OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דג דרומי

דג דרומי (Piscis Austrinus, בעבר גם Piscis Australis) היא קבוצת כוכבים קטנה בשמי הדרום, אחת מ-48 הקבוצות ברשימה של תלמי. הכוכב הבהיר היחיד בקבוצה הוא פומלהוט וכל שאר כוכבי הקבוצה הם בעלי בהירות נראית מדרגה 4 ומעלה.
עד המאה ה-20 הקבוצה נקראה גם Piscis Notius, כדי להבדילה מהקבוצות "דגים" (Pisces) ו"דג מעופף" (Volans Piscis).

==כוכבים מעניינים==
α בדג דרומי או פומלהוט (פי הדג בערבית) הוא כוכב לבן-כחלחל במרחק של כ-25 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 1.16 - בין 20 הכוכבים הבהירים ביותר. זהו כוכב צעיר יחסית שגילו מוערך בכ-200 מיליון שנים. את הכוכב מקיפה דיסקת אבק שייתכן ונוצרים בה כוכבי לכת. במרחק של כשנת אור מפומלהוט נמצא כוכב משתנה עמום שבהירותו נעה סביב דרגה 6.5 ונראה ששני הכוכבים נעים יחד.

β בדג דרומי הוא כוכב כפול הכולל כוכב לבן עם בהירות מדרגה 4 וכוכב עמום נוסף עם דרגת בהירות 8, הניתן לצפייה בטלסקופ חובבים.

γ בדג דרומי הוא כוכב זוגי במרחק של כ-220 שנות אור, הכוכב הבהיר מבין השניים הוא עם דרגת בהירות 4 והשני מדרגת בהירות 8.

==מיתולוגיה==
קבוצה זו זוהתה כדג כנראה עוד לפני קבוצת דגים וייצגה את אלת הפריון הארמית "אטרגאטיס". ארטוסתנס קרא לקבוצה "הדג הגדול" וציין כי דג זה הוא אבי שני הדגים שבקבוצת דגים. הקבוצה נמצאת באזור השמיים שנקרא "הים" ובו קבוצות כוכבים נוספות המייצגות נושאים הקשורים למים כמו דלי, לווייתן ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* 
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.ianridpath.com/startales/piscisaustrinus.htm Star Tales - Piscis Austrinus]
* [http://www.allthesky.com/constellations/piscisaustrinus/constell.html The Deep Photographic Guide to the Constellations: Piscis Austrinus]
</div>

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:דגים בתרבות
דג מעופף (קבוצת כוכבים)

דג מעופף הוא קבוצת כוכבים בשמי הדרום, אחת משתים עשרה הקבוצות שהוגדרו על ידי פיטר קייזר ופרדריק דה הוטמן בשנים 1595-1597 והופיעו לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר.

שם הקבוצה הנוכחי באנגלית הוא קיצור מהשם המקורי, Piscis Volans, שמשמעותו בלטינית היא "דג מעופף".

מכיוון שהקבוצה חדשה יחסית, היא לא מופיעה באגדות או סיפורים של התרבויות העתיקות.

==כוכבי הקבוצה==
α בדג מעופף הוא כוכב לבן במרחק של כ-125 שנות אור עם בהירות נראית מדרגה 4.0. למרות ציונו באות α, זהו רק הכוכב החמישי בבהירותו בקבוצה.

β בדג מעופף הוא ענק כתום במרחק של כ-110 שנות אור ועם בהירות מדרגה 3.75. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.

γ בדג מעופף הוא כוכב זוגי במרחק של כ-140 שנות אור, המורכב מענק כתום עם בהירות מדרגה 3.8 ומכוכב צהוב עם בהירות מדרגה 5.7 הניתנים להפרדה בטלסקופ חובבים.

δ בדג מעופף הוא ענק צהוב במרחק של כ-660 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.

ε בדג מעופף הוא כוכב זוגי נוסף במרחק של כ-640 שנות אור המורכב מכוכב כחול עם בהירות מדרגה 4.3 ומבן זוג עמום עם בהירות מדרגה 8 הניתן להבחנה בטלסקופ חובבים. מדידות ספקטרוסקופיות הראו שהכוכב הבהיר מבין השניים הוא בעצמו כוכב זוגי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ianridpath.com/startales/volans.htm "אגדות כוכבים" – דג מעופף] 
* [http://www.starrynightphotos.com/constellations/volans.htm "שמיים זרועי כוכבים" – דג מעופף] 
* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:13 קבוצות הכוכבים של יוהאן באייר
אידה קמינסקה

לוח לזכרה של אידה קמינסקה ב[[לודז' ביידיש ופולנית]]
אידה קמינסקה (ביידיש: אידא קאמינסקא; בפולנית: Ida Kamińska; 18 בספטמבר 1899, אודסה – 21 במאי 1980, ניו יורק) הייתה אמנית במה וקולנוע יהודייה, שפעלה בעיקר ביידיש, בפולין ומאוחר יותר בארצות הברית.

==ביוגרפיה==
קמינסקה היא בתם של מייסדי התיאטרון היהודי הנודד, אסתר רחל קמינסקה ואברהם יצחק קמינסקי. הופעתה הראשונה על הבמה הייתה כבר בגיל חמש ואילו בסרט הופיעה לראשונה בגיל שתים עשרה (בסרט "מירל'ה אפרת").

בשנת 1918 נישאה לשחקן והבמאי היידי זיגמונט טורקוב, שהיה חבר בלהקה של הוריה. לבני הזוג נולדה ב-1919 הבת, רות קמינסקה-טורקוב. לאחר סיבוב הופעות של תיאטרון קמינסקי במשך שלוש שנים בברית המועצות, התיישבו בני הזוג בוורשה, ויחד הקימו את תיאטרון האמנות היהודית ב-1922. קמינסקה שימשה כשחקנית הראשית. קמינסקה וטורקוב התגרשו בשנת 1932, ובאותה שנה הקימה אידה את תיאטרון הדרמה על שמה בוורשה. התיאטרון התקיים תחת ניהולה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939. ביולי 1936 נישאה קמינסקה לשחקן היידי מריאן (מאיר) מלמן (1900-1978).

בימי השואה נמלטה מזרחה לבישקק, וב-1947 חזרה לפולין, שם ייסדה את התיאטרון היהודי בוורשה, הנושא את שמה ואת שם אמה עד עצם היום הזה. ב-1968 נסעה לארצות הברית למסע הופעות, ועם פלישת הכוחות הסובייטים לפראג באותה שנה, נסעה לישראל ובצעד הפגנתי ויתרה על אזרחותה הפולנית וקיבלה אזרחות ישראלית. כעבור זמן קצר עברה לארצות הברית, והתאזרחה בה.

היא הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1966 על משחקה בסרט הצ'כוסלובקי "החנות ברחוב הראשי".

===משפחתה===
אידה הייתה אחותו של המלחין וקונצרטמייסטר (כנר ראשון) של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, יוסף קמינסקי, אמה של שחקנית התיאטרון רות קמינסקה ובת דודתו של השחקן היהודי אמריקאי דני קיי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://jwa.org/archive/jsp/perInfo.jsp?personID=69 על אידה קמינסקה] באנציקלופדיה לנשים יהודיות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , 
* [http://www.yivoinstitute.org/digital_exhibitions/index.php?mcid=74&mid=0 תמונות ומסמכים של קמינסקה], באתר [http://www.yivoinstitute.org/ YIVO], המכון למחקר יהודי
* 
* 

קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות פולניות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים פולנים
אידה
קטגוריה:שחקני קולנוע יידיש
קטגוריה:שחקניות יידישאיות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מאונט היברון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
ויליאם שארפ

ויליאם פורסיית שארפ (באנגלית: William Forsyth Sharpe; נולד ב-16 ביוני 1934) הוא כלכלן אמריקאי, פרופסור אמריטוס למימון בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת סטנפורד, וזוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 1990, יחד עם מרטון מילר והארי מרקוביץ'.

שארפ היה אחד ממפתחיו של CAPM - מודל לתימחור נכסי הון (Capital asset pricing model), פיתח את מדד שארפ לניתוח תשואות תיקי השקעות, תרם לפיתוח המודל הבינומי להערכת אופציות, פיתח שיטות לאופטימיזציה של הקצאת נכסים, ושיטות לניתוח והערכת ביצועי קרנות נאמנות.

== ביוגרפיה ==
שארפ נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, ב-1934. מאחר שאביו היה מגויס למשמר הלאומי של ארצות הברית, נדדה המשפחה ממקום למקום, עד שהשתקעה סופית בריברסייד, קליפורניה. ב-1951 הצטרף לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, כדי ללמוד רפואה, אך עוד במהלך השנה הראשונה החליט להתחיל לימודי 
מנהל עסקים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

משמצא כי חשבונאות משעממת אותו, החליט ללמוד כלכלה. ב-1955 סיים את לימודי הבוגר, וב-1956 קיבל תואר מוסמך. בעקבות סיום לימודיו החל לעבוד בתאגיד ראנד. במקביל החל בלימודי דוקטורט במימון.

מוריו באוניברסיטה הביאו לידיעתו את עבודתו של הארי מרקוביץ' על התאוריה המודרנית של תיקי השקעות. שארפ חבר למרקוביץ', עובד ראנד בעצמו, ונוצר ביניהם קשר כה מוצלח, עד כי שארפ הגדיר את מרקוביץ כ"יועץ שלו לעבודת הדוקטורט". 

