OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ון פילמייר

ג'ון פילמייר (באנגלית: John Pielmeier, נולד ב-23 בפברואר 1949 באלטונה, פנסילבניה) הוא מחזאי, תסריטאי ושחקן תיאטרון אמריקאי, שהתפרסם בתסריטים רבים לסרטי טלוויזיה.

==ביוגרפיה==
פילמייר למד לתואר ראשון ב"אוניברסיטה הקתולית של אמריקה" ואחר כך באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה. התחיל את הקריירה האמנותית שלו כשחקן תיאטרון.

המחזה הראשון שלו "A Chosen Room" הוצג בשנת 1976 במינאפוליס. בשנת 1979 כתב את המחזה "אגנס של אלוהים" שזכה בפרס התחרות הארצית למחזות של ארצות הברית.

ב-1983 חיבר תסריט לסרט הטלוויזיה "Choices of the Heart" שזיכה אותו בפרס כריסטופר ובפרס הומניטס.
ב-1985 כתב תסריט לסרט "סיפורה של אגנס" לפי המחזה שלו, "אגנס של אלוהים" שהביא לו מועמדות לפרס אגודת הסופרים האמריקאים. בסרט שיחקה מג טילי בתפקיד אגנס. מאז כתב פילמייר מספר רב של תסריטים להפקות טלוויזיה. בין היתר ידועות תרומותיו ל"חטאי האבות" (2002), "היטלר - עליית הרשע", סרט תיעודי על הרוצח הסדרתי גרי ריג'וויי (2008) עמודי תבל" (2010).

== חיים אישיים ==
ג'ון פילמייר נשוי משנת 1982 לסופרת איירין או'גארדן. והם מתגוררים בגריזון במדינת ניו יורק.

==מחזות==
* 1983 Agnes of God (אגנס של אלוהים) - שימש בסיס לסרט "סיפורה של אגנס"משנת 1985 בבימויו של נורמן ג'ואיסן ובכיכובן של ג'יין פונדה, אן בנקרופט ומג טילי.
*The Boys of Winter- 1985 
*1987 - Sleight Of Hand
*1999 - Voices in the Dark

==פילמוגרפיה== 

* 1983: בחירות הלב - סרט טלוויזיה של NBC

* 1989: Hallmark Hall of Fame סרט טלוויזיה
* 1990: The Stranger within סרט טלוויזיה
* 1991: An Inconvenient Woman סרט טלוויזיה
* 1992: Under Arrest - The Last P.O.W.? The Bobby Garwood Story סרט טלוויזיה
* 1994: Reunion סרט טלוויזיה
* 1995: Original Sins סרט טלוויזיה
* 1997: Forbidden Territory: Stanley's Search for Livingstone סרט טלוויזיה
* 1998: Rescuers: Stories of Courage: Two Families סרט טלוויזיה
* 1999: Kill & Smile סרט טלוויזיה
* 2000: Flowers for Algernon סרט טלוויזיה
* 2001: Dodson's Journey סרט טלוויזיה
* 2001: Submerged, סרט טלוויזיה 
* 2002: The Sins of the Fathers סרט טלוויזיה
* 2002: Talking to Heaven סרט טלוויזיה
* 2003: Hitler - The Rise of Evil סרט טלוויזיה
* 2007: Sybil סרט טלוויזיה
* 2008: המצוד אחר הרוצח מגרין ריבר - מיני סדרה (גם גילם את גארי רידג'ווי) 
* 2008: The Memory Keeper's Daughter סרט טלוויזיה
* 2009: "ידיים מחוננות" - סרט טלוויזיה של TNT
* 2010: Patricia Cornwell - At Risk סרט טלוויזיה
* 2010: Patricia Cornwell - Undercover סרט טלוויזיה
* 2010: עמודי תבל The Pillars of the Earth סדרת טלוויזיה
* 2012: עולם ללא קץ World Without End, מיני-סדרה ב-4 חלקים – בימוי: מייקל קייטון ג'ונס
* 2021: The Long Island Serial Killer: A Mother's Hunt for Justice- - הפקה לפי מקרה שקרה במציאות

==תרגומים לעברית==
*2008 המחזה "אגנס של אלהים" בתרגומו של אלי ביז'אווי הועלה על במת תיאטרון הסימטה בבימוי אילנה קיוויתי

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הקתולית של אמריקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
יוליה ליפניצקאיה

יוליה ויאצ'סלבובנה ליפניצקאיה (ברוסית: Юлия Вячеславовна Липницкая; נולדה ב-5 ביוני 1998) היא מחליקה על קרח רוסייה, אלופה אולימפית בהחלקה על הקרח בקבוצות באולימפיאדת סוצ'י (2014), ואלופת אירופה לשנת 2014.

ב-9 בפברואר 2014 זכתה במדליית זהב בתחרות ההחלקה על הקרח לקבוצות במשחקי החורף האולימפיים בסוצ'י והפכה לאחת האלופות האולימפיות הצעירות ביותר בתולדות ההחלקה על הקרח לנשים, והיא בת 15, כשהיא צעירה שישה ימים בלבד מהמתחרה הקודמת, האמריקאית טרה ליפינסקי, שזכתה במדליית זהב אולימפית בתחרות ליחידות באולימפיאדת נאגנו (1998). בתחרות ליחידות היא סיימה במקום חמישי.

יוליה נולדה ביקטרינבורג והחלה להתאמן בגיל צעיר. בשנת 2009 היא עברה למוסקבה והחלה להתאמן תחת המאמנת אטרי טוטברידזה.

בעונות שלאחר אולימפיאדה היא לא הצליחה לשחזר הישג זה ולנצח בתחרויות משמעותיות.

היא אובחנה בבולמיה נרבוזה וטופלה זמן רב במרפאות בישראל לפני שבאפריל 2017 הודיעה על פרישתה מהקריירה הספורטיבית.

== ביוגרפיה ==
יוליה ליפניצקאיה נולדה ב-5 ביוני 1998 בייקטרינבורג, רוסיה. ליפניצקאיה גודלה על ידי אם חד הורית, אשר ממנה קיבלה את שם המשפחה שלה. אביה של ליפניצקאיה, התגייס לצבא הרוסי בזמן שאמה הייתה בהריון, והוא בחר שלא לחזור למשפחה לאחר מכן. הסבתא של ליפניטסקיה, עסקה באקרובטיקה, בהחלקה ובהפלגה בנעוריה.

== הישגים בתחרויות ==
{| class="wikitable"
|-
! תחרות
! 2009/10
! 2010/11
! 2011/12
! 2012/13
! 2013/14
|-
| אולימפיאדת החורף || || || || || 
|-
| אליפות אירופה || || || || || align="center" bgcolor="gold"|1
|-
| גמר גראנד פרי || || || || align="center"|WD || align="center" bgcolor="silver"|2
|-
| אליפות רוסיה || || align="center"|4 || align="center" bgcolor="silver"|2 || align="center"|WD || align="center" bgcolor="silver"|2
|-
| אליפות העולם לנוער || || || align="center" bgcolor="gold"|1 || align="center" bgcolor="silver"|2 || 
|-
| גמר גראנד פרי לנוער || || || align="center" bgcolor="gold"|1 || || 
|-
| אליפות רוסיה לנוער || align="center"|5 || align="center"|WD || align="center" bgcolor="gold"|1 || align="center"|5 || 
|-
! colspan="6"| קבוצות
|-
| אולימפיאדת החורף || 
*
|| || || || align="center" bgcolor="gold"|1
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.isuresults.com/bios/isufs00013146.htm יוליה ליפניצקאיה] - ISU

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות אולימפיות: החלקה אמנותית
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח רוסיות
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:אלופות אולימפיות מרוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1998
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1998
צזאריוס מהייסטרבאך

צזאריוס מהייסטרבאך (בלטינית: Caesarius Heisterbachensis, 1180–1240) היה כרוניקאי ונזיר ציסטרציאני שהתגורר במנזר הייסטרבאך בקיסרות הרומית הקדושה.

צזאריוס ידוע בעיקר בשל כתביו, המשמשים כמקורות היסטוריים. בפרט מפורסמת הציטטה שלו, של נציג האפיפיור במצור בזייה: הצלבנים כיתרו את העיר והטילו עליה מצור. לאחר ניסיון הימלטות כושל של התושבים, כבשו את העיר וטבחו בתושביה. למרות שבין תושבי העיר היה ידוע על קיומם של 500 קתרים בלבד, נטבחו כל תושבי העיר, כולל מאתיים בני הקהילה היהודית המקומית העתיקה. אחד מראשי צבא הצלבנים שאל את נציג האפיפיור, ארנו אמורי, כיצד יוכל להבדיל בין הקתרים לבין יתר תושבי העיר הקתולים. על כך השיב הלז: Caedite eos! Novit enim Dominus qui sunt eius (הרוג אותם! יודע אלוהים את אשר לו).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.fordham.edu/halsall/source/caesarius-heresies.html Caesarius of Heisterbach: Medieval Heresies] 
* 

קטגוריה:כרוניקנים
קטגוריה:ילידי 1180
קטגוריה:נפטרים ב-1240
תיוודאר קוסטקה צ'ונטווארי

תיוודאר קוסטקה צ'ונטווארי (בהונגרית: Csontváry Kosztka Tivadar; ), צייר הונגרי שהיה חלק מתנועת האוונגרד באמנות בראשית המאה ה-20. פעל בעיקר בבודפשט, והוא מהאמנים ההונגרים הראשונים שהתפרסמו בכל אירופה. יצירותיו מוצגות בגלריה הלאומית של הונגריה בבודפשט, במוזיאון צ'ונטווארי בפץ', במוסדות ציבורים, ובאוספים פרטיים ברחבי העולם. המחיר הגבוה ביותר בו נמכרה יצירה שלו (נכון ל-2014) הוא יותר ממיליון אירו עבור "פגישתם של האוהבים" מ-1902.

