OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מוחמד בן ראשד אאל מכתום

מוחמד בן ראשד אאל מכּתום (בערבית: محمد بن راشد آل مكتوم; נולד ב-15 ביולי 1949), הידוע כשייח' מוחמד, הוא המונרך (אמיר) של דובאי, ראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות וסגן נשיא איחוד האמירויות הערביות.

== ביוגרפיה ==
מוחמד הוא השלישי מארבעת בניו של ראשד בן סעיד אאל מכתום. הוא נשוי לשש נשים מהן יש לו 23 ילדים, 9 בנים ו-14 בנות. אחת מבנותיו, לטיפה בינת-מוחמד אל-מכתום השנייה, התפרסמה כשניסתה להימלט ללא הצלחה מדובאי יחד עם אחותה שמסה, והשתיים טענו שאביהן נהג באלימות כלפיהן. באמצע 2019, פורסם שגם אשתו השנייה, האיה, בתו של חוסיין, מלך ירדן, ואחותו למחצה של עבדאללה השני, מלך ירדן - לה נישא ב-10 באפריל 2004 - נמלטה מדובאי לאירופה עם שני ילדיהם, לאחר סכסוך ביניהם וטענות לאלימות מצידו.

הונו מוערך ביותר מ-15 מיליארד דולר.

== פעילות ==
בתור מנהיגה של דובאי הוא אחראי בשנים האחרונות לבנייה מאסיבית ולפיתוח אינטנסיבי של דובאי ההופכת תחת הנהגתו ל"עיר גלובלית". בשנת 2012 פרסם את ספרו "חזוני" שבו הכריז על רצונו להפוך את דובאי "למרכז עולמי של המצוינות והיצירתיות, לעיר הראשונה בעולם בתחום המסחר, הפיננסים, ההשקעות והתיירות". תחת שלטונו נבנה בדובאי הקניון הגדול בעולם - קניון האמירויות, ובעקבותיו קניון גדול עוד יותר - "קניון דובאי". בסמוך לקניון מתנשא המגדל הגבוה בעולם בורג' ח'ליפה, שנבנה גם כן בימי שלטונו. בצו של האמיר נוסדה ב-2006 חברת ההשקעות דובאי וורלד.

פרויקט נוסף שהוא עומד בראשו הוא פרויקט "מאדים 2117", שבמסגרתו מתוכננת להיבנות עיר על מאדים עד שנת 2117.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת איחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:אמירי דובאי
קטגוריה:משפחת מכתום
קטגוריה:אמירתים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ילידי 1949
קטגוריה:אמירתים שנולדו במאה ה-20
טאבון

תנור בו נהגו לאפות לחם; עמק המלכים, מצרים
הטאבון (מן המילה הערבית طابون) לעיתים מכונה גם בשם תנור (בערבית تنور) וכך גם בלשון המקרא. הוא תנור אפייה העשוי לרוב מתערובת המבוססת על מקור חרסיתי. מעוצב ככיפה או חרוט (לעיתים קטום), עם פתח בצדו בעזרתו ניתן להבעיר ולהזין את האש. משמש בעיקר לצורכי הכנת מאפים שונים. בעוד שבעת העתיקה מרבית הטאבונים עשויים היו מתערובות קרקע (חרסית וחול) כיום ישנם טאבונים העשויים מאבן ואף ממתכת.

== היסטוריה ==
מן הממצאים השכיחים בבתי המגורים בעת העתיקה הם הטאבונים (תנורים) אשר שמשו לצורכי הכנת לחם ויש להבדילו מן הכיריים ששימשו לבישול. מתקופת הברונזה ומתקופת הברזל בארץ ישראל מוכרים טיפוסי תנורי אפייה אשר לרוב עשויים ממעטפת חרס עבה.<ref></ref> במרבית החפירות הארכאולוגיות ימצאו רק בסיסיהם של הטאבונים בצורת טבעת חרס עבה ואולם לעיתים עשויים להיחשף בשלמותם. תופעה רווחת היא מציאת טאבונים כאשר מעטפת הטאבון מצופה בשברי כלי חרס (צרופים) אשר סייעו לבודד את השפעות החום על המעטפת הדקה ולמנוע סידוק ושבירה.

במקרא מצוין התנור ככלי המקבל טומאה (בדומה לכלי חרס) אשר אם נטמא חובה להרסו "וְכֹל אֲשֶׁר-יִפֹּל מִנִּבְלָתָם עָלָיו, יִטְמָא--תַּנּוּר וְכִירַיִם יֻתָּץ" (ויקרא יא, לה).

בימינו בדרך כלל משתמשים בטעות בכינוי טאבון לסאג'; כיפת מתכת עבה ששמים בהגבהה מעל מדורה פתוחה, שמשמשת להכנת פיתות מסוגים שונים.
מצריות אופות בטאבון]]

== פולקלור ==
הטאבון נמצא בשימוש נרחב בקרב קהילות אתניות ברחבי המזרח התיכון וצפון אפריקה בעיקר לצורכי הכנת סוגי לחם מגוונים. תפוצת השימוש בו מעידה על מרכזיותו וחשיבותו למחייתם של הדיירים.

== מבנה הטאבון הקלאסי ==
צורתו הנפוצה של הטאבון היא של כיפה המקנה לו חוזק ועמידות. לעיתים נסמך למבנה הכיפה שרוול כניסה נמוך יותר (כצורת איגלו). השרוול הנמוך מסייע לשמר את החום בתוך הכיפה. לעיתים נהוג לשלב פתח יציאה לעשן (ארובה), אולם יש הנוהגים להסתפק בפתח הכניסה ליציאת העשן על מנת לצמצמם אפשרות של בריחת חום לא מבוקרת. בעת השימוש בו יש הנוהגים לסגור את הפתחים על מנת לסייע לשמר את החום בתוך החלל הפנימי (בדומה לאופן השימוש בתנור חשמלי ביתי).

חומרים שונים נהוגים כחומרי בעירה של הטאבון בתוך כך: גללי בעלי חיים מיובשים, ענפי עצים קצוצים ויבשים, שבבי עץ, פחם, עלי עץ מיובשים ובדים. חלק מייחודו של הטאבון הם חומרי הבעירה הרבים והמגוונים בהם ניתן לעשות שימוש בהפעלתו, אלו היוו פתרונות במקומות בהם לא היו זמינים חומרי הסקה המבוססים על שרידי צומח. תכונת שימור החום של הטאבון סייעה לאמצו בקרב תרבויות רבות ותרמה להפיכתו כאמצעי יעיל לאפייה של לחמים. נהוג להשתמש בטאבון במסעדות ומאפיות ברחבי העולם. בחלק מן הטאבונים המודרניים משתמשים בגז בישול.
טאבון ביתי עשוי תערובת קרקע חרסיתית, חול ו[[תבן (קש קצוץ)]]

== ראו גם ==
* סאג'
* תנור
*כיריים

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הים-תיכוני
חבדד

חֶבֵּדֶדּ (בתעתיק לאנגלית: Khebeded או Hebeded) היה בן אצולה כנעני המוזכר בכתובות מצריות מהמאה ה-19 לפנה"ס כאחיו של נסיך רצ'נו (אחד משמותיה של ארץ ישראל בפי המצרים הקדומים).

חלק מהכתובות מימי אמנמחת השלישי (כיהן כפרעה במהלך השושלת ה-12) עוסקות בקשרים בין מצרים לאנשים ממוצא לבנטיני. הכתובות מתארות את הלבנטיניים כשותפים במשלחות כרייה מצריות לסיני. ישנן כתובות וציור שמתארים את ביקורו או השתתפותו של 'אחיו של נסיך רצ'נו, חבדד' במכרות המצריים. חבדד מגיע לסרביט אל-ח'אדם (אתר במערב חצי האי סיני ששימש את מצרים העתיקה גם כמכרה לאבן הטורקיז) רכוב על חמור שמובל על ידי אדם. לחבדד, חוץ משמו השמי, ישנם מאפיינים לבנטיניים בציור, כגון צבע עור צהוב, חצאית קצרה והוא נראה חמוש בגרזן עיניים. ישנן כתובות שמציינות שמות של פקידים שאחראים על הלבנטיניים. ישנו ציון של מספר הלבנטיניים ששותפים למשלחות, הנע בין 10 ל-20 כנעניים. בהשוואה לשאר האנשים ששותפים למשלחת זהו מספר קטן יחסית, ויכול להיות שהם שימשו כמדריכי שטח ומתווכים עם האוכלוסייה המקומית. ניתן ללמוד מהכתובות ומציורי הקיר כי בתקופתו של אמנמחת השלישי ובנו אמנמחת הרביעי היה שיתוף פעולה לבנטיני-מצרי בכרייה בסיני, שיתוף שהפיק רווחים לשני הצדדים.
Goldwasser and Harel, after Goldwasser 2013: fig. 2
<br />

== מקורות ==
Goldwasser, Orly. 2013. "Out Of The Mists Of The Alphabet — Redrawing The “Brother Of The Ruler Of Retenu". Ägypten und Levante 22, 353–374.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנען: אישים היסטוריים
קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
JavaOne

JAVA ONE הוא כנס שנתי של משתמשי ומפתחי שפת התכנות Java ושל תוכנות שכתובות בה. בכנס מתאגדים מפתחי ומשתמשי הג'אווה ודנים בפיתוחי הטכנולוגיה העדכניים.

הכנס אורגן על ידי חברת סאן מיקרוסיסטמס, ולאחר רכישתה על ידי חברת אורקל<ref></ref>.

בשנת 1996 החלה מסורת ההתכנסות הכוללת מצגות ממוקדות, תערוכות ומיצגים. הכנס נערך בעיר סן פרנסיסקו, בדרך כלל בין הימים שני לחמישי, ועלות ההשתתפות נעה בין 1,795$ ל-1,995$. 
במשך היום ההרצאות עוסקות בנושאים טכניים בעיקר ובערבים מתקיימים דיוני "Birds of a feather" – דיונים הנערכים במסגרת הכנס, אך לא כוללים סדר יום מאורגן מראש. דיונים אלה מאפשרים למשתתפים לעסוק בתחומים המעניינים אתם ולהתמקד באספקטים מסוימים של טכנולוגיית הג'אווה שלא דנו בהם בדיונים הפורמליים בכנס. 

בשנת 1999 גון גייג' עמד בראש כנס ההאקאתון. באותו אירוע הוצב אתגר בפני הנוכחים אשר התבקשו לכתוב תוכנה המאפשרת תקשורת ג'אווה בין מכשיר הפאלם לאינטרנט בעזרת מסוף אינפרא אדום.

==ראו גם==
*Java

== קישורים חיצוניים ==

* 
* http://www.oracle.com/javaone/index.html
* http://www.moscone.com/site/do/index
* https://web.archive.org/web/20120723050722/http://www.canoo.com/blog/category/javaone/

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנסים
קטגוריה:Java
קתרין ברנס

קתרין ברנס (באנגלית: Catherine Burns; ) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1969 על הופעתה בסרט "קיץ אחרון".

==ביוגרפיה==
ברנס נולדה בניו יורק, התחנכה ב"מכללת האנטר" וב"אקדמיה האמריקאית לאומניות דרמה".
התגלתה לראשונה בשנת 1967 בסרט הטלוויזיה המבוסס על המחזה "ציד המכשפות".
זכתה בשנת 1968 בפרס התיאטרון העולמי על הופעת הבכורה של בברודוויי במחזה "תהילתה של מיס ג'ין ברודי".

ב-1969 הועמדה ברנס לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה הראשונה כשחקנית קולנוע בדרמת ההתבגרות "קיץ אחרון" בתפקיד הנערה המלאה והביישנית רודה.
בנוסף הופיעה ברנס בדרמה "שמיים אדומים בבוקר" ובתפקיד קטן לצידו של אל פצ'ינו בתחילת דרכו בדרמה של פרד קאו "אני, נטלי".

באמצע שנות ה-70 שיחקה בדרמה הביוגרפית שביים ג'ורג' שייפר "אמיליה ארהארט" בתור פידג', אחותה של הטייסת אמיליה ארהארט ובמיני סדרת הדרמה "סיפור רפואי".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
המוזיאון המצרי (טורינו)

המוזיאון המצרי (באיטלקית: Museo Egizio), הוא מוזיאון בעיר טורינו באיטליה אשר מכיל אוסף של ממצאים ארכאולוגיים ואנתרופולוגיים ממצרים העתיקה. המוזיאון מכיל את האוסף השני בגודלו, אחרי המוזיאון המצרי בקהיר, של עתיקות ממצרים העתיקה.

בשנת 2006 פקדו את המוזיאון כחצי מיליון איש.

הכניסה המרשימה של המוזיאון שימשה תפאורה לסרט הג'וב האיטלקי.
== היסטוריה==
מקורו של המוזיאון באוסף עתיקות ממצרים העתיקה אותו רכשו המלכים מבית סבויה בפיימונטה במחצית השנייה של המאה ה-19.
המוזיאון הוקם בטורינו שהייתה אז בירת הממלכה. במהלך מלחמת העולם השנייה הועברו הפריטים היקרים באוסף למשמרת בעיר אז'ה (Agliè).
במהלך המאה ה-20 נוספו לאוסף פריטים רבים, ובכללם תרומת ממשלת מצרים בשנות ה-60. תרומה אשר ביטאה הכרת תודה של מצרים על הסיוע האיטלקי בשיקום עתיקות אבו סימבל.

ז'אן-פרנסואה שמפוליון נעזר רבות באוסף הפפירוסים שבמוזיאון כאשר החל את מחקרו בפיענוח כתב החרטומים.

== מוצגים ==
אחד הפפירוסים החשובים במוזיאון הוא רשימת המלכים מטורינו, שגם הוא נחקר על ידי שמפוליון. וכן מפת טורינו.

במוזיאון נמצאות שלוש גרסאות שונות של ספר המתים המצרי, ובכללם העותק העתיק ביותר של הספר. וגם הפפירוס הארוטי מטורינו.

במוזיאון נמצא גם קטע מהפואמה "ההוראה מפי דואה חתי" על גבי אוסטרקון.

פסלו של [[רעמסס השני עם האל אמון והאלה חתחור, אוסף המוזיאון]]
הפפירוס מפת טורינו

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טורינו: מוזיאונים
קטגוריה:איטליה: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:מוזיאונים לארכאולוגיה מצרית
אסתר הרגיטאי

אסתר הרגיטאי
אסתר הרגיטאי (נולדה ב-1973 בבודפשט, הונגריה) היא סוציולוגית ומומחית אמריקאית לתקשורת, פרופסור לתקשורת באוניברסיטת ציריך (החל מ-2016).

==ביוגרפיה==
אסתר הרגיאטי נולדה ב-1973 בבודפשט כבת לכימאי ולהיסטוריון של המדע אישטוואן הרגיטאי ושל אשתו, הכימאית מגדולנה הרגיטאי. 
הרגיטאי סיימה ב-1996 את התואר הראשון שלה בסוציולוגיה בקולג' סמית' שבמסצ'וסטס, ארצות הברית. סיימה באוניברסיטת פרינסטון תואר שני בשנת 2000 ודוקטורט ב-2003, ומאז היא מלמדת וחוקרת באוניברסיטת נורתווסטרן. ב-2008 קיבלה מעמד של פרופסור חבר, ומאז 2013 היא פרופסור מן המנין.

כיום היא חברת צוות בפרויקט מחקר בתחום האינטרנט באוניברסיטה זו. מחקריה מתמקדים בפערים הנוצרים בחברה כתוצאה מהשימוש במידע המועבר דרך טכנולוגיות תקשורת שונות.

הרגיטאי פרסמה 44 מאמרים ו-19 פרקים בספרים, וערכה ארבעה ספרים.

==מחקר על הפער הדיגיטלי==
הרגיטאי חוקרת בין השאר את השכבות השונות הקיימות בחברה מבחינת מאגר הידע של האנשים בהן. בניגוד למחקרים רבים הבודקים את הפער הדיגיטלי בהקשר של קיום או אי קיום של גישה לאינטרנט, מחקרה של הרגיטאי נועד לבחון את שאלת המיומנות הדיגיטלית - היכולת למצוא מידע ברשת ביעילות ומהירות רבה.

המחקר נעשה דרך תצפיות על אנשים בגילאי 18–81 ובהם התבקשו לענות על שאלות בנושאים הבאים בעזרת האינטרנט: אירועי תרבות מקומית, מוזיקה און ליין, אתרי השוואה בין מצעי פוליטיקאים, טופסי מיסים ממשלתיים, ואמנות ילדים.

ממצאי המחקר מעלים שונות גדולה בין הנבדקים בזמן שנדרש להם להשלמת המשימה. צעירים הצליחו יותר ממבוגרים, ואלו שטרם סיימו קולג' נמצאו בעלי התוצאות הטובות ביותר (רובם צעירים וחשופים לטכנולוגיות רוב חייהם), ומלבדם בעלי השכלה גבוהה הצליחו יותר ממשוללי השכלה גבוהה. ניסיון קודם עם הטכנולוגיה ולאורך יותר שנים תרם לתוצאות, אך בקרב אלו שמשתמשים בה, לא ניכר הבדל מבחינת זמן השימוש ליום.

על פי הרגיטאי, המחקר מלמד כי מי שכיום מיומן פחות, עם הזמן יכול להשתפר ולצבור ידע רב בטכנולוגיה החדשה, אך יש סיכוי רב כי אנשים שלא יסתדרו עם הטכנולוגיה בהתחלה, יירתעו ממנה ויפסיקו להשתמש בה ובכך הפער בינם לאנשים המיומנים ברשת, ילך ויגדל. בנוסף נטען כי מדינות, ממשלות, עיריות ובתי ספר, צריכים להנהיג מדיניות ברורה ויעדים מוגדרים על מנת לגשר על הפער הדיגיטלי בין האוכלוסיות השונות בחברה ובכך להקטין את פערי הידע: אין זה מספיק להעניק את הכלים הטכנולוגיים, אלא נדרשים גם הסברים והנחיות כיצד להשתמש בהם.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Hargittai, E. (2002). Second-Level Digital Divide: Differences in People's Online Skills. First Monday. 7(4
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20150728085554/http://www.communication.northwestern.edu/faculty/EszterHargittai אסתר הרגיטאי], באתר אוניברסיטת נורתווסטרן 
* [http://www.webuse.org/ אתר פרויקט Web Use] 
* אסתר הרגיטאי, [http://news.bbc.co.uk/2/hi/technology/3601371.stm Life beyond Google], 2004, באתר BBC 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוציולוגים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי תקשורת המונים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות מכללת סמית'
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1973
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
בינינו

שמאל
בינינו הוא ארגון חרדי הפועל להסרטת שיעורי יהדות והנגשתם לציבור באינטרנט. באתר גם עשרות עלוני פרשת שבוע. השימוש באתר הוא ללא תשלום.

==מאגר השיעורים==
במאגר ישנם שיעורים של כשמונה מאות רבנים משבעים מוסדות וארגונים. השיעורים הם בשפות עברית, אנגלית, יידיש, צרפתית, רוסית, פורטוגזית וספרדית. 
האתר החל בשיעורים ב"מסכת אבות" והורחב בהמשך. מדי יום מצולמים לאתר מאות שיעורים בידי מתנדבים, בישראל ובעולם.

מתוך המאגר של הארגון הועלו לאתר כ-10,000 שיעורים בתצורת VOD.

באתר מפתוח של השיעורים לפי קטגוריות, כגון: תנ"ך, משנה, תלמוד בבלי, מוסר, חסידות, פרשת השבוע והלכה. כן קיים בו מנגנון חיפוש של מילים מתוך כותרות השיעורים, אינדקס לשיעורי פרשת השבוע לפי סדר הפרשיות וכן שיעורים על הדף היומי בעברית ובאנגלית.

במסגרת שיתוף פעולה עם חברת אל על, הועלו עשרות סרטים של הארגון לצפייה בטיסות טרנס-אטלנטיות שבהן מותקנת במטוס אפשרות לבחירת סרטים.

==מאגר העלונים==
החל משנת 2012 מועלים לאתר עשרות עלוני פרשת שבוע כקובצי PDF אשר ניתנים לצפייה ולהורדה. העלונים ממופתחים באמצעות תגיות נושאים, לפי חתכים של פרשיות השבוע ומועדי ישראל, וכן לחיפוש לפי שם העלון ושנת הוצאתו.

לדוגמה: 
*עלוני "כאיל תערוג" מבית מדרשו של הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן. 
*עלוני "פניני דעת" משיעוריו של הרב מיכל יהודה ליפקוביץ. 
*שיעוריו של הרב נסים קרליץ. 
*עלוני "דברי שיח" מבית מדרשו של הרב שמריהו יוסף חיים קנייבסקי. 
*עלוני "דרכי החיזוק פוניבז'" משיחותיו של הרב גרשון אדלשטיין. 
*עלוני "פנינים משולחן רבינו" מאוצרותיו של הרב אברהם גנחובסקי.
*עלוני "שלמים מציון" משיעוריו של הרב בן ציון פלמן. 
*עלוני "נר יששכר" משיעוריו של הרב יששכר מאיר. 
*שיעוריו של הרב אריאב עוזר.

מדור נוסף הוא "שו"ת עם הגר"י סילמן" המאפשר שליחת שאלה המופנית אל הרב יהודה סילמן. התשובה נשלחת לשואל ובהסכמתו מפורסמת באתר במדור השו"ת.

פעילות הארגון היא לזכרו של איש העסקים שרגא פייבל קנול אשר מימן את הארגון מיום היווסדו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.beinenu.com דף הבית של הארגון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים תורניים בישראל
קטגוריה:אתרי אינטרנט חרדיים
סוא מלך מצרים

סוֹא הוא שם המוזכר בספר מלכים ב' פרק י"ז כשם של מלך מצרי איתו ניסה הושע בן אלה לקשור קשר במטרה למרוד בשלמנאסר החמישי מלך אשור, לפני עליית האימפריה האשורית על שומרון והחרבתה של ממלכת ישראל בשנת 722 לפנה"ס.

==זיהוי דמותו ההיסטורית==
כיום לא ברורה זהותו של אותו "סוא" מכיוון שלא ידוע על שליט מצרי בשם זה. הדעות חלוקות בנוגע לזהותו ההיסטורית של סוא, חוקרים מסוימים (שמסתמכים על התיקון של הפסוק שמופיע ב"תנ"ך האנגלי החדש") מציעים כי השם סוא איננו שמו של אחד הפרעונים, ונראה שיש כאן שיבוש מסוים והכוונה היא לשמה של עיר מושבו של תפנחת מייסד השושלת ה-24 (סאו במצרית, Sa-a-a באשורית, סאיס ביוונית). באותה עת נחלקה מצרים לשתי מלכויות ומסתבר שהמורדים בישראל ביקשו סיוע מממלכת מצרים הצפונית, זו שבאזור הדלתא של הנילוס. לעומתם יש חוקרים שטוענים שהמרכז הניהולי של מצרים באותה התקופה היה בכלל בעיר טאניס ושהתיקון של "התנ"ך האנגלי החדש" לפסוק זה לא היה הכרחי, מכיוון שלטענתם הצעתו של האגיפטולוג קנת קיצ'ן (Kenneth Kitchen) לזהות את סוא המקראי עם אוסורקון הרביעי בן השושלת ה-22 הוא הנכון יותר.

פרשני המקרא הידועים משה דוד קאסוטו ואליה שמואל הרטום מציעים בפירושם לספר מלכים בהתייחסותם לסוא מלך מצרים כך: 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרעוני מצרים
קטגוריה:מלכי הגויים בתנ"ך
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:אישים מצרים בתנ"ך
ליובוב אורלובה

ליובוב אורלובה (ברוסית: Любовь Орлова; 11 בפברואר 1902 - 26 בינואר 1975), שחקנית קולנוע סובייטית ממוצא רוסי. הייתה כוכבת העל הראשונה בקולנוע הסובייטי. זכתה פעמיים בפרס סטלין והוענק לה תואר האמן העממי של ברית המועצות (1950).

== חייה ==
אורלובה נולדה בעיר זבניגורוד (ממערב למוסקבה) למשפחת אצולה מבוססת. הוריה רצו שתהיה פסנתרנית מקצועית. ובשנים 1919-1922 היא למדה בקונסרבטוריון של מוסקבה. בשל מצוקה כלכלית של המשפחה לאחר מהפכת אוקטובר אורלובה לא יכלה לסיים את לימודיה והחלה לעבוד. במקביל היא למדה משחק. לאחר סיום לימודי המשחק עבדה בתיאטרון מוזיקלי ושרה במקהלה. לאור הכישרון הגדול שהפגינה, היא התקדמה ובשנת 1932 החלה להופיע כסולנית.

בשנת 1926 נישאה אורלובה בפעם הראשונה. בעלה אנדריי ברזין היה סגן שר החקלאות. בשנת 1930 הוא הואשם בפעילות אנטי-סובייטית, נגזרו עליו שלוש שנות מאסר ובני הזוג התגרשו. בשנת 1938 הבעל נעצר פעם נוספת והפעם כבר לא חזר מהגולג.

בשנת 1933 הבמאי גריגורי אלכסנדרוב ראה את אורלובה בהופעתה והחליט להזמין אותה לסרטו החדש החברה העליזים. הצלחת הסרט הייתה חסרת תקדים. ואורלובה הצטלמה בהמשך בסרטים נוספים של אלכסנדרוב ה"וולגה-וולגה" ו"הקרקס". אלכסנדרוב התגרש מאשתו והשניים נישאו. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הצטלמה אורלובה לסרט "האביב", שזכה גם הוא להצלחה. בכל ארבעת הסרטים הללו אורלובה שרה שירים שהולחנו על ידי איסאק דונייבסקי.

החל משנת 1955 היא עבדה בתיאטרון במוסקבה, אך ללא הצלחה יתרה.

ליובוב אורלובה נפטרה מסרטן ונטמנה בבית העלמין נובודוויצ'יה.

על השתתפותה בסרטים הוענק לה עיטור לנין ופעמיים עיטור הדגל האדום.

==פילמוגרפיה (חלקית)==
* 1934 - החברה העליזים (Весёлые ребята)
* 1936 - הקרקס (Цирк)
* 1938 - וולגה-וולגה (Волга-Волга)
* 1947 - "האביב" (Весна)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://orlovamuseum.virtbox.ru/First_steps.htm אתר לזכר השחקנית]
* 

קטגוריה:ילידות 1902
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סובייטיות
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רוסיה
קטגוריה:נשים שהונצחו על בולים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:נפטרות מסרטן הלבלב
קטגוריה:נפטרות ב-1975
סויוז 25

סויוז 25 (ברוסית: Союз-25) היא חללית סויוז שהמריאה ב-9 באוקטובר 1977 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטרה הייתה לעגון בתחנת החלל סאליוט 6.
 
==צוות==
* ולדימיר קובליונוק - מפקד
* ואלרי ריומין - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* יורי רומננקו - מפקד
* אלכסנדר איוואנצ'נקוב - מהנדס טיסה

==תיאור הטיסה==
"סויוז 25" שוגרה ב-9 באוקטובר 1977 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T.

החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת קבועה הראשונה. העגינה אכן בוצעה אך מערכות בקרה דיווחו שהיא לא הושלמה. ביצוע ניסיונות נוספות לא הביא לתוצאה הרצויה. לאחר התייעצות סוכם על ביצוע ניתוק וחזרת החללית לכדור הארץ. משערים שהבעיה הייתה במערכת העגינה של החללית, אך לא ניתן לבדוק זאת כי חלק זה לא הוחזר לכדור הארץ.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-25.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuz25.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1977 בברית המועצות
אוניברסיטת אדינבורו

הקולג' החדש}}" באוניברסיטת אדינבורו
אוניברסיטת אדינבורו (באנגלית: University of Edinburgh), היא אוניברסיטת מחקר ציבורית סקוטית הממוקמת בעיר אדינבורו, בירת סקוטלנד אשר נוסדה בשנת 1583. אתר האוניברסיטה ממוקם עמוק בתוך מרקם העיר העתיקה, ונבחר על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

אוניברסיטת אדינבורו מקבלת כ-50,000 פניות בכל שנה, מה שממקם אותה במקום הרביעי בבריטניה כאוניברסיטה הפופולרית ביותר בהיקף הפונים.

האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאס 21, באיגוד של אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי, בקבוצת ראסל, בליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר, בקבוצת קוימברה וחברה מייסדת של מכון אלן טיורינג בלונדון.

== היסטוריה ==
הקמת האוניברסיטה מיוחסת לבישוף רוברט ריד מ, שהוריש סכום כסף נכבד בשנת 1558, אשר עזר להקמתה מאוחר יותר. האוניברסיטה הוקמה על בסיס צ'רטר מלכותי שהעניק ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד ב-1582.

במאה ה-18 אוניברסיטת אדינבורו הייתה המרכז המוביל של הנאורות האירופית (ההשכלה הסקוטית), ונחשבה לאחת האוניברסיטאות העיקריות של היבשת. היא זכתה אז לכינוי "אתונה של הצפון". בין בוגרי האוניברסיטה ניתן למצוא את הביולוג צ'ארלס דרווין, הפילוסוף דייוויד יום, ממציא הטלפון אלכסנדר גרהאם בל והסופר ארתור קונן דויל.

==קולג'ים ובתי ספר==
בשנת 2002 האוניברסיטה אורגנה מחדש מתשע פקולטות לשלושה 'קולג'ים'. בתוך הקולג'ים הללו נמצאים 'בתי ספר', המייצגים דיסציפלינה אקדמית אחת כמו אינפורמטיקה, או מרכיבים דיסציפלינות אקדמיות סמוכות כמו בית הספר להיסטוריה, קלאסיקה וארכאולוגיה. החל משנת 2021, לאוניברסיטה יש 21 בתי ספר בסך הכול:
* (1583)
** בית הספר למדעי הביולוגיה
** 
** בית הספר להנדסה
** 
** לאינפורמטיקה
** בית הספר למתמטיקה
** 
* (2002)
** 
** 
* הקולג' לאמנויות, מדעי הרוח ומדעי החברה (2016)
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** בית הספר לתאולוגיה

== דירוגים ==
==== דירוג בין-לאומי ====
* דירוג שאנגחאי: מקום 38 (2023)
* Times Higher Education: מקום 30= (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 22 (2024)

==== דירוג אזורי - הממלכה המאוחדת ====
* דירוג שאנגחאי: מקום 5 (2023)
* Times Higher Education: מקום 5 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 5 (2024)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20110405145251/http://www.ed.ac.uk/home אתר האוניברסיטה] 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אדינבורו
אדינבורו
קטגוריה:אדינבורו: מבנים
קטגוריה:קבוצת ראסל
קטגוריה:קבוצת קוימברה
קטגוריה:הליגה האירופית לאוניברסיטאות מחקר
קטגוריה:אוניברסיטאס 21
Martha My Dear

Martha My Dear (בעברית: מרתה יקירתי) הוא שיר פופ רוק בשילוב סגנון מיוזיק הול של להקת הביטלס מ-1968, מהאלבום "The Beatles" ("האלבום הלבן"). השיר נכתב על ידי פול מקרטני (הקרדיט ניתן גם לג'ון לנון). מקרטני הוא החבר היחיד מהלהקה שמופיע בשיר הזה. 

מקרטני ומרתה
השיר הוא בסוגת פופ רוק בשילוב סגנון מיוזיק הול ומלווה בפסנתר לאורך כל השיר. השיר מאופיין באקורד סולם מז'ורי שנותן את הסגנון הג'אזי. מבין חברי הלהקה משתתף בשיר רק מקרטני, שביצע את השיר עם תזמורת. את העיבוד ביצע מפיק הלהקה, ג'ורג' מרטין.

השיר נכתב על חיית המחמד הראשונה של מקרטני, כלבת הצאן האנגלי עתיק מרתה. מקרטני סיפר שג'ון לנון, שנדהם מהיחס האוהב שלו לבעל חיים, נהג לקנטר אותו בבדיחוּת: "מעולם לא ראיתי אותך ככה לפני כן" – אף שמקרטני הדגיש שיחסיו עם מרתה היו אפלטוניים.

נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-16 מיליון.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על כלבים
רותי (שיר)

"רותי" (מוכר גם במילותיו הראשונות: "לי כל גל נושא מזכרת") הוא שיר מאת המשורר והפזמונאי הישראלי חיים חפר אשר חובר לפני 1948, ולחנו לקוח מן הלחן העממי הרוסי של השיר האנונימי: "Вот мчится тройка почтовая" - "הנה שלישיית הדואר דוהרת" (בשינויים קלים). השיר נעשה אהוב ביישוב ובחברה הישראלית, ונהוג לנגנו בכלי התקשורת בישראל בימי זיכרון, מועדים וימים טובים.

==תוכן השיר==
נושא השיר הוא געגועים ואהבה של מלח המפליג באנייתו אל ביתו ובמיוחד לנערה אהובה, ששמה רותי, המצפה לו במרחקים. בגרסאות המושרות יש בשיר ארבעה בתים. במקור יש בית חמישי בשיר, המתאר אפשרות של טביעת הספינה והמלח.על סיפון האונייה "פרנקוניה", 1945

== ביצועים ==
"רותי" הוא אחד משירי הים אשר חיבר חפר לחברי הפלי"ם, הזרוע הימית של הפלמ"ח. השיר נעשה אהוד אצל חברי הפלמ"ח, וזכה במשך השנים לביצועים רבים.

השיר בוצע ב-1964 על ידי יונה עטרי כחלק מערב שהוקדש לשירי ההעפלה ונקרא "ארצה עלינו... !" ונוצר במתכונת המופע "היה היו זמנים". המופע נוצר על ידי חיים חפר ועמיקם גורביץ' בבימוי של שמואל בונים ובניהול מוזיקלי של שמעון כהן.

ב-1966 בוצע השיר על יד נחמה הנדל בלווי מקהלת בית רוטשילד בחיפה בניצוחו של אפי נצר. ביצוע זה הוקלט ויצא על תקליט שנקרא "משירי חיל הים וההעפלה" והוקדש לשירי העפלה, פלי"ם, עליה ב' וחיל הים הישראלי.

ב-1966 בוצע השיר על ידי אריק איינשטיין לתקליט "אח פגישה שכזאת: משירי חיים חפר", בעיבוד מוזיקלי של אלכס וייס.

ב-1969 ביצעה להקת חיל הים את השיר (סולנית: יונה פיילר) במסגרת תוכניתה "וביום השלישי" לעיבוד מוזיקלי בעל נופך רוקי של יאיר רוזנבלום.

אריק איינשטיין בצע שוב את השיר עם חבורת לול בתוכניתם "לול 4" שהוקרנה בטלוויזיה במרץ 1973, לעיבוד המוזיקלי של שם טוב לוי, וכלל אותו באלבומו "ארץ ישראל הישנה והטובה" שיצא לאור באותה שנה. ביצוע זה של איינשטיין הוא המושמע ביותר מבין ביצועי השיר. ביצועים נוספים לשיר הם של יהורם גאון, אברהם פררה, דודו זכאי, שימי תבורי, הדודאים, שלמה ארצי ואריק לביא. כמו כן, מבוצע השיר בהפקה הבימתית של יונה ונער על ידי אפרת בן צור כשיר המייצג את תקופת הפלמ"ח.

== קישורים חיצוניים ==

* מילות השיר [http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=465&wrkid=2830 רותי], באתר shironet

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי שנות ה-1940
קטגוריה:שירי אריק לביא
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי חיים חפר
קטגוריה:ההעפלה בתרבות ובאמנות
Project64

Project64 הוא אמולטור להרצת כותרים של קונסולת המשחקים Nintendo 64 על מערכת ההפעלה Microsoft Windows.

אמולטור זה הושק ב-26 במאי 2001 ובניגוד לאימולטורים רבים, מאפשר הרצה מיידית של משחקים ללא שימוש בקובצי ביוס.

קוד האמולטור משוחרר ברישיון חופשי וזמין להורדה באתר GitHub החל מאפריל 2015.

== ראו גם ==
* נינטנדו 64
* נינטנדו
*רטרוארץ'

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://github.com/project64/project64 דף התוכנה באתר GitHub]

קטגוריה:נינטנדו
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2001
קטגוריה:תוכנות אמולציה לפלטפורמות משחקי וידאו
כמאל רנאג'ה

כמאל חוסני רנאג'ה (בערבית: كمال حسني غناجة; מכונה גם ניזאר אבו מוג'אהד; 1967 – 28 ביוני 2012) היה פעיל בכיר בארגון החמאס ואחראי ללוגיסטיקה של הברחת אמצעי לחימה לרצועת עזה. הוא נהרג בדמשק ביוני 2012. כמאל שימש כאחד מעוזריו של מחמוד אל-מבחוח, שנהרג בדובאי בשנת 2010. החמאס האשים את המוסד כאחראי להתנקשות בו. אולם, האופוזיציה הסורית טענה כי הוא נרצח על ידי השלטונות הסורים, כנראה בשל החשש כי הנשק שהבריח ישמש כעת את האופוזיציה הסורית, לאור העובדה כי חמאס הפנתה את גבה לפטרון העיקרי שלה, בשאר אל-אסד, עוד בתחילת ההתקוממות בסוריה ב-2011.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:פעילי חמאס
קטגוריה:פעילי טרור שנהרגו
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1967
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2012
מגדל Imagine Peace

מגדל Imagine Peace (באנגלית: Imagine Peace Tower, באיסלנדית: Friðarsúlan, שמשמעו הוא "עמוד השלום") הוא אנדרטה שהוקמה לזכרו של ג'ון לנון, חבר להקת הביטלס, על ידי אלמנתו יוקו אונו. היא ניצבת באי וידיי (Viðey) שבמפרץ קולהפיורדור (Kollafjörður), ליד רייקיאוויק שבאיסלנד.

== מבנה ==
האנדרטה היא מגדל אור המוקרן אנכית כלפי מעלה ממצבת אבן עגולה בקוטר של ארבעה מטרים ובגובה של שני מטרים, הניצבת על גבי בימה המצופה באבן מקומית. עוצמת 15 הזרקורים היוצרים את מגדל האור היא 75 קילוואט, ואלומת האור מגיעה לגובה של כארבעה קילומטר.

על גבי המצבה חרותות המילים "Imagine Peace" ב-24 שפות (ועברית בכללן). מילים אלו כמו גם שמה של האנדרטה הן תזכורת לשיר השלום של לנון, Imagine.
מתחת למצבה נטמנו מאות אלפי איחולים לשלום שיוקו אונו אספה במסגרת מפעל עצי האיחולים (Wish Trees) שלה. על לוח נוסף על גבי האנדרטה נכתב: "אני מקדישה מגדל אור זה לג'ון לנון. אהבתי לך היא לנצח. יוקו אונו, 9 באוקטובר 2007".

איסלנד נבחרה על ידי יוקו אונו כאתר להקמת האנדרטה בשל יופי נופיה ובשל ייצור החשמל הגאותרמי הידידותי לסביבה הנוהג בה. הקמת האנדרטה החלה ב-9 באוקטובר 2006 והיא נחנכה שנה אחת לאחר מכן. בנוסף ליוקו אונו השתתפו בטקס חנוכת האנדרטה בנה ובנו של לנון, שון לנון, חבר להקת הביטלס רינגו סטאר ואוליביה הריסון, אלמנתו של ג'ורג' הריסון. פול מקרטני הוזמן לטקס אך לא הגיע (בשל הופעה בבית משפט באותו מועד).

האנדרטה הוקמה בשיתוף פעולה בין יוקו אונו, עיריית רייקיאוויק, מוזיאון רייקיאוויק לאמנות וחברת האנרגיה של העיר.

לפי תוכניתה של יוקו אונו יאיר המגדל במשך חודשיים בכל שנה – מ-9 באוקטובר, יום הולדתו של לנון, ועד ה-8 בדצמבר, יום הירצחו. בנוסף יודלק המגדל בשבוע הראשון של החורף (21–28 בדצמבר) ובשבוע הראשון של הקיץ (21–28 ביוני) וכן בערב השנה החדשה (31 בדצמבר). עיריית רייקיאוויק החליטה להדליק את אורות המגדל לכבוד יוקו אונו גם ביום הולדתה, 18 בפברואר.

<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="4">
תמונה:Imagine Peace 8.jpg|הכיתוב על גבי האנדרטה באנגלית
תמונה:Imagine Peace 5.jpg|הכיתוב על גבי האנדרטה באיסלנדית
תמונה:Imagine Peace 20.jpg|הכיתוב על גבי האנדרטה בעברית
תמונה:Lennonljósið.jpg|מראה מהעיר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.wired.com/underwire/2007/11/iceland-imagine על האנדרטה] באתר Wired

קטגוריה:איסלנד: אנדרטאות
קטגוריה:ג'ון לנון
אהרון דורון (אדריכל)

מבנה מגורים ברחוב בארי 5 בתל אביב
מבנה מגורים ברחוב פינסקר 58 בתל אביב
אהרן דורון (15 במאי 1917 – 26 בינואר 2012) היה אדריכל ישראלי שהתפרסם הודות למבני המגורים המוצלחים והרבים שתכנן ועליהם זכה בפרס רוקח לאדריכלות.

== חייו ==
דורון נולד בווינה שבאוסטריה כארמין גרוסקופף, במשפחה בת שני בנים. בגיל 4 עלה עם משפחתו לארץ ישראל ובה התגורר עד יום מותו. את הכשרתו המקצועית קיבל בבריסל אצל אנרי ון דה ולדה, ממייסדי סגנון האר נובו ואצל ז'ן ז'ול אגריקס, מבכירי המתכננים של ערי הגנים בבלגיה. באותה תקופה היו השניים שותפים מקצועיים ודורון הצטרף למשרדם כשכיר עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, אז נאלץ לשוב ארצה. הוא המשיך לשמור על קשר עם אגריקס, שהזמין אותו פעמים רבות לכהן כמרצה אורח בבית הספר הגבוה לאדריכלות.

בארץ ישראל עבד דורון כאזרח בצבא הבריטי, וב-1944 הצטרף לצוותו של מהנדס עיריית תל אביב יעקב בן סירה, הדמות המרכזית שהפכה את תל אביב ל"עיר הלבנה". דורון שירת בהגנה ולאחר קום המדינה כקצין בצה"ל, מהנדס חטיבת יפתח. ב-4 בנובמבר 1941 התחתן עם שרה סנדלר, לימים שרה דורון, ששימשה בין השאר כחברת מועצת עיריית תל אביב, חברת כנסת ושרה בממשלה ויו"ר הנהלת קופת חולים "מכבי". בני הזוג היו מעורים מאוד בחיי החברה המקומיים, עובדה שיצרה יחסי גומלין הדוקים בין החיים הפרטיים לבין היותו של אהרן מתכנן מגורים למשפחות. קבלנים ויזמים רבים היו מידידיו האישיים הקרובים ובהם משולם לוינשטיין, אינג' יוסף יודסין ויוסף זילברמינץ, כמו גם היהלומן משה שניצר.

ערב הקמת המדינה פתח דורון משרד עצמאי, שבו תוכננו במשך למעלה מחמשה עשורים, מאות מבני מגורים לצד מבני ציבור ותרבות ידועים:
* שכונת נווה אביבים ברמת אביב
* שכונת נווה אמירים בהרצליה
* שכונת קריית צאנז בנתניה
* שכונת קריית באבוב בבת ים
*הסינרמה (שנקראה "הזירהטרון") בתל אביב
* בית ההארחה של התזמורת הפילהרמונית בתל אביב
* בית הכנסת "קוממיות" ברחוב מודיליאני בתל אביב
* קולנוע "ארמון" ברמת גן
* המעון לחולי סרטן ע"ש קלור ברמת גן
* בניין חברת התקשורת JCS בשדרות ההשכלה בתל אביב
* בניין משרד התחבורה ברחוב המלאכה בתל אביב

בשנת 1973 הצטרף למשרדו של דורון, האדריכל צבי שילוח שהפך לשותף, יחד זכו השניים בשנת 1987 בפרס רוקח לאדריכלות על פרויקט מגורים בשדרות דוד המלך בתל אביב. בשנת 2002 פרש מעבודתו כאדריכל.

לבני הזוג דורון הייתה בת יחידה, דפנה שניאור, שנפטרה ב-2007 (הם ובתם התגוררו בבניינים שדורון תכנן, ברח' דוד המלך ובנווה אביבים), נכדים, גיא ורון, ונינים. דפנה היא שבחרה את שם המשפחה העברי דורון.
פרופ' עופר גרוסקופף, שופט בית המשפט העליון, הוא הנכד של אחיו, ישעיהו (אוטו).

ארכיונו המקצועי המלא של דורון, המקיף מאות עבודות תכנון משנות ה-30 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20, הופקד על ידי משפחתו בארכיון אדריכלות ישראל שבמגדל שלום מאיר בתל אביב. ב-2017 יצר אמן הרחוב שרדר אוריגינל מחווה לדורון והקים את "מוזיאון הסינרמה על שם אהרון דורון" ששילב תוכניות והסברים של דורון לסינרמה על מבנה קטן במגרש עליו עמד בניין הסינרמה בתל אביב אותו תכנן דורון ב-1966 וכן הקים אתר אינטרנט הכולל הסברים על הבניין, האדריכל וקטעים מהופעות נבחרות שהתקיימו בבניין שנהרס.

==קישורים חיצוניים==
* מיכאל יעקובסון, [http://www.xnet.co.il/architecture/articles/0,14710,L-3095765,00.html האיש שהמציא את מכונת המגורים המושלמת], באתר Xnet, 28 ביוני 2012
* 
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:זוכי פרס רוקח
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
נבחרת סין בכדורסל נשים

נבחרת סין בכדורסל נשים מייצגת את הרפובליקה העממית של סין בתחרויות כדורסל נשים בינלאומיות.

==היסטוריה==
הנבחרת הוקמה ב-1974, וכבר ב-1976 זכתה באליפות אסיה, ומאז אותה שנה העפילה בכל אליפות לפחות לחצי הגמר. בסך הכל, זכתה הנבחרת 11 פעמים באליפות אסיה, 6 פעמים סיימה במקום השני, פעם אחת במקום השלישי ופעם אחת במקום הרביעי. בשתי האליפויות האחרונות שנערכו (2009 ו-2011) סיימה במקום הראשון, בשני המקרים לאחר ניצחונות על נבחרת קוריאה הדרומית.

באליפות העולם השתתפה לראשונה ב-1983, וכבר באותה אליפות, שנערכה בברזיל, סיימה במקום השלישי. ב-1986 נעדרה מאליפות העולם, ומאז 1990, עת סיימה במקום התשיעי, היא משתתפת בהן ברציפות. באליפות העולם שנערכה באוסטרליה ב-1994 רשמה את הישג השיא שלה, כשזכתה במדליית הכסף, כסגניתה של נבחרת ברזיל. ב-1998 לא הצליחה לשחזר את ההישג וסיימה במקום ה-12. ב-2002 אירחה לראשונה את אליפות העולם. היא הודחה בידי נבחרת רוסיה בשלב רבע הגמר, וסיימה במקום השישי. ב-2006 סיימה במקום ה-12, ובשנת 2010 הודחה כבר בשלב הבתים, לאחר שהפסידה בשלושת משחקיה, לנבחרות אוסטרליה, בלארוס וקנדה. בסיום בטורניר דורגה במקום ה-13.

במשחקים האולימפיים משתתפת הנבחרת מאז החלה סין להשתתף בהם, באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). באותם משחקים זכתה במדליית ארד, לאחר ניצחון על נבחרת קנדה. באולימפיאדת סיאול (1988) סיימה במקום השישי ובאולימפיאדת ברצלונה (1992) רשמה את הישג השיא שלה במשחקים, כשזכתה במדליית הכסף, לאחר שגברה בחצי הגמר על נבחרת קובה והפסידה במשחק הגמר לנבחרת חבר המדינות. באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה במקום התשיעי, באולימפיאדת סידני (2000) לא השתתפה ובאולימפיאדת אתונה (2004) סיימה שוב במקום התשיעי. במשחקי 2008, שאירחה בבייג'ינג, סיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת אוסטרליה, ובמשחק על מדליית הארד לנבחרת רוסיה.

==הישגים בולטים==
המשחקים האולימפיים:
 1992 (1)
 1984 (1)

אליפויות העולם:
 1994, 2022 (2)
 1983 (1)

אליפויות אסיה:
 1976, 1986, 1990, 1992, 1994, 1995, 2001, 2004, 2005, 2009, 2011 (11)
 1978, 1980, 1982, 1984, 1988, 2007, 2015, 2017 (8)
 1997, 2013, 2017 (3)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.fiba.basketball/federation/China נתונים מאתר פיב"א]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: כדורסל
סין
כדורסל
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ספורט נשים
יצחק אלידר

יצחק אלידר (סולימנוב) (י"ד בטבת ה'תרפ"ז, 19 בדצמבר 1926 – ה' באדר ה'תשפ"ג, 26 בפברואר 2023) היה איש חינוך, מורה ומנהל ישראלי. היה חבר בארגון הלח"י (לוחמי חרות ישראל) וקריין בתחנת השידור "לחרות ירושלים". הקים את "המכון למורשת יהדות אתיופיה" והיה מנהלו הראשון.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
אלידר נולד בעיר כרמאן שבאיראן. אביו עסק ביציקת גלילי דפוס ואמו הייתה עקרת בית. אב המשפחה רצה לגדל את ילדיו בארץ הקודש ועל כן יצא לדרך בלווית מבריחי גבול ערבים, שנטשו את המשפחה באישון ליל בהרי הגליל. בהאיר השחר נתגלו העולים הבלתי חוקיים על ידי ערבים מקומיים, ואלה מסרו אותם לשלטונות המנדט הבריטי. הם נעצרו בצפת ונשפטו לשלושה חודשי מאסר בכלא עכו ובכלא בית לחם.

ב-1940 הצטרף אלידר לבית"ר ולאחר מכן לברית החשמונאים, וכמו רבים מחברי תנועה זו, הצטרף לארגון הלח"י בהיותו בן 15. פעילותו במחתרת הקיפה תחומים רבים כגון הפצת חומר הסברה, גיוס כוח אדם וכספים, תצפיות והטמנת מוקשים. כמו כן שימש כאחראי על מחסן, עסק בהדרכה והיה קריין בתחנת השידור "לחרות ירושלים". ב-1946 סולק מבית הספר התיכון בשל חברותו בלח"י. אלידר גם שימש כמפקד מחנה הנוער "מחנה יואב" בשייח' באדר.

לאחר ההתנקשות ברוזן ברנדוט, נכלא אלידר ביפו והועבר לעכו. עם שחרורו מהכלא התגייס לצה"ל. שירת כקשר מורס בגדוד 9 בחטיבה 7 והשתחרר ב-1951.

=== לימודיו ופועלו בתחום החינוך ===
לאחר שחרורו מצה"ל למד בבית המדרש למורים מטעם האוניברסיטה העברית וקיבל תעודת מורה מוסמך בכיר. כמו כן, למד בישיבת מרכז הרב.

בין השנים 1952–1984 עסק בהוראה ובניהול בתי ספר בירושלים ובפרוזדור ירושלים. היה חבר בתא המנהלים בירושלים ובתא הארצי. פעילותו בתחום החינוך לא פסקה גם לאחר יציאתו לגמלאות (1985), אלידר המשיך ללמוד וללמד עד שנת 1994, בישיבת "מכון מאיר", כדי להקים מנהיגות רוחנית לעדה האתיופית בישראל. הוא הקים את "המכון למורשת יהדות אתיופיה" והיה מנהלו הראשון מטעם הרבנות הראשית, משרד הדתות, משרד הקליטה וארגון ג'וינט ישראל.

אלידר היה חבר בחוג "סולם" וכתב בביטאון בשם י. בן-רחל ופעיל בהנהלת "המרכז הרוחני" של הרב הראשי לישראל לשעבר מרדכי אליהו.

אלידר נפטר ב-26 בפברואר 2023. הותיר אחריו אישה וארבע בנות. בתו היא הסופרת מירה קדר.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://lehi.org.il/he/אלידר-יצחק-יוסף/ יצחק אלידר], באתר העמותה להנצחת מורשת לח"י
* [http://www.ybook.co.il/articles/5 ריאיון עם בתו, הסופרת מירה קדר], בו היא מזכירה את אביה יצחק אלידר כאיש הלח"י, באתר של ידיעות אחרונות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:סגל מכון מאיר
קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני ספריות ומוסדות

הפדרציה הבין-לאומית של ארגוני ספריות ומוסדותיהן (באנגלית: The International Federation of Library Associations and Institutions, בראשי תיבות: IFLA) היא איגוד בין-לאומי של ארגוני ספריות. היא כלי הביטוי הגלובלי של ספריות ומקצוע המידענות, והכינוס השנתי שלה מספק מקום מפגש לספרנים ללמוד אחד מהשני. פורום IFLA מקדם שיתוף פעולה בין-לאומי, מחקר והתפתחות בתחומים הקרובים לפעילות ספרנית.

== היסטוריה ==
IFLA נוסדה באדינבורו סקוטלנד ב-1927 כאשר איגודי ספריות מ-14 מדינות באירופה וארצות הברית חתמו על החלטה בזמן חגיגות היובל של איגוד הספריות של בריטניה. איזק קולין (Isak Collijn) מנהל הספרייה הלאומית של שוודיה נבחר כנשיאה הראשון. החוקה הראשונה אושררה ברומא ב-1929 בזמן הקונגרס העולמי לספרנות וביבליוגרפיה.

בשנות ה-30 הצטרפו הספריות הראשונות שלא באירופה או ארצות הברית: סין, הודו, יפן, מקסיקו והפיליפינים. עד 1958 גדל מספר החברות ל-64 אגודות מ-42 מדינות. הוקמה מזכירות קבועה ב-1962. ב-1970 היו 250 חברים מ-52 מדינות. המזכירות הועברה להאג ב-1971. ב-1974 הפכה IFLA לארגון עולמי עם 600 חברים ב-100 מדינות. החל משנת 1974, הפדרציה חברה עמיתה במועצת המדע הבין-לאומית.

ב-1976 הורחבו הקריטריונים לחברות וכללו גם מוסדות, כלומר, ספריות, בתי ספר לספרנות ומוסדות ביבליוגרפיים. באותה תקופה הוספה המילה מוסדות לשם הארגון. מאז נוספו קטגוריות חדשות לחברות בארגון וכללו גם שלוחות אישיות.

IFLA גדלה ובעשור השני של המאה ה-21 מספר חבריה עולה על 1,500 ואלו מגיעים מ-150 מדינות. המרכז שלה נמצא בספרייה הלאומית של הולנד בהאג.

שותף קרוב של IFLA הוא אונסק"ו. חלק מגילויי הדעת שהוכנו על ידי ועדות של IFLA הוכרו כגילויי דעת של אונסק"ו.

הנשיאה הנוכחית של הארגון היא כריסטין מקנזי (אוסטרליה).

אסטרטגיית האיגוד לשנים 2024-2019.

== ייעוד ==
מטרות IFLA הן:
*ייצוג ספריות בנושאים בעלי עניין בין-לאומי
*קידום לימודי המשך של עובדים בספריות
*פיתוח, שימור וקידום קווים מנחים לשירותי ספרייה

IFLA היא חלק מהוועדה הבין-לאומית של המגן הכחול (International Committee of the Blue Shield - ICBS) שפועלת על מנת להגן על מורשת התרבותית העולמית ומאוימת על ידי מלחמות ואסונות טבע.

== ערכי הליבה ==
היעדים מעודכנים על ידי ערכי הליבה הבאים:
*תמיכה בעקרונות חופש הביטוי המגולם בסעיף 19 של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם
*האמונה שאנשים, קהילות וארגונים זקוקים לגישה הוגנת למידע, רעיונות ויצירות דמיוניות עבור רווחתם החברתית, החינוכית, התרבותית, הדמוקרטית והכלכלית.
*ההכרה שמתן שירותי ספרייה ומידע ברמה גבוהה מבטיח גישה זו.
*ההתחייבות לאפשר לכל חברי הפדרציה לעסוק וליהנות מכל פעילויותיה בלי התייחסות לאזרחות, מוגבלות, מוצא אתני, מגדר, מיקום גאוגרפי, שפה, דעות פוליטיות, גזע או דת.

אחת מפעילויות הליבה של IFLA היא הוועדה לגישה פתוחה למידע וחופש הביטוי (FAIFE) המנטרת את מצב החופש האינטלקטואלי בתוך קהילת הספריות ברחבי העולם, תומכת במדיניות הפיתוח של IFLA ומשתפת פעולה עם ארגוני זכויות אדם אחרים. כמו כן היא מגיבה להפרות של גישה פתוחה למידע ופגיעה בחופש ביטוי.

הארגון מקדם בנייה ופיתוח ספריות במדינות המתפתחות. במסגרת זו ליובה בטן (שפעלה בפרויקט כ-20 שנים) גייסה כ-0.5 מיליון $ וחילקה אותם לפרויקטים ב-54 מדינות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:ארגוני תרבות
קטגוריה:ספרנות
נבחרת מונטנגרו בכדורמים

שחקני נבחרת מונטנגרו (בכובעים לבנים) במשחק מול נבחרת קרואטיה באליפות אירופה ב-2010
נבחרת מונטנגרו בכדורמים מייצגת את מונטנגרו בטורנירי כדורמים בינלאומיים: אליפות העולם, אליפות אירופה והמשחקים האולימפיים.

מונטנגרו הייתה מאז 1917 חלק מיוגוסלביה, ולאחר מכן חלק מהקונפדרציה של סרביה ומונטנגרו, ושחקני כדורמים מונטנגרים היו חברים בנבחרת יוגוסלביה בכדורמים. ב-2006 הכריזה מונטנגרו על עצמאותה, וזמן קצר אחר כך הוקמה נבחרת הכדורמים שלה. בדצמבר אותה שנה התקיים המשחק הראשון שלה, משחק ידידות מול איטליה, בו הפסידה 11-10.

הטורניר החשוב הראשון בו השתתפה מונטנגרו היה אליפות אירופה שנערכה במאלגה ב-2008. כבר בטורניר זה הצליחה מונטנגרו להעפיל למשחק הגמר, בו ציפתה לה נבחרת סרביה, למשחק טעון. מונטנגרו ניצחה 5-6 לאחר הארכה, והוכתרה כאלופת אירופה. בהמשך השנה השתתפה הנבחרת גם באולימפיאדת בייג'ינג (2008). היא הפסידה לנבחרת הונגריה בחצי הגמר, ובמשחק על מדליית הארד התמודדה שוב מול נבחרת סרביה. הפעם ידם של הסרבים הייתה על העליונה, המונטנגרים סיימו במקום הרביעי, והחמיצו הזדמנות לזכייה במדליה אולימפית ראשונה בהיסטוריה של מונטנגרו.

בשנת 2009 השתתפה מונטנגרו לראשונה באליפות העולם, שנערכה ברומא, וסיימה במקום התשיעי. באליפות אירופה שנערכה בזגרב ב-2010 לא הצליחה לשמור על תוארה, הפסידה לסרביה 6-5 בשלב רבע הגמר, וסיימה במקום החמישי. גם באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי ב-2011 הודחה בשלב רבע הגמר, בידי נבחרת קרואטיה, וסיימה במקום השביעי. באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן ב-2012 גברה על הונגריה בהארכה בחצי הגמר, והעפילה למשחק נוסף מול סרביה במשחק הגמר. הסרבים ניצחו 9-8, ומונטנגרו זכתה במדליית הכסף.

בין 2007 ל-2011 שיחקה מונטנגרו במסגרת הליגה העולמית בכדורמים. בשנת 2009 זכתה במדליית הזהב (לאחר ניצחון על קרואטיה) ובשנת 2010 זכתה במדליית הכסף (לאחר הפסד לסרביה).

== ראו גם ==
* כדורמים באליפויות העולם

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070928154217/http://www.wpolomne.org/ התאחדות הכדורמים והשחייה של מונטנגרו] 

קטגוריה:נבחרות מונטנגרו
מונטנגרו
סאורי יושידה

סָאוֹרִי יוֹשִׁידָה (ביפנית: 吉田 沙保里; נולדה ב-5 באוקטובר 1982) היא מתאבקת יפנית בסגנון חופשי במשקל 53 ק"ג, 3 פעמים ברציפות אלופה אולימפית (אתונה 2004, בייג'ינג 2008 ולונדון 2012) ו-13 פעמים ברציפות אלופת העולם (2002–2015, בשנת 2004 לא נערכה אליפות עולם).

יושידה, נחשבת לאחת המתאבקות הגדולות בכל הזמנים ולאחת הספורטאיות הגדולות. היא זכתה לכבוד לשאת את דגל יפן בטקס הפתיחה באולימפיאדת לונדון.

== ביוגרפיה ==
יושידה נולדה בעיר צו שבמחוז מיה. מאז הופעתה לראשונה במסגרות בינלאומיות בשנת 2002, היא זכתה בכל אליפות שבה השתתפה. בכל הקריירה הבינלאומית שלה היא הפסידה רק פעמיים. הפעם הראשונה הייתה ב-20 בינואר 2008, עת הפסידה 0–2 למתאבקת האמריקאית מרסי ואן דוסן בגביע העולם שהתקיים בבייג'ינג. הפסד זה שבר רצף של 119 ניצחונות. ההפסד השני שנחלה, אשר שבר רצף של 58 ניצחונות, היה ב-27 במאי 2012 בהתמודדות מול המתאבקת הרוסייה ולריה ז'ולובובה בגביע העולם בטוקיו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נושאי דגל יפן באולימפיאדה
קטגוריה:מתאבקות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:מתאבקות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:מתאבקות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:מתאבקות בסגנון חופשי
קטגוריה:אלופות אולימפיות יפניות: היאבקות
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1982
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1982
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מיפן
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: היאבקות
קטגוריה:מתאבקות יפניות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
הדיוויזיה הראשונה של צרפת החופשית

הדיוויזיה הראשונה של צבא צרפת החופשית (בצרפתית - 1re division française libre) הייתה אחת היחידות העיקריות בצבא צרפת החופשית, והיחידה הראשונה בצבא זה שהגיעה לסדר גודל של דיוויזיה.

==הקמה==

יחידות יבשה של צבא צרפת החופשית היו פעילות עוד בספטמבר 1940 במסגרות שונות, בייחוד באפריקה. יחידות אלו פעלו במסגרת הקרב על דקר, והקרב על גבון במסגרתו ניסו אנשי צרפת החופשית להעביר מושבות אלו לשליטתם. בריגדה שלמה המכונה "חטיבת המזרח" (Brigade d'Orient) בפיקודו של ראלף מונקלאר פעלה במסגרת המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה. יחידות אלו לא היו מאוחדות, ולא פעלו במסגרת אוגדתית. לקראת המערכה בסוריה ובלבנון במאי 1941 הגיעו אנשי יחידות אלו לקסטינה שבארץ ישראל ואוחדו ליחידה אחת, בפיקודו של פול לואי לז'נטיום. יחידה זו היא הראשונה שנקראה "הדיוויזיה הקלה הראשונה של צבא צרפת החופשית".

==המערכה בסוריה ולבנון==

היחידה שהתאגדה בקסטינה תחת פיקודו של לז'נטיום כללה שבעה גדודים, פלוגת טנקים, סוללת תותחים, וכוחות עזר וסיור נוספים, ובסך הכל כ-8,000 חיילים. בין 8 ביוני ל-11 ביולי 1941 לחמה היחידה לצד יחידות נוספות של צבא בריטניה, וצבאות ממושבות בריטניה, כנגד אנשי צרפת של וישי בסוריה ובלבנון. הקרבות היו קשים, אך בסיומם נכנסו אנשי היחידה לדמשק, והשליטו את צרפת החופשית על הלבאנט הצרפתי.

==המדבר המערבי==

באוגוסט 1941 פורקה היחידה, וצבא היבשה של צרפת החופשית נערך מחדש במסגרות חטיבתיות. אלו לחמו היטב במסגרת המערכה במדבר המערבי והצטיינו בקרב ביר חכים. בפברואר 1943, הוקמה הדיוויזיה מחדש בטוברוק בפיקודו של אדגאר דה לרמינא, ולחמה במסגרת המערכה בתוניסיה בחודשים אפריל ומאי 1943. מספר חודשים לאחר מכן שימשה היחידה בתפקיד חיל מצב בלוב.

==הלחימה באירופה==

באפריל 1944 נשלחה היחידה אל המערכה באיטליה ולחמה שם. היא צוידה מחדש בציוד אמריקאי, ולחמה במערכה זו עד יולי 1944.

באוגוסט 1944 נחתה הדיוויזיה בחופי דרום צרפת כחלק ממבצע דרגון, כחלק מהארמייה הצרפתית הראשונה, והתקדמה צפונה לתוככי צרפת בלחימה נגד הגרמנים דרך פרובאנס והרי הווז', עד לחבל אלזס. בינואר 1945 עמדה הדיוויזיה במגננה דרומית לשטרסבורג, ולחמה כחלק מהקורפוס השני בקרב על כיס קולמאר.

במרץ 1945 עזבה הדיוויזיה את אלזס וירדה דרומה, שם הובילה מתקפה באזור האלפים וכבשה בחזרה את השטח שכבשו האיטלקים במסגרת המערכה על צרפת בשנת 1940.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צרפת החופשית
קטגוריה:יחידות צבא צרפתיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:המערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה
פנדמיה

ששת השלבים שהיו נהוגים בעבר להגדרת פנדמיה
פַּנְדֶמְיָה (מיוונית: πᾶν – כל; δῆμος – עם, מגפה הפוגעת בכל העם; בעברית: מגפה עולמית) היא מגפה (אפידמיה), שהתפשטה על פני אזורים נרחבים, על פני מספר יבשות או בכל העולם.

מגפה בעלת תפוצה רחבה אך במצב יציב ונשלט אינה פנדמיה. שפעת עונתית, גם כשהיא בעלת תפוצה רחבה, אינה מוגדרת כפנדמיה בדרך כלל.

במהלך ההיסטוריה היו כמה אירועי פנדמיה כגון פנדמיית האבעבועות השחורות והשחפת. אחת הפנדמיות הקטלניות ביותר במהלך ההיסטוריה היא מגפת המוות השחור שקטלה לפי ההערכות בין 75 מיליון ל-200 מיליון אנשים במאה ה-14.

פנדמיה בולטת במאה ה-20 היא מגפת השפעת הספרדית שקטלה לפי ההערכות בין עשרים לחמישים מיליון אנשים ברחבי העולם בין השנים 1918-1920. 

מחלת האיידס, הנגרמת בעקבות הידבקות בנגיף ה-HIV, שהתפרצה החל מסוף שנות ה-70 (התחיל כנראה באפריקה עוד לפני) וגבתה עד כה את חייהם של יותר מ-25 מיליון בני אדם, נחשבת גם כן סוג של מגפה.

ב-11 במרץ 2020 הכריז ארגון הבריאות העולמי על מגפת הקורונה כפנדמיה.

==הגדרה==
פנדמיה היא מגפה המתרחשת בקנה מידה החוצה גבולות בין-לאומיים, ומשפיעה על מספר גדול של אנשים. פנדמיה יכולה להיחשב גם פגיעה בבעלי חיים או בגידולים חקלאיים.

בעבר הגדיר ארגון הבריאות העולמי שישה שלבים המתארים את תהליך ההדבקה בנגיף עד להפיכתו למגפה עולמית, הנתונים התייחסו לנגיף האינפלואנזה מחולל מחלת השפעת. ב-2014 המרכזים לבקרת מחלות ומניעתן בשנת 2014, המרכזים לבקרת ומניעת מחלות בארצות הברית הציגו מסגרת מקבילה לשלבים הפנדמיה.<ref name="Holloway2014"></ref> החל בפברואר 2020, הודיע דובר הארגון כי שוב לא ייעשה שימוש בשיטת ששת השלבים להגדרת פנדמיה.<ref></ref>

מחלה או מצב רפואי אינם מוגדרים כמגפה רק משום שהם נפוצים וגורמים לתחלואה ולמוות, אלא אם כן ישנה מעורבות של זיהום, לדוגמה, סרטן אחראי למקרי תחלואה רבים אך אינו נחשב למגפה מכיוון שהמחלה אינה מידבקת.

==קישורים חיצוניים==

* פרופסור מנפרד גרין, [https://www.thelancet.com/journals/lancet/article/PIIS0140-6736(20)30630-9/fulltext?dgcid=raven_jbs_etoc_email#%20 Did the hesitancy in declaring COVID-19 a pandemic reflect a need to redefine the term?] מכתב למהדורה המקוונת של The Lancet, 13 במרץ 2020 
* 
* 
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפידמיולוגיה
קטגוריה:מגפות
קטגוריה:בריאות הציבור
Exif

תצלום עם נתוני EXIF
Exif, ראשי תיבות של Exchangeable image file format, הוא השם למטא-מידע (meta-data) אודות תמונה או צילום דיגיטלי, שנשמר בקובץ התמונה עצמה. הכוונה במטא-מידע היא למידע על התמונה שאינו מתייחס לתוכן התמונה עצמה, אלא למאפייניה - אלה כוללים בין השאר:
* מידע טכני על התמונה
* זמן יצירת התמונה (תאריך ושעה)
* יוצר התמונה
* שם התמונה (כפי שהוזן על ידי הצלם)
* תיאור התמונה (כנ"ל)
* הודעת זכויות יוצרים.

מרבית המצלמות הדיגיטליות מוסיפות ל-Exif של קובצי הצילומים שהן מפיקות נתונים על מצב המצלמה בזמן הצילום. נתונים אלו כוללים את הפרטים הבאים:
* דגם המצלמה שבה צולמה התמונה
* אורך המוקד של העדשה
* מפתח צמצם
* זמן חשיפה (מהירות התריס)
* רגישות חיישן (ISO)
* תוכנית החשיפה של המצלמה (ידני, אוטומטי וכו')
* מידע נוסף על הצילום (כגון האם היה שימוש במבזק וכדומה)
* התאריך והשעה שבהם צולמה התמונה
* במצלמות מסוימות: קואורדינטות גאוגרפיות, לאיתור המיקום שבו שצולמה התמונה.

תוכנות גרפיקה ועיבוד תמונה מאפשרות להוסיף מידע רב נוסף ל-Exif ובו:
* התוכנה שבה עובדה התמונה
* שם יוצר התמונה
* שם התמונה
* תיאור התמונה
* המדינה שבה צולמה התמונה
* המדינה שבה גר הצלם
* כתובת אתר האינטרנט של הצלם
* מצב זכויות היוצרים של התמונה
* הודעת זכויות יוצרים על התמונה.

את המידע ניתן להוסיף לקובצי JPEG, TIFF ו-WAV. פורמט ה-Exif לא נתמך על ידי PNG, GIF או JPEG 2000.

ה-Exif פותח לראשונה ב-1998 על ידי JEIDA היפנית. הגרסה האחרונה היא מ-2010 ופותחה על ידי JEIDA ו-Camera & Imaging Products Association מיפן.

שיתוף תמונות הכוללות Exif עלול להוות בעיה בשל חשיפת מידע שעלול להיות פרטי דוגמת המיקום המדויק בו צולמה התמונה. ניתן להשתמש בתוכנה להסרת metadata על-מנת למנוע חשיפת מידע פרטי בתמונות טרם שיתופם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.exiv2.org/metadata.html List of Exif tags including MakerNote tags]
* [http://exifdangers.blogspot.com/ Exif Dangers]
* [http://pixelpeeper.com/app אתר המאפשר הפקת Exif מתמונות]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צילום
קטגוריה:פורמטים גרפיים