OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
VEF ריגה

ההיכל הביתי, ארנה ריגה
VEF ריגה (בלטבית: VEF Rīga) היא קבוצת כדורסל לטבית מהעיר ריגה, המתמודדת בליגת העל הלטבית, ליגת VTB ובליגת האלופות בכדורסל.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה שנת 1929. לאחר סיפוחה של לטביה לברית המועצות השתתפה בליגה הסובייטית, בה הגיעה למקום השלישי בעונות 1959/60, 1965/66, 1990/91. עד להתפרקות ברית המועצות הקבוצה הפסיקה להתקיים בשנת 1992. בשנת 2007 הוקמה הקבוצה מחדש והחלה לטפס לצמרת הליגה הלטבית וזכתה בשלוש אליפויות רצופות. 

===במסגרת אירופאית===
בעונת 1991/92 השתתפה הקבוצה בגביע ספורטה והודחה על ידי קבוצת אולימפיה ליובליאנה בשלב השני של המוקדמות. במסגרת הליגה הבלטית, הקבוצה משתתפת מאז עונת 2007/08. ובנוסף השתתפה בליגת VTB מאז הקמתה ועד לעונת 2018/19. במקביל החלה הקבוצה להשתתף במפעלים אירופאים של היורוצ'לנג' והיורוקאפ. בעונות 2011/12, 2013/14 השתתפה הקבוצה במוקדמות היורוליג ולא הצליחה להגיע לשלב הבתים.

מאז עונת 2009/10, מארחת הקבוצה ב"ארנה ריגה" שהוקם בשנת 2008 ומכיל 12,500 מקומות ישיבה.

בשנים 2019–2022 הקבוצה זכתה ברצף באליפות הליגה הלטבית. בתקופה זו מארקס מייריס היה בין כוכבי הקבוצה ופעמיים זכה בתואר MVP של הפלייאוף. 

בעונת 2020/2021 בליגת האלופות בכדורסל הקבוצה הגיע לשלב הבתים.

==תארים והישגים==
*הליגה הלטבית:
**אליפות (9): 2011, 2012, 2013, 2015, 2017, 2019, 2020, 2021, 2022
**מקום שני: 2009, 2010, 2014, 2018
**חצי גמר: 2008
*הליגה הבלטית:
**גמר: 2011
**חצי גמר: 2012
*אליפות ברית המועצות;
**חצי גמר: 1960, 1966, 1991

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל לטביות
קטגוריה:ריגה: מועדוני ספורט
רוט (אנדרואיד)

צילום מסך של אימות ביצוע רוט על מכשיר גלקסי 10
פעולת רוט (מאנגלית: root) הוא התהליך של מתן אפשרות לטלפונים חכמים, מחשבי לוח, ומכשירים אחרים המריצים את מערכת ההפעלה אנדרואיד להשיג הרשאות לניהול המכשיר. ביטוי נפוץ לתהליך נקרא "פריצת" המכשיר, אף על פי שהשם אינו מדויק.

פעולת הרוט מתבצעת לעיתים קרובות במטרה להתגבר על מגבלות שיצרניות החומרה והמפעילות הסלולריות שמות על המכשירים, וכתוצאה מכך מתאפשרת היכולת לשנות או להחליף את יישומי המערכת והגדרות, להפעיל יישומים מיוחדים שדורשים הרשאות ברמת מנהל מערכת, או לבצע פעולות אחרות שאינן נגישות למשתמש האנדרואיד הרגיל. פעולת הרוט יכולה גם להקל על הסרה מלאה או החלפה של מערכת ההפעלה של המכשיר, בדרך כלל עם גרסה חדשה יותר של מערכת ההפעלה הנוכחית על המכשיר. במקרים מסוימים, פעולת הרוט תסיר את אחריות היצרן מהמכשיר.

מכיוון שמערכת ההפעלה אנדרואיד בנויה על ליבת לינוקס, פעולת הרוט על מערכת האנדרואיד דומה להשגת הרשאות ניהול על מערכת ההפעלה לינוקס או כל מערכת הפעלה דמוית יוניקס כגון BSD ו-OS X.

מקור השם לפעולה הוא בשם root שהוא השם המקובל למשתמש המערכת במערכות דמויות יוניקס. למשתמש זה יש, באופן מסורתי, גישה לא מוגבלת למערכת ולכן המשמעות של יכולת להריץ הוראות או תוכניות כ־root היא שליטה מלאה במערכת.

== ראו גם ==
* אנדרואיד (מערכת הפעלה)
* פריצת iOS
* CyanogenMod
* גוגל נקסוס

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אנדרואיד
אנוליס פינוקיו

אנוליס פינוקיו (שם מדעי: Anolis proboscis) הוא מין של לטאה ממשפחת האנוליסיים. המין נקרא "פינוקיו" בשל רקמת עור ארוכה בסמוך לחוטמו, דמוית אף ארוך. זהו מין אנדמי לאקוודור. המין זוהה לראשונה ב-1953 ונראה מספר פעמים עד לשנת 1960. במשך 45 שנה לא נראה שוב ונחשב למין נכחד, עד שנתגלה מחדש ב-2004, ומאז זוהה פעמים נוספות.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.anoleannals.org/2012/05/31/rediscovery-of-the-enigmatic-ecuadorian-horned-anole/ מידע על המין] מאתר anoleannals
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנוליסיים
קטגוריה:אקוודור: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:אקוודור: זוחלים
נמל התעופה הבין-לאומי דון מואנג

נמל התעופה הבין-לאומי דון מואנג (בתאית: ท่าอากาศยานดอนเมือง) הוא נמל תעופה בעיר בנגקוק, בירת תאילנד. הוא נמל התעופה הישן של העיר ואחד משני נמלי תעופה המשרתים אותה (האחר הוא נמל התעופה סוברנהומי). בשנת 2017 עברו בו 38,299,757 נוסעים במסגרת 256,760 תנועות מטוסים.

==תולדות נמל התעופה==
נמל התעופה הוא מנמלי התעופה הישנים ביותר בעולם, ונמל התעופה הישן ביותר באסיה שעודו פעיל. היה זה שדה התעופה השני שהוקם בתאילנד, כאשר נפתח כבסיס של חיל האוויר התאי ב-27 במרץ 1914. הוא החל לשמש כנמל לטיסות אזרחיות בשנת 1924. 

בשנת 1933 התנהלו בשטח הנמל קרבות בין כוחות הממשלה לבין מורדים במסגרת מרד בווורדט (Boworadet Rebellion). לאחר כיבוש תאילנד על ידי יפן במלחמת העולם השנייה שימש השדה את היפנים והוא הותקף מספר פעמים על ידי מטוסי בעלות הברית. במהלך מלחמת וייטנאם שימש השדה כבסיס מרכזי של חיל האוויר של ארצות הברית.

בשיא פעילותו כנמל התעופה העיקרי של בנגקוק ושל תאילנד עברו בנמל 38 מיליון נוסעים ו-700 אלף טונות מטען בשנה במסגרת 160 אלף תנועות מטוסים (2004). הוא דורג אז כנמל התעופה השני באסיה וה-14 בעולם כולו מבחינת מספר הנוסעים שעברו בו.

ב-27 בספטמבר 2006, בעקבות פתיחתו של נמל התעופה החדש סוברנהומי, חדל נמל התעופה לפעול בכוונה לסוגרו כליל. למרות זאת הוא שב ונפתח ב-27 במרץ 2007 לשימוש מטוסים בטיסות פנים ארציות. הביאו לכך לחצים מצד חברות תעופה - במיוחד חברות טיסות מוזלות - להפעילו מחדש, נוכח אגרות השימוש היקרות יותר בנמל התעופה החדש ובעיות בטיחות שהתגלו במסלוליו. בעת בה לא היה פעיל, בסמוך לטרמינל בנמל עמדו מטוסים שיצאו מכלל שימוש, והיו בתהליך פירוק. 

נמל התעופה הושבת למספר חודשים בעקבות נזק שנגרם לו בהצפות הנרחבות בתאילנד בחורף 2011-2012.

ב-16 במרץ 2012 הורתה ממשלת תאילנד לכל חברות השכר וחברות התעופה הזולה להעתיק את פעילותן מנמל סוברנהומי לנמל דון מואנג. בכך נקבע המשך פעילותו התמידי ובוטלה הכוונה לשרת את מטרופולין בנגקוק באמצעות נמל סוברנהומי בלבד. הביאה לכך העובדה שסוברנהומי תוכנן לקיבולת של 45 מיליון נוסעים, אך כבר ב-2011 עברו דרכו 48 מיליון, והוברר שיש להקל על העומס עליו.

כיום עוברות דרך הנמל טיסות פנים ארציות אך גם טיסות בינלאומיות ליעדים שונים במדינות דרום-מזרח אסיה ומהם. הוא משמש כבסיס פעולה מרכזי עבור החברות תאי אייר אסיה, נוק אייר ותאי ליון אייר.

==מבנה נמל התעופה==
טרמינל 2
מסדרון הנכנסים בטרמינל 2
נמל התעופה שוכן בצפונה של בנגקוק, בגובה של שלושה מטרים מעל פני הים.

