OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בלו אוריג'ן NS-18

בלו אוריג'ן NS-18 הייתה משימת טיסה תת-מסלולית בחלל של Blue Origin ששוגרה ב-13 באוקטובר 2021.<ref></ref> המשימה הייתה הטיסה השמונה עשרה של רכב השיגור והחללית המשולבים של ניו שפרד. זה היה השיגור השני של צוות ניו שפרד. הצוות כלל את סגן נשיא מבצעי המשימה והטיסות של בלו אוריג'ן, אודרי פאוארס, מהנדס לשעבר של נאס"א והאוסטרלי השלישי בחלל כריס בושיזן, סגן יו"ר מדעי החיים ובריאות בחברת התוכנה הצרפתית דאסו סיסטמס גלן דה פריס והשחקן הקנדי-אמריקאי וויליאם שאטנר, שהפך לאדם המבוגר ביותר לטוס לחלל. הטיסה שוגרה מאתר השיגור התת-מסלולי של בלו אוריג'ן במערב טקסס.

בגיל 90, שטנר הוא האדם המבוגר ביותר שטס לחלל, ועבר את השיא שהחזיקה וואלי פאנק, בת ה-82, במשך שלושה חודשים מאז טיסתה בטיסת Blue Origin NS-16.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> לפי Blue Origin, שאטנר היה אורח החברה בטיסה ולא נאלץ לשלם עבור הטיול.<ref></ref>

בעודו בחלל, שאטנר חווה את אפקט המבט הכולל וביטא אותו בשידור חי במצלמה בשיחה שלאחר הטיסה עם ג'ף בזוס.<ref></ref>

== צוות ==
בצוות היו אודרי פאוארס, כריס בושויזן, גלן דה פריס וויליאם שאטנר.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.space.com/blue-origin-ns-18-shatner-launch-webcast Blue Origin תשגר היום את וויליאם שאטנר לחלל!] [https://www.space.com/blue-origin-ns-18-shatner-launch-webcast הנה איך לצפות בו בשידור חי.]
* [https://www.abc.net.au/news/2021-10-11/australian-engineer-boshuizen-william-shatner-jeff-bezos-space/100525184 המהנדס האוסטרלי מצטרף לוויליאם שאטנר על טיסת החלל בלו אוריג'ן של ג'ף בזוס]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:2021 במדע
קטגוריה:טיסות חלל פרטיות
קטגוריה:2021 בארצות הברית
מוזיאון סורויה

מוזיאון סורויה (בספרדית: Museo Sorolla) הוא מוזיאון שמתעד את חייו ואת עבודתו של הצייר הספרדי חואקין סורויה. המוזיאון ממוקם במדריד, ספרד, והוא הוקם בבית שהיה שייך למשפחת סורויה ושימש גם כסטודיו של חואקין סורויה משנת 1909 ועד לשנת 1923.

== תולדות הבית ==
מבנה מוזיאון סורויה במדריד
סורויה נולד בוולנסיה וחי שם עד 1890, לבד מתקופות לימודיו, במדריד, ברומא ובפריז.

בשנת 1890 הוא עבר עם משפחתו למדריד. באותה התקופה כבר זכה סורויה להכרה נרחבת. על אף שלא היה זה תחום העניין העיקרי שלו, הוא הפך לצייר פורטרטים מבוקש עבור אישים ידועי שם מתחומי הכלכלה, האומנות והפוליטיקה. עיסוק זה הכניס לו רווחים נאים שאיפשרו לו לבנות את ביתו במדריד.<ref></ref>

מקור כספי נוסף להון שנדרש עבור בנית הבית נבע מתערוכה שהתקיימה בניו יורק באותן השנים, וזכתה להצלחה גדולה. בכספים אלה, ב-1909, סורויה רכש חלקת אדמה בחלק הגבוה של מדריד. שם, האדריכל אנריקה מריה רפולס תכנן עבורו את בית חלומותיו. בתוך הבית שולב גם הסטודיו של סורויה,<ref></ref> מה שאיפשר לו להימצא תדיר קרוב למשפחתו.

== תולדות הגן ==
בשנת 1908 סורויה ביקר בארמון אלהמברה, בגרנדה, ספרד, ואת רשמיו הלא מחמיאים ניתן למצוא במכתב שכתב לרעייתו: "כל כך הרבה שיש, כל כך הרבה חצרות". הוא אף סיכם את התיאור בניסוח "חצרות קטנות, משרות עצב". אולם, תוך זמן קצר, הוא נשבה בקסם השליו של הגנים. הוא ניסה לבטא ביצירותיו את אפקט הצל והשמש היוקדת, העוברים כמו במסננת דרך עלי הצמחים. כמו כן, הוא התמקד בצללים ובהשתקפויות על קירות, בבריכות, במזרקות ובקשתות.

כאשר בנה את ביתו, עיצב בעצמו גן, כמעשיהם של מונה, רנואר וסזאן. הגן מעוצב בסגנון ולנסיה וסביליה ומשולבים בו פסלים בסגנון אר נובו, עמודים קלאסיים, ו. בכך יצר מרחב אשר היה עכשווי, אירופאי וים תיכוני כאחד, והיווה בעבורו מקום מרגוע והשראה. המספר הרב של ציוריו שבהם מוצג הגן, בעונות שונות ובשעות שונות של היום, מעיד על החשיבות שסורויה יחס לגן. הגן היווה אלמנט מרכזי ביצירתו של סורויה בשנים 1916-1920.<ref name=":0" />

ביוני 1920, תוך כדי ישיבה מול כן הציור בגן, לקה בשבץ מוחי חריף, שממנו לא התאושש עד מותו, ב-1923.<ref name=":0"></ref>

== מורשת ==
בשנת 1925, קלוטילד גרסיה דה קסטיליו, אלמנתו של חואקין סורויה, ציוותה את הבית ואת תכולתו לממשלת ספרד, בתנאי שהוא יהפוך למוזיאון לזכרו של בעלה. המוזיאון נפתח ב-1932.

המוזיאון הוא אחד הבתים השמורים ביותר של צייר אירופאי, ומוצג בו אוסף גדול מיצירותיו של סורויה. בבית נמצאים גם רוב החפצים שרכש האומן במהלך חייו, כגון פסלים, עבודות קרמיקה, תלבושות מסורתיות, תכשיטים, מכתבים וצילומים.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery widths="250" heights="250">
קובץ:Sorolla's garden (1).jpg|הגן במוזיאון סורויה
קובץ:Sorolla's garden (2).jpg|מדרגות בחצר מוזיאון סורויה
קובץ:Sorolla's garden (3).jpg|גן המוזיאון
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://artsandculture.google.com/partner/museo-sorolla מוזיאון סורויה], באתר Google Arts & Culture
* [https://turismomadrid.es/en/featured/14912-virtual-360º-visit-to-the-sorolla-museum.html על המוזיאון], באתר תיירות מדריד
* [https://www.nationalgallery.org.uk/exhibitions/past/sorolla/what-you-need-to-know-about-sorolla מידע על חייו של סורויה] באתר הגלריה הלאומית של לונדון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדריד: מבנים
קטגוריה:מדריד: מוזיאונים
קטגוריה:ספרד: מוזיאונים
גלבקוסמוס

גלבקוסמוס (ברוסית: Главкосмос) היא חברה בת של תאגיד המדינה "רוסקוסמוס", המבצעת פעילות כלכלית ושיווקית בתחום הטילים והטכנולוגיה בחלל, משתתפת בארגון ובביצוע מחקר ופיתוח, כולל יצירת טכנולוגיית חלל. משימתה העיקרית של החברה היא לקדם ולשווק את הישגי תעשיית החלל הרוסית לשווקים העולמיים ולנהל פרויקטים מורכבים לחלל.<ref name="автоссылка1"></ref>

== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 1985 כמחלקה במשרד לבניית מכונות כלליות של ברית המועצות בשם המינהל הראשי ליצירה ושימוש בטכנולוגיית חלל לשימוש כלכלי, מחקר מדעי ושיתוף פעולה בינלאומי בתחום החלל (Главное управление по созданию и использованию космической техники для народного хозяйства, научных исследований и международного сотрудничества в мирном освоении космоса).

עם קריסת ברית המועצות, המינהל הפך ב-4 בדצמבר 1991 לארגון עצמאי תומך של סוכנות החלל הרוסית,<ref name="автоссылка2"></ref> שנועד ליישם פרויקטים מסחריים בתחום הטילים והטכנולוגיה בחלל בשיתוף עם מדינות זרות וסוכנויות וחברות חלל. בעשור וחצי הבאים<ref></ref> נחתמו בחרה ויושמו למעלה מ-120 חוזים בינלאומיים. שלושה לוויינים הודים מסדרת IRS שוגרו, הלוויין הארגנטינאי הראשון שוגר באמצעות רכב שיגור רוסי, נערכו בדיקות טיסה של רכב השיגור ההודי GSLV (2001, 2003) עם יחידת חמצן-מימן רוסית. בוצעה עבודה ליצירת מערכות תקשורת חלל המבוססות על לווייני תקשורת רוסיים ופיתוח סוגים חדשים של חלליות. תערוכות של רקטות וטכנולוגיות חלל אורגנו באופן קבוע ברוסיה ומחוצה לה, פרויקטים מסחריים אחרים מיושמים, כולל פרויקטים חלוציים בפרסום בחלל על גבי תחנות מסלול ועל כדור הארץ. החברה גם מפתחת את תחום תיירות חלל עבור רוסקוסמוס.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנית החלל הרוסית
קטגוריה:תוכנית החלל הסובייטית
קטגוריה:חברות חלל
קטגוריה:רוסקוסמוס: חברות
רעש בראוני

הספקטרום של רעש בראוני עם שיפוע של 20 דציבלים בכל [[דקאדה|ממוזער|]]
רעש בראוני (נודע גם בשמות רעש חום ורעש אדום) הוא אות רעשי הנוצר כתוצאה מתנועה בראונית, לכן הוא השם החלופי לרעש הילוך מקרי. 
==מקור השם==
השם "רעש חום" לא מגיע מהצבע החום, אלא תרגום מאנגלית שם משפחתו של רוברט בראון שתיעד את התנועה האקראית של חלקיקים זעירים הצפים במים. השם "רעש אדום" מגיע מהאנלוגיה ל"רעש לבן"/"אור לבן"; רעש אדום חזק יותר באורכי גל אדומים, בדומה לקצה האדום בספקטרום הנראה.

==הסבר==
הייצוג הגרפי של אות הקול מחקה תבנית של תנועה בראונית. צפיפות ההספק היא ביחס הפוך ל-<math>f^2</math>. כלומר, ישנה עצימות גבוהה יותר בתדרים הנמוכים מאשר ברעש ורוד. העוצמה יורדת ב-6 דציבלים בכל אוקטבה (20 דציבלים בכל דקאדה), ונשמע יותר "רך" מאשר רעש לבן ורעש ורוד. הרעש נשמע כמו שאגה חלשהב מפל מים או גשם כבד.

לתנועה בראונית יש התפלגות נורמלית, אבל "רעש אדום" יכול להופיע עבור כל סיגנל עם תדר <math>1 / f^2</math> בספקטרום.

==ספקטרום ההספק==
תנועה בראונית, הנקראת גם תהליך וינר מושגת כאשר האינטגרל של סיגנל רעש לבן הוא:
:<math> W(t) = \int_0^t \frac{dW(\tau)}{d\tau} d\tau </math>

משמע, שהתנועה הבראונית היא אינטגרל של רעש לבן <math>dW(t)</math>, שהצפיפות הספקטרלית שלו היא שטוחה:

:<math> S_0 = \left|\mathcal{F}\left[\frac{dW(t)}{dt}\right](\omega)\right|^2 = \text{const} </math>

שימו לב ש-<math>\mathcal{F}</math> מציינת התמרת פורייה כך ש <math>S_0</math> הוא קבוע. תכונה חשובה של ההתמרה הזו היא הנגזרת של התפלגות ההתמרה:
:<math> \mathcal{F}\left[\frac{dW(t)}{dt}\right](\omega) = i \omega \mathcal{F}[W(t)](\omega) </math>

ומכאן ניתן להסיק שההספק הספקטרלי של רעש בראוני הוא:
:<math> S(\omega) = \big|\mathcal{F}[W(t)](\omega)\big|^2 = \frac{S_0}{\omega^2} </math>

המסלול של תנועה בראונית אינדיבידואלית מייצגת ספקטרום <math>S(\omega)=S_0/\omega^2</math>, כאשר המשרעת <math>S_0</math> היא משתנה אקראי, גם בגבול של מסלול אינסופי.

===דוגמה===

==ראו גם==
* רעש לבן

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רעש (אלקטרוניקה)
חברת החלל הלאומית

חברת החלל הלאומית (רוסית: Национальная космическая компания) היא חברת חלל רוסית פרטית העוסקת בייצור רכבי שיגור קלים, לוויינים ולוויינים זעירים ופיתוח מנועים לכלי שיגור וחלליות. מטה החברה והמפעל ממוקמים בעיר קרסנויארסק.
== היסטוריה ==
בספטמבר 2019 השתתפה החברה בתערוכת התעופה והחלל הבינלאומית בז'וקובסקי, כאשר הציגה את טיל השיגור "סיביר" (במסגרת הצגת הפרויקט נקרא "אדלר"). הוצג טיל שני שלבים המיועד לשיגור מטענים שמשקלם עד 1,000 קילוגרמים למסלול לווייני נמוך מסונכרן-שמש. הטיל נועד לשגר לווייני חישה מרחוק, לווייני תקשורת, לוויינים מטאורולוגיים והתקנים אחרים, רצוי בגודל מיקרו וננו. בשלב הראשון נעשה שימוש במנוע סדרתי RD-108A (המשמש גם ביחידה המרכזית של רכב השיגור "סויוז") ובשלב השני מנוע המבוסס על תא ההיגוי RD-108 עם סיבי פחמן. כדי לחסוך כסף, הטיל פותח במפעל תעשייתי אזרחי.

ביוני 2020 בוצע שיגור לדגם אב טיפוס של טילים מדגם "ויאטקה" באתר הניסויים במחוז קירוב. הטיל המריא לגובה של 15 ק"מ, מהירות של 2,500 קמ"ש. במהלך הניסוי נבדקה מערכת הטלמטריה ומערכת החילוץ.<ref>[https://radiosputnik.ria.ru/20200625/1573457991.html Ответ Илону Маску. Частная компания из России испытала прототип ракеты] // רדיו ספוטניק, 25.06.2020 </ref>

באוגוסט 2020 הושלמו בדיקות של מנוע הטיל לשלב השני של רכב השיגור "סיביר".<ref></ref> המנוע הוא מוצר מונוליטי, שנוצר במדפסת תלת מימד תוך שימוש באיתור נקודתי שכבה אחר שכבה של אבקת מתכת INCONEL 718. מעיל הקירור בעל עיצוב סגור עם אספקת נוזל קירור במחזור ומתאן שמהווה מרכיב של הגז הדליק.

החברה הפסיקה להתקיים בשנת 2022 בעקבות מעצר הנהלה.

== מימון ==
החברה ממומנת על ידי משקיעים רוסים פרטיים. תקציב הפיתוח לשנים 2020–2024 הסתכם במאה מיליון דולר.<ref></ref>

עלות פרויקט רכבי השיגור מדגם "סיביר" נאמדת בכ-60 מיליון דולר, אותם מתכננת החברה ליישם<ref></ref> באמצעות השקעה פרטית. על פי הבטחות הנהלת החברה, עלות שיגור אחד היא 5.83 מיליון דולר, והחזר הפרויקט של רכב השיגור יהיה 2.5 שנים. הפרויקט מיושם במשותף עם חברת Lin Industrial (ברוסית: «Лин Индастриал»), שמשרדיה ממוקמים בעיר החדשנות סקולקובו.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנית החלל הרוסית
קטגוריה:חברות חלל
קטגוריה:2019 ברוסיה
קטגוריה:חברות רוסיות
קטגוריה:קרסנויארסק
מרכז בקרת הטיסה של בייג'ינג

משימת שנג'ואו-7.]]
מרכז בקרת הטיסה של בייג'ינג (בסינית: 北京航天飞行控制中心), הידועה בעבר בשם מרכז הפיקוח והבקרה של בייג'ינג, הוא מרכז פיקוד לתוכנית החלל הסינית הכולל את משימות שנג'ואו וממוקם בפרבר צפונית מערבית לבייג'ינג. הכניסה הראשית של מרכז החלל ממוקמת בצומת כביש בייקינג וכביש יו יי.
== אטימולוגיה ==
שמו של המרכז שונה ל-北京 航天 飞行 控制 (מילולית: מרכז בקרת הטיסה בבייג'ינג) בשנת 2006. החל ממרץ 2009, לא פורסמה הודעה רשמית לשינוי שמו הרשמי באנגלית בהתאם לשמה הסיני החדש ושמו באנגלית הוא Beijing Aerospace Command and Control Center, מרכז הבקרה והפיקוד לאוויר וחלל בבייג'ינג.
== תיאור ==
<gallery>
קובץ:Beijing Aerospace Command and Control Center Entrance.jpg|הכניסה הראשית למרכז
</gallery>מרכז החלל מפוקח ומנוהל על ידי ממשלת הרפובליקה העממית של סין.

המרכז מנהל משימות פיקוח, טלמטריה, מעקב ופיקוד על חלליות.<ref name="global security"></ref> הבניין נמצא בתוך מתחם שזכה לכינוי "עיר התעופה והחלל". המתחם נוצר בתחילה למשימות החלל המאוישות של סין, הידוע כ"פרויקט 921". המרכז התפתח להיות אחראית למשימת צ'אנג-אה 1 ולמשימת החלל הבין-כוכבית הסינית-רוסית, פובוס גרונט. מרכז מפקח גם על משימות שנג'ואו בעזרת ארבע ספינות מעקב מסוג יואן ונג.<ref name="global security" /> למרכז מספר חברות בנות ייעודיות באמצעות לווייני התקשורת מדגם סינו ואינמרסט.

== ראו גם ==
* תוכנית החלל הסינית
== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיקוד ושליטה
קטגוריה:תוכנית החלל הסינית
זכויות להט"ב באוזבקיסטן

לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באוזבקיסטן מתמודדים עם אתגרים משפטיים שלא חווים תושבים הטרוסקסואלים. יחסי הומוסקסואלים בין גברים אינם חוקיים באוזבקיסטן. עונש על רקע עבירה על איסור זה נע בין קנס לשלוש שנות מאסר.

אוזבקיסטן היא אחת משתי מדינות פוסט-סובייטיות בלבד בהן פעילות הומוסקסואלית של גברים נותרה פלילית, יחד עם טורקמניסטן.

== מעמד בחוק ==

חוק העונשין 1994/95 (מתוקן 2001)
* § 120

"הומוסקסואליות, כלומר, יחסי מין מרצון בין שני גברים - ייענשו במאסר עד שלוש שנים".<ref></ref>
פעילי זכויות להט"ב [[אוזבקים מפגינים לצד דגל אוזבקיסטן במצעד הגאווה בניו יורק, 2017]]

== טבלת סיכום ==
{| class="wikitable"
|פעילות הומוסקסואלית חוקית
| עונש עבור גברים: עד 3 שנות מאסר (לגליזציה מוצעת)
 חוקי עבור נשים מאז ומעולם
|-
|גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים
| עבור גברים
 עבור נשים
|-
|חוקים נגד אפליה בתעסוקה
|
|-
|חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים
|
|-
|חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה)
|
|-
|נישואים חד מיניים
|
|-
|הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים)
|
|-
|אימוץ משותף של זוגות חד מיניים
|
|-
|אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים
|
|-
|להט"בים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא
|
|-
|זכות לשינוי מגדר בחוק
|
|-
|גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות
|
|-
|טיפולי המרה אסורים בחוק
|
|-
|פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים
|
|-
|גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם
|
|}

== הערות שוליים ==

אוזבקיסטן
קטגוריה:אוזבקיסטן
אוזבקיסטן
זכויות להט"ב בטורקמניסטן

לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטורקמניסטן מתמודדים עם אפליה פעילה, סטיגמטיזציה ואתגרים משפטיים שלא חווים תושבים הטרוסקסואלים. טורקמניסטן היא אחת משתי המדינות הפוסט-סובייטיות היחידות בהן פעילות הומוסקסואלית של גברים נותרה פלילית, יחד עם אוזבקיסטן.<ref></ref>

== מעמד בחוק ==

הומוסקסואליות נתפסת מבחינה מוסדית בטורקמניסטן כסוג של הפרעה נפשית.

הומוסקסואליות גברית אינה חוקית במפורש ו-"מעשה סדום" - המוגדר כקיום יחסי מין בין גברים - ניתן לעונש של חמש שנות מאסר לכל היותר על פי החוק המשפטי הטורקמני (פרק 18, סעיף 35) לפני התיקון לשנת 2019 אשר הטיל שנתיים על פי קוד 1997. חקירות הנאשמים דווחו כמשפילות בצורה גסה וכוללות עינויים מצד גורמים מדיניים שאינם ממשלתיים. תביעות חוזרות ונשנות עלולות לגרום לשיקום חובה במרפאות פסיכיאטריות. החוק אומנם נאכף לעיתים רחוקות לפני עלייתו של גורבנגולי ברדימוחמדוב לנשיאות. קוד "SSR" הטורקמני, שאומץ לראשונה בשנת 1927, היה בעל הוראות מפורטות בהרבה.

לא קיימות הוראות עונשין להומוסקסואליות נשית, אשר יחד עם טרנסקסואלים הן קטגוריה בלתי נראית בחוק הטורקמני.

=== חקיקת אי-הפללה והגנה ===
טורקמניסטן דחתה בעקביות בקשות ליישם חקיקה נגד אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית, אף על פי שהתבקשה על ידי מספר מדינות באמצעות שלוש סקירות תקופתיות אוניברסליות. בדיאלוג עם אגפים שונים של האו"ם, טורקמניסטן נימקה את המסגרות המפלות בטענה כי "כל סטייה היא איום פוטנציאלי למרקם המסורות והחברה הטורקמניות".<ref></ref>

בפברואר 2021 ציינה ממשלת המדינה בפני משרד הנציב העליון לזכויות אדם של האו"ם בנוגע לכוונות "לשקול מחדש את נימוק המאמר המפליל יחסים חד-מיניים בין גברים" ו-"ללמוד את האפשרות להכניס חקיקה נגד אפליה".<ref></ref>

== חברה ותרבות ==
בטורקמניסטן אין חברה אזרחית, התקשורת בבעלותה כולה של המדינה, ועריכת סקרי שטח קשה מאוד. כל אלו מקשים מאוד על מעקב אחר זכויות להט"ב וסוגיות קשורות בשטחי המדינה.

באוקטובר 2019, רופא הומוסקסואל טורקמני עונה על ידי מנגנון המדינה במשך תקופה ארוכה, לפני שנעלם זמנית.

במאי 2020 נעצרו מספר אישים ידועים מתעשיית הדוגמנות באשמת הומוסקסואליות. במשך השנים תועדו מקרים של גברים הומוסקסולים טורקנים אשר חיפשו מקלט במדינות האיחוד האירופי, ולסביות טורקניות בארצות הברית.<ref></ref><ref></ref>

== טבלת סיכום ==
{| class="wikitable"
|פעילות הומוסקסואלית חוקית
| עבור גברים: עד שנתיים מאסר
 חוקי עבור נשים
|-
|גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים
| עבור גברים
 עבור נשים
|-
|חוקים נגד אפליה בתעסוקה
|
|-
|חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים
|
|-
|חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה)
|
|-
|נישואים חד מיניים
|
|-
|הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים)
|
|-
|אימוץ משותף של זוגות חד מיניים
|
|-
|אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים
|
|-
|להט"בים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא
|
|-
|זכות לשינוי מגדר בחוק
|
|-
|גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות
|
|-
|טיפולי המרה אסורים בחוק
|
|-
|פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים
|
|-
|גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם
|
|}

== הערות שוליים ==

טורקמניסטן
קטגוריה:טורקמניסטן
טורקמניסטן
קטגוריה:להט"ב ואסלאם
זכויות להט"ב בטג'יקיסטן

לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטג'יקיסטן מתמודדים עם אתגרים משפטיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואליות, הן לגברים והן לנשים, חוקית בטג'יקיסטן, אך זוגות חד-מיניים ומשקי בית בראשות זוגות חד-מיניים אינם זכאים לאותה הגנה משפטית העומדת לרשות זוגות נשואים הטרוסקסואליים.

אנשי להט"ב טג'יקים נוטים להתמודד עם אפליה תכופה, הטרדות ואלימות מצד הרשויות וציבור הרוב המוסלמי.

== מעמד בחוק ==
פעילות מינית חד-מינית של גברים ונקבות הן חוקיות בטג'יקיסטן מאז 1998. גיל ההסכמה הוא 16, ללא קשר למגדר או נטייה מינית.

== הכרה בזוגיות חד מינית ==
טג'יקיסטן לא מכירה באיחוד אזרחי, מעמד ידועים בציבור או נישואים חד מיניים.

== זהות מגדרית ==
נכון לדיווח משנת 2014, טרנסג'נדרים מתמודדים עם "סטיגמות ואפליה רבה" בטג'יקיסטן.

על פי החוק הטג'יקי, טרנסג'נדרים רשאים לשנות את המין החוקי שלהם בדרכון אם ימסרו הצהרה רפואית שהם עברו ניתוח לשינוי מין. אולם בפועל, חוסר המודעות, יחד עם שחיתות ובירוקרטיה, מצביע על כך שהתהליך יכול להיות הרבה יותר קשה.

נכון לשנת 2014, היו רק שתי פעולות לשינוי מגדרי בטג'יקיסטן, הראשונה בשנת 2001 והשנייה בינואר 2014.

== תנאי מחיה ==
אף על פי שהחוק מתיר פעילות הומוסקסואלית, תנאי המחיה במדינה עוינים כלפי אנשי להט"ב. מצב זה נובע בעיקר מהדת והאמונות המקומיות, כמו גם מהשפעה חיצונית. הטרדות מצד המשטרה והציבור הן שכיחות.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2017 ערכו הרשויות "רשימה רשמית" של אזרחי להט"ב בעקבות שתי פעולות מדינה בשם "מוסר" ו-"טיהור".<ref></ref>

=== אקטיביזם ===
אקטיביזם למען זכויות להט"ב בטג'יקיסטן אינו נתמך במדינה, בין אם על ידי הממשלה או רוב האזרחים בחברה. "Tajikistan for Equality" (טג'יקיסטן עבור שוויון), אשר נוסד בשנת 2019 על ידי אודינשו שרופוב, הוא ארגון התמיכה היחיד לאנשי להט"ב המוכר על ידי ממשלת טג'יקיסטן.

== עמדה ציבורית ==
למנהיגים דתיים אסלאמיים ישנה השפעה משמעותית על עמדתה של החברה הטג'קית בנושאי להט"ב.<ref></ref> המופתי העליון של טג'יקיסטן סיידמוקארם עבדולקודירזודה גינה בפומבי את יחסים הומוסקסואלים וכינה אותם כ-"אסון". בנוסף, גינה מדינות שהותירו נישואים חד מיניים, והתבטא נגד פעילי זכויות אדם וחוקים המגנים על אנשי להט"ב מפני אפליה.<ref></ref><ref></ref>

מספר פסיכולוגים ורופאים טג'יקיים רואים בהומוסקסואליות סוג של התמכרות הדומה להתמכרות לסמים ואלכוהוליזם, ומספקים "שיטות ריפוי" אם כי ארגון הבריאות העולמי הגדיר טיפולים מסוג זה כפסאודו-מדעים.<ref></ref><ref></ref> מספר מקרים של טיפול לא מכובד לחולים בקרב קהילת הלהט"ב על ידי צוות רפואי דווחו במשך השנים.<ref></ref>

== טבלת סיכום ==
{| class="wikitable"
|פעילות הומוסקסואלית חוקית
| (מאז 1998)
|-
|גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים
| (מאז 1998)
|-
|חוקים נגד אפליה בתעסוקה
|
|-
|חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים
|
|-
|חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה)
|
|-
|נישואים חד מיניים
|
|-
|הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים)
|
|-
|אימוץ משותף של זוגות חד מיניים
|
|-
|אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים
|
|-
|להט"בים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא
|
|-
|זכות לשינוי מגדר בחוק
| (ניתוח נדרש)
|-
|גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות
|
|-
|טיפולי המרה אסורים בחוק
|
|-
|פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים
|
|-
|גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם
|
|}

== הערות שוליים ==

טג'יקיסטן
קטגוריה:טג'יקיסטן
טג'יקיסטן
קטגוריה:להט"ב ואסלאם
זכויות להט"ב באבחזיה

לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באבחזיה מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם חווים תושבים הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות היא חוקית מאז שנת 1991 בשטחי הישות.

עד 2008 הייתה אבחזיה מחוז בצפון-מערב גאורגיה. לאחר המלחמה בדרום אוסטיה הכריזה על עצמאות, אשר הוכרה על ידי הפדרציה הרוסית. נכון ל-2021, מכירות באבחזיה כמדינה עצמאית רוסיה, ניקרגואה, ונצואלה נאורו וסוריה. יתר מדינות העולם כולל האו"ם רואות בה כחלק מגאורגיה. כתוצאה מההכרה השנויה במחלוקת בקרב מדינות העולם של שטחה, עריכת סקרי שטח של זכויות להט"ב היא קשה עבור קביעת עובדות. כל אלו הופכים זמינות של נתוני מעקב אחר זכויות להט"ב וסוגיות בעלות ברית בשטחי הישות למעורפלות.

== מעמד בחוק ==
בשנת 1933 נוסף סעיף 121 לחוק הפלילי, עבור ברית המועצות כולה, שאסר במפורש הומוסקסואליות של גברים, עם עד חמש שנות עבודה קשה בכלא. ב-1 בינואר 1991 העבירה הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה אי-הפללה של הומוסקסואליות בשטחה.

== טבלת סיכום ==
{| class="wikitable"
|פעילות הומוסקסואלית חוקית
| (מאז 1991)
|-
|גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים
|
|-
|חוקים נגד אפליה בתעסוקה
|
|-
|חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים
|
|-
|חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה)
|
|-
|נישואים חד מיניים
|
|-
|הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים)
|
|-
|אימוץ משותף של זוגות חד מיניים
|
|-
|אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים
|
|-
|להט"בים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא
|
|-
|זכות לשינוי מגדר בחוק
|
|-
|גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות
|
|-
|טיפולי המרה אסורים בחוק
|
|-
|פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים
|
|-
|גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם
|
|}

== הערות שוליים ==

אבחזיה
קטגוריה:אבחזיה
קטגוריה:זכויות להט"ב באסיה
קטגוריה:זכויות להט"ב באירופה
ג'ון ג'ורג' סוורבי

ג'ון ג'ורג' סוורבי (באנגלית:John George Sowerby ; 1849 – 1914) היה צייר ומאייר אנגלי מגייטסהד, ומנהל חברת אליסון-עבודות זכוכית, מפעל משפחתי שבמהלך שנות השמונים היה המפיק הגדול ביותר של זכוכית בכבישה בעולם.

הוא היה נכדו של חוקר הטבע ג'יימס סוורבי, ציוריו הוצגו באקדמיה המלכותית לאמנויות, ואיורי ספרי הילדים שיצר היו פופולרים.

== ביוגרפיה ==
נופיו וציורי הפרחים של סוורבי, אף שאינם רבים, תוארו כמושפעים מהאחווה הפרה- רפאליטית. הוא יצר עיצובים בהשראת תנועת אומנויות ומלאכות, ליצירת הזכוכית במפעל אליסון.

הוא שיתף פעולה עם הצייר הנרי ה. אמרסון בספר הילדים "תה אחר הצהריים" שהופיע בשנת 1880. הספר זכה לשבחי מבקרי ספרים אך עורר ויכוח: האמנית קייט גרינאוויי ותומכיה ראו בו חיקוי נחות יותר של הספר שלה "מתחת לחלון" משנת 1879. ההצלחה שלה הניבה השראה לגל של ספרים דומים. סוורבי טען כי האיורים אינם חיקויים של אמנותה של גרינאווי אלא רק באותו ז'אנר.

"תה אחר הצהריים" סבל גם מהדפסה גרועה וחוסר התאמה של צבע, עקב הביצוע שניתן לשלוש חברות חריטה שונות לפני ההוצאה לאור. אולם שניים מספרי הילדים המאוחרים של סוורבי ("בבית" ו"שוב בבית", שעוטרו על ידי תומאס קריין), נחשבים ליצירות מופת והוערכו על ידי רוג'ר דיקסון כ"בין הספרים היפים ביותר שהופקו אי פעם."

סוורבי התחתן עם איימי מרגרט יויסון בשנת 1872. נולד להם בן אחד וחמש בנות. בתו גיטה סוּורבי הפכה למחזאית ומחברת ספרים ידועה, ורבים מספריה אוירו על ידי אחותה מיליסנט סוורבי, שאיירה גם היא ספרי ילדים קלאסיים כגון הרפתקאות אליס בארץ הפלאות. ביתו המחזאית, הציגה במחזה שלה את ג'ון סוורבי, כבעלים של מפעל זכוכית כושל בצפון מזרח אנגליה במחלוקת עם ילדיו (1912).

סוורבי נפטר ב-14 בדצמבר 1914 בהורפורדשייר שם התגורר אחרי הפרישה.

== אליסון - עבודות זכוכית ==
משפחתו של סוורבי עסקה בייצור זכוכית מאז תחילת המאה ה-19, כאשר סבו ג'ורג' סוורבי היה שותף במפעלי הזכוכית של סטורברידג'. את המפעל ירש אביו של ג'ון ג'ורג', שפיתח את מפעל יצירת הזכוכית הגדול של אליסון בשנת 1852. הוא ניצל את המיכון כדי להגדיל את הייצור ולהגדיל את הרווחים.

ג'ון ג'ורג' סוורבי גדל לתוך העסק המשפחתי. בשנת 1871, בגיל 22, החל לעבוד במפעל כמנהל ומערבל צבעים. הוא רשם כמה פטנטים על חידושים בייצור זכוכית בשנות השבעים של המאה ה-19.

בשנת 1881 נבחר ג'ון ג'ורג' סוורבי ליו"ר הדירקטוריון הראשון. כהונתו כיו"ר הייתה קצרה: שני מיזמים ליצירות זכוכית ואמנות חרס ברמה הגבוהה ביותר הניבו עבודות משובחות אך הפסידו כסף, וג'ון ג'ורג' הודח כיו"ר החברה בנובמבר 1883.

אובדן ההכנסה הביא לפשיטת רגל שלו. בשנת 1896, הוא ניתק את כל הקשרים לעבודות הזכוכית על ידי מכירת מניותיו בחברה וכך איבד את מקור ההכנסה העיקרי שלו, אז הוא החל לעסוק בציור במשרה מלאה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Afternoon Tea 1880 - Afternoon Tea.jpg

File:Afternoon Tea 1880 - In the Meadows.jpg

File:Afternoon Tea 1880 - The Young Musician.jpg

File:At Home 1881 (Rehearsal).jpg

File:At Home 1881 0025.jpg

File:In the Corner - At Home 1881 - J. G. Sowerby Thomas Crane.jpg

File:The Apple who was Afraid - At Home 1881 - J. G. Sowerby Thomas Crane.jpg

File:At Home 1881 (Mabel).jpg

</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:מאיירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1849
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1914
דאטה-דוג

דאטה-דוג (באנגלית: Datadog) היא חברת תוכנה אמריקאית, המפתחת פלטפורמת תוכנה כשירות לניטור שרתים ומסדי נתונים.
ארכיטקטורת המערכת
החברה מעסיקה כ-2,600 עובדים ומספקת שירותים ללקוחות ברחבי העולם. משרדיה הראשיים נמצאים בעיר ניו יורק, ארצות הברית<ref></ref>.

== היסטוריה ==
דאטה-דוג הוקמה בשנת 2010 על ידי אליבר פומל (Olivier Pomel) ואלכסיס לקו (Alexis Lê-Quôc) במטרה לספק מערכת ניטור של מערכות מבוססות ענן<ref></ref>.

בשנת 2012, גייסה כ-6.2 מיליון דולר בסבב גיוס בהובלת קרן אינדקס ונצ'רס (Index Ventures) וארטיפי ונצ'רס (RTP Ventures)<ref></ref>.

בשנת 2014, גייסה כ-15 מיליון דולר בסבב גיוס בהובלת קרן אופן וויו ונצ'רס (OpenView Ventures)<ref></ref>.

בשנת 2015, גייסה כ-31 מיליון דולר בסבב גיוס בהובלת קרן אינדקס ונצ'רס (Index Ventures)<ref></ref> ורכשה את חברת מורטר דאטה (Mortar Data)<ref></ref>.

בסוף שנת 2015, פתחה החברה משרד מחקר ופיתוח בעיר פריז, צרפת<ref></ref>.

בשנת 2016, גייסה כ-94.5 מיליון דולר בסבב גיוס בהובלת קרן אייקוניק קפיטל (ICONIQ Capital)<ref></ref>.

בשנת 2017, רכשה דאטה-דוג את חברות לוגמטיק (Logmatic)<ref></ref> ומדומבו (Madumbo)<ref></ref><ref></ref>.

בתאריך 19 בספטמבר 2019, החלה להיסחר בבורסה לניירות ערך הנאסד"ק וגייסה כ-648 מיליון דולר<ref></ref>.

בשנת 2019, הקימה דאטה-דוג את חברת בת בטוקיו, יפן<ref></ref><ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://wallstreet.bizportal.co.il/stock.php?id=DDOG פרופיל חברת דאטה-דוג], באתר ביזפורטל
* [https://www.inter-il.com/interactive-israel-datadog/ דאטה דוג – כלבי השמירה בעידן הדיגיטלי], באתר אינטראקטיב ישראל
*[https://www.globes.co.il/portal/instrument.aspx?instrumentid=543321&feeder=1 מניית דאטה דוג], באתר גלובס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
הנרי ה. אמרסון

הנרי ה. אמרסון (באנגלית: Henry H. Emmerson; 11 בנובמבר 1831 – 28 באוגוסט 1895), היה צייר ומאייר אנגלי.

== ביוגרפיה ==
אמרסון (לבית הטרינגטון). בגיל 13 נסע לניוקאסל, שם למד ציור וחריטה אצל ויליאם בל סקוט בבית הספר הממשלתי לאמנות. לאחר כשנתיים וחצי בהנחייתו של סקוט, נשלח אמרסון לפריז ללמוד במשך שישה חודשים בחסות איש דת שהתעניין בעבודתו. לאחר שובו התקבל לאקדמיה המלכותית בלונדון. <ref></ref><ref name=":0"></ref>

עם שובו לצפון אנגליה, התגורר באבצ'סטר ופגש את אשתו לעתיד. אמרסון היה חבר מייסד ונשיא ראשון של מועדון Bewick - איגוד ניוקאסל של ציירים ומאיירים שכלל בין מייסדיו גם רוברט ג'ובלינג, ראלף הדלי, ג'ון סורטס ותומאס דיקינסון. ציוריו הבולטים של אמרסון, חלקם תלויים באקדמיה המלכותית, כוללים את "מכתב המלכה", "המבקרים", "החליפה הראשונה" ו"הפלישה הזרה".<ref name=":0" /> בסך הכל הוצגו 58 עבודות של אמרסון במהלך חייו באקדמיה המלכותית. <ref></ref>

אמרסון סיפק גם איורים לספרי ילדים, כולל "תה אחר הצהריים" (1880) עם ג'ון ג'ורג' סוורבי ו"הפריחה במאי", (1881), שניהם יצאו בהוצאת פרדריק וורן ושות'. תה אחר הצהריים, אף כי התקבלו היטב על ידי המבקרים, עורר ויכוח, שכן היו שטענו כי מדובר בחיקוי זול של הספר "מתחת לחלון", ספר פופולרי משנת 1879 מאת קייט גרינאווי. <ref>Lundin, Anne (1993). "Under the Window and Afternoon Tea: "Twirling the Same Blade of Grass"". The Lion and the Unicorn. The Johns Hopkins University Press. 17 (1): 45–56.</ref> גרינאוויי עצמה ראתה בספר "תה אחר הצהריים", "פיראטיות בוטה", בעוד שסוורבי טען שהאיורים אינם חיקויים אלא רק צוירו באותו הז'אנר. <ref></ref>

אמרסון היה ידוע גם כאצן בתקופתו. בילדותו אמרו שהוא המהיר ביותר בגילו בעולם. אמרסון היה אצן נלהב עד סוף ימיו, כמו גם חסיד נלהב של קבוצת הכדורגל של רוקליף.

אמרסון התחתן עם מרי בולטון מאבצ'סטר ב-1 באוגוסט 1857, והיו להם חמש בנות ושני בנים, שניהם היו גם אמנים.

אמרסון מת בביתו ב Cullercoats ב-28 באוגוסט 1895 בגיל 64, ונקבר בבית הקברות פרסטון בצפון שילדס.

בדצמבר 1895 התקיימה בניוקאסל תערוכה של יצירתו.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Edith Emmerson, Aged 3 - H. H. Emmerson.jpg

File:Henry Hetherington Emmerson (1831-1895) - Gilnockie Tower in 1530, Dumfriesshire - 1230254 - National Trust.jpg

File:Johnny Armstrong painting at Laing Art Gallery in Newcastle today.jpg

File:A Foreign Invasion - H. H. Emmerson.jpg

File:Afternoon Tea 08 Sewing.jpg

File:Afternoon Tea 1880 - The Peg Top.jpg

File:Afternoon Tea 1880 - The Runaway Ring.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:מאיירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1831
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1895
ג'ון קראקאוור

ג'ון קראקאוור (באנגלית: Jon Krakauer; נולד ב-12 באפריל 1955) הוא מטפס הרים וסופר אמריקאי ממוצא יהודי.

== ביוגרפיה ==
ג'ון קראקאוור נולד בברוקלין שבמסצ'וסטס. אביו היה יהודי ואימו נוצריה עם שורשים מסקנדינביה. הוא גדל באורגון וביחד עם אביו החל להתאמן בטיפוס הרים מגיל שמונה. בשנת 1976 הוא סיים לימודי מדעי הסביבה. הוא התחתן בשנת 1980 והתיישב בסיאטל. בהמשך המשפחה עברה לבולדר, קולורדו.

==טיפוס הרים==
לאחר סיום הלימודים, קראקאוור בילה מספר שבועות בטיפוס הרים באלסקה. בשנת 1992 הוא עלה על Cerro Torre בהרי האנדים. בשנת 1996 הוא היה חבר צוות מטפסי ההרים במהלך האסון בהר האוורסט. קראקאוור בעצמו הצליח להגיע לפסגה ולחזור בשלום.

קראקאוור עבד עבור ירחון Outside. בירחון זה הוא פרסם כתבות על פעילותו כמטפס הרים.

==ספרים==
* Eiger Dreams: Ventures Among Men and Mountains (1990) - אוסף כתבות ומאמרים על טיפוס הרים.
* Into the Wild (1996) - תיאור חייו של כריסטופר מקנדלס ומסעותיו של כריס בדרכים ובחיק הטבע. הספר נכלל במשך שנתיים ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. הספר תורגם לעברית ב-2014 תחת השם "עד קצה העולם : מסע אל החופש בלב השממה" בכנרת זמורה-ביתן דביר. 
* Into Thin Air (1997) - תיאור אירועים שהובילו לאסון בהר אוורסט. הספר היה בראש רשימת רבי המכר של ניו יורק טיימס, זכה בתואר "ספר השנה" של טיימס וקראקאוור קיבל פרס שהוענק על ידי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות על הספר. הספר תורגם לעברית ב-1998 תחת השם "מוות באוורסט" בכנרת זמורה-ביתן דביר. 
* Under the Banner of Heaven (2003) - ספר על חקר המקור וההתפתחות של כנסיית ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים ורצח כפול מודרני שבוצע בשם האל על ידי האחים רון ודן לאפרטי, שנרשמו לגרסה פונדמנטליזם של המורמוניזם.
* Where Men Win Glory: The Odyssey of Pat Tillman (2009) - 
* Three Cups of Deceit: How Greg Mortenson, Humanitarian Hero, Lost His Way (2011) - ספר על פעילותו של גרג מורטינסון בניהול קרן צדקה.
* Missoula: Rape and the Justice System in a College Town (2015) - 
* Classic Krakauer: Essays on Wilderness and Risk (2019) - 

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מטפסי הרים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת המפשייר
קטגוריה:מטפסי הר האוורסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
ויליאם בל סקוט

ויליאם בל סקוט (באנגלית: William Bell Scott; 1811 – 1890) היה אמן סקוטי בצבעי שמן וצבעי מים ולעיתים גם בהדפסה. הוא גם היה משורר ומורה לאמנות, והזיכרונות שלו שפורסמו לאחר מותו נותנים תמונה חיה של החיים במעגל האומנים הפרה-רפאליטים. הוא היה קרוב במיוחד לדנטה גבריאל רוזטי. הוא היה בין האמנים הבריטים הראשונים שתיארו בהרחבה את תהליכי המהפכה התעשייתית. הוא חזר ללונדון, עבד במחלקת המדע והאמנות עד 1885.

הוא צייר מחזור של נושאים היסטוריים מעורבים בסצנות מהתעשייה המודרנית עבור וולינגטון הול בנורת'מברלנד.

הוא לא צייר דיוקנאות רבים, אך דיוקנו של חברו אלגרנון צ'ארלס סווינבורן הוא דמותו האיקונית של הסופר. התחריטים שלו נועדו ברובם להמחשת ספריו.

== ביוגרפיה ==
איור מתוך האוטוביוגרפיה של ויליאם בל סקוט
הוא נולד באדינבורו - בנו של החרט רוברט סקוט (1777–1841),ואחיו היה הצייר ההיסטורי דייוויד סקוט (צייר). כשהיה צעיר למד אמנות וסייע לאביו, ופרסם איורים במגזינים הסקוטיים.

בשנת 1837 נסע סקוט ללונדון. שם הוא התפרסם כאמן והתמנה בשנת 1844 לאמן בית הספר הממשלתי לעיצוב בניוקאסל און טיין. הוא מילא את התפקיד במשך עשרים שנה, ועבד בארגון הוראת אמנות במסגרת מחלקת המדע והאמנות. בניוקאסל ביקר סקוט את משפחת רוזטי. ג'ון פיני היה בין תלמידיו.

אחרי 1870 סקוט שהה הרבה בלונדון, שם קנה בית בצ'לסי, והוא היה ידיד אינטימי של דנטה גבריאל רוזטי ובאותה העת היה בסכסוך מתמשך עם ג'ון ראסקין.

הוא התפטר מהמינוי במחלקת המדע והאמנות בשנת 1885, ומאז ועד מותו עסק בעיקר בכתיבת זכרונותיו, "הערות אוטוביוגרפיות", שפורסמו לאחר מותו בשנת 1892.

== עבודת אומנות ==
בנוסף לציורי שמן, בל סקוט עשה עבודות דקורטיביות רבות, בעיקר באולם וולינגטון. שם ליידי טרבליאן הזמינה אותו, לאחר שנתקלה בזיכרונותיו של אחיו דייוויד סקוט משנת 1850. הוא הפיק שמונה תמונות גדולות הממחישות את ההיסטוריה של נורת'ומבריה, עם דמויות בגודל טבעי, ונוספו להן שמונה עשר תמונות של "בלדת צ'יבי צ'ייס" בראשי הקשתות באולם. עבור טירת פנקיל הוא עיצב סדרה דומה, הממחישה את קורותיו של ג'יימס הראשון באוטביוגרפיה מהמאה ה-15 .

== כתבים ==
שירתו של סקוט, שפרסם במרווחי זמן (בעיקר שירים, 1875, שאוירו על ידי תחריטים שלו ושל אלמה-טדמה), מזכירה את ויליאם בלייק והושפעה במידה ניכרת מרוזטי. הוא גם כתב ביקורת אמנותית וספרותית.

== משפחה ==
בשנת 1839 נישא סקוט לטיטיה מרג'י נורקוי. הנישואים היו ללא ילדים.

בשנת 1860, בל סקוט ביקר בטירת פנקיל והחל שם בקשר עם תלמידתו הציירת אליס בויד, קשר שנמשך עד מותו בפנקיל בשנת 1890.

אף שהיו לו נשואים אומללים, בל סקוט סירב לגרום לשערורייה על ידי עזיבת אשתו, ולכן חילק את חייו עם שתי הנשים, בין לונדון ובין טירת פנקיל.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Clayton painting.jpg

File:Lamentation-King-Arthur-L.jpg

File:The Poets Harvest Home by William Bell Scott.jpg

File:William Bell Scott (1811-1890) - In the Nineteenth Century the Northumbrians Show the World what Can Be Done with Iron and Coal - 584372 - National Trust.jpg

File:William Bell Scott (1811-1890) - Pauline Jermyn (1816–1866), Lady Trevelyan - 584353 - National Trust.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:משוררים בריטים
קטגוריה:ילידי 1811
קטגוריה:נפטרים ב-1890
The Breaker

The Breaker (בעברית: השובר) הוא אלבום האולפן השמיני של להקת הקאנטרי האמריקאית ליטל ביג טאון.<ref name=":0"></ref> האלבום יצא לאור ב-24 בפברואר 2017, על ידי חברת התקליטים קפיטול נאשוויל.<ref name=":0" /> מתוך האלבום, יצאו שלושה סינגלים: "Better Man", "Happy People" ו-"When Someone Stops Loving You".<ref name=":0" />

האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד 200,<ref name=":1"></ref> והראשון במצעד אלבומי הקאנטרי.<ref name=":1" />

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
| זהב
| 500,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2017
קטגוריה:אלבומי ליטל ביג טאון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'יי ג'ויס
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
ג'וליאנו סארטי

ג'וליאנו סארטי (באיטלקית: Giuliano Sarti; 2 באוקטובר 1933 – 5 ביוני 2017) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת השוער. לאורך הקריירה המצליחה שלו שיחק בכמה קבוצות, על אף שזכור בעיקר בהצלחתו עם פיורנטינה, וכשוער של קבוצת "לה גרנדה אינטר" של שנות ה-60 שהגיעו להישגים ברחבי איטליה ואירופה.

==תארים==
;פיורנטינה
*אליפות איטליה: 1955/1956
*הגביע האיטלקי: 1960/1961
*גביע המחזיקות: 1960/1961
;אינטר מילאנו
*אליפות איטליה (2): 1964/1965, 1965/1966
*גביע אירופה לאלופות (2): 1963/1964, 1964/1965
*הגביע הביניבשתי (2): 1964, 1965
;אישיים
*היכל התהילה של פיורנטינה: 2013

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1933
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2017
רומניט

[[ענבר מהאי סחלין]]
רומניט (ברומנית: Rumenit) הוא סוג של ענבר שכיח במחוז בוזאו, בדרום מזרח רומניה ובאי סחלין. הרומניט נוטה לצבעים כהים, בין אדום לשחור.

גוש רומניט בן יותר משלושה קילוגרם נשמר באוניברסיטת בוקרשט.
מחוז בוזאו על מפת רומניה]]
כרייה שיטתית של ענבר רומני התרחשה כבר במאות ה-1 וה-2 לפני הספירה, כאשר דאקיה הייתה פרובינציה רומית. ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על כך שענבר מהקרפטים של רומניה כבר היה ידוע בשלהי התקופה הנאוליתית ועובד לתכשיטים. בשנת 1875 ניתן לענבר שנחצב ברומניה, בבוקובינה, השם "שראופיט" על שמו של הגאולוג האוסטרי Albrecht Schrauf.

הדיווחים הראשונים על הענבר באזור בוזאו הגיעו מהרוזן הרוסי דמידוב, שעבר במקום בשנת 1837. את השם רומניט העניק לענבר זה הגאולוג אוסקר הלם (Oscar Helm). ב-1920 התחיל הניצול השיטתי של הענבר על ידי המהנדס דומיטרו גריגורסקו (Dumitru Grigorescu). ההפקה החלה ב-39 אתרים באזור בוזאו. ב-1923 הופקו 67 קילוגרמים של רומניט, ב-1924 130 קילוגרמים וב-1925 120 קילוגרמים. בשלב זה גריגורסקו החליט לבקש וקיבל את חכירת השטחים ורישיון הפקה ל-50 שנים, עד 1973. הפקת הענבר נמשכה עד מותו של גריגורסקו, בתאונה, ב-1935. הפקת הענבר נמשכה לסירוגין עד פברואר 1948, כשמשרד המכרות החליט על סגירת הפרויקט. ב-1980 נפתח ביישוב קולצי, באזור בוזאו, מוזיאון עם שתי מחלקות, מחלקה אתנוגרפית ומחלקת ענבר עם 270 דוגמאות מקומיות. בשנים 1981 עד 1986 התחדש חיפוש והפקת הענבר ברומניה.

ב-1986, ראשי המפלגה הקומוניסטית באזור בוזאו העניקו לאלנה צ'אושסקו, לרגל יום הולדתה, מתנת תכשיטי ענבר במסגרות כסף, סט שכלל תליון, זוג עגילים וטבעת. אחרי המהפכה הושבו התכשיטים והוצבו במוזיאון הענבר בקולצי.

מוזיאון הענבר ביישוב קולצי, ברומניה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.buzaumedia.ro/actualitate/cel-mai-valoros-chihlimbar-de-tip-rumanit-din-lume-se-va-intoarce-curand-la-colti/ Cel mai valoros chihlimbar de tip Rumanit din lume se va întoarce, curând, la Colți] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ענבר
קטגוריה:רומניה: מאובנים
אליס בויד

אליס בויד ( באנגלית:Alice Boyd; 1825 – 1897) הייתה ציירת באחווה הפרה-רפאליסטית הסקוטית, שהייתה משושלת פנקיל באיירשייר שבסקוטלנד.

