OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנואה השפלה

אנואה בגן חיות ב[[אינדונזיה]]
אנואה השפלה (שם מדעי: Bubalus depressicornis) הוא מין של תאו, האנדמי לאינדונזיה וחי רק באי סולאווסי בשטח של 5,000 קמ"ר.

== מאפיינים ==
לאנואה השפלה פרווה בצבע חום בהיר-שחור, מספר נקודות לבנות על הלחיים, רצועה לבנה בתחתית הצוואר, הרגליים לבנות ולעיתים שחורות עם נקודות לבנות, זוג קרניים בצורת V ובאורך של 30 ס"מ לזכרים, ו-25 ס"מ לנקבות. אנואה השפלה גדול יותר מאנואה ההרים, גובהו בכתפיים 70–106 ס"מ, אורך ראשו וגופו 160–180 ס"מ, זנבו ארוך יותר ומגיע עד 40 ס"מ, משקלם של הזכרים עד 300 ק"ג, ושל הנקבות עד 150 ק"ג, הזכרים גבוהים וכהים יותר מהנקבות.

כפי ששמו מרמז הוא חי בעיקר ביערות גשם הנמצאים באזורים נמוכים, אנואות השפלה נמצאו גם באזורים גבוהים, ביצות, ובעבר אף באזור החוף.

אנואה השפלה הוא בעל חיים יחידאי הפעיל בשעות הבוקר, הצהריים והערב. כמו שאר התאואים הוא מבלה את זמנו בהתפלשות במים או בבוץ. בשאר היום הוא ינוח בצמחייה צפופה או במקומות מסתור אחרים. הזכרים טריטוריאליים ויסמנו את שטחם על ידי שתן או שפשוף הראש בעצים וצמחים אחרים. ההריון נמשך 275–315 ימים ובסופם נולד עגל אחד עם פרווה בהירה המתכהה בחלוף הזמן. העגל נגמל אחרי 6–9 חודשים ומגיע לבגרות בגיל שנתיים עד שלוש. תזונתם כוללת צמחי מים, שרכים, דשאים, ג'ינג'ר, דקלים, ופירות שנפלו מעצים, כמו כן, לעיתים קרובות הם מלקקים מלח. אנואות רועים לפעמים עם בבירוסות.

מצבו של אנואה השפלה הוא "סכנת הכחדה" בשל אובדן בית גידול הכולל בירוא יערות ויבוש ביצות, לצורך שטחי מרעה או חקלאות, וציד למכירת בשרו או למטרות שונות ברפואה הסינית, קיימים שמורות מוגנות אולם אין בהם אכיפה רצינית על הציד וייתכן כי בקרוב מצבם יהיה "נכחד בטבע". האוכלוסייה העולמית מוערכת בכ-5,000 פרטים. תוחלת חייו של אנואה השפלה כ-20 שנים.

==ראו גם==
*אנואה ההרים
*תאו הפיליפינים
*סאולה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס המילטון סמית
קטגוריה:בקר
קטגוריה:סולאווסי: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
מגי סטפנס

מגי סטפנס (באנגלית: Maggie Steffens; נולדה ב-4 ביוני 1993), היא שחקנית כדורמים אמריקנית, בעלת מדליות זהב בכדורמים באולימפיאדת לונדון (2012) ואולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).

קומתה של סטפנס 1.75 מטר, היא זורקת ביד ימין ויש לה יכולת כיבוש שערים מוצלחת הן מקו חמישה מטרים והן מקו שני מטרים. בנוסף, היא משחקת כדורעף חופים לא תחרותי.

== ביוגרפיה ==
סטפנס נולדה בסאן רמון שבקליפורניה ומתגוררת בדאנביל שבקליפורניה. התוודעה לכדורמים דרך משפחתה, כמה מדודיה ובני דודיה הם שחקני כדורמים. אחותה ג'סיקה סטפנס גם היא שחקנית כדורמים בנבחרת הכדורמים נשים של ארצות הברית.

סטפנס התחילה את הקריירה בנבחרת התיכון של מונטה ויסטה באלאמו קליפורניה וזכתה עימה באליפות הליגה בשנים 2007–2009.

סטפנס שיחקה עם נבחרת הכדורמים נשים של ארצות הברית ב-2010 וזכתה עמה בטורניר גביע העולם בכדורמים, שנערך בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד לאחר שכבשה את שער הניצחון בגמר מול נבחרת של אוסטרליה, 31 שנים לאחר הזכייה הקודמת של נבחרת ארצות הברית בטורניר הראשון שנערך בשנת 1979. כמו כן, זכתה באליפות העולם לליגות כדורמים. ב-2011 זכתה שוב באליפות העולם לליגות כדורמים. 

באליפות העולם בכדורמים שנערכה בשאנגחאי, סין ביולי 2011 סיימה סטפנס עם חברותיה לנבחרת ארצות הברית במקום שישי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בגוודלחרה, מקסיקו באוקטובר אותה שנה, היא כבשה את שער הניצחון בזריקות הכרעה בגמר מול קנדה. ב-2012 זכתה באליפות העולם לליגות כדורמים בפעם השלישית ברציפות כשהיא כובשת 11 שערים, המספר הרב ביותר בנבחרת.

==המשחקים האולימפיים==
באולימפיאדת לונדון (2012) הייתה סטפנס השחקנית הבולטת בתחרות וכבר במשחק הראשון כבשה 7 שערים לזכות ארצות הברית והשוותה את השיא האולימפי לשערים במשחק בודד. בכל התחרות כבשה 21 שערים, שיא אולימפי לתחרות, וזכתה במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית.

סטפנס התחייבה ללמוד באוניברסיטת סטנפורד, אך דחתה את מועד כניסתה כדי להתאמן עם נבחרת ארצות הברית לקראת אולימפיאדת לונדון (2012). 

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הייתה סטפנס קפטן נבחרת ארצות הברית בכדורמים וכבשה את מירב השערים. היא זכתה שוב במדליית זהב עם נבחרת ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.teamusa.org/usa-water-polo/athletes/Maggie-Steffens מגי סטפנס] באתר TeamUSA

קטגוריה:שחקניות כדורמים אמריקאיות
קטגוריה:שחקני כדורמים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופות אולימפיות: כדורמים
קטגוריה:משתתפות אמריקאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:משתתפות אמריקאיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:שחקניות כדורמים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
סטיג ונרסטרום

סטיג אריק קונסטאנס ונרסטרום (בשוודית: Stig Erik Constans Wennerström; 22 באוגוסט 1906 – 22 במרץ 2006), היה קצין בכיר בכוחות המזוינים של שוודיה, שריגל למען ברית המועצות.

== חייו ==
סטיג ונרסטום סיים את האקדמיה הימית ובית הספר לטיסה, ושירת בחיל האוויר השוודי. בנובמבר 1940 קיבל תפקיד של נספח האוויר למוסקבה. באותה תקופה, כשהוא מונע על ידי טמפרמנט הנוטה להרפתקנות, כבר העביר מידע סודי לביון הנגדי של גרמניה. בשנת 1943 פיקד על טייסת, ובשנים 1944–1945 היה קצין חיל האוויר השוודי האחראי על קשר עם נציגי חילות האוויר הזרים. מאפריל 1952 פיקח כנספח הצבאי השוודי בוושינגטון על רכישת חימוש לחיל האוויר של ארצו והיה מעודכן היטב על כל מה שקשור לפרויקטים אמריקאים. בשובו לשוודיה בשנת 1957, ועד לפרישתו בשנת 1961, היה ראש מגזר במחלקת התפעול של המטה הכללי. הוא היה בקשר הדוק עם צוותי נאט"ו בדנמרק ונורווגיה, מכיוון שלימד אסטרטגיה בבית הספר לקצינים של חיל האוויר השוודי והיה מומחה מרכזי בסוגיות פירוק הנשק.<ref></ref>

ונרסטרום, קולונל בחיל האוויר השוודי, שירת כנספח אווירי בשגרירות שוודיה במוסקבה בשנים 1948–1952. בתקופה זו גויס כסוכן על ידי המודיעין הצבאי הסובייטי (גר"ו). במשך כ-15 שנה העביר מידע מסווג לסובייטים. בין היתר - תוכניות סודיות של מערכות הגנה אווירית של שוודיה, תוכניות של מערכות בקרת טילים ושרטוטים של מטוס קרב שוודי חדיש (דאז) Saab 35 Draken. במהלך שירות בשגרירות שוודיה בארצות הברית העביר ונרסטרום מסמכים אודות המגעים הביטחוניים בין שוודיה לארצות הברית.

ספ"ו, השירות החשאי השוודי, חשד במשך שנים בכך שונרסטרום מעביר מידע לסובייטים, אך לא היו לו הוכחות מוצקות לכך. ביוני 1963 עובדת משק בית של ונרסטרום, אשר גויסה על ידי ספ"ו לרגל אחריו, מצאה בביתו עותקים של מסמכים סודיים. כעבור כמה שבועות נעצר ונרסטרום על ידי המשטרה והואשם בריגול. הוא הודה כמעט מיד באשמתו. בית המשפט דן אותו למאסר עולם. בשנת 1972 קצב מלך שוודיה את עונשו ל-20 שנות מאסר. בשנת 1974 הוא שוחרר מן הכלא לאחר ריצוי מחצית מתקופת המאסר בשל התנהגות טובה.

