OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שביתת הספורטאים האמריקאים 2020

שביתת הספורטאים האמריקאים החלה באוגוסט 2020, כאשר ספורטאים אמריקאים החליטו לשבות ולא לשחק עקב פרשת הירי בג'ייקוב בלייק.

==רקע==

ב-23 באוגוסט 2020 נורה ג'ייקוב ס. בלייק, גבר אפרו-אמריקאי, על ידי השוטר רוסטן שסקי בעיר קנושה שבוויסקונסין, ארצות הברית, ונפצע קשה.

ב-24 באוגוסט פרצו בעיר קנושה מהומות נרחבות, כשפורעים הציתו שרפות, בזזו עסקים, הזיקו כלי רכב משטרתיים, משאית זבל הוצתה ובית המשפט המקומי הושחת.<ref name="Mattress"></ref><ref></ref><ref name="KN"></ref><ref name="photos"></ref><ref></ref> ההפגנות ומעשי הוונדליזם המשיכו גם ב-25 באוגוסט,<ref name="Guard"></ref> ובאותו יום אירע הירי בקנושה, במהלכו ירה נער בן 17, קייל ריטנהאוס, בשלושה מתפרעים<ref></ref> בטענת הגנה עצמית, כאשר בהמשך הוא זוכה במשפטו.<ref></ref><ref> </ref>

מחאות ציבוריות בשל הירי בבלייק נערכו במספר ערים נוספות, כולל ניו יורק, מיניאפוליס, לוס אנג'לס ואטלנטה.<ref></ref>

כתוצאה מהמחאות והטענות על אלימות משטרתית וגזענות, ספורטאים וקבוצות ספורט החליטו להפגין את מחאתם באמצעות שביתה.<ref></ref>

==ספורט קבוצתי==
===בייסבול===
ב-26 באוגוסט, נדחה המשחק בין מילווקי ברוארס לסינסינטי רדס מה-MLB.<ref></ref> מאוחר יותר באותו יום נדחו משחקי סיאטל מארינרס נגד סן דייגו פאדרס ולוס אנג'לס דודג'רס נגד סן פרנסיסקו ג'איינטס.<ref></ref> ב-27 באוגוסט נדחו שבעה משחקים נוספים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

===הוקי===
ליגת ה-NHL דחתה את משחקיה שהיו אמורים להיערך ב-27 וב-28 באוגוסט במסגרת פלייאוף גביע סטנלי.<ref></ref>

===כדורגל===
ב-26 באוגוסט בוטלו חמישה מתוך ששת המשחקים שהיו אמורים להיערך באותו יום בליגת ה-MLS.<ref></ref><ref></ref>

בליגה השנייה, ממפיס 901 סירבה להופיע למשחק שהיה אמור להיערך נגד צפון קרוליינה ב-29 באוגוסט, ושחקני הקבוצה השתתפו במקום זאת במחאות שנערכו בממפיס.<ref></ref>

ב-27 באוגוסט הודיעו קבוצות הכדורגל ניו יורק קוסמוס ודטרויט סיטי מהליגה השלישית כי הן משעות את המשחק שהיה אמור להיערך בין שתיהן ב-29 באוגוסט. חלק מאוהדי הקבוצות תמכו במהלך, אך חלק טענו כי יפסיקו לבוא למשחקי הקבוצה.<ref></ref> יום למחרת הודיעו גם ניו אמסטרדם,<ref></ref> קליפורניה יונייטד סטרייקרס<ref></ref> ופורוורד מדיסון<ref></ref> כי לא יופיעו למשחקים נגד צ'טונגה, לוס אנג'לס פורס וצפון טקסס (בהתאמה), שהיו אמורים להיערך ב-30 באוגוסט.

===כדורסל גברים===
ב-26 באוגוסט, החרימו שחקני מילווקי באקס ואורלנדו מג'יק מליגת ה-NBA את משחק הפלייאוף בין הקבוצות שנערכו בבועת ה-NBA, ובעקבותיהם הוחרמו באותו הלילה גם המשחקים בין יוסטון רוקטס לאוקלהומה סיטי ת'אנדר, ובין לוס אנג'לס לייקרס לפורטלנד טרייל בלייזרס. המשחקים ביום העוקב נדחו אף הם, והקבוצות לוס אנג'לס לייקרס ולוס אנג'לס קליפרס דחפו לביטול הפלייאוף, אולם לאחר דיון בין שחקני קבוצות הוחלט להמשיך את משחקי הפלייאוף ב-29 באוגוסט.

===כדורסל נשים===
כל שש המשחקים שהיו אמורים להיערך בליגת ה-WNBA ב-26 וב-27 באוגוסט נדחו.<ref></ref><ref></ref>

===פוטבול===
בתגובה לירי בג'ייקוב בלייק, דטרויט ליונס מה-NFL ביטלו את האימון המתוכנן שלהם ב-25 באוגוסט.<ref></ref> ב-27 באוגוסט, תשע קבוצות נוספות ביטלו את האימונים המתוכננים שלהן.<ref></ref><ref></ref>

==ספורט יחידני==
===טניס===
ב-26 באוגוסט הודיעה הטניסאית נאומי אוסקה להתאחדות טניס הנשים שלא תשחק בחצי גמר סינסינטי מאסטרס כחלק מהמחאה.<ref></ref> מארגני הטורניר דחו את המשחקים ביום אחד, ונאומי הסכימה לשחק במועד החדש.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:2020 בארצות הברית
מרקוס לאונרדו

מרקוס לאונרדו סנטוס אלמיידה (בפורטוגזית: Marcos Leonardo Santos Almeida; נולד ב-2 במאי 2003), הידוע בשם מרקוס לאונרדו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בסנטוס ובנבחרת ברזיל עד גיל 20.

== קריירה ==
מרקוס לאונרדו, יליד איטפטינגה, באהיה, עבר לטאובטה, סאו פאולו במאי 2014, והצטרף למערך הנוער של סנטוס באוגוסט 2014. ב-23 באוקטובר 2019 הוא חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו במועדון.<ref></ref>

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ליגת העל הברזילאית ב-20 באוגוסט 2020, בניצחון 0–1 על רסיפה. הוא כבש את השער הראשון שלו ב-4 באוקטובר בניצחון 3–2 על גויאס.

לאונרדו ייצג את ברזיל בנבחרות הנוער, וכיום משחק בנבחרת ברזיל עד גיל 20.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני סנטוס
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-2003
אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2006

אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2006, היא אליפות אפריקה בכדורגל נשים השביעית שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. הטורניר נערך בניגריה מ-28 באוקטובר עד ה-11 בנובמבר 2006. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2007, שנערך שנה לאחר מכן בסין.

האליפות הייתה אמורה להתקיים בגבון, אך היא החליטה לפרוש באפריל 2006 עקב קשיים ארגוניים. חודש לאחר מכן, הודיעה הוועדה המארגנת שניגריה נבחרה לשמש כמארחת מחליפה. בעקבות ההחלטה, העפילה ניגריה אוטומטית לטורניר, וכך גם גינאה המשוונית, שהייתה אמורה לשחק מול ניגריה במוקדמות.

במשחק הגמר נפגשו גאנה (בפעם השלישית בתולדותיה) והמארחת ניגריה. בסיום המשחק, ניצחה ניגריה 0–1, וזכתה בתואר בפעם השביעית ברציפות. פרפטואה נקווצ'ה, שכבשה את שער הניצחון בגמר, סיימה כמלכת השערים של הטורניר (7 כיבושים). בעקבות עלייתן לגמר, העפילו ניגריה וגאנה לגביע העולם כנציגות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה.

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

==שלב הנוק-אאוט==

קטגוריה:אליפויות אפריקה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2006
קטגוריה:ניגריה: כדורגל
מיפוי דיגיטלי

מיפוי דיגיטלי או קרטוגרפיה דיגיטלית היא תורת היצירה, העריכה, הקריאה, העיבוד וההדפסה של מפות גאוגרפיות באופן דיגיטלי. התפקיד העיקרי של טכנולוגיה זו הוא לייצר מפות שנותנות ייצוגים מדויקים של אזור מסוים, תוך פירוט של צירי כביש ראשיים ונקודות עניין אחרות. הטכנולוגיה מאפשרת גם חישוב מרחקים ממקום למקום.

על אף שניתן למצוא מיפוי דיגיטלי במגוון יישומי מחשב, כגון גוגל מפות, השימוש העיקרי במפות אלו הוא במערכות GPS, המשמשת במערכות ניווט סטנדרטיות לרכב .

שורשי המיפוי הדיגיטלי החלו במפות נייר מסורתיות כגון Thomas Guide ו-A עד Z. מפות נייר מספקות נופים בסיסיים הדומים למפות דרכים דיגיטליות, אך לרוב הן מסורבלות, מכסות רק אזור ייעודי, וחסרות פרטים ספציפיים רבים, כגון חסימות דרכים. בנוסף, אין דרך "לעדכן" מפת נייר מבלי לקבל גרסה חדשה. מצד שני, מפות דיגיטליות, במקרים רבים, ניתנות לעדכון רק לאחרי סנכרון עם שרתי החברה.

המפות הדיגיטליות המוקדמות ביותר הכילו אותן פונקציות כמו מפות נייר. עם זאת, עם התפתחות הטכנולוגיה והתרחבותה של GPS, נוספו פרמטרים שבמפות נייר רגילות לא ניתן לקבל, כגון עדכוני תנועה, נקודות עניין ומיקומי שירות.<ref name="Live Traffic Updates">"[https://web.archive.org/web/20140606234246/http://www.freshpatents.com/Navigation-device-assisting-road-traffic-congestion-management-dt20080925ptan20080234921.php Navigation device assisting road traffic congestion management.]" FreshPatents.com. 9 March 2007. 12 Oct. 2008.</ref><ref name="EET">Husby, Jonathon. "In-car navigation matures beyond ‘Point A to Point B’." Electronic Engineering Times. 28 Jan. 2008.. 12 Oct. 2008.</ref> בנוסף, יש מפות דיגיטליות, כגון Google Earth, שבהן ניתן לראות נופים בתלת-מימד.<ref>Remondino, Fabio. "[https://www.mdpi.com/2072-4292/3/6/1104htm Heritage recording and 3D modeling with photogrammetry and 3D scanning] ." Remote Sensing 3.6 (2011): 1104-1138.</ref>

== ראו גם ==
* קרטוגרפיה
* מערכת מידע גאוגרפי
* מפה גאולוגית

== הערות שוליים ==

דיגיטלי
קטגוריה:טכנולוגיות מידע
כפר דייגים

כפר דייגים צף לא שגרתי ב[[מפרץ הא לונג, וייטנאם.]]
כפר דייגים הוא כפר שכלכלתו מבוססת על דיג וקצירת מאכלי ים.<ref>[https://www.cia.gov/the-world-factbook/countries/world/ CIA World Factbook] Updated 9 April 2009.</ref>

== מאפיינים ==
דוני היא סירת דיג מסורתית של כפר דייגים שמשומשת כיום בדיג באיים המלדיביים.]]
לעיתים קרובות, ממוקמים כפרי דייגים בחופים מבודדים, סביב מעגן טבעי קטן המספק מקלט בטוח לצי של סירות דיג. יש צורך בכפר הדייגים שתהיה דרך בטוחה לאחסון דגים ולאבטחת סירות כשהן אינן בשימוש.<ref>Sciortino, J. A., Barcali, A. & Carlesi, M. (1995)[http://www.fao.org/docrep/v5270e/v5270e00.htm#TOC Construction and maintenance of artisanal fishing harbours and village landings] FAO Training Series 25, Rome.</ref> כפרי דייגים עשויים לפעול מחוף הים, במיוחד סביב אגמים. לדוגמה, סביב חלקים מהאגם מלאווי, לכל כפר דייגים יש חוף משלו. סירות דיג בכפר אופייניות, בדרך כלל, לרצועת החוף שלאורכה הן פועלות. סירות דיג מסורתיות מתפתחות עם הזמן כדי לעמוד בתנאים המקומיים, כגון החומרים הזמינים במקום לבניית סירות, סוג תנאי הים שהסירות יתקלו בהם, והדרישות של הדיג המקומי.<ref></ref>

חלק מכפרי הדייגים נמצאים על המים, כמו כפרי הדייגים הצפים במפרץ הא לונג בווייטנאם, כפר הדייגים טאי או בהונג קונג,<ref></ref> וכפר הדייגים קלונג במשולש הגבולות של מלזיה, הפיליפינים ואינדונזיה. יש כפרי דייגים שבנויים על איים צפים , כמו פומדי באגם לוקטק בהודו,<ref>[http://www.worldlakes.org/lakedetails.asp?lakeid=8687 Lake Profile: Loktak] LakeNet. Accessed 8 June 2022.</ref> והאיים הצפים של בני האורו באגם טיטיקקה שנמצא בפרו ובוליביה.<ref>[https://www.washingtonpost.com/news/in-sight/wp/2014/11/17/the-floating-islands-of-lake-titcaca-in-peru/ The floating islands of Peru’s Lake Titicaca] , The Washington Post", 17 November 2014.</ref>

מלבד דיג, בכפרי הדייגים נמצאים, לעיתים קרובות, סדנאות למלאכת יד, תחבורה, בתי ספר ומרפאות בריאות, דיור ואספקת מים לקהילה. בנוסף, לעיתים ליד כפרי הדייגים נמצאים מפעלים לעיבוד ושיווק דגים, וכן לבנייה ותחזוקה של סירות. עד המאה ה-19, חלק מתושבי הכפר השלימו את הכנסתם בלקיחת חפצי ערך מספינות טרופות סמוכות והברחת סחורות.<ref>Bathurst, Bella (2005)The Wreckers: a Story of Killing Seas, False Lights, and Plundered Shipwrecks. Boston, Mass.: Houghton Mifflin </ref><ref>Smith, Joshua M. (2006) Borderland Smuggling: Patriots, Loyalists and Illicit Trade in the Northeast, 1783–1820 Gainesville: University Press of Florida .</ref><ref>Waugh, Mary, (1985) Smuggling in Kent and Sussex 1700–1840 Countryside Books (updated 2003) </ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כפרים
קטגוריה:דיג
אמירה אהרונוביץ

אמירה אהרונוביץ (נולדה ב-12 בדצמבר 1971) היא מנכ"לית הסוכנות היהודית, והיא האישה הראשונה המשמשת בתפקיד זה.

== ביוגרפיה ==
אהרונוביץ נולדה לפרץ ורות לוין וגדלה בבאר שבע. בצעירותה התגוררה במשך שתי תקופות בארצות הברית, עקב עבודת הוריה. שירתה בצה"ל כקצינת חינוך בבית הספר להנדסה צבאית. בעלת תואר ראשון ותואר שני במינהל עסקים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל ובוגרת בית הספר למנהיגות חינוכית של קרן מנדל. תחום המחקר העיקרי שלה היה "השקעות אימפקט חברתיות – כלי פיננסי חדשני לטיפול באתגרים החברתיים הדחופים ביותר".

אהרונוביץ החלה את דרכה בסוכנות היהודית בשנת 1994 וניהלה אזורי שותפויות עם קהילות בתפוצות, הייתה מנהלת תקצוב וכספים, סמנכ"לית אסטרטגיה ותכנון, סמנכ"לית תפעול ומשנה למנכ"ל הסוכנות היהודית. בינואר 2019 מונתה למנהלת הכללית של הארגון, והיא האישה הראשונה בתפקיד זה.

בשנת 2019 הציגה אהרונוביץ, ביחד עם יו״ר הסוכנות היהודית דאז יצחק הרצוג, תוכנית אסטרטגית חדשה לסוכנות היהודית כמענה לאתגרים המרכזיים שניצבים בפני העם היהודי. במסגרת זו נבנו תשתיות להעמקת הקשר בין ישראל ליהדות התפוצות. על רקע התגברות תופעת האנטישמיות פיתחה תוכניות לחיזוק חוסנן של הקהילות היהודיות והבאת עשרות אלפי צעירים מהעולם היהודי לתוכניות התנדבות והתמחות בארץ. היא הייתה ממקימי ומובילי ארגון מסע, המשותף לסוכנות היהודית ולמשרד ראש הממשלה, אשר הביא מעל 170,000 צעירים יהודים לתוכניות של סמסטר עד שנה בישראל.

עם פרוץ מגפת הקורונה, גיבשה מתווה להבטחת המשך העלייה לישראל, בזמן הסגרים. בנוסף, הוקמה בעת התפרצות מגפת הקורונה בישראל [https://www.jready.org/ "JReady"], רשת בינלאומית לסיוע לראשי קהילות ולארגונים יהודיים בהיערכות למצבי חירום ופיתוח חוסן קהילתי. כמו כן הקימה, ביחד עם יו"ר הסוכנות הרצוג, קרן חירום אשר סייעה לקהילות יהודיות שנפגעו בעקבות המגפה, בתמיכה של הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה וקרן היסוד. במקביל, קידמה אהרונוביץ תוכניות שסייעו לאוכלוסיות בישראל שנפגעו במהלך משבר הקורונה והייתה ממקימי מיזם "מנט-אור" שהעניק ליווי למנכ"לי עמותות בישראל בהתמודדות עם השלכות משבר הקורונה.

עם פרוץ המלחמה באוקראינה, הובילה אהרונוביץ את פעילות הסוכנות היהודית במבצע החירום להעלאת אלפים מיהודי המדינה שברחו מאזורי המלחמה וסיוע לממשלת ישראל בקליטתם בארץ. בתקופתה של אהרונוביץ גם יצא לדרך מבצע צור ישראל, בו התאחדו אלפי עולים מאתיופיה, עם קרוביהם בישראל, אחרי שנות המתנה.

מאז כניסתה לתפקיד צמחה באופן משמעותי רשימת הנשים הממלאות תפקידי ניהול בסוכנות היהודית ואלו הממלאות תפקידי מפתח כשליחות ברחבי העולם היהודי.

אהרונוביץ נבחרה ל"רשימת המשפיעות" של העיתון מעריב ולרשימת "50 היהודים המשפיעים לשנת 2021" של העיתון ג'רוזלם פוסט.

אם לשלושה ילדים. מתגוררת במזכרת בתיה. ממקימות קשת, המפעילה מערכת חינוך פלורליסטית המשלבת וחיי קהילה משותפים. הייתה חברה במועצת המנהלים של העמותה.

== קישורים חיצוניים ==


* [https://www.jewishagency.org/il/amira-ahronoviz/ אמירה אהרונוביץ], באתר הסוכנות היהודית
* צביקה קליין, [https://www.makorrishon.co.il/magazine/173723/ "לפני הסוכנות היהודית יש אתגרים גדולים ומורכבים"], ראיון באתר מקור ראשון, 23 בספטמבר 2019

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי הסוכנות היהודית
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
קטגוריה:סמנכ"ליות תפעול ישראליות
Maren Morris: Reimagined

Maren Morris: Reimagined הוא המיני-אלבום השני של זמרת הקאנטרי האמריקאית מארן מוריס.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור ב-31 במאי 2019, בהוצאת חברת התקליטים סוני מיוזיק נאשוויל וכולל שלוש רצועות שכולן הופקו על ידי דייב קוב. הפרויקט הוא מעין הוצאה מחודשת של הסינגלים הפופולריים ביותר של מוריס, בגרסאות ערוכות בסגנון אקוסטי.<ref name=":0" /> אירוע הבכורה אירע באופן בלעדי באפל מיוזיק עם סרטון נלווה שהציג את תהליכי ההקלטה המחודשים.<ref name=":0" />

== רקע, תוכן והוצאה ==
מארן מוריס הגיעה לפריצת הדרך שלה עם שירים שהתבססו בעיקר על מוזיקת קאנטרי, אך גם שילבו אלמנטים של R&B, פופ ורוק. האיזון עזר למוריס לזכות להצלחה רבה בכל רחבי העולם ובארצות הברית בפרט, עם שירים כמו "The Middle" ו-"The Bones".<ref name="Allmusicbio"></ref> מוריס שיתפה פעולה ב-2019 עם המפיק דייב קוב כדי להקליט מחדש את מיני-אלבום הבכורה שלה, Maren Morris, בצורה אקוסטית. "אני חושבת שהסימן של שיר טוב הוא שאתה יכול להקליט אותו מחדש וזה עדיין אותו השיר. זה ידוע שההפקה של דייב כל כך שורשית ומאוד מלאה ברגש והוא פשוט מבין את הצליל הזה בצורה כל כך אינטנסיבית", הסבירה מוריס בריאיון. Maren Morris: Reimagined הוקלט בנאשוויל, טנסי באולפני RCA בי.

Maren Morris: Reimagined כלל בסך הכול שלושה שירים. כל שלושת השירים הוקלטו מחדש והיו לסינגלים שזכו להצלחה מסחרית ("Girl", "" ו-"The Middle"). ב-Taste of Country תיארו את השירים בפירוט וטענו שהמיני-אלבום החדש "בעל צלילים שורשיים יותר".<ref name="Taste"></ref> המיני-אלבום הופץ בהוצאת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט ופורסם באפל מיוזיק ב-31 במאי 2019. הוא הופץ מחדש בהוצאת סוני מיוזיק נאשוויל עם סרטון נלווה.<ref></ref> הסרטון כלל קטעים של תהליכי ההקלטה, כמו גם קטעים של קוב ומוריס באולפן ההקלטות.

== רשימת רצועות ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" | אזור
! scope="col" | תאריך יציאה
! scope="col" | פורמט
! scope="col" | חברת תקליטים
! scope="col" | מקור
|-
! scope="row" | אמריקה הצפונית
| 31 במאי 2019
| הורדה דיגיטלית
| סוני נאשוויל
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2019
קטגוריה:אלבומי מארן מוריס
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
Maren Morris Live from Chicago

Maren Morris Live from Chicago הוא המיני-אלבום השלישי של זמרת הקאנטרי האמריקאית מארן מוריס.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור ב-8 במאי 2020, בהוצאת חברת התקליטים סוני מיוזיק נאשוויל וכולל ארבע רצועות.<ref name=":0" /> הפרויקט הוקלט בתיאטרון ריביירה בשיקגו, אילינוי עם השקת סיבוב ההופעות העולמי של מוריס ב-2019.<ref name=":0" />

המיני-אלבום עלה לאמזון מיוזיק כאשר יצא, אך לא פורסם בשאר רשתות הסטרימינג.<ref name=":0" />

== רקע, תוכן והוצאה ==
מארן מוריס הגיעה לפריצת הדרך שלה עם שירים שהתבססו בעיקר על מוזיקת קאנטרי, אך גם שילבו אלמנטים של R&B, פופ ורוק. האיזון עזר למוריס לזכות להצלחה רבה בכל רחבי העולם ובארצות הברית בפרט, עם שירים כמו "The Middle" ו-"The Bones".<ref name="Allmusicbio"></ref> המוזיקה שנכללה ב-Maren Morris Live from Chicago נלקח מערב הפתיחה של סיבוב ההופעות העולמי שלה. רצועות האלבום הוקלטו בתיאטרון ריביירה בשיקגו, אילינוי במרץ 2019. הפרויקט נבחר לצאת לאור כחלופה לקונצרטים שלה שבוטלו בעקבות מגפת הקורונה.<ref></ref> "זה מרגיש כל כך נוסטלגי להופיע בזמן האחרון אז הנה כמה שירים מערב הפתיחה של "" (2019)", כתבה מוריס בהצהרתה.<ref name="Allmusicbio" /><ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" | אזור
! scope="col" | תאריך יציאה
! scope="col" | פורמט
! scope="col" | חברת תקליטים
! scope="col" | מקור
|-
! scope="row" | אמריקה הצפונית
| 8 במאי 2020
| הורדה דיגיטלית
| סוני נאשוויל
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.amazon.com/Maren-Morris-Chicago-Amazon-Original/dp/B087QV6R5W Maren Morris Live from Chicago] באתר Amazon Music

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2020
קטגוריה:אלבומי מארן מוריס
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2002

אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2002, היא אליפות אפריקה בכדורגל נשים החמישית שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. הטורניר נערך בניגריה מ-7 בדצמבר עד ה-20 בדצמבר 2002. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2003, שנערך שנה לאחר מכן בארצות הברית. נבחרת ניגריה העפילה אוטומטית לטורניר כמארחת, בעוד שאר שבע הנבחרות עלו מטורנירי המוקדמות שהחלו באוגוסט 2002.

במשחק הגמר נפגשו גאנה (בפעם השנייה בתולדותיה) והמארחת ניגריה. בסיום המשחק, ניצחה ניגריה 0-2, וזכתה בתואר בפעם החמישית ברציפות. את פרס מלכת השערים חלקו שלוש שחקניות שכבשו ארבעה שערים כל אחת - אלברטה סאקיי, ורוניקה פאווה ופרפטואה נקווצ'ה.

בעקבות עלייתן לגמר, העפילו ניגריה וגאנה לגביע העולם כנציגות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה.

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

==שלב הנוק-אאוט==

קטגוריה:אליפויות אפריקה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2002
קטגוריה:ניגריה: כדורגל
פסטיבל הסרטים במנהטן

פסטיבל הסרטים במנהטן (באנגלית: Manhattan Film Festival ; בראשי תיבות: MFF) הוא פסטיבל סרטים שנתי שנוסד בשנת 2006 על ידי שני יוצרי קולנוע עצמאי: פיליפ ג'יי נלסון וחוסה רואיז ג'וניור. כיום הפסטיבל מנוהל בידי נלסון וצוות של יוצרי קולנוע, עיתונאים ואוצרים. הפסטיבל נוסד תחת השם "Independent Features Film Festival" (הפסטיבל העצמאי לסרטים באורך מלא) ושינה את שמו ב-2010.<ref></ref> הפסטיבל מתקיים אחת לשנה בתיאטרואות שונים כמו Symphony Space, Quad Cinema, Academy Theater at Lighthouse בנוסף למקומות קטנים יותר כמו Producers Club וHunter-College Lang Auditorium, בו מתקיים טקס סיום הפסטיבל.

בשנת 2012, פסטיבל הסרטים במנהטן נכלל ברשימת "25 פסטיבלי סרטים ששווים את דמי הכניסה" של מגזין MovieMaker .<ref></ref> ב-2013 הפסטיבל הרחיב את תוכניתו ל-163.<ref></ref>

== תקריות ==
ביולי 2010, מייסדי פסטיבל הסרטים במנהטן, פיליפ ג'יי נלסון וחוסה רואיז, הגישו תביעה נגד פסטיבל טרייבקה בגין תחרות בלתי הוגנת. המייסדים האשימו את פסטיבל טרייבקה בגניבת הרעיון שלהם לפסטיבל סרטים וירטואלי.<ref></ref>

ב-2013 מאמר ב-Indiewire תחת הכותרת "האם ניתן לבטוח בפסטיבל הסרטים הזה?" ציטט משתתפי עבר פסטיבל שדיווחו כי הוא היה לא מאורגן באופן מופרע. המאמר התייחס לשינויים במקום ההקרנה ברגע האחרון, הקרנת גרסה שגויה של סרטים ואי יצירת קשר עם יוצרי סרטים.<ref></ref>

== זכיות ופרסים מיוחדים ==
* בשנת 2007 הפסטיבל ייסד את פרס הבאז (Buzz Award), והעניק אותו לApostles of Park Slope. יוצר הסרט, ג'ייסון קוסטו הקים בעקבותיו את The Art of Brooklyn Film Festival, שהפך לפסטיבל סרטים עצמאי פופולרי בברוקלין.
* בשנת 2012 הוענק פרס הסרט המרפא (Film Heals Award) למספר סרטים, ביניהם Dreams Are Not Forgotten מאת נייג'ל בארקר.<ref></ref>
* בשנת 2012 הפסטיבל הציג את פרס זרקור ניו יורק (New York Spotlight Award), הוקרה לסרט שנעשה שמציג את העיר ניו יורק בצורה משכנעת ומעוררת השראה.
* בשנת 2013 הוענק פרס זרקור ניו יורק לשני סרטים: On The Radioman, ו-If These Knishes Could Talk.
* בשנת 2013, הוקרן הסרט " Yuck! A 4th Grader's Documentary About School Lunch" (יאק! סרט דוקמנטרי של תלמיד כיתה ד' על ארוחת הצהריים בבית הספר), סרט תיעודי בן 20 דקות מאת זאכארי מקסוול בן ה-11. כתלמיד ב-PS 130 באיטליה הקטנה.<ref></ref> הסרט התיעודי זכה בפרס הבאז של הפסטיבל. היוצר התראיין לרשתות כמו בוקר טוב אמריקה והניו יורק טיימס.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהטן: תרבות
קטגוריה:ארצות הברית: פסטיבלי קולנוע
אביעד אברהמי

אביעד אברהמי (נולד ב-6 בדצמבר 1977 בירושלים) הוא עיתונאי רכב העוסק בתחום האופנועים, העורך הראשי של מגזין האופנועים פול גז, כותב על אופנועים ל-"ידיעות אחרונות", פרשן מרוצי אופנועים בערוץ ספורט 5, מדריך רכיבה מתקדמת ומורה למכונאות אופנועים.

== ביוגרפיה ==

אברהמי נולד וגדל בשכונת תלפיות בירושלים. לאחר שסיים לימודיו בתיכון מכללת אורט ובמכללה למנהל, התגייס לצבא ושירת ביחידת תצפיות של חיל מודיעין. שירת כשנתיים בדרום לבנון, מתוכן כשנה וחצי במוצב דלעת. השתחרר במרץ 1999 בדרגת סמ"ר.

אברהמי החל לרכוב על אופנועים בגיל 16. לאחר השירות הצבאי טייל כשנה באוסטרליה על-גבי אופנוע, ועם חזרתו ארצה התגורר בתל אביב, שם בנה פרויקט אופנוע בתצורת סופרמוטו לרכיבת מסלול, במקביל ללימודיו במכינה.

בשנת 2002 החל לימודי הנדסאי מכונות – רכב במכללת תל-חי, אותם סיים כעבור שנתיים בהצטיינות. באותה השנה היה ממקימי אליפות ישראל בסופרמוטו, בה התחרה עד סיום עונת 2006, ובמהלך התקופה הזו זכה בתואר אלוף ישראל בסופרמוטו (בשנים 2005 ו-2006). בשנים לאחר מכן, התחרה באליפות ישראל באופנועי אנדורו, באליפות ישראל בקטנועים ובאליפות ישראל באופנועי סופרבייק.

בשנת 2005 הצטרף לצוות המדריכים של [https://www.ofnoan.co.il/ אופנוען מאומן], ומשמש מאז כמדריך רכיבה מתקדמת בכביש, בשטח ובמסלול.

בשנת 2006 הקים אברהמי את מגמת "אופנוטרוניקה" – מכונאות וחשמל אופנועים במכללת עמל מקס-פיין בתל אביב, שם לימד 12 שנים כמורה מקצועי בתיכון לתלמידים במגמה בכיתות י', י"א וי"ב.

בשנת 2008 פתח אברהמי קורס לימודי ערב למבוגרים בנושא מכונאות אופנועים בו הוא מלמד עד היום.

=== פול גז ===
בשנת 2003 הצטרף לצוות הכותבים של מגזין האופנועים פול גז. בתחילה ככתב לעניינים טכניים, בהמשך ככותב חדשות ובוחן כביש ושטח, ולאחר מכן כעורך מדור מבחני דרכים וכמשנה לעורך הראשי.

ב-2013 מונה לעורך הראשי של המגזין, תפקיד אותו הוא ממלא עד היום.

משנת 2015 אברהמי הוא הבעלים של מגזין פול גז.

בשנת 2018 הוענקה לו תעודת עיתונאי של לשכת העיתונות הממשלתית.

=== חיים אישיים ===
בשנת 2006 התחתן ונולדו לו 3 ילדים. התגרש בשנת 2013.

מלבד התחום המוטורי, אברהמי חובב ריצה למרחקים ארוכים והחל משנת 2009 הוא מתחרה אחת לשנה במרתון תחרותי. שיאו האישי במרתון: 2:43 ש' (נכון ליוני 2022).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:פרשני ספורט ישראלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:בוגרי תיכון מכללת אורט (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית תל חי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
יורי שטונוב

יורי וסילייביץ' שטונוב (ברוסית: Юрий Васильевич Шатунов; 6 בספטמבר 1973 – 23 ביוני 2022) היה זמר, מוזיקאי, משורר ומלחין סובייטי ורוסי. סולן להקת לסקובי מאי (1991-1986).

==ביוגרפיה==
יורי שטונוב נולד ב-6 בספטמבר 1973 בבשקורטוסטן. באוקטובר 1986 פגש את ראש החוג המוזיקלי, סרגיי קוזנצוב , שבאותה תקופה חיפש מבצע לשיריו. כך נוצר ההרכב הראשון של להקת לסקובי מאי, שבנוסף לקוזנצוב ושטונוב, כלל את ויאצ'סלב פונומריוב (ניגן בגיטרה בס) וסרגיי סרקוב (ניהל את התאורה).

לאחר שעזב את לסקובי מאי, עבר שטונוב לגרמניה, שם קיבל את השכלתו כטכנאי קול. בתקופה זו הוא עבד בעיקר באולפן, ולא הופיע בקונצרטים<ref></ref>.

באביב 1994, PolyGram Russia , אחד מאולפני ההקלטות הגדולים ברוסיה, הציע ליורי שטונוב שיתוף פעולה. המשא ומתן עבר במהירות, וכמה ימים לאחר מכן חתם שטונוב על חוזה.

ב-18 בספטמבר 2009 יצא שטונוב לסיור בערים רוסיות לתמיכה בסרט העלילתי "לסקובי מאי" .

בליל 23 ביוני 2022, נפטר יורי שטונוב מאי ספיקת לב חריפה<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים רוסים
קטגוריה:זמרים סובייטים
קטגוריה:זמרי פופ רוסים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טרויקורובסקויה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1973
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2022
Love Is Here to Stay

Love Is Here to Stay (בעברית: אהבה כאן כדי להישאר) הוא אלבום האולפן ה-59 של זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט, בהשתתפות הזמרת הקנדית דיאנה קרול. את האלבום הוציאה לאור ב-14 בספטמבר 2018 חברות התקליטים קולומביה רקורדס וורב רקורדס.<ref></ref><ref></ref> מהדורת תקליטור מיוחדת, הכוללת שני סינגלים נוספים, יצאה לאור דרך טארגט, ואילו ויניל בצבע מיוחד פורסם על ידי בארנס אנד נובל.<ref></ref><ref name="target"/>

== רקע ==
כל שירי האלבום נלקחו מספר השירים האמריקאי הגדול, שהולחן על ידי ג'ורג' גרשווין ונכתב על ידי איירה גרשווין. בנט הקליט את "Fascinating Rhythm" עוד ב-1949. בעת הוצאת האלבום שבר שיא גינס עבור "טווח הזמן הארוך ביותר בין הקלטת שיר לבין ההוצאה החוזרת של אותו השיר על ידי אותו האמן" (68 שנים ו-342 ימים).<ref></ref> בנט וקרול היו מיודדים במשך שני עשורים, ואף שיתפו פעולה ב-Duets: An American Classic וב-Playin' with My Friends: Bennett Sings the Blues.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! פולין (ZPAV)
| פלטינה
| 10,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי טוני בנט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי ג'אז
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
Wonder of the Seas

Wonder of the Seas (בעברית: פלא הימים) אוניית תענוגות מסדרת אואזיס המופעלת על ידי רויאל קאריביאן אינטרנשיונל. בנייתה הושלמה ב-2022 במספנת שנטייה דה לאטלנטיק (Chantiers de l'Atlantique) בסן-נאזר, צרפת.<ref></ref> היא החמישית בסדרת Oasis של חברה.<ref name="delivery"></ref> נפח האונייה הוא 236,857GT, ובכך היא ספינת התענוגות הגדולה בעולם ביחידות אלה (GT – Gross Tonnage הן יחידות שמבטאות את שטח החללים סגורים באונייה). היא לקחה תואר זה מהספינה האחות Symphony of the Seas, גם היא בבעלות רויאל קאריביאן.<ref name="delivery" />

== תיאור הספינה ועיצובה ==
אורכה 362 מטרים, ונפחה הפנימי 236,857GT על פני 18 סיפונים. ספינה זו מאכלסת 5,734 נוסעים בתפוסה כפולה עד לתפוסה מרבית של 6,988 נוסעים, וכן 2,300 אנשי צוות. ישנם 16 סיפונים לשימוש האורחים, 20 מסעדות, 4 בריכות ו-2,867 תאים.<ref name="RCIwonder_fs"></ref>

ב-Wonder of the Seas יש שמונה "שכונות" שונות, כולל שכונת סוויטות.<ref></ref>

המתקנים כוללים פארק מים לילדים, מגרש משחקים לילדים, מגרש כדורסל בגודל מלא, משטח החלקה על הקרח, סימולטור גלישה, "אומגה" מגובה של עשרה סיפונים, תיאטרון עם 1400 מושבים, תיאטרון מים חיצוני בגובה של כתשעה מטרים, ושני קירות טיפוס סלעים בגובה של כ-13 מטרים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

כמו בכל הספינות מסוג Oasis, אחד המאפיינים המיוחדים על הסיפון הוא הסנטרל פארק, שכולל יותר מ-10,000 צמחים.<ref></ref>

Wonder of the Seas מונעת על-ידי שש ערכות דיזל ימיות, שכל אחת מהן מורכבת משלושה מנועי Wärtsilä 16V46D עם 16 צילינדרים ושלושה מנועי Wärtsilä 12V46D עם 12 צילינדרים.

לספינה שלושה מנועי אזיפוד ראשיים של 20,000 קילוואט, שהם מנועי דחף חשמליים. מנועים אלו מותקנים מתחת לירכתיים של הספינה ובכל אחד מהם מדחפים (פרופלו) ברוחב של כשישה מטרים. בנוסף לשלושת המנועים הראשיים, ישנם ארבעה מדחפי חרטום המשמשים לעגינה, עם הספק של 5,500 קילוואט כל אחד.

== בנייה ==
Wonder of the Seas בבנייה בסן-נאזר ב-2020
ב-25 במאי 2016, קבוצת רויאל קריביאן חתמה על מזכר הבנות עם STX France (כיום שנטייה דה לאטלנטיק) עבור ספינה חמישית מסוג Oasis להשקה באביב 2021.<ref></ref> הפלדה הראשונה לספינה החדשה נחתכה במספנת סן-נאזר באפריל 2019,<ref></ref> והשדרית הראשונה הותקנה ב-9 במאי 2019.

באוגוסט 2020, עקב מגפת הקורונה, הודיעה רויאל קריביאן כי מסירת הספינה תתעכב עד 2022.<ref></ref>

באפריל 2021, רויאל קריביאן החלה לקבל הזמנות לשיט בספינה, לעונת הפתיחה ב-2022, מהנמלים בשאנגחאי ובהונג קונג.<ref></ref><ref></ref> עם זאת, בספטמבר באותה בשנה, רויאל קריביאן הודיעה שהספינה תצא במקום זאת, ולראשונה, בפורט אוורגליידס לשיט בקאריביים. לאחר מכן, בקיץ, תעבור לים התיכון, ותצא מברצלונה ורומא.<ref></ref> בדצמבר הודיעה רויאל קריביאן כי הספינה תעגון בנמל הבית בפורט קנוורל בפלורידה בנובמבר 2022.<ref></ref>

ב-29 באוקטובר 2021 קיבלה רויאל קאריביאן את הספינה ל"מסירה טכנית", ובשבוע שלאחר מכן היא הפליגה בכוחות עצמה מסנט-נזייר למבדוק היבש של "Naval de Marseille" בנמל מרסיי-פוס לצורך סיום העבודת עליה.<ref></ref><ref></ref> ב-27 בינואר 2022, נמסרה הספינה לרויאל קריביאן.<ref></ref><ref></ref> היא הגיעה לאמריקה בפברואר 2022,<ref></ref> והחלה את מסע הבכורה שלה ב-4 במרץ 2022 מחוץ לפורט אוורגליידס.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוניות נוסעים
ולדימיר פופטומוב

ולדימיר טומוב פופטומוב (בבולגרית: Владимир Томов Поптомов; 8 בפברואר 1890, בליצה, האימפריה העות'מאנית - 1 במאי 1952, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היה פוליטיקאי ומשפטן בולגרי, מראשי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה אשר בין השנים 1949–1950 כיהן כשר החוץ של הרפובליקה העממית של בולגריה ובהמשך כסגן יושב ראש מועצת השרים.

==קורות חייו==
ולדימיר פופטומוב נולד בעיירה בליצה וסיים בית ספר תיכון בעיר סרס. בהמשך הועסק כמורה בבנסקו. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה כקצין בצבא בולגריה. בהמשך, רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת סופיה. פופטומוב הצטרף למפלגה הקומוניסטית והיה אחד מפעילי השטח הבולטים שלה. בספטמבר 1923 לאחר כישלון ההתקוממות הקומוניסטית נמלט פופטומוב ליוגוסלביה. הוא נשפט בהיעדרו ונידון למוות, אך בהמשך זכה לחנינה. פופטומוב הצטרף לארגון המהפכני הפנים-מקדוני והשתלב בהנהגתו.

ב-1934 עבר לברית המועצות, ושב לבולגריה בספטמבר 1944 לאחר הפיכת חזית המולדת. ב-1948 הועסק כמרצה למשפטים באוניברסיטת סופיה. בין 1949 - 1950 כיהן כשר החוץ של בולגריה ובין 1950 - 1952 כיהן כסגן יושב ראש מועצת השרים של הממשלה הבולגרית. נפטר בסופיה ב-1952 לאחר מחלה ממושכת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:שרי החוץ של בולגריה
קטגוריה:משפטנים בולגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:ילידי 1890
קטגוריה:נפטרים ב-1952
יוליוס שטוקהאוזן

יוליוס כריסטיאן שטוקהאוזן (בגרמנית: Julius Christian Stockhausen 22 ביולי 1826 בפריז - 22 בספטמבר 1906 בפרנקפורט) היה זמר ומנחה זמרים גרמני.

== ביוגרפיה ==
הוריו של שטוקהאוזן, פרנץ שטוקהאוזן (1868-1792), נבלן ומלחין, ומרגרתה שטוקהאוזן, זמרת סופרן, היו מוזיקאים מוכשרים, שזיהו את כישרונו ועודדו את פיתוחו.

עוד לפני שמלאו לו עשרים, הצטיין שטוקהאוזן בנגינה בפסנתר, עוגב, כינור וצ'לו. בשנת 1845 החל את לימודיו בקונסרבטואר של פריז, שם למד נגינה בפסנתר אצל צ'ארלס האלה וקאמיל-מארי סטאמאטי ופיתוח קול אצל מנואל גארסיה. ב-1849 המשיך את לימודיו אצל גארסיה בלונדון. עד מהרה יצא שמו כזמר בריטון קונצרטי ראוי לציון. מ-1862 עד 1869 התגורר בהמבורג כמנצח על האגודה הפילהרמונית והאקדמיה לזמרה.

את חמש השנים הבאות עשה בשטוטגרט כזמר החצר של מלך וירטמברג, אחר התמנה למנצח התאחדות הזמרים של יוליוס שטרן בברלין, שם נשאר עד 1878, כאשר הוזמן לקונסרבטוריון הוך בפרנקפורט כפרופסור לזמרה. חילוקי דעות עם יואכים ראף, המנהל, הובילו לפרישתו כעבור שנה וייסוד בית ספר משלו, שהתפרסם עד מהרה ברחבי העולם.

לאחר מותו של ראפ (1882), חזר שטוקהאוזן לקונסרבטוריון, אבל המשיך לנהל את בית ספרו הוא. בין תלמידיו של שטוקהאוזן היו קלאריס וייטהיל, קרל פרון, אנטון סיסטרמאנס, מקס פרידלנדר, ג'ני האן, יוהאן מסכרט, הרמינה ספיז, הוראשו קונל והוגו גולדשמידט. הוא יצר "שיטת שירה", (Gesangsmethode) סשנת 1884, מדריך, שתלמידתו סופי לווה תרגמה לאנגלית. אחיו, פרנץ שטוקהאוזן הבן, היה מנצח מקהלה ידוע-שם, שלמד אצל איגנץ מושלס. בתו, יוליה שטוקהאוזן-וירת' נישאה ליוזף, בנו של הכנר הגרמני המפורסם עמנואל וירת'. היא כתבה את הביוגרפיה של שטוקהאוזן.

== כתבים ==
<div class="mw-content-ltr">
* Julius Stockhausens Gesangsmethode. Leipzig: C. F. Peters, 1884.
* Stockhausen, Julius. A Method of Singing. Translation: Sophie Löwe. London: Novello, Ewer and Co., 1884.
* Julius Stockhausens Gesangstechnik und Stimmbildung. Frankfurt am Main: C. F. Peters, 1886/87.
</div>

== ספרות ==
<div class="mw-content-ltr">
*Julia Wirth|Wirth, Julia Julius Stockhausen: der Sänger des Deutschen Liedes. Frankfurt am Main: Englert/Schlosser, 1927.
* Stiftung Dr. Hoch's Konservatorium Joseph Hoch zum 100. Todestag, Frankfurt am Main: Kramer, 1974.
*Peter Cahn,Das Hoch'sche Konservatorium in Frankfurt am Main (1878–1978), Frankfurt am Main:Kramer, 1979.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.ub.uni-frankfurt.de/musik/stockhausen.htm Biography in German]
* [http://www.xs4all.nl/~androom/biography/i002428.htm The grave of Julius Stockhausen] at the Ohlsdorfer Friedhof, Hamburg
* [http://www.edmundbrownless2.de/juliusstockhausen.html Julius Stockhausen's Gesangsmethode and A Method of Singing]
</div>

קטגוריה:זמרים גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מנצחי מקהלות
שטוקהאוזן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1826
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1906
אלבסן

אלבסן (באלבנית: Elbasani) היא עיר באלבניה ממחוז אלבסן, והעיר הרביעית באוכלוסייתה במדינה. העיר שוכנת בצפון נהר שקומבין בין הרי סקנדרבג ומיזק שבמרכז אלבניה.

== היסטוריה ==
מקור שמה של העיר נגזר נגזר מהמילה "מבצר" שהייתה באימפריה העות'מאנית.

באוגוסט 2010 גילו ארכאולוגים שני קברים אילירים ליד חומות הטירה של אלבסן.<ref></ref>

במאה השנייה לפני הספירה, עמדת מסחר בשם Mansio Scampa ליד האתר של אלבסן המודרנית התפתחה במקום, וחיברה את הים האדריאטי עם ביזנטיון. היה זה אחד הנתיבים החשובים ביותר של האימפריה הרומית. עד המאה השלישית או הרביעית לספירה, המקום גדל לעיר אמיתית המוגנת על ידי מבצר רומאי משמעותי עם מגדלים, והמבצר השתרע על כ-300 מטרים רבועים. עיר זו מופיעה במסלולי טיול עתיקים מאוחרים כמו Tabula Peutingeriana ו-Itinerarium Burdigalense.

העיר לקחה חלק בהפצת הנצרות, והיו לה בישוף, קתדרלה ובזיליקות כבר במאה החמישית.

העיר שרדה התקפות של הבולגרים והאוסטרוגותים, והוזכרה ביצירתו של פרוקופיוס.

עד סוף המאה ה-17 היו בעיר 2,000 תושבים. <sup>[נדרש ציטוט]</sup> בסוף המאה ה-19, אלבסן הייתה מיושבת על ידי כ-3,000 משפחות מוסלמיות ו-280 משפחות נוצריות אורתודוקסיות, מתוכן 100 משפחות אלבניות אורתודוקסיות ותיקות המתגוררות בשכונה הנוצרית הישנה בתוך המבצר ו-180 משפחות ארומניות המתגוררות בשכונת סנט ניקולס בקצה של העיר. בתחילת המאה ה-20 הוערך כי באלבסן חיו 15,000 איש.<ref></ref>

לפני מלחמת העולם השנייה, אלבסן הייתה עיר עם תערובת של מבנים מזרחיים ומימי הביניים, רחובות מרוצפים צרים ובזאר גדול. בין חומות הטירה היה יישוב מוסלמי מוגדר, רובע ארמני בפאתי העיר וכמה מסגדים ומבנים איסלאמיים. האוכלוסייה הייתה אז כ-15,000 איש.

במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, העיר נכבשה על ידי חיילים סרבים ב-29 בנובמבר 1912. הם נסוגו מאלבסן ב-25 באוקטובר 1913 עקב האולטימטום של בריטניה, אוסטריה והונגריה. אלבסן נכבשה ברציפות על ידי סרבים, בולגרים, אוסטרים ואיטלקים בין השנים 1915 ו-1918. הצבא הבולגרי כבש את אלבסן ב-29 בינואר 1916, במהלך הכיבוש הבולגרי. במרץ 1916 השתלט צבא אוסטריה-הונגריה על אלבסן מיוני 1916 עד מרץ 1917.

ההתפתחות התעשייתית בעיר החלה בתקופה הזוגיסטית, תקופת שלטונו של זוגו הראשון, מלך אלבניה, שבה הוקמו מפעלי טבק ואלכוהול.

העיר נודעה גם במבני הציבור הטובים שלה, בציוד החינוך המתקדם שלה, בגנים הציבוריים ובחנויות הבנויות מעץ.

לעיר נגרם נזק רב בזמן מלחמת העולם השנייה, ואחריו הגיעה תוכנית אינטנסיבית של פיתוח תעשייתי בתקופה הקומוניסטית שהקפיצה את כמות תושבי העיר ל-75,000 תושבים. שיאו של תהליך זה היה בניית המתחם המתכתי הענק Steel of the Party, שנבנה בסיוע סיני בשנות ה-70. תחנת הרכבת אלבסן נפתחה בשנת 1950.

בשנת 2011 עמדה אוכלוסיית אלבסן על 141,714, מתוכם 78,703 בעיר עצמה.

בשנת 2014 שחזרה ממשלת אלבניה את אצטדיון רוז'די ביזהוטה בעיר. בשמו החדש, ארנה אלבסן הפך לאצטדיון הביתי של נבחרת אלבניה בכדורגל, אצטדיון אשר עומד בקריטריונים של פיפ"א.

== ערים תאומות ==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבניה: ערים
קטגוריה:אלבניה: ערי חוף
דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית

דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית (באנגלית: Spokesperson for the United States Department of State) משמש כדובר מחלקת המדינה של ארצות הברית וכאחראי על דוברות מדיניות החוץ של ארצות הברית.

לאורך השנים נושא התפקיד היה נושא אותו במקביל לתפקיד עוזר מזכיר המדינה לענייני ציבור. ב-2011 התפקיד פוצל לשני אנשים שונים,<ref></ref> ואוחד שוב בשנת 2015.<ref></ref> בשנת 2019, מוזגו לשכה לענייני ציבור והלשכה לתוכניות מידע בינלאומיות , ובמקומן נוצרה הלשכה לענייני ציבור גלובליים . עקב מהלך זה, פוצלו שוב התפקידים, ותפקיד עוזר מזכיר המדינה לענייני ציבור מוזג לתפקיד עוזר מזכיר המדינה לענייני ציבור גלובליים.<ref></ref>

דובר מחלקת המדינה אחראי להעברת מדיניות החוץ של ארצות הברית לתקשורת האמריקאית והזרה, בדרך כלל בתדרוך עיתונאים יומי. תדרוך העיתונאים היומי כולל בדרך כלל סיכום של לוח הזמנים של מזכיר המדינה; נסיעות עתידיות של המזכיר, נשיא ארצות הברית או פקידים אחרים במחלקת המדינה; תגובות ועמדות רשמיות של ממשלת ארצות הברית על נושאים שונים ולאחר מכן שאלות ותשובות עם עיתונאים שהשתתפו בתדרוך. בתקופת כהונתו של ג'ון פוסטר דאלס כמזכיר המדינה בשנות ה-50 הוחלט שהתדרוך היומי יהיה מוקלט וזמין באתר מחלקת המדינה.<ref></ref>

דובר משרד החוץ ילווה לעיתים קרובות את מזכיר המדינה בנסיעות כדי לסייע במסיבות עיתונאים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מחלקת המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:דוברים אמריקאים
So Good (שיר של הלסי)

"So Good" הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית הלסי. הוא יצא לאור כסינגל בהוצאת חברת התקליטים קפיטול רקורדס ב-9 ביוני 2022.<ref name=":0" /> השיר נכתב על ידי הלסי, שרה ארונס וסמי ויטה והופק על ידי ויטה, מקס מרטין וטוביאס קרלסון. יומיים לאחר יציאת השיר, הלסי ביצעה אותו בהופעה חיה לראשונה בפסטיבל מוזיקת גובנורס בול 2022.<ref name=":0"></ref>

== לחן ומילים ==
"So Good" הוגדר כבלדת פופ,<ref></ref> שעוסקת במערכת היחסים ארוכת הטווח של הלסי עם התסריטאי הטורקי-אמריקאי, אלב איידין, שביים את הקליפ שלו ומופיע בו יחד עימה.<ref></ref>

== מחלוקת ==
ב-22 וב-23 במאי 2022, הלסי פרסמה בטוויטר ובטיקטוק, טענה שחברת התקליטים שלה, קפיטול רקורדס, מעכבת את יציאתו של "So Good", שיחד עם הקליפ שלו, הוקלטו וצולמו במשך יותר מחודש.<ref></ref> עוד היא הסבירה שחברת התקליטים מעכבת יציאות של אמנים נוספים מ"טעמי שיווק". הלסי, שחשפה את שם השיר, "So Good", הוסיפה שחברת התקליטים מסרבת להוציא את השיר כיוון שבכירים בה רצו "לבדוק את הוויראליות שלו בטיקטוק" לפני שהוא יוצא באופן רשמי ברחבי העולם כסינגל.<ref></ref>

המחלוקת סביב הוצאתו הובילה לביקורת רבה שהופנתה כלפי קפיטול רקורדס; בסופו של דבר, ב-31 במאי 2022, קפיטול הודיעה שהיא תסכים להוציא את השיר ב-9 ביוני 2022, בהצהרה בטוויטר; "אנחנו חברה שמעודדת דיאלוג פתוח".<ref name=":1"></ref> הצהרתה של חברת התקליטים עוררה ביקורת נוספת, כיוון שנטען כי מדובר בתעלול שיווקי.<ref name=":1" />

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של "So Good", בבימויו של אלב איידין, הוקרן בבכורה עולמית ב-10 ביוני 2022 והועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של הלסי באותו התאריך.<ref name=":2" /> הלסי ואיידין משתתפים בו לצד צ'רלי אולדמן, סורה קונור וטטיאנה דה קמפוס רינגסביס, בסצנות המציגות את תהליך הצילומים שלו.<ref name=":2"></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי הלסי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הלסי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:בלדות משנות ה-2020
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
אינדי פופ

להקת האינדי פופ האמריקאית The Postal Service]]
אינדי פופ הוא סגנון מוזיקלי ותת־תרבות המשלבים מוזיקת פופ רוק עם גישת DIY. מקור האינדי פופ בפוסט-פאנק הבריטי של שנות השבעים המאוחרות. בהשוואה לאינדי רוק, האינדי פופ הוא מלודי יותר.
סקוטית בל וסבסטיאן]]

== תת-סגנונות ==
=== Twee pop ===
תת-סגנון של אינדי פופ המאופיין בפשטות ובתמימות מורגשת. בין הסממנים המגדירים תת-סגנון זה ניתן למנות הרמוניות של קולות זכריים ונקביים, מלודיות קליטות ומילים העוסקות באהבה.

=== Shibuya-kei ===
סגנון יפני משנות ה-90 של המאה ה-20 אשר אומץ על־ידי חובבי אינדי פופ. מבין כל הלהקות בסצנת הShibuya-kei, הלהקה Pizzicato Five הייתה הקרובה ביותר להשגת הצלחה במיינסטרים האמריקאי.
צפון-אירית The Divine Comedy]]

=== Chamber pop ===
צ'אמבר פופ הוא תת-סגנון של אינדי פופ המשלב תזמורים עשירים. הצ'אמבר פופ מאופיין בשימוש מתוחכם תזמורת ובקולות. להקת הצ'אמבר פופ הפופולרית ביותר בעידן הבריטפופ הייתה The Divine Comedy.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Fonarow, Wendy, "Empire of Dirt, The Aesthetics and Rituals of British Indie Music" July 2006
* Hann, Michael [https://www.theguardian.com/music/2004/oct/13/popandrock Fey City Rollers] (The Guardian, 13 October 2004)
* Pearce, Kevin [http://www.tangents.co.uk/tangents/main/2001/march/junebrides.html A Different Story: The Ballad of the June Brides](Tangents, March 2001)
* Rogers, Jude [http://music.guardian.co.uk/pop/story/0,,2121219,00.html Smells like Indie Spirit] (The Observer, 8 July 2007)
* Stanley, Bob, [http://entertainment.timesonline.co.uk/article/0,,14932-2411784,00.html Where were you in C86?] (The Times 20 October 2006)
</div>

קטגוריה:מוזיקת אינדי
קטגוריה:רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:מוזיקה בריטית
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים - פופ
דן נמט

דן נמט (נולד ב-13 בדצמבר 1964) הוא רופא מומחה ברפואת ילדים והמנהל הרפואי של הוועד האולימפי בישראל. מאז 2017 נבחר מדי שנה על ידי מגזין פורבס בין הרופאים הטובים ביותר בישראל, בעיקר בתחום רפואת ילדים, רפואת ספורט והשמנה. אלוף ישראל בעבר בהדיפת כדור ברזל וביידוי פטיש.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
בצעירותו עסק נמט בתחומי ספורט מגוונים, והיה אלוף ישראל בהדיפת כדור ברזל וביידוי פטיש.<ref></ref> בשנים 1982 עד 1990 היה חבר נבחרת ישראל באתלטיקה, וייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות.

== השכלה ==
בשנת 1993 סיים נמט לימודי רפואה בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון. 

בשנת 1998, סיים בהצטיינות התמחות ברפואת ילדים, במרכז הרפואי מאיר.

בשנת 2001 סיים לימודי תעודה ברפואה שיקומית וברפואת ספורט באוניברסיטת תל אביב. 

ב-2003 סיים התמחות ברפואת ספורט ילדים באוניברסיטת קליפורניה באירוויין. 

בשנת 2010 סיים תואר שני במנהל מערכות בריאות בפקולטה למינהל באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 2021 קיבל נמט דיפלומה ברפואת ספורט, מטעם הוועד האולימפי הבין-לאומי.

== עיסוקים מקצועיים ==
משנת 2016 עד 2018, שימש נמט כסגן מנהל בית החולים מאיר.

משנת 2018 משמש כמנהל מרכז הספורט והבריאות לילדים ונוער.<ref></ref> נמנה עם צוות חטיבת הילדים במרכז הרפואי מאיר.<ref></ref>

ב-14 במאי 2018 מונה למנהל הרפואי של הועד האולימפי בישראל.<ref></ref> חבר בוועדה הרפואית של הוועד האולימפי האירופאי. 

במסגרת שיתוף הפעולה בין הוועד האולימפי למרכז הרפואי מאיר פרופ' דני נמט, כמנהל מרכז הספורט לילדים ונוער במרכז רפואי מאיר והמנהל הרפואי של הוועד האולימפי בישראל, יוזם מדי שנה אירוע פעילות, שבהם ספורטאים אולימפיים מלווים את ילדי מרכז הספורט לילדים ונוער במאיר ומנחילים להם באימונים משותפים את הערכים האולימפיים, ביניהם מצוינות, כבוד וידידות.<ref></ref>

דן נמט פרופסור מן המניין, בחוג לרפואת ילדים באוניברסיטת תל אביב, ונמנה עם הסגל האקדמי בבית הספר ללימודי המשך. כמו כן, הוא מכהן כסגן הדיקן בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הוא עוסק במחקר בנושא פעילות גופנית ותזונה של ילדים ונוער, והשפעתן על הבריאות.<ref></ref> כמו כן, חוקר את השפעת הפעילות גופנית על גדילה והתפתחות, על בריאות העצם, על השמנה, על הפרעות קשב וריכוז ועוד. הוא חוקר גם היבטים רפואיים של העיסוק בספורט תחרותי,<ref></ref> ומרצה בישראל ובעולם בתחומי רפואת ילדים, פעילות גופנית, תזונה וקידום הבריאות.<ref></ref>

נמט משרת במילואים בדרגת סגן אלוף, ושימש כרופא האחראי של יחידת החילוץ וההצלה הארצית. הוא השתתף בחילוצים באזורי אסון, רעידות אדמה, צונמי ועוד, בישראל וברחבי עולם.<ref></ref> בשנת 2012 נכלל בין מצטייני ראש המטה הכללי במערך המילואים. 

נמט חבר בוועדה הרפואית של האו"ם לתחום רפואת החילוץ.<ref></ref>

רופא משלחת ישראל במשחקים האולימפיים באולימפיאדת טוקיו (2020) ואולימפיאדת פריז (2024).

== חיים אישיים ==
דן נמט נשוי למיכל ויש להם שלושה ילדים. הזוג מתגורר בכפר סבא.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי ישראל בהדיפת כדור ברזל
קטגוריה:אלופי ישראל ביידוי פטיש
קטגוריה:אנשי הוועד האולימפי בישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי מאיר
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:רופאי ספורט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
גבעות אינדפנדנס

גבעות אינדפנדנס או גבעות אינדיפנדנס (באנגלית: Independence Hills) הן רכס גבעות ופסגות בתרוניות, בהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

== היסטוריה ==
=== מיפוי הרכס ===
רכס הגבעות (בהיותו חלק רכס הריטג') מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (ה-USGS) בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1961–1966.

=== מקור השם ===
שמו של רכס הגבעות ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

השם ניתן בהתייחס לשמו של רכס הריטג'; רכס הריטג' נקרא בשם זה מאחר שההרים והאתרים השונים ברכס נקראו על שם אירועים הקשורים למורשת ארצות הברית (הריטג' באנגלית משמעו "מורשת").

"אינדפנדנס" באנגלית משמעו "עצמאות" - שם שנתן בהתייחס לעצמאות ארצות הברית.

== גאוגרפיה ==
אורכו של רכס הגבעות 16 קילומטרים.

המדרונות המזרחיים של הרכס, ברובם, סלעיים, וחשופים מקרח.

רכס גבעות אינדפנדנס ממוקם 5 קילומטרים דרומית-מזרחית מגבעות מארבל.

גבעות אינדפנדס מהוות את החלק הדרומי של קיר הדופן המערבי של עמק הורסשו.

אינדפנדנס
קרטרטון (ניו זילנד)

קַרְטֶרְטוֹן (באנגלית: Carterton, במאורית: Taratahi) היא עיירה בחבל ולינגטון בניו זילנד ומרכזה של מחוז קרטרטון. היא שוכן באזור החקלאי הנקרא ואיראראפּה באי הצפוני של ניו זילנד. היא ממוקמת 14 ק"מ דרומית מערבית ממסטרטון ו־80 ק"מ צפון מזרחית לעיר ולינגטון. בקרטרטון מתגוררים 5,850 תושבים (נכון ליוני 2021), מתוך אוכלוסיית מחוז הכוללת של 10,050.<ref name=":0"></ref>

קרטרטון נוסדה בשנת 1857. בראשיתה נקראה Three Mile Bush, ושימש מגורים לסוללי הכביש בין ולינגטון למסטרטון. מאוחר יותר שונה שמו כדי להנציח את צ'ארלס קרטר, שהיה אחראי על בניית "הגשר השחור" מעל הנהר ואיוהין מדרום ליישוב. היישוב מתאר את עצמו כ"בירת הנרקיסים של ניו זילנד", ומקיים פסטיבל נרקיסים מדי שנה ביום ראשון השני שחל בספטמבר.

== היסטוריה ==
המועצה המקומית של קרטרטון היא רָשוּת השלטון המקומי הראשונה בעולם שבחרה בראש עיר טרנסג'נדר – כשבחרה בטרנסג'נדרית ג'ורג'ינה בייר. בייר אף הפכה לחברת הפרלמנט הטרנסג'נדר הראשונה בעולם ב־1999.

ב־7 בינואר 2012 התרסק כדור פורח מעט צפונית ליישוב; אחד עשר בני אדם נהרגו, והתאונה דווחה בכל העולם. כלי הטיס נגע בקו מתח גבוה אשר מזין את מערכת החשמל של קרטרטון, וכתוצאה מכך עלה באש וניתק את העיר מחשמל לזמן קצר.

== דמוגרפיה ==
קרטרטון מתפרסת על 5.3 קילומטרים רבועים<ref name="Area"></ref> ונכון ל־2021 היו בו כ־5850 נפשות<ref name=":0" />, בצפיפות אוכלוסין של 1,104 נפשות לקילומטר רבוע.

לפי מפקד האוכלוסין, 89.4% מתושבי קרטרטון ממוצא אירופאי, ו־15.4% מאורים.

אחוז הנולדים בחו"ל הוא 16.5%, לעומת 27.1% בניו זילנד כולה.

חלק מהמשיבים סירבו לומר מה השתייכותם הדתית; מתוך אלו שהשיבו, 51.9% היו ללא דת, 35.3% היו נוצרים, 0.7% היו הינדים, 0.2% היו מוסלמים, 0.5% היו בודהיסטים ו-2.7% היו בעלי דתות אחרות.<ref></ref>

== חינוך ==
בקרטרטון שלושה בתי ספר יסודיים (כיתות א' עד ח'). אין ביישוב בית ספר תיכון. התיכון הקרוב הוא Kuranui College, בגרייטאון, מרחק 10 קילומטרים.

== תחבורה ==
=== כבישים ===
הכביש המהיר מס' 2 של ניו זילנד, אשר מחבר את ולינגטון למסטרטון, עובר דרך הרחוב הראשי של קרטרטון.

קו אוטובוס מס' 200 של Metlink מחבר בין קרטרטון לבין מסטרטון, גרייטאון, פת'רסטון, ומרטינבורו.

=== רכבת ===
קרטרטון מצוי על קו וייראראפה, של חברת KiwiRail ו־Transdev מטעם Metlink; הקו מחבר את קרטרטון לוולינגטון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו זילנד: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1857
ארדיט

ארדיט הוא שם משפחה שמקורו בעיירה הספרדית רודה (בערבית ארודה).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
גאורגי קולישב

גאורגי קולישב גורוב (בבולגרית: Георги Кулишев Гугов; 21 בספטמבר 1885, דויראן, האימפריה העות'מאנית – 27 בספטמבר 1974, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היה מהפכן, פובליציסט, פוליטיקאי ומשפטן בולגרי מקרב חוג זוונו, אשר ב–1946 כיהן כשר החוץ של ממלכת בולגריה.

==קורות חייו==
גאורגי קולישב נולד בדויראן. הוא סיים בית ספר תיכון בסלוניקי ובהמשך הועסק כמורה בעיר הולדתו, בשטיפ ובסלוניקי. היה חבר באחד הענפים של הארגון המהפכני הפנים-מקדוני וב-1906 נעצר על ידי העות'מאנים ונכלא. לאחר מלחמת הבלקן השנייה היגר לשטחי ממלכת בולגריה ורכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת סופיה. בתקופת מלחמת העולם הראשונה החל קולישב לעבוד במזכירות העיתונות של משרד החוץ הבולגרי. נמנה עם אנשי חוג זוונו. ב-1927 נבחר לאספה הלאומית הבולגרית מטעם המפלגה הדמוקרטית. בין השנים 1939–1940 כיהן כשר ללא תיק ומזכיר מועצת השרים בממשלת בולגריה.

ב-1943 הצטרף לחזית המולדת של בולגריה ובספטמבר 1944 לאחר ההפיכה שהובילה להדחת הממשל המלוכני, מונה למזכיר כללי של מועצת השרים בממשלתו של קימון גאורגייב. בין מרץ לנובמבר 1946 כיהן כשר החוץ של בולגריה. בהמשך כיהן כעורך ראשי של מספר ביטאונים. קולישב המשיך לכהן כחבר הפרלמנט הבולגרי עד 1974.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:שרי החוץ של בולגריה
קטגוריה:משפטנים בולגרים
קטגוריה:מהפכנים בולגרים
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1974
אליפות אפריקה בכדורגל נשים 1998

אליפות אפריקה בכדורגל נשים 1998, היא אליפות אפריקה בכדורגל נשים השלישית שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. הטורניר נערך בניגריה מ-17 באוקטובר עד 31 באוקטובר 1998. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם 1999, שנערך שנה לאחר מכן בארצות הברית. נבחרת ניגריה העפילה אוטומטית לטורניר כמארחת, בעוד שאר שבע הנבחרות עלו מטורנירי המוקדמות שהחלו במרץ 1998.

נבחרת זימבבואה פרשה לפני תחילת האליפות, ובשל כך רק שלוש קבוצות התחרו במסגרת בית ב'. במשחק הגמר נפגשו גאנה (בפעם הראשונה בתולדותיה) והמארחת ניגריה. בסיום המשחק, ניצחה ניגריה 0–2, וזכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות. נקירו אוקוסיימה, שכבשה את אחד מהשערים בגמר, סיימה כמלכת השערים של הטורניר (3 כיבושים).

בעקבות עלייתן לגמר, העפילו ניגריה וגאנה לגביע העולם כנציגות קונפדרציית הכדורגל של אפריקה.

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

==שלב הנוק-אאוט==

קטגוריה:אליפויות אפריקה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1998
קטגוריה:ניגריה: כדורגל