ספרטק מוסקבה (כדורגל)

סְפַּרטָק מוסקבה (ברוסית: Футбольный Клуб «Спартак» Москва) הוא מועדון כדורגל רוסי מעיר הבירה מוסקבה, המשחק בליגת העל הרוסית, מהבולטים בכדורגל הרוסי ואחד הפופולריים ביותר במדינה. הוקם רשמית ב-18 באפריל 1922 כקבוצת-כדורגל של מעמד הפועלים בעיר מוסקבה, בחסות אגודת הספורט "ספרטק" ומזוהה עם העם ומכאן גם כינויה בתור "הקבוצה העממית" («„Спартак“ — народная команда»), בשל תמיכת הסתדרות הפועלים בתקופה הסובייטית. נחשב למועדון הכדורגל המעוטר ביותר ברוסיה ולאחת מקבוצות הכדורגל הרוסיות הפופולריות ביותר ואחת מעשרים הקבוצות הפופולריות ביותר באירופה.

ספרטק זכתה 12 פעמים באליפות ברית המועצות (שנייה רק לדינמו קייב), וכמו כן זכתה בעשר אליפויות רוסיה, האחרונה בעונת 2016-17. בנוסף, ספרטק זכתה בגביע ברית המועצות 10 פעמים, בגביע הרוסי 4 פעמים, פעם אחת זכתה בסופרקאפ הרוסי, 6 פעמים בגביע חבר המדינות. הישגיה המרשימים ביותר במפעלי הכדורגל האירופאים הם הגעה לשלב חצי-הגמר בכל אחד משלושת המפעלים הגדולים: ליגת האלופות ב-1991, גביע המחזיקות ב-1993 וגביע אופ"א ב-1998 והיא הקבוצה הרוסית המצליחה ביותר בהיסטוריה של ליגת האלופות.

==שמות הקבוצה==
*1883—1907 — חברת ההתעמלות הרוסית («Русское гимнастическое общество»)
*1907—1922 — סוקול («Русское гимнастическое общество „Сокол“»)
*1920—1923 — מועדון הספורט המוסקבאי (Московский кружок спорта)
*1923—1925 — קרסניה פרסניה («Красная Пресня», Краснопресненский спортивный клуб РКСМ)
*1926—1931 — פישצ'ביקי («Пищевики» Центральная команда имени Томского «Союза пищевиков»)
*1931 — פרומקואופרציה («Промкооперация»)
*1932—1933 — דוקאט («Дукат»)
*1934 — פרומקואופרציה
*14 בנובמבר 1934 — ספרטק

==היסטוריה==
===שנים ראשונות===
שחקני MKS ("חוג הספורט המוסבקאי") בעונת [[1922.]]
קבוצת MKS בעונת [[1922.]]
קבוצת "סוקול".
מוצאו של מועדון הכדורגל "ספרטק" מגיע מחברת ההתעמלות הרוסית RGO, שכונתה "סוקול", שנרשמה והוקמה רשמית ב-4 (16 במאי) 1883. מועדון הכדורגל של החברה הופיע בקיץ 1897. עיתון "המילה הרוסית" כתב ב-30 ביולי 1897: "אגודת ההתעמלות הרוסית, שלא מסתפקת בהתעמלות חורף בלבד, שוכרת כעת בית למטרה זו (פארק פטרובסקי, מעון הקיץ של איסטומין). במהלך קיץ זה ארגנה החברה כמה משחקים לילדים ולמבוגרים, שתמיד יש בהם הרבה. המבוגרים מתעניינים במיוחד במשחק הכדורגל האנגלי."

באביב 1917, לאחר מהפכת פברואר, קיבלה קבוצת הכדורגל "סוקול" אצטדיון כדורגל משלה בפרסננסקי ברחוב בולשוי טישינסקי. לפני כן קבוצת הכדורגל נהגה לשכור מגרשי כדורגל ממועדוני כדורגל שונים במוסקבה. המקום כאצטדיון כדורגל לקבוצה הומלץ להנהגת החברה על ידי ניקולאי פטרוביץ' סטארוסטין בסתיו 1916, משום שמשפחת סטארוסטין התגוררה בבית משלה ליד שטח אדמה ריק שכונה "דליק" (Горючка), שהפך לשם הלא רשמי של אצטדיון הכדורגל של "סוקול".

באליפות האביב של 1918 בשלב הבתים של אליפות מוסקבה "סוקול" סיימה במקום הרביעי מתוך 10 קבוצות. בסתיו 1919 זכתה קבוצת הכדורגל באליפות מוסקבה וזכתה בטורניר גביע מוסי. ב-1 באוגוסט 1920, "סוקול" שיחקה את המשחק הרשמי הראשון תחת שם החדש MKS ("חוג הספורט המוסקבאי"). הקבוצה אירחה בחמובניקי באצטדיון OFV שהכיל 500 מושבים ונבנה בשנת 1909, היא אירחה את קבוצת הכדורגל בלאגושי-2 וגברה עליה. בשנת 1921, "סוקול" העפילה לגמר גביע "KFS-קולומיאגי" (שהכריע מיהי אלופת מוסקבה). עם זאת, בגמר "סוקול" הפסידה 1:10 למועדון SKZ (מועדון הספורט "זמוסקובורצקי"). בשנת 1922 שוב העפילה לגמר הטורניר אך הובסה שוב, הפעם 2:4 על ידי OLLS ("אגודת חובבי ההחלקה").

לאחר מהפכת אוקטובר בשנת 1917 חברת ההתעמלות הרוסית פורקה. בשנת 1918 הוקמה קבוצת יוזמה להחייאת "סוקול". עם זאת, התוכנית ופעילותם לא התאימו לשלטונות רוסיה הסובייטית, שכן הם הופרדו ממשימות החינוך הכללי שהונהגו בצו הוועד הפועל המרכזי של רוסיה, בעוד חברי אגודת הספורט דבקו בעקרונות הסלבופיליזם. בשנת 1923, בהוראת מנהיגי מפלגת הבולשביקים קרל ברנגרדוביץ' ראדק וניקולאי איוואנוביץ' בוכרין, נאסר על פעילותה של "סוקול" ורבים ממנהיגיה שנותרו ברוסיה נעצרו. תנועת סוקול הרוסית המשיכה להתקיים בקרב הגולים הלבנים, במיוחד ביוגוסלביה ובצרפת. אירועי הספורט בחסות "סוקול" בברית המועצות בשנת 1924 הפכו לאירועי ספרטקיאדה.

באביב 1922 שונה שם קבוצת הכדורגל "חוג הספורט המוסקבאי" (MKS בראשי תיבות). לפיכך, לאחר שהצליחה לשנות את שמה הקבוצה נמנעה מפירוק, דבר שלא הצליחו להימנע ממנו בשנת 1923 רוב מועדוני הכדורגל במוסקבה, שהיה להם עבר בורגני לפני המהפכה.

ב-18 באפריל 1922, מועדון הכדורגל ערך את משחק הידידות הראשון בשם החדש עם מועדון הכדורגל ZKS ("מועדון הספורט זמוסקובורצקי"), כשהמשחק הסתיים בתוצאה 3:2 לטובת MKS. המשחק הרשמי הראשון לאחר שינוי השם התקיים ב-30 באפריל והסתיים בניצחונה של MKS על KSO (מועדון הספורט אורחובו) בתוצאה 3:1. כמה מכדורגלני הקבוצה - כמו האחים סטארוסטין (אלכסנדר, אנדריי, ניקולאי, פיוטר), לאוטה, קוואשנין, מיכייב - התעקשו להשאיר את השם "סוקול" בעוד ששחקני כדורגל מקבוצת KFS (מועדון הכדורגל סוקולניקי), בראשות ארטמייב, התעקשו לשנות את שם הקבוצה לקרסניה פרסניה. בהתחלה, שחקני חברת ההעמלות הרוסית ניצחו בסכסוך, מכיוון שהיו יותר משישים מהם והיו רק חמישה שחקנים מ-KFS, אך כולם היו חזקים והתאימו בדיוק לאופי של הקבוצה. כתוצאה מכך, כדורגלני "סוקול" הסכימו לפשרה כדי לא לאבד שחקנים חזקים שהגיעו KFS וקבוצת הכדורגל קיבלה את שם הפשרה "חוג הספורט המוסקבאי של נפת קרסנופרננסקי" (Московский кружок спорта Краснопресненского района). לאחר שבנו אצטדיון משלהם באביב 1922, הקבוצה החלה להתפרנס ממכירת כרטיסים למשחקים ותשלום עבור משחקי חוץ ברוסיה. בקיץ 1922 מועדון הכדורגל שינה את שמו ל"קרסנאיה פרסניה", שהתקבע באופן רשמי בשנת 1923.

ב-1924 וב-1929 זכתה הקבוצה בגביע טוסמן (גביע האלופות של ערי הבירה) בכך שניצחה בגמר את ספרטק לנינגרד (3:1) ופישצ'בקוס לנינגרד (3:1), אחרי שב-1923 הפסידה בתוצאה 1:3 למועדון קולומיאגי פטרוגרד".

כתוצאה מארגון הכדורגל מחדש בברית המועצות בשנת 1926, נאלץ ניקולאי סטארוסטין למשוך את איגוד יצרני המזון כנותן חסות למועדון והמועדון עבר לאצטדיון טומסקי, המיועד ל-13 אלף מושבים. לאחר מכן, הקבוצה החליפה את חסותה יותר מפעם אחת.

בראשית שנות השלושים של המאה העשרים היה ניקולאי סטארוסטין קפטן נבחרת ברית המועצות. כספורטאי ברמה גבוהה, סטארוסטין התיידד במהרה עם המזכיר הראשון של הוועד המרכזי של הקומסומול, אלכסנדר קוסארב, שעד אז הייתה לו השפעה מספקת על ענף הספורט ובאותה עת רצה לפתח אותו באופן פעיל. בנובמבר 1934, כשגייס כספים ממחלקת הנהלת החשבונות של מועדון פרומקואופרציה, שכר קוסארב את ניקולאי סטארוסטין ואחיו במטרה לחזק את קבוצתו.

בשנת 1935 החליט קוסארב ליצור אגודה לתרבות פיזית וספורט. לאחר שהמועצה הכללית לתרבות גופנית תחת הוועד הפועל המרכזי של ברית המועצות תמכה ברעיון להקים אגודה כזו, הוחלט להקים אותה על בסיס חוג הספורט "פרומקואופרציה". אל האגודה החדשה הוזמנו פיוטר איסקוב, איוואן פיליפוב, סטניסלב לאוטה, פיוטר פופוב ואחרים לדירתם של האחים סטארוסטין, שביקשו ליזום את תחייתה מחדש של "סוקול" בדמות האגודה החדשה. מספר אפשרויות נשקלו לשם האגודה "התקפה", "דגלון", "זבזדה", "פרמוקואופ", "סוקול", "סטרלה", "פיניקס" ו"שטורם" (סערה). החברים לא הצליחו להגיע להסכמה משותפת ואז עיניו של סטארוסטין נפלו בטעות על ספרו של רפאלו ג'ובאניולי האיטלקי "אספרתקוס", שהיה פופולרי מאוד בתקופת גיבוש המשטר הסובייטי, מונח על השולחן. ההצעה לקרוא למועדון לכבוד מנהיג המרד התאימה לכולם, מכיוון שמצד אחד הוא נשא גבורה עתיקה, ומצד שני הוא היה עקבי למדי מבחינה אידאולוגית. עד מהרה שרטט סטארוסטין עצמו את הלוגו - יהלום אדום ולבן עם האות ס הקירילית. הפס הלבן שבתוך היהלום האדום היה אז באלכסון שונה ממה שהוא מוכר כיום. הסמל רכש צורה מוכרת יותר בשנת 1949.