בנמל התעופה שני מסלולי טיסה מקבילים (03L/21R ו-03R/21L) באורך של 3,700 ו-3,500 מטרים, בהתאמה. ממערב ובמקביל להם ניצבים בשורה בנייני הטרמינלים.

בשדה התעופה שלושה טרמינלים. טרמינלים 1 ו-2 שימשו בעבר לטיסות בינלאומיות וטרמינל 3 שירת טיסות פנים-ארציות.

כיום, טרמינל 1 מטפל בטיסות בינלאומיות בעוד טרמינל 2 (שנפתח מחדש בשנת 2014 לאחר שיפוצים) מטפל בטיסות פנים.

נמל התעופה מחובר למרכז בנגקוק באמצעות כביש מהיר, קווי אוטובוסים וקו רכבת.

מסלולי שדה התעופה משמשים גם את בסיס חיל האוויר של תאילנד הצמוד לנמל. מועדון הגולף של הבסיס ממוקם בשטח שבין שני מסלולי הטיסה, ללא גידור בינו לבינם. השחקנים בו מוזהרים על ידי אור אדום בכל עת שבה יש שימוש במסלול על ידי מטוסים.

==תאונות==
בין השנים 1976 עד 2001 אירעו בנמל ובסביבתו שש תאונות מטוסים, שבהן נספו 174 אנשים. באירוע החמור ביותר, ב-9 בספטמבר 1988, התרסקה טיסה 831 של וייטנאם אייר בעת גישה לנחיתה בנמל. 76 מבין 90 יושבי המטוס נספו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בנגקוק
דון מואנג
ריקרדו ואן ראיין

ריקרדו ואן ראיין (בהולנדית: Ricardo van Rhijn, נולד ב-13 ביוני 1991 בליידן שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בהירנפיין כמגן ימני ולעיתים כבלם.

==קריירה==
ואן ראיין התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אייאקס אמסטרדם. ב-21 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים בניצחון 1:3 נורדוייק בגביע ההולנדי. ב-18 בדצמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0:4 על דן האג. בעונת הפך לשחקן הרכב לאחר עזיבתו של גרגורי ואן דר ויל. ב-14 בפברואר 2013 הבקיע את שערו הרשמי הראשון באייאקס בניצחון 0:2 נגד סטיאווה בוקרשט במסגרת שלב 32 הגדולות של הליגה האירופית. ב-2 באוגוסט 2013 הבקיע את שערו הראשון בליגה בניצחון 0:3 נגד רודה. ב-17 באוגוסט 2013 ספג כרטיס אדום ראשון בקריירה בהפסד 3:2 לא.ז. אלקמאר.

ב-17 ביולי 2016 חתם בקלאב ברוז' הבלגית. ב-30 באוגוסט 2017 הושאל לאלקמאר. ב-31 באוגוסט 2018 חתם בא.ז. אלקמאר באופן קבוע. ב-2 באוגוסט 2019 חתם בהירנפיין.

בצעירותו ואן ראיין היה חלק מהנבחרות הצעירות של הולנד. ב-2010 השתתף עם נבחרת הולנד עד גיל 19 באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19. ב-2012 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת וב-15 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד .

==סטטיסטיקה==
===מועדונים===
נכון ל-4 בספטמבר 2017
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
! colspan=3 |
! colspan=2 | ליגה
! colspan=2 | גביע
! colspan=2 | יבשתי
! colspan=2 | אחר
! colspan=2 | סה"כ
|-
! עונה !! מועדון !! ליגה
! משחקים !! שערים
! משחקים !! שערים
! משחקים !! שערים
! משחקים !! שערים
! משחקים !! שערים
|-
! colspan=3 | הולנד
! colspan=2 | ליגה
! colspan=2 | גביע

! colspan=2 | אירופה
! colspan=2 | אחר
! colspan=2 | סה"כ
|-
|||rowspan="5"|אייאקס אמסטרדם||rowspan="5"|ארדיוויזי||14||0||1||0||2||0||0||0||17||0
|-
|||31||0||4||0||8||1||1||0||44||1
|-
|||32||2||5||1||8||0||1||0||46||3 
|-
|||28||2||2||0||9||0||0||0||35||2 
|-
|||12||0||1||0||3||0||0||0||16||0
|-
! rowspan=1 | סה"כ
! colspan=2 | הולנד
!117||4||13||1||31||1||2||0||161||6
|-
|||קלאב ברוז'||ליגת העל הבלגית||21||3||2||0||6||0||0||0||29||3
|-
! colspan=3 | סה"כ בקריירה
!138||7||15||1||37||1||2||0||190||9
|}

===בינלאומי===
נכון ל-16 במרץ 2016
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan=3 | הולנד
|-
!שנה!!משחקים!!שערים
|-
|2012||5||0
|-
|2013||3||0
|-
!סה"כ||8||0
|}

==תארים==
===קבוצתיים===
;אייאקס אמסטרדם
*אליפות הולנד (3): 
*מגן יוהאן קרויף (1): 

;קלאב ברוז'
* הסופר קאפ הבלגי (1): 

===אישיים===
*כישרון העונה של אייאקס אמסטרדם (1):

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.vi.nl/spelers/carriere/ricardo-van-rhijn.htm פרופיל השחקן] באתר Voetbal International 

קטגוריה:מגני כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני הירנפיין
קטגוריה:כדורגלני אמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1991
2-בוטנול

2-בוטנול הוא כוהל שניוני המכיל 4 אטומי פחמן בשרשרת לא מסועפת בה קבוצת ההידרוקסיל קשורה לפחמן השני הנוסחה המולקולרית C<sub>4</sub>H<sub>9</sub>OH.
זהו נוזל שקוף, דליק המסיס במים ובממסים אורגנים קוטביים כאתרים וכהלים אחרים. החומר מיוצר בהיקף גדול בעיקר כחומר מוצא לממס מתיל אתיל קטון. 2-בוטנול הוא חומר כירלי ובדרך כלל מופיע כתערובת רצמית של 2 האננטיומרים R ו S (מספרי CAS של האננטיומרים 14898-79-4 ו 4221-99-2 בהתאמה).
{|align="center" class="wikitable"
|<center>160px</center>||<center>160px
|-
|<center>160px</center>||<center>160px
|-
|<center>Rאננטיומר</center>||<center>Sאננטיומר</center>
|}
</center>

2-בוטנול מופק תגובת מים עם בוטן בקטליזה של חומצה גפרתית
תגובה ליצירת 2-בוטנול מבוטן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כהלים
בוטנול

בוטנול הוא כוהל המכיל 4 אטומי פחמן, בעל הנוסחה המולקולרית C<sub>4</sub>H<sub>9</sub>OH.

קיימים ארבע איזומרים מבניים של בוטנול. על פי מספר הפחמנים הקשורים לפחמן הפונקציונלי (אליו קשורה קבוצת ההידרוקסיל), שנים מהם כוהלים ראשוניים (1-בוטנול ואיזובוטנולׂׂׂ) אחד שניוני (2-בוטנול) ואחד שלישוני (טרט-בוטנול):

{|border="1" style="text-align: center; margin: 0 0 1em 1em;"
|-
93px
100px
|-
|1-בוטנול
|2-בוטנול
|איזובוטנול
|טרט-בוטנול
|}
בוטנול משמש כממס במגוון מוצרים, כחומר מוצא או מרכיב בשלב ביניים של סינתזה אורגנית וכדלק ביולוגי.
החל משנות ה-50 של המאה ה-20 רוב הבוטנול מיוצר מדלק מאובנים. זהו התהליך חליפי לתהליך תסיסה של עמילן או תאית על ידי החיידק Clostridium acetobutylicum שאחד מתוצריו הוא בוטנול.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:כהלים
קטגוריה:ממסים פרוטיים
קטגוריה:מוצרי ביוטכנולוגיה
אנוליס

Anolis luteogularis
Anolis pulchellus
Anolis opalinus
Anolis sagrei
Anolis homolechis
Anolis trinitatis
Anolis jubar
אנוליס (שם מדעי: Anolis) הוא סוג של לטאה ממשפחת האנוליסיים. בסוג זה 388 מינים. כל מיני הסוג נמצאים במרכז אמריקה ובאיים האנטילים.
== מאפיינים ==
המינים בסוג חיים על עצים ואוכלי חרקים אם כי ישנם מספר מינים שאוכלים גם פירות. ברגלם קיימות כריות דביקות שמאפשרות להם לטפס. לאנוליס גוף מוארך הכולל זנב באורך של שליש מכל הגוף וחוטם צר, אורך המינים הוא בין 30–60 ס"מ ומשקלם בין 3–30 גרם. לחלק מהמינים יש עיניים בדומה לזיקית אשר נעים בצורה בלתי תלויה אחת בשנייה.

בעבר הסוג שויך למשפחה פוליצרוטיים (Polychrotidae), אולם כיום היא משויכת למשפחת האנוליסיים (Dactyloidae) כסוג היחידי במשפחה על ידי סטיבן פו.

בסוג זה היו בעבר מעל 400 מינים נתון שהפך אותו לסוג בעל כמות המינים הגדולה ביותר אצל בעלי שפיר עוברי. אולם ב-2012 הסוג חולק למינים שונים ובסוג Anolis נותרו רק כ-50 מינים.

==מינים==

==ראו גם==
* אנוליס מפרץ דולסה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:אנוליסיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרנסואה מארי דודין
דור הולך ודור בא

דור הולך ודור בא : געגענווערטיג און צוקונפטיגע גענאראציאנען (יידיש: דור הולך ודור בא: דור ההווה ודורות העתיד) הוא חיבור היסטורי-הגותי מאת אברהם גולדפדן הדן במצבו העגום של עם ישראל בתחילת המאה ה-20 ומציע דרכים לתיקון. הספר הופיע בשנת תר"ע בהוצאת היברו פבלישינג קומפני בניו יורק.

==מקורות הספר==

בספר, שהופיע בשנת תר"ע, כשנתיים לאחר מותו של גולדפדן, כונסו שני מאמרים שנכתבו בתקופות שונות ופורסמו בבמות שונות. החלק הראשון נקרא "דור הולך" והכותרת ביידיש היא אונדזער מכה (המכה שלנו). חלק זה נכתב בתקופה בא גר גולדפדן בפריז בראשית המאה ה-20 והושלם בשנת 1902. כתריאל צבי שרהזון, המוציא לאור של העיתון היידי הניו יורקי הגדול הידישעס טאגעבלאט, נענה לבקשתו של גולדפדן לפרסם את החיבור בעיתונו והחיבור החל להופיע בהמשכים על דפי הטאגעבלאט החל מ-8 בנובמבר 1904 ועד 2 בדצמבר אותה שנה.
 
את חלקו השני של החיבור שנקרא "דור בא" החל גולדפדן לכתוב בפריז וסיימו כפי הנראה רק לאחר שובו לארצות הברית בשנת 1904. חלק זה פורסם לראשונה בעיתון "מיניקעס יום טוב בלעטר" באותה שנה.
 
חלקו הראשון של הספר יועד לכלל הציבור היהודי בעוד חלקו השני פונה בעיקר ליהדות ארצות הברית.

==דור הולך==

קריקטורה אנטישמית מעיתון צרפתי מתוך הספר דור הולך ודור בא

מאמר זה הופיע תחת הכותרת: "אונדזער רפואה" (רפואתנו) ותת הכותרת בתרגום לעברית הייתה: 
 
בחלק זה סוקר גולדפדן תהליכים ושינויים שעברו על החברה היהודית במזרח אירופה בתקופת ההשכלה והביאו להתדרדרותה הרוחנית והמוסרית, גרמו לניכור ולהתבוללות והעמידוה על סף אובדן וכליה.

==דור בא==

חלקו השני של הספר, "דור בא", מוגדר כחיבור פדגוגי. חלק זה מחולק לשני חלקי משנה. החלק הראשון, "די רפואה" (הרפואה), עוסק במצב הירוד של החינוך והמוסר בכלל בערים תעשייתיות ומציע פתרונות חינוכיים אפשריים. החלק השני נקרא "אונדזר רפואה בפרט פאר יידן" (רפואתנו במיוחד ליהודים). בחלק זה מציע גולדפדן פתרונות חינוכיים ליהודי ארצות הברית הסובלים מניכור לדת וללאומיות היהודית, כפי שתיאר בחלקו הראשון של החיבור.

בעוד בחלקו הראשון של החיבור ניכרת אהדת גולדפדן לתנועה הציונית, חלקו השני, המופנה ליהודי ארצות הברית, כתוב בסגנון "אחד-העמי" הקורא קודם לפדיון הרוח ואינו עוסק כמעט בגאולת הארץ. דווקא הקניית חינוך יהודי דתי, לאומי ומוסרי יסייעו, לדעת גולדפדן, ליהודי אמריקה להיות אזרחים אמריקאים נאמנים ומועילים.

==קישורים חיצוניים==
*אברהם גולדפדן. (תר"ע). [http://archive.org/stream/nybc202655#page/n1/mode/1up דור הולך ודור בא]. ארכיון האינטרנט 

* זאב גולדברג (תש"ע). [https://web.archive.org/web/20130927213931/http://old.lifshiz.macam.ac.il/newsite/hagut9.pdf דור הולך ודור בא – השקפותיו של אברהם גולדפאדן בנושא החינוך היהודי]. הגות ט, 259-245

קטגוריה:יצירות שנות ה-1900
קטגוריה:אנטישמיות
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:יהדות ארצות הברית
ג'יימס רותמן

ג'יימס רותמן מקבל מקבל את פרס נובל
ג'יימס רותמן (באנגלית: James Rothman, נולד ב-3 בנובמבר 1950) הוא ביוכימאי יהודי-אמריקאי ופרופסור באוניברסיטת ייל. רותמן עומד גם בראש המחלקה לביולוגיה תאית בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה ומנהל המכון לננוביולוגיה בקמפוס המערבי של ייל. בשנת 2013 זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, עבור מחקרו על תנועת בועיות, יחד עם רנדי שקמן (Randy Schekman) ותומאס סודהוף (Thomas C. Südhof). כמו כן הוא זכה ב-2002 בפרס לסקר למחקר בסיסי ברפואה.

==קורות חיים==
רותמן נולד במסצ'וסטס שבארצות הברית. ב-1971 קיבל רותמן תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת ייל וב-1976 עשה דוקטורט בכימיה ביולוגית באוניברסיטת הרווארד. מאוחר יותר עשה את הבתר-דוקטורט שלו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בנושא גליקוזילציה של חלבונים ממברנליים. ב-1978 החל את המחקר על בועיות במחלקה לביוכימיה של אוניברסיטת סטנפורד. בשנות ה-80 וה-90 הוא חקר את התעבורה של בועיות בתאים של יונקים. בין השנים 1988–1991 עבר לאוניברסיטת פרינסטון. הוא קיבל בתחילת דרכו תמיכה מה-NIH. מאוחר יותר עבר לניו יורק והקים את המחלקות לביולוגיה תאית ולביופיזיקה במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג, שם שימש גם כסגן נשיא. ב-2003 הפך לפרופסור לפיזיולוגיה באוניברסיטת קולומביה ועמד בראש המרכז לביולוגיה-כימית. ב-2008 הוא עבר לאוניברסיטת ייל.

==מחקריו==
מחקרו של רותמן עוסק בדרך בה בועיות מגיעות למיקום הנכון בממברנת התא ואיפה ומתי תוכנן משוחרר. הוא חקר את המנגנונים באמצעותם הבועיות מתאחות עם אזור המטרה בממברנה. הוא מצא את החלבונים שעוזרים לבועיות להינעץ בממברנה, ולאחר מכן להתאחות איתה. כמות החלבונים שקשורים לאותן בועיות ומבצעים בפועל את תהליך הנעיצה הוא רב, וכך מתאפשרת הספציפיות של הנעיצה בממברנה. בין היתר פיתח רותמן שיטה אין ויטרו בה משתמשים בתאים שעברו פירוק (lysates) למדידה של ההובלה מהגולג'י.

לתנועת הבועיות יש תפקידים פיזיולוגיים רבים, ובהם חלוקת תא, תקשורת בין-תאית ובפרט בין תאי עצב, הוצאה של הורמונים ועוד. יש קשר בין פגמים בתהליכים אלה לבין מחלות שונות, ובהן סוכרת ומחלות זיהומיות שונות. רותמן גם פיענח מעבר של חומרים בין מדורים שונים בתא באמצעות הבועיות, תהליך שאף לו יש חשיבות רבה לצורך הבנת המנגנון שבו משתחררים חומרים, ובהם נוירוטרנסמיטרים, חלבונים והורמונים מהתא ובהכנסה של חומרים לתא.

רותמן הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) מאז 1993 ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 1994.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* Lawrence K. Altman, [http://www.nytimes.com/2013/10/08/health/3-win-joint-nobel-prize-in-medicine.html?_r=0#hAitTmt,1 For 3 Nobel Winners, a Molecular Mystery Solved], The NY Times, October 7, 2013 
* [http://medicine.yale.edu/cellbio/rothman/people/james_rothman-1.profile דף על אודותיו באתר של אוניברסיטת ייל] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס אלי לילי
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:זוכי פרס קוולי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:זוכי פרס מאסרי
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
נמל התעופה ראוניון רולאן גארוס

נמל התעופה ראוניון רולאן גארוס (בצרפתית: Aéroport de la Réunion Roland Garros באנגלית: Roland Garros Airport) ידוע גם כנמל התעופה גילו על שם שופט מקומי שהקרקע עליה הוקם הנמל הייתה בבעלותו, הוא נמל התעופה הגדול בראוניון, ומשמש כשער הכניסה האווירי הראשי לאי.
הכניסה לטרמינל הנוסעים

נמל התעופה ממוקם בקומונה סנט-מארי, כ-7 קילומטרים מזרחית לעיר הבירה סן-דני, והוא קרוי על שם הטייס הצרפתי רולאן גארוס שנולד בעיר. השדה משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברת התעופה המקומית אייר אוסטרל, בשנת 2012 עברו בנמל 2,067,764 נוסעים.

== מתקני הנמל ==
נמל התעופה שוכן בגובה עשרים מטרים מעל פני הים. בנמל שני מסלולי טיסה עשויים אספלט: 12/30 - שאורכו 3,200 מטרים, ו-14/32 שאורכו 2,670 מטרים.

בעבר תוכננה הקמת קו רכבת חשמלית בראוניון אשר הייתה אמורה לעבור בנמל, ולקשר אותה לבירה סן-דני ולעיר סן-פול. בשנת 2013 נזנחו התוכניות להקמת הקו.

בנמל ממוקמים משרדיה הראשיים של חברת התעופה המקומית אייר אאוסטרל, גם משרדי חברת התעופה אייר בורבון שפשטה את הרגל בשנת 2004, היו בנמל.

== חברות תעופה ויעדים ==
{| class="toccolours" class="wikitable sortable" border="1" cellpadding="1" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|-
! חברת תעופה
! יעדים
|-
| אייר אוסטרל || אנטננריבו, בנגקוק-סוברנבהומי, צ'נאי, דזאודזי-פאמאנדזי, יוהנסבורג, מאהה, מאוריציוס, מורוני, נוסי בה, פריז-שארל דה גול, טומאסינה
|-
| אייר פראנס || פריז-אורלי
|-
| אייר מדגסקר || אנטננריבו, אנטסירננה, גואנגג'ואו, מאהאז'אנגה, סנט מארי, טולאנרו
|-
| אייר מאוריציוס || מאוריציוס
|-
| קורסאייר אינטרנשיונל || פריז-אורלי, מיוט, אנטננריבו
|-
|French Bee 
|פריז-אורלי
|-
|XL אירווייז (צרפת)||מרסיי-פרובאנס, ליון, פריז-דה גול, טולוז
|}

==סטטיסטיקות==

== קישורים חיצוניים ==

* 

 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?placesearch=St.%20Denis%20-%20Gillot%20%2F%20Roland%20Garros%20(RUN%20%2F%20FMEE%29&distinct_entry=true נמל התעופה רולאן גארוס] באתר Airliners.net
== הערות שוליים ==

גארוס
רולאן גארוס
רולאן גארוס
קטגוריה:ראוניון
לורי הולדן

הת'ר לורי הולדן (באנגלית: Heather Laurie Holden; נולדה ב-17 בדצמבר 1969) היא שחקנית אמריקאית-קנדית. ידועה בזכות תפקידיה בסדרה "המתים המהלכים" ובסרטים "סיילנט היל" ו"הערפל".

== ביוגרפיה ==
הולדן נולדה בלוס אנג'לס וגדלה בטורונטו, בתם של השחקנים גלן קורבט ואדריאן איליס. הולדן היא בעלת תואר אקדמאי בזכויות אדם מאוניברסיטת קולומביה. למדה השקעות באוניברסיטת מקגיל ולימודים נוספים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

הולדן החלה את דרכה כשחקנית בתור ילדה במיני סדרה "The Martian Chronicles" לצדו של רוק הדסון. כשהתבגרה שיחקה בסדרה "תיקים באפלה" בתפקיד מריטה קוברוביאס המודיעה של הסוכן מאדלר, בסדרה שבעת המופלאים בתפקיד מרי טרוויס עורכת עיתון העיירה המקומי ובסרטים מג'סטיק של פרנק דרבונט ובסרט ארבעת המופלאים.

פרצה לתודעה בזכות הופעות בסרטי האימה סיילנט היל בתור השוטרת סיביל בנט והערפל בתפקיד המורה הצעירה אמנדה דומפרייס.
בשנת 2008 שיחקה הולדן בעונה האחרונה של סדרת הפשע המגן בתפקיד הסוכנת הפדרלית אוליביה מארי.

משנת 2010 משחקת הולדן בסדרת האימה המפורסמת "המתים המהלכים" בתפקיד אנדריאה, עליו זכתה בפרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה בשנת 2012.

בשנת 2017 הצטרפה לעונה החמישית של סדרת הדרמה האמריקאים" ברשת FX, בדמותה של רייני.

== פילמוגרפיה ==
=== סדרות ===
* כריסטין הצעירה (1991)
* ישירות דרומה (1995)
* תיקים באפלה (1996–2002)
* שבעת המופלאים (1998–2000)
* המגן (2008)
* המתים המהלכים (2010–2013)
* האמריקאים (2018-2017)
*הוכח כחף מפשע (2019)

=== סרטים ===
* אל תצפה לרחמים (1995)
* מוצא הדרך (1996)
* אצ'ו (1996)
* מג'סטיק (2001)
* הביליון של ביילי (2005)
* ארבעת המופלאים (2005)
* סיילנט היל (2006)
* הערפל (2007)
* שוק בשר (2008)
* טיפשים בלי הפסקה 2 (2014)
* עם הגב לקיר (2019)
* גנובים על הקרח (2019)
* לב של אש (2022) - דיבוב

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקגיל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:משתתפות בתחרות מראה השנה של עלית 1985
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1969
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
קטגוריה:זוכות פרס סאטורן לשחקנית משנה בטלוויזיה
שיער פנים

שיער פנים הוא סימן מין משני אצל גברים. בנים, לרוב, מתחילים לפתח שיער פנים במהלך השנים הראשונות של גיל ההתבגרות או ההתבגרות המינית, בין הגילים 17 עד עשרים. יש לציין כי מהלך ההתבגרות הפיזית של הגוף האנושי מתחיל בגיל 11 ומסתיים בגיל 30. רובם לא יכולים לגדל זקן עד תחילת גילאי העשרים ואף תקופה קצרה לאחר מכן. הדבר משתנה מאוד מאדם לאדם, שכן יש נערים המתחילים לפתח שיער פנים בין הגילים 14 עד 16. בנוסף, שיער הפנים יכול להיות שיער עבה או שיער דק וזיפי. גם לנשים עשוי לצמוח שיער פנים, במיוחד לאחר גיל המעבר, אם כי לרוב שיער הפנים שלהן צומח באיטיות גדולה בהרבה מזו שאצל הגברים. גברים יכולים לעצב את שיער הפנים שלהם בצורת זקן, זקן חלקי, פאות רחבות או צרות ושפמים. בתרבות המערבית כיום הרוב בוחרים לגלח את שיער הפנים.

== בגיל ההתבגרות ==
השפם צומח בשלבים אצל בנים בגיל ההתבגרות. שיער פנים לא תמיד מופיע בסדר קבוע אצל בנים בהתבגרות המינית והוא משתנה מאדם לאדם, אך הוא יכול להתפתח לפי השלבים הבאים:
* שיער הפנים הראשון שמופיע נוטה לצמוח בשתי הפינות של השפה העליונה.
* לאחר מכן הוא צומח לשפם מעל השפה העליונה כולה.
* בשלב השלישי שיער מופיע על החלק העליון של הלחיים ובאזור שמתחת לשפה התחתונה.
* לבסוף השיער מתפשט לפאות, לחלק התחתון של הלחיים, לסנטר ולשאר אזור הפנים התחתון ויוצר זקן מלא.
זהו סדר צמיחת שיער הפנים הנפוץ יותר, הוא יכול להשתנות לחלוטין אצל אחרים ולהתחיל מהסנטר לכיוון הפאות.

== בתרבות ==
ברוב הצבאות בעולם חל איסור על חיילים לגדל שיער פנים, בעוד שישנן מדינות שבהם החייל נדרש לגדל שיער על פניו ואפילו בסגנון מסוים.

דמויות דתיות רבות מתוארות במהלך ההיסטוריה כבעלות שיער פנים רב. למשל, כל הנביאים בדתות האברהמיות (יהדות נצרות ואסלאם), היו ידועים בכך שגידלו זקן עבות. דתות אחרות, כגון סיקיזם, מעודדות הצמחת שיער פנים. ישנם מלומדים בקרב המוסלמים הסונים שרואים בגידול זקן חובה, שכן מוחמד הנביא עשה בו שימוש כדי להבדיל את אנשיו ממרגלים וממסיגי גבול בזמן מלחמה. אנשי קהילת האמיש מגדלים זקן לאחר שהם נישאים, אם כי הם מגלחים את שפמיהם כדי להימנע מההקשר הצבאי של השפם, שנוגד את אמונותיהם הפציפיסטיות.

== אצל נשים ==
לנשים יש בדרך כלל מעט מאוד שיער באזור הפנים מלבד הגבות ושיער קצר מאוד ודק שעמו כולם נולדים (שיער לידה). עם זאת, במקרים מסוימים, לנשים יש שיער פנים ניכר, במיוחד לאחר גיל המעבר. שיעור יתר (בעיקר באזור הפנים) נקרא הירסוטיזם, והוא לרוב מסמן על חוסר באיזון הורמונלי. בחברה המערבית העכשווית, נשים רבות מגלחות, מורטות או מסירות את שיער הפנים, שכן ישנה סטיגמה חברתית הקשורה לשיער פנים אצל נשים. מופעי שוליים וקרקסים הציגו במהלך ההיסטוריה נשים מזוקנות.

== ראו גם ==
* הסרת שיער בלייזר
* הסרת שיער
* הירסוטיזם
* אישה מזוקנת
* גבה
* שפם

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קלייטון (קליפורניה)

קלייטון (באנגלית: Clayton; במקור: קלייטונס [Clayton's] או קלייטונוויל [Claytonville]) היא עיר במחוז קונטרה קוסטה, קליפורניה, ארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, בשנת 2010 אוכלוסיית העיר מנתה 10,897 נפש; שטחה הכולל של העיר הוא 9.8 קמ"ר. העיר הוקמה בשנת 1857, והיא ממוקמת לרגלי הפארק המדינתי הר דיאבלו.

==היסטוריה==

העיר תוכננה ונבנתה בשנת 1857 על ידי ג'ואל הנרי קלייטון (Joel Henry Clayton; חי בין השנים 1812–1872) ועל ידי שני אחיו הצעירים. קלייטון נולד בעיירה בגסוורת', כיום בקסוורת' שבמחוז דרבישייר, אנגליה, והיגר לארצות הברית בשנת 1837. לאחר שגר במספר מדינות, החליט קלייטון להשתקע יחד עם רעייתו מרגרט (1820–1908) ויחד עם בני משפחתו בכפר משלו לרגלי הר דיאבלו. 

העיר קלייטון נקראת אמנם על שמו של ג'ואל קלייטון, אך רק בגלל הטלת מטבע. ג'ואל קלייטון וצ'ארלס ריין (Charles Rhine) הקימו יחד את העיירה, ושניהם רצו שהמקום ייקרא על שמם. אם ריין היה מנצח, שמה של העיר היה נקבע כ"ריינסוויל", אך קלייטון ניצח והעיר נקראה על שמו. ג'ואל קלייטון ואשתו מתו בקלייטון ונקברו בבית הקברות לייב אוק (Live Oak ) הממוקם כיום בעיר קונקורד.

העיר שגשגה במהלך בהלת הפחם שהתרחשה במזרח המחוז של קונטרה קוסטה, במחצית השנייה של המאה ה-19. כן נמצאו בעיר מרבצי נחושת, דבר שהוסיף לשגשוגה באותה העת. משרד הדואר הראשון בעיר הוקם בשנת 1861. בשנת 1864 פרצה שרפה גדולה בעיר אשר גרמה לנזקים גדולים וכמעט החריבה את העיר. בשנות ה-60 של המאה ה-20, ניסו חלק מתושבי המקום להביא לכך שקלייטון תתאחד עם העיר קונקורד, אך הניסיון הזה נכשל. 

קלייטון הוכרזה כעיר, ה-13 במספר במחוז קונטרה קוסטה, ב-3 במרץ 1964.

==חינוך==

בקלייטון פועלים בתי הספר הציבוריים הבאים:
* בית הספר היסודי הר דיאבלו (Mt. Diablo Elementary School).
* בית הספר היסודי היילנדס (Highlands Elementary School).
* בית הספר דיאבלו וויו מידל (Diablo View Middle School).
* בית הספר פיין הולו מידל (Pine Hollow Middle School).
* תיכון קלייטון ואליי צ'רטר (Clayton Valley Charter High School).

בקלייטון פועלת ספרייה השייכת לרשת הספריות של מחוז קונטרה קוסטה.

==תקשורת==

בעיר קלייטון קיימת תפוצה של העיתון היומי "הקונטרה קוסטה טיימס", הנדפס על ידי "קבוצת החדשות של אזור המפרץ - המפרץ המזרחי" (חלק מחברת העיתונות "מדיה ניוז גרופ", דנוור, קולורדו), עם משרדים בעיר וולנט קריק. כן קיימת תפוצה של העיתון "הקלייטון פיוניר" (The Clayton Pioneer).

ישנו גם אתר חדשות מקומי, "[http://www.claycord.com/ claycord.com]", בלוג פרטי המכסה אירועים מקומיים ומיועד לתושבי קלייטון ולתושבי קונקורד הסמוכה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.claytonhistory.org אתר החברה ההיסטורית של קלייטון] 
==הערות שוליים==

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1857
מיכאל כדורי

סר מיכאל (מייקל) דוד כדורי, (באנגלית: Michael David Kadoorie, נולד ב-1941, הונג קונג) הוא מנהל עסקים ונדבן יהודי.
נכון למרץ 2011, כדורי הוא האדם השישי בעושרו בהונג קונג, עם עושר המוערך ב-9.5 מיליארד דולר לפי פורבס.

== משפחתו וחייו האישיים ==
מיכאל הוא בנם של לורנס כדורי, איל הון יהודי ואשתו מוריאל גבאי. התחנך בבית הספר קאולון שבהונג קונג ובבית הספר לה רוזי שבשווייץ. מיכאל הוא קרוב משפחתו של אליס כדורי.

כדורי הוא בן למשפחה יהודית שהיגרה בסוף המאה ה-19 מבגדד למזרח הרחוק, ושם הקימה את רשת המלונות שכיום פועלת בהונג קונג, ניו יורק, שיקגו, טוקיו, שנחאי, בייג'ינג, מנילה, בנגקוק ופריז.

כדורי הוא חובב צילום, טייס מסוקים ומעריץ של מכוניות קלאסיות. הוא בעלים של מספר מכוניות נדירות כולל בוגאטי Type 57, רולס רויס פנטום II משנת 1937 על ידי Thrupp & Maberly, היספנו-סויזה J12 קבריולה משנת 1934 על ידי VanVooren, למבורגיני מיורה P400S משנת 1969, ווקסהול 30–98 טורר משנת 1924, טלבוט T150 CSS קופה על ידי Pourtout ורולס רויס סילבר גוסט.

בשנת 1998 הוא בילה חודשים בהתאוששות מפציעות קשות בבית החולים ג'ון רדקליף באוקספורד, אנגליה, לאחר שהיה מעורב בתאונה בפרארי וינטג' שלו כאשר החישורים בשניים מהגלגלים אשר נבנו מחדש קרעו את הצמיגים.

הוא חי בהונג קונג, יחד עם אשתו, ממוצא קובני, בטי טמיו, הידועה כ"ליידי בטי". יש להם שלושה ילדים: נטלי (נולדה ב-1985), בטינה ופיליפ (נולד ב-1992). אחותו ריטה לאורה כדורי נשואה למיליארדר מהונג קונג, רונלד מקאולי.

== פעילות עסקית ==
כדורי הוא יו"ר חברת CLP אחזקות בע"מ אשר הוקמה על ידי משפחתו בשנת 1890 ועדיין מחזיקה ב-35% ממניותיה. זו חברת שירות ציבורי המספקת חשמל ל-75% מהונג קונג כמפעיל בלעדי (מורשת על ידי מערכת בקרה) בקאולון והטריטוריות החדשות, ויש לו זכויות הון בתחנות כוח בסין, דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה והודו. בנוסף הוא גם היו"ר של הקבוצה השנייה בגודלה של המשפחה ברשימה, מלונות בהונג קונג ושאנגחאי, הוא גם הבעלים והמפעיל של קבוצת מלונות פנינסולה. כדורי הוא דירקטור ובעל השליטה בחברת מטרוג'ט וכן יזם של מכון מחקר לפיתוח אנרגיה מתחדשת. הוא מחזיק במספר הדירקטורים בחברות אחרות שאינן בבעלות משפחת כדורי.

הוא היה חבר מועצה באוניברסיטת הונג קונג, ובשנת 2000, נפתח בניין כדורי למדעי הביולוגיה באוניברסיטה.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Jonathan Kaufman, The Last Kings of Shanghai: The Rival Jewish Dynasties That Helped Create Modern China, Viking, 2020
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים
קטגוריה:מיליארדרים יהודים
מיכאל
קטגוריה:ילידי 1941
מונקאלוו

מונקאלוו (באיטלקית: Moncalvo) היא עיירת קומונה במחוז פיימונטה, בנפת אסטי שבאיטליה, הממוקמת כ-15 קילומטרים צפון-מזרחית לטורינו. 

מונקאלוו ידועה בשל צייר הבארוק גוליילמו קציה ופילגשו של המלך ויטוריו אמנואלה השני שהפכה לבסוף לאשתו - רוזה ורסלנה.

במונקאלוו התקיימה קהילה יהודית שנוסדה על ידי מגורשי צרפת. בקהילה התפללו בנוסח מיוחד, נוסח "אפ"ם" (ראשי התיבות של שלושת הקהילות שהתפללו בנוסח זה: אסטי, פוסאנו ומונקאלוו). בימים הנוראים התבסס נוסח זה על נוסח צרפת, עם מעט השפעות מנוסחים אחרים ובשאר השנה התפללו לפי נוסח אשכנז המערבי עם השפעות של נוסח איטליה) נוסח אפ"ם לא נדפס מעולם, ויהודי אותן קהילות אמרוהו מתוך כתבי יד ששמרו בידיהם והעתיקו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פיימונטה: ערים
דוד וסימון ראובן

דוד וסימון ראובן הם אנשי עסקים ונדבנים בריטיים ממוצא יהודי-עיראקי. האחים ראובן היו בשנת 2016 האנשים העשירים בבריטניה.

==ראשית חייהם==
האחים נולדו בשנות הארבעים במומבאי, הודו, למשפחה אמידה שמוצאה מיהדות בבל. המשפחה שחיה בהודו הבריטית מאז המאה ה-19, היגרה לבריטניה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20. המשפחה המורחבת שלהם ניהלה עסקים שונים ברחבי תת-היבשת ההודית מבסיסם במומבאי. כאשר הבנים היו בני נוער הגיעה המשפחה ללונדון כדי לאפשר להם להתחנך בבתי ספר תיכוניים בבריטניה.

האחים הגדילו את הונם במהלך שנות השבעים והשמונים בעיקר במסחר במתכות וברכוש. כמעט מחצית מהונם הוא בנכסים נזילים כגון מזומן ואיגרות חוב. הם נמנעים מפרסום, פרט לכמה פרטים על האינטרסים שלהם באתר האינטרנט האישי שלהם.

==פעילות נוכחית==
בשנת 2000 הסביבה העסקית הרוסית הפכה קשה עבורם והם מכרו את כל נכסיהם ברוסיה והתמקדו בפעילות העסקית שלהם בשוק הנדל"ן בבריטניה, שם יש להם תיק משמעותי של נכסים ללא חוב. הם היו מעורבים במימון מספר רכישות גדולות ויש להם גם השקעות בחברות טכנולוגיה.
החל משנת 2013 הפעילות העסקית שלהם היא בעיקר בנדל"ן בבריטניה ובחו"ל, קרנות הון סיכון והון פרטי.

===נדל"ן===
נכסים בבריטניה שבבעלות האחים ראובן כוללים: מגדל מילבנק; המטה ג'ון לואיס פארטנרשיפ בוויקטוריה, לונדון; משרדי אמריקן אקספרס בוויקטוריה; בית קרלטון SW1; בית אקדמיה ברחוב סאקוויל; בית קונוט בכיכר ברקלי; מגדלי השוק; חנויות ברחוב סלואן ובית קיימברידג'. השקעות אחרות כוללות:
* כיכר הסוחר - מתחם משרדים ודירות בן 170 אלף מ"ר באזור פדינגטון בלונדון.
*פארק פלאזה מלונות ואתרי נופש - מיזם משותף תחת המותג "art'otel" בהוקסטון, הסיטי של לונדון.
*שדות תעופה: נמל התעופה לונדון, אוקספורד.
==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:יהודים הודים
קטגוריה:נדבנים יהודים בריטים
קטגוריה:מיליארדרים יהודים
קטגוריה:צמדים
קטגוריה:מהגרים מהודו לממלכה המאוחדת
אריה ורשל

אריה ורשל (באנגלית: Arieh Warshel; נולד ב-20 בנובמבר 1940) הוא פרופסור אמריקאי ישראלי לכימיה ולביוכימיה באוניברסיטת דרום קליפורניה, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2013 ביחד עם מרטין קרפלוס ומיכאל לויט, על "פיתוח מודלים מרובי-סקאלות להבנת מערכות כימיות מורכבות".

== קורות חייו ==
ורשל נולד בקיבוץ שדה נחום ב-1940. שירת בצה"ל כקצין קשר בחיל השריון והגיע לדרגת סרן. נלחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים.

ב-1966 קיבל בהצטיינות יתרה את התואר הראשון בכימיה בטכניון. את עבודת הגמר עשה בהנחיית ראובן פאונץ. את התואר השני ותואר דוקטור בכימיה פיזיקלית קיבל ממכון ויצמן למדע ב-1967 וב-1969 בהתאמה, כאשר במהלך לימודיו קיבל מלגת הצטיינות. נושא הדוקטורט "קרוב "שדה-כוח מתואם" של משטחי אנרגיה ואנליזת הספקטרום, המבנה והתכונות התרמודינמיות של מולקולות פוליאטומיות" בהנחיית שניאור ליפסון. בתקופה זו החל לשתף פעולה עם מיכאל לויט, לימים שותפו בזכייה בפרס נובל. עם סיום התואר עשה בתר-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד. בשנים 1972–1976 שב למכון ויצמן. לאחר שלא קיבל קביעות, עבר בשנת 1976 למחלקה לכימיה באוניברסיטת דרום קליפורניה.

מחקריו סייעו ליצירה של מודלים קוונטיים לחיזוי מבנה של חלבונים.

משנת 2008 ורשל חבר בחברה המלכותית לכימיה. בשנת 2009 נבחר כחבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.

באוקטובר 2013 זכה בפרס נובל לכימיה, יחד עם מרטין קרפלוס ומיכאל לויט, על "פיתוח מודלים ממוחשבים (Multiscale modeling) להבנת מערכות כימיות מורכבות". הפרס הוענק לשלושת הזוכים בדצמבר 2013.
== חיים אישיים ==
את אשתו הכיר ורשל בשנה השלישית ללימודיו בטכניון. לזוג שתי בנות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* איתי נבו, [http://www.iba.org.il/bet/bet.aspx?type=286&entity=963324&page=310 כשמחשבים וכימיה נפגשים בישראל], המאור הקטן, רשת ב', 9 באוקטובר 2013
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [http://dornsife.usc.edu/cf/faculty-and-staff/faculty.cfm?pid=1003811 עמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה] 
* [http://futura.usc.edu/ עמוד קבוצת המחקר] 
* 

* 

מאמרים נבחרים:
<div class="mw-content-ltr">
* Warshel, Arieh, and Michael Levitt. "[https://web.archive.org/web/20160304002449/http://csb.stanford.edu/levitt/Warshel_JMB76_Enzymic_reactions.pdf Theoretical studies of enzymic reactions: dielectric, electrostatic and steric stabilization of the carbonium ion in the reaction of lysozyme]", Journal of molecular biology, 103.2 (1976): 227-249.
* Warshel, Arieh, and Stephen T. Russell. "Calculations of electrostatic interactions in biological systems and in solutions." Q. Rev. Biophys 17.3 (1984): 283-422.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:כימאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:שדה נחום: אישים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
פרנסואה אנגלר

פרנסואה ברון אנגלר (בצרפתית: François Baron Englert; נולד ב-6 בנובמבר 1932) הוא פיזיקאי תאורטי יהודי-בלגי וחתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2013, ביחד עם פיטר היגס, על גילוי מנגנון היגס. 

הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB) שם הוא חבר במחלקה לפיזיקה תאורטית. 

תרם לתחומי הפיזיקה הסטטיסטית, תורת השדות הקוונטית, קוסמולוגיה, תורת המיתרים וסופר-כבידה.

==ראשית חייו==
פרנסואה אנגלר הוא ניצול שואה. הוא נולד למשפחה יהודית-בלגית ובמהלך מלחמת העולם השנייה והכיבוש הגרמני הוא נאלץ להסתיר את זהותו היהודית וחי בבתי יתומים ובתי ילדים בערים בלגיות עד ששוחרר על ידי הצבא האמריקאי.

==קריירה אקדמית==
הוא סיים את לימודיו האקדמאיים כמהנדס אלקטרומכניקה בשנת 1955 באוניברסיטת בריסל החופשית (ULB), שם קיבל דוקטורט במדעי הפיזיקה בשנת 1959. מ-1959 ועד 1961 הוא עבד באוניברסיטת קורנל, בתחילה כחוקר-עמית של רוברט בראוט ומאוחר יותר כפרופסור עוזר. לאחר מכן הוא שב כפרופסור ל-ULB, וב-1980 הוביל את קבוצת הפיזיקה התאורטית ביחד עם רוברט בראוט שהצטרף אליו. ב-1998 אנגלר הפך לפרופסור אמריטוס. ב-1984 פרופסור אנגלר מונה כעמית סאקלר במינוי מיוחד בפקולטה לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת תל אביב. אנגלר הצטרף למכון למחקר קוונטי באוניברסיטת צ'פמן בשנת 2011, שם הוא משמש כמרצה אורח.

==פרסים==
* פרס J. J. Sakurai לפיזיקת חלקיקים תאורטית (ביחד עם ג'רלד גורלניק, קארל ריצ'רד הייגן, טום קיבל, פיטר היגס ורוברט בראוט).
* פרס וולף לפיזיקה לשנת 2004 (ביחד עם בראוט והיגס).
* פרס האנרגיה גבוהה וחלקיקים של החברה הפיזיקלית האירופאית (ביחד עם בראוט והיגס) לשנת 1997 על המנגנון שמאחד תגובות קצרות וארוכות טווח על ידי יצירת בוזוני וקטור ענקיים. 
* פרס נסיך אסטוריאס למחקר טכני ומדעי לשנת 2013, ביחד עם פיטר היגס ו-CERN.
* פרס נובל לפיזיקה לשנת 2013, ביחד עם פיטר היגס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://difusion/vufind/Search/Home?lookfor=Englert%2C+Fran%C3%A7ois&sort=pubdate+desc&submitButton=Recherche&type=general רשימת הפרסומים של פרנסואה אנגלר]
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים יהודים בלגים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים
קטגוריה:יהודים בשואה: בלגיה
קטגוריה:ילדים בשואה: בלגיה
קטגוריה:ניצולי השואה: בלגיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל בלגים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס למחקר טכני ומדעי
קטגוריה:ילידי 1932
איזובוטנול

איזובוטנול (Isobutanol) או איזובוטיל אלכוהול הוא כוהל ראשוני שנוסחתו CH<sub>3</sub>)<sub>2</sub>CHCH<sub>2</sub>OH). זהו נוזל דליק, שקוף בעל ריח אופייני המשמש בעיקר כממס.

==ייצור==
===סינתזה אורגנית===
איזו-בוטנול מיוצר מהאלדהיד איזו בוטיל אלדהיד המופק מתגובה של מימן וחד תחמוצת הפחמן עם פרופן: 
<center>
{|align="center" class="wikitable"
|<center>380px</center>
|-
||<center>תגובה קטליטית של פרופן לקבלת 2 האיזומרים של האלדהיד</center>
|}
</center>

האלדהיד מחוזר לקבלת 2 האיזומרים של האלכוהול: 1-בוטנול ואיזו-בוטנול
<center>
{|align="center" class="wikitable"
|<center>380px</center>
|-
||<center>הידרוגנציה של איזו בוטיל אלדהיד להפקת איזו-בוטנול</center>
|}
</center>

===תסיסה===
איזו-בוטנול הוא תוצר תסיסה של פחמימות וכן תוצר לוואי של פרוק חומר אורגני. דרך ביו-סינתטית לייצור איזובוטנול התגלתה לראשונה בחיידקי קלוסטרידיום, כמה זני קלוסטרידיום מהונדסים פותחו לייצור החומר אם כי עד היום לא פותחה שיטה לייצור בהיקף מסחרי המבוססת על חיידקים. פרט לקלוסטרידיום נעשים ניסיונות להנדוס כחוליות ואשריכיה קולי לצורך זה.

==יישומים==
יישומי החומר כוללים:
*חומר גלם לייצור האסטר איזובוטיל אצטט המשמש לייצור לכה וציפויים אחרים וכן כתוסף טעם במזון.
*חומר גלם לייצור האסטר דיאיזובוטיל פתלט (diisobutyl phthalate) המשמש כפלסטיסייזר
*ממס לצבעים
*תוסף לדיו ולצבעים להורדת צמיגות ומניעת השארות של שיירים שומניים על המשטח הצבוע
*תוסף לדלק (מונע היווצרות קרח במאייד)
*ממס למיצוי בייצור כימיקלים

==ראו גם==
*1-בוטנול
*2-בוטנול

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כהלים
מרטין קרפלוס

מרטין קרפלוס (באנגלית: Martin Karplus; נולד ב-15 במרץ 1930) הוא פרופסור יהודי-אמריקאי יליד אוסטריה לכימיה תאורטית מאוניברסיטת הרווארד, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2013 (במשותף עם אריה ורשל ומיכאל לויט), "על פיתוח מודלים מרובי-סקאלות להבנת מערכות כימיות מורכבות".

==קורות חיים==
קרפלוס נולד בווינה שבאוסטריה. לאחר האנשלוס בשנת 1938 עזב עם אמו ואחיו הבכור, רוברט קרפלוס (היה פיזיקאי בעל שם עולמי ומומחה מוביל בתחום הוראת המדעים) את ארצו. לאחר שהות של שישה חודשים בשווייץ הם היגרו לארצות הברית והתגוררו באזור בוסטון.

קרפלוס הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1950 ודוקטורט בשנת 1953 מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה, תוך כדי עבודה עם לינוס פאולינג. בשנים 1953–1955 עבד על הפוסטדוקטורט שלו באוניברסיטת אוקספורד מטעם הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית ביחד עם המדען הבריטי צ'ארלס קלסון. הוא עסק בשנת שבתון במחקר במחלקה לכימיה של מכון ויצמן למדע.

ב-9 באוקטובר 2013 הוכרז קרפלוס כזוכה בפרס נובל לכימיה, יחד עם אריה ורשל ומיכאל לויט, על "פיתוח מודלים מרובי-סקאלות להבנת מערכות כימיות מורכבות".
. הפרס הוענק לשלושת הזוכים בדצמבר 2013.

== מחקרו ==
בתחילת שנות ה-70 קרפלוס פיתח תוכנות מחשב שהצליחו לדמות תגובות כימיות בסיוע של עקרונות מהכימיה הקוונטית. נוסף לכך, הוא פיתח את "משוואת קרפלוס", המשמשת בתהודה מגנטית גרעינית (NMR); שיטה ידועה בקרב כימאים הנסמכת על התכונות הכימיות קוונטיות של מולקולות.

== משפחתו ==
לקרפלוס שתי בנות ובן. בתו, רבקה קרפלוס, עלתה לישראל ועובדת כרופאה מומחית למחלות זיהומיות בקופות החולים מכבי ולאומית. בתו השנייה אף היא רופאה ומתגוררת בפורטלנד ובנו עורך דין מתגורר במסצ'וסטס.

דודו, פרופ' היינריך קרפלוס, ייסד את המכון לרפואה משפטית באבו כביר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://chemistry.harvard.edu/people/martin-karplus מרטין קרפלוס], באתר אוניברסיטת הרווארד 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:כימאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ביופיזיקאים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
פיטר סרנק

פיטר קלייב סרנק (באנגלית: Peter Clive Sarnak; נולד ב-18 בדצמבר 1953) הוא מתמטיקאי אמריקאי-דרום אפריקני. היה פרופסור בקתדרה על שם יוג'ין היגינס בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון משנת 2002 והעורך של Annals of Mathematics. סרנק הוא חבר סגל קבוע במכון למחקר מתקדם ובוועדה המעניקה את פרס שאו.

==לימודים==
סרנק בעל תואר ראשון מאוניברסיטת ויטווטרסראנד משנת 1975, ובעל דוקטורט מאוניברסיטת סטנפורד משנת 1980 תחת הנחייתו של פול כהן. בין הישגיו הידועים מאותה תקופה - הבנייה (יחד עם R. Phillips ואלכסנדר לובוצקי) של גרפי רמנוג'אן [http://www.ma.huji.ac.il/~alexlub/PAPERS/ramanujan%20graphs/ramanujanGraphs.pdf], הנעזרת בכלים מתקדמים מתורת ההצגות ותורת המספרים, כדי לתאר גרפים סופיים בעלי תכונות הרחבה אופטימליות.

==קריירה==
* 1980–1983: מרצה באוניברסיטת ניו יורק
* 1983: פרופסור חבר באוניברסיטת ניו יורק (ופרופסור ב-2001–2005)
* 1984–1987: מרצה באוניברסיטת סטנפורד
* 1987–1991: פרופסור באוניברסיטת סטנפורד
* מ-1991: פרופסור באוניברסיטת פרינסטון (ראש המחלקה למתמטיקה בשנים 1996–1999)

==אישי==
סרנק נחשב למתנגד קולני של התנועה להחרמה אקדמית של ישראל, ותומך רבות באקדמיה הישראלית, בין היתר הוא מכהן בדירקטור המנהל של המדרשה למתמטיקה במכון הישראלי ללימודים מתקדמים הנמצא באוניברסיטה העברית.

נוסף על כך, סרנק מבקר בקביעות באוניברסיטה העברית.

==פרסים==
סרנק זכה בפרס וולף למתמטיקה ב-2014, בפרס פוליה ב-1998, בפרס אוסטרובסקי ב-2001, בפרס לוי ל. קונאט ב-2003 ובפרס קול ב-2005.
הוא גם נבחר להיות חבר באקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית וחבר בחברה המלכותית באנגליה מ-2002. סרנק זכה לתואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2010. זכה בפרס שאו למתמטיקה ב-2024.

==ראו גם==
*קבוע הפנר-סרנק-מקורלי

==לקריאה נוספת==
* סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000.

==קישורים חיצוניים==

* 

* דף הבית באתר המכון למחקר מתקדם https://www.ias.edu/math/people/faculty/sarnak

קטגוריה:מתמטיקאים דרום-אפריקנים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס קול
קטגוריה:סגל המכון למחקר מתקדם
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:זוכי פרס אוסטרובסקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויטווטרסראנד
קטגוריה:זוכי פרס שאו
אבירם כהן

אבירם כהן (נולד ב-5 בפברואר 1948) הוא ממקימי המועצה המקומית הר אדר, וראש מועצת הר אדר בין השנים 2004 - 2013.

== קורות חייו ==

כהן נולד בשנת 1948 בעיר בורנובה שבטורקיה, ועלה עם משפחתו לישראל ביולי 1949.

במהלך שירותו בצה"ל, עבר קורס קצינים והיה סגן מפקד הבסיס בבאר אורה. בשנת 1970 סיים את קורס הטיס, ושירת במשך 22 שנים כטייס קרב ובתפקידי פיקוד בכירים בחיל האוויר. במהלך מלחמת יום הכפורים, נפצע אנושות כשמטוס הסופר-מיסטר בו טס עלה באש על המסלול לאחר ריצת המראה שכשלה בשל פגם טכני. 33 אחוזים מגופו כוסו בכוויות מדרגה שנייה ושלישית, הוא נפגע קשות ועבר תהליך שיקום, לאחריו חזר לפעילות מבצעית.

בהמשך פיקד כהן על טייסת בבית הספר לטיסה, על טייסת מטוסי סקייהוק במלחמת לבנון הראשונה וב-1983 מונה למפקד טייסת 144, שקלטה באותה עת את מטוסי הכפיר מהדגם המשופר C-7. השתחרר בדרגת אל"ם. לאחר שחרורו מצה"ל, בחייו האזרחיים עבד עשר שנים כטייס באל על.

לאחר שנה בארצות הברית, בקורס פיקוד ומטה, חזר לארץ ועסק בפעילות ציבורית התנדבותית בשלבי הקמת הר אדר. בתקופה זו, בין היתר, הוביל את המאבק להקמת בית הספר היסודי ביישוב כיו"ר ועד הפעולה וחבר בוועדת החינוך של היישוב. בשנת 1988, עם סיום בניית ביתו, עבר להתגורר עם משפחתו ביישוב.

=== ראש מועצת הר אדר ===
בנובמבר 2004 נבחר כהן לתפקיד ראש המועצה המקומית הר אדר, ובשנת 2008 נבחר לקדנציה שנייה.

בשנות כהונתו כראש מועצת הר אדר חלה התפתחות בתחומי החינוך, הבניה, התרבות, קהילה וביטחון. בתחילת כהונתו בקדנציה הראשונה הוביל כהן בשיתוף מכון גשר בירושלים תהליך גישור בין דתיים לחילונים תושבי היישוב, על מנת לאפשר בניית מקווה בהר אדר. לאחר שנים רבות של מאבק בנושא, נבנה מקווה מפואר. כמו כן, יזם פורום לגיבוש ה"החזון החינוכי" ליישוב, אשר מתייחס לרצף החינוכי החל בפעוטונים וגני הילדים וכלה בגיל הזהב. במהלך כהונתו, האוכלוסייה בהר אדר הוכפלה, נבנו מעל 400 יחידות דיור/בתים.

בנוסף, הוגשה ואושרה תב"ע חדשה - "לב הישוב", שכוללת פיתוח קמפוס חינוכי-תרבותי: בית-ספר חדש, ספריה קהילתית, מרכז קהילתי רב-תכליתי, מרכז ספורט ומרכז מסחרי. היישוב זכה לדרוג גבוה ביותר במדדי הרשויות בפרמטרים רבים כגון יציבות כלכלית (מקום שלישי בארץ בשנת 2013 על פי דירוג BDI) ומקום שני מבין המועצות המקומית על פי דירוג גלובס, פרס ניהול תקין, רשות איתנה, חינוך, דגל היופי, מקום ראשון במועצות לגיוס לקצונה וקרבי ועוד.

== קישורים חיצוניים ==
* רועי צהר וענר גוברין, [http://www.fisher.org.il//DigitalLibrary/BITEONIM/191.pdf "לטוס בכל מחיר"], באתר ביטאון חיל האוויר, אפריל 1993.
* 
* מרדכי ליפמן, [https://web.archive.org/web/20131011202155/http://zmz.co.il/news.aspx?cid=69&aid=3004 "אבירם כהן. המציאות עולה על כל דמיון"], באתר זמן מבשרת, 29 במרץ 2010.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:אלופי-משנה בחיל האוויר
קטגוריה:ראשי מועצת הר אדר
קטגוריה:ישראלים ילידי טורקיה
קטגוריה:פוליטיקאים נכי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
הפסטיבל הבין-לאומי ג'ורג'ה אנסקו

אתנאול רומן, בבוקרשט]]
הפסטיבל הבין-לאומי ג'ורג'ה אנסקו (ברומנית: Festivalul George Enescu) הוא פסטיבל מוזיקה קלאסית ותחרות בינלאומית על שם המלחין הרומני ג'ורג'ה אנסקו, שמת ב-4 במאי 1955 לאחר מותו התייעצו שלטונות רומניה עם חשובי המוזיקאים הרומנים, בהם ג'ורג'ה ג'ורג'סקו, יון דומטרסקו, פאול קונסטנטינסקו, יאן קירסקו, גאורגה דומיטרסקו, סאבין דרגוי, טיבריו ברדיצ'אנו, אלפרד מנדלזון, ג'ורג'ה בריאזול ויוסיף פרונר באשר לתשתיות לקיום פסטיבל מוזיקה שינציח את זכרו.

ההכנות נמשכו שלוש שנים, בזהירות רבה לקביעת ההקשר הפוליטי והפיננסי הבעייתי ברומניה של אותה תקופה. הפסטיבל הראשון נפתח ב-5 בספטמבר 1958 והיווה הצלחה גדולה לתרבות המוזיקה הרומנית בהקשר בינלאומי, שמצאה את מקומה ברשימת הפסטיבלים הגדולים בעולם, כגון פסטיבל ביירוית, פסטיבל זלצבורג, פסטיבל גסטאד, פסטיבל אלדבורו, פסטיבל מוסקבה, פסטיבל באדן באדן, פסטיבל בזאנסון, טנגלווד, פסטיבל המוזיקה של אספן ופסטיבל רוויניה.

יושב ראש הוועדה המארגנת היה טראיאן סבולסקו, שהיה גם נשיא האקדמיה הרומנית. האירוע נערך באתניאום הרומני ובבית האופרה והבלט של בוקרשט. בין המבצעים הבולטים שהוזמנו להופיע בפסטיבל היו אורחים מחו"ל, בהם קלאודיו אראו, מוניק האס, הלינה צ'רני שטפנסקה, יעקב זק, אנדרה גרטלר, יהודי מנוחין ודוד אויסטרך, שניגנו את הקונצ'רטו הכפול של יוהאן סבסטיאן באך, והמנצח סר ג'ון ברבירולי. בין השאר הוצגה בפסטיבל הראשון האופרה היחידה של אנסקו, "אדיפ", בניצוח קונסטנטין סילבסטרי.

פסטיבל ג'ורג'ה אנסקו התקיים שוב בשנים 1961, 1964, 1967, 1970, 1973, 1976, 1979, 1981, 1985, 1988, 1991, 1995, 1998, 2001, 2003 2005, 2007, 2009, 2011, 2013 ו-2015. כיום מתקיים הפסטיבל כל שנתיים, בחודש ספטמבר. פסטיבל אנסקו הוא פסטיבל המוזיקה הקלאסית הגדול ביותר ברומניה ומן הגדולים ביותר במזרח אירופה. התחרות נמשכת כשבוע, בשלוש קטגוריות שונות: הלחנה, פסנתר וכינור, ומושכת אליה מספר רב של מתמודדים. באופן מסורתי אירועי הפסטיבל נפתחים על ידי התזמורת הפילהרמונית ג'ורג'ה אנסקו.

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.festivalenescu.ro Official Festival website]
* [http://www.salapalatului.ro The largest Festival venue]
* [http://www.fge.org.ro The most famous classical concert venue in Bucharest]
* [https://web.archive.org/web/20130923231455/http://festival-enescu.ro/ Accommodation for Enescu Festival]
</div>

קטגוריה:פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:רומניה: תרבות
קטגוריה:בוקרשט: תרבות
קטגוריה:הנצחה ברומניה
שטח פנים נגיש

ואן דר ואלס. הכדורים האדומים מציינים אטומים, ורדיוסם הוא רדיוס ואן דר ואלס, ואילו שטח הפנים הנגיש מיוצג באמצעות הקווים המקווקווים. שטח הפנים הנגיש מוגדר באמצעות probe (מיוצג בכחול) המקיף את האטומים.]]
שטח פנים נגיש (באנגלית: Accessible surface area ובקיצור ASA או solvent-accessible surface area ובקיצור SASA) הוא שטח הפנים של מולקולה ביולוגית אשר נגיש לממס. יחידות המידה המקובלת ל-ASA הן אנגסטרום רבוע. ASA תואר לראשונה ב-1971 על ידי ליי וריצ'רדס. אלגוריתם נפוץ לחישוב שטח הפנים הנגיש הוא אלגוריתם Shrake & Rupley שפותח ב-1973.

באלגוריתם Shrake & Rupley מציירים רשת של נקודות במרחק שווה ממרכז האטום, ומספר הנקודות שנגישות לממס מגדירות את שטח הפנים. הנקודות המצוירות ממוקמות ברדיוס ואן דר ואלס בתוספת רדיוס מוערך של מולקולת ממס, באופן הזהה לסיבוב כדור סביב האטום. עבור כל נקודה בודקים האם היא נפגשת עם שטח הפנים של אטומים שכנים, ומגדירים בהתאם האם היא נגישה או לא. לחישוב שטח הפנים מוכפל מספר הנקודות הנגישות בשטח הפנים שאותו הן מייצגות. בחירת רדיוס מולקולת הממס לצורך החישוב משפיע על שטח הפנים, כאשר בחירה ברדיוס קטן יותר עשויה להביא לפחות התנגשויות עם מולקולות שכנות ולשטח פנים גדול יותר. ערך נפוץ לחישוב כזה הוא 1.4Å כאומדן לרדיוס מולקולת מים. החישוב מושפע גם מבחירת רדיוס ואן דר ואלס של כל אטום. במקרים רבים נעשה החישוב על מודל ללא אטומי מימן ואז מוסף לרדיוס ואן דר ואלס של האטומים הכבדים גם רדיוס אטום המימן (group radii). החישוב נקבע גם ממספר הנקודות המגדירות את שטח הפנים, כאשר שימוש במספר נקודות רב יותר לדגימה יביא לפתרון מדויק יותר, אך יקר יותר לחישוב.

שיטה נוספת לחישוב שטח הפנים הנגיש, העושה שימוש בקירוב ליניארי של בעיה דו-גופית, היא LCPO (linear combinations of pairwise overlaps).

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביוכימיה