OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נמל התעופה שאנון

נמל התעופה שאנון (באנגלית: Shannon Airport, באירית: Aerfort na Sionainne) הוא נמל התעופה השלישי בגודלו באירלנד (אחרי נמלי התעופה בדבלין ובקורק). הוא ממוקם ביישוב שאנון במחוז קלייר, ומשרת בעיקר את היישובים לימריק, אניס וגולווי, וכן את דרום מערב אירלנד. בשנת 2010 עברו בנמל התעופה 1,750,000 נוסעים. כיום חלק גדול מהפעילות האווירית בנמל הן טיסות צבאיות של ארצות הברית.

==היסטוריה==
בשנת 1936 החלו העבודות להקמת שדה התעופה, ולשם כך נדרש ייבוש הביצות באזור. השדה נפתח ב-1942 ושימש בעיקר לטיסות טרנס-אטלנטיות.

בשנת 1947 נחנך בשדה התעופה שאנון הדיוטי פרי (ולמעשה גם אזור הסחר המיוחד) הראשון בעולם. מכיוון ששדה התעופה שימש בעיקר לטיסות טרנס-אטלנטיות, ובאותה תקופה לא הייתה אפשרות למלא דלק במטוסים כך שיספיק לאורך כל הטיסה מערי אירופה לאמריקה, היו מטוסים רבים עוצרים בשאנון כדי לתדלק בה (היא הייתה הנקודה הצפון-האירופאית הקרובה ביותר לאמריקה). בזמן תדלוק המטוס, נמכרו לנוסעים בשדה התעופה מוצרים ללא מכס. השיטה זכתה להצלחה מיידית והועתקה למרבית שדות התעופה ברחבי העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

שאנון
לאוניד קנטורוביץ'

לאוניד ויטַלייביץ' קנטורוביץ (ברוסית: Леонид Витальевич Канторович; 19 בינואר 1912 – 7 באפריל 1986) היה מתמטיקאי וכלכלן סובייטי יהודי, חתן פרס נובל לכלכלה בשנת 1975. נחשב למפתח התכנון הליניארי שבעבורו זכה בפרס נובל, וכן ערך מחקרים חשובים בתחום אנליזה פונקציונלית, תורת הקירובים ואי-שוויון קנטורוביץ'.

==קורות חיים==
לאוניד קנטורוביץ' נולד בסנקט פטרבורג למשפחת רופאים יהודים. בשנת 1926 בהיותו, בן 14 בלבד, החל את לימודיו באוניברסיטת לנינגרד. בין היתר למד אצל גריגורי פיכטנגולץ. לאחר סיום לימודיו בפקולטה למתמטיקה החל ללמד ובשנת 1934 מונה לפרופסור. בשנת 1935 הוא קיבל תואר דוקטור על סמך כלל העבודות שבוצעו על ידו.

בשנת 1938 קנטורוביץ' ייעץ לבית חרושת לייצור עץ לבוד. הוא הבין שמדובר בבעיית אופטימיזציה תוך אילוצים רבים. השיטה שהוא פיתח נהפכה עם הזמן לבסיס של תכנון ליניארי.

החל משנת 1939 קנטורוביץ לימד באוניברסיטה למהנדסים צבאיים בלנינגרד. בשנת 1948 קבוצת מתמטיקאים בראשותו צורפה לפרויקט הגרעין הסובייטי. בשנת 1949 זכה בפרס סטלין עבור עבודותיו בתחום המתמטיקה.

בשנת 1958 קנטורוביץ' נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה למדעים של ברית המועצות. באותה תקופה שימש ראש קתדרה למתמטיקה חישובית באוניברסיטת לנינגרד ובמקביל עבד במכון למתמטיקה על שם סטקלוב בלנינגרד.

עבודותיו של קנטורוביץ' בתחום הכלכלה זכו לביקורת צוננת מכלכלנים סובייטים שאף האשימו אותו בגישה אנטי-מרקסיסטית, אולם תפקידו ותאריו הרבים בתחום המתמטיקה הגנו עליו מפני מתנגדיו.

בשנת 1960 ממשלת ברית המועצות החליטה להקים מרכז מדעי בנובוסיבירסק. במסגרת זו הועברו לעיר מדענים ממספר מרכזים מדעיים ותיקים. קנטורוביץ' הקים קתדרה למתמטיקה חישובית באוניברסיטת נובוסיבירסק ועבד במכון למתמטיקה של האקדמיה למדעים שהוקם בעיר.

בתחילת שנות ה-60 רעיונותיו של קנטורוביץ' בתחום הכלכלה החלו להתקבל בקרב כלכלנים סובייטים. בשנת 1964 קנטורוביץ' נבחר לחבר באקדמיה למדעים ובשנת 1965 זכה בפרס לנין עבור פיתוח שיטות של תכנון ליניארי ויישומיהן בתחום הכלכלה.

בשנת 1971 קנטורוביץ' חזר למוסקבה והחל לעבוד באקדמיה לכלכלה לאומית של מועצת השרים של ברית המועצות. בשנת 1975 הוענק לקנטורוביץ' פרס נובל לכלכלה. בשנת 1976 הוא החל לעבוד במכון לבעיות מערכתיות ליד האקדמיה למדעים.

קנטורוביץ' נפטר בשנת 1986 ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www-history.mcs.st-andrews.ac.uk/Biographies/Kantorovich.html לאוניד קנטורוביץ'], באתר מקסטיוטור
* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/ליאוניד-קנטורוביץ/ לאוניד קנטורוביץ'], אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר [https://www.anumuseum.org.il/he/ בית התפוצות].
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים רוסים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:יהודים זוכי פרס לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1912
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1986
מאיומי אאוקי

מאיומי אאוקי-נישוגוטי (ביפנית: 青木-西口 まゆみ; באנגלית: Mayumi Aoki; נולדה ב-1 במאי 1953) היא שחיינית עבר יפנית, אלופה אולימפית (מינכן 1972) ושיאנית עולם במשחה ל-100 מטר פרפר, 36 שנה אחרי שהידקו מאהאטה, שחיינית יפנית הראשונה שזכתה במדליית זהב האולימפית.

== ביוגרפיה ==
אאוקי נולדה ביאמאגה שבמחוז קומאמוטו.

===שיאנית עולם ואלופה אולימפית===
בתחרות שחייה שנערכה בטוקיו ב-21 ביולי 1972 קבעה אאוקי במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 1:03.9 דקות ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-1.04 דקות. באולימפיאדת מינכן (1972) היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 1:03.34 דקות<ref></ref>, לפני רוסביטה באייר ממזרח גרמניה (1:03.61 דקות) ושיאנית העולם היוצאת אנדריאה ג'רמטי מהונגריה (1:03.73 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 1:04.00 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:22.84 דקות ובמקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:30.18 דקות, את סגנון הפרפר היא שחתה ב"זינוק שליחות" בתוצאה של 1:02.47 דקות.

באליפות העולם הראשונה בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 זכתה אאוקי במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.73 דקות, אחרי קורנליה אנדר (1:02.53 דקות) ורוזמרי קותר (1:02.68 דקות) שתיהן ממזרח גרמניה.

== תארים והישגים ==
*אאוקי קבעה 2 שיאי עולם חדשים במשחה ל-100 מטר פרפר. 
*בשנת 1989 זכתה אאוקי להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.[https://web.archive.org/web/20120212222029/http://www.ishof.org/Honorees/89/89maoki.html]

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיאניות עולם בשחייה
קטגוריה:שחייניות פרפר
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אלופות אולימפיות יפניות: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם יפנים: שחייה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1953
משה בן-אליעזר

משה בן-אליעזר (גלַמבוצקי) (על פי רוב: מ. בן-אליעזר; י"ז בניסן תרמ"ב, 6 באפריל 1882 – י"ח באב תש"ד, 7 באוגוסט 1944) היה סופר, מתרגם ועיתונאי חבר מערכת הארץ.

==קורות חיים==
בן-אליעזר נולד בעיירה שצ'וצ'ין שבפלך וילנה, רוסיה (כיום בלארוס), בנו של רב העיירה. למד בישיבת מיר, אך שם התוודע לתנועת ההשכלה. הוא החל את דרכו העיתונאית בעיתון בעריכתו של דוד פרישמן, "הדור". חלק גדול מכתיבתו נעשה תחת שמות עט כ"לזרסון". דבורה בארון, שכבר בגיל 15 פרסמה לראשונה מסיפוריה בעיתונים "המליץ" (1903) ו"הצפירה" (1904), נפגשה עמו ב-1903, ועל אף פער הגילאים ביניהם החלו להתכתב ולבסוף, ב-1904, להתארס. אחרי כתיבה בהזמן, ב"דער יוד" (מיידיש: "היהודי") שיצא בוורשה ובכתב העת הספרותי הלונדוני של יוסף חיים ברנר, המעורר, היגר ב-1906 לניו יורק בהשאירו את בארון באירופה. בן-אליעזר חזר ב-1909 לפולין ונפגש עם בארון. המפגש הרומנטי הסתיים במפח נפש מבחינתה של בארון והיא הכריזה כי החליטה להיות נזירה, אירוסיהם בוטלו, והיא עלתה לארץ ב-1911 והתחתנה, מאוחר יותר, עם יוסף אהרונוביץ.

ב-28 במאי 1912 נשא לאישה את מינה, בת אפרים קפלן, בוואלפ שבפלך גרודנה. בן-אליעזר ומשפחתו עלו לארץ ישראל ב-1925, השתקעו בתל אביב והוא הצטרף למערכת הארץ כעורך המדור הספרותי. בתוקף תפקידו שבו בארון והוא לעבוד הפעם כעורך ומבקר ספרות. ב-1926 מונה לעורך הראשון של בן ארצי, הניסיון השני של הארץ להוציא עיתון לילדים. בעיתון כתבו ממיטב הכותבים של התקופה וביניהם: ביאליק, לוין קיפניס, אשר ברש, יצחק למדן וימימה אבידר-טשרנוביץ.

הותיר אישה, בן, עמנואל (אשר נשא לימים את גאולה, בתו הבכורה של דוד בן-גוריון) ובת, חוה. נקבר בבית הקברות טרומפלדור.

==ספריו==

* הארנק והעני. האיכר והתוף, מוריה, אודסה, תרע"ו
* הנעל. מלך לשנה: אגדות מעֻבַּדוֹת, מוריה, אודסה, תרע"ו
* [https://rosetta.nli.org.il/delivery/DeliveryManagerServlet?dps_pid=IE73936665 עולם עובר]: תמונות וציורים, הוצאת מאיר, תל אביב וניו-יורק, תרפ"ח 1928
* הבורח: ספור, הוצאת אמנות, תל אביב, תר"ץ

לאחר מותו:
* כל כתבי מ' בן אליעזר כרך א: גבריאל, תל אביב: אמנות, תש"ה

===בעריכתו===
* בן ארצי: שבועון לילדים ולנערים, הארץ, תל אביב, תרפ"ו
* יהושע חנקין - האיש ומפעלו, מסדה (הוצאת ספרים, תל אביב, תרצ"ג

==לקריאה נוספת==
* 'בן־אליעזר (גלֶמבוצקי), משה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 85. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* (עם פטירתו)
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1882
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1944
אדמונטוזאורוס

איור של אדמונטוזאורוס
אדמונטוזאורוס (שם מדעי: Edmontosaurus ידוע גם כ"אנטוטיטאן"; משמעות השם: "הלטאה של תצורת אדמונטון") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ממשפחת ההדרוזאוריים (בעלי מקור הברווז) שחי במערב אמריקה הצפונית בשלהי הקרטיקון לפני 73–66 מיליון שנה לפני זמננו, עד להכחדתו בהכחדת קרטיקון-פלאוגן.

== מאפיינים ==
האדמונטוזאורוס היה מבין הגדולים והחזקים שבהדרוזאוריים: אורכו הגיע ל- ומשקלו נע בין 3 ל-5 טונות. גופו החזק איפשר לו לרוץ במהירות של 50 קמ"ש. האדמונטוזאור היה צמחוני שכנראה אכל עלי מחטניים והיה מצויד לשם כך במקור דמוי ברווז לתלישת העלים ומערכת לחיים ושיניים טוחנות חזקות באחורי הפה שגרסו את המזון והפכו אותו לניתן לעיכול. בקדמת ראשו היה שק אוויר שאותו יכול האדמונטוזאורוס לנפח כדי להפיק קולות או כדי להוות מפגן ראווה צבעוני לצרכים חברתיים. באחד המאובנים של אדמונטוזאורוס נשמרה טביעת העור שלו, דבר שהראה שעורו היה מורכב מקשקשים דמויי-חלוקים.

מאובני הדרוזאורוס נמצאו במערב אמריקה הצפונית: מאלסקה שבצפון, דרך אלברטה וססקצ'ואן שבקנדה וכלה במונטנה שבארצות הברית. נמצאו פרטים רבים באותו מצע עצמות, דבר המרמז שחי בעדרים. הפלאונטולוגים מאמינים שהאדמונטוזאורים היו דינוזאורים נודדים, שנדדו מדי אביב ליערות אלסקה בחוג הארקטי, שם בילו את הקיץ, ובחורף נדדו דרומה יותר כדי להימלט מהקור והלילות הארוכים של החוג הארקטי.

הוא נתגלה ב-1917 על ידי לורנס למבה ונקרא על שם תצורת אדמונטון שבקנדה, בה נתגלה. סוג נוסף בשם אוגרונאלוק שחי באלסקה ככל הנראה היה סוג של אדמונטוזאורוס.

==בתרבות==
*האדמונטוזאורוס נראה בסדרה "הולכים עם דינוזאורים" בפרק האחרון, בו מספר פרטים מותקפים בידי טירנוזאורוס רקס ואחד נטרף ואחרים ממשיכים לנוע עד שהמטאור הורג אותם. הוא נראה גם בסדרה "הכוכב דינוזאור", ב"כוכב פרהיסטורי" ובסרטים נדידת הדינוזאורים וללכת בין דינוזאורים - כולם מבית ה-BBC.
*האדמונטוזאורוס נראה במספר מקומות בסרטי פארק היורה: בסרט השני נראים עצמות ליד קן הטירנוזאורוסים שכנראה שהם עצמות אדמונטוזאורוס. בסרט עולם היורה האדמונטוזאורוס מוצג בתוך המחשבים ובסרט עולם היורה: נפילת הממלכה נראים מוצגים של שלדי דינוזאורים, ביניהם אדמונטוזאורוס. אך מעולם לא נראה פרט על המסך.
*האדמנטוזאורוס מופיע במשחקי המחשב פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic Park: Operation Genesis, Jurassic World: Alive, ללכת עם דינוזאורים, Jurassic World Evolution 2 וJurassic World Evolution.
*בנוסף הוא מופיע בסדרות הדינוזאורים!, פלאווורלד ודינו דן.

== לקריאה נוספת ==
* - עמ' 289

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1917
קטגוריה:זאורולופיים
קטגוריה:ארצות הברית: מאובנים
קטגוריה:קנדה: מאובנים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לורנס למב
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1917
יאן ד'אקוסטה

יאן ד'אקוסטה (או יאן לקוסטה) (ברוסית: (Ян Лакоста (Ян д’Акоста; 1665 סלא בשליטתם שודדי ים ברברים - 1740 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית) היה ליצן חצר ממוצא יהודי שפעל ברוסיה בשירותם של הצארים פיוטר הגדול, אנה איוואנובנה ושל העוצר ארנסט בירון.

==חייו==
ד'אקוסטה, לפי מקורות שונים היה, ממשפחה יהודית או משפחת אנוסים שברחה מפורטוגל והשתקעה בסלא: עיר ליד רבאט אז בשליטת שודדי הים הברברים. בצעירותו, כנראה, התמקצע בים. בהמשך נדד יחד עם משפחת אביו באירופה עד שפתחו משרד ברוקרים בהמבורג. בהמשך התחיל לתת שיעורי נימוסים (אטיקט) עד שנפגש עם פטר הגדול שלקח אותו יחד עם משפחתו לחצרו. לפי מקורות אחדים המפגש הראשון עם הקיסר אירע במרחצאות באולונץ בחבל קרליה.

ד'אקוסטה ידע 6 שפות ושלט היטב בביבליה. ידוע כי קיבל מפיוטר תפקיד ליצן חצר ושם חדש - פיוטר דורופייביץ'. הוא עצמו קרא לפיוטר קום (ברוסית "הסנדק" או אישיות מאוד קרובה) ולפי חלק מן המקורות השתתף בגזירת זקנים וקצוות קפטנים של בויארים. ב-1717 המיר את דתו לנצרות האורתודוקסית.

פיוטר ערך איתו ויכוחים תאולוגיים ועל שירותו הנאמן העניק לו תואר "מלך סאמויידים" והעניק לרשותו את האי סומרס במפרץ הפיני או, לפי מקור אחר, את האי סורסארי הסמוך שעליו גם צויר בתמונתו היחידה על קריקטורה גרמנית ב 1736. בכל מקרה לאחר המתנה לקוסטה התחיל להופיע בארוחות חצר עם כתר מפח שתמיד היה מוזז לאחת מאוזניו.

הוגלה ב-1723 לכפר ווסקרסנסקויה בסיביר (כעת במחוז צ'ליאבינסק) על ידי אלכסנדר מנשיקוב שהאשימו בקשר עם פיוטר שפירוב שאז נשפט להוצאה להורג שהוחלפה בהגליה לסיביר. הוחזר לחצר על ידי הקיסרית אנה איוואנובנה.

נהיה לגיבור סיפורי חצר רבים.

==צאצאיו==
בנו יעקב כריסטיאן שירת ביחידות הארטילריה של הצבא הרוסי. הגיע לדרגת פודפורוצ'יק (לוטננט).

==הנצחה==
* ב-1733 על שמו בגן הקיץ נוסדה מזרקה "לקוסטה".

==דמותו במדיה האמנותית==
* ד'אקוסטה הוא גיבור ראשי ברומן ההיסטורי של דוד מרקיש "הליצנים".
* מופיע כדמות משנית ברומנים של ולנטין פיקול.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.jewishencyclopedia.com/articles/742-acosta-joan-d Herman Rosenthal art. Joan D'Acosta Jewish Encyclopedia New York 1906]
* John Doran The history of court fools

קטגוריה:יהודים פורטוגזים
קטגוריה:צאצאי אנוסים
קטגוריה:יהודים מומרים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:מתרגמים רוסים
קטגוריה:ילידי 1665
קטגוריה:נפטרים ב-1740
קטגוריה:מתנצרים
מהנדס ביצוע

מהנדס ביצוע ומנהל עבודה בודקים תקרת ברזל
מהנדס הביצוע הוא מהנדס אזרחי או מהנדס בניין המשמש כנציג הקבלן הראשי בשטח לביצוע פרויקט בנייה או תשתית.

