זכר פרילפין

יבגני ניקולאייביץ' פרילפין (ברוסית: Евге́ний Никола́евич Приле́пин;<ref></ref><ref name=":0"></ref><ref></ref><ref>Medved magazine, No 3 (138), 2010</ref> נולד ב-7 ביולי 1975), כותב בשם העט זכר פרילפין (Захар Прилепин) ולעיתים באמצעות שם בדוי אחר, יבגני לבלינסקי (Евгений Лавлинский)<ref></ref> הוא סופר רוסי, אחד הסופרים הרוסים הבולטים ברוסיה המודרנית. מייסד התנועה החברתית "למען האמת". בעבר היה חבר במפלגה הנציונל-בולשביקית משנת 1996 עד 2019.

== ביוגרפיה ==
יבגני פרילפין נולד ב-7 ביולי 1975 בכפר אילינקה, מחוז המשנה סקופינסקי, ריאזאן במשפחם של מורה ואחות. את הקריירה שלו החל בגיל 16. סיים את לימודיו בפקולטה לפילולוגיה באוניברסיטת ניז'ני נובגורוד ובית הספר למדיניות ציבורית. הוא עבד כפועל, כמאבטח, שירת כמפקד יחידה של אומו"ן, השתתף בלחימה בצ'צ'ניה בשנת 1996 וב-1999.
214x214 פיקסלים
בשנת 1999, עקב קשיים כלכליים, עזב את השירות הצבאי ועבד כעיתונאי בעיתון "Delo" בניז'ני נובגורוד. פרסם תחת שם בדויים רבים שהמפורסם שבהם הוא "יבגני לאבלינסקי". בשנת 2000 התמנה לעורך העיתון. במקביל התחיל לעבוד על הרומן הראשון שלו, "הפתולוגיות".

"העיתון, לעומת זאת, היה צהובון נוראי ולעיתים אפילו ריאקציונרי, אף שהוא היה חלק מהחזקותיו של סרגיי קיריינקו והבנתי שאני מבלה את חיי לחינם - והתחלתי לכתוב רומן. בהתחלה זה היה רומן על אהבה, אבל בסופו של דבר (עבדתי שלוש או ארבע שנים), הוא הפך לרומן על צ'צ'ניה כמו על החוויה הכי חזקה בחיי - כמאמר האמרה, מה שאנחנו עושים תמיד הופך בסוף לרובה קלצ'ניקוב." אמר בריאיון. עבודות של פרילפין התפרסמו בעיתונים שונים, כולל ב-"לימונקה", "ליטרטורנאיה גאזטה", "הקצה", "הקו הכללי" וכן במגזינים "צפון", "ידידות עמים".

פרילפין היה חבר המפלגה הנציונל-בולשביקית הלאומנית שבהמשך הוצאה אל מחוץ לחוק ברוסיה, הוא תמך בקואליציה "רוסיה האחרת" והשתתף בארגון הפגנה המונית בניז'ני נובגורוד, ב-24 במרץ 2007. ביולי 2012 פרסם חיבור קצר בשם "מכתב לחבר סטלין",<ref></ref> ביקורת סטליניסטית שכוונה נגד "החברה הליברלית" הרוסית המודרנית, המכתב נחשב לרבים כאנטישמי.<ref></ref><ref></ref> התקשורת הזכירה שוב ושוב את ידידותו של פרילפין עם ולדיסלב סורקוב. דווח שסורקוב ופרילין גדלו באותה עיר.

בשנת 2014 הוענק לו פרס בולשאיה קניגה.

