OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הארי פן

כיכר השוק ב[[בית לחם, 1908]]
הארי פֶֿן (באנגלית: Harry Fenn; 14 בספטמבר 1837, אנגליה – 22 באפריל 1911, ארצות הברית) היה צייר אמריקני, יליד אנגליה. בסוף המאה ה-19 נחשב למאייר הנופים הבולט ביותר בארצות הברית. נודע באיוריו מארץ ישראל.

==קורות חייו==
פֶֿן נולד בריצ'מונד שליד לונדון . הוא החל את דרכו כשוליה במפעל הדפסי העץ של האחים דלזיאל בלונדון ובתוך כך התמסר לרישום ולציור בצבע מים. ב-1857 נסע לארצות הברית, השתקע בעיר ניו יורק וקנה לו שֵׁם כמאייר וכתחריטן.

תרומתו הבולטת של הארי פֶֿן הייתה באיורים ובתחריטים בעץ ובמתכת שיצר, בצד חברו ג'ון דאגלס וודוורד, עבור האנתולוגיות המצוירות בהוצאת אַפְּלְטוֹן בניו-יורק – "אמריקה הציורית" (1870) ו"אירופה הציורית" (1875–1879). בעקבות הצלחתם נקראו השניים לצייר ממראות ארץ ישראל, סוריה, סיני ומצרים עבור סדרת "ארץ ישראל הציורית" בעריכת צ'ארלס וילסון שראתה אור בשנים 1881–1884. בסדרות הללו הופיעו איוריהם של ציירים נוספים, אבל הארי פֶֿן היה התורם הפורה מכולם.

בתקופת עבודתו על האיורים של ארצות אירופה והלבנט (1873–1881) התגורר עם משפחתו באנגליה, ובשובו ב-1881 לארצות הברית היה פֶֿן צייר מבוקש מאוד. הוא הועסק באיור ספרים וכתבי עת וקיבל הזמנות לציורי נוף ברחבי העולם ובארצות הברית וכן לציורי מונומנטים אדריכליים ופרטים מעולם הצומח. פֶֿן המשיך לשאוב נושאים לציוריו מתוך הרשמים שספג בשני מסעותיו במזרח. הוא בחר ליצור את ציוריו בצבע מים, מדיום אמנותי פָּסִיד שנחשב כמתאים לציירים חובבים, שלא כציור השמן היוקרתי, והתמיד בהפקתם לתערוכות ולמכירה. בצד עיסוקיו כצייר חָבַר לאגודות ציירים והיה ממייסדי אגודת ציורי המים האמריקנית .

== לקריאה נוספת==
* יהושע בן-אריה, צייריה וציוריה של ארץ-ישראל במאה התשע-עשרה, יד יצחק בן-צבי, 1992, עמ' 245–249
<div style="direction: ltr;">
* Sue Rainey, Creating a World on Paper: Harry Fenn's Career in Art, UMass Amherst Press, 2013
</div>

==גלריה==
<gallery widths="180px" heights="180px">
Damascus Gate P6080085.JPG|ירושלים, שער שכם
Caesarea Philippi (Banias) MET ap1980.298.jpg|שרידי בניאס; אוסף מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק
Harry Fenn. Gate of &#039;Akka. 1881-1884.jpg|עכו; 'שער היבשה'
Harry Fenn. Tiberias. 1881-1884.jpg|טבריה
Tombeau du prophète Jonas a El-Mechhed, L&#039;ancienne Gath-ha-Hepher.jpg|קבר יונה הנביא במשהד (גת חפר)
Cedar of Lebanon.png|ארז הלבנון
Jerusalem dome of rock 2 1880.jpg|"בור הרוחות" מתחת לכיפת הסלע
 </gallery>
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאיירים אמריקאים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1837
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1837
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1911
Jagged Little Pill Acoustic

Jagged Little Pill Acoustic הוא אלבום אקוסטי של הזמרת אלאניס מוריסט, אשר יצא ב-13 ביוני 2005 על ידי האחים וורנר.<ref></ref> האלבום מכיל אוסף של גרסאות אקוסטיות לשירים מאלבומה המצליח "1}}Pill". האלבום הופק על ידי גלן באלרד אשר ניסה לקחת את השירים לסגנון של הפופ אלטרנטיבי.

אלבום הגרסאות האקוסטיות יצא לרגל עשור מאז האלבום "Jagged Little Pill".

== רקע ==
האלבום יצא לאור תחילה על ידי Maverick Records (חברת בת של האחים וורנר) בארצות הברית בלבד ורק ברשת בתי הקפה "סטארבקס" עד 26 ביולי 2005 בו היה ניתן לקנייה גם בשאר העולם. ההוצאה המוגבלת גרמה לסכסוך בין רשת החנויות HMV בקנדה לבין מאבריק רקורדס מכיוון שחלק גדול מהכנסתם מבוססת על אלבומיה של מוריסט.

מתוך האלבום יצא הסינגל "Hand in My Pocket" שהגיע למקום הראשון בקנדה. עטיפת האלבום נעשתה בהשראת העטיפה המקורית של האלבום כאשר גם בעטיפה המקורית פניה אל מוריסט היו מצולמים בצורה הזו פשוט היה שימוש בצבעים שונים.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי אלאניס מוריסט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת מאבריק רקורדס
גידי (שיר)

"גידי" הוא שיר שכתב דן תורן והלחינה וביצעה שרון ליפשיץ. השיר יצא לאור בשנת 1984.

== רקע ==
השיר יצא על ידי שרון ליפשיץ כסינגל שני שלה. הוא נכתב כחצי בדיחה על חבר ילדות שלה בשם גידי (גדעון יובל), שעזב את העיר והפסיק במפתיע לשמור איתה על קשר. הוא נכלל באלבום הבכורה של ליפשיץ, "קולנוע".

במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל לשנת תשמ"ה (1985) דורג השיר במקום ה-28. במצעד של רשת ג' דורג השיר במקום ה-39.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1984
קטגוריה:סינגלים מ-1984
קטגוריה:שירי שרון ליפשיץ
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
מצוקי קליסטו (אנטארקטיקה)

מצוקי קליסטו (באנגלית: Callisto Cliffs) הם שני מצוקים, המהווים את הקצה המזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

המצוקים מהווים גם את הגדה הדרומית של קרחון ג'ופיטר.

גובה המצוקים - 550 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== מיפוי המצוק ===

המצוק מופה בהתבסס על תצלומי אוויר מסוג טרימטרוגון שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, שנערכה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947–1948, וכן בהתבסס על סקרים על הקרקע שנערכו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1948–1950.

=== מקור השם ===

שמו של המצוק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

שמו של המצוק ניתן לו בהתייחס לקרחון ג'ופיטר הסמוך (ג'ופיטר הוא שמו האנגלי של כוכב הלכת צדק), וכן בהתייחס לשמות אתרים רבים אחרים באזור הקרויים על שם גופים במערכת השמש.

המצוק נקרא על שמו של קליסטו, אחד הירחים של צדק.

== ראו גם ==
* מצוק ג'ורג'ן
* מצוקי טו סטפ
* מצוק ארס
* מצוקי קורנר
* מצוקי ברן
* מצוקי קנונבול

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Sven Brysch, [https://archiv.ub.uni-heidelberg.de/volltextserver/25582/1/Dissertation_Brysch.pdf Changes in climate and palaeoenvironment during the Late Jurassic–Early Cretaceous in southern South America and western Antarctica]</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:2310 מצוקי קליסטו] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=108057 מצוקי קליסטו] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=2210&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מצוקי קליסטו] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.mindat.org/feature-6630711.html מצוקי קליסטו] באתר mindat

== הערות שוליים ==

קליסטו
תומר כהן

תומר כהן הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, אשר מכהן כראש חטיבת כוח אדם בזרוע היבשה. בעבר שימש כמפקד יחידת מיתר ועוצבת קלע דוד.

== ביוגרפיה ==
קובי ברק מעניק לכהן את דרגות האלוף-משנה בטקס כניסתו לתפקדי מפקד עוצבת קלע דוד, אוגוסט 2018]]
כהן התגייס לצה"ל לחיל התותחנים. שירת ביחידת זיק בה התקדם עד לתפקיד סגן מפקד היחידה. לאחר לימודים אקדמאיים מונה לראש מדור כלי טיס בלתי מאוישים במפקדת קצין תותחנים ראשי. בשנים 2012–2014 שימש מפקד יחידת מיתר, בעת כהונתו ביצעה היחידה לראשונה ירי "תמוז" למטרה בסוריה, הירי בוצע ב-11 בנובמבר 2012 בעקבות ירי פצצות מרגמה מסוריה לרמת הגולן. בשנים 2016–2018 כיהן כמפקד עוצבת אדירים. בשנת 2018 מונה למפקד עוצבת קלע דוד הוא סיים את תפקידו בשנת 2020. ב-5 באוגוסט 2019 פורסם שימונה לראש מחלקת הארגון באגף התכנון.

ב-13 באוגוסט 2021 הוחלט על מינויו לראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה והוא הועלה לדרגת תת-אלוף.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי יחידת מיתר
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדירים
קטגוריה:מפקדי עוצבת קלע דוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אשר יעקב וסטהיים

הרב אשר יעקב וסטהיים (וועסטהיים. באנגלית: Osher Westheim ה'תש"ט, 1948 - ט' בניסן ה'תש"ף, 3 באפריל 2020) היה רב בריטי, דיין בבית הדין במנצ'סטר, ראש ישיבת "עזרת תורה" בעיר וראש גוף הכשרות "בד"ץ איגוד רבנים מנשתסר" (BIR).

==תולדות חייו==
נולד ב-17 באוגוסט 1948 בגייטסהד לאהרן ואסתר וסטהיים. למד בישיבת גייטסהד, בישיבת באר יעקב ובכולל של הרב יצחק יעקב וייס במנצ'סטר, והיה לתלמידו המובהק. למד גם מהרב שמואל הלוי ואזנר. נסמך לרבנות בידי הרב וייס והרב חנוך דב פאדווא. כמו כן, היה מקורב לאדמו"ר מביאלה, רבי יחיאל יהושע רבינוביץ ולבנו רבי בן-ציון רבינוביץ.

בשנת 1976 (ה'תשל"ו) התמנה לדיין בבית הדין במנצ'סטר, והוצב במערכת הכשרות של בית הדין. בשנת 2004 פרש ממערכת הכשרות וייסד את "בד"ץ איגוד הרבנים מנשסתר", גוף שבמסגרתו המשיך להעניק כשרות למוצרים רבים, וזכה למוניטין בינלאומי בתחום הכשרות. בייחוד, התפרסם כמומחה לכשרות בתעשיית הממתקים. מותג הכשרות שלו נחשב על ידי מומחי כשרות בעולם ובישראל ועל ידי הרבנות הראשית לישראל.

בשנת 1995 (ה'תשנ"ה) הקים במנצ'סטר את ישיבת "עזרת תורה" לבחורים שנפלטו ממסגרות ישיבתיות אחרות, ועמד בראשה למספר שנים.

במשך שנים רבות כיהן כרב בית הכנסת "צעירי אגודת ישראל" בפרבר סלפורד.

בפברואר 2020, במהלך התפרצות נגיף הקורונה בממלכה המאוחדת, נדבק הרב וסטהיים בנגיף. לאחר מספר שבועות, ב-3 באפריל, ט' בניסן ה'תש"ף, נפטר.

לאחר פטירתו, ממשיך חתנו הרב שלום לנדא לנהל את מערכת הכשרות

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצ'סטר: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה בריטים
קטגוריה:דיינים בריטים
קטגוריה:בוגרי ישיבת גייטסהד
קטגוריה:בוגרי ישיבת באר יעקב
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1948
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:בריטים שנפטרו במגפת הקורונה
חיים פנחס לובינסקי

הרב חיים פנחס לובינסקי (כ"א באב ה'תרע"ה-ט"ו בכסלו ה'תשמ"ו) היה רב אמריקאי שכיהן לפני כן כמשגיח של הישיבה בברגן-בלזן והרב של העיר הנובר.

==ביוגרפיה==
הרב חיים פנחס לובינסקי נולד כ"א באב ה'תרע"ה (1 באוגוסט 1915) בבלאשקי פולין. אביו הרב יחיאל מאיר לובינסקי שימש כראש ישיבה בלודז', וסבו הרב בונם מנשה לובינסקי שימש כרב בגומבין והיה בן דוד של האדמו"ר רבי יהודה אריה ליב אלתר.
<ref name="zichron"> זיכרון חיים פנחס, ברוקלין ניו יורק תשמ"ז</ref><ref name="hamodia"> מנחם לובינסקי המודיע, "עניין", ל' סיון ה'תשע"ה דף 42-47</ref>
==רב בגרמניה==

לאחר ששרד את השואה, הרב לובינסקי כיהן כהמשגיח של ישיבת "שארית ישראל" בברגן-בלזן שהוקמה על ידי הרב גרשון ליבמן.<ref name="hamodia" /><ref name="hamodia" />

בינואר 1946 מינתה הרבנות הראשית של בריטניה הגדולה את הרב לובינסקי להיות הרב של הנובר.<ref name="hamodia" /><ref name="zichron" /> והוא היה אחד הרבנים ב"וועד הרבנים של האזור הבריטי" שהוקם על ידי הרב יואל הלפרן.<ref>מגדל דוד (לעלוב) (מהדרת תשע"ה) תולדות המו"ל</ref>

==בארצות הברית==
בשנת 1949 הסתיים הכיבוש הבריטי של גרמניה והרב לובינסקי עבר לאמריקה. בתחילה הוא התגורר בעיר סינסינטי, ושם שימש כמנהל בית הספר "חפץ חיים". אחרי שנה בסינסינטי, הוא עבר לברוקלין, והוא היה מרצה מכובד באירועים רבים.<ref name="hamodia" /><ref name="zichron" />

==פטירה==
הרב לובינסקי נפטר בניו יורק ט"ו בכסלו ה'תשמ"ו ונקבר למחרת בהר הזיתים.<ref name="zichron" />

==משפחתו==
הרב לובינסקי היה נשוי לפריווה בתו של הרב ראובן סנדר קודם השואה. היא נהרגה במחנה הריכוז שטוטהוף, והוא נישא בשנית לאחר השואה להרבנית פעסה בת של דודו מנחם לובינסקי, לשניים נולדו שני בנים.<ref name="zichron" />

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:חסידי גור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
קטגוריה:ניצולי השואה באירופה (1945–1956)
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:הנובר: אישים
אנדרה אבגלן

אנדרה אבגלן (בצרפתית: André "Trello" Abbeglen; 7 במרץ 1909 – 8 בנובמבר 1944) היה כדורגלן שווייצרי, ששיחק בעמדת החלוץ. נחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים השווייצרים בכל הזמנים.

==ביוגרפיה==

אבגלן נולד ב-7 במרץ 1909 בנשאטל שבשווייץ. אחיו, מקס וז'אן אבגלן, היו גם כן לכדורגלנים. את תחילת הקריירה עשה עם גראסהופרס ציריך ב-1926, שם שיחק עם אחיו מקס אבגלן וזכה באליפות בעונתו הראשונה. אחרי עונה אחת עבר לשחק בקבוצות השווייצריות אטיולה קארוג' ונשאטל גזמאקס מעיר הולדתו לפני שחזר לגראסהופרס. עם חזרתו אליה זכה עימה פעם נוספת באליפות ב-1931. לאחר ארבע שנים מחזרתו עבר לשחק מחוץ לארצו בסושו הצרפתית עימה זכה באליפות הראשונה בתולדות המועדון ב-1935, וסיים כמלך השערים באותה עונה עם 30 כיבושים. ב-25 באוגוסט 1935 אבגלן כבש שבעה שערים נגד ולנסיינס, שיא אישי בליגה הצרפתית שנקבע רק פעם אחת נוספת על ידי ז'אן ניקולס. בעונת 1936/37 סושו סיימה במקום השני אך ורק בגלל הפרש שערים עדיך למרסיי, אך זכתה בגביע הצרפתי ובאליפות נוספת עונה אחר כך. אבגלן חזר לשווייץ לקבוצה סרבט ז'נבה אותה גם אימן בו זמנית, ועונה אחר כך הוביל אותה לאליפות.

בנבחרת שווייץ אבגלן ממוקם כיום במקום הרביעי בטבלת הכובשים בכל הזמנים עם 29 שערים. במונדיאל 1934 כבש שער בניצחון 2–3 על הולנד בשמינית הגמר אך נבחרתו הודחה שלב אחרי זה על ידי גרמניה. באותו טורניר ב-1938 כבש שער נגד גרמניה בשמינית הגמר במשחק שנגמר בתיקו 1–1, ובמשחק החוזר כבש צמד ובכך הדיחו אותה עם ניצחון 1–3. ברבע הגמר הפסידו פעם נוספת, הפעם להונגריה. משחקו האחרון של אבגלן היה ב-14 ביוני 1943 והיה למשחקו ה-52 בסך הכל במדים הלאומיים.

בזמן ששיחק ואימן בלה-שונד-דה פונדס נהרג אבגלן ב-8 בנובמבר 1944 בגיל 35 בלבד עקב תאונת רכבת.

