OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אהרן בן חסין

רבי אהרן בן חסין (ה'תרנ"א, 1891 – ה'תשכ"ד, 1964) היה רב בערים אלקצר ודבדו, ואב בית דין בעיר אסואירה שבמרוקו. חיבר את הספר "מטה אהרן".

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת ה'תרנ"א (1891) במלאח של מקנס שבמרוקו לרבי רפאל בן חסין, בנו של רבי אברהם בן חסין ודור רביעי לרבי דוד בן חסין. בילדותו למד מקרא, יחד עם ידידו רבי יוסף משאש, אצל רבי שמואל בן יתאח ורבי יוסף אלבאז. אחר כך למדו יחד תלמוד ופוסקים בישיבת "עץ חיים" בעיר, אצל רבי חיים בירדוגו. בעודו צעיר לימים ירד אביו מנכסיו ורבי אהרן נאלץ לקבץ נדבות עבור הוריו ובני משפחתו. לאחר מספר שנים הוא נישא לבליידא, בת רבי שמואל בן עמרן, שהייתה יתומה מאב ואם, אולם אחיה תמכו בהם כלכלית.

בניסן ה'תרפ"ו (1926) התייתם מאביו.

=== ברבנות במרוקו ===
כעבור מספר שנים, ביקשו אנשי קהילת אל-קסר אל-כביר מרבה של מרוקו, רבי רפאל אנקווה, המלצה לרב לקהילתם. הרב אנקווה המליץ להם על הרב בן חסין והם מינו אותו לרב.

היות שהמשכורת שסופקה מקופת הקהילה הייתה דלה, עבר הרב בן חסין לאחר כשלוש שנים לכהן כרב בעיר דבדו. המושל הצרפתי במקום הקשה על היהודים ורבי אהרן הוכיח אותו על כך. בעקבות המאורע העבירה אותו הממשלה אל העיר אסואירה, שם כיהן במשרת רב העיר ואב בית דין, כשתחתיו הדיינים: משה ויזגאן ורפאל יוסף בירדוגו. במשרה זו כיהן עד מאי 1960.

בשנת ה'תש"ז היה ממייסדי מועצת רבני מרוקו, והשתתף בכינוסיה.

=== במעברה בירושלים ===
באחד ממפגשיו עם ידידו רבי יוסף משאש, שהיה מקיים מדי פעם כשהיה מבקר בעיר מקנס, הוא העלה את משאלת לבו לעלות לישראל. הוא הביא בפני ידידו את הבטחתם של שליחי הציונות למנותו למשרה רבנית באחת מהערים הגדולות בארץ. הוא גם גם ציין בפניו את העובדה שבארץ הוא יוכל להדפיס את כתביו שעליהם עמל שנים רבות. רבי יוסף משאש עודד אותו לעלות מפני חיבת הארץ, אך הזהיר אותו כי (). רבי אהרן שהיה נחוש בדעתו לא שעה אל האזהרות ועלה לארץ.

בעלותו ארצה שוכן במעברה בירושלים. הוא כיהן כרב המושב שדות מיכה. בשנותיו האחרונות חווה רגשות תסכול מכך שלא עולה בידו להדפיס את כתביו ולכהן במשרה רבנית שהולמת את מעמדו. לדברי ידידו רבי יוסף משאש, ייסורי הקליטה שחווה גרמו לו לחלות ולמות.

שכנו של רבי אהרן במעברה היה הרב חיים סבתו שהיה צעיר לימים. בספרו "אמת מארץ תצמח", מקדיש סבתו חלק נכבד לתיאור אישיותו של רבי אהרן וייסורי הקליטה שהיו מנת חלקו. הוא מתאר גם את הניכור שחווה מצד גורמים שונים בממסד. לדבריו שח לו רבי אהרן כי 

רבי אהרן נפטר בכ"ו באב ה'תשכ"ד (אוגוסט 1964)

== ספריו ==
* "מטה אהרן" – שו"ת.
* "זובח תודה" – על הלכות שחיטה וטריפות.
* תשובות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:אסואירה: רבנים
קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: אישים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:נפטרים ב-1964
סיר (נפת טולכרם)

ח'רבת סיר, או בתעתיק מדויק: ח'רבת ציר (בערבית: خربة صير) הוא כפר פלסטיני בנפת טולכרם שבמערב השומרון, הממוקם כ-8 ק"מ מזרחית לקלקיליה.

קרמיקה מהתקופה הביזנטית נמצאה בשטח הכפר.<ref>Dauphin, 1998, pp. 798–9</ref>

בסוף המאה ה-16 התקיימו בסיר כ-10 משקי בית, כולם מוסלמים. תושבי הכפר שילמו לשלטונות העות'מאנים שיעור קבוע של 33.3% על תוצרת חקלאית שכללה חיטה, שעורה, יבולי קיץ, עצי זית, והכנסות מזדמנות שכללו עזים וכוורות. בנוסף על כך, הוטל מס הנהוג לנתינים באזור שכם. בסך הכל התושבים שילמו כ-7,000 אקצ'ות. מחצית מההכנסות הועברו לווקף המקומי.<ref name="Hutteroth140">Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 140</ref>

במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882 תוארו ״שני קברים חצובים בסלע, תל גדול עם טרסות שנחתכו בצדדים, והרבה בארות מים מתחתיו. נראה כאתר קדום."<ref>Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. [https://archive.org/stream/surveyofwesternp02conduoft#page/198/mode/1up 198]</ref>

במפקד האוכלוסין הירדני בשנת 1961 אותרו 235 תושבים בסיר.<ref>Government of Jordan, Department of Statistics, 1964, p. [http://users.cecs.anu.edu.au/~bdm/yabber/census/JordanCensusPages/JordanCensus1961-p25.pdf 25]</ref>
<gallery>
קובץ:Jaiyus 1943.jpg|סיר, 1943 1:20,000
קובץ:Azzun 1945.jpg|סיר, 1945 1:250,000
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפת טולכרם
א-נזלה א-שרקיה

א-נזלה א-שרקיה (בערבית: النزلة الشرقية) הוא כפר פלסטיני בנפת טולכרם שבצפון מערב השומרון, הממוקם כ-18 ק"מ צפונית-מזרחית לטולכרם. 

== מקור השם ==
בערבית, השרש نزل נ.ז.ל. מורה על ירידה ועל פי וילנאי <ref></ref> מדובר במקום שתושבי ההרים הסמוכים היו יורדים אליו לעבד את האדמה ואף לגור שם. משמעות המלה השנייה היא - המזרחית ואכן כפר הזה שוכן ממזרח לשני הכפרים א-נזלה אל-ע'רביה (המערבית) ואל-נזלה אל-וואסטא (האמצעית).   

== היסטוריה ==
בשטח הכפר נמצאו שרידי חרסים מימי הביניים ומהאימפריה העות'מאנית.<ref name="Zertal362">Zertal, 2016, pp. [https://books.google.com/books?id=XytzCwAAQBAJ&pg=PA362 362]-363</ref>

במפת הקרן לחקר ארץ ישראל שפורסמה ב-1882 הכפר תואר כ"קטן, מלט, עם בארות מים בדרומו וכמה עצי זיתים. הוא ניצב על אדמה גבוהה ויש עצי דקל בסביבתו."<ref>Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. [https://archive.org/stream/surveyofwesternp02conduoft#page/153/mode/1up 153]</ref> 

== אוכלוסייה ==
{| class="wikitable"
| colspan="3" |מפקדי אוכלוסין
|-
|שנה 
|מס' תושבים
|הערות
|-
|1931
|256
|<ref name="Census1931">Mills, 1932, p. 70</ref>
|-
|1945
|300
| rowspan="3" |<ref></ref>
|-
|1961
|507
|-
|1997
|1,460
|-
|2017
|1,623
|<ref></ref>
|}
רוב תושבי הכפר הם בני משפחת כָּתָאנה <ref></ref>

בשנת 1997 - 5.4% מתושבי א-נזלה א-שרקיה היו פליטים .<ref>[http://www.pcbs.gov.ps/Portals/_pcbs/phc_97/tul_t6.aspx Palestinian Population by Locality and Refugee Status] Palestinian Central Bureau of Statistics</ref>

== קרקעות ==
בסקר הכפרים של 1945 נמצא כי שטח היה כ-4,840 דונם. מתוכם 723 דונם היו מטעים ואדמה להשקיה, 268 שימשו לגידול דגנים,<ref>Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. [http://www.palestineremembered.com/download/VillageStatistics/Table%20II/Tulkarm/Page-127.jpg 127]</ref> ואילו 5 דונם היו אדמות בנויות.<ref>Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. [http://www.palestineremembered.com/download/VillageStatistics/Table%20III/Tulkarm/Page-177.jpg 177]</ref>

==קישורים חיצוניים==
סרטון על הכפר "ממעוף הציפור": https://www.youtube.com/watch?v=FEKHwu9OolI&t=5s&ab_channel=FajerTV

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפת טולכרם
תערוכת הרכב הבין-לאומית של בייג'ינג

תערוכת הרכב הבין-לאומית של בייג'ינג (ידועה גם בשם: אוטו צ'יינה) היא תערוכת רכב, המתקיימת אחת לשנתיים בעיר בייג'ינג. התערוכה מתקיימת בשנים זוגיות, כאשר בשנים האי־זוגיות, התערוכה מתקיימת בתערוכת הרכב הבין-לאומית של שאנגחאי. התערוכה התקיימה לראשונה בשנת 1990.

התערוכה מתקיימת במרכז הכנסים הבין-לאומי של סין (CIEC) בסמוך לנמל התעופה הבין-לאומי בייג'ינג קפיטל, והיא מאורגנת על ידי הארגון הבין-לאומי של יצרני הרכב (OICA).

==קישורים חיצוניים==

* 

בייג'ינג
קטגוריה:סין: תחבורה
קטגוריה:בייג'ינג
יונתן אלון

יונתן אלון (נולד ב-19 בנובמבר 1981) הוא מאמן כדורסל ישראלי המשמש כמאמנה של הפועל ירושלים מליגת העל.

==ביוגרפיה==
אלון החל את דרכו כמאמן בשנת 2003, במחלקת הנוער של הפועל ירושלים. בשנת 2009, שימש כעוזר מאמן בקבוצה הבוגרת.

ב-8 באוגוסט 2011 מונה לעוזר מאמן בבני השרון הרצליה, לצידו של רועי חגאי. גם לאחר עזיבתו של חגאי המשיך אלון בקבוצה לעונה נוספת לצידו של אריאל בית הלחמי.

בשנת 2014 חתם אלון כעוזר מאמן בהפועל חולון לצידו של אלעד חסין.

ב-3 ביולי 2016 חתם כעוזרו של מאיר טפירו במכבי אשדוד באר טוביה.

בשנת 2017 חזר אלון להפועל חולון ושימש כעוזרו של דן שמיר.

ב-19 ביוני 2018 חזר אלון להפועל ירושלים ושיתף פעולה בשנית עם עודד קטש, תחתיו שימש גם בקדנציה הראשונה שלו בהפועל ירושלים. הוא זכה עם הקבוצה שנתיים ברציפות בגביע המדינה בכדורסל, בשנים 2019 ו-2020. בינואר 2021, לאחר עזיבתו של קטש לפנאתינאיקוס, המשיך אלון לשמש כעוזר המאמן תחת דאיניוס אדומייטיס. ב-9 באפריל אותה שנה, לאחר פיטוריו של אדומייטיס, החליף אותו אלון בעמדת המאמן.

מתחילת עונת שימש אלון כמנהל המקצועי של הפועל ירושלים, ולאחר פיטוריו של איליאס קנצוריס ומספר משחקים בהם שימש שי אולארצ'יק כמאמן זמני, הוא חזר להיות המאמן הראשי של הקבוצה והוביל אותה לזכייה בגביע המדינה לאחר ניצחון 85–72 על מכבי תל אביב.

==קישורים חיצוניים==

*[http://basket.co.il/all-time-coaches.asp?coach_name=יונתן+אלון פרופיל], באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל ירושלים בכדורסל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
קאדילק אבוק

קאדילק אבוק (באנגלית: Cadillac Evoq) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית ספורט קופה, של מותג מכוניות היוקרה קאדילק בבעלות ג'נרל מוטורס האמריקאית. הדגם הוצג לראשונה בשנת 1999 בתצוגת המכוניות הבינלאומית של צפון אמריקה בדטרויט.

דגם ה-"קאדילק אבוק" נבנה באמצעות "Metalcrafters of California" (שנת 1998).

=="קאדילק אבוק"==
* 2 דלתות, 2 מושבים.
* תכונות עיצוב רבות של ה"קאדילק אבוק" שולבו בדגם מכונית הספורט קאדילק XLR שיוצרה בין השנים 2009–2003.
* הרכב היה פרויקט שהוקם תחת המנהל הכללי של קאדילק, ג'ון סמית'. את הדגם עיצב "Kip Wasenko".
* דגם הקונספט קידם את היצרן "קאדילק" לדגמיים עתידיים כמו "קאדילק CTS" , "קאדילק SRX" , קאדילק XLR, אשר הושפעו מאוד מעיצוב ה-"קאדילק אבוק".
* בדגם "קאדילק אבוק" הורכב מנוע 8V צילינדרים, 4.2 ליטר מתוצרת "ג'נרל מוטורס" מסדרה "Northstar engine series" בעל הנעת גלגלים אחורית, מנוע קדמי-אורכי. תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 5.5 שניות.
* האלמנטים העיצוביים של דגמי קדילאק בעתיד ניכרים במאפיינים הבולטים של ה"אבוק". בין אלה: פנסי תאורה אחוריים בפורמט אנכי, צורת טריז בולטת בחזית מתחדדת בחדות, וגריל הקאדילק במבנה "הארגז הטיפוסי". סמל המותג המתוקן המופיע לראשונה כאן משקף גם את קו העיצוב החדש. לדגם מראה מינימליסטי במכוון על פי המוטו "פחות זה יותר". זה כולל חיסול מוחלט של ידיות הדלתות, המתאפשרות על ידי מערכת כניסה ללא מפתח. בין הדגשים הטכניים נמצא חלק עליון קשיח (גג) בן שלושה חלקים הנמשך לחלוטין בלחיצת כפתור.

==ראו גם==
* קאדילק לה מאן (1953)
* קאדילק נארט (1970)
* קאדילק Imaj 2000)
* קאדילק סיאן (2002)
* קאדילק שש-עשרה (2003)
* קאדילק אסקאלה (2016)

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קונספט
אבוק
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1999
דווין בוקר (1991)

דווין בוקר (באנגלית: Devin Booker; נולד ב-28 בפברואר 1991) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד והסנטר בבאיירן מינכן.

==קריירה==
אחיו של בוקר, טרבור, שיחק גם הוא כדורסל בליגת ה-NBA. בן דודו של בוקר, ג'ורדן היל, גם הוא שחקן NBA לשעבר.

בוקר החל את דרכו כשלמד ושיחק כדורסל בתיכון יוניון קאונטי ביוניון, קרוליינה הדרומית.

לאחר סיום התיכון שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת קלמסון, בין השנים 2009–2013.

בוקר החל את הקריירה המקצועית שלו בצרפת, כשחתם בשנת 2013 במועדון הכדורסל נאנסי מהליגה הצרפתית. מאוחר יותר באותה עונה, עבר בוקר לJL בורק. בתום העונה נבחר לשחקן המצטיין של סדרת הגמר של הליגה הצרפתית השנייה.

בשנת 2015 חתם באלאן שאלון, שם במקביל לליגה הצרפתית, הוא גם שיחק בליגת האלופות. הוא סיים את העונה עם שאלון במקום השלישי בליגת האלופות וכשחקן המצטיין של העונה בליגה הצרפתית.

בשנת 2016 שיחק בניו יורק ניקס במסגרת ליגת הקיץ של ה-NBA. ב-17 ביולי 2016 הוא חתם בבאיירן מינכן מהליגה הגרמנית. ב-12 ביולי 2017 האריך את חוזהו בנוספת. באותה עונה הוא העמיד ממוצעים של 12.4 נקודות ו-5 ריבאונדים למשחק, מה שגרם לו להאריך את חוזהו לעונה נוספת.

ב-16 ביולי 2019 חתם לעונה בחימקי מהליגה הרוסית. ב-5 ביולי 2020 האריך את חוזהו בעונה עם אופציה לעונה נוספת.

ב-16 ביוני 2021 חתם לשנתיים בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית.

ב-26 ביולי 2023 חתם לשנתיים בבאיירן מינכן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קלמסון
קטגוריה:כדורסלני נאנסי
קטגוריה:כדורסלני בורק באסקט
קטגוריה:כדורסלני אלאן שאלון
קטגוריה:כדורסלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורסלני חימקי
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
המרכז הלאומי לאנרגיית השמש על שם דוד בן-גוריון

המרכז הלאומי לאנרגיית השמש על שם דוד בן-גוריון הוא המכון הלאומי לחקר אנרגיה חלופית בישראל. הוא הוקם בשנת 1987 על ידי משרד התשתיות הלאומיות, במטרה לחקור טכנולוגיות אנרגיה חלופיות ונקיות מבטיחות, במיוחד כאלה הקשורות לאנרגיה סולארית.

מאז יולי 1991, המרכז מופעל על ידי המכון לחקר המדבר ע"ש יעקב בלאושטיין באוניברסיטת בן-גוריון בנגב לחקר המדבר. המנהל של המרכז הוא דוד פיימן.

בשנת 2007 הוכרז כי המרכז משתף פעולה עם זניט סולאר , ליצירת מערכת ביתית של תאים סולאריים המבוססת על מחקר טכנולוגי שנערך על ידי דוד פיימן.<ref name="exp">[http://www.haaretz.com/hasen/spages/890970.html Sde Boker makes solar energy viable], Ofri Ilani, Haaretz, August 8, 2007.</ref>

== ראו גם ==
* ניצול אנרגיית השמש בישראל
* מדע וטכנולוגיה בישראל

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכוני מחקר בישראל
קטגוריה:אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:ישראל: אנרגיה סולארית
2B9 Vasilek

2B9 Vasilek (קורנפלור) היא מרגמה בקוטר 82 מ"מ אוטומטית. פותחה בברית המועצות ב-1967, החלה לפעול בהצבא הסובייטי ב-1970. התבססה על המרגמה האוטומטית F-82. שלא כמו מרגמות קונבנציונליות, ה-2B9 יכולה לירות במצבים בודד ואוטומטי באמצעות מחסנית בת ארבעה פגזים. ניתן לטעון פגזים מהלוע או מחלקה האחורי של המרגמה. בגלל כרכרת הגלגלים, ה-2B9 דומה יותר לתותח קל ממרגמה קונבנציונלית.

ה-2B9 הייתה בשימוש באפגניסטן<ref></ref> על ידי היחידות הסובייטיות ונמצאת כיום בשימוש יחידות חי"ר רוסיות. במהלך הלחימה באפגניסטן, יחידות סובייטיות מצאו את ה-2B9 כנשק רב-שימושי.<ref></ref>

== חימוש של ה-2B9<ref>Leland Ness (ed.), Jane's Infantry Weapons 2007–2008, pp. 556–557, Surrey: Jane's Information Group, 2007</ref> ==
* פגזי נפיצות גבוהים
* פגזים חודרי שריון
* עשן
* חימוש מתלקח
* קליע חודר השריון, שמשקלו 3.1 ק"ג, יש לו ראש קרב 75 גרם שיכול לחדור 100 מ"מ שריון.

עם פיצוץ המעטה החיצוני מייצרת הפצצה 400 עד 600 רסיסים.

ניתן לגרור את ה-2B9 אך המרגמה נישאת בדרך כלל על משאית GAZ-66 שהותאמה לשם כך.<ref name="Soviet"></ref> בשנת 1988, ה-2B9 פעלה כנשק מונע על ידי הרכבת המרגמה בחלק האחורי של נושא שריון של MT-LB.<ref></ref>

במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, 2B9M Vasilek שימשה את הכוחות המזוינים הסוריים, יחידות ההגנה של העם הכורדי והקבוצה האיסלאמיסטית אנסאר אלשאם. האחרון השתמש במרגמה אוטומטית 2B9M ליד הר חלמה, מחוז קסאב.<ref name="Syria"></ref>

== וריאנטים ==
* 2B9 Vasilek - דגם בסיסי
** 2B9M Vasilek - גרסה מודרנית שהוצגה ב-1982, ואומצה ב-1983.
* DE-82 - גרסה הונגרית משודרגת שפותחה ב-1987.
* W99 - Type W99 וVasilek שיוצרה ברפובליקה העממית של סין על ידי נורינקו.<ref></ref>

== מפעילים ==
מפה עם מפעילי 2B9 בכחול עם מפעילים לשעבר באדום

=== מפעילים נוכחיים ===
* ארמניה
* סין
* קוראטיה
* גאורגיה
* הונגריה
* עיראק, על MT-LB.
* קזחסטן
* כווית
* לוב
* רוסיה
* מלחמת האזרחים בסוריה: כוחות אסד והמורדים.
* אוקראינה המלחמה בדונבאס:כוחות הממשל והמורדים<ref name="rebels">[https://www.youtube.com/watch?v=LwyFCWmpiUk How the "Cornflower" fires 13/11/14.] Novorossia TV. 13 November 2014. Retrieved 14 November 2014.</ref><ref></ref>

=== מפעילים לשעבר ===
* ברית המועצות

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.janes.com/articles/Janes-Infantry-Weapons/AM-2B9-Vasilek-82-mm-automatic-mortar-Russian-Federation.html]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו

Vasilek
Vasilek
Vasilek
ברון גריניץ'

שלט האצולה של הברונית גריניץ' (יצירה ראשונה).
ברון גריניץ הוא תואר שנוצר פעמיים בהיסטוריה של הממלכה המאוחדת. התואר נוצר לראשונה בשנת 1767 עבור ליידי קרולין טאונשנד שקיבלה את התואר ברונית גריניץ'.

הפעם השנייה בה נוצר התואר הייתה ב־1947 עבור לוטננט הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו בבוקר החתונה שלו עם הנסיכה אליזבת (לימים המלכה אליזבת השנייה) שקיבל אותו יחד עם התארים דוכס אדינבורו ורוזן מריונת'. אחרי מותו ירש את התואר בנו, צ'ארלס, נסיך ויילס; עם המלכתו של הנסיך כמלך צ'ארלס השלישי התואר התמזג עם הכתר.

== ברונית גריניץ'; יצירה ראשונה (1767) ==
* קרוליין טאונשנד, ברונית גריניץ' הראשונה (1717–1794)

== ברוני גריניץ'; יצירה שנייה (1947) ==
* הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו (1921–2021)
* צ'ארלס, נסיך ויילס (נולד ב-1948)

== ראו גם ==
* דוכס ארגייל

קטגוריה:צ'ארלס השלישי
קטגוריה:דוכסי אדינבורו
סנטה קרוז ווריורס

סנטה קרוז ווריורס (באנגלית: Santa Cruz Warriors) היא קבוצת כדורסל אמריקאית מסנטה קרוז, קליפורניה, המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. הקבוצה הוקמה ב-1995 כדקוטה וויזארדס (באנגלית: Dakota Wizards), ובשנת 2012 שינתה את שמה לסנטה קרוז ווריורס. הקבוצה מסונפת לקבוצת ה-NBA גולדן סטייט ווריורס והם משחקים את משחקי הבית שלהם בקייזר פרמננטה ארנה. הקבוצה זכתה בשתי אליפויות ליגת הפיתוח: ב-2007 וב-2015.

== היסטוריה ==
=== כדקוטה וויזארדס ===
הוויזארדס החלו לשחק בשנת 1995 בביסמרק, דקוטה הצפונית באיגוד הכדורסל הבינלאומי (IBA), ובשנת 2001 הם זכו באליפות ה-IBA בשנת הפעולה האחרונה של הליגה.

בעקבות עונת 2000/01, ה-IBA התמזגה עם מספר קבוצות מאיגוד הכדורסל היבשתי (CBA), ובשנה הראשונה שלה ב-CBA החדשה זכו הוויזארדס באליפות כשהביסו את רוקפורד לייטנינג. לאחר שהגיעו לחצי הגמר בעונת 2002/03, הוויזארדס שוב זכו באליפות בשנת 2004 בניצחון על איידהו סטמפדה.

לפני עונת 2006/07 הוויזארדס הצטרפו לליגת הפיתוח של ה-NBA. הוויזארדס זכו באליפות הראשונה שלהם בעונתם הראשונה בליגה. במשחק הגמר גברו הוויזארדס בהארכה 129–121 על קולורדו 14' בדכות הפורוורד דאריוס רייס. רייס קלע 52 נקודות וקלע 11 שלשות, כולל אחת שנותרה 4.5 שניות לסוף הזמן החוקי ושלחה את המשחק להארכה. הנקודות והשלשות של רייס היוו שיא ליגת הפיתוח למשחק גמר.

ב-28 ביוני 2011 רכשה קבוצת ה-NBA גולדן סטייט ווריורס את הזכויות על הקבוצה, והצטרפה ללוס אנג'לס לייקרס, סן אנטוניו ספרס ואוקלהומה סיטי ת'אנדר, להן כבר היו קבוצות בליגת הפיתוח (סאות' ביי לייקרס, אוסטין ספרס ואוקלהומה סיטי בלו).

בעונת 2011/12 שינו הוויזארדס את צבעי מדי הבית שלהם לצהוב וכחול כמו קבוצת האם מה-NBA, ובעונה שלאחר מכן עברה לסנטה קרוז, קליפורניה, ושינתה את שמה לסנטה קרוז ווריורס.

=== כסנטה קרוז ווריורס ===
בעונתה הראשונה כווריורס, עלתה סנטה קרוז לגמר ליגת הפיתוח אבל הפסידה לריו גראנדה ואלי וייפרס 2–0 בסדרת הגמר. גם בשנה שלאחר מכן עלו הווריורס לגמר ה-D League, ושוב הפסידה 2–0, הפעם לפורט ויין מאד אנטס, בעונה בה שיחקו ביחד סת' קרי ומיצ'ל תומפסון, אחיהם של סטף קרי וקליי תומפסון מהגולדן סטייט ווריורס. בעונת 2014/15 שוב עלו הווריורס לגמר, והפעם ניצחו את המאד אנטס 2–0.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות ליגת הפיתוח של ה-NBA
קטגוריה:קליפורניה: מועדוני ספורט
יחסי גרמניה – הרפובליקה המרכז-אפריקאית

יחסי גרמניה–הרפובליקה המרכז-אפריקאית הם היחסים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין הרפובליקה המרכז-אפריקאית.

== סקירה כללית ==
היחסים בין גרמניה לרפובליקה המרכז אפריקאית הם טובים אך חלשים. גרמניה סגרה את שגרירותה בבירה בנגי בשנת 1997 ומאז שגרירות גרמניה בקמרון אחראית על המדינה.

שגרירות הרפובליקה המרכז-אפריקאית בבון (בירת גרמניה המערבית) פשטה את הרגל ב-1980<ref></ref>.

גרמניה, אף על פי שאינה מעמידה כוחות למשימת השלום של האו"ם MINUSCA לשלום או לתוכניות אימונים של האיחוד האירופי לכוחות המזוינים של הרפובליקה המרכז אפריקאית, מעניקה סיוע משמעותי להקלת המשבר ההומניטרי. בתקופה 2017–2019 העמיד משרד החוץ הפדרלי 75 מיליון אירו לסיוע הומניטרי, מה שהפך את גרמניה לתורמת הדו-צדדית השנייה בגודלה.