בפברואר 2017 הודיע פרילפין על הקמת גדוד מתנדבים ברפובליקה העממית של דונצק וטען שהוא "ירכב על סוס לבן בכל עיירה שנעזוב."<ref></ref> עד מהרה הפך פרילפין לדמות משפיעה בדונצק<ref name="Prilepin18717">[https://medium.com/dfrlab/from-malorossiya-with-love-8765ed30242d From “Malorossiya” With Love?], Atlantic Council's Digital Forensic Research Lab (18 July 2017)</ref> ביולי 2018 הוא חזר למוסקבה.<ref>[https://www.unian.info/m/war/10181816-russian-writer-quits-donbas-terrorists-ranks-moves-back-to-moscow.html Russian writer quits Donbas terrorists' ranks, moves back to Moscow], UNIAN (18 July 2017)</ref>

ב-29 בנובמבר 2018 הצטרף לחזית העם הכל-רוסית.<ref>[https://tass.ru/obschestvo/5852694 ОНФ подвёл итоги первой пятилетки и обновил руководство]</ref> בגלל זה, הוא הודר מקואליציית רוסיה האחרת על ידי מייסדה אדוארד לימונוב, אשר קודם לכן, יחד עם חברי המפלגה, הציע לפרילפין מקום בתנועה שלו.<ref>[https://www.svoboda.org/a/29682822.html Эдуард Лимонов исключил Захара Прилепина из партии «Другая Россия». За членство в ОНФ]</ref> ב-29 באוקטובר 2019 הוא הקים את תנועת "למען האמת" והודה כי יהפוך את התנועה למפלגה פוליטית שתשתתף בבחירות לפרלמנט ב-2021.<ref>[https://www.kommersant.ru/doc/4141912 Захар Прилепин написал партию]</ref> בינואר 2021 התמזגה המפלגה עם מפלגת רוסיה הוגנת.

ב-6 במאי 2023 אירע פיצוץ במכונית של פרילפין, שבו הוא נפצע ונהגו נהרג.
==עיבודים וקולנוע==
הוא השתתף בכמה סרטים בתפקידים שונים, בעיקר בהופעת קמע. שיתף פעולה בהפקת סרט הקולנוע "8" ובסרט "Phone Duty", בו גילם לוחם בדלני מהרפובליקה העממית של דונצק. בשנת 2020 הושלמה הפקת "התושב", המבוססת על ספרו באותו שם.

== השפעות ==
פרילפין מעריץ את הסופר הסובייטי ליאוניד לאונוב. פרילפין הוא מחבר הביוגרפיה של לאונוב.

פרילפין אמר שהסופרים האהובים עליו הם גאיטו גזדנוב, רומן גארי, בוריס זייצב, תומאס מאן, הנרי מילר, אנטולי מרינהוף, ולדימיר נבוקוב, אדוארד לימונוב, אלכסנדר פרוחאנוב, ג'ונתן פרנזן ומיכאיל שולוחוב. הוא מונה בין שירתו האהובה את תקופת הכסף של השירה הרוסית, שירה אמריקאית לטינית ושירה יוונית מודרנית. פרילפין גם אמר שהמשורר האהוב עליו הוא סרגיי יסנין.<ref>[http://zaharprilepin.ru/ru/bio.html Захар Прилепин. Биография]</ref>

== חיים אישיים ==
פרילפין נשוי ואב לשני בנים ושתי בנות. הוא גר בניז'ני נובגורוד.

== ביבליוגרפיה ==
=== רומנים ===
* Санькя - סנקיה, רומן. Ad Marginem, מוסקבה 2006, 280 עמודים
* Патологии - הפתולוגיות, רומן. דגל אנדרבסקי, מוסקבה 2005, 250 עמודים
* Грех - חטא. ורגיוס, מוסקבה 2007
* Чёрная обезьяна (קוף שחור) AST, מוסקבה 2012
* Обитель. (התושב) AST, מוסקבה 2014

=== סיפורים ===
* Ботинки, полные горячей водкой . (נעליים מלאות וודקה חמה) AST, מוסקבה 2008
* Война . (מלחמה) AST, מוסקבה 2008
* Революция . (מהפכה) AST, Moscow2009

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://prilepin.livejournal.com/ זכר פרילפין - בלוג רשמי באתר LJ]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים רוסים הידועים בשם עט
קטגוריה:אישים בעימות הרוסי-צ'צ'ני
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1975
קטגוריה:זוכי פרס בולשאיה קניגה