OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ל' בתשרי

פרשת בר המצווה של ילד שנולד בל' תשרי היא תמיד פרשת נח.

==חגים ומועדים==
* א' דראש חודש חשוון
* יום הזיכרון לרחבעם זאבי

==אירועים היסטוריים==
חלק של ויצק, בתצוגה במכון ויצמן למדע
* ד'תרע"ב – הפעם הראשונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
* ה'תקי"ח – בתום ויכוח פומבי בין רבני גליציה לפרנקיסטים, פסק מיקולאי דמבובסקי בישוף קמניץ פודולסקי לטובת הפרנקיסטים, והורה לשרוף את ספרי התלמוד במחוז.
* ה'תר"פ – גופותיהם של לוחמי ניל"י יוסף לישנסקי ונעמן בלקינד הובאו לקבורה בראשון לציון, לאחר שנתלו בדמשק בא' בטבת ה'תרע"ח.
* ה'תשט"ז – במכון ויצמן מופעל ויצק, המחשב האלקטרוני הראשון בישראל ואחד הראשונים בעולם
* ה'תשכ"ג – משבר הטילים בקובה מסתיים בשלום
* ה'תשפ"ג – רצח שלום סופר: פיגוע דקירה בפונדוק, שבו נדקר יהודי בידי מחבל פלסטיני ונפטר מפצעיו.

==נולדו==
* ה'תקע"ה – רבי שלמה זאב קליין, רבה של קולמר והקונסיסטוריה של הריין העליון באלזס, ממנהיגי היהדות האורתודוקסית ביהדות צרפת. (נפטר בי"ב בחשוון ה'תרכ"ח)
* ה'תשכ"ד – עידו שמי, אמן רב תחומי
* ה'תשל"ח – מירי בוהדנה, דוגמנית, שחקנית ומנחה טלוויזיה ישראלית
* ה'תשמ"ב – אורן חזן, חבר הכנסת מטעם הליכוד. בנו של יחיאל חזן
* ה'תשמ"ג – מאיה ערוסי, ספורטאית ישראלית

==נפטרו==
* ה'תרט"ז – הרב צבי הירש חיות (מהר"צ חיות), אב בית דין בז'ולקווה ובקאליש ומחבר הגהות על תלמוד בבלי. (נולד בה'תקס"ו)
* ה'תר"ף – רבי אלעזר הלוי, ראש הישיבה הגדולה במרקש שבמרוקו.
* ה'תרצ"ט – יהושע בוכמיל, פעיל ציוני. (נולד ב-ה'תרכ"ט)
* ה'תש"ם – הרב שלום קלזאן, מחכמי עדת התימנים בירושלים וראש ישיבת סוכת שלום. (נולד בה'תר"ע)
* ה'תשס"ב – רחבעם זאבי, שר (ואלוף בדימוס) נרצח בידי מחבלים. (נולד בה'תרפ"ו)

----

* כ"ט בתשרי – א' בחשוון
* תשרי

א30
י30
ג'וזף גינגולד

ג'וזף גינגולד (באנגלית: Josef Gingold; 28 באוקטובר 1909 - 11 בינואר 1995) היה כנר יהודי-אמריקאי, יליד פולין.
== חייו ==
גינגולד נולד בברסט-ליטובסק, פולין והיגר לארצות הברית בשנת 1920.

הוא למד לנגן בכינור אצל ולדימיר גרפמן ואצל אז'ן איזאיי. בשנת 1937 זכה במקום בתזמורת הסימפונית של NBC ואחר היה הכנר הראשי (וסולן מזדמן) של תזמורת דטרויט ובהמשך הכנר הראשי של תזמורת קליבלנד. הוא ערך מספר רב של ספרי לימוד לטכניקות נגינה בכינור. בין תלמידיו נמנים הכנר המפורסם ג'ושוע בל והכנרת ענת מלכין-עלמאני. לפני מותו, לימד בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אינדיאנה. ג'וזף גינגולד מת בבלומינגטון, אינדיאנה, בשנת 1995.

==פרסים ואותות הוקרה==
* אות מורה השנה של איגוד מורי הקשת האמריקאי
* פרס פרדריק בכמן ליבר להורה מצטיינת באוניברסיטת אינדיאנה
* פרס השירות הלאומי באמריקה למוזיקה קאמרית
* פרס רוברט פוסטר צ'רי למורים דגולים של אוניברסיטת ביילור
* פרס שרביט הזהב של הליגה האמריקאית לתזמורות סימפוניות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מהגרים מפולין לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
פרנץ פון סופה

פרנץ פון סופה (בגרמנית: Franz von Suppé; 18 באפריל 1819 - 21 במאי 1895), נודע גם בשם פרנצ'סקו סוּפֶה דֶמֶלִי, היה מחבר אופרטות אוסטרי.

== חייו ==
סוּפּה, בן לאב ממוצא איטלקי-בלגי ולאם וינאית, נולד בעיר הקרואטית ספליט - אז, בשטח האימפריה האוסטרו-הונגרית.סופה הוא קרוב-רחוק של המלחין הנודע גאטנו דוניצטי.

סופה החל ללמוד מוזיקה וקומפוזיציה בגיל צעיר. הוא למד משפטים בפדובה אך המשיך את לימודי המוזיקה. הוא הוזמן לווינה כמנצח הצגות תיאטרון. סופה הסכים לעבוד כמנצח ללא שכר בתנאי שיוכל להעלות אופרטות שכתב.

את ילדותו בילה בזארה, כיום זאדאר, שם עשה את שיעורי הנגינה הראשונים שלו והחל להלחין כבר בגיל צעיר. כילד היה לו עידוד במוזיקה ממנהל תזמורת מקומי וממנהל המקהלה של קתדרלת זארה.<ref></ref>

סופה כתב עשרות אופרטות וכן מספר אופרות. הוא היה מפורסם מאוד בזמנו בדומה ליוהאן שטראוס וז'אק אופנבך. רוב יצירותיו נשכחו ואינן מועלות על הבמה אבל מספר פתיחות שלו מפורסמות מאוד ומושמעות לעיתים תכופות בקונצרטים למוזיקה קלאסית קלה. סופה כתב גם כמה יצירות דתיות, החשובה שבהן היא הרקוויאם שכתב והועלה על הבמה בשנת 1855. בתחילה זכה הרקוויאם להצלחה, אך עם השנים היה ליצירה נשכחת.

סופה נפטר בווינה ב-21 במאי 1895 ונקבר בחלקת המוזיקאים שבבית הקברות המרכזי בווינה, בסמוך ליוהאן שטראוס האב, יוהאן שטראוס הבן, יוזף שטראוס, אדוארד שטראוס, לודוויג ואן בטהובן, יוהנס ברהמס, פרנץ שוברט ועוד.

הפתיחות המפורסמות הן:
* הפרשים הקלים
* משורר ואיכר
* בוקר צהרים וערב בווינה
* גאלאתיאה היפה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:מלחיני אופרטה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1895
פרג (מחוז)

מיקום מחוז פרג באוסטריה תחתית
פרג (Perg) הוא מחוז במזרח אוסטריה עילית שבאוסטריה. שטח המחוז משתרע על 611.86 קמ"ר ואוכלוסייתו מנתה 63,955 תושבים ב-2001. במחוז ישנן 26 עיירות, ובירתו היא העיירה פרג, שהיא גם הגדולה ביותר בו.

==עיירות==
{|
|
*פרג
*אלרהייליגן אים מילקרייס
*ארבינג
*באד קרויצן
*באומגארטנברג
*דימבאך
*גריין
*קאטסדורף
*קלאם
*לנגנשטיין
*לופטנברג אן דר דונאו
*מאותהאוזן
*מיטרקירכן אים מכלד
|
*מינצבאך
*נאארן אים מאכלנדה
*פאבנויקירכן
*רכברג
*ריד אין דר רידמרק
*סאקסן
*שוורטברג
*סנקט גאורגן אם ואלדה
*סנקט גאורגן אן דר גוזן
*סנקט ניקולה אן דר דונאו
*סנקט תומאס אם בלאזנשטיין
*ואלדהאוזן אים שטרדנגאו
*וינדהג ביי פרג
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
תזמורת דטרויט

תזמורת דטרויט (באנגלית: Detroit Symphony Orchestra) היא תזמורת סימפונית אמריקאית, שמשכן הקבע שלה הוא בדטרויט, מישיגן. התזמורת נוסדה בשנת 1914 והופיעה בשידור הרדיו הראשון של קונצרט סימפוני ב-10 בפברואר 1922, עם הפסנתרן ארתור שנאבל. לתזמורת סדרות קונצרטים קבועות, הכוללות סדרת קונצרטי חינם חינוכיים לילדים, שראשיתה בשנת 1926. התזמורת הוציאה הקלטות רבות בחברות שונות. בשנת 2005 נפתח בית ספר גבוה לאמנויות, שנבנה על קרקע הנמצאת בבעלות התזמורת.

==היסטוריה==

עד 1919 הופיעה התזמורת בבית האופרה הישן של דטרויט. כאשר אוסיפ גברילוביץ' התמנה למנהל מוזיקלי בשנת 1918, התנאי שלו לקבלת המינוי היה הקמת אולם קונצרטים חדש לתזמורת. כתוצאה מכך הוקם אולם התזמורת. בשנת 1956 עברה התזמורת לפורד אודיטוריום שעל חוף נהר דטרויט. התזמורת נשארה באתר זה 33 שנים, אבל אז חזרה לאולם התזמורת המשופץ, שהאקוסטיקה בו, כך סבורים, טובה יותר.

המנהל המוזיקלי של התזמורת הוא יאדר בנימיני שהתחיל את תפקידו בספטמבר 2020.

==מנהלים מוזיקליים==
* יאדר בנימיני (2020 - ממשיך) 
* ליאונרד סלטקין (2009–2018)
* נמה ירווי (1990 – 2005)
* גינתר הרביג (1984–1990)
* אנטל דוראטי (1977 – 1981)
* אלדו צ'קאטו (1973 – 1977)
* סיקסטן ארלינג (1963 – 1973)
* פול פאריי (1951 – 1962)
* התזמורת בפירוק (1949 – 1951)
* קרל קרוגר (1944 – 1949)
*ויקטור קולר (1940 – 1942)
* אוסיפ גברילוביץ' (1918 – 1936)
* וסטון גיילס (1914 – 1917)

== קישורים חיצוניים ==
* 

דטרויט
דטרויט
קטגוריה:דטרויט
אמריך קלמן

פרוטומה של אמריך קלמן בשיופוק
אמריך (אימרה) קלמן במקור קופשטיין (בהונגרית: Kálmán Imre; 24 באוקטובר 1882 – 30 באוקטובר 1953) היה מלחין אופרטות יהודי-הונגרי ודמות בולטת בהתפתחות האופרטה הווינאית במהלך המאה ה-20. בין היצירות הפופולריות ביותר שלו הן נסיכת הצ'רדש (1915) והרוזנת מאריצה. השפעות על סגנון הכתיבה שלו כוללות מוזיקה עממית הונגרית כגון: צ'רדש וסגנון וינאי של מלחינים כגון יוהאן שטראוס (הבן) ופרנץ להאר וכן בעבודותיו המאוחרות, סגנון של ג'אז אמריקאי. כתוצאה מהאנשלוס, קלמן ומשפחתו ברחו לפריז ואז לארצות הברית. בסופו של דבר, הוא חזר לאירופה בשנת 1949 ונפטר בפריז בשנת 1953.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
אמריך קלמן נולד בשם אימרה קופשטיין (Koppstein) בעיר שיופוק שלחוף אגם בלטון. בשנת 1892 עבר עם משפחתו לבודפשט. הוא למד בגימנסיה האוונגלית בעיר תחת שם המשפחה "קלמן".
בשנת 1900 החל בלימודי משפטים באוניברסיטת בודפשט ובמקביל נרשם לאקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם התיידד עם בלה בארטוק וזולטאן קודאי. בצעירותו למד נגינה בפסנתר והתעתד להיות פסנתרן, אבל מחלת פרקים מנעה ממנו זאת והוא החל לעסוק בהלחנה.
לאחר שסיים לימודיו התקבל לעבודה כמבקר מוזיקלי בעיתון יומי.
בשנת 1908 עבר לווינה ושם קנה לו שם עולמי עם האופרטות המפורסמות שלו "הרוזנת מריזה", "נסיכת הצ'רדש" (לליברית של לאו שטיין), "נסיכת הקרקס" ו"הביידרה". ביחד עם פרנץ להאר הגיעה האופרטה הווינאית לשיאים. שניהם שילבו ביצירותיהם מחולות של ואלס וינאי וצ'רדש הונגרי.<ref></ref>

למרות מוצאו היהודי, הוא היה אחד המלחינים האהובים על אדולף היטלר ואפילו הוצע לו לקבל את התואר ארי לשם כבוד, אולם קלמן דחה זאת. עם השתלטות הנאצים על אוסטריה נמלט קלמן לפריז ומשם היגר לארצות הברית. ב-1942 קיבל שם אזרחות.

הוא נפטר בפריז, ונקבר בבית הקברות המרכזי בווינה. הותיר אחריו את רעייתו, שתי בנות ובן.

== בתרבות ==
* חייו הביוגרפים הופיעו בסרט מלך הצ'רדש .

== לקריאה נוספת ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160303230357/http://etd.lsu.edu/docs/available/etd-06142005-160600/unrestricted/Martin_thesis.pdf האופרטות של אמריך קלמן] 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:מלחיני אופרטה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:מהגרים מאוסטריה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1953
איש הקש (2006)

איש הקש (באנגלית: The Wicker Man) הוא סרט מתח משנת 2006, אשר בוים ונכתב על ידי ניל לביוט. הסרט הוא חידוש של הסרט הבריטי בעל אותו השם משנת 1973. בסרט מככבים ניקולס קייג' ואלן בורסטין. העלילה דומה מאוד לסרט של 1973, אך ישנם כמה שינויים.

== תקציר העלילה ==
השריף אדוארד מוליס (ניקולס קייג'), מגיע לסאמרזייל- אי קטן בצפון-מערב ארצות הברית. זאת בעקבות מכתב שקיבל מארוסתו לשעבר - ווילו וודוורד (קייט ביהן), ובו נודע לו על היעלמותה של בתם רואן. במהלך החקירה הוא מגלה כי תעלומה גדולה בהרבה קיימת בקהילת האי הקטנה, העוסקת בפולחן שבו נהוג להביא לכפר כל שנה גבר ולהכניס אותו לפסל גדול מקש בצורה של בן אדם ולהעלות אותו ואת הפסל באש.

== שחקנים ==
*ניקולס קייג' - אדוארד מאלוס
*אלן בורסטין - האחות סאמרסיזל
*קייט ביהן - ווילו
*פרנסס קונרוי - ד"ר מוס
*מולי פרקר - האחות רוז/האחות ת'ורן
*לילי סובייסקי - האחות האני
*דיאן דלאנו - האחות ביץ'
*מייקל וייסמן - פיט
*אריקה-שיין גייר - רואן

==קישורים חיצוניים==

* [http://thewickermanmovie.warnerbros.com/ אתר הסרט]

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי אימה מ-2006
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מותחן אימה אמריקאיים
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים על כתות
פול פאריי

פול פאריי (בצרפתית: Paul Paray; 24 במאי 1886 – 10 באוקטובר 1979) היה מנצח, נגן עוגב ומלחין צרפתי.

== קורות חייו ==
פול פאריי נולד בלה טרפור, צרפת, לאב פסל ונגן עוגב בכנסיית סן ז'אק, וראש אגודת מוזיקאים חובבים. הוא הכניס את פול הצעיר לתזמורת האגודה כמתופף. בהמשך נסע פאריי לרואן ללמוד מוזיקה אל הנזירים בורז'ואה ובורבון, ונגינה בעוגב אצל הלינג. לימודים אלה הכינו אותו לכניסה לקונסרבטואר בפריז. בשנת 1911 זכה פול פאריי בפרס רומא על קנטטה יאניצה שלו.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס פול פאריי לצבא צרפת. בשנת 1914 היה שבוי מלחמה במחנה דרמשטדט, שם חיבר רביעיית מיתרים.

אחרי המלחמה עבר פאריי מתזמורת לתזמורת בתפקיד מנהל מוזיקלי. בשנת 1922 חיבר פאריי את הבלט Adonis troublé ובשנת 1931 כתב מיסה ליובל ה-500 לשריפת ז'אן ד'ארק על המוקד, שבוצעה בהשמעת בכורה בקתדרלה ברואן. בשנת 1935 כתב את הסימפוניה הראשונה ב-דו מז'ור, ובשנת 1940 את הסימפוניה השנייה ב-לה מז'ור.

פאריי ניצח לראשונה על הפילהרמונית של ניו יורק בשנת 1939. בשנת 1952 התמנה למנהל מוזיקלי של תזמורת דטרויט, שעליה המשיך לנצח עד 1963. בתקופתו גם הרבה להקליט עם התזמורת.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנצחים צרפתים
קטגוריה:נגני עוגב צרפתים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:התזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1886
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1979
קטגוריה:זוכי פרס רומא
נתיב אקספרס

אוטובוס של החברה ב[[חצור הגלילית.]]
אוטובוס מרצדס של החברה ב[[בני ברק]]
נתיב אקספרס – תחבורה ציבורית בע"מ היא חברה ישראלית, המפעילה קווי תחבורה ציבורית בגליל, מטרופולין חיפה ואזור בית שמש. עד 2015 החברה הפעילה קווים גם בזכרון יעקב, קריית טבעון, יקנעם עילית והעמקים (בעבר הפעילה את חלקם באמצעות חברת הבת "אומני אקספרס", וכיום הכל מוזג לחברה). החברה בבעלות מלאה של חברת הנסיעות והתיירות נצרת של משפחת עפיפי.

בהנחיית משרד התחבורה מפעילה החברה יחד עם חברת "אגד" שירות "חופשי חודשי" במסגרתו נמכרות כרטיסיות המכובדות על ידי שתי החברות.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה בראשית שנת 2001, לקראת פתיחת שוק התחבורה הציבורית בארץ לתחרות. היא הייתה חברת התחבורה הציבורית הראשונה לפעול במסגרת הרפורמה, כאשר השירות באזור נתניה–חדרה נחנך ב-31 בדצמבר 2001. השירות של החברה באזור צפת–מעלות–נהריה נחנך ב-28 בינואר 2002. בנוסף לנסיעות תחבורה ציבורית רגילות, לחברה אישור להפעלת נסיעות מיוחדות.

בשנת 2005 הייתה החברה מעורבת בסכסוך העבודה של חברת "מטרודן" בבאר שבע, כאשר ב-14 במרץ 2005 החליט בג"ץ בהרכב בן שלושה שופטים, בראשות הנשיא אהרן ברק, לקבל את עתירת עיריית באר שבע ולאפשר לחברת האוטובוסים "נתיב אקספרס" להפעיל חלק מהקווים אותם השביתו נהגי "מטרודן" במשך יותר ממאה ימים.

בשנת 2009 נתיב אקספרס החלה להפעיל קווים המקשרים בין נתניה, הרצליה ותל אביב, לאחר שמשרד התחבורה החליט לערוך רפורמה בקווים אלה. בנוסף, החברה הציבה מכונות כרטוס לכרטיס החכם "רב-קו", הפועל גם בשאר חברות התחבורה הציבורית בארץ.

ביולי 2013, רכשה חברת קרסו מוטורס 50% מהבעלות בחברה, לפי שווי של 93 מיליון שקל. במרץ 2016 מכרה קרסו מוטורוס את חלקה חזרה למשפחת עפיפי.

ב-2014 סיימה החברה את הפעלת קווי אשכול נתניה–חדרה וקווי האשכול הועברו לחברת קווים, במקביל החלה להפעיל קווי אוטובוס בינעירוניים מהעיר צפת ואליה, בנוסף לקווים העירוניים. וכן קווים בינעירוניים נוספים בעיקר עבור המגזר החרדי בין השאר בעפולה, כרמיאל, רכסים, זכרון יעקב, בית שמש, ירושלים ובני ברק. בנוסף לשירות בערים נהריה, עכו, מעלות וישובים נוספים בגליל.

בתחילת חודש יולי 2018 החברה סיימה את פעילותה באשכול נתניה–תל אביב, לאחר הפסדה במכרז לחברת מטרופולין אשר זכתה במכרז להפעלת אשכול "שרון–חולון מרחבי", אשר קווים אלה נכללו במכרז.

ביוני 2019 זכתה החברה יחד עם "בורסה" הטורקית במכרז להפעלת הרכבלית בחיפה והן הקימו את חברת כבל אקספרס לצורך הפעלת הרכבל.

באוקטובר 2020 זכתה החברה בהפעלת קווי בית שמש במקום חברת סופרבוס. חברת הבת של נתיב אקספרס, "בית שמש אקספרס" החלה לפעול ביולי 2021<ref></ref>.

== חברות בת ==
לחברה שתי חברות ייעודיות, בית שמש אקספרס שמפעילה את התחבורה הציבורית בבית שמש וכבל אקספרס שמפעילה ומתחזקת את הרכבלית בחיפה.
כמו כן בעבר פעלה גם חברת אומני אקספרס.הסמליל הראשון של החברה
הסמליל הקודם של החברה

== ראו גם ==

* רשימת חברות ישראליות בבעלות ערבית שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070928004247/http://www.mot.gov.il/Public/Dover/Dover384.doc הכרזת דובר משרד התחבורה על תחילת פעולת "נתיב אקספרס"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות אוטובוסים ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2001
קטגוריה:משפחת עפיפי
MVRDV

Wozoco Housing ב[[אמסטרדם]]
תערוכת אקספו 2000, האנובר. מציג את הבנייה הירוקה וגישות חיסכון בשטח הננקטות בהולנד.]]
MVRDV הוא משרד אדריכלים ומתכנני ערים הולנדי שהוקם ב-1991 ושוכן ברוטרדאם. שם המשרד הוא שילוב ראשי התיבות של מקימיו ויני מאס (Winy Maas), יאקוב ואן רייס (Jacob van Rijs) ונטאלי דה פריס (Nathalie de Vries). מאס וואן רייס עבדו ביחד במשרד OMA, משרדו של האדריכל ההולנדי רם קולהאס.

השלושה התפרסמו לראשונה בעקבות זכייה במקום הראשון בתחרות האדריכלית החשובה 2 Europan לשנת 1991. מאז זכו בתחרויות אדריכליות בינלאומיות רבות, ביניהן: תוכנית לקו המים ב-Bjørvika, אוסלו (2003), תוכנית אב לטיראנה, אלבניה (2008), מרכז העיר Gwanggyo בקוריאה הדרומית (2008) וגורד השחקים Rødovre בקופנהגן (2008). פרויקטים נודעים של MVRDV הם משרדי חברת VPRO בהילברסום שבהולנד (1993–1997), פרויקט Wozoco Housing באמסטרדם, הביתן ההולנדי בתערוכת אקספו 2000 בהאנובר ובניין מיראדור במדריד (2004).

לרוב משייכים את MVRDV לזרם הפוסט מודרניזם באדריכלות בשל תפישת החלל של מבניהם וסגנון העיצוב שלהם. המשרד פרסם גם מספר ספרים יוצאי דופן מבחינה עיצובית הפורסים את משנתם האדריכלית והפילוסופית.

== פרסים ==
* AIA Honorary Fellow לשנת 2009 לויני מאס
* Marcus Prize לשנת 2005
* NAi Prize לשנת 2002
* Fritz Schumacher Prize לשנת 2000
* Belmont Prize לשנת 1999
* Merkelbach Award לשנת 1997

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070821050651/http://www.danda.be/gallery/architect/mvrdv/ גלריית פרויקטים]
* [https://web.archive.org/web/20081011055033/http://urbanity.blogsome.com/2006/08/23/mirador-de-sanchinarro-madrid-mvrdv/ בניין מיראדור, מדריד]
; כתבות:
* 
* נטע אחיטוב: [http://www.xnet.co.il/architecture/articles/0,14710,L-3091879,00.html המגדלים עוד לא הוקמו - וכבר אסון התאומים], 15.12.11, Xnet.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדריכלים הולנדים
רוברט בונזן

רוברט וילהלם אברהארד בונזן (גרמנית: Robert Wilhelm Eberhard Bunsen; 30 במרץ 1811, גטינגן - 16 באוגוסט 1899, היידלברג) היה כימאי גרמני.
בונזן היה מהחלוצים בחקר הפליטה הספקטרוסקופית של גופים חמים בעזרתם גילה יחד עם גוסטב קירכהוף את היסודות צסיום (ב-1860) ורובידיום (ב-1861). כמו כן שיכלל את "מבער בונזן" הקרוי על שמו (אשר הומצא למעשה על ידי מייקל פאראדיי).

בין תלמידיו שלושה חתני פרס נובל בהם פריץ הבר.

בשנת 1860 זכה במדליית קופלי.

בשנת 1877 היה לזוכה הראשון (יחד עם גוסטב קירכהוף) במדליית דייווי מטעם החברה המלכותית בלונדון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mada.org.il/education/bunsen רוברט וילהלם בונזן] באתר מוזיאון המדע בירושלים
* 
* , 31 במרץ 2011
* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:מגלי יסודות כימיים
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ורוצלב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1811
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1899
רבן גמליאל הרביעי

רבן גמליאל הרביעי היה נשיא הסנהדרין בדור השני לאמוראים בארץ ישראל. בנו של רבי יהודה נשיאה, ונינו של רבי יהודה הנשיא, עורך המשנה.

לא נמסרו בשמו מאמרים בתלמוד הבבלי. התלמוד הירושלמי מספר עליו (לפי אהרן היימן):
"ביקש רבן גמליאל בר רבי להנהיג את הדמאי בסוריה, ולא הניח לו רבי הושעיה." מכך שכמעט ולא הוזכר בתלמודים פעמים רבות כמו שהוזכרו אביו ובנו ניתן להעריך שתקופת כהונתו כנשיא הייתה קצרה.

על כיסאו ישב בנו, רבי יהודה נשיאה השני, שהיה תלמידו של רבי יוחנן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשיאי הסנהדרין
קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:בית דוד
קטגוריה:שושלת הלל הזקן
קטגוריה:תלמידי רבי אושעיא
הקלות הבלתי-נסבלת של הקיום

הקלות הבלתי-נסבלת של הקיום (בצ'כית: Nesnesitelná lehkost bytí; בצרפתית: L'insoutenable légèreté de l'être) הוא רומן מאת מילן קונדרה שיצא בשנת 1984. העלילה מתרחשת החל מ־1968 בפראג, וממשיכה בז'נבה ובציריך שבשווייץ, ובמקומות נוספים בצ'כיה ובעולם. הרומן מתאר את קשיי החיים של העם הצ'כי ושל אינטלקטואלים בצ'כיה תחת השלטון הסובייטי, לפני ואחרי האביב של פראג והפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה, תוך השוואת חיים אלה לחייו יוצאי הדופן של גיבור הסיפור, טומאש, לקלות החיים ולאדישות של השווייצרים, ולחיי השמאל תומך הקומוניזם בצרפת. הספר דן גם בנושאים פילוסופיים, כגון עקרון החזרה הנצחית של ניטשה, "שאלת היש" של פרמנידס ומושג הקיטש.

הדמויות העיקריות בספר הן: טומאש, מנתח בעל שם ומרבה נשים שאיבד קשר עם בנו ועם הוריו בעקבות גירושו מהמפלגה הקומוניסטית. מאמר שהוא כותב שמשווה בין תומכי הקומוניזם, שחלקם הביאו אסון על עמם מתוך תום לב, לאדיפוס המלך, וכתוצאה מכך מאבד את משרתו והופך להיות מנקה חלונות. דמויות חשובות נוספות (הרביעייה של קונדרה) הן תרזה, אשתו של טומאש, צעירה כפרית, חובבת ספרות בעלת היסטוריה משפחתית קשה. סבינה, המאהבת של טומאש, ציירת הסולדת מקיטש. המאהב השני של סבינה, פרנץ, פרופסור מז'נבה.

הספר לא ראה אור בצ'כוסלובקיה, בשל האיסור על פרסום ספריו של קונדרה במדינה (המחבר כבר חי אז מספר שנים בצרפת, ואף נשללה אזרחותו הצ'כוסלובקית). הוא ראה אור לראשונה בתרגום לצרפתית - תרגום שהפך למהדורה הדפניטיבית של הטקסט, ושעל פיו תורגם לשפות נוספות. כשנה מאוחר יותר, בשנת 1985, נדפס בשפת המקור בהוצאת 68 Publishers בטורונטו - בית הוצאה שייסד הסופר הצ'כוסלובקי הגולה יוזף שְׁקְבוֹרֶצקי כדי לפרסם בו ספרות צ'כית של סופרים גולים בשפת המקור (זוהי המהדורה שעל פיה תורגם הרומן לעברית; ראו להלן). אחרי מהפכת הקטיפה החל בית ההוצאה הצ'כי "אטלנטיס" להוציא לאור את כתבי קונדרה, ובמסגרת זו ראה אור לראשונה בצ'כיה גם הרומן "הקלות הבלתי-נסבלת של הקיום", בשנת 2006.

הספר תורגם לעברית על ידי רות בונדי, ויצא לאור בהוצאת זמורה ביתן בשנת 1985. בשנת 1988 עובד הרומן לסרט באותו השם. קונדרה עצמו טען כי הקשר בין רוח הסרט לרוח הרומן רופף, ובעקבות זאת הוא לא איפשר אדפטציות קולנועיות נוספות ליצירותיו.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20090210102555/http://www.arts.gla.ac.uk/Slavonic/KUNDERA19.htm A Self-referential Paradox: Milan Kundera´s Unbearable Lightness of Being by Jan Čulík]
*אריק גלסנר, [http://arikglasner.wordpress.com/2013/01/21/הערה-על-הקלות-הבלתי-נסבלת-של-הקיום/ הערה על הספר], באתר מבקר חופשי, 21 בינואר 2013
*[http://simania.co.il/showReview.php?reviewId=65411/ ביקורת ספרותית על הספר] באתר סימניה
* 
* 

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות צ'כית
קטגוריה:ספרי מילן קונדרה
קטגוריה:ספרי 1984
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:האביב של פראג
מערכת לא-טרנזיטיבית של משתנים מקריים

בתורת ההסתברות, קבוצה של n משתנים מקריים היא מערכת לא-טרנזיטיבית אם היא כוללת שרשרת של משתנים <math>\ X_0,\dots,X_{n-1}</math> כך ש-<math>\ P(X_i > X_{i+1 \pmod{n}}) > 1/2</math> לכל <math>i = 0,\ldots,n-1</math>, בדומה לדירוג המצבים המעגלי במשחק אבן נייר ומספריים.

אומרים שמשתנה מקרי X עדיף על משתנה מקרי Y, אם הסיכוי לכך ש- X>Y הוא יותר מחצי. העובדה שקיימות מערכות לא-טרנזיטיביות של משתנים מקריים מדגימה שיחס העדיפות אינו טרנזיטיבי, בניגוד לתפיסה האינטואיטיבית המכתיבה שאם X עדיף על Y ו-Y עדיף על Z, אז יש לצפות גם לכך ש-X עדיף על Z.

את העדר הטרנזיטיביות אפשר לנסח גם כך: לכל אחד מן המשתנים X בשרשרת, יש משתנה Y ש- X עדיף ממנו, ויש משתנה Z העדיף על X. כלומר, לא קיים משתנה בעל עדיפות גבוהה ביותר או נמוכה ביותר.

== דוגמה ==
=== קוביות אפרון ===

את המשתנים המקריים אפשר לממש באמצעות קוביות משחק שהסיכוי שלהן ליפול על כל פאה הוא שישית. מערכת הקוביות של אפרון (שגילה הסטטיסטיקאי ברדלי אפרון) מורכבת מארבע קוביות באופן הבא: 
* A: הערכים 4, 4, 4, 4, 0, 0
* B: הערכים 3, 3, 3, 3, 3, 3
* C: הערכים 2, 2, 2, 2, 6, 6
* D: הערכים 5, 5, 5, 1, 1, 1

במערכת הזו A עדיף על B; B עדיף על C; C עדיף על D; ו- D עדיף על A - בכל מקרה, הסיכוי לערך גבוה יותר במשתנה העדיף הוא 2/3. לכן השרשרת A, B, C, D אינה טרנזיטיבית. הסיכוי ל- C>A הוא 5/9, ולכן גם השלשה A,B,C אינה טרנזיטיבית (הסיכוי ל- B>D ול- D>B הוא 1/2, כך שאף אחד משני משתנים אלה אינו עדיף על רעהו).

=== משתנים בעלי שני ערכים ===

נסמן <math>\ \phi = \frac{\sqrt{5}+1}{2} \approx 1.618</math>, יחס הזהב, ו- <math>\ \phi' = \phi - 1 \approx 0.618</math>. נגדיר משתנים X, Y, Z כך ש-X מקבל את הערכים 3,0 בסיכויים <math>\ \phi',1-\phi'</math>, בהתאמה; Z מקבל את הערכים 1,4 באותם סיכויים, ואילו Y=2 קבוע. אז X עדיף על Y, העדיף על Z, וזה עדיף על X - כל העדיפויות בסיכוי <math>\ \phi'>\frac{1}{2}</math>.

== עדיפות בתורת המשחקים ==
את עקרון העדיפות אפשר להדגים באמצעות משחק לשני שחקנים. השחקן הראשון בוחר קובייה ממערכת קוביות נתונה, והשחקן השני בוחר אחריו; אז מטילים שני השחקנים את הקוביות שלהם, והשחקן שקיבל תוצאה גבוהה יותר מנצח. אם מערכת הקוביות היא שרשרת לא-טרנזיטיבית, אז השחקן השני יכול להבטיח ניצחון בהסתברות גדולה מ-1/2, אף על פי שלראשון יש, לכאורה, היתרון שבזכות הבחירה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תורת ההסתברות
רומינה פאוור

רומינה פרנצ'סקה פאוור (באנגלית: Romina Francesca Power; נולדה ב-2 באוקטובר 1951 בארצות הברית) היא זמרת ושחקנית איטלקייה, ילידת ארצות הברית. 

==ביוגרפיה==
רומינה פאוור נולדה בלוס אנג'לס שבקליפורניה, בתם הבכורה של השחקן האמריקאי טיירון פאואר ואשתו השנייה השחקנית לינדה קריסטיאן (Linda Christian). אביה נפטר כשהייתה ילדה ואמה נישאה בשנית לאחר גירושיהם של הוריה, נדדה רומינה פאוור בכל רחבי אירופה יחד עם אחותה ואמה, בעיקר בספרד ובאיטליה, שם בילתה את רוב ילדותה. היא הופיעה במספר סרטים באיטלקית עוד מגיל 14.

ב-1960, כאשר שיחקה בסרט, פגשה את בעלה לעתיד אל באנו. הם הפכו לצמד זמרים ידוע ופתחו בקריירה משותפת שנמשכה כ-30 שנה. שיריהם היו פופולריים בעיקר בגרמניה ובאיטליה, והם השתתפו בתחרויות בינלאומיות חשובות כגון פסטיבל סן רמו ותחרות האירוויזיון בשנים 1976 ("We'll Live It All Again") ו-1985 ("Magic Oh Magic").

בשנת 2021 לוהקה לתפקיד שטרם ידוע בסרטו של גיירמו דל טורו "סמטת הסיוטים".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נציגי איטליה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1976
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1985
קטגוריה:זמרות איטלקיות
קטגוריה:זוכי פסטיבל סן רמו
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1951
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1951
מס ארגון

מס ארגון, דמי יצוג או דמי טיפול מקצועי-ארגוני הוא סכום המנוכה משכרם של עובדים שאינם חברים בארגון עובדים, ומועבר לארגון העובדים היציג, בהתאם להסכם קיבוצי, צו הרחבה, או חוזה עבודה שבהם נקבע ניכוי זה, או מכוח הסכמה בכתב של העובד<ref>זאת לפי סעיפים 25(א)(3) ו- (3ב) לחוק הגנת השכר, התשי"ח - 1958.</ref>. ההצדקה לניכוי דמי החבר היא חופש ההתארגנות. ההצדקה לניכוי דמי הטיפול הנגבים ממי שאינם חברים בארגון (להבדיל מדמי החבר), היא שארגון העובדים חותם על הסכמים קיבוציים עם המעסיקים (שמעניקים תוספות שכר, החזר הוצאות נסיעה, דמי הבראה, ביטחון תעסוקתי וכדומה) ומהם נהנים גם העובדים שאינם חברים באותו ארגון עובדים ולכן אינם משלמים לו דמי חבר. מצב זה בו העובד יכול ליהנות מתנאי ההסכם מבלי לשאת בעלות גיבושו נקרא בעיית הטרמפיסט.

גובהו המרבי של מס ארגון נקבע בתקנות שהותקנו מכוח חוק הגנת השכר.

נכון לשנת 2021, מס ארגון להסתדרות הכללית הוא בשיעור 0.75% מהשכר עד לתקרה שכר של 17,937 ש"ח לחודש, דהיינו ניכוי מרבי של 134.5 ש"ח בחודש.

עובד החבר בארגון עובדים אחר כלשהו משלם דמי חבר לארגון זה, ולכן פטור מתשלום מס לארגון החתום על ההסכם הקיבוצי.

==לקריאה נוספת==
* רות בן-ישראל, "זכות היסוד לחופש התארגנות: הלגיטימיות של מימון תקציב ארגון העובדים מדמי טיפול המתקבלים מעובדים שאינם נמנים עם חבריו", ספר מנחם גולדברג, הוצאת סדן, 2001.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.glima.info/agreements/13-2013.pdf דוגמת הסכם קיבוצי בעניין דמי חבר ודמי טיפול ארגוני מקצועי (הסכם של הסגל הבכיר בטכניון, מיום 25.12.2012, שמספרו 13/2013].

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחסי עבודה
מצליף

מצליף (באנגלית: whip) הוא חבר פרלמנט שממונה על קיום המשמעת הסיעתית בהצבעות ועל גיוסם של חברי מפלגתו, על מנת שינכחו ויצביעו בהצבעות החשובות. כדי שלאכיפתו תהיה השפעה, משתמש המצליף באיומים ותמריצים כדי לקיים את המשמעת הסיעתית, כאשר הוא מגובה מצד הנהלת המפלגה. תפקיד המצליף קיים בדרך כלל רק במפלגות גדולות, וביתר המפלגות הוא נתון בדרך כלל בידי יושב הראש.

==מקור המונח==

המילה האנגלית whip (מילולית: שוט), המשמשת לציון בעל התפקיד הזה בפרלמנט הבריטי ובפרלמנטים דוברי אנגלית אחרים, הושאלה ממונח ציד זהה (לפעמים גם בצורה "whipper-in") המציין אדם שמונע מהכלבים המשתתפים בציד לנדוד ולהתרחק מן המטרה.

== תפקיד המצליף ברחבי העולם ==
=== במדינות עם פרלמנט בשיטת ווסטמינסטר ===
==== הממלכה המאוחדת ====
בממלכה המאוחדת, המצליף הוא גם חבר בממשלת בריטניה. המצליף מעדכן את ראש הממשלה באופן קבוע לגבי מצב הסיעה. המצליף יכול לחלק שלושה סוגים של צווים פרלמנטרים לחברי פרלמנט, והפרתם עלולה להביא לסנקציות פרלמנטריות. הצו הראשון מפרט את מדיניות המפלגה ומודיע על קיום הצבעה מסוימת. צו זה אינו מחייב נוכחות או הצבעה. הסוג השני הוא צו המחייב להשתתף ולהצביע. לחבר פרלמנט אסור להפר את צו זה, אלא אם כן ניתן לו אישור מהמצליף. הסוג השלישי הקשוח ביותר הוא הוראה מפורשת להשתתף ולהצביע, אלא אם כן יש אישור מיוחד מהמצליף. הפרת הצו יכולה להביא לגירוש מהמפלגה.

==== אוסטרליה ====
בפרלמנט האוסטרלי (כמו גם בפרלמנטים המקומיים) ישנם מצליפים בכל הסיעות, שנועדו להבטיח משמעת סיעתית, ולמלא פונקציות רחבות מטעם הנהגת המפלגות. שלא כמו במדינות אחרות, למצליף באוסטרליה אין תפקיד רשמי, ואין הם ממלאים תפקיד מאוד נרחב. המצליף מטעם המפלגה הליברלית מתמנה על ידי הנהגת המפלגה, בעוד המצליף של מפלגת הלייבור נבחר על ידי ועידה. בשתי המפלגות למצליף יש כשני סגנים.

==== קנדה ====
בקנדה, המצליף הוא חבר הסנאט הקנדי או בית הנבחרים של קנדה. תפקידו של המצליף חשוב במיוחד כאשר ישנה ממשלת מיעוט או אם לממשלה יש רוב קטן. תפקיד המצליף אינו נחשב לתפקיד ממשלתי, אך המצליף יכול לכהן גם כשר בלי תיק.

==== הודו ====
הודו ירשה את תפקיד המצליף מהשלטון הבריטי מתקופת השלטון הקולוניאליסטי. כל מפלגה פוליטית גדולה ממנה לעצמה מצליף. המצליף אחראי על המשמעת הסיעתית, אך לרוב אינו יכול להכריע על הצבעות בבחירות לנשיאות המדינה.

==== אירלנד ====
כל המפלגות בסנאט האירי ובדאל אירן ממנות לעצמן מצליף. לרוב המצליף של מפלגת השלטון נוכח גם בישיבות הממשלה. המצליפים של כל בית נפגשים מדי שבוע על מנת לתכנן את מצב ההצבעות לשבוע לאחר מכן. החל משנת 1998 המצליפים זכאים לשכר נוסף על השכר הפרלמנטרי שלהם. לרוב השכר תלוי בגדול המפלגה. השכר הגבוה ביותר ניתן בשנת 2011 על ידי מפלגת פיאנה פול. באותה השנה המצליף הרוויח כ-19,000 לירה שטרלינג.

==== ניו זילנד ====
כמו הודו, גם ניו זילנד ירשה את התפקיד מתקופת השלטון הבריטי. כל המפלגות שלהן 4 נציגים ויותר בפרלמנט של ניו זילנד זכאיות למצליף אחד לפחות במפלגות שלהן 24 עד 44 נציגים, יש כשני מצליפים, כאשר אחד בכיר ואחד זוטר. למפלגות עם 45 נציגים ויותר, זכאיות לשני מצליפים זוטרים ואחד בכיר.

=== במדינות אחרות ===

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משרות פוליטיות
אלברכט מברנדנבורג

אלברכט מברנדנבורג (הוא אלברכט ממיינץ) (28 ביוני 1490 - 24 בספטמבר 1545) קרדינל והנסיך הבוחר של מיינץ משנת 1514 עד 1545, והארכיבישוף של מגדבורג משנת 1513 עד 1545.

==ביוגרפיה==
אלברכט נולד ליוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, מבית הוהנצולרן. בשנת 1499 התייתם, והוא ואחיו הגדול, יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, הפכו לנסיכי ברנדנבורג, אך רק אחיו זכה בתואר הנסיך הבוחר. את השכלתו רכש באוניברסיטת פרנקפורט דאודר. ב-1513 נתמנה לארכיבישוף במגדבורג, ונוסף על כך היה בישוף בהלברשטט, ולאחר מותו של הנסיך הבוחר אוריאל ממיינץ, נבחר ב-9 במרץ 1514 לארכיבישוף ולנסיך הבוחר של מיינץ, בהיותו בן 24. ב-1518 התמנה לחשמן (קרדינל).

בחירתו לנסיך מיינץ חוללה תמורות כבירות בדברי ימי העולם. הכנסייה דרשה תשלום של 21,000 דוקטים בעבור הבחירה, אולם דרשה מכל מועמד להתחייב שיגרש את היהודים מנסיכותו, ובמילים אחרות - לאבד את הסיכוי לגבות את הכסף חזרה. כדי לפתור את הבעיה, התגייס הכומר הדומיניקני יוהאן טצל לגביית דמי "סליחה וכפרה" באמצעות מכירת שטרי מחילה (אינדולגנציות), מכירה שאושרה על ידי האפיפיור לאו העשירי ושנועדה רשמית לממן את בניית בזיליקת פטרוס הקדוש ברומא. כאמור הוטל עליהם להביא את מחצית הסכום לידי האפיפיור, והמחצית השנייה שימשה למימון חובותיו. מסע זה הוציא נזיר אוגוסטיני פשוט, בשם מרטין לותר משלוות נפשו (וזאת עוד ללא שידע את המטרה האמיתית של המסע), וגרם לו לפרסם את 95 התזות המפורסמות שלו על כותלי כנסיית ויטנברג, בו הוא מבקר את המדיניות ואת התאולוגיה של מכירת מחילה בכסף. בסופו של דבר, היהודים לא גורשו מהנסיכות, לאחר צו של הקיסר מקסימיליאן הראשון על פי שתדלנות של יוסף בן גרשון מרוסהיים.

בשנת 1519 היה אלברכט אחד הגורמים החשובים לבחירת קרל החמישי לקיסר, והקיסר מינה אותו ב-1521, עם בואו לגרמניה, לקאנצלר. באספת הממלכה בוורמייזא הכריע אלברכט לטובת הקתולים, והיטה גם את לב הקיסר, למרות ידידותו של אלברכט עם אולריך פון הוטן, שלחץ עליו להפוך לפרוטסטנטי. אלברכט המשיך לפסוח על שתי הסעפים, אך לאחר מלחמת האיכרים (1525) התנער סופית מהתנועה הפרוטסטנטית.

אלברכט היה ממקימי ברית נירנברג הקתולית ב-1538, שהוקמה ככוח נגד לברית שמלקלדן הפרוטסטנטית.

מת ב-1545, מעט לפני פרוץ המלחמה השמלקלדית.

==יחסו ליהודים==
בראשית דרכו, לא אהד אלברכט את היהודים, והסכים לגרש את כל היהודים מנסיכותו. הוא לא הסתפק בכך, אלא ניסה להשפיע על הנסיכויות השכנות שיעשו כמוהו. לאחר שנפגש עם יוסף לואנץ מרוסהיים נשתנתה דעתו על היהודים מן הקצה אל הקצה, ולא זו בלבד שלא גירש את היהודים, עוד הרשה להם לשוב למיינץ ולהקים קהילה, כמאה שנה לאחר שגורשו היהודים מכל תחומי הנסיכות בידי הנסיך הבוחר אדולף מנסאו.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מרקיזי ברנדנבורג
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:ארכיבישופים
קטגוריה:אנשי דת גרמנים קתולים
קטגוריה:מיינץ: אישים
קטגוריה:ילידי 1490
קטגוריה:נפטרים ב-1545
בניין בר סטרנס

בניין 383 מדיסון אוואניו (באנגלית: 383 Madison Avenue Building) הנמצא בשדרת מדיסון 383, בין רחוב 46 ורחוב 47, בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית ומשמש כבניין משרדים, היה, בעת הקמתו (בשנת 2001), המבנה ה-88 בגובהו בעולם.

כיום משמש המבנה את חטיבת בנקאות ההשקעות של חברת ג'יי פי מורגן צ'ייס לאחר שרכשה את בנק ההשקעות בר סטרנס במשבר הכלכלי של 2008.

חלקו התחתון של המבנה הוא בעל צורה מלבנית, מעליו מגדל בעל צורה מתומנת, ובראש המגדל כתר מזכוכית, המואר בלילה.

==ראו גם==
* גורדי שחקים בניו יורק

==קישורים חיצוניים==

* [http://wirednewyork.com/skyscrapers/383madison/ מידע על המבנה באתר Wired New York]
* [http://www.jhmodels.com/pages/383.htm דגל שם המבנה]
* [http://www.emporis.com/en/wm/bu/?id=100372 מידע על המבנה באתר Emporis.com]

המבנה ביום

בר סטרנס
שרביטן מצוי

שרביטן מצוי (שם מדעי: Ephedra foeminea, שם נרדף: Ephedra campylopoda) הוא צמח מטפס הנפוץ בחורש הים תיכוני, ממערכת חשופי הזרע. כרוב חשופי הזרע, הצמח הוא דו ביתי חסר פירות ובמקומם יש לו אצטרובלים דו מיניים, המשמשים מאכל לציפורים.

עליו של השרביטן המצוי מנוונים, וממוקמים כמעין נדן קרומי אדמדם על הגבעול, הירוק בכל ימות השנה.
 
בארץ ישראל, השרביטן המצוי מטפס על גדרות פרדסים בשרון ועל עצים. הוא נפוץ באזורים הים תיכוניים, אם כי הוא מופיע גם בערוצי נחלים במדבר יהודה ואף יש פרט בודד בנגב ופרט בסיני.

<br />

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1775
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר פורסקל
קטגוריה:שרביטניים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים מטפסים
קטגוריה:ארץ ישראל: שרביטניים
פרדוקס ההצבעה

פרדוקס ההצבעה או פרדוקס קונְדוֹרְסֶה (בצרפתית Paradoxe de Condorcet) הוא מצב שהובחן לראשונה על ידי המרקיז דה קונדורסה בסוף המאה ה-18, בו העדפות קבוצתיות עשויות להיות מעגליות (לא טרנזיטיביות), אף אם ההעדפות של כל פרט מן המצביעים אינן מעגליות.

לדוגמה נניח בחירות בהן שלושה מועמדים, B, A ו-C ושלושה מצביעים שהעדפותיהם הן:

* מצביע 1: מעדיף את A על פני B ואת B על פני C
* מצביע 2: מעדיף את B על פני C ואת C על פני A
* מצביע 3: מעדיף את C על פני A ואת A על פני B

אם נבחר את C ניתן לטעון שיש לבחור את B במקומו, מכיוון ששני מצביעים (1 ו-2) מעדיפים את B על פני C ואילו רק מועמד 1 (3) מעדיף את C על פני B. כפי שניתן לראות, מטעמי סימטריה, לא ניתן לבחור מועמד מבלי שלשניים מבין שלושת המצביעים יהיה מועמד משותף עדיף על פניו.

== שיטות קונדורסה ==

כאשר משתמשים בשיטה העונה לתבחין קונדורסה לקביעת מנצח בבחירות, קיומו של פרדוקס הצבעה בתוצאות מצביע על כך שלא קיים בבחירות מועמד קונדורסה (או מנצח קונדורסה). שיטות קונדורסה שונות נבדלות באופן בו הן פותרות את אי-הבהירות הנוצרת בהצבעה.

לדוגמה המובאת כאן לא קיים פתרון הוגן ודֶּטֶרְמִינִיסְטִי מכיוון שכל אחד מהמועמדים נמצא במצב סימטרי לחלוטין לכל אחד מהמועמדים האחרים.

==ראו גם==
*שיטת שולצה
*משפט ארו
*הצבעת אישור

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משפטים בתורת המשחקים
הצבעה
קטגוריה:תכנון מכניזמים
קטגוריה:קונדורסה
י"ז בתשרי

==חגים ומועדים==
* היום השני של חול המועד סוכות בארץ ישראל ובחוץ לארץ היום הראשון

==אירועים היסטוריים==
[[דוד בן-גוריון]]
*על פי ספר בראשית, תיבת נח נחה על הר אררט.
* ה'תשכ"ג – החל משבר הטילים בקובה
* ה'תשמ"ו – מטוסי חיל האוויר תקפו את מפקדות אש"ף בתוניס
* ה'תשמ"ז – רוטציה בראשות הממשלה: יצחק שמיר מציג את הממשלה העשרים ושתים (ממשלת האחדות הלאומית חלק ב'), ומתחיל את כהונתו השנייה כראש ממשלת ישראל
* ה'תשס"ב – אסון המטוס בים השחור:מטוס נוסעים של סיביר אייר מדגם טופולב 154, בדרכו מתל אביב לנובוסיבירסק, מתרסק בים השחור לאחר שנפגע בשוגג מטיל של צבא אוקראינה. 78 נוסעי המטוס ואנשי הצוות נהרגו

==נולדו==
* ה'תרמ"ז – דוד בן-גוריון, ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל (נפטר ה'תשל"ד)
* ה'תש"ח – אהרן צ'חנובר, ביוכימאי ישראלי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2004
* ה'תש"ך – ניר ברקת, חבר הכנסת מטעם הליכוד ובעבר ראש עיריית ירושלים

==נפטרו==
* ה'תרצ"ב – הרב קלונימוס קלמן ובר רב העיר פישטאני בסלובקיה (נולד ב-ה'תרל"א)
* ה'תש"ח – אריה בבקוב פעיל ציוני (נולד ב-ה'תר"מ)
* ה'תשל"ד – אלוף אברהם מנדלר (אלברט), מפקד אוגדה בסיני, נהרג כאשר טיל נגד טנקים פגע בנגמ"ש שלו, במהלך מלחמת יום הכיפורים
* ה'תשל"ה – דוד אוקס, הרב האחרון של לייפציג והמנהל הראשון של תיכון צייטלין
* ה'תשמ"ח – הרב רפאל נחמן הכהן, משפיע (חב"ד) ומלמד חב"די, אביו של הרב יואל כהן
* ה'תשס"ב – הרב אהרן סולובייצ'יק תלמיד חכם וראש ישיבה אמריקני (נולד ט' באייר ה'תרע"ז)
* ה'תשע"ב – בת שבע קניבסקי, רבנית, אשת הרב חיים קניבסקי
* ה'תשפ"א – רבי מרדכי ישכר בער לייפר, האדמו"ר מפיטסבורג.
----

* ט"ז בתשרי – י"ח בתשרי
* תשרי

א17
י17
חוזה גאורגייבסק

חוזה גאורגייבסק
חוזה גאורגייבסק (, ) היה הסכם בין האימפריה הרוסית לממלכת כארתלי-קאחתי (במזרח גאורגיה של היום) שנחתם ב-24 ביולי 1783. על פי ההסכם הפכה כארתלי-קאחתי למדינת חסות של האימפריה הרוסית. הרוסים מצידם הבטיחו לדאוג לשלמותה הטריטוריאלית של הממלכה הגאורגית ואת המשך שלטונה של שושלת בגרטיוני. מצד שני, על פי החוזה, הייתהלרוסים זכות קדימה בניהול יחסי החוץ של כארתלי-קאחתי. כמו כן התכחשה ממלכת כארתלי-קאחתי לתלות כלשהי בממלכת פרס (שהייתה ריבוניתה במשך מאות שנים) או מדינה אחרת. על פי ההסכם כל מלך גאורגי חדש שימונה היה צריך לקבל את אישור הצאר הרוסי לפני הכתרתו.

== תנאי החוזה ==
בסעיפים 1, 2, 4, 6 ו-7 מוגדרת קיסרית רוסיה כשליט העליון היחיד של ממלכת כארתלי-קאחתי. רוסיה התחייבה לשמור על הריבונות הפנימית של כארתלי-קאחתי ועל שלמותה הטריטוריאלית. כמו כן רוסיה התחיבה לראות באויבי ממלכת כארתלי-קאחתי כאילו היו אויביה של רוסיה. הגאורגים מצדם התחייבו שמאותה עת כל מלך גאורגי שימונה ישבע אמונים לצאר הרוסי, יתמוך באימפריה הרוסית במלחמותיה ולא יקיים יחסים דיפלומטיים עם מדינות אחרות ללא הסכמת הרוסים מראש.

את הסכמתם של הגאורגים לקבל עליהם חסות רוסית ניתן להבין על רקע הצורך בהגנה מפני פלישות מדרום, מצד הע'ותמנים והפרסים. יצוין כי הסכמי חסות דומים נחתמו קודם לכן עם שליטים עות'מאנים ופרסים, כלומר ההסכם עם הרוסים לא היה חידוש משמעותי במדיניות הגאורגית של "קנית" שלום ושקט תמורת הכרה בעליונותו של שכן חזק.

סעיף 8 נוגע לענייני דת, ולפיו צורף ראש הכנסייה הגאורגית ל"סינוד הקדוש" של הכנסייה האורתדוקסית הרוסית.

סעיפים נוספים קובעים כי בין הארצות יהיה גבול פתוח לתנועת סחורות, נוסעים ומהגרים, ומבטיחים שרוסיה תימנע מלהתערב בענייני הפנים של כארתלי-קאחתי, בכלל זה בענייני מיסוי.

== תוצאות ==
החוזה לא הגשים את התקוות שתלו בו הגאורגים. עוד בימיו של המלך ארקלה השני סבלה גאורגיה מפלישות הרסניות של הפרסים, ורוסיה לא התערבה להגנתה אלא באיחור ובאופן חלקי. בינואר 1801, בעקבות סכסוכים בין בני שושלת בגרטיוני על השלטון בכארתלי-קאחתי, הכריז הצאר פאבל הראשון, יורשה של קתרינה, על סיפוח כארתלי-קאחתי לרוסיה באופן חד-צדדי, בניגוד לחוזה גאורגייבסק. פאבל מת זמן קצר לאחר מכן, ויורשו אלכסנדר הראשון, ששקל לבטל את המהלך, אישר מחדש את הסיפוח ב-12 בספטמבר 1801. יורש העצר האחרון של כארתלי-קאחתי, דוד בגרטיוני, הוגלה לסנקט פטרבורג ב-1803.

==קישורים חיצוניים==

* 

גאורגייבסקי
גאורגייבסק
גאורגייבסק, הסכם
גאורגייבסק
קטגוריה:מלכות המשנה של הקווקז
קטגוריה:יחסי גאורגיה–רוסיה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: שינויים טריטוריאליים
ישע שלנו

שער ישע שלנו משנת 2017
הגיליון הראשון של עלון "ונטעתים"
ישע שלנו היה עלון שבת בהוצאת מועצת יש"ע שיצא לאור בשנים 2006–2019, אז התמזג עם שבת בשבתו. בשיאו, הופץ מדי שבוע בכ-60,000 עותקים בתפוצה כלל ארצית באלפי בתי הכנסת ברחבי הארץ. העלון נועד לחזק את הקשר בין מועצת יש"ע לבין ציבור תומכיה, לאחר שזה התרופף במהלך תוכנית ההתנתקות.

==רקע==

הגלגול הראשון של העלון "ישע שלנו" היה העלון "ונטעתים", שיצא על ידי מרכז מורשת גוש קטיף שעל יד ועד מתיישבי גוש קטיף. הגיליון הראשון יצא בי"ט באייר תשס"ה (2005), והגיליונות הראשונים היו חלק מן המאבק בתוכנית ההתנתקות. העלונים המשיכו לצאת גם לאחר הפינוי, ועסקו אז בעיקר בניסיונות של המפונים לשוב אל השיגרה ולמצוא תעסוקה. העלון "ונטעתים" יצא ב-18 גליונות.

בחודש אייר ה'תשס"ו (2006), עם גיבוש קו הפעולה החדש של מועצת יש"ע לאחר ההתנתקות, הוחלט לייצר עלון חדש שיציג את מפעל ההתנחלות כולו ברוח אופטימית וישמש כבמה לדעות מועצת יש"ע בכלל ושל מתיישבי יהודה ושומרון ומפוני חבל עזה בפרט. בעקבות זאת תפס העלון החדש "ישע שלנו" את מקומו של "ונטעתים".

עם השנים עבר העלון מספר גלגולים בעיצובו הגרפי. הוא החל כעלון מלבני וקטן יחסית, וכעבור זמן עבר מתיחת פנים עיצובית - בצורתו ובפורמט שבו העלון מודפס. תוכנו של העלון הועלה מדי שבוע גם לאתר האינטרנט של המועצה, שם היה ניתן להורידו למחשב באופן מקוון. כמו כן, הופץ העלון בניוזלטר לאלפי כתובות דואר אלקטרוני בכל שבוע.

בספטמבר 2019 התמזג העלון יחד עם עלון שבת בשבתו, והפכו לעלון אחד תחת השם "שבת בשבתו" וישע שלנו ירד מהדפוס באופן סופי. עורכו האחרון של העלון היה אלנתן זכריה.

==תוכן==
מבנהו הקבוע של העלון כלל בעמודו הראשון מאמר מפרי עטו של אחד מרבני הציונות הדתית, כדוגמת הרב אליעזר ולדמן, הרב יגאל קמינצקי והרב חיים דרוקמן. מאמריהם עסקו על פי רוב בענייני השעה תוך התייחסות לפרשת השבוע החלה באותה העת בה יצא הגיליון.

מדורים קבועים נוספים בגיליון: "ישעמדה" המביא את עמדת מועצת יש"ע בנושאים שעל הפרק; "ברשת" - פוסט שבועי מהבלוג הפופולרי מתנחלות ברשת; ובמדור הפופולרי "מה קורה" מקבל הקורא סיכום קצר מהמתרחש ביהודה ושומרון באותו שבוע – בתמונות ובמילים. בשנת 2015 התחיל להתפרסם מדור חדש בשם "מדור המייסדים", הביא מדי שבוע ראיונות עם ראשוני המתיישבים ואנשי מפתח ביהודה ושומרון.

באלול ה'תשע"ט (ספטמבר 2019) התמזג העלון ישע שלנו לתוך "שבת בשבתו".

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.myesha.org.il/?CategoryID=185&Page=1 עלוני "ישע שלנו" בקובצי PDF]
*[http://www.kipa.co.il/now/158/43626.html המדור "מעלעל" באתר "כיפה" משבח את הפורמט החדש של עלון יש"ע שלנו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:עלוני שבת
קטגוריה:ציונות דתית
קטגוריה:מפעל ההתנחלות
פוליקליטוס

נושא הרומח, המוזיאון הארכאולוגי, [[נאפולי]]
פוליקליטוס (ביוונית: Πολύκλειτος) המכונה "פוליקליטוס האב" היה פסל יווני, יליד ארגוס או סיקיון, מן המאה החמישית ותחילת המאה הרביעית לפנה"ס.
== יצירתו ==
על אף כי כל עבודותיו נשמרו רק כהעתקים מאוחרים, תרומתו של פוליקליטוס ליצירתה של האמנות היוונית היא עצומה. עבודתו, לצד עבודתו של הפסל פידיאס גיבשה את נוסח הפיסול של האמנות הקלאסית. תרומה מרכזית אחת הייתה יצירתו של קאנון פיסולי, הנקרא גם "הקאנון של פוליקליטוס" (או "הקאנון הפוליקליטי") ובמסגרתו גובשו מעין כללים לתיאור הגוף ולפרופורציות בין חלקי הגוף השונים באופן המקביל לפילוסופיה של האסכולה הפיתגוראית. הגם שקאנון זה אינו נשמר, מקובל לטעון כי בפרופורציות של קאנון זה התקיים יחס של 1:7 בין מידת הראש לאורכו של בגוף השלם. 

קלאודיוס גלנוס, רופא יווני בן המאה ה-2 לספירה, כותב בחיבורו "De Placitis" על הקאנון של פוליקליטוס ומציג פסל אותו יצר פוליקליטוס כביטוי לקאנון זה. נהוג לתאר את הפסל "נושא הרומח" כפסל זה. "היופי מקורו בסימטריה (שיעור המידות)", כותב גלנוס, "בין חלקי הגוף, כגון אצבע לאצבע, כל האצבעות ליד, יד לאמת-היד, אמת-היד לזרוע, ולמעשה של כל אבר לכל אבר אחר ככתוב בקאנון של פוליקליטוס, והוא עשה פסל לפי כללי ספרו וקרא לו קאנון".

תרומה משמעותית נוספת הייתה גיבוש תנוחת ה"קונטרה פוסטו" (באיטלקית: contrapposto), לצד תיאור המשלב בין מתח לרפיון בתנוחת הגוף תנוחה זו איפשרה ליצור מערכת של צירי תנועה היוצרים חלקי הגוף השונים, המנוגדים זה לזה. כל איבר שרוי בתנועה אינדיבידואלית משלו וחיבורם בגוף השלם יצר תיאור הרמוני. עם זאת ניכר ביצירותיו כי הדמויות עוצבו עדיין "בארבע חזיתות" ואין בהן שבירה של הפרונטאליות ("חזיתיות") של הפסל, שבירה אשר תדרוש מן הצופה ראייה "סימולטאנית" (בו-זמנית) של כל צדדי הפסל. 

פסליו של פוליקליטוס היו עשויים ברונזה. בין העתקי פסליו אשר שרדו ידועים הפסלים "קושר הסרט", "האמזונה הפצועה", "נושא הרומח". מן הספרות ידועים פסל האלה הרה, העשוי זהב ושנהב ואשר הוצב במקדש בארגוס; פסל האל הרמס אשר הוצב בליסמיקיה (Lysimachia) והפסל "ילדים משחקים באבני ניחוש" (ידוע גם כ-"Astragalizontes"), אשר הוצב על ידי הקיסר הרומי טיטוס במגוריו. 

== ראו גם ==
* קליאוביס וביטון

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:פסלים יוונים
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
ריד אים אינקראיס (מחוז)

ריד אים אינקראיס הוא מחוז במערב אוסטריה עילית שבאוסטריה. שטחו משתרע על 585.01 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה 58,203 תושבים נכון ל 2001. במחוז ישנה עיר אחת, ריד אים אינקראיס, שהיא העיר היחידה במחוז, ו-36 עיירות.

==ערים ועיירות==
===ערים===
*ריד אים אינקראיס

===עיירות===
{|
|
*אורולצמינסטר
*אברשוואנג
*לונסבורג
*מטמאך
*אוברנברג אם אין
*רייכרסברג
*סנקט מרטין אים אינקרייס
*טייסקירכן אים אינקרייס
*אנדריכספורט
|
*אייצינג
*גיירסברג
*גייברג
*גורטן
*הוהנצל
*קירכדורף אם אין
*קירכהיים אים אינקרייס
*לאמברכטן
*מרנבך
|
*מרשוואנג
*מילהיים אם אין
*נויהופן אים אינקרייס
*אורט אים אינקרייס
*פאטיגהם
*פטרסקירכן
*פראמט
*שילדורן
*זנפטנבאך
|
*סנקט גאורגן ביי אוברברג אם אין
*סנקט מאריינקירכן אם האוסרוק
*טומלטסהם
*אוצנאייך
*ואלדצל
*ויילבאך
*ויפנהם
*טייסקירכן אים אינקרייס
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
יהדות באהבה

באהבה ובאמונה (נקרא בתחילתו, "באהבה ובאמונה", שונה ל"יהדות באהבה", ולאחרונה החל מעלון 1356 - שונה חזרה לשמו המקורי<ref></ref>) הוא עלון פרשת שבוע בהוצאת מכון מאיר.

העלון החל להופיע בשנת תשנ"ה, כדף A4 בצבע אחד, ומבנה העלון ועיצובו שופרו במשך השנים. המאמר הפותח את העלון, בכותרת "נכון לעכשיו", נכתב בידי ראש המכון, הרב דב ביגון, ועוסק לרוב בקישור האקטואליה לתכני פרשת השבוע.

בעלון מתפרסם מדי שבוע מאמר של הרב שלמה אבינר, שבו מתפרסמות שאלות שהופנו אל הרב, הדרכות לחיים או מאמרים בנושאים תורניים-הלכתיים והשקפתיים. בעבר התפרסמו בעלון סיפור לילדים, גם הוא מאת הרב אבינר, "פינת החינוך" של הרב אלישע אבינר, ומאמר של הרב יעקב פילבר עם נגיעה לאירועים אקטואליים. רבנים נוספים שכותבים בעלון הם הרב עזריאל אריאל והרב ערן טמיר.

בכסלו תשס"ח, הגיליון התרחב לחוברת בגודל A4 מהודקת בסיכות. בעקבות קשיים כלכליים של מכון מאיר, צומצם מספר העמודים בשנת 2014 לארבעה.

במשך שנים רבות יצא העלון לאור על ידי חברת "פרסומי ישראל ושות'", אך בפברואר 2010 נוצר סכסוך בין מכון מאיר למו"ל על רקע סירוב העלון לכלול בו מאמר של הרב פרופ' נריה גוטל על היחס לאקדמיה. בעקבות הסכסוך הופסקה ההתקשרות העסקית בין המכון למו"ל אשר החל להוציא עלון בשם "גילוי דעת", ו"באהבה ובאמונה" עבר להוצאה עצמית של מכון מאיר.

בכ"ה בטבת תשע"ב נמתחה ביקורת על העלון לאחר שתמונתה של רות פוגל הופיעה בפרסום בעיתון כשהיא מטושטשת. לאחר הסערה שחלה פרסם העלון התנצלות בעמוד הראשי.

העלון מופץ בשש שפות: עברית, אנגלית, רוסית, צרפתית, גרמנית וספרדית.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.machonmeir.org.il/hebrew/main.asp?cat_id=11 ארכיון העלונים], באתר המכון.
*[http://www.moreshet.co.il/web/alonparash/alon.asp?codeClient=1193 עלוני "באהבה ובאמונה"], באתר "מורשת".

==הערות שוליים==

קטגוריה:עלוני שבת
קטגוריה:ציונות דתית
קטגוריה:מכון מאיר
שירוגרפיה

שירוגרפיה (Shearography) היא בדיקה לא הורסת, המבוססת על אינטרפרומטריה.<br />
להבדיל מתרמוגרפיה, בשיטה זו משתמשים בעירור מכני ישיר של החלק, ובעזרת מערכת מיוחדת ניתן לאתר פגמים ושינויים בפריט הנבדק. הפעלת מאמץ גזירה על הפריט מביאה להתפשטותו, ופגם מיקרוסקופי בחומר גורם לחוסר אחידות במעוות הנוצר. חוסר אחידות זה יוצר תבנית התאבכות אופיינית, המאפשרת לגלות פגמים ולעיתים גם להעריך את גודלם.

בישראל ממעטים בביצוע בדיקות אלו מאחר ש:
*זוהי בדיקה שאינה מוכרת ונפוצה בתעשייה ונעשית רק במקרים בהם אין פתרון אחר (זמין יותר).
*מחיר הבדיקה גבוה (נגזר ממחירה הגבוה של מערכת הבדיקה).
*נכון ל-2006, ישנה רק מערכת שירוגרפיה אחת בכל הארץ.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בדיקות
קטגוריה:תעשייה
קטגוריה:טכנולוגיה
נוסחה אמפירית (כימיה)

בכתיב כימי, נוסחה אמפירית של תרכובת היא ביטוי פשוט של המספר היחסי של כל סוג אטום (יסוד כימי) בתוכה. נוסחה אמפירית אינה מתייחסת לאיזומרים, למבנה או למספר האבסולוטי של האטומים. נוסחה אמפירית היא התקן של תרכובות יוניות, כגון CaCl<sub>2<sub></sub></sub> או מקרומולקולות כמו SiO<sub>2<sub></sub></sub>. 

שם התואר "אמפירי" מתייחס לתהליך אנליזה יסודית (elemental analysis), טכניקה של כימיה אנליטית שמשתמשים בה כדי לקבוע את אחוז ההרכב הרלוונטי ביסודות של חומר כימי טהור. לעומת זאת, הנוסחה המולקולרית מזהה את מספר האטומים המדויק של כל יסוד שנמצא במולקולה אחת של התרכובת. 

לדוגמה, הקסאן יכול להיות מבנה מולקולרי של CH<sub>3</sub>CH<sub>2</sub>CH<sub>2</sub>CH<sub>2</sub>CH<sub>2</sub>CH<sub>3</sub>, שמראה שיש לו מבנה של שרשרת ישרה, 6 אטומי פחמן, ו-14 אטומי מימן. הנוסחה המולקולרית של הקסאן היא 
C<sub>6</sub>H<sub>14</sub> . והנוסחה האמפירית של אותה מולקולה היא C<sub>3</sub>H<sub>7</sub>
שמראה יחס C:H של 3:7.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתיב כימי
נוסחה אמפירית (פיזיקה)

בפיזיקה נוסחה אמפירית היא משוואה מתמטית שחוזה תוצאות שנבחנו, אבל אין לה בסיס תאורטי שיכול להסביר מדוע היא עובדת.
אמפירי משמעו: נסיוני. כלומר עצם השם רומז על כך שהנוסחה מתבססת על ניסויים.

לרוב הנוסחה היא לא סתם ניחוש אקראי, אלא מבוססת על היגיון, תצפיות ומדידות.
כאשר רוצים לתאר תופעה פיזיקלית כתלות בפרמטרים שונים, מבצעים סדרה של ניסויים, במהלכם מקבעים בכל פעם פרמטרים אחרים (במקרה האידיאלי כולם מלבד אחד), ובאמצעות שינוי הפרמטר הנותר ומדידת התוצאה, בונים גרף ממנו ניתן להסיק על הקשר המתמטי.
בשיטה זו, ניתן בהרבה מקרים (בהם הקשר המתמטי לא מסובך מדי) למצוא את צורת הקשר: ישר, הפוך או יותר מסובך, ולאחר שצורת הקשר ברורה, ניתן גם לבצע חישוב של קבועי פרופורציה אשר יביאו את המשוואה להתאמה מיטבית לתוצאות הניסויים.
לעיתים קרובות, המשוואות המתארות תופעות פיזיקליות הן מסובכות מאוד, אך בהתבסס על הבנה ומדידות ניסויים, מנסחים נוסחאות פשוטות יותר, אשר מהוות קירוב למשוואות המסובכות (כמובן שיחד עם הקירוב, מובאים גם התנאים בהם ניתן להשתמש בקירוב זה).

== דוגמאות ==
*חוק טיטיוס-בודה: זהו חוק אמפירי שנכון ברוב המקרים לחישוב מרחקי כוכבי לכת מהשמש. כיום מקובל לראות בו התאמה מקרית.

*חוקי קפלר נוסחו ללא הבנה של העקרונות הפיזיקליים שעליהם הם מתבססים. חלפו למעלה מ-40 שנה בטרם ניוטון העמידם על בסיס תאורטי מוצק.

*
מכשירי מדידה חשמליים

[[רב-מודד]]
מכשירי מדידה חשמליים הם מכשירי מדידה המיועדים ליצור אותות גירוי במעגל חשמלי ולקלוט אותות מהמעגל. באמצעות מכשירים אלו ניתן לאפיין ביצועים של ציוד חשמלי, או לאתר כשלים בציוד כזה ולהיעזר בהם בתיקון. כשעובדים עם מעגלים חשמליים בצורה מקצועית, משתמשים, על פי רוב, במכשירי מדידה כדי לנטר את המעגל.

המשתמשים במכשירים אלו (למשל, מהנדסים וטכנאים) יכולים להשתמש בכלים זולים ופשוטים מאוד כגון טסטר, או במכשירים יקרים ביותר המשלבים מחשב כחלק ממכשיר המדידה. ציוד מדידה בעל רגישות גבוהה, או המיועד לתדרים גבוהים, הוא בדרך כלל עדין ויקר - מחירם של מכשירי מדידה מסוימים מגיע למאות אלפי דולרים. 

ככל שעולה רמת המורכבות של המכשירים שאותם יש לבדוק, גדלה מורכבותם של מכשירי המדידה. אין צורך במכשירים אלו במקרה של בדיקה פשוטה, או אם קיים במערכת אמצעי אוטומטי למציאת בעיות (כמו במחשב).

==דוגמאות למכשירי מדידה חשמליים==

* אמפרמטר - מכשיר למדידת זרם חשמלי. 
* אוהם-מטר - מכשיר שבאמצעותו ניתן למדוד את התנגדותו של הרכיב הנבדק למעבר זרם חשמלי דרכו.
* רב מודד - מכשיר משולב שתפקידו למדוד גדלים חשמליים כגון מתח, זרם, התנגדות, קיבול והשראות.
* טסטר - התקן שמטרתו בדיקת קיום מתח חשמלי בין נקודה נבדקת לאדמה. 
* אוסצילוסקופ - מכשיר שמציג על צג אותות מתח חשמלי (בציר האנכי) כפונקציה של הזמן או מתח חשמלי אחר בציר האופקי, ומשמש לרוב לאיתור תקלות בציוד אלקטרוני.
* מד קיבול - מכשיר המשמש לבדיקת קבלים.

==קישורים חיצוניים==

*
טרשים

טרשים ב[[אנדלוסיה בספרד]]
טְרָשִים היא אדמת אבנים, או שטחים גדולים מכוסים סלע אחד שטוח, שאינם ראויים לזריעה, או גושי סלע חשופים הבולטים מעל פני הקרקע. הביטוי המקובל הוא "אדמת טרשים".

מקור המילה מהמשנה. דוגמאות: "ואם סיקל יוציא לים או לנהר או למקום הטרשים" (תוספתא שביעית, ג ה), "ואין לך טרשים בכל ארץ ישראל יותר מחברון" (מסכת סוטה לד).
==אטימולוגיה==
*היחיד היא טֶרֶש לא נהוגה. 
*השורש ט.ר.ש. כנראה מארמית בה הפועל טִרֵשׁ משמעו להקשות או לסתום דוגמה: לא בחֲמִימֵי דכָּווצֵי ולא בקְרִירֵי דְמְטָרְשֵׁי אלא בפשורי (חולין מ"ז ע"ב) |דְּמַחְיֵיה (למטבע) בְּקוּרְנְסָא וְטַרְשֵׁיהּ (בבא קמא צ"ח). וכמו במילה טרשת.

קטגוריה:גאומורפולוגיה