OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סטפנקרט

סְטֵפַּנַקֵרְט (בארמנית: Ստեփանակերտ) או חַאנְקֵנְדִי (באזרית: Xankəndi) היא עיר הבירה של רפובליקת נגורנו קרבאך, עם אוכלוסייה של כ-40,000 איש. השליטה על האזור הייתה נושא הסכסוך בין אזרבייג'ן וארמניה, מאז התפרקות ברית המועצות. עד ל-2023 הייתה סטפנקרט תחת שליטת צבא ארמניה, אך לאחר כיבוש נגורנו קרבאך במלחמת נגורנו קרבאך השלישית חזרה העיר לשליטת הכוחות האזרים.

== היסטוריה ==
העיר נוסדה ב-1917 אחרי מהפכת אוקטובר במקומו של כפר ששמו הארמני היה ואראראקן ושמו הטורקי חאנקנדי. בהיותו חלק מחבל נגורנו קרבאך הוא היה מושא לעימותים בין אזרביגאן וארמניה. באביב של 1920 נכבש האזור כולו על ידי הצבא האדום, וההחלטה לגבי השייכות של החבל הועלתה בפני שלטונות ברית המועצות. ב-30 בנובמבר 1920 הוחלט בהסכמת נציגים קומוניסטים של אזרבייג'ן, שנגורנו קרבאך יהיה חלק מארמניה, אולם לאחר מספר ימים ההחלטה שונתה ונגורנו קרבאך הוכרז כשטח אוטונומי בתוך אזרבייג'ן. ב-1 באוגוסט 1923 נקבעה סטפנקרט שהייתה בעלת אוכלוסייה ארמנית ברובה לבירת נגורנו קרבאך וב-20 בספטמבר 1923 שונה שמה לשם הארמני סטפנקרט לכבודו של מנהיג קומוניסטי ארמני מבאקו, סטפאן שאומיאן.

בשנת 1963 העלו ארמנים טענות לאפליה מצד שלטונות אזרבייג'ן בפני ניקיטה חרושצ'וב. בשנות ה-70 של המאה ה-20 עשו שלטונות אזרבייג'ן מאמצים ליישב את האזורים סביב סטפנקרט באזרים ואחוז הארמנים בחבל ירד מ-89% בשנת 1926 ל-76% בשנת 1979.

בעקבות מדיניות הגלאסנוסט החלה פעילות מואצת בסטפנקרט למען העברת נגורנו קרבאך לארמניה. ב-13 בפברואר 1988 התקיים בסטפנקרט הפגנה של 7000 איש נגד פקיד בכיר מבאקו הפגנה שנמשכה כשביתת שבת של לפחות 1000 איש יומם ולילה במשך שבוע. ב-20 בפברואר 1988 התכנס בסטפנקרט ישיבה של מועצת המחוז שבקשה להחליט על איחוד עם ארמניה. ניסיונות של שלטונות אזרבייג'ן לעכב את הצירים מלהגיע לכינוס לא צלחו, ויו"ר המפלגה מאזרבייג'ן ביקש מהצירים לותר על איחוד תמורת דיונים בבעיות הכלכליות של החבל. אולם הצירים סירבו והחליטו ברוב של 110 נגד 7 על איחוד עם ארמניה.

אחרי התפרקות ברית המועצות שלטונות אזרבייג'ן שינו את השם באופן רשמי חזרה לחאנקנדי, אך בפועל העיר נשלטת על ידי הבדלנים הארמנים ונקראת בעיקר סטפנקרט.

פריצת הקרבות על השליטה בנגורנו קרבאך הניבה שליטה ארמנית על האזור וחיברה "מסדרון" מערבה לארמניה. הצדדים קיימו הפסקת אש לא רשמית באזור מאז 1994.

במהלך עימות אזרבייג'ן–ארמניה מספטמבר 2020, העיר הופצצה קשות.

== כלכלה ==
לפני המלחמה, הכלכלה של סטפנקרט התבססה בעיקר על עיבוד אוכל, אריגת משי, ועסקי יין. אחרי המלחמה, הכלכלה של העיר ניזוקה לאין שיעור, אבל בשנים האחרונות, בעיקר בזכות השקעות מצד הפזורה הארמנית, הפעילות הכלכלית בסטפנקרט החלה משתקמת.

== ערים תאומות ==
הערים התאומות של סטפנקרט הן:
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.armeniapedia.org/index.php?title=Stepanakert_Town ערך על סטפנקרט מתוך ארמניאנפדיה]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נגורנו קרבאך: מחוזות
קטגוריה:אזרבייג'ן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1923
קטגוריה:ערי רפאים
אורלי פרל

אורלי פרל (נולדה ב-4 באוגוסט 1972) היא שחקנית וזמרת ישראלית. זוכת פרס אופיר ופרס מסך הזהב.

== חייה ==
פרל למדה משחק בבית הספר למשחק בית צבי. בשנת 1994 שיחקה לראשונה בסרט הקולנוע "עץ הדומים תפוס" לצד גילה אלמגור, הסרט השתתף במספר פסטיבלים לקולנוע. בשנת 1997 שיחקה לצד ליאור אשכנזי ואורנה בנאי, בסדרת הטלוויזיה של חיים בוזגלו "מרחב ירקון" בערוץ השני. באותה שנה שיחקה תפקיד משמעותי בסרטה של ג'ולי שלז "עפולה אקספרס" לצד צביקה הדר ואסתי זקהיים. "עפולה אקספרס" גרף שישה פרסי אוסקר ישראלי, ביניהם עבור הסרט, הבמאית, המשחק ועבור פרל עצמה על משחק משני נשי.

בשנת 1998 שיחקה בסרט "הטרמפיסטים" לצד אורנה פיטוסי וב-1999 בסדרה נוספת של חיים בוזגלו, "זינזאנה", לצד טינקרבל ואלברט אילוז. "זינזאנה" זכתה בפרס מיוחד בפסטיבל הקולנוע ירושלים. בשנת 2000 זכתה לצד הסדרה עצמה, בפרס מסך הזהב על משחקה הדרמטי בסדרה. בשנת 2002 שיחקה בסרט "טהארה" לצד ג'וליאנו מר, ובסרטו של מנחם גולן "השיבה מהודו" לצד אקי אבני ואסי דיין, שהשתתף במספר פסטיבלים לקולנוע וזכה בפרסים מיוחדים. בשנת 2003 החלה לככב בסדרת הטלוויזיה "מעורב ירושלמי" לצד אריה אליאס ושרה פון שוורצה, הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה על סדרה דרמטית, שידרה שתי עונות, ועונה שלישית שלה עלתה בנובמבר 2009. ב-2016 השתתפה בסרט הקולנוע "ההר".

במהלך השנים ביצעה פרל מספר שירים מוזיקליים, הן כסולנית והן כנגנית גיטרה. ב-1997 שרה שיר הנושא של "עפולה אקספרס" "גשם". בשנת 1998 שרה באלבום ההופעה "חברים שרים אלאל" את שירה של קורין אלאל "קשר הירח". באותה שנה שרה באלבומה של ענבל פרלמוטר את השיר "לילות בלי מילים", אך שירה המפורסם ביותר היה "זה כל הקסם" שאותו שרה בשנת 1998 עם בן-זוגה דאז נימרוד לב. השיר זכה בתואר "שיר השנה" הן במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' והן במצעד הפזמונים העברי של גלי צה"ל, והביא לשניהם פרסום רב. ב-2003, במסגרת השתתפותה בסדרה מעורב ירושלמי ביצעה עם להקת התינוקות גרסת כיסוי רוקיסטית ל-"אהבה בת 20" של ז'אק ברל, וכן ל"שבתות וחגים" של יהודית רביץ, ול"עד מתי" של אתי אנקרי. את כל הגרסאות האלה הפיק ועיבד מלחין הסדרה יונתן בר גיורא. 

בנוסף, הופיעה במספר הצגות תיאטרון, ביניהן "פופקורן", "המסיבה", "סוחרי התהילה" ובמופעו המיוחד של יהונתן גפן "רק דגים מתים שוחים עם הזרם". כמו כן, שיחקה תפקידי אורח בתוכנית הטלוויזיה "רק בישראל" ובסדרות "הפוך" ו"שירות חדרים".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:זוכי פרס מסך הזהב: שחקנים
קטגוריה:זוכות פרס אופיר: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
איליין בניס

איילין בניס
איליין מארי בניס היא דמות בקומדיית המצבים הפופולרית סיינפלד אשר מגולמת על ידי ג'וליה לואי-דרייפוס. על גילום דמותה של בניס זכתה דרייפוס בפרס גלובוס הזהב ב-1994 ובפרס אמי לבידור בפריים טיים ב-1996.

דמותה של איליין נוצרה כאשר הכותבים שילבו מספר דמויות של מכרותיהם הרבות, בעיקר קרול לייפר, האקסית של ג'רי סיינפלד ומוניקה ייטס, האקסית של לארי דייוויד. דמות זו לא הופיעה בפרק הפיילוט, ונכנסה לסדרה בשל דרישה להכניס דמות נשית לחבורה.

==אופייה==
דמותה של איליין היא לעיתים קרובות קורבן של הנסיבות, המופיעות בדמותם של חברים לא מוצלחים או דרישות בלתי הגיוניות מצד מעסיקיה. היא בדרך כלל אדישה לבעיותיהם של אחרים, אלא אם כן הן נוגעות לה באופן ישיר ויכולה להיות אכזרית ומרושעת בצורה מפתיעה, כמו למשל בפרק "הנאצי של המרק" בו היא חושפת את מתכוני המרקים שלו.

עם התקדמות התוכנית היא נעשית יותר צינית וחריפת לשון אך בתוך תוכה, היא מרגישה מרירות כלפי המצב בו החיים שלה נמצאים.
[[ג'וליה לואי-דרייפוס בתפקיד איליין, וג'רי סיינפלד בתפקיד ג'רי סיינפלד]]

בעונה הראשונה איליין אומרת שהיא אלרגית לחתולים.

ספורט - בהוקי היא אוהדת את ניו-יורק ריינג'רס ובבייסבול היא אוהדת את הבולטימור אוריולס.

== משפחתה ==
איליין גדלה בפרוור עשיר בבולטימור במרילנד שבארצות הברית, ובניגוד לג'רי וג'ורג' משפחתה כמעט שלא הופיעה בסדרה. אביה, הסופר אלטון בניס (דמות המבוססת על הסופר ריצ'רד ייטס), הופיע בפרק "הג'קט", וקרובת משפחתה הולי הופיעה בפרק "הקריצה", שהתייחס לסבתה "מימה" שהורישה להולי את סט המפיות המיוחד. בעונה הראשונה אף מוזכר דודה פיט, כשהיא מספרת עליו שהוא מתקלח ארבע פעמים ביום ולא יודע לספור עד עשר (כשהיא משווה אותו לחתול.)

== השכלה ==
איליין למדה באוניברסיטת טאפטס. בפרק השביעי בעונה השלישית, פרק 24 מתחילת הסדרה, טענה שיש לה מנת משכל של 151.

== תעסוקה ==
איליין היא הדמות היחידה שעבדה בעבודות מסודרות לאורך כל מהלך הסדרה. במשך חמש העונות הראשונות, היא עבדה בחברת הוצאה לאור בשם "פנדנט". בחברה שימשה כעורכת משנה עד שבצירוף מקרים קומי גרמה לסיכול מיזוג החברה מה שגרם לחברה לפשוט רגל והוביל לפיטוריה.

בעונה השישית איליין הועסקה כעוזרת האישית של איש עסקים אמיד ונוקשה בשם ג'סטין פיט. לאחר שפוטרה פגשה את ג'יי פיטרמן ברחוב ונעשתה עורכת של "קטלוג ג'יי פיטרמן", שם עבדה לאורך שאר הסדרה.

פעם אחת פוטרה מעבודתה אצל פיטרמן לאחר שדיברה בגנות הסרט "הפצוע האנגלי" והורשתה לחזור לעבודה רק לאחר שהסכימה לנסוע ולגור יחד עם פיטרמן במערה במדבר התוניסאי למשך זמן מסוים.

== מערכות יחסים==
כמו ג'רי, רוב חייה של איליין נעים סביב ניסיונותיה לקיים מערכות יחסים יציבות עם בני המין שני. בן-הזוג המפורסם ביותר שלה הוא דייוויד פאדי (גולם על ידי פטריק וורברטון) ובמהלך הסדרה השניים נפרדים וחוזרים פעמים רבות.

ג'רי ואיליין יצאו למשך תקופה ואז נפרדו. הפרידה, מבחינת ציר הזמן, התרחשה בדיוק לפני הפרק הראשון, והם נשארים ידידים לאורך כל הסדרה (מלבד הפרק "העסקה", בו הם חוזרים להיות ביחד ונפרדים מיד אחר כך).

מערכות היחסים של איליין אינן יציבות וכולן מגיעות לקיצן תוך זמן קצר. באופן קומי, ובדומה לדמותו של ג'רי, הן מסתיימות מסיבות רדודות ושטחיות.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20120312000546/http://www.seinfeldonline.com/elaine.html אתר מעריצים בלתי רשמי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות סיינפלד
פסטיבל השירים של ישראל

230px
"פסטיבל השירים של ישראל" היא תחרות שירים מוזיקלית ישראלית, שהתקיימה פעמיים, באמצע העשור הראשון של המאה ה-21.

== מהלך התחרות ==
במהלך הפסטיבל מבצעים ששת המתמודדים, ביניהם זמרים יחידים ולהקות מוזיקליות, מוכרים ולא מוכרים, את יצירות המוזיקה המקוריות שלהם. לאחר מכן, נשפטים הביצועים על ידי צוות שופטים, כולם מעולם המוזיקה הישראלי; נציגי תחנות רדיו, ערוצי טלוויזיה מוזיקליים וראשי חברות תקליטים; ולבסוף ניתנת אפשרות השיפוט לקהל, המצביע למועמד הנבחר עליו באמצעות כלי התקשורת השונים. התוכנית, אשר משודרת בשידור חי וישיר, מוצגת לקהל באמצעות הטלוויזיה במסגרת "שידורי קשת" של הערוץ השני ובתחנת הרדיו גלי צה"ל. המנצח בתחרות מקבל סכום כספי מכובד, סינגל מוזיקלי לשירו וכן קליפ, אשר ישודר בערוץ 24.

==פסטיבל השירים של ישראל לשנת 2005==
ב-30 בדצמבר 2004 שודר "פסטיבל השירים של ישראל" הראשון. למרות היותו בסוף 2004, נקרא "פסטיבל השירים של ישראל לשנת 2005". את התחרות הנחו מנחי הבידור ארז טל ועדי אשכנזי. במהלך הפסטיבל בוצעו שבעה ביצועים, ביניהם של ארבעה זמרים מוכרים. שני המתמודדים הנוספים, "סינקופה" ולהקת הראפ "845 אקספרס", הן שתי להקות שלא זכו לתהילה, ונבחרו בקדם התחרות, שנערך פעמיים, בדרום הארץ ובצפון הארץ והונחה על ידי שלישיית מה קשור. לבסוף היה זה שי גבסו שזכה עם שירו. במהלך 2005 יצא אלבום משותף של הפסטיבל שזכה להצלחה גבוהה גם הוא.

אלו הם תשעת השירים המתמודדים של "פסטיבל השירים של ישראל 2005" לפי סדר דירוגם, מהגבוה אל הנמוך.
# שי גבסו - "מישהו גדול" (מילים: חנה גולדברג, לחן: דודי לוי)
# 845 אקספרס - "אוהב'תך" (מילים ולחן: גלעד שושן ורותם גולן)
# אלון אולארצ'יק ורון שובל - "יהיה שלום" (מילים ולחן: אלון אולארצ'יק)
# לירז צ'רכי וארי גורלי - "שיר מנוחה" (מילים ולחן: ארי גורלי)
# חמי רודנר - "לילה בלי טיפה של דלק" (מילים: מאיר אריאל, לחן: חמי רודנר)
# דנה ברגר - "צבעי הערב" (מילים: צרויה להב, לחן: דנה ברגר)
# רותם מלכה ולהקת סינקופה - "כאן איתך" (מילים ולחן: רותם מלכה)
# קאשי - "רוח" (מילים ולחן: קאשי)
# זהבה בן - "אור יום חורף שמשי" (מילים: מאיר אריאל, לחן: קובי אוז)

==פסטיבל השירים של ישראל לשנת 2006==
ב-4 במאי 2006 שודר "פסטיבל השירים של ישראל" השני במספרו. את התחרות הנחו הבדרניות רבקה מיכאלי ועלמה זק. במהלך התחרות בוצעו שישה שירים מקוריים, ביניהם של חמישה זמרים מוכרים ולהקות מפורסמות, ושל הלהקה הלא-מוכרת מלכה באיה, שזכתה בקדם-התחרות שנערך שבוע יחיד לפני והונחה על ידי בקי גריפין. במפתיע, זכו לבסוף הלהקה הלא מוכרת מלכה באיה עם שירם המקורי, וגברו על זמרים מוכרים ואהובים נוספים. במהלך הפסטיבל הופיעו שירי מימון, מירי מסיקה, עברי לידר ודניאל סלומון עם דנה עדיני. כמו כן הופיע שי גבסו, זוכה הפסטיבל הקודם.

אלו הם ששת השירים המתמודדים של "פסטיבל השירים של ישראל 2006" לפי סדר דירוגם, מהגבוה אל הנמוך.
# מלכה באיה - "אם את בעניין" (מילים ולחן: אסף שלם ויאיר אלדר)
# נעם רותם - "עזרה בדרך" (מילים ולחן: נעם רותם)
# הבנות נחמה - "להיות" (מילים ולחן: קרולינה אברץ)
# רונה קינן - "עיניים זרות" (מילים ולחן: רונה קינן)
# יוני בלוך - "כשאת איתי" (מילים ולחן: יוני בלוך)
# רואי ואסנת לוי - "הזדמנות אלוהית" (מילים ולחן: רואי לוי)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תחרויות זמר בישראל
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:ישראל: פסטיבלי מוזיקה
אברהם שפירא (פצ'י)

אברהם שפירא (פצ'י) (נולד ב-1935 בחיפה) הוא עורך והיסטוריון תרבותי, מורה, חוקר ומנהיג תרבותי, ממובילי "חוג שדמות" לגיבוש זהות יהודית-חילונית.

==ביוגרפיה==
אברהם שפירא נולד בחיפה במשפחת פועלים; גדל והתחנך ברוחה של 'ארץ ישראל העובדת'. היה חבר בתנועת הנוער "התנועה המאוחדת". לאחר שהשלים לימודיו בבית-הספר התיכון "חוגים", שם היה תלמידו של ברוך קורצווייל, שהשפיע רבות על דרכו בעתיד, התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל.

חבר קיבוץ יזרעאל משנת 1955. היה רועה צאן ועובד מטעים. בשנים 1960–1962 למד לימודי יהדות ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. תוך כדי תקופה זו ייסד וערך את כתב העת "שדמות", ויצר גשר בין גדולי הרוח היהודית וחכמת ישראל בירושלים, מרטין בובר, שמואל הוגו ברגמן, גרשם שלום, עקיבא ארנסט סימון, נתן רוטנשטרייך ואחרים - לבין התנועה הקיבוצית ובייחוד הדור השני בה.

בעת עריכת "שדמות", שהתמיד בה עד 1970, ריכז סביב כתב-העת חבורה של יוצרים ומחפשי–דרך מכל זרמי התנועה הקיבוצית ("חוג שדמות"). יזם יחד עם עמוס עוז, סמוך למלחמת ששת הימים, את הקובץ "שיח לוחמים" והיה עורכו. בקובץ כונסו עדויות הלוחמים בני התנועה הקיבוצית, והוא הפך במשך הזמן לאחת התעודות החשובות של עולמם הרוחני של בני הארץ, באותה עת.

בד בבד עם עבודתו הרוחנית והחינוכית, והעבודה במטעי הקיבוץ, בשנים 1968 – 1991 שימש חבר מערכת "ספרית אפקים" בהוצאת עם עובד. אז ייסד את ספריית "ארון ספרים יהודי" בהוצאת עם עובד, שהוא עורכה. במסגרות אלה יזם ספרים וחיבורי-יסוד רבים, טיפח וליווה סופרים, הוגים וחוקרים. עשה עבודת דוקטורט בבית הספר למדעי היהדות של אוניברסיטת תל אביב, נושא העבודה היה: "מבנים דואליים בהגותו של מ.מ. בובר", היא נעשתה בהדרכת פרופסור אוריאל טל ואושרה ב-1984.

בשנת 1975 היה שותף לכינון מרכז ללימודי יהדות באורנים - המכללה האקדמית לחינוך. בשנת 1985 הוזמן ללמד בחוג לפילוסופיה יהודית ולאחר מכן בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב ומונה לפרופסור באוניברסיטה.

לאורך שנים מיזג את עבודתו כחוקר וכמורה אקדמי עם מפעליו בתחומי "ארון הספרים היהודי" של זמננו. בין השאר יזם את מפעל "מקרא לישראל" – פירוש מדעי-היסטורי למקרא, והיה מרכז המערכת שלו בשנים 1981 – 1989. כינס וערך כתבים של גרשם שלום עוד בחייו, ולאחר פטירתו מונה לעורך אחראי של "מפעל כתבי גרשם שלום" בהוצאת עם עובד. וכן היה אחראי ללימודי יהדות וציונות במכללה לביטחון לאומי של צה"ל, ועיצב בה תוכניות לימודים בתחומים אלו.

זכה בפרס אבי חי על פועלו לקירוב בין דתיים לחילוניים בישראל.

== ספריו ==
ממוזער
*אור החיים ב"יום קטנות": משנת א"ד גורדון ומקורותיה בקבלה ובחסידות, תל אביב: עם עובד תשנ"ו 1996.
*חוגים לדיון ושיח ביצירות ספרות, האוניברסיטה העברית בירושלים – המרכז לחינוך מבוגרים, 1973.
*הרוח במציאות: מגמות העיצוב בהגות בובר, ירושלים: מוסד ביאליק בשיתוף בית-הספר למדעי היהדות באוניברסיטת תל אביב, תשנ"ד-1994.

==לקריאה נוספת==
*שלום רצבי, הערות על משנת גורדון לאור מקורותיה היהודיים, בתוך: בעיונים בתקומת ישראל, 8, 1998.
*שרה שטרסברג-דיין, א"ד גורדון ומקורותיו בהגות היהודית, בתוך: במדעי היהדות, 36, תשנ"ו, 1996.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי התנועה המאוחדת
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פילוסופיה יהודית, ספרות חז"ל וקבלה
קטגוריה:יזרעאל (קיבוץ): אישים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה של עם ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
1001

1001 היא שנה פלינדרומית. השנה הפלינדרומית הקודמת לה היא 999, והבאה אחריה היא 1111.

== אירועים ==
* מתחילה מלחמת הרקונקיסטה השלישית
* הסדרת הסכם בין בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית לבין אל-חאכם (ח'ליפה פאטמי) על הסדרת נגישות של מקומות הקדושים לנוצרים.
*בולסלב הראשון, דוכס פולין החל לשלוט בחלקים מסלובקיה

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1002

== אירועים ==
* מלאכי השני נכנע, ובכך הופך בריאן בורו למלך העליון של אירלנד ולאדם היחיד אי פעם שמלך על אירלנד כולה
* אתלרד השני מלך אנגליה טובח בנתיניו הויקינגים. בתגובה, פולש קאנוט הגדול לאנגליה וטובח בתושביה
* היינריך השני מוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה

== נולדו ==
* (או 998) - גיאורגי הראשון, מלך גאורגיה (נפטר ב-1027) 

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1003

== אירועים ==
* אישטוון הראשון כובש את טרנסילבניה
* רובר השני מלך צרפת פולש לדוכסות בורגונדיה, אך נאלץ לסגת
* צבא מורים הרס את לאון

== נולדו ==

== נפטרו ==
* אייריק תורוואלדסון - "אריק האדום" - מנהיג ויקינגי שככל הנראה היה הראשון ליישב את גרינלנד

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1004

== אירועים ==
* רובר השני, מלך צרפת סיפח את דוכסות בורגונדי.
* כוח ערבי הרס את העיר פיזה.
* דצמבר - קריסת השושלת הסמאנידית בבוכרה 

== נולדו ==
* אדוארד המודה, מלך אנגליה 

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1005

== אירועים ==
* ראטי השני מבית בר'וואשי מוכתר כדוכס קלדקארי תחת ליפריט השלישי 

== נולדו ==
* מקבת' הראשון מלך סקוטלנד 

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1499

== אירועים ==
* זטה נופלת לידי האימפריה העות'מאנית וסרביה מאבדת את עצמאותה
* שטפן הגדול, נסיך מולדובה, חותם על הסכם שלום עם פולין
* אוקטובר - לואי השנים עשר מלך צרפת כובש את מילאנו ומכריז על עצמו כדוכס מילאנו ומלך נאפולי וסיציליה

== נולדו ==
* ניקולו טרטליה, מתמטיקאי איטלקי (נפטר ב-1557)
* חואן רודריגז קברילו, מגלה ארצות ספרדי (נפטר ב-1543)

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1501

דוד, שהקמתו החלה ב-1501]]

== אירועים ==
* אמריגו וספוצ'י מגיע לחוף ברזיל ומבין כי הגיע ליבשת חדשה, אמריקה.
* מיכלאנג'לו מתחיל לעבוד על פסלו, דוד.
* בשווייץ נוצרו הקנטונים בזל-שטאדט, בזל-לנדשאפט ושפהאוזן

== נולדו ==
* ג'רולאמו קארדאנו מתמטיקאי, פילוסוף ורופא איטלקי

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
יהונתן סגל

יהונתן סגל (נולד ב-23 באפריל 1959) הוא שחקן, במאי קולנוע ותיאטרון, תסריטאי ומחזאי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
יהונתן סגל נולד בטורונטו, קנדה, ועלה לישראל עם משפחתו בגיל שלוש. הוא גדל בחיפה ואת שנות התיכון עשה בבית הספר הריאלי בעיר. אמו רות סגל הייתה שחקנית בתיאטרון חיפה.

בשנת 1977 הייתה הופעתו הראשונה כשחקן, בסרט טלוויזיה שלא זכה לתשומת לב רבה. סגל התפרסם בשנת 1978, כאשר גילם את דמותו של מומו בסרט הישראלי המצליח "אסקימו לימון" של בועז דוידזון, שהפך לסרט פולחן, ולאחריו בסדרת סרטי ההמשך לאסקימו לימון. דמותו של מומו הקנתה לו פרסום והצלחה, אולם על פי עדותו, הוא התקשה במשך שנים להיפטר מתדמית החתיך השרמנטי והשטחי ולהתקבל כיוצר רציני.

ב-1983 גילם את התפקיד הראשי בסרט הדרמה "נגוע" של עמוס גוטמן, בו הוא משחק דמות המתבססת במידה רבה על דמותו האמיתית של עמוס גוטמן. על תפקידו בסרט זכה סגל לפרס השחקן הטוב ביותר בקולנוע, מטעם משרד המסחר והתעשייה. באותה תקופה החל להפיק ולביים סרטים קצרים, שזכו לתשומת לב בפסטיבלים בינלאומיים. באותה שנה השתתף בתפקיד ראשי בסרט "המגילה 83, בבימויו של אילן אלדד.

יהונתן סגל, [[צחי נוי, יפתח קצור ויוסף שילוח בסרט "ספיחס" (צילם יוני המנחם)]]

ב-1993 לוהק לתפקיד פולדק פפרברג, עוזרו של שינדלר בהפקה הקולנועית המצליחה וזוכת פרס אוסקר "רשימת שינדלר", בהפקתו ובימויו של סטיבן ספילברג.

ב-1993 כתב וביים את ההצגה "לאה יוצאת לרחוב", שהועלתה על במת תיאטרון חיפה במשך שתי עונות. ב-1994 כתב וביים את "ג'וק", שהועלה במסגרת הפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים, וב-1995 הועלה גם על הבמה בתיאטרון "לה מאמא" בניו יורק. על הבמה שיחק גם במחזמר "אמריקה", במחזמר "המגילה" על פי איציק מאנגער, ב"טרטיף" על פי מולייר, וב"אדם" של יהושע סובול.

כתסריטאי ובמאי קולנוע יצר וביים את סרט הדרמה "קשר עיר" (1998), זוכה הפרס הראשון בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, שבו גם שיחק בתפקיד משנה. בין סרטיו הנוספים כיוצר - "מדינת היהודים" ו"אודם".

בשנת 2007 השתתף בסדרת הטלוויזיה "המקום" בערוץ 10.

בשנת 2007 החליטה קרן הקולנוע הישראלי להעניק לסגל 1.32 מיליון שקל לצורך הכנת הסרט "אודם", על שתי נערות פלסטיניות המנסות להגיע לירושלים לראות סרט קולנוע. בתחילת 2010 התפרסם מסמך גיוס כספים שיצא מאנשי ההפקה של סגל, ובו נאמר שהיה קשה להשיג מימון עבור הסרט, משום שהוא משווה בין כיבוש יהודה ושומרון לשואה. הפרסום הביא את קרן הקולנוע הישראלי להשעות את המשך העברת הכספים עד לבדיקת תוכן הסרט ולהכרזה של זבולון אורלב על ישיבה של ועדת החינוך של הכנסת בעניין. סגל אמר שהתגובות הללו נושקות למקארתיזם, שהמסמך יצא בטעות, וכי אין בסרט השוואה בין הכיבוש לשואה. הסרט יצא לאקרנים ב-2012.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* גלעד אמיליו שנקר, [https://www.youtube.com/watch?v=F2-9pr9xLaE ריאיון עם יהונתן סגל], בתוכנית "חי בסרט", חינוכית ראשונים בעולם

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי קנדה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
1507

ה[[מונה ליזה צוירה בשנת 1507]]

== אירועים ==
* השם אמריקה מופיע לראשונה, על מפה שצייר השרטט הגרמני מרטין ולדסימלר בספרו "מבוא לקוסמוגרפיה"
* לאונרדו דה וינצ'י מצייר את המונה ליזה
* מגלה הארצות הפורטוגזי טריסטן דה קוניה מכריז על סוקוטרה כטריטוריה פורטוגזית

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
מעבר לים

מעבר לים הוא סרט קולנוע ישראלי, בבימויו של יעקב גולדווסר, שיצא לאקרנים בשנת 1991. הסרט הוא דרמה משפחתית העוסקת ביחס של ניצולי השואה לישראל בראשית ימיה ובהתלבטות האם להישאר בארץ או להגר ממנה, כפי שהם נראים דרך עיניו של ילד.

==עלילה==
בסרט, מככבים אריה מוסקונה ודפנה רכטר בתור מנחם ורוזה גרינברג, זוג ניצולי שואה קשה-יום. חברם, מוריס גרינשפן (מוטי גלעדי), עשה את הונו בקנדה בעסקאות מפוקפקות, והוא טיפוס נאלח אשר מפציר בזוג ההורים להגר מן הארץ אל החיים הטובים בקנדה. הילד, חיים "חיימון" גרינברג (אורי אלטר), ער לקונפליקטים ההולכים ומתעצמים בבית הוריו לנוכח הקשיים הכלכליים והתערבותו של החבר המסתורי, שאף מחזר בחשאי אחרי אמו. אחותו, מירי (מילי אביטל), היא נערת טיפש-עשרה שנשבית בקסמו של שולץ "האונטרוולטניק" (פושטק) (יאיר לפיד). משתתפים נוספים בסרט: אושיק לוי כנהג המונית, שכנם וחברם של ההורים, שי אידלסון כגבי חברו הטוב של חיימון ובנו של נהג המונית, וסיני פתר בתפקיד הדוד לייזר מן הקיבוץ, שמייצג את האנטיתזה הציונית לגלותיות והחלקלקות של מוריס. בסופו של דבר, לאחר משבר שמאיים על עולמו של הילד המספר, מחליטה המשפחה להישאר בארץ.

==הפקה והפצה==
את התסריט כתב חיים מרין, שהיה זה הסרט השלישי שביים יעקב גולדווסר על פי תסריט שכתב. התסריט הושלם כבר בשנת 1986, אך קשיים בגיוס משקיעים דחו את הפקתו מספר שנים. הסרט הופק לבסוף בסיוע הקרן לעידוד סרטי איכות ותקציב נוסף שסיפקה הטלוויזיה הישראלית. העלילה מבוססת במעט על הביוגרפיה של גולדווסר, שבגיל 12 היגר עם הוריו לאוסטרליה, אך הם חזרו לאחר שנה. את הסרט צילם צלם הקולנוע דוד גורפינקל בקיבוץ ניר אליהו.

הסרט גרף את הרוב המוחלט של פרסי אופיר לשנת 1991, בקטגוריות: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר (יעקב גולדווסר), השחקן הראשי (אריה מוסקונה), השחקנית הראשית (דפנה רכטר), שחקנית המשנה (מילי אביטל), התסריט (חיים מרין), העריכה (ענת לוברסקי), העיצוב האמנותי (עמנואל עמרמי) והמלחין (שלמה גרוניך). הסרט גם נבחר כמועמד ישראלי לפרס האוסקר לסרט הזר.

==תמונות מהסרט==
<gallery>
קובץ:Over The Ocean one.jpg|אריה מוסקונה (מימין), דפנה רכטר (באמצע) ומילי אביטל (משמאל)
קובץ:Over The Ocean third.jpg|יאיר לפיד
קובץ:Over The Ocean four.jpg|מוטי גלעדי
</gallery>

==שחקנים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=80|שחקנ/ית
!width=80|דמות
!הערות
|-
| אריה מוסקונה || מנחם גרינברג
|
|-
| דפנה רכטר || רוזה גרינברג
|
|-
| מוטי גלעדי || מוריס גרינשפן
|
|-
| אורי אלטר || חיים "חיימון" גרינברג
|
|-
| מילי אביטל || מירי גרינברג
|
|-
| יאיר לפיד || שולץ
|
|-
| שי אידלסון || גבי
|
|-
| אושיק לוי || נהג מונית
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://jfc.org.il/movie/45740-2/ הסרט המלא לצפייה ישירה] (בתשלום) באתר [https://jfc.org.il ארכיון הסרטים הישראלי - סינמטק ירושלים]
* [http://www.transfax.co.il/?CategoryID=303 "מעבר לים"] באתר חברת ההפקה "טרנספקס"
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:סרטים על ניצולי השואה
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ביידיש
קטגוריה:סרטים רב-לשוניים
קטגוריה:ניר אליהו
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1991
ויליאם דוראנט

ויליאם קראפו "בילי" דוראנט (באנגלית: William Crapo "Billy" Durant; 8 בדצמבר 1861 - 18 במרץ 1947) היה חלוץ תעשיית הרכב בארצות הברית, והראשון שייצר מערכת של חברות שמייצרות סוגי מכוניות שונים.

== חייו ==
נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, כנכד למושל מישיגן הנרי קראפו. נשר מבית ספר תיכון, ועד 1890 הפך ליצרן מוביל של כרכרות סוסים בפלינט, מישיגן. כשהפך למנהל חברת ביואיק ב-1904, הפגין הצלחה גדולה ולאחר זמן קצר הפך לנשיא החברה. ב-1908 הקים את ג'נרל מוטורס ומיד לאחר מכן מכר חלק ממניותיו ועם הרווחים קנה את אולדסמוביל. רכישותיו כללו את אוקלנד (כיום פונטיאק), קדילאק וחברות נוספות.

ב-1910 נכנס דוראנט לקשיים כלכליים והעביר את השליטה בג'נרל מוטורס. ב-1911 הקים יחד עם לואי שברולה את חברת שברולט. ב-1915 הצליח לחזור לראשות ג'נרל מוטורס אך הפסיד אותה שוב ב-1920.

ב-1921 הקים את חברת דוראנט מוטורס, תחילה עם מותג אחד בלבד, אך מאוחר יותר, כמו בג'נרל מוטורס, רכש מספר מותגי מכוניות. הזול מביניהם נקרא "סטאר". למרות זאת, הוא לא הצליח לשחזר את הצלחתו, והמשבר הכלכלי העולמי של 1929 שלאחריו הגיע השפל הגדול חיסלו סופית את החברה ב-1933.

בשנות ה-20 הפך דוראנט ל"שחקן" מוביל בוול סטריט וביום שלישי השחור חבר למשפחת רוקפלר ואיילי הון אחרים לקניית מספר גדול של מניות כדי להראות לציבור את ביטחונם בשוק המניות, אך ניסיונו נכשל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:חלוצי תעשיית הרכב
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1861
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947
ירושלים, ירושלים

ירושלים, ירושלים (באנגלית: !O Jerusalem - או ירושלים) הוא ספר שנכתב על ידי לארי קולינס ודומיניק לאפייר , עיתונאי אמריקאי וסופר צרפתי, ומתאר את האירועים והקרבות שהתרחשו בירושלים ובסביבתה הקרובה בתקופת מלחמת העצמאות ואת האישים הקשורים לאירועים אלו.

== כתיבה ==
לצורך כתיבת הספר נעזרו המחברים במחקר שערכו במשך חמש שנים שכלל, אלפי ראיונות, ובדיקה של מסמכים הזמינים לציבור וחומר רלוונטי אחר. כל אלה היוו את הבסיס להצגת ממד ממלחמת העצמאות והשנה הראשונה של מדינת ישראל.

המחברים השתדלו להציג ב"ירושלים, ירושלים" אירועים המתארים את שלושת הצדדים שהשתתפו בעימות ובאירועים, ומהווים את תוכן הספר:
היהודים, מהחייל הפשוט ועד למפקדים כגון דוד בן-גוריון, גולדה מאיר, הערבים, והבריטים אשר שלטו בארץ בזמן המנדט הבריטי.

הספר תורגם לעברית על ידי אהרן אמיר ב-1972, בשנה בה פורסם במקור בארצות הברית, ויצא לאור בהוצאת מעריב. מהדורה נוספת יצאה לאור בהוצאת שוקן ב-1978.

== פרקים ==
בספר 46 פרקים, בארבעה חלקים:
* חלק ראשון, עת ספוד ועת רקוד, העוסק בניסיונות ההעפלה של יהודי אירופה לארץ ישראל - שישה פרקים.
* חלק שני, הבית נגד עצמו, העוסק בפוליטיקות ובסכסוכים הפנימיים של היהודים ביישוב, בנוגע לדרכי המאבק בבריטים ובערבים - אחד-עשר פרקים.
* חלק שלישי, עיר במצור, העוסק במצור על ירושלים בזמן מלחמת העצמאות - שלושה-עשר פרקים.
* חלק רביעי, עיר מחולקת, העוסק בבעיות הדמוגרפיות שהתעוררו בעיר ירושלים בתקופה שלאחר מלחמת העצמאות - שישה-עשר פרקים.

== עיבוד לסרט ==
* בשנת 2006 יצא לאקרנים סרט בשם "ירושלים, ירושלים" מאת הבמאי אלי שוראקי אשר מבוסס על העובדות ההיסטוריות המופיעות בספר.

קטגוריה:ספרי היסטוריה של עם ישראל
קטגוריה:המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי 1972
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
פנדקומיה

אל-פַנדָקוּמִיָה (בערבית: الفندقومية) הוא כפר פלסטיני בשומרון, בתחום נפת ג'נין ברשות הפלסטינית. הוא נמצא סמוך לכביש המחבר בין שכם לג'נין, בגובה כ-450 מטר מעל פני הים, כ-5 ק"מ מצפון לסבסטיה.

שם הכפר הוא ההגייה הערבית של שמו היווני פֶּנְטָקוֹמְיָה (Pentacomia), שפירושו "חמישה כפרים" (פֶּנְטָה = 5, קוֹמֶס = כפר).
== היסטוריה ==
הכפר ידוע מהתקופה החשמונאית לפי מטבעות שנמצאו בו, וכן נזכר בפסיפס כתובת רחוב כעיירה יהודית בתחום סבסטיה, לצד היישוב שילתא (הוא סילת א-ד'אהר של ימינו).

המקום עמד שומם מהתקופה הביזנטית. בשנת 1820 הגיע למקום אחמד אנבר מחברון עם כל משפחתו, בעקבות הזמנה של מושל סנור. בשנת 1830, בעקבות סכסוך של מושל האזור עם הממשל העות'מאני, השתלט הצבא על כמה מכפרי האזור, כולל פנדקומיה, ובזז אותם. למרות זאת הוסיפו משפחות להתיישב במקום.

כיום מונה הכפר כ-3,000 תושבים מוסלמים, ברובם צאצאיו של אחמד אנבר. מרבית התושבים מתפרנסים מחקלאות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:נפת ג'נין
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
לה ריוחה

לה ריוחה (בספרדית: La Rioja) היא קהילה אוטונומית בצפון ספרד.
== גאוגרפיה ==
לה ריוחה היא הקטנה ביותר מבחינת כמות אוכלוסין (כ־300,000), והקטנה ביותר בשטחה בחצי האי האיברי. גובלת במזרח באראגון, בצפון בחבל הבסקים ונווארה וממערב ומדרום בקסטיליה ולאון. 

לה ריוחה מורכבת ממחוז אחד בלבד, ששמו "לה ריוחה", כשם הקהילה האוטונומית. בירתה של לה ריוחה היא לוגרוניו ובה כ♠136,841 תושבים. היישובים הגדולים הנוספים בלה ריוחה הם: ארנדו (14,954 תושבים), קלאורה (20,600 תושבים) וארו (9,558 תושבים). 

לה ריוחה משתרעת 120 קילומטר לאורך נהר אברו בעמק מוקף הרים, ברוחב משתנה ששיאו מגיע ל־50 קילומטרים.

לה ריוחה ידועה בתעשיית היין שלה, אשר החלה כבר בתקופה הרומאית.

== היסטוריה ==

החל במאה העשירית הייתה לה ריוחה אזור ספר בין ממלכות נווארה וקסטיליה. בבוררות של הנרי הראשון, מלך אנגליה, נמסר האזור לקסטיליה וסופח אליה רשמית ב־1177. אולם האזור המשיך להחליף ידיים בין הממלכות הנוצריות השונות. 

צרפת של נפוליאון, בעת כיבושיה בספרד, הכריזה על לה ריוחה כמחוז נפרד. פרדיננד השביעי, מלך ספרד, ביטל את ההחלטה וחילק את אזור לה ריוחה בין המחוזות השכנים. בחלוקת ספרד למחוזות ב־1833 חזר האזור להיות מחוז עצמאי בשם לוגרוניו. במעבר לדמוקרטיה, אחרי מותו של הגנרל פרנקו, הוחלט שלה ריוחה תהיה קהילה אוטונומית נפרדת, בגלל הייחוד הכלכלי של האזור, לעומת שכנותיה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:ספרד: קהילות אוטונומיות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1982
1508

== אירועים ==
* הוקמה קתדרלת המלך מיכאל בקרמלין
* פורטוגל כובשת את נמל מוסקט
* מקסימיליאן הראשון, קיסר הקיסרות הרומית הקדושה, מכריז על עצמו כעל קיסר-נבחר ובכך פוטר את עצמו ואת יורשיו מהצורך לקבל אישור לקיסרותם מהאפיפיור.
* הוקמה הליגה של קמבראי - לואי השנים עשר מלך צרפת, פרננדו השני מאראגון, מקסימיליאן הראשון והאפיפיור יוליוס השני מתאחדים למלחמה כנגד וונציה

== נולדו ==
* ויליאם טרנר, אורניתולוג ובוטניקאי בריטי (נפטר ב-1568)

== נפטרו ==

* יצחק אברבנאל, מדינאי יהודי, פילוסוף, פרשן מקרא, ואיש כספים. (נולד ב-1437)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1514

מלנכוליה, אלברכט דירר]]

== אירועים ==
* הסולטאן העות'מאני סלים הראשון יוצא למסע כיבושים, שבסופו תתמוטט האימפריה הממלוכית ותעבור לשליטה עות'מאנית.
* ניקולאוס קופרניקוס מפרסם את ה"קומנטלריוס" - מחברת בה מפורסם לראשונה המודל ההליוצנטרי.
* הספרדים נוחתים על החוף שיהיה שייך לקרוליינה הדרומית.
* מרד איכרים מדוכא בהונגריה, וכל האיכרים הופכים לצמיתים.
* אלברכט דירר יוצר את התחריט מלנכוליה.
* יהודי ממלכת סיציליה מגורשים מהממלכה.
* העיר קאשגאר שבשינג'יאנג, נחרבת במהלך מסע כיבושים במוגוליסטאן.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
סמי אג'יי

סמואל "סמי" אג'יי (אנגלית: Samuel "Sammy" Adjei; נולד ב-1 בספטמבר 1980), הוא כדורגלן עבר גנאי המשחק בעמדת השוער. בעבר היה שוערה של נבחרת גאנה ומועדון ספורט אשדוד.

== קריירה ==
אג'יי גדל בקבוצת הארטס אוף אוק מהעיר אקרה הגנאית, ובשנת 2005 הגיע לישראל וחתם במועדון ספורט אשדוד. בעונת אשדוד שקלה לשחרר את אג'יי מהקבוצה עקב יכולת חלשה, אך לבסוף החליט המאמן אלון חזן להשאירו בסגל הקבוצה. בעונה שלאחר מכן שוחרר וחזר לקבוצת הארטס אוף אוק. ב-2013 עזב את המועדון.

את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה ערך אג'יי בשנת 2001. אג'יי העפיל עם נבחרת גאנה למונדיאל 2006, אך עקב סכסוך עם המאמן, צפה בכל המונדיאל מן הצד ולא שותף באף משחק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:שוערי כדורגל גנאים
קטגוריה:אקרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אקרה הארטס אוף אוק
קטגוריה:כדורגלני קלאב אפריקן
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים גנאים בישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2000
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1980
מונית שירות

דולמוש ב[[בודרום]]
[[ג'יפני בפיליפינים]]
מונית שירות היא מונית הנוסעת במסלול קבוע מראש, שלאורכו היא אוספת נוסעים ומורידה אותם, בניגוד למונית ״מיוחדת״ (ספיישל) המסיעה את נוסעיה בכל נתיב ואינה אוספת נוסעים בין נקודת המוצא לנקודת ההורדה. בדרך כלל חופפים קווי השירות את מסלולי נסיעתם של קווי אוטובוסים, אך שעות הפעילות של מוניות שירות חובקות לעיתים גם את שעות הלילה, סוף השבוע, מועדים וחגים. למוניות שירות אין בדרך כלל לוח זמנים קבוע והמונית יוצאת לדרכה כאשר היא מלאה. מוניות שירות רשאיות לעצור לשם איסוף והורדת נוסעים גם במקומות שאינם מיועדים לכך במפורש, לפי בקשת הנוסעים במונית או אלה המבקשים לעלות אליה.. 

ב-2003 קבעה האקדמיה ללשון העברית את המילה לקטנית כתחליף תקני לביטוי "מונית שירות", אך חידוש זה לא הפך למקובל בלשון הדיבור ובוטל.

==ראו גם==
* מוניות שירות בישראל

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחבורה ציבורית
שירות
1526

== אירועים ==
* הקרב הראשון של פאניפאט – באבור מביס את איברהים לודי, סולטאן דלהי, ומקים את האימפריה המוגולית
* הוקמה חברת ברטה לייצור נשק

== נולדו ==

== נפטרו ==

* אליהו מזרחי (הרא"ם), אחד משלושת מפרשי רש"י העיקריים.

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
עמית גורן

עמית גורן (נולד ב-1957) הוא במאי, מפיק, ותסריטאי של סרטים דוקומנטריים ישראלי. יו"ר ומנהל אמנותי בקרן מקור לסרטי קולנוע וטלוויזיה.

==ביוגרפיה==

גורן נולד בתל אביב לניצה, פסלת וחיים, סוכן נסיעות, ולו שני אחים קטנים ממנו. כשהיה בן 9 עברה המשפחה לארצות הברית. בגיל 19 התגייס לצה"ל כחייל בודד. את הקריירה שלו החל בלימודים באוניברסיטת ניו יורק, אותם סיים בהצטיינות ב-1983. ב-1984 חזר לישראל. ב-1989 יצא סרטו העלילתי הקצר הראשון "הכלוב".

גורן זכה בפרס שרת החינוך בתחום הקולנוע 1993. כמו כן זכה בפרסים מטעם המכון הישראלי לקולנוע והאקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, ובפרסים רבים אחרים.

היה בן זוגה של אוצרת האמנות שרית שפירא עד למותה ב-2018, ולהם שלושה ילדים. לפני כן היה נשוי לאנימטורית טל ברלי. הזוג התגרש ולהם שני ילדים. לאחר מכן היה בן זוגה של האמנית מיכל רובנר. כיום (2021) הוא בן זוגה של התסריטאית מאיה הפנר. דודתו היא השחקנית שושה גורן, דודו הוא הסופר והמחזאי יצחק גורמזאנו גורן והשחקן אלון אבוטבול הוא בן דודו.

== פילמוגרפיה ==
=== במאי ===

=== תסריטאי-במאי ===
* בבל וירושלים
* שם האב
* סלט ישראלי

=== מפיק ===
* משפחה מושלמת
* מלחמת השחרור
* אשבל
* רעב
* גבעה באדום - קרב תל פאחר 9.6.1967
* פרויקט מקום
* מוסקבה על הים התיכון
* 119 כדורים + שלושה
* ירית פעם במישהו?

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
דלת הקסמים

דלת הקסמים היא סדרת טלוויזיה לילדים בת 12 פרקים שנוצרה בידי אברהם הפנר, ובהפקת שירות הסרטים הישראלי ומשרד החינוך והתרבות בשיתוף משרד התחבורה והמועצה הלאומית למניעת תאונות. 

הסדרה שודרה לראשונה בשנת 1974 בטלוויזיה הלימודית בימי ג' בשעה 17:30, ובשידורים חוזרים עד סוף שנות השמונים.

את שיר הפתיחה כתב יורם טהרלב, הלחינה נורית הירש והזמרת חוה אלברשטיין ביצעה אותו.

הסדרה זכתה להערכה בחו"ל ואף נרכשה על ידי מספר תחנות שידור באירופה.

==תקציר העלילה==
דלת הקסמים עסקה בזהירות בדרכים דרך סיפורם של האחים יואבי והגרי ברגמן, שלמדו כיצד להיזהר בכביש, בעזרתו של הקוסם יהויקים קוק, אותו גילם השחקן גדעון זינגר. לקוסם הייתה דלת קסמים מיוחדת שצפצפה (בקול שעון-הקוקייה) כשמישהו לא נזהר בכביש. או אז עבריין התנועה הופיע אצל קוק והוא הראה לו, על גבי מסך בצורת עין, מה היה קורה אילו לא היה נתפס וניצל.

תפקידם של יואב והגר היה לדווח לו על עברייני התנועה. מדי פעם הם היו נמלטים מהרוקח דוקטור טוביה גוטמן (מרדכי בן-זאב), בעל בית מרקחת שהיה שולח את עוזרו העצלן הרצל (גידי גוב) לרדוף אחרי שני הילדים האומללים. הגרי הייתה צועקת ליואבי "יואבי, תברח!" והוא הצליח להימלט מהעוזר המגושם. כשגוטמן עצמו רדף אחרי יואבי, צעקה הגר: "יואבי, תיזהר! גוטמן מאחוריך!" משפט אשר הפך לסיסמת אזהרה פופולרית באותה תקופה.

על אף שהתכנית בהגדרתה היא תוכנית חינוכית, דמותו של ד"ר גוטמן בתוכנית התבטאה בצורה לא-חינוכית בפרק "מי גונב לגוטמן את העיתון?" כאשר ד"ר גוטמן אומר על יואבי, 

==מיקום ההתרחשויות בסדרה==
הסדרה מתרחשת בתל אביב של תחילת שנות ה-70. הבית של אדון גוטמן הוא ברחוב טשרניחובסקי 3, קומה 2. החנות של אדון קוק ברחוב המכבי הסמוך לטשרניחובסקי.

==פרקי הסדרה==
# העין המכושפת של יהויקים
# הילקוט המעופף של יואבי
# במבוך דלת הקסמים
# מה קורה לביצים שלא נזהרות
# מי גונב לגוטמן את העיתונים?
# יהויקים קוק טס לו לברזיל
# המחברת של עינת
# הארון של גוטמן
# התרופה המסוכנת
# לגוטמן יש כאב שיניים
# הרצל המאמן
# מסעו החדש של קוק

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.kan.org.il/content/archive1/vod/p-670735/ דלת הקסמים - פרקים מלאים], באתר כאן 11

* 
* אלי אשד, [http://www.televizia.net/vb/showthread.php?t=5934 לאן נעלם מר קוק ? - "דלת הקסמים"], באתר [http://www.televizia.net/ סדרות הטלוויזיה הקלאסיות], 3 באפריל 2004
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות לימודיות-חינוכיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה אשר עוסקות בבטיחות בתחבורה
קטגוריה:שירות הסרטים הישראלי
1529

== אירועים ==
* גורגיוס אגריקולה מתאר את הסידן הפלואורי, התרכובת הראשונה שתוארה המכילה פלואור
* שרפה בארמון וסטמינסטר גורמת להנרי השלישי לעבור לארמון וויטהול
* קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבטיח את שליטתו בצפון איטליה בעקבות הסכמים עם פרנסואה הראשון מלך צרפת ועם האפיפיור קלמנס השביעי

* קרב שימברה קור באתיופיה - נקודת מפנה ביחסם של יהודי אתיופיה לנוצרים. 
* מרץ: סולימאן המפואר יוצא למסע הכיבוש השני שלו.
* עלילת דם בבזינג (Bosen) בהונגריה (כיום בצ'כיה). שלושה יהודים מואשמים ונהרגים ומתברר שהילד חי ונחטף לצורך העלילה. 
* ספטמבר: המצור הראשון על העיר וינה במסעו של סולימאן המפואר. 
* ספטמבר: ויכוח ויטנברג - בין השלטון המלוכני ובין הנוצרים הלותרנים. היהודים בתנ"ך ובתקופת המכבים הוזכרו בוויכוח זה תכופות כנאמנים למלך כל עוד אינו פועל באופן גלוי נגד הצדק והמוסר.

== נולדו ==

== נפטרו ==

* טדאו צוקרי, צייר איטלקי

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
עושים צחוק

"עושים צחוק" היא תוכנית ראיונות של שידורי קשת בערוץ השני. את התוכנית הנחה בעונה הראשונה עידן אלתרמן ובעונה השנייה יאיר ניצני.

==רקע==
במהלך הסדרה ראיינו אלתרמן וניצני בדרנים, סטנד-אפיסטים וקומיקאים ישראליים מוכרים. בראיונות הם חקרו את המקורות שהשפיעו על אותם בדרנים, את תחילת דרכם, את תהליך עבודתם, את תפיסת עולמם ואת הנקודות העיקריות בקריירה שלהם ובעיקר חוקר את השאלה, מהו ההומור בשבילם, וכיצד פועלים דרכו. התוכנית, אשר שודרה במשבצת שידור נוחה בימי שישי, לרוב לאחר "ארץ נהדרת" (ולאחר מכן בימי שבת), זכתה להצלחה ולנתוני רייטינג מובילים.

==רשימת האורחים==
* עדי אשכנזי
* שלום אסייג
* אורנה בנאי
* גורי אלפי
* טל פרידמן
* אדיר מילר
* זאב רווח
* יעקב כהן
* מיה דגן
* ספי ריבלין
* ישראל פוליאקוב
* חנה לסלאו
* שמואל וילוז'ני
* מאיר סוויסה
* אבי גרייניק
* ארז טל
* איל קיציס
* רותם אבוהב
* צביקה הדר
* שי גולדשטיין

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות ראיונות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קול ראשון

קול ראשון הוא רומן מאת אברם קנטור שיצא לאור בסדרת הספריה החדשה בשנת 2004.

== עלילה ==
קובי, או בשמו הרשמי יעקב, הוא אחיו הגדול של הילד (גיבור הסיפור, המספר אותו בגוף ראשון), ומבוגר ממנו במספר שנים. קובי מוצג בסיפור כטיפוס חסר נימוסים. סביבת חייו של קובי היא ביתו. בחדרו הוא מדבר בטלפון, על פי עדויות הילד, בנושאים שונים, גולש באינטרנט לאתרי חב"ד, המשיח, שופר און ליין, סדנת אור ועוד. קובי חסר סבלנות אל אחיו. ביחס להורים, קובי תכופות רב איתם. היחסים ביניהם מתוחים ולא תמיד נעימים.

הילד גילה לאחר שקובי נעלם מהבית והשאיר אחריו פתק קצר, כיצד להיכנס לאתרים שהוא גולש בהם, וגילה שאחיו נכנס לאתרי חב"ד ומתעניין במסורת היהודית. זו הייתה תחילת הדרך שבה קובי שינה את התנהגותו לגמרי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/00348.php אברם קנטור] בלקסיקון הספרות העברית החדשה
*
* 

קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי 2004
קטגוריה:ספרי הספריה החדשה
ביר7

ביר7 (BEER7) היא להקת סקא פאנק ישראלית שהוקמה בשנת 2000 בבאר שבע (ומכאן שמה). בתחילת דרכה התאפיינה הלהקה בפרובוקציות רבות, ובהמשך הן רוככו.

==היסטוריה==
בשנת 2003 יצא האלבום הראשון של הלהקה, "סקאנדל". התקליט יצא בלייבל העצמאי של רם אוריון, "רא רקורדס". סקאנדל נמכר ב-15 שקלים בהופעות (על עטיפת האלבום מצוין המשפט "15 ש"ח? זה יותר זול מבירה!" כקריצה למחיר זה) ובחנויות רוק, ועותקיו אזלו במהרה. מתוכו בלטו השירים "הרדיו לא חבר", ו"באר שבע". בשנת 2004 יצא ללהקה קליפ לשיר "הרדיו לא חבר", המופיע באלבום. הקליפ הגיע, על אף היותו פרובוקטיבי, למקום הראשון במצעד של ערוץ 24 (אחרי רוני דואני) - דבר שהפתיע רבים מכיוון שהייתה זו להקה בתחילת דרכה. באותה שנה פרש רז להב מהלהקה והוחלף על ידי מיכאל לופו, וכן הצטלמה הלהקה לסרט התיעודי "חצוצרות יריחו" בבימויה של ליז נורד, העוסק בסצנת הפאנק הישראלית.

בשנת 2005 יצא ללהקה מיני-אלבום (E.P) באינטרנט בשם "יא היפי E.P", שמתוכו בלט בעיקר השיר "אמא שלי רצחה את הפאנק", שנכתב על אמה של ארד שלא אהבה מוזיקה.

בשנת 2006 עזב בסיסט הלהקה מיכאל לופו את הארץ לרומניה. במקומו חזר הבסיסט המקורי רז להב, ובהמשך הזמן התחלף לאלון זיו והצטרף הסקסופוניסט עודד בן יצחק.

בשנת 2007 הלהקה חזרה להופיע בתדירות גבוהה, והתחילה לעבוד על אלבומה השני, "בלי רווח", שיכלול הפעם קרוב ל-15 שירים, שהלהקה ניגנה בהופעות בארבע השנים האחרונות, ביניהם "אמא שלי רצחה את הפאנק" בגרסה חדשה, "חזיר בתשובה", "אנטנה", "7 בירות", "רוחות רפאים" ו"פרגיות בשקל", העוסק בניצול מיני של ילדים. האלבום יצא ב-27 ביוני 2010 בהוצאה עצמית והיה יותר "סקאי" מהאלבום "סקאנדל", שהיה פרובוקטיבי ומדי פעם עסק בבאר שבע, שם הוקמה הלהקה. את האלבום הפיק מתופף הלהקה, גיא דרורי, יחד עם עמרי תמיר. את עטיפת האלבום (אוגר השותה בירה בבר) והציורים בחוברת המילים עיצב אורי פינק.

בשנת 2022 השתתפו בסרט התיעודי "עצבני ומהיר: הסיפור של פאסט מיוזיק והפטיפון" של עמית איצקר.

== השפעות ==
על השירים של ביר7 ניכרת השפעה של להקות פאנק-רוק וסקא רבות מהעולם. מתוך "סקאנדל" השירים "הבתולה מסדום" ו"הרדיו לא חבר" שהלחן שלהם זהה, הם מחווה ללהקת הפאנק-רוק האמריקנית Operation Ivy. השיר "סקא זה רע" הוא עיבוד עברי לשיר של Propagandhi. השיר "שמייח" הוא שירה של להקת פינג פונג, בה חבר רועי ארד אחיה הגדול של סולנית הלהקה, והלהקה ביצעה לו גרסת כיסוי מהירה.

בתוך "יא היפי E.P" מופיע השיר "אמא שלי רצחה את הפאנק", שבו קריצה ללהקת הסטריט-פאנק הישראלית "כאוס רבאק" (שגם אלבומה היחיד הופץ בהתחלה באינטרנט, ב-1999, שנה לפני שביר7 הוקמה).

==חברי ההרכב==
* דפנה ארד (שירה)
* דודו רוזן (גיטרה, שירה)
* גיא דרורי (תופים)
* עודד בן יצחק (סקסופון)
* אלון זיו (גיטרה בס)

==חברים לשעבר==
* רז להב (גיטרה בס)
* מיכאל לופו (גיטרה בס)

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://beer7.bandcamp.com/album/no-space "בלי רווח" no space להאזנה חופשית] האלבום השני של ביר7, "בלי רווח" באתר Bandcamp
* 
* 
* [http://www.jerichosecho.com חצוצרות יריחו] - אתר הסרט "חצוצרות יריחו" על סצנת הפאנק הישראלית, בו מופיעים גם חברי הלהקה
* 
* [http://www.flickr.com/photo_zoom.gne?id=433347495&size=l ביקורת] של מיכאל רורברגר על ההופעה בבארבי
* [http://haoneg.com/images/b7_004.jpg חברי הלהקה] - כתבה ממוסף 7 לילות, 21.4.2006
* ירין כץ, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/139/975.html?hp=47&cat=309 ביר7 ב'מתחת לכל ביקורת'], nrg, 2.8.2010
* 

קטגוריה:להקות אינדי ישראליות
קטגוריה:להקות פאנק (Punk) ישראליות
קטגוריה:להקות סקא
קטגוריה:באר שבע: מוזיקה
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2000
סינמטק ירושלים

שלט הכניסה לסינמטק ירושלים (ביום מושלג), על רקע [[הר ציון]]
סינמטק ירושלים הוא סינמטק - ארכיון סרטים, הפועל בירושלים. בסינמטק מתקיימים קורסים, סמינרים וסדנאות בנושאי קולנוע. כן פועל בו מרכז מולטימדיה לחקר השואה.
== היסטוריה ==
הסינמטק הוקם בשנת 1974 על ידי ליה ון-ליר, ושכן בבית אגרון. בשנת 1981 עבר הסינמטק למשכן חדש בדרך חברון שבגיא בן הינום, במקבץ מבנים ששופצו וחודשו בשרידי שכונת שמאעה הנטושה. בבניין הסינמטק ארבעה אולמות להקרנת סרטי קולנוע, ובנוסף יש בו תאי צפייה לסרטים מארכיון הסרטים העשיר של הסינמטק. הסינמטק משמש להקרנות של סרטים מסחריים, סרטי קולנוע ישראלי וסרטים זרים, וכמו כן סרטים אשר בתי הקולנוע העסקיים נמנעים מהקרנתם עקב שיקולים כלכליים ואחרים (כגון הסרטים "ג'נין, ג'נין" ו"שיטת השקשוקה"), וכן מוקרנים סרטים מאוסף הסינמטק.

ב-1984 ייסדה ון-ליר בסינמטק את פסטיבל הקולנוע הבינלאומי, שנערך מדי שנה בחודש יולי, והפך לאירוע חשוב ויוקרתי בחיי הקולנוע הישראלי. הפסטיבל פותח לצופים חלון אל הקולנוע העולמי של השנה האחרונה ומציג את מיטבו. . ב-1988 נערכה לראשונה, בשיתוף הקרן החדשה לישראל, תוכנית "ברוח החופש" אירוע בו מוקרנים סרטים העוסקים בחתירה הנצחית של האדם לחופש ולצדק. במשך הפך האירוע לחלק מפסטיבל הקולנוע ומחולקים בו "פרסי ברוח החופש לזכרו של וים ון-ליר" בשתי קטגוריית: "פרס קאמינגס לסרט עלילתי" ו"פרס אוסטרובסקי לסרט תיעודי".

מדי שנה בחודש דצמבר, בסמיכות לחג החנוכה, נערך בסינמטק גם פסטיבל הקולנוע היהודי שהוא פסטיבל מצומצם בהיקפו (בהשוואה לפסטיבל הקולנוע הבינלאומי) .

בחודש יולי 2006 החלו בבניין הסינמטק שיפוצים נרחבים וכל הפעילות הועברה באופן זמני לבנייני האומה. בחודש יולי 2007, עם פתיחת פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בירושלים, חזר הסינמטק למשכנו הקבוע, בדרך חברון. כחלק מהשיפוצים נבנו בסינמטק שני אולמות שנוספו לשניים המקוריים, והם משמשים להקרנה מסחרית.

בשנת 2008 התארגנו לראשונה עובדי סינמטק ירושלים בארגון העובדים כוח לעובדים לאחר מאבק קצר שכלל התדיינות משפטית ופסיקה תקדימית בבית הדין לעבודה, היה הסינמטק למקום העבודה הראשון בו חתם ארגון העובדים הצעיר על הסכם קיבוצי.

בשנת 2012, מונתה אליסיה ווסטון, שעבדה קודם במכון סאנדנס (ארגון ללא מטרות רווח שהוקם על ידי רוברט רדפורד) לתפקיד המנכ"ל, אך עזבה לאחר שנה. היא הוחלפה על ידי נועה רגב. ב-2022 מונה לתפקיד רוני מהדב-לוין.

== ארכיון הסרטים הישראלי ==

בשנת 1981 נפתח במרתף בניין הסינמטק ארכיון הסרטים הישראלי ביוזמתה של ליה ון ליר שניהלה את הסינמטק. הארכיון הוקם על בסיס הארכיון הפרטי של משפחת ון ליר, ששכן קודם בסינמטק חיפה.

בדצמבר 2014 הועברה לבניין הסינמטק תכולת ספריית הסרטים והמוזיקה האוזן השלישית מירושלים ששכנה במושבה הגרמנית ונסגרה ביוני 2013 בשל קשיים כלכליים. החנות פועלת בבניין הסינמטק ללא דמי שכירות ומותגה מחדש כ"האוזן בסינמטק" לאחר שגויסו כספים מהציבור בניסיון להציל את תכולתה ממכירת חיסול. החנות מופעלת כקואופרטיב ללא כוונות רווח.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
ירושלים
קטגוריה:ירושלים: בתי קולנוע
קטגוריה:ירושלים: ארכיונים
קטגוריה:ירושלים: עמותות
קטגוריה:דרך חברון
קטגוריה:גיא בן הינום
פלאו דה לה מוזיקה קטלנה

חזית המבנה - דוגמה לעיטורי המודרניסטה
חזית המבנה בלילה
פלאו דה לה מוזיקה קטלנה (בקטלאנית: Palau de la Música Catalana; באופן מילולי: "ארמון המוזיקה של קטלוניה") הוא אולם קונצרטים בברצלונה שבספרד.

האולם נמצא במרכז העיר, בקרבת הבארי גוטיק (העיר העתיקה של ברצלונה). האולם נבנה בין השנים 1905–1908 על פי תכנונו של האדריכל ליואיס דומנק אי מונטנר בסגנון המודרניסטה הייחודי לעיר. האולם נבנה על מנת לשמש אולם קונצרטים עבור מקהלת קטלוניה (Orfeó Català).

בשל יופיו המיוחד של המבנה, הבנוי בשילוב בין סגנון המודרניסטה הטבעי (המחקה את הטבע) לבין סגנון המודרניסטה הנאו-גותי, ובשל ייחוד כיפת הזכוכית של המבנה (כיפת האולם כולה עשויה ויטראז' - זכוכית צבעונית) נבחר המבנה על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1997 יחד עם אוספיטל דה סנט פאו. בשנת 1971 הוגדר המבנה כאתר לאומי על ידי ממשלת ספרד.

== ראו גם ==
* אוספיטל דה סנט פאו

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מודרניזם קטלאני
קטגוריה:ספרד: אולמות קונצרטים
קטגוריה:ברצלונה: תרבות
סמקה

סמקה (ברומנית: Samca), על פי המיתולוגיה הרומנית, היא רוח טמאה, מכוערת ומבהילה.

הסמקה מתוארת כאישה ערומה, עם שיער פזור שמגיע עד קרסוליה, שדיים ארוכים עד הרצפה, עיניים קטנות ונוצצות ככוכבים, ידי ברזל עם ציפורניים ארוכות ומחודדות כמסרגה או מעוקלות כחרמש. פיה של הסמקה מכוער ועקום, ויוצאת ממנו לשון אש. אולם היא יכולה להופיע גם בדמויות דמוניות נוספות כגון: חזיר גדול ואכזר, כלב עם שיניים חשופות, חתולה ללא שיער שעיניה מודלקות ובולטות, עורב גדול עם עיניים מדממות, או עכביש גדול ושחור.

לסמקה תשעה-עשר שמות: Vestitia, Navadaraia, Valnomia, Sina, Nicosda, Avezuha, Scorcoila, Tiha, Miha, Grompa, Slalo, Necauza, Hatavu, Hulila, Huva, Ghiana, Gluviana, Prava si Samca.

==פעילותה==

האמונה העממית המיתולוגית מספרת כי הסמקה מופיעה בעת מילוי הירח באמצעו של החודש הירחי. וכי כאשר היא מתגלה לילדים צעירים עד גיל ארבע שנים, הם נבעתים ולוקים במחלה הנקראת "רוע הילדים". לפי אותה אגדה, היא מתגלה גם לנשים העומדות ללדת, טורדת את מנוחתן ומפחידה אותן באופן שיכול לגרום להן מוות מיידי או להפוך אותן לבעלות מום וחסרות ישע למשך כל ימי חייהן.

לאמונה הטפלה יש גם דרכי התגוננות מפני הסמקה: יש לכתוב את כל תשעה-עשר שמותיה על קיר הבית שנפגע מכשפיה, או לבקש ממכשף שיכתוב "קסם נגדי" שיעביר את הכישוף של סמקה מעל הנפגע. הסכנה הטמונה בכתיבת קסם נגדי על פי האגדה היא כי הסמקה תבוא גם אל כותב הקסם, אולם אם האיש הוא אדם זקן היא לא תפגע בו, אלא רק תגרום לו לחרוק שיניים בשנתו.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.rightwords.ro/folclor/detalii-folclor/2675/descantec-de-samca-a-purces-pe-cale-pe-carare--... RightWords - פולקלור רומני - לחש השבעה להסרת כישוף של סמקה]
* [http://www.geticagame.com/index.php?loreart=samca Getica - Daci - Creaturi - Samca] ברומנית

קטגוריה:מיתולוגיה רומנית