נוגאי חאן

נוגאי חאן (במונגולית: Ногай хан או Хар Ногай חאר נוגאי, בטטרית: Nuğay, Нугай בערך 1240/1235 ? - 1300/1299) היה מצביא מונגולי ושליט בפועל של אורדת הזהב, בתוקף תפקידו הרם כ"בקליארבק". נוגאי היה בן לנין של ג'ינגיס חאן. סבו היה בואל/באול/טוואל חאן, הבן השביעי של ג'וצ'י חאן.
על אף שלא היה בעצמו החאן של אורדת הזהב, היה נוגאי חאן "ממליך מלכים" לחאנים השליטים שהתחלפו בראש האורדה בתקופתו ושלט ללא עוררין באזור שממערב לדנייפר (ה"אורדה הכחולה") עד לגדה השמאלית של הדנובה. אחרי שנות ה-1270 לא היה נוגאי כפוף לחאנים מסאראי אל ג'דיד, להפך, הם נמצאו תחת חסותו. בשיא כוחו נמנה נוגאי עם המנהיגים החזקים באירופה ונחשב למנהיג האמיתי של האורדה. הכרוניקנים הרוסים כינו אותו "צאר" והמיסיונרים הפרנציסקנים בקרים התייחסו אליו כאל קיסר שותף.
בעקבות החאן ברקה התאסלם נוגאי חאן בסביבות שנת 1265 ותחת השםעיסא נוגאי חאן הפך לאחד המפורסמים שבמומרים לדת האסלאם.
בנו צ'אקה נולד לו מאשתו העיקרית, אחה חאטון, וייתכן כי נשא לתקופה קצרה את התואר של צאר של הבולגרים בשנים 1299–1300.
משמו של נוגאי נגזר שמה של קונפדרציה של שבטים מונגולים-טטרים:"אורדת נוגאי". צאצאיהם, ה"נוגאים", התיישבו בהמשך בעיקר בדאגסטן באזור הקווקז.
המטה של נוגאי חאן נמצא על גדת הדנובה. סרביה והאימפריה הבולגרית השנייה ראו את עצמן בנות חסותו, גם הנסיכויות מדרום רוסיה וחלק מהנסיכויות מצפון-מזרח רוסיה. הוא התחתן עם אופרוסינה פלאולוגינה, בת בלתי חוקית של הקיסר הביזנטי מיכאל השמיני פלאולוגוס.

==שמו==
לדעת ההיסטוריון הצרפתי פול פליו משמעות המילה "נוחאי" הייתה "כלב", אכן במונגולית המילה "נוחוי" או נוחאי" משמעותה היא "כלב". במקרה זה לא דובר בכינוי שלילי או מעליב, גם כיום נהוג לפעמים לפנות במילה "נוחדוד" "אתם, כלבים" במובן " חברים, רבותי". אף ג'ינגיס חאן קרא למפקדיו המוכשרים " כלבי מלחמה" או "אנשי מלחמה". ייתכן כי ההסבר הוא בכך שהמונגולים חלקו הערכה רבה לכלביהם ששימוש אותם לציד ובהגנת הבית. הכלבים מילאו תפקיד חשוב בחיי הנוודות וגם לפי ההיסטוריון הבריטי ג'.ג'. סונדרס לשימוש בשם "כלב" היה תפקיד מאגי אפוטרופאי - כמסיח את תשומת לבם של הרוחות הרעות, שלפי אמונתם לא התעניינו בכלבים. לפעמים המונגולים קראו לזאב "כלב הערבה". (ראו גם השמות "כלב" ו"זאב" אצל העברים הקדומים והיהודים)

==קורות חייו==
===שנותיו המוקדמות בימי באטו חאן וברקה חאן===
נוגאי נולד כבן לטטאר, שהיה בן של טרוואל, שהיה בנו של ג'וצ'י. אחרי מות אביו ניהל את נכסי סבו. אחרי פלישת המונגולים לאירופה השאיר באטו חאן את נוגאי הצעיר עם טומן (רבבת לוחמים) במולדובה וו ולאכיה של ימינו ששימשו כאזור ספר. נוגאי היה כמו באטו, אחיין של ברקה חאן וכמו אורדה חאן, והוא הפך למצביא חזק ושפאתן.
===הפלישה המונגולית השנייה לפולין===
בשנותיו האחרונות האציל ברקה חאן לנוגאי יותר ויותר סמכויות. נוגאי הצטיין כמפקד בקרב ב-1260-1259 תחת פיקודם של טלבוגה ותחת המפקד המונגולי המהולל בורונדאי.
הוא בלט בפלישה השנייה בפולין כשבזז את סנדומייז', קרקוב וערים אחרות.

