OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יעקב ז'אק אמיר

יעקב ז'אק אמיר (15 במרץ 1933 – 30 במרץ 2011) היה איש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם המערך (1974–1988) וכראש עיריית דימונה (1983-1978).

==ביוגרפיה==
אמיר נולד במוגדור שבמרוקו בשם יצחק-חיים אמזלג. בקזבלנקה למד בבית הספר התיכון המקצועי אורט והיה פעיל בתנועת הנוער החלוצית "דרור" ומטעם ארגון ההגנה. בינואר 1952 עלה לישראל. שמו שונה ליעקב בשל שגיאה של פקיד בנמל חיפה שהמיר את הכינוי "ז'אק" בשם 'יעקב'. לאחר עלייתו ביחד עם גרעין הנח"ל "בנתיב" התיישב אמיר בקיבוץ עין גב, בו חי כשלוש שנים. באותה תקופה הצטרף למפלגת אחדות העבודה. אחרי הפילוג בתנועה הקיבוצית עבר לחיות בקיבוץ גנוסר, שם הכיר את אורה צורף, לה נישא. את הקיבוץ עזב בשנת 1958 לדימונה.

כחמש עשרה שנים היה פועל במפעלי ים המלח ושימש כמנהל עבודה בכיר בענף המתכת. במפעל נבחר ליו"ר ועד העובדים (1959–1974) ובשנים 1959–1964 כיהן כחבר מועצת הפועלים של דימונה. בשנת 1965 נבחר לוועד הפועל של הסתדרות העובדים הכללית.

בפעילותו המפלגתית-פוליטית כיהן שנים רבות כחבר מועצת העיר דימונה. בשנים 1965–1968 ושוב בין 1973–1976 היה סגן ראש העירייה הממונה על החינוך והתרבות בעירייה. בשנת 1978 נבחר לראש העיר ובתפקיד זה כיהן כהונה יחידה. קודם לכן, בשנת 1974, נכנס אמיר לכנסת השמינית מטעם המערך, במקומה של ראש הממשלה המתפטרת גולדה מאיר.

כהונתו בכנסת נמשכה ברציפות עד שנת 1988. במהלך תקופה זו שירת בוועדות שונות, בהן ועדת החוץ והביטחון וועדת הכספים. כמו כן עמד בראש מספר ועדות, בהן ועדה משותפת לעניין שכרם של שוטרים וסוהרים, והופקד במהלך השנים על הטיפול בדרוזים, בדואים ועניינים הקשורים בנגב והפעיל לשכה פרלמנטרית בדימונה. היה משקיף מטעם הכנסת בדיוני מועצת אירופה.

לצד פעילותו בכנסת היה אמיר חבר הנשיאות של הפדרציה הספרדית העולמית ונמנה עם חבר הנאמנים של אוניברסיטת בן-גוריון. בשנת 1985 נבחר לכהן כיו"ר האגודה למניעת אלכוהוליזם. לאחר תום כהונתו שימש יו"ר ועדת הבחירות למוסדות ההסתדרות.

בשנים 1990–1993 יצא אמיר לבריסל לייצג את הסתדרות העובדים הכללית בקונפדרציה הבינלאומית של ארגוני העובדים.

בשנת 2011 נפטר בבת חפר, שם התגורר. נקבר בקיבוץ גינוסר.

בספטמבר 2021 נחנך בית ספר יסודי חדש על שמו בדימונה.

== חיים אישיים ==
היה נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131007234327/http://www.dimona.muni.il/hacerDimona/rasheyArim/Pages/zakAmir.aspx יעקב-ז'אק אמיר] באתר עיריית דימונה
* 

קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:ראשי עיריית דימונה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:פעילים ציונים במרוקו
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:אישים הקבורים בגינוסר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:בת חפר: אישים
קטגוריה:חברי הכנסת: פועלים
סופרנובה G1.9+0.3

G1.9+0.3 היא שארית הסופרנובה המוכרת הצעירה ביותר (מנקודת מבט של צופה מכדור הארץ) בגלקסיית שביל החלב. שארית הסופרנובה התגלתה לאחרונה על ידי שילוב נתונים מטלסקופ החלל צ'נדרה ומהמערך הגדול מאוד (VLA). מעריכים כי הקרינה מהסופרנובה הגיעה לכדור הארץ בערך בשנת 1868, כאשר העצם עצמו נמצא במרחק של כ-25,000 שנות אור מאיתנו. קודם לגילוי זה, שארית הסופרנובה הצעירה ביותר הייתה קסיופאה A, אשר הקרינה ממנה הגיעה לכדור הארץ בסביבות שנת 1667.

==גילוי==
G1.9+0.3 נצפתה לראשונה ב-1985, כמקור רדיו בהיר בתוך גלקסיית שביל החלב, באמצעות המערך הגדול מאוד (VLA). ב-2007 צולם המקור, שנחשד להיות שריד סופרנובה, על ידי טלסקופ החלל צ'נדרה והתוצאות הושוו לצילומים מ-1985. הבדלי הגודל אפשרו לאסטרונומים לחשב כי הסופרנובה ארעה סביב שנת 1868. ב-2008, תצפיות נוספות בעזרת ה-VLA אישרו כי שרידי הסופרנובה ממשיכים להתפשט במהירות גבוהה ואיפשרו לחשב את המהירות - כ-56 מיליון קמ"ש - 5% ממהירות האור.

אירוע הסופרנובה עצמו לא תועד על ידי אסטרונומים בזמן התרחשותו, מכיוון שהיא ממוקמת קרוב למרכז הגלקסיה ומוסתרת על ידי ענני אבק. רק תחילת התצפיות בגלי רדיו ורנטגן אפשרו לאסטרונומים לעבור מכשול זה ולהתחיל לחקור את המתרחש במרכז הגלקסיה. הגילוי פורסם במאי 2008 במסיבת עיתונאים של נאס"א.

==קישורים חיצוניים==

* [http://chandra.harvard.edu/photo/2008/g19/ הודעה על הגילוי באתר צ'נדרה]
* 

G1.9+0.3
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
שאול גוטמן

שאול גוטמן (נולד ב-9 בספטמבר 1945) הוא פרופסור אמריטוס להנדסת מכונות ואיש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 מטעם מולדת ובמהלכה פרש מהסיעה וייסד את מפלגת ימין ישראל.

== ביוגרפיה ==
גוטמן נולד בשנת 1945 בבארות יצחק וגדל ברחובות. בשנת 1967 סיים לימודי תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה. בפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון.

בשרותו הצבאי, היה קצין-המבצעים של גדוד 195, בתקופת מלחמת ההתשה, תחת פיקוד של יוסי פלד. לאחר סיום שירותו הצבאי, בדרגת רב-סרן, נסע ללימודים אקדמיים באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, השהה את לימודיו ושב ארצה להשתתף בלחימה. עם תום הלחימה, שב לברקלי וסיים בשנת 1975, תואר שני ודוקטורט בהנדסת מכונות. 

לפרנסתו הועסק בתקופת לימודיו ולאחריה במפעלי תעשיות צבאיות, רפא"ל ומעבדות נאס"א. 
בשנת 1981 ובשנת 1991 הוזמן כפרופסור אורח לאוניברסיטאות בארצות הברית.

בשנת 1992 נענה גוטמן להזמנתו של רחבעם זאבי והצטרף לרשימת מפלגת מולדת לכנסת ה-13. במהלך תקופת כהונתו היה חבר ועדת העבודה והרווחה והוועדה למאבק בנגע הסמים. זמן קצר לאחר כניסתו לכנסת, התגלעו חיכוכים קשים בינו לבין רחבעם זאבי שלוו בחילופי דברים קשים, פרש מהסיעה והקים את מפלגת ימין ישראל, שהתמודדה ופרשה ממערכת הבחירות לכנסת ה-14.

בתום כהונתו בכנסת חזר לעבודתו האקדמאית בטכניון.

== חיים אישיים ==
גוטמן נשוי לשותפתו הפוליטית לשעבר, מרים לפיד (אלמנתו של אסיר ציון מרדכי לפיד) ומתגורר ביבנאל.

==ראו גם==
*מולדת (מפלגה)
*ימין ישראל

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://meeng.technion.ac.il/he/members/shaul-gutman דף הבית של פרופ' גוטמן] באתר הטכניון

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפלגת מולדת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם סיעות יחיד
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:מדענים חברי הכנסת
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת מכונות
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי מחקר ואקדמיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
עוזי פיינרמן

עוזי פיינרמן (1924 – 8 באפריל 1975) היה מזכ"ל תנועת המושבים וחבר הכנסת מטעם המערך.

==ביוגרפיה==

פיינרמן נולד בשנת 1924 במושב כפר יחזקאל שבעמק יזרעאל, בן למייסדי המושב (1921). בצעירותו הצטרף לארגון ההגנה ובמלחמת העצמאות שירת כמפקד מחלקה בחטיבת גולני. בין היתר, נטל חלק בקרב על משלט 86 שממזרח לח'אן יונס, במסגרת מבצע חורב. בהמשך הגיע בשירות מילואים לדרגת סגן-אלוף.

