OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בית לנקסטר

פסיפס של סמל המגן.
בית לנקסטר (באנגלית: House of Lancaster) היה ענף של בית פלנטג'נט ששלט באנגליה מ-1399 עד 1471, להוציא תקופה בין 1460 ל-1470.

בית אצולה זה נקרא כך כי בניו היו צאצאיו של בנו השלישי של אדוארד השלישי מלך אנגליה, ג'ון מגונט דוכס לנקסטר. מבית זה יצאה שושלת של מלכים אנגליים ושני מלכים צרפתיים, אותה ייסד הנרי בולינגברוק (הנרי הרביעי), בנו של ג'ון מגונט. בית לנקסטר נלחם בבית יורק במלחמת השושנים, שנקראה כך על שם השושנים שסימלו את שני הבתים (סמלו של בית לנקסטר היה שושן אדום ושל בית יורק שושן לבן).
היריבות בין המחוזות שבהם שלטו בתי האצולה האלה (יורקשייר ולנקשייר) נמשכת עד היום על בסיס ידידותי יותר. כך תחרות ספורט שנתית בין אוניברסיטת לנקסטר לאוניברסיטת יורק נקראת "תחרות השושנים".

בית לנקסטר הגיע לסופו בקרב טיוקסביורי בשנת 1471. אולם, בית טיודור, שהשתלט בשנת 1485 על הכתר האנגלי, היה בעל קשר דם לבית לנקסטר דרך מרגרט בופורט, נינתו של ג'ון מגונט שנישאה לאדמונד טיודור. הנרי השביעי חיזק את אחיזתו בכתר על ידי חתונה עם אליזבת מיורק, היורשת של בית יורק. ילדיהם העבירו את כתר אנגליה לבית טיודור ונינם, ג'יימס הראשון, היה המלך האנגלי הראשון מבית סטיוארט.

==מלכי אנגליה מבית לנקסטר==
מבית לנקסטר יצאו שלושה מלכים אנגלים:
* הנרי הרביעי - שלט בשנים 1399–1413.
* הנרי החמישי - שלט בשנים 1413–1422.
* הנרי השישי - שלט בשנים 1422–1461 ובשנים 1470–1471.

==בתרבות הפופולרית==
על שמו של בית זה נקרא בית בית לאניסטר מסדרת ספרי "שיר של אש ושל קרח".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:בית לנקסטר
לנקסטר
המנון יוון

המנון לחירות (ביוונית: Ὕμνος εἰς τὴν Ἐλευθερίαν) הוא ההמנון הלאומי של יוון, והוא משמש גם כהמנונה הלאומי של קפריסין. השיר, המורכב מ־158 בתים, נכתב על ידי דיוניסיוס סולומוס בשנת 1823 והולחן על ידי ניקולאוס מנטזארוס. בשנת 1865 הפכו שני הבתים הראשונים באופן רשמי להמנון יוון.

השיר משמש גם כהמנון הלאומי של קפריסין מ-1966.

==מילות השיר==

{| cellpadding="5" align="center"class="wikitable"
|-
! יוונית
!תעתיק עברי
! תרגום לעברית
|-
|dir="ltr" | <poem>Σε γνωρίζω από την κόψη
του σπαθιού την τρομερή,
σε γνωρίζω από την όψη
που με βία μετράει τη γη.

Απ' τα κόκαλα βγαλμένη
των Ελλήνων τα ιερά,
και σαν πρώτα ανδρειωμένη,
χαίρε, ω χαίρε, Ελευθεριά!
</poem>
|<poem>סֶה גְנוֹרִיזוֹ אַפּוֹ טִין קוֹפְּסִי
טוּ סְפַּאתְ'יוּ טִין טְרוֹמֶרִי
סֶה גְנוֹרִיזוֹ אַפּוֹ טִין אוֹפְּסִי
פּוּ מֶה וִיָה מֶטְראיי טִי גִי

אַפּ טַה קוֹקָלָה וְגַלְמֶנִי
טוֹן אֶלִּינוֹן טָה יֶרָה
קֶה סַאן פּרוֹטָה אַנְדְרֵיוֹמֶנִי
חֶרֶה, אוֹ חֶרֶה, אֶלֶפְתֶ'רְיָה</poem>
| <poem>אני מזהה אותך לפי הקצה
של החרב האימתנית
אני מזהה אותך לפי המבע
שסוקר את הארץ בכוח

עולה מעצמותיהם הקדושות
של היוונים,
ואמיצה כבראשונה,
האח, הו האח, חירות!

מותם של היוונים העתיקים
הוליד את נפשנו החופשית
כעת, עם קום גבורת קדם,
הבה נצדיע לך, הו חרות!</poem>
|}

==מדיה==

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* [http://news.bbc.co.uk/olmedia/1005000/audio/_1009249_greece.ram האזינו להמנון הלאומי היווני]
* [https://web.archive.org/web/20050416232216/http://david.national-anthems.net/gr.mid האזינו להמנון (כקובץ MIDI)]

==הערות שוליים==

יוון
קטגוריה:יוון: סמלים לאומיים
קטגוריה:שירים על חופש
קטגוריה:שירים על יוון
מלכת השלג (אנדרסן)

מלכת השלג (בדנית: Sneedronningen) היא מעשייה מאת הסופר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן שפורסמה לראשונה ב-21 בדצמבר 1844.

במרכז הסיפור עומד מאבק בין טוב ורע כפי שהוא מתבטא בין הנערה גרדה ובין חברה קאי. הסיפור מופיע לעיתים קרובות בקובצי סיפורים לילדים של אנדרסן ותורגם לשפות רבות, ביניהן גם לעברית. בדומה לאגדות אחרות, גם לסיפור זה גרסאות שונות.

==תיאור העלילה==
הסיפור מתחיל בשדון מרושע שביקש לחמוד לצון. הוא הכין מראה מיוחדת, המשקפת רק את הדברים הרעים והמכוערים בעולם, וכל הדברים הטובים והיפים משתקפים בה כהיפוכם - רעים ומכוערים. כאשר נשאו השדים את המראה גבוה אל השמיים, וגן העדן החל להשתקף בה, לא עמדה המראה בעומס הרשע שעליה להראות, והתנפצה למיליון רסיסים, שהתפזרו בכל העולם. אחד הרסיסים חדר לעינו וללבו של ילד קטן בשם קאי, שגר בעיר סקנדינבית בשכנות לחברתו גרדה.

באחד מימי החורף פגש קאי את מלכת השלג - אישה יפהפייה עטויה בלבן, שפיתתה אותו לעלות על מרכבתה ולקחה אותו עמה לארמונה שבקוטב הצפוני. אהבתה של גרדה לקאי דחפה אותה לצאת לחיפוש ארוך ומסוכן אחריו. בדרך היא פגשה מכשפה מרושעת שניסתה לחטוף אותה, גן של פרחים מדברים שניסו לעזור לה, שודדת קטנה ומחוצפת שהתעקשה שגרדה תישן במיטתה, נסיך ונסיכה טובי לב ומגוון יצורים טבעיים ועל-טבעיים.

הסיפור מתאפיין באווירה חלומית ופנטסטית, ולעיתים אף ארוטית, ומבטא, כנראה, את מלחמתו התמידית של אנדרסן בדיכאון.

==עיבודים מאוחרים==
לסיפור מלכת השלג יצאו עיבודים רבים ושונים בספרות, בתיאטרון ובקולנוע. בין הסרטים שמבוססים על הסיפור ניתן למנות את מלכת השלג משנת 2012 ואת הסרט לשבור את הקרח של אולפני ההנפשה של וולט דיסני מ-2013, כאשר שניהם מבוססים עליו באופן רופף בלבד. ניתן גם למצוא קווי דמיון בין הסיפור לבין האריה, המכשפה וארון הבגדים, כך שייתכן וק"ס לואיס אף הוא הושפע מיצירתו זו של אנדרסן. בשנת 2016, הופק מחזמר ישראלי מקורי על פי האגדה בבית הספר למשחק בית צבי.

דמות המבוססת עליה הוצגה במהלך העונה הרביעית של סדרת הפנטזיה "עד עצם היום הזה", וגילמה אותה השחקנית האמריקאית אליזבת מיטשל.

חלקה הראשון של עלילת העונה האחרונה של "סיילור מון" (סיילור מון סטארס) מושפע בחלקו ממלכת השלג.

בשנת 2022 יצא לאור תרגום חדש לעברית, מלכת השלג: אגדה בשבעה סיפורים, תרגמה מדנית דנה כספי, הוצאת קדימה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://hca.gilead.org.il/snow_que.html#7 מלכת השלג - גרסה נוספת של הסיפור] 
* הגרסה המקורית בדנית, באתר ויקיטקסט הדני
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:סיפורי הנס כריסטיאן אנדרסן
מטר רבוע

השוואה בין יחידות שטח שונות
מטר רבוע (בראשי תיבות: מ"ר) הוא יחידת מידה לשטח בשיטה המטרית, והיא שווה לשטחו של ריבוע שאורך צלעו מטר אחד. 

המטר הרבוע מסומן <math>m^2</math>. בהינתן, לדוגמה, בית מלבני שאורך צלעו האחת 8 מטר, ואורך צלעו האחרת 12 מטר, אז שטחו הוא <math>8m\cdot12m=96m^2</math>. ואם רדיוס הים של שלמה הוא 2.5 מטר וגובהו 1.25 מטר, אז שטח המעטפת שלו הוא <math>2\pi\cdot2.5m\cdot1.25m=6.25\pi \cdot m^2\approx19.63m^2</math>

יחידות מידה נוספות לשטח, הנגזרות מיחידה זו באמצעות התחיליות במערכת היחידות הבינלאומית הן: 
{|class="wikitable"
! הכפלה !! שם !! סימול
|rowspan="9"|
! הכפלה !! שם !! סימול
|-
|10<sup>0</sup>
| מטר רבוע (סנטיאר)
|m<sup>2</sup>
|10<sup>0</sup>
| מטר רבוע (סנטיאר)
|m<sup>2</sup>
|-
|10<sup>2</sup>|| דקמטר רבוע (are) || dam<sup>2</sup>
|10<sup>−2</sup>|| דצימטר רבוע || dm<sup>2</sup>
|-
|10<sup>4</sup>|| הקטומטר רבוע (הקטאר)|| hm<sup>2</sup> 
|10<sup>−4</sup>|| סנטימטר רבוע (סמ"ר) || cm<sup>2</sup>
|-
|10<sup>6</sup>|| קילומטר רבוע (אלף דונמים מטריים) || km<sup>2</sup>
|10<sup>−6</sup>|| מילימטר רבוע|| mm<sup>2</sup>
|-
|10<sup>12</sup>|| מגה מטר רבוע|| Mm<sup>2</sup>
|10<sup>−12</sup>|| מיקרומטר רבוע|| µm<sup>2</sup>
|-
|10<sup>18</sup>|| גיגה מטר רבוע|| Gm<sup>2</sup>
|10<sup>−18</sup>|| ננומטר רבוע|| nm<sup>2</sup>
|-
|10<sup>24</sup>|| טרה מטר רבוע || Tm<sup>2</sup>
|10<sup>−24</sup>|| פיקומטר רבוע || pm<sup>2</sup>
|-
|10<sup>30</sup>|| פטה מטר רבוע|| Pm<sup>2</sup>
|10<sup>−30</sup>|| פמטומטר רבוע|| fm<sup>2</sup>

|}

יחידות מידה נוספות הנגזרות מיחידה זו אך אינן חלק מיחידות המידה הסטנדרטיות של מערכת היחידות הבינלאומית הן:
* אר – 100 מטר רבוע
* דונם מטרי – 1,000 מטר רבוע
* הקטאר – 100 אר, שהם 10,000 מטר רבוע

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יחידות מידה: שטח
חסרי חוליות

[[נמלה, חסרת חוליות במערכת פרוקי-רגליים]]
חסרי חוליות הוא שם כולל (למעשה נטול משמעות טקסונומית) של כל מערכות בעלי החיים האיקריוטיים (מורכבים מתאים בעלי גרעין), שהם נטולי עמוד תמיכה גבי (עמוד שדרה), כגון חרקים, סרטנים, רכיכות ואלמוגים.

גם לחלק מהמיתרניים אין עמוד שדרה כך שהם נחשבים חסרי חוליות.

גודלם נע בין אורגניזמים קטנים שאורכם מילימטרים ספורים כמו תולעים נמטודות, לבין חסרי חוליות גדולים כמו מדוזת רעמת האריה, שהמחושים שלה נמתחים עד 75 מטרים.<ref></ref> המין הידוע הגדול ביותר השייך לקבוצת חסרי החוליות הוא דיונון עצום. הקבוצה כוללת 97% מכלל המינים בממלכת בעלי חיים. 75% מהמינים בקבוצה זו משתייכים למערכת פרוקי-הרגליים. עד כה תוארו 1.25 מיליון מינים, רובם חרקים.<ref></ref>

הסיבה לכמות הגדולה של חסרי החוליות היא המהירות שבה הם מתרבים, לדוגמה ספוגים ואלמוגים מייצרים גם ביצים וגם זרע, ונמלים ודבורים מטילות ביצים שיכולות להתפתח ללא הפריה.

השירותים שהם מבצעים – האבקה, פיזור זרעים, הפיכת מזון לחיות בר, מיחזור חומרים מזינים, ניקוי מים, בניית שוניות – הם קריטיים לחיים על כדור הארץ. בלעדיהם מערכות אקולוגיות שלמות היו קורסות. <ref></ref>

כמו בעלי החוליות, חסרי החוליות מסווגים על סמך גופם, מחזור חייהם וההיסטוריה האבולוציונית שלהם.

לרוב חסרי החוליות אין מערכת דם סגורה.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:CoralJI1.jpg|אלמוג
קובץ:Nerr0328.jpg|תולעת
קובץ:7-Spotted-Ladybug-Coccinella-septempunctata-sq1.jpg|מושית השבע
קובץ:Sepioteuthis sepioidea (Caribbean Reef Squid).jpg|דיונון
קובץ:CSIRO ScienceImage 2992 The Giant Tiger Prawn.jpg|חסילון
קובץ:Wolf spider attack position.jpg|עכביש
קובץ:Hemaris-thysbe-001.jpg|רפרף
קובץ:Snail in Ubud, Bali, 2010 (1).jpg|חילזון אפריקאי ענק
</gallery>

==ראו גם==
* בעלי חוליות
* פרוקי-רגליים

==קישורים חיצוניים==

* [https://nnhc.huji.ac.il/אוסף-חסרי-חוליות-ימיים חסרי חוליות ימיים], באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* 
* 

==הערות שוליים==

*
שוקדה

שׁוֹקֵדָה הוא מושב עובדים דתי בצפון-מערב הנגב, כ־6 קילומטרים מערבית לנתיבות. המושב משתייך לתנועת הפועל המזרחי והוא שוכן בתחומי מועצה אזורית שדות נגב. שטחו כ־6,000 דונם. משמעות שם המושב סמלי, לציון עצי השקד בנגב.

== היסטוריה ==

המחלקה להתיישבות בסוכנות היהודית הקימה את שוקדה בשנת 1957 ויישבה במקום עולים ממרוקו. העולים הגיעו בשתי קבוצות, ובתחילה היו אמורים להיות בשטח של שוקדה שני יישובים, שוקדה וצומחה, אך לאחר מכן הם התאחדו ונקראו בשם שוקדה.

המושב בנוי בכעין מעגל, בחציו האחד מתגוררים תושבים שהגיעו בקבוצה הראשונה ובחציו השני תושבים שהגיעו בקבוצה השנייה.

בעבר התפרנסו מרבית תושבי המושב מגידולים חקלאיים בשדות המקיפים אותו, מלולים ומגידול כבשים. גם כיום החלקות השונות שייכות לחברי המושב, אך מאחר שרוב התושבים מבוגרים (כ־65% מהם מעל גיל 50), מושכרות חלקן לחברות פרטיות. במושב קיימות מסגרות חינוכיות לגיל הרך בהם מעונות וגני ילדים. מגיל בית־ספר, לומדים הילדים במושבים הסמוכים ובערי צפון הנגב. כמו כן קיימת פעילות בלתי פורמלית רבה במסגרת תנועת בני עקיבא, מועדון נוער וחוגים מגוונים.

לאחר תוכנית ההתנתקות, קלט המושב זוגות צעירים מגוש קטיף שלמדו לפני כן בישיבת נווה דקלים.

בסמוך למושב שוכן יער שוקדה, שפריחת הכלניות שבו בחודשי החורף מהווה מוקד משיכה תיירותי, חלק מפסטיבל דרום אדום.

בשנת 2022 יצא ספר על ההיסטורייה של המושב. את הספר ערך הרב יצחק דדון יליד המושב, שם הספר: "מושב טוב ישבת".

באירועי מתקפת הפתע על ישראל, בתאריך 7 באוקטובר 2023, רבש"צ המושב ומפקד כיתת הכוננות ערכו בהגנה בתוך היישוב את 17 האזרחים נושאי האקדחים, אך המחבלים לא התקיפו את היישוב, אף שהיישובים הסמוכים עלומים ובארי הותקפו. תושבי המושב פונו למלון בירושלים. ב-8 בפברואר 2024 רוב תושבי המושב חזרו לבתיהם, והיו היישוב החקלאי הראשון בעוטף שחזר לשגרה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.sdotnegev.org.il/CenterFrameMatnasim.asp?DeptID=52 שוקדה] באתר המועצה האזורית שדות נגב
* [https://web.archive.org/web/20130212093954/http://www.nelech.co.il/Place/PlaceInfo/114 פריחת הכלניות ביער שוקדה]
* צחי אבנור, [http://www.flickr.com/photos/zachievenor/sets/72157629203011301/ דרום אדום - פריחת הכלניות ביער שוקדה], פליקר

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1957
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:יישובים בדרום ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
נבגוניות

נבגוניות (שם מדעי: Apicomplexa) היא מערכה בעל-ממלכת האיקריוטיים. הנבגוניות הם חד תאיים טפילים (ביונקים, עופות, דגים, חרקים וכו') בעלי מקורות אבולוציוניים שונים. הם סופגים את מזונם מגוף הפונדקאי בכל שטח גופם ומפרישים חומרי פסולת מומסים בדיפוזיה. לנבגוניות אין איבר תנועה. הן מתרבות ברבייה זוויגית ואל-זוויגית.
נבגונית טפילה ידועה היא פלסמודיון הקדחת שגורמת למחלה מלריה, קדחת הביצות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איקריוטים שתוארו ב-1970
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי נורמן דיון לוין
קטגוריה:פרוטיסטה
אנדרטת אלברט

האנדרטה לזכר הנסיך אלברט או אלברט ממוריאל (באנגלית: Albert Memorial) היא אנדרטה בגני קנזינגטון בלונדון שבאנגליה, מול האלברט הול.

== היסטוריה ==
האנדרטה נבנתה לבקשת המלכה ויקטוריה לזכרו של בעלה, הנסיך אלברט סקס קובורג גות'ה, לאחר מותו בשנת 1861 ונחנכה ב-1872. את האנדרטה תכנן האדריכל סיר גילברט סקוט בסגנון גותי. במרכזה נמצא פיסלו של הנסיך אלברט, הפונה דרומה לעבר האלברט הול, וכן פסלים המייצגים את יבשות אירופה, אסיה, אפריקה, והאמריקות.
מסביב לפסל תגליף שעליו 169 דמויות.

בשנות ה-90 החל שיפוץ של האנדרטה, והיא נוקתה ונצבעה מחדש. בעת ניקוי הפסל התברר כי הוא נצבע בשחור, והיה בצבע זה במהלך 80 השנים שקדמו לשחזור. בתחילה חשבו כי הפסל נצבע בשחור במהלך מלחמת העולם הראשונה כדי להגן עליו מהפצצות צפלין גרמניות, אולם בדיקה שנערכה העלתה כי הפסל נצבע קודם למלחמה, כנראה כדי להגן עליו מזיהום האוויר.

