OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
וולטר פרגסון

וולטר פרגסון (1930 - 18 בדצמבר 2015) היה זואולוג ומאייר ישראלי.

== ביוגרפיה ==
פרגסון נולד בניו יורק, עלה לארץ בשנת 1965 והתגורר בבית ינאי. היה במשך 29 שנה מאייר מדעי במחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב. וצייר אלפי איורי טבע בטכניקת צבע שמן, צבע מים ורישום. כאדם אוהב טבע, ובתמיכה משפחתית נלהבת, היה ביתו במשך שנים בית מרפא לחיות פצועות. בהתנהגותו, בציוריו, ובאורח חייו, חינך דורות של אוהבי טבע בארץ. 

ידוע לרבים בארץ בזכות איוריו לשתי החוברות בהוצאת רשות שמורות הטבע, שיצאו לאור בשיתוף "דן חסכן": מדריך לציפורי ארצנו, ומדריך ליונקי ארצנו. בנוסף צייר מאות איורי טבע לספרים, חוברות ופרסומים אחרים בתחום חיי הבר, כגון "בין סלעי חרמון" (1977) ואחרים. 

וולטר צייר אלפי ציורי בר, בהם נשמרת התנועה, החיות וה"ניצוץ המיוחד" של בעל החיים. בנוסף צייר גם ציורי נושא ופורטרט הניחנים באותה סגולת הבעה מדויקת, נאמנה וחיה. 

נפטר ב-18 בדצמבר 2015.

[[סיקסק מצויר בידי וולטר פרגסון, על בול דואר ישראלי שיצא בשנת 1975]]

==ספרים שכתב==
בעברית:
*פאולה ארנולד, צפורי הארץ, טקסט בעברית ובאנגלית, עם 30 איורים, 15 מהם בצבע, של וולטר פרגסון, הוצאת שליט, 1962
*מדריכי "דן חסכן":
:*וולטר פרגסון, עזריה אלון (עריכה), מדריך לציפורי ארצנו, הוצאת רשות שמורות הטבע בשיתוף "דן חסכן", 1969<sup>[http://www.itamar-books.co.il/bookSearch.asp?zoomType=zoom&whichCatalog=main&bookId=21843]</sup>
:*וולטר פרגסון ועוזי פז, מדריך ליונקי ארצנו, הוצאת רשות שמורות הטבע בשיתוף "דן חסכן", 1972
באנגלית:
<div style="direction: ltr;">
*Ferguson, Walter Birds of All Kinds, Golden Press, 1959 
*Macclintock, Dorcas, Ferguson, Walter, Squirrels of North America, Van Nostrand Reinhold, New York, 1970
* Ferguson, Walter W., Living animals of the bible, New York, Charles Scribner's Sons
* Ferguson, Walter W. The Mammals of Israel. Jerusalem: Gefen, 2002
</div>

==לקריאה נוספת==
* [http://www.anochi.com/index.php?option=com_content&task=view&id=103&Itemid=1 "חגיגת הטבע של וולטר פרגסון"] מאת בועז ארד, באתר "אנׂכי".

==ראו גם==
*עזריה אלון
*אורי דביר
*מיכה לבנה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.itamar-books.co.il/newsletter/newsletter.asp?mode=Preview&newsletter=21 מספר איורים של פרגסון]
* 
* [https://web.archive.org/web/20100226020548/http://www.nature-collection.com/artist.html תמונה] וטקסט באנגלית של פרגסון
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ארץ ישראל: חוקרי טבע
קטגוריה:זואולוגים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: זואולוגיה
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:בית ינאי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
שלום ואנו

שלום ואנו (15 באפריל 1938 - 1 בינואר 2018) היה כדורגלן ישראלי, סוכן ביטוח, עסקן כדורגל וספורט, שדר ופרשן ב"שירים ושערים" וכתב "חדשות הספורט" שנים רבות. שחקנה של מכבי חיפה בשנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. יקיר העיר חיפה. בשנותיו האחרונות שימש כגזבר אגודת מכבי חיפה.

==קורות חיים==
ואנו נולד בשכונת פלורנטין בתל אביב הקרויה על שם סבו שלמה פלורנטין מקים השכונה. ואנו הגיע למכבי חיפה בשנת 1956 מקבוצת גדנ"ע יהודה. באותן השנים גדנ"ע יהודה סיפקה מספר רב של שחקנים לליגה הבכירה והייתה מעלה באופן קבוע בין 4–5 שחקנים לליגה הבכירה. ואנו היה שחקן קבוע בנבחרת הצעירה של ישראל.

אלי פוקס, מאמנה של מכבי חיפה באותן שנים, חזה בשני משחקים והתרשם מסגנון משחקו האיכותי של ואנו, והציע לו לעבור לחיפה.

בשנת 1958 נתקל ואנו בגדעון טיש בדקה העשירית, כאשר שיחק נגד הפועל תל אביב ונפצע בראשו. באותה תקופה, בכל העולם, לא היו חילופים בכדורגל וכך אם שחקן היה נפצע ולא היה יכול להמשיך במשחק, הייתה קבוצתו משחקת עם שחקן פחות. ואנו הגיע מחוסר הכרה לבית החולים וכאשר התעורר ביקש לדעת את תוצאת המשחק והדקה. כאשר גילה כי מדובר במחצית בלבד, ביקש שיחבשו את ראשו ודרש לחזור למגרש כדי להמשיך המשחק. צילום מאוחר יותר גילה כי התיקול היה כה חזק עד כדי שלפני התפרים שלפו שן של טיש מראשו של ואנו.

בשנת 1962 זכה בגביע המדינה עם קבוצת מכבי חיפה והיה למצטיין במשחק הראשון מבין השניים בגמר.

לאחר פרישתו שימש כמאמן הנערים של קבוצת מכבי תל אביב ולאחר מכן כמאמן הנוער. הקבוצה אותה אימן הוציאה תשעה שחקנים לשורות הבוגרים ביניהם אורי סלימאן, ירון עוז, עזרא עוזרי ועוד.

שימש כחבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל כמו גם נציגה של מכבי חיפה בהתאחדות. היה חבר הנהלת מחלקת הכדורגל של מכבי חיפה. כמו כן, היה מבכירי סוכני הביטוח בארץ ומילא תפקידים בכירים ביניהם יו"ר הסניף החיפאי של לשכת סוכני הביטוח עד שנבחר להיות וכיהן במשך 9 שנים כיו"ר המועצה הארצית של סוכני הביטוח בישראל.

בשנת 2005, קיבל את תואר "יקיר חיפה". להחלטת השופטים לא הייתה כמעט נגיעה בקריירה הספורטיבית של ואנו, אלא היא התייחסה לרוח ההתנדבותית שגילה במשך עשרות השנים. זכה גם לתואר "יקיר מכבי ישראל".

שימש במשך 25 שנים כאחד השדרנים הבולטים בשירים ושערים והיה כתב העיתון חדשות הספורט.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.mhaifafc.com/players/1921 שלום ואנו], באתר מכבי חיפה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני גדנ"ע יהודה
קטגוריה:עסקני כדורגל ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:סגל חדשות הספורט
קטגוריה:יקירי חיפה
קטגוריה:יקירי מכבי חיפה
קטגוריה:סוכני ביטוח ישראלים
קטגוריה:שירים ושערים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
דניאל זיידמן

דניאל זיידמן (נולד ב-28 במרץ 1960) הוא רופא ישראלי המתמחה ברפואת נשים ופריון.

זיידמן הוא בוגר בית הספר לרפואה על שם "הדסה" בירושלים והתמחה ברפואת נשים ופריון באגף הנשים והיולדות ב. הוא עבר השתלמות בת שנתיים בכירורגיה של הפריון מטעם "החברה האמריקאית לפריון", המרכז הרפואי של אוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה.

זיידמן פרסם למעלה ממאתיים וחמישים מאמרים בנושא פריון, הפריה חוץ-גופית, כירורגיה אנדוסקופית מתקדמת ומיילדות.

נישא לאורית, ולהם נולדו בת, בן שנפטר בגיל שנה וארבעה חודשים ובן שנרצח ב ליד רעים. מתגורר בתל אביב.

==עיסוקים==
* רופא בכיר ביחידה להפריה חוץ-גופית, אגף הנשים והיולדות במרכז הרפואי שיבא, תל-השומר.
* חבר בצוות הניהול של היחידה להפריה חוץ-גופית בבית-חולים "אסותא" בתל אביב.
* פרופסור חבר ומרכז הקורס "רביית האדם" בפקולטה לרפואה על שם סאקלר, באוניברסיטת תל אביב.
* יו"ר החברה הישראלית לאמצעי מניעה ובריאות מינית.
* חבר בוועדת הבחינות להתמחות במילדות וגינקולוגיה.
* עורך עיתון האיגוד הישראלי למיילדות וגיניקולוגיה.

==ספריו==
*המדריך המלא לפריון, הוצאת שוקן.
*1000 שאלות ותשובות על היריון, לידה והתינוק, הוצאת יבנה.
*אמצעי מניעה: המדריך השלם, הוצאת ידיעות אחרונות.
*אנדוסקופייה כירורגית גינקולוגית, הוצאת דיונון.
*מדריך הרווארד לבריאות האישה, הוצאת שוקן.
*רפואת נשים: אבחון וטיפול בבעיות שכיחות, הוצאת פרולוג.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
סלים השני

סלים השני (בטורקית עות'מאנית: سليم ثانى; בטורקית: II. Selim; 28 במאי 1524 − 12 בדצמבר 1574) היה הסולטאן האחד-עשר של האימפריה העות'מאנית ושלט בה מ-1566 ועד מותו ב-1574. הוא היה בנו של סולימאן הראשון ואשתו החוקית הורם סולטאן.

