OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ענבר טויזר

ענבר טויזר (נולדה ב-28 בספטמבר 1997) היא עיתונאית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
ענבר טויזר נולדה ב-28 בספטמבר 1997 בירושלים, שם גם גדלה. ב-2015, התגייסה לצה"ל ושירתה ככתבת בביטאון הצבאי "במחנה". עם סגירת מערכת העיתון ב-2016, סופחה טויזר להמשך שירותה בגלי צה"ל כמפיקה וכעורכת.

ב-2018 השתחררה מצה"ל, ומיד לאחר מכן החלה לעבוד באתר האינטרנט "ynet" ככתבת לענייני ירושלים. בתפקיד זה סיקרה באופן נרחב את הבחירות לרשויות המקומיות ואת מחאת הלהט"ב. לאחר כשנה, ב-2019, מונתה לתפקיד הכתבת לענייני בריאות של האתר ושל העיתון "ידיעות אחרונות". בתפקיד זה סיקרה את התפרצות החצבת והתפרצות מגפת הקורונה בישראל, וכן פרסמה תחקירים בולטים.

ב-2020, עם השקת אתר האינטרנט ואפליקציית החדשות "N12", גויסה טויזר לחברת החדשות ככתבת לענייני ירושלים ולענייני בריאות. בחודש אפריל חשפה טויזר כי השר יעקב ליצמן, הממונה על משרד הבריאות, נדבק בנגיף הקורונה בעת שהפר את החוק בזמן הסגר כשנכח בתפילות בבית כנסת ובבית מגורים סגורים ולא בשטח פתוח. על פרסום זה נתבעה טויזר בבית המשפט בכמיליון שקלים, בטענה כי פעלה בניגוד לכללי האתיקה כשהשיגה את פרטי הפרשה בשקר ובהתחזות. חברת החדשות טענה בשמה של טויזר בכתב ההגנה כי לא היה פסול במעשיה, ולבסוף הוחלט בפסק הדין כי תתווסף לכתבת החשיפה הבהרה, וכי טויזר לא תשלם פיצויים. עוד בתפקידה, סיקרה טויזר את המחאה נגד בנימין נתניהו, מבצע החיסונים והשרפה בהרי ירושלים.

טויזר לומדת מדע המדינה בקמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.ice.co.il/40under40_2020/20 הצעירים המבטיחים לשנת 2020 – ענבר טויזר], ice, 2020

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:כתבי בריאות ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
Night Call

Night Call הוא אלבום האולפן השלישי של הלהקה הבריטית יירס אנד יירס. האלבום יצא לאור ב-21 בינואר 2021, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס.<ref></ref> האלבום הוא אלבום המשך של Palo Santo (2018).<ref></ref> זהו האלבום הראשון לאחר עזיבתם של מייקי גולדסוורת'י ואמרי טורקמן. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים, "Starstruck", "Crave" ו-"Sweet Talker".

אלכסנדר צפוי לצאת לסיבוב הופעות הנקרא "The Night Call Tour", בשנת 2022, על מנת לקדם את האלבום בבריטניה ובאירלנד.<ref></ref>

== רקע והפקה ==
ב-6 ביולי 2018, הוציאו ההרכב יירס אנד יירס את אלבומם השני Palo Santo, שכלל ארבעה סינגלים. האלבום זכה להצלחה מסחרית וביקורתית, זכה לשבחי הביקורת ממבקרי המוזיקה והופעה ראשונה ב-3 המובילים במצעד האלבומים הבריטי.

ב-18 במרץ 2021, הכריזה הלהקה שיוציאו את אלבום האולפן השלישי במהלך שנת 2021. במקביל הוכרז כי חברי הלהקה מייקי גולדסוורת'י ואמרה טורקמן פרשו מן הלהקה, וכי המעשה יימשך כפרויקט הסולו של אלכסנדר.<ref></ref><ref name=":0"></ref>

ב-28 בספטמבר 2021, נחשף תאריך היציאה, עטיפתו ושמו של אלבום האולפן השלישי Night Call.<ref></ref> כשדיבר אלכסנדר על צאת האלבום Night Call, הצהיר: "כתבתי מחלל פנטסטי, תקוע באותם ארבעה קירות. רציתי להנות כמה שיותר מהמוזיקה."<ref></ref>

== סינגלים ==
ב-23 במרץ 2021, הכריז אולי אלכסנדר על צאת הסינגל המוביל מתוך האלבום "Starstruck", שיצא ב-8 באפריל. זה היה השיר הראשון של אלכסנדר, כאשר יירס אנד יירס נהפך לפרויקט סולו, לאחר עזיבתם של גולדסוורת'י וטורקמן. השיר הגיע למקום 31 במצעד הסינגלים הבריטי, וקודם עם מגוון רמיקסים, כולל עם הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג.

"Crave", יצא לאור ב-28 בספטמבר 2021 כסינגל השני מהאלבום, שהוכרז יחד עם הכרזת האלבום. הווידאו קליפ לשיר הוקרן בבכורה באותו יום.

ב-24 בנובמבר 2021, יצא לאור הסינגל השלישי של האלבום "Sweet Talker", ביחד עם צמד המוזיקה האלקטרונית השוודי גלנטיס, אשר זכה לשבח על ידי מגזין "בילבורד" והוגדר כ"המנון רחבת ריקודים רומנטית ומפוארת".<ref name="Sooner or Later 2"/> השיר הגיע ל-36 במצעד הסינגלים הבריטי.

ב-14 בינואר 2022, יצא לאור הסינגל הרביעי מהאלבום "Sooner or Later". השיר נכתב בשיתוף אלכסנדר, קלרנס קפה ג'וניור ומארק ראלף, שגם הפיק את השיר. הרצועה היא רצועת סינת'פופ, כשהוא מדבר מילולית על אלכסנדר שרודף אחרי אהבה אבודה ששברה את ליבו.<ref name="Sooner or Later"></ref><ref name="Sooner or Later 2"></ref><ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך
!פורמט
!מהדורה
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!rowspan="2" |עולם
|rowspan="2" |21 בינואר 2021
|תקליטור • תקליט • קלטת שמע
|rowspan="2" |סטנדרטית • דלוקס • שנה חדשה
|rowspan="2" |פולידור
|<ref></ref><ref></ref><ref></ref>
|-
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
|<ref name="Apple Music"></ref><ref name="Apple Music (NZ)"></ref>
|-
!יפן
|16 בפברואר 2021
|תקליטור
|יפנית
|יוניברסל
|<ref></ref>
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2022
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת פולידור רקורדס
אורלי שושן

אורלי שושן (נולדה ב-23 ביולי 1974), היא שחקנית קולנוע ישראלית הידועה בעיקר בזכות הופעתה כמאסטר הג'די Shaak Ti בטרילוגיית הפריקוול של מלחמת הכוכבים בשנים 1999 עד 2005. על פי ההערכות, מומחיותה של Shaak Ti בלוחמה היא במחווה לשושן, שהייתה חיילת בצה"ל ואמנית קרב פנים אל פנים ונשק ידני .

== ביוגרפיה ==
אורלי שושן נולדה וגדלה בתל אביב-יפו, ישראל. בגיל 18 היא התגייסה לצבא ההגנה לישראל, שם היא שירתה במשך שנתיים. לאחר שהיא סיימה את השירות הצבאי שלה, היא החלה לעבוד בחברת התעופה אל-על. מה שגרם לה להגיע לארצות הברית ולאחר מכן לשיקגו, אילינוי, שם היא מתגוררת כיום. שושן חיבבה בעיקר את העם האוסטרלי ואת אורח החיים, ומסיבה זאת, היא החליטה לעבור לסידני, אוסטרליה.

== קריירה ==
בסידני, היא החלה את קריירת הדוגמנות המצליחה שלה ונהנתה מעבודות דפוס במגזינים ובקטלוגים, ולאחר מכן השתתפה בפרסומות טלוויזיה רבות. כל זה הגיע בסופו של דבר לשיאה בתפקיד המשחק שלה בזיכיון המדע הבדיוני הפופולרי "מלחמת הכוכבים". שושן גילמה את מאסטר הג'די האקזוטי של Shaak Ti בסרטי אופרת החלל של מלחמת הכוכבים, היא השתתפה במלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים ובמלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'. שאק טי היא דמות פעולה פופולרית, כמו הרבה דמויות בזיכיון, וניתן למצוא אותה על סטים של לגו, חוברות קומיקס ומשחקי וידאו. כשהייתה באוסטרליה, היא הייתה עובדת על תוכניות טלוויזיה מרכזיות אחרות כמו גלגל המזל המציגה פרסים ותוכנית אימונים וכושר.

שושן היא גם מעצבת אופנה. בזמן שהותה באוסטרליה, היא יצרה קו בגדים לבגדי ספורט לנשים בשם "אורלי". קו זה היה מאוד מוצלח והציג בגדי ספורט מזדמנים. "אורלי" נמכר בבוטיקים יוקרתיים ובמכוני כושר ברחבי אוסטרליה. לאחר מספר שנים, היא עברה מאוסטרליה ליפן כדי לקדם את קריירת הדוגמנות שלה. החיים ביפן היו תקופה מאוד מעניינת וייחודית עבור שושן, בה היא הייתה אורחת בכנס מלחמת הכוכבים הראשון שלה.

לאחר שנים רבות שבהם אורלי טיילה בעולם, אורלי חזרה לשורשים שלה ועברה לישראל ללמוד בבית הספר היוקרתי למשחק הסטודיו של יובל כרמי. לאחר שסיימה את בית הספר למשחק, היא החליטה להתחיל קו אופנה שני, הפעם להלבשה תחתונה בשם Mia Luce.

== חיים אישיים ==
שושן מתגוררת כיום בשיקגו, אילינוי.<ref name=":0"></ref> היא נשואה ואם לשתי בנות. היא לקחה חופש מקריירת הדוגמנות והמשחק שלה כדי לגדל את ילדיה. מאוחר יותר היא חידשה את שתי הקריירות שלה והשתתפה בכנסי מדע בדיוני רבים ברחבי העולם.<ref></ref> היא עובדת כעת בבימוי בית ובעיצוב פנים.<ref></ref> שושן פתחה את האתר שלה על הלייבל שלה בשם O Designs By Orli Shoshan, LLC והיא עובדת גם כסוכנת נדל"ן.<ref></ref> שושן עובדת עם הצלמת האישית שלה, לין פיטרס<ref></ref> (Lynne Peters Photography) אשר מתגוררת גם היא בשיקגו, אילינוי ומספקת צילום מקצועי בארצות הברית ובעולם עבור מפורסמים, אירועים וחתונות.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
!שנה
!כותרת
!תפקיד
!הערה
|-
|2002
|מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים
|Shaak Ti
|ללא קרדיט
|-
|2005
|מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית'
|Shaak Ti
|ללא קרדיט
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:עובדי אל על
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
Ping Pong (שיר של היונה ודון)

Ping Pong (בעברית: פינג פונג; נכתב באותיות גדולות) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרים-יוצרים הדרום קוריאנים היונה ודון. השיר יצא לאור ב-9 בספטמבר 2021, על ידי חברת התקליטים P Nation,<ref></ref> כסינגל מתוך המיני-אלבום המשותף שלהם, . באותו היום, פורסם וידאו קליפ נלווה לשיר.<ref></ref> השיר נכתב על ידי הצמד, והופק על ידם, יחד עם יו גון-היונג, פיליפ קוון וספייס ואן.<ref name=melond></ref>

== וידאו קליפ ==
ב-6 בספטמבר 2021, פורסם טיזר לקליפ הנלווה לשיר.<ref></ref> ב-9 בספטמבר, עלה הקליפ הרשמי לעמוד היוטיוב של היונה.<ref></ref>

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
|- align=center
!scope="col"| שנה
!scope="col"| ארגון
!scope="col"| פרס
!scope="col"| תוצאה
!scope="col"| מקור
|-
| rowspan="2"| 2021
| rowspan="2"| פרסי מוזיקת פופ האסייתית
| שיתוף הפעולה הטוב ביותר
| 
| rowspan="2" style="text-align:center"|<ref></ref>
|-
| פרס בחירת האנשים (ברחבי העולם)
| 
|}

== קרדיטים ==
הקרדיטים שלהלן לקוחים מאתר Melon.<ref name=melond/>
* היונה – שירה, כתיבה, הלחנה
* דון – שירה, כתיבה, הלחנה
* יון גון-היונג – הפקה
* פיליפ קוון – הפקה
* ספייס ואן – הפקה

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! אזור
! תאריך
! פורמט
! חברת תקליטים
|-
! scope="row"| עולם
| 9 בספטמבר 2021
| הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
| P Nation
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירים בקוריאנית
קטגוריה:שירים באנגלית
פנחס לפיד

פנחס לפיד (28 בנובמבר 1922 – 23 באוקטובר 1997) היה תאולוג יהודי והיסטוריון ישראלי.<ref></ref> הוא היה דיפלומט ישראלי מ-1951 עד 1969. הוא היה קונסול במילאנו, והיה מכריע בהשגת הכרה במדינת ישראל הצעירה באזור. הוא כתב יותר מ-35 ספרים במהלך חייו. פנחס לפיד היה נשוי לרות לפיד שאיתה חלק את תחומי העניין והעשייה שלו.

== לפיד והנצרות ==
פנחס לפיד זיהה שליהדות ונצרות יש קווי דמיון רבים ועסק בהם רבות. הוא ניסה למצוא את המשותף בין שפת השילוש הקדוש בנצרות לבין שפת המקרא. לפיד התייחס לנצרות כמפיצת האמונה המונותיאיסטית באלוהי אברהם, יצחק ויעקב בקרב הגויים.<ref></ref> ספרו הקצר פאולוס: רבי ושליח, שהוא תיעוד של דיון רחב, מבוסס על דיאלוג יהודי-נוצרי, ומייצג ניסיון של בעלי מסורות שונות להבין מה הם חולקים והיכן הם שונים.<ref></ref>

== ספריו ==
* הנביא מסן-ניקנדרו<ref name=":0"></ref>
* קובה - להבה בלב אמריקה
* סיפורים לאטינו־אמריקאיים בני זמננו<ref></ref>
* German Comments. review of politics and culture<ref></ref>
* Juden und Christen im Dialog<ref></ref>
* Sein grosses Thema: Die Juden und die Christen<ref></ref>
* Gottsuche und Sinnfrage<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:תאולוגים יהודים
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1997
סטיב זאק

סטיבן ג'ורג' "סטיב" זאק (נולד ב-10 בדצמבר 1992) הוא שחקן כדורסל אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר באקיטה בליגה היפנית. גובהו 2.11 מטר. זאק גדל במדינת פנסילבניה ושיחק במכללת לה סאל. ב-2015 החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה הלטבית ומאז שיחק במספר קבוצות אירופאיות. בעונת 2019/20, כאשר שיחק בהפועל באר שבע היה זאק מלך הריבאונדים של ליגת העל. ב-2022 זכה עם הפועל חולון באליפות המדינה.

==קריירת משחק==

זאק גדל במדינת פנסילבניה ושיחק כדורסל בתיכון רד לנד בלואיסבורג. ב-2011 הצטרף למכללת לה סאל בפילדלפיה המתמודדת בליגת האטלנטיק-10. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד זאק ממוצע של כנקודה וחצי למשחק. בעונתו השנייה קלע כשש וחצי נקודות למשחק ובשתי עונותיו האחרונות במכללה קלע כ-9 נקודות למשחק. בעונתו השלישית בקבוצה הוביל זאק את הקבוצה בריבאונדים ונבחר לחמישיית ההגנה של האטלנטיק-10. בעונתו האחרונה הוביל את הקבוצה בריבאונדים ובחסימות. הוא סיים את קריירת המכללות כחוסם השני בטיבו של המכללה בכל הזמנים.<ref></ref>

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ב-2015, שיחק זאק במדי פילדלפיה 76 בליגת הקיץ אך לא הצליח להשיג חוזה ב-NBA. זאק החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה הלטבית בקבוצת לייפייאס לאובאס בעונת 2015/16. עונה לאחר מכן שיחק אקדמיק סופיה, זכה עמה באליפות הליגה הבולגרית והשתתף עמה ביורופקאפ. בעונת 2017/18 שיחק זאק בטרפל סופוט בליגה הפולנית. ב-2018 שב זאק ללטביה והצטרף לקבוצת VEF ריגה. הוא זכה עמה באליפות הליגה הלטבית, נבחר לסנטר העונה וכן השתתף עמה בליגת ה-VTB. בעונת 2019/20 שיחק זאק בהפועל באר שבע והיה מלך הריבאונדים של ליגת העל. בעונת 2020/21 שיחק בפטקים ספור בליגה הטורקית. זאק החל את עונת 2021/22 בקבוצה הספרדית סן פבלו בורגוס, זוכת ליגת האלופות בשנתיים הקודמות. לאחר שהקבוצה החלה את העונה בצורה מאכזבת, המאמן ז'אן טבק פוטר וזאק שוחרר מהקבוצה ביחד עם שחקנים נוספים.<ref></ref> בנובמבר 2021 הצטרף להפועל חולון<ref></ref> ובסיום עונת 2021/22 זכה עם חולון באליפות המדינה. ב-2022 הצטרף זאק לקבוצת אקיטה בליגה היפנית.

==קישורים חיצוניים==

[https://basket.co.il/player.asp?PlayerId=12926 דף השחקן באתר מנהלת הליגה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני לייפאיה
קטגוריה:כדורסלני אקדמיק סופיה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת לה סאל
קטגוריה:כדורסלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני VEF ריגה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
גבול ירדן–עיראק

גבול ירדן–עיראק הוא גבול שנמשך לאורך 179 קילומטרים ממשולש הגבולות ירדן-סוריה-עיראק בצפון ועד למשולש הגבולות ירדן-עיראק-ערב הסעודית בדרום.

== תיאור ==
הגבול מתחיל בצפון במפגש בין הנקודה המערבית ביותר בעיראק לבין הנקודה הנמצאת בקצה הצפון-מזרחי של ירדן. הוא מסתיים בדרום במפגש עם גבול ערב הסעודית, לא רחוק מהנקודה המזרחית ביותר בירדן ומבסיס חיל האוויר העיראקי "רשיד" . הגבול כולו מורכב משישה קווים ישרים.