== גלריה ==
<gallery>
AlbertMemorial.jpg|האנדרטה לזכר הנסיך אלברט
Elephant sculpture London.jpg|"אסיה"
Albert Memorial statue.JPG|"אפריקה"
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.victorianlondon.org/buildings/albertmemorial.htm אנדרטת אלברט]
* 

אלברט, אנדרטת
קטגוריה:הנסיך אלברט
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:מבנים שתכנן ג'ורג' גילברט סקוט
אלברט הול

אלברט הול (באנגלית: Royal Albert Hall of Arts and Sciences, תרגום: אולם אלברט המלכותי לאמנויות ולמדעים) הוא אולם מופעים המוקדש לזכר בעלה של המלכה ויקטוריה – הנסיך אלברט סקסה-קובורג-גותה. האולם נמצא בדרום קנזינגטון במרכז לונדון שבאנגליה. מולו, בגני קנזינגטון, נמצאת אנדרטת אלברט, גם היא לזכרו של הנסיך.

מאז שנפתח האולם ב-29 במרץ 1871 הופיעו בו גדולי האמנים, השחקנים, הקומיקאים, הרקדנים, הזמרים וכן קרקס השמש. באולם נערכו גם אירועי ספורט כגון תחרויות היאבקות, סומו ואף משחקי טניס.

האולם הוא אליפטי בצורתו. רוחבו 83 מטרים, אורכו 72 מטרים וגובהו 41 מטרים. האולם תוכנן להכיל עד 8,000 צופים ואף הצליחו להכניס לאולם כ־9,000 צופים. אולם כיום, על פי נוהלי הבטיחות המודרניים, יש איסור להכניס יותר מ-5,544 צופים, כולל בעמידה בגלריה. לאולם כיפה גדולה ומצידו החיצוני נמצא עיטור טרקוטה המתאר את "ניצחון האמנויות והמדעים" שהאולם מוקדש להם.

==היסטוריה==
בשנת 1851 נערכה בלונדון תערוכה גדולה בארמון הקריסטל שבהייד פארק, ביוזמתו של הנסיך אלברט. לאחר מותו של הנסיך ולאור הצלחתה הרבה של התערוכה, הוחלט להקים אנדרטה לזכרו המורכבת מפסל ומאולם מופעים. באפריל 1867 נחקק החוק שעל פיו נבנה האולם, וב-20 במאי באותה שנה הניחה המלכה ויקטוריה את אבן הפינה למבנה אשר תוכנן בידי פרנסי פוק וקולונל דרקוט סקוט.

הבנייה הסתיימה בשנת 1871 והאולם נחנך ב-29 במרץ באותה שנה. במקור הואר האולם באלפי מנורות גז, שהודלקו כולן תוך 10 שניות באמצעות מערכת מתוחכמת. בשנת 1896 הוכנסה לאולם מערכת תאורה חשמלית.

==ראו גם==
* אנדרטת אלברט
*אלברטופוליס
*מגדל השעון לזכר הנסיך אלברט

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:לונדון: אולמות קונצרטים
קטגוריה:לונדון: מבנים
קטגוריה:הנסיך אלברט
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
המפסטד הית'

המפסטד הית (באנגלית: Hampstead Heath) הוא פארק אנגלי גדול (שטחו 3.2 קילומטר רבוע) בצפון לונדון, סמוך להמפסטד. בפארק מספר רב של אגמים קטנים, חורשות, ביצה ושטחי דשא גדולים. מגבעת הפרלמנט הנמצאת בפארק ניתן לראות אל כל הסיטי.

הפארק נמצא ברובו ברובע קמדן (2.8 קמ"ר מהפארק) של לונדון. חלק קטן (0.4 קמ"ר) נמצא ברובע ברנט.

בקצהו הדרומי של הפארק נמצאת בריכת הלידו - בריכה לא מקורה, וצפונה לה שני אגמים קטנים שגם בהם ניתן לשחות. בפארק נמצא בית קנווד, בעבר בית אחוזה וכיום אתר מורשת בריטי.
בשנת 2005 הציב בפארק הפסל ג'אנקרלו נרי את פסלו "הסופר" - פסל בגובה 9 מטרים המתאר שולחן וכיסא.

בשעות הלילה ידוע הפארק כמקום בילוי להומוסקסואלים.

== גלריה ==
<gallery>
Kenwood_House.jpg|בית קנווד
Hampstead Heath The writer.jpg|"הסופר"
Golders hill.jpg|פארק גולדרס היל, בחלקו המערבי של המפסטד הית'
</gallery>

<center> פנורמה של [[לונדון מהמפסטד הית'. בשמאל התמונה מגדל סוויס רה ומימין מגדל בריטיש טלקום. כיפת קתדרלת סנט פול והלונדון איי במרכז.]]</center>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:לונדון: פארקים
קטגוריה:המפסטד
קטגוריה:קמדן
קטגוריה:ברנט
חדרי המלחמה של צ'רצ'יל

חדר המפות
מוזיאון צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט (באנגלית: Churchill War Rooms) הם מצודה צבאית בלונדון, אנגליה המשמשת כמוזיאון צבאי לתקופת מלחמת העולם השנייה. חדרי המלחמה נמצאים ברחוב ג'ורג' הגדול, במרתף של בניין משרד האוצר הבריטי, למול פארק סנט ג'יימס. 

== היסטוריה ==
מרתפי הבניין המקורי שופצו בשנת 1938, קודם לתחילת מלחמת העולם השנייה, על מנת להפכם למצודה צבאית. במהלך מלחמת העולם השנייה שימשו החדרים את ממשלת בריטניה ובעיקר את וינסטון צ'רצ'יל.

גודלו של הקומפלקס כ-12,000 מטר רבוע. בתקופת מלחמת העולם השנייה עבדו בו 528 אנשים. במפקדה היו מסעדה, מטווח, בית חולים, חדרי מגורים תת-קרקעיים, חדר לראש הממשלה, חדר לממשלה, חדר מפות שממנו ניהלה הממשלה הבריטית את פעולות הצבא ואף חדר סודי שסומן כחדר שירותים אישי לראש הממשלה אך בעצם היה בו קו טלפון ישיר לבית הלבן בוושינגטון.

בשל פגיעותם הרבה, ננטשו חדרי המלחמה מיד לאחר המלחמה, וכמעט דבר לא הוצא מהם. ב-1984 הפכו למוזיאון המנוהל על ידי מוזיאון המלחמה האימפריאלי. 

==המוזיאון==
החלק המוצג לקהל הוא חלק קטן מהקומפלקס. חדר המפות מסודר בדיוק כפי שהיה ביום האחרון של המלחמה, מאחר שהחדרים נאטמו מיד עם סיום המלחמה, ונפתחו מחדש רק עם ההחלטה להפכם למוזיאון.

בשנת 2003 הורחב המוזיאון ושונה שמו מ"חדרי המלחמה של הקבינט" (Cabinet War Rooms) לשמו הנוכחי, ונפתחו לציבור מספר חדרים נוסף בהם עשה שימוש צ'רצ'יל במהלך המלחמה למגוריו. במהלך המלחמה נקראו חדרים אלה בשם "סוויטת צ'רצ'יל" - "The Churchill Suite". בפברואר 2005 נפתח אגף נוסף, המציג את פועלו הציבורי ואת חייו הפרטיים של צ'רצ'יל באמצעות מסמכים מקוריים, תמונות ומצגות.

==ראו גם==
* בונקר הקרב על בריטניה
* מצודות צבאיות בלונדון
* מוזיאון המלחמה האימפריאלי

==קישורים חיצוניים==

{| align="left"
|
|}
* 

צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט, מוזיאון
צ'רצ'יל וחדרי המלחמה של הקבינט, מוזיאון
קטגוריה:לונדון התת-קרקעית
קטגוריה:לונדון: מוזיאונים צבאיים
קטגוריה:וסטמינסטר: מוזיאונים
קטגוריה:וינסטון צ'רצ'יל
קטגוריה:לונדון במלחמת העולם השנייה
צ'רצ'יל
חומת לונדון

תוואי החומה והשערים המובילים אליה מצפון
חומת העיר לונדון ולפניה פסלו של הקיסר [[טראיאנוס על גבעת טאוור]]
חומת לונדון נבנתה על ידי הרומאים במאה השנייה סביב לונדיניום, בסביבות שנת 200 לספירה, עד ככל הנראה שנת 220, על מנת להגן על העיר הרומאית. היא המשיכה להגן על היישוב במשך כ-1000 שנים, הרבה אחרי שהרומאים גורשו בשנת 410. בשנת 457 החומה הזו הגנה על לונדון מהתקפת הסקסונים. בחומה היו מספר שערים ממזרח למערב:
* לדגייט
* ניוגייט
* אלדרסגייט
* קריפלגייט
* בישופסגייט
* אלדגייט
כיום שמות שערים אלה הם שמות של רחובות או אזורים בלונדון שבהם עמדו השערים.

בימי הביניים חוזקה החומה ונוספו לה שערים וביצורים. בימי הביניים חיזקו אנשי לונדון את החומה והיא המשיכה למלא את תפקידה בהגנה על העיר. בשריפה הגדולה של לונדון, בשנת 1666, הושמדה כמעט כל העיר שבתוך החומה. בשיקום העיר נשכחה החומה ונעלמה, לאחר שבנו את הבתים החדשים משני צידיה. במאות ה-18 וה-19 נהרסו מרבית חלקי החומה או שולבו לתוך מבנים, ואלה שנותרו נהרסו ברובם במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. שרידים של החומה נותרו בקרבת מצודת לונדון על גבעת טאוור וברחוב "חומת לונדון" בחצר מוזיאון העיר לונדון.

