OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אולפני אמזון

אולפני אמזון (באנגלית: Amazon MGM Studios) היא חברת-בת של תאגיד הענק האמריקאי אמזון, המתמחה בהפצה, פיתוח, והפקת סדרות טלוויזיה וסרטים החל מסוף 2010<ref name="fritz"></ref>. התוכן מופץ דרך בתי קולנוע ודרך שירות הסטרימינג וה-VOD, "פריים וידאו", שמתחרה בשירותים של חברות אחרות כמו נטפליקס והולו<ref></ref>.

בעבר, תסריטים לסדרות טלוויזיה וסרטים שהוגשו באופן מקוון לאמזון<ref></ref> נקראו על ידי הצוות, עם זאת, אמזון שאפה לבדוק תסריטים שהוגשו תוך 90 יום (אם כי התהליך נמשך זמן רב יותר). אם נבחר פרויקט לפיתוח, הכותב קיבל 10,000 דולר.<ref name="moyer"></ref> אם נבחר תסריט מפותח להפצה כסרט בתקציב מלא, היוצר קיבל 200,000 דולרים. אם התסריט נבחר להפצה כסדרה עם תקציב מלא, היוצר קיבל 55,000 דולר וכן "עד 5 אחוז מהתקבולים הנקיים של אמזון ממכירת צעצועים וחולצות טריקו ותמלוגים ובונוסים אחרים."<ref></ref>

בשנת 2008, התרחבה אמזון להפקת סרטים, והפיקה את הסרט הילד הגנוב בשיתוף פעולה עם פוקס המאה ה-20.<ref></ref> ביולי 2015 הודיעה אמזון כי רכשה את הסרט החדש של ספייק לי, צ'י-ראק, כסרט המקורי הראשון של אמזון.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

אמזון הוציאה גם בשנת 2012 את סדרת הקומיקס הראשונה והיחידה שלה, Blackburn Burrow, להורדה בחינם.<ref></ref> הוא כלל סקר המאפשר לאמזון לאסוף משוב כדי לקבוע האם כדאי היה להפוך את הקומיקס לסרט.

אולפני אמזון קיבלו יותר מ-10,000 תסריטים החל מספטמבר 2012<ref name="fritz"></ref> וכ-2,700 פיילוטים לסדרות טלוויזיה החל ממרץ 2013;<ref></ref> 23 סרטים ו-26 סדרות טלוויזיה היו בפיתוח פעיל החל ממרץ 2013.<ref name="moyer"></ref> בסוף 2016, אמזון ארגנה מחדש את חטיבת הקולנוע שלה כ-Prime Movies.<ref></ref> ב-27 ביולי 2017, הוכרז כי החל מדצמבר 2017, הסרט גלגל ענק יצא לאור, עם אולפני אמזון כחברה מפיצה. בעבר, אולפני אמזון הסתמכו על אולפנים חיצוניים להפצת הפרויקטים שלהם.<ref></ref> החברה גם רכשה זכויות לעיבוד טלוויזיוני לשר הטבעות תמורת 250 מיליון דולר.<ref>https://www.theguardian.com/media/2017/nov/21/amazon-lord-of-the-rings-tv-netflix-disney-apple</ref> עם זאת, לאמזון עדיין יש אולפני הפצה חיצוניים מחוץ לארצות הברית, כמו סרטי Elevation בקנדה, כמו גם האחים וורנר בארצות הברית ואולפני StudioCanal בבריטניה ובצרפת.

באפריל 2018 הודיעו אולפני אמזון כי הם כבר לא יקבלו הגשות פתוחות של תסריטים.<ref></ref>

לקראת טקס פרסי אוסקר ה-93 שיתקיים ב-25 באפריל 2021, נמסר רשמית שאולפני אמזון רשמו מספר שיא של 12 מועמדויות לפרס אוסקר לסרטים בהפקתם, ובכך שברו האולפנים את השיא של שבע מועמדויות שקיבל הסרט "מנצ'סטר ליד הים" בשנת 2017. 12 המועמדויות מתחלקות בין ארבעה סרטים: "צלילי מטאל" (שש מועמדויות), "לילה אחד במיאמי..." (שלוש מועמדויות), "בוראט 2" (שתי מועמדויות), ומועמדות אחת לסרט התיעודי "שנים" .

במאי 2021 חברת האם אמזון רכשה את אולפני MGM תמורת 8.45 מיליארד דולר על מנת להביא את מגוון הסרטים והסדרות של החברה לשירות הסטרימינג פריים וידאו.

== הפקות נבחרות ==
=== סרטים ===

=== סדרות ===

== ראו גם ==
* פריים וידאו

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

*
Home (שיר של נתן גושן)

Home (בעברית: בית) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-24 בספטמבר 2017, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי ג'אקוב כריסטנסן, אנדרס כריסטנסן. השיר הוא בסגנון הפופ, ומשלב בתוכו גם את סגנון ה-EDM. השיר הוא הסינגל השני של גושן בשפה האנגלית, לאחר "" שזכה להצלחה רבה בישראל ובעולם.

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.<ref></ref>

הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי אשר ציין את השיר בחיוב והעניק לו ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של גושן ב-3 בנובמבר 2017.<ref name=":0"></ref>

נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כחצי מיליון.<ref name=":0" />

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990043767240205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי נתן גושן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן גושן
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סינגלים מ-2017
צ'ין-לינג

צ'ין-לינג (בסינית: 秦岭, תרגום מילולי: רכס צ'ין, בפין-יין: Qínlǐng) או הרי צ'ין, כונו בעבר נאנְשַׁאן (南山, "ההרים הדרומיים") ולפעמים נקראים "האלפים הסצ'ואנים", הוא רכס הרים מרכזי מזרח-מערב, הממוקם בדרום שאאנשי, סין. ההרים מהווים גבול טבעי בין צפון ודרום סין, ובית גידול למגוון עצום של צמחים ובעלי חיים, חלקם אנדמיים, ולא נמצאים בשום מקום אחר על פני כדור הארץ.
ההר הגבוה ביותר ברכס הוא הר טַאייבֵּיי, המתנשא לגובה של 3,767 מטרים, ונמצא כ-100 ק"מ מערבית לבירה הסינית העתיקה של שיאן<ref name="Qinling Mountains"></ref>. שלוש פסגות משמעותיות מבחינה תרבותית ברכס הן, הר הואה (2,155) הר לי (1,302) והר מאייג'י (1,742).

== ראו גם ==
* פנדה צ'ינלינג

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סין: רכסי הרים
קטגוריה:שאאנשי
יחסי איראן–תוניסיה

יחסי איראן–תוניסיה (בערבית: العلاقات الإيرانية التونسية) הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה התוניסאית.

== יחסים היסטוריים ומודרניים ==
בניגוד לרוב העולם הערבי העוין את איראן באופן עמוק, תוניסיה היא אחת המדינות הערביות הבודדות שפיתחו יחסים טובים עם איראן, במיוחד מאז המהפכה האיראנית בשנת 1979 והקמת הרפובליקה האסלאמית. הנייטרליות של תוניס נתנה להם דימוי טוב ביחסיהם, ואף הרגיזה את ערב הסעודית.

תוניסיה היא אחת המדינות הערביות הבודדות שהביעו תנחומים על מתקפת הטרור בטהראן ב-2017, ושתי המדינות מצהירות כי אין גבול לשיתוף פעולה גדול יותר בין איראן לתוניסיה.<ref name="ifpnews"></ref>

תוניסיה, יחד עם אלג'יריה, הואשמו בשיבוח איראן, דבר אשר הוכחש על ידיהם.<ref name="aawsat"></ref>

תוניסיה פועלת גם כמעצמה נייטרלית ומאוזנת, כדי לאזן את ההתנגדות בין איראן לסעודיה.<ref name="gulfnews"></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
הוועדה לענייני חיילים משוחררים של הסנאט של ארצות הברית

הוועדה לענייני חיילים משוחררים של הסנאט של ארצות הברית (באנגלית: United States Senate Committee on Veterans' Affairs) היא ועדה קבועה בסנאט של ארצות הברית האמונה על טיפול בסוגיות ובעיות הנוגעות ליוצאי הכוחות המזוינים של ארצות הברית. הוועדה הוקמה ב-1946, וכיום עומד בראשה הסנאטור ג'ון טסטר ממדינת מונטנה.

== תולדות הוועדה ==
הוועדה נוסדה ב-1970 במטרה להעביר תחומי אחריות הנוגעים לחיילים משוחררים מוועדת הכספים ומוועדת העבודה אל פאנל אחר. משנת 1947 עד ל-1970, עניינים הקשורים לשיפוי ומימון חיילים משוחררים הופנו באופן כללי לוועדת הכספים, ואילו עניינים הנוגעים לשיקום מקצועי, חינוך, טיפול רפואי, סעד אזרחי והסתגלות מחדש לחיי אזרחות של יוצאי צבא הועברו לוועדת העבודה והרווחה הציבורית.

החקיקה בקונגרס של ארצות הברית הנוגעת לחיילים משוחררים השתנתה במרוצת השנים. עבור חיילי הכוחות המזוינים של ארצות הברית ובני משפחותיהם שלחמו במלחמותיה של ארצות הברית — מלחמת העצמאות, מלחמת 1812, מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, מלחמת האזרחים האמריקנית ומלחמת ארצות הברית-ספרד — תמיכה מצד הממשלה הפדרלית הייתה מהותית מבחינה כלכלית. היה זה ברור כי תמיכה שכזו הייתה בתחום השיפוט של ועדת הפנסיות של הסנאט, אשר נוסדה כאחת מוועדות הקבע המקוריות של הסנאט ב-1816 ופעלה עד לפירוקה מכוח "חוק הארגון החקיקתי מחדש" שנחתם ב-1946.

