OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רפלקס האישון

רפלקס אישון
תרשים סכמטי של פעילות שרירי הקשתית השולטים על התכווצות אישון.
רפלקס האישון הוא רפלקס שבו האישון מגיב לאור על ידי כיווצו. כיווץ זה יכול להתבצע בתגובה לאור המופעל על אותה עין (כיווץ ישיר), או כתגובה לאור המופעל על העין השנייה (כיווץ קונצנזואלי). לרוב, באופן נורמלי, כיווץ ישיר מעט יותר מובהק וחד מאשר כיווץ קונצנזואלי. האישון מתכווץ גם בתגובה להתקרבות של עצמים לעין האדם.

== פיזיולוגיה ==
ההסבר האנטומי לכיווץ האישונים מוסבר במסלולי העצבים ומעברם באזורים מוחיים שונים: כאשר אור מופעל על העין הימנית, לדוגמה, מופעלים סיבי עצבים אָפרנטיים (Afferent) אשר יוצאים מתוך עצב הראייה, ומסלול עצבי אחד עובר לצד הימני של המוח (והשני לצד השמאלי) ומבצע סינפסה ראשונה בגרעין הפּרֶטֶקטי (פּרֶטֶקטוּם; Pretectal nucleus), משם נשלחים שני אותות עצביים – האחד לעין הימנית עצמה, בתור סיב אֶפרנטי (Efferent) המביא לכיווץ השריר האחראי על כיווץ האישון הימני, והשני לעין השמאלית, על מנת לכווץ גם את האישון השמאלי. מסלולים עצביים אלו עוברים במבנים המכונים גרעיני אֶדינגֶר-וֶסטפַאל (Edinger-Westphal). מכאן נובע כי אור המופעל על עין אחת יביא לכיווצם של שני האישונים.

== פתולוגיות שונות ==
קיימות פתולוגיות שונות שבהן רפלקס האישון אינו פועל או פועל באופן חלש יותר. בין פתולוגיות אלו:
* מצב שבו האישון אינו מגיב לאור אולם כן מגיב להתקרבות – Light near dissociation: מצב זה מערב לרוב את שני האישונים, ויכול להיגרם כתוצאה ממצבים כגון "עגבת עצבית" (נוירו-סיפיליס), סוכרת, פתולוגיות בעצב האופטי וכן גידולים בגזע המוח.
* "אישון ע"ש ארגיל רוברטסון" (Argyll Robertson pupil, AR pupil): האישונים קטנים, מגיבים בקושי לאור (אך כן מגיבים להתקרבות), ולרוב צורתם אינה רגילה והם אינם שווים בגודלם. המחלה הקלאסית המיוחסת לקיום אישונים אלו היא "עגבת עצבית", אולם גם טרשת נפוצה היא סיבה רפואית לפתולוגיה זו.
* אישון ע"ש אדי (Adie; נקרא גם אישון טוֹנִי, Tonic pupil): מצב שבו האישון הפגוע גדול יותר מהאישון השני, הוא מורחב יותר, ותגובתו לאור חלשה יחסית, אלא אם יש שימוש באור עקבי. אבנורמליות זו מקושרת לרוב להפרעה משפחתית שפירה, שלרוב משפיעה על נשים צעירות, המכונה "תסמונת אדי" (או תסמונת הולמס-אדי, Holmes-Adie's syndrome). תסמונת זו יכולה להופיע עם ירידה ברפלקסים גידיים (בעיקר ברגליים), חוסר הזעה באזורים מסוימים, תת לחץ דם אורתוסטטי או חוסר יציבות לבבית אוטונומית. התופעה נגרמת לעיתים על ידי ניוון של "הגנגליון הציליארי" (Ciliary ganglion), שדרכו עוברים סיבי העצב בדרכם לעַצבֵּב את השריר המכווץ את האישון.
* אישון ע"ש מרקוס גאן (Marcus gunn; קרוי גם Relative afferent pupillary defect): במצב זה אישון אחד מתכווץ פחות בתגובה לאור ישיר המופעל עליו, אולם מתכווץ יותר כשאור מופעל דווקא על האישון הלא פגוע; זאת בשונה מהמצב הנורמלי, שבו האישון מתכווץ דווקא מעט יותר בחוזקה כשאור ישיר מופעל עליו. מצב זה יכול להיגרם כתוצאה למשל מנגע בעצב עצמו, ומנגנון הפגיעה מוסבר על ידי כך, שנוצרת פגיעה במסלול האָפרנטי, כלומר במסלול המגיב לאור באופן ישיר (ומכאן השם הנוסף לתופעה זו).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראייה
קטגוריה:רפואת עיניים
קטגוריה:רפלקסים
מלווינה מייג'ור

דיים מלווינה מייג'ור (באנגלית: Dame Malvina Lorraine Major נולדה ב-28 בינואר 1943) היא זמרת אופרה ניו זילנדית.

==חייה==
מייג'ור נולדה בהמילטון, ניו זילנד למשפחה מוזיקלית גדולה. כילדה הופיעה בקונצרטים שונים, בעיקר בשירת קאנטרי ופופ מערבי ומוזיקה מתוך מחזות. את הכשרתה בתחום המוזיקה הקלאסית החלה בשנת 1955, בפיתוח קול ונגינה בפסנתר. בהמשך נסעה מדי שבוע לאוקלנד, שם למדה בבית הספר למוזיקה של סנט מרי קולג', אצל הנזירה מרי לאו, מורה בעלת שם בינלאומי למוזיקה, שהייתה לאחר זמן גם למורתה של עוד זמרת סופרן ניו זילנדית מפורסמת, קירי טה קאנאווה.

מייג'ור נסעה לאנגליה להמשיך שם את לימודיה ב"מרכז האופרה הלונדוני" אצל רות פקר. בשנת 1963 זכתה בתחרות שירה בניו זילנד. (טה קאנאווה הגיעה אותה שנה למקום השני, אך זכתה במקום הראשון בתחרות של 1965). מייג'ור ניצחה גם בתחרות במלבורן שבאוסטרליה בשנת 1965 וזכתה בפרס היוקרתי על שם קתלין פרייר בלונדון בשנת 1966. מלווינה מייג'ור הופיעה בין השאר עם התזמורת הסימפונית של קהיר בקונצרט בפירמידות של מצרים. במשך השנים ביצעה יותר מ-30 תפקידי אופרה בשפות המקור והקליטה מספר רב של תקליטים ותקליטורים.

בשנת 1991 קיבלה תואר אצולה בריטי על תרומתה למוזיקה ובשנת 2008 קיבלה תואר כבוד ניו זילנדי על תרומתה לאופרה.

בשנת 1992 ייסדה קרן לקידום חינוך באמצעות פרסים ומתן הכשרה לילדי ניו זילנד באמנויות הבמה. בין הזוכות בהכשרה כזו זמרת הסופרן היילי וסטנרה. לאחרונה יצאה להופעות קונצרטים בינלאומיות באסיה, במזרח התיכון, בארצות הברית, אוסטרליה ובריטניה. כיום מכהנת מייג'ור כפרופסור לפיתוח קול באוניברסיטת קנטרברי בכרייסטצ'רץ', ניו זילנד. בשנת 2008 שרה את "מה גדול הנך" ( How Great Thou Art) בהלווייתו של סר אדמונד הילרי. ב-18 במרץ 2011 שרה מייג'ור בטקס הזיכרון הלאומי לנפגעי רעידת האדמה, שהכתה בכרייסטצ'רץ' בפברואר 2010. בטקס נכחו הנסיך ויליאם, ראש הממשלה ג'ון קי, ראש עיריית כרייסטצ'רץ' בוב פארקר, היילי וסטנרה, מקהלת הקתדרלה של כרייסטצ'ץ', מכובדים, צוותי הצלה בינלאומיים ועשרות אלפי ניו זילנדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20081014032538/http://www.music.canterbury.ac.nz/people/major.shtml Facility directory information at the University of Canterbury]
</div>

קטגוריה:ניו זילנדיות שנולדו ב-1943
קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:זמרות ניו זילנדיות
ארין דניאלס

ארין דניאלס (באנגלית: Erin Daniels; נולדה ב-9 באוקטובר 1973) היא שחקנית אמריקאית-יהודיה.

==ביוגרפיה==
נולדה בשם ארין כהן בסנט לואיס למשפחה יהודית, ובגיל 22 שינתה את שם משפחתה לנוכחי. היא למדה ב"מכללת ואסר" שבניו יורק, לשם גם עברה להתגורר כדי לפתח קריירת משחק.

דניאלס זכתה לחשיפה ראשונה בשנת 1999 בקומדיית המצבים "אקשן", בה שיחקה בתור אשת קריירה הוליוודית בשם ג'ני. ב-2002 שיחקה במותחן הפסיכולוגי "לחיות בתמונות" לצידם של מייקל ורטן ורובין ויליאמס. בשנת 2003 הופיעה בסרט האימה "בית 1000 הגופות" בתור דניס ויליס הנכלאת ומעונה על ידי משפחת סדיסטים. ב-2006 השתתפה דניאלס בסדרת הדרמה בהפקתו של ג'רי ברוקהיימר "צדק" , בתור הבלשית הפרטית בטסי האריסון.

דניאלס זכתה להכרה נרחבת בזכות תפקידה הראשי בסדרת הדרמה "ישנן בנות", בתור הטניסאית הלסבית דנה פיירבנקס. בשנת 2012 השתתפה בסרט "עץ הישועה, 1951 – פורטרט של ג’יימס דין" .

לדניאלס בן אחד מבעלה כריס אוטוויילר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת ואסר
קטגוריה:בוגרות מכללת ואסר
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1973
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
חג המוזיקה הישראלית

חג המוזיקה הישראלית הוא פסטיבל שנתי המוקדש למוזיקה אמנותית ישראלית. הפסטיבל מתקיים החל מ-1997 והוא מתנהל במשך מספר ימים במקומות שונים ברחבי ישראל. העורכת הראשונה של חג המוזיקה הישראלית הייתה זמירה לוצקי.

הפסטיבל הוקם על ידי המדור למוזיקה במשרד התרבות והספורט לקראת שנת היובל למדינה. כיום הפסטיבל מנוהל על ידי המכון למוסיקה ישראלית בסיוע המועצה הישראלית לתרבות ואומנות ומשרד התרבות והספורט.

הפסטיבל "פותח חלון לעשייה המגוונת והמסקרנת של מוזיקה הנוצרת בארץ. מימי טרום הקמתה של המדינה ועד ימינו אנו. חיבורים למקורות ולקלאסיקה, לצד כתיבה עכשווית והתייחסות למתרחש כאן ועכשיו, בארץ ובעולם". על מנת לאפשר זאת, הפסטיבל פתוח לקהל בכניסה חופשית "כמתנה לציבור אוהבי המוזיקה" ובמסגרתו מתקיימות הופעות וסדנאות הכוללות מחוות למלחינים ישראליים, אנדרה היידו, פאול בן-חיים ואחרים.

הפסטיבל כיום הוא בן 3 ימים ומתקיים בתחילת אוקטובר בין כסה לעשור. במהלך הפסטיבל מוענק פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים.

==מנהלים אמנותיים==
* 1997–2004: זמירה לוצקי
* 2005–2011: מיכאל וולפה (שתי קדנציות)
* 2012–2017: בועז בן משה
* 2018–2022: עודד זהבי
* 2022–הווה: יובל צורן

==קישורים חיצוניים==
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/music/news/Pages/Music_Holiday.aspx חג המוזיקה הישראלית 2012], באתר [http://web.nli.org.il/sites/nli/Hebrew/Pages/default.aspx הספרייה הלאומית]
* [http://www.mcs.gov.il/Culture/Professional_Information/events/Pages/muzic2011.aspx הודעה על חג המוזיקה הישראלית ה-14], באתר משרד התרבות והספורט
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקה ישראלית
קטגוריה:ישראל: מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה קלאסית
קטגוריה:ישראל: פסטיבלי מוזיקה קלאסית
קטגוריה:מוזיקה קלאסית ישראלית
Will You Be There

Will You Be There (האם תהיה שם) הוא הסינגל השמיני מתוך אלבום האולפן השמיני, "Dangerous", של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, אשר יצא ב-28 ביוני 1993. השיר הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי ושימש גם כפסקול הסרט לשחרר את וילי. הגרסה המלאה של השיר כוללת את מקהלת קליבלנד המבצעת קטע מהסימפוניה התשיעית של בטהובן, "Ode to Joy".

==סוגיות משפטיות==
נגד השיר הוגשו שתי תביעות. הראשונה, בגין הפרת זכויות יוצרים של הקלטת תזמורת קליבלנד וחוסר בקרדיט לבטהובן. התביעה אשר הייתה על סך 7 מיליון דולר יושבה מחוץ לכותלי בית המשפט. הדפסות עוקבות של Dangerous כללו אזכורים מלאים בחוברת האלבום. עילת התביעה השנייה הייתה גנבה ספרותית (פלגיאט). התביעה הוגשה על ידי הזמר האיטלקי אל באנו אשר טען כי השיר הועתק משירו "I Cigni di Balaka". לאחר משפט שארך 7 שנים, פסק בית המשפט האיטלקי לטובת ג'קסון וטען כי שני השירים מאוד דומים, אך שניהם הושפעו משיר אינדיאני מסורתי. קאריזי חויב לשלם את כל הוצאות המשפט.

==וידאו קליפ==
הווידאו קליפ מציג את ג'קסון מבצע את השיר במסגרת סיבוב ההופעות של Dangerous בשילוב קטעים מתוך הסרט לשחרר את וילי.

==מצעדים ודרוגים==
הסינגל מכר 1,600,000 עותקים ברחבי העולם, מתוכם 500 אלף עותקים בארצות הברית.
===1993===

===2009===

==פרסים==

השיר נכלל באלבום "פסקול הסרטים הטובים ביותר בכל הזמנים" אשר הופץ על ידי סוני ב-1999.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי גוספל
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
השריר מנגד האגודל

מבט קדמי על שרירי אגודל עמוקים בכף יד ימין ([[השריר כופף האגודל הקצר והשריר מצדיד האגודל הקצר הוסרו). השריר מנגד האגודל נמשך מרצועת שורש היד הרוחבית ועוטף את עצם המסרק הראשונה, בה הוא נאחז.]]
השריר מְנַגֵּד האגודל (TA: Musculus opponens pollicis) הוא אחד משרירי האגודל הנמצאים בבליטת כף היד באזור בסיס האגודל. השריר מנגד את האגודל מול יתר אצבעות כף היד וכן מסובב אותו פנימה. התנועה המנוגדת של האגודל, שיכולה להתרחש אל מול כל אחת מאצבעות היד, חיונית לתפקוד המורכב של היד באחיזה של חפצים ובתמרונם.

==תיאור==
תחילתו של השריר מנגד האגודל ברצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ובגבששת של העצם רבת הזוויות הגדולה, אחת מעצמות שורש כף היד. השריר נאחז בחלק הצידי של עצם המסרק הראשונה (של האגודל).

השריר מנגד האגודל הוא אחד משרירי בליטת כף היד, יחד עם השריר מצדיד האגודל הקצר והשריר כופף האגודל הקצר.

==עצבוב==
השריר מנגד האגודל מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף החוזר של עצב התווך.

==קישורים חיצוניים==

אגודל מנגד
קטגוריה:אגודלים
השריר מתוויך האגודל

מבט קדמי על שרירי אגודל עמוקים בכף יד ימין ([[השריר כופף האגודל הקצר והשריר מצדיד האגודל הקצר הוסרו). שני ראשי השריר מתווייך האגודל מתפרסים בצורת מניפה מעצם המסרק השלישית וקודקודה בגליל האגודל. מעל למתוויך נמצא השריר מנגד האגודל.]]
השריר מתווייך האגודל (TA: Musculus adductor pollicis) הוא אחד השרירים הפנימיים של כף היד. בעת כיווצו, מקרב השריר את האגודל לאצבע המורה, פעולה המתרחשת בעיקר בזמן אחיזת כוח.

==תיאור==
השריר מתוויך האגודל מורכב משני ראשים, הראש המלוכסן (Caput obliquum musclusadductoris pollicis) והראש הרוחבי (Caput transversum musclusadductoris pollicis). בין שני הראשים עובר עורק החישור.

תחילתו של הראש המלוכסן בעצם הפיקן, בבסיס עצמות המסרק השנייה והשלישית ובעצמות שורש כף יד נוספות סמוכות. תחילתו של הראש הרוחבי בחלקו הקדמי של גוף עצם המסרק השלישית. שני הראשים נאחזים בחלק התיכון של בסיס הגליל המקורב של האגודל.

==עצבוב==
השריר מתוויך האגודל מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אגודל, מתוויך
קטגוריה:אגודלים
שטפאן החירש

שטפאן החֵירֵש (ברומנית: Ștefan Surdul, ? - 2 בפברואר 1595) היה שליט נסיכות ולאכיה בין סוף מאי 1591- יולי 1592.
הראשון בין שליטי ולאכיה שנקרא בשם שטפאן. (השני יהיה שטפאן קנטאקוזינו (1714-1715)).

==רקע משפחתי==
שטפאן החירש היה בן (חוקי, או מחוץ לנישואים לפי מקורות שונים) של שליט מולדובה, יואן הידוע כ"יואן האיום" או "האמיץ".

==מלוכתו==
לפי הכרוניקון ראדו פופסקו, כינויו - "החירש" היה בשימוש עוד בחייו, כנראה מפני שסבל מליקוי בשמיעה.
בשנת 1590 נשא לאשה את בתו של הבנקאי היווני עשיר מקונסטנטינופול, אנדרוניקוס קנטקוזינו.
במאי 1591 "השער הנשגב" העניק לו את כתר ולאכיה בתמורה להבטחותיו כי יפרע את חובותיו של השליט הקודם המודח, מיכניה המתאסלם.
בפועל לא הצליח שטפאן "החירש" לרצות את הטורקים למרות שהטיל מיסים כבדים על העם. בין האמצעי העושק שהיו מופעלים בעת מלוכתו מציינים האפשרות שנתן לבויארים להפקיע נכסים של כפרים שמהם ברחו צמיתים (vecini)

כבר ביולי 1592 הסולטאן הדיח אותו מהתפקיד והחליף אותו עם אלכסנדרו הרע.

אחרי שנשלח לגלות קצרה באי כיוס, זכה לתמיכתם של החאן הטטרי גאזי גיראי השני של קרים ושל הווזיר הגדול קוג'ה סינאן פאשה ויועצו, קורט אגה, ולפי המלצתו של האחרון, נקרא שוב לנסיכויות הרומניות על מנת לכהן כשליט מולדובה. הוצב בתפקיד זה במקום השליט המרדן ארון הטירן (1591–1592 ו 1592–1595), בן בריתם של שליט טרנסילבניה ז'יגמונד באטורי ושל שליט ולאכיה מיכאל האמיץ.

זאת בנסיבות העימות הממושך בין האימפריה העות'מאנית בראשותו של מוראט השלישי ובין האימפריה ההבסבורגית בראשות הקיסר רודולף השני.

לאחר שבנובמבר 1594 הטורקים הכתירו אותו כשליט מולדובה, שטפאן החירש הועמד בינואר 1595 בראש כוח טורקי של 8,000 לוחמים ופנה איתם לכיוון הדנובה במטרה להגיע למולדובה.
מיכאל האמיץ ארב לשטפאן ויצא לקראתו ב-2 בפברואר 1595 בעת הניסיון לחצות את הדנובה הקפואה באזור בראילה. שטפאן החרש הובס וטבע למוות בנהר.

==מקורות==
<div style="direction: ltr;">
*1976 Giurescu, Constantin C. [e] Dinu C., Istoria Românilor : volumul II (1352-1606), Bucureşti.
(קונסטנטין ג'ורסקו - תולדות הרומנים 1976 ) 
* [https://web.archive.org/web/20111103032313/http://www.agero-stuttgart.de/REVISTA-AGERO/ISTORIE/Stefan%20Surdul%20de%20Tiberiu%20Ciobanu.htm טיבריו צ'ובאנו - מלוכות קצרות, אך חשובות בהיסטוריה של הרומנים:שטפאן החירש] 
* Tiberiu Ciobanu - Domnii scurte, dar insemnate în istoria românilor: Ştefan Surdul :Agero Stuttgart oct, 2008
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:שליטי ולאכיה
קטגוריה:לקויי שמיעה
קטגוריה:נפטרים ב-1595
יוניפול ארנה

היוניפול ארנה (באנגלית: Unipol Arena), הידוע יותר בשמותיו הקודמים "פלאלמגוטי" ו"פיוטצ'ר שואו סטיישן", הוא מתקן ספורט השוכן בעיר בולוניה שבאיטליה. הוא נחנך בשנת 1993 ומשמש מאז כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל וירטוס בולוניה.

בשנים 2016, נערכו באולם ובסביבתו עבודות שהביאו להרחבתו ולשכלולו. מספר מקומות הישיבה באולם שעמד בעבר על 8,650 עלה ל-11,000. כמו כן, נבנה מוזיאון המתאר את ההיסטוריה של הקבוצה. מוזיאון נוסף שיוקם בו, יוקדש לזמר הטנור הנודע, לוצ'אנו פבארוטי.

בשנת 2002 אירח האולם את משחקי הפיינל פור של היורוליג, שהתקיימו לראשונה במסגרתו. במשחק הגמר עצמו גברה פאנתינייקוס על וירטוס בולוניה המקומית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אולמות כדורסל באיטליה
קטגוריה:בולוניה: ספורט
קטגוריה:בולוניה: מבנים
חבורות מתיו

בתורת החבורות, המשפחה של חבורות מתיו היא משפחה קטנה של חבורות סופיות, מהן פשוטות, המתאפיינות בפעולה רב-טרנזיטיבית. בהקשרים שונים, מונים מחמש ועד שמונה חבורות מתיו. לפי הגרסה המרחיבה, כוללת המשפחה את החבורות <math>M_{9}, M_{10}, M_{11}, M_{12}</math> ו-<math>M_{21}, M_{22}, M_{23}, M_{24}</math>, שמהן <math>M_{11},M_{12},M_{22},M_{23},M_{24}</math> הן חבורות פשוטות ספורדיות - הראשונות שהתגלו במסגרת מיון החבורות הפשוטות הסופיות אחרי חבורות התמורות הזוגיות (גם <math>M_{21}</math> פשוטה, אלא שהיא איזומורפית לחבורת המטריצות <math>\operatorname{PSL}_3(\mathbb{F}_4)</math>). אכן, את החבורות בנה אמיל לאונרד מת'יו , 1835-1890, במאמרים שפרסם בשנים 1861–1873. הבניה נעשתה ריגורוזית ב-1937 על ידי ארנסט ויט.

== בניית חבורות מתיו ==

החבורה <math>M_{10}</math> היא תת-חבורה מאינדקס 2 של <math>PGL_2(\mathbb{F}_9)\cdot \langle \phi \rangle </math>, כאשר <math>\phi</math> הוא אוטומורפיזם פרובניוס של השדה (שתי האחרות הן <math>\operatorname{PGL}_2(\mathbb{F}_9)</math> ו-<math>\operatorname{PSL}_2(\mathbb{F}_9)\cdot \langle{\phi}\rangle</math>), ולכן היא פועלת על הישר הפרויקטיבי <math>\mathbb{F}_9\cup \{\infty\}</math>. פעולה זו היא פעולה 3-טרנזיטיבית חדה.

אם מוסיפים ל-<math>M_{10}</math> את התמורה <math>(\omega \infty)(\lambda \mapsto \pi^2 \lambda+\pi \phi(\lambda))</math>, כאשר <math>\pi</math> יוצר של השדה מסדר 9, המקיים <math>\pi^2+\pi=1</math>, מתקבלת החבורה <math>M_{11}</math>, שפעולתה על <math>\mathbb{F}_9\cup \{\infty,\omega\}</math> היא 4-טרנזיטיבית-בחדות. חבורה זו היא חבורת האוטומורפיזמים של מערכת שטיינר <math>S(4,5,11)</math>, שהיא היחידה עם פרמטרים אלו.

כשמוסיפים לזה את התמורה <math>(\omega\Omega)\circ \phi</math>, מתקבלת החבורה <math>M_{12}</math>, שפעולתה על <math>\mathbb{F}_9\cup \{\infty,\omega,\Omega\}</math> היא 5-טרנזיטיבית-בחדות. חבורה זו היא חבורת האוטומורפיזמים של מערכת שטיינר <math>S(5,6,12)</math>, היחידה עם פרמטרים אלו.

החבורה <math>PSL_3(\mathbb{F}_4)</math> פועלת באופן טבעי על 16+4+1=21 הישרים הפרויקטיביים. הרחבה שלה הפועלת על 22 נקודות עם מייצב של נקודה השווה לחבורה הקודמת, נקראת <math>M_{22}</math>. הפעולה של חבורה זו היא 3-טרנזיטיבית, ואינה חדה (המייצב של שלשת נקודות הוא מסדר 48). זוהי תת-חבורה מאינדקס 2 בחבורת האוטומורפיזמים של מערכת שטיינר <math>S(3,6,22)</math>. החבורה <math>M_{22}</math> מוכלת בחבורה <math>M_{23}</math> הפועלת באופן 4-טרנזיטיבי על 23 נקודות, כך שהמייצב של נקודה הוא <math>M_{22}</math> (ולכן המייצב של ארבע נקודות הוא מסדר 48); זוהי חבורת האוטומורפיזמים של <math>S(4,7,23)</math>; ובסופו של דבר, חבורת האוטומורפיזמים <math>M_{24}</math> של המערכת <math>S(5,8,24)</math> פועלת על 24 הנקודות באופן 5-טרנזיטיבי, עם מייצב של נקודה השווה ל-<math>\ M_{23}</math>.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מבנים אלגבריים יחידאים
קטגוריה:קומבינטוריקה
קטגוריה:תורת החבורות
21 גרם

21 גרם (באנגלית: Grams 21) הוא סרט דרמה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2003. הסרט בוים על ידי אלחנדרו גונסלס איניאריטו, ומככבים בו שון פן ונעמי ווטס.
==עלילה==
עלילת הסרט אינה ליניארית. להלן סיכום ליניארי, כרונולוגי של העלילה: 

ג'ק ג'ורדן (בניסיו דל טורו) הוא אסיר לשעבר, באמצעות אמונתו הדתית החדשה התאושש מהתמכרותו לסמים ואלכוהול. פול ריוורס (שון פן), הוא פרופסור למתמטיקה, עם בעיית לב קשה, אשר נשאר לו זמן קצר לחיות אלא אם ישיג השתלת לב. אשתו של פול מבקשת ממנו תרומת זרע כדי שתוכל ללדת את ילדיו למרות מצבו. כריסטינה פק (נעמי ווטס), גם היא החלימה מהתמכרותה לסמים, וכעת חיה בפרברים עם בעל ושתי בנותיה. אלה שלושה סיפורים נפרדים, אשר בערב אחד מתקשרים, כאשר ג'ק דורס והורג ללא כוונה בתאונת פגע וברח את בעלה ובנותיה של כריסטינה, ליבו של בעלה נתרם בהסכמתה לפול.

עקב מות בעלה ובנותיה, כריסטינה חשה אבודה וחוזרת להשתמש בסמים. פול נחוש להתחיל בחיים חדשים, אך חש היסוס בקשר לרעיון של אשתו בניתוח והפריה מלאכותית כמאמץ אחרון להיכנס להיריון.
במהלך התייעצות עם הרופא, פול מגלה כי אשתו עברה הפלה אחרי שנפרדו בעבר. ובזעם פול מסיים את הקשר.
פול מסתקרן מי האדם אשר תרם לו את ליבו, הוא שוכר בלש פרטי, ומגלה כי הלב שייך לבעלה של כריסטינה ומתחיל לעקוב אחריה.

ג'ק מוכה אשמה בעקבות התאונה, למרות ניסיונות אשתו להסתיר את אשמתו ואת התאונה, ג'ק אומר לה כי חובתו בשם האלוהים להסגיר עצמו למשטרה ונכנס לכלא, הוא טוען כי ישו בגד בו ומנסה להתאבד בכלא ללא הצלחה. הוא שוחרר לאחר שכריסטינה ויתרה על זכותה להגיש נגדו תלונה, עקב טענתה כי היות ג'ק בכלא לא יחזיר לה את בעלה ובנותיה. כשג'ק חוזר לביתו אינו מצליח לחיות חיי משפחה תקינים, ועוזב את משפחתו.

פול מוצא הזדמנות להיפגש עם כריסטינה, ולבסוף מגלה כיצד השניים מחוברים וזקוקים זה לזה, ומתחילים לפתח מערכת יחסים. כריסטינה מתחילה לחוש רצון לנקום בג'ק, ומדרבנת את פול לרצוח אותו.
פול רוכש בלש פרטי אשר יגלה לו היכן ג'ק נמצא, הבלש אומר לו כי הוא חי במוטל, ובנוסף פול רוכש מהבלש אקדח.
פול וכריסטינה נוסעים למוטל בו ג'ק מתגורר, במטרה להורגו. פול אינו מסוגל להרוג את ג'ק, שכן הוא בעצמו מבולבל, ודורש מג'ק להיעלם ולא לשוב לעולם. 
פול חוזר למוטל ומספר לכריסטינה כי הרג את ג'ק. מאוחר יותר, כאשר כריסטינה ופול ישנים, נכנס ג'ק לחדרם, מלא בייסורים פנימיים ורגשות אשם ודורש מפול להורגו. כריסטינה מתחילה להכות את ג'ק עם מנורת עץ כמה פעמים, פול מקבל התקף לב, ויורה בעצמו על מנת לא למות מחנק.

ג'ק וכריסטינה ממהרים לבית החולים. ג'ק אומר למשטרה כי הוא זה שירה בפול, אך שוחרר. העימות בין ג'ק לכריסטינה נשאר לא פתור (הם נפגשים בחדר המתנה, אך לא מוצג האם הם משוחחים). כריסטינה מגלה בבית החולים כי היא בהיריון. לאחר מותו של פול, נראה כי כריסטינה כשהיא בהיריון מפול, נכנסת ושוהה באחד מחדר בנותיה, מה שבעבר לא יכלה לעשות עקב מצבה הרגשי, וג'ק חוזר למשפחתו.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנתולוגיה
קטגוריה:סרטים עם עלילה לא ליניארית
קטגוריה:סרטים על מתמטיקה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שיתוק העצב השלישי

העצב השלישי (Oculomotor Nerve) הוא אחד מ-12 עצבים קרניאליים והאחראי על עצבוב מספר שרירים הפועלים להזזת גלגל העין. כמו כן עצב זה מעצבב את שריר ה-Levator palpebrae, המעלה את העפעפיים. עצב זה מספק גם סיבים פרסימפתטיים אשר אחראים לכיווץ האישון. לעיתים קיימת פגיעה בעצב זה, בין אם מולדת או שמא נרכשת (במחלות ווסקולריות, טראומה, טרשת נפוצה וכדומה) אשר מביאה לתמונה קלינית אופיינית המתוארת להלן.

== פיזיולוגיה ועצבוב של שרירי העין ==
תנועה של גלגל העין מתבצעת על ידי פעולה של שישה שרירים המחוברים לגלגל העין עצמו. שרירים אלו פועלים כדי להזיז את העין ל-6 מנחים עיקריים: העין זזה מדיאלית לכיוון האף על ידי שריר ה- Medial rectus וזזה הצידה (הסתכלות לצד, שלא לכיוון האף) על ידי שריר ה- Lateral rectus. שריר ה- Inferior oblique פועל להרמת גלגל העין כאשר היא מסתכלת מדיאלית, ושריר ה- Superior oblique פועל להורדת גלגל העין או להסתכלות מטה כאשר היא מסתכלת מדיאלית. שריר ה- Superior rectus מעלה את העין כאשר היא פונה הצידה, ושריר ה- inferior rectus מוריד את העין כאשר היא פונה הצידה (לטרלית). כאשר פעילות של אחד השרירים הללו נפגעת, העין אינה יכולה לנוע בכיוון של השריר שנפגע- בעיה זו קרויה אופתלמופלגיה. כתוצאה מכך העין סוטה לכיוון ההפוך מכיוון השריר הפועל עליה בגלל פעולתם של השרירים האחרים שנותרים ללא פגיעה. במקרים אלו, האדם עלול להתלונן על פזילה (דיפלופיה) מאחר שהעיניים אינן מתואמות בראייתן ושדה הראייה הנופל על הרטינה באזורים שונים יוצר אילוזיה של ראייה כפולה.

== קליניקה ==
שרירי העין מעוצבבים על ידי שלושה עצבים קרניאליים: עצב מס. III (oculomotor), עצב מס. IV (trochlear) ועצב מס. VI (abducens).
עצב מס. III אחראי על עצבוב שרירי העין הבאים: שריר ה- medial rectus, superior & inferior rectus ושריר ה- inferior oblique. כמו כן, כפי שצוין לעיל, מעצבב עצב זה את העפעפיים וכן מספק סיבים פרסימפתטיים האחראים על כיווץ האישון.

פגיעה מלאה בעצב זה, אם כן, תביא לתמונה קלינית שבה העין המטופל לא מסוגל להזיז את העין הפגועה לקרבת לאף, להעלותה או להורידה אלא רק מעט להזיזה הצידה. כמו כן תהיה צניחת עפעף (פטוזיס) והאישון לא יגיב לאור (לא יתכווץ).

== אטיולוגיה ==
סיבות לפגיעה בעצב השלישי כוללות מצבים כגון בעיה באספקת הדם (ווסקולפתיה), טראומה, או מפרצת. בכחמישית עד רבע מן המקרים הסיבה לפגיעה בעצב אינה ידועה. הפגיעה יכולה להתרחש באזורים שונים בהם עובר העצב: כך למשל, פגיעה בגזע המוח תאופיין בחלק מן המקרים בהמיפלגיה (שיתוק) של צד הגוף הנגדי ואטקסיה של צד הגוף הנגדי. פגיעות בעצב השלישי יכולות להתרחש גם באזור התת-עכבישי, בארובת העין או בסינוס הקברנוסי.

== פגיעה בגרעין העצב השלישי ==
גרעין העצב השלישי ממוקם בגזע המוח הדורסלי, קדמית לתעלת סילוויוס.
בעוד שפגיעה בעצב השלישי המעצבב שרירי עין אחת בלבד תביא לפגיעה באותה העין, הרי שגרעין העצב השלישי מכיל סיבים משותפים לשתי העיניים עבור השריר המרים את העפעפיים. כמו כן, מכיל גרעין העצב השלישי עצבוב של שריר ה- superior oblique מהעין הנגדית. מכאן, שחוסר יכולת להרים את גלגל העין הנגדית למעלה, יחד עם חוסר יכולת להרים את העפעפיים בשתי העיניים, יכוון לפגיעה בגרעין העצב השלישי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הפרעה בשרירי העין, תנועה דו עינית, אקומודציה ורפרקציה
ז'וזף גליאני

ז'וזף גליאני ([[1914)]]
ז'וזף גליאני (בצרפתית: Joseph Gallieni; 24 באפריל 1849 – 27 במאי 1916) היה גנרל צרפתי שנודע בעיקר בזכות תרומתו המכרעת בהצלחת הצבא הצרפתי במלחמת העולם הראשונה בקרב הראשון על המארן ב-ספטמבר 1914.

==ביוגרפיה==
גליאני נולד בסנט ביאט בדרום צרפת ולאחר שלמד בפנימייה צבאית בלה פלש ואקדמיה צבאית בסנט-סיר, השתתף כקצין צעיר במלחמת צרפת–פרוסיה. הוא השתתף במשלחות צבאיות באפריקה. לאחר שירות באי מרטיניק, הוא שימש כמושל במושבות של צרפת כמו סודאן הצרפתית (כיום- מאלי), שם הצליח בדיכוי מרד מקומי. בשנים 1892–1896 שימש כמפקד צבאי בהודו-סין ולאחר מכן במדגסקר, גם שם גם הצליח בדיכוי מרד.

ב-1911 הוצע לו תפקיד של מפקד הצבא הצרפתי אולם הוא דחה זאת בגלל גילו ומצב בריאותו והציע במקומו את ז'וזף ז'ופר. באפריל 1914 הוא פרש מהשירות הצבאי.

באוגוסט 1914 הוא נקרא שנית לשירות צבאי ונתמנה למושל הצבאי של פריז וממונה על הגנת העיר.

בתחילת ספטמבר 1914 התקרב הצבא הגרמני לפריז בסביבות נהר המארן. גליאני הבחין בפרצה בין הארמיות הגרמנית ושלח 6000 חיילי מילואים לתגבר את הארמייה הצרפתית השישית להתקפת נגד בנקודת התורפה של הגרמנים. לשם כך גייס 600 מוניות בפריז שהעבירו את הלוחמים לחזית הקרובה. ההתקפה שהחלה ב-8 בספטמבר 1914 הרחיבה את הפרצה בין הארמיות הגרמניות והגרמנים נאלצו לסגת.

עד היום לא ברורה תרומת המוניות של גליאני במה שכונה "הנס על המארן", אבל "צבא המוניות" שלו, הפך למיתוס והעלה את מורל הצבא הצרפתי.

באוקטובר 1915 הוא מונה לשר המלחמה. במרץ 1916 הוא התפטר מסיבות בריאותיות. חילוקי הדעות בינו לבין ז'ופר בדבר הטקטיקות בקרב ורדן פגעו בבריאותו והוא נפטר חודשיים לאחר מכך.

ב-1921 הוענקה לו לאחר מותו דרגת מרשל של צרפת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מרשלים צרפתים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1849
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1916
שער יציג

שער יציג (באנגלית: Exchange rate) הוא שער החליפין שנקבע לכל מטבע בר-המרה הנסחר בשוק הכספים. השער היציג מוגדר "מחיר יחידה של מטבע מקומי הוא יחידה של מטבע זר כפול השער היציג". לדוגמה, אם אירו אחד עולה 5.0 ש"ח אז מחיר יחידה אחת של מטבע מקומי (ש"ח) הוא יחידה אחת של מטבע זר (אירו) כפול 0.2, והשער היציג של השקל הוא 0.2.

בכל מדינה נקבעים שערי המטבע על ידי הבנק המרכזי של אותה מדינה.

==בישראל==
שערו היציג של הדולר מול המטבע הישראלי בין השנים 2008-1954לוח אלקטרוני לשער יציג / קניה / מכירה
השער נקבע על ידי בנק ישראל בכל יום שיש בו מסחר במטבע חוץ, לפי מספר דגימות של מחירי עסקאות שבוצעו בין השעות 13:15-15:15 ובשישי 10:15-12:15. אחת הדגימות היא השער היציג.

השער מתפרסם על ידי הבנק בשעה 15:30 וביום ו' בשעה 12:30.

בימים שלא מתקיים מסחר במט"ח בארץ ו/או בעולם, לא נקבע שער יציג חדש.

עסקאות רבות במשק - בעיקר בסחר חוץ - הנקבעות לפי מטבע זר, מחושבות לפי שער היציג של המטבע ביום התשלום, בנוסף מהווה השער היציג בסיס לחישוב השקעות צמודות מט"ח.

שער יציג נקבע כיום על ידי בנק ישראל למטבעות הבאים:
דולר ארצות הברית, לירה שטרלינג, ין יפני, אירו (יחידת מטבע אירופאית), דולר אוסטרלי, דולר קנדי, כתר דני, כתר נורווגי, ראנד דרום-אפריקאי, כתר שוודי, פרנק שווייצרי, דינר ירדני, לירה לבנונית ולירה מצרית.

בשנים שהייתה אינפלציה גבוהה שמר בנק ישראל על שער יציג קבוע, ולא ניתן היה לסחור ברמות אחרות.

==שער יציג ריאלי==
שער יציג ריאלי (באנגלית: Real exchange rate) הוא השער היציג מותאם לכח הקניה, או ליחס בין אינדקס המחירים המקומי לזה של המדינה הזרה. לדוגמה אם גביע קוטג' עולה בארץ 6 ש"ח, ובאירופה עולה אותו גביע 1 יורו, והשער היציג הוא 0.2, אז שער החליפין האמיתי הוא 6 ש"ח כפול 0.2 (מחיר הגביע ביורו בארץ) חלקי 1 יורו (מחיר הגביע ביורו באירופה). כלומר, השער היציג הריאלי הוא 1.2 שקל ליורו אחד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*[http://www.boi.org.il/he/Markets/ExchangeRates/Pages/Default.aspx אתר בנק ישראל לשערים יציגים]

קטגוריה:מטבעות

קטגוריה:סחר בין-לאומי
קטגוריה:מקרו-כלכלה
מיני גולף

מגרש מיני גולף
מיני גולף הוא גרסה מיניאטורית של ספורט הגולף. מגרש המיני גולף הראשון הוא, ככל הנראה, Ladies Putting Club שנבנה ב-1867 בסקוטלנד, ועדיין פועל כיום.

== היסטוריה ==
מטרתו הראשונית של המיני הייתה לספק תחליף טוב למשחק הגולף המקורי עבור נשים. במאה ה-19, בעקבות נורמות חברתיות הייתה הדעה הרווחת כי לא הולם שנשים יבצעו תנועות אלימות בפומבי כפי שמשחק גולף דורש. לפיכך, מסלול המיני גולף הראשון היה מסלול של 18 גומות במשטחי דשא קצרים ויועד עבור נשים וככל הנראה היה המיני גולף הראשון בעולם.

כמה עשורים מאוחר יותר התחילו להיות מגרשי המיני גולף נפוצים במלונות אמריקאים ובריטים שהציעו לאורחיהם מגרשי גולף שגודלם כעשירית מגודל מגרש גולף אמיתי אך מעוצבים בדומה למקור.
ככל הנראה, המועמד הטוב ביותר להיחשב כמיני גולף הראשון בעולם היה Ladies Putting Club שב-St. Andrews בסקוטלנד, אשר נוסד בשנת 1867 ואשר עדיין פועל כיום.

הפדרציה השוודית למיני גולף (Svenska Bangolfförbundet) נוסדה בשנת 1937, והיא ארגון ספורט המיני גולף הוותיק בעולם. אליפויות מיני גולף שנתיות מתקיימות בשוודיה מאז 1939.
במדינות אחרות, ארגוני המיני גולף לא הוקמו עד סוף 1950, עקב השפל הכלכלי שלאחר המלחמה.

== פדרציות וטורנירים ==
מגרשי מיני גולף רווחים בכל רחבי העולם אך הפופולריות הגבוהה ביותר שלהם היא בעיקר בארצות הברית, בריטניה, ניו זילנד, סקנדינביה ומרכז אירופה. ארגון הספורט הבינלאומי של המיני גולף הוא World Minigolf Sport Federation - WMF. ארגון זה מייצג יותר מ-40,000 מתחרים רשומים מ-43 מדינות.

בארצות הברית קיימים 2 ארגונים המציעים טורנירים לאומיים: Professional Putters Association ו-USPMGA (המייצג את ארצות הברית בארגון WMF, וחבר פעיל מאז 1995).

כמעט בכל מדינות אירופה קיימת פדרציה לאומית לקידום מיני גולף כספורט תחרותי.
הפדרציה העולמית (WMF), בה רשומות 37 פדרציות גולף (ישראל היא האחרונה שצורפה), מארגנת אליפויות עולם פעם בשנתיים (בשנים לא-זוגיות), בעוד שבאירופה ובאסיה מתקיימות אליפויות יבשתיות בשנים זוגיות.

אליפות העולם הראשונה נערכה ב-1991. שוודיה אירחה את הטורניר ב-2011 בסטוקהולם ואליפות העולם במיני גולף ב-2013 התקיימה בגרמניה.

רבות מתחרויות אלו פונות לשלוש קבוצות גיל: צעירים (מתחת לגיל 20), בוגרים, ומבוגרים (מעל גיל 45). גברים ונשים מתחרים בנפרד בקטגוריות משלהם, מלבד בכמה תחרויות קבוצתיות ותחרויות זוגות.

ההבדל במיומנויות משחק של גברים ונשים אינו גדול וייתכן שהשחקן המנצח בטורניר בינלאומי גדול הוא אשה. בדרך כלל, הזוכה בקטגוריית נשים, תהיה קרובה מאוד לקטוף מדליות גם בקטגוריה של גברים.

הפרס הכספי הגבוה ביותר שמשולם הוא בארצות הברית, שם הזוכה בתחרות גדולה יכול להרוויח עד 5,000 דולר. באירופה, הפרסים הכספיים הם בדרך כלל נמוכים יותר. אליפויות בינלאומיות בדרך כלל אינן מעניקות פרסים כספיים בכלל.

== התאחדות למיני גולף בישראל ==
ההתאחדות למיני גולף בישראל (ע"ר) נוסדה בשנת 2010, במטרה לפתח ולקדם את ספורט המיני גולף בישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.minigolfsport.com WMF]
* [http://www.prominigolf.com USPMGA]
* [http://www.proputters.com Proffesional Putters Association]

קטגוריה:גולף
מיכאל הרן

מיכה הרן (הריסון) (נולד ב-1944) הוא צ'לן ומנצח ישראלי.

== חייו ==
הרן נולד בירושלים ובגיל 7 החל ללמוד צ'לו בקונסרבטוריון ובאקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, אצל פאול בלסברג וכן למד מוזיקה קאמרית אצל עדן פרטוש וז'וזף קלווה וניצוח אצל אלדו צ'קאטו. בשנים הבאות השתלם בנגינה אצל אנדרה נאווארה, מוריס מרשל, ליאונרד רוז וברנרד גרינהאוס.

== קריירה ==
מיכאל הרן היה הצ'לן הראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית משנת 1976 ועד פרישתו בשנת 2011. עם הפילהרמונית הופיע הן כסולן והן כמנצח. בארצות הברית לימד הרן באוניברסיטת טמפל בפילדלפיה וניגן בשלישיית טמפל. הוא לימד גם באקדמיה למוזיקה בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב, וכן בכיתות אמן בישראל ומחוצה לה.

הרן הופיע כסולן עם תזמורות בישראל ובעולם, בהן תזמורת שווייץ המערבית, תזמורת הרדיו של מילאנו, תזמורת האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא, תזמורת פיטסבורג, תזמורת פילהרמוניה, התזמורת הסימפונית חיפה והתזמורת הסימפונית ראשון לציון.

כמו כן השתתף בפסטיבלי מוזיקה בישראל ובעולם וניצח על התזמורת הסימפונית ירושלים בהקלטת הסימפוניה השנייה של יאן פריידלין ועל אנסמבל פילוקאמרה ואנסמבל קפריזמה.

== פרסים ואותות הוקרה ==
* פרס הקונסרבטואר בפריז
* תחרות בינלאומית לצ'לו בז'נבה
* תחרות בינלאומית לצ'לו בפירנצה

== מקור ==
* [http://www.habama.co.il/Pages/ArtPerson.aspx?Subj=3&Area=2&PeopleID=648 אתר "הבמה"], 2008

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* [http://glz.co.il/newsArticle.aspx?newsid=86601 ראיון בגלי צה"ל עם מיכה הרן לקראת פרישתו מן הפילהרמונית] 14 ביולי 2011

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'לנים ישראלים
קטגוריה:צ'לנים יהודים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:זכרון יעקב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
העיתונאים

העיתונאים היא סדרת טלוויזיה ישראלית תיעודית בשישה פרקים, ששודרה בערוץ yes דוקו, החל מ-8 ביוני 2011.

בתקופה האחרונה העיתונות המודפסת בישראל עוברת טלטלה חסרת תקדים. הקוראים נוטשים, המו"לים והאינטרסים העסקיים מתערבבים, פוליטיקאים מאיימים, יחצנים משתלטים ואינטרסים שונים משפיעים על המוצר העיתונאי. על רקע כל אלה ניצב העיתונאי, נקרע בין אידיאלים, דאגות פרנסה, שאיפות קריירה והדאגה לעתיד המקצועי כולו. 

הסדרה מציגה את התקשורת הישראלית מנקודת מבטו של העיתונאי: עיתונאי השטח שלא מפסיקים לחפש את הסיפור מול התחרות של הטלוויזיה והאינטרנט; העיתונאי שמנהל תחקירים נגד ראש הממשלה, וגם את כתבי הרכילות והפלילים שנאבקים על ידיעות בעמוד הראשון. 

הסדרה מלווה בזמן אמת עיתונים שנסגרים ונאבקים על קיומם, עיתונאים שמפוטרים ממקומות עבודתם ומו"לים שנאבקים אחד בשני, וחושפת את מאחורי הקלעים, על הטלטלות, המאבקים, היצרים והסכסוכים של עולם העיתונות המודפסת.

בסדרה משולבים ראיונות עם כמה מהעיתונאים הבכירים בישראל, בהם: רינו צרור, מתי גולן, רביב דרוקר, ניר גונטז', יעל גבירץ, חנוך מרמרי, מיקי רוזנטל, בן כספית, רמי רוטהולץ.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
I Wanna Be Where You Are

I Wanna Be Where You Are הוא הסינגל השלישי מהאלבום הבכורה Got to Be There, של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון. השיר יצא ב-1972, בהוצאת מוטאון. הוא נכתב על ידי ארתור רוס, אחיה הצעיר של דיאנה רוס ולאון ווייר.

== מצעדים ודרוגים ==

== גרסאות כיסוי ==
השיר זכה לגרסאות כיסוי ונדגם על ידי אמנים רבים בהם מרווין גיי בשירו "I Want You", וילי האטצ', ג'יסון וויבר, הפוג'יז, ג'ניפר לופז ב- "Gotta Be There", כריס בראון ב-"Yo (Excuse Me Miss)".

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ליאון וייר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מוטאון
חסידות פשעווארסק

רבי [[יעקב לייזר, האדמו"ר השני מפשעווארסק]]
רבי [[לייבוש לייזר, האדמו"ר הנוכחי]]
חסידות פשעווארסק.

==תולדות החסידות==
רבי משה יצחק (ר' איציק'ל, תרמ"ב - תשל"ז), היה תלמידו של רבי שמחה ישכר בער הלברשטאם מצישינוב, מגזע חסידות צאנז. אחרי מלחמת העולם השנייה היה גר בפריז ואחר כך בהמלצת האדמו"ר ר' אהרן מבעלז עבר בשנת תשט"ז להתגורר באנטוורפן והקים בית מדרשו ברחוב מרקטור המפורסם, ושימש כנשיא כולל גליציה - חבת ירושלים.

לאחר פטירתו הכתירו החסידים (ובראשם רבי אלחנן היילפרין מרבני לונדון) את חתנו רבי יעקב לייזר (המכונה "ר' יענק'לה") לשמש כממשיך דרכו. נפטר בכ"ז בחשוון תשנ"ט.

כיום משמש כרבי בנו, רבי אריה לייביש לייזר. בנו הגדול של רבי לייביש, בנו רבי נפתלי אלימלך הוא רב הקהילה של החסידות בלונדון ובנו רבי אלטר הוא הרב של הקהילה בוויליאמסבורג. אחיינו הרב צבי כהנא הוא רב הקהילה במונסי.

מרכז החסידות הוא באנטוורפן. קהילות נוספות קיימות בלונדון ובמנצ'סטר שבאנגליה, בווילאמסבורג ובבורו פארק שבברוקלין, במונסי ובירושלים.

==ממנהגי החסידות==
מדי שבוע מתקיימת סעודת מלוה מלכה בראשות האדמו"ר, שבמהלכה מחלק האדמו"ר שום כסגולה להצלחה במשך השבוע.

חסידי פשעווארסק מקפידים על המנהג לתת צידה ליוצא לדרך, ורבים מהם לא יוצאים לדרכם לפני שיקבלו עוגיות ברכה מידו של הרבי.

==ספרי החסידות==
* אבות על בנים - קונטרס חידושי תורה, סיפורים ומכתבים מרבי יעקב לייזר
* זכות אבות - על המועדים, ליקוט מהקלטות ומנהגים, מרבי יעקב לייזר
* כתבי קודש (ארבעה חלקים) - מכתבי רבי משה יצחק ורבי יעקב, יצא לאור על ידי נפתלי אלימלך רייך.
* י"ג אורות (שלושה חלקים) - סיפורים שסיפר רבי יעקב. חלק ראשון בעיקר על בית צאנז. חלק שני ושלישי בעיקר על צדיקי פולין וגליציה. יצא לאור על ידי הרב יוסף נפתלי ווגשל
*אמרי יעקב-דברי תורה על פרשיות השבוע ועל המועדים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.kikarhashabat.co.il/18952.html שמחת פשעווארסק: ריקוד האדמו"ר]
* 

פשעווארסק
קטגוריה:אנטוורפן
קטגוריה:יהדות בלגיה
אלכסנדר ליטובצ'נקו

אלכסנדר דמיטרייביץ' ליטובצ'נקו (ברוסית: Алекса́ндр Дми́триевич Лито́вченко, 14 במרץ 1835 – 16 ביוני 1890) היה צייר רוסי ממוצא אוקראיני שהתמחה בציור אירועים היסטוריים מהמאה ה-16 והמאה ה-17 בתולדותיה של רוסיה.

ליטובצ'נקו למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות וזכה במדליית זהב על ציורו המתאר את כארון שט על נהר סטיקס. ליטובצ'נקו יצא נגד האסכולה המסורתית של האקדמיה, ובשנת 1863 עזב אותה והצטרף לתנועת הנודדים, אשר העדיפה את הסגנון הריאליסטי.

בין יצירותיו הידועות הן היצירה המתארת את הצאר איוואן האיום מראה את אוצרותיו לג'רום הורסיי, שגריר אנגליה – יצירה המוצגת במוזיאון אלכסנדר השלישי בסנקט פטרבורג, והיצירה הצאר אלכסיס והארכיבישוף ניקון משנת 1886, אשר מוצגת בגלריית טרטייקוב שבמוסקבה.

יצירות נוספות ידועות של ליטובצ'נקו הן שבעה ציורי הקיר שצוירו עבור קתדרלת ישו המושיע שבמוסקבה והציורים על אנדרטת מלחמת קרים בסבסטופול.

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.museumsyndicate.com/artist.php?artist=971 יצירותיו של ליטובצ'נקו]

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1835
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1890
דושקו איבאנוביץ'

דושקו איבאנוביץ (בסרבית: Душко Ивановић; נולד ב-1 בספטמבר 1957) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל מונטנגרי.

==קריירה כשחקן==
התחיל את הקריירה בקבוצה המקומית בעיר הולדתו, ביילו פולייה. שיחק בבודוצ'נוסט, יוגופלסטיקה ספליט, ז'ירונה, לימוז' ופריבור אולימפיק משווייץ. בתקופתו ביוגופלסטיקה זכה פעמיים ברצף באליפות אירופה לקבוצות בשנים 1989 ו-1990.

==קריירה כמאמן==
את הקריירה כמאמן התחיל בפרייבור, בעונת 1993–1994 שהוא משמש הן כעוזר מאמן והן כשחקן. בעונת 1994–1995 שימש כעוזר מאמן בז'ירונה ועונה לאחר מכן (1995–1996) חזר לתפקידו כשחקן וכמאמן בפרייבור. ב-1996 מונה להיות מאמן ראשי בקבוצה. ב-1997 מונה למאמנה של נבחרת שווייץ (לקדנציה שנמשכה עד שנת 2000). ב-1999 מונה למאמנה של לימוז' עימה זכה בגביע קוראץ' (2000).

בשנת 2000 החל לשמש כמאמן בקבוצת קאחה לבורל ויטוריה (שנקראה אז טאו ויטוריה) ובתקופתו שם הצליח להצעידה אל קדמת הבמה של הכדורסל הספרדי והאירופי כשהוביל אותה פעמיים אל גמר היורוליג (2001 ו-2005) וזכה עימה באליפות ספרד. עקב ההצלחה, בקיץ 2005 הצטרף כמאמן לקבוצת הפאר הספרדית ברצלונה ובעונתו הראשונה הצעיד את הקבוצה לפיינל פור של היורוליג. במהלך עונתו השנייה במועדון פוטר איבאנוביץ' מתפקידו לאחר סדרה של הפסדים. בקיץ 2008, חזר לקדנציה שנייה בשורותיה של הקבוצה הבסקית ובהמשך הצעידה לזכייה בגביע הספרדי (2009) ובאליפות (2010) מפתיעה, לאחר ניצחון מוחץ 3:0 בסדרת הגמר על ברצלונה שהייתה אלופת אירופה באותה העונה ונחשבה לפייבוריטית ברורה טרם הסדרה. ב-18 בנובמבר 2012, לאחר סדרת כישלונות ביורוליג ובליגה פוטר איבאנוביץ' מתפקידו וסיים 10 שנות אימון, לסירוגין, בקבוצה הבסקית.

