OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ביטוי (מתמטיקה)

במתמטיקה, ביטוי הוא רצף סופי של סימנים בעלי משמעות מתמטית. הסימנים בביטוי כוללים לרוב מספרים, פונקציות, פעולות, אופרטורים, משתנים, יחסים ואובייקטים מתמטיים אחרים.

קריאתם של ביטויים מתמטיים נעשית משמאל לימין, גם כאשר הם משולבים בטקסט עברי.

כאשר הביטוי כולל משתנים, ניתן להציב במקומם ערכים ולחשב את ערכו בהתאם לערכים אלה (אם כי ייתכנו ערכים שהצבתם תהפוך את תוצאת החישוב לבלתי מוגדרת, לדוגמה: הביטוי x / y, כאשר יוצבו בו x = 10, y = 5 ייתן את הערך 2, אך יהיה בלתי מוגדר אם יוצב בו הערך y = 0). 

סדר הפעולות בחישוב ערכו של ביטוי נעשה לפי כללי קדימות אופרטורים.

שני ביטויים נחשבים שקולים אם כל ערך המוצב במשתנים שלהם מוליך לתוצאה זהה בשניהם, למשל: הביטוי 
:<math>\sum_{n=1}^{3} 2nx</math>
שקול לביטוי 12x, משום שכל ערך שניתן ל-x יניב אותה תוצאה בשני הביטויים. 

על מבנהו של הביטוי לציית לכללי הסימון המתמטי ולכללים שנקבעו למבנה הביטויים. בהתאם לכך, הצירוף 2 + 3 הוא ביטוי תקין, ואילו הצירוף + 2 * אינו תקין בהתייחס לסימני האריתמטיקה.

קטגוריה:מושגים במתמטיקה
קטגוריה:אלגברה בסיסית
קטגוריה:סימנים מתמטיים

is:Liðun
הרצאה

הרצאה ב[[אלגברה ליניארית באוניברסיטת הלסינקי לטכנולוגיה]]
הרצאה בפני חברי תנועת נוער במגזר הערבי
הרצאה היא הצגה מילולית שנועדה להעביר מידע, או ללמד, נושא מסוים; למשל, על ידי מרצה באוניברסיטה. הרצאות משמשות להעברת מידע על נושא מסוים, כדוגמת היסטוריה, רקע, תאוריות ומשוואות. הרצאות הן שיטת הוראה מקובלת במוסדות להשכלה גבוהה. קיימים סוגי תקשורת מילולית דומים להרצאה: נאום, דרשה או אפילו הצגת תכלית לשם פרסום מוצר או מכירתו. בדרך כלל, המרצה עומד לפני הקהל וקורא מידע רלוונטי. 

קיימת ביקורת על השימוש בהרצאות מן ההיבט הפדגוגי (מדעי ההוראה), אך עדיין לא נמצאה שיטה חלופית יעילה להוראה והעברת חומר באוניברסיטאות ועדיין יש שימוש רב בהרצאות בקורסים. הטענה הרווחת נגד הרצאות, היא כי הן למעשה שיטה חד-כיוונית להוראה ולתקשורת ולא דורשת השתתפות פעילה של הקהל, בניגוד ללמידה פעילה.

==ראו גם==
* מצגת

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיטות תקשורת
קטגוריה:שיטות למידה
קטגוריה:תיעוד, תקשורת והוראת מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:פדגוגיה
קטגוריה:רטוריקה
לודוויג שטומפפגר

לודוויג שטומפּפגר (גרמנית: Ludwig Stumpfegger, 11 ביולי 1910 – 2 במאי 1945) היה רופאו האישי האחרון של אדולף היטלר.

== ביוגרפיה ==
שטומפפגר נולד במינכן שבבוואריה, גרמניה. בשנת 1930 החל ללמוד רפואה, ולאחר סיום לימודיו עבד בבית המרפא "הוהנליכן" בעיירה ליכן שליד ברלין. מוסד זה נוסד בשנת 1902 לטיפול בחולי שחפת. שטומפפגר שימש כעוזרו של ד"ר קארל גבהרדט והם עסקו בטיפול בתאונות ספורט. הם היו בצוות הרפואי באולמפיאדת ברלין ב-1936 ובמשחקי החורף האולימפיים באותה השנה בעיר גרמיש-פרטנקירכן.
גבהרדט ושטומפפגר הצטרפו לאס אס. גבהרדט מונה לרופאו האישי של היינריך הימלר. שטומפפגר הגיע לדרגת אוברשטורמבנפיהרר (סגן-אלוף).
בשנת 1939 נתפס בית המרפא הוהנליכן על ידי האס אס. שטומפפגר וגבהרדט עסקו שם בניסויים בבני אדם, בעיקר על אסירות ממחנה הריכוז ראוונסבריק.
באוקטובר 1944 פיטר היטלר את ד"ר קרל ברנדט וד"ר שטומפפגר נקרא למלא את מקומו בצוות הרופאים שלו, כסגנו של ד"ר תאודור מורל. ב-22 באפריל 1945 פוטר מורל באחת מהתפרצויות הזעם של היטלר ושטומפפגר התמנה לרופאו האישי.

תפקידו העיקרי של שטומפפגר בימים האחרונים בפיהררבונקר היה לספק כמוסות ציאניד לשוכני הבונקר. הוא סיפק כמוסות ציאניד בתוך תיבת פליז למזכירות, לשלישים ולכל מי שביקש. היטלר ביקש לבחון את פעילות הכמוסות וב-29 באפריל 1945 נוסה הציאניד על כלבתו האהובה של היטלר - "בלונדי" והיא מתה מיד.

למחרת התאבדה אשתו הטרייה של היטלר, אווה בראון אף היא בבליעת ציאניד. היטלר עצמו התאבד בירייה. יום לאחר מכן, ב-1 במאי 1945 השתתף שטומפפגר בהמתת ששת הילדים של יוזף גבלס ואשתו מגדה. הילדים הורדמו בזריקות מורפיום ולאחר מכן פתחה גבלס את פיותיהם וד"ר שטומפפגר הריק לתוכם בקבוקון של ציאניד. לאחר מכן, התאבדו גם יוזף ומגדה.

באותו יום בחצות הלילה עזב שטומפפגר את הבונקר בליווית מרטין בורמן וארתור אקסמן. בשלב מסוים הם נפרדו ואקסמן פנה מזרחה, אבל נתקל בפטרול רוסי וחזר על עקבותיו. לדבריו הוא ראה את בורמן ושטומפפגר מתים אבל לא התעכב לראות אם הם נהרגו מאש הרוסים או שהתאבדו.

=== לאחר מלחמת העולם השנייה ===
מאחר שעדותו של אקסמן הייתה יחידה, נפוצו שמועות שבורמן לא מת והוא "נראה" במקומות שונים בעולם אך בשנת 1972 נתגלו בחפירות אתר בנייה בברלין לא רחוק מהקנצלריה, שני שלדים. הם זוהו בעזרת צילומי שיניים ובדיקות DNA כשלדיהם של בורמן ושטומפפגר.

==לקריאה נוספת==
*איאן קרשו: היטלר, נמסיס הוצאת עם עובד, 2005.

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:אנשי הצוות האישי של אדולף היטלר
קטגוריה:נאצים שנעלמו ואותרו
קטגוריה:מתאבדים: נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1910
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
Folding funnel

Folding funnel היא גרסה מסוימת של תאוריית משטח האנרגיה, השייכת לתאוריית קיפול חלבונים (energy landscape theory of protein folding). תאוריה זו גורסת שבמדיום התאי, כלומר בתמיסה הנוזלית - ציטופלזמה, חלבונים יימצאו במצבם הנטיבי/פעיל, מצב בו האנרגיה החופשית מינימלית. חלבונים עשויים להיכלא בתצורה בה אינם מקופלים במלואם למצבם הנטיבי ובסביבה זו ימצאו באנרגיה חופשית גבוהה מאוד, למרות זאת, ההיפותזה יוצאת מנקודת הנחה שהמצב הנטיבי הוא מינימום אנרגטי המגיב עם מבנה שלישוני יחיד ומוחלט. גישה זו כיוונה לרעיון שקיפול חלבון הוא המצב האופטימלי לבעיה האנרגטית. אולם, במציאות, אנרגיה חופשית מכילה בתוכה גם אנתלפיה ואנטרופיה אשר לא מאפשרים לחלבון להגיע למצב האופטימלי באופן ישיר.

בין היפותזה זו להיפותזת הקריסה ההידרופובית (hydrophobic collapse), קיים דמיון רב בשל עיקרון מנחה משותף. רצף של חומצות אמינו בעלות שיירי צד הידרופוביים בסביבה הידרופילית, הם המספקים את הכוח המניע לקיפול החלבון למצב בו השיירים ההידרופוביים מופנים לפנים החלבון וגורמים לייצובו. מצב זה מאפשר לממס (מים במקרה זה) להגדיל את האנתרופיה בצורה מקסימלית ובכך להוריד את סך האנרגיה החופשית. שיירי טעונים, הידרופיליים, על פני שטח החלבון מקיימים קשרים אלקטרוסטטיים עם המים ובנוסף קיום של גשרי מלח בליבת החלבון, מורידים עוד את האנרגיה החופשית ותורמים לייצובו. 

מצב של קיפול חלקי (molten globule state) הנגרם בדרך כלל מחומציות או טמפרטורה גבוהה נחזה על ידי ההיפותזה Folding funnel. מצב זה מתואר כחלבון שעבר קריסה הידרופובית אך טרם נוצרו כל הקשרים הסופיים (קשרי מימן, גשרי מלח ועוד) המאפשרים את המצב הנטיבי.

איור. משמאל לימין, מעבר חלבון מתצורה דנטורטיבית לנטיבית. 

בצורה תיאורית, מוסברת ההיפותזה כבאר אשר עומקה מייצג את היציבות האנרגטית בתצורה הנטיבית נגד התצורה הדנטורטיבית (פתוחה / לא פעילה) (ראו איור). רוחב הבאר מייצג את ייצוב התצורה הדנטורטיבית בשל אנטרופיית המערכת. פני השטח השטוחים חיצונית לבאר מייצגים את ההטרוגניות הקיימת בתצורות רנדומליות של סליל (random coil state). שם ההיפותזה Funnel - משפך Folding - קיפול, נובע מהאנלוגיה בין צורת הבאר לצורת משפך, נוזלים הזורמים דרכו עוברים משטח רחב ומפוזר לשטח צר במבנה מקובץ ומרוכז.

==ראו גם==
*פרדוקס לוינתל

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.geektime.co.il/google-deep-mind-alphafold-makes-a-giant-leap-in-protein-folding/ ”הישג שישנה את חוקי המשחק”: ה-AI של גוגל הגיע ל”גביע הקדוש” של הביולוגיה] באתר geek time

קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:חלבונים
יצחק בן יוסף הישראלי

יצחק בן יוסף הישראלי (או ישראלי), אסטרונום יהודי ספרדי בטולדו שפעל במחצית הראשונה של המאה ה-14, תלמיד הרא"ש, מחבר ספר "יסוד עולם".

== קורות חייו ==
יצחק בן יוסף הישראלי נולד בטולדו במחצית השנייה של המאה ה-13.

=== חיבורו 'יסוד עולם' ===
לבקשת רבו הרא"ש, שבא שנים מעטות קודם לכן מאשכנז לטולדו, חיבר בשנת ה'ע' (1310 בערך) בעברית את החיבור האסטרונומי "יסוד עולם" לשם הסברת כללי קביעת הלוח העברי.

בחמשת חלקי הספר ("מאמרים") ישנם: מבוא הסוקר את מושגי המתמטיקה, בפרט גאומטריה וטריגונומטריה, הנחוצים לנושא; תיאור מבנה היקום לפי המודל הגאוצנטרי, שהיה מקובל אז; תיאור תנועות השמש והירח; כללי קביעת הלוח העברי; לוחות אסטרונומיים ולוח שנה קבוע.

בהמשך מופיעה סקירה היסטורית של אישים בתולדות עם ישראל על פי "ספר הקבלה" של ר' אברהם אבן דאוד. לצורך החיבור חידש יצחק הישראלי כמה מונחים מקצועיים בעברית. "יסוד עולם" נחשב בזמנו החיבור החשוב ביותר בתחום זה בעברית, ורבים לרבות יצחק בן שלמה אלאחדב הסתמכו עליו במאות השנים הבאות.

רבי משה איסרליש כתב הגהות רבות על הספר, והן נדפסו אחרי מותו, על ידי ר' שמואל פיהם מקראקא, בסוף ספר יוחסין.

=== מהדורות ===
החיבור יצא לאור בדפוס בראשונה בברלין תקל"ז (1777), על ידי ר' ברוך שיק משקלוב, ובשנייה בברלין תר"ו-תר"ח (1846 - 1848) על ידי בער גולדברג ואריה ליב רוזנקראנץ, עם מבוא מאת דוד קאסל.

קיצור של הספר בערבית נכתב על ידי בן המחבר, יוסף בן יצחק הישראלי, ותרגומו לעברית ("קיצור יסוד עולם" על ידי יצחק בן שלמה הישראלי) מצוי בכתב יד.

מלבד "יסוד עולם", הישראלי כתב חיבורים נוספים, ביניהם "שער השמים", "שער היסודות" ו"שער המילואים", שנשארו בכתב יד.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.hebrewbooks.org/23867 יסוד עולם], מהדורת ברלין תקל"ז, באתר HebrewBooks.org
* יסוד עולם, מהדורת ברלין תר"ו-תר"ח, [http://hebrewbooks.org/20793 חלק א'] ו[http://hebrewbooks.org/20953 חלק ב'] באתר HebrewBooks.org
* 

== הערות שוליים ==


קטגוריה:אסטרונומים ספרדים
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:יהדות ספרד
מולי מפרש

מוֹלִי מפרש או מוֹלִי סְנַפִּירָן (שם מדעי: Poecilia latipinna) הוא דג גרם אאוריהליני (euryhaline) ממשפחת הגמבוזיים. דג זה נפוץ מדרום ארצות הברית עד בוליביה וברזיל. לדג המולי ישנה היכולת להתקיים בטווח רחב של מליחויות, בין מים מתוקים ומי ים. טווח הטמפרטורות בסביבות חייו: 20-28°C. גודלו של דג בוגר מגיע עד ל-8 סנטימטרים ומשקלו עד 4 גרמים. דג המולי מופיע בצבעים שונים ובווריאציות שונות, החל באורכו, וכלה בגודל סנפיר הגב.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.petking.co.il/petking/AnimalGuides/FreshFish/Profile.php?CID=2&ATID=1&AID=176 מולי מפרש], פורטל פטקינג

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל אלכסנדר לסואר
קטגוריה:גמבוזיים
קטגוריה:דגי נוי
קטגוריה:מקסיקו: דגי מים מתוקים
קטגוריה:ארצות הברית: דגים
קטגוריה:דגים אאוריהלינים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
בסיס טיסה

מטוס [[F-16 בכניסה למחסה ממוגן המאפיין בסיסי טיסה (בשדה התעופה פולקל בהולנד)]]
בסיס טיסה הוא בסיס צבאי הכולל בתוכו שדה תעופה לשימוש כלי טיס צבאיים, דיור לצוות הבסיס, מוסכי מטוסים ומחסנים. 

קיימים שדות תעופה להם שימוש כפול: אזרחי וצבאי. בסיס טיסה עשויים לכלול דירים תת-קרקעיים (דת"ק) למטוסים ומערכות נ"מ לצורכי הגנה. 

הדיור בבסיסים מיועד בדרך כלל לטייסים ובני משפחותיהם, על מנת לאפשר להם גישה מהירה לכלי הטיס במקרה חירום. בבסיסים בהם מתגוררות משפחות טייסים ימצאו בנוסף גם חנויות וגני ילדים כדי לספק את צורכי המשפחות.

==ראו גם==
*בסיס טיסה (חיל האוויר הישראלי)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שדה תעופה צבאי
אבנט (בגד כהונה)

על פי תיאורי המקרא, אבנט היה החגורה אותה הכהנים חגרו על כותנתם בשעת העבודה במקדש. אבנט הוא אחד מארבעה בגדי הכהונה של הכהן ההדיוט, ומשמונה בגדי הכהונה של הכהן הגדול.

== גזרון ==
המילה קימת טרם מגעם של אנשי יהודה עם הפרסים. המילה "אבנט" נשאלה לעברית מן המצרית העתיקה

== הציווי ==
הציווי על עשיית האבנט מופיע בפרשת תצווה: . בהמשך, בפרשת פקודי מתוארת עשיית האבנט: .

== אבנט של כהן גדול ==

ישנם שלושה מיני אבנטים בבגדי הכהונה: אבנט של כהן גדול בכל ימות השנה, אבנט של כהן גדול ביום הכיפורים ואבנט של כהן הדיוט.

האבנט שחגר הכהן הגדול בכל ימות השנה, פרט ליום הכיפורים, היה עשוי מארבעה מיני חוטים: פשתן (הקרוי בלשון הכתוב 'שש משזר'), צמר צבוע בתכלת, צמר צבוע בארגמן וצמר צבוע בתולעת שני. אבנט זה נעשה מעשה רוקם, כפי שנאמר : "ואבנט תעשה מעשה רקם". בביאור רקימה זו נחלקו המפרשים: לדעת רוב הראשונים שזרו תחילה כל אחד מארבעה חוטים אלו משישה חוטים קטנים, ולאחר מכן שזרו את ארבעת החוטים ביחד, כך שנוצר חוט המורכב מעשרים וארבעה חוטים, ובו ארגו את האבנט. לעומתם, יש הסוברים שכל חוט נשזר משישה חוטים, אך לא שזרו את החוטים מהמינים השונים ביחד, אלא ארגו את האבנט מחוטי הפשתן, ולאחר מכן הוסיפו עליו מעשה רקמה משלושת מיני הצמר - תכלת, ארגמן ותולעת שני. כדעה זו משמע מתיאורו של יוסף בן מתתיהו, אלא שלדבריו הרקמה נעשתה גם מהפשתן: . קיימת הסכמה, כי אבנט זה היה עשוי כלאיים, שהרי היה בו צמר ופשתים יחדיו. 

לעומת זאת, האבנט שחגר הכהן הגדול ביום הכיפורים, בזמן שעסק בעבודות המיוחדות ליום זה, היה עשוי מפשתן בלבד, ללא צמר, וכפי שנאמר: "ובאבנט בד יחגור".

== אבנט של כהן הדיוט ==

נחלקו תנאים בתלמוד, האם האבנט של הכהן הדיוט היה דומה לאבנט אותו לבש הכהן הגדול בכל ימות השנה, והיה עשוי כלאיים, או שהיה עשוי רק מפשתן, בדומה לאבנט המיוחד של הכהן הגדול ביום הכיפורים.<ref>תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף י"ב, עמוד ב'</ref> להלכה נפסק, שהאבנט של הכהן ההדיוט עשוי כאבנטו של הכהן הגדול בכל ימות השנה, וכך עולה מתיאורו של יוסף בן מתתיהו.

