OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דבורה טייטלבאום

דבורה טייטלבאום (1941–2008) הייתה ביוכימאית ישראלית, שותפה לפיתוח התרופה קופקסון לטרשת נפוצה.

==קורות חייה==
דבורה סביצקי נולדה בתל אביב ב-1941 להורים שעלו מפולין בשנות ה-30. היא גדלה בתל אביב. למדה בבית הספר העממי אחד העם ובתיכון במגמה ביולוגית.

בשירותה הצבאי הכירה את חיים טייטלבוים, לימים תא"ל בצה"ל, והם נישאו ב-1962. היו להם שני ילדים: שי ושגית.

דבורה טייטלבוים למדה תואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטת תל אביב וסיימה ב-1966 את התואר השני. לאחר מכן עברה למכון ויצמן למדע, והחלה בלימודי דוקטורט אצל פרופ' רות ארנון במחלקה לאימונולוגיה.

במשך שנים רבות עסקה במחקר בתחום פיתוח תרופה למחלת הטרשת הנפוצה, עליו עבדה יחד עם מיכאל סלע ורות ארנון. המחקר הביא לפיתוחו של החומר קופולימר 1, פולימר סינתטי, שהיה הבסיס לתרופה פורצת הדרך, הקופקסון, המיוצרת על ידי חברת טבע משנת 1995. ב-1974 סיימה טייטלבוים את הדוקטורט, ועד אז הספיקו החוקרים לרשום פטנט על החומר, בחלקים שווים בין שלושתם: סלע, ארנון וטייטלבוים.

טייטלבאום נשארה במכון ויצמן והמשיכה לעבוד על הקופקסון כעמיתת מחקר במחלקה לאימונולוגיה. כשהחלה חברת טבע לפתח את הקופקסון כתרופה, שימשה יועצת לחברה, וסייעה לה בתכנון וביצוע המחקרים והניסויים.

טייטלבוים יצאה ב-1980 להשתלמות של שנה באוניברסיטת טאפטס בארצות הברית.

נפטרה מסרטן ב-2008. לאחר מותה הקימו ילדיה, לזכרה ולזכר אביהם, קרן מחקרים במכון ויצמן, התומכת בשיתופי פעולה בין המכון לבתי חולים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://heb.wis-wander.weizmann.ac.il/מדענים-ישראליים-איתרו-מאפיינים-גנטיים-המשפיעים-על-תגובה-של-חולי-טרשת-נפוצה-לתרופה-קופקסון/מדעי-החיים מדענים ישראליים איתרו מאפיינים גנטיים המשפיעים על תגובה של חולי טרשת נפוצה לתרופה קופקסון], באתר מכון ויצמן, 10 באוקטובר 2007
* [https://revadim.care/dvora/ על דבורה טייטלבוים ז"ל], באתר רבדים

קטגוריה:מפתחי תרופות ישראלים
קטגוריה:ביוכימאיות ישראליות
קטגוריה:אימונולוגיות ישראליות
קטגוריה:אימונולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:בוגרי בית הספר אחד העם (תל אביב)
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
עוולת מטרד

בדיני נזיקין, עוולות מטרד היא קבוצה של עוולות המגינות על זכותם של בני אדם ליהנות מרכושם או מהרכוש הציבורי.

בפקודת הנזיקין, כולל פרק עוולות המטרד את מטרד ליחיד, מטרד לציבור, הפרעה לאור שמש ועוולת מניעת תמיכה.

==משטר האחריות==

בסיס האחריות של עוולות המטרד הוא מעורב קנייני-נזיקי. הרעיון הבסיסי שעומד ביסוד עוולות המטרד הוא שיש לפצות את הניזוק על הפגיעה בזכויותיו הקנייניות במקרקעין וההנאה מהם. 

פועל יוצא מבסיס אחריות קנייני-נזיקי זה הוא משטר אחריות המחמיר יחסית עם הנתבע. משטר אחריות זה, זכה בפסיקה לכינוי "אחריות מוגברת" והוא מבוסס על הדרישה כי הנזק לנתבע היה צפוי על ידי הנתבע כתוצאה ממעשהו של האחרון. 
מבחן הצפיות הוא מבחן אובייקטיבי. גם אם הנתבע לא צפה את הנזק בפועל, אך לפי מבחן האדם הסביר היה עליו לצפותו - הוא ייחשב כאחראי לנזק. בגדריה של אחריות זו אין כל צורך בקביעה כי הנתבע לא נקט בכל האמצעים הסבירים, בין מצידו ובין מצד הזולת, למניעת הנזק כפי שנדרש כדי לבסס התרשלות בנזיקין. 

בהתאם לכך, בפרשת שאה נפסק כי בגדרה של האחריות שחלה בפרק המטרדים די בכך שהנתבע היה מודע או צריך היה להיות מודע לעובדה שהמעשה אשר בוצע עשוי לגרום לנזק וכי בהתקיים תנאי זה תחול האחריות על הנתבע גם אם נקט בכל הצעדים הסבירים כדי למנוע את הנזק.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיני נזיקין
קטגוריה:דיני מקרקעין
נשיקת אשת העכביש (סרט)

נשיקת אשת העכביש (באנגלית: Kiss of the Spider Woman) הוא סרט דרמה אמריקאי - ברזילאי משנת 1985 המבוסס על רומן בשם זה מאת הסופר הארגנטיני מנואל פויג משנת 1976. פויג גם עיבד את הספר למחזה וב-1993 הוא עובד למחזמר מצליח שזכה בשבעה פרסי טוני.

את הסרט ביים הבמאי הברזילאי יליד ארגנטינה הקטור בבנקו ובתפקידים הראשיים מופיעים ויליאם הרט וראול ג'וליה בתפקידים של הומוסקסואל ואיש מחתרת, אסירים.

הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר: פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר ופרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. השחקנית סוניה בראגה משחקת בשלושה תפקידים: מרתה, חברת מחתרת, לני ואשת העכביש (דמויות מסיפוריו של האסיר ההומוסקסואל). ויליאם הרט זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. הוא זכה גם בפרס באפט"א ובפסטיבל הקולנוע בקאן בתור השחקן הטוב ביותר. זו הייתה הפעם הראשונה שהוענק פרס אוסקר לשחקן שגילם דמות של הומוסקסואל.

בשינוי מהספר שתיאר את העלילה בבית סוהר בבואנוס איירס הסרט מתרחש בבית סוהר בברזיל בתקופת הדיקטטורה הצבאית בברזיל. הסרט צולם בעיר סאו פאולו.

==תקציר העלילה==
בתא בבית כלא בברזיל כלואים שני אסירים:
*לואיס מולינה (ויליאם הרט), הומוסקסואל נשי שנשפט לשמונה שנות מאסר בגלל קיום יחסי מין עם קטין.
*ולנטין ארווגי (ראול ג'וליה), עיתונאי איש מחתרת שעובר התעללות קשה בכלא כדי שיסגיר את חבריו.

ולנטין שבור פיזית ונפשית. הוא קצר רוח ומדוכא עקב געגועיו לחברתו במחתרת, מרתה (סוניה בראגה). מולינה מספר לו עלילה של סרט נאצי שראה ובו זמרת קברט בשם לני (סוניה בראגה) מתאהבת בקצין נאצי ונרצחת בסוף על ידי חבר המחתרת הצרפתית. ולנטין לא סובל את מולינה ואת הסיפורים שלו. הוא אינו יודע כי מולינה "הושתל" בתאו על ידי מנהל בית הכלא כדי לדובב את ולנטין ולגלות את שמות חבריו.

מנהל הכלא מורה לשים חומר משלשל חזק במזונו של ולנטין שגורם לו כאבי בטן עזים ושלשולים קשים. מולינה מטפל בו ברכות והקרח ביניהם נשבר. שני הכלואים השונים זה מזה, מתקרבים אחד לשני עד כדי כך שוולנטין מקיים יחסי מין עם מולינה.

מנהל הכלא מציע למולינה שחרור מוקדם על תנאי אם יצליח לדובב את ולנטין. לבקשת מולינה הם מספקים לו חבילות מזון משובח שכאילו קבל מאימו. שני האסירים מתענגים על האוכל המשובח. מולינה מספר סיפור נוסף על אשת עכביש באי טרופי (סוניה בראגה) שמחייה מלח ניצול מספינה טרופה על ידי נשיקה.

לפני הפרידה מוסר לו ולנטין בלחישה את מספר הטלפון כדי שייצור קשר עם חבריו במחתרת ומולינה מסכים לעשות זאת למרות פחדיו מהמשטרה. הם מתנשקים ומולינה עוזב את הכלא ומגיע לדירת אמו כשהשוטרים עוקבים אחריו.

כעבור יומיים יוצא מולינה מביתו ויוצר קשר טלפון ציבורי. הוא הולך לפגישה עם חבריו המחתרת היושבים במכונית. השוטרים פותחים באש לעברם אבל הם יורים במולינה כי חושדים שהוא הסגיר אותם. מולינה נפצע קשה. השוטרים אוספים את הגוסס לרכבם ואחד מהם מאיים עליו באקדחו שיגלה להם את מספר הטלפון אבל מולינה מת והשוטרים זורקים את גופתו במזבלה.

