OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חוק קולון

חוק קולון קובע כי מטענים דומים, בין אם חיוביים או שליליים, דוחים זה את זה. מטענים הפוכים, כלומר שלילי וחיובי, מושכים זה את זה. בכל המקרים גודל הכוחות הפועלים על שני המטענים זהה.
חוק קוּלוֹן (בצרפתית: Loi de Coulomb) הוא חוק פיזיקלי בסיסי בתחום האלקטרוסטטיקה, אשר נקרא על-שם הפיזיקאי הצרפתי שארל-אוגוסטן דה קולון שגילה אותו בשנות ה-80 של המאה ה-18. החוק קובע כי גודלו של הכוח החשמלי (דחייה או משיכה) בין שני גופים נקודתיים טעונים חשמלית פרופורציונלי ישירות למכפלת המטענים של הגופים ולהופכי ריבוע המרחק ביניהם. הניסוח הפורמלי הוא: 

: <math>|F|=K\frac {\left| q_1 q_2 \right|}{r^2}</math>

כאשר -

*<math>\ F</math> הוא גודל הכוח הפועל בקו ישר בין המטענים.
*<math>\ q_1</math> הוא גודל המטען החשמלי הראשון.
*<math>\ q_2</math> הוא גודל המטען החשמלי השני.
*<math>\ r</math> הוא המרחק בין שני המטענים.
*<math>\ K</math> הוא יחס קבוע, המכונה קבוע קולון. כמו כן: <math>k=\frac{1}{4\pi\varepsilon_0}</math>, כאשר <math>\ \varepsilon_0</math> נקרא קבוע דיאלקטריות הריק. 

אם אחד המטענים חיובי והאחר שלילי, הכוח יגרום למשיכה בין המטענים. כאשר סימני המטענים זהים, הכוח יגרום לדחייה.

==יחידות מידה==
ערכו של קבוע קולון תלוי במערכת היחידות בה עובדים.

במערכת SI:
*קבוע קולון: <math>\ \frac{H}{m}</math> או <math>\ \frac{m}{F}</math> או <math>\ k\approx 8.99\cdot10^9 \frac{N\cdot m^2}{C^2}</math>.
*דיאלקטריות הריק: <math>\ \varepsilon_0\approx 8.85\cdot10^{-12}\frac{C^2}{N\cdot m^2}</math>.

במערכת cgs:
* יחידת המטען, סטט-קולון (הנקראת גם "esu" או "פרנקלין"), מוגדרת כך שגודלו של קבוע קולון יהיה שווה בדיוק ל-1. לכן, <math>\ \varepsilon_0=\frac{1}{4\pi}</math>.

==תחום דיוק==
הניסוח המתואר כאן מדויק אך ורק כאשר שני הגופים במנוחה, ונשאר נכון למדי כשמהירותם איטית. כאשר הגופים מאיצים, כוחות מגנטיים נוצרים ומשנים את הכוח הפועל. כאשר התנועה מהירה ביותר, השדה החשמלי עצמו ישתנה, כפי שמתואר בתורת היחסות של איינשטיין.

ברוב המקרים כוח המשיכה זניח מאוד, אך למרות זאת, בגלל שלחלקיקים אלו יש מסה - ההשפעה אינה אפסית ויש להתחשב בה לעיתים.

==ראו גם==
* חשמל
* חוק ביו-סבר
* שדה חשמלי

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=GMnsZuEE_m8 Electromagnetism - Electrostatic Force] - סרטון הסבר על אלקטרוסטטיקה וחוק קולון 

קולון
איתות

איתות הוא אוסף שיטות להעברת הודעות למרחק באמצעות אותות מסוגים שונים, חזותיים או אחרים.
איתות בדגלים

צורות האיתות המוקדמות ביותר היו ויזואליות: סימני עשן לאיתות בשעות היום ומדורות לאיתות בשעות הלילה. צורת איתות מוקדמת נוספת הייתה קולית: איתות באמצעות תופים שקולם נשמע למרחוק. ברור כי בשיטות איתות אלה, ישנה מגבלה כבדה על כמות המידע שניתן להעביר, ולמעשה ניתן להעביר רק מספר מוגבל של מסרים שסוכמו מראש בין הצדדים. מגבלה נוספת היא מרחק: בשיטות הוויזואליות הללו, כמו גם בשיטת דגלי הקוד הבינלאומי, ששימשה אוניות בים ופותחה רק במאה ה-18, ניתן למסור הודעה רק ליעד הנמצא במרחק ראייה, ובשיטות הקוליות ניתן למסור הודעה רק ליעד הנמצא במרחק שמיעה. בעיה זו נעקפה על ידי שימוש ב"שידור חוזר" של האות, כלומר, התחנה שקיבלה את האות אותתה גם היא, וכך תחנות מרוחקות יותר יכלו לקבל את האות גם הן. על ידי שימוש במספר רב של תחנות ממסר, ניתן היה לשדר את האות למרחקים ארוכים מאוד.

בשיטה זו היו מעבירים הודעות על קידוש החודש לבבל. השימוש במשואות מתועד ב. בתקופת בית שני השתמשו במשואות כדי לציין את קידוש החודש העברי, שנקבע על ידי הסנהדרין בירושלים, לכל חלקי הארץ ומחוצה לה (עד בבל). המשואות היו מודלקות על ראשי הרים שהיו נראים זה לזה. אחד מהם למשל הוא הר סרטבה.

ההתקדמות המשמעותית הראשונה מאיתות יבשתי בעזרת סימני עשן ומדורות הייתה בסוף המאה ה-18, כשהציגו קלוד שאפה ואחיו בצרפת את מנגנון הסמפור, שנחשב למנגנון הטלגרף הראשון.

ההתקדמות הבאה הייתה המצאת הטלגרף החשמלי בידי סמואל מורס, ולאחר מכן פיתוח קוד מורס (1838). בסוף המאה ה-19 הוצג הטלגרף האלחוטי בידי ניקולה טסלה ואחרים.

כיום כמעט שלא נעשה שימוש במערכות איתות שונות, אם כי מערכת איתות הדגלים הימית וקוד מורס עדיין נמצאים בשימוש באופן רשמי, לצורכי חירום. תחנת האיתות הימי בנמל חיפה, למשל, נסגרה בשנות התשעים של המאה ה-20. עם זאת, מערכות האיתות השונות היוו את הבסיס לתקשורת הרדיו המאוחרת יותר, ולמערכות התקשורת המודרניות, ובהן האינטרנט.

==ראו גם==
*טלגרפיה
*תקשורת

==קישורים חיצוניים==
* 

*
קטגוריה:שיטות תקשורת
קטגוריה:שדאות
עמק הבכא (יוסף הכהן)

עמק הבכא הוא ספר מהמאה ה-16 העוסק בהיסטוריה של עם ישראל. הספר נכתב בידי ההיסטוריון ר' יוסף הכהן הרופא (1496–1575) והופיע בשנת מותו, ה'של"ה, בג'נובה שבאיטליה.

הספר מתאר את קורות העם היהודי ותלאותיו מחורבן בית שני ועד לימיו של המחבר.

בהקדמה לספרו כותב ר' יוסף הכהן הרופא:

רבים מיהודי איטליה נהגו לקרוא בספר זה בצום תשעה באב ור' יוסף כותב על כך בשיר שחיבר: "מי הוא האיש האכזרי שלא יבכה בראות ספרי / שלא יישום ולא ישאף, כשדי יהיה או איש מצרי / לכן יום נשרף מקדשי יקראנו כל איש עברי / כי עבור עמק הבכא יאות לו אז יום תמרורי".

== לקריאה נוספת ==
* יוסף הכהן, ספר דברי הימים למלכי צרפת ובית אוטומאן, ערך, ההדיר ופירש ראובן בונפיל, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2020
* ראובן בונפיל, חיי יוסף: רומן היסטורי, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2020
* יוסף הכהן, [https://hebrewbooks.org/46696 ספר עמק הבכא], ערך, ההדיר ופירש ראובן בונפיל, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2020.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
*יום העיון [https://www.youtube.com/watch?v=I1fiz6P0dsI "היסטוריה, סיפור ומציאות" היסטוריה, סיפור ומציאות לרגל צאת ספריו של פרופ' ראובן בונפיל על יוסף הכהן], יוטיוב

קטגוריה:ספרי היסטוריה של עם ישראל
קטגוריה:ספרות יהודית של ימי הביניים
ניז'ר (נהר)

ניז'ר הוא הנהר השלישי בגודלו מבין נהרות יבשת אפריקה, אחרי הנילוס ונהר קונגו, ואורכו 4,167 ק"מ. הניז'ר מתחיל את זרימתו ברמות גינאה (Hauts plateaux de Guinée), במרחק של 250 ק"מ מהאוקיינוס האטלנטי. הוא זורם צפונית-מזרחית לאורך אלפי קילומטרים עד שהוא מגיע למרכז מאלי. שם ערוצו נוטה ופונה לכיוון דרום-מזרח, עובר בניז'ר ובגבולה עם בנין, וזורם בניגריה עד שנשפך אל מפרץ גינאה. במקום שפכו לאוקיינוס, יוצר הניז'ר דלתה עצומה בשטח של כ-25,000 קמ"ר, המכוסה ביצות וחורשות סבוכות של עצי מנגרוב.