==ביוגרפיה==
צ'ונטווארי נולד בקישסבן (Kisszeben) שבמחוז שרוש בממלכת הונגריה (כיום סבינוב, Sabinov, סלובקיה), לאב שייתכן כי היו לו שורשים פולניים ולאם ממוצא גרמני. כילד למד לדבר סלובקית וגרמנית, אך החשיב את עצמו הונגרי גאה. צ'ונטווארי היה רוקח עד שנות העשרים לחייו. 

בשעות אחר הצהריים ב-1 באוקטובר 1880 חווה חזון מיסטי, בו שמע קול שאומר "אתה תהיה צייר גדול, גדול יותר מרפאל". חזון זה גרם לו לצאת למסעות ברחבי אירופה, ובמהלכם ביקר בגלריות של הוותיקן וחזר להונגריה לעבוד כרוקח על-מנת להמשיך לממן מסעות. ב-1890 יצא למסע ארוך במהלכו ביקר בפריז, איטליה, יוון, צפון אפריקה, לבנון, ארץ ישראל, מצרים וסוריה. בהשפעת המסע הזה צייר ציורים רבים, חלקם גדולים מבחינת גודלם הפיזי. 

את עבודותיו המשמעותיות ביותר צייר בין השנים 1903–1909 והציג בפריז ב-1907. מבקרים רבים במערב אירופה הכירו בכישוריו, אך בהונגריה נחשב עוף מוזר בשל נטיותיו לצמחונות ולפציפיזם, התנגדותו לעישון ולשתיית אלכוהול, ועוד. ישנם ביוגרפים שלו המייחסים לו סכיזופרניה. הוא מת ב-20 ביוני 1919 בבודפשט. רק לאחר מותו זכה בהונגריה להכרה ולהבנה של ציוריו פורצי הדרך. 

צ'ונטווארי צייר יותר ממאה ציורים. אחד המפורסמים והמזוהים ביותר אתו הוא "הארז הבודד". הציורים מתכתבים עם פוסט-אימפרסיוניזם ואקספרסיוניזם, אבל מכיוון שהיה אוטודידקט, קשה לשייך אותו בבירור לסגנון ספציפי. הוא הזדהה כצייר ב"דרך השמש" (sunway), מונח פרי המצאתו.

==גלריה==
<gallery>

File:Cskt-maganyos cedrus (1907).jpg|הארז הבודד, 1907
File:Csontváry_Szerelmesek_találkozása.jpg|פגישת האוהבים, 1902
File:Cskt-tavasz mosztarban (1903).jpg|אביב במוסטאר, 1903, מוזיאון צ'ונטווארי בפץ' 
File:Csontváry Kosztka, Tivadar - Old Fisherman (1902).jpg|דייג זקן, 1902 
File:Csontváry Kosztka, Tivadar - Ruins of the Greek Theatre at Taormina - Google Art Project.jpg|חורבות תיאטרון יווני בטאורמינה, 1905, הגלריה הלאומית של הונגריה 

File:Csontváry Kosztka Tivadar - Hídon átvnuló társaság (1901 korul).jpg|אנשים עוברים על גשר, 1901 .
File:Cskt-castellamare di stabia (1902).jpg|קסטלמארה די סטביה, 1902. 
File:Csontváry Kosztka Tivadar - 1903 - Schaffhauseni vízesés.jpg|מפל בשאפהאוזן 1903
File:Csontváry Kosztka Tivadar - 1909 - Sétalovaglás a tengerparton.jpg|פרשי הים, 1909
Cskt-panaszfal bejaratanal jeruzsalemben (1904).jpg|הכותל המערבי בירושלים, 1904
File:Csontváry Kosztka Tivadar - 1908 - Mária kútja Názáretben.jpg|באר מרים בנצרת
File:Cskt-olajfak hegye jeruzsalemben (1905).jpg|הר הזיתים בירושלים,1905
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ציירים הונגרים
קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים נוצרים
קטגוריה:אקספרסיוניזם
קטגוריה:פוסט-אימפרסיוניזם
קטגוריה:הונגרים ממוצא סלובקי
קטגוריה:הונגרים ממוצא גרמני
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1853
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1919
קטגוריה:סכיזופרנים
מגדל ציון

מגדל ציון או בית ציון הוא מגדל משרדים הנמצא בשדרות רוטשילד 41–45 בתל אביב.

==מאפיינים==
המגדל, שנבנה בין השנים 1992–1994, היה גורד השחקים המשמעותי הראשון בשדרה, וסלל את הדרך לבנייתם של מגדלים נוספים אחריו. המגדל תוכנן על ידי משרד האדריכלים יסקי מור סיון אדריכלים ונקרא על שם חברת הביטוח "ציון". בבניין 18 קומות מעל לקרקע וגובהו 67.3 מטרים. חניון המגדל מכיל כ-350 מקומות חנייה. הבניין נמצא בבעלותן של חברות הביטוח "מגדל" ו"הראל", כחלק מתיק ההשקעות שלהן.

מול המגדל נבנה מגדל הבינלאומי.

==ראו גם==
* גורדי שחקים בישראל

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20140223032817/http://www.telavivinf.com/info/infoitem.asp?item=10&lang=heb באתר תל אביב במבט חדש]
* נעמה ריבה, [http://www.xnet.co.il/architecture/articles/0,14710,L-3103771,00.html תושבי תל אביב, נא לא להסתובב לדיירי המגדלים בין הרגליים], 15 בדצמבר 2013, Xnet

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
ציון, מגדל
קטגוריה:שדרות רוטשילד
קטגוריה:לב העיר
יוזורו האניו

יוזורו האניו (ביפנית: 羽生 結弦; באנגלית: Yuzuru Hanyu; נולד ב-7 בדצמבר 1994 בסנדאי) הוא מחליק אמנותי על קרח יפני, הוא פעמיים ברציפות האלוף האולימפי (סוצ'י 2014 ופיונגצ'אנג 2018) ופעמיים אלוף עולם (סאיטאמה 2014 והלסינקי 2017) בהחלקה אמנותית על קרח ליחידים.

== ביוגרפיה ==
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על קרח לנוער שנערכה בהאג שבהולנד בשנת 2010 זכה האניו במדליית זהב בתחרות ליחידים. שנתיים לאחר מכן, באליפות העולם בהחלקה על קרח שנערכה בניס שבצרפת בשנת 2012 הוא זכה במדליית ארד.

מאפריל 2012 החל האניו להתאמן בהדרכתו של בריאן אורסר מקנדה.

===2013===
באליפות העולם בהחלקה על קרח שנערכה בלונדון שבאנגליה בשנת 2013 סיים האניו במקום רביעי בתחרות לגברים בתוצאה של 244.99 נקודות.

===2014===
====אלוף אולימפי====
באולימפיאדת סוצ'י (2014) זכה האניו במדליית זהב בהחלקה אמנותית לגברים. בתרגיל הקצר קבע שיא עולם חדש של 101.45 נקודות ובתרגיל החופשי קבע תוצאה של 178.64 נקודות ובסך הכל 280.09 נקודות, לפני פטריק צ'ן מקנדה (275.62 נקודות) ודניס טן מקזחסטן (255.10 נקודות).

====אלוף עולם====
באליפות העולם בהחלקה אמנותית שנערכה בסאיטאמה שביפן במרץ 2014 זכה האניו במדליית זהב בתחרות לגברים בתוצאה של 282.59 נקודות, לפני בן ארצו טאצוקי מצ'ידה (282.26 נקודות) וחאווייר פרננדס מספרד (275.93 נקודות).

===2015===
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי סין במרץ 2015 זכה האניו במדליית כסף בתחרות לגברים בתוצאה של 271.80 נקודות, אחרי חאווייר פרננדס (273.90 נקודות) ולפני דניס טן (267.72 נקודות).

===2016===
באליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח שנערכה בבוסטון ארצות הברית באפריל 2016 זכה האניו במדליית כסף בתחרות לגברים בתוצאה של 295.17 נקודות, אחרי חאווייר פרננדס (314.93 נקודות) ולפני ג'ין בויאנג מסין (270.99 נקודות).

