OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בלייק מייקל

בלייק מייקל (באנגלית: Blake Michael; נולד ב-31 ביולי 1996<ref name="medianetbio"></ref>) הוא שחקן אמריקאי ממוצא יהודי. הוא התפרסם בזכות תפקידו בתור צ'ארלי דלגדו בסרט "לימונד מאות'" של ערוץ דיסני, וכן בתפקידו בתור טיילר ג'יימס בסדרת הטלוויזיה "דוג בלוג".

== ביוגרפיה וקריירה ==
מייקל נולד באטלנטה, ג'ורג'יה שבארצות הברית, לאב ממוצא יהודי-רוסי ולאם פורטוריקנית.

== קריירה ==
כבר בגיל צעיר הופיע מייקל בתשדיר פרסומת. מאוחר יותר, בגיל 10, הוא נבחר להיות המארח של סדרה של ארבע פרסומות עבור צעצועי 'הסברו' וערוץ Cartoon Network. תשומת לב זו הובילה את רשת Cartoon Network להזמין אותו להנחות תוכנית משלו ברשת המיועדת לגילאים 6–11. למופע של יום שישי קראו "פריד דינמיט", ואילו למופע של שבת בבוקר קראו קבוצת הפעילות של "דינמיט!"<ref></ref> התוכנית ארכה 3 שנים. בשנת 2010, בלייק הופיע ב-"No Limit Kids: Much Ado About Middle School" חבר מאוחר יותר עם זמרת קאנטרי פופ העשרה של הסרט, סלסטה קלוג, כדי ליצור ולשיר דואט שכותרתו "מסתכל בעינייך".<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=KulVxS5v-bM Music video for "Looking In Your Eyes"]</ref>

ביוני 2010 הוא התגלה בשיחת ליהוק פתוחה ולוהק לתפקיד ראשי משותף כצ'רלי דלגדו, בסרט הטלוויזיה המוזיקלי "לימונד מאות'" של ערוץ דיסני האמריקאי.<ref name="casting"></ref><ref>[http://lemonademouth.com/tag/blake-michael/ Lemonade Mouth: Blake Michael page]</ref> מייקל ביים סרט קצר בשם "אנונימי" שיצא לאקרנים בשנת 2011 וסרט נוסף בשם "ההערות שלה" בשנת 2013. 

בין השנים 2012–2015 בלייק שיחק את התפקיד של טיילר ג'יימס בסדרה "דוג בלוג" בערוץ דיסני,<ref></ref> שזיכה אותו בפרס האמן הצעיר לשנת 2013 בסדרת טלוויזיה.<ref name="Young Artist Awards 34"></ref>

בשנת 2015 הוא הופיע כצ'ייס בסרט הטלוויזיה "I Killed My BFF"; הפקה מקורית של ערוץ לייפטיים.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2004
| Chosen
| פטרון במסעדה
|
|-
| 2010
| No Limit Kids: Much Ado About Middle School 
| זאק
|
|-
| 2011
| The Mortician
| ילד רחוב
|
|-
| 2016
| Mostly Ghostly: One Night In Doom House
| ניקי
|
|-
| 2017
| The Student
| ואנס ואן סיקל
|
|-
| 2019
| Princess of the Row
| פיט
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2007
| חזרה לשורשים
| רוני הצעיר
| פרק: "Pilot"
|-
| 2008
| מתוך הראש של ג'ימי
| ילד ברמזור אדום
| פרק: "Bad Fad"
|-
| 2011
| לימונד מאות'
| צ'ארלי דלגדו
| סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני
|-
| 2012
| דם אמיתי
| אלסיד הרבו בצעירותו
| פרק: "Everybody Wants to Rule the World"
|-
| 2012–2015
| דוג בלוג
| טיילר ג'יימס
| תפקיד ראשי (3 עונות); 69 פרקים
|-
| 2013
| מליסה וג'ואי
| ארצ'ר אדמס
| פרק: "Inside Job"
|-
| 2015
| I Killed My BFF
| צ'ייס
| סרט טלוויזיה של Lifetime
|-
| 2018
| וולטרון: המגן האגדי
| קרטיס
| דיבוב; 6 פרקים
|-
|2019
|What Just Happened??!
|קורי
|פרק: "Havenbrook"
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פוארטו ריקני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
פילפלד

פילפלד (באנגלית: PILPELED; נולד ב-1 במאי 1985) הוא כינויו של אמן הרחוב, הצייר, המאייר והמעצב גרפי הישראלי ניר פלד.

== ביוגרפיה ==
פילפלד גדל בעיר הרצליה, התחיל את דרכו בזמן שירותו הצבאי בבה"ד 8 כמעצב פוסטרים ללהקות ופליירים של מסיבות.
פילפלד מאופיין בעיצוב בפוטושופ ואומנות גאומטרית, בשילוב עם אומנות גרפיטי בעל טביעת יד איקונית. פילפלד צמח ורכש את סגנונו הייחודי מתוך חומרים מחיי הלילה והמוזיקה.

במרוצת השנים פילפלד שיתף פעולה בפרויקטים דוגמת עיצוב הקונספט ל-MTV ישראל, וכמו כן זכה פעמיים בתחרות הסטריט פרינט (עיצוב הפוסטר) במקום הראשון<ref></ref> ובתחרות הגרפיטי הטוב בעיר מטעם טיים אאוט<ref></ref>, ייצוג ישראל בתערוכות בינלאומיות למשל בפרויקט האמנות הבינלאומי ‘הקירות’<ref></ref>, שהושק בשכונת תלפיות בירושלים<ref></ref> וב‘רחוב’ בפולין<ref></ref><ref></ref>.

פילפלד משתרע על מגוון תחומי עיצוב<ref></ref> כמו בקבוק הוודקה שעיצב לאבסולוט והפך לפריט אספנים<ref></ref>, מיתוג<ref></ref> פסטיבל "רוקנרולר" במסגרתו הגיעו לארץ הפיקסיז, או עטיפת האלבום החבר אני שאייר לפורטיס וכלי בית<ref></ref><ref></ref>. בשנת 2015 הוציא את ספר האמן שלו<ref></ref> ובשנת 2018 סגר את מותג הביגוד שברשותו<ref></ref>. בשנת 2019 הציג בבית התפוצות<ref></ref> ובשנת 2020 נבחר לעצב את הכניסה לסיפריית הילדים בספריית בית אריאלה<ref></ref>.

בשנת 2021 נבחר לצייר על סוכת המציל בחוף צארלס קלור המיתולוגי<ref></ref>. והמשיך במסע זה כאשר ב-2022 בתערוכה חדשה ״השתקפות האידאה״ שמפגישה בין הטבע והאמנות העכשווית באתר מורשת עולמית האיר את מערות בית גוברין<ref></ref><ref></ref>. באותה שנה לראשונה בישראל היה האומן היחד שעיצב למותג האיטלקי סמג בשיתוף פעולה ייחודי<ref></ref> והשתתף בתערוכות של בנקסי בארהב<ref></ref>.
בשנת 2023 יצא לשוק הבינלאומי בשיתוף הפעולה שלו עם מותג בגדי הגלישה האוסטרלי בילבונג בקולקצית קונספט עם רמזים לעולמות הסרף-סקייט ועיצוב שחור לבן בדגש היפסטרי<ref></ref>.

מבין שיתופי הפעולה של פילפלד עם חברות מסחריות ניתן למנות את WeWork<ref></ref>, פומה, קוקה-קולה<ref></ref>, אבסולוט<ref></ref><ref></ref>, אתא, New Era Cap Company<ref></ref>, נספרסו<ref></ref>.

== יצירותיו ==
יצירותיו של פילפלד נמכרות בכל העולם, פילפלד הציג מספר תערוכות יחיד למשל: בתדר<ref></ref>, גלריית אלנבי<ref></ref>, בגלריה Urban Nation<ref></ref> בברלין, ובגלריה Blackflag Art Gallery שבאיסטנבול ועוד לאחר אירועי ה-7 באוקטובר השתתף בפרויקט יוצרים תקווה להעלאת המודעות לנופלים במלחמת חרבות ברזל.

להלן מספר מיצירותיו:
<gallery mode="packed" heights="170">
קובץ:Pilpeled slupsk ustka mural stretart sxxxs.jpg
קובץ:Pilpeled romano tel aviv tlv teder kido .jpg
קובץ:Medium txt 49yb2kz.jpg
קובץ:Pilpeled-capetown-01.png
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* [https://www.prtfl.co.il/archives/168602 החיים הם כן שחור לבן: פילפלד יוצר ומצייר ברחבי העולם], פורטפוליו 2022

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:אמני גרפיטי ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
יונג ריינלנד

יונג ריינלנד (בגרמנית: Das Junge Rheinland ) הייתה אגודת אמנים מודרנית, שהוקמה ב־24 בפברואר 1919 ביוזמת הסופר הרברט אולנברג והציירים ארתור קופמן ואדולף אוזרסקי בדיסלדורף. העמותה אמורה הייתה לייצג את האינטרסים המשותפים של האמנים הצעירים תושבי חבל הריין ולארגן תערוכות. רבים מהאמנים בעמותה נקשרו לאקספרסיוניזם.<ref></ref>

את הארגון בזמן ההקמה ניהלו היינריך נאון, פריץ ווסטנדורפ, אדולף אוזרסקי, אדוארד שטורם, ארתור קאופמן, אלפרד פישר, קרל מוריץ שריינר ואירמה גוקה שהיו במועצה. הוועדה המייעצת כללה את הרמן בורג, ולטר כהן, הרברט אולנברג, אלפרד פלכטיים, פרנץ האניאל, קרל קואטשאו, אוגוסט שטיין, ואחרים.
ורנר הייזר, זוג ביער
התערוכה הראשונה של הקבוצה של "יונג ריינלנד" התקיימה ביוני / יולי 1919 בדיסלדורף בהשתתפות 113 אמנים. את השם לקבוצה טבע היסטוריון האמנות ולטר כהן, אשר ארגן בשנת 1918 תערוכה תחת הכותרת "יונג ריינלנד" בדיסלדורף, 19 אמנים הציגו שם. משנת 1921 הופיע כתב עת עם הכותרת "דאס יונגה ריינלנד". מטרתם הייתה ליצור ערוץ תקשורת לאמנות ותרבות שיהיה בלתי תלוי בסחר באמנות ויקדם את האמנות החדשה. בנוסף, נערך בשנת 1922 קונגרס בינלאומי שהיה הפעולה הגדולה ביותר של הקבוצה.

יחד עם קבוצות אמנים אחרות בריינלנד כמו הזצסיון בדויסבורג, יונג ריינלנד הייתה חלק מהוויה האינטלקטואלית השמאלנית בגרמניה שלאחר מלחמת העולם הראשונה. הקבוצות שמרו על קשר הדוק ופעלו דרך האמנות והספרות, תערוכות ופעילות פוליטית. <ref></ref>

יונג ריינלנד כללה כמה עשרות אמנים ביניהם: את יענקל אדלר, מתיאס בארז, לורנץ בוסקן, ארנו ברקר, אוטו דיקס, יוזף אנסלינג, ארתור ארדל, מקס ארנסט, ריינהולד אוולד, ליאופולד פליישאקר והנס פיסר, ארנסט גוטשלק, קרל שוסיג, ברנהרד גובייט, ורנר הייזר, פיטר ינסן ואחרים.

בשנת 1923 הקבוצה שנקראה "ריינגרופ "התפצלה על מנת להתאחד בשנת 1928 עם " יונג ריינלנד" ואחרים כדי ליצור את "הזצסיון הרייני". את האיחוד הקים יוליוס ברץ יחד עם כמה ציירים. בשנת 1930 התקיימה התערוכה השנתית של "הזצסיון הרייני" עם תערוכת הנצחה לולטר אופי בדיסלדורף. <ref></ref> בשנת 1930 פרשה קבוצה מהזצסיון הרייני לאחר סכסוכים פנימיים אלימים.

לאחר מינויו של אדולף היטלר לתפקיד קנצלר הרייך ב־30 בינואר 1933, התרחשו פעולות כמו הריסת אנדרטת רובסאם לנופלים במרץ 1933 ושריפת הספרים באפריל 1933 הראו את המהירות שבה נפגעו האמנים בדיסלדורף. ב־28 ביולי. בשנת 1933 הוצא צו שהוציא מחוץ לחוק את כל הארגונים של האמנים.

בשנת 1946 הוקם מחדש הזצסיון הרייני. ממנה בשנת 1949 ביוזמתו של לודוויג גבריאל שרייבר התפצל "הזצסיוו החדש של הריין".

מפברואר עד יוני 2019, התערוכה "טוב מכדי להיות אמיתי" התקיימה במוזיאון Kunstpalast - Das

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אקספרסיוניזם
+
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות
נורסתאן

נורסתאן (בפרסית/דארי/פשטו: نورستان) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. זהו המחוז הכי פחות מאוכלס בכל אפגניסטן ואוכלוסייתו מונה 148,000 איש (לפי רישום משנת 2015) בעוד שטחו 9,225 קילומטרים רבועים. המחוז ממוקם במזרח המדינה בין רכס הרי הינדו-כוש וחבל הארץ של פשטוניסתאן. המחוז והאזור כולו משמשים כביתם של הנוריסתאנים, עם ממוצא בתת-היבשת ההודית. נכון לשנת 2020 המחוז כולו משמש פארק לאומי לפי חקיקה של ממשלת אפגניסטן.

== היסטוריה ==
בעל תהילה וחשיבות היסטורית מרכזית, נוריסתאן הוא מחוז מזרחי נודע באפגניסטן. בתקופות שונות, היא ידועה בשם קפירסתאן ובלוריסתאן. לאחר התמזגותו בשטח האסלאמי עם הכיבושים של הח'ליפות האומיית, שונה שמו של האזור לנוריסתאן. המחוז החליף ידיים והשפעות והוסדר במאה ה-18 המאוחרת תחת שלטונה של האימפריה הדוראנית שהפכה מאוחר יותר לאמירות אפגניסטן. בתקופת שלטונו של האמיר האפגני, עבדול רחמן ח'אן בשנת 1896, הושב המחוז לשטחי אפגניסטן מידי הראג' הבריטי לאחר שהאחרונים החזיקו בו בהמשך למאורעות המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה.

== גאוגרפיה ==
מבחינה גאוגרפית, המחוז הוא אזור הררי בהמשך לרכס הרי הינדו-כוש. המחוז ממוקם בין הרים גבוהים אך מיוערים בצפיפות ויש לו שטחים פוריים אך לא מישוריים, ומכאן שקשה לפתח חקלאות במחוז. הודות לאי-ההפרעה מצד בני-האדם, המקום נשמר לרוב בצורתו הטבעית והפך לאטרקציה תיירותית. העיר פארון היא בירת נוריסתאן והעיר הכי גדולה במחוז. הנוריסטנים הם תושבי המחוז המדברים בשפה הנוריסטאנית, אולם מיעוטים אתניים אחרים כגון פשאי המונים 15% מהאוכלוסייה, פשטו המונים 1% מהאוכלוסייה ודוברי טג'יקית מתגוררים גם הם באזור הנינוח.

== ביטחון ==
בנוסף לעמדת ההשפעה של הטליבאן באזור, מדווחים כי ארגוני טרור שונים פעילים גם הם ברחבי המחוז מאז 2016. על פי גורם בעיתונות, אל-קאעדה עשוי להיות נוכח. דווח כי נוכחות המשטרה האפגנית מוגבלת למרכזי האוכלוסין של המחוז. חמישה מנפות המחוז מסווגות כמחולקות בין כוחות ופלגים שונים, בעוד שלוש נמצאות תחת שליטה ממשלתית מלאה.

82 תקריות הקשורות למורדים נרשמו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 1.4 תקריות בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות תקיפות אוויריות נגד הטאליבן וארגונים אחרים. פצצה בצד הדרך בכביש מהיר גרמה למותם של מספר חיילים מכוחות הביטחון האפגניים. דווח גם על קרבות בין הטאליבן לארגוני טרור ובדלנים אחרים. תועדו 25 הרוגים אזרחיים (9 הרוגים ו-15 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 16 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 41% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו התנגשויות צבאיות באזורים מאוכלסים ואחריהם הריגות ממוקדות ותקיפות אוויריות. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, 628 אנשים נעקרו מבתיהם במחוז נוריסתאן, רובם הועברו למקומות אחרים בתוך המחוז.

== חלוקה מנהלית ==
מפת נפות נורסתאן
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז נורסתאן ואוכלוסייתן.
* בארג-י מטאל – 15,000
* דו אב – 7,700
* קמדאש – 24,500
* מנדול – 19,200
* נורגראם – 31,400
* פארון – 13,200
* ואמה – 10,800
* וואיגל – 19,100

== ראו גם ==
* הינדו-כוש
* היסטוריה של אפגניסטן

== קישורים חיצוניים ==

* [https://elections.pajhwok.com/en/content/background-profile-nuristan Background Profile of Nuristan]
* [https://www.easo.europa.eu/country-guidance-afghanistan/nuristan נוריסתאן - EASO]
* 

קטגוריה:אפגניסטן: מחוזות
רוצה שלום

רוצה שלום הוא הסינגל השני מתוך אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי רביב כנר "רסיסים", שיצא לאור ב-20 בדצמבר 2020.

==רקע וכתיבה==
השיר עוסק במערכת יחסים בין אישה לגבר אשר חווה חרדות פוסט-טראומטיות.

==ביקורות==

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי ביקר באופן מעורב את השיר: "התחושה היא שיש כאן אסטרטגיית שיווק: כבר מתאימים לקולו הרגשני החזק של רביב כנר בלדות מלודרמטיות סתמיות. יש לו מיכל רגשות ענק. צריך רק לתדלק אותו. הבעיה: חומרי התדלוק נשמעים אינסטנט. ממציאים סיפור לב שבור, וכנר שופך את כל מה שיש לו להציג כאב הלב. התוצאה: מלודרמה מקושקשת, עולה על גדותיה. מטען הרגש שכנר שופך כאן בהפקה מוזיקלית תומכת נשמע חלול, אינו גורם לי להשתתף בצערו".

מבקר המוזיקה דודי פטימר ביקר גם כן את השיר באופן מעורב: "בהתחלה הוא קצת משעמם אותי ואני לא מצליח להיסחף או להימשך אליו יותר מדי, אבל אחרי הפזמון ואחרי האזנה חוזרת ונשנית הוא די נדבק בראש ומוציא, בייחוד ברגעי השיא שבו, את המיטב מאיכותו הקולית של כנר שהוא אחד המבצעים המיוחדים כיום".

הבלוגר יובל אראל ביקר באופן חיובי את השיר: "רביב יחד עם...פלס ואוחיון השכילו ליצור טקסט הוגן, נוכח, מדויק ומהזן שעומד בחוקי השפה העברית, כך גם הנרטיב הנשזר בשיר, הוא לא נופל משום מקום, ניתן להבינו. אולם החלק הכי חשוב בשיר החדש הוא הפזמון והפתיחה הווקלית ש"מרימה" אותו לכדי ריגוש וזמזום מבלי שנרצה, כאן טמון סוד ההצלחה של השיר".

אושר סיגרון כתב באתר פרוגי ביקר גם כן את השיר באופן חיובי: "גם הפעם כנר יוצר את שירו יחד עם קרן פלס...מי שעוד שותפים ליצירת "רוצה שלום" הם אבי אוחיון ומתן דרור...שילוב הכוחות ביניהם לגמרי הצליח עם שיר מרגש ומצמרר".

==רשימת השמעה==

==מצעדים==

===מצעדים שבועיים===

===מצעדים שנתיים===

== הפקה ==

==וידאו קליפ==

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997011342244205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי רביב כנר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מתן דרור
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
מאוריצי מינקובסקי

מאוריצי מינקובסקי (בפולנית: Maurycy Minkowski; 1882/1881, ורשה – 23 בנובמבר 1930, בואנוס איירס) היה צייר יהודי-פולני, הידוע בציורי סצנות מחיי היומיום של העיירות.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד למשפחה יהודית עשירה. מחלה שחלה כשהיה ילד קטן הותירה אותו חירש ופגעה ביכולת הדיבור שלו.<ref name="P">[http://www.culture.pl/baza-sztuki-pelna-tresc/-/eo_event_asset_publisher/eAN5/content/maurycy-minkowski Brief biography] @ Culture.pl.</ref> בגיל שבע החל ללמוד בבית ספר לחירשים והראה כישרון רישום מוקדם, שעודד את הוריו לשלם עבור שיעורים פרטיים. בשנת 1901 החל את לימודיו הרשמיים באקדמיה לאמנויות בקרקוב, שם היה תלמידם של יוזף מהופר, יאן סטניסלבסקי וליאון ויצ'ולקובסקי. הוא סיים את לימודיו בשנת 1905.
גולים צעירים
לאחר שנודע לו על הפוגרומים המתרחשים באודסה, נסע לשם לתעד את האירועים בסדרת רישומים. לאחר מכן ערך מסע לימודים דרך גרמניה ואוסטריה וחזר לוורשה. אולם הוא נשאר זמן קצר בלבד, ואז נסע לפאריס בשנת 1908, שם התחתן והחליט להתיישב לצמיתות, אם כי לעיתים קרובות חזר לפולין כדי להשתתף בסדנאות ציור באוויר הפתוח בקז'ימייז' דולני, סניאטין וקרשניק. ציוריו הוצגו בוילנה ולודז'.

בתחילת נובמבר 1930 הוא נסע לארגנטינה כדי לסייע בהכנת התערוכה הראשונה שלו מחוץ לפולין של ציוריו. ארגנטינה הייתה אמורה להיות תחנתו הראשונה בשרשרת תערוכות שתוכננה באמריקה. הוא רצה לחזור לאחר מכן לפולין ומשם לעלות לארץ ישראל.

מאוחר יותר באותו חודש, מכיוון שלא הצליח לשמוע את צפירת המונית שהתקרבה לכיוונו, הוא נדרס. התערוכה הוצגה כמחווה לאחר מותו ליצירתו, בחסות הקהילה היהודית בארגנטינה. בשנת 1931 הוקמה ועדה לגיוס כספים לרכישת עבודותיו.

בשנת 1942, רובם הגדול של עבודותיו הועמדו למכירה פומבית. רובם נרכשו על ידי "Fundación IWO" (הסניף הארגנטינאי של ייווא) ואוחסנו בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה. כמה מציוריו נהרסו ורבים מהם ניזוקו בשנת 1994, בפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה. באותו פיגוע נהרגו 85 בני אדם. הציורים ששרדו הוצגו במוזיאון אדוארדו סיבורי בשנת 2011.<ref>[http://www.itongadol.com.ar/noticias/val/60144/la-fundacion-iwo-presentara-la-obra-de-maurycy-minkowski-en-el-museo-sivori.html "The IWO Foundation will present the work of Maurycy Minkowski at the Sivori Museum"] @ Ito Gadol.</ref>

== ציורים נבחרים ==
<gallery mode="packed" heights="145">
Minkowski-Praying.jpg|אישה מתפללת
Minkowski-Pogrom.jpg|אחרי הפוגרום
Minkowski-Peddler.jpg|הרוכל
Maurycy Minkowski-2.jpg|שוק העופות
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:נפטרים ב-1930
סטיב טרבור

גנרל סטיבן רוקוול טרבור (באנגלית: Steven Rockwell Trevor) הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן של חברת DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בתור הזהב של הקומיקס בחוברת All Star Comics #8 מדצמבר 1941, ונוצרה על ידי הכותב ויליאם מולטון מרסטון והמאייר הארי ג'. פיטר.

סטיב טרבור הוא חבר נאמן, שותף ולעיתים מושא אהבתה של דיאנה פרינס, האלטר אגו של וונדר וומן. הוא האיש הזר הראשון אשר כף רגלו דורכת באי תמיסקירה, שמגלה בפני וונדר וומן את "עולם האדם" - לאחר שהיא גדלה באי תמיסקירה ולא יצאה מגבולותיה - והוא גם השגריר הראשון ליצור קשרים דיפלומטיים עם האמזונות. דבר זה הוא הישג בפני עצמו, שכן החוק של אפרודיטה דורש עונש מוות לכל גבר אשר מגיע לתמיסקירה. לפני המשבר בעולמות האינסופיים, טרבור הוצג כסוכן מודיעין של הגיס האווירי של צבא ארצות הברית אשר ננטש במולדתה של וונדר וומן וגילה להן שמלחמת העולם השנייה מתרחשת בעולם האדם. הוא מתחיל לפתח קשרי ידידות עם וונדר וומן. למרות היותו איש צבא מיומן ובעל ניסיון בשטח, הסיפורים שבתקופת כתיבתו של מרסטון הביאו לכך שוונדר וומן הצילה אותו מסכנה פעמים רבות. הדמות נהרגה בחוברת Wonder Woman #180 בינואר 1969 משום שלטענת העורכים הייתה משעממת מדי, אך בהמשך הוחזרה לחיים בידי צוות יצירתי אחר. למשך שנות ה-70 ועד שנות ה-90 של המאה ה-20, דמותו של סטיב נעדרה רבות מסיפוריה של וונדר וומן, שהתרכזו בעיקר בפן ההרפתקאות, הפעולה והפנטזיה של הדמות.

בתקופת העידן המודרני של הקומיקס, בעיקר לאחר אירועי פלאשפוינט, סטיב טרבור מוצג כסוכן ממשלתי בכיר ומרגל-על אשר קשריו הקרובים לוונדר וומן הופכים אותו לנציגה של ליגת הצדק ב.

דמותו של סטיב טרבור עובדה למגוון מדיות אחרות לקומיקס. בסרטי האנימציה שנעשו לוונדר וומן, דמותו דובבה בידי טאמו פניקיט, נייתן פיליון וג'ורג' ניוברן. השחקן לייל וגונר גילם את דמותו בסדרת הטלוויזיה של שנות ה-70 "אשת חיל", בעוד דמותו הקולנועית בסרטי היקום הקולנועי של DC "וונדר וומן" ו-"וונדר וומן 1984" מגולמת בידי השחקן כריס פיין.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://dc.fandom.com/wiki/Steve_Trevor דף הדמות], בפרויקט ויקיה של DC קומיקס

קטגוריה:וונדר וומן
אנדרו מרטון

העלמה הנשיאה. סרטו ההונגרי היחיד של אנדרו מרטון
אַנדרוּ מרטון (באנגלית: Andrew Marton; או אֶנְדְרֶה מרטון, בהונגרית: Marton Endre; בודפשט, 26 בינואר 1904 – סנטה מוניקה, קליפורניה, 7 בינואר 1992) היה במאי קולנוע, מפיק ועורך יהודי-הונגרי-אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
כבר מייד בתום לימודיו התיכוניים בשנת 1922, הוא "צלל" למים העמוקים כאשר אלפרד דישי לקח אותו איתו לווינה. הוא עבד בחברת סשה בבירת אוסטריה, בעיקר כעורך, לרבות עם הכוכב הצרפתי של הסרט האילם מקס לינדר, שצילם שם סרט. כעבור כמה חודשים הבחין בו ארנסט לוביטש, אשר פיתה את הצעיר המוכשר לעבור להוליווד בשנת 1923.

לאחר שצבר ניסיון אמריקאי, חזר לאירופה. בשנת 1927 כבר היה העורך הראשי של חברת טוביס בברלין, ואז בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, בווינה, היה עוזר הבמאי והעורך בסרט בשם "1-1" של גזה בולווארי וסטיב סקיי.

הוא הציג את עצמו לראשונה כבמאי בסרט אנגלי בשנת 1929. בשנת 1934, יצר ההרפתקנות שלו הביא אותו לטיבט עם משלחת גרמנית. סרטו שצולם אז, "שד ההימליה" הוא אחד היצירות המרכזיות של הקריירה שלו. בשנת 1935 יצר בבודפשט את סרטו ההונגרי היחיד (העלמה הנשיאה (Elnökkisasszony). בין השנים 1936 לבין 1939 היה חלק מצוות ההפקה של הבמאי היהודי-הונגרי-בריטי, לימים סר אלכסנדר קורדה בלונדון.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה עבר מרטון לצמיתות לארצות הברית. לא היה לו מה לחפש באירופה רודפת היהודים. משנות ה-40 של המאה ה-20 ועד שנות ה-50 עבד בעיקר בחברת MGM. בשנת 1954 הקים חברת הפקות יחד עם איבאן טרז', לואי ב. מאייר ולאסלו בנדק.

ב-1954 ביים את הסרט "אש ירוקה בכיכובה של גרייס קלי.

ההפקות החשובות ביותר של מרטון נוצרו ברוח האקזוטיות, הטבע והמשיכה (אטרקציה). הפעילות הטלוויזיונית שלו משמעותית גם היא, כאשר סרטי טבע וסדרות רבות קשורות בשמו. הקריירה שלו כמנהל פעולה (action director) שווה לפחות לעבודתו כבמאי. פעולות מרהיבות ועריכות סצנה קשורות בשמו, כמו מרוץ הכרכרות בסרט בן חור או סצנות הקרב "פרידה מנשק". הוא עבד עם במאים מובילים בהוליווד, ביניהם פרנק קפרה, ג'ורג' קיוקור, פרד זינמן, ג'וזף מנקייביץ' או מייק ניקולס.

== מבחר מסרטיו ==
=== כבמאי ===
* שתיים לפנות בבוקר – Two O'clock in the Morning 1929, GB
* Der Demon des Himalaya / שד ההימלאיה, 1935, ד
* סערה על טיבט – Storm over Tibet 1951, ארצות הברית
* אש ירןקה (1954), עם גרייס קלי
* היום הארוך ביותר, 1962, ארצות הברית

=== כמנהל פעולה ===
* הצלב השביעי, 1944, ארצות הברית, במאי: פרד זינמן
* בן חור, 1959, ארצות הברית, במאי: ויליאם וילר
* קלאופטרה, 1963, ארצות הברית, במאי: יוזף מנקייביץ'
* מלכוד 22, 1970, ארצות הברית, במאי: מייק ניקולס
* גיבורי קלי, Kelly's Heroes, 1970, ארצות הברית, במאי: בריאן ג' האטון
* התן, 1973, The Day of the Jackal ארצות הברית, במאי: פרד זינמן

=== כעורך ===
* אהבה נצחית, 1929, Eternal Love ארצות הברית, במאי: ארנסט לוביטש
* עשיר מופלג, 1932, Ein steinreicher Mann במאי: אישטוואן סקיי
== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.answers.com/redirectSearch?query=andrew-marton ביוגרפיה ב answers]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
בית הכנסת הגדול (לודז')

בית הכנסת הגדול של לודז (בפולנית: Wielka Synagoga w Łodzi) היה בית כנסת בלודז', פולין, שנבנה בשנת 1881. הוא תוכנן על ידי אדולף וולף ומומן בעיקר על ידי תעשיינים מקומיים כמו ישראל פוזננסקי, יואכים זילברשטיין וקרול שייבלר.

בית הכנסת שימש את הקהילה הרפורמית ובדרך כלל כונה "המקדש".<ref>The Chronicle of the Lodz Ghetto, 1941-1944: 1941-1944, Lucjan Dobroszycki, Richard Lourie, Yale University Press, 1987, p. 28</ref>

בית הכנסת נשרף עד היסוד על ידי הנאצים בלילה של 14 בנובמבר 1939, יחד עם ספרי התורה וריהוט הפנים שלו. הוא פורק בשנת 1940. כיום האתר משמש כחניון.
אבן הנצחה מונחת באתר בו היה בית הכנסת

== גלריה ==
<gallery>
Image:WielkaSynagoga wew Lodz.jpg
Image:Bronisław Wilkoszewski – Synagoga i willa p. Hertza.jpg
Image:WielkaSynagoga1 Lodz.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

לודז'
קטגוריה:לודז': מבנים
קטגוריה:יהדות לודז'
לודז'
פנג'שיר

פַּנְגְ'שיר (בפרסית/דארי: پنجشیر) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. המחוז ממוקם במזרח אפגניסטן בתוך רכס הרי הינדו-כוש. פנג'שיר הפך למחוז עצמאי מפרוואן רק בשנת 2004, אך לאזור חשיבות גדולה בהיסטוריה של אפגניסטן עוד שנים קודם לכן. בירת המחוז היא העיר באזארכ. אוכלוסיית המחוז מונה 153,500 איש (נכון לרישום משנת 2015) ושטחו 3,610 קילומטרים רבועים. מנהיג הברית הצפונית, אחמד שאה מסעוד, כונה "האריה מפנג'שיר" על שם מוצאו.

== גאוגרפיה ==
אוכלוסיית המחוז מרוכזת בתוך עמק פנג'שיר וההרים שסובבים אותו; רכס פנג'שיר מצפון ורכס קוהסטן מדרום; פסגות ההרים מכוסות לצמיתות בשלג; השטחים המישוריים בעמקים, ביחד עם הגשמים שיורדים מההרים לאורך השנה, מאפשרים את היווצרותה של אדמה פורייה המותאמת לחקלאות. ישנם למעלה מ-400 פרויקטים של סיוע מחוזי בפנג'שיר עם עלויות מתוכננות של מעל 11 מיליון דולר אמריקני. גידולי משק הבית המרכזיים במחוז הם כבשים, עזים ופרות. מחוז פנג'שיר גובל במחוזות פרוואן, בגלאן, תח'אר, בדח'שאן, לגמאן, נורסתאן וכאפיסא המקיפים אותו. במחוז זורם נהר פנג'שיר.

== אוכלוסייה ==
הקבוצות האתניות-עדתיות הגדולות ביותר במחוז הן טג'יקים (המהווים יותר מ-90 אחוז מכלל האוכלוסייה ומפוזרים ברחבי המחוז), הזארים, פשאים, נוריסטאנים ופשטונים משבט גילזאי. רוב האוכלוסייה מאמינה באסלאם סוני אך ישנו מיעוט שיעי. כמו כן ישנם 544 מסגדים במחוז. ישנם 46 מוסדות חינוך במחוז ו-27% מכלל האוכלוסייה יודעת אוריינות. במחוז ישנם 3 בתי חולים ו-15 קופות חולים. העבודות המרכזיות של האוכלוסייה הן חקלאות, גידול בעלי חיים ועסקים שונים בתעשייה העירונית.

== ביטחון ==
עד 2021, במחוז לא נערכה פעילות של ארגונים בדלנים, טרור, אנטי-ממשלתיים והטליבאן. מקור תקשורת אחד מתייחס לנוכחות מוגבלת של ארגוני מחתרת בפנג'שיר. עד לכיבוש קאבול מחדש בקיץ 2021, כל הנפות (יחידה שלטונית) במחוז נמצאו תחת שליטה ממשלתית מלאה. דווח על 2 תקריות הקשורות למורדים בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019. לא תועדו נפגעים אזרחיים בשנת 2018. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019, לא דווח על שום עקירה של אזרחים ממחוז פנג'שיר. מכאן שמחוז פנג'שיר היה המחוז הבטוח ביותר מבחינת המאבק באפגניסטן מכל מחוזות המדינה. בקיץ 2021 הפך למעוז מחתרת פנג'שיר, המהווה להתאגדות המרכזית שממשיכה להיאבק באופן פעיל נגד הטליבאן.

== חלוקה מנהלית ==
מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז פנג'שיר ואוכלוסייתן.
* אנבה – 20,000
* באזארכ – 40,000
* דרה-י האזרה – 18,000
* קנג' – 23,000
* פריאן – 12,902
* רוחה – 25,000
* שוטול – 10,000

== ראו גם ==
* הינדו-כוש
* אחמד שאה מסעוד

== קישורים חיצוניים ==

* [https://nps.edu/web/ccs/panjsher פנג'שיר - תוכנית ללימוד תרבות ומאבקים]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפגניסטן: מחוזות
קינטייר

קינטייר (בגאלית סקוטית: Cinn Tìre) הוא חצי אי במערב סקוטלנד, בדרום-מערב מחוז ארגייל וביוט.
==גאוגרפיה==
חצי האי משתרע לאורך כ-48 קילומטרים, מצוקי קינטייר (מול אוף קינטייר) בדרום ועד מזרח לוך טרברט בצפון. האזור שמצפון לקינטייר ידוע כ-Knapdale. קינטייר הוא חצי אי ארוך וצר, בשום נקודה הוא לא יותר רחב מ-18 ק"מ מהחוף המערבי לחוף המזרחי, ורוחבו פחות משני קילומטרים בנקודה שהוא מתחבר לקנאפדייל. בצד המזרחי של חצי האי קינטייר משתרע רכס קילברנן סאונד, עם מספר פסגות כמו טור מור. עמוד השדרה המרכזי של חצי האי הוא בעיקר מורם הררי, הנקודה הגבוהה ביותר היא Bein Tuirc בגובה 454 מטר. אזורי החוף והשטח האחורי, לעומת זאת, עשירים ופוריים. קינטייר היה זה זמן רב אזור חשוב להתיישבות אנושית, כולל הסקוטים המוקדמים שנדדו מאולסטר למערב סקוטלנד והוויקינגים או אנשי הצפון שכבשו והתיישבו באזור בדיוק לפני תחילת האלף השני.
==היסטוריה==
קינטייר מכיל כמה אתרים מתקופת האבן, בין השאר שלישיית מגליתים, מספר מערות קבורה עדיין עומדות בבלסטהיל (ליד סאות'אנד, ארגיל). באזור גם שרידים מתקופת הברזל, החשוב בהם הוא דאן סקייג, מצודת גבעה קלטית, הממוקמת בקצה הצפוני של קינטייר. ההיסטוריה של התושבים הפיקטיים בקינטיר אינה מתועדת, אך מצודת אבן מהמאה ה-2 לפני הספירה שרדה בקילדונאן (ליד סאדל).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סקוטלנד: גאוגרפיה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חצאי איים
Karma (שיר של אנג'לה פריסטרי)

"Karma" הוא סינגל של הזמרת האלבנית אנג'לה פריסטרי. הוא נכתב על ידי אולטי קוררי, והולחן על ידי קלדי בהיטי. השיר יצג את אלבניה באירוויזיון 2021 שהתקיים ברוטרדם, הולנד, לאחר הזכייה בקדם האירוויזיון האלבני, פסטיבלי אי קנגס.

== רקע וקומפוזיציה ==
באוקטובר 2020, הוכרז כי אנג'לה פריסטרי תתחרה כאחת מ-26 התמודדים שנבחרו להתמודד במהדורה ה-59 של קדם האירוויזיון האלבני, פסטיבלי אי קנגס, שבו נקבע נציג אלבניה לאירוויזיון 2021.<ref></ref> כחלק מחוקי התחרות, מילות הערכים המשתתפות היו צריכות להיות באלבנית. פריסטרי לקחה חלק בשיר "Karma" שכתב הפזמונאי האלבני אולטי קוררי והולחן על ידי הזמר-יוצר האלבני קלדי בהיטי.<ref></ref> בתום פגישה בין פריסטרי לקוררי ובהיטי, הוחלט שהשיר יישוחזר מחדש כאשר שפת השיר תהיה עדיין באלבנית.<ref></ref>

== באירוויזיון ==
=== פסטיבלי אי קנגס ===
רשת השידור של אלבניה, RTSH , ארגן את המהדורה ה-59 של פסטיבלי אי קנגס כדי לקבוע את נציג אלבניה באירוויזיון 2021 שיתקיים ברוטרדם, הולנד.<ref></ref> לאחר קיום הגמר הגדול, נבחרה אנג'לה פריסטרי יחד עם השיר "Karma" לייצג את המדינה בתחרות.<ref></ref><ref></ref>

=== רוטרדם ===
המהדורה ה-65 של האירוויזיון תתקיים ברוטרדם, הולנד ותורכב משני חצאי גמר ב-18 במאי וב-20 במאי 2021, ומגמר ב-22 במאי 2021.<ref></ref> על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת (הולנד) וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר.<ref name="Rules"></ref> ב-17 בנובמבר 2020, הוכרז כי אלבניה תופיע במחצית השנייה של חצי הגמר השני של התחרות.<ref name="Allocation draw"></ref> ב-20 במאי 2021, פריסטרי ביצעה את השיר בחצי הגמר השני של התחרות, והגיעה למקום העשירי עם 112 נקודות. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה פריסטרי למקום ה-21 עם 57 נקודות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
 

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2021
קטגוריה:שירי אלבניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באלבנית
קטגוריה:בלדות משנות ה-2020
סולומון הארט

[[שמחת תורה בבית הכנסת העתיק בליבורנו.]]
סולומון אלכסנדר הארט (באנגלית: Salomon Alexander Hart; אפריל 1806 – 11 ביוני 1881) היה צייר וחרט יהודי-בריטי.<ref name="ra"></ref> הוא היה החבר היהודי הראשון באקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון והיה ככל הנראה האמן היהודי החשוב ביותר שעבד באנגליה ב.

==קורות חיים==
הארט נולד בפלימות', בנו של סמואל הארט (פל' 1785–1830), חרט ומורה לעברית יהודי. לאחר שהשלים את לימודיו הבסיסיים, התמחה אצל חרט מקומי אחר. מאוחר יותר הוא היה היהודי הראשון שנרשם לאקדמיה המלכותית. בעודו שם עבד במגוון סגנונות מז'אנר לסצינות היסטוריות ותרגל כמה טכניקות חריטה ורישום. במיוחד הצטיין במיניאטורות.

בשנת 1826 הוא הופיע לראשונה באחת מתערוכות האקדמיה עם דיוקן של אביו. ב-1840 הוא הצליח מספיק כדי להתקבל כחבר באקדמיה. בשנה שלאחר מכן הוא יצא למסע לימוד באיטליה ובילה זמן רב בפירנצה. ב-1854 מונה לפרופסור באקדמיה וספרן בשנים 1864–1881.

אף על פי שעבודותיו המוקדמות היו בעיקרו נושא יהודי, חשיפתו לאמנות איטלקית (במיוחד יצירותיו של דומניקו גירלנדיו) הוסיפה לציוריו מוטיבים מציורי כנסיות ומנזר. הוא גם סיפק בקביעות איורים לכתבי עת כגון "האתנאום" והג'ואיש כרוניקל.

הוא מעולם לא התחתן ובשנותיו המאוחרות יותר איבד את ראייתו, אם כי המשיך לצייר.

[[מילטון בביקור אצל גלילאו]]

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים יהודים בריטים
קטגוריה:ציירים יהודים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1806
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1881
זולטאן קורדה

זולטאן קורדה (במקור קלנר, בהונגרית: Korda Zoltán; פוסטהפאסטו (בשמו היום: טורקווה), מחוז יאס-נאג'קון-סולנוק, 3 ביוני 1895 – הוליווד, קליפורניה, ארצות הברית, 23 באוקטובר 1965) היה במאי קולנוע יהודי-הונגרי-אמריקאי. אחיהם של במאי הקולנוע והמפיק אלכסנדר קורדה והצייר ותפאורן וינסנט קורדה.

== ביוגרפיה ==
זולטאן קורדה נולד במשפחה יהודית כבנם של הנריק קלנר, פקיד נושא משרה כמנהל אחוזה ושל ארנסטינה וייס. אֶחיו היו שאנדור (אלכסנדר) קורדה הבכור ווינסנט קורדה, שנודעו שניהם כבמאים בתעשיית הקולנוע.

אביו חלה בשנת 1906 בדלקת התוספתן. מחלתו אובחנה לא נכון והוא הועבר מטורקווה לבודפשט בחשד לדלקת הצפק, אך מאמצי הרופאים היו לשווא והנריק קלנר נפטר.

זולטאן ואחיו אלכסנדר עבדו בהונגריה ובבריטניה. זולטן יצר בין 1918 לבין 1920 בהונגריה, ובשנת 1927 בגרמניה הסריט סרט אילם. עם זאת, ההצלחה האמיתית הראשונה שלו הייתה "Sanders of the River", שנעשה בבריטניה בשנת 1935. בשנת 1937, יחד עם רוברט פלהרטי קיבל את פרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל ונציה עבור סרטו Elephant Boy. הוא צילם כמה סרטי מלחמה באפריקה ובאסיה. בשנת 1940 הצטרף לאחיו, אלכסנדר קורדה בהוליווד. שם הפיק את הסרט "הגנב מבגדאד" כמפיק. את שארית חייו בילה בביתו שבדרום קליפורניה, אך עדיין צילם סרטים כמו דרמת מלחמת העולם השנייה משנת 1943 עם המפרי בוגרט.

אשתו הייתה ג'ואן גרדנר (1930– 1961). שני בנים נולדו להם, ניקולס (15 בינואר 1945–8 באוקטובר 2018) ודוד. הסיפור ההרפתקני של המשפחה נכתב על ידי מיכאל קורדה ביצירתו בשם "בני המזל". בשל בריאותו הרופפת (סבל משחפת) נאלץ זולטאן קורדה לפרוש בשנת 1955. הוא נפטר בשנת 1961 בהוליווד לאחר מחלה ממושכת. הובא למנוחות בבית העלמין בהוליווד.

== סרטיו ==

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.filmkatalogus.hu/Korda-Zoltan--sz20190 זולטאן קורדה (filmkatalogus.hu)]
* [http://www.filmvilag.hu/xista_frame.php?cikk_id=10380 פרנץ טקץ': השנייה הנצחית (filmvilag.hu)]
* [http://www.kordafilmpark.hu/kiallitas פארק הסרטים קורדה - תערוכה]
* [http://nol.hu/kult/film/20100920-korda_zoltan_szabadsagharca מלחמת העצמאות של זולטאן קורדה (Népszabadság, 20 בספטמבר 2010] [http://nol.hu/kult/film/20100920-korda_zoltan_szabadsagharca )]
* מייקל קורדה: בני המזל. חייהם של האחים קורדה, 1983

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-הונגרי
קטגוריה:מהגרים מהונגריה
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:טורקווה: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1961
סטלה סקופאל

סטלה סקופאל (בקרואטית: Stella Skopal; 18 ביולי 1904 – 24 בדצמבר 1992) הייתה פסלת יהודייה קרואטית.<ref></ref>

==קורות חיים==
סקופאל נולדה בזאגרב ב-18 ביולי 1904. מ-1924 עד 1928, למדה באקדמיה המלכותית לאמנויות ומלאכה בזאגרב. בשנת 1929 התחנכה סקופאל גם בווינה, ומשנת 1933 עד 1934 בבית ספר פרטי של הרטה בוקר.

סקופאל הציגה בתערוכה לראשונה בשנת 1927, עם הפסל הקרמי של זוג מאוהב שעוצב על פי קווי האמנות בהדרכתו של פרופסור הינקו ג'ון המורה שלה באקדמיה. בין השנים 1927–1939 ייצרה עם למעלה מעשרים קמינים מפוסלים שהוכנו עבור המשפחות היהודיות מהמעמד העליון בזאגרב. בין המשמעותיים ביותר היו אלה המתארים דמויות נשים דמויות וירטואוזיות בריקוד, בדירת משפחת בלוהווייס ברחוב דומאג'ייבה 2 בעיר זאגרב.

בשנת 1938, סקופאל יצרה לראשונה בקרואטיה תכשיטי קרמיקה. בתחילת 1940 עד אמצע 1950 יצרה מספר שולחנות קרמיקה שרק מעטים מהם נשמרו עד היום. בין השנים 1951–1956 עבדה על בקבוקי הקרמיקה, בין היתר עבור חברת "Maraska dd" המייצרת ליקרים ומשקאות חריפים. על כך היא קיבלה מספר שבחים, בארצה ומחוצה לה. החלק הגדול ביותר של היצירה האמנותית שלה הוא פריטי קרמיקה לשימוש יומיומי כגון: קערות, צנצנות, אגרטלים, מנורות, פמוטים ואחרים.

במהלך מלחמת העולם השנייה, כיהודייה, הוצבה סקופאל במפעל הקרמיקה "גביאנלי" בטרוויזו, איטליה. לאחר כניעת איטליה הצטרפה סקופאל לצבא השחרור העממי של יוגוסלביה. עם הפרטיזנים, עבדה בעיר בארי בבית חולים צבאי ובהמשך בייצור קרמיקה. לאחר המלחמה, בין השנים 1945–1965, עבדה סקופאל כפרופסור בבית הספר לאמנות שימושית בזאגרב.<ref name="ss3"></ref>

יצירות רבות של סטלה סקופאל נעלמו ללא עקבות במהלך חייה, בעוד שאחרות מוחזקות במוזיאון לאומנויות ומלאכה, בתיאטרון הלאומי של קרואטיה ובמוזיאון להיסטוריה של קרואטיה בזאגרב, בקהילה היהודית בזאגרב, בגלריה לאמנות בספליט ואוספים פרטיים.

סקופאל נפטרה ב-24 בדצמבר 1992 ונקברה בבית הקברות מירוגוי.

== כבוד ==
בשנת 1975 קיבלה סקופאל את פרס ולדימיר נאזור על מפעל החיים.<ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלים מהמאה ה-20
קטגוריה:פסלים יהודים
קטגוריה:מעצבים יהודים
קטגוריה:לוחמי מחתרת יהודים בשואה
קטגוריה:אמנים יהודים קרואטים
קטגוריה:ניצולי השואה: קרואטיה
קטגוריה:ניצולי השואה: איטליה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מירוגוי
קטגוריה:ילידות 1904
קטגוריה:נפטרות ב-1992
קטגוריה:קרואטים שנפטרו במאה ה-20
אום צפא

אום צפא (בערבית: أم صفا) הוא כפר פלסטיני, הנמצא בנפת רמאללה ואל-בירה, הממוקם כ־12 ק"מ צפונית לרמאללה. אום צפא גובל בעג'ול ועטארה ממזרח, דיר א-סודאן מצפון, נבי סאלח ודיר ניזאם ממערב, וג'יביא, בורהאם וכובאר מדרום. באמצע שנת 2016 מנה הכפר 783 תושבים.

== היסטוריה ==
לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברזל II. מדרום מזרח לכפר ממוקמת "קלעת אל-אסד" (מצודת האריה) בה נסקרו שרידים מסוף תקופת הברזל. הכפר בנוי סביב מבנה מקאם "א-נבי סייר", המתוארך לתקופה הממלוכית בארץ ישראל.

===התקופה העותמאנית===
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים. 49 משפחות התגוררו בכפר.

בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, וכתב:.

בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ"כפר קטן על ראש גבעה, מוקפת במטעי זיתים.

===בתקופת המנדט הבריטי===
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בשוקבא הייתה אוכלוסייה של 80 נפש, כולם מוסלמים, במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-89 נפש. בשנת 1945 אוכלוסיית הכפר מנתה 252 תושבים, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל.

===לאחר 1967===
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. בתחילת שנות ה-80 הפקיעה מדינת ישראל כ-225 דונם משטח הכפר לטובת הקמת ההתנחלויות חלמיש ועטרת.

בסוף 1981 הוקמה ההתנחלות עטרת, על אדמות שהוכרזו "אדמות מדינה" בחלקו הדרום של הרכס שעליו בנוי הכפר. כ-15 מבנים בהתנחלות נבנו מעבר לקו ההכרזה על "אדמות מדינה", על קרקע פרטית בבעלות תושבי הכפר.
אום צפא
מסגד באום צפא
נזקי שריפה לבית בעקבות המתקפה של הכפר ביוני 2023
לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B. כ-500 דונם הופקעו מאדמות הכפר כדי להסיט את תוואי כביש 465, כך שיעקוף את הכפר מדרום.

ביוני 2023 הותקף הכפר בידי עשרות מתנחלים ששרפו בתים וכלי רכב.

==גאוגרפיה==
הכפר בנוי על המורדות המערביים של פסגה המתנשאת לגובה של 697 מטר מעל פני הים. המעיין הראשי של הכפר הוא "עין דיכלה", הממוקם בוואדי מצפון מערב לכפר.
העמק שלמרגלות הכפר קרוי "ואדי עין דרא", במרכזו מעיין נוסף בשם "עין דרא". מעיין זה מספק את רוב תצרוכת המים של הכפר. מי המעיין נאגרים לבריכה מקורה וגדולה ומשם נשאבים דרך רשת של צינורות אל הכפר. רוב שטחו של העמק כולל חלקות אדמה המעובדות על ידי תושבי הסביבה. החקלאים באזור מגדלים ירקות אורגניים: שעועית, חסה, חציל, קישוא, פלפל, עגבנייה, כרוב וכרובית. עצי הדר: לימון, תפוז, קלמנטינה, אשכולית ופומלה, בנוסף יש במקום גם חלקות של רימונים וענבים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
האנה נורסה

האנה נורסה (באנגלית: Hannah Norsa; בערך 1712 – 28 באוגוסט 1784) הייתה שחקנית וזמרת יהודייה-אנגלייה, שזכתה לתהילה בהופעתה במחזה של ג'ון גיי, אופרת הקבצנים בשנת 1732, והפכה להיות פילגשו של רוברט וולפול, הרוזן השני של אורפורד.

== ביוגרפיה ==
נורסה הייתה בתו של בעל הפונדק הלונדוני יששכר נורסה, יהודי איטלקי יליד מנטובה.

הופעת הבכורה שלה הייתה בדמותה של פולי פצ'ום באופרת הקבצנים בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן ב-16 בדצמבר 1732. במהלך השנים הבאות מילאה תפקידים מובילים באופרות מאת יוהאן ארנסט גאליארד ואחרים. בשנת 1733 היא שרה את הקטע של דיידמיה באופרת הבלדה של גיי, "אכילס". היא גם מילאה תפקידים שאין בהם קטעי שירה בהצגות, ביניהן סטרטאג'ם של ג'ורג' פרקהאר ו"היתום" מאת תומאס אוטווי.<ref name="Baldwin"> Baldwin (2008) </ref>

בשנת 1736 היא הפכה להיות פילגשו של רוברט וולפול, בנו ויורשו של ראש הממשלה לשעבר רוברט וולפול ואחיו של הסופר הוראס וולפול. הוראס תיאר את נורסה כ"פילגש של אחי".<ref name="Conway">Conway (2012), p. 69.</ref> נישואיו של רוברט התפרקו, ונורסה עברה להתגורר עמו להוטון הול בנורפוק. לנורסה נולד בן מאורפורד, יליד 1740, שמת ככל הנראה בצעירותו.<ref name="era">[https://georgianera.wordpress.com/2014/02/10/hannah-norsa-the-intricacies-of-relationships-within-her-circle/ "Hannah Norsa, 18th century actress"], Georgian Era website, accessed 3 July 2017.</ref> היסטוריון המוזיקה דייוויד קונווי רואה בסיפור של נורסה "סיפור ארכיטיפי על איך כוכבות בימתית עשויה להוביל לשינוי חברתי."

נורסה חייתה עם אורפורד עד מותו בשנת 1751 לאחר שסיים ככל הנראה להחזיר את חובותיו. לאחר 1751 היא התגוררה אצל מפיק אופרת "הקבצן", ג'ון ריץ' ומשפחתו.<ref>Dirks (n.d.).</ref> כשמתה בקנזינגטון היה מצבה הכלכלי טוב מאוד. היא השאירה 3,400 ליש"ט בהשקעות במניות האוצר. היא נקברה בסנט מרי אבוטס, קנזינגטון, ב-28 באוגוסט 1784.

==לקריאה נוספת==
* בולדווין, אוליב ותלמה וילסון (2008). [http://0-www.oxforddnb.com.catalogue.libraries.london.ac.uk/view/article/70113 "נורסה, האנה"], במילון אוקספורד הלאומי לביוגרפיה מקוונת.
* קונווי, דייוויד (2012). "יהדות במוזיקה: כניסה למקצוע מהנאור לריצ'רד וגנר." קיימברידג': הוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.
* דירקס, פיליס (נד). [http://0-www.oxforddnb.com.catalogue.libraries.london.ac.uk/view/article/23486 "ג'ון ריץ' (1692–1761)"], במילון אוקספורד לביוגרפיה לאומית מקוונת, .

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות תיאטרון בריטיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות בריטיות
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים בריטים
קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:ילידות 1712
קטגוריה:נפטרות ב-1784
Euro Truck Simulator

Euro Truck Simulator (בעברית: סימולטור משאיות אירופאי, נקרא גם בקיצור ETS; הופץ באמריקה הצפונית בשם Big Rig Europe) הוא משחק וידאו מסוגת סימולציות כלי רכב שפותח והופץ על ידי חברת SCS Software הצ'כית ב-6 באוגוסט 2008 למערכת ההפעלה Microsoft Windows וב-27 בפברואר 2012 למערכת ההפעלה macOS. הוא המשחק הראשון בסדרת משחקי Truck Simulator. המשחק מהווה סימולטור הובלות משאית סמי-טריילר ברחבי אירופה, ב-20 ערים שונות (רובן ערי בירה), בהן ניתן לבצע עבודות במסגרת חברת הובלות או כנהג עצמאי. במשחק נכללים מספר מדדים ופיצ'רים חדשים בתא הנהג ובנסיעה עצמה, אשר לא היו קיימים במשחקי הסדרה 18 גלגלי הפלדה: מד דלק, מד טמפרטורה ואורות אזהרה. גם מספר סוגי המטען עלה בצורה משמעותית ליותר מ-60. כמו כן הוא המשחק הראשון של החברה בה נכנסו ארבעה דגמי משאיות הקיימים במציאות (אך עם שמות שונים בשל זכויות יוצרים) - מרצדס אקטורז , רנו מגנום , סקאניה סדרה R ו-וולוו FH16 .

==משחקים==
למשחק יצאו ארבעה משחקי ספין-אוף:
===German Truck Simulator===
המשחק יצא בינואר 2010, וכולל רק את גרמניה ואוסטריה. בניגוד למשחק המקורי (ETS), בו נכללו רק הערים פרנקפורט, ברלין, מינכן ווינה, במשחק הזה הורחבו משמעותית מספר הערים: 18 בגרמניה ו-4 באוסטריה.

===UK Truck Simulator===
המשחק יצא בפברואר 2010, וכולל אך ורק בריטניה (ללא צפון אירלנד). כמו המשחק הנ"ל, גם פה ישנה הרחבה משמעותית של מספר הערים: אם ב-ETS נכללו רק לונדון, ניוקאסל ומנצ'סטר, במשחק הנוכחי מספר הערים גדל לכ-18.

===Trucks & Trailers===
המשחק יצא ביולי 2011 ובניגוד למשחקים קודמים, המטרה פה היא לבחון את מיומנות הנהג במעל 50 אתגרי חניה מדויקת ונסיעה במסלול מכשולים. ישנם כ-7 דגמי משאית במשחק.

===Scania Truck Driving Simulator: The Game===
המשחק יצא ביוני 2012 ובדומה למשחק הקודם, גם פה הדגש הוא על מיומנות נסיעה ולא על הובלה. למשחק נוספו מספר מצבים חדשים כמו נסיעה בתנאי שטח מסוכנים. המשחק כולל משאית בודדת מסוג סקאניה R .

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי נהיגה במשאית
קטגוריה:משחקי סימולציה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2008
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי macOS
פרנק המשורר

פרנסיס מקנמרה<ref>Meredith, J. and R. Whalan, Frank the Poet (Melbourne, 1979) discusses the identity of Frank the Poet</ref> (באנגלית: Francis MacNamara; בערך 1810 – 28 באוגוסט 1861), המוכר בשם פרנק המשורר (באנגלית: Frank the Poet), היה נידון שהוגלה לניו סאות' ויילס מכיאסל , אירלנד, שכתב שירים מנקודת המבט של נידון.<ref name=Hindsight></ref> ב-1832, הוא הורשע בגניבה, ונידון ל-7 שנות גלות. לעיתים קרובות, הוא התרחק וקיבל עונש מורחב כמו גם מלקות ועונשים אחרים, ולבסוף נשלח לפורט ארתור, ארץ ואן דימן. הוא קיבל כרטיס חופש ב-1847, וקיבל את חירותו ב-1849, שלאחריו אין מעט תיעוד בחייו. בשיריו חוזר המסר שהוא היה אדם משכיל עם אמונות פוליטיות חזקות.<ref>Jose, Nicholas (general editor) Macquarie PEN Anthology of Australian Literature Allen & Unwin, Crows Nest NSW, 2009 p. 83.</ref>

מכתם אחד מהשירים שכתב מדבר על משפטו שבסופו של דבר הגלה אותו למפרץ בוטאני. שיר נוסף הולחן ונכתב במהלך המסע לאוסטרליה מדבר על המקרה שלו. פרט לשיר אחד ארוך יותר, שיריו הועברו בין הנידונים מפה לאוזן. מספר בלדות ואפיגרמות שכתב שרדו בצרות כתב יד, ונמצאים בספריית מיטשל בסידני, לאחר שנכתבו בסוף המאה ה-19. הבלדה הפופולרית Moreton Bay או A Convict's Lament,<ref></ref> מושר לעיתים קרובות בבתי ספר יסודיים באוסטרליה, מייוחסת לפרנק המשורר. יצירתו שפורסמה, A Convict's Tour to Hell, נכתבה באוקטובר 1839 בזמן שעבד כרועה צאן בסטרוד .<ref>Reece, R. H. W. [http://adbonline.anu.edu.au/biogs/AS10315b.htm?hilite=Frank%3Bthe%3BPoet MacNamara, Frances (c.1810&#x2013;1861) Australian Dictionary of Biography] Eighth edition, accessed 14 Nov 2009</ref>

פרנק המשורר נפטר במודגי ב-28 באוגוסט 1861. הידיעה על מותו נכתבה בשלושה עיתונים בניו סאות' ויילס, ב-Western Post ב-31 באוגוסט, ב-Empire ב-4 בספטמבר וב-Maitland Mercury ב-7 בספטמבר.<ref></ref>

ב-5 באוגוסט 2012, שידר הרדיו הלאומי של ABC את "פרנק המשורר - A Convict's Tour to Hell".

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Reece, B., ‘Frank the Poet’ in B. Reece (ed), Exiles from Erin (Lond, 1991).
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים שהוגלו לאוסטרליה
קטגוריה:משוררים אוסטרלים
קטגוריה:משוררים אירים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1810
קטגוריה:אירים שנפטרו ב-1861
אלברט סלומון

אלברט סלומון (21 ביולי 1935 - 20 בנובמבר 2020), שהיה ידוע כ"אלברט הבולגרי" היה "טרובדור" מודרני, נגן אקורדיון ופעיל חברתי בולגרי-ישראלי. היה ידוע גם בשל עזרתו לדרי הרחוב בתל אביב. סלומון נהג לערוך בקביעות מסיבות רחוב ברחוב מרכז בעלי מלאכה בתל אביב, אליהן הזמין את דרי הרחוב שבהם טיפל.

==ביוגרפיה==
אלברט סלומון נולד ב-21 ביולי 1935 בסופיה שבבולגריה ליעקב ורגינה סלומון, ולו אחות קטנה בשם ביאטריס. בשנת 1943, בימי השואה, הוגלה למחנה העבודה סומוביט-טרגובישטה בעוד שרבים מבני משפחתו נרצחו. ב-1948, בתחילת העלייה ההמונית, עלה עם משפחתו לישראל דרך יוגוסלביה, והוא ומשפחתו השתקעו בבת ים וביפו, שבהן התיישבה רוב הקהילה הבולגרית. בצבא שירת סלומון בגדוד המיעוטים והשתתף במארב כנגד מחבלים. על פעולה זו זכה לציון לשבח וכן למכתב הוקרה מנשיא המדינה, יצחק בן-צבי.

למרות היותו תלמיד מצטיין בבולגריה, נתקל סלומון בקשיי קליטה בישראל ובגיל צעיר נאלץ לעזור לפרנס את משפחתו. הוא למד את מקצוע הרפדות מאביו ועבד ביחד איתו בעסק שפתח ברחוב מרכז בעלי מלאכה בתל אביב. את העסק ירש מאוחר יותר מאביו.

לפרסומו ברחבי ישראל זכה סלומון בעקבות נגינתו באקורדיון. סלומון הכיר 600 שירי עם שאותם שר בבולגרית, מקדונית, סרבית ועברית.

השתתף לא פעם בכתבות, תוכניות אירוח, תוכניות רדיו ופאנלים עם אלכס אנסקי, יוסי אלפי, אלברט כהן, דב אלבוים, אלי יצפאן, ישראל אהרוני, גברי בנאי, גידי גוב, פרדי גרובר ושי בשידור, וכן במספר סרטים אשר שודרו בין היתר בערוץ הראשון.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

אלברט סלומון נפטר בבית החולים איכילוב ב-20 בנובמבר 2020, ונקבר בבית העלמין בחולון.<ref></ref> הוא היה אב לשלושה וסב לשבעה. 

כחודש לאחר מותו, דרי השכונה, בני משפחתו וחבריו ערכו לכבודו מסיבת רחוב,<ref></ref> באותו המתחם בו עבד רוב חייו, שם הוצג לקהל שלט לזכרו.<ref></ref>

במאי 2022, אשתו במשך כ־60 שנה, שוש, נפטרה ונקברה בחלקת הקבר שלו.

==פעילות חברתית==
סלומון נהג לדאוג לחסרי הבית. בחצר החנות שלו נהג להעמיד מספר מיטות, דאג למים זורמים ומתקני היגיינה וכן דאג גם למלבושם של חסרי הבית. על פעילות זו היה מועמד לקבל הוקרה מעיריית תל אביב-יפו. אלא שלדבריהם, הטפסים הוגשו באיחור.

בעסק שלו, ברחוב מרכז בעלי מלאכה בתל אביב, נהג סלומון לערוך מסיבות רחוב מדי יום שישי, בהן היה מנגן באקורדיון ומעמיד מזון ומשקאות למען חסרי הבית שהוזמנו לקחת חלק במסיבות.

ב-2019, בעקבות מחאה כנגד סגירת שדרות ירושלים ביפו על ידי עיריית תל אביב, כשנשאל ראש העירייה, רון חולדאי, באשר לאלברט סלומון אשר נוהג להגיע כל יום שישי לשדרה ולנגן, אמר חולדאי "אז יבוא בולגרי אחר". בתגובה, הביע סלומון שקשה לו לקבל את זה היות שרון חולדאי היה ידיד אישי שלו ושהוא גר בתל אביב מאז 1948.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* [https://www.elishevanotes.com/בולגרי-הוא-קמצן-ויש-לו-אף-גדול/ בולגרי הוא קמצן ויש לו אף גדול], אתר "המשוטטת"

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקורדיוניסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
אדיס יאחוביץ'

אדיס יאחוביץ (במקדונית: Адис Јаховиќ; נולד ב-18 במרץ 1987 בסקופיה) הוא כדורגלן מקדוני למשפחה ממוצא בוסניאקי, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בודרומספור מליגת המשנה הטורקית.

==קריירה==
אדיס יאחוביץ' החל לשחק כדורגל בגיל 7 ב"מקדוניה פאורגה פטרוב" ולאחר עונה בקבוצת בוגרים עבר לבוסניה והרצגובינה. בשנת 2013 הוא שיחק בהשאלה בציריך ובהמשך עבר לשחק באוקראינה. בעונת 2014/15 הוא שיחק בקריליה סובייטוב סמרה ואיתה עלה לליגה העליונה הרוסית. לאחר עונה בליגה העליונה הוא עבר לשחק בטורקיה בה משחק גם בעונת 2020.

בפברואר , יאחוביץ' חתם בגזטפה.

===נבחרת לאומית===
אדיס יאחוביץ' החל לשחק בנבחרת ארצו בשנת 2012. בנבחרת הוא כבש 3 שערים, את השער האחרון הוא כבש בשנת 2014 כאשר בדקה 92 הבקיע והבטיח ניצחון לנבחרתו על נבחרת לוקסמבורג בכדורגל (שער שיוון נכבש בדקה 66 על ידי בסארט עבדורחימי). את המשחק האחרון שלו במדי הנבחרת היה בשנת 2016 נגד נבחרת ישראל בכדורגל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מקדונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מקדונים
קטגוריה:סקופיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ז'לייזניצ'אר סראייבו
קטגוריה:כדורגלני ולז' מוסטאר
קטגוריה:כדורגלני סרייבו
קטגוריה:כדורגלני רייקה
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני וורסקלה פולטבה
קטגוריה:כדורגלני קריליה סובייטוב סמרה
קטגוריה:כדורגלני קוניאספור
קטגוריה:כדורגלני ייני מלטיאספור
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקדוניה הצפונית
קטגוריה:כדורגלני גזטפה
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1990
דני דאוברסן

דני דאוברסן (בצרפתית: Dany Dauberson; 16 בינואר 1925 – 16 במרץ 1979) הייתה זמרת ושחקנית צרפתייה.

== באירוויזיון ==
בשנת 1956, רשות השידור הצרפתית (RTF), הכריזה כי דאוברסן נבחרה לייצג את צרפת באירוויזיון 1956, ביחד עם הזמרת מטה אלטרי. ב-24 במאי באותה השנה, דאוברסן הופיעה על בימת התחרות עם השיר "Il est là". מיקומה הסופי של דאוברסן אינו ידועה היות שמארגני התחרות הכריזו על הזוכה בלבד.

לאחר התחרות, דאוברסן המשיכה את קריירתה כשחקנית, ושיחקה במספר סרטים בצרפתית.

== מותה ==
באפריל 1967, כשנסעה לכיוון העיר דורנוויל, מכוניתה החליקה מהכביש המהיר והתרסקה בעץ. דאוברסן, ובת זוגה, השחקנית, ניקול ברגר, שישבה לצידה ברכב, הובהלו לבית החלום שם התגלה כי ברגר נפגעה קשות בגולגולת הראש ובצלעות. ברגר נפטרה מפצעיה בבית החולים ודאוברסן שקעה בקומה. דאוברסן נפטרה בשנת 1979, בגיל 54.

== חיים אישיים ==
דאוברסן הייתה לסבית. לפני מותה היא הייתה בזוגיות עם השחקנית ניקול ברגר.

== פילמוגרפיה ==
* "L'Inconnue des cinq cités" (1951)
* "Soirs de Paris" (1954)
* "Et par ici la sortie" (1957)
* "C'est arrivé à 36 chandelles" (1957)
* "Du rififi à Paname" (1966)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:שחקניות צרפתיות
קטגוריה:שחקניות לסביות
קטגוריה:הרוגות תאונות דרכים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1956
קטגוריה:נציגי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1925
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1925
קטגוריה:נפטרות ב-1979