OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ניע זשוריצי כלופצי

ניגון נְיֶע זשוּרִיצִי כלוֹפְּצִי הוא ניגון שמחה, מניגוני חב"ד, בשפה סלאבית מזרחית, בסגנון שירי האיכרים ברוסיה בתחילת המאה ה-19. המיוחס למקהלת חסידי רבי דובער שניאורי ("אדמו"ר האמצעי") האדמו"ר השני של חב"ד.

==אודות הניגון==
מילות הניגון: 
בתרגום חופשי לעברית: . הניגון הוא על חבורה הנוסעת לפונדק, ומתעודדת לא לדאוג ולהמשיך בנסיעה כי שם מחכה להם וודקה.

הניגון הושר אצל רבי דובער שניאורי במקהלת ה"קאפעליע" שלו, והוא מושר בחב"ד 200 שנה. בספר הניגונים - חב"ד זהו ניגון מספר קי"א (111). חסידי חב"ד ברוסיה נהגו לשיר את הניגון במאה ה-19 ובעשור ה-1 של המאה ה-20 בזמן ההליכה והנסיעה לרבי לעיירה לובביץ'.

הנמשל מהשיר שחב"ד לקחו מזה הוא על חסידים הנוסעים אל הרבי; החֶבְרַיָּה הם החסידים, הפונדק הוא בית מדרשו של הרבי, והוודקה מסמלת את תורת החסידות, ממנה ישתו החסידים כאשר יגיעו אל רבם. וכן שכאשר נמצאים בגלות, הגלות היא כמו הדרך והבית מדרש של הרבי הוא כמו הפונדק, ממנו שואבים כוח לעבודת השם, וכן פירושים נוספים.

בחסידות חב"ד בזמנים מיוחדים כאשר שרים את הניגון ארבע בבות בהתוועדויות, נוהגים ששרים "ניע זוריטשע" לאחר ארבע בבות. אצל רבי שלום דובער שניאורסון היו מנגנים ניגון זה ואצל רבי יוסף יצחק שניאורסון. אצל הרבי מלובביץ' שרו ניגון זה רבות.

== ביצועים ועיבודים מוזיקליים==
הניגון הופיע ב-1960 באלבום "ניגוני חב"ד 1" של ניח"ח ובשנות ה-70 של המאה ה-20 באלבום "ניגוני חב"ד 10" של ניח"ח תקליט של "ערב חב"ד", ב-1996 באלבום "האפ קאזאק" של אברהם פריד ובאלבום "ניגוני חב"ד 3" של חנן בר סלע, במהלך השנים בוצע הניגון על ידי מספר אמנים.

גרסאות כיסוי של השיר יצאו; בשנת 2016 יצא לאור באלבום צמאה 3 השיר משולב בעברית בביצוע נריה מויאל, בשנת 2017 יצא סינגל על ידי חיים שלמה מאייעס משולב יידיש.

== ראו גם ==

* ניגון הקאפעליע

==לקריאה נוספת==
* זושא וולף, היכל הנגינה, בחלק "ניגוני האדמ"ורים וביאורם", בכותרת "ניע זוריטשי כלאפצי", עמודים ע"ב-פ"ו.

==קישורים חיצוניים==

אודות הניגון:
* לב לייבמן, [http://nichoach.blogspot.com/2020/11/blog-post.html ניע זשוריצי: ניגון להסרת דאגות], נובמבר 2020
* 
הניגון:
* מנגנים [https://ashreinu.app/#/player/playlist~the-rebbe-sings_clip~161 ניע זוריטשי כלאפצי] - אצל הרבי מלובביץ', שבט ה'תשכ"ד .
* [https://chabad.info/video/rebbe/dailyvideo/104011/?old סיפורו של ניגון: ניע זוריצ'י] - בתחתית הווידאו מוספר על הניגון, והווידאו עצמו שרים בתוועדות אצל הרבי מלובביץ' בי' בכסלו תשמ"ח, חב"ד אינפו 
* להקת סולפראם בשנת 2014 י"ט שבט תשע"ד [http://old2.ih.chabad.info/#!g=1&url=article&id=79924 ניע זוריטשי], דקה 2:11. חב"ד אינפו
* [https://he.chabad.org/multimedia/media_cdo/aid/2765500 לשתות בדרך] הרבי מלובביץ מבאר את הפירוש של הניגון, באתר Chabad.org
* מרדכי ברוצקי, [https://www.youtube.com/watch?v=FU5bprWLNDI ניה ז'וריצי חלופצי | Nye Zyuritche], אלבום הניגונים המכוונים

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניגוני חב"ד
קטגוריה:שירי המאה ה-19
יוסף מפוזנא

רבי יוסף (לנדא) מפוזנא (ה'תצ"ו, 1736 – ה' באדר ה'תקס"א, 18 בפברואר 1801) הוא פוסק הלכה, והתפרסם כצדיק, בסוף חייו שימש במשך כעשרים שנה כרבה של פוזנא.

רבי יוסף היה חתנו של רבי יחזקאל לנדא (ה"נודע ביהודה"), ונודע בכינויו 'יוסף הצדיק'.
== קורות חייו ==
רבי יוסף נולד ב-1736 לרבי משה פנחס ששימש כפרנס של ועד ארבע ארצות בלבוב, ולרבקה בתו של רבי ישראל איסר מראשי קהילת ז'ולקייב.

בגיל צעיר נשא לאישה את פריידא בתו של הנודע ביהודה, בעודו מכהן כרבה של יאמפול. לאחר שנישא חי בז'ולקייב. מתיאורי חמיו עליו נראה שהעריכו מאד.

משנת תקל"ג כיהן ברבנות בכמה ערים, ביאברוב, ויטקוב, ובסקאהל, ומשנת תק"מ נקרא לכהן כרבה של פוזנא.

חידושיו נלקטו בספר בשם "חידושי רבי יוסף מפוזנא".

נפטר בה' באדר ה'תקס"א ונקבר בבית העלמין הישן בפוזנא. על פי צוואתו, מילא את מקומו אחיו רבי שמואל, מחבר "בית שמואל אחרון".

== חידושיו ==
דברי תורתו נדפסו לאחר מותו בספר בשם 'חדושי רבינו יוסף מפוזנא' ובספר זיכרון שארית יוסף. מלבד ספרים אלו נדפסו כמה תשובות בשמו בספר חותנו 'הנודע ביהודה', וכן שני קטעים למסכת חולין מובאים בשמו בספרו של אחיו - "בית שמואל - אחרון" - בסוף חלק יורה דעה.

לאחרונה נתגלו חידושים נוספים בשמו שנדפסו בקובץ "צפונות" חלק ד', מתוך כתב יד שנמצא בספרייה הלאומית. על כתב היד נכתב:

== משפחתו ==
* אחיו, רבי שמואל פלקנפלד מפוזנא מחבר "בית שמואל - אחרון".

=== בניו ===
* בנו, רבי יהודה לנדא אב"ד וולדובה, מחבר "בית יהודה" – לבוב תקצ"א. נישא לבתו של רבי משה אב"ד סטאנוב, בן רבי נפתלי הירץ אב"ד דק"ק דובנא. בנו הוא רבי יצחק לנדא אב"ד וולודבה ולויצק, מחבר ספר 'עומר יצחק'.
* בנו, רבי פינחס – גאון וגביר, חתן רבי בנימין ברודא מהורודנה, ואביו של רבי אלעזר לנדא מווילקוביסק
* בנו, רבי ישראל משה איסר מלובלין. יש שכתבו שהוא טעות ושם בנו הוא 'רבי חיים דוד<nowiki/>' מחבר ספר 'זיכרון חיי דודים' בכתב יד שאבד, ומייסד בית הכנסת הראשון בדעמביץ<ref></ref>.

== תלמידיו ==
* רבי שלמה זלמן ליפשיץ מורשה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
=== ספריו ===
* 
* 

== לקריאה נוספת ==
* אוצר הרבנים, מס' 8534 (בתאריכים שגויים)
* יודלוב, צפונות, ד, עמ' לד

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1736
קטגוריה:נפטרים ב-1801
קטגוריה:משפחת סג"ל לנדא
קטגוריה:פוזנה: רבנים
יחסי בוסניה והרצגובינה – טורקיה

שגרירות טורקיה בסרייבו
יחסי בוסניה והרצגובינה–טורקיה הם יחסי החוץ בין בוסניה והרצגובינה לבין טורקיה.

== היסטוריה ==
ב-29 באוגוסט 1992 כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין המדינות. קיימים קשרים היסטוריים חזקים בין בוסניה והרצגובינה וטורקיה, שהוקמו לאחר הכיבוש העות'מאני של חצי האי הבלקני. גולה טורקית משמעותית נוצרה בשטחה של בוסניה והרצגובינה המודרנית לאחר הצטרפותה ל. הבוסניאקים היו בין הסלאבים הראשונים באזור שהתאסלמו. מרבית הטורקים החלו לעזוב את בוסניה במהלך מלחמת העולם הראשונה, לאחר מכן התמוטטה האימפריה העות'מאנית.

בשנת 1923 הפך מוסטפא כמאל אטאטורק למייסד המדינה הטורקית המודרנית, ושטחה של בוסניה והרצגובינה הפך לחלק מיוגוסלביה. תחת ממשלת יוגוסלביה, תפקיד הדת בחיי הבוסניאקים פחת, למרות העובדה שיוסיפ ברוז טיטו לא התנגד בגלוי למנהגי הדת של האוכלוסייה, כמו רוב מנהיגי המדינות הקומוניסטיות האחרות במהלך המלחמה הקרה. ב-6 בפברואר 1992 הכירה טורקיה בבוסניה והרצגובינה כמדינה עצמאית, וב-29 באוגוסט 1992 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים. ב-22 ביולי 1995 תיווך נשיא טורקיה סוליימאן דמירל משא ומתן בין בוסניה לקרואטיה, שלאחריהן פעלו שתי המדינות כחזית מאוחדת כנגד הכוחות המזוינים הסרביים.

בשנת 2011 הצהיר מוסטפא סריק, נשיא הקהילה האסלאמית בבוסניה והרצגובינה: "טורקיה היא אמא שלנו, כך זה היה וכך זה יהיה". ב-11 ביולי 2012 אמר ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, בעת ביקור באנדרטה בסרברניצה שהוקדשה לטבח בעיר זו, כי הפוליטיקאי הבוסני אלייה איזטבגוביץ' דיבר בחום מאוד על טורקיה במהלך שיחתם. ההשפעה הטורקית בקרב פוליטיקאים בוסנים גוברת בשנים האחרונות. רג'פ טאיפ ארדואן ידוע על מאמציו ליישב את שתי המפלגות הבוסניות העיקריות: מפלגת הפעולה הדמוקרטית והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של בוסניה והרצגובינה.

בערים בוסניות רבות, רחובות נקראים על שם מדינאים וכובשים עות'מאניים. במרכז סרייבו יש רחוב על שמו של סוקוללו מחמד פאשה, ובביחאץ' יש רחוב על שם סולימאן המפואר.

== יחסי סחר ==
בשנת 2003 הסתכם מחזור המסחר בין המדינות בסכום של 70 מיליון דולר. בשנת 2017 הסחר בין המדינות הסתכם ב-700 מיליון דולר.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* טורקיה מחזיקה בבוסניה והרצגובינה שגרירות בסרייבו וקונסוליה כללית במוסטר.
* בוסניה והרצגובינה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-3 קונסוליות באיסטנבול, איזמיר ובורסה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי טורקיה–מונטנגרו

טורקיה הכירה רשמית במונטנגרו ב-12 ביוני 2006. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-3 ביולי 2006. ביקורים ואנשי קשר ברמה גבוהה בין שתי המדינות נמשכים באינטנסיביות ובהצלחה. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד מדינות הים התיכון, מועצת אירופה ונאט"ו.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מונטנגרו מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה.
* טורקיה מחזיקה במונטנגרו שגרירות בפודגוריצה.

== שיתוף פעולה כלכלי ==
המסחר הכולל בין שתי המדינות בשנת 2012 הסתכם ב-40.1 מיליון אירו, מתוכם היבוא 28.4 מיליון אירו, והיצוא 11.7 מיליון אירו. ההשקעה הישירה מרפובליקת טורקיה בשנת 2012 הסתכמה ב-25 מיליון אירו.

המסחר הכולל בין שתי המדינות בשנת 2011 הסתכם ב-36.8 מיליון אירו, מתוכם היבוא היה 25.6 מיליון אירו, והיצוא 11.2 מיליון אירו. ההשקעה הישירה מרפובליקת טורקיה בשנת 2011 הסתכמה ב-993,281 אירו.

בתחילת דצמבר 2010 התקיימה הישיבה הראשונה של הוועדה המשותפת למונטנגרו–טורקיה, כמו גם הפורום העסקי הראשון של אנשי מונטנגרו ואנשי עסקים טורקים, במהלך ביקורו של שר התעשייה והמסחר הטורקי ניהאט ארגון מונטנגרו.

סך הסחר בין המדינות בשנת 2010 הסתכם ב-33.06 מיליון אירו, מתוכם היבוא 28.07 מיליון אירו, והיצוא 4.9 מיליון אירו. ההשקעה הישירה מרפובליקת טורקיה בשנת 2010 הסתכמה ב-3.3 מיליון אירו.

סך הסחר בין המדינות בשנת 2009 הסתכם ב-22.7 מיליון אירו, מתוכם היצוא היה 1.3 מיליון אירו, והיבוא 21.3 מיליון אירו. ההשקעה הישירה מרפובליקת טורקיה בשנת 2009 הסתכמה ב-523.2 אלף אירו.<ref></ref>

== יחסי תרבות ==
טורקיה ממשיכה להעניק מלגות לסטודנטים מונטנגרים במסגרת מלגות הממשלה ופרויקט סטודנטים גדול יותר (BOP). במטרה לענות על צורכיהם העתידיים של קרוביהם הגרים במונטנגרו, שאיתם אנו חולקים גם אותה דת, עבור אימאמים משכילים, הקרן הטורקית לדת מעניקה מלגות לסטודנטים מונטנגרים מדי שנה.<ref>[http://www.mfa.gov.tr/relations-between-turkey-and-montenegro.en.mfa Ministry of Foreign Affairs of Montenegro about the relation with Turkey (Montenegrin only)]</ref>

== תיירות ==
תיירים טורקים במונטנגרו:<ref></ref>
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר התיירים
! המספר הכולל של לילות
|-
| 2012
| 13,197
| 24,021
|-
| 2011
| 18,872
| 91,089
|-
| 2010
| 6,246
| 11,010
|-
| 2009
| 2,255
| 5,079
|}

== שיתוף פעולה צבאי ==
בשנת 2018 העמיקו מונטנגרו וטורקיה את הקשרים הצבאיים, וחתמו על עסקה הקובעת שיתוף פעולה בענף הביטחון בנוגע ל"ייצור וסחר של סחורות ושירותים ביטחוניים, תחזוקה ותמיכה לוגיסטית". לפני 2018 טורקיה לא נחשבה כשותפה צבאית מרכזית עבור מונטנגרו.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי הונגריה–טורקיה

יחסי הונגריה–טורקיה הם יחסי החוץ בין הונגריה לטורקיה.

== סקירה כללית ==
במהלך המאה ה-16 כבשה האימפריה העות'מאנית את רוב שטחה של ממלכת הונגריה, למעט חלק קטן במערבה שנותר תחת שלטון בית הבסבורג, אולם עד סוף המאה ה-17 כבשו ההבסבורגים מחדש את כל שטחה של הונגריה. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו המדינות זו לצד זו, כחלק ממעצמות המרכז. כיום, שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, ה-OECD, נאט"ו, ה-OSSE וה-WTO. כמו כן הונגריה היא חברת האיחוד האירופי וטורקיה היא מועמדת להצטרפות לארגון.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הונגריה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-7 קונסוליות באנטליה, איסטנבול, איזמיר, איזמיט, קייסרי, קוטאיה וטקירדא.
* טורקיה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יוהאן הורוואט

יוהאן הורוואט (בגרמנית: Johann Horvath; 20 במאי 1903 - 30 ביולי 1968) היה כדורגלן אוסטרי, ששיחק בעמדת החלוץ ימני.

==ביוגרפיה==

הורוואט נולד ב-20 במאי 1903 באוסטריה-הונגריה. כאחד מחלוצי אוסטריה המוכרים של שנות ה-20 של המאה העשרים, הוא שיחק בכמה קבוצות מהעיר וינה. במהלך רוב הקריירה שיחק בזימרינגר אך גם שיחק בראפיד וינה עימה זכה פעמיים בליגה ובגביע אחד, וגם הגיעה איתה לשני גמרי גביע מיטרופה בשנים 1927 ו-1928 שאת שניהם הפסידו.

בנבחרת האוסטרית ערך הורוואט את משחקו הראשון נגד גרמניה בינואר 1924, בו גם כבש את שערו הראשון. האוסטרים העפילו למונדיאל 1934 בזכות ניצחון 1–6 על בולגריה כשהורוואט כבש שלושה מהם. בטורניר עצמו כבש שער נגד הונגריה ברבע הגמר ובחצי נבחרתו סיימה את דרכה לאחר הפסד לאיטליה. הוא הספיק לכבוש שער נוסף בהפסד לגרמניה במשחק על המקום השלישי. משחקו האחרון היה באוקטובר 1934 נגד הונגריה. בסך הכל ערך הורוואט 46 הופעות וכבש 29 שערים עבור נבחרתו, נתון הנציב אותו כיום במקום השלישי בטבלת הכובשים שלה בכל הזמנים.

==תארים==

;ראפיד וינה
*אליפות אוסטריה (2): 1929, 1930
*הגביע האוסטרי: 1929
;נבחרת אוסטריה
*מקום רביעי בגביע העולם: 1934

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1968
יואל צבי ראטה

הרב יואל צבי ראטה (נהגה: רוט. ה'תק"ף - י"א בכסלו ה'תרנ"ג או תרנ"ב, נובמבר 1892) היה רב וראש ישיבה במספר קהילות בהונגריה, ובראשן בחוסט. בעל שו"ת "בית היוצ"ר".

== ביוגרפיה ==
נולד בקומאדי לר' שמעון רוט, ולציפורה (ציפרעל) - מצאצאי הרב חיים הכהן רפפורט והרב יוסף כץ. בהיותו כבן 6 נפטרה אמו, ואביו נשא אשה אחרת שילדה לו עוד ילדים. בהיותו כבן 11 נסע לאונגוואר ללמוד בישיבתו של רבי מאיר אייזנשטטר. לאחר 7 שנים קיבל היתר הוראה, ונשא את חנה (חנצ'ה) בתו של הרב יעקב גוטליב, רבה של חוסט.

רבנותו הראשונה הייתה בפולדש . בשנת ה'תרמ"ב החל לכהן כרב בבאראט'ו-אויפאלו ובשנת ה'תרמ"ד עבר לכהן בברזנו . בשנת 1854 מילא את מקום הרב עמרם בלום ברבנות חוסט. בחוסט עמד בראשות ישיבה גדולה, והתפרסם גם בדרשותיו. שאלות הלכתיות רבות הופנו אליו. היה גזבר קופת רבי מאיר בעל הנס.

הוא היה נוסע לאדמו"רי הונגריה וגליציה, רבי משה טייטלבוים מאויהל, רבי שלום רוקח מבעלז, רבי צבי הירש פרידמן מליסקא, ובעיקר לרבי חיים הלברשטאם מצאנז ובנו רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא.

==תלמידיו וצאצאיו==
* בנו רבי משה שמעון ראטה כיהן כרב בדיורע. נפטר בגיל 32 בחיי אביו.
** בנו ר' שמואל יעקב היה שוחט בקליינווארדיין, מחבר ספר "[https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=35176&pgnum=1 שיר חדש]" ו"[https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=31729&pgnum=1 דברי שי"ר]". בנו הדפיס את "דרשות בית היוצר".
** בתו שרה אשת הרב יוסף קרויס, בזיווג שני אשתו של רבי ישעיה שטיינר מקרסטיר
** חתנו הרב יצחק פרנקל הדפיס את שו"ת "בית היוצר".
* בנו הרב ישראל אפרים פישל ראטה היה רב וראש ישיבה בואידאצ'קה.
** בנו הרב חיים אלטר ראטה - בעל "כל הכתוב לחיים".
* בנו מאיר נפטר בהיותו כבן 15.
* אחיינו ותלמידו הרב מרדכי יעקב גטליב, רבה של מישקולץ ובעל "יגל יעקב".
* תלמידו הרב אליעזר דיטש - רבה של בונהאד ובעל "פרי השדה".
* תלמידו הרב מנחם בריידי, בעל "באר מנחם".
* תלמידו רבי נחמן רוטנער מברעזיף בן רבי אברהם משה מבארשא.
* נכדו הרב ישראל אפרים פישל ראטה כיהן כרב בויידיצקא.
* נכדו הרב אליהו צבי ראטה לימד בישיבה בשאטוראליאויהיי.
* בן אחיינו היה הרב ד"ר אמיל רוט, שכיהן כרב הניאולוגי של גיור ונספה עם עדתו בשואה.

==ספריו==
ספריו יצרו לאור לאחר פטירתו על ידי צאצאיו:
* [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=627&st=&pgnum=1&hilite= בית היוצ"ר] - שו"ת, שני כרכים.
* [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=627&st=&pgnum=1&hilite= דרשות בית היוצר]
* יוצר אור - על ענייני חנוכה. מישקולץ ה'תש"ד
* ליקוטי בית היוצר - ליקוטים. בית שמש ה'תשע"ה

==לקריאה נוספת==
* יצחק פרנקל (בעל נכדתו), הקדמה לשו"ת "בית היוצר" חלק א, מוקצ'בו ה'תרנ"ו
* יוסף יצחק כהן, חכמי הונגריה והספרות התורנית בה, ירושלים ה'תשנ"ז, עמ' 409–410
* הרב שמואל רוט, משפחת בית אבותיו של 'בית היוצ"ר' וצאצאיהם, "עלי זיכרון" 25, אלול תשע"ו, עמ' כז-לו

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוסט: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:ילידי 1820
קטגוריה:נפטרים ב-1892
יחסי אלבניה–טורקיה

יחסי אלבניה–טורקיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של אלבניה והרפובליקה הטורקית.

== סקירה כללית ==
בשנת 1479 כבשה האימפריה העות'מאנית את שטחי אלבניה, ובעקבות הכיבוש התאסלמו רוב האלבנים. במהלך המאה ה-19 התנהלה האימפריה העות'מאנית בסלחנות כלפי האלבנים ואפשרה להם ליהנות מזכויות שלא היו לעמים אחרים ברחבי האימפריה. בתחילת המאה ה-20 ביקשו האלבנים להתנתק כמעט לגמרי מהאימפריה והעות'מאנים סירבו להעניק להם זכויות מיוחדות מעבר למה שכבר השיגו. בעקבות זאת מרדו האלבנים בשנת 1909 ושוב בשנת 1910. ביוני 1911 הקימו האלבנים ממשלה זמנית. באוקטובר 1912, במסגרת מלחמת הבלקן הראשונה שבה מדינות הבלקן ביקשו להשתלט על רומליה, השטחים של האימפריה העות'מאנית באירופה, פלשה סרביה לאלבניה וכבשה את כל צפון אלבניה ובהמשך גם חלקים ממרכזה. ב-29 בנובמבר 1912 כבשה סרביה את דורס והכריזה על אזורי אלבניה שכבשה כמחוז בממלכת סרביה. במקביל, מונטנגרו הטילה מצור על שקודרה שנכבשה באפריל 1913. יוון מצידה, כבשה שטחים בדרום אלבניה לעצמה ואף הטילה מצור על ולורה החל מדצמבר 1912.

ב-28 בנובמבר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, הכריזו האלבנים על עצמאותם ועל נייטרליות במלחמה בין העות'מאנים ומדינות הבלקן. אולם לאור כיבוש חלקים נרחבים מאלבניה, נלחמו האלבנים בפעילות גרילה לצד העות'מאנים במטרה לשחרר את ארצם. בלחץ המעצמות אוסטריה ואיטליה שדרשו שאלבניה תהיה עצמאית וגדולה כמנע בפני השאיפות הסרביות להשתלט עליה, נקבע בהסכם לונדון שאלבניה תהיה עצמאית וכך סרביה ומונטנגרו נאלצו לסגת משטחיה.

היחסים בין המדינות כוננו באופן רשמי בשנות ה-20 של המאה ה-20. היחסים בין אלבניה לטורקיה ידידותיים באופן מסורתי בגלל גורמים תרבותיים והיסטוריים. שתי המדינות עם אוכלוסייה מוסלמית בעיקר, והן חברות ב, בנאט"ו ובאיחוד מדינות הים התיכון. לטורקיה יש גם מעמד של מדינה מועמדת ל, שבו אלבניה היא מועמדת פוטנציאלית. בטורקיה חיים כ-1.3 מיליון אזרחים ממוצא אלבני שלא איבדו קשרים תרבותיים עם אלבניה. יש גם מיעוט טורקי חזק בקוסובו.

== היחסים בין המדינות ==
אלבנים רבים, שהתאסלמו במהלך האימפריה העות'מאנית, שירתו את הסולטנים הטורקים. אלבניה הייתה המדינה האחרונה בבלקן שהכריזה על עצמאות מהאימפריה העות'מאנית ב-28 בנובמבר 1912. טורקיה הייתה מהראשונות שהכירו בעצמאותה של אלבניה. החל מ-2 בפברואר 2010 אזרחי שתי המדינות יכולות לשהות בשטחן עד 90 יום ללא ויזה.

בנובמבר 2012, הדרדרו היחסים בין המדינות לאחר שאלבניה נמנעה מהצבעה של האו"ם כדי להעניק ל מעמד של מדינה בארגון. ראש ממשלת טורקיה ניסה לשכנע ללא הצלחה את ממשלת אלבניה להצביע בעד. ארדואן אמר לכתבים שהוא התקשר באופן אישי לנשיא סאלי ברישה ודיבר איתו, מה שהשפיע על עמדתה של אלבניה, שבמקום להצביע נגד, נמנעה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אלבניה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליות באדנה, אדאפזארי, אנטליה, בנדירמה, בורסה, צ'נקלה, אדירנה, איסטנבול, איזמיט, מרסין וטקירדא.
* טורקיה מחזיקה באלבניה שגרירות בטירנה וקונסוליה כללית בדורס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי טורקיה–רומניה

בול רומני, 2013
יחסי טורקיה–רומניה הם יחסי החוץ בין רומניה לטורקיה.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות מקיימות יחסים היסטוריים, גאוגרפיים ותרבותיים ארוכי שנים. בשנת 1541 נכבשו הנסיכויות מולדביה וואלכיה וכן טרנסילבניה בידי האימפריה העות'מאנית. בעוד שטרנסילבניה נכבשה בידי בית הבסבורג בסוף המאה ה-17, מולדביה וולאכיה נותרו מדינות חסות עות'מאניות עד לקונגרס ברלין בשנת 1878. שתי המדינות לחמו זו לצד זו במהלך מלחמת הבלקן השנייה נגד ממלכת בולגריה, אולם במהלך מלחמת העולם הראשונה הן לחמו זו בזו. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו, BLACKSEAFOR ו-BSEC.

