OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עדית שמר

עדית שמר (נולדה ב-1961) היא סופרת וחלילנית ישראלית.

== חייה ==
שמר, ילידת ירושלים, למדה באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים והמשיכה את לימודיה בארצות הברית, באוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, ובאנגליה. בין מוריה היו חנוך תל אורן, אבנר בירון וויליאם בנט.

שמר היא מחלוצות הנגינה בחליל בארוק בישראל. היא מנגנת בקביעות עם הרכבי הבארוק המובילים בישראל, עם הקונסורט הירושלמי ועם תזמורת הבארוק ירושלים, שניהם מייסודו ובהנהלתו של דוד שמר, עם סולני באך הישראלים ועם אנסמבל בארוקדה וכמו כן ניגנה עם תזמורת הבארוק של אמסטרדם.

הרפרטואר של שמר מקיף יצירות מתקופת הבארוק ועד לימינו אלה, ביניהן יצירות ישראליות שכתבו במיוחד בשבילה מלחינים ישראלים כמו חיים אלכסנדר, עודד זהבי, עודד אסף, ינעם ליף, קלוד אברבנאל ואחרים. את היצירות האלה ניגנה בביצועי בכורה והן הוקלטו ושודרו ב"קול המוסיקה".

שמר הופיעה ברסיטלים בישראל, באירופה ובארצות הברית וכסולנית עם הסינפונייטה הישראלית באר שבע בניצוח אבנר איתי ועם הקאמרטה הישראלית ירושלים בניצוח רוי גודמן. היא ניגנה עם אמנים ישראלים, כמו הפסנתרן יונתן זק ונגן הצ'מבלו דוד שמר, ועם מוזיקאים ברחבי העולם, כמו נגנית הצ'מבלו האנגלייה מגי קול, החלילן ההולנדי מרטן רוט והזמרת אמה קרקבי.

שמר עוסקת בהוראת מוזיקה ובשנים האחרונות גם בכתיבה. שני רומנים פרי עטה יצאו עד כה לאור:
* אני לא יכולה שכועסים עלי, בימת קדם לספרות, 2002
* אז מה את באמת רוצה, הוצאת כתר, 2003

עדית שמר היא בתם של נורמה ויצחק בר-משה, עיתונאי, סופר ודיפלומט. אחותה היא המאיירת והסופרת תמי בצלאלי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://idit.shemer.googlepages.com/home2 עדית שמר] - קורות חיים
* [http://www.habama.co.il/pages/ArtPerson.aspx?PeopleID=1498 עדית שמר], באתר הבמה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי
קטגוריה:חלילניות ישראליות
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
מכתבים מפליקס

מכתבים מפליקס (בגרמנית: Briefe von Felix) הוא הראשון בסדרת ספרי ילדים שנכתבה על ידי הסופרת הגרמנייה אנט לנגן ואוירה על ידי המאיירת קונסטנצה דרופ. הספר מספר על פליקס, בובת ארנב קטנה, שאבדה לסופי בנמל תעופה בסוף חופשה משפחתית. יום אחד, מתקבל מכתב מפליקס בתיבת הדואר שלהם, ולאחר מכן שולח פליקס מכתבים בזה אחר זה, כל אחד מעיר אחרת, ומתחנה אחרת במסעו חזרה הביתה. בספר, המכתבים מגיעים במעטפה, לפעמים בצירוף צילום או מפה, מה שהופך את הקריאה למרגשת עבור הילדים.

הספר יצא לאור בגרמנית בשנת 1995. בשנת 2004 הגיע הספר לראש רשימת רבי המכר (לספרי ילדים) בגרמניה.

הספר תורגם לעברית על ידי ארנו בר ויצא בהוצאת שוקן בשנת 2000. ספרים אחרים בסדרה יצאו בתרגומו של חגי ברקת.

==ספרים נוספים בסדרה==
* תיבת ההפתעות של פליקס
* פליקס, מה השעה?
* פליקס חוקר את כדור הארץ
* פליקס במנהרת הזמן
* לכיתה א' עם פליקס
* פליקס מבקר ילדים בעולם
* פליקס במזוודה המעופפת
* כאשר פליקס חולם...

==מאפיינים חינוכיים==
* היכרות עם כתיבה כאמצעי להעברת מסרים
* היכרות עם עולם הדואר הכתוב: מאפייני מכתבים כמעטפה, בולים, כתובת, חותמת דואר
* גאוגרפיה בסיסית: מדינות, ערי בירה, אתרים מפורסמים

==ביקורת==
מנקודת מבטם של מבוגרים, מתקבל הרושם כי שורת המכתבים שמקבלת סופי היא הסחה שנוצרה על ידי הוריה על מנת להסתיר את עובדת היעלמותו של הצעצוע האהוב. הסיטואציה המתוארת בספר נראית כמו מסכת שקרים ארוכה, שמגיעה לסיומה עם "חזרתו" של הארנב הביתה, שמתרחשת "במקרה" בערב חג המולד.<br />
ביקורות נוספות מובעות על תוכנו בטענה כי הוא נגוע בשוביניזם.

==עיבודים נוספים==
הספר עובד בשנת 2000 על ידי Caligari Film GMBH בשיתוף עם TV-Loonland לסדרת אנימציה טלוויזיונית בעלת אותו השם. גיבור הסדרה, שלא כמו הספר, הוא פליקס עצמו והסדרה מתמקדת בהרפתקאות העוברות עליו. לסדרה הופקו 2 עונות שכל אחת מהן בעלת 26 פרקים. בהשראת הסדרה הופקו גם שני סרטי קולנוע - "מסביב לעולם עם פליקס" שהופק בגרמניה ובהולנד ב-2005 בבימויו של חנן קמינסקי, אנימטור ובוגר בצלאל, וסרט ההמשך בשם "פליקס 2: ארנב הצעצוע ומכונת הזמן" משנת 2007.

הספר עובד בשנת 2005 להצגת ילדים בהפקתו של שלמה צח ובבימויו של עמיר ממן, בה השתתפו אסף אשתר, שרון שחל ועוד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 1995
קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:ארנבים בדיוניים
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
קטגוריה:ספרים שעובדו לסדרות טלוויזיה
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
פילמנט

פילמנט (מאנגלית: Filament; ובעברית קור) הוא שרשרת ארוכה עשויה חלבונים, למשל בשיער, בשרירים או בשוטון. לעיתים מתחברים קורים יחד ליצירת מבנה חזק וקשיח. קורים לדוגמה בתאים הם מיקרוטובולים, קורי אקטין וסיבי ביניים.

פילמנט - קיים גם בתחום התלת מימד כשם של גליל המהווה חומר גלם לתעשיית הדפסות תלת מימד.

קטגוריה:חלבונים
פורום החפ"שים

פורום החפ"שים הוא ארגון העוסק בקידום זכויות חיילי המילואים. מקור שמו בראשי התיבות הצבאיים "חפ"ש", שפירושם "חייל פשוט".

==הקמת הפורום==
ביולי 2001 פרסם ד"ר דניאל לובין, מנהל יחידת הפגים בבית החולים שיבא ורופא במילואים, מאמר בשם "תמונות מחיי מילואימניק, 2001-1977" במוסף "הארץ", ובו סקר את רשמיו מ-24 שנים בהן שירת כחייל מילואים. לובין תיאר מציאות שבה צה"ל מתייחס לחיילי המילואים כאל כוח אדם זול לתפקידי שמירה וניקיון ולתפקידים שלא הוכשרו לבצעם, תוך התעלמות מהיותם אזרחים בעלי עבודה ומשפחה. דובר צה"ל, רון כתרי, כינה את המקרים שתיאר לובין "חריגים ומבישים", ואולם לאחר הפרסום פנו ללובין חיילי מילואים רבים ובפיהם סיפורים דומים. בעקבות מכתבים אלה הוקם פורום החפ"שים, מתוך במטרה להביא לשינוי ביחס הצבא והמדינה לחיילי המילואים.

==פעילות הפורום==
הפורום מפעיל מוקד סיוע טלפוני ואינטרנטי לחיילי מילואים. הוא פועל מול צה"ל, והיה שותף עם קצין מילואים ראשי למהלך שהביא לפרסום חוברת נוהלי הטיפול הרפואי בחיילי המילואים בשנת 2002.

במישור הציבורי, יזם הפורום דיונים בוועדה לענייני ביקורת המדינה, שעסקו בהצבת חיילי מילואים בפעילות אבט"ש מבלי שהוכשרו לכך, ובהיעדרם של אמצעי מיגון הולמים. בעקבות הדיונים פתח מבקר המדינה בבדיקה, והתייחס לכך בדו"חותיו. הפורום היה שותף בהקמת שדולת המילואים בכנסת ולפעולותיה, וכן היה מעורב בדיוני ועדת החוץ והביטחון בעת חקיקת חוק שירות המילואים ב-2008.

בשנת 2002 עתרו ראשי הפורום לבג"ץ, בדרישה להורות לשר הביטחון להכריז על שירות חיילי המילואים במבצע חומת מגן כ"שירות חירום", בהתאם לסמכותו לפי חוק הארכת מועדים. משמעותה של הכרזה כזו היא כי מועדים הקבועים בחוזים וברישיונות לגבי חיילי מילואים יוארכו. בהמלצת בית המשפט, נמשכה העתירה

==ראו גם==
*שירות המילואים בישראל
*פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים

==קישורים חיצוניים==
* 
* .
* .
* .
* .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:מילואים בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגונים העוסקים בצה"ל
פרדיננד לינדמן

קארל לואיס פרדיננד פון לינדמן (בגרמנית: Karl Ferdinand von Lindemann; 12 באפריל 1852 – 6 במרץ 1939) היה מתמטיקאי גרמני, שנודע בשל ההוכחה שפרסם בשנת 1882, שפאי הוא מספר טרנסצנדנטי, כלומר אינו מהווה שורש של אף פולינום שמקדמיו הם מספרים רציונליים.

