ארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל

ארגון העיתונאים והעיתונאיות בישראל, שעד מרץ 2022 נקרא ארגון העיתונאים בישראל, נוסד בשנת 2012 כארגון עובדים ענפי, ששם לו למטרה לאגד עיתונאים העובדים כשכירים או כפרילאנסרים באמצעי התקשורת בישראל. הארגון הוקם על מנת להגן על מעמד העיתונאי ולשפרו - גם מבחינה תעסוקתית וגם מבחינה מקצועית.

== היסטוריה ==
===רקע היסטורי===
עוד מלפני קום המדינה פעל "איגוד עיתונאי ארץ ישראל", אשר הוקם במרץ 1946, ולאחר קום המדינה שינה את שמו ל"איגוד הארצי של עיתונאי ישראל" במרץ 1949. האיגוד הארצי איגד את שלוש אגודות העיתונאים האזוריות, אגודת העיתונאים בתל אביב, אגודת העיתונאים ירושלים ו"אגודת העיתונאים חיפה והצפון". האגודה החזקה והפעילה ביותר הייתה אגודת העיתונאים בתל אביב, אשר הוקמה ב-1935.

בעזרת הסכמים קיבוציים עם ארגון המו"לים, הצליחה האיגוד לשמור על תנאי העבודה של העיתונאים. אך בשנות ה-80, חל כרסום בכוחן של אגודות העיתונאים, לאחר שכלי התקשורת חדשים, בראשם העיתון "חדשות" שהוקם ב-1984, החתימו את עובדיהם על חוזי העסקה אישיים ולא קיבוציים, דבר שהגביל את האפשרות לנהל מאבקי שכר משותפים לכלל העיתונאים. המאבק של האגודה נגד "חדשות" כלל חרם על סיקור הקמת העיתון, ומניעה תחילה מהעיתונאים של "חדשות" להיות חברים באגודת העיתונאים בתל אביב. עם עלייתם של כלי תקשורת חדשים נוספים, עיתונים מקומיים, הטלוויזיה המסחרית והכבלים ותחנות הרדיו האזוריות, כולם החתימו את עובדיהם על חוזי העסקה אישיים. בשנות ה-90 החלו גם כלי התקשורת הוותיקים יותר לאמץ את שיטת החוזים האישיים, והאגודות נחלשו אף יותר.

===הקמת הארגון===
הארגון נוסד בשנת 2012. עד שנת 2020 פעל במסגרת הסתדרות העובדים הכללית החדשה, והחל מ-2020 הוא פועל כעמותה עצמאית.

עם העיתונאים שיזמו וייסדו את הארגון נמנים אסף ליברמן, דרור פויר, חיים הר-זהב, יאיר טרצ'יצקי, יואב ריבק, מיקי פלד, נורית קנטי, נטע אחיטוב, עינת פישביין, רוני לינדר-גנץ, תני גולדשטיין ושי ניב. בבחירות שנערכו ב-2016 נבחר יאיר טרצ'יצקי כיושב ראש הארגון. בתחילת שנת 2020 מונה אלי גרשנקרוין למנכ"ל ארגון העיתונאים. ביוני2021 נערכו בחירות נוספות, בהן נבחרה נורית קנטי לתפקיד יושבת ראש הארגון. ביולי 2024 נבחר אלירן חיאט למ"מ יו"ר הארגון לאחר שקנטי הודיעה על יציאתה לשנת לימודים בארצות הברית.

ביולי 2012 הודיעה מועצת העיתונות בישראל על קבלתו של ארגון העיתונאים בישראל כחבר במועצה.

במקביל להקמת ארגון העיתונאים פרשו ועדי עובדים מאגודת העיתונאים בתל אביב, הוועד האחרון שיוצג על ידה, עיתונאי קול ישראל, הודיע על פרישה בנובמבר 2015. ואילו אגודת העיתונאים חיפה חדלה לפעול לגמרי.

בספטמבר 2017 הארגון מנה כ-3500 חברים, והוא ארגון העובדים היציג בכ-25 כלי תקשורת, שבהם גם הוקמו ועדי עובדים, בהם: חברת החדשות, חדשות 10, תאגיד השידור הישראלי, "ידיעות אחרונות", מעריב, גלובס, ynet, רדיו קול חי, Time Out תל אביב, מוטו תקשורת.
===פעילות===
הארגון פועל למען חופש העיתונות וחירות הביטוי בישראל. באוגוסט 2016 הביע הארגון תמיכה בשרון שפורר לאחר שהוגשה נגדה תביעת דיבה בסך 1.68 מיליון שקלים, שלדברי הארגון היא תביעת השתקה. הארגון גייס כספים עבור הגנתה באמצעות מימון המונים.

בשנת 2017 עתר הארגון לבג"ץ נגד התיקון לחוק השידור הישראלי, המפצל לשניים את תאגיד השידור הישראלי "כאן", ונגד הגבלות שהטילה משטרת ישראל על חופש הסיקור העיתונאי בירושלים.

החל משנת 2021 מעניק הארגון, בשיתוף עם הקרן על שם רחל ואורי אבנרי, את פרס אורי אבנרי לעיתונות אמיצה. בנוסף החל משנת 2021 גם החל לרכז דיווחים על מקרי אלימות נגד עיתונאים ואנשי תקשורת, הן מצד כוחות הביטחון והן מצד אזרחים ומסוקרים.

בינואר 2022, בעקבות מינויו של נשיא מועצת העיתונות, השופט בדימוס חנן מלצר, ליו"ר מגדל חברה לביטוח, ביקש הארגון לכנס דיון דחוף של המועצה, מחשש שבכפל התפקידים של הנשיא גלום ניגוד עניינים פוטנציאלי". חודש אחר כך רוב חברי מועצת העיתונות הצביעו בעד המשך כהונתו של מלצר, בעקבות האישור החליט ארגון העיתונאים לפרוש ולהקים מסגרת חלופית למועצה.

ביולי 2024 עתר הארגון לבג"ץ בעקבות מינויה של יוליה שמאלוב-ברקוביץ' למנכ"לית חדשות 13 בטענה כי מדובר במינוי פוליטי הנגוע בשיקולים זרים.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* טובי פולק, [http://megafon-news.co.il/asys/archives/9581 ארגון העיתונאים: המנהיגים נלהבים ואופטימיים – הקהל סקפטי וחושש] מגפון, 14 בינואר 2012
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ארגוני עובדים בישראל
קטגוריה:תקשורת המונים
קטגוריה:ההסתדרות הכללית
קטגוריה:ארגוני תקשורת ישראליים
קטגוריה:תל אביב-יפו: עמותות