אמצעי המיועד להפחית את מהירות הנסיעה של כלי רכב בכבישים ובכך להפחית ולמנוע תאונות דרכים.
צורתם של פסי האטה היא לרוב מעוגלת או אליפטית, והם פרוסים לרוחבו של הכביש.

רובם של פסי ההאטה הם באורך של כארבעה מטרים ובגובה שבין 8–10 סנטימטרים והם בנויים מאספלט או מאבן משולבת. לרוב, פסי האטה מסומנים בתמרורים וסימני כביש שמאפשרים לנהגים לזהות בקלות את פסי ההאטה ולהאט את מהירות נסיעתם.

מבדיקות שנערכו בישראל עולה כי פסי האטה הביאו להפחתה ניכרת במהירות הנסיעה ולהגברת בטיחות הנסיעה, זאת בנוסף לצימצום בזיהום אוויר באזורים אלה.
קיימים כיום פסי האטה מיוצרים מגומי שמקורו בצמיגים ממוחזרים.
עשרות אלפי צמיגים בשנה מוצאים את דרכם חזרה אל הכביש בצורת פסי האטה, אבני בלימה ומוצרים אחרים אשר תורמים לאיכות הסביבה וגם מעלים את רמת הבטיחות של נוסעים, הולכי רגל ורוכבי אופניים.
סוגים של פסי האטה:
*אספלט
*אבן משתלבת
*גומי
*מעבר חצייה מוגבה
באירופה קיימים תקנים מחמירים לפסי האטה אשר מגדירים את גובהם, רוחבם והחומרים מהם מותר לייצר פסי האטה כדי לשמור על בטיחות המשתמשים בדרך. בישראל לא קיים תקן המסדיר נושאים אלו.

אמצעי דומה הוא פס הרעדה , סדרת פסים קטנים מאוד שמטרתם להתריע בפני נהג רכב הנוסע במהירות גבוהה בכביש בין עירוני, כי עליו להוריד מהירות. לרוב פסי הרעדה קיימים לפני מחסומים.

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.mach-law.co.il/סמכות_הועד_המקומי_להתקין_פסי_האטה סמכות הוועד המקומי להתקין פסי האטה], חוות דעת וסקירה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמצעי בטיחות בתחבורה