==תארים==
;גראסהופרס ציריך
*אליפות שווייץ (2): 1926/27, 1930/31
;סושו
*אליפות צרפת (2): 1934/35, 1937/38
*הגביע הצרפתי: 1937
;סרבט ז'נבה
*אליפות שווייץ: 1939/40
;אישיים
*מלך השערים בליגה הצרפתית: 1934/35 (30 שערים)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני סושו
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני סרבט ז'נבה
קטגוריה:מאמני כדורגל שווייצרים
קטגוריה:מאמני סרבט ז'נבה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1938
קטגוריה:ילידי 1909
קטגוריה:נפטרים ב-1944
קרוזה B 961

קרוזה B 961 (בצ'כית : Karosa B 961) הוא אוטובוס מפרקי (אוטובוס ארוך) בשירות עירוני, מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצ'כית Karosa , אשר יוצר בין השנים 2006–2002 בצ'כיה

=="קרוזה B 961"==

* דגם "קרוזה B 941" מוגדר כ"אוטובוס ארוך" ("אוטובוס מפרקי"). "אוטובוס מפרקי" הוא אוטובוס המחולק לשני מקטעים או יותר, המחוברים זה לזה באמצעות מפרק מסתובב. המפרק מקטין את רדיוס הפניות של האוטובוס הארוך ומאפשר לאוטובוס הארוך יכולת תמרון למרות אורכו
* שלדה - חצי תומך עצמי עם מסגרת
* דגם "קרוזה B 941" מוגדר "אוטובוס רצפה גבוהה" ("High-floor" )
* מנוע דיזל אחורי מתוצרת איווקו
* מספר מושבים : 45 מושבים + נהג, 122 נוסעים בעמידה, סך הכל 167 נוסעים + נהג
* 4 דלתות כניסה

===דגמים===
* "B 961"
* "B 961E"

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:14-06-03-olomouc-RalfR-07.jpg | דגם "קרוזה B 961"
קובץ:Opatov, Karosa B 961 na lince 326.jpg | דגם "קרוזה B 961"
קובץ:Praha, Smíchov, Smíchovské nádaží, Karosa B 961E.JPG | דגם "קרוזה B 961"
קובץ:Prototyp BK4.jpg | דגם "קרוזה B 961"
קובץ:Karosa B 961, 6367, motor.jpg | דגם "קרוזה B 961" - מבט למנוע
קובץ:Karosa v Letňanech.jpg | דגם "קרוזה B 961""קרוזה B 961"
קובץ:Liberec, Letná, Interiér jednoho z městských autobusů.JPG | דגם "קרוזה B 961" - מבט למושבי הנוסעים
</gallery>

==ראו גם==
* קרוזה C 935
* קרוזה ŠM 11
* קרוזה B 941

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2002
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'כיה
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
קטגוריה:אוטובוסים מפרקיים
הנרי נלסון אוניל

הנרי אוניל, הפרה רפאליטים – ציור סאטירי, 1857
הנרי נלסון אוניל (באנגלית: Henry Nelson O'Neil; 1817 – 1880) היה צייר ז'אנר היסטורי וסופר ויקטוריאני.

== ביוגרפיה ==
הנרי נלסון אוניל נולד בסנט פטרסבורג ב-7 בינואר 1817. הוא הגיע עם הוריו לאנגליה בגיל שש, שנת 1823.

הוא נכנס לאקדמיה לאמנות בסקוטלנד בשנת 1836, ואחרי שנתיים כבר הציג את היצירה הראשונה שלו בתערוכה.

חברו הטוב היה הצייר אלפרד אלמור, שאיתו נסע כמה שנים מאוחר יותר לאיטליה. שניהם הפכו לחברים בקבוצת הציירים "הקליקה".

ביולי 1865 ליווה אוניל את האוניה "גרייט איסטרן" במסעה להנחת כבל הטלגרף האטלנטי, בתקווה למצוא על סיפונה נושאים שמתאימים לציור. תקלה בהנחת הכבל מנעה את יכולתו לצייר. במהלך ההפלגה ערך ואייר חמישה גיליונות של "עלון הספינה", ובשובו לאנגליה פרסם דיווח על המשלחת במגזין אדינבורו של בלקווד. בשנת 1866 הוא ליווה שוב את משלחת הנחת הכבלים, והפיק חמישה פרסומים נוספים שהודפסו. בהמשך כתב תיאור הומוריסטי של המסע למגזין London Society.<ref></ref>

אוניל נפטר בקנזינגטון, לונדון ב-13 במרץ 1880, ונקבר בבית הקברות קנסל גרין, לונדון.

== יצירתו ==

ציוריו הידועים ביותר עסקו במרד ההודי הגדול. הציור "מזרחה", מאוגוסט 1857, מתאר את הכוחות הבריטיים היוצאים להודו לדכא את המרד. בציור השני, "השיבה הביתה" (1859), נראים הכוחות השבים לאנגליה.

ציורים פופולריים שלו תיארו את מותם של המלחין מוצרט והצייר רפאל. הם מתוארים ברגעיהם האחרונים מוקפים עם אמנותם: מוצרט, הגוסס מאזין לזמרים שמבצעים חלק מהרקוויאם שלו. ואילו ברגעים האחרונים של רפאל, הצייר מהרהר בדמותו הבלתי נראית של ישו.

אוניל היה חבר "הקליקה", קבוצת אמנים בשנות הארבעים של המאה ה-19, שבדומה לאחווה הפרה-רפאלית המאוחרת יותר, נפגשו באופן קבוע כדי לדון בביקורת הדדית על יצירות חבריה. שאר חברי הקליקה היו אוגוסטוס ביצה, אלפרד אלמור, ריצ'רד דאד, ויליאם פאוול פרית', ג'ון פיליפ, אדוארד מתיו וורד.<ref></ref>

מרבית חברי הקליקה התנגדו לאחווה הפרה-רפאלית, אך אוניל היה הכי עוקצני בגינויו את התנועה הזאת, ותקף אותם בציורים ובכתבים כאחד. <ref></ref> אלה כללו את הפנטזיה העתידנית שלו "בעוד אלפיים שנה"(1867), אשר מציגה את בריטניה בשנת 3867 כשממה קפואה שנחפרה על ידי ארכאולוג מניו זילנד. הארכאולוג חושף עדויות לשקיעת התרבות הבריטית במאה התשע-עשרה, ומאפשר לאוניל לבטא את השקפותיו הפוליטיות וניבא את ההשלכות הקשות של חוק הרפורמה 1867 – חוק שנתן זכות בחירה לכל הגברים באנגליה, כולל מעמד הביניים והפועלים, בניגוד למה שהיה קודם לכן – שרק בעלי נכסים ואצולה יכלו לבחור.<ref></ref>

== גלריה ==

<gallery widths="200" heights="180" perrow="4">

 File:Henry-Nelson-O'Neil Before-Waterloo 1868.jpg | לפני ווטרלו
File:Henry Nelson O'Neil - Eastward Ho! - 1857.jpg | מזרחה
File:The Last Hours of Mozart.jpg | מותו של מוצרט
File:Catherine Aragon Henri VIII by Henry Nelson ONeil.jpg | משפטה של קתרינה מארגון
File:Oneil1859.jpg | השיבה הביתה מהודו
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1817
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1880
מלון אסטוריה

אסטוריה הוא מלון חמישה כוכבים בסנקט פטרבורג, הממוקם במרכז העיר בכיכר איסק הקדוש ליד קתדרלת איסק הקדוש. ממוקם בבניין היסטורי - אנדרטה ארכיטקטונית בעלת חשיבות פדרלית.

מלונות בערים שונות בעולם נושאים גם את השם "אסטוריה": וינה, בודפשט, אופה וכו'.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי מלון
גיימרה

גיימרה (בהונגרית: Gyömöre) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בגיימרה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,440 תושבים, ובשנת 2019 רק 1,246 תושבים.

==יהודי גיימרה==
בגיימרה חיה קהילה יהודית שהוקמה בשנת 1825 ובמקורות יהודיים נקרא הכפר "יעמערינג". רוב היהודים עסקו במסחר וייצור משקאות חריפים מיבולי הכרמים שבסביבה. במקום היו חברה קדישא ובית כנסת שנבנה בשנת 1840. כמו כן, פעלו במקום בית ספר ותלמוד תורה.
בכפר קיים עד היום בית קברות יהודי.

בשנת 1938 הורע מצבם של יהודי גיימרה, אחוזה שהייתה בבעלות יהודים הולאמה, ויהודים לא הורשו לעסוק במסחר, בשנת 1942 גויסו עשרים וחמישה גברים יהודים לעבודות כפייה רובם מצאו את מותם בשדות המוקשים בחזית אוקראינה לשם נשלחו לסייע לצבא ההונגרי שלחם לצד הגרמנים.

עם כניסת הצבא הגרמני להונגריה במרץ 1944, הוטל עוצר בית על יהודי גיימרה ובתחילת מאי הם הועברו לגטו שהוקם במושונמגיארובאר הסמוכה, ומשם לגטו גיור (עיר) בירת המחוז. ב-15 ביוני נשלחו למחנה ההשמדה אושוויץ.

אחרי מלחמת העולם השנייה חזרו לכפר 13 יהודים, חיי הקהילה לא התחדשו ובשנת 1962 נותרו במקום רק חמישה יהודים.

בית המשפט ההונגרי העמיד לדין את מזכיר הכפר בימי המלחמה, קאלמאן גדה (GEDE), וגזר עליו עשר שנות מאסר ושלילת זכויותיו האזרחיות בגין פשעיו נגד היהודים.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|270
|
|-
|1880
|166
|1,130
|-
|1910
|158
|
|-
|1920
|92
|
|-
|1930
|126
|
|-
|1941
|180
|1,399
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מלון גרנד אירופה

מלון גרנד אירופה הוא מלון חמישה כוכבים במרכז סנקט פטרבורג.

אחד המלונות הגדולים באירופה של המאה ה-19, מלון גרנד אירופה פתח את שעריו לקהל ב-28 בינואר 1875, והחליף פונדק קדום שנמצא באותו אתר.

פנים השיש וההזהבה, המדרגות הגורפות והריהוט האלגנטי משכו אליו המוני מבקרים אמידים, ביניהם פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, אלטון ג'ון, ביל קלינטון, איוון טורגנייב, קלוד דביסי, הרברט ג'ורג' ולס, איגור סטרווינסקי, גוסטב החמישי, מלך שוודיה וז'אק שיראק, ואחרים.

בתקופת ברית המועצות המלון המשיך לתפקד ומספר פעמים עבר שיפוצים נרחבים. לאחר התפרקות ברית המועצות הוא עבר לידיים פרטיות והיה בבעלות חברה שווית-רוסית. בהמשך הוא עבר לבעלות רשת בין לאומית Belmont. בשנים 2005-2008 הוא עבר שיפוצים נרחבים וכיום כולל 265 חדרים. במלון פועלות מספר מסעדות. מספר שנים השף של אחד המסעדות היה איליה לזרסון, שף ידוע ברוסיה.

בשנת 2009 הוא זכה בתואר "המלון המפואר של אירופה".

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי מלון
גיירסמרה

גיירסמרה (בהונגרית: Győrszemere) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.

==יהודי גיירסמרה==
בגיירסמרה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|30
|
|-
|1880
|50
|1,530
|-
|1910
|40
|
|-
|1920
|41
|
|-
|1930
|37
|
|-
|1941
|23
|2,119
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קישבבוט

קישבבוט (בהונגרית: Kisbabot) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בקישבבוט מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 264 תושבים, ובשנת 2019 רק 235 תושבים.

==יהודי קישבבוט==
בקישבבוט חיו יהודים בתקופות זמן שונות 
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|10
|309
|-
|1910
|11
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
מרגש (כפר)

מרגש (בהונגרית: Mérges) הוא כפר חקלאי זעיר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.

במרגש חיו חמישה יהודים בשנת 1880

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ואג (הונגריה)

ואג (בהונגרית: Vág) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בואג מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 652 תושבים, ובשנת 2019 רק 452 תושבים.

==יהודי ואג==
בואג חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|36
|1,133
|-
|1910
|21
|
|-
|1920
|9
|
|-
|1930
|5
|
|-
|1941
|6
|1,231
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
טרי מילס

טרי ריצ'רד מילס (באנגלית: Terry Richard Mills; נולד ב-21 בדצמבר 1967) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1990–2001. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגה הם 10.6 נקודות, 5.4 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק.

אחיינו של כדורסלן העבר ג'ון לונג, ובן דודו של גרנט לונג.

==קריירת מכללות==
מילס נולד וגדל בעיר רומולוס שבמישיגן, ובין השנים 1987–1990 למד באוניברסיטת מישיגן. בעונת 1988/1989 הוביל את קבוצת הכדורסל של מישיגן, לצדם של גלן רייס ולוי ואט, לזכייתה הראשונה אי פעם בטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 11.6 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק. במשחק הגמר, בו גברה קבוצתו על אוניברסיטת סיטון הול בתוצאה 80–79, קלע מילס 8 נקודות, אסף 6 ריבאונדים וחסם 3 פעמים. בעונה העוקבת, לאחר עזיבתו של רייס ל-NBA, הצטיין מילס עם ממוצעים של 18.1 נקודות ו-8.0 ריבאונדים למשחק, אולם מישיגן הודחה כבר בסיבוב השני של טורניר המכללות.

==קריירת משחק מקצועית==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1990 נבחר מילס על ידי מילווקי באקס בבחירה ה-16, ומיד הועבר בטרייד לדנוור נאגטס תמורת דני שייס.

במהלך עונת הרוקי שלו הועבר לניו ג'רזי נטס כחלק מטרייד משולש, במסגרתו נשלח לנטס גם דראז'ן פטרוביץ' (מפורטלנד טרייל בלייזרס), בעוד וולטר דייוויס (מדנוור) הועבר לפורטלנד, וגרג אנדרסון (מניו ג'רזי) נשלח לדנוור. עד לסיום עונת קלע מילס 7.7 נקודות בממוצע למשחק עבור הנטס.

באוקטובר 1992 חתם על חוזה בדטרויט פיסטונס. ב-3 עונותיו הראשונות בדטרויט היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצדם של אייזיאה תומאס, ג'ו דיומרס וגרנט היל, ורשם ממוצעים של 15.9 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק. ב-1 במרץ 1993 קלע שיא קריירה של 41 נקודות בניצחון הפיסטונס מול בוסטון סלטיקס. בעונת שיתף פעולה בפיסטונס עם בן דודו גרנט לונג.

באוגוסט 1997, לאחר 5 עונות בדטרויט, חתם על חוזה במיאמי היט. בעונתו הראשונה בקבוצה קלע 4.2 נקודות למשחק כשחקן ספסל, ובעונה העוקבת שותף במשחק אחד בלבד בשל פציעה בברכו.

לקראת עונת חזר לשחק בדטרויט פיסטונס. באותה עונה שימש כשחקן חמישייה קבוע, אולם תרם 6.7 נקודות למשחק בלבד.

בקיץ 2000 הועבר עם כריסטיאן לייטנר בטרייד לדאלאס מאבריקס, תמורת סדריק סבאלוס, ג'ון וולאס ואריק מרדוק. בטרם שיחק בדאלאס שוחרר מהקבוצה, וחתם על חוזה באינדיאנה פייסרס. בסיום עונתו היחידה באינדיאנה פרש מילס ממשחק, בגיל 33. ב-7 מתוך 11 עונותיו בליגה השתתף בפלייאוף ה-NBA, אך בכל המקרים הודחה קבוצתו כבר בסיבוב הראשון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:מישיגן: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בחירות דראפט של מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:כדורסלני אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
מאן NG272

דגם "מאן NG272"
מאן NG272 (בגרמנית : MAN NG272) הוא אוטובוס מפרקי (אוטובוס ארוך) מתוצרת חטיבת המשאיות והאוטובוסים MAN Truck & Bus (שם רשמי : MAN Nutzfahrzeuge AG) בבעלות מאן אשר יוצר בין השנים 1990–1992 ב-גרמניה

==ממאפייני "מאן NG272"==
* דגם "מאן NG272" מוגדר כ"אוטובוס ארוך" ("אוטובוס מפרקי"). "אוטובוס מפרקי" הוא אוטובוס המחולק לשני מקטעים או יותר, המחוברים זה לזה באמצעות מפרק מסתובב. המפרק מקטין את רדיוס הפניות של האוטובוס הארוך ומאפשר לאוטובוס הארוך יכולת תמרון למרות אורכו
* מנוע דיזל אחורי מתוצרת "MAN"
* מספר מושבים : 51 מושבים + נהג, 103 נוסעים בעמידה, בסך הכל 154 נוסעים
* אוטובוס 3 צירי (רב צירי) ("Multi-axle bus" )
* אוטובוס חד-סיפוני
* 4 - 3 דלתות כניסה
* רצפה נמוכה

==ראו גם==
* מאן SG

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1990
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
קטגוריה:אוטובוסים מפרקיים
NG272
סן פבלו בורגוס

סן פבלו בורגוס היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר בורגוס, שבקסטיליה ולאון. המועדון מארח את משחקיו בקוליסאום בורגוס, ומשתתף כיום בליגה הספרדית השנייה.

== היסטוריה ==
המועדון שהוקם בשנת 1994 בשם "מועדון הכדורסל מיראפלורס" שיחק בשנותיו הראשונות בליגה המחוזית של בורגוס, והפך למקצועני באוגוסט 2015.

בסיום עונת 2016/2017 בליגה השנייה, העפיל המועדון לליגת העל הספרדית, לאחר שהקבוצה ניצחה בפלייאוף העלייה.

עונת 2017/2018 הייתה הראשונה של המועדון בליגת העל הספרדית בכדורסל. הקבוצה השיגה את הניצחון הראשון בליגה הבכירה ב-11 בנובמבר 2017, לאחר שבעה הפסדים ברציפות, כשניצחה את מורסיה בבית, בתוצאה 86–89, וסיימה את עונת הבכורה שלה במקום ה-14 עם 13 ניצחונות מתוך 34 משחקים.

בעונתה השנייה בליגה הבכירה, 2018/2019, הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-11 עם מאזן של 15 ניצחונות ו-19 הפסדים. בעקבות כך הקבוצה הופיעה לראשונה במסגרת אירופית, כששיחקה במוקדמות ליגת האלופות לקראת עונת והעפילה לשלב הבתים לאחר שגברה על קייב באסקט.

בעונת 2019/2020 הקבוצה הגיעה עד לחצי גמר הפלייאוף בליגת העל הספרדית, ובמסגרת ליגת האלופות העפילה לרבע הגמר עד פרוץ מגפת הקורונה. בפיינל 8 שהתקיים באתונה באוקטובר 2020 העפילה הקבוצה לגמר ליגת האלופות שם ניצחה את קבוצת א.א.ק. אתונה בתוצאה 74-85 וזכתה בתואר הראשון בתולדותיה.
בעונת 2020/2021 זכתה הקבוצה בפעם השנייה ברציפות בליגת האלופות, כשהיא מדיחה את הפועל חולון בשלב רבע הגמר.

בעונת 2021/22 הקבוצה הודחה בשלב הפליי-אין של ליגת האלופות וירדה לליגה הספרדית השנייה.

==תארים והשגים==
*ליגת האלופות:
**אליפות (2): 2020, 2021

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל ספרדיות
קטגוריה:ספרד: ספורט
קטגוריה:קסטיליה ולאון: ספורט
ישיבת נתיב אריה

ישיבת נתיב אריה היא ישיבה גבוהה ציונית דתית המיועדת לתלמידים מארצות הברית, הישיבה נמצאת ברחבת הכותל המערבי בעיר העתיקה בירושלים.

הישיבה הוקמה בשנת 2003 על ידי ראש הישיבה הרב אהרון בינה.

== היסטוריה ==
בשנת 2002 התנהל דיון בישיבת הכותל על ההיקף הראוי של התוכנית לבני חו"ל בראשות הרב אהרן בינה, שעד אז היוותה חלק מרכזי בישיבה מבחינת כמות התלמידים. בסופו של דבר הוחלט יחד עם הנהלת מרכז ישיבות בני עקיבא כי הרב בינה יעזוב עם חלק מאברכיה הוותיקים של הישיבה ועם ראש הכולל הרב יעקב כ"ץ, ויקים במתחם ישיבת האידרא הסמוך ישיבה לבני חו"ל בשם "נתיב אריה", ע"ש אביו, הרב אריה בינה.<ref name=":0"></ref>

הישיבה נפתחה בספטמבר 2003 לאחר הפיצול עם למעלה מ-200 תלמידים.

תוכנית הלימודים בישיבה מורכבת מלימודי גמרא, תנ"ך, הלכה, מחשבת ישראל, ציונות וחסידות.<ref name=":0" />

== רבני הישיבה ==
=== ראשי הישיבה ===
* הרב אהרון בינה
* הרב אביגדר נבנצל
* הרב יעקב כ"ץ – משמש גם כראש הכולל של הישיבה

=== רבנים נוספים ===
* הרב חזקיה נבנצל – רב העיר העתיקה בירושלים

== ביבליוגרפיה ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

נתיב אריה
נתיב אריה
קטגוריה:ירושלים: מבנים
דמיטרי שצ'רבצ'וב

דמיטרי גריגורייביץ' שצ'רבצ'וב (; 18 בפברואר 1857 – 18 בינואר 1932) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת האזרחים הרוסית.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
שצ'רבצ'וב נולד ב-18 בפברואר 1857 בעיר רוזה שבנפת מוסקבה. הוא היה נצר למשפחת אצולה אשר מוצאה בהורדת הזהב. אביו גרגורי, היה גנרל-מיור בצבא האימפריה הרוסית. בשנת 1873 הוא סיים את לימודיו בגימנסיה הצבאית אורל, ולאחר מכן למד בבית הספר לתותחנים מיכאילובסקי אותו סיים בשנת 1876. ב-1877 הוא הועבר לרגימנט הארטילריה הרכובה של המשמר הקיסרי. ב-1878 הוא הועלה לדרגת פודפורצ'יק, וב-1881 לדרגת פורוצ'יק. בשנת 1884 הוא סיים את לימודיו באקדמיית המטה הכללי ניקולייב. לאחר מכן הועבר למחוז הצבאי פטרבורג. ב-1907 הוא הפך לראש האקדמיה הצבאית ניקולייב, ומילא תפקיד חשוב בהכנסת רפורמות לאקדמיה. ב-1912 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-9.

===מלחמת העולם הראשונה ומלחמת האזרחים===

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נכלל הקורפוס של שצ'רבצ'וב בארמייה ה-11 של אנדריי סליבנוב ולחם עמה בקרב גליציה. ב-5 באפריל 1915 התפטר סליבנוב בגלל בריאות לקויה ושצ'רבצ'וב מונה למפקד הארמייה במקומו. הוא המשיך להילחם בקרבות כנגד האוסטרו-הונגרים, ובאוקטובר 1915 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים ומונה למפקד הארמייה השביעית. תחת פיקודו לחמה הארמייה בהצטיינות במהלך מתקפת ברוסילוב. ב-1 באפריל 1917 הוא מונה למפקד החזית הרומנית אשר כללה יחידות רוסיות ורומניות ולחמה כנגד הגרמנים על אדמת רומניה.

לאחר מהפכת אוקטובר החלה החזית של שצ'רבצ'וב להתפורר. הוא צעד עם אנשיו ליאשי ויצר קשר עם מיכאיל אלכסייב שהחל בהקמת הצבא הלבן. הוא הצליח לשלוח חלק מאנשיו לרוסטוב על הדון שם חברו לאנשיו של אלכסייב. בדצמבר 1917 פלש הצבא הרומני לבסרביה במטרה לכבוש אותה מידי הצבא האדום. שצ'רבצ'וב אישר את המהלך, אולם הרומנים הובסו בינואר 1918 ונאלצו להגיע להסדר מול הסובייטים אשר במסגרתו התחייבו לפנות את בסרביה. במקביל החליטה ממשלת רומניה להיכנע בפני מעצמות המרכז, והללו הכירו בתביעתה של רומניה על בסרביה. באפריל של אותה שנה ויתר שצ'רבצ'וב רשמית על הפיקוד על החזית הרומנית, ופרש לאחוזה שהוענקה לו בידי פרדיננד הראשון, מלך רומניה. 

ב-1919 הוא עזב את אחוזתו, ודרך סרביה ואיטליה הגיע לצרפת שם מינה את עצמו לשגריר הצבא הלבן. האדמירל אלכסנדר קולצ'ק אישר בדיעבד את תפקידו, ושצ'רבצ'וב דאג להעברת אספקה מצרפת לצבא הלבן, כמו גם למעבר מתנדבים רוסיים. במאי 1920 הוא עזב את הצבא הלבן בעקבות מחלוקת עם פיוטר וראנגל, ומאז חי בניס מפנסיה שהוענקה לו בידי מלך רומניה. הוא היה מלוכן מובהק בדעותיו, ותמך בתביעתו של קיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה לכתר רוסיה. הוא נפטר ב-18 בינואר 1932, ובהלווייתו נכחו בין היתר קונסטנטין פרזאן וניקולאי יודניץ'.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.firstworldwar.com/bio/shcherbachev.htm דמיטרי שצ'רבצ'וב] 
* 

קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות רוסיות
קטגוריה:מפקדי ארמיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי הצבא הלבן
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לצרפת
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:ילידי 1857
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1932
קרל כריסטיאן פיליפ טאוכניץ

קַרְל כְּרִיסְטִיאַן פִילִיפּ טַאוּכְנִיץ (בגרמנית: Carl Christian Philipp Tauchnitz; 4 במרץ 1798 – 16 באפריל 1884) היה מוציא לאור, תאולוג ונדבן גרמני.

== קורות חיים ==
אתר הקבורה של טאוכניץ ב[[בית העלמין הצפוני של לייפציג ]]
טאוכניץ היה בנם של המדפיס והמו"ל קרל כריסטוף טראוגוט טאוכניץ (1761–1836) ושל פרידריקה זופי לבית דיר (1770–1843), שהגיעה גם היא ממשפחת מדפיסים.

הוא למד בתיכון הפרציסקני בצרבסט (Francisceum Zerbst). לאחר מכן למד - בניגוד לבקשת אביו - תאולוגיה פרוטסטנטית באוניברסיטאות טיבינגן ובזל. טאוכניץ התגורר בלונדון ובבזל במשך זמן רב כדי להתמסר לעבודת מיסיון. נוסף על עבודתו המיסיונרית באנגליה ובשווייץ, הוא עבד והטיף למען כנסיות חופשיות בגרמניה, במיוחד עבור מנוניטים בפפאלץ , בבאדן ובהסן.

לאחר מות אביו ויתר על הקריירה התאולוגית שלו על מנת למלא את מקומו של האב כמו"ל, מדפיס ויצרן גופנים. הוציא לאור בהוצאת קרל טאוכניץ מילונים בשפות שונות וכתבי כנסיות חופשיות. בשנים 1844–1865 מכר את החברה בהדרגה.

טאוכניץ היה חבר בלשכת בונים חופשיים בלייפציג.

טאוכניץ הקים שבע קרנות מהכנסותיו כמו"ל וממכירת החברה של אביו, שהמשיכה להתקיים זמן רב לאחר מותו:
* 1870: הקרן לדיור עובדים (Arbeiterwohnungsstiftung)
* 1877: קרן המלגות לתלמידי סמינר לכמרים (Seminaristen-Stipendien-Stiftung)
* 1881: קרן סופיה (Sophienstiftung)
* 1882: קרן אנונימית לבית החולים העירוני (Anonyme Stiftung für das städtische Krankenhaus), קרן לבית החולים למצורעים (Siechenhausstiftung) וקרן הפילנתרופ (Stiftung eines Menschenfreundes)
* 1884: קרן הפילנתרופ לבית היתומים (Stiftung eines Menschenfreundes für das Waisenhaus)

המוסד המשמעותי ביותר שהקים היה "קרן הפילנתרופ". טאוכניץ הוריש לקרן זו יותר מ-4 מיליון גולדמרק בצוואה שלו. את הקרן ניהלה העיר לייפציג והיה לה מעמד של אישיות משפטית החל משנת 1885. טאוכניץ רצה שבכסף ייעשה שימוש למטרות חבריות, וכתב כי אין לעשות בו שימוש למטרות כנסייתיות, למבני יוקרה או לתיאטראות.

קברו של טאוכניץ בבית העלמין הצפוני של לייפציג נבנה בשנת 1892 בעיצובו של הוגו ליכט. בשנת 1885 נקרא רחוב ברובע המוזיקה של לייפציג על שם טאוכניץ .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי דת גרמנים
קטגוריה:גרמנים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:פטרוני אמנות
קטגוריה:מדפיסים
קטגוריה:נדבנים גרמנים
קטגוריה:מו"לים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1798
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1884
מאן (2)NG272

מאן (2)NG272 (בגרמנית : MAN NG 272(2), קרוי גם : MAN NG272(2) (A11)) הוא אוטובוס מפרקי (אוטובוס ארוך מתוצרת חטיבת המשאיות והאוטובוסים MAN Truck & Bus בבעלות מאן אשר יוצר בין השנים 1992–1990 ב-גרמניה.

==ממאפייני "מאן (2)NG272"==

* דגם "מאן (2)NG272" מוגדר כ"אוטובוס ארוך" ("אוטובוס מפרקי"). "אוטובוס מפרקי" הוא אוטובוס המחולק לשני מקטעים או יותר, המחוברים זה לזה באמצעות מפרק מסתובב. המפרק מקטין את רדיוס הפניות של האוטובוס הארוך ומאפשר לאוטובוס הארוך יכולת תמרון למרות אורכו
* מנוע דיזל אחורי מתוצרת "MAN"
* מספר מושבים: 56 - 50 מושבים + נהג, 112 - 103 נוסעים בעמידה
* 4 - 3 דלתות כניסה
* סידור הדלתות: 3 (2-2-2-0), או 4 (2-2-2-2)
* אוטובוס 3 צירי (רב צירי) ("Multi-axle bus" )
* אוטובוס חד-סיפוני
* רצפה נמוכה: גובה הרצפה במעלה הקדמי - 34 ס"מ, גובה הרצפה במעלה האחורי - 54 ס"מ

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:AutoAg-Rothenburg21.JPG | דגם "מאן (2)NG272"
קובץ:211 Burgasbus 1.jpg | דגם "מאן (2)NG272"
קובץ:WWT MAN NG 272.JPG | דגם "מאן (2)NG272"
קובץ:12A Burgasbus 2.jpg | דגם "מאן (2)NG272"
קובץ:Mzk174wik.jpg | דגם "מאן (2)NG272"
קובץ:Berlín, Moabit, kloubový autobus na třídě Alt-Moabit.jpg | דגם "מאן (2)NG272" (צולם בברלין)
קובץ:Man ng 272 pzkm czestochowa.jpg | דגם "מאן (2)NG272"
קובץ:MAN NG272 MZK Konin - wnętrze.JPG | דגם "מאן (2)NG272" - מבט למושבי הנוסעים
</gallery>

==ראו גם==
* מאן SG
* מאן NG272
* מאן SL200

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1992
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
קטגוריה:אוטובוסים מפרקיים
NG272
הבחירות הכלליות בדנמרק 2019

הבחירות הכלליות בדנמרק 2019 נערכו ב-5 ביוני 2019<ref></ref> בה נבחרו 179 חברי הפולקטינג, מתוכם 175 נבחרו מדנמרק, שניים מאיי פארו ושניים מגרינלנד. הבחירות התקיימו כעשרה ימים לאחר הבחירות לפרלמנט האירופי.

== רקע ==
בבחירות הכלליות שנערכו בשנת 2015 הגוש הפוליטי המכונה "הגוש הכחול" שהורכב מארבע מפלגות (ממפלגת העם הדנית, מפלגת השמאל, מפלגת העם השמרנית והברית הליברלית) זכה לרוב והרכיב קואליציה צרה המונה 80 חברים, כשבאותה העת באופוזיציה ישבו חברי "הגוש האדום" ואחרים עם 79 חברים.

בשנת 2016 הקים ראש הממשלה לארס לקה ראסמוסן ממשלה חדשה<ref></ref> וצירף לקואליציה גם את ברית העם השמרנית.

== מערכת הבחירות ==
מתוך 179 חברי הפולקטינג נבחרים 175 חברים מתוך דנמרק עצמה, 2 נוספים מגיעים כנציגי איי פארו ועוד שניים כנציגי גרינלנד.

135 נציגים נבחרים בבחירות ישירות-יחסיות, 40 נציגים נוספים נבחרים בשיטה רשימתית עם אחוז חסימה העומד על 2% מכלל הקולות הכשרים<ref></ref><ref></ref>.

== תוצאות הבחירות ==
{| class="wikitable"
|+בחירות 2019
! colspan="2" rowspan="2" |מפלגה
! colspan="6" |תוצאות-דנמרק
|-
!קולות
!%
!מושבים
!+\-
|-
| style="background:#FF0000" |
|הסוציאל-דמוקרטים
|914,882
|
|48
| 1 
|-
| style="background:#111199" |
|מפלגת השמאל (ונסטרה)
|826,161
|
|43
| 9 
|-
| style="background:#FFFF00" |
|מפלגת העם הדנית
|308,513
|
|16
| 21 
|-
| style="background:#FF007F" |
|השמאל הקיצוני (המפלגה הליברלית-סוציאלית)
|304,714
|
|16
| 8 
|-
| style="background:#8B0000" |
|מפלגת העם הסוציאליסטית
|272,304
|
|14
| 7 
|-
| style="background:#DC143C" |
|הברית האדומה-ירוקה
|245,100
|
|13
| 1 
|-
| style="background:#556B2F" |
|מפלגת העם השמרנית
|233,865
|
|12
| 6 
|-
| style="background:#ADFF2F" |
|האלטרנטיבה
|104,278
|
|5
| 4 
|-
| style="background:#008B8B" |
|הימין החדש
|83,201
|
|4
|חדשה
|-
| style="background:#FF0000" |
|הברית הליברלית
|82,270
|
|4
| 9 
|-
| colspan="2" |קולות פסולים\לבנים
|37,801
| colspan="3" | <center>-</center>
|-
| colspan="2" |סך הכל
|3,569,521
|100
|175
| -
|-
! colspan="6" |תוצאות-איי פארו
|-
|
|מפלגת האיחוד
|7,349
|
|1
| 1 
|-
|
|המפלגה הסוציאל-דמוקרטית
|6,630
|
|1
|
|-
! colspan="6" |תוצאות-גרינלנד
|-
|
|אינואיט אטקטיגיט
|6,881
|
|1
|
|-
|
|סיומוט
|6,058
|
|1
|
|-
! colspan="6" |מקורות- [http://www.dst.dk/valg/Valg1684447/valgopg/valgopgHL.htm סטטיסטיקה של דנמרק], [http://kvf.fo/valurslit/index.php Kringvarp Føroya], [https://www.valg.gl/resultater Qinersineq]
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

דנמרק
קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בדנמרק
יוסף בילבסקי

יוסף (יוזק) בילבסקי (1920 – 1 במאי 1943) היה חבר בארגון צבאי יהודי, וממפקדי הקרבות באזור המברשתנים במרד גטו ורשה.

==קורות חיים==

בילבסקי נולד ב 1920 בלודז', למשפחה ציונית. למד בבית ספר מקצועי והצטיין בכישורים טכניים. נחשב כמי שיש לו "ידי זהב".

בנעוריו הצטרף לתנועת בית"ר ועם השנים עלה בשרשרת המנהיגות בתנועה. בשנת 1938 מונה לקצין מפקדת הקן של בית"ר בלודז'. הקן מנה בזמנו 700 בית"רים.

בתחילת מלחמת העולם השנייה עבר לוורשה ולחם לצד צבא פולין בעת פלישת גרמניה הנאצית לפולין. בתום הקרבות המשיך בפעילותו בבית"ר, והיה מראשוני החברים בארגון הצבאי היהודי.

לקח חלק פעיל בארגון והשתתף ברבות מן הפעולות, בין היתר חיסול בוגדים, רכש ואיסוף מידע. בנוסף היה אחראי לייצור נשק, רמונים ופצצות, וכן לפעולות הדרכה בשימוש בנשק.

בשנים 1942–1943 ניסה למצוא דרכי הצלה ליהודים בכיבוש הגרמני. יחד עם חברו לארגון, סאלק האזנשפרונג, נסע להונגריה. בנסיעתם השנייה הצליחו השניים להבריח 75 יהודים מפולין להונגריה וכמה מהם שרדו את השואה.

במרד גטו ורשה היה אחד ממפקדי יחידות הלחימה באזור המברשתנים, יחד עם חיים לופאטא ודוד שולמן. מטה מפקדת אצ"י במברשתנים היה בשביינטויארסקה 30, תחת פיקודו של סמואל לופט. בילבסקי נלחם באומץ וגבורה עד אשר המברשתנים עלו בלהבות. אז עבר לכיכר מורונבסקה והצטרף ללוחמי אצ"י בקרבות שם.

בשלהי המרד יצא עם קבוצת לוחמים לאוטבוצק וניסה לארגן שם לוחמה פרטיזנית, אך עד מהרה התגלתה הקבוצה וכותרה על ידי הצבא הגרמני. במקום התנהל קרב עקוב מדם, בסופו הוא נהרג.

==לקריאה נוספת==
* [http://www.thepartisan.org/document/68555,0,1253.aspx יוסף בילבסקי], ארגון הפרטיזנים לוחמי המחתרות והגטאות.
* משה ארנס, "דגלים מעל הגטו", הוצאת ידיעות אחרונות, 2009.

==ביאורים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי ארגון צבאי יהודי
קטגוריה:לוחמי מרד גטו ורשה
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:לודז': אישים
קטגוריה:בוגרי בית"ר
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943
יחסי יפן–צ'אד

יחסי יפן–צ'אד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יפן לבין רפובליקת צ'אד.

== סקירה כללית ==
יפן ורפובליקת צ'אד מקיימות יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים שבין יפן לבין צ'אד כוננו בשנת 1960.

== ביקורים רמי דרג ==
=== מצ'אד ליפן ===
* אידריס דבי, נשיא צ'אד (2013, 2016)

== נציגויות דיפלומטיות ==
* יפן איננה מיוצגת בצ'אד הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יפן האמינה את שגרירותה שביאונדה, בירת קמרון הסמוכה, על צ'אד.
* צ'אד איננה מיוצגת ביפן הן בדר השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.mofa.go.jp/region/africa/chad/data.html יחסי יפן–צ'אד], באתר משרד החוץ היפני

== הערות שוליים ==
Daddy & Papa

Daddy & Papa הוא סרט תיעודי להט"בי מ-2002, שנעשה על ידי ג'וני סימונס. הסרט מתאר הורות להט"בית כפי שנראית בחייהם של 4 משפחות בראשות זוגות הומוסקסואלים. הסרט מתאר גם את האתגרים המשפטיים, החברתיים והפוליטיים שעומדים בפני ההורים ההומוסקסואלים וילדיהם.

הקולנוען סימונס ובן זוגו ויליאם רוג'רס, יחד עם בנם המאומץ, זכרי, היו אחת מארבע המשפחות שהופיעו בסרט. סימונס אמר על הסרט כי:<ref></ref>

Daddy & Papa הוקרן בארצות הברית ב-PBS באביב 2003 כחלק מסדרת הסרטים התיעודיים Independent Lens . הסרט שודר פעם נוספת בלוגו באוגוסט 2007.

== פרסים ==
הסרט התיעודי זכה במספר פרסים, כולל:<ref></ref>
* מועמדות לפרס אמי בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר
* הבחירה הרשמית, פסטיבל הסרטים של סאנדנס
* פרס שער הזהב, הסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בסן פרנסיסקו 
* פרס הקהל לסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים בפלורידה 
* מקום 2 בקטגוריית הסרט הטוב ביותר, פסטיבל הקולנוע הבין-לאומי של קליבלנד 
* הסרט התיעודי שסביר שישנה את העולם, פסטיבל הסרטים של דטרויט דוקס
* פרס קהל לסרט התיעודי הטוב ביותר, ראנר אפ הראשון, פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בסיאטל 
* פרס שובר התבנית, פסטיבל סרטי ניופורט
* פסטיבל הסרטים התיעודי הטוב ביותר, הפסטיבל ההומו-לסבי במיאמי
* מועמד לסרט התיעודי הטוב ביותר, פרסי מדיה הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD)
* ציון כבוד, הסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים הבינלאומי של אוקלנד
* הסרט התיעודי הטוב ביותר, Dallas OUTTakes
* הסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים ההומו-לסבי בקונטיקט
* הסרט התיעודי הטוב ביותר, הפסטיבל הקווירי באוניברסיטת אורגון
* פרס הקהל לסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים ההומו-לסבי בפורטלנד
* פרס הקהל לתפקיד הטוב ביותר, Out at the Movies
* פרס הקהל לסרט התיעודי העצמאי הטוב ביותר, פסטיבל הסרטים ההומו-לסבי של רוצ'סטר
* פרס הקהל לסרט הטוב ביותר ופרס הקהל עבור לסרט התיעודי הטוב ביותר, פסטיבל הקולנוע Orinda
* תעודת הוקרה מכסף, Prix Leonardo
* הסרט התיעודי הטוב ביותר, הפסטיבל ההומו-לסבי של קרוליינה הצפונית 
* ועידת הבחירה הרשמית, Input (טלוויזיה ציבורית בין-לאומית), אורהוס, דנמרק
* אזכור מיוחד, הפסטיבל ההומו-לסבי האיסלנדי

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב תיעודיים
ג'ון פיליפ

ג'ון פיליפ (באנגלית: John Phillip; 19 באפריל 1817 – 1867) היה צייר סקוטי בן התקופה הוויקטוריאנית, הידוע בעיקר בזכות ציורי החיים בספרד, החל משנת 1851. הוא זכה לכינוי "פיליפ הספרדי".

== ביוגרפיה ==
נולד למשפחה ענייה באברדין שבסקוטלנד, כישרונו האמנותי של פיליפ הוכר בגיל צעיר. לורד פנמור שילם על כך שפיליפ יהפוך לתלמידו של תומאס מוסגרבה ג'וי בלונדון בשנת 1836.<ref></ref> גם את השכלתו באקדמיה המלכותית לאמנויות שילם פנמור.

בעודו באקדמיה, פיליפ הפך לחבר ב"קליקה", קבוצת אמנים שאורגנה על ידי ריצ'רד דאד. הקליקה זוהתה כממשיכי דרכם של ויליאם הוגארת ודייוויד וילקי. הקריירה של פיליפ עצמו התמקדה בביצוע ציורים מפורטים המתארים את חיי הכפרים הסקוטיים. מאוחר יותר הוא עבר לתאר סצינות יותר רחבות מחיי ספרד שהושפעו מציורי ברטולומה אסטבן מוריו ודייגו ולאסקס.<ref>Lee, Sidney, ed. (1896). "Phillip, John" . Dictionary of National Biography. 45. London: Smith, Elder & Co.</ref>

העבודות המוקדמות של פיליפ נטו לתאר משפחות סקוטיות אדוקות. בשנת 1851 ביקר בספרד משום שהומלץ לו לנסוע לדרום אירופה בשל בריאותו. לאחר מכן התרכז בציור נושאים ספרדיים. הראשונים שבהם, "כותב המכתבים מסיביליה", הציג את השפעתה של "האחווה פרה רפאלית" – תנועה שהתנגד לה בעבר, יחד עם מרבית חברי "הקליקה" האחרים. כאמור הוא הושפע ממסעותיו ויעץ לאמנים אחרים לעשות זאת. כמה אמנים, כמו אדווין לונג, הלכו בעקבותיו.

בשלהי שנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19, הסגנון של פיליפ הפך להרבה יותר רחב. הוא צייר בהשפעת עבודתו המאוחרת של ג'ון אוורט מיליי. שני הציורים החשובים ביותר של פיליפ בשנים אלה היו הקריירה המוקדמת של מוריו (1864) ו"לה גלוריה "(1865). הראשון תיאר את מוריו הצעיר שצייר את חיי הרחוב הספרדים. השני תיאר טקס אזכרה ספרדי לילד מת.

פיליפ הוזמן לצייר את החתונה בשנת 1858 של ויקטוריה, הנסיכה המלכותית לנסיך פרדריק ויליאם מפרוסיה, לימים הקיסר הגרמני פרדריק השלישי. פיליפ נישא לאחותו של ריצ'רד דאד. כמו אחיה היא הפכה לחולת נפש. פיליפ נפטר משבץ מוחי בעת שביקר אצל ויליאם פאוול פרית' בקנזינגטון.

== גלריה ==
<gallery widths="180" heights="140" perrow="4">

File:John Phillip (1817-67) - "El Paseo" - RCIN 404597 - Royal Collection.jpg | אל פאסו
File:John Phillip - The Evil Eye (1859).jpg |הצייר בעבודתו
File:John Phillip (1817-67) - The Letter-Writer of Seville - RCIN 401188 - Royal Collection.jpg |כותב המכתבים מסיבליה
File:John Phillip (1817-1867) - La Gloria, A Spanish Wake - NG 836 - National Galleries of Scotland.jpg | לה גלוריה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1817
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1867
מוריצהידה

מוריצהידה (בהונגרית: Mórichida) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו בכפרים רבים באירופה גם במוריצהידה אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 היו בכפר 921 תושבים ורק 821 בשנת 2019.

==יהודי מוריצהידה==
במוריצהידה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|32
|1,246
|-
|1910
|40
|
|-
|1920
|17
|
|-
|1930
|6
|
|-
|1941
|14
|1,502
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ראבצ'צ'ן

ראבצ'צ'ן (בהונגרית: Rábacsécsény) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.

==יהודי ראבצ'צ'ן==
בראבצ'צ'ן חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|43
|733
|-
|1910
|2
|
|-
|1920
|8
|
|-
|1930
|5
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ראבסנטמיהאי

ראבסנטמיהאי (בהונגרית: Rábaszentmihály) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו בכפרים רבים באירופה גם בראבסנטמיהאי אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 היו בכפר 537 תושבים ורק 463 בשנת 2019.

==יהודי ראבסנטמיהאי==
במוריצהידה חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|11
|517
|-
|1910
|4
|
|-
|1920
|4
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
אנטוניו ראגי

אנטוניו ראגי (באיטלקית: Antonio Raggi; 1624, טיצ'ינו – 1686, רומא) היה פסל איטלקי.

==ביוגרפיה==
ראגי הצטרף בראשית דרכו לסטודיו של אלסנדרו אלגארדי, אין תעוד לעבודה מוכרת עצמאית שלו שם.

ראגי כמו ארקולה פראטה הצטרף לסטודיו של ג'ובאני לורנצו ברניני בשנת 1647 והפך לתלמידו, ברניני שימש כמנטור שלו במשך כמעט שלושה עשורים.

ראגי נבחר בשנת 1657 לאקדמיה של סן לוקא.

==גלריה==
<gallery>
Antonio Raggi-Angel bearing a column-Ponte Sant Angelo.jpg|מלאך הנושא עמוד בגשר סנטאנג'לו
San Bernardino da Siena by Antonio Raggi-Chigi Chapel, Siena.jpg|ברנרדינו מסיינה בקתדרלת סיינה
 </gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסלים של תקופת הבארוק
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1624
קטגוריה:נפטרים ב-1686
טט (הונגריה)

טט (בהונגרית: Tét) היא עיר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בית הכנסת העתיק במקום

==יהודי טט==
נראה שיהודים התיישבו במקום בסוף המאה ה-18 ורובם התפרנסו ממסחר או ממלאכה, כמה מהם היו בעלי טחנות קמח וכמה היו בעלי משקים חקלאיים. הקהילה היהודית התארגנה במסגרת הזרם האורתודוקסי בתחילת המאה ה-19 והקימה בית כנסת, תלמוד תורה, חברה קדישא ואגודת נשים לפעולות סעד. בסוף המאה ה-19 עזבו יהודים רבים את טט ועברו לערים הגדולות. 

הרב נתן פייטל רייניטץ, שימש כרב העיר עד שנת 1835.
הרב עקיבא פישר כיהן כרב העיר בין השנים 1848–1894.
רב העיר הרב אברהם יעקב סופר שימש עד 1944 אז גורש למחנה ההשמדה אושוויץ.
הרב יקותיאל דוב געווירץ היה שו"ב בעיר, ונרצח באושוויץ באוקטובר 1944. 

בתחילת מאי 1944 רוכזו יהודי טט בבית הכנסת, ומשם הועברו לגטו גיור. ב-11 ביוני 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.

אחרי המלחמה חזרו כמה עשרות יהודים לטט אך עזבו תוך שנים אחדות וב-1957 כבר לא נותרו שם יהודים אך במקום נותר בית קברות יהודי.
בית הקברות היהודי בטט
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|230
|
|-
|1880
|283
|3,238
|-
|1910
|234
|
|-
|1920
|212
|
|-
|1930
|178
|
|-
|1941
|159
|4,358
|-
|}

==ילידי המקום==
* איגנץ קונט, (במקור קוהן הגרסה ההונגרית-אוסטרית לכהן עד 1878<ref>A Belügyminisztérium 1878. évi 35759. sz. rendelete. Névváltoztatási kimutatások 1878. év 2. oldal 18. sor.</ref> בהונגרית: Kont Ignác; טט, 27 באוקטובר 1856 – פריז, 22 בדצמבר 1912) היה היסטוריון ספרות יהודי-הונגרי, מורה בגימנסיה, אחר כך פרופסור בסורבון בפריז, חבר נספח באגודת קישפלודי ובאגודת פטפי.

==לקריאה נוספת==
* פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 297
* טאט, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 160. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מאן SL200

מאן SL200 (בגרמנית : MAN SL200) הוא אוטובוס מתוצרת חטיבת המשאיות והאוטובוסים MAN Truck & Bus בבעלות מאן, אשר יוצר בין השנים 1988–1973 ב-גרמניה.

==ממאפייני "מאן SL200"==
* יוצרו כ-5,500 יחידות
* מנועי דיזל
* מספר מושבים : 44 - 37 מושבים + נהג, 75 - 59 נוסעים בעמידה, סך הכל 113 - 112 נוסעים
* 2 דלתות כניסה
* אוטובוס חד-סיפוני
* רצפה גבוהה
* 476 יחידות יוצאו לאוסטרליה, 88 יחידות יוצאו ל-ניו זילנד

==גרסה טרוליבוס דגם "MAN SL-E 200"==
דגם "מאן SL200" הוסב לרכב חשמלי על ידי חברת הבת "Gesellschaft für elektrischen Straßenverkehr" שעסקה בתחום מתחילת שנות ה-70.

בשנת 1975 שווקו 22 יחידות מהדגם החשמלי (טרוליבוס) שהיה קרוי "MAN SL-E 200".

8 יחידות פעלו בעיר מנשנגלדבך עד שנת 1981 בשנת 1988 הם נמכרו לעיר "דיסלדורף". 14 יחידות בעיר דיסלדורף עד שנת 1988.

הציוד החשמלי הגיע מ-"Bosch", סוללות המתיחה הייתה של "Varta".

משקל דגם "MAN SL-E 200" עמד על 17.6 טון (ריק). בדגם תוכננו 45 מושבים. בנוסף למנוע החשמלי שפעל על סוללות בדגם הותקן מנוע דיזל.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="80">
קובץ:Privately operated Man SL200 TP4654.jpg | "מאן SL200"
קובץ:876 bth.jpg | "מאן SL200"
קובץ:Man melbourne sst.jpg | "מאן SL200" (צולם במלבורן)
קובץ:TdoT 2012 Jenah 055.JPG | "מאן SL200" - דגם פתוח (קבריולה)
קובץ:BVG-Pfaueninsel.jpg | "מאן SL200"
קובץ:Horizons West MAN SL200 (PMCSA Commuter) CVL2834-Interior (Facing Towards Rear).jpg | "מאן SL200" - מבט למושבי הנוסעים
קובץ:British-Route-Bus-Berlin3.jpg | "מאן SL200"
קובץ: Horizons West MAN SL200 (PMCSA Commuter) CVL2810 @ Railway Parade & Ewing Street,Welshpool.jpg| "מאן SL200"
קובץ:Horizons West MAN SL200 (PMCSA Commuter) CVL2834-Dashboard.jpg | "מאן SL200" - מבט לתא הנהג ו-לוח מחוונים
</gallery>

==ראו גם==
* מאן SG
* מאן NG272
* מאן NLxx3F

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:טרוליבוס
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1973
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
SL200