באותו זמן עובר ולנטין עינויים קשים. הרופא מרחם עליו ומזריק לו מורפין וולנטין שוקע בחלום בו הוא מבלה עם מרתה בחוף טרופי.

==ראו גם==
* הנסיך (סרט, 2019)

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=8ljMaR_hSaU קדימון לסרט נשיקת אשת העכביש], באתר יוטיוב
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:סרטי בית סוהר אמריקאים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ברזילאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
אור אינברום

ליאור (אור) אינברום (נולד ב-12 בינואר 1996) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הקשר במכבי הרצליה

==קריירה==
אינברום נולד בקריית גת, למשפחה יוצאת אתיופיה. החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מ.ס. קריית גת, ובגיל 14 הצטרף למחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד. ב-17 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 3–0 על מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-20 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–0 נגד הפועל חיפה, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה. עד לסיום עונת 2014/2015 שיחק 25 משחקי ליגה וכבש שלושה שערים, ובתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. בעונת 2015/2016 כבש 14 שערים בליגה הלאומית והיה מלך שערי הקבוצה, ובתום העונה חזרה מ.ס. אשדוד לליגת העל. בעונת 2016/2017 כבש ארבעה שערים בליגת העל, ובמקביל זומן לנבחרת הצעירה של ישראל וערך במדיה חמש הופעות.

ב-20 ביוני 2017 חתם לארבע עונות בגנט מליגת העל הבלגית. הוא לא שיחק במדי הקבוצה, וב-31 באוגוסט 2017 הושאל לקבוצת מריבור, אלופת ליגת העל הסלובנית, במדיה ערך שתי הופעות. ב-30 בינואר 2018 חזר לישראל והושאל בחזרה למ.ס. אשדוד, ועד תום עונת 2017/2018 כבש ארבעה שערים ב-13 הופעות ליגה.

ב-21 ביוני 2018 הושאל לבית"ר ירושלים וחתם לעונה אחת בקבוצה. ב-12 ביולי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, כאשר עלה מן הספסל נגד צ'יחורה סצ'חרה בשלב הראשון של מוקדמות הליגה האירופית, שהסתיים בתיקו 0–0. ב-17 בספטמבר 2018 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל חיפה שהסתיים בתיקו 2–2. במהלך העונה היה מעורב במספר אירועים מחוץ למגרש. בליל השנה האזרחית החדשה הוא נפצע מדקירות סכין בפלג גופו התחתון בפתח ביתו שבאשדוד ופונה לבית החולים אסותא. חודש וחצי לאחר מכן נחקר במשטרה בחשד להתחזות, לאחר שהגיע לבית החולים לטיפול אך השתמש בתעודת זהות של אדם אחר. בעקבות האירועים נשקלה המשך דרכו בקבוצה. לאחר שחתם על חוזה מופחת והתחייב להתגורר בירושלים הוחלט לאפשר לו להמשיך לשחק בקבוצה עד לתום העונה.

ב-27 ביוני 2019 הושאל להפועל תל אביב, וחתם על חוזה לעונה אחת עם אופציה לרכישה מקבוצתו הבלגית בתום העונה. ב-30 ביולי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב במשחק מול מ.ס. אשדוד בגביע הטוטו. ב-28 בספטמבר 2019 כבש את שערו היחיד במדי הפועל תל אביב, במשחק מול בני יהודה שהסתיים בתיקו 1–1, ובסך הכל ערך במדי הקבוצה 14 הופעות בכל המסגרות, ובינואר 2020 שוחרר מהמועדון.

ב-4 בפברואר 2020 הושאל עד סוף העונה למכבי פתח תקווה מהליגה הלאומית, עם אופציה לרכישה.

ב-2 ביוני 2021 חזר למ.ס. אשדוד.

ב-5 בינואר 2022 הושאל שוב למכבי פתח תקווה עד לתום העונה. ב-17 באוגוסט עזב את אשדוד וחתם בהפועל אום אל-פחם.

ב-1 בפברואר 2023 חתם בסקציה נס ציונה.

ב-2 באוקטובר 2023 חתם בהפועל כפר סבא.בקיץ 2024 חתם במכבי הרצליה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני מריבור
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בבלגיה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בסלובניה
קטגוריה:קריית גת: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
לואיס שטיגליץ

לואיס "לו" ניל שטיגליץ (באנגלית: Lewis "Lew" Neal Stieglitz; נולד ב-27 בנובמבר 1935), הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, סגן אלוף ארצות הברית (1959) ואלוף המכביות (החמישית 1957 והשישית 1961) בריצת 5000 מטר, שיאן ארצות הברית בריצת 10000 מטר ובעל מדליית ארד מאליפות ארצות הברית בריצת 3000 מטר מכשולים.

== ביוגרפיה ==
שטיגליץ גדל בהרטפורד קונטיקט. הוא שרת בצי ארצות הברית ואחר כך למד באוניברסיטת קונטיקט.

===1957===
בתחרות שנערכה בדייטון, אוהיו ב-22 ביוני 1957 קבע שטיגליץ בריצת 3000 מטר מכשולים שיא אישי של 9.24.6 דקות. באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית ארד בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 10.05.6 דקות.

====אלוף המכביה====
בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בסוף ספטמבר הוא זכה ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:30 דקות, לפני רמון רוזמן מבריטניה (16:15.4 דקות) וס. הרולד מארצות הברית (16:28.6 דקות). מדליית כסף, בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:55.2 דקות, אחרי ג'ורג' טראוב מדרום אפריקה (1:53.8 דקות) ולפני דוד ריסבורד מארצות הברית (1:55.2 דקות) ומדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:01.8 דקות, אחרי ג'ורג' טראוב (4:00.5 דקות) ואייק מצא מארצות הברית (4:01.1 דקות).

===1959===
באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה בשנת 1959 זכה שטיגליץ במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14.48.8 דקות, אחרי ביל דלינג'ר (14.47.6 דקות). בתחרות שנערכה בהלסינקי, פינלנד ב-29 ביוני אותה שנה הוא קבע בריצת 5000 מטר שיא אישי של 14.11.0 דקות.

===1960===
====שיאן ארצות הברית====
בתחרות שנערכה בוולנאט, קליפורניה ב-23 באפריל 1960 קבע שטיגליץ בריצת 10000 מטר שיא ארצות הברית של 30.19.2 דקות. באליפות ארצות הברית באתלטיקה שנערכה באותה שנה הוא סיים במקום שביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14.47.4 דקות.

===1961===
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בשנת 1961 זכה שטיגליץ בשתי מדליות זהב, בריצת 1500 מטר בשיא מכביה של 3:55.0 דקות, לפני ריי רוזמן מבריטניה (3:57.5 דקות) ורוברט מאק מארצות הברית (3:58.6 דקות) ובריצת 5000 מטר בשיא מכביה נוסף של 14:44.8 דקות, לפני רוברט מאק (15:14.6 דקות) וריי רוזמן (15:20.2 דקות).

== חייו האישיים ==
שטיגליץ הוא רופא אופתלמולוג בקונקורד, ניו המפשייר.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 5000 מטר: 14.11.0 דקות (1959)
* ריצת 10000 מטר: 30.19.2 דקות (1960), שיא ארצות הברית בעבר
* ריצת 3000 מטר מכשולים: 9.24.6 דקות (1957)

==קישורים חיצוניים==
* [http://trackfield.brinkster.net/Profile.asp?ID=17691&Gender=m&Page=Back&Tour=N&Year=1959&TF=T לואיס שטיגליץ], באתר Track and Field Statistics 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:רצים אמריקאים למרחקים בינוניים
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
ג'לאל-אבאד

ג'לאל-אבאד (בקירגיזית: Жалал-Aбад; ברוסית: Джалал-Абад) היא עיר בדרום-מערב קירגיזסטן ובירתו של מחוז בעל שם זהה. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2022 אוכלוסיית בעיר מנתה 127,122 בני אדם, מה שהופף אותה לעיר השלישית בגודלה בקירגיזסטן, אחרי בישקק ואוש.

==גאוגרפיה==
העיר משתרעת על פני 88 קילומטרים רבועים בפינה הצפון-מזרחית של במרחק של כ-250 ק"מ דרום-מערבית לבירה בישקק ובסמוך לגבול עם אוזבקיסטן. העיר שוכנת לאורך נהר קוגרט ולמרגלות הרי בבאשה אתא.

ג'לאל-אבאד נמצאת בדרך המשי. העיר מושכת מטיילים זה אלפי שנים. בין המטיילים בעיר ניתן למנות סוחרים, תיירים ועולי רגל המגיעים למקומות הקדושים באזור. אנשים חולים ביקרו בג'לאל-אבאד כדי למצוא תרופה החבויה בהר איוב טאו בגובה 700 מטר מעל פני הים, שלושה קילומטרים מחוץ לעיר עצמה.