בשנת 2023 התרחש אסון טביעת הספינה בנהר ניז'ר בו נהרגו מעל ל-100 אנשים.
==ראו גם==
* הפארק הלאומי W

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בנין: גאוגרפיה
קטגוריה:גינאה: גאוגרפיה
קטגוריה:מאלי: גאוגרפיה
קטגוריה:ניגריה: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:נהרות אפריקה הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
נהר ניז'ר
קטגוריה:ניז'ר: גאוגרפיה
בולבוליים

[[בולבול אדום שת]]
בולבוליים (שם מדעי: Pycnonotidae) הם משפחה של ציפורי שיר. מקור השם בערבית, ופירושו "זמיר" – ואכן הבולבוליים נודעים בשירתם.

== מאפיינים ==
לבולבוליים גודל בינוני. הקטנים שבהם בגודל דרור הבית, והגדולים מגיעים עד גודל קיכלי. אורך גופם נע בין 14 ל-28 ס"מ. כנפיהם קצרות יחסית ומעוגלות, לעומת זנבם שהוא ארוך ומסתיים בקו ישר או קדוד מעט. נוצות גופם ארוכות, רכות וצמריות, במיוחד בגב, ומכאל שמם המדעי, שמשמעותו "גב צפוף". צווארם קצר ובעל כיסוי נוצות דליל, וכשהבולבול מותח צווארו מתגלה אזור קירח בין העורף לנוצות השכם. הצבע השולט בנוצות הבולבוליים הוא ירוק-זית, או צהוב-חום, אך ישנם מספר מינים בעלי צבעים בולטים. הרגליים חלשות וקטנות, והבולבוליים כמעט שאינם נמצאים על הקרקע, אלא רק על צמחים. מקורם קצר וחזק, ובזוויותיו (חיבוריו עם הראש) מעין זיפים קשים.

שני הזוויגים דומים, כאשר אצל חלק מהמינים הזכר גדול יותר. במהלך השנה אין הבדלים בניצוי, שלא כמו דרור הבית שמשנה את הופעתו פעמיים בשנה.

במשפחת הבולבוליים 19 סוגים, הנפוץ מביניהם הוא הסוג בולבול Pycnonotus, וכ-121 מינים. הבולבוליים נפוצים באפריקה, באסיה הטרופית, וגם בישראל יש מין אחד, בנוסף למין המזדמן בולבול לבן לחיים Pycnonotus leucotis.

למין הנפוץ בישראל, בולבול צהוב-שת יש תת-שת צהוב; למינים אחרים יש תת-שת בצבעים שונים. לחלק מהמינים ציצת-כרבולת בולטת.

הבולבוליים ניזונים בעיקר מפירות ומחרקים.

רוב מיני הבולבוליים הם ציפורים יציבות (שאינן נודדות), אבל מחוץ לעונת הרבייה הן משוטטות בקבוצות.

הקן דמוי סלסילה ומראהו מרושל. הביצים מוכתמות בשלל דגמים המשתנים ממין למין. הגוזלים בוקעים עירומים וסומים.

==סוגי הבולבוליים==
*בולבול (Pycnonotus)
*Spizixos
*סוג ומין יחיד Tricholestes criniger
*סוג ומין יחיד Setornis criniger
*Alophoixus
*Iole
*Hemixos
*Ixos
*Hypsipetes
*סוג ומין יחיד בולבול זהוב (Calyptocichla serinus)
*Phyllastrephus
*סוג ומין יחיד Andropadus importunus
*Criniger
*סוג ומין יחיד Thescelocichla leucopleura
*Chlorocichla
*סוג ומין יחיד בולבול מנוקד (Ixonotus guttatus)
*Baeopogon
*Bleda

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
Ochraceous Bulbul - Thailand S4E5380 (16864471590).jpg
Light-vented Bulbul (Pycnonotus sinensis) (7184486586).jpg
Yellow browed bulbul.jpg
Pycnonotus flavescens - Kaeng Krachan.jpg
Pycnonotus cafer -near Ajanta Caves, Maharashtra, India-8.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
בולבול

[[בולבול צהוב-שת בטורקיה.]]
בֻּלְבּוּל (שם מדעי: Pycnonotus) הוא סוג של ציפור שיר ממשפחת הבולבוליים החיים באפריקה, דרום אסיה ודרום-מזרח אסיה אך חלקם הופצו לאזורים נוספים.

מקור השם בולבול מערבית, שם הוא משמש באותה הוראה ומקור שמו במלה הערבית ל"בועה" ומקור מים; משם הגיע אל הפרסית והטורקית במשמעות "זמיר" - ואכן הבולבול נודע בשירתו היפה. בסוג זה כ-40 מינים.

==תיאור==
הבולבולים חיים בלהקות קטנות ונמצאים יחדיו במשך רוב שעות היום. הם ניזונים בעיקר מחרקים, מפירות ומעלים.

הנקבה בונה את קִנה בתוך סבך הצמחייה, ושם היא מטילה כ-3 ביצים בצבע סגלגל. גוזליה בוקעים עיוורים וללא נוצות.

בישראל נפוץ מאוד המין בולבול צהוב-שת (הקרוי גם בולבול ממושקף) ומזדמן לעיתים המין בולבול לבן-לחיים. מספירה שנערכה בינואר 2024 עולה שהבולבול צהוב-השת היא הציפור השישית הנפוצה בישראל<ref></ref>.

==מינים==
* Pycnonotus simplex
* Pycnonotus plumosus
* בולבול אדום-עיניים (Pycnonotus brunneus)
* Pycnonotus zeylanicus
* Pycnonotus pseudosimplex
* Pycnonotus cinereifrons
* Pycnonotus luteolus
* Pycnonotus blanfordi
* Pycnonotus conradi
* Pycnonotus finlaysoni
* Pycnonotus flavescens
* Pycnonotus snouckaerti
* Pycnonotus bimaculatus
* Pycnonotus leucops
* Pycnonotus xantholaemus
* Pycnonotus penicillatus
* Pycnonotus xanthorrhous
* Pycnonotus sinensis
* Pycnonotus taivanus
* בולבול אדום-שפם (Pycnonotus jocosus)
* Pycnonotus goiavier
* בולבול אדום שת (Pycnonotus cafer)
* Pycnonotus aurigaster
* Pycnonotus leucotis
* בולבול לבן-לחיים (Pycnonotus leucogenys)
* בולבול צהוב-שת (Pycnonotus xanthopygos)
* Pycnonotus nigricans
* בולבול אפריקאי (Pycnonotus barbatus)
* Pycnonotus dodsoni
* Pycnonotus somaliensis
* Pycnonotus tricolor
* Pycnonotus capensis

על מינים נוספים ישנה מחלוקת על שיוכם לסוג והם הועברו לסוגים אחרים.

== לקריאה נוספת ==
* עזריה אלון (עורך), החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 6 בעריכת עוזי פז, הוצאת החברה להגנת הטבע ומשרד הביטחון, 1986.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.yardbirds.org.il/show_bird/11 בּוּלבּוּל צהוב-שת], המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר הבית
* ד"ר נח רוטרי, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=1047&kwd=327 בולבול], הספרייה הווירטואלית של מטח
* [http://www.birds.org.il/842-he/Birding-Israel.aspx בולבול באתר הצפרות הישראלי]
* [http://www.edu-negev.gov.il/bs/hofim/limor/bulbul.htm בולבול באתר משרד החינוך תקשוב דרום]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1826
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך בויה
קטגוריה:בולבוליים
איאיידו

השתחוות לחרב, אחד מטקסי האיאיידו
איאיידו (居合道 iaidō) היא אמנות לחימה יפנית מודרנית (גנדאי בודו) המבוססת על אמנויות הלחימה העתיקות (קוריו) איאייג'וטסו (居合術 iaijutsu), ובאטוג'וטסו (抜刀術 battōjutsu). אמנות זו עוסקת בשליפת הקטאנה, שיסוף היריב, והחזרתה של הקאטנה לנדן, בתנועה זורמת אחת. בימינו, העוסקים באיאיידו משתמשים, בדרך כלל, באיאייטו (חרב קהה המשמשת לאימונים) ולא בשינקן (חרב חדה במיוחד), לפחות בשלבי הלימוד הראשונים.

הדגש באמנות לחימה זו הוא על שליפת החרב ולמעבר להתקפה במהירות המרבית. מצבי ההתחלה יכולים להיות מעמידות קרביות או מתנוחות ישיבה ועמידה רגילות. העוסקים באיאיידו צריכים לצפות למתקפת פתע בכל רגע, והיכולת להגיב במהירות מכל תנוחה יום-יומית נחשבה לחיונית.

הטנשין שודן קאטורי שינטו ריו כלל בתוכנית הלימודים שלו איאייג'וצו כבר במאה ה-15 ובתי ספר שהוקדשו רק לשליפת החרב הופיעו במהלך המאה ה-16 או בתחילת המאה ה-17. רוב בתי הספר המודרניים רואים בסמוראי האיאשיזאקי ז'ינוסקה מינאמוטו נו שיגנובו (1546–1621) את מייסד האיאיידו. מעט מאוד ידוע על חייו, ויש חוקרים הטוענים שהוא לא היה קיים כדמות היסטורית כלל. שני בתי-הספר הגדולים לאיאיידו כיום, מוסו שינדן ריו (Muso Shinden Ryu) ומוסו ג'יקידן איישין ריו (Muso Jikiden Eishin Ryu), טוענים לשושלת שהתחילה מהיישיזאקי.

