OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אליפות וימבלדון 1925

אליפות וימבלדון 1925 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-22 ביוני והסתיימה ב-4 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.

כמו בשנה הקודמת בוצע דירוג משתתפים. כול מדינה הייתה יכולה לדרג עד ארבעה משחקניה, כך שהם יוצבו בבתים שונים. השנה אליפות צרפת נפתחה לספורטאים זרים ובכך התגבשה מתכונת גראנד סלאם שקיימת עד היום.

באליפות זו ספורטאי צרפת זכו להישג בולט: סוזן לנגלן זכתה בתחרות הנשים, זוגות הנשים והזוגות המעורבים, רנה לקוסט זכה בתחרות הגברים ותחרות זוגות הגברים וז'אן בורוטרה זכה בתחרות זוגות הגברים והזוגות המעורבים.

==התחרות==
===תחרות הגברים===
רנה לקוסט, מנצח תחרות הגברים
לתחרות זו נרשמו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. למרות שרוב המתחרים היו בריטים, כמו בשנה שעברה רק אחד מהם הגיע למשחקי רבע-גמר לעומת שלושה טניסאים מצרפת. בגמר תחרות הגברים כמו בשנה הקודמת נפגשו הצרפתים ז'אן בורוטרה ורנה לקוסט, הפעם רנה לקוסט ניצח ב-4 מערכות וזכה בתואר.

===תחרות הנשים===
[[סוזן לנגלן, מנצחת תחרות הנשים]]
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות (מהם 47 בריטיות) שחולקו ל-4 בתים. קיטי מקיין מבריטניה (אלופת שנת 1924) הודחה במשחק חצי-גמר על ידי סוזן לנגלן (צרפת). בגמר סוזן לנגלן פגשה את ג'ואן פריי הבריטית וניצחה אותה בשתי מערכות. לסוזן לנגלן זו הייתה הזכייה השישית בתואר אלופה בתחרות הנשים.

===תחרות זוגות גברים===
בתחרות השתתפו 64 זוגות. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. זוג אלופי 1924 האמריקאים פרנק הנטר ווינסנט ריצ'רדס לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר נפגשו הזוג האמריקאי ריימונד קייסי וג'ון הנסי עם הזוג הצרפתי רנה לקוסט וז'אן בורוטרה. הצרפתים ניצחו ב-5 מערכות וזכו בתואר.

===תחרות זוגות נשים===
בתחרות השתתפו 39 זוגות. אלופות השנה הקודמת הלן וילס והייזל וייטמן לא השתתפו בתחרות. בגמר סוזן לנגלן (צרפת) ואליזבת ריין (ארצות הברית) שיחקו נגד קטלין ברידג' (בריטניה) ומרי מקלוהם (בריטניה) וניצחו אותן בשתי מערכות. לזוג לנגלן/ריין זו הייתה הזכייה השישית בתואר בתחרות זוגות הנשים.

===תחרות זוגות מעורבים===
בתחרות השתתפו 52 זוגות. מנצחי אליפות 1924 הזוג בריין גילברט וקיטי מקיין לא השתתפו בתחרות. בגמר התחרות נפגשו אומברטו דה מורפורגו (איטליה) ואליזבת ריין (ארצות הברית) והזוג הצרפתי סוזן לנגלן וז'אן בורוטרה. הצרפתים ניצחו בשתי מערכות וזכו בתואר. לסוזן לנגלן זו הייתה הזכייה השלישית בתואר בתחרות זוגות המעורבים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.wimbledon.org/en_GB/index.html האתר הרשמי של אליפות וימבלדון]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/pdfs/1925_MS_A4.pdf תוצאות משחקי גברים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1925/MD/r1s1.html תוצאות משחקי זוגות גברים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1925/LS/r1s1.html תוצאות משחקי נשים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1925/LD/r1s1.html תוצאות משחקי זוגות נשים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1925/MX/r1s1.html תוצאות משחקי זוגות מעורבים]

קטגוריה:אליפויות וימבלדון
וימבלדון
אם אשאר (סרט)

אם אשאר (באנגלית: If I Stay) הוא סרט דרמה בבימויו של ר.ג'יי. קטלר, המבוסס על רומן שנכתב על ידי גייל פורמן. הסרט יצא לאקרנים ב-22 באוגוסט 2014.

== עלילת הסרט ==
מיה הול (קלואי גרייס מורץ) חשבה שההחלטה הקשה ביותר בחייה תהיה אם להמשיך את החלומות המוזיקליים שלה או ללכת בדרך שונה כדי לחיות עם אהבת חייה, החבר המרדני שלה, אדם (ג'יימי בלקלי).
אבל הכול משתנה כהרף עין, ברגע אחד קצר. תאונת דרכים לקחה את חייהם של אמהּ, אביה ואחיה הקטן של מיה בת ה-16.
חייה של מיה נתקעו, כיוון ששקעה בתרדמת בבית החולים ונתפסה בין חיים ומוות (מצב המכונה "לימבו").
מיה חוזרת אל העבר שלה ואף יש לה ניסיון מחוץ לגוף, כאשר היא יכולה לצפות בחברים ובני המשפחה המתאספים בבית החולים.
מיה צריכה לקבל החלטה חדשה. הפעם, זה לא רק על העתיד שלה. ההחלטה שתקבל תקבע את גורלה - אם להישאר לחיות אך בדרך חיים קשה יותר משחוותה אי פעם, או לברוח ולמות.

== שחקנים ==
* קלואי גרייס מורץ כמיה הול, מוזיקאית בת 17 שחייה השתנו לחלוטין, כאשר כל משפחתה נהרגה בתאונת דרכים והותירה אחריה החלטה אחת לעשות: אם להישאר או לברוח לנצח.
* מיריי אנוס כקאט הול, אמהֹּ של מיה, שיש לה תשוקה למוזיקת הרוק'נרול יחד עם שאר בני משפחתה, וקצת מהוססת לאהבתה של מיה למוזיקה קלאסית. קאט נהרגה בתאונת הדרכים, אבל נראית לאורך הסרט בפלאשבקים.
* לורן לי סמית כווילו.
* ליאנה ליברטו כקים שיין, חברה הטובה ביותר והבלתי נפרדת של מיה, שעוזרת לה להיפגש עם אדם, אף על פי סלידתה ממנו לאורך הסיפור.
* ג'יימי בלקלי כאדם ויילד, החבר חובב המוזיקה המרדני של מיה, ששר עם להקתו "כוכב נופל".
* יהושע לאונרד כדני הול, אביה של מיה, חובב רוק'נרול יחד עם אשתו ובנו הקטן, מלבד מיה - שחובבת מוזיקה קלאסית. דני נהרג בתאונת דרכים אולם נראה דרך פלאשבקים לאורך הסרט.
* יעקב דייוויס כטדי הול, אחיה הקטן של מיה שהיא אוהבת מאוד. מיה דואגת לו כל הזמן בספר כיוון שלא ברור אם הוא נהרג בתאונה בראשונה או לא אך מגלה זאת באמצע הספר.
* טובי הארגרייב - כמוש פיל אולף,

== יציאה לאקרנים ופרסום הטריילר ==
טריילר הסרט פורסם ב-15 באפריל 2014, וטריילר נוסף של הסרט פורסם ב-5 ביוני 2014 ברשת האינטרנט.
בינואר 2014 נקבע תאריך יציאת הסרט לאקרנים - 22 באוגוסט 2014.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.youtube.com/watch?v=nz5TFLpYNzA אם אשאר - טריילר], YouTube (עם כתוביות בעברית)
* 

קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
מרחב פשוט-קשר מקומית-למחצה

בטופולוגיה אלגברית, מרחב פשוט-קשר מקומית-למחצה הוא מרחב טופולוגי, שבו לכל נקודה יש סביבה פשוטת קשר. תכונה זו חלשה יותר מהיות המרחב פשוט-קשר מקומית (שפירושה שקיים בסיס של קבוצות פשוטות קשר), ועם זאת היא מספיקה בכמה משפטים יסודיים בטופולוגיה אלגברית, בהם: קיום מרחב כיסוי אוניברסלי ומשפט הסיווג למרחבי כיסוי.
[[בקבוק קליין הוא פשוט-קשר מקומית-למחצה]]

==הגדרה==
מרחב <math>X</math> הוא פשוט-קשר מקומית-למחצה אם לכל נקודה <math>x</math> במרחב קיימת סביבה <math>U</math> כך שכל לולאה ב-<math>U</math> היא נול הומוטופית ב-<math>X</math> (כלומר ניתנת לכיווץ באופן רציף ללולאה הקבועה על הנקודה <math>x</math>).

זהו תנאי חלש יותר מפשוט קשר מקומית שכן על הלולאה להיות נול הומוטופית ב-<math>X</math> ולא ב-<math>U</math>.

==דוגמאות==
* מרחבי CW הם פשוטי קשר מקומית למחצה, ולכן גם צורות גאומטריות פשוטות כגון: <math>S^n</math> הספירה ה-<math>n</math> ממדית, טורוס ובקבוק קליין.
* עגיל הוואי (Hawaiian Earring) אינו פשוט קשר מקומית למחצה.
* המשלים של <math>\mathbb{Q} \times \mathbb{Q}</math> ב-<math>\mathbb{R}^2</math>, כאשר <math>\mathbb{Q}</math> מציין את קבוצת המספרים הרציונלים ו-<math>\mathbb{R}</math> את קבוצת המספרים הממשיים, אינו פשוט קשר מקומית-למחצה.