== ביקורים רמי דרג ==
* נשיא טורקיה אחמט נג'דט סזר ביקר ברומניה בין התאריכים 8–9 ביולי 2004.
* נשיא רומניה טראיאן בססקו ביקר בטורקיה בין התאריכים 28–29 בספטמבר 2005.
* ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ביקר ברומניה בין התאריכים 24–26 באוקטובר 2007.
* ראש ממשלת רומניה קלין פופסקו-טריצ'אנו ביקר בטורקיה בין התאריכים 1–2 בפברואר 2006.
* שר החוץ הרומני Lazăr Comănescu ביקר בטורקיה ב-19–20 באפריל 2003.
* ראש הפרלמנט הרומני בוגדן אולטינו ביקר בטורקיה בין התאריכים 7–9 בנובמבר 2007.
* יו"ר הפרלמנט הטורקי קוקסל טופטן ביקר ברומניה בין התאריכים 27–30 במאי 2008.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* רומניה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ושתי קונסוליות כלליות באיסטנבול ואיזמיר, וכן ארבע קונסוליות כבוד באיסכנדרון, אדירנה, טרבזון ואסקישהיר. ברומניה יש גם מכון תרבותי המכון הרומני לתרבות "דימיטרי קנטמיר".
* טורקיה מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט וקונסוליה כללית בקונסטנצה, ושתי קונסוליות כבוד בקלוז'-נאפוקה ויאשי.

==קישורים חיצוניים==
יחסי גאנה–יפן

יחסי גאנה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גאנה לבין יפן.

== סקירה כללית ==
רפובליקת גאנה ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין גאנה ליפן כוננו ב-6 במרץ 1957, יום הכרתה של יפן בעצמאותה של גאנה.

== ביקורים רמי דרג ==
=== מגאנה ליפן ===
* ג'רי ג'ון רולינגס, נשיא גאנה (1993, 1998)
* ג'ון קופור, נשיא גאנה (2006, 2008)
* ג'ון אטא מילס, נשיא גאנה (2010)
* ג'ון דרמאני מהאמה, נשיא גאנה (2016)
* ננה אקופו-אדו, נשיא גאנה (2018, 2019)

=== מיפן לגאנה ===
* ג'וניצ'ירו קואיזומי, ראש ממשלת יפן (2006)
* נארוהיטו, קיסר יפן (2010)

== נציגויות דיפלומטיות ==
שגרירות יפן באקרה, גאנה
שגרירות גאנה בטוקיו, יפן
* גאנה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה. גאנה מיוצגת ביפן בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית אחת שהיא מחזיקה בעיר פוקואוקה.
* יפן מיוצגת בגאנה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באקרה, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://ghanaembassy.jp/ אתר שגרירות גאנה ביפן]
* [https://www.gh.emb-japan.go.jp/itprtop_en/index.html אתר שגרירות יפן בגאנה]
* [https://www.mofa.go.jp/region/africa/ghana/data.html יחסי גאנה–יפן], באתר משרד החוץ היפני

== הערות שוליים ==
יחסי זימבבואה–יפן

יחסי זימבבואה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת זימבבואה לבין יפן.

== סקירה כללית ==
רפובליקת זימבבואה ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין זימבבואה ליפן כוננו ב-18 באפריל 1980, ביום הכרתה של יפן בעצמאותה של זימבבואה.

== ביקורים רמי דרג ==
=== מזימבבואה ליפן ===
* רוברט מוגאבה, נשיא זימבבואה (1989, 2013, 2015, 2016)
* מורגן צ'נגיראי, ראש ממשלת זימבבואה (2012)
* אמרסון מננגגואה, נשיא זימבבואה (2019)

== נציגויות דיפלומטיות ==
שגרירות זימבבואה בטוקיו, יפן
* זימבבואה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן מיוצגת בזימבבואה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזירה בהארארה, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.mofa.go.jp/region/africa/zimbabwe/data.html יחסי זימבבואה–יפן], באתר משרד החוץ היפני.

== הערות שוליים ==
יחסי דרום סודאן – יפן

יחסי דרום סודאן–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של דרום סודאן לבין יפן.

== סקירה כללית ==
יפן הייתה בין המדינות שהכירו בדרום סודאן יום לאחר הקמתה, ב-9 ביולי 2011. יומיים לאחר מכן, ב-11 ביולי 2011 כוננה יפן יחסים דיפלומטיים רשמיים עם דרום סודאן. בחודש יוני 2020 העניקה יפן מענק כספי הומניטרי לדרום סודאן, המענק ניתן למדינה לאחר שהקימה בחודש פברואר באותה השנה ממשלת מעבר שסיימה מלחמת אזרחים ארוכת שנים במדינה.

יפן שלחה חיילים לכוח שמירת השלום של ארגון האומות המאוחדות שנשלח לאזור דרום סודאן כשעוד נשלטה על ידי רפובליקת סודאן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* יפן מיוצגת בדרום סודאן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית בג'ובה, בירת המדינה.
* דרום סודאן אינה מיוצגת ביפן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי טוגו–יפן

שגרירות טוגו בטוקיו
יחסי טוגו–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הטוגולזית לבין יפן.

== סקירה כללית ==
בין הרפובליקה הטוגולזית לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הטוגולזית לבין יפן כוננו ביום הכרת יפן בעצמאותה של טוגו, 27 באפריל 1960.

== ביקורים רמי דרג ==
=== מטוגו ליפן ===
* קולמן מאלי, ראש ממשלת טוגו (2008)
* פור ניאסנגבה, נשיא טוגו (2011, 2013, אוגוסט 2019, אוקטובר 2019)

== נציגויות דיפלומטיות ==
* טוגו מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן אינה מיוצגת בטוגו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.mofa.go.jp/region/africa/togo/data.html יחסי טוגו–יפן], באתר משרד החוץ של יפן

== הערות שוליים ==
יחסי זמביה–יפן

יחסי זמביה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת זמביה לבין יפן.

== סקירה כללית ==
רפובליקת זמביה ויפן מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין זמביה ליפן כוננו באוקטובר 1964.

== ביקורים רמי דרג ==
=== מזמביה ליפן ===
* קנת קאונדה, נשיא זמביה (1980)
* לוי מוואנוואסה, נשיא זמביה (2003, 2005, 2008)
* מייקל סאטה, נשיא זמביה (2012)
* אדגר לונגו, נשיא זמביה (2018, 2019)

=== מיפן לזמביה ===
* פומיהיטו, נסיך אקישינו ובת זוגו, קיקו, נסיכת אקישינו (2014)

== נציגויות דיפלומטיות ==
* זמביה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
* יפן מיוצגת בזמביה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בלוסקה, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.zm.emb-japan.go.jp/itprtop_en/index.html אתר שגרירות יפן בזמביה]
* [https://www.mofa.go.jp/region/africa/zambia/data.html יחסי זמביה–יפן], באתר משרד החוץ היפני

== הערות שוליים ==
טרקטורים פיאט סדרה 1000

טרקטורים פיאט סדרה 1000 (באיטלקית: Fiat Trattori 1000) הם מגוון דגמים של טרקטורים למטרות חקלאיות שיוצרו בין השנים 1971 – 1979: בארגנטינה על ידי Fiat Concord חברת בת של יצרנית הטרקטורים Fiat Trattori בבעלות קונצרן הרכב האיטלקי פיאט.

בצרפת יוצרו דגמי "סדרה 1000" על ידי Someca , חברת בת של "פיאט".

יוצרו דגמים זהים בשם: "Fiat Someca 1000", "1000 DT", "1000 Super" ,"1000 DT Super". המותג פיאט מופיע בחלק הקדמי, המותג Someca בצדדים. המנוע מתוצרת "פיאט" יובא מאיטליה.

==סדרות==
* סדרה ראשונה (1971) - "פיאט 1000" הנעה 4x2, "פיאט 1000" הנעה 4x4, מצוידים במנוע "פיאט: מסוג "8065.02" עם הגה כח ומשאבת קו. בתא הנוסעים - פתיחת השמשה הקדמית לאחור.
* סדרה שנייה (1975) - מצוידת באותו מנוע פיאט סוג 8065.02 אך בהיגוי הידרוסטטי ומשאבה סיבובית.
* סדרה שלישית (1976) - בדגמים: "Fiat 1000 Super" ו-"1000 DT Super", מצוידת במנועי פיאט מסוג "8065.04", היגוי הידרוסטטי ומשאבה סיבובית.

==ממאפייני "טרקטורים פיאט סדרה 1000"==
* קיבולת מכל הדלק היא 115 ליטר מה שמותיר טווח גדול בהרבה מיום העבודה. הצריכה המרבית בעבודה כבדה היא 4 עד 5 ליטר לשעה.
* צמיגים - צמיגים קדמיים: 7.50-20 (11.2 / 10-28), צמיגים אחוריים: 16.9 / 14-38 (דגם "Fiat 1000").
* צמיגים - צמיגי 16.9 / 14-38 (בדגמים: Fiat 1000 Super ו-1000 DT Super).
* תא נוסעים (סדרה שנייה, סדרה שלישית) - עם שמשה קדמית וגג שמש, מרופד בצורה מיטבית.
* תא נהג בטיחותי, כמעט אטום לרעש עם נראות רחבה מאוד של 360 מעלות. תא הנוסעים מאוורר ומחומם וניתן לחלופין להתאים אותו למיזוג אוויר. השמשה הקדמית והבקיעה האחורית נפתחים
* רמת הרעש בתא הנהג - 72 דציבל, ערך נמוך במיוחד לעומת 95 / 100 דציבל של טרקטורים מתחרים בעלי הספק נמוך יותר.
* בלמים - ניתן לשלב בלמים רב-דיסקיים שקועים בשמן ובקרות עצמאיות, לטיולים בכביש. בלימה הידראולית של נגררים מעל 6 טון, בשילוב בלמי הטרקטור כסטנדרט.
* רדיוס הסיבוב של גרסת "1000", עם בלם הוא 4.00 מטר, ללא בלם: 4.40 מטר, ובגרסת "1000 DT" (הנעה 4x4) עם בלם: 4.50 מטר.
* מרווח קרקע מתחת לסרן הקדמי: 430–570 מ"מ .

==גרסאות "1100"==
בארגנטינה הוצגו שתי גרסאות בסיסיות בשם "פיאט 1100 E" ו"פיאט 1100 A", גרסה מוגבהת לגידול אורז, שתיהן היו זמינות בהנעה דו או 4 גלגלים. מודלים אלה, נגזרו מהמקור האיטלקי אך עם הסתייגויות מקומיות, יוצרו בארגנטינה על ידי "פיאט קונקורד" בין השנים 1977 – 1980, מודלים אלו צוידו במנוע דיזל 6 צילינדרים, 7,412 סמ"ק. מנוע זה יוצר ברישיון בארגנטינה כמעט במשך 10 שנים. הדגמים קיבלו את הכינוי "Panza marrón" בגלל הבסיס שלהם צבועים בצבע צבע במקום כחול כמו הדגמים הקודמים.

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="160">
קובץ:Fiat 1000 DT a Concadirame, Rovigo 01.JPG | "פיאט 1000" סדרה "DT"
קובץ:Fiat 1000 DT H - Flickr - Joost J. Bakker IJmuiden.jpg | "פיאט 1000" סדרה "DT"
</gallery>

==ראו גם==
* פיאט 411 R
* קסאני 40 HP 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציוד חקלאי
קטגוריה:טרקטורים
טרקטורים סדרה 1000
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1971
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בארגנטינה
קטגוריה:כלי רכב צרפתיים
ניאלקה

ניאלקה (בהונגרית: Nyalka) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.

==יהודי ניאלקה==
בניאלקה חיו שבעה יהודים בשנת 1880 וארבעה נרשמו בשנת 1910.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
מריאן סטוקס

מריאן סטוקס (באנגלית: Marianne Stokes; 1855 – 1927), נולדה כמריאן פרינדלסברגר, הייתה ציירת אוסטרית. היא התיישבה באנגליה לאחר נישואיה עם אדריאן סקוט סטוקס (1854–1935), צייר הנוף, אותו פגשה בפונט-אוון. סטוקס נחשב לאחד המאמנים המובילים באנגליה הוויקטוריאנית.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
פרינדלסברגר נולדה בגראץ, שטיריה. היא למדה לראשונה במינכן אצל לינדנשמידט, וזכתה במלגה על תמונתה הראשונה, מוטרגלוק, ועבדה בצרפת אצל פיקסל אדולף ז'אן דנגן-בוברט (1852–1929), קולין וגוסטב קורטויס (1853–1923). היא ציירה בחיק הטבע ובפריז, וכמו אצל ציירים צעירים אחרים, הושפעה מצייר הטבע והכפר ז'ול בסטיאן-ליפג׳. סגנונה המשיך להראות את השפעתו של ז׳ול בסטיאן גם כאשר הנושא שלה השתנה מנושאים כפריים לנושאים רומנטיים של ימי הביניים. בעודה בצרפת פגשה את הציירת הפינית הלן שג'רבק, שבחברתה ביקרה בפונט-אוון בשנת 1883.<ref></ref> 

הציור הראשון שלה בסלון בפריז, "השתקפות", שצויר בבריטני, הוצג בשנת 1885 באקדמיה המלכותית. עבודתה הוצגה גם בגלריה גרוסוונור, בגלריה החדשה ובאגודת האמנים הבריטית ובשנת 1885, שנה לאחר נישואיה, היא השתמשה בשם 'גברת. אדריאן סטוקס '.<ref></ref>

יחד עם בעלה בילתה את הקיץ של 1885 ו-1886 בסקיין בצפון הרחוק של דנמרק, שם הייתה מושבת אמנים שנודעה כ"ציירי סקיין ". שם יצרו בני הזוג קשר הדוק עם מייקל ואנה אנצ'ר.<ref></ref> בקיץ 1885 הם גם ביקרו באירלנד. 

סטוקס הציגה את עבודתה בארמון האמנויות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.<ref></ref>

היא ערכה תערוכה משותפת עם בעלה בחברה לאמנות יפה בשנת 1900. הם גרו בסנט אייבס, שם הייתה מריאן סטוקס חברה בבית הספר ניולין. 

לא נולדו להם ילדים, הם נסעו לעיתים קרובות לארצות אחרות: לטירול בשנת 1905 להונגריה ולהרי הטטרה הגבוהה. כאן בילו כחצי שנה ברישום ובציור בכפרים ווז'ץ, מנגוסובצה ודיאר. אדריאן סטוקס התרכז בנופים, עם תמונות של קציר חציר וקוטג'ים ציוריים, ואילו מריאן סטוקס ציירה דיוקנאות המציגים את הפרטים הקטנים של הבגדים. ציורים אלה מספקים תיעוד חשוב של התרבות הסלובקית.

לאחר שנטשה את ציורי השמן, ובהשראת התנועה הפרה-רפאליטית, היא ציירה קומפוזיציות שטוחות בטמפרה, כאשר ציוריה מעניקים רושם של ציורי קיר על משטחי גבס. היא הייתה עמיתה בחברה המלכותית לציירים בצבעי מים. סטוקס נכללה בתערוכת נשים 2018 בפריס 1850-1900. 

מריאן סטוקס נפטרה במהלך שנת 1927. אדריאן סטוקס נפטר במהלך שנת 1935. שניהם נקברו בבית העלמין הקתולי הרומי-קתולי, לונדון. 

== גלריה ==
<gallery mode="packed">

File:Hungary (1909) (14783572992).jpg 
File:Marianne Stokes Madonna and Child.jpg 
File:La Jeune Fille et la Mort-Marianne Stokes-IMG 8224.JPG| 
File:Marianne Stokes - Angels Entertaining the Holy Child.jpg| 
Madonna-and-child-stokes.jpg
File:Marianne Stokes Rumanian Children bringing Water to be Blessed in the Greek Church, Desze.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1855
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1927
מלון פרזידנט

מלון פרזידנט (ברוסית: Президент-Отель) הוא אחד המלונות הגדולים במוסקבה, הממוקם ברחוב בולשאיה יקימנקה. נבנה בראשית שנות השמונים, נפתח בשנת 1983 תחת השם "אוקטברסקאיה" ונועד לתמוך בפעילות מדיניות החוץ של הנהגת הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ושל גופי הכוח הממלכתיים הגבוהים ביותר.

לאחר התפרקות ברית המועצות המלון הועבר לניהול של משרד נשיא רוסיה. הוא מנוצל עתה למטרת כנסים ומפגשים ממלכתיים.

<gallery mode="packed" heights="180px">
קובץ:Yakimanka District1.jpg|מבט על מלון פרזידנט
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: בתי מלון
מלון בלצ'וג קמפינסקי

מלון בלצ'וג קמפינסקי (ברוסית: Отель «Балчуг Кемпински) הוא מלון חמישה כוכבים במוסקבה של רשת מלונות יוקרה קמפינסקי.

בניין המלון נבנה לאחר שרפה של 1812, ובשנים 1897–1898 נהרס ונבנה מחדש.

בשנים 1989–1992, בניין המלון נבנה מחדש באופן קיצוני על ידי חברת בנייה אוסטרית. ב-1 באוקטובר 1992 נפתח המלון הנוכחי "מלון בלצ'וג קמפינסקי".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: בתי מלון
נור-1 (לוויין)

נור-1 (בפרסית: ماهواره نور, פירושו בעברית: אור) הוא לוויין ריגול צבאי איראני, הראשון ששוגר בהצלחה לחלל. אות הקריאה של הלוויין הוא "NOUR1".
הלוויין שוגר ב-22 באפריל 2020 מאתר שיגור בשטח מדברי במרכז איראן באמצעות משגר לוויינים מסוג קאסד. הלוויין שוגר על ידי משמרות המהפכה.

ב-8 במרץ 2022 דיווחו משמרות המהפכה ששיגרו בהצלחה את הלוויין נור-2 למסלול לוויני.

== מפרט הלוויין ==
הלוויין תוכנן ועוצב בצורת קיובסאט בגודל 6U, בממדים של 10X20X30 ס"מ, בערך בגודל של קופסת נעליים.
הלוויין מקיף את כדור הארץ בגובה של 400–425 ק"מ, מהירותו כ-7.66 ק"מ לשנייה עם זמן הקפה של 94 דקות, מה שמאפשר לו לבצע למעלה מ-15 הקפות ביום.

== פרטי השיגור ==

במסגרת שיגור הלוויין נחשף משגר הלוויינים "קאסד", טיל תלת-שלבי המשלב מנועים עם דלק נוזלי ודלק מוצק. משגר הלוויינים נחשב ייחודי משום שבשונה ממשגרי לוויינים אחרים שמשוגרים מאתרי ניסוי נייחים, הקאסד שוגר ממשגר נייד, מה שמראה על יכולת שימוש בו גם כטיל בליסטי בין-יבשתי לטובת תקיפה. בימים הראשונים לאחר השיגור כונה המשגר בשם "ראשיד".

אתר השיגור לא נמסר כתוצאה מפרסום השיגור מטעם משמרות המהפכה, אלא דווח כי הלוויין שוגר מ"אתר מדברי במרכז איראן". עם זאת, על פי חלק מההערכות הלוויין שוגר מאתר "שרהוד". האתר הוקם בשנות ה-80 כאתר לניסוי טילים בליסטיים המונעים בדלק מוצק.

== תגובות לשיגור ==
העולם המערבי הופתע משיגור הלוויין, הפתעה שהצביעה על כשל מודיעיני ועל כך שלגבי השיגור לא הייתה התראה מוקדמת.

=== ארצות הברית ===
ברקע שיגור הלווין שררה מתיחות בין ארצות הברית לאיראן בעקבות הריגת קאסם סולימאני בינואר 2020. ככלל, ארצות הברית נוהגת לגנות שיגורי לוויינים איראניים בטענה שפעילות החלל של איראן היא חלק מתוכנית הגרעין האיראנית ומשאיפתה רבת השנים לפתח נשק גרעיני. לפי האמריקאים מדובר בכסות לפיתוח טילים בליסטיים המסוגלים לשאת ראש נפץ גרעיני, בהפרה של החלטת מועצת הביטחון של האו"ם מ-2015 שקראה לאיראן להימנע משיגור טילים בעלי יכולת גרעינית למשך 8 שנים.

מזכיר המדינה של ארצות הברית, מייק פומפיאו, התייחס לשיגור ואמר כי "כל מדינה צריכה לבוא לאו"ם ולהעריך אם השיגור עלה בקנה אחד עם החלטת מועצת הביטחון... אני לא חושב, ואני חושב שאיראן צריכה לשאת באחריות על מה שהיא עושה".

ארצות הברית הצהירה כי היא מעריכה שהשיגור צלח, וכי גם הלוויין וגם הטיל ששיגר אותו נמצאים במסלול לווייני מסביב לכדור הארץ משום שלאיראן יש את היכולת להחזיר את הטיל אל הקרקע. פיקוד החלל של ארצות הברית טען כי הוא "עוקב אחרי שני הגופים". נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, ציין כי ארצות הברית "עוקבת מקרוב" אחרי איראן ופעולותיה ואף הורה לצי האמריקאי להשמיד ספינות איראניות באם יטרידו ספינות אמריקאיות.

=== ישראל ===
בישראל נמנעו מלהגיב באופן רשמי לשיגור הלוויין, שמסלולו מביא אותו למעוף מעל שמי ישראל אחת לכמה ימים. גורמים במשמרות המהפכה התייחסו ואמרו ש"ישראל מרגישה לא בטוחה בעקבות שיגור הלוויין".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.n2yo.com/?s=45529 מיקום הלוויין בזמן אמת]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוויינים איראניים
קטגוריה:צילום על ידי לוויין
קטגוריה:2020 באיראן
קטגוריה:לווייני ריגול
פאזמאנדפאלו

פאזמאנדפאלו (בהונגרית: Pázmándfalu) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. בשנת 1950 התאחד הכפר עם הכפר פאזמאנדהג' (Pázmándhegy).

==יהודי פאזמאנדפאלו==
בפאזמאנדפאלו חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|24
|993
|-
|1910
|7
|
|-
|1920
|1
|
|-
|1930
|2
|
|-
|}
גם בפאזמאנדהג' חיו יהודים, על פי מפקדי האוכלוסין שנערכו בהונגריה חיו שני יהודים בכפר בשנים 1880, 1910, ו-1940.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
אדריאן סקוט סטוקס

צ'ארלס אדריאן סקוט סטוקס(באנגלית: Charles Adrian Scott Stokes; 23 בדצמבר 1854 – 30 בנובמבר 1935) היה צייר נוף אנגלי. יליד סאות'פורט, לנקשייר. הוא הפך לסוחר כותנה בליברפול, שם הבחין בכישרונו האמנותי ג'ון הרברט, שהמליץ לו להגיש את רישומיו לאקדמיה המלכותית. הוא נכנס לבתי הספר האקדמיים המלכותיים בשנת 1872 והציג באקדמיה החל משנת 1876.

== ביוגרפיה ==
משנת 1876, היה בנסיעות לפונטיינבלו ולברביזון, והיה נתון להשפעתם של ציירי נופים צרפתיים כולל ז'ול בסטיאן-ליפג'. הוא גם צייר עבודות ז'אנר ודיוקנאות שהושפעו מפרדריק לייטון, ג'ון אוורט מילאיס ואחרים.<ref></ref>

בשנת 1884 התחתן עם האמנית האוסטרית מריאן פרינדלסברגר (1855–1927). היא הפכה לאמנית ידועה תחת שם נישואיה מריאן סטוקס. בני הזוג בילו את הקיץ של 1885 ו-1886 בסקיין בצפון הרחוק של דנמרק שם הייתה מושבת אמנים שנודעה כ"ציירי סקיין". שם הם יצרו חברות קרובה עם מייקל ואנה אנצ'ר.

לאחר שהות ממושכת בצרפת, בני הזוג חזרו לבריטניה שם הם התיישבו בקורנוול במפרץ קרביס והצטרפו למושבת האמנים בסנט איבס בשנת 1886. בני הזוג נסעו לעיתים קרובות לטירול ובשנת 1905 לסלובקיה. בשנת 1905, בני הזוג ערכו את ביקורם הראשון בהונגריה, וחזרו בשנת 1907 ו-1908.<ref></ref><ref></ref>

אדריאן סטוקס היה צייר נוף, שעסק בעיקר באפקטים של השמיים, ובהמשך בנופים דקורטיביים. הוא הפך לעמית באקדמיה המלכותית בשנת 1909 ולחבר מלא בשנת 1919, זכה במדליות בתערוכת פריז וביריד העולמי של שיקגו (1889).

הוא היה הנשיא הראשון של אגודת סנט איבס (1890) והיה סגן נשיא האגודה המלכותית לצבעי מים (1932).

מריאן סטוקס נפטרה במהלך שנת 1927. אדריאן סטוקס נפטר במהלך שנת 1935.

שניהם נקברו בבית העלמין הקתולי הרומי-קתולי, לונדון.<ref></ref>

הספד על אדריאן סטוקס התפרסם בעיתון "טיימס" ביום שני, 2 בדצמבר 1935.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">

File:Adrian Stokes Autumn in the Mountains.jpg
File:Adrian Stokes - Hunters on the moor north of Skagen - Google Art Project.jpg|
File:Adrian Scott Stokes Dawn.jpg
File:Adrian Stokes - Rumanian Cottages in Transylvania - 1909.jpg
File:Adrian Stokes Palace of the Popes at Avignon.jpg
File:Adrian Stokes A Rumanian Homestead at Desze.jpg

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1854
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1935
מוחמד עלי בארפורושי קודוס

קודוס (בפרסית: قدوس; 1822–1849) הוא הכינוי שניתן למולא מוחמד עלי בארפורושי (בפרסית: محمدعلی بارفروشی), ממאמיני הבאב, אחרון אותיות הח"י.

==רקע==

קודוס הוא צאצא ישיר של האמאם חסאן,הוא נולד בעיר בארפורוש (כיום "באבול"Bárfurúsh) והתחנך באסכולה השייח'ית של האסלאם השיעי המבוסס על לימודיהם של שייח' אחמד אחסאי וסייד כאזם רשתי.
הוא היה אחד התלמידים המוערכים ביותר של סייד כאזם רשתי, וחיפש את ממשיכו של המורה שלו לאחר מותו.
את הממשיך של סייד כאזם רשתי, הבאב, גילה מולא חוסיין בושרואי אך לאחר מכן כל אחד מאותיות הח"י הכירו בו כממשיך הרוחני באופן עצמאי, כשקודוס היה האחרון מביניהם.

==חייו כבאבי==

לאחר שמוצא מולא חוסיין את הבאב, קודוס מצטרף למאמניו והופך לשליח האחרון של הבאב – אחרון אותיות הח"י.
אף על פי שהוא האחרון הוא נחשב לחשוב מכולם מבין אותיות הח"י, שוגי אפנדי כותב עליו:
"Regarding the station of Quddus, he should by no means be considered having had the station of a Prophet. His station was no doubt a very exalted one, and far above that of any of the Letters of the Living, including the first Letter, Mulla Husayn"
שגי אפנדי טוען שאמנם אינו נביא, אך הוא החשוב והעלה ביותר מבין אותיות הח"י, אפילו יותר מראשון אותיות הח"י, מולא חוסיין בושרואי.

באוקטובר 1844 קודוס יוצא מהעיר בושהיר ומצטרף לבאב לעליית הרגל למכה שם הבאב מצהיר את הצהרתו הראשונה.
בשיראז קודוס חווה את הרדיפה הראשונה שלו בתור באבי כאשר הוא ומולא סאדיק נתפסים וזקניהם נשרפים והם מגורשים מהעיר.

==הקרב במבצר טברסי==

בשנת 1848 בעקבות עימותים בין הבאבים לשלטון והנפת הבאבים את הדגל השחור המסמל על בואו של המהדי, הבאבים מותקפים בידי ההמון והם בורחים בהנהגתו של מולא חוסיין בושרואי לקברו של השייח' טברסי, שם הם מתבצרים.
הם נתונים לבזיזות ונכנסים לעימות עם הצבא המקומי. קודוס מצטרף בשלב מאוחר יותר והופך למפקד הבאבים בתקיפה זו.
הקרב מסתיים לאחר שהנסיך מהדי-קולי מירזא שולח עותק של הקוראן ומכתב לקודוס בו הוא מזמין אותו לאוהל שלו לדון בשלום ומבטיח שלא יפגע בו, אך בהגיעו לאוהל קודוס נתפס ורבים מהמאמינים הבאבים במבצר נרצחים ונכלאים.

==מוות==

הנסיך מהדי-קולי מירזא מעביר את קודוס אל השלטונות, וב-16 במאי 1849 השלטון הפרסי נותן את קודוס לידי המון זועם, הם הפשיטו אותו מבגדיו וטורבנו, הולכו אותו כבול בשלשלאות ברחבי העיר וההמון ביתר אותו בסכינים וגרזנים ושרף את חלקיו, למעט מספר חתיכות שנלקחו ונקברו בקרבת מקום.
מספרים על הבאב, שהיה אז כלוא בכלא בצ'יהריק שהיה בצער כה גדול שלא היה יכול לכתוב או להכתיב לתקופה של שישה חודשים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בהאים
קטגוריה:ילידי 1822
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-1849
רבזד

רבזד (בהונגרית: Ravazd) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. בשנת 1992 הכפר טריאנפוסטה התפצל מרבזד והוכרז ככפר עצמאי.

==יהודי רבזד==
ברבזד חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|10
|
|-
|1880
|31
|1,642
|-
|1910
|39
|
|-
|1920
|15
|
|-
|1930
|9
|
|-
|1941
|9
|1,795
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
מיטיאנה

מחוז מיטיאנה (באנגלית, בסוואהילי: Mityana) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, מיטיאנה.

== מיקום ==
המחוז גובל במחוז קיבוגה מצפון, במחוז נאקאסאקה מצפון מזרח, במחוז וואקיסו ממזרח, במחוז מפיגי מדרום מזרח, במחוזות בוטמבלה וגומבה מדרום ובמחוז מובנדה ממערב. מטה המחוז יושב בעיר הבירה של המחוז. עיר הבירה והעיר הגדולה של המחוז היא מיטיאנה.

== רקע ==
במקור נחשב המחוז לחלק ממחוז מובנדה. בשנת 2015, התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי, כחלק מתוכנית ממשלתית להקטין את המחוזות במדינה, ובכך יועברו הכספים גם לעיירות הקטנות, ולא יישארו בידיי הערים הגדולות במחוז, כפי שקרה עד אז<ref></ref>.

== כלכלה ==
רוב כלכלת המחוז נשענת על חקלאות. הגידולים הנפוצים במחוז הם: תירס, כרוב, קסאווה, בצל, עגבנייה, שעועית, בטטה, קפה (צמח) ותה. רוב התוצרת החקלאית נמכרת בשטחי המחוז ונועדת לשימוש עצמי.

== אוכלוסייה ==
קצב גידול האוכלוסייה הוא 1.67% בשנה. כ-70% מתושבי המחוז גרים באזורים כפריים<ref></ref>.
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!אומדן אוכלוסייה
|-
|1991
|223,500
|-
|2002
|266,100
|-
|2012
|329,000
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

מיטיאנה
יחסי טורקיה–סלובניה

יחסי טורקיה–סלובניה הם יחסי החוץ בין טורקיה לסלובניה.

== סקירה כללית ==
לאחר הכרזת העצמאות ב-25 ביוני 1991, הכירה טורקיה ברפובליקה של סלובניה ב-6 בפברואר 1992. לאחר מכן, שגרירות טורקיה בליובליאנה נפתחה ב-1 באפריל 1993, וסלובניה בעקבותיה פתחה את שגרירותה באנקרה בספטמבר 1996.

מאז הקמתה של הרפובליקה של סלובניה, היחסים הדו-צדדיים בין המדינות התפתחו באפן חיובי. היחסים החיוביים התקדמו צעד אחד קדימה עם חתימתו של מסמך השותפות האסטרטגית בין טורקיה לסלובניה ב-3 במרץ 2011 באנקרה בביקורו הרשמי של ראש ממשלת סלובניה בורוט פאחור בטורקיה. גורם נוסף התורם ליחסים בין שני השותפים האסטרטגיים הוא הביקורים הרבים בתדירות גבוהה. לאחרונה, הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן ערך ביקור רשמי מוצלח בסלובניה ב-30 במרץ 2015.

== יחסי סחר ==
היקף הסחר בין טורקיה לסלובניה עלה באופן מתמיד במהלך השנים האחרונות. אף על פי כן, היחסים הכלכליים הדו-צדדיים בין המדינות עדיין אינם מממשים את הפוטנציאל האמיתי שלהם. בשנת 2015 היקף הסחר הכולל בין טורקיה לסלובניה היה 1.15 מיליארד דולר. בסלובניה, אזרחים טורקים מחזיקים בעיקר במפעלים קטנים עד בינוניים, הפועלים במגזרים כמו מזון, טקסטיל, תכשיטים ותיירות. בפרס "המשקיע של שנת 2012" זכתה חברת "אודלו", שנרכשה בשנת 2011 על ידי חברת Bayraktarlar Holding, שבסיסה באיסטנבול, ומייצרת פנסי איתות ונורות LED למכוניות אאודי, ב.מ.וו ומרצדס. אותה חברה קיבלה את הפרס היוקרתי "מצוינות עסקית" בשנת 2014, שניתן למפעלים המסחריים המצליחים ביותר שפעלו בסלובניה.

== תיירות ==
מספר האזרחים הסלובניים המבקרים בטורקיה הגיע ל-41,799 בשנת 2014. התעניינותם של טורקים לבקר בסלובניה למטרות תיירות גדלה בהתמדה לאורך השנים.

== תרבות ==
השפעות היחסים החיוביים המתמשכים בכל התחומים בין המדינות מורגשות גם בתחום התרבותי והחינוכי. אמנות וספרות עכשווית טורקית מושכות יותר ויותר את החברה הסלובנית. מו"לים סלובניים מתרגמים את עבודותיהם של סופרים טורקים בולטים לסלובנית. יתר על כן, סטודנטים טורקים הלומדים בסלובניה במסגרת תוכנית ארסמוס ממלאים תפקיד חשוב בפריחת יחסי התרבות עם סלובניה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סלובניה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול. 
* טורקיה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mfa.gov.tr/relations-between-turkey-and-slovenia.en.mfa יחסי טורקיה–סלובניה], באתר משרד החוץ הטורקי

== הערות שוליים ==
SOR B 9,5

SOR B 9,5 הוא אוטובוס עירוני מתוצרת יצרנית האוטובוסים הצ'כית SOR Libchavy (שם רשמי: "SOR Libchavy spol. s r.o") אשר יוצר בצ'כיה בין השנים 1998–2005.

=="SOR B 9,5"==

* מספר מושבים: 26 מושבים (דגם 3 דלתות כניסה) / 34 + 1 מושבים (דגם 2 דלתות כניסה).
* מספר נוסעים 74 נוסעים (דגם 3 דלתות כניסה) / 61 + 1 נוסעים (כולל בעמידה) (דגם 2 דלתות כניסה).
* תצורות: 2 דלתות כניסה / 3 דלתות כניסה.
* גובה רצפה מקרקע - 60 ס"מ.
* מספר יחידות של דגם "SOR B 9,5" יוצאו לפולין.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="140">
קובץ:Liberec, Fügnerova, autobusy TEDOM a SOR.jpg | דגם "SOR B 9,5" 
קובץ:Wolfsthal bus station 6.jpg | דגם "SOR B 9,5" 
קובץ:Jablonec nad Nisou, autobusové nádraží, busy Karosa a SOR.jpg | דגם "SOR B 9,5" 
קובץ:Nádraží Klánovice, autobus linky 260, Stenbus.jpg | דגם "SOR B 9,5" 
קובץ:Nádraží Klánovice, autobus linky 260, Stenbus (01).jpg | דגם "SOR B 9,5" 
</gallery>

==ראו גם==
* SOR B 7,5
* SOR BN 9,5
* SOR BN 10,5
* SOR CN 12

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.sor.cz/ אתר היצרן SOR]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1998
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'כיה
ישראל חיים ברקוביץ

ישראל חיים ברקוביץ (1921–1990) היה רב וראש עיריית צפת.

==קורות חיים==
ברקוביץ נולד לר' יעקב יום טוב ליטמן ושפרה. למד בישיבת חוסט אצל הגאון רבי יהושע גרינוולד. במהלך השואה נלקח למחנה עבודה של הנאצים שם שהה עד לשחרורו. אחר כך שהה במחנה פליטים בגרמניה. בשנת 1948 עלה לישראל, והסוכנות היהודית שלחה אותו לצפת. אחרי תקופה קצרה מונה לנציג הציבור החרדי בעיריית צפת. בתפקיד זה כהן כ-35 שנה, כממלא מקום ראש העיר, סגן ראש העיר וכיהן בשנת 1968 כראש העיר. כראש העיר פעל למען הקהילה החרדית בצפת. לאחר שעזב את העירייה הקים בשיתוף עם עוד מס' שותפים את בית האבות "סוכת שלום" בצפת.

בנו הרב יעקב יום טוב ליטמן ברקוביץ, נהרג בתאונת דרכים (בשנת תשמ"ד).

נפטר ב־26 ביולי 1990. נקבר לצד בנו, בבית עלמין סגולה בפתח תקווה.

נכדו הוא שדרן רדיו קול חי יענקלה פרידמן.

== קישורים חיצוניים ==
* כתבה עליו בבלוג "עולמם של החרדים" – [https://bshch.blogspot.com/2020/07/30_26.html 30 שנה לראש עיריית צפת הרב ישראל חיים ברקוביץ ז"ל ה אב תש"נ]

קטגוריה:ראשי עיריית צפת
קטגוריה:אנשי דת יהודים
קטגוריה:ניצולי השואה: אוקראינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
יחסי טורקיה–פולין

תהלוכתו של פיוטר פוטוצקי, השגריר האחרון של חבר העמים הפולני-ליטאי באיסטנבול בשנת 1790.
יחסי טורקיה–פולין הם יחסי החוץ בין פולין לטורקיה. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו ובאיחוד מדינות הים התיכון.

== היסטוריה ==
היחסים בין פולין לטורקיה היו חזקים מבחינה היסטורית, היחסים הרשמיים כוננו במאה ה-15,<ref name="EdukMK"></ref> על אף ששתי המדינות לחמו פעמים רבות, וכוחות פולנים אף היו שותפים בהבסת הצבא העות'מאני במהלך קרב וינה בשנת 1683 בתקופת המלחמה הטורקית הגדולה. האימפריה העות'מאנית, יחד עם פרס, היו המדינות הגדולות היחידות בעולם שלא הכירו בחלוקת פולין. במאה ה-19 הגיעו לטורקיה וטרנים פולנים רבים ממרד נובמבר, מרד ינואר ומלחמת קרים. קצינים פולנים רבים, כמו מיכל צ'ייקובסקי , שירתו בצבא האימפריה העות'מאנית. הגנרל הפולני מריאן לנגביץ' בילה את השנים האחרונות בחייו בטורקיה, נלחם בצבא העות'מאני ונפטר באיסטנבול, שם קבור בבית הקברות היידארפשה . המשורר הלאומי הפולני אדם מיצקביץ' בילה את החודשים האחרונים בחייו באיסטנבול ונפטר שם. הבית בו התגורר הפך לימים למוזיאון אדם מיצקביץ'.

יש גם את הכפר הפולני פולונזקיי (אדמפול) בטורקיה. השוכן בצד האנטולי של איסטנבול ויושב בשנת 1842 על ידי וטרנים פולנים ממרד נובמבר. במאות ה-19 וה-20 הגיעו מתיישבים פולנים נוספים. נכון לשנת 2009, עדיין יש מיעוט פולני בכפר.

טורקים מפורסמים בעלי אבות פולניים חלקיים כוללים את המשוררת והמחזאית נאזים חכמת, ואת זמרת אופרת הסופרן ליילה גנג'ר.

== יחסים עכשוויים ==
המכירות ברצח העם הארמני מודגשות בירוק כהה. פולין היא אחת המדינות הללו להכיר ברצח העם.]]
אף על פי שטורקיה ופולין נהנות מיחסים טובים, מאז סוף המאה ה-20, היחסים בין המדינות לפעמים מתוחים. פולין הייתה אחת המדינות העיקריות שגינו את הפלישה הטורקית של קפריסין ואישרה את עמדתה עבור קפריסין מאוחדת. יתר על כן, בשנת 2005, פולין הכירה רשמית ברצח העם הארמני, ואילצה את טורקיה לסגור את שגרירתה למשך חודש והפכה את היחסים ביניהן למעט חמוצים.

בשנים האחרונות, בגלל שלטונו הסמכותי של רג'פ טאיפ ארדואן וידידותו הגוברת עם רוסיה, היחסים הידרדרו. פולין ראתה ברוסיה איום על הריבונות הלאומית שלה והייתה ביקורתית רבה כלפי התערבות רוסית בענייני חוץ.

== נציגויות דיפלומטיות ==
שגרירות טורקיה בוורשה
* פולין מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול.
* טורקיה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
מפל אולואופנה

מפל אולואופנה (באנגלית: Oloʻupena Falls) הוא מפל מים הממוקם בחלקו הצפון-מזרחי של האי מולוקאי, המשתייך לאיי הוואי, שבמדינת הוואי, ארצות הברית, והוא נחשב באופן לא רשמי כמפל הרביעי בגובהו בעולם, וכן לגבוה ביותר בארצות הברית.

המפלים זורמים כאשר נחל עונתי קצר נשפך על שפת אחד מצוקי הים הגדולים ביותר בעולם, הממוקם בין עמקי פלקונו ווואילאו . הם נשחקו בחריץ בפנים המצוק, וניתן לראותם רק מהאוקיינוס או מהאוויר.<ref name="imagesofoldhawaii"></ref><ref name="howstuffworks"></ref>

== הערות שוליים ==

אולואופנה
קטגוריה:הוואי: גאוגרפיה
יחסי טורקיה–מולדובה

יחסי טורקיה–מולדובה הם יחסי החוץ בין טורקיה למולדובה.

== סקירה כללית ==
במהלך המאה ה-15 נכבש שטחה של מולדובה בידי האימפריה העות'מאנית, כחלק מכיבושה של נסיכות מולדובה. בשנת 1812 נאלצה האימפריה העות'מאנית למסור את בסרביה לידי האימפריה הרוסית, אשר לאחר מלחמת העולם הראשונה צורפה לממלכת רומניה, ולאחר מלחמת העולם השנייה הפכה ברובה למולדובה הסובייטית. טורקיה הכירה בעצמאות מולדובה ב-16 בדצמבר 1991 שהוכרזה ב-27 באוגוסט 1991. היחסים הדיפלומטיים בין טורקיה למולדובה כוננו ב-3 בפברואר 1992. הסכם הידידות ושיתוף הפעולה, הנחשב לבסיס החוקי של היחסים הדו-צדדיים בין טורקיה ומולדובה נחתם במהלך ביקורו של הנשיא סוליימאן דמירל במולדובה, ב-2–3 ביוני 1994.

היחסים בין טורקיה למולדובה צברו תאוצה משמעותית לאחרונה. נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן ביקר במולדובה בתאריכים 17–18 באוקטובר 2018, יחד עם גאגוז ירי. ביקורו של הנשיא היה הביקור הרשמי הבילטרלי הרשמי הראשון מטורקיה במולדובה לאחר 19 שנים. נשיא מולדובה, איגור דודון, ביקר בטורקיה ב-30 בדצמבר 2019 על מנת להשתתף בישיבה הראשונה של המועצה לשיתוף פעולה אסטרטגי הטורקית.

על פי הפרוטוקול שנחתם ב-17 באוקטובר 2018, אזרחים טורקים ומולדובים יכולים לבקר אחד במדינות זו עם תעודות זהות בלבד. הפרוטוקול הנוגע לנסיעות ללא הדרכון נכנס לתוקף ב-19 בפברואר 2019.

== יחסי סחר ==
היקף הסחר בין טורקיה למולדובה בשנת 2019 הסתכם ב 568 מיליון דולר (322 מיליון דולר של יצוא טורקי, 246 מיליון דולר של יבוא ממולדובה). ההשקעות הטורקיות במולדובה הסתכמו ב-300 מיליון דולר חברות בנייה טורקיות קיבלו 38 פרויקטים בשווי של 518 מיליון דולר אמריקאי. הסכם סחר חופשי (FTA) בין המדינות נכנס לתוקף ב-1 בנובמבר 2016.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* טורקיה מחזיקה במולדובה שגרירות בקישינב וקונסוליה כללית בקומראט, בירת הרפובליקה הבדלנית גגאוזיה, מקבוצת העמים הטורקיים
* מולדובה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה ו-4 קונסוליות באנטליה, בורסה, איסטנבול ואיזמיר.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.mfa.gov.tr/relations-between-turkey-and-moldova.en.mfa יחסי טורקיה–מולדובה], באתר משרד החוץ הטורקי

== הערות שוליים ==