בתחילת המאה ה-19 נבנה חאן קטן באזור. עם הזמן החאן גדל ושימש לאירוח אנשים רבים, עד שהאוכלוסייה בעיר התפתחה. התושבים המקומיים עסקו בחקלאות ובמסחר. בשנת 1870 הגיעו מהגרים רוסים לאזור. הם הקימו משמר לעיר ובית חולים צבאי.

האזור שבו שוכנת העיר ידוע באגוזי המלך שלו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קירגיזסטן: ערים
גשם גשם מטפטף

ג'יהאן ג'אבר שרה את השיר לילדים{{תמונה להחלפה}}
גשם גשם מטפטף הוא שיר ילדים שנכתב על ידי סבינה מסג תחת שם העט עדולה. בפברואר 2017 זכה השיר לפרסום רב אחרי שג'יהאן ג'אבר, מורה לעברית מטייבה, שרה אותו לתלמידיה בליווי דרבוקה, במהלך שיעור ללימוד השפה העברית. השיעור תועד ומשהופץ ברשתות החברתיות, הפך לויראלי ולתופעת אינטרנט. לאחר מכן זכה לתהודה גם בתקשורת הישראלית.

== השיר המקורי ==
השיר פורסם לראשונה במוסף לילדים של "ידיעות אחרונות". בפרסום זה כלל השיר שלושה בתים. לאחר מכן נדפס השיר גם בספרים:
* "גשם! גשם! איזה כיף!" בתוך: עדולה: מי אוהב אותי?, הקיבוץ המאוחד, 1990. שני בתי שיר. 
* "גשם! גשם! איזה כיף!" בתוך: מיריק שניר, יונה טפר (עורכות): אני בחגים ובעונות, הקיבוץ המאוחד, 1999. הבית הראשון בלבד. 

בספר הילדים ממנו נלקח השיר נכתב "ועכשיו" אותו אלבש. בביצוע של ג'אבר היא השתמשה במילה "והיום".

==פרסום השיר==
ג'אבר ביקשה מאחד מתלמידיה להקליטה מבצעת את השיר במהלך השיעור, לצורך קבלת הערכה לימודית. היא שיתפה את הסרטון עם חברה קרובה, ולאחר מכן הוא הופץ בוואטסאפ לגורמים נוספים, ללא ידיעתה של ג'אבר. בעקבות כך הפך הסרטון לוויראלי תוך זמן קצר. לאחר מכן עלה הסרטון ליוטיוב והופץ גם בפייסבוק ובטוויטר. לאחר מספר שעות קיבלה ג'אבר שיחות טלפון רבות בנוגע לסרטון, והיא הופתעה לגלות על הפצתו. הסיפור סוקר בהרחבה בתקשורת וג'אבר הוזמנה להתראיין בתוכנית שש עם עודד בן עמי. במסגרת הראיון היא ניגנה ושרה עם בן עמי שיר נוסף, "שיר העונות", שחיברה והלחינה סלעית פרידמן-בירן. גם קטע זה הופץ ברחבי הרשת וזכה לצפיות רבות.

בראיון של ג'אבר עם עודד בן עמי על השיר היא הסבירה: 

ביצועה של ג'אבר לשיר "גשם גשם מטפטף" זכה לחיקויים וגרסאות כיסוי רבות, שפורסמו ברשת. בין המבצעים ישנם גם זמרים ידועים כמו שירי מימון, שרית חדד, עדן בן זקן, איב אנד ליר ועמירן דביר. בתוכנית הבידור הסאטירית "ארץ נהדרת" ביצע ירון ברלד חיקוי של ג'אבר.

לאחר פרסום הסרטון הוענק לג'אבר אות הצטיינות עבור שיטת הלימוד המוזיקלית שלה, על ידי ראש עיריית טייבה.

בעקבות הפרסום, ג'אבר התארחה בבית הנשיא ופגשה את נשיא המדינה רובי ריבלין. הנשיא אמר בדבריו ש"אפשר לגשר בין תרבויות שונות, ולכבד את התרבות האחרת, וכדי לכבד את התרבות האחרת צריך להכיר אותה קודם". בסיום המפגש היא העניקה לו דרבוקה במתנה והם ניגנו ושרו יחדיו את השיר "משנכנס אדר". בפברואר 2018 השתתפה בקמפיין של משרד התחבורה לעידוד חגירת חגורות בטיחות במגזר הערבי.

===תגובות על הסרטון===
הוויראליות של השיר בביצועה של ג'אבר התקבלה בתגובות מעורבות.

בנאום בן דקה של חבר הכנסת יהודה גליק במליאת הכנסת קרא גליק להוקיר את המורה על פועלה ללימוד העברית.

העיתונאי עודה בשאראת תיאר את השיר כ וציין .

עמיתיו של בשאראת ב"הארץ" ראו את התקבלות השיר באור אחר. אריאנה מלמד כתבה: , והסאטיריקן סייד קשוע כתב: 

==קישורים חיצוניים==
*
*
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:חינוך באמצעות מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה: תופעות אינטרנט
קטגוריה:נשים בחברה הערבית בישראל
קטגוריה:ערביי ישראל
קטגוריה:תופעות אינטרנט ישראליות
מריה לאסיצקנה

מריה אלכסנדורבנה לאסיצקנה (ברוסית: Мария Александровна Ласицкене; נולדה ב-14 בינואר 1993) היא אתלטית רוסייה, האלופה האולימפית (טוקיו 2020), שלוש פעמים רצופות אלופת העולם (בייג'ינג 2015, לונדון 2017, דוחא 2019), פעמיים אלופת העולם באולם (סופוט 2014, ברמינגהאם 2018), אלופת אירופה (ברלין 2018) ופעמיים אלופת אירופה באולם (פראג 2015, גלאזגו 2019) בקפיצה לגובה. בעלת שיא אישי של 2.06 מטר, התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים.

בשנת 2019 זכתה לאסיצקנה בתואר אתלטית השנה באירופה.

==ביוגרפיה==
לאסיצקנה (שם נעוריה קוצ'ינה) נולדה ברפובליקת קברדינו-בלקריה שברוסיה. ב-2009 זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה באליפות העולם מתחת לגיל 18 ובמדליית כסף בפסטיבל האולימפי האירופי לנוער. ב-2010 זכתה במדליית זהב באולימפיאדת הנוער סינגפור בתוצאה של 1.89 מטר. ב-2011 השתתפה באליפות אירופה באתלטיקה באולם אך לא העפילה לגמר. באותה שנה זכתה במדליית זהב באליפות אירופה מתחת לגיל 20 בתוצאה של 1.95 מטר וב-2012 זכתה במדליית ארד באליפות העולם מתחת לגיל 20.

ב-2013 זכתה במדליית כסף באוניברסיאדת קאזאן בשיא אישי של 1.96 מטר לאחר המנצחת קמילה ליצ'וינקו מפולין שרשמה אותה תוצאה אך עם פחות פסילות. ב-2014 זכתה במשותף עם ליצ'וינקו במדליית זהב באליפות העולם באולם כששתיהן השיגו תוצאה של 2.00 מטר. באוגוסט אותה שנה זכתה במדליית כסף באליפות אירופה כשעברה רף של 1.99 מטר וסיימה לאחר המנצחת רות בייטייה. בתחרותיות ליגת היהלום ניצחה שלוש פעמים וזכתה בתואר הכללי. 

במרץ 2015 זכתה במדליית זהב באליפות אירופה באולם בתוצאה של 1.97 מטר, באוגוסט זכתה במדליית זהב באליפות העולם שהתקיימה בבייג'ינג בשיא אישי של 2.01 מטר. 

היא לא הורשתה להשתתף באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו בשל החלטת התאחדות האתלטיקה הבינלאומית להשעות את רוסיה מתחרויות בינלאומיות. מאותה סיבה לא הורשתה להשתתף גם באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2017. 

באליפות רוסיה באולם שנערכה בפברואר 2017 שיפרה את שיאה האישי ל-2.03 מטר, תוצאה שלא הוכרה על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית משום שנקבעה בתקופת השעיית רוסיה. בתחרות ליגת היהלום שנערכה ביוג'ין במאי 2017 ניצחה בתוצאה של 2.03 מטר. ביוני אותה שנה שיפרה את שיאה האישי ל-2.04 מטר. ביולי זכתה בתחרות ליגת היהלום בלוזאן בשיא אישי של 2.06 מטר. 

באליפות העולם באתלטיקה 2017 התחרתה באופן עצמאי לאחר שרוסיה הושעתה מתחרויות בינלאומיות, היא זכתה פעם שנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 2.03 מטר. 

באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 הגנה על תוארה עם תוצאה של 2.01 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה 2018 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 2.00 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2019 זכתה במדליית זהב בתוצאה של 2.01 מטר.

== תארים והישגים ==
בשנת 2019 זכתה לאסיצקנה בתואר אתלטית השנה באירופה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קופצות לגובה רוסיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופות אירופה באתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצה לגובה
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1993
קטגוריה:קופצות לגובה באולימפיאדת טוקיו (2020)
מתקן התפלה שורק

מתקן התפלה שֹוֹרֶק הוא מפעל התפלת מי ים בשיטת האוסמוזה ההפוכה (SWRO) המספק מים באיכות מי שתיה למערכת המים הארצית בישראל. המפעל הוא מתקן ההתפלה הגדול בישראל ובין הגדולים בעולם.

המפעל ממוקם כקילומטר דרומית למפעל השפד"ן, וסמוך לנחל שורק באזור חולות ראשון לציון.
הקמת המפעל החלה בינואר 2011, והמפעל החל לספק מי שתייה באוגוסט 2013, כאשר הזרמת המים לרשת מקורות החלה באוקטובר 2013. עלות הקמת המפעל הייתה כ-1.4 מיליארד ש"ח.
המתקן בעל כושר ייצור של 150 מיליון מטר מעוקב לשנה (מלמ"ש), ומתכונן בעתיד לספק 300 מלמ"ש.
המתקן הוקם והופעל בשנים הראשונות על ידי חברת Sorek Desalination LTD, בבעלות משותפת של החברות האצ'יסון ווטר והנדסת התפלה (IDE) שבשליטת קבוצת דלק ואלפא קפיטל. בתחילת 2019 מכרה IDE את חלקה לחברת דן קפיטל, כדי שיתאפשר לה להתמודד על הקמת מתקן התפלה נוסף בשורק.

ב-2019 עלו חשדות כי המתקן סיפק מים ברמת מליחות גבוהה משמעותית מכפי שנקבע בהסכם עם הזכיין, כדי לחסוך בחשמל. ועדת בדיקה ממשלתית הגיעה למסקנה כי מנהלי המתקן הונו את הרשויות בצורה שיטתית וסיפקו מים באיכות ירודה, החל משנת 2017, ואפשר שאף קודם לכן, ועד שהתגלו החריגות במרץ 2019. ריכוז הכלורידים במים שסיפק המתקן לאורך רוב שעות היממה עמד על 100 מ"ג לליטר, שאינה נחשבת למזיקה לבריאות אך גבוהה בהרבה מהריכוז שאליו התחייב – 20 מ"ג. כדי שלא יבחינו בתרמית, נדגמו המים רק בשעה אחת ביום, שבה פעל המתקן כנדרש.

==שורק ב'==
במאי 2020 זכתה חברת IDE בפרויקט זה שאמור להיות מתקן ההתפלה הגדול בעולם. המתקן בעלות משוערת של כ-2.5 מיליארד שקל אמור להתפיל 200 מיליון ממ"ק ולצידו אמורה לקום תחנת כוח פרטית בהספק 150 מגהוואט שתספק לו חשמל וקיטור.<ref></ref>

בדומה למתקני ההתפלה האחרים בארץ, גם במתקן שורק ב' המכון הישראלי לחקר הנדסה ימית בטכניון היה אחראי לביצוע המודל לפיזור התמלחת במסגרת בחינת השפעת המתקן על הסביבה הימית.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.water.gov.il/Hebrew/Planning-and-Development/Desalination/Pages/desalination-%20stractures.aspx?P=print מתקני התפלה בישראל], מתוך: האתר הרשמי של רשות המים בישראל
* 
* 
* 
* [https://www.gov.il/he/Departments/General/project-desalination-sorek מתקן התפלה שורק], באתר משרד האוצר
* [https://www.gov.il/he/Departments/General/project-desalination-sorek-b מתקן התפלה שורק ב'] באתר משרד האוצר

==הערות שוליים==

שורק
קטגוריה:מיזמי שותפות ציבורית-פרטית בישראל
קטגוריה:מיזמים סיניים בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית גן רווה
ופרצת

ופרצת הוא פזמון חסידי מניגוני חב"ד. השיר מסמל את הסיסמה החב"דית שהוביל הרבי מלובביץ', . החל משנות ה-60 אז התפרסם, נחשב במשך הרבה שנים להמנון הבלתי רשמי של שלוחי חב"ד והיה לאחד הסממנים המזוהים עם פעילותה של תנועת חב"ד.

== אודות הניגון==
זמן הלחנת השיר המדויק אינו ידוע, אך נודע שהולחן בתחילת מאה ה-19 על ידי חסידי חב"ד בעיר דוברובנה שבבלארוס. מאז, הופיע ב"ספר הניגונים - חב"ד" מספר קמ"ג (143), בשם דובראוונער ניגון (מיידיש: הניגון מדוברובנה), אך ללא מילים, כי היה זה לפני שחיברו המילים ופרצת ללחן. הניגון מופיע בפרויקט היכל הנגינה בגרסה הישנה שלפני הוספת המילים.

בשלהי שנת ה'תשי"ח החל רבי מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ' לעודד את חסידיו לפתח ולהגדיל את מפעל שלוחי חב"ד ולפתוח בתי חב"ד ברחבי העולם, לצורך כך הוא טבע את הסיסמה החב"דית "ופרצת" והשתמש בפסוק כסיסמת שלוחי חב"ד.

לבקשת הרבי, ניסו חסידיו לחבר את מילות הפסוק לניגון ללא מילים על מנת להנחיל את הסיסמה. באלול ה'תשי"ח, במהלך סעודת שבע ברכות של הרב משה לנדא, חיבר המוזיקאי יוסף יהודה מרטון את המילים ל'ניגון מדוברובנה' החבד"י. בתשרי תש"כ הביא הרב חנוך גליצנשטיין את הניגון אל רבי מנחם מנדל, שהחל מאז לשיר אותו בתדירות בפומבי במהלך ההתוועדויות במרכז חב"ד העולמי - 770, כשבדרך כלל היה מושר בשמחה ובקצב מהיר.

מאז, נעשה שימוש נרחב במונח ופרצת בחסידות חב"ד, והוקמו ארגונים שונים הנושאים שם זה. המשפט מופיע בלוגו היישוב כפר חב"ד, בבול, ישיבות ועוד.

== עיבודים מוזיקליים==
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד 1" של ניח"ח. ולאחר מכן בשנת 1972 באלבום "ניגוני חב"ד 11" של ניח"ח. ב-1974 הופיע בגרסת כיסוי באלבום קפה אצל ברטה של יגאל בשן. בגרסאות כיסוי נוספות זה הופיע ב-2011 הופיע באלבום לחיים טיש - חב"ד, ב־2017 הופיע באלבום צמאה 4 בביצוע אריאל זילבר, ב־2012 הופיע ללא מילים באלבום "חדוותא דניגונא" של גיל עקיביוב.

במהלך השנים בוצע השיר פעמים רבות על ידי האמנים יעקב שוואקי, וכן יוני שלמה מנדי ג'רופי ושמחה פרידמן, בני פרידמן, ישי לפידות ואמנים אחרים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/3T5dAbzcfso?si=wgyIU_oLUHtNAw6Q הרב מרטון מספר: כך הולחן השיר "ופרצת"]
* [https://www.youtube.com/watch?v=Q8DF6lWpzHM ופרצת, בביצוע "להקת העוזים"] בעיבוד אמיתי נאמן, ביוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=SyVpDM0Tudw דובראָוונער מארש (ופרצת)] מתוך תקליט ישן "ריקודי חסידים"
* [https://www.youtube.com/watch?v=Q-PXt0_Q7ZI הניגון מושר ומעודד על ידי הרבי מלובביץ'], ביוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניגונים חסידיים
קטגוריה:ניגוני חב"ד
קטגוריה:שירי המאה ה-19
קטגוריה:שירי יגאל בשן
הר אפרים

הר אפרים מוזכר במקרא מספר פעמים, אך לא ברור אם מדובר על הר יחיד, רכס הרים או אזור הררי בנחלת שבט אפרים. יש סוברים על פי האזכור במקרא "הר צמרים אשר בהר אפרים" (עליו עמד המלך אביה במלחמה מול עשרת השבטים) כי מדובר על אזור ולא על הר יחיד.

בשנות הקמת המדינה כונו רמות מנשה הרי אפרים.

==אזכורים בתנ"ך==
הרכס מוזכר לראשונה בספר יהושע כמקום בנחלת שבט אפרים הצמוד לנחלות שבט יששכר ושבט אשר; .

על סמך ישיבת תולע בן פואה אשר משבט יששכר גם בהר אפרים – מוכח כי מדובר על רכס הרים רבים, שבהם גם "שמיר", מקום מושבו של תולע.
דבר ב: "ויקם אביה מעל להר צמרים, אשר בהר אפרים ...": הר צמרים נמצא בהר אפרים, כלומר ברכס אפרים.
הגבול הצפוני של הר אפרים הוא עמק יזרעאל והעמקים שלידו.

הר אפרים מופיע גם בספר שופטים – סיפור דבורה הנביאה: .

==מלחמת אביה מול עשרת השבטים==

בדברי הימים מסופר על מלחמת אביה מלך יהודה מול עשרת השבטים, אשר לפני ירידתו למלחמה עמד מעל הר צמרים ונשא נאום מול שבטי ישראל;

החוקר יהודה קיל מזהה את הר צמרים כ"ראס א-טחונה" שמצפון לאל-בירה.

גבריאל ברזילי טען כי הר אפרים יכול להתייחס גם לרכס בעבר הירדן, ולטענתו מעשה אהוד בן גרא ובריחתו להר אפרים היו מזרחה לעבר הירדן.<ref></ref>

==ערים ברכס==
בין הערים הנמצאות בהר אפרים נמנים מקומות מנחלת אפרים: העיר שכם שהועברה אל בני לוי בין שאר ערי הלויים אשר חולקו ללוים במשכן שילה על פי הגורל (). גם העיר תמנת חרס אשר מצפון להר געש (מקום קבורת יהושע – ) מקומה בהר אפרים.

בהר אפרים נמצאים גם מקומות השייכים לגבול הצפוני של בנימין: [https://youtu.be/dQw4w9WgXcQ?si=hmX3DK-jxtzy9P-r בית-אל] (, ) וכן הרמה (, ).

==אנשים מהר אפרים==
* אלקנה אביו של שמואל – לפי שמואל א, פרק א, פסוק 1
* שבע בן בכרי אשר השתייך לשבט בנימין – לפי 

==הערות שוליים==

אפרים
קטגוריה:נחלת שבט אפרים
אפרים
קטגוריה:רכסי הרים
ז'אק לאקומב

ז'אק לאקומב (נולד ב-14 ביולי 1963 בקאפ-דה-לה מדליין, קוויבק) הוא מנצח קנדי.
== חייו ==
לאקומב החל את לימודי המוזיקה בשירת מקהלה. בהמשך למד נגינה בעוגב. הוא המשיך בלימודיו בקונסרבטואר למוזיקה של קוויבק במונטריאול ובאוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה בווינה, אוסטריה. בשנים 1994 עד 1998 היה לאקומב עוזר למנצח של התזמורת הסימפונית של מונטריאול ובהמשך למנצח האורח הראשי שלה. הוא היה המנצח הראשי והמנהל המוזיקלי של הבלט הקנדי (Les Grands Ballets Canadiens) משנת 1990 עד 2003. בשנת 2006 התמנה למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית Trois-Rivières. באירופה, כיהן לאקומב כמנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של לורן במץ, צרפת, בשנים 1998–2001.

בנובמבר 2008 ניצח לאקומב לראשונה כאורח על התזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי. הופעתו זו הובילה למינוי באוקטובר 2009 כמנהל המוזיקלי ה-13 של התזמורת, החל בעונת 2010–2011. לאקומב חזיק בתואר מנהל מוזיקלי מיועד בעונת 2009–2010. החוזה ההתחלתי כמנהל מוזיקלי היה ל-3 שנים. ביולי 2012 הודיעה תזמורת ניו ג'רזי על הארכת החוזה של לאקומב כמנהל מוזיקלי עד עונת 2015–2016,באוקטובר 2014 הודיעה התזמורת על סיום מתוכנן של תקופת כהונתו של לאקומב כמנהל מוזיקלי, בתום עונת 2015–2016, אז פרש מתפקידו כמנהל המוזיקלי של תזמורת ניו ג'רזי. המלחין דאריל קוביאן הקדיש את יצירתו החדשה "O For a Muse of Fire" ללאקומב ולתזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי, שניגנה אותה בביצוע בכורה במרץ 2015. באוגוסט 2015 הודיע התיאטרון של בון על מינוי לאקומב למנצח הראשי החדש של האופרה של בון, החל בעונת 2016–2017, בחוזה התחלתי לשנתיים.

לאקומב נשא לאישה בשנת 2004 את ג'אנט, שאותה הכיר בשנת 2003. ב-2012 עוטר לאקומב בתואר אביר המסדר הלאומי של קוויבק.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!פרויקט
!תוצאה
!מקור
|-
!2024
!פרס ג'ונו
|אלבום השנה הקלאסי - אנסמבל גדול
|Maxime Goulet: Symphonie de la tempête de verglas
|
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.jacqueslacombe.com/en/ Jacques Lacombe official website]
* [http://www.ostr.ca/orchestre/jacques_lacombe/ Orchestre symphonique de Trois-Rivières French-language biography] 
* [http://www.colbertartists.com/jacques-lacombe Colbert Artists Management Inc.]
* [http://thefrenchtouch-m-t.blogspot.com/2012/03/married-to-maestro-prelude.html Marie-Thérèse Norris, 'Married to the Maestro – the Prelude'. The French Touch blog, 27 March 2012]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1963
קרייג הריסון

קרייג הריסון (באנגלית: Craig Harrison; נולד בנובמבר 1974) הוא קורפורל במילואים של רגימנט הכחולים והמלכותיים של צבא בריטניה, אשר התפרסם כאשר קבע את שיא מרחק הצליפה הגדול ביותר בקרב כאשר ירה במחבלים של הטליבאן ממרחק של 2,475 מטרים. שיא זה נבדק ואומת על ידי ספר השיאים של גינס. הריסון ידוע בעיקר בשל פועלו באפגניסטן, אם כי לקח חלק גם בקרבות בעיראק ובבלקן.

==כצלף==
הפעם הראשונה בה הריסון ירה ברובה צלפים הייתה במחנה אימונים בספליט, קרואטיה, הרובה היה מדגם דרגונוב שמיוצר ברוסיה. בספרו האוטוביוגרפי תיאר הריסון את הרובה כקלצ'ניקוב "מוארך" וכן שלאחר שפגע בעץ בעזרת הרובה התבקע זה באמצעו.

==שיא הצלפות==
רובה הצלפים מדגם L115A3
בנובמבר 2009 פגע הריסון ביריה אחת בשני מקלענים של ארגון הטליבאן בעיר מוסה קאלה שבאפגניסטן ממרחק של 2,474 מטרים, הירי הושג באמצעות רובה צלפים בריטי מדגם L115A3 (הדגם של צבא בריטניה של רובה האקורסי אינטרנשיונל ארקטיק וורפר מגנום (AWM)). בריאיון לרשת BBC, סיפר הריסון כי נזקק לתשע יריות איכון בטרם ירה את הקליע הקטלני. לאחר מכן ירה ירייה מדויקת לעבר המטרה ופגע ב"מכה אחת" בשני המקלענים. המחבל הראשון נורה בבטנו והשני נורה מצד הגוף. מאוחר יותר באותו היום, חג מסוק אפאצ'י מעל נקודת הפגיעה במחבלים ובעזרת מכשירי לייזר נקבע מרחק הצליפה במדויק, וכך הושג האישור שמדובר בצליפה המרוחקת ביותר בהיסטוריה. הריסון הוסיף וסיפר שבעת הירי התנאים היו אידיאליים לצליפה מושלמת: רוח אפסית, מזג אוויר נעים וראות מרבית.

==חיים אישיים==
אביו ואימו של הריסון היו מאלפי כלבים בשירות משטרת חיל האוויר המלכותי. הם נפרדו כאשר היה צעיר מאוד, והוא השני מבין שני בנים. בגיל 16 הצטרף לאקדמיה הצבאית ובהמשך שירת ברגימנט הכחולים והמלכותיים. הוא נשוי לטניה ולזוג בת אחת.

לאחר חזרתו מאפגניסטן בשנת 2009 למולדתו, הוא החל לפתח תסמינים של הפרעת דחק פוסט-טראומטית ושוחרר משירות צבאי בשנת 2014. בראיון שנערך עמו בנושא אמר:

משרד ההגנה הבריטי שילם להריסון 100,000 פאונד על כך שזהותו נחשפה והוא היה תחת איום אפשרי של חטיפה על ידי אנשי הטליבאן. הלחץ שהופעל על הריסון גרם לו לעומס נפשי שהוביל לשחרורו מהצבא.

הריסון כתב ספר אוטוביוגרפי בשם "The Longest Kill" על חייו ועל הקריירה שלו כצלף צבאי.

קטגוריה:צלפים
קטגוריה:חיילי צבא בריטניה
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של בריטניה במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:שיאני גינס בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1974
נמל התעופה הבין-לאומי סוקרנו-האטה

נמל התעופה הבין-לאומי סוקרנו-האטה (באינדונזית: Bandar Udara Internasional Soekarno–Hatta) הוא נמל תעופה השוכן 20 ק"מ צפון-מערבית לג'קרטה שבאי ג'אווה, בירת אינדונזיה. נמל התעופה הוא העמוס ביותר באינדונזיה ואחד העמוסים בחצי הכדור הדרומי. הנמל נפתח לפעילות ב-1985 ומהווה את בסיס הפעולה המרכזי של מספר חברות תעופה, בהן חברת גארודה אינדונזיה.

הנמל קרוי על שמם של סוקרנו, נשיאה הראשון של אינדונזיה, ומוחמד האטה, סגן הנשיא הראשון של אינדונזיה.

==היסטוריה==
מתחילת שנות ה-70 החלה הממשלה האינדונזית בקיום סקרי שטח על מנת לאתר מקום לנמל תעופה חדש שיחליף את הנמל הקודם, נמל התעופה קמאיורן , שהיה נחשב למיושן ולא יכול היה לעמוד בקצב גידול הנוסעים. ב-12 בנובמבר 1976 זכתה החברה הצרפתית Aeroport de Paris במכרז לבניית נמל התעופה. במאי 1977 הוסכם על העיצוב הסופי. ב-1 בדצמבר 1984 הושלמה בנייתו של נמל התעופה, והוא נפתח לפעילות ב-1 במאי 1985 תחילה לטיסות פנים בלבד. מסוף שני, לטיסות בינלאומיות נפתח ב-1 במאי 1991.<ref>ב-4 באוגוסט 1997, עברו בשדה התעופה תייר ותיירת ישראליים. המקום נראה לישראלית, חשוך.</ref>

למבני הטרמינלים בנמל התעופה עיצוב ייחודי בסגנון אדריכלות הפנדופו (Pendopo) של האי ג'אווה, כאשר גנים טרופיים ממלאים את המרווחים שבין המבנים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

סוקרנו-האטה
קטגוריה:אינדונזיה: תעופה
קטגוריה:ג'קרטה: מבנים
המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית

המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית: Biographical Directory of the United States Congress) הוא לקסיקון ביוגרפי של כל חברי הקונגרס של ארצות הברית בהווה ובעבר ושל זה שקדם לו, הקונגרס הקונטיננטלי. בלקסיקון נכללים גם חברים חסרי זכות הצבעה בקונגרס שהם נציגים מהטריטוריות של ארצות הברית (איי הבתולה של ארצות הברית, גואם, סמואה האמריקנית ואיי מריאנה הצפוניים), מוושינגטון די. סי. וכן נציבים (Resident Commissioner) מהפיליפינים ומפוארטו ריקו.

המהדורה המקוונת כוללת גם מדריך לאוספי מחקר (רשימת המוסדות בהם ניירות, מכתבים, תכתובת, ופריטים אחרים של חברי קונגרס נמצאים בארכיון), וכן ביבליוגרפיה מורחבת של עבודות שפורסמו אודות חבר הקונגרס (רשימה ביבליוגרפית קצרה יותר כלולה בביוגרפיה עצמה של חבר הקונגרס). חומרים נוספים אלה, בעת שהם זמינים, ניתן להיכנס אליהם דרך לחיצה בצד שמאל באתר הרשמי של חבר הקונגרס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://bioguide.congress.gov/biosearch/biosearch.asp אתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית]

קטגוריה:הקונגרס של ארצות הברית
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה האנגלית
מיה דרייפוס

מיה דרייפוס (נולדה ב-5 בספטמבר 1975) היא במאית, תסריטאית ויוצרת ישראלית, בוגרת אוניברסיטת תל אביב ומרצה לתסריטאות באוניברסיטת תל אביב.

==ביוגרפיה==
דרייפוס החלה לימודי פסיכולוגיה באוניברסיטה העברית, אך עברה לחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2001 ביימה את סרטה הקצר הראשון, "שעווה זה כואב". בשנת 2005 ביימה את "ביקור חולים", סרט הגמר שלה, שהתקבל והוקרן בפסטיבל קאן וזכה במקום השני בתחרות הסרטים הקצרים. הסרט זכה בפרסים בפסטיבלים נוספים ברחבי העולם, בבייג'ינג, בטאיוואן ובתל אביב. לאחר סיום לימודיה החלה ללמד תסריטאות בחוג לקולנוע בתל אביב.

בשנת 2014 יצא סרטה העלילתי הראשון באורך מלא "ההיא שחוזרת הביתה", בכיכובם של טלי שרון, אלון אבוטבול, לאורה ריבלין ואלי כהן<ref></ref><ref></ref>. הסרט זכה בפרס סרט הביכורים בפסטיבל הקולנוע ירושלים, בפרס השחקנית לטלי שרון ובפרס הצילום. ריבלין זכתה באותה שנה בפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על השתתפותה בסרט זה.

דרייפוס ערכה את התסריט של סרטה של הבמאית עילית זקצר "סופת חול", שיצא בשנת 2016 וזכה בשישה פרסי אופיר (בהם פרס הסרט הטוב ביותר), וכן בפרס הסרט הזר הטוב ביותר בפסטיבל סאנדנס באותה השנה.

עוד בשנת 2016 יצא הסרט "גיבורה", פרויקט קולנועי שיצרה וניהלה אמנותית עם מיכל ויניק. הסרט מורכב מחמישה סרטים קצרים של חמש במאיות צעירות, בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

דרייפוס מלמדת תסריטאות ובימוי בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש ובמכללה האקדמית בית ברל. 

סרטה השני, "כביש הסרגל", אשר זכה במענק "נשים בתמונה" והשתתף בחממת הקולנוע בירושלים 2016 יצא בשנת 2024 וזכה בפרס הראשי של פסטיבל המותחנים Reims Polar בצרפת<ref></ref>.

==פילמוגרפיה==
* "שעווה זה כואב" (2001) - תסריט ובימוי<ref></ref>
* "ביקור חולים" (2005) - תסריט ובימוי
* "ההיא שחוזרת הביתה" (2014) - תסריט ובימוי
* "סופת חול" (2016) - עריכת תסריט
* "גיבורה" (2016) - ניהול אומנותי
* "ברש" (2016) - עריכת תסריט
* "כביש הסרגל" (2024) - תסריט ובימוי<ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* פבלו אוטין, שיעורים בקולנוע - שיחות עם יוצרות ויוצרים ישראלים, הוצאת אסיה, 2017, הפרק "ההיא שחוזרת הביתה / שיחה עם מיה דרייפוס", עמ' 98–121.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
בנימין ריבלין

רבי בנימין ריבלין (ריבלעס) משקלוב (תפ"ח 1727–1728 – תקע"ג 1812) היה תלמידו של הגאון מווילנה. שם אביו "שלמה זלמן". לפי המסורת המשפחתית היה הדמות המרכזית במימוש יוזמת עליית תלמידי הגר"א, כשלפי אותה מסורת לאחר מותו הנהיג בנו, רבי הלל ריבלין משקלוב, אליו מיוחס חיבור הספר "קול התור". מסורות אלו אינן מקובלות במחקר.

==ביוגרפיה==
רבי בנימין נולד לרבי שלמה זלמן ריבלין. הוא היה ידוע מגיל צעיר כבעל כישרונות וכתלמיד מצטיין. מלבד זאת, התמסר ללימודי שפות ומדעים מינרלוגיה, זואולוגיה ובוטניקה. בבגרותו הקים, יחד עם קרובו הרב יהושע צייטלין, את בית המסחר לרפואות בעיר שקלוב. בית המסחר התרחב וסניפים נפתחו במוהילב, מינסק, ויטבסק וכן בטורקיה. באורחות חייו נהג שלא לאכול בשר ולשתות יין, אף לא בימים טובים, והיה מסתפק בפירות, זרעונים וקפה נטול דבש.

בשנת תקל"ב (1772) ייסד יחד עם רבי יהושע צייטלין את "ישיבת העילויים" בשקלוב. במעמד ייסוד הישיבה נכח הגאון מווילנה. האמצעים לקיומם הישיבה ולכלכלת תלמידיה סופקו על ידי בית המסחר ריבלין-צייטלין, ולאחר מכן גם על ידי עשירי שקלוב. מלבד גמרא ופוסקים, הונהג בישיבה לימוד תנ"ך שיטתי על פי שיטת הגר"א, שיעור בעברית ודקדוק, הלכות רפואה אותן לימד ר' בנימין לקבוצת תלמידים. מלבד שיעור זה, דרש אחת לחודש בבית המדרש לבעלי מלאכה. עסקנותו של רבי בנימין הביאה לפיתוחה הנרחב של שקלוב, והוקמו בה כמה בתי דפוס (עד לסגירתם על ידי הממשלה). להמחשת מרכזיותו בעיירה, בין היתר נאמר עליו ש"על ידו נבנתה עיר שקלוב וחכמיה".

==עליית תלמידי הגר"א==
לפי המסורת המשפחתית, בהשפעת הגר"א, משנת ה'תק"מ והלאה החלה תסיסה גדולה לקראת גאולה ויישוב הארץ. תנועה זו זכתה לתמיכת עושרו של ר' בנימין. ביום השני של ראש השנה תקמ"א, לאחר קריאת ההפטרה בספר ירמיהו (פרק לא), נשא רבי בנימין את דרשת . בדרשה מנה כמה יעדים אסטרטגיים בקידום הגאולה השלישית, בהם רכישת אדמות והתיישבות בירושלים העתיקה.

דרשות נערכו גם בעיירות היהודיות שברוסיה, פולין וליטא ובאותה שנה הוקם הוועד "חזון ציון". לצורך העלייה הקים קרן תמיכה בעולים לארץ ישראל, כספים שכונו "מעות ריבליס" וכן התכונן לקניית אדמות בירושלים והחלה הטפה לדיבור בלשון הקודש. לצורך כך הוקם הוועד "חזון ציון", לאחר שהשם "שיבת ציון" נדחה על ידי הגר"א, למנוע התנכלות מצד השלטון הרוסי. לעיתים נדרשה תנועת "חזון ציון" להשתמש בשמות חלופיים, כגון "קופת ארץ הקודש" מחמת חקירות הממשלה והצנזור. מטעם תלמידי הגר"א נשלח רבי עזריאל משקלוב ללמוד את שאלות העלייה וההתיישבות. רבי בנימין התכונן גם הוא לעלייה לארץ ישראל, אך השמועות על המגפות שפקדו את הארץ וקשיי העברת כספים מהמדינה, הביאו אותו להתעכב בשקלוב. בערוב ימיו יצא עם קבוצה מתלמידי הגר"א לארץ ישראל, אך נפטר בדרכו בעיירה מוהילב בשנת תקע"ג.