ב-1961 סיים את עבודת הדוקטורט שעסקה בתימחור ניירות ערך, וכללה גרסה מוקדמת למודל ה-CAPM. לאחר קבלת התואר החל ללמד באוניברסיטת וושינגטון, ושם גם החל את המחקר בנושא CAPM. ב-1962 שלח שארפ מאמר בנושא ל"כתב העת למימון" (Journal of Finance) אך המאמר נדחה בתואנה שאינו רלוונטי. המאמר פורסם לבסוף ב-1964, והתברר שאותו מודל פותח עצמאית גם על ידי ג'ון לינטנר וג'ק טריינור.

ב-1968 עבר שארפ ללמד באוניברסיטת קליפורניה באירווין, וב-1970 חזר לסטנפורד, שם חקר בעיקר הקצאת נכסים בניהול השקעות וקרנות פנסיה. עם הזמן נעשה גם יועץ למריל לינץ' ולוולס פארגו.
ב-1986 הקים חברה לייעוץ פיננסי. ב-1989 פרש מהוראה, ונעשה פרופסור אמריטוס באוניברסיטת סטאנפורד. עמד גם בראש האגודה האמריקאית למימון. ב-1990 זכה בפרס נובל לכלכלה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.stanford.edu/~wfsharpe/ הדף האישי של ויליאם שארפ] באתר אוניברסיטת סטנפורד
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:סגל בית הספר לעסקים של אוניברסיטת סטנפורד
ג'ובאני מארטינלי

ג'ובאני מארטינלי
ג'ובאני מארטינלי (באיטלקית: Giovanni Martinelli;
22 באוקטובר 1885 - 2 בפברואר 1969) היה טנור איטלקי באופרה.

==ביוגרפיה וקריירה==
מארטינלי נולד בעיר מונטאגאנה, צפון איטליה, ב-1885 (אם כי יש גורסים, שנולד קודם לכן). אחרי שירות כקלרינטן בתזמורת צבאית, למד במילאנו, שם ערך את הופעת הבכורה שלו באופרה ארנאני של ג'וזפה ורדי. דיק ג'ונסון בהנערה מהמערב, היה התפקיד שאפיין אותו בתחילת הקריירה שלו ובו הופיע לראשונה ברומא בניצוח ארטורו טוסקניני, בשנת 1911. באותה שנה הופיע בתפקיד זה גם בברשה, נאפולי וג'נובה, ובשנה שלאחריה באופרה של מונטה קרלו ובלה סקאלה. קבאראדוסי בטוסקה היה תפקיד הבכורה שלו בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון ובארצות הברית, כאשר הוזמן לשיר בפילדלפיה ב-1913. 

ב-20 בנובמבר 1913 הופיע לראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, בתפקיד רודולפו ב"לה בוהם", והרשים את המאזינים בקלות שבה הפיק את הדו גבוה ובצליל קולו הזך והצלול. במשך 32 עונות היה עמוד התווך של הלהקה, עמה שר 926 פעמים ב-36 תפקידים, בעיקר בתפקידי טנור ספינטו ראשיים באופרות של ורדי ופוצ'יני: אותלו (תפקיד ראשי), ראדאמס באאידה, מאנריקו באיל טרובטורה, דון אלבארו בכוחו של גורל, קאלאף בטורנדוט ודיק ג'ונסון ב"הנערה מן המערב", כמו כן, מארטינלי הופיע כארנולד בווילהלם טל מאת רוסיני, אלעזר ב"היהודיה" מאת ז'אק פרומנטל הלוי, קאניו באופרה ליצנים מאת רוג'רו ליאונקוואלו, אנצו בלה ג'וקונדה של פונקיילי, דון חוזה בכרמן של ביזה, וסקו דה גאמה ב"האפריקאית" של מאיירבר ופוליאונה בנורמה של בליני.

מארטינלי הופיע גם בבוסטון, סן פרנסיסקו ושיקגו, שם ניסה את כוחו לעיתים קרובות בתפקידים חדשים לפני ששר אותם במטרופוליטן.

מחוץ לארצות הברית הופיע מארטינלי במיטבו בפריז ובבואנוס איירס; מוזר, אך דווקא באיטליה מולדתו לא הזדמן לו לשיר בשיא יכולתו. בשנת 1937 חזר ללונדון לשיר בקובנט גארדן, שם הופיע בהצלחה רבה ב"אותלו" ובתפקיד קאלאף ב"טורנדוט" מול אווה טרנר. הוא פרש מן הבימה בשנת 1960,אם כי הופיע עוד פעם אחת אחרונה בגיל 82, בתפקיד הקיסר אלטום ב"טורנדוט", בסיאטל.

מארטינלי נחשב גם כיום ליורשו של אנריקו קארוזו, והוא זוכה להערכה רבה בשל טכניקת השירה המעולה שלו, יכולתו הטובה לשלוט בנשימתו ודרך ההתבטאות האצילית שלו, שלא מנעה ממנו להפליג בפרצי רגש תיאטרליים בתפקידים שהצדיקו זאת, כגון קאניו. מבקרים רבים רואים בו את הטנור הטוב ביותר באופרות של ורדי מאז 1920, כאשר קארוזו נאלץ לפרוש כתוצאה ממחלה. במוזיקה קלילה ולירית יותר, לעומת זאת, היה מועד לנוקשות ולנמרצות יתרה. 

מארטינלי היה בשיאו מבחינה אמנותית וקולית בשנות ה-20. הוא הופיע בסרט של האחים וורנר, שהוקרן ב-6 באוגוסט 1926 בתיאטרון האחים וורנר בניו יורק במקביל לאטרקציה הראשית של אותו ערב, הסרט דון ז'ואן של ג'ון ברימור. האריה צולמה על במה שחיקתה את התפאורה במערכה הראשונה של "ליצנים" במטרופוליטן אופרה.

בחייו הפרטיים יצא למארטינלי שם של נער-שעשועים, במידת מה, בעל רעמת שיער מרשימה, שהכסיפה עם הגיל. הוא נפטר בניו יורק ב-1969.

==הקלטות==
מארטינלי הקליט מספר רב של תקליטים בתהליכים אקוסטיים וחשמליים. בהקלטות שלו משנות ה-20 מופיעים גם זמרים מפורסמים מאותה תקופה כגון רוזה פונסל וג'וזפה דה לוקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:זמרי טנור
קטגוריה:זמרי אופרה איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1885
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1969
דג זהב (קבוצת כוכבים)

דג זהב (או דג-חרב, בלטינית Dorado) היא קבוצת כוכבים דרומית והיא אחת משתים עשרה הקבוצות שהתגלו על ידי פיטר קייזר ופרדריק דה הוטמן בשנים 1595-1597 והופיעו לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר.

הקבוצה ראויה לציון כי היא מכילה את רוב הענן המגלני הגדול, כשהשארית נמצאת בקבוצת הר השולחן. הקוטב הדרומי של מישור המילקה נמצא גם הוא בגבולות הקבוצה.

==כוכבי הקבוצה==
α בדג זהב הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-175 שנות אור ועם בהירות נראית מדרגה 3.3. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.

β בדג זהב הוא ענק צהוב במרחק של כ-1000 שנות אור. זהו משתנה קפאידי מהבהירים ביותר בשמי הלילה - בהירותו משתנה בין דרגות 3.8 ו-4.7 במחזוריות של 9 ימים ו-20 שעות.

R בדג זהב הוא ענק אדום במרחק של כ-200 שנות אור וזהו כוכב משתנה מהסוג של מירה בקבוצת לווייתן ובהירותו נעה בין דרגות 4.8 ו-6.6. בהירותו הנראית הנמוכה נובעת מכך שרוב הקרינה נפלטת ממנו בתחום התת אדום ובתחום זה הוא אחד הכוכבים הבהירים ביותר בשמים. קוטרו של הכוכב מוערך בחצי מיליארד קילומטרים - פי 370 מקוטרה של השמש והוא אחד הכוכבים בעלי הקוטר הגדול ביותר שידועים כיום.

WOH G64 - אחד הכוכבים הגדולים הידועים.

==גרמי שמיים מעניינים נוספים==
סופרנובה 1987A היא סופרנובה שנצפתה בשנת 1987 בענן המגלני הגדול, ולמרות שהיא ארעה מחוץ לשביל החלב היא הייתה הבהירה ביותר ב-400 השנים האחרונות.

HE 0437-5439 הוא כוכב סופר-מהיר עם מהירות של כ-720 ק"מ לשנייה. בשל מהירותו הכוכב אינו כבול על ידי כוח המשיכה של גלקסיית שביל החלב וכיום הוא נמצא במרחק של 200,000 שנות אור עם בהירות מדרגה 16.

ערפילית הטרנטולה (NGC-2070) היא ערפילית פליטה שנמצאת בענן המגלני הגדול וניתנת לראיה באמצעות משקפת ככוכב מטושטש עם בהירות מדרגה 8. זהו ענן גדול של מימן בו נוצרים כוכבים חדשים, חלקם על-ענקים, שקרינתם מעוררת את הגז וגורמת לפליטת האור הנראה. גודל הערפילית ועוצמת קרינתה הם כאלה שלו הייתה נמצאת במיקום של ערפילית אוריון היא הייתה ממלאת את כל השטח של קבוצת אוריון ואורה היה גורם להטלת צל. צורתה העכבישית הכוללת גוש מרכזי וזרועות רבות המתפתלות מסביב יצרו את כינויה.
ערפילית טרנטולה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ianridpath.com/startales/dorado.htm Star Tales - Dorado]
* [http://www.allthesky.com/constellations/dorado/constell.html The Deep Photographic Guide to the Constellations: Dorado]
* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:13 קבוצות הכוכבים של יוהאן באייר
*
ענן מגלן הגדול

ענן מגלן הגדול (LMC-Large Magellanic Cloud) הוא גלקסיה ננסית לא-סדורה בולטת בשמי חצי הכדור הדרומי, אחת משתי הגלקסיות המרכיבות את ענני מגלן. הוא נראה לעין בלתי-מזוינת כחלק נפרד משביל החלב ושייך לקבוצת הגלקסיות הקבוצה המקומית. הוא היה מוכר בוודאות בזמנים קדומים לאנשי דרום כדור הארץ, אך אין על כך תיעוד שהשתמר עד היום. התיעוד הראשון של ענן מגלן הגדול הוא של האסטרונום הפרסי אל-סופי (Al Sufi), שבספרו "ספר השמיים היציב" משנת 964 לספירה, קורא לו Al Bakr - השור הלבן, של הערבים הדרומיים, ומציין שאמנם לא ניתן לראותו מצפון ערב ומבגדאד, אך ניתן לראותו ממצר באב אל מנדב (קו-הרוחב הצפוני '35 12°).

לאחר מכן, הוא כנראה מתואר על ידי אמריגו וספוצ'י במכתב שנכתב במסעו השלישי בשנים 1503–1504, כ"אחד משלוש כילות, שתיים בהירות ואחת אפלה"; ה"כילות" הבהירות הן כנראה שני ענני מגלן והאפלה היא ערפילית הבליעה שק הפחם שבקבוצת הכוכבים הצלב הדרומי. לבסוף היה זה פרדיננד מגלן ומסע הגילוי שלו שהביאו אותם לידיעתנו ב-1519.

ענן מגלן הגדול, במרחק של 157,000 שנות אור, נחשב במשך זמן לגלקסיה החיצונית הקרובה ביותר עד שבשנת 1994, התגלתה במרחק של כ-88,000 שנות אור גלקסיית קשת האליפסואידית הננסית ובשנת 2003 התגלתה גלקסיה קרובה עוד יותר, הגלקסיה הננסית הכלב הגדול, במרחק של 25,000 שנות אור.

אף על פי שהוא גלקסיה לא-סדורה, ענן מגלן הגדול מלא בעצמים מעניינים, כולל ערפיליות מתפשטות  (בעיקר ערפילית הטרנטולה 2070 NGC ואזור H II גדול), צבירים כדוריים ופתוחים, ערפיליות פלנטריות ועוד.

ב-23 בפברואר 1987 נצפתה סופרנובה בהירה בענן מגלן הגדול, שהייתה לסופרנובה הנצפית הבהירה ביותר מאז סופרנובה 1604 שנצפתה על ידי יוהאנס קפלר. אירוע זה, הקרוי בשם סופרנובה 1987A, הוא אחד האירועים החשובים בתחום האסטרופיזיקה בעשרות השנים האחרונות.

בענן מגלן הגדול נמצא כוכב וולף-ראייה R136a1 שהוא הכוכב המסיבי ביותר שנצפה ומסתו מוערכת ב-265 מסות שמש. הוא גם הכוכב בעל עוצמת ההארה הגבוהה ביותר, פי 8,700,000 מעוצמת ההארה של השמש.

==ראו גם==
* ענן מגלן הקטן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:גלקסיות לא-סדורות ננסיות
קטגוריה:הקבוצה המקומית
קטגוריה:קבוצת הכוכבים דג זהב
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הר השולחן
הרמן לי

הרמן לי (נולד ב-3 באוקטובר 1976) הוא גיטריסט בריטי - יליד הונג קונג, גיטריסט להקת הפאואר מטאל הבריטית דראגונפורס. נגינתו של לי מאופיינת בסולואים ארוכים ומלודיים, ושימוש רב בידית הטרמולו, הוא גם ידוע באפקטים הקוליים שהוא יכול ליצור בעזרת הגיטרה וידית הטרמולו.

== הקמת דראגונפורס ==
הרמן לי ניגן בהרבה להקות מטאל ורוק בשנות ה-90 ולאחר פירוק להקתו האחרונה Demoniac בשנת 1998, הוא החליט להקים להקת פאואר מטאל. הוא צירף את חברו ללהקת דמוניאק הגיטריסט סם טוטמן ועשה אודישנים לחברי להקה שממנה יצאו דראגונהארט, ששינו את שמם לדראגונפורס מאוחר יותר.

עם דראגונפורס הוציא ארבעה אלבומים וב-2008 הוציאו את האלבום Valley Of The Damned Re-Mastered, וב-2012 הוציא את האלבום The Power Within.
ב-2007 הוזמן לי כאורח מיוחד עם סטיב וואי לציון עשרים שנה לחברת איבנז (שבגיטרות שלה הוא משתמש). בנוסף ניגן בהופעה עם עוד גיטריסטים.

==ראו גם==
* שרדינג

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:גיטריסטי רוק
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:מהגרים לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1976
טיטו סקיפה

טיטו סקיפה
טיטו סקיפה (באיטלקית: Tito Schipa; 27 בדצמבר 1888 - 16 בדצמבר 1965) היה טנור איטלקי שנחשב לאחד הטנורים הליריים הטובים ביותר בהיסטוריה של האופרה. סקיפה התפרסם בזכות קולו הטבעי והחושני, שאותו ניצל בצורה מעוררת התפעלות.

==ביוגרפיה==
סקיפה נולד בשם רפאלה אטיליו אמדאו סקיפה בעיר לצ'ה שבאיטליה בשלהי 1888 (מאוחר יותר הוא טען שהוא נולד ב-2 בינואר 1889 כדי להימנע מגיוס לצבא). הוא למד במילאנו וערך את הופעת הבכורה שלו באופרה ב-1910 בעיר ורצ'לי, כשהיה בן 21. לאחר מכן הוא הופיע ברחבי איטליה ובואנוס איירס. ב-1917 הוא גילם את רוג'ריו באופרה לה רונדין של פוצ'יני.

סקיפה נסע לארצות הברית ב-1919, והצטרף לאופרה הלירית של שיקגו, שם הופיע עד 1932. החל מ-1932 הוא החל להופיע במטרופוליטן אופרה ועשה זאת בין עד 1935, ופעם נוספת ב-1941. בין 1929 ל-1949 הוא המשיך להופיע בקביעות באיטליה, וחזר לבואנוס איירס ב-1954. בשנת 1957 הוא נסע לסיור בברית המועצות.

הרפרטואר של סקיפה היה מורכב מכ-20 תפקידים איטלקיים וצרפתיים, כגון "שיקוי האהבה" של גאטנו דוניצטי. בקונצרטים שערך סקיפה ביצע אריות כגון שירים נפוליטניים וספרדיים ידועים.

סקיפה הקליט מספר רב של תקליטים במהלך הקריירה שלו, כולל ההקלטה המפורסמת של דון פסקואלה מ-1932, שהייתה אחת מהקלטות האופרה השלמות הראשונות, ועדיין נמכרת.

סקיפה היה טנור שעסק גם בניצוח. למרות שיש כאלה המחשיבים את קולו של סקיפה לקול רגיל מבחינת עוצמה ומנעד, הוא גרם למהומה ברחובות בכמה מקרים לא רק בזכות יכולתו המוזיקלית כי אם בזכות הטכניקה האמנותית שלו, והוא נחשב למודל לחיקוי עבור אמנים מהתקופה הנוכחית.

סקיפה פרש מהבמה ב-1958 על מנת ללמד פיתוח קול בבודפשט והוא מת בניו יורק ב-1965 כאשר היה בן 77, כתוצאה מסוכרת, בעודו מלמד בעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.grandi-tenori.com/tenors/schipa.php טיטו סקיפה באתר GrandiTenori's]
* [http://www.titoschipa.it/pag1srengl.htm TitoSchipa.it גרסה אנגלית לאתר האיטלקי שהוכנה על ידי משפחתו של סקיפה]
* תוכנית רדיו שהכין, ערך והגיש מתי זיתי אלבוים ושודרה בקול המוסיקה בסדרת "גדולי הטנורים והחזנים של העבר" <ref></ref>
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרי טנור
קטגוריה:זמרי אופרה איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1889
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1965
ג'ירף (קבוצת כוכבים)

ג'ירף (Camelopardalis וכן Camelopardus) היא קבוצת כוכבים צפונית גדולה אבל חלשה מאוד, שלראשונה תועדה על ידי יאקוב ברטש ב-1624 אך כנראה הוגדרה מוקדם יותר על ידי פטרוס פלנציוס (אסטרונום הולנדי בן המאה ה-16).

==כוכבים ועצמים בולטים==
* β בג'ירף הוא הכוכב הבהיר בקבוצה ולמעשה כוכב כפול.
* בעוד כ-40,000 שנה, תחלוף הגשושית וויאג'ר 1 במרחק 1.6 שנות אור מהכוכב גליזה 445 השוכן בקבוצה, והמתקרב למערכת השמש במהירות 119 ק"מ/שנייה.
* NGC-2403 היא גלקסיה ספירלית במרחק של כ-11 מיליון שנות אור. 
* NGC-1502 הוא צביר פתוח במרחק 6800 שנות אור.

==היסטוריה==
מכיוון שהג'ירף היא קבוצה מודרנית, היא לא מוזכרת במיתולוגיה של העולם העתיק. הכוכבים החלשים של הקבוצה, כמו גם אלה של הקבוצה השכנה, לינקס, גרמו ליוונים להאמין כי אזור זה של השמיים ריק, ולתאר אותו כמדבר.

יחד עם מאפיינים אחרים באזור המזל "תאומים" (כגון שביל החלב, והקבוצות "תאומים", "אוריון", "עגלון" ו"הכלב הגדול") ייתכן שהוא היווה את הבסיס לסיפור עדר הבקר של גריאון, אחת משתים עשרה המטלות של הרקולס.

==המחשה גרפית==
* גוף החיה מורכב מרביעיית הכוכבים α בג'ירף, β בג'ירף, BE בג'ירף ו-γ בג'ירף.
* הכוכבים [HD-42818 ו-M בג'ירף יוצרים את הראש, וכשמחברים את הכוכבים M בג'ירף ו-α בג'ירף מתקבל הצוואר.
* הכוכבים בטא בג'ירף ו-7 בג'ירף יוצרים את הרגל הקדמית והכוכבים המשתנים BE בג'ירף ו-CS בג'ירף בקבוצה יוצרים את הרגל האחורית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ianridpath.com/startales/camelopardalis.htm Star Tales - Camelopardalis]
* [http://www.allthesky.com/constellations/camelopardalis/ The Deep Photographic Guide to the Constellations: Camelopardalis]
* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:ג'ירפיים בתרבות
תקיעת כף

תקיעת כף היא מושג עתיק יומין הבא לבטא התחייבות משפטית בין שני אנשים. כוחה המשפטי בהלכה שנוי במחלוקת.

במשפט העברי שימשה תקיעת כף כאות לגמר קניין, וכתחליף למעשה קניין. בנוסף, שימשה תקיעת הכף כמעשה התחייבות הדומה לשבועה, שיש הסבורים שהיא חזקה יותר משבועה והיא דומה לברית בין הבתרים ויש הסבורים שכוחה היחיד הוא מדין "שארית ישראל עוולה ולא ידברו כזב", שלפיו על יהודי לקיים את מה שהבטיח.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שבועה
קטגוריה:נדרים ושבועות
לליבלה, קיסר אתיופיה

גברה מסקל לליבלה (באנגלית Lalibela תרגום מאגאווית: הדבורים מקיימים את הריבונות שלו) היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה, קיסר זה נחשב כקדוש ידי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית. על פי טאדסה טמרת, הוא היה בנו של הקיסר ג'אן סאיום ואחיו של הקיסר קאדוס חארב. על פי המסורת האתיופית הוא שלט כ-40 שנה. על פי ההיסטוריון האתיופי גאטאצ'אוו מקונן חסן שנות מלכותו היו בין 1189–1229. קיסר זה ידוע בעקבות הכנסיות החצובות שבנה הנמצאות בעיירה לליבלה.

הקיסר לליבלה נולד בעיר אדאפה הנמצאת כיום בפלך בוגנה. על פי המסורת שמו ניתן לו מכיוון שכאשר נולד נחיל דבורים הקיף אותו, ובעקבות זאת אמו ראתה שזהו סימן שבנה יהיה הקיסר הבא. המסורת גורסת שלליבלה יצא לגלות בעקבות ריב בין דודו הקיסר קאדוס חארב לבין הקיסר לשעבר טאטדים ולליבלה כמעט הורעל למוות על ידי אחותו למחצה. טאדסה טמרת כותב שלליבלה עלה לשלטון בהפיכה צבאית.

על פי המסורת לליבלה ראה את ירושלים בחלומו ולכן בנה ירושלים חדשה שתשמש כבירתו בתגובה לכיבוש ירושלים על ידי המוסלמים ב-1187. כתוצאה מכך רבים משמות המופעים בעיירה לליבלה הם שמות תנ"כיים, אפילו הנחל העובר בעיירה ידוע בשם נחל הירדן. לליבלה שימשה כעיר בירה מסוף המאה ה-12 עד לאמצע המאה ה-13.

אשתו של קיסר זה נקראה מסקל קיברה והיא הייתה אישה רבת השפעה, בעיקר מבחינה דתית, משום שהניעה את אבונה מיכאל למנות את אחיה חיראן לבישוף, וכמה שנים לאחר מכן האבונא עזב את אתיופיה למצרים, מכיוון שהבישוף שמינה מרד בו ולקח את סמכותו.

מסורת נוספת מציינת שאשתו של לליבלה שכנעה את בעלה לוותר על הכתר ולמנות את אחיינו נאקוטו לאב לקיסר, אך כעבור 18 חודשים חזרה בה. שלא כמו קיסרי שושלת זגאווה האחרים, כתבים רבים שרדו מתקופתו, נוסף על הגאדלה לליבלה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-13
נאקוטו לאב, קיסר אתיופיה

נאקוטו לאב היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. על פי טאדסה טמרת הוא היה בנו של הקיסר קאדוס חארב.

המסורת גורסת שהקיסרית מסקל קיברה שכנעה את בעלה הקיסר לליבלה לוותר על הכתר ולהכתיר את נאקוטו לאב לקיסר אך 18 היא התחרטה ושכנעה אותו להפך. טאדסה טמרת גורס שלליבלה הופל בהפיכה צבאית על ידי נאקוטו לאב. 
טאדסה טמרת כותב בספרו ששלטונו של נאקוטו לאב הייתה קצרה ומלאת מלחמת אזרחים עד אשר בנו של קיסר זה יטברק הצליח לעלות לשלטון.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-13
מירארי, קיסר אתיופיה

מירארי היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. מעט מאוד ידוע על שלטונו, ההיסטוריון וואליס באדג' גורס ששנות שלטונו היו כ-15 או 18 שנים ומת בשנת 1308. מקורות אחרות מתארך את המוות שלו לפני 1270 כאשר יקונו אמלאק הוכתר לקיסר אתיופיה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
חארבי, קיסר אתיופיה

חארבי היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. מעט מאוד ידוע על שלטונו, ההיסטוריון וואליס באדג' גורס ששנות שלטונו היו כ-20 שנה. מקורות אחרות מתארך את המוות שלו לפני 1270 כאשר יקונו אמלאק הוכתר לקיסר אתיופיה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
יטברק, קיסר אתיופיה

יטברק היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. על פי טאדסה טמרת הוא היה בנו של הקיסר לליבלה.

על פי מספר מסורות יטברק הוכתר לקיסר אתיופיה לאחר אביו הקיסר לליבלה למרות שבן דודו נאקוטו לאב היה יורש העצר. ההיסטוריון האתיופי טאדסה טמרת גורס שהמסורת הזאת מבוססת על מספר אירועים, ומספרת שיטברק נלחם על הכתר כנגד נאקוטו לאב ולאחר מאבק מתמשך מונה לקיסר אתיופיה.

טאדסה טמרת טוען גם שיטברק הוא הקיסר אשר מוזכר במסורת האתיופית בשם זא-ילמאקנאן ("הלא ידוע, האחד המוסתר") הקיסר שאותו הרג הקיסר יקונו אמלאק. טאדסה טמרת כותב עוד שהמסורת לא רצתה שידעו שהרגו את אותו הקיסר ולכן ניתן לו שם הסתר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
יואל קטן

הרב יואל קטן (נולד בי"א בסיון תשט"ז, 21 במאי 1956) הוא מהדיר, עורך וחוקר ספרות תורנית. העורך הראשי של כתב העת "המעין", וראש מכון שלמה אומן.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים, לד"ר משה קטן (פאול קליין, בלועזית) ושולמית (סלמה) קטן, שעלו מספר שנים קודם לכן מצרפת. הוא הילד התשיעי מתוך שנים-עשר ילדים.

בילדותו למד בבית הספר חורב בירושלים. בבגרותו למד בישיבת הגולן שברמת מגשימים, ולאחר כמה שנים עבר ללמוד בישיבת הר עציון שבאלון שבות. בשנת ה'תש"ם נשא לאישה את ד"ר חנה קטן. בשנת ה'תשמ"ב עבר לישיבת שעלבים, שם למד בכולל אברכים. בשנת תשמ"ז עבר קורס רבנים צבאיים, ומאז שירת במילואים כרב צבאי.

מאז שנת תשמ"ג עובד במכון שלמה אומן שעל יד ישיבת ההסדר שעלבים, העוסק בההדרת ספרות תורנית על פי כתבי יד. במסגרת המכון הוציא לאור, בשיתוף עם אחרים, ספרי ראשונים, בהם שו"ת התשב"ץ לרשב"ץ, ספר מצוות גדול ושו"ת לרבי יהודה בן הרא"ש. בשנת ה'תשנ"ב מונה לתפקיד ראש המכון.

באמצע שנות ה-90 הצטרף למערכת "המעין" ו"אסיא", ובשנת ה'תשס"ב מונה לעורך הרבעון 'המעין'. ערך את מהדורתו המחודשת של סידור רינת ישראל, שיצאה לאור לראשונה בשנת ה'תשע"ו. במשך כמה שנים כתב טור ביקורת ספרות תורנית בשם 'קריית ספר' בשבועון בשבע, ובשבט ה'תשע"ח עבר המדור להתפרסם ב"המעין". פרסם מאמרי מחקר תורניים רבים במגוון תחומים.

משנת ה'תשמ"ו ועד ה'תשס"ב שימש כר"מ בישיבה תיכונית שעלבים.

עד לשנת התשפ"א שימש כר"מ סדר ערב בישיבת דרך חיים שבשעלבים, אז הפסיק עקב נגיף הקורונה. הוא ממשיך להעביר שיעור שבועי בישיבה בנושאים כלליים.

מרצה בתחום הרפואה והלכה בכנסים תורניים (חלקם אורגנו על ידו ועל ידי אשתו, בשיתוף עם הרב יגאל שפרן) ולפני ציבורים נוספים בישראל. פרסם (יחד עם אשתו) מספר מאמרים העוסקים בהלכה וגינקולוגיה.

לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות הביע תמיכה בדעתו של הרב אברהם שפירא שיש לסרב פקודה לבצע פינוי יישובים.

==משפחתו==
נשוי לד"ר חנה קטן, רופאת נשים, ומחברת מאמרים וספרים מנקודת מבט רפואית ותורנית. הם מתגוררים בקריית החינוך שעלבים, ולהם 13 ילדים ועשרות נכדים.

אחיו, פרופ' רפאל קטן הוא אונקולוג במרכז רפואי שיבא.

הרב מיכאל הרשקוביץ, הרב יעקב הורוביץ, והרב יצחק בן שחר הם גיסיו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.medethics.org.il/siteHeb/Pages.asp?cat_id=4&page_id=23#18 הרב יואל קטן], באתר של מכון שלזינגר
* הרב יואל קטן, ד"ר חנה קטן, ד"ר אלחנן בראון. [https://web.archive.org/web/20100702142949/http://www.medethics.org.il/articles/ASSIA/ASSIA53-54/R0531114.asp#ftn* אמצעי מניעה - מבט הלכתי-רפואי], אסיא.
* הרב יואל קטן. [http://daat.ac.il/daat/kitveyet/hamaayan/haimut-2.htm העימות בין יעקב ויוסף על דחיית הקץ]. המעיין, טבת תשנ"ח
* הרב יואל קטן, [http://mikve.net/content/496 עיזבו את רבי זירא!], אתר הצופה
* 
* 
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%99%D7%95%D7%90%D7%9C_%D7%A7%D7%98%D7%9F מאות מאמרים של הרב יואל קטן], באתר ערוץ 7

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:עורכי כתבי עת תורניים
קטגוריה:ראשי מכוני מחקר תורניים
קטגוריה:רבני ישיבת שעלבים
יואל
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי חורב (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת הגולן
קטגוריה:רבנים שקראו לסרב לפקודת פינוי שטחים
קטגוריה:מבוא חורון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
קטגוריה:רבנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת שעלבים
בית סקסה-קובורג-גותה

בית סקסה-קובורג-גותה (בגרמנית: Haus Sachsen-Coburg und Gotha) הוא בית אצולה גרמני ששלט על דוכסות סקסוניה-קובורג-גותה. עם הזמן התפשטה השפעתו של בית האצולה, ואחד מענפיו העניק את שמו לשושלת של בית המלוכה הבריטי מיום מותה של המלכה ויקטוריה בשנת 1901 עד 1917. זהו ענף לבית וטין. כמו כן שלט בית המלוכה בבלגיה, בפורטוגל ובבולגריה.

==בממלכת בריטניה==
המלכה ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, שאמהּ הייתה בת למשפחת סקסה-קובורג-גותה, נישאה לבן-דודה, הנסיך הגרמני אלברט סקסה-קובורג-גותה. בית המלוכה נקרא על שם בית האצולה אליו השתייך בעלה של המלכה. מקור השם הוא בדוכסות גרמנית זעירה, סקסוניה-קובורג-גותה, שהיא איחוד של הדוכסויות סקסה-קובורג וסקסה-גותה.

בנה של ויקטוריה, אדוארד השביעי, היה המלך הראשון בבית המלוכה בשם זה. ב-1917 שינה בנו, המלך ג'ורג' החמישי, את שמו של בית המלוכה מבית סקסה-קובורג-גותה לבית וינדזור, ואת שם משפחתו מווטין לווינדזור. בית המלוכה רצה להימנע מלהקרא בשם גרמני עקב המלחמה בגרמניה, במלחמת העולם הראשונה, שעוררה רגשות אנטי-גרמניים. המלך גם ויתר על תוארי אצולה גרמניים שהחזיק.

=== מלכים בריטיים הנמנים עם בית סקסה-קובורג-גותה ===
"ברוך שפטרנו!" קריקטורה בעיתון [[פאנץ' המשבחת את המלך ג'ורג' החמישי על שנפטר מהתארים הגרמניים שהחזיק בית המלוכה, 1917]]
* אדוארד השביעי
* ג'ורג' החמישי

ויקטוריה, בתם של המלכה ויקטוריה והנסיך אלברט, נישאה לפרידריך השלישי, קיסר גרמניה. בנם הבכור היה וילהלם השני, קיסר גרמניה, שהיה הקייזר האחרון בגרמניה. וילהלם היה בן דודו של מלך בריטניה, ג'ורג' החמישי, ואף על פי כן היו ארצותיהם אויבות זו לזו בזמן מלחמת העולם הראשונה.

== בלגיה ==
לאופולד מסקסה-קובורג-זאפלד, מלך הבלגים הראשון, היה אחיו הצעיר של הדוכס ארנסט ודודה של המלכה ויקטוריה מצד אמהּ. בית המלוכה הבלגי נותר על כנו כיום, אך שינה את שמו ב-1920, בעקבות מלחמת העולם הראשונה שבה נכבש מרבית שטח בלגיה על ידי הגרמנים. השם החדש שניתן לבית המלוכה הוא "מבלגיה" (בשלוש השפות הרשמיות במדינה: van België, de Belgique וכן von Belgien). מלך בלגי שעולה על כס המלוכה משנה את שמו רשמית לשם שמשמעו "של הבלגים" (der Belgen, des Belges או der Belgier).

==בולגריה ==
המשפחה עלתה גם על כס המלוכה בבולגריה מ-1887, עת הוכתר המלך פרדיננד הראשון, נכד לאחיו של ארנסט הראשון. נכדו, סימאון סקסקובורגותסקי, (הגרסה הבולגרית לשם סקסה-קובורג-גותה) הודח ויצא לגלות כילד כאשר בוטלה המלוכה במשאל עם ב-1946, אך שב לארצו וכיהן כראש ממשלת בולגריה בשנים 2001–2005.

==פורטוגל ==
בן אחיו של ארנסט הראשון, פרדיננד, נשא לאישה את מריה השנייה, מלכת פורטוגל והיה למלך פורטוגל, בשם פרננדו השני. משפחת המלוכה הפורטוגלית הוסיפה בדרך-כלל להיקרא בשמו הקודם, ברגנסה. לעיתים התייחסו למשפחה בשם ברגנסה-וטין. צאצאי פרדיננד מלכו על פורטוגל עד ביטול המונרכיה ב-1910.

==מדינות נוספות==
בית המלוכה עמד גם בקשרי נישואין עם משפחות אצולה ומלוכה נוספות, דרך נישואי בנותיו (שאינן יכולות להוריש את ההשתייכות לשושלת). הקייזר הגרמני האחרון, וילהלם השני, היה נכדה של ויקטוריה מלכת בריטניה, אך מאחר שאמו הייתה נצר לשושלת ולא אביו, לא השתייך בית המלוכה הגרמני לשושלת.

קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה הנוכחי, הוא נכדו של אחרון-הדוכסים ששלט בדוכסות סקסוניה-קובורג-גותה, קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, דרך בתו זיבילה.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:בתי אצולה גרמניים
טירת אמבואז

טירת אמבואז
טירת אמבואז (בצרפתית: Château d'Amboise) היא טירה הממוקמת בתוך העיירה אמבואז שבמחוז אנדר ולואר, במרכז צרפת. הטירה היא אחת מטירות עמק הלואר.

== היסטוריה ==
הטירה בנויה על צוק הצופה על גשר אסטרטגי חשוב שעל נהר הלואר. בנייתה החלה במאה ה-11 על ידי פולק השלישי, רוזן אנז'ו. במשך השנים הטירה הורחבה ובוצרה, ובאמצע המאה ה-15 היא עברה לידיו של שארל השביעי, מלך צרפת, לאחר שבעליה, לואי מאמבואז, הוצא להורג באשמת קשירת קשר נגד המלך לואי האחד עשר.

הטירה הפכה במהרה לאחד המשכנים האהובים על מלכי צרפת. המלך שארל השמיני החליט לבנות אותה מחדש בשנת 1492 בסגנון הגותי המאוחר, אולם בשנת 1495 הצטרפו למלאכה שני בנאים איטלקיים שהפכו את טירת אמבואז לראשונה בצרפת שכללה אלמנטים מסגנון הרנסאנס. שארל השמיני מת באמבואז לאחר שנחבט בחוזקה במשקוף נמוך בתוך הטירה.

