OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'לסומינו בארץ השקרנים

ג'לסומינו בארץ השקרנים (באיטלקית Gelsomino nel Paese dei Bugiardi) הוא ספר ילדים מאת ג'אני רודארי משנת 1958. 

== עלילה ==
הספר מספר על ג'לסומינו (באיטלקית, יסמין) ילד בעל קול חזק במיוחד שנאלץ לעזוב את ביתו אחרי שהוא שובר בקולו זכוכיות ומשנה תוצאת משחק כדורגל. 

ג'לסומינו מגיע למדינה שנשלטת על ידי מלך בשם ג'קומון, שודד ים לשעבר, שמכריח את כל התושבים לשקר כל הזמן ולקרוא לדברים בשמות לא נכונים. 

בעזרת חתול מצויר בגיר וצייר המסוגל להפוך ציורים לחפצים ממשיים ג'לסומינו מצליח להפיל את שודד הים מהשלטון והתושבים יכולים לחזור לומר אמת.

== תרגומים לעברית == 
* תרגם ז' אריאל, מסדה, 1964
* תרגמה סביונה מאנה, הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, מודן ואוקיינוס, 2015

== קישורים חיצוניים == 
*
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 1958
קטגוריה:ספרי הוצאת מסדה
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:ספרי סדרת הרפתקה
בית הדין לבוררות בספורט

בית הדין לבוררות בספורט (באנגלית: Court of Arbitration for Sport, בראשי תיבות CAS; ובצרפתית: Tribunal arbitral du sport, בראשי תיבות TAS) הוא גוף בינלאומי מעין-שיפוטי, אשר הוקם על מנת להכריע במחלוקות בנוגע לספורט. מטה בית הדין נמצא בלוזאן שבשווייץ ויש לו בתי דין גם בניו יורק שבארצות הברית ובסידני שבאוסטרליה. בנוסף מוקמים בתי דין זמניים בערים המארחות משחקים אולימפיים.

==סמכות בית הדין==
בית הדין רוכש את הסמכות לדון בסכסוך פלוני מכוח הסכמת הצדדים לאותו סכסוך, וספציפית על ידי כתב בוררות, הנעשה בין אותם צדדים. האמנה האולימפית קובעת כי כל סכסוך בקשר למשחקים האולימפיים יידון בפני בית הדין.

כל התאחדויות הספורט הבינלאומיות הכירו בסמכותו של בית הדין לפחות בקשר לסכסוכים מסוימים. מכוח המילוי אחרי הקוד הבינלאומי נגד סמים בספורט מ-2009 מכירות כל החתומות על הקוד בסמכות בית הדין בקשר להפרת הכללים בנושא זה. בפועל חלק ניכר מן התיקים המתבררים בפני בית הדין עוסקים בטענות על שימוש בסמים על ידי ספורטאים.

ערכאת הערעור על החלטות בית הדין היא בית המשפט העליון הפדרלי של שווייץ. ערעורים המוגשים לו מתקבלים לעיתים רחוקות ובדרך כלל על בסיס פגמים פרוצדורליים בהליך שבפני בית הדין ולא מנימוקים לגופו של עניין. עד מרץ 2012 התקבלו שבעה ערעורים בלבד וששה מהם התקבלו מטעמים פרוצדורליים.

==תולדות בית הדין==
בית הדין הוקם במסגרת הוועד האולימפי הבינלאומי בשנת 1984. בשנת 1994 נטען במסגרת ערעור שהוגש על החלטת בית הדין כי הוא איננו גוף חסר משוא פנים. בפסק הדין קבע בית המשפט הפדרלי העליון של שווייץ כי בית הדין הוא מוסד בוררות לגיטימי, ועם זאת הצביע על הקשרים המרובים בין בית הדין לבין הוועד האולימפי הבינלאומי. בעקבות זאת נעשו בבית הדין רפורמות שונות על מנת להופכו עצמאי יותר מהוועד האולימפי הבינלאומי מבחינה ארגונית ופיננסית. הרפורמה המשמעותית ביותר הייתה הקמתה של המועצה הבינלאומית לבוררות בספורט (ICAS), שקיבלה לידיה את הפעלת בית הדין במקום הוועד האולימפי הבינלאומי. עם השנים ביסס בית הדין את סמכותו והמוניטין שלו כבית הדין הבינלאומי העליון לספורט.

בית הדין ממעט להתערב בהחלטות של שופטי ספורט אודות הישגים וניקוד במהלך תחרויות ספורט, ומתערב בהן בדרך כלל רק כאשר מצויה ראיה ברורה לכך שהשופטים פעלו בחוסר תום לב.

בית הדין נדרש מדי פעם לדון בסכסוכים בעלי מרכיב פוליטי. כך, בשנת 2006 קיבל בית הדין את טענתה של גיברלטר כי היה בסיס לבקשתה להתקבל כחברה באופ"א וכפה על הארגון להעניק לה חברות זמנית. עם זאת, בקונגרס אופ"א שנערך לאחר מכן נדחתה בקשת החברות של גיברלטר ברוב גדול בעקבות מסע שתדלנות של ספרד, וזאת על אף החלטתו של בית הדין. במקרה אחר, ב-2010, הובאה בפני בית הדין טענת התאחדות הכדורגל של צפון אירלנד כנגד פיפ"א על כך שלא מנעה מהתאחדות הכדורגל של אירלנד מלקבל ספורטאים שנולדו בצפון אירלנד ולא היה להם קשר דם עם הרפובליקה האירית. בית הדין קיבל את טענת פיפ"א וההתאחדות האירית כי הן יישמו את הכללים בנדון באופן תקין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://scholarship.law.marquette.edu/cgi/viewcontent.cgi?article=1482&context=sportslaw מאמר אודות 25 השנים הראשונות לפעולת בית הדין] 
* [http://www.academia.edu/1190383/The_Supervisory_Role_of_the_Court_of_Arbitration_for_Sport_in_Regulating_the_International_Sport_System מאמר אודות פעולת בית הדין], באתר Academia (באנגלית)

==הערות שוליים==

ספורט
קטגוריה:ספורט
קטגוריה:אולימפיאדה
קטגוריה:לוזאן: ספורט
וילהלם לייבל

וילהלם מריה הוברטוס לייבל (בגרמנית: Wilhelm Maria Hubertus Leibl; 23 באוקטובר 1844 – 4 בדצמבר 1900) היה צייר ריאליסט גרמני, שצייר בעיקר דיוקנאות וסצנות מחיי האיכרים. חבר הזצסיון הברלינאי.

==קורות חיים==

לייבל נולד בקלן. אביו היה מנהל מקהלת הקתדרלה. עד היותו לאמן, עבד לייבל כשוליית מסגר. בשנת 1861 עבר הכשרה אמנותית אצל הצייר הרמן בקר. בשנת 1864 עבר ללמוד במינכן. בשנת 1869 נסע לפריז ופגש את אדואר מאנה, אך נאלץ לחזור לגרמניה בשנת 1870 בשל מלחמת צרפת–פרוסיה. בשנת 1873 עזב את מינכן לאזור הכפרי של בוואריה.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Wilhelm Maria Hubertus Leibl 001.jpg|נערה בשביס לבן, .c 1876, שמן על עץ
קובץ:Leibl kopf.JPG|נערה בשביס שחור, 1879, שמן על עץ
קובץ:Wilhelm Maria Hubertus Leibl 017.jpg|שפרל ולייבל בציד, 1890–1895, שמן על עץ. היצירה מוצגת ב"נויה פינקוטק", המוזיאון לאמנות אירופית במינכן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:ציירים ריאליסטים
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1844
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1900
הארמייה העשירית (האימפריה הגרמנית)

הארמייה העשירית הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.

==היסטוריה==
בסוף 1914 הוחלט בפיקוד הגרמני לרכז את המאמץ העיקרי בחזית המזרחית, ואילו בחזית המערבית להישאר בהגנה. בעקבות ההחלטה העבירו הגרמנים כוחות מהחזית המערבית לחזית המזרחית, ולצורך כך הקימו ב-26 בינואר 1915 את הארמייה העשירית בפיקוד גנרל הרמן פון אייכהורן שהיה אמור לפקד בתחילת המלחמה על הארמייה החמישית, אך נפצע קשה בתאונת רכיבה.

הארמייה שכללה את הקורפוס ה-21 ואת קורפוסי המילואים ה-38 וה-39, השתתפה בפברואר בקרב השני על האגמים המזוריים. באוגוסט 1915 השתתפה הארמייה במתקפה הגדולה של מעצמות המרכז שהביאה לנסיגת הצבא הרוסי מגליציה ופולין, וכבשה את וילנה. במרץ 1916 הדפה הארמייה את מתקפת אגם נארוץ' הרוסית.

