OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרלו ג'זואלדו

דון קרלו ג'זואלדו (באיטלקית: Carlo Gesualdo; 8 במרץ 1566 - 8 בספטמבר 1613) היה מלחין איטלקי שפעל בתקופת הרנסאנס.

== תולדות חייו ==
קרלו ג'זואלדו היה אציל ונסיך ונוסה שבאיטליה, אם כי רוב ימיו התגורר בנאפולי. בתחילת דרכו כמלחין כתב בעילום שם, ורק בשנת 1590, לאחר שרצח את אשתו הראשונה עם מאהבה, החל לכתוב בשמו האמיתי. תואר האצולה שלו גונן עליו ממשפט, אך לא מנקמה, על כן נמלט אל ארמונו שבעיר ג'זואלדו, שם היה מוגן. 

ב-1594 נישא ללאונורה ד'אסטה, אחייניתו של דוכס פרארה. בעקבות הנישואים עבר לפרארה, מרכז משגשג מבחינה מוזיקלית, ופרסם שם את ארבעת ספרי המדריגלים הראשונים שלו בין השנים 1593–1596. בשנת 1597 חזר ג'זואלדו לנאפולי והקדיש את זמנו לקידום הקריירה המוזיקלית שלו. בשנת 1600 מת אלפונסו, בנם היחיד של בני הזוג ג'זואלדו. בעקבות האירוע הטרגי הזמין ג'זואלדו את עיטור המזבח המפורסם של כנסיית הקפוצ'ינים בעיר ג'זואלדו, שם נראית, לצד ההורים השכולים ודודו החשמן של ג'וזאלדו, גם נשמת ילד.

== יצירתו ==
קרלו ג'זואלדו פרסם שישה ספרי מדריגלים בחמישה קולות. בספרי המדריגלים החמישי והשישי מופיעים כמה מאפיינים ייחודיים: המדריגלים הם כרומטיים וקיצוניים בייחודם. ייתכן, שהכרומטיות הפרועה שבהם משקפת את מצבו הנפשי המעורער של ג'זואלדו, ששיטות ההלחנה שלו הקדימו בהרבה את זמנן. חשוב להדגיש, כי הטיפול בדיסוננטים במדריגלים אלה היה שמרני למדי, אבל הכרומטיקה יצרה צירופי צלילים, שהמרחק הטונאלי ביניהם היה גדול. אלה יצרו מעברים המזכירים מודולציות כרומטיות או אנהרמוניות פתאומיות בין סולמות רחוקים, שהופיעו שוב רק בסוף המאה ה-19 ביצירות ריכרד וגנר, מקס רגר, ריכרד שטראוס או אנטון ברוקנר. לעיתים היה רק צליל אחד משותף בין שני אקורדים וחלק מהקולות עלו או ירדו בחצאי טונים. מאפיין נוסף של המדריגלים שלו מהספר החמישי והשישי הוא שינויי מרקם וטמפו פתאומיים, שיצרו ניגודיות דרמטית ואשר נבעו מהטקסטים שעסקו רבות בנושא האהבה ונעו בין שמחה ואושר לבין אכזבה, ייאוש ומוות. יש לציין, שהמדריגלים שלו השפיעו על המלחינים שבאו אחריו והשפעתם באה לביטוי במוזיקה לכלי מקלדת, כמו ביצירות מאת ג'ירולאמו פרסקובלדי וקודמיו הנפוליטניים, או יוהאן יאקוב פרוברגר ויוהאן קספר קרל. 

פרט לששת ספרי המדריגלים בחמישה קולות כתב ג'זואלדו עוד מוזיקה קולית חילונית וכן מוזיקה דתית, ומעט יצירות כליות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:רוצחים
קטגוריה:מלחיני מדריגלים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:פרארה: אישים
קטגוריה:ילידי 1566
קטגוריה:נפטרים ב-1613
המטומה

המטומה על זרוע
הֵמָטוֹמָה (לפי האקדמיה ללשון העברית: צְרוֹר דָּם) היא צבר ממוקם של דם בתוך הרקמות או בתוך חללי הגוף. עיקר הרכבה הוא דם קרוש בשלבי התארגנות שונים כתלות בזמן שחלף מאז אירוע הדמם. 

הסיבה השכיחה להיווצרות המטומות היא חבלה, אך גם דליפה מכלי דם עקב תהליך פתולוגי כגון מצבי תת-קרישתיות, חדירת גידול סרטני לאזור המכיל כלי דם, ניתוח או פריצת כלי דם על ידי מורסות. פגיעה בכלי הדם מסוג ווסקוליטיס המתקיימת במחלות אוטואימוניות רבות או הפרעות בקרישת הדם יכולות להוביל גם לדימומים עוריים זעירים כפטכיות או חבורות.

תוצרי פירוק קריש הדם עשויים להתארגן במקומם ולנוע מעט סביב אזור הצטברות הדם הראשוני. כאשר הפיגמנטים נעים במרווחים הבין-תאיים ייתכן ותיראה במקרים של המטומה עורית מעין התפשטות של אזור שינוי הצבע. המטומות עלולות לגרור סיבוכים מאוחרים הקשורים הן לחבלה הראשונית והן להתארגנות הדמם, כגון פגיעה ביכולת התנועה של מפרק (בחולי אנמיה חרמשית, למשל), הסתיידויות או היווצרות מוקד זיהומי. המטומה שבתהליך התארגנותה נפתחת מעין דופן סביבה וחלה התנזלות במרכזה נקראת המטומה ציסטית. בתיאור ההמטומה מוצמד בדרך כלל מינוח המגדיר את אזור התרחשותה בגוף או ברקמות.

==ראו גם==
* חבורה (רפואה)
* נשיכת אהבה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פציעות
אומת חמשת האחוזים

אומת חמשת האחוזים או אומת האלים והאנשים היא תנועה חברתית-דתית מוסלמית אמריקאית - אפריקאית.
סמל הארגון
התנועה נוסדה בהארלם בסוף שנות ה-60 על ידי קלרנס 13X , שחברי התנועה מכנים אללה האב (Allah the father). מנהיגים דתיים ופוליטיים ראו את הקבוצה כענף רדיקלי שצמח מאומת האסלאם. לדברי התנועה מטרתה היא להביא שלום, צדק, ושוויון מאי הצדק הכלכלי, הפוליטי והדתי בארצות הברית ובעולם כולו.

על פי תפיסת חברי הקבוצה, עשרה אחוזים מהאנשים בעולם הם אליטות וסוכניהן, היודעים את אמיתות הקיום ובוחרים להשאיר שמונים וחמישה אחוזים מהעולם בבורות. חמשת האחוזים הנותרים הם אלו שיודעים את האמת ונחושים להאיר את שמונים וחמישה האחוזים הנותרים.<ref name="npr.org"></ref><ref name="HipHopWired"></ref>

אומת האלים והאנשים מטיפה לאמונה שבני האדם השחורים הם בני האדם המקוריים של כדור הארץ ולכן הם האבות והאימהות של הציוויליזציה.<ref name="npr.org3"></ref>

האומה מלמדת ערכים שנקראים "המתמטיקה העליונה" ו"האלפבית העליון" ( Supreme Mathematics ו-Supreme Alphabet) שחוברו על ידי אללה האב, והם המפתח להבנת הקשר בין האנושות ליקום.

כמו כן, הארגון מטיף לכך שהאדם השחור הוא בעצמו אלוהים, כך שהגזע השחור הוא בעצם גזע של אלים.<ref name="npr.org5"></ref>

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20051112015610/http://www.allahsnation.net/ האתר הרשמי של התנועה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תנועות אסלאמיות
קטגוריה:אומת האסלאם
קטגוריה:ארצות הברית: אסלאם
מוחמד נגיב

מוחמד נגיב (בערבית: محمد نجيب; תעתיק מדויק: מחמד נגיב; 19 בפברואר 1901 – 29 באוגוסט 1984) היה נשיא מצרים הראשון. כיהן כנשיא מיום הכרזת הרפובליקה ב-28 ביוני 1953 עד 14 בנובמבר 1954.

== חייו==
מוחמד נגיב נולד בסודאן בשנת 1901. שירת בצבא המצרי והתקדם עד לדרגת מייג'ור גנרל. במלחמת העצמאות פיקד על החטיבה השנייה של חיל המשלוח המצרי. נגיב עמד בראש קבוצה שמנתה תשעה קצינים, ובהם: גמאל עבד אל נאצר, אנואר סאדאת, ועבד אל-חכים עאמר. הקבוצה הכריזה על עצמה כוועד המנהל של "תנועת הקצינים החופשיים" ועמדה מאחורי ארגון ההפיכה הצבאית ביום 23 ביולי 1952 נגד המלך פארוק, שהיה משושלת אלבנית שעלתה לשלטון בתקופת העות'מאנים. לאחר ההפיכה הכריזה קבוצת הקצינים על עצמה כ"מועצה המנהלת המהפכנית". המועצה הכתיבה לקבינט האזרחי את אופן ניהול המדינה, והפקיעה ממנו את השליטה על האדמיניסטרציה ומשרות השלטון.

נגיב נבחר לעמוד בראש המדינה וכמפקד העליון עקב הפופולריות שלו בקרב הצבא ועובדת היותו גיבור מלחמת 1948 - מפקד הבריגדה הגדולה בחיל המשלוח המצרי. גם גילו המתקדם וניסיונו, יחסית לקצינים הצעירים האחרים שבקבוצה, היוו שיקול בבחירתו. לראשונה מאז תקופת אלכסנדר הגדול, זכתה מצרים לשליט מצרי.

לאחר הדחת המלך דחף נגיב לרפורמה אגררית שתגביל את שטח האדמה שיוכל אדם להחזיק ובעקבות זאת נוצרה מתיחות בינו לבין ראש הממשלה עלי מאהר שהתנגד לרפורמה.

נגיב כיהן, בין השאר, גם כנשיא איגוד נכי המלחמה המצרים ממלחמת העצמאות. מקס בינט, שריגל עבור ישראל במצרים, יצר איתו קשרים הדוקים הודות לעובדה שבינט היה נציג מכירות של חברת [http://www.medfuehrer.de/Siegburg/Praxis/Sanitaetshaeuser/Fritz-von-Laufenberg-Orthopaedisches-Institut/Kontakt פון לאופברג] - חברה לייצור פרוטזות שהייתה ממוקמת בזיגבורג, גרמניה. נגיב שמח על האפשרות לשקם את נכי המלחמה על ידי יבוא הפרוטזות ובהמשך הקמת מפעל בת במצרים.

לאחר הכרזת מצרים כרפובליקה ביוני 1953, מונה נגיב כנשיאה הראשון.

לאחר מינויו הוא ביקר בבית הכנסת הקראי בעבאסיה, והבטיח ליהודים כי לא יאונה להם כל רע בדבריו "הדת היא לאלוהים, ומִצְרַיִם לכל המִצְרִים".

עד מהרה התגלעו מחלוקות בין הנשיא לבין סגנו, עבד אל נאצר. נגיב רצה להמשיך את המסגרת הפרלמנטרית הרב-מפלגתית של מצרים ולאפשר פעילות פוליטית, ולעומתו נאצר רצה לחסל את המפלגתיות וליצור ממשל אוטוקרטי חזק. לאחר שנאצר כפה את הוצאת ארגון האחים המוסלמים אל מחוץ לחוק, למורת רוחו של נגיב, התפטר הנשיא מכל תפקידיו ב-24 בפברואר 1954. נגיב התבקש לחזור לתפקידיו חודש מאוחר יותר, בסיוע קואליציה פוליטית מקרב מעמד הביניים. אולם צעד זה התפרש כאגרסיבי מצד הקצינים המהפכנים, שהתגבשו סביב נאצר וכפו את מינויו לראשות הממשלה באפריל 1954 במקומו של נגיב, שנותר בתפקיד הנשיאות בלבד. לאחר ניסיון התנקשות בנאצר בידי האחים המוסלמים באוקטובר 1954 הואשם נגיב בבגידה ובקשירת קשר. הוא הודח מתפקידו ב-14 בנובמבר 1954. אף שנאצר שלט עתה ביד רמה במצרים, תפקיד הנשיא נותר בלתי מאויש עד ליוני 1956, אז הוא נבחר כמועמד יחיד לתפקיד.

לאחר הדחתו הושם נגיב במעצר בית, ממנו שוחרר רק בנובמבר 1971, אחרי מותו של נאצר. הוא מת בשנת 1984 בקהיר. ב-2013 הוענק לו עיטור מסדר הנילוס מידי נשיא מצרים הזמני עדלי מנסור.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי מצרים המודרנית
קטגוריה:גנרלים מצרים
קטגוריה:מנהיגים מצרים שהודחו במהפכה
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1901
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1984
ארץ המלכה מוד

ארץ המלכה מוד (בנורווגית: Dronning Maud Land) היא השם לחלק של אנטארקטיקה שממלכת נורווגיה טוענת לשליטה עליו. 

שטח ארץ המלכה מוד הוא 2,500,000 קילומטרים רבועים, והיא ממוקמת בין 20° מערב ל-44° מזרח, 60° דרום לבערך 85° דרום.

==כרונולוגיה היסטורית==
* 14 בדצמבר 1911 - רואלד אמונדסן הגיע אל הקוטב הדרומי באנטארקטיקה וקרא לרמה שדרכה הוא עבר על-שם המלכה מוד, רעייתו של הוקון השביעי, מלך נורווגיה ובתו של אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת.
* 14 בינואר 1939 - ארץ המלכה מוד באנטארקטיקה הופכת לתביעה רשמית של ממלכת נורווגיה.
* 19 בינואר 1939 - גרמניה הנאצית תובעת שטח הכולל, בין השאר, 60% משטח ארץ המלכה מוד, וקוראת לו שוואביה החדשה, דבר שלא הוכר בידי שום מדינה.
* 7 במאי 1945 בשעה 02:41 - גרמניה הנאצית נכנעת לבעלות הברית, ותביעתה על שוואביה החדשה בוטלה.
* 1985 - נורווגיה מקימה את תחנת-המחקר "תּור".
* 2005 - נורווגיה מקימה את תחנת-המחקר "טרול".
* 2009 - נוסד המרכז הבלגי לחקר אנטארקטיקה על שם אליזבת, נסיכת בלגיה.
* ספטמבר 2015 נורווגיה מצהירה כי בכוונתה להרחיב את תחום טביעת הבעלות שלה בארץ המלכה מוד כך שתכלול את השטח מהחוף ועד מרכז הקוטב (כמו כל שאר הטריטוריות באנטארקטיקה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/19991002121137/http://www.geocities.com/Yosemite/Trails/1453/wdml.htm תמונות ומפות של ארץ המלכה מוד] 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:אנטארקטיקה: אזורים
קטגוריה:נורווגיה: טריטוריות
נורווגיה
קטגוריה:מזרח אנטארקטיקה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1939
צו מעצר

צו מעצר הוא הוראה כתובה וחתומה בידי שופט, שמורה למשטרה לעצור אדם שלדעת מבקש הצו, יש חשד סביר או ראיות לכאורה לכך שהוא ביצע עבירה פלילית.

==צו מעצר בישראל==
את צו המעצר, מבקשת התביעה בהליך פלילי (תובע מטעם משטרת ישראל או תובע מטעם פרקליטות המדינה), כצעד מינהלי.

יש מקרים בהם הצו מוצא על ידי השופט עצמו (ללא בקשת התביעה), כדי שמשטרת ישראל תביא בפניו אדם (עד מפתח במשפט או נאשם) שלא הגיע לדיונים קודמים, למרות שקיבל הזמנה כדין.

צו המעצר מבוצע על ידי המשטרה הקרובה למקום מגוריו של החשוד.

ברוב המקרים, ניתן צו המעצר לתביעה רק מהסיבות הבאות:
* נכשלו צעדים קודמים לעצור את החשוד;
* החשוד קיבל הזמנה להגיע אל בית המשפט במועד מסוים, אבל לא התייצב למשפטו באותו יום;
* מתוך חשש של התביעה כי החשוד ינסה לשבש הליכי חקירה;
* עלול לסכן את ביטחון המדינה או ביטחון הציבור.

הכנסת קבעה בחוק "חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - מעצרים), התשנ"ו–1996" – מעצר אדם יהיה בצו של שופט (להלן – צו מעצר), אלא אם כן הוענקה בחוק סמכות לעצור בלא צו.

==צו מעצר בין-לאומי==

מדינה חברה באיחוד האירופי יכולה לפעול להוצאת צו מעצר אירופי שיהיה בתקוף בכל מדינות האיחוד.

==הכרה הדדית שיפוטית באירופה==

בשנת 2002 יושם העיקרון לראשונה על צווי מעצר ארופאים (EAW) והליכי הסגרה. על פי עיקרון זה, ההמלצה היא שההליכים הפורמליים בנוגע להסגרה החלים במדינות החברות יבוטלו ובמקומם יחילו מנגנון פשוט להעברת פושעים בין מדינות. מכיוון שמנגנונים אלה עשויים להיות בעלי השלכות מרחיקות לכת בכל הנוגע לזכויות אדם, הם מהווים אבן פינה לכל עקרון ההכרה ההדדית שיפוטית בנושאים פליליים. אחת הבעיות היא שאין מנגנון אירופאי לפיקוח כי אכן המדינות החברות מקיימות את העקרונות של חירות, דמוקרטיה, הגנה על זכויות אדם ועקרון החוקיות. יתרה מזו, דוח משנת 2002 הדגיש כישלונות של מדינות חברות בתחום הגנה על זכויות יסוד ובכל זאת עקרון ההכרה ההדדית לא התערער.

העיקרון תפס תנופה בעקבות אירועי 11 בספטמבר 2001 והצורך של האיחוד להוכיח את יכולתו להילחם בעבירות בין-לאומיות. יחד עם זאת, הפרלמנט האירופי ציין כי אירועים אלה לא היוו בסיס לבקשת הליכים דחופים כיוון שההצעה כללה מספר עבירות פליליות ולא רק אלה הנוגעות למניעת טרור.

הצעת הנציבות לצו מעצר אירופי נתקבלה בפחות משלושה חודשים ואומצה על ידי המועצה ביוני 2002. ההחלטה מחייבת ביחס לתוצאה אך האופן שבו יגיעו לתוצאה נתון לשיקול דעת רשויות כל מדינה עצמה. ההחלטה אינה דורשת אשרור בפועל ומרגע שאושר על ידי המועצה, פרלמנטים לאומיים מחויבים לאשר שינויים נדרשים בחוקים הלאומיים לצורך יישום ההחלטה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדר דין פלילי
קטגוריה:מעצר
מעצר
XD-Picture Card

השוואה בין כרטיסי Flash שונים
זיכרון xD-Picture (קיצור של Extreme Digital Picture), המכונה גם xD, הוא כרטיס זיכרון מסוג Flash. הכרטיס פותח במאמץ משותף של חברת אולימפוס ופוג'י שהשיקו אותו לראשונה ביולי 2002, לאחר שיוצר על ידי חברות טושיבה וסמסונג. כיום, הכרטיס לא נמצא בשימוש על ידי אף מצלמה דיגיטלית נוכחית.

==סקירה==
כרטיסי xD היה בשימוש בעיקר במצלמות דיגיטליות של חברות המפתחים וחברת קודאק. הנפחים הקיימים בשוק היו בין 16 מגהבייט לבין 4 גיגהבייט.
גודלם של כרטיסי ה-xD הוא 20 מ"מ על 25 מ"מ על 1.78 מ"מ והם שוקלים 2.8 גרם.

כרטיסי ה-16MB וה-32MB כותבים במהירות של 1.3MB לשנייה וקוראים במהירות של 5MB לשנייה. לעומתם, הכרטיסים בנפח 64MB, 128MB, 256MB ו-512MB כותבים במהירות של 3MB לשנייה וקוראים במהירות של 5MB לשנייה. כרטיס ה-1GB מסוגל לכתוב במהירות של 2.5MB לשנייה ולקרוא במהירות של 4MB לשנייה.

כאשר רוצים להוריד את התוכן מכרטיס הזיכרון, ניתן להשתמש במצלמה דיגיטלית ולחברה בחיבור באמצעות חיבור USB, או לחבר את הכרטיס למכשיר המסוגל לקרוא כרטיסי זיכרון מסוג זה. בכל מקרה - הכרטיס יופיע כאמצעי לאחסון מידע, אלא אם כן קושחת המצלמה או קושחת קורא הכרטיסים שינתה הגדרה זו.

==יתרונות וחסרונות לעומת סוגי כרטיסי זיכרון אחרים==
כרטיס ה-xD מהיר יותר בהשוואה לכרטיסי זיכרון אחרים כגון Smartmedia, MMC, Secure Digital ו-MemoryStick. כמו כן, הוא קטן יותר בהשוואה לרוב הכרטיסים האחרים, יחסית ליכולת הביצועית שלו. כך נראה שכרטיסי ה-xD פותחו כדי להתחרות בכרטיסים כמו Secure Digital, CF, ו-Memory Sticks של חברת סוני.

===יתרונות===
* כרטיסי xD מהירים יותר בהשוואה לאחיהם הישנים.
* כרטיסי xD קטנים יותר בהשוואה לאחיהם הישנים.

===חסרונות===
* לכרטיסי xD יש כיום (פברואר 2006) קיבולת נמוכה יותר משאר הכרטיסים.
* כרטיסי xD יקרים יותר בהשוואה לכרטיסים אחרים בשוק.
* יש כיום מעט מצלמות וקוראי זיכרון אשר תומכים בסוג זה של כרטיסי זיכרון.
* כרטיסי ה-xD מפותחים כמעט בבלעדיות עבור מצלמות של חברות פוג'י ואולימפוס, דבר היוצר משאבים מעטים הזמינים לכרטיסי זיכרון אלו, לעומת כרטיסים פתוחים כמו Secure Digital.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:התקני זיכרון אלקטרוניים
מזור

מָזוֹר הוא מושב סמוך לאלעד, בצד כביש לוד - פתח תקווה, כשלושה ק"מ דרומית-מזרחית לפתח תקווה. המושב משתייך לתנועת המושבים ולמועצה האזורית חבל מודיעין. ממזרח למזור נמצא כביש 6, ממערבו הקיבוץ בארות יצחק וכביש 40, לצפונו המושב נחלים וכביש 471 ולדרומו המושב גבעת כח.

== היסטוריה ==
נוסד ביוני 1949 בידי עולים מצ'כיה, הונגריה, וניצולי השואה ממקומות אחרים, שהתיישבו בבתי הכפר הערבי הנטוש, אל-מוזירע או עומזרה, שהיה ממוקם במקום בו שוכנת כיום הכניסה לעיר אלעד. היישוב נקרא בתחילה "אום זרע" ו"מזרע הר", שנגזר משמו של הכפר הערבי הנטוש. ביוני 1949 עלה למקום כח חלוץ של גברים להכין את הבתים למגורים.

ב-1951, שם המושב הוחלף בעקבות הקמת משתלה ומפעל של צמחי מרפא ביישוב על ידי מרדכי קליין. המפעל לא צלח אך השאיר למקום את שמו (מזור מלשון מרפא)<ref name=":0"></ref>. 

באוגוסט 1950 תואר היישוב: "יפה היא אום זרע ... בתים מסודרים השרוים בגינות נוי. ... הונח צינור מים ממרחקים הנותן מים בשפע לכל בני הכפר." במאי 1951 התגוררו במושב 85 משפחות.
בסוף 1952 עדיין התגוררו התושבים בבתים של הכפר הערבי. המקום תואר אז: "אין רחובות. השבילים לא סוקלו עדין מאבנים. ... חשמל מאן דכר שמיה, מים ניתנים במשורה. רתוקים הם לצינור קפריזי השופע מימיו בהתאם למצב רוח. עתים זורמים המים בשפע ויקרה תכופות שהוא יבש לחלוטין." בהמשך עברו התושבים ליישוב הקבע, כשלושה קילומטרים מערבה.

שטחו של המושב כ-2,300 דונם. במרכז המושב הוותיק רחובות שלצידם בתי התושבים שבצמוד להם חלקות א', בצידו המזרחי של המושב נמצאות חלקות ב' ו-ג'. בשדות המושב מצטלבים כביש 6, המסילה המזרחית שבנויה בחלקה על תוואי ישן ושביל ישראל. במרכז המושב מוצבת מצבת זיכרון לנופלים בני המושב במערכות ישראל.

במושב מזור 81 נחלות ועוד כ-150 מגרשים בהרחבה, כשמרבית התושבים חילונים<ref name=":0" />.

גרשון אריך שטיינר, שנמנה עם מקימי המושב, חיבר את הספר "כפר בספר" ובו תיעוד סיפורי של הקמת מושב מזור.

במושב נמצאת חוות מזור.

במושב זורם נחל מזור, שהוא נחל אכזב.

במושב פועלת תנועת הנוער של האיחוד החקלאי שעורכת מדי שבוע פעילויות לילדי המושב וכן עוזרת בטקסי המושב ואירועים שונים במושב.

==תגליות ארכאולוגיות באזור המושב==

דרומית-מזרחית למושב נמצא מאוזוליאום רומי מן המאה ה-3. מבנה זה הוא אחד המבנים היחידים ששרדו בשלמותם עד לקומה השנייה בארץ ישראל שממערב לירדן מאז התקופה הרומית. המבנה שרד כנראה משום ששימש תקופה ארוכה כמקום תפילה מוסלמי שכונה "מקאם א-נבי יחיא".
בקרבת מקום נמצאו שרידי בניין ורצפת פסיפס מן התקופה הביזנטית. על פי המסורת הנוצרית קבור במקום יוחנן המטביל. המקום הוא עכשיו גן לאומי המשתרע על 25 דונם<ref name=":0" />

<gallery>
sdot-mazor.JPG|שדות המושב במבט למזרח (ברקע בתי העיר אלעד)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.modiin-region.muni.il/מזור/ מזור], באתר מועצה אזורית חבל מודיעין
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:יישובים עבריים המשמרים שם ערבי
לכיש (מושב)

[[תל לכיש (מושב לכיש בצד שמאל של התמונה)]]
מראה הכניסה ליישוב
מושב לכיש בחבל לכיש]]

לָכִיש הוא מושב בחבל לכיש השייך למועצה אזורית לכיש. חלק גדול מפרנסת חברי המושב באה מגידול ושיווק ענבי מאכל, אותם ניתן למצוא בשפע בשדות המושב, שהוא אחד מבין שלושת המקומות בעלי מספר הכרמים הגדול בארץ, יחד עם זכרון יעקב ובנימינה.

==לכיש העתיקה==

לכיש הוא יישוב היסטורי עתיק. ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על יישוב כבר מהתקופה הנאוליתית (7500 עד 4000 לפנה"ס), בתקופת הברונזה (3150 לפנה"ס ועד 1200 לפנה"ס) לכיש היא עיר חסות מצרית והיא מוזכרת לראשונה "במכתבי אל עמרנה" שבמצרים העתיקה (המאה ה-14 לפנה"ס).

בתקופת מלכות יהודה לכיש היא עיר מבצר אחת הערים המבוצרות ביותר ביהודה. לכיש זכתה לפרסום העולמי בזכות תבליט ענק שנחשף בטרקלין האירוח בארמון המלך סנחריב שבנינווה. מעדויות היסטוריות וארכאולוגיות עולה כי אבותיהם הקדומים של מתיישבי לכיש עסקו בגידול ענבים לפרנסתם. במובן זה, אפשר לומר שתושבי לכיש של היום ממשיכים את דרכם.

==הקמת היישוב==
עד למלחמת העצמאות, ההתיישבות העברית באזור זה, החופף את חבל לכיש כיום, הייתה מעטה: נגבה במערב וגת, גלאון, קדמה וכפר מנחם מצפון מערב. המושב הוקם תחילה כהיאחזות נח"ל בשנת 1955, על אדמות , הכפר הערבי אל-קוביבה, שנכבש במלחמת העצמאות על ידי גדוד 89 של חטיבה 8, ורק מאוחר יותר הפך למושב. הגרעין המייסד של המושב היה של בני מושבים וקיבוצים באזור ספר ויישובו היה בסדר הקדימויות הראשוני באתגר ההתיישבות הציוני של אותם ימים.

==חקלאות==
בלכיש 66 משקים חקלאיים, כולם פעילים, ובנוסף עוד כ-70 משפחות של בנים ממשיכים או תושבים, המתגוררים ברובם בשכונת הבנים ובחלקם הגדול עובדים במשק ההורים.

האגודה מספקת שירותי ארגון ושיווק ללא מימון או התערבות בפעילות הכלכלית של החבר. הענף המשותף היחיד הוא גידולי בעל (פלחה) שפרושים על שטח של יותר מ-13,000 דונם של חיטה, חימצה, אבטיח, חמניות וכו'. כמו כן מופעל עדר בקר (פרטי) על שטחי המרעה שבאזור. בנוסף מרכזת האגודה את נושא המים, ניהול המשאבים (קרקעות), הדרכה, שיווק וארגון כללי.

בסך הכל נטועים בלכיש כ-5,000 דונם מטעים, ברובם המכריע כרמים. בנוסף, נטועים בשטח המושב כ-800 דונם פרחי שדה, בעיקר "פרח שעווה" לייצוא וכן חלקות נוספות של חממות, בתי רשת וכדומה. במשק מספר לולים, רפת חלב, משק דבש, משק בקר ועוד ענפים חקלאיים שונים.

==חיי הקהילה==
בלכיש פועלת אגודה קהילתית שאחראית על פיתוח וארגון חיי הקהילה ובכלל זה: חינוך, תרבות, תשתיות ופיתוח ועוד.
במושב פועלת תנועת הנוער התנועה החדשה.
בנוסף, במושב ישנו מועדון המיועד לותיקי המושב בשם ״ותיכאן״.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה

האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה או האיגוד האמריקאי לפסיכיאטריה (באנגלית: American Psychiatric Association, בר"ת: APA) היא ארגון מקצועי אמריקני שחבריו הם רופאים מומחים ומתמחים בפסיכיאטריה. בשנת 2006 מנתה האגודה יותר מ-35,000 חברים שרובם הגדול פועל בצפון אמריקה. אין להתבלבל בין ארגון זה לבין "האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה", שגם ראשי התיבות שלה הם APA.

באתר האינטרנט של האגודה מוצג תאורה והחזון שלה:
:"האגודה היא ארגון של פסיכיאטרים הפועלים יחדיו על מנת להבטיח טיפול הומני ויעיל באנשים בעלי הפרעות נפשיות, כולל הסובלים מפיגור שכלי, או מהפרעות הקשורות להתמכרות לחומרים ממכרים. האגודה היא הקול והמצפון של הפסיכיאטריה המודרנית. החזון שלה הוא חברה שבה יש אבחון וטיפול פסיכיאטרי זמינים ונגישים."

האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה מפרסמת מספר כתבי עת, עלונים שונים וכן את המדריך הסטטיסטי לאבחון הפרעות נפשיות, המוכר גם בכינוי DSM (ר"ת: "Diagnostic and Statistical Manual of mental disorders"). המדריך הסטטיסטי לאבחון הפרעות נפשיות הוא ספר מקובל ורווח ברוב העולם המערבי, ופסיכולוגים ופסיכיאטרים רבים נעזרים בו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פסיכיאטריה, אמריקאית
פסיכיאטריה
קטגוריה:פסיכיאטריה
חזון (מושב)

חָזוֹן (או חזור) הוא מושב השייך למועצה אזורית מרום הגליל.

==היסטוריה==
המושב הוקם בשנת 1969, על ידי חברי המושבים בגליל. הוא שוכן על מורדותיו הצפון-מערביים של הר חזון בגליל התחתון, בגובה של כ-440 מטר מעל פני הים.

בשנת 1976 הפסיקה הסוכנות היהודית את הסיוע למושב לאחר שמכר חלק מיבוליו לקבלנים ערבים בשיטת ה"דמן" (מכירת היבול על העצים).

==כלכלה==
במושב מתגוררים כ-300 תושבים. רובם מתפרנסים מחקלאות (ענף הלול לביצים לדוגמה), מקצועות חופשיים ואירוח כפרי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1969
קטגוריה:יישובים במחוז הצפון
מכל דלק תצורתי

[[F-15E עם מכלי דלק תצורתיים המותאמים לשורש הכנף]]
מטוס הקרב F-15E]]
מטוס הקרב F-16I, מותקן מעל שורש הכנף]]
מכלי דלק תצורתיים (באנגלית: Conformal Fuel Tanks, או CFT) במטוסי קרב, הם מכלי דלק חיצוניים הבנויים מחוץ לגוף המטוס וצורתם מותאמת לצורתו. התאמה זו גורמת לגרר קטן ביחס לגרר הנוצר ממכלי דלק נתיקים בעלי נפח דומה (הגרר של שני מכלים תצורתיים במטוס F-15 איגל הוא פחות מרבע מהגרר של מכל גחון נתיק, ופחות משמעותית מגרר של מכל נתיק יחיד בכנף). עקב הגרר הקטן יותר, מאפשרים מכלים מסוג זה זמן טיסה ארוך יותר ופגיעה פחותה בביצועים ביחס למכלים הנתיקים. מכלים תצורתיים אינם מגדילים את שטח חתך המכ"ם של המטוס באופן משמעותי ומאפשרים טיסה במהירויות גבוהות יותר.

בניגוד למכלים נתיקים, לא ניתן להשליכם בעת טיסה על מנת להקטין את משקל המטוס ואחזקתם מסובכת יותר ודורשת זמן ארוך יותר.
מכלים תצורתיים קיימים עבור מטוסי קרב דוגמת ה-F-15 ,F-16, דאסו ראפאל, יורופייטר טיפון והגריפן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רכיבי כלי טיס
דלק תצורתי
Here We Are (סדרת טלוויזיה)

Here we are הייתה תוכנית ללימוד אנגלית שהופקה על ידי הטלוויזיה החינוכית בין השנים 1974- 1976. לסדרה הופקו 22 פרקים "עיקריים" ועוד 30 פרקים קצרים יותר (המיועדים לתלמידים מתקשים). נוסף על כך הוציא משרד החינוך ספר תרגילים, מדריך למורים, ושלוש קלטות אודיו אשר ליוו את הסדרה. הסדרה יועדה לתלמידי כיתות ו' (שנה שנייה של לימודי השפה האנגלית).

הסדרה צולמה בשחור-לבן, בוימה על ידי אירווינג קפלן, מייקל גרינשפן וברוך ורטהיים. את האנימציה סיפק דני לבקוביץ. לו גולן כתב את התסריטים, ואסטל פרידמן הייתה המפיקה האחראית. את שיר הפתיחה המפורסם שביצעו שחקני הסדרה כתב לו גולן, הלחינה ברברה גרוס ועיבד מל קלר. הסדרה שודרה בשידורים חוזרים, עד סוף שנות ה-80. כיום רבים מפרקי הסדרה אינם ראויים לשידור בשל הזנחה בארכיוני הטלוויזיה החינוכית.

== עלילה ==
המסגרת הסיפורית של התוכנית עסקה בחיי היום יום בעיר גדולה. בין היתר, תוארו עבודת משרד וכלבו (בבעלות "מר גולן") במרכז תל אביב. במהלך הפרקים תורגלו היבטים שונים בתוכנית הלימודים באנגלית באמצעות מפגשים שהתקיימו בין אנשי המשרד, קניות, וכיוצא באלה. בין הדמויות הבולטות ניתן היה לראות את מיס קפלן, אשר שימשה בין השאר כמזכירת הכלבו, ותכונתה הבולטת הייתה שלומיאליות ושתי ידיים שמאליות.

== שיר פתיחה ==
שיר הפתיחה של התוכנית החל במילים: "Here we are in the center of town. Look! Everybody's here again". הסרטון אשר התלווה לשיר צולם בכיכר דיזנגוף בתל אביב, ובמקורו הייתה שורת הפתיחה "Here we are at Dizengoff Circle", אך שורה זו נדחתה, מכיוון שכאשר הוועדה המייעצת צפתה בפרק הפיילוט, הציע אחד המפקחים להשתמש במונח כללי יותר, כדי לאפשר לילדים שאינם חיים בתל אביב לחוש שזהו גם מרכז העיר שלהם. הפתיח של חלק מהפרקים צולם בכיכר העצמאות בנתניה.

שיר הסיום מתנגן על רקע תמונות של כיכר המצבה בבת ים וחלק מהפרקים על רקע כיכר ציון בנתניה.

== צוות השחקנים ==
* שרה אמן - מוכרת בקיוסק; שרה, מגדת העתידות
* היינץ ברנרד - הצייר; אופה פיצה
* פיטר פלדמן - מר (דייוויד) גולן המקורי וכל בניו (11 פרקים)
* אליס גולמבו - מיס (ת'למה) קפלן; השוטרת אילנה
* אהרן קפלן (בנו של אירווינג קפלן) - רמי
* צ'ארלס ברנשטיין - מר גולן וכל בניו (11 פרקים, לאחר פרישת פיטר פלדמן), בסדרה הם מוצגים כקרובי משפחה של משפחת גולן המקורית. 
* סוזי מילר - הופיעה בשירה בפרק אחד, ביחד עם הזמר דני מסנג
* דני מסנג
* טל ברודי (פרק אחד, בתפקיד עצמו)

== בתרבות הפופולרית ==
* הקומדי סטור ביצעו פארודיה על Here We Are.
* הטלוויזיה החינוכית הוציאה תקליטור עם שירים+קטעי וידאו מהתוכניות החינוכיות, ובהם שירים מהסדרה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
*[https://www.youtube.com/watch?v=h8ZhGRf0grU הפרק הראשון], בערוץ [https://www.youtube.com/channel/UC_fUfLFo31WTFZPxgr1EcLA כאן חינוכית], באתר youtube הועלה ב 23 במרץ 2010

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות ללימודי אנגלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
שאגן

שאגן (שם מדעי: Alouatta) הוא סוג של קוף הידוע בקולו הרועש ומשם שמו. גודלם נע בין 56-92 ס"מ ללא הזנב, שעשוי להגיע לאורך זהה. קופים אלה חיים בצמרות העצים ביערות הגשם שבמרכז אמריקה ובדרומה.

השאגנים חיים בקבוצות של 10 עד 18 פריטים, בהן יותר מזכר אחד. לאחר ההמלטה, הנקבות שומרות את הצאצאים איתן בכל עת, בדרך כלל צמודים לבטנן או לגבן, למשך מספר חודשים, לאחריהם אלו הופכים לעצמאיים. הם ניזונים מעלי הצמרות ביחד עם הפרחים והפירות. השאגן הוא אכלן בזבזני - הוא נוהג לטעום מעט ממזונו לפני שהוא משליך אותו על הרצפה. מכיוון שהוא משליך פירות עם הזרעים שבהם, הוא מפיץ זרעים ובכך מסייע למגוון האקולוגי ביערות העד.

כמו רבים מקופי העולם החדש, זנבו של השאגן גמיש ביותר, ומשמש אותן כמעין יד חמישית - ללפיתת ענפים ולתפיסת חפצים. השאגן אינו קופץ מעץ לעץ - הוא לעולם יחזיק בשתי ידיים או ביד ובזנב בענפים.

שמו של השאגן בא לו מצורת התקשורת שבני הסוג מקיימים ביניהם. השאגן משמיע מעין נביחות, הנשמעות למרחק של 2-3 קילומטר. העצם ההיואידית בצווארו היא מוגדלת, ומשמשת כתיבת תהודה המגבירה את קולו.

כאשר ירגיש מאוים, יטיל השאגן צואה לתוך ידיו וישליך אותה לעבר הגורם המטריד על-מנת לסלקו.

==המינים בסוג==
*שאגן אדום יד, (Alouatta belzebul)
*שאגן שחור, (Alouatta caraya)
*שאגן קויבה, (Alouatta coibensis)
*שאגן חום, (Alouatta fusca)
*שאגן רעמה, (Alouatta palliata)
*שאגן שחור מקסיקני, (Alouatta pigra)
*שאגן אדום בוליביאני, (Alouatta sara)
*שאגן אדום ונצואלי, (Alouatta seniculus)
*שאגן אדום גיאני, (Alouatta macconnelli)
*שאגן שחור אמזוני, (Alouatta nigerrima)
*שאגן אדום יד של ספיקס, (Alouatta discolor)
*שאגן דובי, (Alouatta arctoidea)
*שאגן חום, (Alouatta guariba)
*שאגן אדום של מאראנהאו, (Alouatta ululata)
*שאגן אדום פורוסי, (Alouatta puruensis)
*שאגן אדום חוארי, (Alouatta juara)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1799
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:קופי עכביש
קטגוריה:אוכלי עלים
ציצה (הרלדיקה)

בהרלדיקה, הציצה היא התקן בשלט הרלדי. זוהי דמות (או קבוצת דמויות), בדרך כלל חיה גדולה כלשהי, הממוקמת מעל לקסדה אשר מעל למגן. באופן מסורתי שימשה הציצה אך ורק גברים, למעט מלכות אנגליה, אשר השתמשו בסמלים הרלדיים של גברים.

בעבר היו אצילים שהתמשו בציצה שלהם כסיכה אישית. דבר זה הוביל לשימוש שגוי במילה, לתיאור מגן או שלט הרלדי שלם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
מעטה (הרלדיקה)

המעטה (Mantling או lambrequin) בהרלדיקה הוא מעין צעיף בד שנתלה מהקסדה שמעל למגן ומהווה מעין תפאורה למגן.

המעטה מתאר את כיסוי הבד שתלו האבירים מקסדותיהם כדי להגן על עצמם מהשמש ומהרוח. 

בדרך כלל מציירים את המעטה כמרופט או אף חתוך לגזרים, כביכול כתוצאה מפגיעות חרב בקרב. לעיתים רחוקות יותר - בדרך כלל במקרה בו איש כמורה משתמש בקסדה (כובע או כתר) עם מעטה - יוצג המעטה שלם וללא רבב. זוהי בחירה אמנותית בלבד ומשמעותה עיצובית ולא סמלית.

למעטה שני צדדים - האחד בצבע רגיל (אדום, כחול, ירוק, שחור או סגול), והשני בצבע מתכתי (לבן או צהוב). המעטה בדרך כלל צבוע בצבעים המייצגים של המגן או של המדים אשר שייכים לישות המיוצגת. עם זאת, ישנם מקרים יוצאי דופן של התאמות צבעים חריגות, בעיקר בשלטים הרלדיים של שליטים או ישויות ריבוניות.

==ראו גם==

*טינקטורה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:התקנים הרלדיים
תומכים (הרלדיקה)

בהרלדיקה, התומכים הם שתי דמויות אשר ממוקמות משני צדי המגן ומתוארות כמניפות אותו. התומכים עשויים להיות חיות, בני אדם, ובמקרים נדירים אף צמחים וחפצים - אמיתיים או דמיוניים. לעיתים קרובות לדמויות אלו עשויה להיות חשיבות מקומית או קשר היסטורי.
==רקע==
בדרך קבע, במידה ולא צוין אחרת בבלאזון, התומכים יתוארו תמיד כעומדים על רגליהם האחוריות, וזרוע אחת שלהם גבוהה מהשנייה (תנוחה הנקראת Rampant) - עד כמה שטבע הדמויות המתוארות מאפשר זאת.
חיות פראיות מיוצגות לעיתים כשלשונן בחוץ - דבר המסמל שאגה.

תומכים הוענקו כהטבה מיוחדת לאצילים והוענקו בפקודת השליט. התומכים הועברו בירושה רק במקרים מיוחדים של אצולה תורשתית או חברי משפחת המלוכה - באנגליה, ומנהיגי שבטים או בארונים פאודליים שתוארם קדם לשנת 1587 - בסקוטלנד. תומכים שלא הועברו בירושה הוענקו בעיקר לנושאי תואר אבירות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התקנים הרלדיים
עמוס כרמלי

עמוס כרמלי (שוורץ) (15 במרץ 1937 – 7 ביוני 2014) היה עיתונאי, איש טלוויזיה ורדיו ישראלי ובמאי סרטים.

==ביוגרפיה==
כרמלי נולד בחיפה והתחנך בתיכון חוגים שבעיר. הוא החל את עבודתו העיתונאית בגיל 17, הוא כתב אז במדורי הספורט במספר עיתונים כאשר הוא נושא מספר שמות. את דרכו כשדרן רדיו התחיל במחלקת הספורט. לפני שידור משחק הכדורגל הראשון שלו אמר לו שדר הספורט הנודע נחמיה בן אברהם: "ברדיו אין שוורץ – בחר לך שם עברי".

בסוף שנות ה-60 היה כרמלי בין מקימי סניף הטלוויזיה הישראלית בחיפה, ושימש במשך שנים רבות כתב הטלוויזיה בחיפה ובאזור הצפון כולו. הוא נהג לפתוח רבות מכתבותיו במשפט המפורסם "כאן עמוס כרמלי מחיפה". במשך כ-60 שנות עבודתו יצר כ-3000 כתבות וסרטים דוקומנטריים.

עבודתו העיתונאית זיכתה אותו בשנת 2000 בפרס סוקולוב לעיתונאות על עבודתו העיתונאית ועל תרומתו לחברה.

בשנת 2004 הוענק לו אות יקיר העיר חיפה עבור פעילותו בטלוויזיה הישראלית.

בראשית שנת 2014 הוענק לו פרס מפעל חיים מטעם תא עיתונאי חיפה והצפון על פעילותו העיתונאית רבת השנים.

עמוס כרמלי היה נשוי לתמר (פרנקל) ואביהם של רן כרמלי, במאי סרטים, ואלון.

נפטר לאחר מאבק במחלה ב-7 ביוני 2014. נקבר בבית הקברות כפר סמיר בחיפה.

==לקריאה נוספת==
* שי חורב, עמוס כרמלי, בלקסיקון החיפאים אישים ודמויות בחיפה, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 208, 2018.

==קישורים חיצוניים==
* אלי אלון, [https://web.archive.org/web/20100101000000/https://cafe.themarker.com/post/3039255// מצדיעים לעיתונאי עמוס כרמלי], באתר TheMarker, 3 בינואר 2013 (מאורכב בוייבאק מאשין)
* 

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:יקירי חיפה
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: הפקולטה לחקלאות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
חננאל אתרוג

הרב חננאל אתרוג (נולד בשנת 1965) הוא ראש ישיבת שבי חברון.

==קורותיו==
נולד בירושלים למנחם ולחוה אתרוג (קימלמן). למד במדרשית נעם, בישיבת שבי חברון ובישיבת מרכז הרב. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת גולני. לאחר נישואיו חזר לישיבת שבי חברון כר"מ. כמו כן לימד בישיבת ניר קריית ארבע ובישיבת מעלה חבר.

ב-2003, אחרי אירוע מוחי שעבר ראש הישיבה הרב משה בלייכר, מונה לממלא מקומו. מלמד בישיבה גמרא, אמונה ותנ"ך.

נשוי לנעמה לבית ציפסר אשר מנהלת את המדרשה "שירת חברון" בקריית ארבע ומתגורר בקריית ארבע.

==ספריו==
* כנפי יונה – פירוש על ספר יונה
* המסילה העולה בית אל – עיון באגדות החורבן
* בסוד קדושים – עיון באגדות חז"ל

==קישורים חיצוניים==

*  [http://www.bneyzion.co.il/בית-המדרש/רבנים?rav=הרב%20חננאל%20אתרוג שיעורי הרב אתרוג בתנ"ך באתר התנ"ך של 'בני ציון']
* הרב חננאל אתרוג, [http://www.machonmeir.org.il/hebrew/main_id.asp?id=2130 התפילה] מאתר מכון מאיר
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/הרב_חננאל_אתרוג/ כל הכתבות על הרב חננאל אתרוג], באתר ערוץ 7
* 
* 
* 

קטגוריה:ראשי ישיבות ציוניות
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:רבני ישיבת ניר קריית ארבע
קטגוריה:קריית ארבע: רבנים
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:רבני ישיבת שבי חברון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
פצצה מתקתקת

פצצה מתקתקת הוא השם הנפוץ לניסוי מחשבתי במוסר העוסק בשאלת הצדקת עינויים במקרה בו העינויים יצילו חיי אדם. בישראל משמש המושג להצדקת שימוש בצעדים חריגים דוגמת סיכול ממוקד ולחץ פיזי מתון כדי למנוע פעולת טרור העומדת להתרחש.

==תרחיש הפצצה המתקתקת==

בידי הרשויות עצור אדם היודע כי עומדת להתרחש פעולת טרור שתגבה קורבנות רבים. נתון כי אדם זה יגלה את המידע הנחוץ למניעת פעולת הטרור אך ורק אם יעבור עינויים. נשאלת השאלה: האם יש לענות אותו?

==במערכת הביטחון הישראלית==
במערכת הביטחון הישראלית המונח משמש לציון אירוע חבלני ספציפי העומד להתרחש בזמן הקרוב אשר יש לעשות כל מאמץ על מנת לסכלו, וכן בהתייחסות למחבל העומד לבצע פעולת טרור בזמן הקרוב.

בעקבות טענות על שימוש בלתי מבוקר בעינויים במהלך חקירתם של עצירים פלסטינים על ידי השב"כ, הוקמה ועדת לנדוי, שפרסמה בשנת 1987 דו"ח ונועדה לקבוע קריטריונים לשימוש באמצעי חקירה זה. עיקר הדו"ח: התרת שימוש בלחץ פיזי מתון בחקירות, והגמשה של הכללים כאשר מדובר בחקירה העוסקת ב"פצצה מתקתקת".

בפסק דין של בג"ץ משנת 1999 נקבע שאמצעים אלו אינם חוקיים, אולם במקרים שבהם יוכח ששימשו לסיכול פיגוע צפוי, הצורך בהם עשוי להצדיק הימנעות מנקיטת צעדים נגד החוקרים. ההחלטה על הפעלת הנוהל מתקבלת בהתייעצות עם ראש השירות ונמסרת עליה הודעה ליועץ המשפטי לממשלה.

בעקבות השימוש שנעשה בו בדיווחים באמצעי התקשורת חלחל הביטוי בהשאלה אל שפת היומיום כמטבע לשון, ומשמעותו הורחבה לתיאור מצבים הרי אסון מסוגים שונים העתידים לקרות.

בדצמבר 2015 נחקרו שלושה חשודים יהודים בהצתת בית משפחת דוואבשה בדומא בנוהל פצצה מתקתקת, שימוש ראשון בנוהל בישראל בחקירת יהודים. במקרה זה ספג השימוש ביקורת שלפיה מדובר בהרחבת הגדרתו המקורית של המונח.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טרור בישראל
קטגוריה:קהילת המודיעין הישראלית
קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:דימויים
קטגוריה:ניסויים מחשבתיים במוסר
קטגוריה:עינויים בישראל
משנה למלך

<imagemap>
תמונה:Viceroyalties in Spanish America after 1776.svg|שמאל|מלכויות המשנה באימפריה הספרדית באמריקה במאה ה-18.
rect 439 37 667 66 מלכות משנה
rect 158 37 413 63 אמריקה הספרדית
rect 270 82 581 111 הרפורמות הבורבוניות
rect 173 77 255 110 1776
rect 311 228 522 296 מלכות המשנה של ספרד החדשה
rect 435 462 653 530 מלכות המשנה של גרנדה החדשה
rect 159 640 414 669 מלכות המשנה של פרו
rect 512 738 722 808 מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה
desc bottom-left
</imagemap>
המשנה למלך (באנגלית: Viceroy; בספרדית: Virrey; בפורטוגזית: Vice-Rei) היה הפקיד בעל הדרגה הגבוהה ביותר במערכת בירוקרטית קולוניאלית בקולוניה מסוימת, המושל אזרחית וצבאית בשמו של המלך על היחידה המנהלית הקרויה "מלכות משנה". 

באימפריה הספרדית כיהנו בו-זמנית מספר משנים למלך ברחבי האמריקות. ב-1525 יוסדה מלכות המשנה של ספרד החדשה; ב-1544 יוסדה מלכות המשנה של פרו; בשנת 1717 הוקמה מלכות המשנה של גרנדה החדשה (Virreinato de Nueva Granada), אשר התפרקה והוקמה בשנית בשנת 1739; ולבסוף בשנת 1776 הוקמה מלכות המשנה של ריו דה לה פלטה (Virreinato del Río de la Plata).

בנוסף למשנים למלך שבאמריקות היו למלך הספרדי משנים למלך גם באירופה: בשנת 1503 יוסדה מלכות המשנה של נפולי (Virreinato de Nápoles), ואילו בין השנים 1580 ל-1642 התקיימה מלכות המשנה של פורטוגל (Virreinato de Portugal). לבסוף, היו גם מספר משנים למלך גם בספרד עצמה: באראגון, ולנסיה ובקטלוניה. 

תפקידו של המשנה למלך איבד מחשיבותו עם החלפת השושלת ההבסבורגית בשושלת הבורבונית בספרד בשנת 1700. 

התואר שימש גם באימפריות אחרות, אם כי לרוב באופן בלתי רשמי ומצומצם יותר מאשר בזו הספרדית, כגון מדינת ברזיל תחת האימפריה הפורטוגזית, הודו תחת האימפריה הבריטית, צרפת החדשה תחת האימפריה הצרפתית (כיום בקנדה). בנוסף, מספר בתי מלוכה אירופאיים השתמשו בתארים אלו לציון המושלים מטעמם בטריטוריות שונות בתחומי ממלכתן.

==פיקוח באימפריה הספרדית==
מועצת האינדיאס, אשר הוקמה בשנת 1524 כמוסד שניהל עבור המלך את האימפריה, הוסמכה לשלוח מפקח כללי (visitador general) על מנת לחקור האשמות או חשדות למנהל לא-תקין מצד גוף או בעל משרה שלטונית. מוסד זה היה יעיל, אולם לא נעשה בו שימוש דחוף.

אמצעי הפיקוח העיקרי על המתחולל במלכות המשנה היו ה"רסידנסיאס" (residencias) – הליך שגרתי של דיווח וביקורת משפטית של תקופת השלטון של בעל משרה בכירה. עם סיום שלטונו, דרך קבע, נערך הליך שבדק את הישגיו ובירר טענות שהועלו כנגדו.

אופייה של הבירוקרטיה ברחבי האימפריה, ושל הקבוצות המאורגנות בה, סייע גם הוא להליך הפיקוח והביקורת המתמיד על התנהלות מלכות המשנה. מצופה היה ממושל שיתייעץ עם חברי האודיינסייה שבתחום סמכותו ולדעתם היה משקל. גילדות ומועצות ערים, וכן קבוצות מאורגנות אחרות, כגון אנשי הכנסייה והצבא, שמרו בקנאות על זכויות היתר (fueros) שלהם ולא היססו לפנות לכתר על כל פגיעה במעמדם. מערכת משפטית היררכית קיבלה תלונות כנגד פקידים שהואשמו בשחיתות או בניצול סמכותם לרעה, וטיפלה בהם ביעילות משתנה בהתאם לזמן ולמקום.

== ראו גם ==
* מושל כללי
* מושל הודו (בריטי)
* מושל הודו הפורטוגזית

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:האימפריה הספרדית
קטגוריה:ספרד: פוליטיקה
*
מסת שמש

באסטרונומיה ובאסטרופיזיקה מסת שמש (או מסה סולרית) היא יחידת מידה למסה של עצמים כבדים כגון כוכבים. ומסומנת לרוב ב- <math>M_{\odot}</math>. מסת שמש אחת היא מסתה של השמש, המוערכת ב-1.9891x10<sup>30</sup> קילוגרם.

לדוגמה, מסתו של כוכב הלכת צדק היא כאלפית מסת שמש. מסת השמש היא 332,946 מסות ארץ (כלומר מסות של כדור הארץ). הכוכב המסיבי ביותר שנצפה עד כה הוא R136a1 ומסתו 265 מסות שמש.

את המסה של השמש מעריכים בעזרת ההשפעה הכבידתית שלה על תנועת העצמים האחרים במערכת השמש. בתלות בערכו של קבוע הכבידה: <math> G= 6.67384 \times 10^{-11} {m^3 \over s^2 kg} = 6.67384 \times 10^{-8} {cm^3 \over s^2 gr} </math>.

כך, בהתבסס על אורך שנת ארץ ובמרחקו של כדור הארץ ניתן להגדיר מסת שמש אחת כ:
:<math>M_\odot = \frac{4 \pi^2 \times (1\,\mathrm{AU})^3}{G \times (1\,\mathrm{yr})^2}</math>

השמש אמנם מקרינה אנרגיה ומאבדת מסה בקצב של כארבעה מיליון טון מדי שנייה, אבל עובדה זו לא תגרום לשינוי משמעותי ביחידת המידה במהלך מיליוני השנים הקרובות, היות שרוח השמש נושאת עמה רק כ- ממסת השמש בשנה.

==היסטוריה==
האדם הראשון שניסה לאמוד את מסת השמש היה אייזק ניוטון. בספרו, "פרינקיפיה", הוא העריך שהיחס בין מסת השמש למסת כדור הארץ הוא 1/28,700. מאוחר יותר הוא קבע כי אומדן זה היה מבוסס על ערך שגוי של היסט השמש, בו השתמש כדי להעריך את המרחק בין כדור הארץ לשמש (יחידה אסטרונומית אחת). בעקבות כך הוא שינה את התוצאה והשיג יחס של 1/169,282, ופרסם זאת במהדורה השלישית של "פרינקיפיה". כיום, שימוש בערך הנוכחי של היסט השמש מראה שהיחס הנכון בין המסה של השמש לזו של כדור הארץ הוא 1/332,946.

==ראו גם==
* מסת צדק
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יחידות מידה: מסה
קטגוריה:מידות אסטרונומיות
עין גדי מים מינרליים

מבנה המפעל בעין גדי

עין גדי מים מינרליים בע"מ היא חברה להפקה ושיווק של מים מינרליים הנמצאת בבעלות משותפת של השותפות יפאורה-תבורי וקיבוץ עין גדי. מפעל החברה פועל בקיבוץ עין גדי החל מפברואר 1997. המפעל שמשתרע על שטח של 11 דונם הוא הגדול מסוגו במזרח התיכון.

== מקור המים ==
מפעלי המים של "עין גדי מים מינרליים" סמוכים לקיבוץ עין גדי, הממוקם בנווה עין-גדי, נוה המדבר הגדול והמרכזי בישראל. חלק ניכר מהשטח, לרבות המעיינות, מוכרז כשמורת טבע. מי הגשם היורדים בהרי יהודה מחלחלים במשך שנים דרך שכבות קרקע עליהן לא התקיימה כל פעילות תעשייתית או מזהמת ולכן הם נובעים צלולים ונקיים במיוחד. הצלילות הגבוהה של המים נובעת גם מהחלחול הארוך והמסנן דרך שכבות סלעי המשקע, תוך כדי חלחול וסינון המים סופחים מינרלים חיוניים כאבץ, מגנזיום, סידן ואשלגן.

המים נתפסים מנביעה טבעית ללא קידוח ומוזרמים ללא מגע יד אדם הישר לבקבוקים, לאחר תהליך סינון מיקרוביולוגי. בקבוקי המים נבדקים מדגמית כל שעתיים למניעת זיהומים, כפי שמתחייב מהתקן האירופאי.

==המאבק על מקורות המים==
המפעל משתמש במים בהתאם למכסת מים שהוקצתה לקיבוץ ושימשה בעבר לצורכי חקלאות. עם זאת, בעוד שבעבר לא תמיד נוצלה המכסה במלואה, והעודפים זרמו לשמורת עין גדי, לאחר הקמת המפעל מנוצלת המכסה במלואה. פעילי איכות סביבה בישראל יצאו נגד השימוש במים למפעל וטענו שהדבר פוגע בשמורת הטבע. פרופ' יורם אבנימלך, מומחה לענייני מים מהטכניון המליץ בשנת 2004 לכנסת שהקיבוץ יחדל מן השימוש במי מעיין לצרכיו השוטפים וח"כ נחמה רונן העלתה שאילתה בנושא.

ד"ר עוזי פז, שהיה ב-1958 מקימו של המדור לשמירה על הטבע במשרד החקלאות, כתב למערכת הארץ: "נאת עין גדי ... הייתה נאת מדבר מקסימה בשפע הצמחייה שבה, שהתבלטה למרחקים בצבעה הירוק. נכון ל-2020, לא נותר במדרון שמתחת למעיין עין גדי אלא יער מצבות של עצים ושיחים שמתו מיובש, לאחר שגזלו את מימיהם. ... הקיבוץ טוען כי קיבל מכסת מים לחקלאות ושואל מה ההבדל אם הוא 'אורז' אותם בקליפה של מלון או פומלה, או בפלסטיק מעוצב כבקבוק. אחד ההבדלים הוא שכתמי הירק של החקלאות משתלבים בנוף ואילו המבנה המפלצתי שהוקם בלב השטחים החקלאיים עומד בסתירה לכל מהותה של השמורה. ואם לא די במבנה כשלעצמו, הרי גם משאיות ענק פולשות לתוך השקט והשלווה שאמורים להיות במקום", וקרא לחרם צרכנים על המפעל.

הקיבוץ, מצידו, טען שהמפעל הוקם תוך תיאום עם גורמי שמירת סביבה ורשות העתיקות ושומר על שיווי משקל אקולוגי עם סביבתו, הכולל בידוד רעש וטיפוח נוי סביב שטח המפעל. לטענת הקיבוץ, הנזקים לשמורה נובעים מתופעות טבע שאין לקיבוץ שליטה עליהם, כמו ירידת מפלס ים המלח.

באפריל 2007 נחתם הסכם בין הקיבוץ לבין רשות הטבע והגנים, על פיו הקיבוץ ישתמש לצורך המפעל רק במי מעיין שולמית, ומים לצרכים אחרים הוא ייקח ממוצא השמורה במקום ישירות מהמעיין, כפי שהיה מאז הקמת הקיבוץ. כן נקבע, שאם הקיבוץ ירצה לקחת מים ממעיין עין גדי הוא יצטרך להזרים מים בכמות שווה ממוצא השמורה חזרה לנקודת הנביעה של המעיין. בעקבות ההסכם הוסר הצינור שעבר בנחל דוד והזרימה שבה לנחל במהלך כל השנה.

עתירה לבג"ץ בשם האגודה לצדק חלוקתי שבקשה את ביטול הרישיון למכירת מים מינרליים ממעיינות, כולל ממעיין עין גדי, נדחתה ב-2010.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפאורה-תבורי
קטגוריה:מים מינרליים
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:עין גדי
הלם העתיד

הלם העתיד (באנגלית: Future Shock) הוא ספר שכתב העתידן אלווין טופלר בשנת 1970, ועוסק במונח פסיכולוגי בשם זה שטבע טופלר. הספר קובע לאור קצב השינויים הטכנולוגיים והחברתיים בעשרות השנים שקדמו לכתיבתו כי העתיד צופן בחובו שינויים רבים בקצב שלא יאפשר לרבים להתמודד עמו מעמדת יציבות, דבר שיגרום למתח נפשי גבוה, בלבול ותחושת אובדן דרך.

טופלר מזהה את מהפכת העתיד במעבר מחברה תעשייתית לחברת תיעוש־על, לצד התקדמות מהירה מאוד בתחום הרפואה והגנטיקה, שאם לא יווסתו מבעוד מועד לקצב שיאפשר החלה הדרגתית של השינויים על פני העולם כולו, עתיד לגרום לבעיות נפשיות שלא נצפו מראש.

הספר בתרגומו לעברית ראה אור לראשונה בשנת 1971.

בשנים 1980 ו-1990 פרסם טופלר שני ספרים נוספים שעשויים להיחשב כספרי המשך ל"הלם העתיד": "הגל השלישי" ו"מהפך העוצמה". בספריו אלו המשיך לטוות את רעיון השינויים ופיתח תאוריית גלים חברתית-תרבותית-כלכלית. לתפיסתו, בחברתנו הפוסט מודרנית הכלכלה הופכת לכלכלה סופר סמלית, ודרך עשיית העושר היא באמצעות ידע.

==במבט מן העתיד==
"הלם העתיד" זכה להצלחה רבה. אלווין טופלר הצליח לחזות מגמה מהותית בחיים המודרניים שבה קצב השינויים המהיר ההולך וגובר, גורר עמו בין היתר ערעור הרגשת הביטחון וקושי להסתגל לחיים. מצב זה גורר עמו ריבוי מקרי גירושין ויצירת משפחות מורכבות. הוא חזה גם הופעת מוצרים רבים חדשים ומגוונים, תקשורת מותאמת אישית וכדומה. הספר מתמקד בצורת הארעיות שבה מתנהלים החיים המודרניים בשל קצב ההתרחשויות המהיר, העדר קביעות מסוג כלשהו בעבודה ובמגורים וכדומה, ועמד על ההיבטים הפסיכולוגיים, האסתטיים והחברתיים של התופעה. טופלר התייחס גם לעודף האינפורמציה או היצף המידע שהם חלק מהלם העתיד.

בריאיון לכתב העת Wired שנערך בשנת 2003, טען אלווין טופלר שהיו שתי שגיאות בספרו "הלם העתיד". השגיאה האחת היא שהספר לא היה קיצוני דיו, זאת למרות שבתקופה בה פורסם נחשב הספר קיצוני מאוד. השגיאה השנייה הייתה האמון בכלכלנים שראו אי התאמה בצמיחה הכלכלית אבל חשבו שדי בהתאמות קלות של התאוריות. באותה עת הוא עדיין לא ראה את המהפך הכלכלי העצום שעתידה לעבור החברה התעשייתית והאמין עדיין בשינוי הליניארי של הכלכלה. קצב השינויים המהיר הביא למגבלות בקבלת החלטות מהירות בשאלות מורכבות מה שהביא לשימוש נרחב במחשב לקבלת החלטות. המחשבה הייתה שהמוח הענק של מחשבי העל יוכל לעכל את האינפורמציה הרבה ולקבל עבורנו את ההחלטות הדרושות במהירות והחיים שוב יהיו פשוטים. המציאות הראתה שהמחשבים צריכים להיות די מורכבים והחיים לא שבו להיות פשוטים.

== לקריאה נוספת ==
* אלווין טופלר, הלם העתיד, תרגום יורם שדה, הוצאת עם עובד, 2001.

== קישורים חיצוניים ==
* 
** ([http://www.ghandchi.com/iranscope/Anthology/Alvin_Toffler00.htm המקור באנגלית], 26 בספטמבר 2000)
* [http://www.wired.com/wired/archive//1.05/toffler.html?person=alvin_toffler&topic_set=wiredpeople ראיון באנגלית לכתב העת ווירד משנת 1993, ראיין פיטר שוורץ]
* 
* 

קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:עתידנות
קטגוריה:ספרי 1970
קטגוריה:חברה וטכנולוגיה: יחסי גומלין
קטגוריה:ספרי ספרית אפקים
קטגוריה:פסיכולוגיה: ספרי מדע
אל דנטה

אַל דֶנְטֶה (באיטלקית: al dente – מילולית: "על השן") הוא מונח בתחום הבישול המתייחס לבישול פסטה לרוב, ולעיתים גם אורז (להכנת ריזוטו) או ירקות, ומשמעותו שהפסטה או האורז מבושלים, אולם עדיין קשים, ונדרשת לעיסה שלהם (ואין מדובר בפסטה רכה שאין צורך ללעוס אותה). כאשר מדובר בירקות, הכוונה, שהירקות בושלו בישול קצר ביותר והם עדיין פריכים.

באיטליה מקובל שהפסטה צריכה להיות מוגשת בהיותה במצב בישול בדרגת 'אל דנטה', שהוא רגע לפני שהיא מבושלת עד כדי רכות, אולם לא במצב בו ניתן עדיין להרגיש את טעם הקמח ומרקם הפסטה. נדרשת מיומנות לבשל פסטה לדרגה זו, שכן יש להסיר אותה מהאש בדיוק ברגע הנכון, בטרם תהא מבושלת מדי.

במנות מוקפצות מזרח אסייתיות נהוג גם לבשל את האטריות באופן כזה כדי למנוע את הפיכתם לעיסה בזמן ההקפצה.

קטגוריה:פסטה
קטגוריה:שיטות בישול
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית
פטוצ'יני אלפרדו

מנה של פטוצ'יני אלפרדו
פטוצ'יני אלפרדו (איטלקית: Fettuccine Alfredo) היא מאכל מפורסם מהמטבח האיטלקי, של פסטה טרייה מסוג פטוצ'יני מוקפצת ברוטב שמרכיביו העיקריים הם חמאה וגבינת פרמזן. 

המנה הומצאה ברומא בשנת 1914 על ידי המסעדן והשף אלפרדו די ללו, <ref></ref>בהתבסס על מנה הידועה בכינוייה Fettuccine al burro (פטוצ'יני בחמאה), אשר נוספת לפטוצ'יני הן לפני שמניחים את הפסטה והן לאחר מכן (שיטה המכונה doppio burro - "חמאה כפולה"). המתכון שהומצא על ידי די ללו כלל הכפלת כמות החמאה ועל כן מכונה המנה המקורית שהוכנה על ידי דה ללו Maestosissime fettuccine al triplo burro (פטוצ'יני בשלוש פעמים חמאה). המנה הפכה מאוד פופולרית, וידוענים רבים פקדו את מסעדתו של דה ללו, בהם מרי פיקפורד ודאגלס פיירבנקס אשר טעמו את המנה בירח הדבש שלהם ב-1927. בשובם לארצות הברית הם ביקשו שיכינו להם את המנה וכך הפכה פופולרית בארצות הברית אף יותר מאשר באיטליה. השם "פטוצ'יני אלפרדו" מקובל ברחבי העולם אך לא באיטליה עצמה, בה מכנים את המנה לפי שמה המקורי "פטוצ'יני בחמאה" או "פטוצ'יני בחמאה ופרמזן".

במקומות שונים בעולם נהוג להעשיר את המנה על ידי הוספת עוף, חסילונים או (במיוחד בישראל) פטריות.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.alfredos.com/ מסעדת אלפרדו ברומא]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:פסטה
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
חסידות סרט ויז'ניץ

רבי אליעזר הגר מסרט-ויז'ניץ
רבי [[יעקב הגר האדמו"ר הנוכחי]]
רבי אליעזר הגר (ה"חכמת אליעזר") עם אחיו רבי [[משה הגר (ה"ברכת משה")]]
חסידות סערט־ויז'ניץ היא חצר חסידית, ענף של חסידות ויז'ניץ, שנוסדה על ידי רבי ברוך הגר, בנו של רבי ישראל הגר מוויז'ניץ ורב ואדמו"ר בעיר סירט (סערט) שברומניה, ולאחר מכן אדמו"ר בחיפה, בה הקים את מרכז החסידות. לאחר פטירתו, מילא את מקומו בנו רבי אליעזר הגר, וכיום משמש כאדמו"ר בנו של רבי אליעזר, רבי יעקב הגר.

נכון ל־2016, מונה החסידות 1,300 משפחות.

==תולדות החסידות==
הרב ברוך הגר החל בתרצ"ו לכהן כרב העיר סירט. כחודש לאחר מכן נפטר אביו רבי ישראל והוא החל לכהן שם כאדמו"ר. הקים בעיר את ישיבת "בית ישראל ותמכין דאורייתא". לאחר השואה עלה לארץ ישראל והקים מחדש את החסידות. בנה את רמת ויז'ניץ בחיפה ופתח בה את ישיבת יחל ישראל. לאחר פטירתו בב' חשוון תשכ"ד מונה תחתיו בנו, רבי אליעזר הגר. בנו השני של רבי ברוך הגר, הרב משה הגר, כיהן כראש הישיבה. לאחר פטירת רבי אליעזר, בכ' תמוז תשע"ה, מונה תחתיו לאדמו"ר בנו, רבי יעקב שליט"א.

==מוסדות ומאפיינים==
מרכז החסידות הוא ברמת ויז'ניץ בחיפה, שם מתגוררות מאות משפחות של החסידות. בית המדרש הגדול שם בנוי בתבנית בית הכנסת של החסידות ברומניה. בשכונה ישיבה גדולה, ישיבה לצעירים, רשת כוללי אברכים "מבצר התורה", תלמוד תורה "תפארת משה" (על שם רבי משה הגר), ומוסדות חינוך נוספים לבנים ולבנות. בבני ברק יש לחסידות ישיבה לצעירים, כוללי אברכים, שלושה בתי כנסת ובית ספר יסודי לבנות. בתי כנסת ישנם גם בירושלים, באלעד, בביתר עילית, באשדוד, בבית שמש, ובצפת. גם בארצות הברית ישנן קהילות של החסידות.

החסידות נותנת חשיבות רבה לעניין שמירת הלשון ולימוד בספר חפץ חיים העוסק בעניינים אלו ואהבת כל יהודי. בשבתות שובבי"ם נוהגים אנשי החסידות בתענית דיבור עד לאחר תפילת מוסף. בשבת פרשת בא הם נוהגים תענית דיבור לאורך כל השבת, לגברים, נשים וטף.

==אישים בולטים==
*הרב דוד שלמה זולדן, רב הקהילה ואב בית הדין בחיפה
*הרב ישראל אליעזר הגר, רב הקהילה בירושלים, בן ראש הישיבה הרב משה הגר
*הרב מאיר כץ, ראש מכון "יד רמ"ה", חתן ראש הישיבה הרב משה
*חיים בנט, מלחין, ובנו רובי בנט
*דודי זילברשלג, איש תקשורת, ובנו מלך זילברשלג
*הזמר שלמה כהן

==ענפים שהסתעפו מהחסידות==
====שאץ-ויז'ניץ====
הרב מנחם דוד הגר, בנו של רבי משה, מכהן החל מתשל"ב כאדמו"ר בבית מדרשו של הרב חיים הגר, בנו של רבי משה משאץ, בחיפה. הקים מוסדות בשם "אהל משה". בנו הרב ברוך הוא רב הקהילה באשדוד.
הרב [[מנחם דוד הגר, האדמו"ר משאץ ויז'ניץ]]

====קוסוב-ויז'ניץ====
הרב נפתלי ראובן קורנרייך, חתנו של האדמו"ר רבי אליעזר, החל לכהן כאדמו"ר אחר פטירת חמיו. לפני כן כיהן כרב קהילת סרט ויז'ניץ בבני ברק, ובהמשך רב קהילה ביישוב תל ציון, שם הקים את ישיבת קוסוב ויז'ניץ. בתשע"ה עבר להתגורר בבית שמש והעביר לשם את הישיבה.

בין הרב קורנרייך לבין גיסו רבי יעקב, בנו היחיד של רבי אליעזר וממלא מקומו, שררה מתיחות, בעוד החתן השני, הרב אהרן טוביה שפיטץ, רב "סרט-ויז'ניץ ארצות הברית", מזוהה עם הרב קורנרייך. בשנים האחרונות השלימו ביניהם.

בחצר זו מכונה האדמו"ר הקודם "ברכת אליעזר" (במקום "חכמת אליעזר" בחצר המרכזית).

==קישורים חיצוניים==
* 
* , 
*יעקב מזור, [https://www.nli.org.il/media/25137/השושלות-החסידיות-מזור.pdf השושלות החסידיות, הטקסטים שבפיהן וזמרתן], באתר הפיוט והתפילה, תמוז תשס"ח, עמ' 14–15.
==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בוקובינה
סרט ויז'ניץ