ארוחת ערב ממלכתית בארצות הברית

איור של ארוחת הערב הממלכתית הראשונה בבית הלבן. דייוויד קלאקאוה, מונרך [[ממלכת הוואי נפגש עם הנשיא יוליסס ס. גרנט.]]
ארוחת ערב ממלכתית בארצות הברית היא ארוחת ערב רשמית הנערכת לכבודו של ראש מדינה זר, כגון מלך, מלכה, נשיא או כל ראש ממשלה בעת ביקורים רשמיים בארצות הברית. מארח הארוחה הוא נשיא ארצות הברית, והיא מתקיימת במקומות שונים, בדרך כלל בחדר האוכל הממלכתי בבית הלבן ובמימון הממשלה הפדרלית.<ref name="WhiteHouseHistoricalAssociation"></ref> על תכנון וביצוע הארוחה ממונה המזכיר החברתי של הבית הלבן, לצד הגברת הראשונה של ארצות הברית, שעל פי המסורת היא המארחת בבית הלבן.

ארוחות ערב אחרות עבור אנשים חשובים ממדינות אחרות, כגון נסיך או שר בכיר, נקראות ארוחת ערב רשמית, והממשלה הפדרלית לא מממנת ארוחות אלה. כיום קוד הלבוש בארוחות לעיתים קרובות בסגנון שקרוב יותר לעניבה שחורה ופחות לעניבה לבנה.

ארוחות ערב ממלכתיות בארצות הברית כוללות מגוון אירועי אוכל ברחבי העולם, כולל כנסים ופסגות. הן משפיעות על מדינות רבות ועל אירועי האוכל שלהן. לארוחות ערב ממלכתיות כיום יש משמעות פוליטית גדולה יותר משהייתה להן בעבר, ומשתתפים בהן בעיקר מנהיגי מדינות כשהם מלווים בפוליטיקאים נוספים ממדינתם.

== היסטוריה ==
ארוחת הערב הממלכתית הראשונה נערכה ב-22 בדצמבר 1874 על ידי הנשיא יוליסס ס. גרנט, כדי לקבל את פני המלך קלאקאוה מממלכת הוואי.<ref name="Grant2003"></ref><ref name="pbslearningmedia"></ref><ref name="WaPo1"></ref> זו הייתה הארוחה הממלכתית היחידה של הנשיא גרנט, והארוחה הבאה הייתה רק 57 שנים לאחר מכן, כאשר החזיר הנשיא הרברט הובר את המנהג, והוא נמשך ברציפות משנת 1931 ועד היום.

משנת 1977 נהוג להציג בארוחות הערב גם מופע בידור. לאורך השנים הופיעו אמנים רבים בארוחות אלה, ומופע הבידור הראשון היה של הפסנתרן רודולף סרקין. מאז, נהנו המנהיגים המתארחים מהופעות של פרנק סינטרה, ויטני יוסטון, סטיבי וונדר, אלטון ג'ון, יצחק פרלמן, ג'יימס טיילור, יו-יו מה, ביונסה, גוון סטפני, דמי לובאטו ועוד. פעמים רבות תזמורת חיל הנחתים של ארצות הברית משולבת במופע הבידור.

== סטטיסטיקה ==
נכון לשנת 2023, נערכו בארצות הברית 337 ארוחות ערב ממלכתיות, ו-17 נשיאים אירחו אותן. הנשיא שאירח הכי הרבה ארוחות הוא רונלד רייגן, 54 ארוחות. הנשיאים שאירחו את המספר המועט ביותר של ארוחות (מלבד גרנט) הם הרברט הובר ודונלד טראמפ, שתי ארוחות בלבד.

המדינות שהתארחו הכי הרבה הן הממלכה המאוחדת וגרמניה, עם 16 ארוחות כל אחת.

{| class="wikitable"
! style="width:150px;" |הנשיא
! style="width:200px;" |מספר הארוחות
! scope="col" style="width:225px;" |זמן הכהונה (בשנים)
!מדינה שהתארחה הכי הרבה
|-
|יוליסס ס. גרנט
|1
|8
| -
|-
|הרברט הובר
|2
|4
| -
|-
|פרנקלין דלאנו רוזוולט
|11
|12
| -
|-
|הארי טרומן
|10
|כמעט 8 שנים
|, , ,(2 ארוחות)
|-
|דווייט אייזנהאואר
|24
|8
| (2 ארוחות)
|-
|ג'ון פיצג'רלד קנדי
|15
|כמעט 3 שנים
| (2 ארוחות)
|-
|לינדון ג'ונסון
|19
|5
| (2 ארוחות)
|-
|ריצ'רד ניקסון
|42
|5 וחצי שנים
|, 
(3 ארוחות)
|-
|ג'רלד פורד
|33
|שנתיים וחצי
|; 
(3 ארוחות)
|-
|ג'ימי קרטר
|40
|4
|
(4 ארוחות)
|-
|רונלד רייגן
|54
|8
|
(3 ארוחות)
|-
|ג'ורג' הרברט ווקר בוש
|25
|4
|;;
(2 ארוחות)
|-
|ביל קלינטון
|29
|8
| (3 ארוחות)
|-
|ג'ורג' ווקר בוש
|13
|8
| (2 ארוחות)
|-
|ברק אובמה
|13
|8
| -
|-
|דונלד טראמפ
|2
|4
| -
|-
|ג'ו ביידן
| 4
|3 (-היום)
| -
|}
רשימת המדינות שהתארחו הכי הרבה:
{| class="wikitable"
! style="width:150px;" |המדינה
! style="width:200px;" |מספר הארוחות
! scope="col" style="width:225px;" |התארחה הכי הרבה על ידי הנשיא
!מנהיג שהתארח הכי הרבה
|-
|
|16
|ריצ'רד ניקסון
(3 ארוחות)
|המלכה אליזבת השנייה<ref>התארחה לבדה פעם נוספת כמלכת קנדה</ref>
הנסיך פיליפ

(4 ארוחות)
|-
|<ref>עד שנת 1990 התארחה כגרמניה המערבית</ref>
|16
|ריצ'רד ניקסון, רונלד רייגן
(3 ארוחות)
|הלמוט שמידט
(5 ארוחות)
|-
|
|14
|
| -
|-
|
|14
|
| -
|-
|
|13
|ג'ימי קרטר
(4 ארוחות)
|יצחק רבין
(5 ארוחות)
|-
|
|13
|דווייט אייזנהאואר, הארי טרומן
(2 ארוחות)
|פייר אליוט טרודו
(4 ארוחות)
|-
|
|12
|ג'ורג' הרברט ווקר בוש
(2 ארוחות)
|ג'וליו אנדראוטי
(4 ארוחות)
|-
|
|12
|
| -
|-
|
|10
|
| -
|-
|
|10
|
|המלך חוסיין
(10 ארוחות)
|-
|
|8
|
|אלפונסו לופס מיקלסן
(2 ארוחות)
|-
|
|8
|
|אנואר סאדאת
|-
|
|8
|
|קרלוס אנדראס פרז
(2 ארוחות)
|-
|
|6
|
|פרדיננד מרקוס
(2 ארוחות)
|-
|
|6
|ג'ון קנדי
(2 פעמים)
|מוחמד רזא פהלווי
(6 ארוחות)
|-
|
|6
|
|איוב ח'אן, זולפיקאר עלי בהוטו
(2 ארוחות)
|-
|
|5
|
|היילה סלאסי
(5 ארוחות)
|}

== ישראל ==
מדינת ישראל התארחה כ-13 פעמים בארוחת ערב ממלכתית בארצות הברית, ושלחה חמישה ראשי ממשלה ונשיא אחד. עד כה, שבעה מנשיאי ארצות הברית אירחו מנהיגים ישראלים לארוחת ערב ממלכתית.

