OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קארן הארופ

קארן מרגרט הארופ פטרסן (בדנית: Karen Margrethe Harup Petersen; 20 בנובמבר 1924 – 19 ביולי 2009) הייתה שחיינית דנית. היא אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות מאולימפיאדה אחת, 1 זהב ו-2 כסף (לונדון 1948), אלופת אירופה בעלת 3 מדליות זהב (מונטה קרלו 1947) ושיאנית עולם במשחה שליחות.

הארופ, היא אחת משני האתלטים הדנים היחידים שזכו ב-3 מדליות באולימפיאדה אחת.

== ביוגרפיה ==
הארופ נולדה בקופנהגן. היא התאמנה בהדרכתם של אינגבורג פול פטרסן ואלן לארסן. היא הייתה אחת השחייניות האירופאיות הטובות ביותר, לצידה של בת ארצה רנהילד ווגר. בגלל מלחמת העולם השנייה, נפגעו אימוניה והישגיה ושתי אולימפיאדות (1940 ו-1944) התבטלו ומנעו ממנה לזכות בתארים ומדליות אולימפיות.

===שיאנית עולם===
בשנת 1943 קבעה הארופ במשחה שליחות 4x100 יארד חופשי שיא עולם חדש של 4:05.7 דקות ובשנת 1947 במשחה שליחות 3x100 יארד מעורב שיא עולם חדש נוסף של 3:26.6 דקות.

===אלופת אירופה ושחיינית מצטיינת של האליפות===
באליפות אירופה בשחייה שנערכה במונטה קרלו, מונקו בספטמבר 1947 זכתה הארופ ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:15.9 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:18.2 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:32.3 דקות והייתה לשחיינית המצטיינת של האליפות כולה.

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה הארופ ב-3 מדליות 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 1:14.4 דקות, לפני סוזן צימרמן מארצות הברית (1:16.0 דקות) וג'ודי ג'וי דייוויס מאוסטרליה (1:16.7 דקות). מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:21.2 דקות, אחרי אן קרטיס מארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 5:17.8 דקות, ולפני קתרין גיבסון מבריטניה (5:22.5 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:29.6 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 4:29.2 דקות, ולפני הולנד (4:31.6 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.1 דקות. המנצחת במשחה הייתה בת ארצה גרטה אנדרסן (1:06.3 דקות).

לאחר המשחקים האוליפיים החלה הארופ בשנת 1949 ללמד ולאמן שחייה.

== תארים ==
* בשנת 1975 זכתה הארופ להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה

==קישורים חיצוניים==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Karen+Harup קארן הארופ], באתר Sports123 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות אולימפיות: שחייניות
קטגוריה:אלופות אירופה בשחייה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:שיאניות עולם דניות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי דניות
קטגוריה:שחייניות גב דניות
קטגוריה:ילידות 1924
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מדנמרק
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית דניות: שחייה
קטגוריה:דניות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-2009
שחר גינוסר

שחר גינוסר (נולד ב-1962) הוא עיתונאי ב"ידיעות אחרונות". עוסק בכתיבת תחקירים בנושאים שונים, בעיקר כלכלה. פרסם תחקירים שהביאו לדיונים בכנסת ולהתערבות רשויות החוק.
== ביוגרפיה ==
שחר גינוסר נולד בתל אביב ובשנים 1989-1992 ניהל את תיאטרון הקיבוץ<ref></ref> ולאחר מכן הפיק לעיריית תל אביב פסטיבל תיאטרון.  לאחר מכן החל לסקר את תחום התרבות במקומוני רשת שוקן, ובשנת 1996 עבר לידיעות אחרונות לסקר נושאים כלכליים ופוליטיים.

ב-2010 הוענק לו "אות אומ"ץ" בשל פרסומיו; בהם חשיפת פרשת הקבלן דוד אפל ואריאל שרון בקרקעות לוד, חשיפת בכירי הבנקאים שתיאמו עמלות עם מתחריהם ופרסום שיטת הבונוסים הכספיים שמחולקים לפקידי מס הכנסה בגין אי אישור דוחות נישומים. בנימוקי השופטים צוין ש"תקצר היריעה מלפרט את כל נושאי התחקירים בהם עסק במהלך השנים. תחקיריו הרבים, בדגש על אלה שעסקו ביחסי שלטון ממסד אזרח, זכו לא אחת לתהודה ציבורית רבה וחלקם גם הביאו לשינוי המצב הקיים".

זכה באות אביר איכות השלטון 2017 בקטגוריית תקשורת מטעם התנועה לאיכות השלטון.<ref></ref>

בחודש יולי 2023 נפצע קשה בפניו ממכת"זית במהלך הפגנה בנתיבי אילון בתל אביב.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.ometz.org.il/admin/UploadFiles/תמונת%20ש%20ג.pdf אות אומ"ץ 2010 לשחר גינוסר] באתר תנועת אומ"ץ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
גרטה אנדרסן

גרטה אנדרסן (בדנית: Greta Andersen; 1 במאי 1927 – 6 בפברואר 2023) הייתה שחיינית דנית, אלופה אולימפית (לונדון 1948) במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי, אלופת אירופה (מונטה קרלו 1947 ווינה 1950) ושיאנית עולם.

== ביוגרפיה ==
אנדרסן נולדה בקופנהגן. אביה קארל זכה במדליית כסף באולימפיאדת אתונה (1906) (אולימפיאדה לא רשמית) בהתעמלות. כילדה היא פחדה ממים ולמדה לשחות רק בגיל 15.

===אלופת אירופה===
באליפות אירופה שנערכה במונטה קרלו, מונקו בשנת 1947 זכתה אנדרסן במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:32.3 דקות ובמדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.3 דקות.

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה אנדרסן ב-2 מדליות 1 זהב ו-1 כסף. למרות היותה שחיינית למרחקים ארוכים היא זכתה במדליית זהב במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.3 דקות, לפני אן קרטיס מארצות הברית (1:06.5 דקות) ומארי-לואיז לינסן-וסן מהולנד (1:07.6 דקות). מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:29.6 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 4:29.2 דקות, ולפני הולנד (4:31.6 דקות).

===שיאנית עולם===
בשנת 1949 קבעה אנדרסן במשחה ל-100 יארד שיא עולם חדש, שיא זה החזיק מעמד עד שנת 1956.

בשנת 1950 היגרה אנדרסן ללונג ביץ', קליפורניה.

באליפות אירופה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1950 זכתה אנדרסן ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:30.9 דקות, מדליית כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:43.1 דקות ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.9 דקות.

חודשיים לפני אולימפיאדת הלסינקי (1952) עברה אנדרסן ניתוח בברך, למרות זאת היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי 4:36.2 דקות, במקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:27.0 דקות ובמקום 12 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.2 דקות.

בשנת 1957 התחתנה אנדרסן עם ג'ון סוניצ'ן.

== שחיינית תעלות ==
אנדרסן קבעה שיאים בצליחת תעלת למאנש בשני הכיוונים, מצרפת לאנגליה ב-11 שעות ו-1 דקות ומאנגליה לצרפת ב-13 שעות ו-10 דקות. היא השחיינית הראשונה בעולם שצלחה את תעלת סנטה קטלינה בשני הכיוונים.

אנדרסן קבעה שיאי עולם ב-10 מייל בימת סלטון שבקליפורניה (4 שעות ו-25 דקות), 25 מייל מסביב לאטלנטיק סיטי שבניו ג'רזי (10 שעות ו-17 דקות) ובשנת 1962 ב-50 מייל משיקגו לקנושה שבוויסקונסין.

== תארים ==
* בשנת 1969 זכתה אנדרסן להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Greta+Andersen+&name=Search גרטה אנדרסן] , באתר Sports123 
* [https://web.archive.org/web/20110505004855/http://www.gretaandersenswimschool.com/greta.html בית הספר לשחייה של גרטה אנדרסן]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות אולימפיות: שחייניות
קטגוריה:אלופות אירופה בשחייה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:שחיינים שצלחו את תעלת לאמנש
קטגוריה:שיאניות עולם דניות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי דניות
קטגוריה:אלופות אולימפיות מדנמרק
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית דניות: שחייה
קטגוריה:דניות שנולדו ב-1927
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:דניות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-2023
יהויקים שטיין

יהויקים שטיין הוא פסיכואנליטיקאי, פסיכיאטר ועמית מחקר במכון פרויד באוניברסיטה העברית בירושלים. כתב ספרים בנושא פסיכואנליזה וכן ספרי פרוזה.

משמש מורה ומדריך במכון הישראלי לפסיכואנליזה.

