OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
צוקי סטנס

צוקי סטנס (דנית Stevns Klint) הם צוקים עשויים בעיקר מאבן גיר וקירטון לבנים, המשתרעים לאורך חוף הים הבלטי בדרום-מזרחו של האי שלן, בדנמרק. חשיבותם הגאולוגית של הצוקים היא בכך, שהם מהווים דוגמה טובה לשרידים מרצועת הכחדת קרטיקון-שלישון (Cretaceous–Paleogene boundary), ובשנת 2014 הכריז עליהם ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

==גאולוגיה==
מראה בצוקי סטנס
אורכם של הצוקים הוא 15 ק"מ והם מתנשאים עד לגובה של 41 מטרים. הצוקים נחלקים לשני חלקים, שביניהם מפרידה רצועת חוף באורך של כ-250 מטרים, ובה מחצבה ומזח טעינה. בשטחו של האתר שוכנים צוקי אבן גיר העשירים במאובנים, מנהרות שנחפרו בידי אדם ומחצבות. כל אלה חושפים שרידים מרצועת המעבר מהקרטיקון אל השלישון, לפני כ-65 מיליון שנה, במקביל לאירוע ההכחדה ההמונית שנגרם כתוצאה מפגיעת מטאוריט בכדור הארץ ויצירת מכתש צ'יקשולוב במקסיקו.

אירוע פגיעת המטאוריט הותיר חתימה סטרטיגפית בדמות רצועה אדומה ובה תכולה גבוהה של אירידיום. מעל רצועה זו נראית רצועת חרסית המייצגת תקופת דעיכה בפעילות הביולוגית על פני כדור הארץ. עוביה של רצועה זו מגיע בדרך כלל לכ-10 ס"מ, אך בנקודה בודדת בחלקם הצפוני של הצוקים היא מגיעה לעובי של כ-30 ס"מ. רצועה זו מייצגת תקופה, בה נכחדו יותר ממחצית המינים שהתקיימו על פני כדור הארץ, ובהם גם הדינוזאורים. השכבות הנראות בבירור, שוכנות מתחת למבלט סלעי, והן חוצצות בין הקירטון הרך מהקרטיקון לגיר הקשה מהשלישון. השכבות שוכנות כחמישה מטרים מתחת לפני הים בצידם הדרומי של הצוקים, וכ-35 מטרים מעליו בצידם הצפוני.

הקירטון מתקופת הקרטיקון (מתחת לרצועות האירידיום והחרסית) עשיר במאובנים ומעיד על עושר בבעלי חיים ימיים. אלה כוללים למעלה מ-450 מינים של מקרו-מאובנים ומאות מינים של נאנו ומיקרו-מאובנים. לעומתם אבן הגיר מהשלישון (מעל הרצועה) עשירה בחיטחבים ובצור שחור בלבד. בשל כך נחשבים הצוקים לעדות חשובה לביסוס תאוריית האסטרואיד, כגורם להכחדת קרטיקון-שלישון, והם שימשו, יחד עם שני אתרים נוספים, בגיבושה של תאוריה זו בידי לואיס אלוורז ואחרים בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20.

==ביולוגיה==
האתר שוכן בנתיב חשוב של נדידת ציפורים בין סקנדינביה לבין דרום אירופה ואפריקה. עם בעלי החיים החיים במקום נמנים לטאת החולות, שבעה מיני עטלפים, שני מיני סלמנדריים, מספר מיני דו-חיים ו-22 מיני פרפרים.

==אתרים==
סמוך לצוקים שוכנת "מצודת סטנס" (Stevnsfortet) אשר נבנתה בשנים 1950-1953 ונותרה פעילה עד שנת 2000. היא נפתחה לציבור ב-1 ביולי 2008 והאתר זכה לשם "מוזיאון המלחמה הקרה" (Koldkrigsmuseum). במקום מוצגים ציוד צבאי ומערכת מחילות תת-קרקעיות באורך כולל של 1,600 מטרים. במחילות שכנו מטות פיקודיים, אזורי מגורים, בית חולים, קפלה ומחסני תחמושת. עוד שוכן במקום בית סוהר לבני נוער בני 15 עד 17 שנים.

על הצוקים ניצבים שני מגדלורים השוכנים מצפון למצודת סטנס. הראשון הוקם בשנים 1816-1818 ויצא מפעולה עם הקמת מגדלור חדש. המגדלור החדש נבנה בשנים 1877-1878 והיה פעיל עד שנת 2002.

==ראו גם==
*הכחדת קרטיקון-שלישון

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150121165813/http://www.kalklandet.dk/attraktioner/flere-attraktioner/stevns-museum אתר מוזיאון סטנס]
* [http://www.kalklandet.dk/attraktioner/koldkrigsmuseum-stevnsfort אתר מוזיאון המלחמה הקרה]

הצוקים ומגדלור סטנס החדש מכיוון הים: רצועות האירידיום והחרסית הכהות, שנוצרו בעקבות פגיעת המטאוריט בכדור הארץ לפני כ-65 מיליון שנה, נראות בבירור מתחת למבלט במסלע

קטגוריה:דנמרק: גאולוגיה
WDIA

לוגו התחנה
WDIA היא תחנת רדיו המשדרת מממפיס, טנסי. הייתה זו תחנת הרדיו הראשונה בארצות הברית שכוונה לקהל אפרו אמריקאי. מוטו התחנה הוא "The Heart and Soul of Memphis" ("הלב והנשמה של ממפיס").

התחנה נוסדה ב-7 ביוני 1947 על ידי ג'ון פפר ודיק פרגוסון, שניהם לבנים, שידרה תוכניות מוזיקליות בסגנונות קאנטרי ופופ, ולא זכתה להצלחה רבה. באוקטובר 1948 החלה התחנה לשדר רצועת מוזיקת גוספל יומית בשם Tan Town Jubilee בהגשת העיתונאי נט די. ויליאמס, שהיה גם מורה בבית ספר תיכון. הייתה זו התוכנית הראשונה בארצות הברית שיועדה לקהל אפרו-אמריקאי. התחנה הוסיפה עוד רצועות שידור המיועדות לקהל אפרו-אמריקאי ותוך שנה הייתה לתחנה במקום השני מבחינת הרייטינג באזור ממפיס. עם הפיכתה לתחנה "שחורה" שכל שידוריה מיועדים לקהל אפרו-אמריקאי הגיעה למקום הראשון. מוזיקאי בלוז החלו להגיע לממפיס על מנת להופיע בתוכניות וכך השתלבו בתחנה בי בי קינג הצעיר, רופוס תומאס ורבים אחרים.

ב-1954 זכתה התחנה ברישיון להגדיל את הספק משדר ה-AM שלה ל-50,000 ואט וכך הגיעו שידוריה לאזור הדלתא של מיסיסיפי ולכ-10% מהאכלוסיה האפרו-אמריקאית בארצות הברית. בין מאזיני התחנה המסורים נמנו גם לבנים רבים, בהם אלביס פרסלי, שאף הופיע בנשף גיוס תרומות של התחנה ב-1956. התחנה יצרה סגנון שידור בו המגיש מתפקד כ-DJ. במהלך השנים נוספו לבלוז ולגוספל גם רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה והיפ הופ.

בשנת 1954 נוסדה על ידי התחנה ובמימון מפרסמיה, קרן הרצון הטוב (Goodwill Fund). בראשית דרכה מימנה הקרן הסעות של תלמידים שחורים נכים לבתי-ספר ובהמשך התרחבו מפעליה להענקת מלגות, הקמת מועדוני נוער ומעונות יום לב לקהילות בממפיס וסביבתה.

סרטם של ריצ'רד פירס ורוברט גורדון (בהפקת מרטין סקורסזה) The road to memphis עוסק בהיסטוריה של התחנה והשפעתה

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.mywdia.com/main.html אתר האינטרנט של התחנה]
* [http://www.iheart.com/live/1070-wdia-2129/?autoplay=true&pname=1129&callletters=wdia-am&campid=direct להאזנה ישירה]
* [https://web.archive.org/web/20150130073621/http://www.mywdia.com/pages/history/about/ חגיגות 65 שנה לתחנה]
* [https://web.archive.org/web/20081205053013/http://www.radiocenterflats.com/RCF_history.pdf Radio Center: A Landmark of American Music]
* [http://www.radio-locator.com/info/WDIA-AM רשומת תחנת רדיו בארצות הברית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טנסי
קטגוריה:תחנות רדיו
קטגוריה:מוזיקה שחורה
סרוצק

סרוצק (בפולנית: Serock; ביידיש סעראצק) היא עיר קטנה על גדתו הצפונית של אגם זגרז, במחוז לגיונובו שבפרובינציית מזוביה בפולין, כ-40 קילומטר צפונית לוורשה. נכון לשנת 2013 מונה אוכלוסיית העיר 4,109 תושבים.

==תולדות היישוב==
סרוצק נזכרת לראשונה בשנת 1065, במסמך מהמנזר הבנדיקטיני שבעיר מוגילנו. בשנת 1417 הוענקו לסרוצק זכויות עיר, ובמחצית השנייה של המאה ה-15 התפתחה העיר, בשל מיקומה על דרך המסחר שבין מזוביה ורוסיה. שגשוגה של העיר נקטע באמצע המאה ה-17, כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית לאזור.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

==יהודי היישוב==
יהודים בודדים ישבו בעיר מהמאה ה-17, אך קהילה יהודית של ממש התקיימה בה רק מראשית המאה ה-19, אז הוקם בה בית כנסת. מסוף המאה ה-19 היוו היהודים רוב בקרב תושבי העיר, והם נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי.