המלך פרנסואה הראשון גדל בטירת אמבואז, שהייתה שייכת באותה התקופה לאימו, לואיז, נסיכת סבויה. במהלך השנים הראשונות לכהונתו כמלך צרפת הטירה הגיעה לשיא הדרה. לאונרדו דה וינצ'י הגיע לטירה כאורחו של המלך בדצמבר 1515, שם בילה ועבד עד מותו בשנת 1519, ושם גם נקבר.

המלך אנרי השני ואשתו, קטרינה דה מדיצ'י, גידלו את ילדיהם בטירת אמבואז יחד עם מרי סטוארט, מלכת סקוטלנד, שהייתה מיועדת להנשא לפרנסואה השני.

=== קנוניית אמבואז ===

250px
בשנת 1560, בזמן מלחמות הדת בצרפת, בית בורבון ההוגונוטי תכנן את קנוניית אמבואז כנגד בית גיז הקתולים, ששלט למעשה בצרפת בשמו של פרנסואה השני הצעיר. המורדים ניסו להסתער על טירת אמבואז, אולם הניסיון כשל, ובמהלך השבועות הבאים 1200 קושרי קשר נלכדו ונתלו על מתלי ברזל ועל עצים בחזית הטירה. לאחר מספר ימים החצר הייתה צריכה לעזוב את המקום בשל הריח שעלה מהגופות הרבות.

== דעיכתה של אמבואז ==
לאחר מקרה הקנוניה טירת אמבואז לעולם לא חזרה לגדולתה הקודמת. בתחילת המאה ה-17 הטירה, שהייתה נטושה כמעט לגמרי, עברה לבעלותו של גאסטון, דוכס אורליאן, אחיו של המלך לואי השלושה עשר. לאחר מותו הטירה חזרה להיות רכוש המלוכה, ובמהלך מרידות הפרונד הפכה לבית כלא.

במהלך המהפכה הצרפתית הטירה נהרסה ברובה, ובמהלך שלטונו של נפוליאון בונפרטה דו"ח הנדסי קבע כי יש להרוס גם את רוב החלקים הנותרים. המלך לואי פיליפ החל בבנייה מחדש של הטירה במהלך שלטונו אך כשנאלץ לוותר על הכתר בשנת 1848 הטירה הוחרמה על ידי הממשלה והפכה למשך מספר שנים למעונו של עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי הגולה. בשנת 1873 הטירה הועברה לידיהם של יורשיו של לואי פיליפ, שהחלו במלאכת הבנייה מחדש והשחזור של הטירה.

במהלך פלישתם של הנאצים לצרפת בשנת 1940 הטירה נפגעה על ידי הפצצות, ומשנות החמישים של המאה ה-20 יורשיו של לואי פיליפ, ובראשם אנרי, רוזן פריס, המשיכו בשחזור הטירה, עבודה שנמשכת עד היום. הטירה הקיימת כיום מהווה רק חמישית מהגודל של הטירה המקורית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארמונות עמק הלואר
קודמן (כימיה)

בכימיה, קוֹדְמָן (באנגלית: precursor) הוא תרכובת המשתתפת בתגובה כימית ליצירת תרכובת אחרת. בפרט, בביוכימיה המושג "קודמן" משמש בדרך כלל לתרכובת כימית המקדימה אחרת במסלול מטבולי.

במסגרת המלחמה בסמים וחומרי נפץ - מתבצע פיקוח גם על קודמנים של תרכובות מסוכנות.

==ראו גם==
* סינתזה (כימיה)
* נגזרת (כימיה)
* מטבוליזם
* קודמן חלבון
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תגובות כימיות
קטגוריה:מטבוליזם
שבעת פלאי תבל של ימי הביניים

[[סטונהנג']]
ה[[טאג' מאהל]]
רשימות של פלאי תבל לתקופת ימי הביניים מופיעות בכתבים היסטוריים רבים. הרשימות שונות בשמן, במספר פלאי התבל המופיעים בהן ובמקור.

בין הכותרות לרשימות אלו ניתן למצוא: "פלאי תבל של ימי הביניים" (ללא כל ציון למספר שבע), "שבעת פלאי תבל בימי הביניים", "פלאים אדריכליים בימי הביניים".

סביר כי רשימות אלו לא נוצרו בתקופת ימי הביניים, אלא בתקופה מאוחרת יותר, שכן עצם השימוש במילה ימי הביניים לא נעשה לפני המאה ה-16. התנועה הרומנטית הידועה בהערצת ובהאדרת כל הקשור לתקופת ימי הביניים, מתאימה יותר ליצירת רשימות אלו.

האתרים המוזכרים לרוב:
* 1. סטונהנג'
* 2. קולוסיאום
* 3. הקטקומבות של קום אל שוקפה
* 4. החומה הסינית
* 5. מגדל החרסינה של נאנג'ינג
* 6. איה סופיה
* 7. מגדל פיזה

אתרים נוספים שמופיעים בכתבים:
* טאג' מהאל
* מצודת צלאח א-דין
* קתדרלת אילי
* מנזר קלוני

== ראו גם ==
* שבעת פלאי תבל
* שבעת פלאי תבל החדשים
* שבעת פלאי תבל של עולם הטבע

==הערות שוליים==

*

en:Wonders of the World#Lists from other eras
לואיזה, נסיכת סבויה

לואיזה, נסיכת סבויה (באיטלקית: Luisa di Savoia; 11 בספטמבר 1476 – 22 בספטמבר 1531), הייתה אמו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת.

==ביוגרפיה==
=== שנותיה הראשונות ===
לואיזה נולדה ב-11 בספטמבר 1476 במחוז אַן, כבתם הבכורה של פיליפו השני, דוכס סבויה, ואשתו הראשונה מרגריט מבורבון. אחיה הצעיר, פיליברטו, ירש את אביהם כשליט דוכסות סבויה וכראש בית סבויה.

לואיזה נישאה בשנת 1488, בגיל 12, בפריז לשארל, רוזן אנגולם. שארל היה אז בן 29 והיו אלו נישואיו השלישים. לזוג נולדו שני ילדים: מרגריט בשנת 1492, ופרנסואה בשנת 1494.

לואיזה הייתה בקיאה בפוליטיקה ודיפלומטיה והייתה מעורה בהתחדשויות האמנותיות והמדעיות שהגיעו מאיטליה של עידן הרנסאנס. היא גם וידאה כי ילדיה יחונכו ברוח הרנסאנס האיטלקי. היא התאלמנה בגיל 19 והקדישה את מאמציה להבטחת עתיד מוצלח לילדיה. לשם כך העבירה את משפחתה לחצר המלך לואי השנים עשר, בן דודו של בעלה.

פרנסואה הצעיר הפך לחביב המלך, שהשיא אותו לבתו הבכורה קלוד בשנת 1514, ובכך הפך אותו למעשה ליורשו. עם מותו של לואי בשנת 1515 פרנסואה הוכתר למלך צרפת. כחודש לאחר הכתרתו פרנסואה העניק לאמו את התואר "דוכסית אנגולם" ומאוחר יותר את התואר "דוכסית אנז'ו".

אמה של לואיזה, מרגריט מבורבון, הייתה אחותם של דוכסי בורבון האחרונים, שמתו ללא יורשים זכרים. עם מותה של אחייניתה סוזן, דוכסית בורבון בשנת 1521, לואיז החלה לטעון לבעלות על דוכסות אוברן ועל שטחים אחרים שבבעלות בית בורבון. טענות אלו, שנתמכו על ידי בנה המלך, גרמו ליריבות בינם לבין אלמנה של סוזן, שארל השלישי, דוכס בורבון. שארל כרת ברית עם קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ועם הנרי השמיני, מלך אנגליה במטרה לפלוש לצרפת ולהפיל את המלך, אולם פרנסואה גילה את דבר הקנוניה וגירש את שארל מצרפת. כך לואיזה קיבלה גם את דוכסות אוברן.

=== עוצרת הממלכה ===
הנסיכה לואיזה שימשה פעמיים כעוצרת הכתר הצרפתי, בזמן שבנה המלך לחם בשווייץ ובאיטליה. כשפרנסואה נלקח בשבי על ידי מלך ספרד בשנת 1525 היא שמרה על חוזקה של צרפת וכן החלה במשא ומתן דיפלומטי למען שחרור בנה. בעזרת הנרי השמיני, מלך אנגליה וסולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית היא הצליחה להחזיר את פרנסואה מהשבי.

לואיזה שיחקה תפקיד דיפלומטי חשוב גם כאשר פרנסואה שהה בצרפת. בשנת 1529 היא ניהלה משא ומתן מול גיסתה, מרגרטה לבית הבסבורג, והשתיים הביאו להסכם שלום בין צרפת לאימפריה הרומית הקדושה, הסכם שנקרא גם "שלום שתי הגבירות".

לואיזה מתה בשנת 1531 ונקברה בבזיליקת סן-דני. לאחר מותה כל אדמותיה עברו לבנה והפכו לרכוש הכתר הצרפתי.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:נסיכות צרפתיות
קטגוריה:נשים צרפתיות במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1476
קטגוריה:נפטרים ב-1531
דה-קוהרנטיות קוונטית

בתורת הקוונטים, דה-קוהרנטיות קוונטית היא הדרך לתאר את התגובה של מערכות מיקרוסקופיות עם סביבתן. תגובה זו, שלעיתים יכולה להיקרא "מדידה", גורמת לשינויים במערכת הנראים כמו קריסת פונקציית הגל, בהתאם לפירושים מסוימים של תורת הקוונטים. דה-קוהרנטיות קוונטית נגרמת על ידי אבולוציה תרמודינמית שאינה הפיכה, בניגוד לאבולוציה האוניטרית שנגזרת ממשוואת שרדינגר.

מערכת קוונטית היא קוהרנטית כל עוד היא אינה שזורה עם סביבתה, כך שהיא יכולה להימצא בסופרפוזיציה של מספר מצבים היכולים להתאבך זה עם זה. ברגע שהמערכת מגיבה עם סביבתה בצורה כזו שלכל מצב של המערכת יש מצב מקביל של הסביבה ומצבי הסביבה אינם חופפים ניתן להגיד שהסביבה "מדדה" את המערכת וזו איבדה את הקוהרנטיות שלה.

למושג דה-קוהרנטיות קוונטית יש חשיבות רבה בתחומי האינפורמציה הקוונטית והחישוביות הקוונטית. ההתקדמות האיטית ביישום המעשי של תחומים אלו נובעת בחלקה הגדול מדה-קוהרנטיות קוונטית שגורמת לקושי בשמירה על מצב שזור קוונטית. כתוצאה מאינטראקציה עם הסביבה, מצבים קוונטיים נוטים לאבד מהר מאוד את הפאזות היחסיות המאפיינות אותם, ולקבל פאזות אקראיות.

לדה-קוהרנטיות יכולות להיות מספר סיבות ניסיוניות:
*זמני חיים סופיים של המצבים הקוונטיים
*רעשים ניסיוניים במערכת
*אינטראקציה עם הסביבה, כמו בליעה ופליטה של פוטונים מהחדר.

==דוגמה לדה-קוהרנטיות קוונטית==
דוגמה לדה-קוהרנטיות ניתן למצוא בניסוי שני הסדקים: כאשר חלקיק בודד, בין שהוא פוטון ובין שהוא אלקטרון, עובר דרך שני סדקים ואחר-כך פוגע במסך. על גבי המסך מתקבלת תמונת התאבכות. תמונת ההתאבכות נוצרת מכך שהחלקיק עבר דרך שני הסדקים, ובעושו כן, עבר דרך שונה ולכן צבר פאזה אחרת, כך שהחלקיק התאבך עם עצמו. לעומת זאת אם מתבצעת מדידה שבודקת דרך איזה מהסדקים עבר החלקיק לפני שהוא הגיעו למסך, אזי מדידה שכזאת גורמת לקריסה של פונקציית הגל של החלקיק והורסת את תמונת ההתאבכות. במקרה כזה חלקיק אחד עובר דרך אחד מהסדקים בלבד. גם מדידה חלקית שלא גורמת לקריסה מוחלטת של פונקציית הגל של החלקיקים, תגרום לכך שהפאזות יתערבבו ולכן תשבש בהדרגה את תמונת ההתאבכות.

==דה-קוהרנטיות בפירוש העולמות המרובים==
פירוש העולמות המרובים הוא ניסוח אלטרנטיבי של תורת הקוונטים שעל פיו פונקציית הגל של היקום מורכבת מאוסף של פונקציות גל ב"עולמות" מקבילים. דה-קוהרנטיות קוונטית מאפשרת ניסוח מדויק יותר של התאוריה משום שהיא מסוגלת להגדיר את אותם עולמות מקבילים.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Mario Castagnino, Sebastian Fortin, Roberto Laura and Olimpia Lombardi, A general theoretical framework for decoherence in open and closed systems, Classical and Quantum Gravity, 25, pp. 154002–154013, (2008).
</div>

==קישורים חיצוניים==

*[http://plato.stanford.edu/entries/qm-decoherence/ דה-קוהרנטיות קוונטית] באנציקלופדיה לפילוסופיה של אוניברסיטת סטנפורד

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקת הקוונטים
אבו חסן

"משולש" - המנה המיוחדת המוגשת במקום
מִסְעֶדֶת עַלִי קַרַוַאן – אַבּוּ חַסַן (נכתב גם: כַּרַוַאן; בערבית: علي كروان أبو حسن) היא חומוסייה פופולרית ותיקה, הממוקמת ברחוב הדולפין ביפו ונחשבת לאחת החומוסיות הפופולריות בישראל. החומוסייה מפורסמת בזכות קהל סועדיה הנאמן, המונה יהודים וערבים כאחד, והתור הארוך המשתרך בכניסה אליה בכל יום בשעות הצהריים. את החומוסיה ייסד עלי קרוואן, המכונה אבו חסן.

==היסטוריה==
קרוואן החל את דרכו כמוכר חומוס על עגלה ארעית בשכונת עג'מי ביפו, ובשנת 1959 פתח את המסעדה הראשונה בבעלותו ברחוב 60. מסעדת "עלי קרוואן – אבו חסן" הראשונה נפתחה ב-1972 ברחוב הדולפין 1 ביפו והיא פעילה עד היום. לאחר שנים רבות שבהן סירב קרוואן לפתוח סניפים נוספים, הוחלט על פתיחתה של חומוסייה נוספת, גדולה יותר, ברחוב שבטי ישראל 14 ביפו, לא רחוק מהמסעדה המקורית. הצלחתו של הסניף, שעל אף גודלו מתאפיין אף הוא בתור ארוך של סועדים בכניסה, הובילה לפתיחתה של מסעדה שלישית, "פנינת יפו – אחים קרוואן", המציעה לסועדים גם תוספות כגון צ'יפס, פלאפל וסלט.

באוקטובר 2007 נפטר קרוואן, לאחר שנים שבהן מעורבותו בניהול הרשת הייתה קטנה ובנו איבראהים הפך למנהלה.

בדצמבר 2022 נפטר חסן קרוואן, בנו של עלי.<ref></ref>

==אופי המסעדה==
המסעדה קטנה, צפופה וכמעט לא מעוצבת. היא פתוחה משמונה בבוקר ונסגרת בשעה ארבע אחרי הצהריים. בשל התור הארוך הנשרך בכניסה נהוגה בחומוסייה ישיבה משותפת של סועדים סביב אותו השולחן, כנהוג במסעדות פועלים רבות. השירות במסעדה מהיר, יעיל ולעיתים אף אגרסיבי. ההזמנה וההגשה לשולחן מתבצעות במהירות רבה, והמלצרים דוחקים לעיתים קרובות בסועדים שסיימו לאכול לפנות את מקומם לממתינים בתור.

תפריטה של המסעדה מצומצם ביותר. המסעדה מגישה ארבע מנות בסיסיות בלבד – חומוס, מסבחה, פול ולבנה – ומנות המשלבות ביניהן. מנת הדגל של המסעדה היא ה"משולש" (בערבית: مثلث – מֻתַ'לַּת'), מנה משולשת הכוללת חומוס, פול ומסבחה. לצד המנות מוגשות פיתות, בצל חי וקעריות רוטב חריף עם מלח לימון. המסעדה לא מציעה לסועדיה תפריט כתוב לעיון סביב השולחן, אלא מציגה את המנות השונות ומחיריהן על קיר המסעדה.

==לקריאה נוספת==
* נתן דונביץ', מקיוסק גזוז עד מסעדת שף - מאה שנות אוכל בתל אביב, הוצאת אחוזת בית, 2012; עמ' 185–186

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יפו
קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:חומוס
מנפרד הונק

מנפרד הונק (בגרמנית: Manfred Honeck; נולד ב-17 בספטמבר 1958) הוא מנצח אוסטרי.
== ביוגרפיה ==
בנעוריו למד הונק נגינה בכינור באקדמיה למוזיקה של וינה ובהמשך ניגן בוויולה בפילהרמונית של וינה ובאופרה של וינה. את עבודתו כמנצח החל בתזמורת הצעירה בווינה וכעוזר לקלאודיו אבאדו עם תזמורת הנוער על שם גוסטב מאהלר. 

משנת 1991 עד 1996 ניצח הונק בקביעות בבית האופרה של ציריך. מעונת 1997-1998 היה מנהל מוזיקלי של האופרה הלאומית של נורווגיה באוסלו. כמו כן עבד בקביעות בשנים 1996 עד 1999 עם התזמורת הסימפונית MDR בלייפציג. בשנת 1998 התמנה למנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של אוסלו. משנת 2000 עד 2006 היה הונק מנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של רדיו שוודיה. בעונת 2007-2008 התחיל הונק את תפקידו כמנהל מוזיקלי באופרה של שטוטגרט, בחוזה לארבע שנים.

במאי 2006 הופיע הונק לראשונה בארצות הברית, עם תזמורת פיטסבורג. בנובמבר 2006 חזר לפיטסבורג 
לנצח על התזמורת בעוד קונצרט, שקיבל ביקורות חיוביות. ב-24 בינואר 2007 מונה הונק למנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של פיטסבורג, לאחר פרישתו של סר אנדרו דייוויס מתפקידו כיועץ אמנותי. המינוי נכנס לתוקף בעונת 2008/2009.