== ביוגרפיה ==
אליס בויד נולדה בדרום איירשייר, סקוטלנד, בשנת 1825, בתם של מרגרט לוש וספנסר בויד, משושלת האצולה פנקיל, שמשפחתם התגוררה בטירת פנקיל ( Penkill Castle ) מאז תחילת המאה ה-16.<ref></ref> אביה נפטר כשהייתה בת שנה ואמה נישאה בשנית, להנרי קורטני. בשנת 1858 מתה אמה והיא נסעה לניוקאסל און טיין להתגורר זמן מה עם סבה, ויליאם לוש, סוחר אמיד. 

בעת שהותה אצל סבה, אליס הכירה את הצייר והמשורר ויליאם בל סקוט, שהיה אז אמן בית הספר הממשלתי לעיצוב. היא הפכה לתלמידו בשנת 1859.<ref></ref>

בערך בתקופה זו, אליס חזרה לטירת פנקיל כדי לגור עם אחיה הבכור ספנסר, האציל ה-13 מפנקיל, שאיתו נשארה קרובה לאורך כל חייה. 

בשנת 1860 ביקר בל סקוט בטירת פנקיל, ובויד והוא התחילו בקשר רומנטי שנמשך עד מותו בשנת 1890. אף על פי שהיה נשוי וסבל מהנישואים, בל סקוט סירב לגרום לשערורייה בכך שיעזוב את אשתו. הפתרון שנמצא: אליס בויד בילתה את החורפים עם ויליאם ואשתו בלונדון, בזמן הקיץ היא וסקוט הגיעו לטירת פנקיל. <ref></ref>

אמנים פרה-רפאליטים אחרים וחבריהם הגיעו גם הם ליצור בטירה פנקיל, ביניהם דנטה גבריאל רוזטי, כריסטינה רוזטי ולורנס אלמה-טדמה. בשנת 1862 צייר דנטה גבריאל רוסטי את דיוקנה של בויד בפרופיל.<ref></ref>

אליס בויד, שהוכשרה על ידי בל סקוט, עבדה בז'אנרים דומים: נושאים היסטוריים ומיתיים, נופים ודיוקנאות. היא גם איירה כמה משיריו של בל סקוט.

לאחר מותו בשנת 1890, התפוקה שלה ירדה במהירות. היא לא הציגה הרבה, אם בכלל, במהלך חייה, ורוב עבודותיה עדיין באוספים פרטיים.

בשנת 1865 מת ספנסר אחיה של בויד ולא הותיר ילדים והיא הפכה לאצילה ה-14 וירשה את טירת פנקיל. היא זכתה להרחבת שטח הטירה המקורית לקראת סוף המאה. 

מסמכי המשפחה של בויד מוחזקים על ידי אוניברסיטת פרינסטון וכוללים פרטים שטרם פורסמה מחייה בטירת פנקיל. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:סקוטלנד
קטגוריה:ילידות 1825
קטגוריה:נפטרות ב-1897
דוד חכם (מזרחן)

דוד חכם (נולד ב-22 ביוני 1951) הוא חוקר, יועץ פוליטי ומומחה לענייני ערבים. כיהן כיועץ לעניינים ערביים לשרי הביטחון יצחק מרדכי, משה ארנס, אהוד ברק, בנימין בן אליעזר, שאול מופז ועמיר פרץ.

== ביוגרפיה ==
חכם נולד ברמת השרון לדליה (פרחה) ונאזם, שעלו מבגדד בשנת 1951. בוגר בית הספר התיכון "אהל שם" ברמת גן.

=== שירות בצה"ל ===
במסגרת תפקידיו בצה"ל, שירת באגף המבצעים, באגף התכנון, באגף המודיעין ובתיאום פעולות הממשלה בשטחים. חכם עמד בראש המחלקה לעניינים ערביים בממשל הישראלי ברצועת עזה לאורך כל שנות האינתיפאדה הראשונה (1987-1993). במשך ארבע שנים שירת ב כמושאל מצה"ל.

בתום שירותו ברצועת עזה, שימש מטעם מתאם פעולות הממשלה בשטחים כיועץ מדיני, שם היה אחראי למשא ומתן בין ישראל לבין אש"ף במסגרת תהליך אוסלו. במסגרת תפקידו, היה חבר במשלחות הישראליות בכל קבוצות העבודה במסלול המשא ומתן הרב צדדי, והשתתף בערוצים השונים של המשא ומתן הדו-צדדי בין ישראל לבין אש"ף על הסכם הביניים. כמו כן לקח חלק בפגישות הדרג המדיני הבכיר בישראל עם יו"ר אש"ף, יאסר ערפאת, וכן עם מחמוד עבאס.

בשנת 1999 חכם השתחרר משירות קבע בצה"ל והוא בדרגת אלוף-משנה.

=== לאחר השירות ===
בתום שירותו הצבאי המשיך לעבוד במשרד הביטחון. החל משנת 1997 ועד שנת 2005, שימש כיועץ לשרי הביטחון לעניינים ערביים. במסגרת זאת, השתתף בפגישות שוטפות של שרי הביטחון ושרים אחרים עם מנהיגים ערביים. לאחר מכן, כיהן כמרכז הנושאים הערביים באגף הביטחוני-מדיני של משרד הביטחון.

מאז שנת 2018 משמש כעמית מחקר בכיר ב"מכון מרים" בארצות הברית, כאנליסט, כמרצה וכפרשן לעניינים ערביים ופלסטיניים.

=== השכלה אקדמית ===
חכם סיים לימודי תואר ראשון בחוגים להיסטוריה של המזרח התיכון ולמדע המדינה באוניברסיטת תל אביב (1969–1972) במסגרת העתודה האקדמית של צה"ל, ותואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב, ובלימודי ביטחון לאומי מטעם אוניברסיטת חיפה. הוא בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה והמכללה לביטחון לאומי של צה"ל.

=== חיים אישיים ===
חכם נשוי לחיה לבית אלטר. הזוג מתגוררים ברעות ולהם שתי בנות ובן.

== פרסומים ==
===ספרים===
* 
* 
;מאמרים
* "תנועת מורדי ט'פאר – "1975-1965 ", מערכות 253 ,1976 ,ע"ע 41–45.
* "איום ערבי מחודש על השיט בים סוף", סקירה חודשית, מרץ 1979.
* "דרום תימן –מוקד תסיסה בחצי האי ערב", סקירה חודשית, ינואר 1979.
* "עשר שנים לקיום האמירויות הערביות המאוחדות – איחוד בתוך פיצול", סקירה חודשית, 1984 ,ע"ע 27–36.
* "משבר באש"ף – מיציאת ביירות ועד הכינוס ברבת עמון", סקירה חודשית, 1990 ,ע"ע 31–37.
* "פסגת קזבלנקה", סקירה חודשית, 1985 ,ע"ע 22–33.
* "שלבי האינתיפאדה – מהתפרצות ספונטנית לפעילות מאורגנת", סקירה חודשית, 1990 ,ע"ע 31–37.
* "תנועת ההתנגדות האסלאמית חמאס – אסלאם רדיקלי במבחן המעשה", מערכות, 1996 ,ע"ע 13-2.6
* Cautious Optimism in Ramallah Regarding Biden, BESA BAR ILAN UNIVERSTY, January 7, 2021
* Col. (ret.) David Hacham, [http://Palestinian%20elections%20are%20still%20far%20from%20certain Palestinian elections are still far from certain], March 5, 2021
* 
*
*
* 

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:יועצים ישראלים
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
שאנדור פרקש

שאנדור פרקש (בהונגרית: Farkas Sándor; קשיימזה, 25 במרץ 1888 – בודפשט, 17 ביוני 1970)<ref></ref><ref>[https://adtplus.arcanum.hu/hu/view/MagyarNemzet_1970_06/?query=%22Farkas%20Sándor%22&pg=185&layout=s Elhunyt Farkas Sándor, az Operaház örökös tagja] (1970. június 20.) Magyar Nemzet, 26. évfolyam, 143. szám</ref> היה זמר אופרה (בריטון) יהודי-הונגרי מתלמידיו של ד"ר גזה לאסלו.

== ביוגרפיה ==
שאנדור פרקש נולד במשפחה יהודית כבנם של אברהם פרקש ושל רחל ברקוביץ'. הוא היה תלמידו של ביאנקה מאלצקי ושל גיאורג אנתס באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. הוא המשיך לאחר מכן את לימודיו במילאנו.

הופעת הבכורה שלו כזמר אופרה הייתה בתיאטרון הלאומי בקולוז'וואר בשנת 1911 בתפקיד נילאקנטה, איש הדת (ליאו דליב: לקמה). בשנת 1917 חתם חוזה עם בית האופרה של בודפשט. ב-6 בינואר הופיע כז'ורז' ז'רמון (ג'וזפה ורדי: לה טראוויאטה). בגלל החוק היהודי השני הורחק מבית האופרה, אך רק עונה לאחר שכל עמיתיו היהודים (והיהודיות) פוטרו, רק ביוני 1940. לאחר מכן יכול היה להופיע רק במסגרת פעילות האמנות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, כי פעילות זו הורשתה רק בפני קהל יהודי. הוא שרד את השואה בגטו בודפשט ובתום מלחמת העולם השנייה, לאחר שחרורו, שוב היה חבר בלהקת בית האופרה עד 1954. אחרי פרישתו שיחק בתפקידים קטנים עד 1957.