לאחר מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי העיר החיילים הפולנים שנכנסו אליה, ובתקופה הקצרה שבה העיר נכבשה בידי הצבא האדום במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, בשנת 1920, התעמרו החיילים הרוסים ביהודיה.

בין מלחמות העולם השתקמה הקהילה שבעיר בסיוע ארגוני עזרה הדדית ויוצאי העיר בארצות הברית, ונמנו בה 2,641 יהודים, כמחצית מתושביה. בתקופה זו התקיימה בעיר פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים, שכללו חרם על עסקיהם והשחתה של בית הכנסת המקומי.

===בשואה===
בתחילת מלחמת העולם השנייה הגיעו לעיר פליטים יהודים מיישובי הסביבה, וב-5 בספטמבר 1939 הופצצה העיר בידי הגרמנים, באופן שגרם למות עשרות יהודים בה. בעקבות ההפצצה, נמלטו מהעיר יהודים רבים.

עם כניסת הגרמנים לעיר, ב-9 בספטמבר 1939, החלו אלו בשוד רכוש יהודיה. למחרת, ריכזו הגרמנים באלימות רבה את יהודי העיר בכיכר השוק בה, ושם הופרדו הנשים והילדים מהגברים. כ-300 גברים נלקחו לבית הכנסת המקומי, ושם הוחזקו ארבעה ימים, תוך התעללות בהם ורצח חלקם. לאחר מכן רוכזו קרוב ל-150 יהודים, והועברו לפולטוסק, וממנה אולצו לרוץ כ-30 ק"מ עד צ'חאנוב, תוך ירי בנחשלים.

בהמשך השנה, הוטלו על יהודי העיר הנותרים סכומי כופר גבוהים, והם נלקחו לעבודות כפייה. ב-5 בדצמבר 1939 לפנות בוקר ריכזו הגרמנים את יהודי העיר בכיכר המרכזית בה, והריצו אותם כ-20 ק"מ עד לנאשיילסק, שם רוכזו בבית הכנסת המקומי, תוך שבוצעו בהם מעשי התעללות, ולאחר שהחולים נרצחו במקום. למחרת בבוקר הריצו הגרמנים את יהודי היישוב לתחנת הרכבת הסמוכה, מרחק של כ-5 ק"מ, תוך הפרדת הורים מילדיהם. בתחנת הרכבת נערך חיפוש על גופם העירום של היהודים, והם נדחסו בקרונות משא אטומים, שפנו תחילה צפונה, ולאחר מכן שבו דרומה. במשך שלושה ימים שהו היהודים בקרונות ללא מזון או שתייה. לבסוף הגיעו הקרונות לביאלא פודולסק וללוקוב, ושם חלקו יהודי העיר את גורל יתר יהודי יישובים אלו.

מכ-3,000 יהודי סרוצק שרדו את השואה בין 100 ל-300 איש, רובם בשטחי ברית המועצות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1414 סרוצק] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: ערים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
סטן ואן גנדי

סטנלי אלן "סטן" ואן גנדי (באנגלית Stanley Alan "Stan" Van Gundy: נולד ב-26 באוגוסט 1959) הוא מאמן כדורסל אמריקאי. אימן בעברו את קבוצות ליגת ה-NBA מיאמי היט, אורלנדו מג'יק, דטרויט פיסטונס וניו אורלינס פליקנס. בעונת הוביל את אורלנדו למעמד גמר ה-NBA.

== נעוריו ==
סטן ואן גנדי נולד באינדיו שבקליפורניה. אביו ביל ואן גנדי היה מאמן כדורסל שאימן את נבחרת אוניברסיטת מדינת ניו יורק (SUNY). סטן שיחק כרכז תחת שרביטו של אביו ולאחר מכן במסגרת בית ספר תיכון באלהמברה שבקליפורניה. אחיו הצעיר הוא הפרשן ג'ף ואן גנדי, שהיה אף הוא מאמן ב-NBA.

את קריירת האימון החל כעוזר מאמן באוניברסיטת ורמונט, שם אימן שלוש שנים, לאחר מכן היה עוזר מאמן ומאמן ראשי בליגת המכללות כחמש שנים באוניברסיטאות נוספות.

== אימון ב-NBA ==
===מיאמי היט===
את דרכו ב-NBA החל ואן גנדי במיאמי היט בשנת 1995, בתחילה כעוזר לפט ריילי, ומעונת 2003-2004 כמאמן ראשי. כמאמן ראשי הוביל את ההיט למאזן הטוב במזרח ומשום כך היה למאמן הראשון של ההיט שמאמן באולסטאר. הוביל את ההיט לגמר המזרח שם הפסידו לדטרויט פיסטונס, בדצמבר 2005 התפטר מתפקידו כמאמן ראשי, ריילי חזר לאמן וההיט זכו באליפות הראשונה שלהם.

===אורלנדו מג'יק===
ב-2007 החל לאמן את אורלנדו מג'יק, כבר בעונתו הראשונה הוביל את המג'יק לאליפות הליגה (המאזן הטוב ביותר במסגרת הליגה הסדירה) עם 56 ניצחונות. בעונת 2008-2009 שיפר את ההישג ל-58 ניצחונות בעונה והוביל את המג'יק לגמר ה-NBA בו הפסידו ללוס אנג'לס לייקרס. ב-2010 אימן בפעם השלישית את נבחרת המזרח באולסטאר והובילה לניצחון.

באפריל 2012 במסגרת מסיבת עיתונאים מסר ואן גנדי הצהרה יוצאת דופן ואמר כי הוא יודע שדווייט הווארד (כוכבה הגדול של הקבוצה) רוצה בפיטוריו. האוורד נכנס לחדר, חיבקו והכחיש את הדברים, אך בחודש מאי של אותה שנה סיים ואן גנדי את דרכו באורלנדו.

=== דטרויט פיסטונס ===
ב-14 במאי 2014 החל לאמן בקבוצת דטרויט פיסטונס, בנוסף להיותו המאמן הוא גם הג'נרל מנג'ר (או נשיא פעולות הכדורסל). ואן גנדי דרש סמכויות נרחבות וחתם על חוזה לחמש שנים. במאי 2018 פוטר ואן גנדי מתפקידיו בדטרויט, לאחר 4 שנים בקבוצה.

=== ניו אורלינס פליקנס ===
ב-21 באוקטובר 2020 החל לאמן בקבוצת ניו אורלינס פליקנס, עימה חתם על חוזה לחמש שנים.

ב-16 ביוני 2021 סיים ואן גנדי את תפקידו כמאמן הקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני אורלנדו מג'יק
קטגוריה:מאמני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:מאמני מיאמי היט
קטגוריה:מאמני משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:מאמני ניו אורלינס פליקנס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
טיסה 8501 של אייר אסיה אינדונזיה

טיסה 8501 של אייר אסיה אינדונזיה (QZ8501/AWQ8501), הייתה טיסה של מטוס איירבוס A320-216 שהמריא מסורביה באינדונזיה לסינגפור ב-28 בדצמבר 2014. הקשר עם הטיסה נותק ויומיים לאחר מכן נמצאו בים שרידי המטוס וגופות. 155 נוסעים ו-7 אנשי צוות נספו באסון. 

הטיסה המריאה מנמל התעופה הבינלאומי ג'ואנדה בסורביה, בשעה 5:35 (שעון מקומי; UTC + 7) והייתה אמורה לנחות בנמל התעופה סינגפור צ'נגי בשעה 08:30 (שעון מקומי; UTC + 8). המטוס היה תחת שליטת מערכת בקרת התנועה האווירית האינדונזית כאשר ביקש הטייס לסטות מנתיב הטיסה המתוכנן בשל תנאי מזג אוויר גרועים. ב-07:24 איבד המטוס קשר עם בקרת התנועה האווירית בעת שהיה מעל ים ג'אווה בין קלימנטן לג'אווה, כשהוא עדיין בתחום השליטה של מערכת בקרת התנועה האווירית האינדונזית. מניתוח מטאורולוגי עלה כי המטוס חצה סערה במהלך הדקות שלפני היעלמותו. לדברי משרד התחבורה האינדונזי לא התקבל אות מצוקה מהמטוס הנעדר.

ב-30 בדצמבר נמצאו שרידי מטוס וגופות בים ג'אווה ובמצר קארימאטה, גורמים רשמיים אישרו שאלו שרידי המטוס שנעלם.
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:20%; margin:auto;"
|+ נוסעים לפי מדינות
|-
! style="width:20px;" | מדינה
! style="width:10px;" | נוסעים
|-
| מלזיה
| 1
|-
| אינדונזיה
| 156 
|-
| צרפת
| 1
|-
| קוריאה הדרומית
| 3
|-
| סינגפור
| 1
|-
| סך הכול
| 162
|}

משרד התחבורה של אינדונזיה הודיע שבחקירת ההתרסקות התגלה שהמטוס יצא לדרכו ללא אישור לוח הזמנים של הטיסה. עקב כך הקפיא המשרד את רישיונה של חברת אייר אסיה אינדונזיה לטוס בקו סורבאיה–סינגפור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אייר אסיה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-2014
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי איירבוס
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה באינדונזיה
קטגוריה:התרסקות כלי טיס באוקיינוס השקט
וסילי לאונטיף

וסילי לאונטיף (ברוסית: Васи́лий Васи́льевич Лео́нтьев; ) היה כלכלן יהודי-רוסי-אמריקאי. חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1973 (כזוכה יחיד), בזכות תרומתו לשאלה איך שינויים בסקטור כלכלי אחד משפיעים על סקטור כלכלי אחר. שלושה מתלמידיו זכו אף הם בפרס נובל לכלכלה: פול סמואלסון, רוברט סולו וורנון סמית'.

לאונטיף היה ביקורתי מאוד כלפי הזרם הנאו-קלאסי בכלכלה, וכלכלנים הטרודוקסיים רבים משתמשים בפיתוחים של שיטותיו.

==קורות חיים==
וסילי לאונטיף נולד ב-1906 במינכן לאב, שנקרא אף הוא וסילי לאונטיף, שהיה פרופסור לכלכלה ומשפחתו פרובוסלבית, ולאם יהודייה מאודיסה. הוא למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג. ב-1925 עזב את רוסיה והמשיך את לימודיו באוניברסיטת הומבולדט בברלין, אצל ורנר זומבארט. לאחר מכן עבד באוניברסיטת קיל, וב-1931 עבר לארצות הברית. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת במשרד לשירותים אסטרטגיים. ב-1932 הצטרף לאוניברסיטת הרווארד, ובשנת 1946 קיבל שם תואר פרופסור.

בשנת 1932 נשא לאישה את המשוררת אסטלה מרקס, וב-1936 נולדה בתם היחידה, ד"ר סבטלנה אלפרס , מבקרת אמנות.

==תרומותיו למדע הכלכלה==

==ראו גם==

* מודל הקשר-אולין

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.maot.co.il/lex6/glossary/g_3460.asp פרדוקס לאונטיף], באתר "מעות"
* הערך "[http://ecowiki.org.il/wiki/ניתוח_תשומה-תפוקה ניתוח תשומה-תפוקה]", באתר אקו-ויקי

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים רוסים
קטגוריה:כלכלנים יהודים רוסים
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כלכלנים יהודים גרמנים
קטגוריה:אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:מדענים שהיגרו לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
נובל (מטבע)

250px
נובל (באנגלית: Noble) הוא מטבע זהב אנגלי. הוא היה המטבע הראשון שיוצר בכמויות גדולות, שלא כמו הפני המוזהב והפלורין, שיוצרו מוקדם יותר, למרות שאלו נפצו בכמות הרבה יותר קטנה. המטבע יוצר לראשונה בתקופתו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה, בשנים 1344–1346.

לנובל נוצרו גם מטבעות בעלי שווי מופחת של חצי נובל ורבע נובל, שיוצרו אף הם בכמויות גדולות והיו פופולריים.

ערכו של הנובל היה שישה שילינג ושמונה פני. משקלו השתנה מעט בכל הוצאה מחודשת, כדי לשמור על ערכו, עד שנת 1464, בה עלה שוויו. ב-1465 יצאה גרסה חדשה שלו, בשם אנג'ל, מטבע שהפך לפופולרי במקומו בשנים הבאות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מטבעות זהב
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
יהודית אוריין

יהודית אוריין (נולדה בשנת 1935) היא עיתונאית, מבקרת ספרות וקולנוע, יועצת לשונית ולקטורית ישראלית, לשעבר מורה.

== ביוגרפיה ==
יהודית אוריין נולדה בשנת 1935 בחיפה, בתם היחידה של שרה לבית יעקובוביץ' ומאיר אוריין, סופר וחוקר ספרות תורנית וחסידות ופעיל ציבור חיפאי. גדלה בחיפה בבית דתי-חסידי. בהמשך חייה נטשה את הדת.

למדה באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת תל אביב. במשך למעלה מ-20 שנה לימדה בבית ספר תיכון פילוסופיה, ספרות ולשון. במשך שנים רבות הייתה מבקרת קולנוע בשבועון "לאשה" מבית ידיעות אחרונות. כחברה במערכת "ידיעות אחרונות" כתבה ביקורות תרבות, ספרות, תיאטרון וקולנוע. כיום משמשת אוריין לקטור בהוצאת משכל, מבקרת ספרות ויועצת מדעית בענייני לשון.

הייתה נשואה ליעקב בן-הרצל, ולשניים בן. מאז סוף שנות ה-70 נשואה בשלישית, לאיתן אבניאון, מנכ"ל הסנה ומנכ"ל בנק הפועלים לשעבר, ובימים אלה בעל הוצאת הספרים איתאב, המתמחה בהוצאת מילון ספיר, לקסיקונים ותזאורוסים.

בשנת 1967 עברה שינוי בהשקפת עולמה ונעשתה שמאלנית, היא תומכת בפינוי התנחלויות ובהפלות ומתנגדת לפמיניזם.

== ספריה ==
* שדות זרים: סיפורת מתורגמת 1975–1980, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ב 1982. (קובץ מסות על ספרות כללית)
* 6 סיפורים שרירותיים ורומן, תל אביב: זמורה-ביתן ("עמודים לספרות עברית"), תשנ"ו 1995.
* כל יום רביעי, תל אביב: משכל, 2001. (קובץ סיפורים והשקפות על אנשים ועל החיים; רשימות שפורסמו בעיתון ידיעות אחרונות)

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* [http://merhav.nli.org.il/primo-explore/search?tab=default_tab&search_scope=Local&vid=NLI&lang=iw_IL&query=any,contains,%D7%99%D7%94%D7%95%D7%93%D7%99%D7%AA%20%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%99%D7%9F פרסומיה של יהודית אוריין] בספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:מבקרות קולנוע ישראליות
קטגוריה:מורות לספרות עברית
קטגוריה:מורים לספרות עברית
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:יוצאות בשאלה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
איב-ז'וזף דה קרגלן דה טרמרק

איב-ז'וזף דה קרגלן דה טרמרק
איב-ז'וזף דה קֶרְגֶלֶן-טְרֶמָרֶק (בצרפתית: Yves-Joseph de Kerguelen-Trémarec 13 בפברואר 1734 - 3 במרץ 1797) היה מגלה ארצות ברטוני וקצין צי צרפתי.

==חייו==
קרגלן-טרמרק נולד בלנדודאל, פיניסטר. במהלך מלחמת שבע השנים פיקד על אוניית התקפה, אך ללא הצלחה מרובה.

===רוקול=== 
מפת אזור רוקול, פורסמה ב-1771
בשנת 1767 הפליג קרגלן-טרמרק סמוך לרוקול. אף כי ייתכן שלא התקרב לטווח צפייה, או אפילו למרחק 240 ק"מ ממנו, נראה שהייתה לו אינפורמציה טובה לגבי האי הזעיר. המיקום שציין במפה היה רק כ-32 ק"מ ממיקומו הממשי והוא תיאר נכונה את מראיהו ואת שונית הלן הסמוכה, "מזרחית לרוקול, 1/4 ליגה [כ-1.2 ק"מ] ממנו, יש צוק סלע שקוע שהמים משתברים מעליו".

===גילוי איי קרגלן===
בראשית 1772, הפליג קרגלן-טרמרק לאזור אנטארקטיקה, בחיפוש אחר טרה אוסטרליס האגדית, שם גילה את איי קרגלן הנידחים צפונית ליבשת והכריז חזקה על טריטוריות שונות לצרפת. נלווה אליו במסע זה חוקר הטבע ז'אן גיום ברוגייר.

בדין וחשבון שלו למלך לואי ה-15 הפריז מאוד בערכם של איי קרגלן, שאותם תיאר כבעלי חשיבות חיונית בנתיב להודו, לאיי מולוקה ולסין וכעתירי סיכויים לכריית מחצבים שונים. נוסף לכך, תיאר בהתלהבות את הילידים החיים באי, שצרפת תרעיף עליהם את כל טובה של התרבות המערבית, ברוח "הפרא האציל" של ז'אן-ז'אק רוסו. כתוצאה מכך, שלח אותו המלך בסוף 1773 בראש משלחת שנייה לאיי קרגלן, שנמשכה עד תחילת 1774. בשלב זה היה ברור, שמדובר באיים שוממים וחסרי כל תועלת, וודאי אינם "טרה אוסטרליס". בשובו לצרפת, נדרש קרגלן-טרמרק להתייצב לחקירה מקיפה ובסופה נשלח לכלא, אף כי לא לבסטיליה אלא לבית קטן סמוך לסונור. 

בתקופת המהפכה הצרפתית ראו בקרגלן-טרמרק קורבן של המשטר הישן. מעמדו הקודם הושב לו והוא השתתף בקרב גרואה. הוא מת בשנת 1797 כסגן-אדמירל ומפקד נמל ברסט.

==כתבים==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגלי ארצות צרפתים
קטגוריה:ימאים צרפתים
קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:ברטאן: אישים
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1734
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1797
גבעות גורל

גבעות גורל הן שטח הררי בנגב, צפונית לבאר שבע, דרומית ללהבים ולכביש 310, מזרחית לכביש 40 ומערבית ללקייה. חלק משטח הגבעות מוכרז כשמורת טבע "להב דרום". האזור משמש את צה"ל לאימוני ניווטים.

==גאוגרפיה ומידע כללי==

גבעות גורל הן חלק מרכס גבעות להב. חלק משטח הגבעות הוכרז כשמורת טבע. שמן של הגבעות הוא ככל הנראה שיבוש עברי של שמו של הכפר הבדואי טֻוֵויל אַבּוּ גֵ'רְוַאל (או בעברית - שלוחת אבו ג'רוואל) שנהרס מספר פעמים בשטחן של גבעות גורל.

גובהן של גבעות גורל נע בין 300 ל-500 מטרים מעל פני הים. הן תחומות בין יער להב שבצפון, לקייה ויישובים בדואים נוספים במזרח, יער דודאים במערב ובאר שבע ובקעת באר שבע בדרום. בין הגבעות נמצאים ערוצי הנחלים כרכור, דודאים, בְּתָרִים, פֶחַר ועַלֶקֶת. בתחומן של הגבעות גדלים מיני פרחים וצמחים רבים.

על גבעה 503, נמצאים שרידיה של מצודת פחר, מצודה ישראלית, המתוארכת למאה ה-9 לפנה"ס, והייתה הדרומית ביותר מבין מערכת המצודות הישראליות שנמצאו מתקופה זו. כ-300 מטר מזרחית למצודה נמצאת הגבוהה בגבעות שגובהה 506 מטר.

בנייתם של הכביש המהיר בין צומת גורל ומחלף חטיבת הנגב ושל שכונת רמות הצפונית של באר שבע, כמו גם רעיית הצאן של הבדואים, הביאו לכך שהטבע בשטח ניכר מהגבעות נפגע, ומיני הצמחים שבהן נמצאים בסכנת הכחדה.

== כשטח אימונים ==

גובהן היחסית נמוך, והעובדה שאינן תלולות, הביאה לכך שצה"ל עורך אימוני ניווט בגבעות אלו. דרגת הקושי של הניווט בגבעות אלו בינונית נמוכה. פני הקרקע הסלעיים, האגנים הברורים והניצבים שיוצרים הנחלים, קווי התבליט הבהירים יחסית ומיעוט התכסית הופכים את השטח לנוח ללימודי ניווט והתמצאות בשטח מדברי.
מראה פנורמי מנ.ג. 506

==קישורים חיצוניים==
*

גורל
קטגוריה:ניווט
קטגוריה:הנגב: הרים
קטגוריה:ישראל: רכסי הרים
המספיק לעובדי השם

המספיק לעובדי השם (מערבית יהודית: "כתאב אלכפאיה אלעאבדין") הוא ספר הלכה והשקפה יהודי, שנכתב על ידי רבי אברהם בן הרמב"ם במצרים. בידינו מצויים רק שני מדורים מתוך כעשרה שהכיל הספר כולו, וקטעים נוספים.

==על הספר==
לשון החיבור המקורית היא ערבית, והוא הכיל ארבעה חלקים, כל אחד מהם מחולק למדורים שונים, סך מניינם עולה לכעשרה.
רוב הספר אבד, מלבד שני מדורים ומלבד קטעים רבים נוספים שנתפרסמו בחלקם, מהם ניתן להסיק על אופיו של הספר.

באחת מאיגרותיו תיאר רבי אברהם את הספר: 

בספר התמקד ראב"ם בנושאים שיש בהם עניין מעשי לבני דורו, ובמיזוג השקפה עם הלכה. בספר באה לידי ביטוי נטייתו של ראב"ם לעבודה בסגנון הדומה לסופיות, אותה העריך. בחלקו האחרון של הספר יש עידוד לסגפנות, פרישות וניסיון לקרבה מיסטית אל אלוהים.

==מבנה הספר==
לחיבור קדמה הקדמה ובה שבעה פרקים. אפשר עם זאת שהיא נכללת בחלקו הראשון של הספר.
* החלק הראשון, דן כפי הנראה באמונה, בחשיבות לימוד התורה ובהלכות שבת ויום טוב. נראה שהמאמר על הדרשות ועל האגדות של רבי אברהם בן הרמב"ם מקורו בחלק זה.
* החלק השני עוסק בעבודת הבורא. המדור השני מחלק זה, העוסק בעיקר בהלכות תפילה, וכן בהלכות תפילין, מזוזה, ציצית, ברכות, נדרים והרחקה משקר נשתמר בידינו.
* החלק השלישי דן בעניינים שבין אדם לחברו, כגון דיני ממונות, צדקה ונישואים. קטע מחלק זה העוסק בצדקה פורסם על ידי ניסים סבתו.
* החלק הרביעי מיועד לחסיד הרוצה לעשות מעבר לחובותיו הבסיסיות וחפץ בקרבה לאלוהים. המדור השני מתוך החלק הרביעי נשתמר, והוא המדור התשיעי מכלל הספר. המדור עוסק במאפייני ההלכה, במידות הטובות ובהכוונת כל כוחות הנפש לתכלית הנעלה.

== לקריאה נוספת ==
* 
* רבי אברהם בן הרמב"ם, המספיק לעובדי השם, תורגם על ידי חכם יוסף דורי, עם שיפורי תרגום רבים על ידי הרב שמואל מילר והרב יעקב וינסלברג. הוצאת פלדהיים תשכ"ה
* Paul B. Fenton, "Review of Dana’s Edition of Abraham Maimuni’s Kifâyat al-’âbidîn," Jewish Quarterly Review, vol. 82, no. 1-2 (July-October 1991): 194-206
* נסים דנה (עורך), ספר המספיק לעובדי השם, מהדורה שנייה, אוניברסיטת בר-אילן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* כרמיאל כהן, [http://asif.co.il/wpfb-file/maalyyot-25-30-35-pdf/ על אודות ספר: 'המספיק לעובדי השם'], מעליות כה.
* [https://asif.co.il/tag/רבי-אברהם-בן-הרמבם/ תגית מאמרים אודות רבי אברהם בן הרמב"ם וספרו המספיק לעובדי השם] זמינים לצפייה באתר ספריית אסיף.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
קטגוריה:פילוסופיה יהודית
קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
קטגוריה:ספרי המאה ה-13
קטגוריה:יצירות בערבית יהודית
מערכת לניהול למידה

מערכת לניהול למידה (באנגלית: Learning Management System; ובר"ת: LMS) היא תוכנה לניהול, תיעוד, מעקב, דיווח, אוטומציה והעברה של קורסים חינוכיים, תוכניות הדרכה או תוכניות למידה ופיתוח. מערכת לניהול למידה מאפשרת רישום לומדים, מעקב אחר התקדמות בלמידה, ביצוע מטלות ומעקב ציונים.<ref></ref><ref></ref> מערכות ניהול הלמידה נוצרה ישירות מהתפתחות הלמידה המתקושבת. הן התמודדו עם גידול מסיבי בשימוש עקב הגידול בלמידה מרחוק במהלך מגפת הקורונה.<ref></ref>

==מטרה==
מערכת לניהול למידה (LMS) היא סביבה ממוחשבת, אשר נותנת מענה לכל הפעילויות המנהליות הקשורות בתהליכי למידה או הדרכה. כל מערכת לניהול למידה טיפוסית מנהלת מסד נתונים ומערכת הרשאות של לומדים ופרופילים. היא מאפשרת קטלוג של קורסים, מרכזת ומעבדת את תוצאות הלמידה באמצעות מבחנים או מטלות ומספקת דוחות לדרג המנהל את ההדרכה. מעקב אחר תוצאות הלמידה וריכוזן אל מערכת אחת הוא כלי לצורך הערכת הידע בארגון וניצול טוב יותר של הידע של העובדים מחד, והשלמת פערים הקיימים בידע מאידך. מערכות ניהול ידע משולבות במוסדות חינוך והשכלה גבוהה וכן בחברות מסחריות ומאפשרות לארגון להיות ארגון-לומד.

מערכות לניהול למידה המספקות כלים ליצירת יחידות לימוד (מחוללים), ניהול כיתות, ניהול ידע ברמות שונות, ניהול פערי ידע והסמכות, התאמה מדויקת של ידע לשולחן העבודה של הלומד הבודד, ניהול חניכה, כלים מקוונים (צ'אטים ודומיהם), קהיליות למידה ועוד. המערכת יכולה להכיל גם אוסף של בנק מבחנים המאפשר לבדוק את רמת הידע של הלומד ולזהות את פערי הידע. בהתאם לפערי הידע, הלומד יקבל תכנים מותאים באמצעות לומדה או כלים אחרים.

== פונקציונליות של המערכת ==
*ניהול משתמשים וקורסים - פיתוח קורסים, רישום לומדים, מעקב אחר ההתקדמות במטלות הקורס, הבחנות ועוד.
*שימוש באמצעי לימוד מגוונים (סרטונים, קובצי שמע, קובצי טקסט, קורסים מקוונים, לימוד בקבוצות ועוד)
*ניהול למידה סינכרונית ואסינכרונית
* הפקת דוחות והערכה ומשוב ללומדים ולמרצים
* אנליטקות למידה - כלים ומנגנונים שמטרתם לאפשר הבנה ושיפור תהליכי הוראה ולמידה
* ניהול משאבים

== יתרונות וחסרונות מערכות לניהול למידה ==
1. <big>יתרונות מערכות לניהול למידה</big>
* היא כלי חיוני בקורס המקוון לצורך ארגון המידע ההערכתי, התמודדות עם עומס נתונים ותוצרים ותמונת מצב עדכנית אודות התקדמות הלומדים ותכנון ההוראה.
* מסייעת לחיזוק הקשר האישי בין המנחה ללומדים, עידוד לעמידה בלוחות זמנים.
* עם הדרכה מתאימה, מקדמת תהליכי הערכה חלופית ומעצבת.