גרמניה עוסקת בתחום ההתייצבות ומשנת 2006 שילמה 138 מיליון אירו לקרן האו"ם לבניית השלום המשמשת גם למימון פרויקטים ברפובליקה המרכז אפריקאית, למשל, לקידום פיוס ודיאלוג פוליטי.

מאז הושק שיתוף הפעולה בפיתוח מחדש בשנת 2014, גרמניה העמידה לרשותם כ-145 מיליון אירו, לרבות לצעדים שאורגנו על ידי תוכנית המזון העולמית ולמאמצים לבנות מחדש את מערכת הבריאות הלאומית.

גרמנית נלמדת כשפה זרה שנייה בחלק מבתי הספר התיכוניים במדינה. ברפובליקה המרכז אפריקאית אין מוסדות תרבות או חינוך גרמניים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* גרמניה מיוצגת ברפובליקה המרכז-אפריקאית באמצעות שגרירותה ביאונדה, קמרון.
* הרפובליקה המרכז-אפריקאית מיוצגת בגרמניה באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.auswaertiges-amt.de/en/aussenpolitik/laenderinformationen/zentralafrikanischerepublik-node/centralafricanrepublic/235474 יחסי גרמניה–הרפובליקה המרכז-אפריקאית], באתר משרד החוץ הפדרלי

== הערות שוליים ==
זיו בן צבי

זיו בן צבי (נולד ב-28 במאי 1992) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בקבוצת האחרונה מכבי חיפה.

==קריירה==

בן צבי נולד בקיבוץ בית אלפא. הוא החל את דרכו בכדורסל בקבוצת הבת של הפועל גלבוע גליל, הפועל גלבוע מעיינות, כששיחק בקבוצות הילדים והנוער. בנוסף בן צבי שיחק עונה בנוער של הפועל מרנין-קריית טבעון. בשנת 2010, עלה בן צבי לבוגרים של גלבוע גליל, אך לאחר ששותף בארבעה משחקים בלבד הוא עזב את הקבוצה.

בשנת 2011, בן צבי עבר לליגה הלאומית כשחתם בהפועל יקנעם/מגידו. עונה לאחר מכן הלך לליגה הארצית כשחתם בהפועל מגדל העמק ועלה איתה לליגה הלאומית. עונת הייתה עונה הפריצה של בן צבי, כשהעמיד ממוצעים של 10.8 נקודות ו-8.1 אסיסטים.

בשנת 2015, חתם בן צבי בהפועל עפולה. בפברואר, במהלך ניצחון קבוצתו על הפועל בני כפר סבא, קלע בן צבי 25 נקודות ב-71 אחוזים מהשדה, יחד עם 5 חטיפות. בעפולה הוא העמיד ממוצעים של 10.8 נקודות, 5.6 אסיסטים, 3.0 ריבאונדים ו-2.5 חטיפות.

ב-1 ביולי 2016, חזר בן צבי לגלבוע גליל ולליגת העל. ב-29 משחקים בהם שותף, הוא העמיד ממוצעים של 3.4 נקודות, 2.4 אסיסטים ו-1.6 ריבאונדים ב-14.2 דקות.

ב-8 באוגוסט 2017, חתם בן צבי בעירוני נהריה. ב-29 משחקים בנהריה, העמיד בן צבי ממוצעים של 3.2 נקודות, 2.2 אסיסטים ו-1.5 ריבאונדים ב-11.0 דקות.

ב-8 באוגוסט 2018, חזר בן צבי לליגה הלאומית וחתם במכבי קריית מוצקין. במוצקין שיחק בן צבי ב-32 משחקים והעמיד ממוצעים של 11.5 נקודות, 6.6 אסיסטים ו-3.8 ריבאונדים והוביל את הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף.

ב-21 ביולי 2019, חזר בן צבי לליגת העל וחתם לעונה בהפועל אילת. באילת שותף בן צבי ב-27 משחקים והעמיד ממוצעים של 5.0 נקודות, 4.6 אסיסטים ו-1.7 ריבאונדים ב-18.7 דקות.

ב-17 באוגוסט 2020, חתם בן צבי לשנתיים בהפועל חיפה. לאחר פתיחת העונה הוא שוחרר מחיפה וב-3 בינואר 2021 חזר לעירוני נהריה.

בעונת 2021/22 שיחק בהפועל עפולה מהליגה הלאומית במדייה העמיד 6 נק' ו-2.7 אסיסטים ב-22 משחקים.

בעונת 2022/23 שיחק בהפועל מגדל העמק/יזרעאל מהליגה הארצית.

ב-27 בינואר 2024 חתם בקבוצת מכבי חיפה עד לסיום העונה .
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני הפועל מגידו
קטגוריה:כדורסלני הפועל מגדל העמק
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני מכבי קריית מוצקין
קטגוריה:כדורסלני הפועל אילת
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:בית אלפא: ספורטאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
פולקסווגן אטלס

פולקסווגן אטלס (באנגלית: Volkswagen Atlas) היא מכונית במרכב קרוסאובר בעלת שבעה מקומות, שמיוצרת על ידי פולקסווגן משנת 2018. היא הוצגה בשנת 2017 והגיעה לישראל יחד עם גרסת הקרוס ספורט בשנת 2021. בשנת 2013 הציגה פולקסווגן את דגם הקונספט המקדים בשם פולקסווגן קרוס-בלו קונספט.

בסין מיוצרת משנת 2017 "מכונית אחות" פולקסווגן טרמונט מתוצרת יצרנית הרכב הסינית "SAIC Volkswagen Automotive Co., Ltd" מיזם משותף של קבוצת פולקסווגן והחברה הממשלתית סאיק מוטור.

== מפרט טכני ==
האטלס כוללת שתי אפשרויות למנועים. הראשון מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 2.0 ליטרים המספק כ-235 כוחות סוס ב-4,500 סיבובים לדקה. השני מנוע טורבו בנזין V6 צילנדרים בנפח 3.6 ליטרים המספק כ-276 כוחות סוס ס-6,200 סיבובים לדקה. שני המנועים כוללים תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים.

== פולקסווגן אטלס קרוס ספורט ==
האטלס קרוס ספורט היא גרסה במרכב קופה בעלת חמישה מקומות שהוצגה בשנת 2019 והגיעה לישראל יחד עם הגרסה הבסיסית. בשנת 2018 הציגה פולקסווגן דגם קונספט מקדים. היא כוללת את אותם האפשרויות למנועים כמו הגרסה הבסיסית. היא כוללת גם חבילת R ליין המציעה עיצוב ספורטיבי יותר וחישוקי בקוטר 21 אינצים.

== מתיחת פנים שנת 2020 ==
בשנת 2020 עברה האטלס מתיחת פנים שכללה עיצוב חדש ושדרוג האבזור. בתחום ההנעה הדגם ממשיך עם שני המנועים הרגילים.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:Volkswagen Atlas 2017 SUV.jpg|הדגם הבסיסי
קובץ:2020 Volkswagen Atlas Cross Sport SEL, Front Left, 09-24-2020.jpg|דגם האטלס קרוס ספורט
קובץ:2021 Volkswagen Atlas (2).jpg|מתיחת פנים 2020
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

אטלס
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בארצות הברית
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
אבראהים חאתמי-כיא

אבראהים חאתמי-כיא (בפרסית: ابراهیم حاتمی‌کیا; נולד ב-23 בספטמבר 1961) הוא תסריטאי ובמאי איראני. הוא התפרסם בעיקר בסרטיו על מלחמת איראן–עיראק.

==ביוגרפיה==
אבראהים חאתמי-כיא נולד ב-1961 בטהראן לאב פרסי ואם אזרית. למשפחה היו שבעה ילדים. לאחר סיום בית הספר, הוא התחיל לימודים באוניברסיטת טהראן בו למד אמנות הקולנוע. הוא החל את הקריירה בסרטים תעודיים קצרים על מלחמת איראן–עיראק. בהמשך, לאור הניסיון שרכש בעריכת סרטים ובהיותו בחזית הלחימה, החל לכתוב תסריטים לסרטים ולעסוק בבימוי. בשנת 1989 זכה לראשונה בפרס בפסטיבל הקולנוע האיראני. בשנת 1994 נסע לבוסניה וצילם סרט על אירועי המלחמה שם.

סרטיו The Glass Agency (1998) ו-In the Name of the Father (2006) זכו בפסטיבל הסרטים באיראן. בסך הכול הוא זכה ביותר מעשרה פרסים בפסטיבלי קולנוע באיראן. את מרב הפרסים קיבל עבור הבימוי ועבור התסריט.

כמה מסרטיו נאסרו תחילה להקרנה באיראן בעקבות דרישות הצנזורה, אך כעבור מספר שנים הקרנתם יצאה לפועל.

בשנת 2018 הוא צילם את הסרט "זמן דמשק", על אירועי המלחה בסוריה ועל הפעילות האיראנית באזור.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:במאי קולנוע איראנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע איראנים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1961
אהרון אלטרס

אהרון אלטרס (בגרמנית: Aaron Altaras; נולד ב-21 בנובמבר 1995) הוא שחקן גרמני.

==ביוגרפיה==
אלטרס נולד בברלין, בנם של אדריאנה אלטרס ווולפגנג בומר. אמו של אלטרס, יהודייה קרואטית, נאלצה להימלט מקרואטיה עם הוריה, יעקב ותיאה אלטרס, מכיוון שסבו נרדף פוליטית על ידי ליגת הקומוניסטים של קרואטיה. אמו היא שחקנית, במאית תיאטרון וסופרת, ואביו מלחין. יש לו אח צעיר יותר, לאונרד.

אלטרס למד בבית הספר היסודי היינץ-גלינסקי בברלין. במהלך לימודיו בהיינץ-גלינסקי נבחר על ידי צוות ליהוק להשתתף בסרט "Mogelpackung Mann". בשנת 2006 החל ללמוד בגימנסיה Jüdische Oberschule Berlin (התיכון היהודי בברלין).<ref>https://jewishjournal.com/culture/arts/314626/unorthodoxs-aaron-altaras-jewish-german-ryan-gosling/</ref> אלטרס התפרסם מאוד ברחבי גרמניה לאחר ששיחק בתפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "Not All Were Murderers" של רשת ARD, המבוסס על זיכרונות ילדות ונעורים של השחקן הגרמני-ישראלי מיכאל דגן, ששרד את המשטר הנאצי כילד יהודי בגרמניה.<ref></ref><ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
* Mogelpackung Mann (2004)
* Wenn der Vater mit dem Sohne (2005)
* Not All Were Murderers (2006)
* Allein unter Bauern{{כ}} (2006)
* Höllenritt (2008)
* Tatort: Tod einer Heuschrecke (2008)
* Tatort: Hitchcock und Frau Wernicke (2010)
* Die Kinder von Blankenese (2010)
* Connect (2015)
* הבלתי נראים (2017)
* מריו (2018)
* המורדת (2020)
* Die Zweiflers (2024)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברלין: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1995
בלה אנגיאלושי

בלה אנג'אלושי (בהונגרית: Angyalosi Béla ; 1918 –אחרי 1995) היה חייט הונגרי, שהוכר כחסיד אומות העולם על הצלת יהודים בתקופת השואה.

== קורות חיים ==
בלה אנג'אלושי היה נוצרי קתולי יליד העיר אגר (Eger) בהונגריה. עבד לפרנסתו כחייט בעיר הבירה בודפשט.

הוא תמך כלכלית בהוריו, השתמט מגיוס לצבא ההונגרי במלחמת העולם השנייה, הוכרז כעריק, וכתוצאה מכך נאלץ להסתתר.<ref name=":0"></ref><ref></ref>

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בשנת 1943, במהלך פגישה של איגוד החייטים המקצועי בבודפשט, פגש בלה בתופרת היהודיה רג'ינה אברמוביץ'. בלה ורג'ינה התיידדו לאחר כיבוש הונגריה על ידי גרמניה הנאצית במרץ 1944, הוטלו על היהודים במדינה איסורים רבים ובין היתר נאסר עליהם לנסוע ברכבת ללא אישור מיוחד. רג'ינה וחברתה היהודיה אלה קריזמן לא הצליחו להשיג את האישור לנסיעה ברכבת. בעקבות כך, שתי הנשים נשארו לתקופה בבודפשט בעוד שבאותו הזמן משפחותיהן נשלחו לאושוויץ. ביוני 1944 יהודי בודפשט רוכזו בבתים שסומנו בכוכב צהוב והצעירים מביניהם הועסקו בעבודות כפייה, בעיקר בפינוי הריסות. בלה עזר לאברמוביץ להשיג תעודת זהות מזויפת ארית, והציג אותה בפני אמו כארוסתו. בינתיים הוחמר מצבם של היהודים בהונגריה ובהם מצבה של קריזמן ושל הרמן ליבוביץ'. בלה נרתם לעזרתם והבריח אותם למרתף בבית אמו, שם הסתיר אותם עד שחרור אגר בנובמבר 1944. בלה דאג לכל צורכי היהודים להם עזר תוך סיכון רב לעצמו משום שהיה עריק שהתחמק מגיוס לצבא, ולאמו. כדי להימנע ממעצר בידי השלטונות, הוא שהה במסתור יחד עם היהודים.<ref name=":0" /><ref></ref>

== לאחר המלחמה ==
בשנת 1945 בלה התחתן עם רג'ינה אברמוביץ'. הם גרו באגר ונולדו להם שני ילדים. אלה קריזמן היגרה לארצות הברית ושמרה על קשר עם בני הזוג במשך שנים.<ref name=":0" /><ref name=":1">על פי תיק חסידי אומות עולם מספר M.31 6662 ארכיון יד ושם.</ref>

== הכרה והנצחה ==
ב-20 ביוני 1995 הוכר בלה אנג'אלושי כחסיד אומות העולם וב-23 באוגוסט 1995 קיבל את התעודה הרשמית מיד ושם בטקס שהתקיים בבודפשט. שמו נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1995
קטגוריה:הונגרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1918
11 כללים להתווכח עם שמאלנים ולכסח להם את הצורה

11 כללים להתווכח עם שמאלנים ולכסח להם את הצורה הוא חיבור שכתב בן שפירו ב-2014. הספר תורגם לעברית ב-2019 על ידי אורי רדלר ויצא לאור בהוצאת סלע מאיר. ספר זה הוא הראשון מסדרת 'פנס כיס' בהוצאה זו.

==רקע==
הספר מתייחס למפה הפוליטית בארצות הברית, שם, לטענת שפירו, הימניים נועדו מראש להיכשל בוויכוחים בינם לבין שמאלנים, מכיוון שלהשקפתו, השמאלנים מתמקדים בזמן ויכוח בזהותם של המתווכחים, לעומת הימניים שמתמקדים בעובדות ובטיעונים לוגיים.

הספר נכתב בעקבות ויכוחים של המחבר עם אישי תקשורת פרוגרסיביים, בפרט מול פירס מורגן.

==מבנה הספר==
את ההקדמה לספר כתב רותם סלע.

בספר, פורשׂ שפירו את משנתו ומניח 11 כללים בסיסיים לוויכוח, כפי שלמד ממי שהוא מכנה 'מורי ורבי' אנדרו ברייטברט, וכפי שהסיק מניסיונו בעימותים תקשורתיים. בחלק הראשון של הספר מסביר שפירו איך השמאל הפוליטי בארצות הברית מנצח כמעט תמיד בוויכוחים, מתוך מטרה לנצח והשתלטות מוסדית, ומציב כמה כללים איך להתווכח ומתי.

בחלק השני פורש שפירו 11 כללים לוויכוח. הליכה אל האש, הכה ראשון, מסגור היריב, מסגור הדיון, סתירות בטיעוני השמאל, כפייה על השמאלנים לענות על שאלות, אי סטייה מהנושא, אין חובה להגן על ימניים אף על פי שהם בצד שלך, להודות על דברים שאתה לא מבין בהם, לתת לשמאלנים לנחול ניצחונות חסרי משמעות ולהתנהל בשפת גוף נכונה.
==קבלה וביקורת==
הספר הוא אחד מחמשת הספרים הנמכרים ביותר בקטגוריית "ספרים קצרים בפוליטיקה ומדעי החברה" על פי אמזון.

רבקה איילון תוקפת את ניסוחיו של בן שפירו בספר, כאילו לא מדובר בוויכוח אידאולוגי בין השמאל לימין, אלא ניטשת ביניהם מלחמה של ממש.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.amazon.com/How-Debate-Leftists-Destroy-Them-ebook/dp/B00JRJQ7Z2 הספר], באתר אמזון 
* [https://sellameir.com/products/shapiros?variant=16359967064107&currency=ILS&utm_medium=product_sync&utm_source=google&utm_content=sag_organic&utm_campaign=sag_organic&gclid=EAIaIQobChMIipqMvNr17wIVDO7mCh2eZwDpEAQYASABEgJwTfD_BwE הספר], באתר סלע מאיר
* [https://www.bookme.co.il/מוצרים/11-כללים-להתווכח-עם-שמאלנים-ולכסח-להם-את-הצורה-1027–1386 11 כללים: להתווכח עם שמאלנים ולכסח להם את הצורה], באתר בוקמי.
* 
* [https://www.zavitaheret.com/11-כללים-להתווכח-עם-שמאלנים-שפירו-הוא-חל ביקורת על הספר], שגיא ברמק, באתר חושבים אחרת
==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי עיון אמריקאיים
קטגוריה:ספרי 2014
קטגוריה:ספרות פוליטית אמריקאית
קטגוריה:ספרי הוצאת סלע מאיר
מיכאל דגן

מיכאל דֶגֶן (בגרמנית: Michael Degen; 31 בינואר 1932 - 9 באפריל 2022) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני-ישראלי.<ref></ref> 

דגן גדל בברלין. אביו היה קורבן זקסנהאוזן. ב-1941 אמו הכינה תעודת זהות גרמנית מזויפת עבורו. ב-1943 עמדו שניהם בפני גירוש. הם ברחו בין שמונה מקומות מסתור בזהות בדויה, הגיעו לגינה קטנה בברלין ושם שרדו עד השחרור.

לאחר השואה פיתח דגן קריירת משחק, והופיע ביותר ממאה סרטים מאז 1963 ועד למותו.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
{| class="wikitable sortable"
|+ קולנוע
! שנה
! שם
! תפקיד
|-
| 1974
|Supermarket 
|פרנק
|-
| 1976
|21 שעות במינכן 
| מוחמד חדיף
|-
| 1977
|מעבר לטוב ולרוע 
| קארל אנדריאס
|-
| 1988
| Die Bombe
| פול מאיירדיירקס
|-
| 1990
| Dr. M 
| ריימאר פון גלדרן
|-
| 1997
| Frankfurt Millennium 
| וולטר
|-
| 2003
| באבי יאר
| גנאדי לרנר
|-
| 2012
| חנה ארנדט 
| קורט בלומנפלד
|-
|}
{| class="wikitable sortable"
|+ טלוויזיה
! שנה
! שם
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 1987–1990
| Diese Drombuschs 
| ד"ר מרטין סנדרס
| 15 פרקים
|-
| 1988
| Game, Set and Match 
| ורנר וולקמן
| 13 פרקים
|-
| 1993–1994
| Auto Fritze 
| אוטו פריץ
| 26 פרקים
|-
| 1994
| Anna Maria – Eine Frau geht ihren Weg 
| האנס סיברגר
| פרק ראשון
|-
| 2000–2019
| Donna Leon 
| סגן הנציב פאטה
| 24 פרקים
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
יונגה וולט

Junge Welt (בעברית: עולם צעיר) הוא יומון גרמני, המודפס בברלין.<ref name=":1"></ref> העיתון מתאר את עצמו כעיתון שמאלני ומרקסיסטי.<ref name=":2"></ref> הרשויות הגרמניות מסווגות את העיתון כאמצעי שמאל רדיקלי אשר עוין לסדר החוקה.<ref name=":3"></ref>

== היסטוריה ופרופיל ==
יונגה וולט הודפס לראשונה ב-12 בפברואר 1947 באזור הכיבוש הסובייטי של ברלין. העיתון נהיה העיתון הרשמי של הוועדה המרכזית של הנוער הגרמני החופשי. תנועת הנוער הקומוניסטית של גרמניה המזרחית, ב-12 בנובמבר 1947.<ref name="kurzegeschichte"></ref> תפוצתו היומית הייתה 1.38 מיליון עותקים, ליונגה וולט הייתה את התפוצה הכי גדולה של כל עיתון יומי ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית, אפילו יותר מלעיתון הרשמי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה, נויס דויטשלאנד.<ref name=":0"></ref>

העיתון נוסד מחדש ב-1994, לאחר איחוד גרמניה ולאחר פירוק הנוער הגרמני החופשי, כיומון הכי שמאלני בגרמניה. צוות העורכים החדש כלל מזרח ומערב גרמנים ממחנות שמאליים שונים. ב-1997, קרע התרחש בין שני המחנות הללו, מה שגרם להיווסדו של השבועון "ג'אנגל וורלד" אשר גינה את דעותיהן האנטי-ציוניות של הקולגות לשעבר שלהם.<ref name="antisemitism2"></ref>

לפי הדיווח השנתי של המשרד הפדרלי להגנת החוקה, "היומון יונגה וולט הוא אמצעי השמאל המודפס החשוב ביותר בסצנת השמאל הרדיקלי" בגרמניה.<ref name=":4"></ref><ref name=":5">Verfassungsschutzbericht 2011.</ref> ארנולד שולצל, העורך האחראי של העיתון משנת 2000 עד ל-2016 הודה בכך ששימש בעבר כמלשין עבור השטאזי.<ref name=":7">Christian Buß, [http://www.spiegel.de/kultur/gesellschaft/0,1518,493872,00.html “Spitzel mit Spitzenleistung]”, Spiegel-online (11 July 2007)</ref>

ליונגה וולט יש שיעור תפוצה מודפסת של בין 25,600 ל-27,900 ב-2017.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונים בגרמנית
קטגוריה:גרמניה המזרחית: ארגונים
קטגוריה:גרמניה המזרחית: היסטוריה
קטגוריה:עיתונים בשמאל הפוליטי
גל גילינסקי

גל גילינסקי (נולד ב-12 באפריל 1995) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הרכז והקלע במכבי ראשון לציון.

==קריירה==
גילינסקי נולד במיתר והחל לשחק כדורסל בגיל קטסל בהפועל מיתר. בגיל ילדים, עבר גילינסקי להפועל חולון. לאחר מכן, עבר גילינסקי לנוער של מכבי תל אביב, איתה זכה בגביע המדינה לנוער בשנת 2013.

בשנת 2013, חתם גילינסקי באליצור יבנה מהליגה הלאומית. ביבנה העמיד גילינסקי ממוצעים של 4.9 נקודות ו-1.9 אסיסטים.

בשנת 2014, חתם גילינסקי במכבי עירוני רמת גן והעמיד ממוצעים זהים מעונה שעברה.

בשנת 2015, חתם גילינסקי בהפועל בני כפר סבא. בעונתו הראשונה בקבוצה, העמיד גילינסקי ממוצעים של 7.3 נקודות ו-2.8 אסיסטים. בנובמבר 2016, קלע גילינסקי 20 נקודות ומסר 9 אסיסטים במהלך ניצחון קבוצתו 51–86 על א.ס. רמת השרון. בעונתו השנייה בקבוצה, הוא העמיד ממוצעים של 8.1 נקודות, 3.2 אסיסטים ו-3.0 ריבאונדים והוביל את כפר סבא למקום השני בסיום העונה הסדירה ולחצי גמר הפלייאוף.

ב-6 באוגוסט 2017, חתם גילינסקי בהפועל גליל עליון. בקבוצה העמיד גילינסקי ממוצעים של 9.4 נקודות ו-5.3 אסיסטים ב-22 דקות.

ב-11 ביולי 2018, חזר גילינסקי לאליצור יבנה. ב-24 משחקים בעונה הסדירה, גילינסקי העמיד ממוצעים של 9.1 נקודות, 4.5 אסיסטים ו-4.3 ריבאונדים ובשלושת משחקי הפלייאוף בהם שיחק העמיד ממוצעים של 8.3 נקודות, 3.7 אסיסטים ו-2.3 ריבאונדים.

ב-11 באוגוסט 2019, חתם גילינסקי לעונה בא.ס. רמת השרון. ברמת השרון, גילינסקי העמיד ממוצעים של 8.6 נקודות, 5.2 אסיסטים ו-5.1 ריבאונדים.

ב-2 בספטמבר 2020, חתם גילינסקי בעירוני נהריה מליגת העל ולראשונה בקריירה עזב את הליגה הלאומית. בעונה זו שותף ב-25 משחקי ליגה והעמיד 5.5 נק', 2.2 אסיסטים ו-2.2 ריבאונדים.

לקראת עונת 2021/2022 חתם בהפועל באר שבע מליגת העל, בה שיחק 9 משחקים והעמיד 0.4 נק' ב-2.8 דק' בממוצע. בינואר 2022 שוחרר מבאר שבע ועבר לשחק בהפועל תל אביב במדיה שותף ב-7 משחקי ליגה והעמיד 2.9 נק' ו-1.1 ריבאונדים.

לקראת עונת 2022/2023 חתם באליצור "איתו" אשקלון מהליגה הלאומית. ב-36 משחקים בעונה הסדירה ובפלייאוף העמיד ממוצעים של 9.9 נק', 6.5 אסיסיטים ו-6.2 ריבאונדים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני אליצור "איתו" אשקלון
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורסלני אליצור יבנה
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורסלני הפועל גליל עליון
קטגוריה:כדורסלני א.ס. רמת השרון
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:מיתר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
נורא אל-מטרושי

נורא אל-מטרושי (בערבית: نورا المطروشي; נולדה בשנת 1993) היא אסטרונאוטית אמירתית. היא תעבור הכשרה בקבוצת האסטרונאוטים ה-23 של נאס"א לתפקיד מומחית משימה בינלאומית.<ref>[https://www.thenationalnews.com/uae/science/uae-announces-the-arab-world-s-first-woman-astronaut-1.1200600 UAE announces the Arab world’s first woman astronaut]</ref><ref></ref>

היא בעלת תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות, ועובדת כמהנדסת בחברה הלאומית לנפט באיחוד האמירויות. היא חברה באגודה האמריקאית להנדסת מכונות. היא התמודדה באולימפיאדה הבינלאומית למתמטיקה 2011 באמסטרדם, בה הגיעה למקום הראשון.

ב-21 באפריל 2021 הכריז ראש ממשלת איחוד האמירויות מוחמד בן ראשד אאל מכתום כי שני אסטרונאוטים נוספים מהאמירויות יטוסות לחלל: נורא אל-מטרושי ומוחמד אל-מולא. שני האסטרונאוטים הקודמים שסיימו את הכשרתם היו הזאע אל-מנסורי שהמריא לחלל למשימה בת 8 ימים וסולטאן א-ניאדי שטס לחלל לחצי שנה במרץ 2023.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

 

קטגוריה:טייסות חלל
קטגוריה:ילידות 1993
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת האניאנג
קטגוריה:אסטרונאוטים אמירתים
קטגוריה:אמירתים שנולדו במאה ה-20
החבלה במפעל הצנטריפוגות בנתנז (2021)

חבלה במפעל הצנטריפוגות בנתנז התרחשה באיראן ב-11 באפריל 2021, פחות מיממה לאחר שהכריזה על הפעלת צנטריפוגות מתקדמות. מערכת החשמל במתקן הגרעין בנתנז שבאיראן נפגעה, ונזק ניכר נגרם מפיצוץ רב-עוצמה שהרס לחלוטין את מערכת החשמל הפנימית במתקן הצנטריפוגות התת-קרקעי. באיראן חוקרים את הנסיבות. סוכני מודיעין אנונימיים אמרו שייקח לאיראן לפחות תשעה חודשים כדי לחדש את ייצור האורניום במתקן. שר החוץ של איראן האשים את ישראל בחבלה ואיים בנקמה.

בעבר נפגע המתקן בנתנז מפעילויות תקיפה: ב-2011 התקפת הסייבר סטקסנט פגעה במערכות בקרה תעשייתיות ששולטות בצנטריפוגות במתקן בנתנז. ב-2 ביולי 2020, אירע פיצוץ במפעל לייצור צנטריפוגות במתקן העשרה הגרעיני בנתנז.

== הפעלת הצנטריפוגות ==
ב-10 באפריל 2021 הנשיא האיראני חסן רוחאני הופיע בטלוויזיה הממלכתית והורה על הזרקת גז ל-164 צנטריפוגות מדור חדש, מדגם IR-6, במתקן העשרת הגרעין בנתנז במסגרת "יום הגרעין" שנחגג במדינה. לצד המגעים לחידוש הסכם הגרעין עם איראן. על פי רוחאני, איראן מפתחת גרעין אך ורק לטובת מטרות אזרחיות. הצנטריפוגות החדשות בנתנז בעלות יכולות להעשרת אורניום באופן מהיר ואיכותי יותר מהצנטריפוגות מהדגם הישן.

במסגרת הפעלת הצנטריפוגות, הוזרק להן האורניום והחל תהליך של סיבוב מהיר<ref></ref>.

=== התקלה ===
ב-11 באפריל 2021, כיממה לאחר ההפעלה, התפרסמה בסוכנות הידיעות האיראנית ידיעה על תקלה במתקן. דובר הסוכנות, בהרוז קמלבנדי, ציין כי אין נפגעים, אין חשש לדליפת קרינה, ונסיבות המקרה נחקרות. המקרה תואר בטלוויזיה הממלכתית כ"תאונה" ו"תקרית". הנזק נגרם מפיצוץ רב-עוצמה שהרס לחלוטין את מערכת החשמל הפנימית במתקן הצנטריפוגות התת-קרקעי.

==תגובה==
יומיים לאחר התקרית הודיע סגן שר החוץ האיראני עבאס אראקצ'י שאיראן תתחיל להעשיר אורניום לרמה של 60%. לפי AP מדובר ברמת העשרת האורניום הגבוהה אי פעם בתוכנית הגרעין האיראנית. כמו כן יתווספו למתקן בנתנז 1,000 צנטריפוגות שיכולות להעשיר אורניום ביעילות גבוהה ב-50% מהצנטריפוגות הקודמות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2021 באיראן
קטגוריה:ההתנגדות לתוכנית הגרעין האיראנית
קטגוריה:פרובינציית אספהאן
סיימון סינק

סיימון אוליבר סינק (באנגלית: Simon Oliver Sinek; נולד ב-9 באוקטובר 1973) הוא סופר ומרצה יהודי בריטי-אמריקאי. הוא מחברם של חמישה ספרים, ביניהם "Start With Why" (2009)<ref></ref> ו-"The Infinite Game" (2019).

== ראשית חיים וחינוך ==
סינק נולד בווימבלדון, בריטניה. בילדותו התגורר ביוהנסבורג, בלונדון ובהונג קונג לפני שהתיישב בארצות הברית. הוא סיים את בית הספר התיכון האזורי בצפון העמק בדמרסט בשנת 1991.<ref name="NorthernValleyRegionalHighSchool2013February11NVD"></ref> הוא למד משפטים באוניברסיטת סיטי בלונדון, אך עזב את לימודי המשפטים כדי לעבור לפרסום. <ref></ref> הוא קיבל תואר ראשון באנתרופולוגיה תרבותית מאוניברסיטת ברנדייס .<ref name="Director"></ref>

== קריירה ==
מעגל הזהב של סימון סינק המתאר נקודת מבט על השפעתם של מנהיגים וארגונים מצליחים.
סינק החל את דרכו בסוכנויות הפרסום בניו יורק יורו RSCG ובאוגילבי ומאת'ר. מאוחר יותר הוא הקים עסק משלו, סינק פרטנרס.

הוא כתב חמישה ספרים. "תתחיל עם למה", ספרו הראשון, ראה אור באוקטובר 2009. ספרו השני, "מנהיגים אוכלים אחרונים", הופיע ברשימות רבי-המכר של "וול סטריט ג'ורנל" ו"ניו יורק טיימס" .

הוא נאם בפסגת מנהיגי העולם הקומפקטיים העולמיים של האו"ם <ref></ref> ובכנסי TEDx מספר פעמים, החל משנת 2009.<ref name="Entrepreneur"></ref>

ביוני 2018 דיווחו "הטורקים הצעירים" על חוזה ללא הצעה של 98,000 דולר מטעם ההגירה האמריקאית (ICE) על "הכשרת מנהיגות אישית של סיימון סינק" שתתקיים בין 26 באפריל ל-15 במאי 2018, <ref></ref> שסופק על ידי Ernst & Young. <ref></ref>

בנובמבר 2018 דיווח "Publishers Weekly" כי סינק יפתח את Optimism Press, חותם חדש של Penguin Random House . <ref></ref>

סינק הוא גם מדריך תקשורת אסטרטגית באוניברסיטת קולומביה, <ref></ref> והוא חבר צוות נוסף בתאגיד RAND .<ref name="RAND"></ref>

== מספריו שתורגמו לעברית ==
* "להתחיל עם למה" (Start With Why,2009) בתרגומה של כנרת היגינס-דוידי בהוצאת אופוס בשנת 2020.
* "המשחק האין סופי" (The Infinite Game 2018) בתרגומה של כנרת היגינס־דוידי בהוצאת אופוס בשנת 2023

== ספרים ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* <ref></ref>
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:מחברי ספרי עיון אמריקאים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1973
Skywald Publications

Skywald Publications (מבוטא: סקייוולד פאבליקיישנס) הייתה הוצאת ספרים אמריקאית, שעיקר עיסוקה היה כתבי עת של קומיקס שחור-לבן. ההוצאה פרסמה כמה מאנתולוגיות האימה המפורסמות בעולם הקומיקס, כמו Nightmare, Psycho ו-Scream. ההוצאה פרסמה אף מספר ספרי קומיקס מז'אנרים אחרים, כמו קומדיה, מתח, דרמה וסאטירה.

הוצאת הספרים היוותה את המתחרה העיקרית לחברת הקומיקס "וורן הוצאה לאור" , והייתה דומה לה בתכניה עד מאוד. למעשה, כדי לחכות את החברה המתחרה, העסיקה סקייוולד כמה מהמחברים שהעסיקה גם וורן<ref name=":0"></ref>. ההוצאה פעלה בסך הכל חמש שנים, משנת 1970 עד 1975<ref></ref>.

בין הסופרים והמחברים שפרסמו ספרים על ידי ההוצאה נמנים גרדנר פוקס, ולן ויין; בין האמנים שפרסמו על ידיה נמנים ג'ין דיי וטום סאטון . רבים מהמחברים שפעלו בהוצאה וב"וורן" השתמשו בשמות בדויים בחשש לפיטורים מצד שתי החברות<ref name=":0" />.

== לקריאה נוספת ==
* "The Complete Illustrated History of the Horror-Mood", בעריכת אלן יואטסון (חזון קריטי, 2004) 
* דייוויד קרקס, "The Saga of the Human Gargoyles: A Celebration of Skywald's Simulacrum Family". בריטניה: Headpress 16 (ללא תאריך; 2002). אד: דייוויד קרקס

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.comics.org/publisher/332 Skywald Publications] באתר Grand Comics Database 

== הערות שוליים ==
טרזנידס

טרזנידס (נגזר מאנגלית: Tarzanides; בלשון יחיד: Tarzanide, מבוטא "טרזניד") הוא שם כולל למספר רב של דמויות קומיקס בדיונית שיצאו בארצות הברית במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20 בהשראת דמות המפתח המיתולוגית מבית חברת וולט דיסני, טרזן. דמויות הטרזנידים הופיעו כנשים וגברים, ואופיינו בכך שהם מתגוררים בג'ונגלים ונלחמים בבעלי חיים גדולים כגון אריות, גורילות ופילים. ספרים וחוברות שעוסקות בדמות של טרזניד נכתבו על ידי מחברים רבים ושונים, כאשר כל הדמויות דמו זו לזו עד מאוד ולעיתים הופיעו בקבוצות של שניים או יותר בספר אחד (בדומה לקרוסאובר סיפרותי). 

המונח "טרזניד" נטבע במקור על ידי מבקר הספרות הצרפתי פרנסיס לאקאסין , שחיבר בעצמו שלושה ספרים העוסקים כולם בדמויות טרזנידיות: "טרזן: מיתוס טריומפנטי, מיתוס הומילי" (1963), "טרזן או לה שבלייה" (1971) ו"לג'נדה טרזן" (2000). על פי הגדרתו של לאקאסין, הטרנזידים הן דמויות של אנשים המתוארים כ"מלכי הג'ונגל", יודעים לדבר עם בעלי חיים ולעיתים מצווים עליהם לעשות כרצונם.

דמויות של טרזנידים הפכו למצליחות עד מאוד בקרב הקהל האמריקאי, והפכו לתת-ז'אנר בפני עצמו בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20. במרוצת השנים הופיעו טרזנידים בעיקר בחוברות קומיקס קצרות ולא בספרים גדולים, והם הלכו והתמעטו מתעשיית הקומיקס האמריקאית מאמצע שנות ה-50 של המאה ה-20, עד כי בשנות ה-80 כבר כמעט ולא נראו טרזנידים בתעשייה.

== לקריאה נוספת ==

* פרנסיס לקאסין, "Tarzan ou le chevalier crispé", פריז: 1971.
* פרנסיס לקאסין, "La Légende de Tarzan", פריז: 2000.
* רוג'ר בולאי, "Le vaste monde de Tarzan, Editions de L'Étrave", פרץ': 2009.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.erbzine.com/mag16/1685x.html רשימה של דמויות טרזנידים] 

קטגוריה:קומיקס
ויליאם בקווית' מקינס

ויליאם בקווית' מקינס (באנגלית: William Beckwith McInnes; 8 במאי 1889 – 9 בנובמבר 1939) היה צייר פורטרטים אוסטרלי, חתן פרס ארצ'יבלד שבע פעמים על ציוריו בסגנון המסורתי. הוא היה מדריך ומנהל בגלריה הלאומית של מדינת ויקטוריה.

== ביוגרפיה ==
מקינס נולד בסנט קילדה, פרבר של מלבורן, למלקולם מקינס ולאשתו אליס אגנס, לבית בקווית'. למרות חוסר המסורת האמנותית המשפחתית, הוא היה מעוניין לצייר מהתקופה בה יכול היה להחזיק עיפרון. בשנת 1903, בגיל 14, הוא נרשם לבית הספר לציור של הגלריה הלאומית של ויקטוריה בהנהגתו של פרדריק מק'קבין. מאוחר יותר הוא עבר לבית הספר לציור בהנהלת לינדזי ברנרד הול.

מקינס זכה בפרסים הראשונים שלו על ציור דמות וראש מהחיים, וחלק את הפרס לציור נוף בשנת 1908. זמן קצר לאחר מכן, מקינס ערך תערוכה של ציוריו בגלריה אתנואום במלבורן בשיתוף עם פ.ר. קרוזייר, שבעקבותיה נסע בשנת 1911 למסע לאירופה, שם יצר הרבה ציורי נוף והתוודע ליצירות המופת של רמברנדט, דייגו ולאסקס ואחרים.

מקינס היה מיוצג בלונדון בתערוכה של המכון המלכותי לציירים בשמנים בשנת 1913.

הוא חזר למלבורן באותה שנה, שם נערכה תערוכת יחיד שלו בגלריה אתנאום וכמעט הכל נמכר. בשנת 1916 הוא שימש כממלא מקום של פרדריק מק'קובין, בבית הספר לציור בגלריה הלאומית של ויקטוריה, במהלך חופשת ההיעדרות של מק'קבין במשך שישה חודשים. מקינס מונה זמנית לתפקיד בשנת 1918 לאחר מותו של מק'קבין, ובשנת 1920 מונה לצמיתות.

בשנת 1921 הוא זכה בפרסי ארצ'באלד הראשונים על דיוקנאות. הוא המשיך לזכות בפרס עוד שבע פעמים.

מקינס ביקר באירופה בשנת 1925 והוא היה מבוקש מאוד כצייר פורטרטים. במשך שנים רבות הוא לא הצליח לפנות זמן לעבודות ציורי נוף. בשנת 1927 הוזמן על ידי הממשלה הפדרלית לתאר את פתיחת הפרלמנט הראשון בקנברה על ידי הדוכס מיורק. בשנת 1928 הציג עם האקדמיה המלכותית, ובשנת 1933 ביקר שוב באנגליה כדי לצייר את הדוכס מיורק (לימים המלך ג'ורג' השישי).

בשנה שלאחר מכן, כאשר ברנרד הול עזב לאנגליה כיועץ, מונה מקינס לתפקיד מנהל הגלריה הלאומית של ויקטוריה, ובמותו של הול מונה לראש בית הספר לציור.

יצירות האמנות של מקינס מוצגות בגלריה לאמנות של דרום אוסטרליה ובגלריה לאמנות של NSW. בנוסף, מקינס צייר מגוון אנשים חשובים בהיסטוריה האוסטרלית, כולל פקידים ומשפחות אצולה.

מקינס סבל מבעיות לב כל חייו. ב־30 בנובמבר 1937, בסביבות חצות, המכונית בה נסע פגעה והרגה הולך רגל. בחקירה הובאו ראיות לכך שהתרופה ""לומינל" שנטל, יכולה הייתה להשפיע על נהיגתו ואחראית לאיבוד זכרונו. הוא לא הורשע בעבירה כלשהי. עם זאת, בריאותו הכללית נפגעה וביולי 1939 התפטר מתפקידו כמנהל בית הספר לאמנות בגלריה הלאומית.

הוא נפטר ב־9 בנובמבר 1939.

היה נשוי לוויולט מוריאל מוסגרב, ציירת פרחים מוכשרת, ונולדו להם ארבעה בנים ושתי בנות.

== גלריה - דיוקנאותיו שזכו בפרסי ארצ'יבלד ==
<gallery mode=packed heights=160>
קובץ:W B McInnes - H. Desbrowe Annear (1921).jpg | 1921
קובץ:1922 Archibald McInnes Moore.jpg | 1922
קובץ:1923 Archibald McInnes Lady.jpg | 1923
קובץ:McInnes Miss Collins 1924.jpg | 1924
קובץ:1926 Archibald McInnes Paterson.jpg | 1926
קובץ:1930 Archibald McInnes McClelland.jpg | 1930
קובץ:1936 Archibald McInnes Smith.jpg | 1936
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1889
קטגוריה:נפטרים ב-1939
מרקיע שחקים (סרט, 2020)

מרקיע שחקים (בספרדית: Hasta el cielo) הוא מותחן פשע משנת 2020.
הסרט בוים על ידי דניאל קלפרסורו וצולם במדריד, ולנסיה ואיביזה.
הסרט הגיע באפריל 2021 לנטפליקס ישראל.

==עלילה==
הסרט עוקב אחרי אנג'ל (מיגל הראן) במשך ארבע שנים, כיצד הפך ממוסכניק חסר כל שגר בשכונת עוני מחוץ למדריד לאחד הפושעים המתוחכמים בעיר, הניסיון של המשטרה לתפוס אותו, והנשים בהן הוא מתאהב.

==שחקנים==
* מיגל הראן – אנג'ל, מוסכניק שהפך לפושע מתוחכם.
* קרולינה יוסט – אסטרלה, חברתו הראשונה.
* פטריסיה ויקו – מרסדס, עורכת הדין שעוזרת לו ולחבריו כאשר הם מסתבכים עם המשטרה.
* פרננדו קיו – דוקו, השוטר שמנסה לתפוס את אנג'ל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=I-wlmGEXJAM טריילר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:סרטי מתח ספרדיים
קטגוריה:סרטי פשע ספרדיים
קטגוריה:סרטים בספרדית
ג'ארד ארמסטרונג

ג'ארד ארמסטרונג (באנגלית: Jared Armstrong; נולד ב-7 באוגוסט 1996) הוא כדורסלן אמריקאי-ישראלי, המשחק בעמדת הרכז בעירוני אילת מהליגה הלאומית.

==קריירה==
ארמסטרונג נולד בבולטימור, מרילנד למשפחה ממוצא יהודי. הוא החל את קריירת הכדורסל שלו כשלמד ושיחק בתיכון מכינת ציון. ארמסטרונג דורג בשני כוכבים על פי יכולתו בתיכונים והתחייב לאוניברסיטת מרכז פלורידה.

בעונתו הראשונה במכללות, ארמסטרונג שיחק ב-24 משחקים והעמיד ממוצעים של 4.1 נקודות, 1.9 אסיסטים ו-1.5 ריבאונדים ב-13.8 דקות למשחק.

לאחר העונה בפלורידה, ארמסטרונג עבר לאוניברסיטת סליפרי רוק מה שאילץ אותו לוותר על עונת בליגת המכללות. בעונתו הראשונה במכללה, שותף ארמסטרונג ב-29 משחקים והעמיד ממוצעים של 16.5 נקודות, 2.2 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים ב-25.6 דקות למשחק. בתום העונה נבחר ארמסטרונג לחמישיית העונה השנייה של מחזור הגיל שלו בליגה. בעונתו האחרונה במכללות, שותף ארמסטרונג ב-21 משחקים, מתוכם פתח ב-14 והעמיד ממוצעים של 13.9 נקודות, 2.5 אסיסטים ו-2.2 ריבאונדים ב-29.2 דקות למשחק.

בקיץ 2021 חתם ארמסטרונג בהפועל חיפה מהליגה הישראלית בכפוף לקבלת אזרחות ישראלית, הוא שותף במשחקי מוקדמות היורופקאפ אך שוחרר בלי שרשם הופעה בליגה לאחר שלא קיבל אזרחות<ref></ref>.

בקיץ 2022 חתם ארמסטרונג במכבי ראשון לציון מהליגה הלאומית לאחר שקיבל אזרחות ישראלית בעונה זו העמיד ממוצעים של 6.7 נק' ו-2.3 אסיסטים והעפיל עם הקבוצה לשלב רבע גמר הפלייאוף בו הודחה.

באוגוסט 2023 חתם באליצור "איתו" אשקלון.

בקיץ 2024 חתם בעירוני אילת

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני אליצור "איתו" אשקלון
קטגוריה:כדורסלני עירוני אילת
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996