לאחר שנחתם חוזה ברסט-ליטובסק, הועברו רוב יחידות הארמייה לחזית המערבית, ורק 6 דיוויזיות נשארו בארמייה ושימשו כחיל כיבוש בבלארוס.

ב-5 במרץ 1918 מונה גנרל פון אייכהורן למפקד קבוצת הארמיות אייכהורן ולמושל הצבאי של אוקראינה, ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל אריך פון פאלקנהיין שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.

לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה העשירית ב-6 בינואר 1919.

==סדר הכוחות==
===26 בינואר 1915===
בעת הקמתה ב-26 בינואר 1915, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
{| class="wikitable" border=0 
! ארמייה
! קורפוס
! דיוויזיה
|-
| ROWSPAN=9 | הארמייה העשירית
| ROWSPAN=2 | הקורפוס ה-21
| דיוויזיית המילואים ה-3
|-
| דיוויזיית המילואים ה-5
|-
| ROWSPAN=2 | קורפוס המילואים ה-38
| דיוויזיית המילואים ה-75
|-
| דיוויזיית המילואים ה-76
|-
| ROWSPAN=2 | קורפוס המילואים ה-39
| דיוויזיית המילואים ה-77
|-
| דיוויזיית המילואים ה-78
|}

==מפקדים==
* הרמן פון אייכהורן (26 בינואר 1915 - 5 במרץ 1918)
* אריך פון פאלקנהיין (5 במרץ 1918 - 6 בינואר 1919)

==ראו גם==
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/kmdost.html Die höchsten Kommandostellen des Heeres.] אתר בגרמנית על צבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:ארמיות גרמניות במלחמת העולם הראשונה
Hallelujah (שיר של פאניק! אט דה דיסקו)

Hallelujah הוא שיר של הלהקה האמריקאית פאניק! אט דה דיסקו. השיר יצא לאור ב-20 באפריל 2015 כסינגל הראשון מאלבום האולפן החמישי של הלהקה, Death of a Bachelor. שיר זה הוא הסינגל הראשון שהוציאה הלהקה מאז עזיבתו של המתופף ספנסר סמית'. הקליפ לשיר פורסם ב-7 ביולי 2015.

השיר הגיע למקום ה-40 במצעד הסינגלים של ארצות הברית, בילבורד הוט 100, לאחר שמכר 71,000 עותקים, והיה להישג הגדול ביותר של הלהקה במצעד זה.

== רקע ==
בריאיון עם radio.com סולן הלהקה ברנדון יורי דיבר על השיר ואמר: "רציתי לדבר על משהו שעברתי בעבר, ויחד עם זאת להראות שזה בסדר להרגיש אשם על דברים מסוימים. רק צריך לקחת אחריות על העבר שלך ועל הדברים שעשית ולקבל את זה". בנוסף אמר יורי כי את השיר כתב מיד לאחר שהודיע לו מתופף הלהקה, ספנסר סמית', על כוונתו לעזוב את הלהקה.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
! קנדה (Music Canada)
| זהב 
| 40,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| כסף 
| 200,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה 
| 1,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:שירי פאניק! אט דה דיסקו
קטגוריה:שירים באנגלית
דוני מיכוליאץ

דוֹנִי מִיכוֹלְיָאץ (נהגה כ: דוֹנִיִי, בקרואטית: Donji Miholjac, בהונגרית: Alsómiholjác – אלשומיהויָאץ) היא עיירה במזרח קרואטיה, השוכנת לגדות הנהר דראווה, בשטחי מחוז אוסייק-ברניה אשר בחבל סלאבוניה וסמוכה לגבול עם הונגריה.

==היסטוריה==
היישוב מתועד לראשונה בכתובים מאמצע המאה ה-11 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1526 נכבש האזור על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה העיר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ונותרה בחזקת ההבסבורגים מתוקף הסכם קרלוביץ אשר חתם את המלחמה.
בהמשך, עבר האזור לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בשטחי ממלכת יוגוסלביה.

באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והעיירה דוני מיכוליאץ נכללה בשטחי מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי יוגוסלביה ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה, עברה העיירה לחזקת קרואטיה.

==הקהילה היהודית==
הקהילה נוסדה במחצית המאה ה-19 וב-1860 הוקם בית הכנסת. בני הקהילה עסקו בסחר במזון ותוצרת חקלאית ומקצתם היו בעלי טחנות קמח וחוות חקלאיות. ב-1921 מנתה הקהילה 156 נפשות וב-1931 התגוררו בדוני מיכוליאץ 224 יהודים. מבחינה הלכתית, נסמכה הקהילה על רבני אוסייק ומהם ניתן לציין את הרב שמעון אונגר שכיהן מ-1901 ובמשך 36 שנים, גם כרבה של קהילת דוני מיכוליאץ.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה 173 יהודים, שהיוו כ-3 אחוזים מכלל האוכלוסייה. לאחר כיבוש יוגוסלביה הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה הובלו למחנות ההשמדה ונרצחו.

== קישורים חיצוניים == 

* 
* [http://db.yadvashem.org/names/nameResults.html?placeDuringTheWar=Donji+Miholjac&placeDuringTheWarType=LITERAL&Murdered=Murdered&language=en רשימת נרצחים בשואה מהעיירה דוני מיכוליאץ], במאגר המידע של יד ושם 
* [http://data.jewishgen.org/wconnect/wc.dll?jg~jgsys~community~-79384 קהילת דוני מיכוליאץ], באתר jewishgen.org, אוחזר ב-15 ביולי 2015 

==הערות שוליים==

דוני מיכוליאץ
דוני מיכוליאץ
מגדל עדן (ירושלים)

מגדל עדן הוא גורד שחקים בתכנונו של האדריכל יגאל לוי המתוכנן להיבנות במרכז העיר ירושלים על שטחו של קולנוע עדן ההיסטורי, במפגש הרחובות אגריפס ועליאש. תוכניתו האדריכלית של המגדל כוללת מגדל של 28 קומות לצד מבנה נמוך יותר, ולמרגלותיהם ארקדה מסחרית המחברת בין המגדל לסביבתו המסחרית של מדרחוב אגריפס. בשטח המיועד למגדל כבר מתבצעות עבודות הכנה של חפירה ויציקת יסודות לחניון התת-קרקעי שיוקם תחת המגדל.

==תכנון==
קולנוע עדן נבנה בשנת 1930 בסמוך לרחוב המלך ג'ורג', אגריפס ואליעש במרכז העיר ירושלים. החל משנות ה-70 הוגשו תוכניות להריסת מבנה הקולנוע ובניית מבנה חדש במקומו. תוכניות אלו קיבלו דחיפה עם סגירת בית הקולנוע בשנת 1990, שבעקבותיה הפך מבנה הקולנוע והמגרש סביבו לחניון.

לצורך תכנון המגדל נשכר בשנת 2007 האדריכל היהודי-אמריקאי דניאל ליבסקינד בשיתוף האדריכל הישראלי רני זיס.

תוכנית הבנייה במקום עברה גלגולים רבים מתוכנית לצמד מגדלים ועד מגדל יחיד ומנעד הקומות שאושר בוועדות התכנון נע בין 24 ל-29 קומות. ב-2012 אושרה תוכנית למגדל, שכללה מגדל בגובה 26 קומות בעל צורה עקמומית מעל כמה קומות מסד. התוכנית כללה שטחים למסחר, משרדים ומלונאות.

למרות אישור התוכנית, קודמה בשנים לאחר מכן תוכנית חדשה, ולבסוף אושרה בשנת 2015 תוכנית לבניית מגדל בצורת פירמידה בגובה 108 מטרים ובו 28 קומות (אף שתוכניתו המקורית של היזם הייתה לבניית מגדל פירמידה מחודדת שגובהו 165 מטרים). הבניין צפוי היה להכיל קומות מסחריות, בית מלון יוקרתי, דירות יוקרה, מסעדה ובראשו קומת תצפית. את התוכנית למגדל הפירמידה הכין האדריכל דניאל ליבסקינד בשיתוף האדריכל יגאל לוי.

ליבסקינד התייחס לצורת הפירמידה של הבניין ואמר 

על אף שהיו מתנגדים לתוכניות, הן אושרו על ידי הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה של ירושלים.

באוקטובר 2016, במהלך התהליכים הסטטוטוריים, הוצע לאפשר את הגבהת המבנה לגובה של כ-122 מטרים בתנאי שתוגש תוכנית מתוקנת על ידי היזם. אך בינואר 2017 נודע כי היזם נסוג מתוכנית הפירמידה, מכיוון שצורת הבניין לא מאפשרת לנצל באופן מיטבי את אחוזי הבנייה המותרים. במקום הפירמידה החלו בקידום תוכנית למגדל של 26 קומות על פי האישורים שנתנו לתוכניות ב-2012, תוך בחינה מחדש של עיצוב המגדל. בהמשך לכך אושרה תוכנית חדשה הכוללת 2 מבנים בגבהים שונים המחוברים ביניהם בארקדה מסחרית ומיועדים למגורים ומלון לצד שטחי מסחר. התכנון המחודש נוצר על ידי האדריכל יגאל לוי שקודם לכן היה מעורב בתוכניות "מגדל הפירמידה" על גלגוליו השונים. בנובמבר 2021, אושרה תוכנית חלופית להקמת שני בניינים (מגדל מגורים בן 28 קומות ומלון בן 12 קומות) המחוברים בארקדה.

==קישורים חיצוניים==
*
*
*
*[http://www.dezeen.com/2015/07/29/pyramid-tower-daniel-libeskind-jerusalem-yigal-levi-freedom-pyramid כתבה (כוללת הדמיות מעודכנות לשנת 2015) על הפרויקט] באתר dezeen. 
* 
*

==הערות שוליים==

עדן
קטגוריה:מבנים שתכנן דניאל ליבסקינד
קטגוריה:המשולש (ירושלים)
עדן
קטגוריה:ירושלים: מיזמים עתידיים
לנצ'ראן

לנצ'ראן (באזרית: Lənkəran) היא עיר באזרבייג'ן לחופיו של הים הכספי, כ-32 ק"מ צפונית לגבול עם איראן.

במקום נמצאו שרידים לנוכחותם של בני אדם המתוארכים לנאולית, כמו כן התקיימה כאן התיישבות בתקופת הברונזה והברזל.

בעקבות מלחמת רוסיה–פרס (1722–1723) נפלה לנצ'ראן לידיה של רוסיה, אך ב-1732 בעקבות חתימת הסכם רשת העיר חזרה לידיה של פרס. במאה ה-18 והמאה ה-19 הייתה לנצ'ראן חלק מח'אנות לנצ'ראן. בעקבות מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828) העיר שוב נפלה לידיה של האימפריה הרוסית.

==ערים תאומות==
* 

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
* 

קטגוריה:אזרבייג'ן: ערים
קטגוריה:הים הכספי: יישובים
שירוואן

שירוואן (באזרית: Şirvan) היא עיר באזרבייג'ן.

העיר נוסדה במאה ה-19 בשם זובובקה על שמו של הגנרל הרוסי ולריאן זובוב. ב-1938 שמו של היישוב שונה לעלי-באיראמלי על שמו של פעיל קומוניסטי אזרי. ב-1954 היישוב קיבל מעמד של עיר. ב-2008 העיר קיבלה את שמה הנוכחי. 

לפי מפקד האוכלוסין ב-1959 התגוררו כאן 13,427 תושבים, ב-1979 כאן התגוררו 41,583 תושבים וב-1989 היו כאן 58,253 תושבים.

החל משנת 1999 בעיר פועלת המכללה הממלכתית לכלכלה ומדעי הרוח של שירוואן.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אזרבייג'ן: ערים
שלמה בן מאיר

רבי שלמה בן הרב מאיר הוא נכדו של רש"י אשר נולד לאחר פטירתו ולכן קרוי על שמו, היה אחד מבעלי התוספות.

ר' שלמה נולד לרבי מאיר בן שמואל ויוכבד בתו של רש"י, אחיו היו רבנו תם, הרשב"ם וריב"ם, שנת לידתו אינה ידועה אך היה זה לאחר שנת ד'תתס"ה.

חיבר פירוש על התורה המובא בספר "ערוגת הבושם", לרבי אברהם בן עזריאל.

הוא מוזכר פעם אחת בכל התוספות בש"ס במסכת פסחים ופעם אחת בתוספת בפירוש רש"י לתלמוד, וכן מוזכר בספר הגהות מימוניות. מוזכר במחזור ויטרי כמי שהודיע על פטירת ר' יוסף בנו של רבנו תם.

היה בקיא בתורת הדקדוק וכונה 'אבי הדייקנים'.

ר' שלמה נפטר צעיר.

==עץ משפחת רש"י==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי התוספות
קטגוריה:ראשוני צרפת
קטגוריה:משפחת רש"י
מרק אלטרמן

מרק אלטרמן (נולד ב-23 באפריל 1988), הוא אתלט ישראלי, 3 פעמים ברציפות אלוף ישראל בזריקת דיסקוס (2015-2013). בשנת 2010 הוא הורשע באימרוץ והושעה לשנתיים מתחרויות.

== ביוגרפיה ==
אלטרמן מתאמן בקבוצת הפועל עמק חפר בהדרכת סלבה איסמאלוב.

===2013===
====אלוף ישראל====
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתחילת יולי 2013 זכה אלטרמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 57.75 מטר, לפני ליאור פרץ ממכבי השגים ראשון לציון (48.02 מטר) ויהב אדיר מהפועל אתלטי אורן השרון (45.73 מטר). מדליית כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.12 מטר, אחרי איתמר לוי מאתלטי כיוונים באר שבע (18.15 מטר) ולפני חברו לאגודה איגור בסוב (14.34 מטר). שבוע לאחר מכן, באוניברסיאדה שנערכה בקאזאן, רוסיה בתחילת יולי 2013 הוא סיים במקום עשירי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 55.06 מטר. שבועיים לאחר מכן, בתחרויות המכביה התשע-עשרה הוא זכה במדליית ארד בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 17.36 מטר, אחרי איתמר לוי (17.51 מטר) וג'ייקוב ויינטראוב מארצות הברית (17.49 מטר).

===2014===
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2014 זכה אלטרמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 54.94 מטר, לפני איתמר לוי (48.76 מטר) ודניס ואליאלין ממכבי תל אביב (46.30 מטר). מדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.44 מטר, אחרי איתמר לוי (17.36 מטר) ולפני רועי וסרמן ממכבי חיפה כרמל (15.12 מטר).

===2015===
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביולי 2015 זכה אלטרמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 53.04 מטר, לפני איתמר לוי (51.72 מטר) וחברו לאגודה ויקטור זגינאיקו (45.93 מטר). מדליית כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.64 מטר, אחרי איתמר לוי (18.20 מטר) ולפני רועי וסרמן (15.83 מטר).

===2016===
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2016 זכה אלטרמן בשתי מדליות כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.70 מטר, אחרי איתמר לוי (18.27 מטר) ולפני רועי וסרמן (16.25 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 52.47 מטר, אחרי איתמר לוי (54.75 מטר) ולפני דניס ואליאלין (51.34 מטר)

== אימרוץ ==
באוגוסט 2010 הושעה אלטרמן לשנתיים לאחר שנימצא בדמו מתאנדיאנון.

== שיאים אישיים ==
* הדיפת כדור ברזל: 17.68 מטר (2014)
* זריקת דיסקוס: 57.75 מטר (2013)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.european-athletics.org/athletes/group=a/athlete=138009-alterman-mark/index.html מרק אלטרמן], באתר European-Athletics 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי ישראל בזריקת דיסקוס
קטגוריה:אתלטים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
דיליפ שאנגווי

דִילִיפּ שַׁאנְגְוִוי (בהינדי: दिलीप संघवी, באנגלית: Dilip Shanghvi, נולד: ב-1 באוקטובר 1955) הוא מיליארדר ואיש עסקים הודי. הוא ייסד את ענקית התרופות סאן פארמה.

== חיים מוקדמים וקריירה ==
דיליפ נולד בעיירה הקטנה אמרלי בגוג'ראט. הוא קיבל תואר ראשון במסחר מאוניברסיטת קולקטה. 
הוא החל לעבוד בחנות של אביו למכירת תרופות בקולקטה, והגיע למסקנה שעדיף לו לייצר תרופות בעצמו, במקום למכור תוצרת של אחרים.

הוא הקים את חברת התרופות סאן פארמה עם הון עצמי של 10,000 רופיות בשנת 1982 בעיר ואפי. כיום החברה היא יצרנית התרופות הגדולה בהודו. 

בשנת 1997 רכש את חברת קראקו פארמה האמריקאית. ובשנת 2007 רכש באמצעות חברתו סאן את חברת תרו תעשייה רוקחית הישראלית. שאנגווי הוביל את סאן פארמה להיות יצרנית התרופות הגנריות החמישית בעולם.

בשנת 2014 רכש חברה הודית "מעבדות רנבקסי" בסכום של 4 מיליארד דולר. בשנתיים האחרונות הונו האישי שמושקע במניות חברת סאן הצטמצם לאחר שמנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) מצא בעיות איכות באתר הייצור המרכזי של החברה בהודו. נכון לפברואר 2018 הונו האישי עומד על 12.2 מיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיליארדרים הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1955
טגואיים

טגואיים או לטאות השוט (שם מדעי: Teiidae) היא משפחה של לטאות גדולות החיות מדרום ארצות הברית, דרך אמריקה המרכזית ולאורך מרבית אמריקה הדרומית. הם מותאמות לחיים על עצים וגם על הקרקע וברובם הגדול ניזונים מבשר או לפחות מחרקים, יחד עם כמה מעטים שניזונים בעיקר מצמחייה. במשפחה כ-170 מינים.

== מאפיינים ==
הגדולים בבני משפחה זו, מהסוג טגו תניני מגיעים לאורך 1.2 מטר ולמשקל של 4.5 ק"ג. במראם הטגואים מזכירים את לטאות הכוח שגם הם אוכלות בשר, אך לא נמצאות באמריקה. הם אינם קרובים אליהם ושייכים לקבוצה דמויי-לטאה בה הלטאות האמיתיות והלטאות הממושקפות, והדמיון ביניהם נובע מאבולוציה מתכנסת.

לטגואיים קשקשי גב מלבניים גדולים דמויי שריון, טפרים חדים וארוכים, ראש גדול ובתוכו שיניים חדות ומוצקות. הם גם בעלי לשון מפוצלת כמו נחש.

הטגגואיים חיים ביערות גשם או אזורים חמים אחרים ומסוגלים להתקיים בלי מזון הרבה זמן. חלק מהמינים גם יודעים לשחות ולצלול.

==מיון==
*תת-משפחה Teiinae
**סוג Aurivela
**סוג Ameiva
**סוג Ameivula
**סוג Contomastix
**סוג Holocosus
**סוג Glaucomastix
**סוג ומין יחיד Medopheos edracanthus
**סוג Pholidoscelis
**סוג Aspidoscelis
**סוג טגו רץ (Cnemidophorus)
**סוג Dicrodon
**סוג Kentropyx
**סוג Teius
*תת-משפחה Tupinambinae
**סוג Callopistes
**סוג ומין יחיד Crocodilurus amazonicus
**סוג טגו תניני (Dracaena)
**סוג Salvator
**סוג טגו (Tupinambis)

==קישורים חיצוניים==

*[http://animaldiversity.org/accounts/Teiidae/pictures/ טגואיים באתר ADW]
==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
נחשיליים

נחשיליים או שַׁלְשׁוֹלִיִּים (שם מדעי: Typhlopidae) הם משפחת נחשים קטנים לא ארסיים. נחשבים הנחשים הקטנים ביותר בעולם. הם עיוורים לגמרי וחיים מתחת לקרקע באזורים טרופיים שונים בעולם, באפריקה, אסיה, אמריקה ואוסטרליה ואיים באוקיינוס השקט. הם קרובים למשפחת הנחשים הקטנים נימוניים. למשפחה יש כ-280 מינים.

הם עיוורים וכמעט חסרי עיניים ובעלי פה ולסתות קטנים. הם קצרים ביותר ובעלי גוף רך, רבים מהם הם ורודים וריריים. רובם מטילי ביצים.

בישראל מצויים 2 מיני נחשיליים: נחשיל מצוי (Xerotyphlops syriacus), ונחשיל חד-ראש (Letheobia simoni).

==מיון==
* Acutotyphlops
* Afrotyphlops
* Amerotyphlops
* Anilios
* Antillotyphlops
* Argyrophis
* Cubatyphlops
* סוג ומין יחיד נחשיל דהרבנג (Cyclotyphlops deharvengi)
* סוג ומין יחיד Grypotyphlops acutus
* Indotyphlops - בו נחשיל ברהמיני
* Letheobia
* Madatyphlops
* Malayotyphlops
* Ramphotyphlops
* Rhinotyphlops
* סוג ומין יחיד Sundatyphlops polygrammicus
* Typhlops
* Xerotyphlops

לעיתים גם הסוג Xenotyphlops משויך למשפחה, אך נחשב כשייך למשפחה עצמאית - קסנוטיפלופיים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://animaldiversity.org/accounts/Typhlopidae/pictures/ נחשיליים באתר ADW]

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי בלסיוס מרם
כימראים

סרטון על כימרה.
כימראים (שם מדעי: Chimaeriformes) היא סדרה של דגי סחוס עתיקים החיים בעומק הים והם בין הדגים הפרימיטיביים ביותר החיים היום. הם מכונים גם כרישי רפאים, אם כי אינם כרישים אלא שייכים לתת מחלקה אחרת. הכימראים שייכים לתת המחלקה כסויי זימים והם בעלי פתח זימים אחד בכל צד של הראש (אופייני בדרך כלל לדגי גרם), בעוד שכרישים שייכים לתת המחלקה מחורצי זימים (והם לרוב בעלי חמישה חריצי זימים זוגיים).

בעבר היו קבוצות רבות ושונות שלהם, אולם הם נכחדו במשך הזמן והיום רוב המינים החיים הם קטנים, נדירים ונמצאים בעיקר במים עמוקים, מחפשים אחרי טרף קטן או אחרי נבלות של חיות ימיות. ישנם כמה מינים שמגיעים לעומקים של עד 2,600 מטר.
== מאפיינים ==
לכימראים ראש מוארך ובו עיניים ענקיות שזוהרות בחושך ומותאמות לתנאי אפלה, חוטם מחודד שמהווה איבר חישה וסנפירים רכים וחיוורים כמעט לגמרי. הזנב תופס את רוב האורך ואורכם יכול להגיע עד 150 ס"מ. בניגוד לכרישים ולתריסניות, שיניהם אינם חדות אלא הם בעלי טוחנות עבות ושטוחות ובמינים רבים הפה הוא דמוי מקור.

כמו הכרישים הם מטילים קבוצת ביצים בתוך תטולה דמוית כישור.

==מיון==
ישנן שלוש משפחות כימרות:
*משפחה כימרות שטוחות חוטם (Callorhinchidae) 
**סוג יחיד כימרה שטוחת חוטם (Callorhinchus)
*משפחה כימרות קצרות חוטם (Chimaeridae)
**סוג Chimaera
**סוג Hydrolagus
*משפחה כימרות ארוכות חוטם (Rhinochimaeridae)
**סוג Harriotta
**סוג Neoharriotta
**סוג Rhinochimaera

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mako.co.il/news-science/2022_q1/Article-47a62d145170f71027.htm?utm_source=AndroidNews12&utm_medium=Share כריש הרפאים בקע לאחרונה וגילויו בגיל צעיר נחשב לנדיר מאוד], באתר N12, 17 בפברואר 2022

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
יוסף אריה זילברמן

הרב יוסף אריה הכהן זילברמן (ה'תקע"ד, 1814 בערך - ד' בתשרי ה'תרנ"א, 18 בספטמבר 1890) היה רב רומני, רבה הראשון של המושבה ראש פינה.

==ביוגרפיה==
נולד לרב שלמה מרדכי הכהן, כיהן כרבה של העיר מוינשט שברומניה. בשנת ה'תרכ"ד (1864) בהיותו בגיל חמישים עלה לארץ ישראל עם בני משפחתו והתיישב בצפת. לאחר זמן מה עברו בני המשפחה לחיפה, שבה הייתה קהילה יהודית בעיקר ספרדית בת כמה מאות נפשות שהתרכזה בתוככי חומות העיר העתיקה. הרב זילברמן ניסה להקים בחיפה או בסמוך לה התיישבות יהודית נוספת, והקים בית חרושת לייצור אלכוהול. לאחר זמן שבו לצפת. הוא הדביק את בן אחותו דוד שוב ברעיון העלייה לארץ ישראל, ובעקבותיו עלה שוב ארצה בשליחות חבורתו "חבורה יישוב ארץ-ישראל על ידי עבודת אדמה" שרכשה מאוחר יותר את אדמות המושבה "גיא אוני".

לאחר יסוד "ראש פינה", נקרא הרב יוסף אריה הכהן לכהן כרבה של המושבה, ב-1886 התמנה כרב לא-תושב, במינוי רשמי של פקידות הברון רוטשילד, ובמרץ 1890 התמנה כרב קבוע תפקיד בו נשא כחצי שנה נוספת עד פטירתו. לאחר פטירתו החליף אותו בתפקידו, בנו הרב טודרוס הכהן (טברי"א). בן אחר שלו, היה הרב לוי יצחק הכהן, שכיהן כרבה של בקאו שברומניה ורב ראשי של יהודי רומניה בניו יורק.

על מצבתו בחלקת ותיקים בבית העלמין של ראש פינה, נחקק: .

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:ראש פינה: אישים
קטגוריה:רבני מושבות
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי רומניה
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:נפטרים ב-1890
משה גוטמן (סופר)

משה (חיים משה צבי) גוטמן (נולד ב-כ"ו בתשרי ה'תשל"ד, 22 באוקטובר 1973) הוא עיתונאי וסופר ישראלי, משמש ככתב לענייני משפט וכפובליציסט בעיתון "המודיע". מרצה בקורסים לכתיבה יוצרת במכון אחיה להוראה ובבית הספר תורת החיים. מוסמך לעריכה ספרותית על ידי 'בית העורכים'.

==ביוגרפיה==
גוטמן גדל במושב קוממיות ולמד בישיבות גור בבני ברק ובאשדוד. הוא למד גרפולוגיה אצל הגרפולוגים אלון בן יוסף ויצחק ניר, ועבד כשוחט.

בהמשך דרכו פנה ללימודי משפטים וכיום הוא בעל תואר ראשון של הקמפוס החרדי באור יהודה ותואר שני של הקריה האקדמית אונו. חבר ללימודי המשפטים, שהיה סמנכ"ל עיתון "משפחה", צירף אותו לעיתון. כך החל את דרכו בעיתונאות ובספרות. בהמשך עזב את עיתון "משפחה" ועבר לכתוב בעיתון "המודיע", בו הוא משמש ככתב משפטי, כפובליציסט, בעל הטור השבועי "הרהור חוזר" וכתב במוספי השבת של העיתון.

במוספי הסיפורים היוצאים בעיתונות החרדית לקראת חגי פסח וסוכות מופיעים סיפוריו של משה גוטמן מלבד ב"המודיע" גם בעיתונים "משפחה", "יתד נאמן", "מרוה לצמא", ועוד.

גוטמן כותב גם סיפורים קצרים. סיפורו "הטלפון האחרון" זכה במקום הראשון בפרס אלמוג לשנת 2016.

גוטמן כותב גם תחת השמות: משה מורג, אלחנן בינדר, מישאל שרשום.

נשוי ואב לשבעה ילדים. מתגורר בקריית גת.

==ספריו==
* שוליים של מעלה (ספר ראשון בסדרת 'שוליים')
* שוליים של זהב (ספר שני בסדרת 'שוליים')
* יש לו שעה (ספר שלישי בסדרת 'שוליים')
* אל תרקוד היום (ספר ראשון בסדרת 'מעבדי העשתונות')
* פגישה בלילות שבט (ספר שני בסדרת 'מעבדי העשתונות')
* הם שבו ללכת (ספר שלישי בסדרת 'מעבדי העשתונות')
* על סף הלב (ספר רביעי בסדרת 'מעבדי העשתונות')
* ייצוב פנים | (ספר ראשון בסדרת 'אנשים כן משתנים')
*תווי פנים | (ספר שני בסדרת 'אנשים כן משתנים')
*העמדת פְּנים | (ספר שלישי בסדרת 'אנשים כן משתנים')
*ואז בא הכתוב | (ספר ראשון בסדרת 'הארות בשעת מעשה')
*זה מה שכתוב | (ספר שני בסדרת 'הארות בשעת מעשה')
*מחושבים 2000 | ראייה כלכלית אסטרטגית צופה פני עתיד

===נוער===
* כָּל הַיְּלָדִים טוֹבִים 1 - ספר סיפורים לנוער
* כָּל הַיְּלָדִים טוֹבִים 2 - ספר סיפורים לנוער
* כָּל הַיְּלָדִים טוֹבִים 3 - ספר סיפורים לנוער
* מַבָּטִים כְּמוֹ אֵשׁ 1 - ספר סיפורים לנוער

===ביוגרפיות===
* אתהלך - סיפור חייו של אהרן מרגלית
* אם סגולה<ref></ref>
* ה"פני מנחם"
* נזר הדור - ביוגרפיה על הרב בנימין מנדלזון זצוק"ל רבה של קוממיות

=== תורני ===
* שפע ברכות - תודעת השפע על פי מקורות הקודש (הוצאה עצמית 2019)
* בפאתי הבית<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:סגל המודיע
קטגוריה:סגל משפחה
קטגוריה:עורכי עיתונים חרדים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:חסידי גור
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:קריית גת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
פינגווין לבן-פנים

פינגווין לבן-פנים (שם מדעי: Eudyptes schlegeli) הוא מין של פינגווין מהסוג פינגווין מצוייץ, שמצוי מחוץ לעונת הרבייה בים בין אוסטרליה לאנטארקטיקה; הוא מקנן אך ורק באי מקווארי. זהו המין הגדול ביותר מסוגו: אורכו כ-65 עד 76 ס"מ, ומשקלו כ-3 עד 8 ק"ג, בעוד הזכרים גדולים מהנקבות. הזכר והנקבה דומים במראם: הבטן והפנים לבנים, הגב שחור, המקור כתום ומעליו יש מעין "ציצת" נוצות זהובה. מין זה דומה מאוד לפינגווין הסלעים, אבל פניהם של פינגוויני הסלעים שחורות, בשונה מפניהם הלבנות של הפינגווינים ממין זה.

הפינגווינים ניזונים בעיקר מקריל ודגים, אך גם מדיונונים. מעט פרטים יחסית ידועים על התנהגות הפינגווינים ממין זה, ובפרט על דפוסי הנדידה של מין זה.

== רבייה ==
הקן הוא מעין חור בחול או בדשא, ובתוכו הפינגווינים שמים אבנים וצמחים. הוא ממוקם בדרך כלל כמה מאות מטרים מהים, על מנת לאפשר להורים גישה נוחה לאזור האכילה שלהם. שיטת הרבייה היא מונוגמיה. עונת הרבייה נמשכת בין ספטמבר למרץ, והטלת הביצים מתרחשת בדרך כלל באוקטובר.

בתחילת עונת הרבייה הזכרים יוצאים מהים בהמוניהם ובונים את הקן, והנקבות באות שבועות ספורים לאחר מכן. הפינגווינים ממין זה מתקבצים ללהקות, שעשויות לכלול עד כ-500,000 פרטים. לפני ההזדווגות, הזכר מבצע תנועה בראשו ומשמיע קריאה מיוחדת. הנקבה מטילה 2 ביצים, אך רק אחת מהן נדגרת על ידי ההורים, והיא היחידה שתשרוד בדרך כלל. שני ההורים דוגרים על הביצה לסירוגין במשך כ-35 ימים, ב"משמרות" של כ-12 ימים. לאחר הבקיעה, הזכר שומר על הגוזל במשך כשלושה שבועות בעוד הנקבה מביאה מזון לשניהם. לאחר מכן, הזכר והנקבה מביאים לגוזל את המזון, והוא מצטרף לקבוצה של גוזלים ממין זה. בגיל כ-70 יום, הגוזל עוזב את הקן.

פרטים ממין זה מגיעים לבגרות מינית בגיל שנה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1876
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך הרמן אוטו פינש
קטגוריה:פינגוויניים
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
איגנטובקה (מחוז רובנו)

איגנטובקה (באוקראינית: Гнатівка; בפולנית: Ignatowka) הוא כפר קטן במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בסמוך לעיירה מלינוב שבין הערים לוצק ודובנו. 

הכפר הוקם בשנת 1928 בצמוד למושבה יהודית וותיקה לוז'ישט כאשר השטח היה בשליטת פולין. בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב האזור סופח לברית המועצות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/z7503/A005?rdat1=01.05.2014&rf7571=27918 מידע כללי]

קטגוריה:מחוז רובנו
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1928
שמחה בונם אוסוביצקי

הרב שמחה בונם אוסוביצקי (ה'תקפ"ד, 1824 – כ"ג בשבט ה'תרנ"ט, 3 בפברואר 1899) היה רב רוסי-חסידי, רבן של המושבות עקרון וזכרון יעקב.

==ביוגרפיה==
נולד בקייב שבאימפריה הרוסית בה'תקפ"ד (1824), והיה מחשובי החסידים בקייב. בניו הם יהושע אוסוביצקי, לימים מהבולטים בפקידי הברון רוטשילד בתקופת העלייה הראשונה; ובוריס דב אוסוביצקי, שהיה לימים יינן ביקב של ראשון לציון, והמייסד והמנצח הראשון של האורקסטרה של ראשון. בתו פרל נישאה לימים לפייבל כהנוב.

ב-13 במרץ 1881 נרצח הצאר אלכסנדר השני. בעקבות רצח זה החלו פרעות ביהודים בדרום-מערב רוסיה (כיום אוקראינה), שנודעו בשם "הסופות בנגב". ב-26 באפריל 1881 נערך פוגרום ביהודי קייב; עשרות נרצחו, ורכוש יהודי נבזז. הרב אוסוביצקי ומשפחתו ברחו לעיר הגבול ברודי (בגליציה), שהייתה בתחום האימפריה האוסטרו-הונגרית ובה התרכזו אלפי פליטים יהודים.

בראשית 1882 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה בשלב ראשון ביפו. אוסוביצקי שימש כ"סופר ומזכיר ראשון" של ועד חלוצי יסוד המעלה בעיר יפו, עם פתיחת שנת הלימודים ה'תרמ"ה שימש כמורה ליהדות בראשון לציון, אך כבר בנובמבר 1884 התקבל כרבה של עקרון ובהמשך כרבה של זכרון יעקב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:זכרון יעקב: רבנים
קטגוריה:מזכרת בתיה: רבנים
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:פקידי הברון רוטשילד
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:חברי ועד חלוצי יסוד המעלה
קטגוריה:ילידי 1824
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1899
ייבלאח

ייבלאח (באזרית: Yevlax) היא עיר באזרבייג'ן.

ייבלאח הוקמה במאה ה-12 על שטח ביצתי.

ב-1 בפברואר 1939 ייבלאח קיבלה מעמד של עיר.

==אוכלוסייה==
שינוי אוכלוסייה של ייבלאח לאורך השנים:
{| class="wikitable"
|שנה || מספר אוכלוסייה
|-
|1926|| 1,231
|-
|1970|| 29,000
|-
|1989|| 45,720
|-
|1991|| 47,300
|-
|2003|| 53,300
|-
|2006|| 54,200
|-
|2010|| 64,500
|}

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אזרבייג'ן: ערים
טחנאים

[[טחן נקוד]]
טחנאים (שם מדעי: Myliobatiformes) היא סדרה של דגי סחוס שטוחים בעלי סנפירים מוארכים, שחיים קרוב לקרקעית הים (או במינים מסוימים הנהר), למעט בני משפחת הטחניים שמסננים פלנקטון בים הפתוח. המינים הגדולים בקבוצה (והגדולים בקבוצת הבטאים) נודדים בין הימים ומחפשים מזון קטן אותו הם מסננים מהמים. מינים אחרים נוהגים לשוטט ו"לרחף" בעזרת סנפיריהם בין שוניות אלמוגים או להתחפר מתחת החול. 

הם בעלי זנב ארוך שלעיתים יש בו עוקץ והוא ארסי ומשמש את היצור להגנה. עם זאת בדרך כלל הארס חלש מכדי להשפיע על בני אדם.

הטחנאים קרובים לסדרת התריסנאים (Rajiformes), אך בעלי ראש קצר יותר וגוף כבד יותר.

==מיון הטחנאים==
*תת-סדרה Myliobatoidei
**על-משפחה Hexatrygonoidea
***משפחה הקסטריגוניים (Hexatrygonidae) - בה מין יחיד: הקסטריגון (Hexatrygon bickelli).
**על-משפחה Urolophoidea
***משפחה בטאי תהומות (Plesiobatidae) - בה מין יחיד: פלסיובאטיס (Plesiobatis daviesi).
***משפחה טריגונים עגולים (Urolophidae) - בה 2 סוגים.
**על-משפחה Urotrygonoidea
***משפחה טריגונים עגולים אמריקאים (Urotrygonidae) - בה 2 סוגים.
**על-משפחה טריגונאים (Dasyatoidea)
***משפחה טריגוניים (Dasyatidae) - בה 8 סוגים.
***משפחה טריגוני נהרות (Potamotrygonidae) - בה 4 סוגים.
***משפחה אגפיתיים (Gymnurinae) - בה סוג אחד: אגפית (Gymnura).
***משפחה טחניים (Myliobatinae) - בה 7 סוגים.
*תת-סדרה Platyrhinoidei - ייתכן ששייכת לסדרת הרינופריסטיים
***משפחה טריגונים קוצני-גב (Platyrhinidae) - בה 2 סוגים.
***משפחה פנראיים (Zanobatidae) - בה סוג אחד: פנראי (Zanobatus).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.dwazoo.com/s-order/myliobatiformes/ טחנאים באתר DWA]
* [https://www.tumblr.com/tagged/myliobatiformes טחנאים באתר Tumblr]
* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1973
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאונרד קומפגנו
דמויי עמלץ

דמויי עמלץ הידועים גם ככרישי מקרל וכן עמלצאים (שם מדעי: Lamniformes) היא סדרת כרישים גדולה החיה ברוב האוקיינוסים בעולם.

בסדרה מינים מגוונים מאוד מכרישי הענק והכרישים גדולי הפה מסנני הפלנקטון ועד לכריש העמלץ הלבן המסוכן שצד אחר טרפו באופן פעיל.

לכרישים אלה יש סנפיר גבי חד וגבוה, 5 חריצי זימים וכיסויי עיניים דמויי-עפעפיים בעת הצורך. בנוסף ללא מעט מינים יש יכולת לשמור על טמפרטורה הגבוהה בכמה מעלות מטמפרטורת המים.

==מיון דמויי העמלץ==
*משפחה עמלציים (Lamnidae) ובה 3 סוגים: קרכרודון (Carcharodon, מכונה גם קרחה ובו המין עמלץ לבן וייתכן שגם המגלודון), עמלץ מאקו (Isurus) ולמנה (Lamna) - משפחה זו ידועה במיוחד לשמצה עקב מיניה התוקפניים.
*משפחה כרישועליים (Alopiidae) ובה סוג יחיד - כרישועל (Alopias) 
*משפחה כריש ענקיים (Cetorhinidae) ובה סוג ומין יחיד - כריש ענק (Cetorhinus maximus)
*משפחה כרישים גדולי פה (Megachasmidae) ובה סוג ומין יחיד - כריש גדול פה (Megachasma pelagios)
*משפחה כרישי גובלין (Mitsukurinidae) ובה סוג ומין יחיד - כריש גובלין (Mitsukurina owstoni)
*משפחה כרישי חול (Odontaspididae) בה 2 סוגים: כריש חול (Carcharias) ואודונתספיס (Odontaspis)
*משפחה כרישי תנין (Pseudocarchariidae) ובה סוג ומין יחיד - כריש תניני (Pseudocarcharias kamoharai)
*משפחה Cardabiodontidae - נכחדה. בה הפרוטודוס
*משפחה Cretoxyrhinidae - נכחדה. בה היה הקריטוקסירינה
*משפחה אוטודונטיים (Otodontidae) - נכחדה. בה ייתכן שהיה המגלודון (ע"פ האפשרות שלא היה שייך לעמלציים)
*משפחה Anacoracidae - נכחדה. בה היה הסקואליקורקס
*משפחה אקוילולמניים (Aquilolamnidae) - נכחדה.
*משפחה Pseudoscapanorhynchidae - נכחדה. בה היה הקריטודוס והלפטוסטירקס

==גלריה==
<gallery mode=packed widths=150 heights=135 perrow=4>
קובץ:Great white shark south africa.jpg|עמלץ לבן
קובץ:Threshershark.jpg|כרישועל שיטן
קובץ:Lamna nasus noaa.jpg|למנה חוטמנית
קובץ:Cetorhinus maximus atlantic.jpg|כריש ענק
קובץ:Sand tiger RSA1.jpg|כריש חול נמרי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.pbs.org/wgbh/nova/sharks/world/lamniformes.html דמויי העמלץ באתר NOVA Online]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1958
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לב ברג
קטגוריה:דמויי עמלץ
קטגוריה:סדרות בעלי חיים
מסך פתח אוהל מועד

פתח אוהל מועד בדגם המשכן ב[[תמנע.]]
מסך פתח אוהל מועד, המופיע בתורה גם כמסך פתח האוהל, הוא מסך שנתלה בכניסה למשכן שיצרו בני ישראל במדבר ושימש להפרדה בין חצר המשכן לבין אוהל מועד. המסך היה תלוי במזרח האוהל על חמישה עמודי שיטים. את המסך נשאו בני גרשון על ידי העגלות. הציווי לעשיית המסך מופיע בתורה ב ועשייתו בפועל מופיעה ב.

==המסך==
המסך היה עשוי מחוטי צמר- הצבועים בתכלת, ארגמן ותולעת שני- ומפשתן. חוטים אלו היו שזורים יחד כך שעל המסך היו ציורים של חיות. המסך היה מעשה רוקם, כלומר שמשני הצדדים נראתה אותה הצורה על המסך, שלא כמו הפרוכת שהייתה מעשה חושב. גודלו של המסך היה כגודל הפרוכת- 10 אמות על 10 אמות, כך שהוא כיסה את כל הפתח.

==העמודים==
את המסך תלו על גבי חמישה עמודי שיטים המצופים בזהב. עמודים אלו היו גבוהים 10 אמות, כגודל המסך, וניצבו על חמישה אדני נחושת, אדן לכל עמוד. לעמודים חיברו ווים מזהב שעליהם הונחה קורה ארוכה שעליה תלו את המסך.

==ראו גם==
*חצר המשכן
*כלי המשכן
*בצלאל בן אורי
*קרשי המשכן

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.biu.ac.il/jh/parasha/teruma/shem.html משמעות המסך על פי יוסף בן מתתיהו] - מאת ד"ר אברהם-אופיר שמש.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוהל מועד
זנבתנאים

זנבתנאים (שם מדעי: Orectolobiformes) היא סדרת דגי סחוס מעל-סדרת דמויי כריש שחיים בעיקר באוקיינוסים טרופיים והם בעלי זנבות גדולים שהקנו להם את שמם.

== מאפיינים ==
לזנבתנאים לרוב עור קשיח בולט, שני סנפירי גב ללא קוצים בקצה, חריצי זימים קטנים ופה רחב שקרוב לעיניים. רובם משוטטים בקרקעית וניזונים ממינים קטנים יותר כסרטנים, רכיכות ודגים. אחרים משייטים ברחבי האוקיינוסים ושולים טרף קטן המסננות שבפיהם. חלקם הם גם טורפים אורבים הממתינים לטרף ואז בולעים אותו, אך באופן כללי הם נוטים שלא לנוע מהר כמו שאר הכרישים.

חלק מבני הסדרה הם מטילי ביצים, בדרך כלל במים רדודים וחלקם משריצי ולדות.

הגדול שבבני סדרה זו הוא הדג הגדול ביותר בעולם - כריש לווייתני (Rhincodon Typus) שאורכו עד 12.5 מטר ומשקלו 20 טון.

==מיון==
בסדרה שבע משפחות:
*כרישים עיוורים (Brachaeluridae) - ובו סוג יחיד כריש עיוור (Brachaelurus)
*מפרקתניים (Ginglymostomatidae) - ובו שלושה סוגים: מפרקתן (Ginglymostoma) ושני מינים יחידים בסוגם: זנבתן חלודי (Nebrius ferrugineus) ומפרקתן קצר זנב (Pseudoginglymostoma brevicaudatum)
*כרישי במבוק (Hemiscylliidae) - ובו שני סוגים: כריש במבוק (Chiloscyllium) וכריש במבוק מנומר (Hemiscyllium)
*כרישטיחיים או זנבתניים (Orectolobidae) - ובו שלושה סוגים: כרישטיח (Orectolobus) ושני מינים יחידים בסוגם: כרישטיח ארך אף (Eucrossorhinus dasypogon) וכרישטיח קובלר (Sutorectus tentaculatus)
*כרישי צווארון (Parascylliidae) - ובו שני סוגים: כריש צווארון (Parascyllium) וכריש אוכף (Cirrhoscyllium)
*כריש לווייתניים (Rhincodontidae) - ובו סוג ומין יחיד - כריש לווייתני (Rhincodon typus)
*זנבתניים מנומרים (Stegostomatidae) - ובו סוג ומין יחיד - זנבתן מנומר (Stegostoma fasciatum)

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו ביורה תחתון
יוסף סקוביץ

רבי יוסף ב"ר רפאל סקוביץ (בכתיב יידי: סאַקאָוויץ; כונה: ר' יוֹסֶלֶ'ה מורה-הוראה; ה'תקע"ה, 1815 – א' בתמוז ה'תר"ן, 19 ביוני 1890) היה דיין ומו"צ בווילנה, מחבר הגהות "פורת יוסף" על התלמוד הבבלי שנדפסו בש"ס וילנא.

==ביוגרפיה==
רבי יוסף ב"ר רפאל שימש כראש המו"צים בווילנה במשך עשרות שנים, משנת ה'תר"ה (1845) ועד לפטירתו, כשבהמשך הצטרף אליו ידידו הצעיר ממנו, רבי בצלאל הכהן. הם גם היו חברים לבית הדין הווילנאי כשלצידם הדיין השלישי, הרב אליהו אליעזר גרודזינסקי, ומאוחר יותר, רבי שלמה הכהן.

ביחד עם ידידו, חתם על הקונטרס "הוראת היתר" שבו הכשירו את אתרוגי קורפו בעת הפולמוס עליהם בשנות ה-70 של המאה ה-19; נתנו הסכמה לספרו של רבי ישראל מאיר הכהן, "חפץ חיים"; ואסרו את השימוש בספר "סדרי טהרות" של האדמו"ר רבי גרשון חנוך הניך ליינר מראדזין. בהמשך השנים, הוא נתן הסכמה לספרו ההלכתי של החפץ חיים, "משנה ברורה", יחד עם רבי שלמה הכהן.

הוא כיהן כרבו של בית המדרש של הגר"א בווילנה, והיה מכונה "זקן ההוראה". נהג להתהלך עטור בטלית ובתפילין לאורך כל היום, גם בלכתו ברחוב. חתנו היה הרב אפרים זלמן סלוצקי שהתמנה לאחר פטירתו בשנת ה'תר"ן לשמש במקומו כמורה ההוראה בווילנה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* , תמונה 1273

;כתביו
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:וילנה: רבנים
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:פרשני התלמוד
רודולף פון ברודרמן

רודולף ניקולאס ריטר פון ברודרמן (בגרמנית: Rudolf Nikolaus Ritter von Brudermann; 9 בינואר 1851 – 21 בינואר 1941) היה גנרל אוסטרו-הונגרי, מפקד הארמייה השלישית בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה בקרב גליציה.

==קורות חייו==
פון ברודרמן נולד לרודולף וגיזלה פון ברודרמן. בשנת 1865 החל ללמוד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, ובשנת 1869 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי.

פון ברודרמן מילא תפקידי מטה שונים, וכן התקדם בסולם הפיקוד בחיל הפרשים, כולל פיקוד על דיוויזיית הפרשים ה-7, ובשנת 1912 מונה למפקח הכללי של חיל הפרשים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, קיבל פון ברודרמן את הפיקוד על הארמייה השלישית, ופיקד עליה בקרב גליציה. לאחר כישלונו בקרב התפטר פון ברודרמן מתפקידו ב-24 בנובמבר 1914, ומסר את הפיקוד על הארמייה לגנרל סבטוזר בורוייביץ'. לאחר המלחמה היה פעיל מאוד באגודת ותיקי המלחמה עד מותו ב-21 בינואר 1941 בקלטנלוטגבן, אוסטריה, שהייתה חלק מגרמניה הנאצית.

==משפחתו==
בשנת 1878 התחתן עם מריה אלבינה יורגן, אך לא היו להם ילדים. שניים מאחיו היו גם הם מפקדים בולטים בצבא האוסטרו-הונגרי.

==ראו גם==
* קרב גליציה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.austro-hungarian-army.co.uk/biog/rbruder.htm Biography] באנגלית

קטגוריה:גנרלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא אוסטרו-הונגריה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:ילידי 1851
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1941
משה שורין


הרב משה שורין (מישורית; א' באב ה'תר"ן, 18 ביולי 1890 - ז' בתשרי ה'תש"ב, 28 בספטמבר 1941) היה רב וראש ישיבה ליטאי-אמריקאי.

==קורות חיים==
נולד בטורצ'ין שבפלך ווהלין שבאימפריה הרוסית לטובה ברכה ולרב יוסף אריה שורין. למד בישיבות ליטא: אצל רבי חיים סולובייצ'יק בבריסק, בישיבת מיר ובישיבת נובהרדוק. בגיל 21 נישא לרות דווידוביץ, בתו של הרב משה אהרן דוידוביץ מריטובה. לזוג נולדו שישה ילדים. <ref></ref>

אחרי נישואיו למד הוראה ונסמך לרבנות בידי רבני קובנה וסלובודקה: רבי אברהם דובער כהנא שפירא, רבי משה מרדכי אפשטיין, ורבי ברוך דב ליבוביץ שכיהן אז בראשות ישיבת כנסת בית יצחק בסלובודקה. הוא קיבל משרת רבנות ראשונה בעיירה נאווראן, אך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה חזר אל ריטובה להתגורר סמוך לחותנו, והקים בה ישיבה שבראשה עמד במשך 12 שנים.

ב-1928 היגר זמנית לארצות הברית כשהוא משאיר בינתיים בליטא את כל משפחתו. הוא התקבל כרב בעיר קיימברידג' שבמסצ'וסטס וכיהן במשרה זו שבע שנים. במהלכן השלים את השכלתו הכללית, עבר את בחינות הבגרות ולמד שנתיים באוניברסיטת הרווארד. במהלך לימודיו באוניברסיטה העביר בהתנדבות הרצאות שבועיות על ענייני פרשיות השבוע לסטודנטים יהודים שרצו בכך. לאחר שבע שנים (1935) עבר לניו יורק כשקיבל משרת רבנות בבית הכנסת "עין יעקב" ברובע הברונקס.

באותה שנה, עלה לארץ ישראל והביא אליו את משפחתו מליטא, הם התיישבו בירושלים, ולאחר זמן מה עקרו לפתח תקווה בה קיבל משרת ניהול בישיבה המקומית. ב-1937 חזר לארצות הברית ומשפחתו הצטרפה אליו כעבור שנתיים ב-1939, עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.

בסוף ימיו כיהן כרב בית הכנסת של אנשי סלוצק בניו יורק, עד לפטירתו בז' בתשרי ה'תש"ב, 28 בספטמבר 1941.

==משפחתו==
ילדיו:
* הרב אהרן בן ציון שורין - רב בארצות הברית וסופר
* הרב ישראל שורין - רב בברוקלין, ניו יורק, ומשנת 1983 ועד פטירתו ב-2007 רב קהילת מגן אברהם באפרת. חתנו של הרב יעקב קמינצקי. מחבר סדרת הספרים "מורי האומה" (1961–1995) וספר "מִנְחַת יִשְׂרָאֵל" (2004). בנו הוא הזמר דב שורין המזוהה עם הימין הקיצוני בישראל
* הרב צבי זאב שורין - רב בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי
* חביבה צוויק, אשת הרב יהודה צוויק, ר"מ במתיבתא תפארת ירושלים
* חסידה ברקוביץ, אשת הרב מרדכי ברקוביץ, רב בפאר ראקוויי, ניו יורק
* אלה סולובייצ'יק, אשת הרב אהרן סולובייצ'יק
* דנה פייקס, אשתו של הרב דניאל פייקס, מנהל ישיבה במחוז הדסון, ניו ג'רזי

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים מווהלין
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
Bidi Bidi Bom Bom

Bidi Bidi Bom Bom (בעברית: בידי בידי בום בום) הוא שירה של זמרת הפופ האמריקאית סלינה, אשר יצא לאור ב-13 באוגוסט 1994.<ref></ref> השיר נכתב בספרדית ויצא כסינגל השני באלבום Amor Prohibido (מילולית: אהבה אסורה). שם השיר הוא צירוף מילים אונומטופי המרמז על פעימות הלב המואצות שחש אדם כשהוא נמצא ליד מושא אהבתו.

== רקע וקליפ ==
"Bidi Bidi Bom Bom" נכתב על ידי סלינה, אחיה, מפיק המוזיקה אברהם אייזק קינטנייה וזמר הליווי שלה פיט אסטודיל . השיר הוא שיר קומביה מקסיקני עם השפעות רוק ספרדי ומקסיקני. השיר שימש במקור לבדיקות קול במהלך החזרות של הלהקה. לאחר מכן הפך להקלטה קצרה של סלינה על דג עליז ששוחה בחופשיות באוקיינוס. בהמשך שינה את ייעודו.

הווידאו קליפ הרשמי עוסק באהבה בין אישה היספנית לגבר לבן אמריקאי. הוא זכה לשבחים על מגוון הצלילים המוזיקליים ועל השפעותיו על המאזינים.

== הצלחה ==
השיר הגיע למקום הראשון בבילבורד האמריקאי בקטגוריית השירים הלטינים. הוא נשאר שם במשך ארבעה שבועות רצופים והיה לסינגל השני של הזמרת אשר הגיע למקום הראשון בטבלה. לפי המוזיקולוג איאן סטיבנס השיר אף סימן את פריצת הפופ הלטיני. השיר נחשב לאחד החיבורים המוצלחים ביותר של סלינה, אחת ההקלטות הפופולריות ביותר שלה, והוא נחשב לאחד משיריה הבולטים. בעת ההיא סלינה החלה לצבור פופולריות ודירוג גבוהה בטבלאות המוזיקה הלטינית והוא תרם משמעותית להצלחתה המסחרית. הוא דורג במקום ה-54 ברשימת השירים הטובים ביותר בטקסס בכל הזמנים. הקלטת השיר בעת הופעתה באצטדיון אסטרודום שביוסטון, טקסס, נחשב לאחד מנקודות השיא בקריירה של סלינה.

לאחר שסלינה נורתה למוות בשנת 1995, שם השיר הפך לביטוי כדי לתאר ההערצה לזמרת. מאז מוזיקאים רבים ביצעו את השיר כמחווה לזמרת, בהם: ג'ניפר לופז וסלינה גומז.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|פלטינה 9× <small>(לטיני)</small>
|540,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.texasmonthly.com/list/the-secret-history-of-texas-music/bidi-bidi-bom-bom-1994/ כתבה על סרטון השיר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1994
קטגוריה:סינגלים מ-1994
קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי סלינה
קטגוריה:שירי סלינה גומז
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סלינה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פיט אסטודילו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי א.ב. קינטנייה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי פופ לטיניים
קטגוריה:שירי רגאיי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI לטין
הדרך הברוכה

הדרך הברוכה הוא אלבומו השמיני של הזמר זוהר ארגוב שיצא לאור באפריל 1987.
== הפקה ==
האלבום הורכב חציו ממחרוזות של שירים מוכרים, וחציו משירים מקוריים שהולחנו כולם בידי משה נגר. זהו אלבומו השני של ארגוב בסגנון זמר עברי לאחר שהתקליטון הראשון היה אף הוא באותו סגנון.

אלבום זה הוא אלבומו האחרון של ארגוב ובו ניכרת ירידה דרסטית באיכות קולו כתוצאה משימוש בסמים.

ארגוב ניסה למנוע מהמפיק ניסים בן חיים את הוצאת האלבום על ידי צו בית משפט אך ללא הצלחה.

מספר המעבד אריה ברקוביץ’. “הקלטנו את זוהר על הקונסולה בחדר הבקרה, בתור ‘גייד’ (הקלטת ביניים), במחשבה שבשלב יותר מאוחר נקליט אותו מול המיקרופון בתוך האולפן. לזה לא הגענו. זוהר מת”.

זהו אלבומו היחיד של ארגוב אשר לא יצא על גבי תקליט ויניל.

את השיר אל נבקש חיברה תמי לוי.

== רשימת שירי האלבום ==

==משתתפים באלבום==
* מעבדים: חיים חדד, אריה ברקוביץ'.
* הוקלט באולפני "קיסר" ו"גל קול", תל אביב.
* טכנאי הקלטה: מעיין, יהודה קיסר, ישי בן צור, יורם לב.

===נגנים===
* גיטרה בס: יוסי מנחם, אריה ברקוביץ'.
* תופים: איקי לוי, רוני בוני.
* כלי הקשה: יורם לב.
* גיטרות ובוזוקי: חיים רומנו.
* גיטרה מזרחית: יהודה קיסר.
* קלידים: חיים חדד, אריה ברקוביץ'.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי זוהר ארגוב
קטגוריה:אלבומי 1987
רקוויאם (ברוקנר)

הרקוויאם ברה מינור של ברוקנר (WAB 39) היא יצירה פרי עטו של המלחין האוסטרי אנטון ברוקנר לטקסט הרקוויאם הקתולי. היצירה, שהולחנה בשנת 1848 היא אחת היצירות המוקדמות ביותר של המלחין, וככל הנראה הניסיון המוקדם ביותר שלו לכתוב יצירה תזמורתית גדולה. היצירה לא זכתה מעולם להצלחה גדולה והיא נחשבת לאחת היצירות הנשכחות של ברוקנר ולהלחנה נשכחת של הרקוויאם.

==היסטוריה==
בשנת 1848 היה ברוקנר תלמיד מוזיקה ונגן עוגב לעת מצוא במנזר סנט פלוריאן. באותה השנה נפטר חברו הקרוב פרנץ זיילר, ובצוואתו הוריש לברוקנר פסנתר מסוג בזנדורפר. ברוקנר הלחין רקוויאם לזכרו של זיילר, שבוצע לראשונה ביום השנה לפטירתו, ב-15 בספטמבר 1849, במנזר סנט פלוריאן. הייתה זו אחת היצירות המוקדמות ביותר של ברוקנר בן ה-24, וככל הידוע, היצירה התזמורתית הגדולה הראשונה שלו. 

היצירה לא זכתה להצלחה גדולה, וגם לאחר פרסומו של ברוקנר, כמה עשרות שנים לאחר מכן, היא לא נחשבה לאחת מיצירותיו החשובות. עד היום היצירה לא מבוצעת תכופות באולמות הקונצרטים ולא זכתה למספר הקלטות מרשים. עם זאת, ביצירה ניכרות יכולת שליטה בתזמורת ובשלות מוזיקלית מרשימה. ברוקנר עצמו, שהיה בעל ביקורת עצמית מפותחת, התייחס ליצירה זו שנים לאחר מכן במילים: "לא רע!".

==היצירה==
היצירה כתובה בסגנון של "קלציזם וינאי" וניכרות בו השפעות של כרוביני ובעיקר של מוצרט. זמן ביצוע ממוצע של היצירה הוא כ-35 דקות. 

הרכב היצירה הוא ארבעה סולנים (סופרן, אלט, טנור ובס), מקהלה מעורבת של ארבע קולות ותזמורת הכוללת: 3 טרומבונים, קרן אחת, סקיצת כלי קשת ועוגב.

==סדר הפרקים==
* Introitus: Requiem aeternam
* Sequenz: Dies irae
* Offertorium
** Domine Jesu Christe
** Hostias et preces
** Quam olim Abrahae
* Sanctus
* Benedictus
* Agnus Dei
* Communio
** Requiem aeternam
** Cum sanctis tuis

ברוקנר