בשנת 1955 הצטרף פיינרמן לקבוצות ההדרכה של עולים חדשים בנקודות התיישבות של תנועת המושבים. כעבור שלוש שנים נבחר לתפקיד מזכיר התנועה, בראשה עמד בשנים 1958–1969.

נמנה עם מפלגת רפ"י והיה מקורב למשה דיין. בשנת 1969 נבחר מטעם המערך לכנסת השביעית. בשנת 1974 נבחר בשנית, לכנסת השמינית, וכיהן בה עד פטירתו. במהלך כהונתו היה חבר ועדת הכספים ויזם את הקמתה של השדולה החקלאית בכנסת.

עוזי פיינרמן נפטר במושבו כפר יחזקאל ב-1975 באופן פתאומי מהתקף לב, כבן 51 במותו. נקבר במושבו. הניח אם, אישה, שלושה ילדים ונכד. בנו, פרופ' אלי פיינרמן, כיהן כראש מכון וולקני. נכדו הקרוי על שמו, עוזי פיינרמן (רמירז) הוא מוזיקאי החבר בהרכב בום פם, ונכד נוסף הוא הפיזיקאי פרופ' עופר פיינרמן ממכון ויצמן למדע.<ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* אורי מילשטיין, ראיון מעולם האמת, תל אביב: ספרית פועלים, תש"ם 1980.

==קישורים חיצוניים==

* 
* , 
* (דבריו של שר התחבורה ליד קברו של פיינרמן)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כפר יחזקאל: אישים
קטגוריה:מזכירי תנועת המושבים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
דולפין (קבוצת כוכבים)

דולפין הוא קבוצת כוכבים קטנה באזור קו המשווה השמימי שנכללה כבר ברשימת 48 הקבוצות של תלמי. כוכבי הקבוצה יוצרים צורת מעוין עם זנב הנראה כעפיפון קטן, אך היוונים הקדומים זיהו את הצורה כדולפין. למרות שכל כוכבי הקבוצה עמומים, קל יחסית לזהותה בשל צורת המעוין הבולטת.

==כוכבי הקבוצה==
α בדולפין (סואלוצ'ין) הוא כוכב זוגי במרחק של כ-240 שנות אור, המורכב מכוכב לבן - כחלחל עם בהירות נראית מדרגה 3.9 ובן זוג כחול עמום יותר עם דרגת בהירות 6.4. בהירותם המשותפת היא 3.8. בסמוך לזוג הכוכבים ניתן לראות באמצעות טלסקופ 5 כוכבים נוספים, אך הם נמצאים רחוק יותר ואינם קשורים לזוג הכוכבים.

β בדולפין (רוטנב) הוא כוכב זוגי נוסף במרחק של כ-100 שנות אור, המורכב מזוג כוכבים לבנים עם בהירות כוללת מדרגה 3.6, כלומר זהו הכוכב הבהיר בקבוצה. בסמוך לזוג נמצאים 3 כוכבים נוספים שאינם קשורים לזוג.

γ בדולפין הוא גם כן כוכב זוגי במרחק של כ-100 שנות אור ונחשב לאחד הזוגות היפים שניתן לצפייה בטלסקופ חובבים. הזוג מורכב מתת-ענק כתום עם בהירות מדרגה 4.3 ומכוכב הסדרה הראשית לבן - צהבהב עם דרגת בהירות 5.1. בסמוך לזוג נמצא זוג נוסף, עמום בהרבה עם דרגות בהירות 7 ו-8.

δ בדולפין הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-200 שנות אור, בהירותו משתנה בין דרגות 4.4 ו-4.5.

ε בדולפין (דנב דולפים) הוא ענק כחול-לבן במרחק של כ-360 שנות אור, ובהירות מדרגה 4. פרוש שמו הוא "זנב הדולפין" בערבית.

==גרמי שמיים מעניינים נוספים==
NGC-6891 היא ערפילית פלנטרית עם בהירות נראית מדרגה 10.5.

NGC-6934 הוא צביר כדורי שמרחקו אינו ידוע והוא נראה ככתם מעורפל עם בהירות מדרגה 8.9.

NGC-7006 הוא צביר נוסף עמום יותר עם בהירות מדרגה 10.6 ובמרחק 185 אלף שנות אור.

==היסטוריה==
שמות שני הכוכבים הראשיים של הקבוצה - סואלוצ'ין (α בדולפין) ורוטנב (β בדולפין) מקורם בתעלול: הם הופיעו לראשונה בקטלוג הכוכבים שפורסם על ידי מצפה פלרמו (איטליה) ב-1814. עוזרו של מנהל המצפה באותה תקופה היה איש בשם ניקולו קסיאטורה, ושמו הלטיני היה ניקולאוס ונטור (Nicolaus Venator). שמות שני הכוכבים (Sualocin ו-Rotanev) הם היפוכים של השם ושם המשפחה של העוזר (וכן שם המשפחה הן באיטלקית ובלטינית פירושו "צייד").

==מיתולוגיה==
ישנם שני סיפורים מרכזיים מהמיתולוגיה היוונית הנוגעים לקבוצת הדולפין.
ע"פ הסיפור הראשון, האל פוסידון רצה לשאת לאישה את הנימפה אמפיטריטה. היא, מצד שני, רצתה לשמור על בתוליה וברחה להרי האטלס. פוסידון שלח אנשים למצוא אותה, ביניהם אלמוני בשם דלפינוס. במקרה, דלפינוס היה זה שנתקל בנימפה והצליח לשכנע אותה להיענות לחיזוריו של פוסידון. כהכרת תודה, האל שם דמות של דולפין בין הכוכבים.

האגדה השנייה מספרת על המשורר היווני אריון מהאי לסבוס (שחי במאה השביעית לפנה"ס), שהיה מוזיקאי החצר בארמונו של פריאנדרוס, שליט קורינתוס. במהלך מסעותיו לסיציליה ואיטליה, אריון צבר הון מכובד, אשר בהפליגו חזרה מטרנטום, גרם לצוות הספינה לתכנן נגדו מזימה. תחת איום מוות, אריון ביקש לקבל משאלה אחרונה, והצוות נענה לו. משאלתו הייתה לשיר קינה אחרונה. בזמן ששר, אריון הניף את עצמו מעבר למעקה הספינה וקפץ לים, שם הציל אותו דולפין שהוקסם מנגינתו. הדולפין נשא את אריון בבטחה לחופי יוון והשאירו שם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:דולפין בתרבות
כלל זייצב

תרשים המתאר את הרג'יוסלקטיביות של תגובות אלימינציה, בהתאם לכלל זייצב. התוצר המכיל קשר כפול מותמר יותר, נוצר בתדירות גבוהה יותר.

בכימיה אורגנית, כלל זייצב הוא כלל אצבע המתאר את הרגיוסלקטיביות האופיינית לתגובות אלימינציה באלקאנים. כלל זייצב קרוי על שמו של הכימאי אלכסנדר מיכיאלוביץ זייצב, אשר אפיין לראשונה ב-1875 פרמטרים מבניים שונים המשפיעים על תגובות אלימינציה. על פי כלל זייצב, במהלך תגובת אלימינציה של אלקיל הלידים, קשרים כפולים נוטים להיווצר בין הפחמנים המותמרים יותר, זאת בשל יציבות תרמודינמית רבה יותר של קשרים כפולים מותמרים ביחס לקשרים כפולים שאינם מותמרים.

==הסבר כימי==
פחמן המעורב בקשר כפול אחד הוא פחמן בהכלאת sp2, לעומת פחמן עם ארבעה קשרים בהכלאה sp3. פחמן בהכלאת sp2 עני באלקטרונים, לכן הוא קבוצה מושכת אלקטרונים. לעומתו, פחמן בהכלאת sp3 הוא קבוצה דוחפת (דוחה) אלקטרונים, מאחר שיש סביבו ענן אלקטרונים גדול, הודות למספר הכימי שלו. אי לכך, הפחמן של הקשר הכפול ״יעדיף״ בסביבתו כמה שיותר קבוצות דוחפות אלקטרונים, וזה יושג על ידי מספר מקסימלי של פחמני sp3, דהיינו יתקבל בעדיפות התוצר המותמר יותר. כתוצאה מהפרעות סטריות ומגורמים אחרים, ישנם יוצאי דופן לכלל זה.

==שיטות לקבל תוצר אנטי זייצב==
# להשתמש בבסיס מופרע סטרית, למשל טרט-בוטיל-אוקסיד, כשהבסיס מאוד נפחי הוא תולש את המימן מהפחמן הפחות מופרע סטרית (כלומר הפחמן שיש לו יותר מימנים).
# להשתמש באלקיל פלוריד: הבסיס יקטוף מימן ולפני שהפלור יעזוב נקבל צורון בעל אופי קרבואניוני (פחמן עם מטען שלילי). יציבות קרבואניון ראשוני היא הגדולה ביותר, ולכן לתוצר הזה תהיה עדיפות, כלומר התוצר שמותמר בפחות קבוצות דוחפות אלקטרונים יתקבל בעודף.
# כשהריאגנט הוא אלקן, ויש פחמן β בעמדה אלילית, המימן ייקטף ממנו גם אם הוא לא המותמר ביותר, כדי ליצור מערכת מצומדת שעדיפה ביציבותה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כימיה אורגנית
קטגוריה:תגובות כימיות
חיים צבי טייטלבוים

אוהל משפחת טייטלבוים בסיגט]]
ספר "עצי חיים על המועדים, סיגט, תרצ"ד
הרב חיים צבי (הרש) טייטלבוים (י"ג בטבת תר"ם, 28 בדצמבר 1879 - ו' בשבט תרפ"ו, 21 בינואר 1926) היה רבה של סיגט והאדמו"ר מסיגט. מחבר ספרי "עצי חיים".

==ביוגרפיה==
נולד לחנה (לבית אשכנזי) ולרבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים, רבה של סיגט שבמרמורש בהונגריה (היום ברומניה). נישא בשנת תרנ"ו לברכה סימה בתו של רבי שלום אליעזר הלברשטאם מראצפערט, בנו של ר' חיים מצאנז.

לאחר פטירת אביו בשנת תרס"ד (1904) התקבל הוא לרבה של סיגט ולאדמו"ר של חסידי אביו. נפטר בפתאומיות בעיר קליינווארדיין בשנת תרפ"ו (1926), בגיל 46, והובא לקבורה בעירו - סיגט.

את מקומו מילא בנו רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים, שהתמנה לתפקיד בגיל צעיר.

==ילדיו==
* בתו רוזה בלומה, נישאה לקרוב משפחתה הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם מצישינוב, נכד ר' יחזקאל שרגא הלברשטאם משינווא. הוא שימש כאדמו"ר בצישינוב בגליציה. שניהם נספו בשואה.
* בתו דבורה לאה נישאה לקרוב משפחתה הרב חיים יצחק אייזיק הלברשטאם, בן רבי יהושע מדלינא ונינו של רבי ברוך הלברשטאם מגורליץ (חתנו של רבי יקותיאל יהודה סבו של רבי חיים צבי). הוא שימש כרב בסלפינא במרמורש. אחר פטירת אשתו נישא לאחותה - העסה. נספה בשואה.
* בתו פסיל, אשתו הראשונה של קרוב משפחתה רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם מקלויזנבורג (נכד רבי ברוך הלברשטאם), לימים הרבי מצאנז קלויזנבורג. נספתה בשואה עם אחד עשר ילדיה.
* בתו העסה, נישאה לבעל אחותה דבורה לאה לאחר שזו נפטרה - הרב חיים יצחק אייזיק הלברשטאם. נספתה בשואה עם תשעת ילדיה. שתיים מבנותיה ניצלו.
* בתו יוכבד רבקה נישאה לרב יוחנן טברסקי, בנו של רבי פנחס מאוסטילא מגזע רחמסטריווקא-בעלז. נספו בשואה.
* בנו חנניה יום טוב ליפא נפטר בתרפ"ז.
* בנו הרב יקותיאל יהודה, מילא מקום אביו כרב ואדמו"ר בסיגט. נספה באושוויץ.
* בנו רבי משה טייטלבוים, מילא מקום אבותיו כרב ואדמו"ר בסיגט, לאחר השואה. לימים התמנה לאדמו"ר מסאטמר.
* בתו גיטל יהודית נפטרה בימי חייו.
*בתו חנה, נישאה לרב יחיאל יהודה איזקסון (בן רבי אברהם ישכר בער רבה של פוליאן-ריסקווה, בן רבי שלמה מרומן). שימש כרב בסיגט לאחר שגיסו רבי משה היגר לארצות הברית ולאחר מכן כיהן ברבנות בשכונת אחוזה בחיפה ולוס אנג'לס.
* בנו משולם זושא נהרג בשואה.
* בנו יחיאל מיכל נהרג בשואה.
* בנו יואל, נפטר לפני השואה.
* בנו יחזקאל שרגא נפטר לפני השואה.

==ספריו==
* ספר עצי חיים על התורה, סיגט, תרפ"ז
* ספר עצי חיים על הלכות מקוואות, סיגט, תרצ"ט
* שו"ת עצי חיים, סיגט, תרצ"ט
* ספר עצי חיים על מועדים, סיגט, תרצ"ד
* עצי חיים על מועדים, סיגט, תרצ"ד
* עצי חיים על מסכת גיטין, סיגט, ת"ש
* קונטרס זיכרון צבי על סדר בראשית, מכת"י תלמידו החביב הרה"ג ר' מרדכי ווילליגער, לייקוואוד תשס"ז
* תהלים עם פירוש עצי חיים (יצא לאור על ידי משפחת שאהן, ברוקלין)

== תלמידיו==
*ר' שלמה זלמן פריעדמאן אדמו"ר מטענקא
*ר' מרדכי ווילליגער מח"ס פרדס מרדכי אוצר השס

==לקריאה נוספת==
* צבי בריננער, רבינו הקדוש מראצפערט, מכון "זיכרון משה", בני ברק תשס"ח.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160303210513/http://www.zadikim.org/index.asp?catID=25383&siteLang=3 רבי חיים צבי טייטלבוים] באתר [http://www.zadikim.org אהלי צדיקים] לשימור העבר היהודי ברחבי העולם
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים חרדים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:יהודים ממרמורש
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
חיים צבי
קטגוריה:אדמו"רי סיגט
קטגוריה:סיגט: אדמו"רים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בסיגט
קטגוריה:ילידי 1880

קטגוריה:נפטרים ב-1926
מחלף חיפה דרום

מחלף חיפה דרום הוא מחלף המקשר את כביש 2, כביש 4 וכביש 23 ומהווה את הכניסה הדרום-מערבית של חיפה. המחלף נפתח לתנועה בשנת 1973, והיה למחלף הראשון בישראל בעל שלושה מפלסים. בשולי המחלף נמצאות תחנת הרכבת חיפה חוף הכרמל ומרכזית חוף הכרמל המרכזת קווי אוטובוס.

==מבנה המחלף==
המפלס התחתון של המחלף משמש את מסילת החוף של רכבת ישראל. במפלס העליון עובר כביש 4 בגשר מעל כביש 2. המחלף בנוי כך שכביש 2 מתפצל מתוך כביש 4 (זו נקודת ההתחלה הצפונית של כביש 2), כך שיש לו צורה של מזלג בעל שתי שיניים, אך בניגוד למחלפים אחרים בעלי מבנה דומה (כגון מחלף חולות), במחלף זה קיימת גם אפשרות מעבר בין כביש 2 מכיוון דרום לכביש 4 לכיוון דרום, ולהפך. כמו כן קיים חיבור מן המחלף לפארק מתם המאכלס תעשיות היי טק. מ-1 בדצמבר 2010 המחלף משמש גם ככניסה המערבית למנהרות הכרמל. בצידו המזרחי של המחלף נמצאים הגשרים המובילים לכניסה המערבית של המנהרות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כביש 2: מחלפים
קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:חיפה: צמתים ומחלפים
מחלף חיפה דרום
ברגמוט

ברגמוט (שם מדעי: Monarda didyma) הוא צמח רב שנתי המתנשא עד לגובה של מטר אחד. ניחוח הפרח מזכיר בריחו תפוז ברגמוט. מוצאו בארצות הברית.

==שימושים==
הברגמוט מכיל חומר הנקרא BERGAPTEN. על פי יסודות הארומתרפיה השמן האתרי המופק מברגמוט ומכיל חומר זה, אמור לסייע בטיפול בבעיות היפר-אקטיביות, ולהקל במצבי פסוריאזיס.

ברפואה אלטרנטיבית הוא מומלץ כחליטה לטיפול בתולעי מעיים, הורדת חום, שיכוך כאבי גרון, שיתון, כיות, והורדת גזים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20181004185544/http://healthpedia.co.il/שמן-ברגמוט-bergamot-oil/ ברגמוט] ברפואה האלטרנטיבית באתר HealthPedia (בעברית)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
חואקין צ'אפאפרייטה

חואקין צ'אפאפרייטה (בספרדית: Joaquín Chapaprieta; 26 באוקטובר 1871 – 15 באוקטובר 1951) פוליטיקאי ספרדי בימי הרפובליקה הספרדית השנייה וראש הממשלה למספר חודשים.

==ביוגרפיה==
צ'אפאפרייטה היה איש נמוך קומה עם ראש גדול, ועורך דין עשיר, איש עסקים שבין השאר ייצג את ג'נרל אלקטריק ועוד חברות אמריקאיות בספרד. הוא החל את דרכו במפלגה הליברלית ונבחר לראשונה לפרלמנט בשנת 1901 מטעם מחוז ואיאדוליד. בשנת 1922 מונה לתפקיד שר העבודה. באוגוסט 1923, לאור כישלונות הצבא במרוקו, הוא תמך עם רוב השרים האחרים בנסיגה חלקית, על מנת לפנות משאבים לטובת טיפול בבעיות האזרחיות בספרד גופא. משלא נתקבלה דעתו, הוא התפטר מהממשלה ביחד עם עוד כמה שרים ב-31 באוגוסט 1923 והמהלך ההתקפי של הצבא אושר. דבר זה לא מנע מהמלך לאפשר למיגל ריברה להכריז על משטר צבאי כמה שבועות יותר מאוחר.

