Sea Launch

סמל חברת Sea Launch

Sea Launch הוא מיזם מסחרי לשיגור לוויינים למסלול גיאוסינכרוני, העושה שימוש באסדת שיגור המתמקמת על קו המשווה בטרם השיגור לחלל. 

זהו מיזם משותף לארבע חברות, ובעת הקמתו הייתה חלוקת הבעלות בין ארבע החברות כך:
* חברת בואינג מארצות הברית (בבעלותה 40% מהמיזם) - אחראית על האינטגרציה של המשגר עם המטע"ד.
* תאגיד החלל "אנרגיה" מרוסיה (בבעלותו 25% מהמיזם) - אחראי לספק את השלב השלישי למשגר זניט.
* חברת אקר קווארנר מנורווגיה (בבעלותה 20% מהמיזם) - אחראית על בניית אסדת השיגור ואוניית הפיקוד.
* תאגיד החלל יוז'נוי מאוקראינה (בבעלותו 15% מהמיזם) - ייצור ואספקת המשגר זניט (למעט השלב השלישי שלו).
בסוף שנת 2011, בעקבות קשיים כלכליים שעברה החברה, השתלט תאגיד אנרגיה על 95 אחוזים מכלל החברה, כשבעלות שאר החברה בידי חברת בואינג.

בסוף 2014 כתוצאה מסיפוח חצי האי קרים לרוסיה פעילות המיזם הופסקה.
== טיל השיגור ==
מיזם Sea Launch עושה שימוש בדגם מיוחד של משגר הלוויינים זניט, בעל שלושה שלבים. הטיל מיוצר על ידי חברת יוז'נוי האוקראינית, וכולל שלב עליון מתוצרת רוסית.

== אסדת השיגור ==

אסדת השיגור אודיסיאה
מיזם Sea Launch הוא במהותו שיגור של משגר לוויינים מהים. על מנת להשיג את היציבות הנדרשת מכן השיגור, וכן את הנפח הגדול של ציוד ותשתיות הדרושות למשגר הלוויינים זניט, נבנתה אסדת השיגור "אודיסיאה" על בסיס של אסדת קידוח נפט. ההסבה בוצעה על ידי החברה הנורווגית Aker Kværner בשיתוף עם חברת יוז'נוי מאוקראינה, יצרנית המשגר. 

לאסדת השיגור כושר הפלגה עצמית בים ובאוקיינוס, ובסיס הקבע שלה, שם היא עוברת טיפולי תחזוקה תקופתיים, מצוי בלוס אנג'לס. לצורכי שיגור נוצל משגר לוויינים וחלליות מדגם זניט-2 שהיה מיוצר באוקראינה.

== מרכז הבקרה הימי ==
האוניה Sea Launch Commander

אוניית חברת Sea Launch המכונה Sea Launch Commander נושאת את המשגר והלוויין, הדלק והמחמצן, אנשי הצוות ומרכז בקרה. באוניה מגורים לנציגים מטעם החברות שהלוויינים בבעלותן עתידים להיות משוגרים, מרכז מעקב וטלמטריה, מסוק, ציוד תקשורת מתקדם ומאגר חלקי חילוף לשם טיפול ותיקון במשגר.

צוות האוניה מונה 240 איש. אורך האוניה: 220 מטר. הדחק: 34,000 טון.

== יומן שיגורים ==

{| align=right border=1 cellpadding=4 cellspacing=0 style="margin: 1em 1em 1em 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaaaaa solid; border-right-width:2px; border-bottom-width:2px; border-collapse: collapse; font-size: 95%;"
! style="background:#efefef; border-bottom:2px solid gray;" | מספר
! style="background:#efefef; border-bottom:2px solid gray;" | הערות
! style="background:#efefef; border-bottom:2px solid gray;" | מסה
! style="background:#efefef; border-bottom:2px solid gray;" | מטען
! style="background:#efefef; border-bottom:2px solid gray;" | תאריך
|-
| 1 || הצלחה
|4.5 טון
|DemoSat
|28 במרץ 1999
|-
| 2 || הצלחה
|3.5 טון
|DIRECTV 1-R
|9 באוקטובר 1999
|-
|3 || כישלון
|2.7 טון
|ICO F-1
|12 במרץ 2000
|-
| 4 || הצלחה
|3.7 טון
|PAS-9
|28 ביולי 2000
|-
| 5 || הצלחה
|5.1 טון
|Thuraya-1
|20 באוקטובר 2000
|-
| 6 || הצלחה
|4.7 טון
|XM-2 ROCK
|18 במרץ 2001
|-
| 7 || הצלחה
|4.7 טון
|XM-1 ROLL
|8 במאי 2001
|-
| 8 || הצלחה
|4.9 טון
|Galaxy IIIC
|15 ביוני 2002
|-
| 9 || הצלחה
|5.2 טון
|Thuraya-2
|10 ביוני 2003
|-
| 10 || הצלחה
|4.7 טון
|EchoStar IX/Telstar 13
|7 באוגוסט 2003
|-
| 11 || הצלחה
|4.1 טון
|Galaxy XIII/Horizons-1
|30 בספטמבר 2003
|-
| 12 || הצלחה
|4.7 טון
|Telstar 14/Estrela do Sul 1
|10 בינואר 2004
|-
| 13 || הצלחה
|5.5 טון
|DIRECTV-7S
|4 במאי 2004
|-
| 14 || אנומליה בזמן השיגור
|4.8 טון
|Telstar-18
|28 ביוני 2004
|-
| 15 || הצלחה
|4.7 טון
|XM-3
|1 במרץ 2005
|-
| 16 || הצלחה
|6 טון
|SPACEWAY-1
|26 באפריל 2005
|-
| 17 || הצלחה
|5.5 טון
|Intelsat IA-8
|23 ביוני 2005
|-
| 18 || הצלחה
|6.0 טון
|Inmarsat 4-F2
|8 בנובמבר 2005
|-
| 19 || הצלחה
|4.3 טון
|EchoStar X
|15 בפברואר 2006
|-
| 20 || הצלחה
|4.4 טון
|JCSAT-9
|12 באפריל 2006
|-
| 21 || הצלחה
|5.1 טון
|Galaxy 16
|18 ביוני 2006
|-
| 22 || הצלחה
|4.9 טון
|Koreasat 5
|22 באוגוסט 2006
|-
| 23 || הצלחה
|4.7 טון
|XM-4
|30 באוקטובר 2006
|-
| 24 || כישלון
|5.9 טון
|NSS-8
|30 בינואר 2007
|-
|25
|הצלחה
|5.2 טון 
|
|15 בינואר 2008
|-
|26
|הצלחה
|5.9 טון
|
|19 במרץ 2008
|-
|27
|הצלחה
|4.6 טון
|
|21 במאי 2008
|-
|28
|הצלחה
|5.5 טון
|
|16 ביולי 2008
|-
|29
|הצלחה
|4.7 טון
|
|24 בספטמבר 2008
|-
|30
|הצלחה
|3.0 טון
|
|20 באפריל 2009
|-
|31
|הצלחה
|4.6 טון
|
|24 בספטמבר 2011
|-
|32
|הצלחה
|5.6 טון
|
|31 במאי 2012
|-
|33
|הצלחה
|6.0 טון
|
|19 באוגוסט 2012
|-
|34
|הצלחה
|5.2 טון
|
|3 בדצמבר 2012
|-
|35
|כישלון
|6.2 טון
|
|1 בפברואר 2013
|-
|36
|הצלחה
|6.0 טון
|
|26 במאי 2014
|-
|}

== פירוק ==
ב-22 ביוני 2009 ביקשה החברה סעד משפטי לפי סעיף 11 האמריקני, המקנה לה הגנה מנושים, בטרם הליך פירוק. המצב הקשה אליו נקלעה חברת השיגורים נבע בעיקר מתקלת השיגור בשנת 2007, שהביאה לעיכובים משמעותיים בשיגורים וממעבר של לקוחות שהזמינו שיגור באמצעות החברה לספקי שיגור אחרים.

באוקטובר 2010 יצאה החברה ממשבר החובות שלה וחזרה לפעול. תאגיד "אנרגיה" רכש את מרבית מניות החברה, כש-5% בלבד ממניות החברה נשארו בידי חברת בואינג.

בשנת 2017 נרכשו מניותיה של אנרגיה על ידי תאגיד החלל S7 Space.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות