OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קלאן

בסוציולוגיה, קלאן (תת-שבט) הוא קבוצת שארות של אנשים בעלי קרבה ביולוגית לאב ראשוני אחד, שחי לפני כמה וכמה דורות. פעמים רבות מורחב המושג "קלאן" וכולל גם משפחות קטנות, שנהפכו לבנות חסות של המשפחה הגדולה המקורית. בחברות רבות מקובל להינשא בתוך קבוצת הקלאן. לעיתים קרובות מתגלעות יריבויות בין קלאנים שונים הסמוכים זה לזה, ומתפתח מעגל דמים של איבה בין הקלאנים, שעלול להימשך שנים ארוכות.

עד לאמצע המאה העשרים, היה לקלאן תפקיד כלכלי משמעותי ביותר בחיים של כל פרט מפרטיה. הקלאן הקצתה לפרט את הקרקע שממנה הוציא את פרנסתו, התמודדה נגד חמולות אחרות על משאבים, וחברי הקלאן דאגו לפרנסתם ובריאותם של האחרים. במהלך המאה העשרים, עקב תהליכים של עיור ותיעוש, השתנה הרכב הקלאן, והשפעתו על חיי הפרט פחתה.

בשבטי בנטו שבדרום-מערב יבשת אפריקה, מקובל קלאן אֵאַנְדָה הנוהג לפי ייחוס מטריליניאלית אשר לפיה אדם יורש נכסים בעלי נחשבים לחפצי קודש, ובפרט מרעה ומקנה, לפי הייחוס האימהי שלו, למשל מדודיו מצד האם.
== בישראל ==
בקרב ערביי ארץ ישראל, בדומה לאזורים נוספים במזרח התיכון, המילה המקבילה ל"קלאן" בערבית היא "עשירה", אם כי לעיתים קרובות מתקיים שימוש בהקשר זה בעברית במילה "חמוּלה".<ref>הם היו פלחים: עיונים בהתפתחות החברתית של הכפר הערבי בישראל, הקיבוץ המאוחד, 1964 </ref><ref></ref> בקרב ערביי ישראל השתמר מבנה הקלאן גם בתחילת המאה ה-21, והפרטים נוטים להזדהות באמצעות ה"קלאן" שלהם. בהתאם, יש מספר יישובים ערביים ששימרו מבנה של קלאן, בפרט בקרב תת-המגזר הבדואי (ראו: הפזורה הבדואית בנגב) אך מבנה שכזה רווח עד ימינו גם בקרב שאר המגזר המוסלמי והערבי.

על פי מחקר שנעשה על ידי פרופ' אבי בן בסט וד"ר מומי דהן, ערביי ישראל ממשפחות מסוימות נוטים להצביע למועמד מהחמולה שלהם בבחירות לרשויות המקומיות. כמו כן, התגלה ששיעור ההצבעה הממוצע בכפרים ובערים הערביים הללו הגיע אף ל-90%, עקב החשיבות העזה שמייחסים התושבים הערבים לתמיכה במועמד של משפחתם.

==ראו גם==
* שבטי קייס וימן
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנתרופולוגיה
קטגוריה:שארות ומוצא
וולפמורגנתאלר

וולף-מורגנתאלר (בלועזית: Wulffmorgenthaler) היא רצועת ובקומיקס יומית, שנכתבת ומאוירת על ידי מיקָאֵל ווּלף ואנדֶרס מורגנתאלר הדנים. שמה של הרצועה הוא הֶלחֵם של שמות המשפחה של יוצריה.

רצועת הוולף-מורגנתאלר פורסמה לראשונה במגזין העיצוב המקוון [http://www.k10k.net/ k10k.net], לאחר זמן קצר החלה להתפרסם באתר עצמאי, בזכות הפופולריות הרבה והביקורות האוהדות. עד כה פורסמו אלפי רצועות יומיות.

ביוני 2012, שונה שם הקומיקס ל-Wumo.

== יוצרי הסדרה ==
מיקאל וולף (Mikael Wulff), נולד ב-1972, הוא קומיקאי וכותב דני. בנוסף לכתיבה הוא משתתף במופעי סטנד-אפ בסקנדינביה וכותב לתוכניות טלוויזיה. 

אנדרס מורגנתאלר (Anders Morgenthaler), נולד ב-1972, הוא מאייר, גרפיקאי ובמאי של סרטי אנימציה.

== סגנון והומור ==
לרצועה סגנון הומור ייחודי המתבטא בשבירת טבואים חוזרת ונשנית. בין הנושאים החוזרים בקומיקס הם האפיפיור, היטלר, מין ביזארי, התאבדות, ורצח.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ובקומיקס
פרדיננד נאימנה

פרדיננד נאימנה (נולד ב-15 ביולי 1950) הוא היסטוריון ופוליטיקאי רואנדי, שהורשע על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה בהסתה לרצח עם ובפשעים כנגד האנושות במהלך רצח העם ברואנדה.

בשנת 1974 סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה הלאומית של רואנדה בבוטרה. בשנת 1977 סיים תואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת לבל שבקנדה. בשנת 1984 סיים דוקטורט באוניברסיטת הסורבון בפריז.

נאימנה שירת בתפקידים בכירים באקדמיה, בשירות הציבורי ובממשל. היה דיקן פקולטה באוניברסיטה הלאומית של רואנדה ובשנת 1990 התמנה לראש סוכנות המידע ברואנדה, האחראית על שידורי הרדיו והטלוויזיה הציבוריים.

בשנת 1993 היה ממייסדי התחנה הפרטית "הרדיו החופשי של אלף הגבעות" (RTLM), שהשתלחה בצורה חריפה כנגד בני הטוטסי ברואנדה. באפריל 1994, לאחר שהופל מטוסו של נשיא רואנדה, ז'ובנל הביארימנה, עזרה תחנת הרדיו לתאם את הפעילות של המיליציות החמושות מבני ההוטו, בחסות הממשלה, שפתחו במסע של טבח המוני במיעוט הטוטסי. מכוון שברואנדה לא הייתה תשתית רחבה של שידורי טלוויזיה, והמיליציות לא החזיקו במכשירי קשר, שימשה התחנה ככלי מרכזי בארגון ובתכנון הטיהור האתני כנגד הטוטסי. השדרנים הקריאו הנחיות ומסרים מטעם השלטון, דברי הסתה, וקריאות מפורשות לפגוע בבני טוטסי, ובאינטקטואלים ואנשי מפתח מבני ההוטו שהתנגדו לטבח.

בשנת 2003 נשפט למאסר עולם על ידי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה, יחד עם עוד שני בכירים בתחנת הרדיו. טענתו שלא היה מעורב בשידורי RTLM במהלך רצח העם נדחתה. בשנת 2007, לאחר ערעור, הופחת עונשו ל-30 שנות מאסר.

שוחרר בשנת 2016.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים רואנדים
קטגוריה:מורשעים בדין
קטגוריה:מורשעים ברצח עם
קטגוריה:רואנדים שנולדו ב-1950
בית המדרש (קובצי מדרשים)

בית המדרש הוא שמם של קובצי מדרשים קטנים, ספרים חיצוניים ומאמרים קבליים בהם פורסמו למעלה ממאה מדרשים נדירים. הקבצים פורסמו בשני חלקים על ידי אהרן ילינק. תחילה יצאו לאור ארבעה "חדרים" (כרכים) ב-1853, בלייפציג ולאחר מכן, ב-1877 יצאו בווינה עוד שני "חדרים". 

ילינק, מייסדו של בית המדרש לרבנים בווינה, היה אספן כתבי יד עבריים וביניהם מדרשים קטנים רבים (רובם מדרשי אגדה). בהמרצת ובתמיכת מורו יום-טוב ליפמן צונץ, החל לערוך את כתבי היד, לחקור אותם ולבסס מהם גרסאות על סמך מספר מקורות כהכנה להוצאתם בדפוס. בין המדרשים שהדפיס ילינק היו טקסטים מספרות ההיכלות, שזו הייתה הופעתם הראשונה בדפוס ובמהדורה ביקורתית. בתחילה הוציא קונטרסים נפרדים והחל מ-1853 קיבץ את המדרשים ל"חדרים", כל "חדר" הכיל מספר מדרשים בעלי זיקה משותפת. הקובץ "בית המדרש" הכיל שישה "חדרים" ומבוא בגרמנית. בראש החיבור נכתב:

כמעין המשך למפעלו של ילינק, בשנת 1865 החל תלמידו וידידו, אייזיק הירש וייס, להוציא בווינה כתב עת באותו שם ובו מדרשים נוספים שהתקין ילינק לדפוס וכן "מאמרים שונים בענייני תורה וחכמה וספור קורות ישראל בזמן העבר וההווה." כתב עת זה יצא לאור בין השנים תרכ"ה (1865) – תרכ"ח (1868) וזכה לארבעה גיליונות בלבד.

הקבצים זכו להצלחה ונדפסו במספר מהדורות.
* מהדורה א – לפסיא (לייפציג): בהוצאת ניעס, 1853 (חדרים א–ד), וויען (וינה) בהוצאת ווינטער (חדרים ה–ו), תרל"ח (1877)
* מהדורה ב – במברגר את וואהרמאן, ירושלים, תרצ"ח
* מהדורה ג – ואהרמן, תשכ"ז (דפוס צילום של הוצאת תרי"ג–תרל"ח)

==לקריאה נוספת==
* עלי יסיף, לקט אגדות יהודיות מימי הביניים על סמך קובצי "בית המדרש", הוצאת האוניברסיטה העברית
* משה אידל, 'על אהרן ילינק והקבלה', פעמים 100 (תשס"ד), עמ' 15–22.