בבחירות של 1933 הוא נבחר לפרלמנט כרפובלקני בלתי מפלגתי. בשנת 1935 הוא כיהן ארבעה חודשים כשר האוצר, שנדרש לארגן תקציב, אל מול גירעון יחסית גדול. על מנת לעשות זאת, התקציב של צ'אפאפרייטה הציע קיצוץ במנגנון הממשלתי תוך השארת תוכניות סוציאליות ועבודות ציבוריות. צ'אפאפרייטה גם דאג למחזר את ההלוואות של המדינה לריבית יותר נמוכה. אולם תוכניתו ספגה ביקורת מצד השמאל ואנשי השירות הציבורי. ב-19 בספטמבר 1935, הנשיא אלקלה סאמורה ניצל התפטרות של שני שרים מהממשלה על מנת למשוך את הממשלה יותר למרכז ומינה את צ'אפאפרייטה לראשות הממשלה. כראש ממשלה הוא המשיך במאמציו להעביר את התקציב, אולם כאשר ב-9 בדצמבר השותפה הראשית לקואליציה, ה-CEDA, התנגדה לחלק מסעיפי התקציב, הוא החליט להתפטר, דבר שהוביל בסופו של דבר לבחירות המוקדמות של פברואר 1936. בקשות הנשיא שינסה להקים ממשלה חדשה נענו על ידו בשלילה. עם זאת, הוא המשיך כשר אוצר בממשלתו של מנואל פורטלה ולדרס וניסה לגבש חזית ימנית לבחירות הקרבות שתהווה משקל נגד לחזית העממית של השמאל.

לאחר הבחירות, צ'אפאפרייטה היה שותף לביקורת הקשה של הנשיא אלקלה סאמורה כנגד ממשלת השמאל של מנואל אסאניה, בין השאר, על שהיא אינה אוכפת את החוק כלפי התפרעויות של השמאל, על הטיה של תוצאות הבחירות ועל רצונה לקיים בחירות מקומיות כלליות בבת אחת בכל המחוזות בניגוד לחוקה. צ'אפאפרייטה ביקש מהנשיא סאמורה לפטר את ממשלת אסאניה לאור התנהלותה ואמר לו שהוא יוכל לסמוך על הצבא שיעמוד מאחוריו.

עם פרוץ מלחמת האזרחים הספרדית הוא פרש מהפוליטיקה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ממשלת ספרד
קטגוריה:הרפובליקה הספרדית השנייה
קטגוריה:שרי העבודה של ספרד
קטגוריה:שרי האוצר של ספרד
קטגוריה:ילידי 1871

קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1951
אריק רוברטס

אריק אנטוני רוברטס (באנגלית: Eric Anthony Roberts; נולד ב-18 באפריל 1956) הוא שחקן קולנוע ותיאטרון אמריקאי. מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 1985 על תפקידו בסרט "רכבת אל החופש", ועוד לפני כן היה מועמד לשני פרס גלובוס הזהב על תפקידיו בסרטים "מלך הצוענים" (1978) ו"סטאר 80" (1983).

== ביוגרפיה ==
רוברטס נולד בבילוקסי, מיסיסיפי שבארצות הברית, למשפחה נוצרית. הוא גדל באטלנטה
שבג'ורג'יה, והוא אחיהן הבכור של השחקניות ג'וליה רוברטס וליסה רוברטס גילאן.

== קריירה ==
=== קולנוע וטלוויזיה ===
מבין הסרטים בהם השתתף ניתן למנות את "מלך השכונה" (1984, "המובחר שבמובחרים" (1989), "המובחר שבמובחרים 2" (1993) ו"המומחה" (1994). ב-1996 הוא שיחק בתפקיד המאסטר בסרט הטלוויזיה המבוסס על סדרת "דוקטור הו". ב-2003 הוא שיחק בסרט "ימים מכורים". בשנת 2006 שיחק בסרט הפעולה "DOA מת או חי" המבוסס על משחק מחשב. בשנת 2006 שיחק גם בסרט "תשוקה קטלנית", ובסרט הפשע "מדריך להכרת קדושיך" בכיכובם של רוברט דאוני ג'וניור וצ'נינג טייטום.

ב-2008 הוא כיכב במותחן הפסיכולוגי "Royal Kill", וכן בסרט "האביר האפל" כראש המאפיה סלבטורה מארוני. ב-2010 שיחק בסרט "דחף להרוג", ובשנת 2013 שיחק בסרט "תקיפה בוול סטריט" בכיכובו של דומיניק פרסל.

ב-2016 הוא כיכב בדרמת המתח "הרופא שלי אורב לי 2".

עם תפקידיו הטלוויזיוניים ניתן למנות השתתפות בסדרות "CSI: מיאמי", "חוק וסדר: מדור מיוחד", "ישנן בנות", "גיבורים", "Suits" ו"הפמליה".

=== מועמדויות ופרסים ===
בשנת 1978 היה מועמד לפרס גלובוס הזהב על תפקיד ראשי בסרט הדרמה "מלך הצוענים", שהיה גם תפקיד הבכורה שלו.

בשנת 1985 היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו ב"רכבת אל החופש".

בשנת 1987 זכה בפרס התיאטרון על הופעתו במחזה ברודוויי "Burn This".

== חיים אישיים ==
ב-1992 נישא רוברטס לאילייזה רוברטס-גארט, אמו של המוזיקאי הזמר-יוצר קיטון סימונס . בתו הביולוגית היחידה של רוברטס היא השחקנית אמה רוברטס שנולדה לו ב-1991 מזוגיות עם אישה בשם קלי קנינגהאם.

רוברטס למד את אמנויות הלחימה טאקוונדו וג'ו ג'וטסו. הוא מנהל אורח חיים טבעוני.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===

=== טלוויזיה ===
* Love, Cheat & Steal (1993) - סרט טלוויזיה של שואוטיים
* In Cold Blood (1996)
* לנסקי (1999) - סרט טלוויזיה של HBO
*פלקון (2000)
*חוק וסדר: מדור מיוחד (2002) - בפרק "Victims".
*פחות ממושלמת (2005-2002)
*מגפה (2007)
*חוק וסדר: כוונה פלילית (2008) - בפרק "Betrayed".
*התרסקות (2009)
*המוצא (2012)
*נערה אבודה (2015)
*מלכת הדרום (2019)
*Killer Advice (2021) - סרט טלוויזיה של Lifetime
*Keeping Up With The Joneses (2021)
*הטירון: סוכנת חדשה (2022)

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:טבעונים אמריקאים
אריק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
נתיב המים התוך-חופי

נתיב המים התוך-חופי (באנגלית: Intracoastal Waterway) הוא נתיב מים שאורכו כ-4,800 ק"מ ומשמש לצורכי פנאי ומסחר לאורך קו החוף האטלנטי וחוף המפרץ של ארצות הברית שעל מפרץ מקסיקו בארצות הברית. חלקים מנתיב המים מורכבים ממפרצים טבעיים, ערוצי נהרות המוצפים מי ים, לגונות וחלקים אחרים הם תעלות שנבנו בידי אדם.

נתיב המים התוך-חופי משתרע במקביל לחוף המזרחי של ארצות הברית, החל ממדינת מיין בצפון ועד למדינת פלורידה בדרום, ולאורך חופי מפרץ מקסיקו מפלורידה ועד לעיר בראונסוויל בטקסס. שיט בנתיב המים התוך-חופי פטור מאגרה אולם ספינות מסחריות חייבות ב"מס דלק" אשר מממן את אחזקת הנתיב ושיפורו. נתיב המים התוך-חופי מהווה חלק גדול ממסלול "הלולאה הגדולה" (The Great Loop): מסלול שיט מעגלי המאפשר לבעלי סירות להקיף את כל החלק המזרחי של ארצות הברית לאורך החוף המזרחי, הימות הגדולות, נהר המיסיסיפי ויובליו ולאורך חופי מפרץ מקסיקו, בין 8,000-12,000 ק"מ, בהתאם לנתיב שנבחר.

האטלנטי, בצפון קרולינה]]
נתיב המים התוך-חופי ב[[מפרץ מקסיקו, סמוך לניו אורלינס]]
הקמת נתיב המים התוך-חופי התאפשרה בזכות החלטת הקונגרס של ארצות הברית בשנת 1919. תחזוקת הנתיב נעשית על ידי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית (United States Army Corps of Engineers). על פי החוק הפדרלי על נתיב המים להיות בעומק מינימלי של 4 מטר ברוב אורכו, אולם עקב קשיים תקציביים אין ההוראה יוצאת לפועל. כתוצאה מאחזקה לקויה קיימים קטעים של הנתיב בהם הצטברות חול ומשקעים המגבילים את עומק המים ל-2.1 עד 2.7 מטר.

נתיב המים התוך-חופי מורכב משני קטעים נפרדים: 
* נתיב המים התוך-חופי במפרץ מקסיקו המשתרע בין העיר בראונסוויל בטקסס לעיר קאראבל בפלורידה.
* נתיב המים התוך-חופי בחוף האטלנטי המשתרע בין קי וסט בפלורידה לבוסטון במסצ'וסטס.
על פי התוכנית המקורית להקמת נתיב המים, שני הקטעים היו צריכים להיות מחוברים בתעלת מים שתחצה את צפון חצי האי פלורידה, אולם שיקולים סביבתיים מנעו את השלמת התוכנית.

