OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פפ"ס

פפ"ס (ברוסית: ППС; מבטאים - פֶּ.פֶּ.אֶס) הוא תת מקלע תוצרת ברית המועצות, אשר היה בשימוש של הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה. השם הוא ראשי תיבות של "פיסטולט פולמיוט סודייבה" (Пистолет-пулемёт Судаева - "תת מקלע של סודייב"), והוא קרוי על שם מתכננו אלכסיי סודייב.

==פיתוח ושימוש== 
תת מקלע פפ"ס פותח בשנת 1942 על ידי אלכסיי סודייב, מהנדס שעבד במפעלי הנשק "ססטרורצק" בלנינגרד. מטרתו של התמ"ק פפ"ס היה להיות כלי נשק קומפקטי, המסוגל לירות בקצב אש דומה לקצב אש של תמ"ק פפ"ש – התמ"ק התקני של הצבא האדום באותם הימים. פפ"ס יועד לצוותי טנקים, צנחנים ולוחמי יחידות הסיור. כמו כן בשל ממדיו פפ"ס התאים ללוחמה בשטח בנוי יותר מפפ"ש.

בנוסף לתכונות אלו פפ"ס היה גם זול יותר בייצור לעומת הפפ"ש - הן מבחינת שעות העבודה והן מבחינת כמויות חומרי גלם ליחידה. אחת הסיבות לחסכון בשעות העבודה בייצור פפ"ס היא העובדה כי הורכב מחלקי מתכת בלבד, אשר יוצרו על ידי מכונות, לעומת פפ"ש, שהכיל גם חלקים מעץ שהצריכו עבודה ידנית.

הייצור של פפ"ס החל בנובמבר 1942, היחידות הראשונות סופקו לכוחות שהגנו על לנינגרד. בקיץ 1943 הוכנס לייצור דגם משופר, אשר כונה פפ"ס-43. עד לסיום המלחמה יוצרו כ-500,000 פפ"ס משני הדגמים.

לאחר המלחמה הופסק ייצור פפ"ס, אך הוא נשאר בשירות הצבא הסובייטי (בעיקר ביחידות מיוחדות) עד לאמצע שנות ה-60, אז הוחלף ב-AKMS.

בשנות ה-40 סופק הפפ"ס גם לחלק מבעלות בריתה (באותם הימים) של ברית המועצות - סין, קוריאה הצפונית ופולין. משמר הגבול הפולני השתמש בתמ"קי פפ"ס עד לאמצע שנות ה-80. 
כמו כן מכרה ברית המועצות את הרישיון לייצור פפ"ס לכמה מדינות: פינלנד (שם יוצר תחת השם M-44 ), סין (יוצר תחת השם "דגם 54") וספרד (שם יוצר תחת השם DUX-53).

לאחר התפרקות ברית המועצות נותרו מלאי גדולים של תמ"ק פפ"ס ברוסיה, אוקראינה ובלארוס. לפי מספר מקורות משטרת בלארוס השתמשה בהם עד לסוף שנות ה-90. במשטרת אוקראינה הם היו בשימוש עד לשנת 2005. במהלך הלחימה במזרח אוקראינה נצפה שימוש בתמ"ק פפ"ס על ידי הבדלנים הפרו-רוסים וגם על ידי יחידות מתנדבים של צבא אוקראינה.

==נתונים טכניים==
חיילי משמר הגבול הפולני חמושים בתמ"קי פפ"ס. צילום מ-1964.
* תחמושת - 7.62x25 מילימטר 
* משקל (ריק) - 3.04 ק"ג 
* אורך כולל - 615 מילימטר (820 מ"מ עם קת פתוחה) 
* אורך הקנה - 272 מילימטר 
* קצב אש - 700 כדור בדקה 
* הזנה - מחסנית של 35 כדורים 
* טווח מעשי מקסימלי - 200 מטר 
* מהירות לוע - 500 מטר לשנייה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נשק קל סובייטי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:תת-מקלעים רוסיים וסובייטיים
אלכס איש-שלום

אלכסנדר (אלכס) איש-שלום (1938 – 26 בדצמבר 2017) היה משפטן ישראלי, ניצב בדימוס במשטרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
בשירותו במשטרה היה ראש מפלג ביחידה הארצית לחקירת פשעים חמורים ולקח חלק בחקירות שנגעו לרשימת ה-11, לרצח עמוס אוריון. בהיותו תת-ניצב היה שותף עם הפרקליטות דורית ביניש ועדנה ארבל באיסוף המידע עבור ועדת כהן. מאוחר יותר היה עוזר לראש אגף החקירות בתקופת כהונתו של עוזי ברגר בראש האגף.

ב-1993 שימש ראש אגף החקירות במשטרת ישראל בדרגת ניצב, ובתום שירותו מונה למבקר המשרד לביטחון פנים ויועץ למבקר המדינה לענייני חקירות. בשנת 1998 הוזכר שמו כמועמד למשרת המבקר.

במהלך שירותו במשטרת ישראל המשיך איש-שלום בלימודיו האקדמיים וצבר שמונה תארים אקדמיים שונים, בהם דוקטורט במשפטים.

בשנת 2003 פרש ממשרד מבקר המדינה. היה מרצה למשפטים וקרימינולוגיה באוניברסיטת חיפה, מכללת בית ברל, מכללת שערי משפט והמכללה האקדמית גליל מערבי.

היה נשוי ואב לשני בנים, בהם פרופסור פנחס (פיקי) איש-שלום, ובת.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף החקירות והמודיעין
קטגוריה:עובדי משרד מבקר המדינה
קטגוריה:עובדי המשרד לביטחון הפנים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
מכתש צ'יקשולוב

מכתש צִ'יקְשוּלוּבּ (בספרדית Cráter de Chicxulub) הוא מכתש פגיעה בחצי האי יוקטן שבמקסיקו ובים הקריבי, בקוטר של כ-180 קילומטרים ועומק של כ-20 קילומטרים. ממדיו של המכתש הופכים אותו לאחת מתצורות הפגיעה הגדולות ביותר על פני כדור הארץ. מעריכים כי המטאוריט שיצר את המכתש היה בקוטר של לפחות 10 קילומטרים. השם "צ'יקשולוב" הוענק למכתש על שמה של עיירה השוכנת בשטחו.

==מחקר==
המכתש התגלה על ידי הגיאופיזיקאים אנטוניו קמרגו וגלן פנפילד בשנות ה-70 של המאה ה-20 בזמן שחיפשו נפט ביוקטן.

מדענים שיערו על בסיס מאובנים שנמצאו בקרבת המכתש, שהוא נוצר לפני כ-65 מיליון שנה בעקבות פגיעת מטאוריט בכדור הארץ. לפי תאוריית אלווארז היה המטאוריט אחראי להכחדת קרטיקון-שלישון. בהכחדה זו נכחדו כ-50% מן המינים שחיו על פני כדור הארץ באותה תקופה, ויותר מ-80% מכלל היצורים, בהם גם הדינוזאורים.

=== השפעות ===
מעריכים כי הגוף שיצר את המכתש שחרר בזמן פגיעתו אנרגיה השקולה ל-100 טרהטון של דינמיט. לשם השוואה, פצצת הצאר, פצצת המימן הגדולה ביותר שפוצצה על ידי האדם, שחררה אנרגיה השקולה ל-50 מגהטון של דינמיט (פי שני מיליון פחות). אפילו ההתפרצות הגעשית האנרגטית ביותר על פני כדור הארץ שחררה אנרגיה השקולה ל-240 גיגהטון של דינמיט, כלומר רק 0.24% מהאנרגיה ששוחררה בצ'יקשולוב.

מעריכים כי הפגיעה יצרה גלי מגה-צונאמי מהגדולים בהיסטוריה של כדור הארץ. ענן עצום של אבק רותח, עפר ואדים נפלט מאזור הפגיעה בזמן שהמטאוריט התחפר בקרקע בפחות משנייה. חומר מהמכתש וכן חלקים מהגוף הפוגע שוגרו מחוץ לאטמוספירה על ידי הפיצוץ וחוממו לטמפרטורות עצומות עם כניסתם החוזרת; דבר שגרם ליצירת שרפות ענק ברחבי כדור הארץ. בנוסף, גלי הלם חזקים התפשטו מאזור הפגיעה וגרמו לרעידות אדמה ולהתפרצויות הרי געש. הפליטה של האבק והחלקיקים יכלה לכסות את פני השטח של כל כדור הארץ למשך מספר שנים. כתוצאה מכך, אור השמש לא היה מסוגל להגיע לפני כדור הארץ שהתקררו באופן משמעותי. תהליך הפוטוסינתזה של הצמחים שובש קשות ופגע אנושות בשרשרת המזון.

=== מחלוקת ===
לתאוריה המניחה הכחדה כתוצאה מהתנגשות המטאוריט התעוררה התנגדות בשל קשיים שהיא מעוררת, ובעיקר הקשר בין מכתש צ'יקשולוב לאירוע הכחדה זה. תוצאות קידוח שנערך בחצי האי יוקטן בתחילת המאה ה-21 סותר את הטענה כי המטאוריט שיצר את המכתש אחראי להכחדה המונית. הקידוח מעלה נתונים לפיהם שכבת הכדוריות שנוצרה בעקבות נפילת המטאוריט קודמת לשכבת האירידיום בכ-300 אלף שנה וביניהן מצויים מאובנים מתקופה הקודמת להכחדת קרטיקון-שלישון, כך שמטאוריט זה קדם להכחדה ולא הכיל אירידיום. מכתש פגיעה של מטאוריט מאוחר המכיל אירידיום טרם נמצא.

בחודש מרץ 2010 – לאחר ניתוח מקיף של ראיות פלאונטולוגיות, גאוכימיות, גאופיזיות, סדימנטולוגיות ואקלימיות שנאספו במשך 20 שנים – פורסם בכתב העת Science מאמר מסכם של צוות מחקר בינלאומי שמנה 41 מדענים מ-33 מוסדות מחקר. המאמר מציג את מסקנת החוקרים, לפיה פגיעת המטאוריט שיצרה את המכתש גרמה להכחדה ההמונית. בחודש מאי 2010 פורסם באותו כתב עת מקבץ תגובות למאמר, בהן טענו עשרות חוקרים אחרים כי כותבי המאמר התעלמו מעדויות חשובות, והדגישו את תקפותן של תאוריות חלופיות.

==ראו גם==
* הכחדת קרטיקון-שלישון

==קישורים חיצוניים==

* [http://bbs.keyhole.com/ubb/download.php?Number=1226046 הדמיית המכתש ב-Google Earth]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקסיקו: גאוגרפיה
קטגוריה:יוקטן (מדינה)
צ'יקשולוב
קטגוריה:מכתשי פגיעה מהמזוזואיקון
סבן אילבן

סבן אילבן (באנגלית: ) היא רשת חנויות נוחות בינלאומית שבסיסה בארצות הברית. ראשיתה של החברה בשנת 1927, אז נולד רעיון חנות הנוחות. נכון לדצמבר 2022 היא רשת המזון השלישית הגדולה בעולם אחרי וולמארט וקוסטקו.

בשנת 2007 היה מספר סניפיה של החברה גדול מזה של חברת המזון המהיר מקדונלד'ס. מאז הפכה לרשת השיווק הגדולה בעולם, עם יותר מ-50,250 חנויות ברחבי העולם. הרשת פועלת במדינות רבות, בהן ארצות הברית, אוסטרליה, יפן, קנדה, הפיליפינים, הונג קונג, סין, טייואן, מלזיה, תאילנד, דנמרק ושוודיה.

בשנים הראשונות היו חנויות החברה פתוחות מהשעה שבע בבוקר ועד לשעה אחת עשרה בלילה, ומכאן שם החברה שאומץ ב-1946, במקום השם "טוט'ם" (Tote'm). משנות ה-60 של המאה ה-20 ואילך התרחבו שעות הפתיחה, והיום רוב החנויות פתוחות 24 שעות ביממה ובכל ימות השבוע.

== סבן אילבן בישראל ==
באוקטובר 2021 חתמה חברת אלקטרה מוצרי צריכה על הסכם זכיינות מלא עם סבן אילבן. הסניף הראשון נפתח בדיזנגוף סנטר ב-11 בינואר 2023. בתחילת פעילות הרשת בישראל, אלקטרה מוצרי צריכה הודיעה שיש לה כוונה להתרחב ולפתוח 30 סניפים. החברה פתחה רק שמונה סניפים ודיווחה על הפסדים של 68 מיליון שקלים בשנת 2023. במאי 2024 נמכרה הרשת תמורת 3.3 מיליון שקל לחברת 7 אקספרס.

==גלריה==
<gallery>
Front Of Oklahoma 7-Eleven With Icy Drink Ad.jpg|חנות סבן אילבן באוקלהומה סיטי
7-ELEVEn Guangzhou.JPG|חנות סבן אילבן בסין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:רשתות מרכולים
קטגוריה:רשתות מרכולים אמריקאיות
גבי גל

גבי גל (נולד ב-1953) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל.

== חייו ==
גל החל את שירותו במשטרת ישראל בשנת 1977. כקצין שימש בתפקידי פיקוד שונים: מפקד תחנת פתח תקווה, ראש אגף מבצעים במחוז תל אביב, ראש מחלקת הדרכה וקצין חינוך ראשי, סגן ראש אגף משאבי אנוש, וסגן ראש אגף תמיכה לוגיסטית. בשנת 2002 מונה על ידי השר עוזי לנדאו לראש אגף תקציבים ובקרה במשרד לביטחון פנים, וכעבור זמן קצר הועלה בעודו בתפקיד זה לדרגת ניצב. בשנת 2004 מונה לראש אגף משאבי אנוש במשטרה, עליו פיקד עד לפרישתו בשנת 2007. בתפקידיו הבכירים האחרונים בשורות המשטרה היה גל בין מחברי הקוד האתי והערכי משטרת ישראל, ממקימי המרכז לפיתוח מנהיגות של המשטרה, והנחה על חיבור ספר אתיקה של הארגון.

נטען, כי קידומו הושפע ממניעים פוליטיים הקשורים בתנועת הליכוד. בנובמבר 2006 פורסם, כי המפכ"ל לשעבר שלמה אהרונישקי ציין שהופעל עליו לחץ פוליטי לקדם את גל לדרגת תת-ניצב ובעקבות לחץ זה הוא נאלץ לקדמו. לאחר מספר חודשים קודם גל לדרגת ניצב.

בספטמבר 2006 ראש אגף המבצעים דאז ברטי אוחיון האשים את ניצב גל שהתבטא נגדו בגזענות.

בראשית 2008 מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש בשירותי בריאות כללית.

גל נשוי ואב לשלושה, בוגר תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ובעל הסמכה לעריכת דין ובעל תואר שני במדע המדינה. בעל תואר בקרימינולוגיה ובסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בתקשורת באוניברסיטה העברית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף משאבי אנוש במשטרת ישראל
קטגוריה:סגל שירותי בריאות כללית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
יום עבודה בן 8 שעות

כרזת תמיכה ביום עבודה בן 8 שעות, מלבורן, 1856
התנועה למען יום עבודה בן 8 שעות, או שבוע עבודה בן 40 שעות, הייתה תנועה חברתית שנאבקה למען הגבלת יום העבודה ל-8 שעות. מקורה של התנועה בתקופת המהפכה התעשייתית בבריטניה, שבה הייצור התעשייתי במפעלים גדולים שינה את אורח החיים של האדם העובד, וכפה שעות עבודה ארוכות, ותנאי עבודה קשים. תנאי העבודה היו ללא פיקוח, וכתוצאה מכך נפגעה בריאותם ורווחתם של העובדים. בתקופה זו, העסקת ילדים הייתה דבר שבשגרה, ויום העבודה ארך בין 10 ל-16 שעות, שישה ימים בשבוע.

הסוציאליסט, רוברט אואן, העלה את הדרישה ליום עבודה בן 10 שעות בשנת 1810, ויישם אותו בבית החרושת שלו בניו לאנארק. בשנת 1817 הוא ניסח את הדרישה ליום עבודה בן 8 שעות. נשים וילדים באנגליה קיבלו את הזכות ליום עבודה בן 10 שעות בשנת 1847. העובדים בצרפת זכו ביום עבודה בן 12 שעות לאחר הקמת הרפובליקה הצרפתית השנייה. הדרישה לקיצור יום העבודה ושיפור תנאי העבודה הייתה חלק מהמאבק הכללי של הצ'ארטיסטים והתאגדויות העובדים הראשונות.

הסתדרות הפועלים הבינלאומית אימצה את הדרישה ליום עבודה בן 8 שעות בקונגרס הראשון שלה בעיר ז'נבה, ואף הגדירה אותו כתנאי הכרחי, שבלעדיו לא יתאפשרו שיפור תנאי העבודה ושחרורו של מעמד הפועלים. על אף שהיה מספר מצומצם של עובדים מיומנים בניו זילנד ואוסטרליה שזכו ליום עבודה בן 8 שעות בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-19, הזכות הזו אושרה בצורה נרחבת בעולם המערבי, רק בתחילת ואמצע המאה ה-20.

בשנת 1899, לאור מחאת תושבי האי, המושל בפוארטו ריקו החליט לתת לתושבים זכויות רבות בכל תחומי החיים, ביניהן גם הזכות ל-8 שעות עבודה ביום. בכך, פוארטו ריקו הייתה הישות הראשונה בעולם אשר העובדים בה קיבלו את זכות זו.

השביתה הכללית בברצלונה בשנת 1919 הביאה לכך שספרד הייתה המדינה הראשונה בעולם בה הושגה הסכמה ליום עבודה של שמונה שעות בלבד.

לאחר המהפכה המקסיקנית בעשור השני של המאה העשרים, אומצה במקסיקו חוקה חדשה בשנת 1917, בה ניתנו לעובדים זכויות רבות, ביניהן יום עבודה בן 8 שעות.

בצרפת, חוק 40 השעות נחקק בשנת 1936.

הצלחת המאבק לקחה חלק מחגיגות האחד במאי הראשונות במדינות ותרבויות רבות.

קרל מרקס ראה את יום העבודה בן 8 השעות כנושא בעל חשיבות רבה לבריאות העובדים, וכתב בקפיטל: "על ידי הארכת יום העבודה, ולכן, ייצור קפיטליסטי ... לא רק מייצר הידרדרות של כוח עבודת אדם על ידי שדידת תנאיו הנורמליים, הפיזיים והמוסריים, אלא גם מייצר את התשישות ואת המוות בטרם עת של כוח העבודה הזה עצמו. "

==ראו גם==
* אחד במאי
*חוקי מגן

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:מחאה
קטגוריה:דיני עבודה
קטגוריה:זכויות עובדים
קטגוריה:מחאה בממלכה המאוחדת
עדן ענבר

עדן ענבר (נולד ב-11 בינואר 1972) הוא עורך דין ומאמן כדורסל ישראלי.

== ביוגרפיה ==
ענבר סיים את לימודי התואר הראשון במשפטים באוניברסיטת חיפה בשנת 1998. הוא חבר לשכת עורכי הדין משנת 1999. כיום הוא שותף במשרד עורכי הדין "אטיאס פרוכטר ושות'", כמומחה בתחום ההתדיינות והשלטון המקומי.

== קריירת אימון ==
במקביל לעיסוקו כעורך דין מאמן ענבר בקבוצות כדורסל נשים, בין הקבוצות אותן אימן היו הפועל חיפה/מוצקין, מכבי רמת חן ומכבי בנות אשדוד, איתה הגיע אף לסדרת גמר האליפות בעונת 2009/2010.

בעונת 2010/2011 זכתה אליצור רמלה תחת הדרכתו בטרבל בו זכתה הקבוצה בהישג חסר תקדים, כאשר בעונה אחת זכתה בגביע המדינה, באליפות ליגת העל לנשים ובגביע היורוקאפ.

בסיום עונת 2014/15 עזב את אליצור רמלה לאחר 5 שנים וב-1 ביולי 2015 מונה בשנית למאמן מכבי בנות אשדוד.

לקראת עונה 2019/20 מונה למאמנה של מכבי רמת חן

== תארים ==
===אליפות ===
* אליצור רמלה: 2011

=== גביע ===
* אליצור רמלה: 2011

===יורוקאפ ===
* אליצור רמלה: 2011

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:כדורסל נשים בישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה: משפטים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
ציור אלה פרימה

[[וינסלו הומר, "חתירה הביתה" (1890); דוגמה לציור צבעי מים בסגנון אלה פרימה. ניתן לראות זאת במיוחד בשמיים שבציור.]]
ציור אלה פרימה הוא תרגום כלאיים של המונח האיטלקי ‘pittura alla prima’, אשר משמעו המילולי ציור ראשוני. מונח זה הוטבע במאה ה-16 בניגוד ל-‘disegno alla prima’, אשר משמעו המילולי עיצוב ראשוני, ואשר לא חדר לשפה העברית.

מזווית מתודית, ‘disegno alla prima’ מציין רישום מוקדם המשמש כתשתית לציור. רישומים כאלו היו מן הסתם בשימוש נפוץ כבר בעת העתיקה. הם נעשו בדרך כלל בפחם, עפרון, או עט והועתקו לעיתים אל לוח העץ, הבד, האגרטל או הקיר שעליו הונח אחר כך הצבע. מצד שני, ‘pittura alla prima’ מציין ציור ישיר שאינו מבוסס על רישום מוקדם. לפי וזארי, ההיסטוריון של תקופת הרנסאנס, הצייר הראשון שעבד באופן חדשני זה היה ג'ורג'ונה.

עם זאת, המונח הרחב ‘disegno’ משמעו רישום, עיצוב, תוכנית, קומפוזיציה, סדר, קונספציה, רעיון או אידיאה. הדיון האמנותי בתקופת הרנסאנס מדגיש במיוחד מונח מרכזי זה, למשל ‘arti di disegno’ – אמנויות הארכיטקטורה, הפיסול והציור – וכן ‘disegno poetico’, ‘disegno musicale’, או אפילו ה-‘disegno divino’ של בורא העולם, אשר נזכר לעיתים בהקבלה אל ה-‘disegno artistico’ של האמן. נראה איפה שהציור אלה פרימה עורר בזמנו סוגיות נרחבות הרחק מעבר לתחום הטכני.

הופעת הציור אלה פרימה בהיסטוריה של האמנות הייתה מרובת פנים והדרגתית, לעיתים חלקית ולעיתים כמעט סמויה. פיטר פול רובנס, למשל, בהתאם להערותיו, הגביל את הציור אלה פרימה לשלב ביניים, לפני הגימור הסופי אך אחרי הרישום הראשוני החיוור בו הוא השתמש למרות הכל. דוגמאות מרשימות של הציור אלה פרימה של רובנס נראות בכמה מתמונותיו הבלתי גמורות, המאופיינות במשיכות מכחול חזקות ואקספרסיביות, כאילו שבזמן הציור הוא המשיך אורגנית את ה-‘disegno’, מה שנראה מאוד 'מודרני'.

אפשרויות ההבעה והספונטניות הטיפוסיות לציור אלה פרימה מתגלות במלואן בעידן המודרני, כפי שניתן לראות במספר דוגמאות בולטות של האימפרסיוניזם, האקספרסיוניזם, הפוביזם, המופשט הלירי והמופשט האקספרסיוניסטי, מה שמעורר מספר סוגיות מעניינות בנוגע למושג 'המודרניזם'.

בוב רוס ניצל טכניקה זו בתוכנית הטלוויזיה שלו שזכתה לפופולריות בארצות הברית.

== ראו גם ==
* רנסאנס

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* The materials of the artist, Max Doerner, Harcourt 1934
</div>
* [http://www.explore-drawing-and-painting.com/oil-painting-technique.html תיאור השיטה]

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציור
קטגוריה:טכניקות אמנותיות
הקסטרו

[[דגל הגאווה בצומת רחובות קסטרו ומארקט]]
הקסטרו (באנגלית: The Castro) הוא רובע בעיר סן פרנסיסקו שבקליפורניה, ארצות הברית. הקסטרו ידוע כרובע ההומוסקסואלים הראשון והגדול ביותר בעולם. הקסטרו הוא סמל ומרכז פעילות של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים.

==היסטוריה==
בשנות ה-30 התגוררו בשכונה בעיקר אירים ממעמד הפועלים. בזמן מלחמת העולם השנייה הגיעו לשכונה הומוסקסואלים רבים ששוחררו מצבא ארצות הברית בשל נטייתם המינית. השכונה הפכה למרכז הומוסקסואלי של ממש בעקבות אירועי ילדי הפרחים בשנת 1967.

בתחילת שנות השבעים עבר לסן פרנסיסקו הארווי מילק, ופתח יחד עם שותפו לחיים חנות צילום ברחוב קסטרו, הרחוב הראשי ברובע. באותן שנים היה הרובע בתהליך המעבר משכונת פועלים ללב חיי הקהילה הגאה בעיר ומשך הומוסקסואלים רבים מכל רחבי ארצות הברית. מילק החל לפעול לקדם אינטרסים של הומוסקסואלים בקליפורניה בכלל ובסן פרנסיסקו בפרט, וכונה "ראש העיר של הקסטרו".

ב-1979 התרחשו ברובע מהומות אלימות הידועות כמהומות ליל וייט. המהומות פרצו לאחר גזר דין מקל שנגזר על דן וייט, לשעבר חבר מועצת העירייה, אחרי שהורשע בהריגה כפולה של ראש העירייה ושל מילק, שהיה חבר מועצת העירייה. עם היוודע גזר דינו המקל של וייט, התקבצו בקסטרו אנשים רבים והחלו לצעוד לעבר בית העירייה, שם עקרו כמה מהם את דלתות הבניין, פרצו לתוכו והציתו אותו. שוטרים סילקו את המתפרעים, והמפגינים נסוגו לרחוב מארקט.

==אתרים==
אחד האתרים הבולטים בשכונה הוא קולנוע קסטרו, בית קולנוע שנבנה ב-1922. הקולנוע, אחד הראשונים בעיר, נמצא ברחוב קסטרו והוא נבנה בסגנון בארוק ספרדי-קולוניאלי.

מפגש הרחובות קסטרו ורחוב 18 הוא צומת מרכזי שבו מתקיימים אירועים בולטים והפגנות. ברחוב 17 עומדת אנדרטה לזכר קורבנות הומוסקסואלים במלחמת העולם השנייה, בשם פארק המשולש הוורוד.

בקסטרו מפוזרים מועדונים וברים רבים, בהם "טווין פיקס" - הגיי-בר הראשון בארצות הברית שבו היו חלונות ראווה שקופים כך שיושביו נראו לעוברי האורח.

ברחבי השכונה תלויים דגלי גאווה רבים על עמודי תאורה ומחוץ לחנויות ובתים. בצומת הרחובות קסטרו ומארקט מוצב מוט שעליו דגל ענק, בכיכר על שם הארווי מילק.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:סן פרנסיסקו: שכונות
קטגוריה:להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:להט"ב: היסטוריה
קטגוריה:גיי וילג'
ריבוע הקסם של פרוידנטל

ריבוע הקסם של פרוידנטל הוא תבנית המארגנת בניה אחידה של כמה אלגברות לי, חלקן ספורדיות. הריבוע נקרא על-שם הנס פרוידנטל שפיתח את הבניה במקביל לז'אק טיץ. ריבוע הקסם מתאים לזוג אלגברות הרכב מעל הממשיים אלגברת לי, שהטיפוס של דיאגרמת דינקין שלה מוצג בריבוע, כדלקמן:

{| border="1" align="center"
|+ ריבוע הקסם
! <math>\ \mathbb{O}</math>|| <math>\ \mathbb{H}</math> || <math>\ \mathbb{C}</math> || <math>\ \mathbb{R}</math> || 
|-
! <math>\ F_4</math>|| <math>\ C_3</math> || <math>\ A_2</math> || <math>\ A_1</math> || <math>\ \mathbb{R}</math>
|-
! <math>\ E_6</math>|| <math>\ A_5</math> || <math>\ A_2\!\oplus\!A_2</math> || <math>\ A_2</math> || <math>\ \mathbb{C}</math>
|-
! <math>\ E_7</math>|| <math>\ A_6</math> || <math>\ A_5\quad </math> || <math>\ C_3</math> || <math>\ \mathbb{H}</math>
|-
! <math>\ E_8</math>|| <math>\ E_7</math> || <math>\ E_6\quad </math> || <math>\ F_4</math> || <math>\ \mathbb{O}</math>
|-
|}

השורה האחרונה בריבוע כוללת את כל האלגברות הספורדיות, למעט <math>\ G_2</math>, ומדגימה עד כמה קשורות האלגברות הספורדיות לאלגברת האוקטוניונים (<math>\ G_2</math> עצמה היא אלגברת הנגזרות של אלגברת האוקטוניונים).

== בניית טיץ ==

כידוע, יש בדיוק ארבע אלגברות הרכב עם יחידה, ללא מחלקי אפס, מעל הממשיים: שדה הממשיים עצמו, <math>\ \mathbb{R}</math>, שדה המספרים המרוכבים <math>\ \mathbb{C}</math>, אלגברת הקווטרניונים של המילטון <math>\ \mathbb{H}</math> ואלגברת האוקטוניונים <math>\ \mathbb{O}</math>. תיאור דומה נכון מעל כל שדה: פרט לשדה עצמו, אפשר למנות את ההרחבות הריבועיות הספרביליות, את אלגברות הקווטרניונים, ואת אלגברות קיילי. על אלגברות אלה מוגדרת אינוולוציה סטנדרטית <math>\ x\mapsto \bar{x}</math>, שאפשר להמשיך אותה גם לאלגברות של מטריצות מעליהן. ההעתקה <math>\ t(a)=a+\bar{a}</math> מ-A לשדה הסקלרים נקראת העתקת העקבה.

נניח שהמאפיין זר ל-6, ותהיינה A,B אלגברות מהנזכרות מעלה. נסמן ב- J את אלגברת ז'ורדן של כל המטריצות ההרמיטיות מסדר 3 מעל B (אם B מממד 8, זוהי אלגברת אלברט). נסמן ב- <math>\ A_0</math> וב-<math>\ J_0</math> את אוסף האיברים בעלי עקבה 0 ב-A וב-J, בהתאמה. בניית טיץ של A ו-B מחזירה את המרחב הווקטורי <math>\ \operatorname{Der}A \oplus A_0 \otimes J_0 \oplus \operatorname{Der}J</math>, כאשר <math>\ \operatorname{Der}A</math> היא אלגברת הנגזרות (וכך גם ל-J), עם פעולת כפל <math>\ [\cdot,\cdot]</math> ההופכת אותו לאלגברת לי, ומוגדרת כך ששני מרכיבי הנגזרות הם תת-אלגברות המתחלפות זו עם זו, ופועלות באופן טבעי על המרכיב הנותר: <math>\ [a\otimes x,D+E] = D(a)\otimes E(x)</math> כאשר <math>\ a\in A_0, x \in J_0, D \in \operatorname{Der}A, E \in \operatorname{Der}J</math>. פעולת הכפל בין אברי המכפלה הטנזורית מסובכת יותר: <math>\ [a\otimes x,b\otimes y] = \frac{1}{12}\operatorname{tr}(xy)D_{a,b} + (ab)\otimes(xy) + \frac{1}{2}t(ab)[R_x,R_y]</math>, כאשר <math>\ D_{a,b} = R_{[x,y]}-L_{[x,y]}-3[L_x,R_y]</math>. 

אם A היא מן הטיפוס המציין שורה ו-B מן הטיפוס המציין עמודה, התוצאה היא אלגברת לי פשוטה (או, במקרה אחד, פשוטה למחצה), שהטיפוס של דיאגרמת דינקין שלה מצוין בריבוע הקסם.

== מקורות ==

* Encyclopaedia of Mathematical Sciences 57, Algebra VI, Part II, E.N.Kuzmin and I.P.Shestakov, sec 3.3.
== ראו גם ==

* אלגברת ז'ורדן 
* אלגברת אלברט
* אלגברת לי ספורדית

קטגוריה:אלגברה לא אסוציאטיבית
זקום (אסלאם)

ציור של עץ הזקום לפי המסורת המוסלמית
עץ הזַקוּם (בערבית: الزقوم) הוא עץ מיתולוגי באמונה המוסלמית. לפי הקוראן והמסורת, הזקום הוא עץ הגדל בשאול התחתיות שבנקודה העמוקה ביותר בגיהנום. עץ זה כולו רע ואינו מספק לחוסים תחתיו צל. לפי האמונה מצמיח העץ פירות באושים ומרים בצורה של ראשי שטנים, אשר ישמשו מאכל לחוטאים הרעבים באחרית הימים. במקום להשביע את רעבונם, יעצימו פירות הזקום את סבלם של המעונים בעוררם תחושת צרבת קשה ובבקעם את קיבותיהם:

עץ הזקום עומד בניגוד לעצי המנעמים של גן העדן באמונה המוסלמית, אשר מספקים צל ומאכל אינסופי למאמינים הצדיקים הלנים תחתם על יצועי קטיפה ירוקה.

השם "זקום" הוענק למספר עצים שמקורם בארצות ערב. בסודאן נקרא כך העץ Euphorbia abyssinica (מין בסוג חלבלוב); הסוג Balanites ממשפחת הזוגניים נקרא בערבית "זקום", וכך גם המין זקום מצרי.

קטגוריה:אסכטולוגיה אסלאמית
קטגוריה:עצים מיתולוגיים
קטגוריה:מיתולוגיה אסלאמית
הסכם לונדון (1839)

אזור ארצות השפלה לאחר הסכם לונדון מ-1839:<br />
1. הולנד; 2. חבל לימבורג ההולנדי; 3. בלגיה; 4. הפרובינציה לוקסמבורג בבלגיה; 5. הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג
הסכם לונדון, הקרוי גם ההסכם הראשון של לונדון או ועידת 1839, היה הסכם שנחתם ב-19 באפריל 1839, לאחר תשע שנות מאבק לסירוגין לעצמאות בלגיה, בין המעצמות האירופיות בריטניה, אוסטריה, צרפת, פרוסיה ורוסיה לבין הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה וממלכת בלגיה, לפיו מכירות המעצמות האירופיות בעצמאותה של בלגיה ובנייטרליות שלה, ומתחייבות להגן עליה במקרה של פלישה.

==ההיבט הטריטוריאלי==
בלגיה נחשבה מאז שנת 1815 כחלק מן הממלכה המאוחדת של ארצות השפלה. על פי ההסכם הפך החלק הדרומי שלה לממלכת בלגיה, כפי שהיה בפועל מאז 1830 וזכה להכרה בינלאומית.

אזור לימבורג חולק בין הולנד ובלגיה - והיה לפרובינציה ההולנדית לימבורג, ולמקבילתה הבלגית, המכונה גם היא בשם לימבורג. חלוקה דומה הוחלה על הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג, אשר איבדה שני שלישים משטחה לטובת הפרובינציה לוקסמבורג שבבלגיה, תהליך שזכה לכינוי "חלוקת לוקסמבורג השלישית". בשליש הנוסף נותרה מחצית מהאוכלוסייה דוברת הגרמנית של הדוכסות.

חלק מפלנדריה הופרד מבלגיה, ונמסר להולנד (מחוז זיילנד), מכיוון שההולנדים סירבו לשליטה משותפת באזור שפך הנהר סכלדה. בתמורה, התחייבו ההולנדים לאפשר תנועה חופשית לנמל אנטוורפן הבלגי.

==ההיבט ההיסטורי==
חשיבותו ההיסטורית של ההסכם התבררה במיוחד עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. פלישת האימפריה הגרמנית לבלגיה במלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 היוותה הפרה ישירה של ההסכם ושל הנייטרליות הבלגית, ושימשה כמניע עבור בריטניה להצטרף למלחמה. קנצלר גרמניה צוטט אז כמי שאומר כי אינו מאמין שמלחמה תפרוץ בין גרמניה ובריטניה בעבור חתיכת נייר. הפרת ההסכם הייתה הבסיס החוקי להאשמת גרמניה בפרוץ המלחמה ולתביעת הפיצויים (סעיף 232) של הסכם ורסאי.

ככל הנראה, השימוש של בריטניה בהפרת הסכם הנייטרליות ומימוש הסכם ההגנה עם בלגיה כסיבה להכרזת מלחמה, היה רק תירוץ לחששה האמיתי משליטת הצי הגרמני הגדול בנמליה החשובים של בלגיה.

==מסילת הריין==
הסכם לונדון הבטיח לבלגיה זכות מעבר בתעלות שיט וברכבת בתוך שטח הולנד, לכיוון חבל הרוהר הגרמני, ויצירת רצף מעבר לסחורות אל נמל אנטוורפן. זכויותיה של בלגיה כוללות גם את הזכות לפיתוח ושדרוג הנתיב, וההסכמה כוללת גם את אופן חלוקת העלויות השונות הכרוכות בביצוע עבודות הפיתוח והתחזוקה, בין שתי המדינות. זכויות אלה הוסכמו ונחתמו מחדש במספר הסכמים בין המדינות בשנים 2004–2005.
מסילת הריין בין אנטוורפן למנשנגלדבך העוברת בתוך טריטוריה הולנדית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בלגיה: היסטוריה
לונדון (1839)
לונדון (1839)
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: דיפלומטיה
לונדון (1839)
לונדון (1839)
לונדון (1839)
לונדון (1839)
קטגוריה:הגורמים למלחמת העולם הראשונה
קונמארה

נוף טיפוסי בקונמארה
שתים עשרה הפסגות (Twelve Bens) 
קונמארה (באנגלית: Connemara; באירית: Conamara) הוא חבל ארץ במערב אירלנד, במחוז גולוויי שבפרובינציית קונכט, השוכן בחצי אי לחוף האוקיינוס האטלנטי. השם קונמארה מקורו באירית "Conmhaicne Mara" שמשמעותו צאצאי הים. 

קונמארה היא אזור מיושב בדלילות יחסית, עשיר בנוף הררי, באגמים בנחלים ובביצות-כבול. אוסקר ויילד כינה את נופי החבל "יופי פראי". גבולה המזרחי הוא אגם לוך קוריב, והגבול הצפוני הוא פיורד ארוך המוביל לנמל קילרי. במערב ובדרום גובל החבל בחופי ים.
בירוק: [[מחוז גולוויי. קונמארה מהווה את חלקו המערבי של המחוז]] 
החוף במערב מפורץ וסלעי מאוד, והוא אחד ממקורות המשיכה העיקריים לתיירים חובבי הנוף. בלב החבל רכס הרים הכולל 12 פסגות ושמו Twelve Bens. הרכס, יחד עם נהר אוונגלין, מחלק את החבל לשני חלקים - הצפוני והדרומי. 

בסמוך לרכס שוכן הפארק הלאומי קונמארה שנפתח ב-1980 ושמשתרע על פני 16,000 דונם של הרים, ביצות, מדשאות, יערות ושטחים צחיחים. בפארק ניתן למצוא צמחייה מגוונת, לצד מגוון בעלי כנף ומספר מצומצם של יונקים.

לא הרחק מהפארק, לחוף אגם, שוכן מנזר קיילמור (טירה הנקראת Kylemore Abbey). הטירה שנבנתה בין 1863 ל-1868 על ידי חבר פרלמנט בריטי לצורך מגורי משפחתו, נחשבת לאחת מהטירות היפות באירלנד. כיום היא משמשת כמנזר בנדיקטי וכפנימיה לבנות. המנזר נחשב לאחת האטרקציות התיירותיות המובילות בקונמארה.

העיירה הגדולה בקונמארה היא קליפדן, שמונה כ-1,500 תושבים. מרבית החבל נמנית עם הגיילטאכט - האזורים באירלנד בהם האירית (ולא האנגלית) היא השפה השלטת.

== גלריית תמונות ==

<div style="text-align: center;">
<gallery widths="220px" heights="120px" perrow="4">
קובץ:Connemara (pixinn.net).jpg|נוף בקונמארה
קובץ:Kylemore Abbey2007.jpg|מנזר קיילמור
קובץ:Kyllary Harbour from Derrynacleigh.JPG|הפיורד של נמל קילרי - גבולה הצפוני של קונמארה
</gallery>
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קונכט

קטגוריה:אירלנד: גאוגרפיה
אדולף ברודסקי

אדולף דוידוביץ' בְּרוֹדְסקי (ברוסית: Адольф Давидович Бродский; 2 באפריל 1851 - 22 בינואר 1929) היה כנר יהודי-רוסי.

== ביוגרפיה ==
ברודסקי נולד בטאגאנרוג שברוסיה. סבו ואביו היו גם הם כנרים. הוא החל ללמוד נגינה בכינור בגיל חמש. במשך ארבע שנים למד מוזיקה בעיר הולדתו. בגיל תשע הופיע בקונצרט הראשון שלו באודסה, ונגינתו שם זיכתה אותו במלגת לימודים לווינה. ב-1860 החל ללמוד בקונסרבטוריון של וינה אצל יוזף הלמסברגר. בווינה הכיר ברודסקי חבר ללימודים, המנצח הנס ריכטר, והתיידד עמו. הלמסברגר נתן לברודסקי הזדמנות לנגן בקונצרטים רבים והזמין אותו להצטרף לרביעיית הלמסברגר ככינור שני.

בשנים 1866–1868 היה ברודסקי חבר בתזמורת החצר האוסטרית. אחרי עשר שנים בווינה עשה ארבע שנים בסיורי קונצרטים. (לפי מקור אחד, באירופה, לפי מקור אחר ברוסיה). אחרי הסיור השתקע במוסקבה בשנת 1873. בניגוד לאמור במקור מסוים, ברודסקי לא למד אצל פרדיננד לאוב. ב-1875 התמנה ברודסקי לפרופסור משני לכינור בקונסרבטוריון של מוסקבה, שם נשאר ארבע שנים.

ב-1880 נשא ברודסקי לאישה את אנה לבובנה סקאדובסקאיה בסבסטופול. ב-4 בדצמבר 1881, בווינה, ניגן בהשמעת בכורה את הקונצ'רטו לכינור ברה מינור של צ'ייקובסקי, בניצוח הנס ריכטר. צ'ייקובסקי הקדיש את הקונצ'רטו לברודסקי, אחרי שליאופולד אאואר דחה אותו בטענה שאינו ניתן לנגינה.

בשנת 1883 הוזמן ברודסקי למלא את מקומו של הנרי שראדיק, שעבר ללמד בקולג' למוזיקה של סינסינטי, בקונסרבטוריון של לייפציג. הוא נשאר בלייפציג עד 1891 והקים שם רביעיית מיתרים משלו, עם הוגו בקר, הנס זיט ויוליוס קלנגל. לרביעייה זו הקדיש סר אדוארד אלגר את רביעיית המיתרים שלו במי מינור, אופוס 83 (1918).

באוקטובר 1891 הזמין וולטר דאמרוש את ברודסקי למשרת קונצרטמייסטר בתזמורת הסימפונית של ניו יורק. מחליפו בלייפציג היה ארנו הילף. ברודסקי השתקע בניו יורק עם אשתו. ב-1894, אחרי שלוש שנים בארצות הברית, חזר לאירופה ושהה תקופה קצרה בברלין; בתקופת שהותו שם הזמין אותו סר צ'ארלס האלה למנצ'סטר, ללמד שם בקולג' המלכותי למוזיקה ולנצח על תזמורת האלה. ברדסקי לימד בקולג' מ-1895 ועד מותו, והתמנה למנהל בשנת 1896. בין תלמידיו במנצ'סטר היה ארתור קאטרל, שהיה בהמשך לפרופסור חבר בקולג'.

בתקופת מגוריו בלייפציג ערך סעודת חג מולד, שבה נפגשו ברהמס, צ'ייקובסקי וגריג. במפגש הזה נולדה ידידות בין צ'ייקובסקי לגריג, שביניהם הייתה הערכה הדדית רבה. (ברהמס וצ'ייקובסקי, לעומת זאת, לא גילו מעולם חיבה או הבנה מצד האחד למוזיקה של משנהו, אף כי יחסיהם האישיים היו לבביים ורוחשי כבוד.

ברודסקי החזיק בכינור גוארנרי, שהיה שייך קודם לכן לשארל אנרי לאפונט.

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.today/20121223012357/http://www.archiveshub.ac.uk/news/0500brodsky.html Bio]
* [http://www.mvdaily.com/articles/2000/06/bwhappy.htm About the encounter of Brahms, Tchaikovsky and Grieg]
* [http://www.npg.org.uk/live/search/person.asp?LinkID=mp00570&desc=&eDate=&grp=&lDate=&medium=drawing&name=&occ=32%3BMusic&search=as Portraits of Adolph Brodsky in the National Portrait Gallery]
* by Henry Charles Lahee (Project Gutenberg free e-book)
* [https://web.archive.org/web/20160303193317/http://encyclopedia.jrank.org/articles/pages/1330/Brodsky-Adolfz.html Biography]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים רוסים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1851
קטגוריה:נפטרים ב-1929
גרנד פליט

אוניות ה"גרנד פליט"
"גרַנד פְליט" (באנגלית: The Grand Fleet, "הצי הגדול") היה כינויו של צי אוניות המלחמה העיקרי הבריטי במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם באוגוסט 1914 על ידי איחוד של "הצי הראשון" וחלק מ"הצי השני" של צי מימי המולדת , וכלל 25–35 אוניות ראשיות (capital ships) מודרניות. מפקדו הראשון היה אדמירל ג'ון ג'ליקו, ובסיס האם שלו נקבע בסקפה פלו באיי אורקני, סקוטלנד. לאחר זמן הועבר לרוסית' בלשון הים של פורת'. בדצמבר 1916 החליף את ג'ליקו אדמירל דייוויד ביטי.

ה"גרנד פליט" השתתף רק בקרב גדול אחד במהלך המלחמה והוא קרב יוטלנד, שהסתיים ללא ניצחון ברור. באפריל 1919 פורק ה"גרנד פליט", ורוב אוניותיו הועברו לצי האטלנטי שהוקם זמן קצר קודם לכן.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.firstworldwar.com/atoz/grandfleet.htm ה"גרנד פליט" באתר firstworldwar.com]

קטגוריה:היסטוריה של הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:יחידות צבא בריטיות במלחמת העולם הראשונה
לואיס דה טורס

לואיס דה טורס (Luis de Torres; ?-1493, ייתכן שנולד בשם יוסף בן הלוי העברי) היה מתורגמנו של כריסטופר קולומבוס במסע התגליות הראשון שלו, והיהודי הראשון שדרך על אדמת העולם החדש.
==ביוגרפיה==
דה טורס שימש כמתורגמן למושל של מורסיה עקב שליטתו בשפות העברית, הארמית, הערבית, הצרפתית, הספרדית והפורטוגזית. אולם, בעקבות גזירת הגירוש, נטבל דה טורס לדת הקתולית יום לפני צאתו להפלגה עם קולומבוס ב-2 באוגוסט 1492. קולומבוס קיווה כי מיומנותו של המתורגמן תביא לו תועלת באסיה מכיוון שתאפשר לו לתקשר עם סוחרים יהודיים מקומיים. כמו כן צורף למשלחת כדי לשוחח בארמית ובעברית עם צאצאי עשרת השבטים האבודים, למקרה שייפגשו עימם.

כשהגיע קולומבוס לחופי סן סלוודור (איי בהאמה) נשלח דה טורס לחוף וחזר כשבידיו, בין יתר מתנות המקומיים, גם עלי טבק מיובשים. קולומבוס זרק את העלים. ב-2 בנובמבר 1492, לאחר שהגיע לחופי קובה, כשהוא סבור עדיין שהגיע למזרח אסיה, שלח קולומבוס את דה טורס עם אחד המלחים ליבשה ליצור קשר עם בני המקום, לחקור את הארץ ולאסוף מידע אודות השליט אותו כינה מרקו פולו "חאן הגדול". השניים התקבלו בסבר פנים יפות בכפר אינדיאני שם שהו ארבעה ימים, והיו האירופאים הראשונים להיחשף לעישון הטבק. המלח שירד לחוף עם דה טורס, רודריגו דה חרס (Rodrigo de Jerez), הביא עמו מאוחר יותר את מנהג העישון חזרה לספרד ונכלא על ידי האינקויזיציה למספר שנים.

כשהפליג קולומבוס חזרה לספרד ב-4 בינואר 1493 היה דה טורס בין שלושים ותשעה הנשארים במושבה לה נבידד (La Navidad) שהקימו באי היספניולה. כששב קולומבוס לאי בסוף אותה שנה גילה כי כל בני המושבה נהרגו - חלק מהם בריב פנימי וחלק מהם בהתקפה אינדיאנית שבאה בעקבות חטיפתן של כמה מנשות המקומיים. האינדיאנים העידו שאחד מבני המושבה יצא כנגד הדת הקתולית, ויש הסוברים שמדובר בדה טורס, שכנראה לא המיר את דתו מרצון, אף על פי שיחד איתו הפליגו עוד חמישה אנוסים.

ב-22 בספטמבר 1508 קיבלה אלמנתו של דה טורס, קטלינה סנצ'ז, שהתגוררה באנדלוסיה מענק כספי משלטונות ספרד על מפעלו של בעלה.

אגדות רבות מיוחסות לדה טורס - בהן הקמת בית הכנסת הקרוי על שמו באיי בהאמה, הצגת המקטרת לראשונה בספרד ובעקבות זאת מאסר בידי האינקויזיציה על מעשי כישוף (מה שקרה למעשה למלח שירד איתו לחופי קובה – רודריגו דה חרס) ומתן השם לתרנגול ההודו (Turkey) בעקבות התוכי הנזכר בתנ"ך. אתרים באינטרנט וספרים אחדים השמיטו את מוצאו היהודי של דה טורס ולחלופין כינו אותו "מתורגמן ערבי" או "מתורגמן לערבית".
==הנצחתו==
בשנת 1972 נחנך בעיר פריפורט שבאיי בהאמה בית הכנסת לואיס דה טורס על שמו.

==קישורים חיצוניים==
* אושי דרמן, [https://www.anumuseum.org.il/he/%D7%91%D7%9C%D7%95%D7%92-%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%94%D7%AA%D7%A4%D7%95%D7%A6%D7%95%D7%AA/%D7%90%D7%99%D7%A0%D7%A7%D7%95%D7%95%D7%99%D7%96%D7%99%D7%A6%D7%99%D7%94-%D7%98%D7%95%D7%A8%D7%A1-%D7%94%D7%9E%D7%AA%D7%95%D7%A8%D7%92%D7%9E%D7%9F-%D7%94%D7%99%D7%94%D7%95%D7%93%D7%99-%D7%A9%D7%9C/ המתורגמן היהודי של קולומבוס במסע אל עולם החדש], באתר בית התפוצות, מרץ 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים מומרים ספרדים
קטגוריה:מגלי ארצות ספרדים
קטגוריה:מתורגמנים
קטגוריה:מגלי ארצות יהודים
קטגוריה:נפטרים ב-1493
קטגוריה:מתנצרים
יומנו של סרט

יומנו של סרט הוא ספר נספח לסדרת הספרים "יומנו של חנון" מאת ג'ף קיני. 
==מבנה הספר==
בספר מתוארת יצירת הסרט "יומנו של חנון", שיצא למסכים ב-2010, על תולדות כוכביו ועל תסריטו. מטרתו של הספר להעניק לקוראים את תחושת הקסם שביצירת סרט קולנוע וללמד את הקוראים איך עושים סרט. מסופר על ילד שנהיה כוכב, שמו זקרי גורדון, בספר כתוב על "ניצבים", "צוות", ועל כל מה שכלול בסרט שנעשה על ידי ספר וכמובן מראים את ההבדל בין כתיבת ספר ליצירת סרט.

==ראו גם==
*יומנו של חנון
*יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך
*יומנו של חנון - עשה זאת בעצמך שוב

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.wimpykid.com האתר הרשמי של הספר] 
* [http://www.diaryofawimpykidmovie.com אתר הסרט] 
* [http://www.kinbooks.co.il/htmls/page_10105.aspx?c0=22403&bsp=13489&bss=13489&bss13891=13498 כנרת זמורת-ביתן דביר - יומנו של סרט]
* 

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
סרט
האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה

לוגו האיגוד
האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה הוא עמותה שהוקמה בשנת 1967 במטרה לקדם את המחקר המוזיקולוגי בישראל. כל פעילות האיגוד ממומנת בדמי חבר ובתרומות של מוסדות ושל אנשים פרטיים.

האיגוד הוקם בשנת 1967 ביוזמת ישראל אדלר, אשר גם עמד בראשו מספר פעמים. יושבי ראש נוספים באיגוד היו אמנון שילוח, דון הרן, אדווין סרוסי, אלישבע רגבי, בלה ברובר-לובובסקי, יוסף גולדנברג, מרינה ריצרב, רתם לוז, אלכסנדר רוזנבלט, ואלון שב. באיגוד חברים נציגים מהחוגים למוסיקולוגיה ולחינוך מוזיקלי מכל האוניברסיטאות והאקדמיות למוזיקה בישראל. מדי שנה עורך האיגוד כנס ובו מציגים חוקרים נושאים במוזיקולוגיה, אתנומוסיקולוגיה וחקר החינוך המוזיקלי. בין הרצאות העוגן שנישאו בכנסי האיגוד בולטות הרצאותיהם של חוקרים מרכזיים כמייקל בקרמן (אוניברסיטת ניו-יורק), סטיבן כאהן (אוניברסיטת סינסינטי), מרק סלובין (וסליאן) ואנה זאיארוזניה (אוניברסיטת ייל).

החל משנת 1978 מפרסם האיגוד כתב-עת שפיט (עד 1996 הוא נקרא "מחקרים במוסיקולוגיה" ומ-1999 "מנעד"). לאורך השנים תרמו לכתב-העת מחשובי הכותבים בתחום, בהם ברונו נטל, דליה כהן, קרל דלהאוס, קרל שכטר, איתן חיימו וריצ'רד טארוסקין.

יו"ר האיגוד היא התאורטיקנית ד"ר ענבל גוטר מאוניברסיטת חיפה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.biu.ac.il/hu/mu/ims/Min-ad/ כתב-העת מנעד]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מוזיקה ישראלית
קטגוריה:ישראל: ארגוני תרבות
קטגוריה:ישראל: עמותות
סטרייט אקטינג

סְטְרֵיְיט אַקְטִינְג (מאנגלית: Straight-acting; בתרגום חופשי: "התנהגות סטרייטית" או "לשחק סטרייט") הוא מונח בסלנג להט"בי לתיאור הומוסקסואל כאשר הוא נושא סממנים חיצוניים והתנהגותיים גבריים הנחשבים אופייניים לגבר הטרוסקסואל. הביטוי נפוץ יותר ביחס להומואים וביסקסואלים, אך משמש לעיתים גם לתיאור לסביות ונשים אשר התנהגותן תואמת צורת התנהגות והופעה נשית הטרוסקסואלית.

==שימוש במונח==
המונח נשען על סטריאוטיפ המייחס להומוסקסואלים התנהגות טיפוסית המאופיינת בסממנים חיצוניים כגון לבוש, אופן דיבור ושפת גוף המצטיירים כ"נשיים", והשונה באופן מהותי מהתנהגותם של הטרוסקסואלים. על רקע זה, הצבעה על אדם כ"סטרייט אקטינג" מאפשרת להוציאו מכלל זה, ולהעיד עליו שהוא נבדל מהטרוסקסואלים אך ורק בהעדפתו המינית. כלומר, אדם אשר לא ניתן, לכאורה, להבחין כי הוא הומו, משום שאינו נוהג על פי הסטריאוטיפ.

השימוש בביטוי נפוץ בעיקר באתרי הכרויות המשמשים את קהילת הלהט"ב, ובמקרים רבים משתמשים בו גברים המעוניינים להעיד על עצמם שאינם בעלי סממנים נשיים, או כי הם מתעניינים בגברים גבריים ולא נשיים.

תיוג עצמי בתור "סטרייט אקטינג" יכול לנבוע ממניעים חברתיים, ולא רק אישיים. הפסיכולוג האמריקאי הרולד קודן הציע כי הומואים מתייגים עצמם ככאלה מחשש להומופוביה, ומכיוון שהחברה נוטה לקבל יותר בקלות הומוסקסואלים גבריים מאשר נשיים.

בשימוש מאוחר במונח, "סטרייט אקטינג" יכול לתאר גם התנהגות זמנית (בשונה מתיאור טיפוס) אשר נוקט בה הומוסקסואל כאשר הוא נמצא בסביבה שבה הוא מעוניין להישאר בארון.

== ביקורת וקבלה חברתית==
רבים בקהילת הלהט"ב מתנגדים לשימוש בביטוי ואף מותחים ביקורת על אלו שבוחרים לתאר את עצמם באמצעותו. הטעמים לביקורת זו יכולים להיות שונים. לעיתים נסמכת הביקורת על הטענה כי לעיתים קרובות מתלווה לשימוש בביטוי סלידה מהומוסקסואלים שהתנהגותם נחשבת לנשית. במקרים אחרים היא נסמכת על הטענה כי הביטוי אינו מכיר בגוונים הרבים של התנהגות הומוסקסואלית ויוצר הפרדה דיכוטומית בין התנהגות "גברית" ו"נשית".

המונח "סטרייט אקטינג", כאשר נאמר כביקורת, מתאר גם גברים המשקיעים מאמץ להסוות מסביבתם את היותם הומואים, ואף נמנעים מהימצאות בקרבת הומואים אחרים שאינם "גבריים".

==ראו גם==

* סלנג להט"בי
* דובים (להט"ב)
* גיידאר
* גברים המקיימים יחסי מין עם גברים
* תפקידי מגדר
* אקטיביות ופסיביות

==הערות שוליים==

קטגוריה:להט"ב: סלנג ומונחים
קטגוריה:הומוסקסואליות
לוק אילוזי

לוק אילוזי (בצרפתית: Luc Illusie; נולד ב-1940) הוא מתמטיקאי צרפתי ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת פריז XI: דרום. מחקריו עוסקים בגאומטריה אלגברית.

אילוזי החל ללמוד ב-1959 באקול נורמל סופרייר, והיה תלמידו של אנרי קרטן. סיים דוקטורט ב-1971 באוניברסיטת פריז XI, בהנחיית המתמטיקאי הידוע זוכה מדליית פילדס אלכסנדר גרותנדיק; נושא עבודתו היה "Complexe Cotangent, Application to the theory of deformations".

אילוזי היה מרצה וחוקר באוניברסיטת פריז XI, עד פרישתו ב-2005. בשנים 2006–2007 היה פרופסור אורח במכון למחקר מתקדם בארצות הברית.

ב-2012 זכה במדליית אמיל פיקאר, מטעם האקדמיה הצרפתית למדעים.

בינואר 2010, כתב גרותנדיק לאילוזי מכתב בו הוא מבקש להפסיק לפרסם את ספריו; הייתה זאת החשיפה הפומבית הראשונה של גרותנדיק (שפרש מקהילת המתמטיקה ב-1970 והתבודד בהרי הפירנאים) מזה שנים ארוכות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.math.u-psud.fr/~illusie/ דף אישי]
* [http://www.dailymotion.com/video/x8jesz_colloque-grothendieck-luc-illusie_tech הרצאת וידאו]
* [http://www.math.u-psud.fr/~geo/ConfIllusie/programme.html כנס לכבודו], 2005

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1940
עופר גאבר

עופר גאבר (נולד ב-16 במאי 1958) הוא מתמטיקאי ישראלי, וחוקר במכון ללימודים מדעיים גבוהים (Institut des Hautes Études Scientifiques - IHES) בצרפת. מחקריו עוסקים בגאומטריה אלגברית, תורת המספרים ותורת ההצגות.

==קורות חיים==

בילדותו "קפץ" שתי כיתות. למד בחוג למתמטיקה לתלמידים מחוננים באוניברסיטת תל אביב שארגן פרופ' אמנון יקימובסקי. כשהיה בן 14 זכה במקום הראשון באולימפיאדה הישראלית לנוער במתמטיקה מטעם מכון ויצמן למדע. בוגר תיכון בליך ברמת גן.

בשנת 1978, בגיל 20 סיים דוקטורט, שכותרתו "Some theorems on Azumaya algebras", באוניברסיטת הרווארד, בהנחיית בארי מזור. באותה שנה הצטרף לסגל החוג למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב, תחילה במלגת אלון. בשנת 1981 זכה בפרס ארדש של האגוד הישראלי למתמטיקה. בשנת 1984 הצטרף ל-IHES בפריז.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* Almost ring theory, with Lorenzo Ramero, Springer, 2003
* Pseudo-Reductive Groups, with Brian David Conrad, Gopal Prasad, Cambridge University Press, 2010
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://ncatlab.org/nlab/show/Ofer+Gabber אודות]
* [http://www.dailymotion.com/video/x8jtab_colloque-grothendieck-ofer-gabber_tech הרצאה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:חוקרי תורת המספרים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:זוכי פרס ארדש
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי מלגת אלון
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
ריקרדו סמלר

ריקרדו סמלר (בפורטוגזית: Ricardo Semler; נולד ב-1959 בסאו פאולו) הוא איש עסקים ברזילאי.

סמלר הוא המנכ"ל ובעל השליטה של חברת סמקו ס.א. הידועה בשיטותיה הקיצוניות של דמוקרטיה תעשייתית ושִׁנְדּוּס (הנדוס מחדש, באנגלית re-engineering). הכנסות החברה עלו, תחת הנהגתו, מ 4 מיליון דולר ב-1982 ל 212 מיליון ב-2003. שיטות הניהול החדשניות שלו משכו תשומת לב בעולם כולו<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. טיים מגזין כלל אותו בין 100 המנהיגים הצעירים הבולטים ב-1994. ספרו הראשון מ-1990 "Virando a Própria Mesa" ("להפוך את השולחן של עצמך") הפך לרב המכר, שאינו סיפורת, הנמכר ביותר בהיסטוריה של ברזיל. מאז הוא כתב שני ספרים נוספים באנגלית העוסקים בשינוי שעברה סמקו ועל תהליך השינדוס שלה: "Maverick" ב-1993 ו-"Seven Day Weekend" ב-2003.

==סמקו==
בסוף שנות ה-70 סמלר החל לעבוד בחברה של אביו בסאו פאולו, אך השניים התנגשו מספר פעמים בשל העדפות הניהול השונות שלהם. אביו, אנטוניו, העדיף את שיטת הניהול המסורתית אוטוקרטית, ואילו ריקרדו הצעיר העדיף סגנון מבוזר הכולל את שיתוף העובדים. בשנת 1980 עזב אביו את תפקיד המנכ"ל והעביר לסמלר בן ה-21 את שרביט הניהול. בעקבות משבר ההיפר-אינפלציה בברזיל ב-1990, נאלצו חברות רבות להכריז על פשיטת רגל. עובדי סמקו הסכימו לשאת בקיצוצים, בתמורה להגדלת נתחם ברווחי החברה ב-39%. ההנהלה קיצצה את הוצאותיה ב-40% והעניקה לעובדים את הזכות לאשר כל הוצאה כספית. הענקה של מספר תפקידים נוספים לעובדים בזמן המשבר איפשרה להם להתמצא טוב יותר בתפעול העסק ולהציע הצעות שיפור רבות. הרפורמות שבוצעו במהלך התקופה הקטינו ב-65% את רשימת המצאי, קצרו את זמני האספקה, צמצמו את כמות הפגמים במוצר לפחות מ-1%. כאשר השתפר המצב הכלכלי ההכנסות והרווח של סמקו זינקו. ב-2003 הכנסותיה של סמקו הגיעו ל 212 מיליון דולר מ-4 מיליון בשנת 1982, עם גידול שנתי של-40%.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.ted.com/talks/ricardo_semler_radical_wisdom_for_a_company_a_school_a_life?language=he ריקרדו סמלר: חשיבה רדיקלית לחברה, לבית הספר, לחיים], הרצאה בTED, אוקטובר 2014

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תעשיינים
קטגוריה:ברזיל: תעשייה
קטגוריה:יהודים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1959
M14

M14 (מ-Messier 14, נקרא גם NGC 6402) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים נושא הנחש הנמצא במרחק של כ-30,300 שנות אור ממערכת השמש. אף על פי שבהירותו המוחלטת של צביר זה גדולה באופן משמעותי מהבהירות המוחלטת של M10 ו-M12, שנמצאים גם כן בקבוצת נושא הנחש, מרחקו הוא בערך כפול ממרחקם ולכן בהירות נראיתו הנראית קטנה בהרבה כך שקשה יותר לאתרו והוא פחות מרשים לצפייה באמצעות ציוד חובבים.

== היסטוריה ==
הצביר התגלה על ידי שארל מסיה בשנת 1764 ותואר על ידו בקטלוג מסיה כ"ערפילית עמומה ועגולה ללא כוכבים". רק בשנת 1783 גילה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר, אך גם הוא לא היה בטוח בכך, שכן בשל מרחקו הגדול המרחק הזוויתי בין כוכבי הצביר קטן מאוד וקשה להפריד ביניהם. בשנת 1791 ציין הרשל שהצביר היה נראה כמו הצביר M10 לו היה מרחקו קטן בחצי.

בשנת 1938 צולם הצביר מספר פעמים דרך טלסקופ, אך רק בשנת 1964 נבחנו הצילומים בקפידה וב-8 מהם, שבוצעו בין התאריכים 21 ביוני ו-28 ביוני הופיעה נובה שבהירותה בצילומים הייתה מדרגה 16. ככל הנראה, בשיאה הגיעה הנובה לדרגת בהירות 9, כלומר בהירה ב-5 דרגות בהירות מהכוכבים הבהירים ביותר בצביר, אך בזמן זה לא בוצעו ככל הנראה תצפיות בצביר.

== תצפית ==
בהירותו של הצביר היא מדרגה 7.6 וניתן להבחין בו באמצעות משקפת בה הוא נראה ככתם מעורפל עמום וקטן. רק באמצעות טלסקופ מקצועי ניתן להבחין בכוכביו הבהירים ביותר של הצביר שבהירותם היא מדרגה 14.

הצביר נמצא כ-10 מעלות ממזרח וכ-0.8 מעלות מצפון לצביר M10 או כ-3.5 מעלות מצפון מזרח לכוכב העמום 47 בנושא הנחש (דרגת בהירות 4.5). מעט מזרחית ל-47 בנושא הנחש נמצא צביר כדורי נוסף, NGC 6366, שבהירותו היא מדרגה 9.2 בלבד.

== מאפייני הצביר ==
קוטרו של M14 הוא כ-100 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-30,300 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-11 דקות קשת - כשליש גודלו הזוויתי של הירח המלא. עד היום התגלו בו 70 כוכבים משתנים, חלק ניכר מהם משתנים קפאידיים מסוג II. עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 70,000 מעוצמת ההארה של השמש (כמעט כפול מעוצמת ההארה של M10 ו-M12) והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F4.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://messier.seds.org/m/m014.html M14] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

== הערות שוליים ==
 

14
14
קטגוריה:קבוצת הכוכבים נושא הנחש
אנדרטת החוף המערבי

אנדרטת החוף המערבי () היא אנדרטה הניצבת בעיר סן פרנסיסקו שבארצות הברית. היא הוקמה לזכרם של 412 אנשי הצי והצבא של ארצות הברית, שנפלו במי החופים שלה שבאוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, ומקום קבורתם לא נודע.

== האנדרטה ==
האנדרטה שוכנת בפארק הפרסידיו שבצפון-מערב העיר סן פרנסיסקו, כ-1.5 קילומטרים מדרום לקצהו של גשר שער הזהב וכ-300 מטר מחוף האוקיינוס השקט. אתר האנדרטה משקיף על חוף האוקיינוס ועל המבוא ממנו אל תוך מפרץ סן פרנסיסקו.

האנדרטה היא קיר גרניט קשתי בגובה של כ-3 מטר, הניצב בצמוד לחורשת אורנים וברושים, ולפניו רחבה מרוצפת המוקפת משלושת צדדיה בדשא ופרחים. על גבי חלקו המרכזי של הקיר נחרתו שמותיהם של הנעדרים, תוך ציון דרגתם, השיוך החילי ומדינת המוצא שלהם בארצות הברית.

אגפו המערבי של הקיר בולט קדימה, ולפניו ניצב פסל אבן על גבי כן רבוע. זהו פסל של לוחמת האוחזת מגן בידה.

על גבי אגפו המזרחי של הקיר נחרתה כתובת זו:

{| class="toccolours" style="float: center; margin-left: 1em; margin-right: 32em; font-size: 85%; background:#c6dbf7; color:black; width:30em; max-width: 40%;" cellspacing="5"
| style="text-align: center;" |
1945 - 1941<br />
הוקמה על ידי ארצות הברית של אמריקה<br />
בגאווה ובהוקרה לזיכרון בניה<br />
אשר נתנו את חייהם בשירותה<br />
והנמים במי החופים האמריקניים של האוקיינוס השקט<br />
בידך, אלהים.
|-
| style="text-align: left;" | <small>
|}
מעל הכתובת החרותה נקבע תבליט אבן שטוח, ובו מופיעים סוס מכונף ודגים, המתארים שתי קבוצות כוכבים – פגסוס ודגים. זהו אזכור לכוכבי השמיים, אשר שימשו כעזר ניווט ליורדי הים.

הפסל באנדרטה נוצר על ידי הפסל ז'אן דה מרקו (Jean de Marco), אשר זכה על עבודתו זו בפרס ע"ש הפסל הנרי הרינג לשנת 1965.

האנדרטה נחנכה בטקס שנערך ב-29 בנובמבר 1960.

האנדרטה הוקמה על ידי הוועדה האמריקנית למצבות קרב. אנדרטה מקבילה, המוקדשת לזכרם של הנעדרים באוקיינוס האטלנטי (אנדרטת החוף המזרחי), הוקמה על ידי הוועדה בעיר ניו יורק.

<gallery widths="250px" heights="250px" perrow="2">
תמונה:WestCoastMemorial3.jpg|הפסל באנדרטה
תמונה:West Coast Memorial2.jpg|הכיתוב והתבליט באנדרטה
</gallery>

==ראו גם==
*אנדרטת הצי - צי הסוחר

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20071225174926/http://www.abmc.gov/memorials/memorials/wc.php האנדרטה באתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב.]
* [http://www.nps.gov/prsf/historyculture/world-war-ii-memorial.htm האנדרטה באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.]
* [https://web.archive.org/web/20071225174926/http://www.abmc.gov/memorials/memorials/wc.php אתר הוועדה האמריקנית למצבות קרב.]
* [http://www.nps.gov/prsf/historyculture/world-war-ii-memorial.htm אתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.]

==הערות שוליים==

חוף המערבי, אנדרטה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: מבנים
חוף המערבי
קטגוריה:הוועדה האמריקנית למצבות קרב
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי ארצות הברית
טירת פח'ר א-דין אל-מעני

טירת פח'ר אל דין אל-מעני
בתוך חומות הטירה
טירת פח'ר אל דין אלמעני (בערבית: قلعة فخر الدين المعني) היא טירה הנמצאת על גבעה המתנשאת מול אתר העיר תדמור שבסוריה. היא נקראת על שמו של האציל פח'ר א-דין השני אשר הרחיב את טווח שלטונם של הדרוזים במאה ה-16 לעיר תדמור. הטירה נבנתה ככל הנראה על ידי הממלוכים במאה ה-13.

במרץ 2016 היווה המבצר נקודת תצפית ופיקוד עבור הצבא הסורי בעת המבצע לכיבוש תדמור מחדש מידי המדינה האסלאמית. מדצמבר 2016 עד מרץ 2017 שוב הייתה הטירה בשליטת המדינה האסלאמית, אך במרץ 2017 נכבשה מחדש על ידי הצבא הסורי, בסיוע חיל האוויר הרוסי והכוחות למבצעים מיוחדים של צבא רוסיה.
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cometosyria.com/en/pages/Ibn+Maan+Citedel+syria/48/38 אודות הטירה]
* [http://www.flickr.com/photos/stivespanoramic/4199863432/ תמונת של האתר]

קטגוריה:סוריה: מבצרים
קטגוריה:תדמור