ראש הממשלה הישראלי הראשון שהתארח בארוחת ערב ממלכתית היה לוי אשכול, ב-1 ביולי 1964, בתקופת ממשלו של הנשיא לינדון ג'ונסון.
{| class="wikitable"
! style="width:150px;" |תאריך
! style="width:200px;" |מנהיג המדינה המתארח
! scope="col" style="width:225px;" |הנשיא המארח
!אירוע
|-
|1 ביוני 1964
|ראש הממשלה לוי אשכול
|לינדון ג'ונסון
|
|-
|25 בספטמבר 1969
|ראשת הממשלה גולדה מאיר
|ריצ'רד ניקסון
|
|-
|12 בספטמבר 1974
|ראש הממשלה יצחק רבין
|ג'רלד פורד
|
|-
|11 ביוני 1975
|ראש הממשלה יצחק רבין
|ג'רלד פורד
|
|-
|27 בינואר 1976
|ראש הממשלה יצחק רבין
|ג'רלד פורד
|
|-
|7 במרץ 1977<ref name="Menus-Carter" />
|ראש הממשלה יצחק רבין
|ג'ימי קרטר
|
|-
|19 ביולי 1977<ref name="Menus-Carter" />
|ראש הממשלה מנחם בגין
|ג'ימי קרטר
|
|-
|26 במרץ 1979<ref name="Menus-Carter" />
|ראש הממשלה מנחם בגין, יחד עם נשיא מצרים אנואר סאדאת
|ג'ימי קרטר
|טקס חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים
|-
|15 באפריל 1980<ref name="Menus-Carter" />
|ראש הממשלה מנחם בגין
|ג'ימי קרטר
|
|-
|9 בספטמבר 1981
|ראש הממשלה מנחם בגין
|רונלד רייגן
|
|-
|10 בנובמבר 1987
|נשיא המדינה חיים הרצוג
|רונלד רייגן
|
|-
|6 באפריל 1989
|ראש הממשלה יצחק שמיר
|ג'ורג' הרברט ווקר בוש
|
|-
|25 ביולי 1994
|ראש הממשלה יצחק רבין, יחד עם מלך ירדן חוסיין
|ביל קלינטון
|ארוחה לקראת חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן
|}

== יוליסס ס. גרנט ==
הנשיא ה-18 של ארצות הברית היה הראשון לארח ארוחת ערב ממלכתית בארצות הברית, וערך ארוחה אחת בלבד בכהונתו השנייה.
{| class="wikitable"
!תאריך
! המדינה המבקרת
! אורח הכבוד
!תפקיד
|-
| 22 בדצמבר 1874
|
| קלאקאוה
|מלך הוואי
|}

== הרברט הובר ==
לאחר 57 שנים, הנשיא ה-31 של ארצות הברית אירח שתי ארוחות ערב ממלכתיות באותה השנה, 1931. הרברט הובר הצליח להיבחר לכהונה אחת בלבד.
{| class="wikitable"
!תאריך
!המדינה המבקרת
!אורח הכבוד
!תפקיד
|-
|29 באפריל 1931<ref></ref>
|
|ראמה השביעי
|מלך תאילנד
|-
|22 באוקטובר 1931<ref name="WhiteHouseHistory2"></ref>
|
|פייר לאוואל
|ראש ממשלת צרפת
|}

== פרנקלין דלאנו רוזוולט ==
הנשיא ה-32 של ארצות הברית אירח 11 ארוחות ערב ממלכתיות בארבע תקופות הכהונה שנבחר אליהן, והארוחה האחרונה שאירח הייתה בסוף מרץ 1945, אחריה נפל למשכב ומת שבועיים לאחר מכן, ב-12 באפריל 1945.
{| class="wikitable"
!תאריך
!המדינה המבקרת
!אורח הכבוד
!תפקיד
|-
|10 באוקטובר 1933<ref></ref>
|
|הרמודיו אריאס מדריד
|נשיא פנמה
|-
|8 ביוני 1939<ref></ref>
|
|ג'ורג' השישי
|מלך בריטניה
|-
|12 בפברואר 1941<ref></ref>
|
|שארלוט
|הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג
|-
|7 ביולי 1942<ref></ref>
|
|אלפונסו לופז פומרג'ו
|נשיא קולומביה
|-
|8 בדצמבר 1942<ref></ref>
|
|פולחנסיו בטיסטה
|נשיא קובה
|-
|9 ביוני 1943<ref></ref>
|
|היגינו מוריניגו
|נשיא פרגוואי
|-
|14 באוקטובר 1943<ref></ref>
|
|אנטוני אלי לאסקו
|נשיא האיטי
|-
|19 בינואר 1944<ref></ref>
|
|איסאייאס מדינה אנגריטה
|נשיא ונצואלה
|-
|7 ביוני 1944<ref></ref>
|
|סטניסלב מיקולאייג'ק
|ראש ממשלת פולין
|-
|24 באוגוסט 1944<ref></ref>
|
|סוון ביירנסון
|נשיא איסלנד
|-
|23 במרץ 1945<ref></ref>
|
|אלכסנדר קיימברידג', רוזן אתלון הראשון
|המושל הכללי של קנדה
|}

== הארי ס. טרומן ==
הנשיא ה-33 של ארצות הברית אירח 10 ארוחות ערב ממלכתיות בשתי תקופות כהונתו, לאחר שירש את הנשיאות מהנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט שנפטר עקב מצבו הבריאותי הירוד.
הארי ס. טרומן והגברת הראשונה בס טרומן יחד עם נשיא ברזיל יוריקו גספר דוטרה ומכובדים אחרים בארוחת ערב ממלכתית (1949)]]
{| class="wikitable"
!תאריך
!המדינה המבקרת
! אורח הכבוד
! תפקיד
|-
| 22 באוגוסט 1945
|
| שארל דה גול
|נשיא צרפת
|-
| 10 בנובמבר 1945
|
|וויליאם ליון מקנזי קינג

קלמנט אטלי
|ראש ממשלת קנדה

ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|-
| 29 באפריל 1947<ref></ref>
|
| מיגל אלמן ואלדס
|נשיא מקסיקו
|-
| 4 באפריל 1949<ref></ref><ref></ref>
|משלחת משותפת מטעם המדינות:

|פול-אנרי ספאק

לסטר בי פירסון

רוברט שומאן

ביארני בנדיקטסון

ארנסט בווין
|מנהיגי המדינות הרשומות: מלכים ומלכות, נשיאים וראשי ממשלה
|-
| 18 במאי 1949<ref></ref>
|
| גספאר דוטרה
|נשיא ברזיל
|-
| 8 באוגוסט 1949<ref></ref>
|
| אלפידיו קווירינו
|נשיא הפיליפינים
|-
| 16 בנובמבר 1949<ref></ref>
|
| מוחמד רזא פהלווי
|השאה של איראן
|-
| 28 במרץ 1951<ref name="WhiteHouseHistory"></ref><ref></ref>
|
| ונסן אוריו
|נשיא צרפת
|-
| 20 ביוני 1951<ref></ref>
|
| גאלו פלאזה
|נשיא אקוודור
|-
| 2 באפריל 1952<ref></ref>
|
| יוליאנה
|מלכת הולנד
|}

== דווייט אייזנהאואר ==
הנשיא ה-34 של ארצות הברית אירח 24 ארוחות ערב ממלכתיות במהלך שתי תקופות כהונה מלאות.
דווייט ד. אייזנהאואר (קיצוני מימין), ניקיטה חרושצ'וב ונשותיהם בארוחת ערב ממלכתית (1959)]]
{| class="wikitable"
!תאריך
!המדינה המבקרת
!אורח הכבוד
!תפקיד
|-
|28 באוקטובר 1953<ref></ref>
|
|פבלוס
|מלך יוון
|-
|27 בינואר 1954<ref></ref>
|
|ג'לל באייר
|ראש ממשלת טורקיה
|-
|26 במאי 1954<ref></ref>
|
|היילה סלאסי
|קיסר אתיופיה
|-
|26 ביולי 1954<ref></ref>
|
|לי סינג-מן
|הנשיא הראשון של דרום קוריאה
|-
|18 באוקטובר 1954<ref></ref>
|
|וויליאם טיובמן
|נשיא ליבריה
|-
|26 בינואר 1955<ref></ref>
|
|פול מגלוייר
|נשיא האיטי
|-
|8 במאי 1957<ref></ref>
|
|נו דין דיים
|נשיא דרום וייטנאם
|-
|17 באוקטובר 1957<ref></ref>
|
|אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת
|מלכת בריטניה וראש חבר העמים הבריטי, מלכת קנדה
|-
|4 ביוני 1958<ref></ref>
|
|תיאודור הויס
|הנשיא הראשון של גרמניה המערבית
|-
|17 ביוני 1958<ref></ref>
|
|קרלוס פ. גרסייה
|נשיא הפיליפינים
|-
|20 בינואר 1959<ref></ref>
|
|ארתורו פרונדיסי
|נשיא ארגנטינה
|-
|10 במרץ 1959<ref></ref>
|
|חוזה מריה לאמוס
|נשיא אל סלוודור
|-
|17 במרץ 1959<ref></ref>
|
|שון או'קלי
|נשיא אירלנד
|-
|11 במאי 1959<ref></ref>
|
|בודואן
|מלך הבלגים
|-
|15 בספטמבר 1959<ref></ref>
|
|ניקיטה חרושצ'וב
|המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
|-
|9 באוקטובר 1959<ref></ref>
|
|אדולפו לופס מטאוס
|נשיא מקסיקו
|-
|26 באוקטובר 1959<ref></ref>
|
|אחמד סקו טורה
|הנשיא הראשון של גינאה
|-
|5 באפריל 1960<ref></ref>
|
|אלברטו קמארגו
|נשיא קולומביה
|-
|22 באפריל 1960<ref></ref>
|
|שארל דה גול
|נשיא צרפת
|-
|27 באפריל 1960<ref></ref>
|
|מהנדרה
|מלך נפאל
|-
|3 ביוני 1960<ref></ref>
|
|ג'ון דיפנבייקר
|ראש ממשלת קנדה
|-
|28 ביוני 1960
|
|ראמה התשיעי
|מלך תאילנד
|-
|27 בספטמבר 1960<ref></ref>
|
|אקיהיטו
|קיסר יפן
|-
|11 באוקטובר 1960<ref></ref>
|
|פרדריק התשיעי
|מלך דנמרק
|}