הונק מתגורר בכפר אלטאך, פורארלברג, אוסטריה עם אשתו כריסטינה וששת ילדיהם. כמו כן הוא הוזכר כאחד מארבעה שעשויים להחליף את זובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית באוקטובר 2019. התפקיד ניתן בסופו של דבר ללהב שני.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://opusmagazine.co.il/report/manfred-honeck-interview/ מגזין אופוס, ריאיון עם מנפרד הונק] 19 בדצמבר 2014
<div style="direction: ltr;">
* http://www.post-gazette.com/pg/07098/775807-42.stm
* http://www.playbillarts.com/news/article/3370.html
* http://www.post-gazette.com/pg/06133/689927-42.stm
* http://www.post-gazette.com/pg/06329/741237-42.stm
* http://www.post-gazette.com/pg/06327/740613-42.stm
* http://www.pittsburghlive.com/x/pittsburghtrib/living/music/classical/s_484430.html
* http://www.pittsburghsymphony.org/honeckpr.pdf
* http://www.post-gazette.com/pg/07025/756646-42.stm

</div>

קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:ויולנים
קטגוריה:ילידי 1958
אצבעונית ארגמנית

אצבעונית ארגמנית (שם מדעי: Digitalis Purpurea) הוא צמח נוי השייך למשפחת הלחכיים (בעבר שויכה ללועניתיים) הגדל בתנאי אקלים ממוזג של אירופה, אסיה וצפון אמריקה.

לאצבעונית יש מחזור חיים מוגדר של שנתיים: בשנה הראשונה הצמח מפתח רק שושנת עלים ולקראת האביב של השנה השנייה הוא מפתח גבעול ועמוד תפרחת וצומח עד לגובה של 1.2 מטר לכל היותר.
בישראל מוכרת האצבעונית בעיקר כצמח נוי בשל פרחיה בגווני הוורוד-סגלגל, אולם עיקר תרומתה של האצבעונית הארגמנית היא בערכה הרפואי הרב.

==המחקר על האצבעונית==
אצבעונית ארגמנית היה הצמח הראשון בהיסטוריה שבו הוכחה סגולתו הרפואית, אולם הדרך להוכחה זאת הייתה ארוכה.
הראשון שעסק בחקר האצבעונית היה רופא ובוטנאי ממוצא גרמני בשם לאונרד פוקס. בספרו מן המאה ה-17 אודות צמחי מרפא שונים כלל לראשונה את האצבעונית והתייחס לסגולותיה הרפואיות הבאות לידי ביטוי בטיהור גוף האדם, שחרור הפרשות והרזיה. ייתכן מאוד שמחקר זה תרם לכך שמספר שנים מאוחר יותר נכלל הצמח לראשונה בלקסיקון התרופתי של לונדון (הפרמקופיאה של לונדון) ובה כתוב שתמצית מהאצבעונית מועילה כנגד תופעת ה"גודש" - Congestion (מונח רפואי שנקבע במאה ה-17 ותיאר מצב גופני המתבטא בהצטברות נוזלים בגוף וקשיי נשימה). עם זאת, על אף הכנסת הצמח ללקסיקון הרפואי לא הייתה בו שום התייחסות לכמויות ולמינונים הנכונים שעל החולה לקחת, למרות שכמויות גדולות של הצמח יכולות להוביל להרעלה ובסופו של דבר אף לגרום למוות. חוסר הבקרה בנטילת הצמח הביאה בסופו של הדבר להוצאתו מהלקסיקון הרפואי הלונדוני ולזניחתו.

לקראת המאה ה-18 רופא בריטי בשם ויליאם וית'רינג (William Withering) חידש את המחקר על האצבעונית תוך מתן דגש על כמויות מדודות לחולים בהם הוא טיפל.
ווית'רינג היה הראשון אשר הגיע למסקנה כי שימוש נכון בצמח מרפא את תסמיני ה"גודש", אולם לא יכול היה לומר בוודאות מהו האיבר עליו משפיעה האצבעונית.

רק במאה ה-20 כשהצליחו לבסוף לבודד את החומרים הפעילים בצמח הגיעו למסקנה שהאיבר עליו משפיע מיצוי הצמח הוא הלב.

==שימוש ברפואה==
שני החומרים הפעילים באצבעונית הארגמנית שייכים לקבוצת התרכובות הסטרואידיות בשילוב עם תרכובות סוכרים ונקראים גליקוזידים של הלב הם הדִיגוֹקְסִין והדִיגִיטוֹקְסִין, שהצמח מייצר בתור מטבוליטים שניוניים לצורך הגנתו. נטילת חומרים אלה מתבטאת בכיווץ חזק של שריר הלב שיכול לגרום בסופו של הדבר למוות. אולם נטילת החומרים הללו בתור תרופה המופקת מעליו של הצמח מסייעת כיום לחולי מחלות אי ספיקת לב והפרעות קצב הלב.

<gallery>
Digitalis purpurea (digitale pourpre).JPG|שושנת עלי אצבעונית ארגמנית בשנתו הראשונה.
Digitalis flower 280605 kpjas.jpg|צמח אצבעונית ארגמנית בשנתו השנייה. 
Digitalis purpurea 220605.jpg|אצבעונית ארגמנית ביער אירופאי טיפוסי.
Foxglove1.jpg|גידול אצבעונית ארגמנית לצורכי נוי. 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

אצבעונית ארגמנית במרכז גרמניה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:צמחים רעילים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים רעילים
קטגוריה:לחכיים
קטגוריה:ארץ ישראל: לחכיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:צרפת: צומח
קטגוריה:דנמרק: צומח
וילה ברחל אמנו

וילה ברחל אמנו היא מבנה הממוקם בשכונת קטמון בירושלים, ברחוב רחל אמנו 20.
== היסטוריה ==
הווילה הוקמה על ידי הקבלן הערבי-נוצרי איברהים חאכי. הווילה נבנתה בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 כבית ליוואן. בחזית המבנה גרם מדרגות המוביל למרפסת הקומה הראשונה המעוטרת בקשתות, כמו גם מרפסת הקומה השנייה. בחזית הבית גינת נוי גדולה.

החל מאמצע שנות ה-30 של המאה ה-20 ועד מלחמת העולם השנייה, שימש המבנה את קונסוליית צ'כוסלובקיה. לאחר מלחמת העצמאות הועבר המבנה לידי האפוטרופוס על נכסי נפקדים והושכר לשגרירות חוף השנהב אשר עזבה את המבנה בשנת 1980 בשל חקיקת חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל. בין 1980–1997 שימש המבנה את מכון הרטמן, ומאז 1997 עד 2019 שימש המבנה את השגרירות הנוצרית הבינלאומית. כיום (2024) שוכן בו בית הספר התיכון על שם הרטמן לבנות.

==ראו גם==
* בית מילקן
* בית לואיזידיס
* קונסוליית מצרים בירושלים

==לקריאה נוספת==
* דוד קרויאנקר, שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית, כתר הוצאה לאור, 2002
* דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, כתר הוצאה לאור

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ירושלים: בתי מגורים
קטגוריה:קטמון
אליקים-גוסטב בדיאן

אליקים-גוסטב בדיאן (12 בדצמבר 1925 - 13 בפברואר 2000) היה פעיל ציבורי ישראלי וחבר הכנסת מטעם מפלגת הליכוד.

==ביוגרפיה==

בדיאן נולד בצ'רנוביץ שברומניה, בה סיים את לימודיו התיכוניים והחל בפעילות בתנועה הציונית המקומית. במהלך לימודיו פעל כחבר נשיאות אגודת הסטודנטים הציונים ”חשמוניאה” וכחבר הנהגה של תנועת הציונים הכלליים ”דור חדש”.

לאחר מלחמת העולם השנייה ניסה לעלות לארץ ישראל, אולם עוכב על ידי שלטונות המנדט ונשלח למחנה מעצר בקפריסין, בו שהה בין השנים 1947–1949 והיה חבר (מטעם הציונים הכלליים) בוועד העליון של יושבי מחנות המעצר בקפריסין.

עם פינוי המחנות והעלאת תושביהם לישראל, עלה גם בדיאן לישראל והשתקע בחיפה, בה סיים את לימודי ההנדסה בטכניון. לימים השלים גם תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב.

פעילותו הציבורית בארץ החלה במסגרת מפלגת הציונים הכלליים. אחרי שהציונים הכלליים התאחדו עם הפרוגרסיבים למפלגה הליברלית, היה חבר בהנהלה הארצית של המפלגה הליברלית משנת 1964 ומטעמה כיהן כחבר מועצת העיר חיפה (בשנים 1965–1969, 1972–1978). מלבד זאת שימש מזכיר הסתדרות המהנדסים הארצית (1968 - 1972, 1974–1977) ויו"ר הסתדרות המהנדסים (1977 - 1980).

במקביל, בדיאן נבחר מטעם הליכוד לכנסת התשיעית והיה חבר בוועדת הכלכלה, ועדת העבודה והרווחה והוועדה לענייני ביקורת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי מועצת העיר חיפה
קטגוריה:יהודים בשואה: רומניה
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:חברי הציונים הכלליים
קטגוריה:פעילי המפלגה הליברלית
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע