OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
היידו-ביהר

היידו-ביהר (בהונגרית: Hajdú-Bihar) הוא מחוז במזרח הונגריה. ממזרח גובל המחוז ברומניה, מצפון במחוזות סבולץ'-סטמאר-ברג ובורשוד-אבאוי-זמפלן, ממערב במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק ומדרום במחוז בקש. בירת המחוז היא העיר דברצן.

במחוז 21 ערים, ובסך הכול 82 יישובים. רוב אוכלוסיית המחוז גרה ביישובים עירוניים.

נופו של מחוז היידו-ביהר אינו אחיד. בצפון-מזרח מאופיין הנוף בגבעות חול ובמערבו משתרע הפארק הלאומי הורטובאג'. הוא נמצא כולו במישור ההונגרי הגדול (אלפלד) וגובהו נע מ-170.5 מטר מעל פני הים בחלקו הצפוני ויורד עד ל-85 מטר מעל פני הים בקצהו הדרום-מזרחי.

==היסטוריה==
המחוז בשמו הנוכחי הוקם בשנת 1950 מאיחוד שני מחוזות היסטוריים – מחוז היידו ומחוז ביהר, שנוצרו בתקופת ממלכת הונגריה. מחוז היידו נכלל בשלמותו במחוז החדש בעוד רק כ-25% ממחוז ביהר ההיסטורי כלול במחוז החדש. החלק המזרחי של מחוז ביהר הועבר לרומניה בעקבות חוזה טריאנון והפך להיות מחוז עצמאי שם בשם ביהור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הונגריה: מחוזות
טבסקו (מדינה)

טבסקו (בספרדית: Tabasco; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של טבסקו; בספרדית: Estado Libre y Soberano de Tabasco) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. טבסקו נמצאת בדרום-מזרח מקסיקו, וגובלת במפרץ מקסיקו בצפון, קמפצ'ה בצפון-מזרח, גואטמלה במזרח, צ'יאפס בדרום ווראקרוס במערב. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה וייארמוסה.

ישנו זן של פלפל חריף הנקרא על שם המדינה, פלפל טבסקו, וממנו מופק גם רוטב הטבסקו, אם כי רוטב זה אינו מיוצר במקסיקו.

==היסטוריה==
הספרדים הגיעו לראשונה לאזור מדינת טבסקו של ימינו ב-1518. כעבור שנה הקונקיסטאדור הרנאן קורטס הגיע לאזור ונלחם בשבטים הילידים. לאחר שניצח אותם, הוא קיבל 20 שפחות, כשאחת מביניהן הייתה מלינצ'ה, ששיחקה תפקיד חשוב מאוד בכיבוש מקסיקו.

לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, ב-1824 הוקמה מדינת טבסקו, כשווייארמוסה משמשת כבירתה. כעבור מספר שנים האנשים במדינה לא היו מרוצים מהממשל של מקסיקו וטבסקו פרשה ממנה מספר פעמים אך חזרה אליה סופית ב-1842.

ב-1974 התגלו מצבורי נפט וגז טבעי באזור המדינה. הכסף הרב שבא מהמשאבים שימש לפיתוח תשתיות, אך המתקנים של תעשיית הנפט פגעו באיכרים, שמנהלים מאז מאבק נגד חברות הנפט.

==כלכלה==
הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על הנפט, כאשר תעשיית הזיקוק היא החשובה במדינה. בין שאר התעשיות החשובות במדינה ניתן למנות את תעשיות מוצרי המזון והבקבוקים.

למרות הגשמים הכבדים במדינה גורמים לשיטפונות, יש גידול משמעותי של תירס, דורה ושעועית. בנוסף מגדלים במדינה קקאו, קוקוס, תפוז, בננה וקנה סוכר. בנוסף יש במדינה שטחי מרעה גדולים, בהם מגדלים בעיקר בקר ובנוסף חזירים, כבשים ועיזים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
ספרמטופור

ספרמטופור של Sminthurus viridis (מסדרת [[קפזנבאים) (מימין לחרק)]]
נקבת Leptophyes punctatissima לאחר הזדווגות. הספרמטופור צמוד לצינור ההטלה (ovipositor)
ספרמטופור (spermatophore) הוא כמוסה או מיכל המכיל תאי זרע המיוצר על ידי זכרים של מיני בעלי חיים שונים ומועבר בשלמותו לנקבה במהלך ההזדווגות. נוסף לזרע הספרמטופור עשוי להכיל גם מזון ("מתנת כלולות") עבור הנקבה כמו אצל החרגוליים. אצל העש Utetheisa ornatrix הספרמטופור מכיל, נוסף לתאי זרע וחומרי מזון גם חומר רעיל המונע טריפה של הנקבה.
העברת ספרמטופור היא דרך ההפריה הנפוצה במחלקת העכבישנים וקיימת גם אצל מינים שונים של חרקים, הספרמטופור מוקף לעיתים במעטפת חלבונית הנקראת spermatophylax המאפשרת מעבר מלא של הזרע לגוף הנקבה. 
בקרב בעלי החוליות הסלמנדרה והטריטון מייצרים ספרמטופור שהנקבה בוחרת אם להכניס לגופה בהתאם להצלחת מפגן החיזור של הזכר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רבייה
בריטניה 11

בריטניה 11 הוא מועדון כדורגל, המשחק בליגת העל בגיברלטר. המועדון זכה ב-14 אליפויות וב-3 גביעים.

==היסטוריה==
המועדון נוסד בשנת 1907 והוא אחד ממועדוני הכדורגל הוותיקים בגיברלטר. שם המועדון היה מועדון כדורגל בריטניה. בעונתו הראשונה זכה באליפות הראשונה בשנת 1908. בשנים 1912, 1913, 1918, 1920 זכה באליפות גיברלטר. בשנת 1937 זכה בפעם הראשונה בגביע של גיברלטר ובאליפות. בשנת 1940 זכה בגביע. בשנת 1941 זכה באליפות. בשנת 1948 זכה בגביע. המועדון זכה באליפות גיברלטר 5 שנים ברציפות משנת 1955 ועד שנת 1959. בשנים 1961, 1963 זכה באליפות.

בשנת 2009 שונה שם המועדון לשם הנוכחי מועדון כדורגל בריטניה 11. המועדון שיחק 5 עונות ברציפות בליגה השנייה בגיברלטר מעונת 2009/2010 ועד עונת 2013/2014 שבסופה סיים את הליגה השנייה במקום הראשון והעפיל לליגת העל של גיברלטר בעונת 2014/2015.

בעונת 2014/2015 המועדון השתתף בפעם הראשונה בטורניר גביע הליגה. המועדון השתתף בשלב הבתים וסיים את הבית במקום השלישי מתוך 4 קבוצות ולא עלה לשלב חצי הגמר.

==תארים==
* אליפות גיברלטר: 14
** 1908, 1912, 1913, 1918, 1920, 1937, 1941, 1955, 1956, 1957, 1958, 1959, 1961, 1963
* הגביע של גיברלטר: 3
** 1937, 1940, 1948

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קבוצות כדורגל גיברלטריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1907
ז'וב (קומיקסאי)

ז'וב (צרפתית: Job; נולד ב-25 באוקטובר 1927) הוא שם העט של אנדרה ז'ובן, קומיקסאי שווייצרי, מחבר טקסטים לסדרות קומיקס ותסריטאי לסרטים מצוירים. בעל אזרחות צרפתית.

ז'וב נודע בעיקר בתסריטים לסדרת הקומיקס "יאקארי - מעשיות על נער אינדיאני, המסוגל לדבר עם החיות".

== קורות חיים ==
ז'ובן נולד בדלמונט, בקנטון ז'ורה בשווייץ וסיים בית ספר לעיתונאות. 
בשנת 1964 הקים את המגזין לתלמידים "Le Crapaud à Lunettes" (לה קראפו א לונט - הקרפדה עם משקפיים). בגיל 39 בשנת 1966 פרסם את תסריטו הראשון. 
בשנת 1967 הוא התחיל לשתף פעולה עם צייר הקומיקס דריב ושניהם יצרו את סדרת הקומיקס "ההרפתקאות של פיתגורס וחבריו". גיבור סדרה קצרה זו הוא ינשוף גאון במדעי הטבע אך טייס גרוע, השותה באופן קבוע יין שרף אחרי שהתאושש מעלילותיו. הסדרה פורסמה לראשונה ב-1967 ואחר כך הוצאה לאור בשני כרכים בשנים 1969 ו-1970. בסוף שנות ה-1960 פרסם בכתב העת לקומיקס "ספירו".

בשנת 1969 דריב הציע לז'וב לכתוב ביחד סדרה על יאקארי, הנער האינדיאני משבט סו היודע לדבר עם החיות. במהלך מסעותיו ברחבי צפון אמריקה הוא מתוודע לחיות רבות. הסדרה תורגמה למעל 17 שפות.
בשנת 1974 הקים ז'וב את המגזין "יאקארי" המוקדש לסדרות המצוירות על יאקארי. הכרך ה-37 של "יאקארי" נקרא "Yakari et les Appalosas".
בעקבותיה יצרו ז'וב ודריב שתי סדרות סרטים מצוירים לטלוויזיה בשנים 1983 ו-2005.

==פרסים ואותות כבוד==
*1991 בפסטיבל סיירה הוענקה לו תעודת כבוד על מפעל חייו.