== ג'ון פיצג'רלד קנדי ==
הנשיא ה-35 של ארצות הברית אירח 15 ארוחות ערב ממלכתיות בתקופת כהונה של כמעט שלוש שנים, והארוחה האחרונה שאירח נערכה כחודש וחצי לפני שנרצח.
הנשיא [[חביב בורגיבה מתוניסיה והנשיא ג'ון קנדי עם נשותיהם והגנרל צ'סטר ויקטור קליפטון הבן בארוחת הערב הממלכתית ב-1961.]]
{| class="wikitable"
!תאריך
!המדינה המבקרת
! אורחי כבוד
!תפקיד
|-
| 3 במאי 1961<ref></ref>
|
| חביב בורגיבה
|נשיא תוניסיה
|-
| 11 ביולי 1961<ref></ref>
|
| איוב ח'אן
|נשיא פקיסטן
|-
| 19 בספטמבר 1961<ref></ref>
|
|מנואל פראדו אוגרצ'ה
|נשיא פרו
|-
| 4 באוקטובר 1961<ref></ref>
|
|איבראהים עבוד
|נשיא סודאן
|-
| 7 בנובמבר 1961<ref></ref>
|
| ג'ווהרלל נהרו
|ראש הממשלה הראשון של הודו
|-
| 13 בפברואר 1962<ref></ref>
|
|המלך סעוד
|מלך ערב הסעודית
|-
| 11 באפריל 1962<ref></ref>
|
| מוחמד רזא פהלווי
|השאה של איראן
|-
| 22 במאי 1962<ref></ref>
|
|פליקס הופואה-בואני
|הנשיא הראשון של חוף השנהב העצמאית
|-
| 19 בפברואר 1963<ref></ref>
|
|רומולו בטנקור
|נשיא ונצואלה
|-
| 27 במרץ 1963<ref></ref>
|
|המלך חסן השני
|מלך מרוקו
|-
| 30 באפריל 1963<ref></ref>
|
|שארלוט
|הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג
|-
| 3 ביוני 1963<ref></ref>
|
|סרוופלי רדהקרישנן
|נשיא הודו
|-
| 5 בספטמבר 1963<ref></ref>
|
|מוחמד זאהיר שאה
|המלך האחרון של אפגניסטן, "אבי האומה" האפגנית
|-
| 1 באוקטובר 1963<ref></ref>
|
|היילה סלאסי
|קיסר אתיופיה
|-
| 15 באוקטובר 1963<ref></ref>
|
|שון למס
|הטישך של אירלנד
|}

== לינדון ביינס ג'ונסון ==
הנשיא ה-36 של ארצות הברית אירח 19 ארוחות ערב ממלכתיות בתקופת כהונה של 5 שנים, לאחר שהושבע לנשיאות בעקבות רצח הנשיא ג'ון קנדי. לינדון ג'ונסון הוא הנשיא הראשון לארח את ראש ממשלת ישראל.
[[לינדון ג'ונסון, לוי אשכול ונשותיהם נכנסים לארוחת ערב ממלכתית (1964)]]
{| class="wikitable"
!תאריך
!המדינה המבקרת
! אורח הכבוד
!תפקיד
|-
| 29 בדצמבר 1963
|
| לודוויג ארהרד
|קנצלר מערב גרמניה
|-
| 1 ביוני 1964<ref></ref>
|
| לוי אשכול
|ראש ממשלת ישראל
|-
| 5 באוקטובר 1964<ref></ref>
|
| דיוסדאדו מאקאפגאל
|נשיא הפיליפינים
|-
| 29 במרץ 1965<ref></ref>
|
| מוריס יאמאוגו
|הנשיא הראשון של וולטה עילית
|-
| 17 במאי 1965<ref></ref>
|
| פאק צ'ונג-הי
|נשיא קוריאה הדרומית
|-
| 14 בדצמבר 1965<ref></ref>
|
| איוב ח'אן
|נשיא פקיסטן
|-
| 21 ביוני 1966<ref></ref>
|
| פייסל בן עבדולעזיז
|מלך ערב הסעודית
|-
| 8 בספטמבר 1966<ref></ref>
|
| נה וין
|ראש ממשלת מיאנמר, נשיא מיאנמר
|-
| 14 בספטמבר 1966<ref></ref>
|
| פרדיננד מרקוס
|נשיא הפיליפינים
|-
| 28 בספטמבר 1966 (luncheon rather than dinner)<ref></ref>
|
| ליאופולד סדאר סנגור
|נשיא סנגל הראשון
|-
| 14 בפברואר 1967<ref></ref>
|
| היילה סלאסי
|קיסר אתיופיה
|-
| 3 באפריל 1967<ref></ref>
|
| ג'וודט סונאי
|נשיא טורקיה
|-
| 27 ביוני 1967
|
| ראמה התשיעי
|מלך תאילנד
|-
| 26 באוקטובר 1967<ref></ref>
|
| גוסטבו דיאס אורדס
|נשיא מקסיקו
|-
| 1 בנובמבר 1967<ref></ref>
|
| המלך מהנדרה
|מלך נפאל
|-
| 20 במרץ 1968<ref></ref>
|
|גנרל אלפרדו סטרסנר
|נשיא פרגוואי
|-
| 25 באפריל 1968<ref></ref>
|
|אולף החמישי
|מלך נורווגיה
|-
| 15 במאי 1968<ref></ref>
|
| חביב בורגיבה
|נשיא תוניסיה
|-
| 11 בדצמבר 1968<ref></ref>
|
| סבח אל-סלים אל-סבח
|אמיר כווית
|}

