OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הליוגרף

הליוגרף בריטי מסוג Mance Mark V
צוות הליוגרף טורקי באזור מפקדת המחנה הטורקי ליד הכפר [[הוג', (דורות) 1917, מלחמת העולם הראשונה]]
לוחית זיכרון במקום בו הייתה תחנת איתות ראשית (פנסים והליוגרף) בתל אביב, רחוב אחד העם 84
הליוגרף (מיוונית: הליוס - השמש, גראפין - כתיבה) הוא מכשיר המשמש ליצירת קשר על ידי הטלת הבזקי אור קצרים של קרני השמש באמצעות מראה. שפת הקשר היא קוד מורס.

== פעולה ==
הבזקי האור נוצרו על ידי שינוי מהיר של זווית המראה שבמכשיר או על ידי הסתרת המראה וגילויה בעזרת מנוף שהפעיל תריס מכני. זה מכשיר קשר פשוט, נייד ויעיל ביותר לטווח של עד כ-50 ק"מ. שפת הקשר הייתה כאמור קוד המורס שהתבסס על קווים ונקודות או בהמרה להליוגרף - בהבזקי אור קצרים וארוכים.
המכשיר היה נפוץ ביותר בכלי שיט שונים לתקשורת פשוטה מהירה ויעילה. באניות השתמשו באותו עיקרון גם בתנאי ראות קשים או ללא שמש עם הפעלת מקור אור מלאכותי.

המכשיר מכיל כמתואר מראה הניתנת להזזה (או להסתרה) על ידי מנוף ידני (נוח לפעולה מהירה) וכמו כן כוונת כלשהי המאפשרת כיוון מדויק של אור השמש המוחזר מהמראה אל הנקודה בה נמצא הצופה. עוצמת אור השמש המוחזר מאפשרת לתקשר באור יום לטווח של עד כ-50 קילומטר בעזרת אנשים מאומנים בשידור וקליטה של אותות מורס.

המשתמשים העיקריים במכשיר היו יחידות צבאיות, אזרחים שעשו בו שימוש לצורך סקרים שונים, כלי שיט וכן שימש בצורה טובה יערנים.

תנופה גדולה לשימוש במכשיר נעשתה בתקופת מלחמת העולם הראשונה, בעיקר ממספר סיבות: 1) מכשירי האלחוט עדיין לא היו קיימים. 2) השימוש בו היה פשוט ולא הצריך מקורות אנרגיה מלאכותיים. 3) המכשיר היה זול יחסית לבנייה ופשוט לשימוש.

ציוד זה היה תקני בצבא בריטניה מסוף המאה ה-19 ועד 1960, ובצבא פקיסטן עד 1975. שיא המרחק לתקשורת הליוגרף הושג בארצות הברית והגיע לכ-300 ק"מ.

להליוגרף יתרונות חשובים לתקשורת צבאית:
* תקשורת לטווח רחוק.
* ציוד קל משקל.
* אין צורך במקור אנרגיה מלאכותי.
* אין כמעט אפשרות של האזנת סתר (רק מי שנמצא במסלול הקרן יכול לקבל את המידע).

==היסטוריה והרקע לשימוש במכשיר==
כבר בתקופת בית שני היה נוהג להודיע באמצעות משואות אור מירושלים עד בבל על תחילת מועדים שונים. השימוש באור להעברת מידע התפתח במיוחד ערב מלחמת העולם הראשונה.
בתקופה זו, במלחמת העולם הראשונה נזקקו הצבאות לתקשורת בטווחים שונים. בטווחים הקרובים הקשר התבסס על תקשורת קווית של טלפוני שדה. התקשורת האלחוטית לטווחים הרחוקים עדיין לא הייתה קיימת ואת מקומה תפס מכשיר ההליוגרף.

==שימוש צה"לי==
רוב האלחוטנים שהוכשרו בקורסי האלחוט של ההגנה למדו את השימוש במכשיר ההליוגרף. המכשיר היה בקיבוצים רבים בתחילת שנות ה-40 ושימש ליצירת קשר בצורה יעילה מאוד.

כך, למשל, במלחמת העצמאות, ביום השלישי לקרבות ביד מרדכי, כאשר לא הייתה אפשרות להטעין את המצברים של מכשיר הקשר האלחוטי, עלו הקשריות למגדל המים וביצעו את התקשורת בעזרת פנס צבאי פשוט עם מטה חטיבת הנגב בניר עם במרחק של כ-10 ק"מ.

דוגמה נוספת - על גג מגדל המים (בית הספר ויצמן) בהרצליה הוקמה תחנת תקשורת של סניף ההגנה בהרצליה, בה נעשה שימוש בהליוגרף לשם איתות אור. התחנה הופעלה על ידי צעירי המושבה והפכה את הרצליה לחוליה חשובה ברשת הקשר של ההגנה. בימי חירום או מתיחות פעלה התחנה במשך כל שעות היממה.

עיריית תל אביב הציבה לוחית זיכרון במקום בו הייתה תחנת איתות ראשית בתל אביב (פנסים והליוגרף) בשנים 1936–1939 על גג בית שהיה אז המקום הגבוה ביותר בתל אביב ברחוב אחד העם 84.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איתות
קטגוריה:מכשירים אופטיים
קטגוריה:אמצעי קשר במלחמת העצמאות
איקאוניס

איקאוניס (בלטינית: Dea Icaunis) היא אלה במיתולוגיה הקלטית ובדת הגאלית-רומית. איקאוניס היא אלת הנהר יון שבגאליה (במחוז יון, בבורגון שבצרפת של ימינו).

כתובת המוקדשת לאלה התגלה באוסר שבבורגון.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Taliesin Enion Vawr, Rhuddlwm Gawr, Merridden Gawr, The Word: Welsh Witchcraft, the Grail of Immortality and the Sacred Keys, iUniverse, 2002.
</div>

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלות ים ונהר
מאפיית אבולעפיה

מאפיית אבולעפיה ברחוב יפת ב[[יפו]]
מאפיית אבולעפיה היא מאפייה מפורסמת, אשר נוסדה בשנת 1879 על ידי משפחת אבולעפיה ונמצאת בבעלותם עד היום. המאפייה נמנית עם העסקים הוותיקים בארץ ישראל ושוכנות במבנה מעוטר קשתות ברחוב יפת, בסמוך לכיכר השעון ביפו העתיקה.
המאפייה מוכרת מגוון מאפים בסגנון ערבי ובהם פיתות, מנאקיש, בייגלה, סמבוסקים, פיצות, וכן דברי מתיקה כגון בקלוואה וכנאפה. למאפייה יש סניפים נוספים מהשפלה ועד חיפה.

==היסטוריה==
המאפייה נפתחה לראשונה ב-1879 על ידי מסעוד אבולעפיה ועם השנים צברה מוניטין בעיר יפו ובסביבתה והפכה לאחד הסמלים המוכרים של העיר.
החל משנת 1969 החלה המאפייה במנהג של סגירת המאפייה בחגי ישראל לכיבוד הלקוחות היהודים שלה והתפרסמה בזכות מנהג זה ברחבי ישראל.
סניפים נוספים נפתחו בשנת 2007 בראשון לציון על ידי ח'מיס אבולעפיה ובנו טארק, ברחוב אבן גבירול בתל אביב בבעלות סעיד אבולעפיה, בנו של אחמד, הבכור שבאחים ובשנת 2000 בטיילת הרברט סמואל שבתל אביב. סניפי המאפייה נשלטים על ידי חמשת האחים ממשפחת אבולעפיה - אחמד, סמי, ח'מיס (עד שהלך לעולמו ב-2020 ממחלת נגיף הקורונה), חאלד וואליד וילדיהם. בשנת 2017 נפתחו מאפיות נוספות ברחוב הסיבים בפתח תקווה ובנמל תל אביב.

בנוסף למאפיות מפעילה המשפחה מסעדה בשרית הממוקמת ממול למאפייה ברחוב יפת, וכן חולשת המשפחה על מסעדות, עסקים ונדל"ן ברחבי תל אביב-יפו.

המאפייה שבבעלות המשפחה מיפו פועלת למען קידום השלום וההידברות בין יהודים וערבים. היא פתוחה בכל שעות היממה, אולם מאז הקמת מדינת ישראל המאפייה נסגרת בפסח וביום כיפור, כמחווה ללקוחות היהודים.
כמו כן האח חאלד נורה על ידי יהודי בשנת 2002, ככל הנראה על רקע לאומני, וכתגובה המשפחה תרמה 100 אלף דולר לשיקומו של בית הכנסת היהודי שבכיכר השעון ביפו.
האח חמיס שימש ככתב לענייני ישראל ונחשב לאוהד ישראל בטלוויזיה ובתקשורת המצרית, כמו כן הגיש תוכנית ברדיו תל אביב אשר קראה לדו-קיום ושכנות טובה בין היהודים והערבים בעיר ובכלל.

כמו כן ב-2017 פתחה הרשת סניף כשר למהדרין ללקוחות היהודים המסורתיים והדתיים בפתח תקווה.

== ראו גם ==
* רשימת חברות ישראליות בבעלות ערבית

==קישורים חיצוניים==
* 
* יורם יובל, [https://www.youtube.com/watch?v=A35tgC8OfV8&list=PL51YAgTlfPj4hWCdqRdSppJk2akOip3Q4&index=35 שיחת נפש עם חמיס אבולעפיה], כאן חינוכית, 7 בינואר 2016
* 

==הערות שוליים==

אבולעפיה
קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:יפו
קטגוריה:רחוב יפת
קטגוריה:חברות ישראליות בבעלות ערבית
לוקסוויוס

לוקסוויוס (בלטינית: Luxovios; מקלטית: "הבהיר" או "החם") הוא אל המעיינות החמים של לוקסווי-לה-באן (Luxeuil-les-Bains) שבגאליה (בצרפת של ימינו), על פי המיתולוגיה הקלטית והדת הגאלית-רומית. כמו כן, לוקסוויוס הוא האל המגן על שבט לוקסווי שהתגורר באזור.

זוגתו של לוקסוויוס הייתה האלה בריקטה.

באתר המעיינות החמים היה מקדש ללוקסוויוס, לצד אלי מרפא אחרים, ובהם סירונה. באתר התגלו שתי כתובות המוקדשות לאל.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Miranda Aldhouse-Green, Dictionary of Celtic Myth and Legend, Thames and Hudson Ltd., London, 1997
* Miranda Aldhouse-Green, The Celtic world, Routledge, 1996
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20081119065144/http://www.celtnet.org.uk/gods_l/luxovius.html לוקסוויוס באתר celtnet]

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי ים ונהר
שנלונג

דגם של שנלונג התלוי מתחת למפציץ
שנלונג (בסינית: 神龍), "דרקון שמיימי") הוא שמה של מעבורת חלל סינית ניסיונית, הנמצאת בשלב פיתוח וניסוי. 

תמונה ראשונה של דגם מוקטן של כלי חללי זה פורסמה על ידי סין בדצמבר 2007, כשהוא תלוי מתחת לגחונו של מפציץ סיני מטיפוס H-6. מועד צילום התמונה אינו ידוע וייתכן כי המיזם נמצא בשלב פיתוח מתקדם יותר מאשר בחינת התצורה האווירודינמית של החללית. מהתמונה שפורסמה עולה כי הכלי מתוכנן כמעבורת חלל לשימוש רב פעמי, וניכרים בו האזורים המכוסים באריחי בידוד להגנה מפני החום בעת הכניסה לאטמוספירה. כמו כן ניתן לראות כי לשנלונג מנועים רקטיים בחלקו האחורי.

בשלב זה לא ידוע כיצד תשתלב מעבורת חלל סינית מאוישת בתוכנית החלל הסינית, המבוססת על חלליות חד פעמיות מסדרת שנג'ואו. מקורות שונים בארצות הברית מייחסים למיזם שנלונג מטרות צבאיות, כולל שימוש אפשרי כ"מפציץ חלל", קונספט שנבחן בזמנו בברית המועצות ובארצות הברית.

==מעבורות חלל סיניות==
העניין הסיני במעבורת חלל לשימוש חוזר החל כנראה בשנות ה-80 של המאה ה-20, עת הופיעו בפרסומים סיניים שונים תוכניות ושרטוטי קונספט של מעבורות חלל. חלק מהתכנונים המוקדמים גילו דמיון רב למטוס החלל X-20 שפותח בארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20 אך בוטל בטרם הגיע לכדי טיסת ניסוי לחלל. דגמים שונים של מעבורות חלל סיניות הוצגו בתערוכות שונות בסין ומחוץ לה, ובשנת 2000 הוצג בהנובר שבגרמניה דגם של מעבורת חלל סינית השונה מתצורתו של שנלונג.

תוכנית הפיתוח של מעבורות חלל סיניות מכונה "פרויקט 921-3", כאשר פרויקט 921-1 היה שם הקוד לפיתוח החללית המאוישת שנג'ואו, ו - 921-2 הוא ציון פנימי סיני לפיתוח תחנת החלל טיאנגונג 1.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.strategycenter.net/research/pubID.174/pub_detail.asp מאמר המנתח את מטוס החלל שנלונג]

קטגוריה:חלליות סיניות
קטגוריה:תוכנית שנג'ואו
קטגוריה:מעבורות חלל
דייגו לופס

דייגו לופס רודריגס (בספרדית: Diego López Rodríguez; נולד ב-3 בנובמבר 1981 בפרדלה, ספרד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת השוער.

== קריירה ==
לופס החל את הקריירה שלו בריאל מדריד כשוערו המחליף של איקר קסיאס במשך שנתיים ושיחק שני משחקים. בשנת 2007 עבר לוויאריאל ולאחר פציעתו של סבסטיאן ויירה הפך לשוער ראשון. היכולת הטובה שהפגין השאירה אותו כשוער ראשון גם לאחר שוויירה החלים מפציעתו. ב-25 בינואר 2013 חתם בריאל מדריד לארבע שנים, בעקבות פציעת השוער הראשון של הקבוצה, איקר קסיאס, ונשאר השוער הראשון במסגרת משחקי הליגה גם לאחר שקסיאס החלים, כאשר האחרון משחק בליגת האלופות ובגביע המלך הספרדי.

באוגוסט 2014 חתם במילאן לארבע שנים, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-31 באוגוסט של אותה שנה, בניצחון 1–3 על לאציו. במשחק הדף בעיטת עונשין בדקות האחרונות של המשחק. ב-31 באוגוסט 2016 הושאל לאספניול לעונה אחת. ב-23 במאי 2017 חתם באופן קבוע בקבוצה. ב-2 ביולי 2022 חתם בראיו ואיקאנו.

ב-28 בדצמבר 2023 הודיע על פרישה מכדורגל.

==תארים==
; ריאל מדריד
* אליפות ספרד: 2006/2007
* גביע המלך הספרדי: 2013/2014
* ליגת האלופות: 2013/2014

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואיקאנו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1981
יעקב גרופר

יעקב אשל גרופר (בכתיב יידי: גראָפּער; ברומנית: Jacob Ashel Groper, Yankev Groper; 21 באוגוסט 1890 – 12 בדצמבר 1968) היה משורר יידיש יהודי-רומני.

==ביוגרפיה==

גרופר נולד ב מולדובה, רומניה. למד משפטים באוניברסיטת יאשי. ב-1908 החל לכתוב שירה ברומנית, בגרמנית ובעיקר ביידיש, והוא נחשב לאחד מחלוצי שירת היידיש ברומניה. היה ממשתתפי ועידת צ'רנוביץ (1908). ב-1914 היה, לצד אברהם לייבה זיסו וראובן רובין, חלק מקבוצת אנשי רוח שנאבקו למען ספרות יידיש, והוציאו לאור את הירחון "ליכט" (יידיש: "אור"). החל מאותה שנה החלו להדפיס משיריו בכתבי עת בווילנה, בלבוב, בבוקרשט ובלונדון. חלק משיריו תורגמו לרומנית. 

מ-1914 הופיעו שיריו בירחונים ובשבועונים בווילנה, בלבוב, בבוקרשט ובלונדון, כמו גם באנתולוגיות ובכרך "אין שאָטן פֿון אַ שטיין" (1934).
בנוסף, ערך אוסף משירי י.ל. פרץ (1915).

התגורר בברלין עד עליית הנאצים לשלטון.

כיהן כיו"ר מחלקת היידיש בהתאחדות הסופרים של רומניה.

ב-1964 עלה לישראל, ערירי, והתגורר ברחוב מיכאל בחיפה.
נפטר ב-1968 בעת ששהה בברלין המערבית, לשם נסע כדי למכור נדל"ן שהיה בבעלותו. הובא לקבורה בבית העלמין בחיפה. בן 78 במותו.

גרופר הותיר אחריו ירושה של כמיליון לירות, שמחצית ממנה הקדיש למספר מטרות ספרותיות: הוצאת כל יצירותיות הספרותיות בישראל ביידיש ובתרגום עברי; הוצאת אנתולוגיה של כתבי משוררים וסופרים יהודים, והקמת קרן פרסים על שמו.
כן נוסדה קרן על שמו שמטרותיה פרסום ספריו והענקת פרסים על שמו מטעם קרן קיימת לישראל והתאחדות עולי רומניה למחברי עבודת מחקר, דברי ימי יהדות רומניה או יצירה אחרת המתייחסת ליהדות רומניה (הפרס הוענק לראשונה ב-1971 לשלמה ביקל וחיים רבינזון).

לדברי המשורר וחוקר השירה עזרא פליישר, שהיה ידידו, גרופר "היה המשורר האידי הגדול ביותר של יהדות רומניה. יהודי רומניה, מזקן ועד טף, הכירוהו והעריצוהו ואף בין הגויים זכה להוקרה רבה".

==ספריו==
* אין שאָטן פֿון אַ שטיין, בוקרשט: פארלאג שלום עליכם, 1934. (שירים)
* שירים נבחרים / געקליבענע לידער, תל אביב: התאחדות עולי רומניה בישראל; אשקלון: הוועדה המטפלת בעזבונו של יעקב גרופר, תשל"ו 1975. (עברית ויידיש עמוד מול עמוד)

==לקריאה נוספת==
* לעקסיקאָן פֿון דער נײַער ײִדישער ליטעראַטור, כרך ב, 195, עמ' 364. 
* שלמה ביקל, אינזיך און ארומזיך: נאטיצן פון א פאלעמיסט און קריטישע באמערקונגען, בוקרשט: שלום עליכם, 1936, עמ' 100–103. 
* שלמה ביקל, אוי רומעניע רומעניע: געשיכטע, ליטעראטור-קריטיק, זכרונות, בואנוס איירס: קיום, תשכ"ב-1961, עמ' 193–204. 
* יעקב גרופר: אישיותו וזמנו / יעקב גראָפּער און זיַין ציַיט, תל אביב: התאחדות עולי רומניה בישראל; אשקלון: הוועדה המטפלת בעזבונו של יעקב גופר, תשל"ו. (עברית ויידיש) ([http://archive.org/details/nybc204913 הספר] בארכיון האינטרנט)
* יעקב גרופר בעיני דורו / יעקב גראָפּער ווי זיָין דור האָט אים געזען, ירושלים; אשקלון: קרן גרופר, 2006. (עברית ויידיש)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* (ידיעה על מותו)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים יהודים רומנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:נפטרים ב-1968
אליפז בן עשו

אֱלִיפַז הוא דמות מקראית, בנו הבכור של עשו ואשתו עדה. לאליפז היו ארבעה אחים למחצה: רעואל, יעוש, יעלם וקרח.<ref></ref> 

לאליפז היו שישה בנים: תימן, אומר, צפו, געתם, קנז, ועמלק, שהיה אבי העם הראשון שנלחם בעם ישראל.
עמלק הוא בנו של אליפז מפילגשו תמנע. יש מדרשים המייחסים לאליפז גילוי עריות, ובהם תמנע היא גם בתו וגם פילגשו.

אליפז מוזכר במדרש בהקשר לבריחתו של יעקב מאחיו עשו, מחשש לחייו, אל דודו לבן הארמי שישב בחרן. בעקבות בריחת יעקב, שלח עשו את בנו אליפז לרדוף אחריו ולהורגו. כאשר השיג אותו אליפז, התחנן יעקב על חייו, אך אליפז טען שמוטלת עליו החובה למלא את מצוות אביו. יעקב נתן את כל אשר היה לו לאליפז ובכך אפשר לו לקיים את מצוות אביו וכן לא לפגוע בו נפש, שכן "עני חשוב כמת". 

על פי ספר יוסיפון, בנו של אליפז, צפו, היה למלכם של הכתים עם שחרורם מעול קרתגו.

== ראו גם ==
* תולדות עשו

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני עשו
פרנק וינסנט

פרנק וינסנט (באנגלית: Frank Vincent) (15 באפריל 1937 – 13 בספטמבר 2017) היה שחקן ומוזיקאי אמריקאי אשר התפרסם בעיקר בזכות תפקידו כפיל לאוטרדו בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס".

== ביוגרפיה ==
וינסנט, איטלקי-אמריקאי, נולד כפרנק וינסנט גטוסו במסצ'וסטס וגדל בג'רזי סיטי שבניו ג'רזי. אביו, פרנק וינסנט גטוסו האב, היה עובד ברזל.

== קריירה ==
בשנת 1986 שיחק בתפקיד קטן בסרט המאפיה של בריאן דה פלמה "חכמים בלילה". 

בשנת 1990 הופיע בסרט החבר'ה הטובים של מרטין סקורסזה בתפקיד בילי באטס. בשנת 1991 שיחק בסרטו של ספייק לי "קדחת הג'ונגל". בשנת 1999 שיחק בסרט הדרמה "אנטרופי" לצד סטיבן דורף. בשנת 2000 הופיע בסרט "גדולה מהחיים" בתפקיד אריסטוטלס אונאסיס.

בשנת 2006 הוא הוציא את ספרו הראשון A Guy's Guide to Being a Man's Man (בתרגום חופשי: "מדריך לבחורים להפוך לגבר שבגברים") אשר זכה לביקורות חיוביות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
מבחן ביילי

מבחן ביילי להתפתחות תינוקות (Bayley Scales of Infant Development, בקיצור BSID) הוא מבחן להערכת כישורי מוטוריקה עדינה וגסה, שפה והתפתחות קוגניטיבית של תינוקות ופעוטות בגילאים 0–3 שנים.

המבחן אורך כשעה, וכולל רצף משימות המוצגות לתינוק בצורת משחק. תוצאות המבחן מכומתות לסולם כללי ולשלושה סולמות בתחומים השונים, ומושוות למדדי הנורמה של תינוקות בני אותו גיל (בחודשים). הסולם המנטלי מבטא את רמת ההתפתחות הקוגניטיבית, השפתית והחברתית של התינוק; הסולם המוטורי מבטא את רמת ההתפתחות של המוטוריקה הגסה והעדינה; והסולם ההתנהגותי מבטא הערכה של התנהגות התינוק במהלך המבחן.

המבחן נוצר על ידי הפסיכולוגית ננסי ביילי. הגרסה העדכנית של המבחן היא BSID-III (2005).

==קישורים חיצוניים==
* אריה סעדה, [http://www.abiliko.co.il/index2.php?id=1828&lang=HEB#PA3 סקירת מבחנים לבדיקת תפקוד קוגניטיבי או מנטלי - מבחן ביילי], באתר abiliko
* 

קטגוריה:פסיכולוגיה התפתחותית
קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
קטגוריה:מבחנים פסיכולוגיים
קשרי פטרון-קליינט ברומא העתיקה

קשרי פטרון קליינט ברומא העתיקה [מלטינית: קליינטים (clientes), פטרון (patronus)], או פטרונואז' וקליינטלה, היו מערכת חברתית נפוצה ויסודית ברומא העתיקה. מערכת זו התבססה על קשר בין בני מעמדות שונים בחברה הרומית והיא הייתה בעלת השפעה רבה על חיי החברה, הפוליטיקה, הכלכלה ויחסי החוץ של המדינה הרומית לאורך רוב תקופות המלוכה הרומית, הרפובליקה הרומית והקיסרות הרומית. ההיסטוריון צבי יעבץ מדגיש את חשיבותה של מערכת זו והשפעתה תוך שהוא מכנה אותה "התופעה החברתית הבסיסית ביותר" בחברה הרומית. 

קשר הקליינטלה היה מבוסס על הצורך של הקליינטים בהגנה וחסות, כלכלית, משפטית וחברתית ועל הצורך של הפטרון בתמיכה פוליטית, ביוקרה ומעמד שהאצילה עליו הקליינטלה שלו. הקליינט היה רומאי, לא בהכרח בן השכבות הנמוכות, שנזדקק לסוג של תמיכה מצד אדם עשיר או מכובד יותר. בתמורה לעזרה זו, ה"חסד" (beneficium), היה הקליינט מחויב לפטרון, העניק לו שירותים (officium) ותמך בו, הן בחייו הפרטיים והן בחייו הפוליטיים. 

חסות הפטרונים כללה, בין השאר, הגנה משפטית ואף פיזית לקליינטים שלהם. התמורה שהם קיבלו מהקליינטים הקיפה מספר רב של תחומים בחייהם; בין השאר הקליינט הצטרף לפטרונו בעיתות מלחמה והפגין כלפיו כבוד בפומבי. לגודל הקליינטלה הייתה חשיבות רבה לפטרונים, השפעתם הפוליטית ויוקרתם החברתית הושפעה ישירות ממספר הקליינטים שהיו להם. 

ההיסטוריון תאודור מומזן מתאר את הקליינטים כחלק בלתי נפרד מהיחידה הבסיסית של החברה הרומית, בית האב. הוא מגדיר אותם כ"בני חורין תחת חסותם של בני העדה" ומתאר אותם כחוג של אנשים חופשיים בתוך בית האב, התלוי בדעותיו של ראש הבית, אך נבדל הן מהעבדים, והן מחברי המשפחה שווי הזכויות.

קשרי פטרון-קליינט לא היו מבוססים על החוק הרומי, לפחות בחלקם הגדול ויסודם היה בחובת הנאמנות ההדדית בין שני הצדדים. מקור סמכותם של קשרים התבסס על מסורת אבות, יחסי נאמנות (fides) ונורמות מוסריות, חברתיות ודתיות. בשנת 450 לפנה"ס לערך קיבלו יחסים אלו מעמד חוקי מסוים בחוקת 12 הלוחות . מאפיין בולט נוסף של קשרים אלו היה, לפחות בקרב המשפחות הרומיות הגדולות ובני חסותן, שהם עברו בירושה מדור לדור. 

סוג מסוים של קשרי פטרון וקליינט, נוקשה יותר, בעל תוקף חוקי, התקיים בין עבדים משוחררים לאדוניהם לשעבר. לפי מומזן היה הפטרון יכול לקחת את רכוש עבדו לשעבר, חלקו או כולו, להחזירו לעבדות ואף להוציאו להורג. עם זאת, לפטרון עדיין הייתה חובה מוסרית להגן ולשמור על עבדו המשוחרר, ולרוב הוא לא הפגין כלפיו את אותו יחס נוקשה שהפגין כלפי עבדיו.

מקור הקליינטלה והפטרונואז' אינו ברור, אולם הוא היה קיים עוד מימי המלוכה הרומית ומהתקופות הקדומות ביותר של קיומה של רומא. בחברה האטרוסקית ששלטה במרכז וצפון איטליה במאות ה-8 וה-7 לפנה"ס, היה קיים מעמד שכונה בשם "אטרא" (etera), שההיסטוריון ישראל שצמן משער שהיה מקביל למעמד הקליינטים ברומא.

במשבר החברתי-מדיני של המאה ה-3 איבד מוסד הפטרון את חשיבותו.

המושג משמש בהשאלה גם לתיאור מדינה חלשה הכפופה למדינה חזקה ממנה - מדינה קליינטית. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומא העתיקה
קטגוריה:החברה הרומית
בריאן גודל

בריאן סטיוארט גודל (באנגלית: Brian Stuart Goodell; נולד ב-2 באפריל 1959) הוא שחיין אמריקאי בעבר. הוא אלוף אולימפי (מונטריאול 1976) בעל שתי מדליות זהב, סגן אלוף עולם ושיאן עולם במשחי החתירה למרחקים ארוכים.

== ביוגרפיה ==
גודל נולד בסטוקטון, קליפורניה. הוא התאמן בהדרכתו של מרק שוברט בקבוצת מישן וייחו נאדאדורס. בהמשך הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA) והתאמן בהדרכתו של רון בלטורה.

===סגן אלוף עולם ושיאן עולם===
באליפות העולם בשחייה שנערכה בקאלי, קולומביה בשנת 1975 בגיל 15, זכה גודל במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 15:39.00 דקות, אחרי בן ארצו טים שו שקבע תוצאה של 15:28.92 דקות.

===אלוף אולימפי===
לאולימפיאדת מונטריאול (1976) הגיע גודל כשיאן עולם במשחים הארוכים לאחר שקבע את השיא במהלך המבחנים לאולימפיאדה. במשחקים עצמם זכה גודל בשתי מדליות זהב, ב-400 מטר חופשי בשיא עולמי חדש בתוצאה של 3:51.93 דקות לפני אלוף העולם טים שואו (3:52.54 דקות), וב-1500 מטר חופשי בשיא עולם מדהים, לאחר שסגר על מתחריו בסיום אדיר, קבע תוצאה של 15:02.40 דקות, לפני בן ארצו רוברט האקט (15:03.91 דקות). שלישי סיים שיאן העולם הקודם סטפן הולנד מאוסטרליה (15:04.66 דקות).

הוא לא השתתף באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין בשנת 1978. אך יום לאחר האליפות, באותה בריכה עצמה הוא קבע שיא עולם חדש ב-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:51.56 דקות במפגש של שחיינים מארצות הברית ושחיינים מגרמניה המערבית.

בשנת 1979 במשחקים הפאן אמריקאים שנערכו בסן חואן, פוארטו ריקו הוא זכה בשלוש מדליות זהב, ב-200 מטר חופשי, ב-1500 מטר חופשי וב-4x200 מטר חופשי.

בגלל החרם האמריקאי על אולימפיאדת מוסקבה (1980) הודיע גודל שכל מטרותיו הושגו והחליט לפרוש משחייה תחרותית בגיל 21.

== תארים והישגים ==
*גודל קבע 5 שיאי עולם ו-8 שיאי ארצות הברית. הוא זכה ב-9 תוארי NCAA ו-10 תארים לאומיים.
*בשנת 1977 זכה גודל בתואר שחיין השנה בעולם.[http://www.swimmingworldmagazine.com/SwimmersOfTheYear.asp]
*בשנת 1986 זכה גודל להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.[https://web.archive.org/web/20080122203020/http://www.ishof.org/honorees/86/86bgoodell.html]

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
שושן (עיר)

שׁוּשָׁן (בפרסית: شوش שוּש) היא עיר פרסית עתיקה באיראן של היום, כ-250 ק"מ מזרחית לחידקל. שושן הייתה עיר מרכזית של העילמים, הפרסים והפרתים. היא מוזכרת במגילת אסתר, בספר נחמיה ובספר דניאל. כיום נמצאת באתר העיר שוש . שושן הוכרה כאתר מורשת עולמית בשנת 2015.

מפת [[מסופוטמיה באלף השני לפנה"ס]]
אתר בעיר שושן, המיוחס כמקום קבורתו של [[דניאל (קיימים עוד חמישה אתרים בעיראק, באיראן ובאוזבקיסטן המיוחסים כמקום קבורתו של דניאל)]]

==היסטוריה==
שושן היא אחד מהיישובים העתיקים ביותר באזור ובעולם. ישנן ראיות להתיישבות באתר הארכאולוגי צ'וגה מיש כ-8,800 שנה לפני זמננו, ולתרבות שידעה לצייר על חרס ב. שושן הייתה עיר הבירה של האימפריה העילמית. היא נכבשה על ידי המלך סרגון והייתה לעיר מחוז אכדית בשנים 2330 עד 2240 לפני הספירה. לאחר מכן נכבשה על ידי השומרים, עד לנפילת האימפריה השומרית בידי העילמים בשנת 2004 לפנה"ס לערך. אז חזרה שושן להיות בירת עילם. במחצית המאה ה-12 לפנה"ס נכבשה בבל הכשית על ידי העילמים. הם הביאו איתם לשושן כשלל את הלוחות המקוריים שעליהם כתובים חוקי חמורבי; לוחות אלה נמצאו בשושן בשנת 1901.

האשורים, תחת המלך אשורבניפל, הרסו את שושן בשנת 647 לפנה"ס, במהלך מלחמה. הרס העיר מתועד בלוח שנחשף בנינוה, בירת אשור. בשנת 538 לפנה"ס כבש המלך הפרסי כורש את שושן. כנבוזי השני, בנו, העביר את בירת הממלכה הפרסית לשושן. עם נפילת הממלכה הפרסית בידי אלכסנדר מוקדון בשנת 331 לפנה"ס, איבדה העיר את חשיבותה. לאחר אלכסנדר, הייתה העיר לחלק מהממלכה הסלאוקית, ושמה שונה לסלואקיה.

כמאה שנים לאחר מכן הצליחו הפרתים להשתחרר מהשלטון הסלאוקי; שושן הייתה לבירת החורף של הממלכה הפרתית החדשה.

שושן נהרסה לפחות שלוש פעמים במהלך ההיסטוריה שלה: בפעם הראשונה ב-647 לפנה"ס על ידי האשורים; בפעם השנייה, ב-638 לספירה, כשהצבאות המוסלמים כבשו את פרס לראשונה; ובפעם השלישית, בשנת 1218 לספירה, על ידי הכובשים המונגולים. העיר העתיקה נעזבה באופן הדרגתי לאחר מכן.

כיום נמצאת במקום עיר המחוז האיראנית שוש, המונה כ-62 אלף תושבים.

שושן היא גם מקום ההתרחשות של המחזה היווני "הפרסים", מאת אייסכילוס.

==שושן במקורות היהודיים==
שושן נזכרת במקורות היהודיים: על פי המקרא, גם דניאל וגם נחמיה גרו בשושן בתקופת גלות בבל, ואסתר הייתה למלכה שם. בסמוך לשושן ישנו אתר הנחשב לקברו של הנביא דניאל. בספר היובלים, אחד הספרים החיצוניים, שושן מוזכרת כאחד ממקומות ישיבתו של שם בן נח ושל בנו הבכור עילם.

=== שושן הבירה ===
עשר פעמים מופיע הביטוי שושן הבירה במגילת אסתר, וכן בספר דניאל (ח, ב) ובנחמיה (א, א). שושן הבירה הייתה חלק מן העיר שושן. המילה בירה מקורה בארמית - "בירתא" שפירושה מצודה, שבה שכן ארמון המלך.

רבנו בחיי (כד הקמח ערך פורים עמ' של) כותב:

: בקרב יהודי איראן יש המזהים את העיר אחמתא כשושן המקראית, אך הזיהוי איננו מקובל במחקר.

==קישורים חיצוניים==

שרידים ארכאולוגים
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איראן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מגילת אסתר
קטגוריה:ממלכת פרס
קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:כורש הגדול
קטגוריה:עילם
קטגוריה:ח'וזסתאן
קודי לינלי

קודי מרטין לינלי (באנגלית: Cody Martin Linley; נולד ב 20 בנובמבר 1989) הוא שחקן וזמר אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות תפקידו בסדרה הטלוויזיה "האנה מונטנה" בתפקיד ג'ייק ריאן ובשל השתתפותו בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים".

== ביוגרפיה ==
לינדי נולד בלואיסוויל, טקסס, בנם של לי לינלי וקתרין סאליבן, מאמנת שחקנים. אחיו הגדול של קודי, צ'אד, נפטר ב-4 באוגוסט 2011 שהיה בן 29. 

לינלי גר כיום עם שלושה כלבים, והוא מנהל אורח חיים צמחוני.

==קריירה==
לינלי ביצע את הבכורה שלו ב-1998 בסרט הטלוויזיה של CBS, "Still Holding On: The Legend of Cadillac Jack". 
כמו כן, הופיע במספר תפקידי משנה בשנת 2000 בסרטים: "איזה מין שוטרת", "מפתח הלב" ובסדרה "ווקר".

ב-2004 ביצע הופעת אורח בסדרה "כל כך רייבן". ב-2006 החל לשחק בתפקיד חוזר של ג'ק ריאן בסדרה "האנה מונטנה" ששודרה בדיסני וכיכבה בה מיילי סיירוס. בשנת 2008 השתתף בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים", שם רקד לצד ג'וליאן האף והם יצאו במקום הרביעי. 

בשנת 2016 שיחק בסרט הטלוויזיה "שארקנדו 4: ההתעוררות הרביעית", הסרט הרביעי בסדרת הסרטים "שארקנדו" המיועדת לטלוויזיה. בשנת 2017 שיחק בסרט ההמשך, החמישי בסדרה.

==פילמוגרפיה==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="3" |2000
|מפתח הלב
|בראוני
|
|-
|איזה מין שוטרת
|ילד קשוח
|
|-
|הכלב סקיפ
|ספיט מקגי
|
|-
| rowspan="2" |2003
|הילד השמן בעולם
|קאל
|
|-
|12 במחיר 1
|קווין
|
|-
| rowspan="2" |2005
|Echoes of Innocence
|כריסוטפר
|
|-
|ריבאונד
|לארי בורג'ס ג'וניור
|
|-
|2006
|שריקת הינשוף
|מולט פינגרס
|
|-
|2007
|שעה מכושפת: אל תחשבו על זה
|שון רדפורד
|
|-
|2009
|Forget Me Not 
|אלי צ'נינג
|
|-
|2012
|The Playroom 
|ריאן
|
|-
|2013
|My Dog the Champion
|אלי
|
|-
|2015
|Hoovey
|הובי
|
|-
|TBA
|Peace Brother
|צ'אד
|סרט קצר; גם במאי, תסריטאי ומפיק
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|1997
|Wishbone
|אנדרו
|פרק: "Halloween Hound: The Legend of Creepy Collars: Part 1"
|-
|1998
|Still Holding On: The Legend of Cadillac Jack
|טומי הצעיר
|סרט טלוויזיה של CBS
|-
|1999–2001
|ווקר
|טימי / גריפין פופ
|2 פרקים
|-
|2002
|Beyond the Prairie, Part 2: The True Story of Laura Ingalls Wilder
|צ'רלי מגנוסון
|סרט טלוויזיה של CBS
|-
|2004
|כל כך רייבן
|דריל
|פרק: "Five Finger Discount"
|-
|2006–2010
|האנה מונטנה
|ג'ייק ריאן
|10 פרקים
|-
|2008
|רוקדים עם כוכבים
|מתמודד
|עונה 7; מקום רביעי 
|-
|2012
|מליסה וג'ואי
|איידן
|2 פרקים
|-
|2016
|Sharknado: The 4th Awakens
| rowspan="2" |מת'יו שפרד
|סרט טלוויזיה של Syfy
|-
|2017
|Sharknado 5: Global Swarming
|סרט טלוויזיה של Syfy
|-
|2020
|Happy Epidemic
|פיטר
|סדרת רשת; פרק: "My Name Is"
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
מנחם בנית

מנחם בנית (בכתיב לועזי: Menachem Banitt; 3 באוגוסט 1914 – 24 בפברואר 2007) היה חוקר תרבות צרפת והשפה הצרפתית. חתן פרס ישראל לחקר לשונות היהודים לשנת 1999.

בנית נולד בשם מקס ברנבלוט באנטוורפן שבבלגיה. הוא למד בבית הספר היהודי "תחכמוני" והיה פעיל כמדריך בתנועת "בני עקיבא". בשנת 1938 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה החופשית של בריסל, ואחר-כך נשלח על ידי הקהילה היהודית לבית המדרש לרבנים "École des Hautes Études Rabbiniques" בפריז שבצרפת. פעילותו בתנועת בני עקיבא הומרה בתקופה זו בפעילות במסגרת "הצופים היהודיים". 

עם פלישת גרמניה הנאצית לצרפת נמלט לאזור צרפת החופשית, היה פעיל במסגרת "הצופים היהודיים הצרפתיים" ונמנה עם ראשי ההכשרה באזור Taluyers של תנועת ההתנגדות הצרפתית. בתקופה זו יצא את גבולות המדינה, תחילה לספרד ולקובה ולאחר מכן היגר לארצות הברית. בשנת 1943 החל לעבוד במשרד ממשלתי ועסק בהסברה אנטי-נאצית, מאוחר יותר כאחראי על שידורי החדשות של ארצות הברית לצרפת, הולנד ובלגיה. במקביל, הוסמך לרבנות בישיבת רבנו יצחק אלחנן (1948) וסיים לימודי דוקטורט מאוניברסיטת קולומביה (1949) בנושא "תרגומי התנ"ך לאיטלקית בימי הביניים".

לאחר הקמת מדינת ישראל עלה עם רעייתו, רבקה, והתיישב בעין חרוד. בנית עסק בהוראה בבית הספר התיכון של הקיבוץ, עד הפילוג בתנועה הקיבוצית ומעבר המשפחה לירושלים. בשנת 1950 החל לעבוד כמורה במכון למדריכי חו"ל של הסוכנות היהודית ובשנת 1953 היה למפקח הארצי על הוראת השפה הצרפתית מטעם משרד החינוך והתרבות. בשנת 1959 הצטרף לסגל החוג לתרבות צרפת של האוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1965 עבר לייסוד חוג מקביל באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1967 מונה לדקאן הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב.

עבודתו האקדמית כללה את חקר השפה הצרפתית וחקר יהדות צרפת. בין פרסומיו המילון הצרפתי-עברי, ספר אודות רש"י וכתביו בצרפתית עתיקה, והוצאת סדרת "ספרי הפתרונות" שבהם ערך כתבי יד של פרשני מקרא מצרפת בימי הביניים.

בנית זכה בפרס ישראל לחקר לשונות היהודים (1999) ובתואר "איש השנה" של המכון הביוגרפי האמריקאי (2000). הוא נמנה עם האישים הבולטים במאה העשרים מטעם המרכז הביוגרפי הבינלאומי. קיבל את אות לגיון הכבוד של ממשלת צרפת על תרומתו להידוק קשרי התרבות בין המדינות.

נפטר בישראל בשנת 2007, בגיל 93.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.obi-il.org/piks/lelien_1.pdf קורות חייו] בעלון עמותת יוצאי בלגיה בישראל (עמ' 14 - 15)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לבלשנות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: שפה וספרות צרפתית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: צרפתית
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:צרפת: תרבות
קטגוריה:ישראלים ילידי בלגיה
קטגוריה:חוקרי יהדות צרפת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
צנון מצוי

צנון מצוי (שם מדעי: Raphanus raphanistrum) הוא צמח עשבוני חד-שנתי. מקורו ביבשת אסיה ובפרט במזרח התיכון. 
== מאפיינים ==
הצמח פלש ליבשות אחרות, בהן אמריקה ואוסטרליה ונחשב לעשב רע. הצנון המצוי נפוץ בבתות צפון ומרכז ישראל, שלא הופרעו בידי האדם, וכן ליד שטחים חקלאיים. פורח בין סוף דצמבר למאי.

הפרח אופייני למצליבים ומורכב מארבעה עלי כותרת, בצבעי לבן-קרם (ולעיתים גם צהוב) עם עורקים בולטים בצבע כהה. בתוך הפרח שישה אבקנים והוא גדל על גבי עוקצים ארוכים.

העלים גזורים ומסודרים כך שיש עלה אחד בכל מפרק. שפת העלה משוננת.

הפרי הוא דק וארוך המכיל 8-3 זרעים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:פרחים בצבע קרם בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:המזרח התיכון: צומח
אזורי סלובניה

סלובניה מחולקת ל-212 מועצות (občina) כאשר 12 מהם בעלי מעמד "מועצה עירונית". מספר המועצות גדל בהדרגה מ-62 שהיה במקור. השינוי האחרון בוצע בשנת 2011.

במספר מועצות בעלות אוכלוסייה משמעותית הונגרית או איטלקית קיימת שפה רשמית נוספת בנוסף לסלובנית.
300px
300px
לצורכי סטטיסטיקה המדינה מחולקת ל-12 אזורים סטטיסטיים:
{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| שם || העיר הגדולה|| שם בשפת המקור || אוכלוסייה נכון לשנת 2019 ||שטח|| מספר מוצעות
|-
| אזור פומורסקה||מורסקה סובוטה || Pomurska|| 114,287||1,338||27
|-
| אזור דראווה||מריבור || Podravska|| 324,104|| 2,169|| 41
|-
| אזור קורושקה||סלובני גרדץ|| Koroška|| 70,588||1,041 ||12
|-
| אזור סבינסקה||צליה || Savinjska|| 261,851||2,384 ||31
|-
| אזור זסבסקה||זגוריה וב סבי|| Zasavska|| 41,606||264|| 4
|-
| אזור ספודנהפוסבסקה||קרשקו || Posavska|| 70,067|| 885 || 6
|-
| אזור סלובניה דרום-מזרחית||דולנסקה|| Jugovzhodna Slovenija|| 144,032||1,684|| 21
|-
| אזור נוטרנסקו-קראשקה||פוסטוינה || Primorsko-notranjska|| 52,544|| 1,456 ||6
|-
| אזור סלובניה מרכזית||ליובליאנה || Osrednjeslovenska|| 564,527||3,546 ||25
|-
| אזור גורנסקה||קראן || Gorenjska|| 204,670||2,137 ||18
|-
| אזור גורישקה||נובה גוריצה || Goriška|| 117,616||2,325 ||13
|-
| אזור אובלנו-קראשקה||קופר || Obalno-kraška|| 115,016||1,044 ||8
|-
|}
==חלוקה היסטורית==
300px
מבחינה היסטורית סלובניה כוללת 4 דוכסויות של האימפריה האוסטרו-הונגרית: קרניולה, קרינתיה, שטיריה וליטורל.
* גורישקה - 1
* איסטריה הסלובנית - 1
* קרניולה עילית - 2a
* קרניולה פנימית - 2b
* קרניולה תחתית - 2c
* קרינתיה - 3
* שטיריה תחתית - 4
* פרקמוריה - 5

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.stat.si/obcine/en נתונים לפי אזורים סטטיסטיים]

קטגוריה:סלובניה: חלוקה מנהלית
צ'צ'פויאס

מבנים באתר הארכאולוגי של [[קואלאפ עיר בתרבות צ'צ'פויאס, מהמאה ה-6 לספירה]]
צ'צ'פויאס (תעתיק ללטינית: Chachapoyas) הקרויים גם אנשי הענן או "שוכני יער העננים" היו אנשי תרבות פרה-קולומביאנית שחיו בהרי האנדים בשטח פרו של ימינו. צ'צ'פויאס הוא הכינוי שהעניקו בני האינקה לאנשי הענן ולא ידוע כיום כיצד הם כינו את עצמם.

האינקה כבשו את תרבותם בתקופתם של טופא אינקה (Túpac Inca Yupanqui) ובנו ואינה קפאק, (Wayna Qhapaq) במאה ה-15, זמן קצר לפני הכיבוש הספרדי. ישנן תאוריות הגורסות שהישגיהם עלו על אלו של האינקה: הם הצטיינו בבניית ערים, דרכים, טראסות, השקיה ומטלורגיה. כאשר הגיעו הספרדים לדרום אמריקה היו הצ'צ'פויאס אחד מתוך מספר עמים שנשלטו על ידי האינקה, אם כי לא היו משולבים לחלוטין בתוך תרבות האינקה ושמרו על תרבותם.

מאחר שרוב המידע הקיים עליהם הגיע מהקונקיסטאדורים, לרוב, כידע שצברו אצל בני האינקה, אין מידע מבוסס על תרבותם. על פי התיאור היו הם הבהירים והגבוהים מבין העמים ששכנו באזור, נשותיהם נודעו ביופיין ועדינותן.

קיימות אגדות רבות על עושרם ואגדות על כך שהסתירו חלק מאוצרותיהם מפני הספרדים הכובשים.

הצ'צ'פויינים קברו את מתיהם יחד עם אוצרות שישמשו אותם בעולם הבא, חלק ניכר מהקברים נשדדו במהלך השנים, החל בספרדים שכבשו את המקום.

הארכאולוג ג'ין סבוי Douglas Eugene "Gene" Savoy על דמותו כנראה מבוססים סרטי אינדיאנה ג'ונס גילה עשרות שרידים של ערי אבנים עתיקות השייכים לתרבות הצ'צ'פויאס.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20090305025446/http://www.gilihaskin.com/Article.Asp?ArticleNum=266 מאמר מאת] גילי חסקין
*[https://web.archive.org/web/20090305033728/http://www.gilihaskin.com/Article.Asp?ArticleNum=351 מאמר נוסף מאת גילי חסקין]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרי האנדים
קטגוריה:אינדיאנים
קטגוריה:פרו: היסטוריה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: תרבויות ארכאולוגיות
אנטי-דויטשה

הפגנה ב[[פרנקפורט בשנת 2006]]
אנטי-דויטשה (בגרמנית: Antideutsche, "אנטי-גרמנים") היא תנועה פוליטית בגרמניה, שמקורה בשמאל הרדיקלי.

התנועה החלה להתגבש במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 בעקבות מחלוקות אידאולוגיות בתוך השמאל הרדיקלי בשאלת היחס לישראל ולארצות הברית. האנטי-דויטשה מתנגדים לגילוי מסוים של לאומיות גרמנית, שהתגבר בעיקר לאחר איחוד מחדש של גרמניה ב-1990. בניגוד לרוב רובו של השמאל הרדיקלי מביעים האנטי-דויטשה תמיכה במדיניותן של ממשלות ישראל, ארצות הברית ובריטניה, ומתנגדים לאנטי-ציונות, אנטי אמריקניזם, ולצורות מסוימות של אנטי-קפיטליזם ואנטי-אימפריאליזם. הם טוענים שההתנגדות למדינות הללו, והתמיכה באידאולוגיות הללו מצד רובו של השמאל הרדיקלי בגרמניה נובעת מעמדות אנטישמיות ואנטי-דמוקרטיות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:גרמניה: פוליטיקה
קטגוריה:אנטי-לאומיות
דלי

דלי מודרני סטנדרטי
דלי הוא כלי קיבול (דמוי קערה) בצורת גליל אנכי, שחלקו העליון פתוח וחלקו התחתון סגור ושטוח.
כיום, היקף בסיסו התחתון של הדלי המודרני קטן במעט מבסיסו העליון ולרוב מחוברת לדלי ידית אחיזה אשר מקלה על נשיאתו.

הדלי היה בשימוש עוד בתקופת העת העתיקה, ושימש בעיקר כאמצעי להעברת מים מנהרות, נחלים ובארות מים, לאזור ההתיישבות. בעבר, על מנת לייעל את תהליך העברת המים לאזור ההתיישבות על ידי נשיאת דלי אחד, בנו אסל - מוט ארוך, כאשר בכל אחד מקצהו מחובר דלי, כך שהאדם המשתמש באסל מסוגל להחזיק שני דליים בו זמנית. את מרכז מוט האסל, משעין האדם על עורפו, כאשר מרכז הכובד נמצא באמצע, וכך נוצר איזון המאפשר ללכת בנוחיות. <br />
מלבד מים, נעשה בעבר שימוש בדלי גם לשם העברת חול, סלעים ודגים.

==סוגים==
הדליים מתחלקים לשני סוגים עיקריים:
*דליים לתחום הביתי - רובם דליים קטנים העשויים מחומר פלסטיק גמיש. הם משמשים הן בבניית ארמונות חול בחופים ובארגזי חול והן בניקיון הבית (יחד עם היעה, המטאטא) וטיפוח הגינה. 
*דליים לתחום התעשייתי - רובם דליים גדולים ורחבים יותר. בעיקר מסוג מתכת קשיחה, העומדת בעומס רב. הדלי התעשייתי לוקח תפקיד חשוב בעבודות שונות כגון: כריית כורים, עבודות בנייה וחציבה. בנוסף, הוא משמש ככלי עבודה אצל הפועלים להעברת חומרי הגלם מהשטח (חומרים כמו: פחם, אבנים, חול, חצץ וכו').

==יחידת משקל==
לפני שהומצאה השיטה המטרית, שהיא כיום התקן המחייב במדע ומערכת יחידות המידה המקובלת ברוב העולם, היו לכל מקום מידות ומשקלות משלו.
על פי השיטה הרוסית היה ה"דלי" אחד מאמות המידה לנפח של חומר נוזל. דלי 1 = 12.3 ליטר של ימינו.
<gallery>
Bucket well.jpg|דלי מעץ
Sand bucket.jpg|דלי מפלסטיק בארגז חול
Janitor's bucket with mop.jpg|דלי לצורך ניקיון
Yoke china.jpg|אסל
</gallery>

==ראו גם==
* מזל דלי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי ניקוי
קטגוריה:כלי קיבול
קטגוריה:בנייה
קבוע אבוליוסקופ

קבוע אבוליוסקופ, K<sub>b</sub> הוא קבוע פיזיקלי המקשר בתרמודינמיקה בין המולליות לנקודת הרתיחה לפי הנוסחה: <math>\triangle T = K_b * m</math>.

בתהליך אבוליוסקופיה, על ידי קבוע ידוע ניתן לחשב את המסה המולרית.

==מספר קבועי אבוליוסקופ==
{| class="wikitable"
|+
!ממס
!<math>K_b [\frac{K\cdot kg}{mol}]</math>
|-
|מים
|0.512
|-
|אתנול
|1.07
|-
|אתר דיאתילי
|2.02
|-
|פחמן דו-גופרי
|2.34
|-
|בנזן
|2.53
|-
|ציקלוהקסאן
|2.79
|-
|חומצה אצטית
|3.08
|-
|כלורופורם
|3.63
|-
|פחמן חמש-כלורי
|5.03
|-
|קמפור
|5.95
|}

קטגוריה:כימיה
כדורגל בוויילס

הכדורגל בוויילס מנוהל על ידי התאחדות הכדורגל של ויילס (FAW), שהוקמה בשנת 1876. ההתאחדות מנהלת את הנבחרת הלאומית של ויילס ואת מבנה ליגות הכדורגל בוויילס. הכדורגל נחשב לספורט השני בגודלו בוויילס אחרי הרוגבי.

==קבוצות ותחרויות==
כיום מספר קטן של קבוצות ולשיות משחקות בליגות האנגליות, מביניהם קארדיף סיטי וסוונסי סיטי משחקות בצ'מפיונשיפ. קבוצות אחרות שמשחקות בליגות האנגליות הן וורקסהאם, ניוספורט קאונטי, מרת'ייר טיידפיל וקולוויין ביי. שש קבוצות אלה משחקות כולן בפירמידת ליגת הכדורגל האנגלית מאז הקמתן ודחו הצעה לעבור לליגה של ויילס כאשר זו נוסדה בשנת 1992 - אף על פי שקבוצות בנגור סיטי, בארי טאון, קארנרפון טאון, ניוטאון ורהייל הסכימו לעבור לפירמידת הליגה הוולשית.

מאז 1996, התאחדות הכדורגל של ויילס מרשה רק לקבוצות מהליגה הוולשית לקחת חלק בגביע הוולשי.

==יוקרה==
מערכת הליגות הוולשיות מדורגת על ידי אופ"א במקום ה-47 (מבין 52 החברות הנוכחיות), לצד חברתה לממלכה המאוחדת צפון אירלנד, וקרוב למדינות כאזרבייג'ן ומלטה. לפיכך, קבוצות המסיימות במקומות הגבוהים בליגת העל הוולשית מוכרחות להתחיל משלבים מוקדמים מאוד בתחרויות של אופ"א, כדוגמת גביע אופ"א.

המשחק פופולרי בכל רחבי ויילס, במיוחד בצפון ובקריות או בערים עם מועדונים המשחקים בליגות האנגליות או בליגת העל הוולשית. המשחק פופולרי ביותר במעמד העובדים בוויילס.

== משמעות הכדורגל לזהות הלאומית בוויילס ==
קארדיף סיטי, לדוגמה, נחשבת למועדון שיצר וקידם זהות לאומית ולשית בצורה משמעותית. על פי מחקר שנעשה בשנת 2000, המועדון שימש ככלי חשוב לביטוי ולהגברת הזהות הלאומית והתרבותית של הקהילה הוולשית בדרום ויילס.<ref name=":0"></ref>

זהות המועדון של קארדיף נפגעת מכך שהוא משחק בליגות האנגליות, מה שמונע ממנו להשתתף בתחרויות האירופיות באופן מלא עקב הגבלות של אופ"א. יש הטוענים שהדרך היחידה להשיג את הפוטנציאל המלא של המועדון היא על ידי העפלה לתחרויות אירופיות, אך ההחלטה להישאר במערכת הליגות האנגליות, שמעצבת את זהות המועדון ומעניקה לו במה, מגבילה את האפשרויות לביטוי זהות זו ברמה הבינלאומית.

== אלימות קהל הכדורגל בוויילס ==
בעקבות מחקר שבדק את טיבה והיקפה של אלימות קהל בכדורגל באנגליה ובוויילס, הנתונים הזמינים מראים כי אלימות קהל מתרחשת בכ-5% מהמשחקים, כאשר רק 0.011% מהצופים נעצרים בגין התנהגות קשורה לכדורגל. יותר ממחצית מהאירועים מתרחשים מחוץ לאצטדיון, וכמעט חצי מהם לאחר סיום המשחק. אחד מכל חמישה אירועים מערב אוהדים של קבוצות שלא שיחקו זו נגד זו באותו יום. תופעת אלימות הקהל בכדורגל אינה מאופיינת כאלימה במיוחד, ולרוב אינה מביאה לפציעות, אך כוללת הפרות סדר ציבוריות ולעיתים שימוש בחפצים כגרם נזק.<ref></ref>

== מערכת ההכשרה לכדורגלנים צעירים בוויילס ==
מאז שנת 1983, מערכת הכשרת הנוער (YTS) ולאחר מכן תוכנית הכשרת הנוער (YT) שהחלה לפעול ב-1990, שינתה את פני ההכשרה המקצועית לכדורגלנים בוויילס ובאנגליה. תוכניות אלו החליפו את המערכת הלא מסודרת שהייתה קיימת בעבר, בתוכנית מסודרת יותר שכללה הכשרה "ספציפית" ו"כללית". התכנית התבצעה תחת אגף חברת ההשכלה הנוספת וההכשרה המקצועית של כדורגלנים. השינויים במערכת הביאו לגידול במספר הכדורגלנים המקצועיים הרשומים ולשינוי בהתפלגות המתמחים בין הליגות, כאשר יותר מתמחים מאי פעם נרשמו במועדונים בליגות הנמוכות יותר.<ref></ref>

==ראו גם==

* כדורגל בממלכה המאוחדת
* כדורגל באנגליה
* כדורגל בצפון אירלנד

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
נעם שפנצר

נועם שפנצר (באנגלית Noam Shpancer, נולד ב-1959) הוא פרופסור לפסיכולוגיה בארצות הברית וסופר עברי.

==ביוגרפיה==
שפנצר נולד בקיבוץ נחשון ושירת בצה"ל בסיירת גולני. לאחר השירות הצבאי חזר לקיבוץ ועבד עם ילדים בגיל הגן. כתב טור קבוע בשבועון "על המשמר" עד שנת 1992. בשנת 1985 יצא לארצות-הברית כדי ללמוד שם פסיכולוגיה קלינית. את התואר הראשון קיבל באוניברסיטת יוסטון, את התואר השני והדוקטורט בתחום הפסיכולוגיה הקלינית קיבל באוניברסיטת פרדו (Purdue).

מתגורר בקולומבוס, אוהיו והוא פרופסור חבר ב-Otterbein University, כותב מאמרים מקצועיים בתחום עיסוקו בכתבי עת ידועים כמו ה-American Psychologist, משנת 2004 כותב בעיתונים יהודיים בארצות הברית כמו ה-The New Standard וזכה בפרס על מאמרי הפרשנות פרי עטו. כתב שני רומנים בעברית שראו אור בישראל. ספרו "הפסיכולוג הטוב" תורגם לאנגלית.

כתב את התסריט לסרט "סיפור אחר", יחד עם אבי נשר ובבימויו. עלילת הסרט, שהקרנתו החלה בשנת 2018, מזכירה את בתו של שפנצר שחזרה בתשובה.

== ספריו ==
* הלילה אצל יותם, הוצאת גוונים, 2005.
* הפסיכולוג הטוב, ידיעות ספרים, 2009. תרגום לאנגלית: The Good Psychologist, Henry Holt and Co. 2010
* מידת הרחמים, ידיעות ספרים, 2011.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20170506104344/http://www.otterbein.edu/public/About/Faculty/noam-shpancer Noam Shpancer, Ph.D.], Otterbein University 
* 
* 
* [https://www.psychologytoday.com/experts/noam-shpancer-phd Noam Shpancer Ph.D.], Psychology Today
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:נחשון (קיבוץ): אישים
קטגוריה:לוחמי סיירת גולני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרדו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
פירמידיון

פירמידיון משוחזר מול הפרמידה האדומה בדחשור
פירמידיון (Pyramidion. ברבים: פירמידֽיָה) היא אבן הקצה בפירמידות במצרים. 

בתקופת הממלכה הישנה, היה הפירמידיון עשוי מדיוריט, מגרניט או מאבן גיר, והיה מצופה בזהב או באלקטרום. לאחר מכן, בממלכה האמצעית, הם נעשו מגרניט בלבד, היו מצופים בזהב, והיו מוטבעים עליהם תוארי מלוכה וסמלים דתיים.

פירמידיה מעטים שרדו עד לתקופה המודרנית, בעיקר אלו העשויים גרניט שחור. האוסף הגדול ביותר המצוי כיום כולל ארבעה פירמידיה, ומוצג במוזיאון המצרי בקהיר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:מצרים: מבנים
קטגוריה:פירמידות
מנהג הים

מנהג הים היה מנהג נדיר אצל ימאים, שבו ניצולים מטביעת ספינה שלא הצליחו להגיע למקום יישוב, פנו לקניבליזם ולהטלת גורל ביניהם מי יאכל את מי, כדי להציל את שאר הקבוצה.

== דוגמאות היסטוריות ==
ב-20 בנובמבר 1820 בהפלגתה של ספינת דיג-הלווייתנים אסקס, ניגח לויתן את הספינה בזמן שהצוות ניסה לצוד חברים מלהקתו. הספינה שקעה כשהיא במרחק של כמעט 4,000 ק"מ מהחוף. עשרים ואחד אנשי הצוות נטשו לשלוש סירות הצלה, ובסופו של דבר הגיעו לאי הנטוש הנדרסון (כיום חלק מאיי פיטקרן הבריטים). משאבי האי הקיימים נוצלו במהרה ואנשי הצוות סבלו מרעב חמור, והחלו למות בזה אחר זה. הם הגרילו ביניהם מי יאכל, ואחר כך נעשתה הגרלה נוספת להחליט מי יהרוג את הקורבן. עד להצלתם באפריל, 1821, נאכלו שבעה מלחים על ידי חברי הקבוצה. סיפורה של הספינה היה בין מקורות ההשראה של הרמן מלוויל לסיפור מובי דיק.

מקרה נוסף התרחש בשנת 1884 והתפרסם לאחר מכן בעקבות משפט רצח שנערך באנגליה. ארבעה אנשי צוות ביאכטה בשם ה"מיניונט", נקלעו לסערה ונאלצו לנטוש את היאכטה לספינת הצלה במרחק של יותר מ-2,000 ק"מ מכף התקווה הטובה. הם ניזונו בעיקר מדגים שהצליחו לתפוס, וכעבור כמה שבועות החליטו שיש להטיל גורל לגבי מי יאכל, אולם בעקבות התעלפותו של אחד מהחברים הוחלט לבסוף שהוא יהיה הקורבן (החלטה לה היו שותפים שניים ומתנגד אחד). כעבור ארבעה ימים מהאירוע, אספה אותם אונייה גרמנית. שניים מאנשי הצוות נשפטו בעוון רצח ונמצאו אשמים, עונש המוות שלהם הומר בשישה חודשי מאסר.

==ראו גם==
*נשים וילדים תחילה

קטגוריה:ימאות
דאיגו

דאיגו (בהנגול: 대구광역시, בהנג'ה: 大邱廣域市) היא עיר מטרופוליטנית בדרום-מזרח קוריאה הדרומית. היא גובלת עם מחוזות צפון קיאנגסאנג ודרום קיאנגסאנג מצפון ומדרום בהתאמה ומרוחקת כ-240 ק"מ מדרום-מזרח לבירה סיאול. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-2.41 מיליון תושבים והיא העיר הרביעית בגודלה בקוריאה הדרומית, אחרי סיאול פוסאן ואינצ'ון.

בעיר ישנן חמש אוניברסיטאות, בהן "האוניברסיטה הלאומית קיאנגבוק" והאוניברסיטה הלאומית של קוריאה הדרומית. בעיר יש הרבה מפעלי טקסטיל, פלדה ומכונות.

באוגוסט 2003 אירחה העיר את האונירבסיאדה, ובאוגוסט 2011 היא אירחה את אליפות העולם באתלטיקה. היא אירחה גם מספר משחקים במונדיאל 2002.

האמנית קימסוג'ה היא ילידת העיר. היא ייצגה את קוריאה הדרומית בביאנלה של ונציה בשנת 2013.

== היסטוריה ==
בעיר נמצאו עדויות ארכאולוגיות רבות להתיישבות אנושית עוד מהאלף ה-1 לפנה"ס. החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 העיר נחשבת למרכז תחבורתי ומסחרי בקנה מידה ארצי. בתקופה זו החלה תסיסה לאומית רבה בעיר ובשנים שלאחר מכן חלו הפגנות למען עצמאות. במהלך מלחמת קוריאה התרחשו קרבות רבים בסביבת העיר.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קוריאה הדרומית: ערים
אטפומארוס

אטפומארוס (בלטינית: Atepomarus) הוא אל רפואה מהמיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ באזור מובייר שבגאליה (צרפת של ימינו).

עם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות רומית, זוהה אטפומארוס עם האל אפולו מהמיתולוגיה הרומית.

מקדש לאל היה ממוקם בסן-סבין שבבוגון. באתר התגלו פסלי סוסים שהועלו לו כמנחות.

מקור שם האל במילה הקלטית "אפו" שמשמעה "סוס". משמעות שמו - "רוכב הסוסים הגדול" או "בעל הסוס הגדול".

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Miranda Green, Dictionary of Celtic Myth and Legend, Thames and Hudson Ltd., London, 1997
* Miranda Green, Animals in Celtic Life and Myth, Routledge, 1997
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080321112543/http://www.celtnet.org.uk/gods_a/atepomarus.html אטפומארוס באתר celtnet]

קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלי בריאות
פדריקו קסטלוצ'יו

פדריקו קסטלוצ'יו (באנגלית: Federico Castelluccio, נולד ב-29 באפריל 1964) הוא שחקן איטלקי-אמריקאי אשר התפרסם בעיקר בזכות תפקידו כפוריו גיונטה בסדרת הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס".

== ביוגרפיה ==
קסטלוצ'יו נולד בנאפולי, איטליה. בשנת 1968 עברה משפחתו לפטרסון, ניו ג'רזי ושם הוא גדל. בנוסף להיותו שחקן קסטלוצ'יו הוא גם צייר מומחה. בשנת 1982, קיבל קסטלוצ'יו מלגה מלאה לבית הספר לאמנות חזותית בניו יורק שם קיבל תואר BFA (Bachelor of Fine Arts) בציור ובאמנות וירטואלית (media art).

קסטלוצ'יו החל את הקריירה שלו כשחקן בשנת 1986. הוא שיחק הן בסרטים (זולת "אש" (Fire), "יומנו של היטמן" (Diary of a Hitman) וכיוצא בזה) והן בטלוויזיה (לדוגמה בסדרה "NYPD Blue"), עם זאת התפרסם הוא בעיקר בזכות משחקו בדרמה הטלוויזיונית "הסופרנוס". סרט הבכורה שלו בפסטיבל סאנדנס, קיבלה 2 פרסים, האחת עבור ביום הדרמה הטוב ביותר, והשנייה על ההרכב המוזיקלי הטוב ביותר. 

בשנת 2006 שיחק בסרט הפשע "מדריך להכרת קדושיך" לצד רוברט דאוני ג'וניור, בסרט "הזמר" בכיכובם של ג'ניפר לופז ומארק אנתוני, ובסרט הטלוויזיה "שושלת הדרקון".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איטלקים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
Acta Diurna

Acta Diurna (אקטה דיאורנה; לטינית: "רשומות יומיות") היו הודעות יומיומיות רשמיות מטעם המשטר הרומי, מעין עיתון שהיה חקוק על אבן או על מתכת ונתלה במקומות ציבוריים כדוגמת הפורום ברומא.

ההודעות הראשונות פורסמו ברפובליקה הרומית בסביבות שנת 131 לפנה"ס, וכללו תוצאות של תהליכי משפט ופעולות הקשורות לחוק. מאוחר יותר הורחב תוכן ההודעות לעניינים שוליים וציבוריים יותר, כגון תאריכי לידה, פטירה ונישואין. בתום כמה ימים הורדו ההודעות ממקומן והוכנסו לארכיון.

לעיתים, כאשר היה צורך ליידע את מושלי הפרובינציות, פקידים העתיקו את ה-Acta ושלחו אותן למושלים. בתקופה מאוחרת יותר הקיסרים השתמשו בהודעות הללו ככלי להעברת צווי הסנאט או הקיסרות.

Acta נוספות נשאו תוכן צבאי ועירוני. Acta Senatus ("החלטות הסנאט") הוסתרו לרוב מעיני הציבור והוטלה עליהן צנזורה עד אשר החליט יוליוס קיסר בשנת 59 לפנה"ס (בתפקיד הקונסול) לפרסם אותן.

בסוף כל הודעה נכתב “Publicare et Propagare” ("לפרסם ולהפיץ"), כלומר, שהמידע הכתוב בהודעות ייוודע לכל אנשי רומא.

הוצאת ה-Acta פסקה לאחר שמושב הקיסרות עבר לקונסטנטינופול. כיום לא קיימים עותקים של ה-Acta במצב שלם.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20070701012839/http://www.1911encyclopedia.org/Acta_Diurna Acta Diurna] באנציקלופדיה בריטניקה (אנגלית)

קטגוריה:רומא העתיקה
קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית