OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אבי רייכנטל

אבי רייכנטל (נולד ב-7 בינואר 1957) הוא איש עסקים ישראלי-אמריקאי אשר מתמחה בתעשיית ההדפסה התלת-ממדית.<ref name=":0"></ref> הוא היה המייסד והיו"ר הבכיר של XponentialWorks, חברת השקעות סיכון, ייעוץ ופיתוח מוצרים.<ref></ref> רייכנטל משמש כמנכ"ל, יו"ר ומייסד שותף של Nexa3D ומייסד שותף ויו"ר בכיר של NXT Factory, Centaur Analytics ו-ParaMatters.

== ביוגרפיה ==
רייכנטל נולד בישראל בשנת 1957. היה חניך בבית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה, הוא החל את שירותו הצבאי כמכונאי מסוקים, ולאחר מכן הוביל צוות פרויקט תחזוקה ושיפוץ של טייסות סיקורסקי CH-53 סי סטליון באמצע שנות ה-70. בשנת 1977, לאחר שסיים את שירותו, עבר רייכנטל לארצות הברית שם החל את הקריירה שלו.<ref></ref>

== קריירה ==
בשנת 2003, הפך רייכנטל לנשיא ומנכ"ל 3D Systems,<ref></ref> כשהיה נשיאה, החברה רכשה מספר חברות, כגון Quickparts, Z Corp ו-Geomagic.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2014, רייכנטל הוגדרה כאחד מ-25 היצרנים המובילים ש-"ממציאים מחדש את החלום האמריקאי" על ידי מגזין Popular Mechanics.<ref></ref> באותה שנה הוא נשא הרצאה ב-TED שכותרתה 'מה הבא בהדפסת תלת מימד'.<ref></ref>

בשנה שלאחר מכן הוא פרש מתפקידו כמנכ"ל 3D Systems, והקים את חברת XponentialWorks, שם הוא משמש כמייסד ויו"ר.<ref></ref> XponentialWorks, שבסיסה בוונטורה, קליפורניה. החברה היא חברת מיזם, ייעוץ ופיתוח מוצרים בתחומי הדפסת תלת־ממד, רובוטיקה, בינה מלאכותית ולמידה עמוקה.<ref></ref>

בשנת 2016, רייכנטל ייסד את חברת Centaur Analytics, Inc., שם הוא משמש כיו"ר הדירקטוריון. Centaur Analytics מייצרת חיישני תבואה אלחוטיים.<ref></ref>

במהלך אותה שנה הוא הקים את חברת ParaMatters יחד עם מייקל בוגומולני, אשר יוצרת עיצובים מיוחדים אשר ניתן להדפיסם במדפסת תלת־ממדית.

משנת 2017 עד 2019 רייכנטל שימש כסגן יו"ר מועצת המנהלים של Techniplas, המייצרת רכיבי פלסטיק ומודולים לתעשיות הרכב והאנרגיה,<ref></ref> וכן מנכ"ל Techniplas Digital,<ref></ref> יחידה עסקית בתוך Techniplas המתמקדת בפיתוח מוצרים ושירותים קוגניטיביים עבור החברה ולקוחותיה.<ref></ref>

רייכנטל היה גם שותף כלל בחברת OurCrowd First, קרן סיכון מוקדמת שבסיסה בישראל ועוזרת לחברות בתחומי בינה מלאכותית, רובוטיקה וייצור דיגיטלי<ref></ref> מינואר 2018<ref></ref><ref></ref> ועד נובמבר 2019.

באוקטובר 2018 הוא הוביל את חברת XponentialWorks בשיתוף פעולה עם ספקית האבץ המתמחה EverZinc בכדי להשיק את EverZinc Digital, יחידה המוקדשת לחדשנות החברה, ופיתוח אקולוגי לסטארט-אפים להגדלת היישומים של חומרי אבץ.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי בית הספר הטכני של חיל האוויר
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מנהלים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
תאודור בזה

תאודור בֶּזָה (בלטינית: Theodorus Beza; בצרפתית: Théodore de Bèze; 24 ביוני 1519 – 13 באוקטובר 1605) היה תאולוג קלוויניסט פרוטסטנטי צרפתי, רפורמטור נוצרי ומורה. מתרגם ספר תהילים לצרפתית. הוא פעל בצרפת ובשווייץ.

בזה נטל חלק חשוב ב כתלמידו של ז'אן קלווין, הוא גם היה יורשו של קלווין כמנהיג הדתי של הרפובליקה של ז'נבה שאותה יסד קלווין עצמו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* Alexander Gordon, "Beza, Theodore". In Chisholm, Hugh (ed.). Encyclopædia Britannica. 3 (11th ed.). Cambridge University Press. (באתר ויקיטקסט באנגלית)
</div>

קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:קלוויניסטים ורפורמים 
קטגוריה:כמרים פרוטסטנטים צרפתים
קטגוריה:אנשי דת שווייצרים
קטגוריה:מתרגמים לצרפתית
קטגוריה:מתרגמי התנ"ך
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
קטגוריה:ילידי 1519
קטגוריה:נפטרים ב-1605
דניאל קוטנר

דניאל קוטנר (נולד ב-1959) הוא דיפלומט ישראלי, שגריר ישראל בספרד ובאנדורה בין השנים 2015–2019,<ref></ref><ref></ref> וקודם לכן (ספטמבר 2008 – אוגוסט 2012) היה הקונסול הכללי של ישראל בפילדלפיה, ארצות הברית.<ref name=":0"></ref>

קוטנר סיים תואר שני בהיסטוריה של המדינות המוסלמיות באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1986. בשנת 2005 סיים תואר שני במדעי המדינה ובלימודי ביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה וסיים את לימודיו במכללה לביטחון לאומי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירי ישראל בספרד
קטגוריה:שגרירי ישראל באנדורה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
ג'מבטיסטה בזילה

ג'מבטיסטָה בַּזִילֶה (באיטלקית: Giambattista Basile; 15 בפברואר 1566 – 23 בפברואר 1632) היה סופר ומשורר איש חצר ואספן מעשיות ואגדות איטלקי.

אוספי האגדות שלו כוללים את הגרסאות המתועדות העתיקות ביותר של רבות מהאגדות מהאירופאיות המפורסמות ביותר. ספרו "הפנטאמרון" נדפס לאחר מותו, תורגם לניבים איטלקיים אחרים ולשפות זרות ואף זכה למהדורות מוערות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gutenberg.org/author/Basile,+Giambattista עבודותיו של ג'מבטיסטה בזילה] באתר פרויקט גוטנברג
* [https://archive.org/search.php?query=((subject%3A%22Basile%2C%20Giambattista%22%20OR%20subject%3A%22Giambattista%20Basile%22%20OR%20creator%3A%22Basile%2C%20Giambattista%22%20OR%20creator%3A%22Giambattista%20Basile%22%20OR%20creator%3A%22Basile%2C%20G.%22%20OR%20title%3A%22Giambattista%20Basile%22%20OR%20description%3A%22Basile%2C%20Giambattista%22%20OR%20description%3A%22Giambattista%20Basile%22)%20OR%20(%221566-1632%22%20AND%20Basile))%20AND%20(-mediatype:software%29 חומר משל ג'מבטיסטה בזילה, עליו ועל יצירתו] בארכיון האינטרנט
</div>
* [https://lccn.loc.gov/n50018435 ג'מבטיסטה בזילה], רשומה באתר ספריית הקונגרס
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים איטלקים
קטגוריה:סופרים איטלקים
קטגוריה:ילידי 1566
קטגוריה:נפטרים ב-1632
הקונגרס הציוני העולמי ה-18

הקונגרס הציוני ה-18 התקיים ב-21 באוגוסט - 4 בספטמבר 1933 בעיר פראג שבצ'כוסלובקיה.

הקונגרס התנהל בצילו המאיים של עליית היטלר לשלטון והתגברות האנטישמיות בגרמניה, ורצח ארלוזורוב שיוחס לרוויזיוניסטים.

בקונגרס נקבעה התקווה כהמנון הרשמי של התנועה הציונית, ועל כן שרו אותו בעמידה.

נחום סוקולוב נבחר שוב לנשיא ההסתדרות הציונית העולמית.

== מנושאי הקונגרס ==
=== המתיחות עם הרוויזיוניסטים ===

דבר" מדווח על רצח ארלוזורוב|ימין]]ב-16 ביוני 1933, נרצח חיים ארלוזורוב ממנהיגי היישוב וראש המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בחוף תל אביב. הרצח, שנותר בלתי מפוענח, עורר סערה רבה ביישוב העברי והאשמות כבדות כנגד התנועה הרוויזיוניסטית.ישיבת הפתיחה של הקונגרס, [[נחום סוקולוב, נשיא הקונגרס, על בימת הנואמים]]בעת נאומיהם של נציגי הרוויזיוניסטים, קמו כל נציגי סיעת הפועלים ועזבו את האולם בהפגנתיות.

בבחירות ביולי זכו תנועות הפועלים ביותר מ-44%. והרוויזיוניסטים רק ב-16%.
הרוויזיוניסטים לא נבחרו לנשיאות הקונגרס והצעות החלטה שלהם לא הובאו להצבעה. עקב כך, מנהיג התנועה הרוויזיוניסטית זאב ז'בוטינסקי סירב לנאום.

הנשיאות אישרה הקמת ועדת-חקירה שנתמנתה לבדוק ו"לעקור נטיות, העומדות בסתירה לעקרונות היסודיים של המוסר היהודי", כלומר רעיונות הרוויזיוניסטים.

=== עליית היטלר לשלטון בגרמניה ===

בעקבות עליית היטלר לשלטון גרמניה, והתגברות האנטישמיות, מינה הקונגרס את חיים ויצמן ליושב ראש הלשכה המרכזית של הסוכנות היהודית ליישובם של יהודי גרמניה. ויצמן נועד פעמיים עם מוסוליני, באפריל 1933 ובינואר 1934, בניסיון לגייס את עזרתו להקלת מצוקת היהודים בגרמניה. מוסוליני אמר לו: "אתם זקוקים למדינה יהודית". באוקטובר 1934 העיד ויצמן בתביעה המשפטית של יהודי שווייץ נגד הפצת "הפרוטוקולים של זקני ציון".

== ראו גם ==
* התקווה#התקבלותו ביישוב, בתנועה הציונית ובמדינת ישראל
* רצח ארלוזורוב#הוויכוח ביישוב

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ועידות ציוניות לפני קום המדינה
קטגוריה:פראג: היסטוריה
קטגוריה:1933
18
התרסקנו

התרסקנו (באנגלית: WeCrashed) היא מיני-סדרת דרמה המבוססת על הפודקאסט WeCrashed: The Rise and Fall of WeWork (WeCrashed: עלייתה ונפילתה של WeWork) מאת דייוויד בראון.

המיני-סדרה עלתה לשידור בשירות "אפל TV פלוס ב-18 במרץ 2022.

==רקע עלילתי==
עלילת המיני-סדרה עוקבת אחר עלייתה והצלחתה, על תאוות הבצע ונפילתה הבלתי נמנעת של חברת הסטארט-אפ "WeWork", מבעד לנקודת מבטם של מייסדה, אדם נוימן ואשתו, רבקה.

==צוות השחקנים והדמויות==
===דמויות ראשׁיות===
* ג'ארד לטו – אדם נוימן, מייסד-שותף של חברת הסטראט-אפ "WeWork" ובעלה של רבקה.
* אן האת'וויי – רבקה נוימן, אשתו של אדם נוימן.
* קייל מרווין – מיגל מקלווי, מייסד-שותף של חברת "WeWork".
* אמריקה פררה – אלישיה קנדי

===דמויות משניות===
* רוברט אמט לוני – ריצ'רד
* או. טי. פגבנל – קמרון לאוטנר
* אנתוני אדוארדס
* סטיבן בוייר – מתיו
* קים יואי-סאנג – מסיושי סאן
* קריקט בראון – קלואי מורגן
* אנדרו ברנאפ – פיל
* שנטי השנטי – עדי נוימן
* ששון גבאי - אבא של אדם

==הפקה==
===פיתוח וליהוק===
לאחר שהיוצר לי אייזנברג חתם על הסכם רב-שנתי עם "אפל", נמסר בפברואר 2020 כי סדרת דרמה המבוססת על סיפורה של חברת "WeWork" נמצאת בפיתוח. בדצמבר 2020 הוכרז ששירות "אפל TV פלוס" הזמינה רשמית את המיני-סדרה, ועל משא ומתן עם ג'ארד לטו על התפקיד הראשי. עוד נמסר כי המיני-סדרה תבוים על ידי ג'ון רקווה וגלן פיקארה, ושעל כתיבתה ויצירתה יהיו אמונים לי אייזנברג ודרו קרבלו. חודש לאחר מכן, נמסר כי למיני-סדרה הוזמנו שמונה פרקים, ואושר ליהוקם של לטו ואן האת'ווי; שניהם משמשים כמפיקים בפועל. באפריל 2021, נמסר על ליהוקו של קייל מרווין לצוות השחקנים הראשי. ביולי 2021, נמסר על ליהוקה של אמריקה פררה לצוות השחקנים הראשי. באוגוסט 2021, נמסר על ליהוקו של או. טי. פגבנל לתפקיד משני.
===צילומים===
במאי 2021, נמסר על צילומי המיני-סדרה בניו יורק. ב-21 בספטמבר 2021, האת'ווי הצהירה כי הצילומים הסתיימו.

==שידור==
בינואר 2022, נמסר כי המיני-סדרה עתידה לעלות לשידור ב-18 במרץ 2022, כאשר שלושת הפרקים הראשונים יהיו זמינים באופן מיידי והשאר ישודרו על בסיס שבועי עד ל-22 באפריל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:אפל TV פלוס: תוכניות וסדרות
אר דקו של שנות ה-20 וה-30

אר דקו של שנות ה-20 וה-30 (באנגלית: "Art Deco of the 20s and 30s") הוא ספר תולדות האמנות מאת ההיסטוריון האנגלי בוויס הילייר . הוא פורסם במקור בשנת 1968 על ידי סטודיו ויסטה. המחבר דן כיצד סגנונות הקוביזם, האקספרסיוניזם, אמנות מצרים העתיקה, אמנות המאיה וכן הלאה השפיעו על האר דקו, וכיצד האר דקו עצמו שינה את סגנון הדיסציפלינות השונות כמו אדריכלות מודרנית, תכשיטים, קרמיקה, כלי שולחן, עבודות מתכת, זכוכית, טקסטיל ועוד רבים אחרים.

==השפעות==
לפי ההיסטוריון תומאס מלינס, פרסום ספר זה ב-1968 הוא שהביא לתרבות הפופולרית את המונח אר דקו.אחרת, ייתכן שהז'אנר היה נכלל בתוך האמנות המודרנית.

==ראו גם==
* הסגנון הבינלאומי

==קישורים חיצוניים==
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://books.google.com/books/about/Art_Deco_of_the_20s_and_30s.html?id=7YBPAAAAMAAJ&redir_esc=y Profile on Google Books]
</div>
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:אר דקו
ASK (אפנון)

הצורה הפשוטה ביותר של ASK, אפנון On-Off-Keying (בראשי תיבות: OOK)
ASK (ראשי תיבות של: Amplitude Shift Keying) הוא סוג של אפנון דיגיטלי המייצג נתונים דיגיטליים כווריאציות במשרעת של גל נושא.

במערכת ASK, סימן (symbol) המייצג סיביות אחת או יותר, מועבר על ידי שידור של גל נושא בעל משרעת קבועה בתדר קבוע למשך זמן מסוים. לדוגמה, אם כל סימן מייצג סיבית בודדת, אזי גל הנושא יכול להיות משודר במשרעת אופטימלית כאשר ערך הקלט הוא 1, אך משודר במשערת מופחתת (או בכלל לא משודר) כאשר ערך הקלט הוא 0.

בדומה ל-AM, אפנון ASK הוא גם ליניארי ורגיש לרעש אטמוספירי, הפרעות אלקטרומגנטיות, תנאי התפשטות במסלולים שונים ב- PSTN וכו'. גם תהליכי האפנון של ASK וגם תהליכי הפענוח שלו הם זולים יחסית.

טכניקת ASK משמשת גם בדרך כלל להעברת נתונים דיגיטליים על גבי סיבים אופטיים. עבור משדרי LED, הספרה הבינארית 1 מיוצגת על ידי פולס קצר של אור והספרה הבינארית מיוצגת 0 על ידי היעדר אור. למשדרי לייזר יש בדרך כלל זרם "הטיה" קבוע שגורם למכשיר לפלוט רמת אור נמוכה. רמה נמוכה זו מייצגת 0 בינארי, בעוד שגל אור בעל משרעת גבוהה יותר מייצג 1 בינארי.

== תיאור ==
כל מערכת אפנון דיגיטלית משתמשת במספר סופי של אותות נפרדים כדי לייצג נתונים דיגיטליים. ASK משתמש במספר סופי של אמפליטודות (משרעות), כאשר לכל אחת מהן הוקצה דפוס ייחודי של ספרות בינאריות. בדרך כלל, כל משרעת מקודדת מספר שווה של סיביות. כל דפוס של סיביות יוצר את הסימן (symbol) שמיוצג על ידי המשרעת המסוימת. המפענח (demodolator), שתוכנן במיוחד עבור ערכת הסימנים המשמשת את המאפנן, קובע את משרעת האות המתקבל וממפה אותו בחזרה לסימן שהוא מייצג, ובכך משחזר את הנתונים המקוריים. התדירות והמופע של הנושא נשמרים קבועים.

הצורה הפשוטה והנפוצה ביותר של ASK פועלת כמתג, תוך שימוש בנוכחות של גל נושא כדי לציין 1 בינארי והיעדר שלו כדי לציין 0 בינארי. סוג זה של אפנון נקרא On-Off-Keying (OOK), והוא משמש בתדרי רדיו להעברת קוד מורס.

פותחו גם שיטות קידוד מתוחכמות יותר המייצגות נתונים בקבוצות תוך שימוש ברמות משרעת נוספות. לדוגמה, ערכת קידוד של ארבע רמות יכולה לייצג שני סיביות עם כל שינוי באמפליטודה; סכימה של שמונה רמות יכולה לייצג שלוש סיביות; וכולי. צורות אלו של ASK דורשות יחס אות לרעש גבוה להתאוששותן, שכן מטבען חלק ניכר מהאות מועבר בהספק מופחת.

== ראו גם ==
* Amplitude Modulation (AM)
* Frequency-shift keying (FSK)
* Phase-shift keying (PSK)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אפנון
רנה בזן

רנה פרנסואה ניקולה מארי בזן (בצרפתית: René François Nicolas Marie Bazin; 26 בדצמבר 1853 – 20 ביולי 1932) היה סופר צרפתי. משפטן בהשכלתו.

רנה בזן נולד באנז'ה ועבר ללימודי משפטים לפריז. בסיום הלימודים הוא חזר לעירו והיה מלמד משפטים באוניברסיטה מקומית.

ספריו גדושים בתיאורים ריאליים של החיים בצרפת בתקופתו. הם תורגמו לשפות נוספות אך לא לעברית.

בשנת 1904 הוא התקבל לאקדמיה הצרפתית במקום ארנסט לגובה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gutenberg.org/author/Bazin,+René מיצירותיו של רנה בזן], באתר פרויקט גוטנברג
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1853
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1932
תאודור ראלי

תאודור ז'אק ראלי (באנגלית: Théodore Ralli; ביוונית: Θεόδωρος Ράλλης; 16 בפברואר 1852 – 2 באוקטובר 1909) צייר יווני בצבעי מים שעבד בעיקר בצרפת וצייר במצרים.

הוא צייר יצירות ז'אנר, פורטרטים, דמויות מקומיות, נושאים אדריכליים, פנים עם דמויות ובעלי חיים. אבל הוא ידוע בעיקר בזכות ציוריו האוריינטליסטיים.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נשלח לפריז בחסות המלך אותון של יוון ולמד אצל ז'אן-לאון ז'רום, צייר ופרופסור צרפתי בבית הספר לאמנויות יפות, ואצל ז'אן-ז'ול-אנטואן לקומטה דו נואי, שניהם ידועים בציוריהם האוריינטליסטיים.

לאחר מכן נסע ראלי לצפון אפריקה ובמזרח התיכון, והתיישב לזמן מה בקהיר, מצרים. כאן הוא מצא את השראתו למיסטיקה הרומנטית ולחושניות של ציוריו האוריינטליסטיים הרבים. ציורי הז'אנר האחרים שלו היו לרוב זכרונות נוסטלגיים מהחיים והמנהגים של מולדתו היוונית, שאותם תיאר בחרדת קודש עדינה ומרגשת. ציוריו נעשו תוך תשומת לב רבה לפרטים, תוך הקפדה רבה על תלבושות והבעות פנים. מקורות האור המגוונים בציוריו כגון קרני אור, נרות או הגחלים הזוהרות באח מוצגים בצבעים רכים.<ref>Benezit, E., Dictionnaire des Peintres, Sculpteurs, Dessinateurs et Graveurs - Librairie Gründ, Paris, 1976;</ref>

התערוכה הראשונה של ראלי הייתה בסלון בפריז בשנת 1875. מ-1879 הציג באופן קבוע באקדמיה המלכותית בלונדון. הוא היה חבר באגודת האומנים הצרפתית שם קיבל ציון כבוד ב-1885, ומדליית כסף ב-1889 על כל עבודתו. הוא הציג את ציוריו בסלון דה רואן (1897, 1903, 1906 ו-1909) וגם באתונה במהלך המשחקים האולימפיים של 1896. הוא גם שימש כשופט בתחרות ב-1900 בתערוכה העולמית של פריז. בשנת 1901 הוא הפך לאביר של לגיון הכבוד.

לאחר מותו הוא נשכח. שמו אפילו לא נכלל במילון גרוב לאמנות. רוב ציוריו נמצאים עדיין באוספים פרטיים ורק מוזיאונים בודדים רכשו אי פעם את יצירותיו. כמה מציוריו נמכרו במכירה פומבית במאה ה-20, אך קיבלו מחירים צנועים. עם זאת, במאה ה-21, ציוריו התגלו מחדש והם נמכרים במחירים שהם פי עשרה מאלה שהיו כמה שנים קודם לכן. הם ומשיגים מחירים מ-30,000 עד 100,000 אירו.

ב-14 בנובמבר 2007 נמכר ציור שלו ב-200,000 אירו בסותביס בלונדון, ובינואר 2008, הציור עצמו נמכר במחיר שיא של 670,000 אירו לאספן יווני במכירה פומבית בגנט, בלגיה. לאחר מכן, נמכר ציור שמן על בד שלו, על ידי בונהמס בלונדון ב-25 במאי 2008, והשיגה מחיר של 600,000 ליש"ט.<ref>See Bonhams own catalogue, re. 'The Greek Sale' of 20/5/08, Lot 36, p42-45, four pages of illustration.</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Aspiotis 145.jpg|אישה ממגארה

File:Aspiotis 236.jpg|צ'רקסית עושה אמבטיה

File:Theodore jacques ralli on shipboard122054).jpg|על הספינה

File:Aspiotis 148.jpg|הקטורת

File:Aspiotis 147.jpg|הפליטים

File:The Seven Rabbis in Jerusalem.png|שבעת הרבנים בירושלים

File:Theodoros Rallis - Medea.jpeg|מדיאה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים יוונים
קטגוריה:ילידי 1852
קטגוריה:נפטרים ב-1909
צבי צפרירי

ממוזער
צבי צפרירי (נולד ב-1930) היה מנכ"ל רכבת ישראל ויו"ר חברת הפחם.

== ביוגרפיה ==
צפרירי שירת בצה"ל והשתחרר לאחר מלחמת סיני בדרגת רב-סרן. בתחילת שנות ה-60 עבד במשרד הביטחון והוא הקים בו את היחידה להכוונת חיילים משוחררים. בהמשך היה נציג המשרד בלונדון ותפקידו האחרון טרם התמנה למנכ"ל הרכבת היה סמנכ"ל לתפקידים כלליים במשרד הביטחון.<ref name=":0"></ref><ref></ref>

ב-3 בנובמבר 1974 אושר מינויו למנכ"ל הרכבת.<ref name=":0" /> בתקופתו החליט צפרירי על הקמת מוזיאון רכבת ישראל בחיפה.<ref></ref> לאורך כהונתו התבטא בפומבי כי על מנת שהרכבת תוכל להשלים פרויקטים עליה להפוך מיחידת סמך במשרד התחבורה לחברה ממשלתית בע"מ וכן מתח ביקורת על כך שרבים מקרונות הרכבת ישנים מאוד ולא בטיחותיים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> במהלך כהונתו התרחש אסון הבונים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-14 באוקטובר 1985 הגיש צפרירי מכתב התפטרות לשר התחבורה חיים קורפו, ההתפטרות נכנסה לתוקפה כחודשיים מאוחר יותר. לטענת צפרירי ההתפטרות נבעה מכך שלא אפשרו לו לממש את תוכניותיו לגבי הרכבת.<ref></ref> בתגובה הגישו 28 חברי הנהלת הרכבת מכתב לשר התחבורה קורפו בו ביקשו להחזיר את צפרירי לתפקיד המנכ"ל.<ref></ref>

לאחר פרישתו מרכבת ישראל מונה ב-1986 ליו"ר חברת הפחם.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי רכבת ישראל
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
פול דשאנל

פול אז'ן לואי דשאנל (בצרפתית: Paul Eugène Louis Deschanel; 13 בפברואר 1855 – 28 באפריל 1922) היה מדינאי ועיתונאי צרפתי בתקופת הרפובליקה השלישית. דשאנל, חבר סיעת 'ברית הרפובליקנים הדמוקרטית' היה חבר האספה הלאומית ובהמשך נשיאה, חבר הסנאט ונשיא צרפת במהלך שנת 1920.

דשאנל היה בנו של האקדמאי אמיל דשאנל, ממתנגדיו של נפוליאון השלישי, קיסר הצרפתים. בעקבות הגליית אביו מצרפת, דשאנל נולד בבלגיה (אחד משני נשיאים בלבד שנולדו מחוץ לצרפת, לצד ואלרי ז'יסקר ד'אסטן). דשאנל התחנך בתיכון לואי הגדול ובהמשך במכון למדע המדינה פריז. ב-1885 נבחר לאספה הלאומית והיה לחבר בסיעת 'ברית הרפובליקנים הדמוקרטית' שדגלה בשמרנות ליברלית, לסה פר ועקרון החופש מדת (Laïcité).

במהלך המשבר המרוקאי השני עמד בראש המשלחת הצרפתית בקביעת הסכם הסדר מול הקיסרות הגרמנית. ב-1920 הביס את ראש הממשלה ז'ורז' קלמנסו בבחירות הפנימיות לנשיאות, והחליף את רמון פואנקרה בפברואר אותה השנה. לאחר בחירתו לנשיא החלה התדרדרות חריפה בבריאותו הנפשית וב-24 במאי 1920 אף נפל מקרון הרכבת הנשיאותי ונמצא תוֹעֶה בדרכו. מצבו הבריאותי הקשה עליו במילוי משרותיו ומחויבויותיו ובספטמבר אותה השנה התפטר מתפקידו והוחלף בראש הממשלה, אלכסנדר מילראן. לאחר התפטרותו טופל לשלושה חודשים בסנטוריום ועם שחרורו שב לחיים ציבוריים עד לפטירתו שנה לאחר מכן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.elysee.fr/en/paul-deschanel פול דשאנל], באתר ארמון האליזה 

קטגוריה:יושבי ראש האספה הלאומית (צרפת)
קטגוריה:נשיאי צרפת בתקופת הרפובליקה השלישית
קטגוריה:נשיאי צרפת
קטגוריה:צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1922
אבי אלפסי

אבי אלפסי (נולד ב-18 בדצמבר 1980) הוא כדורגלן ישראלי ששיחק בעמדת קשר ופרש בשנת 2014. הוא שיחק בעבר במכבי נתניה, בהפועל כפר סבא, בהפועל עכו ומועדון מכבי אום אל פאחם.<ref></ref>

החל מעונת 2010/11 הוא שיחק בליגות אזוריות ופרש לאחר עונת 2013/14.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני מכבי אום אל-פחם
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
נאוה בן-אור

נשיא המדינה, יצחק הרצוג ולרעייתו, מיכל הרצוג. לצידה פרופ' כרמית כץ מאוניברסיטת תל אביב, 13 בדצמבר 2021]]
נאוה בן-אור (נולדה בשנת 1955) היא עורכת דין ושופטת ישראלית שכיהנה כשופטת בית המשפט המחוזי בירושלים ולפני כן, כמשנה לפרקליט המדינה לעניינים פליליים.

== ביוגרפיה ==
נאוה בן-אור נולדה בשנת 1955 בארצות הברית ובשנת 1957 עלתה לישראל.<ref>, </ref> בין השנים 1973 ל-1975 שירתה בצה"ל. לאחר שירותה הצבאי היא החלה בלימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, אותם סיימה בשנת 1980. במקביל בשנים 1978 ל-1980 התמחתה אצל שופט בית המשפט העליון, מנחם אלון ובפרקליטות המדינה אצל הפרקליטה דורית ביניש (לימים פרקליטת המדינה ונשיאת בית המשפט העליון). בפברואר 1981 הוסמכה כעורכת דין.<ref name=":0"></ref>

בין השנים 1981 ל-2004 עבדה במחלקה הפלילית בפרקליטות המדינה ובשנת 1995 מונתה למנהלת המחלקה. בשנת 2001 מונתה למשנה לפרקליטת המדינה, עדנה ארבל, לעניינים פליליים. בשנת 1998 סיימה תואר שני במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים.<ref name=":0" /> התמחותה העיקרית היא במשפט מנהלי ובמשפט אזרחי–מסחרי, בין היתר, תובענות ייצוגיות מנהליות, דיני תחרות, סכסוכים חוזיים לרבות במקרקעין, דיני מכרזים ודיני תכנון ובנייה.<ref name=":1"></ref>

בין השנים 2004 ל-2007 שימשה מרצה בכירה למדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית וביוני 2007 מונתה לשופטת בבית המשפט המחוזי בירושלים. בשנת 2010 החלה לכהן כראש בית הדין לתחרות (בית הדין להגבלים עסקיים) עד לפרישתה ב-2 באוקטובר 2018.<ref name=":0" />

היא הייתה מועמדת מספר פעמים לכהונה בבית המשפט העליון ונהנתה מתמיכתן של הנשיאה לשעבר, דורית ביניש, ושרת המשפטים, ציפי לבני.<ref></ref><ref></ref>

היא בעלת תואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של הרעיונות מאוניברסיטת תל אביב. כיום היא משמשת מגשרת ובוררת במשכן לבוררות ופתרון סכסוכים וחברת הוועדה המייעצת של מרכז חת במכללה למינהל לחקר התחרות והרגולציה.<ref></ref><ref name=":1" /> באוגוסט 2020 מונתה ליושבת ראש הוועדה הציבורית לשינוי מדיניות ביחס לפגיעה מינית בתקופת הילדות.<ref></ref> בנובמבר 2021 מונתה לעמוד בראש ועדה של איגי שתחקור את נושא הפגיעות המיניות בקרב נוער להט"ב וכן בקרב מתנדבי ומתנדבות הארגון.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.cadr.co.il/נאוה-בן-אור/ נאוה בן-אור], באתר המשכן לבוררות
* [https://www.colman.ac.il/teaching/lecturers/nava-ben-or/ נאוה בן-אור], באתר מרכז חת לחקר התחרות והרגולציה של המיכללה למינהל
* נאוה בן אור, "[https://openscholar.huji.ac.il/minervacenter/blog/ben-or הסתה לגזענות(?)נגד חרדים, חופש הביטוי, ומה שביניהם]", שיח.זכויות@מינרבה, 13 בדצמבר 2023.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שופטות בית המשפט המחוזי בירושלים
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בירושלים
קטגוריה:עובדות פרקליטות המדינה
קטגוריה:עובדי פרקליטות המדינה
קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:מגשרות ישראליות
קטגוריה:מגשרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:יושבי ראש ועדות ציבוריות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
מיקי כספי

מיקי כספי (נולדה ב-7 ביוני 1961) היא קליגרפית ישראלית-אמריקאית ואמנית אשר מתמחה באמנות יהודית.

== ביוגרפיה ==
כספי גדלה בהיילנד פארק, אילינוי על ידי שני אמנים, תלמה ופיליפ פדאוור,<ref></ref> שעודדו אמנות ויצרתיות מגיל צעיר. היא התגוררה בישראל בקיבוץ נחשון במשך שלוש שנים (1970 עד 1973).<ref></ref> לאחר שחזרה להיילנד פארק, היא למדה אמנות בקולומביה קולג' בשיקגו.<ref name=":0"></ref>

== קריירה ==
כספי עבדה כאמנית-מגורים במרכז למורים יהודיים של קוהל בווילמט, אילינוי.<ref></ref> לאחר שסיימה את לימודיה בקולג' קולומביה בשנת 1982, שבה לישראל, התגוררה בקיבוץ הראל ולאחר מכן בירושלים. היא הייתה אמנית עצמאית וקליגרפית בישראל במשך 7 שנים לפני שחזרה לארצות הברית ב-1989 והקימה את החברה שלה Caspi Cards & Art.<ref></ref> מאות מעיצוביה הופיעו על גבי כרטיסי ברכה, הדפסי אמנות יהדות, לוחות שנה וידועה בחידושיה של האמנות היהודית.<ref></ref> היא כתבה את מסמך הכתובה הראשון שעודד נישואים חד-מיניים ב-1994,<ref></ref> לפני חוקי נישואים חד מיניים חלו בארצות הברית.

כספי שואבת את השראתה ממקומות רבים, כולל ממוטיבים יהודיים מסורתיים, תאורה פרסית וערבית, גרפיקה עכשווית, וכן מארט נובו וארט דקו.<ref></ref> האומנות שלה הוצגה בירושלים, בתל אביב-יפו, בשיקגו, בסן פרנסיסקו ובבוסטון, ואיוריה הופיעו בספרי ילדים עבריים ובפרסומים באנגלית.<ref></ref>

כספי התנדבה בבית הספר הוראס מאן בניוטון, מסצ'וסטס. בשנת 2011, בית הספר העברי באוקלנד השתמש ביצירות האמנות שלה כנקודת יציאה לתלמידים ליצירת יצירות אמנות משלהם.<ref></ref> היא איירה ספרים, כולל ההוצאה המחודשת של מתנת הים, 1930 [מתנת הים] מאת לוין קיפניס משנת 1987, שייצגה את ישראל בהזמנת ספרי הילדים הבינלאומית.<ref>Markell, Cecille (18 October 1990). "The Jewish Advocate". p. 14.</ref>

כספי משלבת אלמנטים של הטבע בחלק גדול מיצירות האמנות שלה.<ref></ref> כיום היא מתגוררת בניוטון, מסצ'וסטס, נשואה ויש לה שלושה ילדים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קליגרפים
קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:אמניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי מכללת קולומביה בשיקגו
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:מסצ'וסטס: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
גאורגי אדלסון-ולסקי

גאורגי אדלסון-ולסקי (ברוסית: Гео́ргий Макси́мович Адельсо́н-Ве́льский; 8 בינואר 1922 – 26 באפריל 2014) היה מתמטיקאי ומדען מחשב ישראלי.

== ביוגרפיה וקריירה ==
גאורגי נולד בסמרה, והתחנך להיות מתמטיקאי. המאמר הראשון שלו, עם עמיתו לסטודנט ובסופו של דבר משתף פעולה ארוך טווח שלו, אלכסנדר קרונוד ב-1945, זכה בפרס מהאגודה המתמטית של מוסקבה.<ref name=":0"></ref> הוא וקרונרוד היו תלמידיו האחרונים של ניקולאי לוזין, והוא קיבל את הדוקטורט שלו ב-1949 בהנחיית ישראל גלפנד.<ref></ref>

הוא החל לעבוד בבינה מלאכותית ובנושאים יישומיים אחרים בסוף שנות ה-50. הוא המציא את עץ AVL יחד עם יבגני לנדיס בשנת 1962. העץ היה מבנה נתונים הראשון מסוגו.<ref></ref>

החל משנת 1963, עמד אדלסון-ולסקי בראש פיתוח תוכנת שחמט ממוחשבת במכון לפיזיקה תאורטית וניסויית במוסקבה. חידושיו כללו את השימוש הראשון ב-bitboards (שיטה נפוצה כיום לייצוג עמדות משחק) בשחמט מחשבים.<ref name=":1"></ref> התוכנה ניצחה את תוכנת קוטוק-מקארתי במשחק השחמט הראשון בין תוכנות מחשב, גם ב-1966, והיא בסופו של דבר התפתחה לתוכנה קאיסה, התוכנה האלופה הראשונה בעולם בשחמט מחשבים.<ref></ref>

באוגוסט 1992 עבר אדלסון-ולסקי לישראל, והוא התגורר באשדוד.

הוא עבד כפרופסור במחלקה למתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטת בר-אילן.

אדלסון-ולסקי נפטר ב-26 באפריל 2014, בגיל 92, בדירתו בגבעתיים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתמטיקאים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:ממציאים רוסים
קטגוריה:ממציאים ישראלים
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מתמטיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
יולי נובק

יולי נובק (נולדה ב-12 במאי 1982) היא עורכת דין ואקטיביסטית ישראלית, מנכ"לית ארגון בצלם, ולשעבר מנכ"לית ארגון "שוברים שתיקה" בין השנים 2012–2017.

==ביוגרפיה==

יולי נובק נולדה ב-1982 בתל אביב וגדלה ברמת גן, בת לאב איש עסקים ולאם קצינה במפקדת קצין חינוך ראשי. יש לה שלושה אחים. שירתה בצה"ל במשך חמש שנים כקצינת מבצעים בחיל האוויר. למדה לתואר ראשון ושני במשפטים במסגרת התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב, התמחתה בפרקליטות המדינה והוסמכה כעורכת דין.

נובק כיהנה כמנכ"לית ארגון "שוברים שתיקה" בין השנים 2012–2017, במהלכן התמודדה עם קמפיין דה-לגיטימיזציה נגד הארגון,<ref></ref><ref></ref> שהוביל למתקפה<ref></ref> של מוסדות המדינה והציבור הישראלי עליו. הפולמוס סביב הארגון למעשה לא נגמר, וממשיך גם כיום.

באוגוסט 2017 סיימה את תפקידה<ref></ref> ועזבה את "שוברים שתיקה" וגם את ישראל, במטרה לטייל בעולם ולעבד את מה שעברה בשנותיה בתפקיד. לאחר כמה שנים של נדודים, באיסלנד, בפורטוגל, באירלנד ובדרום אפריקה, במהלכן החלה לכתוב ספר אוטוביוגרפי על חוויותיה, חזרה לישראל. בינואר 2022 יצא לאור ספר הביכורים שלה, "מי את בכלל", בהוצאת ספרי עליית הגג והוצאת ידיעות אחרונות,<ref></ref><ref></ref> העוסק בתקופת כהונתה בתפקיד, ובשנים שעברו מאז.<ref></ref>

בעבר שמשה חברת דירקטוריון חוש"ן - חינוך ושינוי.

בשנת 2023 מונתה למנכ"לית ארגון בצלם, במקומו של חגי אלעד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://facebook.com/story.php?story_fbid=1242378132457396&id=161096657252221&_rdr יולי נובק בראיון בתוכנית "לונדון וקירשנבאום"]
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.vanleer.org.il/סרטונים/human-rights-organizations-working-in-challenging-environments-ms-yuli-novak/ Human Rights Organizations Working in Challenging Environments], Van Leer, 4 December, 2017
</div>
על ספרה:
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:פעילי שוברים שתיקה
קטגוריה:כותבות אוטוביוגרפיה ישראליות
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:פעילות פוליטיות ישראליות
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חיילות חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
טום החתול

תומאס "טום" החתול (באנגלית: Thomas "Tom" Cat) הוא דמות בדיונית ואחד משני הגיבורים הראשיים (לצד ג'רי העכבר) בסדרת סרטי ההנפשה הקצרים של מטרו גולדווין מאייר "טום וג'רי", שנוצרו במקור על ידי ויליאם האנה וג'וזף ברברה.

טום הוא חתול בית מואנש כחול/אפור, אשר נוטה להיות חמדן, עצלן, ואנוכי. טום הוא האויב המושבע של ג'רי העכבר. כמעט בכל פרק, טום רוצה ללכוד את ג'רי. על אף שטום נחוש במיוחד להצליח בכך, ועל אף שהוא משקיע בכך אנרגיה רבה, טום לעולם לא מצליח ללכוד את ג'רי. טום מושפל על ידי ג'רי לעיתים רבות, אבל הוא אף פעם לא מוותר ותמיד ממשיך לנסות.

אף על פי שרבות מדמויות המשנה מדברות, טום וג'רי ממעטים לדבר.

הופעת הבכורה של הדמות הייתה בסרטון ההנפשה הקצר של MGM משנת 1940 בשם "Puss Gets the Boot". בהופעת הבכורה של הדמות הוא כונה "ג'ספר". שמו שונה ל"טום" החל מההופעה השנייה של הדמות בסרטון "The Midnight Snack".

== דיבוב ==
להלן השחקנים אשר דיבבו את הדמות לאורך השנים:
{|
| valign = top |
* הארי לאנג (1940–1953)
* ויליאם האנה (1941–1958, 2006, 2014–הווה)
* ג'רי מאן (1944; 1946)
* בילי בלצ'ר (1944; 1946, 1950)
* אירה "באק" וודס<ref name=":1"></ref> (1946)
* פרנק גרהאם<ref name=":1" /> (1946)
* קן דרבי (1950)
* דאוס באטלר (1950, 1957)
* אלן סוויפט<ref name=":0"></ref> / ג'ין דייטש<ref name=":0" /> (1961–1962)
* מל בלאן (1963–1967)
* טרנס מונק (1964, 1967)
* צ'אק ג'ונס (1965–1967)
* ארטה ג'ונסון
* אייב לאביטו (1966–1967)
* ג'ון סטפנסון
* דון מסיק
* לו שיימר
| valign = top |
* פרנק וולקר
* ריצ'רד קינד (1992)
* ג'ף ברגמן
* אלן מריוט
* ג'ף בנט
* מארק סילק
* ספייק ברנדט
* בילי ווסט
* דון בראון
* ריץ' דנהקל
* טום קני
* דייב ב. מיטשל
* רנה מוג'יקה
* קאייג'י טאנג<ref></ref>
* אריק באוזה
* סת' מקפרלן (2013): איש משפחה
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טום וג'רי
קטגוריה:חתולים בדיוניים
מרדכי לוי

מרדכי לוי תלמי (נולד ב-1956) הוא ספורטאי ספורט נכים, שחקן כדורשער בנבחרת העיוורים של ישראל לשתי אולימפיאדות.

== ביוגרפיה ==
לוי נולד וגדל בדגניה, התגייס לשירות צבאי בשנת 1974 ושירת בחיל השריון. הוא הוכשר כמפקד טנק וכקצין שריון ושירת בבסיס צאלים.

באוקטובר 1976 נפצע במהלך תאונת אימונים, בעקבותיה נקטעה ידו השמאלית והוא איבד את מאור עיניו. הוא עבר שיקום בבית החולים תל השומר ולאחריו החל להתאמן בבית הלוחם והיה חבר נבחרת הכדורשער איתה התחרה ב וב.

בסוף שנות השבעים לוי סיים קורס תכנות מחשבים בטכניון ועבד כשבע שנים ביחידת המחשוב של מפעלי הקיבוצים. בשנת 1987 חזר לשירות קבע ביחידת המחשוב של אגף כח אדם ולאחר מכן כמפקד מדור המחשוב של המשטרה הצבאית. את שירותו סיים בדרגת סגן אלוף לאחר 16 שנים ובמשך עשור עבד באגף מערכות מידע של חברת נמלי ישראל.

לוי פעיל בהנהגת ארגון נכי צה"ל והוא חבר ההנהלה של הספרייה המרכזית לעיוורים. מלבד לימודי התכנות הוא בוגר לימודי מנהל עסקים בקריה אקדמית אונו, תואר ראשון בתולדות ארץ ישראל באוניברסיטת תל אביב ותואר שני בתולדות ישראל באוניברסיטת בר-אילן.

לוי נשוי ואב לארבעה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/mordechai-levi פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:אתלטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורשער ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחקני כדורשער במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחקני כדורשער במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:עיוורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
קטגוריה:דגניה א': אישים
ג'רי העכבר

בובת ענק מרחפת של ג'רי העכבר במצעד אמריקני ב-4 ביולי
ג'רי העכבר (באנגלית: Jerry Mouse) הוא דמות בדיונית ואחד משני הגיבורים הראשיים (לצד טום החתול) בסדרת סרטי ההנפשה הקצרים של מטרו גולדווין מאייר "טום וג'רי", שנוצרו במקור על ידי ויליאם האנה וג'וזף ברברה.

ג'רי הוא עכבר בית אנתרופומורפי חום. ג'רי הוא האויב המושבע של טום החתול. כמעט בכל פרק, טום מבקש ללכוד את ג'רי. על אף שטום נחוש במיוחד להצליח בכך, ועל אף שהוא משקיע בכך אנרגיה רבה, טום לעולם לא מצליח ללכוד את ג'רי. טום מושפל על ידי ג'רי לעיתים רבות, אבל הוא אף פעם לא מוותר ותמיד ממשיך לנסות ללכוד את ג'רי.

אף על פי שרבות מדמויות המשנה מדברות, טום וג'רי ממעטים לדבר.

הופעת הבכורה של הדמות הייתה בסרטון ההנפשה הקצר של MGM משנת 1940 בשם "Puss Gets the Boot". בהופעת הבכורה של הדמות הוא כונה "ג'ינקס". שמו שונה ל"ג'רי" החל מההופעה השנייה של הדמות בסרטון "The Midnight Snack".

== דיבוב ==
להלן השחקנים אשר דיבבו את הדמות לאורך השנים:

{|
| valign = top |
* ויליאם האנה
* שרה ברנר
* ליליאן רנדולף
* פול פריס
* דאוס באטלר
* אלן סוויפט
* ג'ין דייטש
* מל בלאן
* טרנס מונק
* ג'ין טיץ'
* צ'אק ג'ונס
* ווקר אדמיסטון
* אייב לויטו
* דייל מקנון
* ג'ון סטפנסון
| valign = top |
* לו שיימר
* פרנק וולקר
* דנה היל
* ג'ף ברגמן
* אלן מריוט
* מארק סילק
* די בראדלי בייקר
* ספייק ברנדט
* סמואל וינסנט
* ריץ' דנהקל
* ריק זיף
* ג'ניס קאווי
* אנדרה סוגליוזו
* אריק באוזה
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טום וג'רי
קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:עכברים בדיוניים
המשחקים הפאן-אמריקאיים 1951

המשחקים הפאן-אמריקאיים נערכו לראשונה בשנת 1951. הם התקיימו בעיר בואנוס איירס בירת ארגנטינה מ-25 בפברואר ועד 9 במרץ, בהשתתפות 2,513 ספורטאים מ-21 מדינות.

==המשחקים==
בוועידת הספורט הפאן-אמריקאית ב-1940 הוחלט על עריכת המשחקים בפעם הראשונה בבואנוס איירס בשנת 1942, אך הם בוטלו בשל מלחמת העולם השנייה. בוועידה השנייה בשנת 1948 הוחלט כי הם ייערכו בעיר בשנת 1951.

טקס הפתיחה של המשחקים התקיים באצטדיון מועדון המרוצים, שנחנך מספר חודשים לפני כן. האתלט היווני אריסטאידיס רובאניס הדליק את לפיד המשחקים. האתלט דלפו קבררה נשא את דגל המשלחת הארגנטינאית. הטקס נערך במעמד נשיא ארגנטינה חואן דומינגו פרון ונשיא ועד הספורט הפאן-אמריקאי אוורי ברנדג'.

המשחקים הבאים נערכו בשנת 1955 בעיר מקסיקו סיטי.

==ענפי ספורט==
במשחקים נערכו תחרויות בענפי הספורט הבאים:

==אתרי המשחקים==
* אצטדיון ריו דה לה פלטה - אתלטיקה
* אצטדיון לונה פארק - איגרוף וכדורסל
* אצטדיון מועדון המרוצים - כדורגל
* המועדון האוניברסיטאי של בואנוס איירס - קפיצה למים, שחייה, כדורמים
* המסלול הלאומי דה רמו בעיר טיגרה - חתירה
* הוולודרום העירוני - רכיבה על אופניים
מגורי הספורטאים הוקמו בכפר הפאן-אמריקאי בקאמפו דה מאיו. 

==טבלת המדליות==
ספורטאים מ-17 מדינות זכו במדליות במהלך המשחקים. להלן התוצאות של עשר המדינות שהגיעו ראשונות בדירוג המדליות:
{| class="wikitable sortable"
|-
! דירוג
! משלחת
| bgcolor="gold" | זהב 
| bgcolor="silver" |כסף
| bgcolor="CC9966" |ארד
! סך הכול 
|- align=center
|-
| 1|| || 63 || 43 || 36 || 142
|-
| 2|| || 46 || 34 || 21 || 101
|-
| 3|| || 8 || 19 || 12 || 39
|-
| 4|| || 6 || 7 || 8 || 21
|-
| 5|| || 5 || 15 || 13 || 33
|-
| 6|| || 5 || 7 || 23 || 35
|-
| 7|| || 2 || 5 || 7 || 14
|-
| 8|| || 1 || 2 || 0 || 3
|-
| 9 || || 1 || 0 || 1 || 2
|-
| 10|| || 1 || 0 || 0 || 1
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.panamsports.org/downloads/pdf/panamgames/1951-buenos-aires-memoria.pdf על המשחקים], באתר Panamsports.org 

קטגוריה:בואנוס איירס: תחרויות ספורט
קטגוריה:אמריקה: ספורט
קטגוריה:1951 בספורט
דולמה

דולמה הוא מאכל המבוסס על ירקות ממולאים באורז. המתכון נפוץ במטבחים של אזורים שהשתייכו בעבר לאימפריה העות'מאנית והאזורים הסמוכים, כולל טורקיה, יוון, מצרים, לוב, תוניסיה, אלבניה, אלג'יריה, מרוקו, בוכרה, פרס, אזרבייג'ן, ארמניה, ירדן, סוריה, לבנון, עיראק, איראן, סודאן, גאורגיה (טוֹלְמָהּ בגאורגית) ומדינות שונות באזור דרום אסיה. בארמניה ובטורקיה המילה "דולמה" משמשת לתיאור כל פריט מזון שמכיל מלית כלשהי. סרמאלה היא גרסה של דולמה.

== מרכיבים והכנה ==

הירקות העיקריים המשמשים למילוי בדולמה הם חצילים, קישואים, בצלים, עגבניות, פלפלים ועלי גפן (הגרסה הפופולרית ביותר).

המילוי מכיל בדרך כלל תערובת של אורז, בצל, בשר בקר טחון ומרכיבים אחרים.

להכנה, הירק הממולא מרוקן חלקית מתוכנו, וממולא בתערובת המילוי. בשימוש בעלי גפן המילוי נעטף בעלה גפן תוך יצירת מעטפת סגורה. הירקות הממולאים בתערובת מבושלים בתוך רוטב, המכיל לעיתים רכז רימונים.

המאכל מוגש חם או קר בליווי רוטב הבישול, לעיתים גם עם יוגורט.

==גלריית תמונות ==
<gallery>
Sarma.jpg
Dolmaqirim.jpg
Tolma de repollo y legumbres.jpg
Azerbaijani Badımcan dolması.JPG
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ממולאים
קטגוריה:המטבח הטורקי
קטגוריה:המטבח האזרי
קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח הארמני
קטגוריה:המטבח הבלקני
קטגוריה:המטבח היווני
קטגוריה:המטבח הפרסי
קטגוריה:המטבח העיראקי
קטגוריה:המטבח האלבני
קטגוריה:המטבח הגאורגי
קטגוריה:המטבח הכורדי
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:המטבח היהודי ספרדי
קטגוריה:המטבח הסורי
קטגוריה:מאכלי אורז
קטגוריה:מאכלי ים
קטגוריה:מאכלי פירות
הארדנגרבידה

הארדנגרבידה (בנורווגית: Hardangervidda) היא רמה הררית הנמצאת בחלק הדרומי של מרכז נורווגיה, המשתרעת לאורך המחוזות של בוסקרוד, טלמרק והורדלנד. באזור זה נמצא אחד מהקרחונים הגדולים ביותר בנורווגיה (הארדנגריוקלן). חלק ניכר מאזור זה מכיל שטחים מוגנים הנכללים באזור "הפארק הלאומי הארדנגרבידה". אזור הארדנגרבידה מהווה יעד תיירות ופנאי פופולרי בנורווגיה אשר אידיאלי למגוון פעילויות חוץ.

== גאוגרפיה וגאולוגיה ==
הרמה משתרעת על פני כ-6,500 קמ"ר וממוקמת בגובה ממוצע של כ-1,100 מטרים מעל פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר של רמה מכונה "Sandfloegga" והיא מגיעה לגובה של 1,721 מטרים מעל פני הים.

הנוף הטיפוסי באזור הארדנגרבידה הוא חסר עצים, מכיל בריכות, אגמים, נהרות ונחלים רבים. ישנם הבדלים מהותיים בין החלק המערבי של הארדנגרבידה אשר סלעי יותר לבין החלק המזרחי של הארדנגרבידה שהוא הרבה יותר שטוח ומכיל יותר צמחייה. בנוסף לכך האקלים בחלק המערבי נוטה להיות יותר לח מאשר האקלים בחלק המזרחי של הארדנגרבידה.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
Hardangerviddaflora.jpg|נוף טיפוסי בהארדנגרבידה
Hardangervidda1.jpg|הארדנגרבידה בחורף
Ringedalsvatnet, Skjeggedal, Norway.jpg|רינגהדאלסבאטנט
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נורווגיה: גאוגרפיה
הפארק הלאומי קורקובדו

הפארק הלאומי קורקובדו (בספרדית: Parque Nacional Corcovado) הוא פארק לאומי הממוקם בחצי האי אוסה במחוז פונטרנס שבקוסטה ריקה. הפארק נוסד ב-24 באוקטובר 1975, והוא משתרע על פני כ-424 קמ"ר.

זהו הפארק הגדול ביותר בקוסטה ריקה והוא משתרע על פני כשליש משטחי חצי האי אוסה.

הפארק נחשב לעיתים רבות ליהלום שבכתר במערכת הרחבה של הגנים הלאומיים והשמורות הביולוגיות הפרוסות ברחבי קוסטה ריקה. נשיונל ג'יאוגרפיק כינה את הפארק "המיקום האינטנסיבי ביותר מבחינה ביולוגית על פני כדור הארץ מבחינת המגוון הביולוגי".

השמורה אוצרת בתוכה מגוון עצום של בעלי חיים ושל נופים בראשיתיים.

==גלריית תמונות ==
<gallery>
Parque_Nacional_Corcovado.JPG
Tapir_in_Costa_Rica.jpg
Pacific_spotted_dolphin_Costa_Rica.JPG
Central America Costa Rica Scarlet Macau.JPG
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קוסטה ריקה: גאוגרפיה
קטגוריה:פארקים לאומיים
הר בארדן

הר בארדן (באנגלית: Mount Barden) הוא הר ברכס סנטינל, בצפון הרי אלזוורת' בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם 4.6 קילומטרים צפונית-מערבית מהר שארפ.

הר בארדן מתנשא מעל קרחון ז'נדה שממזרח לו.

גובהו של הר ברדן 2,910 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של וירג'יל וו. בארדן (Virgil W. Barden) שהיה פיזיקאי חוקר יונוספרה, ושחרף בשנת 1957, בתחנת המחקר בירד.

== הערות שוליים ==

בארדן
ז'אן ראפ

ז'אן ראפ (בצרפתית: Jean Rapp; 27 באפריל 1773 – 8 בנובמבר 1821) היה גנרל צרפתי בתקופת נפוליאון.

== ביוגרפיה ==
ז'אן ראפ נולד בשנת 1773 בקולמר למשפחה פוטסטנטית. הוריו רצו שהוא יהיה כומר, אך בגיל 17 ז'אן עזב את הלימודים והתנדב לצבא.

בהיותו בצבא הוא הצטיין באומץ והתקדם בסולם הדרגות. בשנת 1798 הוא השתתף במערכה הצרפתית במצרים ובארץ ישראל. בעקבות פעילותו הוא קודם וב-14 בפברואר 1799 מונה למפקד חטיבה. בשנת 1800 הוא השתתף בקרב מרנגו, בסיומו מונה לתפקיד בכיר במטה של נפוליאון. בשנת 1803 הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל ובשנת 1804 הקבל ללגיון הכבוד.

בשנת 1805 ראפ הצטיין בקרב אוסטרליץ ולקח בשבי את קניאז רפנין. לאחר כיבוש דנציג בשנת 1807 הוא מונה למושל העיר.

בשנת 1812 ראפ השתתף בקרב בורודינו. בשנת 1813 הוא עמד בראש כוחות צרפת הנצורות בדנציג ונכנע לאחר מצור ממושך. לאחר שבי שהוא בילה בקייב, ראפ חזר לצרפת בשנת 1814.

בשנת 1815 הוא הצטרף לכוחות של נפוליאון שחזר לצרפת. לאחר נפילת נפוליאון ראפ נשאר בצבא אך עזב אותו בספטמבר 1815.

ב-1820 ראפ התיישב בבאד בלינגן וב-8 בנובמבר 1821 נפטר מסרטן.

דמותו הונצחה בשער הניצחון בפריז ובפסל שהוצב בקולמר.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.napoleonguide.com/soldiers_rapp.htm ביוגרפיה]

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:צרפתים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1773
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1821
איזבל הרלה

איזבל הרלה (בגרמנית: Isabelle Härle; 10 בינואר 1988, באד זאולגאו) היא שחיינית עבר גרמניה. היא השתתפה בתחרויות בשחייה במים פתוחים וזכתה באליפויות העולם בתחרויות קבוצתיות.

== ביוגרפיה ==
איזבל הרלה נולדה בבאד זאולגאו. היא זכתה באליפות גרמניה בשחייה מספר פעמים. ב-2010 היא זכתה בתואר ב-800 מטר (8:38.02 דק') ו-1500 מטר חופשי (16:22.05 דק'). באליפות גרמניה ב-2011 היא זכתה בתחרויות של 400 (4:12.81 דק'), 800 (8:34.83 דק') וב-1500 מטר חופשי (16:20.17 דק'). עם זאת, היא לא הצליחה להעפיל לתחרויות באליפות העולם בשחייה, ולכן עברה להתחרות בשחייה במים פתוחים.

בשנת 2011 באליפות העולם בשנגחאי יחד עם תומאס לורץ ויאן וולפגארטן, היא זכתה במדליית ארד בתחרות הקבוצתית לחמישה קילומטרים עם תוצאה 57:44.2 דקות אחרי ארצות הברית (57:00.6 דקות) ואוסטרליה (57:01.8 דקות).

בשנת 2013 באליפות העולם בברצלונה, היא זכתה בזהב בתחרות הקבוצתית יחד עם תומאס לורץ וכריסטיאן רייכרט עם תוצאה 52:54.9. בשחייה אישית ל-5 ק"מ היא הייתה חמישית.

באליפות העולם בקאזאן 2015, היא זכתה בזהב בתחרות הקבוצתית יחד עם רוב מופלס וכריסטיאן רייכרט עם תוצאה 55:14.4.

באליפות אירופה 2014 היא ניצחה בשחייה ל-5 ק"מ במסלול הרגאטה ברלין-גרונאו ב-57:55.7 דקות לפני שרון ון רוונדאל ההולנדית (58:29.9 דקות) והספרדייה מיריה בלמונטה (58:41.4 דקות).

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו הרלה השתתפה בתחרות ל-10 ק"מ במים פתוחים וסיימה במקום השישי.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלופות אולימפיות: שחייניות
קטגוריה:אלופות אירופה בשחייה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שחייניות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1988
יעקב שן צור

יעקב שן צור הוא אלוף-משנה במילואים שכיהן כמנכ"ל רכבת ישראל בשנים 1993–1994.

== ביוגרפיה ==
יעקב שן צור בעת הענקת דרגת האל"ם
נולד בתל אביב לאדריכל יצחק שוורץ (שן-צור) ולאמה לבית נובליק, במשפחה בת שני בנים.

שן צור היה קצין בצה"ל בחיל החימוש. כרב-סרן שירת במדור המכשירים המדויקים וכסגן אלוף פיקד בין היתר על הענף לאמצעים מיוחדים מרגע הקמתו ב-1969 ועד לפירוקו ב-1972. ב-1976, בדרגת אלוף-משנה, מונה למפקד מרכז תחמושת 6400. במהלך מבצע ליטני היה אחראי על העמסת 500 משאיות באלפי טון תחמושת. הוא שירת בתפקיד מפקד מרכז תחמושת עד 1981.<ref></ref>

לאחר פרישתו מצה"ל התמנה בשנות ה-80 למנכ"ל כימיקלים לישראל.<ref></ref> בפברואר 1993 מונה למנכ"ל רכבת ישראל וב-1994 פרש על רקע אי סדרים ובדיקת מבקר המדינה בעניין פרשיית "רכבת הזבל".<ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי רכבת ישראל
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:חיילי חיל החימוש
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
זיזי למברינו

זיזי למברינו
זיזי למברינו (ברומנית: Joanna Marie Valentina "Zizi" Lambrino; 3 באוקטובר 1898 - 27 במרץ 1953) הייתה בתו של גנרל רומני ואשתו הראשונה, של מי שעתיד היה להיות קרול השני, מלך רומניה.

כצאצאית של משפחת אצולה ותיקה, זיזי למברינו הייתה בתם של הגנרל קונסטנטין למברינו ורעייתו אאופרוסינה אלקז. היא נולדה ברומאן, ברומניה. בילדותה נשלחה להתחנך במנזר צרפתי, משם שבה לרומניה ב-1910 והתקבלה היטב בחוגי החברה הגבוהה של בוקרשט. היא דיברה צרפתית ואנגלית, ניגנה בפסנתר וציירה.

בעת הכיבוש הגרמני של בוקרשט, במלחמת העולם הראשונה, למברינו ואימה עברו ליאשי, שם התגוררו בדירה בת שני חדרים. ביאשי, במסיבה שערך השר אלכסנדרו מרגילומן, פגשה למברינו את קרול, מי שהיה יורש העצר של מלך רומניה וקצין בצבא רומניה. השניים התאהבו ויצאו יחד למסיבות ובילויים. קרול התחיל לחפש מוצא לאיסור החוקתי להתחתן עם רומניה וכשלא מצא החליט לעשות מעשה - הוא ביקש את ידה של זיזי למברינו ולאחר שזו נענתה בהתלהבות ערק ממשמרתו הצבאית (היה מפקד הרגימנט השמיני של הציידים ההריים עם הבסיס בטרגו ניאמץ), כשהוא לבוש במדי קצין רוסי. יחד עם חבר קרוב ועם זיזי, עברו את הגבול לרוסיה, נכנסו לאזור בשליטת האויב האוסטרו-הונגרי, זוהו וקיבלו ליווי של קצין גרמני ולאחר שהגיעו לאודסה שילם קרול 50,000 לאי לכומר מקומי, שחיתן אותו עם זיזי למברינו ביום 31 באוגוסט 1918, בכנסייה פוקרובסקאיה.

עם היוודע דבר החתונה להורי קרול, שלח המלך שליחים, שהחזירו אותם בכוח לרומניה. קרול וחברו נשפטו על עריקה ונידונו ל-75 ימי מעצר באחד המנזרים. זיזי הורחקה מבעלה. הורי קרול הפעילו לחצים לביטול נישואי הצעירים, אך קרול סירב ואף איים לוותר על תוארו כיורש עצר.

הנישואים, שנערכו בניגוד לרצון ההורים, בוטלו בהחלטה משפטית שנויה במחלוקת. קרול נשלח להפרדה למנזר Horaita-Neamt, אך השניים המשיכו להתראות עוד תקופת מה וזיזי נכנסה להריון ממנו. בית המלוכה דאג לזמן מחדש את מריה מרטיני וקרול חידש את הקשר איתה. גם מרטיני נכנסה להריון ואנשי בית המלוכה ארגנו לה נישואים עם מנהל תחנת רכבת, שהסתבך בפלילים.

לזיזי למברינו נולד ילד ב-8 בינואר 1920. הילד קיבל את השם מירצ'אה גרגור קרול למברינו. מירצ'אה לא הוכר כבן משפחת המלוכה הרומנית (אך כן הוכר כחלק מסדר הירושה לכתר הבריטי, בזכות היותו של קרול נינה של המלכה ויקטוריה), ולמברינו נשלחה לצרפת עם קצבה דו שנתית של 110,000 פרנקים. בניי-סיר-סן נקנה עבורה בית. היא חתמה על חוזה עם הבנק המרכזי של רומניה, חוזה בו הובטחה קצבתה וגם נקבעו מצבים עתידיים אפשרים, כמו נישואים לאדם אחר.

לאחר הדחת המלוכה ברומניה נפסקה גם התמיכה בלמברינו ומצבה הכלכלי התדרדר. ב-1953 מתה ובנה פנה לאביו לבקש את מימון הוצאות הקבורה, אך לא נענה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1898
קטגוריה:נפטרות ב-1953
עמוס עוזני

ממוזער
עמוס עוזני (נולד ב-1955) הוא מנהל ישראלי, כיהן כמנכ"ל רכבת ישראל ומנכ"ל נמל חיפה.

== ביוגרפיה ==

עוזני הוא עו"ד בהשכלתו. בשנת 1989 התמודד בבחירות המקומיות לראשות עיריית כרמיאל מטעם הליכוד, אך הפסיד בסיבוב השני.<ref></ref><ref></ref> לאחר ההפסד המשיך בפוליטיקה המקומית כראש האופוזיציה בכרמיאל,<ref></ref> ובמקביל ייצג חשודים בפלילים בבתי משפט.<ref></ref><ref></ref>

ב-1993 כיהן כסמנכ"ל אגף מינהל וכוח אדם ברשות הנמלים והרכבות וקודם לכך שימש כמבקר הפנים של הרשות.<ref></ref>
עוזני מונה למנכ"ל רכבת ישראל באוקטובר 1996. שר התחבורה אפרים סנה החליט שלא להאריך את כהונתו מעבר לחמש שנים ובתגובה לכך עוזני עתר לבג"ץ, אך לבסוף החליט לפרוש באוקטובר 2001.<ref name=":0" />

בשנת 2002 מונה למנכ"ל נמל חיפה עד לשנת 2008. בהמשך שימש כיועץ למכרזים.

החל משנת 2018 משמש כיו"ר החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי חברות ממשלתיות בישראל
קטגוריה:מנכ"לי רכבת ישראל
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
בוב בראדלי

רוברט פרנק בראדלי (נולד ב-3 במרץ 1958)<ref name="Curr Bio"></ref> הוא מאמן כדורגל אמריקאי המכהן כמאמן והמנהל הספורטיבי של קבוצת טורונטו הקנדית מליגת ה-MLS. לשעבר מאמן נבחרת ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
יליד ניו ג'רזי ובוגר אוניברסיטת פרינסטון.

בראדלי אימן כ-15 שנים בליגת המכללות בתקופה שלפני הקמת הליגה המקצוענית. בהמשך אימן במשך 9 שנים בליגת ה-MLS כולל זכייה בדאבל לשנת 1998 עם השיקגו פייר ובתואר מאמן השנה. ב-2006 מונה למאמן נבחרת ארצות הברית, עימה זכה במספר הישגים ובראשם זכייה בגביע הזהב של CONCACAF ב--2007 והעפלה לשמינית הגמר מונדיאל 2010. לאחר מכן אימן את נבחרת מצרים.

בהמשך פרץ בראדלי אל השוק האירופאי והיה למאמן האמריקאי הראשון לאמן ביבשת. אימן את סטאבק בנורווגיה ב-2014, משם המשיך למועדון הצרפתי לה האבר ולסוונזי סיטי הוולשית, והפך לאמריקני הראשון שמנהל מועדון פרמיירליג, אך פוטר פחות משלושה חודשים לאחר מכן.

ב-2018 חזר בראדלי ל-MLS כדי לסייע בהקמת מועדון הכדורגל לוס אנג'לס, אותם אימן במשך 4 עונות וזכה בתואר מגן האוהדים ומאמן השנה לשנת 2019. החל מ-2021 עבר לאמן אתטורונטו, בה משחק בנו מייקל בראדלי המשמש כקפטן הקבוצה.

== חיים אישיים ==
בראדלי נשוי ללינדזי, שחקנית לקרוסלשעבר. לזוג בן, מייקל בראדלי ובת בשם ראיין, הנשואה לאנדי רוז, שחקן כדורגל מקצועי בקבוצת ונקובר וייטקאפס.

בנם, מייקל בראדלי, מגדולי שחקני ארצות הברית וקפטן נבחרת ארצו. הקריירות של בראדלי האב והבן הצטלבו במספר מקרים: ב-2004 נבחר מייקל בדראפט על ידי MetroStars כאשר אביו משמש המאמן. בין השנים 2006-2010 אימן בראדלי האב את בנו כמאמן הנבחרת. בשנת 2021 מונה בוב בראדלי למאמן קבוצת טורונטו, בה משמש מייקל קפטן.

== תארים ==
=== כמאמן במועדוני כדורגל ===
בראדלי (שורה ראשונה מימין) ונבחרתו פוגשים את [[ברק אובמה, ביל קלינטון וג'ו ביידן לפני מונדיאל 2010]]

; שיקגו פייר
* גביע ה-MLS: 1998
* גביע ארצות הברית הפתוח: 1998, 2000

; מועדון הכדורגל לוס אנג'לס
* מגן האוהדים: 2019
* ליגת האלופות של CONCACAF: סגנות: 2020

=== כמאמן נבחרות ===

; ארצות הברית
* גביע הזהב של CONCACAF : אליפות: 2007, סגנות: 2009, 2011
* גביע הקונפדרציות : סגנות: 2009

=== תארים אישיים ===
* מאמן השנה ב-MLS: שנים 1998, 2006, 2019<ref></ref>
* היכל התהילה הלאומי לכדורגל

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:ניו ג'רזי: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני טורונטו
קטגוריה:מאמני סוונסי סיטי
קטגוריה:מאמני נבחרת מצרים בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת ארצות הברית בכדורגל
קטגוריה:מאמני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:מאמני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958