== ריצ'רד ניקסון ==
הנשיא ה-37 של ארצות הברית אירח 42 ארוחות ערב ממלכתיות במהלך שתי תקופות כהונה של 5 וחצי שנים, ועד להתפטרותו בעקבות פרשת ווטרגייט. הארוחה האחרונה בכהונתו נערכה מספר חודשים לפני שהתפטר, ואירח אותה סגן הנשיא ג'רלד פורד, לימים נשיא ארצות הברית.
[[ריצ'רד ניקסון, פט ניקסון וליאוניד ברז'נייב בארוחת ערב ממלכתית (1973)]]
{| class="wikitable"
!תאריך
!המדינה המבקרת
!אורח הכבוד
!תפקיד
|-
|24 במרץ 1969
|
|פייר אליוט טרודו
|ראש ממשלת קנדה
|-
|8 באפריל 1969
|
|המלך חוסיין
|מלך ירדן
|-
|6 במאי 1969
|
|ג'ון גורטון
|ראש ממשלת אוסטרליה
|-
|19 במאי 1969
|
|סייאקה סטיבנס
|ראש ממשלת סיירה לאון, נשיא סיירה לאון
|-
|27 במאי 1969
|
|פיט דה יונג
|ראש ממשלת הולנד
|-
|18 ביוני 1969
|
|קרלוס רסטרפו
|נשיא קולומביה
|-
|8 ביולי 1969
|
|היילה סלאסי
|קיסר אתיופיה
|-
|8 באוגוסט 1969
|
|קורט גאורג קיזינגר
|קנצלר מערב גרמניה
|-
|16 בספטמבר 1969
|
|קית' הוליאוק
|ראש ממשלת ניו זילנד
|-
|25 בספטמבר 1969
|
|גולדה מאיר
|ראש ממשלת ישראל
|-
|7 באוקטובר 1969
|
|סואוואנה פואומה
|ראש ממשלת לאוס
|-
|21 באוקטובר 1969
|
|מוחמד רזא פהלווי
|השאה של איראן
|-
|20 בנובמבר 1969
|
|אייסאקו סאטו
|ראש ממשלת יפן
|-
|27 בינואר 1970
|
|הרולד וילסון
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|-
|24 בפברואר 1970
|
|ז'ורז' פומפידו
|נשיא צרפת, ראש ממשלת צרפת לשעבר
|-
|10 באפריל 1970
|
|וילי ברנדט
|קנצלר מערב גרמניה
|-
|14 באפריל 1970
|
|הילמאר באונסגאארד
|ראש ממשלת דנמרק
|-
|27 במאי 1970
|
|סוהארטו
|נשיא אינדונזיה
|-
|2 ביוני 1970
|
|רפאל קלדרה
|נשיא ונצואלה
|-
|23 ביולי 1970
|
|אורהו קקונן
|ראש ממשלת פינלנד
|-
|4 באוגוסט 1970
|
|מובוטו ססה סקו
|נשיא זאיר (כיום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו)
|-
|17 בדצמבר 1970
|
|אדוארד הית'
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|-
|18 בפברואר 1971
|
|אמיליו קולומבו
|ראש ממשלת איטליה
|-
|27 במאי 1971
|
|פייסל בן עבדולעזיז
|מלך ערב הסעודית
|-
|28 באוקטובר 1971
|
|יוסיפ ברוז טיטו
|נשיא יוגוסלביה
|-
|4 בנובמבר 1971
|
|אינדירה גנדי
|ראש ממשלת הודו
|-
|7 בדצמבר 1971
|
|אמיליו גרסטזו מדיסי
|נשיא ברזיל
|-
|21 במרץ 1972
|
|ניהאט ארים
|ראש ממשלת טורקיה
|-
|15 ביוני 1972
|
|לואיס אצ'ווריה אלברס
|נשיא מקסיקו
|-
|1 בפברואר 1973
|
|אדוארד הית'
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|-
|10 באפריל 1973
|
|לי קואן יו
|ראש ממשלת סינגפור הראשון, "אבי האומה" הסינגפורית
|-
|18 באפריל 1973
|
|ג'וליו אנדראוטי
|ראש ממשלת איטליה
|-
|2 במאי 1973
|
|וילי ברנדט
|קנצלר מערב גרמניה
|-
|15 במאי 1973
|
|היילה סלאסי
|קיסר אתיופיה
|-
| 18 ביוני 1973
|
|ליאוניד ברז'נייב
|המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
|-
|26 ביולי 1973
|
|מוחמד רזא פהלווי
|השאה של איראן
|-
|1 באוגוסט 1973
|
|קקואיי טנאקה
|ראש ממשלת יפן
|-
|20 בספטמבר 1973
|
|זולפיקאר עלי בהוטו
|נשיא פקיסטן
|-
|29 בספטמבר 1973
|
|נורמן קירק
|ראש ממשלת ניו זילנד
|-
|11 באוקטובר 1973
|
|פליקס הופואה-בואני
|הנשיא הראשון של חוף השנהב העצמאית
|-
|4 בדצמבר 1973
|
|ניקולאה צ'אושסקו
|שליט רומניה הקומוניסטית
|-
|12 במרץ 1974 
|
|המלך חוסיין
|מלך ירדן
|}

== ג'רלד פורד ==
הנשיא ה-38 של ארצות הברית אירח 33 ארוחות ערב ממלכתיות במהלך תקופת כהונה של שנתיים וחצי, זאת לאחר שירש את הנשיאות מריצ'רד ניקסון שהתפטר. לא נבחר לכהונה נוספת בבחירות לנשיאות ארצות הברית 1976.
המלכה סופיה, הגברת הראשונה בטי פורד, המלך חואן קרלוס הראשון והנשיא ג'רלד פורד מברכים את האורחים בארוחת ערב ממלכתית (1976)]]
{| class="wikitable"
!תאריך
!המדינה המבקרת
!אורח (י) הכבוד
!תפקיד
|-
|16 באוגוסט 1974
|
|המלך חוסיין
|מלך ירדן
|-
|12 בספטמבר 1974
|
|יצחק רבין
|ראש ממשלת ישראל
|-
|25 בספטמבר 1974
|
|ג'ובאני לאונה
|ראש ממשלת איטליה
|-
|8 באוקטובר 1974
|
|אדוורד גרק
|מנהיג פולין דה פקטו
|-
|12 בנובמבר 1974
|
|ברונו קרייסקי
|קנצלר אוסטריה
|-
|4 בדצמבר 1974
|
|פייר אליוט טרודו
|ראש ממשלת קנדה
|-
|5 בדצמבר 1974
|
|הלמוט שמידט
|קנצלר מערב גרמניה
|-
|5 בפברואר 1975
|
|זולפיקאר עלי בהוטו
|ראש ממשלת פקיסטן
|-
|30 בינואר 1975
|
|הרולד וילסון
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|-
|19 באפריל 1975
|
|קנת קאונדה
|הנשיא הראשון של זמביה
|-
|29 אפריל, 1975
|
|המלך חוסיין
|מלך ירדן
|-
|1 במאי 1975
|
|האדי נוארה
|ראש ממשלת תוניסיה
|-
|8 במאי 1975
|
|לי קואן יו
|ראש ממשלת סינגפור הראשון, "אבי האומה" הסינגפורית
|-
|14 במאי 1975
|
|ז'ופ דן יואיל
|ראש ממשלת הולנד
|-
|15 במאי 1975
|
|מוחמד רזא פהלווי
|השאה של איראן
|-
|11 ביוני 1975
|
|יצחק רבין
|ראש ממשלת ישראל
|-
|16 ביוני 1975
|
|ולטר של
|נשיא גרמניה
|-
|5 באוגוסט 1975
|
|טקאו מיקי
|ראש ממשלת יפן
|-
|25 בספטמבר 1975
|
|אלפונסו לופס מיקלסן
|נשיא קולומביה
|-
|2 באוקטובר 1975
|
|הירוהיטו
קוג'ון
|קיסר יפן
קיסרית רעיה של קיסר יפן
|-
|27 באוקטובר 1975
|
|אנואר סאדאת
|נשיא מצרים
|-
|12 בנובמבר 1975
|
|גסטון ת'ורן
|ראש ממשלת לוקסמבורג
|-
|27 בינואר 1976
|
|יצחק רבין
|ראש ממשלת ישראל
|-
|17 במרץ 1976
|
|ליאם קוסגרייב
|הטישך של אירלנד
|-
|30 במרץ 1976
|
|המלך חוסיין
|מלך ירדן
|-
|17 במאי 1976
|
|ואלרי ז'יסקר ד'אסטן
|נשיא צרפת
|-
|2 ביוני 1976
|
|המלך חואן קרלוס הראשון
המלכה סופיה מיוון ומדנמרק
|מלך ספרד
מלכת ספרד
|-
|7 ביולי 1976
|
|המלכה אליזבת השנייה
הנסיך פיליפ
|מלכת בריטניה
דוכס אדינבורו
|-
|15 ביולי 1976
|
|הלמוט שמידט
|קנצלר גרמניה המערבית
|-
|27 ביולי 1976
|
|מלקולם פרייזר
|ראש ממשלת אוסטרליה
|-
|3 באוגוסט 1976
|
|אורהו קקונן
|ראש ממשלת פינלנד
|-
|21 בספטמבר 1976
|
|וויליאם טולברט
|נשיא ליבריה
|-
|6 בדצמבר 1976
|
|ג'וליו אנדראוטי
|ראש ממשלת איטליה
|}

== ג'ימי קרטר ==
הנשיא ה-39 של ארצות הברית אירח 40 ארוחות ערב ממלכתיות במהלך תקופת כהונה אחת של ארבע שנים. המספר הגבוה של הארוחות שאירח מצביע על מספר הסכמים בין-לאומיים שנחתמו בתקופת נשיאותו. בין ההסכמים נמצא גם הסכם השלום בין ישראל למצרים, לכבודו אירח הנשיא קרטר את מנהיגי שתי המדינות: ראש ממשלת ישראל יצחק רבין ונשיא מצרים אנואר סאדאת. הנשיא קרטר אירח את ישראל ל-4 ארוחות ממלכתיות.
[[ג'ימי קרטר במהלך הרמת כוסית לקרלוס אנדרס פרז, נשיא ונצואלה, במהלך ארוחת ערב ממלכתית (1977)]]
{| class="wikitable"
! style="width:150px;" |תאריך
! style="width:200px;" |המדינה המבקרת
! scope="col" style="width:225px;" |אורח הכבוד
!תפקיד
!בידור
|-
|14 בפברואר 1977<ref name="Menus-Carter"></ref>
|
|חוסה לופס פורטייו
|נשיא מקסיקו
|רודולף סרקין
|-
|21 בפברואר 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|פייר אליוט טרודו
|ראש ממשלת קנדה
|
|-
|7 במרץ 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|יצחק רבין
|ראש ממשלת ישראל
|
|-
|10 במרץ 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|ג'יימס קלהאן
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|
|-
|21 במרץ 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|טקאו פוקודה
|ראש ממשלת יפן
|
|-
|4 באפריל 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|אנואר סאדאת
|נשיא מצרים
|
|-
|25 באפריל 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|המלך חוסיין
|מלך ירדן
|
|-
|24 במאי 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|המלך פהד
|מלך ערב הסעודית
|
|-
|22 ביוני 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|מלקולם פרייזר
|ראש ממשלת אוסטרליה
|
|-
|28 ביוני 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|קרלוס אנדראס פרז
|נשיא ונצואלה
|
|-
|13 ביולי 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|הלמוט שמידט
|קנצלר גרמניה המערבית
|מטרופוליטן אופרה
|-
|19 ביולי 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|מנחם בגין
|ראש ממשלת ישראל
|
|-
|26 ביולי 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|ג'וליו אנדראוטי
|ראש ממשלת איטליה
|שירלי ורט
|-
|4 באוגוסט 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|ג'וליוס נייררה
|הנשיא הראשון של טנזניה, "אבי האומה" של טנזניה
|
|-
|7 בספטמבר 1977<ref name="Menus-Carter" />
(ארוחה לכבוד חתימת הסכמי טוריחוס-קרטר בנוגע להעברת תעלת פנמה<ref></ref>. באירוע התארחו כל מנהיגי מדינות יבשת אמריקה)
|
| valign="top" |אלפרדו סטרסנר
ג'קווין באלאגוור
הוגו באנזר סוארז
אוגוסטו פינושה
דניאל קוויירוס
קרלוס אנדראס פרז
אאוגניו גרסיה
אלפונסו לופס מיקלסן
חואן אלברטו קסטרו
פרנסיסקו מוראלס ברמודז
אלפרדו פובדה
חורחה רפאל וידלה
אפריסיו מנדז
קרלוס הומברטו רומרו
פייר אליוט טרודו
עומאר טוריג'וס
מייקל מנלי
לינדן פינדלינג
אריק גאיירי
אדלברטו פריירה דוס סאנטוס
פטואולמיי רייד
אדנר ברוטוס
קורנליו הואק
|נשיא פרגוואי
נשיא הרפובליקה הדומיניקנית
נשיא בוליביה
ראש הדיקטטורה הצבאית בצ'ילה
נשיא קוסטה ריקה
נשיא ונצואלה
נשיא גואטמלה
נשיא קולומביה
הדיקטטור של הונדורס
הדיקטטור של פרו
נשיא אקוודור
הדיקטטור של ארגנטינה
הדיקטטור של אורוגוואי
נשיא אל סלוודור
ראש ממשלת קנדה
הדיקטטור של פנמה
ראש ממשלת ג'מייקה
ראש ממשלת איי בהאמה, "אבי האומה" של בהאמה
ראש ממשלת גרנדה
סגן הנשיא של ברזיל
ראש ממשלת גיאנה
שר החוץ של האיטי
נשיא הסנאט של ניקרגואה
|אייזק שטרן, אנדרה פרווין ומרטינה ארויו
|-
|9 בספטמבר 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|רמון באר
|ראש ממשלת צרפת
|
|-
|11 באוקטובר 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|אולוסגון אובסנג'ו
|השליט הצבאי של ניגריה
|
|-
|19 באוקטובר 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|לאו טינדמנס
|ראש ממשלת בלגיה
|
|-
|15 בנובמבר 1977<ref name="Menus-Carter" />
|
|מוחמד רזא פהלווי
|השאה של איראן
|
|-
|7 במרץ 1978<ref name="Menus-Carter" />
|
|יוסיפ ברוז טיטו
|נשיא יוגוסלביה
|
|-
|12 באפריל 1978<ref name="Menus-Carter" />
|
|ניקולאה צ'אושסקו
|שליט רומניה הקומוניסטית
|ג'ורג' שירינג, קלאמה דייל
|-
|3 במאי 1978<ref name="Menus-Carter" />
|
|טקאו פוקודה
|ראש ממשלת יפן
|
|-
|17 במאי 1978<ref name="Menus-Carter" />
|
|קנת קאונדה
|הנשיא הראשון של זמביה
|
|-
|13 ביוני 1978<ref name="Menus-Carter" />
|
|מורארג'י דסאי
|ראש ממשלת הודו
|
|-
|14 בנובמבר 1978<ref name="Menus-Carter" />
|
|המלך חסן השני
|מלך מרוקו
|אלווין איילי
|-
|29 בינואר 1979<ref name="Menus-Carter" />
|
|דנג שיאופינג
|המזכיר הכללי שלהמפלגה הקומוניסטית של סין
|
|-
|6 בפברואר 1979<ref name="Menus-Carter" />
|
|קריאנגסאק צ'אמאנאן
|ראש ממשלת תאילנד
|
|-
|26 במרץ 1979<ref name="Menus-Carter" /> (ארוחה לכבוד חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים)
|
|מנחם בגין
אנואר סאדאת
|ראש ממשלת ישראל
נשיא מצרים
|יצחק פרלמן, פנחס צוקרמן ולאונטין פרייס; עומאר חורשיד וג'מאל עבדאל ראחים
|-
|2 במאי 1979<ref name="Menus-Carter" />
|
|מסיושי אוהירה
|ראש ממשלת יפן
|
|-
|28 בספטמבר 1979<ref name="Menus-Carter" />
|
|חוסה לופס פורטייו
|נשיא מקסיקו
|
|-
|8 בנובמבר 1979<ref name="Menus-Carter" />
|
|ג'ק לינץ'
|הטישך של ארילנד
|
|-
|17 בדצמבר 1979<ref name="Menus-Carter" />
|
|מרגרט תאצ'ר
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|
|-
|24 בינואר 1980<ref name="Menus-Carter" />
|
|פרנצ'סקו קוסיגה
|ראש ממשלת איטליה
|
|-
|20 בפברואר 1980<ref name="Menus-Carter" />
|
|דניאל אראפ מוי
|נשיא קניה
|
|-
|5 במרץ 1980<ref name="Menus-Carter" />
|
|הלמוט שמידט
|קנצלר גרמניה המערבית
|
|-
|8 באפריל 1980<ref name="Menus-Carter" />
|
|אנואר סאדאת
|נשיא מצרים
|
|-
|15 באפריל 1980<ref name="Menus-Carter" />
|
|מנחם בגין
|ראש ממשלת ישראל
|
|-
|22 באפריל 1980<ref name="Menus-Carter" />
|
|המלך בודואן
|מלך הבלגים
|
|-
|17 ביוני 1980<ref name="Menus-Carter" />
|
|המלך חוסיין
|מלך ירדן
|אנדרה ואטס
|-
|7 באוקטובר 1980<ref name="Menus-Carter" />
|
|שאהו שאגארי
|נשיא ניגריה ולאחר מכן השליט הצבאי של ניגריה
|סיסלי טייסון
|}

