OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אליהו-משה גנחובסקי

אליהו-משה גנחובסקי (23 ביוני 1901 – 19 ביולי 1971) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם החזית הדתית המאוחדת והפועל המזרחי.

==תולדות חייו==
גנחובסקי נולד בשנת 1901 בגרייבו שבפולין לשלמה יוסף גנחובסקי, שהקים את הוצאת הספרים "אל המקורות", ולטעמא לבית טטנבאום. למד בוורשה ולאחר מכן בבית המדרש לרבנים בברלין. לרגל חתונתו קיבל מהרב מאיר שמחה הכהן גביע לקידוש.

בשנת 1923 נמנה בין מייסדי תנועות "השומר הדתי" ו"החלוץ הדתי", ובשנת 1926 יצא לאנטוורפן שבבלגיה לארגון צעירי מזרחי המקומית והליגה למען הפועל הדתי. בשנת 1929 נבחר לכהן כסגן נשיא הפדרציה הציונית של בלגיה.

בשנת 1932 גנחובסקי עלה לארץ ישראל. במשך עשור היה חבר המרכז העולמי של "המזרחי", וכן נבחר לכהן כחבר הוועד הפועל בתנועת "הפועל המזרחי". הוא נמנה בין מייסדי רשת החינוך התלמודי וישיבת הרב עמיאל ומייסדי עיתון "הצופה". לפרנסתו עסק בהוצאה לאור של כתבי יד עתיקים וספרי קודש.

בשנת תש"ח הוא הוציא לאור כתבים של הרב יצחק ניסנבוים שנרצח בשואה.

גנחובסקי נבחר מטעם החזית הדתית המאוחדת לכהן בכנסת הראשונה. כהונתו נמשכה בכנסת השנייה מטעם סיעת הפועל המזרחי. במהלך שנים אלו היה חבר ועדת הכספים, ועדת השירותים הציבוריים וועדת החינוך והתרבות.

==עמדותיו==
גנחובסקי נחשב יחד עם הרב כתריאל פישל טכורש לסמן ימני בפועל המזרחי. כחבר הכנסת ביקש גנחובסקי לאחד את המיסים השונים על מנת להקל על האזרחים.

גנחובסקי היה בין חברי הכנסת של המפלגות הדתיות אשר למרות חברותם בקואליציה לא הצביעו בעד דרישת שילומים מגרמניה אלא נמנעו. גנחובסקי התנגד לתיקון חוק השבות כדי לאסור עליית פושעים, בטענה ש"מדינת ישראל שייכת לכל היהודים וכמו אם המוכנה לקבל בביתה בן שסטה מן הדרך כן חייבת מדינת ישראל לקבל בנים שתעו". הוא גם דיבר נגד קיצוץ בתקציב משרד הדתות ואמר "בלעדי הדת תהיה התכחשות, התבוללות וריקנות. ... הישיבות הם האמצעי החשוב ביותר לקיום העם."

==משפחתו==
גנחובסקי נישא לד"ר גיטה לבית נוחימובסקי. המשפחה התגוררה בבני ברק, בסמיכות לבית החזון איש, והייתה מקורבת אליו. גנחובסקי עצמו נהג להיוועץ בחזון איש גם בעניינים ציבוריים ופוליטיים. בידי בני המשפחה היו מצויים כתבי יד נדירים של רבנים וגדולי תורה מדורות קודמים. עולם הספר היה קרוב ללבם, והם הוציאו מהדורה מיוחדת של משניות שהופצה באלפי עותקים.

בניו של גנחובסקי הם: העיתונאי והכלכלן דב גנחובסקי, והרב אברהם גנחובסקי, מראשי ישיבת טשעבין בירושלים.

==לקריאה נוספת==
*תורה ועבודה בחזון ובמעש, הוועד הפועל של הסתדרות הפועל המזרחי בארץ ישראל, תשמ"ה, עמוד 368

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חזית דתית מאוחדת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הפועל המזרחי
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
יוסי עין-דור

יוסי עין-דור (נולד ב-20 באוקטובר 1956) הוא עיתונאי, ומרצה לעיתונות ותקשורת באוניברסיטה. בעבר, שימש ככתב, עורך ומגיש חדשות בערוץ הראשון וערוץ 2.

את דרכו העיתונאית התחיל עין דור בעיתונות הכתובה בעיתון "העולם הזה" של אורי אבנרי, ככתב לענייני משטרה. משם המשיך לכתוב בכמה עיתונים, בהם "על המשמר" ו"ידיעות אחרונות". במקביל, עבד כתחקירן בערוץ 1, בתוכנית "מבט שני". ב-1990 קיבל תואר "מורשה בימוי" של הערוץ הראשון. 

עין-דור היה ממקימי מהדורת החדשות בכבלים בת"א, "תחנה מרכזית" (בעריכת והגשת יעקב אילון. כשקם ערוץ 2, בנובמבר 1993, עבר עין-דור לחדשות ערוץ 2 והיה בין ראשוניה. הוא התחיל ככתב לענייני משטרה. במהומות "מנהרת הכותל", בספטמבר 1996, נפצע מירי צלפים פלסטינים, כשנקלע עם הצלם חיים אסיאס שנפצע אף הוא, והמקליט יניב שמואלי, לאירוע ירי במחסום ארז. כמה חודשים אחר-כך עבר לעריכת והגשת מבזקי חדשות והכנת כתבות מגזיניות וכתבות מיוחדות לחדשות. חלקן הגדול בנושאי צבא וביטחון.

עין-דור היה זה שפרץ לשידורי הטלוויזיה בערוץ 2 בפיגוע התאומים, ב-11 בספטמבר 2001. בין היתר, סיקר עין-דור את הפיגוע בבניין המרכז היהודי בבואנוס-איירס בארגנטינה ב 1994, והיה מעורב בסיקור ובשידור תפישת ספינת הנשק הפלסטינית, קארין A. הוא רשם לזכותו מאות שעות של שידורים חיים והרבה מאוד שידורי פיגועי תופת במרוצת השנים.

בסוף 2004 עזב את חברת החדשות של ערוץ 2. בשנים האחרונות הוא מרצה לעיתונות וטלוויזיה במספר אוניברסיטאות ומכללות, בהן בית הספר לתקשורת של המכללה למנהל, ובית הספר לחברה וממשל במסלול ללימודי ביטחון והגנת העורף של מכללת בית-ברל. בעבר לימד גם בבה"ס לעיתונות "כותרת" של אונ' ת"א.

עין-דור הוא בעל תואר שני בלימודי ביטחון באונ' ת"א ובוגר תואר ראשון בהיסטוריה של עם-ישראל וארץ-ישראל באונ' ת"א.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סגל העולם הזה
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:בוגרי תיכון רוטברג (רמת השרון)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
תנאים (אירוסים)

תנאים הם מנהג קדום שהונהג בקהילות ישראל, הנערך בין זוג מאורס, בו שני הצדדים מתחייבים לקבל על עצמם מספר תנאים הקשורים ליחס בין החתן והכלה ולנישואיהם. התנאים כוללים בין היתר את התאריך שבו לכל המאוחר תתקיים החתונה, ואת ההתחייבות הכספית של כל אחד מן הצדדים לטובת בני הזוג. התנאים מהווים התחייבות קניינית, ובמקרה של הפרת התנאים (ביטול השידוך) משלם הצד המפר סכום כסף כפיצוי. התנאים נחתמים בשטר על ידי עדים.

==עריכת התנאים==
נוהגים לכבד אדם גדול (רב) בסידור וקריאת התנאים. החלת התנאים נעשית באמצעות קניין סודר. על קיום התנאים ותשלום הפיצוי במקרה של ביטול התנאים ערבים שני ערבים - מצד החתן ומצד הכלה. בדרך כלל נוהגים שלא לכתוב את הסכומים שעליהם מתחייבים, אלא שני הצדדים נדברים ביניהם קודם האירוסין, ובשטר רק כותבים שמתחייבים "כמדובר". לאחר קריאת התנאים, נהוג לשבור צלחת, זכר לחורבן.

==תנאים בעל פה==
גם לתנאים בעל פה יש תוקף קנייני. בכמה מקומות בתלמוד בבלי מובא:
.
כלומר, גם בדיבור יש קניין כאשר מסכימים על התנאים באירוסין.
הגמרא בכתובות מסבירה שיש תוקף לקנין עקב ההנאה שיש כשמתחתנים.

===הגבלות בתנאים בעל פה===
* רשב"ם סבר כי רק כאשר התנאים מוסכמים מתוך הקידושין, הם נחשבים. אולם בזמן אחר אין להם תוקף קנייני לתביעה בבית דין.
* רבנו תם חילק בין נישואים ראשונים, שבהם יש קירוב דעת גדול בין האב לחתן, אולם בנישואים שניים אין תוקף קנייני.
* התנאים בעל פה קיימים רק כאשר האב מתנה, אולם כאשר אחיה או אמה מתנים, אין תוקף קנייני.

==זמן עריכת התנאים==
לפי מנהג יהדות אשכנז, התנאים נערכים עוד בשעת האירוסין, כך שמיד עם ההחלטה להשתדך מקיימים את טקס התנאים. לפי מנהג עדות המזרח עורכים את התנאים רק מתחת לחופה בסמוך לקידושין.
לפי המנהג לקיים את הטקס בנפרד, נוהגים לעשות סעודה לכבוד התנאים ולדבר בשבח בני הזוג, על פי מנהג חב"ד עורכים את התנאים ביחד עם הכתובה ביום החתונה לפני החופה.

==נוסח שטר התנאים==
נחלת שבעה"]]
הנוסח לשטר התנאים גם הוא תלוי במנהגים. רוב בני אשכנז משתמשים בנוסח "נחלת שבעה", הנוסח נפתח בשפה מליצית:

בהמשך בני הזוג מתחייבים ביניהם לחיות באהבה ואחווה בשלום ורעות, כמו כן הורי שני הצדדים מתחייבים להלביש את בניהם במלבושי כבוד, ולתמוך בסכום מסוים בבני הזוג, ולבסוף קובעים מועד אחרון לחתונה.

הנוסח החסידי הנערך בסמוך לחתונה מקוצר יותר ומכיל רק התחייבות לחיות בשלום.

המנהג הספרדי הוא שלא לעשות כלל תנאים לפני החתונה.

==התנאים בספרות==
הסיפור הקצר "תנאים", מאת הסופר היהודי-צ'כי וויטייך רקאוס (Vojtěch Rakous), נותן תיאור הומוריסטי של עריכת תנאים בקהילה יהודית כפרית בצ'כיה.

==ראו גם==
* כתובה
* נחלת שבעה (ספר)

== קישורים חיצוניים ==
* 
;נוסחאות שטר תנאים
* [https://web.archive.org/web/20100519135843/http://moreshetashkenaz.com/life2_1.htm נוסחאות לשטר תנאים לפי נוסח אשכנז], מעגל השנה
* [https://web.archive.org/web/20090817115238/http://moreshetashkenaz.com/life2_2.htm נוסחאות לשטר תנאים הנעשה בסמוך לחופה], מעגל השנה

==הערות שוליים==

קטגוריה:הלכות אישות
קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
קטגוריה:שטרות במשפט העברי
ספאניש הארבור קי

ספאניש הארבור קי (באנגלית: Spanish Harbor Key) הוא אחד מאיי הקיז הדרומיים במדינת פלורידה שבארצות הברית.

האי ממוקם בין סמן מיל 35 ו-36 של דרך US1 החוצה את האי, בין ביאה הונדה קי לוסט סאמרלנד קי ("קי ארץ הקיץ המערבי".

במקום בו נמצא היום האי, ניצבו בעבור שני איים נפרדים - האיים נקראו "מידל סאמרלנד קי" (קי ארץ הקיץ האמצעי), ו"איסט סאמרלנד קי" (קי ארץ הקיץ המזרחי). 

שני האיים אוחדו (על ידי מילוי התעלה הצרה שביניהם) בעת בניית מסילת הרכבת שמעל הים של הנרי פלאגלר, ומכונים כיום יחד "ספאניש הארבור קי" שמשמעו "קי הנמל הספרדי". 

באי התגלו תילי קבורה אינדיאניים ושרידי מבנה של השבטים האינדיאנים שחיי בקיז לפני ההתיישבות האירופית.

באי ממוקמים כיום שני מחנות צופים, וכן בחודשי הקיץ נערך באי מדי שנה מפגש אסטרונומים חובבים.

האי ניזוק בסופות הוריקן בשנת 2004 ושנית בשנת 2005, סופות שגרמו לנפילתם של מרבית העצים בצידו המזרחי של האי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פלורידה קיז
קטגוריה:ארצות הברית: איים לא מיושבים
אבא חלקיה

אַבָּא חִלְקִיָּה היה חסיד ידוע, נכדו של חוני המעגל, שחי בסוף תקופת בית שני. בתלמוד הוא מוזכר כבעל הקפדה מיוחדת בהנהגותיו – "פועל צדק" כגון אבא חלקיה.

כמו סבו המפורסם, שחג עיגול והתפלל לגשמים, כך גם אבא חלקיה היה ידוע בכוח תפילתו, ופעם אחת כשהייתה שנת בצורת, שלחו אליו החכמים שני תלמידים שיבקשו ממנו להתפלל על הגשמים.

התלמידים מצאו אותו בזמן עבודתו כשכיר בשדה, ולכן הוא לא התייחס אליהם עד גמר מלאכתו, אז עשו דרכם יחד לביתו בעוד הם רואים אצלו כמה הנהגות משונות. אבא חלקיה, שהבין מעצמו את מטרת בואם של השניים, לא הסכים בענוותנותו לשמוע מה רצונם ממנו, ומיד בבואו לבית עלה עם אשתו לעליית הגג שם הם התפללו ונענו מיד – ענני גשם הופיעו מהכיוון שאליו התפללה אשתו, וגשם החל לרדת. אבא חלקיה חזר לאורחיו ובהיתממות שאלם לרצונם. התלמידים לא נפלו בפח והבינו שבזכותו ירד הגשם. הם שאלוהו על הנהגותיו המשונות שראו בדרך, וכן לסיבה שהגשם הגיע מהכיוון אליו פנתה אשתו ולא הוא. אבא חלקיה השיב להם על כל שאלותיהם, והסביר כי הסיבה שהיא נענתה קודם היא משום שזכותה גדולה בכך שהיא נותנת לעניים המתדפקים בדלת אוכל מוכן, בעוד הוא רק נותן להם כסף, ועליהם לטרוח כדי לקנות את האוכל.

הרמח"ל מביא במסילת ישרים את התנהגותו של אבא חלקיה, שלא התבטל מהעבודה שנשכר אליה, כמופת להימנעות מגזל: 

==לקריאה נוספת==
* 
* 
* 
* מרדכי מרגליות (עורך), "אבא חלקיה", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 6–7

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=2710 אבא חלקיה], באנציקלופדיה יהודית דעת
* שולמית ולר, [http://www.daat.ac.il/chazal/maamar.asp?id=321 שיחות חולין בתלמוד בבלי], אתר דעת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תנאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2
יוליוס רודל

יוליוס רודל (באנגלית: Julius Rudel; 6 במרץ 1921 - 26 ביוני 2014) היה מנצח יהודי-אמריקאי.

==ביוגרפיה==
רודל נולד בווינה שבאוסטריה, והתחיל את לימודיו באקדמיה למוזיקה שם, אבל עזב את אוסטריה בשנת 1938, בגיל 17, אחרי הסיפוח לגרמניה הנאצית והיגר לארצות הברית ללמוד בבית ספר מאנס למוזיקה בניו יורק.
אחרי סיום לימודיו הצטרף לאופרה של ניו יורק בשנת 1944 ונשאר שם למשך 35 שנים, עד 1979. אחרי שהתמנה למנצח ראשי ולמנהל כללי, יצר שותפות עם בוורלי סילס, שהייתה לסופרן הראשונה במעלה באופרה של ניו יורק. והיה מנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של באפאלו. ב-1978 ניצח לראשונה על המטרופוליטן אופרה, על "ורתר".

יוליוס רודל ניצח על תזמורות ולהקות אופרה חשובות ברחבי העולם. ב-1979 הסכים למינוי של מנהל מוזיקלי של הפילהרמונית של באפאלו, כמחליפו של מייקל טילסון תומאס. הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של בוסטון בעונת 1985 והיה המנהל המוזיקלי הראשון הן של מרכז קנדי בוושינגטון והן של "פסטיבל מלכודת הזאבים".

נפטר במנהטן, ניו יורק, ב-26 ביוני 2014, בגיל 93.

==רשימת הקלטות חלקית==

* קרלייל פלויד: "עובר האורח" ו"מולי סינקלר" (פטרישה ניוויי, טרייגל, 1963) (הקלטה חיה) VAI
* הנדל: "יוליוס קיסר" (סילס, וולף, פורסטר, טרייגל; 1967) RCA 
* חינסטרה: "בומארצו" (נובואה; 1967) CBS
* מאסנה; "מנון" (סילס, גדה, סוזאי, באקייר; 1970) וסטמינסטר
* אופנבך: "סיפורי הופמן" (סילס, מארסי, ברואוס, טרייגל; 1972) וסטמינסטר
* דוניצטי: "אנה בולנה" (סילס, ורט, ברואוס, פלישקה; 1972) וסטמינסטר
* בליני: "הפוריטנים" (סילס, גדה, ל. קיליקו, פלישקה; 1973) וסטמינסטר
* בויטו: "מפיסטופלה" (קאבאייה, דומינגו, טרייגל; 1973) EMI
* מאסנה: "תאיס" (אנה מופו, קאררס, באקייר, דיאס; 1974) EMI
* שרפנטייה: "לואיז" (סילס, גדה, ון דאם; 1977) EMI
* להאר: "האלמנה העליזה": קטעים (סילס, ה. פרייס, טיטוס; 1978) EMI
* מאסנה: "סנדרילון" (ולטינג, פון שטאדה, גדה; 1978) CBS
* ורדי: "ריגולטו" (סילס, קראוס, מילנז, ראמי; 1978) EMI
* וייל: "ים הכסף" (גריי; 1980) נונסאץ'

==רשימת וידאו חלקית==

* דוניצטי: "רוברטו דוורו" (סילס, מארסי, ג'. אלכסנדר, פרדריקס; קאפוביאנקו, 1975) (חי) VAI
* ורדי: לה טרוויאטה (סילס, ה. פרייס, פרדריקס; הבמאי טיטו קאפוביאנקו, 1976) (חי) VAI
* מאסנה: "מנון" (סילס, ה. פרייס, פרדריקס, ראמי; קאפוביאנקו, 1977) (חי) פאראמונט
* סן-סנס: "שמשון ודלילה" (ורט, דומינגו, ברנדל; ג'ואל, 1981) (חי) קולטור
* ג'ורדאנו: "אנדראה שנייה" (טומובה-סינטוב, דומינגו, זאנקאנארו; האמפה, 1985) (חי) קולטור

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
ציפור הנפש (ספר)

ציפור הנפש ב[[גן סיפור, חולון]]
ציפור הנפש הוא ספר ילדים מאת מיכל סנונית שהפך לרב-מכר בינלאומי. את הספר איירה נעמה גולומב.
==רקע==
סנונית כתבה את הספר באחד הלילות של שנת 1985, עת שהתה בבית מלון באיטליה.

בתחילה, הספר לא התקבל להדפסה על ידי הוצאת הספרים "מסדה", כמו גם הוצאות ספרים נוספות, בטענה, שילדים לא יבינו את משמעותו, ושמבוגרים לא יתעניינו בו. שנתיים מאוחר יותר, הוחלט בהוצאת מסדה להדפיסו, והספר נמכר בכ-100 אלף עותקים תוך פחות משנתיים. בשנות האלפיים המוקדמות, ציינו בלונדון את מהדורת המיליון ו-750 אלף בגרמניה<ref name=":0" />.

== רב-מכר בינלאומי ==
הספר הפך עד מהרה לרב-מכר בינלאומי, תורגם עם השנים ל-48 שפות ויותר, ונכון ל-2021, נשקלת גם הוצאה בשפת היידיש<ref name=":0"></ref>. במהלך השנים, היה ניסיון פרסום הספר בארצות הברית, והוא הוחמץ<ref name=":0" />.

הוצאת עברית לילדים הוציאה גרסה אינטראקטיבית לספר.

הספר משווק בחו"ל כספר רוחני פילוסופי ולאו דווקא כספר ילדים<ref name=":0" />.

=== פרסים ===
הספר זכה בפרסים רבים, ובשנת 1993, זכה במקום הראשון בעולם בתחרות לספרי ילדים, שנערכה בז'נבה.

==עלילה==
מקור שמו של הספר בביטוי "ציפור הנפש", אך הספר מעניק לביטוי משמעות מילולית, שונה מזו המקובלת. מסופר בו על "ציפור הנפש", ציפור שנמצאת בתוך נפשם של בני אדם ומרגישה את מה שהם מרגישים. הציפור מייצגת את הנפש, שעל פי הסיפור גם אם אף אחד לא ראה אותה, אין לאיש ספק שהיא קיימת. או על פי הניסוח בסיפור:

ציפור הנפש בנויה מגירות מגירות, אשר רק היא יכולה לפתוח אותן. כל מגירה מייצגת רגש, שברגע שהמגירה שלו נפתחת הוא מתפרץ. על פי הסיפור "לפעמים יכול האדם לבחור לעצמו ולסמן לציפור אילו מפתחות לסובב ואילו מגרות לפתוח. ולפעמים זוהי הציפור שמחליטה בשבילו." ציפורי הנפש שונות, ולכן אופיים של בני האדם שונה. הספר מסתיים בהמלצה להקשיב לציפור הנפש שבתוכנו.

== מגרסאות הספר ברחבי העולם ==
הספר תורגם לשפות רבות ובכל מדינה האיורים שונים, בהתאם להווי המקומי ולאקלים: לציפור יש עיניים מלוכסנות ב-מזרח הרחוק, פתיתי שלג מרכיבים את הציפור מפינלנד, בשוודיה - הציפור והספר צבועים באפור, במקסיקו הספר מודפס באלבום צבעוני המזכיר את סגנונה של פרידה קאלו, באסטוניה, יש פס סביב ראש הציפור ועוד.

== עיבודים של הספר ==
* בשנת 1986 עובד הספר להצגה על ידי דניאלה מיכאלי, רחל שיין ארגמן ומיכל ורד, הן גם הפיקו לאחר מכן קלטת וידאו של ההצגה, שיצאה ב-1991.
* בינואר 1988 יצא אלבום של יוסי בנאי ונורית גלרון, שהתבסס על הספר וכלל שירים שהולחנו על ידי אילן וירצברג ויוני רכטר וקטעי קריינות של יוסי בנאי. ממנו התפרסם השיר "תחת עץ האהבה".
* בשנת 2004 הופקה סדרת אנימציה על פי הספר.
* בשנת 2009 עלה מחזה בפסטיבל ישראל על פי הספר, שזכה לביקורות אוהדות.
* בשנת 2019 עלה עיבוד בימתי נוסף של הספר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 1985
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
קטגוריה:בעלי כנף בתרבות
ציפור הנפש

ציפור הנפש הוא ביטוי עברי שמשמעותו: עצם או עניין חשוב ביותר, היקר מאוד ללבו של אדם.

מקור אפשרי לביטוי זה הוא שינוי קל של המושג "ציפר נפשו" המופיע בתלמוד הבבלי, שהוא כינוי לתנוך היושב על מפתן הלב ופגיעה בו גורמת למוות<ref></ref>, וכן לקנה הנשימה או לגרגרת, שהוא מקום רגיש, שפגיעה בו היא תוצאת מוות. כך נאמר, למשל: "יודעין כמה הכהו ועל מה הכהו, אם על שוקו או ציפר נפשו". ביטוי דומה מופיע גם בתוספתא למסכת סנהדרין בשני נוסחים: "במה הרגו? בסייף הרגו? במקל הרגו? על שוקיו הכהו או על ציפר נפשו הכהו?", או "ויודעין הדיינין שעל שוקו הכהו ועל ציפר נפשו הכהו".

בעברית הישראלית לא נעשה שימוש במשמעות המקורית של המושג, אלא רק במשמעותו המושאלת.

==לקריאה נוספת==
* [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=98438045#1.0.6.default חנוך ילון, פרקי לשון, מוסד ביאליק, 1971, עמ' 145]
* אבשלום קור, יופי של עברית, ספרית מעריב, 1986, עמ' 54–55.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.safa-ivrit.org/expressions/tsipor.php ציפור הנפש], באתר "השפה העברית"
* [http://hebrew-academy.org.il/2018/04/10/עוף-וציפור/ עוף וציפור] באתר האקדמיה ללשון העברית.
* [https://www.929.org.il/page/578/post/13969 ציפור הנפש עפה על עצמה], מאמר של מיכאל הנדלזלץ באתר 929.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
קטגוריה:בעלי כנף בתרבות
אהוד בן טובים

אהוד בן טובים (נולד ב-12 באוגוסט 1952) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ ומזוהה בעיקר עם בני יהודה תל אביב, שם שיחק רוב הקריירה שלו. בן טובים נחשב בעיני רבים לאחד מגדולי שחקני הקבוצה בהיסטוריה ונבחר לחבר בהיכל התהילה של הכדורגל הישראלי.

==קורות חיים==
בן טובים הוא מלך שערי בני יהודה בכל הזמנים, וזכה עימה בגביע המדינה בעונת 1980/1981, לאחר שהבקיע את הפנדל המכריע בדו-קרב פנדלים. במשך הקריירה שלו הוא הבקיע 91 שערים ב-350 משחקים בליגה הבכירה, ובסך הכל כבש במדי הקבוצה 166 שערי ליגה ו-12 שערים בגביע המדינה. לבן טובים שתי הופעות בינלאומיות במדי נבחרת ישראל.

בשנת 1978 הושאל לקבוצת אוקלנד סטומפרס (Stompers) מליגת ה-NASL האמריקאית, במדיה שיחק משחק אחד. בשנת 1979 היה בן טובים על סף מעבר לבית"ר ירושלים, אך לאחר מחאות רבות מצד אוהדי בני יהודה חזר לבסוף לשחק בבני יהודה. בן טובים אף הפך למאמן הקבוצה לזמן קצר, אך כשנתעורר החשש שהקבוצה תרד ליגה החליטו פרנסיה להחזירו למגרש, בו הצטיין, ולהביא את גיורא שפיגל להחליפו בעמדת המאמן. הקריירה של בן טובים דעכה לבסוף וההתקשרות בינו לבין בני יהודה נסתיימה בצליל צורם על רקע סכסוכי שכר בינו לבין הנהלת הקבוצה. בעונתו האחרונה בקריירה שיחק בהפועל ראשון לציון.

לאחר פרישתו מהכדורגל היה במשך 16 שנים בעל קו חלוקה של העיתון ידיעות אחרונות והרוויח בכך לדבריו יותר כסף מאשר בכדורגל.

בשנת 2009 נבחר כחבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל הישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
לוינסקי

לוינסקי הוא שם משפחה יהודי ממוצא אירופאי. פירושו "בנו של לוי", "משבט לוי" או גרסה אירופית לשם "לוי". פירוש אחר לשם זה הוא "בנו של אריה" (ברוסית: לב = אריה).

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
יצחק בן יצחק

יצחק בן יצחק (נולד ב-1948 בלוב) הוא שופט כדורגל ישראלי לשעבר ושוטר לשעבר.

בן יצחק גדל בשיכון עמידר בבת ים, וכמו רבים מנערי השכונה הצטרף לקבוצת הנערים של הפועל תל אביב תחת הדרכתו של המאמן רחביה רוזנבוים. בהמשך עבר לשחק בקבוצת הפועל בת ים וכששמע שנפתח קורס שופטי כדורגל, החליט שזה מה שהוא רוצה לעשות. לאורך השנים היה מזוהה כאוהד של קבוצת הפועל תל אביב, אולם לטענתו "תמיד הייתי אובייקטיבי ושלם עם עצמי. כשעליתי למגרש חשבתי רק על ההצלחה שלי. יש כאלה שחושבים שהחמרתי עם הפועל, ויש כאלה שכעסו שלא שרקתי מספיק לטובתם".

בן יצחק שפט לראשונה בליגה הבכירה בשנת 1971, ובעקבות הצלחותיו מונה בשנת 1983 לשופט בינלאומי. בין המשחקים החשובים בהם שפט ניתן למנות 3 גמרי גביע המדינה בכדורגל (בשנים 1985, 1993 ו-1996), משחק בין נבחרת פולין לבין נבחרת ברית המועצות על אדמת פולין וכן טורניר אליפות העולם לנוער בקנדה ב-1987. בן יצחק פרש משיפוט בשנת 1997. באופן סמלי העביר את המשרוקית, סמל הסטטוס של השופט, במשחקו האחרון בתפקיד לבנו, רמי בן יצחק, שהיה קוון באותו משחק.

מלבד פועלו כשופט כדורגל, עסק בן יצחק בחיי היום-יום כשוטר. בן יצחק החל חניכתו במשטרת ישראל בעודו בן 14 בלבד וברבות הימים פרש בדרגת רנ"ג (רב-נגד).

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:שופטי כדורגל ישראלים
קטגוריה:שוטרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי לוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
מסינה (כדורגל)

מסינה (באיטלקית: Football Club Messina Peloro) היא קבוצת כדורגל איטלקית מהעיר מסינה. הקבוצה משחקת בדרך כלל בחולצה בצבעים אדום וצהוב. הקבוצה הוקמה בשנת 1900. נכון לעונת 2020/2021 הקבוצה משחקת בליגה האיטלקית הרביעית.

==שחקנים מפורסמים==
* מרקו סטורארי
*סלבטורה סקילאצ'י
* ונסן קנדלה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1900
קטגוריה:סיציליה: ספורט
קטגוריה:מסינה
נטיית ציר הסיבוב

נטיית ציר סיבוב של גוף אסטרונומי היא הזווית שבין האנך למישור המכיל את מסלולו של אותו גוף לציר הסיבוב העצמי שלו. נטיית ציר הסיבוב של כוכבי לכת מבטאת את הזווית שבין האנך למישור המילקה אל הקוטב הגאוגרפי הצפוני של אותו כוכב לכת.

== נטיית הציר של כדור הארץ == 

סיבוב של כדור הארץ ביחס למישור המלקה, במהלך 20,000 שנים, מתוך מאמרו של לסקר, משנת 1986]]
ציר הסיבוב של כדור הארץ נטוי בזווית של 66.5 מעלות יחסית למישור המילקה (או נטייה של 23.5 מעלות בין ציר הסיבוב לניצב על מישור המילקה). משערים שהנטייה הנוכחית של ציר הסיבוב נוצרה באירוע התנגשות עצום אשר יצר את הירח לפני כ-4 מיליארד שנים. ככל הנראה, בתקופת ההפצצה הכבדה המאוחרת.

מכיוון שציר הסיבוב של כדור הארץ אינו ניצב בדיוק למישור המילקה, אנו חווים את עונות השנה; כאשר כדור הארץ נע סביב השמש, גובה מסלולה בשמיים משתנה וכך גם מידת החום אותה אנו מרגישים.

זווית הנטייה של ציר סיבוב כדור הארץ משתנה מעט, במחזוריות של 41,000 שנים בין 22 מעלות לבין 24.5. כיום ובאלפי השנים הקרובות, צידו הצפוני של ציר הסיבוב של כדור הארץ מכוון לעבר הכוכב פולריס (הידוע בכינוי כוכב הצפון) שבקבוצת הדובה הקטנה. בגלל תופעת הנקיפה, הכיוון אליו מצביע ציר הסיבוב משתנה ובעוד כ-13,000 שנים יצביע בכיוון הכוכב וגה שבקבוצת הכוכבים נבל.

השינוי המחזורי בזווית כדור הארץ גורם לשינויי אקלים שונים במחזורים של עשרות אלפי שנים. שינוי הזווית הוא אחד הגורמים האפשריים לתהליך התפשטות ונסיגת המדבר באזור הסהרה.

מחקר שפורסם בבטאון Geophysical Research Letters הצביע על כך ששאיבת מי התהום השפיע על הנטייה בשיעור של כ-80 ס"מ.

== כוכבי הלכת ==
לפי השערת הערפילית, גם יתר כוכבי הלכת במערכת השמש שינו את נטייתם מן האנך למישור המלקה. הבולט מכולם הוא אורנוס הנוטה בזווית של 98 מעלות ולמעשה "מתגלגל" לאורך מסלולו.

== ירחים ==
נטיית ציר הסיבוב של ירחים נמדדת ביחס למישור הניצב לציר הסיבוב של כוכב הלכת אותו הם מקיפים.

==נטיית הציר של גופים שונים==
להלן טבלה המסכמת את נטיית הציר של מספר גופים בולטים:
{|class="wikitable"
! גוף !! נטיית ציר הסיבוב (°)
|-
|חמה || ~0.01
|-
|נוגה || 177.36
|-
|כדור הארץ || 23.4366
|-
|הירח || 1.5424
|-
|מאדים || 25.19
|-
|קרס || ~4
|-
|פאלאס || ~60
|-
|צדק || 3.13
|-
|שבתאי || 26.73
|-
|אורנוס || 97.77
|-
|נפטון || 28.32
|-
|פלוטו || 119.61
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדעי החלל
קטגוריה:כוכבי לכת

als:Bahnneigung
de:Bahnneigung
דג'ודג'

פארק הציפורים הלאומי של דג'ודג (בצרפתית: Parc national des oiseaux du Djoudj) הוא פארק לאומי בצפון-מערב סנגל השוכן על הגדה הדרום-מזרחית של נהר סנגל ובתחומי הדלתה שלו, כ-60 ק"מ צפונית-מערבית לעיר סן-לואי. הפארק שוכן לאורך נתיבי נדידת הציפורים באפריקה המערבית ונחשב לאזור קינון חשוב ולביתם של כשלושה מיליון עופות ימיים. בשנת 1981 הוכר המקום כאתר מורשת עולמית.

==גאוגרפיה==
הפארק הוקם ב-14 באפריל 1971 במקום בו שכנה שמורת טבע שהוכרזה ב-1962, והורחב ב-1975 לשטחו הנוכחי המשתרע על פני 16,000 הקטאר. הפארק שוכן באגן רחב ידיים בגבהים הנעים בין גובה פני הים ל-20 מטר, בין ערוץ הנהר העיקרי בצפון לבין ערוצי דג'ודג' באיו (Djoudj bayou) וגורום (Gorom) מדרום. בתחומי הפארק ערוצי מים, בריכות ואגמים רבים וכן אגם גדול המכסה כרבע משטחו. דלתת הסנגל חשופה להצפות ומערכת של מחסומים מלאכותיים מאפשרת את שימור המים המתוקים בתחומי האגן משך תקופות ארוכות יחסית, דבר המועיל לעופות הימיים החיים במקום. האקלים בפארק הוא אקלים אופייני לסאהל המצטיין בעונה יבשה ובעונה גשומה שבמהלכה יורדים במקום משקעים בהיקף שנתי ממוצע של 300 מ"מ. עם זאת בשנים האחרונות נצפה צמצום ממשי בכמות המשקעים השנתית, המגיעה לעיתים לחמישית בלבד מהממוצע.

==החי והצומח==

הצמחייה במקום אופיינית לאקלים ולכמות המשקעים, וסוואנת הסאהל נשלטת על ידי שיחים ומספר סוגים של שיטה ואשל. בעונה הגשומה אוכלוסייה גדולה של סוף ונימפאה מתפשטת באזורים המוצפים.

הכרזת הפארק נעשתה בעיקר על מנת להעניק הגנה לאוכלוסיית הציפורים המפותחת שבו, הכוללת כשלושה מיליון עופות ימיים המתגוררים דרך קבע במקום, ובין אלה אלפי פלמינגואים ושקנאים ומספר מינים של ברווזים, אווזים וקורמורנים; ובשל חשיבותו כנקודת עצירה לעופות נודדים להם הוא משמש כמקור מים ראשון לאחר מעוף של כ-200 ק"מ מעל מדבר סהרה. בכל שנה בין ספטמבר לאפריל, חולפים במקום כשלושה מיליון עופות נודדים.

היונקים במקום כוללים את חזיר היבלות המצוי, את תחש הנהרות האפריקני ומספר מיני צבאים, וכן חיה בפארק אוכלוסייה של תניניים.

== גלריה ==
<gallery>
Djoudj ile pelican.jpg
CormoransDjoudj.JPG|קורמורנים בפארק
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070929224237/http://sea.unep-wcmc.org/wdbpa/sitedetails.cfm?siteid=867&level=nat המקום באתר World Database on Protected Areas]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סנגל: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:סנגל: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: פארקים לאומיים
חושים (דמות מקראית)

חוּשִׁים בֶּן דָּן הוא דמות מקראית, בנו היחיד של דן, בן יעקב. בתורה הוא מוזכר . בתלמוד הובאו סיבות שונות מדוע נכתב בלשון רבים "ובני". בפרשת פינחס הוא מוזכר בשם "שוחם".

מסופר במדרש שבזמן העימות בין יוסף שליט מצרים ואחיו שלא הכירוהו, נתן יהודה צעקה שנשמעה עד ארץ ישראל וחושים ששמע את הצעקה הצטרף לעזרתם של בני יעקב.

עוד מסופר כי בעת קבורתו של יעקב אבינו בא עשיו אחיו וערער על הזכות לקבור את יעקב במערת המכפלה, בעוד שאר בני יעקב טורחים בחיפוש שטר הקנין בו מכר עשיו את חלקו במערה ליעקב, ניגש חושים בן דן, שהיה כבד שמיעה, ולא הבין על מה המהומה ומדוע מתעכבת קבורת יעקב והוא מוטל בבזיון, וערף את ראשו של עשיו: .

מבני בניו הידועים אנו מוצאים את אהליאב בן אחיסמך שיחד עם בצלאל בן אורי בן חור הקימו את המשכן, וכן את שמשון הגיבור שהיה משבט דן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יורדי מצרים
קטגוריה:שבט דן
קטגוריה:פרשת ויגש
אולדהאם אתלטיק

מועדון הכדורגל אולדהאם אתלטיק (באנגלית: Oldham Athletic A.F.C) היא קבוצת כדורגל אנגלית המייצגת את העיר אולדהאם, עיר במטרופולין של מנצ'סטר. מגרשה הביתי הוא אצטדיון באונדרי פארק שממוקם ברויטון שהיא פרבר של אולדהאם.

נכון לעונת 2022/2023, משחקת הקבוצה בנשיונל ליג אשר נחשבת לליגה החמישית בחשיבותה. מאמן אולדהאם אתלטיק כיום הוא דין הולדן האנגלי, שגם שיחק בשורותיה.

המועדון הוקם בשנת 1895 F.C בשם פיין וילה, וארבע שנים לאחר מכן שונה השם לאולדהאם אתלטיק. תחילה שיחק המועדון בליגה המחוזית של מנצ'סטר ורק בשנת 1907 הצטרף לליגת הכדורגל המקצוענית האנגלית. בעונת 1907/08 שיחק המועדון בליגת המשנה.

בשנת 1910 העפילה אולדהאם לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה ובשנת 1915 סיימה במקום הגבוה ביותר בתולדותיה - במקום השני אחרי אברטון שזכתה באליפות.
בסיום אותה עונה הופסקה הליגה עקב מלחמת העולם הראשונה ולאחר חידושה המשיכה לשחק בליגה הבכירה עד שבשנת 1923 ירדה לליגת המשנה לאחריו לא זכתה לשחק בליגת העל עד 1992.

בשנת 1991 חזרה הקבוצה לליגה הבכירה באנגליה אחרי 68 שנות היעדרות, הקבוצה שרדה שנתיים וירדה בתום העונה השלישית לליגת המשנה, שלוש שנים מאוחר יותר נשרה לליגה השלישית.

בשנת 2003 היה המועדון בסכנת התפרקות אך נקנה על ידי משקיע אמריקאי אשר הקים את חברת Oldham Athletic (2004) Association Football Club Ltd.

הישגה הגדול ביותר היה העפלה לגמר גביע ה-FA בשנת 1990, שם הפסידה לנוטינגהאם פורסט בתוצאה 0–1.

בסיום עונת 2017–2018 נשרה אולדהאם לפוטבול ליג השנייה, הליגה הרביעית, אחרי 21 שנים ברציפות בליגה השלישית, תוך קשיים כלכליים שהביאו את המועדון לסף פירוק. אולדהאם נשרה בעקבות תיקו 2–2 במחזור האחרון מול נורת'האמפטון טאון, כאשר הקבוצה הייתה תלויה רק בעצמה וניצחון היה משאיר את הקבוצה בליגה השלישית. הבעיות הכלכליות נמשכו, ובעונת 2019/2020, אותה סיימה אולדהאם במקום ה-19 מתוך 24 קבוצות, עמדה הקבוצה בפני עונש הפחתת 12 נקודות ממאזנה בשל אי תשלום חובותיה.

בשנת 2022 נפרדה הקבוצה מהפוטבול ליג וירדה לליגת הנשיונל ליג הליגה החמישית.
בכך הפכה אולדהאם לקבוצה האנגלית הראשונה איי פעם ששיחקה בעברה בפרמייר ליג (מאז נוסדה במתכונתה הנוכחית ב-1992) שנפרדת מהפוטבול ליג ויורדת לנשיונל ליג - הליגה החמישית.

==סגל נוכחי==
;נכון ל-28 בפברואר 2023

 (קפטן)

 (קפטן שלישי)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:מנצ'סטר רבתי: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1895
משה קלמר

משה קֶלְמֶר (1 בנובמבר 1901 – 11 בספטמבר 1970) היה חבר הכנסת לשעבר מטעם המפד"ל.

==תולדות חייו==

קלמר נולד בז'יכלין שבפולין ליעקב ולחנה בת יצחק אברך ריסטער. למד בישיבה ובנעוריו הצטרף לארגון צעירי מזרחי בעיירתו. בשנת 1921 עלה לארץ ישראל, למד בבית המדרש למורים של המזרחי בירושלים וסיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. קלמר נמנה בין מייסדי "הפועל המזרחי" ובשנת 1926 נבחר למזכיר הסניף המקומי.

במסגרת פעילותו התנועתית הקים קלמר את חברות השיכון "הבונה" (1937) ו"משכנות" (1938) ושימש יו"ר מועצות המנהלים של שתי החברות. לאחר איחודן לחברת משהב היה ליו"ר ההנהלה שלה. כמו כן הוא הקים את "בנק אדנים למשכנתאות" ושימש יו"ר מועצת המנהלים של הבנק. 

בשנת 1949 נבחר קלמר לכנסת הראשונה, אך התפטר ממנה כעבור שבועות ספורים, כדי לפנות מקום לנציג אגודת ישראל שטענה שקופחה לאור תוצאות הבחירות. לאחר מכן הוא נבחר לכנסת השנייה מטעם הפועל המזרחי ולכנסת השלישית מטעם חזית דתית לאומית, רשימה משותפת למזרחי ולפועל המזרחי, וכיהן בכנסת בשנים 1951–1959. לקראת הבחירות לכנסת הרביעית החליטו בהנהלת מפד"ל לרענן את הרשימה והוציאו את הרב מרדכי נורוק, את אהרן-יעקב גרינברג ואת קלמר מהרשימה. שני הראשונים הושבו לרשימה בלחצם של הרב יהודה לייב פישמן מימון וזרח ורהפטיג, וקלמר היה היחיד מחברי הכנסת השלישית שהושאר מחוץ לכנסת הרביעית, למרות איום חבריו מהפועל המזרחי שהם ירוצו ברשימה נפרדת אם קלמר לא ייכלל ברשימה. קלמר הוצא מהרשימה על מנת לפנות מקום למזכ"ל המפד"ל, בנימין שחור. 

אל הכנסת החמישית נכנס קלמר במחצית כהונתה, לאחר פטירתם של מרדכי נורוק ואהרן-יעקב גרינברג, והוא כיהן בה בין 1963–1965.

בשנת 1953 היה מבין אלו שזכו לביקורת מצד מלכיאל גרינוולד, אשר לאחר מכן פרסם התנצלות וכתב שדבריו נגדו היו חסרי כל יסוד.

אשתו הייתה טובה בת מנחם מאיר רוזנבוים ולזוג היו שלושה ילדים.

על שמו רחובות בשכונת קריית שמואל בחיפה ובשכונת יד אליהו בתל אביב.

==לקריאה נוספת==
* ש. דניאל, בעול העשייה – משה קלמר ופעלו, 1976.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפד"ל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הפועל המזרחי
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חזית דתית מאוחדת
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש למורים מזרחי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
ד"ר קווין, רופאה במערב

ד"ר קווין, רופאה במערב (באנגלית: Dr. Quinn, Medicine Woman) היא סדרת דרמה טלוויזיונית אמריקאית אשר שודרה ברשת CBS בארצות הברית מ-1 בינואר 1993 ועד ל-16 במאי 1998. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2.

==תקציר העלילה==
הסדרה מתחילה בשנת 1867 ומתמקדת ברופאה מבוסטון, מסצ'וסטס בשם מיקלה קווין (אותה מגלמת ג'יין סימור). אחרי מות אביה, ד"ר קווין עוברת לעיירה קטנה בקולורדו בשם קולורדו ספרינגס על מנת לעסוק ברפואה. היא מתיידדת עם סאלי (אותו מגלם ג'ו לנדאו), המקורב לאינדיאנים, ונעזרת במיילדת והשותפה שלה במרפאה, שרלוט קופר (אותה מגלמת דיאן לאד). בהמשך, נחש ארסי מכיש את שרלוט. לפני מותה, שרלוט מבקשת ממיקלה שתטפל בשלושת ילדיה - מת'יו, קולין ובריאן. בעקבות זאת, ד"ר קווין עוברת למגורי קבע בעיירה ומסתגלת לחיים החדשים כאם לשלושה ילדים.

במהלך הסדרה נרקמת מערכת יחסים בינה לבין סאלי, עד שלבסוף אלה נישאים ונולדת להם בת. לאורך הסדרה, ד"ר קווין מנסה להסתגל לחיים בעיירה השונה מהסביבה המודרנית בה הייתה רגילה לחיות, ונחושה להוכיח לתושבי המקום, אשר אינם סבורים כי נשים יכולות לעסוק ברפואה, כי הם טועים ושאל להם להפלות נשים. במשך שש עונותיה הסדרה עסקה במגוון רחב מאוד של נושאים, כמו גזענות, התמודדות עם מחלה, אהבה, נישואין, מיניות, כסף ויחסים בין הורים לילדים. מלבד מיקלה הסדרה עוסקת בחייהם של הרבה אנשים. כבר בתחילת הסדרה, מת'יו קולין ובריאן נקשרים אל מיקלה מאוד, והצעירים אף קוראים לה אמא. הסדרה מלווה את שלושתם לאורך השנים. מת'יו עומד להתחתן עם אינגריד, שמתה מכלבת. הוא הופך להיות שריף, ובסוף הסדרה לומד להיות עורך דין. קולין עוזרת למיקלה במרפאה ומחליטה ללמוד להיות רופאה. בפרק הסיום של הסדרה היא מתחתנת עם בחיר ליבה, הרופא אנדרו (בסרט השני, מתגלה כי קולין זכתה ללמוד רפואה בהרווארד, כסוג של ניסיון של נשים להיות רופאות. היא זוכה בציונים הגבוהים ביותר מבין המסיימים). בריאן מגלה את אהבתו לכתיבה, ומסייע לדורותי ג'ניגנס, (אלמנה, שברחה מבעלה המכה, והוא מת משתיית יתר) לכתוב את העיתון של העיר. הסדרה עוקבת אחרי מספר רב של דמויות, כמו דורותי, "ענן רוקד" שהוא השאמאן של האינדיאנים המקומיים וחברו הטוב ביותר של סאלי, ג'ייק סליקר, ראש העיר, האנק לוסאון בעל הבר המקומי, לורן בריי, מנהל החנות הכלבו המקומית, רוברט אי, הנפח האפרו אמריקאי של העיירה, ואשתו גרייס, שפותחת מסעדה בעיר, הוראס, שעובד במשרד הטלגרף, ואשתו מויירה, יצאנית לשעבר.

== צוות השחקנים ==
*ג'יין סימור - ד"ר מיקלה קווין
* ג'ו לנדאו - ביירון סאלי 
* צ'אד אלן - מת'יו קופר 
* אריקה פלורס - קולין קופר (עד אמצע העונה השלישית) 
* ג'סיקה באומן - קולין קופר קוק (החל מאמצע העונה השלישית) 
* שון טובי - בריאן קופר

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:מערבונים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רפואיות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית
קטגוריה:נשים ברפואה
קטגוריה:אולפני CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
רב אחא משבחא

ספר השאילתות, מהדורת [[דיהרנפורט, 1786]]
רב אחא (ידוע גם בשם אחאי) משַבָּחָא שבבבל (ד'ת"מ (680) לערך - סביבות ד'תק"כ (760)) היה מחכמי פומבדיתא שבבבל. נודע בעקבות ספרו, השאילתות. השאילתות הוא הספר הראשון שנתחבר לאחר חתימת התלמוד, ונקרא ע"ש מחברו. בעקבות מינוי לגאון של רב נטרוני בר רב אמונה שהיה כפוף לרב אחא, על ידי שלמה בר חסדאי ראש הגולה, עלה רב אחא לארץ ישראל אחרי שנת ד'תק"י.

==זהותו==
רב שרירא גאון באיגרת הקרויה על שמו, מספר (בתרגום לעברית):

לוי גינצבורג טען שבעלותו לארץ ישראל, פעל רב אחא להפצת תורת ישיבות בבל (במסגרת המאבק בין המרכז הבבלי למרכז הארצישראלי), ולכן חיבר את ספר השאילתות, המורכב מהלכות שמקורן בתלמוד הבבלי, אך בארמית ארצישראלית. אולם, יעקב נחום אפשטיין חלק על זיהוי הדיאלקט הארמי שבספר כדיאלקט ארצישראלי.

אביגדור אפטוביצר טוען שחכמי בבל לא ראו בעין יפה את עלייתו של רב אחא לארץ ישראל, שהייתה בה מעין "עריקה" למרכז התורני המתחרה במרכז הבבלי.

==יצירתו==

ספרו, ה"שאילתות", הוא הספר הראשון הידוע לנו אחרי תקופת התלמוד. הוא מאגד דרשות מסוג שאילתא על סדר פרשות השבוע. לא ידוע מה היה חלקו של רב אחא בשאילתות עצמן - האם חיבר אותן, או שמא רק ליקט שאילתות ידועות בזמנו. אין גם ידיעה ברורה האם חיבר רב אחא את הספר עוד בהיותו בבבל, או לאחר שעלה לארץ ישראל.

==לקריאה נוספת==
* ירחמיאל ברודי, לתולדות נוסח השאילתות, ניו יורק תשנ"ב
* ירחמיאל ברודי, צוהר לספרות הגאונים, תל אביב 1998 
* Robert Brody, The Geonim of Babylonia and the Shaping of Medieval Jewish Culture, New Haven & London, 1998

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=152 טקסט מלא של שאילתות דרב אחאי גאון מהדורת ונציה]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:גאונים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-8
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8
הכינה נחמה

גן סיפור "הכינה נחמה" ב[[חולון]]
הכינה נחמה הוא ספר ילדים ישראלי שחיבר הסופר מאיר שלו, ושיצא לאור בשנת 1990 בהוצאת עם עובד. את הספר אייר יוסי אבולעפיה.

== עיבודים ==
הספר, המתאר את הרפתקאותיה של כינה בשם נחמה, זכה לפופולריות והשפעה רבה, עובד להצגה על ידי תיאטרון אורנה פורת ולמחזמר בבימוייה של צביה הוברמן, לפזמונים של יאיר פרומר ומוזיקה של יוני רכטר, ושם הספר הפך לשם נפוץ על מנת לתאר כינים, בזכות הפופולריות שקיבל הספר. מאיר שלו ויוסי אבולעפיה שיתפו פעולה גם ביצירת סרט אנימציה המבוסס על הסיפור, אשר הופיע בקלטת "להיטים מצוירים משלנו" שהופצה בשנת 1992, יחד עם סרטוני אנימציה של ספרי הילדים מיץ פטל ודירה להשכיר.

== השפעה תרבותית ==
בעקבות הספר, הוקמו בגן סיפור ברחוב מוטה גור שבחולון שני פסלים מעשי ידי הפסלת ישראלה הרגיל המתארים את הראש הקרח ואת הראש מלא השיער המהווים רקע לעלילות הספר, וכן את דמויות הכינים שבסיפור, וזאת על מנת להמחיש לילדים המבקרים בגן את העלילה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי ילדים של מאיר שלו
קטגוריה:ספרי 1990
קטגוריה:כינים
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:הוצאת עם עובד: ספרי ילדים
קטגוריה:ספרים על בעלי חיים
קטגוריה:חרקים בתרבות
הפקידו

הפקידו (בקוריאנית: 합기도, באנגלית: Hapkido) היא אמנות לחימה קוריאנית שהתפתחה מתוך אמנויות הלחימה היפניות אייקידו וג'ו ג'יטסו.

== היסטוריה ==
מקור הפקידו הוא בקבוצת קוריאנים לאומנים בתקופה שלאחר הכיבוש היפני של קוריאה (תקופה זו נקראת גם התקופה הפוסט-קולוניאלית של קוריאה). אמנות זו הומצאה על ידי צ'וֹי יוֹנג סוּל ותלמידיו, סוּה בוֹק סוּב, התלמיד הראשון, צ'י הוֹן טסוּי (נכתב גם ג'י האן ג'אה) הנחשב לדמות שקידמה ופרסמה את האמנות יותר מכל, קים מוּ הוֹנג שחידש והוסיף מגוון טכניקות לאמנות, ומיוּנג ג'אה נאם שיצר חיבור חזק יותר לאמנות האייקידו היפנית. צוי יונג סול טען שביסס את אמנות לחימה זו על זרם של ג'ו ג'יטסו הנקרא "דאיטוֹ-ריוּ אייקי-ג'וּג'יטסוּ" (כיום נקראת אייקידו) שלמד מטאקֶדָה סוֹסאקוּ, מייסד שיטת ה"דאיטו ריו", במנזר בודהיסטי ביפן, אם כי טענות אלו מעולם לא הוכחו.

בשנת 1951 הקימו צ'וֹי יוֹנג סוּל וסוּה בוֹק סוּב (ראו למעלה) את בית הספר הראשון ללימוד הפקידו, אשר אז נקרא "יוּ קוואן סוּל האפקי דוֹג'אנג". בשנת 1958 פתח צ'וי לבדו בית ספר חדש בשם המקוצר הפקידו.

== עקרונות השיטה ==
על סולם ה"קשה-רך" הפקידו נמצאת במרכז. היא משלבת טכניקות "קשות" כגון בעיטות הדומות לטאקוונדו וטכניקות "רכות" המנצלות את מומנטום היריב כגון הפלות ובריחים הדומים לאייקידו וג'ו ג'יטסו. הפקידו היא אמנות לחימה אקלקטית, מכאן שכל בית ספר ומורה מדגישים ומלמדים טכניקות שונות אך ישנן מספר שיטות הנמצאות בכל בית ספר ושיטה וכל הטכניקות מצייתות לשלושה חוקים:
*עקרון חוסר ההתנגדות (תעתיק:"וואָ", "HWA", בקוריאנית: "화" או "和")
*עקרון המעגל (תעתיק: "ווֹן", "WON", בקוריאנית: "원" או "圓")
*עקרון המים וההרמוניה (תעתיק: "יוּ", "YU", בקוריאנית: "유" או "柳")
ווא, או עקרון חוסר ההתנגדות, הוא העיקרון הראשון של הפקידו ופירושו הוא שאין להתנגד למתקפה ישירות. לדוגמה, אם אדם ידחוף אמן הפקידו האמן, במקום להתנגד ולדחוף חזרה יזוז מכיוון הדחיפה וינצל את התנע של האויב מהדחיפה על מנת להטיל אותו.

