OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Slower

"Slower" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית טייט מקריי.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-3 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, כסינגל רביעי מתוך המיני-אלבום Too Young to Be Sad.<ref name=":0" />

== רקע והכרזה ==
מקריי הוציאה במקור את גרסת ההדגמה של השיר בעמוד היוטיוב בסדרת הקטעים שלה 'Create With Tate' עם הכותרת "Ew Feelings (Aka Slowower)". בשיחה עם מלינדה פקואדה ממגזין ניילון, היא נזכרה שכתבה את השיר בגיל 14 ואהבה אותו בתחילה, אך לא נרתעה להוציאו כעבור שנים. היא ציינה שברגע שהשיר הוקלט והועתק מחדש, הוא נשמע אחרת לגמרי.<ref></ref> בראיון למגזין "Wonderland", סיפרה מקריי על השיר, "זה היה באמת על בחור שהיה סופר רעוע איתי ונמאס לי שתמיד צריך לנחש איתו. זה מדבר על איך הוא לא התכוון לעשות בדעתו כלום, והתכוונתי להמשיך בחיי."<ref></ref> בראיון עם טרוויס מילס מאפל מיוזיק, חשפה מקריי "אני מהרהרת מזה השיר קיבל משמעות חדשה בגיל 17, מה שמייצג את הצורך לחיות את הרגע".<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|3 במרץ 2021
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|RCA רקורדס
|<ref></ref>
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי טייט מקריי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טייט מקריי
קטגוריה:בלדות משנות ה-2020
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
קופה מרכזית לפיצויים

קופה מרכזית לפיצויים היא קופת גמל, שנועדה לשימושם של מעסיקים לשם צבירת כספים לתשלום פיצויי פיטורים לעובדיהם.

חוק פיצויי פיטורים קובע שעובד שפוטר לאחר שעבד שנה לפחות במקום עבודתו זכאי לפיצויי פיטורים בגובה משכורת חודש בגין כל שנת עבודה. זכות זו קיימת גם למי שהתפטר בנסיבות מיוחדות המפורטות בחוק, ובמסגרת הסכמי העבודה ניתנת לעיתים זכות זו גם למי שהתפטר בנסיבות רגילות. חובה זו של המעסיק מצטברת לסכומים נכבדים, ולכן נדרש פתרון שיבטיח צבירת כספים שייועדו למטרה זו.

אחד הפתרונות שניתנו לכך, החל משנות ה-60 של המאה ה-20, הוא קופה מרכזית לפיצויים - קופת גמל שבה המעסיק מפקיד מדי חודש 8.33% מהמשכורת ששילם באותו חודש - סכום השווה בקירוב לחבות הפיצויים שנוצרה באותו חודש. הפקדה זו, בהתאם לכללים שנקבעו בתקנות מס הכנסה (כללים לאישור וניהול קופות גמל) נחשבה להוצאה מוכרת, כך שהיה בה גם יתרון מיסוי. כאשר עובד סיים את עבודתו תוך זכאות לפיצויי פיטורים, משך המעסיק את סכום הפיצויים מהקופה ושילם אותו לעובד.

מסלול אחר להתמודדות עם חובת תשלום הפיצויים הוא הפקדת 8.33% מהמשכורת ששולמה מדי חודש בקופת פיצויים אישית על שם העובד. כיוון שמרבית ההסכמים לביטוח פנסיוני חייבו הפקדה של 6% בקופת פיצויים אישית התקיים גם פתרון משולב: 6% הופקדו בקופת פיצויים אישית, ו-2.33% הנותרים הופקדו בקופה מרכזית לפיצויים.

בשנת 2008, בתיקון 3 לחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל), החל מהלך לסגירתן של הקופות המרכזיות לפיצויים. מהלך זה נעשה בעקבות החובה להעניק ביטוח פנסיוני לכל עובד, ביטוח שחלקו מבוסס על הפקדה של לפחות 72% מחבות הפיצויים החודשית בקרן פיצויים על שם העובד. במסגרת מהלך זה נאסרה הפקדה של כספים לעובדים חדשים בקופה מרכזית לפיצויים, והותר המשך הפקדה, עד סוף שנת 2010, לעובדים שכבר נצברו בגינם כספים בקופות אלה. הקופות הקיימות המשיכו לפעול עד למשיכת כל הכספים מתוכן. בשנת 2017 פרסמה רשות המיסים הנחיות למשיכה או העברה של היתרות שנותרו בקופות מרכזיות לפיצויים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.meitavdash.co.il/companies-and-business-units/kupat-gemel/gemel-info/what-is-the-compensation-fund/ מהי קופת גמל מרכזית לפיצויים], באתר "מיטב דש"

==הערות שוליים==

קטגוריה:פקודת מס הכנסה
קטגוריה:תגמול עובדים בישראל
קטגוריה:פיצויים
יחסי אבחזיה–ישראל

יחסי אבחזיה–ישראל הם היחסים בין רפובליקת אבחזיה לבין מדינת ישראל. כיום לא מתקיימים יחסים באופן רשמי וזאת מכיוון שבדומה לרוב מדינות העולם - ישראל לא מכירה בעצמאותן של אבחזיה ודרום אוסטיה ורואה בהן כחלק מגאורגיה.

== היסטוריה ==
=== מלחמת גאורגיה–רוסיה ===

בשנת 2008, במהלך המלחמה בדרום אוסטיה, תמכה ישראל בגאורגיה בפן הצבאי והמדיני, והכירה בזכות השליטה שלה על המחוזות דרום אוסטיה ואבחזיה. בעת המלחמה גאורגיה נלחמה באמצעות מלט"ים תוצרת ישראל, שנמכרו לה טרם המלחמה. רוסיה פנתה לישראל, בבקשה לקבל הבהרות לגבי אספקת מל"טים ישראליים לגאורגיה. הבקשה הועברה לישראל באמצעות הנספח הצבאי בשגרירות ישראל במוסקבה. רוסיה ביקשה לדעת אם ישראל אכן מספקת מזל"טים לגאורגיה כדי שזו תשתמש בהם במסגרת פעולות צבאיות נגד הבדלנים האבחזים. מקור ביטחוני ישראלי אישר כי המל"טים שברשות גאורגיה הם מתוצרת חברת אלביט הישראלית. כמו כן, אמר מקור מדיני בירושלים כי לרוסיה לא היו עדויות חותכות לכך שמדובר במל"ט מתוצרת ישראל והיא העבירה את הבקשה להבהרה על בסיס חשדות. לדברי נשיא גאורגיה לשעבר, מיכאיל סאקשווילי, לגאורגיה היה כ-40 מל"טים שאותם רכשה מישראל וחילקה בין פיקודים שונים בצבא ובמשטרה. "זהו כלי שימושי מאוד באזורים הרריים", הוסיף. לדבריו, המל"ט שהופל היה שייך למשרד הפנים הגאורגי.

== פוליטיקה ויחסי חוץ ==

בעוד ישראל וגאורגיה הן מדינות השואפות להתחבר עם מדינות המערב, אבחזיה לעומתן, שואפת להתחבר למדינות שהיו בגוש הפרו-קומוניסטי לשעבר. לדוגמה: אבחזיה מוכרת על ידי רוסיה וסוריה ומקיימת עימן יחסים דיפלומטיים רשמיים. ב-2008 תמכה ישראל בגאורגיה במהלך מלחמת גאורגיה–רוסיה. ובונסף, משרד החוץ הישראלי פרסם אזהרת מסע לאבחזיה ולדרום אוסטיה דרך רוסיה והמליצה לאזרחי ישראל להגיע לשטחים אלו דרך גאורגיה, מכיוון שהחוק הגאורגי אוסר על מעבר לשטחים אלו דרך רוסיה, ואילו גאורגיה מצידה תמכה בישראל במסגרת הסכסוך הישראלי-פלסטיני. לדוגמה, ב-20 בנובמבר 2012, בעת מבצע עמוד ענן, התקיים מפגן תמיכה גדול למען ישראל בעיר טביליסי בגאורגיה. בנוסף שידרה הטלוויזיה הגאורגית תעמולה אוהדת כלפי ישראל וחולקו חוברות הסברה לטובתה בבתי הספר. ובחודש מאי 2021, במהלך העימות בין ישראל לבין החמאס (מבצע שומר החומות), התקיימו בערים טביליסי ובתומי מפגני תמיכה בישראל, וזאת על ידי אזרחים גאורגים לצד ארגון "בית ישראל". לעומתן, אבחזיה מקיימת יחסים דיפלומטיים רשמיים עם סוריה, מדינה עימה ניתקה גאורגיה את היחסים הדיפלומטיים (בשל הכרת סוריה באבחזיה ודרום אוסטיה), ומוגדרת כמדינת אויב על ידי ישראל. אך למרות היעדר יחסים דיפלומטיים, אבחזיה מחזיקה נציגות בירושלים, נכון ליוני 2021, נציג אבחזיה בישראל הוא אנרי קוגוניה. לא ברור אם נציגות אבחזיה בישראל עדיין פעילה.

== ראו גם ==
* יחסי אבחזיה–רוסיה
* יחסי גאורגיה–ישראל
* יחסי ישראל–רוסיה

== הערות שוליים ==

אבחזיה
קארוי פרייס

קארוי פרייס, (בהונגרית: Preis Károly; וינה, 12 בנובמבר 1870 – בודפשט, 22 במרץ 1950)<ref></ref> היה דוקטור לרפואה, רופא עור, אורולוג, וחוקר יהדות יהודי-הונגרי.

==ביוגרפיה==
קארוי פרייס נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה פרייס, סוחר עורות ושל ינקה שטיינהרץ. הוא למד בישיבה ובבית המדרש לרבנים בבודפשט וסיים גם תואר ברפואה. הוא התחיל לעסוק במקצוע הרפואה. בתחילת המאה העשרים היה רופא בבית החולים סנט אישטוואן ברובע 9 של בודפשט שנפתח בשנת 1985. לאחר מכן עבד כרופא ראשי ומנהל מחלקה של "המוסד הלאומי לביטוח עובדים", אך פוטר בשנת 1921.<ref></ref> מאוחר יותר הפך למומחה המקצועי של "איגוד הסנטוריום של בית חולים העיתונאים". הוא כתב כמה מאמרים בנושא דרמטולוגיה ואורולוגיה בעיתונים הונגריים וזרים.

כמה מיצירותיו ההלכתיות התפרסמו בכתב העת המדעי העברי "הצופה" שיצא לאור בממלכת הונגריה. פרייס הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

== משפחתו ==
אשתו הייתה גיזלה שטרן, אותה נשא לאישה ב-1 בספטמבר 1907, בטקס אזרחי בבודפשט ובאותו יום בבית כנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני.<ref></ref> <ref></ref>

ילדיהם:
* קטלין פרייס (1909–? ). בעלה היה אישטוואן פאל ואלקו (מקודם ויינפלד), שהיה מהנדס מכונות ומתמטיקאי שנרצח במחנה הריכוז ברגן-בלזן.
* זיגפריד גזה פרייס (1910–?) היה רופא.

== עבודותיו ==
* מסיפילולוגיה (ענף ברפואה שעוסקת באיבחון ובטיפול בעגבת) ודרמטולוגיה במלחמה. בודפשט, 1915.(הדפסה מיוחדת ממגזין "רפואה")
* Trephalehre im Lichte der medissinischen Wissenschaft (מחקר, Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judenthums)
* Die Medicin in der Kabbala - הרפואה בקבלה. (מחקר, Monatsschrift für Geschichte und Wissenschaft des Judenthums)
* הכשרות וחוקי הטוהר של הדת היהודית מנקודת מבט של היגיינה חברתית
* הריפוי של העגבת על בסיס ההישגים המדעיים האחרונים (1910)
* סימני העגבת (בודפשט, 1923)

== פרסים והוקרה ==
* סמל העיטור הצבאי של הצלב האדום האוסטרי דרגה השנייה. (1916), ככל הנראה על שירותו כרופא במלחמת העולם הראשונה.

== לקריאה נוספת ==
* [https://opac.pim.hu/en/record/-/record/PIMPIM91232 קארוי פרייס] בבסיס בנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0732.html קארוי פרייס]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:רופאי עור יהודים הונגרים
קטגוריה:אורולוגים יהודים הונגרים
קטגוריה:חוקרי יהדות
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1870
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1950
שחורים חופשיים

אשה שחורה חופשייה עם ביתה הכמעט לבנה (quadroon) וברקע ביתן. קולאז' מסוף המאה ה -18, ניו אורלינס
שחורים חופשיים (באנגלית: Free Negro) היו כהי עור, ששוחרו מעבדות או שנולדו חופשיים בארצות הברית לפני ביטול העבדות בשנת 1865. שחרור מעבדות נעשה במספר דרכים: באמצעות קניית החופש בתשלום לבעלים של העבד. עבדים פדו את עצמם ואת בני משפחותיהם<ref name=":0"></ref> או בעזרת תומכים מהתנועה לביטול העבדות, חקיקה ואדונים ששחררו את העבדים שלהם. עד מלחמת האזרחים האמריקאית היו כ־490 אלף שחורים החופשיים שהתגוררו בקהילות בעיקר בשולי הערים.

== מקור ==
העבדות הייתה חוקית ונוהגה בכל מושבה אירופית בצפון אמריקה. לא כל האפריקאים שהגיעו לאמריקה היו עבדים; אחדים הגיעו כאנשים חופשיים כמלחים שעבדו על ספינות. בשנים הקולוניאליות המוקדמות, חלק מהאפריקאים הגיעו כמשרתים משועבדים ששוחררו לאחר תקופה מוגדרת של שנים, וכך גם רבים מהמהגרים מאירופה. האחרונים, השתחררו כשהשלימו את תקופת העבדות כפי שנקבע בחוזה איתם. חלקם גם הם היו זכאים גם לסכום כסף או חלקת אדמה, בעיקר במושבה החדשה באזור מפרץ צ'ספיק, שם היו עבדים עם חוזים מוגבלים שכיחים יותר. כבר בשנת 1678 התקיים בצפון אמריקה מעמד של שחורים חופשיים.<ref></ref>

ילדיהם של השחורים החופשיים וצאצאים משנישואים בין גזעיים בין נשים שחורות חופשיות לגברים לבנים<ref></ref> ונשים ילידיות וגברים שחורים חופשיים<ref></ref> היו חלק אוכלוסיית השחורים החופשיים.

== שחרור מעבדות ==
עד מלחמת האזרחים, עבדים יכלות לקנות את החופש שלהם ושל בני משפחותיהם. במדינות השונות בארצות הברית היו חוקים שונים למכירת רכוש בכלל ועבדים בפרט. בחלק מהמדינות העבד לא היה יכול להישאר במדינה כאדם חופשי והיה צריך לעבור למדינה אחרת. עבדים, לרוב, נדרשו לעבוד מעבר לשעות שהיו מחויבים בהם לאדון על מנת לממן את שחרורם.<ref name=":0" />

רוב השחורים החופשיים חיו במדינות הדרומיות העליות: דלאוור, מרילנד, וירג'יניה, צפון קרוליינה וגם בקנטקי, מיזורי, טנסי ומחוז קולומביה. רוב השחורים החופשיים גרו בערים ומבניהם היה מספרן של הנשים היה גבוה יותר. נישואים בין נשים שחורות לגברים לבנים היו שכיחים יותר.

== המהפכה האמריקאית ==
ב־1775, בזמן מלחמת העצמאות האמריקאית, קרא מושל קולוניית וירג'יניה, לורד דנמור , לעבדים שחורים להצטרף לצבא הבריטי והבטיח להם בתמורה שחרור מעבדות. גם הצבא הקונטיננטלי החל לגייס לשורותיו עבדים והבטיח להם בתמורה להצטרפותם ללחימה, שחרור מעבדות.<ref></ref> לאחר המלחמה, כאשר פינו הבריטים את ניו יורק בנובמבר 1783, הם העבירו יותר מ-3,000 נאמנים שחורים לנובה סקוטיה (חלק מאונטריו של ימינו).<ref></ref> בסך הכל יותר מ־29,000 פליטים נאמנים עזבו את ניו יורק. הבריטים פינו אלפי עבדים נוספים כשעזבו את נמלי הדרום, וישבו אותם בקריביים ואחרים באנגליה.<ref></ref> בשני העשורים הראשונים שלאחר המלחמה, מספרם של השחורים החופשיים בארצות הברית עלה באופן דרמטי בעקבות ביטול העבדות במדינות הצפון.

== התנועה לביטול העבדות ==
התנועה לשחרור העבדות בארצות הברית פעלה לסיום העבדות. היא החלה את פעילותה בתקופה הקלוניאלית ועד מלחמת האזרחית האמריקאית המציינת את הסיום הרשמי של העבדות בארצות הברית. התנועה פעלה בדרכים שונים להביא לביטול העבדות: פנייה לאנשי דת ומאמנים נוצרים בטענה שהעבדות מנוגדת לדת, סיוע פועלי לעבדים בורחים, חלוקת עלונים וקניית עבדים ושחרורם. בעוד שבמדינות צפון ארצות הברית לתנועה לשחרור העבדות היו הצלחות, במדינות הדרום, חוקקו חוקים נגד שחררו עבדים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: עבדות
קטגוריה:הקהילה האפרו-אמריקאית: היסטוריה
קורנליה אדל פאסט

קורנליה אדל פאסט (באנגלית: Cornelia Adele Strong Fassett; 9 בנובמבר 1831 – 4 בינואר 1898) הייתה ציירת אמריקאית. היא ציירה דיוקנאות של פוליטיקאים. עבודתה המפורסמת ביותר היא ציורה של ועדת הבחירות משנת 1877.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
קורנליה אדל סטרונג נולדה באוואסקו, ניו יורק, השלישית מתוך שישה ילדים של קפטן ווקר סטרונג ושרה דבו סטרונג. קורנליה התחתנה עם האמן והצלם, סמואל מונטגיו פאסט, בשנת 1851.

לאחר מכן למדה בניו יורק, אצל האמן הסקוטי ג'יי. בי וונדספורד, שלימד אותה לצייר מיניאטורות. קורנליה פאסט בילתה שלוש שנים גם בפריז ורומא בלימודים אצל ג'וזפה קסטיליון, הנרי פאנטין לה טור, ולמברט ג'וזף מתיו.

לאחר קריירה מוקדמת בשיקגו, פאסט ובעלה עברו לוושינגטון הבירה בשנת 1875, שם ציירה פורטרטים של אנשי ממשלה בולטים ובעלה היה צלם של המפקח על הבניה במשרד האוצר. שנה לאחר המעבר שלהם, הוצג דיוקנה הקבוצתי משנת 1876 בתערוכת המאה בפילדלפיה.

לאחר מותה הוושינגטון פוסט תיאר את קורנליה פאסט כ״אחת האמניות והציירות הידועות בארצות הברית״.

== "עניין פלורידה בפני ועדת הבחירות" ==
קורנליה פאסט, הדיון בוועדת הבחירות בעניין פלורידה, 1878
"עניין פלורידה בפני ועדת הבחירות" היא ציור היסטורי גדול שיצרה פאסט בשנים 1877–1878. הוא מתאר את ישיבת ועדת הבחירות ביחס לבחירות השנויות במחלוקת לנשיאות ארצות הברית בשנת 1876.<ref></ref>

פאסט לא הוזמנה להפיק את הציור של ישיבת ועדת הבחירות בשנת 1877, אלא יצרה אותו באופן עצמאי. היא הצליחה להקים אולפן זמני בבית המשפט העליון של הקפיטול בארצות הברית, במהלך הקיץ של 1877 ו־1878 בזמן שבית המשפט לא היה פעיל.

העבודה שהושלמה, בצבע שמן על בד, היא ברוחב 190 ס"מ וגובהה 150 ס"מ. הציור מתאר 256 אנשים, בהם 60 נשים שהיו רעיות ובנות, ואחרות היו נשות מקצוע (כולל 17 עיתונאיות בגלריה). פאסט כללה גם את עצמה, וגם אמנית אחרת, אימוג'ן רובינסון מורל והסופרת מרי קלמר איימס.

בציור נכללו כמעט כל האנשים שהיה מעורבים במשבר הפוליטי. גם אנשי העיר הבולטים, וכן ג'יימס ג'יי בליין, שאיבד את המועמדות הרפובליקאית. לא כל האנשים המתוארים השתתפו בדיונים ופאסט ביססה חלק מהדמויות על דיוקנאות צילום מאת מתיו בריידי.

הציור של פאסט ניתן להשווה לעבודתו הרבה יותר גדולה של סמואל מורס, "בית הנבחרים הישן", שהושלם בשנת 1822. עבודתו של מורס מראה את המקום מאותה נקודת מבט, אם כי כוללת רק שליש מכמות האנשים. בעוד שפאסט צופפה את דמויותיה בשורות האחוריות, מורס הצליח לחבר את אנשיו לקבוצות. פאסט הכירה את ציורו של מורס, משום שהוא הוצג בפומבי בגלריית קורקורן לאמנות בוושינגטון הבירה.

ציורה של פאסט עורר ביקורת רבה מצד העיתונים והאקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה. בסופו של דבר הקונגרס הסכים לקנות את הציור שבע שנים לאחר השלמתו. הם שילמו 7,500 דולר (הרבה פחות ממה שנדרש).

הציור נותר באוסף הציורים של בית המשפט העליון של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1831
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1831
קטגוריה:נפטרות ב-1898
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1898
תמימה סוכובולסקי

הגננות תמימה סוכובולסקי (בשורה העליונה) ודבורה לבנון (בשורה באמצעית) עם ילדי הגן ליד [[ספריית בני ברית בירושלים, כנראה בשנות ה-30 של המאה ה-20]]
ועידת [[הפועל הצעיר בחצר בית האוטונומיה הרוסית, 1907. תמימה סוכובולסקי בשורה השנייה ([https://sites.google.com/a/tlv100.net/tlv100/shabazi_manshiya/בית-רבינוביץ-תאומים-האוטונומיה-הרוסית רשימת המצולמים], באתר תל.אביב.פדיה)]]
תמימה סוכובולסקי (21 בנובמבר 1881 – 14 בדצמבר 1972) הייתה מראשונות הגננות בארץ ישראל, ממייסדי הפועל הצעיר, חברת ההגנה.

==קורות חיים==

סוכובולסקי נולדה בביאליסטוק (אז באימפריה הרוסית), בתם של אברהם זאב ואסתר אטקה, אחותם של יחזקאל דנין (סוכובולסקי), משה, דוד צבי, מאשה ולאה. קיבלה חינוך מסורתי וכללי, ממייסדות אגודת "בנות-ציון" בביאליסטוק, וחברה באגודת דוברי עברית על שם פרץ סמולנסקין.

החלה לימודי הוראה, הגיעה בסוף גל העלייה הראשונה לארץ ישראל, ב-1903 לבקר את אחיה יחזקאל ובהמלצתו נשארה בארץ ולא חזרה לסיים את לימודיה. בתחילת דרכה בארץ עבדה כעוזרת גננת בגן של אלישבע גיסין אפרתי בירושלים.

התגוררה בנווה שלום ביפו, דירתה הייתה גן ילדים ביום ומועדון לחבריה בני העלייה השנייה בשעות הערב, סופי השבוע והחגים. בביתה התקיימו כינוסים ודיונים, פעילויות חברתיות ואף התארחו עולים לארוחה ולינה. בדירה זו התקיימו פגישות תנועת הפועל הצעיר אשר סוכובולסקי הייתה בין מייסדיה. בהמשך עברה לדירה מרווחת יותר בחצר "בית האוטונומיה הרוסית" בנווה שלום (קמפוס בית הספר לבנות ומגורי מורים וגננות), יחד עם עמיתתה שרה ויתקין-שפירא. בביתן היה מכבש ההקטוגרף ששימש להדפסת עיתון "הפועל הצעיר".

כדי להשלים את לימודיה נסעה לברלין, שם הוכשרה במשך כשנה וחצי (בין 1907-1909) כגננת בבית הספר פסטלוצי-פרבל.

סוכובולסקי עבדה כגננת במשך 44 שנים, בין השאר ביפו, תל אביב, ירושלים וחיפה. בתחילת דרכה גן הילדים לא היה חלק ממערכת החינוך הרשמית, ואתגרי העבודה כללו גם חינוך הציבור להכרה בצורך בגן ילדים, והקושי לגבות שכר לימוד עבורו.

לאחר מלחמת העולם הראשונה התגוררה בחיפה.

הייתה חברה במשמר העם ובהגנה, וחברה ב"מרכז הגננות" והסתדרות המורים. לאחר פרישתה לגמלאות מילאה בהתנדבות תפקידים ציבוריים שונים, בספרנות במועדוני חיילים ובעבודה במעברות באזור ירושלים, שם לימדה עברית וכלכלת בית. בזקנתה התגוררה בבית אבות בחיפה ועסקה גם שם בהוראת עברית לדיירי הבית.

על עבודתה המתמדת בהתנדבות עם עולים חדשים קיבלה ב-1962 תעודת הוקרה מנשיא המדינה.

== לקריאה נוספת ==
* רבקה אלפר, קורות משפחה אחת. הוצאת מ. ניומן, ירושלים, תשכ"ז - 1967.
* שלמה צמח, שנה ראשונה. הוצאת עם עובד, תשי"ב.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:גננות ביישוב
קטגוריה:ישראליות ילידות האימפריה הרוסית
קטגוריה:נשות העלייה הראשונה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1881
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1881
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
שכונת רמז (ראשון לציון)

שכונת רמז היא שכונה בראשון לציון. 

==רקע==
השכונה מכונה "המערב הישן" של ראשון לציון, לאחר שבשנות ה-80, נבנו שכונות במערב העיר לכיוון הים וקיבלו את השם "המערב החדש", ושכונת רמז חדלה מלהיות השכונה הקרובה ביותר לחוף הים.

ראשיתה הייתה ב-1933, בבית בודד בקצה המושבה ראשון לציון, ברחוב רמז פינת הגליל כיום. הבית נבנה על ידי אברהם ודבורה אברמוב שעלו מבולגריה שנתיים קודם לכן. בזמן המרד הערבי הגדול בשנים 1936–1939 שימש הבית את ה"גפירים" - משטרת היישובים העבריים - כעמדה קדמית להגנה על המושבה.

גבולותיה של השכונה הם בין שדרות הרצל ורחוב ז'בוטינסקי במזרח, שדרות תש"ח בדרום, רחוב רוטשילד בצפון ורחוב שפרינצק במערב. חלקה הדרומי-מערבי של השכונה הוקם בשנת 1937 וכונה "שכונת הבולגרים". דרומית לחלק זה הוקמה בשנות ה-90 של המאה ה-20 נווה הלל. חלקה המזרחי של השכונה מאופיין בבנייה רוויה של בתים משותפים. חלקה המערבי כולל גם בנייה נמוכה ובתים פרטיים, בעיקר בשיכון מפ"ם שבתחומה. 

בשכונה ישנה ספרייה ציבורית ע"ש יצחק שדה, ונמצאים בה מספר מוסדות חינוך: תיכון מקיף א' הגימנסיה הריאלית, השוכנת ברחוב האחים סמילצ'נסקי, ובתי הספר היסודיים "ידלין", "אשכולות", "ניצנים", "עין הקורא" ובית הספר הממלכתי-דתי "הראל". ברחוב ויניק שוכן בית האבות לעולי בולגריה. בעבר נקראה השכונה "גבעת לוינסון" ובה מתרחשת עלילת הספר "ימי הפופ" מאת עמיחי שלו.

בשכונת רמז גרים כ-25,000 תושבים, בכ-9500 משקי בית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשון לציון: שכונות
קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה

קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה (ברוסית: Таганско-Краснопресненская линия) (קו מס' 7) הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה.

הקו עובר מכיוון צפון-מערב לדרום-מזרח העיר. הקו הוא אחד משני הקווים, אשר כל טווחם ממוקם על הגדה השמאלית של נהר מוסקבה. הקו השני הוא "קו נקראסובסקאיה", ללא ספירת המונורייל.

הקו מורכב מ-23 תחנות, ואורכו הוא כ-42 ק"מ. במשך תקופה ארוכה הקו היה העמוס ביותר במטרו של מוסקבה, בכך שבשנת 2014 תנועת הנוסעים היומית הממוצעת שלו הייתה 983.8 אלף איש<ref>https://gup.mosmetro.ru/upload/iblock/e8e/e8e1aba6e1c922af575265214a40634d.pdf</ref>. 

החל מסוף דצמבר 2015, שמות התחנות ברכבות של הקו מוכרזים ברוסית ובאנגלית<ref>https://www.m24.ru/articles/metro/26122015/93527</ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קווי הרכבת התחתית של מוסקבה
עונת 2020/2021 בליגה הלאומית בכדורגל נשים

עונת 2020/2021 בליגה לאומית בכדורגל נשים הייתה העונה ה-12 בליגת המשנה בכדורגל נשים בישראל, תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה הסדירה נפתחה ב-10 בדצמבר 2020 והסתיימה ב-26 במאי 2021.

הפועל מרמורק זכתה באליפות הליגה ויחד עם בנות עירוני מודיעין שסיימה שנייה עלו לליגת העל.
הפועל בנות פרדסיה ובנות אילת סיימו במקומות האחרונים וירדו לליגה הארצית.

== לקראת פתיחת העונה ==
בית"ר בנות עירוני מעלה אדומים לא הצליחה להעמיד קבוצה לקראת עונה זו ואיבדה את מקומה בליגה. כדי להשלים את מספר הקבוצות בליגה ל-10 הוחלט ש-3 קבוצות יעלו מהליגה הארצית.
אס"א תל אביב ב' שסיימה ראשונה בעונה הקודמת בליגה הארצית לא יכלה לפי תקנון ההתאחדות לעלות ליגה ולכן שלוש הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 בעונה הקודמת בליגה הארצית והצטרפו לליגה הלאומית לעונה זו היו בנות עירוני מודיעין, בנות יהודה תל אביב ובית"ר ירושלים.

== פורמט הליגה ==
עקב החשש מהשפעת נגיף הקורונה בישראל על קיומה התקין של העונה, הוחלט לקיים עונה מקוצרת ולוותר על שלב הפלייאוף.
לכן, בעונה זו התקיימו שני סיבובים בני 9 מחזורים כל אחד - 18 מחזורים בסך הכל. שתי הקבוצות שיסיימו ראשונות יעלו לליגת העל ושתי האחרונות ירדו לליגה הארצית.

== טבלת הליגה הסדירה בסיום העונה ==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
! width="20" |שערי זכות
! width="20" |שערי חובה
! width="20" |הפרש שערים
! width="20" |נקודות
!הערות
|- bgcolor="#BBF3BB"
|1
|הפועל מרמורק
|18
|16
|2
|0
|92
|7
|85
|50
|rowspan="2"| העפילו לליגת העל
|- bgcolor="#BBF3BB"
|2
|בנות עירוני מודיעין
|18
|13
|3
|2
|75
|15
|60
|42
|-
|3
|הפועל בנות עראבה
|18
|12
|4
|2
|72
|20
|52
|40
|-
|4
|בית"ר ירושלים
|18
|12
|2
|4
|49
|29
|20
|38
|-
|5
|מכבי באר שבע
|18
|8
|0
|10
|42
|45
|3-
|24
|-
|6
|מכבי צור שלום ביאליק
|18
|6
|1
|11
|37
|44
|7-
|19
|-
|7
|בית"ר בנות כפר כנא
|18
|6
|21
|11
|32
|66
|34-
|19
|-
|8
|בנות יהודה תל אביב
|18
|5
|0
|13
|21
|57
|36-
|15
|- bgcolor="#FFBBBB"
|9
|בנות אילת
|18
|4
|1
|13
|22
|69
|47-
|13
| rowspan="2" |ירדו לליגה הארצית
|- bgcolor="#FFBBBB"
|10
|הפועל בנות פרדסיה
|18
|1
|0
|17
|10
|100
|90-
|3
|}

== מלכת השערים ==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!מקום
!שם
!קבוצה
!שערים
|-
|align="center" |1
| סיואר רבאח
|הפועל בנות עראבה
|align="center"|19
|-
|align="center" |2
| ולאא חוסיין
|הפועל מרמורק
|align="center"|18
|-
|align="center"|3
| גיל חבצלת
|הפועל מרמורק
|align="center"|17
|-
|rowspan="2" align="center" |4
| חן יונה
|מכבי באר שבע
|align="center"|16
|-
| נוי ריקי אמסילי
|בנות עירוני מודיעין
|align="center"|16
|}

==ראו גם==
* גביע המדינה בכדורגל נשים 2020/2021

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.football.org.il/leagues/league/?league_id=639&season_id=22 עונת 2021–2020 בליגה לאומית בכדורגל נשים], באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2020
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2021
קטגוריה:2020 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2021 בישראל: כדורגל
קטגוריה:ישראל: תחרויות כדורגל נשים
ויליאם טרוסט ריצ'רדס

ויליאם טרוסט ריצ'רדס (באנגלית: William Trost Richards; 14 בנובמבר 1833 - 8 בנובמבר 1905) היה אמן נוף אמריקאי. הוא היה קשור הן לאסכולת נהר ההדסון והן לתנועה הפרה-רפאלית האמריקאית.

== ביוגרפיה ==
ויליאם טרוסט ריצ'רדס נולד ב־14 בנובמבר 1833 בפילדלפיה, פנסילבניה. ב־1846 וב־1847 למד בבית הספר התיכון המרכזי המקומי. בין השנים 1850–1855 למד במשרה חלקית אצל האמן הגרמני פאול ובר, בזמן שעבד כמעצב ומאייר עבודות נוי ממתכת. התערוכה הציבורית הראשונה של ריצ'רדס הייתה חלק מתערוכה בניו בדפורד, מסצ'וסטס, שאורגנה על ידי האמן אלברט בירסטדט בשנת 1858.

בשנת 1862 הוא נבחר לעמית של האקדמיה הלאומית לעיצוב ונבחר לאקדמאי בשנת 1871. בשנת 1863 הוא הפך לחבר באגודה לקידום האמת באמנות. בשנת 1866 הוא נסע לאירופה לשנה אחת. עם שובו ובמשך שש השנים הבאות, בילה את הקיץ בחוף המזרחי.

בשנות ה-70 של המאה ה-19 הוא הפיק נופים רבים בצבעי מים של ההרים הלבנים, וכמה מהם נמצאים כעת באוסף של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות. ריצ'רדס הציג באקדמיה הלאומית לעיצוב בין השנים 1861 עד 1899, ובאגודה לאמנות בברוקלין בין השנים 1863 עד 1885.

בשנת 1881 הוא בנה בית בג'יימסטאון, רוד איילנד, שם התגורר ועבד עד סוף חייו.

הוא נפטר ב־17 באפריל 1905 בניופורט, רוד איילנד.

== סגנון ==
ריצ'רדס דחה את הגישה הרומנטית והמסוגננת של ציירי נהר ההדסון האחרים ובמקום זאת התעקש על ביצוע ריאליסטי מוקפד. ציוריו את ההרים הלבנים, הם כמעט כמו צילומים בריאליזם שלהן. בשנים מאוחרות יותר צייר ריצ'רדס כמעט אך ורק בצבעי מים.

עבודותיו מוצגות במוזיאונים אמריקאיים חשובים רבים, כולל הגלריה הלאומית, מוזיאון סנט לואיס, מוזיאון סמית'סוניאן לאמנות אמריקאית (SAAM), וודסוורת' אתנאום, מוזיאון פילדלפיה לאמנות, הגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל (YUAG), המוזיאון לאמנויות יפות בבוסטון (MFA Boston), מוזיאון פוג באוניברסיטת הרווארד, מוזיאון ברוקלין לאמנות, מוזיאון תיסן בורנמיסה, מוזיאון קריסטל ברידג'ס לאמנות אמריקאית ועוד.

גם בתו אנה ריצ'רדס ברוסטר הפכה לציירת.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="160">
קובץ:William Trost Richards - Seascape with Distant Lighthouse, Atlantic City, New Jersey (1873).jpg|נוף ימי עם מגדלור
קובץ:William Trost Richards - The Rainbow (1890).jpg|קשת
קובץ:William Trost Richards, Nantucket Shore.jpg|חוף נאנטוקט
קובץ:Indian Summer MET DT276257.jpg|קיץ אינדיאני
קובץ:Lulworth Cove, Dorset, England by William Trost Richards, c. 1880.jpg|חוף דורסט, אנגליה
קובץ:William Trost Richards - Seascape - 75.359 - Museum of Fine Arts.jpg|נוף ימי
קובץ:William Trost Richards - In the Adirondack Mountains.jpg|הרי האדריאונדק
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

 
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1833
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1905
גדר ההפרדה בין מצרים לרצועת עזה

מנהרת הברחה ב[[רפיח, 2009]]
גדר ההפרדה בין מצרים לרצועת עזה היא מחסום גבול באורך 14 ק"מ שנמצא לאורך הגבול בין מצרים לבין רצועת עזה.

מעבר הגבול ברפיח הוא מעבר הגבול היחיד בין רצועת עזה למצרים והוא למעשה הפתח ה"חוקי" והרשמי היחיד בגדר ההפרדה.

לדברי אנליסטים בכנס הביטחון המצרי בינואר 2010, המכשול משקף את החשש המצרי שפעילי טרור שעובדים עבור או בשליחות אל-קאעדה ופועלים ברצועת עזה יסתננו למצרים בעקבות העובדה שהם נרדפים אחר חמאס, ארגון ששולט בפועל ברצועה ומוגדר על ידי ישראל, מצרים, ארצות הברית, האיחוד האירופי ומדינות נוספות כארגון טרור<ref>[http://www.alertnet.org/thenews/newsdesk/LDE60Q2AG.htm Egypt at risk of militant flow from Gaza -analysts], Reuters 28-01-2010</ref>.

== היסטוריה ==
בדצמבר 2009, בשיתוף חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית ובסיוע צרפתי<ref name="wt">[http://www.worldtribune.com/worldtribune/WTARC/2010/me_palestinians0020_01_13.asp Construction of Egypt's security wall causes collapse of smuggling tunnels], World Tribune 13-01-2010</ref> החלה מצרים לבנות חומת פלדה לאורך הגבול עם רצועת עזה. כ-10–11 קילומטרים של גדר הוצבו במקום ובעומק של 18 מטרים מתחת לאדמה<ref name="BBC">Fraser, Christian. [http://news.bbc.co.uk/1/hi/8405020.stm Egypt starts building steel wall on Gaza Strip border]. Christian Fraser, BBC, 9 December 2009.</ref>.

באוקטובר 2014 החלה ממשלת מצרים בהקמת אזור חיץ ברוחב של כ–500 מטר באורך של 14 ק"מ, לאורך גבול רצועת עזה. תחילה פונו 120 בתים ברפיח המצרית במסגרת מאבק הממשל במנהרות מרצועת עזה, ואחר כך כ-880 בתים נוספים כשרוחב הרצועה גדל לקילומטר. באוגוסט 2015 החלה מצרים לחפור בריכות דגים בגבול עם עזה כדי להרוס מנהרות הברחה.

בפברואר 2020 החלה מצרים לבנות חומת בטון חדשה בת 3 ק"מ לאורך גבולה עם רצועת עזה, מהקצה הדרום מזרחי של הרצועה (בצמוד לקיבוץ הישראלי, כרם שלום) ועד מעבר הגבול ברפיח<ref> [https://www.timesofisrael.com/egypt-begins-building-concrete-wall-along-gaza-border/ Egypt begins building concrete wall along Gaza border]</ref>. המחסום החדש האריך את גדר ההפרדה לאורך של כ-14 קילומרים וכמו קודמו, נבנה בצד המצרי של הגבול. הגדר החדשה תצויד בחיישנים אלקטרוניים<ref> [https://www.aa.com.tr/en/middle-east/egypt-building-steel-wall-along-border-with-gaza-strip/1820617 Egypt building steel wall along border with Gaza Strip]</ref>. לצד הגדר, יוקם באזור הגבול אזור סחר.

== היבטים טכניים ==
מצרים תגברה את הגבול בכמה מאות חיילים כדי להגן על צוותי הבנייה של הגדר מפני התקפות של צלפים פלסטינים.

מקורות פלסטיניים אמרו כי בניית המכשול פוגעת בעשרות מנהרות הברחה שנמצאות בעומק של עד כ-30 מטר מתחת לאדמה, ובשל המחסום 1,500 המנהרות בין הרצועה למצרים הפכו ברובן לחסרות חשיבות ולא ניתן להשתמש בהן.

== ראו גם ==
* גדר המערכת סביב רצועת עזה
* גדר הגבול ישראל–מצרים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחסומי הפרדה
קטגוריה:מכשול מעבר גבול
קטגוריה:גבול מצרים – רצועת עזה
קטגוריה:מצרים: ביצורים
אישטוואן פאל ואלקו

אישטוואן פאל ואלקו (במקור ויינפלד,<ref>Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 5826/1905. Forrás: MNL-OL 30808. mikrofilm 757. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1905. év 51. oldal 41. sor</ref> בהונגרית: Valkó István Pál; בודפשט, 3 בנובמבר, 1904<ref></ref> – מחנה הריכוז ברגן-בלזן, 12 במרץ 1945) היה מהנדס מכונות, מתמטיקאי יהודי הונגרי. אחיו של איבאן אימרה ואלקו, פיזיקאי, מהנדס חשמל. ושל אימרה ואלקו, כימאי.

==קורות חיים==
פאל ואלקו נולד במשפחה יהודית כבנם של הפקיד הנריק ואלקו (ויינפלד) (1866–1936) ושל אנה סלשי (1880–1939)<ref></ref> הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה הטכנולוגית יוזף בבודפשט בשנת 1926 (כיום שמו אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה). הוא החל את עבודתו המתמטית כבר כסטודנט באוניברסיטה הטכנית בהוכחת משפט קניג-ואלקו על מיפוי קבוצות אינסופיות. בשנת 1925 היה מרצה תחת המתמטיקאי פרופסור יוז'ף קירשאק. לאחר סיום לימודיו, הצטרף למפעל החשמל של גנץ, שם הפך למהנדס ראשי וסגן ראש חדר הניסויים. פעילותו המדעית במכונות חשמליות הייתה בעיקר בתחום ממירי הזרם והמתח, טכנולוגיית הממסרים והשנאים. כיהודי, גורש בסתיו 1944 למחנה הריכוז ברגן בלזן, שם מצא את מותו.

אשתו הייתה קטלין פרייס, בתם של קארוי פרייס, רופא, וחוקר יהדות ושל גיזלה שטרן, אותה נשא ב-23 בדצמבר 1936 בבודפשט.<ref></ref>

== עבודותיו העיקריות ==
* Über mehrdeutige Abbildungen von Mengen (Kőnig Dénes, Mathem. Annalen, 1926 יחד עם. מס' 95)
* הגדרה פשוטה של הפרשנות הסיבובית של וקטורי מתח ברשתות תלת פאזיות (הנדסת חשמל, 1930. מס' 3)
* מערכת מדידה אלקטרומגנטית ארבע ממדית (הנדסת חשמל, מס' 26)
* מדידת קבוע הזמן והגבלת הזרם של שחרור תרמי (הנדסת חשמל, מספר 31, 1938)
* מדידת אובדן הקבלים (הנדסת חשמל, 1941, מס' 34)

== לקריאה נוספת ==
* [https://opac.pim.hu/en/record/-/record/PIMPIM116057 נתוניו] במאגר הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969
* קארוי פאל קובאץ': [https://adtplus.arcanum.hu/hu/view/Elektrotechnika_1946/?pg=65&layout=s אישטוואן פאל ואלקו] (15 באוגוסט 1946) ) הנדסת חשמל, כרך 38, מספר 8-6.
*[https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/v-78466/valko-istvan-pal-784CA/ אישטוון פאל ואלקו] בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי Arcanum
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהנדסים יהודים הונגרים
קטגוריה:מהנדסי מכונות יהודים
קטגוריה:מהנדסי מכונות הונגרים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז ברגן-בלזן
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1904
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
איליה זבארני

איליה זבארני (באוקראינית: Ілля Борисович Забарний; נולד ב-1 בספטמבר 2002 בקייב שבאוקראינה) הוא כדורגלן אוקראיני, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בורנמות' מהליגה האנגלית ובנבחרת אוקראינה.

== קריירת מועדונים ==
זבארני גדל במחלקת הנוער של דינמו קייב מליגת העל האוקראינית. ב-11 בספטמבר 2020 ערך זבארני את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 0-0 נגד דסנה צ'רניהיב במסגרת המחזור השני בליגה. ב-25 באפריל 2021 הבקיע זבארני את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-0 על אינהולץ במסגרת המחזור ה-23 בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך זבארני 21 הופעות ליגה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-7 באוקטובר 2020 ערך זבארני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה, בהפסד 7-1 לנבחרת צרפת במשחק ידידות.

זבארני זומן לסגל נבחרת אוקראינה לקראת טורניר יורו 2020.

נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלמי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בורנמות'
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-2002
קו קלוז'סקו-ריז'סקאיה

קו קלוז'סקו-ריז'סקאיהה (ברוסית: Калужско-Рижская линия) (קו מס' 6) הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה.

הקו מחבר את האזורים הצפון-מזרחיים (מדבדקובו, סוויבלובו) וודנ"ח דרך המרכז עם רובעי מגורים בדרום-מערב העיר (צ'ריומושקי, קונקובו, יאסנבו). במשך יותר מתשע שנים, מאוקטובר 1962 עד ינואר 1972, הקו התקיים כשני קטעים רדיאליים, שהיו מחוברים אז בקוטר<ref>http://www.metrowalks.com/ru/moscow/kaluzhsko-rizhskaya</ref>.

הקו מורכב מ-24 תחנות. אורכו - 37.8 ק"מ, זמן נסיעה ממוצע לאורך כל הקו - 56 דקות. תנועת הנוסעים היומית הממוצעת של הקו בשנת 2011 הייתה 910 אלף איש.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קווי הרכבת התחתית של מוסקבה
עונת 1972/1973 בליגת העל ההולנדית

עונת 1972/1973 הייתה העונה ה-17 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. אקסלסיור רוטרדם ודן בוס ירדו לליגת המשנה.

==מבנה==
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו הארלם וא.ז 67 שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד – 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות שסיימו במקומות 17 ו-18 ירדו לליגת המשנה.

===טבלת הליגה===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 1.||אייאקס
 ||34||30||0||4||102||18||84||60||העפלה לגביע אירופה לאלופות
|-bgcolor=#09DWAf
|2.||פיינורד
 ||34||27||4||3||89||28||61||58||rowspan=2 align=right|העפלה לגביע אופ"א
|-bgcolor=#09DWAf
|3.||פ.צ. טוונטה
 ||34||22||6||6||53||22||31||50
|-
|4.||ספרטה רוטרדם
 ||34||21||5||8||85||37||48||47||
|-bgcolor=#f6a342
|5.||דאן האג
 ||34||15||10||9||44||39||4||40||rowspan=2 align=right|העפלה לגביע האינטרטוטו
|-bgcolor=#f6a342
|6.||פ.ס.וו. איינדהובן
 ||34||15||8||11||46||35||11||38
|-
| 7.||מ.ו.ו מאסטריכט
 ||34||14||9||11||49||38||11||37||
|-
| 8.||פ.צ. אוטרכט
 ||34||12||8||14||42||55||13-||32||
|-
| 9.||ניימכן
 ||34||10||11||13||40||46||6-||31||
|-bgcolor=#f6a342
| 10.||פ.צ. אמסטרדם
 ||34||11||7||16||44||54||10-||29||העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
| 11.||הארלם
 ||34||10||9||15||43||55||12-||29||
|-
|12.||טלסטאר ספורטקלאב
 ||34||12||4||18||39||51||12-||28||
|-
| 13.||פ.צ. חרונינגן
 ||34||7||13||14||37||61||24-||27||
|-
| 14.||גו אהד איגלס
 ||34||8||9||17||31||52||21-||25||
|-
| 15.||א.ז 67
 ||34||8||9||17||32||58||26-||25||
|-bgcolor=#08beef
| 16.||נאק ברדה
 ||34||7||7||20||26||57||31-||21||מחזיקת הגביע ההולנדי העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע
|-style="background:#FF8888
| 17.||אקסלסיור רוטרדם
 ||34||5||8||21||24||70||46-||18|| rowspan=2 align=right|ירידה לליגת המשנה
|-style="background:#FF8888
| 18.||דן בוס
 ||34||5||7||22||23||73|| 50-||17
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עונות בליגת העל ההולנדית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1972
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1973
יאנוש הרשקו

יאנוש הרשקו (בהונגרית: Herskó János; בודפשט, 9 באפריל 1926 – בודפשט, 12 באוקטובר 2011) היה במאי קולנוע יהודי-הונגרי, זוכה פרס קושוט (2006) וזוכה פרס בלה באלאז' פעמיים (1961, 1964) (פרס הכבוד המקצועי הממלכתי ההונגרי הגבוה ביותר שניתן להעניק ליוצרי סרטי קולנוע ולמפיקי טלוויזיה). פרופסור באוניברסיטה.

==קורות חיים==
יאנוש הרשקו נולד במשפחה יהודית כבנם של משה יוסף הרשקו ושל מרגיט קאופמן.<ref></ref> אמו נספתה בשואה.<ref>[http://gervaiandras.hu/koenyvekm/a-tanuk/31-hersko-janos-bucsulevele.html Herskó János búcsúlevele] in: Beszélő, 1997, november, 8–16. o.</ref> יאנוש הרשקו למד פילוסופיה, תולדות האמנות ואסתטיקה באוניברסיטת פאזמאני פטר (כיום שמו אוניברסיטת אטווש לוראנד). הוא שרד את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 החל לעסוק בצילום סרטים. הוא למד בבית הספר לקולנוע של הבמאי היהודי-הונגרי ויקטור גרטלר ובאוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע בין השנים 1945–1949. הוא סיים את לימודיו בשנת 1949 ומאז התחיל להיות תחילה במאי לסרטים קצרים. בין השנים 1949–1951 הוא היה סטודנט במלגה באקדמיה לקולנוע במוסקבה. לאחר שובו לימד באוניברסיטה בין השנים 1952–1970, בה היה גם סמנכ"ל. הוא עבד כבמאי קולנוע לסרטים עלילתיים מאז 1953. הוא מונה למנהל "אולפני הקולנוע הוניה" מהקמת האולפנים ועד לעזיבתו הבלתי צפויה לשוודיה בשנת 1970, אליה היגר אשתו, במאית הקולנוע אנה הרשקו, כתוצאה מאירועי 1968 באירופה. הוא עבד גם כמרצה באוניברסיטה בסטוקהולם. משנת 1994 שוב הפך למרצה באוניברסיטה לאמניות התיאטרון והקולנוע בבודפשט.

== סרטיו ==
=== כשחקן ===
<div class="mw-content-ltr">

</div>

=== כבמאי ===
<div class="mw-content-ltr">

</div>

=== כתסריטאי ===
<div class="mw-content-ltr">

</div>

=== כמפיק ===
<div class="mw-content-ltr">
* Egy őrült éjszaka (1970)
</div>

== פרסים ==
* פרס בלה באלאז' (1961, 1964)
* פרס מיוחד למבקרי קולנוע (1964, 1995)
* פרס FIPRESCI (1967)
* פרס האמן המצטיין (1970)
* פרס מפעל חיים של "סקירת הסרטים" (2000)
* פרס קושוט (2006)
* פרס מפעל חיים של מבקרי הקולנוע (2007)
* המאסטרו של הסרט ההונגרי (2007)

== ראו גם ==
* [http://209.85.129.132/search?q=cache:knngKPxO8q4J:www.remeny.org/files/remeny/Fazekas%2520L.%2520és%2520Gyarmathy%2520L.%2520-%2520Herskó%20'80.doc+Herskó+disszidált&cd=1&hl=hu&ct=clnk&gl=hu ראיון עם התלמידים]
* [http://hvg.hu/kultura/20111013_hersko_janos_filmrendezo נפטר במאי הקולנוע של יאנוש הרסקו], hvg.hu, אוקטובר 2011

== לקריאה נוספת ==
* מיהו מי באמנות הקולנוע ההונגרית של ימינו. הוצאת החברה להפקת סרטים הונגרית, החברה להפצת סרטים, המכון ההונגרי ללימודי קולנוע וארכיון הסרטים. 1983 
* מיהו מי? סוכנות הידיעות ההונגרית. 2009. 
* קלרה מוהי : כרך הראיונות עם הרשקו (2006)
* קלרה מוהי: יאנוש הרשקו (2006)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:מהגרים מהונגריה
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:קולנוע בהונגריה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:יהודים זוכי פרס בלה באלאז'
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1926
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2011
ארונה אסף עלי

ארונה אסף עלי (אנגלית: Aruna Asaf Ali; 16 יולי 1909 - 26 ביולי 1996) הייתה ראשת העיר דלהי, מחנכת, פעילה פוליטית ומוציאה לאור. אסף עלי הייתה פעילה מרכזית בתנועת העצמאות ההודית.

== חיים מוקדמים ==
ארונה אסף עלי נולדה ב-16 ביולי 1909 בקלקה, פנג'אב, הודו הבריטית למשפחה בנגלית בּרַהמִינית.<ref></ref> אביה היה בעלים של מסעדה. אימה, אמבליקה דווי, הייתה בת למשפחה מהרמנית (תנועה תיאיסטית בתוך ההינדואיזם) פעילה. אביה היה מנהיג דתי וכתב מזמורים. אסף עלי למדה במנזר הלב הקדוש בלאהור ולאחר מכן במכללת כל הקדושים בנייניטאל. עם סיום לימודיה עבדה כמורה בבית ספר בקולקטה, שם פגשה את אסף עלי, מנהיג במפלגת הקונגרס בפריאגראג'. הזוג נישא ב-1928 למרות שהיו בני דתות שונות (אסף עלי היה מוסלמי) והפרש הגלאים בניהם היה 20 שנה.<ref></ref>

== תנועת העצמאות ההודית ==
אסף עלי הצטרפה קונגרס הלאומי ההודי ב-1928 ולקחה חלק בצעדת המלח. היא נעצרה באשמת שוטטות ולא שוחררה במרץ 1931, חלק מעסקת שחרור עצירים פוליטיים שנחתמה בין מהאטמה גנדהי ולורד ארווין , מושל הודו. אסירות ששהו איתה במעצר, סירבו להשתחרר עד שחרורה של אסף עלי יובטח. היא הייתה עצורה בבתי כלא שונים עד 1932 לקחה הפסקה מהפעילות הפוליטית עד שנת 1942.

ב-8 באוגוסט 1942, נציגי כל הקבוצות בקונגרס הלאומי ההודי יצאו בקריאה לממשלת בריטניה לסיים את השלטון בהודו. הממשלה הגיבה במעצר המנהיגים המרכזים של הקונגרס וכך ניסתה למנוע את הפצת תביעה לסיום השלטון הבריטי ולמנוע תסיסה. ביום למחרת, אסף עלי המשיכה לנהל את הדיון בדרישה לשחרור הודו והניפה את דגל הקונגרס בפארק במרכז בומבי, בו נערך הכינוס. היא כונתה גיבורת התנועה על אומץ ליבה להניף את הדגל בשעה ששוטרים רבים שהו במקום.<ref></ref> אסף עלי ברחה מהשוטרים המשטרה פרסמה פרס ללכידתה, אך היא המשיכה להתחבא אפילו לאחר מהאטמה גנדהי ביקש שתסגיר את עצמה.<ref name=":0" /> שב-8 באוגוסט 1992 בטקס לציון יום תחילת המאבק לשחרור הודו מהממשל הבריטי, הוזמנה אסף עלי, אז בת 83, להניף את הגדל.<ref></ref>
ב-1954 אסף עלי הייתה מהמייסדות של הפדרציה הלאומית של נשים בהודו שהייתה חלק ממפלגת הקונגרס הוסציאליסטית.

ב-1958 נבחרה כראשת העיר הראשונה של דלהי, והאישה היחידה שהחזיקה בתפקיד זה, אולם לא החזיקה בתפקיד זה לאורך זמן כשמאסה בפוליטיקה העירונית שלא איפשרה לה לקדם רפורמות.<ref></ref> בהמשך, ייסדה אסף עלי, הוצאה לאור שפרסמה עיתון ושבועון. כתבי העת היו שופר למנהיגי המפלגה הסוציאליסטית.

ארונה אסף עלי נפטרה בניו דלהי ב-29 ביולי 1996, בגיל 87.<ref name=":0"></ref>

== הוקרה ==
* 1964: פרס לנין לשלום
* 1991: Jawaharlal Nehru Award for International Understanding
* 1992: פדמה ויבחושן (Padma Vibhushan) הפרס האזרחי השני בחשיבותו של הרפובליקה של הודו

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס לנין לשלום
קטגוריה:תנועת העצמאות ההודית
קטגוריה:פוליטיקאיות הודיות
קטגוריה:ילידי 1909
קטגוריה:נפטרים ב-1996
קטגוריה:מקבלי עיטור בהרט רטנה
עונת 1973/1974 בליגת העל ההולנדית

עונת 1973/1974 הייתה העונה ה-18 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פיינורד באליפות הליגה. פ.צ חרונינגן וניימכן ירדו לליגת המשנה.

==מבנה==
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו רודה ודה חראפסחאפ שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות שסיימו במקומות 17 ו-18 ירדו לליגת המשנה.

===טבלת הליגה===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 1.||פיינורד
 ||34||25||6||3||96||28||68||56||העפלה לגביע אירופה לאלופות
|-bgcolor=#09DWAf
|2.||פ.צ. טוונטה
 ||34||23||8||3||65||27||38||54||rowspan=2 align=right|העפלה לגביע אופ"א 
|-bgcolor=#09DWAf
|3.||אייאקס
 ||34||21||9||4||88||30||58||51
|-bgcolor=#08beef
|4.||פ.ס.וו. איינדהובן
 ||34||20||9||5||96||40||56||49||מחזיקת הגביע ההולנדי העפלה גביע אירופה למחזיקות גביע
|-bgcolor=#09DWAf
|5.||פ.צ. אמסטרדם
 ||34||17||9||8||49||36||13||43||העפלה לגביע אופ"א
|-
|6.||טלסטאר ספורטקלאב
 ||34||12||12||10||53||50||30||36||
|-
| 7.||א.ז 67
 ||34||10||13||11||37||39||2-||33||
|-
| 8.||ספרטה רוטרדם
 ||34||10||12||12||37||45||8-||32||
|-
| 9.||פ.צ. אוטרכט
 ||34||14||4||16||53||65||12-||32||
|-
| 10.||גו אהד איגלס
 ||34||11||10||13||44||58||14-||32||
|-
| 11.||מ.ו.ו מאסטריכט
 ||34||8||14||12||36||52||16-||30||
|-
|12.||הארלם
 ||34||10||6||18||33||46||13-||26||
|-
| 13.||דאן האג
 ||34||8||10||16||29||53||24-||26||
|-
| 14.||דה חראפסחאפ
 ||34||8||10||16||43||75||32-||26||
|-
| 15.||רודה
 ||34||6||10||18||31||56||25-||22||
|-
| 16.||נאק ברדה
 ||34||6||10||18||44||72||28-||22||
|-style="background:#FF8888
| 17.||ניימכן
 ||34||6||9||19||33||51||18-||21|| rowspan=2 align=right|ירידה לליגת המשנה
|-style="background:#FF8888
| 18.||פ.צ. חרונינגן
 ||34||7||7||20||40||84|| 44-||21
|}

קטגוריה:עונות בליגת העל ההולנדית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1974
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1973
קו נקראסובסקאיה

קו נקראסובסקאיה (ברוסית: Некрасовская линия) (קו מס' 15) הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה.

הקו הוא תת-קרקעי לחלוטין ומחבר בין הרבעים נקראסובקה, קוסינו-אוחטומסקי, ויחינו-ז'ולבינו, ריאזנסקי, ניז'נגורודסקי, לפורטובו, בסמאני וסוקולינאיה גורה. הקו זהה לקטע הדרום מזרחי של קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה.

בזמן פתיחת הקו הוא הפך לשני בהיסטוריה וקו המטרו היחיד באותה תקופה במוסקבה שהיה מחוץ לכביש הטבעת של מוסקבה. (בשנים 2002–2014 סטטוס זה היה אצל קו בוטובסקאיה)<ref>https://www.mos.ru/mayor/themes/2299/6397050/</ref>.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קווי הרכבת התחתית של מוסקבה
סיכת מהגרים

"מהגרים" (1990-1987) היא סיכה מאת האמנית הישראלית אסתר קנובל.
==תיאור==
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 יצרה אסתר קנובל סדרת סיכות בשם "מהגרים", שעבודה זו הייתה הראשונה שבהן. הסדרה עושה שימוש בדמויות הגזורות מקופסאות פח שונות, כדוגמת קופסאות של תה סיני. במרכז העבודה דמות של ארנב הרוכב על מעין חד אופן. הוא אוחז בידו מעין מגילה בצבע צהוב. הדמות ניצבת בתוך מבנה המורכב ממוט אלפקה, וחוט מפלדת אל-חלד שבראשו מתנוסס דגל. חוט זה משמש גם כאמצעי להצמדת הסיכה אל הבגד. על המוטות מתוח חוט אלסטי, ההופך את המבנה למעין סירה.

על פי קנובל, "המהגרים יכולים להיות דימויים הנודדים בין ארצות ותרבויות, אבל בעבודי הם מגלמים מצב רוח שמח, שעשוע, מעוף ואתנחתא מכובד היצירה".

הסיכה נמצאת כיום באוסף מוזיאון ויקטוריה ואלברט, כחלק מאוסף מעזבונה של לואיז קלאפיש (Louise Klapisch).

==קישורים חיצוניים==
*[https://collections.vam.ac.uk/item/O1302651/immigrants-brooch-esther-knobel/ סיכת מהגרים] באוסף מוזיאון ויקטוריה ואלברט (אנגלית)
==הערות שוליים==

קטגוריה:אסתר קנובל
קטגוריה:מוצרי עיצוב ישראלים
קטגוריה:יצירות משנת 1990
קטגוריה:תכשיטים
קטגוריה:אוספי מוזיאון ויקטוריה ואלברט
בית חולים הידידות החמרית-הסובייטית

בית חולים הידידות החמרית-הסובייטית הוא בית חולים בפנום פן, בירת קמבודיה. בית החולים נבנה במתנה על ידי ברית המועצות לממלכת קמבודיה. הוא החל לפעול במאי 1960. בית החולים נמצא תחת ניהולו של משרד הבריאות הקמבודי. כיום בית החולים הוא המרכז הרפואי הגדול במדינה אשר עוסק בין היתר בהכשרת צוות רפואי.

==היסטוריה==
בקיץ 1956 שליטה של קמבודיה, נורודום סיהאנוק, מלך קמבודיה היה בביקור רשמי בברית המועצות. במפגש בין שליט קמבודיה לבין ממשלת ברית המועצות הוצע כי ברית המועצות תבנה ותצייד את בית החולים. בבנייה הועסקו מומחים מברית המועצות וקמבודיה. ייצור והרכבת המכשור הרפואי של בית החולים נעשתה במפעלים במוסקבה.

טקס פתיחת בית החולים התקיים ב-29 באוגוסט 1960, בטקס זה העניק שליט קמבודיה אותות הוקרה לבוני בית החולים. לאחר עלייתם לשלטון של החמרים האדומים ב-1975 שמו של בית החולים שונה ל"בית חולים 17 באפריל", תאריך המהפכה בקמבודיה. לאחר 1979 לבית החולים הוחזר שמו הקודם. ב-1993 שמו של בית החולים שונה שוב, הפעם הוא נקרא על שמו של נורדום סינאהוק. ב-2005 לבית החולים הוחזר, שוב פעם, שמו המקורי.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פנום פן
קטגוריה:אסיה: בתי חולים
קטגוריה:קמבודיה: מבנים
עונת 1974/1975 בליגת העל ההולנדית

עונת 1974/1975 הייתה העונה ה-19 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פ.ס.וו. איינדהובן באליפות הליגה. הארלם ווחנינגן ירדו לליגת המשנה.

==מבנה==
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (16 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו וחנינגן ואקסלסיור רוטרדם שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות שסיימו במקומות 17 ו-18 ירדו לליגת המשנה.

בעונה זאת התקיים פלייאוף על הכרטיס השני לגביע אופ"א בין הקבוצות שסיימו במקומות 3–6 בשיטת בית פנימי בעל סיבוב בודד.

===טבלת הליגה===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 1.||פ.ס.וו. איינדהובן
 ||34||23||9||2||82||26||56||55||העפלה לגביע אירופה לאלופות
|-bgcolor=#09DWAf
|2.||פיינורד
 ||34||23||7||4||94||29||65||53||העפלה לגביע אופ"א 
|-bgcolor=#09AWAf
|3.||אייאקס
 ||34||21||7||6||76||34||42||49||rowspan=4 align=right|פלייאוף העפלה לגביע אופ"א
|-bgcolor=#09AWAf
|4.||פ.צ. טוונטה
 ||34||17||8||9||56||35||21||42
|-bgcolor=#09AWAf
|5.||א.ז 67
 ||34||14||12||8||50||32||18||40
|-bgcolor=#09AWAf
|6.||ספרטה רוטרדם
 ||34||9||18||7||43||37||6||36
|-bgcolor=#f6a342
| 7.||טלסטאר ספורטקלאב
 ||34||11||14||9||42||45||3-||36||העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
| 8.||רודה
 ||34||11||10||13||50||61||11-||32||
|-bgcolor=#f6a342
| 9.||פ.צ. אמסטרדם
 ||34||10||11||13||49||48||1||31||העפלה לגביע האינטרטוטו
|-bgcolor=#08beef
| 10.||דאן האג
 ||34||7||16||11||33||42||9-||30||מחזיקת הגביע ההולנדי העפלה גביע אירופה למחזיקות גביע
|-
| 11.||מ.ו.ו מאסטריכט
 ||34||7||14||13||43||55||12-||28||
|-
|12.||גו אהד איגלס
 ||34||9||10||15||40||55||15-||28||
|-
| 13.||דה חראפסחאפ
 ||34||10||8||16||32||56||24-||28||
|-
| 14.||אקסלסיור רוטרדם
 ||34||7||12||15||32||53||21-||26||
|-
| 15.||פ.צ. אוטרכט
 ||34||8||10||16||40||62||22-||26||
|-
| 16.||נאק ברדה
 ||34||8||9||17||38||62||24-||25||
|-style="background:#FF8888
| 17.||הארלם
 ||34||7||10||17||36||69||33-||24|| rowspan=2 align=right|ירידה לליגת המשנה
|-style="background:#FF8888
| 18.||וחנינגן
 ||34||7||9||18||39||74|| 35-||23
|}
====פלייאוף לגביע אופ"א====
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 1.||אייאקס
 ||3||1||2||0||7||2||5||4||העפלה לגביע אופ"א
|-
|2.||פ.צ. טוונטה
 ||3||1||2||0||6||2||4||4||
|-bgcolor=#09AWAf
|3.||א.ז 67
 ||3||1||1||1||3||6||3-||3||rowspan=4 align=right|העפלה לגביע האינטרטוטו
|-bgcolor=#09AWAf
|4.||ספרטה רוטרדם
 ||3||0||1||2||2||8||6-||1
|}

קטגוריה:עונות בליגת העל ההולנדית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1974
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1975
קו קלינינסקאיה

קו קלינינסקאיה (ברוסית: Калининская линия) (קו מס' 8) הוא קו ברכבת התחתית של מוסקבה.

הקו קיבל את שמו משמו של רובע קלינינסקי שהיה אז במוסקבה (כיום לפורטובו). הקו כולל 8 תחנות, אורכו 16.3 ק"מ, זמן הנסיעה הממוצע הוא 22 דקות. הקו מחבר את הרבעים המזרחיים של העיר עם המרכז.

תנועת הנוסעים היומית הממוצעת של הקו בשנת 2011 הייתה 337 אלף איש. בשעות עומס התפוסה הממוצעת של הקרנות הוא 6.5 אנשים למ"ר - מקום שני במטרו של מוסקבה אחרי קו טגנסקו-קרסנופרסננסקאיה.

נכון להיום, לקו קלינינסקאיה אין קשר ישיר עם קו סולנצבסקאיה<ref>https://stroi.mos.ru/metro/prodlieniie-kalininsko-solntsievskoi-linii-mietro-do-aeroporta-vnukovo-stroi_mos</ref>.

==קישורים חיצוניים==
* [https://nashemetro.ru/future/kalinin/ קו קלינינסקאיה באתר nashemetro.ru]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קווי הרכבת התחתית של מוסקבה