לטיציה בטאליה

לטיציה בטאליה (באיטלקית: Letizia Battaglia; 5 במרץ 1935 – 13 באפריל 2022) הייתה צלמת וצלמת עיתונות איטלקייה.<ref name="theguardian-tondo"></ref><ref></ref> אף על פי שתצלומיה מתעדים באופן מגוון את אורח החיים בסיציליה, היא ידועה בעיקר בזכות עבודתה בתיעוד המאפיה הסיציליאנית.

סרט דוקומנטרי המבוסס על חייה, Shooting the Mafia, יצא לאקרנים ב-2019.<ref name="variety"></ref>

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייה ===
בטאליה נולדה בפלרמו, סיציליה. בגיל 14, אביה התעצבן עליה על כך שהביעה התעניינות בבן, ושלח אותה לפנימייה.<ref name=":0"></ref> בטאליה רצתה לברוח והיו לה שאיפות להתעסק בכתיבה. בגיל 16 היא נישאה לפרנקו סטגניטה, שהיה בעל עסק קפה ובא ממשפחה טובה. היא האמינה שהוא יאפשר לה להמשיך בלימודיה, אבל הוא רצה שהיא תהיה עקרת בית, ושאיפתה לעסוק כמקצוע הכתיבה התפוגגה.<ref name="theguardian-tondo" /><ref name=":0" />

אומללה בנישואיה, היא פיתחה בסופו של דבר רומן עם מאהב אחר מה שהוביל לכך שבעלה ירה בה כשגילה על כך. היא נמלטה עם בנותיה ומאהבה למילאנו.<ref name=":0" />

=== עבודה ===
בטאליה החלה לעסוק בצילום עיתונות לאחר גירושיה ב-1971, בזמן שגידלה שלוש בנות. היא החלה לצלם כשגילתה שהיא יכולה למכור טוב יותר את המאמרים שלה אם ילוו בתצלומים ולאט לאט גילתה תשוקה לצילום. ב-1974, לאחר תקופה במילאנו שבמהלכה הכירה את בן זוגה הצלם פרנקו זצ'ין, היא חזרה לסיציליה כדי לעבוד בעיתון השמאלני L'Ora (השעה) בפלרמו והייתה לאישה היחידה מבין שאר עובדי העיתון. היא המשיכה לעבוד כצלמת בעיתון עד שהעיתון אולץ להיסגר ב-1992.

בטאליה צילמה כ-600,000 תמונות כשהיא סיקוריה לעיתון. היא תיעדה את המלחמה הפנימית האכזרית של המאפיה ואת התקפתה על החברה האזרחית. לפעמים היא מצאה את עצמה בארבע או חמש זירות רצח שונות ביום אחד. בטאליה וזצ'ין צילמו הרבה תמונות אייקוניות שייצגו את סיציליה והמאפיה ופורסמו ברחבי העולם. היא רצתה לחשוף ולגנות את המאפיה באמצעות הצילום שלה.<ref name=":0" /> היא צילמה את המתים לעיתים קרובות כל כך שפעם אמרה, "לפתע, נהיה לי ארכיון של דם".<ref name="nyt161201">[https://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9800E3D7173FF935A25751C1A9679C8B63&sec=&spon=&pagewanted=all "Testimony of a Keen Witness To Sicily's Enduring Sorrow"], The New York Times, December 16, 2001</ref> היא צילמה את תמונות המתים בשחור-לבן כיוון שהאמינה שזה מכבד יותר ומציג מהין שתיקה חזותית.<ref name=":0" />

בגלל עבודת הצילום שלה בילתה בטאליה שנים רבות בחשש להתנקשות מהמאפיה. למרות זאת, היא בחרה שלא יהיו לה שומרי ראש. ב-2017 היא אמרה בראיון לגרדיאן כי "אתה כבר לא יודע מי החברים או האויבים שלך. בבוקר יצאת מהבית ולא ידעת אם תחזור בערב".<ref name=":0" />

בטאליה גם הפכה מעורבת בנושאי נשים ואיכות הסביבה. במשך כמה שנים הפסיקה לצלם ונכנסה רשמית לעולם הפוליטיקה. מ-1985 עד 1991 היא כיהנה במועצת העיר פלרמו עבור פדרציית הירוקים , ומ-1991 עד 1996 הייתה סגנית באספה האזורית הסיציליאנית עבור המפלגה הרשת . היא סייעה להצלת המרכז ההיסטורי של פלרמו ולחידושו. במשך זמן מה היא ניהלה הוצאה לאור, Edizioni della Battaglia, והקימה את כתב העת החודשי לנשים, Mezzocielo. היא הייתה מעורבת בפעילות למען זכויות נשים ובשנותיה האחרונות גם אסירות.<ref name=":0" />

ב-1993, כאשר התובעים בפלרמו הפלילו את ג'וליו אנדראוטי, שהיה ראש ממשלת איטליה שבע פעמים, המשטרה ערכה חיפוש בארכיון של בטאליה ומצאו שני תצלומים משנת 1979 של אנדראוטי עם איש מאפיה בכיר, נינו סלבו, אנדראוטי הכחיש קשר זה, התמונות הללו היו העדות הפיזית היחידה לקשריו של אנדראוטי עם המאפיה הסיציליאנית. בטאליה עצמה שכחה שצילמה את התמונה. חשיבותה הגדולה של התמונה התגלתה רק כ-15 שנים לאחר שנלקחה.

מלבד הצילום, מיזמיה הנוספים כללו מגזין נשים, חברת הוצאה לאור ובית ספר לצילום.<ref name=":0" />

=== מותה ===
בטאליה נפטרה בצ'פלו ב-13 באפריל 2022, בגיל 87, לאחר מחלה ממושכת. לפי בקשתה, גופתה נשרפה ואפרה פוזר בים בסמוך לחופי סיציליה.<ref name="AP-Obit"></ref><ref name="Reuters-Obit"></ref><ref name="WaPoObit"></ref>

== פרסומים ==
* 
* 
* 
* 

== תערוכות ==
* Letizia Battaglia. Just For Passion, MAXXI - המוזיאון הלאומי לאמנויות המאה ה-21, רומא, 2016<ref></ref>
* Siciliana, Bel Vedere Fotografia, מילאנו, איטליה<ref></ref>
* Bildmaterial der Dr.-Erich-Salomon-Preisträgerin 2007 לטיציה בטאליה<ref></ref>
* Dovere di Cronaca, הפסטיבל הבין-לאומי של רומא, 2006<ref></ref>
* Una vita per la Mafia, פסטיבל הצילום של אורבייטו, Palazzo dei Sette, איטליה, 2009<ref></ref>
* Letizia Battaglia: Breaking The Code Of Silence, גלריית העיניים הפקוחות, ליברפול, הממלכה המאוחדת, 2014<ref></ref>
* Cantieri Culturali alla Zisa, פלרמו, סיציליה, 2016<ref></ref>
* Letizia Battaglia, הדפסי וינטג, Galleria del Cembalo, רומא, איטליה, 2022<ref></ref>

== סרטים ==
* בטאליה (2004) – סרט תיעודי מאת דניאלה זנזוטו
* Excellent Cadavers (2005) – סרט תיעודי המבוסס על ספרו של אלכסנדר סטילה משנת 1995. בטאליה שיחקה בתפקיד ניצולה ועדת ראייה נלהבת.<ref name="nyt">[https://movies.nytimes.com/2006/07/12/movies/12cada.html 'Excellent Cadavers,' an Italian Documentary, Dissects the Mafia], The New York Times Movie Review, July 12, 2006</ref>
* ירי בפלרמו (2008) – מאת וים ונדרס; לבטאליה הייתה הופעת אורח כצלמת.
* Shooting the Mafia (2019) – סרט תיעודי בבימויו של קים לונגינוטו ובהפקה של ניאם פאגן.<ref name="variety" /><ref></ref>

== פרסים ==
* 1985: פרס יוג'ין סמית' בצילום הומניסטי
* 1999: מפעל חיים של הקרן הבינלאומית ע"ש מאת'ר ג'ונס לצילום תיעודי
* 2007: פרס ד"ר אריך סלומון, פרס מפעל חיים של החברה הגרמנית לצילום (DGPh)
* 2009: פרס קורנל קאפה אינפיניטי מטעם המרכז הבינלאומי לצילום, ניו יורק

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9800E3D7173FF935A25751C1A9679C8B63&sec=&spon=&pagewanted=all עדותה של לטיציה בטאליה לצער המתמשך של סיציליה], באתר הניו יורק טיימס, 16 בדצמבר 2001

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמים איטלקים
קטגוריה:צלמות המאה ה-21
קטגוריה:צלמות המאה ה-20
קטגוריה:המאפיה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1935
קטגוריה:איטלקיות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2022