==יצירות==
יחד עם הצייר דריב:
* Les Aventures de Pythagore et cie (הרפתקאותיו של פיתגורס וחבריו) - ב-3 כרכים
*"יאקארי" - ב-37 כרכים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bedetheque.com/auteur-2136-BD-Job.html באתר ב.ד.טק]

* [http://www.comicguide.de/php/suche_p.php?search=Job באתר comicguide -רשימת יצירות]

קטגוריה:קומיקסאים צרפתים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:ציירים שווייצרים
קטגוריה:אמנים הידועים בכינוי אמנותי
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה צרפתים
קטגוריה:קומיקסאים שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1927
בסוף הדרך...

בסוף הדרך... (באנגלית: The Final Cut) הוא סרט מדע בדיוני משנת 2004, בכיכובם של רובין ויליאמס, מירה סורבינו וג'יימס קאביזל. הסרט נכתב ובוים על ידי עומאר נעים. הסרט זכה בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים השנתי של דוביל והיה מועמד לפרסים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ובפסטיבל הסרטים שבסיטג'ס, ספרד.

==עלילה==
הסרט מבוסס על פיתוח טכנולוגי של שבבי זיכרון המושתלים לגופם של אנשים ומתעדים את כל חייהם. אלן הקמן (רובין ויליאמס) הוא עורך סרטים המתמחה בעריכת הזכרונות לכדי סרט בשבחו של האדם, שנהוג להקרין בהלוויות.

מבוא קצר מציג את ה"עורכים", שתפקידם ליצור סרטי הלוויות על בסיס הסרטה מלאה של חיי הנפטר. קוד אתי אוסר עליהם להשתמש בהסרטה או בשתל המקליט, למעט לצורך עבודתם.

הסרט מתחיל בהצגת אלן הקמן כילד, בזמן חופשה משפחתית הוא מתחבר לילד בשם לואי. הם משוטטים במפעל נטוש ולואי נופל מקורה גבוהה. אלן נבהל ובורח מהמפעל בלי לספר לאף אחד על לואי. באותו יום משפחתו עוזבת את העיר.

לאחר מכן מוצג הקמן כעורך מקצועי של סרטי לוויות עבור נפטרים לא הגונים.

פלצ'ר, עורך לשעבר, מציע לו חצי מיליון דולר עבור ההסרטה של הלקוח האחרון של אלן, צ'ארלס בניסטר, אך הקמן מסרב. בפגישה נוספת ביניהם פלצ'ר דורש את ההקלטות של בניסטר שכן הוא חושד שבניסטר התעלל מינית בילדים. הקמן מתחיל לחשוש לחייו וסוחט עבריין, בעזרת ידע מההסרטות, כדי להשיג אקדח.

במהלך צפייה בהסרטות של בניסטר, הקמן נתקל בסצנה המפלילה את בניסטר בהתעללות בבתו, וללא מילים מוחק את הסצנה וממשיך הלאה. הוא מזהה בסרט את לואי וקובע פגישה עם משפחתו של בניסטר במטרה לאתר אותו. בתו של בניסטר טוענת שהוא מורה בשם לואי האנט ושלאחרונה נהרג בתאונת דרכים. הקמן מחפש את לואי במאגרים של ההסרטות, הוא לא מוצא דבר על לואי אך הוא מגלה קובץ על עצמו. הקובץ מתעד את הוריו רוכשים עבורו שתל הסרטה. הקמן נלחץ ופונה לבת זוגו, דלילה. הוא מציג לה את ציוד העבודה שלו ומשאיר אותה בדירתו. כשהוא חוזר דלילה כועסת עליו, לאחר שמצאה סרטים המציגים קשרים קודמים שלה. בכעסה היא שוברת את מציג הסרטים שלו, מה שגורם גם לקבצים של בניסטר להיפגע.

פלצ'ר ושותפו פורצים לדירתו של הקמן אך לא מוצאים דבר.

הקמן מדווח לרעייתו של בניסטר שקרתה תאונה והקבצים אבדו, היא מעמידה פנים שהיא מאוכזבת אך למעשה היא שמחה שסודותיו של בעלה נשארו שמורים.

הקמן עולה לקברו של לואי ושם מוצאים אותו פלצ'ר ושותפו. לאחר מרדף פלצ'ר מהסס ונוטה לתת לו ללכת אך אז שותפו הורג את הקמן.

בסצנה האחרונה פלצ'ר מתחיל לצפות בהסרטה של חייו של הקמן.

==שחקנים==
*רובין ויליאמס - אלן הקמן
*מירה סורבינו - דלילה
*ג'יימס קאביזל- פלצ'ר
*מימי קוזיק - תלמה
*סטפני רומנוב - ג'ניפר בניסטר
*ברנדן פלצ'ר - מייקל
*ז'נביב ביכנר - איזבל בניסטר (הבת)

==קישורים חיצוניים==

* [http://movies.walla.co.il/movie/2653/%E1%F1%E5%F3_%E4%E3%F8%EA בסוף הדרך...] , באתר וואלה! סרטים

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2004
אסון המכרה בסומה

אסון המכרה בסומה (טורקית: Soma Faciası) הוא אסון מכרה שאירע במכרה פחם בעיר סומה שבמערב טורקיה ב-13 במאי 2014. המכרה נמצא בבעלות מפיקת הפחם הגדולה ביותר בטורקיה, חברת סוֹמָה קֵמִיר אִישְלֶטְמֶלֶרִי (Soma Kömür İşletmeleri A.Ş). באסון נהרגו 301 כורים והוא אסון המכרה הכבד ביותר בתולדות טורקיה, והכבד ביותר במאה ה-21.

==התאונה==
ב-13 במאי 2014 נגרם קצר חשמלי שגרם לפיצוץ והצית שרפה תת-קרקעית במכרה בעומק של שני קילומטר. האסון אירע בעת חילופי משמרות במכרה, ועל כן מספר הכורים הלכודים לא היה ידוע במדויק.

יום לאחר האסון, ב-14 במאי, מסר שר האנרגיה של טורקיה, טאנר ילדיז, כי מדובר "ככל הנראה באסון המכרה הקטלני ביותר בתולדות המדינה". הוא הוסיף כי עד כה זוהו 205 הרוגים, שרובם מתו כתוצאה מהרעלת פחמן דו-חמצני, ועוד 57 פצועים. לדבריו, היו בתוך המכרה 787 אנשים בעת שאירע הפיצוץ, ושאר האנשים עדיין מוגדרים כנעדרים.

ראש ממשלת טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, שביטל ביקור באלבניה בעקבות האסון, הכריז על שלושה ימי אבל לאומיים במדינה. בעקבות האסון נערכו בטורקיה הפגנות נגד הממשלה והעומד בראשה, על שאינם אוכפים את חוקי הבטיחות בעבודה.

ב-17 במאי הודיע שר האנרגיה הטורקי ילדיז כי הסתיימו פעולות החילוץ באסון. מניין ההרוגים הרשמי הוא 301 בני אדם, ולא ידוע לרשויות על נעדרים נוספים. לאחר סיום החילוץ נאטמה הכניסה למכרה בקיר בטון.

ב-18 במאי עצרה המשטרה המקומית 18 חשודים במסגרת חקירת התאונה, בין העצורים גם מנהל המכרה, המהנדס הראשי של חברת הכרייה ומנהל התחזוקה שלה. בנוסף, הוגשה תביעה בגין הונאה נגד ראש חברת "סומה קמיר אישלטמלרי", אלפ גורקאן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסונות ב-2014
קטגוריה:אסיה: התפוצצויות
קטגוריה:אסונות בטורקיה
קטגוריה:אסיה: אסונות
קטגוריה:אסונות מכרה
קטגוריה:אסיה: שרפות
אלטין ללה

אלטין ללה (נולד ב-18 בנובמבר 1975; טיראנה שבאלבניה) הוא כדורגלן עבר אלבני ששיחק בעמדת הקשר. ללה הוא שיאן ההופעות במדי נבחרת אלבניה עם 79 הופעות.

==קריירה==
ללה נולד בטיראנה וכבר בגיל 9 הצטרף לקבוצת הילדים של דינמו טירנה. בשנת 1991 היה עם נבחרת הנערים של אלבניה במחנה אימונים בגרמניה, ובעקבות המצב ביטחוני באלבניה החליט להישאר בגרמניה. הוא עבר במחנה פליטים בפולדה, ושיחק במדי בורוסיה פולדה, אחרי שנתיים עלה לקבוצה הבוגרת. ב-21 ביולי 1998, עבר להנובר 96 ששיחקה אז בליגה השנייה בגרמניה. ב-30 ביולי 1998, ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד קרלסרוהה. בעונת עלה עם הקבוצה לליגה הראשונה. ללה רשם במדי האנובר 296 הופעות, 149 מתוכם בליגה הראשונה וכבש 9 שערים, רק אחד מהם בתקופתו כשחקן בליגה הראשונה. בעונת , הוא הפך לקפטן הקבוצה עד . בקיץ 2012 סיים את החוזה שלו בהנובר 96, ועבר לקבוצת המילואים של באיירן מינכן אחרי 14 שנה. ללה ערך 3 הופעות בלבד, ובאוקטובר 2012 פרש מכדורגל בעקבות פציעה.