2. חסרנות מערכת לניהול למידה
* שימוש יתר בפריטי הערכה סגורים, כגון: מבחנים רבי ברירה.
* זניחת היבטים של הכוונה עצמית בלמידה, בשל התלות במנחה.
* למידה שיתופית מופחתת מהרצוי בשל חוסר האפשרות לראות את התוצרים של העמיתים והשיח אודותיהם.<ref></ref>
==ראו גם==
* e-learning
* למידה מקוונת
* Moodle

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* LMS Data - The First Year Update (2014). Retrieved November 26, 2014, from http://edutechnica.com/2014/09/23/lms-data-the-first-year-update/
* 
</div>
* אייל, ל' ובוכניק, ד' (2011). יחסי הגומלין בין מערכת טכנולוגית לניהול תוכן ולמידה (LCMS). מתוך: ספר כנס צ'ייס למחקרי טכנולוגיות למידה 2011 : האדם הלומד בעידן הטכנולוגי. י' עשת-אלקלעי, א' כספי, ס' עדן, נ' גרי, י' יאיר (עורכים), רעננה: האוניברסיטה הפתוחה. עמ' 22–30.

==הערות שוליים==

קטגוריה:למידה
קטגוריה:מערכות מידע
עוצמה רכה

עוצמה רכה (באנגלית: Soft Power) הוא מונח ביחסים בינלאומיים המתאר מצב בו מדינה במערכת הבינלאומית משפיעה על מדינה אחרת בצורה לא כוחנית, ובעזרת כך משיגה יעדים שונים במדיניות החוץ. עוצמה רכה מבוססת בעיקר על "אטרקטיביות" של המדינה, כלומר כוח המשיכה שמדינה יכולה להקרין, היכול לנבוע מלגיטימיות (בעיניי אחרים), תרבות, מוסר, ערכים, אתיקה ועוד. עוצמה רכה יכולה להיות גם לא מכוונת, כך שעוצמה רכה של מדינה יכולה להיות גם עקיפה ולהשפיע על מדיניות של מדינה אחרת ללא בקשה ישירה. עוצמה רכה נבדלת מעוצמה נוקשה (או קשה) שמשמעותה שימוש בכוח צבאי או לחץ כלכלי.

לפי מדד "Soft Power 30" שהתפרסם בשנת 2017, צרפת הגיעה למקום הראשון ולאחריה הממלכה המאוחדת.

== התפתחות המושג==
המושג הופיע לראשונה בכתביו של ג'וזף ניי (Joseph Nye) שטען כי הדמוקרטיה (ובמיוחד הערכים הליברליים בה כגון זכויות האדם וחירויות הפרט) יכולה לגרום למדינות להעריץ מדינות שנתפסות כהתגלמות ערכים ליברליים, ולכן לנסות לרצות אותן.

==ראו גם==
* עוצמה פוליטית

== קישורים חיצוניים ==
* [http://reut-institute.org/Publication.aspx?PublicationId=1819 עוצמה רכה], באתר מכון ראות
* 
* 
* עבדאללה צוואלחה, [http://www.inss.org.il/he/wp-content/uploads/sites/2/systemfiles/צוואלחה.pdf הסביבה האסטרטגית החדשה של ישראל – אתגר העוצמה הרכה], המכון למחקרי ביטחון לאומי
* יוסף ישראל, [http://10tv.nana10.co.il/Article/?ArticleID=1256171 "מקדונלד'ס אאוט": האטרקטיביות של ארצות הברית בשפל, צרפת מובילה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
רוברט לופז (פזמונאי)

רוברט לופז ו[[ג'ף מרקס, לאחר שזכו בפרס הטוני על כתיבת המחזמר אבניו קיו בשנת 2004]]
רוברט "בובי" לופז (באנגלית: Robert "Bobby" Lopez; נולד ב-23 בפברואר 1975) הוא פזמונאי אמריקאי. ידוע במיוחד בזכות כתיבת השירים במחזות הזמר אבניו קיו וספר המורמונים, וכתיבת השירים בסרטים לשבור את הקרח, לשבור את הקרח 2 וקוקו יחד עם אשתו קריסטן אנדרסון-לופז.

לופז זכה בפרסי האוסקר, אמי, גראמי וטוני. הוא אחד מ-19 האנשים שזכו בארבעת הפרסים, הזוכה שזכה בהם בזמן הקצר ביותר (עשור) ובגיל הצעיר ביותר (38), והיחיד בעל זכייה כפולה בכל אחד מהפרסים.

== קריירה ==
לופז כתב יחד עם ג'ף מרקס בשנת 1999 את המחזמר אבניו קיו, מחזמר המשלב משחק בובות יחד עם שחקנים רגילים, בדומה לתוכנית הטלוויזיה רחוב סומסום. המחזמר החל את דרכו באוף ברודוויי, ומשם עבר לברודוויי, שם הוצג משנת 2003 ועד שנת 2009. המחזמר זכה בפרס הטוני למחזמר הטוב ביותר, ולופז ומרקס זכו בפרס הטוני לפסקול הטוב ביותר.

בשנת 2006 כתב לופז מספר שירים לסדרה וונדר פטס של ערוץ ניקלודיאון, יחד עם אחיו בילי. על שירים אלו הם זכו בפרס אמי.

בשנת 2005 החל לופז לעבוד על המחזמר ספר המורמונים, יחד עם טריי פארקר ומאט סטון, היוצרים של הסדרה סאות' פארק. המחזמר התחיל את הצגותיו בברודוויי בשנת 2011, וזכה בפרס הטוני למחזמר הטוב ביותר. בנוסף זכה לופז יחד עם שני שותפיו בשני פרסי טוני, על הפסקול ועל הטקסט הטובים ביותר, ופרס גראמי על המחזמר המוקלט הטוב ביותר.

בשנת 2011 יצא הסרט פו הדב של אולפני דיסני, שכלל 7 שירים שכתבו לופז ואשתו קריסטן.

בשנת 2013 לופז ואשתו כתבו את השירים לסרט נוסף של דיסני- לשבור את הקרח. שיר הנושא של הסרט, "Let It Go"- "לשחרר", זכה להצלחה גדולה. על שיר זה זכו לופז ואשתו בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר, ובכך השלים לופז זכיות בארבעת הפרסים אוסקר, אמי, גראמי וטוני, והיה לאדם ה-12 שזכה בארבעת פרסים אלו. בשנת 2015 זכה לופז ואשתו בפרס גראמי לשיר הטוב ביותר למדיה ויזואלית על השיר Let It Go.

בשנת 2017 כתבו לופז ואשתו את השיר Remember Me לסרט קוקו של אולפני פיקסאר. השיר זיכה אותם בפרס אוסקר נוסף לשיר המקורי הטוב ביותר.

בשנת 2020 היה שותף בכתיבת מנגינה למיני סדרה ביקום הקולנועי של מארוול - וונדה ויז'ן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:זוכי אוסקר: כותבי השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי אמי בשעות היום: מוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב – השיר המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס טוני: מוזיקאים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: מחזאים, מחברים וליברטיסטים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
הרמן ברנהרד לונדבורג

הרמן ברנהרד לונדבורג
הרמן ברנהרד לוּנדבּוֹרג (בשוודית: Herman Bernhard Lundborg; 7 באפריל 1868 – 9 במאי 1943) היה רופא שוודי שעסק בעיקר באאוגניקה וביישום דרכים "להשבחת" המין האנושי. הוא סיים את לימודיו ברפואה במכון קרולינסקה בשנת 1895, וקיבל את הדוקטורט שלו באוניברסיטת אופסלה בשנת 1903. בשנה זו גם הוּכר שם כמומחה בתחומים פסיכיאטריה ונוירולוגיה, ובשנת 1915 גם כמומחה לביולוגיה גזעית.

לעבודת הדוקטורט שלו, חקר לונדבורג מקרה גנטי של אפילפסיה מיוקלונית מתקדמת שתוּארה לראשונה על ידי היינריך אונפריכט (Heinrich Unverricht) בשנת 1891. מלבד מתן דיווח על המחלה, הוא ביצע מעקב אחרי משפחה נשאית של המחלה, אחורה עד למאה ה-18, וזו נחשבה אנליזה ייחודית לאותה תקופה. הוא הסיק שהמשפחה הידרדרה מבחינה גנטית בגלל "נישואים לא חכמים". המחקר תואר כ"עניין היסטורי רב חשיבות בתחום הגנטיקה של האדם". בחלוף השנים, נודע סוג זה של אפילפסיה כמחלת אונפריכט-לונדבורג.

לונדבורג היה מאוד שלילי בדעותיו כלפי העם היהודי, ומעורב מאוד באידאולוגיית ההיגיינה הגזעית.
בתחילת המאה ה-20, התפתח מאוד הרעיון לפיו אאוגניקה יכולה איכשהו לשפר את החברה בכללותה. בשנת 1922, הייתה שוודיה למדינה הראשונה בעולם שייסדה סוכנות ממשלתית לאאוגניקה – "מכון המדינה לביולוגיית הגזע", שלונדבורג מוּנה להיות בראשו. תחת הנהגתו, החל המכון לאסוף שפע של נתונים סטטיסטיים ותצלומים כדי למפות את הרכב הגזע והמוצא של כ-100,000 שוודים. מחקר זה הפך מאוחר יותר לאחד מיסודות תוכנית השבחת הגזע של הממשלה השוודית, שבמסגרתה בוצעו עיקור מרצון ועיקור כפוי של אנשים עם מאפיינים גנטיים שליליים. התוכנית פעלה בשוודיה משנת 1935 ועד 1975.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רופאים שוודים
קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:פסאודו-מדע
קטגוריה:גזענות
קטגוריה:בוגרי מכון קרולינסקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1868
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1943
גביע דייוויס 1961

גביע דייוויס 1961 הייתה התחרות ה-50 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך ב-28-26 בדצמבר 1961 במלבורן, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 42 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.

משחק הגמר נערך בין אוסטרליה לבין איטליה והסתיים בניצחון אוסטרליה עם התוצאה 0:5. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-17 בסך הכל.

==משחקי פלייאוף==
===בית אמריקה===
הבית כלל 7 קבוצות כולל מרוקו.

===בית אירופה===
הבית כלל 28 קבוצות, כולל ברזיל, צ'ילה, מצרים, דרום אפריקה, ניו זילנד וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

===בית המזרח===
הבית כלל 7 נבחרות. 

===משחקים בין מנצחי הבתים===
המשחקים נערכו במהלך ספטמבר-אוקטובר 1961.

===משחק על התואר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | אוסטרליה 5
! colspan="2" align="center" |מלבורן, אוסטרליה 28-26 בדצמבר 1961 דשא 
! colspan="5" align="center" | איטליה 0
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || רוי אמרסון || || 8||6||6 || || 
|-
| || ניקולה פייטרנג'לי || || 6||4||3|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || רוד לייבר || || 6 ||6||6|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אורלנדו סירולה || ||1 ||4 ||3|| || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || רוי אמרסון/ניל פרייזר|| ||6||6 ||6|| || 
|- 
| || ניקולה פייטרנג'לי/אורלנדו סירולה || ||2 ||3||4 || || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || רוד לייבר|| ||6||3||4||6 || 8 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ניקולה פייטרנג'לי|| ||3||6 || 6||3 || 6 
|-
! rowspan="2"| 5
| ||רוי אמרסון|| ||6 ||6 ||4|| 6 || 
|- 
| || ניקולה פייטרנג'לי || ||3||3 ||6||2 || 
|}

==ישראל בגביע דייוויס==
בשנת 1961 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת ניו זילנד. כמו בשנת 1960 המשחק נערך בתל אביב.

{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ישראל 0
! colspan="2" align="center" |תל אביב, ישראל 29-27 באפריל 1961 משטח קשה
! colspan="5" align="center" | ניו זילנד 5
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || גבריאל דוביצקי || || 2|| 6||0|| || 
|-
| || מארק אוטוויי|| ||6||8||6|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| ||אלעזר דודמן || ||1||1||6|| 4 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || לו ג'רארד|| ||6 ||6 ||3||6 || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || אלעזר דודמן/גבריאל דוביצקי || ||3||2 ||3|| || 
|- 
| ||לב ג'רארד/מארק אוטוויי || ||6 ||6|| 6|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||אלעזר דודמן|| ||4||2||6|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || מארק אוטוויי|| ||6 || 6||8 || || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || גבריאל דוביצקי || || 2||6 || 0|| 1 || 
|- 
| ||לב ג'רארד|| ||6 ||4||6|| 6 || 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000634 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
1961
מערך השליטה הימית

סיכת בקרית שליטה ימית וסמל המערך
מערך השליטה הימית בחיל הים הישראלי אחראי על יצירת התמונה הימית הכוללת את כל כלי השיט הנמצאים במרחב הימי של 

מדינת ישראל וסביבתה ושליטה על הכוחות הנמצאים בים. המערך ממונה על פיקוח על התנועה בכל המרחב הימי של ישראל, וכן על גילוי וזיהוי ניסיונות חדירה למרחב הימי של מדינת ישראל, והכוונת פלגות הבט"ש של החיל אל עבר מטרות ימיות חשודות.
הכוח המפעיל את המערך הוא בקריות השליטה הימית וקציני השליטה ימית.
המערך מחולק למוצבי שליטה זירתיים (מש"ז) בבסיס חיפה, בסיס אשדוד ובסיס אילת ובעבר גם במוצבי שליטה אזוריים (מש"א) בכגון במעבר ארז, גבעת אולגה, סטלה מאריס וראש הנקרה, שהועברו לתוך המש״זים, אשר מספקים כיסוי של המרחב הימי של מדינת ישראל וסביבתה באמצעות מכמ"ים ואמצעי גילוי נוספים. על כל מש"ז מפקד קצין בדרגת רב-סרן או סרן. בראש יחידת השליטה הימית (יש"י), המרכזת את המידע מכלל הזירות, עומד קצין בדרגת אלוף-משנה. ליחידת השליטה קיימים גם כשני מוצבים משלה, אשר מתפקדים בשיתוף עם שאר המוצבים בארץ.

==גילוי וזיהוי==
על-פי חוקי השיט הבינלאומיים, חייב כל כלי שיט שמתקרב למרחק מסוים מגבולות ישראל, על-פי סוגו, להזדהות מול מערך השליטה הימית. במקרה שכלי שיט לא מזדהה מול מערך השליטה, לא תאושר כניסתו למים הטריטוריאליים של מדינת ישראל. במידה ועולים חשדות לחדירה, מוזנקים לכיוונו כלי בט"ש, שמתקרבים, ובודקים כי לא מדובר באיום.

==בעלי תפקידים במערך==

=== תפקידים מבצעיים ===
*קשל״טית/קשל"ט- קצינת השליטה הימית היא הגורם הסמכותי הגבוה ביותר במוצבי השליטה של זרוע הים. התפקיד כולל פיקוד על משמרת מבצעית באחד ממוצבי השליטה האמונים על הגנת הגבולות הימיים של המדינה, והפעלת כוחות לסיכול פח"ע ימי, פיקוח ובקרה על שיט אזרחי ואירועי הצלה ימיים. פיקוד על צוות אישי שכולל 15-25 בק״שיות. תהליך ההכשרה לקצונת שליטה כולל את פרק הכשרת היסוד בבה״ד 1 שנמשך כחודשיים וחצי, ואת קורס קשל״טים (ההשלמה החיילית) שנמשך כ-5 חודשים ומתקיים בבה״ד זרוע הים. 
*אחמ״שית- אחראית משמרת הינה חלק מסגל הפיקוד הזוטר במוצבי השליטה. האחמ״שית הינה מפקדת משמרת ומהווה מפקדת ישירה של צוות הבק״שיות, בכפוף לקצינת השליטה. האחמ״שיות לוקחות חלק פעיל ומשמעותי בהסמכת בק״שיות חדשות שנקלטות ביחידה.
*סמב"צית שליטה- מנהלת אירועים ימיים ומעבירה דיווחים לגורמי הפיקוד בזירה. הסמב״צית אחראית על ניהול הפעילות השוטפת בזירה, הכוללת אימונים, מודלים, ניסויים, תרגילים וכיוצא בזה. 
*סמכית/אחראית בניית תמונה ימית- במשמרת, החיילות עוסקות בבניית תמונת השליטה והבקרה, קשר עם כלי השיט של צי הסוחר וכלי שיט אזרחיים, תיעוד אירועים ימיים מתפתחים, העברת דיווחים וניהול מסמכי המשמרת.

=== תפקידי הדרכה ===

* מפקדת בקורס אחמ״שיות-מפקדות צוות של בק״שיות שנמצאות בתהליך ההכשרה לתפקיד האחמ״שית. מפקדות אלה עוסקות בבניית הזהות הפיקודית של חניכות הקורס, ובהכנתן במישור המקצועי לפיקוד על משמרת במוצבי השליטה.
* מפקדת בקורס בק״שיות- חיילת זו מפקדת על צוות בק״שיות בשלב הטירונות וההכשרה הראשונית. חיילת זו בונה את היסודות המקצועיים והערכיים של הבק״שיות העתידות להגיע למוצבי השליטה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* חן אופיר, [https://web.archive.org/web/20160303170726/http://www.navy.idf.il/994-8544-he/Navy.aspx שולטות במוצב], באתר חיל הים, 2 במרץ 2014
* 
* אגם תותחני, [https://navy.idf.il/Article/5938 מצא בית הרחק מהבית], אתר זרוע הים, 24 באוקטובר 2022.

קטגוריה:חיל הים הישראלי
קטגוריה:פיקוד ושליטה
שמעון שלום קאליש

רבי שמעון שלום קאליש (תרמ"ג, 1883 - י"ט באב תשי"ד, 18 באוגוסט 1954) היה האדמו"ר מאמשינוב באוטבוצק ובארצות הברית.

==ביוגרפיה==
בנם של רבי מנחם ואסתר גולדה לבית אלברשטיין. נישא לפייגא ברכה בת דודו רבי ישעיהו קאליש מפשיסחה. לאחר פטירת אביו בשנת תרע"ח פנו מרבית החסידים לאחיו הבכור רבי יוסף. רבי שמעון שלום החל לכהן באדמו"רות בעיירת הנופש אוטבוצק, הסמוכה לוורשה. הוא הצליח לפתח את חצרו ונמשכו אליו חסידים רבים, בשל אהבתו לחסידיו. הוא פעל גם בעסקנות ציבורית ונודע כתלמיד חכם ויודע קבלה. כדרך אדמו"רי אמשינוב, הוא נהג להתפלל בשעה מאוחרת. הוא נהג לומר שלכל יהודי צריך שיהיו שני שעונים, אחד שיראה שכבר מאוחר ואחד שמראה שעדיין לא מאוחר והוסיף, באמשינוב השתמשו בדרך כלל בשעון השני.

בשנת תרצ"ג עלה לארץ ישראל והתגורר בה במשך שנה. החסיד הנודע הרב נח גד וינטרוב שהתגורר בישראל, ליווה אותו במהלך כל הביקור בארץ ישראל וכתב את דברי תורתו, שיצאו לאור בספר "אמרות טהורות".

בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט יחד עם בנו רבי מאיר ואחיינו רבי יצחק לווילנה וקובנה ומשם ברכבת הטרנס-סיבירית ליפן וממנה לשאנגחאי. כשהנאצים לחצו על היפנים להסגיר את יהודי שאנגחאי, נקרא לשלטונות להבהיר את נושא היהודים. בפגישה השתתפו גם הרב משה שצ'קס, הרב שלמה שפירא וליאו חנין. המתורגמן היה אברהם סצוזו קוצוג'י. על פי המסופר, המשלחת נשאלה למה הנאצים שונאים את היהודים, והאדמו"ר ענה: כיוון שהיהודים מוצאם מאסיה והנאצים שונאים אסייתים, והוכיח זאת מכתבה בעיתון גרמני משנות ה-30, שגינתה קצין נאצי שהתחתן עם יפנית. בהשפעת פגישה זו לא נענו היפנים לנאצים, ותנאי היהודים שופרו.

לקראת סוף 1946, לאחר שנכזבה תקוותו לקבל סרטיפיקט לעליה לארץ ישראל, היגר לארצות הברית ופתח בית מדרש בוויליאמסבורג. הוא תכנן לעלות לארץ ישראל, וכבר החל בבניית בנין לישיבתו בשכונת בית וגן בירושלים, אך בטרם הספיק חלה ונפטר, ב-18 באוגוסט 1954. ארונו הועלה לטבריה, בה נקבר ב-15 בספטמבר 1954, בבית החיים הישן בו קבורים גם תלמידי הבעל שם טוב.

השאיר כתבי יד רבים. ספר אחד יצא מדברי תורתו, "משמיע שלום". לספר הקדמה מבנו ממלא מקומו רבי מאיר. בנוסף יצאו הספרים "אמרות טהורות" ו"אמרי רצון".

==לקריאה נוספת==
*יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים, בערכו.
*מרדכי שלמה אייזנטל, משמיע ישועה - תיאור נתיב ההצלה שלו ושל בני משפחתו בשנות השואה מפולין דרך ליטא, רוסיה, יפן וסין עד אמריקה, ירושלים תשע"ו
*מרדכי שלמה אייזנטל, עובדות והנהגות - עובדות והנהגות, דברי תורה ויסודות ממשנתו של רבי שמעון שלום מאמשינוב. תשרי תשפ"ג.

==קישורים חיצוניים==
*
*זאב בלוי, [http://www.jdn.co.il/breakingnews/773008 נחשפה תמונה נדירה של הרש"ש מאמשינוב בכותל המערבי לפני 94 שנים], ח׳ בכסלו תשע"ז באתר JDN
*
*[https://www.jdn.co.il/breakingnews/1187941/ המסע ההיסטורי של הרש"ש לארץ ישראל הגנזך נחשף]
* 

==הערות שוליים==

שמעון
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:אדמו"רים אמריקאים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בטבריה
קטגוריה:משפחת קאליש
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1883
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
קטגוריה:אוטבוצק: אדמו"רים
הפיגוע בקו 12 (1978)

הפיגוע בקו 12 היה פיגוע טרור שהתרחש ב־2 ביוני 1978 (כ"ו באייר תשל"ח) בשכונת בית וגן בירושלים. הפיגוע בוצע בידי אש"ף, נרצחו בו חמשה ילדים ובני נוער ישראלים, ואזרח אמריקאי אחד, ונפצעו 23.

== הפיגוע ==
בצהרי יום שישי 2 ביוני 1978 עשה אוטובוס אגד בקו 12 את דרכו ברחובות ירושלים, לכיוון שכונת בית וגן. בהגיע האוטובוס לשכונת בית וגן התפוצץ מטען חבלה שהניח מחבל על מדף התיקים מעל ראשי הנוסעים. באירוע נרצחו שישה נוסעים ונפצעו 19.

הנרצחים בפיגוע היו [https://laad.btl.gov.il/Web/He/TerrorVictims/Page/Default.aspx?ID=37942 אריה יוסף שיינפלד](16), [https://laad.btl.gov.il/Web/He/TerrorVictims/Page/Default.aspx?ID=37940 אליהו למברגר](12), [https://laad.btl.gov.il/Web/He/TerrorVictims/Page/Default.aspx?ID=37943 ראובן שלמה פישמן](30) - אזרח ארצות הברית, [https://laad.btl.gov.il/Web/He/TerrorVictims/Page/Default.aspx?ID=35382 תמר גוטל](15) - אחותו של הרב פרופ' נריה גוטל, [https://laad.btl.gov.il/Web/He/TerrorVictims/Page/Default.aspx?ID=35488 רוחמה גרוסברג](14) - בתו של הרב אליהו גרוסברג מותיקי הר"מים בישיבת נתיב מאיר ו[http://jerusalem.gal-ed.co.il/Web/He/TerrorVictims/Page/Default.aspx?ID=37941 אהרן מאיר אוירבך](15) - בנו של הרב רפאל דוד אוירבך שהיה ראש ישיבת המקובלים שער השמים ואחיו של הרב שלמה זלמן אוירבך.

לזכר הרוגי הפיגוע הוקם ארגון חסד "חי"ל - חסד יד לשישה".

== פיגועים אחרים בקו 12 ==
בנוסף לפיגוע זה, אירעו בשנים הסמוכות לו עוד 2 פיגועי מטען חבלה בקו 12 בהם היו פצועים בלבד, ואירוע נוסף בו זוהה ונוטרל מטען חבלה ללא פגע. קו 12 עצמו בוטל בשנת 1980, ומספרו נשמר ולא ניתן לקו אחר עד סביב שנת 2000, אז ניתן מספר הקו לקו נסיעה בדרום העיר, בקו זה אירע פיגוע בשנת 2016.

==קישורים חיצוניים==
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=mm6%2BmZbRVrWkrI5Pagoe8w4DJ%2F6X%2Bb%2FSuUxL3kT4OjKQA23EdEsYkW7Cq0QgINUbYw%3D%3D&mode=image&href=MAR%2F1978%2F06%2F04&page=3&rtl=true "האוטובוס ממש התרומם באוויר - לא אשכח לעולם את התמונה הזאת של נערים מרוסקים"], מעריב, 4 ביוני 1978
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=mm6%2BmZbRVrWkrI5Pagoe8w4DJ%2F6X%2Bb%2FSuUxL3kT4OjKY3d3LjYBzlOIQjjIwG%2ByZYw%3D%3D&mode=image&href=MAR%2F1978%2F06%2F04&page=1&rtl=true ירושלים: עין אחת צוחקת; אחת בוכה], מעריב, 4 ביוני 1978
** [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=mm6%2BmZbRVrWkrI5Pagoe8w4DJ%2F6X%2Bb%2FSuUxL3kT4OjJYYnPRDmE1G7SaDlFaNIixYw%3D%3D&mode=image&href=MAR%2F1978%2F06%2F04&page=2&rtl=true המשך הכתבה ותמונת האוטבוס הפגוע], מעריב, 4 ביוני 1978
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=XIr1Q5hSa%2BAQIb8V7QKjUouHgUk4Om3en4rWMGbeTUFEEVJlzqObedXC0brpjTbaYw%3D%3D&mode=image&href=DAV%2F1978%2F06%2F04&page=1&rtl=true אש"ף ביצע פיצוץ האוטובוס - קארטר מגנה "מעשה הטרור"], דבר, 4 ביוני 1978
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=XIr1Q5hSa%2BAQIb8V7QKjUouHgUk4Om3en4rWMGbeTUEpvnnWdsElNtdl8UEReyGvYw%3D%3D&mode=image&href=DAV%2F1978%2F06%2F04&page=1&rtl=true שישה הרוגים ו־23 פצועים ממעשה החבלה בירושלים], דבר, 4 ביוני 1978

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעולות טרור ב-1978
קטגוריה:בית וגן
קטגוריה:טרור פלסטיני
18
קטגוריה:ירושלים: פיגועי מטען חבלה
קטגוריה:רצח קטינים בישראל על רקע לאומני
ReFS

ReFS (ראשי תיבות של: Resilient File System) או Protogon היא מערכת קבצים בפיתוח של מיקרוסופט אשר הופיעה לראשונה עם גרסת מערכת ההפעלה Windows Server 2012 כאשר המטרה המוצהרת היא להחליף כליל בבוא הזמן את מערכת הקבצים הנפוצה NTFS.

