OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קבוצת מוביסטאר

קבוצת מוביסטאר (באנגלית: Team Movistar) 
היא קבוצת אופני כביש ספרדית מסבב ה-UCI World Tour. הקבוצה מתמחה בעיקר בתחום הגרנד טורס, היא ניצחה בטור דה פראנס עם פדרו דלגדו (1988), מיגל אינדוראין (1991, 1992, 1993, 1994, 1995) ואוסקר פריירו (2006), בג'ירו ד'איטליה עם מיגל אינדוראין (1992, 1993), נאירו קינטנה (2014) וריצ'רד קאראפאס (2019). ובוואלטה אספנייה עם פדרו דלגדו (1989), אברהם אולנו (1998), אלחנדרו ולוורדה (2009) ונאירו קינטנה (2016). הקבוצה נוסדה ב-1980 והיא אחת מהקבוצות המקצועניות הוותיקות ביותר בעולם, ובמשך השנים השתנתה והחליפה שמות בהתאם.

== ספונסרים ==
הקבוצה נתמכת כלכלית על ידי חברת הטלקומוניקציה מוביסטאר מאז שנת 2011. שגם משמשת כספונסרית של קבוצת מוביסטאר–ימאהה המוטורית.

היא רוכבת על אופני קניון .

== היסטוריה ופעילות ==
הקבוצה ב[[טור דה לה פרובנס, 2019]]
הקבוצה קמה בשם "ריינולדס" בשנת 1980. בשנותיה הראשונות הייתה קבוצה קטנה שמיעטה לנצח בזירה הבינלאומית, אך ב-1988 ערכה את הפריצה הגדולה שלה, כשניצחה עם פדרו דלגדו את הטור דה פראנס, בנוסף לניצחון הכללי, דלגדו גם ניצח את הקטע ה-13 במרוץ. ב-1989 דלגדו רשם עבור הקבוצה הישג בכיר נוסף, כשניצח את הוואלטה אספנייה.

בשנות ה-90 של המאה ה-20, הקבוצה ביססה את עצמה כאחת מקבוצות הגרנד טורס הבכירות בענף עקב ניצחונותיו של מיגל אינדוראין בטור דה פראנס (1991, 1992, 1993, 1994, 1995) ובג'ירו ד'איטליה (1992, 1993). אינדוראין רכב בכל הקריירה המקצועית שלו בקבוצה, ופרש בתום 1996 מרכיבה מקצועית.

ב-1998, אברהם אולנו, רוכב הקבוצה, שיחזר את ההישג של דלגדו עשר שנים קודם לכן וניצח את הוואלטה אספנייה. הקבוצה רשמה בוואלטה מרוץ מאוד מוצלח, כשניצחה חמישה קטעים (ארבעה עם חוזה מריה חימנז ואחד עם אולנו).

הגרנד טור הבא שהקבוצה ניצחה בו היה הטור דה פראנס ב-2006, לאחר פסילתו של פלויד לאנדיס, אוסקר פריירו, שסיים במקור במקום השני, ניצח במרוץ.

ב, שני הרוכבים הבולטים של הקבוצה היו אלחנדרו ולוורדה ונאירו קינטנה. ואף על פי שהקבוצה נחשבת כקבוצה של גרנד טורס, ולוורדה דומיננטי גם בקלאסיקות האביב, כשניצח את לה פלש ואלון 5 פעמים (2006, 2014, 2015, 2016, ו-2017) ובמונומנט לייז'–בסטון–לייז' 4 פעמים (2006, 2008, 2015 ו-2017). קינטנה ניצח עבור הקבוצה את ג'ירו ד'איטליה 2014 ואת וואלטה אספנייה 2016 וסיים שני בטור דה פראנס 2013 ו-2015 ובג'ירו ד'איטליה 2017. בנוסף לכך קינטנה גם בלט במרוצי קטעים, הוא ניצח את טירנו - אדריאטיקו ב-2015 ו-2017 ואת טור דה רומאנדי ב-2016. קינטנה עזב את הקבוצה לטובת ארקאה–סאמסיק הצרפתית ב-2020.

בעונת 2019 צולמה על הסדרה סדרת דוקו, שנקראת The Least Expected Day: Inside the Movistar Team 2019 וזמינה לצפייה בנטפליקס.

== סגל הקבוצה ==

== פרשיות סמים ==
אנחל ארויו, אחד מרוכבי הקבוצה שגם ניצח עבורה את הוואלטה אספנייה ב-1982, נמצא חיובי בבדיקת ריטלין רק 48 שעות לאחר הניצחון. ארויו היה הרוכב הראשון שניצח את הוואלטה ונפסל עקב סמים.

אלחנדרו ולוורדה, אחד מרוכבי הקבוצה הבכירים, הושעה לשנתיים החל מ-1 בינואר 2010 לאחר שה-DNA שלו נקשר למבצע פוארטו.

עוד אחד מרוכבי הקבוצה שהושעה היה ג'יימי רוסון, שהושעה על ידי ה-UCI לארבע שנים מפברואר 2019 לאחר חריגות בפספורט הביולוגי שלו, לאחר ההשעייה מוביסטאר ביטלה את חוזהו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות אופניים
קטגוריה:ספרד: אופניים
אנדראס אולמר

אנדראס אולמר (בגרמנית: Andreas Ulmer; נולד ב-30 באוקטובר 1985) הוא כדורגלן אוסטרי, המשחק בעמדת המגן שמאלי ברד בול זלצבורג בליגה האוסטרית.

== קריירת מועדונים ==
אולמר, נולד בלינץ שבאוסטריה, ובשנת 2004, הצטרף אל האקדמיה של הקבוצה האוסטרית אוסטריה וינה, בשנת 2008, הצטרף אולמר לריד. וב-28 בינואר 2009, חתם ברד בול זלצבורג. אולמר היה שותף לעונת השיא באירופה של רד בול זלצבורג כשעזר להם להגיע עד לחצי גמר הליגה האירופית, זלצבורג אשר סיימה במקום הראשון בשלב הבתים. עברה את ריאל סוסיאדד וברוסיה דורטמונד והגיעה לראשונה לחצי הגמר בה הודחה על ידי מארסיי.

אולמר היה שותף לקמפיין של רד בול זלצבורג בעונת 2019/2020 בליגת האלופות. עוד באותה עונה עקף אולמר את השחקן תומאס וינקלהופר, והפך לשיאן ההופעות ברד בול זלצבורג.

== תארים ==

; רד בול זלצבורג
* אליפות (12):
* 2008/2009, 2009/2010, 2011/2012, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022 
* הגביע האוסטרי (9):
* 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019, 2020, 2021, 2022

; שיאים
* מלך ההופעות של רד בול זלצבורג - 432

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:מגני כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני אוסטריה וינה
קטגוריה:כדורגלני ריד
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:לינץ: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1985
משפחת פריצקר

משפחת פְּריצקר (באנגלית: Pritzker) היא משפחה יהודית אמריקנית העוסקת ביזמות, פוליטיקה ובפילנתרופיה, ואחת המשפחות העשירות ביותר בארצות הברית. המשפחה מופיעה בקביעות בסמוך לראש רשימת "המשפחות העשירות ביותר בעולם" של המגזין "פורבס", מאז שהמגזין החל בפרסום הרשימה בשנת 1982. בשנת 2015 הוערך הונם של 11 מבני המשפחה ביותר ממיליארד דולר, כשאנתוני פריצקר הוא המוביל עם הון של כ-3 מיליארד דולר. בת המשפחה פני פריצקר כיהנה כמזכירת המסחר של ארצות הברית בקבינט של ברק אובמה. אחיה, ג'יי. בי. פריצקר, מכהן כמושל אילינוי.
==עסקי המשפחה==

הונה של המשפחה גדל ב, בעיקר בשל הקמתו והרחבתו של תאגיד המלונות הייאט. בני משפחה עדיין מחזיקים בבעלותם את השליטה בהייאט, הם גם החזיקו ב"קבוצת מרמון", קונגלומרט של חברות ייצור ושירותים תעשייתיים שנמכר לברקשייר האת'וויי תמורת 4.5 מיליארד דולר בשנת 2007. החזקות אחרות כוללת את בנק סופריור של שיקגו, שהתמוטט בשנת 2001, חברת נתוני האשראי "טרנס יוניון", חברות תעופה בראניף, המגזין מקאל, וחברת הספנות רויאל קאריביאן אינטרנשיונל.

==פעילות בישראל==
משפחת פריצקר הייתה גורם מרכזי בפעילות לחקיקת חוק נתוני אשראי, מאחר שביקשה להקים בישראל סניף של חברת "טרנס יוניון" שבבעלותה. לאחר חקיקת החוק החלה להפעיל, באמצעות מיזם משותף עם חברת BDI, חברה לנתוני אשראי בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

פריצקר
פריצקר
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
ברכיקיון

ברכיקיון (שם מדעי: Brachycyon; מילולית: "כלב זרוע") הוא סוג נכחד של יונק טורף בן למשפחה כלבי דב, אשר התקיים במהלך תקופת המיוקן בערבות אירואסיה ואמריקה הצפונית. טורף זה היה קל משקל יחסית לקרוביו, אך היה זריז מהם. הוא הוגדר לראשונה ב-1972 ונכללו בו 2 מינים: Brachycyon reyi ו-Brachycyon palaeolycos.

הברכיקיון היה טורף באורך 80 סנטימטרים, בגובה 40 סנטימטרים ובמשקל ממוצע של 20 קילוגרם. הוא היה בעל מבנה רגליים ארוכות ובעל לסתות קצרות דומות ללסתות דוביים או לכלב הקדום בורופאגוס, אשר עזרו לו למחוץ מזון קשה כמו עצמות. הוא התפתח כנראה מאבות דמויי-שועל כמו הקיינודיכטיס וה-Haplocyon מהאוליגוקן, אשר דמו מעט לכלבים, אך בהדרגה פיתחו לסתות קצרות יחסית ואיבדו כמה מהשיניים הטוחנות שלהם - התאמה למחיצה גדולה יותר בעזרת הלסת.

יונק טורף זה כנראה ניזון מטרף בינוני או שהיה ניזון מנבלות בדומה לצבועים המודרניים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלבי דב
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:טורפים שחיו במיוקן
You're Mine

You're Mine (בעברית: אתה שלי) הוא סינגל שהוקלט על ידי הרכב הפופ-אינדי הישראלי לולה מארש. השיר יצא לאור ב-28 במאי 2015 כסינגל השני מתוך המיני-אלבום You're Mine והאלבום Remember Roses, דרך חברת התקליטים אנובה מיוזיק.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי יעל שושנה כהן וגיל לנדאו והופק על ידי לנדאו. השיר הוא בסגנון הפופ, המאפיין שירים נוספים מהאלבום.<ref></ref><ref></ref>

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, וצבר מעל ל-11 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי קולין סולל קארדו והועלה לערוץ ה-Vevo של לולה מארש ב-22 בינואר 2016.<ref name=":0"></ref>

נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3 מיליון.<ref name=":0" />

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי לולה מארש
יחסי ערב הסעודית – תאילנד

יחסי ערב הסעודית–תאילנד הם היחסים הדו-צדדיים שבין ערב הסעודית לבין תאילנד. לסעודיה שגרירות בבנגקוק ולתאילנד שגרירות בריאד, אם כי היחסים בין המדינות מתקיימים בדרג הקרוב יותר לזה של ממונה על היחסים מאשר שגריר. אם כי שתי המדינות מעוניינות בשדרוג היחסים ושיקומם. הוחלט לשקמם בשנת 2022<ref name=":0"></ref>.

== היסטוריה ==
בין שתי המדינות קיימים יחסים היסטוריים ארוכים. שתי הממלכות נהנו מיחסים טובים עוד לפני שייסדו את היחסים הרשמיים ביניהן ב-1 באוקטובר 1957 במעמד נציגים תושבים בבירותיהן. בשנת 1966 שודרגו היחסים לרמת שגריר.

פרשת היהלום הכחול השפיעה על אופי היחסים. היא סדרת אירועים שהתרחשה ב-1989 בעקבות גנבת אבני חן ממקורב לבית המלוכה הסעודי על ידי עובד תאילנדי. מוחמד אל-ראוואלי נסע לבנגקוק לחקור את נסיבות המקרה, אך נחטף ונרצח. שלושה חודשים מאוחר יותר נורו עוד שלושה פקידים בשגרירות הסעודית בבנגקוק. כישלון המשטרה התאילנדית לפענח את האירועים הביא למשבר ביחסים.

בעקבות הפרשה, נמנעה סעודיה להנפיק אישורי עבודה לתאילנדים והזהירה את אזרחיה מלבקר במדינה.

בעשור השני של המאה ה-21 נפוצו סימנים להתחממות היחסים בין המדינות. על פי פרשנים אחדים נטען כי "היריבות במפרץ הפרסי בין איראן לסעודיה, בה הממלכה הסעודית מוצאת שההשפעה הגוברת של איראן בתאילנד היא חיסרון ביחסיה עם תאילנד."

לפי פרסומים שונים, הסנקציות על תאילנד פגעו ביחסים בין המדינות, כשמ-500 אלף תאילנדים שעבדו בסעודיה נותרו פחות מ-100; כמו כן מספר הסטודנטים בסעודיה ירד מאלפים ל-300.

באתר שגרירות תאילנד בסעודיה נכתב כי "תאילנד וסעודיה תמיד חולקות דעות דומות בנושאים אזוריים ובינלאומיים מרכזיים, בייחוד אלו החשובים לשלום והביטחון הבינלאומי. שתי המדינות פועלות בשיתוף פעולה הדוק ותומכות זו בזו באו"ם ובפורומים בינלאומיים אחרים."

במשך שנים ניסתה תאילנד לחדש את היחסים, בין השאר כדי לסייע לענף התיירות - שקריטי לכלכלה שלה. סעודיה סירבה. אחרי יותר מ-30 שנה, הכריזו סעודיה ותאילנד על חידוש מלא של היחסים הדיפלומטיים ביניהן. שתי המדינות ציינו כי ימנו שגרירים חדשים<ref name=":0" />.

== סחר ==
בשנת 2019 הייתה סעודיה שותפת הסחר ה-18 בגודלה בייצוא התאילנדי, וה-6 בגודלה מבחינת הייבוא לתאילנד.

ערב הסעודית היא הספקית הגדולה ביותר של תאילנד בתחום הנפט. בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על כ-9.3 מיליארד דולר.

בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין המדינות על כ-9.3 מיליארד דולר. באותה שנה, סעודיה ייבאה מתאילנד סחורות בשווי כולל של כ-2 מיליארד דולר, ובעיקר כלי רכב שאינם רכבות, מכונות ובשר. היקף הסחורות שתאילנד ייבאה מסעודיה עמד על 7.3 מיליארד דולר, וביניהן שמנים ומינרלים, דשנים וכימיקלים אורגניים.

== עובדים תאילנדים בסעודיה ==
לפני מלחמת המפרץ ב-1990 סעודיה הייתה השוק הגדול ביותר מעבר לים לעובדים תאילנדים כשמספר העובדים התאילנדים בה חצה את ה-200 אלף. כיום, לפי נתונים של משרד החוץ הסעודי, מספרם עומד על 10,000.

== אסלאם ==
תאילנד, שבה כמעט 3 מיליון מוסלמים מייחסת חשיבות רבה לאירועים בשתי הערים הקדושות לאסלאם. מספר עולי הרגל התאילנדים שמבקרים מדי שנה כחלק ממצוות החג' נע בין 9,000 ל-10,000.

== ראו גם ==
*יחסי איראן–תאילנד

== הערות שוליים ==
נוירואסתטיקה

נוירואסתטיקה (נוירולוגיה - מדעי המוח; אסתטיקה - תורת היופי) הוא תחום חקר המוח שהחל לצבור תאוצה בשנות ה-90, ועוסק באופן הקליטה והעיבוד המוחי של מאפיינים חזותיים של אמנות מכל סוג. לפי הנוירואסתטיקה, ישנם מאפיינים ויזואליים מסוימים שמעוררים תגובות פיזיולוגיות במוח, ואלו משפיעות על תחושותינו ורגשותינו בחשיפה לאמנות.
התמונה מציגה את החלקים השונים במוח. לפי הנוירואסתטיקה, מצגים חזותיים מעובדים בקליפת המוח (החלק העליון שלו).
יצירה מאת האמן פיט מונדריאן. ניתן לראות את השימוש בצורות גאומטריות מופשטות ובצבעי יסוד.
המושג הוצע לראשונה על ידי הפרופסור סמיר זקי (Sémir Zeki) נוירופיזיולוג בריטי שחקר את הקשר בין מאפיין ויזואלי מסוים בטבע ובין המבנה והתפקוד של המוח. זקי חקר את התחום במשך שנים וביצע ניסויים במוחות של קופים. הוא מצא כי מידע ויזואלי נקלט ברשתית העין, עובר דרך האזור המוחי שנקרא תלמוס ומעובד בקליפת המוח באזור שנקרא V4, אזור נפרד מהאזור שבו מעובדת תנועה למשל<ref></ref>.

זקי המשיך לחקור את המנגנונים שמתווכים מצגים ויזואליים במוח ומעבדים אותו לכדי פרשנות פיזיולוגית, וטען שקיימים מאפיינים קבועים ביצירות אמנות שעולים בקנה אחד עם מבנה המוח והתפקוד שלו. באחד מניסוייו, הוא הציג לנבדקים יצירות אמנות שהכילו אובייקטים בסיסיים, וביקש מהם לקבוע אם הן יפות, נייטרליות או מכוערות. הוא מצא כי חשיפה ליצירות שלגביהן הנבדקים טענו יופי או כיעור, לוותה בפעילות עצבית רבה בקליפת המוח הקדמית.

== דוגמאות לאפיוני נוירואסתטיקה ==
לאורך השנים צמחו מחקרים נוספים שניסו למצוא דוגמאות למאפיינים ויזואליים המעוררים רגשות ספציפיים בנפש האדם.

פרופ' סמיר זקי טוען בספרו<ref></ref> כי צורות גאומטריות מופשטות או תנועות עגולות ורכות מעוררות הדים חיוביים הרבה יותר מאשר קווים חדים<ref></ref>. הוא הביא דוגמאות של אמנים מהמאה ה-19 וה-20 שהשתמשו במאפיינים ויזואליים כדי לעורר רגש בקהל, למשל פיט מונדריאן שצייר בעיקר צורות גאומטריות מופשטות והשתמש בצבעי יסוד, או למשל אנרי מאטיס שהשתמש ביצירותיו בצבעים מסוימים כדי להדגיש אובייקטים.

בשנת 2014 אנג'אן צ'טרג'י, פרופ' לנוירולוגיה, פרסם מאמר שבו הציג טכניקות ציור שונות ואת השפעותיהן על המוח האנושי, הוא טען כי אזורים מסוימים במוח שקולטים ומעבדים מאפיינים ויזואליים שנחשבים בתרבות לאסתטיים, הם בעלי השפעה חיובית על רגש האדם וגורמים לו לחוש הנאה ועונג<ref></ref>.

בסדרת מחקרים שערכו הפרופ' הישראלית אלומית ישי והצייר הבריטי רוברט פפרל (Pepperell) הם ביקשו מסטודנטים ללא כל ידע באמנות לדרג יצירות שצייר פפרל לפי מידת האסתטיות שנראית להם. חלק מממצאי המחקר הראו כי אותרו עליות עצביות בקליפת המוח הקדמית אצל הסטודנטים כשנחשפו ליצירות עם אובייקטים מופשטים. הטענה שהועלתה בעקבות המחקר היא שמוח האדם מנסה למצוא אובייקטים מוכרים בצורות מופשטות באומנות.

== קישורים חיצוניים ==
* סרטון יוטיוב בשם [https://www.youtube.com/watch?v=LxvvITYpr4M&feature=emb_title "This is your brain on art"] שהפיק הוושינגטון פוסט ומסביר על פעילות המוח בעת חשיפה למצג אומנותי.
* הבלוג של הפרופסור סמיר זקי [http://profzeki.blogspot.com/ "Prof Zeki's Musings"] המציג את עיקרי מחקרו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נוירולוגיה
קטגוריה:ניסויים
קטגוריה:אמנות
קטגוריה:אסתטיקה
דיר איוב

דיר איוב היה כפר ערבי בסמוך לשער הגיא, שנחרב במהלך מלחמת העצמאות. חורבותיו נמצאות היום בשטחה של פארק קנדה.

==היסטוריה==
במפקד אוכלוסין עות'מאני משנת 1596 נמנו בכפר 17 בתים עם 94 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל נמנו בכפר 215 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בכפר 229 תושבים, ב-66 בתים, כולם מוסלמים. הכפר היה בנפת רמלה. בתחילת 1931 סבל הכפר ממגפת טיפוס וכ-50 מתושביו אושפזו בבתי חולים. בדו"ח מחלקת הבריאות של ממשלת המנדט לשנת 1931 נמנה דיר איוב בין הכפרים שהתקינו או תיקנו מערכת הספקת מים. ביוני 1936 בצעו השלטונות הבריטים חיפוש בכפר לאחר חבלה במערכת אספקת המים לירושלים.

בפקודה של מטה הפלמ"ח מדצמבר 1947 נמנה דיר איוב בין הכפרים שבהם יש בסיסי אויב בדרך לירושלים.

ב-21 בדצמבר 1947 פוצצה ההגנה שלושה בתים בכפר כפעולת תגמול על רצח יונה רסין בכביש ירושלים-יפו. ב-7 בפברואר 1948 פוצץ הצבא הבריטי שני בתים בכפר. בדיווח על כיבוש סאריס ב-16 באפריל 1948 נאמר:
:"עמודי העשן הגדולים בקעו מרכס זה וערביי דיר איוב הסתכלו ונוכחו לדעת מה המחיר היקר המשלם כפר ששימש מרכז להתקפות על השיירות היהודיות. ראו — ולא העיזו לבוא לעזרה."
במהלך מבצע מכבי, ב-15 במאי 1948, תפסו חיילי חטיבת הראל את דיר איוב, לאחר שהאזור פונה על ידי הבריטים וצבא ההצלה, אך הם נטשו את הכפר למחרת. תוצאות הקרב תוארו:
:"עד שער־הגיא כבשנו את הדרך, אך על דיר איוב לא הצלחנו להתגבר. האויב נסוג מן הכפר עצמו ונשאר יושב, מוגן ומבוצר במישלטים שסביבו. האויב הבין, שזהו קו ראשון של לאטרון — והוא החזיק בו."
. בהארץ דווח בתחילת יוני 1948 שהתושבים עזבו בעקבות כיבוש הכפר ב-13 במאי 1948.

במבצע בן נון ב', ב-30–31 במאי 1948 כבשה פלוגה מגדוד 72 את דיר איוב ללא התנגדות. אך ברכס השולט על הכפר התבצר כוח של הלגיון הערבי, שהמטיר אש על הכוח. הפלוגה התוקפת הורכבה ברובה מעולים חדשים חסרי ניסיון קרבי. הם הופתעו ממכת האש הראשונה של האויב, ספגו אבדות כבדות, ופתחו בנסיגה בלתי מסודרת. רק אומץ לבם של מפקדי הפלוגה, שנשארו כדי לחפות על נסיגת החיילים, אפשר למרבית הכוח להיחלץ ולסגת חזרה לאזור שער הגיא, לאחר שספג 11 הרוגים.

בתום קרבות עשרת הימים נותר דיר איוב בידי הלגיון כחלק ממובלעת לטרון. באמצע אוגוסט 1948, דיווחו הערבים על ניסיון של צה"ל לכבוש את דיר איוב, שכשל.

באוגוסט 1948 דווח שישראל התירה לתושבי דיר איוב לקצור את שדותיהם. ביוני 1949 ניסו אנשי הכפר לחזור לאדמותיהם אך הונסו על ידי חיילי צה"ל. ישראל התנתה את חזרת התושבים לכפר בהעברת הכפר לריבונות ישראלית. ירדן לא הסכימה לתנאי זה והכפר נותר שומם.
בהסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות נותר הכפר בשטח המפורז של מובלעת לטרון. ב-2 בנובמבר 1950 נורו ליד דיר איוב שלושה ילדים תושבי הכפר יאלו, שניים מהם למוות, בידי חיילי צה"ל. האירוע הכה גלים בירדן ובבריטניה, וירדן עשתה בו שימוש במטרה לגרום לשינוי באופן התנהלותה של ישראל במסתננים, אולם שינוי כזה לא התחולל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
אקטאוטיטאן

אקטאוטיטאן (שם מדעי: Aktautitan; מילולית: "הטיטאן של אקטאו - עיר בקזחסטן") הוא סוג של יונק פרסתן גדול ממשפחת הברונתותריומים, אשר התקיים באמצע תקופת האאוקן שלפני 46.5–41.1 מיליון שנה מזמננו. סוג זה היה אחד מהגדולים שבבני משפחתו, לצד האמבולותריום והמגצרופס.

סוג זה הוגדר בידי קבוצת חוקרים ביניהם ומתאו כ. מולבאכר בשנת 2004. הוא כלל מין אחד - Aktautitan hippopotamopus. המאובנים שלו התגלו בקרבת ימת בלחש שבמזרח קזחסטן בעומק 50 סנטימטרים מתחת ערימת אבן חול וטין. נמצאו 2 פרטים ממין זה עם שלדים כמעט מושלמים.

האקטאוטיטאן היה יונק בגודל ומראה של היפופוטם עם גולגולת רחבה באורך 74 עד 85 סנטימטרים ואורך היצור הגיע ל-4 מטרים, גובהו ל-150 סנטימטרים ומשקלו ל-1,200 עד 2,000 קילוגרם. היו לו דו-צורתיות זוויגית, והזכרים היו מעט יותר כבדים מהנקבות. הוא היה בעל גולגולת רחבה עם עצם מצח ועצם אף גבוהות מאוד שבקצותיהן בלטו שתי קרניים קצרות. השיניים שלו היו קצרות וחלשות יחסית והם התאימו בעיקר לאכילת צמחי מים ועלים, אך לא לצמחייה קשיחה. היו לו גם ניבים ארוכים שאולי שימשו למאבקים בין יריבים או להתגוננות.

מבנהו של האקטאוטיטאן דמה מעט לזה להיפופוטם או לקרנף המיימי טלאוצרס, בעיקר עם שיניו החלשות ורגליו הקצרות, ואולי הוא היה בעל אורח חיים אמפיבי ושוטט בביצות ובנהרות רדודים. גם המשקעים באתר היו רדודים יחסית והם מוכיחים שהיצורים הקבורים בהם לא נסחפו בשיטפונות לאזור.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברונתותריומים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו באאוקן באסיה
טום וג'רי: דור ההמשך

טום וג'רי: דור ההמשך (במקור באנגלית: Tom & Jerry Kids, ובתרגום לעברית: טום וג'רי הילדים) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית בהנפשה קלאסית של חברת האנה-ברברה ששודרה משנת 1990 עד 1993. הסדרה בוססה על טום החתול וג'רי העכבר, שתי דמויות מצוירות אשר נוצרו על ידי ג'וזף ברברה וויליאם האנה ב-1940.

בישראל, שודרה הסדרה בערוץ הראשון מ-1994 עד 1996. בשנת 2003 שודרה הסדרה בערוץ הילדים בדיבובה האנגלי בתוספת כתוביות לעברית.

== עלילה ==
כל פרק בסדרה מחולק ל-3 קטעים:

===טום וג'רי הילדים===
עלילות טום החתול וג'רי העכבר שהיו ילדים, כאשר טום מנסה לצוד את ג'רי, אם כי ללא הצלחה. מלבד ההתרכזות במצודו של טום אחר ג'רי, הסדרה עוקבת גם אחר חייהם הפרטיים של השניים, הכוללים, בין היתר, אהבה, כאשר אחד מציק בכך לשני. הרשע התרכך בסדרה למען הצופים הצעירים.

===ספייק וטייק===
הכלב ספייק ובנו טייק הופיעו בסרטוני טום וג'רי המקוריים. ספייק הוא מבוגר וטייק התבגר קצת ואף החל לדבר.

===דרופי ודריפל===
דרופי הופיע במקור בסרטונים הקצרים של טקס אייברי. דרופי ובנו דריפל עוסקים בעבודה שונה בכל קטע, מקוולף מנסה לחבל במשימתם אך ללא הצלחה. הגברת היפהפייה וואבום (בסרטוני טקס אייברי היא נקראה "רד") היא מושא אהבתם של דרופי ומקוולף, אולם בסופו של דבר היא מאוהבת בדרופי עקב טוב ליבו, ואף דרופי זוכה לנשיקה ממנה ולפרס באיזו שהיא תחרות.

== סקירה ==
{| class="wikitable"
|-
! scope="col" rowspan="2"| עונה
! scope="col" rowspan="2"| מס' פרקים
! scope="col" colspan="2"| שידור מקורי בארצות הברית
|-
! scope="col" | שידור ראשון
! scope="col" | שידור אחרון
|-
| 1
| 13
| 8 בספטמבר 1990
| 1 בדצמבר 1990
|-
| 2
| 13
| 14 בספטמבר 1991
| 7 בדצמבר 1991
|-
| 3
| 26
| 12 בספטמבר 1992
| 13 בדצמבר 1992
|-
| 4
| 13
| 11 בספטמבר 1993
| 4 בדצמבר 1993
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:טום וג'רי
קטגוריה:האנה ברברה - סדרות ודמויות
נורה אגוץ'

נורה אגוץ (בהונגרית: Ágocs Nóra; נולדה ב-1920 – 1919) היא איכרה וסוחרת הונגרייה, חסידת אומות העולם, שהצילה במלחמת העולם השנייה ילדה יהודייה, אותה הסתירה בביתה.

=== קורות חיים ופעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ===
נורה אגוץ' בת ה-24, בעלה הבנאי ושני ילדיהם הקטנים התגוררו בעיירה קישקונהלש (בהונגרית: Kiskunhalas), שבהונגריה.

בשנת 1944, לאחר הפצצת בודפשט, החליטה משפחת אגוץ' להציל יתום מלחמה מעיר הבירה ולהזמינו לביתם. לפנייה נענתה הצעירה בת ה-17 קלרה אלטון (בהונגרית: Klára Alton), שהציגה עצמה בעזרת ניירות מזויפים כיתומה נוצרייה.

במהלך המלחמה, לכשהוקם בעיר קישקונהלש גטו, תושבי העיר הוזהרו מלסייע ליהודים. לאחר שנורה אמרה לקלרה כי היא הייתה מוכנה להסתכן בכך, התוודתה קלרה בפניה וגילתה לנורה שהיא יהודייה. למרות המידע והידיעה כי בכך היא מסכנת את חייה ואת חיי בני משפחתה, נורה המשיכה לארח את קלרה בביתה למשך כשנה, ואף הסתירה את המידע אודות יהדותה של קלרה מבעלה, מפני שחששה שלא יעז להסתכן בהחבאתה בביתם.

=== לאחר המלחמה, וההכרה בה כחסידת אומות העולם ===
נורה אגוץ' ומשפחתה שמרו על קשר חם עם קלרה אלטון לכל אורך השנים, גם לאחר שקלרה עברה להתגורר באנגליה.

בשנת 1993 פנתה קלרה ליד ושם וסיפרה על תרומתה של נורה אגוץ' להצלתה. ב-14 בדצמבר 1994 הוכרה אגוץ' על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם. הטקס התקיים בבודפשט, ושמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם שבירושלים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הונגריות חסידות אומות העולם
קטגוריה:נשים הונגריות
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1919
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1919
Echoes (שיר של לולה מארש)

Echoes (בעברית: הדים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הרכב האינדי-פופ הישראלי לולה מארש. השיר יצא לאור ב-12 ביולי 2019, כסינגל הראשון מתוך האלבום השני של לולה מארש, Someday Tomorrow Maybe, על ידי חברת התקליטים אנובה מיוזיק.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי יעל שושנה כהן וגיל לנדאו והופק על ידי לנדאו. השיר הוא בסגנון הפופ המאפיין שירים נוספים מהאלבום. בריאיון למגזין בילבורד, סיפר לנדאו כי השיר במקור נכתב כבלדה.<ref name=":0"></ref> באלבום Someday Tomorrow Maybe מופיעה גרסה שקטה של השיר בשם "Where Are You Tonight".<ref name=":0" />

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.<ref></ref>

הסינגל עצמו זכה לסיקור מיוסי חרסונסקי, שציין את השיר בחיוב והעניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי אינדי חאיט והועלה לערוץ ה-Vevo של לולה מארש ב-12 ביולי 2019, בסמוך לצאת הסינגל.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי לולה מארש
קטגוריה:שירים באנגלית
כפר ילדים דוד

כפר ילדים דוד הוא ארגון העוסק בחינוך וקידום "ילדים ונוער בסיכון" בישראל – ילדים הבאים ממשפחות שאינן יכולות להגן על ילדיהן, יתומים, ילדים הסובלים מהזנחה פיזית ורגשית, ילדים שעברו התעללות פיזית, רגשית ומינית, ומטרתו להעניק בית חם לכל ילד בישראל. הארגון שם לו למטרה לשבור את מעגל המצוקה של "ילדים בסיכון" – הצלתם וקידומם, הרחבת הזכויות שלהם ושל משפחותיהם, ומציאת פתרונות המותאמים לרמות הסיכון השונות.

== היסטוריה ==
העמותה הוקמה על ידי הרב יהושע וינגרטן, בשנת 1994, במטרה לסייע ולשקם לילדים בסיכון ולספק עבורם בית חם ומטפח, והחל משנת 2001 ממוקם בסיס העמותה בשכונת רמת שלמה בירושלים. הרב יהושע וינגרטן הוא דור רביעי לאנשים שעוסקים בטיפול ושיקום ילדים בסיכון, והוא נין של ר' דוד וינגרטן, שהקים את "בית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן". שלוחות נוספות פועלות ברחבי השכונות בעיר, ובביתר עילית. הארגון הוקם בהדרכת הרב יחיאל פישל ויינגרטן, אשר ניהל משך שנים את בית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן, ונשא את התואר "אביהן של יתומות".

== פעילות ==
העמותה מפעילה מועדוניות טיפוליות - המהוות בית שני לילדים בסיכון בגילאי 6–18 עם קשיים משפחתיים וסביבתיים, אשר מופנים לכפר באמצעות לשכות הרווחה. בין מטרות המועדונית: למלא את החסך הראשוני ולהשלים לילד את הצרכים הבסיסיים החסרים לו, ולמנוע בכך הוצאה חוץ ביתית של ילדים. כמו כן מופעלות על ידי העמותה מעונות יום - המוכרים רשמית על ידי משרד הרווחה, והוסמכו על ידו לקלוט לשורותיהם גם ילדים ממשפחות עם ליקוי תפקודי. הפעילות מתקיימת בין השעות 7:00–20:00. בנוסף מפעילה העמותה תוכניות מיוחדות: קייטנות קיץ לילדים בסיכון ולמשפחותיהם, פעילות מיוחדת לילדים בסיכון בחופשות וחגים.

==קישורים חיצוניים==
* 

*

==הערות שוליים==

 
דוד
ברכיכרוס

ברכיכרוס (שם מדעי: Brachycrus) הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה, הקרוב לגמליים ושויך לקבוצה הקדומה מריקואידודונטידה. הוא חי במשך תקופת המיוקן שלפני 20.6-13.6 מיליון שנה מזמננו באמריקה הצפונית באזור המישורים הגדולים.

היונק הקדום סווג בשנת 1901 בידי החוקר ויליאם דילר מתיו והוא כלל 6 מינים, כשלפני זה שויך לסוג מריכוידון הקדום יותר. המאובנים של סוג זה התגלו במדינות: קליפורניה, קולורדו, איידהו, מונטנה, נברסקה, נבדה, ניו מקסיקו, דקוטה הצפונית וויומינג.

יונק זה הגיע לאורך של 1.3 מטר ולמשקל מרבי של 328.7 קילוגרם. הוא דמה במראהו לטפיר, וכן היה בעל לסתות קצרות עם חלל אף רחב בקדמת הלסת, מה שנחשב לשריד של חדק קצר ושפוף. הלסת עצמה הייתה קצרה ובתוכה שורות של שיניים טוחנות גבוהות ובעלות חריצים שהותאמו ללעיסת עשב וצמחייה דומה. במראהו הזכיר את המריכוידון שהיה כמותו בעל רגליים קצרות יחסית אך בעלות "כרית" כמו של הגמלים המודרניים, מה שמקבץ אותם יחדיו לקבוצה בעלי כרית.

ככל הנראה היה זה יונק שוכן ערבות שהשתמש בחדק שלו כדי לאחוז בעלי עצים או אף לנשום מתחת למים. הוא ניזון מצמחייה עשבונית אותה לעס בשיניו הגדולות. ייתכן שחי בעדרים קטנים כמו פרסתנים רבים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1901
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וויליאם דילר מתיו
קטגוריה:אוראודונטים
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1901
Only for a Moment

Only for a Moment (בעברית: רק לרגע) הוא סינגל שהוקלט על ידי הרכב הפופ-אינדי הישראלי לולה מארש. השיר יצא לאור ב-18 באוקטובר 2019, כסינגל השני מתוך האלבום השני של לולה מארש, Someday Tomorrow Maybe, על ידי חברת התקליטים אנובה מיוזיק.<ref name=":0"></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי יעל שושנה כהן וגיל לנדאו והופק על ידי לנדאו. השיר הוא בסגנון הפופ, המאפיין שירים נוספים מהאלבום.<ref name=":0" />

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר מעל ל-2 מיליון השמעות.<ref></ref>

הסינגל עצמו זכה לסיקור מיוסי חרסונסקי, שציין את השיר בחיוב והעניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.<ref></ref>

השיר נכלל בפסקול העונה הרביעית של הסדרה "לא טיפוסי"<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי אינדי חאיט והועלה לערוץ ה-Vevo של לולה מארש ב-18 באוקטובר 2019, בסמוך לצאת הסינגל.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי לולה מארש
קטגוריה:שירים באנגלית
בנוצו גוצולי

בנוצו גוצולי (באיטלקית: Benozzo Gozzoli; 1420, רפובליקת פירנצה – 1497, פיסטויה) היה צייר רנסאנס מוקדם במאה ה-15 תלמיד של פרה אנג'ליקו, הידוע בציורי קיר בטכניקת הפרסקו בקפלת האמגושים בפאלאצו מדיצ'י-ריקארדי העשירים בצבעים ובפרטים של נופים ואנשים, היה פעיל בעיקר בטוסקנה ויצר גם באומבריה וברומא.

בציורי בעיקר בתהלוכת האמגוש הצעיר משלב גוצולי דיוקנאות של בני תקופתו כמו בני משפחת מדיצ'י רכובים על סוסים ולבושים בפאר ובמיטב מחלצותיהם השמורים למלכים ופמליתם, בין הדיוקנאות הרבים בתוך השיירה הוא משלב גם דיוקן עצמי.
השיירה עוברת כשברקע נופים קסומים ופסטורלים הנקרים בדרכם כמו ציידים במרדף אחר צייד, טירות ועצים מלבלבים, שילוב של מציאות ודמיון, החיבור בין משפחת הבנקאים מזמינת העבודה () והאמן, מרחיבה את מנעד הנושאים ופורצת דרך בעבודתו של גוצולי ובאמנות הציור.

עזר ללורנצו גיברטי במלאכת יצירת שער גן העדן.

עד שנת 1463 עבד גוצולי בסן ג'ימיניאנו על 17 סצינות מחייו של אוגוסטינוס במקהלת סנט אגוסטינו ועל פרסקו של סבסטיאן הקדוש (1464). בין 1469 ל־1485 הוא צייר את היצירה הרחבה ביותר שלו, סדרה של 25 ציורי קיר של סצנות מהברית הישנה עבור קמפו סנטו (בית הקברות), בפיזה.<ref></ref>

הביוגרפיה של גוצולי נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.

==גלריה==
<gallery>
File:Gozzoli magi.jpg|תהלוכת האמגוש הצעיר בקפלת האמגושים בפאלאצו מדיצ'י-ריקארדי
File:Benozzo Gozzoli - Procession of the Middle King (south wall) - WGA10259.jpg|תהלוכת האמגוש הבוגר בקפלת האמגושים בפאלאצו מדיצ'י-ריקארדי
File:Cappella dei magi, parete ovest senza scantonatura.jpg|תהלוכת האמגוש הקשיש בקפלת האמגושים בפאלאצו מדיצ'י-ריקארדי
File:Benozzo Gozzoli - The Vigil of the Shepherds (right wall of the apse) - WGA10277.jpg|בקפלת האמגושים בפאלאצו מדיצ'י-ריקארדי
Benozzo Gozzoli - The School of Tagaste (scene 1, north wall) - WGA10285.jpg|בית הספר של תאגסטה - סצנה מחייו של אוגוסטינוס בכנסיית סנט אוגוסטין בסן ג'ימיניאנו
Benozzo Gozzoli - Scenes from the Life of St Francis (Scene 2, north wall) - WGA10232.jpg|סצנה מחיו של פרנציסקוס מאסיזי בעיירה מונטה פאלקו
SG Martyrdom of St Sebastian, Benozzo Gozzoli.JPG|סבסטיאן הקדוש בדואומו של סן ג'ימיניאנו
Benozzo Gozzoli - Meeting at the Golden Gate - WGA10342.jpg|המפגש ליד שער הזהב במוזיאון בנוצו גוצולי בקסטלפיורנטינו
Benozzo Gozzoli - The Vintage and Drunkenness of Noah - WGA10335.jpg|הבציר והשכרות של נוח בקמפו סנטו
The Building of the Tower of Babel, Camposanto (Graveyard), Pisa..jpg|בניית מגדל בבל בקמפו סנטו
Benozzo Gozzoli Pisa 19.JPG|מהפכת סדום ועמורה בקמפו סנטו
Benozzo gozzoli, storie di agar e abramo 01.JPG|סיפור הגר ואברהם בקמפו סנטו
BASA-1771K-1-1172-2.jpg| העתק של סיפור יצחק ורבקה מקמפו סנטו
Bruiloft van Jacob en Rachel, RP-T-00-3770.jpg|העתק חתונת יעקב ורחל מקמפו סנטו ברייקסמוזיאום
</gallery>

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Cole Ahl, Diane, Benozzo Gozzoli, Yale University Press; 1st Edition, 1996. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

ג
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
ג
ג
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
אפוראודון

אפוראודון (שם מדעי: Eporeodon) הוא סוג נכחד של מכפיל פרסה בן הקבוצה הקדומה מריקואידודונטידה. הוא חי במשך תקופת האוליגוקן באמריקה הצפונית שלפני 30.8—24.8 מיליון שנה מזמננו. הוא תואר למדע ב-1875 בידי החוקר האמריקאי עותניאל צ'ארלס מארש. הוגדרו 3 מינים בסוג, בעוד מינים נוספים הועברו לסוגים דומים כמו Eucrotaphus. המאובנים התגלו בשטחי הפארק הלאומי בדלנדס שבדרום דקוטה הדרומית, והוא נחשב לאחד הסוגים הגדולים ביותר שהתגלו בה, אך גם המועטים ביותר והיוו רק אחוז אחד מהסוגים שנמצאו. כמה מדענים סוברים שהממצאים מוכיחים שהוא חי בבדידות יחסית ולא הרכיב עדרים גדולים.

בצורתו דמה האפוראודון לפרה באורך 1.5 מטר ומשקל של 118 קילוגרם. הייתה לו גולגולת קצרה יחסית עם לסת תחתונה עבה ובולטת ושיניים טוחנות גבוהות בעלות חריצים בולטים וכן בעלת זוג ניבים בולטים בחלקה הקדמי. היא הייתה יותר קצרה מאשר המריכוידון, אך רחבה יותר מאשר גולגולת המיניוכרוס שדמה מעט לארנבת. הרגליים היו קצרות ובקצוותיהם פרסות דמויות אצבע והזנב היה קצר ביותר.

האפוראודון היה כנראה יונק מגושם ואיטי יחסית למינים שהתפתחו במישורים במיוקן. הוא חי בסוואנות הקדומות של אמריקה הצפונית, שם חיו מיני פרסתנים רבים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1875
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי עותניאל צ'ארלס מארש
קטגוריה:אוראודונטים
קטגוריה:יונקים שחיו באוליגוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הצפונית
מיפי וחברים

מיפי וחברים (באנגלית: Miffy and Friends) היא סדרת טלוויזיה מונפשת הולנדית לילדים, המבוססת על סדרת ספרי ילדים מאת דיק ברונה. 

הסדרה שודרה לראשונה ב-7 באפריל 2002 ב-KRO. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2004 בערוץ הופ! ובערוץ לולי הסדרה היא בת 3 עונות ו-39 פרקים באורך 5 דקות כל אחד.

== עלילה ==
הסדרה עוקבת אחר מיפי וחבריה, פופי החזירה, סנאפי הכלבה ועוד חברים, העוברים חוויות ומגלים את העולם סביבם.

== דמויות ==
* מיפי (Miffy) - ארנבת צעירה והדמות הראשית בסדרה. היא אמנית שאפתנית שאוהבת גם לכתוב.
* סנאפי (Snuffy) - כלבה חומה ואמיצה. היא אחת החברות הטובות של מיפי.
* בוריס (Boris) - דוב המתגורר ליד מיפי. הוא נהנה לבנות דברים. יש לו חברה בשם ברברה.
* ברברה (Barbara) - חברתו של בוריס.
* פופי (Poppy) - חזירה שנראית לעיתים קרובות בגינון או בקריאה. יש לה אחיינית בשם גרנטי.
* גרנטי (Grunty) - אחייניתה של פופי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה הולנדיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה ההולנדית
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:סדרות על יונקים
Wishing Girl

"Wishing Girl" הוא סינגל שהוקלט על ידי הרכב הפופ-אינדי הישראלי לולה מארש. השיר יצא לאור ב-24 במרץ 2017, כסינגל החמישי והאחרון מתוך אלבום הבכורה של לולה מארש, Remember Roses, דרך חברת התקליטים אנובה מיוזיק.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי יעל שושנה כהן וגיל לנדאו והופק על ידי לנדאו וג'וליאן דלפאוד. השיר הוא בסגנון הקאנטרי.<ref></ref>

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי וצבר למעלה מ-20 מיליון השמעות.<ref></ref>

הסינגל עצמו זכה לסיקור מיוסי חרסונסקי, שציין את השיר בחיוב והעניק לו ארבעה כוכבי זהב וחצי מתוך חמישה.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי גל מוגיה והועלה לערוץ ה-Vevo של לולה מארש ב-5 במאי 2017.<ref name=":0"></ref>

נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-4 מיליון.<ref name=":0" />

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי לולה מארש
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים מ-2017
חטיבת שילו"ח

הרמטכ"ל [[אביב כוכבי נואם בטקס ההקמה של החטיבה, מאי 2020]]
חטיבת שילו"ח (שיטות לחימה וחדשנות) היא יחידה באגף התכנון ובניין הכוח הרב זרועי העוסקת בפיתוח שיטות לחימה רב-זרועיות חדשניות ובחדשנות טכנולוגית. היחידה הוקמה במסגרת תר"ש תנופה, התוכנית הרב-שנתית שהנהיג הרמטכ"ל אביב כוכבי. מפקד החטיבה הוא תת-אלוף יובל גז.

ייעודה של החטיבה הוא לעצב ולגבש שיטות לחימה רב-זרועיות חדשות תוך התאמתן לאיומים העתידיים על ישראל, הכוללים גם את מימד הסייבר וטווחים גאוגרפיים רחוקים. ייעוד נוסף הוא ריכוז תחום החדשנות הטכנולוגית כמענה לאיומים אלו ולצורכי הצבא.

עד להקמת החטיבה, המחקר והפיתוח של טכנולוגיות ביטחוניות, היה מפוזר בין יחידות טכנולוגיות ייעודיות בזרועות ובחיילות צה"ל לבין היחידה למחקר ופיתוח (מו"פ) שכפופה למנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית (מפא"ת) שבמשרד הביטחון. גם התעשיות הביטחוניות לקחו חלק במו"פ הביטחוני.

החטיבה מובילה את פרס הרמטכ"ל לחדשנות שניתן מ-2020 לפרויקטים חדשניים בצה"ל ופתחה את המכללה הצבאית ליזמות וחדשנות.

== מפקדי החטיבה ==
{| class="wikitable"
|+
!שם
!תקופת כהונה
!הערות
|-
|ערן ניב
|2020–2021
|לימים ראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר
|-
|יובל גז
|2021–מכהן
|
|}
במרץ 2024 אושר מינויו של רומן גופמן לראש חטיבת שילו"ח אך בסופו של דבר מונה לתפקיד המזכיר הצבאי של ראש הממשלה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.idf.il/מאמרים/התוכנית-הרב-שנתית-החדשה-של-צהל/ המהלכים הראשונים לקראת תוכנית רב-שנתית חדשה], אתר צה"ל, 18 באפריל 2019
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אגף התכנון
You're Mine (מיני-אלבום)

You're Mine (בעברית: אתה שלי) הוא מיני-אלבום הבכורה של הרכב האינדי-פופ הישראלי לולה מארש. האלבום יצא לאור ב-29 בינואר 2016, דרך חברות התקליטים אנובה מיוזיק ויוניברסל.

== רקע ==
כל שירי האלבום נכתבו על ידי יעל שושנה כהן וגיל לנדאו והופקו על ידי לנדאו. האלבום הועלה לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי בסמוך לצאתו.<ref></ref>

=== סינגלים ===
* "Sirens" - יצא לאור ב-16 במרץ 2015, כסינגל הבכורה של ההרכב וכסינגל הראשון מתוך האלבום.
* "You're Mine" - יצא לאור ב-28 במאי 2015, כסינגל השני מתוך האלבום. עם יציאתו נכנס אל המקום ה-10 במצעד הרשמי של גלגלצ ולמקום ה-135 במצעד SNEP של צרפת.

שני הסינגלים, יחד עם השיר "In Good Times", נכנסו מאוחר יותר לאלבום הבכורה של ההרכב, Remember Roses.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2016
קטגוריה:אלבומי לולה מארש
קטגוריה:אלבומי פופ
הקסמריקס

הקסמריקס (שם מדעי: Hexameryx) הוא סוג נכחד של מעלה גירה ממשפחת האנטילוקפריים, בה כיום ישנה את האנטילוקפרה, אשר חי בתקופת הפליוקן באמריקה הצפונית שלפני 5.3 עד 4.9 מיליון שנה מהיום. הסוג הוגדר בשנת 1941 והוא כלל מין אחד - Hexameryx simpsoni. מאובניו נתגלו בפלורידה.

ההקסמריקס השתייך למעלי גירה, והגיע לאורך של מטר ולמשקל שבין 31 ל-35 ק"ג. הגולגולת שלו דמתה לגולגולת האנטילוקפרה האמריקנית, אך דמתה מעט לגולגולת איילים והכילה שש קרניים שהסתעפו לאורך "כיפת" הגולגולת, כשהזוג הקדמי היה קצר ופנה קדימה והזוג האחורי פנה אחורה. הסעיף המרכזי היה ישר ורחב ופנה מעלה. ככל הנראה, סייע מבנה זה להקסמריקס הזכרים להילחם ביניהם על נקבות או על טריטוריה, בדומה לאנטילוקפרה המודרנית.

בדומה לאנטילוקפרה, גם ההקסמריקס הותאם לריצה מהירה שעזרה לו להתגונן מטורפים בני תקופתו, כגון מיני שנחרבים, ברדלס אמריקני, צבועיים קדומים ודוביים, כגון דוב הבולדוג.

==קישורים חיצוניים==

* [http://fossilworks.org/bridge.pl?action=taxonInfo&taxon_no=42726 הקסמריקס באתר fossilworks] 

קטגוריה:אנטילוקפריים
קטגוריה:מכפילי פרסה שחיו בפליוקן
קטגוריה:יונקים שחיו בפליוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1941
רנאן (1998)

רנאן קרבאליו ארייאס (בפורטוגזית: Renan Carvalho Areias; נולד ב-18 בינואר 1998) הוא כדורגלן ברזילאי, המשחק בעמדת הקשר בקריקיומה.

==קריירה==
רנאן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קורינתיאנס, ובהמשך חתם ברד בול ברזיל.

ב-13 באוגוסט 2019, רנאן חתם ברוסלארה מהליגה הברזילאית השנייה. ב-31 באוגוסט 2019, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד לומל. ב-17 בנובמבר 2019, רנאן הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3–5 לוסטרלו.

ב-3 בפברואר 2020, רנאן הושאל למ.ס. אשדוד מליגת העל עד לסיום העונה.

בקיץ , הצטרף להפועל אכסאל מהליגה הלאומית.

ב-14 בפברואר 2021, רנאן חתם בקונפיאנצ'ה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:סאו פאולו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני רוסלארה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל אכסאל
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בישראל
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1998
Somethin' Stupid

"Somethin' Stupid" או "Something Stupid", הוא שיר שנכתב על ידי קרסון פארקס . השיר הוקלט במקור ב-1966 על ידי פארקס ואשתו, גיילי פוט, בתור קרסון וגיילי. השיר ידוע בעיקר בגרסתם של פרנק סינטרה ובתו, ננסי סינטרה. גרסתם הגיעה למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100.

== גרסאות כיסוי ==
השיר הוקלט בגרסאות כיסוי רבות. המוכרת ביותר היא גרסתם של רובי ויליאמס וניקול קידמן, שיצאה ב-2001 והגיעה למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.<ref></ref>

ב-2018, הקליטו הרכב הפופ-אינדי הישראלי לולה מארש גרסת כיסוי לשיר עבור עונתה הרביעית של הסדרה "סמוך על סול" של רשת AMC.<ref></ref> ב-2020 זכה הביצוע בקטגוריית "השיר הטוב ביותר שנכתב או הוקלט לטלוויזיה" בטקס אגדת המפקחים על המוזיקה.<ref></ref>כמו כן שיר זה תורגם לעברית על ידי אהוד מנור ונקרא <nowiki>כמו שנינו. בנוסף שימש השיר בגרסתו העברית כפתיח בעונות האחרונות של התוכנית המסע המופלא של אהרוני וגידי</nowiki> בביצוע גידי ואהרוני.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1966
קטגוריה:סינגלים מ-1967
קטגוריה:סינגלים מ-1995
קטגוריה:סינגלים מ-2001
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:פרנק סינטרה
קטגוריה:שירי רובי ויליאמס
קטגוריה:שירי לולה מארש
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:בלדות ג'אז
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפורטוגל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת רפרייז רקורדס
יחיא ימיני

מחלקת כסף-פיליגרן בבית ספר בצלאל 1909. הנער במרכז הוא יחיא ימיני. המורה פרסוב נשען על השולחן משמאל, ו[[בוריס שץ, מנהל בית הספר, מציץ מהגומחה מימין]]

יחיא ימיני (1894, צנעא, תימן – 1986, ירושלים) היה צורף, אמן פיליגרן, סתת אבן וסופר סת"ם, מן המפורסמים שבבוגרי בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות ומוריו.

==קורות חיים==
ימיני נולד בצנעא ועלה לארץ ישראל עם הוריו ב-1898 בקירוב. בילדותו למד ב"חדר" ולאחר מכן בבית הספר של רשת אליאנס 'כל ישראל חברים' בירושלים. בגיל 14 פרש מהלימודים כדי להצטרף לסדנת מחלקת הכסף-פיליגרן בבצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות, שבה עבד בהמשך כמורה עד 1917.

==עבודתו==
ימיני הצטרף ב-1917 כחבר לקבוצת האמנים 'כתר', בניהולו של זאב דובנוב. בין השנים 1920–1921 היה חבר בקבוצת האמנים 'קו לבן' שיצרה תכשיטים בכסף ובזהב, בניהולו של אליעזר שטריך, ובהמשך הצטרף לקבוצת אמני פיליגרן בניהולו של שמואל פרסוב, שהיה מורהו מיום שהצטרף לבצלאל.

ב-1924 פרש ימיני מכל קבוצות האמנים ופתח בית מלאכה עצמאי בשכונת נוה בצלאל שהוקמה באותה שנה, ברחוב שמואל הירשנברג 6. מקום זה היה גם ביתו עד יום מותו. חמש שנים לאחר פתיחת בית המלאכה הצטרף אליו בנו, יעקב ימיני, שהוכשר על ידו בעבודת פיליגרן וצורפות. הנכד בועז ימיני המשיך אף הוא במלאכת הסב וביחד עם אביו יעקב הפעיל במשך שנים מוזיאון משפחתי קטן לזכר ימיני הסב בבית המשפחה ברחוב הירשנברג (נסגר ב-2010).

בצד עבודתו כצורף היה ימיני גם סתת אבן, ויצר לא מעט מעיטורי האבן במבנה הימק"א בירושלים, במהלך בנייתו בין השנים 1924–1933.

==אופי יצירתו==
יצירותיו של ימיני, שהיו ברובן פריטים ותכשיטים בסגנון יודאיקה ובטכניקת הפיליגרן, הושפעו באופן בולט ממורהו זאב רבן, שעיצב עבורו רבים מדגמי תכשיטיו גם לאחר שהפך לעצמאי. ימיני נחשב לתוצר מובהק של תחום הצורפות בארץ ישראל, לאחר שלמד מנערותו במסגרות יזומות במנותק מהמסגרות המסורתיות שבהן בדרך כלל נלמדה מלאכת הצורפות והפיליגרן בתימן. רוב מוריו היו אשכנזים שלמדו את מלאכת הצורפות המזרחית מכלי שני, וכך נחשף ימיני לצורפות מסורתית "מעובדת".

עם זאת, ימיני הקפיד לשמור על זיקה לפרקטיקות ולמוטיבים מסורתיים ובדומה לצורפים מסורתיים בתימן הוא שלט בכמה מלאכות (סופר סת"ם וסתתות) והיה מעורב בקידום לימוד התורה בקהילתו ובתיעוד ושימור תרבותה. בכישרונו הגדול היה ימיני לתלמיד המובהק ביותר של מחלקת הכסף והפיליגרן בבצלאל, והתווה במידה רבה את האופי "הבצלאלי" של אמנות היודאיקה. הוא נערץ כל כך על ידי צורפים תימנים בני זמנו בירושלים שחיקו את סגנונו, עד כי עבודת הצורפות התימנית בעיר מאותם ימים הייתה שיקוף נאמן לקו "הבצלאלי" שזוהה בעקבות כך כ"יודאיקה תימנית".

==תערוכות ופרסים==
ימיני הציג מיצירות היודאיקה והתכשיטים שלו בתערוכות במגדל דוד בירושלים וביריד המזרח שהתקיים מדי שנה בתל אביב.
ב-1931 הוא זכה במדליית כסף על עבודות הפיליגרן שלו בתערוכה הקולוניאלית הבינלאומית בפריז.

כיום ניתן לראות רימונים לכתרי תורה וכמה יצירות נוספות של ימיני בתצוגת הקבע של היודאיקה במוזיאון ישראל.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:אמנים תימנים
קטגוריה:בוגרי בית ספר אליאנס (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:סגל בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:סופרי סת"ם
קטגוריה:צורפים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
אימאני

נדיה מדג'או (בצרפתית: Nadia Mladjao; נולדה ב-5 במאי 1979), המוכרת בשם הבמה אימאני (בצרפתית: Imany), היא זמרת-יוצרת צרפתית-קומוריאנית.

== ביוגרפיה ==
אימאני נולדה ב-5 במאי 1979 במארטיגוס שבצרפת למשפחה מקומורו.<ref name="afromag"></ref>

בילדותה, היא למדה בפנימייה והתאמנה ב-INSEP לקפיצה לגובה.

כשהייתה בת 17, היא החלה לעסוק בדוגמנות, וכעבור שנתיים עברה לניו יורק לאחר שחתמה על חוזה עם קלווין קליין. היא שבה מארצות הברית לצרפת לאחר ששהתה שם כ-7 שנים.<ref></ref><ref></ref> לאחר שחזרה לצרפת, היא התחילה את הקריירה שלה כמוזיקאית לאחר ששמעה את הזמרת-יוצרת האמריקנית, טרייסי צ'פמן, מבצעת את השיר Talkin' 'bout a Revolution.

ב-2008, היא הפסיקה את קריירת הדוגמנות שלה.

ב-2010, הוציא את המיני-אלבום הראשון שלה, Acoustic Sessions.

ב-9 במאי 2011, הוציאה את אלבום המוזיקה הראשון שלה, The Shape of a Broken Heart.

ב-2014, השתתפה בפסקול של הסרט Sous les jupes des filles .

ב-18 בספטמבר 2015, היא הוציאה את הסינגל "Don't Be So Shy".

ב-26 באוגוסט 2016, הוציאה את אלבום המוזיקה השני שלה, The Wrong Kind of War.

ב-3 בספטמבר 2021, הוציאה את אלבום המוזיקה השלישי שלה, Voodoo Cello.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 2011: The Shape of a Broken Heart
* 2016: The Wrong Kind of War
* 2021: Voodoo Cello

=== מיני-אלבומים ===
* 2010: Acoustic Sessions
* 2016: There Were Tears
* 2017: No Reason No Rhyme
* 2019: Time Only Moves

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרות-יוצרות צרפתיות
קטגוריה:דוגמניות צרפתיות
קטגוריה:כנריות צרפתיות
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-21
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1979
שיבת המוסקטרים, או אוצר הקרדינל מאזארן

שיבת המוסקטרים, או אוצר הקרדינל מאזארן (ברוסית: Возвращение мушкетёров, или Сокровища кардинала Мазарини) הוא סרט מוזיקלי רוסי משנת 2009, בבימויו של גאורגי יונגוואלד-חלקביץ'. סרט המשך לסרט "סודות המלכה אן, או המוסקטרים אחרי שלושים שנה" משנת 1993.

== עלילה ==
הסרט מתחיל בסצנת הסיום של הרומן "הוויקונט דה בראז'לון". המוסקטרים ארמיס ופורתוס נהרגים בקרב נגד שומרי המלוכה. לאחר שחש במותם, אתוס מתאבד בהרעלה עצמו באחוזתו שלו. בזמן ששירת כמפקד כוחות המלוכה במלחמה עם הולנד, ד'ארטניאן הופך בסופו של דבר למרשל צרפת כפי שהדבר נובא על ידי אתוס במצור על לה רושל, אך נהרג מפצע כדור תותח ובקושי משיג יהלומי שרביט יקרים. כך, החברים, שהיו עד כה בלתי מנוצחים ובלתי נפרדים, מתים לפתע ביום אחד.

בשלב זה השלטון בצרפת במצב מעורער. בפרלמנט מתעוררים ויכוחים עזים על גנבת אוצר בית המלוכה, שעליהם היה אחראי הקרדינל מאזארן. אף על פי כן, הפרלמנט והאנשים מוצאים את המלכה אן מאוסטריה, חביבתו של מאזארן, אשמה. מכיוון ששומריה כבר לא בחיים, המלכה מרגישה צורך דחוף למצוא שומרים חדשים. עד מהרה הם נמצאים: אלה ילדי המוסקטרים - ז'קלין בתו של ד'ארטניאן, ראול בנו של אתוס, הנרי בנו של ארמיס ואנג'ליקה בתו של פורטוס. קפטן משמרות המלוכה, ליאון, עומד בתחילה כנגד הרביעייה החדשה, עד שמתגלה שהוא למעשה בנו של פורתוס.

לאחר מותו של הקרדינל מאזארן באנגליה, אוצרו עובר לידי חברת הישועים יחד עם טבעת הטמפלרים המעניקה אלמוות והאגדות אודותיה. כאשר הגיבורים הצעירים מנסים להחזיר את האוצר לצרפת ולמלכה, הם נכלאים בשבי, בעוד ראול נהרג בהתקוממות. נשמות אבותיהם מתבוננות בהתרגשות בהרפתקאות ילדיהם לפני שתפילה כנה של ד'ארטניאן מחזירה אותם לחיים, נותנת הזדמנות להציל את צאצאיהם ואת כבוד המלכה. האויב המושבע של ד'ארטניאן, השומר דה ז'וסאק, חוזר לחיים יחד איתם ומחפש גם הוא את האוצר.

כתוצאה מכך, הילדים חוזרים יחד עם הוריהם, הישועים הבוגדניים מובסים וכבוד המלכה נשמר. לאחר שקיבלו את הטבעת הטמפלרית, המוסקטרים מסרבים להשתמש בה ובוחרים להישאר יחד בעולם שמעבר.

== שחקנים ודמויות ==
* מיכאיל בויארסקי - ד'ארטניאן
* ווניאמין סמחוב - אתוס
* איגור סטאריגין - ארמיס (דובב על ידי איגור יסולוביץ')
* ולנטין סמירניצקי - פורתוס
* אליסה פריינדליך - אן מאוסטריה
* דמיטרי חארטיאן - המלך לואי ה-14
* אלכסנדר שירווינדט - קולבר
* ליאנקה גרו - ז'קלין, בתו של ד'ארטניאן
* יבגניה קריוקובה - לואיז דה לוואלייר
* דנילה דונאייב - ראול, בנו של אתוס
* אירינה פגובה - אנג'ליקה, בתו של פורתוס
* דמיטרי נאגייב - ליאון, בנו של פורתוס
* אנטון מקארסקי - הנרי, בנו של ארמיס
* אנטולי רביקוביץ' - הקרדינל מאזארן
* ולדימיר בלון - דה ז'וסאק

== ביקורת ==
הסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות והחזיק בדירוג 2.7 מתוך 10 בפורטל KinoPoisk.<ref></ref> מבקר הקולנוע אלכס אקסלר ציין כי הסרט נראה כמו פרודיה על סרטי מוסקטרים קודמים הוא "כל כך אומלל ואיום שזה אפילו שווה צפייה-כזה פיצוץ מוח נראה לעיתים רחוקות".<ref></ref>

== ראו גם ==
* שובם של המוסקטרים (סרט, 1989)
== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי שלושת המוסקטרים
סודות המלכה אן, או המוסקטרים אחרי שלושים שנה

סודות המלכה אן, או המוסטקרים אחרי שלושים שנה (ברוסית: Тайна королевы Анны, или мушкетеры тридцать лет спустя) הוא סרט מוזיקלי רוסי משנת 1993 בבימויו של גאורגי יונגוואלד-חילקביץ' מבוסס על ספרו של אלכסנדר דיומא "הוויקונט דה בראז'לון".<ref name="Кожевников2007"></ref>

== שחקנים ודמויות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטי 1993
מרוץ גולני

המסלול של מרוץ גולני הראשון ב-1979
מרוץ גולני הוא מרוץ שמקיימת חטיבת גולני. המרוץ מתקיים מדי שנה ונוטלים בו חלק חיילי החטיבה וכן אזרחים המצטרפים לחיילים במקומות היישוב שונים בהם עובר המרוץ.

המרוץ נערך בקיץ במשך חמישה ימים (המרוץ הראשון נמשך עשרה ימים) לאורך מסלול שאורכו כ-800 ק"מ ממרגלות החרמון ועד אילת. המרוץ מציין את נתיב הקרבות של החטיבה ומנציח את האתוס של גולני.

המרוץ, פרי יוזמתו של תת-אלוף דוד (דוביד) כץ, אשר פיקד על החטיבה בשנים 1978 – 1980, מתקיים מדי שנה או שנתיים ברציפות מאז ייסודו ב-2 באוקטובר 1979.

== מטרות ==

מרוץ גולני
מטרות המרוץ כפי שהוגדרו מהיום הראשון הן:
* להנחיל לחיילים את ערכי החטיבה ומורשתה באמצעות לימוד אתרי קרבות שלה, מהחרמון ועד אילת.
* לחזק הקשר בין צה"ל והקהילה באמצעות מפגשים ופעילויות משותפות.
* לטפח ערכי אהבת הארץ דרך הכרת תולדותיה, נופיה ואתריה.
* להעביר סיפורי מורשת קרב בבתי הספר מקרבות תש"ח ועד היום.
* לעודד בני נוער לשירות קרבי משמעותי.
* להנציח את הנופלים.

ברבות הימים הפך המרוץ מאירוע חטיבתי חינוכי, למרוץ עממי ולמסורת המגלמת ערכים של החברה הישראלית – אהבת הארץ, רעות, תחרותיות ושיתוף פעולה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* ערוץ 7 [https://www.inn.co.il/News/News.aspx/401639 מרוץ "גולני" יצא לדרך, אורלי הררי, ז' באייר תשע"ט 12/05/19].
* [http://www.eilat.muni.il/?CategoryID=0&ArticleID=3914 אתר העיר אילת, מרוץ גולני מהחרמון ועד אילת, 19 במאי 2019]
* .

קטגוריה:מרוצים בישראל
קטגוריה:ישראל: אירועי ספורט עממי
קטגוריה:חטיבת גולני
המוסקטרים אחרי עשרים שנה

המוסקטרים אחרי עשרים שנה (ברוסית: Мушкетёры двадцать лет спустя) הוא סרט מוזיקלי רוסי משנת 1992 בבימויו של גאורגי יונגוואלד-חילקביץ', המבוסס על רומן מאת אלכסנדר דיומא "אחרי עשרים שנה".

== שחקנים ודמויות ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטי 1992