OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
האגודה הבינלאומית של קונגו

האגודה הבינלאומית של קונגו (בצרפתית: Association internationale du Congo), הידועה גם בשם החברה הבינלאומית של קונגו, הייתה אגודה שנוסדה ב-17 בנובמבר 1879 על ידי לאופולד השני, מלך הבלגים כדי לקדם את תחומי העניין שלו בקונגו.<ref></ref> היא החליפה את "הוועדה לחקר קונגו העליונה" הבלגית,<ref></ref> שהייתה חלק מחברת קש של האגודה האפריקאית הבינלאומית שהוקמה לניצול קונגו. מטרותיה של אגודת קונגו הבינלאומית היו לבסס את השליטה באגן קונגו ולנצל את משאביו הכלכליים.<ref></ref> ועידת ברלין הכירה בחברה כריבונית על השטחים שבשליטתה וב-1 באוגוסט 1885, כלומר ארבעה וחצי חודשים לאחר סגירת ועידת ברלין, הודיע סגן המנהל הכללי של המלך לאופולד בקונגו כי החברה והשטחים הכבושים ייקראו מעתה "מדינת קונגו החופשית".<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== בעלות ושליטה ==
בעלי המניות הרשמיים של הוועדה לחקר קונגו העליונה היו אנשי עסקים הולנדים ובריטים ובנקאי בלגי שהחזיק במניות מטעם לאופולד. קולונל מקסימיליאן שטראוך, נשיא הוועדה, היה מינוי של לאופולד. לא הובהר להנרי מורטון סטנלי, שחתם על חוזה לחמש שנים להקמת בסיסים בקונגו ב-1878, אם הוא עובד עבור האגודה האפריקאית הבינלאומית, הוועדה לחקר קונגו העליונה או לאופולד עצמו. חוזי העובדים האירופיים של סטנלי אסרו לחשוף את הטבע האמיתי של עבודתם.<ref></ref>

== ועידת ברלין ==
ועידת ברלין או ועידת קונגו בשנים 1884–1885 הסדירו את הקולוניזציה והסחר האירופיים באפריקה. המלך לאופולד השני הצליח לשכנע את המעצמות בוועידה שסחר משותף באפריקה הוא לטובת כל המדינות.<ref></ref>  [https://www.sahistory.org.za/archive/general-act-berlin-conference-west-africa-26-february-1885 החוק הכללי] של הוועידה חילק את אפריקה בין המעצמות העיקריות של אירופה<ref></ref> ואישר את השטח הנשלט על ידי אגודת קונגו כרכושה הפרטי, מה שבעצם הפך אותה לרכושו של לאופולד השני.<ref></ref>

ב-10 באפריל 1884 אישר הסנאט של ארצות הברית לנשיא צ'סטר א. ארתור "להכיר בדגל ה-AIC כשווה לזה של ממשלת בעלות ברית".<ref></ref> ב-8 בנובמבר 1884 הכירה גרמניה בריבונות החברה על קונגו.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: היסטוריה
קטגוריה:אפריקה: מושבות לשעבר
קטגוריה:בלגיה: היסטוריה
Spellbreak

ספלברייק (Spellbreak) הוא משחק וידאו חינמי, מסוגת ירי בגוף שלישי שפותח על ידי Proletariat עבור Microsoft Windows, פלייסטיישן 4, Xbox One ונינטנדו סוויץ' ויצא ב-3 בספטמבר 2020. <ref></ref>

== משחקיות ==
ספיילברייק הוא משחק שחקן מול שחקן בגוף שלישי, אולם בניגוד למשחקי שחקן מול שחקן אחרים, בספלברייק השחקן משתמש בכפפות שמטילות לחשים קסומים במקום רובים. בנוסף, שחקנים יכולים לרחף מעל הקרקע ולשאת 'רונה' אחת, המעניקה גישה לזמן קצר ליכולות כמו טיסה, טלפורטציה או היעלמות. שחקנים בוחרים בתחילת כל משחק מתוך אחד משש סוגי הכפפות: רוח, אש, קרח, ברק, אבן ורעל, המעניקים במשחק בונוסים שונים הקשורים באלמנט. כל שחקן מתחיל עם כפפה אחת שבה בחר ואינו יכול לשנות אותה, וביד השנייה השחקן יכול לשנות בין חמשת סוגי הכפפות האחרות. לכל כפפה יש התקפה ראשונית, הנקראת לחש, והתקפה משנית, הנקראת כישוף. לחשים מוגבלים על ידי מנה, שהיא אנרגיה שניתן להשתמש בה בזה או על ידי ריחוף, בעוד ששימוש בכישוף עובד על טיימר. ניתן לשלב אלמנטים מכפפות שונות כדי להפוך לחשים וכישופים לחזקים יותר, חלשים יותר או רחבים יותר, בהתאם לצרכים האסטרטגיים.<ref name="Sixthaxispreview"></ref><ref name="ATpreview"></ref><ref name="Shacknewspreview"></ref> לפי המפתחים, המשחק כולל גם אלמנטים של משחקי תפקידים ו - roguelike .

מצבי המשחק הנוכחיים כוללים Battle Royale ו-Clash. עם שחרורו של פרק 2 ב-8 באפריל 2021, Dominion, מצב 5v5 הכולל נקודות שליטה החליף את Clash. <ref></ref>

== פיתוח ==
סגנון הקרב נוצר בהשראת משחקי ירי ישנים כמו Quake ו-Unreal Tournament. <ref></ref> המנכ"ל סת' סיבק זוכר שחשב לעצמו: 

<ref name="VBinterview"></ref>

הסגנון קרב הוחלט לאחר שהצוות הבין שרוב משחקי Battle Royale הם מבוססי רובים ורצה ליצור גרסה בסגנון פנטזיה. לפי המפיק הראשי, המשחק בהתחלה היה יותר "חרבות מאשר כישוף", אם כי לבסוף הוחלט כישוף.<ref name="Gamingboltinterview"></ref> 

המשחק הושפע ממשחקים כמו Unreal Tournament ו-Quake, והעיצוב הגרפי הושפע ממשחקים עם אפקטים חזותיים כמו קאסלבניה, League of Legends ו- The Legend of Zelda: Breath of the Wild.<ref name="Sixthaxisinterview"></ref>

Proletariat הודיעו בסוף יוני 2022 שהם יפסיקו לעבוד על עדכונים נוספים ל- ספלברייק מכיוון שהם נרכשו על ידי אקטיוויז'ן בליזארד והם מתמזגים יחד עם Blizzard Entertainment שאחראית כין השאר על פיתוח World of Warcraft.<ref></ref>

== קבלה ==
ספלברייק קיבל ביקורות "חיוביות יחסית" עבור Microsoft Windows ו-Xbox One וביקורות "מעורבות או ממוצעות" עבור פלייסטיישן 4 ונינטנדו סוויץ', על פי מד הביקורות Metacriti .
{| class="wikitable"
|+
! colspan="2" |מד ביקורות
|-
!אתר
!ציון
|-
| rowspan="4" | Metacritic
|מחשב: 79/100<ref></ref>
|-
|פלייסטיישן 4: 72/100<ref></ref>
|-
|אקסבוקס 1: 78/100<ref></ref>
|-
|נינטנדו סוויץ': 71/100<ref></ref>
|-
! colspan="2" |ציוני ביקורות
|-
!אתר
!ציון
|-
|Destructoid 
|6/10<ref></ref>
|-
|IGN
|8/10<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי באטל רויאל
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2020
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
טד ליו

טד וו. ליו (באנגלית: Ted W. Lieu; נולד ב-29 במרץ 1969) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-36 של מדינת קליפורניה, ברציפות מאז 2015. בשנים 2015–2023 ייצג את מחוז הקונגרס ה-33. המחוז אותו מייצג ליו חולש על חלקים ממערב מחוז לוס אנג'לס, בהם בוורלי הילס, סנטה מוניקה, בל אייר וחצי האי פאלוס ורדס. ליו, קולונל בחיל האוויר של ארצות הברית בדימוס, כיהן טרם היבחרו לקונגרס כחבר בית המחוקקים של קליפורניה, תחילה באספה המדינתית (2010-2005) ולאחר מכן בסנאט (2014-2011).

== ביוגרפיה ==
ליו נולד בטאיפיי, בירת טאיוואן. בגיל שלוש היגרה משפחתו לארצות הברית והתיישבה בקליבלנד שבאוהיו. בשנת 1987 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון סנט איגנסיוס. ב-1991 סיים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב ובמדע המדינה באוניברסיטת סטנפורד. בעודו סטודנט שם הצטרף לאחווה סיגמא אלפא מיו. לאחר מכן המשיך את לימודיו הגבוהים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון, שם סיים ב-1994 בכבוד רב לימודי תואר שני במשפטים. כסטודנט למשפטים היה העורך הראשי של כתב העט המשפטי של בית הספר למשפטים של האוניברסיטה, "The Georgetown Law Journal".

לאחר לימודיו התמחה כעוזר משפטי בלשכתו של השופט תומאס טאנג בבית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית. בשנת 1995 התגייס ליו אל חיל האוויר של ארצות הברית ושירת במשך ארבע שנים בשירות פעיל בחיל הפרקליטות הכללית של החיל. כתובע צבאי ויועץ משפטי למפקדים בחיל האוויר, עוטר במספר עיטורים על פעילותו בהם מדליית השירות הראוי לשבח, מדליית השירות ההומניטרי ומדליית הציון לשבח. בשנים 2000–2021 שירת בשירות המילואים של חיל האוויר, ובדצמבר 2015 קודם לדרגת קולונל.

ב-13 בספטמבר 2005 ניצח ליו בבחירות מיוחדות לאספה המדינתית של קליפורניה במחוז הבחירה ה-53, שנותר ללא איוש בעקבות מותו של נציג המחוז מייק גורדון. הוא נבחר מחדש לתקופות כהונה מלאות תחילה ב-2006 ולאחר מכן ב-2008. בשנת 2010 התמודד למועמדות המפלגה הדמוקרטית לתובע הכללי של קליפורניה, וסיים במקום הרביעי, כשבמקום הראשון נבחרה קמלה האריס, לימים סגנית נשיא ארצות הברית. ב-15 בפברואר 2011 נבחר בבחירות מיוחדות לסנאט של קליפורניה במחוז הבחירה ה-28, שהתקיימו בעקבות מותה של הסנאטורית ג'ני אורופזה.

בבחירות 2014 היה ליו מועמד המפלגה הדמוקרטית לייצוג מחוז הקונגרס ה-33 של קליפורניה בבית הנבחרים של ארצות הברית, במקומו של הנרי וקסמן אשר פרש מהקונגרס לאחר כ-40 שנות כהונה. החלוקה מחדש של מחוזות הבחירה בקליפורניה בעקבות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010 מיקמה חלקים מהעיר טורנס, שם שוכן ביתו של ליו, בתחומי מחוז הקונגרס ה-33. בבחירות המקדימות ביוני הגיע למקום השני, אך בבחירות הכלליות גבר על מועמד המפלגה הרפובליקנית אילן קאר . וקסמן וליו הם שני האנשים היחידים שייצגו מחוז קונגרס זה מאז הקמתו בשנת 1974. עם השבעתו לקונגרס ה-114 נמנה בין שני חברי הקונגרס היחידים ממוצא טאיוואני, לצד גרייס מנג.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא טאיוואני
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של קליפורניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
רפאל אורוסקו מאסטרה

רפאל חוסה אורוסקו מאסטרה (בספרדית: Rafael José Orozco Maestre; 24 במרץ 1954 – 11 ביוני 1992) היה זמר בסגנון ואיינאטו קולומביאני.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חיים ===
הוא נולד ב-24 במרץ 1954. הוריו היו רפאל אורוסקו פרננדס וכריסטינה מאסטרה. היו לו שנים עשר אחים. בתחילה הוא רצה להיות אקורדיוניסט כמו אביו. הוא למד בתיכון בColegio Nacional Loperena de Valledupar.<ref></ref>

במהלך שבוע התרבות שכנע דיומדס דיאז את מאסטרה לשיר את השיר שהלחין, "Cariñito de mi vida". מאסטרה זכה במקום הראשון עם שיר של דיומדס דיאז. בשנת 1975 הקליט את השיר הזה עם אמיליו אוביידו.

=== קריירה ===
מאסטרה היה זמר עם לוצ'יאנו פובדה ולהקתו, אבל רק למסיבות פרטיות. מאוחר יותר חבר לחוליו דה לה אוסה. הוא הקליט את שני אלבומיו הראשונים עם האקורדיוניסט אמיליו אוביידו ב-1975. בשנת 1976 פגש מאסטרה את האקורדיוניסט ישראל רומרו במסיבה, וחודשיים לאחר מכן הם הקימו את להקת El Binomio de Oro. השיר הראשון שלו עם הלהקה נקרא "La Creciente".<ref></ref>

למאסטרה 16 אלבומי זהב ושני אלבומי פלטינה ברחבי העולם, האלבום "De Cache" משנת 1980 נמכר במעל 300,000 עותקים.

מאסטרה הלחין את השיר "Solo para ti", המוקדש לאשתו, שהפך ללהיט בינלאומי.

== חיים אישיים ==
מאסטרה התחתן עם קלרה אלנה קאבלו סרמינטו בברנקייה ב-5 במרץ 1976. יש להם שלוש בנות. הוא למד מספר סמסטרים במנהל עסקים באוניברסיטה האוטונומית הקאריבית לפני שהתמסר למוזיקה. הוא נרצח ב-1992 בברנקייה לאחר שנורה על ידי מתנקש.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== אמיליו אוביידו ===
* 1975：Adelante
* 1975：Con emoción

=== Binomio de Oro ===
* 1977 - Binomio de oro
* 1977 - Por lo alto
* 1978 - Enamorado como siempre
* 1978 - Los Elegidos
* 1979 - Súper vallenato
* 1980 - Clase aparte
* 1980 - De caché
* 1981 - 5 años de oro
* 1982 - Festival vallenato
* 1982 - Fuera de serie
* 1983 - Mucha calidad
* 1984 - Somos vallenato
* 1985 - Superior
* 1986 - Binomio de oro
* 1987 - En concierto
* 1988 - Internacional
* 1989 - De Exportación
* 1990 - De fiesta con binomio de oro
* 1991 - De américa
* 1992 - Por siempre

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים קולומביאנים
קטגוריה:זוכי תחרויות מוזיקה
קטגוריה:ילידי 1954
קטגוריה:נפטרים ב-1992
Elevation

Elevation (בעברית: גובה) הוא אלבום האולפן התשיעי של הלהקה האמריקאית בלאק אייד פיז. האלבום יצא לאור ב-11 בנובמבר 2022 על ידי חברת התקליטים אפיק רקורדס.

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Elevation
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!כלל העולם
|11 בנובמבר 2022
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|אפיק
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2022
קטגוריה:אלבומי בלאק אייד פיז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
שמורת איי הדקלים

שמורת איי הדקלים היא שמורת טבע בלבנון המורכבת משלושה איים שטוחים וסלעיים ומאזור הים שמסביב, הממוקמים כ־5.5 קילומטרים מקו החוף, ומצפון־מערב לעיר אל מינה.

השטח הכולל של השמורה הוא 4.2 קמ"ר. היא הוגדרה כאזור מוגן במיוחד בים התיכון על פי אמנת ברצלונה משנת 1995. האיים זוהו בשנת 1980 גם כאתר רמסר בעל חשיבות בינלאומית מיוחדת לפי אמנת רמסר, והם זוהו כאזור ציפורים בעל חשיבות על ידי BirdLife International.

כמו כן, האיים מהווים מקלט לצבי ים ירוקים, כלבי ים נזירים מצויים נדירים ושטחי מנוחה וקינון של ציפורים נודדות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמורות טבע
קטגוריה:לבנון: גאוגרפיה
קטגוריה:הים התיכון: שמורות טבע
BirdLife International

BirdLife International היא שותפות בין-לאומית של ארגונים לא ממשלתיים השואפת להגן על עופות ולשמר את בתי הגידול שלהם. סדרי העדיפויות של BirdLife International כוללים מניעת הכחדה של מיני עופות, זיהוי ושמירה על אתרים חשובים לעופות, שמירה ושיקום בתי גידול מרכזיים של עופות והעצמת שומרי טבע ברחבי העולם.

בשותפות חברים יותר מ-2.5 מיליון אנשים מ-116 ארגונים ממדינות שונות, כולל החברה המלכותית להגנה על ציפורים , אגודת ציפורי הבר של יפן , האגודה הלאומית אודובון ו-American Bird Conservancy .

BirdLife International זיהתה כ-13,000 אזורי ציפורים בעלי חשיבות והיא הסמכות הרשמית של ה-IUCN לקביעת הרשימה האדומה לעופות. נכון לשנת 2015, BirdLife International קבעה כי 1,375 מיני עופות (13% מהכלל) מצויים בסכנת הכחדה (בסכנת הכחדה חמורה, בסכנת הכחדה או פגיעות). כמו כן, BirdLife International מפרסם מגזין רבעוני, BirdLife: The Magazine, המכיל חדשות אחרונות ומאמרים מוסמכים על עופות ושימורם.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים להגנת הסביבה
תקוות גדולות (מיני-סדרה, 2023)

תקוות גדולות (באנגלית: Great Expectations) היא מיני-סדרת דרמה תקופתית שפותחה על ידי סטיבן נייט ומבוססת על רומן באותו השם מאת צ'ארלס דיקנס.

==תקציר העלילה==

נער יתום בשם פיפ פוגש באסיר נמלט בשם מגוויץ', בילדה יפת-תואר בשם אסטלה ובפטרוניתה קרת-הלב, מיס האווישם, שמשנים את עולמו במסעו להפוך לג'נטלמן מכובד.

==צוות השחקנים==
* אוליביה קולמן – מיס האווישם
* פין וייטהד – פיפ
* אשלי תומאס – ג'אגרס
* ג'וני האריס – מגוויץ
* שלום ברון-פרנקלין – אסטלה
* היילי סקווירס – שרה
* אוון מקדונל – ג'ו
* טריסטן גראבל – קומפייסון
* מאט ברי – מר פאמבלצ'וק

==הפקה==
===פיתוח===
במאי 2020, נמסר כי היוצר סטיבן נייט יפתח עיבוד טלוויזיוני לרומן "תקוות גדולות" מאת צ'ארלס דיקנס, שיופק בשיתוף פעולה בין הרשתות BBC ו-"FX Networks". זהו העיבוד השני של נייט לכתביו של דיקנס, לאחר שהיה אמון על פיתוח וכתיבת המיני-סדרה "מזמור חג המולד" משנת 2019.
===ליהוק===
בפברואר 2022, נמסר על ליהוקו של צוות השחקנים המלא עבור המיני-סדרה. בין היתר, נמסר על ליהוקה של אוליביה קולמן לדמותה של מיס האווישם, ושל פין וייטהד לדמותו של פיפ; בתפקידים ראשיים.
===צילומים===
צילומי המיני-סדרה החלו ב-30 במרץ 2022, בהמפשייר.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית בריטיות
קטגוריה:סרטים המבוססים על תקוות גדולות
איתי סונטג

איתי סונטג (נולד ב-10 בינואר 1994 בקריית ביאליק) הוא מחזאי ומנטליסט ישראלי. שימש גם כמנחה ושחקן, העוסק בבידור ומנחה ועידות וכנסים.

בשנת 2019 כתב את המחזה "אני סבתא שלך" המוצג בתיאטרון הקאמרי החל מנובמבר 2022.

==ביוגרפיה==
איתי סונטג נולד בקריית ביאליק ב-10 בינואר 1994. בגיל 6 נחשף לעולם הקסמים והחל להופיע בימי הולדת, במופעי קסמים ובבית ספרו מול תלמידים.

בגיל 18 התגייס לצה"ל ושובץ לתפקיד אמן חושים צבאי, כחלק מצוות הווי ובידור של צה"ל, שם שירת במשך שלוש שנות שירותו הסדיר, בבסיסי נופש לחיילים, ובכלל יחידות צה"ל. בתקופתו היה היחיד ששרת בתפקיד זה בצה"ל. במקביל לשירות הצבאי, הופיע בבסיסי צה"ל בהצגה שנקראה "כיוונים" מאת אסף שלמה ובבימויו, לצד משה אשכנזי, מטעם תיאטרון "מפגשים".

==ההצגה "אני סבתא שלךָ"==

בשנת 2019 כתב את המחזה "אני סבתא שלך", המוצג החל מנובמבר 2022 בתיאטרון הקאמרי, בבימויו של רועי שגב. בהצגה משתתפים רבקה מיכאלי, תום אבני, גילת אנקורי, אסתי קוסוביצקי, שלמה וישינסקי ואוסנת בן יהודה.

המחזה "אני סבתא שלך", הוצג לראשונה, במסגרת פסטיבל "פותחים במה בבית ליסין", הנערך מדי שנה, להקראת מחזות מקוריים. 
בקריאה המבוימת השתתפו השחקנים: תיקי דיין, גילת אנקורי, אורנה רוטברג, תום חגי, רוברט הניג ויעל בר שביט.

==בקולנוע בטלוויזיה==
לאחר שחרורו מצה"ל עסק סונטג במספר פעילויות במה וטלוויזיה. בשנת 2018 שיחק בסרט "הסוסיתא של הרצל" בבימויו של דוד קריינר. בסרט הוא היה בתפקיד משנה, "עופר".

בשנת 2017 התארח ב"סוכה של פרוגי" עם משה אבוטבול, לצד גילי איצקוביץ' ואור גרוס, כוכבות הסדרה "כדברא".

בשנת 2018 התארח כחלק מתוכנית סילבסטר, במחר שבת אצל צביקה הדר ברשת 13, עם שירי מימון, טלי אורן ומגי אזרזר ובדק את הקשר של שלוש האורחות דרך הניידים שלהם.

ב-2019 התארח בתוכנית "הכוכב של קים ואנה" בערוץ טין ניק. לצד קים אור אזולאי ואנה זק.

בשנת 2020 יצר והנחה את תוכנית הנוער "#סונטג" - בערוץ KidZ ובדיגיטל. במסגרת התוכנית הוא אירח כוכבי נוער, כמו שגיא ברייטנר, גילי איצקוביץ' ועוד. כל פרק עסק בנושא מסוים, וכלל אומנות חושים.

באותה שנה השתתף בפרק ספיישל בסדרה "בת השוטר" בערוץ הטלוויזיה "ניקלודיאון". בסדרה הוא יצר אלמנטים של אמנות חושים הקשורים לסדרה, לצד עומר נודלמן, ליאנה עיון, רועי רשף ורועי רביב.

ב-2021 התארח אצל אופירה וברקוביץ' בערוץ קשת 12 ובדק האם אופירה אסייג ואייל ברקוביץ' יכולים להשפיע זה על זה. שנה לאחר מכן, ב-2022, השתתף ב"רפאליז" בהוט 3, כאמן אורח כחלק ממסיבת היום הולדת של בר רפאלי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנטליסטים ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
בצלאל טביב

בצלאל טביב (נולד ב-1937) הוא איש ציבור שכיהן כראש המועצה המקומית ערד בין 1989 ל-1995, וכראש העירייה הראשון מ-1995 ועד 2003.

==ביוגרפיה==
נולד בראשון לציון ב-1937 לאברהם טביב שעלה ארצה מתימן בתקופת העלייה השנייה (לימים חבר הכנסת הראשונה), ולכדייה. התייתם מאביו בגיל 13.

נמנה עם מייסדי ערד, והיה מזכיר מועצת הפועלים בערד למשך ארבע קדנציות. בשנת 1967 נבחר למועצת ערד מטעם המערך. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-1973 נבחר שנית למועצה
, והיה לסגנו וממלא מקומו של ראש המועצה אברהם בייגה שוחט למשך שלוש קדנציות. כמו כן היה ביחד עם בייגה שוחט נציג של ערד במרכז מפלגת העבודה.

לאחר ששוחט נבחר לכנסת, נבחר לראש רשימת המערך בערד, ובבחירות לרשויות המקומיות בשנת 1989 נבחר מטעמה לראשות המועצה. ב-1995 הוכרזה ערד כעיר, וטביב היה לראש העירייה הראשון. הוא כיהן בתפקידו עד שנת 2003. במקביל, שימש סגן יו"ר מרכז השלטון המקומי וחבר המועצה הארצית לתכנון ובנייה.

לאחר פרישתו, מכהן כחבר הנהלה בגופים שונים ומתנדב בעמותות שונות מקומיות שונות בערד כמו "קרן דבורה מאיר לקידום חברתי וחינוכי בערד" ו"חלום של כל ילד", וכן היה פעיל בעמותת "אמנות לעם". במהלך מלחמת לבנון השנייה, ריכז את הסיוע מטעם מרכז השלטון המקומי ליישובי הצפון. בזמן מבצע עופרת יצוקה ריכז את הסיוע לעיר אופקים מטעם משרד הפנים ומרכז השלטון המקומי.

==חיים אישיים==
היה נשוי למרגלית לבית תם (נפטרה ב-1996) ואב לחמישה. מתגורר בערד. בנו משה נפטר בשנת 2021.

==קישורים חיצוניים==
* [https://teman.org.il/content/6792 טביב, בצלאל], באתר האגודה לטיפוח חברה ותרבות מורשת יהדות תימן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי מועצות פועלים
קטגוריה:ראשי מועצת ערד
קטגוריה:ראשי עיריית ערד
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:מייסדי עיירות וערי פיתוח בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
לונה 24

לונה 24 הייתה גשושית לחקר הירח ששוגרה על ידי ברית המועצות כחלק מתוכנית לונה. הגשושית שוגרה ב-9 באוגוסט 1976, נחתה על הירח ב-18 באוגוסט וחזרה לכדור הארץ ב-22 באוגוסט. בקפסולה שחזרה לכדור הארץ היו דגימות מקרקעית הירח. זו הייתה הגשושית האחרונה בתוכנית לונה.

==מהלך המשימה==
הגשושית כללה יחידת נחיתה על הירח, טיל ירח-כדור הארץ וקפסולת חזרה. הגשושית נבנתה במשרד לאבוצ'קין.

השיגור המוצלח בעזרת משגר פרוטון K בוצע ב-9 באוגוסט. ב-13 באוגוסט היא הגיע למסלול סביב הירח וביצע הקפות במשך מספר ימים. ב-18 באוגוסט בוצה נחיתה רכה באזור ים המשברים. לאחר הנחיתה בוצעה לקיחת דוגמה מהקרקע של הירח שהועברה לקפסולת חזרה. ב-19 באוגוסט בוצע שיגור מהירח. מסת הטיל עם קפסולת חזרה היה 512 ק"ג. ב-22 באוגוסט קפסולת החזרה התנתקה מהטיל. היא הייתה במשקל 35 ק"ג וכללה ציוד שידור, אנטנות ומצנח. על הקפסולה היו 170 גרם של חומר מהירח.

== איתור מים בדגימות שהוחזרו ==
בפברואר 1978 פרסמו המדענים הסובייטים M. Akhmanova, B. Dement'ev, and M. Markov and Analytic Chemistry ממכון Vernadsky לגיאוכימיה וכימיה אנליטית מאמר הטוען לאיתור מים בוודאות גבוהה. המחקר שלהם הראה שהדגימות שהוחזרו לכדור הארץ על ידי הגשושית הכילו כ-0.1% מים במסה, כפי שניתן היה לראות בספקטרוסקופיה של בליעת אינפרא אדום (באורך גל של כ-3 מיקרומטר), ברמת זיהוי בערך פי 10 מעל הסף של מובהקות, אם כי "המחברים... לא היו מוכנים להתחייב במוניטין שלהם בהצהרה מוחלטת לפיה נמנע לחלוטין זיהום יבשתי. "ממצא זה ייצג את הזיהוי הראשון של תכולת מים על פני הירח, אם כי תוצאה זו לא אושרה על ידי חוקרים אחרים.
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.orbitalfocus.uk/Diaries/Luna/Luna24.php תיאור הגשושית]
* [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1976-081A נתונים מאתר נאס"א]
* [http://lroc.sese.asu.edu/posts/461 תיאור המשימה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית לונה
קטגוריה:גשושיות סובייטיות
קטגוריה:1976 בברית המועצות
ספורט במרילנד

[[אוריול פארק בקאמדן יארדס, אצטדיונה הביתי של קבוצת הבייסבול מליגת ה-MLB, בולטימור אוריולס.]]
במרילנד מספר מועדוני ספורט מקצועיים, גדולים וקטנים. שתי קבוצות פוטבול מליגת ה-NFL משחקות במרילנד, וושינגטון קומנדרס ובולטימור רייבנס, וקבוצת הבייסבול מליגת ה-MLB, בולטימור אוריולס, משחקת גם היא במדינה. בסך הכל למדינה שלוש קבוצות בארבע הליגות המקצועניות בצפון אמריקה.

מספר ספורטאים גדולים בהיסטוריה גדלו במרילנד. הבולט מביניהם הוא בייב רות', שנחשב לשחקן הבייסבול הטוב בהיסטוריה ושיחק באוריולס כששיחקו במינור ליג, בבוסטון רד סוקס ובניו יורק יאנקיז. עוד ספורטאים שגדלו במדינה הם השחיינים קייטי הוף ומייקל פלפס (שנחשב לשחיין הטוב בהיסטוריה והספורטאי המעוטר בתולדות המשחקים האולימפיים) והכדורסלנים מאגסי בוגס ורוברט הורי.
[[אצטדיון בנק M&T, אצטדיונה הביתי של קבוצת הפוטבול מליגת ה-NFL, בולטימור רייבנס.]]
מאז 1962, הספורט המדינתי הרשמי של מרילנד הוא תחרות הפלה ברומח, ולקרוס הוא הספורט הקבוצתי הרשמי של המדינה מאז 2004.<ref></ref> בשנת 2008, מתוך כוונה לקדם כושר גופני לכל הגילאים, הכריזה מרילנד על הליכה על תרגיל ההתעמלות הרשמי של המדינה והפכה למדינה הראשונה עם תרגיל מדינתי רשמי.<ref></ref>

== קבוצות מקצועיות גדולות ==
{| class="wikitable"
|+קבוצות ממרילנד בארבע הליגות המקצועניות בצפון אמריקה
!קבוצה
!ליגה
!עונה ראשונה במרילנד
!אצטדיון
|-
|בולטימור אוריולס
|MLB
|1954
|אוריול פארק בקאמדן יארדס
|-
|בולטימור רייבנס
|NFL
|1996
|אצטדיון בנק M&T
|-
|וושינגטון קומנדרס
|NFL
|1997
|מגרש פדקס
|}
[[מגרש פדקס, אצטדיונה הביתי של קבוצת הפוטבול מליגת ה-NFL, וושינגטון קומנדרס.]]
למרילנד קבוצות ספורט מקצועיות בארבע הליגות המקצועניות בצפון אמריקה בעיר בולטימור ובפרוורי וושינגטון די. סי. הנמצאים במרילנד. שתי קבוצות משחקות בבולטימור - בולטימור רייבנס מה-NFL ובולטימור אוריולס מה-MLB. בנוסף, קבוצת ה-NFL בולטימור קולטס שיחקה בבולטימור מ-1953 עד 1983 לפני שעברו לאינדיאנפוליס, אינדיאנה.

הוושינגטון קומנדרס (לשעבר וושינגטון רדסקינס) מה-NFL משחקים בלנדובר, מרילנד. הוושינגטון קפיטלס מה-NHL והוושינגטון ויזארדס (לשעבר בולטימור בולטס, ואז וושינגטון בולטס) שיחקו במרילנד לפני שעברו ב-1997 לקפיטל ואן ארנה שנבנתה במרכז וושינגטון.

בעיר שיחקה גם קבוצת הכדורסל בולטימור בולטס המקורית, שבימיה האחרונים התחרתה ב-NBA והתפרקה בסוף עונת 1953/54. הקבוצה זכתה באליפות ליגת ה-ABL בעונת 1947/48 לאחר ניצחון על פילדלפיה ווריורס בגמר.

== קבוצות אחרות ==
במרילנד משחקות קבוצות בעיקר מליגות חובבניות ממגוון ענפי ספורט: כדורסל, בייסבול, פוטבול, הוקי קרח, כדורגל, קריקט, אולטימייט, סופטבול, טניס ורוגבי.

== ספורט תיכונים מכללות ==
במרילנד מספר מכללות ואוניברסיטאות, וכמקובל בארצות הברית, לכל אחת מועדון ספורט בעל קבוצות מענפים שונים המתמודדות בליגות ה-NCAA. במדינה 9 מכללות הנמצאות בחטיבה I של ה-NCAA, והן יכולות להעניק מלגות לספורטאים על מנת שישחקו בקבוצות שלהן.

הדבר נכון גם לגבי בתי הספר התיכונים במדינה, אף על פי שהם מתחרים במסגרת שונה ולא יכולים להעניק מלגות.

== ראו גם ==
* רשימת ספורטאים ממרילנד

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרילנד: ספורט
קטגוריה:ארצות הברית: ספורט לפי מדינה
קטגוריה:ארצות הברית: ספורט
הווריד התת-בריחי

ורידי הראש והצוואר
הווריד התת-בריחי (TA: vena subclavia) הוא וריד זוגי הנמצא בבית החזה ומנקז את הדם המגיע מן הזרוע. הווריד הוא המשכו של וריד בית השחי, מהגבול החיצון של הצלע הראשונה, מתחת לעצם הבריח, לעבר גבולו התיכון של שריר המעלות הקדמי, שם הוא מתמזג עם וריד הצוואר הפנימי ליצירת וריד הזרוע והראש. וריד הצוואר החיצוני גם הוא מתמזג עם הווריד התת-בריחי.

לווריד התת-בריחי השמאלי תפקיד גם בניקוז הלימפה, בהיותו כלי הדם שאליו מתנקז צינור החזה. מכיוון שהווריד הוא וריד מרכזי, גדול וממוקם יחסית שטחי, הוא משמש לעיתים לצנתרים ורידיים מרכזיים.

== מחלות ==
מחלת פאג'ט-שרוטר כוללת פקקת של הוורידים התת-בריחיים.<ref></ref>

== ראו גם ==
* העורק התת-בריחי

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ורידים
חקלאות ברשות הפלסטינית

חקלאים פלסטינים מוסקים זיתים, נובמבר 2015

החקלאות ברשות הפלסטינית מהווה חלק עיקרי בכלכלת הרשות הפלסטינית<ref name="CERP Memo" />. ייצור וייצוא סחורות חקלאיות מהווה חלק חשוב בכלכלה. על פי המועצה האירופית ליחסי אירופה -הפלסטינים , המגזר החקלאי מעסיק באופן לא רשמי כ-90% מהפלסטינים ובאופן רשמי כ-13.4% מהם<ref name="CERP Memo"></ref>. כמו, שטחי החקלאות מתפרסים על פני כ־2 מיליון דונם אדמה. כאשר כ־45% מהחקלאות מיועד לגידול זית לשמן.

לטענת בנק העולמי, עובדי ענף החקלאות הפלסטינית סובלים משימוש בקרקעות שלהם למטרות צבאיות של צבא הגנה לישראל (אשר שולט בחלקים נרחבים מיהודה ושומרון) וכן לאדמות שמשמשות למגורי מתנחלים<ref name="National Land Bans"></ref>.

נכון לפברואר 2021, שיעורי האבטלה עמדן על כ-49% ברצועת עזה ועל כ-19% ביהודה ושומרון.

== היסטוריה ==

לאחר מלחמת ששת הימים, מדינת ישראל עודדה את הפלסטינים לעבוד בענף החקלאות. שר הביטחון הישראלי, משה דיין עודד באופן אקטיבי את התרחבות ענף החקלאות בכלכלה הפלסטינית, כתוצאה מעידוד זה גדל הפריון החקלאי ביהודה ושומרון ב-16% בממוצע שנתי.

עד מהרה פתחה השליטה הישראלית על יהודה ושומרון אופקי תעסוקה חדשים ומשמעותיים בפני האוכלוסייה הפלסטינית, שהחלה לעבוד במשק הישראלי, בעיקר כפועלים בעבודות פשוטות כדוגמת חקלאות, בנייה וניקיון. התעסוקה במשק הישראלי הובילה עד מהרה לפריחה כלכלית חסרת תקדים ביהודה ושומרון, כמו גם לזניחת חלק מהחקלאות המסורתית, שרווחיותה הנמוכה לא יכלה להתחרות בשכר העבודה של המשק הישראלי. לפריחה הכלכלית תרמה גם מדיניות הגשרים הפתוחים שאפשרה את המשך הייצוא החקלאי לירדן, כמו גם הכנסת שיטות עיבוד חקלאיות מתקדמות על ידי מדריכים מטעם משרד החקלאות הישראלי.

שינוי מדיניות בעניין החקלאות הפלסטינית הוחלט לאחר המהפך, בו עלתה לשלטון מפלגת הליכוד. ממשלה הליכוד שהוקמה החליטה להפסיק את התמריצים שנתנה ממשלת ישראל לחקלאים לפלסטינים. ממשלת הליכוד ראתה בחקלאות המקומית מכשול למטרתה לספח את שטחי יהודה ושומרון, כתוצאה ממדיניות זאת מלבד הפסקת התמריצים הוחלט גם על צמצום מכסות המים שניתנן לחקלאים הפלסטינים, החלטה זו אילצה רבים מהחקלאים לעזוב את אדמותיהם ולעבור לעבוד בישראל<ref>Eyal Weizman,[https://books.google.it/books?id=KfxQ5FtuCUgC&pg=PA120 Hollow Land: Israel's Architecture of Occupation,] Verso Books 2012 p.120.</ref>.

בנובמבר 2014 פורסם כי כרמי הזיתים ביהודה ושומרון, מהווים כ־45% משטחי החקלאות הפלסטינית וכ־85% משטחי עצי הפרי ביהודה ושומרון, כמו כן פורסם כי באותה שנה מכרו הפלסטינים כ־13 אלף טונות של זית לשמן זית (היבול הפלסטיני כולו עמד באותה שנה על כ-58 אלף טונות). על פי נתוני מועצת שמן הזית העולמית, הכמות המופקת ברשות הפלסטינית בין השנים 2011 ו-2021 נעה בין 15 אלף ל-24 אלף טון שמן, כמות גדולה במקצת מהנתון המקביל בישראל.

על אף שמדובר בהפרה של הסכמי אוסלו, ביולי 2022 פורסם כי משרד התחבורה הפלסטיני יחד עם מושל נפת טובאס מעניקים רישיונות פעילות בחינם לחקלאים פלסטינים שיוכיחו כי השתלטו על שטחים חדשים בשטח C (שטח שעל פי הסכמי אוסלו, נחשב הן אזרחית והן ביטחונית תחת שליטה ישראלית).

== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

*
יחסי אסוואטיני–סין

יחסי אסוואטיני–סין הם יחסי החוץ בין אסוואטיני והרפובליקה העממית של סין. שתי המדינות מעולם לא כוננו יחסים דיפלומטיים, ואסוואטיני כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין לאחר עצמאותה ב-1968, שנשמרו עד היום. נכון לעכשיו, ענייני הרפובליקה העממית של סין באסוואטיני נמצאים בסמכות השיפוט של השגרירות בפרטוריה, דרום אפריקה.

== סקירה כללית ==
מאז שאסוואטיני הקימה יחסים דיפלומטיים עם ממשלת הרפובליקה של סין ממש בתחילת עצמאותה, לאסוואטיני ולרפובליקה העממית של סין יש מעט מגעים רשמיים. בספטמבר 1972 שלח ג'ואו אנלאי, ראש מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין, הודעת ברכה לאסוואטיני ביום השנה הרביעי לעצמאותה. באוקטובר 1992, גו ינגצ'י, סגן נשיא בכיר של אגודת הצלב האדום של סין, הוביל משלחת להשתתף בישיבה ה-30 של מועצת הפדרציה הבינלאומית שהתקיימה במבבנה, במהלכה נפגש עם מסוואטי השלישי, מלך אסוואטיני. במאי 2018, לאחר שבורקינה פאסו ניתקה את הקשרים הדיפלומטיים עם הרפובליקה של סין וכוננה קשרים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין, שר החוץ וואנג יי מהרפובליקה העממית של סין קרא לאסוואטיני להשתתף בפורום על שיתוף פעולה בין סין לאפריקה, אבל שר החוץ של הרפובליקה של סין וו ז'אוקסי ציטט משגריר אסוואטיני שהוא מזלזל בסין.

ב-31 בינואר 2020, שגרירות הרפובליקה העממית של סין בפרטוריה, דרום אפריקה פרסמה שבה מתחה ביקורת על אסוואטיני, "ללא יחסים דיפלומטיים, אין אינטרסים מסחריים." שגרירות סין בדרום אפריקה גם ציינה כי "לאסוואטיני אין יחסים דיפלומטיים עם סין, אך היא נהנית מאינטרסים כלכליים ומסחריים, דבר שאינו הוגן כלפי יותר מ-1.4 מיליארד אזרחים סינים." בהקשר זה, או ג'יאנגאן, דובר משרד החוץ של הרפובליקה של סין, מתח ביקורת: "האופי המכוער של המשטר הסיני ואמצעי הדיכוי הנתעבים שלו הם מגעילים, ונועדו לגינוי על ידי דעת הקהל הבינלאומית."

עם זאת, בניגוד לנוהג המונרכיה הנוכחית באסוואטיני, המפלגה הקומוניסטית של אסוואטיני, שהתנגדה נחרצות לראשונה, גינתה בחריפות את הראשונה על המשך קיום יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין, ואף האשימה את טאיוואן על "המאמצים של המחוז המתפרק להתחזות למדינת לאום בתום לב תוכננו תמיד כאמצעי לערער את היציבות של סין", מה שמצביע על כך שאם המפלגה תעלה לשלטון ותבטל את המלוכה בעתיד, היא תיצור יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי בנין–סין

יחסי בנין–סין הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין בנין לרפובליקה העממית של סין.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו לראשונה יחסים דו-צדדיים בנובמבר 1964. בינואר 1966 הכירה בנין ברפובליקה של סין (טאיוואן) וניתקה את היחסים עם הרפובליקה העממית של סין. בנין וסין כוננו מחדש את היחסים ב-1972 תחת משטרו של מתיו קרקו בבנין. בנין וסין קיימו באופן קבוע ביקורים רמי דרג, כאשר קרקו ביקר באופן אישי בבייג'ינג ב-1976, 1986 ו-1998. היחסים התמקדו בפיתוח מסחרי. מאז 1972, בנין תומכת במדיניות סין האחת של סין.<ref name="FMPRC">[http://www.fmprc.gov.cn/eng/wjdt/2649/t270035.htm China and Benin Issue a Joint Communiqué] Foreign Ministry of PR China, August 2006</ref>

== התפתחות כלכלית ==
סין סייעה לבנין ביצירת מספר פרויקטים של עבודות ציבוריות, כולל בית חולים בלוקוסה ואצטדיון הידידות קוטונו. מימון פיתוח סיני עדכני יותר לבנין כולל מענק של 160 מיליון יואן לבניית גשר עילי בקוטונו וכן בניית מרכז לפיתוח כלכלה ומסחר. <ref>Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. [http://aiddatachina.org/projects?utf8=✓&search=&active_string%5B%5D=Active&country_name%5B%5D=Benin&scope_names%5B%5D=Official+Finance China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection]. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development</ref> Zhejiang Tianshi International Cooperation Economic and Technological Cooperation השלימה את בניית המרכז בשנת 2009 בעלות כוללת של 50 מיליון יואן. <ref>Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China's Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development. http://aiddatachina.org/projects/7</ref> בשנות ה-90 וה-2000, בנין הייתה צרכנית מרכזית של מוצרים סיניים; לדוגמה, בשנת 2002, שווי הסחר הכולל של החלפות בין שתי המדינות היה כ-437 מיליון דולר; בנין ייצאה לסין סחורות בשווי של כ-17 מיליון דולר, ואילו בנין ייבאה סחורות סיניות בשווי 420 מיליון דולר.

במרץ 2018, הנשיא פטריס טאלון אישר לסין לפתח מסילת רכבת המקשרת בין קוטונו לניאמי, בעלות מוערכת של 4 מיליארד דולר. <ref></ref>

== יחסי תרבות ==
לאחר כינון היחסים, סין הקימה "מרכז תרבות סין" בקוטונו. כ-25 סטודנטים בנינים לומדים מדי שנה בסין. <ref>[http://www.china.org.cn/english/features/focac/183583.htm Benin] Chinese Foreign Ministry report, 2006</ref> מרכז התרבות של סין בבנין נפתח לקהל ב-1988. במרכז זה יותר ממאה בנינים לומדים את השפה הסינית בשנה אחת. במרכז זה מתקיימים גם כנסים ותערוכות על התרבות הסינית.

== הערות שוליים ==
יחסי נמיביה–סין

ווינדהוק, נמיביה.]]
היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקה של נמיביה כוננו לראשונה למחרת עצמאותה של נמיביה, אך היחסים עם תנועות העצמאות של נמיביה החלו בשנות ה-60.<ref name="fmprc.gov.cn">[http://www.fmprc.gov.cn/ce/cena/eng/zngx/t410246.htm Interpretation of China-Namibia Relations] in Foreign Ministry of the People's Republic of China</ref>

== תמיכה סינית בתנועות עצמאות ==
החל משנות ה-60, במהלך מלחמת העצמאות של נמיביה, סיפקה סין לתנועות עצמאות שונות של נמיביה (בתחילה האיחוד הלאומי דרום מערב אפריקה (SWANU) <ref>[http://www.swanu.org.na/swanu.htm SWANU official web site] </ref> ומאוחר יותר לארגון העם של דרום מערב אפריקה (SWAPO) "תמיכה מוסרית וחומרית".

== סין מאז עצמאות נמיביה ==
סין ונמיביה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 במרץ 1990, למחרת עצמאותה של נמיביה. ממשלת נמיביה היא תומכת של מדיניות סין האחת. <ref>[http://www.chinadaily.com.cn/english/doc/2005-12/20/content_504892.htm President Hu calls for closer China-Namibia ties] in China Daily, 20 December 2005</ref>

== יחסים כלכליים ==
סין ונמיביה פיתחו קשרים כלכליים הדוקים, כאשר הסחר צמח פי שניים בין שתי המדינות מ-2003 עד 2006.

=== מימון פיתוח סיני לנמיביה ===
משנת 2000 עד 2011, היו כ-64 פרויקטים סיניים רשמיים למימון פיתוח שזוהו בנמיביה באמצעות דיווחים שונים בתקשורת. <ref>Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development.</ref> במהלך ביקור בפברואר 2007, נשיא סין חו ג'ינטאו התחייב לנמיביה "מיליארד יואן של הלוואות מוזלות, 100 מיליון דולר של אשראי מועדף ליצוא, מענקים של 30 מיליון יואן ו-30 מיליון יואן של הלוואות ללא ריבית." בנובמבר 2005, נשיא נמיביה, Hifikepunye Pohama, וחבר הלשכה המדינית של סין, לי צ'אנג צ'ון, היו עדים לחתימה על הלוואה מוזלת בסך 250 מיליון יואן על ידי בנק היצוא-ייבוא של סין, שתשמש לרכישת קטרים ורכבות עבור רכבת חדשה שנבנית בצפון נמיביה. <ref>Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection.http://aiddatachina.org/projects/131</ref>

== הגירה ==
על פי ההערכות, מספר רב של סינים התגוררו בנמיביה מאז העצמאות. בשנת 2006 נאמד מספרם ב-40,000. <ref></ref>

== שערורייה של יוה ג'יאנג ==
באפריל 2008, משלוח נשק על ה-An Yue Jiang הפליג מסין והיה מיועד לזימבבואה. היא נעצרה ביציאה לדרום אפריקה בגלל מחאות בנוגע לנשק והבחירות השנויות במחלוקת לנשיאות זימבבואה שהתקיימו חודש קודם לכן. בחיפוש אחר יעד לספינה, נשמעו שמועות שהיא תעגון בנמיביה בוואלוויס ביי. ב-24 באפריל 2008, התקיימה מחאה בבירת נמיביה וינדהוק, שם צעדו מאתיים מפגינים מפארק גן חיות במרכז וינדהוק אל השגרירות הסינית.<ref name="NoToArms">[http://www.namibian.com.na/index.php?id=28&tx_ttnews%5Btt_news%5D=42594&no_cache=1 Namibians say NO to arms] by Tanja Bause, The Namibian, 25 April 2008</ref> בין המובילים את המפגינים היו הבישוף והפוליטיקאית של SWAPO, זפניה קמטה ומרכז הסיוע המשפטי.<ref name="NoToArms" /> כתוצאה מהמאבק הספינה לא עגנה בנמיביה.

== הערות שוליים ==
יחסי מאוריטניה–סין

יחסי מאוריטניה–סין הם היחסים הבילטרליים בין סין למאוריטניה. סין ומאוריטניה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-19 ביולי 1965.<ref></ref> סין מחזיקה במאוריטניה שגרירות בנואקשוט. מאוריטניה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג.

== היסטוריה ==
ממשלת מאוריטניה נהנית מקשרים הדוקים עם ממשלת הרפובליקה העממית של סין. בשנים האחרונות הם חתמו על שורה של הסכמים והחליפו שורה של מחוות דיפלומטיות שחיזקו את הקשר ביניהם.
Moktar Ould Daddah וראש הממשלה ג'ואו אנלאי סיירו במפעל הפלדה של בייג'ינג ב-1967.]]
ממשלת סין גילתה לאחרונה עניין מיוחד במרבצי הנפט של מאוריטניה. הפקת הנפט במאוריטניה החלה בפברואר 2006, ועד מאי באותה שנה חתמו ממשלות סין ומאוריטניה על הסכם על שיתוף פעולה חברתי וכלכלי.<ref></ref> באוקטובר 2006 החל תאגיד הנפט הלאומי של סין לקדוח בארות נפט במאוריטניה, וקיבל שלושה היתרי חיפוש נוספים במאוריטניה.<ref></ref> ממשלת מאוריטניה רואה בהפקת נפט אמצעי משמעותי להגברת הצמיחה הכלכלית.

במהלך הקמפיין לבחירות לנשיאות של מאוריטניה במרץ 2007, המועמד סידי אולד צ'יח עבדאללהי שיבח את קשריה המתהדקים של מאוריטניה עם סין, והבטיח "להמשיך בדרך של חיזוק היחסים הבילטרליים בכל מאמצי".<ref></ref>

== זכויות אדם ==
ביוני 2020, מאוריטניה הייתה אחת מ-53 מדינות שתמכו בחוק הביטחון הלאומי של הונג קונג באו"ם.<ref></ref>

== מימון פיתוח סיני למאוריטניה ==
משנת 2000 עד 2012, היו כ-15 פרויקטים רשמיים של מימון פיתוח סיניים שזוהו במאוריטניה באמצעות דיווחים שונים בתקשורת.<ref>Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development.</ref> פרויקטים אלו נעים מהרחבת נמל נואקשוט ב-900 מטר דרך הלוואה מועדפת בסך 2 מיליארד יואן סיני מבנק Ex-Im של סין<ref>Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection.http://aiddatachina.org/projects/3</ref> ועד הלוואה בסך 136 מיליון דולר מהממשלה הסינית להקמת שדה תעופה בינלאומי חדש בנואקשוט.<ref>Strange, Parks, Tierney, Fuchs, Dreher, and Ramachandran, China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection.http://aiddatachina.org/projects/168</ref>

== הערות שוליים ==
יחסי מזרח טימור – מיאנמר

יחסי מזרח טימור–מיאנמר הם היחסים הבין-ממשלתיים בין הרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור לרפובליקה של איחוד מיאנמר.

==סקירה כללית==
מזרח טימור ומיאנמר כוננו יחסים דיפלומטיים ב-26 בספטמבר 2006.

זוכת פרס נובל לשלום ושר החוץ של מזרח טימור לשעבר, ז'וזה רמוס הורטה, קרא שוב ושוב לשחרר את זוכת פרס נובל לשלום אונג סן סו צ'י הכלואה במיאנמר<ref>ETAN: [https://etan.org/et2004/october/13-21/18myanmar.htm E. Timor's Ramos-Horta calls for release of Myanmar's Suu Kyi, 18. Oktober 2004], abgerufen am 26. Januar 2018.</ref><ref>ETAN: [http://www.etan.org/et2007/january/20/17etpm.htm East Timor PM calls for release of Myanmar's Aung San Suu Kyi, Januar 2007], abgerufen am 26. Januar 2018.</ref>. בשנת 2011, כנשיא מזרח טימור, הבטיח רמוס הורטה תמיכה ברפורמות במיאנמר<ref>Myanmar Times: [https://www.mmtimes.com/national-news/1802-ramos-horta-expresses-support-for-reforms-nld.html Ramos-Horta expresses support for reforms, NLD, 28. November 2011], abgerufen am 26. Januar 2018.</ref>. בנוגע לרדיפת בני ההרוהינגיה במיאנמר, רמוס-הורטה הגן באופן חלקי על ראש הממשלה בפועל ב-2017 אונג סן סו צ'י, ובהחלט נקט עמדה נגד הפרות זכויות אדם<ref>José Ramos-Horta, Janelle Saffin: [https://www.project-syndicate.org/commentary/myanmar-military-rakhine-rohingya-violence-by-jos--ramos-horta-and-janelle-saffin-2017-04?barrier=accessreg Ending Myanmar’s Blame Game, 13. April 2017], abgerufen am 26. Januar 2018.</ref>. 

באוגוסט 2013, משלחת ממיאנמר ביקרה במזרח טימור כדי ללמוד על המערכת הפיננסית וניהול המשאבים בפרט<ref>Regierung Osttimors: [http://timor-leste.gov.tl/?p=8744&lang=en&lang=en Myanmar delegation visits Timor-Leste, 12. August 2013], abgerufen am 26. Januar 2018.</ref>. ראש ממשלת מזרח טימור, שננה גוסמאו, ביקר במיאנמר בחודש שלאחר מכן<ref>Regierung Osttimors: [http://timor-leste.gov.tl/?p=8956&lang=en&lang=en Prime Minister ends his 15 day tour of 4 ASEAN States with a successful visit to Myanmar, 17. September 2013], abgerufen am 26. Januar 2018.</ref>.

==יחסי סחר==
מיאנמר היא חברה באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, שאליה מזרח טימור רוצה להצטרף. בשנת 2018, הלשכה לסטטיסטיקה של מזרח טימור דיווחה על יבוא של רכיבי בניין לבתים ממיאנמר למזרח טימור בשווי 25 דולר. כמו כן נרשם יצוא חוזר ממזרח טימור למיאנמר בהיקף של 13,000 דולר אמריקאי (מקום 23 בדירוג שותפות היצוא של מזרח טימור)<ref>Direcção-Geral de Estatística: [http://www.statistics.gov.tl/wp-content/uploads/2019/04/Trade-Publications-2018-fix.pdf External Trade Statistics Annual Reports 2018], abgerufen am 17. April 2019.</ref>. 

==נציגויות דיפלומטיות==
* למזרח טימור יש שגרירות ביאנגון, בירת מיאנמר.
* למיאנמר אין נציגות דיפלומטית במזרח טימור. שגרירותה בג'קרטה (בירת אינדונזיה) אחראית על ענייניה במזרח טימור.

==הערות שוליים==
אברהם שני

אברהם (פינקו) שני הוא קצין צה"ל במיל׳ בדרגת תת-אלוף ששירת כקצין תחזוקה ראשי בין השנים 1980-1976.

== ביוגרפיה ==
===חיים מוקדמים===
אברהם שני נולד בשם אברהם פינקו בבוטושאן, רומניה. הוא גדל בבוקרשט והיה השלישי מבין ארבעת ילדיהם של חנה ויהושוע פינקו. המשפחה חיה תחת איום הנאצים ויחד שרדו את השואה. שני היה חבר בתנועת הנוער הציוני ונטל חלק בפעילויות שהתקיימו במחתרת לאור האיום הנאצי. לאחר המלחמה, הניע שני את משפחתו לרעיון העלייה.
בשנת 1950, בגיל 16 עלה שני עם משפחתו לישראל. המשפחה שוכנה באוהל במעברה במחנה העולים בפרדס חנה.
כנער, שני תמך במשפחתו ועבד כפועל בניין בחברת סולל בונה.
עסק בבניית בניין 22 ששימש בהמשך את המטה הכללי של צה"ל ואת משרד הביטחון.
שני עבד עד גיוסו ב-1952. (את תעודת הבגרות השלים במהלך השירות). לימים הוא שב לאותו בניין כתת-אלוף.

===קריירה צבאית===
ב-1953 שני שהיה ידוע בכינויו "פינקו", סיים קורס קצינים. ב-1955 לאחר מספר שנות שירות של שני בתפקידים שונים תוך עליה בדרגות, הקים אריק שרון את חטיבת הצנחנים ושני מונה לתפקיד קצין הספקה חטיבתי. שני היה מעורב בנושאים רבים בפיקוד החטיבה, כמו כן לקח חלק בפעולות תגמול ובמבצע קדש.
עם סיום תפקידו בחטיבה, עבר הכשרה בבית הספר הצבאי לפיקוד ומטה.
ב-1966 מונה למפקד הספקה פיקוד דרום. בתפקיד זה עסק בניהול הלוגיסטיקה של כוחות הפיקוד במהלך מלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה ובמהלך מלחמת ההתשה עסק בתמיכה לוגיסטית בכוחות שהוצבו בסיני.
תפקידו הבא היה סגן קצין הספקה ראשי, ולאחריו יצא ללימודים אקדמאיים ולמד באוניברסיטת בר-אילן תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה. בעת מלחמת יום הכיפורים כמפקד מרכז ציוד היה אמון על קליטת הרכבת האווירית האמריקאית והאירופאית לחיזוק המערך הלוגיסטי. עם הקמת חיל התחזוקה בצה"ל שימש שני כמפקד הראשון של בית הספר לתחזוקה. ארבע שנותיו (1976-1980) של תא"ל שני כקצין תחזוקה ראשי, הוקדשו לבנין חיל התחזוקה בדגש על כתיבת תורת תחזוקה מותאמת לצורכי צה"ל, הנחת תשתית הדרכתית מוצקה והכשרת כוח אדם מקצועי ומיומן בדגש על אוכלוסיית הקצינים. במהלך כהונתו הוכנסו לשימוש פרטי לבוש לחייל שמשמשים עד היום כגון "הנעליים הקלות", קפלס"ט במקום קפל"ד, שכפ"ץ קל ומדי כותנה נושמים.

==חיים אישיים==
לאחר סיום שירותו הסדיר התמנה שני למנכ"ל חברת פי גלילות מסופי נפט דלק וצינורות בארץ.
שני היה נשוי לשרה ירושלמי-שני, הוא גר בכפר סבא ולו שלושה בנים, נכדים ונינים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20131008021353/http://www.atal.idf.il/1283-he/Atal.aspx על אברהם שני] באתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:קציני לוגיסטיקה ראשיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
יחסי סודאן–סין

יחסי סודאן–סין הם היחסים הבילטרליים בין סין לסודאן.

== סקירה כללית ==
סודאן הפכה לעצמאית ב-1956, לאחר שקיבלה את עצמאותה מבריטניה ומצרים. הרפובליקה העממית של סין והרפובליקה של סודאן כוננו יחסים דיפלומטיים ב-4 בפברואר 1959. כבר ב-1964 החליפו ביקורים רשמיים ראש ממשלת סין ג'ואו אנלאי, סגן ראש הממשלה צ'ן יי ונשיא סודאן אבראהים עבד. חילופי הביקורים האחרונים בדרג הבכיר היו ביקורם של הנשיא עומר אל-באשיר בסין ב-2006 וחו ג'ינטאו ביקר בסודאן. סין החלה להעניק סיוע כלכלי מסוים לסודאן ב-1970, וסיוע רפואי לסודאן ב-1971. ב-1995 החלו סין וסודאן לשתף פעולה בחיפושי נפט. ב-1997 הקימו משרדי החוץ של שתי המדינות מנגנון ייעוץ פוליטי קבוע. בשנת 2007, היקף הסחר הדו-צדדי בין סין לסודאן היה בשווי 5.66972 מיליארד דולר. סודן היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של סין באפריקה אחרי אנגולה ודרום אפריקה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סודאן מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג.
* סין מחזיקה בסודאן שגרירות בח'רטום.

== הערות שוליים ==
יחסי מלאווי–סין

יחסי מלאווי–סין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מלאווי לבין הרפובליקה העממית של סין.

== יחסים פוליטיים ==
סין הלאומנית באו"ם.]]
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-2008, כאשר מלאווי העדיפה קשרים עם סין על פני קשרים עם טאיוואן<ref></ref> ב-28 בדצמבר 2007 הודיע משרד החוץ הסיני בבייג'ינג כי סין ומלאווי כוננו יחסים דיפלומטיים. לשם כך נאלצה מלאווי לנתק את מערכת היחסים בת ה-41 השנים שניהלה עם טאיוואן. שר החוץ של מלאווי, ג'ויס בנדה, הצהיר כי, "ממשלת הרפובליקה של מלאווי מכירה בכך שיש רק סין אחת בעולם... וכי טאיוואן היא חלק בלתי מנוצל משטחה של סין". לאחר מכן, מלאווי וסין קבעו את יחסיהן באופן רשמי על ידי חתימה על הודעה משותפת בבייג'ינג.<ref>Li, L. (n.d.). Malawi conforms establishment of diplomatic relations with China. Xinhua. Retrieved from </ref>

עם מותו של נשיא מלאווי בינגו ווה מותאריקה ב-2012, אנשים רבים תהו מה יקרה ליחסי סין–מלאווי עם הנשיא החדש של מלאווי, ג'ויס בנדה. שגריר סין במלאווי, פאן היג'ון, הבטיח לכולם, "היחסים בין מלאווי לסין הם גבוהים בכל עת ואנו תומכים מאוד בנשיאת הרפורמות גברת. בנדה מתחייבת ואני רוצה להבטיח לה ולכל המלאוויים את המשך התמיכה הפיננסית שלנו בכל מגזרי הכלכלה."<ref>Botolo, T. (2012, July 4). Malawi-China Relationship is of mutual Benefit-Envoy. Nyasa Times. Retrieved from http://www.nyasatimes.com/malawi/2012/07/04/malawi-china-relationship-is-of-mutual-benefit-envoy/
</ref>

בנאום שנשא פאן היג'ון, הוא הצהיר מדוע סין מעוניינת לפתח את היחסים עם מלאווי. הוא הצהיר על ההיסטוריה הארוכה בין שתי האומות והוא גם הצהיר כיצד האומות האפריקאיות עזרו לסין בעבר באומרו, "אנחנו הסינים לעולם לא שוכחים שבשנת 1972, היו אלה האחים האפריקאים, יחד עם מדינות ידידותיות אחרות עזרו לסין לשחזר את מושבה באו"ם". הוא סיים את הצהרתו באומרו כיצד סין נתנה תרבות והון רב למדינות אפריקאיות, וכיצד לשתי האומות הללו וליחסיהן יש תקוות גדולות לעתיד.<ref>Hejun, P. (n.d.). China-Malawi Relations in the Perspective of China-Africa Relations [Speech transcript]. Retrieved December 7, 2012, from Embassy of the People's Republic of China in the Republic of Malawi website: http://mw.china-embassy.org/eng/sghdhzxxx/t885819.htm</ref>

== מימון פיתוח סיני למלאווי ==
משנת 2000 עד 2012, היו כ-21 פרויקטים סיניים רשמיים למימון פיתוח שזוהו במלאווי באמצעות דיווחים שונים בתקשורת.<ref> </ref> פרויקטים אלה נעו בין מענק של 70 מיליון דולר לבניית הכביש המהיר קרונגה-צ'יטיפה המקשר את מלאווי עם זמביה השכנה ב-2008,<ref></ref> ועד הלוואה של 80 מיליון דולר מבנק היבוא של סין לבניית אוניברסיטה למדע וטכנולוגיה במחוז של תיולו בשנת 2011.<ref></ref>

== הערות שוליים ==
יחסי כף ורדה – סין

יחסי כף ורדה–סין הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה העממית של סין לכף ורדה.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דו-צדדיים באפריל 1976, זמן קצר לאחר שכף ורדה קיבלה עצמאות מהאימפריה הפורטוגזית. כף ורדה היא תומכת במדיניות סין האחת של סין. סין שמרה על יחסים עם כף ורדה לאורך שנות ה-70 עד אמצע שנות ה-90 בעיקר כדי למנוע מהרפובליקה של סין (טאיוואן) לזכות בהכרה הבינלאומית של כף ורדה באמצעות דיפלומטיה בפנקסי צ'קים. עם זאת, באמצע שנות ה-90, מספר בעלי הון סינים החלו להשקיע במדינת האי והיחסים גדלו במהלך שנות ה-2000 כתוצאה מכך. <ref>[http://csis.org/blog/china-cape-verde-dragon’s-african-paradise China in Cape Verde: the Dragon’s African Paradise] CSIS by Loro Horta</ref>

== התפתחות כלכלית ==
מאז ועידת הפורום הראשון לשיתוף פעולה בסין אפריקה בשנת 2000, ממשלת סין סיפקה בהצלחה 63.5 מיליון דולר במימון פיתוח. פרויקטים אלה כוללים 4.4 מיליון דולר לבניית סכר פוילאו בסנטה קרוז, 22 מיליון דולר לבניית אצטדיון ספורט במונטה ואקה, ו-2.3 מיליון דולר למחיקת חובות. במהלך 2010 הפורום לשיתוף פעולה כלכלי וסחר בין סין למדינות דוברות פורטוגזית במקאו, הכריז Wen Jiaobao על יצירת קרן של מיליארד דולר שמטרתה להגביר את הסחר בין סין למדינות דוברות פורטוגזית. <ref>Austin Strange, Bradley C. Parks, Michael J. Tierney, Andreas Fuchs, Axel Dreher, and Vijaya Ramachandran. 2013. China’s Development Finance to Africa: A Media-Based Approach to Data Collection. CGD Working Paper 323. Washington DC: Center for Global Development. </ref>

== הערות שוליים ==
יחסי ונצואלה–ניגריה

יחסי ונצואלה–ניגריה הם היחסים הבינלאומיים בין הרפובליקה הפדרלית של ניגריה לרפובליקה הבוליברית של ונצואלה.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1965. בנובמבר 1968, ביקר בניגריה ראש המחלקה לכלכלת נפט של משרד המכרות והפחמימנים של ונצואלה, אליריו פארה. ביקור רשמי נוסף במדינה נערך במהלך נשיאותו של רפאל קלדרה.

ונצואלה אירחה שתי משלחות ממכללת ההגנה הלאומית של ניגריה בשנים 2009 ו-2010 כחלק מתוכנית הלימודים במדינה המתבצעת מדי שנה על ידי קבוצות של סטודנטים השואפים לדרגים בכירים במשרד ההגנה הניגרי. בשנת 2018, משלחת מבית הספר להגנה לאומית של ניגריה ביקרה בוונצואלה ונפגשה עם סגן השר לאפריקה של משרד החוץ של ונצואלה, יורי פימנטל.

במאי 2018 חתמו שתי המדינות על שנים עשר הסכמי שיתוף פעולה בתחומים שונים. ב-6 בספטמבר אותה שנה, הביעה ונצואלה את דחייתה מתקפת טרור על בסיס צבאי בצפון ניגריה שבוצע על ידי בוקו חראם. שר החוץ של ונצואלה חורחה אריאזה והנשיא בוהארי נפגשו ב-24 בספטמבר 2019 במהלך המושב ה-74 של העצרת הכללית של האו"ם. ב-15 בספטמבר 2021, שרי החוץ של ונצואלה, פליקס פלסנסיה וניגריה, ג'פרי אוניאמה, ניהלו שיחת טלפון. במהלך המושב ה-76 של העצרת הכללית של האו"ם, שרי החוץ נפגשו ב-22 בספטמבר ודנו בהכנות לוועדה משותפת דו-צדדית ראשונה בין שתי המדינות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ונצואלה מחזיקה בניגריה שגרירות באבוג'ה.
* ניגריה מחזיקה בוונצואלה שגרירות בקראקס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
בס גדול-לוע

בס גדול-לוע (שם מדעי: Micropterus salmoides) הוא מין של דג טורף ממשפחת החמנוניים המכונה בשם העממי בס. הוא מצוי בטבע במקווי מים מתוקים באמריקה הצפונית אך הוא הופץ גם כמין פולש. זהו אחד הגדולים שבחמנוניים והוא יכול להגיע לאורך של 40 עד 100 ס"מ ולמשקל של מעל 10 ק"ג, כאשר הוא בעל דו-צורתיות זוויגית והנקבות כבדות מהזכרים.

הבס הוא מין גדול ושרירי הדומה מעט ללברק וצבעו ירוק זית עד אפור ועליו שורה של כתמים כהים, היוצרים פס אופקי משונן לאורך כל צד. הוא בעל סנפירים נמוכים בהירים ופרוקים וזנב שרירי העוזר לו להאיץ אחר טרף. הראש גדול עם חריצי עיניים גדולות וצהובות עם אישון שחור והלסתות חזקות ובולטות ובתוכם שיניים חדות. הבס יכול לשרוד בטבע 10 עד 16 שנים.

דג זה הוא טורף מהיר של מזון קטן יותר, המשתנה לפי משקל הדג. דגים צעירים ניזונים בעיקר מחרקי מים ומסרטנים קטני-ממדים כמו שטצדאים, דפניות ושטרגליים ומספר דגים קטנים יותר. ככל שהדג מתבגר הוא מסוגל ללכוד טרף גדול יותר ובבגרותו ניזון בעיקר מדגים אחרים כמו קרפיוניים, שפמנונאים שונים, קטוסטומיים, אזרינופסידיים, פרקיים, לברקיים וקברנוניים וכן מחמנוניים קטנים יותר, מסרטני נהרות, חלזונות ושאר רכיכות וכן מדו-חיים, זוחלים קטנים, עופות מים ויונקים. דג זה יכול לצוד אף טרף הקטן ממנו ב-50% והוא נצפה אוכל בס מנומר וסנדור ויטראוס (Sander vitreus) צעירים, המתקרבים לגודלו בבגרותם.

במספר נהרות ואגמים הדג נחשב לטורף-על, אף שהוא יכול להיטרף בידי לוטרות, אליגטור אמריקני, מספר עופות מים כמו שלדגיים, אנפות ועיטם לבן ראש ומספר דגים כמו שפמנונים, צלופחים וזאבי נהרות.

דגים גדולים מתאימים לדיג ספורט בשביל דייגים שונים, אשר לרוב משחררים אותם לאחר מכן. במספר אזורים כמו באירופה ויפן הובאו דגי בס למטרות ספורט שהפכו למינים פולשים תוקפניים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:חמנוניים
קטגוריה:ארצות הברית: דגי מים מתוקים