== מראהו ==

אורך האבנט היה שלושים ושתים אמות, שהם כשישה עשר מטר בקירוב. רוחב האבנט, לפי הרמב"ם היה "כמו שלוש אצבעות" (בערך כשישה ס"מ; וראו בערך רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה), ולפי יוסף בן מתתיהו "עד לארבע אצבעות לערך". עוד מובא בדברי יוסף בן מתתיהו, שהאבנט היה משתלשל עד הקרסוליים, אך בזמן שהכהן היה עוסק בעבודת הקרבנות, הוא היה מפשיל את החגורה על כתפו השמאלית, כדי שלא תפריע לו בעבודתו.

== לבישתו ==

הכוהנים היו חוגרים את האבנט על כותנתם, מעל מותניהם, בגובה המרפק, והיו מסובבים אותו סביב גופם שוב ושוב, בשל אורכו. לאחר מכן הם היו קושרים אותו. 

כאמור, האבנט הוא בגד כלאיים, ולכן אסור לכהן ללובשו מחוץ למקדש. לדעת הרמב"ם, האיסור נוהג גם במקדש, כל אימת שהכהן אינו עוסק בעבודה, אולם לדעת הראב"ד (שם), כל זמן שהכהן במקדש – מותר לו ללבוש את האבנט, למרות שאינו עובד באותו זמן.

== כפרתו ==

לדעת חז"ל כל בגד מבגדי הכהונה מכפר על עוון מסוים. האבנט היה מכפר על הרהור רע שבלב שהרי היה נחגר כנגד הלב, ולפי דעה אחרת היה מכפר על הגנבים.

== מקום שמירת האבנטים ==

האבנטים, כשאר בגדי הכהנים ההדיוטים, היו נשמרים בלשכת פנחס המלביש, שם היו חלונות (כעין ארונות קבועים בקיר) מיוחדים לאחסון האבנטים של כל משמר ומשמר, והיה כתוב עליהם 'אבנט'.

בשנים האחרונות שוחזרו בגדי הכהונה במכון המקדש, וביניהם גם האבנט.

== ראו גם ==
* בגדי כהונה
==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:לבוש יהודי
קטגוריה:בגדי כהונה
קטגוריה:פרשת תצוה
מקל

ציור משנת 1891 של אישה האוחזת מקל
כלב אוחז במקל שבו הוא משחק עם בעליו]]
[[ג'ו (מקל המשמש ככלי נשק יפני מסורתי)]]
מקל הוא פיסת חומר קשיח ומאורך, לרוב בצורת גליל צר וארוך, העשוי עץ. המקל הוא כלי רב-שימושי ואחד הכלים הראשונים שהאדם השתמש בהם. גם שימפנזים משתמשים במקלות כבכלים, למשל כדי להוציא טרמיטים מהנחיל כדי לאכול אותם.

דוגמאות נפוצות למקלות בעלי שימושים שונים:
*אלה היא מקל עבה שאורכו כאורך הזרוע והמשמש ככלי נשק.
*מקלות אכילה
* מקלות משחק: מקלות המשמשים במשחקי ספורט שונים (כדור בסיס, מרוץ שליחים) ובמשחקים לא ספורטיביים (דוק) ועוד
* מקלות תיפוף
* מוט – מקל המשמש לייצוב אוהל או מבנה פשוט אחר.
* מטה (מקל) – שרביט המסמל מנהיגות, בעיקר בעת העתיקה.
* דוגמאות מתחום הטכנולוגיה המסייעת:
** מקל הליכה הוא מקל המשמש משען לאנשים שרגליהם חלשות, בעיקר לזקנים. מקל ההליכה הוא ככל הנראה אביזר הטכנולוגיה המסייעת הוותיק ביותר בעולם והוא עדיין בשימוש רב.
** מקל חישה, מקל נחייה או מקל עיוורים הוא מקל המאפשר לעיוורים לחוש את פיסת הקרקע שהם עומדים לדרוך עליה.
** מקל הקלדה הוא אביזר העוזר לאנשים שמתקשים להקליד על מקלדת מחשב בעזרת אצבעותיהם.

ישנם גם מכשירים, שחלק מרכזי בהם הוא מקל. דוגמאות: מטאטא, מעדר, מגרפה, חרמש, פטיש, מחבט גולף ונשק מוט (כגון רומח או האלברד).

מקלות שימשו מאז התקופה הפרה היסטורית ועד היום גם כחלק מכלים מורכבים יותר כגון ידית לגרזן. המקלות המשמשים לצרכים שונים, נבדלים זה מזה באורכם, רוחבם, רמת עיבוד העץ, חלק הצמח שהם עשויים ממנו (ענף, חוטר, קנה), במין הצמח ממנו הם מיוצרים כמו גם ברמת ההקפדה על פרטי הייצור של המקל. לדוגמה, מקל המשמש למשחק עם כלב עשוי להיות כל מקל זול הבא ליד. לעומת זאת, מקל המשמש לאימון באמנות לחימה יבחר בקפידה.

המושג "מקל" משמש גם בביטויים מקובלים כגון שיטת המקל והגזר, חוסך שבטו שונא בנו או "מלחמה במקלות ואבנים". יתרה מזו, ישנם מוטות שאינם עשויים עץ אך הם נקראים "מקל" משום שפעם היו מקלות המשמשים בתפקידם, לדוגמה סוכרייה על מקל המכילה מוט קרטון או מקל חישה של עיוורים, שעשוי מאז שנות השבעים של המאה העשרים, מאלומיניום. ישנם גם מכשירים הקרויים מקל למרות שמעולם לא יוצרו מעץ כגון מקל זיכרון (Memory stick, מקל USB).

==ראו גם==
*מקל ספירה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת לניידות
קטגוריה:העץ בשירות האדם
*
שירון

שירון בהוצאת [[משרד החינוך ועיריית תל אביב-יפו]]
שירון הוא מקבץ מודפס של שירים מהזמר העברי ובו מופיעות מילות השירים, ולעיתים גם תווים. השירון כולל שירים ופזמונים המוכרים בציבור, והם משמשים לפעילויות חברתיות וחינוכיות. הנפוץ ביותר הוא השירון המחולק למשתתפים בערבי שירה בציבור, ובעזרתו הם שרים את השירים על פי המילים המופיעות בו.

השירון מהווה חלק בלתי נפרד מהתרבות הישראלית ומהפצת הזמר העברי. בין השירונים העבריים הראשונים ניתן לציין שירון של שיינברג מ-1935, הכולל תשעה שירים ובו נכתב: "המוזיקה תעלה ותחזק את התחושה הלאומית, תמצית הלאומיות מוצאת בה את ביטויה". מתקופה זו התפתחה תופעת השירה בציבור, והייתה חלק מהפעילות היזומה של ארגונים אשר פעלו בארץ, כמו: גופי התיישבות, הסוכנות היהודית, ועדות תרבות ביישובים, בתי ספר ותנועת נוער. כל אלה עסקו ב"הזמנות יצירה" ובהפצת שירונים רבים".
על פי מחקרה של טלילה אלירם (בר-אילן, תשנ"ה) "השירה בציבור וריקודי העם הם חלק ממנגנוני התמיכה החברתית מאז ימי החלוצים ועד ימינו". כך אנו יכולים למצוא בשנות ה-40 את תנועות הנוער התופסות תאוצת הקמה ופעילות – ובתוכן דרישה עצומה לשירים עבריים. במסגרת פעילויות אלו הופצו שירונים רבים. השירון שימש גם כלי להפצת השירים על ידי מחבריהם.

מאז קום המדינה משתלבים השירונים במגוון פעילויות חברתיות וציבוריות. מלבד שירה בציבור, משמש השירון כלי עזר במערכי שיעור ופעילות חברתית בית הספר, בתנועות נוער, במסיבות, ובחגיגות רבות משתתפים.

מאפיינים נוספים של השירון:
*שירון מודפס לעיתים על דף אחד או כמה דפים מהודקים. לעיתים הוא כרוך כחוברת.
*שירונים מופקים לפי נושאים – כמו: שירי חג, שירי אהבה, שירי מלחמה.
*ישנם "שירוני תווים" או "שירוני אקורדים" – למנגנים על כלי נגינה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.60israel.org.il/59422/שירונים שירונים באתר "עצמאות 60 לישראל"]
*[http://www.televizia.net/vb/attachment.php?attachmentid=2688 שירון לכיתה ז' מ-1970]
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמר עברי
קטגוריה:שירה בציבור בישראל
קטגוריה:מוזיקה ישראלית
לורד דנינג

אלפרד תומפסון "טום" דנינג, הברון דנינג (באנגלית: Alfred Thompson 'Tom' Denning, Baron Denning;
23 בינואר 1899 - 5 במרץ 1999) היה משפטן, עו"ד ושופט אנגלי. הוא שירת כשופט במשך 38 שנים עד לפרישתו ב-1982.
== קריירה ==
דנינג היה שופט חדשני, שלא היסס לסטות מהעיקרון של תקדים מחייב. דנינג, אשר התמחה במשפט אזרחי, שירת במשך 5 שנים כ Law Lord בבית הלורדים לפני שחזר לבית המשפט לערעורים לפי בקשתו, מכיוון שהוא העדיף את הערכאה הנמוכה יותר. על המעבר מבית הלורדים, דנינג אמר "לרוב עוה"ד, בית הלורדים הוא כמו גן עדן - אתה רוצה להגיע לשם מתישהו, אבל לא כל עוד יש בך חיים".

ב-1963, ראש ממשלת בריטניה דאז הרולד מקמילן מינה את דנינג לחקור את פרשת פרופיומו.

למרות שדנינג לא היה כפוף לחוקי הפרישה האנגליים, הוא פרש ב-1982, בעקבות הערות שהתפרשו כגזעניות אשר הופיעו בספרו "החוק לאן" (What's Next In the Law).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שופטים בריטים
קטגוריה:לורדים לימי חייהם
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בריטים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1999
Bridges to Babylon

Bridges to Babylon הוא אלבום של להקת הרולינג סטונז שיצא בשנת 1997. האלבום לווה במסע הופעות גדול, שזכה להצלחה חסרת תקדים.
== הפקה ==
עם תום מסע ההופעות שליווה את אלבומם הקודם Voodoo Lounge ויציאת האלבום Stripped בשנת 1995, לקחו חברי הלהקה הספקה קצרה, ולאחריה בקיץ 1996 שבו מיק ג'אגר וקית' ריצ'רדס לשתף פעולה בכתיבתם של שירים חדשים. בתום השנה החזיקה הלהקה כבר בסדרת הקלטות מקדימות ומספר מפיקים בעלי שם הוזמנו לתרום מכישרונם לאלבום.

בקיץ 1997 הושלמו הקלטות האלבום בלוס אנג'לס. בעקבות גילוי כי לשיר שאמור היה לצאת כסינגל "Anybody Seen My Baby?", דמיון רב ביותר לשיר של הזמרת קיי די לאנג משנת 1992, הוחלט להעניק קרדיט ללאנג ולשותפה לכתיבת השיר בן מינק. עם יציאתו של השיר, הוא הגיע במצעדים למקום ה-22 בריטניה, ובארצות הברית זכה להצלחה גם כן. בקליפ שליווה את השיר השתתפה השחקנית אנג'לינה ג'ולי.

האלבום זכה להצלחה מסחרית גדולה ביחס לאלבומיה הקודמים של הלהקה באותו עשור, והגיע בבריטניה למקום ה-6 במצעדי המכירות, ובארצות הברית למקום ה-3, מה שזיכה את האלבום באלבום פלטינה. סינגלים נוספים שיצאו מהאלבום וזכו להצלחה שולית היו "Saint of Me" ו-"Flip the Switch".

8 נגני בס שונים השתתפו בנגינה באלבום, ובין שאר הנגנים השתתף הקלידן בילי פרסטון - שהחל לנגן עם הלהקה בסוף שנות ה-60 וזהו שיתוף הפעולה האחרון שלו עם הלהקה טרם מותו.

האלבום לווה במסע הופעות רחב וסובב עולם, שכלל 108 הופעות - מה שהביא אותו למעמד מסע ההופעות השני הגדול ביותר שנערך בצפון אמריקה בכל הזמנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1997
קטגוריה:אלבומי הרולינג סטונז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
אישור סחר הוגן

סימן לאישור סחר הוגן
אישור סחר הוגן היא מערכת של אישורי מוצרים שנועדה לאפשר לאנשים לזהות מוצרים שעומדים בתקנים של סחר הוגן, כלומר בתקנים מסוימים של סביבה, עבודה ופיתוח. גוף לקביעת התקנים FLO International, וגוף להספקת התקנים FLO-CERT, מפקחים יחד על מערכת תקינה שמאפשרת בחינה בלתי תלויה של עסקים כדי להבטיח שהתנאים המוסכמים אכן מתקיימים. חברות המציעות מוצרים שעונים לסטנדרטים של סחר הוגן יכולות לבקש רישיון לשימוש בסמל "אישור הסחר ההוגן" במוצרים שלהם. 

מערכת אישורי הסחר ההוגן של FLO International מכסה תחום גדל של מוצרים כולל בננות, דבש, תפוזים, קקאו, כותנה, פירות יבשים, ירקות ופירות טריים, מיצים, אגוזים, שמני מאכל צמחיים, זרעים, קינואה, אורז, תבלינים, סוכר, תה, ויין. 

כמו רוב הניסיונות לפיתוח בינלאומי, היוזמה של אישורי סחר הוגן זוכה לביקורת מצדדים שונים של הזירה הפוליטית. כמה כלכלנים וצוותי חשיבה שמרנים רואים בסחר ההוגן סוג של סובסידיה שמעכבת פיתוח. חלקים בשמאל הפוליטי מאשימים את הסחר ההוגן על שהוא לא מאתגר כראוי את מערכת הסחר העולמית הנוכחית. 

בשנת 2006 היקף המכירות העולמי של מוצרים בעלי אישורי סחר הוגן הסתכמו בסך 1.6 מיליארד לירות שטרלינג, עליה של 41% בהשוואה לשנה הקודמת. 
 

נכון לדצמבר 2006, 569 ארגוני ייצור ב-58 מדינות מתפתחות היו בעלי אישורי סחר הוגן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סחר בין-לאומי
קטגוריה:אנטי גלובליזציה
קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:ארגוני כלכלה בין-לאומיים
קטגוריה:זכויות האדם
קטגוריה:סימון מוצרים

en:Fairtrade certification
de:Fair-Trade-Siegel
fi:Reilun kaupan sertifiointijärjestelmä
no:Stiftelsen Fairtrade Max Havelaar Norge
sv:Rättvisemärkt
zh:公平貿易認證
הילה זהרור

הילה זהרור (נולדה ב-18 בדצמבר 1980 ונולדה כהילה זערור) היא זמרת, מוזיקאית ושחקנית. זהרור הופיעה בתפקידים ראשיים ומרכזיים במופעים מוזיקליים רבים, מחזות זמר, הצגות ילדים ועל במות התיאטרון הרפרטוארי. מחברת ומלחינה של שירים ומופיעה עם הרכב נגנים במופע מיצירותיה. אלבום השירים שלה (2007 - הילה זהרור) חובר והולחן על ידה והופק בידי לני בן בשט.

== ביוגרפיה ==
הילה זהרור נולדה בפתח תקווה ולמדה בקונסרבטוריון העירוני. היא החלה בלימודי כינור בגיל 8 ולאחר מכן פסנתר וגיטרה. כתבה והלחינה שירים מגיל צעיר מאוד. בשירותה בצה"ל הייתה זמרת בלהקות הצבאיות של חיל הים וחיל החינוך. בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" ברמת גן. השתתפה בהצגות מוזיקליות רבות ומחזות זמר שהועלו בבית צבי ובתיאטרון הספרייה ברמת גן, בתיאטרון הקאמרי ובתיאטרון בית ליסין, מופעים מוזיקליים שונים, פסטיבלים, הצגות נוער וילדים, דיבוב לסרטים, ג'ינגלים, בימות זמר. מופיעה כזמרת מלווה בהרכב של ריקי גל, בהרכב ההופעות של שלמה ארצי, בשירה ובגיטרה אקוסטית. הילה מופיעה ברחבי הארץ עם הרכב נגנים במופע המורכב מיצירותיה.

הילה זהרור בהופעה חיה

== טלוויזיה ==
"קלינקה מיה", במאי איתן לונדנר, "הקרקס של רינת", ערוץ הופ.

״בית המשאלות״, במאי חיים בוזגלו, ״סרוגים״, במאי לייזי שפירא.

== במת תיאטרון ==
"הדבר האמיתי" - בתפקיד דבי, במאי: הלל מיטלפונקט, תיאטרון בית ליסין. "המורדים" - בתפקיד מיכאלה הצעירה, במאי: עמרי ניצן, תיאטרון הקאמרי. "קרוב יותר" - בתפקיד אליס. במאי: דן ענבר, תיאטרון הספרייה. "השושנה המקועקעת" - בתפקיד רוזה. תיאטרון הספרייה. "האסופית" - בתפקיד האסופית, במאי: משה קפטן, תיאטרון הספרייה. "מחסן השטוזים של דתיה" - הצגת ילדים מוזיקלית, במאי: יקי מחרז, הפקת נאווה הפקות. "אגדה על קערה ומצקת" - בתפקיד הנסיכה, תיאטרון לילדים ולנוער של אורנה פורת. "מיקה שלי" - בתפקיד הילדה המספרת, במאי גדי ענבר. "רדיו גאגא" - בתפקיד המפיקה, במאי אמיר גוטמן, הצגה מוזיקלית בהפקה מסחרית. "שמונה בעקבות אחד" - בתפקיד נעה, במאי: רפי ניב, תיאטרון הקיבוץ. "אורי" - בתפקיד דליה, במאי: משה קפטן, תיאטרון ארצי לנוער עם נאווה הפקות. המחזמר "אוליבר" בתפקיד שרלוט, במאי משה קפטן. הפקת יריב יפת ותיאטרון בית ליסין,"אבק" תיאטרון גבעתיים. ״מימי ויויו״, חסידה הפקות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:חברות להקת חיל הים
קטגוריה:חברי להקת חיל הים
קטגוריה:חברות להקת חיל החינוך
קטגוריה:חברי להקת חיל החינוך
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
דופן עקומה

דופן עקומה היא אחת מההלכות שנאמרו למשה מסיני, שמשמשות להגדרת דיני דופן הסוכה. לפי הלכה זו, יש להכשיר סוכה אף במקרה שבין הדפנות לסכך הכשר מפריד סכך פסול. טעם ההכשר הוא, משום שמחשיבים את הסכך הפסול הצמוד לדופן, כאילו הוא המשכה של אותה הדופן - אלא שנתעקם, ומשכך נמצא שהדופן נמשכת עד הסכך הכשר.

== מהות ההלכה ==
כאמור היתר זה משמש בדיני סוכה, על פי התורה, על מנת שסוכה תהיה כשרה, יש לסכך אותה בסכך כשר בלבד. על מנת שסכך יחשב ככשר, הוא נצרך לעמוד בשלושה תנאים: 
:א. שיהיה עשוי מדבר הצומח, כגון עצים וכדומה. 
:ב. רק כאשר הוא אינו מקבל טומאה (למעט אם החומר מעובד, כך שנעשה ממנו כלי) 
:ג. רק כשהוא תלוש מן הקרקע. 
כל חומר אחר הרי הוא פסול לסיכוך.

גם כאשר סיככו את הסוכה בסכך כשר, אם ישנו רווח בין הדופן לסכך בשיעור של יותר מג' טפחים (עד ג' טפחים הוא כשר מדין לבוד), הסוכה פסולה, מאחר שאין קשר בין הדופן לסכך. אמנם כאשר באותו רווח מונח סכך פסול, הסוכה תהיה כשרה מדין 'דופן עקומה', פירוש הדבר, שבמקרה כזה מתייחסים לסכך הפסול שנמצא בין הסכך הכשר לדופן כאילו הוא המשכה של הדופן, ומשכך נמצא שהדופן סמוכה לסכך הכשר, והסוכה כשרה.

לדוגמה בית שגגו נהרס, אך בצדדיו סמוך לקירות, ישנה תקרה שפסולה לסיכוך, ניתן לסכך באמצע הגג, ומה שבצדדיו יחשב כדופן עקומה, והסוכה תהיה כשרה.

== הגבלות לדין ==
בתלמוד נאמר, שדין זה של דופן עקומה שרואים את הסכך הפסול כאילו הוא המשך הדופן, נאמר רק כאשר שיעור הסכך הפסול הוא עד ארבע אמות, אך מעבר לכך אי אפשר להכשיר על ידי דין דופן עקומה.

הגבלה נוספת, אף היא מופיעה בתלמוד, דין דופן עקומה נאמר רק ב'סוכה גדולה', כלומר, כאשר יש בסכך הכשר את השיעור המינימלי של הסוכה, שהוא שבעה טפחים על שבעה טפחים, אך בפחות מכך אי אפשר להכשיר על ידי דופן עקומה.

יש מי שכתב שדין דופן עקומה נאמר רק במקרה שהדפנות מגיעות בגובהן לסכך הפסול, אך במקרה שאינן מגיעות לסכך, אין להכשיר בצירוף של שתי הקלות, דין גוד אסיק - על מנת להגביהן, ודין דופן עקומה.

== להלכה ==
דין זה של דופן עקומה נפסק להלכה בשולחן ערוך. פולמוס נרחב ישנו באחרונים, האם כאשר מכשירים סוכה שיש בה סכך פסול מדין דופן עקומה, מותר גם לאכול ולישון תחת הסכך הפסול או לא. להלכה נפסק בשולחן ערוך, שההלכה אמנם מכשירה את הסוכה על ידי "דופן עקומה" ביחס למקום שתחת הסכך הכשר, אך אינה מתירה לאכול ולישון תחת הסכך הפסול שנחשב כדופן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הלכות חג הסוכות
אלרואי (ספר)

אלרואי (באנגלית: The Wondrous Tale of Alroy) הוא ספר שנכתב על ידי ראש ממשלת בריטניה, בנג'מין דיזראלי, ויצא לאור בשנת 1833.

גיבור הספר הוא דוד אלרואי, בן המאה ה-12, שהיה "חוטר מגזע ישי" ובנו של ריש גלותא דבבל, שהם מצאצאי דוד המלך. לאלרואי ויכוח עם דודו בוסתנאי, שהיה ראש הגולה, על מהותם של חיי הגולה. בעוד שבוסתנאי משלם את המס לשליט הערבי, אלרואי אינו מוכן לשלם את המס. אלרואי היה אחד מחולמי שיבת ציון בימי הביניים, ששנא את הגלות ותר אחרי החופש והעצמאות. בתקופת חייו מצב היהודים היה קשה מבחינה כלכלית ומדינית ואנשים חיפשו את המשיח שיושיע אותם. אלרואי ניסה להקים תנועה משיחית, וזו נכשלה. הצלחתו היחידה הייתה הדיפת הסלג'וקים המוסלמים לזמן קצר.

מה שהפריע לד'יזראלי יותר מכל בסיפור חייו של אלרואי זה שהוא לא היה צריך להילחם רק בשלטונות ממלכת פרס, אלא גם בדעות היהודים שהיו נגדו מחמת יראתם את מלך פרס. ייתכן והוא רצה לגנות את היהודים שממירים את דתם או שמשלימים עם מצבם הנחות, עם היותם חסרי זכויות במדינות בהם הם חיים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gutenberg.org/etext/24687 הספר] בפרויקט גוטנברג
* [http://www.archive.org/details/alroyaromance01disrgoog הספר לצפייה ולהורדה] ([http://www.archive.org/details/alroyaromance00disrgoog גרסה נוספת]) בארכיון האינטרנט
* [http://www.ibiblio.org/disraeli/alroy.pdf הספר בגרסת PDF] 

קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי 1833
קטגוריה:ספרות בריטית
קובת א-נג'מה

קובת א-נג'מה (בערבית: قبة النجمة, "כיפת הכוכב") או בשמו העברי הר כוכב הוא הר המתנשא לגובה 724 מטר מעל פני הים וממוקם מעל היישוב כוכב השחר, ובצידה המזרחי של שמורת נחל ייט"ב.

ההר מהווה נקודת תצפית גבוהה המשקיפה על אזור נרחב ביותר מרכס הר הזיתים-הר הצופים בירושלים בדרום עד לחרמון בצפון. הוא חלק משמורת הטבע כוכב השחר.

נמוך מעט מהפסגה ממוקם מקאם סת זהרה. שנקרא על שם אשה בשם סת זהרה, הקדושה לתושבי הכפר הסמוך דיר ג'ריר, הידועה כ"פטרונית הלידות והתינוקות". המקאם בנוי על יסודות קדומים, כעדות הנדבכים התחתונים הגדולים, שחלקם מסותת בסיתות שוליים עם זיז בולט. פתחו של המבנה פונה צפונה, כנהוג ברוב קברי השיח' בארץ. על פי מאמר של ספי בן-יוסף משנת 1996, במקום "סימני קמיעות בד, סמרטוטי נדר ומנורות שמן של חרס ופח מעידים על שימוש פעיל של תושבי המקום באתר כמקום תפילה, בקשה ונדרים. סמוך לקבר ניצב עץ זית עתיק יומין המטופל בקפידה, וכן עץ אשחר עבות. כיפת המבנה שהייתה שלמה עד סוף המאה ה-20, הרוסה כיום.

כ-200 מטר דרום מזרחית לשיא הגובה, על השלוחה, יש מצפור היקפי על שם רחבעם זאבי.

למרגלות ההר, בגובה של 610 מטר מעל פני הים, נמצאת חירבת א-נג'מה. ריכוז מערות מגורים ומחסנים, שרידי מבנים ובורות מים של יישוב חצי נוודי שהיה במקום במאות השנים האחרונות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.mekomit.co.il/%D7%9B%D7%9A-%D7%9E%D7%95%D7%97%D7%A7%D7%AA-%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%90%D7%AA-%D7%94%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%A9%D7%AA-%D7%94%D7%93%D7%AA%D7%99%D7%AA-%D7%94%D7%A4%D7%9C%D7%A1%D7%98%D7%99%D7%A0/ כתבה] ובה צילומים של מקאם סת זהרה לפני ואחרי ההרס, באתר שיחה מקומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: הרים
קטגוריה:בנימין
קטגוריה:נקודות תצפית בשומרון
קטגוריה:כוכב השחר
Coiled coil

תרשים 1. רוכסן לאוצין. GCN4 leucine zipper (PDB accession code 1zik)
Coiled coil הוא מוטיב מבני בחלבונים, המורכב משניים עד שבעה סלילי אלפא (Alpha helix) הכרוכים ומלופפים זה בזה בדומה לחבל שזור (צמדים ושלשות הם הנפוצים ביותר). מבנים רבים מסוג זה מעורבים בתפקודים ביולוגיים חשובים כגון בקרה על ביטוי גנים (פקטורי שעתוק). דוגמאות ראויות לציון הם חלבונים כגון: אונקופרוטאינים c-fos ו-jun (מכילים גנים בעלי רצף DNA הגורם לסרטן) וחלבון השריר טרופומיוזין (Tropomyosin).
 
== מבנה מולקולרי ==
לרוב מכילים רצף של שבע חומצות אמינו כתבנית קבועה. הסלילים אשר על פני השטח מקיימים אינטראקציות ביניהם, יכילו בדרך כלל, שיירים הידרופוביים כגון לאוצין (Leucine) המסודרים במבנה המכונה רוכסן לאוצין. הדרך המועדפת ביותר מבחינה תרמודינמית, עבור שני סלילים להתארגן בסביבה המוקפת מים כגון ציטופלסמה, היא להישזר זה בזה ובין חומצות להן שיירים הידרופיליים. כך נוצר מחסום על פני השטח המספק כוח תרמודינמי המניע את היצמדות הסלילים והפיכתם לצמד (דימריזציה).
סלילי האלפא עשויים להימצא באוריינטציה מקבילה או לא מקבילה (Parallel או Antiparallel). לרוב יאומץ סיבוב שמאלי (ראו תרשים 1). בטבע ובחלבונים אשר יוצרו במעבדות, נצפו סלילים מלופפים בעלי סיבוב ימני (Right handed) למרות שסידור זה אינו מועדף תרמודינמית.

== היסטוריה של סלילים מלופפים ==
האפשרות שאלפא קרטין (Keratin) בנוי כסלילים מלופפים, הוצעה על ידי פרנסיס קריק (Francis Crick) בשנת 1952 בנוסף לשיטות מתמטיות לשם קביעת המבנה. היה זה זמן קצר לאחר שמבנה סליל האלפא הוצע בשנת 1951 על ידי לינוס פאולינג (Linus Pauling) ושותפיו.

== תפקיד סלילים מלופפים בהדבקה על ידי נגיף האיידס ==
תרשים 2. שישיית סלילי gp41 המאפשרים את כניסת ה-HIV לתא המטרה
שלב מפתח בחדירת נגיף האיידס לתוך תאים אנושיים הוא החשיפה לשלשת סלילים מלופפים באוריינטציה מקבילה הידועים כ-gp41 (גליקופרוטאין - חלבון וסוכר המחוברים בקשר גליקוזידי; ראו תרשים 2). שלשה זו לרוב מכוסה בחלבון סוכרי נוסף gp120, אשר מגן עליו מפני נוגדנים. בעת החיבור לתא המטרה, gp120 עובר שינוי קונפורמציה (תצורה) החושף gp41 ומאפשר את כניסת הקצה האמיני - טרמינלי ההידרופובי שלו לתוך ממברנת תא המטרה.
שלושה סלילי אלפא נוספים של gp41 מתקפלים כלפי מטה לתוך הבקעים שייצרה שלשת הסלילים המלופפים ובכך יוצרים מבנה המורכב משש יחידות, שישייה (hexamer) המושך את ממברנת הנגיף ואת ממברנת תא המטרה אחת לכיוון השנייה, קרוב מספיק על מנת לאחות ביניהן. בשלב זה חודר הנגיף כולו לתא ומתחיל את שכפולו. לאחרונה פותחו חומרים הנקשרים ל-gp41 ומעכבים את פעולתו.

קטגוריה:חלבונים
יוסף עבו עברון

יוסף עבו עברון (1924 - 12 בפברואר 2014) היה סופר ועיתונאי ישראלי, מוותיקי חבריה של אגודת העיתונאים בתל אביב (מ-1957).

==ביוגרפיה==
עבו עברון היה דור חמישי בצפת נצר למשפחת עבו מוותיקות היישוב הישן בגליל, והחזיק במסורת הוצאת ספר התורה בערב ל"ג בעומר מבית עבו למירון, יובל שנים, משנת 1964. את דרכו העיתונאית החל עוד בתקופת המחתרות, בשורות האצ"ל, שאליו הצטרף מהפלמ"ח.
בשנים 1957–1968 שימש כתב בכיר בעיתון "הבוקר" ועורך מדיני של שבועון "מבט חדש", ביטאונה של רפ"י (הפלג האקטיביסטי שפרש ממפא"י בשנות השישים בראשותו של דוד בן-גוריון). רבים מראיונותיו המדיניים באותה תקופה צוטטו בכלי התקשורת בארץ ובעולם, בפרט סדרת ראיונותיו עם בן-גוריון בשדה בוקר. בין היתר, שימש גם כסופר צבאי, וכתבותיו על קרבות האוויר במלחמת ששת הימים פורסמו במרבית כלי התקשורת בארץ וזיכוהו במכתב הוקרה אישי ממפקדת חיל האוויר. בשנים 1969–1991 שימש כדובר התעשייה הצבאית; ייסד וערך, בין היתר, את ביטאונה, "בתעש" – ביטאון שזכה להערכה רבה לא רק בשורות התעש אלא גם מחוצה לו.

ספריו - "ביום סגריר" משנת 1969 (הוצאת אותפז) ו"סואץ 56 במבט חדש" (1986, הוצאת מודן) דנים בסיבות שהביאו למבצע קדש ב-1956. "התעשייה הביטחונית בישראל" 1980 ו"מגן ורומח" 1991 (הוצאת משרד הביטחון) מפרטים בהרחבה את תולדות הייצור הביטחוני בארץ וזיכוהו בפרס תע"ש של משרד הביטחון. ספרו, "גידי - המערכה לפינוי הבריטים מארץ ישראל" העוסק בעמיחי פאגלין, זרה אור חדש על אירועים דרמטיים בתקופת המחתרת - פיצוץ מלון המלך דוד, הפריצה לכלא עכו, פרשת הסרג'נטים ועוד - הספר זכה לדברי ביקורת חיוביים בכלי התקשורת ועורר פולמוס ציבורי היסטורי שמצא את ביטויו, בין היתר, מעל דפי המדור הספרותי של העיתון "הארץ" במשך מספר שבועות. לאחר שאורי אבנרי השוואה את פאגלין ל"מהנדס" יחיא עיאש וגרר שורה של מאמרי תגובה.

שימש כעורכו של מגזין מדיני לאומי באינטרנט, בשם מזכר. כתבותיו התפרסמו גם ב"מקור ראשון", בערוץ 7 ובמחלקה ראשונה.

ב-12 בפברואר 2014 הלך לעולמו.

== ראו גם ==
* העלייה לביריה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.amalnet.k12.il/meida/history/1939_45/hisi2836.htm יוסף עבו עברון - ביריה בידינו], עמלנט, היישוב היהודי בין שיתוף ומאבק בשנים 1939–1948
* [http://abbo.org/?page_id=1068 יוסף עבו עברון, דור חמישי למסורת בית עבו,] אתר משפחת עבו
* [http://mizkar.wordpress.com/2014/05/23/gidi/ גידי - המערכה לפינוי הבריטים מארץ ישראל] באתר [http://mizkar.wordpress.com/ מִזכָּר], מגזין מדיני לאומי שהוקם על ידי יוסף עברון
* [http://www.amalnet.k12.il/meida/history2/hisi3031.htm#5 עברון מסקר את קרבות טייסי חיל האוויר במלחמת ששת הימים], עמלנט, מדינה בצמיחה 1948 -1970, מתוך המגזין "מבט חדש" 15.6.67
* [http://www.amalnet.k12.il/meida/history2/hisi3005.htm הפרק "מבט לאחור 1967-1956"] מתוך הספר "ביום סגריר", יוסף עברון, עמלנט - מדינה בצמיחה 1948 -1970
* 
* [https://mizkar.files.wordpress.com/2015/03/d799d795d7a1d7a3-d7a2d791d7a8d795d79f-d792d799d7a8d7a1d794-d793d799d792d799d798d79cd799d7aa-b5.pdf מִזכָּר], קובץ כתבות בעריכתו של יוסף עברון בשנים 2005 - 2014
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:משפחת עבו
קטגוריה:סגל התעשייה הצבאית
קטגוריה:סגל הבקר
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
גשר הפקק

גשר הפקק, או בשמו הרשמי גשר ש"ן, הוא גשר מעל נהר הירדן בחלקו הדרומי של כביש 918, כביש האורך המזרחי של עמק החולה.
== היסטוריה ==
לפני בניית הגשר, היה במקום סכר טבעי שהאט את זרימת מי אגם החולה במוצאו הדרומי. למרות שבספרות מופיע הסבר שהיה זה סכר בזלת שחסם חלקית את זרימת מי הירדן אין בשטח או במפות ההיסטוריות עדות לבזלת במקום (הנקודה בה זרמו מי האגם לתוך ערוץ הנחל בעבר אכן הייתה בגשר הפקק אך המסלע הבונה את אזור הגשר ואת הקילומטר וחצי שמדרום לו הוא של תצורת אשמורה, המורכבת מחלוקים, חול וחרסית. מחשוף הבזלת הקרוב ביותר נמצא 800 מ' מהגשר).

בזמן ייבוש החולה, הורחב האפיק של נהר הירדן על מנת לאפשר למי אגם החולה לזרום לכנרת, ובאזור מחסום הבזלת נבנה סכר מלאכותי, שיקל על עבודות הייבוש. הסכר היה בנוי מקורות ברזל משתלבות שנתקעו אנכית בקרקעית הערוץ ובשוליים הונחו אבני בזלת גדולות.

בסיום הפרויקט, ב-30 באוקטובר 1957, נפרץ הסכר המלאכותי על ידי מנוף ששלף את קורות הברזל, והאגם והביצות התרוקנו דרך התעלות דרומה. חיל ההנדסה הקים במקום הסכר גשר ביילי, שכונה גשר הפקק על שם הסכר הטבעי. ועדת השמות הממשלתית ביקשה לכבד את חבריה המסורים של ועדת שביתת הנשק ישראל–סוריה, שלא פעם ולא פעמיים מצאו עצמם תחת אש ממוצבי צבא סוריה וקרא לגשר ש"ן, ראשי תיבות של שביתת נשק. בעבר הגשר היה בעל נתיב אחד בלבד, כך שהתנועה הדו-סיטרית בו התנהלה לסירוגין.

בחודש דצמבר 2007 נסגר הגשר לתנועה בשל ליקויי בטיחות. מע"צ וצה"ל התחייבו להקים גשר חליפי במקום תוך חודשיים, אולם הגשר נפתח לתנועה רק ב-30 ביולי 2008. הגשר הוקם על ידי חיילי מילואים של חיל ההנדסה הישראלי. בשנת 2011 נבנה הגשר מחדש ומאז הוא דו סיטרי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
*שלמה מן, [https://naamoush.wordpress.com/2021/07/24/גשר-הפקק/ גשר הפקק], בבלוג "נעמוש", 24 ביולי 2021

== הערות שוליים ==

הפקק, גשר
קטגוריה:עמק החולה
אלינוער מואב

אלינוער מואב (9 בספטמבר 1946 - 10 ביולי 2017) הייתה זמרת סופרן ישראלית, ששרה בעברית וביוונית.

==ביוגרפיה==
נולדה ב-9 בספטמבר 1946 בתל אביב למאיר ויהודית, כ"אלינוער שפירא". היא למדה תולדות האומנות ופילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים ומוזיקה ושירה באוניברסיטת מקגיל במונטריאול.

מואב השתתפה ב-1972 במופע של חבורת בימות משירי נעמי שמר בבימוי צדי צרפתי, והייתה סולנית בשירים "ארבעים" וה"מכשפות". בשנים 1973–1985 חיה בארצות הברית ובקנדה שם ערכה סיורי קונצרטים. "קולה מתאים את עצמו בקלות לשיר עם או לאריה קונצרטנטית" כתבה המבקרת בג'רוזלם פוסט וביכולתה להתבטא בסגנונות שונים בהרכבים קאמריים וברסיטלים בהם היא משלבת לידר, מוזיקה עתיקה, עממית, אתנית ועוד.

בשנת 1980 נסעה ללימודים באוניברסיטת מקגיל במונטריאול, קנדה. שם הכירה את הצייר היווני קירילוס וניאדיס (1936-1995) ומאוחר יותר נישאה לו. בעקבות הקשר עם וניאדיס החלה לשיר שירים בשפה היוונית. בעת שהותה בקנדה הקליטה אלבום שלם משירי נעמי שמר, בעיבודים קלאסיים לפסנתר של ירון רוס.

בשנת 1986 שיתפה לראשונה פעולה עם המלחין היווני מיקיס תאודוראקיס, כשתירגמה שירים שכתב והלחין בהשראת הבלדה על מאוטהאוזן של יעקבוס קמבנליס. בשנת 1988 הוזמנה על ידי תאודוראקיס להשתתף בקונצרט שהתקיים במחנה הריכוז מאוטהאוזן באוסטריה, לפני 15,000 איש ונציגים מ-25 מדינות. הקונצרט שודר בשידור ישיר בטלוויזיה למרבית ארצות אירופה. באותה שנה הוזמנה שוב על ידי תיאודורקיס לסיבוב קונצרטים באירופה.

בשנת 1990 הופיעה בפסטיבל ישראל בערב יחיד ובערב משותף עם מריה פאראנדורי. שרה כסולנית באנסמבל הישראלי למוזיקה עתיקה, הופיעה בווקליזות ביפו ובעכו, בהפקות תיאטרון של הקאמרי בתל אביב ובתיאטרון חיפה. עם התזמורת הקאמרית רמת גן, סימפונט רעננה והתזמורת הקאמרית הרצליה, ובהפקה "הבריאה" עם הברירה הטבעית.

בתחילת שנות ה-90 הקליטה מחזור שירים של אלזה לסקר-שילר בתרגום יהודה עמיחי, שהלחינה יעל גרמן בשם "בוא אליי בלֵיל".

בקיץ 1993 הופיעה כאורחת של תיאודורקיס בפסטיבל ישראל, וביוון ב-1995 בחגיגות יום הולדת 70 למיקיס תאודוראקיס. התקליטור "טרילוגית מאוטהאוזן" יצא לאור בשנת 2000. מואב הקליטה מספר תקליטורים בהם שירים של יעקובוס קבנליס, לורקה, נעמי שמר, אלזה לסקר-שילר ז'אק ברל ועוד.

בשנת 2003 השתתפה בפסטיבל אבו גוש וביצעה את "הבלדה על מאוטהאוזן" בתרגומה.

מואב חיברה לחנים לשירי משוררים ("משאלות" אסתר ראב) ושילבה אותם בהופעותיה.

נפטרה ב-10 ביולי 2017 ונקברה בבית העלמין החדש בהרצליה.

== דיסקוגרפיה ==
*שרה נעמי שמר - 1980
*בוא אלי בליל - 1995

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20080303140139/http://www.yaelgerman.co.il/cd1.htm פרטים על התקליטור "בוא אליי בליל"]
* [http://chios_art.tripod.com/veniadis/ ביוגרפיה של קיריליוס וניאדיס] כולל תמונות של אלינוער
* 
* [http://he.israel-music.com/mikis_theodorakis/mauthhausen_trilogy/ התקליטור "טרילוגיית מאוטהאוזן" בהשתתפות אלינוער מואב]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:חברי חבורת בימות
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ישראליות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרים השרים ביוונית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מוזיקה יוונית בישראל
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
קולטן לאינסולין

קולטן לאינסולין הוא קולטן טרנסממברנלי שמופעל על ידי אינסולין. הקולטן לאינסולין שייך למשפחה גדולה של קולטנים מעבירי אותות, פרוטאין קינאזות, ולתת משפחה הספיציפיות לזרחון טירוזין - טירוזין קינאז . יש שתי קבוצות גדולות של טירוזין קינאזות, אלה הפועלים בתוך התא ועוסקים בהעברת אותות לגרעין התא, ואלה העוסקים בהעברת אותות גירוי מעבר לקרום התא . קולטני האיסולין משתייכים לקבוצה זו.

==מבנה==
קולטן לאינסולין מורכב משתי תתי-יחידות אלפא ושתי תתי-יחידות בטא. תתי-יחידות בטא חוצות אתקרום התא ומקושרות על ידי קשרים דו גופריתיים.<ref name=":0"></ref>
קולטן לאינסולין

==פעילות==

קולטני טירוזין קינאז, לרבות הקולטן לאינסולין, הם קולטנים העוברים תהליך של (autophosphorylation) בקבוצות הטירוזין שבקולטן, בעת שהם קושרים ליגנדים אגוניסטיים (כגון אינסולין). הוספת הקבוצות הזרחתיות לקולטן מחוללת אתר קישור לחלבון תוך תאי הקרוי insulin receptor substrate 1 - IRS1, העובר גם הוא תהליך זרחון. זרחון IRS1 פותח מסלול אותות תוך תאי (קסקדה - cascade ), שבסופו מניודים קולטני גלוקוז בעלי זיקה גבוהה לקרום התא; שילובם בקרום התא מגבירים את קצב קליטת גלוקוז לתוך התא. הגברת הכניסה של הגלוקוז לתוך התא, ובהתאם לסוג התא, מאפשרת שימוש בגלוקוז, ושימוש בו ליצירת גליקוגן וחומצות שומניות. בצורה זו תורם הקולטן לאינסולין להפחתת ריכוז הגלוקוז בתוך הדם.<ref name=":0" /><ref></ref>

==בקרה על ביטוי גני==

חלבון 1-IRS משופעל פועל כשליח שניוני שמזרז את השעתוק של גנים המבוקרים על ידי אינסולין.<ref></ref>

==פירוק של אינסולין==

אחרי שמולקולת אינסולין התחברה לקולטן והפעילה מעבר אותות, היא יכולה להתנתק לסביבה או לעבור תהליך פרוק על ידי התא. לרוב, הפרוק כולל תהליך של אנדוציטוזה של כל הקומפלקס איסולין-קולטן, ופעילות של אנזים מפרק אינסולין. רוב האנסולין מפורק על ידי תאי הכבד. ההערכה היא כי מולקולת אינסולין טיפוסית מפורקת בערך 71 דקות אחרי שהיא נוצרה.<ref></ref>

== פתולוגיה ==
התפקיד העיקרי של קולטני גלוקוז הוא לקלוט גלוקוז. לכן, חוסר רגישות לאינסולין, או בעיה ביכולת הקולטן לאותת לתוך התא מוביל לירידת היכולת לקלוט גלוקוז לתוך התא. כתוצאה עולים ריכוזי הגלוקוז החוץ תאי ונוצר מצב של יתר גלוקוז - היפרגליקמיה, העלולה להתפתח לסוכרת מסוג 2 (diabetes mellitus type 2). מוכרות מוטציות גנטיות שונות הפוגעות במבנה קולטן לאינסולין ותפקודו; אלה מביאים למצב חמור של אי קשירת אינסולין .<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:קולטנים
קטגוריה:חלבונים ממברנליים אינטגרליים
מחשב לכל ילד (ישראל)

[[אופיר אקוניס, יו"ר המועצה הציבורית של פרויקט "מחשב לכל ילד", מציג עם אריק זאבי את המחשבים שיחולקו לילדי דימונה ומגדל העמק (2015)]]
מחשב לכל ילד הוא מיזם שמטרתו לאפשר לילדים משכבות מצוקה לרכוש מיומנויות שימוש במחשב והתחברות למאגרי מידע, כדי שאלה יסייעו בפיתוח חשיבה יוצרת, יתרמו להתפתחות הילד ולהעלאת דימויו העצמי, וישמשו מנוף לצמצום הפער הדיגיטלי והפער החברתי. המיזם החל לפעול בשנת 1996, ביוזמתם של אנשי עסקים ושל שר הכלכלה והתכנון פרופ' שמעון שטרית, והוא פועל בחסות משרד ראש הממשלה. המיזם פועל מראשיתו במסגרת עמותת המפעל הלאומי לפיתוח חברתי. בשנת 2003 הצטרפה למיזם עמותת "חלון לעולם המחר".

בשנים 1996–2020 עמד בראש מיזם "מחשב לכל ילד" פרופ' אריה סקופ<ref></ref>. משנת 2020 עומד בראש המיזם יוסי רוזן. 

למיזם מועצה ציבורית, שבראשה עומד נציג משרד ראש הממשלה.

במסגרת המיזם מוענקת למשפחת הילד ערכת מחשוב הכוללת -
* מחשב.
* הדרכה של 45 שעות לימוד, לילד ולהורה, באמצעות חברת הדרכה.
* סל של תוכנות ולומדות.
* חיבור לאינטרנט ל-12 חודשים.
* אחריות ותמיכה טכנית למשך 3 שנים.

תקציב העמותה בשנת 2013 היה כ-21 מיליון ש"ח. במימון המיזם שותפים הממשלה (שמעניקה לעמותה קרוב ל-40% מתקציבה), העמותה, באמצעות תרומות שגייסה, הרשויות המקומיות ומשפחות הילדים (בשיעור סמלי). התורמים העיקריים של הפרויקט: מיקרוסופט ישראל, אשר תורמת את כל תוכנות המחשבים לפרויקט משנת 1996, קרן אדמונד ג'יי ספרא, ג'ון גנדל ועוד.

בחודש יוני 2013 הוחל בהסבת המיזם מחלוקת מחשבים שולחניים לחלוקת מחשבי לוח ומחשבי Smart Micro PC.

עד אמצע שנת 2020 הוענקו במסגרת הפרויקט למעלה מ-92,000 ערכות מחשב בכ-213 רשויות מקומיות מכל המגזרים בישראל. המיזם מקדיש תשומת לב גם לילדים בעלי צרכים מיוחדים. להערכת העמותה יש בישראל 168,000 משפחות ללא מחשב שבהן יש ילדים בגיל חינוך, ובשנת 2020 היא מתכננת להעניק מחשבים ל-6,200 משפחות מתוכן.

==ראו גם==
* למידה משולבת מחשב
* E-Learning
* OLPC

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Yesodi/Hadshaniyot/Digitali/Nispach.htm הערכת הפרויקט - אתר משרד החינוך]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המחשוב בישראל
קטגוריה:מיזמים ממשלתיים בישראל
דרום-מערב אסיה

מיקומה של מערב אסיה בגבולותיה הפוליטיים
דרום-מערב אסיה הוא חלקה הדרומי-מערבי של יבשת אסיה. ישנן מספר חלוקות לאזור זה, אשר נחשב לחלק מהמזרח התיכון בחלקו.

== גאוגרפיה ==
מערב אסיה (במידה רבה חופף עם המזרח התיכון) הוא אזור במערב יבשת אסיה. המונח אסיה המערבית לרוב משמש בכתבים ארכאולוגיים, באומות המאוחדות מתייחסים אליו כתת-אזור. המונח מובדל מהמזרח התיכון, בכך ש"מערב אסיה" מתייחס לאזור הגאוגרפי בלבד בעוד שהמזרח התיכון מתייחס לאזור הגאופוליטי, וכולל גם אזורים בצפון אפריקה כמו מצרים.

== דמוגרפיה ==

נכון לשנת 2015, חיים באזור זה כ-300 מיליון בני אדם, והוא משתרע על שטח של כ-6,255,160 קמ"ר. המדינות המאוכלסות ביותר הן טורקיה ואיראן, ולאחריהן עיראק. השפות העיקריות המדוברות באזור הן ערבית, פרסית וטורקית.

מדינות המשתרעות על יותר מיבשת אחת כמו טורקיה ומדינות דרום קווקז (ארמניה, אזרבייג'ן וגאורגיה) נכללות על ידי האומות המאוחדות באזור זה.

לתת-אזור זה יש שישה אזורי משנה: אסיה הקטנה, חצי האי ערב, דרום קווקז, לבנט, איראן ומסופוטמיה.

השימוש במושג "מערב אסיה" החל ככל הנראה בתחילת המאה ה-19. השימוש במושג בהקשר הגאופוליטי והכלכלי העכשווי החל בשנות ה-60 של המאה ה-20

מבחינה כלכלית, נפט הוא הענף המרכזי במשק האזורי. יותר ממחצית מעתודות הנפט בעולם וכ-40 אחוזים מעתודות הגז הטבעי בעולם ממוקמות באזור.

== מדינות ==
המדינות באזור הגאוגרפי הן:
{|
|-
|
*
*
*
*
*
*
*
| width="20" |
| valign=top |
*
*
*
*
*
*
*
| width="20" |
| valign=top |
*
*
*
חלקי מדינות:
* – אנטוליה
* – חצי האי סיני
* – צפון הקווקז
|}

==ראו גם==
*אירואסיה

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:אסיה: אזורים
ج

ג'ים (גם גים; בערבית: ﺟﻴﻢ) היא האות החמישית באלפבית הערבי. לפניה באה האות ת'א ואחריה האות חא.

בערבית סטנדרטית ג'ים מייצגת את העיצור /ʤ/ (כמו גימ"ל גרושה המשמשת בעברית למילים שאולות). אולם, בניבים ערביים רבים היא נהגית אחרת. בערבית מצרית, למשל, היא נהגית כעיצור /ɡ/ (כמו גימ"ל רגילה בעברית מודרנית), וכך גם נהגות האותיות המקבילות לג'ים ברוב השפות השמיות. בערבית לבנטינית וברוב ניבי צפון אפריקה הוגים אותה כעיצור /ʒ/ (כמו זי"ן גרושה). בערבית כוויתית ובחלק מהניבים העיראקיים הוגים אותה כעיצור /j/ (כמו יו"ד). בדואים רבים הוגים אותה כמו בערבית מצרית, אך מחנככים אותה: /ɡʲ/ (כמו ГЬ ברוסית).

האות ﭺ (כמו ג'ים, אבל בעלת שלוש נקודות דיאקריטיות) היא אות חיצונית לאלפבית הערבי, שנוספה כווריאנט של ג'ים. האות נוצרה בשפה הפרסית כשזו עברה להשתמש באלפבית הערבי, כדי לייצג את העיצור /ʧ/ (כמו צד"י גרושה), שלא קיים בערבית ספרותית. בישראל, ברשות הפלסטינית, בעיראק ובמדינות המפרץ הפרסי משתמשים באות ﭺ כדי לייצג דווקא את העיצור /g/.

בכתיבה, האות ג'ים מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד' ארז".

מקור האות ג'ים הוא ב"גימל" הפניקית ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים (אם כי, כאמור, רובן נהגות כגימ"ל בעברית):
*אלפבית עברי – ג
*אלפבית לטיני – C,c ו-G,g שהתפתחה ממנה (אם כי האות C כיום נהגית כ-K ולפעמים כ-S).
*אלפבית יווני – Γ,γ
*אלפבית סורי – ܓ

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אותיות בערבית
מעלות רנקין

מעלת רנקין היא יחידת מידה לטמפרטורה המשתמשת בסולם רנקין (Rankine). היא קרויה על שמו של המהנדס והפיזיקאי הסקוטי ויליאם ג'ון מקורן רנקין אשר הציע אותה בשנת 1859. יחידת מידה זו אינה נפוצה ביום יום.

המעלה מסומנת ב־R° (או ב־Ra° אם יש צורך להבחין אותה מסולמות ראומיר (Réaumur) ורמר (Rømer). בדומה לקלווין (המסומן: K), האפס בסולם רנקין הוא האפס המוחלט, אולם מעלת רנקין אחת שקולה למעלת פרנהייט אחת ולא למעלת צלזיוס אחת כפי שמתקיים בסולם קלווין. טמפרטורה של F° 459.67- שווה ל־R° 0.

אם כן, המרה ממעלות צלזיוס למעלות רנקין תתבצע לפי:
<div style="direction: ltr;">
T[°R]= 1.8×T[°C] + 491.67
</div>

מספר תחומים הנדסיים בארצות הברית העוסקים בטמפרטורה משתמשים בסולם רנקין. עם זאת ברחבי העולם המדעי, שבו נהוג להשתמש במערכת היחידות הבינלאומית (יחידות SI), טמפרטורה תרמודינמית נמדדת בקלווין.

בטבלה הבאה מוצגים קשרים של מספר סולמות טמפרטורה בולטים עם סולם רנקין.

{| class="wikitable" border="0"
!
! קלווין
! צלזיוס
! פרנהייט
! רנקין
|-
|האפס המוחלט (לפי הגדרתו)
| K 0
| C° 273.15− 
| F° 459.67− 
| R° 0
|- 
|נקודת הקיפאון של מים
| K 273.15 
| C° 0 
| F° 32
| R° 491.67
|-
| הנקודה המשולשת של מים (לפי הגדרתה)
| K 273.16
| C°{{כ}} 0.01
| F° 32.018
| R° 491.688
|- 
| נקודת הרתיחה של מים
| K 373.1339
| C°{{כ}} 99.9839
| F° 211.9710
| R° 671.641
|}

== ראו גם ==
*יחידות מידה לטמפרטורה
*יחידות מידה על שם אישים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
רנקין
קטגוריה:יחידות מידה בכימיה
מירל בראטש

מירל בראטש (נולד ב-1936) הוא סופר יהודי ישראלי יליד גאלאץ, רומניה, הכותב ברומנית.

מירל בראטש סיים לימודיו והוסמך כמהנדס בנין. היה קצין בצי. בשנות השמונים של המאה ה-20 היה עיתונאי נשכני ב-"Drapelul Roşu" (הדגל האדום), כתב עת שיצא בטימישוארה. לאחר שנכלא לכמה חודשים, עלה לישראל והתיישב בבאר שבע.

בנוסף לכתיבתו הספרותית, מירל בראטש מפרסם מפעם לפעם גם בעיתונות הישראלית בשפה הרומנית, בעיקר ב-"Ultima oră" (השעה האחרונה).

בשנת 2005 הוענק לו פרס ניקו פלטי (Nicu Palty).

== מספריו ==
* Acces la esenţă "גישה לתמצית", רומן.
* Zaţ (משקע של קפה), רומן, החלק הראשון של טרילוגיה. נכתב בישראל.
* "Porunca lui Elohim" (הפקודה של אלוהים).
* "Israel fara horoscop" (ישראל ללא הורוסקופ), הופיע בהוצאת Viitorul romanesc (העתיד הרומני) בבוקרשט, רומן על חיי היום-יום של יהודים יוצאי רומניה בישראל. הספר זכה בפרס ציון (פרס המוענק על ידי התאחדות הסופרים הישראלים בשפה הרומנית) לשנת 2003 ובשנת 2004 קיבל את פרס התאחדות הסופרים של בוקרשט.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://wxwx.wordpress.com/mirel-brates-haifa-se-recomanda/ מאמר על מירל בראטש ויצירתו] ברומנית

קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:סופרים ישראלים בשפה הרומנית
קטגוריה:מהנדסי בניין
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936