==קישורים חיצוניים==
* 

*
פשוט-קשר מקומית-למחצה
אופידיופוביה

אוֹפִידִיוֹפובּיָה או אוֹפיוֹפובּיָה (באנגלית: Ophidiophobia) היא סוג של פוביה ספציפית מנחשים. המונח מגיע מהמילים היווניות "אוֹפִיס" (ὄφις) שפירושה נחשים, ו"פוֹבְּיָה" (φοβία) שפירושו פחד. לעיתים יש שימוש במונח הכללי יותר הרפטופוביה, שפירושו הפחד מזוחלים או דו-חיים.

חשוב להבדיל בין אנשים שאינם אוהבים נחשים, אנשים שפוחדים מהם בגלל הארס שלהם או מהסכנה הכרוכה במפגש איתם לבין אנשים הסובלים מפוביה. אופידיופוב אינו פוחד רק ממפגש עם נחשים אלא חרד מהמחשבה עליהם או אפילו מלראות אותם בטלוויזיה או בתמונות. פחד זה ידוע גם אצל פרימטים נוספים.

מחקרים שנעשו בארצות הברית ובבריטניה מראים שפוביה מנחשים היא הפוביה הנפוצה ביותר מבין הפוביות מבעלי חיים אחרים.

מחקרים העלו את התאוריה שלבני אדם יש כנראה תגובה מולדת לנחשים, שהייתה חיונית להישרדות המין האנושי מכיוון שאפשרה לבני האדם לזהות איומים כגון אלה מיד.

== הגישה האבולציונית ==
בשנת 1872 כתב צ'ארלס דרווין שהצמיד את פניו לחלון האקווריום של ביטיס מתנפח בגן החיות של לונדון. דרווין החליט בנחרצות שלא יזיז את פניו גם הנחש יתקוף אותו, שהרי הזכוכית השקופה מגינה עליו. למרות החלטה זו, ברגע שקפץ הנחש והכה, דרווין מעיד כי באופן אינסטינקטיבי הוא מיד זינק לאחור. הוא כותב "הרצון והתבונה שלי היו חסרי אונים כנגד דמיון הסכנה שמעולם לא חוויתי".

מחקרים פסיכולוגיים הראו כי לבני-אדם בוגרים יש יכולת זיהוי מהירה במיוחד של נחשים. הם מצביעים על שכיחות גבוהה יותר של תגובות פחד כמו עלייה בקצב פעימות הלב כאשר מוקרנות בפניהם תמונות של נחשים מאשר תמונות אחרות. לפי הגישה האבולציונית יכולת זו היא מולדת. בני-האדם פיתחו פרֶה-נטייה אבולוציונית לקשר בין נחשים לבין פחד. נחשים ארסיים היוו איום הישרדותי עבור רוב היונקים, ולכן יונקים שלמדו להימנע מהם, ובכללם בני אדם, הגדילו את סיכוייהם לשרוד. לפי אותו קו מחשבה אבולוציוני בני אדם למדו לזהות נחשים במהירות רבה יותר מבין גירויים אחרים. בסדרת ניסויים התגלה כי בני-אדם מזהים תמונה של נחש בקרב תמונות של פרחים במהירות רבה יותר מאשר הם מזהים תמונה של פרח בקרב תמונות של נחשים. ממצאים אלה תומכים בטענה שבני-אדם פיתחו רגישות מיוחדת לנחשים. במאמר שפרסמו ונסה לובו (LoBue) וג'ודי דלוץ' (DeLoache) בכתב-העת המדעי Psychological Science נבדק אם כך הדבר בקרב ילדים צעירים מאוד, בגילאים 3 עד 5. במחקר התגלו תוצאות דומות גם עבור ילדים. מעבר לכך, תוצאות אלה היו נכונות גם לילדים שמעולם לא נתקלו בנחש. כלומר להתנסות קודמת עם נחשים אין השפעה על הרגישות אליהם או על מהירות הזיהוי שלהם. לפיכך מניחים החוקרים שזו נטייה מולדת.

במחקר שנעשה באוניברסיטת נגויה היפנית הופיעו מספר חיות בדרגות הסוואה שונות. בדרגות ההסוואה שבין 50 ל-75 אחוז, כלומר הסוואה בינונית עד גבוהה, מידת הדיוק בגילוי הנחשים הייתה גבוהה יותר ממידת הדיוק בגילוי חיות אחרות. תוצאות המחקר תואמות את התאוריה האבולוציונית. כמו כן היא מעלה שהמיומנות הזאת ייחודית לזיהוי נחשים, כנראה בגלל האיום שהם מייצגים.

== הופעות בתרבות ==
אופידיופוביה היא מאפיין ידוע של אינדיאנה ג'ונס.

במיתולוגיות קדומות של עמים שונים הנחש מסמל ערמומיות וסכנה. בספר בראשית מתוארת איבה נצחית בין הנחש לאדם: "וְאֵיבָה אָשִׁית בֵּינְךָ וּבֵין הָאִשָּׁה וּבֵין זַרְעֲךָ וּבֵין זַרְעָהּ הוּא יְשׁוּפְךָ רֹאשׁ וְאַתָּה תְּשׁוּפֶנּוּ עָקֵב"<ref></ref>.

==ראו גם==
* זואופוביה
* ארכנופוביה
* אקרופוביה
* אופידיה

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוביות
קטגוריה:נחשים
תנאי שרשרת (מתמטיקה)

במתמטיקה ובתורת הקבוצות בפרט, תנאי שרשרת (מאנגלית - Chain Conditions) הם תנאים בדבר סופיות של שרשראות בקבוצות סדורות חלקית. שימושם הנפוץ הוא באלגברה מופשטת, למשל בחוגים ומודולים.

==הגדרה==
תהי <math>(S,\le )</math> קבוצה סדורה חלקית.

* נאמר ש-<math>S</math> מקיימת את תנאי השרשרת העולה, אם כל שרשרת <math>{ x }_{ 1 }\le { x }_{ 2 }\le ...</math> של איברי <math>S</math> היא קבועה לבסוף, כלומר קיים מספר טבעי <math>n</math>, כך ש:<math>{ x }_{ n }={ x }_{ n+1 }={ x }_{ n+2 }=...</math>.

* נאמר ש-<math>S</math> מקיימת את תנאי השרשרת היורדת, אם כל שרשרת <math>{ x }_{ 1 }\ge { x }_{ 2 }\ge ...</math> של איברי <math>S</math> היא קבועה לבסוף.

==תנאי שרשרת במבנים אלגבריים==
אלגברה מופשטת היא מהתחומים הנפוצים בהם יש שימוש נרחב בתנאי שרשרת.

בהינתן מבנה אלגברי ותתי מבנים מסוימים שלו (למשל - חוג והאידיאלים שלו), נתייחס אל קבוצת תתי המבנים כאל קבוצה סדורה חלקית, עם יחס ההכלה.

===תורת החוגים===

*חוג נקרא נותרי אם הוא חילופי ומקיים ACC (תנאי שרשרת עולה - Ascending Chain Condition) על אידיאלים. במקרה זה, ניתן להוכיח כי היותו של חוג נותרי שקולה לתנאי המקסימום על אידיאלים, האומר כי בכל קבוצה לא ריקה של אידיאלים ישנו אידיאל מקסימלי, וגם לכך שכל אידיאל בו נוצר סופית.

* חוג נקרא ארטיני אם הוא חילופי ומקיים DCC (תנאי שרשרת יורדת - Descending Chain Condition) על אידיאלים. בדומה לסעיף הקודם, ישנה שקילות בין חוג ארטיני לעקרון המינימום על אידיאלים. 

ארטיניות היא דווקא תכונה חזקה יותר מנותריות, על סמך משפט הופקינס-לויצקי, הקובע כי כל חוג ארטיני הוא נותרי.

===תורת המודולים===

מודול נקרא נותרי, אם הוא מקיים ACC של תתי מודולים. כמו במקרה של חוגים, תכונה זו שקולה לעקרון המקסימום לתת מודולים ולכך שכל תת-מודול נוצר סופית. למעשה, המסקנות על תורת החוגים הן מקרה פרטי של מקרה זה, שכן כל חוג הוא מודול מעל עצמו, ותתי המודולים הם בדיוק האידיאלים.

===טופולוגיה===
מרחב טופולוגי ייקרא נתרי אם כל סדרה יורדת בהכלה של קבוצות סגורות מתייצבת לבסוף. הגדרה זו שימושית בגאומטריה אלגברית כיוון שכל יריעה אפינית תחת טופולוגיית זריצקי היא נתרית.

===תנאים נוספים===
בחוגים ניתן לדבר על תנאי שרשרת גם לסוגים מסוימים של אידיאלים. למשל, נאמר שחוג מקיים ACC Principal, אם הוא מקיים ACC על אידיאלים ראשיים - כלומר כל שרשרת של אידיאלים ראשיים היא קבועה לבסוף.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:קבוצות סדורות
קטגוריה:אלגברה
הרפטופוביה

הרפטופוביה היא פוביה ספציפית נפוצה, שכוללת את הפחד או הסלידה מזוחלים, בעיקר לטאות ונחשים, בעלי חוליות דומים ודו-חיים. זו אחת הפוביות מחיות הנפוצות ביותר, ודומה מאוד לאופידיופוביה. פוביה זו גורמת לכמה תגובות רגשיות קשות, כגון חרדה, התקף פאניקה ולעיתים קרובות בחילה.

==ראו גם==

* זואופוביה
* אופידיופוביה

קטגוריה:פוביות
זואופוביה

זואופוביה או פחד מחיות היא קבוצה של פוביות ספציפיות מחיות מסויומות או פחד לא רציונלי או אף סלידה מכל יצור שאינו בן אדם.

דוגמאות לזואופוביות ספציפיות הן אנטומופוביה (פחד מחרקים), כמו אפיפוביה (פחד מדבורים).
ארכנופוביה (פחד מעכבישים) ואופידיופוביה (פחד מנחשים) נפוצים גם הם. זיגמונד פרויד ציין שפחד מחיות הוא אחד מהמחלות הפסיכונוירוטיות הנפוצות ביותר בקרב ילדים.

==סוגי זואופוביה==
קבוצת הפוביות זואופוביה מכילה פחדים ספציפיים מבעלי חיים רבים, רובם אינם יונקים. להלן רשימה של פוביות נפוצות הנכללות בקבוצת הזואופוביה:
* אופידופוביה - פחד מנחשים
* איכטיפוביה - פחד מדגים
* אילורופוביה - פחד מחתולים
* אנטומופוביה - פחד מחרקים
** אפיפוביה - פחד מדבורים
** לפידופטרופוביה - פחד מפרפרים ועשים
* אקינופוביה - פחד מסוסים
* ארכנופוביה - פחד מעכבישים
* כירופטופוביה - פחד מעטלפים
* מוסופוביה - פחד מעכברים וחולדות
* צינופוביה - פחד מכלבים
* רנידאפוביה - פחד מצפרדעים

==ראו גם==
* זואופיליה - משיכה לחיות

קטגוריה:פוביות
סיריאקוס הקדוש

סיריאקוס הקדוש הוא קדוש נוצרי ומרטיר שעל פי המסורת הנוצרית נהרג בגלל אמונתו במהלך רדיפת הנוצרים של דיוקלטיאנוס. הוא אחד מ-27 קדושים שנקראים בשם זה, למרות שרק שבעה מהם מוזכרים במרטירולוגיה הקתולית, ואף נמנה עם ארבעה-עשר הקדושים המסייעים. 

==חייו==
על פי המסורת, הוא היה אציל רומי שהמיר את דתו לנצרות כמבוגר ותרם את כל רכושו לעניים. הוא מונה לדיאקון ואת שארית חייו העביר בסיוע וטיפול בעניים ובעבדים שבנו את מרחצאות דיוקלטיאנוס. בשנת 303, הוא עונה, נערף ונקבר בויה סלאריה. איתו הוצאו להורג עוד עשרים ושניים נוצרים נוספים.
מסופר עליו שגירש שדים משתי נערות, אחת מהן הייתה בתו של דיוקלטיאנוס, וכתוצאה מכך היא ואמה התנצרו.
השנייה הייתה בתו של מלך פרס ובעקבות ריפויה, התנצרו כל בני בית המלך.

לזכרו הוקדשו כנסייה במרחצאות דיוקלטיאנוס, שלאחר מכן נקראה על שמות קדושים אחרים. כמו כן, נקראו על שמו שני מנזרים בארץ ישראל, האחד במג'דל יאבא והשני בכפר פסאיל שליד יריחו. המנזרים נהרסו ושרידיהם מתוארכים לתקופה הביזנטית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.christianiconography.info/cyricus.html סיריאקוס הקדוש באתר "איקונוגרפיה נוצרית"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארבעה-עשר הקדושים המסייעים
קטגוריה:נפטרים ב-303
פסטיבל הזיכרון

פסטיבל הזיכרון (באנגלית: Festival of Remembrance) הוא אירוע ממלכתי בריטי שנתי, הנערך בלונדון בערב יום הזיכרון הלאומי.

האירוע מתקיים באולם הרויאל אלברט הול בשבת שלפני יום הזיכרון במעמד המלכה, בני משפחת המלוכה, ראש ממשלת בריטניה ושרים בממשלתו. הוא מוקדש להעלאת זכרם של הנופלים במלחמות בריטניה לאורך השנים ולהצדעה לוותיקי הכוחות המזוינים שלה, למשרתים בפועל ולבני משפחותיהם ובפרט לחיילים שנפגעו במהלך שירותם. האירוע, שאורכו כשעתיים, מופק על ידי הלגיון הבריטי המלכותי.

בחלקו הראשון של האירוע מתקיימות בעיקר הופעות של זמרים אזרחיים, להקות ומקהלות השרים שירים מסורתיים. חלקו השני, מעמד הזיכרון (Act of Remembrance), מוקדש לזיכרון הנופלים. הוא נפתח במצעד לתוך האולם של חיילים מזרועות הצי, הצבא וחיל האוויר של בריטניה ומתנדבים של הלגיון הבריטי המלכותי וארגונים אזרחיים נוספים, המתייצבים כולם במסדר. מושרים בו מזמורים ושירים פטריוטיים, נקראות תפילות ונישאת תרועת אבל שלאחריה שתי דקות דומיה. האירוע מסתיים בשירת ההמנון הלאומי הבריטי ובשלוש תרועות הידד למלכה.

האירוע משמש גם להצגת פעילות הסעד של הלגיון הבריטי המלכותי למען חיילי בריטניה וותיקי המלחמה שלה. בשנים האחרונות הוא מתמקד בחיילי בריטניה המשרתים בחזיתות עיראק ואפגניסטן ובבני משפחותיהם.

האירוע כולו מלווה בנגינת ובתהלוכת תזמורות צבאיות ושירי לכת. תכניו הם לרוב הם מאופקים ורציניים, אך לעיתים משולבים בהם רגעים קלילים יותר, המיועדים למשוך קהלים צעירים. סמלו הוא פרח הפרג, שהוא גם סמל הלגיון הבריטי המלכותי וסמל הזיכרון לנופלים בבריטניה כולה. כל הנוכחים באירוע עונדים אותו על דש בגדם ובשיאו, ברגעי הדומיה, נופלים עלי הפרג מתקרת האולם.

האירוע מתקיים פעמיים: המופע הראשון, בשעות אחר הצהריים, פתוח לקהל הרחב. המופע השני, היוקרתי יותר, מתקיים בשעות הערב בנוכחות האורחים רמי המעלה ופתוח רק לחברי הלגיון הבריטי המלכותי. מופע זה משודר בטלוויזיה על ידי רשת ה-BBC.

==קישורים חיצוניים==

* 
* פסטיבל הזיכרון 2014 באתר הלגיון הבריטי המלכותי
* [http://www.bbc.co.uk/programmes/b03hwbvv פסטיבל הזיכרון 2013] באתר ה-BBC

קטגוריה:אירועי מוזיקה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תרבות הנצחה
קטגוריה:טקסים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:ותיקי צבא ומלחמה
קטגוריה:אירועי מוזיקה בלונדון
קוארטו סנט'אלנה

קוארטו סנט'אלנה (באיטלקית: Quartu Sant'Elena, בסרדו: Cuartu Sant'Aleni) היא עיר בנפת קליארי שבמחוז האוטונומי של סרדיניה שבאיטליה. קוארטו סנט'אלנה שוכנת במרחק של 6 ק"מ ממזרח לבירת המחוז קליארי על הדרך הרומית העתיקה. זוהי העיר השלישית במספר תושביה בסרדיניה.

==היסטוריה==
שמה של קוארטו סנט'אלנה לקוח מהמרחק שלה מקליארי (קוארטו מילס, בלטינית: Quartum miles, ארבעה מילים) והתוספת סנט'אלנה היא על שם הלנה הקדושה, אמו של הקיסר קונסטנטינוס, שעברה במקום.

הנוכחות האנושית במקום החלה בתקופה הפיניקית, כפי שניתן לראות מממצאים ארכאולוגיים. כמו כן נתגלו באזור ממצאי קבורה מהתקופה הרומית.

במאה ה-4 לספירה הייתה סרדיניה מחולקת לארבע ממלכות (Giudicati). קוארטו, שבתקופה זו היו בנויים בה 14 בתים, השתייכה לממלכת קליארי. ב-1066 מונה לקוארטו ארכיבישוף משלה ואז חזרה להיות תחת שיפוטו של טורצ'יטוריו השני (Torchitorio II). בתקופת שלטון מלכי אראגון, סבלה קוארטו מרעב, מדבר, ממלריה ומפשיטות חוזרות ונשנות של הסרצנים, בעקבות התערערות המצב הכללי באי.

ב-1793 נחתו על חוף קוארטו חיילים מהצי הצרפתי, מתוך כוונה לכבוש את כל האי. תושבי העיר, בהנהגתו של אנטוניו פיסאנו (Antonio Pisanu), תקפו את הצרפתים וגרשו אותם לאחר קרב עקוב מדם.

משטר הפאודליזם הסתיים ב-1836. ב-1956 זכתה קוארטו סנט'אלנה למעמד של עיר.

==אתרים חשובים==
חמש כנסיות מצויות בקוארטו. החשובה מבניהן היא הכנסייה של הקיסרית הלנה הקדושה (Sant'Elena Imperatrice), שהוקמה לפני 1589, אך כיום היא מעוצבת בסגנון נאו-קלאסי ולאחרונה הוגדרה כבזיליקה. כנסיות נוספות הן כנסיית סנטה מריה קפולה (Santa Maria Cepola), שנבנתה לפני 1089 וכנסיית אגתה הקדושה (Sant'Agata).

מבנה חשוב נוסף הוא בית איכרים גדול מהמאה ה-17. בסביבת העיר מצויים נוראגים רבים.

==כלכלה==
כלכלתה של קוארטו מבוססת על מגזר השירותים. כמו כן מיוצרים בעיר יינות, לחמים ודברי מאפה. למרות שהעיר לא גדולה במיוחד, ניתן למצוא בה בתי מסחר רבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרדיניה: ערים
רוקי השנה ב-WNBA

רוקי השנה ב-WNBA הוא פרס שנתי מטעם ליגת ה-WNBA המחולק מאז עונת לרוקי המצטיינת של העונה הסדירה. הזוכה נבחרת על ידי פאנל של כתבי ספורט מארצות הברית. כל משתתף בהצבעה נותן ניקוד לשלוש שחקניות - המדורגת ראשונה מקבלת 5 נקודות, השנייה 3 והשלישית נקודה בודדת. השחקנית בעלת סך הנקודות הגבוה ביותר זוכה בתואר.

קנדיס פארקר הייתה לשחקנית היחידה שזכתה הן בתואר רוקי השנה והן בתואר ה-MVP של העונה הסדירה באותה שנה. 

==הזוכות==
{| class="navbox wikitable" style="width: 80%; text-align:center; font-size:90%"
|-
! עונה
! שם
! לאום
! קבוצה
! בחירה
|-
| 1998
| טרייסי ריד
| 
| שארלוט סטינג
| 7
|-
| 1999
| שאמיקה הולדסקלו
| 
| וושינגטון מיסטיקס
| 1
|-
| 2000
| בטי לנוקס
| 
| מינסוטה לינקס
| 6
|-
| 2001
| ג'קי סטילס
| 
| פורטלנד פייר
| 4
|-
| 2002
| טמיקה קצ'ינגס
| 
| אינדיאנה פיבר
| 3
|-
| 2003
| שריל פורד
| 
| דטרויט שוק
| 3
|-
| 2004
| דיאנה טוראסי
| 
| פיניקס מרקורי
| 1
|-
| 2005
| טמקה ג'ונסון
| 
| וושינגטון מיסטיקס
| 6
|-
| 2006
| סימון אוגוסטוס
| 
| מינסוטה לינקס
| 1
|-
| 2007
| ארמינטי פרייס
| 
| שיקגו סקיי
| 3
|-
| 2008
| קנדיס פארקר
| 
| לוס אנג'לס ספארקס
| 1
|-
| 2009
| אנג'ל מקוטרי
| 
| אטלנטה דרים
| 1
|-
| 2010
| טינה צ'ארלס
| 
| קונטיקט סאן
| 1
|-
| 2011
| מיה מור
| 
| מינסוטה לינקס
| 1
|-
| 2012
| ננקה אוגומייקה
| 
| לוס אנג'לס ספארקס
| 1
|-
| 2013
| אלנה דלה דון
| 
| שיקגו סקיי
| 2
|-
| 2014
| צ'יניי אוגומייקה
| 
| קונטיקט סאן
| 1
|-
| 2015
| ג'וול לויד
| 
| סיאטל סטורם
| 1
|-
| 2016
| בריאנה סטוארט
| 
| סיאטל סטורם
| 1
|-
| 2017
| אלישה גריי
| 
| דאלאס וינגס
| 4
|-
| 2018
| אג'ה וילסון
| 
| לאס וגאס אייסז
| 1
|-
| 2019
| נפהיסה קולייר
| 
| מינסוטה לינקס
| 6
|-
| 2020
| קריסטל דיינג׳רפילד
| 
| מינסוטה לינקס
| 16
|-
| 2021
| מיכאלה אוניינוורה
| 
| ניו יורק ליברטי
| 6
|-
| 2022
| ריין הווארד
| 
| אטלנטה דרים
| 1
|-
| 2023
| אליה בוסטון
| 
| אינדיאנה פיבר
| 1
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.wnba.com/history/rookie_year.html רוקי השנה] באתר ה-WNBA

קטגוריה:WNBA
קטגוריה:פרסים המוענקים לנשים: ספורט
כריית יהלומים

כריית יהלומים היא אחד ממקורות העושר החשובים בעולם. יהלומים נמצאים בשימוש בתעשייה ובתכשיטנות, ומחיריהם עולים בהתמדה.

כ-98.5% מכריית היהלומים ברחבי העולם מתבצעת ב-11 מדינות: אוסטרליה, אנגולה (11%), בוצואנה (23%), ברזיל, דרום אפריקה (12%), מרכז אפריקה, נמיביה, סיירה לאון, קונגו, קנדה (16%) ורוסיה (18%). במכרות היהלומים בארצות אלו ובשאר אזורי הכרייה, מפיקים יהלומי גלם בשווי של 12.5 עד 13 מיליארד דולר בשנה.

== תהליך הכרייה ==
ישנם שני נתיבים לכריית יהלומים, כרייה ממרבצים אלובליים וחפירה בבטן האדמה.
כורי יהלומים בסיירה לאון, 2011
היהלומים שבכרייה ממרבצים אלובליים (הקרויים גם "מקורות משניים") נוצרים כתוצאה משחיקת סלעי קימברליט נושאי יהלומים, במהלכה משתחררים היהלומים כמו גם מרכיבים מינרליים אחרים, ונסחפים אל ערוצי נחלים ונהרות או אל קרקעית הים. בדרך כלל הם באיכות נוי גבוהה, שכן אבנים באיכות נמוכה שורדות פחות את הסחף. יהלומים אלו נכרים בדרך כלל על ידי קבוצות כורים עצמאיות וקטנות.

מבנה סכמתי של ארובה וולקנית
הנתיב השני, חפירה וקדיחה יזומה בבטן האדמה, וגילוי ארובה וולקנית ("ארובת קימברליט"). לאחר גילויה יערך חקר ההיתכנות הכלכלית שלה, התאמתה לדרישות החוק המקומי והבינלאומי. ואם אלו מאושרים, תכנון המכרה ובנייתו, וסקירת הצפי של התפוקה העתידית ממנו. מעת גילויה של ארובת קימברליט ועד שמתבררת כדאיותה הכלכלית עלולות לעבור כ-8–10 שנים.

היהלומים הנמצאים ומופקים במכרות השונים הם בשלל איכויות, צבעים וגדלים. חלקם נחשב ליהלומי גלם כמעט חסרי ערך, וחלקם אבנים נדירות, והמחירים נקבעים בהתאם למצבם.

== התנהלות הכרייה==
כריית יהלומים התגברה בהתמדה מאז שנות ה-80 של המאה ה-20. כ-75% מהתפוקה העולמית נכרית במעבה האדמה, ליתר דיוק בארובות קימברליט. סלעי הקימברליט נושאים יהלומים. וכ-14 גרם יהלומים (70 קרט) מופקים בממוצע מ-100 טון סלעים.

הכרייה מארובות הקימברליט ברחבי העולם נשלטת בידי 5 תאגידים גדולים, החולשים על כ-79% מהתפוקה העולמית: אלרוסה, , דה בירס, ואבר ו-BHP.

לצד התאגידים פועלים ארגונים כלכלים שונים: חברות לחיפוש וכרייה, בעלי רישיונות כרייה וחופרים מורשים, פועלי ומנהלות מכרות וכן ספקי שירותים שונים. ביבשת אפריקה נאמד מספר החופרים (מורשים ושאינם מורשים) בכמיליון עד שני מיליון בני אדם, והשכר על עבודתם הוא כדולר אחד ליום עבודה. בדרום אפריקה כ-1,500 חופרים מורשים, ותפוקתם היא כ-400,000 קרט בשנה.

עד שנות ה-70 של המאה ה-20 כ-80% מתפוקת היהלומים בעולם סווגה כיהלומי תעשייה. אולם מאז התפתחות הטכנולוגיה שאפשרה ייצור יהלומים מלאכותיים לתעשייה ירד מאוד מחירם של יהלומי התעשייה. מפיקי היהלומים התמודדו עם ירידת הביקוש על ידי הסבת יהלומי תעשייה לשימושים בענף התכשיטנות. תעשיית היהלומים שהוסבו, ונקראו יהלומי "כמעט נוי", התפתחה בעיקר בהודו וגרמה לצמיחת ענף היהלומים בה.

== מאבקים פוליטיים ==
מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, התחוללו מלחמות עקובות מדם על השליטה במכרות היהלומים, על הכרייה ועל הרווחים מהמסחר בהם. המאבק מתנהל על ידי קבוצות חמושות הנאבקות או מורדות בשלטונות מדינות אחדות באפריקה, כמו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אנגולה וסיירה לאון. האו"ם הוציא אל מחוץ לחוק את היהלומים המופקים בחסות הקבוצות המורדות, שנקראו "יהלומי דמים", או שהגביל מאוד את המסחר בהם.

== לקריאה נוספת ==
* חיים אבן-זוהר, כריית יהלומים בעולם, מדיניות ואסטרטגיה במרכזי הגלם, (עורכת: שירה עמי), מכון היהלומים הישראלי IDI, 2007.
== קישורים חיצוניים ==
* רונית דומקה, [http://www.themarker.com/magazine/1.1987238 דם שחיתות ויהלומים], 17 באפריל 2013 באתר דה מרקר
== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהלום
קטגוריה:מחצבים
נואורו

נואורו (באיטלקית: , בסרדו: Nùgoro) היא בירת נפת נואורו שבמחוז האוטונומי סרדיניה שבאיטליה. העיר ממוקמת על מורדות הר אורטובנה (Ortobene) שבמזרח האי והיא העיר השישית במספר תושביה בסרדיניה.

נואורו היא מקום הולדתם של אומנים, סופרים, משוררים, ציירים ופסלים ושוכנים בה המוזיאונים החשובים ביותר בסרדיניה. העיר נחשבת כמרכז תרבותי חשוב של סרדיניה ונהוג לכנותה בכינוי "אתונה של סרדיניה" (Atene sarda). נואורו היא מקום הולדתה של גרציה דלדה, האישה האיטלקית הראשונה והיחידה עד כה שזכתה בשנת 1926 בפרס נובל לספרות.

==היסטוריה==
העדויות הראשונות לנוכחות אנושית באזור נואורו הם "בתי הפיות" (בסרדו: Domus de Janas), שהם קברים חצובים בסלע המתוארכים לאלף השלישי לפני הספירה. יחד עם זאת, ממצאים קרמיים מהתרבות האוזיירית (Ozieri) שנתגלו במקום מתוארכים לאמצע האלף הרביעי לפני הספירה. 

הקברים הללו היו מרכזה של התרבות הנוראגית שהתפתחה בסרדיניה החל מאמצע האלף השני לפני הספירה ועד לשנת 250 לפנה"ס לערך, כפי שמעידים יותר מ-30 אתרים נוראגים כמו הכפר שהתגלה בקרבת נואורו ובו התגלו כ-800 מבנים.

שטחי הקבורה נחצו על ידי דרך רומית שקישרה את קאראליס (Karalis, כיום קליארי) לאוּלביה (Ulbia, כיום אולביה). המיתוסים על ההתיישבות הרומית משתקפים בשפת הסרדו שעדיין מדוברת בנואורו. הניב המקומי של הסרדו נחשב לשפה ששמרה על צורתה המקורית באופן המובהק ביותר מבין השפות הרומאניות.

לאחר נפילתה של האימפריה הרומית המערבית, שלטו בסרדיניה הונדלים ולאחריהם הביזנטים. על פי מכתבים של האפיפיור גרגוריוס הראשון התקיימה תרבות רומית-נוצרית לצדן של תרבויות פגניות, בעיקר בפנים האי. עם דעיכת השלטון הביזנטי הוקמו בסרדיניה ארבע ממלכות (Giudicati, בסרדו: Judicados). במפה משנת 1147 מופיע שמו של כפר קטן בשם נוּגוֹר (Nugor). במאתיים השנים הבאות גדל הכפר ליישוב בן 1000 תושבים. נואורו נשארה עיירה בעלת חשיבות בינונית כאשר שלטו בסרדיניה מלכי אראגון וספרד, עד אשר הרעב והדבר הכו בה בסוף המאה ה-17.

לאחר שסופחה לממלכת סרדיניה נעשתה נואורו למרכז מנהלי של האזור, תואר אותו קיבלה ב-1836.

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160303195845/http://www.sardegnaturismo.it/en/point-of-interest/nuoro מידע על נואורו באתר התיירות של סרדיניה] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרדיניה: ערים
יהודה פריהר

יהודה פריהר (פרידברג) (18 במרץ 1922 - 20 ביולי 1994) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, שירת כנספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה, מפקד בית הספר לפיקוד ומטה.

==ביוגרפיה==

פריהר, בן לאה וחיים אברהם פרידברג, נולד בפולין, עלה לארץ ישראל ב-1937 ולמד בטכניון. ב-1938 הצטרף לארגון "ההגנה" ועבר קורס מ"כים. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי, עבר קורס קצינים במחנה סרפנד ב-1942. הוצב בגדוד השני של הרגימנט הארץ ישראלי, שלאחר מכן השתייך לבריגדה היהודית, ופיקד על מחלקת מרגמות. יחד עם הגדוד לחם בחזית האיטלקית וזכה לעיטור הצטיינות, השתחרר בדרגת מייג'ור. בתום המלחמה היה פעיל במוסד לעלייה ב', סייע לפליטים יהודים וברכש נשק ברחבי אירופה.

בשובו לארץ ישראל עבד בחברת הנפט העיראקית, התגייס למנגנון הקבע של "ההגנה" ושירת בלשכת ההדרכה. במלחמת העצמאות שירת כמפקד גדוד בחטיבת גבעתי. לאחר הגעת רכש המרגמות הכבדות 120 מ"מ מצרפת, במהלך ההפוגה השנייה, מונה להקים את יחידת המרגמות הכבדות, שפעלה כחיל נפרד מחיל התותחנים, ונקראה חטיבה 18 (שלימים הפכה לחטיבה 45 ומאוחר יותר לחטיבה 188). היחידה בפיקודו השתתפה בין השאר בקרב לטרון ובמבצע חורב. לאחר המלחמה עבר קורס מפקדי חטיבות ומונה למפקד חטיבת הראל. שימש שליש ראשי ולמד בבית ספר לפיקוד ומטה באנגליה. ביולי 1956 מונה למפקד בית הספר לפיקוד ומטה. היה חבר בוועדת הפקת הלקחים של צה"ל לאחר מלחמת סיני. ב-1960 מונה לנספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה. ב-1963 השתחרר משירות הקבע. בשירות המילואים מונה בסמוך למלחמת ששת הימים לראש ענף קשר לעיתונות בדובר צה"ל, נטל חלק במאמצי ההונאה, ובמלחמה שימש כקצין קישור לתקשורת הזרה, תפקיד אותו מילא גם במלחמת יום הכיפורים.

לאחר שחרורו מילא תפקידי ניהול בתעשייה הישראלית, בהם המנהל האדמיניסטרטיבי של יצרנית הרכב ליילנד באשדוד, סמנכ"ל אוטוקרס ומנכ"ל מפעלי נייר מונטנה ("מולט") שבנהריה, בתקופת כהונתו יצאה החברה להנפקה ראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

לאחר רכישת מפעלי נייר מונטנה ("מולט") על ידי "מפעלי נייר חדרה" שימש כסמנ"ל  בחברה עד לפרישה לגמלאות.

לאחר מלחמת ששת הימים נמנה עם מייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. היה חבר בוועד המנהל של מוזיאון תל אביב לאמנות ובבית הדין העליון של התאחדות הכדורגל הישראלית.

היה נשוי לשולמית (שולה) ואב לשתי בנות. נקבר בבית העלמין מורשה ברמת השרון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:מפקדי חטיבת הראל
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:חברת הנפט העיראקית: אישים
קטגוריה:חיילי דובר צה"ל
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בארצות הברית
קטגוריה:מפקדי המכללה לפיקוד ולמטה
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גבעתי (תש"ח)
קטגוריה:מפקדי חטיבה 188
Pwd

שמאל
pwd (באנגלית: Print Working Directory; "הדפס את תיקיית העבודה") היא פקודה במערכת הפעלה דמוית יוניקס המציגה את המיקום הנוכחי בו נמצא המשתמש במערכת הקבצים.

הפקודה המקבילה בסביבת Powershell, במערכת ההפעלה חלונות מבית מיקרוסופט, היא פקודת Get-Location.

== שימוש ==
השימוש הסטנדרטי בפקודת <code>pwd</code>, בסביבת יוניקס, יתבצע כדלקמן:
<syntaxhighlight lang="bash">
pwd
/home/user/Downloads
</syntaxhighlight>

ניתן לשלב ערכים נוספים:
* man pwd - יציג את ספר הוראות של פקודה זו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://mally.stanford.edu/~sr/computing/basic-unix.html רשימת פקודות יוניקס (באנגלית)]
* [https://ss64.com/nt/ רשימת פקודות CMD (באנגלית)]

קטגוריה:פקודות מחשב
קטגוריה:פקודות יוניקס
צב ים זיתני

צבת ים נקבה
צב ים זיתני (שם מדעי: Lepidochelys olivacea) הוא צב ים אשר חי באוקיינוסים חמים, בעיקר באוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט. זהו צב ים קטן יחסית, אורך שריונו הוא 60–70 ס"מ ומשקלו 25–46 ק"ג. צבעו של הצב הוא ירוק זית ומכאן שמו.

צבי הים הזיתני חיים הן במים רדודים שעומק עד 25 מטר (רוב התצפיות שלהם הן במרחק 15 ק"מ מהיבשת) והן בים הפתוח. הם יכולים לשחות עד כ-1,000 ק"מ מהחוף כדי להזדווג אם כי רוב ההזדווגויות נעשות בקרבת החוף. את ביציהם הם מטילים באתרי קינון גדולים וצפופים על חופים רבים: מקליפורניה ועד אפריקה וכן בחופים רבים במזרח אסיה, הודו, הפיליפינים ואוסטרליה. 

צבי הים הזיתני הם טורפים, בעיקר של חסרי חוליות קטנים כגון צדפות, חלזונות, מדוזות וסרטנאים.

ביצי ואבקועי צב הים הזיתני נטרפים על ידי מגוון רב של בעלי חיים יבשתיים כגון דביבונים, זאבי ערבות (coyotes), כלבים, חזירים, קיימנים, סרטנאים גדולים ונחשים. את האבקועים שבוקעים מהביצה ונעים לים טורפים גם עופות ים רבים. בים טורפים אותם בעיקר דגים גדולים, כרישים, תניני ים ולווייתנים קטלנים (אורקות). כמות הטורפים האפשריים קטנה באופן ניכר עם הגיעם לבגרות והם מאוימים רק על ידי טורפים גדולים במיוחד, כגון כרישים ולווייתני קטלן. גם האדם הוא איום מרכזי על צבי הים הזיתניים ורבים מהם נהרגים עקב ציד, דיג, פגיעה בכלי שיט ואובדן בית גידול עקב זיהום ופעילות אנושית. עוד גורם מרכזי לתמותת ביצים הוא צפיפות הקנים באתרי הקינון הגורם לכך שצבות ים שמטילות ביצים רומסות קנים אחרים ומשמידות את הביצים שבתוכן.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך פון אששולץ
קטגוריה:צבים ימיים
קטגוריה:ארץ ישראל: צבים
גאבורג גאזריאן

גֵבורג גאזריאן (בארמנית: Գևորգ Ղազարյան; נולד ב-5 באפריל 1988) הוא כדורגלן ארמני המשחק בעמדת הקיצוני באררט-ארמניה מליגת העל הארמנית ובנבחרת ארמניה.

==קריירת מועדונים==
גאזריאן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פיוניק ירוואן, בשנת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. ב-24 במאי 2006, הבקיע את שער הבכורה שלו נגד שיראק, אחרי כמה דקות הבקיע את שערו השני. המשחק נגמר בניצחון 0-7 לטובת פיוניק.

בינואר הושאל לבננטס ירוואן עד לקיץ, הופעת הבכורה שלו כבש שלושער, ובקיץ חזר לפיוניק. ב-10 במאי 2010 כבש צמד בגמר הגביע הארמני שנגמר בניצחון 0-4 של פיוניק נגד בננטס. עם פיוניק זכה ב-5 אליפויות, 2 גביעים ו-2 סופרקאפים.

ביוני 2011, חתם במטאלורג דונייצק ביחד עם חברו לקבוצה מרקוס פיזאלי. ב-10 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד צ'רנומורץ אודסה, ב-11 בספטמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-1 נגד אובולון קייב. ב-19 ביולי 2012 הבקיע שלושער ובישל שער אחד בניצחון 0-7 נגד צליק ניקשיץ.

ב-26 בנובמבר 2013 הושאל לשחטאר קאראגנדי והיה אמור להצטרף לקבוצה בקיץ, אך לא הגיע לסיכום עם הקבוצה ולכן חזר למטאלורג.

בקיץ חתם באולימפיאקוס לשנתיים אחרי שסיים חוזה במטאלורג.

כעבור כחצי שנה, בינואר 2015, הודיעה הנהלת אולימפיאקוס על הפסקת חוזהו של גאזריאן.

בקיץ חתם בצ'אווס.

===קריירת נבחרות===
בצעירותו שיחק גאזריאן בנבחרת ארמניה בכדורגל עד גיל 21. בשנת זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-22 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד במסגרת מוקדמות יורו 2008, המשחק נגמר בתיקו 1-1. ב-28 במרץ 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד .

בקמפיין מוקדמות יורו 2012 כבש 5 שערים, והיה שני להנריך מחיתריאן בטבלת מלך השערים של הנבחרת.

ב-11 בספטמבר 2012, הורחק גאזריאן לראשונה בקריירה שלו בהפסד 1-0 נגד .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ארמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארמנים
קטגוריה:ירוואן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פיוניק ירוואן
קטגוריה:כדורגלני אורארטו ירוואן
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג דונצק
קטגוריה:כדורגלני שחטיור קרגנדה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני קרקירה
קטגוריה:כדורגלני מאריטימו
קטגוריה:כדורגלני צ'אווס
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני לאמיה 1964
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארמניה
קטגוריה:ארמנים שנולדו ב-1988
כיכר ברקלי

כיכר ברקלי ב-1830
כיכר ברקלי ב-[[2005]]
כיכר ברקלי היא כיכר עירונית ברובע מייפייר בוסט אנד של לונדון, בסיטי של וסטמינסטר. הכיכר נבנתה באמצע המאה ה-18 על ידי הארכיטקט ויליאם קנט. הכיכר קרויה על שם משפחת ברקלי, משפחת אצולה מגלוסטרשייר, שביתה בלונדון, בית ברקלי, עמד באזור עד 1733 ושימש למגוריה בנוסף לטירת ברקלי בגלוסטרשייר.

==תיאור==
בעוד שכיכר ברקלי נבנתה במקור כאזור מגורים, כיום נותר בכיכר רק בית דירות אחד - בית מספר 48. מגורים בכיכר ברקלי מבוקשים מאוד, והמתגוררים שם לא מוכרים את ביתם לעיתים קרובות. ההיצע המוגבל והביקוש הגבוה יצרו שוק בו אנשים שמתגוררים בכיכר ברקלי דורשים מחירים גבוהים יותר על הנכס בשוק מאשר אנשים המוכרים את בתיהם בשכונות אמידות אחרות.

==קישורים חיצוניים==

ברקלי
מצר הטטרים

מְצַר הטטרים (ברוסית: Татарский пролив Tatarski proliv; נודע בעבר בשם "מפרץ הטרטרים", Тартарский залив; ביפנית: "מצר מאמיה" 間宮海峡 Mamiya Strait) הוא מצר ים באוקיינוס השקט בין האי סחלין לבין יבשת אסיה במזרח הרחוק הרוסי. המצר מקשר בין ים יפן שמדרום לו לבין ים אוחוצק (דרך מצר נבלסקוי, לימן האמור ומפרץ סחלין) שמצפונו.

רוחבו של המצר נע בין 7.3 ק"מ בנקודה הצרה ביותר (מצר נבלסקוי) בצדו הצפוני ועד 324 ק"מ בפתחו הדרומי; עומקו – בין 20 מ' ל-4 מ' ואורכו המרבי כ-860 ק"מ.

נמל [[ואנינו – נמל חשוב לחופו של מצר הטטרים]]

נמל ואנינו (Ванино), בחבל חברובסק, לחופו המערבי של המצר, מקושר באמצעות מסילת הרכבת באיקל-אמור למרכז סיביר, וכן מאז 1973 באמצעות קו מעבורות מובילות רכבות מטען ונוסעים לנמל חולמסק (Холмск) שלחופו המזרחי של המצר, בדרום סחלין.

== ראו גם ==
* מצר נבלסקוי
* מנהרת סחלין
* מצר לה פרוז
* מנהרת סחלין-הוקאידו – פרויקט לכריית מנהרה מתחת למצר לה פרוז לחיבור האי הוקאידו עם האי סחלין (או לחלופין לבניית גשר בין שני האיים)
* טיסה 007 של קוריאן אייר

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סחלין
קטגוריה:ים יפן
הטטרים
קטגוריה:חבל מנהלי חברובסק: גאוגרפיה
קישור סימבולי

במחשבים, קישור סימבולי או קישור סמלי (אנגלית: symbolic link; נקרא גם בקיצור symlink או soft link) הוא סוג מיוחד של קובץ אשר מכיל הפניה לקובץ אחר או לתיקיה, בעזרת נתיב יחסי או מוחלט.

הרעיון של קישור סימבולי הוצג לראשונה כבר בשנת 1978 במערכת ההפעלה של חברת DEC. כיום קישורים סימבולים נתמכים על ידי רוב מערכות ההפעלה, ביניהן מערכות ההפעלה התומכות בתקן POSIX, רוב מערכות ההפעלה דמויות יוניקס, כגון FreeBSD, לינוקס, ו-Mac OS X, ומערכות Microsoft Windows, החל מ-Windows Vista. מערכות Windows ישנות יותר תומכות ברעיון בצורת קיצור דרך.

קישורים סימבוליים מאפשרים שקיפות ברוב הפעולות, ותוכניות אשר קוראות או כותבות לקובץ המכיל הפניה יתנהגו כאילו פעלו על קובץ היעד. לעומת זאת, תוכניות שונות מזהות ומטפלות בקישורים אלו בצורה שונה, למשל שירותי גיבוי. הקישור הסימבולי מהווה קובץ נפרד ועצמאי, ולכן ניתן למחוק אותו מבלי לפגוע בקובץ היעד. כאשר קובץ היעד הועבר ממקומו, נמחק או ששונה שמו, ימשיך הקישור הסימבולי להפנות לכתובת הישנה ואיננו יתעדכן. קישור שכזה נקרא לעיתים "קישור שבור".

==POSIX==
במערכות הפעלה תואמות POSIX, קישור סימבולי נוצר בעזרת קריאת המערכת <code dir="ltr">symlink()</code>. קישורים סימבולים התווספו לראשונה במערכות אלו ב-4.2BSD. פקודת המעטפת <code>ln</code> בתוספת הדגל <code dir="ltr">-s</code> תיצור קישור סימבולי, בצורה הבאה:
<syntaxhighlight lang="bash">
 ln -s target_path link_path
</syntaxhighlight>

פקודת הצגת רשימת הקבצים <code>ls</code> מציגה לינקים סימבולים עם חץ לאחר שמם, המצביע על מיקום קובץ היעד, כאשר משתמשים בדגל <code>-l</code>. לדוגמה:
<syntaxhighlight lang="bash">
 $ ln -s /tmp/one/two three
 $ ls -l /tmp/three
 lrwxrwxrwx 1 user group 12 Jul 22 10:02 /tmp/three -> /tmp/one/two
</syntaxhighlight>

==Microsoft Windows==
Windows Vista, Windows 7 ו-Windows 8 מאפשרים יצירת קישורים סימבוליים לקבצים ותיקיות בעזרת הפקודה <code>mklink</code>. קישורים אלו נועדו לסייע במיגרציה של תוכנות הפועלות בסביבת POSIX, ולכן מיקרוסופט תכננה אותם להיות "בדיוק כמו קישורים של יוניקס".

===קיצורי דרך===
קיצורי דרך נתמכים על ידי דפדפני קבצים גרפיים במערכות הפעלה שונות, אך שונים במספר תכונות חשובות. קישורים סימבוליים עובדים ברמת מערכת הקבצים, ולכן תוכנית שתיגש לקובץ תראה אותו בתור קובץ היעד, ללא קשר למודעותה לסוג הקובץ. נוסף על כך, קיצורי דרך ב-Windows מקשרים לנתיב מוחלט, בעוד קישור סימבולי יכול גם לקשר לנתיב יחסי למיקום הקישור.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכות קבצים
בלח'

בַּלְח (בפשטו ודארי: بلخ) היא עיר עתיקה באזור צפון אפגניסטן, בקרבת העיר הגדולה מזאר-י שריף. מרקו פולו תיאר אותה בתחילת המאה ה-13 כ"עיר גדולה ואצילית" ומרכז גדול של השכלה, אך העיר נהרסה מספר פעמים בידי כובשים זרים ודעכה מאז ימי הביניים. כיום נותרו במקומה עיירה קטנה ושרידים ארכאולוגים.

בעת העתיקה העיר הייתה ידועה בשם "באקטרה", שניתן לה על ידי היוונים, וזהו מקור השם באקטריה שניתן לאזור שבו שכנה העיר. העיר הייתה מרכז חשוב של הדת הזורואסטרית ובימי הביניים הייתה אחד המרכזים הכלכליים והתרבותיים של העולם המוסלמי המזרחי. אחד המלומדים הגדולים שיצאו ממנה הוא חיוי הבלכי היהודי. היא נהרסה בידי ג'ינגיס חאן בשנת 1220 ושוב על ידי טימור לנג במחצית השנייה של המאה ה-14, אך נבנתה חלקית מחדש מאוחר יותר. בתחילת המאה ה-20 היו בעיר לא יותר מ-500 בתים של אפגנים מקומיים וכן קהילה יהודית קטנה. במהלך המאה ה-20 העיירה הורחבה ועברה תהליך מודרניזציה קל, והיא ידועה כיום בגין תעשיית הכותנה שלה. בקרבת העיר נמצאים מונומנטים ששרדו מימי הביניים, וכן מוזיאון לארכאולוגיה שנפגע מספר פעמים במהלך מלחמת אפגניסטן.

==אתרים==
* נו בהאר - שרידי מקדש אש זורואסטרי ושרידי מקדש בודהיסטי
* מסגד תשע הכיפות - מוכר גם בשם "מסגד חאג'י פיאדה", נבנה במאה ה-9 ונחשב למבנה האסלאמי הקדום ביותר באפגניסטן.
* קבר המשוררת ראבעה בלח'י
* טפה רוסתם ותח'ת-י רוסתם
* מוזיאון בלח' לאמנות

==אישים מפורסמים==
* חיוי הבלכי – מלומד יהודי בן המאה ה-9
* אבו מנצור דקיקי – משורר פרסי בן המאה ה-10
* ראביעה בלח'י – משוררת פרסית בת המאה ה-10
* אבו אל-קאסם ענצורי בלח'י – משורר פרסי שהיה משורר החצר של מחמוד מע'זנה
* נאצר ח'וסרו – נוסע, חוקר ומשורר בן המאה ה-11
* אנוורי – משורר פרסי בן המאה ה-12
* ג'לאל א-דין רומי – משורר ומלומד בן המאה ה-13

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
*[http://whc.unesco.org/en/tentativelists/1928/ City of Balkh (antique Bactria)], UNESCO
*Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Balkh". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.
*Edward Balfour (1885), [http://www.archive.org/stream/cyclopaediaofind01balfuoft#page/248/mode/2up Balkh], Cyclopaedia of India (3rd ed.), London: B. Quaritch.
*Paul, Jürgen. "[http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-3/balkh-COM_23449 Balkh]." Encyclopaedia of Islam, THREE. Edited by: Gudrun Krämer, Denis Matringe, John Nawas, Everett Rowson. Brill Online, 2014.
*Ben Zion Yehoshua-Raz. "[http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedia-of-jews-in-the-islamic-world/balkh-SIM_0003060 Balkh]." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
</div>

קטגוריה:אפגניסטן: ערים
אליפות וימבלדון 1926

אליפות וימבלדון 1926 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-21 ביוני והסתיימה ב-3 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.

כמו בשנה הקודמת בוצע דירוג משתתפים. כול מדינה הייתה יכולה לדרג עד ארבעה משחקניה, כך שהם יוצבו בבתים שונים.

באליפות זו הווארד קינסי (ארצות הברית) הגיע ל-3 גמרים אך לא זכה באף תואר. בני זוג קיטי מקיין-גודפרי ולסלי גודפרי הגיעו ל-3 גמרים וזכו באליפות בתחרות הנשים וזוגות המעורבים.

==התחרות==
===תחרות הגברים===
ז'אן בורוטרה, מנצח תחרות הגברים
לתחרות זו נרשמו 128 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. מנצח אליפות 1925 רנה לקוסט לא עבר את השלב הראשון במוקדמות. בגמר תחרות הגברים נפגשו אלוף שנת 1924 ז'אן בורוטרה (צרפת) והווארד קינסי (ארצות הברית). ז'אן בורוטרה ניצח ב-4 מערכות ובכך זכה באליפות בפעם השנייה.

===תחרות הנשים===
קיטי מקיין-גודפרי (משאל), מנצחת תחרות הנשים
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות (מהם 44 בריטיות) שחולקו ל-4 בתים. סוזן לנגלן מצרפת שהייתה אלופת תחרות הנשים בשנים האחרונות גם השנה הייתה מועמדת לניצחון. אומנם במהלך המשחקים היא הוזמנה לפגישה עם מרי מטק אך בשל אי-הבנה לא הגיעה בזמן. הדבר התפרש כפגיעה בכבוד משפחת המלוכה וטניסאית הודחה מהמשך התחרות. במשחק הגמר קיטי מקיין-גודפרי פגשה את לילי דה אלברס (ספרד) וניצחה אותה ב-3 מערכות.

===תחרות זוגות גברים===
בתחרות השתתפו 64 זוגות. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. זוג אלופי 1924, הצרפתים רנה לקוסט וז'אן בורוטרה, לא השתתפו בתחרות. במשחק הגמר נפגשו הזוג האמריקאי הווארד קינסי ווינסנט ריצ'רדס עם הזוג הצרפתי אנרי קושה וז'אק בריניון. הצרפתים ניצחו ב-4 מערכות וזכו בתואר.

===תחרות זוגות נשים===
בתחרות השתתפו 41 זוגות. בשל פסילתה של סוזן לנגלן (צרפת), שהייתה מהמנצחות בשנה שעברה, זוג האלופות לא יכול היה להמשיך בתחרות. במשחק הגמר שיחקו האמריקאיות מרי בראון ואליזבת ריין נגד הבריטיות קיטי מקיין-גודפרי ואוולין קולייר. האמריקאיות זכו בשתי מערכות.

===תחרות זוגות מעורבים===
בתחרות השתתפו 64 זוגות. מנצחי אליפות 1925 הזוג הצרפתי סוזן לנגלן וז'אן בורוטרה לא השתתפו בתחרות. בגמר התחרות בני זוג גודפרי נפגשו עם זוג אמריקאי הווארד קינסי ומרי בראון וניצחו אותם בשתי מערכות. עד היום זה המקרה היחיד של ניצחון בני זוג בתחרות זוגות המעורבים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/pdfs/1926_MS_A4.pdf תוצאות משחקי גברים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1926/MD/r1s1.html תוצאות משחקי זוגות גברים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1926/LS/r1s1.html תוצאות משחקי נשים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1926/LD/r1s1.html תוצאות משחקי זוגות נשים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1926/MX/r1s1.html תוצאות משחקי זוגות מעורבים]

קטגוריה:אליפויות וימבלדון
וימבלדון
קטגוריה:1926 בממלכה המאוחדת
מראנו

מֶרָאנוֹ (באיטלקית: Merano; בגרמנית: מֶרָאן (Meran); בלדינית: מָרָאן (Maran)) היא עיר בנפה האוטונומית דרום טירול שבמחוז האוטונומי טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה. העיר ידועה בעיקר בשל המרחצאות החמים שלה והיא שוכנת בתוך שקע המוקף בהרים המתנשאים עד לגובה של 3335 מטרים מעל פני הים, בכניסה לעמק פסיאר (Passeier) ולעמק וינשגאו (Vinschgau). בעבר הייתה מראנו מקום מגורים מועדף לכמה מדענים, סופרים ואמנים, כולל פרנץ קפקא, עזרא פאונד ופול לזרספלד, שאהבו את האקלים המתון של העיר.

==היסטוריה==
האזור שבו שוכנת מראנו היה מיושב כבר מאז האלף השלישי לפני הספירה, כפי שניתן להסיק מהממצאים הארכאולוגיים שנתגלו, בעיקר המנהירים. תולדותיה של העיר מתחילות בשנת 15 לפנה"ס, כאשר הרומאים כבשו את עמק הנהר אדיג'ה והקימו במקום תחנת דרכים בשם סטאטיו מאינסיס (Statio Maiensis).

היישוב מוזכר לראשונה בשטר קניין משנת 857 בשם מאירניה (Mairania). הרוזנים של מצודת טירול הקנו ליישוב מעמד של עיר במהלך המאה ה-13 ועשו אותה לעיר הבירה של רוזנות טירול. לאחר שהרוזנות הועברה לידיו של בית הבסבורג ב-1363, עם התפטרותה של מרגרטה מאולטש, העביר פרידריך הרביעי, דוכס אוסטריה, ב-1420 את החצר של טירול לאינסברוק. למרות שהעיר נותרה הבירה הרשמית עד ל-1848 היא איבדה בהדרגה את הבכורה שלה ואת חשיבותה כצומת לדרכי המסחר בין איטליה וגרמניה. ב-1477 הועברה המטבעה שפעלה בעיר לעיר האל (Hall).
המרד של טירול ב-1809 כנגד הכיבוש הצרפתי הסב את תשומת הלב למראנו. באותה שנה, נחל צבא של איכרים ניצחון על הכוחות המאוחדים של צרפת ושל ממלכת בוואריה, אך לאחר מכן נכשלה המרידה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, נעשתה מראנו חלק מאיטליה על פי חוזה סן-ז'רמן, יחד עם שאר החלקים הדרומיים של טירול שהייתה עד אז בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית.

ב-12 באפריל 2010 נקלעה רכבת שהייתה בדרכה למראנו למפולת בוץ במרחק 30 ק"מ מהעיר וכתוצאה מכך ירדה הרכבת מהפסים. באסון נספו 9 בני אדם ונפצעו 28, מתוכם 7 נפצעו קשה.

==הסנטוריום לחולי שחפת==

בראשית המאה העשרים פעל במקום סנטוריום לחולי שחפת, חולה השחפת המפורסם ביותר ששהה בו היה פרנץ קפקא. לאחר מלחמת העולם השנייה נפתח המקום לטובת יהודים ניצולי שואה חולי שחפת בסיוע ארגון הג'וינט. בשנת 1952 נסגר הסנטוריום וחוליו עלו למדינת ישראל לצורך המשך הטיפול.

==אתרים חשובים==
בין האתרים החשובים בעיר נמנים שערי העיר מתקופת ימי הביניים. הכנסיות הראשיות בעיר הן כנסיית ניקולאוס הקדוש (Pfarrkirche St. Nikolaus) וכנסיית ברברה הקדושה (St.-Barbara-Kapelle), שתיהן מהמאה ה-15. בתקופה זו נבנתה גם המצודה. גשר האבן החוצה את נהר פסר נבנה במאה ה-17.

מראנו עברה תהליך של התפתחות כאשר הפכה ליעד פופולרי כאתר מרחצאות, בעיקר לאחר שהחלה לבקר במקום אליזבת, קיסרית אוסטריה. במאה ה-19 נבנו התיאטרון העירוני, בניין הקורהאוס (Kurhaus) ופארק הקיסרית אליזבת. כמו כן מפורסמות הטיילות לאורך הנהר.

לאחר שמראנו סופחה לאיטליה, בנו רשויות המשטר הפשיסטי בניין עירייה חדש בשנות העשרים של המאה ה-20.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.meran.eu/en/ אתר לשכת התיירות של מראנו] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרנטינו - אלטו אדיג'ה: ערים
נתן אנגלנדר

נתן אנגלנדר (באנגלית: Nathan Englander; נולד ב-1970) הוא סופר יהודי-אמריקאי.

==ביוגרפיה==

נתן אנגלנדר נולד וגדל בקהילה יהודית אורתודוקסית בווסט המפסטד שבלונג איילנד במדינת ניו יורק. למד בתיכון העברי של מחוז נסאו, והמשיך ללימודים באוניברסיטת המדינה של ניו יורק ובאוניברסיטת איווה. באמצע שנות ה-90 התגורר במשך חמש שנים בישראל. מתגורר בברוקלין ובמדיסון ומלמד ספרות יפה במכללת האנטר של אוניברסיטת העיר ניו יורק.

בשנת 1999 יצא לאור ספרו "For the Relief of Unbearable Urges", ובו תשעה סיפורים קצרים. בעקבות פרסום הספר זכה אנגלנדר במלגת גוגנהיים. ארבעה מסיפוריו הקצרים נכללו באנתולוגיות השנתיות "The Best American Short Stories".

בשנת 2000 זכה בפרס פֵּא"ן/מלמוד להצטיינות באמנות הסיפור הקצר. בשנת 2012 זכה בפרס פרנק אוקונור לסיפור קצר, על ספרו "על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אנה פרנק".

אנגלנדר נמנה עם מתרגמיו לאנגלית של ספרו של אתגר קרת, "פתאום דפיקה בדלת".

==ספריו==
* For the Relief of Unbearable Urges 1999.

בעברית: גלגול בפארק אווניו, תרגמה מאנגלית: יערית טאובר בן-יעקב, הוצאת עם עובד, 2003. אוסף סיפורים קצרים.
* The Ministry of Special Cases 2007.

בעברית: המשרד למקרים מיוחדים, תרגמה מאנגלית: כרמית גיא, הוצאת כתר, 2008. רומן המתמקד בקורותיה של משפחה יהודית בארגנטינה, קדיש וליליאן פוזנן ובנם פאטו, במהלך המלחמה המלוכלכת שבתחילתו של המשטר הצבאי בארגנטינה בשנת 1976.
* What We Talk About When We Talk About Anne Frank 2012.

בעברית: על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אנה פרנק, תרגמו מאנגלית: אתגר קרת ואסף גברון הוצאת כתר, 2013. אוסף סיפורים קצרים.
* Dinner at the Center of the Earth 2017.

בעברית: ארוחת ערב במרכז האדמה, תרגמה מאנגלית: איריס ברעם, הוצאת כתר, 2018.
* New American Haggadah (יחד עם ג'ונתן ספרן פויר): מהדורה אנגלית של ההגדה של פסח

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

על כתביו:
* [http://www.text.org.il/index.php?book=0802031 המשרד למקרים מיוחדים], באתר "טקסט"
* 
* [http://www.text.org.il/index.php?book=13020210 על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אנה פרנק], באתר "טקסט"
* 
* אריק גלסנר, [https://arikglasner.wordpress.com/2013/02/18/%D7%A2%D7%9C-%D7%A2%D7%9C-%D7%9E%D7%94-%D7%90%D7%A0%D7%97%D7%A0%D7%95-%D7%9E%D7%93%D7%91%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%9B%D7%A9%D7%90%D7%A0%D7%97%D7%A0%D7%95-%D7%9E%D7%93%D7%91%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%A2/ על "על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מדברים על אנה פרנק"], המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 18 בפברואר 2013
* 
מכּתביו:
* [http://www.theatlantic.com/magazine/archive/2005/08/how-we-avenged-the-blums/4113/ How We Avenged the Blums], Atlantic Monthly
* [http://www.theatlantic.com/past/docs/issues/99mar/gilgul.htm The Gilgul of Park Avenue], Atlantic Monthly
* [http://www.newyorker.com/fiction/features/2010/05/17/100517fi_fiction_englander?currentPage=all Free Fruit for Young Widows], The New Yorker

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:מתרגמים מעברית לאנגלית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת העיר ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
נאופיטי

הנאופיטי היו קבוצה של יהודים אנוסים וצאצאיהם שחיו בדרום איטליה. משמעות השם "נאופיטי" בלטינית הוא "מומר" או "חדש", הכוונה היא ל"נוצרים חדשים".

==היסטוריה==
הנאופיטי היו יהודים שהוכרחו להמיר את דתם לנצרות קתולית בשנת 1493. הם המשיכו לקיים חלק ממצוות וממסורות היהדות בסתר, וכך גם רבים מצאצאיהם. האינקוויזיציה הספרדית רדפה רבים מהם באכזריות<ref></ref>, והתעללה ואף הוציאה להורג את הנתפסים, בעיקר בסיציליה.

כיום, חלק מצאצאי הנאופיטי בקלבריה ובפוליה עברו השבה ליהדות וחיים כיהודים לכל דבר ועניין (אחרי מאות שנים שקיימו את מנהגיהם בסתר), ומקיימים יחסים תקינים עם קהילות יהודיות אחרות ברחבי איטליה.

==ראו גם==
*יהדות איטליה
*אנוסים
*תרגום נאופיטי

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות איטליה
קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:אנוסים
קטגוריה:צאצאי אנוסים
קטגוריה:המרת דת באונס