בשנותיו האחרונות של אביו, באמצעות תככים בתמיכת חונכו האישי, לאלה מוסטפא פאשה, סלים הרחיק את אחיו ויריבו, שהזאדה באיזיט, המועדף על הסולטאן, והשיג את הוצאתו להורג באימפריה הספווית (איראן) יחד עם ארבעת ילדיו.

סלים השני לא גילה עניין בשלטון והתמסר לחיי הוללות, אורגיות ומסיבות שיכר, שהעניקו לו את הכינוי "השיכור" (Sarhoş). כונה גם "הצהוב" (Sarı) בשל שיערו הבלונדיני. הוא הותיר את מלאכת השליטה לשריו, ובמיוחד לסוקולו מהמט פאשה (Sokollu Mehmed Paşa) הסרבי, אשר הצליח לכרות ב-1568 הסכם עם מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לפיו מסר האחרון את השלטון במולדובה ובוולאכיה לעות'מאנים ושילם להם מס שנתי. מאידך ספגו העות'מאנים תבוסה מידי האימפריה הרוסית במלחמת רוסיה-טורקיה, 1568-1570. המצור ששמו על אסטרחן נהדף והצי העות'מאני הושמד ב-1570 בסערה. גם בחזיתות האחרות של האימפריה התפלגו הישגי העות'מאנים במידת הצלחתם. קפריסין נכבשה ב-1571, אך הצי העות'מאני ספג מפלה קשה בקרב לפנטו ביוון ב-7 באוקטובר 1571. הוא שוקם בתוך חצי שנה בלבד והשליטה הטורקית בים התיכון נשמרה. ב-1574 שוב כבשו העות'מאנים את תוניסיה מידי הספרדים ששלטו בה במשך שנתיים בלבד.

סלים השני, ששלט באימפריה משך 8 שנים בלבד, נבדל בכל מובן מאביו, סולימאן המפואר, ויש הרואים בימיו את סיום תקופת עלייתה של האימפריה העות'מאנית, גם אם נכונו לה יותר ממאה שנים נוספות של שגשוג יחסי.

== בתרבות הפופולרית ==
בסדרת הטלוויזיה הטורקית "הסולטאן", מגולם שחזאדה סלים על ידי השחקן הטורקי אנגין אוזטורק.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1524
קטגוריה:נפטרים ב-1574
בוגוד

ימין
בוגוד (בלטינית: Bogud; ביוונית: Βογούας; ? - 31 לפנה"ס), מלך מאוריטניה מטעמה של הרפובליקה הרומית. לעיתים נקרא גם בוגוס (Bogus).

== תולדות חייו ==
בוגוד היה בנו של בוקכוס (Bocchus), מלך מאוריטניה ששלט בחסות הרומאים. לאחר מות אביו הוא עלה למלוכה בשותפות עם אחיו בוקכוס השני, כשבפועל הממלכה הייתה מחולקת לשני חלקים שבכל אחד מהם אחד האחים שלט.

עם פרוץ מלחמת האזרחים ברומא בין יוליוס קיסר לפומפיוס צידדו בוגוד ואחיו בקיסר. בשעה שקיסר נלחם כנגד פומפיוס ביוון בשנת 48 לפנה"ס הגיש בוגוד סיוע למושלה של היספניה בייטיקה קווינטוס קסיוס לונגינוס בדיכוי מרד שבפרץ בחיל המצב הרומאי שהיה מוצב בפרובינקיה.

בוגוד המשיך בתמיכתו בקיסר לאורך מלחמת האזרחים. הוא הדף ניסיון של גנאיוס פומפיוס ויובה הראשון מלך נומידיה לפלוש לממלכתו, ולאחר תבוסת כוחות פומפיוס באפריקה הוא הצטרף לקיסר בהיספניה ונלחם כנגד בניו של פומפיוס בקרב מונדה בשנת 45 לפנה"ס, שבמהלכו הצטיין בשדה והיה מהגורמים שהטו את כף המאזניים לטובתו של קיסר.

לאחר רצח קיסר באידו של מרץ 44 לפנה"ס צידד בוגוד במרקוס אנטוניוס, דבר שהביא לקרע עם אחיו שהפך לחסידו של אוקטביוס. בשעה שבוגוד שהה בהיספניה בשנת 38 לפנה"ס פרץ נגדו מרד ביוזמת אחיו והוא איבד את חלקו בממלכה לבוקכוס, שהפך למלך על כל מאוריטניה לאחר שאוקטביוס נתן את אישורו להפיכת החצר.

בוגוד הצטרף לאנטוניוס במלחמתו באוקטביוס ביוון, הוא הגן על העיר מטוני שבפלופונסוס, אולם הובס על ידי כוחותיו של אוקטביוס בפיקודו של מרקוס ויפסניוס אגריפס. בוגוד נפטר בשנת 31 לפנה"ס.

==לקריאה נוספת==
* s.v. "Bogud" in: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867. Digitized copy in: [http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.04.0104%3Aalphabetic+letter%3DB%3Aentry+group%3D8%3Aentry%3Dbogud-bio-1 Perseus].

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכים
קטגוריה:ממלכת מאוריטניה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
שרלוק הולמס - דמויות משנה

בסדרת הספרים על הבלש שרלוק הולמס, מאת ארתור קונאן דויל, ישנן דמויות רבות. אולם, ישנן מספר דמויות שהופיעו יותר מפעם אחת או שהייתה אליהן התייחסות יוצאת דופן מהולמס או מדוקטור ווטסון. להלן רשימה של חלק מהדמויות הללו:

==גברת האדסון==
גברת האדסון היא אישה המשכירה להולמס ולווטסון את דירתם שברחוב בייקר 221 ב'. בסיפורים ניתן עליה מידע מועט ביותר אך מודגש כי היא חשה דאגה רבה מאוד לדייר המפורסם שלה. דוגמה לכך ניתן למצוא בסיפור "פרשת הבלש הגוסס" כאשר היא מזעיקה את ווטסון כדי שיטפל בהולמס החולה. דוגמה נוספת היא בסיפור "תעלומת הבית הריק" שם מתברר כי גברת האדסון התרגשה מאוד כאשר הולמס "קם לתחייה" וכן שהיא סייעה לו בתוכניתו ללכוד את קולונל סבסטיאן מורן.

==הפרחחים מרחוב בייקר==
קבוצה של נערי רחוב שסייעו להולמס מפעם לפעם בחקירותיו. מנהיג הקבוצה נקרא ויגינס (אין לו שם פרטי והופעתו הראשונה היא בסיפור חקירה בשני). עבור שירותיהם הולמס נהג לשלם להם שילינג אחד ליום (בנוסף להוצאות), ופרס של גינאה אחת (שווה ערך לפאונד ושילינג אחד) לנער שימצא עבורו רמז חשוב. על הנערים נכתבה סדרת ספרים לילדים (לא על ידי ארתור קונן דויל), בה הם הדמויות המרכזיות.

==המפקח בראדסטריט==
בלש בדיוני העובד בסקוטלנד יארד. הוא מופיע בשלושה סיפורים: האיש מעוות השפה, הרפתקת הכדכוד הכחול ופרשת אגודלו של המהנדס.

קונאן דויל תיאר אותו כך: "פקיד גבוה ומוצק... כובע מחודד וחליפת פראק". באיוריו של סידני פאג'ט ניתן לראות כי לברדסטריד יש זקן מלא. אלו הם הפרטים היחידים שידועים על בראדסטריט מהקאנון.

בראדסטריט הופיע בשלושה פרקים בסדרת הטלוויזיה של חברת גראנאדה: האיש מעוות השפה, תוכניותיו של ברוס פארטינגטון (שם החליף את המפקח לסטרייד), והופעה קצרה בפרק הרפתקת אבן המזארין.

==טוביאס גרגסון==
בלש בדיוני העובד גם כן בסקוטלנד יארד שהופיע במספר רומנים וסיפורים קצרים. הופעתו הראשונה היא בסיפור חקירה בשני; לאחר מכן הוא הופיע בתעלומה במעון ויסטריה, בהרפתקת החוג האדום, ובמתורגמן היווני. הולמס מכתיר אותו בתואר "הבלש החכם ביותר בסקוטלנד יארד", אולם כאשר משווים זאת ליחסו הכללי של הולמס לבלשי היארד, אין מדובר במחמאה כה גדולה. באחד הסיפורים ווטסון מציין לשבח את התנהגותו הרגועה והמחושבת. יריבו בלוחמה בפשע הוא המפקח לסטרייד.

==סטנלי הופקינס==
בלש בדיוני נוסף העובד בסקוטלנד יארד. הוא משתדל ללמוד את שיטותיו של הולמס, ומנסה לישם אותן בחקירות שהוא מנהל. אולם, הולמס מאוד ביקורתי כלפי ניסיונותיו של הופקינס. הופקינס מעביר מספר מקרים להולמס, כולל הרצח באחוזת אביי, תעלומת מצבטי הזהב והרפתקת פיטר השחור. הופקינס הוא שוטר צעיר בדרגת מפקח ולהולמס יש תקוות גדולות באשר לעתידו.

מאריון פרינס, במאמר שכותרתו היא "שרלוק והבן", טוענת שסטנלי הופקינס (ראשי תיבות באנגלית: SH) הוא הבן של שרלוק הולמס (ראשי תיבות זהים).

==המפקח ביינס==
בלש בדיוני המשתייך למשטרת סארי ומופיע בסיפור התעלומה במעון ויסטריה. סיפור זה מתחלק לשני חלקים הנקראים (i) החוויה הייחודית של מר ג'ון סקוט אקלס, (ii) הנמר מסאן פדרו.

ביינס הוא הבלש היחיד במדים שמצליח להתקרב להולמס מבחינה כישורי חקירה. בסיפור זה מתברר כי למרות ששני הבלשים חקרו בכיוונים שונים, בסופו של דבר שניהם עלו על עקבותיו של הפושע האמיתי. ביינס נקט בשיטה דומה להולמס ועצר את האדם הלא נכון כאשר הוא מזין את העיתונות במידע לא מדויק על מנת להעניק לפושע האמיתי תחושת ביטחון שגויה. הולמס בירך את ביינס, ואמר לו כי הוא מאמין שיהיו לו הזדמנויות רבות נוספות בסקוטלנד יארד.

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:דמויות משנה
קטגוריה:רשימות של דמויות ספרותיות
מהמט השלישי

סולטאן מהמט השלישי (טורקית III. Mehmet; טורקית עות'מאנית محمد ثالث, 26 במאי 1566 – 21 בדצמבר 1603) היה הסולטאן השלושה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה לאחר אביו מוראט השלישי, מ-16 בינואר 1595 ועד מותו בשנת 1603. 

בדומה למעשיו של אביו, למהמט השלישי היו 19 אחים בנים ומתוכם רצח 18 מאחיו, אחד מהם הוברח על ידי ספייה סולטאן ובמקום אחיו החי הכניסו ילד אחר לארון קבורה וכל זאת בלי שמהמט בכלל יודע על כך וזאת על מנת להבטיח את שליטתו באימפריה. בתקופתו רוכז עיקר הכוח השלטוני בידי אמו הוולידה סולטאן ספייה סולטאן (Safiye Sultan). האירוע החשוב בתקופת מלכותו הקצרה היה מלחמתו נגד האוסטרים עליה פיקד באופן אישי, תוך שהוא מביס את יריביו בקרב אגר בהונגריה ב-1596 וכובש את העיר. הוא המשיך וניצח את צבאות אוסטריה וטרנסילבניה בקרב מזקרסטש שנמשך יומיים, החל מ-24 באוקטובר 1596. למרות הישגים אלה לא התאפיינה תקופת שלטונו באירועים מיוחדים, והוא מת בגיל 37 בשל בריאות לקויה כתוצאה מהרגלי שתייה ואכילה מופרזים. לאחר מותו עלה לשלטון בנו אהמט הראשון.

== מהמט השלישי בתרבות ==
בספרו הדמיוני לנוער של הסופר הרב מאיר להמן השושנה מסלוניקי, מוצג מהמט השלישי כסולטאן שמחזר אחרי היהודיה אסתר חירייא הפליטה הספרדית שהתיישבה ביוון שהייתה באימפריה העותמאנית, ובעקבות זאת אויביו מתכננים לנקום בו על ההתאהבות ביהודייה, לבסוף בעזרת אסתר וארוסה היהודי הגרמני שלמה הוא מצליח להחלץ מהם, ועד סוף ימיו נמצא בדיכאון בשל אסתר חירייא וזה מילותיו האחרונות .
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1566
קטגוריה:נפטרים ב-1603
צעירי עמי

צעירי עמי היא תנועת נוער יהודית-ציונית בצ'ילה, שנוסדה בשנת 1979.
סמל של צעירי עמי
התנועה פועלת בחסות בית הספר העברי על שם חיים ויצמן בבירה סנטיאגו. התנועה פועלת בימי שבת בין כותלי בית הספר, לפעילות התנועה מגיעים מדי שבת כ-500 חניכים מגילאי הגן ועד גיל 22.

התנועה מקיימת קשר עם תנועת הנוער הציוני.

== עקרונות התנועה ==
# יהדות
# ציונות
# צופיות
# השפה העברית

== קורס הדרכה ==
קורס ההדרכה נמשך שנתיים וכל חניכי התנועה בכיתות ט' וי' משתתפים בקורס. לאחר סיום קורס ההדרכה, נשארים בתנועה 5 שנים שבמהלכן הם משמשים בתפקידים שונים: מדריכי קבוצות, ראשי שכבות, חברי וועדות, ראשי וועדות (הנהגת התנועה).

== הוועדות ==
# ועדת הדרכה
# ועדת קורס הדרכה
# ועדת גזברות
# ועדת חוץ ושיווק
# ועדת תרבות
# ועדת חינוך

== הנהגה ==
בתחילת כל שנה (חודש מרץ), נבחרת הנהגה חדשה בתהליך בחירות מסודר ששותפים בו כל המדריכים וההנהגה שמסיימת את כהונתה. ההנהגה מורכבת מעשרה חברים:
* ראש תנועה
* סגן ראש תנועה
* ראש קורס הדרכה
* מרכז הדרכה (מדריכים)
* ראש חוץ ושיווק
* ראש <span>חינוך</span>
* גיזבר
* ראש ועדת תרבות
* שני מזכירים
* שליח - שליח הסוכנות היהודית שמסייע לתנועה בכל התחומים.

== מבנה התנועה ==
800px

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.tzeirei.cl/Home.html האתר הרשמי של התנועה]

קטגוריה:תנועות נוער עבריות
קטגוריה:יהדות צ'ילה
אהמט הראשון

אהמט הראשון (טורקית I. Ahmet; טורקית עות'מאנית احمد اول, 18 באפריל 1590 – 22 בנובמבר 1617) היה הסולטאן הארבעה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-1603 ועד יום מותו.

==ביוגרפיה==
אהמט הראשון נולד ב-18 באפריל 1590 למהמט השלישי ולהאנדאן סולטאן. בשנת 1603 מת אביו, ואהמט עלה לשלטון בגיל 13 בלבד ובניגוד לקודמיו חס על חיי אחיו. שנות שלטונו הראשונות התאפיינו בתבוסה בקרבות בהונגריה, דבר שהביא לביטול תשלומי המס האוסטרים שנהגו מאז 1568, ומול הפרסים, להם איבד את השליטה בגאורגיה ואזרבייג'ן.

אהמט הראשון נודע בכישוריו בסייף וברכיבה, בכתיבת שירה ובהיותו דובר מספר שפות. הוא היה מוסלמי אדוק והוציא חלק ניכר מעושרו למטרות דתיות. בין היתר השיב את האיסור על צריכת אלכוהול וניסה לכפות השתתפות בתפילות יום שישי ומתן צדקה לעניים.

הוא מת מטיפוס הבהרות ב-22 בנובמבר 1617, ונקבר במאוזוליאום סמוך למסגד הכחול באיסטנבול, אשר נבנה בהוראתו ונקרא על שמו - "סולטאנאהמט" (Sultanahmet Camii). במאוזוליאום קבורה גם אשתו קסם סולטאן. במקומו עלה לשלטון אחיו מוסטפא הראשון, ואחרי כן שלושה מבניו של אהמט הראשון - עות'מאן השני, מוראט הרביעי, ואבראהים הראשון.

==קישורים חיצוניים==

* 
אהמט הראשון

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1590
קטגוריה:נפטרים ב-1617
עות'מאן השני

עות'מאן השני (בטורקית II. Osman; בטורקית עות'מאנית عثمان ثاني, 3 בנובמבר 1604 – 20 במאי 1622) או "עות'מאן הצעיר" (Genç Osman) היה הסולטאן השישה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה כ-4 שנים, מ-26 בפברואר 1618 ועד יום מותו.

==ביוגרפיה==
עות'מאן השני נולד בארמון טופקאפי, כבנו של הסולטאן אהמט הראשון ואשתו הראשונה, מהפירוז , האם דאגה לחינוכו ולכן חוץ מהטורקית בה התחנך הוא שלט בשפות רבות כולל ערבית, פרסית, יוונית, לטינית, איטלקית ואף בשפת הסימנים הטורקית. עם מותו של האב עלה לשלטון אחיו של אהמט הראשון ודודו של עות'מאן השני – מוסטפא הראשון. מוסטפא הראשון סבל מהפרעה נפשית כלשהי ולכן, לאחר ששלט על האימפריה באופן רשמי במשך כשלושה חודשים, הוא הודח ועות'מאן השני מונה תחתיו ב-1618, בגיל 14 בלבד. למרות גילו הצעיר הוא הוכיח את עצמו כמנהיג מוכשר וחתם על הסכם סרב , הסכם שלום עם הספווים ובכך השיג שקט בגבולה המזרחי של האימפריה. מאידך, כחלק ממלחמות המגנאטים המולדביות הוא הוביל את צבאו בפלישה לפולין, ספג מפלה ניצחת בקרב חוטין בשנת 1621 וחזר לקונסטנטינופול בבושת פנים, והאשים את היניצ'רים בהפסד בקרב.

עות'מאן השני היה הסולטאן הראשון שהכיר בנזק להתקדמות האימפריה לו גרם חיל היניצ'רים וסגר את בתי הקפה של חיילי הכוח בו נהגו להפגש ולתכנן את מזימותיהם. בנוסף הוא החל לתכנן את הקמתו של כוח צבאי חדש, נאמן, שיהיה מבוסס בעיקר על טורקים ומוסלמים. כתוצאה מכך היניצ'רים השתלטו על הארמון, כלאו את הסולטאן במבצר ידיקולו והוציאו אותו להורג לאחר מאבק קצר. לגבי אופן מותו יש שתי גרסאות – לפי גרסה אחת הוכה במכת גרזן ולאחר מכן חנקו אותו הקמים עליו במיתר קשת; ולפי הגרסה האחרת מחצו את אשכיו ואז חנקו אותו בחבל.

עות'מאן השני הקדים את זמנו וחיסול חיל היניצ'רים הצליח רק לאחר יותר ממאתיים שנה.

;משפחתו
לפי הידוע, היה נשוי לשלוש נשים, נולדו לו שלושה ילדים אולם כולם מתו כילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1604
קטגוריה:נפטרים ב-1622
מוראט הרביעי

מוראט הרביעי (בטורקית IV. Murat; בטורקית עות'מאנית مراد رابع, 27 ביולי 1612 – 8 בפברואר 1640) היה הסולטאן השבעה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-8 בספטמבר 1623 ועד יום מותו. הוא נחשב לסולטאן אכזר וחזק, שהשיב את סמכות המדינה לאחר מספר סולטאנים חלשים, חולים או ששלטו תקופות קצרות.

==ביוגרפיה==
מוראט הרביעי היה בנו של הסולטאן אהמט הראשון והוולידה סולטאן היווניה קסם סולטאן (Kösem Sultan). הוא הומלך בגיל 11 בלבד בדרכי תככים ולאחר שדודו החולה מוסטפא הראשון הודח בפעם השנייה. בשנות שלטונו המוקדמות שלטה הוולידה סולטאן באימפריה באמצעותו. שנים אלה התאפיינו באנרכיה - הספווים פלשו לתחומי האימפריה במזרח, התקוממויות התרחשו בצפון אסיה הקטנה ובשנת 1631 התקיפו היניצ'רים את הארמון והרגו מספר אנשים ובהם הווזיר הגדול. כדי להימנע מגורלו של אחיו עות'מאן השני, שהוצא להורג באכזריות בידי היניצ'רים, החליט מוראט הרביעי לבסס את שלטונו, ורצח שלושה מאחיו. 
מנגד הוא נלחם בשחיתות, הנהיג בקרה על הוצאות השלטון ואסר על צריכת אלכוהול, טבק וקפה באיסטנבול - העונש למפרי החוק היה מוות, כל זאת אף על פי שעל פי ממצאים שונים היה אלכוהוליסט בעצמו. הוא נהג להסתובב ברחובות העיר במסווה כדי לבחון את אכיפת הוראותיו, והרג במקום חיילים שתפס בהפירם את החוק. הוא נודע בממדיו הגופניים הגדולים, בכוחו הפיזי הרב ובכישרונו בהיאבקות ובלוחמת מגע.

מוראט הרביעי כבש חזרה את אזרבייג'ן ואת ירוואן מידי הספווים ב-1635, את טבריז ואת בגדאד ב-1638. שנה לאחר מכן נחתם הסכם קסר-אה שירין עם הספווים, ובו הוסדר קו הגבול בין שתי האימפריות. מוראט הרביעי היה הסולטאן היחיד מאז סולימאן הראשון שהראה יכולת פוליטית וצבאית, והוא גם היה אחרון הסולטאנים אשר לקחו חלק במערכה לצד כוחותיהם. לאחר מסעו למסופוטמיה, שבמהלכו גם דיכא את כל ההתקוממויות ברחבי אנטוליה, הוא שב לאיסטנבול ומת ב-1640 משחמת הכבד בטרם מלאו לו 28. על ערש דווי הורה להוציא את אחיו איברהים להורג, ייתכן משום שסבר כי הוא לוקה בנפשו, או כדי שאפשר יהיה להכריז על בנו של מוראט כיורשו, אך ההוראה לא בוצעה ואיברהים היה לסולטאן איברהים הראשון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:טורקים ממוצא יווני
קטגוריה:ילידי 1612
קטגוריה:נפטרים ב-1640
אורנה רב-הון

אורנה רב-הון (נולדה ב-2 במאי 1946) היא משוררת עברית.

==ביוגרפיה==
החלה לפרסם בשנות ה-80. ספרה הראשון, "כעוף החול", יצא בשנת 1980 בהוצאת דביר. הספר השני, "נגיעות של כוכבים", אשר יצא בהוצאת ספרית מעריב, מכיל בעיקר שירי אהבה.
הספר השלישי יצא בניו יורק בהוצאת CCC, הוצאה המפרסמת משוררים מתורגמים מכל רחבי העולם, ואורנה רב-הון זכתה לפתוח סדרה של שירה עברית מתורגמת לאנגלית. הספר יצא בהוצאה דו לשונית ועורר הדים גם בארץ וגם ברחבי העולם.

ספרה הרביעי "ברוכה אני שעשיתי עצמי אישה" יצא בהוצאת ביתן בשנת 2000. בשנה זו חל במשוררת מהפך רוחני גדול, שכלל הצטרפות לדרך רוחנית הקרויה "סידהה יוגה", כלומר היוגה של הקדושים. בהמשך החלה ללמוד גם קבלה ובכללם ספר הזוהר וכתבי האר"י.
באותו זמן נפתח עבורה ערוץ פרסום חדש, העיתון האלקטרוני "חדשות מחלקה ראשונה", News First Class, ובו החלה לפרסם כל שבוע שיר או כמה שירים בהשראת הזוהר של פרשת אותו שבוע.

אורנה רב-הון נבחרה פעמים רבות לוועד המרכזי של אגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל ושימשה בתפקידים רבים ומגוונים באגודה: יו"ר ועדת קשרי חוץ, גזברית, עורכת מפיקה ומגישת אירועים מיוחדים באגודה, ביניהם "שישיר", סדרת מפגשים עם משוררים בבוקר יום שישי, ו"זוהר, שירה ופרשת השבוע", סדרת מפגשים מיוחדת במינה. בשנת 2007 נבחרה שוב לתפקיד חברת ועד והיא משמשת כיום גם כיו"ר הוועדה למיזמים מיוחדים של אגודת הסופרים. בתוקף תפקידה זה ארגנה לאחרונה שתי תערוכות של שירים התלויים על קירות בית הסופר. התערוכה הראשונה הייתה בנושא "שירי אהבה" וטקס הפתיחה שלה התקיים בט"ו באב, והתערוכה השנייה בנושא "שירי ארץ אהבתי" נפתחה בט"ו בשבט.

לאחרונה התפטרה אורנה רב-הון מתפקידה כחברת ועד אגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל על רקע חילוקי דעות בנוגע לניהול האגודה. ההתפטרות פורסמה באמצעי התקשורת ועוררה הדים רבים.

לפני שהחלה לעסוק בקבלה הייתה אורנה רב-הון פעילה פוליטית נמרצת במפלגת מרצ ושמשה במספר תפקידים מרכזיים, ביניהם נציגת מרצ בהסתדרות ובנעמת וחברת צוות ההסברה של המפלגה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:פעילות מרצ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
אילוליסאט

אילוליסאט (בגרינלנדית: Ilulissat - "הקרחונים"; בדנית: Jakobshavn) היא העיירה השלישית בגודלה בגרינלנד וב-2013 התגוררו בה 4,541 תושבים.<ref name="stat2013" dir="ltr"></ref> העיירה משמשת גם כעיר הראשה בעירייה הנושאת את שמה (Ilulissat Kommune) ומשתרעת על שטח של 47,000 קמ"ר. בתחומי העירייה התגוררו במועד הנ"ל 5,005 איש. העיר שוכנת כ-200 ק"מ מצפון לחוג הארקטי סמוך מצפון למקום בו פוגש פיורד אילוליסאט את מפרץ דיסקו. הפיורד הוכרז בשנת 2004 כאתר מורשת עולמית, ונכון לשנת 2007 הוא היחיד הנושא בתואר זה באי.

== היסטוריה ==
התיישבות אינואיטים התקיימה באזור משך 4,000 השנים האחרונות לפחות, והיישוב הנטוש סרמרמיוט (Sermermiut) כשני ק"מ מדרום לאילוליסאט, היה בעבר אחד הגדולים בגרינלנד, וב-1727 התגוררו בו 250 איש. העיירה המודרנית נוסדה בשנת 1741 על ידי הסוחר יקוב סוורין שהקים בה תחנת מסחר, ואשר נקראה יאקובסהאון ("נמל יעקב"). בזכות הפיורד הסמוך העיירה היא אחד היעדים התיירותיים הפופולריים באי ועיקר פרנסתה על התיירות וכן על הדייג. שדה התעופה של העיירה שוכן סמוך לחוף כארבעה ק"מ מצפון לה.

== הפיורד ==
תצלום לווין של הפיורד השולח אצבע הלבנה מערבה
אורכו של פיורד הקרח אילוליסאט הוא 56 ק"מ, מכיפת הקרח של גרינלנד ועד למפרץ דיסקו. בקצהו המזרחי שוכן קרחון יאקובסהאון (Jakobshavn Isbræ) שהוא הקרחון השופע ביותר בחצי הכדור הצפוני ומנקז 6.5% מכיפת הקרח של האי. הקרחון זרם במהירות של 12.6 ק"מ בשנת 2003 והפיק קרח במשקל של כ-20 מיליארד טון. ישנם גושי קרח כה גדולים הנתקעים בפתחו של הפיורד עד שהגאות גבוהה מספיק כדי לשאת אותם משם או עד שהם קטנים כתוצאה משבירה והינמסות. גושי הקרח הפורצים אל מפרץ דיסקו, שטים תחילה צפונה וכשהם מגיעים אל מפרץ באפין הם פונים דרומה לעבר האוקיינוס האטלנטי. גושים אלה עשויים להגיע עד לקו האורך 40 צפון.

מחקרים שנערכו בפיורד הקרח ובקרחון גילו כי מהירות זרימתו עשויה להשתנות באופן קיצוני מעת לעת וכי הוא מגיב במהירות לשינוי באקלים. במהלך 1985 התקדם הקרחון מרחק של 6.7 ק"מ בלבד. לאחר מכן האט את מהירותו ל-5.7 ק"מ בשנה בין 1992 ל-1997, ומאז האיץ את מהירותו עד שהגיע למהירות של 12.6 ק"מ בשנת 2003. ההאצה במהירות התרחשה במקביל לצמצום בנפח הקרחון שעומד מאז 1997 על קצב של כ-15 מטר הנגרעים מגובהו מדי שנה. חוקרי נאס"א מייחסים את ההאצה בהתקדמות הקרחון בשנים האחרונות לתופעת ההתחממות העולמית.

== קישורים חיצוניים ==

הפיורד מהאוויר - צוקי הקרחון שגובהם עד 200 מטר כאשר הם מגיחים מהפיורד אל מימי מפרץ דיסקו
* [https://web.archive.org/web/20060205022714/http://www.ilulissat.gl/ האתר הרשמי של המועצה המקומית אילוליסאט]
* [http://www.greenland.com/content/english/tourist/towns_regions/north_greenland/ilulissat לשכת התיירות]
* [https://web.archive.org/web/20080514225519/http://www.world66.com/northamerica/greenland/ilulissat אילוליסאט באתר world66]
* [http://www.nasa.gov/vision/earth/lookingatearth/jakobshavn.html מחקר של נאס"א אודות הקרחון]
* [https://web.archive.org/web/20070703124246/http://www.ilulissat.gl/dk/images/isfjeldstor.WMV סרט המראה את מפגש הקרחון עם הים (מאתר העירייה)]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דנמרק: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:גרינלנד: גאוגרפיה
קטגוריה:פיורדים
קטגוריה:גרינלנד: גופי מים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1741
משמרת יהויריב

משמרת יהויריב היא המשמרת הראשונה מבין 24 משמרות כהונה מתקופת בית ראשון הנזכרות בתנ"ך ב.

== בעת עליית עזרא ==
על פי ה, בתחילת ימי שיבת ציון לא נכללה משמרת זו בין ארבע משמרות הכהונה שעלו מן הגולה בתחילת תקופת בית שני, ושמהן ייסדו עשרים וארבע משמרות חדשות, במקום המשמרות המקוריות. נקבע אז שאפילו אם מאוחר יותר תעלה משמרת יהויריב, היא תהיה טפלה למשמרות שעלו בראשונה.

אמנם ב, נזכר השם יהויריב "מן הכהנים ידעיה בן יויריב יכין", אך כנראה זהו שמו הפרטי של כהן ואינו קשור למשמרת.

== בתקופת בית שני ==

בלוח השנה במגילות קומראן משמרת יהויריב משרתת ביום הכיפורים בשנה הראשונה במחזור ששת השנים.

על פי התוספתא, מסכת תענית, פרק ד', הלכה ט', חרבו בית המקדש הראשון ובית המקדש השני בזמן שמשמרת יהויריב שירתה במקדש, ורבי יוסי אומר שהדבר מלמד על מעשיהם הרעים של בני משמרת זו.

ב, מובאים דברי רבי לוי, האומר שמשמרת יהויריב כונתה "מירון מסרביי", ורבי ברכיה אומר ששם המשמרת מרמז על מרי של בני המשמרת כלפי ה'. לא ברור לאיזו תקופה מכוונים דברי ביקורת אלה כלפי המשמרת.

בקינה איכה ישבה חבצלת השרון של רבי אלעזר הקליר מכונים בני משמרת זו בשם "מסרבי מירון": "איכה ישבה חבצלת השרון, ודמם רון מפי נושאי ארון, ונעו ממשמרותם כוהנים בני אהרון, כנמסר הבית במסרבי מירון".

מירון הייתה מקום מושבם של בני המשמרת לאחר חורבן בית שני. בעקבות מקום המגורים החדש של המשמרת, מכונה רמה שלמרגלות מרום הגליל בשם "רמת יהויריב".

== בני המשמרת ==
בספר מקבים נכתב שמתתיהו הכהן היה ממשמרת זו. הירונימוס כותב כי בכתב היד היווני ממנו תרגם את ספר מקבים היה הספר מכונה "סרבת סרבניאל". הירונימוס לא הבין את משמעותו של הביטוי, ולכן כינה את הספר "ספר המקבים", אך כפי הנראה הוא טעה בפיענוחו והשם המקורי היה "ספר בית סרבני אל", כפי שהוא בכתב יד מהמאה ה-11 "ספר הסרבנות של המקבים", והדבר כרוך כפי הנראה בכינוי "מסרבי מירון" שניתן למשמרת יהויריב.

יוסף בן מתתיהו מעיד על עצמו שמשתייך למשמרת זו: "משפחתי איננה ממוצא כהנים פשוטים, אלא מהמשמר הראשון של עשרים וארבעת משמרות הכהנים – החשוב אצלנו מאד, ומן המשפחה המיוחסת ביותר אשר במשמר הזה. מצד אמי הנני מגזע מלכים; כי היא ממשפחת החשמונאים".

מסורת בידי יהודי תימן כי בני משפחת מגארי-הכהן הם צאצאי יהויריב. משמעות השם מג'ארי היא 'בעל ריב'.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כ"ד משמרות כהונה
אלקטרוכרומיזם

בכימיה, אלקטרוכרומיזם היא תופעה בה חומר עובר שינוי צבע הפיך בתגובה לפרץ זרם חשמלי. תופעה זו היא סוג של כרומיזם.

דוגמה אחת לחומר אלקטרוכרומי היא פוליאנילין, אותו מייצרים על ידי חמצון כימי או אלקטרוכימי של אנילין. אם טובלים אלקטרודה בחומצה הידרוכלורית בה כמות קטנה של אנילין, ניתן להצמיח שכבה דקה של פוליאנילין על גבי האלקטרודה. בהתאם לדרגת החמצון, הפוליאנילין יכול להיות צהוב בהיר, או ירוק כהה/שחור. חומרים אלקטרוכרומיים אחרים בשימוש הם ויולוגנים ופוליאוקסוטונגסטטים. חומר נפוץ בתחום הוא תחמוצת טונגסטן (WO<sub>3</sub>), החומר העיקרי בייצור חלונות אלקטרוכרומיים ("חלונות חכמים").

היות שצבע החומר יציב, ויש להשקיע אנרגיה רק כדי לשנותו, חומרים אלקטרוכרומיים משמשים לשליטה בכמות האור והחום העוברים דרך חלונות. כמו כן משמשים החומרים בתעשיית הרכב, במטרה להכהות מראות בתנאי תאורה חזקים. וילוגנים ותחמוצת טיטניום (TiO<sub>2</sub>) משמשים ליצירת מסכים דיגיטליים קטנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כרומיזם
ויסקי מהאי איילה

מזקקות הויסקי באי איילה 
המושג ויסקי מאיילה מתייחס לקבוצת סוגי ויסקי המיוצר באי איילה בסקוטלנד. זאת כחלק מהחלוקה המסורתית של הוויסקי הסקוטי לארבע קבוצות גאוגרפיות עיקריות. באי איילה, הקטן ודל האוכלוסייה פועלות תשע מזקקות ויסקי. ריכוז זה של מזקקות ויסקי הביא לפריחת "תיירות ויסקי" לאי. באיילה מתקיים פסטיבל ויסקי שנתי בחודש מאי הכולל טעימות ומופעים של מוזיקה סקוטית מסורתית. הוויסקי מאיילה ידוע בטעמו המעושן והכבולי.

==היסטוריה==
בשנת 1644 הוטל מס על ויסקי בסקוטלנד והדבר הביא לפריחה בייצור בלתי חוקי של המשקה שהתרכז בהיילנדס ובאיים דוגמת איילה.

עם איחוד הכתרים האנגלי והסקוטי, עברו רבות מהמזקקות בשפלה הסקוטית להרים ולאיים כדי להימנע מתשלום מס לבית המלוכה האנגלי. החל משנת 1823, כשייצור הוויסקי בסקוטלנד הפך לחוקי, מזקקות שהסכימו להיכנע למיסוי הכבד של הכובשים סבלו מהתנכלות השכנים הנזעמים, אבל מזקקות על האיים ההברידיים ובראשן מזקקות איילה הספיקו להתבסס לפני שחוק מיסוי הוויסקי נכנס לתוקף גם באיים עשרות שנים אחרי כן, ובשל טעמם המיוחד היו חשובים לתעשיית הבלנדים.

האי הידוע גם בפולקלור בתור "האי מוכה הסופות" מכיל מרבצים גדולים של כבול, ומלבד שיחי האברש הטיפוסיים לטעם של כבול סקוטי (למשל באזור ספייסייד), הכבול באיילה מכיל גם אצות ומלח ים שנשטפים על אדמתו בסופות החורף. ריח היוד והמלח החזק שבמאלט של מזקקת לפרויג, גרמו לו להיות מוכר כשיקוי רפואי, והוא היה הוויסקי הסקוטי היחיד שיובא חוקית ונמכר בארצות הברית בתקופת היובש.

בעבר פעלו באי מזקקות רבות יותר, אך רבות נסגרו במשך השנים. לאחרונה רואה התעשייה התעוררות, שוקי ויסקי חדשים נפתחים בסין ובהודו ותיירות הוויסקי פורחת באיילה - למרבית המזקקות מרכז מבקרים מפואר. מזקקות ארדבג וברוכלאדי נפתחו מחדש, ומזקקת פורט אלן נמצאת בבנייה מחודשת. בשטחה של פורט אלן הוקם מפעל ההלתתה של תאגיד דיאג'יו המשרת את כל מזקקות האי.

==מאפיינים==
מבחר מותגי ויסקי המזוקקים באי איילה
ויסקי מהאי איילה מפורסם בטעמו המעושן אך מאפיין זה אינו הכרחי בכל המזקקות. בעוד שמעט מאוד מזקקות בסקוטלנד מלתתות שעורה במקום, בלפרויג עדיין מלתתים כ-30% מהשעורה לבד, כדי להגיע לרמות עישון גבוהות יותר (57 חלקים למיליון - ppm) ולתת שעושן בכבול הייחודי ללפרויג, הנותן למשקה את הטעם הייחודי. מזקקות אחרות מסתפקות ב-45ppm (ארדבג), 35ppm (לגבולין) או 2ppm בלבד (בונהאבן).

==כיום==
בשנת 2005 הוקמה מזקקת קילכומן החדשה באי, שהחלה לזקק ב-2006. המזקקה הצעירה היא הראשונה שמוקמת באיילה מזה 124 שנה, והוקמה בצורת מזקקת-חווה מסורתית, תוך ניסיון לייצר את כל הלתת מקומית ומהשעורה המקומית. למרות תקלה של שרפה שעיכבה את התהליך, ומעבר לשימוש חלקי בלתת ממפעל ההלתתה המרכזי של דיאג'ו, מייצרים במקום ויסקי מעושן (20ppm). קילכומן בחרה בכוונה במבנה דוד זיקוק שישמר כיאות את העישון שבלתת, ולמרות העלויות הכבדות בחרה בדוד זיקוק קטן מאוד (2,070 ליטר בלבד), דוד שכנראה קטן יותר מזה של מזקקת אדרדור שמפרסמת את עצמה עדיין בתור המזקקה הקטנה בסקוטלנד.

== מבשלות ידועות ==
* ארדבג
* בוומור
* בונהאבן
* ברוכלאדי
* לגבולין
* לפרויג
* קאול אילה
* קילכומן

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ארגייל וביוט
איילה
חוק שימור

בפיזיקה, חוק שימור מציין כי תכונה מדידה מסוימת של מערכת פיזיקלית מבודדת, אינה משתנה עם התפתחות המערכת. כלומר, קיים במערכת גודל פיזיקלי קבוע שאינו משתנה עם חלוף הזמן. על פי משפט נתר כל חוק שימור נובע מסימטריה מסוימת של מערכת פיזיקלית.

להלן רשימת חוקים שמעולם לא נמצא מקרה בו הופרו:

* שימור אנרגיה
* שימור תנע קווי
* שימור התנע הזוויתי
* שימור מטען חשמלי
* שימור מטען צבע
* שימור הסתברות
* סימטריית CPT

קיימים גם חוקי שימור מקורבים. חוקים אלה קרובים לנכונות במסגרת מגבלות כלשהן, כמו מהירות נמוכה, פרקי זמן קצרים, או אינטראקציות מסוימות:

* שימור מסה (תקף, בקירוב, במהירויות נמוכות)
* שימור מספר באריוני (ראו אנומליה כיראלית)
* שימור מספר לפטוני (במודל הסטנדרטי)
* שימור טעם (מופר על ידי האינטראקציה החלשה)
* שימור זוגיות
* סימטריית CP

==ראו גם==
* משוואת רצף
* משפט נתר

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lightandmatter.com/area1book2.html חוקי סימטריה] - ספר לימוד מקוון (אנגלית)
* 
* 

*
עלה עץ אדר

עלה עץ אדר במרכז [[דגל קנדה]]
עלה עץ אדר (באנגלית: maple leaf, עלה עץ מייפל) הוא סמלה הלאומי של קנדה.

אף שרבים חושבים שעלה עץ האדר האדום המופיע בדגל קנדה הוא של המין אדר הסוכר, עלה האדר הרשמי אינו שייך למין אדר מסוים, אף על פי שהוא אולי הדומה ביותר לעלה של אדר הסוכר מכל מיני האדר בקנדה, העלה על הדגל תוכנן במיוחד כדי להיות מזוהה ככל האפשר על דגל מתנופף ברוח בלי לשים לב אם הוא דומה לעלווה של מין מסוים.

==היסטוריה==
כבר בראשית המאה ה-18, עת מרבית המתיישבים האירופאים של קנדה התגוררו במושבת צרפת החדשה לאורך חופי הנהר סנט לורנס שימש ענף אדר הסוכר כסמל של המתיישבים, אף שישנם היסטוריונים הסבורים שהסמל היה בשימוש כבר במאה ה-17.
פופולריות הסמל קיבל פן רשמי כאשר באספה של הסוסייטה סן-ז'אן-בטיסט בשנת 1834 נבחר העלה לסמל את האגודה.
באותה אספה, תיאר ראש עיריית מונטריאול את עץ האדר כ"מלך היער הקנדי... סמל אנשיה של קנדה".

בשנת 1868 הוצג העלה על סמל אונטריו ועל סמל קוויבק ובעקבותיהם בשנת 1921 הוצג העלה על סמל קנדה.

בשנת 1867 כתב אלכסנדר מויר את השיר "עלה עץ האדר לנצח" שהפך להמנון לא רשמי של אנשיה דוברי האנגלית של קנדה.

בין השנים 1876–1901 הופיע עלה האדר על כל המטבעות הקנדים, ומאז שנת 1901 מופיע העלה על מטבע הפני.

כבר באמצע המאה ה-19 שימש עלה עץ האדר כסמל של יחידות צבא קנדיות שהשתתפו במלחמת הבורים השנייה ובמלחמת העולם הראשונה שימש עלה עץ האדר כסמל לאומי של הכוחות הקנדיים והופיע על תגי היחידות הקנדיות.

הסמל הפך רשמית לסמל לאומי עם בחירת דגל קנדה בשנת 1965 על פי עיצובו של ג'ורג' סטנלי. העלה בן ה-11 קצוות נבחר משום שצמח זה צומח בכל פרובינציות קנדה.

עלה עץ האדר מופיע בסמלים ובלוגואים של חברות רבות וארגונים שונים, בהם אייר קנדה, מועדון הכדורגל טורונטו, וכן מופיע בדגל טורונטו. גם העיר האיטלקית, קמפובאסו, אותה כבשו חיילים קנדים במהלך מלחמת העולם השנייה, קיבלה את הכינוי "עיר עלי המייפל".

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.fraser.cc/FlagsCan/Nation/NatSym.html#r10 ההיסטוריה של הפיכת עלה עץ האדר לסמל לאומי של קנדה]
*[http://www.hanifworld.com/Maple-Leaf.htm גלריית תמונות של עלי עץ אדר] 
*[http://www.mapleleavesforever.com/ אתר עלה עץ האדר לנצח]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קנדה: סמלים לאומיים
קטגוריה:מטענים הרלדיים
קטגוריה:עצים בתרבות
רב יצחק (פירוז שבור)

רב יצחק היה ראש ישיבה ישיבת פירוז־שבור שבבבל בדור הרביעי של תקופת הסבוראים במאה השביעית. ישיבת פירוז־שבור התקיימה מספר דורות כישיבה שלישית בבבל, במקביל לישיבת פומבדיתא ולישיבת סורא, רב יצחק היה ראש הישיבה האחרון בפירוז־שבור. בשעת כיבוש בבל בידי המוסלמים בראשותו של עלי בן אבי טאלב יצא רב יצחק לקבל את פניו בלוויית קהל יהודי גדול. יש שמחשיבים תקופה זו כדור המעבר שבין הסבוראים לגאונים.

== ראש הישיבה ==
אל העיר פירוז שבור, הסמוכה לנהרדעא, עברה ישיבת פומבדיתא בתקופת הסבוראים. לאחר חידוש הלימוד בפומבדיתא בידי רב חנן מאישקיא, בשנת ד'שמ"ט (589), המשיכה הישיבה להתקיים בפירוז־שבור מספר דורות. בראשות הישיבה עמדו רב מרי בר רב דימי, רב חיננאי מבי גיהרא, ולאחריהם - רב יצחק. התמנה לעמוד בראש הישיבה בערך בשנת ד'שצ"ו (636). לאחר פטירתו הצטרפו החכמים שנותרו בישיבה לישיבת פומבדיתא והישיבה בפירוז־שבור נסגרה. עם ביסוסן מחדש של שתי הישיבות הגדולות בסורא ובפומבדיתא, ובעקבות היחס החיובי של השלטון החדש ליהודים, לא ראו חכמי הדור עוד צורך בקיומה של ישיבה שלישית, והוחלט לסוגרה.

יש מי שכתב שרב יצחק היה ראש ישיבה בפומבדיתא, ו"פירוז שבור" שכתוב באיגרת רב שרירא גאון מתייחס לישיבת פומבדיתא עצמה, שנקראה גם בשם זה.

רב יצחק מפירוז שבור היה תלמידו של רב חנן מאישקיא.

== כיבוש בבל בידי המוסלמים ==
לאחר למעלה מ-400 שנה של שלטון האימפריה הסאסאנית בבבל, בא הכיבוש המוסלמי ושם לו סוף. במסגרת מסע הכיבושים של האימפריה המוסלמית הגיע הצבא המוסלמי, בראשותו של עלי בן אבי טאלב, לבבל וסיפח אותה לשטחי האימפריה. בשנת ד'ת"ח (658) בערך, יצא ראש ישיבת פירוז־שבור, רב יצחק, לקבל את פניו של מנהיג הצבא הכובש. על כך מסופר באגרת רב שרירא גאון:
:ואחרי רב מרי סורגו מלך בנהרדעא מר רב חיננאי מן בי גיהרא, ובימיו יצא מחמד לעולם. ואמרו שהיה בסורא אותו העת רב חיננאי, ורב חנא גאון פומבדיתא, ומר רב יצחק גאון, והוא שהיה בפרוז-שבור עת שכבשה עלי בן אבוטאלב, ויצא מר יצחק מן פרוז-שבור לקראתו והקביל פניו בסבר פנים יפות, והיה בפרוז שבור היום ההוא תשעים אלף מישראל, וקיבלם עלי בן אבוטאלב בסבר פנים יפות.

ואילו רבי אברהם אבן דאוד, בספר "ספר הקבלה", כתב:
:הדור הרביעי - רב יצחק. בימיו גברה מלכות ישמעאל על מלכות פרס ונעקרה מלכות פרס מן העולם. ובא לבבל עלי בן אבי טאלב מלך ישמעאל, ואחר שגברו עליה מלכות ישמעאל כמה שנים, כי בימי עמד בן אלכטאב מלך ישמעאל נעקרה מלכות פרס, והלכו נשיו ובנותיו של יזגדר מלך פרס בשבי, ועמד מלך ישמעאל ונתן בת יזגדר לר' בוסתנאי ראש גלות, וגיירה והייתה לו לאשה. כי בשנת ד' אלפים שע"ד התחיל מחמד מלך ישמעאל לטעון טענותיו. וכשבא עלי בן אבי טאלב לבבל יצא אליו רב יצחק ראש ישיבה, וכיבדו ונישאו המלך עלי בשנת ד' אלפים ת"כ.

==התקופה==
רב יצחק נחשב, לפי דעה המקובלת כיום, על חכמי תקופת הסבוראים. הראב"ד, ב"ספר הקבלה", מנה את רב יצחק בדור הרביעי של הסבוראים. לפי דעה אחרת, המתבססת על איגרת רב שרירא גאון, הוא נחשב כאחד מחכמי תקופת הגאונים.

לפי דברי ההיסטוריון צבי גרץ, עם כיבוש בבל בידי המוסלמים התחילה תקופת הגאונים, ורב יצחק מפירוז־שבור הוא הגאון הראשון. לדבריו, הכובש, עלי בן אבי טאלב, גידל את מעמדו של רב יצחק והגדיר אותו כשני במעלה אחרי ראש הגולה. עלי גם ייפה את כוחה של ישיבת סורא בשל חיבתו לרב יצחק. דבריו של גרץ אינם מקובלים על כל החוקרים, שכן הפרטים אינם מבוססים על המקורות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סבוראים
קטגוריה:גאונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7
שאלתיאל קבילי

שאלתיאל (צ'רלי) קבילי (1939 – 2 בנובמבר 2004) היה רופא פנימאי, פרופסור לרפואה, מומחה לנפרולוגיה ומנהל מחלקה במרכז הרפואי תל אביב.

==ביוגרפיה==
נולד ביוון, ועלה ארצה בשנת 1949. למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית באוניברסיטה העברית בירושלים.

התגייס לצה"ל בשנת 1964 ושימש רופא גדודי בחיל השריון. במלחמת ששת הימים היה רופא חטיבתי. התמחה במקביל ברפואה פנימית במרכז רפואי שיבא והיה בין החוקרים המקוריים של מחלת קדחת ים תיכונית משפחתית.

במלחמת יום הכיפורים שימש קצין הרפואה של פיקוד המרכז (מר"פ) ולאחר המלחמה סגן קצין רפואה ראשי. השתחרר מצה"ל בסוף שנות ה-70 בדרגת אל"ם ויצא לתת-התמחות בנפרולוגיה בארצות הברית. במילואים שימש מנהל בית החולים הצבאי של צה"ל בניירובי בעת פעולת שחרור החטופים מאנטבה. כמו כן, היה מנהל מחלקה פנימית ו' בבית החולים הדסה (תל אביב) ושימש אף מנהל בית החולים בפועל. אחרי סגירת בית החולים עבר למרכז רפואי תל אביב והמשיך לנהל שם את המחלקה הפנימית עד למותו.

נטל חלק במשלחות הומניטריות רפואיות במדינות עולם שלישי ובמיוחד בקמבודיה.

בנו גיא נפצע קשה במהלך מלחמת לבנון השנייה, בעת ששירת כמג"ד בחטיבה 401.

קבילי נפטר בשנת 2004 ממחלת סרטן הכבד.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://tam.co.il/12_11_2004/chdashot1.htm המלאכים של צ'רלי], כתבה בעיתון תל אביב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:נפרולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
קפיצת בסיס

קפיצת בסיס (ממבנה)
[[סרטון וידאו בו סטף דייוויס מבצעת קפיצת בסיס.]]
קפיצת בסיס (מאנטנה)

קפיצת בסיס הוא ספורט אתגרי העוסק בקפיצה ממקום מקובע, ושימוש במצנח כדי לנחות אחרי נפילה חופשית, קצרה ברוב המקרים.

מקור המונח בעברית הוא בשמו בראשי התיבות באנגלית: Building - בניין, Antenna - אנטנה, Span - גשר, Earth - אדמה (הצוק) היוצרים את המילה BASE שמשמעותה המילולית היא "בסיס".

אלו הם ארבעת העצמים המרכזיים שמהם קופצים קפיצת בסיס. לאחר שקופצים מכולם, ושורדים לספר, מבקשים מספר בסיס, שהוא בעצם מספר סדורי של הקופצים מאז ומעולם. הקופצים הראשונים (בעלי מספרי בסיס 1 ו-2) היו פיל סמית' ופיל מייפילד, אשר קפצו מגורד שחקים ביוסטון שבטקסס ב-18 בינואר 1981.

בהשוואה לצניחה חופשית, קפיצת בסיס מסוכנת יותר. בצניחה חופשית קיים מצנח ומצנח רזרבי. לאחר נפילה חופשית עדיין ניתן לפתוח אותם בגובה מסוים, שבטוח לפתוח בו מצנח. בקפיצת בסיס לקופץ יש מצנח אחד ייעודי לקפיצות מסוג זה, אשר אמור להיפתח במהירות. כיוון שהגובה ממנו קופצים נמוך למדי, לעיתים כ-100 מטר, אין מספיק זמן לפתוח מצנח רזרבי.

רוב הקפיצות ממקומות מפורסמים נעשות באישון לילה מכיוון שהספורט אינו חוקי ברוב המקומות. כמו כן בעלי המקום אינם רוצים לקחת אחריות על אדם שקופץ ועלול להפגע במקום שבבעלותם.

בין היעדים שמהם קפצו קפיצת בסיס נמנים: מגדלי פטרונס, מגדל אייפל, מערת הסנוניות במקסיקו, מלון מרינה ביי סנדס ואף מגדלי עזריאלי והארובה בתחנת הכוח אורות רבין.

נכון ל-1 ביולי 2022, מספר ההרוגים מקפיצת בסיס עמד על 457 מאפריל 1981<ref></ref>.

==ראו גם==
* צניחה מקשת השער בסנט לואיס
* טיסה בחליפת כנפיים

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060629060044/http://www.backcountryparachutists.org/ אתר איגוד צנחני הספר]
* [https://bfl.baseaddict.com/list רשימת ההרוגים מקפיצת בסיס]
* [http://randazza.wordpress.com/2007/06/22/base-jumping-and-the-law/ קפיצת בסיס - היבטים משפטיים] (עוסק במשפט אמריקאי)
* [https://www.webcitation.org/69LSNgJ64?url=http://www.aerialextreme.com/stockvidio.html סרטוני קפיצות בסיס מכל מיני אתרים בעולם]

==הערות שוליים==

קטגוריה:צניחה
קטגוריה:ספורט אתגרי
משה שטרן (חזן)

משה שטרן (23 ביולי 1935 – 20 באפריל 2023) היה חזן נודע, שנחשב לאחד מטובי חזני יהדות אשכנז בעולם.

==ביוגרפיה==
שטרן נולד בכ"ב בתמוז ה'תרצ"ה בבודפשט, בירת הונגריה וגדל במשפחה בה השירה הייתה נוהג נפוץ וחלק מבני המשפחה שימשו כחזנים, ביניהם אביו שלימד את בנו חזנות ואחיו הגדול, לאסלו (בנימין) שטרן שפעל כחזן ראשי בעל שם במשך עשרות שנים בבודפשט. שטרן נודע כילד פלא אולם לא נותרו עדויות מוקלטות מילדותו.

מלחמת העולם השנייה קטעה את הופעותיו בהונגריה כילד, אליה שב מאוחר יותר לקונצרטים רבים.

את דרכו החזנית החל שטרן ב-1953 בבית הכנסת הגדול ברחובות, שם שימש מספר שנים כחזן ראשי. כשהוקם בית הכנסת היכל שלמה בירושלים ב-1958, עבר לשמש שם כחזן ראשי, וכיהן בתפקיד עד שנת 1961 ובהמשך עבר לדרום אפריקה שם כיהן כחזן עד שנת 1967.

בשנת 1968 נקרא לשמש כחזן בבית הכנסת בית-אל בבורו פארק, שידוע בזכות החזנים הידועים שהתפללו בו במהלך המאה הקודמת. שטרן כיהן כחזן במשך תשע שנים, וקנה לעצמו שם עולמי.

בשנת 1977 חזר לישראל והשתקע בשכונת הר נוף בירושלים. מאז המשיך להופיע ברחבי העולם בקונצרטים רבים וכחזן אורח בבתי כנסת בשבתות.

בעשרים שנותיו האחרונות חדל מלהופיע. נפטר ב-20 באפריל 2023.

==סגנונו==
שטרן התפרסם בזכות מנעד הקול שלו ובקולו העוצמתי והרחב, ובכל ביצוע שלו היה מאפיין קולי שייחודי לו. כמו כן, היה בעל יכולת לאלתר מנגינות שונות תוך כדי התפילה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070519011435/http://chazzanut.org/ אתר "לשמוע אל הרינה ואל התפילה"]
* [http://www.youtube.com/watch?v=2sR5ovxtLic&feature=related משה שטרן - KOL NIDREI]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חזנים הונגרים
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:חזנים דרום אפריקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:הר נוף: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
מחלף השלום

מחלף השלום הוא מחלף בנתיבי איילון הממוקם בתל אביב-יפו על רחוב גבעת התחמושת ומתחבר לדרך השלום. המחלף הוא אחד העמוסים בישראל, ומדי יום עוברים בו מאות אלפי כלי רכב.

בדומה למחלפים רבים בנתיבי איילון, מחלף השלום בנוי בתצורת מחלף יהלום ובו גשר הממוקם מעל הכביש הראשי. היציאות והכניסות למחלף בדרך השלום מרומזרות, ואילו בנתיבי איילון מתאפשרת תנועה חלקה ללא רמזורים. חברת נתיבי איילון ועיריית תל אביב מקדמות תוכנית לביטול הרמזורים בצדו המזרחי של המחלף בעזרת בנייתן של רמפות בצורת לולאה בצד זה של המחלף. עם זאת, תוכנית זו נדחתה בפברואר 2009 עקב התנגדותם של פעילי איכות סביבה הטוענים כי התוכנית המוצעת אינה מספקת פתרונות נוחים דיים למעבר הולכי רגל ורוכבי אופניים.

סמוך למחלף נמצאים מספר מוקדי עניין, כגון תחנת הרכבת תל אביב השלום, מגדלי עזריאלי, מגדל אלקטרה והקריה. תחנת הרכבת ממוקמת במרכז גשר המחלף כאשר רציפי התחנה נמצאים מתחתיו. הכניסה הראשית לתחנה היא ממפלס הגשר. כניסה נוספת לתחנה ממרכז הקניות במגדלי עזריאלי מתאפשרת באמצעות גשר הולכי רגל המשלב דרגנוע ועובר מעל רמפת הכניסה למחלף מכיוון צפון ונתיבי איילון בכיוון דרום. בפברואר 2021 נפתח הטרמינל הדרומי של התחנה אשר מאפשר כניסה ויציאה גם מצידו הדרומי של הגשר.

בעתיד מתוכננת הרחבה של מסילת איילון בהוספת מסילה רביעית ואף 2 מסילות רכבת נוספות אשר ישרתו רכבות מהירות.
 

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Tel Aviv Shalom Railway Station 01.jpg|גשר המחלף. בצמוד לגשר, הכניסה לתחנת הרכבת תל אביב השלום ומשמאל, גשר הולכי הרגל המשלב דרגנוע ומקשר בין התחנה למרכז הקניות עזריאלי
קובץ:מחלף השלום, מבט מממגדל אלקטרה.jpg|מחלף השלום בצד שמאל, במבט ממגדל אלקטרה, 2013
קובץ:מחלף השלום.JPG|מחלף השלום, לפני שדרוג תחנת הרכבת
קובץ:Hashalom interchange.jpg|מחלף השלום, תל אביב, יולי 2019
</gallery>

==ראו גם==
*תחבורה בתל אביב

== אירועים ==
בולען גדול נפער ב-17.9.22 (שבת) במחלף השלום באחד מנתיבי איילון. בתיעוד מהמקום נראה בור גדול שנפרס על גבי שני נתיבים ובשוליים, סמוך לקניון עזריאלי לכיוון דרום. כוחות כיבוי ומשטרה חסמו את המחלף, ולא דווח על נפגעים. על פי מידע שהתקבל, באתר הבנייה של מגדל הספירלה החדש של עזריאלי, הסמוך לדרך בגין, זוהתה קריסה, וייתכן שהבולען נפער כתוצאה מהעבודות באתר.

==קישורים חיצוניים==

שלום, מחלף ה-
שלום, מחלף ה-
קטגוריה:הקריה: תחבורה
קטגוריה:מחלפי יהלום
לבוד

לבוד הוא החשבת שני חלקי מחיצה כאחד, על אף שיש ביניהם רווח מסוים (ששיעורו נקבע לפי ההלכה הרלוונטית). השימוש בלבוד הוא בעיקר בהלכות הקשורות לדיני מחיצה.

משמעותו המילולית של המושג 'לבוד' על פי רש"י היא , דהיינו דבר המוארך על ידי דבר אחרים המתתחברים אליו. ישנו הסבר נוסף אותו מציע המלאכת שלמה בפירושו למשנה במסכת כלאים, בה מוזכרת המילה 'לבדים', שאותה הוא משווה עם המושג לבוד ומסביר שמשמעותה היא .

== מקור הדין ==
על פי הגמרא במסכת סוכה, דין לבוד אינו מפורש בתורה, אלא נאמר כהלכה למשה מסיני:
"שיעורין חציצין ומחיצין הלכה למשה מסיני", ובהמשך הסיקו שהמושג 'מחיצין' כוונתו להלכות האמורות במחיצה, ובכלל זה דין 'לבוד'.

בנוסף, בגמרא במסכת עירובין ישנה מחלוקת מהו השיעור אשר בו לכל היותר עדיין יתקיים דין לבוד. לדעת חכמים השיעור הוא שלושה טפחים, ולדעת רשב"ג השיעור הוא ארבעה טפחים. בתלמוד הירושלמי המקביל מוסברים הטעמים: לשיטת חכמים נקבע שיעור זה כיוון שזהו שיעור מספיק למעבר אדם, ולשיטת רשב"ג נקבע כך כיוון שזהו שיעור המוגדר חשוב.

== שימושים בהלכה ==
בהלכה נעשה שימוש בהלכה של לבוד בדרך כלל בדיני מחיצות, שעל אף שיש הפסק אוויר בין חלקי המחיצה מחשיבים אותה כמחיצה אחת. 

דוגמאות למקומות שמשתמשים בדין לבוד:
* בישיבה על כסא בזמן אבלות או בתשעה באב. בזמנים אלו יש חיוב לשבת על הקרקע, אך בזמן שהכיסא גבוה מהקרקע פחות משלושה טפחים, הרי זה נחשב כישיבה על הקרקע מדין לבוד.

* בהכשר הסוכה נעשה שימוש בדין לבוד, כדי שהסוכה לא תיפסל ברווח שיש בסכך. ישנם דינים נוספים הרלוונטיים בסוכה, כגון הכשרת סוכה על מנת להוריד אותה מעשרים אמה, או להוסיף לה מעבר לעשרה טפחים (כיוון שאלו שיעורים הפוסלים אותה), סוכה שבה הדפנות אינן מגיעות עד הסכך (גוד אסיק) ועוד.

* בדיני הוצאה מרשות לרשות, חפץ שעובר בסמוך לשלושה טפחים מהקרקע, נחשב כאילו הוא מונח על הקרקע, אף שלא נח בה, כיוון שאנו רואים את שלושת הטפחים הסמוכים לקרקע כחלק מהקרקע. לעומת זאת, חפץ שעבר בלא שנח מעל שלשוה טפחים מהקרקע, אינו נחשב כאילו נח בקרקע ('קלוטה לאו כמי שהונחה דמי')ׂ. 

*בדיני מקוואות בשיעור המשכת מים פסולים למקווה.

== דינים נוספים ==
כשיש דבר המפסיק בין חלקי המחיצה, נחלקו בראשונים האם מקרה כזה נחשב ללבוד, או לא. הרשב"א הביא את דעת "רבותינו הצרפתים", שסברו שאם יש דבר שמפסיק בין חלקי המחיצה, לא ניתן לומר שזהו לבוד. ולאחר מכן כתב שהוא חולק עליהם, וסובר שאומרים לבוד אף אם יש משהוא שמפסיק בין שני החלקים שרוצים לחבר.

== ראו גם ==
*מחיצה (הלכה)
*דופן עקומה
*גוד אסיק וגוד אחית

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שיעורי חז"ל
קטגוריה:הלכות מחיצה