OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הבנת הנקרא

הבנת הנקרא דרושה לצורך קריאת [[ספרים.]]
ילדה משתמשת בכישורי הבנת הנקרא לקריאת עיתון משנת 1969, בו מסופר על הנחיתה הראשונה של האדם על הירח.]]

הבנת הנקרא היא היכולת להפיק משמעות מקריאה של טקסט כתוב.

זוהי מיומנות אוריינית היכולה לשמש לצורכי תקשורת, למידה, בידור ועוד.

==ידע ומיומנויות הנדרשים להבנת הנקרא==
הבנת הנקרא היא תהליך קוגניטיבי הנשען על יכולות רבות כגון:
* קריאה – פענוח טכני של מערכת הכתב למילים שהיא מייצגת בשפה הדבורה.
* אוצר מילים – נדרש לצורך הבנת המשמעות הסמנטית של המילים הכתובות.
* תחביר – הבנת הקשרים בין המילים כפי שהם באים לידי ביטוי במשפטים ובפסקאות.
* ידע כללי – הכרת המונחים בתחום התוכן הרלוונטי והביטוי שלהם בחיי המעשה.
* פרגמטיקה – הבנת המשמעות בהתאם להקשר.
* מיומנויות חשיבה כמו עיבוד מידע, לוגיקה וחשיבה מופשטת – לצורך הסקת מסקנות והבנת הרובד הסמוי של הטקסט.

==מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים==
הבנת הנקרא של כתב ברייל מתבססת על חוש המישוש ולא על חוש הראיה.

עבור טקסט מודפס תהליך הבנת הנקרא מתחיל כאשר מידע כתוב נקלט במערכת הראייה על ידי הרשתית של העין. לאחר מכן הוא מעובד במרכז הראייה הראשוני שנמצא בקליפת הראייה.

כתב ברייל נקלט על ידי חוש המישוש. באופן זה הוא יכול לשמש אנשים בעלי לקות ראייה חמורה או עיוורון.

המשמעות של המילים מפורשת באזור ורניקה, אשר נמצא באונה הרקתית.

==קשיים בהבנת הנקרא==
משום שהבנת הנקרא היא תהליך כה מורכב, קושי בהבנת הנקרא יכול להיגרם מסיבות רבות כגון: לקות ראייה, לקות למידה – דיסלקסיה, לקות שפה, הפרעת קשב, קשיי זיכרון, פגיעה בתפקודים ניהוליים ועוד. כל אחד מהמצבים הללו יכול להופיע לבדו או בשילוב עם גורם נוסף היוצר תחלואה נלווית. לכן כדי להתאים את הטיפול למקור הבעיה האמיתי חשוב מאוד להגיע לאבחנה מדויקת על ידי אנשי המקצוע המתאימים. הורים לילדים המתקשים בהבנת הנקרא יכולים לפנות אל המורה או היועצת של בית הספר.

הטיפול הנפוץ לקשיים בהבנת הנקרא הוא הוראה מתקנת. אם הקשיים נובעים ממקור שפתי מומלץ לפנות לקלינאי תקשורת.

==מערכת החינוך==
יכולת הבנת הנקרא נחשבת למיומנות למידה בסיסית.
מערכת החינוך שמה דגש רב על פיתוח יכולת הבנת הנקרא של התלמיד כבר מהכיתות הראשונות של בית ספר יסודי, משום שהיא עתידה לשמש אותו ככלי מרכזי לרכישת השכלה ולהשתלבות בחברה אוריינית. הבנת הנקרא נדרשת לצורך למידה מספרי לימוד, איתור ופירוש מידע במילון, אנציקלופדיה ועוד.

הבנת הנקרא נדרשת לצורך הבנת הוראות כתובות. בכך היא תורמת ליכולת של התלמיד להתמודד עם שיעורי בית באופן עצמאי ומצמצמת את התלות שלו בהורים.

בהתאם לכך הבנת הנקרא נדרשת לצורך קבלת תעודת בגרות והיא אחד המדדים של הבחינה הפסיכומטרית הנדרשת פעמים רבות כתנאי קבלה למוסדות להשכלה גבוהה.

באקדמיה נדרשת יכולת הבנת הנקרא לצורך התעדכנות מקצועית באמצעות קריאת כתב עת מדעי בתחום הדעת הרצוי.

==ראו גם==
* ספר
* הבעה בכתב
* לקות למידה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קריאה
קטגוריה:למידה
קטגוריה:לקויות למידה
ג'ורג' אייזר

ג'ורג' אייזר (באנגלית: George Eyser; 31 באוגוסט 1871 – 6 במרץ 1919) היה מתעמל אמריקאי-גרמני שהתחרה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדת סנט לואיס. אייזר זכה בשש מדליות אולימפיות, על אף שהיה בעל תותב עץ, לאחר שאיבד אחת מרגליו בעקבות פגיעת רכבת.

==ביוגרפיה==
אייזר נולד בקיל שבקיסרות הגרמנית וכשהיה בן 14 היגרה משפחתו לארצות הברית. בתחילה התיישבה המשפחה בדנוור שבקולורדו ובהמשך עקרה לסנט לואיס שבמיזורי, שם עסק אייזר בהנהלת חשבונות במפעל תעשייתי והצטרף למועדון ההתעמלות המקומי ובשנת 1894 קיבל אזרחות.

===במשחקים האולימפיים===
בשנת 1904 התקיימו המשחקים האולימפיים בפעם השלישית בעת החדשה. תחרויות ההתעמלות, בדומה לשאר קטגוריות התחרות באולימפיאדה נמשכו על פני מספר חודשים. במהלך התקופה, התחרה אייזר במספר תחרויות משולבות של אתלטיקה והתעמלות, בהם לא הצליח להגיע להישגים מרשימים. בתחילת חודש יולי הגיע למקום ה-71 מתוך 119 מתחרים בתחרות אישית משולבת של מקצועות התעמלות (שלושה סיבובי תחרות על המקבילים והמתח, בהם שני סיבובי חובה, וסיבוב בחירה אחד) ולמקום ה-118 והאחרון בתחרות אישית משולבת של מקצועות האתלטיקה (הדיפת כדור ברזל, קפיצה למרחק וריצת 100 יארד).

בחודש אוקטובר התקיימו תחרויות אתלטיקה נוספות במסגרת האולימפיאדה. אייזר זכה ביום תחרויות בודד בשש מדליות אולימפיות. מהן שלוש מדליות זהב (טיפוס על חבל, מקבילים וסוס קפיצות), שתי מדליות כסף ומדליית ארד אחת.

אייזר המשיך והופיע במספר תחרויות בודדות לאחר המשחקים האולימפיים ונפטר ב- 1919 בדנוור, בירת קולורדו.

==קישורים חיצוניים==

* איתן דולפן, [https://web.archive.org/web/20111105072354/http://www.sport5.co.il/blog.aspx?FolderID=2813&docID=109867&lang=he למי קראת נכה?] באתר ערוץ הספורט
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: מקבילים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצות (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: התעמלות
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: התעמלות
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: התעמלות
קטגוריה:ספורטאים נכים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1919
טוג

תוית עם ציון מספר טוג של [[שמיכת פוך]]
טוג (tog) היא יחידת מידה לעמידות תרמית של שטח נתון. עמידות תרמית מוכרת גם כ"כושר בידוד" והשימוש במונח טוג נעשה בדרך כלל בהקשר של תעשיית הטקסטיל ומוצריו ובעיקר לגבי שמיכות ושטיחים.

מקור המונח הוא בביטוי הבלתי פורמלי "togs" ככינוי לבגדים אשר הוא עצמו נגזר משמו של הבגד הרומאי טוגה.
==היסטוריה==
השימוש בטוג כיחידת מידה לבידוד תרמי פותח ב"מכון שירלי" (Shirley Institute) במנצ'סטר כתחליף נוח לשימוש עבור המידה m<sup>2</sup>K/W המקובלת במערכת היחידות הבינלאומית. החל משנות ה-40 משמש מספר טוג כמדד השוואה לדירוג עמידות תרמית של מוצרי טקסטיל. 

המידה הבסיסית להשוואת מקדם הבידוד היא R ו-1 טוג שווה ל 0.1 R. מדד נוסף להשוואה הוא מדד הנוחות האקלימית (clo) השווה ל 1.55 טוג.

מכיוון ש-0.1 טוג שווה ל-m<sup>2</sup>K/W הרי שהעמידות התרמית במונחי טוג, גדולה פי 10 מהפרש הטמפרטורות במעלות צלזיוס בין שני חומרים, כאשר שטף החום שווה לוואט אחד עבור כל מטר מרובע.

==יישום==
קביעת מספר טוג מתבצעת באמצעות הנחת הטקסטיל הנבדק בין שני משטחי מתכת או בין משטח בודד ואוויר חופשי. משטח המתכת מחומם לטמפרטורה של 33 מעלות צלזיוס, ומעברו השני של הטקסטיל הנבדק מותקנים מכשירי מדידה מדויקים לקביעת רמת שינוי הטמפרטורה.

בדרך כלל מקובל כי שמיכות קיציות קלות הן בעלות מספר טוג הנע בין 1.5 ל-4.5, ואילו שמיכות להגנה מפני קור קיצוני מגיעות למספר טוג של 15.

קטגוריה:יחידות מידה
קטגוריה:תרמודינמיקה
אנונימיות

מוטיב האנונימיות מתבטא חזותית באדם מכוסה [[ברדס, לעיתים עוטה מסכה אשר אינה מסגירה פרט על זהותו]]קברי אנונימיים ב[[בית הקברות טרומפלדור בתל אביב]]
אנונימיות (מן המילה היוונית: ἀνωνυμία - אנונימיה) הוא מונח שמשמעותו "בלי שם" או "ללא שם" והוא בדרך כלל מתייחס למצב של עשיית דבר מה ללא הזדהות בפני הזולת.

== סיבות לאנונימיות ==
קיימות סיבות רבות לכך שאדם בוחר להסתיר את זהותו ולהישאר אנונימי. 

כמה מסיבות אלו הן חוקיות, לגיטימיות ומקובלות מבחינה חברתית. למשל מעשי צדקה רבים מתבצעים באופן אנונימי, כאשר התורם אינו מעוניין, מסיבה כלשהי, לזכות בהכרה על פעולתו. כמו כן, אדם החש מאוים מידי מישהו אחר עלול לנסות להסתתר מאחורי אמצעים שונים של אנונימיות, למשל עד לפשע יכול לבקש להישאר אנונימי כשהוא מתלונן למשטרה ובכך נמנע ממעשה של נקמה, עיתונאי או פעיל חברתי החושף שחיתות ועוד. 

ישנן גם סיבות לא חוקיות רבות להסתתר מאחורי אנונימיות. פושעים בדרך כלל מנסים לשמור על עצמם אנונימיים כדי להסתיר את העובדה שבוצע פשע או כדי לא להיתפס. האנונימיות יכולה גם להיווצר בשוגג, באמצעות אובדן של מידע מזהה עקב חלוף הזמן או אירוע הרסני.

עם התפתחות אתרי הפורומים ברשת האינטרנט, רבים מהגולשים בחרו להישאר אנונימיים ובכך לאפשר לעצמם ביטחון שלא יזוהו במסגרת כתיבתם ותרומתם לשיח. בתוך כך, בשנים האחרונות החלו פלטפורמות שונות שלא לאפשר עוד אנונימיות ברשת ואסרו על פתיחת פרופילים אנונימיים. 

== אנונימיות בתרבות ==
בספרות, סופרי צללים נותרים אנונימיים על מנת שהקרדיט על כתיבת אוטוביוגרפיה או נאום יישמרו למי שמוצג רשמית ככותב. 

שם עט השונה משמו האמיתי של הכותב, מאפשר לכותב המעוניין בכך לשמור על אנונימיות. 

בשנות החמישים, בעת "ציד המכשפות" של הסנטור ג'וזף מקארתי, אשר רדף את מי שחשד בו כקומוניסט, ויצר "רשימה שחורה" של אנשים החשודים כקומוניסטים או כבעלי קשרים לקומוניזם, בה היו רשומים רבים מבמאי ותסריטאי הוליווד, עבדו רבים מהם תחת שם במה בדוי שאיפשר להם להישאר אנונימיים, על מנת שניתן יהיה להפיץ את הסרט שיצרו.

== אנונימיות בסייבר ==
המונח "הודעה אנונימית" בדרך כלל מתייחס להודעה (המועברת למשל במרשתת), שאינה מזהה את השולח, לכן לא ניתן לדעת אם הודעות שונות מסוג זה נשלחו על ידי אותו השולח. חברות פרסום מסוימות יכולות לנצל לטובתן את המצב כדי להפיץ פרסומות ברבים, בתצורת ספאם.

באבטחת מידע, אימות היא הדרך לזהות את המשתמש ממנו מגיע מסר למערכת ממוחשבת, כך שתימנע אפשרות של התחזות ותסכל התקפת אדם שבתווך.

== אנונימיות במתמטיקה ==
במתמטיקה, ביחס לאלמנט שרירותי (למשל, אדם, אובייקט, מחשב), בתוך קבוצה מוגדרת היטב (המכונה "קבוצת אנונימיות"), "אנונימיות" של האלמנט הזה מתייחסת לרכוש של האלמנט שלא מזוהה בתוך קבוצה זו. אם זה לא מזוהה, אז האלמנט מכונה "אנונימי".

== ראו גם ==
* פלוני
* אנונימוס (עמותה)
* אנונימוס (קבוצה)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* רונן פרי וטל ז'רסקי, [http://ssrn.com/abstract=2448706 ביטוי אנונימי ברשת: ניתוח משפטי-השוואתי וכלכלי] 
* [https://fs.knesset.gov.il/globaldocs/MMM/8370aa75-2f7b-e511-80d1-00155d0ad6b2/2_8370aa75-2f7b-e511-80d1-00155d0ad6b2_11_10709.pdf חשיפת זהותו של מעוול אנונימי ברשת האינטרנט – רקע תאורטי וסקירה משווה] באתר הכנסת

*
ביופולימרים

בדגם המקרו של מבנה ה-[[DNA להלן ניתן לראות שני ביופולימרים פולינוקלאוטידים]]
ביופולימרים הם פולימרים אשר נוצרים על ידי אורגניזמים. בגלל עצם היותם פולימרים, ביופולימרים מכילים מונומרים אשר קשורים בקשר קוולנטי כדי ליצור מבנה גדול יותר. בכימיה מתחלקים הביופולימרים לשלוש קבוצות, על פי יחידות המונומר שהם מכילים ועל פי המבנה הכימי שלהם:
# – ביופולימרים ארוכים יחסית, אשר מורכבים מ-13 או יותר מונומרים נוקלאוטידים.
#פוליפפטידים – ביופולימרים קצרים אשר מורכבים מחומצות אמינו שונות.
#רב-סוכרים – בדרך כלל ביופולימרים עם מבנה ליניארי אשר מורכב מפחמימות.

תאית היא הביו פולימר והתרכובת האורגנית הנפוצה ביותר בטבע. 33 אחוז מהחומר שמקורו בצומח הוא תאית. לדוגמה, בכותנה ישנם 90 אחוז תאית, ואילו בעץ ישנם 50 אחוזי תאית.

ננוצלולוז, או צלולוז מיקרופיברילי הוא ביופולימר המורכב ממיקרופיברילות של צלולוז בגודל ננומטרי. רוחבו הממוצע נע בין 5–20 ננומטר ואורכו נע בטווח רחב שבין עשרות ננומטרים ועד למיקרונים בודדים. חומר זה הוא פְּסֵאוּדוֹ-פלסטי ומכך תצורותיו הן מגוונות. ניתן לייצרו כקצף, אירוג'ל, כשכבות ננוצלולוז קשיחות וחזקות וכפולימרים גבישיים בלתי חדירים לגז.
==ביופולימרים מול פולימרים==
הבדל גדול אך הגדרתי ברובו, בין ביופולימרים לפולימרים אחרים ניתן למצוא במבנם. כל הפולימרים עשויים מתתי-מבנים שחוזרים על עצמם הנקראים מונומרים. ביופולימרים לרוב בעלי מבנה מוגדר, אך זו אינה הגדרה מכלילה (לדוגמה: ליגנו-צלולוז). במקרה של חלבונים, ההרכב הכימי המדויק והרצף שבו היחידות מסודרות נקרא מבנה ראשוני.
==ראו גם==
*כימיה פולימרית
*מלנין - ביו פולימר
*ננוצלולוז

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.biopolymer.net/ biopolymer.net]
*[https://web.archive.org/web/20081023075853/http://biopol.free.fr/ בלוג Bio-Polym]
*[https://web.archive.org/web/20120125072035/http://www.boldlygo.org/whats-stopping-bioplastic מה עוצר את הביו פלסטיק?]
*[http://www.bioplasticsmagazine.com/en/index.php מגזין הביופולימרים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כימיה פולימרית
קטגוריה:גנטיקה מולקולרית
קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
קטגוריה:ביולוגיה מולקולרית
ניז'ר במשחקים הפאראלימפיים

ניז'ר השתתפה לראשונה ב באתונה (2004), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה ניז'ר חלק מעולם.

כל המשלחות אותן שלחה ניז'ר למשחקים הפאראלימפיים לאורך השנים היו תמיד משלחות של משתתף בודד. נציגי ניז'ר מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הגיעו להישגים ספורטיביים משמעותיים. 

==ראו גם==
* ניז'ר במשחקים האולימפיים
* ניז'ר במשחקים האולימפיים לנוער

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:ניז'ר: ספורט
ניגריה במשחקים הפאראלימפיים

ניגריה השתתפה לראשונה ב בברצלונה (1992), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה ניגריה חלק מעולם.

==היסטוריה==
אל המשחקים בברצלונה בשנת 1992 שלחה ניגריה משלחת בת שישה ספורטאים, גברים בלבד, שהתחרו במקצועות האתלטיקה, הרמת הכוח וטניס שולחן. במשלחת בלט האצן אדוייה אדג'יבולה שקטף שתי מדליות זהב פאראלימפיות במרוץ ל-100 ו-200 מטרים (קטגוריה TS4). בתחרות ל-100 מטרים עשה זאת אדג'יבולה כשקבע שיא עולם של 10.72 שניות, ובתחרות ל-200 מטר קבע שיא עולם של 22.18 שניות בשלב חצי הגמר, אותו שבר שנית בשלב הגמר והעמידו על 21.83 שניות. בשתי קטגוריות התחרות הללו, זכה אדג'יבולה במדליות הזהב גם ב.

ספורטאי ניגרי בולט נוסף הוא האצן אדקונדו אדסודג'י שזכה בשלוש מדליות זהב פאראלימפיות ב במירוץ ל-100, 200 ו-400 מטר (קטגוריה T12). אדסודג'י עשה זאת תוך שהוא קובע שיא פאראלימפי בשלב המוקדמות של המירוץ ל-100 מטר עם 10.77 שניות ושיא עולם של 10.75 שניות בגמר התחרות, קובע שיא עולם נוסף בשלב המוקדמות של המירוץ ל-200 מטר עם 21.77 שניות, ושני שיאים פאראלימפים במירוץ ל-400 מטר. 49.56 שניות בשלב המוקדמות, ו-48.93 בגמר המירוץ.

==מדליות לפי אולימפיאדה==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) || 3 || 0 || 0 || 3
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) || 3 || 2 || 3 || 8
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) || 7 || 1 || 5 || 13
|-
|המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) || 5 || 4 || 3 || 12
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) || 4 || 4 || 1 || 9
|-
|המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) || 6 || 5 || 2 || 13
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) || 8 || 2 || 2 || 12
|-
|המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) || 4 || 1 || 5 || 10
|-
| סה"כ || 40 || 19 || 21 || 80
|}

==ראו גם==
* ניגריה במשחקים האולימפיים
* ניגריה במשחקים האולימפיים לנוער

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:ניגריה: ספורט
GNOME Shell

GNOME Shell הוא ממשק המשתמש בסביבת שולחן העבודה GNOME מגרסה 3 ואילך.

GNOME Shell שוחרר ב־6 באפריל 2011 והחליף את לוח GNOME ורכיבי תוכנה אחרים שקדמו לו. הממשק מספק יכולת ניהול חלונות והרצת תוכניות. הוא נועד להציע חוויה שונה למשתמש מהממשקים שקדמו לו.

GNOME Shell משתמש במנהל החלונות Mutter, המבוסס על Metacity ועל ערכת הכלים Clutter, כדי לספק הנפשות חזותיות התומכות בהאצת חומרה.

GNOME Shell משוחרר תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו (GNU GPL).

== הרחבות ==
GNOME Shell ניתן לשינוי באמצעות הרחבות אשר ניתן להתקין באמצעות אתר שנועד לכך.

בין ההרחבות הפופולריות ניתן למצוא הרחבות לתחליף עבור מעבר בין חלונות באמצעות צירוף המקשים Alt + Shift, תפריט דמוי תפריט GNOME 2 ללוח העליון, כפתור להצגת שולחן העבודה ועוד.

GNOME 2.|ממוזער|ימין]]

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:GNOME
קטגוריה:תוכנה חופשית
תיאטרון אנסמבל הרצליה

תיאטרון אנסמבל הרצליה היה תיאטרון שפעל בהרצליה בשנים 2000–2013.
== היסטוריה ==
התיאטרון נוסד בשנת 2000, ביוזמתם של השחקנים חנה מרון ולאורה ריבלין והשחקן והבמאי גדליה בסר (שלושתם תושבי הרצליה), ובתמיכתה של ראש עיריית הרצליה, יעל גרמן. בסר שימש כמנהל אמנותי של התיאטרון מיום הקמתו, וביולי 2007 פרש מהתפקיד עקב מחסור בתקציב.

התיאטרון פעל תחילה באוהל שהוקם בסמוך לאצטדיון הכדורגל העירוני, והעלה מופעים גם בבית חיל האוויר שהוקם בעיר, ובספטמבר 2008 עבר למשכן קבע ב"בית האזרח" שבמרכז העיר, ששופץ למענו.

בינואר 2008 מונתה אופירה הניג למנהלת אמנותית של התיאטרון, וביוני 2011 התפטרה מתפקידה. עם זאת, המשיכה לכהן כמנהלת אמנותית בפועל עד לאוקטובר 2011.

באוקטובר 2011 מונה עודד קוטלר למנהל האמנותי של התיאטרון.

ב-4 באפריל 2013 נסגר התיאטרון לאחר שצבר גירעון של מיליוני שקלים.

==קישורים חיצוניים==
* בארכיון האינטרנט

* [http://www.herzliya.muni.il/?CategoryID=216 תיאטרון אנסמבל הרצליה] באתר עיריית הרצליה
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

אנסמבל הרצליה
קטגוריה:הרצליה: מבנים
קטגוריה:הרצליה: תרבות
יוסף זריצקי (רב)

הרב יוסף הכהן זריצקי (נולד ב-1951) עוסק בתחום הכשרות של חומרי גלם ושל מוצרים בתעשיית המזון. מייעץ לרבנים, לארגוני כשרות ולאנשים פרטיים. מרצה בנושאי כשרות בישיבות ובבתי ספר תיכוניים.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים, בנם של הסופר דוד זריצקי וברטה לבית ארלנגר. אחותו היא הסופרת החרדית שיינדל ויינשטיין.

פוסק הלכה גם בתחומים נוספים, מלבד כשרות, ומשמש כמשגיח כשרות במלונות, מסעדות ומפעלי מזון. פיקח על מפעלי חומרי גלם בישראל עבור הכשרויות של, חוג חת"ם סופר פתח תקווה, בד"ץ שארית ישראל והרבנות הראשית. החל משנת 2013 הוא מעניק את הכשרות לפסח לסיגריות מתוצרת דובק, לצד בד"ץ בית יוסף.

לאחר שהראשון לציון, הרב יצחק יוסף, התבטא כי יש יינות רבים בשוק שאינם ראויים לקידוש, טען זריצקי כי דבריו הם "שערורייה".

מביע את דעתו לעיתים בניגוד למנהגים רווחים, כגון ביקורת על זריקת מזון לפני פסח מחשש לחמץ, משום שלדבריו יש בכך איסור בל תשחית.

הרב זריצקי הוא תושב בני ברק, נשוי ואב לשמונה. בנו שמעון זריצקי, הוא מרבני ישיבת לב לאחים וראש כולל של "בעלי בתים" ברחובות לבעלי תשובה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20150530011625/http://www.din.org.il/author/zaricky/ שאלות ותשובות מאת הרב זריצקי] באתר DIN
* [http://shut.moreshet.co.il/advancedSearchResult.asp?i=0&rabonim=10070 שאלות ותשובות מאת הרב זריצקי] באתר מורשת
* [http://www.din.org.il/2010/12/31/%D7%94%D7%9C%D7%9B%D7%95%D7%AA-%D7%9E%D7%90%D7%9B%D7%9C%D7%95%D7%AA-%D7%90%D7%A1%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%9D-%D7%94%D7%A8%D7%91-%D7%99%D7%95%D7%A1%D7%A3-%D7%96%D7%A8%D7%99%D7%A6%D7%A7%D7%99/ הרצאה של הרב זריצקי] בהלכות מאכלות אסורים
* [http://www.kolhalashon.com/New/Ravs.aspx?Lang=Hebrew&Path=Hebrew|HHalach|Rav_Daled-Zain|R0346 הרב זריצקי] באתר "קול הלשון".
* 
* [https://web.archive.org/web/20150530023900/http://www.hidabroot.org/he/lecturers/11288 משעורי הרב זריצקי] באתר הידברות
* [http://www.kikarhashabat.co.il/835.html הרב זריצקי] באתר כיכר השבת
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת ארלנגר
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
מוזיאון המלח התת-קרקעי של קנזס

קרונות חשמליים נגררים להסעת המבקרים במוזיאון
מוזיאון המלח התת-קרקעי של קנזס (באנגלית: Kansas Underground Salt Museum) הוא מוזיאון לתולדות כריית מלח, הנמצא בליבו של מכרה מלח בסמוך לעיר הצ'ינסון שבמדינת קנזס בארצות הברית. המוזיאון שוכן בתוך חלל שנחצב בעומק של 198 מטרים מתחת לפני הקרקע.

==המכרה==
המוזיאון מהווה חלק ממכרה המלח של חברת המלח הצ'ינסון, שהכרייה בו החלה בשנת 1923. המכרה כולו משתרע על פני שטח של 3.7 קילומטרים מרובעים, והאורך הכולל של המנהרות והמעברים בו מגיע ל-107 קילומטרים. המכרה נחפר בשיטה של חפירת פירים אנכיים אל תוך מרבץ המלח וחפירת חללים המתפשטים בתבנית של משבצות מתחתית הפירים, תוך הותרת עמודי תמיכה טבעיים של מלח. החללים בו הם גדולים - בעלי שטח שמ-230 ועד 1,400 מטרים מרובעים ותקרה המגיעה לגובה של 3.3 עד 5.2 מטרים. התנאים הסביבתיים במכרה יציבים למדי - טמפרטורה של כ-20 מעלות צלזיוס ולחות יחסית של כ-45%. 

המלח המופק במכרה איננו טהור די הצורך כדי לשמש כמלח שולחן, ועל כן הוא משמש בעיקר לפיזור על כבישים כדי למנוע היווצרות קרח עליהם.

==המוזיאון==
הרעיון להקמת המוזיאון הועלה בראשית שנות האלפיים ביזמת האגודה ההיסטורית של מחוז רינו, שבו שוכן המכרה. לצורך הקמתו נחפר פיר חדש לתוך המכרה, אשר חפירתו ארכה שנה (2004-2005). הפיר נחפר דרך מאגר מי תהום המשתרע מעל מרבץ המלח של המכרה ונדרש שימוש בטכניקה מיוחדת של הקפאת המים שבמאגר באמצעות הזרקת חנקן נוזלי לתוכם על מנת לאפשר יציקת מעטה בטון לפיר. רצפת המוזיאון צופתה בגרסה מיוחדת של בטון, שמלח החליף את החול המשמש בדרך כלל לייצורו.

על פי החוק נדרשים המבקרים במוזיאון (כמו כל אדם אחר הנכנס למכרה) לחבוש קסדת מגן ולשאת ציוד נשימה לחירום כגיבוי.

התצוגה במוזיאון מציגה את השלבים השונים של התהליכים המסורתיים והמודרניים של כריית מלח במכרה, כולל דרך עריכת הפיצוצים במכרה והשימוש בציוד מכני לשם איסוף המלח והובלתו אל מחוץ למכרה. חלק מאוסף המוזיאון הוא פריטי ציוד ומכונות ששימשו במכרה. ציוד זה פורק כדי להורידו בפירים הצרים אל המכרה ושם הורכב מחדש. לאחר שהתיישן והוחלף בציוד אחר היה זה בלתי כלכלי לפרקו ולהוציאו מן המכרה ולכן הוא אוחסן במקום זאת בחללים הריקים שנמצאו במכרה בשפע, ועם הקמת המוזיאון היה זמין להיכלל באוספו. 

למבקרים במוזיאון עומדת האפשרות לצאת בנסיעה בקרונות הנגררים על ידי כלי רכב חשמלי אל חללי המכרה שמעבר לתחומי המוזיאון, כולל שהייה קצרה בחשיכה גמורה.

המוזיאון מציג גם מידע על התכונות הגאולוגיות של מרבצי המלח בקנזס, כולל היעדרם של מאובנים כלשהם בתוך מרבצי המלח. 

בתוך המכרה קיים אזור בשטח של כ-106 דונם, המשמש כאזור אחסנה מאובטח שבו מאוחסנים מסמכים שונים וחפצי ערך (כולל סרטי קולנוע מקוריים) על בסיס מסחרי. המכרה מתאים לשימוש זה בשל התנאים הסביבתיים הקבועים השוררים בו והיותו מוגן מפגעי מזג האוויר. אזור האחסנה סגור לכניסת מבקרים, אך החברה המפעילה אותו הקימה תצוגה המדמה אותו, והכלולה בתצוגות שבמוזיאון המלח.

== גלריה ==
<gallery widths="220px" heights="220px" perrow="2">
תמונה:Salt Train.jpg|תצוגת רכבת, ששימשה להובלת עובדים, מלח וציוד במכרה 
תמונה:Underground Vehicle.jpg|תצוגת כלי רכב, ששימש לנסיעה בתוך המכרה
</gallery>

==ראו גם==
*מכרות המלח בווייליצ'קה
*מנהרות הגיר של חלם

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

קטגוריה:ארצות הברית: מוזיאונים
קטגוריה:קנזס
קטגוריה:הפקת מלחים
קטגוריה:מכרות
הד-המזרח

הד-המזרח היה ביטאון ליהדות הספרדית שפורסם בירושלים בטרם קום המדינה ואחריו. הופץ בשנים 1942–1946 בעריכתו של אליהו אלישר, ובשנים 1948–1951 בעריכתם של אלישר כעורך ראשי ודוד סיטון כעורך. 
==היסטוריה==
גיליונו הראשון יצא לאור ב-10 ביוני 1942. ותדירותו השתנתה במהלך השנים. הוא החל כדו-ירחון עד לחודש פברואר 1944, לאחר מכן הפך לשבועון, עד להפסקת הוצאתו לאור ב-1946. עם חידוש הוצאתו בנובמבר 1948 המשיך כשבועון, אולם בשנת 1951 (האחרונה להוצאתו) הופיעו שישה גיליונות בחודשים ינואר, פברואר ויולי, כשהאחרון שבהם יצא ב-20 ביולי 1951, ובמרכזו עידוד ההצבעה לרשימת ספרדים ועדות מזרח – ס"צ (ספרדים ציוניים) לכנסת השנייה.

בגיליונות הראשונים היה שמו של כתב העת "המזרח – ביטאון ליהדות הספרדית", כשכותרתו מתורגמת לערבית ואנגלית; ומהגיליון שהתפרסם ב-15 בינואר 1943 נקרא כתב העת "הד-המזרח – ביטאון ליהדות הספרדית". מרבית גיליונותיו היו בני 16 עמודים.

בגלגולו הראשון של כתב העת כללה המערכת, מלבד את העורך הראשי אליהו אלישר, את אברהם אלמליח ודוד סיטון. בגלגולו השני (משנת 1948) היה סיטון לעורכו השני ונוספו לכתיבה משה כרמון, יוסף יואל ריבלין ושלום שוורץ.

כתב העת התמקד באירועים שפקדו את היישוב היהודי, מדינת ישראל והתנועה הציונית עם התייחסות למיקום החברתי של קהילת היהודים הספרדים והיחס ביניהם לאשכנזים. בנוסף, נבדק מצבם של היהודים בארצות ערב ונתנה התייחסות רבה לתרבות המזרח, ולאנשי הספר והפולקלור הספרדי-יהודי.

הד-המזרח הביא לביטוי של דעות מתונות בנוגע לסכסוך הישראלי-ערבי, תוך הדגשת חשיבות הדיאלוג וההיפתחות אל העולם דובר הערבית, שפה המשותפת להם וליהודים הספרדיים. כך במאמר משנת 1942 נכתב:
.

הד-המזרח נסגר בשל מחסור במימון, וכתב העת "במערכה", בעריכתו של דוד סיטון, נחשב למעין ממשיכו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://web.nli.org.il/sites/JPress/Hebrew/Pages/hed-hamizrachi.aspx הד המזרח] באתר הספרייה הלאומית
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=tab&tab=browse&pub=HED הד המזרח] באתר עיתונות יהודית היסטורית - גרסה בת חיפוש בכל טקסט העיתון
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונות בעברית ביישוב
קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:ישראל: עיתונים
קטגוריה:שבועונים בארץ ישראל
קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:יהדות ארצות האסלאם
אחמד ג'מאל (פסנתרן)

אחמד ג'מאל (באנגלית: Ahmad Jamal; 2 ביולי 1930 – 16 באפריל 2023) היה פסנתרן ג'אז בעל השפעה, בעיקר על מוזיקאים-עמיתים כמוביל הרכבי ג'אז קטנים המתבססים על נגינת הפסנתר המינימליסטית והווירטואוזית שלו ושליטתו במתח המוזיקלי. ב-2011 נבחר על ידי קוראי המגזין דאון ביט להיכל התהילה של הג'אז. אחמד ג'מאל נחשב ל"פסנתרן של פסנתרנים" - והותיר חותם על מוזיקאים ענקים כמו מיילס דייוויס. במהלך הקריירה שלו שנמשכה שבעה עשורים, ג'מאל הקליט יותר מ-60 אלבומים. אלבומו האחרון, Ballades, יצא ב-2019.

== ביוגרפיה ==
נולד בשם פרדריק ראסל ג'ונס (Frederick Russell Jones) בפיטסבורג והחל לקבל הכשרה מקצועית בגיל שבע. ב-1950 עבר לשיקגו וב-1952 התאסלם ועבר לזרם האחמדי של האסלאם. ב-1951 הקליט את תקליטו הראשון עם הרכב בשם "שלושת המיתרים" שכלל הרכב משתנה של נגני קונטרבס ונגן הגיטרה ריי קרופורד (Ray Crawford). ב-1955 שונה שם השלישייה ל"שלישיית אחמד ג'מאל" וההרכב הוחתם בחברת "ארגו" מבית צ'ס רקורדס. ב-1958 החליף המתופף ורנל פורנייה (Vernel Fournier) את הגיטריסט קרופורד והתקליט שהקליטו באותה שנה, יחד עם נגן הבס ישראל קרוסבי (Israel Crosby) But Not for Me הפך ללהיט שצעד גם במצעד הפופ וחצה את גבולות הג'אז. ההצלחה הכלכלית איפשרה לג'מאל לפתוח מועדון-מסעדה בשם "The Alhambra".

בשנות ה-60 של המאה ה-20 הוציא ג'מאל הן יחד עם הטריו והן בהרכבים אחרים מספר אלבומים שזכו להצלחה מסחרית וביקורתית כגון Listen to the Ahmad Jamal Quintet, Alhambra, All of You, Poinciana ו-Ahmad Jamal at the Penthouse יוצא הדופן שהוקלט עם תזמורת כלי מיתר בת 15 נגנים.

ב-שנות ה-70 של המאה ה-20 ידעה הקריירה של ג'מאל ירידה מסוימת, אף על פי שהוציא תקליטים שזכו להערכה ביקורתית והשפעה כגון The Awakening מ-1970 ו-Freeflight מ-1971.

ב-שנות ה-80 של המאה ה-20 זכו תקליטים שהקליט בשיתופי פעולה להצלחה כגון In Concert שהקליט עם נגן הוויברפון גארי ברטון ו-The Essence שהקליט עם נגן הסקסופון ג'ורג' קולמן. ב-1985 הופיע בפסטיבל הג'אז של מונטריאול והתקליט שתיעד את ההופעה Live at the Montreal Jazz Festival 1985 זכה לביקורות חיוביות במיוחד. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 זכו לביקורות חיוביות התקליטים Chicago Revisited: Live at Joe Segal's Jazz Showcase ו-I Remember Duke, Hoagy & Strayhorn בו ניגן סטנדרטים מאת דיוק אלינגטון, הוגי קרמייקל ובילי סטרייהורן.

== סגנונו והשפעתו ==
סגנון הנגינה של ג'מאל ייחודי בווירטואוזיות השקטה שלו, שאינה מהממת את המאזין בצלילים אלא להפך, משתמשת בנגינה חסכונית מאוד, שבה רגעי השקט יוצרים תחושת מתח ודינמיות. נגינתו השפיעה באופן מכריע על מיילס דייוויס ורד גרלנד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20081013162056/http://www.allaboutjazz.com/php/musician.php?id=7955 אחמד ג'מאל], באתר allaboutjazz.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתאסלמים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:פיטסבורג: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
הרי הידה

הרי הידה (ביפנית: 飛騨山脈) או האלפים הצפוניים (北アルプス) הם רכס הרים באי הונשו שביפן. רכס זה, הנמצא בחבל צ'ובו, נכלל בתחומי מחוזות נאגנו, טויאמה, גיפו וניאיגטה. יחד עם הרי קיסו והרי אקאישי ההרים יוצרים את האלפים היפניים, אם כי שם זה נטבע במקור על ידי ויליאם גאולנד (William Gowland) לרכס זה בלבד. ההר הגבוה ביותר ברכס הוא הר הוטאקה, המתנשא לגובה של 3,190 מטרים. הר הגעש אונטקה השוכן בקצה הדרומי של הרכס התפרץ ב-27 בספטמבר 2014 בזמן שמטיילים שהו על פסגתו, וחלקם נפגעו.

רכס הרי הידה יוצר בצורתו צורת Y, כאשר ההרים הדרומיים ברכס בונים את הזרוע האנכית. העמק הנוצר בין הזרועות האופקיות הוא אחד מהעמקים בצורת V הכי תלולים במדינה. סכר קורובה, הסכר הגדול ביפן, הוא סכר קשת שנבנה בעמק קורובה באזור המרכזי של הרכס. חלק מיובליו של נהר קורובה – מקורם בהרי הידה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

הידה
לוח GNOME

לוח GNOME (אנגלית: GNOME Panel) הוא ממשק מחשב מתכוונן, המכיל שורת משימות ותפריט הרצת תוכניות (כדוגמת התחל), ומהווה מרכיב בסיסי בחלק משולחנות העבודה של GNOME.

ב-GNOME גרסה 3 הוחלף הלוח ברכיבים אחרים דוגמת GNOME Shell, העובד רק עם מנהל החלונות Mutter, אך במידה והמשתמש מעוניין הוא יכול להחזיר את המצב לאחור ולהמשיך להשתמש בלוח GNOME.

== מראה ואפשרויות ==
כברירת מחדל מופיעים ב־GNOME שני לוחות אופקיים במסך, אחד בתחתיתו והשני בקצהו העליון. בלוח העליון יש שלוש אפשרויות:
*יישומים - שיגור תוכנות על פי קטגוריות.
*מקומות - גישה למקומות שונים במחשב כהתקני אחסון ותיקיות מוגדרות מראש.
*מערכת - רשימת תוכנות המיועדות לשליטה במערכת המחשב (ב־GNOME3 הוחלף בהגדרות).

בנוסף לדברים בסיסיים אלו ניתן להוסיף ידנית מגוון יישומים שימושיים כשעון, לחצן כיבוי מחשב, מקש נעילת תנועת עכבר, ניהול חיבורי רשת, וכן יישומונים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:GNOME
פלמינגו זוטר

פלמינגו זוטר (וכן פלמינגו קטן; שם מדעי: Phoeniconaias minor) הוא מין של פלמינגו החי ביבשת אפריקה ומזדמן נדיר לבריכות המלח שבישראל. זהו מין יחיד בסוג Phoeniconaias כאשר שויך בעבר לסוג פלמינגו.

== מאפיינים ==
הפלמינגו הזוטר הוא הפלמינגו הנפוץ ביותר, ואוכלוסייתו עומדת על כשני מיליון פרטים. אוכלוסיית הפלמינגו הזוטר ממוקמת באגמים ובבריכות מלח שבשבר הסורי-אפריקני. בישראל הוא מזדמן נדיר ביותר, ונצפה לאחרונה באילת ב-2018. ככל מיני הפלמינגו, הפלמינגו הזוטר ניזון מפלנקטון, שרימפס ואצות כחולות-ירוקות המעניקות לו את צבעו הוורוד.

הפלמינגו הזוטר הוא מין הפלמינגו הקטן ביותר, אף על פי שבהשוואה להרבה עופות אחרים הוא גדול למדי - אורכו 80 עד 90 ס"מ, בעוד שאורכו של הפלמינגו המצוי 1.1 עד 1.5 מ' ומוטת כנפיו היא מ-90 ל-105 ס"מ, בעוד שמשקלו 1.2 עד 2.7 ק"ג.

זהו מין הפלמינגו הקטן ביותר בעולם והנפוץ ביותר, אורכו הממוצע רק כ-90 ס"מ ומספר הפרטים החיים מונה כ-2 מיליון. כמו כל שאר המינים במשפחתו, הפלמינגו הזוטר מטיל גם הוא ביצה לבנה אחת, ובונה קן בצורת מכתש מבוץ.
== גלריה ==
<gallery widths="200" heights="150">
קובץ:FlamingoSD.jpg
קובץ:Lesser-flamingos-flying.jpg
קובץ:Flam.lesser.600pix (Pingstone).jpg
קובץ:Lesser-flamingos.jpg
קובץ:Flickr - Rainbirder - Lesser Flamingo in flight.jpg
קובץ:Lesser Flamingos, 2000 adults, Kamfersdam.jpg|להקת פלמינגו מלמעלה
קובץ:Phoeniconaias minor MHNT 226 RdN Aftout Es Saheli Mauritanie.jpg|ביצי הפלמינגו, אוסף מוזיאון טולוז
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1798
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:עופות שמזדמנים לישראל
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
זוטר
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:בוטסואנה: עופות
Born to Die

Born to Die (בעברית: נולדה למות) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית לנה דל ריי. האלבום יצא ב-27 בינואר 2012 במסגרת חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס.

לאחר חתימת חוזה עם חברת התקליטים "Stranger" ביוני 2011, הוציאה דל ריי את הסינגל הראשון מהאלבום, "Video Games". השיר זכה לפופולריות רבה בעולם. בהמשך, זכו גם שירים נוספים מהאלבום כגון "Blue Jeans" ו-"Summertime Sadness" להצלחה.

לאחר מכן, החלה דל ריי להתראיין לעיתונים, וכן ביצעה הופעות חיות על מנת לקדם את אלבומה. במסגרת אותן הופעות, ביצעה את הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה האמריקאית, בתוכנית הבידור SNL.

האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2012, וסיכום האלבומים של העשור השני. כתב העת בילבורד דירג את האלבום במקום ה-31 ברשימתם "100 האלבומים הטובים ביותר של העשור השני".<ref name=":3"></ref> בשנת 2019, מגזין הגרדיאן דירג את האלבום במקום ה-70 ברשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של המאה ה-21".<ref></ref>

== הערכה ביקורתית ==
עטיפת האלבום דורגה במקום השמיני ברשימת "50 עטיפות האלבומי הפופ הטובים ביותר ב-5 השנים האחרונות" שנערך על ידי מגזין Complex.<ref></ref>

==סינגלים==
* "Video Games" – הסינגל הראשון מתוך האלבום. יצא ב-10 באוקטובר 2011
* "Born to Die" – הסינגל השני מהאלבום. יצא ב-30 בדצמבר 2011.
* "Blue Jeans" – הסינגל השלישי מהאלבום. יצא ב-8 באפריל 2012.
* "Summertime Sadness" – הסינגל הרביעי מהאלבום. יצא ב-22 ביוני 2012.
* "National Anthem" – הסינגל החמישי מהאלבום. יצא ב-5 ביולי 2012.
* "Dark Paradise" - יצא לאור ב-1 במרץ 2013 כסינגל השישי והאחרון מהאלבום.

==רשימת רצועות==

==מיקומי שיא==

=== מצעדי סוף שנה ===

==נתוני מכירות==

==קישורים חיצוניים==

* רז ישראלי, [https://archive.today/20120206213116/http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/331/948.html כשהעשן מתפזר: מה באמת שווה לנה דל ריי?], באתר nrg, 31 בינואר 2012
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי לנה דל ריי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיל הייני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ף באסקר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק נואלס
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומי פלטינה בברזיל
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
אוואן הנדלר

אוואן הנדלר (באנגלית: Evan Handler; נולד ב-10 בינואר 1961) הוא שחקן יהודי אמריקאי, ידוע בעיקר מתפקידו כהארי גולדנבלאט, עורך דין הגירושים של שרלוט ולאחר מכן בעלה, בסדרה "סקס והעיר הגדולה", וכצ'רלי ראנקל, חברו וסוכנו של האנק מודי, בסדרה "קליפורניקיישן".

==ביוגרפיה==
הנדלר נולד בניו יורק למשפחה יהודית חילונית, בנם של אניד איירין, מנהלת בתחום בריאות הנפש, ומורי הנדלר ריימונד, בעל סוכנות פרסום ומעצב. הוא למד בבית הספר התיכון הנדריק האדסון במונטרוז, ניו יורק, ובגיל 17 עבר לעיר ניו יורק כדי ללמוד ב"בית הספר ג'וליארד". עזב את לימודיו בבית הספר בשביל תפקיד בסרט "Taps" (1980).

להנדלר אח, לואל הנדלר, סופר וצלם, שנודע לציבור לאחר פרסום ספרו "Twitch & Shout: A Touretter’s Tale" והיה הכוכב, התסריטאי, המנחה והמפיק של סדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית של PBS, "Twitch & Shout", בה הופיע אוואן.

הנדלר נישא לאליסה אטי, כימאית ממוצא איטלקי, ב-2003. לשניים בת משותפת, סופיה קלמנטינה הנדלר, שנולדה ב-17 בינואר 2007.

==קריירה==
הנדלר הופיע במספר דרמות טלוויזיה וקומדיות מצבים, בין היתר בעמוק באדמה, חברים, חוק וסדר, הבית הלבן, מיאמי וייס, סקס והעיר הגדולה, אד, אבודים ו24. הוא היה אחד מכוכבי קומדיות המצבים של ABC, It's Like, You Know... וHot Properties, וכיכב בקומדיית המצבים של רשת FOX . בשנת 2000 גילם את לארי פיין בסרט הטלוויזיה "שלושת המוסקטרים". בימים אלו הוא מגלם את דמותו של צ'רלי ראנקל, חברו הטוב ביותר וסוכן דמותו של דייוויד דוכובני, האנק מודי, ב"קליפורניקיישן". בנוסף, הופיע בסרטים כופר (1996), הנבחר (1981) וTaps (1981).

ב-1991 הופיע על במת ברודוויי בהצגה "I Hate Hamlet", שבאחת מהופעותיה עזב את הבמה במהלך המערכה הראשונה לאחר שכוכב אחר בהצגה, ניקול ויליאמסון, טעה בכוריאוגרפיה במהלך סצנת קרב בין השניים, וכתוצאה מכך פגע בגבו של הנדלר. הנדלר הגיב למאורע: "נטשתי את ההפקה כי מהיום הראשון התנהגותו של ויליאמסון לשאר חברי הצוות הייתה בלתי נסבלת".

בנוסף לעבודתו כשחקן, הנדלר גם סופר. ספרו הראשון, "Time On Fire: My Comedy of Terrors", מספר על התאוששותו הבלתי סבירה ממחת הלוקמיה מיאלואידית חריפה בה לקה בשנות העשרים לחייו. ספרו השני, "It's Only Temporary...The Good News and the Bad News of Being Alive", שיצא במאי 2008, מספר על מסע ארוך הכרת התודה שלו לאנשים שהיו איתו בעת המחלה. הוא כתב לכמה כתבי עת, בין היתר ל-ELLE, O, the Oprah Magazine וMirabella.

בשנת 2019 שיחק במיני-סדרה הביוגרפית "פוסי/ורדון", ברשת FX Networks, אותו חייו של בוב פוסי.  באותה שנה שיחק בסרט "לשקר ולגנוב" בדמותו של אריק מארופאקיס.

ב-9 בדצמבר 2021 עלתה לאוויר סדרת הספין אוף ל"סקס והעיר הגדולה", פשוט ככה בה חוזר הנדלר על תפקידו כהארי גולדנבלט.

==קישורים חיצוניים==

* 

<div class="mw-content-ltr">
* Joe Eskenazi, [http://www.jweekly.com/article/full/27939/-sex-and-city-player-amuses-emanu-el-with-discourse-on-judaism-body-hair/ ‘Sex and City’ player amuses Emanu-El with discourse on Judaism, body hair], JWeekly, December 16, 2005
</div>
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
מרוץ היאכטות סידני-הובארט

מרוץ היאכטות סידני-הובארט (באנגלית: Sydney to Hobart Yacht Race) הוא תחרות שיט בינלאומית ליאכטות מפרש, הנערכת באוסטרליה בקיץ מדי שנה ברציפות מאז 1945. כלי השיט המשתתפים בה מוזנקים ב-26 בדצמבר מנמל העיר סידני שבדרום-מזרח אוסטרליה, חוצים את מצר בס ומגיעים לנמל העיר הובארט שבאי טסמניה. המרוץ, שאורכו כ-1,170 קילומטרים, הוא אחת מתחרויות השיט הגדולות הנערכות בים הפתוח ואחת מהקשות ביותר שביניהן בשל תנאי השיט הידועים לשמצה במצר בס. בשיאו של המרוץ השתתפו בו 371 כלי שיט (ב-1994). שיא הזמן הנוכחי להגעה לקו הסיום שנקבע במרוץ (ב-2005) היה 42 שעות, 40 דקות ו-10 שניות.

==תולדות המרוץ==
ראשיתו של המרוץ היא במועדון שהוקם על ידי האוסטרלי פיטר לוק (Peter Luke) וחבריו לשם שיט בנתיב המשמש כיום את התחרות. השיט הפך למרוץ לפי הצעתו של קפטן ג'ון אילינגוורת' (John Illingworth), קצין הצי המלכותי הבריטי שביקר באוסטרליה. 

במרוץ הראשון השתתפו תשעה כלי שיט. ב-1947 השתתפו במרוץ 28 כלי שיט, ב-1965 – 53, וב-1975 הגיע מספרם ל-102. ב-1981 השתתפו במרוץ 159 יאכטות. במרוץ ב-2011 נטלו חלק 88 יאכטות. בסך הכל השתתפו בתחרות עד כה 5,058 יאכטות. מספר כלי השיט המסיימים את המרוץ הוא תמיד קטן ממספר הפותחים בו. בממוצע פורשות מן המרוץ כ-18% מן היאכטות הפותחות בו (ב-1984 פרשו מן המרוץ 70% מן היאכטות). נכון לשנת 2007 השתתפו שלושה שייטים בתחרות 44 פעמים כל אחד. 

המרוץ מתנהל על פי כללי השיט במרוצים (Racing Rules of Sailing) שנקבעו על ידי פדרציית השיט הבינלאומית.

מעגן נמל הובארט
המרוץ ב-1998 הסתיים בטרגדיה, כאשר סופה עזה במיוחד שהתחוללה במצר בס הביאה לטביעתם של חמישה כלי שיט ממשתתפי התחרות, וששה מן השייטים נספו. מתוך 115 היאכטות שפתחו במרוץ באותה שנה הגיעו רק 44 לקו הסיום. בעקבות האסון הוקשחו תנאי הסף להשתתפות בתחרות בנוגע לגיל המינימום של השייטים ולניסיונם. במהלך שנות המרוץ טבעו במהלכו בסך הכל תשע יאכטות ונספו 11 שייטים.

על פי המסורת חוגגים השייטים מסיימי המרוץ את ליל השנה החדשה (ב-31 בדצמבר) בנמל הובארט.

נשים השתתפו בתחרות החל משנת 1946. ב-1975 הפליג צוות היאכטה הכל-נשי הראשון, ובסך הכל השתתפו בתחרות עד כה למעלה מאלף שייטות. גביע ג'יין טייט (על שם המשתתפת הראשונה בתחרות) מוענק מדי שנה לקברניטה הראשונה המסיימת את המרוץ.

==תוצאות==
זמן ההגעה לקו הסיום בשנה הראשונה למרוץ היה 158 שעות ו-22 דקות. זמן זה התקצר במהירות, אך זמן השיא שנקבע ב-1975 נשבר רק 21 שנים אחר כך, ב-1996. שיא חדש שנקבע ב-1999 נשבר על ידי השיא הנוכחי בשנת 2005.

יאכטות אוסטרליות ניצחו במרוץ 41 פעמים, אמריקניות – 10 פעמים, ניו זילנדיות – חמש, ויתר הניצחונות נחלקו בין יאכטות משש אומות נוספות. היאכטה האוסטרלית מורנה (Morna) ניצחה בתחרות שבע פעמים (תחת שני בעלים שונים). שני שייטים אחים ניצחו בתחרות ארבע פעמים. 

במקביל למרוץ סידני-הובארט מתנהל באוסטרליה גם מרוץ היאכטות מלבורן-הובארט. 

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20091030152304/http://rolexsydneyhobart.com/default.asp אתר המרוץ]
*[http://havecamerawilltravel.com/2009-sydney-hobart-yacht-race-start-photos תמונות מפתיחת מרוץ 2009]
*[http://www.yacht-rent.co.il/%D7%A1%D7%99%D7%93%D7%A0%D7%99-%D7%94%D7%95%D7%91%D7%90%D7%A8%D7%98/ מרוץ היאכטות סידני הובארט], מתוך האתר יאכט רנט

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרוצים
קטגוריה:תחרויות ספורט מים
קטגוריה:תחרויות ספורט באוסטרליה
קטגוריה:טסמניה
סלינאס גראנדס (צפון-מערב ארגנטינה)

סלינאס גראנדס (בספרדית: Salinas Grandes) הוא מדבר מלח המשתרע על פני כ-212 קמ"ר בפרובינציות סלטה וחוחוי בצפון-מערב ארגנטינה, בגובה של 3,450 מטר מעל פני הים. ממזרח לו קבראדה דה אומוואקה, מדרום רכס צ'אניי (Sierra del Chañi), ומצפון וממערב משתרעים מישורי פונה.

המדבר נוצר לפני 5 עד 10 מיליון שנים, כתוצאה מהתאיידות מי אגם קדום. מרבצי המלח רדודים יחסית, ומגיעים לעומק של כ-30 ס"מ בלבד (לעומת עומק של עשרות מטרים בסאלאר דה אויוני שבבוליביה השכנה).

כביש 52, המחבר בין פורממארקה לבין מעבר חמה שבגבול צ'ילה חוצה את המדבר. מאז 2005 הכביש סלול באספלט, והדבר הקל על הגעת תיירים למקום.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סלטה (פרובינציה)
קטגוריה:חוחוי (פרובינציה)
קטגוריה:ארגנטינה: גאוגרפיה
קטגוריה:מדבריות מלח
הורמון משחרר הורמון גדילה

הורמון משחרר הורמון גדילה (באנגלית: Growth-hormone-releasing hormone, ובקיצור: GHRH) הוא הורמון משחרר המיוצר בגרעין הקשתי בהיפותלמוס ומשפיע על בלוטת יותרת המוח לייצר ולהפריש הורמון גדילה. גודלו של הורמון זה הוא 44 חומצות אמינו, כאשר החלק הפעיל מתוכן הוא 29 חומצות האמינו הראשונות. ההשפעה של הורמון משחרר הורמון גדילה על ההיפותלמוס מתבטאת הן ברמת ההפרשה, אשר באה לידי ביטוי תוך שניות, והן ברמת ייצור ההורמון, אשר באה לידי ביטוי תוך שעות. ההורמון המשחרר הורמון גדילה נקשר לקולטן המצומד לחלבון G, ודרך המתווך השניוני cAMP הוא מפעיל את הקינאז פרוטאין קינאז A שפועל על שני המסלולים, הפרשה וייצור. ההפרשה תלויה בכניסת סידן, המביאה לדה-פולריזציה של קרום התא ולשחרור בועית המכילות הורמון גדילה, ואילו הייצור תלוי בזרחון ושפעול של גורמי שעתוק כמו CREB, הנכנסים לגרעין התא ומשפיעים על שעתוק הגן להורמון גדילה.

הורמון משחרר הורמון גדילה מופרש באופן דופקי (פולסטילי), דבר אשר מביא גם להפרשה הדופקית של הורמון גדילה. לכך מצטרף הורמון אחר הנוגד את פעולתו של ההורמון המשחרר הורמון גדילה – סומטוסטטין. 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:הורמונים
מפרץ טוקיו

מפרץ טוקיו (ביפנית: 東京湾) הוא מפרץ השוכן בדרום חבל קאנטו ביפן. בעבר נקרא מפרץ אדו (江戸湾).

==גאוגרפיה==
את מפרץ טוקיו מקיפים חצי האי בוסו (מחוז צ'יבה) ממזרח, וחצי האי מיאורה (מחוז קנאגאווה) ממערב. שטחו של המפרץ הוא 922 קילומטר רבוע. בנוסף כולל מפרץ טוקיו שטח ימי שהוסב ליבשה בשטח של 249 קילומטר רבוע.

האי הטבעי היחיד במפרץ הוא אי הקוף (猿島), הסמוך ליוקוסוקה, קנאגאווה. עם זאת, במפרץ איים מלאכותיים רבים ששימשו ביצורים ימיים בתקופות מייג'י וטאישו.

==פיתוח==
נמלי טוקיו, צ'יבה, קווסאקי ויוקוסוקה שוכנים כולם במפרץ טוקיו, והאחרון הוא מקום מושבם של הזרוע הימית של כוחות ההגנה העצמית של יפן ובסיס ימי של הכוחות המזוינים של ארצות הברית ביפן.

בחופו המערבי של המפרץ, בין טוקיו ליוקוהמה, שוכן מאז תקופת מייג'י אזור התעשייה קייהין. לאחר מלחמת העולם השנייה התרחב האזור לצפון המפרץ ולמזרחו.

==היסטוריה==
המגעים הראשונים בין קומודור מת'יו פרי לשוגונות טוקוגאווה נערכו במפרץ טוקיו בשנות ה-50 של המאה ה-19, וכמו כן גם הקשרים הראשונים בין יפן למעצמות המערביות לפני רסטורציית מייג'י.

מעט לפני כניעת יפן במלחמת העולם השנייה התרחש במפרץ קרב שטח קטן היקף. טקס החתימה על הסכם הכניעה במלחמה נערך על סיפון אוניית המערכה "מיזורי" שעגנה במפרץ טוקיו ב-2 בספטמבר 1945. במהלך הטקס התנוסס דגל מאחת מספינותיו של פרי.

==קישורים חיצוניים==

* 

טוקיו
קטגוריה:טוקיו: גאוגרפיה
קטגוריה:יפן: אטרקציות תיירותיות
תומקאר

תומקאר (Tomcar) הוא רכב שטח ופנאי מסוג באגי, המיוצר על ידי חברת "תומקאר" הישראלית. תומקאר היה הכלי הראשון מסוג טרקטורוני הצד לצד הספורטיביים (Side by side) שבהם יושבים הנהג והנוסע זה לצד זה, שכיום פורח ברחבי העולם ופועלים בו יצרניות ענק כמו פולאריס וקאן-אם.

==דגמים==
* TM2 - רכב שטח דו-מושבי ספורטיבי, המחייב רישיון נהיגה.
* TM4 - לארבעה נוסעים, משמש בעיקר לטיולי משפחות ומאושר לנסיעה רק בשטחים תפעוליים (אינו מאושר לנסיעה על כבישים).
* TM5 - רכב בתצורת טנדר, דו-מושבי עם ארגז.
* TM6 - רכב עם שישה מושבים.

== היסטוריה ==
תחילת הפיתוח הייתה באמצע שנות ה־80 כאשר יורם זרחי, שהחזיק אז במפעל לצינורות מתכת בקיבוץ גבעת השלושה ביקש לבנות רכב באגי קטן לבנו תום. בתחילת שנות ה-90 זרחי פיתח את הבאגי לכלי בגודל מלא ובהתאם לתקן, תחילה לתפקידי רכב תפעולי לחקלאות ותעשייה ובהמשך כרכב פנאי. הכלי מאופיין במערך מתלים ארוך במיוחד המאפשר עבירות טובה בשטח, תוך רמת בטיחות גבוהה. בשל עבירותו הגבוהה, החל בהמשך לשמש גם את כוחות הביטחון לפעילות במקומות ותנאים בהם רכבי שטח רגילים אינם מספקים. כיום הוא מיוצר במפעל בגבעת השלושה בו מבוצע הפיתוח, וגם באוסטרליה. באמצע שנות ה-2000 הכלי יוצר בארצות הברית, אך קו הייצור נסגר בגלל אי רווחיות. הכלי משמש כרכב שטח ורכב צבאי בישראל ובמספר מדינות בעולם בהן בריטניה, ספרד, ארצות הברית ואוסטרליה. לתומקאר המקורי יש מנוע בנזין בעל קירור אוויר, עם גיר וריאטור. באמצע שנות ה-10 הוצג דגם ראשון עם הנעה חשמלית, וכיום גם כל לקוח יכול לבחור בין אפשרויות של הנעת בנזין חשמל או היברידית.

== ראו גם ==
* גארדיום
* גרזן (כלי רכב)

== קישורים חיצוניים ==

* 

* ישי בן ינאי, [http://www.auto.co.il/כתבה-25370-תומקאר-TM27CL-מבחן-דרכים.aspx תומקאר TM27CL: מבחן דרכים], 4 ביולי 2010, באתר "אוטו"
* מפרט טכני, [http://www.halomolami.co.il/he/contents/?contentCatID=97 תומקאר]
* תומקאר-הדור הבא [https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5034362,00.html]

קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:כלי רכב שיוצרו בישראל
Mutter (מנהל חלונות)

Mutter הוא מנהל החלונות של ממשק GNOME Shell המופיע כברירת מחדל ב־GNOME גרסה 3, והחליף את קודמו Metacity. 

Mutter משתמש בספרייה של ערכת הכלים Clutter ותומך גם ב־OpenGL. השם Mutter מהווה קיצור של "Metacity Clutter".

Mutter יכול לתפקד כמנהל חלונות עצמאי בשולחנות עבודה מבוססי GNOME, וקיים כברירת מחדל משחרור גרסה 3.0. המנהל מהווה תשתית לתוספים גרפיים וחזותיים רבים בשולחן העבודה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:GNOME
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:מנהלי חלונות
Clutter (ערכת כלים)

Clutter היא תוכנת ערכת כלים חופשית מבוססת קוד פתוח, ליצירת ממשק משתמש גרפי התומך בהאצת חומרה. היא מסתמכת על OpenGL ועל OpenGL ES. התוכנה תומכת בהידור בפלטפורמות שונות ובניהן X11, Drawin, ו-Win32. ערכת הכלים כוללת יכולות קישור לשפות אחרות ובהם מונו, פרל פייתון Ruby ו-Vala. בנוסף תומכת התוכנה בהזרמת מדיה מבוססת GStreamer.

התוכנה פותחה על ידי OpenedHand Ltd, שכיום מהווה חלק מאינטל.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2006
פלמינגו אמריקני

פלמינגויים במקסיקו
פלמינגו אמריקני (שם מדעי: Phoenicopterus ruber) הוא מין של פלמינגו הקרוב למינים פלמינגו מצוי ופלמינגו צ'יליאניי וכמותם שייך לסוג פלמינגו. הוא גם ידוע בשם פלמינגו הקאריביים, אף שהוא נפוץ גם באיי גלאפגוס שבאוקיינוס השקט.

== מאפיינים ==
הפלמינגו האמריקני נפוץ באיי גלאפגוס, בחופי קולומביה, ונצואלה והאיים הסמוכים, בסמוך לגיאנה וכף אורנג' בברזיל, חצי האי יוקטן, איי הקריביים הצפוניים (איי בהאמה, היספניולה, קובה ואיי טרקס וקייקוס). הפלמינגואים האמריקניים הנראים מעת לעת בדרום פלורידה הם בעיקר כאלה שנמלטו מהשבי.

גובהו של הפלמינגו האמריקני 120–140 ס"מ, משקל הזכרים 2.8 ק"ג ואילו של הנקבות 2.2 ק"ג. רגליו ומרבית נוצותיו ורודות. הנוצות הסוככות בכנפו אדומות, והאברות הראשיות והמשניות (אברות היד והאמה) שחורות. נוצותיהם של פלמינגואים צעירים אפורות, ורק עם התבגרותם הם רוכשים בהדרגה את צבעם הוורוד. אורך מוטת הכנף 140 עד 165 ס"מ. המקור ורוד ולבן, ובקצהו שחור.

מקור הצבע הורוד הוא באצה הנקראת Haematococcus pluvialis אשר מצויה במים בהם מקננים הפלמימגו. האצה משחררות פיגמנט הנקרא Astaxanthin והוא צובע את הנוצות בורוד- אדום. הוא גם מקור הצבע של סרטנים ובעלי חיים ימיים אחרים<ref></ref>.

הם חיים במושבות שגודלן עשוי לנוע בין כמה עשרות לעד מאות אלפי פרטים. בתקופת החיזור מציגים הפלמינגואים את כנפיהם לראווה, ומשתחווים עם צווארם למשיכת בנות זוג. בתקופה זו כל הפרטים הבוגרים במושבה משתתפים בכך. בין מאי לאוגוסט הם מטילים ביצה יחידה בצבע לבן, הבוקעת אחרי 28 עד 32 ימים של דגירה. הגוזל בוקע במשקל של כ85-102 גרם, כשעיניו פתוחות, אך לא מסוגל לדאוג למזונו בעצמו. שני ההורים שותפים לדגירה ובהמשך לגידול הגוזל. הם מגיעים לבגרות מינית לאחר כ-5 שנים. אורך חייהם כ-40 שנה.

הפלמינגו האמריקני הוא אחד המינים המוגנים בהסכם לשימור עופות מים נודדים במרחב אפריקה-אירואסיה (AEWA).

הפלמינגו האמריקני הוא הציפור הלאומית של איי בהאמה.

==קישורים חיצוניים==

גולגולת פלמינגו
Phoenicopterus ruber
* Meziani, A. 2011. "[http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Phoenicopterus_ruber.html Phoenicopterus ruber]", Animal Diversity Web.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
אמריקני
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:קובה: עופות
קטגוריה:אקוודור: עופות
קטגוריה:ג'מייקה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
סונו ג'וי

לוחם [[סומו מטיל זרים ביוקוהמה, בכרזה מ-1861]]
סונו ג'וי (ביפנית: 尊皇攘夷, מילולית: "כבדו את הקיסר, גרשו את הברברים") הייתה פילוסופיה פוליטית ותנועה חברתית יפנית ששאבה מהנאו-קונפוציאניזם. היא הפכה להיות המוטו של התנועה שפעלה להדחת שוגונות טוקוגאווה בשנות החמישים והשישים של המאה ה-19, בסוף תקופת אדו.

==מקורות==
מקורה של הססמה "סונו ג'וי" הוא סיני, באדון הואן ממדינת צ'י בתקופת האביב והסתיו. באותה תקופה איבדה שושלת ג'ואו את שליטתה על הנחלות הפאודליות ונפלה קורבן לפלישות חוזרות ונשנות. האדון הואן השתמש בססמה כביכול על מנת לעודד בעלי נחלות אחרים לתמוך בג'ואו, אך למעשה השתמש בה על מנת לזכות באהדתם של האדונים הפאודלים ולקרוא תגר על שלטונה של השושלת.

ביפן, ניתן לזהות את שורשי הססמה בכתביהם של הוגים קונפוציאניים מהמאה ה-17, בתארם את קדושת הכס הקיסרי ואת עליונותו על פני שאר המונרכים בעולם. המלומד סיישיסאי אאיזאווה כתב ב-1825 שסונו פירושו הכבוד אותו חולק השוגון לקיסר, וג'וי הוא נידוי הנצרות מיפן.

==השפעות==
עם הגעת כלי שיט זרים לחופי יפן בסוף המאה ה-18 וראשית המאה ה-19, עמדה מדיניות הבידוד של יפן בסימן שאלה. חלק ה"ג'וי" (גרשו את הברברים) ב"סונו ג'וי" קיבל משמעות של התנגדות להסכם קנגאווה, שבו אילצו האמריקאים את יפן לסחור עמם ב-1853. ההסכם נחתם תחת איומי ספינות התותחים של קומודור מת'יו פרי ונתקל בהתנגדות הסמוראים. העובדה שהשוגונות חתמה על ההסכם על אף התנגדות הקיסר הייתה הוכחה מספקת לסמוראים רבים שחלק ה"סונו" (כבדו את הקיסר) לא עמד במבחן המציאות, ורבים קראו להדחת השוגונות והחלפתה בממשלה שתציית לקיסר. 

הססמה הפכה להיות קריאת הקרב של ההאן המורדים צ'ושו וסצומה, שזכו לתמיכת הארמון הקיסרי בקיוטו. הקיסר קומיי הפר מסורת בת מאות שנים והחל להתערב בענייני המדינה, התסיס כנגד ההסכמים, אף ניסה להתערב בסדר הירושה של השוגונות וב-1863 פרסם קומיי צו שקרא לסילוק הברברים. אף על פי שלשוגונות לא הייתה אפשרות לאכוף אותו, עורר הצו התקפות כנגד השוגונות עצמה וכנגד זרים ביפן, שהמפורסמת בהם הייתה תקרית נממוגי, בגינה נאלצה השוגונות לשלם לבריטניה פיצויים. התקפות אחרות כללו ירי תותחי חוף על ספינות זרות בעיר שימונוסקי.

פעולה זו הביאה בסופו של דבר לשינוי בתנועת סונו ג'וי. לאחר הפגזת הספינות הזרות דרשה ממשלת בריטניה תשלום פיצויים, ומשנדחתה הדרישה הפגיזו ספינותיה את בירת סצומה, קגושימה. תקרית זו הבהירה ליפנים שאין באפשרותם להילחם במעצמות הזרות, והתנועה הפנתה את מרצהּ להדחת השוגון, בתהליך שהסתיים ברסטורציית מייג'י.

הססמה מעולם לא הפכה למדיניות רשמית של הממשלה או אפילו של המורדים. על אף תוכנהּ, למורדים, ובעיקר לסצומה, היו קשרי מסחר עם המעצמות הזרות, דרכן רכשו רובים, כלי ארטילריה, ספינות וטכנולוגיה אחרת.

לאחר השלמת רסטורציית מייג'י והשבת השלטון לקיסר, החליפה את סונו ג'וי הסיסמה "מדינה עשירה, צבא חזק" (富国強兵), שקראה לתושבי יפן לאמץ את המודרניזציה.

==בספרות==
בספר גאי ג'ין של ג'יימס קלאוול מופיעות דמויות החברות בתנועת סונו ג'וי ונבחנת השקפת עולמם כלפי השוגונות והזרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: היסטוריה
שמואל איתן

שמואל איתן (שני מימין), בבית הספר לשוטרים ב[[כפר ילדים, 1942]]
שמואל איתן (קמינצקי) (1911 – 4 בדצמבר 1985) היה ניצב במשטרת ישראל.

== חייו ==
איתן נולד בפתח תקווה, בנם של אליהו איתן ומרים לבית אורלוב. אביו היה מראשוני ארגון "השומר". אחיו הצעיר היה רפאל איתן.

למד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. גדל בתל עדשים, שירת בארגון ההגנה ובוגר קורס מ"מים של הארגון. היה מראשוני המתנדבים למשטרת היישובים העבריים, בה שירת כסרג'נט מייג'ור (רב-סמל) עד קום המדינה. השתתף בפעולות חומה ומגדל ניר דוד ועוד, כמו גם בפעילות פלוגות הלילה. במלחמת העצמאות לחם במסגרת חטיבה 9 בקרבות בגליל ובנגב.

לאחר קום המדינה היה המושל הצבאי הראשון של הכפר אום אל-פחם שעבר לרשות ישראל. שירת במשטרת טבריה, היה ממקימי משמר הגבול, פיקד בו על אחת מהפלוגות הראשונות, שימש קצין המבצעים של משמר הגבול, פיקד על גדוד 2 ונטל חלק במשלחת הדרכה לאתיופיה.

בסוף שנות ה-60 כיהן כדובר המשטרה, ב-1976 הקים את יחידת הביקורת בארגון וכיהן כמבקר המשטרה עד לפרישתו בספטמבר 1985.

היה נשוי לרינה עד למותה ב-1982 ואב לארבעה ילדים. בנו נהרג בקרבות מלחמת ששת הימים.

==עץ משפחה==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131018033147/http://www.rishonim.org.il/petach%2Dtikva/Info/founder_show.aspx?id=345 שמואל איתן] באתר ראשונים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת אורלוב
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:דוברי משטרת ישראל
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:תל עדשים: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985