במהלך מלחמת העולם הראשונה אופי התגובה של הקונגרס לצורכי החיילים המשוחררים השתנה למערכת מיזמים תוכניות מגוונים יותר. תוכנית לביטוח סיכון מלחמתי, שהופנתה לוועדת הכספים של הסנאט, שינתה את שיקול ההטבות שהוענקו ליוצאי צבא. ועדת הכספים הייתה הוועדה הפרלמנטרית של הסנאט שהייתה אמונה על תוכניות עבור חיילים משוחררים בשנים 1917–1946. לאחר מלחמת העולם השנייה טיפלה ועדת הכספים ב"חוק ההסתגלות מחדש של יוצאי צבא" (G.I. Bill) משנת 1944, שהרחיב שירותים חיוניים עבור חיילים משוחררים ומשפחותיהם והעניק סיוע ביציאה ממעגל האבטלה וכניסה למערכות החינוך, הכשרה מקצועית, ערבויות לדיור והלוואות עסקיות וכן הטבות רפואיות ופנסיות. מומחים רבים סבורים כי חוק זה היה אחד המרכיבים החשובים ביותר בהרחבת מעמד הביניים לאחר מלחמת העולם השנייה.

בקונגרס הראשון בו התכנסה הוועדה לענייני חיילים משוחררים, הקונגרס ה-92 (1973-1971), מנתה הוועדה תשעה חברים. בהווה, בימי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית, בוועדה חברים 18 סנאטורים: תשעה חברי רוב מהמפלגה הדמוקרטית ותשעה חברי מיעוט מהמפלגה הרפובליקנית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

חיילים
קטגוריה:הכוחות המזוינים של ארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: ותיקי צבא ומלחמה
יחסי גרמניה–תוניסיה

יחסי גרמניה–תוניסיה הם יחסי החוץ בין גרמניה לתוניסיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1956, אז קיבלה תוניסיה את עצמאותה.

== היחסים בין שתי המדינות ==
עד לאירועי האביב הערבי התקיים שיתוף פעולה רופף בין המדינות. היה שיתוף פעולה סלקטיבי בתחומי התיירות והתעשייה הקלה. לחברות גרמניות הייתה חשיבות מועטה לתוניסיה, שאין לה חומרי גלם ושוק קטן וכוח קנייה נמוך. בנוסף לתוניסיה היה גם ברית עם צרפת, כך שליחסי גרמניה-תוניסיה לא היו חשיבות מיוחדת עבור גרמניה או תוניסיה.

עם זאת, אירועי האביב הערבי הראו לממשלת גרמניה כי צפון אפריקה היא בעלת חשיבות רבה לגרמניה, לא מעט בשל הגירה מהאזור למרכז אירופה, וכי מדיניות האיחוד האירופי כלפי מדינות צפון אפריקה הייתה לקויה בחלקה. מכיוון שצרפת איבדה את אמינותה בתוניסיה באמצעות תמיכתה בדיקטטור זין אל-עאבדין בן עלי, גרמניה הציעה עזרה לממשלת תוניסיה להתמודד עם המעבר. שר החוץ הגרמני גידו וסטרוולה היה אחד הפוליטיקאים המערביים הראשונים שביקרו בתוניסיה לאחר האביב הערבי, והציע לממשלת תוניסיה שיתוף פעולה במגוון תחומים.

בשלוש השנים הראשונות שלאחר המהפכה היקף הסיוע הגרמני לתוניסיה היה בסביבות 250 מיליון אירו, מתוכם 60 מיליון אירו נועדו להסדר חוב. גורמים אחדים, שירות חילופי אקדמי גרמני ומכון גתה פתחו תוכניות משלהם עבור תוניסיה. גרמניה גם הציעה לממשלת תוניסיה הכרה ולגיטימציה על הבמה הבינלאומית, במיוחד לאחר שתנועת האננהדה הדתית השמרנית ניצחה בבחירות, בעוד שצרפת, הזהירה מפניהם.

במהלך ההפגנות בשנת 2013 שר החוץ גידו ווסטרוולה והשגריר ינס פלטנר תיווכו באופן מקומי, ובעקבות כך הוקמה ממשלה חדשה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
גרמניה מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס וקונסוליה כללית בג'רבה. מאידך, תוניסיה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-3 קונסוליות בבון, המבורג ומינכן.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי איראן–לוב

יחסי איראן–לוב (בפרסית: روابط ایران و لیبی; בערבית: العلاقات الإيرانية الليبية) הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין מדינת לוּב. לשתי המדינות יש שגרירויות זו אצל זו. היחסים הכלכליים, הצבאיים והתרבותיים בין המדינות השתנו לאורך הזמן. הקשרים בין שתי המדינות מתוארכים אלפי שנים, כאשר מקורותיה של איראן המודרנית החלו בתקופת האימפריה הפרסית, ומדינת לוב המודרנית הייתה בעבר חלק מהותי מהאימפריה הרומית.

== תקופת פהלווי ==
יחסי איראן-לוב המודרניים החלו בשנות ה-60, כאשר המלך אידריס שלט בלוב והשאה, מוחמד רזא פהלווי שלט באיראן. המתיחות החלה בין שתי המדינות בעקבות עלייתו של קולונל מועמר קדאפי בלוב. קדאפי, יחד עם מנהיגים ערבים אחרים, האשימו את השאה בבגידה באינטרסים של שכניו הערבים ותמיכה בישראל.<ref name="m"></ref><ref>Zonis, Marvin Majestic Failure The Fall of the Shah, Chicago: University of Chicago Press, 1991 page 199.</ref>

== לאחר המהפכה האיראנית ==
=== לפני המהפכה הלובית ===
המהפכה האיראנית של 1979 הביאה להפלת השאה ולשיפור של יחסי המדינות.<ref name="m"></ref> נקודת המפנה של יחסי המדינות הייתה במהלך מלחמת איראן–עיראק, כאשר לוב סייעה לאיראן, למרות הלחץ המערבי לשמור על איראן מבודדת. במהלך המלחמה לוב וסוריה היו בעלות הברית היחידות של איראן במזרח התיכון.<ref name="w"></ref><ref></ref><ref></ref>

שיתוף הפעולה של איראן ולוב במהלך שנות ה-90 הוביל להקמת מפעלים, כבישים, בתי חולים בשתי המדינות. קדאפי אפילו ביקר את נשיא איראן אכבר האשמי רפסנג'אני ואת המנהיג העליון של איראן, עלי ח'אמנאי. במועצת הביטחון, קדאפי הצדיק את תוכנית הגרעין של איראן והתנגד לסנקציות מערביות נגד הרפובליקה האסלאמית.<ref name="m"></ref> עם זאת, היחסים בין שתי המדינות נהיו שוב מתוחים בעקבות חטיפתו ורציחתו ככל הנראה של מנהיג השיעים המשפיע מוסא אל סאדר בלוב.<ref></ref>

=== לאחר המהפכה הלובית ===
איראן תמכה בשנת 2011 בהתקוממות נגד ממשלת קדאפי בלוב, ותיארה את זה בתור "ההתעוררות האסלאמית" וגינתה את סנקציות הממשלה.<ref></ref> שגריר לוב באירן התפטר מאוחר יותר בשל מחאת האביב הערבי בארצו.<ref></ref> בעקבות הדחתו של קדאפי, איראן הכירה בממשלת המעבר הלובית החדשה. שגריר איראן שב במהרה לרפובליקה הערבית של לוב שזה עתה הוקמה.

== הערות שוליים ==
יחסי הממלכה המאוחדת – תוניסיה

שגרירות תוניסיה בלונדון
יחסי הממלכה המאוחדת–תוניסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין הממלכה המאוחדת לתוניסיה.

== רקע ==
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה תוניסיה, שהייתה אז תחת שלטון צרפתי, על ידי כוחות גרמניים שנסוגו מלוב, ובעקות כך התחוללה לחימה קשה בין הכוחות הגרמניים והאיטלקיים בקבוצת ארמיות אפריקה, לבין כוחות הארמייה הבריטית השמינית מכאן וקבוצת הארמיות ה-18 האנגלו-אמריקנית מכאן, עד לכניעת כוחות מדינות הציר במאי 1943.

בשנת 1956 קיבלה תוניסיה את עצמאותה מצרפת, וזמן קצר לאחר מכן כוננה עימה בריטניה יחסים דיפלומטיים. בין המדינות קיים שיתוף פעולה במגוון רחב של תחומים, כולל קידום עסקי, אנרגיה, תרבות, תיירות וביטחון. כמו כן מפעילה בריטניה את תוכנית קרן השותפות הערבית, המתרכזת בתמיכה במעבר הדמוקרטי ובצמיחה הכלכלית בתוניסיה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
בריטניה מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס בלבד. מאידך, תוניסיה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון ו-3 קונסוליות בגלאזגו, ליברפול ורדינג.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי אלג'יריה–תוניסיה

יחסי אלג'יריה–תוניסיה (בערבית: العلاقات التونسية الجزائرية) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין הרפובליקה התוניסאית.

== רקע ==
תוניסיה השקיעה באופן עקבי מאמצים בעמידה לצדה של אלג'יריה במאבקים בינלאומיים, זאת לעומת יחסיה הרעועים עם לוב. בשנות ה-70 שינתה תוניסיה את עמדתה כלפי סהרה המערבית כדי לא לפגוע ביחסיה עם הרשויות האלג'יריות. תוניסיה הייתה המדינה הראשונה שחתמה על חוזה האחווה וההסכמה עם אלג'יריה, בשנת 1983. לאורך ההיסטוריה העצמאית של אלג'יריה, היא הצטרפה למספר מיזמים כלכליים עם תוניסיה, כולל הצינור חוצה-המדינות שעובר מאלג'יריה דרך תוניסיה לאיטליה . בשנת 1987 קירבה הדחתו מהשלטון בתוניסיה של הנשיא חביב בורגיבה, והחלפתו בזין אל-עאבדין בן עלי הדיפלומטי יותר, את שתי המדינות שוב. לאחר המהפכה התוניסאית, כאשר האיסלאמיסטים המיוצגים על ידי תנועת א-נהדה לקחו את מושכות הכוח בקרתגו, היחסים בין המדינות הורעו, לאחר שפוליטיקאים מקומיים בתוניסיה האשימו את המשטר והמודיעין האלג'יראי במארב הטרור על סיור של צבא תוניסיה קרוב לגבולות ב-29 ביולי 2013<ref></ref>. לטענתם קרתה התקרית בגלל חששות של אלג'יריה ממעבר המהפכה מתוניסיה לארצם, ובשל הצורך לערער את היציבות בביטחון הפנים השביר. שר הפנים של תוניסיה אמר כי לאלג'יריה הוקל כי תוניסיה לא מתכוונת לייצא אליהם את המהפכה<ref></ref>. שתי המדינות חברות באיחוד האפריקני.

ב-9 בפברואר 2015 ביקר הנשיא אל-באג'י א-סבסי באלג'יריה בביקור נימוסין. נשיא אלג'יריה, עבד אל-עזיז בותפליקה, לא ביקר בתוניסיה מאז 2012.

== נציגויות דיפלומטיות ==
תוניסיה מחזיקה באלג'יריה שגרירות באלג'יר, ו-2 קונסוליות בענאבה ובתבסה . מאידך, אלג'יריה מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס וקונסוליות בגאפסה ואל-כאף.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
טור דה לה פרובאנס

הטור דה לה פרובאנס הוא מרוץ אופני כביש שמתקיים בצרפת מאז 2016, אז ניצח בו תומא ווקלר הצרפתי. המרוץ הוא בדרג 2.Pro וחלק מסבב המרוצים של ה-UCI ProSeries, שהוא הדרג השני הכי גבוה בענף אופני הכביש אחרי UCI World Tour.

== היסטוריה ==
המרוץ מאורגן על ידי חברת "לה פרובאנס" הצרפתית. המהדורה הראשונה התקיימה ב-2016, אז ניצח בה תומא ווקלר מקבוצת דיירקט אנרז'י, כשפרננדו גאביריה מנצח את קטגוריית הנקודות, פטר ואקוץ' את קטגוריית הרוכב הצעיר ורמי די גרגוריו מנצח את קטגוריית ההרים.

== מנצחים ==
=== כללי ===
{|class="wikitable"
!שנה!!רוכב||קבוצה
|-
|2016|| תומא ווקלר||דיירקט אנרז'י
|-
|2017|| רוהאן דניס||BMC Racing Team
|-
|2018|| אלכסנדר ג'נייה||AG2R La Mondiale
|-
|2019|| גורקה איזאגירה||אסטנה
|-
|2020|| נאירו קינטנה||ארקאה–סאמסיק
|-
|2021|| איוואן סוסה||אינאוס גרנדיירס
|-
|2022|| נאירו קינטנה||ארקאה–סאמסיק
|}

=== קטגוריית הנקודות ===
{|class="wikitable"
!שנה!!רוכב||קבוצה
|-
|2016|| פרננדו גאביריה||אטיקס קוויק-סטפ
|-
|2017|| רוהאן דניס||BMC Racing Team
|-
|2018|| כריסטוף לאפורט||קופידיס
|-
|2019|| סיימון קלארק||EF Pro Cycling
|-
|2020|| אלכסיי לוצנקו||אסטנה
|-
|2021|| דווידה בלריני||דקונינק קוויק-סטפ
|-
|2022|| ז'וליאן אלאפיליפ||דקונינק קוויק-סטפ
|}

=== קטגוריית ההרים ===
{|class="wikitable"
!שנה!!רוכב||קבוצה
|-
|2016|| רמי די גרגוריו||דלקו מארסיי פרובנס
|-
|2017|| יאן פולאנץ||יו. איי. אי. אמירטס
|-
|2018|| דייגו פבלו סביליה||פולרטק–קומטה
|-
|2019|| ליליאן קאלמז'אן||דיירקט אנרז'י
|-
|2020|| יונאס קוך||CCC
|-
|2021|| פיליפו קונצ'ה||לוטו–סודאל
|-
|2022|| נאירו קינטנה||ארקאה–סאמסיק
|}

===קטגוריית הרוכב הצעיר===
{|class="wikitable"
!שנה!!רוכב||קבוצה
|-
|2016|| פטר ואקוץ'||אטיקס קוויק-סטפ
|-
|2017|| לאו וינסנט||Groupama - FDJ
|-
|2018|| מת'יאס לה טורנייה||קופידיס
|-
|2019|| דויד גאודו||Groupama - FDJ
|-
|2020|| אלכסנדר ולאסוב||אסטנה–פרמייר טק
|-
|2021|| איוואן סוסה||אינאוס גרנדיירס
|-
|2022|| מטיאס סקיילמוסה ינסן||טרק-סגפרדו
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפת: מרוצי אופניים
אל-כחלאווי א-תונסי

אל-כחלאווי א-תונסי (בערבית: الكحلاوي التونسي, בתעתיק מדויק: אלכַּחְלַאוִי אלתוּנסי, מילולית "כחלאווי התוניסאי" – שם הבמה של אלי טויטו; 24 בינואר 1932– 15 בפברואר 2000) היה יהודי-תוניסאי, זמר ונגן כלי הקשה במוזיקה ערבית בהשראה עממית ואיש עסקים. שאל את שם הבמה שלו מהזמר המצרי מוחמד אל-כחלאווי .

==קורות חיים==
כמו תוניסאים רבים בשנות ה-40 של המאה ה-20, נשבה בהתבגרותו בקסמי המוזיקה המצרית. הוא לא רק עיצב את עצמו בדמותו של הזמר המצרי מוחמד אל-כחלאווי, המפורסם זה מכבר, אלא גם לקח ממנו את שם הבמה שלו. תהילתו של אל-כחלאווי א-תונסי עלתה גם כן וכנער בשנות הארבעים המאוחרות של המאה העשרים, משך את תשומת ליבו של נגן הקאנון היהודי העיוור קקינו דה-פז ואחרים. לאחר כמה עבודות בפריז במקומות כמו הקברט המפורסם El Djazair ברובע הלטיני כזמר ונגן כלי הקשה (דרבוקה), הוא חזר לתוניס ושם הפך לאורח קבוע ברדיו תוניס. בשנת 1953 הקליט את הסינגל הראשון שלו (Min youm elli ratek aini, "מהיום שהמבט שלי נח עליך") אשר סלל את דרכו קדימה. במהלך השנים הבאות הקליט בשלל חברות ידועות: דוקררט-תומסון, Teppaz, La Voix Du Globe, בל-אייר, Pathé ודוניה.

במשמעות של "עולם" (دنيا) בערבית, דוניא הייתה חברה של תקליטי 78 rpm מוערכת למדי בשנות ה-50 של המאה ה-20, אך התקשתה במעבר לאריך-נגן. ב-1960 רכש אל-כחלאווי את החברה כולה והפך אותה במהרה לאימפריה עם מגוון אומנותי מרשים. דוניא סיפקה מיד פורום לאומנים כגון מאטי בן קאסם, שייח מוחמד אל אנקה, אווליה, פדילה דז'יריה, שייחה רימטי (ואפילו פריד אל-אטרש הסורי-מצרי, שעל פי הדיווחים היה גם חבר), אך כך גם סיפק פורום לקולגות היהודיות שהיוו פליטים מתוניסיה ואלג'יריה באותה העת ושהו בצרפת, כמו לילי בוניש, לין מונטי, ראול ג'ורנו, אדמונד אטלאן, בלונד-בלונד, אלברט גז, רנה פרז, לוק שרקי, שייח זקרי, עאידה ניסים, אלברט פרז, ונתן כהן. אל-כחלאווי א-תונסי וחברתו דוניא נתנו קול לכמה ממיטב האמנים הצפון אפריקאים של המאה ה-20, כאשר מעטים אחרים עשו זאת.

היותו אמרגן כמעט ולא האט את הקריירה המוזיקלית שלו. לאורך כל סוף עידן הוויניל סיפק אל-כחלאווי א-תונסי מופעים על עשרות תקליטי LP ו-45 של דוניא והמשיך להופיע לאורך שנות ה-80 וה-90.

ב-15 בפברואר 2000, העיתון ליברסיון בצרפת יצא עם הכותרת הבאה: "Tounsi ne jouera plus de derbouka" ("תונסי כבר לא ינגן בדרבוקה"). אל-כחלאווי א-תונסי נפטר בגיל 67, בטרם עת, אך קולו לא נדם. בשנת 2002, אולם הקונצרטים בטקלאן בשדרות וולטייר בפריז, שנרכש על ידי אל-כחלאווי בשנת 1976 והיום בבעלות בניו, כיבד את זכרו של אל-כחלאווי א-תונסי ואת תרומתו המוזיקלית לצפון אפריקה וגם לצרפת באמצעות ערב שירה. אל-כחלאווי גם מונצח באוסף של Trésors de la Chanson Judéo-Arabe (אוצרות השיר היהודי-ערבי) של חברת Buda Musique , אשר כמעט כל תוכנו נלקח מחברת דוניה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים יהודים תוניסאים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:אמנים יהודים הידועים בשם במה
קטגוריה:ילידי 1932
קטגוריה:תוניסאים שנפטרו ב-2000
יחסי אלג'יריה–גרמניה

יחסי אלג'יריה–גרמניה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

== רקע ==
בשנת 1962 קיבלה אלג'יריה את עצמאותה לאחר מלחמה קשה עם צרפת, וזמן קצר לאחר מכן כוננה יחסים דיפלומטיים עם גרמניה המערבית. בשנת 1999 העבירה אלג'יריה את שגרירותה מבון לברלין בעקבות איחוד גרמניה מחדש.

מאז השבעתו בשנת 1999, פעל הנשיא עבד אל-עזיז בותפליקה להרחבת ההשפעה הבינלאומית של אלג'יריה וביקר ברחבי העולם. הוא ערך סדרה של ביקורים רשמיים, במיוחד בצרפת, דרום אפריקה, איטליה, ספרד, גרמניה, סין, יפן ורוסיה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
גרמניה מחזיקה באלג'יריה שגרירות באלג'יר בלבד. מאידך, אלג'יריה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין וקונסוליה כללית בפרנקפורט.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
גול גומבאז

גול גומבאז (בהינדי: गोल गुम्बज़) הוא המאוזוליאום של המלך מוחמד אדיל שאה, המלך השביעי של ביג'אפור. המאוזוליאום נמצא בעיר ויג'איאפורה שבמדינת קרנאטקה שבהודו.<ref></ref>

==היסטוריה==
בניית המאוזוליאום החלה בשנת 1626 ונגמרה בשנת 1656.

בתוך המתחם קיים גם מוזיאון, שהוקם בשנת 1892, בזמן השלטון הבריטי.<ref></ref>

==המבנה==
המבנה בנוי בסגנון אדריכלות הודו-איסלאמית, והוא בנוי מבזלת.<ref name=cambridgeI8></ref>

המבנה מורכב מקובייה שוות-צלעות, כשאורך כל צלע הוא 47.5 מטרים ומכוסה על ידי גג שקוטרו החיצוני הוא 44 מטרים. גובהו של המבנה הוא 51 מטרים.

שמונה קשתות מצטלבות שנוצרו על ידי שני ריבועים מסתובבים שיוצרים פנדנטיבה תומכים בכיפה. בכל אחת מארבע פינות הקוביה, נמצא מגדל מתומן עם כיפה בגובה שבע קומות ובו גרם מדרגות. הקומה העליונה של כל מגדל נפתחת לגלריה עגולה המקיפה את הכיפה. הכיפה היא אחת הכיפות הגדולות שנבנו לפני העידן המודרני,<ref></ref><ref></ref> והייתה הגדולה ביותר בעולם בעת שנבנתה.<ref></ref>

בתוך אולם המאוזוליאום נמצא דוכן מצולע, עם מדרגות מכל צד. באמצע הפודיום ישנו לוח על האדמה, המסמן את מיקום הקבר.

שטחו של המאוזוליאום הוא כ-1,700 מטרים רבועים, והוא אחד החללים הגדולים מסוגו בעולם.<ref name="asi"></ref> בתוך הכיפה נוצרה אקוסטיקה חריגה, וזוהי אחת מגלריית הלחישות הגדולות והמפורסמות בעולם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאוזוליאומים
קטגוריה:קרנאטקה
קטגוריה:הודו: מבנים
יחסי אלג'יריה – הממלכה המאוחדת

יחסי אלג'יריה–הממלכה המאוחדת הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין הַמַמְלָכָה הַמְאֻחֶדֶת שֶׁל בְּרִיטַנְיָה הַגְּדוֹלָה וצפון אירלנד.

== רקע ==
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה אלג'יריה, שהייתה אז תחת שלטון צרפת של וישי, על ידי קבוצת הארמיות ה-18 האנגלו-אמריקנית.

בשנת 1962 קיבלה אלג'יריה את עצמאותה מצרפת לאחר מלחמה קשה, וזמן קצר לאחר מכן כוננה עימה בריטניה יחסים דיפלומטיים. בין המדינות קיים שיתוף פעולה במגוון רחב של תחומים, כולל קידום עסקי, אנרגיה, תרבות, תיירות וביטחון.

== נציגויות דיפלומטיות ==
בריטניה מחזיקה באלג'יריה שגרירות באלג'יר בלבד. מאידך, אלג'יריה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון בלבד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יאנדקס. שידור

יאנדקס. שידור (ברוסית: Яндекс.Эфир) היה ספק שירות הזרמת מדיה של יאנדקס, שהושק בשנת 2018, המאפשר שידורי טלוויזיה באינטרנט, בעיקר של ערוצים אזוריים ברוסיה וערוצי ספורט רוסיים ומספק גם צפייה בסרטים באורך מלא, שידורים חיים, אירועי תרבות, סרטי אנימציה וקליפים מוזיקליים.<ref></ref><ref></ref>

השירות נסגר ב-1 בספטמבר 2021 ותכניו הועברו לשלושה שירותים שונים: סרטי קולנוע וסדרות עברו לשירות KinoPoisk, סרטונים קצרים עברו לשירות יאנדקס. זן ושידורים חיים של שידורי ספורט עברו לשירות יאנדקס. ספורט, כחלק ממדור הספורט בשירות KinoPoisk.
== פונקציות ==
הווידאו והשידורים היו זמינים באמצעות אתר yandex.ru, יישומי יאנדקס ודפדפן יאנדקס. השירות איפשר צפייה באמצעות טלפונים ניידים, על מחשבים ובטלוויזיות חכמות.

מבין הפונקציות העיקריות הן:
* אפשרות להירשם לבלוגרים ונושאים שונים
* קבלת המלצות אישיות באמצעות סימוני לייקים או חוסר הערכה לסרטים וסדרות
* אפשרות לנהל שיחות עם משתמשים אחרים בצ'ט במהלך שידורים חיים
* צפייה בלפחות 200 ערוצים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://voiceapp.ru/articles/yandex-station-tv ערוצי טלוויזיה חינמיים] ב"יאנדקס. שידור" 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירותי הזרמת מדיה
קטגוריה:יאנדקס
אולפני יאנדקס

אולפני פלוס (ברוסית: Плюс Студия), לשעבר אולפני יאנדקס (ברוסית: Яндекс.Студия) היא חברה המפיקה ומפיצה סרטי קולנוע, המהווה חברת בת של יאנדקס. נוסדה בשנת 2017 ומתמחה בפיתוח, הפצה והפקת סרטים.
==הפקות בולטות==
* סלפי (2017)
* בלעדיי (2018)
* טיוטה (2018)
* השר האחרון (2020)
* מטרו 2033 (סרט שבוטל)
* מייג'ור גרום: רופא המגפה (2021)
* גרום: ילדות קשה (2023)
* מייג'ור גרום: המשחק (2024)
* חריגים (2024)
* אטרנה (2024)
* החטא ועונשו (2024)
* ספוילר (2024)
* פוריה (2024)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יאנדקס
קטגוריה:חברות רוסיות להפקת סרטים
יאנדקס. וידאו

יאנדקס. וידאו (ברוסית: Яндекс.Видео) הוא מנוע חיפוש מבית יאנדקס, לחיפוש סרטון וידאו באינטרנט. המנוע משולב עם מנוע החיפוש העיקרי של החברה. 

השירות הושק ב-3 ביולי 2008. בדף התוצאות מופיעות תוצאות החיפוש בזכוכית מגדלת הפותחת קטעים מתוך הווידאו וקישור לדף באתר המקור של הווידאו. מאז 2018 יאנדקס משלבת את השירות בתוך יאנדקס. שידור מתוך מטרה למזג בין השניים ליצירת ספק שירותי הזרמת מדיה אחיד של יאנדקס.
== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:יאנדקס
קטגוריה:וידאו באינטרנט
הייתי כאן

הייתי כאן הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי עברי לידר בשיתוף הזמר-יוצר הישראלי נתן גושן. השיר יצא לאור ב-24 בדצמבר 2013, כסינגל הראשון מתוך אלבומו העשירי של עברי לידר, האהבה הזאת שלנו, על ידי חברת התקליטים הליקון.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי עברי לידר, הולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי לידר. השיר הוא בסגנון הפופ.

בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.<ref></ref>

הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי, שציין את השיר בחיוב והעניק לו חמישה כוכבי זהב מתוך חמישה.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
לא פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. ב-24 בדצמבר 2013, העלה לידר לערוץ היוטיוב שלו את האודיו קליפ הרשמי של השיר, בסמוך לצאת הסינגל.<ref name=":0"></ref>

נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-5.8 מיליון.<ref name=":0" />

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי נתן גושן
קטגוריה:שירי עברי לידר
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי עברי לידר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עברי לידר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
יחסי איחוד האמירויות הערביות – הממלכה המאוחדת

שגרירות בריטניה ב[[אבו דאבי, איחוד האמירויות.]]
יחסי איחוד האמירויות הערביות–הממלכה המאוחדת (בערבית: العلاقات الإماراتية البريطانية, באנגלית: United Arab Emirates–United Kingdom relations) הם היחסים בין איחוד האמירויות הערביות ובין הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד. לאיחוד האמירויות שגרירות בלונדון, ואילו בריטניה מחזיקה שגרירות באבו דאבי, והיא ייחודית בכך שיש לה שגרירות נוספת בדובאי, אם כי עם הקונסול הכללי של הוד מלכותו בדובאי ואיחוד האמירויות הצפוניות, לעומת שגריר בריטניה נפרד. יחסי איחוד האמירויות לבריטניה תוארו כ"קשר מיוחד".<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== היסטוריה ==
לפני הקמת המדינה בשנת 1971, האמירויות המהוות כיום את איחוד האמירויות הערביות היו בעבר חלק ממושבת חוף שביתת הנשק ושייחויות עצמאיות שהיו קשורות לבריטניה, והוגדרו כפרוטקטורטים בריטים על ידי האמנה הכללית הימית של 1820. המטרה העיקרית של מערכת יחסים זו הייתה להבטיח את המעבר להודו הבריטית, על ידי מיגור הפיראטים שפשטו אז על חופי המדינה במפרץ הפרסי.

הסכם בין הבריטים לשליט שארג'ה בשנת 1932 הוביל לבניית שדה תעופה מבוצר המכונה "מבצר אל מהאטה", כדי לאפשר עצירה בנתיב האווירי של אימפיריאל איירווייז לבריזביין, אוסטרליה. לאחר מכן הורשו מטוסי חיל האוויר המלכותי לתדלק בשארג'ה במלחמת העולם השנייה. מוזיאון אל מהאטה הוא תזכורת ל-BOAC (לשעבר אימפיריאל איירווייז) ולטיסות אחרות שהיו מגיעות לעיתים קרובות לשדה התעופה הראשון של איחוד האמירויות.

== ביקורים רמי דרג ==
בנובמבר 2010, המלכה אליזבת השנייה ביקרה את השייח' ח'ליפה בן זאיד אאל נהיאן, נשיא איחוד האמירויות ושליט של אבו דאבי, לראשונה מאז 1979, כאשר ביקרה גם את השייח' ראשד בן סעיד אאל מכתום, סגן הנשיא וראש ממשלת איחוד האמירויות והשליט בדובאי. במהלך הביקור ב-1979 היא פתחה מספר נמלים ומבנים כולל מרכז הסחר העולמי של דובאי, עיריית דובאי ופורט ראשד.

בביקורה השני בשנת 2010, בילתה המלכה יומיים בסיור במוזיאון זייד ובביקור נכבדים של משפחת השלטון, ואילו מזכיר המדינה שלה לענייני חוץ, ויליאם הייג חתם על הצהרת אבו דאבי 2010 עם השייח' עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן, שר החוץ של איחוד האמירויות, המאשר מחדש את הסכם הידידות משנת 1971. הדוכס מאדינבורו, חתם גם הוא על מזכר הבנות בתפקידו כקנצלר של אוניברסיטת קיימברידג' עם השייח' נהיאן בן מובארכ אאל נהיאן, שר החינוך באיחוד האמירויות.

== יחסים כלכליים ==
מזכיר המדינה לענייני חוץ ציין עם חתימתו של אבו דאבי 2010 בנוכחות המלכה והשייח' ח'ליפה כי 100,000 אזרחים בריטים חיו באמירויות ומעל מיליון ביקרו בכל שנה לצורך עסקים ופנאי.

מלבד זאת, כל מדינה חולקת שיעורים גבוהים באופן עקבי של סחר והשקעות הדדיות.

== יחסים פוליטיים ==
גם בריטניה הגדולה וגם איחוד האמירויות מקיימות שיתוף פעולה היסטורי בכל הקשור לשיתוף פעולה בתחומי אכיפת החוק, ההגנה, ההכשרה והטכנולוגיה הצבאית. זה בא לידי ביטוי לאחרונה בחתימת הסכם לשיתוף פעולה בפיתוח מפעלי האנרגיה הגרעינית של האמירויות בעתיד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי הממלכה המאוחדת – כווית

שגרירות כווית בלונדון
יחסי הממלכה המאוחדת–כווית הם יחסי החוץ בין כווית ובריטניה. לכווית שגרירות בלונדון, ולבריטניה שגרירות בכווית סיטי. היחסים בין המדינות נחשבים לחזקים ביותר, למרות המרחק הגאוגרפי הגדול בין שתי המדינות וההבדל בדת, שפה, מנהגים ומסורות בין שני העמים, זה לא מנע כינון מערכת יחסים מובהקת ויוצאת דופן בין כווית לממלכה המאוחדת. כווית קשורה לבריטניה באופן הדוק לשדות הנפט, שחברות בריטיות בוחנות ומייצאות עבור כווית, כמו גם קשרי הגנה בתחום ההגנה והחימוש. כמו גם בהיבטים אחרים, כולל השקעות בכלכלה, סחר, חינוך וטכני, וכן יחסי תיירות.

== היסטוריה ==
בשנת 1899 חתם השייח' הראשי של כווית (שהייתה אז מחוז של האימפריה העות'מאנית), מובארכ א-סבאח על חוזה חסות עם בריטניה, דבר שהביא לשלטון בריטי לא-רשמי בכווית. ההסכם אושר על ידי העות'מאנים ב-1913 בהסכם שנקרא האמנה האנגלו-עות'מאנית ובה סוכם כי תוענק לכווית אוטונומיה מסוימת וששתי האימפריות יהיו מעורבות בניהולה ובמדיניות החוץ שלה. האמנה בוטלה על ידי בריטניה לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה כשהיא החליטה לבטל את מעורבות העות'מאנים ולהשתלט בעצמה על מאגרי הנפט האדירים שהפכו את כווית לנכס אסטרטגי ולהכריז עליה כפרוטקטורט (מדינת חסות).

מיד לאחר המלחמה, בין 1919 ל-1920, פרצה מלחמה בין כווית לבין סולטנות נג'ד בראשות אבן סעוד. על מנת להפסיק את הלחימה כינס הנציג הבריטי הבכיר באזור, הממונה על המנדט הבריטי על מסופוטמיה, פרסי קוקס, ועידה לשרטוט הגבולות האזור בעוקיר. ב-2 בדצמבר 1922 נחתם פרוטוקול עוקיר, ללא נציגות כווייתית. הפרוטוקול הכיר בקיומה של כווית אך קבע גבול צפון-מזרחי של נג'ד עם עיראק וכווית והעניק לה את האזור הנייטרלי בין עיראק וערב הסעודית והאזור הנייטרלי בין כווית וערב הסעודית, כלומר קיצץ את שטחה של כווית בשליש.

בשנת 1952 הפכה כווית ליצואנית הנפט הגדולה ביותר במפרץ הפרסי. בשנות ה-50 של המאה ה-20 התפתחה כווית במהירות, כמדינת חסות בריטית, בזכות כמויות הנפט האדירות שהופקו מאדמתה ורמת החיים של תושביה, שהיו רובם ככולם בני שבטים בדואים זינקה. לכווית זרמו עובדים זרים ממצרים, מהודו ומקרב הפליטים הפלסטינים.

ב-1961 סיימה בריטניה את הסדר הפרוטקטורט והכירה בכווית כאמירות עצמאית בראשות עבדאללה א-סלים א-סבאח. ב-23 בינואר 1963 נערכו בכווית, לראשונה באזור, בחירות לפרלמנט, שתפקידו הראשון היה לאשרר את החוקה. הפריחה הכלכלית והתרבותית במדינה המשיכה לאורך שנות השישים והשבעים בהם הייתה המדינה המפותחת והמתקדמת ביותר באזור המפרץ ואחת המתקדמות והחופשיות בעולם. חופש הביטוי ששרר בה משך אליה יוצרים מרחבי העולם הערבי וראו בה אור פרסומים, כתבי עת וספרים שלא יכלו לראות אור בשום מקום אחר במרחב הערבי.

שנת 1975 הייתה שנה מכרעת ליחסי הנפט בין כווית לבריטניה, כאשר האספה הלאומית לחצה על הלאמת הנפט בכווית, וכווית לקחה את הבעלות על כל מניות חברת הנפט בכווית. כווית היא אחת המדינות הקשורות ביותר ללירה שטרלינג, לאחר גילוי הנפט, ולכן בריטניה חיזקה את מערכת היחסים שלה עם כווית על מנת להמשיך להפקיד את תשואותיה בליש"ט, מה שמחזק את כלכלת בריטניה.

ב-3 באוגוסט 1990 פלש צבא עיראק למדינה ושלט בה עד פברואר 1991. הפלישה למדינה ריבונית, בעלת זיקה מערבית ועתודות נפט הובילה את ארצות הברית להתערב, דבר שהוביל למלחמת המפרץ, שבה השתתפה גם בריטניה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי אוסטרליה–תאילנד

יחסי אוסטרליה–תאילנד הם היחסים דו-צדדיים שבין אוסטרליה ותאילנד. לאוסטרליה שגרירות בבנגקוק, ולתאילנד שגרירות בקנברה וקונסוליה-כללית בסידני. שתי המדינות ייסדו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן ב-1952.

== סחר ==
בשנת 2018 הסתכם היקף הסחר בין המדינות ב-17.4 מיליארד דולר. עיקר הסחורות שייצאה אוסטרליה לתאילנד בהיקף כולל של 5.9 מיליארד דולר היו מינרלים, מתכות ואלומיניום, ואילו עיקר הסחורות שייצאה תאילנד לאוסטרליה בהיקף כולל של 11.5 מיליארד דולר היו כלי רכב, מכונות ופלסטיק.

== תיירות ==
תאילנד היא יעד תיירותי משמעותי עבור תיירים מאוסטרליה, עם סדר גודל של כ-400 אלף תיירים אוסטרלים שמבקרים בה מדי שנה. הקו אוסטרליה–תאילנד הוא השישי בגודל באוסטרליה. מספר חברות מפעילות קווים בין שתי המדינות: אייר אסיה X, ג'טסאר איירווייז, תאי איירווייז וקוואנטס.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.austrade.gov.au/TAFTA/default.aspx אמנת הסחר החופשי אוסטרליה–תאילנד]

== הערות שוליים ==
יחסי גרמניה–כווית

יחסי גרמניה–כווית הם יחסי החוץ בין כווית וגרמניה.

== היסטוריה ==
בשנת 1964, כווית והרפובליקה הפדרלית של גרמניה כוננו יחסים דיפלומטיים. גרמניה נחשבת מאוד בכווית כאחד הכוחות הפוליטיים והכלכליים העיקריים באירופה, וכמדינה המקיימת באופן מסורתי יחסים טובים עם העולם הערבי. באוקטובר 2016 ערך שר החוץ הכוויתי סבאח אל-ח'אלד אל-סבאח ביקור רשמי בברלין, ומקבילו הגרמני זיגמר גבריאל ערך ביקור רשמי בכווית באפריל ויוני 2017.

== יחסי סחר ==
בשנת 2016 יצוא הסחורות מגרמניה לכווית הסתכם ב-1.4 מיליארד אירו, ויבוא הסחורות הגרמני מכווית עמד על כ-19 מיליון אירו, מה שהפך את כווית לשותפת הסחר התשיעית בגודלה של גרמניה במזרח התיכון. כווית היא השוק הרביעי בגודלו של סחורות גרמניות בקרב חברי מועצת שיתוף הפעולה במפרץ. יצוא גרמניה לכווית כולל רכבי יוקרה, מכונות, מתקני תעשייה (בעיקר תחנות כוח), מוצרי חשמל, מוצרים כימיים, מוצרי ברזל וציוד רפואי. כווית ביצעה השקעות משמעותיות בכלכלה הגרמנית, והיא בעלת מניות בחברות גרמניות מובילות. בשנת 1987 נכנס לתוקף חוזה מיסוי כפול בין גרמניה וכווית, שנחתם מחדש בשנת 1999. ב-15 בנובמבר 1997 נכנס לתוקף הסכם על קידום והגנה על השקעות בין מדינות. בינואר 2017 נערכה בברלין הישיבה החמישית של הוועדה המשותפת לשיתוף פעולה כלכלי, סחר וטכני בין גרמניה וכווית.

== נציגויות דיפלומטיות ==
גרמניה מחזיקה בכווית שגרירות בכווית סיטי בלבד. מאידך, כווית מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין וקונסוליה כללית בפרנקפורט.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי בחריין–גרמניה

יחסי בחריין–גרמניה הם יחסי החוץ בין ממלכת בחריין ובין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

== רקע ==
היחסים בין המדינות טובים מאוד. גרמניה נחשבת כשותפה למסחר אמינה, ונחשבת בשל תפקידה הפוליטי המאזן באזור.

בחריין מארגנת את "דיאלוג מנאמה" יחד עם המכון הבינלאומי ללימודים אסטרטגיים (IISS) בלונדון מאז 2004. גרמניה משתמשת בקביעות בפורום אזורי חשוב וביטחון מדיני אזורי, לצורך חילופי דברים עם בחריין ומדינות באזור.

גרמניה היא השותפה הכלכלית השלישית בחשיבותה של בחריין באיחוד האירופי. הדימוי החיובי של גרמניה הוא בעיקר בשל הביצועים של התעשייה והטכנולוגיה הגרמנית. בצד הגרמני, חברות בינוניות במיוחד מנצלות את תנאי ההשקעה הטובים בבחריין. כיום יש כ-30 חברות גרמניות עם נציגויות או מטות בבחריין. בערך 500 אזרחים גרמנים מתגוררים בבחריין.

בתחום התרבות המשרד האזורי של מכון גתה (GI) שבסיסו באבו דאבי באיחוד האמירויות הערביות אחראי לבחריין מאז 2006. אירועי התרבות שמציעה שגרירות גרמניה בשיתוף עם ארגונים שותפים בחריינים הם מעניינים מאוד. שיעורי גרמנית מוצעים בקורסים באוניברסיטת בחריין ובבתי ספר בבחריין.

== נציגויות דיפלומטיות ==
בחריין מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין בלבד, וגרמניה מחזיקה בבחריין שגרירות במנאמה בלבד.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.auswaertiges-amt.de/de/aussenpolitik/laender/bahrain-node/bilaterale-beziehungen/204118 יחסי בחריין–גרמניה] באתר משרד החוץ הגרמני

== הערות שוליים ==
רחוב מופטאר

רחוב מוּפֶטָאר (בצרפתית: Rue Mouffetard) הוא רחוב שוק ברובע החמישי של פריז, בירת צרפת.

רחוב מופטאר ושוק מופטאר הממוקם בו הוא אחד השווקים התוססים והפופולריים של פריז.

ברחוב מסעדות רבות, חנויות ובתי קפה, וכן דוכני שוק, במקטע הרחוב שבין רחוב דקארט (rue Descartes) ועד כיכר סן-מדאר (Saint-Médard). אזור כיכר קונטרסקארפ (Place de la Contrescarpe) הוא מרכזו של השוק.

הרחוב סגור לתנועת כלי רכב, ומשמש כמדרחוב להולכי רגל בלבד.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

הרחוב יורד במורד גבעה שנקראה "הר סטאריוס" (בלטינית: mont Cétarius - "מון סטאריוס") או "הר סטארדוס" (בלטינית: "mont Cetardus" - "מונט סטארדוס") בתקופה הרומית;

עם השנים התגלגל השם עד שמו הנוכחי, והרחוב נקרא במהלך השנים: Montfétard, Maufetard, Mofetard, Moufetard, Mouflard, Moufetard, Moftard, Mostard ולבסוף קיבל את שמו הנוכחי - Mouffetard

=== ההיסטוריה של השוק ===

מקורותיה של הדרך עליה נמצא הרחוב בתקופה הנאוליתית. לימים הדרך העתיקה נסללה על ידי הרומאים, והפכה לדרך רומית. שקישרה את העיר הרומית שהייתה ממוקמת באזור הגדה השמאלית של הסן עם איטליה.

במהלך ימי הביניים הדרך עברה במרכזו של כפר שנקרא "כפר סן-מדארד" (bourg Saint-Médard); הכפר אוחד לתוך השטח המוניציפלי של העיר פריז בשנת 1724.

בשל מיקומה של הדרך על צלע הגבעה, בתי הרחוב לא נהרסו במהלך השיפוץ של העיר פריז שעשה הברון אוסמן בתקופת שלטונו של נפוליאון השלישי (במסגרת שיפוץ זה נהרסו רחובות שונים מימי הביניים, והורחבו), וכך שמר הרחוב על אופיו העתיק (ונותרו בו בניינים מימי הביניים), ובשל כך הפך לאזור תיירות פופולרי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.rue-mouffetard.com/market.html אתר השוק] 
* [https://www.haaretz.co.il/travel/paris/paris-shopping/location-1.3457330 שוק מופטאר] בתבה בעיתון הארץ
* [https://www.lametayel.co.il/רחוב+מופטאר שוק מופטאר] באתר lametayel
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

מופטאר
מופטאר
מופטאר
יחסי גרמניה–עומאן

יחסי גרמניה–עומאן הם יחסי החוץ בין סולטנות עומאן והרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

== רקע ==
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-16 במאי 1972. באופן יחסי, יחסי גרמניה–עומאן היו קרובים וידידותיים. קיימים התייעצויות דו-צדדיות קבועות שמתמקדות הן בפוליטיקה והן בכלכלה. גרמניה זוכה להערכה רבה בזכות תפקיד התיווך הפוליטי שמילאה באזור.

מאז שנות ה-60, חברות גרמניות בעומאן סייעו לבנות בהצלחה תשתית איתנה בסולטנות באמצעות השקעות ישירות והחזקות ישירות. גרמניה היא אחד השותפים הכלכליים העיקריים של עומאן שלא בתחום הנפט. גרמניה אינה קונה ישירה של נפט וגז מעומאן. שיתוף פעולה מכוון לעתיד קיים גם בתחום הסביבתי.

הסכם קידום והגנה דו-צדדי על השקעות נכנס לתוקף ב-4 באפריל 2010. הסכם מיסוי כפול גרמני-עומאני שנחתם ב-15 באוגוסט 2012 במסקט אושר על ידי עומאן. המשא ומתן על הסכם ביטחון נמצא כעת בשלבי סגירה.

מספר גדול של אזרחי עומאן נוסעים לגרמניה לטיפול רפואי. הגרמנים מהווים כיום את הקבוצה השנייה בגודלה של מבקרים מאירופה.

יחסים דו צדדיים בענפי התרבות והחינוך מתמקדים בשיתופי פעולה במדע וטכנולוגיה, במיוחד בתחום האוניברסיטאי, בו קיימות תוכניות שיתוף פעולה רבות. בשנת 2014 חתמו גרמניה ועומאן על הצהרת כוונות לשיתוף פעולה בנושא תרבות, חינוך, מדע ומחקר. מאז 2007 קיימת בעומאן אוניברסיטה פרטית גרמנית-עומאנית, האוניברסיטה הגרמנית לטכנולוגיה (GUtech), שתוכנית הלימודים שלה עוקבת אחר זו של השותף הגרמני RWTH אוניברסיטת אאכן. בשיתוף עם משרד החינוך העומאני, מכון גתה מציע שיעורים גרמניים במרכז לשפה גרמנית במוסקאט ועוסק בעבודות תרבות מהבסיס האזורי שלו באבו דאבי. האיגוד הגרמני-עומאני, שהוקם בשנת 1992, מבקש לפתח יחסים ידידותיים בין שתי המדינות ולקדם שיתופי פעולה בתרבות, עסקים, מדע, אקדמיה וספורט. העמותה לידידות עומאן-גרמניה פעילה בצד עומאן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
עומאן מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין וגרמניה מחזיקה בעומאן שגרירות במסקט.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.auswaertiges-amt.de/en/aussenpolitik/laenderinformationen/oman-node/oman/228532 יחסי גרמניה–עומאן] באתר משרד החוץ הגרמני

== הערות שוליים ==
יחסי גרמניה–תימן

יחסי גרמניה–תימן הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ותימן.

== רקע ==
ב-24 באוקטובר 1962 הרפובליקה הפדרלית של גרמניה כוננה יחסים עם הרפובליקה הערבית של תימן, וב-19 בדצמבר 1967 היא כוננה יחסים עם הרפובליקה העממית הדמוקרטית של תימן. ב-21 בדצמבר 1972 הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית כוננה יחסים עם הרפובליקה הערבית של תימן, וב-10 ביולי 1969 היא כוננה יחסים עם הרפובליקה העממית הדמוקרטית של תימן.

במהלך מלחמת האזרחים בתימן נשענים כוחות הקואליציה בראשות סעודיה על נשק מתוצרת גרמנית, למרות אמברגו הנשק שהטילה גרמניה על שני הצדדים בתימן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
תימן מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-2 קונסוליות בפרנקפורט והמבורג, וגרמניה מחזיקה בתימן שגרירות בצנעא בלבד, אולם היא סגורה כעת בשל מלחמת האזרחים בתימן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.auswaertiges-amt.de/de/aussenpolitik/laender/jemen-node/jemen/202270?openAccordionId=item-202254-0-panel יחסי גרמניה–תימן] באתר משרד החוץ הגרמני

== הערות שוליים ==
מחשבת שווא על טפילים

מחשבת שווא על טפילים (באנגלית: Delusional parasitosis) היא הפרעה דלוזיונלית שהלוקים בה מאמינים שהם נגועים בטפילים כגון קרציות, תולעים או חרקים שונים כאשר הנגיעות אינה קיימת בפועל. הלוקים בהפרעה מדווחים לעיתים קרובות על תחושות גירוד או עקצוץ כאילו טפילים רוחשים על העור או מתחתיו.

== סימנים ותסמינים ==

סימני ההפרעה משתנים בין הלוקים בה, אך בדרך כלל מתאפיינים בתחושת זחילה או נעיצה שלרוב נתפסת כתוצאה של זחילת פרזיטים על העור חדירה לתוכו.
הלוקים בהפרעה עשויים לפצוע את עצמם בניסיון להיפטר מה"טפילים". לעיתים התחושה נוצרת כתוצאה מהעלאת הרעיון על ידי אדם אחר.

כמעט כל סימן בעור, או כתם בבגד עשוי להיות מפורש על ידי הסובלים מההפרעה כסימן לחדירת פרזיטים, וסימנים כאלה, לעיתים קרובות, נאספים באובססיביות כדי להציגם לרופא. הצגת "ראיות" כאלה ידועה כ-Matchbox Sign (על שם קופסת הראיות המשמשת לאיסוף לצורך הצגה לרופא).

ההפרעה מופיעה בנשים יותר מבגברים, ושכיחותה עולה במידה משמעותית מעל גיל 40.

מחשבת שווא על טפילים בבית (Delusory cleptoparasitosis) גם היא הפרעה דלוזיונלית שהלוקים בה מאמינים שיש טפילים בביתם ולא על גופם.

מחלת מורגלונז (Morgellons) היא סוג של מחשבות שווא על טפילים שללוקים בה יש תחושת כאב בעור שלאמונתם נגרמת כתוצאה מחדירת סיבים.

== דיאגנוזה ==
מחשבת שווא על טפילים נחלקת לשלוש קבוצות: ראשונית, שניונית-פונקציונלית ושניונית-אורגנית.

# ראשונית: המחלה כוללת את מחשבת השווא בלבד, ללא הפרעות ומחלות נוספות. זוהי פסיכוזה היפוכונדרית חד-תסמינית.
# שניונית-פונקציונלית: ההפרעה נלווית למצב פסיכיאטרי כגון סכיזופרניה, הפרעה טורדנית-כפייתית, או דיכאון קליני.
# שניונית-אורגנית: הפרעה שבאה בעקבות נטילת תרופות או סמים הגורמים לתסמינים או בעקבות מחלה כגון סרטן, שחפת או סוכרת.
פקטורים נוספים שעשויים לגרום לתחושת עקצוץ וזחילה: מנופאוזה (בעקבות השינויים הורמונליים), אלרגיות, שימוש בסמים, כדוגמת קוקאין, ומתאמפתמין. הפקטורים הפיזיולוגיים האלה, כמו גם חומרים נדיפים הגורמים לגירוי, עשויים לגרום לתחושת "זחילה" באנשים בריאים בדרך כלל. אצל אנשים מסוימים, התקבעות פסיכולוגית על התחושה הזו ופחדים בנוגע למשמעות התחושה, עלולים להתפתח למחשבת שווא על טפילים.

== טיפול ==
מחשבת שווא שניונית מטופלת באמצעות טיפול במצב הפיזיולוגי או הפסיכולוגי הראשוני הכללי. מחשבת שווא ראשונית מטופלת בטיפולים הנהוגים בהפרעות דלוזיונליות אחרות ובסכיזופרניה. בעבר, פימוזיד, מן התרופות האנטי-פסיכוטיות הטיפוסיות, שימשה לטיפול. כיום, תרופות אנטי-פסיכוטיות לא טיפוסיות כגון אולנזאפין או ריספרידון משמשות לטיפול. לעיתים קרובות הלוקים בהפרעה מסרבים לטיפול מקצועי למרות היעילות המוכחת.

== קישורים חיצוניים ==
* עידית אוריון, [http://www.medicalmedia.co.il/publications/ArticleDetails.aspx?artid=3682&sheetid=176 Delusional Parasitosis], באתר medicalmedia. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות
קטגוריה:מחשבות שווא
כיכר הפרלמנט (אדינבורו)

צ'ארלס השני ואת חזית בתי המשפט שעוצבו על ידי רוברט ריד.]]
כיכר הפרלמנט (באנגלית: Parliament Square) היא כיכר באדינבורו, בירת סקוטלנד. היא נמצאת מול רחוב היי (High), חלק מהמייל המלכותי. הכיכר אינה כיכר רשמית, אלא היא מורכבת משני קטעים המקיפים את קתדרלת סנט ג'יילס משלושה צדדים: אזור בצורת L ממזרח ומדרום, ואזור נוסף בצד המערבי של הכנסייה הנקרא כיכר הפרלמנט המערבית. מרקט קרוס ממוקם בצד המזרחי של הכיכר ואילו פסל סוסים של צ'ארלס השני, מלך אנגליה ניצב מול הכניסה לבתי המשפט העליונים של סקוטלנד הסמוכים לבית הפרלמנט, על הצד המערבי. אנדרטת קווינסברי לדוכס החמישי מבוקלאוך ניצבת בכיכר הפרלמנט המערבית.

הכיכר כוללת גם פסל של ג'יימס בריידווד שנבנה בשנת 2008, שהקים את מה שנטען כי הוא שירות האש העירוני הראשון בעולם, באדינבורו, לאחר השריפה הגדולה באדינבורו בשנת 1824.

== היסטוריה ==
ציור המציג דמויות באדינבורו בפרלמנט קלוז בסוף המאה ה-18, לפני שהכנסייה ובית הפרלמנט עוצבו מחדש
הכיכר הוקמה בשנת 1632 כחזית לבית הפרלמנט בבית הקברות העתיק של סנט ג'ילס קירק. בית הפרלמנט לא הכיל רק את הפרלמנט של סקוטלנד שלפני האיחוד, אלא גם את בית המשפט לדיונים (Court of Session; בית המשפט האזרחי העליון בסקוטלנד). זה הפך את הכיכר למרכז לישיבתם של פוליטיקאים ועורכי דין לפני כניסתם לבניין, מרגע הקמתו ועד פירוק הפרלמנט הסקוטי עם חוק האיחוד בשנת 1707.

מבנה נוסף הצמוד לכיכר היה "טולבוים העתיקה", אשר שימש בצורות שונות כמקום מפגש למועצת העיר, לשכת מס, בית משפט וכלא. הוא נהרס לבסוף בשנת 1817. משם בשנת 1661 אנשים נלקחו להוצאה להורג ליד מרקט קרוס, לאחר שנמצאו אשמים בבגידה במולדת, לאחר הרסטורציה.

הנרי קוקברן קונן על אובדן שמה ההיסטורי של הכיכר, פרלמנט קלוז, שינוי שהוא מייחס לטיפשות האופנה ("גנדרנות") כשכתב את זיכרונות חייו באדינבורו בשנות ה-20 של המאה ה-20.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפרלמנט הסקוטי
קטגוריה:אדינבורו
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כיכרות
יחסי צרפת–תימן

שגרירות תימן בפריז
יחסי צרפת–תימן הם יחסי החוץ בין צרפת ותימן.

== יחסים פוליטיים ==
צרפת הייתה אחת המדינות הראשונות שהתבטאו בעד עזיבתו של הנשיא סאלח, ותמכה בתוכנית של מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ שנחתמה ב-23 בנובמבר 2011 בתיאום עם האיחוד האירופי וארצות הברית. היא מכירה בלגיטימיות של הנשיא האדי וממשלתו.

צרפת, ארצות הברית ובריטניה שיתפו פעולה עם החלטה 2216 של מועצת הביטחון של האו"ם (מ-14 באפריל 2015) הקוראת לחידוש הדיאלוג, פתרון כולל, אמברגו נשק וסנקציות אינדיבידואליות על החות'ים וכבוד לזכויות אדם.

צרפת תומכת בכל המאמצים שעשה השליח המיוחד של האו"ם מרטין גריפית'ס, כדי להתקדם במציאת פתרון מתמשך למשבר באמצעות ארגון דיונים בין הפלגים התימנים.

== סיוע הומניטרי ==
בשנת 2018 התחייבה צרפת להעניק לתימן סיוע הומניטרי בסך 7.8 מיליון אירו באמצעות ארגונים בינלאומיים (ICRC, WFP, UNHCR) וארגונים לא ממשלתיים (במיוחד CARE), לעומת 6.5 מיליון אירו בשנת 2017. הפרויקטים שנתמכו בתחומי שירותי הבריאות ותזונה מסייעת להילחם בסיכונים של רעב ומגפת כולרה. בינואר 2018 נתנה צרפת גם כמיליון וחצי אירו למאבק נגד הסיכונים לרעב ותזונה כחלק מסיוע המזון המתוכנן למדינה.

סדר העדיפויות בפעילות צרפת בתימן הוא: הקלה חברתית-כלכלית מקומית, תמיכה באנשים פגיעים ובזכויות אדם, וטיפוח אמצעי תקשורת עצמאיים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
תימן מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, וצרפת מחזיקה בתימן שגרירות בצנעא, אולם היא סגורה כעת בשל מלחמת האזרחים בתימן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.diplomatie.gouv.fr/en/country-files/yemen/ יחסי צרפת–תימן] באתר משרד החוץ הצרפתי

== הערות שוליים ==
המאונד

[[הגלריה הלאומית של סקוטלנד]]
המאונד (באנגלית: The Mound) הוא מדרון מלאכותי במרכז אדינבורו, סקוטלנד, אשר מחבר את השכונות "העיר החדשה" ו"העיר העתיקה". הוא נוצר על ידי השלכת כ־1,501,000 עגלות אדמה שנחפרו מיסודות העיר החדשה אל נור לוך, שרוקן בשנת 1765, ויוצר את גני רחוב פרינסס של ימינו. בנייתו של תל האדמה, כפי שכונה במקור, החלה בשנת 1781 והוארכה לאורך השנים עד שבשנת 1830 הוא הוקם ועוצב כך שנראה שלם פחות או יותר.<ref></ref> כאשר הורחבה רכבת אדינבורו וגלאזגו לתחנת וויברלי בשנת 1846, נחפרו מנהרות מתחת לתל כדי לאפשר גישה למערב.
מטה בנק סקוטלנד על המאונד
חלק משטחי הבניינים והמוסדות הבולטים ביותר באדינבורו נמצאים על המאונד, כולל הגלריה הלאומית של סקוטלנד, האקדמיה הסקוטית המלכותית, הצריחים של ניו קולג', אולם העצרת הכללית של כנסיית סקוטלנד, מטה הכיפה המהודר של בנק סקוטלנד שבבעלות מסחרית, והמוזיאון שלו, המוזיאון על המאונד.

המאונד הוא דרך תוססת, אם כי תלולה למדי, המשמשת לתנועה לרחוב פרינסס ולמייל המלכותי בעיר העתיקה. הקצה התחתון, או 'הרגל' של התל, נמצא כמה מטרים הליכה מתחנת הרכבת חשמלית של רחוב הנסיכים (שהיא חלק ממסלול הרכבת הקלה של אדינבורו). בשל גובהו המוגבה, התל משקיף על נופים נרחבים ברחוב פרינסס ובעיר החדשה של אדינבורו ולכיוון גבעת קלטון. מתחת לפני השטח של כביש התל הותקנה "שמיכה חשמלית" כדי להרחיק את הקרח והשלג בשנת 1959. היא הייתה מהראשונות מסוגה. השמיכה כבר אינה פעילה כיום.<ref>[http://www.edinphoto.org.uk/0_street_m/0_street_views_-_mound_street_lights_looking_down_two_buses.htm]www.edinphoto.org.uk</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדינבורו: אטרקציות תיירותיות
המוזיאון על המאונד

המוזיאון על המאונד (באנגלית: Museum on the Mound) הוא מוזיאון באדינבורו, סקוטלנד, המתמקד בכסף, מטבעות וכלכלה. הוא ממוקם בבניין המשרד הראשי של בנק סקוטלנד (לאחרונה חלק מ־HBOS וכיום חלק מקבוצת הבנקאות לוידס) על המאונד. יש לו יותר מ־50,000 מבקרים בשנה.<ref name="Miller"></ref>

== היסטוריה ==
בניין המשרד הראשי של בנק סקוטלנד הוא מבנה נאו־בארוק גדול ועליו כיפה שיושבת בראש המאונד. הבניין המקורי תוכנן בסגנון פלדיאני על ידי ריצ'רד קריכטון ורוברט ריד והוקם ב־1801–1806, ולאחר מכן שונה על ידי דייוויד ברייס בשנת 1863 ועל ידי ג'ון דיק פדי וצ'ארלס קינאר בשנת 1878. בגלל מיקומו במדרון תלול, יש לו שטח מרתף נרחב, שחלקו מאכלס כיום את המוזיאון על המאונד.<ref></ref>

לפני 2006 התקיימה תצוגה מוזיאלית קטנה בחדר מרתף אחד, אך הכניסה הייתה בתיאום מראש בלבד. מוזיאון זה נפתח במקור בשנת 1986 על ידי הסופר איאן רנקין.<ref name="Miller"></ref> המוזיאון על המאונד נפתח בספטמבר 2006.<ref></ref>

בשנת 2017 הודיעה קבוצת הבנקאות לוידס כי המוזיאון על המאונד ייסגר בסוף אותה שנה.<ref name="Miller"></ref> בעקבות מחאה ציבורית, ההחלטה בוטלה והמוזיאון נשאר כעת פתוח.<ref></ref>

== תערוכות ==
האוסף הקבוע כולל חפצים המתחקים אחר תולדות בנק סקוטלנד מאז הקמתו בשנת 1695, ציורים ודגמים אדריכליים של בניין המשרד הראשי על המאונד, והיסטוריה של חברות בנקאות ובניין בבריטניה. ישנן גם תערוכות הקשורות להיסטוריה של נומיסמטיקה, כולל חפצים ששימשו היסטורית לסחר חליפין, אסימונים עתיקים, מטבע סקוטי וכסף נייר. מכיוון שלבנק סקוטלנד יש היסטוריה של הנפקת שטרות משלו - זכות ששמרה עד היום - האוסף כולל מספר שטרות סקוטיים היסטוריים. כמו כן מופיע שטר של מיליון דולר ליש"ט המוצג כדוגמה לשטרות הזרים הגבוהים ששימשו לגיבוי שטרות שהונפקו על ידי בנקים סקוטיים.<ref></ref> <gallery>
קובץ:Museum on the Mound Entrance 2016.jpg|הכניסה למוזיאון
קובץ:Museum on the Mound Million Pounds.jpg|מיליון פאונד המוצגים במוזיאון
קובץ:Museum on the Mound Coinage 01 2016.jpg|מטבעות סקוטיים
קובץ:Dr G. Pinckard Museum on the Mound.jpg|ג'ורג' פינקרד, המייסד והיו"ר הראשון של קלריקל מדיקל
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדינבורו: מוזיאונים
קטגוריה:נומיסמטיקה