בדרך כלל, איאיידו משמעותו אמנות הלחימה לשיפור עצמי הנלמדת ב-AJKF (All Japan Kendo Federation) והתאחדויות איאיידו אחרות, לעומת טכניקות לחימה עתיקות יותר, הנלמדות בקוריו (koryu), והנקראות איאייג'וצו. את המילה "איאיידו" קבע נקאיאמה האקודו בתחילת המאה ה-20. לפניו השתמשו בשמות אחרים, כגון "באטו" (battō), "באטוג'וצו" (battōjutsu) ו"סאיאה נו אוצ'י" (saya no uchi).

החלק החשוב באיאיידו, הנקרא לפעמים "החיים של האיאיידו", הוא ה"נוקיצוקה" (nukitsuke). זוהי טכניקת שליפה מהירה מאוד, שבה הנדן נמשך לאחור במקביל לשליפת החרב ממנו. בעזרתה ניתן להגיע למצב של התקפה בשיסוף במהירות.

==ראו גם==
* חרב יפנית

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.ikbf.co.il/ העמותה הישראלית לקנדו ובודו]
*[https://web.archive.org/web/20141008124436/http://www.kendo-fik.org/english-page/english-top-page.html All Japan Kendo Federation] אתר רשמי של התאחדות הקנדו העולמית
* 
* 

קטגוריה:אמנויות לחימה יפניות
קטגוריה:חרבות
קטגוריה:אמצעי לחימה יפניים מסורתיים
בז

הגדול במיני הבזים - [[בז ארקטי.]]
[[בז צוקים.]]
[[בז ניו זילנדי.]]
[[בז ערבות.]]
[[בז אמור.]]
בז (שם מדעי: Falco) הוא סוג של עוף דורס בעל מספר המינים הרב ביותר במשפחת הבזיים. הבז ידוע כעוף טורף מהיר ביותר שמתמחה בציד של עופות אחרים.

== מאפיינים ==
הבז הוא עוף דורס בינוני בגודלו. כנפיו ארוכות וחדות, המקור חזק, בלסת העליונה בליטה דמוית שן ובמקביל לה, פגימה בלסת התחתונה, הנחיריים מעוגלים עם פגימה באמצעיתם.

הבז הוא המהיר מבין העופות הדורסים, הוא תופס את טרפו באוויר או על פני הקרקע לאחר שארב לו תוך כדי ריחוף באוויר. הוא מסוגל להגיע למהירות של 320 קמ"ש ובכך הוא בעל החיים המהיר ביותר שתועד. כמו כן הבז מסוגל להגיע לכוח G גבוה ממטוס קרב, עד 25G.

הבז ניזון מטרף חי בלבד. המינים הקטנים ניזונים בעיקר מחרקים, והגדולים מעופות ויונקים עד לגודל של תרנגול, אווז או אף ארנבת.

לבז דו-צורתיות זוויגית בגודל ובצבע והנקבות גדולות יותר מהזכרים ויכולות להתמודד עם טרף גדול יותר. שני בני הזוג הם מונוגמיים ונשארים נאמנים זה לזה בכל מהלך חייהם.

הבזים אינם בונים קן, אלא משתמשים בנקרות צוקים או בקינים נטושים. יש להם מחזור דגירה אחד בשנה הכולל תטולה בגודל 3–6 ביצים המוכתמות בצבע חלודה. הזכר משתתף בדגירה ושני בני הזוג מטפלים בגוזלים.

==מינים==
===בזים שחולפים/מקננים בישראל===
* בז צוקים (Falco biarmicus)
* בז ציידים (Falco cherrug)
* בז גמדי (Falco columbarius)
* בז שחור (Falco concolor)
* בז חופים (Falco eleonorae)
* בז אדום (Falco naumanni)
* בז מדברי (Falco pelegrinoides)
* בז נודד (Falco peregrinus)
* בז עצים (Falco subbuteo)
* בז מצוי (Falco tinnunculus)
* בז ערב (Falco vespertinus)

===בזים שלא חולפים בישראל===
* בז שועל (Falco alopex)
* בז סיישל (Falco araea)
* בז אמור (Falco amurensis)
* בז אפריקאי אפור (Falco ardosiaceus)
* בז חום (Falco berigora)
* בז אוסטרלי (Falco cenchroides)
* בז אדום ראש (Falco chicquera)
* בז ציידים אפריקאי (Falco cuvierii)
* בז כתום-חזה (Falco deiroleucus)
* בז דיקינסון (Falco dickinsoni)
* בז טאייטה (Falco fasciinucha)
* בז אפלומדו (Falco femoralis)
* בז אוסטרלי אפור (Falco hypoleucos)
* בז חרישי (Falco jugger)
* בז חיוור (Falco kreyenborgi)
* בז ציידים אוסטרלי (Falco longipennis)
* בז ערבות (Falco mexicanus)
* בז מולוקן (Falco moluccensis)
* בז מדגסקר (Falco newtoni)
* בז ניו זילנדי (Falco novaeseelandiae)
* בז מאוריציוס (Falco punctatus)
* בז עטלפים (Falco rufigularis)
* בז גדול (Falco rupicoloides)
* בז ארקטי (Falco rusticolus)
* בז ציידים מזרחי (Falco severus)
* בז אמריקני (Falco sparverius)
* בז שחור אוסטרלי (Falco subniger)
* בז מדגסקרי מפוספס (Falco zoniventris)

== ראו גם ==
*בזיירות - אומנות השימוש בבזים או בדורסי יום חזקים אחרים לציד עופות ויונקים

==קישורים חיצוניים==

 
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:בזיים
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו במיוקן
באד פאוול

ארל רודולף "באד" פאוול (באנגלית: Earl Rudolph "Bud" Powell; 27 בספטמבר 1924 - 31 ביולי 1966) היה אחד מענקי פסנתרני בג'אז, שינה את הדרך שבה מנגנים פסנתרני הג'אז בכל הסגנונות שלאחר תקופת הסווינג. לצד הסקסופוניסט צ'ארלי פארקר, החצוצרן דיזי גילספי והפסנתרן ת'לוניוס מונק, פאוול נחשב לאחד מאבי הג'אז המודרני, המכונה בי בופ.

==ביוגרפיה==
באד פאוול נולד בהארלם, ניו יורק בשנת 1924, הוא היה מראשוני הפסנתרנים שהפסיקו לנגן צליל בס ביד שמאל ("Striding"), אלא להשתמש בה על מנת לנגן אקורדים צבעוניים יותר. בנוסף, לעיתים קרובות עשה שימוש ב-Horn-like-playing, כלומר, נגינת פראזות "בופיות" על פסנתר. הוא התחיל את קריירתו כפסנתרן כבן חסותו של ת'לוניוס מונק, והצטרף להרכביהם של צ'ארלי פארקר וקוטי ויליאמס. בתקרית גזענית פאוול הוכה בראשו על ידי שוטרים, מה שהביא לנזק בלתי הפיך. מאז אותה התקרית באד סבל מכאבי ראש חמורים והתמוטטויות מנטליות רבות. למרות זאת, הוא המשיך להקליט מספר תקליטים מוצלחים, ועבד בשיתופי פעולה עם נגני ג'אז דוגמת צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי, צ'ארלס מינגוס ומקס רואץ' - ארבעה אמנים שנחשבים לאבות סגנון הבי בופ, אשר עימם הקליט את האלבום "ג'אז במאסיי הול". באד החמיץ הזדמנויות רבות בגלל הנזק המוחי שלו, ומסופר כי פעם צ'ארלי פארקר אמר למיילס דייוויס שלא יצרף את באד להרכבו משום ש"הוא משוגע אפילו יותר ממני!".

לאחר הקלטת "ג'אז במאסיי הול", באד אושפז בבית חולים פסיכיאטרי בעקבות סכיזופרניה, החל ליטול כלורפרומאזין אשר השפיע על נגינתו, והתאבל על אחיו שנהרג בתאונת דרכים לצד החצוצרן קליפורד בראון. לאחר מספר התקפים מנטליים לאורך שנות ה-50, פאוול עבר להתגורר בפריז והמשיך בקריירתו. הוא הקליט תקליטים בשיתוף פעולה עם הסקסופוניסטים קנונבול אדרלי, סאני סטיט ודקסטר גורדון, וחלה במחלת השחפת בשנת 1963. למרות מחלתו ובעיותיו הנפשיות, פאוול המשיך לנגן, והופעותיו האחרונות בציבור היו בקרנגי הול ובקונצרט לזכרו של צ'ארלי פארקר. הוא אושפז בניו יורק בשל התנהגותו הבלתי-יציבה והזנחתו העצמית, ונפטר ב-31 ביולי 1966 בעקבות שילוב של מחלת השחפת, תת-תזונה ואלכוהוליזם.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו משחפת
יחידת זמן גאולוגית

גילו של כדור הארץ מוערך בכ-4.5 מיליארדי שנים. אירועים שונים בהיסטוריה הגאולוגית של כדור הארץ משמשים לחלוקתו ליחידות זמן גאולוגיות.

יחידת הזמן הגאולוגית הגדולה ביותר היא עידן על (בלועזית: סופר אאון), וכאלה קיימים שניים:
*פרקמבריון – "לפני קמבריון" - יחידת הזמן הקדומה והארוכה ביותר, המתחילה בהיווצרות כדור הארץ ומסתיימת לפני תחילתו של הקמבריון.
*פנרוזואיקון – משך תקופתו כחצי מיליארד שנים, החל מהופעת בעלי חיים נראים לעין ועד ימינו.
עידני העל מתחלקים לעידנים, העידנים מתחלקים לתורים, התורים מתחלקים לתקופות והתקופות לגילים.

לחלוקה זו כמה יסודות:
*גיל הסלעים – כל אחת מן החלוקות מגדירה את גילם של הסלעים המצויים בתחומה.
*סוגי בעלי חיים – חלוקות המשנה מהוות תחומי זמן מהם נמצאו מאובנים מסוגים שונים. כך למשל פלאוזואיקון הוא עידן שבו חיו בעלי חיים קדומים, מזוזואיקון הוא עידן בעלי החיים התיכוניים וקנוזואיקון הוא עידן בעלי החיים הצעירים, כלומר האחרונים. באותו אופן מתחלקים גם התורים והתקופות, כאשר בין כמה מהם מפרידים אירועים של הכחדה המונית המציינים שינוי קיצוני בפאונה ובפלורה.

==השוואת הזמנים בהם עוסקים מדעי הגאולוגיה, הארכאולוגיה וההיסטוריה==
* גאולוגיה – המדע העוסק בתולדות כדור הארץ, במבנהו, בהרכב חומריו, בכוחות ובתהליכים המעצבים אותו, בהיסטוריה שלו ובתפוצת הסלעים המצויים בו.
* ארכאולוגיה – המדע העוסק בלימוד ושחזור תרבויות אנושיות עתיקות. בהסתמך על ממצאים פיזיים, שהתרבויות הללו השאירו מאחוריהן.
* היסטוריה – המדע העוסק בחקר, מעקב, תיעוד ומיפוי התרחשויות ואירועים מרכזיים בתולדות האנושות מאז יצר האדם את הכתב. מאחר שכדור הארץ התקיים זמן רב לפני היווצרות האדם, והיווצרות האדם קודמת בהרבה לזמן בו יצר האדם את הכתב, הרי שמשך הזמן בו עוסקת הגאולוגיה ארוך בהרבה ממשך הזמן בו עוסקת הארכאולוגיה; ומשך הזמן בו עוסקת הארכאולוגיה, ארוך בהרבה ממשך הזמן בו עוסקת ההיסטוריה.
* התקופה הפרהיסטורית, שהיא התקופה הקדומה בתולדות האנושות שקדמה להמצאת הכתב, נמשכת עד להופעת הכתב בשומר בערך באמצע האלף ה-4 לפנה"ס. מאז החלה ההיסטוריה האנושית המתועדת בכתב כבר 5,500 שנים.
* בארכאולוגיה משמשת מערכת שלוש התקופות כדי לסווג את הפרהיסטוריה האנושית לשלוש תקופות זמן רצופות שהן: תקופת האבן - תקופת הברונזה - תקופת הברזל. תקופת האבן, שהיא הראשונה מבין שלוש התקופות, החלה מהכנת הכלי הראשון על ידי בני האדם, לפני כ-2 עד 5 מיליון שנים.
* לעומת זאת האדן, שהיא התקופה הגאולוגית הראשונה, החלה מהיווצרות כדור הארץ, לפני כ-4,600 מיליון שנים (4.6 מיליארד שנים) ונמשכה כ-750 מיליון שנה.

==ראו גם==
* מדידה וציון של זמן
* לוח הזמנים הגאולוגי

==קישורים חיצוניים==

* בילי סביר ויאיר הראל, [http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=5941 יחידות הזמן הגאולוגי - בספרייה הווירטואלית של מטח]
*[http://www.mapa.co.il/enc/geologic_period.asp#geo1 תקופות גאולוגיות] באתר 'מפה'

קטגוריה:גאוכרונולוגיה
קטגוריה:זמן
קטגוריה:יחידות זמן
צבא הישע

צבא הישע היא תנועה נוצרית-פרוטסטנטית בינלאומית וארגון צדקה, העוסק בעבודה אוונגליסטית ופילנתרופית ומספק שירותי רווחה ושירותים הומניטריים שונים. צבא הישע ערוך ומאורגן במתכונת צבאית וחבריו נדרשים למשמעת מוחלטת הכוללת הימנעות מעישון, סמים, שתיית משקאות חריפים והימורים. צבא הישע דוגל במוסר הנוצרי בחיי היום-יום אך שולל את הסקרמנטים. על פי דיווחיו יש בו מעל מיליון וחצי חברים. 

כיום צבא הישע פעיל בלמעלה מ־100 מדינות ומטה הארגון הבינלאומי יושב בלונדון, הדוקטרינה שלו דוגלת ב"קידום הדת הנוצרית, חינוך, וסיוע לחלשים". הגנרל שעומד כיום בראש צבא הישע הוא בריאן פדל. בין פעילויותיו של צבא הישע למען אוכלוסיות מצוקה ומתקשות: חלוקת מזון, הקמת בתי ספר, בתי אבות, מוסדות גמילה, עזרה לבעלי נכויות, טיפול רפואי וכו'.

אחת הפעילויות הבולטות של הארגון היא הפעלת חנויות יד שנייה לבגדים וציוד ביתי. הקהל הרחב תורם את הציוד לחנויות אלה המופעלות בידי מתנדבים ומחיר המוצרים מכסה את שכר הדירה של החנויות בלבד.

== היסטוריה ==
צבא הישע הוקם כ"מיסיון הנוצרי" בלונדון, בריטניה ב-5 ביולי 1865 על ידי ויליאם בות', שבאותן שנים היה פעיל מתודיסטי והיה חלק של התחיות נוצרית. בשנת 1878 שונה שם הארגון לצבא הישע על מנת להתאים לסגנון ולמראה המעין צבאי של הארגון. ב־10 במרץ 1880 הרחיב צבא הישע את פעילותו גם אל מחוץ לגבולות בריטניה כשפעילים של צבא הישע הגיעו לארצות הברית והחלו פועלים שם. 

הנזקקים הראשונים שזכו לטיפול מצבא הישע היו אלכוהוליסטים, מכורים לסמים, זונות ושאר "דחויי חברה" שהכנסייה באותה עת סירבה לטפל בהם. עבור חסרי בית הארגון הפעיל את בית ארון מתים. צבא הישע פועל לפי עקרונות המוסר הנוצרי (לפי פרשנותו) אולם לא עוסק בעבודה מיסיונרית.

צבא הישע גדל אינטנסיבית באותה תקופה, אולם פעילותו לא נראתה בעין יפה בעיני כל. נרשמו אפילו מקרים של בריונים שנשכרו לצורך הפרעה לישיבות והתכנסויות צבא הישע. מתנגדי צבא הישע אף התאגדו תחת השם "צבא השלד". הפרות הסדר כנגד צבא הישע התבטאו בעיקר בהשלכת אבנים, עכברושים וזפת על כינוסי חברי צבא הישע ותקיפה פיזית של חברי צבא הישע.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:ארגוני עזרה
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:ארגונים נוצריים
כחלאים

כחלאים (שם מדעי: Coraciiformes) היא סדרה במחלקת העופות, בה עופות קרקע קטנים עד בינוניים שחלקם חיים בסמוך למקווי מים. 

== מאפיינים ==
המינים בסדרה ססגוניים במיוחד ומצטיינים בצבעים זוהרים בעלי ברק מתכתי. לרובם 11 אברות-יד ו-12 אברות בזנב. רגליהם בעלות ארבע אצבעות. גודל גופם בין 20 ס"מ ל-15 ס"מ. רובם שוכני עצים ומיעוטם עופות קרקע. הם שומרים על תחום מחייתם ומתגוננים כנגד אויביהם. מרביתם דוגרים בחורים, בכוכים ובמקומות אפלים. מספר הביצים הוא 2–8, והן לבנות או ורודות. מזונם מורכב מחרקים, מיונקים קטנים, מדו-חיים ומדגים.

הגדולה בבני הסדרה היא קוקברה צוחקת (Dacelo novaeguineae) שאורכה עד 45 ס"מ ומשקלה עד 450 גרם ודומה לה בגודלו המין קורול (Leptosomus discolor), שייתכן ששייך לסדרה עצמאית. הקטן ביותר הוא טודי פוארטו ריקו (Todus mexicanus) שאורכו עד 11 ס"מ והוא שוקל רק 5–6 גרם.

