OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הטבח בגאלאץ

הטבח בגאלאץ הוא מעשה טבח של מאות יהודים שהתרחש בגאלאץ, רומניה, ב-30 ביוני 1940.

== הרקע לטבח ==
בעקבות הסכם ריבנטרופ מולוטוב, ברית המועצות תבעה באולטימטום מרומניה לפנות את צבאה ומוסדות השלטון שלה מבסרביה ומחלק מבוקובינה. רומניה נכנעה לתביעה וצבאה נסוג מאזורים אלה. יחד עם הצבא נסוגו גם תושבים מקומיים שחששו מהשלטון הסובייטי החדש. בנוסף, היו רבים שניצלו את ההזדמנות כדי לבחור באיזה מדינה לחיות, בברית המועצות הקומוניסטית או ברומניה האנטישמית. תנועת רבה של היוצאים אל המחוזות האלה הצטלבה בתנועה רבה לא פחות של העוזבים את המחוזות האלה. בין היוצאים אל המחוזות, שעמדו לעבור לשלטון ברית המועצות, בלט מספרם הגדול של היהודים העניים, שמאסו באנטישמיות הרומנית וקיוו לחיים טובים יותר מעבר לגבול.

גאלאץ, עיר רומנית, הגדול בנמלי הדנובה וצומת מרכזי של דרכים בקרבת הגבול החדש עם ברית המועצות, היוותה מקום ריכוז למסות העוברים לשני הכיוונים.

== אירועי הטבח ==
אין דיווח מדויק על המתרחש, אך משערים שיחידות הצבא שנסוגו מבסרביה, דרך גאלאץ, כעסו בראותם את המוני האנשים המנסים להגיע למקום ממנו גורשו והגיבו על כך בירי על ההמון.

בדו"ח שנשלח למטכ"ל הרומני ביום הטבח צוין שנורו אנשים שברחו משמירה. בהודעה רשמית, שהוציאו השלטונות הרומניים, נטען שכאלפיים איש, שהמתינו תחת שמירה למעבר לצד הסובייטי, התמרדו משום שלא ניתן להם לעבור מהר. לטענת השלטונות הם ניסו לברוח מהמשמר והחיילים פתחו עליהם באש בגלל סירובם להישמע להוראות וגם מפני ש"השיבו אש" (טענה זו צצה רק בהודעה המאוחרת).

לדברי עד ראייה יהודי, ברחוב הרכבת וברחוב הנמל שכבו מאות יהודים מתים. הערכות נעות סביב 400 נרצחים, אך המספר המדויק מעולם לא נודע. הנרצחים היו יהודים מקרב יהדות בסרביה, יהדות שזמן קצר לאחר מכן הושמדה כמעט כליל, לכן הטבח בגאלאץ נבלע ולא בלט על רקע שואת יהודי בסרביה.

גם במקרה זה, כמו בפרעות דורוחוי לפניו ופרעות יאשי מאוחר יותר, איש לא נענש על ידי השלטונות.

== פרסום האירוע ==
הטבח בגאלאץ זכה לפרסום בשידורי רדיו מוסקבה, רדיו קייב ורדיו בודפשט וגם בעיתונות הארץ ישראלית. המקרה חייב הודעה רשמית, אך העיתונות הרומנית המצונזרת המעיטה בחשיבות המקרה. הגדיל לעשות עיתון שהופיע בגאלאץ, שקרא לקוראיו "שלא להאמין לשמועות מעוררות חרדה". העיתון התייחס אל מקרה זה כמקרה בודד ומצער.

זה היה פרסום מועט וחסר, אך עצום ביחס להשתקה המוחלטת של פרעות דורוחוי שנודעו רק לאחר מלחמת העולם השנייה.

== לקריאה נוספת ==
* ז'אן אנצ'ל, תולדות השואה - רומניה, הוצאת יד ושם.

==קישורים חיצוניים ==
* [http://www1.yadvashem.org/about_yad/what_new/index_whats_new-report.html הדו"ח הסופי של הוועדה לחקר השואה ברומניה, 2004] באנגלית או ברומנית.
* [https://razboiulpentrutrecut.wordpress.com/2015/10/22/despre-masacrul-de-la-galati-din-30-iunie-1940/ DESPRE MASACRUL DE LA GALAȚI DIN 30 IUNIE 1940] 
* [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HBKR%2F1940%2F07%2F02&id=Ar00509&sk=610ED0D3 הפוגרום בגאלאץ - הבקר, 2 ביולי 1940]
* [https://razboiulpentrutrecut.wordpress.com/2015/10/22/despre-masacrul-de-la-galati-din-30-iunie-1940/ DESPRE MASACRUL DE LA GALAȚI DIN 30 IUNIE 1940] - הקישור כולל תמונות מהטבח

==הערות שוליים==

קטגוריה:שואת יהודי רומניה
גאלאץ
קטגוריה:גאלאץ
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1940
להיט

לָהִיט הוא יצירה מוזיקלית, בדרך כלל שיר או נעימה, הזוכה להצלחה רבה. הגורמים העיקריים להפיכת שיר ללהיט הם היותו קליט לאוזן וקל לשירה, קצבי לריקוד, או נסיבות כתיבתו – לרגל אירוע חריג כמו מלחמה. במקרים רבים די בעובדה שהשיר מושר בפי זמר או להקה ידועים כדי שהוא יהפוך להיט.

== אטימולוגיה ==
המילה "להיט" מבוססת על שילוב המילה האנגלית "Hit" עם המילה העברית "להט" (תרגום שומר משמעות וצליל). היא הומצאה ב-1960 על ידי שדרני הרדיו רבקה מיכאלי ומשה חובב, ואומצה על ידי האקדמיה ללשון העברית במקום תחדישה המקורי "כפתור". לפני כן הרבו להשתמש במילה שְלָאגֶר (מילה שאולה מגרמנית: Schlager). מאז חדר הביטוי ללשון העברית נעשה בו שימוש גם בתחומים אחרים, בעיקר מסחריים; כך למשל אומרים על מוצר הזוכה לפופולריות כי הוא "להיט". הצעתו של דב סדן לתרגום המילה הלועזית "Hit" הייתה לתרגמה ל"יהלום", הן במשמעות של המינרל הנושא את אותו השם והן כתרגום בבואה של השורש האנגלי "Hit", שמשמעותו היא "להלום".

== פופולריות ==
המדד המדויק לפופולריות אינו מוחלט, אך מקובל לראות שיר כלהיט על פי הצלחתו במספר קריטריונים:
* מספר הפעמים שהוא מושמע ברדיו או בערוצי המוזיקה בטלוויזיה.
* היקף המכירות של הסינגל או האלבום בו הוא מוקלט.
* השימוש שעושים בשיר במסגרות שונות כמו: מועדונים, מסיבות, ערבי שירה בציבור וכדומה.
* מיקומו ברשימות דירוג שונות, כמו: מצעדי פזמונים.
* הפיכתו של השיר לרינגטון.
* מספר הצפיות שקיבל השיר באתרי אינטרנט כדוגמת יוטיוב או שירותי מוזיקה דיגיטליים כגון ספוטיפיי, Apple Music ו-Deezer.
שיר או נעימה יכולים להיות להיט בקרב קבוצות אוכלוסייה מסוימות – על פי חלוקה של גיל, ארץ מוצא, או אזור גאוגרפי. וכן בהקשר לסוג מסוים של פעילות, כמו ריקודי עם.

==להיט בעולם המוזיקה==
בתעשיית המוזיקה מייחסים חשיבות רבה ללהיט, בהיותו מקור הכנסה מובהק. כותבים, מלחינים ומעבדים מוזיקליים אשר יודעים לקלוע לטעמו של ציבור רחב יותר - מבוקשים ומתוגמלים בהתאם. גם זמרים אשר יש להם את הכישורים המתאימים לבצע להיטים, יזכו בקידום הקריירה שלהם. בדרך כלל תהילתו של זמר נמדדת בכמות הלהיטים שהוא יכול לנפק.

מנגד, היות הלהיט פופולרי בקרב המונים, יכול במקרים מסוימים ליצור לו תדמית שלילית. כך למשל יוצרים או חובבי מוזיקה הרואים עצמם אניני טעם מוזיקלי, יכולים לראות בלהיט יצירה בלתי אומנותית המיועדת להמונים. גם חובבים אדוקים של ז'אנר מוזיקלי מסוים, יכולים לראות בלהיט מז'אנר אחר - סוג של מוזיקה זולה וממוסחרת.

===להיט קיץ===

להיט קיץ הוא מונח מתעשיית הבידור, המתייחס לשיר שמפורסם במהלך הקיץ, מגיע לשיא הפופולריות שלו במהלכו ודועך אחריו. שיר פופ יכול לצבור פופולריות בין לאומית במהלך חופשת הקיץ ועל ידי כך להפוך ללהיט הקיץ המובהק בארצות רבות.

===זמר של להיט אחד===

זמר של להיט אחד, או להקה של להיט אחד, הוא כינוי לתופעה בעולם המוזיקה המסחרית, בה שיר אחד של זמר או להקה הפך ללהיט, בעוד שאר השירים שביצעו אינם מוכרים. בישראל עונים להגדרה זו רבים מהזמרים ומהלהקות שנבחרו לייצג את המדינה באירוויזיון.