חלק ניכר מן השיט על נתיב המים התוך-חופי הוא מסחרי באופיו: דוברות שעליהן מכלי דלק ומוצרי דלק, מזון, חומרי בנייה ומוצרי תעשייה. בנתיב אף פעילות פנאי ערה. בתקופות הסתיו והאביב חלק מן התנועה היא של שייטים המדרימים לפלורידה לעת חורף ומצפינים עם בוא הקיץ. חלק מן השייטים המעדיפים לשוט באוקיינוס, נאלצים להשתמש בנתיב בעת סערות.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20080310153813/http://www.usace.army.mil/publications/misc/nws83-10/toc.htm History of the Waterways of the Atlantic Coast of the United States] על נתיב המים התוך-חופי באתר חיל ההנדסה האמריקאי.
* [http://www.atlintracoastal.org/mc/page.do Atlantic Intracoastal Waterway Association] התאחדות נתיב המים התוך-חופי האטלנטי.
* [http://www.gicaonline.com/ Gulf Intracoastal Canal Association] התאחדות נתיב המים התוך-חופי במפרץ מקסיקו.
* 

קטגוריה:ארצות הברית: תעלות
קטגוריה:נתיבי שיט
חומת בגדאד

חומת בגדאד (ידועה גם כחומת אל-עזמיה; בערבית: جدار الاعظمية, תעתיק מדויק: ג'דאר אל-אעט'מיה) הוא שם נפוץ בתקשורת העולמית למחסום הפרדה עשוי לוחות בטון, שנבנה סביב שכונת אל-עזמיה (בערבית: الاعظمية, תעתיק מדויק: אל-אעט'מיה) באזור הצפוני של הבירה העיראקית בגדאד, מצידו המזרחי של נהר החידקל. בניית החומה החלה ב-10 באפריל 2007. אורכה כ-5 ק"מ, וגובה הלוחות המרכיבים אותה עומד על 3.6 מטרים.

החומה נבנתה בתגובה לסדרת פיגועי התאבדות קשים בעיר, שגבו קורבנות רבים, ומטרתה להפריד בין האוכלוסייה הסונית לאוכלוסייה השיעית בבגדד. ברובה, מיושבת שכונת אל-עזמיה בסונים. לדברי המתכננים, "החומה תעזור להחזיר את החוק והסדר, על ידי יצירת דרך לנטר את הכניסה והיציאה מהשכונה, ובכך לאפשר לתושבים ולאנשים בעלי עסקים לגיטימיים להיכנס, ולהשאיר את יחידות המוות והמיליציות בחוץ".

בספטמבר 2008 פורק חלק מהחומה, וביוני 2009 הכריזה ממשלת עיראק על פירוק החומה הנותרת.

== הערות שוליים ==

בגדאד
קטגוריה:מלחמת עיראק
קטגוריה:בגדאד: מבנים
בגדאד
גדעון גדות

גדעון גדות (1 באפריל 1941 - 21 בספטמבר 2012) היה איש ציבור ישראלי, כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-11 וה-12 מטעם סיעת הליכוד וכיו"ר מועצת המנהלים של מפעל הפיס.

==קורות חיים==
גדות נולד בבני ברק בשם גדעון פורמן, הצעיר משלושת ילדיהם של נפתלי פורמן ורבקה, אחותו של אריה בן-אליעזר. בגיל 4 התייתם מאמו. למד בבית הספר התיכון החקלאי "מקוה ישראל". בהיותו בן למשפחה רוויזיוניסטית הצטרף בשנת 1951 לתנועת הנוער "בית"ר".

במסגרת פעילותו בבית"ר ובתנועת החרות נשלח בשנת 1970 לשליחות בדרום אפריקה, ממנה שב לישראל בשנת 1973. במהלך שהותו שם סיים תואר ראשון בסוציולוגיה ותקשורת באוניברסיטת יוהנסבורג. לאחר שובו ארצה החל לעבוד כעיתונאי והיה חבר מערכת בעיתונים "חרות", "היום" ו"יום-יום". לאחר מכן ניהל משרד פרטי ליחסי ציבור, ובשנים 1977–1982 הופקד על מטה ההסברה של מפלגת הליכוד במערכת הבחירות לכנסת העשירית.

בשנת 1984 גדות נבחר לכנסת ה-11. כהונתו נמשכה גם בכנסת ה-12, בה נבחר לכהן כסגן יושב ראש הכנסת.

בשנים 1981–1996 כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של מפעל הפיס. בתפקידו זה הוציא לפועל רעיונות חדשניים, כמו תוכנית המינויים והלוטומט, שהעלו את רווחיות החברה. כמו כן מיסד את השקעות הפיס במישור המקומי וטבע את המושגים "אשכול פיס" ו"מרכז יום לקשיש".

בספטמבר 1995 נחשפה בעיתון "הארץ" פרשת הפנסיות במפעל הפיס והתפרסמו נתוני השכר הגבוהים מאוד של גדות. מפעל הפיס תבע את גדות וביקש להחזיר חלק מסכומי הכסף. בית הדין לעבודה דחה את טענת גדות כי תנאי הפרישה אושרו כדין, וקבע שתנאי השכר והפרישה של גדות (ובכירים נוספים במפעל הפיס) אינם עולים בקנה אחד עם כללי המשפט הציבורי. גדות חויב להחזיר חלק מכספי הפיצויים שקיבל, במשך תקופה של 10 שנים, אך בפועל לא החזיר אותם מכיוון שקיבל סכום דומה ממפעל הפיס כתוצאה מהסכם פשרה בתביעה לפיה מפעל הפיס הפר פטנט של גדות בנוגע ל"חישגד אלקטרוני".

לאחר פרישתו ממפעל הפיס היה גדות שותף, בשנת 1996, להקמת תחנת הרדיו "קול חי", החזיק 26% מהמניות ואף שימש כיושב ראש לזמן קצר. אחר כך מכר את מניותיו לחברת ההשקעות קרדן ישראל.

בשנת 1997 הקים את חברת "אקוטק מערכות כלכליות" שעסקה בייעוץ לממשלות וחברות בנושא הימורים, ופיתחה פלטפורמה למשחקי הימורים באינטרנט ובטלפונים סלולרים. במאי 2002 השיקה החברה מערכת להימורי טוטו ולוטו באמצעות האינטרנט והטלוויזיה.

נפטר ב-21 בספטמבר 2012, בגיל 71, במהלך בדיקה פולשנית בבית חולים. והובא למנוחות בבית העלמין נחלת יצחק.

==חיים אישיים==
היה נשוי לנילי, אב לשלושה.
==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:סגל חרות
קטגוריה:בוגרי בית"ר
קטגוריה:יו"ר מפעל הפיס
קטגוריה:פעילי תנועת החרות
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:סגל היום
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השתים עשרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
יד למעפיל האלמוני

יד למעפיל האלמוני היא אנדרטה בצורת סירה, המצויה על מסלעה בולטת בסמוך למחלף הסירה בכניסה להרצליה. היא הוקמה ב-1964 לזכר המעפילים שסירותיהם הגיעו באישון לילה לחוף הרצליה, במטרה לעלות ארצה בניגוד לתקנות המנדט הבריטי שפורסמו בספר הלבן. האנדרטה נקראת בקיצור יד למעפיל או בפשטות הסירה.

== היסטוריה ==
יד למעפיל היא אחת ממספר אנדרטאות לזכר ההעפלה לארץ ישראל בתחילת המאה ה-20. האחרות פרושות בערים לאורך מישור החוף, כגון תל אביב, ולאורך החוף הצפוני של ישראל, כגון חיפה ועתלית. הרצליה הייתה אחד מיעדי המעפילים שניסו לעלות לארץ ישראל באופן לא חוקי בשנות ה-30 תחת שלטון המנדט הבריטי, אז עלו דרכה כ-4,000 מעפילים. הספינה הראשונה ניסתה לעגון בחוף הרצליה ביולי 1934, היות שהאזור היה מבודד אז, טרם סלילת הכביש לרמת השרון ותל אביב-יפו ב-1941. לאחר שהפך חוף הרצליה לנקודת העפלה קבועה, מיקמו הבריטים מגדל תצפית בחוף סידנא עלי הסמוך. מאמציהם היו מוגבלים, אך הם הצליחו למנוע עלייה של ספינות מעפילים ספורות כגון ה"ברל כצנלסון". ב-1945 לוחמי הפלמ"ח התקיפו את מוצבי המשקיפים הבריטיים, כולל זה בחוף סידנא עלי, והשמידו אותו.

בעבר שכן בסמוך צומת הסירה, שנקרא על שם האנדרטה. עם סלילת המחלף בשנות ה-90, הפך מיקומה של הסירה לבולט פחות (נמצאת בסמוך ליציאה לכביש 2, לכיוון חיפה). הסירה המוצבת על הגבעה כיום אינה סירת המעפילים המקורית שהוצגה במקום, אלא העתק משופץ השונה מן המקור.

אנדרטה אחרת הנמצאת בסמוך למחלף ובולטת יותר היא מגדל המים שעליו צללית מעוטרת של בנימין זאב הרצל.
== ראו גם ==
* ההעפלה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://iftachkozik.wordpress.com/2014/01/23/%D7%90%D7%A0%D7%93%D7%A8%D7%98%D7%AA-%D7%99%D7%93-%D7%9C%D7%9E%D7%A2%D7%A4%D7%99%D7%9C-%D7%94%D7%90%D7%9C%D7%9E%D7%95%D7%A0%D7%99-%D7%94%D7%A1%D7%99%D7%A8%D7%94-%D7%9E%D7%A6%D7%95%D7%9E%D7%AA/ על האנדרטה] בבלוג שבעת הימים

קטגוריה:אנדרטאות באזור תל אביב והמרכז
קטגוריה:הרצליה: מבנים
קטגוריה:ההעפלה: מוזיאונים ואנדרטאות
גדעון שגיא

גדעון שגיא (נולד ב-17 באוגוסט 1939) הוא איש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה וכיושב ראש הרשות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד המסחר והתעשייה.

==ביוגרפיה==
שגיא נולד בשנת 1939 בפתח תקווה, והוא בעל תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית.

במשך שנים רבות עבד שגיא בשירות המפלגה והסתדרות העובדים הכללית, ועם תפקידיו הבולטים נמנים: מזכיר מחוז תל אביב של מפלגת העבודה, חבר הוועדה המרכזת של ההסתדרות, יושב ראש האגף לארגון ולמועצות הפועלים בהסתדרות ויושב ראש האגף למינהל וכח אדם בהסתדרות.

בשנים 1992–1996 כיהן שגיא כחבר הכנסת בכנסת ה-13, מטעם מפלגת העבודה והיה חבר בוועדות הכנסת השונות.

בבחירות המקדימות במפלגת העבודה בשנת 1996 לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה התמודד על המקום המשוריין למחוז תל אביב, אך הגיע רביעי מתוך 11 עם 2,355 קולות, ושובץ במקום לא ריאלי לרשימת מפלגת העבודה לכנסת ה-14.

בשנת 2001 מינתה שרת המסחר והתעשייה, דליה איציק, את שגיא לעמוד בראש הרשות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:עובדי משרד המסחר והתעשייה
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:פתח תקווה: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
דוד דנינו

דוד חי דנינו (1924 - 7 ביוני 1990), היה איש ציבור ישראלי. כיהן כראש המועצה המקומית שלומי, כחבר הכנסת מטעם מפד"ל ויושב ראש ומקים חבר המועצות הדתיות בישראל.

==ביוגרפיה==
דנינו, בנם של הרב משה ועישה, הוא צאצא למשפחה האוחזת בשושלת יוחסין המגיעה ישירות עד לרמב"ם, לשושלת נשיאי בית הלל ולדוד המלך. נולד במרקש שבהרי האטלס במרוקו ועלה לישראל בשנת 1956. בנעוריו למד בישיבות במרקש ובקזבלנקה (מפי הרב שלמה דהן) והיה פעיל בהדרכת נוער דתי ציוני.

עם עלייתו ייסד את בית הספר הממלכתי "הגליל" ושימש בו מורה. בשנת 1960 נבחר לראשות המועצה המקומית שלומי (1960–1969). לאחר מכן המשיך להחזיק בשורת תפקידים בתנועת הפועל המזרחי ומטעמה, ביניהם: ראש המועצה הדתית בשלומי, ראש חבר המועצות הדתיות, חבר הנהלת הפדרציה העולמית, חבר נשיאות הוועד הפועל הציוני וראש מחלקת הארגון של הפועל המזרחי.

בשנים 1984–1988 כיהן דנינו כחבר הכנסת בכנסת ה-11, מטעם המפד"ל והיה חבר בוועדת הכנסת ובוועדת הפנים ואיכות הסביבה.

דוד דנינו נפטר בגיל 66 ונטמן בהר הזיתים בירושלים.

בנו עו"ד יגאל דנינו מונה ב-2021 למנכ"ל מפלגת הבית היהודי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://mountofolives.co.il/he/deceased_card/%D7%93%D7%95%D7%93-%D7%97%D7%99-%D7%93%D7%A0%D7%99%D7%A0%D7%95/#gsc.tab=0 כרטיס הקבר של דוד חי דנינו], באתר הר הזיתים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפד"ל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:פעילים ציונים במרוקו
קטגוריה:ראשי מועצות דתיות בישראל
קטגוריה:ראשי מועצת שלומי
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם המפד"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
פיני שומר

פנחס (פיני) שומר (נולד ב-19 באוקטובר 1951) הוא איש ציבור ישראלי, שכיהן כחבר הכנסת בשלהי הכנסת ה-13.

שומר כיהן בשנות התשעים כיו"ר אגף מרחבים בהסתדרות העובדים הכללית. לאחר סיום תפקידו מונה בשנת 2001 למנכ"ל קרן הפנסיה "אחדות".

ביוני 1996 כיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת העבודה בימיה האחרונים של כהונת כנסת ה-13, בעקבות התפטרותו של אברהם כ"ץ-עוז.

ב, הוא עומד בראש מכון אבשלום לידיעת הארץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
דניאל אדייר

דניאל פטריק אדייר (באנגלית: Daniel Patrick Adair; נולד ב-19 בפברואר 1975) הוא מתופף קנדי. אדייר היה המתופף של להקת 3 דורז דאון בין השנים 2002 – 2005, וכיום הוא מתופף של להקת הפוסט-גראנג' הקנדית ניקלבק. אדייר משמש כמתופף קבוע של כמה להקות מקצועיות בו זמנית כשהוא מתפרנס גם מניהול חנות והוראת תיפוף.

== ביוגרפיה ==
אדייר נולד וגדל בטורונטו שבקנדה. אביו היה מתופף ובגיל 13 החל אדייר לנגן על מערכת התופים של אביו. הוא המשיך ללמד את עצמו לנגן עד גיל 21 והוא הושפע מג'ון בונהם, ניל פירט ואמנים נוספים. 

מאוחר יותר, הוא החל לעבוד בחנות מוזיקה בוונקובר וטעמו המוזיקלי השתנה. הוא החל להיות מושפע ממתופפי ג'אז כמו: דניס צ'אמברס, דייב וייקל ועוד. בנוסף, הוא החל לנגן עם להקות מקומיות ולהקות קאברים. באותה תקופה, הוא החל ללמוד לנגן על גיטרת בס, ולמד סגנונות תיפוף חדשים וטכניקות ממורים שונים. לאחר מספר שנים של הופעות בברים, הפך אדייר למתופף מקצועי שמנגן בהופעות חיות או באולפנים. הוא היה מנגן עם 3-4 להקות, מלמד 15 איש לנגן תופים פעם בשבוע ומנהל חנות מוזיקה. 

במהלך התקופה העמוסה הזו, הלך אדייר לאודישן של הזמר דייוויד מרטון שחיפש מתופף כדי להקים להקה. לאחר שנבחר אדייר הוקמה הלהקה "מרטון" והם החלו להקליט את האלבום הראשון שלהם ב-1999.

בקיץ 2002, היה לאדייר את ההזדמנות להבחן כמתופף קבוע של להקת 3 דורז דאון. הוא הצטרף ללהקה בתקופה שהיה חבר בה, הקליטה הלהקה את האלבום " Seventeen Days" ואת אלבום ההופעה חיה "Another 700 Miles". בנוסף יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ב-14 מדינות והופיעה מספר פעמים בטלוויזיה.

בינואר 2005, עזב דניאל את הלהקה כדי להצטרף ללהקה הקנדית ניקלבק. 7 חודשים לאחר הצטרפותו יצא האלבום All the Right Reasons, אשר זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעד בילבורד. בנוסף לעבודתו עם ניקלבק אדייר השתתף באלבומים והופיע עם הלהקות: " Theory of a Deadman", " Thornley", " Faber Drive" ולהקת הג'אז מארטון.

אדייר הוציא עם ניקלבאק עוד אלבום אשר נקרא Dark horse (בתרגום לעברית: סוס אפל). האלבום יצא ב-18 בנובמבר 2008, אשר זכה להצלחה רבה, האלבום מכר 300,000 עותקים כבר בשבוע הראשון והגיע למקום השני של רשימת שבועון הבילבורד האמריקאי, מקום ראשון בקנדה, ומקום שלישי באוסטרליה. אותו אלבום הגיע למעמד פלטינה (כמיליון עותקים), ב-9 בדצמבר באותה שנה.

== קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתופפים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1975
יעקב שפי

יעקב שפי (נולד ב-25 בינואר 1941) הוא איש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה.

== חייו ==
שפי, יליד פתח תקווה, למד בבית הספר הטכני של חיל האוויר.

פעילות הציבורית החלה במישור המקומי, בהיותו חבר מועצת פועלי פתח תקווה ויו"ר הנהלת עמותת הכדורגל של הפועל פתח תקווה. מקצועית שימש שפי מזכיר הארגון של עובדי התעשייה האווירית. במהלך השנים נבחר לכהן בוועדה המרכזת של הסתדרות העובדים הכללית וחבר הנהלת "מבטחים". כמו כן מונה לחבר בהנהלת ההתאחדות לכדורגל.

בשנים 1992–1996 כיהן כחבר הכנסת בכנסת ה-13 מטעם מפלגת העבודה והיה חבר בוועדות הכנסת השונות.

בבחירות המקדימות של מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה התמודד שפי על המקום ששוריין לנציג מחוז דן. הוא הגיע למקום החמישי מתוך שמונה, בתמיכת 3,080 קולות, ולפיכך שובץ במקום לא ריאלי ברשימת המפלגה לכנסת.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם העבודה
קטגוריה:עסקני כדורגל ישראלים
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:פתח תקווה: חברי הכנסת
קטגוריה:בוגרי בית הספר הטכני של חיל האוויר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
מוחמד כנעאן

מוחמד כַּנְעָאן (בערבית: محمّد كنعان; נולד ב-17 באוקטובר 1955) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי וחבר הכנסת לשעבר מטעם המפלגה הלאומית הערבית בכנסת ה-15.

== ביוגרפיה ==
בעל תואר ראשון במוזיקה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

שימש כמורה בתיכון המקומי בטמרה מאוחר יותר הוכשר כנעאן כמזכיר מתנ"ס במכללה האקדמית למוזיקה ונבחר ליו"ר מועצת המנהלים של מתנ"ס העיר. בשנים 1980–1988 כיהן כסגן רביעי לראש העירייה עבאס חגאזי.

בשנת 1990 מונה לתפקיד מזכ"ל מפלגת מד"ע, ועמד בראשה עד היבחרו מטעם המפלגה לכנסת ה-15, בשנת 1999. בתקופת כהונתו כיהן כחבר בועדת החינוך, התרבות והספורט, ועדת המדע והטכנולוגיה, ועדת הפנים ואיכות הסביבה ובועדה לקידום מעמד האישה. בשנת 2001 פרש משורות המפלגה, עם חבר הכנסת תאופיק ח'טיב, והקים את המפלגה הלאומית הערבית. בשנת 2003 בבחירות לכנסת ה-16 מפלגה זו עדיין הייתה חלק מרע"מ, וכנעאן אף שובץ במקום הרביעי ברשימת רע"מ, אך הרשימה זכתה רק ב-2 מנדטים.

בשנת 2006 התמודד כנעאן בבחירות לכנסת ה-17 בראשות המפלגה הלאומית הערבית. בבחירות לכנסת ה-18 הוא הוצב במקום ה-95, הסמלי, ברשימת בל"ד לכנסת. בבחירות לכנסת ה-20 ב-2015 התמודד בראש "הרשימה הערבית", לאחר שראש הרשימה טאלב א-סנע פרש לפני הבחירות. הרשימה זכתה בכ-4,000 קולות ולא עברה את אחוז החסימה. כנעאן התמודד בראש אותה רשימה גם בבחירות לכנסת ה-21.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה הערבית המאוחדת (רע"ם)
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:חברי הכנסת החמש עשרה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:טמרה: חברי הכנסת
קטגוריה:ישראל: ראשי מפלגות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
משה חריף

משה (מוסה) חריף (2 ביוני 1933 – 16 בינואר 1982) היה איש ציבור ואדריכל ישראלי. כיהן כמזכיר איחוד הקבוצות והקיבוצים וחבר הכנסת מטעם המערך.

== ביוגרפיה ==
חריף נולד בשנת 1933 בסוסנוביץ שבפולין ועלה לארץ ישראל בגיל שנה. בשנת 1952 עבר להתגורר בקיבוץ צרעה, אותו ייצג במוסדות התנועה הקיבוצית ובו חי עד מותו.

במסגרת פעילותו בתנועה הקיבוצית היה חריף מרכז אזור ירושלים בתנועה המאוחדת (1953–1955), מזכיר התנועה (1958–1959). בתפקידו זה תמך באיחוד עם הנוער העובד שיצר את הנוער העובד והלומד. לאחר מכן היה מזכיר הקיבוץ ובשנים 1963–1968 למד ארכיטקטורה בטכניון. בשנת הלימודים השנייה זכה בפרס ברוורמן לארכיטקטורה יוצרת. בשנים 1968–1974 עבד במחלקת התכנון של הקיבוץ המאוחד ובשנת 1976 נבחר למזכיר איחוד הקבוצות והקיבוצים והיה ממובילי מהלך האיחוד עם הקיבוץ המאוחד ליצירת התנועה הקיבוצית המאוחדת.

בשנת 1981 נבחר מטעם המערך לכנסת העשירית והיה חבר ועדת הכספים. בתקופה זו נתפס חריף כממשיך דרכו של יגאל אלון ומנהיג חטיבת אחדות העבודה בתחומי מפלגת העבודה. פעילותו נקטעה בתאונת דרכים בצומת כברי שבצפון, בה נהרג יחד עם רעייתו, מוריה, ובנו , שהיה טייס בחיל האוויר. כולם נטמנו בקיבוצם. הוא הותיר אחריו בן (גד) ובת (איה).

על שמו נקראים קיבוץ נווה חריף ו"מרכז אזורי לאמנויות – יד חריף" בקיבוץ צרעה וכן בית התרבות בקיבוץ מצפה שלם.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://yadharif.m-yehuda.org.il/3232/ מוסה, מוריה וחגי חריף ז"ל], באתר "יד חריף"
* ; 
* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2015/02/24/סיבוב-בשלושה-חדרי-אוכל-בקיבוצים-גבעת-ע/ סקירה אדריכלית על מבנה חדר האוכל בקיבוץ אשדות יעקב איחוד שתכנן משה חריף], באתר 'חלון אחורי', 24 בפברואר 2015

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:מזכירי איחוד הקבוצות והקיבוצים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:בוגרי התנועה המאוחדת
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
קטגוריה:צרעה (קיבוץ): אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בצרעה
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (ירושלים)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
בוטולף הקדוש

בוטולף (באנגלית: Botolph, Botulph או Botulf; מת בשנת 680 לערך) היה אב מנזר וקדוש באנגליה. בוטולף הוא הקדוש המגן של העוסקים בחקלאות: חקלאים, חוואים, מגדלי בעלי חיים. יום חגו נחגג באזורים שונים של הממלכה המאוחדת בימים שונים: 17 ביוני באנגליה ו-25 ביוני בסקוטלנד; והוא נחשב לקדוש הן בכנסייה הקתולית והן בכנסייה האנגליקנית.

לא ידוע הרבה על חייו, ומרבית המידע מגיע מכרוניקות שנכתבו על ידי נזיר בשם פולקרד כ-400 שנים לאחר מותו. הכרוניקה האנגלו-סקסית טוענת כי בשנת 653, פנדה (מלך מרסיה) התיר למיסיונרים נוצרים להיכנס לממלכה; מלך מזרח אנגליה אנה נהרג ובוטולף החל בבניית כנסייה במקום ששמו "איקנהו" (Ikanho). לא ברור לחלוטין היכן נמצא המקום (שמשמעות שמו היא "גבעת השור") וקיימות כמה סברות: ייתכן והמקום הוא בדרום לינקולנשייר, שבו חיו חלק מן המתנצרים; אך סביר יותר כי מדובר באזור בשפך נהר האלדה בסאפוק, שבו - ליק כפר בשם איקן, קיימים שרידי כנסייה על גבעה מבודדת שבה חיו נוצרים חדשים ממרכז אנגליה (מרסיה). תעודה אחרת, על תולדות חייו של קולפרית הקדוש, שנכתבו בערך בתקופתו של בדה ונרביליס, תיאר אב מנזר במזרח אנגליה בשם בוטולפוס, "איש מלומד בעל קורות חיים מרשימות, מלא חסד רוח הקודש". לינקולנשייר לא הייתה חלק ממזרח אנגליה, אבל איקן היה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אבות מנזרים
קטגוריה:קדושים נוצרים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:נפטרים ב-680
ג'ינברה דה בנצ'י

ג'ינֶברה דה בֶּנצ'י (באיטלקית: Ginevra de' Benci; נולדה ב-1457) הייתה אשת החברה הגבוהה האריסטוקרטית בפירנצה במאה ה-15. אביה היה אמריגו בנצ'י.

שיוכה המשפחתי היה מיוחד אומנם, אך ג'ינברה הייתה מפורסמת בזכות העובדה שהייתה משוררת ואשת ספר מכובדת, ובזכות העובדה שהפורטרט שלה הונצח בציור על ידי לאונרדו דה וינצ'י. בשנת 1474, בגיל 16 נישאה ג'ינברה ללואיג'י ניקוליני, ועל פי אחת הגרסאות הוא הזמין את הציור עבור חתונתם. על פי גרסה אחרת, בג'ינברה התאהב שגריר ונציה בפירנצה, ברנרדו במבו, והוא מי שעמד מאחורי הזמנת הפורטרט. כיום מקובלת הגרסה לפיה הציור ניתן כמתנת חתונתה של ג'ינברה, שהייתה בתו של בנקאי עשיר מפירנצה, לניקולוני.

עלי הערער שבציור משמשים כמוטיב מרכזי ביצירה. שמה של האישה הצעירה, ג'ינברה, קשור למילה האיטלקית "ג'ינפרו" שמשמעה ערער. לאונרדו דה וינצ'י השתמש בעלים כמשחק מילים עם שמה של הנערה, והציב את דיוקנה החיוור דמוי השיש כנגד עליו הכהים והקוצניים של שיח הערער. ישנה סידרה מורכבת של רמיזות הקשורות בשם, בצידו השני של הציור, שבאופן יוצא דופן מצויר גם מאחור. על רקע חיקוי שיש בהט, אנו רואים עלי ערער, דפנה ודקל הקשורים ביניהם, ואת העטרה שעליה מופיע הכיתוב בלטינית: "Virtutem Forma Decorat" שפירושו: "היופי מייפה את המידות הטובות". שיח הערער הצומח מתוך העטרה מהווה התייחסות נוספת לשמה של ג'ינברה ולמידות של צניעות ואמונה. כמו כן, שיח הדפנה שהוא ירוק עד, מתייחס לשאיפותיה של ג'ינברה כמשוררת, עליהן אנו יודעים מבמבו ומסופרים אחרים. גם כף הדקל היא סמל למידות טובות. הכיתוב הלטיני השזור עם הצמחים, המסמלים מידות טובות – מקשר בין היופי והמידה הטובה, ושימש באותם ימים נושא ספרותי. יופייה העדין של ג'ינברה מפורש כביטוי למידותיה הטובות, כך שהצד החזיתי והאחורי של הציור קשורים בקשר הדוק ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לאונרדו דה וינצ'י
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-15
חביב שמעוני

חביב שמעוני (13 בינואר 1933 - 13 ביולי 1994) היה איש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם המערך בכנסת השמינית.

== חייו ==
חביב שמעוני נולד בדהוכ שבכורדיסטן בשנת 1933 ועלה ארצה בשנת 1936.

בתום לימודיו התיכוניים הצטרף בשנת 1951 למפא"י והיה פעיל במוסדות המפלגה במחוז ירושלים. בשנת 1965 נבחר לחבר מועצת הפועלים בעיר, בה כיהן ארבע שנים, ובשנים 1969–1974 ושוב בין 1978–1984 היה חבר מועצת העיר. בתקופות אלו השלים שמעוני תואר ראשון במזרחנות ומדע המדינה ותואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטה העברית.

בשנת 1964 החל שמעוני לעבוד במשרד המסחר והתעשייה. משך תשע שנים היה חבר בהנהלת מכון האריזה. לאחר מכן, בשנת 1973, מונה ליו"ר הנהלת המרכז הישראלי לעיצוב המוצר והיה ממונה על תחום זה במשרד. במהלך שנות עבודתו נבחר גם ליו"ר ועד העובדים.

בראשית כהונתה של הכנסת השמינית הושבע אליה מטעמה של סיעת המערך, בעקבות פטירתו של עבד אל-עזיז זועבי. שמעוני היה חבר ועדת העבודה והרווחה, ועדת החינוך והתרבות וועדת השירותים הציבוריים.

במהלך כהונתו הראשונה במועצת עיריית ירושלים הוביל את מאבק תושבי נחלאות לאינטגרציה בחינוך עם בתי הספר של רחביה, המאבק הראשון בישראל לאינטגרציה. המאבק הוכתר בהצלחה ושמעוני התמיד בה, למרות בקשה אישית של ראש הממשלה, גולדה מאיר, עד שנבחר לכנסת.

שמעוני היה מדובריה של העלאת המודעות לתרבות של עדות המזרח והביא להקמת המרכז לשלוב מורשת יהדות המזרח במשרד החינוך בשנת 1976. 
שמעוני תמך בחוק ההפלות ונימק זאת בכך שממילא מתבצעות הפלות רבות מחוץ לבתי החולים, בצורך להקל על צפיפות הדיור ובטענה שאין להכריח אשה להביא לעולם ילד שהיא אינה מעוניינת בו. 

במקביל לעיסוקיו המקצועיים והפוליטיים, שמעוני היה שותף בשנת 1963 לייסוד הארגון הארצי של יהודים יוצאי כורדיסטן בישראל. שימש עורך כתב העת "התחדשות" של העדה הכורדית ובמשך 31 שנים עמד בראש הארגון כמזכירו הכללי.

שמעוני שהיה מיוצאי כורדיסטן נשא לאשה את שלומית שהייתה מעדת האורפלים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:עובדי משרד המסחר והתעשייה
קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
דב מילמן

דב מילמן (16 בינואר 1919 – 4 במאי 2007) היה משפטן ואיש ציבור ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם גח"ל בכנסת השביעית.

== ביוגרפיה ==
מילמן נולד בשנת 1919 לפנחס ולשיינה ג'טה בת שמעון שרגה בריגה שבלטביה. משנת 1931 היה חבר ומדריך בתנועת בנוער בית"ר.
לאחר סיום לימודיו בגימנסיות "תרבות" ו"תושיה" בריגה עלה ארצה כסטודנט בשנת 1937. באותן שנים, שיחק מילמן בקבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים בשנות הקמתה הראשונות והיה חלק מהקבוצה הראשונה של המועדון שכונתה "המנורה".

בשנת 1939 הצטרף לאצ"ל והיה מטעמו חבר מטה הארגון במחוז ירושלים. במסגרת פעילותו בבית"ר היה מפקד מחוז ירושלים (1940–1944) וחבר ההנהגה העולמית (1944–1948).

בלימודיו האקדמיים למד פילוסופיה ומדע המדינה באוניברסיטה העברית, וכן לימודי משפטים באוניברסיטת לונדון ובבית הספר למשפטים בירושלים. בשנת 1951 הוסמך כעורך דין והחל לעסוק במקצוע, תחילה כראש מדור משפטים ובתי סוהר. מאוחר יותר נבחר למזכיר הכבוד הראשון של הלשכה (1963–1965) וליו"ר מחוז תל אביב של לשכת עורכי הדין (1965–1967).

פעילותו הציבורית החלה כחבר מייסד של תנועת החרות, מטעמה היה יו"ר סניף תל אביב (1955–1959) ויו"ר המחלקה המוניציפלית (1968–1988). בשנת 1969 נבחר מילמן
לכנסת השביעית והיה חבר ועדת הכספים, ועדת החוץ והביטחון וועדת הפנים.

בשנת 1979 נשלח מילמן לשמש ציר ישראל בפרלמנט האירופי וסגן ראש המשלחת הישראלית לשוק המשותף. בשנים 1981–1983 כיהן כשגריר ישראל בפורטוגל. לאחר מכן חזר לעסוק במגזר הפרטי ובשנים 1987–1990 היה יו"ר מועצת המנהלים של חברת "שיכון ופיתוח".

בהיותו בגמלאות חזר מילמן לעסוק בפעילות ציבורית והתנדבותית. משנת 1992 שימש כיו"ר איגוד יוצאי לטביה ואסטוניה. בתנועת הליכוד היה יו"ר חטיבת המייסדים הוותיקים (1996–2000) ואב בית הדין התנועתי.
ב-1950 נישא לשרה לבית צ'רני. לשניים נולדו שלושה ילדים.

בשנת 2005 יצא לאור ספרו "תולדות אסירי ציון באפריקה" אודות גולי אצ"ל ולח"י.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:פעילי תנועת החרות
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גח"ל
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:שגרירי ישראל בפורטוגל
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
יוסף גולדברג

יוסף (יוסי) גולדברג (8 באפריל 1942 – 8 ביוני 2002) היה איש ציבור ישראלי. כיהן כראש המועצה המקומית מטולה (1978–1998) וכחבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד (1988–1992).

==קורות חיים==
נולד בשנת 1942 במטולה. סבו, יעקב גולדברג, היה ממייסדי המושבה ומוכתר – תפקיד שבו שימש לאחר מכן גם אביו. 

לאחר לימודיו התיכוניים בבית הספר החקלאי מקוה ישראל החל בשירותו הצבאי, שאותו סיים כקצין בנח"ל בדרגת רב-סרן.

בשנים 1978–1998 כיהן גולדברג כראש המועצה המקומית מטולה מטעם הליכוד, לאורך ארבע כהונות רצופות. במהלך תקופה זו היה שותף לתשתית הביטחונית של המועצה ואצבע הגליל, כיהן כחבר מזכירות ערי הפיתוח וכיו"ר איגוד מושבות הגליל, וכן ייסד את פורום יישובי קו העימות בצפון. בתקופתו וביוזמתו הובא לארץ ענף ההחלקה על הקרח וקבע את מקום מושבו ב"מרכז קנדה" שבמועצה.

במקביל לכהונתו כראש המועצה נבחר בשנת 1988 לכנסת ה-12 מטעם מפלגת הליכוד. בינואר 1990, פרש גולדברג מהליכוד עם ארבעת חבריו – יצחק מודעי, פסח גרופר, פנחס גולדשטיין ואברהם שריר, והקים איתם את המפלגה לקידום הרעיון הציוני. מאוחר יותר חזר לליכוד אך לא נבחר לכנסת השלוש עשרה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת מטולה
קטגוריה:מטולה: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המפלגה לקידום הרעיון הציוני
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002