וון, עקרון המעגל, הוא העיקרון השני של הפקידו. עיקרו הוא שבהפקידו משתמשים בתנועה מעגלית כדרך של צבירת תנע בשביל לבצע טכניקה בצורה טבעית וזורמת. כשהעיקרון הראשון והשני משולבים יחד, האמן יכול להוסיף את תנע האויב לתנע שלו עצמו בעזרת תנועה סיבובית.

יו, עקרון המים וההרמוניה, משמעותו שאמן ההפקידו אינו צריך להסתמך על כוחו. עליו "לזרום" עם כוח האויב. כוונתו שאמן ההפקידו צריך להסיט את מתקפות האויב באופן דומה לאופן בו המים הפוגשים בסלע מקיפים אותו, ולא מנסים לעבור דרכו.

== הכרה בינלאומית ==
השם הפקידו נהפך לנפוץ באמצע שנות השישים וממשלת קוריאה הכירה בו רשמית.

שיטה זו נפוצה מאוד בקליפורניה, בארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.hapkidowon.com הפקידו]
* [https://web.archive.org/web/20131121050455/http://www.hapkido-info.net/ מידע נוסף על הפקידו]
* [http://www.worldhapkido.com האתר של איגוד ההפקידו העולמי]
* [https://web.archive.org/web/20140823194323/http://www.hapkido.co.il/ הפקידו בישראל]
* 

קטגוריה:אמנויות לחימה
אסטריה

פויבה במזבח פרגמון]]

במיתולוגיה היוונית, אסטריה (ביוונית "דמוי כוכב" המייצגת את המהות הכוכבית) היה שמן של 11 דמויות שונות. ביניהן, טיטאנית, אמזונה, בתו של הליוס, בתו של דנאוס ובתו של אלקיונאוס, זקן הגיגאנטים.

==בתם של קואאוס ופויבה==
קואאוס ופויבה, שני הטיטאנים ילדו את אסטריה כאחותה הקטנה של לטו. 

הטיטאנית של נבואת הלילה, קריאת החלומות, קריאת הכוכבים (אסטרולוגיה) ומעשי הכשפים. אמה של הקטה. אחרי נפילת הטיטאנים בידי זאוס, החל זאוס לרדוף גם את בניהם, ובמנוסתה הפכה עצמה אסטריה לשליו והשליכה עצמה לאוקיינוס. במקום טביעתה הופיע האי דלוס, שמאוחר יותר היה המקום היחיד עלי אדמות שהסכים לספק מחסה לאחותה לטו מאימת הרה, בעת הריונה מזאוס. שם נולדו שני בניה של לטו: אפולו וארטמיס.

==אמזונה==
אסטריה הייתה האמזונה השישית שנהרגה על ידי הרקולס כאשר זה נשלח להביא את חגורתה של היפוליטה, מלכת האמזונות. האמזונות ידעו שהרקולס בלתי מנוצח, אך לחמו בו למרות זאת.

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:אלים יווניים
תלמי החמישי

תלמי החמישי
תלמי החמישי אפיפנס (ביוונית: Πτολεμαῖος Ἐπιφανής; 210 לפנה"ס – 181 לפנה"ס), מלך מצרים התלמיית, מבני שושלת תלמי.

== תולדות חייו ==
תלמי היה בנו של מלך מצרים תלמי הרביעי ואשתו (שהייתה אחותו) ארסינואי השלישית. עם מות אביו ב-205/204 לפנה"ס הוא עלה לשלטון כמלך מצרים אולם מכיוון שהוא היה ילד רך בשנים בפועל שלט יועצו של אביו אגתוקלס שמונה לעוצר אולם מעבר השלטון לא התנהל בצורה חלקה ושכנודע על מות המלך פרצו מהומות באלכסנדריה שבמהלכם נהרג אגתוקלס. אחרי מותו של אגתוקלס החזקה על תלמי הצעיר עברה לסוסיביוס אולם בלחץ האוכלוסייה הוא ויתר על השלטון והעבירו לטלפומוס שנהנה מתמיכה רחבה בקרב העם.

אולם טלפומוס לא התגלה כמוכשר בניהול הממלכה וכתוצאה מזה אנטיוכוס השלישי מלך הממלכה הסלאוקית כרת ברית סודית עם פיליפוס החמישי מתוך כוונה לנצל את החולשה של הנהגת מצרים כדי לכבושה ולחלקה בין שתי הממלכות.

בהתאם להסכם אנטיוכוס פלש לקוילה-סוריה ופיליפוס פלש לאיים הקיקלאדיים ולמספר ערים בתראקיה שהיו כפופות לשלטון התלמיים. שריו של תלמי הבינו את הסכנה הנשקפת לממלכה ושהם לא יוכלו להודפה בכוחות עצמם, לכן הם ביקשו את עזרתה של הרפובליקה הרומית שנענתה לבקשת העזרה וששלחה משלחת בראשות מרקוס אמיליוס לפידוס למצרים.

אנטיוכוס הצליח להביס את הכוחות התלמיים בקרב בניאס ליד מקורות נהר הירדן ולהשתלט על לבנון וארץ ישראל, בנוסף הוא כבש מספר ערים בקיליקיה וליקיה שהיו כפופות למצרים. אולם הצלחתו התקרבה לסופה, לפידוס דרש הפסקה על המלחמה וכתוצאה מפחדו מהתערבות רומאית אנטיוכוס הגיע להסכם שלום עם תלמי בשנת 199 לפנה"ס. לפי הסכם השלום תלמי יתחתן עם קלאופטרה בת אנטיוכוס וכחלק מהסדר הנישואים יקבל את ארץ ישראל ולבנון כנדוניה מצד אבי הכלה. הנישואים נערכו בשנת 193 לפנה"ס. מנישואים אלה נולדו תלמי השישי, קלאופטרה השנייה ותלמי השמיני.

בינתיים ממלכת מצרים התחילה להתאושש תחת הנהגתו של אריסטומנס שמונה לעוצר. אריסטומנס דיכא מרד שפרץ במצרים התחתונה והוציא להורג את המצביא סקופאס שתכנן הפיכה באלכסנדריה. נראה שחוסר היציבות שכנע את שריו של תלמי להכריז עליו כבגיר ובשנת 196 לפנה"ס הוא לקח את מוסרות השלטון לידיו למרות שאריסטומנס עדיין נהנה מהשפעה גדולה בחצר המצרית.

עם פרוץ המלחמה בין רומא לאימפריה הסלאוקית תלמי תמך ברומא כנגד חותנו ואף הציע לה סיוע במלחמתה. אולם למרות תמיכתו של תלמי ברומא הוא לא הרוויח משלום אפאמיאה ואנטיוכוס אף הפר את הבטחתו למסור את ארץ ישראל ולבנון למצרים.

תלמי תכנן מסע מלחמה כנגד סלאוקוס הרביעי יורשו של אנטיוכוס כדי לכבוש מחדש את ארץ ישראל ולבנון אולם הוא הורעל לפני תחילת המסע.

תקופת שלטונו של תלמי סימנה את תחילת שקיעתה של ממלכת תלמי, הממלכה איבדה רבות משטחיה מחוץ למצרים וכמו כן ההשפעה הרומאית התחילה לגדול בה בצורה שסיכנה את עצמאותה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://quod.lib.umich.edu/cgi/t/text/pageviewer-idx?c=moa;cc=moa;idno=acl3129.0003.001;size=l;frm=frameset;seq=599;page=root;view=image ויליאם סמית, מילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומאית, 1849, כרך 3 עמ' 591]
* 

5
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטניה (כדורגל)

קלצ'ו קטאניה (איטלקית: Calcio Catania 1946 S.p.A) היא קבוצת כדורגל איטלקית מהעיר קטניה באי סיציליה שנוסדה ב-1908 ומשחקת בליגה האיטלקית השלישית. היא שיחקה בפעם האחרונה בסרייה א' בעונת 2013/2014, וסיימה במקום ה-18. בעונת 2007/2008 הקבוצה הגיעה לחצי גמר הגביע האיטלקי.
ב-2011 אימן את הקבוצה דייגו סימאונה בעונת 2012/2013 הקבוצה הגיעה לרבע גמר הגביע האיטלקי. קבוצת הכדורגל משחקת בדרך כלל בחולצה בצבעים אדום ותכלת ובמכנסיים אדומים או לבנים. 
בשנים האחרונות הקבוצה ידוע במספר הגדול של השחקנים הארגנטינאים המשחקים בשירותיה, בעונת 2013/14 מספר הארגנטינאים בסגל היה לא פחות מ-13 שחקנים.
ב-23 בדצמבר 2021 הודיעה הקבוצה על פשיטת רגל

ב-9 באפריל 2022 התאחדות הכדורגל האיטלקית קבעה את הדרת המועדון מהליגות המוקצעניות, ושחררה את כל שחקני המועדון.

היריבה הכי גדולה של קטניה זו קבוצת הכדורגל של פלרמו, שמגיעה גם היא מהאי סיציליה, והמפגשים בין הקבוצות נקראים "Derby di Sicilia" ("הדרבי הסיציליאני")
.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1908
קטגוריה:סיציליה: ספורט
בית הכנסת העתיק במצדה

דבר במרץ 1965]]
בית הכנסת העתיק במצדה הוא אחד מבתי הכנסת מתקופת בית שני בארץ ישראל שנתגלו על ידי חפירות ארכאולוגיות, וששרדו עד היום. המבנה הוקם בימי הורדוס, כנראה כאורווה, והוסב למבנה בית כנסת בעת המרד הגדול.

==היסטוריה==
מבנה בית הכנסת נחשף בחפירות הארכאולוגיות של שמריה גוטמן שהיה חלק מהמשלחת בראשות יגאל ידין בשנת 1963. עם גילוי המבנה, בתוך חומת הסוגרים נתברר שהחזית העיקרית שלו מופנה לכיוון ירושלים ועלתה ההשערה שמדובר בבית כנסת. יום לאחר מכן נמצאו שני שברי חרסים שעליהם כתובים "מעשר לכהן" ו"חזקיה" ולגביהם הונח שמדובר בקופת צדקה בבית הכנסת. בעקבות זאת, פרסמו החופרים שייתכן שמדובר בבית כנסת, אך בקשו להיות זהירים ואמרו שאינם יכולים לאמר דבר ברור. בנוסף נמצאו בחדר כ-20 מנורות חרס. לאחר כשלושה חודשים נמצאו סמוך לבית הכנסת שלושה קטעי קלף. בעונה השנייה של החפירות, בסוף 1964, הורה ידין על ביצוע חפירות חתך מתחת לרצפת בית הכנסת. בחפירות אלו נמצאו מספר מגילות עם קטעים מהתנ"ך, שהיוו עבור ידין הוכחה סופית שמדובר בבית כנסת. לאחר הורדת רצפת המבנה נמצא מתחתיו בית כנסת עתיק מימי הורדוס. 

בעשור שלאחר מציאת בית הכנסת התקיימו בו טקסי בר מצווה.

== מבנה בית הכנסת ==
בשלבו הראשון לא היו ממוקמים בבית הכנסת הספסלים, הצמודים לקירות. כמו כן, אין עדות לבימות - העמודים שבאמצע האולם. בשלב השני הורחב בית הכנסת על ידי צירוף אולם הכניסה לבית הכנסת. הרצפה החדשה הייתה בעלת טיח אפור-צהבהב לעומת אפור בשלב הראשון. כן הוספו עמודים ושורות. הוא מהווה הרחבה של סוגר מסוגרי החומה. בית-הכנסת בנוי בחומה המערבית של מצדה, פתחו בדרום-מזרח והוא מכוון אל ירושלים.

על רצפת האולם נמצאו חרסים עליהן כתובות: "מעשר כהן", "כשר לטהרת הקדש", "קדש", "לקדשא", "ט" (טבל), "ת" (תרומה) ו"חזקיהו" - צבי אילן מניח מדובר בשם של הכהן.

בחדר האחסנה נמצאו סימנים לשריפה, הסברה היא כדי שלא ייפלו חפצים קדושים לידי הרומאים. בחדר זה נמצא גם בור לגניזה. המגילות שבו נשמרו בזכות האקלים היבש. סך הכול נמצאו במצדה שרידים של 14 מגילות מספרי התנ"ך: בראשית, ויקרא, יחזקאל ומהספרים החיצוניים: ספר בן סירא ספר היובלים וספר שירות עולות השבת - המיוחד לכת האיסיים, שגם הם נמנו על תושבי מצדה. בין השאר נמצא בו קטע מ, על "חזון העצמות היבשות".

ליד הבניין נמצאו אוסטרקונים עם הכתובת "לטהרת הקדש". סך הכל אוסטרקונים שנמצאו במצדה, בעברית, ארמית ויוונית ובלטינית הגיע ל-700.

בדרום החלק המרכזי של מצדה נתגלה באחד הבניינים חדר ארוך ובו שני ספסלים לאורך הקירות. ובמרכז מבנה אבן נוסף שייתכן כי שימש כבסיס לשולחן או מדף. צבי אילן כותב ש-"ייתכן ששנו כאן תורה או שהמקום שימש כבית תלמוד לילדים".

==חדר התורה==
לחדר הנמצא בתוך בית הכנסת הוכנס ב-2010 ספר תורה על ידי אגודת חב"ד וסופר סת"ם יושב מדי יום וכותב ספרי תורה וספרי קודש אחרים. הקהל יכול לצפות בעבודתו דרך קיר זכוכית.

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="3">
Image:Synagogue massada reconstruction.jpg|דגם בית הכנסת המשוחזר מתוך שלט ציבורי באתר
Image:Synagogue massada 2.jpg|פנים בית הכנסת - ראו הספסלים - חלקם והקירות משוחזרים
תמונה:Synagogue massada 3.jpg|מקום הגניזה? 
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* צבי אילן, בתי כנסת קדומים בארץ ישראל, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.col.org.il/show_news.rtx?artID=51768 חדר סופר סת"ם בבית הכנסת במצדה], באתר חב"ד אונליין
*

== הערות שוליים ==

מצדה
קטגוריה:מדבר יהודה: אתרים ארכאולוגיים
חיים כהן-מגורי

חיים כהן-מגורי (1 באפריל 1913 – 10 ביוני 2000), היה חבר הכנסת מטעם תנועת החרות וגח"ל.

==ביוגרפיה==
כהן-מגורי נולד בצנעא, תימן ועלה לישראל בגפו ב-1921. תחילה התיישב בזכרון יעקב ולאחר עליית הוריו בתל אביב, בה למד בבית ספר "בלפור". בשנת 1927 הצטרף לתנועת הנוער בית"ר. בשנת 1934 קבע את מקום מושבו בנתניה ונמנה בין מייסדי כפר רמת טיומקין. כעבור שנה הצטרף לשורות האצ"ל, לצד פעילותו כנציגם של יוצאי תימן בפני מוסדות מושבת נתניה, תחילה באופן בלתי רשמי ולאחר מכן כנציגם במועצת המושבה.

כהן-מגורי היה חבר תנועת החרות מימיה הראשונים לאחר קום המדינה. הוא כיהן בה כחבר מרכז וחבר הנהלת התנועה ובשנת 1949 נבחר לכנסת הראשונה. כהונתו נמשכה במשך שש כנסות רצופות, למעט הכנסת השנייה אליה נכנס רק בשנת 1953 כמחליפו של אריה בן-אליעזר.

בשנת 1969 פרש כהן-מגורי מהכנסת. הוא נבחר למועצה הדתית בנתניה ופעל במסגרתה. לאחר מות בנו וכלתו בתאונת דרכים הוא הקדיש חלק ניכר מפעילותו למען ילדים והקים בנתיבות מוסד לילדים קשיי למידה על שם אמנון וחנה כהן-מגורי (המוכר בראשי התיבות של שמם - אחכ"מ). מספר שנים עמד בראש מוסד זה.

כהן-מגורי הוכתר בתואר יקיר נתניה לשנת 1976.

השחקן גיא עמיר הוא נכדו.

==מפרסומיו==
*הגיגים (1995)

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20160303191856/http://www.netanya-moreshet.org.il/show_item.asp?itemType=3&itemId=32629&levelId=44269 קורות חייו] באתר המורשת של עיריית נתניה

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גח"ל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חירות
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:בוגרי בית הספר בלפור (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי בית"ר
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:יקירי נתניה
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:אישים הקבורים בנתניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
הנובר 96

הנובר 96 (בגרמנית: Hannover 96) היא קבוצת כדורגל גרמנית, מהעיר הנובר, המשחקת בבונדסליגה השנייה. אצטדיונה הביתי הוא HDI ארנה, אשר נבנה ב-1954 ומכיל כ-49,200 מקומות ישיבה.

== היסטוריה ==
קבוצת הכדורגל של המועדון הוקמה ב-12 באפריל 1899, אם כי המועדון נוסד ב-1896 כמועדון רוגבי ואתלטיקה. רק ב-1903 החלה הקבוצה לשחק בצורה מסודרת בליגה, מכיוון שעד אז היו מעט קבוצות כדורגל גרמניות. ב-1913 שיחקה לראשונה בליגה הראשונה.

הנובר זכתה פעמיים באליפות הבונדסליגה, בעונת 1938/1937 וב-1954/1953 וזכתה פעם אחת בגביע הגרמני בעונת 1993/1992.

הנובר ידועה כקבוצת תחתית בשלושים השנה האחרונות, ולכן אינה מרבה להשתתף בטורנירים האירופאיים. הקבוצה השתתפה פעם אחת בגביע המחזיקות בעונת 1994/1993, אך הודחה כבר בסיבוב הראשון. הקבוצה השתתפה פעמיים באינטרטוטו, אך לא הגיעה להישגים בו. בעונת 2011/2012 השתתפה בליגה האירופית והעפילה עד לשלב רבע הגמר. בעונה שלאחר מכן הגיעה הקבוצה לשלב 32 האחרונות של המפעל.

ב-10 בנובמבר 2009 התאבד רוברט אנקה, הקפטן והשוער של הקבוצה, בקפיצה לפסי רכבת. ב-1 במאי 2016 נהרג ניקלאס פייראבנד, קשר הקבוצה, בתאונת דרכים.

==תארים==
*אליפות גרמניה בכדורגל: 2
** 1938, 1954
*הגביע הגרמני : 1
** 1992

==סגל הקבוצה==
;נכון ל-19 ביולי 2022

 (קפטן)

 (קפטן שני)
 (בהשאלה מהופנהיים)
 

 (בהשאלה מאיינטרכט פרנקפורט)

==כדורגלני עבר בולטים==
* סטיב צ'רונדולו
* יורגן בנדורה
* הנס זימנסמאייר
* יירי שטיינר
* אלטין ללה
* רוברט אנקה
* יאן שלאודרף
* מיכאל שיונברג
* דידייה יה קונאן

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1896