==קישורים חיצוניים==

* בית המדרש [http://www.hebrewbooks.org/30836 חדר ג'], [http://www.hebrewbooks.org/30842 חדר ד'], [http://www.hebrewbooks.org/30889 חדר ה'] ו[http://www.hebrewbooks.org/30913 חדר ו'] באתר HebrewBooks
* בית המדרש [https://digital.ub.uni-potsdam.de/periodical/titleinfo/363267 חדרים א–ב] חלק [https://digital.ub.uni-potsdam.de/periodical/titleinfo/364975 חדרים ג–ד] [https://digital.ub.uni-potsdam.de/periodical/titleinfo/364113 חדרים ה–ו] באתר אוניברסיטת פוטסדאם
* [http://folkmasa.org/bet/betmavo.htm 'בית המדרש'] במהדורה מקוונת באתר "מרכז סיפורי עם ופולקלור" של הד"ר יואל פרץ.
* 
* 

קטגוריה:כתבי עת של תנועת ההשכלה
קטגוריה:מדרשי אגדה
קטגוריה:ספרי מדרשים
קטגוריה:ספרי המאה ה-19
קטגוריה:ספרים המכילים ספרות חז"לית
שר-אל (זמר)

שר-אל הוא שם הבמה של ישראל פנחס (נולד ב-20 ביולי 1977 ברמלה), זמר מזרחי ישראלי.

אביו היה הפייטן מרקו פינחס, ששימש גם כנגן העוד של הזמר פריד אל-אטרש במצרים. בגיל 14 החל לנגן על תופים וכלי הקשה ובמהלך שירותו כלוחם במשמר הגבול שימש כנגן ליווי לזמרים.

בשנת 1999 החל לעבוד עם האמרגן אלי גואטה שארגן את הופעותיו הראשונות. בשנת 2001 הוציא אלבום בכורה "חתום בנשיקה". האלבום, ששיריו היו בסגנון טורקי, לא זכה להצלחה רבה. בשנת 2004 הוציא אלבום בסגנון קל וקצבי יותר הנקרא "חיוך של ניצחון", שזכה להצלחה רבה. האלבום כלל שיתוף פעולה עם הראפר הצל. לאחר מכן הוציא את האלבום "עניין של זמן".

מאז הוציא עוד מספר אלבומים שהאחרונים ביניהם הם "לילה לבן" ו"מקום אחר", בשנת 2008. בין להיטיו ביצוע עברי לשיר "אובססיון" של להקת אבנטורה, אותו ביצע עם הזמרת יסמין סוויסה, בשם "אתה חי בחלום".

שר-אל מוכר גם בקרב הציבור הרחב עקב החיקוי שעשה עליו מריאנו אידלמן בתוכנית הבידור ארץ נהדרת בתור הזמר "שיר-אל" שהיווה פארודיה עליו.

אחיו של שר-אל הוא הזמר אביב טל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
PubMed

PubMed הוא מאגר מידע ביבליוגרפי העוסק בתחומי מדעי החיים, מדעי הרפואה והמקצועות הפרא-רפואיים. המאגר מכיל רישום ביבליוגרפי של רובם הגדול של המאמרים המדעיים בתחומים אלו שפורסמו החל משנות החמישים של המאה העשרים ולעיתים גם מאמרים ישנים יותר, בכל השפות. PubMed היא חלק ממיזם NCBI של ממשלת ארצות הברית.

רשומת PubMed כוללת את שם המאמר, שמות הכותבים, תאריך הפרסום, שם כתב העת, הגיליון והעמוד, רשימה של הנושאים המופיעים בו (מבוסס על תזאורוס המכונה MeSH), וכן תקציר (למאמרים שפורסמו לאחר 1969). המאמרים עצמם אינם נמצאים במאגר, אך אם המאמר פורסם בכתב עת אלקטרוני המאגר יקשר למקור המקוון.

== PubMed Central ==
מאגר PubMed Central מכיל טקסטים מלאים של מאמרים מדעיים בנושא ביורפואה ומדעי החיים. המאגר מכיל, נכון לנובמבר 2016, כ-4,100,000 פריטים – ובכלל זה מאמרים, כתבות, מאמרי מערכת ומכתבים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* אתר [http://www.pubmedcentral.nih.gov/ PubMed Central]

קטגוריה:מאגרי מידע ביבליוגרפיים
קטגוריה:מקורות מידע ברפואה
קטגוריה:ביואינפורמטיקה
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
אליאס פיינגרש

אליאס פיינגרש (ברוסית: Элиас Файнгерш; נולד ב-1968) הוא נגן טרומבון יהודי-רוסי-שוודי.

נולד במוסקבה למשפחה יהודית בה שני ההורים היו מהנדסים. למד בילדותו לנגן בפסנתר ובגיל 14 עבר לנגן בטרומבון.
הוא החל ללמוד מוזיקה במוסקבה אולם הפסיק את לימודיו באמצע, ובשנת 1989 עזב את ברית המועצות לטובת שוודיה, שם מתגורר עד היום. הוא המשיך ללימודים בבית הספר מנהטן למוזיקה. לאחר הלימודים החל להופיע בפני קהל כסולן ולהלחין מוזיקה מקורית. 

פיינגרש הופיע מספר פעמים בישראל. הוא נשוי ואב לבן.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.makor1.co.il/makor/Article.faces;articleId=27898 פרשת טרומבון-חברון], ראיון בעיתון מקור ראשון לרגל הגעתו לארץ.
* [http://www.jpost.com/servlet/Satellite?cid=1198517322853&pagename=JPost%2FJPArticle%2FShowFull No orchestra man] ראיון בג'רוזלם פוסט

קטגוריה:מוזיקאים יהודים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:יהודים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1968
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1968
ליגת העל האוסטרלית בכדורסל

ליגת ה-NBL (National Basketball League) היא ליגת הכדורסל המקצוענית הבכירה של אוסטרליה, הכוללת גם קבוצה אחת מניו זילנד בעבר הייתה גם קבוצה מסינגפור. הליגה נוסדה בשנת 1978, במטרה לתת במה לטובי הכדורסלנים באוסטרליה. חלק ניכר משחקני נבחרת אוסטרליה ונבחרת ניו זילנד משחקים בליגה זו. אלופת הליגה הנוכחית (2024) היא טסמניה ג'קג'מפרס.

==מבנה הליגה==
משחק כדורסל ב[[סידני.]]
בדומה לליגת ה-NBA קבוצות הליגה הן קבועות ואין עליה וירידת ליגה. כמו כן, מונהגת בליגה תקרת שכר. חוקי הליגה מתירים שיתוף שלושה זרים בכל קבוצה, אשר בפועל רובם אמריקאים. בנוסף הליגה מתירה זר נוסף שנחשב כישרון צעיר בעבר שחקו על משבצת זו שחקנים כמו לאמלו בול ואר ג'יי המפטון. שחקנים אסיאתים מורשים לשחק בליגה כמקומיים, כדי להגדיל את האטרקטיביות של הליגה בשווקים המתעוררים של מזרח אסיה.

הליגה ידעה משברים גדולים ומספר הקבוצות בה גדל וקטן לסירוגין. כיום עומד מספר הקבוצות בליגה על עשר קבוצות.
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center
! קבוצה !! עיר !! הצטרפות לליגה !! מספר אליפויות || מספר סגנויות
|-
| אדלייד 36' || אדלייד || 1982 || 4 || 4
|-
| אילווארה הוקס || וולונגונג || 1979 || 1 || 3
|-
| בריזבן בולטס|| בריזבן|| 1979 || 3 || 3
|-
|טסמניה ג'ק ג'אמפרס
|הובארט
|2020
|0
|1
|-
| מלבורן יונייטד || מלבורן || 1984 || 6 || 5
|-
| ניו זילנד ברייקרס || אוקלנד (ניו זילנד) || 2003 || 4 || 2
|-
| סאות' איסט מלבורן פיניקס || מלבורן || 2019 || 0 || 0
|-
| סידני קינגס || סידני || 1988 || 5 || 3
|-
| פרת' ויילדקטס || פרת' || 1982 || 10 || 6
|-
| קיירנס טייפנס || קיירנס || 1999 || 0 || 2
|}

==שחקנים בולטים==
בין שחקני העבר הבולטים בליגה ניתן למנות את אנדרו גייז ומארק בראדקי האוסטרלים, ואת לירוי לוגינס האמריקאי. עוד שחקו בליגה סקוטי וילבקין, סי. ג'יי. ברוטון, ג'ו אינגלס, פאטי מילס, ג'יי. פי. טוקוטו, רימאס קורטינאיטיס, דונטה סמית', קירק פני ואחרים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.aussiehoopla.com/nbl-all-time-statistics/ סטטיסטיקות כל הזמנים של הליגה]

קטגוריה:ליגות כדורסל
קטגוריה:אוסטרליה: כדורסל
קטגוריה:ניו זילנד: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל באוסטרליה
קטגוריה:יחסי אוסטרליה – ניו זילנד
רביעיית קרונוס

רביעיית קרונוס, 2006

רביעיית קרונוס (אנגלית: Kronos Quartet) היא רביעיית מיתרים שהוקמה ב-1973, ונחשבת לאחת מהרביעיות המובילות בעולם במוזיקה מודרנית. במהלך השנים חבריה ביצעו והקליטו מאות יצירות של מלחינים מובילים, בעיקר מלחינים בני זמננו, בהן יצירות רבות כביצועי בכורה.

הרביעייה הוקמה על ידי הכנר דייוויד הרינגטון, ומשנת 1978 בסיסה ממוקם בסן פרנסיסקו. בין השנים 1978 ל-1999 הרכב הלהקה מנה את הכנרים דייוויד הרינגטון וג'ון שרבה, את נגן הויולה האנק דוט, ואת הצ'לן ג'ואן ג'אנרונאוד. בשנת 1999 החליפה ג'ניפר קולפ את ג'אנרונאוד, ובשנת 2005 החליף ג'פרי ציגלר את קולפ. בשנת 2013 קולפ הוחלפה על ידי סאני יאנג.

הרביעייה הקליטה אלבומים רבים של מלחינים מהזרם המינימליסטי, ביניהם קלינט מנסל, ארוו פרט, סטיב רייך ופיליפ גלאס. בשנת 1997 הקליטה הרביעייה יחד עם דייוויד קרקאואר את יצירתו של אוסבלדו גוליחוב "חלומות ותפילות של יצחק העיוור".

ב-1999 זכתה הרביעייה בפרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה.

בשנת 2003 הם שיתפו פעולה עם הטייגר ליליז בהוצאת אלבום חדש.

בשנת 2017, בפסטיבל בניו יורק הם ביצעו אופרה של יונתן ברגר.

רביעיית קרונוס ביקרה בישראל מספר פעמים.

== סגנון ==
הרביעייה ידועה במגוון הרחב של הסגנונות המוזיקליים אותם היא מבצעת, ביניהם מוזיקה מוקדמת, מוזיקה מודרנית, מוזיקה קלאסית, מוזיקה נסיונית, פסקולים (ביניהם של הסרט רקוויאם לחלום והמעיין), ג'אז וטנגו. כמו כן ביקשו חברי הרביעייה ממלחינים מרחבי העולם שישלבו מוטיבים אתניים ביצירותיהם.

מלבד מלחינים, הופיעה והקליטה הרביעייה עם אמני במה רבים ומפורסמים: דייוויד בואי, טום וייטס, ביורק, נלי פורטדו, פיית' נו מור, ניין אינץ' ניילז, אסטור פיאצולה, רביעיית הג'אז המודרני והמשורר אלן גינסברג.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.kronosquartet.org האתר הרשמי של הרביעייה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:הרכבים קאמריים אמריקאים
קרונוס
קטגוריה:זוכי פרס רולף שוק לאמנויות המוזיקה
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
הרמן גראסמן

הרמן גינתר גראסמן (בגרמנית: Hermann Günther Graßmann; 15 באפריל 1809 - 26 בספטמבר 1877) היה איש אשכולות גרמני. בתקופתו היה ידוע בעיקר בשל מחקריו בתחום הבלשנות, אך כיום הוא מוערך בשל מחקריו בתחום המתמטיקה. גראסמן עסק גם בפיזיקה, בהומניזם והיה גם מוציא לאור. בין היתר, הוא ידוע בשל פיתוח תורת הוקטורים והטנזורים. 
== חייו ==
גראסמן נולד וחי רוב חייו בעיר שטטין (כיום שצ'צ'ין שבפולין), אחד מ-12 ילדיו של יוסטוס גינתר גראסמן, כומר ומחנך שלימד מתמטיקה ופיזיקה בגימנסיה של שטטין (שבה למד גם בנו). האב היה בעצמו בוגר אוניברסיטת האלה ולימד גם בפיז'יצה. הוא חיבר מספר ספרי לימוד בתחום המתמטיקה לבתי ספר וב-1835 אף הקים אגודה פיזיקלית. פעילות זו של האב השפיעה על דרכו המדעית של הבן. עם זאת, הרמן גראסמן לא הפגין הצטיינות יתרה בצעירותו. הוא התקבל לאוניברסיטת ברלין ב-1827 ולמד שם תאולוגיה, בין היתר בהשפעת הפייטיזם על משפחתו. אחד ממרציו באותה תקופה היה פרידריך שליירמאכר. הוא לקח גם קורסים בלימודים קלאסיים, פילוסופיה וספרות. ככל הנראה, לא לקח קורסים מתחומי המתמטיקה והפיזיקה.

==ראו גם==
* משתני גרסמן
* יריעת גרסמן
* נוסחת גרסמן

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים גרמנים
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1809
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1877
התזמורת הפילהרמונית של באפלו

התזמורת הפילהרמונית של באפלו (באנגלית: Buffalo Philharmonic Orchestra) היא תזמורת אמריקאית שמקום מושבה הקבוע הוא באפלו שבמדינת ניו יורק. אתר ההופעות העיקרי שלה הוא "אולם קליינהאוס", ציון דרך לאומי היסטורי. עונת הקונצרטים הסדירה שלה כוללת קונצרט גאלה, תוכנית מוזיקה קלאסית של רפרטואר ליבה, קונצרטים של מוזיקה קלאסית קלה, קונצרטים חינוכיים לנוער וקונצרטים למשפחה. בחודשי הקיץ, התזמורת מופיעה בפארקים ובאתרים שונים תחת כיפת השמיים במערב מדינת ניו יורק במופעי מוזיקה קלאסית ומוזיקה קלה ובקטעי אופרה ובלט בארטפארק במפלי ניאגרה בלואיסטון, ניו יורק.

קאמרון ביירד, פרדריק סלה וסמיואל קאפן ייסדו את התזמורת בשנת 1934. שמותיהם של ביירד וסלה מתנוססים כיום של שני הבניינים, שבהם פועלת מחלקת המוזיקה באוניברסיטה בבאפלו, ובניין המנהלה הראשי של האוניברסיטה נקרא על שם קאפן. הפילהרמונית של באפלו הופיעה בעונת 1935-36 בניצוח המנהל המוזיקלי לאיוש שוק ובשנת 1940, עם פתיחת אולם קליינהאוס, עברה לנגן בו.

המנהלים המוזיקליים בעבר כוללים את ויליאם שטיינברג, יוזף קריפס, לוקס פוס, מייקל טילסון תומאס וסמיון ביצ'קוב. בתקופת כהונתו של פוס, נחשבה הפילהרמונית של באפאלו לראשונה בעולם בביצועי מוזיקה סימפונית מן המאה ה-20. בתפקיד המנהלת המוזיקלית הנוכחית מכהנת ג'ואן פאלטה, האישה הראשונה הנושאת במשרה זו. החוזה שלה תקף עד עונת 2011-12. רוברט פרנץ הוא מנצח הבית הנוכחי. התזמורת מנגנת גם תחת שרביטו של פול פרינגטון, המנצח עליה באירועים רבים במימון קהילתי בקליינהנס וברחבי ניו יורק המערבית. עוד מנצחים ידועי-שם ניצחו על התזמורת ובהם ליאונרד ברנשטיין, איגור סטרווינסקי, רייף וון ויליאמס, סר נוויל מרינר והנרי מנצ'יני. דוק סברינסן היה מנצח הבית של מופעי המוזיקה הקלה בשנות ה-90. ראוי לציון גם מנצח אחר של מופעי המוזיקה הקלה, מארווין האמליש, הנודע בעיקר בזכות המחזמר זוכה פרס פוליצר שלו, שורת המקהלה. 

התזמורת מרבה בהקלטות. בניצוחו של שטיינברג הקליטה התזמורת, לשבחי הביקורת, את הסימפוניה השביעית של דמיטרי שוסטקוביץ'. בניהולה של פאלטה מתמקדת תוכנית ההקלטות במוזיקה של מלחינים אמריקאים לחברת נאקסוס. בין המלחינים פרדריק קונברס, צ'ארלס טומלינסון גריפס ויצירות עכשוויות, כולל ההקלטה המסחרית הראשונה של Mr Tambourine Man מאת ג'ון קוריליאנו. את התזמורת אפשר לשמוע גם בפסקול סרטו של וודי אלן, "מנהטן".

== מנהלים מוזיקליים ==

* לאיוש שוק (1935-36)
* פרנקו אוטורי (1936-1945)
* ויליאם שטיינברג (1945-1952)
* אייזלר סלומון (1952-53, מנצח הבית)
* יוזף קריפס (1954-1963)
* לוקס פוס (1963-1971)
* מייקל טילסון תומאס (1971-1979)
* יוליוס רודל (1979-1985)
* סמיון ביצ'קוב (1985-1989)
* מקסימיאנו ואלדז (1989-1998)
* ג'ואן פאלטה (1999 - ממשיכה)

== קישורים חיצוניים ==
* 

<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20070625212645/http://www.sonybmgmasterworks.com/artists/buffalophilharmonic/ Discography at SonyBMG Masterworks]
* [http://www.music.buffalo.edu/bpo/BPO-ARCHIVE.HTML SUNY Buffalo link to Buffalo Philharmonic page, performing archive]
</div>

קטגוריה:תזמורות סימפוניות
קטגוריה:תזמורות אמריקאיות
קטגוריה:מדינת ניו יורק: תרבות
טומי סמית' (אצן)

סמית' (במרכז) וקרלוס ב[[הצדעת הכוח השחור, אולימפיאדת מקסיקו סיטי]]
טומי סמית (באנגלית: Tommie Smith; נולד ב-6 ביוני 1944), הוא אתלט ושחקן פוטבול אמריקאי בעבר. הוא אלוף אולימפי (מקסיקו סיטי 1968) ושיאן עולם בריצת 200 מטר. סמית' שהתפרסם בצעד המחאה שנקט על דוכן המנצחים אחרי שזכה במדליית זהב בריצת 200 מטר באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968).

== ביוגרפיה ==
סמית' נולד בקלארקסוויל שבצפון-מזרח טקסס. הוא למד סוציולוגיה באוניברסיטת סן חוזה בקליפורניה, וזכה באליפות המכללות של ארצות הברית ב-1967 בריצת 220 יארד. בסוף אוגוסט אותה שנה בתחרויות האתלטיקה של האוניברסיאדה שנערכו בטוקיו, יפן הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.7 שניות.

===אלוף אולימפי ושיאן עולם===
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה סמית' במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא עולם חדש של 19.83 שניות, לפני פיטר נורמן מאוסטרליה (20.06 שניות) וחברו לנבחרת ג'ון קרלוס (20.10 שניות). בטקס חלוקת המדליות התעוררה סערה, כאשר הוא וזוכה מדליית הארד, קרלוס הצדיעו את הצדעת הכוח השחור בזמן נגינת ההמנון האמריקני, כשהם לובשים כפפות וצעיפים שחורים ויחפים מנעליים. זוכה מדליית הכסף נורמן, הצטרף למחאתם כשענד תג של "הפרויקט האולימפי לזכויות אדם". סמית' הסביר כי הנפת ידו הימנית סימלה את כוחה של אמריקה השחורה, הנפת ידו השמאלית של קרלוס סימלה את אחדותה של אמריקה השחורה (אם כי מאוחר יותר התברר כי קרלוס שכח להביא את זוג הכפפות שלו, ולכן, לפי הצעתו של פיטר נורמן, חלקו בזוג של סמית'), הצעיף סימל את הגאווה השחורה, והיעדרן של נעליים סימל את עוניים של השחורים באמריקה.<ref></ref>

ראשי הוועד האולימפי הבינלאומי ראו במעשיהם של סמית' וקרלוס הבעת עמדה פוליטית שאין לה מקום במשחקים האולימפיים. נשיא הוועד, אוורי ברנדג', איים כי אם לא יסולקו השניים, תושעה מהמשחקים המשלחת האמריקנית כולה. בסופו של דבר, עזבו סמית' וקרלוס את הכפר האולימפי ושבו לארצם.

לאחר המשחקים הצטרף סמית' לסינסינטי בנגלס מה-AFL, ושיחק בה במשך עונה אחת. לאחר מכן היה למאמן אתלטיקה במכללת אוברלין באוהיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

* חיים איסרוביץ', "", nrg, 27.7.2008.
* [http://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=9108 פרק בפודקאסט ״מינהר הזמן״ בנושא ״המחאה השחורה של האיש הלבן״ בתאגיד השידור הישראלי ״כאן״]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתלטים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 200 מטרים (גברים)
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול: תופסים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:זוכי פרס ארתור אש
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שחקני סינסינטי בנגלס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
אגם תוניס

אגם תוניס
אגם תוניס (ערבית: البحيرة, אלבחירה, "האגם"; צרפתית: Lac de Tunis) הוא לגונה טבעית הנמצאת בין בירת תוניסיה, תוניס ומפרץ תוניס (שבים התיכון). שטח האגם הוא 37 קמ"ר, והוא רדוד מאוד (עומק ממוצע של מטר). האגם שימש בעבר כנמל טבעי וכנמל למטוסי ים של העיר תוניס. 

כבר הרומאים מתארים "ברכה" במקום, והיא קיימת לפחות מתקופת הגעתם של הפיניקים לאזור במהלך המאה ה-9 לפנה"ס. הרומאים בנו באגם תוניס סכר, על מנת לחבר בין שני חלקים חשובים להם - תוניס וקרתגו ובכך ליצור שליטה גם על השטחים שדרומית לאגם. ב-1888 החל הממשל הקולוניאלי הצרפתי בבניית תעלה וסכר מחודש. אורכה של התעלה הוא כ-10 ק"מ ורוחבה כ-45 מטר. הסכר חילק באופן מעשי את האגם לשניים: "האגם הצפוני" ו"האגם הדרומי". תוואי הסכר משמש כיום ככביש וחיבור רכבת מהירה (TGM) בין תוניס לנמל, לה גולט ולערי החוף של קרתגו, סידי בו-סעיד ולה מרסה. החלק הצפוני של האגם כולל גם את האי שיקלי, שבו עמד בעבר כוח ספרדי (מאז 1993 האי הוא שמורת טבע).

רמת המליחות של האגם גבוהה מזו של הים התיכון והוא מתחבר למפרץ תוניס בשתי דרכי מים, היוצרות "טומבולו" כפול: נחל המג'רדא וואדי מליאן. קיימת כוונה כיום לפתח את חלקו הדרומי של האגם לתיירות ומגורים<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוניסיה: גאוגרפיה
תוניס
ג'ואן פאלטה

ג'ואן פאלטה (באנגלית: JoAnn Falletta, נולדה ב-27 בפברואר 1954 בקווינס, ניו יורק) היא מנצחת תזמורת אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
פאלטה למדה ב-Mannes College למוזיקה ובבית הספר ג'וליארד בניו יורק. את הקריירה המוזיקלית שלה החלה כגיטריסטית ונגנית מנדולינה וירטואוזית, ובנעוריה הוזמנה לעיתים קרובות להופיע עם המטרופוליטן אופרה והפילהרמונית של ניו יורק כאשר יצירה בביצוען חייבה שימוש במנדולינה או בגיטרה קלאסית. היא נרשמה ללימודים בבית ספר מאנס למוזיקה כסטודנטית לגיטרה קלאסית, אבל בגיל 18 החלה לנצח על תזמורת הסטודנטים ומיד ידעה, כי זו הקריירה שהיא רוצה בה. הנהלת מאן הטילה ספק בסיכויי אישה להתמנות למנהלת מוזיקלית בתזמורת, אך נעתרה לבקשתה והרשתה לה להעביר את מוקד לימודיה מנגינה לניצוח. אחרי סיום לימודיה, המשיכה ללמוד בקווינס קולג' לתואר שני בניצוח תזמורות ובג'וליארד לתואר שני במוזיקה ולדוקטורט בניצוח תזמורות. פאלטה למדה ניצוח אצל יורגה מסטר ואחרים.

בין השנים 1991 - 2020 הייתה מנהלת מוזיקלית של התזמורת הסימפונית של וירג'יניה. כמו כן כיהנה כמנהלת מוזיקלית של תזמורת לונג ביץ' ושל תזמורת הנשים הפילהרמונית בסן פרנסיסקו. במאי 1998 התמנתה למנהלת מוזיקלית של התזמורת הפילהרמונית של באפלו, משרה שהחלה לכהן בה באופן רשמי בעונת 1999–2000. במהלך כהונתה בבאפלו הקליטה התזמורת לחברת נאקסוס וחזרה לקונצרטים בקרנגי הול. החוזה הנוכחי של פאלטה בבאפאלו הוא הממושך ביותר בתולדות התזמורת עד כה, עד עונת 2011–2012. בין השנים 2011 - 2014 הייתה מנהלת מוזיקלית של תזמורת אלסטר.

כיום היא יועצת אמנותית בתזמורת הסימפונית של הוואי.

בשנת 1986 נישאה ג'ואן פאלטה לרוברט אלמאני, אז קלרינתן וכיום מהנדס מערכות.

== פרסים ואותות הוקרה ==
* מענק לאומי לפרס הניצוח בתחרות סטוקובסקי לשנת 2002.
* פרס טוסקניני.
* פרס דיטסון.
* פרס ברונו ולטר לניצוח.
* עשרה אותות הוקרה מ-ASCAP על תכנון יצירתי של עונות קונצרטים.
* פרס ג'ון אדוארדס מטעם הליגה לתזמורות סימפוניות באמריקה.
* פרס גראמי לביצוע התזמורתי הטוב ביותר

== קישורים חיצוניים ==

* 

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.bpo.org/ Buffalo Philharmonic Orchestra]
* [https://web.archive.org/web/20120611100831/http://www.virginiasymphony.org/ Virginia Symphony Orchestra]
* [https://web.archive.org/web/20110716081156/http://www.lib.odu.edu/special/manuscripts/vasymphony.htm Old Dominion University page on Virginia Symphony Orchestra]
</div>

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מנצחות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1954
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
סמית'

סמית (באנגלית: Smith; מילולית: חָרָשׁ מתכת, לדוגמה: Blacksmith (נפח) או Goldsmith (צורף)) הוא שם משפחה הנפוץ במדינות דוברות אנגלית, ומקורו באנגליה. סמית' הוא שם משפחתם של כחצי מיליון בריטים וכ-3 מיליון אמריקנים, והוא שם המשפחה הנפוץ ביותר במדינות אלה. בשפות נוספות ישנם שמות משפחה שמשמעותם זהה, וחלקם נפוצים מאוד. לדוגמה:

* בגרמנית Schmidt, Schmid, Schmidl, Schmidtke, Smid () ו-Smidt;
* ביידיש שמידע ו-גולדשמידט;
* בערבית <BIG>حداد</BIG> (חדד);
* בלשון חז"ל: נפחא.
==פירושונים==

==ראו גם==

* האי סמית' 
* שמידט

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
קטגוריה:שמות משפחה אנגליים
פרס לנין לשלום

הצד האחורי של פרס לנין לשלום
הפרס הבינלאומי על שם לנין לחיזוק השלום בין העמים (ברוסית: «Международная Ленинская премия «За укрепление мира между народами) היה פרס על שם ולדמיר לנין בברית המועצות. הפרס הוענק על ידי חברי ועדה בינלאומית שמונתה על ידי ברית המועצות, לאישים בולטים, שנמצאו ראויים לקבלו כמקדמי שלום ואחווה בין מדינות ועמים. שלא כמו פרס נובל לשלום, הפרס ניתן בכל שנה למספר אנשים. הפרס הוענק בעיקר לקומוניסטים ותומכים בולטים של ברית המועצות שלא היו אזרחים סובייטים.

הפרס היה פרס חלופי לפרס נובל לשלום.

==כינון הפרס==
הפרס כונן על פי החלטת הסובייט העליון של ברית המועצות מיום 21 בדצמבר 1949, ונקרא תחילה על שמו של סטלין וזאת במסגרת טיפוח פולחן האישיות שלו. בשנת 1956, שונה שמו של הפרס מפרס סטלין לשלום לפרס לנין לשלום, בעקבות תהליך הדה-סטליניזציה בו החל ניקיטה חרושצ'וב. הזוכים בפרס כשעוד נקרא "פרס סטלין" התבקשו להחזיר את המדליות והתעודות, שהוחלפו במדליות ותעודות עם שמו החדש של הפרס. הענקת פרס לנין לשלום נמשכה עד שנת 1990, עת חדלה ברית המועצות מלהתקיים באופן רשמי.

==מקבלי הפרס==
בין מקבלי הפרס היו פרדריק ז'וליו-קירי (1951), פייטרו נני (1951) ג'ון דזמונד ברנל ובזרג עלוי (1953), לואי אראגון (1957), ארנולד צווייג (1958), ניקיטה חרושצ'וב (1959), ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז (1959), פידל קסטרו (1961), אחמד סקו טורה, נשיא גינאה (1961), מיכאיל סדוביאנו (1961), אוסקר נימאייר (1963), אחמד בן-בלה, ארונה אסף עלי (1964), לינוס פאולינג (1968–1969), חכמת אבו זיד (1970-71), כמאל ג'ונבלאט (1972), ז'אן מרטין סיסה, יאניס ריטסוס (1975), אורהו קקונן (1979), מחמוד דרוויש (1983) ודורותי קרופוט הודג'קין (1985-6).

==קישורים חיצוניים==

*
לנין לשלום
קטגוריה:ולדימיר איליץ' לנין
מאי שידיאק

מאי שידיאק (ערבית: مي شدياق; נולדה ב-20 ביולי 1964) היא עיתונאית ופוליטיקאית מרונית לבנונית.

שידיאק היא עיתונאית ומגישה בערוץ הטלוויזיה הלבנוני LBC מאז תחילת שידוריו בשנת 1985. 
ב-25 בספטמבר 2005 נעשה ניסיון להתנקש בחייה על ידי פצצה שהונחה במכוניתה כשהייתה בג'וניה. שידיאק נפצעה באורח קשה, רגלה השמאלית נקטעה מתחת לברך וידה השמאלית סבלה מפגיעות חמורות. ההתנקשות באה לאחר שורה של התנקשויות באנשי ציבור לבנונים אנטי-סורים, בכללם סמיר קסיר, ג'ורג' חאווי וג'בראן תווייני. היא הועברה לפריז לקבל טיפול רפואי וחזרה ללבנון ב-12 ביולי 2006. 

בשנת 2007 פרסמה ספר ביוגרפי, Le ciel m'attendra (בצרפתית: "השמיים יחכו לי"), בו היא מספרת על חייה ועל ניסיון ההתנקשות.

על עבודתה העיתונאית היא קיבלה פרסים רבים, בהם פרס אונסק"ו לעיתונות חופשית, ואת אות לגיון הכבוד הצרפתי מהנשיא ז'אק שיראק, שכינה אותה "סמל לחופש הדיבור בלבנון".

כיום שידיאק חברה במפגלת הכוחות הלבנוניים הנוצרית. ב-2018 מונתה לתפקיד השרה לענייני פיתוח מנהלי, ובאוקטובר 2019 פרשה עם שאר חברי מפלגתה מהקבינט הלבנוני על רקע המחאות נגד המצב הכלכלי במדינה.

ב-2019 עוררה סערה בעקבות דבריה כי חזבאללה הופך לארגון מכובד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:נוצריות מזרח תיכוניות
קטגוריה:נשים לבנוניות
קטגוריה:פוליטיקאיות לבנוניות
קטגוריה:פוליטיקאים נכים
קטגוריה:עיתונאיות לבנוניות
קטגוריה:ילידות 1964
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1964
שבעים הזקנים

שִׁבְעִים הַזְּקֵנִים הוא כינוי לשתי קבוצות, האחת של משה רבנו והשנייה של תלמידי יהושע בן נון. לא ברור מהם היחסים בין שתי הקבוצות, והאם הן מהוות המשך זו לזו. בנוסף לשתי קבוצות אלה, מופיעים במסורת היהודית מספרים קרובים מאוד של "זקנים": שבעים ושניים זקנים בעניין תרגום השבעים, וכן חברי הסנהדרין, שעל פי ההלכה מנו שבעים ואחד תלמידי חכמים.

== זקני משה ==

על זקנים אלה לא ידוע הרבה. בחטא המתאווים, משה טוען שאינו יכול לשאת את משא עם ישראל לבדו, ועל כן ה' מצווה אותו: .
ה' האציל מרוח הנבואה של משה על שבעים הזקנים והם התנבאו: , אם כי כנראה באופן זמני חד-פעמי.

מטרת שבעים איש אלה לסייע היית לסייע למשה בהנהגת עם ישראל.
על פי חז"ל, זקנים אלה למדו את התורה מפיהם של משה ואהרון, ואחר כך לימדו אותה לבני ישראל.

במדרש אספה מפורטים שמותיהם של שבעים הזקנים, בהם בצלאל בן אורי וחלק מנשיאי השבטים. לפי חז"ל, שבעים הזקנים הללו נבחרו מכל שבטי ישראל: כל שבט שלח שישה מועמדים, ומתוך 72 המועמדים נבחרו 70 בהגרלה: . זו דוגמה לתהליך הנקרא סורטיציה.

== זקני יהושע ==

הזקנים הללו מוזכרים בפסוק ובפסוק 
במשנה נאמר על הזקנים הללו: 

על פי המשנה, יהושע לאחר מותו מסר את התורה לאותם הזקנים, והם היוו חוליה בשרשרת מסירת התורה לדורות הבאים. מהראשונים שבהם היה עתניאל בן קנז ומהאחרונים שבהם היה עלי הכהן.

== זקני שיבת ציון ==

המלבי"ם, בפירושו לספר נחמיה, מנמק כי נחמיה בן חכליה הציב שבעים איש לסנהדרין גדולה ושמותיהם מוזכרים בתוך השמונים ושלשה שמות -ונחמיה בכללם ובראשם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים בספר במדבר
קטגוריה:בתי דין (יהדות)
ערים באימפריה הרומית

באימפריה הרומית שימשו יישובים עירונים כמרכז השלטון והתרבות.

תחילה של המדינה הרומאית היא כעיר-מדינה קטנה באיטליה שנוסדה במהלך המאה השמינית לפנה"ס, במהלך המאות הבאות השתלטה רומא תוך מלחמות רבות על כל איטליה ולאחר מכן אף על אגן הים התיכון. בכל עיר עליה השתלטה רומא היא יצרה משטר שהיה בעל רמת אוטונומיה פנימית מסוימת אולם כפוף בענייני חוץ לרצונה של רומא. כך היה הדבר גם עם הקולוניות שהוקמו על ידה.

כשהשתלטו הרומאים על עיר הם מסרו את השלטון בה לאוליגרכיה המקומית, והקימו מוסדות שדמו למוסדות העיר ברומא, כגון סנאט מקומי ומגיסטראטות.

דבר זה איפשר לרומא, בניגוד לערים היווניות והפיניקיות, לשמור על הדומיננטיות שלה כלפי הערים הכפופות לה והביא לכך שרומא הפכה לאחת הערים הגדולות ביותר בעולם ולמרכז שאליו נשאו עיניהם כל אנשי העולם הנושב. על אף זאת, עד סוף תקופת הרפובליקה ואף במידה מסוימת לאחר מכן נשארה רומא עיר שמאורגנת במתכונת של עיר-מדינה.

הערים באימפריה הרומית היו בעלות דרגות שונות של שלטון. עיר משועבדת הייתה חייבת לעלות מס לרומא ובשיכון צבא לחורף. עיר חופשית נחשבה כבעלת בריתו של העם הרומאי ולכן הייתה פטורה במידה רבה מן המיסים השונים והחובה לשכן צבא לחורף. מוניקיפיום היה יישוב עירוני שאורגן בצורה שלטונית רומאית, בעוד קולוניה הייתה עיר בעלת זכויות רומאיות. רבות מן הערים במזרח האימפריה המשיכו להתקיים במתכונת הפוליס שקדמה לתקופת שלטונה של רומא.

הערים בעולם הרומאי לא יכלו להתפשט מעבר למה שהיה העורף החקלאי שלהן מסוגל להכיל. המקרים יוצאי הדופן היחידים לכך הם הערים רומא, אלכסנדריה, אנטיוכיה וקונסטנטינופול, תודות למדיניות השלטונית שייבאה מזון לרווחת תושבי העיר.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://books.google.com/books?id=19jIq-yWygwC&printsec=frontcover&source=gbs_summary_r#PPA138,M1 החוקה של העיר סלפנסה]

קטגוריה:האימפריה הרומית
מאדאם סי ג'יי ווקר

מאדאם סי ג'יי ווקר (באנגלית: Madam C. J. Walker; 23 בדצמבר 1867 – 25 במאי 1919) הייתה אשת עסקים ופילנתרופית אפרו-אמריקאית.

==ביוגרפיה==
שרה ברידלאב (Sarah Breedlove), נולדה בסמוך לכפר דלתא, לואיזיאנה לזוג עבדים משוחררים. היו לה אחות וארבעה אחים. היא הייתה הראשונה במשפחה שנולדה אחרי הצהרת האמנציפציה. היא התייתמה מהוריה כאשר הייתה בת שבע. 
בגיל 10, עברה לויקסבורג, מיסיסיפי להתגורר אצל אחותה ובעלה, ג'סי פאוול. כילדה, עבדה כמשרתת. היא למדה בחינוך הפורמלי שלושה חודשים בלבד, בימי ראשון בכנסייה.
ב-1882, בגיל 14 נישאה למוזס מק'וילאימס כדי לברוח מהתעללות של גיסה ג'סי פאוול. בגיל 16, ילדה את בתה לילה. ב-1887, נפטר מוזס. 
בשנת 1894, נישאה בשנית לג'ון דייוויס ועזבה אותו ב-1903. ב-1906, נישאה לצ'ארלס ג'וזף ווקר. הזוג התגרש ב-1912. צ'ארלס נפטר ב-1926.

===קריירה===
ב-1888, עברה עם בתה לסנט לואיס, שם התגוררו שלושה מאחיה. היא מצאה עבודה בתור כובסת ובקטיף כותנה עבור פחות מדולר וחצי ליום. 
היא התגוררה בקהילה שבה התפתח סגנון המוזיקה רגטיים והייתה שרה במקהלה של הכנסייה.
שרה החלה לסבול מקשקשת ואיבוד שיער שנגרמו מקשיי החיים, תנאי היגיינה ירודים ואוכל לא מזין (תופעה רווחת בתקופה זו). 
היא ניסתה רבות למצוא פתרון לבעיה. תחילה, שרה למדה מאחיה שהיו ספרים. לאחר מכן, עבדה עם אנני מאלון היזמית המצליחה ששיווקה למענה קרם מצמיח שיער ודברי קוסמטיקה שונים. בזמן שעבדה עבורה, ניסתה שרה לפתח בעצמה קו מוצרים. ביולי 1907, היא עברה עם בתה לדנבר, קולורדו והמשיכה למכור את מוצריה של מאלון.
מאלון האשימה את שרה בגניבת הנוסחה למוצרים ובכך נפרדו דרכיהן. שרה המשיכה בניסיונות בעצמה וגילתה ששילוב של גופרית ווזלין מצמיח שיער. 
ב-1906, לאחר נישואיה לצ'ארלס ווקר היא הציגה עצמה כמאדאם סי ג'יי ווקר וכך גם מיתגה את מוצריה. היא פתחה עסק עצמאי לייצור דברי קוסמטיקה וטיפוח שיער. תחילה, היא מכרה את מוצריה מדלת לדלת ולימדה נשים שחורות כיצד לסדר את שיערן. לאחר מכן, בתה החלה לשמש כאחראית על ההזמנות.
ב-1908, עברה המשפחה לפיטסבורג, פנסילבניה ופתחו סלון יופי והקימו את מכללה ללימודי עיצוב שיער. ב-1910, עברה המשפחה לאינדיאנפוליס ושם הקימו את עסקיהם מחדש.

בשיא הקריירה, בין השנים 1911–1919, העסיקה ווקר מאות נשים לעבודת השיווק והייצור, וכן קיימה כנסים והקימה בית ספר ללימוד והעשרת ידע לסוכנות שלה. הסוכנות שלה הרוויחו הרבה מעל המקובל באותה תקופה בשוק.
היא הפכה לפילנתרופית גדולה ופעלה לקידומן של נשים אפרו אמריקאיות. היא סייעה בגיוס כספים להקמה של סניף ימק"א באינדיאנפוליס ותרמה כספים רבים למען הקהילה האפרו-אמריקאית.

ב-25 במאי 1919, נפטרה מאי-ספיקת כליות ויתר לחץ דם. באותה עת, הונה הוערך בין חצי מיליון למיליון דולר.
מאדאם ווקר נוסעת במכונית
ספר השיאים של גינס הגדיר אותה כאישה הראשונה בעולם שהפכה למיליונרית.<ref></ref>

מיני סדרה בהשראת חייה בשם "בזכות עצמה" החלה להיות משודרת בנטפליקס ב-2020.

==קישורים חיצוניים==

*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אפרו-אמריקאים
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לנשים
קטגוריה:נדבניות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1867
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1867
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1919
קבלת דבר במרמה

קבלת דבר במרמה היא עבירה שבה עוסק סעיף 415 לחוק העונשין הישראלי.

"דבר" מוגדר בחוק כ"מקרקעין, מיטלטלין, זכות וטובת הנאה". "מרמה" מוגדרת בחוק כ"טענת עובדה בעניין שבעבר, בהווה או בעתיד, הנטענת בכתב, בעל פה או בהתנהגות, ואשר הטוען אותה יודע שאינה אמת או שאינו מאמין שהיא אמת". העונש על קבלת דבר במרמה הוא שלוש שנות מאסר, והעונש על קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות הוא חמש שנות מאסר<ref></ref>. בהתאם לכך, קבלת דבר במרמה היא עבירה מסוג עוון, וקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות היא עבירה מסוג פשע.

==פרשנות נוספת==
באפריל 2014, בהכרעת הדין בתיק הרבנים, השופט אמנון כהן קיבל את הפרשנות הנוספת לקבלת דבר במרמה, פרשנות שהציעה פרקליטות המדינה. כהן הרשיע את רוב העומדים לדין בקבלת דבר במרמה למרות שהם עצמם לא קיבלו דבר. לדבריו, קבלת ה"דבר" במרמה מתייחסת לגופי הביטחון שהעניקו לתלמידים תוספות שכר, על פי התעודות שקיבלו מהרבנות. חלק מהנאשמים הואשמו בקבלת דבר במרמה, בגלל שקיבלו מהרבנות תעודה של "השכלה תורנית גבוהה" על סמך מסמכים לא מדויקים שהציגו<ref></ref>. למרות שתעודות אלו לא היו עבור הנאשם או בני משפחתו, אלא בשביל אנשי כוחות הביטחון.

== ראו גם ==
* גנבת דעת
* שקר
* הונאה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.yedid.co.il/%D7%A4%D7%9C%D7%99%D7%9C%D7%99_%D7%A7%D7%91%D7%9C%D7%AA_%D7%93%D7%91%D7%A8_%D7%91%D7%9E%D7%A8%D7%9E%D7%94/ אתר ידיד - משפט פלילי בישראל - קבלת דבר במרמה]
==הערות שוליים==

קטגוריה:פשעים
קטגוריה:פשעים כלכליים
מועדון פינת הרחוב

מועדון פינת הרחוב (בפורטוגזית: Clube da Esquina, בתעתיק עברי: קלובּי דָה אֶסקִינָה) היה קולקטיב מוזיקאים ברזילאי, שמקורו במדינת מינאס ז'ראיס. זהו גם שמו של אלבומם הכפול משנת 1972. בגרסה האמריקאית של האלבום, הוא נמכר תחת שמם של מילטון נסימנטו ולו בורז'ס.

"מועדון פינת הרחוב" משלב סגנונות פרוגרסיב רוק, בוסה נובה וג'אז, יחד עם השפעות של מוזיקת קאונטרי ברזילאית ומוזיקה קלאסית. גם הפלאטרס והביטלס השפיעו מאוד על יצירות "מועדון פינת הרחוב".

יחד עם טרופיקליה, נחשב "מועדון פינת הרחוב" לתנועה המוזיקלית הברזילאית אשר תהודתה בעולם בעידן פוסט הבוסה-נובה היא הרבה ביותר (החל בשנות השישים המאוחרות וכלה בשנות השבעים המוקדמות).

== קורות מועדון פינת הרחוב ==

ב-1963 עזב מילטון נסימנטו את טרס פונטס (Três Pontas), עיר השוכנת בפנים הארץ במדינת מינאס ז'ראיס, והגיע לבלו הוריזונטה, במטרה ללמוד ולחפש עבודה. הוא התגורר בבניין לוי, בו גרה לא מכבר משפחת האחים בורז'ס. באחד הימים, לאחר שצפו נסימנטו ומרסיו בורז'ס יחדיו שלוש פעמים ברצף בסרט ז'יל וג'ים של פרנסואה טריפו, החלו שניהם לחבר שירים (מילטון כבר ניגן באותה התקופה במספר בארים בבלו הוריזונטה). מרסיו חיבר את המילים ומילטון את הלחן. החל מאז, חלקו של מרסיו בכתיבת המילים היה המשמעותי ביותר בדברי ימי "מועדון פינת הרחוב" ובשלב מאוחר יותר שיתף בכך פעולה בעיקר עם פרננדו בראנט. לאחר צאת האלבום הראשון, "מועדון פינת הרחוב" (Clube da Esquina), משנת 1972, יצא ב-1978 תחת אותו השם האלבום "מועדון פינת הרחוב 2", אשר כלל גם שירים של אמנים אשר לא היוו חלק ממועדון פינת הרחוב (לדוגמה, שיקו בוארקי).
== בין המוזיקאים והלהקות אשר היוו חלק ממועדון פינת הרחוב ==

*מילטון נסימנטו
*להקת "14 ביז" (על שם המטוס שהמציא חלוץ התעופה הברזילאי אלברטו סנטוס דימון)
*טוניניו הורטה
*טוויניו מואורה
*לו בורז'ס
*בטו גדיז
*ואגנר טיזו
*פרננדו בראנט (מילים)
*נלסון אנז'לו
*מרסיו בורז'ס (מילים)
*פלאוויו ונטוריני
== קישורים חיצוניים (בפורטוגזית) ==

*[https://web.archive.org/web/20081010221709/http://www.museudapessoa.net/clube/ מוזיאון מועדון פינת הרחוב במוזיאון האדם הפשוט]
*[http://milton-nascimento.letras.terra.com.br/letras/47416 מילים של Clube da esquina]
*[http://pedro-rossi-clube-da-esquina.blogspot.com בלוג המוקדש למועדון פינת הרחוב]
*[http://www.museuclubedaesquina.org.br המוזיאון הווירטואלי של "מועדון פינת הרחוב"]
*[https://web.archive.org/web/20071008042604/http://www.luizamerico.com.br/news/index.php?sec=ext&act=read&id=MZnc04e1b2222 היסטוריה של מועדון פינת הרחוב]
== ראו גם ==

*מוזיקה פופולרית ברזילאית (MPB)
*רוק ברזילאי
*טרופיקליה

קטגוריה:מוזיקה ברזילאית
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מוזיקת עולם
קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:מינאס ז'ראיס
תורת משה

תורת משה, הוצאת [[צ'רנוביץ ה'תרי"ז]]תורת משה המוכר יותר כ"האלשיך" הוא ספרו החשוב והמוכר ביותר של רבי משה אלשיך (האלשיך הקדוש) המציג את תורתו וביאוריו על חמשת חומשי התורה. מחמת ארכו הרב, נדפס הספר כסדרה בת חמישה כרכים. באורח נדיר, אף שהאלשיך היה קודם לחסידות בכמאתיים שנה, זהו ספר שרבים מחשובי תנועת החסידות מרבים לצטטו, בהם תולדות יעקב יוסף, החוזה מלובלין, קדושת לוי, המגיד מקוזניץ ועוד.

את הספר החל לסדר רבי משה בשנת ה'שנ"ב, ושנה לאחר מכן יצא החלק הראשון על ספר בראשית, בבית דפוסה של דונה ריינה אלמנת דון יוסף נשיא, סמוך לקושטא. הספר הוגה על ידי רבי יצחק גרשון תלמיד האלשיך. בה'ש"ס נדפס הספר שנית בויניציאה, במהדורה מתוקנת מטעויות הדפוס הראשון. בשנה הבאה הופיעה מהדורה שלישית באותה עיר, עם הקדמת רבי ברוך קלמיאני.

האר"י אמר על דרשות האלשיך כי כיוון לאמת, והפליא רבות בשבחם. גם החיד"א התבטא עליו בעקבות הספר "המפרש הגדול שבאחרונים", "פירוש מתוק ואמיתי" ועוד. אגדות על כך שהאר"י יצא לשמוע את הדרשות עם כל פמלייתו נשמעו מפי רבי חיים אלעזר שפירא.

בה'תק"ז יצא לאור באמסטרדם הספר "קיצור אלשיך" המתמצת את תוכן הספר לכרך אחד, בעריכת רבי יוסף הדיין מלובלין.

בשנת התשנ״ב יצא לאור ע״י הרב שמעון גבאי זצ״ל מרבני נתניה שעל שמו קרא את מוסדות ״תפארת למשה״.

== לקריאה נוספת ==

* תורת משה, הוצאת לב שמח ה'תש"ן. הקדמה מאת בצלאל לנדוי.
קטגוריה:פירושי התנ"ך
קטגוריה:ספרי חידושים על התורה
קטגוריה:ספרי 1591
פפירוס 46

מקטע מתוך פפירוס 46 הכולל מקטע מ[[האיגרת השנייה אל הקורינתים (–).]]
פפירוס 46 (המסומן <math>\mathfrak{P}</math><sup>46</sup>) הוא ככל הנראה מקטע מהברית החדשה הקדום ביותר ששרד עד ימינו. מגילת פפירוס זו נכתבה ככל הנראה בין השנים 175–225 והייתה חלק מפפירוסי צ'סטר ביטי. התיארוך מראה כי יש סבירות גבוהה שהפפירוס נכתב בסביבות השנה 200.

==תוכן הפפירוס==
פפירוס 
<math>\mathfrak{P}</math><sup>46</sup> מכיל את מרבית איגרות פאולוס. חלק מהעמודים מצויים בספריית צ'סטר ביטי וחלק בספריית אוניברסיטת מישיגן:

{| class="wikitable" style="font-size: 95%"
! עמוד
! תוכן
! מיקום
|-
| 1-7
| –
| חסר
|-
| 8
| –
| צ'סטר ביטי
|-
| 9-10
| –
| חסר
|-
| 11-15
| –
| צ'סטר ביטי
|-
| 16-17
| –
| אוניברסיטת מישיגן
|-
| 18 (מקטע)
| –
| צ'סטר ביטי
|-
| 19-28
| –
| אוניברסיטת מישיגן
|-
| 29
| –
| צ'סטר ביטי
|-
| 30
| 
| אוניברסיטת מישיגן
|-
| 31-39
| –
| צ'סטר ביטי
|-
| 40
| –
| אוניברסיטת מישיגן
|-
| 41-69
| –
| צ'סטר ביטי
|-
| 70-85-
| עד סוף האיגרת, אפסיים, –
| אוניברסיטת מישיגן
|-
| 86-94
| עד סוף האיגרת, פיליפיים, קולוסים, –
| צ'סטר ביטי
|-
| 95-96
| –
| חסר
|-
| 97 (מקטע)
| , 23–28
| צ'סטר ביטי
|-
| 98-104
| תוכן לא ידוע (ראו בהמשך)
| חסר
|}

===גודל העמוד===
עמוד הטקסט הוא בגודל של 28 על 16 ס"מ. העמוד מכיל עמודה אחת של כיתוב בה בין 26 ל-32 שורות. השורות בתחתית כל עמוד נפגעו או חסרות.

===תוכן שאבד===
שבעת העמודים הראשונים של הפפירוס שאבדו הכילו בלא ספק את ראשית האיגרת אל הרומאים. תוכן שבעת העמודים שאבדו מסוף הפפירוס אינו ידוע - ייתכן שמדובר באיגרת השנייה אל התסלוניקים או באיגרת על פילימון אולם אין די מקום להכיל את איגרות הרועים (האיגרת הראשונה אל טימותיוס, האיגרת השנייה אל טימותיוס והאיגרת אל טיטוס). 

===סימנים לקריאה===
בפפירוס נמצאו סימוני נקודות - סימונים אלה לא מהוות חלק מהטקסט המקורי (שכן הם חלשים יותר) ולכן ככל הנראה בסימון מאוחר שנועד להקל על הקריאה בציבור של הטקסט.

== גילוי הפפירוס ==
ככל הנראה מדובר בפפירוס שנשמר במנזר במצרים. הפפירוס התגלה בקהיר על ידי סוחר עתיקות, חולק למספר מקטעים ונמכר. עשרה עמודים נרכשו על ידי סר אלפרד צ'סטר ביטי בשנת 1930 ושישה על ידי אוניברסיטת מישיגן בשנת 1931. האוניברסיטה רכשה 24 עמודים נוספים בשנת 1933 וצ'סטר ביטי רכש 46 עמודים נוספים בשנת 1935.

== קישורים חיצוניים==
 
* [http://www.skypoint.com/~waltzmn/ManuscriptsPapyri.html#P46 רוברט ב. ווטז, מידע על פפירוסים של הברית החדשה] 
* [https://web.archive.org/web/20081202140539/http://www.lib.umich.edu/pap/k12/reading/Paul אתר אוניברסיטת מישיגן - מידע על הפפירוס ותוכנו]
* [https://web.archive.org/web/20110714131755/http://chrles.multiply.com/photos/album/82/Bible_Papyrus_p46 תצלומים של הפפירוס] 

פפירוס 046
קטגוריה:כתבי יד
קטגוריה:פפירוסים
קטגוריה:אוניברסיטת מישיגן
האיגרת אל האפסים

פפירוס 49, המתוארך למאה השלישית, ובו קטעים מהפרק הרביעי באיגרת אל האפסים.
האיגרת אל האַפֶסִים היא אחת מהאיגרות שנכתבו על ידי השליח פאולוס. האיגרת מהווה חלק מהברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות. האיגרת נכתבה אל תושבי אפסוס שבאנטוליה. 

התאולוג ויליאם בארקלי מתאר איגרת זו כ"מלכת האיגרות". 

על פי המסורת הנוצרית נכתבה האיגרת על ידי פאולוס (שאול התרסי) בעת שהיה כלוא ברומא (בשנת 62 לספירה). האיגרת נכתבה בזמן בו נכתבה האיגרת אל הקולוסים (הדומה לה) והאיגרת אל פילמון.

חוקרים חולקים על זהות כותב האיגרת, ויש הסבורים כי נכתבה בתקופה מאוחרת יותר.

==מטרת כתיבת האיגרת==
איגרת זו (בשונה מאיגרות אחרות) לא נכתבה על מנת להוכיח כנסייה מסוימת או קבוצה מסוימת, אלא נועדה להביע את עמדת המחבר בדבר הדוקטרינה של פאולוס. האיגרת אל הרומיים דנה ב"ישועת" המאמינים - ואילו איגרת זו ממשיכה אותה ודנה בתוצאות אותה ישועה.
תמה מרכזית נוספת באיגרת היא אחדות הקהילה הנוצרית - ובעיקר זהות מעמדית בין יהודים המאמינים בנצרות ובין גויים שקיבלו על עצמם את הנצרות.

==תוכן==
* פתיחה (א' 1 - 2)
* הברכה הבאה מן הבשורה (א' 3 - ב' 10). 
* תיאור השינוי הרוחני במעמד הגויים כתוצאה מקבלת הנצרות (ב' 11 - ג' 21). בפרק זה מציין פאולוס כי הוא השליח אל הגויים. 
* אחדות הקהילה הנוצרית בקרב המאמינים (ד' 1 - 16).
* הנחיות לחייהם של בני הקהילה (ד' 17 - ו' 10).
* הרווחה הרוחנית הצפויה למאמינים (ו' 11 -24).

==נמעני האיגרת==
בפסוק הראשון של האיגרת מצוין כי היא נכתבה על ידי פאולוס אל המאמינים באפסוס - ומכאן שמה של האיגרת.
יחד עם זאת, טקסטים קדומים של איגרת זו אינם כוללים את המילים "אל הקהילה הקדושה באפסוס" ובמקומם מופיע "אל הקהילה הקדושה". מלבד אזכור זה אין אזכור נוסף של נמעני האיגרת.

מרבית המלומדים מאמינים כי האיגרת נכתבה על ידי פאולוס עצמו, אולם אחרים סבורים כי נכתבה מאוחר יותר ורק שויכה לפאולוס.

מרקיון, בן המאה השנייה, סבר כי האיגרת מוענה לכנסייה בלאודקיה ולא באפסוס.

==מעמד הנשים בקהילה==
אחת התמות העיקריות של האיגרת היא חיי הקהילה של הקהילה הנוצרית. בין היתר דנה האיגרת במעמד הנשים בקהילה וגורסת כי הנשים צריכות להיות כנועות לבעליהן, והבעלים צריכים לאהוב את נשיהן. פרשנות פמיניסטית מודרנית של פסוקים אלה גורסת כי כל הנוצרים צריכים להיות כנועים אחד לשני (ולא רק הנשים לבעליהם).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kirjasilta.net/ha-berit/Eph.html האיגרת בעברית] (תרגום פרנץ דליטש)
* [http://www.biblegateway.com/passage/?book_id=56&chapter=1&version=31 האיגרת בשפות שונות]
*[http://www.sermonsfortoday.org/browse_sermons/sermonsInSeries.php?series=Series%20on%20Ephesians סדרת הרצאות הדנה באיגרת]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הברית החדשה
אפסיים
ספריית צ'סטר ביטי

הכניסה למוזיאון
250px
ספריית צֶ'סטר בּיטי (באנגלית: Chester Beatty Library) היא מוזיאון בדבלין שבאירלנד, שהוקם בשנת 1950 כדי להכיל את אוספיו של סר אלפרד צ'סטר ביטי . מבנה הספרייה הנוכחי ממוקם בטירת דבלין. המבנה נפתח ב-7 בפברואר 2000 - יום השנה ה-125 להולדתו של צ'סטר ביטי.

בשנת 2002 זכה המוזיאון בפרס מוזיאון השנה האירופי.

==אוספי המוזיאון==
אוספי המוזיאון מחולקים לשתי תצוגות: "מסורות קדושות" ו"מסורות אמנותיות". האוספים כוללים כתבי יד קדושים, ציורים מיניאטוריים ופפירוסים. בין היתר מוצגים במוזיאון פפירוסים עתיקים של הברית החדשה (בהם פפירוסי צ'סטר ביטי) כתבי דת אסלאמיים וחפצי דת מהמזרח הרחוק. כמו כן מוצג בספריה השריד היחיד של הבשורה על פי מאני (כתב הקודש של דת המניכאיזם). האוסף האסלאמי כולל קוראן מהמאה ה-11 עם איורים של הקליגרף הפרסי אבן אל-בוואב.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20080802000217/http://masterpieces.asemus.museum/index.aspx אוספים וירטואליים של הספרייה]

קטגוריה:אירלנד: ספריות
קטגוריה:דבלין: מוזיאונים
מנסרה (מפעל)

מנסרה מאמצע המאה ה-19 בארצות הברית
מנסרה היא מפעל לעיבוד עצים. מנסרות נמצאות לרוב בסמוך ליערות או נהרות גדולים.

עיבוד בולי העץ כולל עבודות ניסור, חלוקה והקצעה והפיכת העץ למוצר ביניים כגון לוחות עץ המשמשים כחלקים ליצור רהיטים, לוחות עץ לגגות רעפים, פרופילים למסגרות מעץ ועוד.

במדינת ישראל לא קיימות מנסרות גדולות עקב החוסר ביערות טבעיים לכריתה או דילול. לפי נתוני הקק"ל משנת 2004, קיימות בישראל 18 מנסרות בהן מועסקים 310 עובדים.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יערנות
אופה לחם

אופה לחם
אופה לחם - המכסה פתוח וניתן לראות את הלחם המוכן בתוכו.
אופה לחם או מכונת לחם הוא מכשיר חשמלי ביתי המיועד לאפיית לחם.
המכשיר מכיל תבנית אפייה שבתחתיתה מלוש (וו לישה). התבנית, הניתנת לשליפה, נמצאת בתוך תנור קטן המיועד לתבנית זו בלבד. תפעול המכשיר נעשה באמצעות לוח בקרה הממוקם על פני המכשיר.

הכנת הלחם נעשית על ידי הכנסת המצרכים הדרושים אל תוך התבנית, והמכונה מבצעת את כל תהליך הכנת הלחם הכולל לישה, התפחה ואפייה, ולעיתים שלבים מרובים יותר.
בדגמים מסוימים של אופי לחם, ניתן ליישם תוכניות אפייה שונות המאפשרות הכנה של לחמים שונים, כמו לחם לבן, לחם מלא וחלה, וכן בצקים בלבד (ללא אפייתם במכונה) כמו בצק לפיצה או ללחמניות, שאותו אופים בתנור לאחר עיצובו.

רוב המכונות מאפשרות לתזמן את מועד סיום הפעולה, כך שתהליך האפייה מתחיל ללא התערבות ומסתיים בזמן הנדרש. באופן זה ניתן להכין את התערובת לאפיה בערב, ולקבל לחם טרי בבוקר. מכונות מתקדמות מאפשרות גם תכנות מחזורי לישה ואפייה ייחודיים.

== היסטוריה ==
אופה הלחם הראשון יוצר ביפן בשנת 1986. עשור מאוחר יותר הפך אופה הלחם לנפוץ באנגליה וארצות הברית.

== אופן השימוש ==
אפיית לחם באופה הלחם דורשת הכנסה של כמות מדויקת של מרכיבים, אם כי במדינות מסוימות נמכרות תערובות מוכנות של מצרכים במיוחד לאופה לחם הכוללות גם את הקמח והשמרים, אך ללא מים. את המרכיבים יש להכניס לתבנית בסדר מסוים אל תוך התבנית: ראשית הנוזלים ולאחר מכן המוצקים. סדר זה מונע מהשמרים לגעת בנוזלים, דבר הגורם לתסיסתם לפני תחילת תהליך הלישה, שבו הופכים המרכיבים השונים לבצק. הלישה נעשית באמצעות סיבוב אוטומטי של ידית הלישה בטמפרטורה המוּוסתת באמצעות המכונה. כאשר הבצק מוכן, המכונה מפסיקה את הלישה (אך לא את החימום) על מנת לאפשר את תפיחת הבצק (לרוב המכונות יש יותר ממחזור לישה והתפחה אחד). לבסוף מתחיל שלב האפייה.
לאחר שהלחם אפוי, ניתן להוציא את התבנית מהמכונה, ואת הלחם מהתבנית. המלוש מותיר חור קטן בתחתית הלחם.
צורת הלחם שונה בדרך כלל מהלחם המסחרי או הביתי, בגלל צורת התבנית.

לרוב, מכונות הלחם לא מתמודדות היטב עם קמח שאינו עשוי מחיטה בגלל היעדר גלוטן.
במכונות מסוימות ניתן להכין גם מוצרים שונים כמו ריבה או בצק של עוגת אורז יפנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכשירי מטבח
קטגוריה:מכשירי חשמל ביתיים
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1986
קטגוריה:לחם
יאקה לאקוביץ'

יאקה לאקוביץ (סלובנית: Jaka Lakovič; נולד ב-9 ביולי 1978 בליובליאנה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סלובני ששיחק בעמדת הרכז בקבוצות רבות באירופה ובנבחרת סלובניה. גובהו 1.86 מטר. לאקוביץ' נחשב לאחד השחקנים הטובים בתפקידו באירופה.

בשנת 1996, בגיל 18, החל את הקריירה המקצועית שלו בסלובן ליובליאנה לאחר שהוקפץ מקבוצת הנוער לקבוצת הבוגרים. תוך זמן קצר, הפך לשחקן החמישייה הפותחת ולאחד הגארדים הטובים בסלובניה. לאחר חמש עונות עזב את סלובן ועבר לנובו מסטו. בעונתו היחידה במועדון זה הוביל אותו לגמר הפלייאוף בסלובניה, כשבדרך זכה בתואר השחקן המצטיין של העונה.

הישג זה הוביל אותו לצעד גדול בקריירה כשחתם במועדון הפאר היווני, פנאתינייקוס. במשך ארבע עונותיו במועדון זכה ארבע פעמים באליפות יוון ושלוש פעמים בגביע היווני.

לאקוביץ' משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של סלובניה משנת 2002. במשך שנותיו בנבחרת השתתף עם נבחרתו באליפויות אירופה של 2003, של 2005, של 2007 ושל 2009 וכן גם בהעפלה היסטורית לאליפות העולם 2006, מה שנחשב כהישג השיא של הנבחרת בשנים האחרונות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.euroleague.net/competition/players/showplayer?gamecode=216&pcode=ATA פרופיל השחקן באתר Euroleague.net]
* [http://archive.fiba.com/pages/eng/fa/p/q/Jaka%20LAKOVIC/pid/21223/_//players.html פרופיל השחקן באתר FIBA]
* [http://www.eurobasket.com/player.asp?Cntry=ESP&PlayerID=3901 פרופיל השחקן באתר Eurobasket.com]
* [http://www.draftexpress.com/profile/Jaka-Lakovic-5351/ פרופיל השחקן באתר Draftexpress.com]
* [http://web.legabasket.it/player/LAK-JAK-78/ פרופיל השחקן באתר הליגה האיטלקית] 
* [https://web.archive.org/web/20130630124915/http://www.acb.com/jugador.php?id=BBO פרופיל השחקן באתר הליגה הספרדית]

קטגוריה:כדורסלנים סלובנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורסלני אבלינו
קטגוריה:כדורסלני גזיאנטפ
קטגוריה:כדורסלני קרקה נובו מסטו
קטגוריה:מאמני בילבאו באסקט
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1978