==חייו וחינוכו==
לינדמן נולד בהנובר, בירת ממלכת הנובר. אביו, פרדיננד לינדמן, היה מורה לשפות מודרניות בגימנסיה בהנובר. אמו, אמילי קרוסיוס, הייתה בתו של מנהל הגימנסיה. המשפחה עברה לאחר תקופה לעיר שוורין, שם פרדיננד הצעיר החל את לימודיו. 

הוא למד מתמטיקה באוניברסיטאות שבגטינגן, ארלנגן ומינכן. בארלנגן הוא קיבל תואר דוקטור, על עבודה בהנחייתו של פליקס קליין, שעסקה בגאומטריה לא אוקלידית. 

בהיותו פרופסור באוניברסיטת קניגסברג, הנחה לינדמן את הדוקטורנטים דויד הילברט, הרמן מינקובסקי וארנולד זומרפלד. 

בשנת 1882 פרסם את ההוכחה שהקנתה לו מוניטין, שפאי הוא מספר טרנסצנדנטי. למעשה הוא הוכיח משפט רחב הרבה יותר, הקרוי משפט לינדמן שקובע שכל חזקה אלגברית שונה מאפס של e היא מספר טרנסצנדנטי. בגלל זהות אוילר נובע מכך שפאי טרנסצנדנטי. שיטותיו להוכחת המשפט היו דומות לאלה ששארל הרמיט השתמש בהן תשע שנים קודם לכן, כדי להראות ש-e מספר טרנסצנדנטי, אך מסובכות יותר. עוד לפני לינדמן היה ידוע שאם פאי הוא אכן מספר טרנסצנדנטי, אזי הבעיה העתיקה והמפורסמת של תרבוע העיגול באמצעות סרגל ומחוגה אינה ניתנת לפתרון.

==ראו גם==
* משפט לינדמן-ויירשטראס

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קניגסברג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1852
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1939
ג'אנלוקה באזילה

ג'אנלוקה באזילה (באיטלקית: Gianluca Basile; נולד ב-24 בינואר 1975) הוא כדורסלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקלעי.

באזילה בעבר היה קפטן נבחרת איטליה, עימה זכה במדליית כסף באולימפיאדת אתונה ב-2004.

== קריירה ==
באזילה החל לשחק בפלקנסטרו רג'אנה בגיל 16 ואחרי כשנתיים החל את הקריירה המקצוענית שלו כשעלה לקבוצת הבוגרים של המועדון. לאחר מכן עבר לשחק בפורטיטודו בולוניה וכבר בעונתו הראשונה זכה עם הקבוצה באליפות איטליה. ב-2004 הגיע עם בולוניה לגמר הפיינל פור של היורוליג שנערך אז בתל אביב, משחק בו הפסידה בולוניה 118-74 למכבי תל אביב. בעונה שלאחר מכן, השביעית שלו במדי בולוניה, זכה עם קבוצתו באליפות שנייה אך בסיום העונה עזב באזילה לברצלונה. גם בעת ששיחק בברצלונה הוא הצליח לסייע לקבוצתו להעפיל לפיינל פור האירופי, ב-2006 וב-2009, כאשר בשתי הפעמים הפסידה ברצלונה לצסק"א מוסקבה בחצי הגמר. בעונת 2006/07 זכה עם ברצלונה בגביע הספרדי וב-2008/09 באליפות ספרד. עונה לאחר מכן, 2009/10, זכתה ברצלונה בגביע נוסף וכן הוכתרה כאלופת אירופה לאחר שגברה בגמר היורוליג על אולימפיאקוס 86:68. בעונת 2010/11 זכתה ברצלונה בדאבל, אך באזילה לא שיחק משום שהיה פצוע לאורך העונה. בסוף עונה זו שוחרר מברצלונה וחתם בקאנטו מארץ מולדתו. בקיץ 2012 עבר לשחק בשורות אולימפיה מילאנו ובתום עונת 2012/13 חתם באורלנדיה בסקט.

באזילה נחשב לאחד השחקנים האיטלקים הטובים ביותר של שנות ה-90 והעשור הראשון של המאה ה-21. מלבד המקום השני באולימפיאדת אתונה, הוביל באזילה את נבחרת איטליה לזכייה באליפות אירופה ב-1999 ובמקום השלישי ב-2003.

באזילה ידוע גם בשל סגנון הזריקות המיוחד שסיגל לעצמו וכינה בשם "איגנורנט שוט" - זריקות ממצבים קשים כאשר היריב לא מצפה להן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מדליסטים אולימפיים איטלקים
קטגוריה:כדורסלנים איטלקים
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורסלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורסלני פלקנסטרו רג'אנה
קטגוריה:כדורסלני פורטיטודו בולוניה
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני קאנטו
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1975
ארנון ארז

ארנון ארז (נולד ב-1965) הוא פסנתרן ישראלי, מומחה למוזיקה קאמרית, פרופסור וראש המחלקה למוזיקה קאמרית בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה של אוניברסיטת תל אביב.

==ביוגרפיה==
ארז, בוגר תיכון תלמה ילין והקונסרבטוריון העירוני בגבעתיים, למד נגינה על פסנתר אצל חנה שלגי, מיכאל בוגוסלבסקי ואריה ורדי. בתום לימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב, הוא השתלם במוזיקה קאמרית עם רביעיית גוארנרי בארצות הברית. ארז קיבל על כך אות הצטיינות מהקרן אמריקה-ישראל לתרבות.

ב-1989, זכה ארז בפרס הראשון בתחרות ע"ש פרנסואה שפירא למוזיקאים צעירים ישראלים המצטיינים במוזיקה קלאסית, בתחרות של האקדמיה למוזיקה בתל אביב, וכן בפרס קלרמונט. בשנת 1990 זכה ארז, יחד עם הכנר חגי שחם, בפרס ראשון בתחרות הבינלאומית למוזיקה של תחנות הרדיו הציבוריות הגרמניות ARD, בעיר מינכן. הם זכו בקטגוריית דואו כינור ופסנתר (שלא הוענק בה פרס מאז 1971). 

בפעילותו המקצועית של עוסק ארז בנגינה באולמות קונצרטים וכן בהקלטות. ארז הופיע באולמות רבים, ביניהם קרנגי הול בניו יורק, בטהובן האלה בבון, אלטה אופר בפרנקפורט, הקרולסזאל במינכן, מוזיקפריין בווינה, האודיטוריום החדש בלובר שבפריז, וכן וויגמור הול בלונדון. כמו כן הוא השתתף בפסטיבלים ברחבי העולם וניגן כסולן בהופעות משותפות עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית חיפה, התזמורת הסימפונית SWF מבאדן-באדן ותזמורת הפסטיבל 
"באנף" בקנדה.

ארז הקליט עבור תחנות רדיו וטלוויזיה ברחבי העולם (בגרמניה, אוסטריה, הולנד, ישראל, טורקיה, מקסיקו וצרפת). הוא הוציא דיסקים מטעם חברות התקליטים נימבוס, היפריון, בידולף רקורדינגס, טאלנט, ו-CRI מארצות הברית. בין השאר הוא הקליט מוזיקה לפסנתר של ארנסט בלוך ויחד עם חגי שחם ביצע יצירות של יוסף אחרון וינה הובאי. הוא ביצע גם מוזיקה לפסנתר ולכינור של ברהמס ומוזיקה של מלחינים בני זמננו.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://arts.tau.ac.il/profile/arno Arnon Erez, The Buchmann-Mehta School of Music]
* [http://www.hyperion-records.co.uk/artist_page.asp?name=erez Arnon Erez's web page with Hyperion Records]

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:תלמידי אריה ורדי
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
ג'וזפה סמרטיני

ג'וזפה באלדסארה סמרטיני (באיטלקית: Giuseppe Baldassare Sammartini, 6 בינואר 1695 - 23 בנובמבר 1750) היה מלחין ואבובן איטלקי.

== חייו ==
ג'וזפה, שנולד במילאנו, עבר ללונדון. הוא החל לנגן באבוב במילאנו ובלונדון התמנה בשנת 1727 לאבובן בתזמורת האופרה. בהמשך עזב את האופרה ועבד בשירותם של פרדריק, הנסיך מוולס, ואשתו. הוא שירת בחצרם כמנהל מוזיקלי של הקונצרטים הקאמריים ונמנה עם משק ביתם.

יצירותיו של סמרטיני כללו סונאטות לחליל וכינור, סונאטות לשני חלילים עם בסו קונטינואו, סונאטות לכינור (מוקדשות לנסיך מוולס), 6 קונצ'רטי לכינור, קונצ'רטי גרוסי, קונצ'רטי לצ'מבלו, 6 קטעי סולו לחליל ו-6 סונאטות לשני חלילים או כינורות. כמו כן חיבר מספר קטעים מהירים לצ'לו, כגון "פרק סרנדה".

אחיו הצעיר של ג'וזפה, ג'ובאני בטיסטה סמרטיני היה מלחין, מנצח, נגן עוגב ומורה למוזיקה.

ג'וזפה סמרטיני מת בלונדון בשנת 1750.

==קישורים חיצוניים==

* 
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.guildmusic.com/composer/sammartg.htm Guild Music entry to Giuseppe Sammartini (1695 - 1750)]
* [http://www.musicweb-international.com/Classpedia/Sammartini.htm MusicWeb entry on Giuseppe Sammartini]
</div>

קטגוריה:אבובנים
קטגוריה:נגני כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1695
קטגוריה:נפטרים ב-1750
תיקנחול אפריקני

תיקנחול אפריקני (שם מדעי: Hemelytroblatta africana שם נרדף: Arenivaga africana) הוא מין של תיקן הנפוץ בכל ארץ ישראל בכל השנה. אורכו כשני ס"מ, וצבעו חום בהיר. הנקבות חסרות כנפיים ומעוגלות יותר, ומבלות את חייהן מתחת לאבנים ולפני הקרקע.

התיקן שייך לקבוצה של תיקנים הנוהגים להתחפר מתחת לחול לכן מכונים גם תִּיקַנְחוֹל.

תת-מינים:

* H. a. africana
* H. a. unicolor

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תיקנאים
תחנת הרכבת אחיטוב

מבנה תא האיתות בתחנהתחנת הרכבת אחיטוב או תחנת הרכבת קאקון (שם קודם בערבית: قاقون, קאקון באנגלית: Qaqun) היא תחנת רכבת היסטורית על המסילה המזרחית. התחנה שכנה בקטע המסילה בין טולכרם לחדרה, כשלושה קילומטרים מצפון לכפר הערבי קאקון, כיום כקילומטר ממזרח למושב אחיטוב.

==היסטוריה==
התחנה הוקמה על ידי הטורקים במהלך מלחמת העולם הראשונה במסגרת הנחת שלוחת מסילה מטולכרם אל יערות האלונים שמצפון לחדרה לצורך העברת חומרי גלם לבניית המסילה לחצי האי סיני ולהסקת קטרי הקיטור. התחנה הוקמה מצפון לכפר הערבי קאקון לצרכים תפעוליים. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי הבריטים הוארכה המסילה לחיפה ושימשה את רכבות הנוסעים בקו חיפה - לוד - קנטרה שפעלו תחת הרכבת המנדטורית. בשנת 1937 החלו לעצור בתחנה שנקראה "קאקון" רכבות נוסעים ושירתו את תושבי הכפר הסמוך. במהלך המרד הערבי הגדול, במרץ 1938, הותקפה התחנה על ידי אנשי הכנופיות. בלילה שבין 31 במאי ל-1 ביוני 1938 תקפה כנופיה ערבית את התחנה, הוציאה ממנה את העובדים והעלתה את התחנה באש. בעקבות זאת הודיעה הנהלת הרכבת על ביטול התחנה.

ב-28 בינואר 1948 נשדדה רכבת משא שעצרה בתחנה.

ב-5 ביוני 1948 כבשו כוחות צה"ל את הכפר קאקון וסביבתו. ב-20 בספטמבר 1949 נפתח קו הרכבת מחיפה ל-תל אביב ולירושלים דרך המסילה המזרחית, והתחנה שימשה כתחנת רכבת תפעולית ומדי פעם כתחנת נוסעים. בנוסף שימשה התחנה כנקודת שמירה על המסילה בקטע זה, בגלל קרבתה לגבול עם ירדן.

עם פתיחת מסילת החוף בשנת 1953 צומצם מאוד שירות הנוסעים בתחנה והיא שימשה בעיקר רכבות משא. בתחילת שנות ה-60 שימשה התחנה לפריקת הצינורות ששמשו לבניית המוביל הארצי. הצינורות הובלו על גבי קרונות משא שטוחים ממפעל "יובל-גד" שבאשקלון אל התחנה, שם נפרקו וגולגלו באמצעות טרקטורים אל התעלה שנחפרה בתוואי המוביל הארצי.

בשנת 1968 נסגרה התחנה סופית.

מצפון לתחנה קיים מבנה איתות שנבנה על ידי הבריטים. שימש לניתוב הרכבות.

== תוכניות שנגנזו ==
במסגרת פיתוח, תכנון והקמה של המסילה המזרחית החדשה, תוכננה הקמתה של תחנת נוסעים חדשה, סמוך למיקומה של התחנה ההיסטורית, בשם "אחיטוב-עמק חפר". התחנה החדשה הייתה אמורה לשרת את תושבי היישוב אחיטוב ויישובי עמק חפר ומועצה אזורית מנשה הסמוכים. אישור ראשוני לתוכנית התקבל על ידי הוועדה לתשתיות לאומיות ביולי 2010, ואישור סופי התקבל בינואר 2012.

באוקטובר 2018 הסתיים שלב התכנון המפורט של תוואי מסילה. עם זאת באוקטובר 2019 פורסם כי עקב שיקולים תקציביים, לאחר שעלות ההקמה של הפרויקט, שתחילה הוערכה בכ–8.1 מיליארד שקל, גדלה בכ-3 מיליארד שקל, הוחלט על ביטול מספר התחנות שלאורך הקו - בהם תחנת כפר סבא צפון ותחנת לוד צפון, אך לא את תחנת אחיטוב.

בפברואר 2021, הודיע משרד התחבורה כי הוחלט לדחות את הקמת התחנה עד תחילת הפעלתה של מסילת מנשה, לקדם הקמת תחנות נוסעים אחרות המתכוננות לקום במסגרת תוואי מסילת מנשה ("תחנת באקה אל גרבייה-ג'ת", "תחנת חריש") וייתכן שתבוטל לחלוטין התוכנית להקמת התחנה באחיטוב.

==ראו גם==
*תחנת הרכבת חדרה מזרח

==קישורים חיצוניים==

*מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2010/06/20/סיבוב-במה-שנותר-מתחנת-רכבת-שמובילה-לשו/ על שרידי המבנים בתחנה] באתר 'חלון אחורי', 20 ביוני 2010.
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר: מבנים
אחיטוב
פורטו צ'רבו

פורטו צ'רבו (Porto Cervo) היא עיירה השייכת לעיריית ארזח'ינה (Arzachena) בנפת אולביה טמפיו בסרדיניה. העיירה היא מרכזו של חבל קוסטה זמראלדה (Costa Smeralda). אוכלוסייתה הקבועה אינה עולה על 400 תושבים, אך בעונת הקיץ, כאשר מגיעים אליה תיירים מארצות אירופה ומהמזרח התיכון,
המחזיקים בה בתי מגורים, עולה מספר תושביה לאלפים אחדים. אטרקציה מיוחדת הקיימת בעיירה היא רכבת הנעה בכבישים על גלגלי גומי,
באמצעותה ניתן לבקר בין הווילות ודירות הקייט של תושבי המקום. במהלך הנסיעה שומעים הנוסעים הקלטה על תולדות המקום, על הווילות
ועל תושבי העיירה המפורסמים.

==גאוגרפיה==
העיירה נחשבת לאתר נופש יוקרתי, ובנויה מסביב למפרץ עמוק, המשמש נמל ליאכטות. שמו של המקום צ'רבו
שפירושו הוא צבי אדום. מקור השם נעוץ בעובדה, שהעיירה בנויה משני הצדדים של המפרץ, צדדים הנראים כצלעות של צבי.
הגבעות עליהן בנויה העיירה נראים כמו רגליים אחוריות של צבי, המונחות בבסיסן על פני הים.

מרכז העיירה נבנה על פני מישור המשקיף על הים וכולל ככר קטנה, בוטיקים, חנויות ומקומות בידור ליליים.

במקום שני נמלים: הנמל הישן והנמל החדש. בנמל החדש קיימת מספנה לתיקון ספינות קלות.

==גלריית תמונות==
{|align=right
|-
|
<gallery widths="180px" heights="160px" perrow="3">
תמונה:Porto cervio 2808.jpg|מבט על המפרץ
תמונה:Porto cervo 2809.jpg|וילות ודירות קייט
תמונה: Porto cervi 2823.jpg|דמויות שנחשפו מסלעים עקב פעילות קרסטית
</gallery>
|}
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.goingtosardinia.com/destinations/Porto_Cervo.htm מדריך למקום]
* [https://web.archive.org/web/20081112161349/http://www.leginestrehotel.com/webcam/portocervo.jpg מצלמה מבית מלון]
* [https://web.archive.org/web/20130804170056/http://www.portocervo.com/indexen.asp מדריך מסחרי באנגלית ובאיטלקית]

קטגוריה:סרדיניה: ערים
קטגוריה:נפת אולביה-טמפיו
קטגוריה:איטליה: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1962
הקונפדרציה הבין-לאומית לאגודות יוצרים ומלחינים

הקונפדרציה הבין-לאומית לאגודות יוצרים ומלחינים או סיסאק (בצרפתית: Confédération Internationale des Sociétés d´Auteurs et Compositeurs - CISAC) היא אגודת העל המאגדת ומפקחת על האגודות לגביית זכויות יוצרים בעולם. סיסאק נוסדה ב-1926 בצרפת כארגון ללא מטרות רווח שאינו פוליטי. רשומות בסיסאק 229 אגודות לזכויות יוצרים מ-121 מדינות שונות.

סיסאק שוקדת על טיפוח יחסי הגומלין בין האגודות השונות, לרבות פיתוח סטנדרטים בין-לאומיים לזיהוי יצירות, האחדת מזהים במאגר מידע מרכזי, עזרה טכנית לוגיסטית ומשפטית למדינות העולם השלישי ומדינות הגוש הקומוניסטי לצורך הקמת אגודות חדשות והעמקת הגבייה. סיסאק מפרסמת הסכם דו-צדדי לשיתוף פעולה בין אגודות, שתוכנו הוא הנוסח הסטנדרטי לשיתוף פעולה והתחשבנויות בין האגודות מהמדינות השונות. החל מיוני 2007 המועצה הכללית אשררה כללים מקצועיים מחייבים לאגודות החברות, שמטרתם להעמיק את השקיפות, חובת דיווח, אי אפליה בין אמנים זרים ואמנים מקומיים וביטול חסמים לניוד בין אגודות שונות.

נשיא אגודת סיסאק כיום הוא המלחין הצרפתי ז'אן מישל ז'אר, קדם לו רובין גיב מהבי ג'יז ששימש בתפקיד זה עד מותו ב-2012.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קניין רוחני
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:ארגוני שמירה על זכויות יוצרים
Bittersweet World

Bittersweet World (עברית: עולם מר-מתוק) הוא אלבום האולפן השלישי של זמרת הפופ/רוק האמריקאית, אשלי סימפסון.

== רקע ==
בנובמבר 2006, לאחר שהשלימה את סדרת ההופעות של המחזמר שיקגו בו שיחקה, הודיעה כי תתחיל לעבוד בקרוב על אלבום אולפן, שלישי במספר. בדצמבר אותה שנה, הודיעה חברת התקליטים גפן רקורדס כי הם עובדים על האלבום הבא של סימפסון. 

בתחילת 2007 הודיעה מנהלה האישי שאשלי עובדת על כתיבת השירים, בין השאר עם המוזיקאי והמפיק המוזיקלי צ'אד הוגו, ובנוסף התחילה לעבוד על הפקת האלבום עם המוזיקאי והמפיק המוזיקלי טימבלנד. בהמשך אמרה סימפסון כי לאלבום יהיה צליל בוגר יותר ורוקיסטי יותר וסיפרה על חששה לאכזב את מעריצה, הממתינים לאלבום נוסף מאז אלבומה הקודם, בשנת 2005.

מועד היציאה המקורי של האלבום היה בנובמבר 2007, אך הוא נדחה לינואר 2008 ומאוחר יותר לתחילת מרץ. לאחר מכן נקבע כי ישוחרר ב-22 באפריל 2008, כפי שאכן קרה בסוף.

== סינגלים ==
=== Outta My Head (Ay Ya Ya) ===
בתחילת 2008 יצא לאור השיר Outta My Head (Ay Ya Ya) כסינגל הראשון מהאלבום. השיר זכה לביקורות חיוביות באופן כללי מהמבקרים והתקבל בידי המעריצים היטב. 

בכורת הקליפ הייתה ב-19 בדצמבר באותה שנה. סימפסון ציינה שהקליפ מושפע מאוד מסלבדור דאלי ויכיל התייחסויות לאישים ויצירות ידועים. לדוגמה, הפסיכולוג של סימפסון דומה מאוד לזיגמונד פרויד. עוד התייחסות בקליפ: קובייה הונגרית ענקית, שעונים נוזלים (כמחווה ליצירתו המפורסמת ביותר של דאלי, התמדתו של זיכרון) ומגוון התייחסויות למסעות גוליבר. הקליפ זכה להצלחה רבה באינטרנט וצבר מיליוני צפיות בחודשים הראשונים, נתון שנחשב להצלחה באותה תקופה. כיום יש לקליפ קרוב ל-10 מיליון צפיות בקליפ הרשמי באתר יוטיוב

למרות הצלחתו באינטרנט והביקורות הטובות, הסינגל לא הצליח לכבוש את פסגות מצעדי המוזיקה, וכך לא זכה לחשיפה הרצויה, שאמורה לקדם מאוד את האלבום.

=== Little Miss Obsessive ===
Little Miss Obsessive שוחרר בארצות הברית ב-11 במרץ 2008. השיר, דואט של סימפסון עם סולן להקת פליין וייט טיז, כלל אלמנטים רוקייסטים יותר ממרבית השירים באלבום. השיר נכשל לחלוטין במצעדים, ונכנס רק למקום 96 במצעד הסינגלים האמריקאי, ולמקום 72 במצעד הסינגלים הקנדי. 

למרות דיווחים על תכנון לצלם קליפ לשיר, לא הופץ אחד כזה, וככל הידוע גם לא צולם בסופו של דבר, ככל הנראה בגלל הכישלון שנחל השיר.

== ביקורות ומכירות ==
האלבום נכנס למקום ה-4 במצעד מכירות האלבומים בארצות הברית עם מכירות של 47,000 עותקים בשבוע הראשון. הייתה זאת ירידה קשה מנתוני המכירות של אלבומה הראשון והשני, שמכרו 398,000 עותקים ו-220,000 עותקים (בהתאמה). בנוסף, היה זה אלבומה הראשון שלא הגיע למקום הראשון בדירוג מכירות האלבומים בארצות הברית.

== רשימת רצועות ==

== תאריכי יציאה ==
{|class="wikitable"
! מדינה
! תאריך
|-
| אוסטרליה
| 19 באפריל 2008
|-
| ארצות הברית
| 22 באפריל 2008 
|-
| בריטניה
|19 במאי 2008
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20040407094046/http://www.ashleesimpsonmusic.com/ האתר הרשמי של אשלי סימפסון]

קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טימבלנד
האוניברסיטה הממלכתית על שם איליה צ'בצ'בדזה

האוניברסיטה הממלכתית על שם איליה צ'בצ'בדזה (בגאורגית: ილიას სახელმწიფო უნივერსიტეტი) היא אוניברסיטה הנמצאת בבירת גאורגיה, טביליסי.

האוניברסיטה הוקמה בשנת 2006 כמיזוג של שתי אוניברסיטאות שאליהן צורפות מכוני מחקר שונים. "האוניברסיטה הממלכתית לתרבות ושפות ע"ש איליה צ'בצ'בדזה התמזגה עם "אוניברסיטת סולחן סבא-אורבליאני" (במקור "המכון הפדגוגי ע"ש סולחן סבא-אורבליאני"). אליהן צורפו "האקדמיה לספורט וחינוך גופני, "הקולג' הפדגוגי ע"ש דוד גורמישווילי", "מכון המחקר לחינוך ע"ש יעקב גוגבשווילי" ו-"מצפה הכוכבים האסטרופיזי אבסתומני ע"ש ייבגני חַרַדזֶה" - מרכז למעקב סייסמולוגי ומכון זואולוגי. בסך הכל שישה מוסדות. סמל המוסד כולל שישה ספרים (בריבוע השמאלי העליון) המייצגים את ששת מוסדות החינוך שהתמזגו.

==האוניברסיטה כיום==
לאוניברסיטה הממלכתית על שם איליה צ'בצ'בדזה שבע פקולטות, בהן הפקולטה לחינוך, בלשנות, ושפות חוץ (לימודי השפה האנגלית הגרמנית והסלאבית, שירה לירית, לימודי המזרח התיכון וספרות השוואתית), הפקולטה לפילוסופיה ולמדעי החברה (פילוסופיה, סוציולוגיה, פוליטיקה ועיתונאות), הפקולטה למדעי החיים (ביולוגיה, ביוכימיה, גנטיקה, בוטניקה וזואולוגיה) והפקולטה לפיזיקה ולמתמטיקה. באוניברסיטה ניתן לרכוש תארים ראשון ושני.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טביליסי: חינוך
קטגוריה:טביליסי: מבנים
צ'בצ'בדזה, איליה
פילון (כתב עת)

פִּילוֹן היה כתב עת לילדים.

==היסטוריה==
העיתון יצא לראשונה ב-1976 כדו-שבועון בהוצאת מסדה. בצוות המייסד היו העורכת נירה הראל, המעצב עמרם פרת והמאיירת הייתה אורה איתן. הדפסת כתב העת הופסקה לאחר 75 גילינות, וכעבור חצי שנה, באפריל 1979, יצא לאור מחדש בסיוע בנק דיסקונט. לוגו העיתון עוצב על ידי המעצב הגרפי עמרם פורת בשנת 1975. הבנק שיווק את העיתון כחלק מתוכנית חסכון לילדים.

בגיליון מספר 76 הוחלף הצוות: הראל הוחלפה בעורך ראובן וימר, ואשר ציזר הפך למעצב והמאייר. כותבים חדשים הצטרפו לעיתון והוא נעשה מסחרי יותר. בשל משבר המניות באמצע שנות ה-80 הפסיק בנק דיסקונט את תמיכתו ב"פילון" והוא נקלע למצוקה כלכלית, אך הצליח לשרוד עד אמצע שנות ה-90 בבעלות חברת "צ.צ. הפקות". בדצמבר 1991 החברה גם רכשה את העיתון המתחרה "כולנו".

ב-1996 הופסקה הדפסתו פעם נוספת.

בדצמבר 2007 חידשה הוצאת "ציבלין" את הוצאת כתב העת. העורך האחראי והמו"ל היה אורן ציבלין והעורך בפועל היה איטו אבירם. הגיליון הראשון בגרסה החדשה של "פילון" הודפס בכ-60 אלף עותקים. בגלגול זה שמר "פילון" על רוח העיתון המקורי משנות ה-70: העיתון הודפס בצבע מלא על נייר נטול עץ, אשר אפיין את שנות ה-70, רבים מכותביו ומאייריו המקוריים הוחזרו ומדורים פופולריים במיוחד זכו לפרסום מחודש. פילון במתכונתו החדשה פעל כשלוש שנים.

לציון 40 שנה להופעת הגיליון הראשון יצאה ב-2016 מהדורה מיוחדת אשר כללה טקסטים ואיורים נבחרים מתוך הגיליונות שיצאו לאור במהלך השנים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
קומדי פראנסז

קומדי פראנסז בתיאטרון רישלייה בפריז, סוף המאה ה-18
חזיתו המערבית של קומדי פראנסז, 2008
קומדי פראנסז (בצרפתית: Comédie-Française) הוא אחד מששת התיאטראות הלאומיים של צרפת והיחיד מביניהם שיש לו להקת שחקנים קבועה.

== היסטוריה ==
הקומדי פראנסז הוא התיאטרון הפעיל העתיק ביותר מסוגו בתבל, ונוסד כתוצאה ממיזוג של שתי להקות תיאטרון שהתקיימו בפריז: להקת גואנגו ולהקת בורגון. שתי הלהקות הופיעו לראשונה בהצגה משותפת ב-25 באוגוסט 1680, עם המחזות "פדרה" מאת ז'אן רסין ו"מרכבות אורליאן" מאת ז'אן דה לה שאפל. ב-21 באוקטובר אותה שנה הוציא המלך לואי הארבעה-עשר צו שהעניק ללהקה המשותפת מונופול על הצגות תיאטרון בפריז, כדי להגן על התיאטרון הצרפתי מפני תחרות מצדן של להקות זרות, בעיקר אלה שהציגו קומדיות איטלקיות.

ב-5 בינואר 1681 התארגנו השחקנים באגודה שיתופית בבעלות חבריה, שדאגה לזכויות הפנסיה שלהם. רשימת ההצגות כללה מחזות מאת מולייר, ז'אן רסין, פייר קורניי, פול סקארון וז'אן דה רוטרו.

ב-3 בספטמבר 1793, בתקופת המהפכה הצרפתית, נסגר קומדי פראנסז בפקודת הוועדה לביטחון הציבור, והשחקנים נכלאו. ב-31 במאי 1799 התירה הממשלה החדשה את פתיחתו מחדש של התיאטרון, והעמידה לרשותו את בית רישלייה (בסמוך לפאלה רויאל בפריז). ב-1803 חנך נפוליאון בונפרטה מחדש את התיאטרון.

ב-15 באוקטובר 1812 שלח נפוליאון, בהיותו במערכה על מוסקבה, צו בן 87 סעיפים, שהסדיר את ארגונו מחדש ואת מעמדו של קומדי פראנסז - הסדרים שמתקיימים בשינויים קלים עד היום.

בשנת 1938 מריה ונטורה הייתה האישה הראשונה שביימה מחזה על במת הקומדי פראנסז, שם המחזה "איפיגניה באולידה", מאת ז'אן רסין.

הרפרטואר של קומדי פראנסז כולל כיום כ-3,000 מחזות. ההצגות מתקיימות בשלושה תיאטראות בפריז: תיאטרון רישלייה, תיאטרון וייה-קולומבייה ותיאטרון סטודיו.

בקומדי פראנסז שמור לזיכרון מוחו של הסופר והפילוסוף וולטר. סיסמתו של קומדי פראנסז היא: "להיות יחדיו ולהיות אנו עצמנו."

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:פריז: תיאטראות
קטגוריה:הרובע הראשון של פריז
קטגוריה:תיאטראות לאומיים
גומרוס

גומרוס (717–774) הוא קדוש נוצרי הידוע גם בשם גומר (בצרפתית: Gommaire ; באנגלית: Gommer). הוא לא ידע לקרוא ולכתוב ולא קיבל חינוך פורמלי. גומרוס שירת בחצרו של פפין הגוץ, ואחר כך שירת בצבאו של הלה בלומברדיה, סקסוניה וחבל אקיטן. הוא נחשב למקימה של העיר ליר בבלגיה של ימינו.

פפין שידך בין גומרוס לאשתו, אצילה בשם גוינמארי. השניים סבלו מקשיים בנישואין ולא היו להם ילדים. בהיעדרו, טפלה אשתו על משרתיו טענות שווא, ומנעה מהם את שכרם. בשובו הוא ניסה להתפייס עם אשתו ולפייס בינה לבין משרתיה, אך בסופו של דבר השניים נפרדו וגומרוס בחר בחיים של נזיר מתבודד בכפר קטן שנקרא ניבנסדונק. 

מאוחר יותר, הקים עם רומולדוס את המנזר בלייר, שיהפוך מאוחר יותר לחלק מן העיר.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 717
קטגוריה:נפטרים ב-774
ניפוץ

מכונת ניפוץ מהמאה ה-19
מכונת ניפוץ מודרנית ב[[שטלנד]]
מנפץ כותנה יהודי ב[[ירושלים בציורו של הארי פן ("ארץ ישראל הציורית", כרך ראשון, 1881)]]
מסרקות ברזל וגליל הסיבים שנוצר באמצעותןתרשים של מכונת ניפוץ
נִפּוּץ, או קֵרוּד, הוא תהליך מכני בתעשיית הטקסטיל שבו מופרדות קבוצות לא מסודרות של סיבים המעורבבים זה בזה, ומסודרות לגליל או לסרט או סרטים של קבוצות סיבים המקבילים זה לזה. הסיבים המסודרים יכולים עתה לעבור לתהליך העיבוד הבא שהוא ייחודי לסוג המוצר הסופי: יצירת שכבת חומר מילוי, טוויית חוטים, או ייצור לבד. תהליך הניפוץ מאפשר גם ערבוב סוגי סיבים שונים וערבוב סיבים בעלי צבעים שונים בתהליך הייצור. בעת הערבוב, יוצר תהליך הניפוץ תערובת הומוגנית של הסיבים והצבעים השונים.

ניפוץ היא אחת מל"ט מלאכות שבת המכונה מלאכת מנפץ.

==כלי ניפוץ==
במיכון המודרני המיועד לניפוץ כותנה (בהבדל מניפוט כותנה אשר מפריד את גרעין הכותנה מהסיבים שעוטפים אותו) או צמר קיימות מערכות המתוכננות לפלוט חלקים אורגניים המזהמים את הסיבים אל מחוץ לתהליך הייצור.

המשותף לכל כלי הקירוד, ידניים ומכניים, הוא משטח הקירוד. בסיסו של משטח הקירוד עשוי מגומי מוצק ובו מסודרות ומקובעות סיכות או מסרקות ברזל. צורת הסיכות, אורכן, הזווית בהן הן מקובעות והמרווחים ביניהן נקבעים על ידי מתכנן כלי הקירוד בהתאם לסוג החומר המעובד ובהתאם למיקום משטח הקירוד במערך הקירוד הכללי.

===מסרקות ברזל===
עד המצאת מכונות הניפוץ כמו המבטשה במאה ה-18, התבצעה מלאכה זו באופן ידני על ידי מסרקות ברזל. בדרך כלל נחשב סוג עיסוק זה כמלאכה שעוסקות בה נשים. בדרך כלל מסרקות הברזל הן בעלות צורה ריבועית או מלבנית ומוחזקות באמצעות ידית. גודל משטח הקירוד במסרקות הברזל הוא מ-5X5 ס"מ ועד 10X20 ס"מ. משטח הקירוד יכול להיות שטוח או קמור.

ניפוץ קבוצות סיבי הצמר, או הכותנה, מתבצע על ידי עבודה עם שני מסרקות ברזל שמשטחי הקירוד שלהם פונים זה מול זה, כשכל פעם מועברים הסיבים למסרקה השנייה, עד אשר הם ישרים ומקבילים אחד לשני. בסיום תהליך הניפוץ מוסרים הסיבים מהמסרקה ומגולגלים לגליל אוורירי של סיבים המשמש לטוויית החוט.

==== כשיטת עינויים ====
מסרקות ברזל, ששימשו בעבודת הניפוץ, היו ידועות גם ככלים ששימשו לעינויים בדרך של העברת המסרקות על גופו של הקורבן. בין היתר, ידוע כי הרוגי מלכות כמו רבי עקיבא נאלצו לעבור סוג עינויים זה. לעיתים משמש הביטוי "חקירה במסרקות ברזל" בעברית לתיאור חקירה צולבת או פוגענית במיוחד.

===ניפוץ ממוכן===
בתהליך הניפוץ הממוכן קיים תוף מרכזי מסתובב, המשמש כמשטח קירוד, וסביבו מסתובבים גלילים בעלי משטח קירוד המעלים את הסיבים מהתוף ומחזירים אותו אליו. גלילים אלו הם בעלי קטרים שונים ובעלי תפקידים שונים. משטח הקירוד גם בתוף הגדול וגם בגלילים שסביבו עשוי מסרט דק ארוך ומשונן (בדמיון מסוים לסרט של משור מכני בנגריות). ציפוי הגלילים בסרט זה (הנקרא גרניטורה בלעז) נעשה על ידי ליפוף הגליל.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עינויים 
קטגוריה:טקסטיל

nl:Spinnen (textiel)#Kaarden
שער פורטואנסיס

שער פורטואנסיס (בלטינית: Porta Portuensis - פורטה פורטואנסיס) היה שער בחומת אורליאנוס שהיה ממוקם בצפון אזור טרסטוורה של רומא העתיקה, לגדתו המערבית (השמאלית) של נהר הטיבר. בפתח השער החלה הויה פורטואנסה שהגיע מרומא לעיר הנמל פורטוס. השער נבנה על ידי הקיסר אורליאנוס ושופץ על ידי הקיסר הונוריוס בשנת 403. השער כלל שני מגדלים שמירה בצורת מחצית העיגול משני צדדי השער, ושני קשתות.

