OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-34

דיוויזיית גרנדיר אס אס ה-34 "לנדשטורם נדרלנד" () הייתה דיוויזיית גרנדיר של הוואפן אס אס, אשר הורכבה ממתנדבים מהולנד ולחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ב-1 במרץ 1943 הוקם בהולנד שתחת שליטת גרמניה "רגימנט גרנדיר לנדוואכט נדרלנד". הרגימנט היה מורכב מהולנדים מתנדבים, והיה תחת שליטת המפלגה הנאצית המקומית שנקראה "התנועה הנאציונל-סוציאליסטית של הולנד" (NSB). באוקטובר איבדה NSB את השליטה על הרגימנט והוא עבר תחת הוואפן אס אס. שמו שונה ל"רגימנט גרנדיר לנדשטורם נדרלנד". בספטמבר 1944 לחם הרגימנט במסגרת הקרב על ארנהם, ובנובמבר של אותה שנה שודרג ל"בריגדת גרנדיר אס אס לנדשטורם נדרלנד", וב-10 בפברואר 1945 שונה שמה של הבריגדה לדיוויזיית גרנדיר אס אס ה-34 "לנדשטורם נדרלנד". הדיוויזיה לחמה בקרבות בהולנד במסגרת הארמייה ה-25 כנגד בעלות הברית, והייתה מעורבת במספר זוועות כנגד האוכלוסייה האזרחית. חרף העובדה שמרבית החיילים בדיוויזיה היו הולנדים, הרי שרוב הקצינים היו גרמנים, ואף הולנדי לא הגיע לתפקיד בכיר ממפקד פלוגה.

המורל בדיוויזיה היה נמוך, במרץ 1945 ניסו ארבעה חיילים הולנדים לרצוח את מפקד הכיתה שלהם ולערוק לבריטים, אולם תוכניתם נתגלתה והארבעה הוצאו להורג ב-9 במרץ. ב-5 במאי נכנעה מרבית הדיוויזיה לידי הצבא הבריטי, אם כי חלק קטן ממנה המשיך להילחם עד 9 במאי. מרבית חיילי הדיוויזיה נשפטו כמשתפי פעולה עם הנאצים, וחלקם אף נרצחו ללא משפט כפעולת נקם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/GrenadierdivisionenSS/34GDSS.htm דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-34] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.axishistory.com/books/119-germany-waffen-ss/germany-waffen-ss-divisions/1326-34-ss-freiwilligen-grenadier-division-landstorm-nederland דיוויזיית גרנדיר אס אס ה-34] באתר Axis History 

==הערות שוליים==

34
ג'וזף קלנסי

ג'וזף קלנסי (באנגלית: Joseph Clancy) הוא ראש השירות החשאי של ארצות הברית לשעבר.

==ביוגרפיה==
קלנסי נולד בפילדלפיה, למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והוא בוגר תואר ראשון במדע המדינה ומשפט פלילי מאוניברסיטת וילנובה. לאחר לימודיו עבד כמורה וכמאמן פוטבול ובייסבול בתיכון בפילדלפיה. 

במאי 1984 הצטרף לשירות החשאי של ארצות הברית ושימש רכז שטח בלשכת פילדלפיה. ב-1989 עבר ליחידת האבטחה של נשיא ארצות הברית בה שירת במשך כשמונה שנים. לאחר מכן שימש רכז שטח בלשכת ניו יורק של השירות החשאי. ב-1999 חזר לשרת ביחידת האבטחה של הנשיא ובתפקידו הבא הוצב במטה השירות במשרד לענייני הקונגרס. כמו כן שירת ביחידת ביקורת הפנים של השירות. 

באוקטובר 2001 עבר לשרת במטה המחלקה לביטחון המולדת ושימש כראש מערך האבטחה באירועים לאומיים. במרץ 2003 חזר לשרת ביחידת האבטחה של הנשיא. ביוני 2005 מונה למשנה לראש יחידת האבטחה. בפברואר 2009 מונה לראש יחידת האבטחה. הוא שירת בתפקיד במהלך כהונתו של הנשיא ברק אובמה. ב-2011 פרש מהשירות ומונה לראש מערך האבטחה בחברת Comcast. 

לאחר התפטרותה של ראש השירות החשאי ג'וליה פירסון, התבקש קלנסי על ידי הנשיא אובמה לשוב לשירות ולמלא את מקומה, הוא שירת כממלא מקום מאוקטובר 2014 עד מינוי הקבע לתפקיד בפברואר 2015. בפברואר 2017 הודיע על פרישתו שנכנסה לתוקף ב-4 במרץ.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.secretservice.gov/about/leadership/ ג'וזף קלנסי] באתר השירות החשאי של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:ראשי השירות החשאי של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
ארנסט בראון

ארנסט "בראוני" בראון (25 באפריל 1916 - 21 באוגוסט 2009) היה רקדן סטפס אפרו-אמריקאי. בראון היה חלק מצמד רקדנים יחד עם צ'ארלס "קוקי" קוק אשר רקדנו והופיעו יחד מיימי הוודויל בשנות ה-60. ב-16 שנותיו האחרונות, רקד יחד עם רג'ינלד מקלגלין שהיה ידוע בכינוי "רג'יו ההופר".

== ביוגרפיה==
בראון התחיל להופיע באופן מקצועי כילד במועדונים שונים: רוקסי רדיו סיטי, מועדון הכותנה בניו יורק, הקזינו הלטיני בפריז ובפלדיום שבלונדון בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20.

הוא קיבל פרס מטעם אגודת הסטפס האמריקאי בשנת 2004 והופעתו האחרונה הייתה במסגרת המופע השנתי "עיר הסטפס" מטעם אותה האגודה יחד עם מר מקלגלין.

בראון הופיע בסרטים כמו "קאו קאו בוגי", על במת ברודוויי בשנת 1948 "נשקי אותי קייט", בפסטיבל הג'אז של ניופורט, במופעים שונים כמו "אשפה ושתי הפחיות שלו" שבו שיחק את אחת הפחיות.

בנוסף הופיע בסרט דוקומנטרי שהיה מועמד לפרס אמי "ג'ובה- המאסטרים של הריקוד הקצבי והסטפס"
ארנסט "בראוני" בראון נפטר בשיקגו בשנת 2009.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://memory.loc.gov/diglib/ihas/loc.music.tdabio.31/default.html Ernest Brown | American tap dancer], באתר ספריית הקונגרס האמריקאי
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רקדנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
מרכז הנגב

מרכז הנגב הוא שמו של בניין מגורים, משרדים ומסחר בין השכונות ג' וד' בבאר שבע. הבניין, הכולל בתוכו מעין רחוב מקורה, תוכנן על ידי אדריכל רם כרמי ונחשב למבנה בולט ולאחד מסמלי הברוטליזם הישראלי. חלקו הראשון של הבניין הוקם בשנת 1966 על ידי חברת סולל בונה, אך החלקים הנוספים שתוכננו במקור לא נבנו. כרמי זכה בפרס רכטר לשנת 1966 על תכנון הבניין.

לימים ספג הבניין ביקורת על האסתטיקה הברוטליסטית שלו, על כישלונו המסחרי ואף על היומרה לתכנן ״עיר בתוך בניין״, כפי שניסח כרמי בעצמו. כיום מצבו של הבניין מוזנח ובחלקים ממנו נעשו שינויים מבניים.

בשנת 2015 הוצגה בארכיון עזריאלי לאדריכלות שבמוזיאון תל אביב לאמנות תערוכה העוסקת בבניין תחת הכותרת "מרכז הנגב: מברוטליזם לפוסט-מודרניזם". התערוכה הציגה את הגלגולים השונים שלהבניין ונאצרה על ידי פרופ' ערן נוימן.

== קישורים חיצוניים ==
* רם כרמי, [http://www.publicschool.org.il/wp-content/uploads/2010/03/kav_carmi.pdf אדריכלות של צל], מאמר בכתב העת קו גיליון 3
* [http://www.brutalist-architecture.org/--chmr מרכז הנגב] באתר אדריכלות ברוטליסטית בישראל
* 
* 
* 
* [http://telavivinf.com/blog/ביקור-בבאר-שבע/ סיור בבניין עם תמונות] בבלוג "התפוז הגדול"
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באר שבע: מבנים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן רם כרמי
קטגוריה:ברוטליזם בישראל
שביל יזרעאל

סימון שביל יזרעאל
שביל יזרעאל הוא טרק בעמק יזרעאל. תוואי השביל הראשי שלו הוא באורך של כ-120 קילומטר, ויחד עם שבילי משנה אורכו הוא כ-200 קילומטר. את השביל יזמו המועצה האזורית עמק יזרעאל יחד עם בני נוער מהמועצה, והוא סומן על ידי הוועדה לשבילי ישראל. השביל עובר בין מצפורי נופים, אתרים ארכאולוגיים, אתרי מורשת, גנים לאומיים ושמורות טבע. מטרות השביל הן להציג את ה"יזרעאליות", להוות אתר תיירותי, להוסיף לעמק מבחינה אקולוגית בערך הסביבתי ולהוות אתר חינוכי לנוער. צבעי סימון השביל מיוחדים בסימון לבן כתום לבן. רוב השביל כבר מוכן, אך ישנם חלקים מתוכננים הנמצאים בשלבי הכנה.