ב-10 ביוני 2014 חתם איבאנוביץ' לשנתיים בפנאתינאיקוס היוונית.

ב-15 במרץ 2016 חתם לשנה וחצי בחימקי מוסקבה.

ב-20 באוגוסט 2018 מונה למאמן בשיקטש הטורקית.

ב-2023 מונה בפעם הרביעית למאמן סאסקי בסקוניה.

איבאנוביץ' נחשב למאמן קשוח, בעל שיטות אימון קשות ומתישות פיזית. ליאור אליהו, ששיחק תחת איבאנוביץ' בקאחה לבורל, סיפר לתקשורת הישראלית על משטר אימונים קשוח ותובעני, הדורש מהשחקנים הגבוהים כושר פיזי דומה לזה של הגארדים בקבוצה.

==הישגים==
===כשחקן===
*יוגופלסטיקה ספליט (1989–1990):
**אליפות אירופה לקבוצות (1989, 1990)
**אליפות יוגוסלביה (1989, 1990)
**גביע יוגוסלביה (1990)

===כמאמן===
*פרייבורג אולימפיק (1995–1999):
**אליפות שווייץ (1997,1998,1999
**גביע שווייץ (1998)
*לימוז' (1999–2000):
**גביע קוראץ' (2000)
**אליפות צרפת (2000)
**גביע צרפת (2000)
*ברצלונה (2005–2008):
**גביע ספרד (2007)
*קאחה לבורל ויטוריה (2000–2005, 2008–2022):
**אליפות ספרד (2002, 2010)
**גביע ספרד (2002, 2004, 2009)
*פנאתינאיקוס
**הגביע היווני (2015)

==קישורים חיצוניים==

* 
* ערן סלע, [http://www.cadursela.co.il/Profile.asp?id=241 חיל התותחנים-דושקו אביאנוביץ'], באתר כדורסלע

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני כדורסל סרבים
קטגוריה:כדורסלנים יוגוסלבים
קטגוריה:כדורסלני בודוצ'נוסט פודגוריצה
קטגוריה:כדורסלני לימוז'
קטגוריה:כדורסלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורסלני ק.ק. ספליט
קטגוריה:מאמני פנאתינאיקוס בכדורסל
קטגוריה:מאמני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:מאמני ברצלונה בכדורסל
קטגוריה:מאמני חימקי
קטגוריה:ילידי 1957
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בטורקיה
יחסי אלג'יריה–ישראל

יחסי אלג'יריה-ישראל הם היחסים שבין אלג'יריה וישראל. בין שתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים רשמיים והיחסים בין שתי המדינות מתוחים על רקע הסכסוך הישראלי-ערבי, ועל רקע היות אלג'יריה תומכת עיקרית בעמדה הפלסטינית.

==היסטוריה==
אלג'יריה מעולם לא הכירה בישראל, ובשנת 1967 במהלך מלחמת ששת הימים שלחה כוח סמלי להילחם לצד מצרים.

ביולי 1968 חטפו טרוריסטים מטוס אל על שהמריא מרומא והנחיתו אותו באלג'יריה. במשך שבועות ארוכים ניהלה ישראל משא ומתן מול אלג'יריה במטרה להביא לשחרורם של הנוסעים, ולאחר כ-40 יום ותחת לחץ כבד של מדינות העולם שוחררו הנוסעים לישראל.

באוגוסט 1970 הגיע לישראל מפקד המשטרה החשאית באלג'יריה בלוויית אזרח אלג'ירי נוסף. השנים עוכבו במעצר מנהלי מיד עם כניסתם לישראל.

במלחמת יום הכיפורים שלחה אלג'יריה חיל משלוח גדול שהועמד לרשות צבא מצרים במלחמתו נגד ישראל. חיל המשלוח כלל שלוש טייסות יירוט ותקיפה, ארטילריה וכוחות קרקעיים. בנוסף סייעה למצרים כלכלית באמצעות העברת מטבע חוץ למימון המלחמה נגד ישראל ורכש צבאי.

בניגוד להתקרבות שהפגינו מדינות צפון אפריקה כלפי ישראל בשנות ה-90 בעקבות תהליך אוסלו, נשארה אלג'יריה קרה ביחסה לישראל וסירבה להכיר בה או להידבר עמה. בעת הלווייתו של מלך מרוקו חסן השני ביולי 1999 נפגשו ראש הממשלה דאז אהוד ברק ונשיא אלג'יריה בפעם הראשונה ונידונה האפשרות לחימום היחסים, אך זמן קצר לאחר מכן עם פרוץ האינתיפאדה השנייה הפסיקה אלג'יריה את השיחות.

ב-1999 התקיימו קשרים לא רשמיים בין אלג'יריה לישראל, בין השאר לשם קבלת סיוע בהקמת יחידה לאבטחת אישים.

במהלך אולימפיאדת טוקיו 2020 החליט הג'ודוקא האלג'ראי, פתחי נורין, לפרוש מהסיבוב הראשון של טורניר הג'ודו על מנת להימנע מלהתמודד מול הג'ודוקא הישראלי, טוהר בוטבול, בסיבוב השני, ובעקבות כך הוחלט להשעותו מהאולימפיאדה ומהכפר האולימפי. בעקבות מקרה זה הוחלט להשעות את פתחי נורין למשך 10 שנים מהמשחקים. בתגובה לעונש צוטט פתחי נורין באומרו: "אני בהלם. לא ציפיתי שהעונש יהיה כל כך כבד".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-ערבי
רורי גלאגר

גלאגר על [[גיטרה אקוסטית, מרס 1976, ברדה שבהולנד]]
ויליאם רורי גלאגר (מבוטא גלאהר, באנגלית: William Rory Gallagher; 2 במרץ 1948 - 14 ביוני 1995) היה נגן בלוז רוק, רב נגן ומלחין ממוצא אירי. גלאגר נולד בבאלישנון, אירלנד וגדל בקורק. לבד מהיותו נגן גיטרה כשרוני קנה לו פרסום בעיקר בהופעותיו הכריזמטיות ובהתמסרותו לאמנות שבמוזיקה. אלבומיו של גלאגר נמכרו ברחבי העולם בכ-30 מיליון עותקים. גלאגר עבר השתלת כבד ב-1995, אך נפטר מסיבוכים שלה מאוחר יותר באותה שנה בלונדון, אנגליה.

גלאגר נחשב מגדולי הנגנים וממוקם במקום ה-57 ברשימת 100 הגיטריסטים הגדולים בהיסטוריה של המגזין רולינג סטון משנת 2010.

==ביוגרפיה==
גלאגר נולד בבאלישנון לבית מוזיקלי - אביו, דניאל ניגן באקורדיון בלהקה מקומית כתחביב ואימו, מוניקה הייתה זמרת ושחקנית תיאטרון. רורי שניחן בכישרון מוזיקלי מגיל צעיר, קיבל מהוריו עידוד משמעותי וכן בגיל 9 את הגיטרה האקוסטית הראשונה שלו, עליה למד לנגן לבד. לאחר שזכה בתחרות כישרונות, בהיותו בן שתים עשרה בלבד, החל גלאגר להופיע עם הגיטרה האקוסטית שלו ועם גיטרה חשמלית אותה קנה בכספי הזכייה. אולם הגיטרה המשמעותית שהייתה המזוהה איתו ביותר היא 1961 פנדר סטראטוקסטר שקנה שלוש שנים אחר כך. גלאגר היה נשאר ער כל הלילה כדי להקשיב למוזיקה ברדיו, כשבתחילה משכה אותו מוזיקת הסקיפל ולאחר מכן פולק ובלוז. בעקבות זאת הוא החל להתנסות בנגינת פולק, בלוז ורוק, ולבסוף נמשך לנגינת אקוסטית של הסגנונות הללו. בחלוף שנותיו הבאות למד גלאגר לנגן על גיטרת סלייד, סגנון שפיתח ושיכלל לדרגת אמנות, מפוחית פה, סקסופון, מנדולינה, בנג'ו וסיטאר ברמות שונות של מומחיות. בהמשך, גלאגר ניסה צורות שונות של בלוז בעודו שואב השראה מאמנים שונים ובעיקר מאדי ווטרס.

==להקת טעם==
לאחר שהתנסה בנגינה עם מספר להקות ובעקבות עלייה בפופולריות של להקות קצב בשנות השישים, החליט גלאגר להקים להקה משלו - "טייסט". טעם הייתה פאוור טריו שניגנה בעיקר בלוז רוק ורית'ם אנד בלוז. הלהקה נוסדה עם עוד שני חברים של גלאגר מקורק, אך שנתיים אחר כך הם הוחלפו בנגנים מקצועיים יותר מבלפסט - מתופף (ג'ון וילסון) ובסיסט (ריצ'רד מק'ראקן) שליוו את גלאגר ששר וניגן על גיטרה.
הלהקה הופיעה תכופות בבריטניה (כולל הופעה שזכתה לאהדה גורפת מצד הקהל בפסטיבל האי וייט) ואף באמריקה. היא הוציאה שני אלבומי אולפן ושני אלבומים מהופעותיה החיות עד שהתפרקה לבסוף ב-1970.

==קריירת סולו==
לאחר התפרקות "טעם" ערך גלאגר כמה סיבובי הופעות תחת שמו. ניתן לומר כי שנות השבעים היו התקופה הפורה ביותר בכל הקריירה שלו, בתקופה זאת הוא הפיק עשרה אלבומי אולפן ושני אלבומים של הופעות חיות. כמו כן הוא נבחר לזמר השנה במגזין המוזיקה מלודי מייקר ב-1971, כשעקף אפילו את אריק קלפטון.

==מחוות==
ג'ימי הנדריקס נשאל בריאיון ב-1969 מיד לאחר פסטיבל וודסטוק: "אז ג'ימי, איך זה להיות נגן הגיטרה הטוב בעולם?" הנדריקס: "אני לא יודע, תשאלו את רורי גלאגר".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאי בלוז
קטגוריה:גיטריסטי רוק
קטגוריה:גיטריסטים אירים
קטגוריה:זמרים אירים
קטגוריה:רב-נגנים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1948
קטגוריה:אירים שנפטרו ב-1995
לוקומוטיב מוסקבה (כדורגל חופים)

מועדון הכדורגל חופים לוקומוטיב מוסקבה (ברוסית: Пляжный Футбольный клуб Локомотив Москва) הוא מועדון כדורגל חופים רוסי שהוקם בשנת 2010 ונחשב לאחד המועדונים המועטים והמוצלחים ביותר ברוסיה.

המועדון זכה בחמש אליפויות ושלוש פעמים במונדיאליטו דה קלאב (אליפות העולם לקבוצות).

==סגל==
סגל למונדיאליטו דה קלאב 2019

מאמן: איליה לאונוב

==שחקנים בולטים==

==תארים==
* אליפות רוסיה בכדורגל חופים (5): 2010, 2011, 2012, 2017, 2020
* גביע רוסיה בכדורגל חופים (4): 2011, 2012, 2013, 2016
* הסופרקאפ הרוסי בכדורגל חופים (1): 2011
* גביע אירופה לאלופות בכדורגל חופים (1): 2013
* גביע האתגר האירופי בכדורגל חופים (1): 2019
* גביע העולם למועדונים בכדורגל חופים (3): 2012, 2017, 2021
* גביע המחזיקות האירופי (1): 2013

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל חופים רוסיות
קטגוריה:לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:מוסקבה: מועדוני כדורגל
Bourne Shell

Bourne Shell (מעטפת הפקודה של בורן) היא מעטפת הפקודה של יוניקס. נודעה גם כ־sh, כשם התוכנית שהריצה אותה. היא נכתבה בידי סטפן בורן ממעבדות בל של AT&T ונכללה בגרסאות יוניקס החל מגרסה 7 שיצאה בשנת 1979.

התוכנית הפכה לסטנדרט דה-פקטו לכתיבת קובצי אצווה בסביבת יוניקס. נכתבו מספר תוכניות שהשתמשו בתחביר שלה וסיפקו סביבת עבודה נוחה יותר וגם תחביר מתקדם יותר, בהן Korn Shell (ksh), ובאש.

== ראו גם ==
* באש
* C Shell

קטגוריה:יוניקס
קטגוריה:שפות תכנות
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1977
קטגוריה:ממשקי שורת פקודה
קטגוריה:תוכנות הכתובות ב-C

de:Unix-Shell#Die Bourne-Shell
טירת שנטילי

החזית הצפונית של הטירה.
גני הטירה שתוכננו על ידי אדריכל הגנים הצרפתי [[אנדרה לה נוטרה.]]
טירת שנטילי (בצרפתית: Château de Chantilly) היא טירה (שאטו) היסטורית הממוקמת בעיר שנטילי שבאזור פיקרדי בצרפת.

בטירה שני מבניים העיקריים - מבנה הטירה המרכזי (Grand Château) שנהרס במהלך המהפכה הצרפתית ונבנה מחדש בשנות ה-70 של המאה ה-19, והמבנה הקטן (Petit Château) שנבנה בשנת 1560. כיום המבנה נמצא בבעלות המכון של צרפת ופועל במבנה מוזיאון קונדה.

==היסטוריה==
מבנה האחוזה הראשון באתר הוקם בין השנים 1528–1531 על ידי האדריכל פייר שאמביג'ה (Pierre Chambiges) עבור בית מונמורנסי (אשר אזור הטירה היה בבעלותו מאז שנת 1484). זמן קצר לאחר מכן נבנתה הטירה הקטנה, בשנת 1560, ככל הנראה על ידי ז'אן בולאן. בשנת 1632, לאחר מותו של אנרי השני דה מונמורנסי, עברה האחוזה לידי לואי השני, נסיך דה קונדה.

מבנה הטירה נהרס במהלך המהפכה הצרפתית. שטח הטירה הוחרם על ידי משפחת דוכס אורליאן בשנת 1853 ונשאר בידה עד שנת 1872.

בין השנים 1875–1881 נבנה מבנה הטירה מחדש על ידי אנרי ד'אורליאן, דוכס אומייל על ידי האדריכל הונורה דומה (Honore Daumet). הדוכס הוריש את הטירה, במותו למכון של צרפת .

סביב הטירה גנים נרחבים שתוכננו על ידי אדריכל הגנים הצרפתי אנדרה לה נוטרה. בגנים נמצא ההמו דה שאנטילי - כפר דמה כפרי שהיווה השראה לכפר המלכה שנבנה עבור מארי אנטואנט בגני ורסאי.

בשנת 1985 צולם בטירה הסרט "רצח בעיניים" מסדרת סרטי ג'יימס בונד. בסרט זה שימשה הטירה כביתו של הנבל מקס זורין. ב-30 וב-31 ביולי 1994 נערכו בטירה שתי הופעות של להקת פינק פלוייד.

בראשית המאה ה-21 שוקמה הטירה בעלות של 70 מיליון אירו.

הטירה והשטח הסובב אותה הופיעו במשחק המחשב Battlefiled 1 שמתרחש במלחמת העולם הראשונה.

בשנת 2020 צולם הווידאו קליפ של הגרסה המחודשת לשיר "Just Show Me How to Love You" של שרה ברייטמן, בטירת שנטילי.<ref></ref>

==מוזיאון קונדה==
כיום פועל בטירה מוזיאון קונדה לאמנות המציג את אחד האוספים הגדולים ביותר בצרפת. בין היתר מוצגות במוזיאון היצירות הבאות: "סתיו" של בוטיצ'לי, "דיוקנה של סימונטה וספוצ'י" של פיירו די קוזימו, "שלוש הגרציות" ו-"המדונה של לורטו" של רפאל, "דיוקנו של מולייר" מעשה ידי פייר מיניאר וכן יצירות של פרה אנג'ליקו, ז'אן-בטיסט קאמי קורו, פיליפינו ליפי, הנס ממלינג, פרנסואה לואה וז'אן קלואה, פאולו ורונזה, בארוצ'י, אניבלה קראצ'י, דומניקינו, סלבטור רוסה, ניקולא פוסן, פיליפ דה שאמפן, אנתוני ואן דייק, גווידו רני, ז'אן-בטיסט גרוז', ג'שואה ריינולדס, ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, תאודור ז'ריקו ואז'ן דלקרואה.

בספריית המוזיאון למעלה מ-1,300 ספרים ו-12,500 כתבי יד, ובהם תנ"ך גוטנברג. בין כתבי היד 200 כתבי יד מימי הביניים ובהם השעות העשירות מאד של דוכס ברי.

<gallery>
Chantilly2 tango7174.jpg|אולם בטירה
Chantilly4 tango7174.jpg|הקפלה של נסיכי קונדה
Les Très Riches Heures du duc de Berry aout.jpg|תיאור חודש אוגוסט מתוך כתב היד הביניימי השעות העשירות מאד של דוכס ברי מעשה ידי האחים לימברג. כתב היד מוצג במוזיאון קונדה שבטירת שנטילי.
Château Chantilly 1.jpg|מבנה הטירה המרכזי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110717095913/http://www.trekinu.com/viewtrek.aspx?trkid=6mszavtwblalbhn תצלומי הטירה]
* [https://www.francophilesanonymes.com/chantilly/ כתבה על הטירה] באתר [https://www.francophilesanonymes.com/ פרנקופילים אנונימיים]

== הערות שוליים ==

שנטילי
קטגוריה:פיקרדי: מבנים
קטגוריה:בית קונדה-בורבון
A Dramatic Turn of Events

A Dramatic Turn of Events (בתרגום חופשי: "מפנה דרמטי באירועים") הוא אלבום האולפן האחד עשר של להקת הפרוגרסיב מטאל דרים ת'יאטר, שיצא לאור ב-13 בספטמבר 2011. זהו האלבום הראשון של הלהקה בו משתתף המתופף מייק מנג'יני וזאת לאחר עזיבתו של המתופף הקודם ומייסד הלהקה, מייק פורטנוי, בספטמבר 2010.

האלבום נכתב, הוקלט ונערך בין ינואר ליוני 2011 באולפני Cove City Sound בלונג איילנד, ניו יורק. הוא הופק על ידי ג'ון פטרוצ'י ועבר מיקסינג בידי אנדי וואלאס. הסינגל הראשון של האלבום, "On the Backs of Angels", יצא לאור ביוטיוב ב-29 ביוני 2011.

== רשימת השירים ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20120717124457/http://www.dreamtheater.net/board_posts/a-dramatic-turn-of-events-2 עמוד האלבום באתר הרשמי של הלהקה]

קטגוריה:אלבומי דרים ת'יאטר
קטגוריה:אלבומים באנגלית