ב-12 באפריל 1935, פרומקואופרציה שיחקה את המשחק הראשון לאחר ששמה שונה ל"ספרטק". במשחק עצמו "ספרטק" הובסה בתוצאה 7:1 על ידי "טריוחגורקה" (אלופת מוסקבה בשנים 1927, 1929). במשחק נכחו 5,000 צופים, באצטדיון "טריוחגורנאיה מאנופקטורה".

הפעם השם החדש התגלה כקבוע. כמו שם הרומאים הקדום, שהפך לסמל המאבק לחופש, הגלדיאטור ספרטקוס, שהקים מרד עממי באימפריה הרומית, המועדון נתמך על ידי העם וההמונים, בניגוד לדינמו, שנתמכה על ידי נ.ק.ו.ד. (המשטרה), או צסק"א, שנתמכה על ידי הצבא הסובייטי. כל ארבעת האחים סטארוסטין שיחקו בקבוצה, בעוד ניקולאי עוסק בענייני הקבוצה.

===הליגה הסובייטית===
תחת המאמן הצ'כוסלובקי אנטונין פיוובר ספרטק הייתה ממייסדות ליגת העל הסובייטית בכדורגל בעונת 1936, כשספרטק סיימה כסגנית האלופה. לפני מלחמת העולם השנייה היא זכתה בשתי תוארי אליפות ובשנת 1937 זכתה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת הפועלים שנערכה באנטוורפן.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 ספרטק, יחד עם דינמו שלטה על הליגה וכאשר הנבחרת הלאומית זכתה במדליית זהב באולימפיאדת מלבורן, היא הורכבה ברובה משחקני ספרטק. קפטן ספרטק, איגור נטו היה קפטן הנבחרת בשנים 1954–1963. בשנות ה-60, כשהכדורגל החל להיות פופולרי בברית המועצות, ספרטק זכתה בשתי אליפויות, אך בשנת 1976 ירדה לליגה השנייה. הקהל של ספרטק המשיך לתמוך בה גם בעונה הבאה, וספרטק חזרה לליגה הסובייטית הבכירה כעבור שנה.

כאשר בעונת 1977 הדריך אותה קונסטנטין בסקוב הוא זימן לסגל שחקנים צעירים בהם רינאט דסאייב וגאורגי יארצב וספרטק חזרה לזכות בתואר שנתיים מאוחר יותר, ב-1979, תוך שהיא מביסה את דינמו קייב, בתקופה שבה החלה להתגבש תנועת האוהדים של ספרטק.

ב-20 באוקטובר 1982 אירע אסון באצטדיון לנין במוסקבה, בעת משחק בין ספרטק לקבוצה ההולנדית HFC הארלם במסגרת גביע אופ"א. 66 אנשים נדרסו למוות בעת מנוסת בהלה, במה שהיה אסון הספורט הגדול ביותר של רוסיה.

בשנת 1989 ספרטק זכתה באליפות ברית המועצות האחרונה שלה כשהיא גוברת על יריבתה המשובעת דינמו קייב 2:1 במחזור האחרון. חלוצה של ספרטק, ולרי שמארוב הבקיע את שער הניצחון מבעיטת עונשין כתוספת הזמן. בעונה הבאה ספרטק העפילה עד לשלב חצי גמר גביע אלופות אירופה, אחרי שהדיחה קודם את נאפולי ואת ריאל מדריד, אך הפסידה בחצי למרסיי.

===הדומיננטיות בליגה הרוסית===
פרק חדש במועדון החל כשברית המועצות נפלה, והוקמה הליגה הרוסית. ספרטק שהובלה על ידי המאמן הראשי אולג רומנצב, שלטה בליגה וזכתה בתשע אליפויות בעשר שנותיה הראשונות של הליג בשנים 1992–2001, כשהיא מייצגת את רוסיה פעם אחר פעם בליגת האלופות. פעם אחת בלבד הפסידה ספרטק את האליפות באותן שנים, בעונת 1995 כשזכתה בה קבוצת אלניה ולדיקווקז.

הבעיות החלו עם פתיחת המאה ה-21, כאשר מספר משחקניה הגדולים כמו אנדריי טיכונוב ואיליה צימבלאר עזבו בעקבות סכסוך עם רומיאנצב, שבהמשך מכר את אחזקותיו בקבוצה לאיל הנפט אנדריי צ'רוויצ'נקו שהיה לנשיא הקבוצה בשנת 2003. השניים הסתכסכו ביניהם ולאחר עזיבתו של רומיאנצב צ'רוויצ'נקו מכר את אחזקותיו לחברת הנפט לוקאויל.

בשנת 2003 ספרטק הוסיפה כוכב מוזהב ללוגו שלה כדי לציין את הזכייה בחמש האליפויות של השנים 1992, 1993, 1994, 1996 ו-1997. עם זאת אותה שנה הייתה לאחת הגרועות בתולדותיה, כשסיימה במקום 10 בטבלת הליגה.

===עידן לוקאויל: תחת פדון ואלקפרוב ===
[[לאוניד פדון — אחד הבעלים של הקבוצה מאז 2004.]]
בשנת 2003 האוליגרך לאוניד פדון, שיחד עם איש העסקים ואגיט אלקפרוב מחזיק במניות חברת הנפט לוקאויל, רכש את מרבית מניות הקבוצה והפך לבעלים החדש<ref></ref>. תחת פדון ספרטק זכתה באליפות העשירית שלה והראשונה אחרי 16 שנים וזכתה לראשונה בטורניר הסופרקאפ הרוסי בכדורגל. בשנת 2005 ובשנת 2006 סיימה ספרטק במקום השני בליגה הרוסית, תחת המאמן אלכסנדרס סטארקובס ואחר כך ולדימיר פדוטוב, לאחר שעברה בתצוגות מרשימות את לוקומוטיב מוסקבה, זניט סנקט פטרבורג ורובין קאזאן בדרך למקום השני ששלח נציגה לליגת האלופות. בשורות הקבוצה שיחק אז הקפטן הנודע דמיטרי אלניצ'ב.

בתחילת שנת 2007 השתתפה ספרטק בטורניר "גביע הערוץ הראשון", שנערך בישראל. במהלך הטורניר, ניצחה ספרטק את מכבי חיפה הישראלית, ובסופו של דבר הפסידה את הגביע לצסק"א מוסקבה.

ב-2013 מונה רומן אסחבאדזה למנכ"ל הקבוצה. בתקופתו, ספרטק הוסיפה כוכב נוסף ללוגו כדי לכלול גם את הזכייה באליפויות מהתקופה הסובייטית ובעונת 2012/2013 העפילה לשלב הבתים של ליגת האלופות אך סיימה אחרונה בבית שהכיל גם את ברצלונה, סלטיק ובנפיקה ליסבון. בליגה ספרטק סיימה רביעית והודחה מהגביע בשלב 16 האחרונות על ידי רוסטוב והשלימה בכך עונה מאכזבת למדי. בשלוש העונות הבאות (2013/14, 2014/15, 2015/16) היא הציגה מאזן דומה כשסיימה ששית או חמישית ולא השתתפה במפעלים האירופיים.

ב-2014 הקבוצה עברה לאצטדיון אוטקריטיה ארנה, סמוך לשדה התעופה טושינו במוסקבה. האצטדיון מכיל 45,360 מקומות ישיבה ונבנה בעלות של מעל 400 מיליון דולרים במטרה לארח המשחקים במונדיאל 2018. ב-2015 מונה נאיל איזמאילוב למנכ"ל הקבוצה.
====אליפות 2017====
ספרטק פתחה את עונת 2016/2017 בהחתמת מאסימו קאררה האיטלקי למאמן הקבוצה והבאת מספר שחקנים זרים מוכשרים כמו קווינסי פרומס, זה לואיש, לורנצו מלגארחו, דניס גלושאקוב ואיליה קוטפוב. כתוצאה מכך, במאי 2017 זכתה באליפות העשירית שלה, לאחר 16 שנות בצורת ללא תוארי אליפות וזכתה לראשונה בתולדותיה בטורניר הסופרקאפ הרוסי. הקבוצה הציגה משחק הגנתי לאורך רוב העונה במה שאיפשר לה להשתתף בעונת 2017/2018 בליגת האלופות בשלב הבתים של המפעל. עם זאת הקבוצה ספגה באותה עונה, ב-6 בדצמבר 2017, את התבוסה הגדולה ביותר בתולדותיה כשהובסה על ידי ליברפול בתוצאה 0–7, אף שהביסה קודם את סביליה בתוצאה 5–1.

====רצף הכישלונות תחת אולג קונונוב ====
עם זאת, הקבוצה התקשתה לשמור על רצף ניצחונות ולאחר מכירת קווינסי פרומס לסביליה הספרדית ב־2018, ספרטק נכנסה למשבר. בתשעת המשחקים הראשונים ללא פרומס, המועדון השיג שני ניצחונות בלבד. בנוסף, ספרטק הייתה במרכז שערורייה עם הרחקתו של הקפטן דניס גלושאקוב מהנבחרת. הפרשנים טענו כי קאררה איבד שליטה על הקבוצה והתפטרותו של המאמן הייתה בלתי נמנעת. ב־21 באוקטובר 2018, ספרטק הפסידה 2–3 בבית לארסנל טולה ולאחר מכן קאררה פוטר. ב־23 באוקטובר פרסם ארגון האוהדים של ספרטק, Fratria, הצהרה בה הביע "אי הסכמה גורפת" עם החלטת ההנהלה לפטר את קאררה ודרש גם הוא להושיב על הספסל את גלושאקוב.