== משימות מהנדס ביצוע ==
# למידת התוכניות הרלוונטיות והחלטה על שיטות הביצוע.
# בניית לוח זמנים לפרויקט.
# בניית תקציב ותזרים מזומנים לפרויקט.
# בחירת קבלן משנה ופיקוח עליו שיבצע את העבודה כנדרש, לדוגמה: קבלן שלד, קבלן החלקות, קבלן צבע, קבלן ריצוף וכו'.
# שליטה בתוכניות, בתקנות הרלוונטיות ובדרישות מיוחדות של מזמין העבודה והעברת המידע לקבלני משנה וספקים.
# הזמנת כל החומרים הדרושים לביצוע העבודה. כגון: בטון, ברזל, עץ, דבק, בלוקים, טיח, ריצוף וכו'
# מעקב שבועי אחרי לוח זמנים, תקציב ותזרים הפרויקט, ובדיקת עמידה ביעדים.
# השתתפות בישיבות שבועיות והצגת נתונים רלוונטיים למזמין העבודה.
# שמירה על סביבת עבודה בטוחה באתר הבנייה.
# חיפוש אחרי שיטות עבודה יעילות שחוסכות זמן, כסף ומשפרות את איכות הביצוע.
# פתרון בעיות ואי התאמות בשטח והעברת המידע לגורמים הרלוונטיים.
# הגיון הנדסי: היכולת לזהות שקבלן עובד בצורה לא נכונה, ובדיקה בתוכניות מה הסיבה לביצוע העבודה בצורה הזאת, במקרה של זיהוי טעות תכנון יש להעביר למתכנן הרלוונטי.

== ידע מקצועי הדרוש למהנדס ביצוע ==
ישיבת צוות מהנדס ביצוע, קבלן שלד ו-2 מנהלי עבודה
# הכרת החומרים המשמשים לבניה המגיעים לאתר ובדיקה שמתבצע שימוש נכון בחומרים הללו, לדוגמה: בטון, ברזל, עץ, דבק, בלוקים, טיח, ריצוף וכו'
# הכרת הכלים המשמשים לבניה ובדיקה שמתבצע שימוש נכון בכלים אלו, לדוגמה: דוד בטון, טפסות מתועשות, מחליק בטון, פטישון וכו'.
# הכרת שיטות בניה פופולריות ובדיקה שוטפת שקבלן המשנה עושה שימוש נכון בשיטות אלו. לדוגמה: שיטות קובנציונאליות ומתועשות, תלית אבן יבשה ורטובה, הדבקת קרמיקה והנחת שיש וכו'.

== יכולות ניהול הדרושות למהנדס ביצוע ==
# ניהול וגיוס כח אדם כגון: פועלים פשוטים, מנהלי עבודה, מהנדסים, מזכירה, עגורנאים, יועצים וכדומה.
# ניהול אדמיניסטרטיבי של משרד ותיוק כל הטפסים הרלוונטיים.
# הבנה עסקית של הפרויקט ושל מטרת הפרויקט, השתתפות בישיבות ובהחלטות האסטרטגיות של היזם.
# יכולת הקשבה לשאר חברי הצוות.
# פתרון בעיות על ידי ניהול דיונים עם מספר גורמים, ניתוח המידע שהגיע מהגורמים הללו ובחירת הפתרון הנכון.
# השגת ידע שנחוץ לפרויקט מיועצים רלוונטיים כגון : יועץ בטיחות, יועץ חשמל, יועץ אינסטלציה וכו'. ואף גיוס יועצים אחרים במידת הצורך לדוגמת יועצים נוספים עם חוות דעת שונה .
# ניהול פועלים \ קבלנים שלא מדברים את השפה המקומית.
# ניהול וארגון אתר בצורה פשוטה, הגיונית וברורה לכלל העובדים.
# ניהול וסידור מידע שקיים בפרויקט בצורה המאפשרת שליפה מהירה של מידע זה בכל רגע נתון.

== מיומנויות הדרושות ממהנדס ביצוע ==
# ידע במתמטיקה הכולל : אלגברה, גאומטריה, חישובים פשוטים וסטטיסטיקה.
# ידע במחשבים: אינטרנט, אופיס, אוטוקאד, תוכנות לניהול מכרזים וחשבונות.
# יכולת לבצע השוואת חלופות לפעולות בניה לפי עקרונות הנדסיים וכלכליים.
# פתרון בעיות ואי התאמות בשטח במהירות וביעילות.
# יכולות שרטוט והעברת סקיצות לשאר הגורמים בפרויקט.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.civileng.co.il/ראיון-עם-רן-רלר-בוגר-הפקולטה-להנדסה-אזרחית-וסביבתית-בטכניון-מהנדס-ביצוע ראיון מקצועי עם מהנדס ביצוע]

קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:מקצועות ההנדסה
המינריאדה של יוני 1990

המינריאדה של יוני 1990 או המינריאדה השלישית, התנהלה בימים 13 - 15 ביוני 1990 והייתה המינריאדה הברוטלית ביותר עם מספר הקורבנות הגבוה ביותר.

== הרקע ==

החל מ-22 באפריל 1990, בכיכר האוניברסיטה, בבוקרשט נערכו במשך 53 ימים סדרה ארוכה של הפגנות ומחאות, שכונו "גולניאדה". מטרת ההפגנות הייתה להביא לקבלת התביעות של הכרזת טימישוארה ובעיקר סעיף 8 שלה, שתבע פסילתם של אקטיביסטים קומוניסטים וקציני סקוריטטה מהשתתפות בבחירות ברומניה לתקופה של שלוש מערכות בחירות לפחות.

תביעות המפגינים לא התקבלו ובניגוד לרצונם השתתפו בבחירות, שנערכו ב-20 במאי 1990, מועמדים שהיו בעברם קומוניסטים בכירים. אחד מהם, יון איליאסקו, נבחר לנשיאות רומניה ברוב גדול ומפלגתו זכתה בבחירות לפרלמנט.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://jurnalul.ro/editorial/o-enigma-13-15-iunie-1990-95516.html O enigmă: 13-15 iunie 1990] 
* [http://www.evz.ro/detalii/stiri/mineriadele-anului-1990-democratia-sub-bate-898037.html המינריאדות של שנת 1990 - דמוקרטיה תחת אלות] 

קטגוריה:מהומות ברומניה
קטגוריה:בוקרשט: היסטוריה
המוזיאון הארכאולוגי בעקבה

המוזיאון הארכאולוגי בעקבה (בערבית: متحف آثار إقليم العقبة) הוא מוזיאון לארכאולוגיה השוכן בעיר עקבה שבירדן. 

==היסטוריה, מבנה ותצוגה==
המוזיאון שוכן במבנה אשר שימש כארמונו של חוסיין בן עלי, מנהיג המרד הערבי, ואשר נבנה בשנת 1917. מצודת עקבה שוכנת בצמוד למבנה המוזיאון ממזרח, ובצידו המערבי מתנשא תורן הדגל הגבוה שעליו מונף דגל המרד הערבי.
במוזיאון ארבעה חדרי תצוגה בהם מוצגים ממצאים נבטיים, רומיים, ביזנטיים ומוסלמים. נוסף על אלה אוצר המוזיאון ממצאים מהכנסייה העתיקה בעקבה ואת אבן המיל הראשונה בוויה טראיאנה נובה (Via Traiana Nova), היא דרך המלך, שעליה חקוקים שמו של הקיסר טראיאנוס והעובדה שסלל את הדרך מסוריה אל ים סוף. עוד מציג המוזיאון מטבעות זהב פאטימים, כיתובים של פסוקים מהקוראן אשר התנוססו במאה ה-9 מעל שער העיר המזרחי, ומוצגים נוספים ממצרים, אתיופיה, עיראק וסין. נכון ל-2017 הוא סגור לשיפוצים. 

== גלריה ==
<gallery>
Aqaba Archeological Museum03.jpg|מראה המוזיאון מכיוון מצודת עקבה. מאחוריו נראים מימי מפרץ אילת ותורן הדגל בעקבה
Aqaba Archeological Museum04.jpg|אבן המיל הראשונה בוויה טראיאנה נובה
Aqaba-Museum Tall Hujayrat 05.jpg|ממצאים מאתר תל חוג'יירת אל-ע'וזלאן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[ דף המוזיאון] - באתר משרד התרבות הירדני 

קטגוריה:עקבה: מבנים
עקבה
נדיה אטינגון-רייכרט

נדיה אֶטינגוֹן-רייכֶרט (28 באפריל 1903 – 11 בפברואר 1994) הייתה פסנתרנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
נדיה אטינגון נולדה בעיר הפלך קייב שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה), בתם של אפרתינה (פניה) ואלתר אטינגון (בנו של גרשון אטינגון).
את לימודי המוזיקה החלה בקונסרבטוריון של קייב, ואחר-כך למדה בלייפציג אצל רוברט טייכמילר ובברלין אצל ארטור שנאבל. עם תום לימודיה החלה בקריירה של פסנתרנית קונצרטים והופיעה ברוסיה, גרמניה, אוסטריה, צרפת, אנגליה (שם עבדה עם הפסנתרן טוביאס מתאי ), קפריסין ולבנון.

בשנת 1925 עלתה לארץ ישראל ופיתחה קריירה מוזיקלית, הן כפסנתרנית סולנית ברסיטלים ועם תזמורות והן בהרכבים קאמריים. כיהנה בתפקיד יושבת ראש אגודת האמנים למוזיקה בתל אביב. בשנת 1938 היא הייתה סולנית בקונצרט הראשון של אגודת חובבי המוזיקה.

ביוני 1928 נישאה לישראל רייכרט, ממניחי היסודות לחקר החקלאות ומחלוצי המחקר הפיטופתולוגי בישראל, מראשוני מכון וולקני, פרופסור בפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית בירושלים, וחתן פרס ישראל למדעי החיים (תשט"ו). הייתה נשואה לו עד מותו ב-1975.
אטינגון-רייכרט נפטרה ב-1994. נקברה לצד בן-זוגה בבית העלמין קריית שאול.

אחותה צלה נישאה לד"ר נפתלי כהן, שלימים התפרסם כסופר (בנו של ד"ר אליהו (אליאס) כהן ונכדו של ר' מיכל הכהן). בתם היא העיתונאית תקוה וינשטוק (אלמנתו של איש הספר ירוחם לוריא, נכדו של אהרן שלוש).
הפסיכואנליטיקאי מקס אייטינגון היה קרוב משפחתה, והיא הייתה בקשר הדוק עמו.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* 'Etingon-Reichert, Nadia,' in: Who's who in Israel and in the work for Israel abroad, 1978, p. 121.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרניות ישראליות
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
פריזבי לכלבים

כלב תופס פריזבי במשחק
פריזבי לכלבים הוא ענף ספורט שנועד לאדם הזורק פריזבי ולכלב שתופס אותו.

== דוג דיסק ==
הפריסבי משלב את יכולותיהם של הבעלים עם יכולותיו של הכלב. יש מאות צורות שונות של זריקה והבעלים מוצאים את אופן הזריקה המתאים ביותר לסוג הכלב, לגודלו, מהירותו וליכולותיו הפיזיות באופן כללי. לא ניתן להכריח כלב לשחק ולכן הכלב צריך להיות בעל אהבה לריצה, קפיצה ותפיסה. כלב שאין לו עניין בפעילות, גם אם ילמד אותו לעשות זאת, יעשה זאת הרבה פחות טוב מכלב שמבצע את הספורט מתוך אהבה והנאה אמיתית. מפני שהפריזבי אינו דורש מיומנות התחלתית גבוהה מהבעלים ומהכלב, אלא רק רצון לשחק אחד עם השני, אין שום הגבלה של השתתפות בספורט כל עוד הבריאות תקינה ומאפשרת זאת.

בספורט זה יש מספר תחרויות כגון זריקה למרחק ותחרות פריסטייל (סגנון חופשי) שמשלבת ריקודים עם כלבים וביצועי פריזבי מרשימים. בין האדם והכלב חייב להיות קשר גבוה על מנת להגיע לביצועים הללו וזאת מטרתו של הספורט, להעצים את הקשר בין האדם והכלב וכמובן להעניק פעילות ספורטיבית בריאה ומהנה לשניהם.

פריזבי לכלבים נקרא גם Disc Dog מפני שהמילה "פריזבי" היא מותג רשום של יצרנית הדיסקים "Wham-O".

== היסטוריה ==
משחר ההיסטוריה זוהה פוטנציאל ההבאה אצל כלבים, וגזעים מסוימים אף יועדו במיוחדות למשימות שדורשות יצר הבאה חזק במיוחד ("רטריברים" - המחזירים).
השימוש ביצר זה בהתחלה היה בעיקר משימתי: ציידים השתמשו בכלבי הרטריבר על מנת להחזיר ציד למשל, ומשימות בניהול המשק והחווה. בשנת 1970 התחיל ניתוב היצר הזה למטרות משחק הפריזבי. באותה שנה התחיל בארצות הברית ספורט ה"דוג דיסק" שהיום ידוע כפריזבי. המטרה הייתה פשוטה מאוד, נוהג הכלב זורק את צלחת הפריסבי, הכלב רץ, תופס אותה באוויר ומחזיר אותה לנוהג. תוך ארבע שנים, תפס הספורט תאוצה ועלה במיוחד למודעות כאשר בחור צעיר בשם אלכס סטיין פרץ למגרש בייסבול עם כלבו אשלי (מסוג וויפט) באמצע משחק חשוב והתחיל לבצע תרגילי פריזבי שהדהימו את הקהל. הכלב אשלי רץ במהירות של 56 קמ"ש וקפץ 2.7 מטר באוויר על מנת לתפוס את הדיסק. התרגילים היו כל כך מדהימים שהמשחק נעצר ל-8 דקות שבסופן אלכס נעצר על ידי כוחות המשטרה ולווה אל מחוץ למגרש.
לאחר אירוע זה, החל אלכס ליזום תחרויות ואליפויות עולמיות בשיתוף פעולה עם לרב לנדר ואלדון מקלנטייר.

== התחרויות השונות ==
* טוס אנד פאטץ' (זריקה והבאה)
בתחרות זו המגרש מחולק לפי מטרים למספר חלקים כאשר המרחק המרבי לרוב לא עולה על 50 מטר. הנוהג מגיע עם 2 דיסקים כאשר 1 מהם ניתן לשופט למקרה שהדיסק עף מחוץ למגרש. זמן התחרות הוא 60 שניות שבהן הנוהג צריך לזרוק לכלב את הדיסק כמה שיותר פעמים. הניקוד נקבע לפי החלק שבו הכלב תפס את הפריזבי, חלק ראשון נקודה אחת חלק שני שתי נקודות וכו'. הניקוד גם נקבע לפי האופן שבו הכלב תפס את הפריזבי. על תפיסה שהכלב מזנק מקבלים נקודה נוספת ועל כלב שנמצא עם 4 רגליים באוויר מקבלים עוד חצי נקודה.
* פריסטייל (סגנון חופשי)
בתחרות זו הנוהג מגיע עם 10 דיסקים ועליו לבנות רוטינה (עם מוזיקה) שתהיה מרשימה ומדויקת ככל שאפשר. זמן התחרות הוא 2 דקות שבהן הנוהג צריך לבצע תרגילי חובה ותרגילי רשות לפי בחירתו. הניקוד נקבע סובייקטיבית לפי דעתם של השופטים על רמת הקושי של התרגילים ועל פי מידת ההצלחה של הנוהג והכלב לעשות את התרגילים כראוי.

== ראו גם ==
* אג'יליטי
* ריקודים עם כלבים

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורט כלבים
מנואל איטורה

מנואל רולאנדו איטורה אורוטיה (בספרדית: Manuel Rolando Iturra Urrutia; נולד ב-23 ביוני 1984 בטמוקו שבצ'ילה) הוא כדורגלן עבר צ'יליאני ששיחק הקשר האחורי. הופיע 34 פעמים בנבחרת צ'ילה.

==קריירת מועדונים==
איטורה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של אוניברסידד דה צ'ילה. ב-2003 עלה לראשונה לבוגרים של המועדון כשהוא רק בן 19. את הפריצה שלו, עשה איטורה בעונת 2009 כאשר עזר לקבוצתו לזכות באליפות בפעם ה-13 בתולדותיה.

בינואר 2011 חתם באוניאו דשפורטיבה דה לייריה. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-12 בפברואר 2012 נגד נסיונאל מדיירה. איטורה הפך לשחקן משמעותי בקבוצה ועזר לה להישאר בליגה ולסיים במקום ה-10. בקיץ 2012 הושאל איטורה לריאל מורסיה מהליגה הספרדית השנייה.

ב-28 באוגוסט 2012 חתם במאלגה הספרדית כמחליפו של אנצו מרסקה שעבר לסמפדוריה. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך ב-18 בספטמבר 2012 במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות נגד זניט סנקט פטרבורג בו ניצחה מאלגה 0–3, כאשר איטורה הוחלף במחצית על ידי פרנסיסקו פורטיאו.

ב-2013 עבר לקבוצת גרנדה. ב-22 ביולי 2015 חתם באודינזה האיטלקית. ב-31 בינואר 2016 הושאל לראיו ואיקאנו.

ב-30 בינואר 2019 חתם עד תום העונה, עם אופציה לעונה נוספת, בקבוצת מכבי חיפה. בחודש מאי, לאחר ששותף רק בשני משחקים שוחרר מהקבוצה וחתם בדפורטס איקיקה מליגת העל הצ'יליאנית.

