הלנה קאוט האוסון

הלנה קאוט-האוסון (נולדה ב-21 באוגוסט 1940) היא במאית תיאטרון יהודיה בריטית.

==קורות חיים==
הלנה קאוט-האוסון נולדה למשפחה יהודית בשנת 1940 בלבוב, וגדלה בוורוצלב שבפולין.

למדה לימודי בימוי בבית הספר הממלכתי לתיאטרון הפולני וב-1964 היגרה לבריטניה ולמדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA)<ref name="Schafer"></ref>.

בשנים 1972–1974 חייתה בישראל, אך לאחר מכן שבה עם בעלה ובנה לבריטניה ומאז היא מתגוררת בלונדון.

== קריירה מקצועית ==
בשנות ה-50 שיחקה קאוט-האוסון בתיאטרון היהודי בוורשה.<ref name="Views_KH"></ref> היא עזבה את פולין לאחר שנישאה לבנו של אדמירל בריטי שעבד עבור נאט"ו, ועברה בעקבותיו לבריטניה.

בשנות ה-60 ביימה בתיאטרון רויאל קורט, ומחוץ לבריטניה גם בתיאטרון מונומנט-נשיונל בקנדה, תיאטרון גייט בדבלין<ref name="Views_KH" />, ובאגודה הפולנית לחברה ותרבות בלונדון.<ref name="TP_2016"></ref><ref name="TP_2018"></ref>

במהלך שהותה בישראל ייסדה את התיאטרון הקהילתי במרכז הקהילתי בקריית היובל ירושלים וביימה בו<ref name=":0"></ref>, וכן ביימה הצגות בתיאטרון הבימה ובקאמרי, ולימדה בימוי באוניברסיטת תל אביב. גם לאחר ששבה לבריטניה הייתה מגיעה לישראל אחת לכמה שנים כדי לביים הצגות בתיאטראות השונים.

בין השנים 1992–1995 שימשה קאוט-האוסון בתפקיד המנהלת האמנותית של תיאטרון קלוויד בוויילס<ref name="Views_KH" /><ref name="Routledge"></ref>, ועל תפקידה זה זכתה ב-1994 בפרס פיטר ברוק עבור יצירה יוצאת מן הכלל<ref name="Views_KH" />. בעקבות זכייתה הפיק ה-BBC סרט תיעודי אודותיה בשם "לשבור את התבנית" [Breaking The Mold] וכן תוכנית רדיו שעקבה אחר עבודתה בתיאטרון בוויילס<ref></ref>.

קאוט-האוסון לימדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) ובאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA).

== הצגות שביימה ==
=== בבריטניה ===
* שביתה [Strike] - מחזה מאת ארנולד הינצ'קליף. תיאטרון יוניטי, לונדון, 1969
* מאריו והקוסם [Mario und der Zauberer] - עיבוד לספרו של תומאס מאן. תיאטרון קינגס הד, לונדון, 1971
* הספורט של אימי המשוגעת [The Sport of My Mad Mother] - אופרת רוק על פי מחזה מאת אן ג'ליקו. תיאטרון ראונדהאוס, לונדון, 1977
* טנגו - מחזה מאת המחזאי הפולני סלאבומיר מרוז'ק
* הנרי החמישי - תיאטרון אוקטגון, בולטון, 1978
* השקיעה - מחזה מאת איסאק באבל. תיאטרון פלייהאוס, אוקספורד ותיאטרון האף-מון, לונדון, 1980
* דואט לאחד - מחזה מאת תום קמפינסקי. תיאטרון בסינגסטוק, 1982<ref></ref>
* הנרי הרביעי - חלק ראשון וחלק שני. תיאטרון אוקטגון, 1982.
* אפוקליפסה קטנה [Mała apokalipsa] - תרגום של קאוט-האוסון למחזה של טדאוש קונוויצקי. האגודה הפולנית לחברה ותרבות בלונדון, 1982
* ברגל [Pieszo] - מחזה מאת המחזאי הפולני סלאבומיר מרוז'ק. האגודה הפולנית לחברה ותרבות בלונדון, 1983
* מארה סאד - תיאטרון פלייהאוס, לידס, 1986
* סוף טוב הכל טוב - שלוש הפקות שונות בבימויה של קאוט-האוסון - תיאטרון היימרקט בלסטר (1987), תיאטרון קלוויד (1993) ותיאטרון ריג'נטס פארק בלונדון (1997)
* בית בובות - תיאטרון קלוויד, 1992
* שדים - עיבוד של קאוט-האוסון, שזיכה אותה בפרס ליברפול פוסט ואקו לאומנויות לשנת 1992 לבמאית הטובה ביותר. תיאטרון קלוויד (1992) ותיאטרון לינבורי, לונדון, 2007.
* ירח מלא [Full Moon] - מחזה מאת קראדוג פריצ'רד שזיכה את קאוט האוסון בפרס הביקורת בפסטיבל קונטקט הבינלאומי בטורון 1994. תיאטרון קלוויד, 1993<ref></ref>
* ג'יין אייר - עיבוד של המחזאית פיי ולדון. תיאטרון פלייהאוס, לונדון, 1993<ref></ref>
* השושנה המקועקעת - זוכת פרס התיאטרון האזורי של פרסי התיאטרון בבריטניה לשנת 1995 לבמאית הטובה ביותר. תיאטרון קלוויד, 1995.
* Hindle Wakes - תיאטרון רויאל אקסצ'יינג', מנצ'סטר, 1996. במהלך אחת ההצגות התרחש פיגוע משאית התופת במנצ'סטר ובניין התיאטרון נפגע קשות בפיצוץ. לאחר שנתיים וחצי של עבודות שיקום נפתח התיאטרון מחדש בהפקה מחודשת של המחזה, גם היא בבימויה של קאוט-האוסון, שזכתה בפרס מנצ'סטר איוונינג ניוז (MEN)<ref></ref><ref></ref>.
* מהומה רבה על לא דבר - זוכה פרס MEN לשנת 1997 להפקה הטובה ביותר. תיאטרון רויאל אקסצ'יינג', מנצ'סטר, 1997<ref></ref>
* האמן ומרגריטה - סטודיו התיאטרון הלאומי, לונדון, 1998.
* המלך ליר - הפקה בהשתתפותה של קתרין האנטר בתפקיד המלך ליר עצמו, שעלתה במקור בשנת 1997 בתיאטרון היימרקט בלסטר, ופעם נוספת בשנת 2022 בתיאטרון הגלוב בלונדון<ref></ref>
* המקצוע של מרת וורן - מחזה מאת ברנרד שו, תיאטרון רויאל אקסצ'יינג', מנצ'סטר, 2000<ref></ref>
* אילוף הסוררת - תיאטרון רויאל אקסצ'יינג', 2001<ref></ref>
* ירמה - שיתוף פעולה נוסף של קאוט-האוסון עם קתרין האנטר. תיאטרון רויאל אקסצ'יינג', 2003 ותיאטרון ארקולה, לונדון, 2006<ref></ref>
* חפות מפשע [Unschuld] - מחזה מאת דאה לוהר. תיאטרון קפיטול, מנ'צסטר 2008 ותיאטרון ארקולה, 2010<ref></ref>
* הדוד וניה - תיאטרון בלגרייד ותיאטרון ארקולה, 2011<ref></ref>
* דבר ענוג [A Tender Thing] - עיבוד לרומיאו ויוליה מאת בן פאוור בכיכובם של ריצ'רד מקייב וקתרין האנטר. תיאטרון סוואן, סטרטפורד 2012<ref></ref>
* בנים ללא אבות [Sons Without Fathers] - עיבוד למחזה הראשון של צ'כוב. תיאטרון ארקולה, 2013<ref></ref>
* סנטוריום מתחת לשעון החול [Sanatorium Pod Klepsydra] - מחזה מאת ברונו שולץ בעיבודה של קאוט האוסון. בית הספר לתיאטרון של מנצ'סטר, 2015<ref></ref>.
* סיפורו של כלב שמירה [The Story of A Guard Dog] - תיאטרון בלגרייד, 2017<ref></ref>

=== בישראל ===
* הגואל [Mighty Reservoy] - מחזה מאת המחזאי הבריטי פיטר טרסון הפקה במסגרת התיאטרון הקהילתי בירושלים, 1972<ref name=":0" />
* דיוגנס מחפש איש ישר - הפקה במסגרת התיאטרון הקהילתי בירושלים<ref name=":0" />
* יום הולדת - מחזה מאת ליאונרד מלפי שהוצג על רקע בית קפה ובמהלך ההצגה הוגשו לצופים ארוחות ומשקאות. התיאטרון הקהילתי בירושלים, 1972<ref></ref>
* ארבעתם - גרסה עברית למחזה מאת אדוארד (טד) וייטהד בתרגומה של מלכה מרין. התיאטרון הקהילתי בירושלים, 1973<ref></ref>
* בוסמן ולנה - מחזה של את'ול פיוגארד המתרחש בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד, בכיכוכבם של שולמית אדר, זכריה טובי והיינץ ברנרד. הבימה, 1973<ref></ref><ref></ref>
* הבא בתור [Next] - מחזה מאת טרנס מקנאלי, בעיבוד למציאות הישראלית. תיאטרון צה"ל וצוותא, 1974.
* אלפא ביתא - מחזה בכיכובם של מרים זוהר ומישה אשרוב. צוותא, 1973<ref></ref> (ההצגות נקטעו עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים והתחדשו רק באוגוסט 1974)<ref></ref>
* משחק חתולים - מחזה מאת אישטוואן ארקין בתרגומה של תרצה אתר. המחזה הראשון שביימה שלא עסק בנושא פוליטי, בכיכובן של בתיה לנצט, עדה טל ואתל קובינסקה. הבימה, 1974<ref></ref>
* ארבע נשים - מחזה מאת פאם ג'יימס בתרגום תרצה אתר. הבימה, 1977<ref></ref>
* בית הבובות - תרגום של דוני ענבר למחזה של איבסן, עם דליה פרידלנד בתפקיד הראשי, לצד יהודה אפרוני, מישא אשרוב, יעל דרויאנוב, אמירה פולן ואלכס פלג. הבימה, 1984<ref></ref>
* נשים בצמרת - תרגום של רבקה משולח למחזה מאת קריל צ'רצ'יל, עם קאסט נשי שכלל את סנדרה שדה, אורלי זילברשץ, עפרה וינגרטן, מלכה מרין, עליזה רוזן, רבקה נוימן, וחיה הורוביץ. צוותא, 1984<ref></ref>
* הוותיקים - מחזה מאת ארנולד וסקר שקאוט-האוסון הוזמנה במיוחד מלונדון כדי לביים בהבימה, אך הפקתו בוטלה בשל קשיים כספיים של התיאטרון. 1985<ref></ref>
* אהבה מאוחרת - מחזה מאת גרהם ריד בכיכובם של יוסי ידין וחנה מרון. הקאמרי, 1986<ref></ref>
* חלום גולדפאדן - מחזה מאת יעקב רוטבאום על פי איציק מאנגר ואברהם גולדפדן. יידישפיל, 1995<ref></ref>
* ציפור הנעורים המתוקה - תיאטרון חיפה, 1996

=== ברחבי העולם ===
* אנשי זאב [Werewolves] - תרגום של קאוט-האוסון ליצירתה של המחזאית הפולנייה תרזה לובקביץ-אורבנוביץ. תיאטרון מונומנט, מונטריאול (1987)<ref></ref> ותיאטרון דרואיד, גולווי (1992)<ref></ref>
* ואסה - עיבוד של קאוט-האוסון לספרו של גורקי. תיאטרון קנטאור, מונטריאול, 1988<ref></ref>
* מייג'ור ברברה - מחזה מאת ברנרד שו, במסגרת פסטיבל שו. ניאגרה-און-דה-לייק, 1998<ref></ref>
* המלך ליר - תיאטרון הגלוב, טוקיו ואוסקה, 1998
* מידה כנגד מידה - תיאטרון יוליוס סלבוצקי, קרקוב, 2006
* העטלף - בימוי לאופרה של שטראוס בניצוחו של מרטין נאווץ' נישלובסקי. האופרה של ורוצלב, 2007<ref></ref>
* האביב מתעורר - התיאטרון העממי, ורשה, 2008<ref></ref>
* מטעמים פולניים [Polish Specialties] - מופע קברט פרי עטה של קאוט-האוסון ובבימויה. קבוצת התיאטרון הפולנית, 2018<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== לקריאה נוספת ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים פולנים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון יהודיות פולניות
קטגוריה:במאיות תיאטרון יהודיות
קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים בריטים
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1940
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1940