OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שמורת נחל שורק

שמורת נחל שורק - [[נחל שורק בקטע לאחר מפגשו עם נחל רפאים, ניתן לראות את תחנת הרכבת בר גיורא שעל מסילת הרכבת יפו–ירושלים סמוך לשפך נחל קטלב לנחל שורק. על הגדה השמאלית אפשר לראות את נס הרים ואת דיר א-שיח'.|טקסט=שמורת נחל שורק - נחל שורק בקטע לאחר מפגשו עם נחל רפאים, ניתן לראות את תחנת הרכבת בר גיורא שעל מסילת הרכבת יפו–ירושלים סמוך לשפך נחל קטלב לנחל שורק. על הגדה השמאלית אפשר לראות את נס הרים ואת דיר א-שייח'.|300x300 פיקסלים]]
שְׁמוּרַת נַחַל שׂוֹרֵק היא שמורת טבע בהרי ירושלים, בין המושבים בר גיורא, נס הרים, מחסיה, נחם, כסלון ורמת רזיאל. שטח השמורה כ-12 קמ"ר והיא שמורת הטבע הגדולה ביותר בהרי יהודה. השמורה משתרעת על שתי גדותיו של נחל שורק בקטע שבין מפגשו עם נחל רפאים, ליציאתו מתחום ההרים אל השפלה. בקטע זה נחל שורק עמוק במיוחד (300–400 מטר), וזורם לאורך נפתולים עצומים שגדלם יותר מ-2 ק"מ. דרך היווצרותם של הנפתולים לא ברור, אך משערים שנחל שורק היה פעם נחל גדול בהרבה ממה שהוא היום, שהתחיל מעבר הירדן המזרחי. זרם המים האדיר שזרם בנחל כתוצאה מאגן ניקוז עצום של אלפי קמ"ר יצר במשך שנים את הנפתולים, וכשנוצרה בקעת הירדן ונחל שורק הצטמצם הנפתולים נשארו. גדות הנחל התלולות בקטע זה מכוסות בחורש טבעי צפוף ויפה שדרכו עוברים הרבה מסלולי טיול, המחברים בין האתרים בשמורה.

==אתרים באזור שמורת נחל שורק==
*"בר בהר" - בית קפה ומרכז מבקרים בטבע, בגובה 710 מטר מעל פני הים, החולש על נחל שורק ויובלו נחל קטלב. ניתן לקבל פה מידע על האתרים השונים באזור ולצאת למסלולי טיולים בנחל שורק, נחל קטלב ונחל המערה.
*קניון נחל קטלב - קטע יפה במיוחד ביובל של נחל שורק, המוצל על ידי חורש טבעי ומוקף במצוקים. קטע זה מתחיל מהמעיין עין גיורא, ובתוכו נובעים מעיינות עין קטלב.
*תחנת הרכבת בר גיורא (תחנת דיר א-שייח) - תחנת רכבת לא פעילה לאורך מסילת הרכבת ירושלים - בית שמש. הרכבת חזרה לפני מספר שנים להיות פעילה (המסילה לא נכללת בתחום השמורה), התחנה לא.
*דיר א-שיח' - כפר ערבי עד 1948 על הגדה הדרומית של נחל שורק, שממנו נותר רק קבר שייח' .
*חורבת טורה (ח'ירבת א-טנטורה) - חורבה עתיקה בראש פסגה תלולה ומחודדת, שנמצאת בראש השלוחה הארוכה ביותר המפתלת את הנחל. החורבה מוקפת בנחל שורק משלושה כיוונים ובעל מבנה של מבצר טבעי.
השלוחה שעליה [[חורבת טורה (ח'ירבת א-טנטורה) ומשמאלה לה מיקום הכפר דיר א-שיח'. בערוץ - מסילת הרכבת יפו–ירושלים. מעל - נס הרים.|300x300 פיקסלים]]
*הר יעלה - פסגה בגובה 664 מטר מעל פני הים ו-400 מעל נחל שורק והשפלה, במקום מגדל תצפית וחניון קק"ל.
*מערת שורק - מערת נטיפים גדולה מרשימה. המערה נמצאת מחוץ לשמורת נחל שורק, בשמורה משלה, אך ניתן להגיע אליה באמצעות כמה מהשבילים בשמורה.
*מערת שמשון - מערה טבעית בגדה הצפונית של נחל שורק, קרוב לשפכו. חצובה בתוך צוק תלול.
*שער נחל שורק - יציאת נחל שורק מתחום הרי יהודה, בזרם מי קולחין וביוב שרחבו כמה מטרים, לתחום השפלה.

==שבילי טיול בשמורה==
*שביל נופי נחל שורק/קטלב (רגל, משפחות, 1.5 ק"מ)
*בר בהר - נחל קטלב - תחנת הרכבת בר גיורא (רגל, משפחות, 2.5 ק"מ)
*בר בהר - דאר-א-שייח' - חורבת טורה - הר יעלה (רגל, מיטבי לכת, 6 ק"מ)
*שביל נופי נחל שורק (שביל אופניים, 5 ק"מ)
*רמת רזיאל - הר פיתולים - תחנת הרכבת בר גיורא (4X4/רגל, בינוני, 3.5 ק"מ)
*הר יעלה - מערת שורק (רגל, משפחות, 2 ק"מ)
*כסלון - מערת שמשון - שער נחל שורק - מערת שורק (רגל, מיטיבי לכת, 4 ק"מ)
*מפגש רפאים/שורק - שער נחל שורק (11 ק"מ, 4X4)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יהודה: שמורות טבע
קטגוריה:נחל שורק
מחלף חולות

מחלף חולות הוא מחלף המפגיש בין כביש 4 ונתיבי איילון. הוא מהווה את הקצה הדרומי של נתיבי איילון. המחלף נקרא על שם שטחי החולות והדיונות המאפיינות את האזור שבו נמצא המחלף. המחלף הוא מסוג "Y" חלקי, כיוון שמתאפשרת בו פניה שמאלה באמצעות רמפת יעף מכביש 4 לנתיבי איילון, בעוד שפנייה שמאלה מנתיבי איילון לכביש 4 לכיוון צפון אינה קיימת. המחלף נבנה בשנת 1995.

המחלף מהווה את הקצה הדרומי של נתיבי איילון, אולם חברת נתיבי איילון מחזיקה בתוכנית להארכת הנתיבים עד לצפון אשדוד תוך חיבור לנמל אשדוד. על פי תוכנית זו, מחלף חולות יהפוך ממחלף מזלג לנקודת חיבור והשקה בין שני הכבישים. אולם, תוכנית זו לא עתידה לצאת אל הפועל בשנים הקרובות, עקב מיקומם של בסיס פלמחים ומתקנים ביטחוניים שונים על התוואי המתוכנן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:נתיבי איילון: מחלפים
קטגוריה:ראשון לציון: צמתים ומחלפים
בית המכירות תירוש

בית המכירות הפומביות תירוש היא חברה העוסקת במכירה פומבית של יצירות אמנות ובתיווך בין מוכרים לקונים.

החברה נוסדה ב-1992 וקיימה מאז מעל 170 מכירות פומביות, בהן נמכרו עשרות אלפי פריטי אמנות. היא מקיימת ארבע מכירות גדולות בשנה, של אמנות ואומנות דקורטיבית, כגון כלי כסף, תכשיטים, יודאיקה, שעונים, שטיחים, וכלי פורצלן. 

החברה מאפשרת מכירה של אמנות באמצעות המכירות פומביות חיות, מכירות ברשת, מכירות פרטיות, ומכירות בחנות אינטרנטית.

במשך כ-20 שנים, תירוש הייתה הגוף היחיד שמוכר עבור האפוטרופוס הכללי את עיזבונות המדינה ומתנות הניתנות לאנשי ציבור. בין המכירות הפומביות שהתקיימו בתירוש בשנים האחרונות ניתן למנות מכירות של עיזבונות חשובים כגון עיזבון הברונית בת שבע דה רוטשילד, עיזבון סוזי ואבא אבן, אפרים קישון, ציורים מעיזבון לאה ויצחק רבין, גולדה מאיר ואחרים. בין הגופים והמוסדות שמכרו בתירוש ניתן למנות גם את אוסף האמנות של הפניקס חברה לביטוח, ואוסף האמנות של עמי וגבי בראון, אוסף האמנות של אל-על, מוזיאון ישראל, מוזיאון תל אביב לאמנות ועוד.

ב-2014 החברה נבחרה על ידי בית המשפט להוציא לפועל את מכירת אוסף האמנות של חברת IDB אחזקות כחלק מהסדר החוב. במכירה נמכרו 100% מהפריטים ונשברו שיאי מחיר לאמנים ישראליים רבים, כגון לאה ניקל, רפי לביא, ניר הוד ואלי שמיר. תירוש גם מחזיקה בשיאי מחיר למרבית האמנים הישראליים, דוגמת יוסף זריצקי, משה גרשוני, משה קופפרמן ורבים נוספים. 

בית המכירות מלווה מלכ"רים ועמותות מקומיות במכירות צדקה וגיוס כספים.

בית המכירות מנוהל על ידי דב חזן, ושני ילדיו – גליה ואמיתי חזן תירוש. ז'אן תירוש, אבי אשתו של דב, עלה לארץ והקים את גלריות האמנות הראשונות בישראל. בתו של ז'אן, אורנה, נישאה לדב וביחד הפעילו במשך כעשרים שנה שתי גלריות בתל אביב ויפו.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
* ר[https://soundcloud.com/telavivradio/12-2017-25de איון עם דב חזן] בתוכנית "פרלמנט שישי" בהגשת רועי כ"ץ ברדיו תל אביב, מאי 2017
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוחרי אמנות ישראלים
קטגוריה:בתי מכירות פומביות
קטגוריה:ישראל: מסחר
קטגוריה:הרצליה: חברות
מסכי פרסום

מסכי פרסום הם פלטפורמת פרסום הכוללת שלטים אלקטרוניים או מסכים דיגיטליים הממוקמים באזורים ציבוריים ומאפשרים לשנות את התוכן המוצג בהם ללא צורך בעבודה פיזית. לרוב המטרה היא להגיע לקהל יעד ממוקד על פי מיקום או זמן.

מסכי פרסום נחשב לטכנולוגיה בעלת 'החזר עבור השקעה' גבוה, יחסית לשיטת הדפוס המסורתית, בגלל העלות האפסית של שינוי התכנים המוצגים על המסך ובעקבות זאת העלאת תכיפות העדכון והרלוונטיות של המידע המוצג.

הצגת התכנים במסכי הפרסום מנוהלת על ידי מחשב או כל נגן מדיה אחר, ומאפשרת למשתמש לערוך את התכנים המוצגים מרחוק, ללא צורך בגישה למסך המציג עצמו ולפעמים אף דרך האינטרנט.

הפריטים המוצגים נעים החל מטקסט נגלל (לרוב מוזן מ־RSS) דרך תמונות ומוזיקה ועד וידאו ואתרי אינטרנט.

מימוש בולט של מערכות מסכי פרסום, ניתן לראות בחנויות ומסעדות, אשר רוצות לשדר ללקוחות קידמה מצד אחד, ותוכן שיווקי מעודכן ומושך מצד שני. לפעמים המסכים משמשים גם להצגת ערוץ טלוויזיה עצמאי (לרוב בתחום העסקי) שמשדר תכנים מקוריים לבידור ותכנים פרסומיים.
==לוח מודעות דיגיטלי==
עם התפתחות מסכי הפרסום החלו להשתמש בפלטפורמה הדיגיטלית גם במקומות סמי-ציבוריים דוגמת בתי הכנסת המפרסמים על המסך את זמני היום ומודעות לקהילה בצורה דיגיטלית. לוח זה עורר שאלות הלכתיות האם מותר להשתמש במוצר בשבת.

בבנייני מגורים החלו להחליף את עלוני הפרסום מסכים דיגיטליים המציגים מידע אינטראקטיבי המיועד ספציפית לאופי דיירי הבניין ומשולב בפרסומות המותאמות לדיירים. מסכים אלו, מאפשרים להפחית את זיהום הסביבה שנעשה על ידי חלוקת עלוני הפרסום שרובם נזרקים לפח, וכן מאפשרת לוועדי הבית להנגיש תוכן רלוונטי לדיירי הבניין

== דוגמאות נפוצות ==
# תקשורת פנים-ארגונית - הצגת מידע חיוני לעובדים להגברת המוטיבציה, הצגת יעדים ומודעות לתהליכים בחברה.
# לוח זמנים - של טיסות, רכבות או אוטובוסים.
# קמעונאות - פרסום לשם הפניה למחלקות אחרות או לצורך הצגת מידע לגבי מוצרים בחנות. או פרסום על ידי צד שלישי בחנות לצורך הגדלת היקף מכירות של מוצר.
# הנעמת זמן ההמתנה של לקוח בתור לקופה או בחדר המתנה.
# מניעת עמידה מיותרת בתור - הפנייה לשירותים אוטומטיים בבנקים או בדואר, או הצגת מידע רלוונטי והוראות לקבלת שירות יעיל וזריז יותר.
# קיר וידאו - ליצירת תדמית מתקדמת ומודרנית ומשיכת תשומת לב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסום
קטגוריה:שלטים
אדוארד ג'נר

אדוארד ג'נר (באנגלית: Edward Jenner; 17 במאי 1749 – 26 בינואר 1823) היה רופא כפרי בריטי, שנחשב לרופא הראשון שגילה את החיסונים. המציא בשנת 1796 את החיסון נגד אבעבועות שחורות, מחלה קשה ומסוכנת שהמערכת הרפואית לא יכלה להתמודד עמה.

==ביוגרפיה==
כבר בגיל 14 היה ג'נר מתמחה עוזר למנתח בדרום גלוסטרשייר. התמחות זו נמשכה שבע שנים. ב-1770 הוא החל התמחות בבית החולים סנט ג'ורג', שנמשכה שלוש שנים. בבית החולים הוא קיבל עצה שהייתה מקובלת בעידן הנאורות, "אל תחשוב, נסה". הוא קיבל את תואר הרופא שלו MD בשנת 1792 מאוניברסיטת סנט אנדרוז. לאחר סיום ההתמחות שלו חזר לברקלי והקים מרפאה כרופא משפחה מצליח ומנתח.

ב-1788 נבחר לחבר החברה המלכותית. הוא פרסם מחקר מפורט על הקוקייה המצוייה הכולל התבוננות, ניסוי וניתוח.

ג'נר פיתח את החיסון מסרום של בקר לאחר שגילה כי הנערות החולבות שחלו באבעבועות הבקר (שהיא מחלה קלה) לא נדבקו באבעבועות שחורות. במסגרת מחקרו, ערך ג'נר ניסויים בילדים. באחד הניסויים, הוא החדיר לגופו של ג'יימס פיפס , ילד בריא ועני בן שמונה, נגעים של אבעבועות הבקר, ולאחר מספר שבועות, החדיר לגופו נגעים של אבעבועות שחורות. מאחר שאת החיסון הרכיב ג'נר באמצעות וירוסים הגורמים למחלת אבעבועות הבקר, נקראים בימינו כל החיסונים בלועזית Vaccination, (בלטינית: Vacca, פרה). האנשים לגלגו על ג'נר וטענו שהוא מנסה להפוך אנשים לדינוזאורים, ורק לאחר שלואי פסטר, ממשיך דרכו, פיתח את השיטה לחיסון הוא הפך את המילה מגנאי למכובדת על ידי מתן השם למה שידוע לנו בעברית כחיסון. בימינו משתמשים בחיסונים כמעט בכל רחבי העולם באופן שגרתי, ובכך נחסכו מיליוני מקרי מוות ממחלות קשות.

אדוארד ג'נר היה אח בלשכת Faith and Friendship מספר 449 של הבונים החופשים, בגלוסטרשייר, אנגליה.

==קישורים חיצוניים==

150px
* איתי נבו, [http://www.iba.org.il/bet/bet.aspx?type=286&entity=930343 הפרה שניצחה את המוות השחור], המאור הקטן, רשת ב', מאי 2013
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:אימונולוגים בריטים
קטגוריה:מדענים אנגלים
קטגוריה:רופאים אנגלים
קטגוריה:אתיקה רפואית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:היסטוריה של הרפואה
קטגוריה:מפתחי חיסונים
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:רופאים בריטים במאה ה-18
קטגוריה:רופאים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1749
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1823
Greatest Hits: My Prerogative

Greatest Hits: My Prerogative (בעברית: הלהיטים: זכותי שלי) הוא אלבום אוסף הראשון של זמרת האמריקאית, בריטני ספירס. האלבום יצא לאור ב-3 בנובמבר 2004. תחת חברת התקליטים ג'ייב רקורדס.

האלבום מכיל את רוב להיטיה של ספירס, מסינגל הבכורה "...Baby One More Time" ועד לאחרון, "Outrageous". בנוסף, האלבום כולל שלושה שירים חדשים; גרסת כיסוי לשירו המפורסם של בובי בראון, "My Prerogative" אשר היה לסינגל הראשון מן האלבום, ושני שירים חדשים "" (הסינגל השני) ו"".

== הצלחת האלבום ==
"Greatest Hits: My Prerogative" מוקם במקום הרביעי במצעד הבילבורד עם מכירות של 255,000+ עותקים בשבוע הראשון ליציאה בארצות הברית. ביפן קיבל תואר פלטינה משולש עם מכירות של כ-750,000+ עותקים והפך לאלבומה הראשון שכבש את מצעד האלבומים היפני.

באירופה, מכר האלבום בתוך חודש כ-1,000,000+ עותקים. בשבוע הראשון ליציאה מוקם האלבום במקום השני במצעד הבריטי וקיבל מעמד פלטינה משולש לאור מכירות של יותר מ-1,000,000+. גם באוסטרליה זכה האלבום להצלחה והתמקם במקום השני במצעדי המכירות ומכר כ-140,000+ עותקים. האלבום מכר סם הכול ברחבי העולם כיותר מ-6,000,000+ מיליון עותקים.

== סינגלים ==
סינגל הבכורה, "My Prerogative" יצא לאור ב-21 בספטמבר 2004. השיר היה להצלחה והגיע למקום הראשון במצעדים באיטליה, אירלנד, נורווגיה, פינלנד, ובמצעד הסינגלים אשר נמצאים מתחת למאה המובילים במצעד הבילבורד הוט 100. במכירות קיבל תואר זהב באוסטרליה, נורווגיה, ושודייה.

ב-14 בפברואר 2005 יצא הסינגל השני, "". גם סינגל זה היה להצלחה ונכנס למקום השני במצעד הסינגלים באירופה, למקום הרביעי בדנמרק, אירלנד, הונגריה ולעשרת המובילים בעוד כ-4 מצעדים. באוסטרליה קיבל תואר זהב עבור 35,000+ עותקים שנמכרו וברחבי העולם מכר כיותר מ-1,000,000+ מיליון.

== רשימת רצועות ==

;הערות
* "My Prerogative" הוא גרסת כיסוי לשיר מ-1988 באותו שם מאת בובי בראון.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בריטני ספירס
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי רודני ג'רקינס
קטגוריה:אלבומי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בקנדה
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי חברת ג'ייב רקורדס
מיתר (פיזיקה)

מבנה מדורג - מהחומר ועד המיתרים
בתורת המיתרים, מיתר (string) הוא מרכיב יסודי של תתי-החלקיקים כאשר בשינוי רטיטתו משתנה החלקיק היסודי, מקוורקים ועד חלקיקים נשאי כוח. תורת המיתרים מצביעה על קיומם של עצמים אורכיים הנקבעים על-פי תבנית הרטיטות שלהם, מה שבא לידי ביטוי בשמם: "מיתרים". אורך מיתר טיפוסי הוא בערך אורך פלאנק, וכך הוא משמש כמרכיב יסודי של הכל.

מיתרים יכולים להיות סגורים או פתוחים. מיתר פתוח הוא מיתר שקצותיו חופשיים, והוא בנוי כמו חוט או רצועה. מיתר סגור הוא מיתר שקצותיו מחוברים (כלומר שאין לו קצוות) ויוצרים מעין מעגל או לולאה. מיתר סגור מזכיר מיתר פתוח שקצותיו נפגשו.

מיתר הוא חד-ממדי. בכל רגע נתון במרחב הוא נע בשני ממדים. מפני שהמיתר אורכי והוא נע במרחב-זמן, כל תנועה שלו מהווה שני ממדים. חלקיק נקודתי נע בממד אחד בכל רגע נתון, אך למיתר יש גם אורך וגם זמן. התנועה הדו-ממדית של המיתר קרויה "יריעת עולם". יריעות עולם עשויות להיצמד לממברנת דיריכלה.

המיתרים באורך פלאנק. הם זעירים, אך לא נקודתיים. הם נמדדים בקני-מידה זעיר, לכן הם גם מהווים חלק זעיר מהמרחב. קני-המידה של המיתרים קטן מספיק כדי שהם יהיו חשופים לממדים נסתרים. הממדים הנסתרים תואמים לקני-המידה של המיתרים. תורת המיתרים מציעה אפשרות לקיום יותר מארבעה ממדים במרחב-זמן. תורת המיתרים אומרת שקיימים בו 26 ממדים.

תורת העל-מיתר היא תורת מיתרים המכילה בתוכה סימטרית-על. יש אלפי תורות על-מיתרים, ביניהן חמש עיקריות המדמות מיתרים בעלי סימטריות-על שונות. טיפוס I, למשל, הוא מיתר בעל סימטרית-על אחת. בנוסף לטיפוס I, קיימים הטיפוסים IIA, IIB, HO, HE, שע"פ תורת M הם כולם תיאור של מיתר אחד.

קני-המידה של תורת העל-מיתר גדול יותר מאשר תורת המיתרים הקלאסית. לכן, המיתרים צריכים להימדד בקני-מידה של 10 ממדים. תורת העל-מיתר מצמצמת את כמות הממדים הנסתרים לקנה-מידה גדול יותר, שמתאים ל-10 ממדים במרחב-זמן בלבד.

== ראו גם ==
* תורת המיתרים
* על-מיתרים

קטגוריה:תורת המיתרים
B in the Mix: The Remixes

B in the Mix: The Remixes הוא אלבום הרמיקס הראשון של זמרת הפופ האמריקאית, בריטני ספירס. אלבום הרמיקס יצא לאור ב-22 בנובמבר 2005. על ידי חברת התקליטים ג'ייב רקורדס.

== רקע האלבום ==
האלבום מכיל רמיקסים של הלהיטים הגדולים ביותר של ספירס, החל מ-"Baby One More Time..." ועד ל-"Toxic". בנוסף, צורף לאלבום רמיקס לסינגל החדש ביותר של ספירס נכון לאותה עת, "", וכמו כן שיר חדש בשם "And Then We Kiss", שהיה מקום ראשון באינדונזיה וישראל.

== הצלחת האלבום ==
לאור הריונה של ספירס עם בנה, שון פרסטון, היא לא יכלה לקדם את האלבום ולכן מכירות האלבום היו נמוכות. האלבום נכנס למקום 134 במצעד הבילבורד עם מכירות של 14,100+ עותקים בשבוע הראשון ליציאה. ביפן נכנס למקום ה-25 במצעד האלבומים, ועד היום מכר כיותר מ-135,000+ עותקים בארצות הברית.

האלבום יצא לאור בכמה גרסאות, גרסה רגילה (11 שירים) ובגרסת "מורחבת" ובה 14 שירים דרך אתר האייטונס, אך ביפן יצאה גרסה שונה שכוללת 14 רימקסים שונים.

במכירות האלבום זכה להצלחה דיי גבוה ומכר כיותר מ-1,000,000+ עותקים ללא כול קידומים משמעותיים.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בריטני ספירס
קטגוריה:אלבומי רמיקס באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת ג'ייב רקורדס
עין חניה

280x280 פיקסלים
טקסט=שרידי הכנסייה, ונביעת המעיין
עין חניה למרגלות [[גדר ההפרדה ואל-ולג'ה|טקסט=עין חניה למרגלות גדר ההפרדה ואל-ולג'ה|280x280 פיקסלים]]

עין חניה (עין-אל-חניה) הוא מעיין שכבה בהרי יהודה, ברום 600 מטר מעל פני הים. המעיין נובע מעל אפיק נחל רפאים, למרגלות הכפר הפלסטיני אל-וולג'ה ורכס הר גילה, בשטח השיפוט של ירושלים (שכולל גם חלק גדול מהכפר אל-וולג'ה שמעל המעיין)<ref></ref>, ועל גבול הקו הירוק, קו הפסקת האש שנקבע ב-1948.
שטח המעיין ואזור העתיקות שסובב את המעיין, נמצא בבעלות הכנסייה הארמנית.

בריכת המעיין היא אחת הגדולות בהרי יהודה (77 מ"ר); גודלה כ-8 על 10 מטר, עומקה עד שני מטר, והיא מקבלת את מימיה מנביעה הנובעת מתוך 2 מערות קטנות. הגישה למעיין היא דרך כביש, המהווה חלק משביל המעיינות, היוצא מקניון מלחה לכיוון אל-וולג'ה והר גילה - המעיין נובע מצד שמאל של הכביש. המעיין נמצא בסמוך לשביל ישראל, ורבים מן המטיילים בוחרים לסטות מן השביל על מנת לעבור בו.

בתחילת שנת 2018 שופץ המקום ונחנך במעמד ראש עיריית ירושלים ניר ברקת והשר זאב אלקין. בפברואר 2018 הוצב מחסום של משמר הגבול בין אזור המעיין לשטחי הרשות הפלסטינית, במטרה לספק הגנה על תושבי ירושלים ועל המשתמשים בציר התנועה ובמתקנים שלצידו.

לאחר שנים שהמקום היה סגור למטיילים עקב עבודות שימור ותחזוקה, המקום נפתח ב-23 במרץ 2021 כשמורת טבע בניהול רשות הטבע והגנים. הכניסה לאתר היא בתשלום.

==חשיבות בין-דתית ורקע ארכאולוגי==
במקום נערכו חפירות ארכאולוגיות שבהם נחשפו שרידים מימי בית ראשון, בית שני ומהתקופה הרומית והביזנטית. הארכאולוג יובל ברוך מצא באתר שבר של כותרת פרוטו-איאולית והעריך כי במקום שכנה אחוזה מלכותית מתקופת בית ראשון.

סמוך לבריכה קיימים שרידים של כנסייה לכבוד פיליפוס, דמות המוזכרת בספר מעשי השליחים, בברית החדשה. על פי האמונה הנוצרית כאן הוטבל השר מכוש לנצרות, הסריס שומר הארכיון של מלכת שבא, במאה הראשונה. הכנסייה האתיופית רואה בכך את הטבלת האתיופי הראשון לנצרות (לדעת הארכאולוג יובל ברוך שחפר במקום וחקר אותו במשך שנים מדובר באדם ממקור נובי), ומקיימת טקס שנתי לזכרו. 

המעיין שימש מקום מפגש לתושבי האזור - יהודים, מוסלמים ונוצרים - מירושלים, בית לחם, גוש עציון והכפרים הסמוכים אל-ולג'ה ובתיר. רבים מגיעים ממרחק כדי לשחות ולשתות מן המים הצלולים. מדי שנה נערכים סביב המעיין טקסי תשליך, חגיגות עיד אל-פיטר, טקסים של הכנסייה האתיופית, ואיסוף 'מים שלנו' שמורים לקראת הפסח.

בנובמבר 2010 נערכה במקום תפילה לגשם משותפת ליהודים ומוסלמים מאזור בית לחם.

==ראו גם==
* עין לבן

==לקריאה נוספת==
* 
*אל המעיין: כל החלומות מתגשמים בספר אחד - מאת משה קוסטה. בהוצאת ספריית בית אל, 2008.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* שירן סבאג ויבגני איבנובסקי, [http://iaa-conservation.org.il/Projects_Item_heb.asp?site_id=43&subject_id=10 עין חניה (אלח'אניה)- פעולת שימור], באתר רשות העתיקות, 2007

;תיאורים וטיולים
* 
* 
* 
* [https://www.maslulim-israel.co.il/index.php?dir=site&page=tracks&op=track&id=424 עין אל-חניה... בריכות נפלאות וניקבת מים בתוך אתר עתיקות מרהיב], באתר "מסלולים"
	
;מאמרי ביקורת
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

חניה
קטגוריה:ירושלים: גנים ופארקים
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בירושלים
עאליי

עאליי (בערבית: عاليه, תעתיק מדויק: עאליה) היא עיירת נופש בנפת עאליי בהר הלבנון בלבנון. העיירה שוכנת ברום 913 עד 1,000 מטרים מעל פני הים, כ-17 קילומטר דרומית-מזרחית לביירות ולא הרחק מבחמדון. מקור השם עאליי בשפה הארמית ופירושו "מקום גבוה", היות שהעיירה יושבת בנוף הררי.

בעיירה שורר אקלים ים תיכוני ומזג האוויר הוא כבשאר הכפרים והעיירות בהר הלבנון; החורף מושלג וגשום (כמות המשקעים השנתית הממוצעת בהר הלבנון היא כ-1,500 מ"מ) ואילו בקיץ מזג האוויר חמים ונוח, לכן יש ועאליי מכונה "כלת הקיץ".

אוכלוסייתה של עאליי מורכבת מדרוזים ומנוצרים מרונים ואורתודוקסים. עשירים רבים מהעולם הערבי, ובעיקר ממדינות המפרץ הפרסי, מחזיקים בבתי קיץ בעיירה, ומספר התושבים בה משתנה לקראת הקיץ, אם כי הנהירה ההמונית של עשירים מוסלמים לעיירה בקיץ אינה משפיעה דמוגרפית על הרכב האוכלוסייה. בעבר התקיימה בעאליי קהילה יהודית, שעברה עם הדרוזים מדיר אל-קמר לאחר שאלו החלו נוטשים את העיירה בשנת 1860 בעקבות הטבח בנוצריי הר הלבנון והתערבות צרפת בסכסוך הדרוזי-נוצרי באזור.

בתקופת השלטון העות'מאני על לבנון הייתה עאליי תחנת מעבר לרכבת שפעלה בהר הלבנון בין השנים 1892–1895 וקישרה את ביירות ודמשק. כמו כן, שכן בעיירה בית הקיץ של המושל העות'מאני בהר הלבנון.

עאליי נחשבת לאחד ממוקדי התיירות הפופולריים בלבנון ובמזרח התיכון כולו, ומושכת אליה המוני תיירים מדי שנה. במקום שפע של מלונות, מסעדות, אתרי קניות ואטרקציות תיירותיות. בנוסף לכך, במזרח העיר קזינו ומספר רב של פאבים, מועדונים, וחיי לילה משגשגים. הפרנסה העיקרית של תושבי העיירה היא מהתיירות.

מאז שנת 2001 מתבצעות בעיירה פעולות לשחזור ושימור אתריה העתיקים, ביניהם שדרת השוק הערבי העתיק, הרחוב הראשי בעיירה.

== ערים תאומות ==

* 

==ראו גם==
* בית הכנסת בעאליי

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.localiban.org/spip.php?article899 Localiban - נתונים רשמיים על הפיתוח המקומי בלבנון]
*[http://www.aley.com/ אתר עם מידע על העיר]

קטגוריה:לבנון: ערים
אלכסנדר לבד

אלכסנדר לֶבֵד (ברוסית: Алекса́ндр Ива́нович Ле́бедь) (20 באפריל 1950 – 28 באפריל 2002) היה גנרל בצבא ברית המועצות ובצבא רוסיה ופוליטיקאי פופולרי, שנהרג בהתרסקות מסוק.

==ביוגרפיה==
אלכסנדר לבד נולד ב-20 באפריל 1950 בעיר נובוצ'רקסק שבדרום רוסיה. לאחר סיום בית ספר תיכון, ניסה להתקבל לקורס טיס, אך נדחה בשל ליקויים בריאותיים. בשנת 1969 הוא התקבל לבית ספר לקציני חיל הצנחנים, בעיר ריאזן, אותו סיים בשנת 1973. לאחר סיום הלימודים הוא שירת כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה של צוערים באותו בית הספר. בשנים 1980–1982 הוא לחם כמפקד גדוד צנחנים באפגניסטן. על אומץ לבו עוטר בשני אותות הצטיינות (עיטור הכוכב האדום ועיטור הדגל האדום).

במהלך הפוטש של אוגוסט לבד לצד פאבל גרצ'וב היה בין מפקדי חיל הצנחנים שהחלו שיחות עם נציגי של בוריס ילצין וסירבו לבצע תקיפה של בניין הפרלמנט.

לבד נודע כמי שסיים את מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, וכמי שהכניע את כוחות הצבא המולדבי במלחמתם נגד הבדלנים מטרנסניסטריה. לאחר שירות צבאי ממושך נאלץ לבד לפרוש מהצבא, בעקבות מחלוקת עם שר ההגנה. הוא פנה לחיים פוליטיים, והתמודד על משרת נשיא רוסיה מול בוריס ילצין, והגיע בבחירות אלה למקום השלישי. לאחר הבחירות מונה לבד ליועץ לענייני ביטחון לאומי.

בתפקידו האחרון הוא שימש כמושל מחוז קרסנוירסק שבסיביר. לבד נהרג בתאונת מסוק, שארעה בהרי סייאן, בדרום סיביר המזרחית, לאחר שהמסוק התנגש ברשת קווי חשמל בשל תנאי מזג אוויר קשים.

קברו של אלכסנדר לבד ב[[בית העלמין נובודוויצ'יה שבמוסקבה.]]

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר סובייטים
קטגוריה:קצרמר פוליטיקאים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אישים בעימות הרוסי-צ'צ'ני
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:סובייטים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:מועמדים לנשיאות רוסיה
קטגוריה:חבל מנהלי קרסנויארסק
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:מלחמת אפגניסטן (ברית המועצות): אישים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1950
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1950
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2002
נחל רפאים

גשר רפאים שבו [[מסילת הרכבת יפו–ירושלים חולפת מתחת לכביש 386 במקום שבו נחל רפאים נשפך לנחל שורק]]
פיתולי נחל רפאים ו[[מסילת הרכבת יפו–ירושלים למרגלות הר רפאים ושלוחת קאבו]]
זרימת מים בנחל רפאים בשלג 2015, בסמוך ל[[עין יעל]]

נַחַל רְפָאִים הוא נחל אכזב בהרי יהודה, המנקז את כל אזור דרום מערב ירושלים וסביבותיה.
== גאוגרפיה ==
אורך הנחל כ-20 ק"מ והוא מתחלק לשלושה חלקים עיקריים: בחלקו העליון עובר הנחל בתוך העיר ירושלים, בתחומי עמק רפאים דרך המושבה הגרמנית ויתר שכונות העמק (במקביל לנתיב רחוב עמק רפאים), וממשיך דרך שכונת קטמונים עד לאזור קניון מלחה וגן החיות התנ"כי. בחלק זה הנחל מתון יחסית אך יוצר חציצה בין שכונת גילה הדרומית לחלקי העיר האחרים. החלק השני של הנחל ידוע גם בשם "עמק לבן". בקטע זה הנחל יוצא מהשטח הבנוי ומתחתר לעמק בעומק 200–300 מטר. על מדרונותיו נובעים הרבה מאוד מעיינות שכבה דוגמת עין לבן ועין חניה<ref></ref>, ועל מדרונותיו בנויים המושבים אורה ועמינדב והכפרים הפלסטיניים ואלאג'ה ובתיר. חלקו האחרון של הנחל הוא קטע יפה, עמוק ומפותל. מהכפר בתיר ואילך מכוסים מדרונות הנחל התלולים ביערות קק"ל (יער עמינדב ויער בגין) ונוצרים בו נפתולים רבים. סיומו של הנחל במפגש עם נחל שורק, מתחת לכביש ירושלים–בר־גיורא.

זרימת מים בנחל רפאים, בסמוך לעין יעל – ינואר 2015
לאורך כל מסלולו של הנחל מלווה אותו מסילת הרכבת הוותיקה מירושלים לבית שמש.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים ==

רפאים
רפאים
קטגוריה:יהודה: יערות
רפאים
קטגוריה:ירושלים: גנים ופארקים
קרוסרודס

קרוסרודס (באנגלית: Crossroads) הוא סרט שיצא בשנת 2002 ובוים על ידי תמרה דייוויס. זהו הסרט הראשון בכיכובה של כוכבת הפופ האמריקאית בריטני ספירס.

==מידע==
תסריט הסרט נכתב כבר בשנת 2001 על ידי שונדה ריימס. בשנת 2002 הוצע לבריטני ספירס להשתתף בתפקיד ראשי בסרט, במקביל להקלטת אלבומה השלישי. ספירס הסכימה להצעה. תמרה דייוויס ביימה את הסרט, אשר אמור היה להיקרא בהתחלה "What's Friends Are For" ("בשביל מה יש חברים?"), אך לבסוף שמו שונה ל"קרוסרודס". באירופה לעומת זאת, הסרט נקרא "Not A Girl" ("לא ילדה"). הסרט, אשר צולם במשך 40 ימים, צולם בקליפורניה, לוס אנג'לס, לואיזיאנה ועוד. פסקול הסרט כלל שירים מתוך אלבומה השלישי של ספירס, "Britney" ושירים של מדונה, שאניה טוויין, אן סינק, שריל קרואו, פארל ויליאמס ועוד. הסרט היה מועמד למספר פרסים בטקסים שונים, כגון טקס פרסי הילדים של ערוץ ניקלודאון וטקס פרסי הסרטים של ערוץ MTV, אך לא זכה.

==עלילה==
הסרט מציג את סיפורן של שלוש חברות ילדות: לוסי (ספירס), קית' (זואי סלדנה) ומימי (טרין מאנינג). השלוש היו החברות הכי טובות בילדות, אך כשהגיעו לתיכון כל אחת הלכה לדרכה: קית' הפכה ל'מלכת הכיתה', לוסי ל'חנונית' ואילו מימי נחשבה ל'פריקית'. ביום האחרון של התיכון, השלוש נפגשות בשנית, לאחר שנים שלא דיברו האחת עם השנייה. הן פותחות קופסה עם פתקים שהכינו כשהיו קטנות, בהם רשמו מה החלום שתרצה להגשים עד סיום התיכון. מימי, שנמצאת בהיריון, מציעה לבנות לנסוע איתה ועם ידידה, בן (אנסון מאונט) ללוס אנג'לס לעבור אודישנים לחוזה הקלטות. לוסי, אשר רוצה להיפגש עם אמהּ שנטשה אותה בגיל צעיר מסכימה וקית', אשר עומדת בפני חתונה ורוצה להיפגש עם ארוסה, מסכימה גם היא. הארבעה יוצאים למסע בין מדינות, הן מוצאות אהבה, ידידות ונאמנות, ומגלות שמה שחשוב באמת זה לא לאן נוסעים, אלא עם מי.

==ההצלחה בקופות==
תקציב הסרט עמד על כ-12 מיליון דולרים, והכניס יותר מ-37 מיליון דולרים בארצות הברית. סך-הכל, הכניס הסרט $61,141,030. הביקורות לסרט היו מעורבות. המבקרים קראו לסרט "צפוי ועבור המעריצים הצעירים של ספירס". למרות זאת, קיבלה ספירס מחמאות על משחקה, אמרו שמשחקה של ספירס מהנה יותר מחברותיה למקצוע, מנדי מור ומריה קארי.

מאוחר יותר סיפרה ספירס כי בסצנת הנשיקה עם אנסון מאונט הוא נאלץ לאכול טונה מסריחה ואילו היא נאלצה לאכול שום.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי מסע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:בריטני ספירס
קונסטנטינוס האחד עשר, קיסר האימפריה הביזנטית

קיסר הביזנטי האחרון]]
קונסטנטינוס האחד עשר או בשמו המלא קונסטנטינוס האחד עשר דראגאסס פאלאיולוגוס (ביוונית: Κωνσταντίνος ΙΑ' Δραγάσης Παλαιολόγος;
בסרבית: Константин XI Палеолог Драгаш) היה הקיסר האחרון של האימפריה הביזנטית, נולד בקונסטנטינופול ב-8 בפברואר 1405 ומת בה, בקרב, ביום נפילתה לידי האימפריה העות'מאנית, ב-29 במאי 1453.

קונסטנטינוס היה הילד השמיני, מתוך עשרה, של הקיסר הביזנטי מנואל השני ושל רעייתו, הלנה דראגאש, בתו של השליט הסרבי קונסטנטין דראגאש. הוא התחנך בקונסטנטינופול תחת השגחת הוריו, ובשנים 1437–1439, כשאחיו, יוחנן השמיני, נסע לאיטליה, מונה על ידיו לעוצר קונסטנטינופול.

ב-1443 התמנה לדספוט של מוראה וניהל את הארץ מארמונו שבמיסטרס. יוחנן השמיני הצביע עליו כעל יורשו, אך לאחר מותו תבע אח שלישי, דמטריוס פאלאיוגלוס את כס הקיסרות. שני האחים פנו אל הסולטאן העות'מאני מורט השני כדי שיפסוק מי צריך להיות הקיסר וזה בחר בקונסטנטינוס.

קונסטנטינוס מלך מ-1448 ועד כיבוש קונסטנטינופול. קונסטנטינוס לחם באומץ כנגד העותמאנים אך לא יכל להגן על העיר מול כוחותיהם, כשסוף הקרב התקרב וראה שעדיין בחיים אמר "העיר נפלה אך אני עדיין בחיים", זרק לרצפה את גלימתו הסגולה לרצפה והוביל מתקפה אחרונה כנגד העותמאנים, קונסטנטינוס מת במתקפתו האחרונה ואיתו האימפריה הביזנטית ואולי אף האימפריה הרומית עצמה (אשר האימפריה רומית המזרחית או ביזנטית הייתה ממשיכתה הישירה של רומא).

קונסטנטינוס נישא פעמיים ושתי נשותיו נפטרו לפניו. יש חילוקי דעות לגבי צאצאיו, חלק מהמקורות טוענים שלא היו לו, וחלק טוענים שהייתה לו בת בשם מגדלנה.

תפקידו של קונסטנטינוס בעת ההגנה על קונסטנטינופול יצר לו מוניטין של מגן האמונה הנוצרית והוא נחשב לקדוש לא רשמי של הכנסייה האורתודוקסית. שירי קינה רבים בשפה היוונית דנים בגורלו ואגדות רבות נקשרו בשמו. בעיר אתונה מוצב פסל שיש של קונסטנטינוס, כשהוא מצביע לכיוון קונסטנטינופול. הפסל מכונה "מלך השיש" ושימוש נושא מרכזי במחזמר מאת סטמאטיס ספאנודאקיס, הנושא את השם "מלך השיש". שירי המחזמר, שנושאיהם לקוחים מכיבוש קונסטנטינופול, הופקו בתקליטור משנת 1998.

== ראו גם ==
* חותמו של קונסטנטינוס האחד עשרכיבוש קונסטנטינופול

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
קטגוריה:קדושים עממיים
קטגוריה:כיבוש קונסטנטינופול
קטגוריה:ילידי 1404
קטגוריה:נפטרים ב-1453
תומאס הווארד מולינה

סירת מולינה במרכז המבקרים של מפעלי ים המלח בסדום
הסבר על סירת מולינה במרכז המבקרים במפעלי ים המלח
תומאס הווארד מולינֶה (Thomas Howard Molyneux) היה קצין חיל הים הבריטי, שביקש במאה ה-19 לשוט בנהר הירדן מהכנרת לים המלח כדי לשרטט את מפת האזור.

באוגוסט 1847 עגנה האונייה שבה שירת מולינה בחופי ארץ ישראל. הוא העביר לכנרת סירת עץ ויצא למסע נועז בחום הכבד של בקעת הירדן. הוא הצליח להגיע לים המלח עם מספר מדידות שערך לפני ששב כשהוא חולה לאונייתו, ומת כעבור כמה ימים בביירות.

הכף הדרומית בלשון היבשתית שבאמצע ים המלח נקראה על שמו כף מולינה, אך כיום לא נותר ממנה זכר בגלל התייבשות ים המלח. סירת העץ של מולינה, השריד האחרון מההרפתקה, הובאה לישראל מאנגליה על ידי זאב וילנאי. היא הוצגה בתחילה במוזיאון בית היוצר שנסגר בהמשך. כיום היא מוצבת בלובי של בניין מרכז המבקרים של מפעלי ים המלח. הסירה נחקרה ושופצה על ידי סטודנטים מהחוג לציויליזציות ימיות באוניברסיטת חיפה.

==לקריאה נוספת==
* זאב וילנאי, "כיצד מצאתי את מצבת קוסטיגן", "כיצד מצאתי את סירת מולינה", ואהבת לארצך כמוך, ירושלים תשל"ה, 171-168.
*
<div style="direction: ltr;">

*Andrew C. A. Jampoler, Sailors In The Holy Land: The 1848 American Expedition To The Dead Sea and The Search For Sodom and Gomorrah, Naval Institute Press (2005) (see chapter 7)
</div>

==קישורים חיצוניים==

*
*
* 

קטגוריה:חוקרי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי צבא בריטים
קטגוריה:ים המלח
אדון וגברת אנדרוז

אדון וגברת אנדרוז (באנגלית: Mr and Mrs Andrews) הוא ציור שמן מאת הצייר האנגלי תומאס גיינסבורו. הציור צויר בין השנים 1748–1750 והוא מוצג בגלריה הלאומית בלונדון.

== תיאור הציור ==
בציור מוצגים רוברט אנדרסון בן העשרים ושתיים הניצב ליד רעייתו בת השש-עשרה, פרנסיס קארטר. הזוג נישא בנובמבר 1748 וגיינסבורו החל ליצור את הציור זמן קצר לאחר נישואיהם. רוברט ניצב לצד רעייתו, נשען על עץ אלון ומחזיק תחת כתפו רובה ציד. לצידו ניצב כלב ציד. פרנסיס, אשתו, יושבת על ספסל מתכת ובו פיתוחים בסגנון הרוקוקו. היא לבושה שמלה כחולה ורחבה וחובשת כובע. אופן תיאורה מצביע על השפעת יצירתו של אנתוני ואן דייק על גיינסבורו, אשר היה בתחילת שנות העשרים שלו. האזור בו מונחות ידיה, על גבי השמלה מתואר כריק ביחס לנהוג בתקופה. ייתכן כי באזור זה התכוון גיינסבורו לצייר את גברת אנדרוז מחזיקה פסיון מת, כשהרובה והכלב מרמזים על הציד שבמהלכו כנראה נורה הפסיון. את תיאור ז'אנר הדיוקן המשפחתי מצרף גיינסבורו אל תיאור נוף, התופש את רוב שטחה של הקומפוזיציה. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
קטגוריה:ציורי זוגות
סטרטופאוזה

סטרטופאוזה היא שכבת אוויר באטמוספירה המפרידה בין הסטרטוספירה לבין המזוספירה.

הטמפרטורה של אטמוספירת כדור הארץ משתנה בהתאם לגובה, כאשר הטמפרטורה הממוצעת של האטמוספירה בגובה פני הים היא 14 מעלות צלזיוס. היחס בין הגובה לטמפרטורה משתנה בהתאם לשכבות האטמוספיריות השונות. הגבולות בין השכבות נקראים טרופופאוזה, סטרטופאוזה ומזופאוזה, ובהם הטמפרטורה לא משתנה עם הגובה.

גובה השכבה הוא בין 50 ל-55 ק"מ מעל קרקע כדור הארץ. הלחץ האטמוספירי הוא 1 חלקי 1000 מהלחץ בגובה פני הים.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אטמוספירת כדור הארץ
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
קטגוריה:מטאורולוגיה
יוחנן השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית

[[מדליה עם דיוקנו של יוחנן השמיני שנוצקה בפירנצה, בעת שביקר שם, על ידי פיסאנלו. הכיתוב ביוונית: "יוחנן פלאולוגוס, מלך וקיסר הרומאים".]]
יוחנן השמיני פלאולוגוס (ביוונית: Ἰωάννης Παλαιολόγος; 18 בדצמבר 1392 – 31 באוקטובר 1448) היה הקיסר הלפני אחרון של האימפריה הביזנטית.

== חייו ==
יוחנן היה בנם הבכור של הקיסר הביזנטי מנואל השני (עמנואל השני) ושל רעיתו, הלנה דראגאש, בתו של השליט הסרבי, קונסטנטין דראגאש. הוא היה שותף לשלטון של אביו לפני 1416 והחל מ-1425. יוחנן התחתן 3 פעמים, אך לא היו לו ילדים.

יוחנן ניהל את הגנת קונסטנטינופול בעת המצור שהטיל עליה הסולטאן מורט השני ב-1423. הוא נאלץ להסכים לוויתור שעשה אחיו לוונציאנים, כשהעביר להם את השלטון על סלוניקי. יוחנן חיפש את הדרך לאיחוד הנצרות המזרחית עם הנצרות המערבית ועמד בראש המשלחת הביזנטית, בשנים 1437–1439 שניהלה באיטליה את המסע ומתן בין הנהגות שתי הדתות. המשא ומתן הוכתר בהצלחה ובפירנצה הכריז האפיפיור אאוגניוס הרביעי על האיחוד, אך התנגדות שקמה בקרב הביזנטינים הכשילה את ההסכם.

בעת שהיתו של יוחנן באיטליה מינה את אחיו קונסטנטינוס האחד עשר לעוצר קונסטנטינופול וייעד אותו להיות יורשו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית

קטגוריה:ילידי 1392
קטגוריה:נפטרים ב-1448
טרסות האורז של הקורדילרה הפיליפינית

טרסות האורז בבטאד לאחר גשם
טרסות האורז של הקורדילרה הפיליפינית הן מערכות של טרסות לגידול אורז המשתרעות בהרי הפיליפינים. הטרסות מהוות מערכת סביבתית מורכבת המשלבת מאפיינים פיזיים, אדריכליים, חברתיים, תרבותיים, כלכליים ודתיים. ארבע ממערכות הטרסות שהשתמרו בצורה הטובה ביותר, השוכנות במחוז קורדיליירה בצפון-מזרחו של האי לוזון, הוכרזו על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1995. הטרסות הוכרזו כאתר בסיכון בשנת 2001. 

טרסות האורז נחשבות למונומנט היחיד בפיליפינים שבו לא ניכרות ראיות להשפעה קולוניאלית. שבטי ההרים הם בין העמים היחידים בפיליפינים אשר הצליחו להתנגד לשלטון הזר, ולשמר את תרבותם. הטרסות הן מבני האבן היחידים ששרדו מהתקופה שקדמה לכיבוש הזר של הפיליפינים, שכן התרבות המקומית עשתה שימוש בעץ לבניית מבני מגורים ומקדשים. מקובל שהקמת הטרסות החלה לפני כ-2000 שנה, אך קיימת מחלוקת באשר לייעודן המקורי. ברי שלמקימיהן היה ידע והבנה מתקדמת בהנדסת בניין ובהידראוליקה. הידע הדרוש לתחזוקת הטרסות לא הועלה על הכתב, והוא עובר בעל פה מדור לדור. כאשר הטרסות החלו לשמש לחקלאות, גידלו בהן טארו (Colocasia esculenta), ומאוחר יותר גם אורז. 

הטרסות שוכנות בגבהים הנעים בין 700 ל-1,500 מטר מעל פני הים, והן משתרעות על פני שטח של כ-10,360 קמ"ר. כל ארבע מערכות הטרסות המוכרזות השתמרו בשלמותן, וסביבן אזור חיץ של חורשות המכונות "מויונג" (Muyong), כפרים וחורשות קדושות. אף שטרסות נפוצות בכל רחבי דרום-מזרח אסיה, ייחודן של הטרסות בפיליפינים הוא בגובהן הטופוגרפי הרב ובתלילות המדרונות שעליהן הוקמו. מדרונות אלה המגיעים לשיפוע של עד 70 מעלות, אינם מאפשרים שימוש בבעלי חיים או במיכון מכל סוג שהוא. האורז שנשתל בטרסות הוא מזן עמיד בפני תנאי כפור. 

הטרסות נבנו על ידי הקמת קיר אבנים ראשוני ומולאו בעפר. בתוך שכבת העפר נבנתה מערכת ניקוז תת-קרקעית, וכאשר השכבה הגיעה לגובה של כמטר מתחת לגובה הרצוי, הונחה עליה שכבה של אדמה מהודקת. קירות האבן הם בגובה ממוצע של כשני מטרים, אך קיימים קירות המגיעים עד לגובה של שישה מטרים. הטרסות עוטפות את מורדות המדרונות לאורך קווי הגובה הטופוגרפיים, והחורשות שוכנות מעליהן ומתוחזקות בהתאם למסורת השבטית. תחזוקה שוטפת זו של החורש העילי מבטיחה אספקת מים סדירה השומרת על הצפת הטרסות. הטרסות נבנו באופן שיאפשר את חלוקת המים באופן שוויוני לאורך כל המדרון, ומבלי שטרסה מסוימת תעצור את זרימתם ותמנע מים מאלה שמתחתיה. במעלה המדרונות הוקמו מערכות מורכבות של סכרים, תעלות וצינורות חיזרן, המתוחזקים בצורה שיתופית והמנקזים את המים אל הנחלים שבין המדרונות. 

הכפרים שוכנים בסמוך לטרסות וכל אחד מהם מתחלק לקבוצות של מספר בתים שבכל אחת מהן מתגוררת משפחה מורחבת אחת. הבתים בנויים מעץ והם ניצבים על ארבעה עמודים. הגישה אליהם היא באמצעות סולם המורם בשעות הלילה. בכל הבתים, העשויים מעץ, יש חדר בודד, והם נושאים גג בצורת פירמידה. במרחק מה מקבוצת הבתים שוכן האזור המקודש, שבו ניצבת בדרך כלל חורשה, ובה מתגוררים ה"מומבאקי" (Mumbaki) המופקדים על עבודת הפולחן.

==ראו גם==
* סובאק

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.philsite.net/banaue.htm סקירה קצרה של הטרסות בבנאווה ושאר הטרסות באזור]
*[http://www.trekearth.com/gallery/Asia/Philippines/Cagayan_Valley/Ifugao/Banaue/page1.htm גלריית תמונות]
* 

טרסות האורז ב[[בנאווה]]

קטגוריה:הפיליפינים: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:הפיליפינים: תרבות
קטגוריה:אורז
קטגוריה:הפיליפינים: כלכלה
שאיין (ויומינג)

שאיין (באנגלית: Cheyenne) היא עיר הבירה של מדינת ויומינג שבארצות הברית, והגדולה בערי המדינה. בעיר מתגוררים כ־65,000 תושבים (2020). היא ממוקמת במחוז לאראמי בדרום־מזרח המדינה.

== היסטוריה ==
ב-4 ביולי 1867, מופה לראשונה האזור בו נמצאת כיום העיר שאיין (אז היה האזור חלק מטריטוריית דקוטה, לימים חלק מטריטוריית ויומינג) על ידי גנרל גרנוויל דודג' (
General Grenville Dodge), במטרה להקים במקום את קו מסילת הברזל יוניון פסיפיק.

ב-8 באוגוסט 1867 התאגדה העיר, וב-10 באוגוסט נבחר ראש העיר הראשון ה. מ. הוק (H. M. Hook). באותה עת, התגוררו בעיר כ-600 תושבים, מרביתם עובדי מסילות הברזל. קו הרכבת הגיע למקום בו נמצאת כיום העיר ב-13 בנובמבר באותה שנה, והתיישבו באזור כ-4,000 מתיישבים אשר כללו כורים, בוקרים, גנבים, זונות, והוקמו בעיר בתי עינוגים ("סאלון" -"saloon").
גרנוויל דוג' לא נתן לעיר את שמה, היה זה אחד מאנשי צוותו שהעניק לה את השם "שאיין" על שם השבט האינדיאני "שאיין", שהיה ידוע בתעוזתו, ובתוקפנותו. שבט זה הקשה מאוד על בוני מסילות הברזל במלאכתם.

בחודש דצמבר באותה שנה אישר בית המחוקקים של טריטוריית דקוטה את הקמת העיר. העיירה שאיין נבחרה כבירת טריטוריית ויומינג, בהיותה העיר הגדולה והחשובה בטריטוריה, וכן בשל היותה העיר היחידה המחוברת לרשת מסילות הברזל. עם הפיכת הטריטוריה למדינה, הפכה העיר לבירתה.

==גאוגרפיה==
שטחה הכולל של העיר 54.9 קמ"ר מהם 54.7 קמ"ר שטחי יבשה ו-0.2 קמ"ר (0.38%) שטחי מים.
===אקלים===

==דמוגרפיה==
{| class="wikitable" style="float:right; margin-left:3px;text-size:80%; text-align:right"
|align=center colspan=2| אוכלוסייה לאורך ההיסטוריה
|-
|1900|| 14,087
|-
|1910|| 11,320
|-
|1920|| 13,829
|-
|1930|| 17,361
|-
|1940|| 22,474
|-
|1950|| 31,935
|-
|1960|| 43,505
|-
|1970|| 41,254
|-
|1980|| 47,283
|-
|1990|| 50,008
|-
|2000|| 53,011
|-
|2010|| 57,478
|-
|2020|| 65,132
|}

== אתרים בעלי חשיבות ==
* קפיטול מדינת ויומינג
* הגנים הבוטניים של שאיין
* מוזיאון וויומינג

== תחבורה ==
דרך העיר עובר כביש בינמדינתי 25, העובר מניו מקסיקו ועד ויומינג, וכביש בינמדינתי 80, המקשר את ניו יורק לקליפורניה.
בעיר פועל שדה התעופה שאיין. קווי הרכבת של חברת יוניון פסיפיק מקשרים את העיר לערים אחרות במערב ארצות הברית.

== אזכורים תרבותיים ==
* בעונה השנייה בסדרה "יריחו" שאיין היא עיר הבירה של המדינה שקמה בעקבות ההפצצות.
* בספרו של פיליפ ק. דיק, "האיש במצודה הרמה", מתוארת ארצות הברית במציאות חליפית, "הטירה הגבוהה" שממוקמת בעיר שאיין.
* בסדרה גיהנום על גלגלים, מתוארת צמיחתה של העיר מתוך בניית היוניון פסיפיק.
* המועדון החברתי של שאיין, סרט בכיכובם של ג'יימס סטיוארט והנרי פונדה (1970)

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.cheyennechamber.org/ לשכת המסחר של שאיין]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ויומינג: ערים
קטגוריה:מדינות ארצות הברית: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1867
רמזי יוסף

רמזי אחמד יוּסֶף (או: רמזי מוחמד יוסף; נכתב גם בצורה רמזי יוסוף או רמזי יוסף; בערבית: رمزي يوسف), נולד כעבדול באסט מחמוד עבדול כרים (בערבית: عبد الباسط عبد الكريم) ונודע בעשרות שמות בדויים, הוא טרוריסט כוויתי ממוצא פקיסטני שהיה אחד ממתכנני הפיגוע במגדלי התאומים ב-1993. כמו כן, תכנן והרכיב מטעני חבלה לפיגועים רבים נוספים, וכן היה האדריכל הראשי של תוכנית בוז'ינקה. במהלך בדיקת ההיתכנות לתוכנית בוז'ינקה, הטמין פצצה בטיסה 434 של פיליפין איירליינס.

לאחר מצוד נרחב, הוא נעצר בבית מסתור של אל-קאעידה באסלאמאבאד ב-1995 והוסגר לארצות הברית. הוא נשפט בניו יורק עם שני משתפי פעולה אחרים והורשע באחריות למעשה. יוסוף הצהיר "כן, אני טרוריסט, ואני גאה בכך כל עוד הטרור מופנה נגד ממשלת ארצות הברית". גזר הדין היה מאסר עולם ו-240 שנים בבידוד ללא אפשרות לשחרור מוקדם. מרצה את עונשו בבית הסוהר הפדרלי, ADX פירנצה, בית סוהר ברמת אבטחה מקסימלית.

==תוכנית בוז'ינקה==

תוכנית בוז'ינקה (בערבית: بجنكة, בטאגאלוג: Oplan Bojinka) הייתה ניסיון לסדרת פיגועי טרור אותם תכנן רמזי יוסף, אשר נעזר בדודו, ח'אלד שיח' מוחמד.

התוכנית כללה שלושה שלבים. תחילה, תוכננה התנקשות באפיפיור, יוחנן פאולוס השני, בעת ביקורו בפיליפינים. לאחר מכן, 11 מטוסי נוסעים יפוצצו בדרכם מאסיה לארצות הברית. בשלב האחרון של התוכנית, ירוסק מטוס לתוך מטה ה־CIA בווירג'יניה. בכך, קיוו המתכננים לגרום להשבית את תנועת המטוסים ברחבי העולם ולגרום לאלפי הרוגים. רמזי יוסף ערך ניסיון לבדיקת היתכנות התוכנית, כאשר הטמין פצצה בטיסה 434 של פיליפין איירליינס.

===טיסה 434 של פיליפין איירליינס===

רמזי יוסף, אשר היה המתכנן הראשי של התוכנית, בנה מטען נפץ באמצעות ניטרוגליצרין שהסווה בתור תמיסת מלח לעדשות מגע. שעון היד הדיגיטלי של יוסף שימש כטיימר ושאר החלקים הוסתרו בנעליו, כך שלא ימצאו בבידוק הביטחוני בשדה התעופה.
יוסף הרכיב את הפצצה בשירותים, הטמין אותה מתחת למושבו וירד בעצירת ביניים. מספר שעות לאחר עצירת הביניים, בה ירד יוסף, התפוצצה הפצצה ופערה חור במטוס, גרמה למותו של נוסע וכן לפצועים אחדים. קברניט המטוס הצליח להשתלט על המצב והנחית את המטוס בשלום.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כוויתים
קטגוריה:פקיסטנים
קטגוריה:חברי אל-קאעדה
קטגוריה:אישים שהוסגרו לארצות הברית
קטגוריה:פשע בניו יורק
קטגוריה:עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI
קטגוריה:ילידי 1968
קרסנודאר (חבל מנהלי)

חבל מנהלי קרסנודאר (ברוסית: Краснода́рский край; בתעתיק: קרַסנוֹדַרסקי קְרָאי) הוא סובייקט ברוסיה (קראי) הממוקם בדרום-מערב המחוז הפדרלי הדרומי.

== גאוגרפיה == 
חבל קרסנודאר כולל בתוכו את הקווקז הקדמי וחלק ממדרונותיו הצפוניים של הרי הקווקז הגדול. 

החבל גובל במערב (הגבול הימי) בחצי האי קרים (דה יורה אוקראינה), המופרד ממנו במצר קרץ', בצפון ובצפון-מזרח מחוז רוסטוב, במזרח ובדרום-מזרח במחוז סטברופול ורפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה, ומדרום ברפובליקה הבדלנית של גאורגיה, אבחזיה, וכן גובלת מדרום גם בים השחור. כמו כן החבל מכתר את הרפובליקה אדיגיה. 

==היסטוריה==

שטח החבל סופח לאימפריה רוסית בסוף המאה ה-18 ובאותה תקופה החל אכלוס האזור על ידי קוזאקים. בניגוד ליחידות מנהליות אחרות של רוסיה, אוכלוסיית החבל נמצא בעליה וגדלה בכ-10% מתחילת המאה ה-21.

== דמוגרפיה ==
הרוסים מהווים כ-88% מאוכלוסיית המחוז, הארמנים כ-5.5%.

== חלוקה מנהלית ==
מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-38 אזורים מוניציפליים ושבע רשויות עירוניות בעלות חשיבות מחוזית, שהן יחידות מנהליות טריטוריאליות בפני עצמן.

רשימת הרשויות העירוניות בעלות חשיבות מחוזית:

* העיר קרסנודר
* העיר נובורוסיסק
* העיר גלנדז'יק
* העיר סוצ'י
* העיר ארמאביר
* העיר אנאפה
* העיר גורצ'יי קלוצ'

==כלכלה==
החבל מתאפיין בפיתוח תעיישיתי שמרוכז בעיקר בערים הגדולות של החבל – קרסנודאר, נובורוסיסק וארמאביר. יחד עם זאת לאחרונה החלו להתפתח מפעלי תעשייה גם בערים נוספיות דוגמת מפעל האלקטרומטלורגי באבינסק.

בשטח החבל כלולים עיר הנמל החשובה ביותר של רוסיה בים שחור, נובורוסיסק, ועיר הקיט החשובה סוצ'י. כן נבנה היישוב סיריוס כטריטוריה פדרלית חדשה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:רוסיה: חבלים מנהליים (קראיה) 
קטגוריה:צפון הקווקז
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1937
קברדינים

קברדינים (בצ'רקסית: Къэбэртайхэр-адыгэ; ברוסית: Кабарди́ны) הם קבוצה אתנית השוכנת בצפון הקווקז, במיוחד ברפובליקת קברדינו-בלקריה. מקורם של הקברדינים (יחד עם השבט הבסלני) הוא בענף של חבר שבטים הצ'רקסים מזרחי חצי-נוודי. הקברדינים עצמם עדיין רואים עצמם כשבט אדיגי.

רוב הקברדינים, כ-520,000 איש, מתגוררים ברוסיה, בעיקר ברפובליקת קברדינו-בלקריה, שם הם מהווים כ-65% מאוכלוסיית הרפובליקה. רק 10%-15% מתוכם מתגוררים ביישובים עירוניים. אוכלוסייה ניכרת של קברדינים ניתן למצוא גם בטורקיה ובגאורגיה. ישנה גם קהילה של קברדינים בארצות הברית. כפרי הקברדינים בטורקיה מרוכזים ברמת אוזוניאילה שבנפת קייסרי.

דתם של רוב הקברדינים היא מוסלמית-סונית. עם זאת, קברדינים המתגוררים במחוז מוזדוק שבצפון אוסטיה הם נוצרים אורתודוקסים.

שפתם של הקברדינים היא קברדינית, שהיא שפה קווקזית ממשפחת השפות הקווקזיות הצפון-מערביות המייצגת את הנקודה המזרחית ביותר של משפחת השפות הצ'רקסיות (האדיגית והקברדינית).

==ראו גם==
* המערך החברתי הצ'רקסי
* סוס קברדיני

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קברדינו-בלקריה
קטגוריה:רוסיה: קבוצות אתניות
קטגוריה:טורקיה: דמוגרפיה
קטגוריה:שבטים צ'רקסים
נחל הדס

נחל הדס בקטע שבין היישובים [[כפר סבא ושדי חמד, 11/07]]
נַחַל הֲדַס הוא נחל איתן בשרון הנמשך לאורך של כ-10 ק"מ. ראשיתו במבואותיה הדרומיים של העיר קלקיליה, עובר דרומית לעיר כפר סבא, צפונית למושב שדי חמד, חוצה את מושב עדנים בטבורו מצפון לדרום, ומתחבר אל נחל קנה דרומית להוד השרון.

מרבית שטחה של כפר סבא נמצא באגן הניקוז של נחל הדס ונחל קנה. משנת 1996 החל לפעול לצד הנחל דרומית להוד השרון מכון ביולוגי לטיפול בשפכים השייך לעיריות כפר סבא והוד השרון. מי הקולחין המופקים בסופו של התהליך מוזרמים לנחל המהווה את אחד ממקורות נחל הירקון, ומשמשים לחקלאות ולהזרמה לים.

==תוכנית הסדרת נחל הדס==
רשות ניקוז ירקון מתעתדת להסדיר את נחל קנה במהלך שנת 2018, כך שרוחבו של ערוץ הנחל במושב עדנים יהיה 18 מטרים, בנוסף לעוד 5 מטרים בכל גדה. (סה"כ 28 מטרים).
לתוכנית התנגדויות רבות של חקלאים ותושבים בעדנים שלצורך הרחבת הנחל יש כוונה להפקיע שטח אדמה גדול מתוך חלקות א' (החלקות עליהן נמצאים בתי המגורים).

==ידידי נחל הדס==
ידידי נחל הדס היא קבוצת פעילי סביבה תושבי מושב עדנים, ירקונה, גני עם והוד השרון ששמו למטרה שימור ושיקום נחל הדס כמסדרון אקולוגי. הקבוצה מארגנת מעת לעת פעילויות חברה וקהילה לאורך הנחל, וכן פרויקט תמונה ליום בו מצולם הנחל מדי יום והתמונה מפורסמת ברשתות החברתיות. קבוצת ידידי נחל הדס משתפת פעולה עם רשות ניקוז ירקון, מועצה אזורית דרום השרון, עיריית הוד השרון, וועדים מקומיים של המושבים לאורך הנחל ורשות נחל ירקון.

==קישורים חיצוניים==
* 
*[https://web.archive.org/web/20051112093411/http://www.amalnet.k12.il/meida/water/maamar_print.asp?code_name=A_maim0154 רמת הזיהום בבארות הסמוכות לנחל הדס בעקבות מחקר מאת פרופ' אורי צולר], באתר ארכיון האינטרנט
*[http://www.sviva.gov.il/Enviroment/Static/Binaries/ModulKvatzim/hadas_1.pdf צו הרשאה לזיהום נחל הדס, אוקטובר 2006]
*[http://amudanan.co.il/?lon=34.9427&lat=32.1599 נחל הדס במפה] באתר "עמוד ענן"

==הערות שוליים==

קטגוריה:השרון: גאוגרפיה
קטגוריה:זיהום מים
קטגוריה:איומים ומפגעים סביבתיים בישראל
נחל הדס
הדס
קטגוריה:עדנים
בת שבע דה רוטשילד

בת-שבע רוטשילד במרכז עם פרנסואה שפירא ו[[מרתה גרהם, 1964]]
הברונית בת שבע דה רוטשילד (23 בספטמבר 1914 – 20 באפריל 1999) הייתה יהודייה-בריטית, בת למשפחת רוטשילד, ותומכת גדולה של תחום המחול.

==קורות חיים==
דה-רוטשילד הייתה נינתו של ג'יימס מאיר רוטשילד (1792–1868) ובתם הצעירה של הברון והברונית אדוארד ואליס דה רוטשילד. אביה ניהל את בנק המשפחה בצרפת עם בן-דודו, רוברט דה-רוטשילד.
היא נולדה בלונדון, התחנכה בפריז, צרפת, וסיימה תואר ראשון בביולוגיה בסורבון. עבדה במכון פסטר בפריז. בשנת 1940, בעקבות מלחמת העולם השנייה, עזבה עם משפחתה לניו יורק ולמדה מדעים באוניברסיטת קולומביה. לאחר מכן, היא התגייסה בניו יורק לצבא צרפת החופשית. היא התייצבה בלונדון ונשלחה עם כוחות הלחימה בנורמנדי והשתתפה בשחרורה של העיר פריז, בה נותרה לשרת כמתאמת בין צבאות צרפת וארצות הברית. בתום המלחמה שבה לניו יורק והחלה לימודי ריקוד בבית הספר של מרתה גרהאם.
בשנים 1948–1951 הייתה נשואה לדונלד בלומינגדייל.

החל משנת 1951 ביקרה בישראל ובשנת 1962 עלתה והתיישבה בה. היא הקימה את קבוצת המחול "בת שבע" ותמכה בה לאורך השנים בתרומות כספיות. בשנת 1965 הקימה עם ז'נט אורדמן, בית ספר לריקוד ומאוחר יותר את להקת הריקוד "בת דור".

נוסף על פעילותה הפילנתרופית בתחום המחול הקימה דה-רוטשילד שתי קרנות לתמיכה במדע ובטכנולוגיה; אחת מהן קרן בת שבע דה רוטשילד הועברה לניהול הקרן הלאומית הישראלית למדעים. חלקים מאוסף האמנות של סבה הועברו לה בירושה ונמכרו על ידה למטרות צדקה במחירי שיא, ביניהם ציור של רמברנדט (אשר מכירתו הניבה 28.7 מיליון דולר). פעלתנותה בתחומי הצדקה זיכתה אותה בפרס ישראל לשנת תשמ"ט (1989) עבור תרומתה המיוחדת לחברה ולמדינה.

הברונית דה-רוטשילד נפטרה בתל אביב בשנת 1999 לאחר מחלה ממושכת ונקברה בבית העלמין ירקון.

בשכונת עג׳מי, יפו נמצא רחוב הקרוי על שמה.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* רות אשל, 
* פרטים על בת שבע דה רוטשילד ב
* 
* רות אשל, לרקוד עם החלום - ראשית המחול האמנותי בארץ ישראל 1920–1964, ספרית הפועלים, 1991. הספר מצוי באתר יומני מחול, israeldance-diaries.co.il
* 
* [https://web.archive.org/web/20151122110235/http://www.academy.ac.il/hp.asp?file=asp%2Fprojects_new%2Fprojects.asp%3Ftxt%3D1%7C%7C23 קרן בת-שבע דה רוטשילד] באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* 

בת שבע
קטגוריה:יהודים בצבא צרפת החופשית וברזיסטאנס
קטגוריה:נדבנים יהודים צרפתים
קטגוריה:נדבניות יהודיות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:זוכות פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1999
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999