ReFS תוכננה לשפר מספר תחומים באופן פעולת NTFS כגון ביטול הצורך ב-chkdsk, טיפול בנתיבים ושמות קבצים גדולים במיוחד, בדיקה אוטומטית של שלמות המידע (data integrity), היא כוללת RAID ומטפלת בכישלונות ברמת דיסק קשיח, תמיכה משופרת ומובנית בווירטואליזציה של דיסקים קשיחים.

המערכת תוכננה במקור עבור השרת (Server 2012) בלבד, עם מחשבה שבעתיד תעבור שינויים והתאמות (שבפועל בוצעו במהרה על ידי חובבי פיתוח מוכשרים) לשוק המשתמשים (Consumer).

== ראו גם ==
* GFS

== קישורים חיצוניים ==
* [http://msdn.microsoft.com/en-us/library/windows/desktop/hh848060(v=vs.85).aspx Resilient file system], באתר MSDN

קטגוריה:מערכות קבצים
קטגוריה:תוכנה מבית מיקרוסופט
שיחה

השיחה כוללת תגובות המבוצעות באמצעות דיבור
השיחה היא צורה של תקשורת מילולית
ציור משנת 1895 של שיחה חברותית
שיחה היא סוג של תקשורת מילולית בין בני אדם. ההשתתפות בשיחה כוללת תגובה לדברים שנאמרו לאורך השיחה, תגובה המתבצעת באופן ספונטני, ומבוצעת באמצעות דיבור. עם התקדמות הטכנולוגיה הופיעו טכניקות נוספות לקיום שיחה, ובהן שיחות טלפון ושיחות וידאו.

תהליך רכישת שפה מאפשר קיום שיחה באותה השפה. לתקשורת בין אנשים הדוברים שפות שונות נהוג להשתמש במתורגמן.

שיחות מתקיימות בכפוף לנימוסים מסוימים, וכאשר מהלך השיחה חורג מעקרון שיתוף הפעולה השיחה לרוב מתפוגגת ומגיעה לסיומה, או נוצר מצב של חוסר אמון בין הצדדים.

שיחה יכולה להיות צורת תקשורת יעילה ביותר, כאשר נדרש להעביר מידע מורכב ומבוצעת בה אינטראקציה על מנת לוודא שהמידע מועבר כהלכה, ושהיבטים שונים של המידע מוסברים בניסיון להתאים לשאיפות הדוברים וידע קודם שלהם. שיחת חולין (סמול-טוק) היא סוג של שיחה המתקיימת מטעמי נימוסין, ללא מטרה ישירה להעברת מידע, אלא ליצור או לבסס היכרות.

==ריאיון עיתונאי==

בתקשורת המונים, ראיון הוא שיחה בין עיתונאי לבין מרואיין, שעיקרה שאלות שמפנה העיתונאי אל המרואיין, כדי לקבל מידע בנושא מסוים לשם הצגתו לציבור, ובפרט כדי להציג את דעותיו של המרואיין. לעיתים משתתפים בראיון יותר מאשר מראיין אחד או יותר מאשר מרואיין אחד.

ראיון משמש את כל אמצעי תקשורת – עיתונים, כתבי עת, רדיו וטלוויזיה, ותוצאותיו מתפרסמות בדרך כלל לאחר עריכה, אך לעיתים נערך הראיון בשידור חי, שבו יכולת העריכה מצומצמת ביותר.

== ראו גם ==
* דיאלוג
* הרצאה
* מפתח שיחה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שיטות תקשורת
פקקת וריד השער

פַּקֶּקֶת וריד השַּׁער (אפשר גם פקקת הוריד הפורטלי, באנגלית: Portal vein thrombosis) היא סוג של פקקת ורידים שמתרחשת בווריד השער. מצב זה עלול לגרום ליתר לחץ דם פורטלי ולפגיעה באספקת הדם לכבד.

פקקת וריד השער יכולה להיגרם מדלקת לבלב, שחמת הכבד, דיברטיקוליטיס וכולנגיוקרצינומה. 

האבחון נעשה בדרך כלל על ידי אולטרה סאונד, CT וכן MRI. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מחלות ורידים ולימפה
קטגוריה:מחלות כבד
כלב ים אפור

כלב ים אפור (שם מדעי: Halichoerus grypus) או כלב ים אטלנטי הוא מין של כלב ים והיחידי בסוג Halichoerus, הנפוץ ומתרבה בחופים וימים רדודים באזור צפון האוקיינוס האטלנטי, משני עבריו (באירופה ובאמריקה).
== מאפיינים ==
אורכו של כלב הים 3.3-2.5 מטר ומשקלו 310-170 ק"ג. הנקבות הרבה יותר קטנות מהזכרים, ובדרך כלל באורך 2-1.6 מטר ובמשקל 190-100 ק"ג. באוקיינוס האטלנטי הפרטים מעט יותר גדולים, כשהזכרים מגיעים למשקל 400 ק"ג והנקבות למשקל 250 ק"ג. הם דומים מעט לפוקת המפרץ, החיה באותו אזור, אך שונים ממנה באפם הארוך של הזכרים, פרופיל ראשם הישר יותר והם פחות מנומרים מהם. הזכרים יותר מנומרים מהנקבות ולעיתים יש להם צלקות על צווארם.

הם ניזונים ממגוון של דגים, בעיקר של קרקעית הים בעומק עד 70 מ' או יותר. צלופחוליים הם המזון העיקרי שלו באזורים מסוימים. באזורים אחרים המזון העיקרי הוא דגי בקלה, דגי משה רבנו, מליח ותריסניות. הוא יאכל גם תמנונים, לובסטרים ואפילו עופות ים וכלבי ים קטנים. הוא אוכל בממוצע 5 ק"ג ליום, אך הם לא אוכלים כל יום והם צמים במשך עונת הרבייה.

הנקבות ממליטות בסתיו (במזרח האוקיינוס האטלנטי) או בחורף (במערב האוקיינוס האטלנטי) כשהגורים ניזונים מחלב עשיר ותוך חודש אחד הם מגדלים פרווה עמידה למים, ומסוגלים לצאת לים כדי לדוג בעצמם. 

יש לכלב ים זה 2 תת-מינים:
*Halichoerus grypus grypus – נפוץ בצפון האוקיינוס האטלנטי.
*Halichoerus grypus macrorhynchus – נפוץ באזור הים הבלטי.

אוכלוסיית כלב ים זה מצויה בעלייה בשנים האחרונות, בעיקר במערב האוקיינוס האטלנטי - בארצות הברית ובקנדה. האוכלוסייה הגדולה ביותר העולם נמצאת באי סייבל שבנובה סקוטיה, קנדה.

כלב ים זה טורף לעיתים פרטים צעירים של פוקת המפרץ ושל פוקנה מצויה בעתות רעב. בנוסף התברר ממחקר מ-2014 שבים הצפוני ישנם אוכלוסיות כלבי ים בהם זכרים קניבלים הניזונים מגורי כלבי ים אפורים שננטשו.

==קישורים חיצוניים==

* 
להקת כלבי ים
כלבי ים אפורים בוגרים בגן חיות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלבי ים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1791
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:האזור הארקטי: יונקים
קטגוריה:קנדה: יונקים
קטגוריה:איסלנד: יונקים
קטגוריה:בלגיה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בים הבלטי
קטגוריה:בעלי חיים ימיים באירופה
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
הנס אוטה

הנס גינטר פראנץ אוטה (בגרמנית: Hans Günther Franz Otte; 3 בדצמבר 1926, פלאואן – 25 בדצמבר 2007, ברמן) היה מלחין ופסנתרן גרמני.

== ביוגרפיה ==
שני הוריו של הנס היו מוזיקאים חובבים, ואמו לימדה אותו בילדותו נגינה על פסנתר. לאחר מלחמת העולם השנייה קיבל מלגה ללמוד הלחנה באוניברסיטת ייל שבארצות הברית, שם למד תחת פאול הינדמית. לאחר חזרתו לגרמניה, למד בין השנים 1954 ל-1956 תחת הפסנתרן ולטר גיזקינג.

בין השנים 1959 ל-1984 הוא שימש בתור המנהל המוזיקלי של תחנת הרדיו הציבורית של ברמן, Radio Bremen. הוא ייסד תחת חסותה של התחנה שני פסטיבלים בעלי חשיבות, הראשון הוא pro musica antiqua, למוזיקה עתיקה, והשני pro musica nova, למוזיקה בת זמננו.

יצירותיו מציגות סגנון מינימליסטי. אחת מיצירתיו המפורסמות ביותר היא "ספר הצלילים" (Das Buch der Klänge), יצירה לפסנתר שנכתבה בין השנים 1979-82. בשנת 2006 יצאה ביוגרפיה אודותיו בהוצאת Schott Music הגרמנית, אותה כתב אינגו אהמלס (Ingo Ahmels).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1926
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2007