==קריירה בינלאומית==
ב-18 באוגוסט 2005 ערך איטורה את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת נגד . ב-24 במאי 2006 הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת בניצחון 0–1 על . איטורה זכה להיות עם הנבחרת בקופה אמריקה 2007 והגיע איתה עד לרבע הגמר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1984
קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד דה צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני אוניאו דשפורטיבה דה לייריה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מורסיה
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואיקאנו
קטגוריה:כדורגלני נקקסה
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים בספרד
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים בישראל
בריח (אמנויות לחימה)

בריח קשור לתחום אמנויות הלחימה שעוסקות בהיאבקות או התגוששות. בריחים מבצעים מניפולציה של אחד ממפרקי גוף היריב כך שאותו מפרק יגיע למעבר קצה תחום תנועתו הטבעית. תחילה מניפולציה זה תוביל למידה כזו או אחרת של כאב ובמידה והמפרק עבר את קצה גבול יכולת תנועתו זה יגרום לנזק גידי, שרירי ואף לנזק ברצועות, במקרים קיצוניים עוד יותר בריחים יגרמו אף לשבר או לפריקת אותו איבר. 

ניתן לסווג את סוגי הבריחים לחמש קבוצות שונות שאפיונם הוא המפרק או האיבר המשמש למינוף והם:

·        בריחי זרוע-  הפועלים על הכתף או המרפק

·        בריחי רגל- הפועלים על העקב והברך.

·        בריחי עמוד השדרה - הנקראים בשפה העממית גם קראנק – בריחים אלו פועלים על עמוד השדרה.

·        בריחי שורש כף היד-  הפועלים על כף היד.

·        בריחי המפרקים הקטנים-  הפועלים על אצבעות הידיים או אצבעות כפות הרגליים 

==שימוש==
בריחים הם טכניקת לחימה המשמשת לצורך הכנעה במספר אמנויות לחימה, ענפי ספורט לחימה ושיטות הגנה עצמית. לאמנויות לחימה שונות גישה שונה כלפי בריחים. בשיטות הגנה עצמית כגון אייקידו והפקידו ושיטות משטרתיות שונות הדגש הוא על בריחים ומניפולציות של כף היד, שמטרתן הכללית היא יצירת כאב ובכך לגרום ליריב להיכנע או לציית לדרישות מסוימות.

באמנויות הלחימה צבאיות קרביות ושיטות הגנה עצמית שונות כגון קרב מגע, סמבו, ג'ו ג'וטסו וג'ו ג'יטסו ברזילאי הנטייה היא לכיוון בריחים על מפרקים משמעותיים יותר, כגון הכתף, המרפק או הברך מכיוון שנטרול של מפרקים אלו מהווה נטרול כללי של הלוחם היריב. בנוסף, בריחים אלו מכוונים לשבירה או פריקה של העצם, ולא להסבת כאב, וקשה יותר ליריב מתנגד להשתחרר מהם (בניגוד לבריחי שורש כף היד).

באמנויות לחימה ספורטיביות ובתחרויות לחימה גישה שונה בנוגע לבריחים. בתחרויות אלו המתמודד הממנף ומפעיל כוח לאט ובזהירות, עד שיריבו יכנע. מטרת המתמודדים היא רק לוודא שהבריח הונח כראוי, ולא הסבת כאב. 

החוקים בנוגע לבריחים משתנים מתחרות לתחרות ומספורט לספורט. לדוגמה, בג'ו ג'יטסו ברזילאי כל הבריחים פרט לבריחי שדרה מותרים, ובג'ודו רק בריחי מרפק וכתף מותרים. באליפות הלחימה האולטימטיבית אסורים רק בריחים על האצבעות והבהונות. ישנם גם תחרויות גראפלינג ספורטיביות בהן השימוש בבריחים אסור לחלוטין, לדוגמה היאבקות (ספורט). בריחי מפרקים קטנים ובריחי שדרה נחשבים לטכניקות לא מבוקרות, ולכן אסורים ברוב ענפי ספורט הלחימה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנויות לחימה
קטגוריה:עמדות גראפלינג
אמילי סאנדיי

אמילי סאנדיי במהלך הופעה בטקס גראמי 2013
אדל אמילי סאנדיי (Emeli Sandé; נולדה ב-10 במרץ 1987) היא זמרת-יוצרת סקוטית, זוכת פרס המוזיקה הבריטית.

==ביוגרפיה==
סאנדיי נולדה בעיר סנדרלנד שבצפון-מזרח אנגליה לאם אנגליה ואב מזמביה וגדלה באברדינשייר שבסקוטלנד. כבר כנערה החלה בכתיבת שירים. את הפריצה שלה עשתה ב-2009 כשהייתה שותפה לכתיבת השיר: "Diamond Rings", של הראפר צ'יפ וליוותה אותו בקולה בסינגל שזכה להצלחה וטיפס עד המקום השישי במצעד הפזמונים הבריטי. היא כתבה לזמרים נוספים כגון טייני טמפה, אלישה דיקסון, שריל קול, משתתפת התוכנית, The X Factor, ליאונה לואיס ותוכנית הכישרונות הבריטית, Britain Got Talent, סוזן בויל.

הסינגל הראשון שלה כזמרת סולו; "Heaven", יצא באוגוסט 2011 והגיע למקום השני במצעד הפזמונים הבריטי, הסינגל השלישי שהוציאה; "Read All About It", נכנס היישר למקום הראשון במצעד. בפברואר 2012, יצא האלבום הראשון שלה; "Our Version of Events", שזכה להצלחה רבה, כשנמכרו ממנו מעל 113,000 עותקים כבר בשבוע הראשון והיה בכך לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה. סינגלים נוספים שזכו להצלחה מהאלבום הם: "Next to Me", שהגיע למקום השני במצעד הפזמונים ו-"(Read All About It (Part III", שהגיע למקום השלישי. בעקבות הצלחתה הייתה מועמדת לפרס תגלית השנה וזכתה בפרס המבקרים בטקס פרסי המוזיקה הבריטית. בשנת 2013, הוציאה את הסינגל המשותף שלה: "Lifted", עם האמן והיוצר הבריטי: Naughty Boy.

סאנדיי הופיעה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת לונדון (2012) כשביצעה את המזמור: "Abide with Me", וגם בטקס הנעילה של המשחקים עם השיר: "Read All About It".

ב-2017 מונתה לחברה במסדר האימפריה הבריטית.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2012: Our Version of Events
* 2016: Long Live the Angels
* 2019: Real Life
* 2022: Let's Say for Instance
* 2023: How Were We to Know

===מיני-אלבומים===
* 2013: iTunes Session
* 2017: Kingdom Coming
* 2019: My Version of Events - EP

===אלבומי הופעה===
* 2013: Live at the Royal Albert Hall

===אלבומי DVD===
* 2013: Live at the Royal Albert Hall

==הופעות==
=== סיבובי הופעות===
* 2011–2013: Our Version of Events Tour
* 2017: Long Live the Angels Tour
* 2019–2020: Real Life World Tour

==קישורים חיצוניים==

* 
*
* [https://web.archive.org/web/20161015200227/http://www.emelisande.com/home/ אמילי סאנדיי] - האתר הרשמי
* 

קטגוריה:זמרות-יוצרות סקוטיות
קטגוריה:זמרים להט"בים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:אמניות קפיטול רקורדס
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת גלאזגו
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1987
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1987
אלן בוש

אלאן בוש (מימין) עם סטיבן הרמלין, 1952.
אָלַן דאדלי בּוּש (באנגלית: Alan Dudley Bush; 22 בדצמבר 1900 - 31 באוקטובר 1995) היה מלחין ופסנתרן בריטי. כקומוניסט מושבע, הציב לעיתים את הפוליטיקה במרכז יצירותיו.

== חייו ==
אלן בוש נולד בדאלוויץ', לונדון. בשנים 1918 עד 1922 למד באקדמיה המלכותית למוזיקה, אצל פרדריק קורדר (הלחנה) וטוביאס מאטאי (פסנתר). בהמשך למד מוזיקולוגיה ופילוסופיה אצל יוהנס וולף ופרידריך בלומיין באוניברסיטה של ברלין (1929 - 1931), וכן, בשנים 1927 עד 1932, קיבל שיעורים בהלחנה מג'ון איירלנד. בוש השתלם בנגינה בפסנתר אצל בנו מויסייביץ' וארטור שנאבל. בשנת 1931 נשא לאישה את ננסי הד, אחותו הצעירה של חברו ללימודי ההלחנה, מייקל הד. ננסי הד כתבה לבריות לשלוש מארבע האופרות שלו באורך מלא, שלוש אופרות לילדים ויצירות אחרות.

בין השנים 1925 ל-1978 לימד בוש באקדמיה המלכותית למוזיקה. בין יצירותיו בתקופה זו הייתה "מנחה לוויליאם שטרנדייל בנט". במהלך לימודיו האקדמיים, בייחוד בברלין, יצר קשרים עם אמנים סוציאליסטים ממסורות שונות, כדוגמת ברטולט ברכט, קורט וייל והנס אייזלר.

באפריל 1940 ניצח בוש על הבכורה הבריטית של הקונצ'רטו לפסנתר ברה במול מז'ור מאת אראם חאצ'טוריאן עם הפסנתרנית מורה לימפאני. לימפאני, הסכימה לבצע את היצירה לאחר שקליפורד קרזון סירב להצעתו של המנצח אדוארד קלארק, וזאת אף על פי שהפרטיטורה הייתה עדיין בכתב יד והיה לה רק חודש אחד ללמוד את היצירה. קלארק היה מנצח ולשעבר מפיק רב-השפעה בבי.בי.סי., אולם במקרה זה פעל כחבר באגודה לקשרי תרבות עם ברית המועצות. בוש היה מיודד מזה כמה שנים עם קלארק, שהיה גם הוא בעל השקפות שמאלניות אך לא הזדהה כקומוניסט בדומה לבוש. בשנת 1930 הקדיש בוש את יצירתו "אוברטורה למחול" לתזמורת צבאית לאדוארד קלארק.

== מוזיקה ופוליטיקה ==
בוש נודע בתמיכתו הגלויה ועזת-הפנים במרקסיזם. הוא כיהן כמנצח המקהלה של מפלגת הלייבור הלונדונית וב-1936 היה שותף לייסוד אגודת המוזיקה של הפועלים, ובהמשך נשיא האגודה. בוש חיבר את המוזיקה למקהלה ב"חזיון העבודה" (Pageant of Labour) בקריסטל פאלאס באוקטובר 1934 וניצח עליה.. השפעה זו ניכרת בעוד רבות מיצירותיו, לרבות האופרות "ואט טיילר" (1948-50) ו"אנשי בלקמור" (1954-55), ובקונצ'רטו לפסנתר, הכולל דקלום טקסט קומוניסטי בפי מקהלת גברים בפרק האחרון. אמברגו שידור שהוטל על חותמים לוועידה העממית בשנת 1941 וכלל את בוש הוביל לסירובו של רלף ווהן ויליאמס לתת זכויות שידור ליצירה חדשה כפעולת מחאה, אף כי לא היה שותף להשקפותיה הפוליטיות של הקבוצה. 

יצירותיו כוללות גם ארבע סימפוניות (מס' 1 בדו מז'ור; מס' 2 "הנוטינגהם"; מס' 3, "סימפוניית ביירון" ומס' 4, סימפוניית לאסקו"); "וריאציות, נוקטורן ופינאלה על שיר ים אנגלי", אופוס 60, לפסנתר ותזמורת; ו"שירי הנידונים". 

בין תלמידיו ידועי השם, ניתן למנות את מייקל ניימן.

אלן בוש מת בווטפורד בשנת 1995 לאחר מחלה קצרה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.alanbushtrust.org.uk Alan Bush Music Trust]
* [https://web.archive.org/web/20100614110710/http://www.claudiorecords.com/detail/bush.html Violin Concerto, Six short pieces & Dialectic - Claudio Records Review & Track Listing]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:פסנתרנים בריטים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1900
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1995
אגם אמדאוס

אגם אמדאוס (באנגלית: Lake Amadeus) הוא אגם מלח גדול באוסטרליה, בחלק הצפוני של הפארק הלאומי אולורו, קאטא טג'וטה, מאונט קורנר, בדרום-מערבה של הטריטוריה הצפונית. האגם נמצא בתוך "האגן אמדאוס" (Amadeus Basin), אגן סלעי משקע המשתרע על כ-170,000 קילומטר מרובע. הוא שוכן 275 קילומטר דרומית-מערבית מן העיירה אליס ספרינגס. אורך האגם הוא 145 ק"מ ורוחבו 20 ק"מ, אך לפעמים הוא מתייבש כליל. האתרים הקרובים העיקריים הם, פרט לאולורו, "קאטא טיוטה" (Olga Rocks) ומאונט קונר (Mount Conner).

==היסטוריה==
האגם נתגלה בתודעת האירופאים בשנת 1872 הודות למגלה הארצות האנגלי-אוסטרלי ארנסט ג'יילס (Ernest Giles)
בעת מסעו אל פנימה של אוסטרליה.
תחילה הוא כינה אותו "אגם פרדיננד" לכבוד מיטיבו, הברון פרדיננד פון מילר, אולם זה יעץ לקרוא לו "אגם אמדאוס" לכבוד המלך אמדאו הראשון של ספרד.

==גאוגרפיה ואקולוגיה==
אגם אמדאוס הוא חלק משורה של אגמי מלח המשתרעים מן אגם הופקינס ועד הנהר פינקי. האזור הסמוך לאגם הוא מקור אוסטרלי חשוב למי שתייה עם מעיינות רבים. מסביבו נמצאים עוד אגמי מלח קטנים.

האגם והאגמונים מסביבו נמצאים בשליטת שלוש חברות חקלאיות של אבוריג'ינים:"פיטרמן", "קאטיטי" ו"האסטס בלאף". אזור קטן בקצהו המערבי משמש לחוות קרטין-ספרינגס.

בשנים 1997–2005 האזור כולל 93% משטח האגם הובער על ידי דליקת ענק של שיחים.

בסביבת האגם חיים גמלים רבים המוצאים כאן מים ומזון מתאימים. הם מהווים איום על הישרדות צמחי המדבר "קואנדונג", תת-מין של Santalum acuminatum המניבים פרות מתוקים בחודשים אוקטובר-פברואר.

==קישורים חיצוניים==

*[https://docs.google.com/viewer?a=v&q=cache:ipiKrEDdED4J:www.nretas.nt.gov.au/__data/assets/pdf_file/0004/13882/59_lakeamadeus.pdf+lake+amadeus+petermann+northern+territory&hl=iw&gl=fr&pid=bl&srcid=ADGEEShsGxjZ8ITtAg64_xM9fla_XNqBWJ_krnKE34_4kr1xv7oNBd4qSsRFkDzD2_5Gc3QWurjewOzD_lwPbDSg7ZwOXt7TxfpK5ndIho0dNWa-PKLXr2xltgG9HthxZ_E3Y3-51cHB&sig=AHIEtbScxJMEidDqH9p5UBb2RMjsDQtJFQאגם אמדאוס באתר ממשל הטריטוריה הצפונית של אוסטרליה]
* 

אמדאוס
אמדאוס
קטגוריה:הטריטוריה הצפונית: גאוגרפיה
היבקושה

כוויות על עורה של האישה בתמונה הן מהקימונו שלבשה בעת ההפצצה]]
היבקושה (ביפנית: 被爆者) הם אזרחי יפן ניצולי ההפצצה הגרעינית על הערים הירושימה ונגסאקי.

פירוש המילה ביפנית הוא "אנשים שהושפעו מהפצצה", והיא מתארת אנשים שנחשפו לקרינה הרדיואקטיבית בעקבות ההפצצה או נפגעו ממנה בדרכים אחרות. רוב אנשי ההיבקושה חיים כיום ביפן, אך כמה אלפים, יפנים ושאינם כאלו, חיים בקוריאה, ברזיל, ארצות הברית ובמקומות נוספים.

==הכרה רשמית==
"חוק הסעד לניצולי ההפצצה הגרעינית" ביפן מגדיר את ההיבקושה כאנשים הנכללים באחת מהקטגוריות הבאות: 
*אנשים ששהו בטווח של כמה קילומטרים ממוקד הפיצוץ בשעתו.
*אנשים ששהו בטווח של שני קילומטרים ממוקד הפיצוץ עד שבועיים לאחריו.
*אנשים שנחשפו לנשורת גרעינית.
*אנשים שנולדו לנשים ששהו בזמן הריונן במקום הפיצוץ.

ב-31 במרץ 2012 הוכרו על ידי ממשלת יפן 210,830 אנשים תחת ההגדרה היבקושה.
מתוכם כאחוז הוכרו כלוקים במחלות שנבעו עקב חשיפה לחומרים רדיואקטיביים שנפלטו בפיצוץ.

ההיבקושה זכאים לתמיכה ממשלתית. הם מקבלים סכום מסוים של קצבה חודשית. האחוז הבודד מתוכם, שנמצא סובל ממחלות הקשורות בחשיפה לחומרים הרדיואקטיביים, מקבל קצבה רפואית מיוחדת.

מצבות זיכרון בהירושימה ונגסקי מכילות רשימות של שמות אנשי היבקושה שידוע כי מתו מאז ההפצצות. הרשימה מתעדכנת מדי שנה בימי השנה להטלת הפצצות. באוגוסט 2012 הגיע מספר שמות המונצחים על המצבות לכמעט 440,000, כאשר מתוכם 280,959 מהירושימה ו-158,754 מנגסקי.

הכינוי היבקושה משמש לרוב ככינוי גנאי או לשלילה (לא אתן לך להתחתן עם בתי, אתה היבקושה).

===שורדים קוריאנים===
במהלך מלחמת העולם השנייה גייסה יפן קוריאנים רבים להירושימה ונגסאקי, והעסיקה אותם בעבודות כפייה. על פי הערכות אחרונות, כ-20,000 קוריאנים נהרגו בהירושימה וכ-2,000 קוריאנים מתו בנגסקי. ההערכה היא כי אחד מכל שבעה מקורבנות הירושימה היה ממוצא קוריאני.

במשך שנים רבות דרשו הקוריאנים הכרה בהם כקורבנות הפצצה, אך בקשותיהם נדחו והם לא קיבלו קצבת בריאות נוספת. עם זאת, בשנים האחרונות טופלו רוב הבעיות באמצעות תביעות משפטיות.

==ראו גם==
*ליקווידטור (צ'רנוביל)

==קישורים חיצוניים==
* 

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הטלת פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי
קטגוריה:יפן: בריאות ורפואה
קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:נכים יפנים
*
קרניים (סרט)

קרניים (באנגלית: Horns) הוא מותחן פנטזיה אמריקאי-קנדי בבימויו של אלכסנדר אג'ה, שעלה לאקרנים ב-31 באוקטובר 2014. הסרט מבוסס על ספרו של ג'ו היל בעל שם זהה. בסרט מגלם דניאל רדקליף גבר שהואשם ברצח חברתו (ג'ונו טמפל), שמשתמש ביכולות העל-טבעיות שלו שהתגלו לאחרונה במרדף שלו לחשוף את הרוצח האמיתי.

הקרנת הבכורה העולמית של הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2013, ועלה לאקרנים בארצות הברית ב-31 באוקטובר 2014.

==תקציר העלילה==
איגנטיוס פריש (דניאל רדקליף) הוא גבר בן 26, שיש לו הכול. יום אחד, הוא מחליט להציע לחברתו מילדות, מרין ויליאמס (ג'ונו טמפל) נישואים. אך בערב ההצעה, לפני שהוא מספיק לדבר, היא מבקשת ממנו שיעזוב אותה ויתאהב באחרת, מה שגורם לאיגנטיוס לחשוב שמרין בוגדת בו עם אחר. בזעמו הרב, איג הולך להשתכר בפאב. למחרת, מתעורר איגנטיוס, ומגלה כי הוא נאשם ברצח של חברתו. המשטרה ובית המשפט סוגרים את החקירה בשל חוסר ראיות והוא לא מואשם רשמית; אך כולם בעיירה הקטנה משוכנעים שהוא אשם.

בערב יום השנה למותה של חברתו, איג משתכר, ולמחרת מגלה שצומחות מהרקות שלו זוג קרניים, שנותנות לו כוח לדעת הכול על בן אדם ברגע שיגע בו, ועוד כוח שדוחף אנשים להתוודות על החטאים שלהם. איג מחליט להשתמש בכוחות הקרניים החדשות שלו על מנת למצוא את רוצח חברתו ולנקום בו. במהלך החקירה, איג מגלה דברים איומים על הסובבים אותו, נוסף על כן, איג מגלה שככל שהזמן עובר, הקרניים נותנות לו עוד ועוד כוחות חדשים, אך בד בבד הוא משנה צורה לדמוי שטן.

==צוות השחקנים ==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#cccccc"
! שחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
| דניאל רדקליף
| rowspan="2"| איגנטיוס פריש
| גיבור הסרט, נחשד ברצח מרין. לאחר לילה של שכרות מגלה קרניים על רקותיו, ומשתמש בהן למצוא את הרוצח.
|-
| מיטשל קומן
| איגנטוס בנערותו.
|-
| ג'ונו טמפל
| rowspan="2"| מרין ויליאמס
| החברה של איגנטיוס, נרצחה לאחר מריבה עמו.
|-
| סברינה קרפנטר
| מרין בנעוריה.
|-
| ג'ו אנדרסון || טרי פריש ||מוזיקאי, האח הבכור של איג.
|-
| ג'יימס רימר || דריק פריש || אביהם המוזיקאי של איגנטיוס וטרי.
|-
| קלי גארנר || גלנה ניקולסון || המאהבת של איגנטיוס.
|-
| מקס מינגלה || לי טורניו || חבר ילדות של איגנטיוס והרוצח של מרין.
|-
| דייוויד מורס || אריק || שוטר וחבר ילדות של איגנטיוס.
|}

== הפקה ==
=== פיתוח ===
ב-16 ביולי 2012, הודיע ג'ו היל, כותב הספר "קרניים" אשר עליו מבוסס הסרט באתר האינטרנט האישי שלו, כי הבמאי אלכסנדר אג'ה נבחר לביים את הסרט, וכי דניאל רדקליף וג'ונו טמפל התקבלו לתפקידים הראשיים. אלכסנדר אג'ה הסביר את התעניינותו הראשונית בפרויקט: שיה לה-באף התקבל במקור לתפקיד הראשי בתור איג פריש, אבל מאוחר יותר הוחלף על ידי רדקליף.

=== צילומים ===
הצילומים החלו באוקטובר 2012 והם הסתיימו בתחילת דצמבר. הצילומים צולמו בוונקובר, בקנדה ובקולומביה הבריטית.

===שחרור===
תאריך היציאה לאקרנים היה ב-11 באוקטובר 2013. ב-7 בדצמבר 2012 פורסמו פרומואים שונים לסרט, ובהם גם סרטון של מאחורי הקלעים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי אימה מ-2014
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי מתח קנדיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמת אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמת אימה משנות ה-2010
שמואל אריאל (עסקן ציוני)

שמואל אריאל (זילבֶּרדיק) (1 באוגוסט 1902 – 16 באוגוסט 1953) היה מהנדס כימיה איש העלייה השלישית, מייסד ומנהל מפעל התמרוקים "מפעלים כימיים מזרחיים עדיף" ברמת גן, מעסקני התאחדות בעלי התעשייה וממייסדי וראשי האיגוד למען תוצרת הארץ.

==ביוגרפיה==
אריאל נולד בשם שמואל זילברדיק ב-1902 בוורשה שבפולין הרוסית, בנו של מנחם מֶנדֶל זילברדיק, סוחר. התחנך ב"חדר" ובגימנסיה עברית. למד באוניברסיטת ורשה. ב-1923 עלה לארץ ישראל כחלוץ. מעלייתו עבד כפועל חקלאי עד 1927, אז נסע להמשיך לימודי הנדסת כימיה באוניברסיטת ז'נבה, וב-1929 קיבל תואר דוקטור למדעים.
הוא שב לארץ, וב-1932 ייסד וניהל עם גיסו (אחי אשתו) יוסף שופמן את המפעל הראשון לתמרוקים בקנה מידה אירופי בארץ, "מפעלים חימיים מזרחיים" (מ.ח.מ.) "עדיף" ברמת גן – הסניף הארצישראלי של מפעל הקוסמטיקה הוורשאי "ש. שופמן" שבבעלות משפחתו של שופמן, יצרנית ליין המותגים הפופולרי לתינוקות וילדים "בֶּבֶּה שופמנ'ס".

משנת 1933 היה חבר הוועד הפועל של התאחדות בעלי התעשייה. בנובמבר 1934 היה בין אנשי הציבור והתעשיינים שייסדו את האיגוד למען תוצרת הארץ (שבסוף 1935 הצטרפה אליו ההסתדרות הכללית) והיה חבר הנהלת המרכז ויו"ר האיגוד בתל אביב. בשנת 1938 היה בין ששת עסקני התנועה שריצו מעצר בית אדמיניסטרטיבי של שלושה חודשים, בהם משה חלוץ, יעקב צדקוני ושמעון קושניר.

בערוב ימיו פעל למען הקמת אוניברסיטה בתל אביב.

התגורר ברח' פינסקר 12 בתל אביב.

שמואל אריאל נפטר בתל אביב באוגוסט 1953 בתום מחלה קשה, בגיל 51.
נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.

אריאל היה אחיהם של המהנדס ישראל זילברדיק; של פרומה, פעילה ציונית בפולין ובארץ ושל פרידה קוֹרנגרין, עורכת דין ופעילה חברתית.

==לקריאה נוספת==
* 'אריאל (זילברדיק), שמואל', בתוך: דוד קלעי (עורך), ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה, תרצ"ז 1936, עמ' 59. 

<div class="mw-content-ltr">
* 'Ariel, Shmuel,' in: Who's who, Israel, Tel-Aviv: Mamut, 1952, p. 89.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* (עם פטירתו)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהנדסי כימיה ישראלים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ורשה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1953
ריקודים עם כלבים

כלב בתחילת ביצוע תרגיל עם המנחה.
ריקודים עם כלבים (באנגלית: Musical canine freestyle או Dogdancing) הוא ספורט כלבני מודרני המשלב אימוני משמעת, טריקים, וריקוד המאפשר קיומה של אינטראקציה יצירתית בין הכלבים והבעלים שלהם. זהו ספורט תחרותי במספר מדינות ברחבי העולם.

== היסטוריה ==
הספורט החל להתפתח במספר מקומות ברחבי העולם בסביבות שנת 1989, כאשר תוך 3 שנים החלו מופעים להדגמת ה"רגלי" לצלילי מוזיקה בארצות הברית, קנדה, אנגליה והולנד.

== טכניקה ==
השלב הראשון הוא ללמד את הכלב לעבוד מכל צדדי הנוהג, ולא רק מצד שמאל כפי שנהוג בתחרויות משמעת. הנוהג מחלק את הריקוד לחלקים קצרים הכוללים מספר טריקים בודדים בכל חלק, ובהדרגה משלב את כל החלקים ליצירת ריקוד שלם.

ישנם שני סוגים עיקריים לריקודים עם כלבים:

רגלי למוזיקה
על הכלב להיות באחד ממצבי ה"רגלי" השונים בזמן שהנוהג נע לצלילי המוזיקה. על הכלב והנוהג להישאר קרובים זה לזה לכל אורך הרוטינה, תוך כדי תנועה קדימה, אחורה, לצדדים או באלכסונים. בחלק מהארגונים אסור לבצע תנועות אשר אינן "רגלי" (למשל קפיצות, גלגולים, מעבר בין רגלי הנוהג וכדומה).