==עליית כוחו באורדת הזהב ובאירופה 1266-1262==
אביו של נוגאי, טטר, נפטר בבעוד ששירת את הולגו חאן.

===המלחמה בין החאנים ברקה והולגו ===
ב-1262 פרצה מלחמה בין אורדת הזהב בראשות ברקה חאן והאילח'אנאת בראשות הולגו חאן, כאשר שני המנהיגים טענו לתואר כגן. בצבא האורדה מילא נוגאי תפקיד בולט. רשיד א-דין המדאני תיאר אותו כמפקד העליון. הוא פיקד על 30,000 לוחמים. הוא היה הראשון שהוטל עליו לפשוט לשטח האילח'אנאת. נוגאי ערך פשיטות לצורך איסוף מודיעין באזור הקווקז ומשך את הולגו עם מרבית צבאו צפונה. הוא חיסל כוח חלוץ בפיקוד שיראמון ופשט עד לנהר קורה אך בדצמבר 1262 נהדף על יד שבראן ואולץ לסגת נוגאי התכונן אחר כך לדחות את ניסיון הפלישה של הולגו שבינתיים התעשת. הולגו פנה צפונה כדי לפלוש לשטח שבשליטת ברקה חאן, ניסה להקיף את צבאו של נוגאי על גדות הנהר טרק, אך מצא רק מחנה נטוש. אולם בעוד שחייליו שדדו את המחנה, כחותיו של נוגאי הפתיעו את הולגו במארב על הנהר טרק והרג רבים מאנשיו. הולגו גייס אז שאר צבאו והלחימה העזה נמשכה יום שלם. היתרון שהשיג נוגאי בהתחלה איפשר לו להכריע את אויביו. צבא האילח'אנאת נחרב ואלפים רבים מתוכו טבעו למוות תוך ניסיון להימלט והשורדים ברחו אל אזרבייג'ן. הניצחון העלה את יוקרתו של נוגאי ברחבי האורדה והוא הפך לסגנו הנאמן של ברקה.

באוגוסט 1264 הסתיימה המלחמה כאשר הוכתר קובלאי חאן כקגאן בהסכמתם של החאנים ברקה, הולגו וצ'גטאי. אולם ב-1265 התחדשו הקרבות בין אורדת הזהב לאילחנאת. נוגאי נדרש לפלוש לאילחאנת שלראשותו עלה בנו ויורשו של הולגו, אבאקה חאן.
נוגאי פלש לפרס וערך מסעות ביזה בכמה אזורים עד שפגש את אבאקה בקרב על הנהר אקסו.
הקרב בין השניים היה עז וקשה מאוד, שבו נוגאי נפצע ואיבד את אחת מעיניו ונאלץ להסיג את כוחותיו. אבאקה רדף אחריהם לאורך נהר הקורה בתקווה לחסלו, אבל נאלץ בתורו לסגת אחרי שהגיע ברקה חאן עם תגבורות.
===המלחמה בביזנטים===
ב-1205 בראש 20,000 לוחמים. חצה נוגאי את הדנובה לשטח האימפריה הביזנטית. הוא חיסל את הכוחות הביזנטים שנתקל בהם והחריב את ערי תראקיה. ב-1266 הקיסר מיכאל השמיני שרצה מאוד לכרות איתו ברית, הציע לו את ידי בתו אופרוסיני ("אופרוסיני פלאולוגינה"). הוא העניק לאורדת הזהב מתנות רבות ערך הפך לבן ברית שלה, כשאת כל הדיונים ניהל עם נוגאי ולא עם החאן הרשמי של האורדה.
הרעיף על נוגאי פנינים, תכשיטים ותלבושות יקרי ערך , כך שנוגאי הרשה לעצמו להחליף את עורות החיות שהוא לבש כשהוא מחוץ לשדה הקרב. 
הוא שאל את מארחו האם התכשיטים והבגדים האלה עשויים להגן מפני בזק, למנוע כאבי ראש אחרי ששיבח את התכונות השימושיות המיוחדות שייחס לעורות הכלבים שלבשו אנשיו.

==קישורים חיצוניים==
דגל ה"נוגאים"
קרב טרק, ניצחונו של נוגאי את [[הולגו חאן, 1262]]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי צבא מונגולים
קטגוריה:אורדת הזהב