== מסלול שביל יזרעאל ==
שביל יזרעאל באזור תל שמרון
מעיינות, אתרי מורשת, יישובים, תלים תנ"כיים, שמורות ומצפורים לאורך השביל (המוכן) ממערב למזרח:

בית שערים, מצפה ברק, אלונים, עין חזין, באר אבא, נחל נהלל, נהלל, הסליק של נהלל, עין שפן, עין סייפן, עין בידיה, רמת דוד, גבת, שמורת הטבע שימרון, בריכת תל שימרון, סינגל תמרת, אבן שבת, גן לאומי שמרון, יער כפר החורש, הר בהרן, עין מקב, יפיע, יער בלפור, מצפור לעמק, גניגר, עין גדעון, שמורת הטבע בלפוריה, עין עדשים, גבעת הג'מוסים, חרבת עדשים, נחל עדשים, אחוזת ברק, דברת.

== קישורים חיצוניים ==
[http://www.emekyizrael.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/shvilmapa.jpg מפת השביל באתר עמק יזרעאל] .

[https://www.emekyizrael.org.il/שביל-יזרעאל-קק-ל/ מפת השביל המתוכנן באתר עמק יזרעאל.]

[http://www.kkl.org.il/about-us/new-projects/2016/yizreel-kkl-trail/ השביל באתר קק"ל.] 

==הערות שוליים==

יזרעאל
קטגוריה:עמק יזרעאל
חיים מאיר היילמן

בצעירותו, תמונתו כפי שמופיעה ב"בית רבי".חיים מאיר הֵיילמַן (בכתיב ידי: היילמאן; ה'תרט"ו, 1855 – י"ג בחשוון ה'תרפ"ח, 8 בנובמבר 1927) היה ביוגרף, ומוציא לאור יהודי בלארוסי. עסק בהדפסת סיפורי חסידים וכתבי אדמו"רי חב"ד. כתב את ספר הביוגרפיה המהווה את אחד ממקורות הידע החשובים על אדמו"רי חב"ד - "בית רבי".

== קורות חיים ==
נולד ב-1855 בעיר לפל שבמחוז ויטבסק, כיום בבלארוס, לרב אברהם שמואל היילמן ולאיטה ביילה בת מנחם מנדל מלפל. היה חסיד של אדמו"רי חב"ד, הרב שלמה זלמן שניאורסון מקאפוסט ואחיו הרב שמריה נח שניאורסון מבוברויסק.

הילמן עסק בהוצאה לאור וכתיבה, וההדיר והוציא לאור בין היתר את ספרי האדמו"ר ה"צמח צדק" - 'אור התורה', 'יהל אור' על ספר תהילים, 'מאה שערים' תורות אדמו"רי חב"ד הראשונים, וכן ספרי חסידים - 'חנה אריאל' של רבי יצחק אייזיק אפשטיין ו'פלח הרימון' של רבי הלל מפאריץ'.

ספרו בית ישראל שנדפס בניו יורק בה'תרס"ז עוסק ברבי ישראל מרוז'ין ובאדמו"רי בית רוז'ין.

נפטר בי"ג בחשוון ה'תרפ"ח (1927).

== בית רבי ==
בשנת ה'תרס"ב (1902) נדפס לראשונה בברדיטשוב ספר היסוד הביוגרפי שכתב בית רבי, על שלושת אדמו"רי חב"ד הראשונים - האדמו"ר הזקן, האדמו"ר האמצעי והצמח צדק, בתוספת כתבים וביוגרפיה על בני משפחותיהם, ידידיהם ותלמידיהם.

את הספר כתב במשך 13 שנה ולדבריו השמיט את כל הפרטים שאינם מהימנים דיים. רבים ממקורותיו הם מנכדי הצמח צדק, כשהכוונה לאדמו"רי קאפוסט וליאדי. הספר נדפס בשנים מאוחרות יותר בכמה מהדורות חדשות. הילמן נפגש עם האדמו"ר הרש"ב מלובביץ' ובזקנותו ביקר בהתוועדות של בנו, הרב יוסף יצחק שניאורסון מחב"ד; חתנו, הרב מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד כתב על הספר בית רבי: היילמן זכה לשבחים גם מצד אנשי המחקר, והוא מצוטט רבות על ידי מיכלזון, יועץ קים קדיש, אלפסי ועוד.

== לקריאה נוספת ==
בית רבי - הוצאה חדשה ה'תשע"ד (2014), הוצאת הוצאת ספרים מעיינותיך. ראה הקדמת לוי יצחק הולצמן.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://ru.wikisource.org/wiki/ЕЭБЕ/Гельман,_Хаим_Меир Гельман, Хаим Меир], יברייסקיה אנציקלופדיה
*יהושע מונדשיין, [https://web.archive.org/web/20190405084322/http://shturem.net/index.php?section=blog_new&article_id=271&lang=hebrew "בית רבי"], באתר שטורעם
* הספר [http://hebrewbooks.org/3751 בית רבי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1927
קטגוריה:מו"לים יהודים בלארוסים
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:ביוגרפים
קטגוריה:חסידי קאפוסט
מגנטוביולוגיה

מגנטוביולוגיה הוא תחום מדעי העוסק בהשפעת שדות מגנטיים חלשים על יצורים חיים, תחום זה החל להתפתח כמעט עם תגלית התופעה האלקטרומגנטית עצמה.
שנים רבות ישנו ניסיון להבין את הפיזיקה העומדת מאחורי השפעות אלה ששזור בהרבה סתירות.
התחום כולל גם שדות אלקטרומגנטיים הנוצרים על ידי תהליכים בתוך מערכות ביולוגיות.

== מחקר ואופן הניסוי ==
בעקבות חוסר התוצאות הברורות מתצפיות וניסויים בתחום זה עדיין לא קיימות השערות ותפיסות מוגדרות, ועל כן פיזיקאים רבים עוד מנסים לאמוד את ההשפעות של שדה מגנטי על מערכות ביולוגיות.

מחקרים מוצלחים בתחום עדיין לא הוצגו באופן ברור.
בעייתיות המחקר בתחום מתבטאת בריבוי משתני הבעיה וקיימות מספר תאוריות בתחום. שכן שדות בעוצמות של 1 גאוס או תדר הנמוך מ-100 הרץ אינם יכול לבצע פעולות חימום ואו למסור אנרגיה המתאימה להתרחשות תהליך כימי.
חוקרים בתחום המגנטוביולוגיה אינם מסתירים את בעייתיות התצפיות הניסיוניות הסותרות בחלק מהמקרים ולא חזרתי במקרים אחרים. הסברים שנותנים לכך היא הסימולטניות הדרושה לקיומם של כל התנאים המגנטיים והפיזיולוגיים בו זמנית.
גישה שונה להגעה למסקנות על תצפיות ניסיוניות שפותחה עקב הקושי בקבלת תוצאות מובהקות בסדרת ניסויים דומים, מסתכמת בהסתכלות על תוצאות ניסיוניות מסוגים שונים וניסיון למצוא דמיון בתצפיות שניתנות. לכן יימצאו יותר הסברים תאורטיים לכל תופעות אלה וניסויים אלה אך לא תוצאות חותכות.
הבלבול הרב בתחום זה מתבטא בתחום הרפואי, שכן מצד אחד מוצעים מגוון שיטות של ריפוי תחת הכותרת מגנטותרפיה, אך מצד שני ידוע כי שדה מגנטי חזק או מעל תדר של 50 הרץ יכול להיות מעורב בתהליכים כימיים או תרמיים בסביבה ביולוגית ומכאן יכול להזיק ואף עלול להיות מעורב בהתפתחות סרטנית. מכאן שמדענים נוטים לא להתייחס בכובד ראש לתחום זה.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
*Binhi V N, Savin A V Usp. Fiz. Nauk 173 265 (2003) [Phys. Usp. 46 259 (2003)]
*Park R L Voodoo Science: the Road from Foolishness to Fraud (Oxford: Oxford Univ. Press, 2002)
*de Gennes P-G Scaling concepts in Polymer Physics (Ithaca, NY: Cornell Univ. Press, 1979) [Translated into Russian (Moscow: Mir, 1982)]
*Blyumenfel'd L A Problemy Biologichesko|¯ Fiziki (Problems of Biological Physics) 2nd ed. (Moscow: Nauka, 1977) [Translated into English (Berlin: Springer-Verlag, 1981)] 5. Kapitsa S P (Compiler) Zhizn' Nauki: Antologiya Vstupleni|¯ k Klassike Estestvoznaniya (Life of Science: Anthology of Preambles in Classical Natural Sciences) (Moscow: Nauka, 1973)
</div>

קטגוריה:תחומים בביולוגיה
קטגוריה:אלקטרומגנטיות
אפלטון פינאר

אפלטון פינאר
אפלטון פינאר ב-1887, צילום של [[ג'ון הנרי היינס ]]
מבט על הקיר מהצד
צילום מ-1887 של ג'ון הנרי היינס
אֶפְֿלַטוּן פִּינאר (בטורקית: Eflatunpınar שמשמעותו "המעיין של אפלטון") הוא שמו של אתר בטורקיה הכולל מבנה עתיק מונומנטלי ובריכה מלבנית שמימיה מקורם במי מעיין הנובע בסמוך לבריכה. בצד הבריכה נבנה בתקופת האימפריה החתית מקדש קטן ממנו שרד קיר מונומנטלי המגולף בדמויות שונות. האתר שוכן בתחומו של הפארק הלאומי אגם ביישהיר בנפת קוניה, 22 ק"מ צפונית לעיר ביישהיר (Beyşehir) ו-85 ק"מ מערבית לעיר קוניה. המבנה באתר פורש על ידי הסלג'וקים כמקדש לפילוסוף אפלטון, ומכאן שמו.

== סקירה כללית ==
מי המעיין מתנקזים לאגם ביישהיר (Lake Beyşehir) במרכז אנטוליה באזור העתיק של פיסידיה (Pisidia) בצפון ליקיה. בתקופת הברונזה המאוחרת נבנתה באתר בריכה קדושה מאבני גזית מטרכיט המוקדשת לפולחן המעיין, כת שהתקיימה בתקופה החתית. גודלה של הבריכה הוא 34 על 30 מטר. קיר המקדש ששרד נמצא בצידה הצפוני של הבריכה. הקיר בנוי מאבנים גדולות, על גבי האבנים במרכז הקיר, סותתו דמויות של אל הסערה ואלת השמש, כשמעל כל אחד מהם מסותת דיסק שמש מכונף. מסביבם עשר דמויות התומכות בשתי דיסקאות השמש המכונפות. מעל כל הדמויות נמצא עוד דיסק שמש גדול מכונף. בבסיס הקיר נמצאות חמש דמויות של אלי ההר, הנראות כיוצאות ממי הבריכה. בשלוש הדמויות המרכזיות של אלי ההר מופיע חור בבטנן, חור זה הביא לפרשנות שמדובר באלי המעיין. גודלו של הקיר הוא שבעה מטר לגובה לערך, כולל אלי ההר בבסיס, ושבעה מטר לאורך.

הבריכה עצמה מוקפת בקיר נמוך ומימין ומשמאל לקיר המונומנטלי נמצא פסל של אל. מסביב לבריכה נמצאים שברים של פסלים שונים. הגדול שבהם הוא קיר עם שלושה ראשים של שור, שנמצא בצידה הדרומי של הבריכה, לא במקומו המקורי. הקיר עם הראש המשולש שימש כמלוי בקיר של סכר שנבנה בתקופה הרומית, שנבנה בצידה בדרום מערבי של הבריכה. באתר לא נמצאו כל כתובות, אבל בהתבסס על אתרים קרובים, האתר מתוארך למחצית השנייה של המאה ה-13 לפנה"ס.

במרחק 37 ק"מ מאפלטון פינאר, נמצא תבליט פסילאר. באתר זה נמצא פסל גדול הכולל את אל הסערה האנטולי עומד מעל אל ההר ומשני צידיו שני אריות. הארכאולוג ג'יימס מלארט הציע שמונומנט זה, שפיסולו לא הסתיים ונמצא לא באתרו הסופי, היה מיועד במקורו להיות חלק מהאתר של אפלטון פינאר, וכי מספר שברים שנמצאו באפלטון פינאר, יש להם דמיון לפסלי האריות בפסילאר, וכי פסל זה היה מיועד במקורו לעמוד מעל דיסק השמש הגדול המכונף.

==המחקר הארכאולוגי==
האתר נבדק קצרות על ידי הארכאולוגית לוסיה ניקסון (Lucia Nixon) מאוניברסיטת אוקספורד בתוך מאמרה על צ'טלהויוק. במאמר השתמשה בעבודתו מתחילת המאה ה-20 של הארכאולוג הבריטי פרדריק ויליאם הסלוק (Frederick William Hasluck). האתר ברובו לא נבדק ולא נחקר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.hittitemonuments.com/eflatunpinar/index-t.htm Eflatunpınar Monument] באתר hittitemonuments.com
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:טורקיה: גאוגרפיה
קטגוריה:חתים
קטגוריה:מעיינות
יקב לוריא

חדר החביות
חדר התסיסה
יקב לוריא הוא יקב בוטיק משפחתי ישראלי.

היקב הוקם בשנת 2006 במושב ספסופה שבמרום הגליל על ידי הכורם יוסי סיידא, ובנו, גידי בוגר מגמת הייננות במכללת אוהלו. בבציר הראשון נעשו ביקב כ-6,000 בקבוקים, ובמהלך השנים גדל ייצור היין ביקב, על חשבון מכירת הענבים מהכרם, בבציר 2016 נעשו כ-100,000 בקבוקים.

בכרמי המשפחה המשתרעים על כ-200 דונמים גדלים הזנים: קברנה סוביניון, קברנה פרנק, שיראז, מרלו, סנג'ובזה, ברברה, גוורצטרמינר, שרדונה, רוסאן, פינו גרי, מלבק ופטי ורדו.

== יינות היקב ==
הייקב מייצר יינות זניים וממסכים (בלנדים):
*שיראז – יין אדום יבש, מתיישן בחבית עץ כ-16 חודשים.
*גראנד וויטל – יין הדגל של היקב, מופק מהחלקות הנבחרות בכרם. היין הוא ממסך המבוסס קברנה סוביניון, אליו נוספים שיראז ומרלו.
*קברנה סוביניון – יין אדום יבש, מתיישן בחבית עץ כ-12 חודשים.
*רוסו – יין ממסך המבוסס על הזנים האיטלקים סנג'ובזה וברברה, אליהם נוספים קברנה סוביניון ושיראז. היין מתיישן בחביות עץ במשך כ-18 חודשים.
*שרדונה – יין לבן יבש. היין עובר תסיסה בחבית עץ מיוחדת המסתובבת על ציר, תהליך המעניק ליין מורכבות עקב המגע התמידי של היין ומשקעיו.
*רוזה – יין סמוק המופק מענבי ברברה, קברנה סוביניון ומרלו.
*גוורצטרמינר – יין לבן חצי יבש.
*טרסה – ממסך של קברנה סוביניון וקברנה פרנק. מתיישן כ-12 חודשים בחביות עץ.
*פינו גריג'יו – יין לבן יבש, מופק מענבי פינו גרי.
*לוריא White – יין לבן יבש, ממסך של גוורצטרמינר ופינו גרי.

== זכיות ופרסים ==
יינות היקב זכו במדליות במספר תחרויות בהם: דקנטר, בסט וליו וטרה ווינו.

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lueriawinery.com/ www.lueriawinery.com]
* [https://www.foodis.co.il/%D7%99%D7%A7%D7%91-%D7%9C%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%90-%D7%94%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%9F-%D7%A9%D7%91%D7%A2%D7%98-%D7%91%D7%93%D7%9C%D7%AA/ יקב לוריא – היינן שבעט בדלת] באתר "אכול ושאטו" 12 בנובמבר 2010
* דני רובין, [http://alhayain.com/?p=838 יקב לוריא – כרמי יוסף סיידא – פגישה עם יינן ויין] באתר על היין
* רן בירון, [https://web.archive.org/web/20121016150130/http://www.sommelier.co.il/article.asp?id=316 לוריא - איכות גלילית!] באתר סומלייר

== הערות שוליים ==

לוריא
קטגוריה:כפר חושן
אייל בן עמי

אייל בן עמי (נולד ב-29 באוגוסט 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר והמגן השמאלי.

==קריירה==
בן עמי התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בעונת 1993/1994 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק נגד הפועל חיפה במסגרת הליגה הבכירה. בן עמי זכה עם הפועל תל אביב בגביע המדינה בעונת 1998/1999 לאחר ניצחון על בית"ר ירושלים במשחק הגמר. בעונת 1999/2000 זכה עם הקבוצה בדאבל, ובמשחק גמר הגביע בו שוב ניצחה הפועל תל אביב את בית"ר ירושלים הורחק בן עמי בכרטיס אדום.

לקראת עונת 2000/2001 הושאל בן עמי להפועל פתח תקווה. ב-9 בספטמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 נגד מכבי תל אביב. בעונה שלאחר מכן הושאל לעירוני ראשון לציון, ולקראת עונת 2003/2004 חזר להפועל תל אביב ושיחק במדיה שנה וחצי נוספות.

בינואר חתם בן עמי בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית, ובמדיה שיחק עד תום העונה. לקראת עונת 2004/2005 חזר לליגת העל וחתם בהפועל נצרת עילית, עמה ירד לליגה הלאומית לאחר עונה אחת בקבוצה. בקיץ חתם במועדון ספורט אשדוד, אך לא שיחק במדי הקבוצה וכעבור תקופה קצרה פרש ממשחק פעיל עקב פציעה בברך.

בקיץ חזר מפרישה כאשר חתם בהפועל כפר שלם מליגה א'. את עונת התחיל בכפר שלם, ובנובמבר חתם בהפועל נחלת יהודה מליגה א', במדיה שיחק עד סיום העונה ולאחר מכן פרש בשנית לאחר שחזר בתשובה.

בקיץ הצטרף להפועל בת ים מליגה ג', עמה העפיל בסיום העונה לליגה ב'. בעונה שלאחר מכן חזר לקדנציה שנייה בהפועל נחלת יהודה לאחר שירדה לליגה ב'. ב-4 בינואר 2017 חתם במכבי עירוני אשדוד מליגה ב', ובמדיה שיחק עד תום העונה.

===נבחרת ישראל===
לזכותו של בן עמי הופעה אחת במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות מול שנערך ב-16 באוגוסט 1995. בתחילת המאה ה-21 זומן בן עמי כמה פעמים לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, וערך במדיה 2 הופעות. את הופעת הבכורה שלו ערך בהפסד 2–3 ל, במשחק ידידות שנערך ב-24 באפריל 2001. ב-17 באפריל 2002 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות בו הפסידה הנבחרת 1–3 ל.

==תארים==
;הפועל תל אביב
* אליפות: 1999/2000
*גביע המדינה: 1998/1999, 1999/2000

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר שלם
קטגוריה:כדורגלני הפועל בת ים
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:ספורטאים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:בת ים: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
ליאון הלוי

ליאון הלוי (בצרפתית: Léon Halévy; 1802–1883) היה איש ציבור, היסטוריון, סופר, משורר ומחזאי יהודי צרפתי.

==ביוגרפיה==
נולד למשפחה יהודית בפריז, בנו של החזן אלי חלפון הלוי, שהיה מזכיר הקהילה היהודית של פריז, סופר ומורה לעברית. אחיו הגדול של ליאון הלוי היה המלחין ז'אק פרומנטל הלוי.

היה תלמידו של הוגה הדעות הצרפתי קלוד-אנרי דה סן-סימון. בשנת 1828 כתב את "תולדות היהודים בעת החדשה", אחת היצירות המוקדמות בנושא זה.

נישא לבתו של האדריכל הצרפתי לואי-היפוליט ליבאס. ב-1831 התמנה למרצה לספרות צרפתית באקול פוליטקניק וכעבור שלוש שנים פרש. לאחר מכן עמד בראש הלשכה של האגודות המדעיות, עד לפרישתו בשנת 1853.

את שארית חייו הקדיש לכתיבה. כתב מספר רב של שירים, תרגומים, מחזות ויצירות אחרות. כתב את הביוגרפיה של אחיו ז'אק פרומנטל הלוי, שפורסמה לאחר מותו של ז'אק פרומנטל בשנת 1864.

ליאון הלוי מת בשנת 1883 בגיל 81. בנו הוא לודוויק הלוי (Ludovic Halévy), ליבריתן של אופרות צרפתיות רבות, ביניהן כרמן של ביזה. בן נוסף, שנולד מפרשת אהבים עם זמרת אופרה, היה הפוליטיקאי לוסיין-אנטול פרבו-פרדול (Lucien-Anatole Prévost-Paradol).

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1802
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1883
יהושע בירדוגו

הרב יהושע בירדוגו (ט"ז באב ה'תרל"ח, 18 באוגוסט 1878 – כ"ד בתמוז ה'תשי"ג, 7 ביוני 1953) היה רבה הראשי של העיר מקנס שבמרוקו, ראב"ד בבית הדין הגדול לערעורים ברבאט ורבה הראשי של מרוקו.

== ביוגרפיה ==

נולד בשנת 1878 (ה'תרל"ח), לרב יעקב ברדוגו, מחבר הספר "עדות ביעקב". סבו היה הרב מרדכי בירדוגו<ref>יש להבחין בינו ובין רבי פתחיה מרדכי ב"ר יקותיאל המוכר כמחבר שו"ת נפת צופים ולא זכה לנכדים.</ref>, בנו של הרב רפאל בירדוגו המכונה "המלאך רפאל". למד תורה בעיקר אצל אביו ואצל הרב חיים מריג'ן. אולם, הרב יוסף בן נאים כתב עליו כי כמעט לא למד אצל רב אחד בתמידות.

בתאריך ב' באדר ב' ה'תרצ"ב התמנה לתפקיד ראב"ד בעיר מקנס לצד הרב יוסף משאש והרב רפאל ברוך טולדנו, והחליף את קודמו, הרב יעקב טולדאנו (אביו של הרב רפאל ברוך טולדנו).

בחודש אייר ה'תש"א התמנה לתפקיד ראב"ד בבית הדין הגדול בעיר רבאט שבמרוקו, וכרבה הראשי של יהדות מרוקו, לאחר פטירת קודמו הרב חיים יקותיאל בירדוגו בשנת ה'ת"ש. כאות כבוד, רבי יהושע לא רצה לקבל את תפקיד הרבנות בחייו של רבי חיים יקותיאל. 

בהיותו ראב"ד מרוקו הקים את מועצת רבני מרוקו, שפעלה גם אחר שהוחלף בתפקיד על ידי יורשו - רבי שאול אבן דנאן. 

בנה את הבית הראשון בשכונה החדשה במקנס, ומעל ביתו ייסד את ישיבת "כתר תורה" בראשותו של הרב יצחק סבאג. היה פעיל למען בניין וישוב ארץ ישראל, ועמד בראש חברת "חיבת ציון", יחד עם הרב אהרן אסודרי. בתוך כלל פעולות החברה, הם גם גייסו כספים ושלחו אותם לבניין ארץ ישראל.

כתב עשרות הסכמות לספרים שיצאו בתקופתו, אולם הוא בעצמו לא פרסם שום ספר. בשנת ה'תשע"ב פרסם נכדו – הרב דוד בירדוגו את הספר "בית דינו של יהושע" המרכז ומסכם את כל פסקיו של סבו.

הלך לעולמו בכ"ד בתמוז ה'תשי"ג, 7 ביוני 1953 לאחר מחלה וקשיי לחץ דם.

הפייטן ר' יצחק רואש וכן הרב יוסף משאש, כתבו פיוטים לזכרו של הרב יהושע בירדוגו.

===חיים אישיים===
רבי יהושע היה נשוי למזל-טוב בת הרב דוד אסודרי. אחות של מזל-טוב נישאה לרב מימון משאש ושניהם הוריו של הרב שלום משאש. הרב יהושע היה הסנדק של הרב שלום משאש ואחד מרבותיו המובהקים והקרובים.

לרבי יהושע ולרעייתו נולדו שני בנים ובת: בכורם היה אלישע, שנפטר בהיותו בן 19 בלבד, בן נוסף הוא הרב רפאל בירדוגו וביתו היא אסתר בירדוגו.

== משפחתו ==
* הרב רפאל בירדוגו - סבא רבא שלו
* הרב מרדכי בירדוגו - סבו
* הרב יעקב בירדוגו - אביו, מחבר הספר "עדות ביעקב"
* הרב רפאל בירדוגו – בנו, הרב האחרון של מקנס
* הרב שלום משאש – אחיין של רעייתו הרבנית מזל-טוב
* הרב דוד בירדוגו – נכדו, דיין בית הדין האזורי תל אביב

== לקריאה נוספת ==
* דוד ברדוגו, בית דינו של יהושע, ירושלים, ה'תשע"ב.
* אלעד פורטל, זה היו"ם משנת הרב יוסף משאש, פאר הקודש, אשקלון, ה'תשע"א.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מקנס: רבנים
קטגוריה:רבאט: רבנים
קטגוריה:מרוקו: רבנים ראשיים

קטגוריה:ילידי 1878

קטגוריה:נפטרים ב-1953
ויליאם בק (שחקן)

ויליאם בק (באנגלית: William Beck) הוא שחקן יליד ויילס.

==ביוגרפיה==
בק למד בבית הספר התיכון קינטון בווריקשייר. הוא התחיל ללמוד רפואה לפני שהחליט לפנות לקריירת משחק. את הכשרתו כשחקן רכש בבית הספר "The Poor School" בלונדון.

בק ידוע בעיקר מהופעותיו בטלוויזיה הבריטית בתפקיד רויסטון וייט בסדרת הדרמה "רובין הוד" של ערוץ BBC One, ובדמות דילן קיו בסדרת הטלוויזיה "חדר מיון". בקולנוע השתתף בסרטים כגון "סנאץ'" בבימויו של גאי ריצ'י.

===חיים אישיים===
בק נשוי להאנה מאלאטרט (Hannah Mallatratt). לבני הזוג יש שני ילדים.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2000
| סנאץ'
| dir="ltr" | Snatch
| ניל
|
|-
| 2008
|
| dir="ltr" | The Agent
| אלכסנדר ג'ויס
|
|-
| 2017
|
| dir="ltr" | Bitter Harvest
| סטפן
|
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 1999
|
| dir="ltr" | The Bill
| אדם ת'ווייט
| בפרק "All Change"
|-
| 2000
|
| dir="ltr" | Attachments
| ריס וילסון
|
|-
| rowspan="2"| 2003
|
| dir="ltr" | Serious and Organised
| בילי אינגליש
| פרק אחד
|-
| סיפורי קנטרברי
| dir="ltr" | The Canterbury Tales
| קולין
| בפרק "The Pardoner's Tale"
|-
| 2003–2004
| כובע אדום
| dir="ltr" | Red Cap
| סרג'נט מייג'ור סטיב פורני
|
|-
| 2004
|
| dir="ltr" | The Murder Room
| מפקח בילוש פירס טאראנט
|
|-
| rowspan="3"| 2006
|
| dir="ltr" | Johnny and the Bomb
| ד"ר האריס
| מיני-סדרה
|-
| סימני חיים
| dir="ltr" | Vital Signs
| בילי בריטין
|
|-
| רובין הוד
| dir="ltr" | Robin Hood
| רוי
| עונה ראשונה
|-
| 2007
| מנזר נורת'אנגר
| dir="ltr" | Northanger Abbey
| ג'ון ת'ורפ
| סרט טלוויזיה
|-
| rowspan="3"| 2011
|
| dir="ltr" | M.I. High
| תיאו פנטום
| בפרק "Ghosts"
|-
| הנוכלים
| dir="ltr" | Hustle
| ג'יילס
| בפרק "Clearance from a Deal"
|-
| החשדות של מר ויצ'ר
| dir="ltr" | The Suspicions of Mr Whicher
| דולי ויליאמסון
|
|-
| 2011–2012, 2014–
| חדר מיון
| dir="ltr" | Casualty
| ד"ר דילן קיו
|
|-
| 2012
| הולבי סיטי
| dir="ltr" | Holby City
| ד"ר דילן קיו
| בפרק "Unsafe Haven"
|-
| 2013
| וייטצ'אפל
| dir="ltr" | Whitechapel
| ג'ון וושינגטון
| בפרק "Case One"
|-
| rowspan="4"| 2014
| רציחות במידסומר
| dir="ltr" | Midsomer Murders
| מייקל דיוור
| בפרק "Let Us Prey"
|-
|
| dir="ltr" | Death in Paradise
| מתיו ובסטר
| פרק אחד
|-
|
| dir="ltr" | The Devil's Harvest
|
|
|-
|
| dir="ltr" | The Great Fire
| ריצ'רד סמית'
| מיני-סדרה
|-
| 2015
|
| dir="ltr" | Kim Philby - His Most Intimate Betrayal
| ניקולס אליוט
| 2 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ולשים
קטגוריה:ולשים שנולדו ב-2000
גן הזיכרון כפר סבא

גן הזיכרון במבט מכיוון רחוב ויצמן

גן הזיכרון וחלקת מגורשי יפו, הידוע בקיצור כגן הזיכרון, הוא בית קברות, אתר הנצחה וגן ציבורי בכפר סבא. באתר עצים ותיקים רבים וביניהם עץ אקליפטוס שנמצא בתצלום אוויר משנת 1946 ועדיין עומד עד היום בסמוך לקברי מגורשי יפו. הגן נמצא בדרום מזרח כפר סבא בין הרחובות ויצמן מצפון, רבקה גובר ממזרח, חטיבת הראל מדרום והעמק ממערב.

== הקמה ותכנון ==
גל-עד לחללי מערכות ישראל
גן הזיכרון תוכנן על ידי ליפא יהלום ודן צור חתני פרס ישראל לאדריכלות (1998). יהלום וצור תכננו את גן הזיכרון כך שיהיה גן ציבורי, אתר הנצחה ובית קברות כאחד. גל-עד להנצחת בני היישוב הוקם עוד קודם להקמת הגן. הגל-עד אותו תכננו האדריכלים אנדריי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן עוצב בצורה מגילה פתוחה בה משולבת רחבת טקסים ואזור התייחדות.

== חלקי הגן ותפקידיו ==
הגן משלב בית קברות ובו חלקת מגורשי יפו אשר נפטרו במהלך הגלייתם, חלקה ובה קבורים ותיקי היישוב, ובית קברות צבאי ובו קבורים מתקופת היישוב ועד היום הזה. באתר אנדרטת זיכרון לחללי מערכות ישראל, וגן ציבורי.
בית הקברות הצבאי וחלקת מגורשי יפו

== אירועים היסטוריים ==
בשנת 1917 הוצא צו עות'מאני על ידי ג'מאל פחה הקובע כי כל יהודי ללא הבדל נתינות חייב לעזוב את יפו תל אביב בגלל כוונות האנגלים לכבוש את ארץ ישראל. כפר סבא ופתח תקווה היו חלק מנפת צפון בהם לא חלה הפקודה, ולכן היו יעד ההגירה של תושבי תל אביב ויפו שגורשו. אל כפר סבא הגיעו כאלף פליטים והיישוב לא היה יכול לתת קורת גג למספר כל כך גדול. הפליטים מצאו מקלט בחורשות ובמבנים מאולתרים כגון בתי חמר וסוכות מענפי אקליפטוסים. התנאים הקשים שבהם חיו המגורשים הובילו למגפות כינים ולמגפת טיפוס שמהן נפטרו רבים מהמהגרים. לאחר שמונה חודשים בהם המהגרים שהו בכפר סבא ובפתח תקווה, בוטל הצו ומי מבין המגורשים ששרד את המגפות חזר לביתו. המגורשים שמתו בגלל המגפות נקברו בגן הזיכרון.

==לקריאה נוספת ==
* תבנית נוף - הגנים של ליפא יהלום ודן צור 
* "סקר מבנים ואתרים היסטוריים כפר סבא- חוברת א' אתרים 1-25". 
* ארכיון עזריאלי לאדריכלות; אוסף ליפא יהלום ודן צור אדריכלי נוף".
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2019/11/22/סיבוב-בגל-עד-בגן-הזיכרון-בכפר-סבא/ סיבוב בגל-עד בגן הזיכרון בכפר סבא], באתר 'חלון אחורי', 22 בנובמבר 2019

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כפר סבא: גנים ופארקים
קטגוריה:ארץ ישראל: קברים ובתי קברות
יונתן שלונסקי

יונתן שלונסקי (נולד ב-3 בפברואר 1938) הוא איש תקשורת ישראלי.

==ביוגרפיה==
יונתן שלונסקי נולד בחיפה למאשה גרנטשטיין ולדב שליונסקי, מחלוצי הוראת המתמטיקה והפיזיקה העבריים ואחיו של אברהם שלונסקי. לאחר מכן עבר עם אמו לקיבוץ נען, ובתום השירות הצבאי יצא ללימודים באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים ספרות עברית ופילוסופיה. מאוחר יותר למד בלונדון לימודי תיאטרון בקינג'ס קולג', אוניברסיטת לונדון. באותה תקופה השתתף בהפקת שני מחזות ב-BBC – רדיו וטלוויזיה.

אחרי שובו לישראל השתלב בעולם התיאטרון ותרגם שלושה מחזות:
* "חינניות הסתיו" מאת דונלד הווארט, שהוצג בהבימה (1967)
* "השיבה הביתה" מאת הראלד פינטר, שהוצג בתיאטרון הקאמרי (1968)
* "יום במותה של ג'ו אג" מאת פיטר ניקולס, שהוצג בקאמרי (1968)

בשנת 1967 החל את עבודתו בעריכה ב"ידיעות אחרונות". בשנת 1975 החל את עבודתו ב"מעריב". בשנת 1986 פרש מ"מעריב" והקים את משרד הפרסום שלונסקי&וינקלר, שייחודו היה בשילוב שירותי פרסום, יחסי ציבור וייעוץ תקשורתי.

בתחילת שנות האלפיים נכנס לעולם הכתיבה, וכתב את ספרו "אררט". זהו סיפורה של משפחת שלונסקי מיום הגיע שלושת האחים - דב, אברהם ופניה - לארץ ישראל בשנת 1921, ולאחר מכן גם אבא-אמא שלהם; התאבדותה של לוסיה, אשתו הראשונה של אברהם, בשנת 1953; מותו של האח הבכור דב בשנת 1947; ועד מותם בשנת 1970 של נתן אלתרמן, של לאה גולדברג ושל מירה, אשתו השנייה של אברהם.

עבד בהתנדבות עם שני ארגונים: ענבר - העמותה לנפגעים במחלות ראומטיות, ולילך - נשים למען הזולת. עסק גם בייעוץ תקשורתי פוליטי. שימש איש הפרסום של חברות בתעשייה המתוחכמת בארץ - מאז העבודה עם יגאל ארליך, בהיותו המדען הראשי במשרד התמ"ס ועד התמנותו למנכ"ל ויוזמה הון סיכון. כמו כן, ליווה בעבודה תקשורתית את תחום הבריאות מאז עבודתו עם המרכז הרפואי תל אביב והמרכז הרפואי הדסה לאורך שנים רבות.

==אילן יוחסין==

== מחזות בתרגומו ==
* חינניות הסתיו, דונלד הווארט, הבימה, 1967
* הביתה, הראלד פינטר, הקאמרי, 1968
* יום במותה של ג'ו אג, פיטר נירול, הקאמרי, 1968

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל מעריב
יונתן
קטגוריה:נען: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
ג'סי ווה

ג'סי ווה (באנגלית: Jesse Waugh; נולד ב-6 במאי 1974) הוא אמן אמריקאי בתחום הציור, קולנוע, כתיבה ומוזיקה. הסרט הקצר שלו El Angel הוצג בפסטיבל LA Freewaves החמישי במוזיאון לאומנות מודרנית בלוס אנג'לס, ויצירותיו הוצגו בטלוויזיה ובאמצעי תקשורת אחרים.

== ביוגרפיה ==
ווה נולד בברקלי, קליפורניה ב-6 במאי 1974. בתחילת שנות ה-90, הוא למד בקולג' העירוני של לוס אנג'לס, בקולג' העירוני של פסדינה, בקולג' של מזרח לוס אנג'לס ובקולג' העירוני של סן פרנסיסקו. בתקופה הזו, ווה החל לעבוד בצורה המשלבת תקשורת ואומנות. הסרט הקצר שלו, El Angel, שצולם בשיטות של סרט אילם ישן, מתעד את תחילתה, נקודת השיא והמוות של העיר לוס אנג'לס, ועוסק באופן בו תאוות הבצע משחיתה את האמנות ואת יחסי המסחר; הסרט הוצג בפסטיבל LA Freewaves החמישי בשנת 1997 (שנערך במוזיאון לאומנות מודרנית בלוס אנג'לס). לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת המדינה של סן פרנסיסקו בשנת 2000, ולאחר ששהה תקופה באירופה, ווה חזר לארצות הברית. ווה השתתף בתערוכת עבודות התואר השני באומנות של אוניברסיטת ברייטון בשנת 2015.

נעשה שימוש בסרטים הקצרים של ווה ובעבודות הפיזיות שלו במספר תוכניות חינוכיות. הוא יצר מנסרות (פריזמות) אומנותיות שהופיעו כתוכן חינוכי בסדרת הטלוויזיה התיעודית Rocket Science של ה-BBC בשנת 2009. בשנת 2012, סרטון וידאו שהוא צילם ביערות האמזונאס הוצג בפרק הראשון של התוכנית Access 360° World Heritage של ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. אחד הציורים שלו, עיבוד מחדש לציור של מרטין ג'ונסון הד, הופיע בכריכת הספר The Rise and Fall of the Trevor Whitney Gallery של הסופרת לורן ראב.

=== סגנון קונספטואלי ===
ווה משתמש במונח הלטיני "פולכריזם" (pulchrism, בו נעשה שימוש במגזין הבריטי The Athenaeum מהמאה ה-19 וביומנים של הכלכלן ג'ון ברטון) כדי לתאר את עבודותיו; הוא מגדיר את המונח כתאוריה אומנותית המציבה כאידיאל את היופי כמטרתה של האומנות. פולכריזם, כפי שווה מתאר אותו, מתנגש עם תנועת ה-stuckism המאדירה את הכיעור, שלפי טענה של ווה היא חלק מהמודרניזם.

== תערוכות ==
=== קולנוע ===
* 1997 - תערוכה משותפת, El Angel - פסטיבל LA Freewaves החמישי
* 2003 - הקרנה, Nanay - המרכז ללימודי סביבה, אוניברסיטת בראון, רוד איילנד
* 2008 - הקרנה, El Angel ו-Hydrophone, פרסי פיל - ניו יורק

=== אומנות ויזואלית ===
* 1997 - תערוכת סולו, Free Exhibition Not Prostitution Gallery, לוס אנג'לס
* 2015 - תערוכה משותפת, Posthumous, אוניברסיטת ברייטון, אנגליה
* 2015 - תערוכה, Butterflies – Ingeborg Verlad, הורן-באד מיינברג, גרמניה
* 2015 - תערוכה משותפת, Beauty Sublime, גלריית Grand Parade, ברייטון, אנגליה

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* ג'סי ווה - ציורים 2015 ב-Internet Archive
* [http://www.theniceniche.com/this-week/jesse-waugh-artist מאמר ב-The Nice Niche]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
רועי גלדסטון

רועי גלדסטון (נולד ב-28 באפריל 1982) הוא עיתונאי ישראלי ומרצה לתקשורת ששימש כראש דסק חדשות הכדורסל בערוץ הספורט. בנוסף הוא גם שדרן ומגיש. משמש כסמנכ"ל תקשורת ודובר במועדון הכדורסל מכבי תל אביב.

== ביוגרפיה ==
רועי גלדסטון הוא בן העיר גבעתיים. למד בבית הספר היסודי ע"ש בורוכוב ובתיכון ע"ש דוד קלעי. בהיותו תלמיד תיכון החל את דרכו בתחום התקשורת כשעבד בעיתון 'מעריב' תחת העורך אביב הברון בין השנים 1998–2000. ב-2006 עבד כעורך ספורט ב-nrg מעריב ותוך כדי השלים לימודי תואר ראשון (BA) בתקשורת וניהול במסלול האקדמי המכללה למינהל. בין השנים 2007–2011, עבד באתר הספורט ONE שם ערך והגיש מבזקי ספורט ברדיו 99FM, ולאחר מכן מונה לכתב כדורגל באתר. הוא סיקר בין היתר את קמפיין הפועל תל אביב בליגה האירופית ובליגת האלופות ואת נבחרת ישראל. שתיים מחשיפותיו היו הקרע בין אלי טביב ומוני הראל, צמד הבעלים של הקבוצה, שהוביל לעזיבתו של הראל את המועדון והעברה היקרה ביותר של שחקן ישראלי בזמנו, ביבראס נאתכו לקבוצת רובין קאזאן הרוסית. ב-2011 מונה לראש דסק חדשות הכדורסל של ערוץ הספורט.

בין שליחויותיו ככתב ערוץ הספורט: אליפות אירופה בליטא 2011, אליפות אירופה סלובניה 2013, אליפות אירופה בצרפת 2015. הפיינל פור של היורוליג בברצלונה 2011, הפיינל פור במילאנו 2014. חתימתו של גל מקל בשורות הדאלאס מאבריקס, ושליחות מיוחדת לקליבלנד, כאשר המאמן הישראלי דייוויד בלאט חתם כמאמן ראשי בשורות הקאבלירס.

גלדסטון היה העיתונאי שחשף את פרשת 'גיא פניני ויונתן שולדברנד' בערוץ הספורט בדצמבר 2012, את מינויו של הרמטכ"ל לשעבר דן חלוץ ליו"ר איגוד הכדורסל באוגוסט 2013 ואת פרשת החוזה הכפול בהפועל תל אביב ביוני 2016, חשיפה עליה היה חתום עם עורך אתר ערוץ הספורט אורי דגון ופרשת בדיקת הסמים של סוני וימס.

ביוני 2017 התפטר גלדסטון מתפקידו בערוץ הספורט, וכשלושה חודשים לאחר מכן מונה לתפקיד סמנכ"ל התקשורת במועדון הכדורסל מכבי תל אביב.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל ערוץ הספורט
קטגוריה:פרשני כדורסל ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר בורוכוב (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
ג'יין פאוול

הכוכב של ג'יין פאוול בשדרת הכוכבים בהוליווד
ג'יין פאוול (; 1 באפריל 1929 – 16 בספטמבר 2021) הייתה שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון, רקדנית וזמרת אמריקאית. היא התפרסמה בעיקר בהופעותיה בסרטים מוזיקליים בשנות ה-40 ושנות ה-50. לאחר שהפסיקה להופיע בסרטים, פיתחה קריירה בהופעות בתיאטרון ובטלוויזיה.

==ביוגרפיה==
פאוול נולדה בפורטלנד, אורגון, בשם סוזן לוריין בורס. כבר בגיל צעיר דחפו אותה הוריה לקבל שיעורי משחק, ריקוד וזמרה כדי להפוך אותה לשחקנית דוגמת שירלי טמפל אך הניסיון לא צלח.

ב-1943 הופיעה בתחרות כישרונות צעירים ברדיו בתוכניתה של ג'נט גיינור בהוליווד וזכתה במקום ראשון. מבלי לעבור מבחן במה היא הוחתמה על חוזה לשבע שנים במטרו גולדווין מאייר.

היא הושאלה בתחילה ליונייטד ארטיסטס שם הופיעה בשני סרטים בשחור-לבן: בסרטה הראשון "Song of the Open Road" הופיעה בתור נערה בשם ג'יין פאוול ובשם הזה פורסם הסרט והפך לשמה הקבוע. הסרט השני היה "Delightfully Dangerous" (1945) לאחר מכן חזרה למטרו גולדווין מאייר. סרטה השלישי היה "חופשה במקסיקו" שצולם בצבעי טכניקולור ובו הופיעה לצד רודי מקדואל.

היא הצטיינה בקול הסופרן וביכולת הריקוד שלה והופיעה בעיקר בסרטי קומדיות מוזיקליות. ב-1948 שיחקה סרט "פגישה עם ג'ודי" לצד אליזבת טיילור וב"שלוש בנות נועזות" לצידה של ג'נט מקדונלד וב-1950 בסרט "ננסי הולכת לריו" לצד אן סאות'רן ובסרט "שבועיים של אהבה" ביחד עם דבי ריינולדס.

ב-1951 נבחרה לשחק בסרט "חתונה מלכותית" לאחר שג'ון אליסון וג'ודי גארלנד פרשו מההפקה. היא שיחקה שם כאחותו של פרד אסטר שהיה מבוגר ממנה בשלושים שנים.

היא המשיכה להופיע בקומדיות מוזיקליות כמו "Rich, Young and Pretty" (1951), "Three Sailors and a Girl" (1953), "אתנה" (1954), "הצי משתעשע" (1955) ועוד.

ב-1954 שיחקה בסרט המוזיקלי שבע כלות לשבעה אחים לצידו של הווארד קיל בתפקיד ראשי ובוגר שזכה להצלחה רבה. היא הדגימה בסרט את יכולות המשחק, הריקוד והזמרה שלה וזה תפקידה החשוב ביותר.

בסוף שנות ה-50 דעכה הסוגה של סרטים מוזיקליים והיא גם התבגרה ולא נראתה כבר כמו "בת השכן" ("Woman next door").

היא פיתחה את הקריירה האמנותית שלה על הבמה והופיעה במחזות זמר רבים כמו:"אוקלהומה", "צלילי המוזיקה", "גבירתי הנאוה", "דרום פסיפיק", "קרוסל" וכן הופיעה על הבמה בהפקה של "שבע כלות לשבעה אחים" עם הווארד קיל. היא הופיעה גם בסדרות טלוויזיה רבות.

פאוול הייתה נשואה חמש פעמים ויש לה שלושה ילדים. בעלה האחרון היה השחקן דיק מור (1925–2015) שהופיע בסרטים עוד בהיותו ילד.

ב-1988 פרסמה אוטוביוגרפיה בשם "The Girl Next Door . . . And How She Grew".

לג'יין פאוול יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

פאוול נפטרה ב-16 בספטמבר 2021, בגיל 92, בביתה שבעיר וילטון , קונטיקט, בנסיבות שתוארו כטבעיות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tcm.com/tcmdb/person/154704%7C79308/Jane-Powell/ ג'יין פאוול], באתר TCM

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:רקדניות אמריקאיות
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
קרולין דה האז

קרולין דה האז (; נולדה ב-10 בספטמבר 1980) היא פוליטיקאית ופמיניסטית צרפתייה.

==חייה האישיים==
קרולין דה האז נולדה בבור-אן-ברס שבצרפת והיא האחות הבכורה מתוך 7 אחים. אמה היא גניקולוגית ואביה היה מנהל הפדרציה הצרפתית לפיתוח רפואה תעסוקתית. היא למדה היסטוריה מודרנית באוניברסיטת ליון ובעלת תואר שני באוניברסיטה בפריז.

ב-2011 היא התחתנה עם דוקטור לכלכלה ויש לה שני ילדים.

היא גדלה במשפחה של פעילים: אבא שלה היה פעיל בתחום הרפואה ואמא שלה בתחום הנצרות הקתולית.
כשהתחילה ללמוד באוניברסיטה היא לקחה חלק בארגון "אמנסטי אינטרנשיונל", ב-2003 שימשה כראש המשרד המדיני של "אגודת הסטודנטים הצרפתים" וב-2006 מונתה למזכירה הכללית של אגודה זו עד אשר החליטה לסיים את התפקיד ב-2009. בסוף שנת 2009 היא משתתפת בהקמת הארגון הפמיניסטי "בואי נעז להיות פמיניסטיות" והיא שימשה כדוברת הארגון עד 2011.
באפריל 2011 היא תקפה באופן חריף את דומיניק סטראוס-קאהן אחרי פרשיית המין שלו. ואמרה שמדובר בסקסיזם בלתי נתפס במאה ה21 ושלא הגיוני שבן אדם במעמד שכזה יוכל שוב להסתכל על עצמו במראה.

ב-2012 חתמה על המסמך הקורא לשוויון מיידי בין כל המגזרים בצרפת. היא עוררה סערה לאחר התקפות המיניות שקרו בקולון שבגרמניה כשהיא כינתה את האנשים שמקשרים את המאורע להגעה ההמונית של פליטים לאירופה "גזענים". ב-2016 תקפה את פרדריק שאבלייר, עורך הדין שייצג את התביעה כנגד ז'קלין סבאג' אשר רצחה את בעלה לאחר 47 שנים בהן התעלל בה ובבנותיה, בטענה כי סבאג' היא הקורבן וזה העונש הראוי לבעל המתעלל .

==פעולתה בפוליטיקה==
בגיל 18 הצטרפה לתנועה של הצעירים הסוציאלים ואחר כך לתנועה הסוציאלית בצרפת. ב-2012 שימשה כיועצת השר לזכויות נשים. היא הביעה תמיכה לבחירתו של פרנסואה הולנד לנשיא צרפת. ב-2012, לאחר עלייתו של פרנסואה הולנד לשלטון ולאחר מינוי ראשון של שר לזכויות הנשים בצרפת, מונתה ליועצת האחרית על האגודות למען זכויות נשים ולאגודות האחראיות על המאבק של הנשים המוכות.

ב-2014 החליטה לעזוב את התנועה הפוליטית של הסוציאלים בגלל מיעוט בדיבייטים ותחושה שהארגון מתנהל באופן לא מספיק דמוקרטי ולכן אין לה אפשרות לבטא את עצמה בתוכו.
שנה לאחר מכן הצטרפה לתנועה הקומוניסטית מהשמאל הקיצוני. ב-2016 הקימה עצומה כנד החוק שחוקקה מרים אל חומרי שפוגע בזכויות עובדים, ניסיון זה נכשל והחוק חוקק.

==קריירה==

ביוני 2013 הקימה ביחד עם קלמנטין אוטאן סוכנות ייעוץ כדי להגיע לשוויון נשים בעבודה ומטפלת גם בשיפור מעמד האישה במקומות ציבורים בכל צרפת. בנוסף, היא עבדה שנתיים במגזין הצרפתי ל'אקספראס שם היית אחראית על מדור התרבות. כמו כן היא הקימה את פרויקט המומחים האירופי וכיום אחראית על הפרויקט שמטרתו לתת לנשים יותר זמן מסך בתקשורת ובטלוויזיה הצרפתית.

==ספרים==
*"מה עוד הן רוצות? - הפמיניסטיות שגורמות לשינוי בחברה של היום" (צרפתית)
*חלק מהספר "מלחמה שלא נגמרת - זכות הנשים לשלוט בגופן" (צרפתית), את הספר כתבה היהודיה מאיה סורדוץ.
*חלק מהספר "השמאל - התעורר" (צרפתית), את הספר כתבה מארי פייר-ויו.
*ההקדמה לספר "נשים וגברים - סוף סוף שוויון?" (צרפתית), את הספר כתבה נטלי פילס

==ראו גם==
*פמיניזם
*שוויון חברתי
*קלמנטין אוטאן
*המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פמיניסטיות צרפתיות
קטגוריה:פוליטיקאיות צרפתיות
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1990
קלמנטין אוטאן

קלמנטין אוטאן (בצרפתית: Clémentine Autain; נולדה ב-26 במאי 1973 בסן קלו) היא פוליטיקאית צרפתייה שמכהנת מאז 2017 כחברת האספה הלאומית של צרפת מטעם מחוז סן-סן-דני. היא חברה במפלגות השמאל "ביחד" () ו"צרפת בלתי-כנועה" (La France Insoumise).

==ביוגרפיה==
אביה של קלמנטין אוטאן היה זמר ואמה הייתה קומיקאית. דודה היה חבר בסנאט הצרפתי ומזכיר המדינה האחראי על הנוער הצרפתי תחת פיקודו של פרנסואה מיטראן.

בגיל 10 היא רצתה להיות זמרת כמו אביה ואף התחילה להופיע באזור מגוריה. במקביל היא החחה להתעניין בפוליטיקה בהשפעת דודה שעסק בפוליטיקה. 

ב-1985, כשהיא רק בת 12, נפטרה אמה בגיל 35. סיבת מותה נקבעה כהתקף לב, אך מאוחר יותר התברר שהיא התאבדה.

לאחר סיום לימודיה התיכוניים, בגיל 17, היא עזבה את בית המשפחה והחלה ללמוד היסטוריה. היא השלימה דוקטורט בנושא "תנועות חברתיות, פמיניזם וזכויות הנשים לשלוט בגופן".

באוטוביוגרפיה שפרסמה ב-2006, היא סיפרה שכשהייתה בת 23 היא נאנסה אחרי באיומי סכין ליד אוניברסיטת פריז 8. היא כתבה שבעקבות אירוע זה החלה להיאבק כפמיניסטית למען זכויות האישה. 

היא הצטרפה למספר אגודות פמיניסטיות ואף הקימה ב-1997 תנועה פמיניסטית, אותה היא מנהלת עד היום.

בתחום העיתונות, היא ניסתה להחזיר את המגזין "ריגרד" לפעילות ללא הצלחה. היא השתתפה מדי פעם בתוכניות רדיו בתחנה RTL, בה היא לוקחת חלק בדיונים על נושאים ציבוריים.

אוטאן היא אם לשני ילדים.

==קריירה פוליטית==

מ-2001 עד 2007 שימשה קלמנטין כאחראית על הנוער הפריזאי מטעם עיריית פריז אחרי העלאת התקציב בחמישים אחוזים היא הקימה ארגונים שעוזרים לתושבי הפריפריה להגיע ולבקר בפריז וב-2007 התמודדה בבחירות עירוניות אך לא זכתה.
בשנת 2008 התחילה לתמוך בפדרציה לאלטרנטיבות סוציאליות ואקולוגיות. באותה שנה השתתפה בקונגרס של השמאל הקיצוני אליו תמיד השתייכה
ותמכה בז'אן לוק מלנשון, איתו רצתה לעבוד למרות חילוקי דעות קטנים, בבחירות 2012 ובבחירות 2017. 

בנובמבר 2013 הייתה אחת ממייסדות התנועה "יחד!" אשר נלחמה למען זכויות הסטודנטים באקדמיה הצרפתית.
ב-2014 התמודדה בבחירות עירוניות בסבראן אך לא נבחרה.
ב-2015 מצטרפת לבחירות מחוזיות באיל-דה-פראנס שבהן היא זוכה לאחר איחוד עם מפלגת הסוציאליים.

ב-2016 היא תמכה בבחירות בארגון הסוציאליים ואומרת שלהם התרומה המשמעותית ביותר וההתערבות המקסימלית בפוליטיקה.

==ספרים==

*"זכויות הנשים: השוויון?", 2003 (בצרפתית).

*"השוביניזם מוסבר לאחי הקטן", 2008 (בצרפתית).

*"להילחם באונס", 2011 (בצרפתית).

*"אל תעזור לי, אני יכולה להתמודד לבד", 2013 (בצרפתית).

*"תיעודים לאונס - מאה נשים מתעדות אונס", 2013 (בצרפתית).

*"יש לנו תקווה", 2015 (בצרפתית).

==ראו גם==

*פמיניזם
*פרנסואז גירו
*איווט רודי
*קרולין דה האז

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פמיניסטיות צרפתיות
קטגוריה:פוליטיקאיות צרפתיות
קטגוריה:קומוניסטים צרפתים
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1973
פיצו קדם

פיצו (יצחק) קדם (נולד ב-25 באוקטובר 1970), הוא אדריכל בינלאומי, צלם, ומרצה ישראלי.

==ביוגרפיה==
פיצו קדם נולד וגדל בתל אביב. אביו הוא איש העסקים ויזם הבנייה שמעון (צ'פאי) קדם, ואמו הייתה מורה לבלשנות. את השם "פיצו" קיבל בילדותו מהמטפלת הצרפתייה, שנהגה לכנות אותו "פטי שו" (כרוב קטן). כשהיה נער עסק רבות בצילום, ובשנת 1992, ולאחר שירותו הצבאי, החל ללמוד צילום בבצלאל. באחת החופשות מהלימודים סייר קדם במנהטן והבין שרוב צילומיו מתמקדים באדריכלות; כפי שאמר באחד הראיונות, "בצילום ראיתי נוכחות של שפה אדריכלית והיעדרותו של אדריכל".

כשחזר לישראל עזב את לימודי הצילום בבצלאל ועבר ללונדון כדי ללמוד אדריכלות בבית הספר לאדריכלות "Architectural Association School of Architecture". לאחר שסיים הקים סטודיו לאדריכלות בלב תל אביב. הסטודיו של פיצו קדם מושתת על שפה מודרניסטית של שנות החמישים בתל אביב ובעולם והעיצוב השפיע על הבניה הפרטית בישראל, ועל כך זכה 5 פעמים באות העיצוב. 
קדם מרצה קבוע בפקולטות לאדריכלות בישראל ובעולם. 

ב-2016 נבחר באתר Dezeen למקום ה-39 מתוך רשימת מאה האדריכלים והמעצבים המסקרנים את קוראי האתר.

בדצמבר 2021 הוגשה נגדו תביעה בסך כ-59.5 מיליון ש"ח בטענה שתכנן והוציא לפועל בנייה של גלריה ללא היתר במגדל יוקרה בתל אביב.

==יצירותיו==
בעשר השנים הראשונות עסק בבנייה פרטית. אחד הפרויקטים המזוהים איתו הוא שיפוץ "בית רכטר" המקורי, שנבנה ב-1959 – ב-2008 הוא שיפץ את כולו מהיסוד. הוא תכנן את עיצוב הפנים של החללים המשותפים במגדל רמז, "מגדל בית ליסין", "מגדל ארלוזורוב", החנות הראשונה של אפל בישראל, "בית הקורטן" בסביון, אולם האירועים הגדול בישראל "לאגו" בראשון לציון, שעל תכנונו זכה קדם בפרס אות העיצוב, ומסעדת בינדלה. הוא השתתף בתחרות תכנון בית עיריית נתניה, ועלה לגמר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
פיאט 125

פיאט 125, סדאן 
פיאט 125, סדאן 
פיאט 125, שנת 1973 סטיישן 
פיאט 125 סמנטה – (ספורט) 
פיאט 125 
פיאט 125, סדאן (Polski Fiat 125p) 

פיאט 125 (איטלקית: Fiat 125) מכונית משפחתית גדולה שיוצרה על ידי קונצרן הרכב פיאט באיטליה בין השנים 1967–1972. יוצרו 606,877 יחידות.

גוף הפיאט 125 התארך מעט משל דגם הפיאט 124, שני הדגמים חלקו את אותו תא הנוסעים והדלתות, אבל המושב האחורי של ה"פיאט 125" נקבע מעט יותר מאחור.

==גרסאות פיאט 125==

* 4 דלתות סדאן
* 5 דלתות סטיישן, (Familiare)
* טנדר (יוצר בפולין ובארגנטינה)
* 125 קופה (ספורט), יוצר בארגנטינה בלבד

==ארצות שבהן יוצרה פיאט 125==
(מלבד לאיטליה)
* – פיאט 125 בשם: פיאט 125p פולסקי, (Polski Fiat 125p). יוצרו 3 גרסאות: 4 דלתות סדאן, 5 דלתות סטיישן וטנדר
* – עד שנת 1982. יוצרו 4 גרסאות: 4 דלתות סדאן, 5 דלתות סטיישן, טנדר – (Multicarga), ודגם קופה (ספורט) המבוסס על דגם הויניאלה 1500 קופה של פיאט.
* 
* – מנוע 1,295 סמ"ק ו-1,481 סמ"ק. הדגם היה קרוי pz 125.
* – הפיאט 125, בשם: "נסר 125". יוצרה בין השנים 1979–1983 על ידי נסר (יצרן רכב מצרי)
* 
* 
* (עד שנת 1986)

==נתונים טכניים ומידות==
* מנוע 4 צילינדרים, 1,608 סמ"ק, בהספק של 90 כ"ס
* פיאט "125s", הושקה ב-1968, מנוע בהספק 100 כ"ס
* הילוכים ידניים 4 מהירויות (1967–1973)
* הילוכים ידניים 5 מהירויות (1968–1970)
* הילוכים אוטומטיים 3 מהירויות (1968–1970) 
* אורך הרכב – 4,232 מ"מ
* גובה – 1,440 מ"מ
* רוחב – 1,625 מ"מ
* בסיס גלגלים – 2,505 מ"מ

==ראו גם==

* פיאט
* פיאט 124
* פיאט 130
* פיאט 131
* פיאט 132
* פיאט 125p פולסקי

==לקריאה נוספת==
* [https://www.youtube.com/watch?v=XnBAknpjneU פיאט 125 ] (3:30 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=445HvkADaRw פיאט 125 ] (1:58 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=DcFKXyMmBGQ פיאט 125 ] (4:11 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=2qgjaFyniL8 פיאט 125 ] (3:33 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=LBKSAAyTCcA פיאט 125 ] (12:34 דקות), יו-טיוב

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:טנדרים
125
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1967
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בפולין
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בארגנטינה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'ילה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים במצרים
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בקולומביה
קטגוריה:כלי רכב שיוצרו ביוגוסלביה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במרוקו
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באינדונזיה
יואכים זאואר

יואכים זאואר (בגרמנית: Joachim Sauer; נולד ב-19 באפריל 1949) הוא כימאי גרמני, פרופסור לכימיה קוונטית ופרופסור מן המניין באוניברסיטת הומבולדט. זאואר ידוע בציבור הרחב בשל היותו בעלה של אנגלה מרקל.

== ביוגרפיה ==
יואכים זאואר נולד ב-19 באפריל 1949 בעירייה הוסנה בגרמניה המזרחית.

=== קריירה מדעית ===
זאואר למד כימיה בין השנים 1972-1963 באוניברסיטת הומבולדט. ב-1972 הוא סיים ללמוד את לימודי הכימיה וקיבל לימודי תעודה בכימיה. בשנת 1974, לאחר שהשלים דוקטורט בכימיה, הוענק לו תואר דוקטור. הוא המשיך לעשות את מחקרו באוניברסיטה עד שבשנת 1977 עזב את האוניברסיטה לאקדמיה הלאומית למדעים של גרמניה המזרחית. אחרי איחוד גרמניה מחדש שימש לזמן קצר כסגן המנהל הטכני של האקדמיה הלאומית למדעים ואף יועץ של חברת Accelrys בסן דייגו.

בשנת 1992 הוא הצטרף אל מכון מקס פלאנק כראש קבוצת הכימיה קוונטית. מאז עובד כפרופסור מן המניין באוניברסיטת הומבולדט. הוא מדען חוקר פעיל בתחום הכימיה הקוונטית וכימיה חישובית. מחקרים בנושא כימיה חישובית שלו אפשרו הבנה טובה יותר של מבנים ופעילויות של זרזים וזאוליטים. כמו כן, הוא פירש מבנים של ספקטרוסקופיה ותהודה מגנטית גרעינית.

== קריירה ציבורית ==
זאואר עם אשתו, [[2010]]
לאחר שהפך לבעלה של קאנצלרית גרמניה, התפרסם זאואר עקב מעמדו. במספר הזדמנויות אמר כי אינו אוהב פרסום זה. במהלך מסע הבחירות של רעייתו בשנת 2005, שמר זאואר על פרופיל נמוך מאוד וסירב להתראיין לתקשורת על נושאים שאינם קשורים לקריירה המדעית שלו. הוא השתתף בפסטיבל ביירוית, פסטיבל אופרה ואירוע חברתי בולט מאוד בגרמניה עם אשתו. הוא גם ידוע כחובב גדול של יצירותיו של המלחין ריכרד וגנר.

במהלך השבעתה של רעייתו לתפקיד קאנצלרית גרמניה בבונדסטאג, זאואר לא היה נוכח, אך דווח כי הוא צפה בהשבעה בטלוויזיה מהמעבדה לכימיה באוניברסיטה.

עם זאת - כשמגיעים לארצו אורחים רמי מעלה מחו"ל, הוא ממלא את תפקידו לפי כל הכללים: זאואר נכח באירועים שנערכו לכבוד הנשיא אובמה במהלך ביקורו בגרמניה ב-2013, וכן בסעודה שהתקיימה לכבוד מלכת אנגליה ב-2015. כשמנהיגי מדינות הג'י-20 התכנסו בהמבורג ביולי האחרון, זאואר היה אחראי על אירוח בני הזוג של המנהיגים במכון לחקר ההתחממות הגלובלית. באותו אירוע נכחה חברה חדשה יחסית במועדון היוקרתי של בני-הזוג של - מלניה טראמפ, רעייתו של נשיא ארצות לשעבר, דונלד טראמפ.

== חיים אישיים ==
מנישואיו הקודמים נולדו לו שני בנים, דניאל ואדריאן. ב-30 בדצמבר 1998 נישא לדוקטור לכימיה קוונטית, אנגלה מרקל. מרקל נבחרה בשנת 2005 לתפקיד קאנצלרית גרמניה, האשה הראשונה בתפקיד זה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

2017 01
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:בני זוג של קנצלרי גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1949