ריקודים בסגנון חופשי
על הכלב לבצע טריקים ותרגילים שונים ומגוונים. ניתן לשלב קטעי "רגלי" יחד עם תנועות נוספות, למשל סללום בין רגלי הנוהג, שליחת הכלב למרחק, תנועות מתואמות של הנוהג והכלב כאשר הם במרחק זה מזה, כמו גם טריקים דרמטיים יותר כדוגמת קפיצות, גלגולים או סיבובים. טריק נפוץ בסוף ריקוד הוא קפיצה של הכלב לידי הנוהג, או מעל גבו.

== תחרויות ==
ישנם מספר ארגונים המארגנים תחרויות. למשל WCFO - World Canine Freestyle Organization, MDSA - Musical Dog Sport Association, וכן ארגונים שונים במדינות שונות.

חוקי התחרויות שונים מארגון לארגון וממדינה למדינה, אך רובם מבוססים על ניקוד ליכולת טכנית ויכולת אומנותית. אסור להשתמש בעזרי אילוף, חטיפים או צעצועים בזמן התחרות, מלבד בחלק ממקצי המתחילים. ניתן להתחרות כצוות נוהג-כלב בודד, כזוג צוותי נוהג-כלב או כקבוצה הכוללת מספר צוותי נוהג-כלב. ברוב המקרים עם כל נוהג מתחרה כלב בודד, אך ישנם ארגונים בהם יש מקצים לנוהג אחד עם זוג כלבים. בחלק מהארגונים ובחלק מהמקצים מותר להשתמש באביזרים שונים בזמן הריקוד.

בכל המקצים, על הריקוד להתאים למוזיקה. המוזיקה משפיעה על כל חלק מהריקוד, החל מהתלבושת של הנוהג וכלה בכוריאוגרפיה של התנועות. ריקוד שלא נע בקצב המוזיקה לא יקבל ניקוד גבוה.

== בישראל ==
בינואר 2019 התקיימה אליפות ישראל בריקוד עם כלבים התקיימה לראשונה על ידי ההתאחדות הישראלית לכלבנות בסביון. במקום הראשון זכתה אלכסה, בורדר קולי בת ארבע שנים עם בעליה סתוית בודין מחיפה.

== ראו גם ==
* אג'יליטי
* פריסבי לכלבים

== קישורים חיצוניים ==

* [http://worldcaninefreestyle.org/ World Canine Freestyle Organization]
* [http://www.musicaldogsport.org/ Musical Dog Sports Association]
* [http://oec2011.wordpress.com/ OEC 2011] - אתר אליפות אירופה הפתוחה בריקודים עם כלבים לשנת 2011
* [http://worlddogshow.oekv.at/home/dogdancing-weltmeisterschaft-2012.html?L=1 FCI WC 2012] - אתר אליפות העולם של ה-FCI בריקודים עם כלבים לשנת 2012
* [http://oec2012.wordpress.com/ OEC 2012] - אתר אליפות אירופה הפתוחה בריקודים עם כלבים לשנת 2012
* [http://oec2013.wordpress.com/ OEC 2013] - אתר אליפות אירופה הפתוחה בריקודים עם כלבים לשנת 2013
* [https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5442050,00.html כתבה על אליפות ישראל בריקוד עם כלבים] באתר ynet 7 באוגוסט 2019

קטגוריה:ספורט כלבים
עץ הכוכבים

קלמן גלֶבּ (תומא גלב ), מתוך ספר שיריו של מורגנטוי בײַ דער ארבעט קלינגט דאָס ליד: לידער (ורשה 1950)]]

עץ הכוכבים (במקור ביידיש: מײַן פֿעטער עליע האָט אַ בוים, לדוֹדי אֵליה יש עץ) הוא שיר ילדים יידי מאת המשורר הפולני-ישראלי לייב מורגנטוי, שנכתב ב-1938, הולחן ובוצע בשנות ה-50 על ידי נח נַחבּוּש, ובשנת 1969 תורגם-עובד לעברית על ידי יורם טהרלב עבור הזמרת חוה אלברשטיין, בלחן מאת נורית הירש.

==תוכן==
השיר מתאר, מנקודת הראות של הנכד או הנכדה (במקור: אחיין או אחיינית), אדם זקן בעל עץ פלאי המצמיח כוכבים. הסב (במקור: הדוד אֵליה) יורד לעיר ומנסה למכור את הכוכבים אך אנשי העיירה צוחקים עליו, ובכל זאת הוא חוזר הביתה מאושר מאחר שכל כוכביו עדיין באמתחתו.

===פרשנות===
השיר עוסק ביחס שבין קניינים רוחניים לגשמים, ובין ערכי הדור המבוגר לעומת ערכי הדור הצעיר, המקדש את החומרנות.

שם השיר,"עץ הכוכבים", הוא אוקסימורון שכן עץ הוא אובייקט נטוע וקרוב לקרקע ואילו הכוכבים ממוקמים בחלל ומרוחקים מאוד. הכוכבים מסמלים רעיונות או ערכים נשגבים שאינם תלויים בזמן. מאירי עיניים, כלומר מכוונים להעשיר את נפשו של האדם ולהאיר את דרכו בחיים.

==היסטוריה==
המשורר לייב מורגנטוי (מאָרגנטוי; 1905–1979), יליד העיירה פינסק שבפולין, כתב את השיר בעירו בשנת 1938. זהו חלק ממחזור השירים "מײַן פֿעטער עליע" – דוֹדי אֵליה (אליהו) – המספר על הדוד. השיר התפרסם בספר שיריו "בײַ דער ארבעט קלינגט דאָס ליד" (ורשה 1950), ולימים נכלל בקובץ שיריו "צער און פֿרייד: לידער און פּאָעמען, 1928–1968" (תל אביב 1968).

"פֿעטער עליע" הולחן על ידי השחקן היידי נח נַחבּוּש (נאַכבוש; 1888–1970) והושר על ידו בתקליטו Noah Nachbush – Gems of Yiddish (1955). בשנת 1969 הקליטה הזמרת חוה אלברשטיין את השיר (ביידיש, בלחן נחבוש) בתקליטה "מאַרגאַריטקעלעך" (1969). באותה שנה תרגם יורם טהרלב עבורה את השיר לעברית, נורית הירש חיברה לו לחן חדש, ואלברשטיין ביצעה גם את הגרסה העברית. בשנה שלאחר מכן הופיע השיר בתקליטה "מרדף" (1970).

==השיר בדפוס==
במקור (יידיש):
* 
* 

בעברית:
* לייב מורגנטוי, "עץ הכוכבים", עץ הכוכבים; ציר אריה מוסקוביץ, תל אביב: יסוד (מרגנית: ספריה לגיל הרך), תשל"ח 1977.
* יורם טהרלב, אין כבר דרך חזרה: שירים וסיפורים על ישראל אחרת, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשס"ה 2004, עמ' 176.

==ביצועים==
במקור (יידיש):
* נח נחבוש, Noah Nachbush – Gems of Yiddish, [ברוקלין, ניו יורק: Noah Nachbush Records, 1955?].
* חוה אלברשטיין, "פֿעטער עליע", מאַרגאַריטקעלעך, סי בי אס, 1969.

בעברית:
* חוה אלברשטיין, "עץ הכוכבים", מרדף, הד ארצי, 1970.

הצמד גיא ויהל מבצעים את השיר המוכר "עץ הכוכבים" במסגרת פרויקט 'יעלה ויבוא' חלק ב. נובמבר 2021

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sysapoznik.com/23928/עץ-הכוכבים-ברעננה עץ הכוכבים ברעננה], באתר "הבית של שוש ויוסי"

ביצועים:
* (בלחן המקורי)
* (עם אנימציה מאת רעות אברני; תסריט ובימוי: יובל גידרון. מתוך ה-DVD "עץ הכוכבים – שירי הילדים של חוה אלברשטיין", NMC, 2014)

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1938
קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:סינגלים מ-1969
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים ביידיש
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שתורגמו לעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יורם טהרלב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נורית הירש
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי נורית הירש
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
ים כחול עמוק

ים כחול עמוק (באנגלית: Deep Blue Sea) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1999 בבימויו של רני הרלין, ובכיכובם של תומאס ג'יין, ספרון בורוז וסמואל ל. ג'קסון.

== תקציר העלילה ==
במרכז מחקר סודי הממוקם באי בודד צוות של מדענים מנסים למצוא תרופה למחלת אלצהיימר בעזרת הגדלת מוחם של כרישי מעבדה. כאשר התהליך לא מצליח כרצוי ד"ר סוזאן מקליסטר (מגולמת על ידי ספרון בורוז) מחליטה להשתמש בהנדסה גנטית כדי להגדיל את מוחו של כריש מסוים על מנת שהוא יתפתח יותר מבלי ליידע את יתר המדענים. כתוצאה ממעשיה של סוזאן מתפתחת אצל הכרישים תופעת לוואי חמורה - הם הופכים לחכמים יותר, מהירים יותר ומסוכנים בהרבה יותר.

בהמשך, שרשרת אירועים מאפשרת לכרישים להציף את מבנה מרכז מחקר ובעקבות כך הם מסוגלים לשחות ברחבי הבניין כאשר הם מנסים לברוח מהבניין, להגיע לים ולצאת לחופשי. צוות מדענים צריך כעת לנסות ולברוח ממרכז המחקר אשר מוצף בהדרגה, להימנע מלהיאכל על ידי הכרישים, ולמנוע מהכרישים להצליח להגיע לים הפתוח.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סרטי אימה מ-1999
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים על כרישים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1999
קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי רני הרלין