השער הנוכחי הניצב במקום זה נקרא בשם פורטה פורטזה (באיטלקית: Porta Portese). שער זה נבנה בשנת 1644 כחלק מחומות גבעת ג'יאניקולו שנבנו על ידי האפיפיור אורבנוס השמיני. אורבנוס בנה את השער במרחק 453 מטרים מהשער המקורי. שער זה היה שער עיקרי בחומת טרסטברה עד אמצע המאה ה-19, ובסמוך לשער הקים האפיפיור קלמנס האחד עשר מבנה משמר ומחסן תחמושת בשנת 1714.

כיום מתקיים בפתח השער שוק פשפשים מדי יום ראשון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Porta_Portuensis.html סמיואל בול פלאטנר, מילון טופוגרפי של רומא העתיקה, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1929]

פורטואנסיס
קטגוריה:טרסטוורה
סלרנו (נפה)

נפת סלרנו (באיטלקית: Provincia di Salerno) היא נפה במחוז קמפניה שבאיטליה.

==היסטוריה==
הייתה במקור נפת פרינצ'יפאטו צ'יטרה (באיטלקית: Principato Citra) .שמה של הנפה נגזר משם שבט הלטיני " פרינצ'יפטוס צ'יטרה סרס מונטורי" (Principatus citra serras Montorii) שמשמעה "פרינצ'יפטו לרגלי ההר פיצ'נטיני (Monti Picentini)".

נפת פרינצ'יפטו צ'יטרה התקיימה בממלכת שתי הסיציליות, ובשנת 1840 התגוררו בה 17,258 נפש. בירת הנפה הייתה העיר סלרנו. ב-1860 נכבשה הממלכה במסגרת "מסע האלף" של ג'וזפה גריבלדי, ועקב כך סופחה לממלכת סרדיניה-פיימונטה, ולבסוף לממלכת איטליה המאוחדת.

<gallery>

Principato Citra map.png|נפת פרינצ'יפאטו צ'יטרה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860 באדום 
Principato Citra.png|סמל נפת פרינצ'יפאטו צ'יטרה בממלכת שתי הסיציליות בשנת 1860

</gallery>

==גאוגרפיה==
הנפה ממוקמת על החוף בדרום המחוז, ומשתרעת על שטח של 4,917 קמ"ר. בנפת סלרנו התגוררו 1,102,340 נפש בשנת 2007 ובירתה העיר סלרנו, הנמצאת במפרץ כ-50 ק"מ דרומית לעיר נאפולי. 

היא גובלת בנפת נאפולי בצפון-מערב, בנפת אבלינו בצפון, בנפת פוטנצה במזרח ובים הטירני בדרום-מערב.

==ראו גם==
* פרינצ'יפאטו צ'יטרה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קמפניה: נפות
שער סן סבסטיאנו

שער סן סבסטיאנו או שער סבסטיאנוס הקדוש (איטלקית: Porta San Sebastiano - "פורטה סן סבסטיאנו"), אשר נקרא בעבר "שער אפיה" (בלטינית: Porta Apia - "פורטה אפיה"), היה שער בחומת אורליאנוס ברומא העתיקה. משער זה בחומה יצאו ויה אפיה וויה ארדיאטינה . 

בעת בניית חומת אורליאנוס כלל השער שתי קשתות, ומשני צדדיו היו מגדלי שמירה חצי גליליות. הקיסר הונוריוס צמצם את השער לפתח קשתי אחד והגדיל את ביצוריו, כולל בניית שיני חומה. במסגרת הביצורים שולבה גם קשת דרוסוס הסמוכה, שעמדה על ויה אפיה ועליה הועברה בתקופת הקיסר קרקלה אמת המים אקווה אנטוניניאנה.

ב-1990 נפתח באולמות השער מוזיאון שתצוגותיו מוקדשות לחומות רומא העתיקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Porta_Appia.html סמיואל בול פלאטנר, מילון טופוגרפי של רומא העתיקה, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1929] 

סן סבסטיאנו
אמברוזיו קונטריני

אמברוזיו קונטריני או אמברוג'ו קונטריני (באיטלקית Ambrosio Contarini או Ambrogio Contarini , היה דיפלומט ונוסע ונציאני.
Viaggio al signor Usun Hassan re di Persia, 1487
ב-23 בפברואר 1473 הוא נשלח למשימה דיפלומטית וערך את מסעו דרך גרמניה, פולין, וחצי האי קרים עד לאספהאן, ובדרכו חזרה חזר דרך גאורגיה, בתומי, מגרליה, דרבנט ומוסקבה בספטמבר 1476. את תיאור המראות וההתרשמויות שלו העלה בספר מסעותיו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דיפלומטים
קטגוריה:נוסעים
קטגוריה:הרפובליקה של ונציה: אישים
קטגוריה:ילידי 1429
קטגוריה:נפטרים ב-1499
בן זוטא

בן זוטא (או בן זיטא) הוא פרשן מקרא קראי בן המאה העשירית. עיקר המידע עליו נובע מאזכורו בפירוש לתורה של רבי אברהם אבן עזרא, השולל בחריפות את פרשנותו של בן זוטא. מתעודות הגניזה הקהירית מוכר לנו חכם קראי בשם בן עטא, ולדעת נחמיה אלוני זהו שמו המקורי, ונתכנה "בן זוטא" ככינוי גנאי.

לדעת ש"א פוזננסקי בן זוטא התווכח עם רב סעדיה גאון פנים אל פנים, אך לא העלה על הכתב מאומה, אולם אלוני הוכיח מתעודות הגניזה כי בן עטא (דהיינו בן זוטא לפי זיהויו) היה פולמוסן שנתפלמס בכתב, ושלושה חיבורים חיבר: "איגרת לעיר", "ספר השגות על רס"ג" ו"עשר שאלות בעניין הנחש".

==זמנו ומקומו של בן זוטא==
היו שייחסו את בן זוטא לירושלים, אחרים ייחסו אותו למצרים ואחרים ייחסוהו לבבל. אלוני סבור כי מקום מושבו היה בבגדאד. 

באשר לזמנו, אין חילוקי דעות, וברור שהיה בן דורו של רס"ג, במחצית הראשונה של המאה העשירית, והיה קשיש ממנו.

==השקפותיו של בן זוטא==
אלוני מזהה את בן זוטא כחסיד של כת המועתזילה, שהאמינו בייחוד ה' ובצדק בצורה מוחלטת עד כדי חיוב והכרח, דבר שמסביר לדעת אלוני את פירושו לעניין שור שנגח (ראה להלן), ואת חיבורו המיוחד לסיפור הנחש בספר בראשית. בן זוטא גם נקט בגישה הרציונליסטית להבנת המקרא, עד כדי הוצאת דברים מידי פשוטם, דבר המכונה בפי חסידי המועתזילה "תאויל".

==ביקורתו של רבי אברהם אבן עזרא==
רבי אברהם אבן עזרא מבקר את כישוריו הפרשניים הדלים לדעתו של בן זוטא בחרוז הבא (הקדמה לפירוש הארוך לתורה, הדרך השנייה): 
:"כאשר עשה בן זוטא, 
:שבכל פירושו יחטא".

על פירושו של בן זוטא לפסוק () כתב אבן עזרא בחריזה שנונה: 

:"והנה חשב בן זוטא לעלות בסולם חכמה בהבליו, 
:ונגלתה ערוותו עליו. 
:וככה יקרה לכל מין, 
:אשר בדברי קדמונינו לא יאמין". 

בפירושו לפסוק "וכי יגוף שור איש את שור רעהו" (), כתב אבן עזרא: "אמר בן זוטא כי 'רעהו' - תואר לשור, ולא ראה כי 'שור איש' סמוך הוא, וכן הוא 'שור רעהו'. ואין לשור רֵעַ, רק בן זוטא לבדו". 

בפירושו לפסוק "עין תחת עין, שן תחת שן" () מביא אבן עזרא ויכוח ארוך בין רב סעדיה גאון לבין בן זוטא. זהו ויכוח אופייני בין רבני לקראי, שבו הקראי שולל את התורה שבעל פה:
 
ויכוח זה מביא להשערה כי בן זוטא היה בן דורו של רב סעדיה גאון, והתפלמס איתו פנים אל פנים, במצרים או בבבל, וכי אבן עזרא פגש את פירושיו של בן זוטא בכתבי רב סעדיה גאון, ולא ישירות. 

אזכור נוסף של בן זוטא מופיע בפירושו של רבי יהודה אבן בלעם לפסוק ב. בפירוש זה מוצג בן זוטא כמי שחולק על פירושו של הקראי ענן בן דוד.

==לקריאה נוספת==
* נחמיה אלוני, "בן זוטא הוא בן עטא הקראי", תרביץ מה, עמ' 76-88

==קישורים חיצוניים==
* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:חכמים קראים
קטגוריה:פרשני המקרא
בנוונטו (נפה)

נפת בנוונטו (באיטלקית: Provincia di Benevento) היא נפה במחוז קמפניה שבאיטליה. היא גובלת בנפת קמפובאסו במחוז מוליזה בצפון, בנפת פוג'יה במחוז פוליה במזרח, בנפת נאפולי ובנפת אבלינו במחוז קמפניה בדרום. הנפה משתרעת על שטח של 2,070 קמ"ר, ובשנת 2007 התגוררו בה 289,243 נפש. בירת הנפה בעיר בנוונטו. בעיר מתערבבות היסטוריה עתיקה ומודרנית: החל מהתיאטרון הרומי לכנסיית סנטה סופיה ועד לרוקה דיי רטורי.<ref></ref>

אפשר לחלק את בנוונטו גאוגרפית לשלושה אזורים עיקריים: 

אזור העיר בנוונטו, עם סן ג'ורג'יו דל סאניו עד פטרלצ'ינה.

אזור הגבול עם קסרטה: טלזה, דוגנטה, סנט אגאטה דיי גוטי, מונטסארשיו.

אזור הגבול עם אברוצו, לאציו ומוליזה: מטסי, קוסנו מוטרי, הרי מורקונה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קמפניה: נפות
דימיטאר מקרייב

דימיטאר איבאנוב מקרייב (בבולגרית: Димитър Иванов Макриев; נולד ב-7 בינואר 1984 בגוצה דלצ'ב שבבולגריה) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת החלוץ.

== קריירה ==
בצעירותו שיחק מקרייב במחלקות הנוער של לבסקי סופיה, וב-2002 עבר ליריבתה העירונית, צסק"א סופיה, אך לפני שהספיק לשחק במדיה הוחתם באינטר מילאנו האיטלקית, ומשם הושאל לקבוצות בשווייץ ופולין.

בשנת 2005 עבר מקרייב לדיז'ון הצרפתית בתמורה לכחצי מיליון אירו. במועדון החדש לא הצליח להשתלב, ובתום העונה חתם במריבור הסלובנית, אשר במדיה הבקיע 23 שערים בשתי עונותיו במועדון. בעונתו הראשונה היה שותף לאחת ההפתעות של גביע אופ"א, כאשר קבוצתו הדיחה את אודינזה בסיבוב הראשון של הטורניר.

ב-3 בינואר 2008 הגיע מקרייב לישראל, וחתם במועדון ספורט אשדוד. במחצית הראשונה של עונתו הראשונה באשדוד הפגין יכולת טובה והבקיע 12 שערים ב-5 חודשים, ובסך הכל כבש 44 שערים בשלוש וחצי עונות בליגת העל. בשנת 2011 עבר לקבוצה הרוסית קריליה סובטוב סמרה, ובהמשך העונה עבר לקבוצת PFC אולקסנדריה האוקראינית. בקיץ 2012 חזר לאשדוד, ושיחק במדיה עונה נוספת שבסופה שוחרר מהקבוצה.

באוגוסט 2013 חתם בקבוצת נעוריו, לבסקי סופיה. בשנת 2014 שיחק בקבוצת סאות' צ'יינה מהונג קונג. בשנת 2015 עבר לקבוצת פסי מהונגריה.

החל משנת 2009 ועד שנת 2011 שיחק מקרייב בנבחרת בולגריה, ואת שער הבכורה שלו בנבחרת כבש במשחק נגד נבחרת קפריסין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.playerhistory.com/player/43982/ עמוד השחקן] באתר playerhistory.com
* 

קטגוריה:כדורגלנים בולגרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל בולגרים
קטגוריה:כדורגלני לבסקי סופיה
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני בלינצונה
קטגוריה:כדורגלני גורניק זאבז'ה
קטגוריה:כדורגלני דיז'ון
קטגוריה:כדורגלני מריבור
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני קריליה סובייטוב סמרה
קטגוריה:כדורגלני אולקסנדריה
קטגוריה:כדורגלני פצ'י
קטגוריה:כדורגלני נאה סלמיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בולגריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים בולגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהונגריה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1984
פרינצסה

פרינצסה (בגרמנית: Prinzesschen - נסיכה קטנה; נולדה במשוער ב-1992, מתה ב-23 בדצמבר 2006) הייתה חסידה לבנה ממין נקבה ששימשה מושא למחקר מדעי, מהארוכים ביותר שנעשו בעולם החי, שנמשך למעלה מ-12 שנים והתפרס על פני שלוש יבשות. המעקב אחר החסידה התבצע בשיתוף פעולה בין מכון מקס פלאנק לאורניתולוגיה והמרכז הבינלאומי לחקר נדידת ציפורים בלטרון של החברה להגנת הטבע ואוניברסיטת תל אביב.

פרינצסה אותרה ותויגה לראשונה ב-9 ביולי 1994, במסגרת פרויקט מעקב אחר נדידת עופות בעזרת לוויין. הצוות שעקב אחר פרינצסה הצליח להחליף את הסוללה שבמכשיר המעקב שלה כל כמה שנים, והמעקב אחריה היה לתצפית הארוכה ביותר שנערכה אי פעם אחר ציפור. התצפיות ארוכות השנים אחר פרינצסה אפשרו לגבש השערות לגבי מנהגי הנדידה והרבייה של החסידה הלבנה והגבירו את המודעות הציבורית לשימור חיי הטבע וההגנה על ציפורים נודדות.

בחודשי הקיץ נהגה לקנן בחצר בית פרטי בעיירה הגרמנית לובורג, ובחודשי החורף נדדה מדי שנה מרחק של כ-12,000 ק"מ במסלול קבוע לאפריקה דרך דרום-מזרח אירופה והמזרח התיכון. בניגוד לסברה כי חסידות דבקות בבן זוג יחיד במהלך חייהן, פרינצסה החליפה שלושה בני זוג במהלך חייה והייתה אם ל-25 צאצאים לפחות. היא נמצאה מתה ב-23 בדצמבר 2006 ליד העיירה הופסטד שבדרום אפריקה, לאחר שהזואולוג יוסי לשם, שעקב אחר נדודיה מישראל, הבחין, על פי שידורי הלוויין ממכשיר המעקב שלגופה, כי הפסיקה לנוע. על פי הערכות, פרינצסה גמאה למעלה מ-240 אלף קילומטרים במהלך מסעותיה.

פרינצסה משכה תשומת לב ציבורית רבה בגרמניה ותועדה במספר מאמרים מדעיים, בסרט טבע באורך מלא, אשר עקב אחר נדודיה במשך שנתיים ("מסע החסידה", בגרמנית: Die Reise der Störche), בספר המתאר את מסעותיה, בבול דואר גרמני ובכתבות רבות בעיתונות. במסעותיה דרומה עברה פרינצסה גם בישראל, וביקוריה וחייה סוקרו בעיתונות המקומית. אחד המאמרים, באתר ynet, נפתח במשפט "המלחמה בלבנון הפחיתה בצורה דרמטית את מספר התיירים המגיעים לישראל בתקופה האחרונה, אך נראה כי ישנה תיירת ותיקה, המתעקשת לבקר בארץ זו השנה ה-13 ברציפות".

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Volker Schmidt, Katja Schupp: Mit den Störchen unterwegs. Storch Prinzesschen auf Weltreise. Franckh-Kosmos, 2006
* Peter Berthold, Michael Kaatz and Ulrich Querner, [https://link.springer.com/article/10.1007/s10336-004-0049-2 Long-term satellite tracking of white stork (Ciconia ciconia) migration: constancy versus variability], Journal of Ornithology, 2004, 145: 356–359
</div>

== קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080321135751/http://www.prinzesschen.de/ אתר המוקדש לחייה של פרינצסה] 
* [http://www.megalim.co.il/inner.asp?category_code=1&object_id=7023 החסידה פרינצסה חוזרת אלינו], במגזין "מגלים"
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עופות מפורסמים
קטגוריה:חסידתיים
אילקס בלר

אילֶקס בֶּלֶר (בפולנית: Ilex Beller; 6 במרץ 1914 – 2005) היה צייר יהודי צרפתי יליד פולין, שהנציח בסגנון האמנות הנאיבית את הווי החיים בעיירה היהודית במזרח אירופה בטרם השואה.

==חייו==
אילקס (חיים) בלר נולד בשנת 1914 בעיירה גרודז'יסק דולנה שבדרום-מזרח פולין. התחנך בחדר, כרגיל, ולאחר מכן למד בבית ספר עממי פולני. בהיותו בן 12 יצא לעיר פשמישל, ובה למד בגימנסיה עברית. בשנת 1926, בהיותו נער בן 14, עבר להתגורר אצל קרובי משפחתו בעיר אנטוורפן בבלגיה.

בבלגיה עבד בלר כמלטש יהלומים. כשפרץ השפל הגדול בשנת 1929 ורבים מצאו את עצמם מחוסרי עבודה, נאלץ בלר לעבוד למחייתו בעבודות שונות; בבית חרושת לזכוכית, במפעל פלדה ובמכרה פחם.

בשנת 1934 הגיע אילקס בלר לפריז ומאז, לסירוגין עד סוף ימיו, חי בצרפת. עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד, בשנת 1936, התנדב בלר לבריגדות הבינלאומיות, שלחמו לצד הרפובליקנים נגד הפשיסטים. בלר נפצע בקרב ובשנת 1937 חזר לפריז ומצא פרנסתו מעיסוק במקצוע הפרוונות.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה בשנת 1939 התנדב בלר לצבא הצרפתי. עם פלישת גרמניה לצרפת ולארצות השפלה במאי 1940 נלחם בלר בחזית הסום ונפצע קשה בקרב. על חלקו במערכה זכה לאותות הצטיינות. לאחר כניעת צרפת והחתימה על הסכם שביתת הנשק ב-22 ביוני 1940 הוא עבר לעיר קרקסון בדרום צרפת, בה התגורר עם אשתו ועסק בפרוונות.

בנובמבר 1942, כאשר השתלטו הגרמנים על החלק הבלתי כבוש של צרפת, הצליח בלר לברוח לשווייץ, שם נכלא במחנה עבודה.

ב-1944, לאחר שחרור פריז, חזר בלר לעיר ופתח בה עסק של פרוונות, בו עבד עד לפרישתו בשנת 1970.

בלר היה פעיל ב-UEVACJ (איגוד המתנדבים והלוחמים היהודים). כיהן כנשיא האיגוד בין השנים 1986–2004, ולאחריהן כיהן כנשיא כבוד של האיגוד עד למותו.

בנו הוא השחקן ז'ורז' בלר .

==יצירתו==
כגמלאי, שעיתותיו בידיו, החליט בלר להנציח את עיירת הולדתו בפולין. בשנת 1973, בהיותו בן 59 שנים, החל לראשונה לעסוק בציור. ציוריו הם בסגנון אמנות נאיבית – סגנונם של ציירים חובבים שלא למדו באקדמיות לאמנות, אך זוכים להכרה אמנותית, ומוערכים בשל כישרונם הטבעי, הצבעוניות שבציוריהם וערכם האתנולוגי. יצירותיו הוצגו בתערוכות בצרפת, בלגיה וגרמניה ואף במוזיאון יד ושם בירושלים.

בלר הוציא שני ספרים ובהם לקט מיצירותיו: "הם הרגו את הכפר שלי" (Ils ont tué mon village: main schtetl; 1981) ו-"החיים בעיירה" (La vie du shtetl: la bourgade juive de Pologne en 80 tableaux; 1986).

לציוריו של אילקס בלר חשיבות כפולה: הן כדוגמה אופיינית לאמנות הנאיבית, והן כהנצחה לעולם העיירה היהודית שנכחד בשואה ואיננו עוד.

אילקס בלר נפטר בשנת 2005 והוא בן 91 שנים.

==ספריו==
<div style="direction: ltr;">
* Ils ont tue mon village, Cercle d'art, 1981
* Life in the Shtetl: Scenes and Recollections, Holmes & Meier Pub., 1986
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20131013222612/http://kaye7.school.org.il/matzagot/MieneKlieneStietale_Pt2__02op.pps "החיים בעיירה שלי"] באתר המכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי בבאר שבע (מעבר מתמונה לתמונה באמצעות הלחצן השמאלי בעכבר)
* אילקס בלר, [http://ldn-knigi.lib.ru/JUDAICA/IBeller/IBeller_R.htm החיים בשטעטל – ב-80 ציורים] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים יהודים צרפתים
קטגוריה:ציירים יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:צרפתים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:יהדות פולין
קטגוריה:יהודים בצבא צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1914
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2005
קאפררה

קאפררה (איטלקית: Caprera) הוא האי השני בגודלו בארכיפלג איי מדלנה (איטליה), המצוי במצר בוניפאצ'יו, בין האי סרדיניה לבין האי קורסיקה. שטח האי כ-16 קמ"ר, אורך חופיו כ-45 ק"מ, והנקודה הגבוהה ביותר בו היא הר טייאלונה (Monte Teialone), שגובהו 212 מטרים מעל פני הים. האי מחובר לאי לה מדלנה בכביש מוגבה באורך כ-600 מטר.

==תיירות כללית==
האי הוא מוקד תיירותי, שחופיו ניחנו במפרצים ומעגנים נוחים לספינות. צבע מי הים הוא ירוק צלול, הודות לעובדה שזרמי הים החזקים במקום מנקים את פני הים. אין בו בתי מלון, אך יש כפר של בקתות נופש (בונגלו).

==אתר מורשת==
עיקר פרסומו בא לו בשל היותו המקום אליו פרש ג'וזפה גריבלדי ב-1856, והתגורר בו עד למותו בשנת 1882. גריבלדי רכש את האי בשנת 1855 והקים בו אחוזה חקלאית. הוא נטע בו יער אורן המכסה היום את פני האי. בתחום האחוזה הוקם מוזיאון למורשת ג'וזפה גריבלדי, בשם קומפנדיו גריבלדינו די קאפררה.

==טבע==
האי הוכרז כשמורת טבע, בשל מיני עופות ים נדירים החיים בו: שחף מלכותי, קורמורן ובז נודד. כמו כן חיות בו עזי בר שעל שמן נקרא האי (capra באיטלקית פרושה עז). 

קרקעית הים בקרבת האי מהווה מוקד משיכה לחובבי טבע ולחוקרי ארכאולוגיה ימית. באי נמצאו שרידים של אוניות מטען מהתקופה הרומית. לדעת חוקרי תולדות האי, מאז שניטש על ידי הרומאים, שהו בו רועי צאן בלבד.

== גלריה ==
<gallery>
Garubaldi Estate 3.jpg|עצי האורן ליד אתר המורשת של גריבלדי
OLD PINE IN THE CAPRERA ISLAND.jpg|עץ אורן עתיק בשמורה
CapreraPoggioRasuFortification.jpg|בסיס תותח חוף בביצורי Poggio Rasu
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נפת אולביה-טמפיו
קטגוריה:איטליה: איים
ערפילית פליטה

שלושת סוגי הספקטרום, [[ספקטרום רציף, ספקטרום בליעה וספקטרום פליטה הפסים הבולטים אותם ניתן לראות בספקטרום הבליעה והפליטה בעלי אנרגיה התואמת למעברי אלקטרונים ברמות האטום]]
ערפילית פליטה היא סוג של ערפילית המורכבת מענן גז הקורן כספקטרום פליטה. מקור האור של ערפיליות הפליטה הוא באטום מעורר או מיונן אשר אלקטרונים מסוימים חוזרים בו למסלול אנרגטי נמוך ותוך כדי כך פולטים אור. על ידי ניתוח ספקטרום הפליטה ניתן לגלות את הרכב החומרים שבערפילית וכן לקבל מידע רב על הכוכבים אשר גורמים לה להאיר.

==סוגי ערפיליות פליטה==
ניתן לחלק את רוב ערפיליות הפליטה לשני סוגים:

* אזורי H II: אזורי יצירת כוכבים. באזורים אלו, הגז (המורכב מכ-70% מימן ו-30% הליום) עובר קריסה כבידתית עד שמתחיל היתוך גרעיני ומושג שיווי משקל הידרוסטטי ועל ידי כך נוצרים כוכבים חדשים. באזורים כערפילית אוריון ישנה כמות חומר המספיקה ליצירת מאות אלפי כוכבים. חלק מהכוכבים הנוצרים הם מסיביים מאוד וליבתם צפופה ביותר כך שקצב ההיתוך הגרעיני שלהם גבוה וגורם לטמפרטורה גבוהה שמגיעה למעל 30,000 קלווין. בטמפרטורות כאלה למעלה מ-90% מהקרינה הנפלטת מהכוכב היא בתחום העל-סגול וקרינה זו מייננת ומעוררת את הגז המקיף את הכוכב וגורמת לו לקרון באור נראה.

* ערפיליות פלנטריות וערפיליות סופרנובה: אלו השרידים של מעטפת כוכבים שהתיכו את מלאי המימן עמו נוצרו וסיימו את חייהם. בשלבים האחרונים של חיי הכוכב מתרחשים תהליכי היתוך בשכבותיו חיצוניות יותר וכן מתבצע היתוך של יסודות כבדים יותר כהליום לפחמן. תהליכים אלו פחות יציבים מאשר היתוך המימן בליבת הכוכב וגורמים למעטפת החיצונית של הכוכב להתפשט ולהתכווץ ולחלקים ממנה להתרחק מהכוכב עד ליצירת ערפילית מסביבו. בסוף התהליך כאשר תהליכי ההיתוך דועכים, קורסת ליבת הכוכב. בכוכבים בעלי מסה בינונית, הופך הכוכב לננס לבן הקריסה מלווה בשחרור אנרגיה כבידתית גדולה ובהתחממות של הננס הלבן לטמפרטורה של עשרות אלפי קלווין. כתוצאה מכך נפלטת קרינה חזקה בתחום העל-סגול שמחממת ומייננת את הערפילית הפלנטרית שנוצרה מסביב לכוכב. במקרה של כוכבים מסיביים קריסת הליבה גורמת לסופרנובה שיוצרת גלי הלם חזקים שמפזרים את שרידי המעטפת ומחממים אותה לטמפרטורות של מיליוני קלווין. בתהליך ההתקררות של שרידי המעטפת היא פולטת את הקרינה שמאפשרת לראות אותה.

נוסף על שני הסוגים העיקריים הללו, ישנם יוצאים מן הכלל דוגמת ערפילית הנמצאת בקרבת החור השחור שבמרכז גלקסיית שביל החלב: ערפילית זו קורנת מכיוון שחומר רב שמגיע אל דיסקת הספיחה המקיפה את החור השחור נדחס, מתחמם ופולט קרינה חזקה שמעוררת את הערפילית.

<center><gallery widths="200px" heights="200px" perrow="4">
קובץ:Orion Nebula - Hubble 2006 mosaic 18000.jpg|ערפילית אוריון M42 דוגמה לערפילית פליטה מסוג אזור H II
קובץ:Crab Nebula.jpg|ערפילית הסרטן, M1 דוגמה לשארית סופרנובה
קובץ:M57_The_Ring_Nebula.JPG|ערפילית הטבעת, M57 דוגמה לערפילית פלנטרית
קובץ:Egg_Nebula.jpg|ערפילית הביצה (CRL2688) הטבעות המקיפות אותה נוצרו ככל הנראה בעת הבזק ההליום
</gallery></center>

==לקריאה נוספת==
* ד"ר מאיר מידב, ד"ר נח ברוש, פרופ' חגי נצר - היקום, יסודות האסטרופיזיקה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה (2000)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://astroclub.tau.ac.il/video_h.html#stars הרצאת וידאו על ערפיליות פלנטריות], באתר [http://astroclub.tau.ac.il/ המועדון האסטרונומי]
* 

*
פליטה