סינישה מיכאילוביץ'

סינישה מיכאילוביץ (בסרבית: Синиша Михајловић; 20 בפברואר 1969 – 16 בדצמבר 2022) היה כדורגלן ומאמן כדורגל סרבי.

מיכאילוביץ' נודע ברחבי אירופה בבעיטות החופשיות המצוינות שלו, שעזרו לו להבקיע רבות על אף תפקידו האחורי כבלם (92 סה"כ). עוד תכונה שאפיינה את מיכאילוביץ' כשחקן היא מזגו החם, שבגינו הספיק לאסוף מספר כרטיסים אדומים במהלך הקריירה שלו.

==קריירה==
===קריירה כשחקן===
מיכאילוביץ' נולד בווקובאר שביוגוסלביה, כיום קרואטיה. התחיל את הקריירה בקבוצת אן. קיי. בורובו הסרבית, בה שיחק בין השנים 1986 עד 1988. בשנת 1988 עבר לשחק בוויוודינה הסרבית, שם שיחק עד תחילת שנת 1991. משם קנתה אותו קבוצת הצמרת הכוכב האדום בלגרד. בבלגרד מיכאילוביץ' עשה את פריצת הקריירה שלו, כאשר היה משחקני המפתח של הכוכב האדום, איתה זכה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1990/91, כאשר היה אחד מבועטי הפנדלים במשחק הגמר נגד אולימפיק מרסיי. מיכאילוביץ' הבקיע גם שער בחצי הגמר בבלגרד מול באיירן מינכן מבעיטה חופשית, שהעלה את קבוצתו לגמר. באותה עונה זכה מיכאילוביץ' עם קבוצתו גם באליפות יוגוסלביה, וגם בגביע הבין-יבשתי.

בשנת 1992 עבר לרומא, בה שיחק שנתיים והבקיע 2 שערים ב-59 משחקים. בסמפדוריה שיחק 4 עונות (1994–1998), בלאציו 6 עונות, ולבסוף עבר לאינטר בהעברה חופשית, שם סיים את הקריירה שלו בסוף עונת 2005/2006.

===קריירה כמאמן===
את קריירת האימון שלו החל מיכאילוביץ' בשנת 2006 כאשר שימש כעוזר מאמן בקבוצה בה פרש ממשחק פעיל, אינטר. מיכאילוביץ' שימש כעוזר מאמן לתקופה של שנתיים, כאשר המאמן הראשי של הקבוצה היה רוברטו מאנצ'יני.

לאחר מכן, מיכאילוביץ' עבר לשמש כמאמן ראשי בקבוצות איטלקיות אחרות, כשהראשונה לקלוטו הייתה בולוניה. לאחר עונה אחת פוטר מיכאילוביץ' והוא עבר לאמן בקטאניה. בתום אותה עונה, עבר שוב קבוצה, הפעם לפיורנטינה.

ב-21 במאי 2012 מונה מיכאילוביץ' למאמן נבחרת סרביה. ב-20 בנובמבר 2013 התפטר מיכאילוביץ' מאימון הנבחרת הסרבית, ומונה למאמן סמפדוריה האיטלקית. ביוני 2015 הודיע שלא ימשיך במועדון.

ביוני 2015 מונה למאמן מילאן. באפריל 2016 פוטר מהקבוצה בעקבות חוסר הצלחתו. במאי 2016 מונה מיכאילוביץ' למאמן טורינו, ופוטר מהקבוצה ב-4 בינואר 2018 לאחר הפסד 0–2 בגביע ליובנטוס.

ביוני 2018 מונה מיכאילוביץ' למאמן ספורטינג ליסבון מליגת העל הפורטוגלית אך פוטר כעבור תשעה ימים בלבד, לאחר שההנהלה התחלפה.

ב-28 בינואר 2019 מונה בפעם השנייה למאמנה של בולוניה, במקומו של פיפו אינזאגי, כאשר הקבוצה סבלה מרצף של תוצאות רעות והייתה מתחת לקו האדום. תחת הדרכתו, השיגה בולוניה 30 נקודות ב-17 משחקים ונשארה בליגה, ומיכאלוביץ' הוחתם לעונה הבאה.

ב-13 ביולי 2019 הודיע מיכאלוביץ' במסיבת עיתונאים שאובחן כחולה בלוקמיה, והנהלת בולוניה אישרה שיישאר בתפקידו על אף מחלתו. ב-6 בספטמבר 2022 פוטר מתפקידו. ב-16 בדצמבר נפטר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:בלמי כדורגל סרבים
קטגוריה:סרבים מקרואטיה
קטגוריה:כדורגלנים יוגוסלבים
קטגוריה:בלמי כדורגל יוגוסלבים
קטגוריה:ווקובאר: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני וויבודינה נובי סאד
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:מאמני כדורגל סרבים
קטגוריה:מאמני בולוניה
קטגוריה:מאמני קטניה
קטגוריה:מאמני פיורנטינה
קטגוריה:מאמני נבחרת סרביה בכדורגל
קטגוריה:מאמני סמפדוריה
קטגוריה:מאמני מילאן
קטגוריה:מאמני טורינו
קטגוריה:מאמני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:ספורטאים סרבים באיטליה
קטגוריה:מושתלי מח עצם
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1969
קטגוריה:סרבים שנפטרו ב-2022