== רונלד רייגן ==
הנשיא ה-40 של ארצות הברית אירח 54 ארוחות ערב ממלכתיות במהלך שתי תקופות כהונה מלאות, והוא הנשיא שאירח את המספר הגבוה ביותר של ארוחות ערב ממלכתיות.
ז'ואאו פיגוארדו מברזיל ואשתו דולסה (1982)]]
חוסה סרני ופלה בארוחת ערב ממלכתית (1986)]]
[[רונלד רייגן, מיכאיל גורבצ'וב ונשותיהם מגיעים לארוחת ערב ממלכתית (1987)]]
{| class="wikitable"
! scope="col" style="width:150px;" |Date
! scope="col" style="width:170px;" |המדינה המבקרת
! scope="col" style="width:225px;" |אורח הכבוד
!תפקיד
!בידור
|-
|26 בפברואר 1981<ref name="Gorbachev-Reagan"></ref>
|
|מרגרט תאצ'ר
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|Dance Theatre of Harlem
|-
|7 במאי 1981
|
|זנקו סוזוקי
|ראש ממשלת יפן
|שירלי ורט
|-
|21 במאי 1981
|
|הלמוט שמידט
|קנצלר גרמניה המערבית
|רביעיית ג'וליארד
|-
|30 ביוני 1981
|
|מלקולם פרייזר
|ראש ממשלת אוסטרליה
|
|-
|5 באוגוסט 1981
|
|אנואר סאדאת
|נשיא מצרים
|
|-
|9 בספטמבר 1981
|
|מנחם בגין
|ראש ממשלת ישראל
|הפסנתרן אנדרה-מישל שוב
|-
|13 באוקטובר 1981
|
|המלך חואן קרלוס הראשון
|מלך ספרד
|אלה פיצג'רלד
|-
|2 בנובמבר 1981
|
|המלך חוסיין
|מלך ירדן
|בני גודמן ובאדי ריץ'
|-
|17 בנובמבר 1981
|
|לואיס הררה קאמפינס
|נשיא ונצואלה
|
|-
|3 בפברואר 1982
|
|חוסני מובארכ
|נשיא מצרים
|יצחק פרלמן וסמיואל סנדרס
|-
|25 במרץ 1982
|
|סנדרו פרטיני
|נשיא איטליה
|פרנק סינטרה ופרי קומו
|-
|19 באפריל 1982
|
|המלכה ביאטריקס
|מלכת ממלכת ארצות השפלה
|ג'ורג' שירינג ובריאן טורף
|-
|12 במאי 1982
|
|ז'ואאו פיגיירדו
|נשיא ברזיל, הדיקטטור הצבאי האחרון של ברזיל
|סרז'יו מנדז
|-
|29 ביולי 1982
|
|אינדירה גנדי
|ראש ממשלת הודו
|הפילהרמונית של ניו יורק
|-
|16 בספטמבר 1982
|
|פרדיננד מרקוס
|נשיא הפיליפינים
|
|-
|12 באוקטובר 1982
|
|סוהארטו
|נשיא אינדונזיה
|פרדריקה פון שטאדה ומרטין כץ
|-
|7 בדצמבר 1982
|
|מוחמד זיא אל-חאק
|נשיא פקיסטן והשליט הצבאי שלה
|פנחס צוקרמן, איבגניה צוקרמן, מארק נייקרוג
|-
|12 אפריל, 1983
|
|קאבוס בן סעיד אאל סעיד
|סולטאן עומאן
|אנה מופו ורוברט מריל
|-
|7 ביוני 1983
|
|פליקס הופואה-בואני
|הנשיא הראשון של חוף השנהב העצמאית
|
|-
|19 ביולי 1983
|
|עיסא בן סלמאן אאל ח'ליפה
|אמיר בחריין הראשון
|
|-
|15 בספטמבר 1983
|
|אנטוניו רמליו איאנש
|נשיא פורטוגל
|
|-
|4 באוקטובר 1983
|
|קרל קרסטנס
|נשיא גרמניה
|שריל מילנס
|-
|7 בדצמבר 1983
|
|המלך בירנדרה
|מלך נפאל
|פרנטה וטייכר
|-
|10 בינואר 1984
|
|זאו זייאנג
|מנהיג המפלגה הקומוניסטית של סין
|אייזק שטרן
|-
|28 בפברואר 1984
|
|רודולף קירכשלגר
|הנשיא הפדרלי של אוסטריה
|
|-
|22 במרץ 1984
|
|פרנסואה מיטראן
|נשיא צרפת
|חוליו איגלסיאס
|-
|10 באפריל 1984
|
|סלבדור ג'ורג' בלאנקו
|נשיא הרפובליקה הדומיניקנית
|
|-
|15 במאי 1984
|
|מיגל דה לה מדריד
|נשיא מקסיקו
|גלוריה לורינג
|-
|18 ביוני 1984
|
|ג'וניוס ג'אייווארדנה
|ראש ממשלת סרי לנקה
|פרנק סינטרה
|-
|13 בנובמבר 1984
|
|הדוכס ז'אן
|הדוכס הגדול של לוקסמבורג, שליט לוקסמבורג
|טווילה תארפ
|-
|4 בדצמבר 1984
|
|ז'יימי ראמון לוסינצ'י
|נשיא ונצואלה
|אנדי ויליאמס
|-
|11 בפברואר 1985
|
|המלך פהד
|מלך ערב הסעודית
|מונסראט קאבאייה
|-
|19 במרץ 1985
|
|ראול אלפונסין
|נשיא ארגנטינה
|פיט פאונטיין, ג'אז
|-
|17 באפריל 1985
|
|שאד'לי בן ג'דיד
|נשיא אלג'יריה
|תיאטרון הבלט האמריקאי, פרננדו בוג'ונס
|-
|12 ביוני 1985
|
|רג'יב גנדי
|ראש ממשלת הודו
|מסטיסלב רוסטרופוביץ', לאמברט אורקיז
|-
|23 ביולי 1985
|
|לי שייניין
|נשיא הרפובליקה העממית של סין
|
|-
|10 בספטמבר 1985
|
|פול שליטר
|ראש ממשלת דנמרק
|ויק דאמון, זמר
|-
|8 באוקטובר 1985<ref></ref>
|
|לי קואן יו
|ראש ממשלת סינגפור הראשון, "אבי האומה" הסינגפורית
|קארן האקרס, מארק האמל
|-
|14 בינואר 1986
|
|לאון פאברס קורדרו
|נשיא אקוודור
|ג'סי נורמן, פיליפ מול
|-
|18 במרץ 1986
|
|בריאן מלרוני
|ראש ממשלת קנדה
|רוזלין טורק
|-
|17 ביוני 1986
|
|חוליו מריה סנגינטי
|נשיא אורוגוואי
|דייב ברובק
|-
|10 בספטמבר 1986<ref></ref>
|
|ז'וזה סרניי
|נשיא ברזיל
|פול אנקה
|-
|21 באוקטובר 1986
|
|הלמוט קוהל
|קנצלר מערב גרמניה
|ג'ואל גריי
|-
|31 במרץ 1987
|
|ז'אק שיראק
|ראש ממשלת צרפת, בהמשך כיהן כנשיא צרפת
|דיון וורוויק
|-
|30 באפריל 1987
|
|יסוהירו נקסונה
|ראש ממשלת יפן
|הנרי מנסיני
|-
|9 בספטמבר 1987
|
|ינגוואר קרלסון
|ראש ממשלת שוודיה
|מרילין הורן, מרטין כץ
|-
|14 באוקטובר 1987
|
|חוזה נפוליאון דוארטה
|נשיא אל סלוודור
|ליונל המפטון
|-
|10 בנובמבר 1987
|
|חיים הרצוג
|נשיא מדינת ישראל
|רוברטה פיטרס, יעקב קרייזברג
|-
|8 בדצמבר 1987<ref name="Gorbachev-Reagan" />
|
|מיכאיל גורבצ'וב
|המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
|ואן קלייברן
|-
|28 בינואר 1988
|
|חוסני מובארכ
|נשיא מצרים
|פאטי אוסטין, דייוויד בנוייט
|-
|27 באפריל 1988
|
|בריאן מלרוני
|ראש ממשלת קנדה
|
|-
|27 ביוני 1988
|
|קנן אוורן
|נשיא טורקיה
|
|-
|6 באוקטובר 1988
|
|מוסא טראוריי
|נשיא מאלי
|פיט פאונטיין, ג'אז
|-
|16 בנובמבר 1988
|
|מרגרט תאצ'ר
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|מיכאל פיינסטיין, פסנתר
|}

== ג'ורג' הרברט ווקר בוש ==
הנשיא ה-41 של ארצות הברית אירח 25 ארוחות ערב ממלכתיות במהלך תקופת כהונה אחת.
הנשיא [[ג'ורג' הרברט ווקר בוש והגברת הראשונה ברברה בוש מארחים את הנשיא עבדו דיוף והגברת הראשונה אליזבת דיוף מסנגל]]
{| class="wikitable"
! scope="col" style="width:150px;" |תאריך
! scope="col" style="width:170px;" |המדינה המבקרת
! scope="col" style="width:225px;" |אורח הכבוד
!תפקיד
!בידור
|-
|4 באפריל 1989
|
|חוסני מובארכ
|נשיא מצרים
|
|-
|6 באפריל 1989
|
|יצחק שמיר
|ראש ממשלת ישראל
|תזמורת מיכאל קרני
|-
|19 באפריל 1989
|
|המלך חוסיין
|מלך ירדן
|מסטיסלב רוסטרופוביץ', לאמברט אורקיז
|-
|6 ביוני 1989
|
|בנזיר בהוטו
|ראשת ממשלת פקיסטן
|יצחק פרלמן
|-
|27 ביוני 1989
|
|בוב הוק
|ראש ממשלת אוסטרליה
|לאונטין פרייס
|-
|3 באוקטובר 1989
|
|קרלוס סלינס
|נשיא מקסיקו
|ג'ודי קאיי, זמרת
|-
|11 באוקטובר 1989
|
|פרנצ'סקו קוסיגה
|נשיא איטליה
|אייזק שטרן
|-
|24 בינואר 1990
|
|עלי עבדאללה סאלח
|נשיא צפון תימן ובהמשך נשיא תימן
|אלסנדרה מארק, זמרת
|-
|6 במרץ 1990
|
|ג'וליו אנדראוטי
|ראש ממשלת איטליה
|רוברטה פיטרס
|-
|21 במרץ 1990
|
|טדאוס מזוווצקי
|ראש הממשלה הראשון בפולין הלא קומוניסטית
|גריק אוהלסון, פסנתרן
|-
|5 במאי 1990
|
|זין אל-עאבדין בן עלי
|נשיא תוניסיה
|הארי קוניק ג'וניור
|-
|30 במאי 1990
|
|מיכאיל גורבצ'וב
|המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
|פרדריקה פון שטאדה
|-
|18 באוקטובר 1990
|
|יוז'ף אנטל
|ראש ממשלת הונגריה הראשון (הונגריה הלא קומוניסטית)
|ואן קלייברן
|-
|20 בפברואר 1991<ref name="Bush-Foreigners-1991"></ref>
|
|המלכה מרגרטה השנייה
|מלכת דנמרק ומלכת גרינלנד
|פרדריקה פון שטאדה
|-
|20 במרץ 1991
|
|לך ולנסה
|נשיא פולין
|קארן אייקרס, מופע קברט
|-
|17 באפריל 1991<ref name="Bush-Foreigners-1991" />
|
|ויולטה צ'מורו
|נשיאת ניקרגואה
|ג'וני מאטיס
|-
|14 במאי 1991<ref name="Bush-Foreigners-1991" />
|
|המלכה אליזבת השנייה
הנסיך פיליפ
|מלכת בריטניה
דוכס אדינבורו
|
|-
|18 ביוני 1991<ref name="Bush-Foreigners-1991" />
|
|פרננדו קולור דה מלו
|נשיא ברזיל
|גלוריה אסטפן
|-
|2 ביולי 1991<ref name="Bush-Foreigners-1991" />
|
|נו טה-וו
|נשיא קוריאה הדרומית
|פנטום האופרה (מחזמר)
|-
|10 בספטמבר 1991<ref name="Bush-Foreigners-1991" />
|
|עבדו דיוף
|נשיא סנגל
|מקהלת הילדים של הארלם
|-
|26 בספטמבר 1991
|
|המלך חסן השני
|מלך מרוקו
|רוברטה פיטרס
|-
|26 בפברואר 1992 (ארוחה שנערכה לכינוס פסגת המלחמה בסמים, סן אנטוניו)<ref></ref>
|
|ז'יימי פאז זמורה
ססאר גוויריה
רודריגו בורג'ה סוואלוס
קרלוס סלינס
אלברטו פוג'ימורי
ארמנדו דוראן
|נשיא בוליביה
נשיא קולומביה
נשיא אקוודור
נשיא מקסיקו
נשיא פרו
שר התיירות של ונצואלה
|
|-
|29 באפריל 1992
|
|ריכרד פון וייצזקר
|נשיא גרמניה
|
|-
|13 במאי 1992
|
|פטריסיו איילווין
|נשיא צ'ילה
|יו-יו מה
|-
|16 ביוני 1992
|
|בוריס ילצין
|נשיא רוסיה
|קרול ואנס, זמרת
|}

== ביל קלינטון ==
הנשיא ה-42 של ארצות הברית אירח 29 ארוחות ערב ממלכתיות בשתי תקופות כהונתו. מספר חודשים לפני חתימת הסכם השלום בין ישראל לירדן, נערכה עבור ראש ממשלת ישראל יצחק רבין ומלך ירדן חוסיין ארוחת ערב ממלכתית. נכון לשנת 2023, זו הייתה ארוחת הערב הממלכתית האחרונה בה התארח מנהיג ישראלי.
הנשיא [[ביל קלינטון ונלסון מנדלה נושאים דברים לפני ארוחת הערב הממלכתית שלהם]]
{| class="wikitable"
! scope="col" style="width:150px;" |תאריך
! scope="col" style="width:170px;" |המדינה המבקרת
! scope="col" style="width:225px;" |אורח הכבוד
!תפקיד
!בידור
|-
|23 בנובמבר 1993
|
|קים יונג-סאם
|נשיא קוריאה הדרומית
|ג'סי נורמן
|-
|13 ביוני 1994
|
|אקיהיטו
מיצ'יקו
|קיסר יפן
קיסרית רעיה של קיסר יפן
|מסטיסלב רוסטרופוביץ'
|-
|25 ביולי 1994
|
|יצחק רבין
המלך חוסיין
|ראש ממשלת ישראל
מלך ירדן
|תזמורת חיל הנחתים של ארצות הברית
|-
|27 בספטמבר 1994
|
|בוריס ילצין
|נשיא רוסיה
|קת'לין באטל, זמרת
|-
|4 באוקטובר 1994
|
|נלסון מנדלה
|נשיא דרום אפריקה, "אבי האומה" הדרום-אפריקאית
|ויטני יוסטון
|-
|9 בפברואר 1995
|
|הלמוט קוהל
|קנצלר גרמניה
|טוני בנט
|-
|15 במרץ 1995
|
|המלך חסן השני
|מלך מרוקו
|רביעיית הג'אז המודרני
|-
|20 באפריל 1995
|
|פרננדו אנריקה קרדוזו
|נשיא ברזיל
|רמסי לואיס ובילי טיילור, ג'אז
|-
|27 ביולי 1995
|
|קים יונג-סאם
|נשיא קוריאה הדרומית
|לייזה מינלי
|-
|10 באוקטובר 1995
|
|ארנסטו סדייו
|נשיא מקסיקו
|להקת המחול של חוזה לימון
|-
|1 בפברואר 1996
|
|ז'אק שיראק
|נשיא צרפת, ראש ממשלת צרפת לשעבר
|תומאס המפסון
|-
|13 ביוני 1996
|
|מרי רובינסון
|נשיאת אירלנד
|מרי צ'ייפין קרפנטר, מארי בלאק
|-
|26 בפברואר 1997
|
|אדוארדו פריי רואיס-טאגלה
|נשיא צ'ילה
|יו-יו מה, אדגר מאייר ומארק אוק'קונור
|-
|8 באפריל 1997
|
|ז'אן קרטיין
|ראש ממשלת קנדה
|וורן ג'ונס ודניס גרייבס, אופרה
|-
|29 באוקטובר 1997
|
|ג'יאנג דזה-מין
|נשיא הרפובליקה העממית של סין
|התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית
|-
|5 בפברואר 1998
|
|טוני בלייר
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|אלטון ג'ון וסטיבי וונדר
|-
|6 במאי 1998
|
|רומנו פרודי
|ראש ממשלת איטליה
|דייוויד מילר ומרקוס האדוק, אופרה
|-
|9 ביוני 1998
|
|קים דה-ג'ונג
|נשיא קוריאה הדרומית
|הונג היי קיונג, זמרת דרום קוריאנית
|-
|16 בספטמבר 1998
|
|ואצלב האוול
|נשיא הרפובליקה הצ'כית הראשון
|לו ריד
|-
|28 באוקטובר 1998
|
|אנדרס פאסטראנה אראנגו
|נשיא קולומביה
|איינוהה ארטטה, זמרת ספרדייה
|-
|11 בינואר 1999
|
|קרלוס מנם
|נשיא ארגנטינה
|רוברט דובאל ולוצ'יאנה פדרזה
|-
|24 בפברואר 1999
|
|ג'רי ג'ון רולינגס
|נשיא גאנה הראשון
|נאג'י, ג'אז וחלילית
|-
|8 באפריל 1999
|
|זאהו רונג'י
|ראש מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין
|יו-יו מה
|-
|3 במאי 1999
|
|קייזו אובוצ'י
|ראש ממשלת יפן
|ואן קלייברן
|-
|8 ביוני 1999
|
|ארפאד גנץ
|נשיא הונגריה
|ג'ודי קולינס וקורי פסאטורו
|-
|23 בפברואר 2000
|
|המלך חואן קרלוס הראשון
|מלך ספרד
|פלאסידו דומינגו
|-
|22 במאי 2000
|
|תאבו מבקי
|נשיא דרום אפריקה
|אוואדאג'ין פראט
|-
|20 ביוני 2000
|
|המלך מוחמד השישי
|מלך מרוקו
|Earth, Wind & Fire
|-
|17 בספטמבר 2000
|
|אטאל ביהארי ואג'פאיי
|ראש ממשלת הודו
|מרכז לינקולן למוזיקה קאמרית
|}

== ג'ורג' ווקר בוש ==
הנשיא ה-43 של ארצות הברית אירח 13 ארוחות ערב ממלכתיות במהלך שתי תקופות כהונה מלאות.
הנשיא [[ג'ורג' ווקר בוש בהרמת כוסית למלכה אליזבת השנייה במהלך ארוחת הערב הממלכתית לכבודה בבית הלבן. (2007)]]
{| class="wikitable"
! scope="col" style="width:150px;" |תאריך
!המדינה המבקרת
!אורח הכבוד
!תפקיד
!בידור
|-
|5 בספטמבר 2001
|
|ויסנטה פוקס
|נשיא מקסיקו
|דון אפשאוו, זמרת
|-
|17 ביולי 2002<ref name="archives"></ref>
|
|אלכסנדר קוושנייבסקי
|נשיא פולין
|ונסה רובין, זמרת ג'אז
|-
|19 במאי 2003
|
|גלוריה מקפגל ארויו
|נשיאת הפיליפינים
|סוזאן גרהאם, זמרת
|-
|6 באוקטובר 2003<ref name="archives2"></ref>
|
|מוואי קיבאקי
|נשיא קניה
|תיאטרון המחול של אלווין איילי
|-
|18 ביולי 2005<ref name="ucsb"></ref>
|
|מאנמוהאן סינג
|ראש ממשלת הודו
|להקת שימור הג'אז
|-
|2 בנובמבר 2005<ref name="ucsb2"></ref>
|
|הנסיך צ'ארלס השלישי
הנסיכה קמילה
|נסיך ויילס
נסיכת ויילס ודוכסית קורנוול
|יו-יו מה
|-
|16 במאי 2006<ref name="ucsb3"></ref>
|
|ג'ון הווארד
|ראש ממשלת אוסטרליה
|קני צ'סני, קאנטרי
|-
|29 ביוני 2006
|
|ג'וניצ'ירו קואיזומי
|ראש ממשלת יפן
|תזמורת בריאן סצר
|-
|7 במאי 2007<ref></ref>
|
|המלכה אליזבת השנייה
הנסיך פיליפ
|מלכת בריטניה
דוכס אדינבורו
|יצחק פרלמן
|-
|6 בנובמבר 2007<ref name="ucsb4"></ref>
|
|ניקולא סרקוזי
|נשיא צרפת
|שחזור של מסעו של המרקיז דה לה פאייט בארצות הברית
|-
|15 בספטמבר 2008<ref name="archives5"></ref>
|
|ג'ון קופואור
|נשיא גאנה
|מלך האריות (מחזמר)
|-
|20 בספטמבר 2008<ref></ref>
|
|אלווארו אוריבה
|נשיא קולומביה
|
|-
|13 באוקטובר 2008<ref></ref>
|
|סילביו ברלוסקוני
|ראש ממשלת איטליה
|הפקה של ברודוויי ל"בחורי ג'רזי"
|}

== ברק אובמה ==
בדיוק כמו קודמו, הנשיא ה-44 של ארצות הברית אירח 13 ארוחות ערב ממלכתיות במהלך שתי תקופות כהונה מלאות.
[[שי ג'ינפינג וברק אובמה מרימים כוסית הדדית בארוחת ערב ממלכתית (2015)]]
{| class="wikitable"
! scope="col" style="width:150px;" |תאריך
! scope="col" style="width:170px;" |המדינה המבקרת
! scope="col" style="width:225px;" |אורח (י) הכבוד
!תפקיד
!בידור
|-
|24 בנובמבר 2009
|
|מאנמוהאן סינג
|ראש ממשלת הודו
|התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית, ג'ניפר הדסון, קורט אלינג וא. ר. רחמן
|-
|19 במאי 2010
|
|פליפה קלדרון
|נשיא מקסיקו
|ביונסה, רודריגו וגבריאלה
|-
|19 בינואר 2011<ref name="China_State_Visit"></ref>
|
|חו ג'ינטאו
|נשיא הרפובליקה העממית של סין
|כריס בוטי, די די ברידג'ווטר, הרבי הנקוק, לאנג לאנג, דיאן ריבס
|-
|7 ביוני 2011<ref name="Germany_State_Visit"></ref>
|
|אנגלה מרקל
|קנצלרית גרמניה
|ג'יימס טיילור
|-
|13 באוקטובר 2011<ref></ref>
|
|לי מיונג-באק
|נשיא קוריאה הדרומית
|ג'אנל מונה, אהן טריו
|-
|14 במרץ 2012<ref name="UK-state-visit-2012"></ref>
|
|דייוויד קמרון
|ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
|ממפורד אנד סאנז, ג'ון לג'נד
|-
|11 בפברואר 2014<ref name="France-state-visit-2012"></ref>
|
|פרנסואה הולנד
|נשיא צרפת
|מרי ג'יי בלייג'
|-
|28 באפריל 2015<ref name="Japan-state-dinner-2015"></ref>
|
|שינזו אבה
|ראש ממשלת יפן
|קאסט "בחורי ג'רזי"
|-
|25 בספטמבר 2015<ref></ref>(ארוחת צהריים שהתקיימה במחלקת המדינה של ארצות הברית)
|
|שי ג'ינפינג
|נשיא הרפובליקה העממית של סין, המזכיר הכללי שלהמפלגה הקומוניסטית של סין
|ני-יו
|-
|10 במרץ 2016<ref></ref>
|
|ג'סטין טרודו
|ראש ממשלת קנדה
|שרה ברליס
|-
|13 במאי 2016<ref></ref>
|
|לארס לקה ראסמוסן
סאולי ניניסטה
סיגורדור אינגי יוהנסון
ארנה סולברג
סטפן לוון
|ראש ממשלת דנמרק
נשיא פינלנד
ראש ממשלת איסלנד
ראש ממשלת נורווגיה
ראש ממשלת שוודיה
|דמי לובאטו
|-
|2 באוגוסט 2016
|
|לי שיינלונג
|ראש ממשלת סינגפור
|קריסט מישל, זמרת
|-
|18 באוקטובר 2016<ref></ref>
|
|מתאו רנצי
|ראש ממשלת איטליה
|גוון סטפאני
|}

== דונלד טראמפ ==
הנשיא ה-45 של ארצות הברית אירח 2 ארוחות ערב ממלכתיות בתקופת כהונתו האחת. המדינות שהתארחו הן צרפת ואוסטרליה.
הנשיא [[דונלד טראמפ מאזין לדבריו של ראש ממשלת אוסטרליה, סקוט מוריסון, במהלך ארוחת הערב הממלכתית בגן הוורדים של הבית הלבן. (2019)]]
{| class="wikitable"
! scope="col" style="width:150px;" |תאריך
! scope="col" style="width:170px;" |המדינה המבקרת
! scope="col" style="width:227px;" |אורח הכבוד
! scope="col" style="width:303px;" |תפקיד
!בידור
|-
|24 באפריל 2018<ref></ref>
|
|עמנואל מקרון
|נשיא צרפת
|האופרה הלאומית של וושינגטון
|-
|20 בספטמבר 2019
|
|סקוט מוריסון
|ראש ממשלת אוסטרליה
|תזמורת חיל הנחתים של ארצות הברית, יחד עם תזמורת חיל האוויר והיבשה
|}

== ג'ו ביידן ==
הנשיא ה-46 והנוכחי של ארצות הברית אירח 4 ארוחות ערב ממלכתיות מאז שהושבע לתפקיד בינואר 2021.
לפני ארוחת הערב הממלכתית: הגברת הראשונה של צרפת [[בריז'יט מקרון ונשיא צרפת עמנואל מקרון, הנשיא ג'ו ביידן והגברת הראשונה של ארצות הברית ג'יל ביידן (2022)]]
{| class="wikitable"
! scope="col" style="width:150px;" |תאריך
! scope="col" style="width:170px;" |המדינה המבקרת
! scope="col" style="width:227px;" |אורח הכבוד
! scope="col" style="width:303px;" |תפקיד
!בידור
|-
|1 בדצמבר 2022<ref></ref>
|
|עמנואל מקרון
|נשיא צרפת
|ג'ון באטיסט
|-
|26 באפריל 2023<ref></ref>
|
|יון סוק-יאול
|נשיא קוריאה הדרומית
|נורם לואיס, ג'סיקה ווסק, ליאה סלונגה, יון סוק יאול<ref>במהלך הארוחה, ביידן ציין שהוא יודע שאחד השירים האהובים על נשיא דרום קוריאה יון סוק-יאול הוא "American Pie" של דון מקלין, ואז שר יון את הבלדה לקול מחיאות כפיים נלהבות. לאחר מכן הוצגה ליון גיטרה חתומה על ידי הזמר דון מקלין.</ref><ref></ref>
|-
|22 ביוני 2023
|
|נרנדרה מודי
|ראש ממשלת הודו
|ג'ושוע בל
|-
|25 באוקטובר 2023
|
|אנתוני אלבניזי
|ראש ממשלת אוסטרליה
|תזמורת חיל הנחתים של ארצות הברית
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הבית הלבן
קטגוריה:ארצות הברית: ממשל
קטגוריה:וושינגטון די. סי.