OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אינטגרציה (ספרות)

אִינְטֶגְרַצְיָה בספרות היא הניסיון להעניק הסבר לבעיות המופיעות בטקסט, החל מסתירות פנימיות ועד להבדלים בין הערכים המשתקפים בטקסט לערכים של הקורא.

במאמרה Interart narrative: (un)reliability and ekphrasis, טוענת תמר יעקבי כי ישנם חמישה סוגים של אינטגרציה אליהם יכול הקורא לפנות:

# המכניזם הגנטי (מגנזיס) – מסביר בעיה טקסטואלית במונחים של מייצרי הטקסט וכותביו, החל מאי תשומת לב של המחבר ועד לטעות דפוס. כך, למשל, בספר שמואל א', פרק יג', מופיע הפסוק "בן שנה שאול במלכו". מאחר שאין זה סביר להניח ששאול אכן היה רק בן שנה כאשר מלך על ישראל (והנחה זו מתנגשת גם בהשתלשלות האירועים המתוארת בפרקים הקודמים), הקורא יכול לפנות לאינטגרציה הגנטית, ולהסביר את הבעיה בטקסט כנובעת מהשמטה של מילה במהלך העתקתו. 
# המכניזם הז'אנרי – הקורא מסביר סתירות טקסטואליות על ידי ייחוסן לסוגה ספרותית. דוגמה לכך היא הקומדיה, שבה באופן מסורתי מגיע הגיבור בסופו של דבר לאושר, לעיתים על אף שהוצבו בפניו קשיים בלתי אפשריים במהלך העלילה. גם בפרודיה ניתן לראות דוגמה, כאשר אלמנטים "גבוהים" בטקסט מופיעים לצד אלמנטים "נמוכים", באופן שלא תמיד מתקבל על הדעת מבחינת הסיבתיות הפנימית של היצירה. הקורא מבחין בדיסוננס, מזהה את טקסט המקור, ומסביר את הבעיות הטקסטואליות כנובעות מעצם מהותו של הז'אנר הפארודי. 
# המכניזם האקזיסטנציאלי - מייחס את חוסר ההתאמות לנורמות של העולם הבדוי. בין אם מדובר במודל מציאות קודם (כבמדע בדיוני) ובין אם מדובר במודל מציאות השייך ליצירה הספציפית (כב"גלגול" של פרנץ קפקא). כלומר, דבר הנראה כבלתי אפשרי בעולם שלנו, אפשרי במונחי העולם המיוצג. 
# המכניזם הפונקציונלי - מטיל סדר על סטיות טקסטואליות במונחי המטרות שסטיות אלו משרתות. המטרות האסתטיות, התמטיות והרטוריות של הטקסט יכולות לשמש כקווים מנחים ליצירת היגיון בטקסט. הבעיות בטקסט יכולות לשמש גם כדי להצביע על כמה ממטרות הטקסט. במקרה זה הקורא מסביר תופעות בטקסט על ידי תפיסתו כשדר, ומנסה להסביר את הסתירות באמצעות כוונות המחבר. 
# המכניזם הפרספקטיבי - המוזרויות בטקסט (ובעולם המיוצג באמצעות הטקסט) מוסברות על ידי ייחוסן למתווך בין העולם המיוצג לבין הקורא – הדובר. כך, למשל, יכול הקורא להחליט שהניגוד החריף בין עמדותיו של הדובר לבין עמדות הקורא, יכול להיות מוסבר באמצעות היפותזה של דובר בלתי מהימן - דובר שחלק מהנורמות שלו מנוגדות לנורמות של המחבר המובלע.

==אינטגרציה וטעויות פרשניות==

ההחלטה באיזה מכניזם אינטגרטיבי יש לנמק אלמנטים בטקסט תלויה במשתנים רבים, ומשתנה מטקסט לטקסט. פעמים רבות אין ניתן לדעת בוודאות כיצד יש לבצע את האינטגרציה של האלמנטים בטקסט, והדבר עלול להיות הגורם למספר טעויות ומחלוקות פרשניות.

במקרה שבספר שמואל, שבו נכתב כי שאול המלך היה "בן שנה במלכו" ניתן לנמק את הבעיה הטקסטואלית במונחים גנטים, ולטעון כי בתהליך העתקת המקרא נשמטה מילה. אולם ניתן גם לנסות ולנמק זאת באופן פונקציונלי, ולטעון, למשל, ששאול מלך כבן שנה, כלומר - היה תמים כבן שנה. ההחלטה באיזה מכניזם יש לנמק את הבעיה בטקסט נובעת, בין השאר, ממעמדו של הטקסט (מעמד אלוהי, מעמד של טקסט רגיל, וכדומה). במקרה זה, תפיסה של הטקסט המקראי כנובע ממקור אלוהי, שאינו שוגה, מניחה כי לא ניתן מראש לפנות להסבר הגנטי, ויש, לפיכך, לנמק את הבעיה הטקסטואלית במונחים פונקציונליסטים.

==ראו גם==
* תורת הספרות
* הנמקה (ספרות)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תורת הספרות
פאבל נדבד

פאבל נדבד (; נולד ב-30 באוגוסט 1972) הוא כדורגלן עבר צ'כי. הוא מזוהה בעיקר עם יובנטוס ונחשב לאחד הקשרים הטובים בעולם בתקופתו, זוכה כדור הזהב לשנת 2003. נדבד פרש ממשחק ב-2009 לאחר 19 עונות בכדורגל מקצועני. נבחר לשחקן הטוב ביותר בתולדות ליגת העל הצ'כית. לזכותו 91 הופעות ו-18 שערים במדי נבחרת צ'כיה איתה הגיעה לגמר יורו 1996. 

== קריירה ==
נדבד שיחק בדוקלה פראג, ספרטה פראג ולאציו, איתה זכה באליפות אחת, ובשנת 2001 הצטרף ליובנטוס תמורת סכום של כ-41 מיליון יורו. בשנת 2003 העפיל נדבד עם יובנטוס לגמר ליגת האלופות נגד מילאן, אך נעדר מהמשחק עקב צבירת כרטיסים צהובים, לאחר שקיבל כרטיס צהוב במשחק חצי הגמר מול ריאל מדריד. בסוף אותה שנה הוא זכה בתואר כדור הזהב. בעונות ו- הוא זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות איטליה רצופות. אף על פי שיובנטוס הורדה לסרייה ב' בסוף עונת 2005/2006 עקב פרשת השחיתות בכדורגל האיטלקי, נדבד נשאר בקבוצה והיה גורם מרכזי בחזרתה לסרייה א' כבר בעונת . בעונה שלאחר מכן סייע לקבוצה לסיים במקום השלישי בליגה. בכל שנותיו ביובנטוס זכה עם הקבוצה ב-3 אליפויות איטליה.

נדבד שיחק בנבחרת צ'כיה החל משנת 1994, ושיחק עמה ביורו 1996, יורו 2000, יורו 2004 ומונדיאל 2006. לקראת סוף הקריירה הבינלאומית שלו שימש כקפטן הנבחרת. בחצי גמר יורו 2004, נגד נבחרת יוון, נדבד נפצע כתוצאה מתיקול של שחקן יווני והוחלף. פציעה זו הובילה אותו לפרישה מהנבחרת הלאומית בספטמבר 2004. כבר בשנת 2005 חזר נדבד לנבחרת, והעפיל איתה למונדיאל 2006, שהיה המונדיאל הראשון שלו ואף הראשון של צ'כיה מאז פירוק צ'כוסלובקיה. בתום המונדיאל פרש נדבד מהנבחרת, ובסך הכל הבקיע 18 שערים ב-91 משחקים במדי הנבחרת.

ב-31 במאי 2009 הודיע נדבד על פרישתו מכדורגל. נדבד נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים צ'כוסלובקים
קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני דוקלה פראג
קטגוריה:כדורגלני ספרטה פראג
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באירופה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1997
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ספורטאים צ'כים באיטליה
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1972
הומארניסמו

אליעזר זמנהוף
הומארניסמו (באספרנטו: Homaranismo), בתרגום חופשי, "אנושיות", הוא מילה באספרנטו שבה השתמש מחבר שפת אספרנטו אליעזר לודוויג זמנהוף כדי לתאר את השקפת עולמו על ההתנהגות ויחסי הגומלין בין אדם לאדם.

הומארניסמו היא תורת ההומניזם של זמנהוף, השם החדש שבו כינה, החל משנת 1906, את הגישה הפילוסופית והדתית של בית הלל כפי שראה אותה (1901, Hilelismo). על פי גישה זו, על כל אדם לראות ולאהוב את כל בני האדם מכל המדינות כאחיו ("ואהבת לרעך כמוך").

שינוי השם על ידי זמנהוף (מן השם הקודם, Hilelismo) נועד להפקיע את המושג מתחום היהדות ולהפוך אותו לנייטרלי עד כמה שניתן, בהתאם למודל השפה הנייטרלית שיצר ולמודל של דת אנושית נייטרלית. זמנהוף אף השתמש במושג Neŭtralismo ("נייטרליות") בתור מילה נרדפת ל"הומארניסמו", ובמושג neŭtralisto ("נייטרליסט") כמילה נרדפת ל-homaranisto ("הומארניסט").

בשנת 1913 פרסם אליעזר זמנהוף את ה- Deklaracio pri homaranismo ("ההצהרה אודות ההומארניסמו"). תשעה סעיפים בהצהרה זו, והחשובים והמאפיינים ביותר הם שני הראשונים:

* "הנני אדם, ואת כל האנושות אני רואה כמשפחה אחת; את הפרדת האנושות לשבטים, קהילות ודתות העוינים אלו את אלו אני רואה כדבר מצער ביותר, אשר במוקדם או במאוחר חייב להיעלם, ואשר את היעלמותו אני חייב להאיץ ככל יכולתי".

* "אני רואה בכל אדם רק אדם, ואני ממיין כל אדם רק לפי ערכו האישי ומעשיו. כל דיכוי או פגיעה באדם בשל השתייכותו לעם, לשפה או למעמד חברתי אחרים משלי, נראים בעיניי כברבריות".

יוהאנס דיטרלה (Dietterle), אשר פרסם את החומר של זמנהוף אודות ההומארניסמו, הוסיף ואמר על זמנהוף כי "הרעיון הנשגב של ההומארניסמו העסיק אותו במשך כל חייו, ונראה לי שעבורו הוא היה חשוב אף מכל הרעיון של השפה הבינלאומית, אשר כנראה שימש עבורו רק כדרך אל המטרה האידיאלית, אשר לה הוא ייחל במילים הכמעט נרדפות "Hilelismo" ו"Homaranismo".

סיבות שונות גרמו לזמנהוף מלכתחילה לחשוש לפרסם את רעיונותיו תחת שמו האמיתי:
# המצב הפוליטי ברוסיה של אז;
# ביקורת ותגובות עוינות שהוא צפה שיגיעו אפילו מצד הנאמנים לרעיון השפה הבינלאומית החדשה שיצר;
# חששו שמא יבלבלו בין שני הרעיונות, שמטרתם זהה - אך בעיקרון הם שונים.

זמנהוף לא הצליח להקים תנועה למען ההומארניסמו, בין היתר בשל פריצת מלחמת העולם הראשונה, אך נמצאו רבים, בעיקר בקרב הפציפיסטים, אשר הרעיון מצא חן בעיניהם.

הגרעין הפופולרי ביותר של ההומארניסמו הורכב מן ה-Interna Ideo, "הרעיון הפנימי" של אספרנטו: אספרנטו שימשה תמיד עבור זמנהוף אמצעי לשיפור הקשרים בין בני האדם, מעבר לגבולות המוצא, השפה והתרבות. בתו של זמנהוף, לידיה, אימצה פילוסופיה זו ולימדה אותה יחד עם אספרנטו ועם הדת שקיבלה על עצמה, הדת הבהאית.

==ראו גם==
* אליעזר לודוויג זמנהוף
* אספרנטו

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070928121741/http://www.homaranismo.info/enhavo.htm ההומארניסמו] - אתר הבית, כולל לקסיקון קטן בענייני הומארניסמו.

קטגוריה:זרמים בפילוסופיה
קטגוריה:אספרנטו
קטגוריה:רוחניות ואמונה
ג'ון צ'נסלור

הנציב העליון הבריטי ג'ון צ'נסלור (חובש מגבעת במרכז) מבקר באתר הבנייה של [[בניין ימק"א בירושלים, בשנת 1931]]
סר ג'ון צ'נסלור (באנגלית: John Chancellor; 1870–1952) היה איש צבא ומנהלן קולוניאלי בריטי, הנציב העליון הבריטי השלישי על ארץ ישראל (1928–1931).

==ביוגרפיה==
ג'ון צנסלור נולד בשנת 1870 למשפחת אצולה בריטית. הוא היה בוגר אקדמיה צבאית והוסמך לקצין ביולי 1890. שירת כקצין בחיל ההנדסה הבריטי ובין השאר שירת בשנת 1898 במחוז הספר הצפון-מערבי. בשנת 1904 החל לשרת בשירות הקולוניאלי הבריטי. בשנת 1909 הוענק לו תואר עמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש בזכות שירותו. הוא כיהן כמושל מאוריציוס (1911-1916), וטרינידד (1916-1921) ועם הכרזת דרום רודזיה כמושבת כתר בריטית היה בספטמבר 1923 למושלה הראשון, תפקיד בו החזיק עד 1928. במהלך שנות כהונתו בנה לעצמו שם של מושל מוצלח. בשנת 1928 הוא נתמנה לנציב העליון על ארץ ישראל לאור ההבנה של הממשלה הבריטית שמדובר במושבה בעייתית.

יחסו ליישוב היהודי היה עוין. לדעתו, הצהרת בלפור והתמיכה הבריטית ביהודים פגעו באינטרסים הקולוניאליים של הבריטים, ושעליהם לתמוך ברוב הערבי.

בתקופתו התרחשו מאורעות תרפ"ט (1929), שהיו המאורעות החמורים ביותר שהתרחשו בארץ מאז תחילת המנדט. מאורעות אלה הביאו בסופו של דבר לפרסום הספר הלבן השני ולהגבלה משמעותית של מכירת הקרקעות ליהודים ועלייתם לארץ. כהונתו כנציב העליון נסתיימה בשנת 1931. צ'נסלור המליץ להפסיק את העלייה ולמנוע מכירת אדמות ליהודים, שכן לטענתו כל האדמות בארץ ישראל היו מעובדות, ומכירת אדמה ליהודים פירושה היה הגדלת מספר החקלאים הערבים חסרי הקרקע.

עם תום תקופת כהונתו תוארה כהונתו בעיתון דבר כתקופה שחורה ליישוב היהודי והונגדו המילים הגבוהות שהכביר בתחילת כהונתו על סיוע לעלייה אל מול פעולותיו כנגדה, מכירת קרקעות ליהודים והקרן הקיימת. צ'נסלור תואר כבזבזן אשר הובל על ידי הפקידוּת שלו במקום להובילה והנהיג מדיניות של ויתור לערבים במקום לעמוד מולם.
על שמו נקרא באותה השנה רחוב מרכזי בירושלים, שהוקם שנה קודם לכן. שמו של הרחוב הוחלף בתום המנדט הבריטי וכיום הוא נקרא רחוב שטראוס.

בשנת 1936 פורסם שצ'נסלור השתתף ביוזמה להקמת בנק אנגלי-ערבי בארץ ישראל, שלא יצאה אל הפועל ושהוא מסייע בהפצת שבועון ערבי המטיף לעמדה הערבית בשאלת ארץ ישראל. בשנים 1937-1938 התבטא בעד תוכנית החלוקה.

בשנת 1947 הוענק לו תואר אביר מסדר האימפריה הבריטית. הוא מת בשנת 1952.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נציבים עליונים בארץ ישראל
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:אבירי הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:רודזיה הדרומית: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1870
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1952
טרפז (אקרובטיקה)

אמני טרפז, [[ליתוגרפיה של קלוורט ליתו (1890)]]
הטְרָפֶּז הוא מכשיר המשמש לוליינים לביצוע מופעי אקרובטיקה. הוא בנוי כנדנדה עם חבלים תלויים ממתקן גבוה וביניהם מקל עץ שנקרא "בר".

יש שלושה סוגים שונים של מופעי טרפז:
* טרפז רגיל, שעומד במקום ועליו מבצעים תרגילים.
* סווינג טרפז יחיד, שבו מבצעים תרגילים על טרפז יחיד המתנדנד באוויר.
* טרפז מעופף (flying trapeze), שבו מספר אמנים המתנדנדים על שני טרפזים ומבצעים עזיבות וסלטות והוא נפוץ במופעי קרקס. בעבודה עם פליינג טרפז, יש תופס (Catcher), ומעופפים (Fliers). המעופפים מתנדנדים על הטרפז שלהם ומבצעים סלטות ומיני אקרובטיקה שונים. התופס תלוי על הטרפז שלו ברגליו, והוא תופס את המעופפים, ושב ומשחרר אותם בחזרה אל הטרפז שלהם.

==ראו גם==
* קרקס
* חבל (אקרובטיקה)
* טרפז מעופף
* נדנדה תלויה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:התעמלות
קטגוריה:קרקס
קטגוריה:נדנדות
המפלגה הסוציאליסטית הסרבית

המפלגה הסוציאליסטית הסרבית (בסרבית: Социјалистичка Партија Србије או Socijalistička Partija Srbije) היא מפלגה בסרביה.

==שנות ה-90==
המפלגה הוקמה ב-27 ביולי 1990 על ידי סלובודן מילושביץ' כמיזוג של חלק מהליגה הקומוניסטית בסרביה (למעשה, החלק הסרבי של המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה) ושל המפלגה הסוציאליסטית העובדת של העם בסרביה שהונהגה על ידי רדמילה אנג'לקוביץ'.

מ-1992 שלטה המפלגה בקואליציה יחד עם שותפותיה, בתחילה עם המפלגה הדמוקרטית החדשה ומ-1993 עם המפלגה הרדיקלית הסרבית שאיתה היו חילוקי דעות וזו פרשה ב-1994 מהממשלה ועברה לאופוזיציה.

המפלגה ניסתה להצטרף לאינטרנציונל הסוציאליסטי, אך משם נדחתה כמעט פה אחד.

==לאחר עידן מילושביץ'==
אחרי הסגרת מילושביץ' ב-2001 להאג הפכה המפלגה לחלק מהאופוזיציה והיא איננה שותפה עוד בשלטון. בבחירות שהתקיימו ב-2002 המפלגה זכתה ב-22 מתוך 250 מושבים באספה הלאומית של סרביה, זאת לעומת 194 מושבים בהם החזיקה בשיא כוחה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סוציאליסטית הסרבית
סוציאליסטית
קטגוריה:סרביה: מפלגות סוציאליסטיות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1990
Civilization

[[צילום מסך מתוך המשחק]]
ציוויליזציה (באנגלית: Civilization) הוא משחק מחשב שנוצר על ידי סיד מאייר (Sid Meier) מחברת מייקרופרוז (MicroProse) בשנת 1991. זהו משחק אסטרטגיה מבוסס תורים בו השחקן מנהל תרבות (ציוויליזציה) שלמה. משחק זה נחשב לאחד המוצלחים והפופולריים בתולדות משחקי המחשב. משחק זה שרד למעלה מעשור בחנויות המחשבים וגרר אחריו סדרה של משחקי המשך.

== על המשחק ==
המשחק הוא משחק אסטרטגיה מבוסס תורות, בו השחקן מגלם מנהיג של תרבות עתיקה ועליו להובילה במהלך 6000 שנות היסטוריה (מ-4000 לפנה"ס עד לשנת 2000). על השחקן לבנות ערים, לחקור טכנולוגיות ולהתמודד עם תרבויות אחרות על ידי דיפלומטיה, הסכמי סחר ומלחמות.

הממשק והגרפיקה פשוטים יחסית אך המשחק עצמו מורכב למדי. על השחקן להחליט החלטות היכן לבנות ערים (הגידול באוכלוסיית העיר, כמו גם היקף הייצור או המחקר שלה, יתפתחו בהתאם למשאבי המזון והמחצבים סביב לעיר, אותן ניתן לשפר באמצעות בניית תשתיות או שיפורים טכנולוגיים כמו תחנת כוח או ספריה), איזה תשתיות לפתח סביב לערים (דרכים, מערכות השקיה, מכרות וכו'), מה תבנה העיר בתקופה הקרובה (שיפור לעיר, יחידה צבאית או פלא עולם), כיצד לאזן את התקציב וכיצד לחלק אותו בין מדע, אוצר ומותרות (כדי להימנע ממרד אוכלוסייה), באיזה מחקר מדעי על החוקרים להתמקד (האם לחקור את המתמטיקה או את הפקת הברזל?), איזו צורת שלטון תהיה בציוויליזציה, האם להשקיע הרבה במחקר כלכלה ודיפלומטיה או בבניין כוח צבאי, ואילו קשרים לקשור עם תרבויות אחרות (בריתות, נייטרליות או יחסי איבה). כמו כן השחקן נותן הוראות ליחידות צבא, ריגול והנדסה שבנה ומנייד אותן על פני המפה.

את המשחק אפשר לנצח במספר דרכים:
* להשתלט על העולם: כיבוש כל התרבויות האחרות.
* לשלוח ראשון חללית שתצליח ליישב את מערכת הכוכבים הקרובה ביותר לשמש, אלפא קנטאורי.
* לנצח בנקודות (המשחק מעניק לכל תרבות ניקוד על סמך הישגיה התרבותיים, הכלכליים, המדעיים, הצבאיים וההתפתחותיים).

== ציוויליזציות במשחק ==
מספר האפשרויות על-פי כמות הציוויליזציות על המפה (למשל, הזולו זמינים רק עם 6 עמים חוץ מהשחקן).
{| class="wikitable"

! ציויליזציה !! מנהיג !! עיר בירה
|-
| אמריקאים || אברהם לינקולן || וושינגטון
|-
| אצטקים || מונטזומה || טנוצ'טיטלאן
|-
| בבלים || חמורבי || בבל
|-
| סינים || מאו דזה-דונג || פקינג
|-
| מצרים || רעמסס השני || תבאי
|-
| אנגלים || אליזבת ה-I || לונדון
|-
| צרפתים || נפוליאון || פריז
|-
| גרמנים || פרדריך הגדול || ברלין
|-
| יוונים || אלכסנדר מוקדון || אתונה
|-
| הודים || גנדי || דלהי
|-
| מונגולים || ג'ינגס חאן || סמרקנד
|-
| רומאים || יוליוס קיסר || רומא
|-
| רוסים || יוסיף סטלין || מוסקבה
|-
| זולו || שאקה || זימבבווה
|}

== יחידות צבאיות ==
היחידות במשחק מאופיינות בשלושה פרמטרים: דירוג התקפה, דירוג הגנה ודירוג תזוזה (האחרון מציין כמה משבצות היחידה יכולה לזוז בתור).

בין היחידות היבשתיות: מתיישבים, מיליציה, חיל פרשים, פלנקס, לגיון, מרכבת קרב, קטפולטה, אביר, מוסקטר, תותח, רובאי חי"ר, טנק, ארטילריה, חי"ר ממוכן, דיפלומט.

בין היחידות הימיות: תלת-חתרית, ספינת מפרש, פריגטה, אוניית קיטור מחופת שריון, אוניית מערכה, צוללת, סיירת קרב, נושאת מטוסים.

בין היחידות האוויריות: מטוס קרב, מפציץ, טיל גרעיני.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי אסטרטגיה ממוחשבים (תורים)
קטגוריה:משחקי רשת מרובי-משתתפים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1991
קטגוריה:משחקי DOS
קטגוריה:Civilization
קטגוריה:משחקי סופר נינטנדו
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
אולימפיה (ציור)

"אולימפיה" הוא ציור מאת הצייר הצרפתי אדואר מאנה משנת 1863. זהו ציור שמן על בד בגודל 130.5 על 190 ס"מ. הציור מוצג במוזיאון ד'אורסה שבפריז. כמודל לציור שימשה ויקטורין מאונט.

==הציור==
הציור מתאר אישה שכובה בתנוחה קלאסית של אלה רומאית שמישירה מבט אל הצופים. פרטים אחדים בציור מרמזים שמדובר בזונה. מאנה אומר כי גם אישה שכזו ראויה להיות נושא לציור אמנותי וכי כל הנושאים לגיטימיים לציור. ידה של אולימפיה מכסה את אזור הערווה וכביכול מסתירה אותו, אך למעשה מושכת את תשומת הלב של הצופים לכיוונו.

כאשר מאנה צייר את אולימפיה כדמות עירומה בתנוחת הסבה על מיטה, הוא התכוון להזכיר את הציור של טיציאן, "ונוס מאורבינו" (1538), וכהתרסה כלפי המסורת והאקדמיה. בדומה לטיציאן, אולימפיה שוכבת על מצעים וכריות, חלק מהמיטה האדומה חשוף, ומאחוריה ישנו וילון. הדמיון לציור של טיציאן מסמל כי מאנה מתייחס לעבר אך לא מקבל אותו. בציור של טיציאן מאחורי ונוס מוצגות שתי משרתות שמכינות את הנדוניה שלה. בציור של מאנה, לעומתו, מוצגת משרתת שחורה המביאה לאולימפיה זר פרחים, כנראה מאחד המחזרים שלה. לצדה של אולימפיה שוכב חתול שחור. במקום הכלב שמסמל נאמנות, מאנה מצייר חתול שמסמל ערמומיות, אי נאמנות ועצמאות, ובכך בא להעיד כי אולימפיה היא אישה בזכות עצמה, שלא נתמכת בגבר – ואף למעלה מכך, שמפילה גברים ברישתה. אולימפיה מישירה מבט אל הצופה ויוצרת עמו קשר עין, משמע, היא לא מתביישת במערומיה. לצדה יש כמה אביזרי פיתוי: נעליים, צמידים, פרח ועגילים.

סגנון הציור הוא ריאליסטי – מיוצגת בו אישה מסוימת בעלת גוף צעיר. עצם הבחירה באישה אמיתית ולא במיתוס הופך את התמונה למציאותית. סגנון הגוף מאוד ברור מפני שיש קו קונטרסט שמבדיל בינה לבין הרקע. כמו כן, יש קונטרסט בין הרקע הכהה ובין המישור הקדמי הבהיר עליו שוכבת אולימפיה. הניגוד הזה יוצר השטחה של הציור.

מאנה מאוד הושפע מן האמנות היפנית וניתן לראות זאת בציור בכמה אופנים: שטחים שלמים של צבע אחד, קו שחור מסביב לדמות, אין עניין בפרספקטיבה, ונוצרת השטחה.

כשהציור הוצג בסלון בפריז הוא עורר שערורייה מכמה סיבות:
* עירום היה מקובל באומנות, אך בדרך כלל התייחס לדמויות של אלות והערצה לתכונותיהן ותיאר את הגוף במבנה תלת־ממדי קלאסי ומבט נשי מצועף. ב"אולימפיה" לעומת זאת המבט הוא ישיר והדמות שטוחה בלי תחושת נפח ובוטה.
* הצגת ונוס כזונה יוצרת פורנוגרפיה – מקצוע הזנות לא נראה כמעט באמנות באותה התקופה, מפני שנחשב לא מכובד.
* פגיעה במסורת – מאנה לקח ציור מפורסם ומכובד, מוכר מהמסורת, העתיק אותו אל נושא בעל ערך נמוך ובכך פגע בבורגנות.
* סיבה אמנותית – צייר שצייר שלא לפי חוקי הפרספקטיבה נחשב לצייר כושל שלא התמצא בעבודתו. מאנה ידע לצייר "נכון", אבל בחר במכוון שלא לעשות כן.
הציבור בפריז תקף את היצירה ואת מאנה בביקורת קשה. עברו שנים עד שהופנם ערכו האומנותי של ציור זה. כיום מקובל לראות ביצירה זו את אחד הסממנים החשובים להופעת האומנות הפוסט מודרנית.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070313211737/http://israblog.nana.co.il/blogread.asp?blog=12673&blogcode=369553 טקסט פוליטי בישראבלוג]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:יצירות אמנות מודרניסטיות
קטגוריה:אדואר מאנה
קטגוריה:ציור אימפרסיוניסטי
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:זנות בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:חתולים באמנות
קטגוריה:ונוס בציור
מונוציט

מונוציטים (באנגלית: Monocytes) הם תאים השייכים למערכת החיסון. המונוציטים זורמים בדם ובולעים פתוגנים, אך הם בעיקר ידועים כתאי-האם של המקרופאג'ים, התאים הבלעניים החשובים ביותר במערכת החיסון; כשמונוציט נודד מהדם אל רקמה כלשהי הוא עובר התמיינות והופך למקרופאג'. המונוציטים מהווים אם כן את אחד משלושת סוגי הפגוציטים במערכת החיסון.

תאי מערכת החיסון. התאים הכחולים מהווים את מערכת החיסון המולדת, והאדומים - את מערכת החיסון הלומדת. התאים המוקפים במסגרת צהובה הם פגוציטים. חץ סגול מציין שתא המוצא הופך, או מתמיין, לתא היעד.

המונוציטים הם תאי הדם הלבנים הגדולים ביותר, והם גדולים פי שניים עד שלושה לערך מתאי דם אדומים; קוטרם נע בין 15 ו-25 מיקרומטר. אורך חייהם ארוך מאוד ומגיע למספר חודשים אבל הם נשארים בדם רק שלושה ימים. מהדם הם יוצאים לרקמות השונות, והופכים בהן למקרופאג'ים (או לתאים דנדריטים, במקרה שהם מגיעים לעור או לריריות). שכיחות המונוציטים בדם נעה בין 4% ו-8% מסך כל תאי הדם הלבנים. למונוציטים גרעין תא גדול בצורת U. בשיטות שונות לצביעת תאים נצבעים המונוציטים באפור-כחול, ואילו הגרעין נצבע בסגול כהה.

המונוציטים הם אגרנולוציטים - הציטופלזמה שלהם אינה מכילה גרנולות הספציפיות להם, אלא רק גרנולות המשותפות לכלל תאי הדם הלבנים. זאת בניגוד לגרנולות הספציפיות המופיעות בציטופלזמה של תאי דם לבנים ממשפחת הגרנולוציטים - הנויטרופילים, האאוזינופילים והבאזופילים. המונוציטים נמשכים באופן כימוטקטי אל אתר הזיהום, בולעים חיידקים ופתוגנים אחרים וממסים אותם (פגוציטוזה). בנוסף הם בולעים תאים עצמיים הנגועים בנגיפים או בחיידקים תוך-תאיים.

כשמתרחש זיהום ברקמה כלשהי, חלה נדידה מסיבית של מונוציטים מהדם אל הרקמה. אותות כימיים המשתחררים בסביבת הזיהום גורמים למונוציטים לגדול מעט; כמות הליזוזומים בתוכם גדלה בצורה דרסטית, והם הופכים למקרופאגים (הליזוזומים אחראיים להמסת הפתוגן לאחר שהפגוציט בלע אותו).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת הדם
קטגוריה:מערכת החיסון
קטגוריה:תא
ארוחת בוקר על הדשא

ארוחת בוקר על הדשא (בצרפתית: Le Déjeuner sur l'herbe; תרגום מילולי: "ארוחת צוהריים על הדשא") הוא ציור שמן על בד של הצייר הצרפתי אדואר מאנה. הוא מתאר אישה עירומה שלצידה שני גברים לבושים, סועדים בחורשת עצים.

הציור הוצג לראשונה בפריז ב"סלון הדחויים" (Salon des refusés), בשנת 1863, וגם בפורום זה, שכלל מראש עבודות שנדחו על ידי האקדמיה הצרפתית לאומנות, הוא עורר מחלוקת חריפה. 

עד אז היה מקובל לתחום ציור של עירום נשי בהקשרים תנ"כיים, מיתולוגיים או סיפוריים. בתמונה זו הוצג לראשונה עירום נשי בהקשר יומיומי, נטול כל הצהרה מפורשת חברתית או פוליטית. המבקרים תפשו את היצירה כבלתי מהוגנת וכבלתי לגיטימית. אחת הסיבות לכך היה המבט שהאישה העירומה מישירה אל עבר הצופה; סוג כזה של ציור לא היה נהוג בתקופה זו, ונחשב כזלזול וכחוסר מקצועיות. בנוסף ניכר בתמונה זלזול של המעמד הבורגני שהתבטא באוכל הזרוק, דבר שעורר התנגדות.

== אמצעים אומנותיים ==

הפרספקטיבה בציור שגויה ומעוותת מעט. הדמויות בחלקה הקרוב של התמונה גדולות יתר על המידה באופן יחסי לסביבתן. כך גם שואבת המים בחלק האחורי של הקומפוזיציה.

הקומפוזיציה משולשת וסגורה. נקודת המגוז היא בפיסת השמיים בקצה קרחת היער שבחלקו העליון הציור (בערך מעל לשואבת המים).

== אימפרסיוניזם ביצירה ==

היצירה עוסקת בפעילות פנאי יומיומית של המעמד הבורגני בצרפת, נושא שהעסיק את האימפרסיוניסטים.
הסגנון האימפרסיוניסטי מתבטא גם בהשטחת הדמויות, בהשפעת האמנות היפנית (ההדפס היפני). ביצירה זו, לצד הדמויות במרכז שצוירו באופן מדויק ומלוטש, נראים פרטי העצים שמסביב מטושטשים בסגנון אימפרסיוניסטי.
האומן ניסה לתאר שינויים בפוקוס, בקירוב ובריחוק מן הדמויות (בדומה לפעולת המצלמה).

== חשיבות הציור ==

מאנה יצר עבודות שנחשבו לפרובוקטיביות ועוררו שערוריות. עבודה זו גרמה לאי נוחות בקרב ה"נובו רישים" של המאה ה־19 בפריז, הן בשל האישה עירומה לצד הגברים הלבושים, והן משום שהאישה אינה משפילה את עיניה, אלא מישירה את מבטה אל הצופה. הקהל שהגיע למוזיאון הבין שלא מדובר בעירום סימבולי, אלא באישה רגילה, בת התקופה. העירום היה נוכח, קונקרטי, והאישה אמיתית. הדבר נגע בעצב חשוף של הגברים בני המעמד הבורגני וחשף את אופיו הבלתי מוסרי של העידן היפה: גברים בורגנים רבים נהגו לפקוד מועדוני זנות ובורדלים ולעסוק בסחר חליפין מיני. הציור מציב מעין מראה מול פניהם בסיטואציה בלתי נוחה: במרחב הציבורי, בבילוי מהוגן במוזיאון בחברת נשותיהם, ילדיהם ולעיתים אף מעסיקיהם. מאנה היה מודע לכך ובחר לבטא בעבודתו מחאה חברתית.

ציירי התקופה נהגו לצייר את חיי הרחוב המשועשעים של פריז. לעיתים ציוריהם היו שיקוף של המציאות ולעיתים נכח בהם יסוד ביקורתי, כגון בציורו זה של מאנה.

==מחווה==
בשנת 1990 יצר בועז טל צילום "מתוה לגבר ואישה (בעקבות 'הסעודה על הדשא')" [http://boaztal.com/gallery/%d7%99%d7%a6%d7%99%d7%a8%d7%95%d7%aa-%d7%a9%d7%97%d7%95%d7%a8-%d7%9c%d7%91%d7%9f-2/ (צילום מספר 20 באתר האמן)], המשחזר את יצירתו של מאנה עם בני משפחתו של הצלם, אך בהיפוך – הדמות העירומה היא של גבר ולא של אשה.
בשנת 2012 יצר אילן כרמי צילום, "[http://cafe.themarker.com/media/t/191/342/9/file_0.jpg פיקניק]", המשחזר את יצירתו של מאנה באמצעות אנשים חיים על גג חניון בית הדר בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:אדואר מאנה
קטגוריה:ציור אימפרסיוניסטי
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציור מודרניסטי
הבה

[[לואיז הנרייט דה בורבון בדיוקן כהבה, ציור מאת ז'אן מארק נטיאר (1744).|טקסט=]]
הֵבֵּה (ביוונית עתיקה: Ἥβη; מילולית: "נעורים") הייתה אלת הנעורים במיתולוגיה היוונית. שימשה גם כנושאת גביע האלים באולימפוס, והגישה להם אמברוסיה ונקטר. היא הייתה בתם של זאוס, ראש האלים, ושל אשתו הרה, ואחותם של אל המלחמה ארס, אלת הלידה איליתיה ואל האש והנפחים הפייסטוס.

הבה התחתנה עם הרקולס לאחר שזה זכה למעמד של אל, וחתונה זו ציינה את הפיכתו לבן אלמוות. את תפקידה כמשרת האלים ירש הנסיך הטרויאני גנימדס.

בקרב הרומאים נודעה כיובנטאס, ומקדשים לכבודה הוקמו בגבעת הקפיטולין ובקירקוס מקסימוס. נערים צעירים נהגו להעניק לה מטבע כאות תודה, לאחר הפעם הראשונה שבה לבשו טוגה של גברים.

כוכב הלכת המינורי הבה 6, שהתגלה ב-1 ביולי 1847, קרוי על שמה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
מוחמד השישי, מלך מרוקו

המלך מוחמד השישי בפגישה עם [[נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש בבית הלבן, אפריל 2002]]
מוחמד השישי (בערבית: محمد السادس; נולד ב-21 באוגוסט 1963) הוא מלך מרוקו הנוכחי, מ-23 ביולי 1999.

== ביוגרפיה ==
מוחמד נולד ב-21 באוגוסט 1963 בעיר רבאט בירת מרוקו, בן למלך מרוקו חסן השני. הוא קיבל חינוך דתי ושמרני בבית הספר המלכותי. סיים את לימודי התיכון בשנת 1981, ובשנת 1985 סיים לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת רבאט. בשנת 1988 השלים לימודים מתקדמים במדע המדינה ובמשפט ציבורי. בשנת 1988 נשלח לבריסל, והתמחה אצל נשיא הנציבות האירופית (הרשות המבצעת של האיחוד האירופי). בשנת 1993 קיבל דוקטורט במשפטים מאוניברסיטת ניס הצרפתית. ביולי 1994 קודם לדרגת מייג'ור-גנרל בצבא המרוקני. הוא דובר ערבית, אנגלית, ספרדית וצרפתית.

===השבעתו כמלך מרוקו===
מוחמד השישי הוא מלך מכוח המונרכיה החוקתית הנהוגה במרוקו. הוא הומלך ב-23 ביולי 1999 בעקבות מות אביו, המלך חסן השני. המלך ה-22 בשושלת העלאווית המולכת במרוקו משנת 1666. נחשב למנהיג מודרני ופתוח למערב.

===צעדים לכיוון הדמוקרטיה===

מלכי מרוקו הקודמים השאירו לצאצאיהם את האפשרות להכניס שינויים מודרניים בחוקה של המונרכיה החוקתית הנהוגה במרוקו. כבר בנאום ההכתרה שלו, ששודר בטלוויזיה, הבטיח להילחם בעוני ובשחיתות, ולשפר את המצב הכלכלי ואת מצב זכויות האדם במרוקו. בפברואר 2004 נכנסה לתוקף תקנה חדשה הנותנת לנשים אפשרויות רחבות להשתלב בשלטון. כצעד של רצון טוב ושינוי במדיניות, הקים ועדה שתבדוק את זכויות האדם ותלונות של תושבים שנפגעו בעת שלטון אביו חסן השני כאשר שר הפנים דריס בסרי היה יד ימינו והאיש החזק של המלך. כשלושה חודשים אחרי שעלה לשלטון, ב-9 בנובמבר 1999, בעקבות תלונות רבות של תושבים שנפגעו מהשלטון ומהשירותים החשאיים, פירק את הגוף שהיה ממונה על חקירות פנימיות בראשותו של בסרי, והדיח אותו מתפקידו, אותו מילא מ-1979. השינוי הזה התקבל על ידי העם כצעד חשוב לכיוון הדמוקרטיה.

בעקבות השינויים, בספטמבר 2000, התיר המלך בצו מיוחד את שובו של היהודי-המרוקאי אברהם צרפתי שהוגלה לצרפת.

===משפחתו===
ב-21 במרץ 2002, מוחמד השישי נשא לאשה את סלמה בנאני שנקראה עם נישואיה הנסיכה לאלה סלמא, (נולדה ב-1978), מהנדסת מחשבים במקצועה. בנם הראשון ויורש העצר, הנסיך מולאי חסן, נולד ב-8 במאי 2003. בתם, הנסיכה לאלה חדיג'ה, נולדה ב-28 בפברואר 2007.

ב-2018 התגרשו מוחמד השישי וסלמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים מרוקאים
קטגוריה:מלכי מרוקו
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מעוטרי מסדר אומיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר הצלב הדרומי
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:ילידי 1963
לוקינו ויסקונטי

לוקינו ויסקונטי, דוכס מודרונֶה (באיטלקית: Luchino Visconti di Modrone; 2 בנובמבר 1906 – 17 במרץ 1976) היה במאי תיאטרון, במאי קולנוע וסופר איטלקי, מאבות הנאו-ריאליזם האיטלקי.

== ביוגרפיה ==
ויסקונטי נולד למשפחת אצולה עשירה (אחת מהעשירות בצפון איטליה) במילאנו. בגיל 30 עבר לפריז והחל לעסוק בקולנוע כעוזר במאי שלישי בסרטו של ז'ן רנואר, "Une partie de campagne" (1936), הודות להיכרות עם ידידה משותפת, קוקו שאנל. לאחר סיור קצר בארצות הברית, שם ביקר בהוליווד, הוא שב לאיטליה להיות עוזרו של רנואר שוב, הפעם בסרט "La Tosca" (1939), הפקה שהופסקה באמצעה בשל מלחמת העולם השנייה, ואחר כך הושלמה על ידי הבמאי הגרמני קרל קוך.

ויסקונטי הצטרף, יחד עם רוברטו רוסליני ל-"salotto" של ויטוריו מוסוליני (בנו של בניטו מוסוליני, שהפך באותה תקופה לפטרון הקולנוע ואומנויות אחרות) ושם, ככל הנראה, פגש גם את פדריקו פליני. יחד עם ג'אני פוצ'יני, אנטוניו פייטרנג'לי וג'וזפה דה סנטיס כתב את התסריט לסרטו הראשון כבמאי: "אובססיה" (Ossessione) (1943), סרט הנאו-ריאליזם האיטלקי הראשון, שהוא עיבוד לא רשמי ולא מאושר לספרו של ג'יימס מ. קיין "הדוור מצלצל פעמיים".

בשנת 1971 ביים את הסרט מוות בוונציה. בסרט השתתפו דירק בוגרד בתפקיד גוסטב פון אשנבך, מוזיקאי (בספרו של מאן הוא סופר) מצליח ומפורסם ברחבי אירופה, שמנהל אורח חיים קפדני ונזירי, שמחליט לצאת מעירו מינכן כדי לטייל בוונציה, שבה הוא מתאהב בנער יפהפה בשם טאדז'ו אותו מגלם ביורן אנדרסן.

ויסקונטי היה גם במאי תיאטרון מהולל. בשנים 1960-1946 הוא ביים הופעות רבות של קבוצת התיאטרון רינה מורלי-פאולו סטופה, עם ויטוריו גסמן, כמו גם מספר אופרות ובהן ההעלאה מחדש של יצירתו של גאטנו דוניצטי "אנה בולנה" (על חייה של המלכה אן בולין) בלה סקאלה בשנת 1957 בכיכובה של מריה קאלאס.

הוא נפטר ברומא בגיל 69.

==פילמוגרפיה חלקית==
* "אובססיה" (1943) Ossessione (מבוסס על ספרו של ג'יימס מ. קיין משנת 1934 "הדוור מצלצל פעמיים")
* Giorni di Gloria 1945
* "האדמה רועדת" (1948) La Terra trema על־פי הספר I Malavoglia ("בית מאלאווליה") של ג'ובאני ורגה.
* "בליסימה" (1954) Bellissima
* "ליוויה" (1954) Senso
* "לילות לבנים" (1957) Le notti bianche
* "רוקו ואחיו" (1960) Rocco e i suoi fratelli
* "בוקצ'ו 70" (1961) Boccaccio '70 (מבוסס על הדקמרון של בוקאצ'ו)
* "הברדלס" (1963) Il Gattopardo (מבוסס על ספרו של ג'וזפה תומאזי די למפדוזה)
* "סנדרה של אלף התענוגות" (1965) Vaghe stelle dell'Orsa
* "הזר" (1967) Lo Straniero (מבוסס על ספרו של אלבר קאמי)
* "הארורים" (1969) La caduta degli dei
* "מוות בוונציה" (1971) Morte a Venezia (מבוסס על ספרו של תומאס מאן)
* לודוויג (1972) Ludwig
* Gruppo di famiglia in un interno (1974)
* "התמימים" (1976) L'Innocente

== לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Bacon, Henry, Visconti: Explorations of Beauty and Decay, Cambridge: Cambridge University Press, 1998.
* Nowell-Smith, Geoffrey, Luchino Visconti, London: British Film Institute, 2003.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* יעל שוב, [http://digital.timeout.co.il/ActiveMagazine/getBook.asp?Path=TOM/2008/11/26&page=122&Language=Hebrew&Hebrew=1 ויסקונטי - The Lord of the Decadence], באתר Time Out תל אביב, 27 בנובמבר 2008
* 
* 

קטגוריה:סופרים איטלקים
קטגוריה:במאי קולנוע איטלקים
קטגוריה:אנשים שנודו על ידי הכנסייה הקתולית
קטגוריה:מרקסיסטים
קטגוריה:קומוניסטים איטלקים
קטגוריה:ביסקסואלים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1906
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1976
ריצ'רד

ריצ'רד הוא שם אנגלי, שמקורו בשם הגרמני "ריכרד" (Richard), שנגזר מהמילים Ric ("מלך") ו-Hard ("חזק" או "כביר").

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
אליזבת

אליזבת (Elizabeth) הוא שם לועזי שמקורו בשם העברי אלישבע, שפירושו "אלוהים הוא שבועתי".

קטגוריה:שמות פרטיים לנשים
קטגוריה:שמות פרטיים תאופורים
סטיב האריס (מוזיקאי)

סטיב האריס
סטיבן (סטיב) פרסי האריס (באנגלית: Stephen (Steve) Percy Harris), או "ארי" בפי האוהדים (נולד ב-12 במרץ 1956 בלייטונסטון לונדון, אנגליה) הוא הבסיסט ומייסד להקת ההבי מטאל האנגלית איירון מיידן, מלחינה הראשי ומנהיגה. האריס הקים את הלהקה כשהיה בן 18, ב-1975. האריס הוא חבר הלהקה היחיד שחבר בה לאורך כל שנותיה מאז שנוסדה בשנת 1976, ואחד משני החברים היחידים, לצד הגיטריסט דייב מארי, שלקח חלק בהקלטת כל אלבומי הלהקה.

לפני שהקים את הלהקה, הוא עבד כשרטט במשרד אדריכלות באיסט אנד של לונדון. בצעירותו שיחק כדורגל בקבוצת הנוער של ווסט האם יונייטד. האריס הוא אוהד מושבע של הקבוצה ועל הגיטרה שלו מופיע סמל הקבוצה. בהופעה הגדולה בריו דה ז'ניירו לבש הריס את מדי הקבוצה.

האריס למד בעצמו לנגן על הבס כשהיה בן 17. סגנונו הושפע מבסיסטים כמו כריס סקוויר (יס), מייק רות'רפורד (ג'נסיס), גדי לי ("ראש") אנדי פרייזר (פרי, ג'ון מיאל והבלוזברייקרס), גיזר באטלר (בלאק סבאת') וג'ון אנתוויסל (המי).

השפעותיו של האריס באות מלהקות הארד רוק, רוק מתקדם והבי מטאל של שנות ה-70 כמו בלאק סבאת', דיפ פרפל, אמרסון לייק ופאלמר, ג'נסיס, ג'ת'רו טאל, לד זפלין, פינק פלויד, ת'ין ליזי, UFO, Wishbone Ash ויס.

הלהקה הראשונה בה היה חבר נקראה "אינפלואנס" (Influence) ששינתה אחר-כך את שמה ל"ג'יפסי'ס קיס" (Gypsy's Kiss). מאוחר יותר הוא הצטרף ללהקת "סמיילר", ששאר החברים שלה היו מבוגרים ממנו במספר שנים, אך עזב משום שחבריה הבהירו לו שהם מסתייגים מבסיסט שקופץ על הבמה וכותב שירים, והקים את הלהקה איירון מיידן. את ההשראה לשם "איירון מיידן" נתן הסרט "האיש עם מסכת הברזל", שבו ראה את מכשיר העינויים בעל השם הזהה ("בתולת הברזל").

האריס נחשב לאחד מנגני הבס הטובים והמשפיעים בעולם, ומאופיין בהשתוללותו על הבמה עם הבס ובנגינה מהירה עם מיקס של חילופי סאונד גבוהים ונמוכים. הוא אינו משתמש במפרט ואינו מתחמם לפני הופעותיו. בנוסף ליכולותיו כבסיסט, האריס מנגן גם בקלידים בחלק קטן משירי הלהקה. כמו כן, לוקח הריס חלק הולך וגדל בעיבוד והפקת אלבומי הלהקה, ובבימויים של חלק מהקליפים של הלהקה (במיוחד של הופעות חיות). בבעלותו הייתה חווה ובה מתקני הקלטה, אשר נמכרה בשנת 2012.

בתו הבכורה לורן היא זמרת.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:איירון מיידן
קטגוריה:בסיסטים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1956
פדריקו צוקרי

פרידריך ברברוסה נכנע לפני האפיפיור אלכסנדר ה-III
פדריקו צוקארי (איטלקית: Federico Zuccari; 1539 – 20 ביולי 1609) היה אמן איטלקי, אחיו של הצייר טדאו צוקרי.

פדריקו צוקארי השלים בפירנצה, בשנים 1576–1579, פרסקאות, שבציורם התחיל ג'ורג'ו וזארי, בכיפת הקתדרלה סנטה מריה דל פיורה. הוא גם עיטר בציורי פרסקו את ארמון הדוכס בוונציה. אחד מהציורים בארמונו של הדוכס מוונציה, הוא ציור המתאר את פרידריך ברברוסה ואת האפיפיור אלכסנדר השלישי. כמו כן, כאשר שהה צוקרי במדריד (בשנים 1585–1589), הוא צייר מספר ציורי מזבח באסקוריל.

פדריקו צוקארי היה תאורטיקן חשוב של המאנייריזם, ואת עקרונותיו הוא סיכם בספרו - "L'idea de' pittori, scultori e architetti" (בעברית: "רעיון הציירים, הפסלים והאדריכלים"). את ספרו זה הוא כתב בשנת 1607.

צוקארי בנה ארמון בשביל עצמו ברומא.

הוא הקים וניהל את האקדמיה של סן לוקא משנת 1593 ועד מותו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר אמנים
קטגוריה:אמנים מנייריסטים
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1539
קטגוריה:נפטרים ב-1609
טדאו צוקרי

ווילה ג'וליה.]]
טאדאו צוקארי (באיטלקית: Taddeo Zuccari; ) צייר איטלקי מאסכולת המנייריזם באיטליה. טדאו צוקרי היה אחיו של האומן פדריקו צוקרי.

טאדאו עבד בעיקר ברומא, וצייר ציורי פרסקו בווילה ג'וליה. באחד מציוריו שם הוא מתאר סצנות מיתולוגיות. בשנים 1559–1566 צייר ציורי פרסקו בארמון משפחת פארנזה המכובדת והמפורסמת.

ביוגרפיה של טאדאו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אמנים מנייריסטים
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1529
קטגוריה:נפטרים ב-1566
ימת צ'אד

ימת צ'אד היא הימה הרביעית בגודלה בכל אפריקה. ימת צ'אד שוכנת על גבול ארבע מדינות: צ'אד (הקרויה על שם הימה ולה שייך יותר ממחצית שטחה), קמרון, ניגריה וניז'ר. מקור שם הימה הוא ככל הנראה במילה tsade שמשמעותה בשפת בקאנורי המקומית הוא "אגם".

ימת צ'אד בנויה משני אגנים, אשר בין שניהם מפריד רכס, שדרכו עוברת תעלה. 
שטחה של ימת צ'אד נע בין 1,300 קמ"ר ל-25,700 קמ"ר, ומשתנה מדי שנה. ימת צ'אד שוכנת בתוך אגן צ'אד בגובה של 281 מטרים מעל פני הים, באזור של דיונות בין המדבר בצפון והסוואנה מדרום.

הימה נחשבת רדודה אך למרות שאין לה מוצא אל הים ועל אף שההתאדות בה גבוהה, מימיה אינם מלוחים.

ימת צ'אד היא שריד לימה עתיקה, שכיסתה את שטח אגן צ'אד, וכבר בתקופה קדומה מאוד, היו ממדיה פי שלושה מאשר היום. הימה מתמלאת על ידי מי הנהרות שארי ולוגון. שטחה ועמקה תלויים בכמות המשקעים היורדת במקום. הימה מאבדת כמות רבה ממימיה בגלל חלחול והתאדות, וגם בסחף נהרות.

אגן צ'אד מכיל את העדויות המוקדמות ביותר לכיבוש האנושי שנמצא עד כה במערב אפריקה, ונראה כי אזור אגם צ'אד התיישב ברציפות מאז 500 לפנה"ס. בין התגליות הארכאולוגיות הגדולות באזור היה תרבות הסאו. ההערכה היא שאנשי דייג בצ'ארי שליד אגם צ'אד, הם צאצאי הסאו. בתקופת ימי הביניים (המאה ה-9 עד המאה ה-16) אזור אגם צ'אד היה מקום מפלט חשוב וגם אזור בו אוחדו אוכלוסיות מגוונות על ידי סמכותן של ממלכות חזקות. קבוצת הקאנמבו המודרנית, למשל, מורכבת מכמה קבוצות שאוחדו על ידי אימפריית קאנם בורנו ב; באופן דומה, קבוצת הקנורי המודרנית ירשה את מקומה של קאנם בורנו, שהתקיימה דרומית-מערבית לאגם צ'אד. קבוצות אתניות אחרות התבססו על שפת אגם צ'אד בעבר המאוחר יותר. ההתיישבות הערבית מתוארכת ב.<ref></ref>

הימה נחקרה לראשונה בשנת 1823 על ידי תושבים בריטים אשר הגיעו אליה בבואם מטריפולי דרך מדבר סהרה.

==ראו גם==
* אגמי אוניאנגה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

צ'אד
קטגוריה:ניגריה: גאוגרפיה
קטגוריה:ניז'ר: גאוגרפיה
קטגוריה:צ'אד: גאוגרפיה
קטגוריה:קמרון: גאוגרפיה
ג'ורג' בלווז

ג'ורג בלווז (באנגלית: George Wesley Bellows; 19 באוגוסט 1882 – 8 בינואר 1925), צייר אמריקני.

==ביוגרפיה==
בלווז נולד בעיר קולומבוס במדינת אוהיו. בתקופת לימודיו באוניברסיטת המדינה של אוהיו החל לעבוד כמאייר לפרנסתו. במהלך לימודיו הוצע לו לשחק כדור בסיס באופן מקצועי, אולם בלווז נמשך לציור ובהמשך אף עזב את לימודיו ועבר לניו יורק על מנת ללמוד ולהעמיק את השכלתו באומנות. בניו יורק למד אצל רוברט הנרי, דמותו ומנהיגותו של הנרי השפיעו על סגנונו של בלווז. בלווז נמשך לנושאים שהיו בסדר היום של קבוצה שכונתה השמונה. השמונה היו אמנים שהרבו לתאר את ניו יורק מתוך התבוננות ריאליסטית. בין האמנים הבולטים בקבוצה היו אדוארד הופר וג'ון סלואן (גם הם מתלמידיו של רוברט הנרי).

ב-1908 זכה בלווז בהכרה ראשונית בסגנונו, בתערוכה שארגן יחד עם תלמידים אחרים של רוברט הנרי. בלווז בלט בציוריו הריאליסטיים המתארים את החוויה האורבנית בניו יורק ממקור ראשון. בלווז הטיב לתפוס את התחושה הכאוטית שהייתה קיימת בשכונות של מעמד הביניים בניו יורק, למשל בציור Cliff Dwellers משנת 1913. בשנים 1907–1915 שקד בלווז על סדרה של ציורים המתארים את ניו יורק המושלגת, נראה שבסדרה זו פיתח בלווז את תפיסת האור שהתפתחה בהמשך בשאר ציוריו.

==קרבות איגרוף==

בלווז מוכר בזכות ציוריו המתארים קרבות איגרוף של חובבים. על הציורים נסוכה מעין אווירה אפלולית, מתוחה ואלימה. בשולי התמונה אפשר לראות את שאגות העידוד של הקהל ואת פניהם המתעוותות של חלק מהצופים כאשר בחזית התמונה נראים שני מתאגרפים בעיצומו של קרב קדחתני. בלווז מיטיב לבטא את הפעלתנות ואת המתח האופפים את הקרב הבלתי חוקי.

בלווז שהיה בעל מודעות חברתית גבוהה תרם מזמנו וממרצו לקבוצת אומנים רדיקלית שנקראה "The Lyrical Left" . בהמשך לימד בבית הספר לאומנות של ניו יורק ואף היה מצוות העריכה של עיתון סוציאליסטי שנקרא "ההמונים".

ב-1919 עזב בלווז את ניו יורק לטובת משרה של מורה בבית הספר לאומנות של שיקגו. ב-1925 נפטר בלווז בכתוצאה מסיבוך קרע בתוספתן. עבודותיו של בלווז מוצגות במוזיאונים ברחבי ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.artchive.com/artchive/b/bellows/sharkeys.jpg אצל שרקי] קישור לתמונה של קרב איגרוף.
* 
* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1925
גרבילים

[[גרביל ענק (Rhombomys opimus).]]
[[גולגולת של גרביל]]
גֶּרְבִּיליים (שם מדעי: Gerbillinae) היא תת-משפחה של מכרסמים במשפחה עכבריים.

הגרבילים הם חיות מדבר. ישנם כ-110 מינים של גרבילים, ואזורי המחיה שלהם מתפרשים על פני אסיה, אפריקה והמזרח התיכון.

נקבת הגרביל יכולה להמליט עד 10 גורים בהמלטה אחת. מין מונגולי של הגרביל הובא לארצות הברית על ידי דוקטור ויקטור שוונטקר בשנת 1954. רוב הגרבילים הם חיות ליליות, תכונה אופיינית לחיות המאכלסות אזורים מדבריים; רובם צמחוניים, בעוד המינים הקטנים אוכלי זרעים בעיקר.

במערב סין הגיעו הגרבילים למדרגת אסון טבע. החל מ־19 באוגוסט 2003, נוהגים לשחרר במערב סין עיטים כדי להילחם בגרבילים, המשמידים כ־46,000 קילומטר רבוע של ערבות עשב.

==מבנה גוף==
אורכו הטיפוסי של הגרביל נע בין 15 ל-30 סנטימטרים, כשזנבו מהווה כמחצית מאורכו. מין יחיד, הגרביל הענק, שמקורו בטורקמניסטן, גדל עד לאורך של 40 ס"מ.
למיני הגרבילים השונים פרווה בגוונים שונים – החל מלבן, דרך גוונים שונים של חום, צהוב ואפור, ועד שחור, ולעיתים גוונים מעורבים. בגפיים הקדמיות יש 4 אצבעות ובגפיים האחוריות 5.

==גרבילים בשירות האדם==
מזגם הנוח של הגרבילים תורם לחיבה הרבה של בני אדם אליהם. תכונות אלה חיבבו את הגרבילים גם על חוקרים באקדמיה. בשל מזגם העדין, חריצותם וסקרנותם הגדולה, גרבילים רבים משמשים כחיות מחקר פופולריות לניסויים ביולוגיים והתנהגותיים. תוחלת החיים בשבי כשש שנים.

הגרביל משמש גם כחיית מחמד פופולרית. בעיקר המין גרביל מונגולי שהוא הגרביל היחיד שמותר ליבוא, סחר ואחזקה בישראל. בעולם נהוג לגדל גם "גרביל עב-זנב" (Pachyuromys duprasi) ואף יפה זנב שמצוי בסיני. למינים המבויתים של הגרביל המונגולי ובמידה מעטה יותר לגרביל עב-זנב מופעי צבע רבים כגון שחור, לבן, אפור, אדמוני ועוד, שהתקבלו בעזרת רבייה סלקטיבית של מגדלי חיות.

==סוגים==
*סוג ומין יחיד Ammodillus imbellis
*סוג ומין יחיד Brachiones przewalskii
*סוג ומין יחיד Desmodilliscus braueri
*סוג ומין יחיד Desmodillus auricularis
*Dipodillus
*Gerbilliscus
*Gerbillurus
*גרביל (Gerbillus)
*מריון (Meriones)
*סוג ומין יחיד Microdillus peeli
*סוג ומין יחיד Pachyuromys duprasi
*Psammomys - בו הפסמון
*סוג ומין יחיד Rhombomys opimus
*סוג ומין יחיד יפה זנב (Sekeetamys calurus)
*סוג ומין יחיד Tatera indica
*Taterillus

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
*
קטגוריה:חיות מחמד
חתול חבשי

חתול חבשי (נקרא גם חתול אביסיני) הוא גזע של חתול. משקל החבשי נע בין 3.5 קילוגרם ל־5.5 קילוגרם. ואורך חייו נע בין 9 שנים ועד 15 שנים בטווח העליון.

== היסטוריה של הגזע ==
החתול החבשי נחשב לאחד הגזעים העתיקים ביותר. ישנה סברה כי גזע זה הוא צאצא ישיר של החתול המקודש ממצרים העתיקה. אך הסבירות הגבוהה ביותר (שנבדקה במחקרים גנטיים) היא שמוצאו של גזע זה מחוף האוקיינוס ההודי.

גזע זה זכה להכרה רשמית בשנת 1882.

סביר להניח כי חתולי האביסינים הראשונים יוצאו לצפון אמריקה בראשית המאה ה-20, וייתכן גם כי חתולים דומים אחרים הועברו לבריטניה מדרום-מזרח אסיה ומחוף האוקיינוס ההודי. האביסינים הראשונים עברו הכלאה עם חתולים בריטיים קצרי שיער ומאוחר יותר גם עם גזעים אוריינטליים. גורי חתולים אביסינים זמינים בשגרים במשך שנים רבות, ומאז שנות ה-70 הם פותחו כזן נפרד – הסומלי. מאז 1957, זכה גם הגוון האדמדם או החום-אדמדם להכרה כגזע, בעוד שחתול האביסיני הכחול הוכר ככזה בשנת 1975. מאז התפתחו צבעים נוספים, וגוונים חדשים של גזע חתולים זה ממשיכים לזכות בהכרה<ref></ref>.

== מראה כללי ==

לחתול החבשי פרווה קצרה וצבעה יכול להיות חום-אדמדם, אדום, כחול או חום-צהבהב. צבע עיניו יכול להיות: ענבר, אגוז או ירוק. גופו שרירי, חזק וגמיש, רגליו רזות ואוזניו גדולות, הזנב ארוך מאוד.

== בְּרִיאוּת של חתול חבשי ==
למרות שמגדלים אחראיים עושים כמיטב יכולתם כדי לבדוק ולחסל בעיות בריאות גנטיות, חתולים עדיין עלולים לפתח מחלות או מצבים מסוימים. לחבשים עשוי להיות סיכון גבוה יותר לגורמים הבאים:
* מחלת חניכיים מוקדמת
* תסמונת היפרסתזיה
* לוקסציה של הפיקה
* ניוון רשתית פרוגרסיבי
* מחסור בפירובאט קינאז
* עמילואידוזיס כלייתי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://fashion-iw.decorexpro.com/koshki/abissinskie-sorrel/ חתולים חבשיים של חמין] באתר fashion.decorexpro.com

== הערות שוליים ==

חבשי
דגל אלברטה

דגל פרובינציית אלברטה שבקנדה אומץ ב-1 ביוני 1968 לאחר אישור הממשלה הפרובינציאלית.

יחס אורכו של הדגל לגובהו הוא 1:2 והוא כולל את סמל אלברטה במרכז דגל בצבע כחול. גובהו של הסמל הוא 7/11 מגובהו של הדגל.

== קישורים חיצוניים ==

*
* 
* 
* 

קטגוריה:אלברטה: סמלים
אלברטה
דגל קולומביה הבריטית

דגל קולומביה הבריטית מורכב משלט האצולה המצוי במרכזו של סמל קולומביה הבריטית. שלט זה מורכב מדגל בריטניה, שבמרכזו כתר המסמל את מוצאה של הפרובינציה כמושבה בריטית.
הקווים הכחולים והלבנים שצורתם גלית מסמלים את האוקיינוס השקט, והשמש השוקעת מציינת את העובדה שקולומביה הבריטית היא המערבית בפרובינציות קנדה.

דגל זה הוצג לראשונה ב-14 ביוני 1960 על ידי ראש ממשלת קולומביה הבריטית וו. א. ס. בנט והונף לראשונה על גבי המעבורת "מלכת סידני" של חברת המעבורות של קולומביה הבריטית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קולומביה הבריטית: סמלים
קולומביה הבריטית
קולומביה הבריטית
מקום פטור

[[מדחן הוא דוגמה למקום פטור]]
בהלכה, מקום פטור הוא אחת מארבע רשויות השבת. לרשות זו ניתן להכניס או להוציא חפץ או משא בשבת, ללא הגבלה.

מהתורה, כל מקום שאינו מוקף במחיצות (רשות היחיד), או שאינו מקום הילוך לרבים (רשות הרבים) הוא מקום פטור, אולם חכמים תיקנו את רשות הכרמלית, שבה אסור לטלטל, במקומות רבים שהם מקום פטור מהתורה.

==גדרי מקום פטור==

מקום פטור הוא כל שטח הקטן מארבעה על ארבעה טפחים (כ-1,000 סמ"ר), ובלבד שגובהו או עומקו יהיה מעל שלושה טפחים מהקרקע (כ-24 ס"מ). אף שטח שאורכו או רוחבו ארוכים מאוד, אך המימד השני קטן מ-4 טפחים (כ-32 ס"מ), נחשב למקום פטור, כיוון שכדי שהשטח יצא מידי גדר מקום פטור, צריך שיהיה בו ריבוע שלם של ארבעה על ארבעה טפחים, ואין מתחשבים בשטח הכולל.

מקום שגובהו או עומקו קטן משלושה טפחים, בטל לרשות שבה הוא עומד ואינו מקום פטור.

מקום פטור יכול להיות גם בדברים המחוברים לקרקע. דוגמאות למקום פטור הם מדחן, ברז כיבוי, סלעים קטנים ותעלה צרה.

מקום פטור יכול להיות ברשות הרבים, אולם אינו יכול להיות ברשות היחיד, שאז הוא בטל כלפי רשות היחיד. ישנה מחלוקת ראשונים האם יכול להיות מקום פטור בתוך כרמלית או שגם במקרה כזה, המקום פטור בטל לרשות שבה הוא עומד: לדעת רש"י והרשב"א גם בתוך כרמלית יכול להיות מקום פטור, אך לפי בעל הגהות מרדכי אין דין מקום פטור בכרמלית, והבינו הפוסקים כך גם מתוך דברי הרמב"ם והטור<ref>בית יוסף אורח חיים סימן שמה.</ref>. כתבו אחרונים, שנראה כי הכרעת הרמ"א היא שאין דין מקום פטור בכרמלית<ref>[https://he.m.wikisource.org/wiki/%D7%91%D7%99%D7%90%D7%95%D7%A8_%D7%94%D7%9C%D7%9B%D7%94_%D7%A2%D7%9C_%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%97_%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D_%D7%A9%D7%9E%D7%94 ביאור הלכה סימן שמה] ד"ה 'ויש חולקין'. ועיין שם שצידד להקל במקום הדחק.</ref>. אמנם, כשמדובר במקום הגבוה מעשרה טפחים הנמצא בכרמלית, כגון עמוד שאין בו רוחב ארבעה על ארבעה טפחים - כתבו אחרונים שגם לדעת המחמירים יש לו דין מקום פטור, משום שאוויר כרמלית למעלה מעשרה טפחים דינו כמקום פטור.

==דיני הוצאה במקום פטור==
* מותר להכניס ולהוציא חפץ או משא ללא הגבלה ממקום פטור לרשות היחיד, לכרמלית, לרשות הרבים ולמקום פטור אחר.
* מדרבנן אסור להשתמש במקום פטור כדרך להוציא חפצים מרשות היחיד לרשות הרבים, גזירה שמא יעביר בצורה ישירה מרשות היחיד לרשות הרבים, דבר שהוא איסור מדאורייתא. אולם ישנה מחלוקת האם אפשר להשתמש במקום פטור כדי להוציא חפצים בין רשויות שאיסור ההוצאה בהן הוא מדרבנן. במקום הצורך הותר להעביר בין רשויות דרך מקום פטור.

:לדין זה שימוש רב בצבא, שכן בו מרובים המקומות שאינם מעורבים, ומשתמשים במקום פטור על מנת להוציא חפצים בין רשויות, כאשר יש צורך בדבר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רשויות שבת
יחס גלישה

יחס גלישה הוא מנה המבטאת את שיעור איבוד הגובה (כתוצאה מגרר והשפעת הכבידה) של עוף או כלי טיס בלתי ממונע, ביחס למרחק האופקי שאותו הוא עובר. ליחס זה נודעת חשיבות רבה בקביעת יעילות התעופה של עופות או כלי טיס חסרי מנוע, כגון דאונים ומצנחי רחיפה. כך למשל, יחס גלישה של 10:1 ("עשר לאחת") משמעו שכלי הטיס, למשל, עובר 10 מטרים בקו אופקי על כל מטר שהוא מנמיך בקו אנכי (קוטנגנס זווית הגלישה).
<math display="block">{L \over D}=={v_{hor}\over v_{h}}</math>

כאשר L מציין את כוח העילוי ו-D את כוח הגרר.
ככל שהגוף בנוי באופן יעיל יותר, ומפיק עילוי רב יותר ביחס למשקלו, יחס הגלישה גדל וניתן לעבור מרחק רב יותר עד הנחיתה על הקרקע.

כיוון שיחס גלישה גדול הוא דבר רצוי, נובעת מכך דרישה על כלי הטיס לייצר גרר (D) מינימלי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אווירודינמיקה
קטגוריה:יחסים הנדסיים
דגל מניטובה

דגל מניטובה הוא דגלה של פרובינציית מניטובה. הדגל, בצורת מלבן אדום, משלב שלט אצולה ודגל של בריטניה הגדולה.

הדגל נקבע כדגל רשמי על בסיס חוק שהתקבל ב-11 במאי 1965 ואושר על ידי המלכה אליזבת השנייה באוקטובר 1965.

רשמית הוכרז רשמית כדגל הפרובינציה ב-12 במאי 1966. ההחלטה להחליף את הדגל התקבלה לאחר שממשלת קנדה החליפה את דגלה הקודם - נס קנדה האדום לדגל הנוכחי של קנדה בו מופיע עלה האדר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://web2.gov.mb.ca/laws/statutes/ccsm/f130e.php חוק הדגל של פרובינציית מניטובה] - החוק כולל את התיאור הרשמי של הדגל.
* [https://web.archive.org/web/20060216161407/http://www.mts.net/~hajones/portfol/flag.htm#flag 2001 תחרות בחירת הדגל] - תחרות להחלפת דגל מניטובה.
* 
* 
* 

קטגוריה:מניטובה: סמלים
מניטובה
מניטובה
מניטובה
מניטובה
מאונה לואה

מאונה לואה (Mauna Loa, שפירושו בשפה המקומית "ההר הארוך") הוא הר הגעש הפעיל הגדול ביותר על פני כדור הארץ. הוא נמצא באיי הוואי שבאוקיינוס השקט. גובה ההר 4,169 מטר מעל פני הים, והוא חלק מהפארק הלאומי הרי הגעש של הוואי המוכרז כאתר מורשת עולמית. 
== גאוגרפיה ==
מאונה-לואה, כיתר ארבעת הרי הגעש המהווים יחדיו את הוואי, הוא חלק מתופעה הנקראת נקודה חמה. נקודה חמה היא נקודה הנמצאת מתחת לקרום החיצוני של כדור הארץ ופולטת חום אדיר שעולה אל פני כדור הארץ. החום נובע בעצמה בכמה צורות: גייזרים, מעיינות חמים והרי געש.

החוקרים מעריכים שההר החל להתפרץ לפני כ-700,000 שנה, ועלה מעל פני הים לפני כ-400,000 שנה. הלבה הזורמת מההר נוזלית במיוחד, ולכן מדרונותיו של ההר מתונים במיוחד, מה שהביא לנפחו הגדול, כ-75,000 קמ"ק.

מאז 1832 התפרץ ההר 40 פעמים, ההתפרצות האחרונה של מאונה לואה החלה ב-27 בנובמבר 2022, והסתיימה ב-13 בדצמבר 2022. ההתפרצויות בדרך כלל אינן דרמטיות ואינן גובות קורבנות. ההתפרצות הגדולה האחרונה הייתה ב-11 במרץ 1867 ולוותה ברעידת אדמה בעוצמה 8 לפי סולם ריכטר.

מאונה לואה נמוך בכמה עשרות מטרים מההר הסמוך, מאונה קיאה (Mauna Kea), שהוא הר געש כבוי.

על מדרון ההר נמצא מצפה מאונה לואה, תחנה לניטור אטמוספירי, ולפי ה-NOAA, מצפה מאונה לואה הוא תחנת הניטור הרציפה ביותר של פחמן דו-חמצני, והאתר העיקרי בעולם למדידת הגז.<ref></ref>

ההר מהאוויר
האי הוואי והפארק הלאומי הרי הגעש של הוואי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: גאולוגיה
קטגוריה:הרי הגעש של העשור
קטגוריה:הוואי (אי)
קטגוריה:הוואי: הרי געש
קטגוריה:הרי געש פעילים
דגל ניו ברנזוויק

דגל ניו ברנזוויק מורכב מהמגן המופיע במרכז סמל ניו ברנזוויק.
הדגל הוכרז רשמית כדגל הפרובינציה ב-24 בפברואר 1965.

האריה המוזהב שבראש הדגל מסמל את קשרי הפרובינציה עם בראונשווייג בגרמניה, וכן את שלט האצולה של מלך אנגליה.

האונייה הספרדית שעל הדגל מסמלת את תעשיית בניית הספינות שהייתה אחת התעשיות העיקריות של הפרובינציה בעבר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ניו ברנזוויק: סמלים
ניו ברנזוויק
ג'יימס

ג'יימס (James) הוא אחת הגרסאות האנגליות לשם העברי יעקב.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה שמבוססים על השם יעקב
קטגוריה:שמות פרטיים אנגליים
מונה (מכשיר)

מונה הוא מכשיר מדידה, שעוזר למנות כמות של אירועים, תכולות ביצוע או יחידות מניה שונות בפרק זמן נתון. 

==דוגמאות של מונים==
*מונה גייגר - מודד את כמות הקרינה המצטברת לה נחשף המונה. יחידת מידה נפוצה: גריי.
*מונה חשמל - מודד את צריכת זרם החשמל. יחידת מידה נפוצה: קילוואט שעה.
*מד מים - מודד את כמות המים הנצרכת. יחידת מידה נפוצה: מטר מעוקב.
*מונה גז - מודד את כמות הגז הנצרכת. יחידת מידה נפוצה: מטר מעוקב.

מונה במונית, חרף שמו, אינו מונה, משום שאינו מציג מנייה של גודל כלשהו, אלא את מחיר הנסיעה במונית. מחיר זה מחושב לפי גורמים אחדים, ובהם תשלום התחלתי קבוע, פרק הזמן שבו נמצא הנוסע במונית ומרחק הנסיעה, אך המונה אינו מציג נתונים גולמיים אלה, אלא רק את התוצאה הכספית הנובעת מהם.

קטגוריה:מכשירי מדידה