== מספריו ==
* החלילן מווינה - על פרויד ועל אחריות אישית, הוצאת כתר, 2003
* הלא מודע במדע ובפסיכואנליזה, הוצאת מאגנס, 2005.
:תורגם לאנגלית: he Psychoanalysis of Science - The Role of Metaphor, Paraplax, Lacunae and Myth, Sussex Academic Press
* נוודים, הוצאת כרמל, 2009 - רומן.
* פוגה, הוצאת גוונים, 2010 - נובלה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://psychology.huji.ac.il/?cmd=facultymembers.123&page=3&act=read&id=197 יהויקים שטיין], באתר של האוניברסיטה העברית בירושלים
* [https://www.youtube.com/watch?v=cxIdscYT3FA בקריאה ראשונה - קץ עידן פרויד?], ריאיון לאבירמה גולן
* 
* 
* 

מכתביו:
* 
* [http://www.dreamtheory.org/wp-content/uploads/2010/02/stein-6.pdf לפרשת הולדתו הדדוקטיבית של יצר המוות], פרק מהספר "הלא מודע במדע ובפסיכואנליזה"

על כתביו:
* 
* 
* 

קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:פסיכיאטרים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פסיכולוגיה
אצטדיון פודגוריצה סיטי

אצטדיון פודגוריצה סיטי הוא אצטדיון כדורגל בו משחקות הנבחרת הלאומית של מונטנגרו בכדורגל וקבוצת הכדורגל המקומית בודוצ'נוסט פודגוריצה. באצטדיון נערך משחקה הראשון של נבחרת מונטנגרו נגד נבחרת הונגריה בו ניצחה מונטנגרו 1–2.

== היסטוריה ==
אצטדיון העיר פודגוריצה נבנה בשנת 1945, לאחר מלחמת העולם השנייה.

לפני המלחמה, בודוצ'נוסט פודגוריצה ומועדונים אחרים מפודגוריצה שיחקו את המשחקים שלהם במגרש ליד מיקומו של המגרש היום.

הקיבולת המקורית של האצטדיון הייתה בסביבות 5,000 צופים. האצטדיון נשרף כליל ב-1952, אך נבנה מאוחר יותר מחדש, עם קיבולת חדשה של כ-17,000 מושבים. באצטדיון החדש ישנם ארבעה יציעים - מערב, מזרח, דרום וצפון.

בשנת 1989 הותקנו זרקורים באצטדיון העיר פודגוריצה (שנודע אז בשם טיטוגרד). במהלך שנות ה-80 שוחזר היציע הראשי (מערבי).

לאחר התפרקות יוגוסלביה, עבר האצטדיון עבודות בנייה נוספות. היציע המזרחי נהרס, ונבנה יציע צפוני חדש. והקיבולת צומצמה ל-12,000.

ב-27 במרץ 2015, התרחש אירוע חריג באצטדיון, הופסק משחקם של מונטנגרו ורוסיה באמצע על ידי השופטים כדי להבטיח את שלומם של השחקנים. במהלך המשחק, השוער הרוסי איגור אקינפייב נפגע בראשו ונשלח כתוצאה מכך לבית חולים. רוסיה זכתה בתוצאה 0–3 על ידי אופ"א כתוצאה מנטישת המשחק<ref name=":0"></ref><ref name=":0" />.

היציע הצפוני הוא ביתם של אולטראס האוהדים המקומיים, "Budućnost".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצרמר אצטדיונים ומתקני ספורט
פודגוריצה סיטי
קטגוריה:מונטנגרו: כדורגל
קטגוריה:מונטנגרו: מבנים
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
קטגוריה:בודוצ'נוסט פודגוריצה (כדורגל)
קטגוריה:פודגוריצה: ספורט
אוסטיידישה צייטונג

אוסטיודישה צייטונג (בגרמנית: Ostjüdische Zeitung; עיתון יהדות המזרח) היה עיתון יהודי בשפה הגרמנית שהופיע בעיר צ'רנוביץ (אז צ'רנאוץ ברומניה) בשנים 1937-1919, בימי השלטון הרומני בבוקובינה הצפונית.

העיתון נערך על ידי הפוליטיקאי, הפובליציסט והמשפטן הציוני מבוקובינה מאיר אבנר, שגם כתב חלק גדול מתוכנו. בהקמתו היה "ביטאון המפלגה יהודית הלאומית בבוקובינה" (Organ der jüdischen Nationalpartei in der Bukowina), והחל מתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 הצהיר על עצמו בכותרת המשנה כ"ביטאון למען האינטרסים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים של יהדות בוקובינה".

==תולדותיו==
העיתון הוקם באפריל 1919, אז החל להופיע כשבועון. אחרי 1922 הופיע העיתון פעמיים בשבוע, והחל מ-1923 שלוש פעמים בשבוע - בימי ב', ד' ו-ו'. במהלך השנים הופיעו בסך הכל בעיתון כ-9000 עמודים.

בשיא תפוצתו בשנות ה-30 של המאה ה-20 הגיע העיתון ל-4,800 עותקים. למרות תפוצתו הקטנה, הייתה לעיתון תהודה רבה בחוגי המעמד הבינוני והגבוה של יהודי האזור. זאת משום שהשפה הגרמנית הייתה שפת הדיבור והתרבות של רוב היהודים בעלי ההשכלה בצ'רנוביץ ובבוקובינה באותה תקופה, ומשום שעורכו, מאיר אבנר, היה כותב ונואם מחונן.

מאיר אבנר ניהל מעל דפי העיתון פולמוסים רבים. בין השאר הוא ניהל פולמוס עם המנהיג הסוציאליסטי יעקב פיסטינר לגבי ראשוניותה של השפה העברית כשפת לימוד בבתי הספר היהודיים בבוקובינה, לעומת היידיש. בנוסף, היה העיתון לבמת מאבק של אבנר נגד הזרמים האנטישמיים בזירה הפוליטית הרומנית, ולשופר של הוועד הציוני בבוקובינה.

ב-1 בינואר 1938 הופסק פרסום העיתון בהתאם לחוקים האנטישמיים החדשים של ממשלת גוגה-קוזה.

==ראו גם==
* צ'רנוביצר מורגנבלאט
* צ'רנוביצר אלגמיינה צייטונג

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Markus Winkler, Die Ostjüdische Zeitung - Zur Geschichte einer deutschsprachigen zionistischen Zietung aus Czernowitz, in: Susanne Marten-Finnis, Walter Schmitz (Eds.), zwischen dem Osten und dem Westen Europas. Deutschsprachige Presse in Czernowitz bis zum Zweiten Weltkrieg (Dresden 2005) 87-96. . (מרקוס וינקלר, די אוסטיודישה צייטונג - על תולדותיו של עיתון ציוני בשפה הגרמנית בצ'רנוביץ, בתוך: סוזנה מארטן-פיניס, ולטר שמיץ (עורכים) - בין מזרח ובין מעקב אירופה: העיתונות בגרמנית בצרנוביץ עד מלחמת העולם השנייה, דרזדן, 2005)
</div>

==קישורים חיצוניים==
*צבי יעבץ - צ'רנוביץ שלי - מקום שחיו בו אנשים וספרים, דביר, 2007, אור יהודה. עמ' 233–235
*[http://www.ibiblio.org/yiddish/Tshernovits/npap/zeitung.html העמוד הראשי של העיתון למחרת פטירתו של ביאליק], באתר "שטעטל"
*[http://www.museumoffamilyhistory.com/mfh-jewish-press-bukovina.htm ד"ר אליאס וינשטיין על העיתונות היהודית בבוקובינה], באתר מוזיאון המשפחה, מתוך הספר "תולדות יהודי בוקובינה" בתרגום לאנגלית, עמ' 127 History of Jews in the Bukowina," Vol. 1 (1958") Tel Aviv

קטגוריה:גרמניה: עיתונים
קטגוריה:יהדות צ'רנוביץ: עיתונים
קטגוריה:עיתונות יהודית ברומניה
קטגוריה:עיתונים בגרמנית
קניין משיכה

במשפט העברי, קניין משיכה הוא סוג של קניין, ההופך אדם לבעלים של חפץ מסוים. קניין משיכה תקף בכל המיטלטלין אך לא בקרקעות.

==מקור==
במקור הקניין, נחלקו רבי יוחנן וריש לקיש. לדעת ריש לקיש קניין זה פועל מדאורייתא, והוא נלמד מן הפסוק . לדעת רבי יוחנן הקניין הקונה במטלטלין מדאורייתא הוא קניין כסף, וחכמים החליפו קניין זה במשיכה, בטענה שאם החפץ הנקנה יישאר ביד המוכר לאחר ביצוע הקניין, יש חשש שהוא ישרף והמוכר לא יטרח להצילו משום שיצא מרשותו.

==דרך הקניין==
המשיכה צריכה להיעשות באופן המורה על בעלות. כך למשל בעת קניית עבד כנעני, הקונה צריך "למשוך" את העבד באופן פיזי המוכיח בעלות, אך אם קרא לעבד והעבד הגיע מרצונו, אין בכך כל הוכחת אדנות על העבד, שכן הוא בא מרצונו החופשי.

בניגוד לכך, כאשר קונים בהמה בקניין משיכה, ניתן לבצע זאת על ידי כך שקוראים לבהמה והיא באה, שכן הבהמה אינה באה על דעתה ורצונה, אלא מכח האינסטינקט המכריח אותה לבוא כאשר קוראים לה, ולכן מעשה זאת הוא הוראת בעלות ואדנות על בהמה. ניתן גם לבצע משיכה על ידי שמכה אותה קלות, דבר הגורם לה לרוץ לפניו.

==הקנאת עציץ==
במסכת גיטין מובא מקרה בו קיים עציץ עם זרעים, העציץ שייך לאדם אחד והזרעים שייכים לאדם אחר, ואחד מהם רוצה להקנות לשני את חלקו. התלמוד קובע, שאם מכר בעל העציץ את חלקו לבעל הזרעים, ומשך בעל הזרעים את העציץ לשם קניין, הוא קנה את העציץ, שכן העציץ נחשב למטלטלין, וכיון שכך הוא נקנה בקניין משיכה. לעומת זאת, אם מכר בעל הזרעים לבעל העציץ את חלקו, לא קנה בעל העציץ את הזרעים עד שיחזיק בזרעים, שכן הזרעים נחשבים לקרקע, וקרקע נקנית רק בחזקה.

==קניין הגבהה==
הגבהה
קנין הגבהה הוא תולדה של קנין משיכה, וגם הוא מורה על הכנסת החפץ לרשותו, בכך שמגביהו מהקרקע שלושה טפחים ובכך מקרבו ומכניסו לרשותו. יש אומרים כי גרם לחפץ להיות בגובה שלושה טפחים, נחשב הדבר לקניין הגבהה, אף על פי שלמעשה לא הגביה אותן. דוגמה כזו נידונת במסכת בבא מציעא באדם המושך בגד מעמוד גבוה עליו הוא מונח, שהוא קונה אותו בקנין הגבהה.
כמו כן דנו (תוספות קידושין כו.) בקניית פיל על ידי ששם לו חפץ למעלה וגורם לו לקפוץ שיקנה מדין הגבהה.
אמרו אביי ורבא (בבא בתרא עו:) מסירה קונה ברשות הרבים ובחצר שאינה של שניהם. משיכה קונה בסימטא (שיש לו רשות להניח שם את חפציו, בניגוד לרה"ר) ובחצר שהיא של שניהם. והגבהה קונה בכל מקום.

==ראו גם==
*קניין רכוב - ישנן דעות שקניין זה הוא תולדה של קניין משיכה
*הואיל ויכול לנתקו
*סיטומתא

==קישורים חיצוניים==
* (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפט עברי: קניינים
קניין הגבהה

קניין הגבהה
במשפט העברי, קניין הגבהה הוא קניין, ההופך אדם לבעלים של חפץ מסוים. קניין הגבהה תקף בכל המיטלטלין אך לא בקרקעות, בעבדים, ובעציץ נקוב, על אף שמבחינה מציאותית ניתנים להגבהה, אין ההגבהה קונה בהם. 

קניין הגבהה בדומה לקנין משיכה, מורה על הכנסת החפץ לרשותו. 

== דיניו ==
הקניין נעשה בכך שמגביהו מהקרקע שלושה טפחים אך פחות מכך אינו מועיל מאחר שנחשב כמונח עדיין על הקרקע מדין לבוד. ויש אומרים כי אף אם גרם לחפץ להיות בגובה שלושה טפחים, נחשב הדבר לקניין הגבהה, למרות שלמעשה לא הגביה את החפץ. דוגמה כזו נידונת במסכת בבא מציעא באדם המושך בגד מעמוד גבוה עליו הוא מונח, שהוא קונה אותו בקנין הגבהה. 

אך יש אומרים שדי בהגבהת טפח אחד בלבד מהקרקע או המקום שמונח עליו.

בתלמוד אמרו שקניין הגבהה קונה בכל מקום, בניגוד לקניין מסירה שניתן לקנות בו רק ברשות הרבים ובחצר שאינה של שניהם, וקניין משיכה קונה בסימטא (שיש לו רשות להניח שם את חפציו, בניגוד לרה"ר).

חפץ שדרכו בהגבהה אינו נקנה במשיכה או מסירה, אך בקניין הגבהה נקנה אף חפץ שאין דרכו בכך, מאחר שקניין הגבהה הוא קניין חשוב יותר.

== נידונים ==
בתוספות דנו במקרה ואדם גורם לחפץ שיוגבה בדרך עקיפה כגון בקניית פיל על ידי ששם לו חפץ למעלה וגורם לו לקפוץ האם קונה מדין הגבהה. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפט עברי: קניינים
עורבא פרח

עוֹרְבָא פָּרַח הוא ביטוי שפירושו דברים חסרי בסיס, שאין בהם ממש. 

הביטוי, שמקורו בארמית ותרגומו המילולי "העורב התעופף" נלקח ממסכת ביצה כאשר רב אויא סבא שאל את רב הונא שאלה הלכתית קשה, השיב לו רב הונא: "עורבא פרח". או בדיבור עכשווי: "תראה, ציפור!", שאומרו עושה בו שימוש במטרה להסיט את תשומת הלב ולחמוק מן השאלה. לפי הסבר רש"י, רב הונא העביר נושא במתכוון, על ידי האמירה: עורבא פרח, כלומר ראה את העורב הפורח מעלינו.

לפי פירושו של רבינו חננאל, דבריו "עורבא פרח" מכוונים כלפי דבריו של אותו אמורא, שדעתו היא דעתם של ילדים המשחקים בציפורים ועורבים. כלומר הבלים שאין בהם כל ממש. רבה, בנו של רב הונא, שאל אותו לפשר הדבר, שהרי רב הונא היה מכבד את רב אויא סבא באופן מיוחד בהצביעו על גדלותו המיוחדת בתורה. רב הונא הבהיר לו כי אי ההגיון אינו בשאלה עצמה, אלא בתזמון שבו היא נשאלה, שכן השאלה הייתה קשה מאוד לעיון, והיא נשאלה בזמן שרב הונא היה עייף וחלש ולא יכול היה להשיב עליה כראוי.

==ראו גם==
* הסחת דעת

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.safa-ivrit.org/milon/עורבא+פרח עורבא פרח באתר "השפה העברית"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
קטגוריה:עורבים בתרבות
טובים השניים (תוכנית רדיו, 1963)

תוכנית הרדיו "טובים השניים" הייתה שעשועון רדיו ששודר ב"קול ישראל" במשך שנים אחדות, החל מאוקטובר 1963, בעריכתם של מרדכי פרימן ודרורה בן אב"י ובהנחייתו של פרימן.

בכל תוכנית התמודדו שני מתמודדים בתחום ידע מסוים שלו הוקדשה התוכנית, מתוך שלל תחומי ידע, כגון תנ"ך, גאוגרפיה, ספרות ויהדות. שני המתמודדים בכל תוכנית, שנדרשו להפגין במהלכה בקיאות רבה, נבחרו לאחר מיון מוקדם, שאליו ניגשו עשרות מאזינים. הנושא המדויק, כגון מיתולוגיה יוונית או תולדות התיאטרון העברי, נמסר למתמודדים מראש, כדי לאפשר להם להתכונן לתוכנית. לזוכה בתחרות ניתן פרס כספי. התוכנית הראשונה עסקה בתנ"ך, ומחבר השאלות לה היה יצחק שלו. כל תוכנית שודרה במשך שעה.

הצלחת התוכנית הובילה לשידור תוכנית מקבילה בקול ישראל בערבית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
נלי קים

נלי ולדימירובנה קים (באנגלית: Nellie Vladimirovna Kim ; ברוסית: Нелли Владимировна Ким; נולדה ב-29 ביולי 1957) היא מתעמלת עבר מברית המועצות. היא אלופה אולימפית משתי אולימפיאדות, בעלת 6 מדליות מהן 5 זהב, אלופת עולם בעלת 11 מדליות מהן 5 זהב ואלופת אירופה. 

כיום, קים מאמנת ושופטת התעמלות.

== ביוגרפיה ==
קים נולדה בשוראב, שבטג'יקיסטן (באותה תקופה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית) לאב ממוצא קוריאני - ולדימיר ולאמא ממוצא טטרי - אלפיה.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בווארנה בולגריה בשנת 1974 זכתה קים בשתי מדליות, מדליית זהב בתחרות הקבוצתית ומדליית ארד בתרגיל על הקורה.

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה קים ב-4 מדליות מהן שלוש מדליות זהב. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית לפני רומניה ומזרח גרמניה, בתרגיל על סוס הקפיצות ובתרגיל הקרקע בניקוד המושלם 10. מדליית כסף בתחרות הקרב רב (78.675 נקודות) אחרי נדיה קומנץ' מרומניה (79.275 נקודות) ולפני בת ארצה לודמילה טורישצ'בה (78.625 נקודות), במהלך תחרות הקרב רב היא זכתה בניקוד המושלם 10 בתרגיל על סוס הקפיצות ובכך הייתה האישה הראשונה בהיסטוריה האולימפית שזכתה בציון זה על תרגיל זה.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בשטרסבורג צרפת בשנת 1978 זכתה קים ב-4 מדליות מהן 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על סוס הקפיצות (19.625 נקודות) ובתרגיל הקרקע (19.775 נקודות) בצוותא עם בת ארצה ילנה מוחינה. מדליית כסף בתחרות הקרב רב אחרי מוחינה ולפני נטליה שפושניקובה אף היא מברית המועצות.

באליפות העולם בהתעמלות שנערכה בפורט וורת' ארצות הברית בשנת 1979 זכתה קים ב-5 מדליות מהן 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב בתחרות הקרב רב, (78.650 נקודות) לפני מקסי גנאוק ממזרח גרמניה (78.375 נקודות) ומליטה רון מרומניה (78.325 נקודות), מדליות כסף בתחרות הקבוצתית, בתרגיל על הקורה ובתרגיל הקרקע ומדליית ארד בתרגיל על סוס הקפיצות.

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה קים בשתי מדליות זהב בתחרות הקבוצתית, לפני רומניה ומזרח גרמניה ובתרגיל הקרקע בצוותא עם קומנצ'י (19.875 נקודות) לפני שפושניקובה וגנאוק (19.825 נקודות) ובכך הגנה על תוארה. 

קים עבדה תקופה ארוכה כמאמנת, אימנה מספר נבחרות לאומיות, ושפטה בתחרויות בינלאומיות רבות. 

כנשיאת הוועדה הטכנית של התעמלות הנשים האמנותית (Women's Artistic Gymnastics Technical Committee), קים מפקחת על קביעתם של כללים חדשים בהתעמלות הנשים, בכללם מערכת חדשה של ניקוד (Code of Points) אותה פיתחה הפדרציה הבינלאומית להתעמלות (Fédération Internationale de Gymnastique) בשנים 2004–2005 ומיושמת החל מ-2006.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.gymn-forum.net/bios/women/kim_n.html תצלום חתום ורשימת הישגים ספורטיביים]
* [http://www.onf-nfb.gc.ca/eng/collection/film/?id=12862&v=h&lg=en תיאור סרט אודות קים]

קטגוריה:אלופות אולימפיות: קרקע
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצות
קטגוריה:אלופות עולם בהתעמלות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מתעמלות באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:מתעמלות באולימפיאדת מוסקבה (1980)
קטגוריה:ילידות 1957
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1957
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: התעמלות
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית סובייטיות: התעמלות
אל סוריזו

אל סוריזו (באיטלקית: Al Sorriso) היא מסעדה בפיימונטה, איטליה, בבעלותם של לואיזה ואנג'לו ואלאצה.

אנג'לו ואלאצה פתח בהיותו צעיר מסעדה בעיירה בורגומאנרו, בה אימו תיפקדה כשפית. ב-1976 המסעדה זכתה בכוכב אחד במדריך מישלן האדום. אנג'לו התחתן עם לואיזה (נולדה ב-20 בדצמבר 1950), בוגרת תואר ראשון בספרות איטלקית והם העבירו את המסעדה לכפר סוריזו, הסמוך לאגם אורטה, ב-1981. אחרי שהשף עזב את המסעדה נכנסה לואיזה למטבח ואנג'לו היה המארח, המסעדה זכתה בכוכב במישלן, היא זכתה בכוכב שני ב-1987, אז יצאו בני הזוג לטיול במיטב מסעדות צרפת על מנת ללמוד מהם והם השיגו את הכוכב שלישי ב-1998.

מטבח המסעדה מתבסס בראש ובראשונה על הדגשת חומרי הגלם בצורתם הטבעית, עם מינימום עיבוד, בעונתם, תוך היסמכות על מוצרים מקומיים מאזור פיימונטה, אחר-כך על מוצרים מרחבי איטליה ורק לבסוף על מוצרים מהעולם. ואלאזה משוטטת עורכת סיורים בסביבת סוריזו כדי למצוא עשבים וצמחים הולמים לבישול.

זכתה בעיטור Cavaliere della Repubblica, מנשיא איטליה אוסקר לואיג’י סקאלפארו. היא זכתה גם ב- Grand Prix dell'Academie Internationale de Gastronomie.
המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם ובמדריך המסעדות האיטלקי "לה סוסטה" (lesoste).

מעל המסעדה יש מלון השייך לרשת רלה א שאטו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.alsorriso.com/ אתר מסעדת אל סוריזו]
* אביטל ענבר, [http://www.masa.co.il/article/2526/%D7%90%D7%99%D7%98%D7%9C%D7%99%D7%94---%D7%A9%D7%A4%D7%99%D7%95%D7%AA-%D7%A2%D7%9D-%D7%9B%D7%95%D7%9B%D7%91%D7%99-%D7%9E%D7%99%D7%A9%D7%9C%D7%9F/ פרויקט נשים / איטליה - שפיות עם כוכבי מישלן], "מסע אחר" 180
*
* נעמה אברמוביץ', [https://web.archive.org/web/20130201044424/http://yoezer.com/2010/12/12/%D7%9E%D7%A1%D7%A2%D7%93%D7%AA-%D7%90%D7%9C-%D7%A1%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%96%D7%95-%D7%A9%D7%9C%D7%95%D7%A9%D7%94-%D7%9B%D7%95%D7%9B%D7%91%D7%99-%D7%9E%D7%99%D7%A9%D7%9C%D7%9F-%D7%95%D7%A2%D7%99%D7%AA/ מסעדת אל סוריזו: שלושה כוכבי מישלן ועיתונאי ישראלי בפרארימסעדת אל סוריזו: שלושה כוכבי מישלן ועיתונאי ישראלי בפרארי], 12 בדצמבר 2010
* [http://www.viamichelin.com/web/Restaurant/Soriso-28010-Al_Sorriso-153384-41102 מסעדת אל סוריזו באתר מישלן]
* [http://www.lesoste.it/scheda.asp?lingua=ing&id_ris=4 מסעדת אל סוריזו במדריך לה סוסטה]
* [http://www.lesgrandestablesdumonde.com/indexb.php?p=restos&id=88 מסעדת אל סוריזו באתר השולחנות הגדולים בעולם]
* [https://web.archive.org/web/20101213045312/http://www.relaischateaux.com/en/search-book/hotel-restaurant/sorriso/ מסעדת אל סוריזו באתר רלה א שאטו]
* [http://www.andyhayler.com/show_restaurant.asp?id=22&country=Italy ביקורת המסעדה מאת אנדי היילר]
* [http://www.theworldwidegourmet.com/gc/establishments/europe/sorriso/ אל סוריזו] באתר theworldwidegourmet.com

קטגוריה:איטליה: מסעדות
אוצר לאומי: ספר הסודות

אוצר לאומי: ספר הסודות (באנגלית: National Treasure: Book of Secrets) הוא סרט הרפתקאות אמריקאי משנת 2007, שביים ג'ון טורטלטאב והפיק ג'רי ברוקהיימר, בכיכובם של ניקולס קייג', דיאן קרוגר וג'סטין ברת'ה. סרט זה הוא המשך לסרט "אוצר לאומי" משנת 2004.

==עלילה==
בהמשך לסרט הקודם, בנג'מין גייטס עתה הוא איש מפורסם המוכר בכל בית בארצות הברית כאיש אשר גילה את אוצר האבירים הטמפלרים. חברו ריילי פול מתעניין יותר בהיסטוריה האמריקנית ואף חיבר ספר העוסק בה. אולם ספר זה אינו מוצלח במידה רבה בעיקר משום שציבור הקוראים לא יודע כי ריילי היה שותף מלא בתגלית המדהימה. גייטס נפרד זה עתה מחברתו, אביגייל צ'ייס אחראית הארכיון הממשלתי, והוא מעביר הרצאות המספרות את סיפור משפחתו ותמיכתם בנשיא אברהם לינקולן שמיגר את מרידות מדינות הדרום ושחרר את העבדים בארצות הברית. באחת מהרצאותיו מפסיק אותו מיץ' ווילקינסון בטענה כי הסיפור אינו אמיתי וע"פ הידוע לו מאבותיו, סב סבו של גייטס היה שותף פעיל ברצח הנשיא לינקולן, ואף יוצא בפרסום בנושא זה. גייטס יוצא במסע לטהר את משפחתו ויוצא לגלות את "עיר הזהב", עיר אינדיאנית קדומה העשויה כולה מזהב טהור. גייטס עורך מסע גם באנגליה, צרפת ואפילו בבית הלבן. לצורך משימתו הוא חוטף את נשיא ארצות הברית ונרדף בשל כך על ידי המשמר הפדרלי. הוא מצליח לשים את ידו על "ספר הסודות" אשר נגיש רק לנשיאי ארצות הברית, במטרה לאתר את העיר העלומה.

==שחקנים==
* ניקולס קייג' - בנג'מין גייטס
* ג'ון ווייט - פטריק גייטס
* הרווי קייטל - פיטר סאדאסקי
* אד האריס - מיטש וילקינסון
* דיאן קרוגר - ד"ר אביגייל צ'ייס
* ג'סטין ברת'ה - ריילי פול
* ברוס גרינווד - נשיא ארצות הברית
* הלן מירן - ד"ר אמילי אפלטון
* זקרי גורדון - ילד עם קונספירציות
* כריסטיאן קמרגו - ג'ון וילקס בות'

==ביקורות והכנסות==
הסרט זכה לביקורות מעורבות. לפי האתר "Rotten Tomatoes", כ־32% ממבקרי הקולנוע בארצות הברית נתנו לסרט ציון חיובי בהתבסס על 101 ביקורות. למרות זאת, בסוף השבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא הכניס כ-44.7 מיליון דולר, מה שמיקם אותו כסרט המכניס בשבוע זה. ובתוך שמונה ימים הסרט הכניס 100 מיליון דולר. נכון לסוף שנת 2007 הסרט הכניס כ-219.9 מיליון דולר בארצות הברית וכ-237.4 מיליון דולר ברחבי העולם. בנוסף הסרט הכניס כ-93.1 מיליון דולר מהכנסות ה-DVD וה-Blu-ray.
==סרט המשך==
בשנת 2008, הבמאי ג'ון טרטלאוב אמר כי צוות ההפקה עובד על פיתוח סרט שלישי בסדרה.<ref></ref> באוקטובר 2013, טרטלאוב אישר כי האולפנים, הוא והמפיק ג'רי ברוקהיימר רוצים יחדם עם השחקנים סרט שלישי והעריך כי בתוך שנתיים יתחילו צילומי הסרט השלישי<ref></ref> במאי 2016, ניקולס קייג' אישר כי הסרט עודנו בתהליך כתיבה,<ref></ref> וביולי 2018, טרטלאוב טען כי התסריט מוכן אך הסיפור לא שכנע דיו את אולפני דיסני.<ref></ref> בינואר 2020, דווח כי כריס ברמנר, התסריטאי של "בחורים רעים 3", נשכר לכתוב תסריט חדש.<ref></ref> במאי 2020, ג'רי ברוקהיימר אישר כי לא רק סרט שלישי נמצא בפיתוח, עם צוות השחקנים המקורי, אלא גם סדרה טלוויזיה שתשודר בשירות הסטרימינג Disney+, שתתמקד בקו עלילה דומה אך עם שחקנים צעירים יותר.<ref></ref>
== ראו גם ==
*רצח לינקולן
*צופן פלייפייר

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיסני: סרטים
קטגוריה:הבית הלבן בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:אוצר לאומי (סדרת סרטים)
ג'ימי ניוטרון

ג'ימי ניוטרון (באנגלית: Jimmy Neutron: Boy Genius) הוא סרט הנפשה ממוחשבת אמריקאי משנת 2001, שהופק על ידי סרטי פרמאונט. בהשראת הסרט הופקה סדרת הטלוויזיה "ג'ימי ניוטרון" ששודרה בערוץ ניקלודיאון.

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר, אך הפסיד לסרט "שרק".

בארץ, הסרט לא יצא לקולנוע, ויצא רק ל-DVD בהפצת פורום פילם, עם תרגום עברי.

== תקציר העלילה ==
לאחר שחייזרים חטפו את כל ההורים שעל כדור הארץ, ג'ימי ניוטרון וחבריו בונים חללית ויוצאים למסע להצלתם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי אנימציה של פרמאונט
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי אנימציה של ניקלודיאון
קטגוריה:ג'ימי ניוטרון
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2001
קטגוריה:סרטי 2001
סלספילס (מחנה ריכוז)

המחנה בשנת 1941
אסירים בסלספילס
הכניסה למחנה הריכוז סלספילס. הכתובת ב[[לטבית אומרת: מעבר לשער זה, האדמה גונחת]]
אתר זיכרון לילדים בסלספילס
מפת מחנות ריכוז והשמדה בשואה
סלספילס (בלטבית: Salaspils) היה מחנה ריכוז שהוקם בסוף 1941, 18 ק"מ דרומית-מזרחית לריגה שבלטביה, בו ריכזו הנאצים אסירים יהודים, אסירים פוליטיים, שבויי מלחמה וילדים יתומים. חלק מהם מצאו בו את מותם.

==היסטוריה של המחנה==
באוקטובר 1941, החל בתכנון מחנה סלספילס בלטביה בראשות קצין האס אס רודולף לנגה, מפקד משטרת הביטחון במדינה. תחילה תוכנן המחנה למטרת כליאת אנשים שנעצרו על ידי המשטרה ושבויי מלחמה. לאחר מכן תוכנן להכיל בו יהודים שגורשו מגרמניה וממדינות אחרות ללטביה לצורך עבודות כפייה, תוך הריגת הילדים בהתאם לתוכנית הפתרון הסופי. המקום שנבחר, סמוך לעיר סלספילס, היה נגיש לרכבת הראשית המחברת בין ריגה לדאוגבפילס, שתי הערים הגדולות בלטביה. 

באוקטובר 1941 המחנה הכיל שבויי מלחמה סובייטים ממחנה סטאלג 350z, וכן אסירים יהודים צ'כים וכמה יהודים גרמנים ממחנה הריכוז יונגפרנהוף. באמצע ינואר 1942, כ-1,000 יהודים גרמנים מגטו ריגה נאלצו לעבוד בבניית המחנה. מחסור בשינה, תנאים סניטרים גרועים, חוסר תזונה חמור ומזג האוויר הקר גרמו למספר גבוה במיוחד של הרוגים מתוכם. רק כשליש מהם חזר לגטו ריגה במצב בריאותי קשה ורובם מתו לאחר מכן.

הנאצים תכננו לגרש את היהודים האחרונים שנותרו בגרמניה בסוף קיץ 1942. לצורך כך עודכנו תוכניות המחנה במאמץ לאפשר לו להכיל 15,000 יהודים שיגורשו מגרמניה. בסתיו של שנת 1942 היו במחנה רק 15 צריפים מתוך 45 שתוכננו, דיור ל-1,800 אסירים. התוכנית להרחבתו של סלספילס כמחנה ריכוז גדול ליהודי גרמניה לא יצאה לבסוף אל הפועל, אך למרות שהוגדר כבית מאסר משטרתי, הוא הפך להיות דומה למחנה ריכוז בדרך ארגון העבודה שבו, סוג האסירים ודרך הטיפול בהם. לאחר מכן הוגדר רשמית כמחנה ריכוז.

עד סוף שנת 1942 מחנה סלספילס הכיל אסירים פוליטיים בעיקר (שבתחילה היו כלואים בכלא המרכזי של ריגה), זרים שנכלאו כשביקשו לחזור מרוסיה ללטביה שהנאצים ראו בהם חשודים מבחינה פוליטית, ואסירים מקומיים. באותה עת שהו בו רק עשרה אסירים יהודים, לאחר שמרבית היהודים מתו או הוחזרו לגטו ריגה במצב קשה.

כתוצאה מביצוע "קרב נגד הכנופיות" באזור הגבול הלטבי-רוסי בין ינואר למרץ 1943, נוספו לסלספילס 2,228 נפשות בנוסף ל-1,990 אסירים שהיו בו. בין הכלואים היו 1,100 "ילדי כנופיות" כפי שנקראו, שנאספו ללא קרובי משפחה או משגיחים. התנאים הגרועים בבלוק הילדים הביאו לכך שכמה מאות מהם מתו מטיפוס.

המחנה פורק בסוף ספטמבר 1944 ואחרוני האסירים בו הועברו באונייה למחנה ריכוז שטוטהוף.

===אומדן הנרצחים===
כ- 12,000 אסירים עברו במחנה במהלך קיומו. בנוסף לכ-1,000 יהודי גרמניה שנספו במהלך שלב הבנייה 3,000-2,000 בני אדם נוספים מתו כאן, מהם מספר גבוה במיוחד של ילדים צעירים ("ילדי הכנופיות"). טענות קודמות כי סלספילס היה מחנה השמדה שבו 53,000 אנשים מצאו את מותם, נדחו על ידי היסטוריונים.

== לאחר המלחמה ==
החל משנת 1949 נפתחו הליכים משפטיים כנגד חלק מהאחראים לפשעי הנאצים בלטביה, כולל בגטו ריגה, ומחנות יונגפרנהוף וסלספילס. חלקם נידונו למאסר עולם.

בשנת 1967 הוקמה אנדרטה לזכר הנרצחים בסלספילס, שכללה חדר תערוכה ומספר פסלי שיש ענקיים.

<gallery>
File:Salaspils cntentration camp, general view.JPG|מראה כללי של אתר הזיכרון סלספילס
קובץ:טיול פגסוס 889.JPG|פסל אסיר קורס במחנה סלספילס
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:השואה: מחנות ריכוז
קטגוריה:שואת יהודי לטביה
קטגוריה:מחנות ריכוז בלטביה
הארי הס

"גויו"
הארי האמונד הס (אנגלית: Harry Hammond Hess; 24 במאי 1906– 25 באוגוסט 1969) היה גאולוג ומפקד בסיס צוללות אמריקני בזמן מלחמת העולם השנייה. הס נחשב למי שגילה את הכוח המניע את נדידת היבשות – זרמי הערבול במעטפת כדור הארץ. התאוריה שפיתח הס, הנוגעת להתפשטות קרקעית הים, מהווה בסיס לתאוריית טקטוניקת הלוחות.

==קורות חייו==
הארי הס נולד בעיר ניו יורק ב-24 במאי 1906, לדניאל וג'ילאן האס. למד בבית ספר תיכון בניו ג'רזי. סיים תואר ראשון באוניברסיטת ייל בשנת 1927 ואת הדוקטורט באוניברסיטת פרינסטון ב-1932.

היה נשוי לאנט ברנס, והותיר אחריו שני בנים.

נפטר מהתקף לב בוודס הול מסצ'וסטס, ב-25 באוגוסט 1969, תוך כדי ניהול ישיבה של האקדמיה הלאומית למדעים. נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

==פעילותו המקצועית==
לאחר סיום לימודיו, בשנה האקדמית 1932/3, לימד באוניברסיטת ראטגרס. לאחר מכן שימש במשך שנה כעוזר מחקר (research associate ) במעבדת הגאופיזיקה של מכון קארנג'י בוושינגטון. בשנת 1934 התקבל לסגל של אוניברסיטת פרינסטון, מקום בו נשאר כל חייו. בין השנים 1950-1966 כיהן כראש המחלקה לגאולוגיה באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 1965 שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת קיימברידג', באנגליה.

השתתף בתכנון מבצע הנחתת אדם על הירח.

==תגליות מדעיות==
הס תרם תרומה חשובה לתאוריית נדידת היבשות, שהגה אלפרד וגנר, בעת שפיקד על נחתת אמריקנית בזמן מלחמת העולם השנייה. בנחתת זו היה מכשיר סונאר למדידת עומק קרקעית האוקיינוס, ששירת את הס למטרות צבאיות וגאולוגיות כאחת – מיפוי קרקעית האוקיינוס. במדידותיו גילה הס שקעים אוקייניים וגוּיוֹ – הרי געש תת-ימיים שנוצרו מעל נקודות חמות, שהפכו דחוסים יותר ופסגותיהם נסחפו כאשר התרחקו ממנה והתקררו. הס קרא להרי געש אלה "גויו" על-שם הגאולוג והגאוגרף ארנולד הנרי גויו (Arnold Henry Guyot) יליד שווייץ, שהיה פרופסור לגאוגרפיה פיזית וגאולוגיה באוניברסיטת פרינסטון.

בשנת 1960 הגה את תאוריית התפשטות קרקעית האוקיינוסים, לפיה הקרקעית נוצרת באמצעות התפרצות געשית ברכסים מרכז-אוקייניים. התאוריה מניחה כי זרמי הערבול במעטפת הם הכוח המניע את תנועת היבשות.

תאוריה זו הסבירה את גילם הצעיר של הסלעים במרכז האוקיינוסים, את האנומליה המגנטית של קרקעית האוקיינוס, קשתות איים, שקעים אוקייניים ואת היווצרות הגויו.

זכה במדליית פנרוז לשנת 1966.

הס השתתף בתכנון מבצע הנחתת אדם על הירח, ועוד לפני מותו בגיל 63, זכה לראות את צעדיו הראשונים של האדם על הירח במשימת אפולו 11.

==הנצחה==
מאז שנת 1984 האיגוד הגיאופיזי האמריקאי מעניק מדליה על שם הס לחוקרים מצטיינים במחקר המבנה והאבולוציה של כדור הארץ וכוכבי הלכת.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.pbs.org/wgbh/aso/databank/entries/bohess.html קורות חייו של הס] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:גאולוגים אמריקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1969
גבעת וולפסון

בית בגבעת וולפסון
גבעת וולפסון היא קבוצה של שישה בתים פרטיים בכרמל, בצדו המערבי של הר ערקן, בהמשך הדרך העולה מ "חניון האגם" שבנחל אורן בסמוך לכביש 721. השכונה נקראת על שמו של דוד וולפסון.

==היסטוריה==
ב-1934 רכשה חברת "כרמל להשקעות" שהוקמה על ידי יהודים יוצאי גרמניה בראשות יוסף לוי אדמות באזור. הפרויקט נקרא על ידם "יערות הכרמל", ומטרתו הייתה לשווק את השטחים לבניית התיישבות יהודית באזור. המקום בו שוכנת גבעת וולפסון, היה חלק מהתוכנית הכללית. ב-1935 החלו בעבודות התשתית, אך אלו הופסקו בעקבות מאורעות המרד הערבי הגדול. בחודש מרץ 1938 בעת סלילת דרך לאזור הותקפו הפועלים, רובם נמלטו לכוון גבעת א-שלאלה. בעקבות האירוע פסקה עבודות הסלילה. לימים נקראה הגבעה לזכרו של מרדכי בר שנהרג בקרב - "גבעת מרדכי".

בשנת 1947 "איגוד המתיישבים" אשר הוקם כדי לקדם את ההתיישבות באזור, בעקבות השלמת סלילת הכביש למקום וחיבור המקום בצינור מים, שכנע מספר בעלי קרקעות להקים בתי קיץ ב"גבעת מרדכי", הבניה התממשה בשנת 1950. במקום ניבנו שישה מבנים וצריפי מגורים. שם המקום הוסב לגבעת וולפסון.
שלושה בתים בגבעת וולפסון על הר ערקן, מבט לכוון צפון מזרח מהכביש העולה ל[[מלון יערות הכרמל]]
לאחר הקמת מדינת ישראל, בעקבות הכרזת פארק הכרמל כשמורת טבע הופסקה הבנייה במקום, וכיום משמשים הבתים המעטים בעיקר לצורכי נופש.

בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוגשה תוכנית בנייה להרחבת היישוב, בעקבות התנגדות של גופים ירוקים ההרחבה לא אושרה

בשרפה בכרמל שפרצה ב-2 בדצמבר 2010 נפגעו במקום מספר בתים, והמקום פונה מתושביו.
בשריפה נשרפו 5 מתוך 6 בתים שהיו ביישוב
(בית אחד ניצל עקב אחד מהתושבים שביצע פעולות מנע).

לאחר השרפה התושבים פנו למדינה בבקשה לשקם את הבתים (היה צורך באישור מיוחד מכיוון שהישוב יושב בתוך שמורת טבע)
לאחר זמן מה הושגו האישורים והתושבים הורשו בפעם הראשונה מאז הקמת היישוב לבנות ולשפץ את הבתים.

כיום היישוב מונה כשישה בתים המארחים כשש משפחות.

==לקריאה נוספת==
*מדריך ישראל החדש : אנציקלופדיה, מסלולי טיול. כרך 5 : הכרמל וחופו ורמות מנשה. עמ' 62, 64

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הכרמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:יישובים במחוז חיפה
קטגוריה:רכס הכרמל: יישובים
סוהר

ציור סוהר מהמאה ה-19 בכלא פריז
סוהר הוא עובד בבית סוהר, שתפקידו להשגיח על האסירים הכלואים ולאבטח את בית הסוהר. 

תפקידי הסוהר כוללים:
* פיקוח על הסדר והמשמעת בבית הסוהר, בהתאם לכללים.
* מניעת בריחה מהכלא. 
* ליווי אסירים לפעולות מחוץ לכלא, כגון הופעה בבית משפט או טיפול רפואי. 
* בדיקת המבקרים בכלא, ובפרט מניעה של הברחה אל הכלא וממנו. 
* טיפול מיידי במהומות המתרחשות בכלא. 

לסוהרים יש מדים ייחודיים, ומערכת דרגות, שכמקובל בגופי ביטחון, מוצגת על המדים. 
בישראל הסוהרים פועלים במסגרת שירות בתי הסוהר הכפוף למשרד לביטחון פנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כליאה
קטגוריה:מקצועות אכיפת החוק
קובץ יסודות וחקירות

קובץ יסודות וחקירות השלם הוא ספר המכיל ליקוט מקיף של יסודות וחקירות תורניים המבוססים על ספרי הראשונים והאחרונים.

מחבר הספר הוא הרב אחיקם קשָת. הספר יצא לאור במהדורה ראשונה בחוברת בכריכה דקה, ולאחר מכן במספר מהדורות. בשנת תשס"ז יצאה מהדורה בת כ-700 עמודים. מהדורה נוספת יצאה בתשע"ג בת כ-1,230 עמ'. הספר מסודר לפי הא"ב.

הספר כולל כמה נספחים:
* "לקט חקירות" מלקט כ-1,500 חקירות על סדר הא"ב
* "סוגי הסברות" - "חלוקת הסברות שבש"ס ובמפרשים לשמונה סוגים"
* "סוגי החקירות"
* "לשיטתם" - מדגים כיצד דעותיהם ההלכתיות של תנאים ואמוראים הן לפי שיטה לימודית מסוימת. כמו כן מרכז הספר לשונות המיוחדים לכל אמורא, כמו "פלוני ופלוני בשיטה אחת", או "תברא". המחבר מביא אחרונים שעסקו בעניין זה של "לשיטתם", כגון הרב ראובן מרגליות והאדר"ת.
הנספחים סוגי הסברות, סוגי החקירות ולשיטתם לא נכללו במהדורת תשע"ג, אלא יצאו לאור כחוברת נפרדת, מפאת חוסר מקום.

הספר קיבל את הסכמותיהם של הרב אביגדֹר נבנצל, הרב אברהם שפירא, הרב שמחה הכהן קוק והרב זלמן נחמיה גולדברג.

== המחבר ==
הרב אחיקם קשָת הוא מעביר שיעורי דף יומי בישיבת מרכז הרב, היה מתלמידי הרב אברהם שפירא. בנוסף הוא חוקר במכון אורות הירושלמי. בעבר הרב קשת היה ר"מ בישיבת שלום בנייך.

מלבד ספר זה חיבר גם את הספרים הבאים:
* פלפולא דאורייתא, ספר המנגיש לתלמידי ישיבה סוגיות קלאסיות בעיון ליטאי מתוך מטרה לפתח ללומד חשיבה עיונית.
* אמרי במערבא, ליקוט המחלוקות העיקריות בין הירושלמי לבבלי ובירורן.
* דרכי התלמודים, שרשיהם של חילוקים רבים בין הבבלי לירושלמי.
* [https://daf-yomi.com/BookFiles.aspx?type=1&id=576 יש סדר לש"ס], באתר פורטל הדף היומי
* ארבעה קונטרסים, ספר המכיל ארבעה קונטרסים: כללי הקורבנות, טומאה וטהרה, למד להכין לוח שנה ודברי הימים. כול אחד מהקונטרסים יצא כחוברת עצמאית ובשנת תשפ"ב יצאו יחד כספר אחד.

הרב קשת מפורסם בשל דרכו המיוחדת ללימוד הגמרא, לפי הרב קשת יש לסדר את הלימוד בכדי להבין אותו וכל הש"ס בעצם מסודר לפי עניינים, כולל בתוך המסכתות עצמם. בשיעוריו הרב קשת מקפיד גם לתת סימנים לכל דף בגמרא.

הרב קשת נשוי ומתגורר בשכונת קריית משה בירושלים.
== ראו גם ==
אנציקלופדיה תלמודית
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.daf-yomi.com/BookFiles.aspx?type=1&id=142 קובץ יסודות וחקירות - מהדורת תשע"ג] באתר פורטל הדף היומי
*[https://www.yeshiva.org.il/wiki/index.php/קטגוריה:יסודות_וחקירות יסודות וחקירות], באתר ויקישיבה, המרכז את תוכן הספר לפי ערכים.
*[https://www.yeshiva.org.il/midrash/category/816 קובץ יסודות וחקירות השלם] - בגרסת PDF באתר ישיבה
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיבורים על התלמוד
קטגוריה:ספרי שנות ה-2000
קטגוריה:ספרים ישראליים
אהובה תומר

אנדרטה לשוטרים שנספו בשריפה בתחנת משטרת נשר
קברה של אהובה תומר בבית העלמין הצבאי בחיפה
אהובה תומר (י"ט בתשרי תשי"ח, 14 באוקטובר 1957 – כ"ט בכסלו תשע"א, 6 בדצמבר 2010) הייתה קצינת משטרה ישראלית, ופיקדה על תחנת חיפה, הגדולה בישראל.

תומר נספתה באסון השרפה בכרמל בשנת 2010, על תפקודה באירוע קיבלה את עיטור המופת ממשטרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
אהובה תומר נולדה כלובוב בוריסובנה טבצ'ניק, בת לריבה ובוריס טבצ'ניק, בעיר לבוב שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית של ברית המועצות. כשהייתה בת שנתיים עלתה לישראל עם משפחתה (לאחר שהות בפולין ובאוסטריה), במטוסו של ראש הממשלה דאז, דוד בן-גוריון. תומר גדלה בקריית אתא.

את שירותה הצבאי עשתה כקצינת חיב"ה (חיילות בשירות המשטרה) בפיקוד הצפון, ולאחר שחרורה מהצבא הצטרפה בשנת 1982 למשטרת ישראל. זמן לא רב לאחר מכן, מונתה לקצינת מבצעים במרחב חיפה ושירתה גם כדוברת מרחב חיפה. בשנת 1997 מונתה למפקדת תחנת נהריה.

בשנת 1999 הושעתה מעבודתה במשטרה בעקבות האשמות נגדה ונגד בן זוגה בגין קבלת כספים במרמה. כן הואשמה שעשתה שימוש במידע משטרתי על מנת לסייע לבן זוגה בעסקים. חמש שנים לאחר מכן זוכו השניים מכל ההאשמות ותומר שבה למשטרה.

תומר שירתה כסגנית מפקד תחנת חיפה, בין היתר בתקופת מלחמת לבנון השנייה. לאחר מכן שימשה כראש אגף המבצעים של מחוז הצפון בדרגת ניצב משנה.

בשנת 2009 מונתה תומר למפקדת תחנת חיפה, הגדולה בתחנות המשטרה בישראל, לסגניתה מונתה אתי מאירסון.

ב-2 בדצמבר 2010, במהלך הטיפול בשרפת הענק בכרמל, נקלע הרכב שבו נהגה למלכודת אש והיא נכוותה כוויות אנושות, וכעבור ארבעה ימים ב-6 בדצמבר 2010 נפטרה מפצעיה.
תומר הספיקה לפני לכידתה במלכודת האש להתראיין לחדשות, מה שהייתה הופעתה הטלוויזיונית האחרונה. עם מותה הועלתה לדרגת תת ניצב.

בטקס שנערך בפברואר 2011 העניק שגריר ארצות הברית בישראל, ג'יימס קנינגהם בעיריית חיפה, תעודת מועמדות לקבלת "אות האומץ הנשי הבינלאומי" לדני רוזן, בן זוגה של תומר. האות עצמו לא הוענק לבסוף לתומר.

במרץ 2011 אישרה ועדת עיטורים במשטרת ישראל הענקת עיטור המופת לתומר על גילוי התמדה, דבקות במשימה ואומץ לב, הראויים לשמש מופת באירוע בו נספתה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.police.gov.il/gal-ed/noflim/NofelInfo.aspx?id=41694 אהובה תומר] באתר הזיכרון של משטרת ישראל
* יוסי כ"ץ, [http://www.bhol.co.il/Article.aspx?id=22238 אהובה על הבריות • הראיון האחרון של המפקדת], אתר בחדרי חרדים
* [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/1/ART1/859/952.html בראש תחנת המשטרה הגדולה בארץ - אישה], אתר מקור ראשון
* [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/1/ART1/796/271.html משטרת חיפה מציגה: כח נשי בפיקוד הבכיר], אתר מקור ראשון
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:שוטרים שעוטרו בעיטור המופת
קטגוריה:חללי משטרת ישראל
קטגוריה:קצינות משטרה בדרגת תת-ניצב
קטגוריה:הרוגות שרפות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בחיפה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2010
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
אירוע חירום אזרחי

בישראל, אירוע חירום אזרחי (בעבר: אירוע אסון המוני) מוגדר בפקודת המשטרה כ"אירוע הגורם לפגיעה חמורה בשלום הציבור, בביטחון הנפש או ברכוש, המתייחס לציבור גדול או לשטח גדול, או אירוע שיש בו חשש לפגיעה כאמור, לרבות מחמת פגע טבע, מפגע סביבתי, אירוע חומרים מסוכנים, אירוע כימי או ביולוגי, אירוע קרינה רדיולוגי, תאונה או פעילות חבלנית עוינת". בעת אירוע חירום אזרחי מוקנות לכוחות הביטחון וההצלה סמכויות להורות לכל אדם לבצע פעולות שונות, ובכלל זה להתפנות ממקום מסוים, למנוע את כניסתו אליו, או להעמיד לרשותם ציוד. חלק מהסמכויות מוענקות למשטרה בקרות האסון, ובחלק מהן היא רשאית להשתמש במשך יומיים, ולאחר מכן דרושה לשם כך הכרזה פורמלית על אירוע חירום אזרחי.

הסדרת הנושא בחוק נעשתה ב-16 באוגוסט 2005, בהוספת הפרק "אירוע אסון המוני" לפקודת המשטרה בעקבות מסקנות ועדה בין-משרדית לחומרים מסוכנים ופגעי טבע. בשנת 2018 הוחלף המושג "אירוע אסון המוני" במושג "אירוע חירום אזרחי".

==סמכות ההכרזה==
ככלל, סמכות ההכרזה על אירוע חירום אזרחי היא בידי השר לביטחון הפנים. לכלל זה מספר חריגים: לגבי אירוע כימי או ביולוגי, אירוע חירום אזרחי שמקורו בשטח המוחזק על ידי צה"ל או בשטח שהוכרז לגביו מצב מיוחד בעורף הסמכות היא בידי שר הביטחון, אם מקורו במתקן של הוועדה לאנרגיה אטומית הסמכות היא בידי ראש הממשלה, ואם מקורו במתקן ביטחוני אחר הסמכות היא בידי ראש הממשלה או שר הביטחון.

ההכרזה נכנסת לתוקפה עם מסירתה למפכ"ל (או לרמטכ"ל, כאשר ניתנה על ידי ראש הממשלה או שר הביטחון). תוקף ההכרזה הוא 48 שעות מרגע מסירת ההודעה, והשר רשאי להאריכה עד 96 שעות. הממשלה רשאית להאריך את תוקף ההכרזה לשבוע, והארכות נוספות טעונות את אישורה של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

==סמכויות בעת אירוע חירום אזרחי==
ככלל, הפיקוד והשליטה בעת אירוע חירום אזרחי מצויים בידי משטרת ישראל, אך החוק קובע מנגנונים המאפשרים את העברתם לצה"ל.

במשך תוקפה של הכרזה על אירוע חירום אזרחי, רשאי שוטר להורות לגופי הצלה להפעיל את הציוד שברשותם, להורות לכל אדם הנמצא בשטח האירוע או באזור העלול להיפגע כתוצאה מהאירוע כל הוראה סבירה, להורות לכל אדם להעמיד ציוד לרשות משטרת ישראל או לרשות גופי ההצלה, וכן לסגור שטח ולמנוע מכל אדם להיכנס אליו או לצאת ממנו. כן רשאי כל שוטר להשתמש בכוח סביר נגד אדם או רכוש לשם כפיית ציות להוראות שניתנו. החוק מסמיך את השוטרים ואת בעלי התפקידים בגופי ההצלה להיכנס לכל מקום לשם מילוי תפקידם, ואף להשתמש בכוח סביר לשם כך.

באירועי אסון המוני שהוכרזו על ידי ראש הממשלה או שר הביטחון, כל הסמכויות הללו המוקנות לשוטרים מסורות לחיילים.

==סמכויות נוספות==
במשך תקופת תוקפה של הכרזה על אירוע חירום אזרחי, מוסמך שר העבודה והרווחה להוציא צווי ריתוק לעובדים לשם אספקת שירותים קיומיים, וכן רשאי הוא להתיר העסקת בני נוער בני 16 עד 18 גם בשעות הלילה. בנוסף, המפקח על הבנקים רשאי לקבוע כי לא יוגבלו חשבונות בנק בשל המחאות שסורבו, וזאת למשך עד 90 ימים.

==מקרים של אירוע חירום אזרחי==

ב-12 במאי 2021 הכריז שר הביטחון, בני גנץ, אירוע חירום אזרחי בעיר לוד, בעקבות המהומות בעיר, שכללו עימותים אלימים בין תושבים ערבים ליהודים שבהם נרצח תושב יהודי שמכוניתו הותקפה באבנים ותושב ערבי נורה למוות. בהתאם לסמכותה באירוע חירום אזרחי הטילה המשטרה עוצר לילי על העיר. תוקף ההכרזה על אירוע חירום אזרחי הוארך פעמיים על ידי שר הביטחון, ופעם נוספת על ידי הממשלה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסונות בישראל
קטגוריה:משטרת ישראל
קטגוריה:הגנה אזרחית בישראל
פרנסיס יאנגהאזבנד

פרנסיס יאנגהאזבנד
פרנסיס אדוארד יאנגהאזבנד (אנגלית: Francis Edward Younghusband; 31 במאי 1863 - 31 ביולי 1942) היה קצין צבא בריטי וחוקר, נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית. התפרסם בעקבות מסעותיו הרבים במזרח הרחוק ובמרכז אסיה, ועמד בראש המשלחת הבריטית לטיבט בשנת 1904.

== ילדות ונעורים ==
פרנסיס יאנגהאזבנד נולד בשנת 1863 במוּרִי שבמחוז פנג'אב (אז בהודו הבריטית, ומאז 1947 בפקיסטן). אביו היה מייג'ור גנרל בצבא הבריטי. דודו, רוברט ברקלי שו , היה חוקר ידוע של ארצות מרכז אסיה. בעודו ילד קטן עבר עם אמו לגור באנגליה, אבל בשנת 1867 שבה האם להודו והותירה אותו בידיהן של שתי דודות קפדניות ואדוקות. בשנת 1870 שבו ההורים לאנגליה והמשפחה התאחדה מחדש. הוא חונך בבית הספר קליפטון קולג' בבריסטול, ובשנת 1881 החל ללמוד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט .

== ראשית הקריירה ==
בשנת 1887 ערך מסע דרך מנצ'וריה, והיה האירופי הראשון שחצה את הרי הקארקוראם דרך מעבר מוסטאג והגיע לאזור עבר קארקוראם. בין 1889 ו-1895 השתתף במשלחות שונות אשר ביקרו באזורי ההרים שבצפון מערב הודו. במהלך אחד ממסעות אלו נפוצה בהודו שמועה שלפיה נרצח על ידי הרוסים עקב חשד להיותו מרגל, שמועה שכמעט והביאה למלחמה בין האימפריה הרוסית לבין הודו.

== פועלו ==
בסוף שנת 1903 נשלח לטיבט בידי מושל הודו, הלורד קרזון, על מנת לכונן קשרי מסחר עמה. מאמצים אלו נועדו להקדים ניסיונות רוסיים בעניין זה. היות שהדלאי לאמה סירב לשאת ולתת עם הבריטים, הייתה דרכו של יאנגהאזבנד ללהסה עקובה מדם. בשנת 1904 הגיעה המשלחת לעיר להסה, לאחר מספר קרבות שבהם השמיד את מתנגדיו הטיבטים, אשר היו נחותים ממנו בהרבה בציודם הצבאי. בלהסה הוכרחו הטיבטים לחתום על הסכם מסחרי, והבריטים כוננו שם נקודת אחיזה צבאית. בהמשך הדיונים נקבע עוד שמלך סין יהיה באופן נומינלי שליט טיבט, שיוקמו נקודות מעבר לשיירות מסחריות, וכי הטיבטים יוותרו על שליטתם בשטחים מסוימים במזרח אזור הרי ההימלאיה. יאנגהאזבנד לא מצא בטיבט כל זכר לרוסים. במהלך המסע השתמש במפות שהוכנו עבור הבריטים על ידי נאין סינג ארבעים שנים קודם לכן. בשנת 1908 קודם לדרגת לויטננט קולונל.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ערך מסעות בהרי ההימלאיה. פעם אחת בשנת 1922, כאשר שמע על מותם של שבעה מבני השרפה (תושבי ההימלאיה הילידיים) במפולת שלגים במהלך אחד המסעות הללו, הפטיר: "תודה לאל שאף אירופאי לא נהרג". מאוחר יותר בחייו עסק בפרסום תיאורי מסעותיו וחיבורים פילוסופיים ודתיים. הוא תמך במאמצי הודו לעצמאות מבריטניה. בשנת 1936 ייסד את "הקונגרס העולמי לדתות" (World Congress of Faiths). יאנגהאזבנד היה גם פעיל בספורט: במשך תקופה מסוימת היה אלוף העולם בריצה ל-300 יארד.

== מותו ==
בשנת 1942 יאנגהאזבנד עבר שבץ מוחי לאחר הרצאה שנשא בכינוס של "הקונגרס העולמי לדתות" בברמינגהאם. הוא נפטר מדום לב ב-31 ביולי 1942, בדורסט.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* The heart of a continent: a narrative of travels in Manchuria (1896)
* Kashmir (1909)
* India and Tibet (1910)
* Wonders of the Himalaya (1924)
* The epic of Mount Everest (1931)
* Yingguo qin lue Xizang shi (1934)
* Everest: the challenge (1936)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מגלי ארצות בריטים
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:מסדר האימפריה ההודית: אבירים מפקדים
קטגוריה:מסדר כוכב הודו: אבירים מפקדים
קטגוריה:אתלטים בריטים
קטגוריה:אנשי צבא בריטים

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1863
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1942
יונגפרנהוף

מפת מחנות ריכוז והשמדה בשואה
יוּנְגְפֶרְנְהוֹף (בגרמנית: Jungfernhof) היה מחנה ריכוז מאולתר בלטביה, 3-4 ק"מ מריגה (במהלך השנים שחלפו הפך חלק משטחה של העיר). המחנה היה מבצעי מדצמבר 1941 עד מרץ 1942 ושימש עבור אסירים יהודים מגרמניה ומאוסטריה, שהיו מיועדים להישלח לגטו מינסק.

== היסטוריה ==
גטו ריגה, שהיה ב-1941 היעד החדש למשלוחי יהודים, נעשה צפוף ולא היה יכול להכיל את היהודים שגורשו מגרמניה. המשלוח הראשון, עם 1,053 יהודים מברלין, הגיע לתחנת רכבת סקירוטבה (שסמוך לה עתיד לקום המחנה) ב-30 בנובמבר 1941. כל האנשים שם נרצחו באותו יום בטבח יער רומבולה ליד ריגה. על פי הוראותיהם של מפקדי האיינזצגרופן, פרנץ שטלקר ורודולף לנגה, ארבעת המשלוחים הבאים הובאו למחנה יונגפרנהוף שהוקם באחוזה בשטחי החקלאות הנטושים ליד נהר דאוגבה. רק המשלוח השישי, אשר הגיע ב-10 בדצמבר 1941 עם יהודים מקלן, הגיע אל גטו ריגה, שנוקה בינתיים מיהודים בעקבות הטבח שבוצע שם.

יונגפרנהוף הוקם בתחילה בתור מיזם של האס אס, תחת סמכות השיפוט שלו וללא התייעצות עם המינהל האזרחי הגרמני בלטביה. על פי התוכנית החדשה, המחנה אמור לשמש דיור מאולתר לצורך עבודות בניית מחנה הריכוז סלספילס. המחנה הוקם בתוך אחוזה לשעבר, בגודל של 200 דונם, שהכילה מחסן, שלושה אסמים גדולים וחמישה צריפים קטנים. לא היו מגדלי שמירה או מערכת הסגר, אלא רק סיור נייד של משטרת העזר הלטבית.

בדצמבר 1941 הובאו למחנה סך כולל של 3,984 בני אדם בארבע רכבות נפרדות, כולל 136 ילדים מתחת לגיל עשר ו- 766 זקנים. 1,013 יהודים מוירטמברג נשלחו ב-1 בדצמבר. 964 נוספים גורשו ב-6 בדצמבר מהמבורג, ליבק ומיישובים נוספים ברחבי שלזוויג-הולשטיין בגרמניה. לאחר מכן הגיעו משלוחים מנירנברג עם 1,008 נפשות ומווינה עם 1001.

כ -800 אסירים מתו בחורף 1941–1942 כתוצאה מרעב, קור וטיפוס הבהרות. 

במרץ 1942 המחנה פורק. בין 1,600 ל-1,700 אסירים נלקחו ליער ביקרניקי ליד ריגה, תחת הבטחת שווא שהם נלקחים למחנה עבודה עם תנאים טובים יותר, ושם הם נורו ב-26 במרץ 1942 ונקברו בקברי אחים (טבח דונמונדה). 450 אסירים נשארו לשמש ככוח עבודה שנועד להסוות את שרידי המחנה בתור חווה חקלאית. כוח עבודה זה התקיים במשך שנה אחת וניצוליו נשלחו אל גטו ריגה. 

מתוך כ -4,000 אנשים שעברו במחנה, רק 148 שרדו. בין האסירים שנרצחו ביער ביקרניקי היו הרבנים לבית קרליבך, יוסף צבי קרליבך ובני משפחתו של יוסף (אשתו, שלוש בנותיו ובנו). בן נוסף שלו, שלמה פיטר קרליבך ניצל כשנכלל בכוח העבודה שהחזיק את המחנה עד סופו, והפך לרב בניו יורק.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/communities/wurzburg/deportation_27november.asp המגורשים מווירצבורג אל מחנה יונגפרנהוף - 27 בנובמבר 1941], אוסף תמונות באתר יד ושם

קטגוריה:השואה: מחנות ריכוז
קטגוריה:שואת יהודי לטביה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:מחנות ריכוז בלטביה