ב־12 בנובמבר 2018 מונה אולג קונונוב למאמן ספרטק, לקבוצה הצטרפו סרגיי קוזנצוב, מיכאיל קוז'בניקוב, סנטיאגו סוארס, סטרגיוס פוטופולוס, שהיו בעבר במטה ארסנל טולה, כמו גם רמיל שריפוב, שהיה במטה של קאררה. לפני פגרת החורף זכתה ספרטק בשלושה ניצחונות באליפות והפסידה שני משחקים ב וסיימה במקום האחרון בבית. ב-18 בדצמבר עזב סרגיי רודיונוב את תפקיד המנכ"ל של ספרטק ומונה למנהל הספורטיבי של המועדון. בינואר 2019 זכתה ספרטק בטורניר הידידות של גביע Match Premier. ב־26 באפריל נעתרה מועצת המנהלים של ספרטק לבקשת סגן הנשיא נייל איזמאילוב וסרגיי רודיונוב להתפטר. כל אלה היו רק סממן למשבר בקבוצה, שבשאר העונה השיגה 6 ניצחונות, 3 תוצאות תיקו ו־4 הפסדים כולל הדחה מהגביע. ב־14 במאי, סוכן הכדורגל תומאס צורן מונה למנכ"ל החדש של ספרטק, וכן לראש מחלקת הספורט של המועדון. במחזור ה-30, ספרטק הפסידה בחוץ לאורנבורג (0:2), הקבוצה סיימה במקום החמישי, שהעניק לה את הזכות לשחק בליגה האירופית בעונת 2019/20, החל מסיבוב המוקדמות השלישי. עם זאת, ניצחון היה נותן מקום בשלב הבתים, אך בסופו של דבר עקפה אותם צסק"א.

בקיץ 2019 עזבו מספר שחקנים בולטים, בהם המגן סלבטורה בוקטי, הקשרים פרננדו ודניס גלושקוב, כמו גם החלוצים לואיס אדריאנו וזה לואיש. את מקומם החליפו הקשרים המנוסים פחות אלכס קראל וגאוס ת'יל, כמו גם החלוצים אסקיאל פונסה וג'ורדן לרסון. ב־27 ביולי, ספרטק הפסידה 0:2 לטמבוב שזו הייתה עונת הבכורה שלה בליגה, במשחק החוץ השלישי בסרנסק, בעוד שבפועל לאורך כל המשחק נשמעו קריאות אוהדי ספרטק שדרשו את התפטרותו של אולג קונונוב והחזרתו של מאסימו קאררה. ב-29 באוגוסט סיימה ספרטק את הופעותיה בליגה האירופית, כשהיא מפסידה לבראגה בפלייאוף (0:1 בחוץ, 1:2 בבית). ב-20 בספטמבר ספגה ספרטק את התבוסה הרביעית ברציפות, הפעם מאופה (0:1). ב־29 בספטמבר 2019, היא הפסידה במשחק מול אורנבורג (1:2), אחרי ששיחקה את 20 הדקות האחרונות של המשחק ברוב, אך לא הצליחה לעשות דבר וזה כבר היה הפסד רביעי רצוף בליגה הרוסית, מה שלא קרה לה מאז 2010. לאחר המשחק התפטר קונונוב שהוכר כמאמן הגרוע ביותר בהיסטוריה של ספרטק. לאחר עזיבתו, סרגיי קוזנצוב, שימש כממלא מקום.

====תקופת דומניקו טדסקו====
ב־14 באוקטובר 2019 מונה מאמן ראשי חדש: דומניקו טדסקו בן ה-34 שהיה הגרמני הראשון בתולדות ספרטק. טדסקו שיחק את משחקו הראשון ב־19 באוקטובר 2019 במחזור ה־13 באליפות רוסיה 2019/20 מול רובין קאזאן (0:0). הוא זכה בניצחון הראשון שלו ב-27 באוקטובר במשחק החוץ במחזור 14 בדרבי מול לוקומוטיב (3:0), במשחק הזה טדסקו השתמש בשיטה עם שלושה מגנים מרכזיים. ב־8 בפברואר 2020 זכתה ספרטק בטורניר הידידות גביע Match Premier. ב-14 במרץ 2020, במשחק החוץ של המחזור ה-22 באליפות רוסיה מול אורנבורג (3:1), ספרטק העלתה למשחק עם ההרכב הצעיר ביותר של הקבוצה במאה ה-21 וסיים את העונה במקום השביעי וללא השתתפות במפעלים האירופיים. בגביע הרוסי הוא הוליך את ספרטק לחצי הגמר, שם הפסיד לזניט (1:2).

ב־7 ביולי 2020 הודיע המועדון כי הדירקטוריון החליט לפטר את המנכ"ל תומאס צורן. ב-10 ביולי הודיעה הנהלת ספרטק על מינויו של שאמיל גזיזוב לתפקיד מנכ"ל המועדון. במהלך חלון ההעברות בקיץ הוחתמו חוזים עם החלוץ אלכסנדר קוקורין מזניט סנקט פטרבורג והקשר אוסטון אורונוב וחיזק היטב את ההתקפה של הקבוצה עם שחקנים כמו זלימחאן בקייב ואלכסנדר סובולב. החלוצים גאורגי מלקדזה ואלכסנדר רודנקו, כמו גם הקשר אלכסנדר לומוביצקי וארטיום טימופייב נשארו בהשאלה. לפני סגירת חלון ההעברות, הושאל הקשר ויקטור מוזס מצ'לסי.

ב־9 באוגוסט 2020, ספרטק החלה את העונה החדשה במשחק בית מול סוצ'י (2:2), בו הייתה שערוריית שיפוט כאשר השופט וסילי קאזארצב שרק לשתי בעיטות עונשין שנויות במחלוקת. לאחר המשחק, ראש מחלקת השופטים בהתאחדות, ויקטור קשאי, הודיע כי העונש נקבע באופן שגוי בדקה ה-88 במשחק, ושופט המשחק קאזארצב הורחק מהשיפוט והוא, יחד עם שופט ה־VAR, אלכסיי אסקוב, יעברו בדיקת פוליגרף. ב-12 באוגוסט מסר לאוניד פדון הצהרה בה אמר כי ספרטק תמשיך לשחק באליפות רוסיה, אך אם השופט ימשיכו לפסוק נגדה במשחקים, הקבוצה מוכנה לעזוב את הליגה. ב-29 באוגוסט ניצחה ספרטק את ארסנל טולה (2:1) ויצאה לפגרת הנבחרות בת שבועיים כשהיא מוליכה את טבלת האליפות, לראשונה מאז 21 במאי 2017, כאשר זכתה באליפות. כך אתעונת 2020/2021 ספרטק פתחה עם 4 ניצחונות ו-2 שוויונות ולצד סוצ'י הייתה הקבוצה היחידה שטרם ספגה הפסד ובמחזור הששי כבר ניצבה בראש טבלת הליגה, לראשונה מאז עונת האליפות 2017. באותה עונה ספרטק הגיעה לרצף של 14 משחקים רצופים בהם היא מבקיעה, במה שהייתה לסדרה הארוכה ביותר בתולדות הליגה

ב־26 בנובמבר חזר דמיטרי פופוב לתפקיד המנהל הספורטיבי. ב-5 בדצמבר ניצחה ספרטק את טמבוב (5:1) במשחק בית, ג'ורדן לרסון ואסקיאל פונסה כבשו 2 שערים במשחק הזה, לספרטק לא היו 2 שערים לשחקן במשחק מזה שבע שנים (הפעם הקודמת שזה קרה היה בדצמבר 2013). בנוסף, ספרטק כבשה חמישה שערים באליפות רוסיה לראשונה מזה שבע שנים. ב־8 בדצמבר פורסם כי גזיזוב עוזב את תפקיד המנכ"ל 151 ימים לאחר מינויו. ב-16 בדצמבר, לאחר משחק החוץ של המחזור ה-19 מול זניט (1:3) שבו ספרטק הפסידה, הודיע דומניקו טדסקו כי לא יחדש את חוזהו עם ספרטק ויעזוב במאי 2021.

בינואר 2021, הקשר ההולנדי יוריט הנדריקס היה להעברה החורפית הראשונה של "הלבנים האדומים". מקסים גלושנקוב ואוסטון אורונוב הושאלו. ב-25 בפברואר 2021 הודיעה ספרטק רשמית על חזרתו של קווינסי פרומס, שחתם על חוזה ל-3.5 שנים. ב-7 במרץ ניצחה ספרטק 6:1 את קרסנודאר במשחק הביתי במחזור 21 שהיה הניצחון הגדול ביותר של המועדון באצטדיון אוטקריטיה בנק ארנה.

ב־10 במאי 2021, במשחק הביתי של המחזור ה-29 באליפות רוסיה מול חימקי (2:1), היה משחק הבית האחרון של טדסקו. ב־16 במאי 2021, במשחק האחרון תחת טדסקו, ספרטק סיימה בתיקו עם אחמט גרוזני (2:2). תוצאה זו אפשרה ל"לבנים-אדומים" לתפוס את המקום השני בסוף העונה ולהעפיל לליגת האלופות. המקום השני בעונת 2020/21 היה התוצאה הטובה ביותר עבור ספרטק בארבע העונות האחרונות.

====תקופת חילופי המאמנים====
שחקני ספרטק לקראת המשחק מול ניז'ני נובגורוד ב־7 באוגוסט 2021.
תחת רוי ויטוריה, ספרטק הראתה את פתיחת העונה הגרועה ביותר שלה מזה 45 שנים
ב-24 במאי 2021 אישר דירקטוריון קבוצת ספרטק את רוי ויטוריה כמאמן הקבוצה החדש. החוזה עם הפורטוגלי בן ה-51 נחתם לשנתיים. ב־6 ביוני מונה יבגני מלז'יקוב, לתפקיד המנכ"ל.

למרות זכייה נוספת בטורניר הידידות גביע Match Premier, הקבוצה פתחה את עונת 2021/2022 בליגת העל הרוסית בכדורגל ב-־24 ביולי 2021, עם הפסד בחוץ לרובין קאזאן, בתוצאה 0–1. לספרטק זה היה הפסד ראשון במשחק הפתיחה של העונה לראשונה מזה 10 שנים וגם הפסידו לראשונה מזה שבע שנים בקאזאן. ב-30 ביולי 2021 השיגו את הניצחון הראשון שלהם בניצחון 1:0 בחוץ על קריליה סובייטוב כשאת השער היחיד מהנקודה הלבנה כבש אלכסנדר סובולב. ב־7 באוגוסט 2021 הפסידה הקבוצה לניז'ני נובגורוד בליגה (1:2) כשספרטק הפסידה שניים משלושת משחקי הפתיחה שלה בליגה בפעם הראשונה מאז עונת 2011/12, אז ואלרי קרפין היה המאמן. ב-14 באוגוסט 2021 ניצחו האדומים-לבנים את משחקם השני בעונה כשניצחו את אוראל (1-0). במהלך המשחק, אוהדי ספרטק קראו האשמות נגד הנהלת המועדון. ב-21 באוגוסט 2021, במשחק החוץ של המחזור החמישי באליפות רוסיה, ספרטק סיימה בתיקו 1:1 עם ארסנל טולה מתחתית טבלת הליגה. בכך, ספרטק השיגה 7 נקודות בלבד בחמישה מחזורים במה שהוא התוצאה הגרועה ביותר מאז 2011.

ב-4 באוגוסט 2021, בהפסקת המחצית במשחק במסגרת שלב המוקדמות השלישי בליגת האלופות מול בנפיקה ליסבון (שהסתיים בהפסד 0:2), הודיע המנהל הספורטיבי של המועדון דמיטרי פופוב על עזיבתו את המועדון. זאת בשל השפלה ציבורית מתמדת מצד אשתו של בעל המועדון זארמה סליחובה. אך רצף הכישלונות נמשך כאשר ב-4 וב-10 באוגוסט 2021 הפסידה ספרטק את שני משחקי המחזור השלישי של ליגת האלופות לבנפיקה ליסבון (0:2, 0:2) והודחה מהטורניר, ספרטק ירדה לשלב הבתים של הליגה האירופית. אלא שספרטק הפסידה גם במחזור הראשון של הליגה האירופית ללגיה ורשה בבית (במשחק שנערך ב־15 בספטמבר 2021) כשספגה שער בדקה 91.

רצף הכישלונות נמשך גם במשחק הבית במחזור השישי באליפות רוסיה לסוצ'י (1:2) ועם שלוש תבוסות בשבעה משחקים זה היה השיא השלילי הגרוע של ספרטק מאז 2001. ב־24 באוקטובר 2021, ספרטק הפסידה בגזפרום ארנה 7:1 לזניט במסגרת "הקלאסיקו הרוסי", במה שהיה לתבוסה הגדולה ביותר בהיסטוריה של הליגה הרוסית והסובייטית. ההפסד הצטרף להפסד 4:3 ללסטר במסגרת הליגה האירופית ושוויון 2-2 מול דינמו מוסקבה, בכך ספגה 13 שערים בשלושה משחקים. ויטוריה הצליח אומנם להוביל את ספרטק להעפלה לשלב שמינית גמר הליגה האירופית, אך ב־26 המשחקים תחתיו בכל המסגרות, המועדון השיג 9 ניצחונות בלבד, 6 תוצאות תיקו ו־11 הפסדים וכשהיא ממוקמת במקום התשיעי בפער של 15 נקודות מהמוליכה, הוחלט להיפרד ממנו והוא פוטר בדצמבר 2021.
====תקופת ואנולי והזכייה בגביע הרוסי====
פאולו ואנולי
לקראת פגרת החורף בליגה, בדצמבר 2021 מונה פאולו ואנולי האיטלקי למאמן הקבוצה. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה זרים בולטים עזבו את הקבוצה כמו אלכס קראל, לוקאס איירטון, ג'ורדון לארסון ואחרים. הקבוצה לא הציגה שיפור משמעותי והגיעה למאזן עגום של 3 ניצחונות בלבד, תיקו ו-3 הפסדים. עם זאת, ואנולי הצליח להוביל את ספרטק לזכייה בגביע הרוסי לראשונה מזה 19 שנים אחרי ניצחון על דינמו בגמר הגביע במאי 2022. ברם, בתום העונה עזב.

===תקופת אבסקל===
גיירמו ״גייה״ אבסקל
לקראת עונת 2022/2023 מונה הספרדי גייה אבסקל למאמן הקבוצה.

באוגוסט 2022, האוליגרך לאוניד פדון מכר את אחזקותיו בקבוצה לחברת הנפט לוקאויל שרכשה גם את אצטדיון אוטקריטיה בנק ארנה.

את עונת 2022/23 ספרטק סיימה במקום השלישי, הטוב ביותר שלה מזה שנתיים.

את עונת 2023/24, ספרטק פתחה עם חמישה ניצחונות רצופים בכל המסגרות, במה שמהווה הישג שיא בתולדותיה.

==הישגים לפי עונה==
=== אליפות מוסקבה (1922—1935) ===
{| class="wikitable" style="text-align: center; font-size: 95%"
|-
!rowspan="2" width="70"|עונה
!colspan="8"|אליפות מוסקבה
!rowspan="2" width="80"|תוצאה
!rowspan="2" width="290"|טורנירים נוספים
!rowspan="2" width="100"|שם הקבוצה
|-
!ליגה
!width="28"|משחקים
!width="28"|ניצחונות
!width="28"|שוויונות
!width="28"|הפסדים
!width="56"|שערים
!width="28"|ניקוד
!מיקום
|-
!1922
|ב'
|5
|5
|0
|0
|23-4
|10
|1
|(—)
|align=right|גביע מייטוב
|חוג הספורט המוסקבאי (MKS)
|-
!סתיו 1922
|ב'
|?
|?
|?
|?
|?
|?
|1
|(—)
|align=right|תחרות מוסקבה למגויסים
|MKS
|-
!אביב 1923
|א'
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|bgcolor=Gold|1
|(—)
|align=right|גמר גביע טוסמן
|קרסנאיה פרסניה
|-
!סתיו 1923
|א'
|6
|1
|2
|4
|7-13
|3
|4
|?
|align=right|
|קרסנאיה פרסניה
|-
| אביב 1924
|א'
|5
|4
|1
|0
|21-7
|14
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Gold|1
|align=right|חצי גמר גביע טוסמן
|קרסנאיה פרסניה
|-
| סתיו 1924
|א'
|6
|4
|0
|2
|19-17
|14
|bgcolor=Silver|2
|?
|align=right|
|קרסנאיה פרסניה
|-
!1925
|א'
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|align=right|חצי גמר גביע הפתיחה
|קרסנאיה פרסניה
|-
!1926
|א'
|13
|9
|2
|2
|??-??
|33
|bgcolor=Bronze|3
|bgcolor=Silver|2
|align=right|חצי גמר טורניר התאחדות הספורט של מפעל הבשר
|פישצ'ביקי (Пищевики)
|-
!אביב 1927
|א'
|5
|3
|0
|2
|18-9
|11
|bgcolor=Bronze|3
|bgcolor=Gold|1
|align=right|
|פישצ'ביקי
|-
!סתיו 1927
|א'
|5
|5
|0
|0
|26-3
|15
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Gold|1
|align=right|
|פישצ'ביקי
|-
!1928
|א'
|5
|2
|1
|2
|15-11
|80
|bgcolor=Bronze|3
|bgcolor=Bronze|3
|align=right|
|פישצ'ביקי
|-
!אביב 1929
|א'
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|bgcolor=Gold|1
|(—)
|align=right|
|פישצ'ביקי
|-
!סתיו 1929
|א'
|7
|4
|1
|2
|17-11
|128
|bgcolor=Silver|2
|5
|align=left|
|פישצ'ביקי
|-
!אביב 1930
|A
|3
|3
|0
|0
|11-3
|72
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Bronze|3
|align=right|חצי גמר גביע טוסמן
|פישצ'ביקי
|-
!סתיו 1930
|א'
|7
|0
|1
|6
|6-22
|64
|8
|7
|align=right|
|פישצ'ביקי
|-
!1931
|א'
|4<br>5
|3<br>4
|0<br>1
|1<br>0
|15-9<br>20-5
|80<br>112
| <br>7
| <br>9
|align=right|
|פרומקואופורציה (Промкооперация)
|-
|colspan=16|בעונות 1932–1933 הקבוצה לא נטלה חלק באליפות מוסקבה
|-
!אביב 1934
|א'
|7
|5
|0
|2
|18-9
|170
|bgcolor=Gold|1
|4
|align=right|
|פרומקואופרציה
|-
!סתיו 1934
|א'
|7
|3
|1
|3
|17-10
|126
|4
|?
|align=right|
|פרומקואופרציה
|-
!אביב 1935
|א'
|7
|5
|0
|2
|33-10
|16,5
|bgcolor=Silver|2
|bgcolor=Silver|2
|align=right| טורניר התאחדות ספרטק: חצי גמר
|ספרטק מוסקבה
|-
!סתיו 1935
|א'
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|(—)
|bgcolor=Silver|2
|align=right|
|ספרטק
|-
|}

=== אליפות ברית המועצות (1935—1991) ===

;כתב מודגש מתייחס לשחקן שהוכתר גם למלך השערים של הליגה.
{| class="wikitable" style="text-align: center; font-size: 95%"
|-
!rowspan="2"|עונה
!colspan="8"|אליפות ברית המועצות
!rowspan="2"|גביע
!rowspan="2"|מפעלים אירופים
!rowspan="2"|תחרויות נוספות
!colspan="2"|מלך השערים בליגה
|-
!ליגה
!width="28"|משחקים
!width="28"|ניצחונות
!width="28"|שוויונות
!width="28"|הפסדים
!width="56"|שערים
!width="28"|ניקוד
!מיקום
!שם
!שערים
|-
!אביב 1936
|ליגת העל הסובייטית
|6
|3
|1
|2
|12-7
|13
|bgcolor=Bronze|3
|(—)
|
|
|align=right|גאורגי גלאזקוב
|5
|-
!סתיו 1936
|ליגת העל
|7
|4
|2
|1
|19-10
|17
|bgcolor=Gold|1
|רבע גמר
|
|
|align=right|גאורגי גלאזקוב
|7
|-
!1937
|ליגת העל
|16
|8
|5
|3
|24-16
|37
|bgcolor=Silver|2
|שמינית גמר
|
|
|align=right|לאוניד רומיאנצב
|8
|-
!1938
|ליגת העל
|25
|18
|3
|4
|79-19
|39
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Gold|מחזיקת הגביע
|
|
|align=right|אלכסיי סוקולוב
|18
|-
!1939
|ליגת העל
|26
|14
|9
|3
|58-23
|37
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Gold|מחזיקת הגביע
|
|
|align=right|ויקטור סמיונוב
|18
|-
!1940
|ליגת העל
|24
|13
|5
|6
|54-35
|31
|bgcolor=Bronze|3
|(—)
|
|
|align=right|ויקטור סמיונוב
|14
|-
!1941
|ליגת העל
|9
|4
|2
|3
|17-12
|10
|(—)
|(—)
|
|
|align=right|אלכסיי סוקולוב
|8
|-
|colspan=16|אליפות 1941 נקטעה בשל פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות, בעונת 1942 האליפות והגביע לא נערכו
|-
!1943
|אליפות מוסקבה
|14
|7
|1
|6
|25-27
|15
|bgcolor=Bronze|3
|(—)
|
|
|לא ידוע
|(—)
|-
!1944
|אליפות מוסקבה
|14
|6
|5
|3
|18-12
|17
|bgcolor=Bronze|3
|חצי גמר
|
|
|לא ידוע
|(—)
|-
!1945
|ליגת העל
|22
|6
|3
|13
|22-44
|15
|10
|שמינית גמר
|
|
|align=right|אולג טימאקוב
|7
|-
!1946
|ליגת העל
|22
|8
|5
|9
|38-40
|21
|6
|bgcolor=Gold|מחזיקת הגביע
|
|
|align=right|איוואן קונוב,סרגיי סלניקוב
|9
|-
!1947
|ליגת העל
|24
|6
|9
|9
|34-26
|21
|8
|bgcolor=Gold|מחזיקת הגביע
|
|
|align=right|ניקולאי דמנטייב
|9
|-
!1948
|ליגת העל
|26
|18
|1
|7
|64-34
|37
|bgcolor=Bronze|3
|bgcolor=Silver|גמר
|
|
|align=right|איוואן קונוב
|15
|-
!1949
|ליגת העל
|34
|21
|7
|6
|93-43
|49
|bgcolor=Bronze|3
|חצי גמר
|
|
|align=right|ניקיטה סימוניאן
|26
|-
!1950
|ליגת העל
|36
|17
|10
|9
|77-40
|44
|5
|bgcolor=Gold|מחזיקת הגביע
|
|
|align=right|ניקיטה סימוניאן
|34
|-
!1951
|ליגת העל
|28
|13
|5
|10
|50-35
|31
|6
|רבע גמר
|
|
|align=right|ניקיטה סימוניאן
|10
|-
!1952
|ליגת העל
|13
|9
|2
|2
|26-12
|20
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Silver|גמר
|
|
|align=right|אלכסיי פראמונוב
|8
|-
!1953
|ליגת העל
|20
|11
|7
|2
|47-15
|29
|bgcolor=Gold|1
|רבע גמר
|
|
|align=right|ניקיטה סימוניאן
|15
|-
!1954
|ליגת העל
|24
|14
|3
|7
|49-26
|31
|bgcolor=Silver|2
|שמינית גמר
|
|
|align=right|אנטולי אילין
|11
|-
!1955
|ליגת העל
|22
|15
|3
|4
|55-27
|33
|bgcolor=Silver|2
|חצי גמר
|
|
|align=right|ניקולאי פרשין
|13
|-
!1956
|ליגת העל
|22
|15
|4
|3
|68-28
|34
|bgcolor=Gold|1
|(—)
|
|
|align=right|ניקיטה סימוניאן
|16
|-
!1957
|ליגת העל
|22
|11
|6
|5
|43-28
|28
|bgcolor=Bronze|3
|bgcolor=Silver|גמר
|
|
|align=right|ניקיטה סימוניאן
|12
|-
!1958
|ליגת העל
|22
|13
|6
|3
|55-28
|32
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Gold|מחזיקת הגביע
|
|
|align=right|אנטולי אילין
|20
|-
!1959
|ליגת העל
|22
|8
|8
|6
|32-28
|24
|6
|(—)
|
|
|align=right|אנטולי איסאייב
|8
|-
!1960
|ליגת העל
|20<br>10
|10<br>5
|4<br>3
|6<br>2
|33-18<br>19-14
|24<br>13
|<br>7
|שמינית גמר
|
|
|align=right|אנטולי אילין
|13
|-
!1961
|ליגת העל
|30
|16
|8
|6
|57-34
|40
|bgcolor=Bronze|3
|שמינית גמר
|
|
|align=right|גלימזיאן חוסאינוב
|14
|-
!1962
|ליגת העל

|
20<br>22
11<br>14
3<br>4
6<br>4
38-21<br>37-18
bgcolor=Gold <br>1
שמינית גמר
|
|
|align=right|יורי סבידוב
|16
|-
!1963
|ליגת העל
|38
|22
|8
|8
|65-33
|52
|bgcolor=Silver|2
|bgcolor=Gold|זכייה
|
|
|align=right|יורי סבידוב
|15
|-
!1964
|ליגת העל
|30
|12
|8
|12
|34-32
|32
|8
|חצי גמר
|
|
|align=right|יורי סבידוב
|6
|-
!1965
|ליגת העל
|32
|10
|12
|10
|28-26
|32
|8
|bgcolor=Gold|זכייה
|
|
|align=right|גלימזיאן חוסאינוב,ולרי ריינהולד
|5
|-
!1966
|ליגת העל
|36
|15
|12
|9
|45-41
|42
|4
|רבע גמר
|
|
|align=right|ניקולאי אוסיאנין
|15
|-
!1967
|ליגת העל
|36
|13
|14
|9
|38-30
|40
|7
|1/16 גמר
|align=right|גביע מחזיקות הגביע — סיבוב שני
|
|align=right|גלימזיאן חוסאינוב
|8
|-
!1968
|ליגת העל
|38
|21
|10
|7
|64-43
|52
|bgcolor=Silver|2
|1/16 גמר
|
|
|align=right|גלימזיאן חוסאינוב
|14
|-
!1969
|ליגת העל
|18<br>26
|14<br>19
|3<br>5
|1<br>2
|29-9<br>40-11
|31<br>43
|bgcolor=Gold| <br>1
|1/16 גמר
|
|
|align=right|ניקולאי אוסיאנין
|16
|-
!1970
|ליגת העל
|32
|12
|14
|6
|45-25
|38
|bgcolor=Bronze|3
|רבע גמר
|
|
|align=right|גלימזיאן חוסאינוב
|12
|-
!1971
|ליגת העל
|30
|9
|13
|8
|35-31
|31
|6
|bgcolor=Gold|זכייה
|align=right|גביע האלופות — סיבוב ראשון
|
|align=right|ניקולאי קיסליוב,<br>ג'מאל סיגלאדזה,אלכסנדר פיסקאריוב
|5
|-
!1972
|ליגת העל
|30
|8
|10
|12
|29-30
|26
|11
|bgcolor=Silver|גמר
|align=left|גביע אופ"א — סיבוב שני
|
|align=right|ויקטור פפאייב,ולרי אנדרייב,אלכסנדר פיסקאריוב
|4
|-
!1973
|ליגת העל
|30
|14+3
|(-)
|8+5
|37-28<br>(32-33)
|31
|4
|רבע גמר
|align=right|גביע מחזיקות הגביע — רבע גמר
|
|align=right|אלכסנדר פיסקאריוב
|12
|-
!1974
|ליגת העל
|30
|15
|9
|6
|41-23
|39
|bgcolor=Silver|2
|רבע גמר
|
|
|align=right|אלכסנדר פיסאקריוב
|10
|-
!1975
|ליגת העל
|30
|9
|10
|11
|27-30
|28
|10
|שמינית גמר
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב ראשון
|
|align=right|יבגני לובצ'ב
|8
|-
!1976
|אליפות האביב
|15
|4
|2
|9:30
|10-18
|10
|14
|(—)
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב שלישי
|
|align=right|יבגני לובצ'ב,מיכאיל בולגאקוב,יורי פיליפקו
|2
|-
!1976
|אליפות הסתיו
|15
|5
|3
|7
|15-18
|13
|15
|1/16 גמר
|
|
|align=right|מיכאל בולגאקוב
|6
|-
!1977
|ליגת המשנה הסובייטית
|38
|22
|10
|6
|83-42
|54
|1
|שמינית גמר
|
|
|align=right|גאורגי יארצב
|17
|-
!1978
|ליגת העל
|30
|14
|5
|11
|42-33
|33
|5
|שמינית גמר
|
|
|align=right|גאורגי יארצב
|19
|-
!1979
|ליגת העל
|34
|21
|8+2
|3
|66-25
|50
|bgcolor=Gold|1
|רבע גמר
|
|
|align=right|גאורגי יארצב
|14
|-
!1980
|ליגת העל
|34
|18
|9
|7
|49-26
|45
|bgcolor=Silver|2
|חצי גמר
|
|
|align=right|סרגיי רודיונוב
|7
|-
!1981
|ליגת העל
|34
|19
|8
|7
|70-40
|46
|bgcolor=Silver|2
|bgcolor=Silver|גמר
|align=right|ליגת האלופות — רבע גמר
|
|align=right|יורי גברילוב
|21
|-
!1982
|ליגת העל
|34
|16
|9
|9
|59-35
|41
|bgcolor=Bronze|3
|טורניר מעבר
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב שני
|
|align=right|סרגיי שבלו
|11
|-
!1983
|ליגת העל
|34
|18
|9
|7
|60-25
|45
|bgcolor=Silver|2
|שמינית גמר
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב שלישי
|
|align=right|יורי גברילוב
|18
|-
!1984
|ליגת העל
|34
|18
|9
|7
|53-29
|45
|bgcolor=Silver|2
|רבע גמר
|align=right|גביע אופ"א — רבע גמר
|
|align=right|סרגיי רודיונוב
|13
|-
!1985
|ליגת העל
|34
|18
|10
|6
|72-28
|46
|bgcolor=Silver|2
|שמינית גמר
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב שלישי
|
|align=right|סרגיי רודיונוב
|14
|-
!1986
|ליגת העל
|30
|14
|9
|7
|52-21
|37
|bgcolor=Bronze|3
|חצי גמר
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב שלישי
|גביע הפדרציה — חצי גמר
|align=right|סרגיי רודיונוב
|12
|-
!1987
|ליגת העל
|30
|16
|10+1
|3
|49-26
|42
|bgcolor=Gold|1
|שמינית גמר
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב שלישי
|bgcolor=Gold|גביע הפדרציה — חצי גמר
|align=right|פיודור צ'רנקוב,סרגיי רודיונוב
|12
|-
!1988
|ליגת העל
|30
|14
|11
|5
|40-26
|39
|4
|רבע גמר
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב שני
|גביע הפדרציה — חצי גמר
|align=right|סרגיי רודיונוב
|12
|-
!1989
|ליגת העל
|30
|17
|10
|3
|49-19
|44
|bgcolor=Gold|1
|רבע גמר
|align=right|גביע האלופות — 2R
|גביע הפדרציה — שלב הבתים
|align=right|סרגיי רודיונוב
|16
|-
!1990
|ליגת העל
|24
|12
|5
|7
|39-26
|29
|5
|שמינית גמר
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב שני
|
|align=right|ואלרי שמארוב
|12
|-
!1991
|ליגת העל
|30
|17
|7
|6
|57-30
|41
|bgcolor=Silver|2
|bgcolor=Gold|רבע גמר גביע 1991<br>מחזיקת הגביע 1992
|align=right|גביע אירופה — חצי גמר
|
|align=right|אלכסנדר מוסטובוי, <br>דמיטרי רדצ'נקו
|13
|-
|}

=== אליפות רוסיה (1992—...) ===
{| class="wikitable" style="text-align: center; font-size: 95%"
|-
!rowspan="2" width="70"|עונה
!colspan="8"|אליפות רוסיה
!rowspan="2" width="80"|גביע
!rowspan="2" width="160"|מפעלים אירופים
!rowspan="2" width="160"|טורנירים נוספים
!colspan="2" width="200"|מלך השערים בליגה
|-
!ליגה
!width="28"|משחקים
!width="28"|ניצחונות
!width="28"|שוויונות
!width="28"|הפסדים
!width="56"|שערים
!width="28"|ניקוד
!מיקום
!שם
!שערים
|-
!1992
|ליגת העל
|18<br>14
|11<br>10
|6<br>4
|1<br>0
|35-9<br>36-12
|28<br>24
|bgcolor=Gold| <br>1
|(—)
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב המוקדמות השני
|
|align=right|דמיטרי רדצ'נקו
|12
|-
!1993
|ליגת העל
|34
|21
|11
|2
|81-18
|53
|bgcolor=Gold|1
|1/16
|align=right|גביע מחזיקות הגביע — חצי גמר
|bgcolor=Gold|גביע חבר המדינות — זכייה
|align=right|ולדימיר בסצ'טניך
|18
|-
!1994
|ליגת העל
|30
|21
|8
|1
|73-21
|50
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Gold|זכייה
|align=right|ליגת האלופות — שלב הבתים
|bgcolor=Gold|גביע חבר המדינות — זכייה
|align=right|ולדימיר בסצ'טניך
|10
|-
!1995
|ליגת העל
|30
|19
|6
|5
|76-26
|63
|bgcolor=Bronze|3
|חצי גמר
|align=right|ליגת האלופות — שלב הבתים
|bgcolor=Gold|גביע חבר המדינות — זכייה
|align=right|ואלרי שמארוב
|16
|-
!1996
|ליגת העל
|34
|21
|9
|4
|70-34
|72
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Silver|גמר
|align=right|ליגת האלופות — רבע גמר
|
|align=right|אנדריי טיכונוב
|16
|-
!1997
|ליגת העל
|34
|22
|7
|5
|67-30
|73
|bgcolor=Gold|1
|1/4
|align=right|גביע אופ"א — סיבוב שני
|bgcolor=Silver|גביע חבר המדינות — גמר
|align=right|ולרי קצ'ינוב
|11
|-
!1998
|ליגת העל
|30
|17
|8
|5
|58-27
|59
|bgcolor=Gold|1
|bgcolor=Gold|זכייה
|align= right|ליגת האלופות — סיבוב המוקדמות השלישי<br>גביע אופ"א — חצי גמר
|bgcolor=Silver|גביע חבר המדינות — גמר
|align=right|איליה צימבלאר
|10
|-
!1999
|ליגת העל
|30
|22
|6
|2
|75-24
|72
|bgcolor=Gold|1
|1/16
|align=right|ליגת האלופות — בתים
|bgcolor=Gold|גביע חבר המדינות — זכייה
|align=right|אנדריי טיכונוב
|19
|-
!2000
|ליגת העל
|30
|23
|1
|6
|69-30
|70
|bgcolor=Gold|1
|חצי גמר
|align=right|ליגת האלופות — בתים<br>גביע אופ"א — סיבוב שלישי
|bgcolor=Gold|גביע חבר המדינות — זכייה
|align=right|ייגור טיטוב
|13
|-
!2001
|ליגת העל
|30
|17
|9
|4
|56-30
|60
|bgcolor=Gold|1
|רבע גמר
|align=right|ליגת האלופות — שלב הבתים
|bgcolor=Gold|גביע חבר המדינות — זכייה
|align=right|ייגור טיטוב, <br>לואיס רובסון
|11
|-
!2002
|ליגת העל
|30
|16
|7
|7
|49-36
|55
|bgcolor=Bronze|3
|1/16
|align=right|ליגת האלופות — בתים
|bgcolor=Silver|גביע חבר המדינות — גמר
|align=right|ולדימיר בסצ'טניך
|12
|-
!2003
|ליגת העל
|30
|10
|6
|14
|38-48
|36
|10
|bgcolor=Gold|זכייה
|align=right|ליגת האלופות — בתים
|גביע הליגה הרוסית — רבע גמר
|align=right|רומן פבליוצ'נקו
|10
|-
!2004
|ליגת העל
|30
|11
|7
|12
|43-44
|40
|8
|1/16 גמר
|align=right|גביע אופ"א — 1/16 גמר
|bgcolor=Silver|הסופר קאפ הרוסי — גמר
|align=right|רומן פבליוצ'נקו
|10
|-
!2005
|ליגת העל
|30
|16
|8
|6
|47-26
|56
|bgcolor=Silver|2
|1/16 גמר
|align=right|גביע אינטרטוטו — סיבוב שלישי
|
|align=right|רומן פבליוצ'נקו
|11
|-
!2006
|ליגת העל
|30
|15
|13
|2
|60-36
|58
|bgcolor=Silver|2
|bgcolor=Silver|גמר
|
|bgcolor=Silver|הסופר קאפ הרוסי — גמר
|align=right|רומן פבליוצ'נקו
|18
|-
!2007
|ליגת העל
|30
|17
|8
|5
|50-30
|59
|bgcolor=Silver|2
|חצי גמר
|align=right|ליגת האלופות — שלב הבתיםגביע אופ"א — 1/16
|bgcolor=Silver|הסופר קאפ הרוסי — גמר
|align=right|רומן פבליוצ'נקו
|14
|-
!2008
|ליגת העל
|30
|11
|11
|8
|43-39
|44
|8
|1/16 גמר
|align=right|ליגת האלופות — שלב המוקדמות השלישיגביע אופ"א — 1/16 גמר
|
|align=right|ניקיטה באז'נוב,<br>וליטון, <br>אלכסנדר פאבלנקו,<br>רומן פבליוצ'נקו
|6
|-
!2009
|ליגת העל
|30
|17
|4
|9
|61-33
|55
|bgcolor=Silver|2
|1/4
|align=right|ליגת האלופות — שלב המוקדמות השלישיגביע אופ"א — שלב הבתים
|
|align=right|וליטון
|21
|-
!2010
|ליגת העל
|30
|13
|10
|7
|43-33
|49
|4
|שמינית גמר
|
|
|align=right|וליטון
|19
|-
!2011/12
|ליגת העל
|44
|21
|12
|11
|68-48
|75
|bgcolor=Silver|2
|שמינית גמר
|align=right|ליגת האלופות — שלב הבתים<br>הליגה האירופית — רבע גמרהליגה האירופית — פלייאוף
|
|align=right|עמנואל אמניקה
|13
|-
!2012/13
|ליגת העל
|30
|15
|6
|9
|51-39
|51
|4
|שמינית גמר
|align=right|ליגת האלופות — שלב הבתים<br>
|
|align=right|דמיטרי קומבארוב
|7
|-
!2013/14
|ליגת העל
|30
|15
|5
|10
|46-36
|50
|6
|שמינית גמר
|align=right|הליגה האירופית — פלייאוף
|
|align=right|יורה מובסיסיאן
|16
|-
!2014/15
|ליגת העל
|30
|12
|8
|10
|42-42
|44
|6
|שמינית גמר
|
|
|rowspan="4" align=right|קווינסי פרומס
|13
|-
!2015/16
|ליגת העל
|30
|15
|5
|10
|48-39
|50
|5
|שמינית גמר
|
|
|18
|-
!2016/17
|ליגת העל
|30
|22
|3
|5
|46-27
|69
|bgcolor=Gold|1
|1/16 גמר
|align=right|הליגה האירופית — סיבוב המוקדמות השלישי
|
|12
|-
!2017/18
|ליגת העל
|30
|16
|8
|6
|51-32
|56
|bgcolor=Bronze|3
|חצי גמר
|align=right|ליגת האלופות — שלב הבתיםהליגה האירופית — 16 אחרונות
|bgcolor=Gold|הסופר קאפ הרוסי — זכייה
|15
|-
!2018/19
|ליגת העל
|30
|14
|7
|9
|49-36
|31
|5
|רבע גמר
|ליגת האלופות — שלב המוקדמות השלישיהליגה האירופית — שלב הבתים
|
|align=right|זה לואיש
|10 (3)
|-
!2019/20
|ליגת העל
|30
|11
|6
|13
|33-35
|39
|7
|חצי גמר
|הליגה האירופית — שלב הפלייאוף
|
|align=right|אלכסנדר סובולב
|11
|-
!2020/21
|ליגת העל
|30
|17
|6
|7
|56-37
|57
|bgcolor=silver|2
|שמינית גמר
|
|
|align=right|ג'ורדן לארסון
|15
|-
!2021/22
|ליגת העל
|30
|10
|8
|12
|37-41
|38
|10
|bgcolor=gold|זכייה
|ליגת האלופות — שלב המוקדמות השלישיהליגה האירופית — שמינית גמר
|
|align=right|אלכסנדר סובולב
|9 (4)
|-
!2022/23
|ליגת העל
|30
|15
|9
|6
|60-38
|54
|bgcolor=Bronze|3
|רבע גמר
|
|
|align=right|קווינסי פרומס
|20 (3)
|-
!2023/24
|ליגת העל
|26
|12
|6
|8
|31-37
|42
|4
|חצי גמר
|
|
|align=right|תיאו בונגונדה
|6
|-
|}

==אצטדיון הקבוצה ומתקני אימונים==
לוקאויל ארנה"]]
הכוכב האדום בלגרד]]
עד שנת 2014 ספרטק לא החזיקה באצטדיון משלה ולאורך ההיסטוריה שלה היא אירחה את משחקיה בשלל האצטדיונים של העיר מוסקבה (באצטדיון דינמו, אצטדיון טורפדו, באצטדיון לוקומוטיב ואף בקומפלקס הספורט אולימפיסקי), אך בעיקר בלוז'ניקי (מאז 6 בספטמבר 1956 עד 10 במאי 2013).

אחרי שהמועדון נרכש על ידי אנדריי צ'רביצ'נקו בראשית שנות ה-2000, היו תוכניות לבניית אצטדיון כדורגל עבור הקבוצה, אך הוא לא נבנה. כשלאוניד פדון, בעל השליטה בחברת לוקאויל, רכש את המועדון בשנת 2006, הממשל העניק למועדון חלקת אדמה בטושינו לצורך בניית האצטדיון. האצטדיון תוכנן להכיל 42,000 איש ולכלול קומפלקס ספורט ובו גם מגרשי טניס, כדורעף, כדורסל וכדוריד. טקס הנחת אבן הפינה נערך ב-2 ביוני 2007. ב-19 בפברואר 2013 נחתם הסכם עם בנק "אטקריטיה" לתקופה בת 6 שנים שבמסגרתה ייקרא האצטדיון "אטקריטיה ארנה" (באוגוסט 2018 החוזה חודש לחמש שנים נוספות). משחק הפתיחה נערך ב-5 בספטמבר 2014 כשספרטק אירחה את קבוצת הכוכב האדום בלגרד, מסרביה (במשחק שהסתיים בשוויון 1:1). משחק רשמי ראשון נערך ב-14 בספטמבר 2014, במסגרת המחזור השביעי של ליגת העל, כשספרטק גברה על טורפדו מוסקבה בתוצאה 3:1.

מתקן האימונים של הקבוצה נמצא בטושינו שבמוסקבה. בעבר שימש הכפר טראסובקה שבמחוז מוסקבה כמתקן אימונים, בשנת 2011 המתקן שופץ ועוצב מחדש והוא היה אחד ממתקני האימונים הוותיקים במדינה ושימש את ספרטק מאז 1935 ועד 2019, כאשר המאמן דומניקו טדסקו דחף להעברת האימונים לטושינו, כדי לא להיתקע בפקקים בדרך ממתקן האימונים שבפרברים לאצטדיון הקבוצה בעיר.

{| class="wikitable"
|-
! style="background: #EB0000; color:#ffffff"|אצטדיון
! style="background: #EB0000; color:#ffffff"|תכולה
! style="background: #EB0000; color:#ffffff"|שנים
! style="background: #EB0000; color:#ffffff"|הערות
|-
|מגרש קרסניה פרסניה
|ללא יציעים
|1922—1926
!rowspan="3"|
|-
|אצטדיון דינמו
|36,880
|1926—1956
|-
|לוז'ניקי
|79,000
|1956—2013
|-
|אוטקריטיה ארנה
|45,360
|2014—
|האצטדיון הביתי הראשון
|-
|}

==אוהדים==
ארגוני האוהדים הראשונים בברית המועצות הוקמו סביב מועדון ספרטק. ארגון האוהדים הראשון הוקם בשנת 1972.

משנת 2005 פועל ארגון Fratria כארגון אוהדים מרכזי. במאי 2012 הנהלת מועדון הכדורגל העניקה את מספר 72 לאוהדים ואף שחקן משורותיה לא הורדה ללבוש חולצה תחת מספר זה. ארגוני האולטראס של ספרטק הם Ultra Sever, B6 United, G-7 Ultras, Globus, U Brigade, Ziga-Zaga, Fratria ואחרים.

לאוהדי ספרטק יחסים חמים עם אוהדי טורפדו מוסקבה, סאטורן ראמנסקויה, רוסטוב, ואוריול. לארגוני האוהדים יחסים טובים גם עם אוהדי הכוכב האדום בלגרד ועם אולימפיאקוס היוונית.

אחד מאוהדיה הידועים של הקבוצה הוא השחקן דמיטרי נזארוב, שעובדת היותו אוהד ספרטק מהווה מרכיב בולט בסדרות הטלוויזיה שבכיכובו "המטבח" ו"המטבח: המלחמה על המלון".

==קבוצות יריבות==

היריבות העיקריות של ספרטק כיום הן צסק"א מוסקבה וזניט סנקט פטרבורג, אף על פי שאלה יריבויות שהחלו מאז 1990. היריבות הוותיקה יותר היא היריבות עם דינמו מוסקבה, שנחלשה מאוד עקב הירידה ביכולת הקבוצה.

משחקים נגד לוקומוטיב מוסקבה תמיד משכו קהל רב לאצטדיונים ויריבות גדולה שהלכה לאיבוד עם פירוק ברית המועצות היא היריבות עם דינמו קייב האוקראינית.

== ספרטק במפעלים האירופיים ==

==סגל הקבוצה==
===סגל השחקנים===
;נכון ל-14 בפברואר 2024

===שחקנים בולטים בעבר ובהווה===

===ראשי הקבוצה===
==== נשיאי הקבוצה ====
{| class="wikitable"
|-
!rowspan="1"|שם
!rowspan="1"|שנים
!שם משרה
|-
|ניקולאי סטארוסטין
|1936, 1955—1964, 1967—1975, 1977—1995
|מנהל
|-
|יורי שליאפין
|1989—1993
|rowspan="5"|נשיא
|-
|אולג רומאנצב
|1993—2002
|-
|אנדריי צ'רוויצ'נקו
|2002—2004
|-
|לאוניד פדון
|2005—2022
|-
|אלכסנדר מאטיצין
|2022—
|-
|}

==== מנכ"לי הקבוצה ====
מאז 2004:
{| class="wikitable"
|-
!rowspan="1"|שם
!rowspan="1"|שנים
|-
|יורי זווארזין
|1997—2001
|-
|יורי פרוואק
|2004—2005
|-
|סרגיי שאוולו
|2005—2008
|-
|ואלרי קרפין
|2008—2013
|-
|רומן אסחבאדזה
|2013–2015
|-
|סרגיי רודיונוב
|2015–2018
|-
|נאיל איזמאילוב
|2018–2019
|-
|תומאס צורן
|2019–2020
|-
|שאמיל גזיזוב
|יולי–דצמבר 2020
|-
|יבגני מלז'יקוב
|דצמבר 2020–
|-
|}

===קפטני הקבוצה===
{| class="wikitable"
|-
!style="background: #EB0000; color:#ffffff"|שנים
!style="background: #EB0000; color:#ffffff"|שם
|-
|1992—1993
| סטניסלב צ'רצ'סוב
|-
|1994—1995
| ויקטור אונופקו
|-
|1995—1996
| יורי ניקיפורוב
|-
|1997—1998
| איליה צימבלאר
|-
|1999—2000
| אנדריי טיכונוב
|-
|2001—2004
| יגור טיטוב
|-
|2004—2005
| יורי קובטון
|-
|2005—2008
| יגור טיטוב
|-
|2008
| מוצרט
|-
|2008
| רדוסלאב קובאץ'
|-
|2009—2010
| מרטין אייראנק
|-
|2010—2011
| אלכס
|-
|2011—2012
| סרגיי פרשיבליוק
|-
|2012—2013
| אנדריי דיקאן
|-
|2013—2014
| דמיטרי קומבארוב
|-
|2014—2016
| ארטיום רברוב
|-
|2016—2019
| דניס גלושאקוב
|-
|2019—2024
| גאורגי דז'יקיה
|}

===מאמנים===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
!scope="col"align="right"| דיוקן
!scope="col"| מאמן
!scope="col"| תקופת כהונה
!scope="col"| תארים/הישגים
|-
!scope="row"| <br /> אנטונין פיוובר || 1936 <br />—<br /> יולי 1936 || —
|-
!scope="row"| <br /> מיכאיל קוזלוב || אוגוסט 1936 <br />—<br /> 1936 || 1936 (אליפות סתיו)
|-
!scope="row"| <br /> קונסטנטין קוואשנין || 1937 <br />—<br />1938 || —
|-
!scope="row"| <br /> פיוטר פופוב || ספטמבר 1938 <br />—<br />1939 || אליפויות 1938, 1939<br /> גביע 1938, 1939
|-
!scope="row"| <br /> ולדימיר גורוחוב || 1940 <br />—<br />1940 || —
|-
!scope="row"| <br /> פ. פופוב || 1941 <br />—<br />1941|| —
|-
!scope="row"| <br /> ו. גורוחוב || 1942 <br />—<br />1943 || —
|-
!scope="row"| <br /> ק. קוואשנין || 1944 <br />—<br />1944 || —
|-
!scope="row"| <br /> אלברט וולראט || 1945 <br />—<br />1947 || גביע 1946, 1947
|-
!scope="row"| <br /> ק. קוואשנין ||1948 <br />—<br />1948 || —
|-
!scope="row"| <br /> אברם דנגולוב || 1949 <br />—<br /> מאי 1951 || גביע 1950
|-
!scope="row"| <br /> גאורגי גלאזקוב || יוני 1951 <br />—<br />1951 || —
|-
!scope="row"| <br /> וסילי סוקולוב || 1952 <br />—<br />1954 || אליפויות 1952, 1953
|-
!scope="row"| <br /> ניקולאי גוליאייב || 1955 <br />—<br />1959 || אליפויות 1956, 1958<br /> גביע 1958
|-
!scope="row"| <br /> ניקיטה סימוניאן || 1960 <br />—<br /> ספטמבר 1965 || אליפות 1962<br /> גביעי 1963, 1965
|-
!scope="row"| <br /> נ. גוליאייב || 1966 <br />—<br />1966 || —
|-
!scope="row"| <br /> סרגיי סלניקוב || 1967 <br />—<br /> יוני 1967 || —
|-
!scope="row"| <br /> נ. סימוניאן || יולי 1967 <br />—<br />1972 || אליפות 1969<br />גביע 1971
|-
!scope="row"| <br /> נ. גוליאייב || 1973 <br />—<br />1975 || —
|-
!scope="row"| <br /> אנאטולי קרוטיקוב || 1976 <br />—<br />1976 || —
|-
!scope="row"| <br /> קונסטנטין בסקוב|| 1977 <br />—<br />1988 || אליפויות 1979, 1987<br /> גביע הפדרציה 1987
|-
!scope="row"| <br /> אולג רומנצב || 1989 <br />—<br />1995 || אליפות 1989<br /> גביע 1991/92<br /> אליפויות 1992, 1993, 1994<br /> גביע 1993/94<br /> גביע חבר המדינות 1993, 1994, 1995
|-
!scope="row"| <br /> גאורגי יארצב || 1996 <br />—<br />1996 || אליפות 1996
|-
!scope="row"| <br /> א. רומנצב || 1997 <br />—<br /> יוני 2003 || אליפויות 1997, 1998, 1999, 2000, 2001<br /> גביע 1997/98, 2002/03<br /> גביעי חבר המדינות 1999, 2000, 2001
|-
!scope="row"| <br /> אנדריי צ'רנישוב || יוני 2003 <br />—<br /> ספטמבר 2003 || —
|-
!scope="row"| <br /> נביו סקאלה || ינואר 2004 <br />—<br /> ספטמבר 2004 || —
|-
!scope="row"| <br /> אלכסנדרס סטארקובס || ספטמבר 2004 <br />—<br /> אפריל 2006 || —
|-
!scope="row"| <br /> ולדימיר פדוטוב || 1 ביוני 2006 <br />—<br /> 19 ביוני 2007 || —
|-
!scope="row"| <br /> סטניסלב צ'רצ'סוב || 19 ביוני 2007 <br />—<br /> 14 באוגוסט 2008 || —
|-
!scope="row"| <br /> מיכאל לאודרופ || 12 בספטמבר 2008 <br />—<br /> 15 באפריל 2009 || —
|-
!scope="row"| <br /> ולרי קרפין || 22 בדצמבר 2009 <br />—<br /> 10 ביולי 2012 || סגנות אליפות 2011רבע גמר הליגה האירופית
|-
!scope="row"| <br /> אונאי אמרי || 10 ביולי 2012 <br />—<br /> 26 בנובמבר 2012 || —
|-
!scope="row"| <br /> ו. קרפין || 26 בנובמבר 2012 <br />—<br /> 18 במרץ 2014 || —
|-
!scope="row"| <br /> דמיטרי גונקו || 18 במרץ 2014 <br />—<br /> 31 במאי 2014 || —
|-
!scope="row"| <br /> מוראט יאקין || 15 ביוני 2014 <br />—<br /> 10 ביוני 2015 || —
|-
!140x140px
! <br /> דמיטרי אלניצ'ב
!10 ביוני 2015 — 5 באוגוסט 2016
!—
|-
!140px
! <br />מאסימו קאררה
!5 באוגוסט 2016 — 22 באוקטובר 2018
!אליפות 2017סופרקאפ 2017
|-
!140px
! <br />ראול ריאנצ'ו
!22 באוקטובר 2018 — 12 בנובמבר 2018
!—
|-
!140px
!<br />אולג קונונוב
!12 בנובמבר 2018 - 29 בספטמבר 2019
!—
|-
!
!<br />סרגיי קוזנצוב
!29 בספטמבר 2019 - 14 באוקטובר 2019
!—
|-
!140px
!<br />דומניקו טדסקו
!14 באוקטובר 2019 - מאי 2021
!סגנות אליפות 2021
|-
!140px
!<br />רוי ויטוריה
!24 במאי 2021 - 15 בדצמבר 2021
!שמינית גמר הליגה האירופית
|-
!140px
! פאולו ואנולי<ref></ref>
!דצמבר 2021 - מאי 2022
!גביע 2022
|-
!140px
! גייה אבסקל
!יוני 2022 - אפריל 2024
!— 
|-
!100px
! <br />ולדימיר סלישקוביץ'
!אפריל—מאי 2024
!—
|-
!100px
!דיאן סטנקוביץ'
!יולי 2024—
!—
|}

==מחלקת הנוער==
לספרטק אחת ממחלקות הנוער הגדולות והענפות ביותר ברוסיה.
===תארים והישגים===
קבוצת הנוער הבכירה של המועדון, מובילה את טבלת הקבוצות הזוכות באליפות הנוער. עם זאת, הקבוצה הופיעה בליגת האלופות לנוער בעונת 2015/2016 ובעונת 2017/2018 אך לא העפילה לשלב הבתים בטורניר.
* אליפויות ברית המועצות לנוער / ליגת העל לנוער (15) - 1946, 1953, 1954, 1955, 1956, 1958, 1961, 1962, 1986, 2006, 2007, 2008, 2010, 2012/13, 2016/17

מחלקת הנוער זכתה גם באליפות מוסקבה לנוער בעונת 1927 ובגביע מוסקבה לנוער בעונת 1939.

==סמל הקבוצה==

מאז 1935 ספרטק מזוהה עם סמל המעוין האדום והשוליים הלבנים ובתוכו האות הקירילית С (המהווה קיצור ל"ספרטק"), שנחצה על ידי פס לבן, שעותב על ידי מייסד אגודת ספרטק ניקולאי סטארוסטין.

ב־1949 הוחלף סמל הקבוצה, כשהפס הלבן בתוך המעוין שינה כיוון.

בשנת 1987 פורקה אגודת "ספרטק", והבעלים היחיד של הזכויות על הסמל היה מועדון הכדורגל "ספרטק", שאורגן כחברת מניות ב־1989. בשנת 1991 הוקמה האגודה מחדש וניקולאי סטארוסטין העניק במחווה למועדון את הזכויות על הסמל. עם זאת, משא ומתן על הזכויות נמשך ללא הפסקה ולמועדון לא הייתה בעלות מלאה על הסמל שנמכר הציוד ספורט על ידי אינספור יזמים ומועדונים ברוסיה.

ב־1998, כשהתברר שאי אפשר להגיע לקונצנזוס, החליטה הנהלת המועדון לשנות את הסמל הרשמי, שהוכתב בעיקר מכורח כלכלי. כתוצאה מכך הופיע סמל חדש כאשר נוסף עם כדורגל בתוך האות "C" (כשגם עיצוב האות השתנה). הצגת הסמל החדש התקיימה בפגישה של הקבוצה עם אוהדים בהיכל התרבות האבטומוביליסטים במרץ 1998 לאחר הניצחון על איאקס ברבע גמר גביע אופ"א.

בשנת 2002, עם הקמת הפרמייר-ליג, קיבל המועדון את הזכות "לתלות" כוכב זהב על סמל המועדון לציון חמש זכיות באליפויות רוסיה (הקבוצה זכתה באליפות החמישית ב־1997, עד 2002 היו לה 9 אליפויות). בשנת 2003, הכוכב הצטמצם מעט.

ב־10 ביוני 2013, באספה כללית של מועדוני ליגת העל הרוסית בכדורגל, הוחלט כי תוארי זכייה באליפויות ברית המועצות ייכללו ברשימת התארים של הקבוצות, מה שאפשר לספרטק "לתלות" ארבעה כוכבי זהב על סמל המועדון. ב־26 ביוני 2013, הוצג עיצוב מחודש של הלוגו כחלק מפרויקט גדול של מיתוג מחדש.

ב־3 בפברואר 2018, המועדון חתם על הסכם רישוי ארוך טווח, לפיו קיבל מועדון ספרטק את הזכויות להשתמש בכל סימני המסחר של אגודת ספרטק, כולל הסמל עם המעוין ללא כדור במרכז.

בעונת 2022/2023 "ספרטק" עוברת לגרסה מעודכנת של סמל המועדון, כאשר המעוין המסורתי יכלול עיצוב מחודש של האות "C" והכדור שבתוכו.

<gallery class="center" widths="240px">
קובץ:Spartak_Moscow_1935-49.png|סמל ספרטק בשנים 1935—1949
קובץ:Spartak_Moscow_1949-97.png|סמל ספרטק בשנים 1949—1997
קובץ:Spartak Moscow 1998-2002.png|סמל ספרטק מוסקבה בשנים 1998—2002
קובץ:FC Spartak Moscow 2013.png|לוגו 2013
קובץ:FC_Spartak_Moscow.svg.png|סמל ספרטק בשנים 2003—2013
קובץ:ФК Спартак Москва.png|סמל ספרטק בשנים 2013—2021
קובץ:ФлагМосковскогоСпартака2.png|דגל הקבוצה
קובץ:FC Spartak Moscow 2022.jpg|סמל הקבוצה בשנת 2022, במלאת 100 שנה להקמת המועדון
קובץ:ФК Спартак Москва 2022.png|לוגו הקבוצה משנת 2022
</gallery>

==בעלים, הנהלה, תקציב וספונסרים ראשיים==
===בעלי הקבוצה===
במהלך שנות ה-90 הקבוצה נתמכה על ידי ספונסרים שונים כמו חברת אורנגוי גזפרום (חברה בת של גזפרום) שהצטרפה כמשקיעה בשנת 1996, בראש החברה עמד אוהד הקבוצה רים סוליימאנוב והחברה נדרשה לאישור הממשלה כדי להשקיע בקבוצה כיוון שהייתה חברה ממשלתית. בשנת 2000 נרכשה הקבוצה על ידי איש העסקים אנדריי צ'רוויצ'נקו, ששימש גם כנשיא הקבוצה.

משנת 2004 עד 2022, הקבוצה הייתה בבעלות האוליגרך לאוניד פדון, המחזיק גם בבעלות חברת הנפט לוקאויל. בעונת 2019/2020 תקציב הקבוצה עמד על 122 מיליון דולר. בעונת 2020/2021 הוא עמד על 115,670,000 מיליון דולר (8.6 מיליארד רובל).

ב-22 באוגוסט 2022, לוקאויל הודיעה על רכישת 100% ממניות ספרטק, כמו גם אצטדיון אטקריטיה ארנה. עוד פורסם כי ליאוניד פדון עזב את קבוצת בעלי המניות של המועדון, הוא התפטר מתפקידו כנשיא, חבר ויו"ר הדירקטוריון של המועדון ולא ייקח עוד חלק בניהול ספרטק. פדון החזיקה במועדון במשך 18 שנים ו-4 חודשים, במהלכם ספרטק הפכה פעם אחת לאלופת רוסיה, מחזיקת הגביע הרוסי והסופרקאפ הרוסי, שש פעמים זכתה במדליות כסף ופעם אחת בארד באליפות רוסיה בכדורגל. ארבע פעמים הגיע לשלב הבתים של ליגת האלופות.

===בעלי תפקידים===
* יבגני מלז'יקוב — מנכ"ל
* ארטיום רברוב — מתאם טכני
* דמיטרי וולקוב — מנהל פיננסי
* דמיטרי זלנוב — דובר הקבוצה

=== ספונסרים ===
אוטובוס של ספרטק
ספונסר הקבוצה העיקרי הוא חברת הנפט הרוסית לוקאויל, כשהמלבישה בשנים 2005 עד 2022 הייתה חברת נייקי.
{| class="wikitable" style="text-align: center"
|-
! שנים
! יצרניות התלבושות
! שנים
! ספונסרים
|-
| rowspan="3" |1976—1987
| rowspan="3" |אדידס
|1935—1987
|ללא ספונסר
|-
|1987
|Ocrim
|-
|1988—1989
|Danieli
|-
|1989
|Erima
|rowspan="2" |1989—1990
|rowspan="2" |JINDO
|-
| rowspan="7" |1989—2002
| rowspan="7" |אדידס
|-
|1990—1993
|UNIPACK
|-
|1994
|OLBI
|-
|1995—1997
|אורנגוי גזפרום
|-
|1997—1998
|AKAI
|-
|1999
|ללא ספונסר
|-
|2000—2002
| rowspan="3" |לוקאויל
|-
|2003—2004
|יומברו
|2003—2004
|-
|rowspan="2" |2005—2022
|rowspan="2" |נייקי
|2005—
|-
|rowspan="2"|2020—
|rowspan="2"|ZTE
|-
|rowspan="2" |2022—
|rowspan="2" |Wildberries
|-
|}

==גלריה==
<gallery class="center" widths="240px">
קובץ:Hands in the air.jpg|ידיים באוויר ביציעים של ספרטק
קובץ:Spartak Moscow supporters 2.jpg|אוהדי ספרטק, 2010
קובץ:ОУКБ Фратрия.jpg|ארגון האוהדים OUKB, במשחק נגד צסק"א, עונת 2008.
קובץ:Spartak-Dinamo (7).jpgאוהד ספרטק — אוטו פישר, בן ה-102.
קובץ:Fratria perf.jpg|ארגון האוהדים פרטאריה
קובץ:MKS-futbolteam.JPG|שחקני הקבוצה "MKS" לפני שהפכה לספרטק, 1922
קובץ:Spartak Moscow supporters 2.jpg|אוהדי ספרטק במהלך עידוד הקבוצה במשחק ליגה, 2010
</gallery>

==תארים והישגים==
שחקני ספרטק מוסקבה חוגגים את הזכייה באליפות העשירית. מאי 2017
ספרטק נחשבת למועדון הכדורגל המעוטר ביותר ברוסיה (35 תארים) והיא מחזיקה בשיא אליפויות רוסיה (10) וגביעי ברית המועצות (10). זוהי הקבוצה הסובייטית היחידה שהצליחה לזכות בדאבל (הן באליפות והן בגביע) במשך שנתיים רצופות (1938, 1939). הקבוצה גם נחשבת לקבוצת הרוסית המצליחה ביותר לאחר שהצליחה להעפיל לחצי גמר ליגת האלופות בעונת 1990/1991. בעונת 1995 אף השיגה את שיא הניצחונות בשלב הבתים של ליגת האלופות (6 ניצחונות מתוך 6 משחקים).

אליפות ברית המועצות / אליפות רוסיה
* אלופה (22 פעמים): סתיו 1936, 1938, 1939, 1952, 1953, 1956, 1958, 1962, 1969, 1979, 1987, 1989, 1992, 1993, 1994, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2017
הגביע הסובייטי / הגביע הרוסי
* מחזיקת הגביע (14 פעמים): 1938, 1939, 1946, 1947, 1950, 1958, 1963, 1965, 1971, 1991/92, 1994, 1998, 2003, 2022
הסופר קאפ הרוסי
* מחזיקת הסופרקאפ (פעם אחת): 2017
גביע הפדרציה הסובייטי
* מחזיקת גביע (1): 1987
* גביע אלופות אירופה / ליגת האלופות
** חצי גמר: 1991
** רבע גמר (3 פעמים): 1981, 1994, 1996.
* גביע אופ"א / הליגה האירופית
** חצי גמר: 1998
** רבע גמר (2 פעמים): 1984, 2011
* גביע מחזיקות הגביע
** חצי גמר (1): 1993
** רבע גמר (1): 1973
* גביע חבר המדינות
** אלופה: 1993, 1994, 1995, 1999, 2000, 2001
* גביע Match Premier
** אלופה: 2019, 2020, 2021
* RPL Winter Cup
** אלופה: 2024

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*