OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ציקלוספורין

ציקלוספורין (בלועזית: Cyclosporine) היא תרופה מדכאת חיסון. היא משמשת לטיפול במחלות ומצבים בהם נדרש דיכוי חיסוני, כמו מחלות אוטו-אימוניות או לאחר השתלות איברים, כדי למנוע את דחיית השתל. בנוסף היא משמשת כטיפול בתסמונת העין היבשה במתן תוך-עיני בטיפות. 

תופעות הלוואי השכיחות של תרופה זו הן לחץ דם גבוה, כאבי ראש, בעיות בכליה, ריבוי שיער גוף והקאות. תופעות לוואי נוספות כוללות סיכון מוגבר לזיהומים, עקב האפקט מדכא החיסון של התרופה, בעיות כבד ועלייה בסיכון ללימפומה. בשל תופעות הלוואי והשלכותיהן מנוטרת רמת התרופה באופן שגרתי בחולים הנוטלים אותה. שימוש בזמן ההריון עלול לגרום ללידה טרם המועד ומשקל לידה נמוך, אך לא מומים מולדים.

הדיכוי החיסוני של התרופה מושג על ידי הפחתת פעילות לימפוציטים. הציקלוספורין נקשר לציקלופילין, קולטן הנמצא בתוך נוזל התא, פעולה זו מונעת אקטיבזציה של חלבון בשם קלצינורין ובכך נמנע ייצור של ציטוקינים דלקתיים על ידי לימפוציטים מסוג T.

החומר בודד לראשונה ב-1971 מהפטרייה Tolypocladium inflatum ונכנס לשימוש רפואי בשנת 1983. התרופה נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.

== שימוש רפואי ==
ציקלוספורין אושרה על ידי ה-FDA לטיפול במחלת השתל נגד המאכסן המתרחשת בהשתלת מח עצם וכדי למנוע דחיית איברים במקרים של השתלת כליה, לב או כבד. היא משמשת לטיפול גם בדלקת מפרקים שיגרונית ופסוריאזיס ובמחלת בלוטות המיבומיאן ותסמונת שגרן. בנוסף להתוויות אלו משמשת התרופה לטיפול בדלקת עור אטופית, דלקת קרנית ולחמית אטופית (אטופיק קרטוקוניונקטיביטיס), מחלת קימורה, פיודרמה גנגרנוסום, סרפדת כרונית, מסטוציטוזיס מערכתית, כיבים שנובעים מדלקת אינטרסטיציאלית של שלפוחית השתן, ובטיפול בדלקת הענבייה ממקור לא זיהומי.

== תופעות לוואי ==
תופעות הלוואי של התרופה עשויות לכלול הגדלת חניכיים, הגברת צמיחת השיער, פרכוסים, כיבים פפטים, דלקת לבלב, חום, הקאות, בלבול, שלשול, היפרכולסטרולמיה, קוצר נשימה, היפואסטטזיה, נמלול (בייחוד בשפתיים), גרד, יתר לחץ דם, עלייה ברמות אשלגן, התרופה היא נפרוטוקסית העלולה לפגוע בתפקודי כבד וכליה, תחושת שרפה בקצות האצבעות ועלייה בסיכון לזיהומים ויראליים ופטרייתיים. ציקלוספורין גורם לעלייה בלחץ דם משום שהוא גורם להיצרות כלי דם כלייתיים ועלייה בספיגה החוזרת של נתרן. 

מתן התרופה למושתלי כליה קשורה בהיפראוריצמיה, ובמקרים מסוימים - לשיגדון.

ציקלוספורין מופיע בקבוצה 1 של חומרים מסרטנים של הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן. המשמעות היא שחשיפה לחומר עלולה להוביל להתפתחות סרטן, ובייחוד קרצינומת תאי קשקש של העור ולימפומה שאינה הודג'קין.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרופות שמדכאות את מערכת החיסון
קטגוריה:תרופות יתומות
ענק (מיתולוגיה נורדית)

הרג [[יימיר על ידי וילי, וה ואודין מאת לורנז פרליך]]

במיתולוגיה הנורדית, הענקים (בנורדית עתיקה: jötnar; נהגה "יוטנאר", צורת הרבים של יוטון - jötunn, גם השמות ריסי, ת'ורס וטרול יכולים להתייחס לענקים) הם סוג של ישויות שמנוגדות לדמויות אחרות - כגון האלפים או הגמדים. למרות שמם המשומש לרוב בתרגומים לשפות מודרניות, הגדרת הענקים איננה ברורה, הם לא בהכרח גדולים מאוד, ותיאורם יכול לנוע בין יצורים יפים מאוד כשהם מתוארים באופן יחיד לבין גרוטסקיים בצורה מחרידה כשם מתוארים בצורה כללית. חלק מהאלים, כגון סקאד'י וגארד'ר מתוארים כענקים בעצמם ועוד ישנם אלים שיש עליהם עדויות רבות כגון אודין שמתוארים כצאצאים של ענקים. על הענקים יש עדויות במגוון רחב של מקורות נורדיים שונים.

המיתוס הנורדי מספר כי מקור הענקים הוא בהתרבות לא מינית מגופו של יימיר, ישות קדומה. בסופו של דבר, יימיר נהרג, גופו מפורק לחלקים שמהם יוצרים את העולם, והיוטנאר שורדים עד היום בכך שהם שטים בשצף של דמו של יימיר. הענקים שוכנים ביוטונהיימר. בפולקלור הסקנדינבי המאוחר יותר, המשמעות המעורפלת של המילה "ענק" סללה דרך לתיאורים שליליים של הישויות.

== אטימולוגיה ==
המילים jötunn בנורדית עתיקה ו-eóten באנגלו-סקסונית התפתחו משם העצם הזכרי הפרוטו-גרמאני etunaz. הפילולוג ולדימיר אורל טוען שקשרים סמנטיים בין etunaz לבין etanan בפרוטו-גרמאנית מרמזים על קשר אפשרי בין השניים. המילה etanan שוחזרה על ידי בלשנים מ-etall (אכילה) בנורדית עתיקה, etol (רעבתנות, גרגרנות) באנגלו-סקסונית, ו-filu-ezzal (חמדני) בגרמנית עילית עתיקה. risi בנורדית עתיקה ו-riso בגרמנית עילית עתיקה מגיעים משם העצם הזכרי הפרוטו-גרמאני wrisjon. אורל טוען כי שם התואר מסקסונית (גרמנית נמוכה) עתיקה wrisilīke כנראה גם כן קשור.

þurs (ת'ורס) בנורדית עתיקה, ðyrs (ד'ירס) באנגלו-סקסונית, ו-duris בגרמנית עילית עתיקה (רוח רעה), מגיעים משם העצם הפרוטו-גרמאני þur(i)saz, שבעצמו מגיע מ-þurēnan בפרוטו-גרמאנית, שקשור אטימולוגית ל-turá- (איתן, עשיר, בעל כוח) בסנסקריט. מקור המילה טרול הוא ממילה פרוטו-גרמאנית שמשמעותה אינה ידועה.

== לקריאה נוספת==
* Dodds, Jeramy (Trans.) (2014). The Poetic Edda. Coach House Books. .
* Bellows, Henry Adams (Trans.) (1936). The Poetic Edda. Princeton University Press. New York: The American-Scandinavian Foundation.
* Orel, Vladimir (2003). A Handbook of Germanic Etymology. Brill. 
* Thorpe, Benjamin (Trans.) (1866). Edda Sæmundar Hinns Frôða: The Edda of Sæmund the Learned. Part I. London: Trübner & Co.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
יוחנן השישה עשר (אנטי-אפיפיור)

יוחנן השישה עשר (בלטינית: Ioannes XVI, ברונו מקרינתיה; 945 לערך - 1001) היה אנטי-אפיפיור שנבחר לכהונה על ידי אצילי רומא ב-997, במקביל לכהונתו של גרגוריוס החמישי. הוא הודח מהכס על ידי אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ב-998. נולד בשם יוהנס (ג'ובאני) פילגטוס (ביוונית: Ιωάννης Φιλάγαθος; בלטינית: Johannes Philagathus; באיטלקית: Giovanni Filagato).

== תולדות חייו ==
נולד בקלאבריה שבדרום חצי האי האפניני (איטליה), שהיה אז בשליטת האימפריה הביזנטית. היה הכומר האישי של תאופאנו, אחייניתו של קיסר יוחנן הראשון צימיסקס, קיסר האימפריה הביזנטית ורעייתו של אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כן היה סנדקו של בנם, לימים הקיסר אוטו השלישי. כיהן כבישוף פיאצ'נצה.

עם מותו של האפיפיור יוחנן החמישה עשר, הגיעו אוטו השלישי ובן-אחיו ברונו לרומא על מנת למנות את ברונו בן ה-24 לאפיפיור. אולם, אצילי רומא בחרו ביוהאנס פילגטוס לרשת את הכס ולכהן כאפיפיור בשם יוחנן השישה עשר. אוטו השלישי הצליח לגרום לבחירתו של ברונו לאפיפיור, והוא נטל לעצמו את השם גרגוריוס החמישי. מיד לאחר מכן הכתיר האפיפיור החדש את דודו לקיסר האימפריה הרומית הקדושה. אולם, עם שובו של אוטו השלישי לגרמניה, השתלטה סיעת אצילי רומא, בסיועו של בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית, על כס האפיפיור, הדיחה את גרגוריוס החמישי והכתירה מחדש את יוחנן השישה עשר. סינוד בישופים שהתכנס בפאביה ב-997 החליט להכתיר מחדש את גרגוריוס שנבחר כחוק ולנדות את יוחנן השישה עשר מן הכנסייה. בפברואר 998 נכנס שוב אוטו השלישי לרומא בראש חייליו, על מנת לוודא שאצילי העיר לא ימרדו עוד נגד האפיפיור הנבחר. חיילי הקיסר תפסו את יוחנן השישה-עשר, שניסה להימלט. הם קצצו את אזניו, חתכו את אפו, עקרו את לשונו, שברו את אצבעותיו וניקרו את עיניו. לאחר מכן הרכיבוהו הפוך על חמור והצעידוהו ברחובות רומא. לאחר מכן נשלח לחיים בגלות במנזר פולדה שם מת ב-1001.

== מספור האפיפיורים ==
כיוון שיואנס לא נחשב לאפיפיור לגיטימי, שלושת האפיפיורים הבאים שנטלו לעצמן את השם יוחנן השתמשו בשמות "יוחנן השישה-עשר", "יוחנן השבעה-עשר" ו"יוחנן השמונה-עשר". רק בשלב מאוחר יותר "קודם" מספרם באחד, והותיר את השם "יוחנן השישה-עשר" ללא אפיפיור, אלא רק ככינוי לאנטי-אפיפיור שכיהן בשם זה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.catholic.org/encyclopedia/view.php?id=6369 ערך על יוחנן השישה-עשר], האנציקלופדיה הקתולית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנטי-אפיפיורים
קטגוריה:אנשים שנודו על ידי הכנסייה הקתולית
קטגוריה:ילידי 945
קטגוריה:נפטרים ב-1001
מצפה אלות

עמק הירדן כפי שנצפה מהמצפה
מצפה אלות הוא נקודת תצפית הנמצאת בשמורת "מצפה אלות", אשר מהווה את הנקודה הגבוהה ביותר ברכס רמת סירין. הוא נמצא 2 ק"מ מערבית למושבה מנחמיה וכ-4 ק"מ מדרום מזרח ליבנאל.

גובה המצפה הוא כ-360 מטרים מעל פני הים, והוא נמצא בקצה המזרחי של הרכס, על תוואי שביל ישראל ושביל עמק המעיינות. בנוף שנצפה ממנו ניתן לראות את הכנרת, עמק הירדן ורמת הגולן. כמו כן היישובים יבנאל, אלומות ויישובי עמק הירדן.

התצפית נבנתה לזכר , לוחם בסיירת צנחנים שנפל בלבנון.

המצפה קיבל את שמו מן האלות הרבות הגדלות ברמת סירין, בפרט, משתי אלות אטלנטיות המצויות בנקודת התצפית.

האנדרטה לחן כנרתי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מסלולי טיול
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:ישראל: נקודות תצפית
קטגוריה:הגליל התחתון
טיפול יונים לצהבת

טיפול יונים לצהבת, היא צורה של רפואה עממית יהודית למחלת הצהבת. לטיפול אלטרנטיבי זה אין בסיס מדעי והוא עלול לסכן את החולה. יש המחשיבים טיפול זה כסגולה.

==מקור==
שימוש ביונים לצהבת מופיע לראשונה בספרות היהודית אצל הרב החסידי-הונגרי יצחק אייזיק וייס (סבליאבה), בספרו דברי יצחק (ליקוט שמועות וסגולות מתלמידי הבעל שם טוב), סגולה זו נעתקה בשמו בספר סגולות ישראל (שבתאי ליפשיץ) ובספר טעמי המנהגים. 

צורת הריפוי היא על ידי תלישת נוצות היונה באזור פתח הביב והצמדתו לטבור החולה, כתוצאה מכך חלק מן היונים מתות. לטענת המטפלים היונה 'שואבת' את הצהבת מהחולה ולכך היא מתה.

פרופ' פרד רוזנר מצא בכתב יד (מהמאה ה-16 או ה-17) מקור עברי קדום לטיפול בצהבת על ידי העברת המחלה לדג. בנוסף הוא מצביע על תפיסת 'העתקת המחלה' -העברת המחלה לבעל חיים אחר, ששימשה בקרב הרפואה בעולם העתיק, ומביא דוגמאות נוספות לשיטה זו, מהתלמוד ומספרי רפואה שונים.

==תומכים ומתנגדים==
בקרב אנשי הרפואה הקונבנציונלית ישנה התנגדות לשימוש בשיטה זו מאחר שלא הוכחה מדעית, כמו כן קיים חשש להידבקת החולה במחלות יונים והחמרת מצבו של החולה עקב אי טיפול.

מקרב הרבנים הביעו התנגדות הרב שלמה זלמן אוירבך, שלדבריו מדובר בהבל ואמונה טפלה, והרב צבי טאו, שתולה את תמותת היונים בחניקתם בידי המטפל. הרב שלמה אבינר, אף רואה בטיפול זה איסור הלכתי מטעם "דרכי האמורי". לעומתם יש רבנים אחרים שתומכים ומתירים את פעולה זו, בהם הרב יוסף בא-גד, שהקדיש לכך פרק בספרו (נחלי בא גד), והרב זמיר כהן, שמסתמך בין היתר על מחקר שלדבריו אישש את יעילות טיפול זה.

בהיבט של איסור צער בעלי חיים בהלכה, עבור רפואה 'סגולית' שאיננה בדוקה, מספר רבנים דנו בטיפול והתירוהו. הרב יצחק זילברשטיין כתב שהטיפול אינו מתיר חילול שבת.

== לקריאה נוספת ==

* פרד רוזנר, [https://books.google.co.il/books?id=AcJCO74_MUIC&pg=PA59&lpg=PA59&dq=Pigeons+as+a+remedy+(segulah)+for+jaundice.&source=bl&ots=sFhSabUq_N&sig=EZHV1vmJXdWKCHvtp8zz-HpHPZM&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjt77Od0-3fAhXFCewKHdVWAGUQ6AEwBHoECAUQAQ#v=onepage&q&f=false Pigeons as a remedy (segulah) for jaundice] בתוך Jewish Bioethics עמ' 59

==קישורים חיצוניים==
* דליה מזורי, [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1984%2F10%2F23&id=Ar01200&sk=3A05C2B0 "נוסיף להשתמש ביונים-על-הטבור לריפוי הצהבת"], מעריב, 23 באוקטובר 1984, עמ' 12
* 
* [http://medvideos.org/video/410/treating-hepatitis-with-pigeons-ask-the-egyptians שימוש בשיטה זו במצריים] , סרטון באתר medical videos

==הערות שוליים==

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
קטגוריה:מאגיה ביהדות
יעקב בן נסים

רבי יעקב ב"ר נסים אבן שאהין (בערבית יהודית: אבי יוסף. נפטר ב-ד'תשס"ז, 1006) היה ראש ישיבה ומנהיג הקהילה היהודית בקירואן, תוניסיה במאה ה-10, שלהי תקופת הגאונים. אביו של רב ניסים גאון.

==חייו==
מוצא משפחתו כנראה מאזור פרס (לפי שמה). אביו, רבי יעקב בר יאשיהו, שהיה גם הוא תלמיד חכם, חי ופעל בקירואן. בנו רב נסים מכנהו "הרב הראשון". הוא ייסד בתי מדרש והעמיד תלמידים בקירואן, כלשון בנו: "אדוננו הצדיק אבי נ"ע... כאשר הקדים מזכויות וייסד המדרשות, לימוד התורה ויראתו שהייתה קודמת לחכמתו אמצא התשועה ועזר מבורא עולם". מנחם בן-ששון כותב כי בימיו פרח ביותר לימוד התורה בקירואן.

היה נציג ישיבת פומבדיתא וישיבת סורא בקהילות צפון אפריקה ובפרט קירואן (ואולי גם לספרד), דבר שהתבטא בכך שהוא ריכז את השאלות והתרומות מכל הקהילות אל הגאונים ואת התשובות מהם. התכתב עם רב שרירא גאון ובנו רב האי גאון, שפנו אליו בתוארי כבוד, "אלוף", "ראש כלה קדוש", "גבור התורה", "אדיר בן אדירים גדול בן גדולים", ועוד. רש"ג כותב לו: "ואתה גדולנו יעקב בן מר רב נסים שאתה מיסר עצמך ללמוד תורה בנקיות ולהיכנס בחדרי הלכה ולעמוד על אמתתה של תורה ולהוציאם לאור וכל תלמידיך אנשי סודך עושה רצון יראיו יעשה רצונך", וכן: "ומתוך שאתה תלמיד חבר לנו והר גבוה בתורה גלינו אליך רחשות לבנו". "למחמד עינינו ומשא נפשנו וסגולת חמדתנו ואיש סודנו ובעל בריתנו ושעשוע לבנו, מרי ורבנא יעקב הלבר לנו והנכבד בישיבתנו, הגדול בסנהדרינו והאדיר בכלינו". גם רבי שמואל הנגיד משבחו בשיר שכתב לכבוד רב נסים בנו.

בין השאלות ששאל את רב שרירא בשם קהל קירואן בשנת 987 (ד'תשמ"ז) הייתה "כיצד נכתבה המשנה?", שהתשובה שהשיב רב שרירא עליה נודעה בתור אגרת רב שרירא גאון. גם חיבור "יישור דרכי התלמוד" של רב האי גאון נכתב כתשובה לשאלותיו.

נפטר בחורף ד'תשס"ז (1006). בגניזת קהיר נמצאה אגרת שבה מבכה ר' האי גאון את פטירתו. חישובים שונים העלו שנפטר בגיל 110, אך החוקרים טוענים שהם התבססו על טעות.

לא שרד מחיבוריו דבר, אך מגניזת קהיר עולה שחיבר פירוש על ספר בראשית. יש המייחסים לו פירוש לספר יצירה.

==מתלמידיו==
* בנו, רב נסים גאון
* ר' נסים בר ברכיה 
* ר' יוסף בר ברכיה (מילא מקומו כנציג ישיבת פומבדיתא).

==לקריאה נוספת==
* חיים זאב הירשברג, תולדות היהודים באפריקה הצפונית, בהוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, 1965 כרך ראשון, עמ' 237 - 241.
* שרגא אברמסון, רב נסים גאון: חמישה ספרים, בהוצאת מקיצי נרדמים, ירושלים ה'תשכ"ה, עמ' יז - כ. 
* מנחם בן-ששון, צמיחת הקהילה היהודית בארצות האסלאם: קירואן 800 - 1057, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, ירושלים ה'תשנ"ו, 1996, עמ' 148 - 150. 
* שמואל אברהם פוזננסקי, אנשי קירואן, ורשה ה'תרס"ט, סי כו (לחצו [ כאן] לקריאה מקוונת).
* הרב רפאל בנימין כהן, מלכי תרשיש, עמ' כא-כב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דור הביניים בין הגאונים לראשונים
קטגוריה:חכמי קירואן
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
קטגוריה:נפטרים ב-1006
קטגוריה:משפחת רבינו שמואל הנגיד
נחל מורן

נחל מורן (בערבית: وادي موران, תעתיק: וואדי אל מורן) הוא נחל באורך 3.5 ק"מ במרכז הגליל העליון, צפונית להר מירון. הוא אחד מיובלי נחל כזיב עילי. מקור שמו העברי והערבי בשיחי מורן החורש הגדלים לאורכו.

ראשיתו של הנחל ליד נריה (בית ספר שדה הר מירון), משם יורד מערבה, תחילה בין חלקות חקלאיות ובהמשך בחורש ים תיכוני סבוך, עד מפגשו עם נחל כזיב כקילומטר מדרום מזרח לחורפיש. כקילומטר ממערב לנריה נובעים בנחל מעיינות הנקראים מעיינות נריה. על המדרון הצפוני התלול של הנחל עובר קטע מכביש 89 (מנהריה לסאסא). אזור נחל מורן הוא ירוק כל השנה, וניתן להיכנס למסלולי טיול בו בחינם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
מקנזי סקוט

מקנזי סקוט (באנגלית: MacKenzie Scott, בעבר מקנזי בזוס; נולדה ב-7 באפריל 1970) היא סופרת ונדבנית אמריקאית. הייתה מעורבת בהקמת חברת אמזון, שהתחילה את דרכה כחנות ספרים מקוונת, ונכון לאפריל 2019 החזיקה ב-4% ממניותיה, והייתה לאחת מהנשים העשירות בעולם.

ב-2014 ייסדה את ארגון האנטי-בריונות "Bystander Revolution" בו היא משמשת כמנהלת כללית.

ב-1993 נישאה לג'ף בזוס, מייסד ומנכ"ל אמזון שהפך לאיש העשיר בעולם בזמנו. באפריל 2019 השניים התגרשו. מאז גירושיה היא תורמת חלק ניכר מהונה, שהוערך באפריל 2021 במעל 61 מיליארד דולר.

בשנת 2020 הופיעה ברשימה 100 האנשים המשפיעים השנתית של מגזין טיים, טיים 100.

==ביוגרפיה==
נולדה בסן פרנסיסקו, קליפורניה בשם מקנזי סקוט טטל (MacKenzie Scott Tuttle). ב-1988 סיימה את לימודיה בבית הספר הוטצ'קיס בקונטיקט. ב-1992 קבלה תואר ראשון באנגלית מאוניברסיטת פרינסטון בהצטיינות יתרה. הסופרת טוני מוריסון בעלת מדליית החירות הנשיאותית אצלה למדה, התבטאה "שהייתה אחת התלמידות הטובות ביותר שהיו לה בחייה כמורה לכתיבה יוצרת".

ב-1992 עבדה תחת ג'ף בזוס בקרן הגידור D. E. Shaw בניו יורק. ב-1993 נישאו וב-1994 עברו לסיאטל שבוושינגטון. לזוג שלושה בנים ובת מאומצת מסין.

עם הקמת אמזון, הייתה שותפה בכתיבת התוכנית העסקית הראשונה של החברה.

בינואר 2019 הודיע הזוג בזוס על כוונתם להתגרש. על פי מגזין ה"נשיונל אינקוויירר" סיבת הגירושים היא בגידתו של ג'ף באשתו בכך שניהל רומן עם מנחת הריאליטי, לורן סאנצ'ז, מאפריל 2018.

באפריל 2019 פורסם הסכם הגירושים של הזוג בזוס, ולפיו תקבל מקנזי בזוס רבע ממניותיו של ג'ף בזוס באמזון, חלק ששוויו 35.6 מיליארד דולר. זכויות ההצבעה בגין חלק זה יישארו בידי ג'ף בזוס. בהסכם הסופי קיבלה 38.3 מיליארד דולר.

בעקבות גירושיה שינתה את שמה ממקנזי בזוס לשם נעוריה מקנזי סקוט. היא הצטרפה להתחייבות הנתינה, וביולי 2020 תרמה 1.7 מיליארד דולר. בשנת 2021 נישאה לדן ג'ואט, המורה למדעים של ילדיה.

==פרסים==
* 2006 – פרס הספר האמריקאי על הנובלה "המבחן של לותר אולברייט" 

==ספרים==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:תורמי התחייבות הנתינה
קטגוריה:נדבניות אמריקאיות
קטגוריה:מיליארדריות אמריקאיות
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:נדבנים אמריקאים
קטגוריה:נשות עסקים אמריקאיות
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:מנכ"ליות אמריקאיות
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1970
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
רכס חצרה

רכס חצרה הוא רכס בהר הנגב הצפוני, הנמצא מדרום לכביש דימונה-ים המלח והתוחם את מכתש חצרה (הנקרא גם המכתש הקטן) מצפון. הרכס משתרע לאורך 50 ק"מ, מהר חימר בצפון מזרח עד הר רכב בדרום מערב. שמו של הרכס נקבע על שם הר חצרה ובעקבות צליל שמו הערבי של ההר "ג'בל ח'דירה" (جبل الخضيرة) שפירושו "גורן הדקלים".

רכס חצרה שייך לרכסי הקימוט של הר הנגב הצפוני, המורכב מסלעי גיר ודולומיט. רכס חצרה הוא א-סימטרי בחתך הרוחב: מדרונו הצפון מערבי מתון למדי ומידרונו הדרום-מזרחי תלול. הרכס גובל בדרום מזרח בבקעת צין ובמישור עמיעז, ובצפון מערב במישור ימין ובמישור רותם. יש בו אתרים רבים, בהם מכתש חצרה, מעלה עקרבים, נחל חתירה, נחל אשלים ונחל פרס.

== הר חצרה ==
הר חצרה הוא כינוי לקטע מרכס חצרה שבהר הנגב הצפוני, פסגתו היא 559 מ' מעל פני הים. מפסגת הר חצרה רואים את מישור ימין ואת רכסי הנגב.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: רכסי הרים
בקעת ארדון

בקעת ארדון היא בקעה חולית ששטחה 30 קמ"ר בהר הנגב המזרחי. בקעת ארדון היא חלקו המרכזי של מכתש רמון. הבקעה מוקפת מצוקים, והקרקע שלה מכוסה מישורי חול ותלוליות חול.

הבקעה נוצרה בעקבות תהליכים של בליה וסחף. באזור הבקעה שוכנים נחל ארדון והר ארדון. האקלים בבקעת ארדון הוא אקלים צחיח.

מקור השם של בקעת ארדון הוא על שמו של "ארדון", בנו של כלב בן חצרון (דברי הימים א ב).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הנגב: הרים
קטגוריה:מכתש רמון
נחל חצרה

נחל חצרה הוא נחל בהר הנגב והערבה. הוא יוצא מתוך המכתש הקטן ומתחבר אל נחל צין, היורד דרך הערבה אל ים המלח.

בנחל חצרה קיימת מעין מרפסת שממנה ניתן להשקיף על שיטפונות בעונת החורף. וכן קיימת מרפסת תחתונה שם יש זרימה חלשה מאוד של מים בכל ימות השנה. בנחל חצרה קיים מפל וטפטפת נטיפים.

צמחייה בנחל: ליד הנחל גדלים עצי אשל שגדלים באדמת סחף בנוסף ישנם עצי אשל.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.eretz.com/NEW/trailhatzra.shtml The colors of the Negev]
* אתר שבילים, נ[https://shvilim.co.il/Tracks/טיול-נחל-אמציהו-נחל-אביה-נחל-חצרה-כל-שי/ חל אמציהו, נחל חצרה: כל שיטפון צריך מרפסת.]
* [https://www.youtube.com/watch?v=Q0h6KTn_R5Q שיטפון בנחל חצרה (סרטון)]

== הערות שוליים ==

חצרה
קטגוריה:שביל ישראל
נחל ברקן

נחל ברקן הוא נחל אכזב במחוז חיפה אשר ראשיתו בכפר הערבי מועאויה, כ-5 קילומטר מערבה לאום אל-פחם. הוא עובר מצפון לכפר קרע ומתאחד עם נחל משמרות שממשיך לאור עקיבא.. הוא אחד ממקורות המים של מפעל נחלי מנשה, ומנקז את מורדותיו הצפוניים-מערביים של רכס השומרון.
לאורך הנחל מספר מסלולי הליכה..

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אור עקיבא
ברקן
קטגוריה:כפר קרע
קטגוריה:בסמ"ה
נחל שגוב

נחל שגוב הוא נחל בדרום הנגב, בהרי אילת, שאורכו כ-6 ק"מ. נחל זה הוא יובל של נחל בטמים. הנחל נקרא על שם הר שגוב הסמוך.

ראשית הנחל היא מדרון לפסגת הר שגוב. משם הוא יורד צפונה בעמק עמוק שמדרונותיו תלולים ומתחבר אל נחל בטמים כ-2 ק"מ מדרום לבקעת סיירים.

== הערות שוליים ==

שגוב
נחל רודד

תצלום אויר של [[אילות ונחל רודד]]
נחל רודד, [[1959]]
נחל רודד (בערבית: ואדי א-רדאדי; פירוש: ואדי שטוח) הוא נחל באורך כ־8 ק"מ בדרום הרי אילת ובדרום הערבה. מקור השם בצליל שמו הערבי של נחל נטפים, שהוא הנחל הראשי במערכת הנחלים רודד־נטפים.

ראשיתו של הנחל בבקעה רחבה ושטוחה (בקעת רודד) למרגלותיו המזרחיות של הר יהואחז. מכאן הוא יורד צפונה תוך שהוא חוצה את הבקעה. לאחר 1.5 ק"מ (ליד גיא אבוד) פונה הנחל חדות מזרחה ויוצא מתחום בקעת רודד. מכאן נמשך הנחל לכיוון דרום-מזרח בקניון גרניט גדול ומרשים, שאורכו 2.5 ק"מ וסופו במוצא הנחל אל דרום הערבה (כאן חובר אליו נחל נטפים).

ממפגש הנחלים רודד־נטפים נמשך נחל רודד עוד כ־3 ק"מ לדרום־מזרח באפיק שטוח ורחב, חוצה את כביש הערבה מצפון לקיבוץ אילות ויוצא אל מלחת אילת מצפון למסוף גבול הערבה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

רודד
קטגוריה:אילת: גאוגרפיה
קטגוריה:הערבה
הר בשמת

הר בשמת הוא אחד מהרי רכס הרי אילת, שנמצא בדרום ארץ ישראל, באזור הנגב, בסביבות תמנע וסמוך לגבול סיני. ההר מתרומם לגובה של כ־848 מטר מעל פני הים.

ההר נקרא בערבית "ג'בל אום בוטמה" - הר אם האלה. השם בשמת ניתן בגלל דמיונו לשם בוטמה, ועל שם בשמת, אחת מבנות שלמה המלך, ששמה כנראה נגזר מהמילה "בושם". הר בשמת מורכב מסלעי יסוד, סלעים מגמטיים שנוצרו מהתגבשות של סלעים מותכים – מאגמה או לבה – כתוצאה מהתקררותם.
== הערות שוליים ==

בשמת
מישור הרוחות

מישור הרוחות הוא מישור הממוקם מצפון למכתש רמון. אורכו 4 ק"מ, ורוחבו 3 ק"מ, וכיוונו מצפון-מזרח לדרום-מערב. מישור הרוחות נקרא כך, מכיוון שהוא נמצא באזור מישורי עם רוחות. שם זה הוא גם תרגום שמו הערבי של המישור, סהל אל-הווא.

יש בו שרידי מצודה מתקופת מלכי יהודה בהר הנגב המרכזי, הנמצאים על שפת מתלול התוחם את המישור מצפון.
== היסטוריה ==
המצודה שהתגלתה במישור הרוחות הייתה חוליה בשרשרת של מצודות שהוקמו בגבול הדרומי של ממלכת יהודה.

צורתה של המצודה רבועה (20 מטר לאורך ולרוחב), וקירותיה הבנויים אבני גוויל השתמרו עד לגובה של מטר אחד. כ-100 מטר מדרום ומדרום מזרח לשרידי המצודה, ישנם שלושה בורות גדולים עגולים, מדופנים באבני גוויל, שהיו ככל הנראה מקור המים של יושבי המצודה.

== ראו גם ==
* מצודות ישראליות בנגב

== קישורים חיצוניים ==
* חמי מזור, [http://www.mapa.co.il/מפה/אנציקלופדיה/2965 אנציקלופדיה מפה] מ, נ,ס.
*חדשות ארכאולוגיות, [http://www.hadashot-esi.org.il/report_detail.aspx?id=668&mag_id=112 מישור הרוחות].
*צ[http://flora.org.il/forums/topic/מישור-הרוחות-ונחל-חווה-29-2-1-3-12/ מחיית ישראל ברשת, מישור הרוחות].

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הנגב: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
נחל רחם

נחל רחם (תרגום השם בערבית: ואדי אל רחמא, وادي الرحمة) הוא ואדי בדרום הנגב, ישראל.

== תיאור הנחל ==
נחל רחם הוא אחד הנחלים שבהרי אילת. האקלים בסביבתו מדברי צחיח. מוצא הוואדי ממוקם בגובה של 431 מטר מעל פני הים.<ref></ref> אורכו של נחל רחם כ-17 ק"מ, ועם יובלו הראשי, נחל עתק, הוא בעל אגן הניקוז הגדול ביותר בנחלי הרי אילת. ראשיתו במורדות הדרומיים של הר עוזיהו, בפרשת המים של הרי אילת, ומכאן הוא יורד מזרחה בעמק תלול ורדוד שלאורכו מעט עצי שיטה. בחלקו העילי של הנחל עובר קטע משביל ישראל. בניגוד לנחלים רבים באזור, שמכילים בעיקר סלעי גרניט, נחל רחם מכיל בעיקר סלעי גיר.

גבי רחם הם גבים בנחל, שמתמלאים במים בעת שיטפון.

== אופי הטיול ==
המסלול הררי ומשלב נופי מדבר וטבע מדברי: צמחי מדבר וחיות מדבר כגון יעלים ותנים.

== הערות שוליים ==

רחם
רחם
קטגוריה:הערבה
קטגוריה:שביל ישראל
הר שגוב

הר שגוב הוא הר עשוי סלעי גיר בהרי אילת, על גבול ישראל עם מצרים כ־8 ק"מ מצפון להר שני, ומערבית לכביש 12. גובהו 867 מטרים, מה שהופך אותו למקום הגבוה ביותר בהרי אילת שבשטח ישראל לאחר 1979 (הסכם השלום עם מצרים והעברת חצי האי סיני לידי המצרים). אל פסגת ההר עולה דרך עפר מסומנת שחור שהיא הסתעפות של הכביש מעובדה לעין נטפים.

== סביבה ונוף ==
ההר עשוי סלעי גיר, וזה סימן שבעבר, באזור זה היה ים, ים תטיס הקדום, גופות בעלי החיים הימיים שקעו ויצרו משקע והשלדים שלהם התפרקו והפכו לסידן הפחמתי שממנו מורכבת אבן הגיר.

האקלים באזור מדברי וצחיח, וכמות המשקעים קטנה מ-100 מ"מ בשנה. מצפון להר צומח האוג הקוצני.

בסמוך זורם נחל שגוב.

== מקור השם ==
מקור שמו הוא כנראה מקראי שכן זהו שמו של דמות מקראית (דברי הימים א ב כא), או מהמילה נשגב, שמשמעותו מתנשא וגבוה. תרגום שמותיו הערביים של ההר הם "הר בעלת הנגב" ו"ההר הנישא". מההר נראה מזרח סיני, רכס שעירה שבסיני, הרי אילת והרי אדום.

== הערות שוליים ==

שגוב
גבריאל מרטירוסיאנאייטה

גבריאל מרטירוסיאנאייט (בליטאית: Gabrielė Martirosianaitė; נולדה ב-23 בפברואר 1991) היא דוגמנית ליטאית.

==ביוגרפיה==
מרטירוסיאנאייט נולדה בקובנה ולמדה באוניברסיטת וילנה.

היא נבחרה למיס ליטא לשנת 2008 (שנה אחרי יורגיטה יורקוטה) וייצגה את ליטא בתחרות מיס עולם 2008, לאחר מכן עבדה כדוגמנית למספר חברות אופנה.

ב-2009 שנבחרה וילנה לבירת התרבות של אירופה היא נבחרה לשמש כשגרירה של העיר.<ref></ref>

ב-2013 השתתפה בקמפיין הבא לעודד אימוץ חיות מחמד.

היא הנחתה מספר פעמים את תחרות המוזיקה הליטאית של LRT שבאמצעותה נבחר נציג ליטא לאירוויזיון, בנוסף היא לקחה חלק בהנחיית ערב התרמה למעוטי יכולת ובמספר פרויקטים נוספים לטלוויזיה.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.alfa.lt/straipsnis/191491/mis-lietuva-2008-karuna-pasipuose-gabriele-martirosianaite]
*[https://www.alfa.lt/straipsnis/10243302/mis-lietuva-nusisnekejo-pries-visa-pasauli]
*[http://www.respublika.lt/uploads/files/99993181_pdf_12_154155.pdf]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ליטאיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ליטאיות
קטגוריה:דוגמניות ליטאיות
קטגוריה:זוכות מיס ליטא
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 2008
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:אישים ממוצא ארמני
קטגוריה:ילידות 1991
קטגוריה:ילידי 1991
רדקה רוסיצקה

רדקה רוסיצקה (בצ'כית: Radka Rosická; נולדה ב-20 באפריל 1981) היא מנחת טלוויזיה ודוגמנית צ'כית.

==ביוגרפיה==
רוסיצקה נולדה בעיר האבירוב שבמחוז מורביה-שלזיה לאם שעבדה בגן ילדים, היא למדה בבית ספר פרטי לעסקים ובנקאות.

ב-2002 השתתפה בתחרות יופי הנקראת "מיס רנטה" שם נבחרה לסגנית ראשונה, באותה שנה השתתפה בתחרות מיס צ'כיה, שם נבחרה לסגנית שנייה, מה שהוביל להשתתפותה בתחרות מיס אירופה כנציגת המדינה.

היא דגמנה רבות וב-2011 פרשה מקריירת הדוגמנות.

בשנת 2005 התארחה בפרק של הסדרה הקומית "Redakce".

ב-2013 החלה לעבוד בערוץ הטלוויזיה "TV Nova" כמגישת מזג האוויר.

בשנת 2017 הנחתה מספר פרקים של "Sama doma" תוכנית חדשות בידור לנשים, באירוויזיון 2017 ואירוויזיון 2018 הציגה את תוצאות ניקוד חבר השופטים של צ'כיה.

בנוסף לשפת אמה היא דוברת גם פולנית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://czechmisses.blog.cz/0808/miss-czech-republic-2002 מיס צ'כיה 2002] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות צ'כיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:צ'כיות שנולדו ב-1981
NGC 4435

NGC 4435 (נקראת לפעמים ביחד עם NGC 4438 הסמוכה גלקסיות העיניים) היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-55 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.

== היסטוריה ==
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.8, והיא התגלתה ב-8 באפריל 1784 ביחד עם NGC 4438 הסמוכה על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותן ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון המשותף I.28. הוא תיאר את שתיהן כבהירות וגדולות למדי. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן מספר פעמים ובטעות זיהה אותה כ-M86 שגם כן נמצאת באותה סביבה, וייחס את גילויה לשארל מסיה, אך הקואורדינטות שרשם תואמות את המיקום של NGC 4435. הוא הכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1274, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד ועגולה, וכן שהיא המערבית מבין שתיים, כאשר השנייה (NGC 4438) קיבלה את הציון 1275 וזוהתה בתור I.28 שגילה אביו, ויליאם הרשל. את M86 עצמה, זיהה ג'ון הרשל כערפילית חדשה וציין אותה בקטלוג כ-1253. יותר מאוחר הוא זיהה את הטעות והכניס את הגלקסיה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 2991, כאשר M86 הוכנסה תחת הציון GC 2961. בשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4435, כאשר היא מתוארת כבהירה מאוד, גדולה למדי, עגולה והצפון-מערבית מתוך שתיים.

== תצפית ==
בין שתי הגלקסיות מפרידות רק 4.4 דקות קשת ששקולות למרחק של כ-65,000 שנות אור, כך שהן באותו שדה הראייה כאשר צופים בהן באמצעות טלסקופ חובבים. הן נמצאות במרכז צביר הבתולה, כ-8.7 מעלות ממערב-צפון-מערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-9.5 מעלות ממזרח לכוכב הבולט דנבולה. M86 ו-M84 נמצאות במרחק זוויתי של 0.4 ו-0.6 מעלות בהתאמה ממערב-דרום-מערב ל-NGC 4435, NGC 4459 נמצאת כמעלה מצפון-צפון-מזרח לה, NGC 4473 ו-NGC 4477 נמצאות כ-0.6 מעלה ו-0.8 מעלה בהתאמה מצפון-מזרח לה, כשליש מעלה ממזרח צפון-מזרח לה נמצאת NGC 4461, M87 נמצאת כמעלה מדרום-מזרח לה וכ-0.6 מעלה מדרום מערב לה נמצאת NGC 4388, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.

== תכונות ==
אורכה הזוויתי של NGC 4435 הוא כ-2.3 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של מעט פחות מ-40,000 שנות אור, כ-40% מהקוטר של שביל החלב, מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כעשירית ממסת שביל החלב, כאשר למעלה מ-70% ממסתה או כ- מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט גז ואבק, ולכן יצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך למדי שמוערך בכ-2 מאיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-50 שנים. לעומת זאת במרכז הגלקסיה יש אוכלוסיית כוכבים צעירה יחסית שגילה מוערך בכ-190 מיליון שנים בלבד, ונראה שהגלקסיה עברה תקופה של יצירת כוכבים אינטנסיבית, ייתכן בעקבות אינטראקציה עם NGC 4438 הסמוכה. מתנועת הכוכבים סביב מרכז הגלקסיה, נראה שבמרכזה נמצא חור שחור על-מסיבי קטן יחסית עם מסה של לכל היותר 7.5 מיליון מסות שמש. תצפיות בחשיפה ארוכה העלו שמצידה הצפוני של NGC 4435 יש רצועה של תווך בין-כוכבי וכוכבים שככל הנראה נפלטו ממנה בעקבות המפגש בינה ובין NGC 4438. אך ניתוח ספקטרוסקופי של האור היוצא מהרצועה מראה שייתכן ומדובר בערפילית בתוך שביל החלב, שרק במקרה נמצאת על אותו קו ראייה אל NGC 4435, ואין שום קשר בין הרצועה ובין הגלקסיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גלקסיות עדשה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים בתולה
קטגוריה:צביר הבתולה
קטגוריה:הקטלוג הכללי החדש
שלום סמיד

שלום סמיד (11 ביוני 1909– 1 ביולי 1997) נולד כשלום סמיאטיצקי, היה משורר ישראלי, חבר קיבוץ נגבה.

==ביוגרפיה==
סמיד נולד לבית חסידי במחוז לובלין בפולין. בצעירותו כתב בעיתון מקומי ביידיש. בגיל 17 הצטרף לתנועת השומר הצעיר, ומאוחר יותר לתנועת החלוץ. בשנת 1937 עלה לארץ ישראל, והיה בין מקימי קיבוץ נגבה ב-1939. במהלך מלחמת העצמאות, השתתף סמיד במערכה על נגבה. בשנת 1950 שימש כמזכיר סמינר הקיבוצים בתל אביב.

נפטר בשנת 1997, ונקבר בבית העלמין בקיבוץ נגבה בו היה חבר.

==כתיבתו==
במהלך שנותיו בקיבוץ, עסק סמיד בכתיבת שירה, מקאמות ומאמרי דעות. כמו כן עסק בתיעוד זיכרון השואה. שיריו התפרסמו במספר ספרים:
* ביני לבין עצמי, הוצאת אל"ף, 1974
* זהרורי בין ערביים, הוצאת רשפים, 1983
* רצינות מחייכת בחצרו של קיבוץ, הוצאת רשפים, 1990

בשנות ה-70, חיבר סמיד קדיש קיבוצי, גרסה חילונית לקדיש הנאמר בהלוויות. קיבוצים רבים אימצו את הקדיש של סמיד והוא נאמר עד היום בהלוויות קיבוציות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:נגבה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בנגבה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
להויסק (מחוז משנה)

מחוז משנה להויסק (בבלארוסית: Лаго́йскі раё́н) הוא אחד מ-22 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז מינסק שבמרכז בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר להויסק .

==דמוגרפיה==
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה להויסק 35,957 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 92.79% בלארוסים, 5.09% רוסים ו-2.12% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (80.83%) ורוסית (17.00%).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז מינסק: מחוזות משנה
ליובאן (מחוז משנה)

מחוז משנה ליובאן (בבלארוסית: Лю́банскі раён) הוא אחד מ-22 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז מינסק שבמרכז בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר ליובאן.

==דמוגרפיה==
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ליובאן 35,444 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 95.61% בלארוסים, 2.8% רוסים ו-1.59% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (90.59%) ורוסית (7.89%).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז מינסק: מחוזות משנה
קרחון בנדר

הקרחון נמצא בקצה הימני העליון של הרביע השלישי משמאל בשורה התחתונה של המפה
קרחון בנדר (באנגלית: Bender Glacier) הוא קרחון בדרום רכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 

גובהו של הקרחון 1,479 מטרים מעל פני הים.

הקרחון זורם מהר אטקינסון ומהר קראדוק לכיוון דרום, בין פסגת צ'פלין ופסגת קרושה, ונשפך אל קרחון נימיץ מדרום לשלוחת גילברט. 

יובלי קרחון בנדר הם: קרחון ברוק, קרחון בולגראד וקרחון סוורינגהאוס . 

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 2006. 

הקרחון נקרא על שם פרופסור מייקל ל. בנדר (Michael L. Bender) מהחוג לגיאוכימיה של אוניברסיטת פרינסטון (קודם לכן לימד בבית הספר למוסמכים באוקיינוגרפיה באוניברסיטת רוד איילנד), שמחקרו משנת 1984 מתמקד בשינויי האקלים הקרחיים בין קרחונים ובמחזור הפחמן העולמי.

==לקריאה נוספת==

<div class="mw-content-ltr">• Damien Gildea, [https://books.google.co.il/books?id=4rHtBgAAQBAJ&pg=PT4&lpg=PT4&dq=%22Bender+Glacier%22&source=bl&ots=DV3DEyEjlS&sig=vdujqIsNbJcN0cgJ2neTrWkLE34&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjVydfbm-vfAhXDGCwKHeTBCIg4ChDoATAAegQIARAB#v=onepage&q=%22Bender%20Glacier%22&f=false Transantarctic Mountains - Mountaineering in Antarctica: Travel Guide]</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:18829 קרחון בנדר] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=135883 קרחון בנדר] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/25606206 מפה טופוגרפית של אזור הקרחון]

== הערות שוליים ==

בנדר
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
מלדזייצ'נה (מחוז משנה)

מחוז משנה מלדזייצ&#39;נה (בבלארוסית: Маладзечанскі раён) הוא אחד מ-22 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז מינסק שבמרכז בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר מלדזייצ&#39;נה.

==דמוגרפיה==
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה מלדזייצ&#39;נה 138,375 בני אדם, בשנים הבאות הצטמצמה האוכלוסייה מעט וב-2013 נמנו 136,223 תושבים. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 90.03% בלארוסים, 6.76% רוסים, 1.12 אוקראינים ו-2.09% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (73.81%) ורוסית (23.83%).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז מינסק: מחוזות משנה
מינסק (מחוז משנה)

מחוז משנה מינסק (בבלארוסית: Маладзечанскі раён) הוא אחד מ-22 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז מינסק שבמרכז בלארוס. מרכזו המנהלי היא עיר הבירה מינסק שאינה כלולה בו בעצמה מבחינה מנהלית.

==דמוגרפיה==
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה מינסק 157,497 בני אדם, זו הייתה נקודת שפל, ומאז גדלה האוכלוסייה בעקביות, ב-2018 נמנו כבר 215,404 תושבים. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 84.58% בלארוסים, 9.23% רוסים, 1.56 אוקראינים ו-4.63% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (56.14%) ורוסית (36.88%).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז מינסק: מחוזות משנה
פסגת צ'פלין

פסגת צ'פלין או פסגת צ'אפלין (באנגלית: Chaplin Peak) היא הר ברכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 

הפסגה מצויה ממערבית לקרחון בנדר, 8 קילומטרים דרומית מערבית להר קראדוק, ו-2 קילומטרים צפונית לשלוחת גילברט. 

הפסגה מתנשאת מעל קרחון נימיץ שממערב לה. 

גובהה של הפסגה 1,978 מטרים מעל פני הים. 

== היסטוריה ==

=== גילוי הפסגה ===
הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופתה בשנית בשנת 1988.

=== מקור השם ===
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 2006. 

הפסגה נקראת על שם סטיבן נוויל צ'פלין (Stephen Neville Chaplin), גאולוג וחבר של קרן אומגה לחקר אנטארקטיקה GPS שערכה סקרי GPS של פסגות באזור בין השנים 2005-2006, ובהן הר זה. 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=135923 פסגת צ'פלין] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=135923 פסגת צ'פלין] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=18836&fid=antgeo_128 תצלום לוויין של אזור הפסגה]
* [https://mapcarta.com/25606220 מפה טופוגרפית של אזור הפסגה]

==הערות שוליים==

צ'פלין
צ'פלין
המסעדה של טום

המסעדה של טום היא דיינר השוכן בשדרות ברודוויי פינת רחוב 112, בשכונת מורנינגסייד הייטס במנהטן, ניו יורק. המסעדה נפתחה בשנות ה-40 של המאה ה-20 ומופעלת על ידי משפחת זוליס שמוצאה יווני.

הדיינר נמצא במסגרת הסיורים שהוביל קני קריימר בניו יורק ("Kramer's Reality Tour"). רבים מן המבקרים במסעדה הם סטודנטים ואנשי סגל באוניברסיטת קולומביה הסמוכה ותיירים בעיר. הסנאטור ג'ון מקיין אכל לעיתים קרובות במסעדה של טום כשביקר את בתו מייגן כשהייתה סטודנטית באוניברסיטת קולומביה.

== בתרבות ==
המסעדה של טום היוותה השראה לשירה של סוזן וגה "Tom's Diner" שיצא ב-1987. 

באותה שנה הופיע צדה החיצוני של המסעדה בפרק של הסדרה האישה הביונית.

מאוחר יותר שימש תצלום חלקה החיצוני של המסעדה הפונה לרחוב, כמדמה את "מונק'ס קפה", בית קפה בסדרה סיינפלד, שהיה מקום התכנסות עיקרי לדמויות הראשיות בסדרה ג'רי, ג'ורג', איליין וקריימר.
עם זאת הסצנות שנראות בתוך המסעדה, לא צולמו בתוכה אלא באתר צילום בלוס אנג'לס.

בפרקים הראשונים של הסדרה סיינפלד נראה השלט שעל המסעדה עם הכיתוב המלא, אך בהמשך נגלה רק השם "מסעדה".

בשנת 2014 יצא סרט תיעודי אודות המסעדה בשם Tom's Restaurant - A Documentary About Everything.

==קישורים חיצוניים==

* 
* בארי דיבולה, [http://www.traveller.com.au/the-seinfeld-diner-gn0ydp The real Seinfeld diner in New York: Inside Tom's Restaurant], באתר Traveller
* טים מורן, [https://patch-com.cdn.ampproject.org/v/s/patch.com/new-york/upper-west-side-nyc/amp/27234433/seinfeld-fans-still-flock-iconic-diner-nearly-20-years-later?amp_js_v=a2&amp_gsa=1&usqp=mq331AQECAFYAQ%3D%3D#referrer=https%3A%2F%2Fwww.google.com&amp_tf=%D7%9E%D7%90%D7%AA%20%251%24s&ampshare=https%3A%2F%2Fpatch.com%2Fnew-york%2Fupper-west-side-nyc%2Fseinfeld-fans-still-flock-iconic-diner-nearly-20-years-later 'Seinfeld' Fans Still Flock To Iconic Diner Nearly 20 Years Later], באתר patch, 25 באוגוסט 2017.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: מסעדות
קטגוריה:סיינפלד
שלוחת גילברט

שלוחת גילברט או כתף גילברט (באנגלית: Gilbert Spur;בבולגרית: рид Гилбърт) הוא שלוחה הררית המכוסה קרח, בחלק הדרומי של רכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 

גובהה של השלוחה 1,900 מטרים מעל פני הים. 

אורכה של השלוחה 3.9 קילומטרים (בכיוון צפון-דרום) ורוחבה 2.3 קילומטרים (מזרח- מערב). 

השלוחה ממוקמת צפונית למפגש בין קרחון בנדר (שנמצא ממזרח לה) וקרחון נימיץ (שנמצא ממערב לשלוחהׂ); השלוחה נמצאת 2.1 קילומטרים דרומית לפסגת צ'פלין, 8.5 קילומטרים דרומית מערבית להר סטרייבינג, 10.5 קילומטרים מערבית להר ליפטאק, ו-11.7 קילומטרים צפונית מזרחית להר פיסק שברכס בסטיאן.

== היסטוריה ==
=== גילוי השלוחה ===
השלוחה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופתה בשנית בשנת 1988.

=== מקור השם ===
הפסגה נקראת על שמו של ג'וזף גילברט (Joseph Gilbert) שהשתתף במסע המחקר השני של ג 'יימס קוק בין השנים 1772-1775, אשר, יחד עם ויליאם הודג'ס, צייר את הציורים הראשונים מאנטארקטיקה.

==לקריאה נוספת==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי של בולגריה] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=137789 שלוחת גילברט] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=137789 שלוחת גילברט] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR

==הערות שוליים==

גילברט
גילברט
גילברט
הר ליפטאק

הר ליפטאק או הר ליפטק (באנגלית: Mount Liptak) הוא הר ברכס סנטינל בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 

להר, שגובהו 3,000 מטרים מעל פני הים.

להר פסגות תאומות. 

ההר ממוקם 13 קילומטים דרומית מזרחית להר קראדוק. 

ההר מתנשא מעל קרחון בולגראד שממערב לו, ומעל קרחון קורניקר שממזרח לו. 

== היסטוריה ==

=== גילוי ההר ===
ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות סקרים על הקרקע ותצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959–1957. 

=== מקור השם ===
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. ההר נקרא על שם ל. ה. ליפטאק (L. H. Liptak), מכונאי מטוסים בצי ארצות הברית, אשר התגייס לצי בהיותו בן 15, במהלך מלחמת העולם השנייה, ושימש כמפקד טיסה, בטיסת הסיור הראשונה באזור ההר בינואר 1958. 

=== הטיפוס על ההר ===
הראשונים שהעפילו לפסגת ההר היו פאצ'י איבארה (Pachi Ibarra), ראלך לאייר (Ralf Laier) וטוד פאסי (Todd Passey), ב-28 בדצמבר 2012.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:8889 הר ליפטאק] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=128096 הר ליפטאק] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=8504&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר ליפטאק] ב-הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR 
* [https://mapcarta.com/25619760 מפה טופוגרפית של אזור ההר]
* [http://www.wuwm.com/post/mount-liptak-short-film-explores-underage-world-war-ii-enlistment#stream/0 קורות חייו של לסטר ליפטאק]

==הערות שוליים==

ליפטאק
ליפטאק
מחלף שוקת

מחלף שוקת הוא מחלף בנגב הממוקם בין באר שבע למיתר ומהווה את קצהו הדרומי הנוכחי של כביש 6 (חוצה ישראל), בו הוא מתחבר עם כביש 31 וכביש 60. המחלף נקרא על שם תל שוקת הנמצא בסמוך למקום. הוא נפתח לתנועה בספטמבר 2016 עם פתיחתו של כביש 6 בינו לבין מחלף לקייה.

==מבנה המחלף==
המחלף מחולק לשני חלקים:
בחלק הדרומי כביש 6 מצפון מתחבר לכביש 60 לכיוון מערב בלבד. הנוסעים מכביש 60 ממערב לכביש 6 לצפון ייצאו במחלף למחבר (רמפה) החולף על גבי גשר שמעל כביש 60.
בחלק הצפוני כביש 31 חולף מעל כביש 6 על גבי גשר. הבאים מכביש 31 ממזרח לכביש 6 לצפון יעשו זאת על ידי מחבר פשוט המתעקל מכביש 31 לכביש 6. הבאים מכביש 6 מצפון לכביש 6 למזרח יעשו זאת על ידי מחבר בצורת לולאה, של יותר מ-270 מעלות, היוצא מכביש 6 ומתחבר לכביש 31.
כל הפניות האפשריות האחרות במחלף מתבצעות דרך צומת שוקת הוותיק הנמצא מזרחית למחלף ומחבר בין כביש 31 לכביש 60. זהו צומת מדורג עם שני רמזורים.

== תוכניות עתידיות ==
המשכו של כביש 6 עתיד להיסלל מהמחלף דרומה לעבר מחלף נבטים. בחלק הדרומי של המחלף הושארו שטחים עבור המחברים העתידיים במחלף לאחר הארכת כביש 6 דרומה.

מלבד זאת קיים תכנון להקים בסמוך למחלף מיתר ומחלף שוקת את פארק התעשייה שוקת שישמש כמוקד תעסוקה ותעשייה מרכזי לתושבי האזור.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20071211143540/http://www.iroads.co.il/ החברה הלאומית לדרכים בישראל]

שוקת
שוקת
שוקת
קטגוריה:מיתר (יישוב): תחבורה
קטגוריה:כביש 31: צמתים ומחלפים
נועם שער

נועם שער (נולד בשנת 1973) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף ששירת כמפקדה של חטיבת ההגנה בסב"ר באגף התקשוב וההגנה בסב"ר.

==ביוגרפיה==
שער התגייס ב-1991 לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית וסיים תואר ראשון בהנדסת חשמל מהטכניון ב-1995. כמו כן הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. הוא שירת ביחידה 8200 של אגף המודיעין. במהלך שירותו ביחידה זכה ב-2008 בפרס ביטחון ישראל. ב-2012 מונה לראש זירה בחטיבת ההפעלה המבצעית. בשנת 2014 מונה למפקד מרכז ביחידה 8200. ביוני 2016 מונה למפקדה של חטיבת ההגנה בסב"ר. הוא סיים את תפקידו בינואר 2019.

ביולי 2020 הקים, יחד עם אל"ם (מיל') גלית לובצקי שרון, את חברת אבטחת המידע ווינג סקיוריטי, והוא משמש כמנכ"ל החברה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:חיילי חיל הקשר והתקשוב
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
באלי (קמרון)

באלי (בצרפתית: Bali) היא עיירה שנמצאת באזור הצפון-מערבי של קמרון.

== גאוגרפיה ==
העיירה ממוקמת בצפון-מערב קמרון, כ-80 קילומטרים מהגבול של קמרון עם ניגריה. היא ממוקמת כ-278 קילומטרים מעיר הבירה יאונדה וכ-17 קילומטרים מבירת האזור במנדה.

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 17 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא ינואר (20 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (12 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,592 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (317 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (6 מ"מ גשם).

== תנועה ותחבורה ==
העיירה ממוקמת על הכביש הלאומי N6. העיירה נמצאת כ-17 קילומטרים מהכביש הלאומי N11 וכ-8 קילומטרים מהכביש האזורי P18.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קמרון: ערים
חואן גואידו

חואן חררדו גוּאַיְדוֹ מארקס (בספרדית: Juan Gerardo Guaidó Márquez; נולד ב-28 ביולי 1983) הוא פוליטיקאי ונצואלני, חבר מפלגת הרצון העממי, המייצג את מדינת ורגאס באספה הלאומית של ונצואלה מאז 2016 ומכהן כנשיא האספה הלאומית מאז ינואר 2019.

גואידו הושבע כנשיאה הזמני של ונצואלה ב-23 בינואר 2019, בתמיכת האספה הלאומית. השבעתו נערכה כשבועיים לאחר השבעתו של ניקולאס מדורו לתקופת כהונה שנייה, זאת בעקבות הטענה של האופוזיציה בוונצואלה ושל מדינות וארגונים בינלאומיים, שתוצאות הבחירות לנשיאות במאי 2018 אינן לגיטימיות. מדורו סירב להכיר בגואידו כנשיא, ומאז המדינה נמצאת במשבר חוקתי.

==ביוגרפיה==
גואידו סיים את לימודיו בשנת 2000 וב-2007 הוכשר כמהנדס תעשייה באוניברסיטה הקתולית אנדרס בייו. הוא היה חלק מתנועת סטודנטים פוליטית שמחתה נגד החלטת הממשלה שלא לחדש את רישיון השידור לרשת הטלוויזיה RCTV. הקבוצה גם הביעה מחאה נגד הרפורמות של הוגו צ'אווס, בעיקר אלה הקשורות למשאל העם על החוקה ב-2007. ב-2009 הפך גואידו לאחד ממייסדי מפלגת רצון העם, יחד עם לאופולדו לופס.

בבחירות לפרלמנט שנערכו ב-2010 נבחר גואידו למושב כנציג פדרלי מטעם מדינת ורגאס, ונבחר גם למושב באספה הלאומית בבחירות 2015.

באספה הלאומית הוא עבד על חקירת תיקי שחיתות בממשלתו של מדורו, דבר שסימן אותו כאחד ממנהיגי האופוזיציה לשלטונו של מדורו. בדצמבר 2018 נבחר לנשיא האספה הלאומית והושבע רשמית לתפקיד ב-5 בינואר 2019. הוא נשבע להתנגד למדורו והאשים את האחרון בהפרת החוקה בכך שהאריך את תקופת כהונתו למרות המניעה החוקתית לכך. ב-10 בינואר 2019 קרא למדורו להתפטר ולערוך בחירות חדשות לנשיאות. אך מדורו הושבע לתפקיד נשיא ונצואלה. בתגובה לכך הכריז גואידו על ההשבעה כצעד לא לגיטימי והכריז כי האספה הלאומית נטלה לידיה את השלטון וכי היא תמשיך בתוכניתה להדחת מדורו. הדבר תרם להתפתחות משבר נשיאותי חוקתי. האספה הכריזה על גואידו כנשיא, בצעד שזכה לתמיכת ארגון מדינות אמריקה.

ב-13 בינואר 2019 עצרו אותו השירותים החשאיים בוונצואלה, ושחררו אותו באותו יום. באותו היום הכריז על עצמו כממלא מקום נשיא המדינה. ב-23 בינואר הוא נשבע כנשיא בהפגנה בקראקס, והוכר על ידי מספר מדינות, בראשן ארצות הברית, כנשיא ונצואלה. נשיאותו של גואידו הוכרה על ידי 57 מדינות, בעוד ש-21 מדינות תמכו במדורו.

ב-30 בדצמבר 2022 הודח גואיידו מתפקידו כממלא מקום נשיא המדינה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:יושבי ראש של פרלמנטים
קטגוריה:פוליטיקאים ונצואלים
קטגוריה:פעילים למען דמוקרטיה
קטגוריה:ונצואלים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ונצואלים שנולדו ב-1983
האשמים (סרט, 2018)

האשמים (בדנית: Den skyldige) הוא סרט מתח דני משנת 2018, שכתב וביים גוסטב מולר. הסרט זכה בפרס הקהל בפסטיבל סאנדנס 2018, והיה גם המועמד הדני לסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-91 (ובסוף לא נכנס לרשימת המועמדים הסופית).

בשנת 2021 נפליקס הוציאו עיבוד אמריקאי לסרט בשם "האשמה" בכיכובו של ג'ייק ג'ילנהול.

== תקציר ==
עלילת הסרט מתרחשת במיקום אחד: מוקד חירום של משטרת קופנהגן, במהלך לילה אחד. בסרט מופיעה דמות יחידה, ומרבית הדמויות האחרות נשמעות רק בקולן.<ref name=":0"></ref>

גיבור הסרט הוא אסגר הולם, קצין משטרה שעובד במשמרת לילה במוקד החירום. הוא בלש ותיק ומנוסה, שנאלץ לאייש את המוקד עד לסיום הליך משמעתי שמתנהל נגדו. הוא מקבל שיחת חירום מאישה שטוענת שנחטפה, ובאמצעות הטלפון בלבד הוא יוצא למרוץ נגד הזמן כדי להציל אותה.

== שחקנים ==
* יאקוב סדררגרן בתפקיד אסגר הולם
* ג'סיקה דינאג' בתפקיד איבן אוסטרגארד (קול בלבד)
* עומר שרגאווי בתפקיד ראשיד (קול בלבד)
* יוהאן אולסן בתפקיד מיכאל ברג (קול בלבד)
* קטינקה אוורס-יאנסן בתפקיד מטילדה אוסטרגארד (קול בלבד)
* יאקוב לומאן בתפקיד בו (קול בלבד)
* סימון בנביירך בתפקיד ניקולאי ינסן (קול בלבד)
* לורה ברו בתפקיד טניה בריקס (קול בלבד)
* מורטן טונבו בתפקיד טורבן

== ביקורת ==
הסרט קיבל ביקורות טובות באתר הסקירות Rotten Tomatoes: "מלוטש, משוחק היטב ובנוי באופן אינטליגנטי, מותחן מעולה, בעל עוצמה רבה תוך שימוש בקומץ של מרכיבים קולנועיים בסיסיים ויעילים".<ref></ref> שבחים רבים קיבל השחקן יאקוב סדרגרן בתפקיד אסגר. "סדרגרן מצוין בתפקיד השוטר השקול והרגוע לכאורה, שלכוד במשרד וכל הזמן חושב איך להשיג את התשובות הנדרשות מבני שיחו המעורערים", נכתב בגלובס ובטיים אאוט. <ref></ref> <ref></ref> את עבודתו של הבמאי מולר, שזו יצירת הביכורים שלו, העריך יאיר רוה "די וירטואוזיית". ארז דבורה מציין ש"הסרט הוא דוגמה מרשימה לאופן בו ניתן לנצל את המגבלות הכפויות של צמצום במקום ובמספר הדמויות כדי להעצים את בניית המתח"<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטים דניים
קטגוריה:סרטי משטרה
ריהוט אנושי

גברים משמשים ככיסאות עבור נשים

ריהוט אנושי או פורניפיליה הוא מונח מתחום ה-BDSM, המתאר בני אדם המשמשים בתפקידי רהיטים עבור אדם אחר, כגון מגש, הדום, כיסא, שולחן, ארון או פריט אחר. דוגמאות לרהיטים אנושיים מופיעות באמנות המודרנית ובתעשיית הפורנוגרפיה.

== באמנות ==
האנשים המשמשים כדוגמנים בתחום הריהוט האנושי עשויים להיות עירומים או עירומים למחצה, על מנת להוסיף משיכה ארוטית ואסתטית ליצירה. הפסלונים של האמן אלן ג'ונס שנעשו ב-1969, המציגים נשים עירומות למחצה בתפקידי הרהיטים, הן דוגמה קלאסית לתיאורה של פורניפיליה כאמנות.

במחזה "נכנע ומנוצח" של המחזאי הישראלי חנוך לוין, אחד הגברים משמש בתור שרפרף לגברת בביתה<ref>חנוך לוין "נכנע ומנוצח", תמונה 23</ref>. 

== קשירת הרהיט האנושי ==
המונח פורניפיליה נטבע על ידי אמן הקשירות ג'ף גורד אשר התמחה בג'אנר זה וכן ניהל את האתר "House of Gord" העוסק בנושא. פורניפיליה ברבות מהמקרים כרוכה בכך שהרהיט האנושי יהיה קשור בחוזקה ללא יכולת לזוז, כאשר הוא צפוי להישאר במצב נייח זה לתקופה ממושכת. לעיתים קרובות יחובר לרהיט האנושי גם מחסום פה, כך שהוא לא יוכל לדבר או להשמיע קולות וכן לעיתים הוא יהיה מוצב בעמדה לא נוחה ואף מסוכנת. בהרבה מיצירות הרהיטים האנושיים של ג'ף גורד היה שימוש גם בויברטורים. על מנת לשמור על בטיחות נאותה בזמן הסשנים המערבים פורניפיליה מסוג זה, נדרש מהשולט לבצע בדיקות תכופות לרווחתו של הכנוע.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:BDSM
קטגוריה:פאראפיליה