ללה הוא שיאן ההופעות של נבחרת אלבניה בכל הזמנים עם 79 הופעות, בהן כבש 3 שערים. ב-29 במרץ 2003 כבש את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת בניצחון 1-3 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2004. ב-11 ביוני 2003 כבש את שערו השני במדי הנבחרת. בנוסף ללה שימש כקפטן הנבחרת עד לפרישתו.

ב-3 במרץ 2014 מונה על ידי לעוזר מאמן בנבחרת אלבניה על ידי המאמן הראשי ג'יאני דה ביאסי.

==תארים==
*הבונדסליגה השנייה:

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אלבנים
קטגוריה:קשרי כדורגל אלבנים
קטגוריה:טירנה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הנובר 96
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלבניה
קטגוריה:ילידי 1975
מצר ליטקה

מְצַר ליטקה (ברוסית: Пролив Литке; Proliv Litke) הוא מצר ים במפרץ קרגינסקי (Карагинский залив) שבים ברינג, לחופו הצפון-מזרחי של חצי האי קמצ'טקה שברוסיה. המצר מפריד בין קמצ'טקה ממערב לבין האי קרגינסקי (Карагинский остров) ממזרח.

רוחבו של המצר נע בין 21 ק"מ בנקודה הצרה ביותר ועד 72 ק"מ ואורכו למעלה מ-120 ק"מ.

המצר מכוסה קרח מדצמבר ועד יוני.

קרוי על שם מגלה ארצות רוסי ממוצא גרמני פיודור ליטקה.

לחופו המערבי של המצר (בצדו של חצי האי קמצ'טקה) שוכן היישוב אוסורה (Оссора) שמשמש כמרכז אדמיניסטרטיבי של מחוז המשנה קרגינסקי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ליטקה
ליטקה
קטגוריה:חבל מנהלי קמצ'טקה: גאוגרפיה
סאי

שני פגיונות סאי עתיקים
סאי (ביפנית: 釵) הוא כלי נשק ופגיון המשמש במסורת אמנויות הלחימה קראטה, טגומי וקובודו בסגנון אוקינאווה. רכיבי הסאי הם מוט, חוד ושתי שיניים בצדדים. ידית הסאי לרוב מצופת עור, והסאי משמש בתרבות הפופולרית ככלי המזוהה עם נינג'ות.

== היסטוריה ==
לפני הגעתו של הסאי למחוז אוקינאווה, מדינות כמו תאילנד, וייטנאם, סין, מלזיה ואינדונזיה עשו שימוש בסאי. צורתו האינדונזית של הסאי נקראה "צ'אבאנגה" או "טז'אבאנג", ושימוש את מתרגלי הסילת. הסאי ככל הנראה פותח מהטרישולה, מעין קלשון, ועקב העובדה שמקור הטרישולה הוא באסיה, יש להניח שהסאי הומצא בהודו במקביל לעליית ההינדואיזם והבודהיזם. באוקינאווה, המשטרה המקומית השתמשה בסאי לעצירת פושעים, ונסיך אוקינאווה משנת 1668 עשה שימוש בסאי ככלי נשק. הסאי פותח לג'יטה, בעל עיצוב דומה לסאי אך בעל רק שן אחת בצד, ולעיצוב המאנג'י – בעל יוקו אחת כלפי מעלה ושנייה כלפי מטה.

== חלקי הסאי ==
עיצוב המאנג'י של הסאי
* מונוצ'י – פיר הסאי. עשוי להיות עגול או חלול.
* יוקו – שיני הסאי משני צדדיו. השפיע במידה קלה על סמל צלב הקרס.
* טסיום – חוד הסאי המרכזי.
* מוטו – הקצה העגול של הסאי, המחבר את שלושת החודים.
* טסוקה – ידית הסאי. מצופה בדרך כלל בעור או בחומר פלסטיים כדי לספק אחיזה נוחה.
* טשוקאגאשירה (או בקיצור טשוקה) – התחתית של ידית הסאי.
* סאקי – קצה בתחתית.

== טכניקה ==
שני פגיונות סאי בסגנון הוליוודי
לוחמים משתמשים בסאי בדרך כלל בזוגות: אחד בכל יד. הסאי נלמד בתרגול הקיהון והקאטה, וכולל הגנות ומתקפות ברמות גבוהות. הסאי משמש בעיקר לדקירות קצרות במקלעת הצליאק, אך יש בו גם טכניקות הגנה. ישנן דרכים שונות לאחיזה בסאי, הנותנות רבגוניות וקטלניות ללחימה: דרך אחד היא לתפוס את הטסוקה, ולדחוף את האצבעות במרווחים בין היוקו והטסיום. זה מאפשר לתפעל את הסאי כך שיהיה לחץ על הזרוע, ועוזר לשמור על האגודל בעת מתקפה נגדית. דרך נוספת היא ריכוז כוח האגרוף על הטסוקה, ובזמן שהטסיום משמש לדקירה, היוקו מסוגלות להגן על היד ממתקפה. השיטה הנפוצה ביותר היא אחיזת כל היד על הטסוקה, כמו הקטאנה והוואקיזאשי.

== בתרבות הפופולרית ==
* הסאי ככל הנראה מזוהה יותר מכל עם רפאל, אחד מצבי הנינג'ה.
*בסרטי נינג'ות שונים, הסאי הוא מנשקיהם הנפוצים של הנינג'ות.
* בספרי הקומיקס השונים, הסאי משמש לעיתים נינג'ות ומתנקשים. ניתן למנות את אלקטרה מחוברות הקומיקס דרדוויל של חברת מארוול קומיקס, ורפאל מקבוצת צבי הנינג'ה.
* היות שהסאי מזוהה עם נינג'ות, הוא מופיע בסדרות אנימציה וכנשק במשחקי וידאו.
* בסרט "המומיה חוזרת" נראות הנסיכה נפרטירי ואנך סו-נמון נלחמות ביניהן עם פגיונות סאי.

== ראו גם ==
* קובודו אוקינאווה
* טרישולה
* ג'יטה

== לקריאה נוספת ==
* פומיו דמורה, "סאי: נשק הקראטה של ההגנה העצמית"

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:נשק קר
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:פגיונות
קטגוריה:אמצעי לחימה יפניים מסורתיים
אריאל ויסמן

אריאל ויסמן (נולד ב-15 באפריל 1987) הוא תסריטאי, קומיקסאי, קומיקאי וסטנדאפיסט ישראלי.

==ביוגרפיה==
ויסמן גדל בראשון לציון.
בין השנים 2008–2009 השתתף בכתיבת תוכנית הרדיו "ץ סופית" ששודרה ברדיו תל אביב, וגילם בה דמויות שונות.

ב-2011 החל לעבוד בצוות הכותבים של התוכנית "קאמבק" ששודרה ב-HOT קומדי סנטרל. באותה שנה כתב גם לתוכנית הטלוויזיה "נבחרת ישראל בטלוויזיה" ששודרה בערוץ 10. ב-2012 כתב לתוכנית הטלוויזיה "פוטו פיניש" בהנחייתו של אלי פיניש ששודרה בערוץ הראשון. ב-2013 היה בין הכותבים לסדרת הטלוויזיה הסאטירית "היהודים באים" שיצרו נטלי מרכוס ואסף בייזר לערוץ הראשון; בעקבות סערה ציבורית שעוררה התוכנית, היא נגנזה ועלתה לשידור שנה לאחר מכן, ב-7 בנובמבר 2014. בנוסף כתב ויסמן גם לתוכניות הסאטירה "ארץ נהדרת" ו"גב האומה".

ב-2014 שיחק בסדרת הטלוויזיה "חלם בהלם", שכתב איתי רייכר וביימה שירלי שטרן.

ביולי 2017 עלתה לשידור בזכיינית "רשת" של ערוץ 2 תוכנית המערכונים "טלוויזיה מהעתיד", אותה הוא יצר, כתב ומשתתף בה כמגיש יחד עם ניב מג'ר ויואב רבינוביץ'. לאחר מכן, ביולי 2018, נחשף בחשבון הטוויטר שלו כי לסדרה "כוח חרדון", ששודרה בסדרה זאת, עומדת לצאת עונה שנייה. 

ויסמן חבר בקבוצת הסטנד-אפ "כל מה שמצחיק בעולם" ומופיע לצד שאר חברי הקבוצה: ירמי שיק בלום, ניב מג'ר, גלית חוגי, תומר פישמן, ליאור אמסטרדמסקי ואסף קפלנסקי.

ויסמן הקים את הטאמבלר "מצחיקולים", בו פרסם בין השאר קומיקס פארודי על הקומיקסים של דניאלה לונדון דקל.

בין השנים 2021-2022 הגיש את הפודקאסט הסאטירי Wako עם אשתו, הקומיקאית רחלי רוטנר, ואמיר בוקסבאום. ב-2023 עבר הפודקאסט לרשת "בית הפודיום" תחת השם החדש "הפעם הגזמתם".<ref></ref>

נשוי לרחלי רוטנר, עיתונאית, יוצרת קומיקס וקומיקאית. הזוג מתגורר בתל אביב ולהם בן.

==יצירות קומיקס==

"הוברט הוברט" החל להתפרסם כוובקומיקס באתר האינטרנט "דורימאני עורלה", בו הוצגו קומיקסים ואנימציות.

"אודי" הוא מדור קומיקס שבועי שהתפרסם בג'נענע, פורטל הצעירים של אתר "נענע", מה-6 בפברואר 2006 ועד ה-5 באוקטובר 2007, ולאחר מכן בין ה-20 בינואר 2008 ועד ה-13 באוגוסט 2010. אודי הופיע בנוסף גם ב"החוברת המסריחה הזאת", פרויקט קומיקס משותף לוויסמן וליוצרים אחרים.

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable sortable"
|-
! width=5%|שנה
! style="width:25%;"| ארגון
! style="width:30%;"| קטגוריה
! style="width:10%;"| תוצאה
! width=5%|סימוכין
|-
| 2016 || פרסי עכבר העיר || אושיית הרשת של השנה || לא זכה || style="text-align:center;"|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://he-il.facebook.com/ariel.waysman דף הפייסבוק של אריאל ויסמן]
* עידו קינן, [http://room404.net/?cat=1602 הפאוור קאפל של ההומור העברי בפייסבוק: תילטף אוּתה כבר כסאמאמק!], באתר חדר 404, 16 במאי 2012 
* 
* [http://timeout.co.il/%D7%90%D7%A0%D7%A9%D7%99%D7%9D/%D7%A4%D7%A1%D7%A7-%D7%96%D7%9E%D7%9F/%D7%A8%D7%97%D7%9C%D7%99-%D7%A8%D7%95%D7%98%D7%A0%D7%A8-%D7%90%D7%A8%D7%99%D7%90%D7%9C-%D7%95%D7%99%D7%A1%D7%9E%D7%9F-%D7%95%D7%A9%D7%9E%D7%A0%D7%9E%D7%A0%D7%99 פסק זמן עם רחלי רוטנר, אריאל ויסמן ושמנמני], באתר "Time Out תל אביב", 12 במרץ 2014
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גן נחום (ראשון לציון)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
אוקיאן אלזי

אוקיאן אלזי (באוקראינית: Океан Ельзи, בתרגום מילולי: האוקיינוס של אלזה) היא להקת רוק אוקראינית. הלהקה נוסדה בעיר לבוב ב- 1994, ונחשבת לאחת הלהקות המפורסמות באוקראינה, ובחבר העמים בכלל. הלהקה הוציאה תשעה אלבומים, בין השנים 1998–2013.

== היסטוריה ==
=== פעילותם ===
בשנת 1992 שלושה חברים בעיר לבוב החליטו לנגן יחדיו. בין החזרות הם פגשו בחור שזמזם מנגינה מעניינת, התעניינו במה שיש לו להציע, והזמינו אותו לחזרה. כך נולד השיר הראשון שלהם "вiдпусти"-"תשחררי". הבחור ה"מזמזם" הוא סבטוסלב וקרצ'וק שעד היום נחשב למלחין, כותב וראש הלהקה.

רק בשנת 1994 ארבעת החברים התחילו את החזרות שלהם כלהקה. ב-1995 הם הופיעו לראשונה כלהקה בכיכר המרכזית בעיר לבוב, אוקראינה. מיד אחרי ההופעה הזאת הוציאו קלטת בשם "דמו 94-95". בשנת 1996 הלהקה התחילה את ההופעות מול קהל רחב לא רק באוקראינה אלא גם בפולין, גרמניה וצרפת. בשנת 1997 חברי הלהקה יצאו לסבב הופעות ראשון. אחרי ההתחלה המוצלחת, הם הפסיקו להופיע ועברו לעבוד על אלבום הבכורה שלהם בקייב. במהלך כ-3 חודשים הם הופיעו ב-32 ערים באוקראינה. בשתי ההופעות בקייב הם הופיעו בסך הכל מול כ-23,000 איש. 

בשנת 2003 סבטוסלב ואקרצ'וק מונה לשגריר תרבות של אוקראינה. זאת הפעם הראשונה שהתפקיד ניתן לזמר רוק. בשנת 2005 הוא מונה לשגריר של רצון טוב. לאחר מכן הם הוציאו שיר תמיכה לנבחרת אוקראינה בכדורגל בעקבות כניסתה למונדיאל 2006.

בשנת 2010 החלה הלהקה להופיע באירופה ובאמריקה הצפונית ולא רק מול קהל דובר אוקראינית. בסוף שנת 2013, הלהקה הופיעה בכיכר החירות בקייב בזמן הפגנות התמיכה באוקראינה הדמוקרטית והחופשית. ב- 2014 הם החלו סבב הופעות חדש שנועד גם לתמוך באלבום חדש. הם קראו לסבב "עשרים שנה ביחד" ופתחו אותו בהופעה יחידה ומרשימה בתל אביב. כל ההופעות שלהם ברוסיה שתוכננו לאביב 2014 בוטלו על ידי המארגנים. באתר הרשמי של הלהקה, נמסר כי הביטול בוצע בעקבות האשמתם על ידי ממשל רוסיה בפעילות אנטי-רוסית, ותמיכה באוקראינה.

==דיסקוגרפיה==
# 1998 - "Tam, de nas nema"
# 2000 - "Yananebibuv"
# 2001 - "Model"
# 2003 - "Supersymetriya"
# 2003 - "Tviy format"
# 2005 - "Gloria"
# 2007 - "Mira"
# 2010 - "Dolce Vita"
# 2013 – "Zemlya"

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:להקות רוק
קטגוריה:להקות אוקראיניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1994
מרסל שמלצר

מרסל שמלצר (בגרמנית: Marcel Schmelzer; נולד ב-22 בינואר 1988 במגדבורג שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

==קריירת מועדונים==
שמלצר התחיל את הקריירה המקצועית שלו בבורוסיה דורטמונד אחרי שעבר במחלקות הנוער של פורטונה מגדבורג ובפ.צ. מגדבורג. ב-9 באוגוסט 2008, ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הגביע הגרמני נגד רוט-וייס אסן. שבוע לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 2:3 נגד באייר לברקוזן. בעונת 2010/2011 שותף בכל משחקי הקבוצה ואף זכה עם המועדון באליפות. את עונת 2011/2012 התחיל שמלצר מאוחר עקב פציעה, אך הצליח לחזור להרכב ועזר למועדון לזכות דאבל. ב-11 בינואר 2013 שמלצר האריך את החוזה שלו בדורטמונד עד . ב-27 ביולי 2013 זכה שמלצר עם המועדון בסופר קאפ הגרמני אחרי ניצחון 2:4 נגד באיירן מינכן.

==נבחרת לאומית==
שמלצר היה חלק מהנבחרת הצעירה של גרמניה. הוא השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה עד גיל 21 ב-2009 ועזר לה לזכות באליפות אחרי ניצחון 0:4 נגד אנגליה. שמלצר אף השתלב בנבחרת הבוגרת והגיע איתה לחצי גמר יורו 2012. נכון למרץ 2014 יש לו 16 הופעות בנבחרת ללא שער.

==סטטיסטיקה==
;
===נבחרת===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan=3 | 
|-
!שנה!!משחקים!!שערים
|-
|2010||1||0
|-
|2011||4||0
|-
|2012||4||0
|-
|2013||6||0
|-
|2014||1||0
|-
!סה"כ||16||0
|}

==תארים==
בורוסיה דורטמונד
*אליפות גרמניה: , 
*הגביע הגרמני: , 2020/2021
*הסופר קאפ הגרמני: 

נבחרת גרמניה
*אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2009

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bvb.de/?%81%9D%5D%1B%E4%F4%9D%2Ao㇔ פרופיל השחקן] באתר בורוסיה דורטמונד

קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1988
קרשי

קרשי (באוזבקית: Қарши/Qarshi; בפרסית: نخشب - נח'שב; ברוסית: Карши) היא בירת מחוז קשקדריה בדרום אוזבקיסטן. העיר שוכנת כ-400 ק"מ דרום-מערבית לבירה טשקנט ובקרבת הגבול עם טורקמניסטן. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 מתגוררים בקרשי 288,887 בני אדם. לעיר חשיבות בהפקת גז טבעי, ומפורסמת גם בשטיחים הנארגים בה.

==קישורים חיצוניים== 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוזבקיסטן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1926
טטרסטן איירליינס

טטרסטן איירליינס (ברוסית: Авиакомпания Татарстан, בטטרית: Татарстан Һава Юллары) הייתה חברת תעופה רוסית אשר הפעילה טיסות ליעדים ברוסיה ומחוצה לה, וכן טיסות שכר עונתיות ליעדי נופש.

החברה הייתה החברה האזורית של רפובליקת טטרסטן שבפדרציה הרוסית, בסיס הפעולה המרכזי של החברה היה בנמל התעופה הבינלאומי של קאזאן.

החברה נוסדה בשנת 1993, והחלה להפעיל טיסות בשנת 1999. בעקבות התרסקות טיסה 363 של החברה ב-17 בנובמבר 2013 נשלל רישיון הפעולה שלה, ומטוסיה הועברו לחברת התעופה Ak Bars Aero.

== הסכמי שותפות קוד ==
לטטרסטן איירליינס הסכמי שותפות קוד עם החברות הבאות:

* Ak Bars Aero
* צ'ק איירליינס (SkyTeam)
* טורקיש איירליינס (סטאר אלייאנס)

== צי המטוסים ==
{|class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|+צי החברה נכון ליולי 2012
|- bgcolor=#32CD32
! rowspan="2" | <font style="color:white;">כלי טיס
! rowspan="2" style="width:25px;" | <font style="color:white;">בצי
! rowspan="2" style="width:25px;" | <font style="color:white;">בהזמנה
! colspan="3" | <font style="color:white;">נוסעים
! rowspan="2" | <font style="color:white;">הערות
|- style="background:#32CD32;"
! <abbr title="מחלקת עסקים"><font style="color:white;">B</abbr>
! <abbr title="מחלקת תיירים"><font style="color:white;">Y</abbr>
! <font style="color:white;">סה"כ
|-
|איירבוס A319-100
|4
|1
|0
|156
|156
|שימשו לטיסות צ'ארטר בלבד
|-
|בואינג 737-400
|1
|
|12/0
|138/150
|150
|
|-
|בומברדייה CRJ-200
|
|2
|colspan="3"|לא נקבע
|
|-
|טופולב Tu-154M
|2
|0
|0
|164
|164
|
|-
|יאקובלב Yak-42
|2
|0
|16/0
|84/120
|100/120
|
|-
!סה"כ
!9
!3
!colspan="4"|
|}

== קישורים חיצוניים == 

 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch==Tatarstan%20Aircompany&distinct_entry=true טטרסטן איירליינס] באתר Airliners.net

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברות תעופה רוסיות שנסגרו
קטגוריה:טטרסטן
יחסי איראן–מקסיקו

יחסי איראן–מקסיקו (בפרסית: روابط ایران و مکزیک, בספרדית: Relaciones Irán-México) הם היחסים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה הפדרלית של מקסיקו. בין המדינות קיימים יחסים דיפלומטיים מלאים נכון לשנת 2016. למקסיקו יש שגרירות רשמית בטהראן, ולאיראן יש שגרירות רשמית במקסיקו סיטי.

==היסטוריה==
הקשרים הראשונים בין אזרחי שתי המדינות החלו עוד בשנת 1889, כאשר בתקופה זו החלו ניצנים ראשונים של שיתוף פעולה כלכלי ותרבותי בין איראן ומקסיקו, גם אם במידה מצומצמת. עם זאת, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות לא מוסדו עד לשנת 1937, כאשר בשנה זו כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים מלאים האחת עם רעותה, ולרבות הקמת שגרירויות רשמיות בשתי המדינות. לאורך השנים היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות נותרו יציבים, כאשר גם המהפכה האסלאמית באיראן בשנת 1979 לא פגעה במגמה זו. אמנם בעקבות אירועי שנת 1979 מקסיקו סגרה באופן זמני את שגרירותה בטהראן, אך היחסים הדיפלומטיים הרשמיים נותרו על כנם, והשגרירות המקסיקנית נפתחה מחדש זמן קצר לאחר מכן.

החל מיום מיסוד היחסים הדיפלומטיים, וככל שחלפו השנים, היקף הסחר בין שתי המדינות, ולרבות שיתוף הפעולה הכלכלי והתרבותי, הלך וגבר בהדרגה. שתי המדינות קיימו ומקיימות כיום שיתוף פעולה מתמשך בתחומים מסוימים, אשר יש בהם עניין משותף לשתי המדינות, וזאת בין היתר בתחומי המדע והטכנולוגיה, וכן באופן ספציפי במסגרת תעשיית הנפט, כאשר שתי המדינות הן יצואניות משמעותיות של "הזהב השחור". שתי המדינות גם מקיימות שיתוף פעולה בתחומי התרבות, ומשגרות באופן תדיר משלחות תרבות ביניהן.

במהלך שנת 2008, הקונגרס המקסיקני קיבל החלטה בדבר הקמתה של אגודת ידידות פרלמנטרית מקסיקו-איראן, וזאת על מנת להרחיב ולקדם את שיתוף הפעולה הכלכלי, המסחרי והתרבותי בין שתי המדינות.

בסקר שנערך בשנת 2013 על ידי ה-BBC, נמצא כי רק 11% מאזרחי מקסיקו מגדירים את השפעתה של איראן בעולם כיום כחיובית, בעוד ש-59% מאזרחי מקסיקו מגדירים את השפעתה של איראן בעולם כיום כשלילית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://embamex.sre.gob.mx/iran/index.php/en/home האתר הרשמי של שגרירות מקסיקו בטהראן]
* [https://web.archive.org/web/20140514224311/http://www.wikileaks-forum.com/cablegate/7/wikileaks-cable-mexico-iran-relations-a-lot-of-talk-but-not-much-action/19172/ MEXICO-IRAN RELATIONS]
* [https://web.archive.org/web/20140514233426/http://m.trend.az/en/regions/iran/2191786.html Iran's president hopes for expansion of ties with Mexico]
* [http://www.globalpost.com/dispatch/mexico/090407/iran-reaches-out-mexico Iran reaches out to Mexico]

== הערות שוליים ==
דניאל מילוא

דניאל (דני) מילוא (נולד ב-9 בפברואר 1964 בישראל) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כראש מערך הנ"מ בחיל האוויר.

==ביוגרפיה==

מילוא התגייס לצה"ל ב-1982. שירת במערך הנ"מ בתקופת המערכה ברצועת הביטחון, תחילה כלוחם בגדוד וולקן M61 ואחר כך כמפקד פלגת לוחמים בסוללה, כסגן מפקד סוללה ומפקד סוללת סטינגר. לאחר מכן עבר הסבה למערך הפטריוט, פיקד על סוללת טילי פטריוט ועל יחידת טילי נ"מ. שימש ראש ענף תורה והדרכה במפקדת כוחות הנ"מ וב-2002 מונה למפקד אגד צפון. לאחר מכן כיהן כראש מחלקת ארגון ותשתיות באגף התכנון. בספטמבר 2006 מונה למפקד מערך הנ"מ וכיהן בתפקיד עד אוגוסט 2009.

לאחר שחרורו, באוקטובר 2009, מונה למנכ"ל חברת אלקטרה פסיליטיז מנג'מנט מקבוצת אלקטרה. 

מילוא בוגר לימודי הנדסה אזרחית בטכניון ובעל תואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מפקדי מערך ההגנה האווירית
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
איגוד הקומפוזיטורים בישראל

איגוד הקומפוזיטורים בישראל הוא ארגון שמטרתו קידום המוזיקה הקלאסית הישראלית בת זמננו הנכתבת עבור אולמות הקונצרטים, שיפור תנאי העבודה והיצירה של הקומפוזיטורים החיים בישראל, והעלאת המודעות ליצירה המוזיקלית המקורית הנכתבת במדינה בקרב הציבור הישראלי. האיגוד נוסד בשנת 1953 והוא פועל כמוסד ללא כוונת רווח הנתמך על ידי המועצה לתרבות ולאמנות (מינהל התרבות) מטעם משרד התרבות והספורט, מדמי החבר של הקומפוזיטורים ומתרומות. איגוד הקומפוזיטורים הישראלי פועל כסניף מקומי של ISCM – החברה הבין-לאומית למוזיקה בת זמננו, ושל ACL, איגוד הקומפוזיטורים הכלל-אסייתי.

ראשי האיגוד בעבר נמנו על הבולטים שבמלחיני ישראל, ובהם מנחם אבידום, בן-ציון אורגד, בנימין ברעם, צבי אבני, יורם מיוחס, עמי מעייני, אשר בן יוחנן, מנחם צור, ארי בן שבתאי, רון וידברג ודן יוהס. נכון לתחילת 2014, מכהנים בראשות האיגוד המלחינים שי כהן בתפקיד היו"ר, ג'ון בוסטוק כגזבר וחנה אג'יאשווילי כמזכירת האיגוד.

מנהלת משרד האיגוד היא המלחינה הילת בן קנז.

== פעילות האיגוד ==
פעילות האיגוד כוללת ארגון קונצרטים בהם מנוגנות יצירות חברי האיגוד, בדגש מיוחד על עידוד מלחינים צעירים וכן מלחינים שעלו ארצה זה לא מכבר. פעילויות נוספות מופנות לעידוד מבצעים לביצוע היצירה הישראלית, פעילות חינוכית בקונסרבטוריונים ואקדמיות למוזיקה וכן שיתוף פעולה עם איגודים מקבילים לחו"ל על בסיס של חילופי תרבות. איגוד הקומפוזיטורים מעניק את פרס קרן קלון לעידוד מלחינים צעירים המצויים בתקופת לימודיהם, וכן מקיים את תחרות פרס ליברסון הפתוחה לחברים ומתקיימת מדי שנתיים.

=== המרכז למוזיקה ישראלית ===
איגוד הקומפוזיטורים הקים ומפעיל את מל"י – המרכז למוזיקה ישראלית, המתפקד כבית הוצאה לאור של כלל המלחינים החברים באיגוד. האיגוד פעיל בהוצאה לאור של תקליטורים של מוזיקה ישראלית, מפעל שהגיע לשיאו עם הפקתם של תשעת התקליטורים בסדרת "פסנתרין" המתעדים את המוזיקה הישראלית לפסנתר במשך המאה העשרים.

== ראו גם ==
* מוזיקה קלאסית ישראלית

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.israelcomposers.org/Catalog.aspx?lang=Hebrew קטלוג מל"י]
* [http://israelcomposers.blogspot.co.il/ הבלוג של האיגוד]
*
* 

קטגוריה:ישראל: ארגונים מוזיקליים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קלאסית
אבי דהן

אבי דהן (נולד בשנת 1975) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, המשמש ראש מחלקת כושר קרבי בזרוע היבשה. קודם לכן שימש סגן מפקד אוגדת איו"ש, מפקד חטיבת אילת ומפקד חטיבת שועלי מרום.

==קורות חייו==
אבי דהן נולד בחיפה. בצעירותו שיחק בקבוצת הכדורגל מכבי חיפה.

==שירותו הצבאי==
התגייס לצה"ל בשנת 1993, ושובץ בגדוד דוכיפת. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת החוד בגדוד 931. לאחר מכן מונה למפקד פלחה"ן נח"ל. במהלך תפקידו כמפקד הפלחה"ן, שימש בשנת 2000 כמפקדו האחרון של מוצב הבופור, ופיקד על פינוי ופיצוץ המוצב בעת הנסיגה מלבנון. לאחר מכן מונה לסגן מפקד יחידת דובדבן.

בשנת 2005 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 931, ופיקד עליו במהלך פינוי חומש כחלק מתוכנית ההתנתקות. במלחמת לבנון השנייה הוביל את הגדוד בין היתר בקרבות כנגד החזבאללה בכפרים א-טייבה וחולא, בקרב על הסלוקי ובלחימה בכפר ע'נדוריה, את תפקידו סיים בשנת 2007. לאחר מכן מונה למפקד גדוד בבה"ד 1 בין השנים 2007–2008, ופיקד עליו במבצע עופרת יצוקה. בהמשך שימש כמפקד גדוד גפן בין השנים 2008–2009. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל במארינס בין השנים 2009–2011.

לאחר שובו לישראל, הועלה לדרגת אל"ם ומונה במאי 2011 למפקד חטיבת שועלי מרום, ובמקביל לראש מחלקת הדרכה בזרוע היבשה, הוא פיקד על החטיבה בין היתר במהלך מבצע עמוד ענן, בתפקידיו אלו שימש עד אוגוסט 2013. ב-9 באוקטובר 2013 מונה למפקד חטיבת אילת, ושימש בתפקיד עד 26 באוגוסט 2015. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ג (2016-2015). באוגוסט 2016 מונה לסגן מפקד אוגדת איו"ש וביולי 2017 מונה במקביל לראש מחלקת כושר קרבי בזרוע היבשה. בשנת 2018 סיים את תפקידו כסגן מפקד אוגדת איו"ש ופרש מצה"ל, תוך שהוא ממשיך בתפקיד ראש מחלקת כושר קרבי, בתור אזרח עובד צה"ל.

דהן נשוי ללימור ואב לארבעה.<ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, הוצאת ידיעות ספרים, 2008
* עפר שלח ויואב לימור, שבויים בלבנון, הוצאת ידיעות אחרונות, 2007
* אלישיב שמשי, "עוד ניצחון כזה... על רוח לחימה במלחמת לבנון השנייה", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2013

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* אביחי בקר, [http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=9486#post256411 "אחרונים על הרכס"], הארץ, 16 ביוני 2000, כפי שהועלה באתר פרש
* 

;מכּתביו:
* [https://web.archive.org/web/20200222224130if_/http://maarachot.idf.il/PDF/FILES/7/112167.pdf פיקוד מלפנים ופיקוד מוכוון משימה במלחמת לבנון], מערכות גיליון 410-409, דצמבר 2006, עמודים 25-20
* [https://web.archive.org/web/20200222224130if_/http://maarachot.idf.il/PDF/FILES/2/112572.pdf הכשרת כוחות לתעסוקה מבצעית - הדוגמה של המרינס], מערכות גיליון 434, דצמבר 2010, עמודים 45-38
* [https://web.archive.org/web/20140515080709/http://mazi.idf.il/5223-6396-he/IGF.aspx נפש מנצחת בגוף בריא], ביבשה גיליון 6, אתר זרוע היבשה, יוני 2008
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 646
קטגוריה:מפקדי חטיבת אילת
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת הנח"ל
קטגוריה:מפקדי גדוד גפן
קטגוריה:לוחמי יחידת דובדבן
קטגוריה:אזרחים עובדי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
מקצרת קנה סוכר

מקצרת קנה סוכר מתוצרת [[ג'ון דיר]]
מקצרת קנה סוכר (אנגלית: Sugarcane harvester) היא מכונה המשמשת לקצירה ועיבוד חלקי של קנה סוכר.

עקרון הפעולה של המכונה הוא בדומה לקומביין תבואות, המכונה פותחה ב-1920 ופועלת בשיטה דומה גם כיום.
בדרך כלל המכונה נפרדת ונמשכת על ידי כלי רכב אחר.
המקצרה חותכת את הקנים בבסיסם, מורידה את העלים ואז חותכת את הקנים לחתיכות.
לאחר מכן עוברות החתיכות למיכל ייעודי שנמצא על המכונה או אל תוך רכב נפרד שנוסע בצמוד אליה.
הפסולת שהופרדה נפלטת חזרה לשדה כחומר דשן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציוד חקלאי
יאיר דורי (קצין)

יאיר דורי (1957 - 14 בספטמבר 2012) היה קצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל, פיקד על כוחות הנ"מ בחיל האוויר. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

==ביוגרפיה==
דורי נולד ביפו ושירת במערך הנ"מ. בין תפקידיו: מפקד בית הספר לנ"מ בשנים 1995 - 1997, וראש מחלקת הגנה קרקעית ונ"מ בחיל האוויר. ביולי 2000 מונה למפקד כוחות הנ"מ ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2003. במהלך כהונתו נקלטה בחיל האוויר והפכה למבצעית סוללת טילי החץ הראשונה. 

לאחר שחרורו שימש יועץ לאסטרטגיה ארגונית וכיהן כסמנכ"ל למינהל, משאבי אנוש, ארגון ושירות לקוחות במוסד לביטוח לאומי. באוקטובר 2007 מונה על ידי שר התחבורה שאול מופז למנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הוא נאלץ להתפטר ביולי 2009 לאחר סכסוכים עם הנהלת הרשות. בפברואר 2011 מונה למנכ"ל תאגיד המים "מניב" בראשון לציון. 

דורי היה בעל תואר שני במינהל ומדיניות ציבורית מאוניברסיטת אובורן באלבמה, בוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וקורס מתקדם למנהיגות בפורט בליס שבטקסס. עמד בראש עמותת "עיניים בדרכים", שפועלת לפיתוח מנהיגות לבטיחות בדרכים בקרב צעירים, ובראש עמותת "מנטור לחיים", שעוסקת בשילוב חיילים בודדים בחברה.

נפטר ב-2012 ממחלת הסרטן. היה נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מפקדי מערך ההגנה האווירית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין מודיעין
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:מנכ"לי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
הדקוטות

מיקומן של הדקוטות במפת ארצות הברית.
הדקוטות (באנגלית: The Dakotas) הוא מונח הכולל את המדינות דקוטה הצפונית ודקוטה הדרומית בארצות הברית. בעבר התייחס המונח לטריטוריית דקוטה והוא עודנו משמש לציון מורשת משותפת, תרבות, גאוגרפיה, פאונה, סוציולוגיה וכלכלה בקרב שתי המדינות. השם "דקוטה" מקורו בטיפּי סאפּה (Tipi Sapa), שבט אינדיאני שהסתעף משבט הסו.

אוכלוסייתן של שתי המדינות יחד מונה 1,459,227 נפש, ושטחן הכולל הוא 383,177 קמ"ר. שיעור צפיפות האוכלוסייה בדקוטות עומד על 3.8 תושבים לקמ"ר. 

מלבד היותן תת-אזור של רצועת הספר, הדקוטות משתייכות גם למדינות המערב התיכון וחלקן המערבי מהווה חלק מהערבות הגבוהות. 

==ערים ראשיות==

* אברדין, דקוטה הדרומית.
* פיר, דקוטה הדרומית.
* רפיד סיטי, דקוטה הדרומית.
* סו פולס, דקוטה הצפונית.
* ביסמרק, דקוטה הצפונית.
* פארגו, דקוטה הצפונית.
* גרנד פורקס, דקוטה הצפונית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.pbs.org/weta/thewest/places/states/dakotas/dk_big.htm מפה היסטורית של הדקוטות] , באתר של ה-PBS.

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:ארצות הברית: אזורים
קטגוריה:דקוטה הצפונית
קטגוריה:דקוטה הדרומית
ארנון טיברג

ארנון טיברג (9 בפברואר 1944 – 26 בנובמבר 2022) היה דירקטור ישראלי ופעיל בתעשייה הישראלית, מנכ"ל התאחדות התעשיינים בישראל ונשיא ומנכ"ל דלתא גליל תעשיות.

==ביוגרפיה==
נולד בשכונת נווה עוז בפתח תקווה, בן לבלה ויעקב טיברג. למד לתואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. בתחילת שנות ה-70 עבד במחלקה הכלכלית של התאחדות התעשיינים ובתחילת 1973 היה הכלכלן של לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. משנת 1978 היה סמנכ"ל התאחדות התעשיינים.

בפברואר 1982 החל לכהן כמנכ"ל התאחדות התעשיינים בישראל, תפקיד בו כיהן עד 1990. בתקופה זו לקח חלק בתוכנית הייצוב הכלכלית של 1985, והיה שותף במשא ומתן של ישראל על הסכם אזור סחר חופשי עם ארצות הברית. לאחר מכן כיהן עד 1996 כמנכ"ל "סוכנות מכוניות לים התיכון" יבואנית ומפיצה של מכוניות פיאט, לנצ'יה, אלפא רומיאו וסובארו בישראל, גם כיהן כיו"ר הדיקרטוריון שלה, והמשיך להיות חבר בוועד הפועל של התאחדות התעשיינים. בשנים 1997-2006 היה נשיא ומנכ"ל דלתא גליל תעשיות.

כיהן לאורך השנים כדירקטור בחברות שונות, בהן הבנק הבינלאומי, הבורסה לניירות ערך בתל אביב, בנק איגוד, שטראוס-עלית הולדינגס ודלתא גליל תעשיות.

כיהן כיו"ר דירקטוריון חברת "תפרון", וכחבר דירקטוריון בחברות "נילית" ו"אי.בי.אי. בית השקעות". בתחום הציבורי שימש כיו"ר דירקטוריון "המשקם", חברה להעסקת עובדים בעלי כושר עבודה מוגבל.

בנוסף כיהן כיו"ר ועדת ההשקעות של אוניברסיטת תל אביב וכיו"ר המועדון העסקי-אקדמי של אגודת ידידי האוניברסיטה.

טיברג הוא חתן "פרס התעשייה" לשנת 2000. פרס התעשייה לשנת 2011 הוענק לחברת "המשקם" תחת כהונתו כיו"ר דירקטוריון החברה.

היה נשוי לדליה, אב לשלושה והתגורר בסביון.

נפטר ב-26 בנובמבר 2022 והובא לקבורה בבית הקברות בסביון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי התאחדות התעשיינים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:נווה עוז: אישים
קטגוריה:סביון: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
אבו בכר שקאו

אַבּוּ בַּכְּר שֵׁקָאוּ (נולד בין השנים 1969 ל-1975; לפי דיווחים לא-רשמיים מת במאי 2021), הידוע גם בכינויו דַאר א-תַּוְחִיד (בערבית: دار التوحيد – בית המונותאיזם), הוא המנהיג לשעבר של ארגון הטרור האסלאמי בניגריה, בוקו חראם. החליף את מייסד הארגון, מוחמד יוסוף, שנהרג ב-2009. ביוני 2013 הבטיחה ארצות הברית שבעה מיליון דולר למי שיסייע באיתורו.

ב-21 במאי 2021 התפרסם תחקיר של הוול סטריט ג'ורנל, לפיו אבו בכר שקאו נהרג בהתפוצצות מטען חבלה שהוא הפעיל. הדיווח לא קיבל אישור רשמי, אך התבסס על מקורות מודיעין.

==קורות חייו==
אבו בכר שקאו נולד ככל הנראה בשנת 1975 בניז'ר, אם כי לטענתו נולד בכפר שקאו במדינת יובה שבניגריה. בן העם הקאינורי מצפון-מזרח ניגריה. גם גילו לא ברור, וישנה אפשרות שנולד בשנת 1969. הוא הצטרף לבוקו חראם, ארגון טרור שהוקם בשנת 2002 על ידי מוחמד יוסוף ומטרתו להילחם בחדירתה של התרבות המערבית לאזורים שבהם הוא פועל ולהקים מדינה אסלאמית המושתתת על חוקי השריעה. ביולי 2009 נהרג מנהיג הארגון מוחמד יוסוף במעצר משטרתי, ומאז מנהיג את הארגון אבו בכר שקאו, שהפך את בוקו חראם לקיצוני ואכזרי יותר.

עיתונאי שפגש את אבו בכר שקאו תיאר אותו כ"תאולוג בעל זיכרון צילומי, אדם מתבודד, חסר פחד, שמוכן להקריב הכל למען האמונה שלו". הארגון מעלה סרטונים רבים לרשת האינטרנט, שבהם מופיע אבו בכר שקאו בסגנון הסרטונים של אוסאמה בן לאדן, אשר בו הוא רואה דמות לחיקוי. בסרטונים מדבר שקאו על מלחמתו בנוצרים ועל רצונו להחיל את חוקי השריעה. ב-2009 טענו כוחות הביטחון הניגריים שהצליחו להרוג אותו במהלך העימותים שהיו להם עם החמושים של בוקו חראם, אך ביולי 2010 פרסם הארגון סרטון שבו נראה כי הוא עדיין חי, וככל הנראה הצליח לשרוד את הלחימה ורק נורה ברגלו.

אבו בכר שקאו אחראי למתקפות טרור רבות שבוצעו בניגריה על כפרים, בתי ספר, כנסיות של המיעוטים הנוצריים ותחנות משטרה, אשר בהן נהרגו אזרחים רבים. בשנת 2011 גרם הארגון למותם של 495 בני אדם. בוקו חראם אחראי למתקפת הטרור על מטה האומות המאוחדות באבוג'ה באוגוסט 2011, שבמהלכה נהרגו 24 בני אדם. בנובמבר 2013 רצחו חמושים מהארגון יותר מ-30 בני אדם שנסעו לחתונה בצפון-מזרח ניגריה. חודש לאחר מכן פוצצו חברי הארגון מכונית תופת שגרמה ל-70 הרוגים. ב-14 באפריל 2014 נחטפו למעלה ממאתיים תלמידות בית ספר בניגריה. לאחר כמה ימים פרסם ארגון בוקו חראם סרטון, שבו הודיע אבו בכר שקאו כי התלמידות בידיו והוא מתכוון למכור אותן לשפחות ולחתן אותן עם חברי ארגונו. בהמשך פרסם סרטון נוסף שבו אמר כי הוא מסכים לשחרר את התלמידות תמורת לוחמים בארגון שנעצרו בידי השלטונות הניגריים. בסרטון נראו התלמידות הנוצריות כשהן לבושות כמוסלמיות, כשלדברי שקאו הן התאסלמו.

אבו בכר שקאו נחשב לטרוריסט המסוכן ביותר באפריקה, וביוני 2013 הבטיחה ארצות הברית פרס של שבעה מיליון דולר למי שיביא מידע שיסייע באיתורו.

ב-7 במרץ 2015 נשבע אבו בכר שקאו אמונים למדינה האסלאמית. מאז מהווה ארגון בוקו חראם את "מחוז מערב אפריקה של המדינה האסלאמית". ב-3 באוגוסט 2016 פורסם בשבועון "א-נבא" של המדינה האסלאמית כי אבו מוסעב אל-ברנאווי מונה למנהיג מחוז מערב אפריקה במקום אבו בכר שקאו.

==ראו גם==
* הג'יהאד הסלפי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.bbc.com/news/world-africa-18020349 פרופיל של מנהיג בוקו חראם אבו בכר שקאו], באתר BBC News, 9 במאי 2014.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-2021
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טרוריסטים מוסלמים
קטגוריה:בוקו חראם
קטגוריה:ראשי ארגוני טרור אסלאמי
קטגוריה:ניגרים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1974
רן כהנא

רן כהנא הוא אלוף-משנה בצה"ל, המשמש כנספח צה"ל בלונדון. בעבר כיהן כקצין אג"ם של הגיס הצפוני, סגן מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. מפקד חטיבת אפרים וגדוד 932 של חטיבת הנח"ל.

==שירות צבאי==
עם גיוסו לצה"ל בחר לשרת בחטיבת הנח"ל. בנח"ל עבר כהנא מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום קורס הקצינים מונה למפקד מחלקה בנח"ל. בהמשך פיקד על פלוגה, בשנת 2000 כהנא מונה למפקד פלנ"ט נח"ל, ושימש כמפקדו האחרון של מוצב דלעת אותו פינה ופוצץ בעת הנסיגה מלבנון, כהנא שימש בתפקיד מפקד הפלנ"ט עד 2002.

באוגוסט 2004 מונה כהנא למפקד גדוד 932 והוביל אותו במהלך במלחמת לבנון השנייה, בין היתר בקרב על הסלוקי, בלחימה בכפר ע'נדוריה כנגד כוחות חזבאללה, ולאחר המלחמה באוגוסט 2006 סיים את תפקידו ולאחר מכן מונה לסמח"ט חטיבת הנח"ל.

ב-2008 עד 2009 שירת כסמח"ט חטיבת שומרון, ובין השנים 2009–2011 שימש מפקד בא"ח נח"ל. ב-2011 הועלה כהנא לדרגת אל"ם ושימש כמפקד חטיבת אפרים. ובשלהי שנת 2011 הותקף כהנא על ידי פעילי ימין קיצוני אשר פרצו לבסיס החטיבה ויידו אבנים לעברו ולעבר קצינים שבפיקודו. באוקטובר 2013 סיים את תפקידו ומונה לסגן מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. ב-2014 מונה לקצין אג"ם של הגיס הצפוני. בשנת 2016 מונה לנספח צה"ל בלונדון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* .
* .
* אביחי בקר, [http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=9486#post256411 "אחרונים על הרכס"], הארץ, 16.06.2000, כפי שהועלה באתר פרש.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי חטיבת אפרים
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת הנח"ל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קיראון

קיראון היא שכונה בקריית אונו, שהוקמה בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20.

השכונה הוקמה על ידי חברת "קיראון" בה היו שותפים חברת יאמיקו של משקיעים מדרום אמריקה והבנק לסחר חוץ של משקיעים משווייץ. בשנת 1967 רכשה חברת כלל את חלקה של חברת יאמיקו בחברת קיראון.

השכונה הוקמה על שטח של 1400 דונם שנחכרו ממינהל מקרקעי ישראל. השכונה תוכננה לכלל כ-2000 דירות בבניינים של 4-5 קומות. עד נובמבר 1963 נמכרו בשכונה כ-750 דירות. באוגוסט 1964 נמכרו כבר 1300 דירות ו-100 משפחות ראשונות נכנסו להתגורר בשכונה. 320 דירות ב-11 בניינים בשכונה נכללו בשכונה לשיכון אנשי צבא קבע בשכונה.

באפריל 1966 עברה המשפחה האלף לשכונה.

בשנת 1971 פלשו חסרי דיור מקריית אונו לדירות בקיראון שנבנו עבור עולים חדשים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קריית אונו: גאוגרפיה
קטגוריה:ישראל: שכונות
אוטודסק

אוטודסק (באנגלית: Autodesk) הוא תאגיד אמריקני המייצר תוכנות בהן נעשה שימוש בתעשיות האדריכלות, ההנדסה, הבנייה, הייצור, התקשורת והבידור.

מטה החברה ממוקם בעיר סן רפאל שבקליפורניה. לחברה ישנם מרכזי פיתוח במקומות נוספים ברחבי העולם, ביניהם מרכז מחקר ופיתוח בישראל הממוקם במגדל רוטשילד 22.

==היסטוריה==
החברה נוסדה ב-1982 על ידי ג'ון ווקר ו-12 מייסדים נוספים אשר יצרו בשיתוף פעולה את אחת הגרסאות הראשונות של התוכנה אוטוקאד, תוכנת CAD (תכנון בעזרת מחשב) המשמשת אדריכלים, מהנדסים ומעצבי בניין לצורך יצירת סקיצות ראשוניות, עיצוב, ומידול מבנים. התוכנות אותן ייצרה החברה לאורך השנים משמשות אנשי מקצוע בתחומים רבים. בין היתר השתמשו בה לצורך תכנון מבנה מגדל החירות ובתהליך תכנון המכוניות החשמליות של טסלה.

התאגיד ידוע במיוחד בזכות תוכנת אוטוקאד, אך לאורך השנים פיתח בנוסף לכך מגוון רחב של תוכנות לתכנון, הנדסה ובידור, כמו גם שורה של תוכנות לשוק הצרכנים, בהן Sketchbook, Homestyler, ו-Pixlr. תוכנות אוטודסק לעיצוב אב-טיפוסים, בהן Inventor, ו-Autodesk Product Design Suite, משמשות את תעשיית הייצור לצפייה, סימולציה וניתוח ביצועים תוך שימוש במודל דיגיטלי. תוכנת Revit עבור BIM מאפשרת למשתמשים לחקור את התכנון, הבנייה והניהול של בניין לפני בנייתו.

מחלקת הבידור והמדיה של אוטודסק מתמחה בפיתוח תוכנות ליצירת אפקטים חזותיים, תוכנות לעריכת אנימציות, פיתוח משחקי וידאו, ועיצוב להדמיה. אוטודסק מאיה היא תוכנת אנימציית תלת-מימד המשמשת את תעשיית הסרטים ומשחקי המחשב.

==רכישות בישראל==
ב-2009 רכשה את חברת הסטארט-אפ ויז'ואל טאו שייסד יונתן סרוסי ושהפך מאז למרכז המחקר והפיתוח שלה בישראל.
ב-2012 רכשה את Imagine Web שעסקה בפיתוח האפליקציה CMyCasa.
ב-2013 אוטודסק רכשה את For-Each חברת שירותי פיתוח אפליקציות למובייל.
ב-2014 רכשה את חברת PurpleBit העוסקת בתחום מחשוב ענן ופיתוח אפליקציות ווב.

המרכז של אוטודסק בישראל עוסק בעיקר בפיתוח תוכנות בתחום האינטרנט והמובייל ובתחום הדפוס בתלת מימד.

== תוכנות בולטות המיוצרות על ידי אוטודסק ==
{|
|- style="vertical-align: top;"
|
* AutoCAD
* Autodesk 3ds Max
* Autodesk Maya
* [http://www.autodesk.com/products/revit Revit]
* Fusion 360
|
* [https://a360.autodesk.com/ A360]
* [http://www.autodesk.com/products/inventor Inventor]
* [http://www.autodesk.com/products/navisworks Navisworks] 
* [http://www.autodesk.com/products/bim-360/overview BIM 360]
* 123d catch
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://autodesktlv.com/ אוטודסק ישראל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרפיקת תלת-ממד
קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:שלוחות בישראל של תאגידים רב-לאומיים
גלעד רמות

גלעד רמות (נולד בשנת 1950) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כראש כוחות הנ"מ בחיל האוויר. 

== חייו ==
רמות התגייס לצה"ל בשנת 1968. שירת במערך טילי ההוק כעוזר בקר, לאחר קורס קצינים שירת כקצין, מפקד סוללה וסגן מפקד גדוד הוק. לאחר מכן פיקד על קורס קציני נ"מ, היה סגן מפקד אגד נ"מ וקצין אג"ם במפקדת כוחות הנ"מ. כאלוף-משנה פיקד על אגד נ"מ ובשנים 1992 עד 1993 פיקד על בית הספר לנ"מ. בסיום תפקידו היה אחראי על פרויקט העברת בית הספר מהרצליה לצפון הנגב. בשנת 1994 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד כוחות הנ"מ כיהן בתפקיד עד 1998. בתקופת כהונתו הפך הנ"מ למערך הלחימה השני בצה"ל ששילב בתוכו נשים, לאחר קורס טיס. 

לאחר שחרורו, מכהן במספר תפקידים בקבוצת אינטרגאמא, בהם כמנכ"ל חברת "דל-תה ציוד הנדסי" העוסקת בתחום הציוד הביטחוני, נשיא דל-תה מערכות, נציגת חברת ריית'יאון בישראל, יו"ר חברת ג'נרל מהנדסים משנת 2004 ומאפריל 2001 ועד מאי 2011 כיו"ר חברת אר.אר מדיה, בתקופתו הונפקה החברה בנאסד"ק.. 

רמות בוגר תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במנהל מן המכללה הגבוהה ללוחמה אווירית (École de l'air) בצרפת.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.imda.org.il/Hebrew/About/board.asp?boardId=27 תא"ל (במיל.) גלעד רמות] באתר עמותת עיט

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מפקדי מערך ההגנה האווירית
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
גיא ברגר

גיא ברגר (נולד בשנת 1976) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד מחוז צפון בפיקוד העורף, סגן מפקד עוצבת האש, קצין אג"ם של מפקדת העומק, מפקד חטיבת אפרים, מפקד בא"ח צנחנים ומפקד גדוד 202.

== ביוגרפיה ==
ברגר נולד וגדל בחיפה ולמד בבית הספר הריאלי בחיפה. התגייס לצה"ל בשנת 1994, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 101. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.

בסיום הקורס שב לגדוד 101 ושימש כמפקד מחלקה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד פלוגה ובהמשך שימש כמפקד פלוגת החוד בגדוד 101. לאחר מכן מונה למפקד פלגת לוחמים ביחידת מגלן. 

בשנת 2004 מונה למפקד סיירת צנחנים ובין השנים 2004–2005 הוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר תפקיד זה, שימש כמפקד מחזור בבא"ח צנחנים.

בספטמבר 2008 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף חי"ר בחטיבת ביסלמ"ח, ושימש בתפקיד בין היתר במבצע עופרת יצוקה, את תפקידו סיים ביוני 2009.

ב-15 ביולי 2009 מונה למפקד גדוד 202, והוביל אותו בין היתר בפעילות מבצעית ברצועת עזה, בתפקיד זה שירת עד אפריל 2011. 

ב-2011 מונה למפקד בא"ח צנחנים ושירת בתפקיד זה בין השנים 2011–2013

ב-18 באוקטובר 2013 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אפרים, ושימש בתפקיד עד 19 באוגוסט 2015. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ג (2016-2015). בהמשך מונה לקצין אג"ם של מפקדת העומק בין השנים 2016–2018.

בנובמבר 2016, הוגש כנגדו כתב אישום במסגרת עסקת טיעון בבית הדין הצבאי, על שנעזר בפקודיו ובקשם לסייע בטיפול ברכבו הפרטי

בשנת 2018 מונה לסגן מפקד עוצבת האש, ושימש בתפקיד עד שנת 2019.

ב-4 בספטמבר 2019 מונה למפקד מחוז צפון בפיקוד העורף, תפקיד אותו מילא עד 5 בספטמבר 2021. בגמר התפקיד פרש מצה"ל.

== חיים אישיים ==
ברגר בעל תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול ובעל תואר שני בביטחון ישראל, הוא נשוי לסיון ואב לארבעה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* אורי טל וגילי כהן, [https://web.archive.org/web/20140517151640/http://www.yadlashiryon.com/show_item.asp?levelId=64925&itemId=938 אמצעי הלחימה החדשים בזרוע היבשה - הוטמעו במהירות והשיגו תוצאות מרשימות], אתר צה"ל, 21 בינואר 2009, כפי שהועלה באתר עמותת "יד לשריון"
* אופיר ששון, [https://web.archive.org/web/20140607003333/http://mazi.idf.il/6820-10561-he/IGF.aspx ראש בראש], ביטאון ביבשה, גיליון 20, יולי 2012
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי יחידת מגלן
קטגוריה:מפקדי סיירת צנחנים
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת הצנחנים
קטגוריה:מפקדי חטיבת אפרים
קטגוריה:מפקדי מחוז צפון בפיקוד העורף
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976