OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרס רוג'ר קרוזייר

פרס רוג'ר קרוזייר היה פרס של ליגת ה-NHL שהוענק, מאז שנת 2000 ועד 2007, לשוער עם אחוז ההצלות הגבוה ביותר בעונה הרגילה, בתנאי ששיחק לפחות 25 משחקים.

הפרס נקרא על שמו של רוג'ר קרוזייר, שהיה השוער של דטרויט רד וינגס ושל באפלו סייברס בין 1964 ו-1977. הוא נתרם על ידי בנק MBNA (כיום חלק מבנק אוף אמריקה) בו עבד קרוזייר לאחר פרישתו ממשחק. גובה הפרס היה 25,000 דולר, לתרומה למען שחקני הוקי קרח צעירים או לתרומה למען מטרה חינוכית אחרת, לפי בחירת הזוכה.

==הזוכים==
{| class="wikitable sortable"
! עונה !! שחקן !! מועדון !! אחוז הצלות
|-
| 1999/2000 || אד בלפור || דאלאס סטארס || 91.9
|-
| 2000/2001 || מרטי טרקו || דאלאס סטארס || 92.5
|-
| 2001/2002 || ג'וזה תאודור|| מונטריאול קנדיאנס || 93.1
|-
| 2002/2003 || מרטי טרקו || דאלאס סטארס || 93.2
|-
| 2003/2004 || דוויין רולוסון || מינסוטה ויילד || 93.3
|-
| 2004/2005 || colspan="3"|אין זוכה - העונה בוטלה בשל שביתה בליגה
|-
| 2005/2006 || כריסטובל הואה || מונטריאול קנדיאנס || 92.9
|-
| 2006/2007 || ניקלס בקסטרום || מינסוטה ויילד || 92.9
|}

קטגוריה:ארצות הברית: הוקי קרח
קטגוריה:קנדה: הוקי קרח
קטגוריה:תחרויות הוקי קרח
קטגוריה:NHL
רוז מאדר

רוז מאדר הוא ספר אימה של סטיבן קינג. הספר נכתב בשנת 1995.

== עלילה ==

הסיפור הוא על רוזי, אישה מוכה הבורחת מבעלה ונסחפת לתוך הרפתקאה בתוך תמונה בשם "רוז מאדר".

הסיפור מתחיל בכך שרוזי בורחת מבעלה, "השור הזועם", נורמן ומוצאת מחסה בבית מחסה לנשים מוכות. ככל שהזמן עובר, ביטחונה של רוזי חוזר אליה, היא עוברת לדירה חדשה משלה וכדי לחגוג, היא מחליטה לקנות תמונה. כאשר היא מגיעה אל בית העבוט, תמונה מסוימת מושכת את תשומת לבה, תמונה הנקראת על שמה, רוז מאדר. רוזי קונה את התמונה ובדרך מתאהבת בבנו הנאה של בעל החנות.

כעבור זמן מה, רוזי מגלה כי התמונה גדלה, ונחשפים בה יותר ויותר פרטים.
לילה אחד היא נכנסת לתוך התמונה, מצילה את תינוקה של האישה באדום מהפר הזועם והאישה מעניקה לה צמיד זהב כתמורה. בו זמנית נורמן שוקד ודולק אחר רוזי, ובסוף מגלה היכן היא מסתתרת. רוזי וחברה החדש נמלטים לתוך התמונה, ובפעם השנייה הורגים את הפר, הלא הוא לא אחר מאשר נורמן.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי סטיבן קינג
קטגוריה:ספרי אימה
קטגוריה:ספרי 1995
מרסל דליו

מרסל דַליוֹ (בצרפתית: Marcel Dalio; 17 ביולי 1900 – 20 בנובמבר 1983) היה שחקן יהודי-צרפתי.

==ביוגרפיה==

דליו נולד בשם ישראל משה בלאושילד (Blauschild) בפריז למהגרים יהודים מרומניה. בשנות ה-20 החל להופיע על במת הקברט והתיאטרון בפריז. בשנת 1933 התחיל לשחק בקולנוע. בשנת 1937 הופיע בסרט "פפה לה מוקו" (Pépé le Moko) של ז'וליאן דוביבייה (Duvivier), שנחשב לאחד ממבשרי הסרט האפל. בשנה זו הופיע גם ביצירת המופת של הבמאי ז'אן רנואר "האשליה הגדולה", ובשנת 1939 הופיע ביצירת מופת נוספת של רנואר: "חוקי המשחק". בתקופה זו נישא לשחקנית מדליין להבו, שהייתה אז בת 17, לאחר שהתגרש מאשתו הראשונה, שחקנית צרפתייה ממוצא רומני שכונתה ג'ני הולט.

בשנת 1940, עם נפילת צרפת לידי גרמניה הנאצית, נאלץ דליו לברוח בשל מוצאו היהודי. הגרמנים השתמשו בדמותו בפוסטרים אנטישמיים אשר הראו את דמות "היהודי הטיפוסי". דליו הגיע לליסבון, ושם המתין כחודשיים עד שקיבל ויזה לצ'ילה. כאשר הגיע למקסיקו הסתבר כי הוויזה שבה החזיק מזויפת. לבסוף קיבל דרכון קנדי זמני, שאיפשר לו להיכנס לארצות הברית. שני הוריו, שלא הצליחו להימלט, נספו בשואה.

בהוליווד לא הצליח דליו לשחזר את החשיבות שלה זכה בקולנוע הצרפתי. במהלך מלחמת העולם השנייה הופיע ב-19 תפקידים, רובם תפקידים זוטרים של אדם ממוצא צרפתי. סרטו הראשון היה קומדיה בשם "לילה אחד בליסבון" (1941), שבה שיחק לצד פרד מקמורי. בסרט שיחק דליו קונסיירז' במלון. במהלך שהותו בהוליווד קיבל תפקידים דומים.

זכור במיוחד תפקידו בסרט "קזבלנקה" משנת 1942, שבו שיחק קרופייה. בסצנה שבה הוא מופע סוגר הקפיטן ריינו (קלוד ריינס) את בית הקפה של ריק (המפרי בוגרט) בטענה כי מתקיימים בו אירועים לא חוקיים. בעודו מדבר, מגיע אליו דליו, האוחז בחבילה גדולה של כסף, ומוסר אותה לידיו כשהוא אומר "זכיותיך, אדוני". עבור התפקיד קיבל סכום של 667 דולר. אשתו, להבו, שיחקה לצידו את איבון, ידידתו של ריק. תפקידה של להבו דרש מספר צילומים נוספים לאחר סיום הסצינות בהן השתתף דליו. דליו ניצל את ההזדמנות והגיש כנגדה תביעת גירושים בלוס אנג'לס בטענה כי היא נטשה אותו. להבו המשיכה לאחר מכן בקריירת המשחק שלה באופן עצמאי. במהלך המלחמה המשיך להופיע בסרטים. בין היתר הופיע לצד בוגרט ב-1944 בגרסה הקולנועית לספר "להחזיק ולאבד".

לאחר המלחמה שב לצרפת, ועוד בשנת 1945 התחיל להופיע שם בסרטים. המשיך לשחק בהוליווד לצד חידוש הקריירה שלו באירופה. בין היתר הופיע בשנת 1951 בסרטו של דני קיי "בריביירה" וב-1953 בסרטה של מרילין מונרו "גברים מעדיפים בלונדיניות", ובשנת 1954 בסרט "סברינה" של בילי ויילדר. בשנת 1955 הופיע בתפקיד "קפיטן ריינו" (תפקידו של קלוד ריינס) בגרסה הטלוויזיונית ל"קזבלנקה". כן הופיע בהפקות רבות, הן מקומיות והן בהוליווד בשנות ה-50 ובשנות ה-60. ב-1963 הופיע בסרטו של ג'ון יוסטון"רשימתו של אדריאן מסנג'ר" וב-1966 בקומדיה "כיצד לגנוב מיליון". בין היתר הופיע במספר סדרות טלוויזיה מצליחות, כ"אלפרד היצ'קוק מציג" ו"פיטר גאן". סרטו ההוליוודי האחרון, לאחר קריירה ממושכת היה "מלכוד 22" בגרסתו של הבמאי מייק ניקולס. משנת 1970 התרכז בקולנוע הצרפתי, והופיע בסרטים רבים. הסרט הבולט בניהם סרטו של ז'ראר אורי, "הרפתקאותיו של רבי יעקב", שבו שיחק לצד לואי דה פינס, ויצא לאקרנים בשנת 1973. במהלך הקריירה שלו הופיע ביותר מ-150 סרטים. בשנת 1983 מת בפריז.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1900
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1983
המשטרה הבריטית (קבוצת כדורגל)

מועדון הכדורגל של המשטרה הבריטית (נקראה גם המשטרה הארצית) הייתה קבוצת כדורגל בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל והורכבה משוטרים מהמשטרה הבריטית. הקבוצה הוקמה ב-1928, שנת היווסדה של התאחדות לכדורגל, והיא אחת מהקבוצות המייסדות הוותיקות בארץ ישראל, כאשר היא הקבוצה שזכתה באליפות המאורגנת הראשונה בארץ ישראל לעונת 1931/1932. בנוסף היא מחזיקת הגביע באותה העונה ולמעשה הדאבליסטית הראשונה של הכדורגל בארץ ישראל. הקבוצה המשיכה לפעול לסירוגין עד שהתפרקה ב-1939 מעט לפני סיום המנדט הבריטי בארץ ישראל.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה ב-1928 והורכבה ברובה משוטרים בריטים ששירתו בארץ בימי המנדט הבריטי ממחוז ירושלים שחלקם גם היו שחקני כדורגל בקבוצות כדורגל מהליגה האנגלית הוותיקה. רוי ספייסר, המפקח הכללי של המשטרה בארץ שנכנס לתפקידו בעת הקמת הליגה והיה חובב כדורגל מושבע, נתן את ברכתו וחסותו למהלך הקמת הקבוצה וזכה לתמיכה מעמיתו פרסי ספייד שהיה מראשי ההתאחדות לכדורגל האנגלית. הקבוצה כללה את השחקנים: צ'ארלס צ'אקר, סידני ווב, סמיו פייט, גורדון סימונס ואימרי ששיחקו בעברם בקבוצות האנגליות: ברנלי, ליברפול, ארסנל ובולטון. מגרשה הביתי היה המגרש של מכבי חשמונאי ירושלים באזור שכונת הבוכרים ושכונת בית ישראל שבירושלים. צבע הקבוצה היה אדום-שחור.

הקבוצה השתתפה לראשונה בגביע הארצישראלי הראשון בארץ ישראל גביע העם 1928 והייתה האלופה ההיסטורית הראשונה שזכתה באליפות ארץ ישראל בשנת 1932, מתוכם היא הייתה הקבוצה הזרה היחידה (כל השאר קבוצות ישראליות). באותה שנה זכתה הקבוצה גם בגביע הארץ ישראלי והייתה הקבוצה הארצישראלית הראשונה שזוכה בדאבל; לאחר שמשחק גמר הגביע מול הפועל חיפה הופסק, הפועל חיפה נמצאה אשמה בפיצוץ המשחק, והגביע הועבר למשטרה הבריטית.

כבר ממשחקה הראשון ניתן היה לזהות את המקצוענות היחסית של שחקניה לעומת השחקנים החובבנים שהרכיבו את רוב הקבוצות האחרות, ובראשם הפועל ומכבי תל אביב ששיחקו גם הן בליגה זו.
בעונה שבה זכתה הקבוצה באליפות שיחקו בליגה הראשונה 9 קבוצות והקבוצה קיימה 15 משחקים, מתוכם ניצחה ב-12 משחקים, סיימה 3 בתיקו ולא הפסידה בשום משחק. יחס שעריה עמד על 18:62.

פעילות הקבוצה הופסקה לסירוגין בשל מבצעי המשטרה, כוח אדם ובעיות אחרות. בהתאם, הקבוצה השתתפה לסירוגין בליגה ובגביעים של ארץ ישראל, עד שנת 1939.
מאז נעלמה ממפת הכדורגל הארץ ישראלי.

== תארים ==
ליגת ארץ ישראל
* זכייה (1): 1931/1932

גביע ארץ ישראל
* זכייה (1): 1932

== ראו גם ==
* משטרת המנדט

==קישורים חיצוניים==
* אשר גולדברג, [http://www.football.org.il/magazine/?itemid=%7BE60E168A-E8EA-4081-B5C9-26370F65F45F%7D קבלו את האלופה הראשונה - המשטרה הבריטית ירושלים], באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 28 באפריל 2011

קטגוריה:קצרמר המנדט הבריטי
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בישראל
קטגוריה:משטרת המנדט
קטגוריה:היישוב: כדורגל
קטגוריה:היישוב: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1928
קטגוריה:קבוצות כדורגל שזכו באליפות ישראל לפני קום המדינה
משאלות

left
משאלות (באנגלית: Wishes) הוא מופע זיקוקים הנערך בפארק ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה וכן בפארק דיסנילנד שבפריז.

המופע נערך בממלכת הקסם מאז 9 באוקטובר 2003 והחליף את המופע פנטזיה בשמים שקדם לו. בפריז נפתח המופע לקהל ב-16 ביולי 2005. בהלואין ובחג המולד נערכות וריאציות מיוחדות של המופע הנקראות "משאלות הלואין" (HalloWishes) ו-"משאלות החג" (Holiday Wishes) בהתאמה.

==המופע בפלורידה==
===משאלות===
"הקריינים" המלווים את המופע הם ג'ימיני הצרצר והפיה הכחולה ונושא המופע הם דמויות דיסני - הטובות והרעות. מופע הזיקוקים מתרחש סביב טירת סינדרלה המוארת באור כחול עבור הדמויות הטובות ובאור אדום עבור הרעות.

במהלך המופע כל דמות דיסני מתארת את משאלותיה.

===משאלות הלואין===
מופע הלואין נקרא: "משאלות הלואין: רוחות רציניות צוחקות מפחידות בשמים" (Happy HalloWishes: A Grim Grinning Ghost Spooktacular in the Sky) נערך מדי שנה במהלך מסיבת ההלואין הלא כל כך מפחידה של מיקי. במהלך המופע נורים זיקוקים מכל רחבי הפארק והם מקיפים את המבקרים בו. המופע הוצג לראשונה בשנת 2005.

===משאלות החג===
מופע חג המולד הנקרא: "משאלות החג: חוגגים את רוח החג" (Holiday Wishes: Celebrate the Spirit of the Season ) נערך במהלך מסיבות חג המולד המאוד שמח של מיקי (בחודש דצמבר ונובמבר) וכולל בעיקר שירי חג המולד. במהלך המופע מועפים פתיתי שלג מלאכותי מגגות הרחוב הראשי של ארצות הברית.

המופע ב[[דיסניוורלד שבפלורידה]]

==פארק דיסנילנד שבפריז==
מופע משאלות מוצג מדי לילה גם בפארק דיסנילנד שבפריז. המופע הוצג בין ה-16 ביולי 2005 ועד ה-28 באוגוסט 2005 לרגל חגיגות ה-50 לדיסנילנד שבקליפורניה.
המופע צפוי להציג שוב בקיץ 2006.

המופע בדיסנילנד פריז נערך בתקציב נמוך יותר, אולם דווקא בשל התקציב נוצר מופע הנחשב טוב מזה המוצג בפלורידה. בשל קשיי השפה, מוקרנות הדמויות בלייזרים על גבי הטירה.

הבדל נוסף בין המופעים, שהעלילה שבפלורידה מסופרת על ידי ג'ימיני, בפריז מסופרת בחלקה באנגלית על ידי ג'ימיני ובחלקה בצרפתית על ידי הפיה הכחולה.

==קישורים חיצוניים==

* 

<br><br>

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:דיסני: מופעי זיקוקים
קטגוריה:דיסנילנד פריז
דברי ימי רומא

דברי ימי רומא (בגרמנית: Römische Geschichte) היא סדרת ספרי היסטוריה הדנה ברומא העתיקה ומהווה את יצירתו המפורסמת ביותר של תאודור מומזן. הסדרה יצאה לאור בארבעה כרכים, בשפה הגרמנית, בין השנים 1854–1885.
שלושת הכרכים הראשונים של הסדרה מתארים את ההיסטוריה הרומית מהימים הראשונים של ההגירה הלטינית לאיטליה ועד לתקופת שלטונו של יוליוס קיסר. הכרך הרביעי מציג חתך היסטורי נרחב המתאר את הפרובינקיות הרומיות בתקופת רומא הקיסרית, מימי קיסר ועד ימי דיוקלטיאנוס. מומזן התכוון לכתוב כרך חמישי שיתאר את ההיסטוריה הרומית מימי קיסר והלאה, אך כרך זה מעולם לא יצא לאור.

מומזן כתב את הטיוטה של הכרך הראשון בין השנים 1851–1853 והיא יצאה לאור ב-1854. העבודה על הטיוטה של החלק השני הסתיימה בשנת 1855, אולם בשל גודלה היא פוצלה לשני חלקים, שהראשון מהם יצא לאור בסוף 1855 והשני יצא לאור באביב של שנת 1856. הכרך האחרון בסדרה יצא לאור בשנת 1885.

"דברי ימי רומא" נחשבת לאחת היצירות הקלאסיות הגדולות שבתחום הכתיבה ההיסטורית ומומזן זכה בפרס נובל לספרות על יצירה זו בשנת 1902. בהודעה לעיתונות שפרסמה האקדמיה השוודית, נומקה זכייתו במילים הבאות:

==תרגום לעברית==
הספרים יצאו לאור בעברית לראשונה בהוצאת א' שטיבל בשנת תרצ"ה. מהדורה זאת כוללת למעשה רק את שלושת הכרכים הראשונים של מומזן. הסדרה תורגמה בידי צבי וויסלבסקי, דוד קלעי וצבי רודי, ונערכה בידי וויסלבסקי ופישל לחובר. מהדורה נוספת יצאה לאור בהוצאת מסדה בשנת תשכ"א-תשכ"ב. כחלק מההוצאה החדשה, נערך התרגום מחדש בידי אברהם שליט וחדוה בן-ישראל, ונוספו לשלושת הכרכים הראשונים גם הכרך הרביעי, "תקופת הקיסרים", שתורגם בידי עמנואל קופליביץ.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ספרי היסטוריה
אריק איידל

אריק איידל (באנגלית: Eric Idle; נולד ב-29 במרץ 1943) הוא שחקן, קומיקאי ובמאי קולנוע וטלוויזיה אנגלי. הוא עוסק גם בכתיבה ובהלחנה.
== חייו ==
איידל התפרסם בעיקר במסגרת מונטי פייתון, בה כיכב במספר רב של דמויות ועסק בכתיבה של מערכונים שונים. המערכונים שכתב מתאפיינים בטקסטים ארוכים מאוד, הנאמרים במהירות וברצף, אשר אותם היה אומר בעצמו בדרך כלל. איידל כתב והלחין רבים משירי מונטי פייתון, ביניהם את הלהיט מתוך הסרט בריאן כוכב עליון: Always look on the bright side of life, שאותו גם שר, בנוסף לשירים אחרים של החבורה. 

איידל היה חברו הקרוב של המוזיקאי ג'ורג' האריסון, יוצא להקת הביטלס. הקשר האישי ההדוק בין השניים אפשר את הפקתו של הסרט "בריאן כוכב עליון". כאשר פנה איידל להריסון וסיפר לו כי ה-BBC ביטלו את השתתפותם בהפקת הסרט, הסכים הריסון להשקיע את כל רכושו בסרט, ואף הקים לשם כך חברת הפקות עצמאית. לימים כינה איידל את הצעד של הריסון: "כרטיס הקולנוע היקר ביותר ששולם אי פעם". 

לאחר ההתפרקות של חבורת מונטי פייתון, הופיע איידל בסרטים שונים ובטלוויזיה, וגם דיבב בסרטים החרב הקסומה (את הדרקון דבון), ובשרק השלישי (את מרלין הקוסם).

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:מונטי פייתון
קטגוריה:קומיקאים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1943
טרי ג'ונס

טרנס גרהאם פארי ג'ונס (באנגלית: Terry Jones; 1 בפברואר 1942 – 21 בינואר 2020) היה שחקן, קומיקאי, במאי קולנוע וכותב ולשי.

ג'ונס נודע בעיקר בזכות שיוכו לחבורת מונטי פייתון. הוא השתתף בכל התוכניות של הקרקס המעופף של מונטי פייתון ובכל הסרטים של הקבוצה אותם גם ביים. ג'ונס עסק בכתיבה של חלק מהמערכונים יחד עם מייקל פיילין. יחד עם פיילין גם כתב כמה שירים ביניהם "שיר חוטב העצים".

לאחר פירוק מונטי פייתון הוא ביים ושיחק בסרט אריק הוויקינג שיצא בשנת 1983 ואף על פי שעריכתו לא נשלמה הסרט זכה להצלחה. ג'ונס ערך את הסרט מחדש, קיצר אותו והוציא אותו שנית אך הגרסה השנייה זכתה למעט תשומת לב. בשנת 1989 יצאה אל האקרנים גרסת עריכה שלישית של הסרט. העורך היה בנו של ג'ונס. הגרסה השלישית הייתה קצרה וקולחת יותר משתי הגרסאות הקודמות והיא זכתה להצלחה רבה יותר מקודמותיה ונחשבת לגרסה הרשמית של הסרט. מחבורת מונטי פייתון מופיע ב"אריק הוויקינג" גם ג'ון קליז.

טרי ג'ונס לא השתתף בסרטים רבים לאחר התפרקות מונטי פייתון. הוא כתב תסריטים למספר סרטי קולנוע ומאז תחילת שנות השמונים הוא עסק בעיקר בכתיבה.

ג'ונס הוציא לאור ספרים, ביניהם ספרי ילדים רבים. ב הוא עסק בכתיבה של מאמרים פוליטיים בעיתונים בריטיים. עיקר כתיבתו עסקה בהתנגדות למלחמה בעיראק.
בשנת 2015 אובחן ג'ונס כחולה באפאזיה (PPA), כתוצאה מכן איבד את יכולת הדיבור.

הוא נפטר ב-21 בינואר 2020.

==קישורים חיצוניים==

* 

* עידו רוזן, [https://web.archive.org/web/20180830185042/http://www.israelhayom.co.il/site/newsletter_article.php?id=26179&newsletter=25.01.2013 סרט חדש למונטי פייתון] - ריאיון עם טרי ג'ונס ומייקל פיילין בבכורת "סיפורו של שקרן", 25.1.13, ישראל היום
* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=16014 טרי ג'ונס: הלב של חבורת מונטי פייתון]: פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "גיבור תרבות" בהגשת יונתן גת, דוד גורביץ' ודן ערב

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מונטי פייתון
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ולשים
קטגוריה:קומיקאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1942
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020
מדלן לבו

מדלן לבו (בצרפתית: Madeleine Lebeau; 23 ביוני 1923 – 1 במאי 2016) הייתה שחקנית צרפתייה.

== ביוגרפיה ==
לבו נולדה בעיירה אנטוני בצרפת והחלה בקריירת משחק בסוף שנות ה-30. בשנת 1939 הופיעה בסרטה הראשון "נערות במצוקה" (Jeunes filles en détresse) של הבמאי גאורג וילהלם פבסט. היא נישאה לשחקן מרסל דליו, אשר היה ממוצא יהודי.

עם נפילת צרפת לידי הנאצים בשנת 1940, נאלצו דליו ולבו להימלט, בשל יהדותו של דליו, אשר הנאצים השתמשו בו כדוגמן שלא מרצונו בפוסטר אנטישמי המראה את דמות "היהודי הטיפוסי". לאחר תלאות רבות ונדודים דרך ליסבון, צ'ילה, מקסיקו וקנדה הגיעו לארצות הברית. בארצות הברית ניסתה לבו לקדם את קריירת המשחק שלה, ובשנת 1942 הופיעה בתפקיד איבון, ידידתו המקומית של ריק בליין (המפרי בוגרט) בסרט קזבלנקה. לאחר צילום הסרט עלו נישואיהם של דליו ולבו על שרטון, והם נפרדו, כשכל אחד מהם ממשיך בקריירת משחק משלו.

לאחר שחרור אירופה שבה לבו לצרפת, והמשיכה להופיע בסרטים צרפתיים ואירופים. בשנת 1963 הופיעה בתפקיד "שחקנית צרפתייה" בסרטו של פדריקו פליני "שמונה וחצי".

בשנת 1970 חדלה מלשחק. בשנת 1988 נישאה שוב לתסריטאי האיטלקי טוליו פינלי שעבד עם פליני על כמה מסרטיו.

לבו, שהייתה השחקנית האחרונה מהצוות של "קזבלנקה" שנותרה בחיים, הלכה לעולמה בספרד ב-1 במאי 2016.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1923
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1923
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2016
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2016
קורט בואה

קורט בואה (Curt Bois; 5 באפריל 1901 – 25 בדצמבר 1991) היה שחקן גרמני.

בואה נולד בברלין בשנת 1901, והתגלה כ"ילד פלא", ובהיותו בן 6 הופיע באופרטה. הופעתו הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1907. בבגרותו הופיע יותר בקברט ועל הבמה, במיוחד בתפקידים שדרשו לבוש ואיפור נשיים. בה בעת הופיע בסרטים אילמים. אריך קסטנר בזכרונותיו, התבטא כי בואה היה לדור ילידי 1901, אשר היו בני עשרים בעת האינפלציה הגדולה בגרמניה, מקור לנחמה, ומשווה אותו להרולד לויד.

סרטו המדבר הראשון, "השלומיאל" ("Der Schlemihl") משנת 1931) היה להצלחה, ובשנת 1932 ניסה את כוחו אף בבימוי.

עם עליית הנאציזם לשלטון, נאלץ לעזוב את גרמניה בשנת 1933. הנאצים השתמשו בקטעים שצולמו בהם מופיע בואה, לתעמולת זוועה אנטישמית בסרטים כגון "יהודים ללא מסיכה" "Juden Ohne Maske" (1937) ו"היהודי הנצחי" (1940), תוך שהם מציינים את הדרך המנוונת לטעמם בה הופיע בואה לבוש כאישה. הסרט "היהודי הנצחי" מראה את בואה בסצנה בה הוא לבוש כאישה, והקריינות קובעת כי - "Der Jude Curt Bois gefällt sich in einer besonders perversen Darstellung." (היהודי קורט בואה נהנה מתפקיד סוטה במיוחד), וזאת על מנת להראות כי "היהודי מתעניין באופן אינסטינקטיבי בכל מה שהוא בלתי נורמלי וסוטה, על מנת להפריע לחוש השיפוט הבריא של העם". לפי מקורות שונים לא היה בואה כלל יהודי כי אם הוגנוט.

בואה נדד בין פראג, וינה, לונדון ופריז עד שלבסוף הגיע לארצות הברית שם הופיע במהלך שנות ה-30 ושנות ה-40 על במת התיאטרון בניו יורק, כמו גם בתפקידים בסרטים הוליוודיים כגון "קזבלנקה" (1942), בו הופיע בתפקיד זעיר של כייס. בשנים אלו הופיע בארבעים ושלושה סרטים, עבור במאים כמייקל קורטיז, קינג וידור ומקס אופולס ("במלכודת").

בשנת 1950 שב בואה לגרמניה. בתחילה ניסה את מזלו כשחקן בגרמניה המזרחית, ושיחק בתיאטרונו של ברטולט ברכט, אך משראה כי אינו מקבל תפקידים הראויים לו לדעתו, עבר למערב ברלין, בשנת 1957 והמשיך בקריירת משחק משגשגת בקולנוע ובטלוויזיה הגרמנים. ב-1981 הופיע בסרט "הספינה מלאה" שעסק בסירובם של השווייצרים לקלוט פליטים יהודים בעת השואה. בסרטו האחרון, "מלאכים בשמי ברלין" של הבמאי וים ונדרס, שיחק דמות של משורר זקן, הומר, הנודד בפוטסדאמר פלאץ. הסרט צולם בשנת 1987, בדיוק שמונים שנה לאחר תחילת קריירת המשחק של בואה. ספר השיאים של גינס ציין קריירה זו כקריירת המשחק הארוכה ביותר בקולנוע. בשנת 1991 מת בברלין.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.dartmouth.edu/~germ43/resources/biographies/bois-c.html ביוגרפיה קצרה באנגלית]
* [http://www.cyranos.ch/smbois-e.htm ביוגרפיה ופילמוגרפיה באנגלית]
* [https://web.archive.org/web/20060615204124/http://www.holocaust-history.org/der-ewige-jude/stills.shtml אתר המראה צילומי סטילס מן הסרט "היהודי הנצחי". בין הצילומים תמונתו של בואה בלבוש אישה. אזהרה - קשה לצפייה.]
* 

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:שחקני ראינוע
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:ברלין: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1991
רכבת ההפתעות

רכבת ההפתעות (מתוך פתיח התוכנית)
רכבת ההפתעות היא רצועה יומית לילדים ששודרה בטלוויזיה החינוכית ב-1982 ולאחר מכן שוב בין השנים 1986-1993 ועוד עונה נוספת ב-1997. הרצועה הכילה בעיקר סדרות אנימציה קצרות מחו"ל - בעיקר מארצות מזרח אירופה.

בפתיח התוכנית המקורי, הופיעו דמויות מתוכה, בהן "שאפי שאפו", "פלטיאל", "הכלב הקטן" ועוד. מאוחר יותר שונה הפתיח, נעשה לצבעוני יותר ואף נוסף לו שיר בעוד שהדמויות הוחלפו.
את שיר הפתיחה של הפתיח השני כתבה לאה נאור, הלחין עוזי חיטמן וביצע אלי גורנשטיין.

== סדרות בולטות ששודרו ברצועה ==
* הדוד טוביה הטוב (Tip en Tap)
* נחשון (Archibald le Magi-chien)
* בלשצר (Balthazar le Mille-Pattes)
* ביל ובול (Boule et Bill)
* קוטי הקטר (Ivor the Engine)
* פינגו (Pingu)
* שאפי שאפו (Chapi Chapo)
* אליחדק וחבריו (Edward and Friends)
* מר שמח וחבריו (Mr.Men)
* המלך רולו (King Rollo)
* הכלב זיק (Towser)
* בוסקו (Bosco)
* קיקי קוואק קוואק / גיגי גע-גע (Will Quack Quack)
* תניני התנין (Christopher Crocodile)
* פלונסטרס / פלסטינוטס (Die Plastinots/The Plonsters)
* אביגדור, לץ, וכל השאר (The Perishers)
* תל אפונים (The Poddington Peas)
* גיל וגילה (Gil et Julie)
* טושטוש (Roobarb)
* דוריס (Doris the Cat)
* הכלב הקטן (Balanel si Miaunel)
* הסבתא של טל (Gran)
* טיפו (Tifou)
* גוסטוס (Madame Gusto's Circus) 
* קוקושאקר (cocoshaker)
* דובי דב (Rasmus Klump)
* תפודי וניקי (Bangers and Mash)
* הרפתקאות פינפין (Călătorile lui Pin-Pin)
* ידידינו (Pet Clips)
* עכברי על מאדים
* ברני הכלב (Barney)
* אורלי וניר (Topsy and Tim)
* דב הובלות
* יוני ילד הקרקס (Joonas)
* נטלי / תלתלית (Naftaline)
* הדוור הקטן
* החפרפרת (Krtek)
* פילפילון (Bump the Elephant)
* אברא קדברא (Touli le gardien des rêves)
* קיסמון הקוסם
* הכלב בומיל (Der Hund Bohumil)
* פורמוסקופ (Formoscope)
* פאטוגרף (Patchograf)
* הבית של ויקי
* חוות האצבעות
* השלישייה (Les Triples)
* נטע
* קיפודי מספר (Émilie)
* בממלכת גוואקמוני
* הרפתקאותיו של דובון
* דור ודורון
* יוסי
* הלווייתן וחבריו
* הרפתקאות במצולות
* הכלב הקטן דיג

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:סדרות הנפשה
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה לילדים
ג'ק וורנר

ג'ק וורנר (באנגלית: Jack Warner; 2 באוגוסט 1892 – 9 בספטמבר 1978) היה מפיק יהודי-אמריקאי, ממקימי אולפני האחים וורנר.

==ביוגרפיה==
וורנר נולד כ"יעקב לאונרד וורנר" בעיר לונדון, בחבל אונטריו שבקנדה, הצעיר מבין 12 ילדיהם של זוג המהגרים יהודים פולנים, בנימין וונסל (שלאחר שהיגר לאמריקה שינה את השם לוורנר), ופרל-לאה לבית איכלבאום.

המשפחה נכנסה בשנת 1905 לעסקי הסרט האילם, כאשר וורנר ואחיו הבוגרים הארי, אלברט וסם רכשו חברת הפצה. בשנת 1912 החלו האחים בהפקת סרטים ובשנת 1917 ייסדו את אולפני האחים וורנר.

במשך שנים ניסו ג'ק וסם וורנר למצוא טכנולוגיה שתאפשר יצירת סרט מדבר. בשנת 1925 הם הפיקו את הסרט המדבר הראשון, "זמר הג'אז", בכיכובו של אל ג'ולסון. האולפנים שלהם שמרו על מעמד בכורה בהוליווד לצד אולפנים כ"MGM", כשהם שומרים על בלעדיות לפי "שיטת האולפנים" או "שיטת הכוכבים" על כוכבים כהמפרי בוגרט ובטי דייוויס.

בשנת 1950 ביצע ג'ק וורנר השתלטות על האולפנים כששכנע את אחיו למכור את המניות שלהם ובסתר קנה את המניות.

בשנת 1936 נישא וורנר לאן בויאר, אמה של השחקנית ג'וי פייג' מנישואיה הקודמים לשחקן הסרט האילם דון אלוארדו. נישואים אלו נמשכו 42 שנים עד מותו של וורנר.

וורנר שירת בצבא האמריקני במלחמת העולם השנייה והגיע לדרגת לוטננט קולונל.

וורנר הפיק שלושה סרטים אשר זכו בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר: "חייו של אמיל זולא" (1937), "קזבלנקה" (1942) ו"גבירתי הנאווה" (1964), עליו קיבל אישית את הפרס.

הקריירה של וורנר ארכה כ-45 שנה, שיא של זמן ביחס לאילי קולנוע אחרים.

לאורך הקריירה שלו, הוא נתפס כדמות מסתורית ומרובת סתירות. למרות שהיה רפובליקני מובהק, וורנר עודד הפקות שקידמו את תוכנית הניו-דיל של הנשיא הדמוקרטי פרנקלין דלאנו רוזוולט. הוא התנגד לפשיזם אירופאי ומתח ביקורת על גרמניה הנאצית גם לפני מעורבותה של אמריקה במלחמת העולם השנייה. התנגד לקומוניזם, אחרי המלחמה. בעת המקארתיזם, וורנר מסר מרצונו שמות של אנשי קולנוע שנחשדו בנטיות קומוניסטיות. למרות הדימוי הציבורי השנוי במחלוקת שלו, הוא נשאר בעל כוח בתעשיית הקולנוע עד לפרישתו בשנות ה-70 המוקדמות.

לקראת סוף שנת 1973 נראו סימנים של בלבול אצל ג'ק. זמן קצר לאחר מכן הלך לאיבוד בתוך הבניין של החברה. מאורעות אלו הביאו אותו לפרישה. בשנת 1974, סבל משבץ שהותיר אותו עיוור ומוחלש. במהלך השנים הבאות, הוא איבד בהדרגה את היכולת לדבר. לבסוף, ב-13 באוגוסט 1978 אושפז בבית החולים, שם מת מדלקת בלב ב-9 בספטמבר כשהוא בן 86 שנים. טקס ההלוויה נערך בבית הכנסת שבו רבים מבני המשפחה היו חברים. הוא נקבר בבית הקברות בית שלום במזרח לוס אנג'לס.

הוא השאיר אחריו הון של 15,000,000 דולר, אשר אותם הוריש לאלמנתו, אן. חלק קטן מההון (200,000 דולר) הלכו לבנו המנוכר, ג'ק ג'וניור.

== ראו גם ==
* הארי וורנר
* אלברט וורנר
* סם וורנר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
ג'ק
קטגוריה:מייסדי האקדמיה האמריקאית לקולנוע
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: מפעל חיים
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:יהודים קנדים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
ג'ון קונסטבל

ג'ון קונסטבל (באנגלית: John Constable; ) היה צייר בריטי. ידוע בעיקר בשל עבודות הנוף שצייר, בהן מופיעים נופים אשר סבבו את מקום מגוריו. "אני חייב לצייר את המקומות הסובבים אותי באופן הטוב ביותר", כתב לידידו ג'ון פישר בשנת 1821, "ציור הוא מילה נרדפת לרגשות".

== ביוגרפיה ==
ג'ון קונסטבל נולד באיסט ברגהולט, כפר על גדות הנהר סטור במחוז סאפוק שבאנגליה. אביו היה טוחן וסוחר תבואה מצליח, וג'ון עבד בעסקי אביו אחרי שסיים את לימודיו. אולם, הוא הגיע לידי הכרה שאין לו כל עניין בעסקים, וב-1797 החל ללמוד ציור באקדמיה המלכותית לאמנויות בתמיכתו הכספית של אביו. תערוכת הציורים הראשונה שלו התקיימה ב-1802, ובה הציג את ציורו הנודע "עמק דדהאם". ב-1811 התאהב במריה ביקנל, נערה מקומית שאביה היה פרקליט בעל מהלכים בחוגי בית המלוכה הבריטי. מר ביקנל סירב להשיא את בתו לג'ון קונסטבל עד 1816, כאשר אביו של קונסטבל נפטר והוא זכה בירושה. מריה ילדה לג'ון שבעה ילדים, אך נפטרה ב-1829 כתוצאה משחפת, מאורע שהשאיר את רישומו על הצייר למשך שארית חייו.

קונסטבל הושפע במיוחד מציירי הנוף קלוד לורן הצרפתי ויאקוב רויסדאל ההולנדי. אף על פי שמכר באנגליה 20 ציורים בלבד במשך כל ימי חייו, זכו ציוריו להערכה רבה בצרפת, וציורו "עגלת החציר" הוצג בתערוכת הציורים בפריז ב-1824. אחרי שזכה להצלחה בצרפת התקבל בגיל 52 כחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות (היכן שלמד) בלונדון ב-1829 . הצייר הצרפתי דלקרואה ואסכולת הציור של ברביזון בצרפת הלכו בעקבותיו של קונסטבל ויצאו לצייר בחיק הטבע. הציירים האימפרסיוניסטים הצרפתים עשו שימוש בטכניקה של קונסטבל במיוחד במה שנוגע להשפעת שינויי האור בציורי נוף.

== ציורים חשובים ==
שדה תירס, 1826
* עמק דדהאם 1802
* הסוס הלבן 1819
* עגלת החציר 1821
* שדה תבואה 1826

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1776
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1837
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
ס.ז. סאקאל

ס.ז. סאקאל
ס.ז. סאקאל היה כינויו של אויגן גרו סאקאל (בהונגרית בשמו המקורי:Gärtner Sándor מכינויו: Gerő Jenő או Szőke Szakáll, בודפשט, 2 בפברואר 1884 - לוס אנג'לס, 12 בפברואר 1955), שחקן יהודי-הונגרי אשר הצליח בהוליווד בתפקידי משנה קומיים. ס.ז. סאקאל היה גיסו של לאסלו קרדוש (במאי סרטים).

== חייו ==
סאקאל נולד בבודפשט, ובתחילת דרכו הבימתית כינה עצמו "סוקה סאקאל" (ובהונגרית Szőke Szakáll) כלומר "זָקָן בלונדיני" ומכאן כינויו "ס.ז.". הוא זכה להצלחה בקומדיות מוזיקליות בתחילת ימי הסרט המדבר הגרמני, אך עליית הנאצים לשלטון, בשנת 1933 הביאה לעזיבתו: בתחילה לאוסטריה ולאחר מכן להונגריה ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה להוליווד.

בהוליווד שיחק לרוב בתפקידי משנה קומיים, שנשענו על מבטאו ההונגרי הבולט, ומראהו הכבד והדובי (הוא זכה לכינוי "Cuddles" מעין "חיבוקי"). סאקאל הופיע בסרטים רבים, ביניהם זכור תפקיד המלצר בסרט "קזבלנקה" (1942) ובסרט עושה הנפלאות (1945) עם דני קיי. ב-1948 שיחק בסרט "רומן בלב ים" לצידה של דוריס דיי, איתה שיחק גם בסרט "תה לשניים" (1950). סרטו האחרון היה "הנסיך הסטודנט (1954)"

בשנת 1955 מת מהתקף לב בהוליווד. סאקאל היה נשוי פעמיים. לאחר שהתאלמן בשנת 1918 נישא בשנית בשנת 1920, ונישואים אלו החזיקו מעמד עד מותו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הונגרים
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה 1944)
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1955
יאקטי סאקס

"יאקטי סאקס" (באנגלית: Yakety Sax) הוא שמה של יצירה מ-1963 אשר הופצה על תקליט, ונכתבה על ידי הסקסופוניסט בוטס רנדולף . ביצירה נעשה שימוש גם כשיר הנושא של תוכנית הטלוויזיה "המופע של בני היל", ולכן יש המכירים אותה כ"המוזיקה של בני היל".

ביצירה נעשה שימוש רחב של היצירה בהומור באינטרנט כסופראימפוזיציה של דבר מה שאינו משעשע, ומדי פעם גם צילומים מקבריים (אשר לעיתים הואצו - כהשראה מתוכניתו של בני היל). שימוש זה יכול להוכיח את האכסיומה על היצירה, שגורסת כי "יאקטי סקס יכולה לגרום לכל דבר להיראות משעשע".

בהקשר ישראלי, יצירה זו בביצוע הגיטריסט צ'ט אטקינס שימשה כאות הפתיחה של סדרת הלימוד הקצרה (שלושה פרקים) באנגלית "השריף מגבעות הוליווד" (The Sheriff Of Hollywood Hills) משנת 1974 בהפקת הטלוויזיה הלימודית. לביצוע זה ניתן השם "Yakety Axe".

== קישורים חיצוניים ==
צ'אק דיקסון

צ'אק דיקסון (באנגלית: Charles "Chuck" Dixon; נולד ב-1954) הוא כותב קומיקס הידוע בעיקר בכתיבת סדרת באטמן בשנות ה-90.

== ראשית חיים ==
דיקסון נולד במערב פילדלפיה, פנסילבניה, וקרא קומיקסים מכל הז'אנרים. הוא סיים את לימודיו ב-"Upper Darby High School"

== קריירה ==
=== 1980 ===
עבודת הקומיקס הראשונה של צ'אק דיקסון הייתה כתיבת הקומיקס "Evangeline" עבור "קומיקו קומיקס".

עורך הקומיקס, לארי האמה, שכר אותו לכתוב העתקי גיבוי למגזין "Savage Sword of Conan" של Marvel Comics. הוא כתב תחת השם "צ'ארלס דיקסון".

==מיצירותיו==
===קרוסג'ן קומיקס===
* Crux
* El Cazador

===דארק הורס קומיקס===
* Superman vs. Aliens 2: God War

===DC קומיקס===
* Batgirl
* Batman
* Batman: Bane
* Batman: GCPD
* Birds of Prey
* Catwoman v1
* Detective Comics
* Green Arrow v2
* Joker: Devil's Advocate
* Nightwing
* Robin
* Robin limited series
* Robin II limited series
* Robin III limited series
* Robin: Year One
* Batgirl: Year One

===אקליפס קומיקס===
* Airboy

===מארוול קומיקס===
* Alien Legion
* Conan The Savage
* Conan The Usurper
* Doctor Doom
* Doom: The Emperor Returns
* Lawdog
* The 'Nam
* Moon Knight
* Marvel Knights
* The Punisher
* Punisher War Journal
* Punisher War Zone

===ווילדסטורם קומיקס===
* Team 7
* Team Zero

==פרסים==
העבודה שלו הקנתה לו הערכה רבה בקהילת הקומיקס העולמית, כולל מועמדות לכותב הקומיקס הטוב ביותר בשנים: 1997, 1998, 1999, 2000.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:באטמן
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
דוכסות בורגונדיה

[[שלט אצולה של דוכסות בורגונדיה]]
[[פיליפ השני דוכס בורגונדיה]]
דוכסות בורגונדיה (בצרפתית: Duché de Bourgogne) היא דוכסות היסטורית שנוסדה ב-888, כאשר אודו מלך צרפת הסמיך את רישאר רוזן אוטן לאחד את רוזנויות סנס, אוסר וטרואה תחת שלטונו. רישאר, שהיה אציל פיאודלי בעל אחוזות רבות, זכה בתואר מרקיז, תואר שאחר כך הפך לדוכס. איחודן של רוזנויות אלה נבע מן הצורך לארגן מערכת הגנה מקיפה נגד הנורמנים שתקפו את פריז וחבלי ארץ סמוכים אליה.

ב-1361 מת פיליפ הראשון דה רובר, דוכס בורגונדיה כשהוא בן 15 שנה בלבד כתוצאה מהידבקות במגפה. ב-1363 ז'אן השני, מלך צרפת מסר דוכסות זו לבנו פיליפ שמשל בשם פיליפ השני "האמיץ". באמצעות קשרי נישואין ודיפלומטיה הצליח פיליפ השני להרחיב את גבולותיה של דוכסות בורגונדיה. כאשר מת ב-1404, דוכסות בורגונדיה שלטה ברוזנות אינו (כיום פרובינציה במחוז ולוניה בדרום בלגיה), בפלנדריה, ארטואה (בצפון צרפת) ופראנש-קונטה (במזרח צרפת).

לעמדתה של דוכסות בורגונדיה נודעה חשיבות רבה במלחמת מאה השנים בין צרפת ואנגליה. היריבות בין דוכסי בורגונדיה לבין בית המלוכה הצרפתי איפשרה לאנגליה להשתלט על צרפת. ב-1415 הנרי החמישי מלך אנגליה פלש לצרפת עם צבאו, בעוד שז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה לא השתתף בהגנה על ממלכת צרפת. ב-1430, כוחותיו של פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה תפסו את ז'אן ד'ארק שנמכרה לאנגלים והועלתה על המוקד ב-1431.

כשמת פיליפ השלישי ב-1467, הגיעה בורגונדיה לשיא עוצמתה, כדוכסות שהשתוותה במעמדה לממלכות מערב אירופה. 1477 נהרג בנו, שארל הראשון, דוכס בורגונדיה, בקרב על העיר נאנסי, שהייתה בירת דוכסות לורן. לואי האחד עשר, מלך צרפת השתלט על דוכסות בורגונדיה. מארי מבורגונדיה, בתו של שארל הראשון, נישאה למקסימיליאן הראשון, ארכידוכס אוסטריה, ונחלותיה של בורגונדיה בפלנדריה ובארצות השפלה עברו לידי בית הבסבורג. כך הקיץ הקץ על דוכסות בורגונדיה שהתקיימה 589 שנה.

==ראו גם==
*ארצות השפלה הבורגונדיות

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בורגונדיה
קטגוריה:הולנד: היסטוריה
קטגוריה:בלגיה: היסטוריה
קטגוריה:דוכסויות
בורגונדיה
זינה הרמן

זינה הרמן (28 באפריל 1914 – 21 בינואר 2013) הייתה דיפלומטית ישראלית וחברת הכנסת מטעם המערך.
במהלך כהונתה כיו"ר המועצה המנהלת של יוניצ"ף, בשנת 1965, קיבלה בשמו את פרס נובל לשלום.

== ביוגרפיה ==
הרמן נולדה בלונדון, אנגליה למשפחת שטרן. למדה כלכלה ויחסים בינלאומיים בבית הספר לכלכלה של לונדון. בזמן הלימודים שימשה ראש תא הסטודנטים הלא-ציוניים, אולם הכירה את אבא אבן ואברהם הרמן שהיו סטודנטים ופעילים ציונים. הרמן באותה התקופה לא הייתה ציונית, אולם המפגש עם אברהם הרמן, שלימים נישאה לו, ועליית הנאצים לשלטון הביאו לשינוי בעמדותיה.
בשנת 1935 סיימה את לימודיה והחלה לעבוד בתחום השיווק בחברת יונילוור.
עם החמרת מצב היהודים באירופה בסוף שנות ה-30 החליטה להצטרף למאמץ לסיוע לפליטים ומצאה משרה באגודה היהודית להגנת נערות ונשים. במקביל עלה אברהם הרמן לארץ ישראל ומצא משרה בסוכנות היהודית, שמטעמה נשלח לדרום אפריקה. הרמן הציע לשטרן נישואין ובעקבות הסכמתה יצאה לדרום אפריקה, שם נישאו השניים בינואר 1940.
לאחר הנישואים הגיעו השניים לארץ ישראל דרך מצרים בתחילת שנת 1940.
בארץ ישראל החלה הרמן לעבוד בוועד הקהילה היהודית בירושלים ובהמשך התקדמה לנהל את מחלקת הילדים של שירות הסעד בעיריית ירושלים בשנים 1943–1949 עבדה במחלקת ההסברה של עליית הנוער והייתה העוזרת האישית של הנריטה סאלד.

עם קום המדינה מונתה לחברה במשלחת ישראל לאו"ם, תפקיד בו שימשה עד שנת 1955 ובסיומו מונתה לנציגת מדינת ישראל ביוניצ"ף. כיושבת ראש יונצ"ף הוזמנה לקבל בשם הארגון ב-1965 את פרס נובל לשלום. בשנים 1956–1957 שימשה סגנית מנהל הלשכה לסיוע טכני במשרד ראש-הממשלה, ובשנים 1957–1959 מנהלת המחלקה למוסדות בינלאומיים במשרד החוץ.

בסוף 1968 מונתה למנהלת המרכז לדמוגרפיה, שמטרתו הייתה לעודד את הילודה בישראל.

לבקשתה של גולדה מאיר, שמה של הרמן צורף לרשימת המועמדים לכנסת ועל פי שולמית אלוני דחק אותה למקום לא ריאלי. בשנים 1969–1974 כיהנה כחברת הכנסת השביעית מטעם סיעת המערך. הייתה חברה בוועדת החינוך ובוועדת השירותים הציבוריים.

לאורך השנים פעלה במסגרת ארגונים בינלאומיים בנושאי רווחה, זכויות אדם ומעמד האישה.

הייתה נשואה לשגריר ישראל בארצות הברית ונשיא האוניברסיטה העברית, אברהם הרמן. לשניים שלושה ילדים משותפים:
חברת הכנסת ונשיאת הקרן החדשה לישראל לשעבר, פרופ' נעמי חזן. פרופ' דוד הרמן פרופסור לחינוך, לשעבר מנכ"ל הרשות המשותפת לחינוך יהודי ציוני של ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית, וכיום ראש חבר היועצים של ההיברו יוניון קולג' בירושלים. וד"ר אילנה הרמן-בוהם. אברהם הרמן נפטר ב-1992.

זינה הרמן נפטרה ב-21 בינואר 2013, בת 98 הייתה במותה. היא הובאה לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* נעמי חזן, 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיפלומטיות ישראליות
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות אנגליה
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:בוגרות בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:בוגרי בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:עולות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עובדות משרד החוץ
קטגוריה:עובדי משרד ראש הממשלה
קטגוריה:חברות הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:עובדות סוציאליות ישראליות
קטגוריה:עובדים סוציאליים ישראלים
קטגוריה:יוניסף-ישראל:אישים
קטגוריה:יו"רים ונשיאי יוניסף
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
קרל מנגר (מתמטיקאי)

קרל מנגר (בגרמנית: Karl Menger; ) היה מתמטיקאי אמריקני יליד-אוסטריה, בעל תחומי עניין מרובים, חבר החוג הווינאי.

== חייו ==
קרל מנגר נולד בווינה ב-1902, כבנו-מחוץ-לנישואין של הכלכלן האוסטרי קרל מנגר. כמתמטיקאי עסק באלגברה, בעקומות, בתורת הממדים ובגאומטריה. כמו כן תרם לתורת המשחקים ולמדעי החברה. מנגר, שהחל בלימודי פיזיקה, עבר למתמטיקה בעידודו של האנס האן, ובהמשך, תחת הנחייתו, קיבל תואר דוקטור ב-1924 באוניברסיטת וינה. שנה אחר כך הזמין אותו בראואר ללמד באוניברסיטת אמסטרדם. כעבור שנתיים חזר לווינה, למשרת ראש החוג לגאומטריה, וב-1928 מונה לפרופסור. ב-1938, עקב השתנות האקלים הפוליטי (האנשלוס) התפטר ממשרתו והיגר לארצות הברית. עד 1946 היה פרופסור באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה ובין 1946 ל-1972 במכון הטכנולוגי של אילינוי בשיקגו.

תרומתו הידועה ביותר היא ספוג מנגר (הנקרא לפעמים "ספוג שרפינסקי"), שהוא גרסה תלת־ממדית של שטיח שרפינסקי וקשור גם לקבוצת קנטור.

יחד עם ארתור קיילי נחשב מנגר לאחד ממייסדי גאומטריית המרחקים, כיוון שניסח פורמלית את המושגים זווית ועקמומיות במונחים פיזיקליים כמותיים הניתנים למדידה, כלומר בערכים של מרחק. ביטויים אלו נקראים הדטרמיננטה של קיילי ומנגר. 

בשנת 1927 גילה וניסח מנגר משפט מתורת הגרפים הקרוי על שמו: עבור גרף סופי, המספר המקסימלי של מסלולים זרים בין שני צמתים זהה למספר המינימלי של קשתות שיש להסיר בכדי לנתק את הגרף. משפט זה מוכלל על ידי משפט זרימה מקסימלית - חתך מינימלי.
איור מחשב של [[ספוג מנגר]]
בשנות ה-20 היה מנגר חבר בחוג הווינאי, ומשתתף פעיל בדיוניו שעסקו בפילוסופיה מדעית ובמדעי החברה. ניסיונותיו לפעול במתכונת החוג בארצות הברית לא צלחו.

מנגר בן ה-83 נפטר בהיילנד פארק, באילינוי שבארצות הברית, בשנת 1985.

== ראו גם ==

* אברהם ולד – תלמידו הנודע שמנגר הבן אף ליווה במהלך הדוקטורט של ולד

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.math.iit.edu/Menger/menger.html ביוגרפיה] מקיפה באתר המכון הטכנולוגי של אילינוי
* 

קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:מתמטיקאים אוסטרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של אילינוי
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
זינובי יונוביץ' טיומקין

ד"ר זינובי יונוביץ' טיומקין (ברוסית: Зино́вий Ио́нович Тёмкин; 1865 – 1942), רופא יהודי-רוסי ואחד ממייסדי המפלגה הרוויזיוניסטית. אחיו של ולדימיר (זאב) טיומקין ואביו של המלחין דימיטרי טיומקין.

טיומקין היה גם עיתונאי, וככזה היה חבר במערכת העיתון הרוויזיוניסטי "ראזסוויט" בין השנים 1924–1933. כיהן כיו"ר הצה"ר (הציונים הרוויזיוניסטים) בצרפת בין השנים 1925–1935 והיה חבר הנהלת ההסתדרות הציונית החדשה בין השנים 1935–1938.

קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:סגל ראזסווייט
קטגוריה:עיתונאים יהודים צרפתים
קטגוריה:רופאים יהודים רוסים
קטגוריה:ילידי 1865

קטגוריה:נפטרים ב-1942
בוסטרופידון

כתיבת בוסטרופידון ב[[כתובת הפורום (אחת הכתובות הלטיניות העתיקות ביותר)]]

בּוּסטרוֹפֵידוֹן (בעברית: "חריש השור") היא שיטת כתיבה אשר שימשה בעיקר בכתבי יד עתיקים, בה נכתבות השורות תוך שינוי כיוון הכתיבה והאותיות בכל שורה. מקור השם בשפה היוונית - βοῦς (בּוּס - "שור") +  στροφή (סטרופה - "לפנות") או "הליכת השור" - והוא מתייחס לכך שהכתיבה נעשית בצורה המזכירה את כיוון ההליכה של שור החורש בשדה.

טקסט הכתוב בשיטה זו

שפות עתיקות רבות במזרח התיכון הקדום נכתבו בוסטרופידון. ביוונית ניתן למצוא כתיבה מסוג זה בעיקר בכתבים עתיקים או ארכאיים - השימוש בשיטה זו הלך ופחת לאורך התקופה ההלניסטית. בכתובת הפורום - אחת הכתובות הלטיניות העתיקות ביותר - כתוב הטקסט בבוסטרופידון, אך אינו סימטרי - השורות 1,3,5,7,9,11,12,14,16 נכתבו מימין לשמאל, שורות 2,4,6,8,10,13,15 נכתבו משמאל לימין, וכן כתובות השורות 8,9 ו-16 הפוך (תחתית-מעלה).

כתובות בוסטרופידון נמצאו גם באי הפסחא: כל שורה שנייה נכתבה בהיפוך של 180 מעלות במקום בכתב ראי. שפת הרונגו-רונגו אשר בה נכתבו לא פוענחה מעולם.

סוג כתיבה זה הוא מוטיב חוזר בספר "כימים אחדים" של מאיר שלו.

לעיתים נעשה שימוש אנלוגי בביטוי "בוסטרופידון" בתחומים אחרים על מנת לתאר תנועה חוזרת ונשנית מסוג זה.

==ראו גם==

* כתב ראי
* כתב

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:כתב
מלטף ומשקר

"מלטף ומשקר" הוא אלבום הבכורה של הזמר עברי לידר שיצא לאור בדצמבר 1997. השירים "מרי לנצח", "אף אחד משנינו", "לאונרדו", "כמה כוכב" ו"תמיד אהבה" יצאו כתקליטי שדרים ברדיו והפכו ללהיטים זמן-מה לפני יציאת האלבום, שהוקדמה עקב הביקוש וההתעניינות הגוברת. תוך שלושה חודשים הגיע האלבום למעמד זהב ומאוחר יותר למעמד פלטינה.

ב-5 באפריל 2024 הושקה גרסת LP של האלבום. אלבום זה מהווה לראשון בדיסקוגרפיה של לידר שנמכר בפורמט הנ"ל. השקת התקליט נערכה בחנות התקליטים האוזן השלישית בתל אביב, בה נערכה הופעה חינמית של לידר, ובתומה חתם על תקליטים שנרכשו על ידי הקהל<ref></ref>.

== רשימת רצועות ==

== משתתפים באלבום ==
*שירה, פסנתר וקלידים: עברי לידר
*הפקה מוזיקלית, טכנאי הקלטה, גיטרות, קלידים, קולות, מיקס תכנותים ועריכה דיגיטלית: יועד נבו
*ייעוץ אומנותי: יהודה עדר
*עיבודים: יועד נבו, עברי לידר
*תופים: גלעד שמואלי
*גיטרה בס: גולן זוסקוביץ
*גיטרות נוספות: עמית גולדנבג
*קלידים נוספים: אדם גורליצקי
*כלי הקשה: טל עמירן
*מפיקה: תמי סטמרי
*הפקה בפועל: אורלי אביטל, קרן שני
*צילומים: שרון דרעי
*סטיילינג: אביטל דרעי
*איפור: תמר פלג
*עיצוב גרפי: "קונספט" סטודיו

== קישורים חיצוניים ==

* רום אטיק, [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=17262 מרי לנצח - עברי לידר], בפודקאסט "שיר אחד", 25 במאי 2020

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1997
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
קטגוריה:אלבומי עברי לידר
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומים בעברית
קמיאנסקה

קמיאנסקה (באוקראינית: Кам'янське, ברוסית: Каменское) היא עיר באוקראינה במחוז דניפרופטרובסק.

העיר משמשת כנמל על נהר הדנייפר. אוכלוסיית העיר: 267 אלף תושבים (2001). משמשת כמרכז התעשייה הכבדה באוקראינה. בעיר נמצאים בתי חרושת לעיבוד מתכות, בעיקר ייצור פלדה ויצקת מברזל ופחם.

==היסטוריה==
נוסדה בשנת 1750. ב-1887 דרך העיר נבנתה מסילת ברזל ובית חרושת לעיבוד מתכות. בשנת 1896 נספרו בעיר 18 אלף תושבים. בשנת 1913 נספרו 40407 תושבים, ביניהם 24475 אוקראינים, רוסים, בלרוסים, 14175 פולנים, 1220 יהודים.

בשנת 1906 נולד בעיר ליאוניד ברז'נייב. בשנת 1936 שונה שם העיר לדניפרודזרז'ינסק (באוקראינית: Дніпродзержинськ, ברוסית: Днепродзержинск), על שם פליקס דזרז'ינסקי, מייסד צ'קה (המשטרה החשאית של ברית המועצות).

בשנת 1964 נבנתה ליד העיר תחנת כוח שהציפה שטחים נרחבים על הדנייפר. בנייתה גם הביאה לעיר פועלים מכל ברית המועצות שברובם התיישבו בעיר והביאו איתם את מנהגיהם המיוחדים.

ב-1996 ירדה רכבת קלה מהפסים וגרמה למותם של עשרות אנשים. התאונה השפיעה רבות על השימוש ברכבות קלות באזורים הררים.

בשנת 2016 הוחזר לעיר שמה הקודם בעקבות חוק שקיבלה הראדה העליונה של אוקראינה לביטול שמות על שם מנהיגים ואירועים קומוניסטיים.

==הקהילה היהודית==

כיום משמש כשליח חב<nowiki></nowiki>ד בעיר הרב לוי יצחק סטמבלר.

== ערים תאומות ==
לקמיאנסקה שש ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז דניפרופטרובסק: ערים
קטגוריה:אוקראינה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1750
גזרת חפ"ן

גזרת חפ"ן (חסרי פ' הפועל נ) היא גזרת פעלים השייכת לשפות השמיות.

גזרה זאת היא מגזרות החסרים, גזרות בהן אחת מאותיות השורש נופלת כתוצאה מהיותה חסרת תנועה, או מנוקדת בשווא נח. בגזרה זו נמצאים הפעלים שפ' הפועל שלהם היא נו"ן. בפעלים שבגזרה זו מתרחשות תופעות לשוניות כמו הידמות מלאה והתלכדות עיצורים. ניתן לזהות פעלים בגזרה זאת לפי הכפלת העיצור או הדגש חזק שעשוי להעיד על היעלמות הנו"ן. צורת המקור (שם הפועל) של פעלים בגזרה זו כוללת את הנו"ן, אשר אינה נשמטת בצורה זו (לדוגמה: לנסע ולא לסע), אולם יש גם מקרים ללא נ' וללא דגש בעי"ן הפועל כמו "לגעת" (שורש נ.ג.ע.). ישנם שורשים בהם פ' הפועל נ' אינה נופלת (כלומר הם נוטים על דרך השלמים), כמו נ.ש.מ. (לנשום), נ.ח.ת. (לנחות) וכדומה.

התופעה מתבטאת לדוגמה במילה "הִצִּיל", שהיא בעלת שורש נ.צ.ל בבניין הפעיל: *הִנְצִיל->*הִצְצִיל->הִצִּיל.

הנו"ן נופלת במקרים הבאים:

# בניין קל: עתיד - יִסַּע, ציווי - סַע.
# בניין נפעל: עבר - נִצַּל, הווה - נִצָּל.
# בניין הפעיל: עבר - הִצִּיל, הווה - מַצִּיל, עתיד - יַצִּיל, ציווי - הַצֵּל, צורת מקור - לְהַצִּיל.
# בניין הופעל : עבר - הֻצַּל, הווה - מֻצָּל, עתיד - יֻצַּל.
בבניינים הכבדים (פיעל, פוּעל והתפעל), הגזרה נוטה על דרך השלמים, מאחר שפ' הפועל בהם לעולם לא מנוקדת בשווא נח.

הגזרה ותופעותיה קיימות גם באוגריתית.<ref>לוח UT 123 שו' 15–16: "נדר ידר", ומשמעותו "נדר יִדּוֹר" עם היעלמות ה-נ' השורשית בפועל "ידֹר".</ref>
;יוצאי דופן
* השורש ל.ק.ח מתנהג כפועל מגזרת חפ"ן אף על פי שפ"א הפועל שלו היא למ"ד, למשל "תִּקַּח". קיימת סברה כי בשורש זה פ"א הפועל ל' נופלת, כאנלוגיה לפ' הפועל נ' בשורש נ.ת.נ. (שני שורשים המהווים הפכים סמנטיים).
*בעברית ישראלית לעיתים "מוחזרת" פ' הפועל נ' של השורש נ.ג.ש לפעלים ולשמות, ליצירת מילים חדשות כמו "הִנגיש", "הנגשה" ו"מֻנְגָּש" לצד "הִגִּיש", "הַגָּשָה" ו" מֻגָּש" המוטות כרגיל בגזרת חפ"ן. דוגמאות נוספות הן הַנְצָלָה (מהמילה נָצִיל) והַנְבָּטָה (מהמילה נֶבֶט).

== ראו גם ==
* גזרה (דקדוק)

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=GSa66DImkf8 סרטון הסבר] של המרכז לטכנולוגיה חינוכית באתר יוטיוב.

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גזרות בעברית
מידה משותפת

במתמטיקה, קיומה של מידה משותפת היא תכונה המאפשרת להשוות בין שני קטעים, שני מספרים או שני מבנים מופשטים (כמו חבורות או מודולים). 

קיומה של מידה משותפת בין הקטעים <math>a</math> ו-<math>b</math> פירושו שקיים קטע <math>z</math> (ממשי), כך שגם <math>a</math> וגם <math>b</math> ניתנים להרכבה ממספר שלם של עותקים של <math>z</math>. במילים אחרות, היחס בין אורכי הקטעים הוא מספר רציונלי. המונח מופיע לראשונה בספר "יסודות" של אוקלידס. 
באופן דומה, שני מספרים ממשיים הם בעלי מידה משותפת אם היחס ביניהם הוא רציונלי. הקטעים <math>a</math> ו-<math>b</math> הם בעלי מידה משותפת (כקטעים) אם ורק אם האורכים שלהם בעלי מידה משותפת (כמספרים).

לשאלת המידה המשותפת חשיבות מסוימת עבור פונקציות מחזוריות: אם <math>a</math> ו-<math>b</math> הם מחזורים של אותה פונקציה, אז ניתן להסביר את שניהם באמצעות מחזור אחד, קטן יותר, בדיוק כאשר הם בעלי מידה משותפת.

קיומם של מספרים אי רציונליים מוכיח כי ישנם קטעים חסרי מידה משותפת. למשל, במשולש ישר-זווית ושווה-שוקיים, אין מידה משותפת לניצב וליתר, משום שלפי משפט פיתגורס היחס ביניהם הוא <math>\sqrt{2}</math>, ומספר זה אינו רציונלי.

== מידה משותפת באלגברה מופשטת ==

בתורת החבורות, לשתי תת חבורות <math>G_1,G_2</math> של חבורה <math>G</math> יש מידה משותפת (באנגלית: commensurable) אם לחיתוך <math>G_1\cap G_2</math> יש אינדקס סופי בכל אחת מהן. זוהי הכללה של המושג המקביל למספרים ממשיים, משום שהמספרים <math>a</math> ו-<math>b</math> הם בעלי מידה משותפת אם ורק אם תת-החבורות <math>\{na: n\in \mathbb{Z}\}</math> ו-<math>\{nb: n\in \mathbb{Z}\}</math> של שדה המספרים הממשיים (כחבורה חיבורית) הן בעלות מידה משותפת. מקיומה של מידה משותפת נובע שהחבורות הן דמוי-איזומורפיות (יש להן תת-חבורות מאינדקס סופי שהן איזומורפיות זו לזו), אבל באופן כללי ההפך אינו נכון. לחבורות נוצרות סופית בעלות מדה משותפת יש גרפי קיילי קוואזי-איזומטריים (אבל יש חבורות קוואזי-איזומטריות שאינן בעלות מדה משותפת). ראו קוואזי-איזומטריה של חבורות להשלכות של תכונה זו.

הגדרה דומה תקפה עבור תת-מודולים: <math>M_1,M_2</math> הם בעלי מידה משותפת אם לחיתוך <math>M_1\cap M_2</math> יש אינדקס סופי בכל אחד מהם. למשל, אם R הוא חוג דדקינד, אז כל שני תת-מודולים מדרגה מקסימלית של המודול החופשי <math>R^n</math> הם בעלי מידה משותפת.

שני מרחבים טופולוגיים, בעלי אותו מרחב כיסוי אוניברסלי, הם בעלי מידה משותפת אם יש להם מרחב כיסוי משותף, בעל אינדקס סופי מעל כל אחד מהם. אם החבורה <math>G</math> פועלת על מרחב פשוט קשר <math>X</math>, ו-<math>G_1,G_2</math> הן תת-חבורות, אז מרחבי המנה <math>X/G_1</math> ו-<math>X/G_2</math> בעלי מידה משותפת אם ורק אם <math>G_1</math> בעלת מידה משותפת עם תת-חבורה צמודה ל-<math>G_2</math>. בהקשרים גאומטריים, נקראת לפעמים תכונה זו "מידה משותפת", אף-על-פי שהיא חלשה יותר מקיום מידה משותפת במובן הקודם בין תת-החבורות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מושגים במתמטיקה
קטגוריה:תורת החבורות
בנדטו מרצ'לו

בנדטו מרצ'לו
בנדטו מרצ'לו (באיטלקית: Benedetto Marcello; 31 ביולי או 1 באוגוסט 1686 - 24 ביולי 1739) היה מלחין איטלקי.

== חייו ==
מרצ'לו נולד למשפחת אצולה ונציאנית (בחיבוריו הוא מתואר לעיתים קרובות כ"פטריציו ונטו"), ואף כי היה תלמיד של אנטוניו לוטי ופרנצ'סקו גספאריני, אביו ייעד אותו ללימודי משפטים. בשנת 1711 היה חבר במועצת הארבעים (בממשלה המרכזית של ונציה), ובשנת 1730 התמנה לפרובידוטורה (מושל מחוז) בפולה, עיר לחוף הים האדריאטי (כיום בקרואטיה). כיון שבריאותו נפגעה מן האקלים במחוז איסטריה, פרש אחרי שמונה שנים מתפקידו, עבר לברשה ושם נפטר ממחלת השחפת. 

מרצ'לו זכור ביותר ביצירתו "אסטרו פואטיקו-ארמוניקו" (ונציה, 1734–1727), עיבוד מוזיקלי לקולות ובאסו קונטינואו (לעיתים בתוספת כלי סולו) של חמישים מזמורי התהילים הראשונים, בתרגום מחורז לאיטלקית של ג'וסטיניאני. צ'ארלס אוויסון התפעל מהם, ויחד עם ג'ון גארת התאים להם מילים אנגליות (לונדון 1757). כמה מובאות משם אפשר למצוא ב"תולדות המוזיקה" של ג'ון הוקינס. בכמה מקנטטות אלו מצוטטים מזמורים יהודיים בעברית מבתי הכנסת של ונציה, ומהווים מקור רב ערך לחוקרי המוזיקה היהודית בזמננו. 

יצירותיו האחרות הן בעיקר קנטטות, חלקן לקול אחד וחלקן לכמה קולות; בספריית הקונסרבטואר של בריסל יש כמה כרכים מעניינים של קנטטות קאמריות שחיבר למען פילגשו. הוא חיבר אמנם אופרה, La Fede riconosciuta בויצ'נצה בשנת 1702, אך לא נטה חיבה לסוג זה של מוזיקה ואת דעותיו על מצב הדרמה המוזיקלית בימיו ביטא בעלון הסאטירי "תיאטרו אלה מודה", שיצא בעילום שם בוונציה בשנת 1720. יצירה קטנה זו, שזכתה להדפסות חוזרות תכופות, היא לא רק משעשעת מאוד, אלא גם רבת ערך כתרומה לתולדות האופרה.

בנדטו היה אחיו של אלסנדרו מרצ'לו, גם הוא מלחין.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cpdl.org/wiki/index.php/Benedetto_Marcello מלחניו של מרצ'לו], תווים וקטעי שמע
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:איטלקים שנפטרו משחפת
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1686
קטגוריה:נפטרים ב-1739