פעילותו הרבה בהנעת מפעל עליית תלמידי הגר"א הקנתה לו את הכינוי "הסוכן הראשי של הגאון מווילנה" ("דער הויפט אגענט פון ווילנער גאון").
כאמור, מסורות אלו אינן מקובלות עוד במחקר.

==לקריאה נוספת==
* עליית תלמידי הגר"א
* ספר גביעי גביע הכסף בוויקיטקסט

==קישורים חיצוניים==
* אלי אליאך, [https://haprushim.blogspot.com/2020/09/blog-post.html רבי בנימין ריבלין משקלוב תלמיד הגר"א נפטר בדרכו לא"י, מתי זה אירע?], בלוג [https://haprushim.blogspot.com/ הפרושים - תלמידי הגר"א בא"י].
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היישוב הישן
ריבלין בנימין
בנימין
קטגוריה:שקלוב: אישים
קטגוריה:ניסיונות עלייה לארץ ישראל
קטגוריה:ילידי 1728
קטגוריה:נפטרים ב-1812
נמל טנג'ונג פריאוק

נמל טנג'ונג פריאוק (באינדונזית: Tanjung Priok) בעיר ג'קרטה בירת אינדונזיה הוא הנמל הימי הגדול ביותר של המדינה. הנמל מטפל ביותר ממחצית תעבורת המטען הימי של אינדונזיה. הוא מופעל על ידי תאגיד הנמלים של אינדונזיה (PT Pelabuhan Indonesia 2).

טנג'ונג פריאוק הוא נמל טבעי, הממוקם בחופה הצפון-מזרחי של ג'קרטה. הוא נחשב לאחד הנמלים הפחות יעילים בדרום-מזרח אסיה, בשל קיבולת מוגבלת, גודש וזמן טיפול באוניות והליכי מכס איטיים. על מנת להגביר את תפוקתו מיושמת בו תוכנית התרחבות, אשר אמורה להגדיל את קיבולת הנמל עד פי שלושה עד לשנת 2023.

==נתוני הנמל==
נתוני הנמל בשנת 2013:
*שטח: 10.28 קילומטר רבוע, מהם 6.04 קילומטר רבוע של מים
*76 מקומות עגינה
*אורך רציפים: 16,853 מטר
*20 טרמינלים למטען
*כושר אחסון מטען: 401,468 טון
*כושר טיפול שנתי במכולות: 6.59 מיליון TEU

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20170312070527/http://www.priokport.co.id/index.php האתר הרשמי של הנמל הימי טנג'ונג פריאוק]

טנג'ונג פריאוק
קטגוריה:אינדונזיה: תחבורה
קטגוריה:ג'קרטה
צ'יפטלי (כלי נגינה)

344x344 פיקסלים
צ'יפטלי (באלבנית: çifteli) הוא כלי נגינה בעל שני מיתרים שמקורו באלבניה, אך נהוג להשתמש בו גם בקוסובו. יש הסוברים שהגרסה המוקדמת הראשונה של כלי נגינה דומה בעל שני מיתרים הגיעה מטורקיה וממנו התפתחה הגרסה האלבנית.

מרבית השימוש בכלי, בעל הצליל הגבוה, נעשה באירועים תרבותיים שונים, בחגים ואף בחתונות אלבניות. רבים משירי העם האלבנים מבוססים על תאום בין הצ'יפטלי לשירה.

== אטימולוגיה ==
מקור המילה צ'יפטלי הוא מהשפה האלבנית: צ'יפט זה כפול ואילו טל הוא מיתר.

== צ'יפטלי ולאומיות אלבנית ==
254x254 פיקסלים
הצ'יפטלי נבנה לרוב בעבודת יד והוא נחשב לכלי הנגינה הלאומי של אלבניה, ולפיכך החלק הרחב שלו, באזור הפריטה, מעוטר לרוב בסמלה הלאומי של אלבניה. 

כיום הצ'יפטלי פופולרי מאוד באלבניה וילדים רבים לומדים לנגן בו כבר מגיל צעיר.

== קישורים חיצוניים ==

* מנגינה אינסטרומנטלית עם [https://www.youtube.com/watch?v=45CwRE9l71A צ'יפטלי] 
* ילד מכוון [https://www.youtube.com/watch?v=93hPnWK4Omo צ'יפטלי] ומנגן עליו
* אחד מנגני הצ'יפטלי המובילים באלבניה, גזים פרשקפה, [https://www.youtube.com/watch?v=xLNvC03Lm20 בהדגמת נגינה] על צ'יפטלי

קטגוריה:כלי מיתר
קטגוריה:אלבניה: תרבות
אליפות גרמניה בכדורגל 1925

אליפות גרמניה בכדורגל 1925 הייתה העונה ה-18 של התחרות. 

החל מעונה זו בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה. 

למשחק הגמר הגיעו נירנברג ופ.ס.וו פרנקפורט. לנירנברג זה היה הניצחון רביעי בתולדות המועדון והשני ברציפות.

==ארגון האליפות==
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות: 
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold" 
! מועדון || תחרות
|- 
| פ.צ. קניגסברג||מנצחת אליפות הבלטית 
|-style="background:#ddd" 
| טיטניה שצ'צ'ין || סגנית מנצחת אליפות הבלטית 
|-
| ויקטוריה פירסט ||מנצחת אליפות דרום מזרח גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| ברסלאו 08|| סגנית אליפות דרום מזרח גרמניה 
|- 
| הרטה ברלין||מנצחת אליפות ברנדנבורג 
|-style="background:#ddd"
| אלמניה ברלין||סגנית אליפות ברנדנבורג 
|-
| פ.צ. לייפציג ||אליפות מרכז גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| קרל צייס ינה||סגנית אליפות מרכז גרמניה
|-
| המבורג ||אליפות צפון גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| אלטונה 93||סגנית אליפות צפון גרמניה
|-
| פ.צ. דיסבורג||אלופת מערב גרמניה 
|-style="background:#ddd" 
| שוורץ-ויס אסן||סגנית אלופת מערב גרמניה
|-
| טו.רו. דיסלדורף|| נציגה שלישית של מערב גרמניה
|-style="background:#ddd" 
| פ.צ. מנהיים||אלופת דרום גרמניה 
|-
| נירנברג || סגנית אלופת דרום גרמניה, מחזיקת התואר 
|-style="background:#ddd" 
|פ.ס.וו פרנקפורט||נציגה שלישית של דרום גרמניה
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
מספר כדורגלנים כבשו שלושה שערים ובכך זכו בתואר מלך השערים:

* יוסף לוקה (טו.רו דיסלדורף) ב-2 משחקים
* ארטור וורניקה (אלטונה 93) ב-2 משחקים
* וילי קירסיי (הרטה ברלין) ב-3 משחקים
* גאורג הוחזאנג נירנגבר ב-3 משחקים
* היינריך טראג נירנגבר ב-3 משחקים (בפעם השלישית בקריירה)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#25 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218030436/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קטגוריה:1925 בגרמניה
משה מאיר חי אליקים

הרב משה מאיר חי אליקים (נודע בכינוי "המשמ"ח אליקים") (ט"ו בטבת ה'תרל"ב, 27 בדצמבר 1871– ה'תש"ט, 1949) היה שד"ר, חבר בית הדין בטבריה, אב בית דין בקזבלנקה, חבר בית הדין במוגדור שבמרוקו ומייסד ישיבת כתר תורה בטבריה ובקזבלנקה.

==ביוגרפיה==

נולד בטבריה לרב נסים אליקים, שממנו התייתם בילדותו. בצעירותו למד בישיבות טבריה, ונישא לבתו של הרב רפאל אוחנה.

בשנת 1900 (ה'תר"ס) ייסד יחד עם הרב יעקב חי זריהן והרב אהרון הלוי סקלי את ישיבת "כתר תורה" בטבריה.

בשנת 1911 (ה'תרע"א) יצא בשליחות כוללות טבריה למצרים וערי צפון אפריקה. בעקבות מלחמת העולם הראשונה התעכב במרוקו, ובשנת 1919 (ה'תרע"ט) מונה לכהן כחבר בית הדין במוגדור. 

בסוף שנת 1920 (ה'תרפ"א) חזר לטבריה והחל לכהן כחבר בית הדין של הרב אליהו ילוז, לצד הרב יעקב חי זריהן. בחורף שנת 1922 (ה'תרפ"ג) נסע לשליחות באלג'יריה. כשסיים את שליחותו הוזמן לקזבלנקה כדי לכהן בה במשרת דיינות, ובחודש פברואר 1924 (אדר א' ה'תרפ"ד) מונה לשמש כאב בית דין בעיר. הוא ייסד שם ישיבה בשם "כתר-תורה" והיה אחראי על הצד הכלכלי ועל שיטת הלימוד. לראשי ישיבה הוא מינה את הרבנים שמעון אביקציץ ושמעון ברוך אוחיון.

בשנת 1925 (ה'תרפ"ה) השתתף בפולמוס הלכתי גדול בו היו מעורבים רבני טבריה, תוניסיה ומרוקו. במרכז הפולמוס היה ספר שהוציא בתוניס הרב חנניה חביב אזולאי בשם "מגן הדת", בו הוא כתב נגד רבנים שונים, ואסר את הייבום בקזבלנקה. מנגד הוציא הרב אליקים את הספר "מלחמת המגן" המתיר את הייבום בעיר, ויוצא להגנת הרבנים שנגדם נכתב בספר הקודם.

נפטר בשנת ה'תש"ט ונקבר בבית העלמין הישן בקזבלנקה (ליד עמיתו לבית הדין הרב אברהם אביחצירא), באוהל שבחלק הפנימי, שליד קבר הרב חיים פינטו. אחריו התמנה הרב חיים דוד בן סוסאן.

עם תלמידיו נמנו הרב שלמה ילוז, הרב יוסף חיים ילוז והרב ברוך טולידאנו.

==חיבוריו==
חידושיו הודפסו בתוך ספרי אביו שערך והוציא לאור:

* דבר נאה - חידושים בהלכה על ספרי ראשונים ואחרונים, ה'תרנ"ה
* חדר נאה - דרושים וחידושים על פרשיות התורה, חמש מגילות, משלי ותהילים, ה'תרע"א
* מלחמת המגן - מלחמת מצווה, לוחמים במלחמתה של תורה, קזבלנקה ה'תרפ"ה

חלק מתשובותיו הודפסו בספר "ויאסוף שלמה" מאת הרב שלמה הכהן צבאן מדבדו.

== קישורים חיצוניים ==
* הספר [http://www.hebrewbooks.org/38935 מלחמת המגן], באתר HebrewBooks
* 

* [http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_36724_63.pdf משה מאיר חי אליקים], בספר יהודי המזרח בארץ ישראל, מאת משה דוד גאון, באתר HebrewBooks

אליקים
קטגוריה:אסואירה: רבנים
קטגוריה:טבריה: רבנים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1871
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1949
אליפות גרמניה בכדורגל 1926

אליפות גרמניה בכדורגל 1926 הייתה העונה ה-19 של התחרות. 

בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה. 

אלופת העונה הקודמת נירנברג לא העפילה לתחרות. למשחק הגמר הגיעו אגודת ספורט פירט והרטה ברלין. לאגודת ספורט פירט זה היה הניצחון שני בתולדות המועדון (הקודם היה בשנת 1914).

==ארגון האליפות==
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות: 
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold" 
! מועדון || תחרות
|- 
| פ.צ. קניגסברג||מנצחת אליפות הבלטית 
|-style="background:#ddd" 
| פ.צ. שצ'צ'ין || סגנית מנצחת אליפות הבלטית 
|-
| ברסלאו 08 ||מנצחת אליפות דרום מזרח גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| ויקטוריה פירסט || סגנית אליפות דרום מזרח גרמניה 
|- 
| הרטה ברלין||מנצחת אליפות ברנדנבורג 
|-style="background:#ddd"
| נורדן-נורדווסט ברלין||סגנית אליפות ברנדנבורג 
|-
| דרזדנר ||אליפות מרכז גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| פורטונה לייפציג||סגנית אליפות מרכז גרמניה
|-
| הולשטיין קיל ||אליפות צפון גרמניה 
|-style="background:#ddd"
|המבורג||סגנית אליפות צפון גרמניה
|-
| ויקטוריה קלן||אלופת מערב גרמניה 
|-style="background:#ddd" 
| אלטנאסן||סגנית אלופת מערב גרמניה
|-
| פ.צ. דיסבורג|| נציגה שלישית של מערב גרמניה
|-style="background:#ddd" 
| ביירן מינכן||אלופת דרום גרמניה 
|-
| אגודת ספורט פירט || סגנית אלופת דרום גרמניה 
|-style="background:#ddd" 
|פ.ס.וו פרנקפורט||נציגה שלישית של דרום גרמניה
|}
 
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
אוטו הרדר מהמבורג כבש 6 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השלישית בקריירה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#26 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218030531/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קטגוריה:1926 בגרמניה
פיאט 132

פיאט 132 (Fiat 132) היא מכונית משפחתית גדולה אשר יוצרה על ידי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט בין השנים 1972–1981. בספרד הדגם הורכב על ידי סיאט, ונקרא "Seat 132". בפולין הורכב הדגם על ידי חברת Polski Fiat ונקרא 132p, בקוריאה הדרומית הדגם הורכב על ידי חברת קיה, (בשנת 1977, יוצרו 4,759 יחידות, תחת השם "Kia Fiat 132"). בנוסף הורכב הדגם גם בדרום אפריקה.

דגם ה"הפיאט 132" יוצרה עם מגוון מנועים: 1,592 סמ"ק, 1,756 סמ"ק, 1,995 סמ"ק ומנוע דיזל- 2,435 סמ"ק.

==דגמים==
* פיאט 132 דגם GL 
* פיאט 132 דגם GLS

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:Fiat 132 - Muzeum w Nieborowie (2).jpg| פיאט 132
קובץ:1977 Fiat 132 GLS 1800 Saloon (6292487119).jpg| פיאט 132 דגם GLS, שנת 1977
קובץ:Fiat 132 Nieborow.jpg| פיאט 132
קובץ:1975 Fiat 132 GLS.JPG| פיאט 132, שנת 1975
קובץ:Classic Moto Show 2015 85.jpg| פיאט 132 ( Polski Fiat 132p ) (יוצרה בפולין)
קובץ:Classic Moto Show 2015 87.jpg| פיאט 132 ( Polski Fiat 132p ) (יוצרה בפולין)
קובץ:Seat 132 Madrid.jpg| סיאט 132 (יוצרה בספרד)
קובץ:Fiat 132 (11833053695).jpg| פיאט 132
קובץ::1975 Fiat 132 GL Saloon (7007920645).jpg| פיאט 132 דגם GL, שנת 1975
קובץ:MHV Fiat 132 04.jpg| פיאט 132
קובץ:1978 Fiat 132 2000 - interior (8800461861).jpg| פיאט 132, שנת 1978 - מבט לתא הנהג
קובץ:Flickr - schmuela - I like the combo of fuzzy dice and Qu'ran.jpg|פיאט 132 
</gallery>

==ראו גם==
* פיאט
* פיאט 125
* פיאט 130
* פיאט 131

==לקריאה נוספת==
* [https://www.autoevolution.com/cars/fiat-132-1974.html#aeng_fiat-132-1974-16-3at-98-hp פיאט 132 - מפרט טכני ] (autoevolution)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
132
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1972
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בדרום אפריקה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בפולין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בספרד
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
פיאט 130

פיאט 130, קופה 
פיאט 130 (Fiat 130) היא מכונית מנהלים מפוארת גדולה מתוצרת קונצרן הרכב האיטלקי פיאט אשר יוצרה בין השנים 1969–1977. דגם הפיאט 130 נחשב ל"מכונית הדגל" של חברת פיאט. מגרסת הסדאן (4 דלתות) - יוצרו 15,093 יחידות, מגרסת הקופה (2 דלתות) יוצרו 4,294 יחידות.

==דגמים==
* פיאט 130 - 4 דלתות, סדאן
* פיאט 130 - 5 דלתות, סטיישן
* פיאט 130 - 2 דלתות, קופה 

===סוגי פיאט 130 סלון===
* "Fiat 130 Saloon type A"
* "Fiat 130 Saloon type B" - כוח המנוע שודרג מ-104 כ"ס ל-119 כ"ס (משנת 1971)

==ממאפייניו==
* הגה כוח סטנדרטי
* 4 בלמי דיסק
* הפיאט הראשון שאימץ אלטרנטור

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:1975 Fiat 130 (10815841303).jpg| פיאט 130, שנת 1975
קובץ:Fiat 130 165PS 1976 3.jpg| פיאט 130, שנת 1976
קובץ:Fiat130combi.jpg| פיאט 130 combi (סטיישן)
קובץ:2006 04 29 Veteranbiler071.JPG| פיאט 130
קובץ:Fiat 130 (23001579733).jpg| פיאט 130 - קופה
קובץ:Fiat 130 coupé 1974 inside.jpg| פיאט 130 - קופה, מבט לתא הנהג
קובץ:Fiat 130 Coupe Pininfarina (10949906366).jpg| פיאט 130 - קופה, מבט לתא הנהג
קובץ:Fiat 130 Coupé.jpg| פיאט 130 - קופה
קובץ:Fiat 130 Coupe Pininfarina (10949919666).jpg|לוגו חברת Pininfarina (המעצב) על דגם פיאט 130, קופה 
</gallery>

==ראו גם==
* פיאט
* פיאט 2300
* פיאט 125
* פיאט 131
* פיאט 132
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=hsXS_9a4RVU פיאט 130] (1:58 דקות), יו-טיוב
קטגוריה:מכוניות מנהלים
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות סטיישן
130
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1969
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים