OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
.il

היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains; שם תחום עליון מסומן מדינה) של שמות המתחם של אתרי אינטרנט הרשומים בישראל.

סיומת זו מנוהלת על ידי איגוד האינטרנט הישראלי (ISOC-IL).
הסיומת il. נרשמה כבר ב־24 באוקטובר 1985, והייתה הסיומת השלישית שנרשמה, לאחר שבאותה שנה נרשמו הסיומות us. ו־uk..

במאי 2020 אושרה גם הסיומת ".ישראל" כסיומת הלאומית של שמות מתחם הרשומים בישראל, והרישום המוקדם לשימוש בסיומת זו החל באמצע 2022.

== תת-סיומות ==
קיימות שמונה תת-כתובות אינטרנטיות ישראליות:
* ac.il - מוסדות אקדמיים
* co.il - חברות מסחריות
* gov.il - משרדי ממשלה בישראל
* idf.il - צבא ההגנה לישראל
* k12.il - בתי-ספר וגני ילדים
* muni.il - מועצות מקומיות וערים
* net.il - ספקיות אינטרנט
* org.il - ארגונים לא-מסחריים

יש לציין שאין הקפדה מלאה על שימוש נכון בתת-כתובות, כך למשל אתר עיריית תל אביב הוא tel-aviv.gov.il למרות שהסיומת gov אינה מיודעת לעיריות, להן הוקצתה הסיומת .muni.il

== צנזורה ==
ספקית האינטרנט והטלפוניה של איחוד האמירויות הערביות, אִתִּצַאלַאת (באנגלית: Etisalat), נהגה לחסום כל כתובת ברשת האינטרנט עם הסיומת il. . בנובמבר 2009 בוטלה הצנזורה, והאתרים הישראליים הפכו לנגישים באיחוד האמירויות. עם זאת, תקנון איתיצאלאת אוסר על אזרחי ישראל לרשום שמות מתחם עם הסיומת ae., המשויכת לאיחוד האמירויות.

== ראו גם ==
* URL
* URI
* מונחים ברשת מחשבים
* Domain Name System
* com.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.iana.org/root-whois/il.htm IANA - מידע על כתובות .il]
* [http://www.isoc.org.il/domain_heb/registration.html איגוד האינטרנט הישראלי] - רישום שמות תחת מתחם .il

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: אינטרנט
עכשיו

שער עונתון ב' של 'עכשיו', רישום השער [[יעקב מישורי]]
עכשיו הוא כתב עת ספרותי ישראלי שיוצא לאור מאמצע שנות החמישים.

==היסטוריה==
הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור בשנת 1957 בעריכתו של ברוך חפץ, תחת השם "אוגדן ב'". את סמליל כתב העת עיצב משה גיל. מגיליונו השני, כתב העת כונה "עכשיו" על שם "עכשיו ובימים האחרים", ספר הביכורים של המשורר יהודה עמיחי שיצא לאור ב-1955.

כתב העת תרם להפיכתם של יונה וולך ודוד אבידן למשוררים מרכזיים. גיליון מס' 66 שיצא בשנת 1999, הוקדש לשירת דוד אבידן, מספר שנים אחרי מותו. משוררות ומשוררים אחרים שפרסמו ב"עכשיו" הם דליה רביקוביץ, רוני סומק, מאיה בז'רנו, יאיר הורוביץ, מאיר ויזלטיר, יואב גלבוע, אהרן שבתאי, סיגלית דוידוביץ' ומנחם בן (בראון). מבין עורכיו במהלך השנים ניתן לציין, נוסף על פרופ' גבריאל מוקד, גם את יהודה עמיחי, דן מירון, הצייר ומבקר האמנות יואב בראל, איש התיאטרון אברהם עוז, אמנון נבות, נתן זך, יהודה ויזן וברוך חפץ.

"עכשיו" היווה עם הקמתו נמל בית ל"משוררי דור המדינה", מונח שטבע גבריאל מוקד. כתב העת יוצא גם כיום, בעריכתם של גבריאל מוקד וברוך חפץ, ומארח משוררים ותיקים כמאיה בז'רנו, משוררי "עכשיו 55", עמוס אדלהייט, אריק א. ודורי טרופין, המכונים כך כי פרסומם הראשון היה בגיליון 55 של עכשיו, ומשוררים חדשים כמו רנאטה יבלונסקה ועוד. מבין מדוריו הקבועים: "חדר קריאה - מדור ביקורת הספרות", "עתה - מוסף סוציאליסטי" ו"דג הדיו" - מוסף סאטירי שמאמריו חתומים בשמות בדויים והוא משתלח בגורמים מתחרים בשדה הקרב הפואטי והספרותי (למשל בני ציפר, זיסי סתוי ואורי ברנשטיין).

==עכשיו וכתבי עת אחרים לשירה==
כתבי עת בישראל ניהלו תמיד מאבקים אלה באלה. "עכשיו" ועורכו גבריאל מוקד ניהלו ומנהלים מלחמות ובריתות עם כתבי עת אחרים.

כתב העת קשת, בעריכת אהרן אמיר, נחשב רדיקלי פחות וימני יותר מעכשיו הסוציאליסטי, וכמו כן מבוסס יותר על פרוזה מאשר על שירה. כתבי העת יצאו במקביל ושניהם החזיקו זמן רב, וזכו לתחיה חדשה לאחרונה.

כתב העת קילטרטן שיצא באמצע שנות השישים ראה את עצמו כאוונגרדי יותר מעכשיו, במניפסט שליווה את הקמתו דיבר על כך ש"עכשיו" לא די נועז בתכניו.

עכשיו נמצא במאבק עם כתב העת הליקון. גבריאל מוקד פרסם בעכשיו מאמר בגנות אמיר אור, עורך הליקון, ואגי משעול, חברת מערכת "הליקון".

עכשיו השפיע גם על כתבי עת אחרים, ביניהם: "כתם- עיתון לשירה יומית" האוונגרדי ו"עמדה" אשר רואה את עצמו כממשיך הקו של עכשיו, מבחינה פואטית ואידאולוגית. עורכיו וכותביו הראשיים הם משוררי "עכשיו 66".

בספטמבר 2008 חזר כתב-העת לפעילות לאחר כארבע שנים. החוברות החדשות הופיעו בפורמט של 'עונתון'. בעריכת יהודה ויזן, וגבריאל מוקד, ולאחר הפסקה שוב הופק ב-2011.

במרץ 2018 יצא גיליון 'עכשיו' א בהשתתפות יהודה עמיחי, נתן זך, טל סלוצקר, פרופ' גבריאל מוקד, דוד אבידן, א.ב. יהושע, ורוני סומק.

==קישורים חיצוניים==

*אלי אשד, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-368.htm איש החרב: על גבריאל מוקד], אי-מאגו
* 
* 
* 
* אלי אשד, [http://www.notes.co.il/eshed/47668.asp כמעין השופע או כמעין הרעיל ? : ניתוח של כתב עת לשירה], באתר רשימות, 12 בספטמבר 2008
* אלי הירש, [http://elihirsh.com/?p=614 על עכשיו א'], ידיעות אחרונות 12 בספטמבר 2008
* אלי אשד, [http://www.notes.co.il/eshed/51707.asp חמישים שנה של "עכשיו"], 13 בינואר 2009
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/collections/personalsites/Pages/achshav-journal.aspx כתב העת "עכשיו"] באתר הספרייה הלאומית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:ספרות בעברית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת לשירה
פיתיה

[[ליקורגוס מתייעץ עם הפיתיה, איור מאת אז'ן דלקרואה]]
פיתיה (ביוונית עתיקה: Πυθία) היא דמות אדם אשר לפי אמונות שונות מקשרת בין האל לבני האדם, כלומר שומעת את בקשות האדם ועונה בשם האל. 

הפיתיה מוכרת כיום בעיקר מהמיתולוגיה היוונית, אם כי גם אפיפיור בנצרות או כהני דת בדתות וכתות שנות בעולם אף הם נכללים בהגדרת ה"פיתיה". במיתולוגיה היוונית הייתה הפיתיה הדמות שקישרה בין האל לבין האדם באורקל. דמות זו הייתה כמעט תמיד אישה, מצויה במקום מרוחק, באווירה מסתורית, לעיתים בסביבת הרים, היוצרת אמון ופחד כאחד.

כשהאל רוצה להעביר מסר דרך הפיתיה הנתונה בשיכרון, הוא נכנס בגופה ומדבר מפיה. דבריה של הפיתיה בלתי מובנים לעיתים קרובות: מפי הפיתיה נפלטות מילים מסתוריות, הנאמרות כחידה הניתנת לפירוש במספר דרכים. ייתכן אפילו שהמסקנות הנובעות מפירוש דברי הפיתיה יהיו רחוקות זו מזו באופן קיצוני. את הכוונה בדבריה של הפיתיה על האדם להסיק לבדו, ללא עזרתה.

הפיתיה המוכרת ביותר נזכרת במיתוסים בהם מסופר על האורקל מדלפי.

ייתכן שמושג הפיתיה קיים גם ביהדות. על הפסוק "אל תפנו אל האבת" (ויקרא יט לא), רש"י מפרש: "אזהרה לבעל אוב וידעוני. בעל אוב זה פיתום המדבר משחיו. וידעוני מכניס עצם חיה ששמה ידוע לתוך פיו והעצם מדבר." וכן הרמב"ם כותב בספר המצוות (מצווה ט) "שהזהירנו מעשות מעשה ידעוני, והוא גם כן מין ממיני עבודה זרה. והוא שייקח עצם עוף ששמו ידוע, וישים און בפיו, ויעשן עשן, ויתהולל הוללות, ויעשה מעשים, עד שיתחבר לו עניין דומה לחולי הנופל, ויקחהו תרדמה וידבר בהזיה..."

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית

es:Oráculo de Delfos#Pitia o Pitonisa
ארברו (כדורגל נשים)

מועדון כדורגל נשים ארברו, לשעבר "מועדון הספורט קָרלְסְלוּנד" (שוודית: KIF Örebro DFF) ובקיצור קו-אי-אף, הוא מועדון כדורגל נשים מהעיר ארברו, שוודיה.

ארברו משחקת באצטדיון "בֵּרְן אָרֵנָה" הנמצא בעיר, שמשמש גם את קבוצת כדורגל הגברים המקומית, ארברו אס-קו. מדי הקבוצה הם בצבעים כחול ואדום.

==היסטוריה==
המועדון הנוכחי נוסד ב-1980, אולם המועדון המקורי כלל את ענף הנשים כבר משנת 1971. בשנת 2003 עלתה הקבוצה לליגת העל השוודית, ומאז היא משחקת בה.

לקראת עונת 2005 מונתה המאמנת המצליחה פיה סונדהאגה להוביל את המועדון, ותחת ידיה נרכשו שתיים מהשחקניות היותר ידועות שעברו בו - האמריקניות קריסטין לילי וקייט מרקגראף. שנה לאחר מכן, נבחרו שתי שחקניות מהקבוצה - לראשונה בתולדותיה - לסגל הנבחרת הלאומית של שוודיה. 

בשנת 2014, הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה - סגנות הליגה השוודית, ובעקבות כך העפילה לליגת האלופות בפעם הראשונה.

==שחקניות מפורסמות==
* קריסטין לילי
* קייט מרקגראף
* סאנה ואלקונן

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים שוודיות
ערן שנדר

ערן שנדר (נולד ב-16 בדצמבר 1951) הוא משפטן ישראלי, כיהן כפרקליט המדינה מ-1 באוגוסט 2004 עד 17 בדצמבר 2007. קודם לכן הקים את המחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש) ועמד בראשה.

== קריירה ==
בשנת 1976 סיים לימודי משפטים בלונדון. בשנת 1978 נמנה עם מייסדי "שלום עכשיו". בשנת 1981 הוסמך לעורך דין והחל לשמש כתובע במשטרת ירושלים. ב-1982 מונה לפרקליט בפרקליטות מחוז ירושלים. בין השאר שימש כתובע במשפטו של רפאל לוי, שהואשם בקבלת שוחד במהלך עבודתו במשרד הפנים, ובמשפטו של נועם פדרמן, שהורשע במסגרת עסקת טיעון בניסיון הצתת כנסיות. בשנת 1991 נבחר להקים את המחלקה לחקירות שוטרים במשרד המשפטים, ועמד בראשה עד שנת 2003 בה הודיע על התפטרותו. לאחר סיום כהונתו החל ללמוד חינוך אנתרופוסופי בירושלים במטרה לעבור לתחום ההוראה, אך הפסיק לאחר שמני מזוז קרא לו להתמודד על תפקיד פרקליט המדינה. כהוקרה על תפקידו בהקמת מח"ש, העניקה לו התנועה למען איכות השלטון בישראל את "אות אביר איכות השלטון" לשנת 2004.

ב-1 באוגוסט 2004 מונה לפרקליט המדינה במקומה של עדנה ארבל, שמונתה לשופטת בבית המשפט העליון, ברוב של 5 מתוך 6 על ידי ועדה מיוחדת של משפטנים שהוקמה על ידי הממשלה. עד למינויו לפרקליט המדינה המינוי נעשה על ידי שר המשפטים והקמת הוועדה נעשתה כיישום המלצת ועדת שמגר, שהוקמה לאחר פרשת בר-און חברון. נגד מינויו של שנדר לתפקיד הוגשה עתירה לבג"ץ, שבה טען העותר דן רוזן, כי שנדר אינו ראוי לתפקיד לאור תפקודו בטיפול מח"ש בפרשה בה הוא (רוזן) ובת זוגו סנ"צ (כדרגתה אז) אהובה תומר היו מעורבים. העתירה נדחתה. הימין מתח ביקורת על שנדר בשל פעילות עבר שלו בשלום עכשיו. העיתונות החרדית מתחה ביקורת על מינויו של שנדר בשל קשריו, לטענתה, עם האנתרופוסופיה.

שנדר כיהן כפרקליט המדינה בתקופת ההתנתקות, והורה לפתוח בחקירה בחשד להעלבת עובד ציבור נגד אליצור סגל, שכתב מאמר שביקר בחריפות את הרב הצבאי הראשי. סגל זוכה פה אחד על ידי הרכב של תשעה שופטים בבית המשפט העליון, שקבעו שמדובר במאמר פוליטי המוגן על ידי חופש הביטוי.

=== לאחר סיום תפקידו בפרקליטות המדינה ===
במאי 2019, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה, חתם על גילוי דעת כנגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.<ref>[https://pic-upload.ynet.co.il/news/GuiluiDaat.pdf גילוי דעת מטעם בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובייעוץ המשפטי לממשלה], 26 במאי 2019; </ref>

== חיים אישיים ==
שנדר נשוי ואב לחמישה ילדים. בתו נעמה שנדר היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי שלום עכשיו
קטגוריה:פרקליטי המדינה
קטגוריה:ראשי מח"ש
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:חברי בדרך להחלמה
קטגוריה:מוצא עילית: אישים
מרטין גלובר

מרטין גלובר (אנגלית: Martin Glover; נולד ב-23 בדצמבר 1960). מפיק מוזיקלי, מקים להקת הפוסט פאנק הבריטית Killing Joke ובסיסט בה. ידוע בשם הבמה "Youth".

== קריירה ==
מותגו הראשון של מרטין גלובר היה 'Butterfly Record'. מרטין גלובר עבד עם אמנים פופולרים כמו טום ג'ונס, The Orb, פול מקרטני והת'ר נובה. גלובר הפיק את האלבום Urban Hymns של The Verve . הוא הפיק מספר רמיקסים ללהקות U2 ,Bananarama ,James ,The Shamen ואחרות. גלובר הקים מותגי הקלטה אחרים כמו: Liquid Sound Design וKamaflage Records.

בשנת 1998 זכה גלובר בפרס המוזיקה הבריטית בקטגוריית "מפיק השנה" על האלבום "Urban Hymns".

גלובר ידוע גם כמי שהתחיל את סצנת הטראנס הפסיכדלי, כאשר הקים את המותג דרגונפליי רקורדס.

מרטין ידוע גם בשיתופי הפעולה הבאים:
* יחד עם סיימון פוספורד "Hallucinogen" תחת השם "Celtic Cross".
* יחד עם סיימון פוספורד "Hallucinogen" וגרג האנטר תחת השם "Dub Trees".
* יחד עם מארק מאנינג תחת השם "Zodiac Youth".
* יחד עם בן וטקינס מההרכב "Juno Reactor" תחת השם "Youth & Ben Watkins".
* יחד עם חואן ורדרה "The Muses Rapt" תחת השם "The Risin' Crew".
* יחד עם רון רות'פילד "Raja Ram", גראהם ווד, גרג האנטר ואחרים תחת השם "DMT".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.vh1.com/artists/news/2347/12231997/killing_joke.jhtml You Say It's Your Birthday: Youth of Killing Joke] מ-VH1

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:תקליטנים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:יוצרי מוזיקת טראנס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1960
טצ'ויושי סוזוקי

טצ'ויושי סוזוקי (באנגלית: Tsuyoshi Suzuki), הוא אחד התקליטנים המפורסמים ביותר בסצנת הטראנס היפני. סוזוקי הוא אחד ממקימי מותג ההקלטות Matsuri Productions. ב-1993 הוא עבר ללונדון, שם הוא הפך ל-DJ חשוב ואהוד. הוא השתתף בכמה מאירועי המוזיקה האלקטרונית הידועים ביותר כמו מצעד האהבה בברלין, מסיבת ה"מרדי גרא" של סידני, פסטיבל הרוק בפ'וגי, פסטיבל פיניקס, פסטיבל קשת-בענן 2000 ו-Earthcore (פסטיבל הטבע הגדול ביותר באוסטרליה).

טצ'ויושי סוזוקי חבר במספר רב של הרכבי גואה טראנס כגון: Bass Chakra, Joujouka, Kailash, Parna וTaiyo.

סגנונו העיקרי של טצ'ויושי הוא הגואה טראנס והוא מרבה להופיע בישראל בעיקר במסיבות טבע.

בחלק מיצירותיו מופיע כDJ Tsuyoshi.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוזיקאים יפנים
קטגוריה:תקליטנים יפנים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:יוצרי מוזיקת טראנס
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1967
תנועת הרוח הקדושה

תנועת הרוח הקדושה היה ארגון מורדים אוגנדי בראשות אליס אומה, מדיום אשר טענה כי היא מודרכת בעזרת הרוח לקוונה. אליס, אוגנדית ממוצא אצ'ולי, טענה כי באוגוסט 1986 לקוונה הדריכה אותה להקים את הארגון. באופן רשמי קיימת הבחנה בין תנועת הרוח הקדושה שהיא הזרוע הפוליטית של ארגונה של אליס ו"הכוח הנייד של הרוח הקדושה" שהוא הזרוע הצבאית - אך למעשה אין הבדלה ביניהם.

בנובמבר 1986, לאחר שאספה סביבה קבוצת מאמינים, שכנעה אליס את הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה להעביר חלק מחייליו תחת פיקודה. בנובמבר ודצמבר 1986, גברה התנועה על כוחות צבא ההתנגדות העממי בשני ניצחונות לא צפויים. הניצחונות הללו הרחיבו את התמיכה בתנועה בשבט האצ'ולי בפרט ובשבטים צפוניים בכלל ומשכו לתנועה מצטרפים חדשים. התנועה הייתה ידועה בכך שאיננה פוגעת ומתעללת בחייליה (בניגוד לממשלה ולארגוני המורדים האחרים) ועובדה זו הקנתה לה תמיכה ציבורית. 

תנועת הרוח הקדושה נלחמה כמו כל צבא - באמצעות כיבוש שטח ושליטה עליו וניהול קרבות - אך היו לה מספר תחומי פעילות אשר נתפסו כחריגים. "שליטים" רוחניים שולבו בכל יחידה. חברי התנועה נדרשו לשפוך שמן מבורך על חיילים במטרה למנוע מכדורים לפגוע בחייל (אם נפשו טהורה). אבנים בורכו כך שהם יתפוצצו כרימונים וחיילים צעדו לקרב בתצורה המזכירה צלב, תוך שירת תפילה. למרות שהיו לתנועה הפסדים קשים, בייחוד כאשר הארגון תקף חיילים המצוידים במקלעים, חלק מהשיטות בהן השתמשה הוכחו כיעילות.

יחסי הידידות אשר שררו בין הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה וארגון הרוח הקדושה לא שרדו לאורך זמן. בתחילת 1987, ניסה הצבא הדמוקרטי לכבוש את בסיס האספקה האזרחי של הארגון. חרף הסכסוכים עם שאר ארגוני המורדים, התנועה החלה במהלך צבאי נרחב באוגוסט 1987 שמטרתו הסופית הייתה כיבוש הבירה קמפלה והקמת "גן-עדן עלי אדמות", לדברי אליס אומה. 

בנובמבר 1987, כוחותיו של הארגון התקדמו לאזורים בהם לא הייתה לו תמיכה והשפעה. לאחר סדרת הפסדים, התנועה הובסה באופן סופי במהלך קרב אשר בו השתמשו כוחות צבא ההתנגדות בנשק ארטילרי כבד. הקרב התרחש ביער המרוחק כ-70 ק"מ צפונית לקמפלה. 

לאחר התפרקות התנועה, מספר קבוצות ששרדו ממנה ניסו לשמר את מטרתה. רוב הקבוצות הללו הפכו לקבוצות שודדים, אך התפרקו לאחר שרבים מחבריהן פרשו או הובסו בידי הממשלה או ארגוני מורדים אחרים. למרות זאת, אחת מן הקבוצות הללו הפכה לצבא ההתנגדות של האל אשר פועלת עד היום באזור אצ'ולילנד.

קטגוריה:אוגנדה: ארגוני מורדים
אליהו ברלין

אליהו מאיר ברלין (Berligne; י"ד באדר תרכ"ו, 1 במרץ 1866, מוהילב, רוסיה הלבנה – י"ז באדר א' ה'תשי"ט, 25 בפברואר 1959, תל אביב) היה ממנהיגי היישוב; חבר אספת הנבחרים, הוועד הלאומי ומועצת המדינה הזמנית, זקן חותמי מגילת העצמאות.

==ביוגרפיה==
נולד במוהילב שברוסיה הלבנה, אז באימפריה הרוסית (כיום בלארוס), לאברהם, משכיל אמיד. קיבל חינוך יהודי, למד בגימנסיה רוסית ולאחר מכן סיים לימודי משפטים באוניברסיטת מוסקבה. השתקע בעיר צאריצין (וולגוגרד), והקים שם מפעל לבולי עץ לבניין מעצי הרפסודות שהושטו על נהר הוולגה. היה פעיל ב"חובבי ציון" והשתתף בקונגרסים הציוניים הראשונים, ובחמישי נמנה עם חברי הפרקציה הדמוקרטית. בשנת 1905 ביקר בארץ ישראל, ובשובו לרוסיה הקים חברת-השקעות לפיתוח התעשייה בארץ בשם "עתיד". בשנת 1907 עלה לארץ ישראל והתיישב ביפו.

הנהלת הגימנסיה העברית, 1910; משמאל לימין: אליהו ברלין, [[מנחם שינקין, בן-ציון מוסינזון, חיים בוגרשוב, חיים חיסין]]
הקים מפעלים לייצור שמן זית וסבון באזור חיפה וגוש דן, ובהם שמר על עקרון העבודה העברית. עסק גם בפיתוח החקלאות ונטע פרדס בנס ציונה, וכן קיבל רישיון מפיק"א לנטיעת אקליפטוסים. נמנה בין מייסדי אחוזת בית והיה חבר ועדה הקהילה בתל אביב. 35 שנים שימש יו"ר הוועד המפקח של גימנסיה הרצליה. בין השנים 1921–1925 מנהל בנק הפועלים הראשון. כן היה יו"ר הוועד המנהל של הטכניון. השתתף בהקמת בית משפט השלום העברי, היה ממנהיגי אוצר היישוב והשתתף בייסוד מוצא עילית.

ברלין השתתף באופן פעיל בהתארגנות מוסדות היישוב, היה ממנסחי חוקת הבחירות לאספת הנבחרים וכיהן בארבע אספות הנבחרים (1920–1948). כיהן בהן כחבר מטעם מפלגת המתקדמים, התאחדות הדמוקרטים, הציונים הכלליים המאוחדים והעובד הציוני. בכל השנים היה חבר הנהלת הוועד הלאומי. כיהן כחבר מועצת המדינה הזמנית והיה בין חותמי מגילת העצמאות. אף על פי שהיה אמור להגיע לטקס מירושלים הנצורה באמצעות מטוס, חלה ובסופו של דבר חתם על המגילה כמה שבועות לאחר מכן.

היה ממייסדי המפלגה הפרוגרסיבית, והוצב כמועמד אחרון מטעמה ב וב.

היה נשוי לציטה לבית פוליאקוב, בתו של לזר פוליאקוב. בתו, נינה ברלין, רופאת עיניים במקצועה, הייתה מקורבת לזאב ז'בוטינסקי, ונישאה למשה שלוש. 

נפטר בשנת 1959 ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב. על שמו רחוב בצפון-מערב תל אביב.

==לקריאה נוספת==
* 'ברלין, אליהו מאיר', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 112–113. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tam.co.il/23_4_2004/magazin1.htm אליהו ברלין] במגזין תל אביב, 23 באפריל 2004
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:חברי מועצת המדינה הזמנית מטעם הציונים הכלליים
קטגוריה:חותמי מגילת העצמאות
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השנייה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השלישית
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:חברי העובד הציוני
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אזרחי כבוד של תל אביב-יפו
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1866
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1959
כפר חג מולד

כפר חג המולד
כפר חג מולד (באנגלית: Christmas village) הוא קישוט לחג המולד אשר נהוג להציבו מתחת לעץ חג המולד בערב חג המולד.

קישוט זה כולל כפר מיניאטורי, המעוצב בדרך כלל בדומה לתיאור של העיר הוויקטוריאנית המתוארת בספרו של צ'ארלס דיקנס "מזמור לחג המולד", וכן נהוג שהבתים בכפר או בעיירה מוארים באורות בדומה לעץ החג.

הכפר עשוי בדרך כלל מחרס או פורצלן, ומונח על שטיח לבן המייצג שלג.

כפרים אלה מהווים בדרך כלל פרטי אספנות.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
File:Decorative Christmas village 2.JPG
File:ChristmasVillage2008.jpg
File:Village de Noël (8298928843).jpg
File:Village de Noël (8299974004).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/uk_news/england/2600437.stm תיאור כפר חג מולד] באתר ה-BBC
* [https://newsinfo.inquirer.net/324193/added-attractions-in-christmas-village תיאור כפרי חג מולד]

קטגוריה:תפאורות חג המולד
שב"י

שב"י - "שחרור בעלי חיים ישראל" היא עמותה ישראלית הפועלת לקידום ההכרה בזכויות בעלי החיים ולשינוי היחס כלפיהם. העמותה נוסדה בשנת 2005 על ידי מספר פעילים שפרשו מעמותת אנימלס עקב מחלוקות על דרכי הפעולה. לפי עקרונות העמותה, לבעלי החיים, מתוקף היותם יצורים המסוגלים לחוש, יש זכויות בסיסיות שאסור להפר, כמו הזכות לחיות והזכות לחיות ללא שעבוד וסבל. לפיכך, טבעונות היא בסיס הכרחי להגשמת רעיון זה.

==פעילות==
פעילות העמותה מתרכזת בהגברת מודעות הציבור לתנאי הגידול של בעלי חיים במשקים המתועשים, בתעשיית הביגוד ובתעשיית הבידור על מנת להוביל לשינוי בתפיסה המוסרית כלפיהם, ולהימנעות מצריכת מוצרים ושירותים הכרוכים בסבל בעלי חיים. פעולות העמותה כוללות הפעלת דוכני הסברה ברחבי הארץ, הרצאות בבתי ספר, הפגנות ומיצגים. בספטמבר 2011, השיקה עמותת שב"י את האתר 'מבשלים מחוץ לקופסה' - תוכנית בישול אינטרנטית ללא מזון מן החי. בשנים 2013–2014, הפיקה בשיתוף עמותת אנימלס את מיצג 'היום הבינלאומי להזדהות עם חיות המשקים', אותו כונן פעיל זכויות בעלי החיים, אלכס הרשאפט, בשנת 1983. הפעילות בעמותה נעשית בהתנדבות מלאה מתוך הזדהות אידאולוגית עם רעיונות העמותה.

==ראו גם==
* אנימלס
* האגודה הישראלית נגד ניסויים בבעלי חיים

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://new-cooking.com/ מבשלים מחוץ לקופסה] - תוכנית הבישול של עמותת שב"י
* 
* 
* דן בר-דב, [http://megafon-news.co.il/asys/archives/179867 מיצג הזדהות עם בעלי-חיים במשקים בתל אביב], אתר מגפון, 5 באוקטובר 2013
* 
* [http://www.shekel-il.org.il/%D7%A2%D7%9E%D7%95%D7%AA%D7%AA_%D7%A9%D7%91%D7%99 מי בעד זכויות בעלי חיים? עמותת שב"י], באתר עמותת שקל, 7 בינואר 2010
* 

קטגוריה:ארגוני בעלי חיים בישראל
קטגוריה:טבעונות בישראל
קטגוריה:זכויות בעלי חיים
קטגוריה:ישראל: עמותות
מאבק אחד

מאבק אחד הייתה קבוצת שמאל רדיקלי ישראלית אנרכיסטית שפעלה למען זכויות בעלי חיים תוך שימת דגש על הקשר בין כלל צורות הדיכוי השונות בחברה, כגון סקסיזם, דיכוי עובדים, גזענות, כיבוש ועוד; חברי הקבוצה כינו את עצמם "טבעונרכיסטים" - הלחם של "טבעונים" ו"אנרכיסטים". הקבוצה קשרה בין הדיכוי התאגידי, המעמדי, המגדרי, החברתי והפוליטי וטענה שכל אלה מקורם באותו הבסיס הרעיוני, ושיש להילחם בכולם במקביל, מכיוון שמדובר שמקורם זהה.

==אידאולוגיה==

מתוך אתר האינטרנט של מאבק אחד:

:"האחיזה שיש לשקרים החברתיים המודרניים על כל פן ופן בחיינו מעולם לא הייתה חזקה יותר בהיסטוריה האנושית. המונופולין התקשורתי, השתלטות הטכנולוגיה על חיינו, התרבות הצרכנית ההורגת את תושבי המערב נפשית ואת תושבי שאר העולם פיזית... ובמדינת ישראל, כוחה של הלאומנות ושל הכוחניות – צבאית ואחרת – הוא ללא ספק מן החזקים והנוראיים בעולם. מערכות ה"חינוך" הממשלתיות והתאגידיות דוחפות אותנו עמוק יותר ויותר אל פתחם של חיים שהם, לכל היותר, מוות איטי ומתמשך, נטול ערך, רווי הרס, וההתנגדות שלנו צריכה להיות גורפת. הדיכוי שלנו, של כל אחת ואחד מאתנו, נמצא ביחסנו היומיומי לבעלי החיים האחרים ולטבע הסובב אותנו, לכסף, מוצרים ומוסר העבודה, למערכות יחסים, מין ומגדר, לדת, מסורת ולאום. כל גישה שאינה משחררת אותנו באופן ישיר ומיידי משעבדת אותנו באופן עקיף. סירבו לחיות את החיים המוצעים לכן ביום הבחירות ובערוץ הקניות, גם באשר סירוב זה "קיצוני" וקשה: חיים קלים הם שקר קל. המאבק לחופש, צדק ושוויון פירושו בחירתנו בחיים."

הקבוצה החזיקה באידאולוגיה אנרכיסטית שגרסה כי כל צורת משטר שאינה משטר עצמי היא דכאנית מטבעה, ונוטלת מבני האדם את יכולת הבחירה. כל התנהלות שמונעת את זכות הבחירה מהאחר, כגון תזונה מן החי, סקסיזם, גזענות, תרבות הצריכה וכדומה, מדכאת את שני הצדדים באותה מידה.

מאבק אחד הייתה אחד הארגונים הראשונים שקראו לסגירת חוות הקופים מזור.

==הסברה==
מאבק אחד השתמשה בחוברות ובפליירים לצורכי הסברה. בין השאר, הוציאה מאבק אחד:
*חוברות רבות בנושא זכויות בעלי חיים, המפרטות את הקשר בין המאבקים השונים.
*חוברות נגד מקדונלד'ס המסבירות לא רק על הנזק לבעלי החיים אלא גם את הנזק האקולוגי, החברתי, התרבותי, הסביבתי והפוליטי שגורמת מקדונלד'ס.
*פליירים וכרזות הקוראים לטבעונות.
*מידע על גדר ההפרדה.
*פלייר למצעד הגאווה.
*פליירים למאבק נגד מכירת פרוות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20130429192104/http://www.onestruggle.org/ אתר האינטרנט של מאבק אחד בארכיון האינטרנט]

קטגוריה:ארגוני בעלי חיים בישראל
קטגוריה:ארגוני שמאל בישראל
רוז'ה מרטן די גאר

רוז'ה מרטן די גאר (בצרפתית: Roger Martin du Gard; 23 במרץ 1881 – 22 באוגוסט 1958), סופר צרפתי זוכה פרס נובל לספרות.

==חייו==
די גאר נולד בנוי שעל הסן למשפחת משפטנים, בשנת 1898 התחיל את לימודיו באוניברסיטת סורבון בפקולטה למדעי הרוח וסיימם באוניברסיטת "שארט" בצרפת, שם עסק במספר נושאים בארכאולוגיה ופלאוגרפיה.

בשנת 1902 די גאר התגייס לצבא ושירת בחיל הרגלים, ב-1905 הוא קיבל תואר אקדמי על סמך עבודה בשטל בתחום הארכאולוגיה. שנה מאוחר יותר התחתן ויצא לסייר בצפון אפריקה ובשנת 1907 נולדה בתו כריסטינה.

בשנת 1908 פורסם ספרו להיות. די גאר גויס לצבא למלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 והשתחרר רק בפברואר 1919. לאחר המלחמה די גאר השתקע בפריז והמשיך בפעילותו הספרותית.

בשנת 1937, בעת ששקד על האפילוג של בית טיבו, הוענק לו פרס נובל לספרות "על החיות האומנותית והנאמנות בהן צייר את הניגודים בחיי האנשים כמו כן את האספקטים היסודיים של חיי תקופתנו".

במהלך מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1939 - 1945, הוא שהה בניס ועבד על זכרונותיו של סגן-אלוף מאמור.

די גאר מת ב-22 באוגוסט 1958 באחוזתו ונקבר בפאתי העיר ניס בצרפת.

==יצירתו==
הספר הראשון של די גאר שפורסם היה להיות. היצירה הגדולה הראשונה שכתב היא הרומן ז'אן בארוא, ספר המבוסס על פרשת דרייפוס, כאשר המוטיב בו הוא שאלת האמונה. מוטיב דומה נמצא בספרו צוואת אבא לולו.

די גאר החל בכתיבת רומן בהמשכים בשם בית טיבו בשנת 1922. הספרים בסדרה תורגמו לשפות רבות וסדרת טלוויזיה הוסרטה עליהם. היצירה זכתה לשבחים רבים והוגדרה על ידי הביקורת כ"רומן נוסח המאה ה-19" די גאר תיאר את הסכסוכים שערערו את יסודות החברה הצרפתית ובעיקר את פרשת דרייפוס ואת מלחמת העולם הראשונה.

בסוף חייו התרכז די גאר בכתיבת זכרונותיו של סגן-אלוף מאמור, שחלקו הראשון זכה לתשומת לבו של אנדרה ז'יד André Gide.

==מספריו בעברית==
*לחיות, 1908.
*אחד מאיתנו (L'Une de Nous), שנת 1909.
*ז'אן בארוא (Jean Barois), שנת 1913.
*בית טיבו Les Thibault תורגם לעברית על ידי מנשה לוין והופיע בהוצאת ספרית פועלים. חלקי הרומן השונים:
# הספר האפור (1922) (Le Cahier gris)
# בית הכלא (1922 ) (Le Pénitencier)
# העונה היפה (1923) (La Belle Saison)
# הייעוץ (1928) (La Consultation)
# סורלינה (1928) (La Sorellina)
# מות האב (1933) (La Mort du père)
# קיץ 1914 (1936) (L'Été 1914)
# אפילוג (1940) (Épilogue)
*התכתבות עם אנדרה ז'יד (1968) (Correspondance avec) - פורסם לאחר מותו.
*זכרונותיו של סגן-אלוף מאמור (1983) (Le Lieutenant-colonel de Maumort) - פורסם לאחר מותו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20051025141119/http://www.u-grenoble3.fr/martin-du-gard/ איגוד חובבי רוז'ה מרטן די גאר] 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:אגנוסטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים

קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1881
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1958
אוליבר גולדסמית'

אוליבר גולדסמית'
אוליבר גולדסמית (באנגלית: Oliver Goldsmith; 10 בנובמבר 1730 – 4 באפריל 1774) היה סופר, מחזאי ומשורר אירי. גולדסמית' נודע בעיקר בעקבות הרומן "הכומר מוויקפילד", והפואמה הפסטורלית "הכפר הנטוש".

==ביוגרפיה==
תאריך ושנת לידתו של גולדסמית אינם ידועים בוודאות. על פי הספרייה של הקונגרס, הוא אמר לביוגרף שהוא נולד ב-10 בנובמבר 1728. מקום הולדתו גם אינו בטוח. או שהוא נולד ליד בליימהון, מחוז לונגפורד, אירלנד, שם היה אביו הכומר האנגליקני של הקהילה של פורגניי, או בבית של הסבא והסבתא שלו מצד אמו, בסמית היל, מחוז רוסקומון שם סבו אוליבר ג'ונס היה כומר ומורה בבית ספר לבישופות. כשהוא היה בן שנתיים, אביו של גולדסמית התמנה לכומר של הקהילה של "קילקני מערב" במחוז וסטמית'. ולכן המשפחה עברה לבית הכומר בליסוי, בין את'לון ובליימהון, והמשיכה לגור שם עד מותו של אביו בשנת 1747.

מותו בטרם העת בשנת 1774 נבע כנראה בחלקו מאבחנה שגויה של דלקת בכליות שלו. גולדסמית' נקבר בכנסיית טמפל. והכיתוב על קברו הוא: "כאן טמון / אוליבר גולדסמית'". יש אנדרטה לזכרו במרכז בליימהון, וגם במנזר וסטמינסטר יש הספד שכתב לזכרו סמואל ג'ונסון.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים אירים
קטגוריה:משוררים אירים
קטגוריה:מחזאים אירים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (דבלין)
קטגוריה:ילידי 1728
קטגוריה:נפטרים ב-1774
Union Jack

Union Jack הוא הרכב טראנס מאנגליה, אשר חברים בו סיימון ברי וקלאודיו גוויסיני.

== היסטוריה ==
ההרכב הוקם ב-1993 והשניים התמקדו בעיקר באסיד טראנס וטכנו. ב-1995 יצא אלבומם הראשון, "There Will Be No Armageddon", אשר מתוכו בלטו השירים "Two Full Moons And A Traut", "Cactus" ו-"Red Herring". שירים אלו היו פופולרים ביותר במועדוני הטראנס ובמסיבות הטבע של שנות ה-90 המוקדמות. סגנונם המוזיקלי שם דגש על מוזיקת טראנס הניתנת לניגון הן במועדונים והן בשמיעה ביתית. הדבר בא לידי ביטוי בשילוב טראנס, מוזיקה אתנית ואמביינט אל תוך שיריהם, על מנת לייצר צליל רך ורקיד.

ב-2008, אחרי הפסקה בת 7 שנים בה ההרכב לא הופיע ולא הופק חומר חדש, ההרכב חבר למפיק Paul Brogden על מנת ליצור את הטראק "Papillon" ולחברת התקליטים POB/Seismic Records. לאחר מספר הופעות, בהן הופעה בפסטיבל המוזיקה הבינלאומי Ultra Music Festival, חזר ההרכב לאולפן ההקלטות לעבוד על אלבום חדש.

ב-2009 ההרכב הוציא את האלבום - Pylon Pigs, שכלל חומר חדש שהופק לאחר 11 שנות הפסקה.

ב-2011 ההרכב הוציא את האוסף "Retrospective" שמסכם את פעילותו של ההרכב. האוסף חומרים משני אלבומי האולפן ב-3 חלקים - Retrospective 1,2,3. בחלק השלישי מופיעים מספר מיקסים חדשים של חומרי ההרכב שלא נמצאים באלבומי האולפן.

==דיסקוגרפיה==
=== אלבומים ===
1995 There Will Be No Armageddon - הופק על ידי פלטיפוס רקורדס.

2009 Pylon Pigs - הופק על ידי Paul Brogden, חבר ההרכב החדש וחברת התקליטים POB/Seismic Records

2011 Retrospective - אוסף

=== סינגלים ===
1993 “Two Full Moons And A Trout” / “Lollipop Man”

1993 “Cactus” / “Morning Glory”

1995 “Red Herring” / “There Will Be No Armageddon”

1997 “Cockroach” / “Yeti”

2009 “Pylon Pigs Club EP”

2009 “Papillon”

2010 “Funnelweb”

2010 “Triclops”

2011 The Complete “Two Full Moons And A Trout” (Remixes)

2011 “Red Herring” (Remixes)

2012 “Papillon” (Remixes)

2012 “Gibbon” / “Baboon"

2014 "Spasm"

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.platipus.com/artists/union-jack/ Union Jack] באתר של פלטיפוס רקורדס

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית בריטים
קטגוריה:הרכבי טראנס בריטים
דרו פולר

אנדרו אלן "דרו" פולר (באנגלית: Andrew Alan "Drew" Fuller; נולד ב-19 במאי 1980) הוא שחקן ודוגמן עבר אמריקאי, אשר התפרסם בזכות תפקידו ככריס האליוול בסדרת הטלוויזיה "מכושפות" ולאחר מכן כטרוור לה-בלאנק בסדרה "נשות קבע". 

== ביוגרפיה ==
נולד בשם אנדרו אלן פולר ב-19 במאי 1980 בעיירה אתרטון, קליפורניה וגדל בעיירת החוף ניופורט ביץ', קליפורניה. יש לו אחות צעירה בשם הילרי. 

כשהיה בן 12, התגלה פולר על ידי סוכן דוגמנים, לאחר שחבר של המשפחה צילם אותו לשער של מגזין "UCLA" (אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס).

פולר מתגורר כיום בלוס אנג'לס. בזמנו החופשי, הוא משחק כדורסל, גולש, מטפס על הרים, מנגן בפסנתר ומשחק טניס.

== קריירה ==
פולר החליט לחכות מספר שנים, ולבסוף הוא החל לעסוק בדוגמנות בגיל 16. לאחר זמן קצר הוא הפך להיות דוגמן בית של חברות מפורסמות כמו: "טומי הילפיגר", "פראדה" וקלאב מד. הוא הופיע בפרסומות רבות, ביניהן: J Crew, Subway, טויוטה, ופפסי לצד בריטני ספירס.
ב-2001 הופיע פולר בקליפ של דה קולינג לשיר "Wherever You Will Go", וב-2005, הוא הופיע בקליפ של לינדזי לוהן לשיר "Over".
ב-2002, התפרסם פולר בעקבות השתתפותו בסדרה "מכושפות", בה הוא מגלם את דמותו של כריס האליוול. הוא שיחק בסדרה בעונה השישית והשתתף בכמה פרקי אורח בעונה החמישית השביעית והשמינית. בנוסף הופיע בתפקיד אורח בסדרה "The O.C.". ב-2007, החל פולר לשחק בסדרה "נשות קבע" של ערוץ לייפטיים.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2000
|Voodoo Academy
|פול סנט קלייר
|
|-
| rowspan="2" |2002
|Angels Don't Sleep Here
|ג'סי המתבגר
|
|-
|Vampire Clan
|רודריק "רוק" ג'ייסון פארל
|
|-
|2004
|Close Call
|סאם
|
|-
| rowspan="2" |2006
|Final Contract: Death on Delivery
|דייוויד גלובר
|
|-
|המתנה המושלמת
|ג'ייסון סטיבנס
|
|-
| rowspan="2" |2007
|Numbered With The Dead
|טומי "שתי בהונות" גארלי
|
|-
|בלונדינית בעיר הגדולה
|בילי
|
|-
|2008
|Loaded
|ברנדן
|
|-
|2010
|The Kane Files: Life of Trial
|סקוט קיין
|
|-
|2014
|Fatal Instinct 
|דני גייטס
|
|-
|2015
|Bachelors
|שון
|
|-
|2016
|Dispatch
|טים
|
|-
|2017
|Beyond Brotherhood
|כריס ויאני
|
|-
|2019
|Test Pattern
|מייק
|
|-
|2023
|Holiday Twist
|ביל ניילסון
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2003
|Black Sash
|ניק ריד
|3 פרקים
|-
|The O.C.
|נורלנד
|פרק: "Pilot"
|-
|2006-2003
|מכושפות
|כריס האליוול 
|תפקיד ראשי (עונה 6)
תפקיד אורח (עונות 5, 8-7); 25 פרקים
|-
|2006
|האף
|ג'וש
|פרק:"A Cornfield Grows in L.A."
|-
|2012-2007
|נשות קבע
|טרוור לה-בלאנק
|תפקיד ראשי (עונות 6-1)
תפקיד אורח (עונה 7); 104 פרקים
|-
|2008
|The Circuit
|קיד ווקר
|סרט טלוויזיה של ABC Family
|-
|2011
|NCIS: לוס אנג'לס 
|קונר מסלין
|פרק: "Honor"
|-
|2014
|Perfect On Paper
|שוטר
|סרט טלוויזיה של הולמרק
|-
| rowspan="2" |2015
|לונגמייר
|נואה
|פרק: "Four Arrows"
|-
|Love Finds You in Charm
|אנדי
|סרט טלוויזיה של UPtv
|-
|2018
|All Wrong
|ברנדרסון
|פרק: "You Can Find Me at the Club "
|-
|2019
|Love, Fall, and Order
|בן
|סרט טלוויזיה של הולמרק
|}
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: שחקנים
פלטיפוס רקורדס

Platipus Records הוא מותג הקלטות בלונדון, אנגליה והוא מפיק ומקליט טראנס פסיכדלי. בעל המותג הוא סיימון ברי אשר עמד מאחורי הפרויקטים:,Clanger Union Jack, Plotergeist וArt of Trance. מותג זה שיתף פעולה עם האמנים Terra Ferma, Salamander וQuietMan. ההפקות המפורסמות ביותר של מותג זה הן: "(Anomaly (Calling Your Name" שנעשתה על ידי BT ודי.ג'י טיילור, "Red Herring" של Union Jack, "אלביון" של Air. 

לאחר שנת 1999 עם הצלחת "מדגסקר" של ההרכב Art of Trance עבר מותג לעסוק רק בטראנס, כאשר סצנת הטראנס הפסיכדלי החלה להתעצם, הקים סיימון ברי "מותגי-בת" כמו Platipus Euro וGekko.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:חברות תקליטים
מי עדן

שישיית בקבוקי 0.5 ליטר מי עדן
מי עדן היא חברת מים מינרליים המשווקת מאז 1983 מים מרמת הגולן. המפעל של מי עדן שוכן בקצרין. מאז 2016, החברה נמצאת בבעלות תאגיד המים האמריקאי-קנדי .

==היסטוריה==
חברת מעיינות סלוקיה בע"מ החלה לפעול בשנת 1980 לניצול מי מעיין סלוקיה ברמת הגולן, שגילה הביולוג משה המאירי. לאחר בדיקות קיבלה החברה בשנת 1983 אישור לשווק מים מינרליים ממי המעיין. החברה שינתה שמה למעיינות עדן בע"מ והשיווק נעשה תחת המותג "מי עדן". בסוף 1992 חנכה מפעל חדש בקצרין שזכה בחמישה כוכבי יופי מטעם המועצה לישראל יפה.

ב-1988 הקימה החברה שירות אספקת מים בכדים למגזר העסקי והפרטי, ובשנת 1998 הרחיבה את פעילות השיווק הישיר של כדי מים, ממי מעיינות ומקורות מים מקומיים, גם ל-17 מדינות באירופה. המותג האירופאי של מי עדן - Eden משתמש במעיינות מקומיים ומספק מים מינרליים בכדים.

בשנת 2013 החלה החברה בשיווק בר מים בשם "מכשיר סודה ביתי – Eden Pure Soda". המכשיר, שהיה פורץ דרך בשוק, נחל אכזבה קשה בתחילת השיווק עת נודע כי אינו עומד בייעודו, גורם לרעשים ורועד בעת השימוש.

באוגוסט 2018 הושבתה השאיבה מעיין סלוקיה עקב זיהומים, והחברה קיבלה אישור לחצי שנה להשתמש בקידוח יבשתי של חברת המים "מקורות", ובהמשך לבצע קידוח שני מול חברת "מקורות" שישמש אותה בקביעות.
כיום החברה מקבלת מים מקידוח תת-קרקעי של חברת מקורות בשם מי עדן 1 הסמוך למפעל מי עדן ולעיר קצרין.

==בעלות והפצה==

בשנים הראשונות עברה החברה בין מספר בעלים, עד שבשנת 1987 עברה החברה לבעלות תשלובת קריסטל-תבורי.

עד שנת 2000 היה למי עדן הסכם ההפצה עם החברה המרכזית לייצור משקאות קלים (יצרני קוקה-קולה בישראל) והיא הגיעה לנתח שוק של יותר מ-40%, אז עברה קוקה-קולה לעבוד עם המתחרה העיקרית - נביעות, ואילו מי עדן עברה לעבוד עם יפאורה-תבורי. בקשה לאישור רכישת חלק ממי עדן בידי יפאורה-תבורי נדחתה על ידי הממונה על ההגבלים העסקיים.

חברת מעיינות עדן בע"מ נסחרה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. ההנהלה הראשית של החברה שכנה בשווייץ.
עד אוקטובר 2013 בעל השליטה המרכזי בחברה היה רוני נפתלי, ששימש גם כיושב ראש הדירקטוריון.

ביוני 2013 נמכרה פעילות החברה בישראל לקרן רון קפיטל - Rhône Group. מ-2016 שייך המותג "מי עדן" לתאגיד COTT, שבשנת 2020 שינה את שמו ל-Primo Water. מנכ"ל קבוצת מי עדן בישראל הוא אלון אלפרוביץ ולחברה כ-800 עובדים וכ-130,000 לקוחות בשיווק ישיר.

חברת "מעיינות עדן", שחדלה להיות קשורה למותג "מי עדן", שינתה את שמה במאי 2014 ל"מעיינות טמדא בע"מ", וביולי 2015 שינתה את שמה ל"תמדא בע"מ".

== קישורים חיצוניים ==

*
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצרני משקאות ישראלים
קטגוריה:מים מינרליים
קטגוריה:קצרין
קטגוריה:רמת הגולן: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1980
אינהלציה

מכשיר אינהלציה ביתי
מסכות נלוות למכשיר אינהלציה ביתי
אִינְהָלַצְיָה (על פי האקדמיה ללשון העברית: הַשְׁאָפָה) היא טיפול רפואי תרופתי או פרא רפואי הניתן על ידי החדרת תרופה במצב גזי דרך הפה.

השימוש באינהלציה מתבצע כאשר רוצים שהתרופה תגיע ישירות לריאות ללא השפעות כלל מערכתיות, לרוב באינהלציה מטופלים בעיקר חולים במחלות בדרכי הנשימה, כמו סטרידור, אסתמה או סיסטיק פיברוזיס.

תרופות נפוצות שניתנות באמצעות אינהלציה הן: ונטולין, אירובנט, סטרואידים ואנטיביוטיקות שונות.

אינהלציה יכולה להתבצע באמצעות מכשיר הדוחף אוויר, חמצן, באמצעות שאיפת אבקה או על ידי מכשיר אשר אוגר את התרופה בתוך מכל סגור ומאפשר למטופל לנשום את התרופה ללא בזבוז.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
מיקאו אוסואי

מיקאו אוסואי (ביפנית: 臼井甕男; 15 באוגוסט 1865 - 9 במרץ 1926) היה מפתח שיטת הריפוי רייקי כפי שהיא מוכרת היום. על פי המסורת של הרייקי, הרייקי היא שיטת ריפוי עתיקת יומין והיא התגלתה מחדש על ידי אוסואי במאה ה-20 על ידי מדיטציה, צום, ולימודי הסוטרות של הבודהיזם.

אוסואי התחנך מגיל 4 במנזר טנדאי בודהיסט.
במשך חייו למד ותירגל בודהיזם, זן, אמנויות לחימה, רפואה סינית, שפות, תאולוגיה ועוד.
התחיל ללמד את דרכו הרוחנית להארה בסביבות 1914. שיטתו הפכה לשיטת טיפול עם הצטרפותו של צ'וג'ירו הייאשי לחוג תלמידיו. עד היום נזקפת לזכותו פיתוחה (או גילויה מחדש) של שיטת הריפוי המוכרת בשם רייקי. מיקאו אוסואי נפטר משבץ ב- 9 במרץ 1926.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rudy.org.il/facts.cfm אתר מעיין האור].
* [http://www.alternativli.co.il/v/spirituality/healing_energies/3010-reiki_healing.html ההיסטוריה של הרייקי].

קטגוריה:יפנים
קטגוריה:מרפאים אלטרנטיביים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1865
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1926
נו (אות)

נו (אות גדולה: &Nu;, אות קטנה: &nu;), ביוונית מודרנית נִי, היא האות השלוש עשרה באלפבית היווני. לעיתים נהגית על פי הגייתה האנגלית - ניו. 

בספרות יווניות האות שקולה כנגד המספר 50.

האות התפתחה מהאות הפיניקית / שמית נון.
צלילה כצליל האות נ'.

דומה לאות נון ולאות אן (N), אם כי האות הקטנה מזכירה בצורתה את האות וי (v).

==שימושי האות &nu;==

האות &nu; משמשת לסמל:
* בפיזיקה:
** תדר של גל.
** בפיזיקת חלקיקים את שלושת סוגי הנויטרינו.
* מקדם פואסון - מייצג את היחס בין העיבור הרוחבי לעיבור האורכי.
* צמיגות קינמטית.
* באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב ה13 בבהירותו במערכת כוכבים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אותיות ביוונית
הוואיו טקאטה

הוואיו טקאטה (24 בדצמבר 1900 - 11 בדצמבר 1980) הייתה מאסטר ברייקי ומפיצת תורת הרייקי למערב.

==ביוגרפיה==

טקאטה נולדה בהוואי למשפחת מהגרים מיפן. היא הגיעה כמטופלת למרפאתו של ד"ר צ'וג'ירו הייאשי ביפן (הייאשי היה תלמידו של מיקאו אוסואי, הנחשב במסורת הרייקי למי שגילה מחדש את אנרגיית הרייקי במאה ה-20). היא הפכה לתלמידתו של הייאשי לרייקי החל משנת 1935, ובשנת 1938 הוסמכה לדרגת מאסטר ברייקי. 

בין השנים 1970-1980 הכשירה הוואיו טקאטה 22 מורים לרייקי, שנחשבו לגראנד-מאסטרים של הרייקי.

קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
אירוויזיון 1967

אירוויזיון 1967 הייתה התחרות ה-12 במניין תחרויות האירוויזיון. זו הייתה התחרות האחרונה שצולמה בשחור-לבן.
התחרות התקיימה בווינה בירת אוסטריה, בעקבות ניצחונה של אוסטריה באירוויזיון 1966.

בתחרות ניצחה בריטניה, בפעם הראשונה בתולדותיה, עם השיר "Puppet on a String" (בובה על חוט), שאותו שרה הזמרת המוכרת סנדי שו. ההופעה של סנדי שואו הייתה מעט שערורייתית, כיוון שעלתה לבמה ברגליים יחפות - אלמנט שלא היה נפוץ באותן שנים. 

דנמרק החליטה לפרוש מהתחרות, והיא חזרה אליה רק ב-1978.

==התוצאות==
{| class="wikitable sortable" " border="1
|-bgcolor="#C41E3A"
!סדר!! מדינה !! מבצע !! שיר 
!תרגום
! מקום !! נקודות
|-
|- bgcolor="#EFEFEF"
|1
הולנד
| תרזה שטיינמץ
| Ring-dinge-ding
|רינג דינגה דינג
| 14
| 2
|- bgcolor="#EFEFEF"
|2
לוקסמבורג
| ויקי לאנדרוס
| L'amour est bleu
|האהבה כחולה
| 4
| 17
|-
|3
אוסטריה
| פטר הורטון
| Warum es hunderttausend Sterne gibt
|למה יש מאה אלף כוכבים
| 14
| 2
|-
|- bgcolor="#cc9966"
|4
צרפת
| נואל קורדייה
| Il doit faire beau là-bas
|מזג האוויר בטח נחמד שם
| 3
| 20
|- bgcolor="#EFEFEF"
|5
פורטוגל
| אדוארדו נסימנטו
| O vento mudou
|הרוח השתנתה
| 12
| 3
|- bgcolor="red"
|6
שווייץ
| ג'ראלדין
| Quel cœur vas-tu briser
|איזה לב אתה הולך לשבור
| 17
| 0
|- bgcolor="#EFEFEF"
|7
שוודיה
| אסטן וארנבריק
| Som en dröm
|כמו חלום
| 8
| 7
|-
|8
פינלנד
| פרדי
| Varjoon - suojaan
|אל הצל - להגנה
| 12
| 3
|-
|9
גרמניה
| אינגה ברוק
| Anouschka
|אנושקה
| 8
| 7
|-
|10
בלגיה
| לואי נייפס
| Ik heb zorgen
|יש לי דאגות
| 7
| 8
|-bgcolor="gold"
| 11
בריטניה
| סנדי שו
| Puppet on a String
|בובה על חוט
| 1
| 47
|- bgcolor="#EFEFEF"
|12
| ספרד
| רפאל
| Hablemos del amor
|נדבר על אהבה
| 6
| 9
|- bgcolor="#EFEFEF"
|13
נורווגיה
| קירסטי ספרבו
| Dukkemann
|איש בובות
| 14
| 2
|-
|14
מונקו
| מינוש בארלי
| Boum-badaboum
|בום - בדאבום
| 5
| 10
|- bgcolor="#EFEFEF"
|15
יוגוסלביה
| לאדו לסקובר
| Vse rože sveta
|כל הפרחים בעולם
| 8
| 7
|-
|16
איטליה
| קלאודיו וילה
| Non andare più lontano
|אל תתרחקי יותר
| 11
| 4
|-
|-bgcolor="silver"
|17
| אירלנד
| שון דאנפי
| If I could choose
|אם יכולתי לבחור
| 2
| 22
|}

==מבצעים חוזרים בתחרות==

{| class="wikitable"
|- bgcolor="#EFEFEF"
|מבצע
|מדינה
|שנים קודמות
|-
|קלאודיו וילה
| איטליה
|1962 (מקום 9)
|-
|קירסטי ספרבו
| נורווגיה
|1965 (מקום 13)
|-
|רפאל
| ספרד
|1966 (מקום 7)
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://eurovision.tv/search?query=1967 אירוויזיון 1967] באתר האירוויזיון הרשמי
* [http://www.eurovisioncovers.co.uk/1967.htm היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1967]

*
1967
קטגוריה:1967 במוזיקה
קטגוריה:וינה: תרבות
1967
לודוויג פון קכל

לודוויג אלואיס פרדיננד ריטר פון קכל (בגרמנית: Ludwig Alois Friedrich Ritter von Köchel; 14 בינואר 1800 - 3 ביוני 1877) היה מוזיקולוג, סופר, מלחין, בוטניקאי ומוציא לאור. נודע בעיקר בכך שקיטלג את יצירותיו של מוצרט, ועל שמו נקרא "מספור קכל" המציין את מספר היצירה בקטלוג.

== חייו ==
קכל נולד בעיירה שטיין (Stein) שבקרמס, השייכת למדינת אוסטריה התחתונה. הוא למד משפטים בווינה ובמשך 15 שנה היה המחנך של ארבעת בניו של הארכידוכס קרל. הגמול לו זכה ממעבידו היה תואר אבירות וסכום כסף נאה, שאיפשר לו להקדיש את שארית חייו למחקר. הוא ביצע מחקרים מרשימים לזמנו בבוטניקה בצפון אפריקה, חצי האי האיברי, בריטניה, נורדקאפ ורוסיה.

נוסף על עיסוקו בבוטניקה, הוא גילה עניין בגאולוגיה ומינרלוגיה, אך גם אהב מוזיקה והיה חבר באוניברסיטת מוצרטיאום אשר בזלצבורג. 

בשנת 1862 פרסם את רשימת קכל - רשימה כרונולוגית-נושאית של כל יצירותיו של מוצרט. הקטלוג היה הראשון בקנה מידה שכזה ואיכותו הייתה גבוהה ושיקפה למדנות והבנה. מאז פרסומו עבר הקטלוג מספר שינויים. כיום נוהגים להתייחס ליצירותיו של מוצרט לפי המספור בקטלוג, המוכר כ"מספר קכל" (K, ראו אופוס). כך למשל, הסימפוניה מס' 41 ("יופיטר") של מוצרט היא K.551.

קכל גם ארגן את יצירותיו של מוצרט לכדי 24 קטגוריות ששימשו את בית ההוצאה לאור Breitkopf & Härtel כאשר פרסמו את המהדורה השלמה של יצירותיו של מוצרט, בין השנים 1877 עד 1905 (יוזמה שמומנה בחלקה על ידי קכל עצמו).

קכל מת מסרטן בגיל 77 בווינה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:מוזיקולוגים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1800
קטגוריה:נפטרים ב-1877
לאופולד מוצרט

יוהאן גאורג לאופולד מוצרט (בגרמנית: Johann Georg Leopold Mozart 14 בנובמבר 1719 – 28 במאי 1787) היה מלחין, מורה למוזיקה וכנר. נולד בעיר אאוגסבורג (היום בגרמניה) והיה אזרח בישופות זלצבורג, אולם בילה חלק גדול מזמנו בווינה. היה למלחין ידוע בזמנו, אבל כיום הוא מוכר בעיקר בזכות בנו, וולפגנג אמדאוס מוצרט.

==ביוגרפיה==
לאופולד מוצרט היה בנו של כורך הספרים וולפגנג מוצרט. הוא למד תאולוגיה באוניברסיטה של זלצבורג, אך גילה עניין רב יותר במוזיקה והפך לכנר ולמשרתו האישי של אחד מכמרי האוניברסיטה, הרוזן לבית Thurn und Taxis בשנת 1740. בשנת 1747 נישא לאנה מריה פרטל, שילדה לו שבעה ילדים, מהם שרדו שניים: מריה אנה ואלבורגה איגנציה, שכונתה "נאנרל", וולפגנג אמדאוס. בשנת 1756, שנת לידתו של וולפגנג אמדאוס, כתב לאופולד את Versuch einer gründlichen Violinschule - חיבור מקיף על נגינה בכינור, המהווה היום אחד המקורות העיקריים על ביצוע אותנטי במאה ה-18, יחד עם החיבור של יוהאן יואכים קוונץ Versuch einer Anweisung die Flöte traversière zu spielen (על נגינה בחליל) והחיבור של קרל פיליפ עמנואל באך Versuch über die wahre Art das Clavier zu spielen (על נגינה במקלדת). חיבור זה היה מקנה ללאופולד מוצרט מקום נכבד בתולדות המוזיקה, אך הוא הקדיש את רוב חייו המאוחרים לפיתוח כישרונם של שני ילדיו, על חשבון יצירתו שלו.

ללימודי הלוגיקה שלו בצעירותו הייתה השפעה חיובית על דרך מחשבתו של לאופולד. הוא היה לאדם משכיל, הן במוזיקה והן בציור, בספרות ובפוליטיקה, שידע לטינית ברמה סבירה והיה רהוט ביותר בגרמנית, הן בעל פה והן בכתב. היה אחד מהמפורסמים שבמורי המוזיקה באירופה של אותה תקופה. תחושת העליונות שלו הרחיקה אותו מעל הבריות ועוררה בו אי-אמון וחשד בכוונותיהם, רגשות שהשתדל לטעת גם בבנו וולפגנג. תקוותו הגדולה הייתה לשמר בידיו את השליטה בבנו המזהיר, אך וולפגנג נשמט והתרחק ממנו. שנותיו האחרונות עברו עליו באכזבה ובבדידות, כשכל נחמתו בקשריו עם בתו ננרל ועם נכדו, שממנו ציפה לגדולות בשטח המוזיקה, אך נכזב.

לאופולד נפטר ב-28 במאי 1787 בזלצבורג. בנו, כתב לחברו "בחוזרי היום הביתה נודע לי על מותו של אבי האהוב. אתה יכול לתאר לעצמך את מצבי!".

==יצירתו המוזיקלית==
המוזיקה של לאופולד מוצרט נמצאת, מסיבות מובנות, בצלה של היצירה של בנו וולפגנג אמדאוס, אך סימפוניית הצעצועים שחיבר (ויוחסה בעבר בטעות ליוזף היידן) עדיין זוכה לפופולריות, וחלק מהסימפוניות שחיבר, כמו גם מספר יצירות נוספות, שרדו עד היום. הוא השתדל ליצור תחושה נטורליסטית ביצירותיו. "סימפוניית הציד" שלו (לארבע קרנות וכלי קשת) כוללת כלבים ורובי ציד, וה־Bauernhochzeit (חתונת איכרים) כוללת חמת חלילים, הארדי גארדי, דולצימר, קולות "הופס" ומשרוקיות (באלתור) ויריות אקדח.

אף כי יצירתו הייתה מקיפה ורחבה, קשה להעריך את היקפה האמיתי או את איכותה, שכן רובה אבד וקשה לדעת עד כמה מייצגות היצירות ששרדו את מכלול יצירתו. חלק מיצירותיו יוחסו בטעות לבנו, וחלק מהיצירות שיוחסו לו התבררו בסופו של דבר כיצירות של בנו. רוב היצירה שלו ששרדה היא מוזיקה קלה, אך עם היצירות החשובות שלו ששרדו נמנות סקרמנט התחינה ברה (1762) ושלוש סונאטות לפסנתר, שכולן פורסמו במהלך חייו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:וולפגנג אמדאוס מוצרט
קטגוריה:משפחת מוצרט
קטגוריה:אוסטרים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1719
קטגוריה:נפטרים ב-1787
קונסטנצה מוצרט

מריה קונסטנצה ססיליה יוספה יוהנה אלויזיה מוצרט (גרמנית: Maria Constanze Caecilia Josepha Johanna Aloisia Mozart; שם נעוריה: ובר, 5 בינואר 1762 - 6 במרץ 1842) הייתה זמרת סופרן אוסטרית, דודניתו של המלחין קרל מאריה פון ובר ואשתו של וולפגנג אמדאוס מוצרט.
== ביוגרפיה ==
קונסטנצה מוצרט נולדה ב-Zell am Wiesenthal. פגשה לראשונה את וולפגנג אמדאוס בשנת 1777 במנהיים, אולם באותה שעה גילה מוצרט עניין דווקא באחותה הגדולה אלויזיה. כשפגש מוצרט את המשפחה בשנית בשנת 1781 בווינה, אלויזיה כבר הייתה נשואה. מוצרט התגורר אצל משפחת ובר תקופה מסוימת, אולם עזב עקב שמועות על היחסים ביניהם. גם אלויזיה וגם קונסטנצה (כמו גם אחיותיהן סופי ויוזפה) היו זמרות. מוצרט כתב עבור קונסטנצה את תפקיד הסופרן במיסה הגדולה שלו בדו מינור. 

מוצרט וקונסטנצה נישאו ב-4 באוגוסט 1782. הם הביאו לעולם שישה ילדים תוך תשע שנים, אולם רק שניים מהם (קרל תומאס ופרנץ קסאפר) שרדו את גיל הילדות: 
*ריימונד ליאופולד (1783)
*קרל תומאס (1784)
*יוהאן ליאופולד (1786)
*תרזיה (1787)
*אנה (1789) 
*פרנץ קסאפר (1791)

חולשתה הגופנית של קונסטנצה מיוחסת להריונותיה המרובים והתכופים, והיא בילתה חלק ניכר מזמנה תשושה במיטה. פרט זה מוזכר בסרט הספק בדיוני ספק ביוגרפי שנעשה על אודות חיי מוצרט, "אמדאוס", אף כי בסרט הוזכר רק הריון אחד מתוך השישה, בסצנות רבות נראתה קונסטנצה כשהיא נחה במיטתה.

לאחר מותו של וולפגנג אמדאוס מוצרט בשנת 1791, קונסטנצה נקלעה לקושי לכלכל את עצמה ואת שני ילדיה. בסופו של דבר בשנת 1800 היא מכרה את שארית יצירותיו של מוצרט, כולל הרקוויאם הלא-גמור, למוציא לאור יוהאן אנטון אנדרה.

בשנת 1809 נישאה קונסטנצה לגאורג ניקולאוס פון ניסן - דיפלומט וסופר דני. בשנים 1810–1820 הם התגוררו בקופנהגן, ואחר כך טיילו בכל רחבי אירופה, בעיקר בגרמניה ואיטליה. בשנת 1824 קבעו את מקום מושבם בזלצבורג, שם כתבו את הביוגרפיה של מוצרט, שפורסמה בשנת 1828, שנתיים לאחר פטירתו של בעלה השני.

קונסטנצה נפטרה בזלצבורג בשנת 1842.

==ראו גם==

* וולפגנג אמדאוס מוצרט
* הסרט על מוצרט, אמדאוס

==לקריאה נוספת==
* הנשים של מוצרט, ג'יין גלובר. ספרי עליית הגג, 2007.
* אלפרד איינשטיין, מוצרט: אפיו ויצירתו, תרגם יצחק הירשברג, הוצאת עידית 1957

==קישורים חיצוניים ==

* [http://www.constanze-mozart.de אתר המוקדש לקונסטנצה מוצרט] 
* 

קטגוריה:ילידות 1762
קטגוריה:וולפגנג אמדאוס מוצרט
קטגוריה:משפחת מוצרט
קטגוריה:נשים אוסטריות
קטגוריה:זמרות המאה ה-18
קטגוריה:נפטרות ב-1842
מרדכי יוסף אלעזר ליינר

רבי מרדכי יוסף אלעזר ליינר (כ"ז בשבט תרל"ג, 1873 – כ"ו בשבט תרפ"ט, 1929) היה האדמו"ר הרביעי של חסידות ראדזין.

==תולדותיו==
נולד בעיירה איזביצה, בנו של האדמו"ר מראדזין רבי גרשון חנוך הניך ליינר, ואמו בת רבי יוסף אלעזר גילרנטר. לאחר פטירת אביו, בד' בטבת תרנ"א הוכתר רבי מרדכי יוסף אלעזר כאדמו"ר בראדזין.

אחד ממעשיו הראשונים היה הפצת רעיון חידוש התכלת של אביו, לצורך כך פנה במכתבים שונים לרבני דורו, במטרה לשכנע אותם בצדקת עניין התכלת. היה ממנהיגי היהדות בפולין. שימש כסגן נשיא אגודת ישראל מיום הווסדה, יחד עם רעו רבי יצחק זליג מורגנשטרן מסוקולוב. נבחר לנסוע לפטרבורג, כדי להשתתף בועידת פטרבורג הידועה, כנציגם של היהדות החרדית בפולין.

עד מלחמת העולם הראשונה גר בראדזין. לאחר המלחמה התגורר בוורשה. נפטר בכ"ו בשבט תרפ"ט, ונקבר באוהל בית הקברות היהודי בוורשה. האוהל שופץ בשנת תשמ"ט על ידי חתנו רבי אברהם ישכר אנגלרד מראדזין, ונכדו הרב מרדכי יוסף אלעזר גולדשמיד. 

בנו רבי שמואל שלמה ליינר התמנה תחתיו. חתנו רבי אברהם ישכר אנגלרד הקים מחדש את חסידות איזביצא ראדזין בישראל.

==משפחתו==
בנו הוא האדמו"ר רבי שמואל שלמה ליינר. בנותיו: חוה, אשת הרב יעקב גרומן; טויבע בינה (טאפצ'ע), אשת הרב יחיאל צבי גוראריה (חסיד חב"ד ומנהל ישיבת תומכי תמימים בוורשה); שרה זלדה, אשת האדמו"ר רבי אברהם ישכר אנגלרד מראדזין; הדסה

כל ילדיו וצאצאיו נרצחו בשואה מלבד נכדה אחת, חיה דבורה גולדשמיד, אשת הרב נחום גולדשמיד (שעלתה לארץ ב-1936), ונינה אחת, הלינה קירשנבאום, בתו של אהרן (בן יעקב) גרומן, שנצלה מן השואה.

==ספריו==
*"תפארת יוסף" - דרשות ומאמרים על פרשיות השבוע, המועדים וש"ס. בעריכת הרב יעקב קארנבליט מראשי ישיבת ראדזין בעיר חלם.

==קישורים חיצוניים==
* 

מרדכי יוסף אלעזר ליינר
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בוורשה
קטגוריה:ילידי 1873

קטגוריה:נפטרים ב-1929
דגל טריטוריית האי נורפוק

דגל האי נורפוק אומץ רשמית ב-17 בינואר 1980.
הדגל מחולק לשלושה חלקים - צבע הדגל ירוק בצדדיו ולבן במרכזו, כאשר במרכז השליש הלבן (האמצעי) מצויר בצבע ירוק אראוקריה רמה (Araucaria heterophylla) המסמל את האי.

הדגל דומה במעט לדגל קנדה בכך שיש בו שני צבעים, ובמרכז סמל דומיננטי, אולם הדגל מחולק לשלושה חלקים, ואין מדובר בשטח בהיר קנדי.

==ראו גם==
* דגלי אוסטרליה
* סמל טריטוריית האי נורפוק

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.ausflag.com.au/norfolk_island.asp האי נורפוק] באתר Ausflag 

קטגוריה:נורפוק (אי): סמלים לאומיים
נורפוק

נורפוק

נורפוק
נורפוק
קטגוריה:צמחים בתרבות