OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ביטבוקס

דוגמה של ביטבוקס
ביטבוקס (באנגלית: Beatbox, מילולית: "תיבת קצב") היא אומנות של יצירת קצב ומוזיקה באמצעות חלל הפה, היא נחשבת בעיני רבים כיסוד החמישי של ההיפ הופ. המונח לקוח ממכונות תופים ראשוניות שעשו קצב, ונקראו ביטבוקס.

מייסדי הביטבוקס הם דוג אי. פרש , באפי וביז מארקי . הביטבוקס היה פופולרי מאוד בשנות ה-80 אך הוא איבד מזוהרו בשנות ה-90 וחזר במידה מסוימת לזירה לקראת אמצע שנות ה-2000. האיש שאחראי יותר מכל לחזרה של הביטבוקס והפיכתה לאומנות הוא ראזל, המסוגל לשיר ולעשות לעצמו קצב בו-זמנית.

בהשראת ראזל, בשנת 2009 איסאטו, אמן ביטבוקס ישראלי למד את הטכניקה של שילוב שירה וביטבוקס ושהשתמש בה כדי לבצע שירים בעברית וכך הגיע להכרה גדולה בישראל עד היום.

ישנם אמנים המשלבים את הביטבוקס עם נגינה בכלים אחרים בו-זמנית למשל יורי ליין המנגן על מפוחית ועושה לעצמו קצב (כמו במערכת תופים) בו זמנית.

בישראל קיימת קהילה בשם "ביטבוקס ישראל", המקדמת את סצנת הביטבוקס הישראלית בארץ באמצעות העלאת סרטונים של ביטבוקסרים ישראלים ליוטיוב, פייסבוק ואינסטגרם, ארגון מפגשים, תחרויות וקיומה של אליפות ישראל לביטבוקס שמתרחשת מדי שנה.

==הצלילים==
צלילי הביטבוקס הבסיסיים הם אלו שנשמעים כמו במערכת תופים, ומשמשים ליצירת מקצבים בסיסיים. הם נוצרים בעיקר על ידי השפתיים (תוף הבס והסנר) והשיניים (מצילות). ישנם גם צלילים נוספים שגורמים לביטבוקס להשמע כמו מנגינה יותר מאשר כמו מקצבים פשוטים, צלילים אלו מופקים על ידי השפתיים, הלחיים, השיניים, הלשון וחלקם גם מהגרון.

==ראו גם==
* היפ הופ
* ראפ

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.humanbeatbox.com/articles/history-of-beatboxing-part-1/ על ההיסטוריה של אומנות הביטבוקס]
*[https://www.youtube.com/user/Pepouni ערוץ היוטיוב Swissbeatbox]
*[https://www.isatobeatbox.co.il/ אתר של איסאטו ביטבוקס]
*[https://www.youtube.com/beatboxisrael ערוץ היוטיוב Beatbox Israel]

קטגוריה:מוזיקה שחורה
אינדסטריאל מטאל

אינדסטריאל מטאל (באנגלית: Industrial Metal; תרגום חופשי: רוק כבד תעשייתי) הוא תת-ז'אנר של הזרם המוזיקלי הבי מטאל.

מוזיקת אינדסטריאל, בצורתה המקורית, הוגדרה כמוזיקה שנוצרת באמצעות כלים לא מוזיקליים. האינדסטריאל מטאל לוקח את הרעיון הזה ומרחיב אותו, בדרך כלל על ידי צירוף של סימפולים, אפקטים חיצוניים של סאונד ולרוב גם קולות אנושיים מעובדים לעבודת הגיטרות.

להקת מיניסטרי היא חלוצה מוכרת בתחום, ואחת מהלהקות שהושפעו ממנה, סקרו, השפיעה על להקות רבות שבאו אחריה. להקות מהז'אנר שהצליחו להגיע עד לזרם המרכזי של הרוק האמריקאי הן מרילין מנסון, ניין אינץ' ניילס, פיר פקטורי וגם מיניסטרי במידה מסוימת.

==רשימת להקות==

קטגוריה:סגנונות מטאל
דגל אלבניה

דגל אלבניה (באלבנית: Flamuri i Shqipërisë) הוא דגלה הלאומי של אלבניה. עיצובו הוא אדום ובמרכזו מופיע עיט דו-ראשי בצבע שחור, בהתאם למשמעות שם המדינה – "ארץ העיטים". הדגל מבוסס על החותם של גיירגי קסטריוטי סקנדרבג, אלבני בן המאה ה-15 שהוביל את המרד נגד האימפריה העות'מאנית שהסתיים בתקופת עצמאות קצרה לאלבניה בין שנת 1443 ל-1478. הדגל הנוכחי אומץ באופן רשמי ב-7 באפריל 1992, אך מדינות אלבניות קודמות כמו ממלכת אלבניה והמדינה הקומוניסטית שקמה לאחר מלחמת העולם השנייה השתמשו בדגל דומה, כשהראשונה הציגה גם את "הקסדה של סקאנדרבג" מעל העיט והשנייה כוכב אדום בעל שוליים צהובים. הרקע האדום מסמל את הדם שנשפך במאבק על העצמאות.

==דגלים היסטוריים==
<gallery>
תמונה:Albania 1914 Flag.svg|דגל אלבניה, 1914
תמונה:Regentaschapalbanievlag.gif|דגל אלבניה, 1915
תמונה:Flag of Albania (1920–1926).gif|דגל אלבניה, 1920–1928
תמונה:Flag of Albania 1926.svg|דגל אלבניה, 1926–1928
תמונה:Flag Kingdom Of Albania.svg|דגל אלבניה, 1928–1939
תמונה:Flag of Albania (1939-1943; crowned).svg|דגל אלבניה, 1939–1943
תמונה:Flag of Albania (1939–1943).svg|דגל אלבניה, 1939-1943
תמונה:Flag of Albania 1944.svg|דגל אלבניה, 1944
תמונה:Flag of Albania 1946.svg|דגל אלבניה הקומוניסטית, 1946–1992

</gallery>

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלבניה: סמלים לאומיים
אלבניה
אלבניה
אלבניה
קטגוריה:עיט בתרבות
דגל זמביה

דגל זמביה אומץ ב-24 באוקטובר 1964. הוא שונה מעט בשנת 1996.

הצבע הירוק מסמל את הצמחייה השופעת של המדינה, הצבע האדום מסמל את המאבק לחופש, השחור את אנשי זמביה, והכתום את משאבי הטבע ועושר המחצבים. העיט מסמל את יכולתו של העם להתרומם מעל בעיות האומה.

בשנת 1996 הוחלף הדגל בדגל בו השדה הירוק הפך לבהיר יותר.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

זמביה
קטגוריה:זמביה: סמלים לאומיים
זמביה
זמביה
זמביה
קטגוריה:עיט בתרבות
דגל גבון

דגל גבון אומץ בשנת 1960. הדגל הוא דגל תלת צבעי הכולל את הצבעים הכלל-אפריקאיים: ירוק, צהוב וכחול (מלמעלה למטה). הירוק מסמל את הצמחייה ואוצרות הטבע הטבעיים, הצהוב מסמל את קו המשווה העובר דרך המדינה והכחול מסמל את הים.

==תיאור הדגל==
גבון הייתה קולוניה של צרפת עד לשנת 1960. הדגל הקודם, היה דומה לנוכחי, אולם באותו זמן היה בפינה השמאלית העליונה את דגל צרפת. 
דגל גבון הנוכחי, אומץ ב-9 באוגוסט 1960, שבוע לפני שגבון זכתה בעצמאות ב-17 באוגוסט 1960. הדגל עוצב על ידי לואי מילמן (Louis Mühlemann). הדגל ביחס אורך / גובה של 3:4.
 

==דגל נשיא גבון==
דגל נשיא גבון, שתוכנן גם הוא על ידי לואי מילמן, מכיל את סמל גבון: שלט הרלדי על רקע הדגל התלת צבעי. שני פנתרים שחורים העומדים על רגליהם האחוריים תומכים במגן ובו ספינת מפרש. הפנתרים מציינים את אומץ ונחישות הנשיא להגן על המדינה. הספינה מסמלת את גבון שטה לעתיד טוב יותר. יש שני סרטים, שעל כל אחד כתוב מוטו. על הראשון, מתחת למגן, כתוב בצרפתית: UNION, TRAVAIL, JUSTICE (איחוד, עבודה, צדק). 

קלף נוסף מצוי תחת עץ האוקומה ועליו המוטו בלטינית: UNITI PROGREDIEMUR (ננוע קדימה מאוחדים).
ממוזער. הדגל ביחס של 3:4.
 

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גבון: סמלים לאומיים
גבון

גבון

גבון
דגל בורונדי

דגל בורונדי אומץ ב-28 ביוני 1967. הצבע הירוק מסמל תקווה, הלבן מסמל טוהר, והאדום את המאבק לעצמאות. הדגל מורכב מצלב לבן שמחלק אותו לארבעה אזורים - שניים ירוקים ושניים אדומים. במרכז הדגל ישנו עיגול שמכיל שלושה כוכבים ומסמל את שלוש הקבוצות האתניות המרכזיות של בורונדי: ההוטו, הטווה והטוטסי. שלושת הכוכבים מסמלים גם את שלושת מרכיבי המוטו הלאומי: אחדות, עבודה וקדמה.

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

קטגוריה:בורונדי: סמלים לאומיים
בורונדי
בורונדי
בורונדי
דגל הונדורס

דגל הונדורס אומץ ב-9 בינואר 1866. הוא מבוסס על דגל הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה. שני הפסי הטורקיז מסמלים את האוקיינוס השקט והים הקריבי. חמשת הכוכבים מסמלים את חמש האומות של הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה והתקווה שהאומות יקימו מחדש את האיחוד.

בתיקון משנת 1949 שונה צבע הדגל מכחול לתכלת, אך בפועל המשיכו את השימוש בצבע הכחול עד ל-27 בינואר 2022, אז התחילו ליישם את השינוי עם השבעת הנשיאה החדשה שיומארה קסטרו.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

הונדורס
קטגוריה:הונדורס: סמלים לאומיים
הונדורס
הונדורס
דגל סאו טומה ופרינסיפה

דגל סאו טומה ופרינסיפה אומץ ב-5 בנובמבר 1975.
צבעי הדגל הם הצבעים הכלל-אפריקאיים. הדגל מורכב משלושה פסים - שנים ירוקים (בחלקו העליון והתחתון של הדגל) ופס צהוב במרכז הדגל. בקרבת הניצב מצוי משולש אדום. על הפס הצהוב שני כוכבים שחורים.

המשולש האדום מסמל את מאבקה של סאו טומה ופרינסיפה לעצמאות. שני הכוכבים השחורים מסמלים את שני האיים העיקריים של המדינה.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

סאו טומה ופרינסיפה

קטגוריה:סאו טומה ופרינסיפה: סמלים לאומיים
סאו טומה ופרינסיפה
סאו טומה ופרינסיפה
דגל סנט קיטס ונוויס

דגל סנט קיטס ונוויס אומץ ב-19 בספטמבר 1983, לאחר שזכה בתחרות שהתנהלה בנושא בתחילת שנות ה-80', כחלק מהתהליך בה קיבלו האיים את עצמאותם. הדגל שתוכנן על ידי הסטודנט אדריס לואיס, מורכב מהצבעים הכלל-אפריקאיים אף על פי שרשמית לצבעים ישנה משמעות אחרת, מה גם שהאיים הללו נמצאים בים הקריבי:
*ירוק: פוריותו של האי
*אדום: מאבקם של תושבי האי מעבדות, דרך הקולוניאליזם ועד לעצמאות
*צהוב: אור שמש סביב השנה
*שחור: מורשתם האפריקנית של תושבי האי
*הכוכבים הלבנים: תקווה וחירות

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

סנט קיטס ונוויס

קטגוריה:סנט קיטס ונוויס: סמלים לאומיים
סנט קיטס ונוויס

סנט קיטס ונוויס
דגל בנין

דגל בנין אומץ במקור בשנת 1959 והוחלף בשנת 1975. ב-1 באוגוסט 1990 אומץ מחדש העיצוב הנוכחי, לאחר תום המשטר המרקסיסטי. הצבעים הם צבעים כלל-אפריקאיים מסורתיים: ירוק מסמל תקווה, צהוב מסמל עושר ואדום מסמל אומץ לב.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

קטגוריה:בנין: סמלים לאומיים
בנין
בנין
בנין
דגל ארמניה

דגל [[ממלכת קיליקיה הארמנית, המונורכיה הארמנית האחרונה, ששימשה השראה לדגל הארמני.]]
דגל ארמניה (בארמנית: Եռագույն) הוא דגלה הלאומי של ארמניה. עיצובו הוא טריקולור המורכב משלושה פסים אופקיים בצבעים אדום, כחול וכתום. ישנם פירושים רבים למשמעות הצבעים, אך אחד המקובלים שבהם הוא שהאדום מסמל את הדם הארמני שנשפך בהגנתם על מדינתם, הכתום מסמל את האדמה הפורייה של האומה, והכחול מסמל את השמים. 

== היסטוריה ==
דגל ארמניה הונף לראשונה במהלך תקופת העצמאות הקצרה של המדינה, לאחר פרישתה מהאימפריה הרוסית ב-1918 ועד לצירופה לברית המועצות ב-1921<ref></ref>. עיצוב הדגל נעשה על בסיס הדגל האחרון של ממלכת קיליקיה הארמנית, המדינה הארמנית האחרונה, אך הצהוב שבתחתית הדגל הומר בכתום.

כשהצבא האדום כבש את ארמניה ב-1920, היא אוחדה עם גאורגיה ואזרבייג'ן ליצירת הרפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית עבר-הקווקז, שהתקיימה עד ל-1936. בתקופה זו לא היה דגל נפרד לארמניה.

לאחר הקמת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית הניפה הרפובליקה דגל שדמה לדגל ברית המועצות, פטיש ומגל זהובים על רקע אדום, עם ראשי התיבות של הרפובליקה בארמנית. ב-1952 אימצה הרפובליקה דגל חדש, שכלל קו כחול דק באמצעו מתחת לפשטי ומגל.

כאשר ארמניה פרשה מברית המועצות ב-1990, אימצה המדינה את הדגל ההיסטורי כדגלה הרשמי.

דגל נגורנו קרבאך, הרפובליקה הבדלנית הארמנית, מכיל את דגל ארמניה בתוספת משולש לבן בצד הימני של הדגל.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארמניה: סמלים לאומיים
ארמניה
ארמניה
ארמניה
ארמניה
דגל מאלי

דגל מאלי אומץ ב-1 במרץ 1961. הדגל הוא טריקולור בצבעים כלל-אפריקאיים מסורתיים: אדום, צהוב וירוק.

הדגל הקודם של מאלי אומץ ב-4 באפריל 1959 עת שמאלי הצטרפה לפדרציית מאלי. הדגל הקודם זהה לנוכחי, למעט דמות שחורה שהופיעה במרכז הפס הצהוב. דמות זו המכונה "קאנאגה" היא דמות של אדם המצוירת על ידי קווים, ומתארת אדם שידיו מורמות לשמיים. הדמות הוסרה בשל איסור האסלאם על הצגת דמויות אדם.

==ראו גם==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

מאלי

קטגוריה:מאלי: סמלים לאומיים
מאלי
מאלי

מאלי
דגל מלאווי

דגל מלאווי הוא טריקולור אופקי שחור-אדום-ירוק, המוטען בחצי שמש אדומה. הדגל אומץ ב-6 ביולי 1964 לאחר קבלת עצמאות מבריטניה. עם השנים שונה הדגל אך לבסוף הוחזר הדגל המקורי להיות הדגל הרשמי של המדינה.

==1964–2010==
הדגל הראשון של מלאווי היה טריקולור אופקי שחור-אדום-ירוק, המוטען בחצי שמש אדומה. שלושת צבעי הטריקולור הם הצבעים הכלל-אפריקאיים: הצבע השחור מייצג את תושבי היבשת, האדום את אלה שהקריבו עצמם למען עצמאות המדינה והירוק מייצג את הטבע והצמחייה באפריקה. השמש העולה שהוצגה בראש הדגל בצבע אדום על רקע שחור ייצגה את התקווה לזריחתו של עתיד טוב יותר וחופשי באפריקה.

שינוי הדגל נתקל בהתנגדות של מפלגת האופוזיציה, החזית הדמוקרטית המאוחדת, שהביאה את ההחלטה לפתחו של בית המשפט.

==2010–2012==
בשנים אלה דגל מלאווי היה טריקולור אופקי אך בצבעים אדום-שחור-ירוק, המוטען בשמש לבנה. משמעות שלושת צבעי הטריקולור הם הצבעים הכלל-אפריקאיים נותרה זהה אולם השמש הלבנה ייצגה את ההתפתחות שעברה מלאווי מאז עצמאותה. הדגל אומץ ב-29 ביולי 2010 לאחר אישור הצעתה של מפלגת השלטון, המפלגה הדמוקרטית פרוגרסיבית, לדגל חדש בידי הנשיא, בינגו וה מותריקה.

==2012 ואילך==
ב-28 במאי 2012, לאחר עלייתה לשלטון של הנשיאה החדשה ג'ויס באנדה, אישר הפרלמנט בהצבעה להחזיר את הדגל המקורי מיום עצמאותה של מלאווי. ההצעה קיבלה תוקף רשמי רק לאחר חתימת הנשיא על החוק.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

מלאווי

קטגוריה:מלאווי: סמלים לאומיים
מלאווי
מלאווי

מלאווי
דגל בליז

דגל בליז אומץ ב-21 בספטמבר 1981 לאחר קבלת העצמאות מהממלכה המאוחדת. הדגל הוא המשך ישיר של דגל מוקדם יותר של הונדורס הבריטית - שמה של בליז בעת השלטון הקולוניאלי הבריטי. הדגל הוצג בשנת 1950 כאשר הונדורס הבריטית החלה בצעדיה לקבלת עצמאות. שני הפסים האדומים למעלה ולמטה הוספו לעיצוב המקורי עם קבלת העצמאות. במרכז הדגל מופיע סמל בליז. כמו כן הוא אחד משלושה דגלי המדינה היחידים שבו יש בני אדם (בנוסף לדגל מלטה וברוניי).

דגל זה מכיל הכי הרבה צבעים וגוונים – 16 במספר.<ref></ref>

==ראו גם==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בליז: סמלים לאומיים
בליז
בליז
אליבי

אליבי (בלטינית: Alibi; תרגום: במקום אחר) או טענת "במקום אחר הייתי" היא טענת הגנה במשפט הפלילי. הנאשם המשתמש בטענה זו מנסה להוכיח שהוא לא שהה במקום הפשע בעת התרחשותו, ולכן לא היה יכול לבצע את העבירה.

==במשפט הישראלי==
נאשם המשתמש בטענת "במקום אחר הייתי" כנגד כתב האישום התלוי ועומד נגדו, חייב להעלותה מיד בפתיחת משפטו כבר בשלב התשובה לאישום, ולא להמתין לתום פרשת התביעה. אם נאשם לא טען טענה זו בשלב התשובה לאישום, לא יהיה רשאי להביא ראיות מאוחר יותר כדי להוכיח את טענתו, אלא ברשות בית המשפט. 

מחמת הייחוד של טענה זו, על בית המשפט להסביר לנאשם בתחילת ההליך את העובדה שלא יוכל לטעון את הטענה מאוחר יותר, אלא אם בית המשפט ראה שאין צורך בהסבר זה. כך למשל, אם הנאשם מיוצג על ידי עורך דין, קרוב לוודאי שבית המשפט ישאיר לפרקליט את המלאכה להסביר לנאשם את הזכות להעלות טענת אליבי רק בתחילת ההליך.

במשפט העברי יוחד המושג הזמה לטענת אליבי נגד העדים. כלומר, אם תובעים אדם על מעשה פלילי מכוח עדות, ובאו עדים אחרים המעידים שהעדים הראשונים שהו במקום אחר בזמן האירוע - עדים אלו נקראים עדים מזימים.

==לקריאה נוספת==

* שלגי, מ, כהן צ, "סדר הדין הפלילי", הוצאת משוב, 1981.
* יעקב קדמי על הראיות חלק רביעי ( מהדורה משולבת ומעודכנת,2009)
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדר דין פלילי
קטגוריה:חקירה
פול דזמונד

פול דזמונד, מאחור, מנגן בסקסופון

פול דזמונד (באנגלית: Paul Desmond; 25 בנובמבר 1924 – 30 במאי 1977) (נולד כפול אמיל בריטנפלד) היה נגן סקסופון אלט ג'אז אמריקאי, נחשב לאחד הנגנים הגדולים בעולם הג'אז.
מלחינו של הקטע המפורסם "Take Five" אותו ביצע לראשונה יחד עם דייב ברובק באלבום "Time out".

== קורות חיים ==
הוא נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה והתחיל לנגן בקלרינט בגיל 12, בנעוריו המאוחרים התגייס לצבא ארצות הברית ושירת בלהקה צבאית שלוש שנים.

ב-1950, עבר דזמונד לניו יורק. שם ניגן סקסופון וקלרינט בשביל ג'ק פינה. לאחר מספר שנים, חזר לקליפורניה.

דזמונד נפטר ב-1977, מסרטן הריאה. הקונצרט האחרון שלו היה בפברואר 1977 בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977
פילי ג'ו ג'ונס

ג'וזף רודולף "פילי ג'ו" ג'ונס (באנגלית: Joseph Rudolph "Philly Joe" Jones; 15 ביולי 1923 - 30 באוגוסט 1985), היה מתופף ג'אז אמריקני, מהמתופפים הבולטים בהיסטוריה.
== חייו ==
ג'ונס נולד בפילדלפיה; כינויו, פילי, הוא קיצור מקובל של שם העיר וניתן לו, בין השאר כדי להבדיל בינו לבין המתופף הוותיק יותר ג'ו ג'ונס. בשנת 1947 החל ג'ונס לנגן באופן קבוע בקפה סוסייטי, בניו יורק, אחד ממרכזי המוזיקה השחורה בארצות הברית דאז. במהלך שנותיו במוסד זה ניגן ג'ונס עם כמה מבולטים שבנגני הבי בופ של תקופתו, נגנים כגון צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי, פאטס נבארו, בן ובסטר, ג'ו מוריס, טייני גרימס, ליונל המפטון וטאד דמרון. תקופה זו השפיעה רבות על סגנונו המוזיקלי של ג'ונס, כאשר ההשפעה החשובה עליו הייתה של דמרון.

בין 1955 ל-1958 היה ג'ונס חבר בהרכב הג'אז של החצוצרן מיילס דייוויס, יחד עם ג'ון קולטריין (סקסופון), פול צ'יימברס (בס), רד גרלנד (פסנתר) ומאוחר יותר, קנונבול אדרלי. הרכב זה היה מהמשפעים בתולדות הג'אז, והמוביל שלו, מיילס דייוויס, אמר למעשה שג'ונס הוא המתופף המועדף עליו. כמו כן באוטוביוגרפיה של מיילס הוא מספר איך ניסה לגרום למתופפים אחרים לנגן יותר דומה לג'ונס. במסגרת הרכב זה הוציא ג'ונס את האלבומים "The Miles Davis quintent", "Cookin'", "Relaxin'", "Steamin'" ו-"Workin'".

בשנת 1958 הוחלף ג'ונס במתופף ג'ימי קוב, הוא החל להנהיג הרכבים משלו, במקביל לעבודה עם מוזיקאים שונים כגון ביל אוונס. בשנת 1967 עזב ג'ונס את ארצות הברית ועבר לאנגליה, שם החל ללמד מוזיקה. הוא חזר לארצות הברית ולפילדלפיה בשנות ה-70. בשנת 1981 עזר ג'ונס לייסד את הרכב הג'אז דמרוניה, שהוקדש למוזיקה של המלחין טאד דמרון, ידידו הוותיק, שמת בשנת 1965. ג'ונס הנהיג את הרכב זה עד מותו, ב-30 באוגוסט 1985.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נגני ג'אז: מתופפים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
צ'קוואלה מצויה

צַ'קְוַלָּה מצויה (שם מדעי: Sauromalus ater, בעבר Sauromalus obesus) היא לטאה ממשפחת האיגואניים הנפוצה באמריקה הצפונית.

== מאפיינים ==
אורך גופה 40-50 ס"מ ומשקלה כ-1.5 ק"ג. נקבת הצ'קוואלה מטילה כ-10 ביצים. הצ'קוואלה אוכלת פירות, ניצנים, פרחים ועלים.
צבע גופה חום-אדמדם כהה. הראש, החזה והגפיים של הזכר שחורים. לנקבה ולצעירים פסים לבנים המצטלבים על הגוף והזנב. הראש משולש והצוואר עבה. סביב הצוואר והכתפיים יש קפלי עור. הגוף מכוסה קשקשים גרעיניים. צורת גופה שטוחה וזנבה ארוך, כמעט כאורך הגוף. הרגליים חזקות ואצבעותיה ארוכות, ובקצותיהן טפרים כפופים, קצרים וחדים. מפתח הפה רחב ועבה. השיניים מחוברות בצד הפנימי של הלסת והן מתחלפות.

היא שוכנת בשטחי מדבר ובאזורים מסלע, בהם הצמחייה נמוכה. ממקום מסתורה היא יוצאת בשעות הבוקר ומתחממת בשמש. אחרי שחום גופה עלה היא פונה לחפש מזון. בשעות היום החמות היא שוהה במקום מוצל ולעת ערב היא עוסקת שוב באכילה. כדי להתגונן מפני אויביה, היא מאבדת את זנבה ונמלטת למקום מחסה בתוך נקיק סלע. שם היא מנפחת את ריאותיה ובכך מכפילה את ממדיה ולא ניתן להוציאה משם. זנבה מתחדש כעבור שבועות מספר, אך הוא לא יתארך לממדיו המקוריים.

הפעילות העיקרית שלה היא בחודשים מרץ-אוגוסט. זוהי לטאה צמחונית וכשיש מחסור בצמחייה בעונה הקרה, היא נכנסת לתרדמת חורף לתקופה של חצי שנה. על אף שהזכר והנקבה מזדווגים בכל עונה, הטלת הביצים מתרחשת פעם בשנתיים, וזאת בשל תרדמת החורף הממושכת. הנקבה מזדווגת עם זכרים שונים במשך מספר פעמים, כדי להבטיח את הפריית הביצים. הצאצאים הבוקעים מהביצים מפותחים היטב ועצמאיים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/64054/all צ'קוואלה מצויה באתר IUCN] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1856
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגוסטה דומריל
קטגוריה:איגואנות
קטגוריה:ארצות הברית: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים במדבר קולורדו
בית מדרש אלול

לוגו אלול
בית מדרש אלול הוא בית מדרש פלורליסטי פתוח ליהדות בירושלים המגדיר את עצמו כשוויוני וסובלני. בית המדרש, בו לומדים במשותף דתיים וחילונים, הוקם בחודש אלול בשנת תשמ"ט, על ידי רות קלדרון ומוטי בר-אור בתמיכת קרן אבי חי, ומטרתם הייתה ליצור חידוש בלימודי היהדות.<ref></ref>

בית מדרש אלול פועל בבית אלול, ברחוב ש"י עגנון שבשכונת סן סימון בירושלים. בשנת 2017 דיווח בית המדרש על 15,000 בוגרים. בית המדרש חבר באיגוד ההתחדשות היהודית “פנים״ וכן בפורום הירושלמי 'רשות הרבים' לארגוני יהדות-ישראלית. ההתקבלות לבית המדרש אינה דורשת תעודות כלשהן וכרוכה בראיון אישי. 

==פעילויות עיקריות==
===בית המדרש הכללי===
קבוצת בית המדרש המרכזית נפגשת בוקר אחד בשבוע ללימוד של כשש שעות. 

הלימוד בבית המדרש מחולק לשלושה חלקים: 
* פתיחה - שבה המנחה נותן הקדמות, מציג את חומרי הלימוד ודפי מקורות ושם דגשים והבהרות בלימוד. 
* חברותא - שהיא קבוצת לימוד מצומצמת, המונה בין 2-5 חברים שתופס את רוב הנפח של הפגישה. דגם שאומץ והורחב מתוך הדגם המסורתי של בית המדרש. 
* אסיף - שהוא דיון במעגל מונחה שבו מתכנסים הלומדים בסוף הלימוד ואליו מביאים כל חברי הקבוצה את פירות הלימוד, תוך שמנחה הלימוד, מנווט את הדיון. 

בכל שנה נקבע נושא אחר ללימוד, והוא מחולק למספר חטיבות. לדוגמה:
* "אדמה" - על היחס שבין השמים לארץ, על אידאות ועל יישומן. (תשס"ד)
* "עשרת הדיברות" - על קודקס החוקים האוניברסלי. (תשס"ה)
* "נבואה" - על המתח שבין אמת והזיה ובין חזון לטירוף. (תשס"ו)
* "חירות" - למהותם של החירות והחופש האנושיים. (תשס"ז)

החומרים הנלמדים מובאים מארון הספרים היהודי, ומהוגי דעות שונים, ביניהם פילון האלכסנדרוני, אפלטון, ניטשה, הרמן כהן, אנרי ברגסון ונוספים.

===פעילויות נוספות===
לצד קבוצת בית המדרש המרכזית פועלות באלול מספר סדנאות ערב וקבוצות לימוד, יצירה וכתיבה, סדנאות לעולים, וסדנאות לכתיבה יוצרת לנוער ומבוגרים. במקום נמצאת ספרייה גדולה ואוסף חומרים מוכנים לשימוש בשם "אסופה", שנוצרו בסדנאות לימוד שהתקיימו באלול במהלך השנים וכן גלריה קטנה.

ברחבי ישראל פועלות כעשרים שלוחות של אלול - קבוצות לימוד המיועדות לקהלים שונים, וזאת במסגרת התוכנית "קהילות לומדות". מופעלת גם תוכנית מיוחדת בשיתוף עם מדרשות צבאיות של צה"ל. בית המדרש מקיים ערבים פתוחים לקהל הרחב - בעיקר בתיקון ליל שבועות ובהושענא רבה.

==אפיון הלימוד==
בשונה מלימודים באקדמיה או בישיבות הכרוכים בעיקר בלימוד היררכי-פרונטלי, בבית המדרש הכללי הלימוד באלול הוא לימוד דמוקרטי-קבוצתי שבו למנחים של הקבוצות אין מעמד מיוחד בנוגע למהות של הדברים והם אחראים על בחירת התכנים וזרימת הדיון ועל חלוקת ההנחיות של מפגשים בין המשתתפים. אפיון הלימוד הוא פגישה ראשונית של התלמידים עם הטקסט, תוך ניסיון לסלק השפעות חיצוניות. לימוד שקרוי "לימוד בעיניים יחפות". בנוסף יש דגש על יצירה על בסיס הלימוד ולעיתים משולבות בלימוד סדנאות כתיבה ופעילות יצירתית נוספת.

==פרסים==
* פרס אבי חי לשנת תשנ"ז הוענק לרות קלדרון ומוטי בר-אור על הקמת בית המדרש.
* פרס אגרסט לתרבות יהודית, מטעם האגף לתרבות תורנית במשרד החינוך, הוענק לבית המדרש אלול בשנת תשע"ב. 

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.avichai.org.il/he/node/76 בית המדרש אלול], באתר האינטרנט של קרן אבי חי
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסדות לימוד תורניים
קטגוריה:תרבות יהודית בישראל
קטגוריה:ארגוני התחדשות יהודית
קטגוריה:ארגונים החברים באיגוד ארגוני יהדות ישראלית
אדם הראשון

אדם הראשון (ידוע גם כהאדם הראשון, אדם קדמון, אב קדום, האב הקדום או אם קדומה. באנגלית הוא ידוע כ-ancestor או Progenitor) הוא מונח הבא לתאר אחת ממספר אפשרויות:

אב השושלת (אחד מהורי הוריו של הצאצא) עד האב הקדום המשותף של כל האנשים החיים על פני כדור הארץ. אדם כרומוזום Y וחוה המיטוכונדרית שהיא אם כל האנושות, או אדם שהוא האדם הנבון הראשון, רמוס ורומולוס שהם אבות הרומאים או האב הקדמון הכולל של כל היצורים החיים על פני כדור הארץ.

כמעט לכל תרבות אנושית יש מיתוס או סיפר של ראשית החיים. יש מישהו שנחשב כאב האנושות או האדם והאישה הראשונים.
* ביהדות ובשאר הדתות האברהמיות אלו הם אדם וחוה.
* בהינדואיזם זהו מנו
* על פי טקיטוס בספרו "גרמאניה", במיתולוגיה הגרמאנית, האדם הראשון היה מנוס, בנו של האל טויסטו
* אצל הסינים פנגו
* אצל היפנים איזאנגי ואיזאנמי
* אצל היוונים האלים יצרו את פנדורה כאישה הראשונה
* בגרסה אחרת של המיתולוגיה היוונית, איו היא האם הראשונה, שצאצאיה הם ראשית כל העולם המוכר על ידי היוונים
* הקיקויו מאמינים שגיקויו ומומבי היו הזוג הראשון
* בפרו ובוליביה (והסביבה) מאמינים שאל השמש הוריד את האדם הראשון והאישה הראשונה על אי השמש באגם טיטיקקה (בחלק הבוליביאני) וביקש מהם להוליד ילדים

==ראו גם==
*

קטגוריה:שארות ומוצא
שלום שטרייט

שלום שְטְרייט (כ"ו בסיוון תרמ"ח, 5 ביוני 1888 – כ"ד בסיוון תש"ו, 23 ביוני 1946) היה סופר, מבקר ספרות ומחנך ארץ-ישראלי.

== חייו ==
שטרייט נולד בשנת 1888 בעיר טלומאץ' שבגליציה המזרחית, בן ליעקב שטרייט ולצביה לבית הבר ואחיו הצעיר של ישעיהו שטרייט.

למד בחדר ובישיבה, ולאחר מכן נבחן בבחינות בגרות אקסטרניות.

בשנת 1908 עלה לארץ ישראל וכאן עבד בחקלאות. הוא היה ממייסדי עין-חי, שנקרא אחר כך כפר מל"ל. בנה את ביתו בפתח תקווה, שם כונן עם אחיו משק חקלאי. ביתו היה בית מכניס אורחים, חם ופתוח לכל סופרי העלייה השנייה וכן לבני משפחה שהיגרו לארץ ישראל.

ייסד יחד עם ברוך גורדון את תיכון אחד העם, בית הספר התיכוני הראשון בפתח תקווה, ושימש גם כמנהלו. הוא עודד סופרים ומשוררים צעירים שבקשו ממנו ביקורת על יצירתם.

את פעולתו הספרותית החל בנעוריו בשבועון העברי "המצפה". פרסם מסות ודברי ביקורת בעיתוני התקופה – "גליונות", "מאזנים", "דבר".

היה ממעריציו של יוסף חיים ברנר, ומקורב אל ר' בנימין, יעקב רבינוביץ ואשר ברש. שימש כחבר ועד אגודת הסופרים, וכחבר ועדות שופטים לפרסים ספרותיים שונים.

בשנת תרפ"ט נשא לאשה את שרלוטה (לוטה) לבית גולדשלגר, והיה אב לשניים: אסתר שטרייט-וורצל (1932–2013), סופרת, ושמואל יריב (נולד ב-1934), פרופסור לכימיה ומשורר.

על שמו ועל שם אחיו ישעיהו שטרייט (פעיל "צעירי ציון") נקרא רחוב האחים שטרייט בפתח תקווה.

כתב עליו דב קמחי: "המסות שלו אינן אלא תמצית של קריאה נאמנת ומסורה והתעמקות בחזונו של המבוקר על מנת ליתן חזונו של עצמו, והלא היא המדרגה הגבוהה של ביקורת כנכס ספרותי"<ref></ref>. 

==כתביו==
* בעלות השחר: מסות, תל אביב: הדים, תרפ"ז
* פני הספרות: מסות (2 כרכים), תל אביב: דביר, תרצ"ט

==קישורים חיצוניים==
* 
* ר' בנימין, [https://benyehuda.org/read/30218 שלום שטרייט: בשערי האהבה] באתר פרויקט בן-יהודה
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:מבקרי ספרות יהודים
קטגוריה:מסאים יהודים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:סגל גימנסיה אחד העם (פתח תקווה)
קטגוריה:מייסדי מושבים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:כפר מל"ל: אישים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1946
יחידה טיפוגרפית

יחידה טיפוגרפית היא יחידה למדידת גדלים בטיפוגרפיה, בין היתר גדלים של גופן ושל רווחים בין אותיות ושורות. הנה כמה מהיחידות הטיפוגרפיות הידועות:

* נקודת פורנייה (Fournier point): היחידה הטיפוגרפית הראשונה. גודלה 0.34882 מילימטר, שהם 1/12 של הציצרו, גודל הגופן שבו הודפסו האיגרות של מרקוס טוליוס קיקרו.

* נקודת דידו (Didot point): היחידה הצרפתית שקבע פרנסואה אמברואז דידו במאה ה-18. היא שווה ל-0.37597 מילימטר, שהם 1/72 מאינץ' צרפתי מלכותי (פוס, pouce).

* נקודת ברטהולד (Berthold point): ניסיון להגדיר נקודה טיפוגרפית במידות מטריות. גודלה 0.37593 מילימטר, שהן 1/2660 של המטר.

* נקודת דידו גרמנית או אירופית: הוגדרה ב-1954 כ-0.376065 מילימטר, והיא נקודת דידו התקנית בשימוש באירופה כיום, אלא אם כן הוחלפה ביחידות מטריות (ראו בהמשך).

* נקודת דפוס אמריקאית: הוגדרה על ידי נלסון הוקס ב-1879, כ-0.013837 אינץ', שהם 0.35145 מילימטר.

* נקודת פוסטסקריפט או נקודת מחשב: הוגדרה כ-1/72 של אינץ' אנגלי, שהם 0.35277 מילימטר, על ידי וורנוק וגשקה, ממייסדי חברת אדובי וממציאי פוסטסקריפט. זוהי הנקודה האוניברסלית במחשבים כיום.

כל מידות אלה קשורות איזשהו קשר באינצ'ים, ביחידות שלפני המצאת השיטה המטרית.

==יחידות טיפוגרפיות מטריות==

השימוש ביחידות מטריות לטיפוגרפיה נקבע בתקן הגרמני DIN 16507-2. בתקן זה קובעים את מידת הגופן לפי שני גדלים: גודל הגופן (Schriftgröße) וגובה הגופן (Oberhöhe). זה האחרון הוא הגובה של אות בגובה מלא, כגון H, והראשון נקבע ל-72% מהאחרון, במעוגל, כדי לתת רווח יפה של שורה אחת. ממדי הגופן ניתנים בשני מספרים המופרדים על ידי קו אלכסון: SG/OH, שניהם במילימטרים. למשל, טקסט בגודל 12 נקודות (מחשב) בערך ועם רווח ברירת מחדל של שורה אחת מוגדר כ-4.3/6.0 לפי התקן. אותו גודל עם רווח נוסף, לכדי שורה וחצי, נקבע כ-4.3/9.0. טקסט בגודל 14 נקודות בערך וברווח ברירת מחדל הוא 5.0/7.0.

==CSS==

אפשר להשתמש בתקן הגרמני כבר היום ב-CSS, לדוגמה:
<div dir="ltr" align="left">
: <code>body { font: 4.3mm/6.0mm "Times New Roman", times, serif; }</code>
</div>
או
<div dir="ltr" align="left">
: <code>h1 { font-size: 8.6mm; line-height: 12.0mm; }</code>
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.cl.cam.ac.uk/~mgk25/metric-typo/ Metric typographic units]

קטגוריה:טיפוגרפיה
קטגוריה:יחידות מידה
קוד ישן

קוד ישן (באנגלית: oldcode) הוא שיטת קידוד העברית במחשבים שלא תוכננו לעברית מלכתחילה, אלא לאנגלית בלבד. בכל סוגי הקוד הישן מקודדות 27 האותיות של האלפבית העברי (כלומר כולל האותיות הסופיות) במקום אותיות האלפבית הלטיני. בדרך-כלל כשמדברים על הקוד הישן מתכוונים לתקן SI 960, שהוא ASCII חוץ מהתווים (בכתיב הקסדצימלי) 0x60 עד 0x7A, שאותם תופסות האותיות העבריות.

הקוד הישן אינו נוח לשימוש, משום שאי-אפשר לערבב בו אותיות לטיניות קטנות ואותיות עבריות גם יחד, אך הוא היה האפשרות היחידה כאשר כל סביבות המחשוב הוגבלו ל-7 סיביות. עם המעבר ל-8 סיביות הוסרה מגבלה זו, ואפשר היה לקודד את תחום ה-ASCII כמקובל ולהקצות לאותיות העבריות מספרים נפרדים. במחשב האישי הוקצה התחום 0x80 עד 0x9A (עברית של DOS), ובתקן של ISO התחום 0xE0 עד 0xFA. העברית של Windows, מקינטוש ויוניקס מקודדת לפי תקן ISO.

העברית בתקן EBCDIC של חברת IBM, אף שזה היה בן 8 סיביות מלכתחילה, עברה כמה גלגולים. בתקופה שקדמה להופעת המסכים קודדה העברית במקום האותיות הלטיניות הגדולות (תחום המתחיל ב-0xC1 ומסתיים ב-0xE9). קידוד זה, שקיבל את הכינוי "סינית", מנע הדפסה מעורבת של עברית ואנגלית. עם הופעת המסכים הועבר הקידוד של העברית כמו בקוד ישן ASCII אל האותיות הלטיניות הקטנות (תחום המתחיל ב-0x81 ומסתיים ב-0xA9), קוד שקיבל את הכינוי "קוד ישן".

בין הייצוג הגרפי של קוד ישן ASCII לייצוג הגרפי של קוד ישן ב-EBCDIC היה הבדל קטן אחד. האות א ב-EBCDIC קודדה במקום הסימן & (ב-EBCDIC ערכו 0x50), בעוד שבקוד ישן ASCII הייצוג הגרפי של האות א היה ` (גרש שכיוונו הפוך), כך שערכה ההקסדצימלי של האות א היה מיד לפני האות ב (0x60 ו-0x61 בהתאמה).

העברית בקוד הישן היא לעולם עברית חזותית (ויזואלית), כי בעבר הקשיים שעברית חזותית יוצרת לא נמצאו ראויים לפתרון מקיף יותר.

==ראו גם==
*עברית באינטרנט

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קידוד תווים
קטגוריה:עברית
ממשלת בובות

ממשלת בובות היא ממשלה הנראית לכאורה כממשלה רגילה, ובה ראש ממשלה ושרים, אך היא אינה השליטה האמיתית במדינה, אלא פועלת על-פי הוראות של כובש זר או של מעצמה זרה. השליט בממשלה כזאת נקרא "שליט בובה".

בין ממשלות הבובות הידועות היו הממשלה הצרפתית של וישי, בראשותו של המרשל אנרי פיליפ פטן, וממשלת סאלו האיטלקית בראשותו של מוסוליני, שתיהן התקיימו בחסותה של גרמניה הנאצית.

המונח משמש את מבקריה של ממשלת הבובות, וכמובן אינו משמש אותה עצמה לתיאור שלטונה. מתנגדיה של ממשלת הבובות מקימים לעיתים ממשלה חילופית (בדומה לממשלת צללים) כדי לערער את הלגיטימיות של ממשלת הבובות. דוגמה לכך היא ממשלת "צרפת החופשית", שהוקמה בגלות כמשקל נגד לממשלת וישי.

הצירוף ממשלת בובות, משמש כביטוי כנגד ממשלה שאינה עצמאית במדיניותה ולצורכי תעמולה. למשל: במסגרת הסכסוך בין קוריאה הצפונית לקוריאה הדרומית, כינתה כל אחת ממדינות אלה את הממשלה היריבה "ממשלת בובות" (של ברית המועצות וארצות הברית, בהתאמה).

== ראו גם ==
* מדינת חסות
* גיס חמישי
* דומיניון
* רפובליקת בננות
==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ביטויים פוליטיים
מספר טרנסצנדנטי

במתמטיקה, מספר טרנסצנדנטי הוא מספר שאינו מאפס אף פולינום בעל מקדמים רציונליים. מספרים טרנסצנדנטיים נודעים הם הקבועים המתמטיים &pi; ו-e. כל מספר טרנסצנדנטי הוא מספר אי-רציונלי, אך ההפך אינו נכון: <math>\sqrt2</math>, למשל, הוא מספר אי-רציונלי שאינו מספר טרנסצנדנטי, שכן הוא פתרון למשוואה הפולינומית <math>x^2-2=0</math>. למונח הוצע גם השם העברי מספר נעלה. מספר שאינו טרנסצנדנטי נקרא אלגברי.

במבט ראשון נראים המספרים הטרנסצנדנטיים כחריגים, וברור שאין אנו מרבים לפגוש אותם בחיי היומיום, אך ניתן להוכיח שכמעט כל המספרים הם טרנסצנדנטיים. תכונה זו הוכחה בשנת 1874 על ידי גאורג קנטור, שהראה שעוצמת קבוצת המספרים האלגבריים היא <math>\aleph_0</math> (קרי: אָלֶף אֶפֶס), בעוד שעוצמת קבוצת המספרים הטרנסצנדנטיים היא <math>\aleph = 2^{\aleph_0}</math>.

ההוכחה שמספר נתון כלשהו הוא מספר טרנסצנדנטי איננה פשוטה. קיומם של מספרים טרנסצנדנטיים הוכח לראשונה בשנת 1844 על ידי המתמטיקאי הצרפתי ז'וזף ליוביל והתוצאה קרויה על שמו משפט ליוביל. על סמך המשפט נתן ליוביל בשנת 1851 דוגמה ראשונה למספר טרנסצנדנטי הנקרא קבוע ליוביל:
:<math>\sum_{k\,=\,1}^\infty10^{-k!}=0.110001000000000000000001000\ldots</math>
במספר ליוביל הספרה ה-n מימין לנקודה העשרונית היא 1 כאשר n הוא עצרת, ו-0 אחרת (ראו קירובים רציונליים, להלן). המספר הראשון שהוכח שהוא מספר טרנסצנדנטי, מבלי שהמספר נבנה מלכתחילה למטרה זו, הוא הקבוע המתמטי e. את ההוכחה סיפק שארל הרמיט בשנת 1873 (ראו טרנסצנדנטיות של e).

בשנת 1882 הוכיח פרדיננד לינדמן את משפט לינדמן שקובע, בין השאר, ש־<math>\ \pi</math> (פאי) הוא מספר טרנסצנדנטי. מהוכחה זו נובע שלא ניתן לבנות בסרגל ובמחוגה ריבוע השווה בשטחו לעיגול נתון, משום שלא ניתן לבנות עמם יחס טרנסצנדנטי. הוכחה זו פתרה את בעיית ריבוע העיגול, שהיא אחת מהבעיות הגאומטריות של ימי קדם, שראשיתן ביוון העתיקה.

==הילברט ובעיית המספר הטרנסצנדנטי==

הבעיה השביעית ב-23 הבעיות של הילברט ביקשה תשובה לשאלה:
האם <math>\ a^b</math> טרנסצנדנטי, כאשר <math>a\ne0,1</math> אלגברי ו-<math>b</math> אלגברי אי-רציונלי? הבעיה הוצגה על ידי הילברט בשנת 1900, ותשובה חיובית לה ניתנה בשנת 1934 על ידי אלכסנדר גלפונד, במשפט הידוע בשם משפט גלפונד-שניידר.

==קירובים רציונליים==
סדרה של שברים <math>\frac{n_i}{m_i}</math> מהווה "סדרת קירובים רציונליים מסדר <math>\,t</math>" של המספר הממשי <math>\,a</math>, אם סדרת המכנים <math>\,m_i</math> עולה,
ו- <math>\left| a-\frac{n_i}{m_i} \right|<\frac{x}{m_i^t}</math> כאשר <math>\,x>0</math> קבוע.

את הטרנסצנדנטיות של מספר ליוביל אפשר להוכיח בעזרת משפט ליוביל: מספר אלגברי מדרגה d (כלומר, מספר המהווה שורש לפולינום ממעלה d בעל מקדמים רציונליים) אינו ניתן לקירוב מסדר גבוה מ-d; מכיוון שכך, מספר שיש לו סדרת קירובים רציונליים מכל סדר, מוכרח להיות טרנסצנדנטי (מספר כזה נקרא מספר ליוביל).

==הכללה==
על איברים אלגבריים וטרנסצנדנטיים בהקשר רחב יותר, ראו איבר אלגברי.

==ראו גם==

* הרחבת שדות

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:תורת המספרים
קבוע מתמטי

קבוע מתמטי הוא מספר, לרוב ממשי, שערכו נקבע על ידי הגדרה חד משמעית ואינו משתנה. קבועים מתמטיים מסוימים הם מספרים טרנסצנדנטיים, ויש הטורחים לחשבם בדיוק של אלפי ואף מיליוני ספרות מימין לנקודה. שלא כקבועים הפיזיקליים, הנקבעים על ידי ממצאים ניסויים, הקבועים המתמטיים הם תוצר טבעי של המערכת המתמטית.

קיימים מספרים רבים בעלי משמעותיות במתמטיקה, אשר עולים בהקשרים שונים. לדוגמה, את הקבוע e ניתן לתאר כיחס <math>\ f(1)/f(0)</math> של פתרון הולומורפי לא טריוויאלי של המשוואה הדיפרנציאלית <math>\ f'=f</math>. הפתרון f הוא פונקציה מחזורית, שהמחזור שלה הוא קבוע מתמטי חשוב אחר: <math>\ 2\pi i</math>.

זהות אוילר, <math>e^{i \pi} + 1 = 0 \,\!</math>, מקשרת בין חמישה קבועים מתמטיים בסיסיים: המספרים 0 ו-1, e, שהוא בסיס הלוגריתם הטבעי, <math>\ i</math> שהוא היחידה המדומה (מספר מרוכב המקיים את השוויון <math>i^2 = -1 \,\!</math>) והקבוע פאי (<math>\ \pi</math>, היחס הקבוע בין היקף מעגל לבין קוטרו). 

קיימים קבועים רבים אחרים, שחלקם מופיעים בהקשרים מעטים יחסית. לדוגמה, למספר אפרי, השווה לערך <math>\zeta(3) = 1 + \frac{1}{2^3} + \frac{1}{3^3} + \cdots \approx 1.202\dots </math> של פונקציית זטא של רימן, אין חשיבות רבה בפני עצמו, אך הוא היווה אתגר מסקרן במשך שנים: האם מספר זה הוא רציונלי? (ב-1978 הוכיח רוז'ה אפרי שהתשובה שלילית).

== קבועים ידועים ==

* פאי <math>\pi</math>

* יחס הזהב φ
* הבסיס הלוגריתמי הטבעי e
* קבוע אוילר-מסקרוני γ

==ראו גם==
* פרמטר
* משתנה
* קבוע פיזיקלי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:מספרים
תו (מחשב)

תו (Character ולעיתים בקיצור Char) הוא יחידת מידע או סוג משתנה, לרוב פרימיטיבי, הקיים בשפות תכנות רבות. משתנה מסוג זה מכיל ייצוג של סימול תו בודד, לרוב באמצעות שמירת הערך המפרי ה-ASCII של אותו התו. בשפות תכנות רבות, רצף של תווים נקרא מחרוזת ובאמצעות מבנה זה ניתן לשמור מידע טקסטואלי נגיש הן למכונה המחשוב והן למשתמשים בה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>
בישראל השתרשה צורת הגייה משובשת לסוג משתנה זה ונהגת פעמים רבות כ"צ'אר", זאת בעקבות תחילית ה-Ch המופיעה ב-Char. עם זאת, צורת ההגייה הנכונה היא כ"קאר".

במערכות מחשב מיוצגים התווים באמצעות קידודים בינאריים שונים. מספר התווים האפשריים בכל קוד נקבע לפי מספר הסיביות שמרכיבות תו אחד.
בקוד ISO 8859 ובקוד EBCDIC כל תו מורכב מ-8 סיביות, ולכן מספר התווים האפשרי בכל אחד מקודים אלה הוא 2<sup>8</sup> = 256. בקודים אחרים (כגון ASCII) תו הורכב מ-7 סיביות, שאיפשרו רק 128 תווים שונים. בקוד יוניקוד, בגרסאות ראשונות שלו תו יוצג על ידי 16 סיביות, שאיפשרו 65,536 תווים שונים. גרסה 2.0 של יוניקוד הורחבה להכיל 1,112,064 תווים באמצעות מנגנון UTF-16, שבו 2,048 קודים מנוצלים כדי לייצג יותר ממיליון תווים.

הסיביות המרכיבות כל תו ניתנות לכתיבה בקוד בינארי, אך נוח יותר לעשות זאת בכתיב הקסדצימלי. דוגמה: הערך 0xC1 בקוד EBCDIC הוא ייצוגה של האות A.

חשיבותו של התו, היא המסוגלות שלו לשמור כל סוג תו כצורת String באורך של 1, אפשרות לשמר Integers בעלי אורך של 1 כצורת Char, כל סימן, וכל אות (קטנה וגדולה), אשר גודלן לא עולה על יותר מתו בודד אחד.

==ראו גם==
* סיבית
* קידוד תווים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחידות נתונים
קטגוריה:קידוד תווים
סאני רולינס

תיאודור וולטר "סאני" רולינס (אנגלית: Theodore Walter "Sonny" Rollins ; 7 בספטמבר 1930), נגן ג'אז אמריקאי, נחשב לאחד מנגני סקסופון הטנור המשפיעים ביותר בג'אז.

== חייו ==
רולינס החל את הקריירה המוזיקלית שלו כפסנתרן, בהמשך ניגן על סקסופון אלט, ובסופו של דבר, ב-1946, החל לנגן על סקסופון טנור וזה הפך לכלי הראשי שלו. בתחילת הקריירה שלו, ב-1949, ניגן עם ג'יי ג'יי ג'ונסון, פאטס נבארו, באבס גונזלס ובאד פאוול. יכולותיו המרשימות של רולינס נכנסו לתודעת עולם הג'אז כבר בראשית דרכו, ומ-1951 עבד עם ענקי הביבופ כמו מיילס דייוויס ות'לוניוס מונק. לאחר שלקח הפסקה קצרה מהמוזיקה, חזר רולינס לנגן ב-1955 והצטרף לחמישייה של מקס רואץ' וקליפורד בראון, גם לאחר מותו של בראון המשיך לנגן עם מקס רואץ'. מאז שעזב את החמישייה ניגן אך ורק כמוביל.

סדרת האלבומים המצוינים שהקליט רולינס במהלך שנות ה-50 הפכה אותו לסקסופוניסט הטנור הדומיננטי ביותר בג'אז, לפחות עד עלייתו לתודעה של ג'ון קולטריין. לכן, החלטתו של רולינס לפרוש מקריירת המוזיקה שלו ב-1959 זעזעה את עולם הג'אז. שנתיים לאחר מכן, חזר לעסוק במוזיקה. במהלך שנות ה-60 נגינתו של רולינס הפכה חופשית הרבה יותר והוא הושפע מחידושים בג'אז, בעיקר אלו של קולטריין, בין השאר הוא הושפע מאורנט קולמן ואף הקליט עם הקורנטיסט שלו, דון צ'רי. רולינס היה דומיננטי בסצנה עד 1968, אז החליט לפרוש שוב.

כשחזר לנגן ב-1971 נטה לנגן ג'אז פופולרי יותר ואף רית'ם אנד בלוז, אלבומיו בתקופה זו נחשבים למוצלחים פחות מהקלטותיו המוקדמות יותר. 

סאני רולינס ממשיך להקליט ולהופיע, כיום הוא מתמקד בסגנון הפוסט-בופ.

בשנת 1981 יצא אלבומם המצליח של להקת האבנים המתגלגלות Tattoo You, שכלל שני שירים בהם התארח רולינס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* יאיר שפיגל, The SideMan - בלוג [http://www.thesideman.co.il/2011/06/sonny-rollins-bridge.html ג'אז], סקירה אודות האלבום The Bridge שסימן את חזרתו של רולינס לזירה.
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
שארל גונו

שארל פרנסואה גונו (בצרפתית: Charles Gounod; 17 ביוני 1818 – 18 באוקטובר 1893) היה מלחין ומחבר אופרות צרפתי.

==קורות חייו==
גונו נולד בפריז. את הקריירה המוזיקלית החל שארל גונו בקונסרבטואר של פריז, וב-1839 במסגרת למודיו זכה ב"פרס רומא" היוקרתי (בזכות הקנטאטאה "פרנאן"). בין מוריו בקונסרבטואר היה ז'אן פרנסואה לסואר.

לאחר שסיים את לימודיו החל לנגן בעוגב בכנסייה וחיבר במסגרת עיסוקו מוזיקה דתית. האופרה הראשונה שכתב ב-1851, "סאפו" - לבקשתה של הזמרת והדיווה פולין גארסיה-ויארדו, נכשלה כישלון חרוץ, אולם הוא לא התייאש והמשיך בכתיבת אופרות, עד שלאחר הרבה קשיים ושינויים זכתה "פאוסט" (על-פי היצירה הגדולה של גתה) להצלחה גדולה (הצגת הבכורה שלה הייתה במרץ 1859).

בסך הכול כתב גונו שלוש עשרה אופרות, מהן זכו להצלחה בעיקר "פאוסט" ו"רומיאו ויוליה", שהוצגה לראשונה ב-1867. בשנות חייו האחרונות התרכז גונו בכתיבת מוזיקה כנסייתית, והיצירה החשובה מתקופה זאת היא אווה מריה. זו נעימה שהליווי שלה הוא הפרלוד הראשון מתוך הפסנתר המושווה של יוהאן סבסטיאן באך. בסוף חייו זכה לכבוד רב, שימש מנצח ליצירותיו והשתתף ביסוד "האגודה המוזיקלית של אלברט הול" בלונדון.

גונו נפטר בפריז מדלקת קרום המוח; יצירתו האחרונה (בדומה למוצרט לפניו) הייתה "תפילת ההשכבה" והפכה לתפילת ההשכבה לו עצמו.

==יצירתו== 
האופרה המפורסמת שכתב גונו, "פאוסט", מבוססת על ספרו המפורסם של גתה, והיא מתארת את קורותיו של פילוסוף זקן המוכר את נשמתו לשטן כדי לחזור לימי נעוריו וכדי להתאהב שנית. בגרמנית נקראת אופרה זו "מרגריטה" כדי להבדילה מ"פאוסט" של גתה ככל האפשר שכן הגרמנים רואים באופרה זו פרודיה עלובה ליצירת הענק של גתה. האופרה (לאחר השינויים שחלו בה בשנת 1859) כוללת אריות נהדרות וקטעי מקהלה מרשימים כמו "מקהלת החיילים" (אשר מקורה באופרה אחרת של שארל גונו - "איוון האיום") אך גם קטעים תזמורתיים כמו "כרוח חרישית".

מבין יצירותיו התזמורתיות של גונו:
*סימפוניה מס' 1 ברה מז'ור
*סימפוניה מס'2 במי במול מז'ור
*סימפוניה קטנה ל-9 כלי נשיפה

מבין יצירותיו המקהלתיות של גונו:
*"הגאולה"
*"מוות וחיים"
*רקוויאם

==ביצועים של יצירותיו==
* ורדה קוטלר ביצעה בתקליטור Mélodies londoniennes מיצירותיו של שארל גונו, התקליטור זיכה את קוטלר בשנת 2002 בפרס השנתי הצרפתי "ויקטואר דה לה מיוזיק קלאסיק" (Victoires de la musique classique).

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070929134346/http://www.hevre.co.il/images/Forum_Attachments/15282164.mp3 הוולס מתוך האופרה "פאוסט" של גונו בביצוע נגן האקורדיון]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1818
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1893
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:זוכי פרס רומא
כלנתריזם

כָּלַנתֶריזם הוא מונח גנאי בשיח הפוליטי בישראל, על שמו של רחמים כלנתר, חבר עיריית ירושלים בשנות החמישים. הביטוי מתאר מצב של מעבר של נבחר ציבור מסיעה אחת לאחרת תמורת טובת הנאה פוליטית.

כלנתר היה חבר סיעת "הפועל המזרחי" בעיריית ירושלים שנטש את סיעתו, שפעלה כדי להדיח את ראש העיר גרשון אגרון באוגוסט 1956, על רקע תמיכתו של ראש העיר בהקמת בית כנסת רפורמי ובריכת שחייה מעורבת בעיר. כלנתר הפך לתומך של אגרון, דבר שהעניק לאגרון רוב במועצה, ובתמורה מונה כלנתר לתפקיד סגן ראש העיר הממונה על ענייני דת ותברואה.

צעד זה היה אפשרי כיוון שבאותה תקופה בחרו תושבי הרשות המקומית את חברי המועצה בבחירות יחסיות, והמועצה בחרה מתוכה את ראש המועצה, אשר היה חייב לזכות ברוב מוחלט של חבריה (בשנת 1975 אישרה הכנסת חוק חדש שהפריד בין הבחירות למועצת הרשות ולראש הרשות).

בחוק יסוד: הכנסת הוכנס סעיף שנועד להקשות במקצת על תופעת הכלנתריזם. סעיף זה (6א) קובע שחברי כנסת שפרשו מסיעתם (שלא במסגרת סיעה חדשה מוכרת) ועברו לסיעה אחרת אינם רשאים להיות מועמדים בבחירות הבאות במסגרת סיעתם החדשה, אלא אם פרשו מחברותם בכנסת, ובכך איפשרו למפלגתם הקודמת לשמור על כוחה הפרלמנטרי, אשר על פיו נקבע מימון המפלגות וייצוגן בוועדות הבחירות. סעיף זה אילץ את שמעון פרס, דליה איציק, חיים רמון, צחי הנגבי ומיכאל נודלמן להתפטר מחברותם בכנסת, כדי שיוכלו להיבחר ברשימת קדימה בבחירות לכנסת השבע עשרה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
קטגוריה:ניבים וביטויים ישראליים
קטגוריה:אפונימים
קטגוריה:ביטויים פוליטיים ישראליים
שנהב

חפצי נוי מגולפים משנהב
ארמון הישאם, מוצג במוזיאון רוקפלר]]
פסל [[עקידת יצחק מעץ ושנהב בארמון הלאומי פֵּנָה בסינטרה]]
שנהב הוא חומר קשה ואטום בגוון לבן צהבהב שממנו עשויים חטיהם של פילים, היפופוטמים, ניבתנים, ממותות וחיות נוספות.

מאז הפרהיסטוריה ועד המצאת החומרים הפלסטיים, נהגו להשתמש בשנהב לייצור חפצי נוי, תשמישי דת, כפתורים, קלידי פסנתר וכדורי ביליארד. המלה "שנהב" מתייחסת באופן רגיל לחומר שממנו עשויים חטי הפיל. המילה היא הלחם הבסיסים "שן" ו"הב" (הרכיב האחרון קשור במילה המצרית ʾbw שפירושה פיל).

בעברית תקנית המילה "שנהב" נהגית בבי"ת רפה, ואילו בנטייה היא נדגשת: שֶׁנְהַבִּים, שֶׁנְהַבֵּי־.

==מבנה==
המבנה הכימי והפיזיקלי של שיני וחטי היונקים זהה ללא תלות במין היונק, ומתבצע סחר גם בשיניהם של יונקים אחרים פרט לפילים. על כן המונח "שנהב", יכול להתייחס לכל שן או חט של יונק הגדולה מספיק לגילוף ויש בה ערך מסחרי.

==זמינות==

עקב הדלדול החמור במספר הפילים, מהם מופק השנהב, נאסרו או הוגבלו חמורות הסחר והייבוא שלו במספר רב של מדינות. רוב הדלדול נגרם עקב פעולתם של ציידים בלתי חוקיים בשנות השמונים. מאז הוכרז חרם עולמי על המסחר בשנהב, אך ב-1989 נרשמו עליות וירידות באוכלוסיית הפילים ומגבלות הסחר הוסרו והוחזרו חליפות.
[[השמדת שנהב - אחד האמצעים למניעת סחר לא חוקי בשנהב]]
מדינות אפריקאיות רבות כזימבבואה ודרום אפריקה טוענות שהסחר בשנהב חיוני - על מנת לקדם את כלכלתן ולשלוט באוכלוסיית הפילים, אשר לטענתן מזיקים לסביבה. ב-2002 ארגון האומות המאוחדות הסיר חלקית את החרם על הסחר בשנהב ואפשר למדינות מספר לייצא מכסות שנהב קבועות.

עם זאת, מחקר שנערך ב-1999 באוניברסיטת אוקספורד מצא כי פחות מאחוז אחד מכחצי מיליארד הדולרים שמגלגל שוק השנהב מגיע לאפריקה. רוב הסכום נותר בידי מתווכים וסוחרים, כך שיעילות הסרת החרם כאמצעי לקידום כלכלת אפריקה נתונה בספק.

==בארץ ישראל==
עיטורים עשויים שנהב מהמאה ה-9 לפנה"ס נמצאו בעיר שומרון. ההנחה היא שמדובר בבית השן המוזכר בספר מלכים: . מצבור גדול של שנהב נמצא גם באתר הארכאולוגי ארמון הישאם שעל יד יריחו, והוא מתוארך למאה השמינית לספירה. הממצאים משני האתרים הללו מוצגים לציבור במוזיאון רוקפלר (ראו תמונה).

==ראו גם==
* דנטין

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=12747 שנהב], באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* 
* 

קטגוריה:חומרי גלם
*
אנתוני בלאנט

אנתוני בלאנט (באנגלית: Anthony Blunt; 26 בספטמבר 1907 – 26 במרץ 1983) היה בכיר במודיעין הבריטי ומרגל שפעל בשירות הסובייטים.

== חייו ==
אנתוני בלאנט, קרוב רחוק של המלכה אליזבת השנייה, נולד בשנת 1907, בנו של כומר אנגליקני. חלק משנות ילדותו עברו עליו בפריז, חוויה שהפכה אותו לשוחר תרבות צרפת.

בסוף שנות ה-20 למד בלאנט באוניברסיטת קיימברידג'. באוניברסיטה הכיר את קים פילבי, גאי ברג'ס ודונלד מקלין. המשותף לארבעתם היה אהדה לקומוניזם ולברית המועצות. ברג'ס ובלאנט היו ידועים גם כהומוסקסואלים. לימים הגיעו כל הארבעה לשירות במסגרת המודיעין הבריטי, בעוד שהיו למעשה בוגדים שהעבירו את סודות בריטניה לברית המועצות. קבוצה זו כונתה לאחר שנחשפה, ברבות השנים, בשם רשת קיימברידג'.

עם סיום לימודיו בשנת 1930 וקבלת התואר הראשון, המשיך בלאנט בהוראה אקדמית והפך למומחה בינלאומי לאמנות צרפת.

בשנת 1933 ביקר בלאנט בברית המועצות ובשנת 1934 גויס למודיעין הסובייטי.

בשנת 1939, בפרוץ מלחמת העולם השנייה, התגייס בלאנט לצבא הבריטי ונשלח לצרפת כאיש חיל המודיעין (Intelligence Corps). כאשר פלשו הגרמנים לצרפת במאי 1940 הוחזר בלאנט לבריטניה והוצב לשירות הריגול הנגדי ה-MI5. תפקידו היה לערוך מעקב וציתות אחר הנציגויות הדיפלומטיות בלונדון של המדינות הנייטרליות. בתפקידו נחשף בלאנט לחומר סודי, בין היתר לפעילות שנתבצעה בבלצ'לי פארק לפיצוח סודות מכשיר האניגמה ששימש את הגרמנים להצפנה ולפענוח של השדרים הסודיים שלהם.

במרוצת הזמן נתמנה בלאנט לעוזרו האישי של סגן מנהל ה-MI5 ובתפקיד זה היה אחראי על הקישור בין ה-MI5 לבין המפקדה העליונה של בעלות הברית שכוננה לקראת הפלישה לאירופה.

עם סיום המלחמה השתחרר בלאנט מן השרות ונתמנה למנהל מכון לאמנות וכן לאוצר תמונות האמנות של בית המלוכה. בשנת 1956 הוענק לו תואר אביר מפקד במסדר הוויקטוריאני המלכותי (KCVO).

בכל שנות שירותו במודיעין הבריטי העביר בלאנט לסובייטים את המידע הסודי שנגלה לו. פעילותו כמרגל הסתיימה עם שחרורו והתרכזותו בקריירה שלו בתחום האמנות, אך בשנת 1951 הוא סייע לברג'ס ומקלין להימלט למוסקבה.

דבר בגידתו נתגלה למודיעין הבריטי רק בשנת 1963, מפיו של אמריקאי שהכיר את בלאנט משנותיו באוניברסיטת קיימברידג', שמסר כי בלאנט ניסה לגייסו באותם ימים, ללא הצלחה, לשירות המודיעין הסובייטי. בלאנט נחקר ובשנת 1964 הודה בפני אנשי המודיעין הבריטי במעשיו, אך הם שמרו את דבר ההודאה בסוד, ככל הנראה כדי למנוע מבוכה גדולה ופגיעה קשה במוניטין של ה-MI5.

לאחר 15 שנה הדליפו אנשי המודיעין הבריטי את הסוד לסופר בריטי בשם אנדרו בויל, ובשנת 1979 הוא פרסם ספר בשם "אקלים של בגידה", ובו תיאר את מעשיו של בלאנט, שכונה בספר בשם "מוריס". הדבר עורר סערה בבריטניה, וראש הממשלה מרגרט תאצ'ר נדרשה בפרלמנט להשיב על שאילתה בדבר זהותו של מוריס. ראש הממשלה השיבה וחשפה את העובדה כי מוריס הוא אנתוני בלאנט.

כתוצאה מן הגילוי נשלל מבלאנט תואר האבירות, והוא נפטר כאיש מנודה בשנת 1983.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:בריטים שריגלו למען ברית המועצות
קטגוריה:מרגלים במלחמה הקרה
קטגוריה:קומוניסטים בריטים
קטגוריה:אנשי MI5
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1983
אסטראים

אסטראים (שם מדעי: Asterales) היא סדרה של צמחים דו־פסיגיים, המקיפה את משפחת המורכבים והמשפחות הסמוכות.

המינים בסדרה זו נפוצים ברחבי העולם, והיא ומונה בעיקר צורות צמחים עשבוניות, אם כי כוללת גם מספר קטן של מיני עצים.

לאסטראים מספר מאפיינים המייחדים אותם משאר הצמחים, במראהם ובצורתם: האבקנים מסודרים בצפיפות סביב עמוד העלי, ולעיתים מאוחים לצינור סביבו. תכונה זו נקשרת לתופעת ההאבקה המאולצת (plunger pollination), שבה האבקה נדחפת החוצה מתוך צינור האבקנים במנגנון מיוחד. סוג זה של האבקה נפוץ למדי בקרב האסטראים. כמו כן, חומר התשמורת של כל האסטראים הוא אינולין – סוג של פולימר קצר המונה מספר קטן של חד־סוכרים.

הסדרה מונה 11 משפחות, כאשר הגדולה שבהן היא, כאמור, משפחת המורכבים עם כ־25,000 מינים, ואחריה משפחת הפעמוניתיים עם כ־2,000 מינים. יתר המשפחות מונות ביחד פחות מ־500 מינים. שתי המשפחות הגדולות הן בעלות תפוצה כלל-עולמית עם מרכז הכובד בחצי הכדור הצפוני, ואילו המשפחות הקטנות מוגבלות לרוב לאוסטרליה והאזורים הסמוכים, לעיתים לאמריקה הדרומית.

בישראל מיוצגות משפחות המורכבים והפעמוניתיים הגדולות, עם 300 ו־21 מינים בהתאם.

==התפתחות ועדויות ביוגאוגרפיות==
סדרת האסטראים נוצרה כנראה בקרטיקון ביבשת־העל גונדוונה, באזור שהוא כיום אוסטרליה ואסיה. על אף שמרבית המינים כיום הם עשבוניים, בחינה של המשפחות העתיקות יותר מרמזת על כך שהאב הקדמון המשותף היה למעשה עץ.

שיירים מאובנים של הסדרה הם מעטים ושייכים לתקופות מודרניות יחסית, מה שמקשה על אומדן מדויק של גיל הסדרה. בין היתר, ידועים שרידי האבקה של המורכבים וה־Goodeniaceae מתקופת האוליגוקן, וזרעים של ה־Menyanthaceae ושל הפעמוניתיים מהאוליגוקן והמיוקן בהתאם.

==חשיבות כלכלית==
התרומה הכלכלית של האסטראים מוגבלת לבני משפחת המורכבים. בין האחרונים ישנם זני מזון, כמו חמנית (Helianthus annuus) או חסה (Lactuca sativa), צמחי מרפא ותבלין רבים. כמובן, ישנם סוגים רבים של פרחי נוי, כמו חרציות ועוד.

==מיון==
סדרת האסטראים כוללת על־פי המיון המודרני 11 משפחות (ראו טבלה), והחשובות ביניהן:
* מורכבים (Asteraceae)
* פעמוניתיים (Campanulaceae)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן היינריך פרידריך לינק
קטגוריה:סדרות צמחים