פרקש שר באופן קבוע במקהלת בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני. דיוקנו צויר על ידי שיולה שארקאן.

עמוד השדרה של הרפרטואר שלו היו תפקידי בריטון לירי. פרקש הובא למנוחות בבית הקברות היהודי פרקשרט.

== חיים אישיים ==
נישא לטרזיה וירט בבודפשט ב-14 במרץ 1927.<ref></ref>

== תפקידיו ==
<div class="mw-content-ltr">

== פרסים והוקרה ==
* 1948 – חבר לנצח בבית האופרה הממלכתי ההונגרי
* 1954 – מדליית הצטיינות של העמל הסוציאליסטית

== לקריאה נוספת ==
* פטר ורנאי: לקסיקון האופרה. בודפשט, 1975. הוצאת מוזיקה. 
* [http://digitar.opera.hu/www/c16operadigitar.01.02.php?as=61&bm=1&mt=0# שאנדר פרקש] במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי ההונגרי
* [https://web.archive.org/web/20140912162901/http://omike.hu/omike/muveszek/farkas-sandor/378 שנדור פרקש על] האתר OMIKE
* [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/szocikk/11358.htm שאנדור פרקש] בלקסיקון יהודי הונגרי
* [https://web.archive.org/web/20161018222254/http://www.karpatalja.ma/sorozatok/karpatalja-anno/karpatalja-anno-farkas-sandor-keselymezo-szulotte/ שאנדור פרקש נולד בקשימזה]
* [http://mek.oszk.hu/08700/08756/html/szocikk/1036770.htm לקסיקון לאמנות הבמה ההונגרית]

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרי אופרה יהודים הונגרים
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:זמרי אופרה יהודים
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1970
Save Me (שיר של BTS)

Save Me (בעברית: הצילי אותי; מעוצב כ-"Save ME") הוא שיר של להקת הבנים הדרום קוריאנית BTS מתוך אלבום האוסף הראשון שלהם, The Most Beautiful Moment In Life: Young Forever. הגרסה הקוריאנית המקורית יצאה לאור, על ידי חברת התקליטים ביג היט אנטרטיינמנט, ב-2 במאי 2016, בדרום קוריאה. הגרסה היפנית יצאה ב-7 בספטמבר 2016 לאלבומם היפני השני, Youth,<ref></ref> על ידי יוניברסל מיוזיק יפן ודאף ג'אם.

== מוזיקה ומילים ==
"Save Me" הוא שיר מסוג טרופ האוס ואלקטרופופ. ראיין דיילי מ-NME תיאר אותו כ"בהיר וקופצני באופן מטעה – קרנבל שמסווה את הבקשות לעזרה שבמילות השיר".<ref></ref> השיר נפתח בסאונד סינתטי ואנרגטי שמתפתח לכיוון סאונד טרופ האוס.<ref name="billboard-rev"></ref><ref name="nymag"></ref> השיר בעל קצב מהיר ופזמון "תזיזתי".<ref name="nymag"/> בבילבורד תואר השיר כ"עדין בעוצמתו".<ref name="billboard-rev"/> השיר נכתב על ידי פידוג, ריי מייקל ג'אן ג'וניור, אשטון פוסטר, סמנתה הרפר, RM, שוגה וג'יי-הופ, כאשר הראשון שימש גם כמפיק השיר.<ref></ref> מבחינה מוזיקלית, השיר נכתב במפתח מז'ור והוא בעל 140 פעימות לדקה.<ref></ref>

== קידום ==
הווידאו קליפ לשיר, שיצא יחד עם הסינגל, הופק ובוים על ידי GDW.<ref></ref><ref name=GDW></ref> בקליפ מופיעים חברי הלהקה, כאשר הם שרים ומבצעים כוריאוגרפיה אינטנסיבית כנגד הרוח, על רקע עננים נמוכים שממקסמים את האווירה ומעבירים את הרגש העצוב של מילות השיר.<ref></ref> הקליפ צולם בטייק אחד בלבד.<ref></ref> הכוריאוגרפיה לשיר נבנתה על ידי The Quick Style Crew.<ref></ref>

הלהקה החליטה לקדם את השיר באמצעות הופעות במשך שבוע,<ref>*</ref> כאשר הופיעו ב-Mnet , KBS, MBC ו-SBS כמתוכנן כדי לאפשר פעילויות אחרות, הופעות ולעמוד בלוחות זמנים בחו"ל.<ref>*</ref> הלהקה ביצעה את השיר גם בטקס פרסי ג'יני מיוזיק 2018.<ref></ref>

== הצלחה מסחרית ==
השיר הגיע למקום השני במצעד שירי העולם הדיגיטליים של בילבורד, כאשר נחסם מהכניסה למקום הראשון על ידי סינגל אחר של הלהקה, "Fire".<ref name=BWDS></ref>

== קרדיטים ==
הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של The Most Beautiful Moment In Life: Young Forever.<ref></ref>
* פידוג - הפקה, קלידים, סינתיסייזר
* באנג סי-היוק - הפקה
* RM - הפקה
* שוגה - מפיק
* דווין צ'אנל - מפיק
* ג'ונגקוק - פזמון
* סלואו ראביט - עיבוד ווקאלי, הנדסה
* סם קלמפנר - הנדסת מיקס

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
! מצעד
! מכירות
! מקור
|-
| קוריאה הדרומית
| 228,170
|<ref>Cumulative sales for "Save Me" in South Korea:
* 
* 
* 
* </ref>
|-
| ארצות הברית
| 92,000
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי BTS
קטגוריה:שירים בקוריאנית
קטגוריה:שירים ביפנית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'יי-הופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שוגה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי RM
אסתר בנבסה

אסתר בנבסה (בצרפתית: Esther Benbassa; נולדה ב-27 במרץ 1950) היא היסטוריונית ופוליטיקאית צרפתייה-טורקית-ישראלית. היא מחברת ספרים רבים בנושא מדעי היהדות, והיא חברה בסנאט הצרפתי, שם היא מייצגת את פריז. לאחר מספר דיווחים בעיתונות הצרפתית אשר האשימו אותה בבריונות בכמה מעוזריה וחניכיה הפרלמנטרים, היא הודחה מקבוצתה "הירוקים", שם הייתה סגנית הנשיא.

==קורות חיים==
אסתר בנבסה נולדה ב-27 במרץ 1950 באיסטנבול שבטורקיה.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> היא עלתה לישראל בגיל 15 וסיימה את לימודיה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1972.<ref name=":2"></ref><ref></ref> היא עברה לצרפת באותה השנה והפכה לאזרחית צרפתייה בשנת 1974. היא קיבלה שני דוקטורטים, דוקטורט מאוניברסיטת פריז השמינית ודוקטורט נוסף מאוניברסיטת פריז השלישית, ובנוסף מחזיקה פוסט-דוקטורט מהאוניברסיטה העברית בירושלים.<ref name=":2" /> היא בעלת אזרחות טורקית, ישראלית וצרפתית.<ref name=":1" />

בנבסה נשואה לז'אן-כריסטוף אטיאס.

== קריירה ==
בנבאסה מחברת ספרים רבים בנושא ההיסטוריה היהודית.

היא הייתה פרופסור במרכז הלאומי למחקר מדעי בשנים 1989 עד 2000, ופרופסור להיסטוריה של יהדות מודרנית באוניברסיטת אקול פראטיק דה אוטז אטיד בשנים 2000 עד 2018.

בשנת 2002 ייסדה את מרכז אלברטו-בנבניסטה ללימודים ספרדיים וללימודי ההיסטוריה החברתית-תרבותית של היהודים, והייתה מנהלתו עד 2018.<ref name=":2" />

כאינטלקטואלית, בנבסה לוקחת חלק פעיל בדיונים ציבוריים ומפרסמת באופן קבוע מאמרים בעיתונים בצרפת ובאינטרנט. היא מעורבת במיוחד במאבקים בגזענות ובאפליה, והיא ייסדה את "אנסמבל פארי דו ויורה", פסטיבל תרבות שנתי.

בנבסה מכהנת כחברת הסנאט (צרפת) מאז 2011, שם ייצגה את עמק המארן בין השנים 2011 עד 2017 ואת פריז מ-2017 עד היום.<ref name=":0" /> בשנת 2011 היא תמכה בהצעת חוק המאפשרת לתושבי חוץ בצרפת להצביע בבחירות המקומיות.<ref name=":1" />

בנבסה היא אבירת מסדר ההצטיינות הלאומי של לגיון הכבוד.<ref name=":2" /> בשנת 2005 היא זכתה בפרס זליגמן נגד גזענות מטעם קרן זליגמן ובשנת 2008 היא זכתה בפרס גיזוט מטעם האקדמיה הצרפתית.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.estherbenbassa.net/ אתר רשמי]
* [https://estherbenbassa.eelv.fr/ אתר פוליטי]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים יהודים צרפתים
קטגוריה:היסטוריוניות יהודיות
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:חברי הסנאט (צרפת)
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הצרפתי
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1950