== מיון ==
* משפחת שלדגיים (Alcedinidae)
* משפחת כחלים-קרקעיים (Brachypteraciidae)
* משפחת כחליים (Coraciidae)
* משפחת קורוליים (Leptosomidae) בו מין יחיד קוּרוֹל (Leptosomus discolor) שייתכן ששייך לסדרה עצמאית
* משפחת שרקרקיים (Meropidae)
* משפחת מומוטיים (Momotidae)
* משפחת טודיים (Todidae) - בו סוג אחד טודי (Todus)

שלוש משפחות השלדגים אוחדו למשפחה אחת - השלדגיים.

בעבר נכללו בסדרה גם משפחת הדוכיפתיים (Upupidae) ומשפחת דוכיפתיות עצים (Phoeniculidae), אך עתה הן מסווגות כסדרה נפרדת - דוכיפתאים. המשפחות הקלאוניים וקלאוני הקרקע גם יצאו מהסדרה לסדרת הקלאונאים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
Coracias garrulus in Shirahmad wildlife refuge of Sabzevar 001.jpg|כחל מצוי
Broad billed tody 4.jpg|Todus subulatus
Leptosomusdiscolorcrop.jpg|קורול
Brown-headed Paradise-Kingfisher.jpg|שלדג מהמין Tanysiptera danae
Southern carmine bee-eater, Merops nubicoides, Savuti marsh, Chobe National Park, Botswana (32421989116).jpg|שרקרק ארגמני
Motmot1.jpg|Eumomota superciliosa
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

*
אווזאים

ברבור בקינו.]]
[[ברווז עצים]]
אֲוָזָאִים (שם מדעי: Anseriformes) היא סדרה של עופות מים בעל-סדרת דמויי-תרנגול. בסדרת האווזאים 146 מינים, מתוכם 37 מינים המצויים כחולפים ויציבים בישראל.

==מיון==
*סוג ללא מקור Conflicto - נכחד
*סוג ללא מקור Naranbulagornis - נכחד
*תת-סדרה Anhimae
**סוג ללא מקור Chaunoides - נכחד
**משפחה קמיקיים (Anhimidae)
*תת-סדרה Anseres
**על-משפחה Anseranatoidea
***משפחה אווזים עורבניים (Anseranatidae)
**על-משפחה Anatoidea
***משפחה Paranyrocidae - נכחדה
***משפחה Paranyrocidae - נכחדה
***משפחה ברווזיים (Anatidae)

בעבר היו שייכים לסדרה גם משפחת הגסטורניסיים (Gastornithidae) והדרומורניטיים (Dromornithidae) שנכחדו ועברו לסדרה גסטורניסאים (Gastornithiforms).

==תיאור==
הגדול באווזאים הוא ברבור מחצצר (Cygnus buccinator) שהוא אחד מהעופות המעופפים הכבדים ביותר ושוקל לעיתים מעל 17 ק"ג, דומה לברבור מצוי בגודל. הקטן ביותר הוא ברווז כותנה גמדי (Nettapus coromandelianus) ששוקל 164 גרם.

לאווזאים צוואר ארוך, רגליים קצרות ומקור רחב. גופם מותאם לשחייה במים בידי שכבת נוצות משומנות כולאות אוויר המסייעות לצוף, תחתית גוף קעורה ושלוש אצבעות רגליים המחוברות ביניהן על ידי קרום שחייה. מקורם רחב ושטוח ומצופה בקרום דק ובקצהו אנקול קצר. למקור שוליים משוננים המותאם לסינון מזון מתוך מים. הלשון עבה ושרירית ובקצותיה בליטות העוזרות לסינון.

הרגלים קצרות וממוקמות בחלקו האחורי של הגוף, כך שבעת שחייתם, משמשות להם הרגליים כמשוט והגה יחדיו, ומאפשרות שחיה מהירה ויציבה. כושר התעופה שלהם מצוין והם מסוגלים להגיע למהירות של כמאה קמ"ש, כאשר חלקם כמו הברבורים עפים בצורת דאייה. הזנב קצר ומשמש כהגה כשבעונת הרבייה מצמיח נוצות מפוארות לחיזור.

האווזאים מקננים על הקרקע בקרבת מקורות מים ורובם גם מזדווגים בתוך המים. מינים רבים של אווזאים הם פוליגמים ומחפשים נקבות רבות בעת הרבייה והם מפוארים וגדולים מהנקבות. עם זאת חלקם מונוגמיים ומשתתפים בחלוקת הצאצאים. המין ברווז שחור-ראש מתרבה בדומה לקוקייה בקיני עופות אחרים כמו אגמית או שחפים. בכל תטולה ישנם בין 2 ל-14 ביצים כשימי הדגירה נעים בין 18 ל-45. הצאצאים מכונים אפרוחים ומסוגלים לנוע בכוחות עצמם, לרוב הם גם מחתימים את אמם ונעים אחריה.

==גלריה==
<gallery mode="packed" widths="150" heights="135" perrow="4">
קובץ:Ducks in plymouth, massachusetts.jpg|זוג ברכייה
קובץ:South georgia teal.JPG|חד זנב צהוב מקור
קובץ:Canadagoose.jpg|ברנטה קנדית
קובץ:Mergus serrator.jpg|מרגון בינוני
קובץ:Marmaronetta angustirostris portrait.jpg|ברווז משויש
קובץ:Magpie Goose taking off.jpg|אווז עורבני
קובץ:Southern Screamer RWD9.jpg|קמיקי הצווארון
קובץ:Somateria spectabilis -Central Park Zoo, New York, USA -male-8a.jpg|אדרית מלכותית
קובץ:Tachyeres pteneres Hamburg zoo 24.10.2012.jpg|שני ברווזי קיטור מגלנים
קובץ:Bucephala clangula.jpg|עבראש ירוק
קובץ:Northern Shoveler female RWD2.jpg|מרית צפונית נקבה
קובץ:Ruddy Shelduck 489.jpg|קזרקה חלודית
קובץ:Smew RWD2.jpg|מרגון גמד
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ ישראל, כרך שני, עורך - עזריה אלון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1995 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.tatzpit.com/Site/pages/inPage.asp?catID=9&subID=11 אווזאים במגדיר ציפורי ארץ ישראל] 
* [http://www.worldbirdnames.org/n-waterfowl.html רשימת כלל האווזאים המוגדרים בעולם]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:דמויי תרנגול
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גאורג ווגלר
פלמינגואים

פלמינגואים (שם מדעי: Phoenicopteriformes) היא סדרה של עופות מים במחלקת העופות הכוללת כיום רק משפחה אחת – פלמינגואיים (Phoenicopteridae) ובה 6 מינים.

== מאפיינים ==
הפלמינגואים ארוכי רגליים וצוואר, וגופם דק וארוך. צווארם ורגליהם יוצרים קו אופקי במעופם. מקורם עבה ונטוי במרכזו לכיוון מטה. הפלמינגואים נולדים בצבע אפור, ומשום שהם אוכלים סוג אצות שמכילות פיגמנט בטא קרוטן, הם הופכים לוורודים או אדמדמים. הזכר והנקבה דומים בחזותם, מלבד הבדל קטן בגודל גופם. בצווארם הארוך 19 חוליות ובכנפיהם 12 אברות. הם חברותיים ומתקבצים ללהקות ענק. הם מקננים במושבות צפופות ומבודדות. מצויים בכל חלקי תבל מלבד אוסטרליה ואנטארקטיקה.

הפלמינגו המצוי חולף בשמי ישראל ולעיתים נדירות גם הפלמינגו הזוטר. הפלמינגו חי בסך הכול 30–40 שנה.

==שם==
מקור השם פלמינגו (Flamingo) בפורטוגזית, שבה פירושו: "להבה יוקדת". פירוש שמם המדעי הוא: "בעלי כנף אדומה" – שם המבוסס על הפניקס, עוף החול האגדי בעל הכנפיים האדומות כאש, שסימל אצל המצרים הקדמונים את השמש ופולחנו נערך בהליופוליס. גם בעברית שם העוף נגזר מצבעו: בספרו "תולדות הטבע" משנת 1866, מכנה שלום יעקב אברמוביץ' (הוא מנדלי מוכר ספרים) את הפלמינגו "להבי" – על שם צבעו הוורוד כלהבה, אך היום הוא קרוי בעברית בשם שְׁקִיטָן.

==מיון==
עופות אלה הם קרוביהם של הטבלנאים לקבוצה מירנדורניטס, כשבעבר נחשבו לקרוביהם של השקנאים, החסידאים והאווזאים. הם החלו להתפתח במשך האאוקן, כנראה מאבות דמויי-חופמאים והסוג Juncitarsus נחשב לפלמינגו הראשון, אף שהוא לא דמה לפלמינגואים המודרניים.

כיום ישנם 6 מינים של פלמינגואים הכלולים במשפחה אחת – פלמינגואיים:

**סוג Juncitarsus? – נכחד
*משפחה Palaelodidae – נכחדה
**סוג Adelalopus
**סוג פלאולודוס (Palaelodus)
**סוג Megapaloelodus
*משפחה פלמינגואיים (Phoenicopteridae)
**סוג Elornis – נכחד
**סוג Harrisonavis – נכחד
**סוג Leakeyornis – נכחד
**סוג פלמינגו (Phoenicopterus)
**סוג ומין יחיד פלמינגו זוטר (Phoeniconaias minor) 
**סוג פלמינגו צהוב-מקור (Phoenicoparrus)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מקס פורברינגר
כנסיית וסילי הקדוש

תרשים הקתדרלה
תרשים הכיכר האדומה
קתדרלת ההשתדלות שעל התעלה (ברוסית: Собо́р Покрова́ на рву), הידועה יותר בשמה השני כנסיית וסילי המבורך (Собо́р Васи́лия Блаже́нного) או קתדרלת וסילי הקדוש, היא כנסייה אשר ממוקמת בקצה הדרומי של הכיכר האדומה, ליד מגדל ספאסקיה של הקרמלין, במוסקבה בירת רוסיה.
== היסטוריה ==
בנייתה הוזמנה בידי איוואן האיום והיא נבנתה בין השנים 1555 ל-1561, כדי להנציח את כיבוש קאזאן. הקתדרלה, שאינה גדולה במיוחד, בנויה מתשע כיפות בעלות בסיס משותף. היא נקראת על שמו של וסילי, קדוש נוצרי אורתודוקסי-רוסי, הקבור בתוכה.

בשנת 1588 בנה הצאר פאודור איוואנוביץ' קפלה נוספת בצדה המזרחי של הקתדרלה, מעל לקברו של וסילי. האגדה מספרת כי איוואן ניקר את עיני האדריכלים פוסטניק יאקובלב, כדי שלא יוכלו לבנות עוד דבר המשתווה ביופיו לקתדרלה. נראה כי האגדה איננה נכונה כיוון שפוסטניק בנה את הקפלה הצפון מזרחית של כנסיית וסילי הקדוש, שנים מאוחר יותר.

בחצר שלפני הקתדרלה עומדת אנדרטת מינין ופוז'ארסקי לזכר דמיטרי פוז'ארסקי וקוזמה מינין, שליכדו את צבא המתנדבים הרוסי, כנגד הפולשים הפולנים, ב"תקופת הצרות" במאה ה-16 ובמאה ה-17 המוקדמת. הפסל הוקם תחילה בכיכר האדומה, אולם, לאחר שהפריע למצעדי המפלגה הקומוניסטית בכיכר, הועבר למתחם הקתדרלה בשנת 1936.

בסמוך מצפון לקתדרלה ובתחומי הכיכר האדומה, ניצבת בימה עגולה הידועה כלובנויה מייסטו (Лобное место).

היום נחשבת הקתדרלה, לצד אתר תיירות מן המעלה הראשונה, לאחד הסמלים הלא־רשמיים של העיר מוסקבה ושל רוסיה כולה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* [http://www.hramy.ru/regions/r77/cao/kitay/vasiliy.htm אודות הכנסייה] 
* [https://web.archive.org/web/20130622004309/http://www.moscow.info/red-square/st-basils-cathedral.aspx אודות הכנסייה] 
* [http://www.zavet.ru/kalendar/bm/pokr-002.htm אודות הכנסייה] 
* [https://web.archive.org/web/20080429235950/http://www.webviews.co.uk/network/camera/eastern-europe/russia/moscow/stbasilscam.html מצלמת רשת]
* 

קטגוריה:מוסקבה: קתדרלות

קטגוריה:הכיכר האדומה
קטגוריה:קתדרלות אורתודוקסיות
קטאנה

חרב קטאנה
חלקי הקטאנה. הסברים בדף תיאור התמונה
[[חרב שינקן - חרב קטאנה מודרנית]]
קַטָאנַה (ביפנית: 刀) היא חרב יפנית ארוכה, אם כי בשפה היפנית המילה היא שם כללי לכל חרב, וגם לסכין.

כאשר דנים בקטאנה, לרוב הכוונה היא לאוצ'יגטאנה, החרב המסורתית שבה השתמשו הסמוראים – חרב מעוקלת, בעלת להב חד-צדדי וניצב ארוך המאפשר אחיזה בשתי הידיים, כיוון שמשקלה נע בין 1 קילוגרם עד 1.5 קילוגרם. אורך הלהב נע בדרך כלל בין 60 ל-80 סנטימטרים, אם כי היו חרבות קטאנה ארוכות יותר לשדה הקרב שנקראו אוגטאנה ("חרב ארוכה"). בדרך כלל הסמוראים חגרו את הקאטנה יחד עם ואקיזאשי (חרב יפנית קצרה). שילוב זה של שתי החרבות נקרא "דאישו" (daisho), וייצג את מעמדו החברתי של הסמוראי. הנדן של הקאטנה נקרא "סאיה" (saya). בדרך כלל מחזיקים את הקטאנה בשתי ידיים, אך ניתן להחזיקה גם ביד אחת, וחוגרים אותה כך שהלהב פונה כלפי מעלה. השימוש העיקרי בקטאנה לא היה בשדה הקרב - אליו הסמוראים יצאו חמושים ביומי (קשת יפנית) וביארי (חנית יפנית), בעוד החרב המעוקלת, שעיקולה משפר את יכולות השיסוף שלה אך מקשה עליה לחדור שריון, שימשה בעיקר כסמל סטטוס המסמל את מעמד הסמוראים כמו גם נשק להגנה עצמית בחיים האזרחיים.

הקטאנה פותחה ביפן במאה ה-14 והחליפה בהדרגה את חרב הטאצ'י (ביפנית "חרב גדולה") שדמתה לה במראה אך הייתה מעוקלת וארוכה יותר עם באורך 80 סנטימטר. פרט לגודל הן גם נבדלו באיכות המתכת ובאופן החגירה: הטאצ'י נחגרה כך שהלהבה פונה כלפי מטה. במהלך המעבר מהטאצ'י לקטאנה היו מקרים רבים בהם חרבות טאצ'י קוצרו והוסבו לחרבות קטאנה. ניתן לקבוע האם החרב חושלה כטאצ'י או כקטאנה לפי מיקום חתימת האומן שחישל את החרב ב-tang, בסיס הלהב שמושחל לתוך הניצב. על החתימה לפנות כלפי חוץ כשהחרב חגורה, ולכן אופן החגירה השונה של החרבות הוביל למיקום חתימה שונה.

תהליך חישול הקטאנה היה ארוך ומורכב ושוכלל לדרגת אמנות. הקטאנה מורכבת מפלדה ממספר סוגים: פי הלהב חושל מפלדה קשה המחזיקה חוד, בעוד שמעטפת הלהב חושלה מפלדה רכה וגמישה. שילוב זה יצר להב חזק וחד שיכל לעמוד בכוחות והמאמצים הנוצרים מחיתוך חומר קשה וספיגת מכות וזעזועים. הלהבים הטובים והאיכותיים ביותר, בידיהם של סמוראים חזקים ומיומנים, היו חזקים מספיק כדי לחתוך דרך קסדת הקאבוטו.

הקטאנה סימנה את מעמד הסמוראים עד רסטורציית מייג'י, שפגעה במעמד הסמוראי. אך החרב המשיכה לחיות בעולם אמנויות הלחימה, והיא מזוהה עם מספר אומניות לחימה, כגון קנדו, איאיידו ועוד. ישנם עדיין בתי ספר ללחימה המנסים לשמר את הקוריו (koryu - האסכולה העתיקה) של השימוש בחרב, ובהם עדיין מתאמנים בטכניקות לחימה עתיקות.

בעבר, על מנת לתרגל את השימוש בקטאנה, ביצעו סמוראים רבים טסוג'יגירי. במהלך האקט התאמן הסמוראי בקטאנה על עובר אורח תמים.

עד היום מייצרים אומנים מומחים קטאנות בתהליכים מסורתיים בני מאות שנים. יצירת קטאנה אחת נמשכת כשלושה חודשים. מחירן של הקטאנות כיום עומד על אלפי עד עשרות אלפי דולרים ליחידה. קטאנות מודרניות, שמחשלים נפחים אומנים בימינו, משמשות כפריט אספנות וכן לאימוני אמנויות לחימה. חרבות קהות (חרבות לא חדות דמויות קטאנה) נקראות "איאייטו", והחרבות החדות (שהן למעשה קטאנה מודרנית) נקראות "שינקן".

== ראו גם ==
* חרב יפנית
* שינקן (חרב)
* טאצ'י
* ואקיזאשי
* סמוראי
* טסוג'יגירי

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.0404.co.il/?p=147161 סוד הפלדה הסמוראית. בקרוב אצלכם במטבח] באתר 0404, 12 באפריל 2018
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חרבות
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:אמצעי לחימה יפניים מסורתיים
1492

שחזור מודרני של ספינתו של [[כריסטופר קולומבוס, הסנטה-מריה]]

==שנת מעבר==
שנת 1492 היא השנה בה כריסטופר קולומבוס גילה את אמריקה, ולכן נקבעה כשנת המעבר מתקופת ימי הביניים לתקופת העת החדשה – לפי תיקוף ההיסטוריה העולמית, על פי המקובל בהיסטוריוגרפיה המערבית.
__תוכן__
== אירועים ==

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
איאייטו

חרב איאייטו
אִיאַייטוֹ (מיפנית: 居合刀) היא חרב יפנית בעלת להב קהה, המשמשת לאימונים, במיוחד באמנות הלחימה איאיידו. האיאייטו מחושלת מסגסוגת של אלומיניום ואבץ, שבדרך כלל יותר זולה וקלה מפלדה. האיאייטו לא נחשבת כנשק על פי החוק היפני, ואינה מתאימה לקרבות. האיאייטו הטובות ביותר דומות מאוד לחרבות אמיתיות במשקל, בצורה ובגימור האיכותי.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:חרבות
קטגוריה:אמצעי לחימה יפניים מסורתיים
של מי השורה הזאת?

של מי השורה הזאת? היא תוכנית בידור והומור ששודרה בישראל. התוכנית היא גרסה ישראלית של פורמט תוכנית האלתורים הטלוויזיונית האמריקאית "של מי השורה הזאת בכלל?". התוכנית שודרה בשנים 2000–2001 בערוץ 2 בזכיינית טלעד, ושוב בשנים 2006–2007 בערוץ עשר. 
==פורמט==
התוכנית בנויה מארבעה שחקנים שמבצעים משחקי תיאטרון וקטעי אלתור שונים לפי הוראות מנחה התוכנית (שלמה בראבא בעונות הראשונות, עידן אלתרמן החל מהעונה השלישית) וגחמות הקהל באולפן. המשחקים עצמם הומוריסטים ומטרתם להצחיק את הקהל. 

השחקנים יכולים למצוא עצמם מאלתרים מצבים ומשנים סגנונות משחק, מדברים בשאלות בלבד ושרים שירים כשהכל מאולתר. בפועל, השחקנים מאלתרים מול קהל, כאשר בטלוויזיה משודרים רק האלתורים הטובים ביותר.
==עונות==
התוכנית הישראלית שודרה במשך 4 עונות: 
* עונה ראשונה (ערוץ 2, 2000) - 14 פרקים
* עונה שנייה (ערוץ 2, 2001) - 16 פרקים 
* עונה שלישית (ישראל 10, 2006)
* עונה רביעית (ישראל 10, 2007)

==שחקנים==
עונות ראשונה ושנייה:
* שלמה בראבא (מנחה)
* דרור קרן 
* שירה אלון 
* אלון נוימן 
* רועי לוי
* שרון טייכר
* תומר שרון
* יסמין קדר

עונה שלישית:
* עידן אלתרמן (מנחה)
* תומר שרון 
* שמוליק לוי
* אלינור סלע
* מאור כהן
* יעל לבנטל

בעונה הרביעית הצטרפו לצוות העונה השלישית יובל שגב ודוד קיגלר יחד עם ארי עמית.

==ראו גם== 
* משחק מכור

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:טלעד: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט אמריקאי
גאוגרף

הגאוגרף, ציור של [[יאן ורמיר משנת 1669]]
גאוגרף הוא חוקר המתמחה בגאוגרפיה, שהיא חקר הגורמים הפיזיים והאנושיים שעיצבו את פני כדור הארץ. על אף שהיסטורית גאוגרפים מזוהים עם הכנת מפות, הרי שהקרטוגרפיה היא רק אחד מענפי הגאוגרפיה. הגאוגרף מתמחה לא רק בתנאים הפיזיים של השטח, אלא גם בהשפעתם על החיים, האקולוגיה, האקלים ומזג האוויר, הכלכלה, השפה, ההיסטוריה והתרבות.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:מקצועות המדע והטכנולוגיה
פול צ'יימברס

פול לורנס דונבר צ'יימברס הבן (באנגלית: Paul Laurence Dunbar Chambers, Jr; 22 באפריל 1935 - 4 בינואר 1969) היה מנגני הקונטרבס הבולטים ביותר בג'אז בשנים 1955 עד 1965. היה מהנגנים הראשונים בסגנון שניגנו סולואים בעזרת קשת. צ'יימברס ידוע בעיקר בזכות נגינתו בחמישייה הגדולה הראשונה של החצוצרן מיילס דייוויס, ובזכות השתתפותו ברבים מאלבומיהם של הסקסופוניסט ג'ון קולטריין והפסנתרן וינטון קלי.

==ביוגרפיה==
צ'יימברס נולד בעיר פיטסבורג שבפנסילבניה, ארצות הברית. הוא גדל בדטרויט, והיה חלק מסצנת הג'אז שם. כשהגיע לניו יורק, החל להתערות גם בסצנה שם ועבד עם ג'יי ג'יי ג'ונסון, קאי וינדינג וג'ורג' וולינגטון. מאוחר יותר, בשנים 1955 עד 1963, היה חלק מהחמישייה הראשונה של מיילס דייוויס - כשעמם המתופף פילי ג'ו ג'ונס, הפסנתרן רד גרלנד והסקסופוניסט ג'ון קולטריין - והקליט איתו רבים מאלבומיו החשובים של אותה תקופה, ביניהם באלבומים "Kind of Blue" ו-"'Round About Midnight".

אחד המאפיינים הבולטים בנגינתו של צ'יימברס היא הנטייה שלו לנגן קטעי סולו לא רק באמצעות פריטה על מיתרי הבס, אלא גם תוך שימוש בקשת. בנוסף לכך, צ'יימברס עבד בין היתר עם קנונבול אדרלי, ג'קי מקלין, האנק מובלי, לי מורגן, דונלד בירד, פרדי האברד, סאני רולינס, באד פאוול, וס מונטגומרי, קני בורל, צ'ט בייקר, בני גולסון, קני דורהאם וקרטיס פולר, ובנוסף השתתף בפרויקטים של חבריו לחמישייה רד גרלנד וג'ון קולטריין.

לאחר עזיבתם של פילי ג'ו ג'ונס, גארלנד וקולטריין והחלפתם בג'ימי קוב, וינטון קלי והאנק מובלי, החמישייה הראשונה התפרקה בשנת 1962. צ'יימברס הצטרף לטריו של וינטון קלי ועבד כנגן עד לסוף חייו. צ'יימברס, שהיה שתיין והשתמש בסמים, נפטר בגיל 33 ממחלת השחפת, אך עד היום זוכרים את פועלו האדיר בקריירה הקצרה שלו. הסטנדרט "Mr. P.C.", שנכתב בידי ג'ון קולטריין, קרוי על שמו.

==דיסקוגרפיה==
כמוביל הרכב:
* 1956 - Chamber's Music
* 1956 - Whims Of Chambers
* 1957 - Paul Chambers Quintet
* 1957 - Bass on Top
* 1957 - The East/West Controversy
* 1958 - We Three
* 1959 - Just Friends
* 1959 - Go
* 1960 - 1st Bassman

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:נגני קונטרבס
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:פיטסבורג: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו משחפת
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1969
שינקן (חרב)

חרב שינקן
שִׁינְקֶן (מיפנית: 真剣, "חרב אמיתית") היא חרב קטאנה יפנית שחושלה בעידן המודרני, המיועדת בדרך כלל לאימוני איאיידו מתקדמים ולאימוני טאמשיגירי (tameshigiri – אימוני חיתוך).

בניגוד לאיאייטו (חרב מתכת רגילה ללימוד איאיידו), לשינקן להב חד והיא מחושלת בידי אחד מכ-250 נפחי החרבות הפעילים והרשומים באיגוד נפחי החרבות היפני, ומספר חובבנים הפועלים מחוץ לאיגוד. נפחים אלו מוגבלים על-פי החוק היפני לחשל לא יותר מ-24 חרבות בשנה. בשל הגבלה זו, יחד עם הכישורים הייחודיים והעבודה הרבה הדרושה לחישול החרב, השינקן יקרה – מחירה התחלתי עומד על כ-10,000$, וחרבות המחושלות על ידי מוקאנסה (Mukansa) או נינגן קוקוהו (Ningen Kokuho) – נפחי החרבות הטובים ביפן – עולות הרבה יותר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:חרבות
קטגוריה:אמצעי לחימה יפניים מסורתיים
השערה (מתמטיקה)

במתמטיקה, השערה היא טענה שהועלתה על ידי מתמטיקאי שמאמינים כי היא נכונה בעקבות ראיות תומכות ראשוניות, אבל עבורן לא נמצאה עדיין הוכחה או הפרכה. ישנן השערות רבות שנותרו לא פתורות במשך עשרות ואף מאות שנים, כמו השערת רימן (שניתנה בשנת 1859) או המשפט האחרון של פרמה (שנוסחה ב-1637 והייתה השערה עד להוכחתה ב-1995 על ידי אנדרו ויילס). שתי ההשערות האלה, ועוד רבות אחרות, הן דוגמאות להשערות שעיצבו את ההיסטוריה של מתמטיקה בכך שתחומים מתמטיים חדשים פותחו במטרה להוכיח אותן.

לא כל השערה ניתנת להוכחה או הפרכה: דוגמה מפורסמת לכך היא השערת הרצף, הבעיה הראשונה ברשימת 23 הבעיות של הילברט. המתמטיקאים קורט גדל ופול כהן הוכיחו שלא ניתן להפריך או להוכיח את השערת הרצף (בהתאמה), מה שהופך אותה לבלתי תלויה באקסיומות של המתמטיקה. יתר מכך, משפט האי-שלמות הראשון של גדל טוען כי גם אם נרחיב את מערכת האקסיומות שלנו להכיל כמה השערות בלתי תלויות, תמיד תהיה השערה שאינה ניתנת להוכחה או להפרכה (ולמעשה אף ניתן לבנות אותה באמצעות אלגוריתם)

במהלך השנים שבהן ההשערה קיימת ללא הוכחה, היחס אליה מתבסס על אמונה, מושג שזר לעולמה של המתמטיקה, אך אינו זר לעולמם של המתמטיקאים, שגם הם עשויים בשר ודם. האמונה בנכונותה של השערה מסוימת, יחד עם חוסר האונים להוכיחה, גורמת למתמטיקאים לפתח תאוריות המתבססות על אמונה זו, תוך ידיעה ברורה שכל ההוכחות הנשענות על ההשערה עלולות להתברר כלא נכונות ברגע שבו תופרך ההשערה. מאידך, כל ההוכחות הנשענות על ההשערה יהפכו למתמטיקה מוצקה ברגע שתוכח ההשערה.

== דוגמאות חשובות ==

=== המשפט האחרון של פרמה ===

בתורת המספרים, המשפט האחרון של פרמה (או השערת פרמה, בטקטסים ישנים) קובע כי לא קיימים שלמים חיוביים <math>a,b,c</math> המקיימים <math>a^n+b^n=c^n</math> עבור <math>n>2</math> כלשהו. 

פייר דה פרמה ניסח את המשפט לראשונה ב-1637 בשולי עותק של הספר אריתמטיקה, בהם כתב "גיליתי הוכחה נפלאה למשפט זה, אבל שוליים אלו צרים מלהכילה". ההוכחה המוצלחת הראשונה ניתנה ב-1994 על ידי אנדרו ויילס ופורסמה רשמית ב-1995, אחרי 358 שנים של מאמץ מתמטי. הבעיה הפתוחה הריצה את ההתפתחות של תורת המספרים האלגברית במאה ה-19, ואת ההוכחה של משפט המודולריות במאה ה-20.

==ראו גם==
* בעיות פתוחות במתמטיקה. בעיות שהיו בגדר השערות במשך מאות שנים אך כעת כבר יש להן הוכחה, וכן השערות שעדיין לא נמצאה להן הוכחה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מושגים במתמטיקה
קטגוריה:הוכחה
השערה (מדע)

הַשְׁעָרָה או הִיפּוֹתֵזָה במדע, היא מתן הסבר אפשרי כלשהו לתופעה בטבע או בחברה שטרם ניתן לה אישוש מספק. לפיכך, העלאת השערה היא הצעד הראשון בכל חקר מדעי.

באופן כללי השערה היא הסבר אפשרי לתופעה. לפי השיטה המדעית השערה היא השערה מדעית אם ניתן לבדוק אותה ובמיוחד אם היא בת הפרכה. באופן כללי מדענים מבססים השערות מדעיות חדשות על תצפיות קודמות שלא ניתן להסביר אותן באופן משביע רצון באמצעות התאוריות המדעיות הקיימות. לעיתים קרובות משתמשים במילים השערה ותאוריה כמילים נרדפות, אך יש הבדל בין השערה מדעית לבין תאוריה מדעית. השערת-עבודה או היפותזה ראשונית היא השערה שמקובלת באופן זמני שמדענים מציעים כדי לקיים מחקר נוסף. תהליך זה מתחיל עם ביצוע מחשבה או ניחוש מושכל.

השערות הן חלק מרכזי בהתפתחות המדע ומופיעות בענפי מדע שונים, לדוגמה:
* במדעי הטבע, ההשערה עוסקת בהסבר לתופעת טבע מסוימת, ואישושה או הפרכתה מתבצעים בשיטות המחקר המקובלות במדעי הטבע, ובפרט ניסוי.
* במדעי החברה, ההשערה עוסקת בהסבר לתופעה חברתית כלשהי, ואישושה או הפרכתה מתבצעים בשיטות המחקר המקובלות במדעי החברה, כגון מודלים סטטיסטיים.
* במדעי הרוח, בהיסטוריה, ההשערה עוסקת בהסבר לתופעה היסטורית כלשהי, ואישושה או הפרכתה מתבצעים בשיטות המקובלות בחקר ההיסטוריה, כגון מחקר ארכאולוגי, איתור מסמכים העוסקים בהשערה וכדומה.

השערה היא אחד משלושה מרכיבים בטיעון מדעי המורכב מ:
* רעיון – השערה או תאוריה מדעית
* תחזית – מה צפוי להיות התוצאות של ניסוי או תצפית אם הרעיון נכון.
* ראיות – מה התוצאה בפועל של תחזיות או ניסויים שבוצעו.
טחב עלים מסוג Paludella squarrosa בתמונת מיקרוסקופ בהגדלה פי 400. תצפיות רבות על רקמות חיות מספקות אישוש לתאוריה כי כל היצורים החיים מורכבים מתאים. |300 פיקסלים]]

השערות שיש להן כוח הסבר משמעותי של תצפיות או ניסויים מהעבר הן בעלות סיכוי גבוה יותר להתקבל ולהפוך לתאוריה מדעית מקובלת. תאוריות מוצלחות הן גם בעלות כוח ניבוי כלומר הן מצליחות לקלוע בצורה טובה לתצפיות או ניסויים שטרם בוצעו. אם הראיות לא תאומות לתחזית התאוריה הדבר יכול להתרחש בגלל בעיה בניסוי, או בגלל בעיה בתאוריה – במקרה זה ניתן להכניס תיקונים בתאוריה או לזנוח אותה כליל לטובת תאוריות מתחרות.

==ראו גם==
* השערה מתמטית
* תאוריה מדעית
* השיטה המדעית
* כוח ניבוי
* למידת חקר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:השיטה המדעית
קטגוריה:פילוסופיה של המדע
קטגוריה:ניסוי
אוביקוויטין

תרשים מרחבי של האוביקוויטין
אוביקוויטין (Ubiquitin) הוא חלבון הפועל בכל התאים האיקריוטים, ומשמש בתא לסימון חלבונים שנועדו לפירוק. מטרת מערכת היא לפרק חלבונים תקינים בעלי אורך חיים קצר, שסיימו את תפקידם או חלבונים חריגים בעלי קיפול לא נכון, לשם הבטחת תפקודו התקין של התא. זיהוי החלבונים שיש לפרק נעשה בעיקר על-פי שינויים במבנה המרחבי שלהם.
==רקע==
החלבון מפורק בתא בתהליך הנקרא Polyubiquitination, במהלכו מסומן החלבון באוביקוויטין ומפורק באמצעות קומפלקס הפרוטאזום, בתהליך תלוי ATP. פירוק של חלבון במערכת קורה בשני צעדים ברורים ורצופים. ראשית, סימון של חלבוני המטרה על ידי הוספת אוביקוויטין. בשלב השני, החלבונים המוצמדים לאוביקוויטין מוכרים על ידי פרוטאזום, ומפורקים. אוביקוויטין היא מולקולה קטנה במשקל 8 קילודלטון המורכבת מ-76 חומצות אמינו, והיא מאוד שמורה אבולוציונית בכל התאים האיאוקריוטים (היא זהה באדם ובשמר). האוביקוויטינציה של החלבון נעשית על ידי (E2 (ubiquitin-conjugating enzyme המקבל מולקולת אוביקוויטין שהופעלה על ידי (E1 (ubiquitin-activating enzyme. למולקולת האוביקוויטין הראשונה מוצמדות מולקולות אוביקוויטין נוספות, כך נוצרת שרשרת אוביקוויטין. מעבר מולקולת האוביקוויטין מ-E2 אל חלבון המטרה דורש מרכיב נוסף הנקרא (E3 (ubiquitin- ligase. ה-E3 הוא לעיתים חלבון בודד ועיתים קומפלקס רב חלבונים, בכל מקרה זהו המרכיב המכיר באופן ספציפי את החלבון המטרה ומזרז מעבר מולקולת האוביקוויטין מ-E2 לחלבון. חלבון שקשורה אליו שרשרת אוביקוויטין כאמור, מפורק על ידי הפרוטאזום, ותוצרי הפירוק חוזרים לתא לשימוש נוסף.  

מערכת האוביקוויטין בשמרים מעורבת בתהליכים תאיים מרובים, כגון עמידות לעקה ושליטה בנזקים והתקדמות במחזור התא, הולכת אותות, ויסות של שעתוק, השתקה כרומוזומליות, ירושת המיטוכונדריה, דיפרנציאציה והתפתחות. 

האוביקוויטין התגלה ואופיין במסגרת מחקר שערכו בסוף שנות השבעים אברהם הרשקו ואהרן צ'חנובר מהפקולטה לרפואה בטכניון, בשיתוף עם אירווין רוז מהמכון לחקר הסרטן בפילדלפיה. מחקר זה, שהביא לפריצת דרך בחקר הסרטן, מחלות ניווניות במוח ומחלות אחרות, זיכה את השלושה בפרס נובל לכימיה לשנת 2004.

תרשים סכמטי של האוביקוויטין

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* [https://heb.wis-wander.weizmann.ac.il/magazine/n-6348 מותו של חלבון], באתר של מכון ויצמן למדע.
* אהרן צ'חנובר, [https://www.academy.ac.il/SystemFiles/21283.pdf הרס חלבוני הגוף: על הפרדוקס שבתלות החיים במוות], מתוך גיליון יולי 2005 של "איגרת", כתב העת של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:ישראל: תגליות