== היסטוריה ==
בתחילת המאה ה-20 שלטה באזור האימפריה העות'מאנית. בזמן מלחמת העולם הראשונה, הצליחו ערביי האזור, בתמיכת בריטניה, לסלק את העות'מאנים ממרבית אזור המזרח התיכון. לאחר מכן, בעקבות הסכם סייקס–פיקו ב-3 בינואר 1916, שהיה הסכם סודי בין בריטניה וצרפת, השיגו הבריטים את השליטה באזור. בשנת 1921 הכריזו הבריטים מנדט על האזור. הבריטים לא קבעו גבול בין עיראק המנדטורית לבין אמירות עבר הירדן, אך מיקומו נחשב לאסטרטגי בעקבות תכנון הבנייה של צינור הנפט הטרנס-ערבי. הגבול נקבע לראשונה ב-2 בדצמבר 1922 במהלך הסכם ניוקמב-פולה. הבריטים ומלך ירדן, עבדאללה הראשון, הסכימו על גבול המורכב מקו ישר אחד בשנת 1932. הגבול תוקן בשנת 1984 והורכב משישה קווים ישרים. גבול זה נותר על כנו עד היום.

== מעבר הגבול כראמה ==
מעבר הגבול כראמה הוא מעבר הגבול היחיד בין ירדן לעיראק. הוא ממוקם בערך באמצע קו הגבול, ונפתח ב-4 בנובמבר 1991, כשמונה חודשים לאחר סיום מלחמת המפרץ. בשנת 2010 עברו בו כ-800,000 נוסעים. ב-22 ביוני 2014, תקף ארגון הטרור "המדינה האסלאמית" את מעבר הגבול וניסה לכבוש אותו מידי צבא עיראק.

== ראו גם ==
* גבול ירדן–סוריה
* יחסי ירדן–עיראק
* הסכם סייקס–פיקו
* הסכם ניוקמב–פולה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ירדן: גבולות
קטגוריה:עיראק: גבולות
ז'אנה פרננדס

ז'אנה פרננדס ולאסקו (בקטלאנית-ספרדית: Jana Fernández Velasco; נולדה ב-18 בפברואר 2002) היא שחקנית כדורגל ספרדייה (קטלונית) המשחקת כבלמת וכמגנה ימנית בקבוצת ברצלונה.

==קריירה==
פרננדס נולדה בטגנממנט, פרוור של ברצלונה, והחלה לשחק כדורגל בגיל 12 בלה מאסיה (אקדמיית הכדורגל של ברצלונה). בנובמבר 2018 עשתה את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת של ברצלונה בגיל 16 ו-9 חודשים. בקיץ 2020 חתמה על חוזה ל-3 שנים בברצלונה.

פרננדס זומנה לסגל נבחרת ספרד בכדורגל נשים עד גיל 17. ב-2018 השתתפה באליפות אירופה ובאליפות העולם לנשים עד גיל 17 וזכתה בשתיהן.

בפברואר 2022 קרעה את הרצועה הצולבת בברך ימין, והמועדון הודיע שתחמיץ את שארית העונה.<ref></ref>

היא חזרה לשחק במהלך עונת 2022-23, בעונה זאת זכתה עם קבוצתה באליפות ספרד וכן בליגת האלופות.

==סטטיסטיקה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
! rowspan="2" |מועדון
! rowspan="2" |עונה
! colspan="3" |ליגה
! colspan="2" |גביע
! colspan="2" |ליגת האלופות
! colspan="2" |סה״כ
|-
!ליגה!!הופעות!!שערים!!הופעות!!שערים!!הופעות!!שערים!!הופעות!!שערים
|-
| rowspan="4" valign="center" |ברצלונה
|2018/2019
| rowspan="4" valign="center" |ליגת העל הספרדית
|1||0|| colspan="2" |–|| colspan="2" |–||1||0
|-
|2020/2021
|16||0||1||0||3||0||20||0
|-
|2021/2022
|12||2||0||0||3||0||11||1
|-
|2022/2023
|4||1||0||0||1||0||5||1
|-
! colspan="3" |סך הכל
!33!!3!!1!!0!!7!!0!!43!!4
|}

==תארים==
=== קבוצתיים ===
==== ברצלונה ====
* ליגת האלופות לנשים: 2020/2021, 2022/23
* אליפות ספרד (2): 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023
* גביע המלכה (3): 2020, 2021, 2022
* גביע קטלוניה (1): 2019

=== נבחרות ===
==== נבחרת ספרד בכדורגל נשים עד גיל 17 ====
* אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17: 2018
* גביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 17: 2018

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלניות ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלניות ספרדיות
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:ילידות 2002
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2002
צ'נקייו

צ'נקייו (בספרדית: Chanquillo) הוא מתחם מונומנטלי עתיק בחוף המדברי של פרו, שנמצא ב שבמחוז אנקש של פרו, כ-300 קילומטרים צפונית-צפונית-מערבית לבירה לימה. זהו המתחם העתיק ביותר הידוע מסוג זה מתרבויות טרום האינקה. ההריסות כוללות את מבצר צ'נקייו על ראש הגבעה, האתר הסמוך המכונה "שלוש עשרה המגדלים", ואזורי מגורים והתכנסות. ההשערה המקובלת היא ש-13 המגדלים הם מצפה אסטרונומי שנבנה במאה ה-4 לפני הספירה. התרבות שייצרה את צ'נקייו נקראת או מכלול הסצ'ין. האתר הוגדר כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ביולי 2021.

האתר משתרע על פני כארבעה קילומטרים רבועים ומשערים ששימש כמקדש מבוצר.

==מצודת ההר==
האתר כולל מבצר בראש גבעה של מבנים בצורת טבעת, שאולי גם התבצעו בו טקסים. ישנם ממצאים רבים הקשורים לכך. נראה שזה היה מרכז טקסי עתיק. נמצאו כמה מבנים וכיכרות, כמו גם מתחם מקדשים מבוצרים בצורת טבעת.

על מנת ליצור מבנים כה משוכללים ומסובכים, ניתן להניח כי האליטה השלטונית או הדתית הייתה בעלת כוח רב.

==מצפה השמש של שלושה עשר המגדלים==
שלושת-עשר המגדלים של צ'נקייו נבנו במרחק שווה זה מזה על גבי רכס גבעה נמוכה העוברת מצפון לדרום, ויצרו קו רקיע "משונן". גובה המגדלים עד שישה מטרים ויש בהם מדרגות המובילות לבמות תצפית. המרחק בין המבנים הוא כ-5 מטרים. התיארוך הראשוני של בניית המגדלים היה בסביבות 300 לפני הספירה, כלומר 600 שנים לפני תרבות מוצ'ה, שנחשבה בעבר לתרבות המתקדמת העתיקה ביותר באזור.

משערים ש-13 המגדלים שנמצאו כאן שימשו כמצפה כוכבים על פי מחקר עדכני של איוואן גצי (Iván Ghezzi) מ בלימה וקלייב ראגלס (Clive Ruggles) מאוניברסיטת לסטר. כפי שגילו הארכאולוגים, ניתן להשתמש במגדלים כדי לקבוע את מיקומה של שמש בתאריכים בולטים כמו נקודת ההיפוך. ממזרח וממערב, משני צידי שורת המגדלים, נמצאו בחפירות שתי נקודות תצפית שהוקמו באופן מלאכותי. מנקודות מבט אלה, פריסת המגדלים לאורך 300 מטר לאורך האופק תואמת מאוד את מיקומה של השמש בזריחה ובשקיעה של השמש במהלך השנה. בתקופת היפוך החורף, השמש זורחת מאחורי המגדל השמאלי ביותר של צ'נקייו ובהמשך היא זורחת מאחורי כל אחד מהמגדלים עד שהיא מגיעה למגדל הימני ביותר שישה חודשים מאוחר יותר בהיפוך הקיץ, מה שמציין את חלוף הזמן. שלושת עשר המגדלים של צ'נקייו יכולים להיות מצפה הכוכבים המוקדם ביותר הידוע ביבשת אמריקה. תושבי צ'נקייו היו מסוגלים לקבוע תאריך מדויק, בטעות של יום או יומיים, על ידי צפייה בזריחה או השקיעה מהמגדל הנכון. באקלים היבש מאוד של חופי האוקיינוס השקט של פרו, ידע מדויק היה חיוני להישרדותה של חברה חקלאית, למשל לשם קביעת זמנים נוחים לזריעה. לדברי איוואן גצי, הממצאים האסטרונומיים הבסיסיים עתיקים בהרבה מהחורבות שהשתמרו עד היום.

המגדלים היו מוכרים למטיילים במשך 200 שנה, אך לא זוהו כאתר אסטרונומי עד המחקר ב-2007 של איוואן גצי וקלייב ראגלס.

==קישורים חיצוניים==

*
<div style="direction: ltr;">
* [https://whc.unesco.org/en/list/1624 Chankillo Archaeoastronomical Complex] – UNESCO
*[https://web.archive.org/web/20080513180534/http://www.yale.edu/opa/newsr/07-03-01-03.all.html Peruvian Citadel is Site of Earliest Ancient Solar Observatory in the Americas]
*[https://elpais.com/sociedad/2007/03/02/actualidad/1172790007_850215.html El observatorio solar más antiguo de América]
</div>

==הערות שוליים==

שרידי מצודת צ'נקייו

קטגוריה:פרו: אתרים ארכאולוגיים
שלמה בורנשטיין

נבחרת ישראל על דוכן המנצחים לאחר שזכתה במדליית כסף, בכדורעף נכים
שלמה בורנשטיין הוא ספורטאי פאראלימפי זוכה מדליות זהב (ניו יורק 1984) וכסף (סיאול 1988) בכדורעף בעמידה.

ב זכה במדליית זהב עם נבחרת ישראל בכדורעף בעמידה. ב זכה במדליית כסף עם נבחרת ישראל בכדורעף בעמידה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.paralympic.org/shlomo-borenshtein פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחקני כדורעף פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
ג'יימס ג'ררד

ג'יימס (ג'יימי) ג'ררד (באנגלית: James B. Jarrard) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית המכהן כסגן מפקד כוחות הצבא בפיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית.
==ביוגרפיה==
ג'ררד, בנם של ננסי וטום, נולד במערב גרמניה היכן שאביו הוצב כקצין שריון בצבא ארצות הברית. הוא למד בתיכון ג'ורג'יה ושירת במשמר הלאומי של ג'ורג'יה בזמן לימודיו האקדמאיים. ב-1988 סיים תואר ראשון במנהל עסקים מקולג' צפון ג'ורג'יה והתגייס לצבא.

בתפקידו הראשון כקצין חי"ר שירת בגדוד השביעי של רגימנט החי"ר השישי בדיוויזיית השריון הראשונה שהוצבה בגרמניה. הוא השתתף כמפקד מחלקה במלחמת המפרץ. לאחר מכן עבר הכשרת ריינג'רס ושירת בפורט בנינג. בתפקידו הבא הוצב בדיוויזיית החי"ר ה-25 בהוואי.

ג'ררד המשיך בקריירה צבאית בכוחות המיוחדים. הוא השתתף בפלישה האמריקאית להאיטי ב-1994, במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן. שימש סגן מפקד ומפקד כוח דלתא וקצין המבצעים של פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. ב-2014 מונה לסגן מפקד דיוויזיית החי"ר השביעית ובשנים 2017-2018 פיקד על כוח המשימה של המבצעים המיוחדים במבצע נחישות טבועה. הוא שימש קצין אג"ם של פיקוד המבצעים המיוחדים.

בנובמבר 2019 מונה ג'ררד למפקד דיוויזיית החי"ר ה-25. ביולי 2021 מונה לראש מטה פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית וביולי 2022 מונה לסגן מפקד כוחות הצבא בפיקוד.

ג'ררד בעל תואר שני בלימודים צבאיים מאוניברסיטת חיל האוויר והוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל האוויר. אחיו התאום הוא קצין בדרגת מייג'ור גנרל המשרת במשמר הלאומי.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.pacom.mil/Contact/Directory/Bio-Display/Article/2715077/chief-of-staff-us-indo-pacific-command.aspx ביוגרפיה], אתר פיקוד האינדו-פסיפי של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה ה-25 (ארצות הברית)
קטגוריה:מפקדי כוח דלתא
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
אריה אפרתי

ממוזער
אריה אפרתי (סוקולוביץ) (11 בספטמבר 1894 – 2 בדצמבר 1963) היה מהנדס מכונות ראשי ומנכ"ל רכבת ישראל בין השנים 1951 ל-1953.

== ביוגרפיה ==
אפרתי נולד בכפר תבור, אביו דוד סוקולוביץ היה מוכתר וממייסדי הכפר, למד לימודי הנדסה בגרמניה וכשחזר לארץ ישראל החל לעבוד ברכבת המנדטורית. בתחילה עבד במחלקת מכונות ובהמשך היה אחראי לבית הספר המקצועי של הרכבת ומילא מספר תפקידים בבית המלאכה. אפרתי נישא לטניה והם התגוררו בחיפה, בתם היחידה רות נרצחה ב-1972 בפיגוע בנמל התעופה לוד. 

עם הקמת רכבת ישראל מונה למהנדס מכונות ראשי ולאחר מכן בשנת 1951 מונה למנכ"ל עד אוגוסט 1953, כמנכ"ל פעל אפרתי לרכישת ציוד רכבות מגרמניה באמצעות כספי השילומים. לאחר מכן המשיך בתפקידו כמהנדס מכונות ראשי ברכבת ופרש מהרכבת לגמלאות ב-1960.

מתחם אחזקת נייד בלוד נקרא על שם אריה אפרתי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי רכבת ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1963
מיגל אנחל בוסטייו

מיגל אנחל בוסטייו לפוס (בספרדית: Miguel Ángel Bustillo Lafoz; 9 בספטמבר 1946 – 3 בספטמבר 2016) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת ספרד ובמספר קבוצות בספרד.

== קריירת מועדונים ==
בוסטייו החל את הקריירה המקצוענית שלו בדפורטיבו אראגון, קבוצת המילואים של ריאל סרגוסה. הוא שיחק בריאל סרגוסה, ובילה בבשאלה ב-UD מאהון, לפני שהצטרף לברצלונה בשנת 1969. משחקו הראשון בליגה היה האל קלאסיקו, נגד ריאל מדריד. הוא הבקיע שני שערים במשחק זה, ולאחר מכן נפצע באופן קשה מתיקול של שחקן ריאל מדריד פדרו דה פיליפה. הוא מעולם לא התאושש לגמרי מפציעה זו, וערך שתי הופעות ליגה נוספות בלבד עבור ברצלונה, לפני שעבר למאלגה בשנת 1972.

== קריירה בינלאומית ==
בוסטייו ערך חמש הופעות במדי נבחרת ספרד בין השנים 1968–1969, בהם הבקיע שני שערים.

== חיים אישיים ==
נפטר ב-3 בספטמבר 2016.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2016
מוטור סיטי

הפארק המוטורי באר שבע במהלך אימון ליגת פיג'ו Racing Cup 208
הפארק המוטורי באר שבע במהלך אימון ליגת פיג'ו Racing Cup 208
מוטור סיטי (או מסלול מרוצים שדה תימן) הוא מסלול מרוצים, אשר נמצא בקרבת שדה תימן (כ-10 קילומטרים מבאר שבע) ומאושר על פי תקנות הFIA והFIM.

==היסטוריה ומאפיינים==
המסלול נחנך בחודש מרס 2018, כ-13 שנים לאחר תחילת התוכניות להקמת פארק ספורט מוטורי על יד שדה תימן, שישרת את תושבי באר שבע ומועצה אזורית בני שמעון. בבנייתו השתתפה גם הנהלת מסלול המרוצים וראנו באיטליה.

במסלול מתקיימות פעילויות מוטוריות שונות ומגוונות, החל מהדרכות נהיגה, ימי מסלול למכוניות ואופנועים וקורסי נהיגה חווייתיים על רכבים שונים.<ref></ref>

מסלול האספלט הראשי הוא באורך של 2.1 קילומטרים, ובעתיד הקרוב מסלול האספלט הראשי יוארך ל-4.6 קילומטרים. המסלול כולל נכון לשנת 2022 9 פניות, מהן 6 פניות ימינה ו-2 שמאלה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מסלולי מרוצים
קטגוריה:ישראל: ספורט מוטורי
קטגוריה:מועצה אזורית בני שמעון
פאביה אודוקיה

פאביה אודוקיה או פאביה אאודוקיה, שמה במקור - פאביה (ביוונית:Φαβία Ευδοκία, בסביבות 580 - 13 באוגוסט 612) הייתה קיסרית רעיה של האימפריה הביזנטית, בתור אשתו הראשונה של הקיסר הרקליוס משנת 610 ועד מותה בשנת 612.

==קורות חייה==
פאביה נולדה בסביבות שנת 580 ולפי עדותו של תאופניס המוודה הייתה בתו של רוגס, בעל אחוזות יווני באקסרכיה של אפריקה.

===קיסרית רעיה===
פאביה התארסה עם הרקליוס, לימים קיסר האימפריה הביזנטית, שהתגורר עדיין בקרחידון (קרתגו לשעבר) באקסרכיית אפריקה. אביו של הרקליוס, הרקליוס הזקן היה באותה תקופה האקסרך של האזור.
בשנת 608 מרד היהודים נגד הרקליוס הצעיר נגד הקיסר חומס הכתר פוקאס. בנסיבות לא ידועות פאביה וחמותה אפיפניה, נפלו בשנת 610 בידי הקיסר פוקאס. הן נכלאו במנזר נאה מטאניה ("התשובה החדשה") והוחזקו כבנות ערובה על מנת למנוע מהרקליוס לצור על קונסטנטינופול.
לבסוף שתי הנשים שוחררו על ידי "הסיעה הירוקה" האחראית על אירועי מרוצי המרכבות בבירה הביזנטית. הן נמסרו לידי הרקליוס באי הקטן קלונימוס שבים מרמרה, מה שאיפשר להרקליוס ליישם חופשי את תוכניותיו הצבאיות. האקסקוביטורים עברו לצידו ועזרו לו בכך להיכנס לקונסטנטינופול בלי להיתקל בהתנגדות רבה. ב-5 באוקטובר 1610 הוכתר הרקליוס כקיסר ובאותו יום הוא התחתן עם פאביה ארוסתו. היא אימצה את השם אודוקיה וזכתה בתואר הכבוד "אוגוסטה".

=== מותה ===
אודוקיה נפטרה ב-13 באוגוסט 612 . לפי "הסינטומון כרונרוגרפיקון" של פטריארך קונסטנטינופול, ניקפורוס הראשון,, סיבת המוות הייתה אפילפסיה. ניקפורוס סיפר על תקרית מקברית שאירעה בעת הלווייתה. שפחה אחת ירקה דרך החלון חליפת תהלוכת הלווייה על יד הבית שבו שירתה. ארון הקיסרית היה פתוח והרוק נחת על גלימת הגופתה. ההמונים ראו בכך עלבון, תפסו את השפחה ושרפו אותה למוות.
הקיסרית אודוקיה הובאה לקבורה בכנסיית השליחים הקדושים בקונטנטינופול. אלמנה, הרקליוס התחתן שנית עם אחייניתו מרטינה.

==ילדיה==
לאודוקיה ולהרקליוס נולדו שני ילדים:
*אודוקסיה אפיפניה - ילידת 7 ביולי 611 היא קיבלה את התואר אוגוסטה ב־4 באוקטובר 612.
*הרקליוס קונסטנטינוס, לימים הקיסר קונסטנטינוס השלישי. הוא נולד ב-3 במאי 612 וכתינוק הוכתר לקיסר שותף ב־22 בינואר 613.

==לקריאה נוספת==
*Georg Ostrogorsky, Storia dell'Impero bizantino, traduzione di Piero Leone, Torino, Einaudi, 1993, .

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.documentacatholicaomnia.eu/03d/0806-0815,_Nicephorus_Constantinopolitanus,_Breviarium_Historicum_%28CSHB_Petavio_Intrerprete%29,_GR.pdf הכרוניקה ההיסטורית הקצרה של ניקפורוס] באתר documenta catholica omnia.eu
* [http://www.roman-emperors.org/fabia.htm Lynda Garland- Fabia (First Wife of Heraclius)]
2000 on the site Roman Emperors

קטגוריה:קיסריות האימפריה הביזנטית
קטגוריה:נפטרים מאפילפסיה
גרה (משקל)

גרה הוא מידת משקל קטנה המוזכרת בתנ"ך כאחד חלקי עשרים של השקל.

==בתנ"ך==
הגרה מוזכר בספר שמות:
:"זה יתנו כל העבר על הפקדים מחצית השקל בשקל הקדש עשרים גרה השקל ..."

ספר יחזקאל חוזר על הדברים:
:"והשקל עשרים גרה עשרים שקלים חמשה ועשרים שקלים עשרה וחמשה שקל המנה יהיה לכם"

===אגורה===
ישנם (רש"י, רד"ק, מלבי"ם) המזהים את הגרה עם האגורה המוזכרת בספר שמואל:
:"והיה כל הנותר בביתך יבוא להשתחות לו לאגורת כסף וככר לחם ואמר ספחני נא אל אחת הכהנות לאכל פת לחם"

אחרים טוענים שאגורה היא מילה משורש "אגר" שיש לפרשו כשכר עבודה או צרור של מתכת.

===מעה===
בלשון חז"ל נקרא הגרה "מעה". במעבר ממידות מדבריות למידות ירושלמיות, הוסף שישית לשקל וכך השקל של התורה, הנקרא אצל חז"ל סלע, כולל 24 מעים.

==מקור השם==
באכדית, משמעות המילה giru היא גרגיר של חרוב.

==בארכאולוגיה==
מטבע של יהוד מדינתא, משמאל: דיוקן של יחזקיהו, שליט יהוד מדינתא, מימין: ינשוף עם כיתוב עברי עתיק "יחזקיהו הפחה"

יגאל רונן טוען שמטבעות יהוד מדינתא מסדרת "ינשוף" ומסדרת דיוקן של מלך פרסי, הם מטבעות בערך של גרה וחצי גרה, בהתאמה. על פי שקילה של 64 מטבעות מסדרת ינשוף, הוא מצא שמשקלם הממוצע הוא 0.48 גרם. בשקילה של 82 מטבעות מסדרת דיוקן מלך פרסי הוא מצא משקל ממוצע של 0.26 גרם, בערך חצי ממשקל מטבעות הינשוף. ממוצע המשקל של מטבעות אובול מאותה תקופה שהוטבעו בעזה ושומרון הוא 0.69 גרם, שאינו תואם את מטבעות היהוד מדינתא האלו. לעומת זאת, 1/24 של שקל של 11.4 גרם הוא 0.475, כמעט במדויק משקל מטבעות הינשוף.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטבעות עתיקים
אברהם צוויק

אברהם צוויק (1919–2001) היה מנכ"ל רכבת ישראל בין השנים 1964 ל-1972.

== ביוגרפיה ==
צוויק נולד בווינה, אוסטריה ולמד שם בבית הספר היהודי על שם צבי פרץ חיות. ב-1938 עלה לארץ ישראל והתגורר בחיפה. זמן קצר לאחר מכן החל ללמוד בטכניון וסיים תואר בלימודי הנדסת בניין.

עם סיום לימודיו החל לעבוד בעיריית חיפה במשך שלוש שנים. בשנת 1947 החל לעבוד במפעל נשר כמהנדס תכנון ובטיחות ועבד שם עד 1956, אז החל את עבודתו ברכבת ישראל כסגן המנכ"ל.<ref name=":0"></ref> ב-1964, התפטר מנכ"ל הרכבת, מנחם סבידור, בעקבות מסקנות וועדת חקירה לאירוע תאונת הרכבת בבית יהושע. צוויק שהיה באותה עת סגן המנכ"ל וראש המחלקות הטכניות (מכונות, הנדסה ואיתות) של הרכבת, הגיש גם הוא את התפטרותו בפני שר התחבורה ביחד עם חברי ההנהלה הנוספים של הרכבת. אך השר ציין כי מסקנות וועדת החקירה אין מהוות אי אמון בהנהלת הרכבת. בעקבות דברי השר חזר בו צוויק (יחד עם חברי ההנלה הנוספים למעט המנכ"ל סבידור) ומשך את התפטרותו. ב-1 ביולי 1964, מיד עם התפטרות סבידור מונה צוויק למנכ"ל בפועל.<ref name=":0" /> בתחילה רצה שר התחבורה בר יהודה למנות מנכ"ל מבחוץ על רקע חברותו של צוויק במפלגתו של השר אחדות העבודה, אך לבסוף לאחר שלא נמצא מינוי ראוי מבחוץ אושר מינויו לתפקיד המנכ"ל במרץ 1965.<ref></ref><ref></ref> בתקופתו המשיכה הרכבת ברכש ציוד רכבות מחוץ לישראל, פיתוח מסילות ובין היתר נחנך קו הרכבת לדימונה, תחנת הרכבת תל אביב דרום.<ref></ref><ref></ref>

ב-26 ביולי 1972 הודיע לשר התחבורה שמעון פרס על פרישתו וזאת על רקע חילוקי דעות ביניהם.<ref></ref>

ב-1949 התחתן צוויק עם יהודית, לימים פרופסור לספרות והם התגוררו בטבעון.<ref></ref> לבני הזוג נולדו שלושה בנים: רמי, פרופסור למנהל עסקים באוניברסיטת קליפורניה בריוורסייד, אורי, פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב, וחנן, כלכלן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי רכבת ישראל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:קריית טבעון: אישים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
קתרינה ויזאני

[[הדפס של קתרינה ויזאני בבגדי גברים, 1755]]
קתרינה ויזאני (אנגלית: Catterina Vizzani; 1719 – 16 ביוני 1743) הייתה אישה איטלקייה שבשמונה השנים האחרונות לחייה התלבשה כגבר, תוך כדי שהיא מכריזה על זהותה כג'ובאני בורדוני. סיפורה עורר תשומת לב מיד לאחר מותה, כאשר התגלה כי מדובר היה במותה של אישה.<ref></ref>

בהיותה בתו של אב נגר ממוצאו במילאנו, פייטרו ויזאני, לא היה ידוע דבר על ילדותה עד גיל 14. ג'ובאני, אשר בזמנו נקרא בפי כולם כקתרינה, למד לקרוא, לכתוב ולרקום. החדשות הראשונות על נטייתו לאהוב נשים (נטייה אשר הוגדרת כהומוסקסואלית על ידי בני תקופתו בשל היותה נקבה בלידתה, אך למעשה הטרוסקסואלית בהיותה זכר במשך חייה) מתוארכת לגיל 14, כאשר הלך בלילה לאחת מחברותיו עבור פעילות רקמה, מרגריטה. כפי שסיפר הביוגרף שלו, המנתח והאינטלקטואל המפורסם ג'ובאני ביאנצ'י, בהיותו מקור חיוני ויחיד, "אהבה זו נמשכה יותר משנתיים מאושרות בין קתרינה למלגריטה". אביה של מרגריטה גילה את הפרשה, ואיים בפנייתו לג'ובאני (קתרינה), שברחה מהבית ומאותו רגע לבשה בגדי גברים והכריז על זהותה כג'ובאני בורדוני.<ref></ref>

בורדוני עבד אצל כומר בפרוג'ה במשך ארבע שנים. לאחר מכן עבדה כרגלן עבור קבלייר פרנצ'סקו מריה פוצ'י האציל במונטה פולצ'יאנו. בזהותו כבורדוני, היה ידוע בפרשיות האהבה שלו עם נשים והיה לו מעמד של פתיין. בשנת 1743, בורדוני שכנע את אחייניתו של כומר לברוח עימו לרומא. בני הזוג נורו בדרך ובורדוני נפצע אנושות. על ערש דווי, בורדוני הודה לכאורה בפני נזירה כי הוא נולד כנקבה ביולוגית, בעוד לאחר מכן ביקש לכאורה להיקבר בבגדי נשים ולהתכבד בתואר של בתולה.

פרופסור ג'ובאני בטיסטה ביאנצ'י לנוטומי, מנתח איטלקי, בדק את שרידיו של בורדוני כדי לקבוע אם יש הסבר פיזי לנטייתו המינית. הלווייתו של בורדוני זכתה לביקור נרחב, מכיוון שהציבור התייחס אליה כאישה שמתה על בתוליה. כשמותו התפשט, התגלה כי מדובר באישה ביולוגית, והבשורה התפשטה במהירות. ביאנ'צי, שנדהם מהסיפור, החל מיד לאסוף חומר לכתיבת הביוגרפיה שלו על בורדוני. ב-19 בספטמבר 1744 פרסם בפירנצה את הביוגרפיה על שמו, "היסטוריה קצרה של חייה של רומן קתרינה ויזאני, שבמשך שמונה שנים התלבשה בשמלה של גבר כמשרתת, שלאחר מקרים שונים נהרגה סופית ונמצאה בפולצ'לה גופתה על ידי פרופסור ג'ובאני ביאנצ'י לנוטומי בסיינה". בשנת 1751 פורסמה בלונדון עם תרגומה לאנגלית על ידי ג'ון קללנד, "ההיסטוריה וההרפתקאות האמיתיות של קתרין ויזאני" לצד הערות ושינויים, אחריה הוצאה מחדש ארבע שנים מאוחר יותר. בשנת 1755 הופיעה גרסתה הגרמנית בלייפציג בכתב עת מדעי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרוסדרסריות
קטגוריה:להט"בים איטלקים
קטגוריה:ילידות 1719
קטגוריה:נפטרות ב-1743
פרדריק דהו

פרדריק פביאן ויליאם דהו (בצרפתית: Frédéric Fabian William Déhu; נולד ב-24 באוקטובר 1972 בוילפריזי שבצרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הבלם.

== קריירת מועדונים ==
במהלך הקריירה שיחק דהו בלאנס, בברצלונה, בפריז סן-ז'רמן, באולימפיק מרסיי ובלבאנטה.

== קריירה בינלאומית ==
דהו ערך חמש הופעות בנבחרת צרפת בין השנים 1998–2000. ב-19 באוגוסט 1998 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 2-2 נגד נבחרת אוסטריה במשחק ידידות.

== תארים ==
;לאנס
* אליפות צרפת (1): 1997/1998
* גביע הליגה הצרפתית (1): 1998/1999

;פריז סן-ז'רמן
* הגביע הצרפתי (1): 2003/2004
* גביע האינטרטוטו (1): 2001

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1972
הצוללות מסדרת דקר

הצוללות מסדרת דקר הן שלוש צוללות עתידיות של חיל הים הישראלי, שייבנו על ידי חברת טיסנקרופ מערכות ימיות ויסופקו החל מסוף שנות ה-20 של המאה ה-21, לשם החלפת הצוללות מסדרת דולפין, שיוצאו מהשירות עקב התיישנותן. צוללות אלו יהיו הכלים היקרים והמשוכללים ביותר בצה"ל.

מזכר ההבנות הראשוני בעניין הצוללות נחתם בברלין באוקטובר 2017, בין נציגי משרד ההגנה הגרמני לבין שגריר ישראל ג'רמי יששכרוף. אז הוערכה עלות העסקה בכ-1.8 מיליארד אירו, כאשר גרמניה הייתה אמורה להעניק לישראל 600 מיליון אירו. למזכר נוסף סעיף שבו הצוללות יסופקו רק לאחר שיופרכו כל החשדות. וכי גרמניה שומרת לעצמה את הזכות לחזור בה מההסכם אם סיום הפרשה לא יניח את דעתה.<ref></ref> 

ברקע הדברים עמדה התנגדות של מפלגת הירוקים הגרמנית למכירת הצוללות בשל יכולתן הפוטנציאלית לשאת נשק גרעיני.

על פי אל"ם ג', ראש מחלקת הצוללות בחיל הים, שפיקח על התכנון והרכש של הצוללות, שבזמן הראיון אנשיו היו בעיצומו של תהליך התכנון של הצוללות, כוונת חיל הים בתחילת 2018 הייתה שהחוזה שבו מפורטים המפרטים הטכניים המלאים של הצוללות יחתם לקראת סוף 2019.

בשנת 2019 השקיעה מספנת טיסנקרופ 250 מיליון יורו בהכנות לבניית צוללות אלו ושש צוללות דומות לציי גרמניה ונורווגיה שיבנו במקביל.

החוזה לרכישת הצוללות לבסוף נחתם ב-20 בינואר 2022 בבסיס הקריה על ידי מנכ"ל משרד הביטחון אמיר אשל מול מנכ"ל חברת טיסנקרופ ד"ר רולף וירץ<ref></ref>. לפי ההסכם, הצוללת הראשונה תימסר לזרוע הים בתוך כ-9 שנים. מחיר שלוש הצוללות הוא כ-3 מיליארד אירו (3.4 מיליארד דולר), והוא כולל גם הקמת סימולטור בישראל, תמיכה לוגיסטית ואספקת חלפים. חלק ממחיר העסקה, בסך 600 מיליון אירו, יינתן כמענק מממשלת גרמניה (בעסקה זו המענק הוא 20% ממחיר העסקה, לעומת 33% בעסקה הקודמת). ההסכם כולל גם רכש גומלין בישראל, בהיקף של יותר מ-850 מיליון אירו.

הצוללות יהיו מתקדמות יותר וגדולות יותר מאשר הצוללות מסדרת דולפין AIP שמשרתות כיום בחיל הים הישראלי. דגשים נוספים של הצוללות האלה הם חמקנות, אוטומטיזציה, ויכולת נשיאה של אמל"ח.<ref name=":0" />

== מאפיינים ==
הצוללות מסדרת דקר שנבנות תחת מעטה סודיות יהיו בעלות מבנה ייחודי עם גשר ארוך מהרגיל, שיכול להסתיר בתוכו טילים בליסטיים. לפי פרסומים בגרמניה, יותקן בצוללות מסדרה זו רכיב חדש המאפשר שיגור טילים אנכי מתוך גוף הצוללות.

לפי פרסומים בגרמניה הצוללות מסדרה זו יהיו מהגדולות ביותר שנבנו אי פעם במספנה, ואורכן יהיה יותר מ-73 מטרים. הדחק הצוללות יהיה 3,000 טון, לעומת 2,400 טון בצוללות מסדרת דולפין AIP.

הנפח הפנימי שנוסף לצוללת על ידי הארכתה ב-21 מטרים, יוכל לשמש לאכלוס כוח מבצעי מיוחד ככוחות קומנדו ימי או יחידות מיוחדות אחרות למשימות איסוף או תקיפה, לצד מקום לציוד ייעודי מתקדם למתקני פיקוד ובקרה מורחבים. כמו גם, התקנה של מערכות נשק ומערכת הנעה משופרת.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:דגמי צוללות
קטגוריה:יחסים צבאיים גרמניה–ישראל
קטגוריה:ישראל: מיזמי ביטחון עתידיים
עלי דשתי

אלי דשתי (בפרסית: علی دشتی, 31 במרץ 1897 - 16 בינואר 1982) היה פוליטיקאי וסופר איראני.

==ביוגרפיה==
עלי דשתי נולד בבושהר וקיבל חינוך מסורתי. הוא למד אסלאם, היסטוריה ודקדוק במדרסה בכרבלא ונג'ף (בעיראק). בשנת 1918 הוא חזר לאיראן והתיישב בטהראן.

עלי דשתי החל לעסוק בעיתונות והיה מוציא עיתון בשנים 1922–1935. הוא נבחר לפרלמנט מספר פעמים בשנים 1928–1946.

בשנים 1941–1946 הוא היה ראש "מפלגת הצדק". בעקבות ביקורת על הכללת מפלגת תודה בממשלה ומתן זיכיונות לברית המועצות הוא נעצר בשנת 1946. בשנת 1954 הוא מונה לחבר בבית העליון של הפרלמנט האיראני וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1979, בה פרצה המהפכה האיראנית.

דשתי היה תומך של רזא ח'אן ועוד בשנת 1930 כינה אותו "הסמל הלאומי". בשנת 1977 הוא פרסם ספר "55" על 55 שנות שלטון של רזא חאן. לאחר המהפכה האיראנית הוא פרסם ספר The Fall Factors בה ניתח סיבות לנפילת המשטר.

בשנת 1975 דשתי העביר את ספרו "23 שנים" לפרנק ביגלי, פרופסור לפרסית. הוא ביקש לא לפרסם את הספר עד מותו. בשנים 1977 ו-1978 הוא חזר על בקשתו. ביגלי עמד בדרישה זו ורק בשנת 1985 קידם את פרסום הספר. הספר כולל ביקורת על אסלאם ויסודותיו.

מבחינה אידאולוגית הוא תמך ברציונליזם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://iranicaonline.org/articles/dasti-ali ביוגרפיה]

קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:סופרים איראנים
קטגוריה:ילידי 1894
קטגוריה:נפטרים ב-1982
פרנסיס ג'ונסטון

פרנסיס ג'ונסטון (באנגלית: Francis Johnston: 1760 – 14 במרץ 1829) היה אדריכל אירי שפעל בעיקר בעיר דבלין.

== קריירה ==
פרנסיס ג'ונסטון נולד בעיר (כיום חלק של צפון אירלנד) למשפחת אדריכל מקומי.

העבודות הראשונות של ג'ונסטון בוצעו במשרד של תומאס קולי ובנייתם הסתיימה בשנת 1789. בהמשך הוא היה אחראי על תכנון מספר בנייני ציבור באמרה, עיר הולדותו. בניית פרויקטים אלו הסתיימה בשנת 1809 כאשר הוא כבר התגורר בדבלין.

במהלך המאה ה-19 ג'ונסטון פעל בעיקר בדבלין ועבר להתגורר בעיר. הוא תכנן מספר בניינים בעיר לרבות (1802) של טירת דבלין (1814), בניין בית הדואר המרכזי (1817). היה לו תפקיד משמעותי בתכנון עמוד נלסון שנהרס בפיצוץ בשנת 1966.

בשנת 1824 הוא מונה לנשיא של (RHA) במקום ויליאם אשפורד שנפטר.

פרנסיס ג'ונסטון נפטר בשנת 1829 ונטמן בכנסיית סנט ג'ורג' אותה תכנן.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="150">
File:General_Post_Office_Dublin_20060803.jpg|בניין הדואר

File:Chapelroyal.jpg|הכנסייה המלכותות בטירת דבלין

File:County_Dublin_-_St_George's_Church_(Dublin)_-_20190904141913.jpg|כנסיית סנט ג'ורג' 

File:Charleville_Castle.png|טירה
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20220121065722/http://www.archiseek.com/2009/francis-johnston-1760-1829/ ביוגרפיה]

קטגוריה:אדריכלים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1760
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1829
צירי הלידה

צירי הלידה הם התכווצויות בטניות שגוף האישה ההרה יוצר כדי להתחיל את תהליך הלידה. ההתכווצויות דוחפות את העובר אל תעלת הלידה, ומסייעות לו להתמקם בצורה מיטבית לקראת יציאה מצוואר הרחם אל אוויר העולם.

== תפקיד הצירים ==
צירי הלידה דוחפים את העובר מחלל הרחם כלפי מטה, אל אזור האגן, וזאת על ידי התכווצויות קצובות של הבטן, שהולכות ומתחזקות עם התקרבות הלידה. במהלך ההתכווצויות צוואר הרחם נפתח ונמחק, כלומר מתקצר עוד ועוד עד היעלמות מלאה בזמן הלידה עצמה.

== התגברות הצירים עם התקדמות תהליך הלידה ==
לרוב הצירים מתוארים על ידי נשים כתחושה של 'חגורת כאב', שמתחילה בגב ועוברת קדימה לבטן, או כאבים דמויי כאבי מחזור בעצימות גבוהה מאוד. צירי הלידה גורמים גם להתקשות של הבטן, ובלשון חז"ל מכונים קישוי.<ref></ref>

בהגיע שלב הלידה עצמה, הצירים נעשים סדירים, וככל שהלידה מתקרבת כך הם נעשים תכופים יותר וכואבים יותר. פעמים רבות מתרחשת בשלב זה ירידת מים. הצירים ממשיכים עד שיש מחיקה מלאה של צוואר הרחם ופתיחה מלאה. בשלב הזה, הצירים הופכים לצירי לחץ.

== צירי לחץ ==
צירי הלחץ הם הצירים המובילים ללידה, והם מלווים ברפלקס לחיצה אל-רצוני שלא ניתן להתנגד אליו, על מנת לדחוף את התינוק לתעלת הלידה, ומכאן שמם. בדרך כלל צירים אלו מלווים גם בתחושת לחץ כבד על פי הטבעת וצורך להפריש צואה. לרוב בין הצירים הראשוניים לצירי הלחץ יש מספר דקות של הפסקה. במהלך צירי הלחץ נדחף התינוק החוצה על ידי שרירי הרחם ועל ידי לחיצות או נשימות של האם.

== צירים מדומים ==
לעיתים קרובות מתפתחים צירים מדומים (נקראים גם 'צירי ברקסטון היקס') שאינם מובילים ללידה באופן מיידי. צירים מדומים מתאפיינים בכך שאינם סדירים ואינם מתחזקים עם הזמן, שכיבה ומנוחה עשויות להפסיקם, הצירים מורגשים בקדמת הבטן, וכמו כן צוואר הרחם אינו נפתח או נמחק בעקבותיהם. צירים מדומים יכולים להופיע כבר בטרימסטר השני של ההיריון.

== דרכי התמודדות עם כאב הצירים ==
הדרך שמציעה הרפואה הקונבנציונלית להתמודדות עם כאבי צירי הלידה היא מתן זריקת אפידורל בגב היולדת לשם אלחוש העצבים. עם זאת, ישנן שיטות שונות להתמודדות טבעית עם כאב הצירים חלקן מבוססות על הרגעת היולדת לשם הפרשת ההורמון אקסיטוצין המסייע בקידום הלידה, חלקן מבוססות על לחיצות באזורים שונים בשילוב נשימות מיוחדות, או על עמידה בתנוחות מסוימות, חלקן מבוססות על כניסה לאמבטיית מים או התזת מים על הגוף, וחלקן מבוססות על מכשיר חשמלי (טנס) שמבצע פולסים חשמליים שמעודדים הפרשת אנדרופינים ובכך יוצרים אפקט אלחוש המיקל על כאב הצירים.<ref>ראו במאמרים [https://www.dyada.co.il/page/בצער-תלדי-שיטות-להתמודדות-עם-כאב-צירי-הלידה כאן] ו[https://www.zirim.co.il/התמודדות-עם-כאבי-הלידה/ כאן] ו[https://www.kikar.co.il/245520.html כאן].</ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.hadassah.org.il/whentogettothedeliveryroomarticle/ מתי להגיע לחדר לידה], באתר המרכז הרפואי הדסה
* [http://www.mamy.co.il/לידה/שלבי-הלידה/צירי-לידה צירי לידה - סוגים והתמודדות], באתר mamy
* [https://www.pain.org.il/01/צירי-לידה/ צירי לידה - השלבים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לידה
קטגוריה:פיזיולוגיה
הנייר נראה לבן מבחוץ אבל בפנים הוא שחור

"הנייר נראה לבן מבחוץ אבל בפנים הוא שחור" (1970) היא סדרת רישומים מאת האמן הישראלי משה גרשוני.
==תיאור==
בשנת 1970 יצר גרשוני קבוצה של עבודות על ניירות קטני ממדים ועל גזרי נייר שונים. חלקן לוו בטקסט כתוב בעיפרון - "הנייר נראה לבן מבחוץ אבל בפנים הוא שחור". באותה תקופה יצרו אמנים שונים, כיהושע נוישטיין, בני אפרת ואחרים, עבודות שעסקו בגבולות של הנייר. בסדרת עבודות אלו גרשוני השחיר את המקומות בהן נקרע הנייר בדיו שחור. בתקופת היווצרן, על רקע האמנות המושגית, נתפשו העבודות כעיסוק אפיסטימולוגי בהגדרת האמנות. גרשוני הסביר בדיעבד כי העבודות ניסו "להוכיח שלנייר יש עובי, שהוא תלת-ממדי".

שרה בריטברג-סמל ציינה את ההיבט המיסטי של העבודות, המציג "את מה שאינו נתון למבט". בהצבעה על תוכו השחור של הנייר ניסה גרשוני לְסמן – באירוניה – את מה "שמעבר", כלומר את ממד הטרנסצנדנטי של האמנות.

סדרת העבודות הוצגה בהרחבה בתערוכות ובקטלוגים "גבולות השפה" ו-"העיניים של המדינה: אמנות חזותית במדינה ללא גבולות", שהוצגו במוזיאון תל אביב לאמנות בשנת 1998. בתערוכה הרטרוספקטיבית של גרשוני במוזיאון תל אביב לאמנות (2010) ועוד. בשנת 2016 היוו העבודות "נקודת מוצא לדיון ולדיאלוג" לעבודות בתערוכה הקבוצתית ״שובו של הנייר / מחשבות על רישום״, שהוצגה בבית האמנים בירושלים (אוצרות: עדנה מושנזון וסאלי הפטל נוה)

עבודות מן הסדרה נמצאות באוסף מוזיאון ישראל (B82.0901), אוסף בלה ובנו כלב ועוד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משה גרשוני: ציורים
קטגוריה:רישום ישראלי
קטגוריה:ציורים משנות ה-1970
קטגוריה:יצירות משנת 1970
הדיוויזיה ה-78 (בריטניה)

הדיוויזיה ה-78 של הצבא הבריטי היא דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה במאי 1942 בסקוטלנד לקראת מבצע לפיד, וכללה את חטיבות המשמר ה-1, ה-11 וה-36, אשר כללו לוחמים שהשתתפו ב ופונו מדנקרק במבצע דינמו. הדיוויזיה השתתפה בפלישה לצפון אפריקה וכבשה את אלג'יריה, ולאחר מכן לחמה במהלך המערכה בתוניסיה כחלק מהקורפוס ה-5 במסגרת הארמייה הראשונה. עם סיום המערכה הועברה הארמייה לארמייה השמינית, במסגרתה השתתפה בפלישת בעלות הברית לסיציליה ובקרבות השונים בחזית האיטלקית, ובכלל זה הנחיתה בסלרנו, כיבוש נאפולי, קרב מונטה קאסינו, קרב אנציו ומתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה. הדיוויזיה סיימה את המלחמה באוסטריה, ובאוגוסט 1946 פורקה הדיוויזיה.

הדיוויזיה ה-78 נחשבה לאחת הדיוויזיות הטובות ביותר של הצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה, בשל המורל הגבוה והמנהיגות המצוינת שלה, והגנרל מונטגומרי האמין שהיא דיוויזיית לוחמת ההרים הטובה ביותר בארמייה השמינית הבריטית. דעה זו הייתה שותפה למפקדים בכירים רבים, כמו לוטננט גנרל צ'ארלס אלפרי, מפקד הקורפוס ה-5, שטען שהדיוויזיה ה-78 היא "הדיוויזיה הלוחמת הטובה ביותר מכל מי שהייתה לי הפריבילגיה לקבל בקורפוס ה-5". 

==קישורים חיצוניים==
* [http://niehorster.org/index.htm כוחות צבא במלחמת העולם השנייה]

78
הניו יורק אובזרוור

הניו יורק אובזרוור (The New York Observer) היה שבועון, שיצא לדפוס בין השנים 1987 ל-2016, אז הפסיק לצאת לדפוס והפך לעיתון מקוון בלבד אובזרוור (Observer). העיתון מתמקד בתרבות, נדל"ן, תקשורת, פוליטיקה, ובתעשיות הבידור והפרסום.

העיתון יצא לאור לראשונה ב-22 בספטמבר 1987 בניו יורק ביוזמתו של בנקאי ההשקעות ארתור קרטר . ב-2006 נרכש העיתון על ידי ג'ארד קושנר שהיה אז בן 25. העיתון הופיע כברודשיט ואחר כך כטבלואיד בימי רביעי. מטה העיתון נמצא במנהטן.

בראשית דרכו, זכה העיתון לפרסום הודות לטור של "סקס והעיר הגדולה" של קנדיס בושנל, שעל בסיסו נכתבה סדרה הטלוויזיה סקס והעיר הגדולה.

את העיתון ערך גריידון קרטר לפני שערך את ואניטי פייר. אחריו ערכה את העיתון סוזן מוריסון. העורך הרביעי והמוכר ביותר של העיתון היה פיטר קפלן שעזב את העיתון ב-2009 בעקבות שינויים וקיצוצים שערך בעלי העיתון קושנר. עורכים נוספים של העיתון היו קייל פופ ואליזבת ספירס (2011–2012) וקן קרסון (2013–2017).

ב-2016 חדל העיתון להופיע בכתב והופיע באופן מקוון בלבד בשם אובזרוור ללא הקידומת "ניו יורק".

בין כותבי העיתון לאורך השנים נמנים ג'ו קונסון (1992–2010), דורי שפריר , הילטון קרמר , אנדרו סאריס, ריצ'ר ברוקיזר , רוס ברקן (2013–2016), ג'ון היילפרן , רוברט גוטליב , ניקולס פון הופמן , אן רויפי (1997–2002), טרי גאלווי , רון רוזנבאום , מייקל מ. תומאס , פיליפ וייס וסטיב קורנקי .

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונים באנגלית
קטגוריה:ניו יורק: עיתונים
תהילים ק"ג

תהילים ק"ג הוא המזמור ה-103 בספר תהילים ומיוחס לדוד המלך. המזמור הוא אחד מארבעה עשר מזמורים הפותחים במילה 'לדָוִד'<ref>ראו פרקים: כ"ד, כ"ה, כ"ו, כ"ז, כ"ח, ל"ב, ל"ד, ל"ה, ל"ז, ק"א, ק"ג, ק"י, קל"ח, קמ"ד.</ref>. קריאת הפרק הומלצה בספרי הסגולות כסגולה לאישה עקרה<ref></ref>.

==תוכן המזמור==

מזמור ק"ג מורכב מעשרים ושניים פסוקים ומחולק לארבעה חלקים:

===א'-ה'===

המזמור נפתח בקריאה של המשורר לעצמו לברך את אלוהים "לְדָוִד בָּרֲכִי נַפְשִׁי אֶת ה' וְכָל קְרָבַי אֶת שֵׁם קָדְשׁוֹ" (א') ומסביר כי עליו לברך את אלוהים מכיוון שהוא עשה גומל לו חסד ורחמים, וסולח לו על חטאיו: "הַסֹּלֵחַ לְכָל עֲו‍ֹנֵכִי הָרֹפֵא לְכָל תַּחֲלֻאָיְכִי. הַגּוֹאֵל מִשַּׁחַת חַיָּיְכִי הַמְעַטְּרֵכִי חֶסֶד וְרַחֲמִים" (ג'-ד').

===ו'-י"ד===

בחלקו השני של המזמור מתאר המשורר את החסדים הלאומיים שעשה אלוהים לעם ישראל: "יוֹדִיעַ דְּרָכָיו לְמֹשֶׁה לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל עֲלִילוֹתָיו" (ז'), "לֹא כַחֲטָאֵינוּ עָשָׂה לָנוּ וְלֹא כַעֲו‍ֹנֹתֵינוּ גָּמַל עָלֵינוּ" (י').
המשורר מוסיף ומתאר את יחסו האבאי והרחום של אלוהים: "כְּרַחֵם אָב עַל בָּנִים רִחַם ה' עַל יְרֵאָיו" (י"ג).

===ט"ו-י"ט===

לאחר שפירט כמה מחסדי אלוהים לעמו, המשורר מדגיש את נצחיותו המוחלטת של אלוהים מול הזמניות של בני האנוש: "אֱנוֹשׁ כֶּחָצִיר יָמָיו כְּצִיץ הַשָּׂדֶה כֵּן יָצִיץ" (ט"ו), "וְחֶסֶד ה' מֵעוֹלָם וְעַד עוֹלָם" (י"ז).

===כ'-כ"ב===

המזמור נחתם בקריאת המשורר לכל היצורים שביקום לברך את אלוהים, כולל מלאכי האלוהים: "בָּרֲכוּ ה' מַלְאָכָיו גִּבֹּרֵי כֹחַ עֹשֵׂי דְבָרוֹ לִשְׁמֹעַ בְּקוֹל דְּבָרוֹ" (כ') וחותם כמו בפתיחת המזמור במילים: "בָּרֲכִי נַפְשִׁי אֶת ה'" (כ"ב).

==בתפילה היהודית==
במסכת סופרים ובמקורות נוספים מופיע מזמור זה כשיר של יום ליום הכיפורים, בשל לשונות הכפרה והרחמים המופיעים בו (לצד תהילים ק"ל). ככל הנראה, כך נהגו בעבר במרבית הקהילות בנוסח ארץ ישראל.

==בתרבות==
* וחסד ה - ביצוע של מקהלת מלכות ללחן חסידות בעלזא באלבום נפלאים. גרסת כיסוי לשיר ביצעו גם עמירן דביר וחיים שלמה מאייעס.
* חסד שבחסד - אברימי רוט לחן של יוסי גרין, עיבוד של אלי קליין ואיצי ברי<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=upjlMAKR-_0 חסד שבחסד], אברימי רוט להאזנה ביוטיוב.</ref>. גרסת כיסוי לשיר ביצעו ארי היל ואלי מרקוס באלבום של יוחי בריסקמן פרויקט X.
* [https://www.youtube.com/watch?v=ydgDUGB64dA המזמור כניגון שהולחן על ידי יהדות אשכנז,] בביצועו של דוד אליהו פרטוש.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=NEuOmNZW3qg שיעור מפי חגי בן ארצי] באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

ק"ג
אלכסנדר בזבורודקו

הנסיך אלכסנדר אנדרייביץ' בֶּזְבּוֹרוֹדְקוֹ (ברוסית: Алекса́ндр Андре́евич Безборо́дко; באוקראינית: Олександр Андрійович Безбородько; 25 במרץ 1747 – 6 באפריל 1799 היה מדינאי רוסי בכיר, יליד אוקראינה.

קנצלר האימפריה הרוסית והאדריכל הראשי של יחסי החוץ של האימפריה הרוסית אחרי מות ניקיטה פנין. מזכירה האישי ואיש אמונה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* Bain, Robert Nisbet (1911). "Bezborodko, Aleksander Andreevich". In Chisholm, Hugh (ed.). Encyclopædia Britannica. 3 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 840. (באתר ויקיטקסט באנגלית)
</div>

קטגוריה:קנצלרי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ילידי 1747
קטגוריה:נפטרים ב-1799