סטיג ונרסטרום מת ב-22 במרץ 2006 בגיל 99.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרגלים במלחמה הקרה
קטגוריה:אנשי צבא שוודים
קטגוריה:מרגלים למען ברית המועצות
קטגוריה:טייסים צבאיים
קטגוריה:שוודים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:1963 בפוליטיקה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1906
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2006
אלכס קארקאמו

קארקאמו (עומד חמישי משמאל), בנבחרת בליז
אלכס קארקאמו (באנגלית: Alex Carcamo; נולד ב-28 באוגוסט 1977) הוא כדורסלן אמריקאי-בליזי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד.

קארקאמו נולד בלוס אנג'לס ושיחק שנתיים בקולג' של סנטה מוניקה, לפני שעבר לאיסטרן וושינגטון, בה שיחק עונה אחת בלבד (1999), ורשם ממוצעים של 6.6 נקודות, 3.4 כדורים חוזרים, 1.3 אסיסטים ב-18 דקות משחק.

לאחר תקופת הקולג', הוא עבר לשחק בליגת הכדורסל של בליז. לאחר שהתאזרח שם, החל לשחק בנבחרת בליז. במדי הנבחרת הוא השתתף בשלוש אליפויות מרכז אמריקה, ובשנת זכה עם נבחרתו במדליית הארד, אחרי הפסד לנבחרת פוארטו ריקו החזקה בחצי הגמר. 

קארקאמו ניסה מזלו בליגת הקיץ של ה-NBA, בין היתר בקבוצות פילדלפיה 76', יוסטון רוקטס, סקרמנטו קינגס ובוסטון סלטיקס, אך מעולם לא קיבל חוזה. 

בהמשך שיחק עונה אחת בליגה הסינית (שם פגש פעמיים את יאו מינג והפסיד), בליגה של פוארטו ריקו, ובעונת 2003/04 שיחק בליגה הקוראנית, שם רשם ב-45 משחקים 19.6 נקודות, 9.4 כדורים חוזרים ו-2.5 אסיסטים למשחק. 

בעונת 2004/05 קארקאמו החל לשחק בליגה הישראלית על תקן שחקן בוסמן במדי מכבי ראשון לציון. באמצע העונה עבר לשחק במכבי פתח תקווה, שם שיחק עד לתום העונה ולא הצליח לסייע לקבוצה לשרוד בליגת העל, כאשר העמיד ממוצעים של 12.2 נקודות ו-7 ריבאונדים ב-24 דקות משחק.

בחודש דצמבר 2005 הגיע קארקאמו לקבוצת הפועל חולון שנאבקה על העלייה לליגת העל. וניצחה את משחק הגמר, אך ויתרה על ההשתתפות ונשארה לעוד עונה בליגה הלאומית.

בעונות 2006–2008 שיחק קארקאמו בקבוצת מכבי אשדוד והגיע לממוצעים של 24.7 נקודות, 11.7 כדורים חוזרים ו-3.5 אסיסטים ב-36.9 דקות למשחק.

לאחר שעזב את מכבי אשדוד, עבר לשחק בליגות הכדורסל של מקסיקו, קוסובו וארגנטינה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://statsheet.com/mcb/players/player/eastern-washington/alex-carcamo פרופיל שחקן] באתר הקולג' "איסטרן וושינגטון"

קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
אסנת לבציון-קורח

שר הבריאות יולי אדלשטיין, 23 ביולי 2020]]
ד"ר אסנת לבציון-קורח מנהלת [[המרכז הרפואי שמיר (משמאל) ושר הבריאות יולי אדלשטיין (מימין) מבקרים חולה קורונה, 23 ביולי 2020]]
אסנת לבציון-קורח (נולדה ב-22 בפברואר 1968) היא רופאה ישראלית, המשמשת מנהלת המרכז הרפואי יצחק שמיר (לשעבר: "אסף הרופא") בצריפין.

== ביוגרפיה ==
לבציון-קורח נולדה בירושלים, בתם של תרצה ונחמיה לבציון (שהיה מזרחן ונשיא האוניברסיטה הפתוחה). סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית. סיימה את לימודי הרפואה בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והתמחתה ברפואת ילדים במרכז הרפואי הדסה. קיבלה תואר מוסמך במנהל רפואי מאוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2005 יצאה להשתלמות בבית החולים בריגהאם אנד וימנ'ס בבוסטון שבארצות הברית (בתחום של בטיחות המטופל) ובבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, ושימשה יועצת לבתי חולים שם בניצול מתקנים רפואיים ושיפור תהליכי עבודה.

לאחר שובה לישראל ב-2008 מונתה לסגנית מנהל בית החולים אסף הרופא.

ב-1 ביוני 2012 נכנסה לתפקידה כמנהלת בית החולים הדסה הר הצופים.

באפריל 2017 נבחרה לתפקיד מנהלת המרכז הרפואי יצחק שמיר (לשעבר אסף הרופא).

לבציון-קורח נשואה לד"ר עמית קורח, מנתח לב בבית החולים הדסה עין כרם, ואם לארבעה בנים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hadassah.org.il/רופאים/דר-לבציון-קרח-אסנת.aspx אסנת לבציון-קורח] באתר המרכז הרפואי הדסה
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלות בתי חולים בישראל
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:רופאות ילדים ישראליות
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:מנהלי בתי החולים של הדסה
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
אריאל בר

ד"ר אריאל בר (משמאל) וד"ר חיים לבנון, במהלך ניתוח ב[[בית חולים שדה בהאיטי 2010.]]
אריאל בר (נולד ב-2 באוקטובר 1964) הוא רופא, מנתח עיניים פלסטי, סופר, מפקד הרפואה 
הפיקודי של פיקוד העורף לשעבר, מוביל משלחות הצלה לאסונות ברחבי העולם.

==ביוגרפיה==
אריאל בר נולד בתל אביב ולמד רפואה בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון במסגרת העתודה האקדמית. בשנת 1990 החל את הקריירה הצבאית כרופא גדודי וחטיבתי בצנחנים. בשנים 1995-1994 יצא לשנת מסע בדרום-אמריקה ובאנטארקטיקה כרופא תרמילאי, ובהמשך פרסם את ספרו הראשון, ספר מסע, "יבשת בתרמיל" בהוצאות אריה ניר-מודן. בשנת 1996 החל את התמחותו כרופא עיניים בבית החולים וולפסון.

בשנת 2001 יצא כחלוץ למשלחת צה"ל בהודו, שם תפקד כרופא עיניים מנתח. בהמשך שימש כרופא אוגדתי בצה"ל, עבר את הקורס לפיקוד ומטה בצה"ל וביצע שורה של תפקידי פיקוד בחיל הרפואה.

ב-2005 ביצע תת-התמחות בבית חולים "שיבא" תל השומר בתחום האוקולופלסטיקה (פלסטיקה של רפואת העיניים), ועבד כרופא עיניים מנתח בבית חולים שיבא בתחום זה. בשנת 2005 סיים גם תואר שני במנהל מערכות בריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בהמשך היה חבר בוועדת האתיקה של חיל הרפואה ושל ועדת האתיקה של ההסתדרות הרפואית בישראל מטעם צה"ל.

בשנת 2007 קיבל דרגת אלוף-משנה, והתמנה למפקד הרפואה הפיקודי של פיקוד העורף. במסגרת תפקידו זה יצא שוב כחלוץ למשלחות צה"ל לנפגעי רעידת האדמה בהאיטי (2010) ולרעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011). לאחר רעידת האדמה בהאיטי פרסם את הרומן הדוקומנטרי "כשהאדמה רעדה" בהוצאת ידיעות ספרים, ואף הוזמן להרצות מטעם צה"ל על פועלה של משלחת ההצלה בכנס איפא"ק בארצות הברית בשנת 2010. 

ד"ר בר ייסד ועמד בראש כנס בינלאומי לקידום תחום רפואת החירום והאסונות, כנס ה-IPRED הראשון והשני. ב-2011 מונה לעוזר מנכ"ל אסותא לתחום בטיחות החולה.

ב-2013 יצא לאור ספרו השלישי, רומן תנכי בשם ״יותם״, שראה אור ברימונים הוצאה לאור. ב-2014 החל ד"ר בר להגיש תוכנית רדיו בתחום בריאות בשם "רבע ל-גוף ונפש" בגלי צה"ל. 

ב-2020 יצא לאור ספרו הרביעי, ״סירות הדרקון״ בהוצאת ״ידיעות ספרים״, רומן היסטורי המגולל את סיפורה של הקהילה היהודית בעיר חרבין שבסין.

אריאל בר הוא אחיו של השחקן והמנחה ירון ברובינסקי.

==קישורים חיצוניים==
* האתר הרשמי של אריאל בר [http://www.vision-art.co.il/%D7%93%D7%A8-%D7%90%D7%A8%D7%99%D7%90%D7%9C-%D7%91%D7%A8/ www.vision-art.co.il]
* אתר IPRED 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:חיילי פיקוד העורף
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:רופאי עיניים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
שקופית

שקופית בתוך מסגרת פלסטיק
שקופית (באנגלית: Reversal Film ; סרט היפוכי) הוא סרט צילום ובו דימוי פוזיטיבי שקוף בצבע או בשחור לבן, לרוב הוא חתוך ונתון בתוך מסגרת קרטון או פלסטיק ומיוצר בגדלים שונים, החל מסרט רול בגודל 35 מ"מ ועד לגיליונות של 8x10 אינץ', השימוש בדימוי פוזיטיבי מאפשר לגוונים עשירים הדומים לצבעם במציאות.

השקופית המורכבת באופן בודד משמשת במיוחד עבור הקרנה על גבי מסך באמצעות מקרן שקופיות דבר המאפשר לתמונה להיות נצפית על ידי קהל גדול בבת אחת. צורתה הנפוצה ביותר מגיעה בסרט חתוך של 35 מ"מ עם מסגרת של 2x2 אינץ'. ישנן מעבדות מיוחדות המייצרות שקופיות מתמונות במצלמה דיגיטלית ובפורמטים כדוגמת JPEG או קבצים שמקורם בגרפיקה ממוחשבת.
 
שקופית משמשת לעיתים גם בסרט קולנוע, בעיקר ב-16 ו-8 מ"מ, במטרה להניב תמונה חיובית במצלמה המקורית בה צולם ומניעת ירידה באיכות כתוצאה מתהליך צילום נגטיבי שיש להעתיקו לפוזיטיבי. ובנוסף, כדי לייצר סרט שניתן להקרינו ישירות במקרן, בלי צורך בעיבודים נוספים.

==היסטוריה==

בשנת 1903 רשמו האחים לומייר פטנט על צילום צבעוני בצבעים טבעיים, שנקרא "אוטוכרום לומייר" אשר הופץ באופן מסחרי בשנת 1907. בשיטה זו השתמשו בחיבור הצבעים הנראים לעין באמצעות תחליב רגיש לאור אשר ציפה צלוחית או פלטת זכוכית דקה ועליה שכבה של גרגרי עמילן תפוח אדמה צבועים. שיטת הצלוחיות הופסקה בשנות ה-30 ולאחריה נכנסו סרט הצילום הצבעוני המודרני הראשון הקודכרום (1935) של חברת קודאק וכן צלוחיות סרטי הקולנוע של אגפא, אך כל אלה יצאו מייצור וכבר לא היו קיימים בשנת 1961.

סרט הנגטיב המוקדם דרש עלות גבוהה של עיבוד והדפסה, עם איכות צבע בינונית, דהייה מהירה ושינויי צבע שהתגלו לאחר מספר שנים. לכן צלמים חובבים שהיה להם ציוד להקרנת סרטים השתמשו בעיקר בו, גם כי עלות רכישת המקרן קוזזה בצורך להדפיס את הדימויים. אולם החל משנות ה-70 ירדו מחירי ההדפסה ונעשו שיפורים באיכות, כך הפך הנגטיב לשיטה המועדפת על צלמים חובבים. 

עד סביבות 1995 הייתה העדפה לשקופיות צבע בפרסום והשתמשו בה באופן נרחב בצילום מסחרי, עיתונות, ספורט וצילומי טבע, לאחר מכן היא הוחלפה בהדרגה על ידי המדיה הדיגיטלית.
<gallery>
קובץ:Leitz Prado BW 1.JPG|מקרן שקופיות
קובץ:Diakasten.jpg|קופסה לאחסון שקופיות
קובץ:Slide magnifier.jpg|מגדיל שקופיות
קובץ:Glasrahmen offen.jpg|שקופית בתוך מסגרת
קובץ:Dia-journal 24 hg.jpg|ארכיון לאחסון שקופית
Slide frames.jpg|יצירת שקופיות על ידי שיבוץ תמונה מסרט צילום במסגרת ייעודית
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090320053207/http://www.ilfordphoto.com/Webfiles/20061291034093.pdf תהליך יצירת שקופיות] 
* [http://www.guidetofilmphotography.com/slide-film-photography.html סוגי סרטי צילום] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציוד צילום
קטגוריה:התקני אחסון נתונים
קטגוריה:טכנולוגיות תצוגה
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
איוואן גורמיקין

איוואן גורמיקין, (ברוסית: Иван Логгинович Горемыкин; 27 באוקטובר 1839 - 11 בדצמבר 1917 (התאריכים לפי הלוח היוליאני) היה מדינאי רוסי, ראש הממשלה של האימפריה הרוסית בשנת 1906 ובשנים 1914–1916.

== ביוגרפיה ==
איוואן גורמיקין נולד בכפר בגוברניית נובגורוד באחוזה משפחתית. בשנת 1860 סיים לימודי משפטים והחל לעבוד בשרות הממשלתי. לאחר תקופה קצרה הועבר לפולין הקונגרסאית שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית וכיהן שם במספר תפקידים. בשנת 1882 הוחזר לסנקט פטרבורג. בכל התפקידים גורמיקין היה קשור לטיפול באיכרים. בשנת 1891 מונה גורמיקין לסגן שר המשפטים והופקד על עריכת קובץ שירכז את החוקים ואת הנחיות הממשל בנושא האיכרים. בשנת 1895 מונה גורמיקין לשר הפנים. לגורמיקין היה מוניטין של שומר חוק ולכן עם מינויו לשר הפנים הייתה ציפייה שפקידי המשרד יקפידו יותר על תפקוד בהתאם לחוק בלבד. בשנת 1899 פרש מתפקידו לאחר שהצעת הרפורמה בתחום הממשל המקומי שהוא רצה לקדם לא קיבלה את אישור הצאר. הוא מונה למועצה המדינית.

ב-22 באפריל 1906 התמנה גורמיקין לראש הממשלה במקומו של סרגיי ויטה. כל תקופת כהונתו גורמיקין היה עסוק במאבקי כוח עם הדומה הראשונה מכיוון שהוא התנגד לכך ששרים יהיו אחראים כלפי דומה, והיה נגד רפורמות רדיקליות שהיו מוצעות על ידי חברי הדומה. ב-8 ביולי 1906 לאחר כ-3 חודשים בתפקיד, הוא הוחלף על ידי פיוטר סטוליפין.

בפברואר 1914 גורמיקין מונה בפעם השנייה לתפקיד ראש הממשלה וכיהן בתפקיד זה עד לפברואר 1916. בתקופה כהונתו השנייה כראש הממשלה הוא המשיך במאבקי כוח עם דומה. השקפת עולמו לא התאימה למציאות הרוסית לאחר הקמת הדומה ופעילותו הייתה תחת ביקורת מתמדת מצד הדומה ומהפכנים. כאשר הצאר החליט לקחת על עצמו פיקוד על הצבא, גורמיקין ביקש להתפטר. 

בשנת 1915 הוענק לו עיטור אנדריי הקדוש, העיטור הגבוה באימפריה. הוא קודם לדרגת "יועץ הסודי בפועל מדרגה ראשונה". זו הייתה הדרגה הגבוהה ביותר בשרות המדינה (מקבילה לפילדמרשל בצבא), ובשנות קיומה של האימפריה הרוסית רק 13 אנשים קודמו לדרגה זו.

לאחר מהפכת פברואר גורמיקין נעצר, אך במאי 1917 שוחרר עקב גילו המופלג. הוא נרצח ביחד עם משפחתו בסוצ'י, במהלך שוד מזוין.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:ראשי ממשלת רוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1839
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1917
קלוד אברבנאל

קלוד אברבנאל (באנגלית: Claude Abravanel; 16 ביולי 1924 - 14 בדצמבר 2012) היה מלחין ישראלי ומוזיקולוג.

== קורות חייו ==
קלוד אברבנאל נולד במונטרה, שווייץ. אביו היה רוקח ואמו זמרת. מגיל צעיר ליווה בפסנתר את אמו במיטב רפרטואר הלידר.

בין השנים 1944–1948 למד תאוריה של המוזיקה ונגינה בפסנתר אצל דינו ליפאטי (Dinu Lipatti) בקונסרבטוריון למוזיקה בז'נבה.

בשנים 1948–1951 למד הלחנה ופסנתר ב-École Normale de Musique בפריס אצל ארתור הונגר (Arthur Honegger) ואיבון לפבור (Yvonne Lefebure).

בשנת 1951 עלה אברבנאל לארץ ומשנת 1952 לימד תאוריה של המוזיקה, הרמוניה וקונטרפונקט באקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין בירושלים.

בשנת 1958 ייסד אברבנאל את ספריית המוזיקה של האקדמיה, וניהל אותה עד לפרישתו ב-1992.

ב-1965 התמנה למנהל מוזיאון כלי הנגינה של האקדמיה וב-1988 ייסד בתוך ספריית האקדמיה את הארכיון למוזיקה ישראלית, וניהל אותו עד 2004.

משנת 1993 שימש אברבנאל ארכיונאי במרכז המוזיקה, הספרייה הלאומית, ירושלים. אברבנאל הלחין מוזיקה תזמורתית, מוזיקה קאמרית, מוזיקה לכלי סולו ושירים.

קלוד אברבנאל נפטר בירושלים ב-14 בדצמבר 2012.

== בין יצירותיו == 
* פרקי תהילים לסופרן ולפסנתר (1960) 
* ירושלים לקול ולתזמורת, למילים של יולנד גרסטל (1972) 
* אלגיה לקול ולחליל, למילים של נתן יונתן (1975) 
* בקשה לחליל ולפסנתר (1981)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/music/archives/detailed_archives/Pages/Claude_Abravanel.aspx ארכיון קלוד אברבנאל המפורט ]באתר מרכז המוזיקה של הספרייה הלאומית

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:ספרני הספרייה הלאומית
קטגוריה:ארכיונאים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
האיגוד הישראלי לאיכות

האיגוד הישראלי לאיכות (אי"א) נוסד בשנת 1973 לשם קידום האיכות בישראל ונמנה עם איגודי האיכות המובילים בעולם. האיגוד הוא עמותה אשר מונה כאלף מומחי איכות - מהנדסים, הנדסאים, טכנאים, רופאים, מחנכים, מנהלים בכירים בתעשייה, בשירותים העסקיים והציבוריים וכן כמאה ארגונים מוסדיים: מוסדות, מפעלים, חברות וארגונים מהמובילים בתחומם בישראל. מדי שנה מארגן האיגוד כנס לאומי או לסירוגין בינלאומי בנושאי איכות ומצוינות בו משתתפים כאלפיים מומחי איכות מישראל ומהעולם.

== היסטוריה ==
בשנת 1973 חברו יחדיו 25 עובדים, העוסקים בניהול והבטחת איכות במפעלים הביטחוניים המובילים בישראל להקמת האיגוד הישראלי לאיכות. ייעודו של הארגון - קידום המומחיות המקצועית של העוסקים בתחום ניהול האיכות והמצוינות תוך יצירת ערך לארגונים והחברות במשק הישראלי. כיושבת ראש הראשונה של האיגוד, נבחרה מרים מילר.

.

==פעילותו==
במהלך השנה מקיים האיגוד מגוון פעילויות המכוונות לחבריו כמו גם לציבור הרחב של העוסקים בפעילויות ניהול והבטחת האיכות, החדשנות והמצוינות וארגונים שונים.

הפעילות המקצועית השוטפת של האיגוד מתקיימת במסגרת ועדות ומגזרים:
* תכנון אסטרטגי
* הדרכה והסמכה
* אתיקה
* מינויים והערכה
* קשרים בינלאומיים
* קשר עם האקדמיה

== הסמכה ==
האיגוד הישראלי לאיכות מבוסס על העקרונות של האיגוד האמריקאי לאיכות.

האיגוד מקיים בחינות הסמכה במגוון מקצועות האיכות:
* הסמכה בהנדסת איכות (ICQE)
* הסמכה למנהלי/מנהלות איכות (ICQM)
* הסמכה בהנדסת אמינות ((ICRE)
* הסמכה לבעלי/בעלות תואר שני באיכות (AC-ICQE/M)

== קשרים בינלאומיים ==
נציגי האיגוד נוטלים חלק פעיל בוועדות תקינה הלאומיות והבינלאומיות

האיגוד נמנה עם יוזמי איגוד האיכות הבינלאומי ועם יוזמי ארגן האיכות של המזרח התיכון וצפון אפריקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איכות
קטגוריה:ישראל: עמותות
ויזה (חברה)

ויזה (באנגלית: Visa Inc) היא חברה עולמית המנהלת רשת בנקאות המספקת שירותים פיננסיים התומכים ברשת הבנקים המנפיקים והסולקים את כרטיסי האשראי תחת מותג ויזה.

==היסטוריה==

החברה הוקמה ב-18 בספטמבר 1958 כיוזמה של בנק אוף אמריקה, אשר שלח ל-65,000 מלקוחותיו כרטיסי אשראי בעיר פרזנו שבקליפורניה, לצד הסברים על אופן השימוש בהם. באותה העת איפשרו כרטיסי אשראי ביצוע עסקאות רק בעסקים אשר צורפו מבעוד מועד גם הם לתוכנית. העיר פרזנו נבחרה כיוון שהייתה ל-Bank of America נוכחות משמעותית בה הן בצד הלקוחות והן בצד העסקים הסולקים, (45%) לצד אוכלוסייה בגודל מתאים. (250,000 אזרחים באותה העת, גדולה דיה כדי לאפשר אפקט רשת משמעותי, אך לא גדולה כל כך שעלות היוזמה תפגע מאד בביצועי הבנק אם תיכשל)

הניסיון הצליח, ובתחילת 1959 הורחב הניסוי לערים סן פרנסיסקו וסקרמנטו במרץ, בלוס אנג'לס ביוני ועד חודש אוקטובר 1959 חולקו כבר 2 מיליון כרטיסי אשראי שכובדו על ידי 20,000 בתי עסק שונים.

עם ההתרחבות רשת ויזה בסוף שנות ה-60 לבנקים נוספים נוסף על בנק אוף אמריקה, הופיעו קשיים שונים. בשנת 1968, מנהל בבנק הלאומי למסחר בשם Dee Hock, אשר לימים יוביל את חברת ויזה, הוביל ועדה שנועדה לחקור את קשיי ההתרחבות של תוכנית הזיכיונות. לוועדה שהוביל היו מסקנות שונות, אך אחת המרכזיות בהן היא שהובלת ארגון בין בנקאי שכזה לא צריכה להיות מנוהלת על ידי אחד הבנקים החברים, אף אם הוא מייסדה וכי עדיף יהיה להקים תאגיד במדינת דלאוור שיאפשר לנהל את פרויקט כרטיסי האשראי ובו יהיו חברים הבנקים וינהל את פעילות הכרטיסים כזכיינות. לתאגיד החדש קראו National BankAmericard Inc. (עד שבשנת 1976 שונה שם הרשת ל-Visa על מנת לסמן בינלאומיות)

מודל הרשת הפתוחה שהציע Dee Hock לרשת ויזה (בשונה למשל מאמריקן אקספרס שהחלה בשנת 1957 ולקחה גישה ריכוזית לניהול הבנקים המצטרפים לרשת ןדיינרס שהחלה בכך כבר ב-1950) איפשר הפצה והתרחבות מהירים בהרבה של הרשת והפך אותה במהרה לרשת דומיננטית בארצות הברית ובהמשך גם בשאר העולם.

ב-2007 הודיעה החברה על יצירת ארבע חברות אשראי נפרדות ועצמאיות תחת השם ויזה: ויזה הבינלאומית, ויזה ארצות הברית, ויזה קנדה, וויזה אירופה. ב-2015 הודיעה החברה האמריקאית על רכישת ויזה אירופה.

==ויזה אירופה==
ויזה אירופה הפכה לחברה בע"מ ביולי 2004. היא נמצאת בבעלות של יותר מ-3,700 בנקים אירופאים המפעילים אותה. באוקטובר 2007 היא הפכה לחברה עצמאית בנפרד מחברת ויזה הבינלאומית, עם רישיון בלעדי, תמידי ושאינו ניתן לשינוי באירופה.

במהלך 2011 14% מההוצאות של לקוחות בנקודות המכירה באירופה נעשו באמצעות אמצעי תשלום ויזה, ויותר מ-80% מתוכם בכרטיסי ויזה דֶּבִּיט.<ref></ref>

ויזה ישראל מהווה חלק מפעילות ויזה אירופה.<gallery>
קובץ:Old Visa Logo.svg|סמליל ראשון (1992–2005)
קובץ:Visa Inc. logo.svg|סמליל שני (2005–2015)
קובץ:Visa 2014.svg|סמליל שלישי (2015-כיום)
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20200531021330/https://usa.visa.com/ אתר ויזה ארצות הברית]
* [http://www.visaeurope.com אתר ויזה אירופה]

== הערות שוליים ==

== מקורות נוספים ==
<div class="mw-content-ltr">
* David L. Stearns, Electronic Value Exchange, History of Computing, 2011
* Joseph Nocera, A Piece of the Action: How the Middle Class Joined the Money Class, 1994
* Acquired Podcast: [https://www.acquired.fm/episodes/visa The Complete History & Strategy of Visa], November 26, 2023
</div>

קטגוריה:חברות כרטיס אשראי
קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות בשווי שוק מעל 200 מיליארד דולר
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-1950
רזולטנט

באלגברה, רֶזוּלטַנט הוא שמו של מדד מספרי המחושב משני פולינומים נתונים, ומתאר את הקשר בין השורשים שלהם, בדרך המכלילה את הדיסקרימיננטה.

יהיו <math>f(x) = a_n x^n + \dots + a_0</math> ו- <math>g(x) = b_m x^m + \dots + b_0</math> שני פולינומים מעל שדה F. הרזולטנט שלהם מוגדר כדטרמיננטה של המטריצה <math>(n+m)\times (n+m)</math> ש-m שורותיה הראשונות הן ההזזות של הווקטור <math>(a_n,a_{n-1},\dots,a_0)</math>, ו-n שורותיה האחרונות הן הזזות של הווקטור <math>(b_m,b_{m-1},\dots,b_0)</math> (עם אפסים בכל מקום אחר). 

נניח שהמקדם המוביל של f אינו אפס. לפולינומים f,g יש גורם משותף אם ורק אם הפולינומים <math>f, xf, \dots, x^{m-1}f, g, xg, \dots, x^{n-1}g</math> תלויים ליניארית. מכאן נובע שיש שורש משותף (בשדה פיצול משותף לשני הפולינומים) אם ורק אם הרזולטנט של f,g הוא אפס. למעשה, 
: <math> \operatorname{Res}(f,g) = a_n^m b_m^n \prod_{i,j}(x_i-y_j) = a_n^m \prod_i g(x_i) = b_m^n \prod_j f(y_j)</math>,
כאשר <math>x_1,\dots,x_n</math> הם השורשים של f, ו-<math>y_1,\dots,y_m</math> הם השורשים של g.

מחוק קרמר נובע שהרזולטנט של פולינומים מעל שדה שייך לאידיאל שהם יוצרים בחוג הפולינומים מעל השדה. אם מקדמי הפולינומים שייכים לתחום שלמות D, גם הרזולטנט הוא איבר באותו תחום שלמות. תכונה זו מאפשרת לרזולטנט לטפל גם בפולינומים בכמה משתנים.

הדיסקרימיננטה של פולינום מתקבלת מן הנוסחה <math> \operatorname{Res}(f,f') = (-1)^{n(n-1)/2} a_n \Delta(f)</math>.

ברזולטנט אפשר להשתמש כדי לפתור את בעיית הפירוש (Implicitization) של עקום פרמטרי מישורי: נתון העקום <math>\ x_1 = f_1(t),\ x_2 = f_2(t)</math>, כאשר <math>f_1,\,f_2</math> פולינומים. מהי המשוואה הפולינומית שאותה מקיימים <math>\ (x_1,x_2)</math>? התשובה היא הרזולטנט של <math>\ x_1 - f_1(t), x_2-f_2(t)</math> ביחס למשתנה t (אותו פתרון נכון גם כאשר <math>\ f_1,f_2</math> פונקציות רציונליות, על ידי כפל במכנה המשותף). כאשר מדובר בעקום במרחב רב-ממדי, היחסים האלגבריים בין ה-<math>\ x_i</math> מתקבלים מניפוי t באידיאל <math>\ \langle x_1-f_1(t),\dots,x_n-f_n(t)\rangle</math> באמצעות בסיס גרובנר.

== ראו גם ==

* דיסקרימיננטה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פולינומים
קואני

קואני (באנגלית: Koani) היא עיר בטנזניה, העיר היא בירת מחוז זנזיבר דרום/מרכז שבאי זנזיבר, הגדול והמאוכלס מבין איי ארכיפלג זנזיבר.

העיר ממוקמת במרכז האי ונכון לשנת 2002 היו בעיר 2,146 תושבים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.worldcities.us/Koani/ קואני באנציקלופדיה של אוכלוסיית העולם] 

קטגוריה:טנזניה: ערים
קטגוריה:זנזיבר: יישובים
בית הפלאים

בית הפלאים, מראה מהים
בית הפלאים בראשית המאה ה-20
גרם מדרגות בתוך הבית
בית הפלאים (באנגלית: House of Wonders; בערבית: بيت العجايب – בית אל-עג'איב) הוא בניין היסטורי בעיר סטון טאון שבזנזיבר. בית הפלאים הוא הגדול והגבוה שבבתי העיר, והוא אחד משישה ארמונות שבנה בה הסולטאן העומאני ברע'ש בן סעיד.

==היסטוריה==
בית הפלאים נבנה בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19, על חורבותיו של ארמון מהמאה ה-17, והוא נחנך ב-1883. הסולטאן ברע'ש בן סעיד, שיזם את הקמתו, ייעד אותו לקבלות פנים ולטקסים. הכינוי "בית הפלאים" ניתן לו משום שהיה המבנה הראשון בזנזיבר שחובר לחשמל. חידוש טכנולוגי נוסף שהיה בבניין היה מעלית – הראשונה במזרח אפריקה.

בית הפלאים תוכנן בידי אדריכל בריטי, שעשה שימוש בחומרי בנייה שונים: אבן גיר, בטון, מנגרובים וקורות פלדה. המבנה כלל אלמנטים אדריכליים שהיו חידוש בזנזיבר, בין היתר מרפסות מקורות הנתמכות בעמודים מברזל, שהן מסממניו המובהקים של הבית. כן כלל הבניין חצר מרכזית, דלתות שעליהן מגולפים פסוקים מהקוראן, מרצפות שיש, וקישוטים מכסף. לצד החידושים הטכנולוגיים והקישוטים, כלל המבנה גם אלמנטים פונקציונליים, כגון מעברים עיליים מקורים לארמונות הסמוכים, בית אל-חוכם ובית א-סהל, שאפשרו לנשות משפחת המלוכה לנוע ביניהם מבלי לצאת או להיראות מהרחוב. אלמנט פונקציונלי נוסף היה הדלת הראשית, שהייתה רחבה דיה כדי שהסולטאן יוכל להיכנס דרכה כשהוא רכוב על פיל. בחזית הבית ניצב מגדלור.

במהלך מלחמת אנגליה–זנזיבר, שארכה 38 דקות ב-27 באוגוסט 1896, הפגיזו הבריטים את אזור הארמונות. בעוד שבית אל-חוכם נהרס ובית א-סהל ניזוק קשות, בית הפלאים ספג נזקים קלים בלבד, אם כי המגדלור נהרס. במהלך 1897 שוקם בית הפלאים, ובחזיתו נוסף מגדל שעון. בית אל-חוכם לא נבנה מחדש, ועל הקרקע ניטע גן.

ב-1911 הפסיק הבניין לשמש את הסולטאן ואת משפחתו, והבריטים הסבו אותו לשימושים מנהליים של הממשל. לאחר המהפכה הזנזיברית ב-1964 הפך הבניין לבית ספר ולמוזיאון של המפלגה ששלטה בזנזיבר בעקבות המהפכה, המפלגה האפרו-שירזית.

בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 הוקם בבית הפלאים מוזיאון לתרבות הזנזיברית והסוואהילית. התצוגה כוללת סירות וכלי דיג מסורתיים, קנגות טקסיות, דיוקנאות של סולטאני זנזיבר ואישים זנזיבריים אחרים, ריהוט מארמונותיהם של הסולטאנים, וכן רכב השרד של עבייד קרומה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110131163139/http://www.africahousehotel.com/house_of_wonders.html מידע על בית הפלאים]

קטגוריה:זנזיבר סיטי
קטגוריה:טנזניה: מוזיאונים
קטגוריה:טנזניה: מבנים
ארגמנית

אַרְגְּמָנִית (שם מדעי: Thais) הוא סוג של חלזונות ממשפחת הארגמוניים.
* ארגמנית סמוקת-פה - Thais haemastoma
בסוג זה יש שני מינים הנפוצים בים סוף:
* ארגמנית מהגרת - Thais lacera
* ארגמנית זיזים - Thais savignyi

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגמוניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1798
ארגמנית מהגרת

אַרְגְּמָנִית מְהַגֶּרֶת (שם מדעי: Thais lacera) הוא מין של חלזונות ימיים ממשפחת הארגמוניים. מין זה נפוץ באוקיינוס ההודי, בים סוף ובים התיכון. גודלו המרבי של המין מגיע ל-60 מ"מ.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארגמוניים
קטגוריה:הים התיכון: בעלי חיים
ברונו הוסאר

קברו של ברונו הוסאר בנווה שלום
ברונו הוסאר (5 במאי 1911 - 8 בפברואר 1996) היה נזיר דומיניקני יהודי, המייסד של הכפר השיתופי היהודי-ערבי נוה שלום.

==ביוגרפיה==
הוסאר נולד ב-1911 למשפחה יהודית באלכסנדריה שבמצרים בשם אנדרי הוסאר. אביו היה יהודי ממוצא הונגרי ואמו יהודייה ממוצא צרפתי. הוריו היו שניהם חילוניים, בעלי אזרחות איטלקית. אביו ניהל בקהיר את סניף חברת הביטוח האיטלקית אסיקורציוני ג'נרלי.

בגיל 18 היגר עם משפחתו לצרפת שם סיים את לימודיו העל-תיכוניים כמהנדס ב-"École Centrale".
ב-1945 הצטרף למסדר הדומיניקני, שם אימץ את השם ברונו, והוסמך ככומר ב-1950. 
בעקבות מלחמת השחרור נחצתה העיר ירושלים. החשמן, האב אבריל, הציע להוסאר, בשל מוצאו היהודי, להקים מרכז דומיניקני ללימודי יהדות במערב העיר, בדומה למרכז ללימודי אסלאם בקהיר.
האב ברונו הסכים ונכנס לישראל 23 ביוני 1953 באשרת תייר (כיוון שהמיר את דתו לא חל עליו חוק השבות).
תחילה שימש ככומר בבית ספר תיכון דומיניקני ובבית החולים הצרפתי של "האחיות של מסדר יוסף" ביפו. במקביל למד עברית באולפן וטייל בארץ. באותה עת נפגש גם לשיחה עם בן-גוריון, שסיכם אותה כך: "כל עבודה, שמקדמת הבנה בין בני האדם ומטרתה היא השגת שלום, היא מפעל חיובי. המשך בדרכך!"
בשנת 1954 היה הוסאר מיוזמיה ומייסדיה של נציגות יעקב הצדיק, קהילה של קתולים דוברי עברית, בתמיכתו של הפטריארך הלטיני בירושלים.
לאחר שנה שב לצרפת ובעקבות דיונים ומאבקי כוח בכנסייה הותר לו לשוב לתפקידו ביפו. הוא שימש בתפקידו במשך שש שנים.
ב-1966 ברונו קיבל אזרחות ישראלית וב-1967, בעקבות מלחמת ששת הימים התלווה למשלחת ישראל לאספה הכללית של האו"ם, איש הדת הקתולי היחיד.
ברונו וכמה מחבריו ייסדו ב-1970 את היישוב נווה שלום. 

הוסאר הלך לעולמו ב-1996 והובא למנוחות בטקס שכלל מיסת אשכבה נוצרית לצד הקדיש היהודי. על מצבתו הצנועה נחקקו המלים "ואהבת לרעך כמוך", בעברית ובערבית, וכן צלב ומגן דוד. 

==נוה שלום== 
נווה שלום הוא כפר שיתופי בלטרון בו מתגוררים יהודים וערבים החיים חיים שוויוניים. היישוב הוקם במטרה לקדם את הדו-קיום בישראל בין יהודים לערבים. כדברי ברונו הוסאר: "אמונה בניצחון האהבה על האיבה, זו המטרה האמיתית והעמוקה ביותר של כפר שלום".

==ספריו==
* "Quand la nuée se levait… témoignage d’un prêtre israélien", אוטוביוגרפיה (1988)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.catholic.co.il/index.php?option=com_content&view=article&id=2703:bruno-hussar-op_he&catid=38&lang=he&Itemid=342 ברונו הוסאר], באתר [http://www.catholic.co.il נציגות יעקב הצדיק לקתולים הדוברים עברית בישראל] 
* [http://nswas.com/people/bruno.htm ברונו הוסאר], באתר נוה שלום 
* אודי לוי, [https://adamolam.co.il/%D7%94%D7%90%D7%91-%D7%91%D7%A8%D7%95%D7%A0%D7%95-%D7%94%D7%95%D7%A1%D7%90%D7%A8-1996-1911/ האב ברונו הוסאר, ביוגרפיה], באתר "האיגרת" בהוצאת "אדם עולם", 19 במרץ 2019

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:יהודים מצרים
קטגוריה:יהודים מומרים ישראלים
קטגוריה:מתנצרים
קטגוריה:נווה שלום
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
אנטילופה מלכותית

אנטילופה מלכותית (שם מדעי: Neotragus pygmaeus), היא מין של אנטילופה זעירה משבט אנטילופות סבך החיה במערב אפריקה. בשל הדמיון הרב בינה ובין איילון היא סווגה בעבר במשפחת האיילונים. בליבריה מכנים אותה "מלכת הארנבים" על שם המראה האצילי שלה וגופה הדומה לארנב. קיימת אנטילופה קטנה נוספת בסוג אנטילופה ננסית הקרויה אנטילופת בייטס (Neotragus batesi),והיא דומה מאוד בגודלה ובצבעי פרוותה לאנטילופה המלכותית.
==תיאור==
איור של אנטילופות מלכותיות.
האנטילופה המלכותית היא האנטילופה הקטנה ביותר במשפחת הפריים והקטנה ביותר בתת-סדרה מעלי גרה אחרי האיילוניים: גובהה בכתפיים 24–27 ס"מ, אורך ראשה וגופה 38–51 ס"מ, אורך זנבה 5–8 ס"מ ומשקלה 1.5-3 ק"ג. רגליה דקיקות, והאחוריות גבוהות יותר מהקדמיות ומסייעות לה לקפוץ במהירות כאשר היא חשה בסכנה. לזכרים זוג קרניים קטנות בצבע שחור המגיעות לאורך של 1.2-2.5 ס"מ. 

הפרווה בצבע חום כהה-שחור בגוף ובראש, וחום בהיר-כתמתם בלחיים, בצדדי הצוואר, וברגליים. הגרון, אמצע הצוואר, החלק האחורי של הזנב ומעל הפרסות - בצבע לבן. האוזניים מעוגלות בקצה, העיניים גדולות ושחורות, והאף קטנטן ואפור.
==תפוצה ובית גידול==
האנטילופה המלכותית מצויה במדינות מערב אפריקה הבאות: סיירה לאון, חוף השנהב, ליבריה, גאנה, וגינאה. בית גידולה כולל יערות גשם טרופיים ואגני ניקוז של נהרות ולעיתים רחוקות גם סוואנות או שטחי מרעה.
==מאפיינים ותזונה==
האנטילופות המלכותיות חיות בזוגות או בבדידות ופעילות בשעות הבוקר המוקדמות ושעות הערב והלילה. לכל זוג יש שטח קטן בגודל של 100 מטר המסומן בגללים. כאשר הן חשות בסכנה, הן יסתתרו בצמחייה או בכיסוי סבוך אחר; אם הטורף ימשיך להתקרב לכיוונן, הן יזנקו בשעת כושר וימלטו בריצה מהירה דרך הצמחייה, או לחלופין ימלטו בקפיצות מהירות בגובה של 55 ס"מ ולמרחק של 2.8 מטרים. 

תקופת ההריון לא ידועה, ומספר הולדות הוא אחד. בעת הלידה העופר שוקל פחות מ-300 גרם ודומה יותר לחולדה בגודלו. לאחר שני חודשים העופרים נגמלים ואוכלים מזון מוצק, ומגיעים לבגרות בסביבות שנה. תזונתם של האנטילופות הללו כוללת עלים, שתילים, פרחים, פרות, ופטריות.

==איומים ושימור==
לאנטילופה המלכותית טורפים רבים בטבע ביניהם עופות דורסים, ונחשים - ולמעשה כל טורף בגודלה ומעלה. אף על פי שהאוכלוסייה במגמת ירידה המין לא נמצא בסכנת הכחדה כיוון שהוא מוגן ברוב המדינות. עם זאת, קיים ציד לא חוקי נרחב ובמקומות מסוימים הוא עלול להיכחד מחמת בירוא יערות. האוכלוסייה העולמית מוערכת בכ-62,000 פרטים. תוחלת חייהם של האנטילופות המלכותיות: בטבע עד 6 שנים, בשבי עד 10 שנים.
==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צבאיים
קטגוריה:חוף השנהב: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
חרגולן מנומר

חרגולן מנומר (שם מדעי: Locustella naevia) הוא ציפור שיר נודדת קטנה, באורך של 12.5 עד 13.5 סנטימטר, הניזון מחרקים. הוא אחד מתשעת המינים של הסוג חרגולן (המשתייך למשפחת הסבכיים).

== מאפיינים ==
צבע גבו בגוון זית עם פסים בגווני חום ואפור, בהיר וכהה. גחונו בצבע לבן-אפור בהיר. ציוציו של החרגולן המנומר נשמעים מכניים ומונוטוניים, ומזכירים מאוד את הקולות שמשמיעים חרקים ובמיוחד את זה של החרגול, שהוא גם מקור שמו.

החרגולן המנומר מקנן ברוב מדינות אירופה בעלות אקלים ממוזג ובאסיה. הוא חורף באזור שמתחיל מצפון מערב אפריקה ועד הודו. בית הגידול שלו הוא באזורים בעלי צמחייה מרובה המאפשרת לו להסתתר בקלות, לעיתים קרובות ליד מקורות או מקווי מים. הנקבה מטילה בדרך כלל בין 4 ל-7 ביצים והקן מצוי בדרך כלל על הקרקע או בצמחייה.

החרגולן המנומר מבקר בישראל לעיתים נדירות. ב-1985 הוא נצפה באזור קיבוץ אילות וב-2012 באילת.

חרגולן מנומר, צולם באנגליה
Locustella naevia

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בודארט
קטגוריה:סבכיים
קטגוריה:ארץ ישראל: סבכיים
קטגוריה:ספרד: עופות
קטגוריה:צרפת: עופות
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: עופות
קטגוריה:סלובניה: עופות
יודנסוואנה

מפת סורינאם בדרום אמריקה
יודנסוואנה בסביבות 1830
שרידי בית הכנסת ביודנסוואנה, פברואר 2000
יודנסוואנה (בהולנדית: Jodensavanne, "סוואנת היהודים") הייתה טריטוריה יהודית שהוקמה בסורינאם, במחוז פארה, כ-50 קילומטר מבירת סורינאם פרמריבו, על הנהר סורינאם.

ב-2023 האתר הארכאולוגי של יודנסוואנה הוכרז כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, ביחד עם בית הקברות היהודי קסיפורה הקרוב.
== היסטוריה ==
בשנת 1639 התיר הממשל הבריטי ליהודים ספרדים מהולנד, פורטוגל ואיטליה ליישב את האזור. תחילה הם היגרו לעיר הבירה טוראריקה. גל התיישבות נוסף הגיע לאזור בשנת 1652 תחת הנהגת הלורד ווילובי. קבוצה אחרת של יהודים שגורשו מברזיל ומגיאנה הצרפתית יישבו את האזור בשנת 1664 בהנהגת דוד כהן נשיא.

הקהילה היהודית ביודנסוואנה זכתה לאוטונומיה, והקימה כלכלה מבוססת עבדות לגידול קני סוכר. הקהילה שגשגה ופרחה במשך תקופה של כ-100 שנים, דבר שתרם להפוך את סורינאם לאחת מהמושבות העשירות ביותר ביבשת אמריקה . בית הכנסת הראשון של הקהילה היהודית, "ברכה ושלום", נבנה ב-1685. הקהילה תמכה כלכלית בין היתר בקהילת שארית ישראל שבמנהטן, ניו יורק. ב-1694 מנתה הקהילה כ-600 יהודים, החזיקה ב-40 מטעים ו-9,000 עבדים.

בשנת 1730 היו בכל סורינאם כ-400 מטעי סוכר בהם התקיימה עבדות, 115 מתוכם היו בבעלות יהודים. היהודים הקימו מערך הגנה ומיליציה אזרחית בשביל לשמר את העבדות, אך התקשו להתמודד עם מתקפות נקמה ומארבים של עבדים נמלטים. תופעות כמו מרד עבדים והתנקשויות בבעלי מטעים הלכו והתרבו.

במהלך המאה ה-18 סדרה של אירועים הובילו לפגיעה משמעותית בקהילת יודנסוואנה. בשנת 1712 פלשו לסורינאם שודדי ים צרפתים ושדדו בעיקר את היהודים, כתוצאה מכך הקהילה איבדה את מרבית הונה. ב-1773 קרס Dietz, אשר שימש כמרכז סחר-חליפין מרכזי לקני סוכר. מרבית בעלי המטעים לא הצליחו להשתקם מזה כלכלית. כל זאת בנוסף לירידה בערך קני סוכר בעקבות הפקת סוכר מסלק סוכר, והפגיעה בביטחון של אזרחי יודנסוואנה בשל התקפות חוזרות ונשנות מצד עבדים נמלטים, הובילו למצב שרוב האוכלוסייה עזבה את האזור לבירה פרמריבו.

חברי הקהילה ניסו לשמר את האזור אף על פי שעזבו, אך האזור נשרף כליל בספטמבר 1832 ביחד עם בית הכנסת 'ברכה ושלום' שהיה בן-147 שנים.

יצחק מרדכי יוסט תיאר את הקהילה בעיר בסביבות שנת 1845: "מספר קהל יהודי פורטיגיזים בסורינאם עלה בשנת 1836 ... שמנת המשפהות בסאוואנה ירדו ודלו מאד ולהותם זאת הועילה ביותר התבערה אשר בערה שם בשנת 1832. בית הספר אשר היה להם מלפנים חדל להיות, וכל הקהל ירד מאד."

לאחר מכן המקום המקום נעזב מיהודים ושימש כמחנה לאסירים פוליטיים במהלך מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1970 המקום הוכרז כאתר מורשת. מאז החלו מאמצים רבים לשקם את ההריסות ולהפוך את האזור לאתר תיירות היסטורי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.jodensavanne.sr.org/smartcms/ Jodensavanne Foundation]
* [http://www.haruth.com/JewsSuriname.html "יהודי סורינם"]
* [https://whc.unesco.org/en/list/1680/ האתר הארכאולוגי יודנסוואנה: התיישבות יודנסוואנה ובית הקברות בנחל קסיפורה] באתר אונסק"ו 
* [http://forward.com/articles/1055/a-star-historian-opens-a-new-chapter-jewish-slave/ כתבה], באתר http://forward.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות הולנד
קטגוריה:יהדות אמריקה הלטינית
יודנסוואנה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: בתי כנסת
קטגוריה:מדינות יהודיות מחוץ לארץ ישראל
אחווה (קבוצה)

אחווה הייתה קבוצה לעבודה קבלנית בארץ ישראל.

הקבוצה נוסדה בארצות הברית בשנת 1912 ביוזמתו של נחמן סירקין במטרה להתיישב בארץ ישראל ביישוב חקלאי קואופרטיבי. חברי אחווה היו ברובם חברי תנועת פועלי ציון.

== היסטוריה ==
חלק מחברי הקבוצה עלו לארץ ישראל בשנים 1913 ו-1914 והתיישבו בפתח תקווה. לאחר העלייה התגבשה קבוצת "אחווה" בארץ לכדי קבוצה קבלנית. הקבוצה כללה גרעין של עולים מצפון אמריקה ואליהם התווספו חלוצים מאנשי "פועלי ציון" בעלי אידאולוגיה דומה לזו של הגרעין המייסד. בין מארגני הקבוצה בארץ ישראל היו נתן-נטע הרפז (גולדברג) ויעקב אחוה (פרוז'נסקי).

קבוצת "אחווה" התקשרה עם המעסיקים על בסיס חוזים ארוכי טווח, וזאת בשונה מן התפיסה המקובלת אז של שכירי יום. בנוסף התחייבה הקבוצה להשגת היעדים הקבלניים וזאת מבלי לחייב את המעסיק על חריגה בכמות העובדים שידרשו לכך. מטרתה של הקבוצה הקבלנית הייתה העלאת הכדאיות הכלכלית של העסקת פועלים יהודים בעבודות שונות תוך יצירת יציבות תעסוקתית לפועלים עצמם. קבוצת "אחווה" הייתה להצלחה, ובעקבותיה קמו עוד קבוצות קבלניות ברחבי ארץ ישראל. חלק מחברי הקבוצה עבדו בבית הספר החקלאי מקוה ישראל ושכרם סייע לחברי הקבוצה שנשארו בפתח תקווה.

חלק ניכר מהגברים הכשירים של הקבוצה התגייסו לגדודים העבריים ולאחר תום המלחמה העתיקה הקבוצה את מיקומה לחיפה. אחרי ניסיון כושל להתיישב באזור ערד, הקימו חלק מחברי הקבוצה ב-1922 את קיבוץ יגור. לפני עלייתם לקרקע ביגור סייעו תשעה מחברי הקבוצה בשמירה בעת מדידת שטחי המחצבה של בית חרושת נשר. הם התגוררו בחאן במקום, ולפרנסתם עבדו בחקלאות. ב-1924 חלק מהחברים היו בין מייסדי קיבוץ גבעת השלושה. חברים נוספים הצטרפו ליישובים אחרים.

== הנצחה ==
על שם הקבוצה רחוב בחיפה ובערד.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.yagur.com/home/history/ באתר קיבוץ יגור]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:העלייה השנייה
קטגוריה:הקיבוץ
קטגוריה:עלייה
קטגוריה:ציונים סוציאליסטים
קטגוריה:תנועת העבודה
קטגוריה:יגור
גשר האי רוזוולט

גשר האי רוזוולט (באנגלית: Roosvelt Island Bridge) הוא גשר מתרומם בעיר ניו יורק, ארצות הברית המחבר בין רובע קווינס לאי רוזוולט ועובר מעל איסט ריבר.

הגשר הוא דרך הגישה היחידה לאי לכלי רכב.

בנייתו של הגשר החלה ב-17 במרס 1952 והוא נפתח בתאריך 18 במאי 1955. אז הוא נקרא גשר האי וולפייר. עלות הגשר הייתה אז 6.5 מיליון דולר<ref></ref>. השם הוחלף לשמו הנוכחי רק בשנת 1973.

עד לבנייתו של הגשר, דרך גישה היחידה לאי בכלי רכב הייתה דרך מעלית על גשר קווינסבורו שחוצה את האי רוזוולט בחלקו הדרומי, אך אין ממנו כביש היורד אל האי.

למרות היותו גשר נפתח, הוא נפתח לעיתים רחוקות מכיוון שרוב האוניות הגדולות עוברות בתעלה המערבית לאי. הסיבה לכך היא שהיות וזהו הגשר היחיד למעבר כלי רכב המקשר את האי עם הסביבה, עליו להיות פתוח כל הזמן למקרה חירום.

עם זאת, מדי ספטמבר הגשר נפתח בעקבות העצרת הכללית של האומות המאוחדות אשר גורמת לסגירת התעלה המערבית מסיבות ביטחוניות.

הגשר בנוי משני נתיבים (אחד לכל כיוון) ומדרכה בחלקו הצפוני והוא נמתח לאורך 877 מטרים. רוחבו 12 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

האי רוזוולט
קטגוריה:הנצחת פרנקלין דלאנו רוזוולט
פרוסופגנוזיה

פרוסופגנוזיה (מיוונית: prosopon - פנים, agnosia - העדר ידע), נקרא גם עיוורון פנים (באנגלית: Face blindness), היא הפרעה המתבטאת בקושי בעיבוד פנים שונות וקושי להבדיל ביניהן.

ההפרעה יכולה להופיע באופן מלאכותי כתוצאה מפגיעה במוח עקב אירוע טראומתי כגון תאונה, פגיעת ראש בלידה או מאוחר יותר, בדרך כלל פגיעה הכוללת את אזורי הליבה. לעומת זאת, בראשית המאה ה-21 זוהתה התופעה אצל אנשים מסוימים כתורשתית ומולדת או שהתפתחה אצלם באופן טבעי בגיל צעיר. 

בעוד שבקבוצה הראשונה, אנשים מודעים לבעיה שנוצרה אצלם משום שהם יכולים להשוות בין שתי התקופות (הראשונה בה הבחינו בין פרצופים והשנייה שלא), הרי שלעומתם, הקבוצה השנייה עלולה לא להיות מודעת לכך שיש לה בעיה ואף אם תיתקל בקשיים בהמשך לא בהכרח תתלה אותם בפרוסופגנוזיה, אלא לדוגמה בבעיות זיכרון כלליות. דבר זה מקשה על מתן אבחנה לחברי הקבוצה השנייה, וכך נמנעת מהם גם קבלת עזרה בהתמודדות עם הקושי. 

אנשים הסובלים מפרוסופגנוזיה נוטים לזהות אנשים על-פי שפת גוף, תסרוקת, צורת הליכה, סגנון לבוש, צורת דיבור ועוד. כך למעשה נוצר מצב שאם אדם (אפילו קרוב מאוד כמו בן זוג או אח) משנה את התסרוקת או לובש תחפושת, פעמים רבות האדם אשר סובל מפרוסופגנוזיה לא יצליח לזהות אותו.

על פי ההערכות, כ-2% אחוזים מן האנשים בעולם לוקים בפרוסופגנוזיה ברמות שונות. 

==ראו גם==
*פראידוליה - הנטייה לזהות תבניות מוכרות בתמונות ועצמים עמומים, בעיקר של פרצופים.
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:ראייה
קטגוריה:נוירולוגיה
יוניספרה

יוניספרה
היוניספרה (באנגלית: Unisphere) הוא פסל בדמות כדור הארץ השוכן בפארק פלאשינג מדוז ברובע קווינס. זהו הסמל המזוהה ביותר של קווינס.

== היצירה ==
היוניספרה נבנה כסמל נושא לקראת התערוכה העולמית של ניו יורק 1964 על מנת לסמל את תחילתו של עידן החלל. הפסל נבנה ונתרם על ידי התאגיד 'מתכות ארצות הברית'.

היוניספרה עומדת במרכזה של בריכה גדולה ועגולה עם מזרקות מסביב. המטרה הייתה לגרום ליוניספרה להיראות כאילו היא מרחפת היות שהמזרקות מסתירות מעט את הבסיס עליו עומד הפסל.

מסביב ליוניספרה ישנן שלוש קשתות עשויות מפלדת אל חלד המקיפות אותו, כל אחת מזווית אחרת. הקשתות מסמלות את המסלול שעבר יורי גגארין, האדם הראשון שטס לחלל, ג'ון גלן, האדם השלישי שטס לחלל והאסטרונאוט האמריקאי הראשון שטס לחלל. וטלסטר - לוויין התקשורת הראשון ששוגר לחלל.

במהלך היריד, לאחר שהחשיך נערך מופע תאורה אשר דימה את זריחת החמה מעל פני כדור הארץ. בנוסף נדלקו עשרות נורות על היוניספרה אשר סימלו את ערי הבירה ברחבי כדור הארץ.

במהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 הוזנחה האתר והיוניספרה. הנירוסטה כוסתה בלכלוך שלא נוקה שנים והמזרקות הפסיקו לפעול עוד בתחילת שנות ה-70. בשנת 1989 החליטה עיריית ניו יורק לשפץ את האתר. השיפוץ החל רק בשנת 1993 ולקראת סוף שנת 1994 הסתיימו השיפוצים במהלכם נוקתה היוניספרה והוחלפו המזרקות סביבה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קווינס: מבנים
קטגוריה:ניו יורק: פסלים
גרייס פארק

גרייס פארק (באנגלית: Grace Park; 14 במרץ 1974) היא שחקנית קנדית. מפורסמת בעיקר בשל משחקה בסדרת המדע הבדיוני "בטלסטאר גלקטיקה" בתור הסיילונית שרון ולארי, ובשל משחקה בסדרת המשטרה "הוואי חמש-אפס" בתור השוטרת קונו קלקאווה.

== ביוגרפיה ==
נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה להורים ילידי דרום קוריאה. פארק עברה עם משפחתה לקנדה כשהייתה בת 22 חודשים. שם גדלה והתחנכה בשכונת קריסדייל, ונקובר שבקולומביה הבריטית. את לימודיה התיכוניים עשתה בתיכון "Magee Secondary School", ובשנת 1992 קיבלה תואר בפסיכולוגיה מאוניברסיטת קולומביה הבריטית.

== קריירת משחק ==
בשנת 2001 החלה לככב בסדרת הנוער הקנדית "אג'מונט", בתפקיד של תלמידת התיכון שאנון נג למשך כל חמש העונות. בשנת 2004 החלה לשחק בסדרת המדע בדיוני "בטלסטאר גלקטיקה" בתפקיד שרון ולארי "מס' 8", סיילונית שהיא גם טייסת ראפטור. את תפקידה זה גילמה למשך 4 עונות, עד לסיום הסדרה כאשר הפרק האחרון שודר ב-20 במרץ 2009. 

בשנת 2007 השתתפה בסרט דרמת פשע העוסק בשכונה קוריאנית בניו יורק - "West 32nd". ב-2009 החלה לשחק בעונתה השנייה של סדרת הדרמה "The Border", בתפקיד הסוכנת המיוחדת ליז קרבר. ושנה לאחר מכן, שבה לשחק בעונה השלישית. 

החל משנת 2010 משחקת בתפקיד הבלשית קונו קלקואה ברימייק "הוואי חמש-אפס", בתפקיד ראשי למשך 7 עונות עד 2017. פארק הייתה מועמדת לפרס השחקנית בסדרת פעולה בטקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2013. 

בשנת 2018 החלה לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "מיליון דברים קטנים" ב-ABC.  בשנת 2019 שיחקה במותחן הקנדי-אמריקאי "פריקים" לצד אמיל הירש.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה הבריטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה הבריטית
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1974
מיקלוש שרקן

מיקלוש שרקן (בהונגרית: Sárkány Miklós; 15 באוגוסט 1908 – 20 בדצמבר 1998) היה שחקן ומאמן כדורמים יהודי-הונגרי. פעמיים ברציפות אלוף אולימפי ו-3 פעמים ברציפות אלוף אירופה בכדורמים.

== ביוגרפיה ==
שרקן נולד בסאטמרנמטי. 

באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1931 זכה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת אוסטריה.

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה במדליית זהב בטורניר הכדורמים לצידו שיחקו גאורג ברודי ואישטוואן ברטה שחקנים יהודים, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת ארצות הברית. בטורניר עצמו שיחק במשחק אחד.

באליפות אירופה בכדורמים שנערכה במגדבורג, גרמניה בשנת 1934 זכה שרקן במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה.

באולימפיאדת ברלין (1936) זכה במדליית זהב בטורניר הכדורמים פעם שנייה ברציפות לצידו שיחק גאורג ברודי, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת בלגיה עם השחקן היהודי ז'ראר בליץ. בטורניר עצמו שיחק בשלושה משחקים.

באליפות אירופה בכדורמים שנערכה בלונדון, בריטניה בשנת 1938 זכה במדליית זהב, במדליית כסף זכתה נבחרת גרמניה ובמדליית ארד זכתה נבחרת הולנד.

===קריירת מאמן===
לאחר מלחמת העולם השנייה כיהן כמאמן נבחרת הונגריה בין השנים 1947-1945. באליפות אירופה בכדורמים שנערכה במונטה קרלו, מונקו בשנת 1947 סיים עם נבחרת הונגריה במקום רביעי. הוא זכה חמש פעמים (1948, 1950, 1951, 1952, 1955) עם הקבוצות אותן אימן באליפות הונגריה. בשנת 1958 היגר שרקן לוופרטל, מערב גרמניה ובין השנים 1973-1968 אימן את נבחרת הכדורמים של גרמניה המערבית.

בשנת 1998 נפטר שרקן בווינה, אוסטריה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.ushmm.org/exhibition/olympics/?content=jewish_athletes_medals&lang=en זוכי מדליות יהודים באולימפיאדת ברלין 1936]

קטגוריה:שחקני כדורמים הונגרים
קטגוריה:שחקני כדורמים יהודים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: כדורמים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1908
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1998