OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ובאני סימאונה

ג'ובאני פאבלו סימאונה בלדיני (בספרדית: Giovanni Pablo Simeone Baldini; נולד ב-5 ביולי 1995) הוא כדורגלן ארגנטינאי, המשחק בעמדת החלוץ בנאפולי מהסרייה א' ובנבחרת ארגנטינה. סימאונה הוא בנו של כדורגלן העבר והמאמן דייגו סימאונה.

== קריירת מועדונים ==
=== ריבר פלייט וההשאלה לבאנפילד ===
סימאונה החל לשחק במחלקת הנוער של ריבר פלייט בשנת 2008, ובחודש נובמבר 2011 חתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון. ב-5 באוגוסט 2013 ערך סימאונה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 0–1 לחימנסיה לה פלאטה במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הארגנטינאית. ב-8 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-63 בניצחון 0–3 על טיגרה במסגרת המחזור השישי בליגה. הוא שיחק במועדון במשך 4 עונות, בהן ערך 27 הופעות ליגה והבקיע שני שערים. בנוסף, הושאל לבאנפילד, בה ערך 34 הופעות ליגה והבקיע 12 שערים.

=== גנואה ===
ב-18 באוגוסט 2016 חתם סימאונה בגנואה מהסרייה א'. ב-21 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד נאפולי. ב-25 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 1-1 נגד פסקארה. בעונתו היחידה בקבוצה הבקיע 12 שערים ב-35 הופעות בליגה.

=== פיורנטינה ===
ב-16 באוגוסט 2017 חתם סימאונה בפיורנטינה. ב-22 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 0–3 לאינטר מילאנו.

=== קליארי ===
ב-30 באוגוסט 2019 הצטרף סימאונה לקליארי בחוזה השאלה לעונה אחת, שכלל סעיף לרכישתו על ידי הקבוצה עם סיומה.

=== הלאס ורונה ===
ב-26 באוגוסט 2021 הושאל סימאונה להלאס ורונה לעונה אחת. ב-26 בספטמבר כבש שער בכורה בתיקו 3-3 עם גנואה. עונתו בוורונה הייתה עונת השיא של סימאונה, הוא כבש 17 שערים ב-35 הופעות בסרייה א'. בסיום העונה נרכש על ידי הקבוצה.

=== נאפולי ===
ב-18 באוגוסט 2022 הושאל לנאפולי לאחר שנרכש על ידי הלאס ורונה.

ב-8 בספטמבר כבש את שערו הראשון במדי נאפולי, במשחק במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות נגד ליברפול. ב-18 בספטמבר כבש שער ראשון בסרייה א' במדי נאפולי, בניצחון 1–2 על מילאן.

==נבחרת ארגנטינה==
ב-7 בספטמבר 2018 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בו הבקיע את שערו הראשון בניצחון 0–3 על .

== חיים אישיים ==
סימאונה נולד במדריד שבספרד כאשר אביו, כדורגלן העבר והמאמן דייגו סימאונה, שיחק באתלטיקו מדריד. בשנת 1997 משפחתו עברה להתגורר באיטליה, אך חזרה לספרד בשנת 2003. לאחר שנתיים עברה המשפחה לארגנטינה, והוא החל לשחק במחלקת הנוער של ריבר פלייט, שאת הקבוצה הבוגרת שלה אימן אביו. לסימאונה אזרחות ארגנטינאית ואזרחות ספרדית.

== תארים ==
;ריבר פלייט
* אליפות ארגנטינה: (פינאל 2014)
* קופה קמפאונאטו: 2013/2014
* גביע סודאמריקנה: 2014
* גביע רקופה סודאמריקנה: 2015
* גביע ליברטדורס: 2015
נאפולי

* אליפות איטליה: 2022/2023

;נבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 20
* אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20: (2015)

;אישיים
* מלך השערים של אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20: 2015

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ספורטאים ארגנטינאים באיטליה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1995
הפיגוע בנתניה (מרץ 2001)

הפיגוע בנתניה היה פיגוע התאבדות שביצע מחבל פלסטיני ב־4 במרץ 2001, בצומת הרחובות הרצל ושוהם בנתניה. שלושה בני אדם נרצחו בפיגוע ולמעלה מ־60 נפצעו. היה זה פיגוע ההתאבדות הראשון באינתיפאדה השנייה בו נרצחו ישראלים.
אנשי [[מז"פ בזירת הפיגוע]]

==הפיגוע==
ב-4 במרץ 2001, ביום ראשון מעט לפני השעה 9 בבוקר, מחבל מתאבד עם חגורת נפץ שהוחבאה מתחת לבגדיו פוצץ עצמו במרכז צומת סואן בין הרחובות ההומים הרצל ושוהם שבנתניה. מהפיצוץ נרצחו 3 אזרחים ישראלים ובהם נפתלי דין, ראש המועצה הראשון של תל מונד, ונפצעו 60 אנשים. ארגון הטרור חמאס לקח אחריות על הפיגוע, והכריז כי פלסטיני בן 23 בשם אחמד עליאן, תושב יהודה ושומרון, הוא שביצע את הפיגוע.

==ראו גם==
*פיגועי התאבדות בישראל

==קישורים חיצוניים==

* 

נתניה
נתניה
צומת הרצל-שוהם
צומת הרצל-שוהם
קוונטיקו (סדרת טלוויזיה)

קוונטיקו (באנגלית: Quantico) היא סדרת מתח אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ושוע ספרן ושודרה לראשונה ב-ABC בספטמבר 2015. הסדרה עוסקת בקורותיהם של קבוצת מגויסים ל-FBI ועוקבת במקביל אחר הכשרתם בעבר ופעולותיהם בהווה. העונה השנייה עלתה לשידור בארצות הברית ב-25 בספטמבר 2016. בישראל משודרת הסדרה בערוץ HOT3 ובסלקום TV.

ב-11 במאי 2018, רשת ABC ביטלה את הסדרה לאחר 3 עונות. פרק הסיום שודר ב-3 באוגוסט באותה שנה.

== תקופת שידור ==

== עלילה ==
===עונה ראשונה===
העלילה מתארת שתי תקופות זמן במקביל ונעה בין עברה של אלכס באקדמיה להכשרת סוכנים בבסיס קוונטיקו וסיפורם של החניכים והמדריכים שאיתה בקורס, לבין ההווה - שבו מנסה אלכס לגלות מי עומד מאחורי מגה-פיגוע שבו הופללה כחשודה העיקרית בתכנון הפיגוע המחריד, בידיעה שאחד מחבריה מהקורס הוא הטרוריסט. במהלך העונה הראשונה מנסה אלכס להוכיח את חפותה ולמצוא מיהו הטרוריסט האמיתי לפני שיבצע פיגוע נוסף.

===עונה שנייה===
העונה השנייה מתוארת גם כן בשתי תקופות במקביל בזמן הכשרתה של אלכס בדרך להפוך לסוכנת CIA, אחרי שלכאורה עזבה את ה-FBI. הפעם אלכס נמצאת שם מטעם ה-CIA וה-FBI הפועלים יחד על מנת לחשוף גורמים מתוך ה-CIA השייכים לארגון ה-AIC המנסה לפגוע ב-CIA ובאזרחי ארצות הברית.
לבין ההווה בו מתבצע פיגוע-מיקוח רחב היקף תוך החזקה במאות בני ערובה, המנוהל על ידי חברי ה-AIC. אלכס, הנמצאת במתחם הפיגוע, מנסה לגלות מי הם האחראיים ולשמור על בני הערובה בידיעה שכל אחד מחבריה יכול להיות בוגד.

=== עונה שלישית ===
העונה מתחילה לאחר 3 שנים מהרגע שבו אלכס וריאן עלו למטוס.

== דמויות ==
* אלכס פריש (פריאנקה צ'ופרה) - סוכנת FBI המואשמת בביצוע מתקפת הטרור הגדולה ביותר בניו יורק מאז אסון התאומים.
* ראיין בות (ג'ייק מקלפלין) - סוכן FBI שנשלח בתחילה לרגל אחרי אלכס בזמן היותה חניכה בקוונטיקו. הופך לבן זוגה בחלק מן העונה ומנסה להוכיח את חפותה.
* נימה אמין (יסמין אל מסרי) - סוכנת FBI, ערבייה. יחד עם אחותה התאומה (רינה אמין) מנסות להתערבב בחברה כדמות אחת.
* שלבי וויט (johanna braddy) - סוכנת FBI, חברתה של אלכס, עשירה מאוד. הוריה נהרגו באסון התאומים ובעקבות כך התגייסה ל-FBI.
* אשר סימון (עונה 1) (Tate Ellington) - סוכן FBI יהודי, מתחזה להומו ששירת חייל בצה"ל, המתמודד עם פוסט טראומה בהשפעת לחימה בעזה.
* כיילב האס (גרהאם רוג'רס) - סוכן FBI, בנה של גברת האס, המועמדת לנשיאות.
* ליאם אוקונור (ג'וש הופקינס) - מפעיל של הסוכנים הצעירים והמאמן שלהם בקוונטיקו. לא מאמין בחפותה של אלכס ומארגן אחריה מרדף.
* מירנדה שו (Aunjanue Ellis) - אחת המפעילות של הסוכנים והמאמנת שלהם בקוונטיקו, בין היחידות שמאמינות בחפותה של אלכס.
* קליי האס (עונה 2) (האנטר פאריש) - יועץ פוליטי.
* סבסטיאן צ'ן - דייוויד לים
* פליקס פילאי - נייתן דארו
* ברנדון פלטשר -ג'ייקוב ארטיסט

== פרסים ==
הסדרה קיבלה שתי מועמדויות לפרס ה-People's Choice, בקטגוריות "הדרמה החדשה האהובה ביותר" ו"השחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה חדשה".

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.hot.net.il/heb/TV/channels/hotchannels/hothbo/quatnico/ קוונטיקו], אתר הטלוויזיה של הוט.
* ג'אנר, אתר [https://www.sdarot.pm/watch/2168-quantico-קוונטיקו sdarot]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:אולפני ABC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:קהילת המודיעין האמריקאית בתרבות ובאמנות
סכינה ג'אנסיז

סכינה ג'אנסיז (בכורדית: Sakîne Cansiz, בתעתיק משובש בעברית: סאקין קיסיז; 1958 – 9 בינואר 2013) הייתה אקטיביסטית כורדית ואחת המייסדות של מפלגת הפועלים של כורדיסטן (ה-PKK). בינואר 2013 נרצחה יחד עם זוג פעילות נוספות ב-PKK בפריז.

==חייה המוקדמים==
סכינה ג'אנסיז נולדה בשנת 1958 בנפת טונג'לי שבמזרח טורקיה למשפחה אלווית-כורדית. כבר בתחילת שנות ה-70 היא החלה לקחת חלק בפעילות מהפכנית כורדית, דבר שלא התקבל יפה בידי משפחתה. לאחר מכן עברה להתגורר באנקרה, שם הכירה את עבדוללה אג'לאן. בראיון מאוחר יותר היא אמרה לגבי אותה התקופה: "במובן מסוים, נטשתי את משפחתי. לא קיבלתי את הלחץ שלהם, והתעקשתי להיות מהפכנית. כך עזבתי לאנקרה, בסודיות".

==פעילותה==
סכינה ג'אנסיז הייתה אחת המייסדות של ה-PKK, והאישה הראשונה שהייתה חברה בארגון. בפגישת הייסוד של ה-PKK שהתרחשה בסוף שנת 1978, ובה השתתפו 22 אנשים, היא ייצגה את העיר אלאזיג. סכינה ג'אנסיז הייתה אחת מ-2 הנשים היחידות בפגישה זו.

בשנת 1979, קצת אחרי שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון, נעצרה סכינה ג'אנסיז בעקבות פעילותה ונשלחה לכלא בדיארבקיר ומשם המשיכה להנהיג את תנועת הפועלים הכורדית. היא עונתה בכלא, שוחררה, חזרה לפעול ב-PKK תחת השם הבדוי "שרה", ונעצרה בשנית אחרי ההפיכה הצבאית בטורקיה בשנת 1980.

סכינה ג'אנסיז שוחררה מהכלא הטורקי בשנת 1991, לאחר מכן התגוררה במחנות של ה-PKK בבקאע בלבנון, ובהמשך בצפון עיראק, שם הצטרפה למאבק החמוש של ה-PKK תחת פיקודו של אוסמאן אג'לאן. באותה תקופה, היא אף ארגנה ועמדה בראשן של חוליות נשיות של ה-PKK. באמצע שנות ה-90 היא עברה לאירופה בשליחותו של מוראט קראילאן כדי לפקד על הענף האירופאי של ה-PKK, ועל עניינו האזרחיים, בתחילה בגרמניה ולאחר מכן בצרפת.

לפי העיתון הטורקי הורייט, העברתה של סכינה ג'אנסיז לאירופה נבעה מהתנגדותה להוצאתו להורג של אחד מחברי ה-PKK, וחילוקי הדעות שיצרו עם מספר פעילים בכירים ב-PKK. בנוסף, הסתכסכה עם זובייר ילמז, מי שהיה למנהיג הפיננסי של ה-PKK, לאחר שזה הטריד אותה מינית. בשנת 1998, העניקה לה ממשלת צרפת מקלט מדיני.

==מותה==
ב-10 בינואר 2013 סכינה ג'אנסיז נמצאה ירויה ללא רוח חיים יחד עם 2 פעילות כורדיות נוספות (פידאן דואן וליילה סוילמז) במרכז הכורדי בפריז.

בזמן שהתרחשו הרציחות, הייתה הממשלה הטורקית בעיצומו של משא ומתן עם ה-PKK. פעילים רבים ב-PKK האשימו ברציחות גורמים בממשלה הטורקית, שלטענתם ניסו לחבל במשא ומתן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפלגת הפועלים של כורדיסטן
קטגוריה:כורדים טורקים
קטגוריה:אלווים
קטגוריה:פעילות זכויות נשים כורדיות
קטגוריה:מקרי רצח בלתי מפוענחים
קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:נפטרות ב-2013
שנת שבתון

שנת שבתון (מלטינית: sabbaticus, מעברית: שבת) היא הפסקה מהעבודה לשם מנוחה, הנמשכת לרוב לאורך מספר חודשים עד שנה. מקורו של רעיון השבתון הוא במצוות השמיטה המתוארת בתנ"ך; לדוגמה, בספר ויקרא מוצגת השמיטה כמצווה לחדול מעיבוד השדות במהלך כל השנה השביעית (לפי תיאור זה, השבתון נמשך שנה שלמה).

== היסטוריה ==
מקורו הראשוני של רעיון השבתון הוא במושג יום השבת, המתואר בתנ"ך בספר בראשית (); בשבת אלוהים נח וחדל מעבודתו לאחר יצירת היקום. מצוות שמירת השבת היא אחת מעשרת הדיברות (המתוארים בספר שמות). ביום שבת מופסקות עבודות החקלאות, כך שגם לאדמה ניתנת מנוחה פעם בשבוע. כן נקבעו במסורת היהודית ימי שבתון - ימי חג ויום טוב שבהם בין השאר מופסקת העבודה.

בתקופה המודרנית, הורחב השימוש במושג השבתון כך שהוא מתאר היעדרות ממושכת בקריירה של האדם, שמטרתה לנוח או להשיג משהו שונה מהתפוקות הנדרשות ביומיום בשגרת העבודה שלו. עובד עשוי לצאת לשבתון כדי למלא מטרה מסוימת, למשל כתיבת ספר או עריכת מסע ארוך למטרות מחקר. הדבר נחשב מקובל באוניברסיטאות ומוסדות מחקר ורפואה רבים, המציעים לעובדים הזדמנות לצאת לשבתון על חשבון המעסיק ולעסוק בפרויקט מחקר מסוים. חברות מסוימות מציעות לעובדים אפשרות לצאת לשנת שבתון ללא תשלום, לאנשים שמעוניינים לקחת תקופה של הפסקה בקריירה; בבריטניה, למשל, זו מגמה גוברת: ל-20% מהחברות יש מדיניות שמאפשרת תקופה של שבתון בקריירה.

בישראל מקובלת יציאה לשנת שבתון בין השאר במוסדות אקדמיים ובקרב עובדי הוראה (מורים וגננות). בתקופת השבתון מקבלים מורים וגננות תשלום חודשי פטור ממס מקרן ההשתלמות. לכל מורה ניתנת האפשרות לחסוך בקרן השתלמות לבחירתו ואינו מחויב לחסוך בקרנות המיועדות לעובדי הוראה, כאשר בקרנות המיועדות לעובדי הוראה, אחוזי החיסכון גבוהים יותר בהשוואה לחסכון בקרן השתלמות רגילה כתוצאה מהיותו מורה.

בקרן השתלמות ייעודית לעובדי הוראה שיעורי ההפרשות שונים משיעורי ההפרשות בקרנות הרגילות: מעסיק 8.4% עובד 4.2% וקרנות אלו מזכות ביציאה לשנת שבתון.

קרן ההשתלמות הרגילה מהווה אפיק חסכון בלבד ואינו מזכה בשנת שבתון, שיעורי ההפרשות: מעסיק 7.5% עובד 2.5%. מידע נוסף ניתן לקרוא באתרי הקרנות.<ref></ref>

לאחר מחזור חסכון ניתן לצאת לשנת השתלמות, במידה והוא עונה על הקריטריונים ליציאה לשנת השתלמות. לבדיקת זכאות יציאה לשנת השתלמות ניתן לבדוק מול הקרן שבה המורה חוסך ובתנאים מסוימים ניתן לבצע משיכת כספים או לקיחת הלוואה מקרן ההשתלמות

==קישורים חיצוניים==
* [https://hrweb.tau.ac.il/shabaton שבתון לחברי סגל אקדמי], באתר אוניברסיטת תל אביב
*[https://www.youtube.com/watch?v=aIXUJetjufU סרטון הסבר על תוכנית הלימודים בשנת השתלמות בקרנות השתלמות לעובדי הוראה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיני עבודה
קטגוריה:תגמול עובדים
שבתון
גלישת קניונים

גלישת קניונים בצרפת
גלישת קניונים (באנגלית: Canyoning או Canyoneering) היא פעילות נופש וספורט שבמסגרתה נעים המשתתפים בתוך ערוצו של קניון, תוך מעבר על פני מכשולים שונים הנמצאים בו בתוכם, לרבות הפרשי גובה ומכשולי מים. בהתאם לטופוגרפיה של הקניון יכולה הפעילות להימצא בשני קצותיו של טווח קושי - להיות מתונה ומתאימה למרבית קבוצות האוכלוסייה, או קשה ומורכבת ועולה כדי ספורט אתגרי, המתאים רק למי שאומנו לקראתו.

גלישת קניונים עשויה לערב פעילויות ספורטיביות שונות כגון שחייה, קפיצה למים, גלישה במפלי מים וקפיצה מהם, טיפוס מצוקים וגלישה מהם. בהתאם הוא יצריך שימוש בציוד מיוחד לרבות קסדות, חליפות שחייה, חגורות הצלה, חבלים וציוד טיפוס נוסף. 

גלישת קניונים היא פעילות שהפופולריות שלה הולכת ועולה והיא נערכת בעשרות מדינות בכל רחבי העולם.

==סיכונים==
גלישת קניונים עלולה להיות כרוכה בסיכון ניכר: קניון עשוי להיות עמוק ותלול עד כדי שלא יאפשר הליכה בתוכו אלא יצריך טיפוס על צוקים וגלישה מהם. יציאה מקניון עמוק עשויה להיות קשה ביותר וכך גם הגשת עזרה לנמצאים בתוכו במקרה הצורך. בארצות שונות בעולם נמצאים קניונים באתרים רחוקים ממקומות יישוב, עובדה שרק מגבירה את הקושי לסייע למטיילים בהם שנקלעו לצרה. 

סיכונים נוספים של גלישת קניונים: 
*בקניונים שבהם זורמים מים באופן קבוע או אפילו לעיתים רחוקות עלולות להימצא בריכות ובהן זרמים מסוכנים שמטיילים עשויים להילכד בהם. כן ייתכנו שיטפונות בקניונים, העלולים להביא לסחיפת המטיילים, למחיצתם אל סלעים ולטביעתם. עליית מפלס המים עקב השיטפון מזה ועומקו של הקניון מזה עלולים שלא לאפשר הימלטות מהשיטפון. כמו כן יש סיכון של נפילה לבורות מים שהם עמוקים מכדי לעמוד בהם וחלקים וכדי לטפס החוצה מתוכם. גולשי קניונים מנוסים משתמשים בציוד מיוחד על מנת לעבור על פני בורות שכאלה.
*סיכון להיפותרמיה עקב שהייה במים קרים או ירידת טמפרטורה בשעות הלילה וכן סיכון להתייבשות בעת שהייה באזורים חמים.
*מעבר בקניונים צרים במיוחד (מתחת לרוחב גופו של אדם) עשוי להצריך טיפוס לגובה ערוץ הקניון עד לגובה שבו הוא מתרחב, טיפוס שעשוי להיות מורכב מבחינה טכנית, מייגע ומסוכן כאשר הגשת עזרה בסביבה שכזו למטפס שנקלע לצרה היא קשה ביותר.

הפופולריות הגוברת של גלישת קניונים והסיכונים הכרוכים בה הביאו להתפתחות מסגרות להדרכה במיומנויות הכרוכות בפעילות זו. מספר ארגונים ברחבי העולם מקיימים הדרכה שכזו ברמות קושי ומורכבות שונות ומציעים את שירותיהם של מדריכי גלישת קניונים מטעמם.

==ראו גם==
* Canyoning in [https://www.garda-trekking.de/canyoning-gardasee-arco.html Italy]
*תאונת גלישת הקניון בשווייץ

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספורט אתגרי
כרטיס נסיעה

כרטיס נסיעה, ובקצרה כרטיס, הוא מסמך קטן המאשר תשלום של דמי נסיעה בתחבורה ציבורית. לעיתים משמש הכרטיס גם כאמצעי לכניסה לאזור העלייה לתחבורה הציבורית וליציאה ממנו.

על כרטיס הנסיעה מוטבע מחיר הכרטיס, זיהוי ארגון התחבורה הציבורית שהנפיק אותו, ולעיתים פרטים נוספים, כגון יעד הנסיעה, זיהוי המושב שיוקצה לנוסע ותקופת התוקף של הכרטיס. כרטיס נסיעה פשוט תקף לנסיעה אחת בלבד, אך ישנם גם כרטיסים המשמשים לנסיעות אחדות, למשל במשך יום שלם, שבוע שלם ואף חודש שלם, בחברת תחבורה אחת או בשילוב של חברות תחבורה אחדות. לעיתים ישנם מחירים שונים לנסיעה באותו מסלול, עקב הבחנה בין איכות שונה של קרונות (מחלקה ראשונה לעומת מחלקה שנייה), או תוספת בעד מקום שמור.

רכישת כרטיס נסיעה נעשית אצל הנהג של אמצעי התחבורה, אצל כרטיסן היושב באמצעי התחבורה, בקופות בתחנה או במכונות אוטומטיות המיועדות לכך. את הכרטיס יש לשמור לביקורת במשך כל זמן הנסיעה.

בעבר כרטיסי נסיעה בישראל היו מודפסים מראש עם הערך הנקוב, אך במאה ה-21 הוחלפו בכרטיס המודפס במדפסת זעירה עם רכישת הכרטיס. רב-קו הוא כרטיס חכם המשמש כאמצעי תשלום במערכת התחבורה הציבורית בישראל. הכרטיס הונהג לראשונה בשנת 2008 ומשמש במקביל לכרטיסי הנייר השונים.

בעשור השני של המאה ה-21 החל שימוש בכרטוס אלקטרוני, שבו הכרטיס נשלח לסמארטפון של הרוכש ומוצג באמצעותו.

<gallery widths="210px">
Tambilet 2006.jpg|כרטיס נסיעה ברכבת התחתית של אנקרה
Kantara - Tel Aviv Palestine Railways Ticket.jpg|כרטיס נסיעה במחלקה שלישית ברכבת המנדטורית בין קנטרה לתל אביב, משנת 1941
Shacharticket.jpg|כרטיס נסיעה בקואופרטיב "שחר" מסוף שנות ה-40
Colchester Corporation TIM Ticket - Flickr - sludgegulper.jpg|כרטיס נסיעה באוטובוס בבריטניה
</gallery>

== ראו גם ==
* רב-קו

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחבורה ציבורית
דוליכוס

דוליכוס (ביוונית עתיקה: Δόλιχος תרגום מילולי: "מרוץ ארוך") הייתה תחרות ריצה שהייתה חלק מהמשחקים האולימפיים ביוון העתיקה. הדוליכוס היה המרוץ הארוך והקשה ביותר עבור רץ יווני.

הדוליכוס הראשון הידוע לנו, התנהל באולימפיה בשנת 720 לפנה"ס, וניצח בו אכנתוס (Ἄκανθος) מהעיר ספרטה.

ביוון העתיקה היו שני סוגים עיקריים של תחרויות ריצה, דיאולוס וסטאדיון. הדוליכוס היה ארוך יותר משניהם, והעדויות עליו סותרות מאוד זו את זו. סביר להניח שאורכו של הדוליכוס היה כאורכם של 8 עד 24 סטאדיונים, היינו כמעט חמישה קילומטרים. זו הייתה הריצה הארוכה ביותר שרץ היווני בתחרויות ספורטיביות, וככל הנראה ריצות מרתון מהסוג המקובל בימינו (42.195 קילומטרים) היו נדירות או שלא התקיימו כלל. הדוליכוס היה נפתח בתקיעת חצוצרה של פקידים מיוחדים שניצבו בקו הזינוק, כדי לוודא שכל המתחרים מתחילים מאותה נקודה. פקידים נוספים נעמדו בסוף המסלול, כדי להחליט על הזוכה ולוודא שאיש לא מרמה. במקרה שלא הגיעו להכרעה, המירוץ היה מתחיל מחדש. בניגוד למרתון בימינו, הדוליכוס לא היה מתנהל בשטח פתוח, אלא באצטדיון, שאותו היו הרצים מקיפים מספר פעמים.

כיום בתחרויות ריצה הרצים מתחילים בתנוחת כריעה, אולם ביוון העתיקה תנוחת הפתיחה הייתה ידיים פשוטות קדימה. הריצה נערכה לרוב בעירום, כמו רוב המשחקים ביוון העתיקה, והמסלול היה עשוי לרוב עפר כבוש מסומן בקו אבנים.

==ראו גם==
* ספורט ביוון העתיקה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרוצים
קטגוריה:תחרויות ספורט ביוון
קטגוריה:יוון העתיקה: ספורט
קטגוריה:ספורט אולימפי
קטגוריה:ספורט אולימפי ביוון העתיקה
תם ולא נשלם (אלבום)

תם ולא נשלם הוא אלבום האולפן הראשון של ההרכב עילי בוטנר וילדי החוץ שיצא לאור בשנת 2013. ההרכב מורכב מהזמרים אדר גולד ואוהד שרגאי (יוצאי העונה השמינית של התוכנית "כוכב נולד"). האלבום זכה להצלחה רבה בקרב הקהל ויצאו ממנו סינגלים ושירים מוצלחים.

==רשימת השירים==

*כל המילים והלחנים נכתבו על ידי עילי בוטנר, פרט ל״כל עוד נשאר לאהוב״ שכתבה עם בוטנר חברת ההרכב אדר גולד.

==סינגלים==

*רץ אלייךתאריך יציאה: 29 בינואר 2012מיקום שיא במצעד: מקום 22 במצעד השנתי של רשת ג

*תתן לי ידתאריך יציאה: 1 במאי 2012מיקום שיא במצעד: מקום 14 במצעד השנתי של רשת ג

*תם ולא נשלםתאריך יציאה: 12 באוגוסט 2012מיקום שיא במצעד: מקום 4 במצעד השנתי של גלגלצ

*נעים עכשיותאריך יציאה: 9 בדצמבר 2012מיקום שיא במצעד: מקום 15 במצעד השנתי של גלגלצ

*קדימה הלאהתאריך יציאה: 18 בינואר 2013מיקום שיא במצעד: מקום 6 במצעד השנתי של גלגלצ

==יוטיוב==
הסינגלים שיצאו זכו גם כן למיליוני צפיות באתר הסרטונים YouTube.
השיר הנצפה ביותר של ההרכב ב-YouTube הוא ״תם ולא נשלם״ שזכה ללמעלה מ-11 מיליון צפיות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2013
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קורפוס המשמר (האימפריה הגרמנית)

קורפוס המשמר (בגרמנית: Gardekorps) היה קורפוס של הצבא הפרוסי ולאחר מכן של צבא הקיסרות הגרמנית. הקורפוס לחם במלחמת אוסטריה–פרוסיה מלחמת צרפת–פרוסיה, ומלחמת העולם הראשונה, ופורק יחד עם כל הצבא הקיסרי. 

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-20 בספטמבר 1814 כיחידה מיוחדת בתוך הצבא הפרוסי, וכמפקדו הראשון מונה קרל, דוכס מקלנבורג. מטה הקורפוס היה בברלין ובכפרים הסמוכים. במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה, פיקד על הקורפוס אוגוסט, נסיך וירטמברג. הקורפוס נכלל במסגרת הארמייה השנייה בפיקוד פרידריך, נסיך הכתר של פרוסיה, ולחם בקרב קניגרץ. הקורפוס נותר חלק מהארמייה השנייה במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, ולחם עמה בקרב גרבלוט, קרב סדאן והמצור על פריז. לאחר הקמת הקיסרות הגרמנית, הפך הקורפוס לחלק מצבא הקיסרות הגרמנית, ושלא כמו יחידות אחרות בצבא הקיסרי שגויסו ממחוזות ספציפיים, חיילי קורפוס המשמר גויסו מכל רחבי הקיסרות. 

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, היה הקורפוס חלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילוב. הקורפוס נפרס בחזית המערבית, וכלל שתי דיוויזיות. כמפקדו מונה קרל פון פלטנברג. קורפוס המשמר נטל חלק במערכה על הגבולות לרבות קרב שרלרואה, ולאחר מכן השתתף בקרב על המארן. לאחר מכן השתתף בקרב איפר הראשון, כחלק מ"פלגת הארמייה פון פבק". במאי 1915 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, ולחם תחת פיקוד הארמייה ה-11 במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-14 במאי 1915 קיבל פון פלטנברג את העיטור פור לה מריט על הצלחתו בקרבות. ב-24 בינואר 1917 פוטר פון פלטנברג ובמקומו מונה פרדיננד פון קוואסט. הקורפוס הוחזר לחזית המערבית והשתתף בקרב השני על האן, בתפקיד עד 9 בספטמבר ואז מונה למפקד הקורפוס אלפרד צו דוהנה-שלוביטן.

במהלך שנת 1918, הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הרביעית. ב-9 באפריל 1918 השתתף הקורפוס בהתקפה של הארמייה על הכוחות הבריטים לכיוון נמלי התעלה, במסגרת קרב איפר הרביעי שהיה חלק ממתקפת האביב, אך המתקפה נכשלה בכיבוש יעדיה. באוגוסט 1918 הותקפה הארמייה על ידי כוחות מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. הנסיגה נמשכה עד סיום המלחמה. הקורפוס פורק עם סיום המלחמה יחד עם כל הצבא הקיסרי.

==מפקדים==
* גנרל חיל הרגלים קרל, דוכס מקלנבורג (20 בספטמבר 1814 - 21 בספטמבר 1837)
* גנרלוטננט וילהלם, נסיך פרוסיה (21 בספטמבר 1837 - 22 במאי 1848)
* גנרלוטננט קרל פון פריטוויץ (22 במאי 1848 - 1 ביוני 1853)
* גנרל חיל הפרשים קרל פון דר גרודן (1 ביוני 1853 - 2 ביוני 1858)
* גנרל חיל הפרשים אוגוסט, נסיך וירטמברג (2 ביוני 1858 - 29 באוגוסט 1878)
* גנרל חיל הפרשים וילהלם פון ברנדנבורג (30 באוגוסט 1882 - 20 באוגוסט 1884)
* גנרל חיל הרגלים אלכסנדר פון פאפא (20 באוגוסט 1884 - 18 בספטמבר 1888)
* גנרל חיל הרגלים אוסקר פון מיירשדט-היילסאם (18 בספטמבר 1888 - 5 במאי 1893)
* גנרל חיל הרגלים הוגו פון וינטרפלד (5 במאי 1893 - 17 באוגוסט 1897)
* גנרל חיל הרגלים מקס פון בוק אונד פולק (17 באוגוסט 1897 - 26 בינואר 1902)
* גנרל חיל הרגלים גוסטב פון קאסל (26 בינואר 1902 - 28 במאי 1909)
* גנרל חיל הרגלים אלפרד פון לאוונפלד (28 במאי 1909 - 28 בפברואר 1913)
* גנרל חיל הרגלים קרל פון פלטנברג (28 בפברואר 1913 - 24 בינואר 1917)
* גנרל חיל הרגלים פרדיננד פון קוואסט (24 בינואר 1917 - 9 בספטמבר 1917)
* גנרל חיל הפרשים אלפרד צו דוהנה-שלוביטן (9 בספטמבר 1917 - 1 בנובמבר 1917)
* גנרלוטננט אלפרד פון בקמן (1 בנובמבר 1917 - עד הפירוק)
==קישורים חיצוניים==

משמר
משמר
משמר
משמר
המכרז האולימפי 2024 ו-2028

המִכרז האולימפי 2024 והמכרז האולימפי 2028 הוא מכרז לבחירת העיר שתארח את המשחקים האולימפיים שיתקיימו בשנת 2024 ובשנת 2028 לאחר שב-11 ביולי 2017 החליט הוועד האולימפי הבין-לאומי לתת את האירוח לשתי הערים שנשארו במכרז לאולימפיאדת 2024: פריז ולוס אנג'לס.

המכרז לבחירת העיר המארחת החל בשנת 2015.

הוועד האולימפי הבין-לאומי הכריז ב-16 בספטמבר 2015 על מועמדותן של חמש ערים: פריז, לוס אנג'לס, בודפשט, רומא והמבורג.

לבסוף ב-31 ביולי 2017, נקבע על ידי הוועד האולימפי הבין-לאומי שפריז תארח את המשחקים בשנת 2024 ולוס אנג'לס בשנת 2028. ב-13 בספטמבר 2017 הכריז הוועד האולימפי הבין-לאומי בבירת פרו, לימה על כך באופן רשמי.

== ערים מועמדות ==
=== מארחת אולימפיאדת 2024 ===
* פריז: פריז, בירת צרפת, מעוניינת לארח את המשחקים האולימפיים לציון 100 שנה לפעם האחרונה שאירחה משחקים אולימפיים (אולימפיאדת פריז (1924)). חלק מהאתרים שנבחרו ממוקמים במטרופולין פריז כמו הסטאד דה פראנס (טקסים, אתלטיקה, כדורגל), בריכת השחייה, ארנה 92 (התעמלות, הרמת משקולות) ועוד.

=== מארחת אולימפיאדת 2028 ===
* לוס אנג'לס: המארגנים של האולימפיאדה טוענים ש-95% מהאתרים מוכנים (חלק מהתחרויות הקודמות) כמו למשל לוס אנג'לס ממוריאל קוליסיאום, הפורום, סטייפלס סנטר, מרכז הכנסים של לוס אנג'לס, הונדה סנטר, הום דיפו סנטר, פאולי פביליון ועוד. כמו ההצעה של פריז חלק מהאתרים יהיו במטרופולין. הכפר האולימפי יוקם ב-UCLA ששם ממוקם פאולי פביליון.

=== מועמדות שפרשו ===
* בודפשט: עוד ב-2008 בודפשט התעניינה לארח את המשחקים האולימפיים 2020 אך לא זכתה להצטרף למכרז האולימפי של אותה תחרות. בודפשט היחידה מבין המועמדות שמדינתה עוד לא אירחה משחקים אולימפיים. עיריית בודפשט תמכה בהצעה אף על פי שסיכוייה נמוכים. בסופו של דבר ההצעה נדחתה לאחר שכ-265,000 איש חתמו על עצומה נגד אירוח המשחקים בבודפשט.
* רומא: רומא, בירת איטליה, החליטה להתמודד על אירוח המשחקים. ליד הסטאדיו היו אמורים להיות 3 מתחמי שחייה. תוכנן להיבנות באוניברסיטת טור ורגטה שני אולמות הצמודים זה לזה אולם 1 - כדורסל (18,000) אולם 2 - כדוריד (15,000) ומרכז התעמלות וכדורעף (גמר 15,000 מקומות) ולודרום (6,000 מקומות), מרכז טניס שהמגרש המרכזי מכיל 15,000 מקומות ומתחם בייסבול וסופטבול. האצטדיון החדש של א.ס רומא היה אמור להיות חלק מטורניר הכדורגל (50,000–60,000). ב-21 בספטמבר 2016 אמרה ראש עיריית רומא וירג'יניה ראג'י כי עירהּ לא תוסיף להתמודד על אירוח המשחקים האולימפיים, עקב בעיות כלכליות.
* המבורג : ב-16 בספטמבר 2015 פרסם הוועד האולימפי את המועמדות והמבורג הייתה ביניהן. ראש הוועד האולימפי הגרמני העדיף את המבורג על פני ברלין החזקה. כעבור מספר חודשים, במשאל תושבי המבורג התנגדו להצעה והמבורג לא זכתה להתמודד.
* בוסטון: ארצות הברית התעניינה לארח את המשחקים האולימפיים. ארצות הברית שלחה 4 מועמדות (לוס אנג'לס, וושינגטון די.סי, סן פרנסיסקו ובוסטון) בוסטון זכתה להיות הנציגה של ארצות הברית. התוכנית שלה הייתה זהה לשל אולימפיאדת לונדון (2012). התרחשו מספר הפגנות נגד ובסופו של דבר בוסטון ויתרה עקב משבר כלכלי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.paris2024.org/en האתר הרשמי של פריז 2024] 
* [https://la28.org האתר הרשמי של לוס אנג'לס 2028] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכרזים אולימפיים
יוסף עראקאת

יוסף סאלח עראקאת (באנגלית: Yousef Saleh Erakat; בערבית: يوسف صالح عريقات ) הוא יוטיובר, קומיקאי, שחקן וראפר אמריקאי מוסלמי, המוכר בשם הבמה "Fousey". הוא יוצר תוכן של ולוגים, סקיצות ומתיחות בערוצו ביוטיוב. בערוץ המתיחות שלו ביוטיוב fouseyTUBE יש כ-10.4 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-1.7 מיליארד צפיות כוללות. בערוצו השני, DOSEofFOUSEY, יש כ-3.41 מיליון מנויים רשומים ויותר מ-791,114 אלף צפיות כוללות נכון ל-6 בספטמבר 2021.

== ביוגרפיה ==
יוסף עריקאת נולד ב-22 בינואר,1990 בפרימונט, קליפורניה. הוריו ממוצא פלסטיני. סיים את לימודיו באוניברסיטת סאן חוזה כאמן תיאטרון גדול. עריקאת עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה לאחר האוניברסיטה במטרה להמשיך את קריירת המשחק שלו.

לעראקאת היו מספר ערוצי יוטיוב, הבולט מביניהם הוא ערוץ העוסק בכושר. הוא התפרסם וגדל בעיקר כשהחל ליצור סרטוני מזרח-תיכון. הערוצים הקודמים שלו כללו אותו בשגרת אימון גופני, ואותו נותן סיקור לפני ואחרי שגרה זאת.

ב-1 בינואר 2015 הוא הוציא את הסינגל הראשון שלו, הנקרא "Prideland" תחת שם הבמה "פאוסי" (Fousey).קליפ רשמי לשיר יצא באותו יום, בערוץ הוולוג שלו, DOSEofFOUSEY. 

יוסף ייצא לסבב הופעות עולמי ביחד עם חברו ושותפו להופעות, רומן אטווד. סבב ההופעות נקרא "הסבב רומן נגד פואוסי - Roman vs Fousey Tour". עד כה, הם הופיעו בשלל מדינות בארצות הברית, הכוללים את קליפורניה, אוהיו, ניו-יורק וטקסס. הם הופיעו גם מחוץ לארצות הברית, כמו קנדה. הסבב כולל עוד מדינות כמו סקוטלנד ואנגליה,אך רשימת ההופעות המלאה עוד לא יצאה רשמית, כך שלא ידוע על עוד מדינות.

בשנת 2016 כיכב בסרטו של טיילר פרי "ליל כל הקדושים של מדיאה", קומדיית אימה פארודית. 

יוסף גדל במשפחה מוסלמית דתית. במשך זמן ארוך במיוחד, הוא לא הסתדר עם הזהות הדתית שלו ועם עדתו, למרות שהוא נתן לא פעם ביקורת על סטריוטיפים שליליים על מוסלמים.
יוסף סובל מדיכאון מתמשך, התמכרות והפרעה דו-קוטבית. הוא מזכיר את זה בהרבה ולוגים שלו, וגם הצהיר זאת בכנס של VH1. הוא היה מועמד למתחן השנה ולהופעת השנה בכנס ה-Streamy Awards החמישי, וב-18 בספטמבר 2015 הוא זכה בהופעת השנה של 2015 באותו כנס.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/channel/UCgNa58UD6RXkbxgcwwRUtWg ערוץ הוולוג היומי ביוטיוב DOSEofFOUSEY]
* [https://www.youtube.com/user/fouseyTUBE ערוץ המתיחות ביוטיוב fouseyTUBE]

קטגוריה:בדרנים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:יוטיוברים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בסן חוזה
קטגוריה:מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
קרל פון פריטוויץ

קרל פון פריטוויץ (בגרמנית Karl von Prittwitz; 16 באוקטובר 1790, גוט קאריש, ממלכת פרוסיה – 8 ביוני 1871, גרליץ, הקיסרות הגרמנית) היה גנרל גרמני, שמילא תפקיד מרכזי בדיכוי מהפכת 1848 בברלין.

==ביוגרפיה==
פון פריטוויץ נולד ב-16 באוקטובר 1790 לאביו קרל יוליוס וילהלם פון פריטוויץ שהשתייך למשפחת אצולה משלזיה, ולאשתו וילהלמינה ארנסטינה לואיזה בתו של גנרל מיור לודוויג ארנסט פון ווס, בגוט קאריש שהשתייכה לממלכת פרוסיה. בשנת 1803 התגייס פון פריטוויץ לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט הרגלים הישן ה-24, ולחם בשורותיו בקרב ינה-אאורשטדט. בשנת 1810 הצטרף לרגימנט הרגלים הישן ה-2, שהפך בשנת 1811 לרגימנט הרגלים ה-6 (פרוסיה המערבית ה-1), ולחם עמו במהלך הפלישה לרוסיה, ולאחר מכן לחם עמו במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השישית לשחרור גרמניה.

בשנת 1818 מונה פון פריטוויץ לשלישו של וילהלם, נסיך פרוסיה, ובשנת 1929 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט המשמר ה-1. בשנת 1835 מונה למפקד חטיבת המשמר ה-1, ובשנת 1836 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1838 מונה למושל העיר פוטסדאם, בשנת 1843 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-1, ובשנת 1844 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בשנת 1848 דיכא פון פריטוויץ את מהפכת 1848 בברלין, ולאחר מכן מונה למפקד קורפוס המשמר. בשנת 1849 מונה למפקד כוחות הקונפדרציה הגרמנית, ולחם עימם במלחמת שלזוויג הראשונה.

בשנת 1852 הועלה פון פריטוויץ לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובשנת 1853 קיבל את מסדר העיט האדום עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.

פון פריטוויץ נפטר בגרליץ ב-8 ביוני 1871 והוא בן 81 שנים.

==ראו גם==
* אביב העמים
* מלחמת שלזוויג הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קרל פון פריטוויץ

קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:מלחמת רוסיה–צרפת (1812): אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1790
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1871
אחמד אבו גוש

אחמד אבו גוש (בערבית: أحمد أبو غوش; תעתיק: אחמד אבו ע'וש ; הגייה: "אבו ר'וש"; נולד ב-1 בפברואר 1996) הוא לוחם טאקוונדו ירדני ממוצא פלסטיני. האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), במשקל עד 68 ק"ג. אבו גוש זכה במדליית הזהב היחידה בתולדות ירדן במשחקים האולימפיים. אלוף העולם לנוער במשקל עד 63 ק"ג (שארם א-שייח' 2012).

== ביוגרפיה ==
מוצאה של משפחתו של אחמד אבו גוש מהעיירה אבו גוש. מתחילת המאה ה-20 חיו בכפר עמואס במובלעת לטרון, ובעקבות מלחמת ששת הימים עקרו לעמאן בירת ירדן, שם נולד אבו גוש.

===2011===
באליפות העולם בטאקוונדו שנערכה בקיינדז'ו קוריאה הדרומית במאי 2011 הגיע אבו גוש בתחרות במשקל עד 54 ק"ג לסיבוב השני לאחר ניצחון בקרב הראשון על יריב מארצות הברית (2-7). בסיבוב השני (32 האחרונים) הוא הפסיד ליריב מאיראן (2-1).

===2012===
====אלוף עולם לנוער====
באליפות העולם בטאקוונדו לנוער שנערכה בשארם א-שייח' מצרים בשנת 2012 זכה אבו גוש במדליית זהב במשקל עד 63 ק"ג. באליפות אסיה לנוער שנערכה בהו צ'י מין סיטי, וייטנאם באותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשקל עד 63 ק"ג.

===2013===
בשנת 2013 קרע את הרצועה הצולבת בברכו ונעדר מתחרויות במשך כשנה.

===2015===
באליפות העולם בטאקוונדו שנערכה בצ'ליאבינסק, רוסיה במאי 2015 הגיע אבו גוש בתחרות במשקל עד 68 ק"ג לסיבוב השני לאחר ניצחון בקרב הראשון על יריב מרומניה (3-10). בסיבוב השני (64 האחרונים) הוא הפסיד ליריב מרוסיה (9-3).

באוניברסיאדה שנערכה בקוואנגג'ו קוריאה הדרומית באותה שנה הוא ניצח בשני הסיבובים הראשונים והפסיד בסיבוב השלישי.

===2016===
====מדליית זהב באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו====
במוקדמות לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שנערכו במנילה, הפיליפינים זכה אבו גוש במדליית זהב במשקל עד 68 ק"ג. במשחקים עצמם, הוא דורג במקום עשירי. עד לשלב הגמר הוא ניצח, בין שאר, את לי דאה-הון, שזכה פעמיים באליפות העולם, וגם את ז'ואל גונסלאס שזכה במדליית הזהב באולימפיאדת לונדון (2012). בגמר הוא גבר על אלכסיי דניסנקו מרוסיה, שזכה באולימפיאדת לונדון במדליית הארד, בתוצאה 6-10.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.taekwondodata.com/ahmad-abughaush.agyf.html אחמד אבו גוש], באתר Taekwondodata 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים ירדנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: טאקוונדו
קטגוריה:לוחמי טאקוונדו באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ילידי 1996
גאורג החמישי, מלך הנובר

גאורג החמישי, מלך הנובר (בגרמנית: George V; 27 במאי 1819 – 12 ביוני 1878) היה מלך הנובר בין השנים 1851–1866, ואיבד את שלטונו עקב ניצחון פרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה.

==ביוגרפיה==
===בצעירותו===
גאורג נולד בברלין ב-27 במאי 1819, לארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר ופרדריקה ממקלנבורג-שטרליץ. בגיל שמונה איבד גאורג עין אחת בתאונה, ובגיל ארבע עשרה איבד את הראייה אף בעין השנייה בעקבות מחלה. בשנת 1837 הוכתר אביו למלך הנובר, וגאורג מונה ליורש העצר על אף שהיה עיוור.

===שלטונו===
ב-18 בנובמבר 1851 מת אביו ארנסט אוגוסט הראשון, מלך הנובר, וגאורג עלה לשלטון במקומו.

בשנת 1866 הצטרף גאורג לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-29 ביוני נכבשה ממלכת הנובר על ידי הכוחות הפרוסים, וגאורג ומשפחתו ברחו לאוסטריה. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה הנובר לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הנובר.

ב-12 ביוני 1878 מת גאורג בפריז, ונקבר בקפלת ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור.

==משפחתו==
ב-18 בפברואר 1843 התחתן גאורג עם מריה מסקסוניה-אלטנבורג, בתם של יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, דוכסית וירטמברג, ממנה נולדו לו שלושה ילדים:
*ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר (1845–1923)
*פרדריקה, נסיכת הנובר (1848–1926)
*מריה, נסיכת הנובר (1849–1904)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכי הנובר
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:עיוורים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1819
קטגוריה:נפטרים ב-1878
קטגוריה:אישים הקבורים בקפלת ג'ורג' הקדוש בטירת וינדזור
אנדרה דה

אנדרה דה (בצרפתית: André Daix; בשמו המקורי: André Delachanal; 21 בינואר 1901 - 27 בדצמבר 1976) היה מאייר וקומיקסאי צרפתי.

דה נולד בעיירה באזור סום. בשנת 1919 הוא נסע ללונדון בה למד בבית ספר לאמנות. בשנת 1924 הוא התחתן. בשנת 1929 המשפחה התגוררה באמסטרדם בה הוא עבר ביומון Algemeen Handelsblad ואחר כך הוא עבר לפריז בה בהדרגה נכנס לתחום של אנימציה. החל משנת 1929 הוא צייר מספר סרטונים עם כלבים בתפקיד ראשי אך ללא הצלחה יתרה.

דה ידוע בעיקר בשל היותו היוצר של רצועת הקומיקס "פרופסור נימבוס" , דמות מצוירת של פרופסור מפוזר, שפורסמה בשנת 1934 בעיתוני סוכנות הידיעות אופרה מונדי של פול וינקלר וביומון הלאומני לה ז'ורנל . דה השתמש בדמות זו עד לשנת 1944. 

בשנת 1933 בצרפת הוקמה מפלגה פשיסטית. כבר באותה שנה דה הצטרף לשורות המפלגה והיה תומך פעיל בתעמולה שלה. בשנת 1936 פעילות המפלגה נאסרה, אך דה המשיך ליצור מאמרים עם תכנים אנטישמיים. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה והקמת משטר וישי אנדרה דה פרסם את יצירותיו בעיתונות שתמכה בנאצים ומשתפי פעולה איתם. מאמרים בתקופה זו חשפו פעם נוספת את הדעות האנטישמיות שלו.

לאחר מלחמת העולם השנייה דה הואשם בשיתוף פעולה עם השלטון הנאצי, הוא הפסיק לפרסם קומיקס ונמלט לפורטוגל וממנה לאמריקה הלטינית, הדמות שיצר "פרופסור נימבוס" שימשה יוצרים אחרים אך לא הגיע להצלחה מחודשת. 

דה חזר לצרפת לאחר קבלת חנינה בשנת 1974. לאחר חזרתו הוא חידש את הקשריו עם חוגים נאו-נאצים צרפתים. הוא נפטר בשנת 1976 מהתקף לב.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.lambiek.net/artists/d/daix_andre.htm ביוגרפיה]

קטגוריה:קומיקסאים צרפתים
קטגוריה:קריקטוריסטים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1901
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1976
ביזת רומא (1527)

ביזת רומא, (1527) Martin van Heemskerck
ביזת רומא (באיטלקית: Sacco di Roma) היא הכינוי לכיבוש רומא ב-6 במאי 1527 על ידי הכוחות של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מקור הכינוי בהשתוללות חיילי הקיסר (שלא קיבלו את שכרם) שבמשך שמונה ימים בזזו את העיר. 
==רקע==

מאז שנת 1494 התחולל באיטליה רצף של מלחמות המכונות "המלחמות האיטלקיות". שני הכוחות המרכזיים שפעלו במלחמות הללו היו האימפריה הרומית הקדושה וצרפת. בשנת 1526 החלה מערכה נוספת בסדרת המלחמות הזאת, הקרויה מלחמת הליגה של קוניאק. היוזם הפעם היה האפיפיור קלמנס השביעי שארגן את הליגה של קוניאק, קואליציית כוחות נגד קרל החמישי, שכללה את צרפת של פרנסואה הראשון, הרפובליקה של ונציה, דוכסות מילאנו ורפובליקת פירנצה בנוסף על מדינת האפיפיור עצמה. המלחמה החלה ב-24 ביוני 1526 בהתקפה, שלא הצליחה, של דוכסות מילנו על לודי, עיירה במרחק 30 ק"מ ממילנו שנכבשה שנים אחדות קודם לכן על ידי כוחות הקיסר. בתגובה כוחות הקיסר השתלטו על לומברדיה כולה ושליט מילאנו הדוכס פרנצ'סקו ספורצה השני נאלץ להימלט מעירו.
==הקרב==
הכוחות הלוחמים: צבא הקיסר, בפיקודו של שארל השלישי, דוכס בורבון, מנה כ-34,000 איש. הצבא הורכב מכוחות ספרדיים, גרמנים ואיטלקיים. מגני רומא כללו את 186 אנשי המשמר השווייצרי וכ-5000 אנשי מיליציות בפיקודו של הקונדוטיירי רנצו דה קרי (Renzo da Ceri).

ההתקפה על רומא החלה ב-6 במאי 1527 וכיבוש העיר הסתיים עוד באותו היום. האפיפיור עצמו נמלט דרך המעבר חשאי למצודת סנטאנג'לו והתבצר בה.

שארל השלישי נהרג עוד בתחילת הקרב, מחליפו היה פיליברט דה שלון (Philibert de Chalon) נסיך אורנג'.

==ביזת רומא==
מיד לאחר כיבוש העיר החלה התפרעות החיילים. החיילים בזזו והרסו כנסיות, מנזרים וארמונות פרטיים. כעבור יום הצטרפו אליהם איכרים איטלקיים שהגיעו מנחלותיו של הקרדינל פומפיאו קולונה (Pompeo Colonna) ממתנגדיו של האפיפיור.

במהלך ההתפרעות נרצחו כ-1,000 מתושבי רומא. 

כעבור שלושה ימים ציווה פיליברט דה שלון, מפקד הכוחות, על הפסקת הביזה. אלא שלא הייתה לו האוטריטה של שארל השלישי, שנהרג בתחילת הקרב, והבוזזים לא צייתו לפקודה. דה שלון מיקם את מפקדתו בספריית הוותיקן ובכך הציל אותה מהביזה.
==קישורים חיצוניים==

*רוברטו די מתאי, [http://www.robertodemattei.it/en/2015/12/03/the-sack-of-rome-a-merciful-chastisement/ The Sack of Rome: a merciful chastisement] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה: צבא וביטחון
Œ

ממוזער
Œ(אות קטנה:œ) היא ליגטורה של האותיות o ו-e, אשר הפכה לאות ושימשה בלטינית, צרפתית ונורדית עתיקה, וכיום נמצאת בשימוש באנגלית עבור מילים שאולות מלטינית ויוונית. שם האות הוא אוד'ל (נכתב œthel), על שם הרונה האנגלו-סקסית, <big><big>ᛟ</big></big>. האות מייצגת ב-IPA, את התנועה קדמית, חצי-פתוחה, מעוגלת. בלטינית, האות ייצגה את הדיפתונג [oi] (כמו אוי), בעקבות השפעה מיוונית עתיקה, שבה הדיפתונג היה מיוצג על ידי οι. לאורך השנים, ההגייה של האות השתנתה, ובלטינית מאוחרת, האות נהגת כ-[e] (כמו e באנגלית). באנגלית, האות משמשת לכתיבה של מילים השאולות מלטינית ויוונית, אך כיום הגיית האות לא שומרה, והיא משתנה ל-e באנגלית בריטית או ל-o באנגלית אמריקאית, או לצירוף oe. לעומת זאת במילים שהגרמנית שאלה, האות משתנה לאומלאוט ö, לדוגמה ושט נכתב בגרמנית כ-Ösophagus, כאשר המקור הוא œsophagus. בנורדית עתיקה, האות ייצגה את התנועה המוארכת /øː/, בניגוד לתנועה הקצרה ø, אשר ייצגה את התנועה /ø/. בצרפתית, שם האות הוא e dans l'o, שפרושו e בתוך o, והאות שימשה בעיקר במילים השאולות מלטינית ויוונית, אך גם במילים מקוריות בצרפתית, כמו המילה ביצה - œuf. כיום האות לא נמצאת כמעט בשימוש, ואף לא מופיעה באלפבית או במקלדת הצרפתית.

==ראו גם==
*Æ

==קישורים חיצוניים==

A
קטגוריה:אנגלית
קטגוריה:ליגטורה
תימנית-יהודית

תימנית־יהודית היא דיאלקט של ערבית יהודית שמדובר על ידי יהודי תימן. זוהי שפה מעורבת, שמורכבת ברובה מהשפה הערבית המדוברת בתימן, אך מכילה גם יסודות עבריים. ניב זה של ערבית נכתב, כמו ניבי ערבית־יהודית אחרים, בכתב עברי. היו הבדלים ברורים בין מחוזות ואזורים שונים בתימן, שלכל אחד מהם היה דיאלקט משלו.

לבד מתימנית־יהודית, שימשו את היהודים בתימן שפות נוספות: עברית מקראית במקרא, עברית משנאית וארמית בלימוד המשנה, הגמרא ותרגום אונקלוס, וערבית־בינונית יהודית כשנלמד תפסיר רב סעדיה גאון, כתבי הרמב"ם וחכמים תימנים בני אותו דור. בדיבור עם מוסלמים יושבי תימן השתמשו היהודים בשפת המדינה, הערבית־תימנית. השפה שימשה גם כשפה העממית של נשות תימן, שבה הוּשְׁרה שירתן.

==יסודות השפה==

לשפה התימנית־יהודית שלושה מרכיבים עיקריים: הבסיס, שהוא הרכיב הערבי; רכיב עברי; ורכיב ארמי. הרכיב הערבי היה המרכזי מבין השלושה; הוא השפיע על כל תחומי הלשון: הפונטי, הדקדוקי, הסמנטי והתחבירי, ובין השאר גרם ליצירת צורות חדשות במילים עבריות וארמיות, על פי הדקדוק הערבי. הרכיב העברי, ברובו, "שוּערב" לצורות ערביות על בסיס מילים עבריות, אך לא כולו. מקור רכיב זה בעברית לרבדיה השונים: לשון המקרא, הגמרא והמדרשים, וספרות השו"ת. היסוד הארמי מקורו בתקופה שבה דיברו יהודי תימן בשפה הארמית.

הייחוד של החטיבה התימנית הכתובה, אחת מארבע חטיבות הערבית היהודית המרכזיות לדברי יהושע בלאו, הוא השימוש במילה "קד" – כבר – גם כאשר היה מופרדת מהפועל, וגם במשפטים שמניים.

==היסטוריה==

יצחק גלוסקא מניח שבתחילה, לאחר גלותם מארץ ישראל והגעתם לחג'אז ולצפון תימן, שימשה את יהודי תימן הארמית הארץ־ישראלית והחִמְיַרִית, ולאחר מכן, עם הגעתם של גלי הגירה נוספים, הוחלפה בארמית בבלית. בהמשך, עם הדורות, הוחלפה זו בשפה שהושפעה משפתם של ערביי תימן. גלוסקא מצביע על השימוש הרב, גם לאחר המעבר לדיבור בערבית, במילים ובצורות לשוניות ארמיות בשפה. עם זאת, לדברי יהושע בלאו אין הבדל של ממש בין שפתו הדבורה של מוסלמי תושב צנעא לזו של יהודי.

השפה התפתחה, בין השאר, כ"שפת סתרים" שהבדילה את יהודי תימן מהמוסלמים תושבי תימן, ושימשה אותם כשרצו לומר דבר שלא יובן על ידיהם. היקף השימוש במילות סתר היה נרחב יותר בערים, שם הצורך בהסתרת מידע היה רב יותר. בכפרים, שבהם היה דו־קיום נרחב יותר בין היהודים למוסלמים, שפת הסתר נשאה לרוב נופך הומוריסטי.

כשמרבית יהודי תימן עלו לישראל במסגרת מבצע מרבד הקסמים ולאחריו, מרבית התימנים החליפו את התימנית־יהודית בעברית בתור שפת האם ושפת הדיבור היום־יומי שלהם.

==ראו גם==
*הגייה תימנית

==לקריאה נוספת==
* יצחק גלוסקא, "השפה", בתוך: חיים סעדון (עורך), קהילות ישראל במזרח במאות התשע-עשרה והעשרים: תימן, ירושלים: מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח ומשרד החינוך, ה'תשס"ב, עמ' 143–154
* Shachmon Ori, "Yemenite Judeo-Arabic", in: Norman A. Stillman (ed.), Encyclopedia of Jews in the Islamic World, <http://dx.doi.org/10.1163/1878-9781_ejiw_SIM_000717>
;מילונים
*יאיר מדאר־הלוי, מילון יָאֵר יָאִיר: לשונם של יהודי צפון תימן, רחובות: האגודה לטיפוח חברה ותרבות, התשע"ג 2013
* נעמה מלאכי, שיחון תימני עברי, תל אביב: הוצאה עצמית, 2015
* מעטוף סעדיה בן יצחק, מילון עברי-ערבי בדיאלקט חבאני, מושב ברקת: [http://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?64373&pageid=P0001 הוצאה עצמית], 2007

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערבית יהודית
קטגוריה:יהדות תימן
פינלנד במשחקים הפאראלימפיים

רפובליקת פינלנד השתתפה לראשונה ב ברומא (1960), כששלחה ספורטאי אחד: שחיין שזכה במדליית זהב בהופעת הבכורה של המדינה. המדינה נעדרה מהמשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964), ומאז היא משתתפת במשחקים בדרך קבע.

הופעת השיא של פינלנד הייתה המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), בה זכתה ב-59 מדליות, מתוכן 19 מדליות זהב, 13 מדליות כסף ו-27 מדליות ארד.

==מדליות לפי אולימפיאדה==
===משחקי הקיץ===
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-
| המשחקים הפאראלימפיים רומא (1960) || 1 || 0 || 0 || 1
|-
| המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) || 0 || 2 || 1 || 3
|-
| המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) || 12 || 20 || 18 || 50
|-
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) || 8 || 19 || 13 || 40
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) || 19 || 13 || 27 || 59
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) || 11 || 23 || 16 || 50
|-
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) || 8 || 6 || 11 || 25
|-
|המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) || 4 || 5 || 4 || 13
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) || 1 || 3 || 6 || 10
|-
|המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) || 4 || 1 || 3 || 8
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) || 2 || 2 || 2 || 6
|-
|המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) || 4 || 1 || 1 || 6
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) || 1 || 1 || 1 || 3
|-
|המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) || 1 || 3 || 1 || 5
|-
| סה"כ || 76 || 99 || 104 || 279
|}

===משחקי החורף===
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אורנסקולדויק (1976) || 8 || 7 || 7 || 22
|-
| המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980) || 16 || 7 || 12 || 35
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984) || 19 || 9 || 6 || 34
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988) || 9 || 8 || 8 || 25
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992) || 7 || 3 || 4 || 14
|-
|המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994) || 6 || 7 || 12 || 25
|-
|המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) || 7 || 5 || 7 || 19
|-
| המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) || 4 || 1 || 3 || 8
|-
|המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010) || 0 || 1 || 1 || 2
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014) || 0 || 1 || 0 || 1
|-
|המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) || 1 || 0 || 2 || 3
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) || 2 || 2 || 0 || 4
|-
| סה"כ || 79 || 51 || 62 || 192
|}

==ראו גם==
* פינלנד במשחקים האולימפיים
* פינלנד במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פינלנד: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
דנמרק במשחקים הפאראלימפיים

דנמרק השתתפה לראשונה ב בתל אביב (1968), כששלחה נבחרת של שמונה ספורטאים שהתחרו בשחייה ובטניס שולחן, ומאז היא משתתפת במשחקים בדרך קבע. בנוסף, משתתפת דנמרק בכל אולימפיאדות החורף לספורטאים נכים מאז המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980).

דנמרק זכתה במדליות הראשונות שלה ב, בה זכה האתלט יורן נילסן ב-3 מדליות זהב, בנוסף ל-3 מדליות ארד של המשלחת. האולימפיאדות הפורות ביותר של דנמרק היו המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), בה זכתה המשלחת ב-59 מדליות, מתוכן 30 מדליות זהב, והמשחקים הפאראלימפיים הנכים סיאול (1988), בה זכתה המשלחת ב-64 מדליות, מתוכן 23 מדליות זהב.

==מדליות לפי אולימפיאדה==
===משחקי הקיץ===
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-
| המשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| המשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) || 3 || 0 || 3 || 6
|-
| המשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980) || 6 || 4 || 7 || 17
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984) || 30 || 13 || 16 || 59
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) || 23 || 19 || 22 || 64
|-
| המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) || 12 || 22 || 12 || 46
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) || 7 || 17 || 17 || 41
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) || 8 || 8 || 14 || 30
|-
|המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) || 5 || 3 || 7 || 15
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) || 3 || 2 || 4 || 9
|-
|המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) || 1 || 0 || 4 || 5
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) || 1 || 2 || 4 || 7
|-
|המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) || 3 || 1 || 1 || 5
|-
| סה"כ || 102 || 91 || 111 || 304
|}

===משחקי החורף===
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-
| המשחקים הפאראלימפיים גיילו (1980) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1984) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אינסברוק (1988) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| המשחקים הפאראלימפיים אלברוויל (1992) || 0 || 1 || 0 || 1
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים לילהאמר (1994) || 1 || 0 || 2 || 3
|-
|המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) || 1 || 0 || 1 || 2
|-
| המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) || 0 || 0 || 0 || 0
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
| סה"כ || 2 || 1 || 3 || 6
|}

==ראו גם==
* דנמרק במשחקים האולימפיים
* דנמרק במשחקים האולימפיים לנוער

קטגוריה:דנמרק: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קיווי מנוקד גדול

קיווי מנוקד גדול (שם מדעי: Apteryx haastii) הוא מין של עוף לא מעופף ממשפחת הקיוויים החי בניו זילנד.

== מאפיינים ==
הקיווי הוא עוף שכמעט איבד את שרידי כנפיו. הוא מגיע לאורך 45 סנטימטרים בזכרים ו־50 סנטימטרים בנקבות ולמשקל של עד 3.3 קילוגרם. לקיווי נוצות עבות בצבע חום והם מזכירות יותר שערות מאשר נוצות. המקור בעל שערות בקצה והוא מוארך וכפוף מלמטה, מה שעוזר לו לחפש תולעים באדמה. הרגליים קטנות והגוף בצורה מעוגלת.

הקיווים הם עופות ליליים היוצאים בערבים לחוף או לשדות ומחפשים יצורים קטנים כמו תולעים או סרטנים. הם נעזרים לשם כך בשערות מקורם וגם בחוש הריח הרגיש שלהם.

מין זה, כמו מיני עופות רבים מניו זילנד, נמצא בסכנת הכחדה עקב פגיעה אנושית בהם ועקב הבאת חיות לא ילידות המאיימות עליהם כמו שועלים, חולדות וחתולים.

==קישורים חיצוניים==

קיווי בשבי

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קיווים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי ניו זילנד
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1872
עין נשוט

כותרת מעוטרת בבית הכנסת 
עין נשוט הוא אתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, כקילומטר וחצי מצפון לקצרין וכקילומטר וחצי מדרום ליישוב קדמת צבי, בו נתגלו שרידי יישוב יהודי מתקופת התלמוד ובית כנסת קדום.

== גאוגרפיה ==
החורבה, ששמה הערבי ח'רבת דיר רחיב, שוכנת על גבעה ברום 392 מטרים מעל פני הים, מעל תחילת אפיקו של נחל משושים.

== ארכאולוגיה ==
האתר נחקר לראשונה בשנות השמונים של המאה ה-19 בידי החוקר גוטליב שומכר, אשר העלה את הסברה כי במקום שרידי בית כנסת קדום.

במרכז החורבה שרידי בית כנסת קדום, שגודל אולם התפילה בו הוא 10 מטרים על 11 מטרים, ואשר נותרו בו ספסלים, עמודים וכותרות מעוטרות, שבחלקן מופיעה מנורה בעלת תשעה קנים. שרידי ארון קודש נתגלו בצדו הדרומי של המבנה, לכיוון ירושלים.

על סמך מטמוני מטבעות שנמצאו מתחת לרצפת בית הכנסת, סבורים החוקרים כי המבנה הוקם בשנת 475 לספירה לערך. לצד בית הכנסת, בולטים בחורבה גם שרידי בית בד קדום.

שרידי בתי כנסת נוספים מאותה התקופה נתגלו גם בחורבת אחמדיה, כקילומטר מדרום מזרח לאתר, ובחורבת דביה, כשלושה קילומטרים ממזרח לאתר.

==לקריאה נוספת==
* חנה ודוד עמית, מראי מקום - לטייל עם המקורות בצפון הארץ, הוצאת יד יצחק בן-צבי, עמ' 221-217.
* דפנה וערן מאיר, בתי כנסת קדומים ברמת הגולן, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים התשע"ג, עמ' 63-52.

==קישורים חיצוניים==
[http://tourgolan.org.il/travel/details/ein_neshot.aspx סיור בחורבת עין נשוט] באתר תיירות גולן
* 
קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:מסלולי טיול
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל