ויליאם ליווינגסטון

ויליאם ליווינגסטון (באנגלית: William Livingston; 30 בנובמבר 1723 – 25 ביולי 1790) היה פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמושל הראשון של ניו ג'רזי (בשנים 1776–1790) במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית. כנציג ניו ג'רזי בקונגרס הקונטיננטלי, הוא חתם על אמנת האגודה הקונטיננטלית ועל חוקת ארצות הברית. הוא נחשב לאחד מהאבות המייסדים של ארצות הברית ולאב המייסד של ניו ג'רזי.<ref>
</ref>

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו והשכלה ===
ליווינגסטון נולד באולבני שבפרובינציית ניו יורק ב-30 בנובמבר 1723. הוא היה בנם של פיליפ ליווינגסטון (1686–1749), הלורד השני מאחוזת ליווינגסטון, וקתרין ואן ברוג, בתה היחידה של ראש עיריית אולבני, פיטר ואן ברוז. הוא היה הצעיר מבין ארבעה אחים.

ליווינגסטון למד את השכלתו המוקדמת בבתי ספר וממורים מקומיים. בגיל 13, הוא נשלח לחיות שנה ולהתכונן לקולג' עם המיסיונר האנגליקני ובוגר מכללת ייל, הנרי ברקלי, שחי בקרב האירוקוי בפורט האנטר.<ref>Dexter, Franklin Bowditch, Biographical sketches of the graduates of Yale College: with annals of the college, Holt, 1885, Volume 1, pp.503–504</ref> ליווינגסטון נרשם לאוניברסיטת ייל ב-1737 וסיים את לימודיו ב-1741. הוא המשיך לעיר ניו יורק, שם למד משפטים והפך עוזרו של עורך הדין הידוע ג'יימס אלכסנדר. הוא עזב את משרדו של אלכסנדר באביב 1746 לפני שסיים את התלמדותו<ref>Dexter, p.682</ref> והצטרף למשרדו של ויליאם סמית האב<ref name="soldierState"></ref>.

=== קריירה ===
ליווינגסטון הפך לעורך דין בשנת 1748<ref>Dexter, p. 682</ref> והחל לעבוד בניו יורק. בשנת 1752, הוא ייסד יומן שבועי בשם ה-"Independent Reflector", יחד עם עורכי הדין הפרסביטריאניים ויליאם סמית' הבן וג'ון מורין סקוט. "The Reflector" היה כתב העת הסדרתי הראשון בניו יורק (שאינו עיתון) והיחיד שפורסם בצפון אמריקה הבריטית באותה תקופה.

פרסום ה-"Reflector" הופסק עם הגיליון החמישים ושתיים בסוף 1753 לאחר שהופעל לחץ פוליטי על המדפיס שלו, ג'יימס פרקר. למרות הסגירה, ליווינגסטון ואנשיו נאבקו על דעת הקהל והצליחו להסיט תקציבים למען בניית בית כלא חדש ובית מעצר לימאים. קבוצת העיתונאים של ליווינגסטון התנגדה לבנייתה של אנגליקן קינג'ס (שתהפוך בהמשך לאוניברסיטת קולומביה) – מאמץ שבסופו של דבר לא צלח. המכללה נפתחה על ידי הכומר סמואל ג'ונסון ביולי 1754 וקיבלה צ'רטר על ידי המלך ב-31 באוקטובר באותה השנה.<ref>McCaughey, pp. 21–22</ref>

ליווינגסטון נשאר פעיל פוליטי ונבחר לחברה הפילוסופית האמריקאית ב-1768 וכיהן במשך כהונה אחת בעצרת הכללית של ניו יורק עד שבעלי בריתו הפוליטיים איבדו את השלטון ב-1769. הוא הוחלף על ידי אחיינו, פיטר רוברט ליווינגסטון.<ref>Bell, Whitfield J., and Charles Greifenstein, Jr. Patriot-Improvers: Biographical Sketches of Members of the American Philosophical Society. 3 vols. Philadelphia: American Philosophical Society, 1997, 3:476–480.</ref>

בשנת 1772, הוא עבר לאיזבטאון (היום אליזבת שבניו ג'רזי), שם שכר בית בסמוך לאלכסנדר המילטון הצעיר.<ref>Hamilton John C., The Life of Alexander Hamilton, D. Appleton, 1840, Volume 1, p.8; Hamilton John C., History of the Republic, D. Appleton & Company, 1857, Volume 1, p. 46</ref><ref></ref> ליווינגסטון החל בבניית בית כפרי גדול כדי לאכלס את משפחתו ההולכת וגדלה. הבית, המכונה "Liberty Hall", עדיין עומד על תילו. לאחר שהשיג השפעה ניכרת בקרב הפטריוטים המקומיים, ליווינגסטון נבחר לשמש כאחד הנציגים של ניו ג'רזי לקונגרס הקונטיננטלי. הוא כיהן בקונגרס מיולי 1774 עד יוני 1776. הקונגרס המחוזי של המדינה סירב למנותו מחדש לקונגרס הקונטיננטלי מכיוון שהוא לא תמך בעצמאות. במקום זאת הציעו לו פיקוד על המיליציה של המדינה, הצעה שנדחתה על ידו.

באוגוסט 1776 ליווינגסטון נבחר למושל ניו ג'רזי. במשך חלק ניכר מהזמן בשנים 1776–1779, המשפחה שכנה בפרסיפני-טרוי הילס למען ביטחונה. ליברטי הול, המעון של ליווינגסטון היה מוקד לביקורים של הצי המלכותי הבריטי והצבא הבריטי מכיוון שהבריטים הציעו פרס משמעותי על לכידתו של ליווינגסטון. ניסיון אחד לחטוף אותו התרחש באמצע יוני 1779. מידע כוזב על ביקורו של ליווינגסטון בביתו השני בפרסיפני-טרוי הילס הביא לפשיטה של לויאליסטים ולכידתם על ידי האמריקאים. ראש העיר הלויאליסט של ניו יורק, דייוויד מתיוס, נחשד בכך שעמד מאחורי ניסיון זה.<ref>McBurney, Christian. Abductions in the American Revolution, 2016, page 74</ref> המשפחה חזרה לליברטי הול בשנת 1779 כדי להתחיל בשיקום ביתם הנבזז. ליווינגסטון נבחר לעמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים ב-1782.<ref name="AAAS"></ref>

=== שנים מאוחרות יותר ===
ב-1787 ליווינגסטון הצטרף למשלחת ניו ג'רזי לועידת החוקה בפילדלפיה והיה אחד החותמים על החוקה האמריקאית. הוצע לו לכהן כשגריר ארצות הברית בהולנד בשנת 1788 על ידי הקונגרס האמריקאי אך הוא דחה את ההצעה. הוא המשיך להיבחר מחדש למושל ניו ג'רזי בכל שנה עד מותו ב-1790.

== חיים אישיים ==
ליווינגסטון התחתן עם סוזנה פרנץ' (1723–1789) בניו ג'רזי ב-1745.<ref name="womenhistoryblog"></ref> נולדו להם 13 ילדים.<ref name="nara"></ref><ref name="Livingston1910"></ref><ref name="Reynolds1914"></ref>

ליווינגסטון מת ב-25 ביולי 1790 באליזבת, ניו ג'רזי, ונקבר במקור בכנסיית טריניטי שבמנהטן. ב-7 במאי 1844 הוא נטמן מחדש בבית הקברות גרין-ווד, ברוקלין.

העיירה ליווינגסטון שבניו ג'רזי נקראת על שמו,<ref>[http://www.livingstonnj.org/livingstonhistory.htm About Livingston] . Accessed March 9, 2007.</ref> וכך גם בית הספר התיכון המושל ליווינגסטון בברקלי הייטס, ניו ג'רזי. גם קמפוס ליווינגסטון של אוניברסיטת רוטגרס ניו ברונסוויק נקרא על שמו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:מושלי ניו ג'רזי
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סקוטי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא הולנדי
קטגוריה:ילידי 1723
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1790