===2018===
באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018) זכה האניו בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתחרות ליחידים בתוצאה של (317.85 נק') והפך למחליק הראשון שזכה בשתי מדליות זהב אולימפיות ברציפות מזה 66 שנה, מאז דיק בוטון (סנט מוריץ 1948 ואוסלו 1952). הוא הקדים את בן ארצו שומה אונו (306.90 נק') ואת חאווייר פרננדס מספרד (305.24 נק').

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.isuresults.com/bios/isufs00010967.htm יוזורו האניו] - ISU
* 
* 

קטגוריה:אלופים אולימפיים מיפן
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח יפנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: החלקה אמנותית
קטגוריה:אלופי עולם: החלקה אמנותית
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:מקבלי מדליית הכבוד (יפן)
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1994
אלכסנדר וינוגרדוב

אלכסנדר וינוגרדוב
אלכסנדר וינוגרדוב (ברוסית: Александр Павлович Виноградов ; 9 באוגוסט (הלוח היוליאני, 21 באוגוסט הלוח הגרגוריאני) 1895 – 16 בנובמבר 1975) היה גאוכימאי סובייטי. במהלך עבודתו הוא היה בין היתר אחראי קבלת חומרים רדיואקטיביים בעלי טיהור גבוה לצורכי פצצה גרעינית. על פעילותו המדעית הוענקו לו עיטורי לנין (6 פעמים), עיטור הדגל האדום, גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים), פרס לנין ו-3 פעמים פרס ברית המועצות.

אלכסנדר וינוגרדוב נולד בכפר בקרבת ירוסלבל למשפחה איכרים. בסוף המאה ה-19 המשפחה עברה לסנקט פטרבורג. אלכסנדר וינוגרדוב סיים לימודי בית הספר בשנת 1907. בשנת 1925 הוא סיים לימודי כימיה באוניברסיטת סנקט פטרבורג והיה בין עוזריו ותלמידיו של ולדימיר ורנדסקי. בעקבות מערב האקדמיה הסובייטית למדעים למוסקבה גם וינוגרדוב עבר למוסקבה. בשנת 1947 הוא הקים היה המנהל הראשון של מכון לגאוכימיה על שם ורנדסקי.

בסוף שנות ה-40 וינוגרדוב צורף לצוות שעבד על פצצה גרעינית סובייטית. בעקבות הצלחת הניסוי הראשון וינוגרדוב קיבל תואר גיבור העמל הסוציאליסטי, עיטור לנין ופרס סטלין.

בשנת 1953 וינוגרדוב הקים קתדרה לגאוכימיה באוניברסיטת מוסקבה. בשנת 1953 הוא נבחר לאקדמיה למדעים הסובייטית. בשנת 1967 הוא נבחר לסגן נשיא של האקדמיה.

וינוגרדוב תרם רבות לפיתוח תחום גאוכימיה בברית המועצות. הוא היה העורך הראשי של מספר אטלסים בתחום גאוכימיה וגאולוגיה וערך מחקרים רבים.

החל משנות ה-60 וינוגרדוב החל לבצע מחקרים בתחום כוכבי לכת על בסיס מידע שהיה מגיע מגשושיות סובייטיות. תחת פיקוחו בוצעו מחקרים של דגימות קרקעית הירח שהובאו למעבדות על ידי גשושית לונה 16.

וינוגרדוב נפטר בשנת 1975 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

על שם של וינוגרדוב נקראו:
* מכתש על קרקעית האוקיינוס האטלנטי
* הר על הירח
* מכתש על המאדים
* אוניית מחקר סובייטית

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=9362 קורות חיים] 

קטגוריה:כימאים רוסים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1975
גרטשן מול

גרטשן מול (באנגלית: Gretchen Mol; 8 בנובמבר 1972) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. מוכרת בעיקר בזכות תפקידיה בסדרה "אימפריית הפשע" ובסרטים "הקומה השלוש עשרה", "בטי פייג' הידועה לשמצה", "ההימור האחרון" ו"מתוק ומרושע".

== ביוגרפיה ==
מול נולדה בעיירה דיפ ריבר שבקונטיקט לאמנית ולמחנך בבית ספר, אחיה ג'ים עוסק גם הוא בתחום הקולנוע. היא למדה משחק ב"אקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה" שבניו יורק סיטי וב"סטודיו ויליאם אספר" שבמנהטן. היא התגלתה על ידי סוכן כישרונות בשכונת מגוריה הלס קיצ'ן בעת שעבדה כמארחת במסעדה.

== קריירת משחק ==
מול החלה את דרכה כשחקנית בשנת 1996 בתפקידי משנה בדרמת הפשע "נדר לנקמה" ובסרטו של ספייק לי "נערה מספר 6". תפקידים אלה קידמו אותה להופעות גדולות יותר בדרמה המצליחה "ההימור האחרון" בתפקיד הסטודנטית למשפטים ג'ו חברתו של מייק מק'דרמוט (מאט דיימון) ובקומדיה "המנגינה שבלב" בתפקיד ראשי לצידו של ג'וד לאו. בתחילת דרכה הופיעה מול גם עבור וודי אלן בשניים מסרטיו "מתוק ומרושע" ו"סלבריטי" לצידו של לאונרדו דה קפריו.

מול פרצה לראשונה כשחקנית ראשית בשנת 1999 במותחן העתידני בהפקת רולנד אמריך "הקומה השלוש עשרה" בו שיחקה בתפקיד כפול של ג'יין פולר ונטשה מולינרו. ב-2003 שיחקה בדרמה "צורה לאהבה" לצידם של רייצ'ל וייס ופול ראד.

בשנת 2006 הופיעה מול בתפקידה הקולנועי המוערך ביותר בתור הדוגמנית וסמל המין בטי פייג' בדרמה הביוגרפית של מרי הארון "בטי פייג' הידועה לשמצה". באותה השנה שיחקה גם בקומדיה "פוצ'יני למתחילים" בתפקיד גרייס.
ב-2007 שיחקה מול בקומדיה "עשרת הדיברות" בעלילת הדיבר השני לצידו של ג'סטין ת'רו ובמערבון "3:10 ליומה". ב-2008 שיחקה בסדרת הדרמה המדע בדיונית "חיים על מאדים" בתפקיד השוטרת אנני נוריס.

ב-2009 החלה מול לשחק בסדרת הדרמה התקופתית המוערכת בהפקת מרטין סקורסזה "אימפריית הפשע", בתפקיד נערת השעשועים ג'יליאן דרמודי אמו של ג'ימי (מייקל פיט). מול בצוותא עם קלי מקדונלד הייתה לשחקנית המובילה של התוכנית במשך ארבע עונות.

בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "גיבור אמריקאי" לצד ג'רארד באטלר ואליסון ברי.

== חיים אישיים ==
מול מתגוררת בניו יורק סיטי ונשואה לבמאי הקולנוע טוד ויליאמס, היא אמא לבן ובת.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===

* נערה מספר 6 (1996)
* נדר לנקמה (1996)
* דוני בראסקו (1997)
*המעדנייה (1997)
* הפעם האחרונה בה ביצעתי התאבדות (1997)
* ההימור האחרון (1998)
*מוזיקה מהלב (1998)
* סלבריטי (1998)
* הקומה השלוש עשרה (1999)
* מתוק ומרושע (1999)
* שלי לנצח (1999)
* רק להציץ (1999)
* צורה לאהבה (2003)
* בטי פייג' הידועה לשמצה (2006)
* פוצ'יני למתחילים (2006)
* 3:10 ליומה (2007)
* עשרת הדיברות (2007)
* לוזר אמריקאי (2007)
* רומן אמריקאי (2009)
* Tenure (2009)
* התבגרות מאוחרת (2014)
* מנצ'סטר ליד הים (2016)
* גיבור אמריקאי (2016)
*חיובי שגוי <small>(אנ')</small> (2021)
*דקלים ועמודי חשמל (2023)

=== טלוויזיה ===

*Calm at Sunset (1996) - סרט טלוויזיה של CBS
*מועדון בנות (2002)
*האמברסונים המופלאים (2002) - סרט טלוויזיה
*העמק של האור (2007) - סרט טלוויזיה
*החיים על מאדים (2008–2009)
*אימפריית הפשע (2009–2013)
*מוצרט בג'ונגל (2015)
*צ'אנס (2016)
*נייטפלייר (2018)
*ילוסטון (2018)
*שבע שניות (2018)
*פרי מייסון (2020)
*ג'יגולו אמריקאי (יפורסם בהמשך)<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
אלפרד פניוורת'

אלפרד פניוורת (באנגלית: Alfred Pennyworth) הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC של DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman #16 מאפריל-מאי 1943 ונוצרה בידי הכותבים בוב קיין וביל פינגר והמאייר ג'רי רובינסון 

אלפרד הוא משרתו האישי והנאמן של משפחת העטלף, ובעיקר של ברוס ויין, המולטי-מיליונר שנלחם ברשע בסתר כבאטמן. הוא משמש כעוזרו האישי, איש סוד, חבר ודמות אב. בעיבודים המודרניים לסיפורי הקומיקס, אלפרד משמש כאפוטרופוס חוקי של ברוס לאחר מות הוריו. דמותו משמשת גם כאתנחתא קומית, והיא מתאפיינת באמצעות הומור בריטי סרקסטי וגישה צינית - דבר שמוסיף הומור לדיאלוג בינו לבין באטמן. תיאורה הראשוני של הדמות הייתה כשל אדם עב כרס אשר מקפיד על טיפוחו, אולם בסרטוני הטלוויזיה הקצרים שנעשו על באטמן משנת 1943, השחקן ויליאם אוסטין היה רזה במראהו ובעל שפם - תיאור אותו רצו לשוות עורכי DC קומיקס לדמותו בקומיקס.

לפני המשבר בעולמות האינסופיים של שנת 1985, אלפרד פניוורת' תואר כסוכן ריגול ושחקן לשעבר, אשר ממלא את רצונו של אביו המנוח להמשיך ולשרת את בני משפחת ויין. הוא הציג את עצמו בפני ברוס ויין ודיק גרייסון והתעקש על כך שיהפוך למשרתם. בהמשכיות לאחר המשבר, אלפרד נכח בחייו של ברוס ויין מאז שחר ילדותו, ואף עוזר לו בחייו כלוחם בפשע. בעברו היה חובש בצבא הבריטי והוא מרבה לטפל בפציעותיו של באטמן (מחבישות פשוטות ולעיתים אף לניתוחי שדה מורכבים, כגון שליפת קליעים) ולדאוג לשלומו.

אלפרד פניוורת' הוא דמות חיונית במיתוס של באטמן, וככזה הוא מופיע ברוב העיבודים הקולנועיים של הדמות. את דמותו גילמו במרוצת השנים שחקנים כויליאם אוסטין, אלן נפייר ("באטמן, סדרת הטלוויזיה"), מייקל גוף ("באטמן", "באטמן חוזר", "באטמן לנצח", ו"באטמן ורובין" - בו מגלים אודות אחייניתו בגילומה של אלישה סילברסטון), אפרם זימבליסט הבן ("באטמן - הסדרה המצוירת"), מייקל קיין ("באטמן מתחיל", "האביר האפל" ו"עלייתו של האביר האפל"), ולאחרונה גם שון פרטווי (סדרת הטלוויזיה "גותהאם") וג'רמי איירונס ("באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק", "ליגת הצדק"). גרסה צעירה של אלפרד לפני שהפך למשרתם של משפחת וויין גולמה על ידי ג'ק בנון בסדרת הטלוויזיה "פניוורת'". את דמותו בסרט "באטמן" מגלם השחקן אנדי סירקיס.

==ראו גם==
* אדווין ג'רוויס - דמות בדיונית דומה של חברת מארוול קומיקס המתחרה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.dc.com/characters/alfred-pennyworth דף הדמות] באתר הרשמי של DC קומיקס
* [https://dc.fandom.com/wiki/Alfred_Pennyworth דף הדמות] בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:באטמן: דמויות
אדווין ג'רוויס

אדווין ג'רוויס (באנגלית: Edwin Jarvis) הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן והאוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Tales of Suspense #59 מנובמבר 1964 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר דון הק.

לפני שהפך למשרתו הנאמן של טוני סטארק, אדווין ג'רוויס שירת בעברו בחיל האוויר המלכותי במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר שסטארק הפגיש לראשונה בין חברי האוונג'רס, הוא תרם את ביתו כדי שישרת את הקבוצה כמפקדתם, וכך ג'רוויס הפך לאיש סודם ודמות אב למרבית מאורחי האחוזה, לרבות קפטן אמריקה לאחר שנמצא קפוא בקרח.

מאז שנות ה-90, דמותו של ג'רוויס מרבה להופיע בעיבודים השונים שנעשו לאיירון מן ולאוונג'רס. ביקום הקולנועי של מארוול, דמותו שוכתבה מחדש כמערכת הפעלה בעלת בינה מלאכותית רב-תכליתית של טוני סטארק. היא מדובבת על ידי השחקן פול בטאני. בסדרת הלייב אקשן "הסוכנת קרטר" מגלם את ג'רוויס השחקן ג'יימס ד'ארסי, ששב להופיע בהופעת קמע בסרט "הנוקמים: סוף המשחק".

==ראו גם==
* אלפרד פניוורת' - דמות בדיונית דומה של חברת DC קומיקס המתחרה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/edwin-jarvis דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Jarvis דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:איירון מן
קטגוריה:האוונג'רס
ביטיס הרים אתיופי

ביטיס הרים אתיופי (שם מדעי: Bitis parviocula) הוא מין של נחש ארסי מסוג ביטיס ממשפחת הצפעיים, המצוי רק בדרום-מערב אתיופיה. זהו ביטיס גדול עם ראש רחב ובעל צורות גאומטריות וצבעוניות בולטות על גבו.

עד שנת 1995, מין זה היה מוכר רק מ-3 פרטים בלבד, אולם מאז נאספו עליו פרטים נוספים. מעט ידוע לגבי ההיסטוריה שלו או לגבי ארסו. לא ידוע על תת-מין קיים.

השם המדעי שניתן לו, parviocula, הוא שילוב של שתי מילים בלטינית: parvus, שמשמעותה קטן, ו-oculus, שמשמעותה עין, כלומר, "עיניים קטנות".

==תיאור המין==
מבין שלושת הפרטים הראשונים, האורך המרבי שנמדד היה 75 ס"מ, אולם ידוע כיום שהוא מסוגל להגיע לאורך של לפחות 1.3 מ'. הראש ארוך, שטוח, רחב, בצורת משולש מכוסה קשקשים קטנים. הנחיריים גדולים ויושבים מלפנים. הראש ניכר מהצוואר הצר. הגוף צילינדרי בעל קשת קלה בעוד הזנב קצר.

תבנית הצבע שלו בנויה מצבע חום בהיר עד חום כהה בבסיס ומעליהם סדרה של מתומנים או מעוינים שחורים היורדים לאורך מרכז גבו. המתומנים השחורים עשויים להכיל אלכסונים בהירים יותר, בעוד המתומנים מופרדים ביניהם על ידי שרשרת של צורות דמויות פרפר צהובות. הראש חום עם משולש כהה בין העיניים, וצורת דמוית פטיש כהה נמתחת מאחוריו עד לצוואר. הסנטר והגרון לבנים עם נקודות שחורות. הגחון בצבע ירקרק-אפור ועשוי להיות חלק או בעל נקודות שחורות.
==תפוצה==
מין זה נצפה רק ב-5 מקומות באתיופיה. בשני צדדיו של הבקע המזרחי, שהוא חלק מהבקע הסורי-אפריקני, גם בהרי בייל במזרח וגם בין הערים בונגה וג'ימה במערב. הנחש נתפס בגבהים של 1,700-2,800 מטר.

==אזורי מחיה והתנהגות==
מבין 3 המינים הידועים עד 1995, 2 נמצאו באזורי יערות ממערב לבקע המזרחי והשלישי נמצא באזור עשבי. מבין 2 המינים המערביים, אחד נתפס בחלקת יער פתוחה בחוות קפה ישנה, בעוד השני נתפס בעיירה מסתתר בדשא ליד מבשלה. המין שנמצא במזרח נתפס באזור עשביה גבוהה ליד ערוץ סלעי.

ההתנהגות שלו לא לגמרי ידועה, אך מניחים שהוא חי על הקרקע ופעיל בלילה. המין היחיד שנתפס חי היה פחות אגרסיבי מאשר ביטיס מתנפח טיפוסי ולא שש לתקוף. אולם, כאשר התגרו בו הוא השמיע קולות נשיפה חזקים והתנגד בתקיפות כאשר נתפס, דבר המרמז שמזגו דומה לזה של ביטיס גבוני.

==ארס==
ההכשה הראשונה של אדם בארצות הברית קרתה ב-2009 כאשר רפטולוג נודע ננשך באצבעו. הוא טופל בנסיוב המתאים למיני ביטיס אחרים, ונכון להיום הוא האדם היחיד הידוע ששרד הכשה של מין זה. משערים שחלק מההכשות באזורים מאוכלסים באתיופיה נובעות ממין זה, והתושבים המקומיים מחשיבים אותו כמסוכן ביותר. הארס שלו ניתן לנטרול על ידי נסיוב SAIMR.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צפעונים
קטגוריה:אתיופיה: זוחלים
קטגוריה:אתיופיה: מינים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1977
ערב אדיר

ערב אדיר היא תוכנית אירוח ישראלית בהנחיית אדיר מילר ששודרה בערוץ 2 (רשת) בשנים 2002–2004. לצד מילר כיכבו בתוכנית הקומיקאים רותם אבוהב, יובל סמו, רועי בר נתן, שלומי קוריאט, אופיר לובל, אלי בן דוד עמי אנידג'ר, ערן זרחוביץ', אורי חזקיה, רשף לוי רועי לוי, והדר לוי.

== שידור התוכנית ==
התוכנית נבנתה כתוכנית אירוח הומוריסטית בה מתארחות דמויות שונות, מהן פיקטיביות ומהן חיקויים של אישים מוכרים, על פי רוב ידוענים. כמו כן התארחו בתוכנית הידוענים עצמם לראיונות כביכול ולהשתתפות במערכונים.
פורמט התוכנית, ששאב השראה מהתוכנית רק בישראל, הפך לפורמט הבולט של תוכניות בידור מסוג זה עם עליית "ארץ נהדרת" ולאחר מכן "שבוע סוף".

