OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קזנובה של פליני

קזנובה של פליני (באיטלקית: Il Casanova di Federico Fellini) הוא סרט איטלקי משנת 1976 של הבמאי פדריקו פליני, שעובד מהאוטוביוגרפיה של ג'קומו קזנובה, הרפתקן וסופר מהמאה ה-18.

הסרט, שצולם כולו באולפני צ'ינצ'יטה ברומא, זכה פרס אוסקר לשנת 1977 על עיצוב התלבושות הטוב ביותר (דנילו דונאטי עיצב את התלבושות לסרט). וכן היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (התסריט נכתב על ידי פליני וברנדינו זאפוני).

== צוות השחקנים הראשי ==
* דונלד סאת'רלנד – קזנובה
* טינה אומונט – הנרייט
* סיסלי בראון – מרקיז ד'אורפה
* כרמן סקרפיטה – מאדאם שרפילון
* קלרה אלגרנטי – מרקולינה
* דניאלה גאטי – ג'יסלדה
* מרגרט קלמנטי – אחות מדּלנה
* מריו סנסלי – ד"ר מוביוס
* אולימפיה קרליסי – אחותה של איזבלה
* סילבנה פוסקיה – איזבלה
* צ'סטי מורגן – ברברינה
* לידה לואודיצה – רוזלבה הבובה המכנית
* סנדי אלן – אנג'לינה הענקית
* מריקה ריברה – אסטרודי
* דיאן קוריס – בתה של מאדאם שרפילון
* אלסנדרה בלוני – נסיכה

== הפקה ==
המפיק דינו דה לורנטיס רצה ללהק את רוברט רדפורד בתפקיד קזנובה אך פליני סירב.<ref></ref> ג'ק ניקולסון, מרצ'לו מסטרויאני, אלברטו סורדי וג'יאן מריה וולונטה היו גם הם מועמדים לתפקיד.<ref></ref> כאשר דה לורנטיס פרש מהפרויקט ופליני חתם על חוזה חדש עם המפיק אלברטו גרימלדי, דונלד סאתרלנד לוהק לתפקיד, ונדרש לגלח את ראשו ולעטות אף וסנטר תותבים.
את המוזיקה חיבר נינו רוטה, ששיתף פעולה עם פליני ברבים מסרטיו.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי אוסקר: התלבושות הטובות
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטי פדריקו פליני
למבורגיני טרזו מילניום

למבורגיני טרזו מיליניום (באנגלית: Lamborghini Terzo Millennio) היא מכונית קונספט חשמלית, שיוצרה על ידי יצרנית הרכב האיטלקית למבורגיני ופותחה בשיתוף הפעולה של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). היא הוצגה ב-8 בנובמבר 2017 בקיימברידג', מסצ'וסטס, ארצות הברית.243x243 פיקסלים
== מפרט טכני ==

הלמבורגיני טרזו מילניום כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים יחד כ-838 כוחות סוס.

== ראו גם ==
* למבורגיני אגואיסטה
* רכבי למבורגיני

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

ט
קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
קטגוריה:כלי רכב המורכבים באיטליה
הנרי וסרמן

הנרי וסרמן (בגרמנית: Henry Wassermann, נולד ב-1943 בפולין) הוא היסטוריון ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה להיסטוריה, פילוסופיה ויהדות באוניברסיטה הפתוחה, שעוסק בהיסטוריה של גרמניה ויהדות גרמניה בעת החדשה, ובחקר הלאומיות.

== ביוגרפיה אקדמית ==
וסרמן השלים ב-1968 תואר ראשון באוניברסיטה העברית בפילוסופיה ותואר שני בהיסטוריה כללית ב-1972. את עבודת הדוקטורט שלו כתב בהדרכת ההיסטוריון יעקב כ"ץ (1979) וזו עסקה ביהודים, הבורגנות והחברה הבורגנית בעידן הליברלי בגרמניה (1840-1880). לאחר הדוקטורט השתלם וסרמן באוניברסיטת היידלברג.
מאז 1985 הוא מכהן בסגל האוניברסיטה הפתוחה, מסגרת בה פיתח את קורס היסוד "אירופה: ערש הלאומית". וסרמן ערך את סדרת הספרים "סוגיות בחקר הלאומיות".

== מכתביו ==
*"אך גרמניה היכן היא", האוניברסטה הפתוחה, 2001
* עם, אומה, מולדת: על ראשיתם, תולדותיהם ואחריתם של שלושה מושגים מחוללי-לאומיות
*אירופה וערש הלאומיות, האוניברסיטה הפתוחה, 1989
*

=== ספרים בעריכתו ===
* שייע: כתבי שחרות של פרופ' ישעיהו ליבוביץ ורעייתו גרטה לבית וינטר. כרמל, 2010.
* (עם יוסי דהאן), להמציא אומה, האוניברסיטה הפתוחה, 2006.
* (עם בנימין פרל), להקשיב למוזיקה וללאומיות: קובץ מאמרים, האוניברסיטה הפתוחה

== על כתביו ==
* .
* על ספרו "שייע: כתבי שחרות": 

== קישורים חיצוניים ==
*

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה הפתוחה: היסטוריה, פילוסופיה ומדעי היהדות
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קאנטחו

קאנטחו (בוייטנאמית: Cần Thơ) היא העיר הרביעית בגודלה ב, והעיר הגדולה ביותר באזור נהר מקונג .<ref name="Citysite"></ref><ref name="Frommer"></ref> באזור העיר, נמצאים מוזיאון קאנטחו ואוניברסיטת קאנטחו . ליד העיר נמצא נמל התעופה הבין-לאומי קאנטחו .

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-1,217 ק"מ מבירת וייטנאם, האנוי.

== אקלים ==
על פי שיטת קפן, בקאנטחו יש אקלים סוואנה טרופי. ממאי עד לנובמבר, האזור גשום, ומדצמבר עד לאפריל, האזור לח. הלחות השנתית הממוצעת היא כ-83%. כמות הגשמים הממוצעת היא 1,635 מ"מ. הטמפרטורה הממוצעת היא 27 מעלות צלזיוס.<ref name=IBST></ref>

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וייטנאם: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1789
ביין הואה

ביין הואה (בוייטנאמית: Biên Hòa) היא העיר החמישית הגדולה ביותר בווייטנאם. העיר ממוקמת במחוז דג'ונג נאי , וייטנאם.

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-1,120 ק"מ מבירת וייטנאם, האנוי. בנוסף, העיר ממוקמת ליד הנהר דג'ונג נאי .

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 26 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (29 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (24 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,038 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (411 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (17 מ"מ גשם).

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וייטנאם: ערים
נאצ'אנג

נאצ'אנג (בוייטנאמית: Nha Trang) היא עיר במחוז קהאן הואה , וייטנאם. באזור פועל נמל התעופה הבין-לאומית קהאן הואה .

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-1,034 ק"מ מבירת וייטנאם, האנוי.

== אקלים ==
על פי שיטת קפן, לנאצ'אנג יש אקלים סוואנה טרופי. מספטמבר עד לדצמבר, האזור גשום, ומינואר עד לאוגוסט, האזור לח. הלחות השנתית הממוצעת היא כ-79.5%. כמות הגשמים הממוצעת היא 1,280 מ"מ. הטמפרטורה הממוצעת היא כ-27 מעלות צלזיוס.<ref name=IBST></ref>

== ערים תאומות ==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וייטנאם: ערים
בואון מה טואוט

בואון מה טואוט (בוייטנאמית: Buôn Ma Thuột) היא עיר במחוז דאקלאק , וייטנאם. באזור העיר, פועל שדה התעופה בואון מה טואוט .

ב-1975 במהלך מלחמת וייטנאם התרחש באזור קרב משמעותי שבעקבותיו עבר האזור לידי צפון וייטנאם.

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-954.5 ק"מ מבירת וייטנאם, האנוי. בנוסף, ליד העיר נמצא הנהר דה קרונג (Đa Krông).

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 24 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (28 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא דצמבר (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,988 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (365 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (18 מ"מ גשם).

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וייטנאם: ערים
אנסטסיה: המסתורין של אנה

אנסטסיה: המסתורין של אנה (באנגלית: Anastasia: The Mystery of Anna) הוא סרט טלוויזיה מ-1986 המתבסס באופן רופף על אנסטסיה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. בשידור המקורי שלו הוא שודר בשני חלקים.

== עלילה ==
חלקו הראשון של הסרט נפתח בהתכנסות של נשף מפואר זמן קצר לפני המהפכה הרוסית, אחרי כן במהפכת פברואר המשפחה המלכותית נאלצת להגלות לסיביר לאחר שהצאר ניקולאי השני נאלץ לרדת מכס המלוכה במרץ, במסגרת מהפכת אוקטובר בה הקומוניסטים מתחילים לשלוט באימפריה הרוסית ומתחוללת מלחמת האזרחים הרוסית, וביולי 1918 מתקיים הטבח במשפחת המלוכה. לאחר מכן מופיעה בחורה בשם אנה אנדרסון, המאמינה כי היא הנסיכה אנסטסיה, בתו של הצאר. אנה מספרת את סיפורה לראשונה בשנות העשרים כאשר היא נמצאת באשפוז במוסד פסיכיאטרי בברלין לאחר שניסתה להתאבד. סיפור ההימלטות שלה מהבולשביקים אשר הרגו את שאר משפחתה ב-1918 נראה ונשמע אמין והגיוני ואישים רבים שגלו מרוסיה מתחילים להאמין לה. לאט לאט היא מקבלת יותר ויותר אמון, אך לעומת זאת אחרים ובעיקר בני משפחות מלוכה אירופאיות הקרובים לשושלת רומנוב מפקפקים בנכונות של סיפורה. בחלק השני של הסרט היא נוסעת לארצות הברית על מנת להפגש עם בני משפחת המלוכה המתגוררים בניו יורק, בינתיים מריה פיודורובנה, אמו של הצאר וסבתה של אנסטסיה, הולכת לעולמה בדנמרק, ארץ מולדתה. הקרובים בארצות הברית לא מאמינים לסיפורה ומגנים אותה כמתחזה ואף מובע סלידה ממנה במהלך הלווייתה של פיודורובנה, מה שגורם לה לעזוב את ארצות הברית ב-1931 ולחזור לגרמניה. ב-1938 היא מחליטה לתבוע את בני משפחת רומנוב בבית משפט בגרמניה על מנת לחייב אותם להכיר בה כאנסטסיה, אך לא נחשפת האמת האמת האם אנה היא אכן אנסטסיה, הסרט מסתיים בקריינות המספרת כי אנה נסעה לארצות הברית והתיישבה בשארלוטסוויל שבוירג'יניה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:אנסטסיה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה
בית העלמין וגנקובסקויה

בית העלמין וָגַנקוֹבסקוֹיֶה (ברוסית: Ваганьковское кладбище) הוא אחד מבתי הקברות הנרחבים והידועים ביותר במוסקבה. הוא ממוקם בחלק הצפון מערבי של העיר, באזור כיכר קרסנופרסננסקאיה זסטאבה, ברחוב סרגיי מקייב 15, והוא משתרע על שטח של 47.9 דונם.

באופן רשמי, בית העלמין וגנקובסקויה הוקם בשנת 1771 במהלך מגפת דבר - אלו שמתו מהמחלה הצטוו לקבורה מחוץ לגבולות העיר. אך בית העלמין הופיע במקום זה מספר שנים קודם לכן<ref></ref>.

==אנשים מפורסמים הקבורים בבית העלמין==
* ולדימיר ויסוצקי
* סרגיי יסנין
* לב יאשין
* וסילי סוריקוב
* ניקולאי באומן
* אנדריי מירונוב
* בולאט אוקוג'אבה
* ולדימיר דאל
* אלכסי סאווראסוב
* ואסילי טרופינין
* אברם ארכיפוב
* וסילי אקסיונוב
* אדוארד סטרלצוב
* איגור נטו
* אלכסנדר גומלסקי
* אנטולי טראסוב
* ויקטור טיחונוב
* וסילי אגפקין
* קונסטנטין בסקוב
* ולנטין איבנוב
* וצ'סלאב למשב
* איגור צ'יזלנקו
* סרגיי בלוב
* בוריס אנדרייב
* יולי דניאל
* גיאורגי ויצין
* זויה פיודורובה
* יורי זבדסקי
* אלכסנדר אבדולוב
* לאוניד פילאטוב
* מיכאיל טאניץ'
* איגור טלקוב
* יבגני סבטלנוב
* ולדיסלב ליסטייב
* אוטרי קוואנטרישווילי
* ויאצ'סלב איוואנקוב
* ארמן ג'יגרחניאן
* ולרי פוליאקוב
* אדוארד ארטמייב
* גנאדי גלדקוב
* איליה קיבה

== גלריית קברים ==
<gallery mode="packed" heights="180">
Могила Владимира Высоцкого.jpg|ולדימיר ויסוצקי
Grave of Sergei Yesenin.jpg|סרגיי יסנין
Grave of Lev Yashin.jpg|לב יאשין
Могила революционера Николая Баумана.JPG|ניקולאי באומן
Братская могила погибших в давке на Ходынском поле.JPG|קבר אחים של ההרוגים באסון חודינקה
Grave-savrasov.jpg|אלכסיי סאווראסוב
File:Grave-mironov.jpg|אנדריי מירונוב
</gallery>
<gallery mode="packed" heights="180">
Grave-okudzava.jpg|בולאט אוקוג'אבה
Dal's tomb.jpg|ולדימיר דאל
File:Grave of Viktor Tikhonov.jpg|ויקטור טיחונוב
File:Grave of Eduard Streltsov.jpg|אדוארד סטרלצוב
File:Grave of Anatoly Tarasov.jpg|אנטולי טראסוב
</gallery>
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Игорь Нетто 1.jpg|איגור נטו
Mikhail Voronin gravestone.jpg|מיכאיל וורונין
Alexander Yakovlevich Gomelsky gravestone.jpg|אלכסנדר גומלסקי
Grave of Listyev.jpg|ולדיסלב ליסטייב
Могила боксёра Вячеслава Лемешева.JPG|ויאצ'סלב למשב
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
וגנקובסקויה
קטגוריה:מוסקבה: אטרקציות תיירותיות
.ac

.ac היא סיומת האינטרנט בסנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה, ובעיקר באסנשן. היא מנוהלת על ידי NIC. AC, חברת בת של לשכת המחשבים האינטרנטית שבסיסה בבריטניה. סיומת אינטרנט זו נוצרה ב-1997.

ההרשמה לדומיין פתוחה לכל אחד. המרשם מקבל הרשמות של שמות דומיין בינלאומיים.<ref></ref>

הדומיין משווק על ידי כמה מתווכי דומיינים כדומיין לעיר אאכן בגרמניה, לאחר ייעוד לוחית הרישוי לרכב ("AC") לעיר.

== שימוש בקיצור "אקדמי" ==
בשל הדמיון שלו לדומיין .ac ("אקדמי") ברמה השנייה הקיים תחת כמה דומיינים של קוד מדינה, כמה מוסדות חינוך נרשמים גם בתחום הדומיין .ac:
* אוניברסיטת כורדיסטן - האולר.<ref></ref>
* מכללת רלסטון שבסוואנה, ג'ורג'יה, ארצות הברית.<ref></ref>
* מכללת התפילה למשימה אמונה באדינבורו, סקוטלנד.<ref></ref>
* הוא משמש גם לקידום, לקמפיינים ולקיצור כתובות אתרים בחלקים שונים מאוניברסיטת אדינבורו, סקוטלנד.<ref>https://edin.ac</ref>
* היחידה לחקר הרפואה הטרופית באוקספורד (MORU) בבנגקוק, תאילנד.<ref></ref>
* INFORM (התמקדות רשת המידע בתנועות דתיות), שבסיסה בבית הספר לכלכלה של לונדון.<ref></ref>
* אוניברסיטת ניוקאסל, אוניברסיטה מקוונת שאינה קשורה לאוניברסיטת ניוקאסל בבריטניה או לאוניברסיטת ניוקאסל, אוסטרליה.<ref></ref>

== שימושים אחרים ==
* ב־10 בדצמבר 2013 עבר אתר The Pirate Bay לדומיין .ac.<ref></ref>

== ראו גם ==
* .uk

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.nic.ac/ .] [https://www.nic.ac/ רישום שמות מתחם AC]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אינטרנט
קטגוריה:סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה
האיש האפור (סרט)

האיש האפור (באנגלית: The Gray Man) הוא סרט אמריקאי מסוג מותחן ואקשן בכיכובם של ראיין גוסלינג, אנה דה ארמס, רגה ז'אן פייג', ואגנר מורה וכריס אוונס.

מהווה עיבוד קולנועי לספרו של מארק גריני, "האיש האפור". בוים על ידי האחים אנתוני רוסו וג'ו רוסו.

הסרט הופץ בפלטפורמות של נטפליקס ב-22 ביולי 2022.

==תקציר עלילת הסרט==
קורט ג'נטרי, סוכן CIA ותיק, נבגד על ידי הסוכנות שלו, מה שמאלץ אותו להימלט. לויד הנסן, עמיתו לשעבר בסוכנות, נשלח לצוד אותו.

==שחקנים==
* ראיין גוסלינג – קורט ג'נטרי
* כריס אוונס – לויד הנסן
* אנה דה ארמס – דני מירנדה
* ג'סיקה הנוויק - סוזן ברואר
* רגה ז'אן פייג' - קר'מייקל
* ואגנר מורה - לזלו סוזה
* ג'וליה באטרס – קלייר פיצ'רוי
* דהאנוש – אוויק סאן
* אלפרה וודארד – מוריס קאהיל
* בילי בוב תורנטון – דונלד פיצ'רוי
* קאלן מאלווי - סיירה 4
* רוברט קזינסקי – פריני
* אמה איקווקר – מר פליקס
* סם לרנר
* דאוביה אופארי

== הפקה ==
===פיתוח===
הסרט בהתחלה היה מיועד לחברת ההפקה "New Regency" עם ג'יימס גריי על הבימוי על פי תסריט של אדם קוזד בינואר 2011. בראד פיט היה אמור לככב בסרט אבל כבר באוקטובר 2015 הוא וג'יימס גריי כבר לא היו מעורבים בסרט.

שרליז ת'רון התכנסה גם היא בכדי לככב בסרט בגרסתה של "Sony Pictures" עם אנתוני וג'ו רוסו על כתיבת התסריט.

ביולי 2020 הוכרז כי אנתוני וג'ו רוסו יהיו על בימוי הסרט ואילו צמד התסריטאים כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי יהיו אחראים על התסריט לסרט בעבור "נטפליקס".

===ליהוק===
ראיין גוסלינג וכריס אוונס לוהקו לסרט. בדצמבר 2020 הוכרזו ליהוקם של אנה דה ארמס, ג'סיקה הנוויק, ואגנר מורה, דהאנוש וג'וליה באטרס.

רגה ז'אן פייג', בילי בוב תורנטון, אלפרה וודארד, אמה איקווקר וסקוט הייז לוהקו לסרט במרץ 2021. במאי 2021 הוכרז על ליהוקו של דאוביה אופארי לסרט.

===צילומים===
צילומי הסרט נועדו לקרות ב-18 בינואר 2021 אך נדחו ל-1 במרץ. הצילומים הסתיימו ב-31 ביולי 2021.

==הפצה==
הסרט הופץ בנטפליקס בתאריך 22 ביולי 2022. הטריילר הרשמי לסרט יצא בתאריך 24 במאי 2022.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=hbUa-jp9r9c| האיש האפור - טריילר רשמי], באתר יוטיוב
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
האיש האפור

האיש האפור (באנגלית: The Gray Man) הוא רומן הביכורים של מארק גריני, שיצא לאור לראשונה בשנת 2009 בהוצאת ג'וב ספרים . זהו גם הרומן הראשון שמציג את "האיש האפור", סוכן CIA לשעבר, קורטלנד "קורט" ג'נטרי. לאחר שהסתבך כנער עם רשויות החוק במיאמי, סייע מכר של אביו לקבלתו לסוכנות. הוא עבר הכשרה ניכרת ושירת שנים רבות כאיש מבצעים באגף לפעולות מיוחדות של הסוכנות.

ג'נטרי לקח חלק בשורה ארוכה של מבצעים חשאיים ומבצעי לוחמה בטרור. אירוע שנותר עמום בספר הביא להדחתו של מהסוכנות ולסימונו כבוגד. פרס הוצב על ראשו והוא נמלט על חייו. מאז שעזב את ה־CIA היה ג'נטרי למתנקש פרילנסר, אך תמיד קיבל על עצמו חוזים שנגען להריגתם של ראשי ארגוני פשע וטרור וכיוצא באלו.

הרומן עוקב אחר ג'נטרי במשימה ברחבי אירופה להציל את המפקד שלו, סר דונלד פיצרוי ואת משפחתו בנורמנדי, צרפת מאדם בשם לויד, חבר בתאגיד צרפתי ענק שרוצה לגבור על ג'נטרי כדי לנהל עסקה בשווי מיליארד דולר למען אינטרסים בשדות הנפט בניגריה, שם נשיאה רוצה שג'נטרי ימות בשל רצח אחיו.

הספר תורגם לעברית בשנת 2015 בהוצאת קוראים.

== עיבוד קולנועי ==

היו כמה ניסיונות להפוך את הרומן לסרט, בתחילה כשכריסטופר מק'קווארי הוכרז כבמאי בשנת 2016. לאחר שגרסה זו לא התקדמה להפקה ממשית, הפרויקט היה רדום עד יולי 2020, אז הודיעה נטפליקס על תוכניותיה לעבד את הספר. ג'ו ואנתוני רוסו נשכרו לביים, כשג'ו רוסו גם יכתוב את התסריט, כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי ביצעו כתיבה מחודשת. אנה דה ארמס, כריס אוונס, ראיין גוסלינג, ואגנר מורה, ג'סיקה הנוויק ודנוש לוהקו לככב וצילומי הסרט החלו בתחילת 2021 בתקציב של 200 מיליון דולר. הסרט עלה לשידור בנטפליקס ב-22 ביולי 2022.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
יעקב דפני

יעקב (יענקלה) דפני (נולד ב-1934 ברמת גן) הוא ביולוג ימי, ומנהל האקדמי של מכללת אילת, חוקר טבע. חיבר ספרים רבים, שרובם עוסקים באזור מפרץ אילת.

==ביוגרפיה==
נולד בשם יעקב לורברבוים לזלמן וציפורה לורברבוים ברמת גן.

חוקר שנים רבות את האקולוגיה של ים סוף משמש כפקח וכמדריך ברשות שמורות הטבע והגנים הלאומיים באילת ובסיני ובחברה להגנת הטבע.
חלק מפעילותו הוא מעקב תמידי אחר מצבו האקולוגי של מפרץ אילת, ולכך מוביל במאבק להגנתה של שמורת האלמוגים הייחודית של אילת. דפני פרסם מאמרים אחדים בנושא אילת וספר העוסק בתנאים האקולוגיים של המפרץ – "מפרץ אילת, מים סוף ועד סופו". הספר מתאר את מפרץ אילת מהיבטים שונים, החל בטבע ועד ההיסטוריה, וכן בניתוח התמורות הסביבתיות העוברות עליו. הוא מאמין כי הדו-קיום בין השונית לפעילות האדם באילת הוא אפשרי ובר-ביצוע.
בנוסף לכך, חקר את הביולוגיה של הרכיכות הימיות של מפרץ אילת (עקבה) והראה איך זיהום בחלק הצפוני של המפרץ מגביל את מספר המינים החיים. ד"ר דפני עקב אחר הפאונה של רכיכות מפרץ אילת במשך 30 שנים, ופרסם דוחות ורשימות בנושא.

==חיים אישיים==
ב-1956 נשא לאשה את מזל (למשפחת כלף) שהוריה ילידי תימן משפחה חשובה שעלו לישראל מתימן, ולהם 3 ילדים, בנות בשם רמה וליאור דפני ובן ד"ר נדב דפני. ד"ר יעקב דפני הוא מתושביה הוותיקים והאהודים של העיר אילת.

==ספריו==
*דרכים ושבילים בהרי אילת (באנגלית, הוצאת גפן, ירושלים 1995, הספר הוא מדריך טיולים, המתאר כ־30 שבילים ומסלולים באזורי אילת).
*Strange is their middle name מוזר הוא שמם האמצעי - קווצי העור (ספר אינטרנטי המתאר את קווצי-העור למחלקותיהם, ואת מחקר קיפודי-הים שעשה לקראת התואר ד"ר בהאוניברסיטה העברית).
*Gulf of Eilat, From the Red Sea to the Red Line-מפרץ אילת, מים-סוף ועד סופו (ספר המתאר את מפרץ אילת מהבטים שונים, החל בטבע החופי והימי ועד ההיסטוריה ובניתוח התמורות הסביבתיות העוברות עליו, הוצאת צ'ריקובר, 2000 תל אביב).
*Eilat's Coral Reefs-שוניות האלמוגים של אילת במבט אופטימי (מדריך לשוניות האלמוגים של אילת, באנגלית ובעברית, 2008 הוצאת "יעלה" אילת תשס"ח).
*Eilat's Mountains-הרי אילת (נופים, מינרלים ומאובנים 2010 הוצאת "יעלה" אילת תשע"ח).

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אילת: אישים
קטגוריה:ביולוגים ימיים
קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:טקסונומים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
עקב מקסיקני

עקב מקסיקני (שם מדעי: Buteo plagiatus) הוא מין של עוף דורס ממשפחת הנציים המצוי באמריקה המרכזית, מקסיקו ודרום-מערב ארצות הברית והוא שייך לסוג עקב. הוא מקורב למינים עקב אדום-כתף ועקב בונאפרט.
== מאפיינים ==
עקב זה מגיע לאורך 46 עד 61 סנטימטרים ולמשקל 475 גרם בממוצע. גופו של העקב אפור עם חזה מסורטט, ראש אפור-בהיר בעל עיניים שחורות, הרגליים כתומות והזנב העבה שחור בעל שלוש רצועות לבנות לרוחבו. הוא בעל כנפיים מעוגלות יחסית, מתאימות לתעופה ביערות. הזכרים והנקבות דומים במראם וגודלם בעוד הצעירים מעט יותר חומים ומפוספסים עד התבגרותם.

העקב מעופף לאורך דרום-מערב ארצות הברית בדרום ניו מקסיקו, אריזונה וטקסס ודרומה למקסיקו, גואטמלה, בליז, אל סלוודור, הונדורס, ניקרגואה ועד לצפון קוסטה ריקה. לרוב הוא מצוי ביערות טרופיים או לחים, אך גם ביערות יבשים יותר ובחורשים פתוחים או שדות.

עקבים אלה מהירים יחסית לבני סוגם והם עטים על טרף של זוחלים, צפרדעים, יונקים קטנים כמו מכרסמים ועטלפים ועופות אחרים בצלילה מהאוויר, לעיתים לאחר מעקב אווירי.

זוג העקבים מקנן על ענפים גבוהים ובהם הנקבה מטילה 1 עד 3 ביצים כחולות בהירות. הגוזלים פורחים מהקן תוך 6 שבועות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן שלגל
קטגוריה:עקב
קטגוריה:מקסיקו: עופות
סאבו (שחקן)

סאבו דגסטיר, המוכר יותר בשם סאבו (באנגלית: Sabu Dastagir), היה שחקן קולנוע אמריקאי ממוצא הודי שהתפרסם בעיקר כנער בשנות ה-30 וה-40 בארצות הברית ובריטניה.

==ביוגרפיה==
הוא נולד בהודו בשם Selar Sabu. אביו היה מהוט בשירותו של מהראג'ה. בגיל 13 התגלה על ידי צוות חיפוש שנשלח על ידי המפיק אלכסנדר קורדה כדי למצוא שחקן לסרט "נער הפיל" לפי ספרו של רודיארד קיפלינג.

הוא הוטס לבריטניה ביחד עם אחיו, למד אנגלית והופיע בסרט בהצלחה. קורדה בחר בו בסרט "התוף" (1938) שגם הוא היה הצלחה גדולה.

ב-1940 עבר לארצות הברית ולוהק לתפקיד ראשי בסרט הגנב מבגדד וב-1942 לוהק לתפקיד "מוגלי" בסרט ספר הג'ונגל בבימויו של זולטאן קורדה.

הוא הוחתם בסרטי יוניברסל והופיע בסרטים: "לילות ערב" (1942), "פרא לבן" (1943) ו"אשת הקוברה" (1944).

בשנת 1944 קיבל אזרחות אמריקאית וגויס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית כמטילן בגזרת האוקיינוס השקט. על שירות זה הוענק לו צלב התעופה המצוינת.

לאחר השחרור דעכה הקריירה שלו. ב-1947 שיחק בסרט "נרקיס שחור" לצידה של דברה קר.

ב-1949 שיחק בסרט "שירת הודו" שם הכיר את אשתו, השחקנית מרילין קופר ונולדו להם שני ילדים.

ב-1960 נקבע לכבודו כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

סרטו האחרון היה "זהירות, נמר בעיר" לצידו של בריאן קית'. הוא מת מהתקף לב בגיל 39, לפני שהסרט יצא לאקרנים.

==פילמוגרפיה חלקית==
*"נער הפיל" – (1937)
*"התוף" – (1938)
*"הגנב מבגדד" – (1940)
*"ספר הג'ונגל" – (1940)
*"אשת הקוברה – (1942)
*"נרקיס שחור" – (1947)
*"שירת הודו" – (1949)
*"זהירות, נמר בעיר" – (1964)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
איסוטה פרסקיני סוג 8

איסוטה פרסקיני סוג 8 (באיטלקית: Isotta Fraschini Tipo 8) היא מכונית סלון, מסוג "טורפדו" ("Torpedo (car)" ) מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית Isotta Fraschini אשר יוצרה בין השנים 1919–1924.

=="איסוטה פרסקיני סוג 8"==
* יוצרו 1,380 יחידות ב-8 תצורות שונות. "איסוטה פרסקיני סוג 8" הוצעה על ידי היצרן עם שלדה ומנוע חשופים, הקונה היה מזמין את גוף הרכב לפי התאמה אישית.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין 8 צילינדרים, בטור 5,902 סמ"ק
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* המכונית צוידה בבלמי ארבעה גלגלים עם דוושה מכנית ובקרת מנוף
* המתלים היו ציר קשיח עם קפיצי עלים חצי אליפטיים ובולמי זעזועים הידראוליים מאחור.
* המתחרות העיקריות של "סוג 8" היו המכוניות המיוצרות על ידי רולס רויס.
* דגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8" יוצאו לארצות הברית.
* דגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8" צולמו למספר סרטים.

==מדגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8"==
* קבריולה – 2 דלתות.
* קבריולה – 4 דלתות.
* סדאן – 4 דלתות.
* לנדולט – 4 דלתות.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Isotta-Fraschini Tipo 8.jpg | "איסוטה פרסקיני סוג 8"
קובץ:1920 Isotta Fraschini Tipo 8 Museo Nazionale dell'Automobile Torino 01.jpg | "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1920
קובץ:1920 Editing Isotta Fraschini Tipo 8 French Owner's Manual Chassis.jpg | שלדה של "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1920
קובץ:L'evolutione dell'automobile Isotta Fraschini (3801243272).jpg | "איסוטה פרסקיני סוג 8" - מבט ללוח מחוונים
קובץ:1920 Isotta Fraschini Tipo 8 Museo Nazionale dell'Automobile Torino 02.jpg | לוגו "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1920
קובץ:1921 Coppa del Lazio Isotta 8 Anderloni Maserati.webp | "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1921 - מכונית מרוץ במרוץ "גביע לאציו" (Coppa del Lazio)
קובץ:1923 Isotta Fraschini Tipo 8 Italian ad.jpg | פרסום היצרן לדגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8", משנת 1923 (בצד העליון: דגם לנדולט)
קובץ:1923 Isotta Fraschini ad.jpg | פרסום לדגמי "איסוטה פרסקיני סוג 8", שנת 1923 בארצות הברית
</gallery>

==ראו גם==
* איסוטה פרסקיני סוג 8A
* איסוטה פרסקיני סוג KM

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות לנדולט
קטגוריה:מכוניות מרוץ
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1919
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
ניקולט בראוינינג

ניקולט אדריאנה בראוינינג (בהולנדית: Nicolette Bruining; 27 באוגוסט 1886 – 12 באפריל 1963) הייתה תאולוגית הולנדית ונשיאה מייסדת תאגיד השידור הרדיו הפרוטסטנטי הליברלי ההולנדי, מורה וחסידת אומות העולם.

== ביוגרפיה ==
ניקולט אדריאנה בראוינינג נולדה ב־27 באוגוסט 1886 בסטומפטורן, הולנד לאיידה הלנה אליזבת (לבית הויגנס) ואלברטוס בראוינינג. היא סיימה את לימודיה בגימנסיה בארלאוס באמסטרדם והחליטה ללכת בעקבות אביה ולמדה תאולוגיה באוניברסיטה.<ref name="Joosten"></ref> היא נרשמה לאוניברסיטת אמסטרדם, שם אביה היה פרופסור,<ref name="Glaudemans"></ref> וסיימה תואר ראשון בשנת 1912. באותה שנה היא החלה ללמד תאולוגיה בבתי ספר שונים, כולל בית הספר להכשרת מורים של אגודת האג. בשנת 1916 היא הציגה את עבודת הדוקטורט שלה על התאולוג הלותרני ההולנדי פרנץ הרמן ריינהולד פון פרנק. היא הצטרפה לאיגוד הפרוטסטנטים הליברלים וכיהנה כיו"ר הסניף בהאג. היא גם החלה להטיף בעיריות שונות הן בסניף הליברלי של הכנסייה הרפורמית והן באגודה הפרוטסטנטית בהולנד.

בשנת 1923 סייעה בהקמת ה-NPB Vrijzinnige Geloofsgemeenschap (קהילת האמונה הליברלית) כדי להרחיב את היקף הקהילה בכנסייה. במיוחד היא הציעה להשתמש במדיום הרדיו החדש להפצת התפיסה הנוצרית הליברלית. בשנת 1925 הקימו ברואינינג ואד ספלברג ועדה שתחקור את האפשרות לשדר תוכניות תמיכה במיזם. הם גילו שהגוף הממשלתי האחראי על רישוי שידור ייתן זמן אוויר רק לארגונים שהוקמו כחוק. כתוצאה מכך המשיך הוועד המרכזי בשנת 1926 להקים את תאגיד השידור הרדיו הפרוטסטנטי הליברלי, (VPRO); בראוינינג הייתה נשיאת התאגיד וספלברג שימש כמזכיר התאגיד. בראוינינג פרסמה את גישתם הן בשידוריהם והן במאמרים המתפרסמים לעיתים קרובות במגזין הרדיו "Vrije Geluiden" (צלילים חופשיים), שדגל באחדות והזמין את כל התנועות האינטלקטואליות להשתתף. במהלך הכיבוש הנאצי בהולנד נאסר על תאגיד השידור לשדר.

בראוינינג לימדה עברית בכיתות הגבוהות בבית הספר התיכון העירוני בהאג, אך בשנת 1941 גורשו כל התלמידים היהודים והיא עזבה את לימודיה במחאה. היא הסכימה להמשיך ללמד סטודנטים בביתה. כשאחת מתלמידותיה, אליזבת ויסוויץ ומשפחתה, אוימו בגירוש, בראוינינג שימשה כמתווכת עם המחתרת ההולנדית כדי לעזור למשפחה למצוא בתי מחסה. היא, סיפקה קופונים לקצבת מזון, העבירה מכתבים בין בני המשפחה ובאופן אישי. היא הייתה צריכה להעביר את ההודעה הכואבת לויסוויץ כי הוריה נבגדו ונשלחו למחנה המעבר וסטרבורק. שתי בנות משפחת ויסוויץ שרדו את המלחמה, הודות לעזרתה של בראוינינג.<ref name="Yad Vashem"></ref>

בשנת 1945 הותר לתחנת הרדיו לחזור לשדר. בראוינינג וספלברג הוחזרו לעבוד בתחנה בשנת 1947. בשנת 1951, כאשר הוקמה קרן הטלוויזיה ההולנדית, כיהנה בראוינינג בדירקטוריון כנציגת VPRO. לאורך כל שנות ה-50 הנחתה תוכנית המכונה "היום" התוכנית שודרה בשידור חי לפי בקשתה. היא פרשה בשנת 1956 והפכה לנשיאת כבוד של VPRO לכל החיים. בראוינינג נפטרה ב־12 באפריל 1963 בהאג. לאחר מותה, היא זכתה לכבוד על ידי ממשלת ישראל ב־7 במרץ 1990 והוקרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תאולוגים
קטגוריה:הולנדיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:המחתרת ההולנדית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:ילידות 1886
קטגוריה:נפטרות ב-1963
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1963
יחסי אוזבקיסטן–סין

שגרירות אוזבקיסטן בבייג'ינג
יחסי סין-אוזבקיסטן (באוזבקית: Xitoy-O'zbekiston munosabatlari) הם היחסים הדיפלומטיים שבין סין לאוזבקיסטן. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה בשאנגחאי.

== היסטוריה ==
סין הכירה בעצמאותה של אוזבקיסטן ב-27 בדצמבר 1991 ושתי המדינות כוננו יחסים ב-2 בינואר 1992. שתי המדינות חתמו על "אמנת ידידות ושיתוף פעולה סין-אוזבקית" בשנת 2005, במהלך פגישתו של נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב עם נשיא סין חו ג'ינטאו בבייג'ינג.

אוזבקיסטן שיתפה פעולה עם סין בהסגרת פעילים אוגוריים נגד סין.

ראש ממשלת אוזבקיסטן עבדוללה אוריפוב כינה את סין "השותפה הקרובה ביותר" של אוזבקיסטן בפגישה שנערכה ב-26 באוגוסט 2019.<ref name=":0"></ref>

== יחסים כלכליים ==
סין היא כיום השותפה המובילה באוזבקיסטן כמקור היצוא והיבוא הגדול ביותר. סין הגדילה גם את הלוואות הפיתוח שלה לאוזבקיסטן.<ref name=":0" /> סין רואה באוזבקיסטן חלק קריטי ביוזמת החגורה והדרך.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
גירוש מהצבא

גירוש מהצבא הוא אחד העונשים שרשאי להטיל בית דין צבאי בצה"ל על חייל שדרגתו אינה נמוכה מסמל ונדון למאסר. העונש של גירוש מהצבא יוטל בנוסף לעונש המאסר או במקומו. 

הסמכות להטיל עונש זה מופיעה ב לחוק השיפוט הצבאי. סעיף 28 לחוק קובע: "גירוש מן הצבא גורר אחריו גם שלילת הדרגה הצבאית של הנדון".

עונש זה הוטל במקרים מעטים בלבד, משום שבתי הדין הצבאיים ראו בו "אמצעי ענישה נדיר וחריג בחומרתו מכלל אמצעי הענישה המסורים בידי בתי-הדין הצבאיים". הסיבה לכך היא שעונש זה נושא בחובו ענישה כפולה: לצד ממד משמעותי של קלון וביזוי, כאשר המדובר במשרת קבע – נושא עונש הגירוש גם ממד כלכלי מובהק, שכן לעונש זה מתלווה שלילת
הדרגה הצבאית של הנדון, ולצידה שלילה של כל זכויות הגימלה. 

בהתאם לכך, העונש הוטל בשתי קטגוריות של מקרים: 
* עבירות העלולות לפגוע במישרין או בעקיפין בביטחון המדינה, במובנו הרחב של מושג זה. 
* עבירות הטומנות בחובן יסוד בולט של חרפה או של קלון עד כי הדעת אינה סובלת שאותו אדם ימשיך להימנות על המסגרת הצבאית ויוסיף לשרת בצה"ל.

מקרה בולט של הטלת עונש גירוש מהצבא הוא מקרהו של תא"ל רמי דותן, ראש להק הציוד בחיל האוויר, שהורשע "בפרשיות שחיתות שאין להן תקדים בהיקף ובחומרה בתולדות המשפט בצה"ל", ובהן קבלת שוחד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:צה"ל: חוק ומשפט
קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
קטגוריה:ענישה
יצחק יאסו

ממהרי יצחק יָאסוּ (אמהרית: ይስሃቅ ያሱ) (1997–1892) היה המנהיג הדתי של קהילת ביתא ישראל בתיגראי (מדינה בצפון אתיופיה). במהלך עליית ביתא ישראל התיישב בירושלים.

== קורות חייו ==
נולד לדֶמֶקֶץ' מֶבְרַהְט ולקֶס דֶבְתֶרַה אלקה יאסו גונצ'ל אדהנני ככל הנראה בשנת 1900<ref>יש טענה שנולד בשנת 1900.</ref> בעדי שווא, האימפריה האתיופית. בגיל 17 נישא לוֶויִנִי יָאסוּ ולזוג נולדו 9 ילדים, מתוכם שלושה נפטרו בימי חייו של יָאסוּ. מאביו, שהיה כהן דת קיבל את חינוכו הדתי בדבר תורה ומצוות. יָאסוּ נודע בכך שנהג לרכוב על סוסו ליישובים מרוחקים בשביל ללמד יהודים מקומיים תורה. הוא שימש בתפקיד בורר במהלך סכסוכים בין משפחות ושכנים. בגיל 27 קיבל תואר של מנהיג דת וכהן מהנזירים היהודים ששכנו בהרי סֵמֵן בטקס מרשים ורב משתתפים. בהמשך, אף בנו אדהנני הוסמך אצל הנזירים בהרי סמין אך הוא נפטר בטרם עת.

לאחר הפיכתו של אבא יצחק לכהן הוא המשיך במנהגו ללמד מקומיים וקרא לעליית ביתא ישראל אל עבר ארץ ישראל וירושלים.

במהלך שלטונו של היילה סלאסי, קיסר אתיופיה, הגיעו שליחים המייצגים את הכנסייה האורתודוקסית האתיופית בכוונה להביא להתנצרות בקרב היהודים המקומיים. יָאסוּ שוחח איתם והשיג הסכמה עם הכנסייה כי יהודי תיגראי לא ידרשו להמיר את דתם. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה הביאה לסיפוח אתיופיה לתוך מזרח אפריקה האיטלקית. השלטונות האיטלקיים נענו לדרישותיו של יָאסוּ להמיר את יום השוק מיום שבת ליום חול ולשפץ בית כנסת אזורי. בשנת 1935 פטריארך הכנסייה האתיופית, בוצעו אבונה יוהנס, העניק ליָאסוּ את התואר "מלאך השלום" (የሰላም መልአክ).

בין תפקידיו, יָאסוּ הסמיך מספר כוהני דת ברחבי מחוז תיגראי. לאחר יותר משישים שנה של פעילות באתיופיה, מלחמת האזרחים האתיופית הביאה את יָאסוּ, ביחד עם רוב קהילת יהודי אתיופיה, להגר למדינת ישראל במסגרת מבצע אחים. בשנת 1981 החל את דרכו לעבר ישראל אך נעצר על ידי הרשויות של הרפובליקה העממית הדמוקרטית של אתיופיה ושוחרר רק לאחר מספר חודשים. עם שחרורו המשיך בדרכו עם הקהילה ובעת הגיעו לסודאן הוצע לו לזרז את עלייתו, הצעה אליה סירב עקב מחויבות לקהילתו. לבסוף הגיע לארץ ישראל בשנת 1982. עם הגעתו הוא טען כי: <ref></ref>

עם הגעתו שלח מברק לממשלת ישראל בו הודה לראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, על פועלו למען העלייה. תחילה גר במרכז העלייה בעתלית ומאוחר יותר הוא עבר להתגורר בקריית גת עם בתו, אדנייש יצחק. דרשותיו קיבלו חשיבות רבה בקהילת עולי אתיופיה. הוא קרא לעולים לקבל את דרכם של רבני ישראל אך בו בזמן לשמור על המסורות שלהם. יָאסוּ הביא איתו מאתיופיה ספר תורה גדול והביאו לישראל. יָאסוּ נפטר בשנת 1997 (בגיל 105) והותיר במותו שישה ילדים ועשרות נכדים ונינים. לאחר פטירתו התפרסמו דברי תורתו ובשנת 2020 משפחתו פרסמה ספר אודות חייו: 'מסכת חייו פועלו ומנהיגותו של לִיק' כָּהַנַת מֶמְהְרֶאי קֶס יצחק יָאסוּ'<ref></ref>.

== לקריאה נוספת ==
* מסכת חייו פועלו ומנהיגותו של לִיק' כָּהַנַת מֶמְהְרֶאי קֶס יצחק יָאסוּ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כהני ביתא ישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:יהדות אתיופיה
קטגוריה:יהודים אתיופים
קטגוריה:קריית גת: אישים
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:רבנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
יאגו (אלאדין)

יאגו (באנגלית: Iago) הוא תוכי בדיוני, המופיע בסרט "אלאדין" של חברת וולט דיסני, ובשני סרטי ההמשך, "שובו של ג'אפר" ו"אלאדין ומלך הגנבים". בסרט הראשון הוא עוזרו של ג'אפר, הנבל הראשי של הסרט, אך בסרטים הבאים דמותו נעשית מורכבת יותר. את דמותו של יאגו דיבב במקור גילברט גוטפריד, ובעברית אוהד שחר.

==עיצוב הדמות==
לשלושת הגיבורים המרכזיים בסרט הוסיפו חיית מחמד, לאלאדין יש את אבו הקוף, ליסמין יש את ראג'ה הטיגריס ולג'אפר יש את יאגו התוכי. השוני בין יאגו לשאר החיות הוא שהוא מדבר, מה שהופך אותו לדמות החשובה ביותר בסרט שאינה מבוססת על האגדה המקורית.

האנימטור וויל פין ניסה לעצב את דמותו של יאגו בהשראת המדבב גילברט גוטפריד, מה שמתבטא במיוחד בעיניו העצומות למחצה ושיניו הבולטות.

==הופעות==
===אלאדין===
בסרט הראשון של הסדרה משמש יאגו בעיקר כאתנחתא קומית, מלבד בשני מקרים: הוא זה שמציע לג'אפר את התוכנית להתחתן עם הנסיכה וכך להפוך לסולטן, והוא גונב את המנורה מאלאדין, כשהוא מחקה את קולה של יסמין ומפתה אותו לצאת מהארמון.

עם סוף הסרט, כאשר ג'אפר הופך לג'יני ונכלא במנורה, גם יאגו נכלא איתו.

===שובו של ג'אפר===
בסרט ההמשך הופך יאגו לדמות מרכזית. עם פתיחת הסרט הוא נמלט מהמנורה, מסרב לדרישת ג'אפר שיוציא גם אותו, ומכריז שהוא לא רוצה להיות עבד של אף אחד. כשהוא מגיע לאגרבה, יאגו מציל בטעות את חייו של אלאדין, וכך הם מתיידדים. אלאדין נועל את יאגו בכלוב, ומבטיח לו שישחרר אותו לאחר שיספר ליסמין שהוא חזר למוטב. לפני שהוא מספיק לעשות זאת, הסולטן ויסמין מגלים את יאגו. אלאדין מצליח לשכנע את הסולטן שיאגו ראוי לאמון, אבל יסמין נפגעת מכך שאלאדין הסתיר ממנה מידע. ג'יני משכנע את יאגו להחזיר לאלאדין טובה בכך שישכנע את יסמין לסלוח לאלאדין, ויאגו מצליח לקרב ביניהם שוב.

ג'אפר מצליח לחזור לאגרבה בעזרת שודד בשם אביס מאל, ואומר ליאגו שהוא יסלח לו על בגידתו בתמורה לסיוע בתוכנית הנקמה באלאדין. יאגו נאלץ לשתף פעולה עם ג'אפר, ומוביל אל אלאדין והסולטן למלכודת. ג'אפר לוכד את יסמין והג'יני, ומפליל את אלאדין ברצח הסולטן. יאגו מתחרט על מעשיו, ומשחרר את ג'יני מכדור הכוח שג'אפר כלא אותו בתוכו. הג'יני מציל את אלאדין רגע לפני שהוא מוצא להורג, משחרר את כולם מהצינוק ואומר לבני החבורה שהדרך היחידה להביס את ג'אפר היא להרוס את המנורה שלו.

ג'אפר, שחושב שאלאדין מת, מורה לאביס מאל לבקש במשאלה האחרונה לשחרר אותו מהמנורה. אביס מאל אומר לו שהוא עדיין לא קיבל שום משאלה שרצה באמת. ג'אפר נותן לו אוצרות רבים, אך אביס חושד שאחרי שהוא יביע את המשאלה כל האוצרות יעלמו. בזמן שהשניים מתווכחים, אלאדין מנסה לגנוב את המנורה של ג'אפר, אבל ג'אפר מבחין בו ועוצר אותו, פותח את האדמה ומרחיק את כולם מהמנורה. ברגע האחרון מופיע יאגו וזורק את המנורה ללבה, המנורה נשרפת וג'אפר מושמד באופן סופי.

===הופעות נוספות===
*בסרט השלישי, אלאדין ומלך הגנבים, חוזר יאגו לתפקיד קטן. בסרט הוא מתחבר עם קאסים, מלך הגנבים ואביו של אלאדין.
*בסדרת הטלוויזיה העוסקת בהרפתקאות אלאדין ויסמין, משתתף יאגו כאחד מבני החבורה.
*בסרט "הנסיכות של דיסני - סיפורים מכושפים" יאגו משתתף.
*בגרסת הלייב אקשן של אלאדין משנת 2019, דמותו של יאגו צומצמה מאוד, והוא מדבר לעיתים נדירות (כמו תוכי מדבר רגיל).
* ב"נסיכות דיסני: ארמון ההרפתקאות", מופיע יאגו שהוא נהיה קפטן של ספינה כשהוא יושב על כתפו של הקפטן של הספינה, שבה אף מופיע סמי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלאדין
קטגוריה:דמויות אלאדין (זיכיון)
ח'רקובצנקה

חרקובצ'נקה קרוב לתחנת ז'ונגשאן ב[[אנטארקטיקה (2014)]]
ח'רקובצ'נקה (ברוסית: Харьковчанка, "אשת חרקוב", יוצר בשם הקוד: ייצור 404S), הוא רכב שטח, שיועד לאנטארקטיקה. יוצר בין השנים 1957–1958 בברית המועצות. תוכנן ונבנה במפעל הנדסת התחבורה בחרקוב,<ref name="calum20200627"></ref> ומאוחר יותר יוצר על ידי מפעל מאלישב.<ref name="2LEYO">[http://www.warandpeace.ru/ru/reports/view/52701/ "Antarctic Off-road Vehicles: USA vs. USSR"]</ref> מבוסס על פלטפורמת הטרקטור AT-T (שתבססה על טנק T-54). בדצמבר 1959 שניים מהם ("21" ו-"23") הגיעו לאנטארקטיקה ולקוטב הדרומי הגאוגרפי.<ref name="KDBaA">[https://www.southpolestation.com/trivia/igy1/dralkin1.html Russian South Pole Traverse]</ref> ברכב השלג המאסיבי היה מטבח קטן, שירותים, תנור ושמונה מיטות.

במשלחת הרוסית ה-39 לאנטארקטיקה ה-Vityaz DT-30Ps החליפו את החרקובצ'נקות. והם הוחלפו מאוחר יותר על ידי 300 כלי שלג מסוג PistenBully.

== היסטוריה ==
הדור השני של חרקובצ'נקה.
בשנת 1958 נבנו שלוש חרקובצ'נקות ונשלחו לאנטארקטיקה. הם עברו מחוף האוקיינוס לתחנת ווסטוק הסובייטית בפברואר 1959. שניים מהם, ו-AT-T שלישי, יצאו מתחנת ווסטוק לקוטב הדרומי בתחילת דצמבר 1959, והגיעו לנקודה ב-26 בדצמבר 1959. הרוסים הפתיעו את הצוות האמריקני שהוטסו לתחנת אמונדסן – סקוט בקיץ הקודם.

בעשרות השנים שלאחר מכן נערכו בעזרת החרקובצ'נקה משלחות מחקר לתוך אנטארקטיקה.

בשנים 1974–1975 תוכנן ונבנה הדור השני של החרקובצ'נקה. השוני המרכזי היה החזרת המנוע לקדמת הרכב והגישה אליו הייתה מבחוץ, נוסף גנרטור חדש לחשמל וחימום בשעה שהמנוע הראשי לא עבד. שלוש חרקובצ'נקות מדור שני ירדו מפס הייצור בסתיו 1975.

דור שלישי פוטנציאלי שהתבסס על ה-MT-T תוכנן בשנות ה-80, אך נעצר מספר פעמים מסיבות תקציביות. פירוק ברית המועצות, הותיר את החרקובצ'אנקה ככלי התחבורה העיקרי באנטארקטיקה עד שנת 2010.

=== דור ראשון ===
בדומה לקרוזר השלג האנטארטי, המנוע היה חלק ממרחב המחיה ואפשר טיפול מבלי להיחשף לקור החיצוני.<ref name=":0"></ref> כתוצאה מכך, רעש המנוע מנע שינה מהצוות ומרחב המחיה כוסה בפיח ריחות מאדי הפליטה.

== מאפיינים טכניים ==
=== דור ראשון ===
* הרכבה: חרקוב (מפעל להנדסת תחבורה בחרקוב), אוקראינה.
* יצרן: מפעל מלישב
* אורך: 
* רוחב: 
* גובה: 
* גלגלים: 7 בכל צד עם גלגל שיניים ובטלה
* רוחב מסלול: <ref></ref>
* מתלה: מוט פיתול
* מנוע: דיזל V-12
* מהירות שיוט: 30 קמ"ש (19 קמ"ש)
* מקסימום מהירות: 56 קמ"ש (35 קמ"ש)
* מקסימום שיפוע: שיפוע של 30 מעלות
* משקל: 
* עומס גרירה: 60 טונות

== קישורים חיצוניים ==

* [https://southpolestation.com/trivia/igy1/dralkin1.html החצייה הרוסית של הקוטב הדרומי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:מכוניות סובייטיות
קטגוריה:רכבי שלג
הרמן לינדה

הרמן לינדה (בגרמנית: Hermann Linde; 26 באוגוסט 1863 – 26 ביוני 1923) היה צייר גרמני בסגנון הסימבוליסטי. הוא התמחה בנושאים אוריינטלים.<ref name=":0" />

== ביוגרפיה ועבודה ==
הוא היה בנו של הרמן לינדה הזקן, רוקח וצלם חלוץ. אחיו היו מקס לינדה, רופא עיניים ואספן אמנות, והיינריך אדוארד לינדה-ולטר, שהפך גם הוא לצייר. הוא קיבל את שיעורי האמנות הראשונים מסבו כריסטיאן פטר וילהלם שטולה , צייר דקורטיבי.

הוא המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות של דרזדן ובבית הספר לאמנויות של ויימאר. בשנת 1890, בהצעת אחיו היינריך, שחזר מקהיר, יצא למסע לימוד לסיציליה, מצרים ותוניסיה. בין השנים 1892–1895 עבד כצייר בהודו.<ref name=":0"></ref> ציורו "תהלוכת לנגר" זכה במדליית הזהב של המשנה למלך הודו. הציור נמצא באוסף של המוזיאון בברמן.

בשנת 1896 שהה תקופה קצרה בפריז ובתוניסיה, ואז שהה בשנתיים הבאות במושבת האמנים בדכאו.

כמה מקרובי משפחתו של אביו התעניינו בחברה האנתרופוסופית. לאחר שהשתתף בפגישה גדולה ובהרצאה בשנת 1906, הוא הפך לחבר באגודה. בשנת 1910 הוא פגש את שטיינר, שהזמין אותו לצייר ציורי קיר לפנים בניין הגאתניום הראשון. לינדה עשה רישומים על פי סיפור של גתה "האגדה על הנחש הירוק והשושן היפה". לאחר שראה את הציורים, הציע שטיינר כי הם ייעשו בשילוב עם סצנות ממחזה המסתורין המודרני שלו.

לינדה עבד על ציורי הקיר והפרויקטים האחרים שם במשך שנים רבות.

הוא נפטר שישה חודשים לאחר שבניין הגטניום הראשון הושמד על ידי שרפה.

לדברי שטיינר, הוא נפטר מ"לב שבור", בגלל כל השנים שהתמסר כולו לבניין וליצירותיו.<ref></ref>

בהווה לינדה הוא אחד הציירים האוריינטלים החשובים ביותר.

תמונתו של "ילדה על מרפסת מכוסה בסארי" הגיעה לסותבי'ס בניו יורק בספטמבר 2007, וקיבלה שיא במכירה פומבית של תמונות לינדה עם 133,000 דולר ארצות הברית.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="150">
File:Goetheanum - Aquarell von Hermann Linde.jpg|בניין הגתאנום הראשון

File:Hermann Linde Dachauer Bäuerin beim Kirchgang.jpg|איכרים בדרך לכנסייה

File:Hermann Linde Weimar Schlossallee.jpg| בווימאר

File:Girl standing in a veranda wearing a Pochampalli sari.jpg|ילדה עם סארי

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1863
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1923
איי-קיד

קרלוס רואיז (באנגלית: Carlos Ruiz; נולד ב-9 במאי 1997) הידוע יותר בשם הבמה שלו, אקסיום הוא מתאבק ספרדי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE בתוכנית NXT. בעברו, הוא הופיע בארגוני היאבקות עצמאיים אמריקאים ואירופאים, כשהבולטים ביניהם היו Pro Wrestling Guerrilla (PWG), Progress Wrestling, Chikara, Defiant Wrestling ו-White Wolf Wrestling (Triple W).

==קריירת היאבקות מקצועית==
===ארגונים עצמאיים (2012–היום)===

ביוני 2016, דווח שאיי-קיד ישתתף בטורניר "מלכי השלישיות" של ארגון ההיאבקות Chikara לצד רוד זיאס ואדם צ'ייס. לעומת זאת, הם הודחו מהטורניר כבר בשלב הראשון על ידי בריטיש סטרונג סטייל (פיט דאן, טרנט סבן וטיילר בייט). ב-8 באפריל 2018, הוא ואדם צ'ייס זכו באליפות הזוגות של !ATTACK, אך הם הפסידו אותה 105 ימים לאחר מכן למאסטש מאונטיין (טרנט סבן וטיילר בייט). בנוסף, איי-קיד הופיע בארגון ההיאבקות White Wolf Wrestling (Triple W), שבו הוא זכה שלוש פעמים באליפות אבסולוט, פעם אחת באליפות אקסטרים ופעם אחת באליפות במשקל כבד.

===NXT UK (2019–2022)===

איי-קיד הופיע לראשונה ב-WWE ב-20 באפריל 2019 בהקלטות התוכנית NXT UK, כשהוא חבר לשורות קרלוס רומו וביחד הם נחלו הפסד ל-Gallus (מארק קופי ווולפגנג). ב-17 באוקטובר, דווח שאיי-קיד חתם על חוזה רשמי בארגון והוא יופיע במותג הבריטי, NXT UK. שבועיים לאחר מכן, הוא ערך את קרב היחידים הראשון שלו, כשגבר על קסיוס אונו. ב-26 בנובמבר 2020, איי-קיד הפך לאלוף גביע המורשת הנוכחי של NXT UK, כשגבר על טרנט סבן בגמר הטורניר להכתרת האלוף הראשון. ב-14 בינואר 2021, איי-קיד כשל בניסיונו לזכות באליפות בריטניה של NXT לאחר שהפסיד לאלוף, וולטר. ב-18 בפברואר, איי-קיד רשם הגנה מוצלחת על תוארו מול שה סמואלס. ב-20 במאי, איי-קיד איבד את תוארו בתום שישה סיבובי חוקים בריטיים לאחר שהפסיד לטיילר בייט בתוצאה 1–0. ב-1 ביולי, איי-קיד הפסיד לג'ורדן דבלין כתוצאה מהכנעה. ב-5 באוגוסט בפרק של התוכנית NXT UK, הוא ניצח את ג'ורדן דבלין בקרב איירון מן 30 דקות בתוצאה 1–2. ב-23 בספטמבר בפרק של התוכנית NXT UK, איי-קיד גבר על ניית'ן פרייזר ורמפייג' בראון בקרב משולש אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות בריטניה של איליה דרגונוב. הוא קיבל את הקרב המיוחל ב-14 באוקטובר בפרק של התוכנית NXT UK, אך לא צלח במשימתו לאחר שהפסיד לאותו דרגונוב. ב-18 בנובמבר, קיד גבר על סם גראדוול. ב-16 בדצמבר, איי-קיד גבר על ניית'ן פרייזר וכתוצאה מכך הפך לטוען לכתר לאליפות גביע המורשת. ב-10 בפברואר 2022, קיד ניצח את סקסון האקסלי.

===NXT (2022–היום)===

ב-22 במרץ בפרק של התוכנית NXT 2.0, איי-קיד הפסיד לגרייסון וולר בקרב העפלה לקרב הסולם המחומש באירוע NXT Stand & Deliver על אליפות צפון אמריקה של NXT. שבוע לאחר מכן, ניתנה לאיי-קיד הזדמנות נוספת להעפיל, אך גם הפעם לא הצליח, זאת לאחר שהפסיד לקמרון גריימס בקרב משולש אשר כלל בנוסף את רודריק סטרונג.

==אליפויות והישגים==

* הישגים בארגון ההיאבקות ATTACK! Pro Wrestling
** אליפות הזוגות של !ATTACK (פעם אחת) <small> - עם אדם צ'ייס</small>

* הישגים בארגון ההיאבקות White Wolf Wrestling
** אליפות אבסולוט של Triple W (3 פעמים)
** אליפות אקסטרים של Triple W (פעם אחת)
** אליפות במשקל כבד של Triple W (פעם אחת)

* הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
** אליפות גביע המורשת של NXT UK (פעם אחת)
** טורניר אליפות גביע המורשת של NXT UK
** אליפות הזוגות של NXT (פעם אחת) <small> - ביחד עם ניית'ן פרייזר</small>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי ה-NXT
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1997
טוואדה

טוֹוַאדַה (ביפנית: 十和田市) היא עיר במחוז אאומורי שביפן. באזור פועל המרכז לאומניות טוואדה .

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-562 ק"מ מבירת יפן, טוקיו, וכ-46 ק"מ מבירת המחוז אאומורי, אאומורי. בנוסף, ליד העיר נמצא אגם טוואדה .

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 8 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (20 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר ( מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,394 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (175 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (77 מ"מ גשם).

== ערים תאומות ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טוהוקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
מוצו

מוצו (ביפנית: むつ市) היא עיר בחצי האי שימוקיטה שבמחוז אאומורי, באי הונשו שביפן.

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-635 ק"מ מבירת יפן, טוקיו, וכ-65 ק"מ מבירת המחוז אאומורי, אאומורי. בנוסף, ליד העיר נמצא מפרץ מוצו .

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 8 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (19 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר ( מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,496 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (204 מ"מ גשם), וחודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (84 מ"מ גשם).

== ערים תאומות ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טוהוקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1959
מגילות אברהם

מגילות אברהם (בערבית: صحف إبراهيم, תעתיק: סֻחֻף אִבְּראהים) הן מגילות או ספרים שלפי האמונה האסלאמית ניתנו מאלוהים לאברהם. לפי המסורת האסלאמית, ספרים אלו אבדו במהלך ההיסטוריה.

== אזכור בקוראן ==
מגילות אברהם מוזכרות בסורת אל-אעלא, הפרק ה-87 בקוראן" "אכן, זה (נזכר) בספרי הקודש המקוריים הקודמים, בספרי הקודש המקוריים של אברהם ושל משה" (פסוקים 18–19). כמו כן, זה נזכר גם בסורת א-נג'ם, שהיא הפרק ה-53 בקוראן: "האם הוא לא ידע מה שנכתב בספר של משה ובזה של ואברהם אשר נשאר נאמן?".

== ראו גם ==
* ספרי הקודש של האסלאם

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסלאם
תנעם

תַּנְעַם (בערבית: تنعم) היא עיירה במחוז כ'ולאן שבתימן, כ-20 ק"מ ממזרח לצנעא. בעיירה התקיימה קהילה יהודית עתיקה, שנייה בחשיבותה לקהילת צנעא. העיירה ממוקמת ליד שני הרים: "יג'ות'" ו"יעוק".

== הקהילה היהודית ==
הקהילה היהודית בתנעם היא אחת הקהילות העתיקות בתימן. הקהילה נחשבת "ריש גלותא", כלומר אחד ממקומות מושבם הראשונים של היהודים שגלו לתימן. בעבר, בתי דין סמוכים היו בתנעם ובצנעא בלבד, ועל כך היו אומרים: . במסגד בתנעם נמצא עמוד בשימוש משני עליו חרוטה הכתובת ״אמן, אמן, וזה הבית יהיה מסגיד״ (משמע בית תפילה) באותיות בשפה השבאית המאוחרת. ממצא זה תומך במסורת המקומית לפיה הגיעו יהודים לתנעם בעקבות חורבן בית המקדש הראשון.

את הקהילה הזכיר לראשונה הנוסע ר' בנימין מטודלה, שביקר בה במאה ה-12.

בשנת ה'תש"ט (1949) מנתה הקהילה כ-50 משפחות, 250 נפש. היחסים בין הערבים המקומיים ליהודים היו טובים. חברי הקהילה היו עניים, והתפרסנו מכתיבת סת"ם, חייטות, סנדלרות וכדומה. בעיר היו שני בתי כנסת: "תנעמי" ו"חמאמי". רבני הקהילה בדורות האחרונים היו מארי אברהם שחב (עד שנת ה'תרפ"ב-1922), מארי יחיא חמאמי (עד שנת ה'תרפ"ט). משנת 1929 ועד העלייה לארץ ישראל שימש כרב הקהילה מורי יוסף חיים קרואני.

בני הקהילה עלו ארצה במבצע על כנפי נשרים בשנת ה'תש"ט (1949).

מסורת ביד בני הקהילה, כי בעבר, עוד לפני תקופת האסלאם, רצו הערבים המקומיים להתחתן בבנות היהודים. היהודים סירבו, אך לאחר זמן לא הייתה להם ברירה. היהודים ארגנו את הגמל שעליו צריכה להיות הכלה, כך שירכיבו אותה בליווי הציבור עד מקום הנקרא חראוה, שם מרוכזים החתן ואורחיו. במקום להלביש כלה ולהרכיבה על הגמל, ליקטו היהודים צמח בשם כ'ירה (במרכז תימן נקרא צובירה), והלבישו את הענפים בבגדי הכלה. כך הובילו את התהלוכה, וכשהגיעו לחראוה, קמו היהודים המלווים והרגו באורחי החתן, ורק מעטים הצליחו להימלט.

== הכפר צבול ==
ליד העיירה תנעם נמצאות חורבות של כפר יהודי, ובית כנסת בתוכו. מסורת בפי זקני תנעם, שבזמן האימאם מנצור, נגזר שיש לתפוס את ילדי היהודי היתומים ולהפכם למשרתים. לכן השליכו את עצמם בני הכפר צבול לנהר העובר ליד כפרם. המקום נקרא "כניסת צבול" ולא "כפר צבול", וזה מעיד על קדושתו.

מסופר שנער ערבי רצה לבזות את המקום, ונתקע שם ולא יכול היה לצאת. רק לאחר שהבחינו בו התושבים המוסלמים ביקשו מרב העיר תנעם, הרב שלום דוכ'אן, להתפלל עליו. רק לאחר שהבטיח שלא יבזה שנית את המקום, השתחרר.

== לקריאה נוספת ==
* ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן, כרך ב, עמ' 593–595

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.lashon.org/1/taxonomy/term/699 הקהילה היהודית בתנעם], ב[https://www.lashon.org/1 אתר לשון הבית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תימן: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בתימן
יחסי הרשות הפלסטינית – כווית

יחסי הרשות הפלסטינית–כווית הם היחסים הדיפלומטיים בין הרשות הפלסטינית למדינת כווית.

==היסטוריה==

לפני מלחמת המפרץ השנייה הגיע מספר הפלסטינים ל-400,000 מכלל אוכלוסיית כווית, שמנתה אז שני מיליון, וכ-200,000 מהם נולדו בכווית או חיו שם את מרבית חייהם, שכן ישנם כוויתים שהם דור שלישי לפלסטינים שהגיעו עשרות שנים לפני כן. היחסים המוקדמים החלו בשנת 1936, כאשר נשלח המופתי חאג' אמין אל-חוסייני למשימה פלסטינית לחינוך תושבי כווית, ובהמשך הגיעו הפלסטינים לכווית באינטנסיביות בשלושה שלבים שונים: 1948, 1967 וב-1975. כווית הייתה אחת המדינות הבולטות שפתחו את הדרך לפלסטינים אליה, סיפקה להם הזדמנויות עבודה ופרנסה, ונתנה לפלסטינים חופש יחסי בהשוואה למדינות ערביות אחרות. בשנות ה-80 של המאה ה-20, הערבים הפלסטינים היוו את עיקר כוח העבודה בכווית.

היחסים בין הכוויתיים לפלסטינים הדרדרו במהלך מלחמת המפרץ השנייה, עקב תמיכת הפלסטינים בעיראק שתקפה את כווית באותה מלחמה. אמנם בתחילת המתיחות יו"ר אש"ף יאסר ערפאת ניסה לתווך בין עיראק לכווית, אך בהמשך הוא צידד בעיראק. למשל עם תחילת מבצע "סופה במדבר" בינואר 1991 ארגון אש"ף ניסח הצהרות בהן הוא רואה בהתקפות על עיראק "הרבה מעבר לגבולות ההחלטה שניתנה על ידי מועצת הביטחון של האו"ם וכי ההתקפה על עיראק מהווה" סכנה אכזרית ו"תוקפנות" שיש לטפל בהן. בעיצומן של ההתקפות בפברואר 1991, יו"ר אש"ף, יאסר ערפאת, ביקר בבגדאד, ובו אישר "את עמדתם הנחרצת של העם הפלסטיני ושל ארגון השחרור הפלסטיני כלפי עיראק והתיצבותם בשוחה המשותפת בקרב להגנה על עיראק, פלסטין והאומה הערבית". מאות אלפי פלסטינים עזבו את כווית מסיבות שונות (פחד מרדיפה, מחסור במזון, קשיים בטיפול רפואי, מחסור כלכלי, פחד ממעצר וטיפול רע במחסומים של עיראקים). בתגובה לתמיכת הפלסטינים בעיראק, לאחר מלחמת המפרץ בשנת 1991, השלטון הכוויתי גילה יחס שלילי כלפי הפלסטינים ונקט צעדים שונים נגדם. כתוצאה מכך, כ-200,000 פלסטינים עזבו את כווית, בין השאר עקב נטל כלכלי מוגבר, עדכון תקנות התושבות, וחשש מהתעמרות מצד כוחות הביטחון הכוויתיים.

ב-15 באפריל 2013, פתח מחדש נשיא הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, את שגרירות הרשות בכווית לאחר סגירה בת 22 שנים.

==נציגויות דיפלומטיות==
* לרשות הפלסטינית יש שגרירות בכווית סיטי, בירת כווית.
* לכווית אין שגרירות ברשות הפלסטינית, ועזיז אלדיאני משמש כשגריר לא-תושב.