החומה הקיפה שטח של 1.3 קילומטר רבוע. רוחבה היה כ-3 מטרים וגובהה כ-5 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.museumoflondon.org.uk מוזיאון העיר לונדון]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:לונדון: מבנים
קטגוריה:לונדון: היסטוריה
לונדון
קטגוריה:בריטניה (פרובינקיה רומית): ביצורים
פארק סנט ג'יימס

פארק סנט ג'יימס (באנגלית: St. James's Park) הוא אחד מהפארקים המלכותיים של לונדון. הפארק ממוקם ברובע וסטמינסטר של העיר לונדון באנגליה. בקצהו המערבי של הפארק נמצא ארמון בקינגהאם, מקום מגוריו של צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. בקצהו הצפוני של הפארק נמצא ארמון סנט ג'יימס.
לאורך חלקו הצפוני של הפארק עובר המאל, ובמזרחו נמצא משמר הסוסים.
בפארק אגם קטן ובו שני איים הקרויים "אי הברווזים" ו"האי המערבי".
הגשר החוצה את האגם משקיף על ארמון בקינגהאם.

==היסטוריה==
הפארק ניקנה על ידי המלך הנרי השמיני על מנת לשמש לו אזור צייד איילים. במקור היה הפארק שטח בור ביצתי. המלך צ'ארלס השני פתח את הפארק לשימוש הציבור הרחב.

== גלריה ==
<gallery>
Yotam 1 217.jpg|פארק סנט ג'יימס, ברקע- ארמון בקינגהאם
St James's Park Lake – East from the Blue Bridge - 2012-10-06.jpg|פארק סנט ג'יימס - מבט לכיוון מזרח. ניתן לראות את הלונדון איי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סנט ג'יימס
קטגוריה:וסטמינסטר
כחול (להקה)

כחול הוא הרכב מוזיקלי שמנגן מוזיקה אירית.
==היסטוריה==
להקת "כחול" הוקמה בסוף שנות התשעים על ידי אורי מילס כ"סופרגרופ" שמטרתה לנגן ולהקליט מוזיקה אירית וקלטית עם "טוויסט" מזרח-תיכוני. הלהקה מופיעה בכל רחבי הארץ במועדונים ובפסטיבלי מוזיקה עממית, ואחד משיאיה היה חימום ללהקת "ג'ת'רו טאל" הבריטית בשנת 2000.

בשנת 2003, ערכו מופע בפסטיבל המוזיקה האירית בתל אביב בו אירחו את דויד ברוזה.

==חברי הלהקה==
* אורי מילס, מייסד הלהקה, מוזיקאי רב-גוני שניגן בהרכבים שונים, מלהקת "טאטו" ועד "טיפקס". מילס שר, מנגן בכלי נשיפה עממיים שונים – החל מחמת חלילים אירית וסקוטית דרך חלילית אירית וחלילית אירית בעלת צליל נמוך וכלה באוכרינות. הוא גם מנגן באקורדיון ובבוראן – תוף אירי ובכלי נגינה אקזוטיים אחרים.
*הגיטריסט ונגן הבוזוקי האירי רמי יוסיפוב (חבר בלהקת טיפקס), שהחליף את מיקי הררי, גיטריסט החברים של נטאשה לשעבר.
*נגן הבס גלעד אפרת (המנגן גם בקונטרבס), שהחליף את ויקטור אזוס.

במשך השנים נגנו במקהלה גם: נועם חן בכלי הקשה, רמי שולר, אלון נדל בבס, דורון רפאלי בתופים, נמרוד אלישר, עופר בן ציון, יוסי זיג, ארקן אוגור וטרסה הארקין.

==תקליטים==

הלהקה הקליטה אלבום בכורה, הגמל הקלטי (The Celtic Camel), שיצא לאור ב-2003. ומאותה הקלטה יצא תקליט שדרים: עיבוד "אירי-מזרח-תיכוני" של השיר "את ואני והרוח" (מילים: יורם טהרלב, לחן: נחום היימן).

שם האלבום מבליט את השילוב בין מזרח ומערב במוזיקה של הלהקה. באלבום התארחו, מלבד הנגנים הישראליים, גם נגן הגיטרה והקומוז (כלי פריטה בין עוד לקתרוס) הטורקי ארקאן אוגור ונגנית המלודיאון (אקורדיון כפתורים) טריסה הארקין מאירלנד.

רשימת השירים באלבום:

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שלישיות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:להקות אתניות ישראליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1997
אפנון

איור המשווה את תוצאת אפנון ה-FM (למטה) לבין אפנון ה-AM (באמצע) עבור אות מידע מסוים (למעלה)
אִפְנוּן (באנגלית: Modulation) הוא תהליך שינוי של גל מחזורי, הנקרא גל נושא, שהוא לרוב גל סינוסי בתדר הגבוה מזה של המידע המאופנן, באמצעות אות המייצג את המידע אותו מבקשים להעביר. הרכיב באמצעותו מתבצעת פעולת האפנון קרוי אַפְנָן (modulator).

==הצורך באפנון==
אפנון אותות נדרש בתקשורת משלוש סיבות עיקריות:
*לא ניתן להעביר כל אות באופן ישיר (דרך מוליך או כקרינה אלקטרומגנטית) משום שמכשירי השידור והקליטה רגישים רק לתחומי תדר מסוימים, וכמו כן התווך בו עובר האות אינו מעביר בצורה טובה את כל התדרים, ובפרט לא את תדר האפס. בעזרת אפנון ניתן לבצע הזזות בתדר ולעבוד בתדרים השונים מאלה שמכיל האות אותו אנו מעבירים.
*לאחר אפנון ניתן לבצע ריבוב תדרים ולהעביר אותות רבים בו זמנית מבלי שהם יפריעו זה לזה. לדוגמה, שידור תחנות רדיו רבות דרך האוויר או קיום שיחות טלפון רבות דרך אותה תשתית.
*בשביל לשדר אות מידע בתדר הדיבור, נצטרך אנטנה גדולה מאוד, מה שיהפוך את מערכת השידור לגדולה.

==שיטות אפנון אנלוגיות==
באפנון אותות אנלוגים, המידע המאפנן, הגל הנישא, הוא רציף.
* AM (אפנון משרעת) – האות הנישא מיוצג על ידי שינויים במשרעתו של גל.
* FM (אפנון תדר) – האות הנישא מיוצג על ידי שינויים בתדר של גל.
* PM (אפנון מופע) – האות הנישא מיוצג על ידי שינויים במופע (פאזה) של גל.
*QAM – שני אותות נישאים מיוצגים על ידי שינויים במשרעות של הגל הנושא ושל הגל הנבדל ממנו במופע בן 90°. שקול לשימוש ב-AM ו-PM יחדיו.
כאשר מדובר באותות אנלוגיים, ישנה שקילות בין FM ו-PM.

==שיטות אפנון דיגיטליות==
אפנון של מידע ספרתי נקרא בדרך כלל מִפתּוּחַ (keying). באפנון דיגיטלי הגל הנושא האנלוגי מאופנן על ידי רצף של סיביות בשיטות שונות. השינויים בגל הנושא הם מתוך קבוצה קבועה של 2<sup>M</sup> אפשרויות (סימבולים) המייצגים צירופים שונים של M סיביות.
*ASK היא שיטה המשנה את עוצמת הגל-הנושא על מנת לייצג נתונים דיגיטליים (בדומה ל-AM). המימוש הפשוט ביותר מעביר את הביט "1" כגל הנושא עצמו, ואת הביט "0" כהפסקה בגל הנושא. במימוש זה משתמשים חובבי הרדיו לשידור קוד מורס על ידי משדר פשוט ביותר המשדר גל נושא ממותג על ידי מפסק ידני – מפתח מורס. מימושים מורכבים יותר מייצגים צירופים שונים של ביטים על ידי עוצמות שונות של הגל הנושא (ככל שיש שימוש ביותר רמות-עוצמה של הגל הנושא כך עולה הסיכוי לשגיאה בתקשורת).
*FSK היא שיטה המייצגת ביטים באמצעות שינויים בדידים בתדר של הגל הנושא, כאשר כל שינוי בתדר מייצג ביט או צירוף מסוים של ביטים.
*PSK היא שיטה המייצגת ביטים באמצעות שינויים בדידים במופע של הגל הנושא, כאשר כל שינוי מייצג ביט או צירוף מסוים של ביטים.
*QAM היא שיטה המשתמשת בשני גלים-נושאים, שביניהם יש הפרש פאזה של 90°. כל אחד מהגלים הנ"ל משנה את משרעתו על מנת לייצג צירופים שונים של ביטים. צירופי המשרעות האפשריים נקבעים מראש.

==גילוי==
עקיבת מעטפת לגילוי אות מאופנן משרעת]]
על מנת לחלץ את האות המקורי מהגל הנקלט, דרוש תהליך ההפוך לתהליך האפנון הקרוי גילוי או מיצוי (Demodulation). לכל שיטת אפנון יש שיטת גילוי המתאימה לה. לדוגמה, שיטת הגילוי הבסיסית לאפנון המשרעת נקראת עקיבת מעטפת. שיטה זו מתבססת על דיודות המרכיבות מיישר זרם, ומעגל RC הנותן תגובה דועכת מעריכית. התוצאה היא דעיכה אחרי כל מקסימום של הגל הנושא, הדומה למעטפת הגל המאופנן שהיא האות המקורי.

== ראו גם ==
* באוד
* תקשורת אלחוטית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אפנון
קטגוריה:קשר רדיו
כלכלת אקוודור

הענף הכלכלי העיקרי בכלכלת אקוודור הוא עדיין החקלאות, כמו כן יש באדמת אקוודור נפט בכמויות מסחריות ולמעלה ממחצית מכמות הנפט הנשאבת באקוודור מיועדת ליצוא והיא משמשת מקור עיקרי להכנסות במטבע חוץ.

בדרום המדינה מגדלים קקאו, בננות, אורז וטבק. ברמה המשתרעת בין שני רכסי הרי האנדים (הקורדילרות) מגדלים קפה, תירס, תפוחי אדמה ופירות. באקוודור יש תעשייה מפותחת של מוצרי עץ ייחודיים, ומצויים בה מספר מיני עצים ייחודיים כמו הכינין והבלזה. בנוסף קיימים באקוודור מחצבי טבע כמו זהב ונחושת.

מרכז התעשייה במדינה הוא העיר גואיאקיל, שבה גם נמל גדול. בגוויקיל יש מפעלי פלדה, האוניות, המשקאות והעץ.

ערי מסחר מרכזיות וחשובות הן ריובמבה וקונקה (kuenka).

רמת המחירים באקוודור היא מהנמוכות ביותר בדרום אמריקה.

התיירות הולכת ותופסת מקום בכלכלה ומהווה פוטנציאל להגדלת ההכנסות במט"ח. עלות המחיה למבקר הזר היא זולה ונוחה, וזאת למרות שקיימת דיפרנציאציה במחירים בין זרים למקומיים. מחירי כניסה לפארקים לאומיים, טיסות, רכבות ומלונות כפולים מהנגבים מהמקומיים.

סדרת רעידות אדמה חזקות בשנת 1987 הביאה להרס 40 ק"מ של צינורות נפט, להפסדים כלכליים עצומים ונזק אקולוגי.

לתנודות במחירי הנפט העולמיים יש השפעה מכרעת על מצב הכלכלה. ירידת מחירי הנפט בשנים 1997–1998, יחד עם תופעת שיטפונות האל ניניו שתקפה את המדינה והשמידה את יבולי הקפה והבננות, הביאו למשבר כלכלי חמור, כאשר כתוצאה ממנו נטשו את המדינה כ-400,000 אזרחים. הממשלה נקטה צעדים קריטיים, הגדילה באופן חד את ההוצאה הממשלתית והגירעון התקציבי, ותוך אינפלציה של 52% ופיחות המטבע המקומי ב-65% אחוז הצליחה לייצב את הכלכלה.

==נתונים כלכליים==

תוצר לנפש: 4,300$ לשנה

סך הכול יצוא: 4 מיליארד דולר. מתוכו 40% לארצות הברית. 7% לקולומביה, 6% לאיטליה, 3% לצ'ילה.

סה"כ יבוא: 2.6 מיליארד דולר.

ענפי יצוא עיקריים: נפט, בננות, שרימפס, קפה וקקאו

מגזרים כלכליים עיקריים:
* 14% חקלאות
* 50% שירותים
* 36% תעשייה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ccbvq.com/ הבורסה הלאומית בקיטו] - האתר הרשמי

== הערות שוליים ==

*
אקוודור
פונקציה שלמה

באנליזה מרוכבת, פונקציה שלמה היא פונקציה הולומורפית בכל המישור המרוכב. דוגמאות בסיסיות לפונקציות שלמות הן הפולינומים המרוכבים, פונקציית האקספוננט המרוכבת וסכומים, מכפלות והרכבות שלהם. הפונקציות הטריגונומטריות וההיפרבוליות גם הן פונקציות שלמות, אך הן וריאציות על הפונקציה האקספוננציאלית (כפי שניתן לראות מנוסחת אוילר). כל פונקציה שלמה ניתנת לייצוג על ידי טור טיילור שמתכנס בכל מקום במישור המרוכב. פונקציות דוגמת הלוגריתם או השורש אינן שלמות (יתר על כן, אלו הן פונקציות רב ערכיות).

משפט חשוב העוסק בפונקציות שלמות הוא משפט ליוביל: פונקציה שהיא שלמה וחסומה היא בהכרח קבועה. משפט זה משמש להוכחה אלגנטית של המשפט היסודי של האלגברה. המשפט הקטן של פיקארד מרחיב את משפט ליוביל: כל פונקציה שלמה שאינה קבועה מקבלת כל ערך במישור המרוכב, פרט אולי לערך אחד (למשל, פונקציית האקספוננט מקבלת כל ערך פרט ל-0).

אחד הנושאים המרכזיים בתורת הפונקציות השלמות הוא הקשר בין קצב הגידול של הפונקציה, לבין התפלגות האפסים שלה. את קצב הגידול מודדים באמצעות הסדר, <math>\ \rho = \limsup \frac{\log(\log M(r))}{\log r}</math>, כאשר <math>\ M(r) = \max_{|z|=r}{|f(z)|}</math>. פונקציה מסדר <math>\ \rho</math> גדלה, בקירוב, כמו <math>\ e^{|z|^{\rho}}</math>. הסדר הוא תמיד מספר ממשי בין 0 לאינסוף, וכל אפשרות כזו (לרבות הקצוות) עשויה להתקבל. לנגזרת יש אותו סדר כמו לפונקציה עצמה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:אנליזה מרוכבת
שלמה
מילות הגיון

מילות הִגיון (במקור בערבית: מקאלה פי צנאעת אלמנטק – מאמר בענף ההיגיון) הוא שמו של חיבור פילוסופי שנכתב, ככל הנראה, על ידי הרמב"ם.

==על הספר==
הספר מרכז באופן נהיר ותמציתי את עיקרי הלוגיקה של אריסטו, על פי האורגנון: מרכיביה של טענה, סוגי הסילוגיזם, וכו'. במספר מקומות עוסק הספר בנושאים פילוסופיים שמעבר ללוגיקה. ג'ואל קרמר שיער שמרבית החומר נשאב מכתבי אל-פאראבי. העילה לחיבור הספר מתוארת בפתיחתו:
:"שאל שר אחד מבעלי החכמות התורתיות ומאנשי הצחות והמליצה בלשון הערב לאיש עין במלאכת ההגיון, שיבאר לו ענייני השמות הנזכרים הרבה במלאכת ההגיון, ויבאר לו הסכמת אנשי המלאכה לפי מה שהסכימו עליו, ושיכון בהם לשון קצרה מן המלות ולא ירבה לכפול העניינים, כדי שלא יארכו הדברים, כי אין כונתו לגדל כבודו ללמוד המלאכה הזאת למה שסופר ממנה, כי ההקדמות המונחות למי שירצה ללמוד המלאכה הזאת רבות, אבל הייתה כונתו ידיעת הסכמתם ברוב השאלותם לא זולתה".
על הפתיחה, וכן על פי תוכן הספר, מבין דיווידסון שהספר חובר עבור איש מוסלמי בעל שם. לעומתו סבר הרב קאפח כי את הטקסט חיבר הרמב"ם עבור "שר משרי התורה, מלומד גדול, ראש ישיבה, או רב גדול".
הספר נכתב במקור בערבית, ותורגם לעברית ארבע פעמים: 
*האחת על ידי משה אבן תיבון. תרגום זה תורגם ללטינית במאה ה-16, על ידי ההומניסט הגרמני סבסטיאן מינסטר, מגדולי ההבראיסטים בתקופתו, ויצא לאור בהוצאת יוהאן פרובן בבזל, 1527.
*השנייה על ידי אחיטוב בן יצחק הרופא מפלרמו. תרגומו של אחיטוב נחשב המדויק ביותר, אבל לא התפשט בצבור והוא מצוי בכתבי-יד אחדים. כתב-היד היחיד שהשתמר כמעט בשלמות שמור בספרייה הלאומית, ועל פיו פרסם את הטקסט מרדכי חמיצר (Chamizer), בספר היובל לכבוד הרמן כהן.
*מלאכת התרגום השלישית נעשתה על ידי ר' יוסף בן ביבש.
*בעת החדשה הספר תורגם על ידי הרב יוסף קאפח תחת השם "באור מלאכת ההגיון", בתרגום עברי מודרני. 

הספר מחולק לי"ד שערים, מספר החוזר בכמה מכתבי הרמב"ם ובראשם במשנה תורה המחולק גם הוא לי"ד חלקים ועל כן מכונה גם "הי"ד החזקה" על דרך המליצה.

יש חוקרים המערערים על ייחוסו של הספר לרמב"ם, בין היתר כיוון שהרמב"ם עצמו אינו מזכיר אותו בשאר כתביו, ובשל חוסר ייחוס ברור לרמב"ם בכתבי היד של הטקסט – במקורו ובתרגומיו. כתב יד אחד, שיצא בטורקיה בשנות ה-60 של המאה ה-20, מייחסו ל"יעקב אבו יצחק אבן יוסוף".

==מהדורות==
*נדפס בבזל בשנת רפ"ז.
*בוונציה בשנת ש"י עם שני ביאורים אנונימיים. 
*בשנת תקכ"ב 1762, בפרנקפורט נדפס עם פירושו של משה מנדלסון.

== לקריאה נוספת ==
*ישראל יעקב דינסטאג, "ביאור מלות ההגיון להרמב"ם, ביבליוגרפיה של הוצאות תרגומים ביאורים ומחקרים", בתוך: ארשת ב, תש"ך עמ' 7 ואילך.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=333 מילות הגיון], בתרגום משה אבן תיבון, באתר [http://www.daat.ac.il/ דעת]
* 
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=39019&st=&pgnum=1&hilite= ספר מלות ההגיון], המקור הערבי, תרגום אבן תיבון, אחיטוב וביבש, באתר HebrewBooks
* [http://beta.nli.org.il/he/manuscripts/NNL_ALEPH000045663/NLI כת"י הספר מילות ההגיון בתרגומו של אחיטוב בן יצחק] באתר אוצרות הספרייה הלאומית בירושלים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי רמב"ם
קטגוריה:חיבורים פילוסופיים
קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:יצירות בערבית יהודית
קטגוריה:ספרי שנות ה-1520
משמר איילון

משמר איילון (מִשְׁמַר אַיָּלוֹן) הוא מושב השוכן בשפלת יהודה, הנמצא בתחום המוניציפלי של מועצה אזורית גזר ומשתייך לתנועת המושבים. מצפון למשמר איילון נמצא כפר שמואל, מצפון וממזרח נמצא כביש 1, מדרום כפר בן נון ומממערב נמצאים הקיבוץ גזר ותל גזר. בתוך המושב עובר כביש 424.

== מקור השם ==
שם היישוב "משמר איילון" נקבע בדצמבר 1949, מאחר שהוא נמצא על תוואי הדרך ההיסטורית בין יפו לירושלים וצופה על עמק איילון.

ב-1952 הוקם בסמוך היישוב משמר איילון א' ששמו שונה אחר כך לכפר בן נון.

== היסטוריה ==
המושב נוסד בשנת 1949, בסמוך לקו הגבול הירדני, שעבר באותה עת בלטרון (כ 5 ק"מ בכיוון דרום-מזרח), על ידי גרעין של השומר הצעיר שהתארגן כבר ב-1948 בצ'כוסלובקיה.
תחילה יישב הגרעין בבתי הכפר הערבי הנטוש אל קובאב. ב-1952 עברו המתיישבים לבתים שנבנו עבורם בסמוך. כל מתיישב קיבל חלקה של 6 דונם, בה בית, רפת, לול וגן ירק. את התוצרת החקלאית שיווקו באמצעות תנובה. בשנים הראשונות תושבי אל קובאב, שברחו ושכנו במחנה פליטים סמוך ללטרון היו מסתננים לאזור בעיקר במטרה לגנוב תוצרת חקלאית.

בסוף 1952 הוכרז על פרויקט אגם "משמר איילון", על ידי הקמת סכר בשפך נחל נחשון לנחל איילון. האגם, מכיל עד כ-25 מיליון מטרים מעוקבים של מים, שימש, עם השלמת קו ירקון—נגב, כאגם מווסת במפעל העברת מי הירקון להשקיית הנגב. בנוסף שמשו מימי האגם לצורכי השקיה של שטחי החקלאות באזור. מטרה נוספת שלו הייתה מניעת שספונות בוואדי מוצררה בתל אביב, שהציף כל חורף את שכונות התקווה, מונטיפיורי ונחלת יצחק. הסכר הושלם בקיץ 1954.

כביש 424 העובר במושב, היווה ציר תנועה מרכזי לירושלים בין 1967 ועד לסוף שנות ה-70, עת סיום סלילתו של כביש 1. כיום מהווה הכביש אזור רכיבה מועדף לרוכבי אופני כביש. ב-1954 חובר המושב בכביש לקיבוץ שעלבים הסמוך, באותה עת המשכו של כביש 424 היה בשטח ההפקר שבמובלעת לטרון והיה חסום.

== אתרים ==

=== יער משמר איילון ===
בצדו המזרחי של המושב נמצא יער משמר איילון, שנשתל על חורבת הכפר הערבי הנטוש אל קובאב. ביער זה ישנן נקודות העניין הבאות:

* אנדרטת הבריגדה - מנציחה את זכר המתנדבים העבריים לצבא הבריטי בשתי מלחמות העולם, הראשונה והשנייה.
* תצפית לעבר מאגר איילון - מאגר זה הוקם בשפך נחל נחשון לנחל איילון בשנת 1955. נפח המאגר 7 מיליון מ"ק, ושטחו המרבי 400 דונם. הסכר אוצר מי נגר משטח של 160 קמ"ר במעלה הנחלים איילון ונחשון<ref></ref>.
* אנדרטת לח"י - מנציחה את זכרם של חללי מחתרת לח"י

=== טיילת כביש 424 ===
הטיילת נסללה לאורך כביש 424 ועוברת בלב הנוף החקלאי ובסמוך למספר מושבים (משמר איילון, גזר, כפר שמואל, בית חשמונאי, עזריה ויד רמב"ם)<ref></ref>.

=== גלעד בית איל ===
בית איל הוא מועדון המשמש את בני המושב. ליד הבניין אנדרטה לזכרו של בן המושב איל ישי שנפל במבצע שלום הגליל<ref></ref>.

==אופי היישוב==
משמר איילון מציע לתושביו חיי קהילה משותפים, אורח חיים באווירה כפרית, טבע עשיר וסמיכות לאתרים היסטוריים - מקראיים (תל גזר). המושב מונה כ-500 תושבים, העוסקים במקצועות חופשיים או באחד מענפי החקלאות הפעילים במושב – גידולי שדה, נבטים, רפת בקר ומטעי זיתים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=NAg7OKFhQeU#t=103 מסתננים, בעקבות ההתקפה על מושב משמר אילון], יומני כרמל, יוני 1953 <small><small>(התחלה 1:43)</small></small>
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
קטגוריה:עמק איילון
המנון מזרח טימור

מולדת (בפורטוגזית: Pátria) הוא ההמנון הלאומי של הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור. את המילים חיבר בשנת 1975 פרנסיסקו בורג'ה דה קוסטה, ואת הלחן חיבר אפונזו דה אראוג'ו. ההמנון אומץ בשנת 2002.

ההמנון נוגן לראשונה ב-28 בנובמבר 1975, כאשר מזרח טימור הכריזה באופן חד־צדדי על עצמאותה מפורטוגל. לאחר פלישת אינדונזיה למזרח טימור, ההמנון חדל להיות בשימוש. עם נסיגת הכוחות האינדונזיים והכרזת העצמאות של מזרח טימור, ההמנון אומץ רשמית ב-20 במאי 2002.

==מילות השיר==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! פורטוגזית
|-
| <poem>מולדת, מולדת, מזרח טימור אומתנו.
תהילה לעם ולגיבורי השחרור.
מולדת, מולדת, מזרח טימור אומתנו.
תהילה לעם ולגיבורי השחרור.
העלמנו את הקולוניאליזם, אנו קוראים:
בוז לאימפריאליזם!
ארץ חופשייה, עם חופשי,
לא, לא, לא לניצול.
הבה נתקדם, מאוחדים, חזקים ונחושים
במאבק נגד האימפריאליזם,
ובאויבי העם, עד הניצחון.
קדימה למהפכה.</poem>
| dir="ltr" | <poem>Pátria, Pátria, Timor-Leste, nossa Nação.
Glória ao povo e aos heróis da nossa libertação.
Pátria, Pátria, Timor-Leste, nossa Nação.
Glória ao povo e aos heróis da nossa libertação.
Vencemos o colonialismo, gritamos:
abaixo o imperialismo.
Terra livre, povo livre,
não, não, não à exploração.
Avante unidos firmes e decididos.
Na luta contra o imperialismo
o inimigo dos povos, até à vitória final.
Pelo caminho da revolução.</poem>
|}

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090428120423/http://www.turismotimorleste.com/en/about/anthem/ המנון מזרח טימור] באתר התיירות הרשמי של מזרח טימור. 

מזרח טימור
קטגוריה:מזרח טימור: סמלים לאומיים
אמפדוקלס

אֶמְפֵּדוֹקְלֶס (ביוונית: Εμπεδοκλής; כנראה 493-433 לפנה"ס), פילוסוף יווני, מחשובי האסכולה הפלורליסטית.

==חייו ופועלו==

אמפדוקלס נולד באקראגאס שבסיציליה (כיום אגריג'נטו). במהלך חייו הרבה לנדוד בנכר.
אמפדוקלס התעניין רבות במיסטיקה וברפואה, והאמין בגלגול נשמות.

תגליתו החשובה של אמפדוקלס הייתה שהאוויר הוא חומר. הוא הכניס כד ריק למים כשפתח הכד כלפי מטה, וסתם באצבעו חור בתחתית הכד. המים לא יכלו להיכנס לכד כל עוד סתם את החור. אמפדוקלס הסביר שהאוויר בתוך הכד לוחץ על המים ולא נותן להם להיכנס. רק כאשר סילק את האצבע מהחור יצא האוויר מהכד, ומים בנפח שווה נכנסו לתוכו. 

אמפדוקלס כתב שני ספרים:
:"על הטבע" - ספר פילוסופי מדעי.
:"ספר ההיטהרויות" - ספר מיסטיקה שעסק בגלגולי נשמות.

מתוך ספריו של אמפדוקלס נשארו רק חלקים בודדים. שני ספריו של אמפדוקלס כתובים במשקל של שירה (הקסמטר).

דיוגנס לארטיוס מספר כי אמפדוקלס התאבד בקפיצה ללועו של הר הגעש אטנה במטרה להיעלם מבלי להשאיר אחריו גופה, ובכך להוכיח שהוא נהפך לאל.<ref>דיוגנס לארטיוס, חיי הפילוסופים, 8.69</ref> לאגדה זו אין אישוש, אך היא היוותה מקור השראה ליצירות ספרותיות כמו המחזה "מות אמפדוקלס" של פרידריך הלדרלין והשיר "לקורא החושב" של ויליאם מרדית'.

בהשפעת האסכולה הפיתגוראית, אמפדוקלס ניהל אורח חיים צמחוני.

==עיקרי תורתו==

אחת השאלות העיקריות שהעסיקו את הפילוסופיה בזמנו של אמפדוקלס הייתה "ממה מורכב העולם". תשובתו של אמפדוקלס לשאלה זו הייתה כי כל המצוי בעולם מורכב מתערובות של ארבעת היסודות הראשוניים (כפי שהאמינו בתקופתו): אש, אוויר, אדמה ומים. יסודות אלה, טען אמפדוקלס, הם כשלעצמם נצחיים ובלתי משתנים - התקיימו מעולם ויתקיימו לנצח. כתוצאה מכך טען אמפדוקלס כי כל השינויים הנראים בעולמנו הם שינויים כמותיים ולא איכותיים.

כגורם לשינויים המתרחשים בעולמנו הציע אמפדוקלס שני כוחות אותם כינה "אהבה" ו"מריבה". כוחות אלו הם הגורמים להתקרבות ולהתרחקות בין היסודות הבסיסיים ובכך ליצירת התופעות השונות הנצפות בעולמנו.

תורתו של אמפדוקלס בדבר ארבעת היסודות התקבלה מאוחר יותר על ידי אריסטו, ובעקבותיו אומצה גם בפילוסופיה היוונית המאוחרת ובזו של ימי הביניים. בין השאר ניתן למצוא אזכורים לתפישה זו גם אצל הוגים יהודיים כרמב"ם, ריה"ל ומהר"ל.

בראשית ימי הביניים, ככל הנראה בראשית המאה ה-10, נפוצו בקרב הפילוסופים הערבים חיבורים פסבדו-אמפדוקליים רבים. פרסומו של אמפדוקלס גרם לכך שזייפנים תלו בו את חיבוריהם כדי להקנות להם פרסום ואמינות. הוא נקרא בערבית "בנדקליס", והיו בין הערבים שטענו שהוא למד פילוסופיה אצל דוד המלך. בין החיבורים הללו נמנים "כתאב מא בעד אלטכיעה לארסטו ולבנדקליס כאן פי זמן דאוד", כלומר - פילוסופיה מעין זו של אריסטו; ו"כתאב אלמעאד אל רוחאני ובטלאנה פצלא ען אלג'סמאני לבנדקליס אלחכים כאן פי עצר דאוד", כלומר - ספר שלילת שיבתן הרוחנית, לא כל שכן הגופנית (של הנפשות). שם טוב בן יוסף אבן פלקירה מעיד על חיבור פסבדו-אמפדוקלי נוסף (בלי לדעת שאינו מקורי), ושמו בעברית "חמשת העצמים", וטוען שממנו הושפע שלמה אבן גבירול בספרו "מקור חיים". העתקות נוספות בשמו של חיבור זה נמצאו בכתבי יד בספריות שונות.

== לקריאה נוספת ==
* פליקס דותן, אל הכוכבים – מאטומים עד חורים שחורים, הוצאת מאגנס, פרק שני

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים== 

קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:צמחונים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
דילי

דילי (בטטום: Dili, בפורטוגזית: Díli) היא בירת מזרח טימור, הנמצאת בחוף הצפוני של האי טימור. דילי היא הנמל העיקרי ומרכז הסחר של מזרח טימור, ובה גם נמל תעופה המשמש הן כנמל אזרחי והן כנמל צבאי. היא משמשת גם כעיר הבירה של מחוז דילי.

==היסטוריה==
דילי הוקמה בשנת 1520 על ידי הפורטוגזים, שהפכו אותה לבירת טימור הפורטוגזית בשנת 1769.

למרות שבמהלך מלחמת העולם השנייה פורטוגל ומושבותיה בחרו להיות נייטרליות, בעלות הברית ראו בטימור כמטרה אפשרית של היפנים, לכן כוחות הולנדים ואוסטרלים כבשו את מזרח טימור ב-1941. היפנים פלשו לדילי ובהמשך לכל האי ב-1942 והוא נשאר בשליטתם עד סוף המלחמה. לאחר מכן, הוחזרה מזרח טימור לפורטוגזים.

מזרח טימור הכריזה על עצמאות חד-צדדית מפורטוגל ב-28 בנובמבר 1975, אולם תשעה ימים מאוחר יותר, ב-7 בדצמבר, פלשו כוחות אינדונזים לדילי. ב-17 ביולי 1976 סיפחה אינדונזיה את מזרח טימור, אותה כינתה "טימוֹר טימוּר", והכריזה על דילי כעל בירתה.

בעקבות הכיבוש האינדונזי פרצה מלחמת גרילה עזה בין האינדונזים לבין ילידי מזרח טימור שתמכו בעצמאות מזרח-טימורית, מלחמה שגבתה את חייהם של אזרחים רבים. למרות שדילי עצמה הייתה תחת שלטון אינדונזי, ההתנגדות המזרח-טימורית הצליחה לפגוע באינדונזים, ועל כן עד שנת 1989 לא הורשו אזרחי חוץ או אזרחי אינדונזיה לבקר ב"מחוז ה-27".

הסיקור התקשורתי של טבח דילי בשנת 1991 הביא שוב את תנועת השחרור המזרח-טימורית לקדמת הבמה הבינלאומית ובשנת 1999 כוחות או"ם נשלחו כדי לפקח על מזרח טימור. ב-20 במאי 2002 הפכה דילי לבירת הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור.

==תחבורה==
העיר משורתת על ידי נמל התעופה הבינלאומי ניקולאוו לובטו, שקוד יאט"א שלו הוא DIL. זהו נמל התעופה המתפקד היחיד במזרח טימור, למרות שיש מסלולי המראה בערים אחרות בשביל טיסות פנים.

==חינוך==
בסיסה של האוניברסיטה הלאומית של מזרח טימור נמצא בדילי.
==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסיה: ערי בירה
קטגוריה:מחוזות מזרח טימור: ערי בירה
*
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
הפייסטוס

צדו המערבי של מקדש ה[[הפיסטיאון באתונה]]
הֶפַייסְטוֹס (ביוונית עתיקה: Ἥφαιστος), או בשמו הרומי וולקן, הוא אל הנפחות והאש במיתולוגיה היוונית. בנם של זאוס והרה, ולפי גרסאות אחדות - בעלה של אפרודיטה. נחשב לאל "טוב" ורודף שלום, אהוב בשמיים ובארץ, המשען והסמל של חיי תרבות ואפוטרופוס של הנפחים.

על שמו קרוי האי הגעשי וולקנו שם שהפך מילה נרדפת להר געש בשפות אירופיות רבות.

== דמותו ==
הפייסטוס היה בן האלמוות היחיד שהיה מכוער ופיסח, כפות רגליו היו הפוכות: אצבעות לאחור ועקבים לפנים. מסופר שאמו חסרת הבושה השליכה אותו מהאולימפוס כי לא אהבה את התינוק הפגום. כשפגע הפייסטוס בקרקע נשברו שתי רגליו. למזלו מצאה אותו תטיס, נימפת ים טובת לב שריפאה את פצעיו, וגידלה אותו כבנה. כשבגר והיה לנער מסרה אותו תטיס לידי משפחת קיקלופים, שגידלוהו ולימדו אותו את מלאכת הנפחות. גרסה אחרת של האירועים טוענת שהיה זה זאוס שהשליך את הפייסטוס הקטן מהאולימפוס לאחר שזה צידד באמו, באחת מהמריבות התכופות בינו להרה. הפייסטוס נפל במשך תשעה ימים ותשעה לילות עד שנחת באי למנוס. תושבי האי סיפקו לו את כל צרכיו וגידלוהו כבנם ושם הוא בנה את ארמונו ואת סדנת הנפחות שלו בתחתיתו של הר געש.

יום אחד הגיע זאוס למקום עבודתו של הפייסטוס והתפעל מאוד מעבודתו היפה והזמין אותו להעביר את הנפחייה שלו אל האולימפוס. הפייסטוס בנה כיסאות מלכות לזאוס, האדס, ולפוסידון ועוד כיסא זהב אחד יפה ומעוטר מכל האחרים הכין בשביל אמו הרה. כשביקשה הרה לשבת בכיסאה התרומם הכיסא, רגליו ניתקו מן הקרקע, ושרשרות זהב עבות וחזקות כבלו אליו את המלכה, שלא יכלה להניע איבר. כל האלים התחננו בפני הפייסטוס שישחרר את אמו. אך הפייסטוס רצה לנקום באמו שלא רצתה בו ואף הגדילה את נכותו כשזרקה אותו מהשמיים. לבסוף הסכים לשחררה אבל התנה תנאי: הוא ביקש את אפרודיטה היפה מכולן לאישה ומקום באולימפוס.

ההבטחה ניתנה וזאוס שהגיע אחר כך נאלץ להסכים לה גם הוא. כך הייתה אלת האהבה היפה לאשתו של אל האש, המכוער והצולע. עם זאת מסופר גם שאפרודיטה בגדה בו בסופו של דבר עם ארס אל המלחמה יפה התואר. הפייסטוס שגילה זאת, יצר לשניים מלכודת שהפילה עליהם רשת בעת שתינו אהבים, ואז קרא לכל שאר האלים שיבואו לצפות במחזה על מנת לספר להם על דבר הרומן שהתרחש מאחורי גבו.
במיתוסים אחרים הפייסטוס דווקא קרוב מאוד להרה: פעם אחת זאוס השליכו מהאולימפוס כיוון שהגן עליה, ועל פי המסופר ב"איליאדה" הרה נעזרה בו במהלך מלחמת טרויה - הפייסטוס הציל את אכילס מנהר הסקמנדר שאיים להטביעו.

יש המתארים את הפייסטוס כשוכן האולימפוס, נפח וחרש ברזל אצל האלים שהתייחסו אליו בכבוד ויקר (אם כי אצל הומרוס ב"איליאדה" הם מקימים "צחוק אשר עוד לא נשמע" למראה הליכתו הצולעת). בין העבודות המיוחסות לו ניתן למצוא את תיבת פנדורה ואת פנדורה עצמה, את חרבו של פרסאוס, את רעשן הנחושת באמצעותו הניס הרקולס ציפורים אוכלות אדם במטלתו השישית, את חציו של אפולו וגם את גביע היין של גנימדס שהיה מוזג הנקטר של האלים. יצירתו של הברק הראשון של זאוס מיוחסת גם היא להפייסטוס. יש משוררים האומרים שנפחייתו של הפייסטוס נמצאת תחת הר געש וגורמת להתפרצותו. הפייסטוס אומץ לפנתיאון הרומי ונקרא שם בשם "וולקן". על שמו קרוי האי הגעשי וולקנו שם שהפך מילה נרדפת להר געש בשפות אירופיות רבות.

==לקריאה נוספת==
* 
* דר' אפי זיו, המיתולוגיה הרומית, כנרת זמורה-ביתן, עמ' 39–40

==קישורים חיצוניים==

* האיליאדה, [http://www.daat.ac.il/daat/sifrut/shirim/magino.htm ספר 18, שורות 468-613], בתרגום שאול טשרניחובסקי. סיפור יצירת מגן אכילס על ידי הפייסטוס
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלים אולימפיים
קטגוריה:אלי אש
קטגוריה:אלים יווניים
ונציה הקטנה

סירות עוגנות ב[[תעלת ריג'נטס בוונציה הקטנה]]
ונציה הקטנה היא אזור במרכז לונדון שבאנגליה, צפון מערבית לתחנת הרכבת פדינגטון.

== גאוגרפיה ==

אזור מגורים זה הוא אחד מאזורי המגורים היוקרתיים ביותר בלונדון. מקור שמו הוא בתעלת ריג'נטס הזורמת במרכז השכונה. יותר ממחצית האוכלוסייה הבוגרת בוונציה הקטנה מוסמכת לדרגת תואר ומעלה. יש מספר גבוה יחסית של תושבים ערבים וכורדים. כמו כן, חלק לא מבוטל מתושבי ונציה הקטנה מגיעים מאוסטרליה, ניו זילנד, צפון אמריקה ומערב אירופה.

נוצרה כאן בריכה בשנות העשרים של המאה העשרים בנקודת המפגש של תעלת ריג'נט וזרוע פדינגטון של תעלת גרנד ג'ונס (כיום גרנד יוניון), ונודעה במקור בשם פדינגטון ברודווטר. אי קטן עם ערבות ועופות בר מהווה סוג של כיכר בצומת, שתמיד נועד כמקום לסירות הנאה. האי ידוע כיום כאי האי של בראונינג, על שם המשורר רוברט בראונינג, שגר בקרבת מקום. האזור הסמוך נבנה בצורה חלקית אך הרמונית מהרבע השני של המאה ה-19, במיוחד עם טרסות וזוגות של בתים משובצים בת שלוש קומות.

לאזור ניתן להגיע בשיט לאורך תעלת ריג'נטס מאזור קמדן טאון ומאזור ריג'נטס פארק ומגן החיות של לונדון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:וסטמינסטר
קטגוריה:לונדון: שכונות
חוטית נודדת

חוטית נודדת (שם מדעי: Rhopilema nomadica) היא מין בסוג חוטית. החוטית הנודדת היא מדוזה טרופית הנפוצה באוקיינוס השקט וההודי.

== היסטוריה ==
בישראל, החוטית הייתה מוכרת בעבר רק בחופי אילת, אולם בעקבות פתיחת תעלת סואץ ב-1869 היגר המין לחופי הים התיכון ששייך לפאונה האטלנטית.

המין היגר ביחד עם מינים רבים של בעלי חיים טרופיים, בתהליך הנקרא הגירה לספסית - מעבר מהים האדום אל הים התיכון דרך תעלת סואץ. הפלישה הגדולה התרחשה רק כעבור כ-107 שנים, בקיץ 1976, הידוע בפי דייגים לשמצה כ"קיץ המדוזות".

המדוזה מתרבה בלב הים, אך חודרת בנחילים עצומים אל החופים המזרחיים בחודשים החמים יולי-אוגוסט, ממצרים בדרום עד סוריה בצפון. המדוזה התבססה בעיקר בחופי הערים חיפה ואשדוד.

המדוזה נחשבת למין פולש מסוכן שפגיעותיו רבות:
* כלכלית - מרשויות החופים מדווחים על ירידה ניכרת במתרחצים בהתאם לתפוצת המדוזות. להקות המדוזות פוגעות בספינות ובמנועיהם, בטורבינות של תחנות כוח.
* בריאותית - עקיצות המדוזה מכילות רעל המשפיע באופן מיידי. אולם בשנים האחרונות מדווח על צריבות וכאבים משניים מספר ימים עד שבוע לאחר חשיפה למדוזה.
* פגיעה בענף הדיג/פגיעה אקולוגית - המדוזה דוחקת מיני דגים טובים למאכל, מפרה את המאזן האקולוגי ותורמת להתבססות מינים נוספים המזיקים לדיג. כמו כן, המין נלכד תכופות ברשתות הדיג ובמלכודות.

המדוזה משתנה במהלך מחזור חייה, מצורה אחת לשנייה: נקבה בוגרת מייצרת בעונה אחת 30 מיליון תאי ביצה ומשחררת אותם. תאי הביצה פוגשים תאי זרע והופכים לזיגוטות (תאי ביצה מופרים). הזיגוטה מתחילה כפגית שוחה, אך לאחר כמה ימים מתיישבת על מצע ונקראת "פוליפ ישוב". על מצע זה היא מתפתחת לסטרובילה בוגרת, ומתחילה לעשות סטרובילציה - הנצה - מניצה אפירות. אלו הן מדוזות זעירות, הן משתחררות ותוך מספר חודשים נהיות מדוזות בוגרות.

רוב החוטיות ניזונות מפלנקטון, בעיקר מקבוצת הזואופלנקטון - יצורי מים זעירים. החוטיות הגדולות ניזונות מדגיגים ואף מדגים. החוטית לוכדת את הטרף, העיכול חוץ-תאי ותוך-תאי. הנשימה דיפוזיונית, כלומר מתבצעת דרך כל שטח הגוף. התחושה באמצעות אברוני חישה ומערכת עצבים מפוזרת.

== מנגנון הצריבה ==
זרועות ציד של החוטית נראות כחוטים רבים ומכאן שמה. זרועות אלו מכילות תאים צורבים דמויי מזרק שבעזרתם היא משתקת את הטרף ממנו ניזונה. הארס הפוליפפטיד מאוחסן במצב יציב בתאים הצורבים ואינו פעיל עד רגע השחרור. ברגע של מגע גוף חי בזרועות נורים המזרקים הקטנים בלחץ של כ-150 אטמוספירות ובמהירות דומה לזו של כדור היוצא מלוע אקדח לתוך גוף הטרף ומחדירים לתוכו את הארס. תאי הצריבה עצמוניים ומסוגלים לשחרר את המזרק עם הארס גם זמן רב לאחר שהזרועות נותקו מגוף המדוזה. עקיצת המדוזה מאופיינת בכאב, תחושת צריבה, אדמומיות של העור וגירוד. התופעות השונות כוללות חום, עייפות, וכאבי שרירים.. הארס עשוי מכמה רעלים, פוספוליפאז A2, חומר הגורם להמוליזה ופרוטאז.
לדברי תמר לוטן ותמר חמיאל, ביולוגיות ימיות מאוניברסיטת חיפה והמכללה הימית ברופין, בניגוד לאמונה הרווחת, חומץ/אוריאה (שתן) אינם מנטרלים את הרעל של החוטית הנודדת ואף עלול להחמיר את המצב.

קוטר הגוף של רוב מדוזות הסוכך הוא בין 2 ס"מ ל-40 ס"מ, אך יכול להגיע עד כמה מטרים בודדים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.snunit.k12.il/heb_journals/biosfera/210701.html תוצאות מחקר על החוטית הנודדת באתר סנונית]
* 
* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוטיתיים
קטגוריה:מיני בעלי חיים פולשים בישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים ארסיים
קטגוריה:בעלי חיים באוקיינוס ההודי
סינדיקליזם

סינדיקליזם (Syndicalism) היא אידאולוגיה פוליטית וכלכלית התומכת בהעברת השליטה בתעשייה ובממשל לידי פדרציות של ארגוני עובדים. המונח "סינדיקליזם" נגזר מן המילה הצרפתית "סינדיקט", או איגוד מקצועי.

אחד ההוגים הבולטים של הסינדיקליזם היה ז'ורז' סורל, מהפכן צרפתי, אשר דגל במהפכנות אידיאליסטית ככלי להתחדשות מוסרית. סורל ראה באלימות דרך פעולה חיובית ומטהרת, והטיף להרס המדינה הקיימת ובניית מדינה חדשה תחתיה.

הסינדיקליזם מתבסס על האינטרס המהפכני של האיגוד המקצועי. האיגוד המקצועי נתפס כגורם מהפכני שכן מנהיגיו וחבריו הם בעלי תודעה, סולידריות וחיזוק הדדי. הסינדיקליסטים חסידי סורל מייחסים חשיבות מכרעת לגורמים אי רציונליים בפוליטיקה: לרגש, למיתוסים ולגיבורים.

==יישומים==
יסודות של חשיבה סינדיקליסטית ניתן למצוא גם ברבים מארגוני העובדים האירופאים ובייחוד בארגוני העובדים הסקנדינביים. בארגוני העובדים הסוציאל-דמוקרטים בסקנדינביה התפתחו לא מעט יסודות של גישה סינדיקליסטית. למשל דמוקרטיה ישירה בהחלטות מרכזיות, הנהגות בנות הדחה מלמטה, דגש חזק על חופש השביתה ושימוש בשביתות סולידריות ועוד.

בין הגורמים לתכונות אלו ניתן למנות:
* העדר יכולת לנהל פוליטיקה פרלמנטרית אפקטיבית עד סמוך לפרץ מלחמת העולם הראשונה ובמהלכה, עקב מבנה הפרלמנטים ושיטת הבחירות.
* תחרות החל מ-1910, בעיקר בשוודיה, מצד הארגון האנרכו-סינידקליסטי הפורש SAC (הארגון האנרכו-סינידקליסטי השני בגודלו בעולם ב-2004, כשמנה כ-7,500 חברים).
* תאורטיקנים סוציאל-דמוקרטים סקנדינבים שהרבו להדגיש את תפקידם המרכזי של ארגוני העובדים במימושו של כל חזון "סוציאליסטי" עתידי.

גם ארגון העובדים הגדול בצרפת, C.G.T, ששנים רבות נתפס כקשור במפלגה הקומוניסטית הצרפתית, החל את דרכו עם הקמתו ב-1895 כארגון סינדיקליסטי רדיקלי שרק סמוך למלחמת העולם הראשונה החל לפתח קשרים חזקים עם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית.

==לקריאה נוספת==
* ז'ורז' סורל, קטעים נבחרים: מתוך הרהורים על האלימות ואשליות הקידמה, ליקט זאב שטרנהל; (תרגם: דוד לזר), ירושלים: האוניברסיטה העברית - הפקולטה למדעי החברה - החוג למדע המדינה, תשכ"ז.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחסי עבודה
קטגוריה:אידאולוגיות
קטגוריה:סוציאליזם