התוכנית זכתה להצלחה רבה בזמן שידורה. עונתה הראשונה הייתה הנצפית ביותר באותה שנה ומספר הצופים היה גבוה גם בעונות הבאות. כמו כן זכתה התוכנית לביקורות אוהדות, רבות מהדמויות שהופיעו בה הפכו לפופולריות והיא טבעה ביטויי סלנג רבים.

בשנת 2005 עלתה בזכיינית רשת תוכנית המשך בשם "היכל התרבות" שאף אותה הנחה מילר ובה כיכבו לצידו שלישיית מה קשור.

== שחקנים ודמויות ==
שחקני התוכנית וכן מילר עצמו היו יוצאי התוכנית "דומינו" שהייתה מקורן של חלק מהדמויות ב"ערב אדיר". סמו, לובל וקוריאט השתתפו בתוכנית כחלק מפעילותם כשלישיית פרוזק והופיעו בה ביחד ובנפרד.

אדיר מילר
* חיקויים - רפי גינת, יאיר לפיד, אביגדור ליברמן, צביקה פיק, יהורם גאון, חיים הכט, אביעד קיסוס, ניסים משעל, דודו טופז.
* סיון - ילדה סנובית, הרבתה להשתמש בביטוי "חומה" המביע התעלמות. נעלבת בקלות. התארחה באחד הפרקים בעונה 4 של צומת מילר.
* גרגורי- אדם ממוצא רוסי. הנחה פינה בשם "מדברים עם גרגורי".

רועי בר נתן
* פריצי - ילדה רפת שכל וחסרת טאקט, מזוהה עם התגובה "סתמי". בהזדמנויות שונות שרה לצד זמרים כדוגמת עברי לידר ובן ארצי.
* מאשה - זקנה תוקפנית בעלת מבטא רוסי.
* גידי גוב - חיקוי של הזמר ומנחה הטלוויזיה. גוב עצמו התארח באחת התוכניות למערכון משותף.

יובל סמו
* די ג'יי קלוד - תקליטן בעל מבטא צרפתי ודיבור מתחנחן.

אלי בן דוד
* שרגא אבנרי - אמרגן וסוכן שחקנים כושל.

עמי אניג'ר
* מנוך גונן - פנטומימאי כושל, פרודיה על חנוך רוזן.
* איציק פלאח - סטנדאפיסט כושל.

=== משתתפים נוספים ===
* חבר הכנסת לשעבר שמואל פלאטו-שרון השתתף בעונה הרביעית בפינת "מרכזייה" המטפלת בתגובות ציבור הצופים.
* הצמד הקומי "יוסי וטיראן" מהאקדמיה לצחוק גילמו את הדמויות "שבלול וטבלול" וערכו משאלי רחוב.
* מריאן מילר, אימו של אדיר, השתתפה בעונה הראשונה.
* נתי קלוגר הופיעה בדמותה של דנה מודן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי טקס נבחרי הילדים: תוכניות וסדרות
היכל הקרח בולשוי

הכפר האולימפי בסוצ'י
היכל הקרח בולשוי (ברוסית: Большой Ледовый дворец, תרגום חופשי: "היכל הקרח הגדול") הוא אולם ספורט בן 12 אלף מקומות, השוכן בעיר סוצ'י שברוסיה. 

האולם נבנה בשנת 2012 כחלק מההכנות לאולימפיאדת החורף 2014 שנערכה בעיר, בה הוא אירח משחקים מטורניר ההוקי קרח ומשמש כהיכל הבית של קבוצת ההוקי קרח המקומית.

בנייתו עלתה כ-300 מיליון דולר והוא משמש הן כאולם ספורט והן כאולם להופעות מוזיקה וכנסים.

==ראו גם==
*סוצ'י (הוקי קרח)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.sochi2014.com/en/spectators-place-bolshoy-ice-dome היכל הקרח בולשוי] באתר האולימפיאדה

קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט אולימפיים
בולשוי
קטגוריה:סוצ'י: ספורט
קטגוריה:אולימפיאדת סוצ'י (2014)
מנדלי מוכר ספרים ברשת

מנדלי מוכר ספרים ברשת היא חנות מקוונת למכירת ספרים אלקטרוניים. החנות מציעה ספרים בפורמטים EPUB-3 ,EPUB ו-MOBI (למכשירי קינדל ואפליקציות קינדל) המאפשרים שימוש ברוב מכשירי הקריאה, מחשבים, טאבלטים וטלפונים סלולריים חכמים.

מנדלי מוכר ספרים מציעה לסופרים הוצאה לאור עצמית של ספרים אלקטרוניים ומודפסים, ולהוצאות לאור אחרות המסתייעות בעיקר בשירותיה להפקת ספרים אלקטרוניים. המיזם הוא הוצאת הספרים הגדולה בישראל, אשר ספריה אינם נמכרים על ידי רשת חנויות ספרים מסחרית.

==היסטוריה==
החנות נוסדה ב-7 בינואר 2010 על ידי ארבעה יזמים שבאו מתחומי ההיי-טק וההוצאה לאור: ירון גולדשטיין, הנרי הראל, כרמל רביד וישראל וינטה.

אתר החנות היה הראשון מסוג מכירת הספרים האלקטרוניים ברשת בישראל. בעקבותיו קמו חנויות נוספות לספרים אלקטרוניים ברשת, כגון מיזם עברית ובוקסילה.

מנדלי מוכר ספרים ברשת מציעים כיום למכירה כ-1,300 ספרים - חלקם יצאו לאור בעבר, הופצו ונמכרו בחנויות והומרו לפורמט אלקטרוני, וחלקם כתבי יד שיוצאים לאור כספר אלקטרוני ולא מופצים בחנויות בצורה מסורתית. הספרים נקראים על ידי קוראי ספרים אלקטרוניים מסוגים שונים המותאמים לעבודה עם הקבצים בפורמטים השונים, כגון האייפד והמכשירים מבוססי מערכת ההפעלה אנדרואיד, כמו גם על מכשירי קינדל ותוכנות קינדל ועל מחשבי חלונות, מקינטוש ולינוקס.

==שיתופי פעולה==
החנות האינטרנטית של מנדלי מוכר ספרים ברשת משתפת פעולה עם הוצאות לאור המשווקות את ספריהן דרך האתר. בין ההוצאות המשתפות פעולה עם האתר: הוצאת כרמל, גרף, הקבוץ המאוחד, הוצאת נהר, הוצאת חדקרן, הוצאת אוריון, הוצאת רימונים, הוצאת קדמת עדן ועוד. 
מנדלי מוכר ספרים ברשת עובדים עם סופרים וכותבים המפרסמים את ספריהם באתר באופן ישיר, בהם יצחק בן נר, סמי מיכאל, נאוה סמל, עידן רבי, מואיז בן הראש, רוני גלבפיש, ציפי שחרור ועוד.

===שירותים נוספים===
מנדלי מוכר ספרים ברשת מפיקים ומציעים למכירה גם ספרים מודפסים בדפוס דיגיטלי בכמויות קטנות, וכן גם בהדפסה לפי דרישה (POD). שירות נוסף מאפשר להפיק ספרים באנגלית, בספרדית, ברוסית, ובשפות אחרות, מכירתם וקידומם באמזון כספרים לקינדל וכספרים מודפסים על פי דרישה (POD) ובאתרים נוספים בעולם, כגון האייבוקסטור (iBooks) של אפל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.mendele.co.il/ האתר הרשמי]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הוצאות ספרים דיגיטליים בישראל
קטגוריה:מכירת ספרים
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2010
דגל חזבאללה

דגל חזבאללה הוא דגלו של חזבאללה - מיליציה שיעית אסלאמיסטית פוליטית בלבנון.

לדגל רקע צהוב בדרך כלל והוא מורכב מלוגו הארגון בצבע ירוק, וטקסט בצבע אדום או ירוק.

הלוגו עצמו הוא ייצוג מסוגנן בכתב כופי של שם הארגון حزب الله (חזבאללה) שפירושו "מפלגת האל" כאשר האות הראשונה של המילה "אללה" גבוהה ומצוירת כיד האוחזת רובה סער. הלוגו משלב חפצים אחרים: ספר קוראן, חרב, גלובוס וענף בעל שבעה עלים. הטקסט מעל הלוגו הוא: فإن حزب الله هم الغالبون שפירושו: "רק עדת אללה הם המנצחים" (קוראן 5:56), ואילו מתחת ללוגו נכתב المقاومة الإسلامية في لبنان שפירושו: "ההתנגדות האסלאמית בלבנון".

לדגל דמיון רב לדגל משמרות המהפכה האסלאמית ומעיד על הקשר האידאולוגי בין הארגון לאיראן. באופן דומה, תנועת צאברין בעזה אימצה דגל כמעט זהה לדגל חזבאללה, המעיד על אותה קרבה. 

==ראו גם==

* צאברין

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:חזבאללה
חזבאללה
ואדי מוסא

מלון גראנד ויו בוואדי מוסא
ואדי מוסא (בערבית: وادي موسى - "ואדי משה") היא עיירה במחוז מעאן שבדרום ירדן, הידועה בעיקר כיישוב הסמוך ביותר לפטרה וכשער הביקור אליה. העיירה שנודעה בעבר בשם "אלג'י", שוכנת בעמק הנהר שאת שמו היא נושאת כיום, ואורכה הוא כחמישה קילומטרים ממזרח למערב, החל במעיין "עין מוסא" בצידה המזרחי ועד לשער הכניסה אל פטרה במערבה. 

משמעות שמה של העיירה הוא "ואדי משה", ולפי המסורת, במעיין "עין מוסא" הכה משה בסלע והוציא ממנו מים. הנבטים הקימו מפעל מים אשר הוביל את מי המעיין אל פטרה, וכיום ניצב מעליו מבנה פשוט הנושא שלוש כיפות.

עד שנת 1994 שכן בוואדי מוסא יישוב כפרי בדואי חסר חשיבות מיוחדת, אך עם חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן והתגברות תנועת התיירים אל פטרה, החל היישוב להתפתח במהירות ושינה את אופיו לחלוטין. בשנת 2004 התגוררו בנפת פטרה שלה משמש ואדי מוסא כמרכז מנהלי, 23,840 איש, ולפי הערכה חיו בה בשנת 2009 כ-26,100 איש. כלכלת העיירה נסמכת כמעט לחלוטין על התיירות, ושוכנים בה עשרות בתי מלון, מסעדות ושירותים אחרים לתיירים. בוואדי מוסא שוכן בית הספר "פטרה" לארכאולוגיה, תיירות ומלונאות של אוניברסיטת אל-חוסיין בין טלאל במעאן, אשר נוסד בשנת 2004 והיה הראשון מסוגו בירדן.

== דמוגרפיה ==
רוב תושבי העיירה הם בני שבט אל-ליאת'נה (اللياثنة), המתייחסים לשבט כנאנה. שבט זה נחשב לאחד השבטים הדומיננטיים ביותר באזור מבחינה פוליטית וכלכלית, וכן הם שולטים בתעשיית התיירות המקומית מאז המאה ה-20. רוב אוכלוסיית ואדי מוסא היא מוסלמית.

משפחות שמוצאן מואדי מוסא התיישבו בארץ ישראל לאורך השנים. לפי המסורת המקומית של העיר בית סאחור, היא נוסדה בידי משפחות נוצריות ומוסלמיות מואדי מוסא שהתיישבו בה במאה ה-14 ובמאה ה-17.<ref></ref><ref></ref> חמולת נג'ג'רה, אחת החמולות הנוצריות הגדולות בבית לחם, מתייחסת אף היא למהגרים מואדי מוסא בני שבט ע'סאן.<ref name="beth">[http://www.bethlehem-holyland.net/Adnan/bethlehem/beth-hlccni.htm Bethlehem, The Holy Land's Collective Cultural National Identity: A Palestinian Arab Historical Perspective] Musallam, Adnan. Bethlehem University. </ref>

== ערים תאומות ==

* 

בנובמבר 1994, ברוח הסכם השלום בין ישראל וירדן, נחתם הסכם ערים תאומות עם העיר החרדית ביתר עילית.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירדן: ערים
גלוגוב

גלוגוב (בפולנית: Głogów; בגרמנית: גלוגאו, Glogau או: Groß-Glogau; בספרות העברית והיידיש: גלוגא), היא עיר במחוז גלוגוב שבחבל שלזיה תחתית, פולין. אוכלוסיית העיר עצמה (נכון ל-2011) מונה כ-70,000 נפש.

שמה של העיר לקוח מהמילה "głóg", שמו הפולני של עץ (גם שיח) העוזרר.

== היסטוריה ==

גלוגוב היא אחת מהעתיקות שבערי פולין. היא נוסדה בידי בני שבט מערב סלאבי בשם דזיאדושאני.

===שושלת פיאסט===
טירתם של דוכסי גלוגוב
התיעוד ההיסטורי הקדום ביותר על ההתיישבות בגלוגוב, הוא משנת 1010, בכרוניקה של תיטמר ממרסבורג. בשנת 1017, במהלך המלחמה בין חילותיו של היינריך השני לכוחותיו של בולסלב הראשון "האמיץ", הטילו הראשונים מצור על גלוגוב. בשנה שאחריה חתמו היינריך (הנרי) השני ובולסלב הראשון על חוזה שלום, במה שנקרא "שלום באוצן". בשנת 1253 הוענקו זכויות עיר לגלוגוב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/359 גלוגוב] באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שלזיה תחתית: ערים
קטגוריה:ערים גרמניות לשעבר
פרץ אריאל

הרב פרץ אריאל (א' באדר תרע"ג, 1913 – כ"ב בתמוז תשנ"ב, יולי 1992) היה רבה של מגדיאל-הוד השרון במשך כארבעים שנה.

==תולדותיו==
נולד בעיירה לזדיי ליעקב אריה ודינה גטקר. בשנת 1927 עלה לארץ ישראל עם הוריו והמשפחה התיישבה בכפר חיטים ליד טבריה.

למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה, בשנת ה'ת"ש הוסמך לרבנות בידי הרב איסר זלמן מלצר. בתמוז תש"ב נישא למרים, בת הרב אברהם נשר.
 
למד בבית המדרש לתורת ארץ ישראל בפתח תקווה בחבורתא עם הרב שלמה וולבה.
כמה שנים לאחר חתונתו התמנה לרב בשכונת שייח' מוניס בתל אביב, ושימש מורה בתלמוד תורה 'יסודי התורה'. 

בשנת ה'תשי"ג (1953), לאחר פטירת הרב דב מעייני, התמנה על ידי ה"חזון איש" לרבה של מגדיאל. בטקס ההכתרה השתתף הרב הראשי יצחק הלוי הרצוג. בעקבות מינויו עברת את שמו ל"אריאל". בשנת 1964 אוחדה מגדיאל עם שלוש המושבות הגובלות בה למועצה המקומית הוד השרון והוא כיהן כמרא דאתרא.

נפטר בשנת 1992. לאחר פטירתו מונה כמחליפו הרב בצלאל מעייני, בנו של הרב הקודם של מגדיאל.

בנו משה הוא חתנו של הרב שלום שבדרון. נכדו, יעקב אריה אריאל, הוא סופר ועיתונאי בעיתון יתד נאמן.

==לקריאה נוספת==
* יעקב הייזלר, הוד קדומים, עיתון המבשר - תורני, כ' בתמוז תשע"ז
*

קטגוריה:רבני יישובים
קטגוריה:משפחת נשר
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:מגדיאל: אישים
קטגוריה:כפר חיטים: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה-פתח תקווה
קטגוריה:הוד השרון: רבנים
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
בצלאל מעייני

הרב בצלאל מעייני{{תמונה להחלפה}}
בצלאל מעייני (תש"ה, 1945 – י"ח באלול תשס"ט, 7 בספטמבר 2009) היה רבה של מגדיאל-הוד השרון.

==ביוגרפיה==
נולד במגדיאל, בנו של הרב המקומי דב מעייני. אמו, פרידה, הייתה בת הרב יואל ברנצ'יק, שהיה ראש ישיבת נובהרדוק בריגה. בתקופת מלחמת העצמאות שהה אביו בארצות הברית בשליחות ציבורית ובעקבות המצב הביטחוני במגדיאל עזבו בני המשפחה את המושבה למשך תקופה ושהו בבני ברק בביתו של השופט ד"ר יצחק קיסטר. לאחר שוך הקרבות שבה המשפחה למגדיאל והוא למד בתלמוד תורה המקומי שהקים אביו. בשנת 1952, בהיותו בן שבע, התייתם מאביו. למד בישיבת תפארת ציון ובישיבת פוניבז'.

בתחילת שנות ה-70 נישא לרבקה, בת למשפחת בלוי מירושלים. בשנת 1992, לאחר פטירת הרב פרץ אריאל, התמנה לרבה של הוד השרון וכיהן בתפקידו שבע עשרה שנה.

היה מראשי מכון רש"י השלם. עסק בשירה יהודית וישיבתית, והוציא דיסק ובו שר מלחני אביו.

כמה שנים לפני מותו חלה בסרטן, ונוסף לו השם "חזקיהו". נפטר בשנת 2009 ונקבר באוהל של אביו במגדיאל.

==משפחתו==
אחותו היא המחזאית והבמאית רבקה מנוביץ. אחיינו הוא הרב יואל מנוביץ, ראש ישיבת הגולן.

==קישורים חיצוניים==
* [http://hoha.co.il/catavot.asp?id=1604 מספרים הזקנים בשבט] , ירוק, המקומון של הוד השרון

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגדיאל: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת ציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:משפחת בלוי
קטגוריה:רבני יישובים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:הוד השרון: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
סלמנקה (צ'ילה)

סלמנקה (בספרדית: Salamanca) היא עיר וקומונה בפרובינציית צ'ואפה במחוז קוקימבו בצ'ילה. סלמנקה השוכנת 316 קילומטרים צפונית לבירה סנטיאגו, על הגדה הצפונית של הנהר צ'ואפה.

==היסטוריה==
העיר נקראת על שם מתילד סלמנקה שהייתה בעלת הקרקע בראשית המאה ה-19. לאחר מותה של מתילד סלמנקה נוהל עזבונה על ידי הכנסייה, בהמשך הועבר לרווחת הציבור הכללי וב-1844 הוקם במקום כפר אשר התפתח והפך לעיר.

==דמוגרפיה==
ב-2002 התגוררו בקומונה 24,494 תושבים ומתוכם 12,689 תושבים בעיר עצמה. 53.2 אחוזים מתושבי הקומונה היו גברים ו-46.8 אחוזים נשים. בין 1992 ל-2002 נרשם גידול במספר התושבים בשיעור של 5.9 אחוזים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:מחוז קוקימבו
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1844
סנטה קרוש דאש פלורש

סנטה קרוש דאש פלורש (בפורטוגזית: Santa Cruz das Flores) היא פרגזיה (פרֶגֶזִיאָש – Freguesias) באי פלורש שבחבל האוטונומי של האיים האזוריים שבפורטוגל. זהו היישוב הגדול ביותר בחלק המערבי של קבוצת האיים, ובו מרוכזים השירותים הממשלתיים והמשפטיים של האי. בנוסף פועל באי בית הספר התיכון היחיד, שדה תעופה, מרכז רפואי ומרכז מסחרי.

==היסטוריה==
הניסיונות הראשונים ליישב את האי פלורש נעשו במקום בו נמצאת כיום קביירה (Caveira), כאשר האציל הפלמי וילם ון דר הכן (Willem van der Haegen) הגיע לאי בראש קבוצת התומכים שלו בחיפושם אחר איי הבדיל (Ilhas Cassitérides). לאחר שמתיישבים אלה נטשו את המקום, הגיעו מתיישבים חדשים ב-1508 וב-1510 לאזור שכיום הוא סנטה קרוש.

היישוב קיבל סיוע על ידי הקמתו של מנזר פרנציסקני, סאו בואבנטורה (São Boaventura), שכיום משמש מוזיאון. בנייתו החלה בשנת 1642, שנתיים לאחר שפורטוגל קיבלה מחדש את עצמאותה. המנזר היה ידוע בשל המזבח שלו שהיה מעוצבב בסגנון הבארוק ובשל הגג המקושט שלו. לפרנציסקנים הייתה השפעה חזקה על האוכלוסייה המקומית. הם מיסדו את החגיגות השנתיות של פולחן רוח הקודש (Culto do Divino Espírito Santo) וקיבלו על עצמם את האחריות לניהול מערכת החינוך המקומית. עד אמצע המאה ה-19 היה המנזר הציר המרכזי של מערכת החינוך בפלורש, וילדים מכל החלק המערבי של האיים האזוריים התחנכו בבית הספר של המנזר. גם כיום, מרכזה של מערכת החינוך החילונית באי נמצא במנזר. בשנת 1878 הוקם במנזר בית חולים מקומי, כיום מרכז רפואי, שפעל בבניין המנזר עד לשנת 1945.

במחצית השנייה של המאה ה-19 היה ציד הלווייתנים חלק חשוב מכלכלת האי. באי הוקם בית חרושת לעיבוד המוצרים שהופקו מבשר ושומן הלווייתנים, שפעל בין השנים 1943 עד 1981. כיום מבנה המפעל הוא חלק מהמוזיאון המקומי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

מנזר סאו בואבנטורה
בית החרושת לעיבוד ליוויתנים, כיום מוזיאון
קטגוריה:האיים האזוריים
קטגוריה:פורטוגל: ערי נמל
קטגוריה:פורטוגל: יישובים
יצחק פרידמן (בויאן)

רבי יצחק פרידמן (פחד יצחק, ב' בתשרי תר"י, 18 בספטמבר 1849 – י"ז באדר תרע"ז, 11 במרץ 1917) היה אבי שושלת בויאן, נכדו של רבי ישראל מרוז'ין.

==ביוגרפיה==
נולד בסדיגורה לרבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה, ומרים, בתו של רבי אהרן פרלוב מקרלין. אביו קראו יצחק, על שם יצחק אבינו וכן על שם שנולד בראש השנה שהוא יום הדין. בשנת תרי"ט התארס עם מלכה בת רבי יוחנן טברסקי מראחמסטריווקא. בשנת תרכ"ה נישא בחאטין. על פי המסופר, בחתונתו היו 250 אדמו"רים, וכ-50,000 חסידים. היו שכינו אותה "החתונה הגדולה השנייה", לאחר החתונה הגדולה באוסטילה. לאחר נישואיו התגורר ליד חמיו, ולאחר מספר שנים חזר לסדיגורה. 

לאחר פטירת אביו בשנת תרמ"ג, החל לכהן באדמו"רות לצד אחיו הצעיר רבי ישראל. בשנת תרמ"ו, במסגרת חלוקת הירושה בה קיבל את נשיאות כולל ווהלין ואחיו קיבל את החצר בסדיגורה, פתח את חצרו בבויאן הסמוכה לצ'רנוביץ. הוא נודע בקדושתו ובפרישותו מענייני העולם הזה. השפעת חצרו הייתה מרוסיה ועד גליציה ופולין. חסידיו שנמנו באלפים, בלטו בדבקותם העזה באדמו"רם.

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, נמלט לצ'רנוביץ וממנה יצא ברכבת האחרונה לווינה, ככל אדמו"רי רוז'ין, עקב פחדם מהשלטון הרוסי. בשנת תרע"ו חלה קשות אך החלים מחוליו. במוצאי שבת, י"ז באדר תרע"ז, לאחר הבדלה, החל לחוש ברע, וקרא לאשתו ולילדיו, ולאחר מכן נכנסו כל החסידים. הוא שר את ניגון הדביקות של רבי ישראל מרוז'ין ונפטר. נקבר בווינה. את קברו פוקדות עגונות ומסורבות גט המאמינות כי יעתיר עבורן בשמים.

לאחר פטירתו החלו לכהן ארבעת ילדיו. בנו הגדול, רבי מנחם נחום, היה ממלא מקומו, וכיהן בצ'רנוביץ. בניו האחרים, היו רבי ישראל מלייפציג, רבי אברהם יעקב מלמברג ורבי מרדכי שלמה מניו יורק. בתו מרים נישאה לרבי דב בער פרידמן, בנו של רבי ישראל מצ'ורטקוב. שכל שתי בנות בילדותן, חוה ושרה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140222063447/http://www.bukowina.org.il/152512/%D7%91%D7%95%D7%99%D7%90%D7%9F-1-1 הרב יצחק פרידמן], באתר "ארגון יהודי בוקובינה"
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:יהודים מבוקובינה
קטגוריה:יהודים הקבורים בווינה
קטגוריה:ילידי 1850

קטגוריה:נפטרים ב-1917
לגואה

לגואה (בפורטוגזית: Lagoa; מילולית, אגם) היא עיר השוכנת על חופו הדרום-מערבי של האי סאו מיגל בחבל האוטונומי של האיים האזוריים בפורטוגל. העיר שוכנת ממזרח לעיר פונטה דלגדה.

==היסטוריה==
היישוב הוקם זמן קצר לאחר הגעתם של המתיישבים הראשונים לאי סאו מיגל. נראה שמקום נבחר בשל המפרץ המוגן שבו. הבתים הראשונים נבנו סביב לכנסייה. במאה ה-15 המשיך האי לקלוט מתיישבים, לגואה התפתחה לכיוון מערב וענף הדיג החל להיות חלק חשוב בכלכלתה. ממזרח לעיירה הוקמו חוות חקלאיות.

ב-1515 קיבלה לגואה מעמד של עיר. היא נחשבה למרכזו של אחד האזורים באי שבהם הייתה החקלאות מפותחת מאוד. הגידולים במקום כללו חיטה, גפנים ואיסטיס הצבעים. נמלה של לגואה היה פעיל מאוד ביבוא וביצוא של סחורות ומרכז של פעילות הדיג.

שגשוגן של היישובים בסביבה המשיך במאה ה-19 כאשר היישוב היה מרכזה של תעשיית קרמיקה מצליחה ושל תעשיית זיקוק משקאות אלכוהוליים. במאה ה-20 התפתחו בנוסף מפעלי ייצור לשמן צמחי, סבון ומזון לבעלי חיים, בעוד שענפי החקלאות והדיג המשיכו לשגשג. בסוף המאה ה-20 חלה בעיר התפתחות של מגזר השירותים שמעסיק כיום כמעט 60% של כוח העבודה. כמו כן מהווים לגואה והאזור סביבה כמוקד משיכה לתיירים, בעיקר עקב החופים שלה.
==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:האיים האזוריים
קטגוריה:פורטוגל: ערי נמל
אנדריאה דוידוביץ'

אנדריאה דוידוביץ ידועה גם כאניה דוידוביץ (נולדה ב-24 במרץ 1997) היא מחליקה אמנותית אמריקאית-ישראלית המתחרה בהחלקה על הקרח בתחרויות לזוגות. ייצגה את ישראל באולימפיאדת החורף (סוצ'י 2014).

== ביוגרפיה ==
נולדה במדינת ורמונט, בארצות הברית.

=== 2013 ===

בשנת 2013 החלה להתחרות ביחד עם יבגני קרסנופולסקי. הם מתאמנים ב'בית הקרח' בניו ג'רזי בהדרכתו של גנאדי קרסיניצקי, שהיה בעברו פעמיים אלוף העולם לנוער. הכוריאוגרפית שלהם היא גלית חייט, שאף היא ייצגה את ישראל במספר אולימפיאדות

בתחרות גביע העולם שנערכה באוברסדורף שבגרמניה ב-27 באוקטובר 2013 סיימו הצמד בתרגיל הזוגות במקום העשירי, בתרגיל הקצר הם קיבלו 40.83 נקודות ודורגו במקום 15 ובתרגיל החופשי הם קיבלו 93.03 נקודות ובסך הכל 133.86 נקודות. בכך הם קבעו את הקריטריון הבינלאומי להשתתפות באולימפיאדת סוצ'י (2014), ארבעת הזוגות הראשונים מהמדינות שלא זכו בכרטיס באליפות העולם.

=== 2014 ===
בפברואר 2014 התחרו קרסנופולסקי ודוידוביץ' באולימפיאדת סוצ'י (2014). הם סיימו את התחרות במקום ה-15 לאחר שהשיגו 94.35 נקודות בתרגיל החופשי, ובסך הכול השיגו בניקוד מצטבר של 147.73 נקודות. בכך היו לזוג הישראלי הראשון בישראל שמגיע לשלב הגמר בתחרות לזוגות ספורטיביים בהחלקה אמנותית.

זמן מה לאחר האולימפיאדה הזוג נפרד, אנדריאה המשיכה להחליק עבור ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
פרדוקס הגלגל של אריסטו

שמאל
פרדוקס הגלגל של אריסטו הוא פרדוקס מהתקופה היוונית והוא מיוחס באופן מסורתי לאריסטו. הציור הקלאסי של הפרדוקס מתאר שני גלגלים בעלי מרכז מעגל משותף ובעלי קטרים שונים. כלומר, נמצאים אחד בתוך השני. כל גלגל עושה דרך על קו ישר באורך היקף הגלגל (כמו באיור- קו אדום וקו כחול).

בפועל מתקבלת סתירה היות שמתקבלים שני קווים באותו אורך (ראו איור) מה שמעיד על כך שהיקף הגלגל הקטן צריך להיות זהה להיקף הגלגל הגדול, בניגוד להנחה שיש להם היקפים בגדלים שונים.

הכשל הלוגי הוא ההנחה שהגלגל הקטן אינו תלוי בגלגל הגדול יותר ובהנחה שהגלגל הקטן אכן עושה דרך כמו היקפו, מבלי להבטיח שהוא מתגלגל ללא "החלקה" על משטח קבוע. 

למעשה, זה בלתי אפשרי עבור שני הגלגלים לבצע תנועה כזו. מבחינה פיזית, אם שני גלגלים עם רדיוס שונה מגולגלים ביחד לאורך קווים מקבילים אז לפחות אחד חייב "להחליק".

אפשר להמחיש את הפתרון באמצעות צמיג מכונית שההיקף החיצוני שלו מהווה הגלגל הגדול, וואילו ההיקף הפנימי שלו מהווה את הגלגל הקטן יותר. התנועה של המעגל הפנימי תלויה בתנועה של המעגל החיצוני הגדול, ולמעשה במהלך פנייה סיבובית המעגל הפנימי "מחליק" ביחס לקרקע.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרדוקסים
קטגוריה:אריסטו
שמואל אלבז (רב)

רבי שמואל אלבז (19 באוקטובר 1597 – 8 במרץ 1677) היה אבי משפחת אביחצירא, בן המאה ה-17, תלמידו של רבי חיים ויטאל.

==ביוגרפיה==
רבי שמואל נולד בירושלים, גדל בתחילה בירושלים ובעקבות האגדה שהפליג על גבי מחצלת מאיסטנבול שבטורקיה עד יפו, שונה שם המשפחה ל"אביחצירא" (פירוש השם אבי-חצירא "אבי המחצלת"). לאחר מכן העתיק את מקום מגוריו לעיר צפת והיה תלמידו של רבי חיים ויטאל (תלמידו של האר"י). לאחר מכן רבי שמואל יחד עם רבו, רבי חיים ויטאל, עברו לדמשק שבסוריה לבית הכנסת ג'ובר. החיד"א כותב עליו בספרו "שם הגדולים" שהיה יושב ומתבודד כל השבוע בבית הכנסת. הוא נקבר בחצר בית הכנסת ג'ובר אשר בדמשק.

== משפחתו ==

* רבי יוסף אבוחצירא (הראשון) בנו של רבי שמואל
* בנו, רבי מכלוף אבוחצירא (הראשון)
* בנו, רבי יחייא אבוחצירא (הראשון)
* בנו, רבי עיוש אבוחצירא (הראשון)
* בנו, רבי יעקב אבוחצירא (הראשון)
* בנו, רבי יחייא אבוחצירא (השני)
* בנו, רבי אברהם אבוחצירא (הראשון)
* בנו, רבי מסעוד אבוחצירא (הראשון)
* נכדו, רבי יעקב אבוחצירא (השני)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפחת אבוחצירא
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-16
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1597
ארץ ג'ורג' החמישי

ארץ המלך ג'ורג' החמישי (באנגלית: George V Land) הוא אזור של הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית שבאנטארקטיקה.

הנמצא בכיוון פנים היבשת מחוף ג'ורג' החמישי.

בדומה לאזורים אחרים של אנטארקטיקה, צורת האזור כצורת טריז המתוחם בין קו אורך '142°02 מזרח וקו האורך - '153°54 מזרח, ובין קו רוחב 60° לבין הקוטב הדרומי.

== היסטוריה ==
=== גילוי האזור ===

האזור מופה לראשונה על ידי משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה אשר מיפתה את אנטארקטיקה בין השנים 1914–1911, בפיקודו של דאגלס מוסון.

=== מקור השם ===

מוסון קרא לאזור על שמו של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת באותה עת.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:5606 ארץ ג'ורג' החמישי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=18307&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR ארץ המלך ג'ורג' החמישי] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

*
ג'ורג' החמישי
ג'ורג' החמישי
לאס פאלמאס דה גראן קנריה

לאס פאלמאס דה גראן קנריה (בספרדית: Las Palmas de Gran Canaria או בקיצור Las Palmas) היא אחת משתי ערי הבירה (יחד עם סנטה קרוס דה טנריפה) של הקהילה האוטונומית של האיים הקנריים בספרד. העיר שוכנת בחלקו הצפון-מזרחי של האי גראן קנריה. נכון לשנת 2013 מנתה אוכלוסיית העיר כ-383,050 תושבים כשהמטרופולין של העיר מנה כ-700,000 תושבים.

האקלים בעיר הוא אקלים סובטרופי. הטמפרטורות נוחות ומתונות במשך כל השנה.

העיר נוסדה ב-1478 ועד למאה ה-17 הייתה הבירה היחידה של האיים הקנריים. כיום היא אחת משתי הבירות של האיים במשותף עם סנטה קרוס ובה שוכן ארמון הנשיאות של הקהילה האוטונומית, מחצית מהמשרדים הממשלתיים ובית המשפט העליון של האיים הקנריים.

==היסטוריה==
העיר נוסדה על ידי חואן רחון ב-24 ביוני 1478 בשם "ריאל דה לאס פאלמאס" (Real de Las Palmas). רחון היה מפקד הצבא הקסטיליאני לפני שפרצה המלחמה כנגד הגואנצ'ים, הילידים המקוריים של האיים. ב-1492 עגן כריסטופר קולומבוס בנמל לאס פאלמאס ובילה בו כמה ימים לפני שהפליג למסעו הראשון לאמריקה. הוא גם עצר בו בדרכו חזרה. ב-1595 ניסה פרנסיס דרייק לבזוז את העיר ונכשל. הפלישה לעיר והריסתה על ידי הצי ההולנדי בפיקודו של פיטר ואן דר דוס (Pieter van der Does) בשנת 1599 נחשבת לנקודת ציון חשובה בתולדותיה של העיר. ב-1927 הוגדרה העיר כבירה הראשית של האיים על פי צו משנת 1833.

פעילותו של נמל הים של העיר התרחבה מאוד בתקופה בה תעלת סואץ הייתה חסומה עקב הסכסוך הישראלי-ערבי. עקב היותה בקרבת שתי יבשות וחשיבותה כיעד תיירותי, מהווה העיר מקוד משיכה לפועלים זרים רבים המהגרים אליה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:האיים הקנריים: ערים
קטגוריה:ספרד: ערי חוף
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:קהילות אוטונומיות של ספרד: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1833