משפט המיניסטריונים

משפט המינסטריונים (באנגלית: Ministries Trial) ובשמו הרשמי ארצות הברית נגד ארנסט פון וייצזקר ואח (באנגלית: ) היה המשפט האחרון מתוך שנים-עשר משפטי נירנברג הנוספים, אשר נערכו בפני בית דין צבאי של ארצות הברית בהיכל הצדק בנירנברג, גרמניה, לאחר תום מלחמת העולם השנייה. הנאשמים במשפט היו בעיקר בכירי ממשל בגרמניה הנאצית, חלק ניכר מהם עסקו ביחסי החוץ של המדינה הנאצית, כגון שרים, שגרירים, ופקידי ממשל אחרים.

משפט המיניסטריונים מכונה אף "משפט וילהמשטראסה", כיוון שלשכת הקנצלר ומשרד החוץ הגרמני ניצבו בוילהלמשטראסה בברלין. הנאשמים במשפט היו עובדים בנציגויות שונות של הרייך הגרמני והואשמו על מעשיהם בתקופת גרמניה הנאצית, בהשתתפותם ובאחריותם לפשעים שונים שבוצעו בגרמניה ובמדינות שכבשה במהלך המלחמה.

שופטי בית הדין היו ויליאם כריסטיאנסן ממינסוטה, רוברט מגווייר מאורגון, ולאון פאוארס מאיווה. התובע הראשי במשפט היה טלפורד טיילור. האישומים הוגשו ב-15 בנובמבר 1947 ואילו הליכי המשפט התנהלו החל מ-6 בינואר 1948 ועד 18 בנובמבר 1948. פסק הדין, אשר הכיל 833 עמודים, נכתב במשך חמישה חודשים וניתן ב-11 באפריל 1949. גזרי הדין ניתנו ב-13 באפריל 1949. היה זה המשפט הארוך ביותר מבין שנים-עשר משפטי נירנברג הנוספים. מתוך 21 הנאשמים, שניים זוכו, והאחרים הורשעו לפחות באישום אחד מכתב האישום וקיבלו עונשי מאסר הנעים בין שלוש ל-25 שנים. גזר דינם של חלק מהנאשמים, שהורשעו במשפט, הומתק זמן קצר לאחר סיומו, וכולם שוחררו מהכלא עד סוף שנת 1951.

==הנאשמים==
{| class="wikitable"
!align="center"|שם
!align=center|תמונה
!align="center"|תפקיד
!align="center"|הכרעת דין וגזר דין
|-
|
נשא בתפקיד מזכיר המדינה במשרד החוץ הגרמני תחת השר יואכים פון ריבנטרופ עד לשנת 1943. מאותה עת שימש שגריר גרמניה הנאצית לכס הקדוש.
|7 שנות מאסר שהומתקו ל-5 ב-12 בדצמבר 1949. שוחרר באוקטובר 1950.
|-
|
מחליפו של וייצזקר כמזכיר המדינה במשרד החוץ עד לשנת 1945.
|7 שנות מאסר שהומתקו ל-5 ב-12 בדצמבר 1949. שוחרר בשנת 1950.
|-
|
מזכיר המדינה. יועצו של היטלר לענייני כלכלה.
|10 שנות מאסר. שוחרר בשנת 1951
|-
|
מנהיג אזורי של המפלגה הנאצית (Gauleiter), מזכיר המדינה במשרד החוץ. ראש ארגון החוץ של המפלגה הנאצית
|5 שנות מאסר.
|-
|
|
|מזכיר משרד החוץ, ראש המחלקה המדינית.
|7 שנות מאסר שהומתקו ל-5 ב-2 בדצמבר 1949. שוחרר בשנת 1951.
|-
|
|
|המקשר בין משרד החוץ הגרמני לבין הפיקוד העליון של הכוחות המזוינים של גרמניה הנאצית.
|4 שנות מאסר אותן ריצה בתקופת מעצרו. שוחרר לאחר המשפט.
|-
|
|
|מזכיר במשרד החוץ, סגנו של הנאשם ארנסט וורמן.
|זוכה
|-
|
שגריר גרמניה הנאצית בהונגריה
|20 שנות מאסר שהומתקו ל-10 שנים בשנת 1951. שוחרר באותה שנה, שנתיים לאחר תחילת מאסרו.
|-
|
מנהל משרד הקנצלר
|20 שנות מאסר שהומתקו ל-10 שנות מאסר בינואר 1951. שוחרר ב-16 בדצמבר 1951.
|-
|
מזכיר המדינה במשרד הפנים
|נידון למאסר לתקופה שריצה במעצרו (3 שנים ו-10 חודשים)
|-
|
שר המזון והחקלאות
|7 שנות מאסר. שוחרר בשנת 1950.
|-
|
ראש לשכת הנשיא
|זוכה
|-
|
דובר המפלגה הנאצית ומזכיר המדינה במשרד התעמולה
|7 שנות מאסר. שוחרר בשנת 1950.
|-
|
ראש המשרד הראשי של האס אס
|25 שנות מאסר שהומתקו ל-10 שנים בשנת 1951. שוחרר באותה שנה.
|-
|
סגן מפקד הגסטפו, ראש האס דה והאבווהר, מחליפו של וילהלם קנריס כראש המטות המשולבים של השירותים החשאיים.
|6 שנות מאסר שרוצו בתקופת מעצרו.
|-
|
שר הכלכלה
|10 שנות מאסר. שוחרר בשנת 1951.
|-
|
|
|סגן נשיא הבנק המרכזי של גרמניה הנאצית
|5 שנות מאסר שרוצו בתקופת מעצרו.
|-
|
מנהל בנק דרזדן (Dresdner Bank)
|7 שנות מאסר.
|-
|
|
|מזכיר מדינה, סגנו של הרמן גרינג.
|15 שנות מאסר שהומתקו ל-10 שנים בשנת 1951. שוחרר באותה שנה.
|-
|
|
|מנהל מפעלי הרמן גרינג (העסיק פועלים בתנאי עבדות)
|15 שנות מאסר שהומתקו ל-10 שנים בשנת 1951. שוחרר באותה שנה.
|-
|
מזכיר במשרד החימוש, ראש אגף התכנון.
|15 שנות מאסר. שוחרר בשנת 1951.
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mazal.org/archive/nmt/12/NMT12-F01.htm The Ministries Trial], מסמכי המשפט ב-Mazal Library. 

קטגוריה:משפטי נירנברג
קטגוריה:גרמניה הנאצית: יחסי חוץ