== ראו גם ==

* להיט רדום

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקה
קצין ארגון רפואה

קצין ארגון רפואה (בר"ת: קא"ר) הוא קצין בחיל הרפואה, אשר אחראי על פיקוד, ארגון וניהול מערכות הרפואה בצה"ל בשגרה, בפעילות ביטחון שוטף ובעת חירום.

מבין מגוון תפקידי קציני ארגון רפואה ניתן למצוא מפקדי קורסים בבית-הספר לרפואה צבאית של חיל הרפואה, קציני ארגון רפואה בחטיבות (שאף מחליפים במקרים חריגים את קצין הרפואה החטיבתי), באוגדות, בפיקודים השונים, במפקדות ראשיות וביחידות מיוחדות וקצינים במפקדת קצין רפואה ראשי. המשותף לכולם הוא העיסוק בקידום, ניהול, בנייה וארגון נושאי הרפואה בצה"ל, כאשר הפן הטיפולי כמו גם המחקר מוטל בעיקר על קציני הרפואה (רופאים בהכשרתם).

הדרגה הבכירה ביותר לקצין ארגון רפואה היא אלוף-משנה, המוענקת למפקד בית הספר לרפואה צבאית. עד לפני מספר שנים, היה קצין ארגון רפואה נוסף בדרגה זו, ראש מערך הקא"רים, עוזר קצין הרפואה הראשי לארגון, אך במסגרת הארגון מחדש שנעשה בחיל הרפואה בשנים האחרונות, הורד התקן לתפקיד זה לדרגת סגן-אלוף.

== תפקיד הקא"ר ==

תפקיד הקא"ר נחלק לשלוש קטגוריות מרכזיות: שדה, פיקוד והדרכה, ומטה:
=== שדה ===
;בחטיבה סדירה: 
* הקא"ר שותף בחלק האופרטיבי של החטיבה
* עוסק בבניין הכוח מבחינה רפואית (הוצאה לקורסים והכשרות)
* אחראי לקידום מוכנות הרפואה בחטיבה בכלל המרכיבים (לדוגמה: תכנון תוכניות הסיוע הרפואי בצורות הקרב השונות לחטיבתו)
* אחראי לשמור על הכשירות הרפואית של הצוותים הרפואיים בחטיבה (לדוגמה: תכנון אימונים, ביקורות כשירות ועוד)
* אחראי לתכנון מלאי ותוקף ציוד רפואי לשגרה ולחירום

;בחטיבה מרחבית: 
* אחראי על הפעלת הכוח, פיקוד על אירוע מבחינה אג"מית
* ממונה על שמירת הכוננות רפואית בגזרת החטיבה המרחבית

=== פיקוד והדרכה ===
; קא"ר בתפקיד פיקודי כמפקד קורס חובשים בבה"ד 10:
* כמפקד קורס חובשים הקא"ר הוא מפקדם של כ-64 חניכים ו 6 אנשי סגל
* המפקד אמון על הכשרתם המקצועית של כלל החניכים עד להסמכתם כחובשים בצה"ל (לדוגמה: העברת שיעורים מקצועיים, פיקוד בסדרה שבמסגרתה מתבצעות פריסות ומתורגלים החניכים בטיפול בנפגעים מדומים ובפינויים)
* מפקד הקורס אמון על מענה פיקודי ואישי לכל צורכיהם השונים של כל חייליו
; חונך רפואה במתקן אימונים לוגיסטיים:
* הקא"ר אחראי לחנוך מקצועית בתחום הרפואה את גופי הרפואה השונים המגיעים לאימון (מחלקות רפואה גדודיות, פלוגות רפואה ועוד)

=== מטה ===
; קא"ר משמש בתפקידי מטה במפקדות השונות:
* במפקדת קצין רפואה ראשי כקציני מדורים בתפקידי ניהול ותכנון
* במפקדות הפיקודים והזרועות (חיל האוויר, חיל הים ומפקדת זרוע היבשה) כקציני הדרכה וחמ"ל
* במפקדת שירותי הרפואה

== מסלול הכשרתו של הקא"ר ושלבי התפתחותו בתפקיד ==
קציני ארגון הרפואה מתחילים דרכם הצבאית לרוב כחובשים, למרות שניתן למצוא ביניהם פרמדיקים, אחים ומספר מקצועות פרא-רפואיים.

המיועדים לשמש קציני ארגון רפואה עוברים קורס קצינים בבה"ד 1 לרוב במגמת מעוז, ולאחריו הם עוברים השלמה חילית בבה"ד 10 (בקורס קציני ארגון רפואה). ההשלמה נמשכת כ-12 שבועות.

הקא"ר מתחיל את דרכו בהיותו סגן-משנה ומבצע את התפקיד בדרך כלל עד כניסתו לשירות קבע. תפקיד שני יבצע בדרגות סגן במשך כשנה וחצי עד שנתיים. אם יהיה מעוניין להמשיך את דרכו בצבא, יעבור לתפקיד שלישי (תקן דרגת סרן) במשך כשנתיים.

כשהוא בדרך כלל בן 25, יכול הקא"ר לצאת ללימודים אקדמאים מלאים לתואר ראשון במסגרת תוכנית שירות של חיל הרפואה, בנושאים הקשורים לחיל הרפואה, כגון ניהול מערכות בריאות ורפואת חירום (הכשרה כפרמדיק). לאחר שסיים את הלימודים האקדמאיים יחל הקצין בתפקיד רביעי שעתיד להמשך כשלוש שנים.

קטגוריה:מקצועות צבאיים
קטגוריה:חיל הרפואה
האנציקלופדיה של השואה

עטיפת המהדורה האנגלית של האנציקלופדיה של השואה
האנציקלופדיה של השואה, בעריכת פרופ' ישראל גוטמן, יצאה לאור בשנת 1990 בהוצאת יד ושם, ידיעות ספרים וספרית פועלים בשתי מהדורות במקביל - בעברית ובאנגלית. למהדורה העברית שישה כרכים ולאנגלית ארבעה.

האנציקלופדיה כוללת מאות ערכים, איורים, מפות ורשימות ביבליוגרפיות. כן כוללת האנציקלופדיה מפתח מונחים. במהדורה העברית המפתח (בסוף כרך שש) מכיל רשימות דו-לשוניות של שמות אנשים, מקומות וארגונים. לאנציקלופדיה מצורפים נספחים שונים, ביניהם: נספח כרונולוגי, נספח סטטיסטי של קורבנות השואה, רשימת דרגות צבא ואס אס, רשימת ראשי תיבות וקיצורים לועזיים.

==מהנושאים הנסקרים באנציקלופדיה==
* גזענות והרקע לעליית האידאולוגיה הנאצית.
* חקיקה נאצית ומדיניות דיכוי היהודים.
* תהליכי הדיכוי, הרדיפה וההשמדה.
* גטאות, מחנות ריכוז, מחנות השמדה.
* הנרדפים והקורבנות - הנהגתם, המידע והדעות באשר לצפוי להם, חייהם במהלך השואה, מאבקם לשרוד ודרכי התנגדות.
* הארצות הכבושות, עמיהן ומדיניותן תחת הכיבוש הנאצי.
* רדיפה ורצח של קבוצות אחרות כגון שבויי מלחמה סובייטים וקבוצות אזרחים שונות.
* יחס העמים השונים, לרבות תנועות ההתנגדות, להשמדת היהודים בקרבם.
* התנהלות המדינות הדמוקרטיות בתקופת השואה.
* התנהלותם של יהודי ארץ ישראל ויהודים במדינות הדמוקרטיות בתקופת השואה.
* השפעות השואה לאחר מלחמת העולם השנייה.
* הכחשת השואה.

==מערכת האנציקלופדיה==
* יצחק ארד - יד ושם, ירושלים
* יהודה באואר - האוניברסיטה העברית, ירושלים
* רנדולף ברהם - סיטי יוניברסיטי, ניו יורק
* כריסטופר בראונינג - פסיפיק לותרן יוניברסיטי, ארצות הברית
* מרטין ברושאט (1926 - 1989) - אוניברסיטת מינכן
* ישראל גוטמן - האוניברסיטה העברית, ירושלים; יד ושם, ירושלים
* מרטין גילברט - אוניברסיטת לונדון, אנגליה
* אנדריאס הילגרובר (1925 - 1989) - אוניברסיטת קלן
* אהרון וייס - יד ושם, ירושלים; אוניברסיטת חיפה
* יז'י טומאשבסקי - אוניברסיטת ורשה
* לני יחיל - אוניברסיטת חיפה
* אברהרד יקל - אוניברסיטת שטוטגרט
* ירחמיאל כהן - האוניברסיטה העברית, ירושלים
* סטיבן כץ - אוניברסיטת קורנל, ארצות הברית
* דב לוין - האוניברסיטה העברית, ירושלים
* מיכאל מארוס - אוניברסיטת טורונטו, קנדה
* צ'סלו מדייצ'יק - האקדמיה הפולנית למדעים, ורשה
* שמואל ספקטור - יד ושם, ירושלים
* הנרי פיינגולד - סיטי יוניברסיטי, ניו יורק
* שאול פרידלנדר - אוניברסיטת תל אביב
* דב קולקה - האוניברסיטה העברית, ירושלים
* שמואל קרקובסקי - יד ושם, ירושלים
* יהודה ריינהרץ - ארצות הברית
* דירדי רנקי - האקדמיה ההונגרית למדעים, בודפשט

==לקריאה נוספת==
* האנציקלופדיה של השואה, ישראל גוטמן, עורך. הוצאת יד ושם וספריית פועלים. 1990. 6 כרכים. 
<div style="direction: ltr;">
* The Encyclopaedia of the Holocaust, Israel Gutman, editor-in-chief. New York: Macmillan, 1990. 4 volumes . 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* ערכי [https://www.yadvashem.org/he/holocaust/resource-center/lexicon.html האנציקלופדיה של השואה] לפי סדר אלפביתי ב[http://www1.yadvashem.org/yv/he/holocaust/resource_center/index.asp מרכז המידע אודות השואה] באתר יד ושם
* [http://lib.cet.ac.il/pages/sub.asp?item=0&page=6&source=362 האנציקלופדיה של השואה] באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* 

השואה
השואה
קטגוריה:ספרי עיון בנושא השואה
קטגוריה:פרסומי יד ושם
קטגוריה:ספרי 1990
קטגוריה:אנציקלופדיות אינטרנט
היום שאחרי מחר

היום שאחרי מחר (באנגלית: The Day After Tomorrow) הוא סרט אמריקאי מסוגת מותחן אסונות בדיוני, עתיר אפקטים ותקציב, אשר יצא לאקרנים ב-28 במאי 2004.

הסרט מציג תרחיש בדיוני, אך אפשרי, שבו מתחוללות סופות שלגים והוריקנים כתוצאה ממערבולות פולאריות גדולות, בכל כדור הארץ בעקבות התחממות כדור הארץ ופגיעה אקלימית בכדור הארץ, ובעקבות הינתקות קרחון גדול במיוחד בקוטב הצפוני.

הסרט ממוקם במקום ה-67 ברשימת הסרטים המכניסים בכל הזמנים עם הכנסות של 544 מיליון דולר.

== תקציר העלילה ==
לאחר שבעקבות ההתחממות הגלובלית ניתק קרחון בקוטב הצפוני שלפי הטענה בסרט "בגודל של רוד איילנד", מתחילה התמוססות הקרחון להשפיע על הזרם הצפון אטלנטי ובכך לגרום לשורה של סופות שלגים וציקלונים אשר בתוך זמן קצר מחריבים את רוב החלק הצפוני של כדור הארץ. נוצרת מגמת התקררות עולמית אשר מאיימת ליצור עידן קרח חדש.

האקלימולוג ג'ק הול (דניס קווייד) מגלה, בשיתוף עם יחידת חיזוי עולמית הנמצאת בסקוטלנד, כי תהיינה סערות רבות הדומות להוריקנים על פני אמריקה הצפונית, אירופה וצפון אסיה, כלומר: בכל מקום שנמצא מעל קו רוחב 40° צפון (נמצא בין חוג הסרטן לחוג הארקטי). סאם (ג'ייק ג'ילנהול) בנו של ג'ק נמצא במנהטן, הנמצאת באזור הסכנה, והוא וחבריו מנסים לשרוד יחד בספריית העיר ניו יורק.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי אסונות
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים פוסט-אפוקליפטיים
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
החטא ועונשו (תוכנית טלוויזיה)

החטא ועונשו הוא שעשועון טלוויזיה ישראלית בהנחיית איל קיציס ועם טל פרידמן בתפקיד אלוהים.

בשעשועון מבוצעים מספר מבחני אופי ל-3 מתמודדים, ובהם: "האם אתה קמצן", "האם אתה מתנשא" ו"האם אתה שחצן", כאשר מטרת המתמודדים היא לצבור כמה שפחות חטאים. המתמודד שצובר הכי פחות חטאים עולה לשלב האחרון של התוכנית, הנקרא "האם אתה שקרן". בשלב זה שואלים את המתמודד חמש שאלות "נכון או לא נכון" על חייו, כאשר הוא מחובר למכונת פוליגרף. אם מפעילת המכונה מאשרת שכל תשובות המתמודד הן אמת, הוא זוכה בכסף שצבר במהלך התוכנית. אם המתמודד שיקר בתשובה אחת או יותר, הוא נופל לבריכת ג'ל.

התוכנית שודרה תחילה בערוץ ביפ ולאחר מכן שודרו מספר פרקים בערוץ 2. לאחר השידור בערוץ 2 קמו אנשים שהתנגדו לשידור התוכנית בערוץ מסחרי ציבורי בשל דמותו של אלוהים המגולמת על ידי טל פרידמן. לאחר שידור מספר פרקים הופסק שידור התוכנית בערוץ 2, והעונה השנייה עלתה לשידור בערוץ ביפ.

בכל עונה צולמו 12 פרקים, בנוסף לשני פרקי ספיישל בהשתתפות ידוענים בתחילת העונה הראשונה ובסיום העונה השנייה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שעשועוני טלוויזיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ביפ: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:איל קיציס
משה ויינפלד

משה ויינפלד (27 באוגוסט 1925 - 29 באפריל 2009) היה פרופסור בחוג למקרא באוניברסיטה העברית וחתן פרס ישראל לחקר המקרא בשנת תשנ"ד (1994). נודע בין השאר בזכות מחקריו על ספר דברים, המקור הכהני והחוק המקראי.

==ביוגרפיה==
משה ויינפלד נולד בשנת 1925 בפולין, בנם של מרדכי ומלכה ויינפלד.
בשנת 1965 סיים ויינפלד את לימודיו לתואר שלישי באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטורט שלו הייתה בנושא: "מוצא ספר דברים והאסכולה הדבטרונומיסטית" בהנחיית יצחק אריה זליגמן.

בשנת 1969 נתמנה להיות מרצה בכיר בחוג למקרא באוניברסיטה. במהלך 1973 קודם לדרגת פרופסור חבר, ושוב בשנת 1978 לדרגת פרופסור מן המניין.

מחקריו של ויינפלד עסקו רבות בזיקות שבין המקרא לבין תרבויות המזרח הקדום ויוון העתיקה.

במשך הקריירה האקדמית שלו שימש ויינפלד בתפקידים במוסדות הבאים: בית המדרש לרבנים באמריקה (1969-1967), אוניברסיטת ברנדייס (1968), אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו (1981) ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי (1989). 

בשנת 1993 זכה בפרס יצחק בן-צבי לתולדות ארץ ישראל על ספרו "מיהושע ועד יאשיהו". שנה אחר כך, זכה בפרס ישראל לחקר המקרא.

אחותו היא הציירת ואשת החינוך שרה מלצר. אחיו הוא התעשיין מיכאל נעמן.

ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית<ref></ref>.

== מבחר מספריו ==
* מקראה בחקר המקרא, ירושלים, מאגנס, 1979
* Deuteronomy 1-11 (Anchor Bible), Random House 1991
* Deuteronomy and the Deuteronomic School, Eisenbrauns 1992
* מיהושע ועד יאשיהו, ירושלים, מאגנס, 1992
* שנתון למקרא ולחקר המזרח הקדום, כרכים א-יא (עורך), ירושלים, מאגנס, 1997
* Social Justice in Ancient Israel and in the Ancient Near East, Jerusalem Magnes Press 1994
* משפט וצדקה בישראל ובעמים, ירושלים מאגנס 2000
* [https://kotar.cet.ac.il/KotarApp/Index/Book.aspx?nBookID=44384326 עשרת הדיברות וקריאת שמע: גלגוליהן של הצהרות אמונה], הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001 
* הליטורגיה היהודית הקדומה: מהספרות המזמורית ועד לתפילות במגילות קומראן ובספרות חז"ל, ירושלים, מאגנס, 2004

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.geni.com/photo/view/6000000026607253155?album_type=photos_of_me&photo_id=6000000026607341887 תמונתו] (אתר גני לחקר שושלות המשפחה)
* 

* [https://web.archive.org/web/20070911113436/http://jewish.huji.ac.il/faculty/bible_faculty/weinfeld.html משה ויינפלד], באתר מכון מנדל למדעי היהדות 
* [https://web.archive.org/web/20110610051219/http://pluto.huji.ac.il/~mswmoshe/weinfeld/Publication_List.html רשימת פרסומים], באתר האוניברסיטה העברית 
* [http://www.huji.ac.il/cgi-bin/mm/new/data/ihoker/MOP-STAFF_LINK?sno=850970&Save_t= משה ויינפלד], באתר האוניברסיטה העברית 
* [http://mikranet.cet.ac.il/pages/sub.asp?author=560 מאמרים לקריאה מאת משה ויינפלד], אתר מקראנט
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לחקר המקרא
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מקרא
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס יצחק בן-צבי
קטגוריה:שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
אליסו וירסלדזה

אליסו קונסטנטינובה אסולי וירסלדזה (בגאורגית: ელისო კონსტანტინეს ასული ვირსალაძე ; נולדה ב-14 בספטמבר 1942) היא פסנתרנית גאורגית.

== ביוגרפיה ==
וירסלדזה נולדה בטביליסי גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). את שיעור הפסנתר הראשון שלה קיבלה בגיל 8 מסבתה, אנסטסיה וירסלדזה, שהייתה מורה ידועה למוזיקה ופסנתרנית בגאורגיה. היא בוגרת הקונסרבטוריון הממלכתי של טביליסי, שם סיימה את לימודיה בשנת 1964 ולמדה קורס נוסף בקונסרבטוריון של מוסקבה, אצל יעקב זק והיינריך נויהאוס. 

היא זכתה במקום השלישי בתחרות ברית המועצות בשנת 1961. כמו כן זכתה בפרס השלישי בתחרות הבינלאומית ע"ש צ'ייקובסקי היוקרתית במוסקבה בשנת 1962, ובמקום הראשון בתחרות ע"ששומאן בצויקאו בשנת 1966.

וירסלדזה מלמדת בקונסרבטוריון של מוסקבה מאז שנת 1967, פדגוגית ב-1970 ובשנת 1994 התמנתה לפרופסור. כמו כן היא מלמדת באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה במינכן, גרמניה, מאז 1995.

מאז 1966 מופיעה וירסלדזה ברסיטלים ומנגנת עם התזמורות המובילות עולם תחת שרביטם של יבגני סבטלנוב, קיריל קונדראשין, ריקרדו מוטי, קורט זנדרלינג ווולפגנג זאוואליש.

וירסלדזה נוהגת לנגן עם נטליה גוטמן, קוורטט בורודין, מסטיסלב רוסטרופוביץ' וקוורטט קוארטאץ. 

היא נמנית עם חבר השופטים ברבות מתחרויות הפסנתר הבינלאומיות.

היא ידועה בפרשנותה היוצאת מן הכלל ליצירות של שומאן, בטהובן, מוצרט ושופן, וכן של המלחינים המודרניים הרוסים והסובייטים.
עם תלמידיה נמנה הפסנתרן אלכסיי וולודין.

==פרסים==

פרס אמנית העם מגאורגיה הסובייטית בשנת 1971, ופרס אמנית העם הסובייטי בשנת 1989.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20051220205211/http://habama.co.il/newscomplete.asp?id=76&subject=bikoret3&PageName=index.asp&nimg=6 רומנטיקה ופסנתר עם הפסנתרנית אליסו וירסלדזה] מאתר הבמה
* [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?ArticleId=4215&Subj=1&Area=1 הקאמרטה מארחת את אליסו וירסלדזה ב-22 בדצמבר 2006], באתר הבמה 
* [https://web.archive.org/web/20070927032223/http://bidur.index.co.il/siteFiles/1/22/271434.asp קונצרט מיוחד עם הפסנתרנית אליסו וירסלדזה], אתר בידור ובמה
* 

קטגוריה:מוזיקאים סובייטים
קטגוריה:פסנתרנים גאורגים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ברוסיה
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:סגל הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:פסנתרניות
קטגוריה:ילידות 1942
עורק תרדמני

העורק התרדמני הימני (צבוע באדום)

עורק התרדמה (TA: Arteria Carotis, באנגלית: Common Carotid Artery), הנקרא גם עורק תרדמני, עורק הראש ועורק הקרוטיד, הוא העורק המספק דם מחומצן לראש ולצוואר.

== אנטומיה ==
ישנם שני עורקי תרדמה הממוקמים בשני צדי הצוואר, עורק זה נקרא באנגלית Common Carotid Artery, כאשר Common מתייחס לעובדה שהוא מתפצל בהמשך לעורק חיצוני ולעורק פנימי:

1. עורק התרדמה החיצוני (The External Carotid Artery) - הקדמי והתיכון יותר מבין שני הפיצולים.

2. עורק התרדמה הפנימי (The Internal Carotid Artery) - האחורי והצדי יותר מבין שני הפיצולים.

העורקים הימני והשמאלי אינם סימטריים. עורק התרדמה השמאלי (Left Common Carotid) מתפצל ישירות מקשת אבי העורקים, לצד העורק התת-בריחי השמאלי המספק דם לגפה השמאלית העליונה. עורק התרדמה הימני (Right Common Carotid) מתפצל מגזע הזרוע והראש, שהוא עורק משותף שממנו מתפצל גם העורק התת-בריחי הימני. עם זאת קיים גיוון באוכלוסייה במבנה העורק ובצורות בהן הוא יוצא מקשת אבי העורקים.

הקוטר הממוצע של עורק התרדמה אצל מבוגרים גברים ונשים הוא 6.5 מ"מ ו-6.1 מ"מ בהתאמה

== חשיבות קלינית ==
עורק התרדמה משמש לעיתים למדידת דופק, בעיקר במקרים בהם האדם נמצא במצב של הלם. מדידת הדופק מתאפשרת על ידי לחיצתו בעומק הגבול הקדמי של שריר מפנה הצוואר, ובגובה הגבול העליון של סחוס בלוטת המגן (Thyroid cartilage).

לחץ דם סיסטולי מינימלי שדרוש כך שנוכל להרגיש את הדופק בעורק התרדמה הוא 40 מ"מ כספית בלבד, לכן נוח לבדוק את הדופק בעורק התרדמה.
כשמופעל לחץ ממושך על אחד או שני עורקי התרדמה, אצל האדם ירד לחץ הדם וקצב פעימות הלב, מה שיוביל להיפוקסיה מוחית ולמין שבץ איסכמי חולף (T.I.A) מדומה, מה שעלול להוביל בהמשך לאיבוד הכרה - ומכאן שמם של עורקי התרדמה.

היצרות תסמינית בעורקי התרדמה יכולה להופיע אצל אנשים עם טרשת עורקים
הדמיית אולטרה סאונד דופלר של עורק תרדמני]]

==ראו גם==
* היצרות העורק התרדמני
* אבי העורקים
* בלוטת מיצד האוזן
* העורק התת-בריחי

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורקי הראש והצוואר
קטגוריה:עורקי בית החזה
קטגוריה:ראש-צוואר
מאיר ויניק

מאיר ויניק (24 באוקטובר 1885 – 15 במרץ 1966) היה מהנדס וכימאי. זוכה פרס ישראל לחקלאות לשנת ה'תשט"ז.

== ביוגרפיה ==
ויניק נולד באודסה שבברית המועצות, קיבל חינוך עברי ולאחר שלמד כימיה בפוליטכניון בוורשה והוסמך כמהנדס, עלה לארץ ישראל ב-1906, התיישב בראשון לציון וייסד את המעבדה ליין ביקב המקומי.

ויניק נמנה עם המורים הראשונים במקווה ישראל והיה מבוני התחנה המטאורולוגית בראשון לציון בשנת 1912.
בשנות הארבעים של המאה העשרים הוקמה במקוה ישראל תחנת ניסיונות חקלאית, שניהל מאיר ויניק. התחנה עסקה בעיקר בשתי בעיות:
* בעיית ההשקיה.
* בעיית הזיבול
בשני התחומים הגיעה התחנה לידי מסקנות מעשיות חשובות.

ויניק שימש כמורה לתורת הקרקע במקווה ישראל ובגימנסיה הרצליה. הוא נחשב למומחה לחקר קרקעות הארץ. בין השאר פנו אליו הבריטים לבדוק האם קרקעותיה של אל עריש מתאימות לחקלאות עבור תוכנית להתיישבות יהודית בחבל ארץ זה. ליד ביתו הקים תחנה לחקר החקלאות. ויניק עסק במשך תקופה ארוכה בחקר תורת הדשנים להדרים להשבחת פרי הדר. פעילותו המדעית מוצגת ב"בית ויניק" שבמקווה ישראל ועל שמו קרוי רחוב בראשון לציון.

ויניק היה נשוי למרים (לבית גולדברג), שתפקדה כעוזרתו הראשית בתחנת הניסיונות, הייתה בין העוזרות הראשונות במכון לביוכימיה של האוניברסיטה העברית, והראשונה בארץ בחקירה מיקרוביולוגית של הקרקע.

אחותה של מרים, גיסתו הייתה הד"ר רינה (רוזה) יונוביץ.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=1064 מאיר ויניק], אלבום המשפחות - מוזיאון ראשון-לציון
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1956
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לחקלאות
קטגוריה:אנשי חינוך ביישוב
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:מהנדסים יהודים פולנים
קטגוריה:מהנדסים ביישוב
קטגוריה:סגל בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:סגל גימנסיה הרצליה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס

התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס (באנגלית: Indianapolis Symphony Orchestra) היא תזמורת אמריקאית שמקום מושבה באינדיאנפוליס, אינדיאנה.

את התזמורת ייסד בשנת 1930 פרדיננד שאפר, פרופסור מקומי לכינור. בשנת 1937 נשכר פאביין סוויצקי כמנהלה המוזיקלי הראשון של התזמורת, נגניה הגיעו לדרגת מקצועיות מלאה וקיבלו משכורת לעונה בת 20 שבועות. תוך זמן קצר נודעה התזמורת ברחבי ארצות הברית, הופיעה בשידורי רדיו מסוף שנות ה-30 והוציאה סדרת תקליטים בחברת תקליטי RCA בשנות ה-40 ובראשית שנות ה-50.

בשנות 1956 התמנה איזלר סולומון למשרת מנהל מוזיקלי. התזמורת סיירה באמריקה והפיקה סדרת קונצרטי "הצדעה" בינלאומיים. סדרה זו זכתה בפרס מחלקת המדינה של ארצות הברית.

בשנת 1976 קיבל עליו ג'ון נלסון את הנהגת התזמורת וקבע את משכנה הנוכחי בתיאטרון העגול ע"ש הילברט במרכז אינדינאפוליס. נלסון החזיר את התזמורת לשידורים ברשתות הרדיו והוציא אותה לקונצרטים תכופים בקרנגי הול ובמרכז קנדי. הוא אף לקח את התזמורת לסיור הראשון שלה מחוץ לגבולות אמריקה, בגרמניה בשנת 1987.
 
בשנת 1987 החליף ריימונד לפארד את נלסון. בהנהלתו החלה התזמורת לקיים עונה בת 52 שבועות, ערכה סדרת הקלטות והתחילה לשדר בתוכנית רדיו שבועית.

=== מנהלים מוזיקליים ===
* פרדיננד שייפר (1930 - 1937)
* פאביין סוויצקי (1937 - 1955)
* איזלר סולומון (1956 - 1975)
* ג'ון נלסון (1976 - 1987)
* ריימונד לפארד (1987 - 2001)
* מריו ונזאגו (2002 - 2009)
* קשישטוף אורבנסקי (2011 - 2021)
* יאן מרקל (מיועד, צפוי להתחיל מעונת 2024 - 2025)

=== מנצחי סדרת הפופס ===
* אריך קונצל (1982 - 2002)
* ג'ק אוורלי (2002 - ממשיך)

== קישורים חיצוניים ==

* 

*

==הערות שוליים==

אינדינאפוליס
אינדינאפוליס
קטגוריה:אינדיאנפוליס
מרווה דגולה

מרווה דגולה (שם מדעי: Salvia viridis) היא צמח עשבוני חד-שנתי ממשפחת השפתניים, הנפוץ בחבל הים-תיכוני של ישראל. מרווה דגולה מאופיינת בעת הפריחה בפרחים סגולים ולעיתים קרובות מתנוססת בראש התפרחת קבוצת חפים סגולים (ישנן אוכלוסיות חסרות “דגל” במקומות שונים בארץ)<ref name=":0"></ref>. בקיץ, לאחר הפריחה היא מאופיינת בדורים דורים של גביעים משתיירים כפופים מטה וצמודים לגבעול התפרחת. 

== מאפיינים ==
צמח עשבוני חד-שנתי שגובהו 15 ס"מ ופרחיו סגולים או לילכיים, וכולו מכוסה בשיער לבן ובבלוטות יושבות. העלים ביציים או מוארכים, חרוקים ואינם מחולקים, אורכם 2 עד 7 ס"מ ורוחבם 1 עד 2 ס"מ לעיתים רחוקות 4 ס"מ. התפרחת אמירית. הגביע דמוי צינור ומשתייר. לאחר ההבשלה הגביע, שעוטף את הפרודות, נוטה כלפי מטה ולאחור, פיתחו נסגר, הוא נצמד אל הגבעול ולזרעים אין אפשרות ליפול (ראה בתמונה). רק משנרטב הגביע היטב במי-גשם מתפשקים העוקצים, הגביע נפתח והזרעים משתחררים<ref></ref><ref></ref>. 

המרווה הדגולה נובטת בתחילת החורף, ולאחר שהתפתחו העלים התחתונים עולה מביניהם עמוד פריחה, המסתעף בצורת מנורה - זוגות זוגות של ענפי פריחה נגדיים. לאורך כל עמוד סדורים הפרחים השפתניים ובראשו צומחת ציצית של חפים סגולים, שאינם פרחים כלל - ה"דגל". הפריחה מפברואר עד מאי.

מרווה דגולה גדלה ברוב חלקי צפון הארץ ומרכזה, תכופות במרבדים, בקרקע חומה רדודה בחבל הספר, ובמדרונות הפונים דרומה לשמש בחבל הים-תיכוני. תפוצתה העולמית משתרעת בארצות שסביב הים התיכון<ref name=":0" />. 

משתמשים בעלי הצמח כתבלין לבשר, נקניק ועוד.

במספר אתרים בישראל קיימות אוכלוסיות של מרווה דגולה בהן הצמחים חסרי דגל. אוכלוסיות אלו נחשבו בעבר למין נפרד, המכונה "מרווה ירוקה". כיום ברור כי מדובר בזנים שונים של אותו המין, משום שקיימות אוכלוסיות מעורבות, המכילות פרטים חסרי דגל לצד פרטים בעלי דגל.

גבעול יבש של מרווה דגולה בעונת הסתיו, ממתין לבוא הגשם. בהירטבם, הגביעים הפורים מתפשקים לצדדים ומשחררים את הזרעים.מקובל לחשוב כי הדגל שבראש הצמח נועד למשוך חרקים מאביקים מרחוק. עם זאת, מחקר של אבישי שמידע הראה, שדבורים נמשכות גם אל צמחים חסרי דגל. ייתכן שלדגל יש תפקיד ב"לימוד" דבורים צעירות, שעוד לא הורגלו לזהות את הפרחים מרחוק.

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: שפתניים
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
ג'ון נלסון

ג'ון וילטון נלסון (באנגלית: John Wilton Nelson; נולד ב-6 בדצמבר 1941) הוא מנצח אמריקאי. הוא נודע בעיקר כפרשן של יצירות רומנטיות גדולות, בביצועי אופרות - בייחוד משל ברליוז - ובביצועיו הנמרצים והמסוגננים למוזיקה מתקופת הבארוק.

== חייו ==
נלסון נולד בקוסטה ריקה להורים אמריקאים. הוא למד בוויטון קולג' ואצל מורל בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק.

הוא היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס משנת 1976 עד 1987 ושל תיאטרון האופרה של סנט לואיס משנת 1979 עד 1988 (או 1985 עד 1991, לפי בייקר). כמו כן היה המנהל המוזיקלי של פסטיבל קאראמור בקאטונה, ניו יורק משנת 1983 עד 1990. בספטמבר 1998 קיבל עליו ג'ון נלסון את תפקיד המנהל המוזיקלי של האנסמבל התזמורתי של פריז, החל בעונת 1998–99.

ג'ון נלסון מנצח בקביעות על תזמורות ברחבי העולם. באמריקה הופיע עם התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, תזמורת פילדלפיה והתזמורת הסימפונית של בוסטון, התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת פיטסברג, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו ותזמורת קליבלנד. באירופה ניצח על כל התזמורות בלונדון, על התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן, תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג, תזמורת פריז, קלן, שטוטגרט, רוטרדם, אוסלו והתזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם. בתחילת 2016 הגיע לישראל וניצח לראשונה על התזמורת הקאמרית הישראלית ועל התזמורת הסימפונית חיפה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
מרוות יהודה

מַרְוַת יהודה (שם מדעי: .Salvia judaica Boiss) היא צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף) ממשפחת השפתניים, נפוצה בארץ ישראל.

גבעולי המרווה רבים, דקים, רבועים. במשך הפריחה והבשלת הזרעים מקבלים הגבעולים והצמח כולו גוון ארגמן או סגול. הפרחים סגולים, לא גדולים, וצינור הכותרת שלהם אינו בולט מתוך הגביע, שהוא חלק ואין לו שערות בלוטיות. תקופת הפריחה של מרוות יהודה הוא בחודשים אפריל עד יוני.

השם העברי "יהודה" נגזר מהשם הלועזי שניתן על ידי הבוטנאי השווייצרי בואסיה עוד בשנת 1853, שחקר את צמחיית המזרח התיכון במאה ה-19. 

== מאפיינים ==
מרוות יהודה – צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים תיכוני, בעל הרבה גבעולים דקים ומאדימים או מכחילים עם ההבשלה.

צמח עשבוני רב-שנתי (בן חלוף), ים תיכוני, פריחתו סגולה עמומה והוא בעל שושנת עלים גדולים ורחבים ומפורצים, שממנה מתפתח גבעול אחד או יותר זקוף ומסתעף מבסיסו לגבעולי משנה נגדיים ואלכסוניים הנושאים תפרחות (לעיתים בצורת מנורה). הגבעול רָבוּעַ, מכוסים שערות. העלים נגדיים, פשוטים, משוננים. 

הפרחים סגולים, קטנים יחסית (10 עד 15 מ"מ). 

הגביע דו-שפתני, דמוי צינור, ארגמני, אינו דביק ואינו מכוסה שערות בלוטיות. השפה העליונה בעלת 3 שיניים, האמצעית בהן זעירה או מנוונת, השפה התחתונה עם שתי שיניים מחודדות.

צינור הכותרת אינו בולט כמעט מתוך הגביע ובתוכו יש טבעת שערות. 

הכותרת דו-שפתנית באופן בולט וצבעה סגול עמום. השפה העליונה זקופה. השפה התחתונה בעלת 3 אונות. האונה האמצעית רחבה ושמוטה עם הבשלת עמוד העלי. 

קצהו הקדמי של הקונקטיב חופשי, קצר, דמוי מרצע ואינו מסתיים בלשכה ריקה והוא מחוסר קשקש כל שהוא בקצהו הפנימי. האבקנים אנים חבויים מתחת לשפה העליונה, אלא הם מופנים כלפי גחונו של המאביק ולא כלפי גבו.

הפריחה מסוף מרץ עד תחילת יוני

== בית גידול ותפוצה ==
מרוות יהודה גדל בבתות ובשדות בור באזורי השפלה, ההר, עמק יזרעאל בבקעה המרכזית ובגולן. הוא גדל בישראל, בירדן, לבנון וסוריה.

=== מרוות יהודה במקרא ===
חוקר הצומח המקראי, נגה הראובני, מזהה את מרוות יהודה, או מן דומה לו, המכונה מרוות ירושלים, Salvia hierosolyminata Boiss, עם צמח המוריה. זה אחד הפירושים המקובלים להר המוריה, האתר עקידת יצחק במקרא. <ref></ref> 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1853
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:ארץ ישראל: שפתניים
קטגוריה:עשבי תיבול
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
טורנדו (סירת מפרש)

{| cellpadding="2" cellspacing="0" border="1" align="left" style="margin-left: 0.5em" width=250px
! bgcolor="6699FF" | ספציפיקציות הדגם
|-
|-

|-
|-

|colspan=2 align=center|

|-
|
{| align="left"
|-
| valign="top"|<small> משקל גוף הסירה (מאובזרת) 
| valign="top"|<small>135 ק"ג 
|-
| valign="top"|<small>שטח המפרש הראשי המקורי 
| valign="top"|<small> 15.6 מ"ר 
|-
| valign="top"|<small>שטח מפרש החלוץ המקורי
| valign="top"|<small> 5.4 מ"ר 
|-
| valign="top"|<small>שטח המפרש הראשי החדש (שנת 2000)
| valign="top"|<small>17 מ"ר 
|-
| valign="top"|<small>שטח מפרש החלוץ החדש (שנת 2000) 
| valign="top"|<small> 7 מ"ר 
|-
| valign="top"|<small>שטח מפרש הספיניקר 
| valign="top"|<small>25 מ"ר 

|}
|-
| bgcolor="B8860B" | <center>דגם אולימפי</center>

|}
טורנדו מפליג על בידון אחד
הטורנדו (אנגלית: Tornado) היא סירת מפרש אולימפית מדגם קטמרן, עם צוות של שני אנשים. היא משתתפת במשחקים האולימפיים מאז 1976. הסירה עוצבה ב-1967 על ידי רודני מארץ' האנגלי, ובעזרתם של טרי פירס ורג וייט, במיוחד להפיכתה לדגם אולימפי. בפדרציית השיט העולמית (IYRU), מוקדמות המשחקים האולימפיים מדגם קטמרן, ניצחו את המשתתפים האחרים.

כדי להגביר עוד יותר את ביצועי הסירה, ה"טורנדו" שונתה שוב בשנת 2000, עם עיצוב מפרש חדש שאיפשר שימוש במפרש ספינקר ומוט ספיניקר, וכמו כן הגדלת שטח המפרשים המקוריים. הוסיפו גם כן טרפז נוסף, ושינו את החלוץ כך שבסיבובים יעבוד באופן אוטומטי. 

הטורנדו באופן טיפוסי שטה כאשר בידון אחד בלבד נמצא במים, והצוות מאזן את הסירה עם משקלם ובעזרת כיוון המפרשים. כאשר בידון אחד בלבד נמצא במים, החיכוך קטן במידה רבה. לטורנדו יש גם תורן מתכוונן ומסתובב, דבר שלא רק מגביר באופן משמעותי את האווירודינמיקה של החלק הקדמי החשוב של המפרש, אלא גם מוסיף שליטה במידת כיפוף התורן, מה שמוסיף למידת השטיחות של המפרש. עבור המהירות הגבוהה ומידת הרוח המדומה שמייצרת הסירה הזאת, נחוץ מפרש שטוח לעיתים קרובות.

הטורנדו מסוגלת לשוט במהירות מעל 30 קשר (56 קמ"ש) ברוח צד, ו-18 קשר (33 קמ"ש) ברוח קדמית. היא מכונה "הפורמולה 1 של השיט". 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tornado.org/uploads/documents/2005%20International%20Tornado%20Class%20Rules.pdf חוקי הדגם העולמיים של הטורנדו]
* [http://www.tornado.org/ איגוד הטורנדו העולמי]

טורנדו
ז'ורז'י בן ז'ור

ז'ורז'י בן ז'ור (בפורטוגזית: Jorge Ben Jor או: Jorge Benjor; נולד ב-22 במרץ 1942) הוא מוזיקאי ברזילאי שכותב ומלחין שירים בסגנון סמבה, פאנק (Funk), רוק וסמבה-רוק. בן ז'ור זוכה לפופולריות רבה במולדתו, ברזיל, כמו גם ברחבי העולם. הציבור בישראל התוודע לשיריו באלבומים כגון ארץ טרופית יפה, בוא לריו ועוד. ב"ארץ טרופית יפה" כלולים כמה משיריו, בין שירי אמנים ברזילאים אחרים, בתרגומו של אהוד מנור, ובעיבוד מחודש של מתי כספי. ב"בוא לריו" מבצעת יהודית רביץ מבחר משיריו בתרגומו של יעקב גלעד.

== חייו ==
בן ז'ור נולד בריו דה ז'ניירו בשם Jorge Duílio Lima Meneses, אך הוא התפרסם בשם-הבמה ז'ורז' בן. ב-1988 החליף את שמו לז'ורז' בן ז'ור.

בן ז'ור החל לנגן בגיל 13, ובגיל 15 החל לשיר במקהלת כנסייה. בגיל 18 החל להופיע במסיבות ובמועדוני לילה. ב-1963 הופיע בן ז'ורז' עם שירו "Mas que Nada" (אשר זכה לפרסום בעולם לאחר שביצע אותו סרז'יו מנדז (Sergio Mendes)). מנהל של חברת "פיליפס" ששמע אותו החליט להפיק את אלבומו הראשון. שיר זה נחשב ללהיט הגדול ביותר של בן ז'ור עד היום.

שירים ידועים אחרים של בן ז'ור הם "Fio Maravilha" ("חוט פלא", שמו (הלא רשמי) של שחקן כדורגל ברזילאי מפורסם דאז, בגרסה העברית: "איזה כדורגל", תרגום: אהוד מנור), ו-"País Tropical" ("ארץ טרופית", בגרסה העברית: "ארץ טרופית יפה", תרגום: אהוד מנור).

שיריו של בן ז'ור זכו לפופולריות רבה בישראל בסוף שנות השבעים, בעיקר בזכות עיבודיו של מתי כספי ותרגומיו של אהוד מנור. המוזיקה הברזילאית בסגנון סמבה ובוסה נובה, ובכלל זה שיריו של בן ז'ור, השפיעו מאוד על המוזיקה הישראלית של סוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים. בתקופה זו אף נוצרו שירים ישראלים חדשים בסגנון ברזילאי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאים ברזילאים
קטגוריה:מלחינים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1942
בית הספר התיכון הטמפלרי

בית הספר התיכון הטמפלרי, יוני 2007. לאחר שהיה נטוש כעשר שנים ולפני ששופץ והפך למלון
בית הספר התיכון הטמפלרי הוא מבנה במושבה הגרמנית בירושלים. המבנה ממוקם ברחוב עמק רפאים 3. החל משנת 2017 משמש המבנה חלק ממלון "אוריינט" מרשת ישרוטל.
== היסטוריה ==
המבנה נבנה בשנת 1882 במטרה לשמש בית ספר תיכון לבני המושבה הגרמנית בירושלים ולבני המושבות הטמפלריות האחרות ברחבי הארץ. בית הספר, שמומן ונתמך על ידי משרד החוץ של גרמניה, נחשב לטוב בבתי הספר בארץ ישראל באותה עת.

בית הספר פעל עד גירוש הטמפלרים בשנת 1939. לאחר מכן השתמשו במבנה מוסדות ומשרדי שלטון ממשלת המנדט הבריטי. 

בשנת 1953 הוקם במקום מכון לסיבים ומוצרי יער על ידי מנחם לוין. במכון בוצעו "מחקרים בתחומי הפולימרים, הסיבים הטבעיים והסינתטיים, דטרגנטים וניקוי, פיזיקה של סיבים ואריגים, שימושי סיבים ברפואה וביוטכנולוגיה, עמידות ביולוגית של מוצרים סיביים". מאוחר יותר שונה שמו למכון הישראלי לסיבים. המכון פעל במתחם עד שנת 1998. 

בשנת 1998 הוצא המתחם, בו שני מבני בית הספר ומבנה בית העם הטמפלרי במגרש הסמוך, למכרז ליזמים לצורך בניית בית מלון, והוא נמכר לחברת "קולוני ירושלים" (חברה שהוקמה לצורך פיתוח הפרויקט), בבעלות איש העסקים יוסף מוניאן, תמורת 16 מיליון שקל. בשנת 2000, נמכר המתחם לאיש העסקים יהודי-אמריקאי זמיר מורד שהגיש תוכנית לפיתוח המתחם. על פי התוכנית מבני בתי הספר היה אמורים להישמר והמבנה העיקרי של המלון היה אמור להיבנות בשטח המתחם מאחורי מבני בית הספר. חברת "קולוני הגישה תוכנית להקמת מלון בגובה של כ-12 קומות, בו ישולב גם מבנה בית העם הטמפלרי, שמשמש את הכנסייה הארמנית, בקומת הקרקע. ועד התושבים של שכונת המושבה הגרמנית החל במאבק נגד התוכנית בטענה שהוא ישנה את אופי הסביבה ויהרוס את המרקם המעין כפרי של המושבה הגרמנית.

בדצמבר 2006 הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה בירושלים דחתה את התוכנית לבניית המלון בגובה של כ-12 קומות במאי 2009 אישרה תוכנית למבנה בן שמונה קומות עם 200 חדרי מלון. לאחר מאבק ופעולות מחאה הותר לכנסייה הארמנית להמשיך להשתמש במבנה ותוכנית המלון צומצמה.

במתחם הוקם מלון אוריינט, מלון ברמה של חמישה כוכבים הכולל 243 חדרים וסוויטות, חלקם במבני בית הספר התיכון הטמפלרי ששמרו. עלות הקמת המלון הייתה 342 מיליון שקל והוא כולל 11 דירות מגורים שנמכרו.

==המבנה==
המבנה, המצוי בסמוך לבית העם הטמפלרי, הוא מבנה דו קומתי. חזית המבנה בולטת, גרם מדרגות אופייני מוביל לכניסה הראשית שבראשה גמלון האופייני לאדריכלות הטמפלרית.

==ראו גם==
* מכון הרדג

==לקריאה נוספת==
*דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.
* פייטוש, [http://www.malon.co.il/article.aspx?id=12798 עמק רפאים בית מס 3 בית הספר התיכון במושבה באתר מלון]
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
קטגוריה:טמפלרים (תנועה)
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
בית פרנק

בית פרנק היה המבנה הראשון שנבנה במושבה הגרמנית בירושלים. המבנה ממוקם ברחוב עמק רפאים 6.

== היסטוריה ==
המבנה נבנה בשנת 1873 על ידי הטוחן מתיאס פרנק. מבנה זה היה המבנה הראשון שנבנה על ידי הטמפלרים בירושלים. פרנק רכש את אדמות המושבה מכפריי הכפר בית צפאפא בשנת 1872 והחל לבנות את ביתו במקום בסגנון כפרי גרמני, תוך התאמות מקומיות. סגנון זה עתיד היה להפוך לסגנון האופייני לבנייה הטמפלרית בארץ ישראל. בסמוך למבנה בנה פרנק את טחנת הקמח שהופעלה באותה עת בקיטור - והייתה תחנת הקיטור הראשונה שהוקמה בארץ ישראל. בעקבות הקמת טחנה זו דעכה טחנת הרוח שפעלה בשכונת ימין משה אשר תחזוקתה והפעלתה לא היוו תחרות לטחנת הקיטור. בבוסתן הבית נטעו עצים רבים ונבנתה בריכת שחייה, גם היא הראשונה בירושלים.

בשנת 1939, כאשר נאסרו הטמפלרים על ידי שלטונות המנדט הבריטי הושכר הבית, ומאז משמש כבית דירות.

המבנה הוא מבנה דו קומתי. בחזיתו גמלון משולש האופייני לאדריכלות הטמפלרית ובו חלון עגול. במשקוף שער הבית נחקק שמו של הבית - אבן העזר (Eben Ezer), ובראש הכיפה שעל השער נחקקה שנת הבנייה - 1873.

הבית קרוי על שם המקום המתואר בספר שמואל א':

==גלריית תמונות==
<gallery>
P1250035.JPG|הכתובת מעל השער
P8170099.JPG|בית פרנק
MatheusFrank22.jpg|משפחת פרנק
</gallery>

==לקריאה נוספת==
*דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
קטגוריה:ירושלים: בתי מגורים
פנסיון שמידט

פנסיון שמידט.
פנסיון שמידט הוא מבנה אשר שימש במקור כביתו של ראש ועד המושבה של המושבה הגרמנית בירושלים. המבנה ממוקם ברחוב עמק רפאים 8.

המבנה הראשון באתר נבנה בשנת 1875 על ידי ניקולאי שמידט השני, שהגיע לירושלים מרוסיה. בנו, ניקולאי שמידט השלישי היה בעל כרמים וסוחר יינות. בשנת 1928 בנה ניקולאי שמידט השלישי פנסיון בחזית המבנה המקורי שנקרא "פנסיון ניקולאי שמידט" (Pension Nikolai Schmidt) בו התגוררו תלמידי בית הספר התיכון הטמפלרי שהגיעו לירושלים ממושבות טמפלריות אחרות לצורך לימודיהם.

הבניין שימש להתכנסויות החילוניות בשכונה, ולאירועי תרבות, ושימש מקום משכנה של המקהלה הטמפלרית המקומית.

בצלע הבניין השתמר גרם מדרגות מקורה עץ האופייני לבנייה הטמפלרית.

==לקריאה נוספת==
*דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
קטגוריה:ירושלים: בתי מגורים
ועידת העשוקים

כרזת ההפגנה בשנת [[2004]]

ועידת העשוקים או בשמה הרשמי "הוועידה לצדק חברתי", היא הפגנה הנערכת מדי שנה (מאז שנת 2000) מול מלון "דייוויד אינטרקונטיננטל" בתל אביב בעת שנערכת בו "ועידת העסקים" של העיתון גלובס. המפגינים מוחים על המפגש של פוליטיקאים ואנשי עסקים המתרחש בוועידה ללא כל התייחסות לנושא העוני בישראל. ועידת העשוקים מאורגנת על ידי השומר הצעיר והפורום למאבק באבטלה אך מגיעים אליה מפגינים גם מתנועות נוער וארגונים חברתיים אחרים (בעיקר מהנוער העובד והלומד ומברית הנוער הקומוניסטי הישראלי).

ההפגנה, בניגוד להפגנות חברתיות אחרות, מתאפיינת באופי הומוריסטי המשלב מערכונים של חניכי השומר הצעיר המבקרים את מפגש ההון והשלטון. בנוסף למערכונים, ישנם מספר נואמים מתנועות הנוער, מהתנועה הקיבוצית ומההסתדרות.

פעמים רבות במהלך ההפגנה מנסים חלק מהמפגינים להיכנס למלון, כדי להפריע לקיום הוועידה ולמשוך תשומת לב. במהלך ההפגנה בשנת 2003 נכנסו שלושה ממארגני ההפגנה והפריעו לנאומו של שר האוצר דאז, בנימין נתניהו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20060708100435/http://www.tv.social.org.il/civic/asukim-2005.htm כתבת ווידאו על ההפגנה ב - 2005], הטלוויזיה החברתית
* [https://web.archive.org/web/20070312214233/http://www.tv.social.org.il/civic/asukim-2006.htm כתבת ווידאו פרומו לקראת וועידת העשוקים ב - 2006], הטלוויזיה החברתית
* [https://web.archive.org/web/20081219150700/http://www.tv.social.org.il/civic/stv-ashukim2008.htm כתבת ווידאו על וועידת העשוקים ב - 2008], הטלוויזיה החברתית
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השומר הצעיר
קטגוריה:הפגנות בישראל
קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
מישהו לרוץ איתו (סרט)

"מישהו לרוץ איתו" הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של עודד דוידוף משנת 2006. הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת דויד גרוסמן.

==הפקה והקרנה==
הסרט פתח את פסטיבל הקולנוע ירושלים בשנת 2006 והיה מועמד לשנים-עשר פרסי אופיר, כמעט בכל הקטגוריות המיועדות לשחקנים וליוצרים. שחקן המשנה, צחי גראד, זכה בפרס אופיר על תפקידו בסרט. בשנת 2007 יצא הסרט לטלוויזיה כמיני סדרה בת שני חלקים. בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה זכתה בר בלפר בפרס השחקנית הטובה ביותר בדרמה בודדת, מיני סדרה, סרט טלוויזיה וסדרת דרמה על משחקה בסרט. בנוסף, הסרט היה מועמד בעוד שלוש קטגוריות, בהן בימוי ותסריט. הסרט צולם ברובו בירושלים ושני אתרי הצילום העיקרים של הסרט הם מלון פאלאס, הנמצא בקצהו של רחוב אגרון, ששימש בתור "מעון האמנים של פסח", והכפר הערבי הנטוש ליפתא בכניסה לירושלים ששימש בתור המחבוא של תמר.
==תקציר העלילה==
תמר בת ה-16 (בר בלפר) עזבה את ביתה, ואיש איננו מבין מדוע. היא מסתובבת ברחובות ירושלים, מנגנת בגיטרה ושרה. אך המתח ברחובות אלה עולה, בגלל פני האנשים המאיימים במבטם עליה. חייו של אסף (יונתן בר-אור), נער ביישן וגמלוני, משתנים כאשר לקח על עצמו משימה פשוטה לכאורה, שהתגלתה כמסובכת מאוד. יהיה עליו לאתר את הבעלים של כלב (כולם מתייחסים לכלבה כאל כלב, בגלל האגרסיביות שלה, אך תמר יודעת שזוהי כלבה נקבה) עזובה שנמצאה ברחובות ירושלים. במהלך החיפוש, מובל אסף על ידי הכלבה (דינקה) למפגשים עם דמויות מגוונות, ולמקומות שונים, שבאמצעותם הוא נחשף לסיפורה של תמר. כחודש לפני שהתחילה משימתו זו של אסף, יצאה תמר, מוזיקאית צעירה, עם כלבתה דינקה, למסע חיפוש ברחובות ירושלים אחר אחיה שי. שי נקלע לבעיות שונות אצל פסח (צחי גראד), בעל מעון לילדים מוזיקליים, צעירים עם בעיות בבית, או יתומים. תמר נכנסת למעון וכך נלכדת בעלילה מסוכנת. אסף נדהם מסיפורה של תמר, ויוצא בעקבות הנערה שמעולם לא הכיר. הסרט מתקדם בשני צירי זמן – של אסף ושל תמר – במהלך מסעות ההתבגרות של שתי הדמויות, שבסופם יגיעו לגילוי עצמי ולאהבת אמת.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקן !! תפקיד
|-
| בר בלפר || תמר
|-
| יונתן בר-אור|| אסף
|-
| יובל מנדלסון || שי
|-
| רינת מטטוב || שלי
|-
| צחי גראד || פסח בית הלוי
|-
| דני שטג || קרנף
|-
| נעמי פולני || תיאודורה
|-
| סמדר יערון || לאה
|-
| רמי דוידוף || יונתן
|-
| אפרים שמיר || בעל חנות כלי נגינה
|-
| גבי עמרני || דנוך
|-
| זהר שטראוס || אופה
|-
| מרים גבריאלי || אמא של פסח
|-
| מיכאל מושונוב || רועי
|-
| אלון פדות || בלש
|-
| ארתור מרצ'נקו || הומלס
|-
| רונן הרשקוביץ
|-
| מאיה עשת
|}

דויד גרוסמן עצמו הופיע בסרט כניצב (בהופעת קמע) בסצנה בה תמר ושי שרים את ה"תקווה" ומיד לאחר מכן בורחים.

ביקורת
* 
* 
* 
* [https://www.academia.edu/27457212/איך_מדברים_בספרות_ובקולנוע_מישהו_לרוץ_אתו_כמקרה_בוחן_הד_האולפן_החדש_97_2010_עמ_93_87 איך מדברים בספרות ובקולנוע? מישהו לרוץ איתו כמקרה בוחן] הד האולפן החדש 97 (2010), עמ' 87–93, משרד החינוך.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2006
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי עודד דוידוף
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:סרטי נעורים ישראליים
ליגת העל של סן מרינו

הקאמפיונאטו סאמירינזה די קאלצ'ו (באיטלקית: Campionato Sammarinese di Calcio) היא ליגת הכדורגל הבכירה בסן מרינו. לפי דירוג אופ"א (נכון ל-2023), זוהי הליגה שמדורגת במקום האחרון באירופה.

יש בליגה 15 קבוצות שנפגשות פעמיים אחת נגד השנייה,בסיום העונה יש פלייאוף אליו מעפילות 12 הראשונות כשהרביעייה הראשונה עולה ישר לשלב השני. מנצחת הפלייאוף מוכתרת כאלופת הליגה של סן מרינו ובעקבות זאת מעפילה לשלב ההעפלה הראשון של ליגת האלופות. בנוסף, סגנית האלופה מעפילה לסיבוב הראשון של הקונפרנס ליג והקבוצה שזוכה בגביע מצטרפת גם היא לסיבוב הראשון של הקונפרנס ליג.

==אלופות הליגה לפי עונות==
* קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בקופה טיטאנו באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

{|
| valign="top" |
{| class="wikitable"
! style="background:#efefef;" |עונה
! style="background:#efefef;" |אלופה
|-
|1985/1986
|פאטנו
|-
|1986/1987
|לה פיוריטה
|-
|1987/1988
|טרה פיורי
|-
|1988/1989
|דומניאנו
|-
|1989/1990
|לה פיוריטה
|-
|1990/1991
|פאטנו
|-
|1991/1992
|פיורנטינו (מונטה-ויטו)
|-
|1992/1993
|טרה פיורי
|-
|1993/1994
|טרה פיורי
|-
|1994/1995
|טרה פיורי
|-
|1995/1996
|ליברטס
|-
|1996/1997
|פולגורה/פאלצ'אנו
|-
|1997/1998
|פולגורה/פאלצ'אנו
|-
|1998/1999
|פאטנו
|-
|1999/2000
|פולגורה/פאלצ'אנו
|-
|2000/2001
|ס.ס. קוסמוס
|-
|2001/2002
|דומניאנו
|-
|2002/2003
|דומניאנו
|-
|2003/2004
|פנארוסה
|-
|2004/2005
|דומניאנו
|-
|2005/2006
|מוראטה
|}
|
{| class="wikitable"
! style="background:#efefef;" |עונה
! style="background:#efefef;" |אלופה
|-
|2006/2007
|מוראטה
|-
|2007/2008
|מוראטה
|-
|2008/2009
|טרה פיורי
|-
|2009/2010
|טרה פיורי
|-
|2010/2011
|טרה פיורי
|-
|2011/2012
|טרה פנה
|-
|2012/2013
|טרה פנה
|-
|2013/2014
|לה פיוריטה
|-
|2014/2015
|פולגורה/פאלצ'אנו
|-
|2015/2016
|טרה פנה
|-
|2016/2017
|לה פיוריטה
|-
|2017/2018
|לה פיוריטה
|-
|2018/2019
|טרה פנה
|-
|2019/2020
|טרה פיורי
|-
|2020/2021
|פולגורה/פאלצ'אנו
|-
|2021/2022
|לה פיוריטה
|-
|2022/2023
|טרה פנה
|-
|2023/2024
|וירטוס
|-
|
|
|}
|}

== אליפויות לפי קבוצות ==
{| class="wikitable"
!קבוצה
!זכיות
!סגנויות
!שנות זכייה
|-
|טרה פיורי
|8
|3
|1987/1988, 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2019/2020
|-
|לה פיוריטה
|6
|6
|1986/1987, 1989/1990, 2013/2014, 2016/2017, 2017/2018, 2021/2022
|-
|פולגורה/פאלצ'אנו
|5
|4
|1996/1997, 1997/1998, 1999/2000, 2014/2015 2020/2021,
|-
|טרה פנה
|5
|4
|2011/2012, 2012/2013, 2015/2016, 2018/2019, 2022/2023
|-
|דומניאנו
|4
|3
|1988/1989, 2001/2002, 2002/2003, 2004/2005
|-
|פאטנו
|3
|1
|1985/1986, 1990/1991, 1998/1999
|-
|מוראטה
|3
|1
|2005/2006, 2006/2007, 2007/2008
|-
|ליברטס
|1
|3
|1995/1996
|-
|ס.ס. קוסמוס
|1
|2
|2000/2001
|-
|פנארוסה
|1
|2
|2003/2004
|-
|וירטוס
|1
|1
|2023/2024
|-
|פיורנטינו (מונטה-ויטו)
|1
| -
|1991/1992
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.rsssf.com/tabless/sanmchamp.html רשימת אלופות הליגה] באתר RSSF

סן מרינו
קטגוריה:סן מרינו: כדורגל
שניים סינים עם כינור גדול

[[קונטרבס, או "כינור גדול"]]
שניים סינים עם כינור גדול הוא שיר ילדים עברי, שהוא תרגום של שיר ילדים עממי בגרמנית בשם Drei Chinesen mit dem Kontrabass ("דְרַיי כִינֵזֶן מִיט דֵם קוֹנְטְרַבַּס", כלומר: שלושה סינים עם קונטרבס). התרגום לעברית מיוחס לנתנאל לורך.

==טקסט ואופן השירה==

נהוג לשיר את השיר ראשית באופן רגיל, ולאחר מכן באופן שבו כל תנועותיו זהות, כגון "" ואחר כך "" וכן הלאה. נוהג זה קיים גם כן בגרסה המקורית בגרמנית.

קיימות גם שתי גרסאות נוספות (הנאמנות פחות למקור הגרמני), בהן שני הסינים "ישבו על הספסל" במקום "ישבו בצד הכביש", או לחלופין, "ישבו בצד הרחוב".

בשנת 1975 ביצעה להקת "קצת אחרת", שיר המתבסס על מילים אלה, אותו עבדו שלמה גרוניך, שלמה יידוב ושם טוב לוי<ref></ref>.

==מקור==
מקור השיר הגרמני לוט בערפל, אך ידוע שהוא עבר תהפוכות וגרסאות רבות עד שהגיע לצורה שהיום נחשבת לסטנדרטית, והיא:
<div style="direction: ltr;">
Drei Chinesen mit dem Kontrabass <br />
saßen auf der Straße und erzählten sich was. <br />
Da kam die Polizei, ei (/na/ja/fragt) was ist denn das? <br />
Drei Chinesen mit dem Kontrabass.
</div>
10px <small>לחצו כאן לשמיעת המנגינה</small>]]
(בתרגום מילולי לעברית:)<br />
שלושה סינים עם קונטרבס<br />
ישבו על הכביש ושוחחו ביניהם.<br />
אז הגיעה המשטרה: "נו, מה זה אמור להיות?"<br />
שלושה סינים עם קונטרבס.

==בתרבות==
* בתוכנית "הקומדי סטור" ישנה פרודיה שעשו לשיר, ובו שני הסינים (בגילומם של גיל ססובר ורובי דואניאס) מדביקים את האזרחים במחלת הניקוד (מחלה שגורמת לקורבן לדבר רק עם צליל דיבור אחד) ובסופו של דבר, כמו בשיר, הם מסולקים על ידי שוטר (אסף אשתר).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spiellieder.de/Spiellieder/drei_chinesen_mit_dem_kontrabass.htm Drei Chinesen mit dem Kontrabass], אתר שבו ניתן לשמוע את השיר המקורי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בגרמנית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים שתורגמו לעברית
קטגוריה:שירי משחק
קטגוריה:שירים על הרפובליקה העממית של סין
קטגוריה:שירים על כינורות
קטגוריה:שירים על מוזיקאים