OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
האוניברסיטה הבין-לאומית של מונקו

האוניברסיטה הבין-לאומית של מונקו היא אוניברסיטה הממוקמת בקצה המערבי של נסיכות מונקו.

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1986 והיא חלק מקבוצת "INSEEC" המובילה במוסדות להשכלה גבוהה הפרטית בצרפת. מיקומה נהנה מנוף לריביירה הצרפתית. במקום מתקיימים לימודי תואר בארבע שנים ולימודי תעודה של עשרה חודשים, סטודנטים יכולים להתמחות בשיווק, ניהול עסקי ספורט ומינהל בינלאומי, כל התוכניות העסקיות נלמדות בשפה האנגלית.

האוניברסיטה נתמכה על ידי משפחת המלוכה.

עד לשנת 2002 המקום היה נודע בשם "אוניברסיטת דרום אירופה" אך השם שונה על מנת להבליט את מיקומה במונקו.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.masterstudies.co.il/אוניברסיטאות/במונאקו/International-University-of-Monaco/ בית הספר למנהל עסקים של מונקו]

קטגוריה:מונקו: מבנים
קטגוריה:אירופה: אוניברסיטאות ומכללות
אשמי-דגן השני

אשמי-דגן השני היה מלכה של אשור, מלך במחצית הראשונה של המאה- ה-16 לפנה"ס, הוא החליף בשלטון את אביו שמשי-אדד השני והוחלף על ידי אחיו שמשי-אדד השלישי. על פי רשימת מלכי אשור הוא מלך 16 שנים.

קטגוריה:מלכי אשור
שמשי-אדד השלישי

שמשי-אדד השלישי היה מלך אשור, מלך בשנים 1529–1545 לפנה"ס. הוא היה בנו של אשמי-דגן השני והחליף אותו לאחר מותו כמלך אשור, את שמשי-אדד השלישי החליף אחיו, אשור-ניררי הראשון. 

קטגוריה:מלכי אשור
קאטי לנה נ'דיאייה

קאטי לנה נ'דיאייה (בצרפתית: Katy Léna N'diaye; נולדה ב-1968) היא במאית דוקומנטרית סנגלית-צרפתייה, הידועה בעיקר בשל סרטי התעודה שלה אודות ציירות קיר באפריקה.

== ביוגרפיה ==
נ'דיאייה נולדה בסנגל, וגדלה באירופה. היא למדה ספרות מודרנית בפריז, והמשיכה משם ללמוד עיתונות משודרת. היא עבדה כעיתונאית עבור TV5 Monde ו - RTBF, ומתגוררת בבריסל.

הסרט התיעודי של נ'דיאייה Traces, empreintes de femmes – שתואר בביקורתו של אלביס מיטשל בניו יורק טיימס "חד ויזואלית, ונטול פורמליות באופן אוהב". – נסוב על ציורי קיר של נשים מעם הקסנה בבורקינה פאסו. בסרט, שלוש נשים זקנות מסבירות את תוכני הציורים המכסים את בקתות החימר בכפר לאנטינה, אישה צעירה ולא נשואה. En attendant les hommes (מחכות לגברים) מתעד שלוש נשים מבוגרות שמדברות בזמן שהן מציירות את חומת העיר ולאתה, הממוקמת בקצה הסהרה בדרום-מזרח מאוריטניה.

== פילמוגרפיה ==
* Traces, empreintes de femmes (עקבות, נשים שמירות), 2003
* En attendant les hommes (ממתינות לגברים), 2007. 56 דקות.
* Amin - כשחקנית; סרט עלילתי, 2018
* Une Histoire du Franc CFA, 2019, 90 minutes, production Neon Rouge, Indigo Mood, Tact Production

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאיות קולנוע סנגליות
קטגוריה:במאיות קולנוע צרפתיות
קטגוריה:במאי סרטים תיעודיים צרפתים
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1968
אהבה ראשונה (סרט)

אהבה ראשונה הוא סרט דרמה ישראלי.

==עלילה==
מאהבה לשעבר של אם המשפחה מופיע ביום הולדתה לאחר 20 שנה, גם האם וגם הבת מתחילות להימשך אליו.

==שחקנים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=80|שחקן
!width=80|תפקיד
|-
| גילה אלמגור || זיווה
|-
| יפתח קצור || אייל
|-
| חני נחמיאס || 
|-
| חנן גולדבלט || יצחק
|-
| דבי הס || ליאורה
|-
| אורי לוי || משה
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.filmfund.org.il/films/?id=&nom=1094&film=אהבה%20ראשונה הסרט באתר קרן הקולנוע הישראלי]
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1982%2F10%2F01&id=Ar13504&sk=45D8089F]
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1982%2F10%2F07&id=Ar02410&sk=0C27FF52]
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1982%2F10%2F07&id=Ar03600&sk=800D894B]

קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי עוזי פרס
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1982
יחסי אוזבקיסטן – סן מרינו

יחסי אוזבקיסטן–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שלא מתקיימים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו. עקב סגירותה היחסית של אוזבקיסטן בפני העולם. אזרחים סן מרינזיים מעטים ואחדים בשנה מגיעים לאוזבקיסטן לביקורים וטיולים ונדרשת מהם אשרה אלקטרונית. סן מרינו מצידה סוגרת את שעריה לתיירים אוזבקים, כשמעטים כאלו מגיעים, אם בכלל, נדרשת מהם אשרת כניסה ותשאול כשהם נוחתים באיטליה (הגבול בסן מרינו פתוח לחלוטין).

== נציגויות דיפלומטיות ==
כאמור, בין שתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים, אך ישנו קשר בין הלאומים הסן מרינזים והאוזבקים, לפיכך יש צורך בנתינת שירותים קונסולריים. שירותים קונסולריים של שתי המדינות ניתן לקבל בשגרירות הקרובה ביותר של המדינה השנייה - השגרירות הסן מרינזית במונגוליה והשגרירות האוזבקית ברומא, בירת איטליה.

== הערות שוליים ==
סנדרה נשאט

סנדרה נשאט (בערבית: ساندرا نشأت; נולדה ב-2 בפברואר 1970) היא במאית קולנוע מצרית. נשאט, נוצרייה קופטית, עובדת גם בטלוויזיה ובתקשורת המצרית, ונבחרה לראיין את נשיא המדינה, עבד אל-פתאח א-סיסי, בראיון של שעה בטלוויזיה הלאומית לקראת הבחירות של 2018.

== פילמוגרפיה חלקית ==
נשאט התחילה דרכה כבמאית בקליפים מוזיקליים. בין הסרטים שיצרה כלולים:

; סרטים
* مبروك وبلبل (ברכה ובועה)
* ليه خلتني أحبك (למה גרמת לי לאהוב אותך?), 2000
* حرامية في كي جي تو (מצחיק ב- KG2), 2001
* حرامية في تايلاند (מצחיק בתאילנד), 2003
* ملاكي إسكندرية (מלאך אלכסנדריה), 2007
* الرهينة (בן הערובה)
* مسجون ترانزيت (העברת אסירים), 2008
* المصلحة (ריבית) 2012

; סרטים דוקומנטריים קצרים
* شارك (שיתוף), 2014
* بحلم (חלום), 2014

;קליפים מוזיקליים
* فاكرك ياناسيني، غناء محمد فؤاد
* أصعب حب، غناء خالد عجاج
* لماذا، غناء غادة رجب

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאיות קולנוע מצריות
קטגוריה:ילידות 1970
קטגוריה:ילידי 1970
יחסי אפגניסטן – סן מרינו

יחסי אפגניסטן–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שלא מתקיימים בין האמירות האיסלאמית של אפגניסטן לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו עקב סגירותה היחסית של אפגניסטן בפני העולם וחוסר אינטרסים של שתי המדינות בניהול יחסים אלה. אזרחים סן מרינזיים מעטים ואחדים בשנה מגיעים לאפגניסטן לביקורים וטיולים, וגם מהם נדרשת אשרה ותשאול ביטחוני מקיף ביותר. גם סן מרינו מצידה סוגרת את שעריה בפני אזרחים ותיירים אפגניסטן, כשמעטים כאלו מגיעים, אם בכלל.

== נציגויות דיפלומטיות ==
כאמור, בין שתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים, אך ישנו קשר בין הלאומים הסן מרינזים והאפגנים, לפיכך יש צורך בנתינת שירותים קונסולריים. שירותים קונסולריים של שתי המדינות ניתן לקבל בשגרירות הקרובה ביותר של המדינה השנייה - השגרירות הסן מרינזית במונגוליה, והשגרירות האפגנית באיטליה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
דידימה

דידימה (ביוונית עתיקה: Δίδυμα) הייתה עיר מקדש יוונית לחופי איוניה, בקרבת העיירה דידים בטורקיה המודרנית. בדידימה היה מקדש לאפולו ופעלה בו אורקל. אנשים רבים הגיעו לדידימה מכל רחבי העולם העתיק להתפלל במקדש ולשאול בעצת האורקל.

==משמעות השם==
תרגום המילה "דידימה" ביוונית הוא "תאומים". המקדש קרוי כך על שם התאומים, אפולו וארטמיס, ילדיהם של זאוס ולטו. לארטמיס ישנו מקדש לא רחוק מדידימה, ליד מילטוס.

==מיקום==
לרוב המקדשים לאפולו היו על הר גבוה או בקצה צוק, כך שהם נראו קרובים לאלים. לעומת זאת, דידימה נבנתה במישור בגובה פני הים. עובדה זו אולי מרמזת על כך שהמקדש מגשר בין עולם בני האדם לאלים, ולכן נמצא בסמיכות לבני האדם.

==מבנה==
מבט אווירי על המקדש
המקדש בנוי בצורה ייחודית. המקדש בנוי כאכסדרה אשר במרכזה יש חצר פנימית פתוחה לכיפת השמיים. נראה שבחצר זו ניטעו עצים קדושים.

בכניסה למקדש היו 2 דלתות שהובילו למערכת מסועפת של מנהרות שבסופן מגיעים למרכז הפנימי של המקדש. המסע במנהרות אלו גרם למאמין לחוות את הקשר בין העולם המעשי של האדם לעולם הרוחני של האורקל והאלים בצורה מוחשית ביותר.

בחדר סודי תת-קרקעי במקדש ישבה האורקל, כמו האורקל בדלפי. מתחת למקום מושבה היה מעיין קדוש, שנוצר ככל הנראה משבר גאוגרפי.

==האורקל==
חוקרים סבורים כי נבואותיה של האורקל היו בעקבות גזים רעילים שעלו מהמעיין הקדוש, וגרמו לאורקל לטירוף חושים.

לאורקל הייתה השפעה רבה על המאמינים היוונים בעולם העתיק. לדוגמה, כשאלכסנדר מוקדון הגיע אליה היא כינתה אותו "בנו של זאוס", וכך כוחו וגדולתו עלו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://in-turkey.blogspot.com/search/label/Didyma%20Apollon%20Turkey Didyma Apollon Temple Turkey ]
* [http://www.turizm.net/cities/didyma/ Site of Didyma]
* [http://www.pbase.com/dosseman/didyma Rather exhaustive picture series of Didyma]
* [http://www.perseus.tufts.edu/hopper/artifact?name=Didyma&object=Site Project Perseus - The major Anatolian sanctuary dedicated to Apollo]
* 

קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
אורוש ניקוליץ'

אורוש ניקוליץ (בסרבית: Урош Никoлић; נולד ב-14 בדצמבר 1993) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בוויבודינה נובי סאד.

==קריירה==
לאחר שלא הצליח להשתלב במחלקת הבוגרים של פרטיזן בלגרד, ניקוליץ' החל את הקריירה בווידאוטון ההונגרית בשנת 2012. הוא הושאל למועדוני הבת של הקבוצה, וידאוטון II ובהמשך לפושקש אקדמיה. ב-2015 חזר לסרביה וחתם במדי יגודינה. בתום העונה, עזב ניקוליץ' את סרביה בשנית לטובת דינמו מינסק הבלארוסית.

בדצמבר 2018 שוחרר ניקוליץ' מדינמו וחתם במכבי תל אביב. ב-28 בספטמבר 2019 נגד בית"ר ירושלים ערך ניקוליץ' את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי תל אביב עקב פציעות שהשביתו אותו לזמן רב. ב-13 באוקטובר 2021 התירה הקבוצה את חוזהו לאחר שבכל התקופה במועדון הוא שיחק כ-17 דקות.

ב-15 ביוני 2022 חזר ניקוליץ' לסרביה וחתם בוויבודינה נובי סאד.

==קריירה בינלאומית==
ניקוליץ' שיחק בנבחרות הצעירות של סרביה. הוא רשם 11 הופעות במדי נבחרת סרביה עד גיל 19 בשנת 2011 והופעה אחת במדי הנבחרת הסרבית עד גיל 21 בשנת 2015.

== תארים ==
;מכבי תל אביב
* אליפות: 2018/2019, 2019/2020
* גביע המדינה: 2020/2021
* גביע הטוטו: 2018/2019, 2020/2021
* אלוף האלופים: 2019/2020, 2020/2021

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:ניש: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פהרוואר
קטגוריה:כדורגלני פושקאש אקדמיה
קטגוריה:כדורגלני יגודינה
קטגוריה:כדורגלני דינמו מינסק
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני וויבודינה נובי סאד
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים בהונגריה
קטגוריה:ספורטאים סרבים בבלארוס
קטגוריה:ספורטאים סרבים בישראל
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1993
לשכת החקירות הלאומית (הפיליפינים)

לשכת החקירות הלאומית (בפיליפינית: Pambansang Kawanihan ng Pagsisiyasat; בספרדית: Buró Nacional de Investigaciones; בראשי תיבות: NBI או PKP או BNI) היא סוכנות של ממשלת הפיליפינים הכפופה למשרד המשפטים ואחראית לטיפול ולמאבק בפשיעה חמורה ובשחיתות השלטונית.

זהו ארגון אכיפת חוק שמתמקד במאבק בפשיעה חמורה, אך מפעיל גם שירות ביון ועוסק גם באיסוף מודיעין פנימי ובמלחמה בטרור.

הארגון פועל בשיתוף פעולה עם הסוכנות לאכיפת הסמים של הפיליפינים בתחום הסמים.
== היסטוריה ==
לשכת החקירות, שמאוחר יותר שינתה את שמה ל"הלשכה הלאומית לחקירות", הוקמה לראשונה ב-19 ביוני 1947, אך ההיסטוריה שלה הולכת עוד אחורה עד 13 בנובמבר 1936, כאשר הוקמה חטיבת החקירות (DI) שתחת משרד המשפטים.

ב-19 ביוני 1947 נולדה לשכת החקירות שהוקמה בדמותה של הלשכה האמריקאית לחקירות, ה-FBI, שמהווה יחידת סמך של מחלקת המשפטים של ארצות הברית. ב-4 באוקטובר 1947 אימצה הלשכה את שמה הנוכחי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200px">
קובץ:Manuel_Quezon_and_José_Yulo_2011_stamp_of_the_Philippines.jpg|חוזה יולו ומנואל קזון, האבות המייסדים של הלשכה הלאומית לחקירות, בבול פיליפיני משנת 2011.
קובץ:Manuel_Roxas_and_J_Pardo_De_Tavera_2011_stamp_of_the_Philippines.jpg|החתימה על צו להקמת הלשכה עם הנשיא מנואל רוקסאס והמנהל הראשון של הלשכה, ג'. פארדו דה טאוורה.
קובץ:WTMP_Team_Waka_Waka_A-9.JPG|מטה הלשכה בשדרות טאפט במנילה.
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:הפיליפינים: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארגוני אכיפת חוק
קטגוריה:הפיליפינים: צבא וביטחון
יחסי בנגלדש – סן מרינו

יחסי בנגלדש–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.

== הסכמים דיפלומטיים ==
בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
* הסכם כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה העממית של בנגלדש - 27 בפברואר 2007.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סן מרינו אינה מיוצגת בבנגלדש בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* בנגלדש אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
הסוכנות לאכיפת הסמים של הפיליפינים

הסוכנות לאכיפת סמים של הפיליפינים (בפיליפינית: Kawanihan ng Pilipinas Laban sa Droga, בראשי תיבות: PDEA) היא סוכנות אכיפת חוק בפיליפינים, אשר אחראית למניעה, חקירה ומאבק בכל הקשור לסמים המסוכנים והלא חוקיים. הסוכנות מבקרת את השימוש בקודמן ובכימיקלים חיוניים בשטח הפיליפינים. לסוכנות סמכויות מאסר ושימוש בנשק, והיא הגוף הבכיר במדינה בתחום המאבק בסמים לא חוקיים.

הסוכנות מהווה הזרוע המבצעת של מועצת הסמים המסוכנים (DDB), וכפופה ללשכת נשיא הפיליפינים. יוזמות להקמת משטרת סמים אמנם הועלו כבר בשנת 1972, אך סוכנות שכזו לא הוקמה עד שנת 2002. הסוכנות לאכיפת הסמים הוקמה בפועל ב-7 ביוני 2002, מתוקף חוק, שנכנס לתוקפו ב-4 ביולי 2002, ומאז הסוכנות משתפת פעולה עם המשטרה הלאומית, לשכת החקירות הלאומית ולשכת המכס של הפיליפינים.

==ראו גם==
*GUNK - המקבילה הרוסית
*GSBNT - המקבילה בטורקמניסטן
*FECLN - המקבילה בבוליביה
*Sefeconar - המקבילה הארגנטינאית
*המנהל לאכיפת הסמים (DEA) - המקבילה האמריקאית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:הפיליפינים: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארגוני מאבק בסמים
קטגוריה:הפיליפינים: צבא וביטחון
ימינה באשיר

ימינה באשיר (בערבית: يامينا بشير; 20 במרץ 1954 – 3 באפריל 2022) הייתה במאית קולנוע ותסריטאית אלג'יראית. הסרט שלה Rachida הוקרן במדור Un Certain Regard בפסטיבל הקולנוע בקאן 2002. Rachida הוא הסרט הקולנועי הראשון בבימויה של אישה אלג'יריאית שנעשה באלג'יריה. הסרט זכה לפופולריות באלג'יריה והופץ באופן בינלאומי בצרפת.

== רקע ==
באשיר למדה בבית הספר הלאומי לקולנוע בבקינגהאמשייר, באנגליה, שם התמקדה בעריכה. היא הייתה ידועה בעיקר בשל סרטה Rachida אשר לקח לה חמש שנים לעשות. Rachida הוא הסרט האלג'יראי היחיד שהיה מועמד לפרס Un Certain Regard בקאן.

באשיר נפטרה ב-3 באפריל 2022. הותירה אחריה בעל, הבמאי האלג'יראי מוחמד שואיך, שלוש בנות ובן. במהלך העשור השחור, הזוג באשיר-שואיך נשאר באלג'יריה שם היא עבדה בתור עורכת הסרטים של בעלה.

== פילמוגרפיה חלקית ==

** 2002 : رشيدة
*** 2003 : لويزة سيد عمي (فيلم قصير)
* סופת חול (1982)
* ראשידה (2002)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות אלג'יראיות
קטגוריה:במאיות קולנוע אלג'יראיות
קטגוריה:ילידות 1954
קטגוריה:אלג'יראים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:נפטרות ב-2022
מינהל הביון הלאומי של קולומביה

מינהל הביון הלאומי (בספרדית: Dirección Nacional de Inteligencia; בראשי תיבות DNI) הוא סוכנות המודיעין העיקרית של קולומביה. נחשבת ליורשת מחלקת הביטחון האדמיניסטרטיבי אשר הוטל עליה לאסוף מודיעין פנימי וחיצוני. הסוכנות מדווחת אך ורק לנשיא קולומביה.

==יעדים ומטרות==
מבין יעדי הארגון הם:
* איסוף מודיעין אסטרטגי.
* איסוף מודיעין חיצוני ופנימי למניעת פיגועי טרור וסיכולם.
* סיכול ריגול וחתרנות.
* שיתוף פעולה בינלאומי בנושאי מודיעין וביטחון.

==היסטוריה==
בנובמבר 2011, הודיע הנשיא חואן מנואל סנטוס, כי יפרק את מחלקת הביטחון, לאחר שהסוכנות ספגה ביקורת הולכת וגוברת בשל שערוריות שונות, בהן היו מעורבים סוכני המחלקה שריגלו אחר פוליטיקאים ושופטים. מלבד שערוריות, יצירת ה-DNI נועדה לשפר את עבודת המודיעין ולאגד תחת קורת גג אחת את כל גורמי הביטחון והמודיעין בקולומביה. בניגוד לקודמו, ה-DAS, מינהל הביון הלאומי אינו נוטל חלק במבצעי אכיפת חוק, ואינו מנהל מבצעים למניעת </font>הגירה לא חוקית. המשימה העיקרית היא איסוף מודיעין הן פנימית והן חיצונית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קולומביה: צבא וביטחון
יחסי ברוניי – סן מרינו

יחסי ברוניי–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין סולטנות נגארה ברוניי דארוסאלם לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.

== הסכמים דיפלומטיים ==
בין סולטנות נגארה ברוניי דארוסאלם לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
* הצהרה משותפת על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין סולטנות נגארה ברוניי דארוסאלם - 10 ביוני 1992.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סן מרינו אינה מיוצגת בברוניי בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* ברוניי אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ליילה מרקשי

ליילה מרקשי (בערבית: ليلى مراكشي; בצרפתית: Laïla Marrakchi; נולדה בשנת 1975) היא יוצרת סרטים מרוקאית הידועה בשל סרטה מעורר המחלוקת Marock. הסרט הוקרן במדור Un Certain Regard בפסטיבל הסרטים בקאן 2005. מרקשי נולדה למשפחה מן המעמד העליון בקזבלנקה, המתוארת בסרטה המפורסם.

== פילמוגרפיה ==
=== במאית ===
* Marock (2005)
* Momo mambo (2003)
* Deux cents dirhams (2002)
* Horizon perdu, L' (2000)
*Rock the Casbah (2013)

==קישורים חיצוניים==

 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קזבלנקה: אישים
קטגוריה:במאיות קולנוע מרוקאיות
קטגוריה:ילידות 1975
יחסי הודו – סן מרינו

כתב האמנתו לנשיא הודו פרנב מוקהרג'י, 2013]]
יחסי הודו–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של הודו לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.

== הסכמים דיפלומטיים ==
בין הרפובליקה של הודו לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתמו שלושה הסכמים דיפלומטיים רשמיים:
* שליחת מכתב ואשרורו בנוגע לפתיחת קונסוליה של הרפובליקה המרוממת של סן מרינו בניו דלהי, בירת הרפובליקה של הודו - 26 בפברואר 1965/20 בינואר 1966.
* הסכם בין הרפובליקה של הודו לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לכינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין שתי המדינות - 13 בדצמבר 2004.
* הסכם בין הרפובליקה של הודו לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לשיתוף פעולה מוגבר בענייני מיסים. - 19 בדצמבר 2013.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סן מרינו אינה מיוצגת בהודו בדרג השגרירות. סן מרינו מיוצגת בהודו בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בניו דלהי, בירת המדינה.
* הודו אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
אקיסי דלתא

אקיסי דלתא, (בצרפתית: Akissi Delta; נולדה בשם Loukou Akisse Delphine ב-5 במרץ 1960) היא שחקנית ויוצרת קולנוע מחוף השנהב.

== ביוגרפיה ==
דלתא נולדה בדימבוקרו שבחוף השנהב ב-1960. היא מעולם לא זכתה ללמוד בבית הספר. את הקריירה שלה התחילה בתור רקדנית ודוגמנית, ואז שיחקה בסרטו של לאונרד גרוקה Comment ça va ובמספר סרטים של אנרי דיפארק. ב-2002 היא יצרה את סדרת הטלוויזיה Ma Famille.

== פילמוגרפיה ==
=== כשחקנית ===
* Comment ça va 1987
* Bouka, 1988
* Joli cœur 1992
* Au nom du Christ 1993
* Rue Princesse 1993
* Afrique, mon Afrique 1994
* Bienvenue au Gondwana 2016

=== כבמאית ===
* Les secrets d'Akissi
* Ma famille, 2002-17

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1960
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איבואריות
קטגוריה:במאיות מחוף השנהב
ג'סי צ'יסי

ג'סי צ'יסי (באנגלית: Jessie Chisi) היא במאית ותסריטאית קולנוע מזמביה.

== ביוגרפיה ==
צ'יסי נולדה וגדלה בזמביה. היא השתתפה במחנה הכישרונות בדרבן בשנים 2009 ו-2010 והתקבלה למחנה הכישרונות Berlinale, בגרמניה. היא השלימה תואר ראשון במכון לתקשורת המונים בזמביה, וכן לימודי תעודה ביזמות בMIT. ב-2015, מונתה כעמיתה בתוכנית Mandela Washington Fellowship for Young African Leaders

ב-2013 יסדה צ'יסי את פסטיבל הסרטים הקצרים של זמביה, המציע במה לסרטים בני 15 דקות או פחות. והקימה את התוכנית "קולנוע צעיר בזמביה". צ'יסי היא פעילה מסורה למען זכויות האדם, ומאמינה בכוחו של הקולנוע לייצר שינוי, ולהזניק את ארצה קדימה. היא נחשבת לדמות מובילה וחלוצה של תעשיית הקולנוע הצעירה של זמביה.

ההצעה של צ'יסי לברלינלה, שנקרא באותו שלב Woman On Hold, הפך בסופו של דבר לסרטה משנת 2014, Between Rings, אשר מומן על ידי קרן הקולנוע הפיני. הסרט עסק בבת דודה של צ'יסי, אסתר פירי, המתאגרפת הראשונה של זמביה, ועל המתח שלה בשל הצורך לבחור בין נישואים לבין הקריירה. הקרנת הבכורה אירעה בפסטיבל סרטי התעודה הבינלאומי של קופנהגן.

ב-2016 היא שיתפה פעולה עם קאסי קאבוויטה בסרט Sound of Silence, סרט על אלימות מיניות וזוגית. היא כתבה, הפיקה בשיתוף, וביימה בשיתוף את הסרט Imagination (2017), על ילד צעיר משכונת עוני בלוסאקה, אשר חולם כנגד כל הסיכויים להיות במאי.

צ'יסי מחלקת את זמנה בין פינלנד לזמביה.

== פילמוגרפיה ==
* Between Rings: The Esther Phiri Story, 2014
* Zambia's Boxing Star, 2016. .
* Imagination, 2017

; סרטים קצרים
* Every woman knows
* Goodbye
* Unborn

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע זמבים
קטגוריה:במאיות זמביות
קטגוריה:תסריטאיות
יחסי המלדיביים – סן מרינו

יחסי המלדיביים–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת המלדיביים לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.

== הסכמים דיפלומטיים ==
בין רפובליקת המלדיביים לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
* הסכם דיפלומטי רשמי על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין רפובליקת המלדיביים - 23 במרץ 2011.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סן מרינו אינה מיוצגת באיים המלדיביים בשום דרג, לא בדרג שגרירות ולא בדרג קונסולרי.
* האיים המלדיביים אינם מיוצגים בסן מרינו בשום דרג, לא בדרג שגרירות ולא בדרג קונסולרי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי הפיליפינים – סן מרינו

יחסי הפיליפינים–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת הפיליפינים לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.

== הסכמים דיפלומטיים ==
בין רפובליקת הפיליפינים לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
* הסכם דיפלומטי רשמי על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין רפובליקת הפיליפינים - 7 בפברואר 2003.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סן מרינו אינה מיוצגת בפיליפינים בשום דרג, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסולרי.
* הפיליפינים אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסולרי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
פארידה בורקיה

פארידה בורקיה (בערבית: فريدة بورقية; בצרפתית: Farida Bourquia; נולדה בשנת 1948) היא במאית קולנוע מרוקאית, "אחת הנשים המרוקאיות הראשונות לעשות קריירה כיוצרת סרטים הן על המסך הגדול והן בטלוויזיה".

== ביוגרפיה ==
לאחר שלמדה דרמה במוסקבה מ-1968 ל-1973, בורקיה לימדה אומניות הבמה בקונסרבטוריון של קזבלנקה. במשך רוב הקריירה שלה, היא עבדה עבור רשות השידור הציבורית, Radiodiffusion-Télévision Marocaine, שם עשתה, בין היתר, סרטים דוקומנטריים ותוכניות ילדים.

עבור שנת האישה הבינלאומית ב-1975, בורקיה יצרה מספר סרטים דוקומנטריים על נשים מרוקאיות - סרטי התעודה המרוקאים הראשונים שהופקו ובוימו על ידי אישה. סרטה משנת 1982 La braise סיפר את הסיפור של שלושה ילדי כפר יתומים. Deux femmes sur la route, (2007), היה "הגרסה המרוקאית לסרט מסע הנשים הקלאסי תלמה ולואיז".

== פילמוגרפיה ==
=== סרטים טלוויזיה ===
* Le dernier aveu (ההבטחה האחרונה)
* La bague (הטבעת)
* Je ne reviendrai pas (לא אשוב)
* Le visage et le miroir (הפנים והמראה)
* La boite magique (קופסת הקסמים)
* La maison demandee (הבית הפופולרי)

=== סרטים עלילתיים ===
* La braise (הגחלים) 1982
* Deux femmes sur la route (שתי נשים על הדרך), 2007
* Zaynab, la rose d'Aghmat, 2014

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאיות קולנוע מרוקאיות
קטגוריה:ילידות 1948
רוקטמן (סרט)

כרזת הסרט באנגלית
רוקטמן (באנגלית: Rocketman) הוא סרט ביוגרפי-מוזיקלי, המבוסס על חייו של המוזיקאי אלטון ג'ון. את הסרט ביים דקסטר פלטשר, ונכתב על ידי לי הול. בסרט מככבים טארון אגרטון בתפקיד אלטון ג'ון, ג'יימי בל, ריצ'רד מאדן, ברייס דאלאס הווארד, צ'ארלי רואו, ג'מה ג'ונס, קיט קונור וסטיבן מקינטוש.

הסרט אינו סרט ביוגרפי אופייני, בכך שאינו מציג את השירים בסדר כרונולוגי ובכך שקיימים בו אלמנטים של פנטזיה: "לקחנו חופש עם האמת", אמר כוכב הסרט טארון אגרטון.

הסרט הופץ בבריטניה החל מ-24 במאי 2019, ובארצות הברית ב-31 במאי 2019 על ידי סרטי פרמאונט.

הסרט זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר על השיר "(I'm Gonna) Love Me Again" בטקס פרסי אוסקר ה-92.

== תקציר העלילה ==
הסרט מספר את סיפור חייו של אלטון ג'ון, על רגעי השיא והשפל שלו (בהתמכרויותיו השונות). בראיון משותף עם טארון אגרטון בתוכנית בוקר טוב אמריקה אמר ג'ון שהסרט עוסק גם בצדדים הקשים שבהצלחה שלו, ושהגיע להכרה בצורך לבקש עזרה:

== שחקנים ==
*טארון אגרטון בתפקיד אלטון ג'ון
* קיט קונור בתפקיד רג'ינלנד דוויט (אלטון ג'ון) המתבגר
*ג'יימי בל בתפקיד ברני טופין
*ריצ'רד מאדן בתפקיד ג'ון ריד
*ברייס דאלאס הווארד בתפקיד שילה איילין
*סטיבן גראהם בתפקיד דיק ג'יימס
*ג'ייסון פניקוק בתפקיד וילסון
*צ'ארלי רואו בתפקיד ריי ויליאמס
*ג'מה ג'ונס בתפקיד אייווי
*קיט קונור בתפקיד רג'י הילד
*סטיבן מקינטוש בתפקיד סטנלי
*ג'ימי וי בתפקיד ארתור
*רייצ'ל מאלדון בתפקיד קיקי די
*טייט דונובן בתפקיד דאג וסטון

== הפצה ==
הטריילר הראשון של הסרט יצא לאור ב-1 באוקטובר 2018.

הקרנת הבכורה נערכה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-16 במאי 2019.

==ראו גם==
* (I'm Gonna) Love Me Again

== קישורים חיצוניים ==

* 
ביקורות
* 
* 
* 
* 
* 
*גידי אורשר, [https://sulamorsher.co.il/ביקורות-קולנוע/רוקטמן-בעיקר-בגלל-המוסיקה-8-בסולם-או/# "רוקטמן" – בעיקר בגלל המוזיקה,] [https://sulamorsher.co.il/ביקורות-קולנוע/רוקטמן-בעיקר-בגלל-המוסיקה-8-בסולם-או/# סולם אורשר], 9 יוני 2019.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי להט"ב בריטיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים בריטיים
קטגוריה:סרטים בריטיים משנת 2019
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט עם השיר המקורי הטוב
קטגוריה:סרטי להט"ב מוזיקליים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:אלטון ג'ון
יחסי וייטנאם – סן מרינו

יחסי וייטנאם–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.

== הסכמים דיפלומטיים ==
בין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתמו הסכם שני הסכמים דיפלומטיים רשמיים:
* הסכם דיפלומטי רשמי על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם - 6 ביולי 2007.
* הסכם דיפלומטי רשמי לשיתוף פעולה מוגבר בנושא המיסים הכולל בתוכו אמנה למניעת כפל מס - 14 בפברואר 2013.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סן מרינו אינה מיוצגת בווייטנאם בשום דרג, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסולרי.
* וייטנאם אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסולרי.

== הערות שוליים ==
יחסי טג'יקיסטן – סן מרינו

יחסי טג'יקיסטן–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת טג'יקיסטן לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.

== הסכמים דיפלומטיים ==
בין רפובליקת טג'קיסטן לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו נחתם הסכם דיפלומטי אחד בלבד:
* הסכם דיפלומטי רשמי על כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים בין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו לבין רפובליקת טג'יקיסטן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סן מרינו אינה מיוצגת בטג'יקיסטן בשום דרג, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסולרי.
* טג'יקיסטן אינה מיוצגת בסן מרינו בשום דרג, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסולרי.

== הערות שוליים ==
יחסי טורקמניסטן – סן מרינו

יחסי טורקמניסטן-סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שלא מתקיימים בין רפובליקת טורקמניסטן לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו עקב חוסר אינטרסים בניהול כאלו מצד שתי המדינות. אזרחים סן מרינזיים מעטים ואחדים בשנה מגיעים לטורקמניסטן לביקורים וטיולים, וגם מהם נדרשת אשרה ותשאול ביטחוני מקיף ביותר. גם סן מרינו מצידה סוגרת את שעריה בפני אזרחים ותיירים טורקמנים, אם וכאשר מעטים כאלו מגיעים, אם בכלל.

== נציגויות דיפלומטיות ==
כאמור, בין שתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים, אך ישנו קשר בין הלאומים הסן מרינזים והטורקמנים, לפיכך יש צורך בנתינת שירותים קונסולריים לאזרחי המדינות. שירותים קונסולריים של שתי המדינות ניתן לקבל בשגרירות הקרובה ביותר של המדינה השנייה - השגרירות הסן מרינזית במונגוליה, והשגרירות הטורקמנית באיטליה.

== הערות שוליים ==
בריידי באר

בריידי רוברט באר (אנגלית: Brady Robert Barr; נולד ב-5 בינואר 1963) הוא זואולוג אמריקאי המתמחה בהרפטולוגיה (חקר הזוחלים והדו-חיים) ומגיש תוכניות טבע. הוא עובד של נשיונל ג'יאוגרפיק ומנחה את התוכנית Dangerous Encounters with Brady Barr בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק WILD. 
== ביוגרפיה ==
באר נולד בפורט וורת' שבטקסס, ארצות הברית. הוא קיבל תואר ראשון בהוראת המדעים מאוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון ועסק במשך זמן מה כמורה לביולוגיה בבית ספר תיכון. ב-1997 הוא סיים דוקטורט בזואולוגיה באוניברסיטת מיאמי. הוא התמחה בחקר זוחלים עם דגש על נשיכות ותנינאים. באר זכה לפרסום כהרפטולוג (חוקר זוחלים) הראשון שלכד ובדק את כל 23 מיני התנינאים החיים כיום. הוא כתב מספר ספרי זואולוגיה, מדע פופולרי וספרי ילדים העוסקים בידיעת הטבע ובשימורו.

אחד ממחקריו הידועים ביותר, שתועד בתוכניות של נשיונל ג'יאוגרפיק, הוא מדידת עוצמת הנשיכה של בעלי חיים שונים ומציאת למי יש את הנשיכה החזקה ביותר. הוא מדד עוצמת נשיכה של בתנין היאור וזו הנשיכה החזקה ביותר שנמדדה אי-פעם.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://events.nationalgeographic.com/index.php/speakers-bureau/speaker/brady-barr פרופיל] באתר נשיונל ג'יאוגרפיק
* [http://natgeotv.com/asia/dangerous_encounters/about Dangerous Encounters with Brady Barr] באתר נשיונל ג'יאוגרפיק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זואולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיאמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
Te Guste

"Te Gusté" (באנגלית: "You Liked Me"; בעברית: "אתה חיבבת אותי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת והשחקנית האמריקאית, ג'ניפר לופז בשיתוף עם באד באני. השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2018, על ידי חברות התקליטים G2 וסוני מיוזיק לטין.

השיר הגיע אל המקום ה-12 במצעד השירים הלטיניים, וה-52 במצעד שבספרד.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ג'ניפר לופז, באד באני, חואן פריאס, הקטור ראמוס, ממבו קינגז, אדגר אנדינו, ארמנדו לוזאנו וכולי. השיר הוא שיר בסגנון הרגאטון. סוזט פרננדז ממגזין הבילבורד, סקרה את השיר בסמוך לצאתו.

לפני צאתו של השיר, פרסמה לופז טיזר של הקליפ שלו.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר צולם על ידי מייק הו. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את ג'ניפר לופז מתנועעת לצלילי השיר תוך שהיא לבושה בלבוש מינימלי. בנוסף לכך, ניתן לראות לאורכו את באד באני לצידה של לופז.

נכון לאוקטובר 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-100 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירי באד באני
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי באד באני
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירי רגאטון
קטגוריה:שירי טראפ לטיניים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק לטין
וייל אדנוגה

ווייל אדנוגה (באנגלית: Wale Adenuga; נולד ב-24 בספטמבר 1960 באיפה שבניגריה) הוא קריקטוריסט ומוציא לאור ניגרי לשעבר, כיום הוא מפיק תוכנית טלוויזיה וסרטים. בין הסדרות והסרטים שהוא הפיק: Papa Ajasco (בתרגום חופשי לעברית: פאפא אג'סקו) ו-"Super Story" (בתרגום חופשי לעברית: סופר סיפור).

== חיים מוקדמים ==
ווייל אדנוגה נולד ב-24 בספטמבר 1960 באיפה שבניגריה לאבא שסוחר טבק . הוא למד בפנימיית "Ibadan City Academy". לפני שהוא עבר לקינגס קולג' , אדנוגה הקים להקת פופ אשר התפרקה מאוחר יותר.

== הוצאה לאור ==
אדנוגה למד מנהל עסקים באוניברסיטת לאגוס בשנת 1971, ועבד במגזין האוניברסיטה בתור קריקטוריסט, שם נעשה במהרה לקריקטוריסט ראשי. בשנת 1975, לאחר סיום הלימודים ושירות ב-"National Youth Service Corps", אדנוגה השיק את הקומיקס "Ikebe Super". הקומיקס הציג דמויות כמו: פאפא אג'סקו , אנאלפביתים, נער הפלייבוי ועוד. מאוחר יותר הצטרפה דמות נשית מובילה בשם "Miss Pepeiye", אשר עוסקת בחפירות זהב. המגזינים האחרים של אדנוגה היו "Super Story", אשר התמקדו בסוגיות סאטיריות לילדים.

== הפקת סרטים וטלוויזיה ==
בסוף שנות השמונים, אדנוגה פרש מתחום האיור עקב דיכאון ומחסור כלכלי. לפני צמחית התעשייה בניגריה, אדנוגה פרסם את הסרט "Papa Ajasco", אשר התבסס על דמותו מהקומיקס "Ikebe Super" שיצא בשנת 1983. אדנוגה עשה היסטוריה בכך שעשה סרט באנגלית בתעשייה שבה שלטה שפת היורובה. בשנת 1995, אדנוגה הוציא את הסרט "Binta My Daughter". כשהפך הסרט לתוכנית טלוויזיה, נוספה הדמות "פא ג'יימס" הנוצרי, כדי למנוע פגיעה במוסלמים במעלליו של גיבור הסרט.

== מוסדות ==
ב-24 בספטמבר, אדנוגה ואשתו הקימו את "Binta International School" (בתרגום חופשי לעברית: בית הספר הבינלאומי בינטה) אשר הוקדש לחינוך יותר טוב בניגריה.

בשנת 2004, אדנוגה הקים את "Pencil Film and Television Institute" (בתרגום חופשי לעברית: מכון סרטים טלוויזיה) אשר כולל קורסים להפקות, בימוי תסריטאות ליצירת סרטי קולנוע. הסרט האחרון שהקרין בית הספר היה על תעשיית הקולנוע הניגרי, והוא הוקרן בדנמרק.

== פרסים ==
* 2002: המפיק הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בניגריה.
* 2002: התסריטאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בניגריה.
* 2002: הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בניגריה.
* 2002: דרמת הטלוויזיה הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים בניגריה.
* 2002: הפקת הטלוויזיה הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים בניגריה.
* 2009: חבר בצו הרפובליקה הפדרלית .

== חיים אישיים ==
נשוי לאייוונמה אדנוגה מאז שנת 1975. הוא הכיר את אשתו בתור סטודנט באוניברסיטת לאגוס. יש להם ילדים משותפים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קריקטוריסטים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ניגרים
קטגוריה:ילידי 1960
המרכז למטרות מיוחדות של שירות הביטחון הפדרלי

המרכז למטרות מיוחדות של שירות הביטחון הפדרלי (ברוסית: Центр специа́льного назначе́ния ФСБ Росси́и בראשי תיבות ЦСН ФСБ России) הוא יחידה למבצעים מיוחדים של שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית, שנוסדה ב-8 באוקטובר 1998 כגוף עצמאי בשירות הביטחון הפדרלי, המדווח ישירות לסגן מנהל שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה.

משימות היחידה כוללות עצירת חמושים, אירועים עם בני ערובה, התמודדות עם פיגועי מיקוח, לוחמה בטרור, טיפול באירועי חטיפת מטוסים וטיפול בהתפרעויות בבתי סוהר כסיוע ליחידת ההשתלטות של שירות בתי הסוהר הפדרלי.

מפקדת המרכז ממוקמת בעיר מוסקבה.

המשימה העיקרית של המרכז — מאבק בטרור בשטחי הפדרציה הרוסית ומניעת פעולות טרור באמצעות שימוש בטקטיקות ואמצעים מיוחדים.

== היסטוריה ==
המרכז הוקם ב-8 באוקטובר 1998, ביוזמת מנהל שירות הביטחון הפדרלי דאז ולדימיר פוטין תוך מיזוג ושילוב כל גופי הכוחות המיוחדים של סוכנויות הביטחון לכדי גוף אחד.

ההחלטה להקים את המרכז נולדה בשל האיום המתגבר של התפשטות הטרור והקיצוניות. יצירת המרכז מאפשרת לשירות הביטחון לאגד תחת קורת גג אחת את היחידות המיוחדות של סוכנויות הביטחון ולהתנהל טוב יותר בניהול מבצעים מיוחדים ותיאום פעולות צבאיות לצורך מלחמה בטרור ומתן תמיכה מבצעית בעת פעילות נגד הפשע המאורגן.

== פעילויות ==
בכל שנות קיומו של המרכז, אנשיו החרימו כמות משמעותית של כלי נשק, תחמושת, חומרי נפץ, שחררו מאות בני ערובה, נטרלו מחבלים פעילים של קבוצות חמושות, לרבות מחבלים ידועים לשמצה כמו סלמן ראדוייב, ארבי בראייב, אסלן מסחאדוב, ראפאני חלילוב, אנזור אסטמירוב, אנשי ארגון הטרור אל-קאעידה בצפון הקווקז כמו אבו עומר, אבו חאפז, סייף אסלאם, שאמיל בסאייב, דוקה אומארוב ואחרים.

במהלך השנים, הוענקו לאנשי המרכז יותר מאלפיים פרסי מדינה ויותר מעשרים חיילים זכו בתואר הכבוד גיבור הפדרציה הרוסית (עשרה מהם — לאחר מותם).

== ראשי המרכז ==
להלן רשימת ראשי המרכז:
* מייג'ור גנרל ולרי אנדרייב (8 באוקטובר - 21 באוקטובר 1998);
* קולונל-גנרל אלכסנדר טיחונוב (מ-22 באוקטובר 1998 ואילך)

== מבנה ==
המרכז מורכב מהיחידות הבאות:
* מינהל A (יחידת אלפא);
* מינהל B (יחידת וימפל);
* מינהל  C (המינהל למבצעים מיוחדים; בסיס: מוסקבה);
* מינהל K (בעבר השירות למטרות מיוחדות של העיר יסנטוקי);
* שירות 2 (קרים);
* השירות לשימוש קרבי בנשק.

== ראו גם ==
* יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20090611183403/http://www.agentura.ru/dossier/russia/fsb/structure/specnaz/ מבנה שירות הביטחון הפדרלי. המרכז למטרות מיוחדות] // אתר agentura.ru

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: יחידות עילית
קטגוריה:שירות הביטחון הפדרלי (רוסיה)
מלטה באירוויזיון 2019

מלטה השתתפה באירוויזיון 2019 שהתקיים במאי 2019 בישראל בתל אביב. את מלטה בתחרות ייצגה מיקלה פאצ'ה עם השיר "Chameleon".

==לפני האירוויזיון==
===בחירת השיר והנציג===
מלטה בחרה את הנציג שלה בעזרת התוכנית "X Factor מלטה". התוכנית החלה ב-7 באוקטובר 2018. נציגת מלטה באירוויזיון 2019, מיקלה פאצ'ה, נבחרה ב-26 בינואר 2019.

==באירוויזיון==

==ראו גם==
* מלטה באירוויזיון
* אירוויזיון 2019

==קישורים חיצוניים==

2019
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2019
ויליאם סטנפיל

ויליאם אבנר סטנפיל (באנגלית: William Abner Stanfill; 16 בינואר 1892 - 12 ביוני 1971) היה איש ציבור אמריקאי, אשר ייצג במשך תקופה קצרה את מדינת קנטקי בסנאט של ארצות הברית.

== חייו ==
סטנפיל נולד בברבורוויל שבקנטקי, ולאחר שרכש את השכלתו התיכונית בבתי ספר ציבוריים, למד לימודים גבוהים במכללה המאוחדת שבקנטקי. ב-1912 היה לבוגר אוניברסיטת קנטקי במשפטים. לאחר מכן החל להתמחות בחוק ומשפט בעיר הולדתו ברבורוויל ואחר כך בעיר הזארד. הוא שירת כחבר במועצת המנהלים מכללת המורים של מורהד בשנים 1927-1931.

ב-1 בנובמבר 1945, האפי צ'נדלר, נציגה של קנטקי בסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית, התפטר מתפקידו ונתמנה לנציב הבייסבול האמריקאי. מושל קנטקי, סימאון ויליס ההרפובליקני מינה ב-19 בנובמבר 1945 את סטנפיל למלא את מקומו של צ'נדלר בסנאט. סטנפיל בחר שלא להתמודד מחדש לסנאט. סטנפיל כיהן בסנאט מ-19 בנובמבר 1945 עד 5 בנובמבר 1946, כאשר יורשו, ג'ון שרמן קופר, נטל ממנו את מושבו בקונגרס של ארצות הברית. סטנפיל שב להתמחות בחוק ומשפט ולאחר מכן פרש לגמלאות בלקסינגטון, בירת קנטקי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:משפטנים אמריקאים
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית שמונו לתפקידם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
יוואנדה אדקויה

יוואנדה אדקויה (באנגלית: Yewande Adekoya; נולדה ב-20 בינואר 1984) היא שחקנית, במאית ומפיקה ניגרית.

== ביוגרפיה והשכלה ==
יוואנדה אדקויה נולדה ב-20 בינואר 1984 בלאגוס, אבל היא מגיעה מאוסון-איג'בו שבמדינת אוגון שבמערב ניגריה. היא למדה בגן "star nursery" (בתרגום חופשי לעברית: כוכב בהיר) ובבית ספר יסודי, לפני שהיא המשיכה את לימודיה התיכוניים ב-"Bright Star Comprehensive College" (בתרגום חופשי לעברית: כוכב בהיר במכללה המקיפה). היא קיבלה את התואר הראשון בתקשורת המונים מאוניברסיטת בבקוק . יוואנדה אדקויה נשואה באושר לאביודון אישולה תומאס עם ילדים.

== קריירה ==
יוואנדה אדקויה החלה לפעול בשנת 2002 עם קבוצת "Music And Theatre" (בתרגום חופשי לעברית: מוזיקה ומשחק). את התסריט וההפקה הראשונה שלה היא עשתה בסרט "Life Secret" (בתרגום חופשי לעברית: סודות החיים). היא הפיקה, ביימה והשתתפה במספר סרטים ניגריים, בניהם הסרט "Omo Elemosho" (בתרגום חופשי לעברית: אומו אלמושו) בו היא השתתפה בשנת 2012 עם השחקנים בימבו אושין , מויוה אדמולה ויומי פאש לאנסו . הסרט קיבל 5 פרסים בפרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע העשירי שהתרחש בשנת 2014. יוואנדה אדקויה קיבלה בזכות הסרט את הפרס "השחקנית החדשה הטובה ביותר" בקטגוריה יורובה בטקס פרסי הבידור City People שהתרחש בשנת 2014. באותה שנה, היא קיבלה את הפרס "השחקנית הטובה ביותר" על השתתפותה בסרט "Kudi Klepto" (בתרגום חופשי לעברית: קודי קלפטו) בטקס פרסי מיטב נוליווד. בחודש דצמבר בשנת 2014, יוואנדה אדקויה זכתה בפרס "המבצע המבטיח ביותר" בפרסי קולנוע של יורובה. בשנת 2016, סרטה "Kurukuru" (בתרגום חופשי לעברית: קורוקורו) זיכה אותה בפרס השחקנית הטובה ביותר בטקס "ACIA". בשנת 2017, סרטה "Iyawo Adedigba" (בתרגום חופשי לעברית: הכלה) זיכה אותה בפרס "הסרט הטוב ביותר של השנה" בטקס פרסי הבידור City People.

== פילמוגרפיה מובחרת ==
* Life Secrets 1 (2006)
* Life Secrets 2 (2007)
* Igbo Dudu (2009)
* Omo Elemosho (2012)
* Emere (2013)
* Kudi Klepto (2013)
* Kurukuru (2015)
* The Sacrifice (2016)
* Tamara(2016) 
* Ayanmo (2016)
* Ota Ile (2016)
* Once Upon a Time (2016)
* Iyawo Adedigba (2017)
* Fadaka (2018)
* Belladonna (2018)
* Odun Ibole (2018)
* Ewatomi (2018)

== שבחים ==
* 2014: השחקנית החדשה הטובה ביותר בטקס פרסי הבידור City People
* 2014: השחקנית המבטיחה ביותר בשנת 2014 בטקס פרסי האקדמיה ביורובה
* 2014: השחקנית הכי מבטיחה בטקס יורובה מורשת פרסים, ארצות הברית
* 2016: השחקנית הטובה ביותר בתפקיד מוביל בטקס "ACIA"

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאיות קולנוע ניגריות
קטגוריה:מפיקות קולנוע ניגריות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ניגריות
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1984
קיסר פריז (סרט)

קיסר פריז (בצרפתית: L'Empereur de Paris) הוא סרט מותחן היסטורי צרפתי משנת 2018 בכיכובו של ונסן קאסל כאז'ן פרנסואה וידוק. בוים על ידי ז'אן-פרנסואה רישה.

הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים באראס ב-3 בנובמבר 2018 ובו קאסל זכה לתשבחות על משחקו. הסרט יצא לאקרנים בהפצה מסחרית בצרפת ב-19 בדצמבר 2018 והיה מועמד לפרס סזאר 2019 בקטגוריית התלבושות ועיצוב ההפקה.

==תקציר עלילת הסרט==
בתקופת הקיסרות הראשונה, אז'ן-פרנסואה וידוק, הוא עבריין שהפך לאגדה בעולם התחתון של פריז והיה לאסיר נמלט ומהפושעים הגדולים ביותר במדינה, כשנמלט מהכלא והסתתר במסווה של סוחר פשוט, אך העבר המשיך לרדוף אותו ולאחר שהואשם ברצח שלא ביצע, הוא מציע עסקה למפקד המשטרה: להצטרף למשטרה ולהילחם בפשיעה בתמורה לחירותו. הוא ממונה לראש "גדוד הביטחון", מחלק הבילוש של משטרת פריז, שעל חבריה נמנו אסירים לשעבר ותפקידם לחדור לארגוני הפשיעה הגדולים וזוכה להצלחה רבה.

בשל התוצאות היוצאות מן הכלל שלו, הוא מושך את זעמם לא רק של שוטרים מהשורה, אלא גם של אנשי העולם התחתון של פריז.

==שחקנים ודמויות==
* ונסן קאסל - פרנסואה וידוק
* פריה מאבור
* דני מנושה
* אוגוסט דיהל
* ג'יימס תיירה
* פטריק צ'סניי
* אולגה קורילנקו

== הפקה ==
=== פיתוח ===

קאסל חבר לבמאי ז'אן פרנסואה ריצ'ה, לאחר שהשניים שיתפו פעולה בסרטים "אויב הציבור מספר 1" (2008) ובסרט "רגע של תמיהה" (2015). עם זאת, שניהם שקלו, בשנת 2011, להפיק 2 סרטים על המרקיז דה לה פאייט, אך הפרויקט לא יצא לדרך.
=== צילומים ===
הצילומים התחילו ב-25 בספטמבר 2017. לצורך הסרט, קאסל העלה 15 קילו למשקלו במהלך קיץ 2017. והושלמו בנובמבר אותה שנה. הצילומים נערכו בוו-לה-ויקונט, טירת פונטנבלו שהייתה אתר צילומים עיקרי ובמקומות נוספים כקתדרלת סן מקלו ואחרים.

הסרט מכיל כ-450 צילומים הכוללים אפקטים חזותיים ואפקטים מיוחדים דיגיטליים ששימשו במיוחד להוסיף את הקומות העליונות של הבניינים ורחובות הסטים שנבנו בבסיס האווירי 217 בו צולמו כמה סצנות. הסרט מציג שחזורים של פריז מתחילת המאה ה-19, ומסתיים בארמון טווילרי, שער הניצחון וגדות הסיין 12.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable" style="font-size:small;"
|- style="background:#ccc; text-align:center;"
! colspan="6" style="background: LightSteelBlue;" | רשימת פרסים ומועמדויות
|- style="background:#ccc; text-align:center;"
! פסטיבל סרטים / פרס קולנוע
! תאריך
! קטגוריה
! מקבל הפרס
! תוצאה
|-
| rowspan=2|פרס סזאר
| style="text-align: center;" rowspan=2|22 בפברואר 2019
| rowspan=1|עיצוב התפאורה
| rowspan=1|אמיל גיגו
| 
|-
| rowspan=1|עיצוב התלבושות
| rowspan=1|פייר איב גיירו
| 
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

*[https://www.youtube.com/watch?v=3MceLw-_16I קדימון הסרט] באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי מסתורין צרפתיים
קטגוריה:סרטי מתח צרפתיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים המבוססים על סיפור אמיתי
פונשו אדאולו

פונשו אדאולו (באנגלית: Funsho Adeolu; נולד ב-9 במאי 1968) הוא שחקן קולנוע, במאי קולנוע ומפיק קולנוע ניגרי.

== ביוגרפיה ==
אדאולו נולד באונדו שבמערב ניגריה. הוא השתתף בסרט הדרמה "Countdown at Kusini" (בתרגום חופשי לעברית: ספירה לאחור בקוסיני), בו הוא שיחק את מנהל הכפר. בשנת 2012, אדאולו השתתף בסרט הדרמה "Heroes & Zeros" (בתרגום חופשי לעברית: גיבורים ואפסים) עם השחקנים אקין לואיס , אולו ג'קובס ובימבו אקינטולה .

== פילמוגרפיה מובחרת ==
* The Cobweb (1955)
* Cool Red (1976)
* Heroes & Zeros (2012)
* The Antique (2014)
* The Tribunal (2017)
* Alangba (2017)
* Last Days (2018)

== חיים אישיים ==
אדאולו נשוי לוויקטוריה אדאולו משנת 2005 ולהם שני בנים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניגרים
קטגוריה:במאי קולנוע ניגרים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ניגרים
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1986
סויוז T-4

סויוז T-4 (ברוסית: Союз Т-4) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-12 במרץ 1981 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה להגיע לתחנת חלל סאליוט 6 עם משלחת קבועה חדשה. המשלחת פעלה כ-70 ימים. זו הייתה המשלחת האחרונה לתחנת החלל זו.

==צוות==
* ולדימיר קובליונוק - מפקד צוות
* ויקטור סביניך - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* ויאצ'סלב זודוב - מפקד צוות
* בוריס אנדרייב - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
"סויוז T-4" שוגרה ב-12 במרץ 1981 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U.

התוכנית כללה עגינה בתחנת חלל סאליוט 6 עם צוות קבוע חדש. העגינה בוצעה ב-13 במאי תוך דחייה קטנה עקב תקלות במערכת המחשוב. לאחר מעבר לתחנת החלל משלחת קבועה מס' 5 החלה לפעול.

מכיוון שחללית מדגם "סויוז T" הייתה עם משך פעילות מתוכננת מוגדלת לא היה צורך בהחלפת בזמן פעילות משלחת קבועה.

ב-26 במאי 1981 התנתקה החללית מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ תוך נחיתה מוצלחת באזור קזחסטן של כיום.

==פעילות משלחת מס' 5 לתחנת החלל סאליוט 6==
המשלחת החלה לפעול לאחר עגינת חללית "סויוז T-4" בתחנת החלל.

באותה עת לצא עגינה אחרוי של תחנת החלל כבר הייתה מעוגנת חללית מטען חלל פרוגרס 12 שהגיע לתחנת החלל בינואר . הצוות החל בהעברת מטען לתחנת החלל.

ב-19 במרץ "פרוגרס-12" התנתקה מתחנת החלל ובהמשך נשרפה בכניסה לאטמוספירה.

ב-23 במרץ חללית סויוז 39 התחברה לתחנת החלל (ולדימיר דז'ניבקוב היה מפקד צוות). מאז בתחנה שהו 4 אנשים. אחרי מספר ימים צוות סויוז 39 חזר לכדור הארץ. 

ב-14 במאי, לתחנת החלל התחברה חללית סויוז 40 (לאוניד פופוב היה מפקד צוות). מאז בתחנה שהו 4 אנשים. אחרי מספר ימים צוות סויוז 40 חזר לכדור הארץ. 

במהלך שהותם בתחנת החלל ולדימיר קובליונוק וויקטור סביניך ביצעו מחקרים שונים. 

ב-26 במאי 1981 התנתקה החללית מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ.

תחנת החלל סאליוט 6 נותרה בלתי מאוישת ואף צוות לא ביקר בה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/s/soyuzt-4.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-T-4.htm נתוני המשימה]
* [http://www.spacefacts.de/salyut/english/salyut-6_5.htm פעילות משלחת מס' 5]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1981 בברית המועצות
האדאג'ו לכלי מיתר (אופוס 11)

האדאג'ו לכלי מיתר (אופוס 11) מאת המלחין האמריקאי סמואל בארבר נכתב במקור כפרק שני ברביעייה לכלי קשת, אך תוך זמן קצר עובד על ידי בארבר לתזמורת כלי קשת רחבה, וזו גם גרסתו המוכרת. מאוחר יותר עיבד את היצירה למקהלה מעורבת בת שמונה קולות כקטע "Agnus Dei".

המבנה הכללי של היצירה ואופן התפתחותה כמוהו כקשת רחבה: פתיחה חרישית, התפתחות הדרגתית עד לשיא במרכזה לערך, ודעיכה איטית עד לסיום חרישי כמו בפתיחה. בארבר בנה את נושא היצירה המתמשך כולו בטכניקת הסקוונצות, שבה קבוצת תווים או רעיון מלודי קצר חוזר על עצמו מעט גבוה או נמוך יותר בכל פעם. בהיותה טכניקה בסיסית ונפוצה, נמנעים מלחינים מלעשות בה שימוש מופרז, בעוד בארבר בחר לבסס יצירה שלמה עליה, תוך שהוא מצליח לשמור על מתח וריגוש לכל אורכה (9-10 דקות). 

בהיותה יצירה בעלת מבנה פשוט, נעדרת טכניקה חדשנית או מורכבת, וחסרת כל תפנית מפתיעה בהרמוניה או בקו המלודי, קשה להצביע על סוד קסמה. למרות זאת נחשב האדאג'ו לכלי מיתר לאחת היצירות המוכרות והאהובות לביצוע בקונצרטים (גם בגרסתו הקולית) ובקולנוע. בין השאר הוא מושמע בפסקול הסרטים "פלאטון", "איש הפיל", "אל נורטה" ו"השמן של לורנצו". 

האדג'ו הפך להמנון הבלתי רשמי של ארצות הברית לימי אבל, והושמע עם מותם של הנשיאים רוזוולט וקנדי.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20 
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
כפפות (סרט)

כפפות הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1986 בבימויו של רפי אדר עם איקה זהר, שרון הכהן ועזרא כפרי בתפקידים הראשיים.

==הפקה והפצה==
את הסרט יזם וביים המפיק רפי אדר. התסריט נכתב על ידי רפי אדר ואשתו יהודית סולה והוא מבוסס על ספרו של דן צלקה "כפפות" משנת 1982. העלילה מתרחשת בתל אביב בשנת 1937 ומתרכזת בעולים חדשים מפולין ובקבוצת האיגרוף של מכבי תל אביב.

הפקת הסרט התעכבה כשנה, עקב קשיים בגיוס התקציב הדרוש, לאחר שצילומי הסרט החלו ונפסקו. חברת אולפני ג.ג. של בני הדודים מנחם גולן ויורם גלובוס נכנסה להשקעה בסרט, וסיפקה כמחצית מתקציב ההפקה שעמד על 350 אלף דולר. צילומי הסרט החלו בפברואר 1986. צילומי החוץ נערכו ברחוב ליליינבלום בתל אביב, שעוצב כפי שהיה בשנות ה-30. הסרט יצאה לאקרנים בספטמבר 1986.

הסרט ספג ביקורות שליליות, גם כשל בקופות וירד מהאקרנים לאחר שבועיים בלבד.

==תקציר העלילה==
מר ברויין (ניסן נתיב), פרשן איגרוף ידוע מוורשה, עולה עם משפחתו לתל אביב ונפגש עם מר פאלאנט (שמואל שילה) מנהל מכבי תל אביב. הוא מציע פרס כספי גבוה למתאגרף שיזכה במקום ראשון. לקבוצה חסר מתאגרף במשקל בינוני והמאמן צ'אמארקו (עזרא כפרי) יוצא לחפש את טולק שפרן (איקה זהר) בעזרת חברו של טולק, מיטייה (שלמה תרשיש).

טולק היה בזמנו שומר ראש של גנגסטר יהודי בוורשה שכונה "העכביש" והיה מתאגרף. בפלסטינה איננו רוצה לעסוק באיגרוף ולקבל מכות אך צ'אמארקו משכנע אותו. הוא מתחיל באימונים מפרכים ומנצח במספר תחרויות.

הוא לומד עברית ומתאהב במורה נאוה (שרון הכהן). מתחיל ביניהם רומן אהבה עם מעלות ומורדות. סוכן איגרוף מניו יורק בשם רוזמרין (אמנון מסקין) מציע לו חוזה שמן בארצות הברית כדי שיתאגרף מול המתאגרף הנודע ג'ו בונאטי (אנטוניו מרסינה). טולק מסכים למורת רוחו של צ'אמארקו. הוא עושה זאת כדי להתגבר על הפחד הטבוע בנפשו.

אחד המתאגרפים, לובארט, (דני מוג'ה) מעודד אותו ועורך לו אימונים מפרכים לקראת התחרות שבתוכם הוא מנצח חייל בריטי מתאגרף שהגיע במקרה לחזות באימוניו.

נאוה רוצה שיעזוב את האיגרוף ומתנתקת ממנו.

לבסוף מתאגרף טולק עם ג'ו בונאטי בתחרות סגורה ומנצח אותו לאחר קרב קשה. רוזמרין נותן לו כסף וכרטיס לארצות הברית אך טולק מחליט לאחר שהתגבר על הפחד, לעזוב את האיגרוף ולהישאר בארץ עם נאוה.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
! שחקן/שחקנית !! תפקיד
|-
| איקה זוהר || טולק
|-
| שרון הכהן || נאוה
|-
| עזרא כפרי || צ'אמארקו
|-
| דן מוג'ה || לובארט
|-
| שלמה תרשיש || מיטייה
|-
| אמנון מסקין || רוזמרין
|-
| אנטוניו מרסינה || ג'ו בונאטי
|-
| ניסן נתיב || ברווין
|-
| שמואל שילה || פאלאנט
|-
| דוד מונשיין || עיתונאי
|-
| רפי יחזקאל || האנדשר (מתאגרף)
|-
| יהודית סולה|| צלינה, אשתו של צ'אמארקו
|-
|ירוסלב יעקובוביץ || סקסופוניסט
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי ספורט ישראליים
קטגוריה:סרטי איגרוף
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1986
איו אדסניה

איו אדסניה (באנגלית: Ayo Adesanya; נולדה ב-11 באוגוסט 1969) היא שחקנית קולנוע, במאית קולנוע ומפיקת קולנוע ניגרית. רוב הסרטים בהן היא הופיעה הם בשפות אנגלית ויורובה.

== ביוגרפיה ==
אדסניה נולדה ב-11 באוגוסט 1969 במדינת אוגון שבמערב ניגריה. היא למדה בבית ספר בעיר הבירה של מדינת אויו, איבדאן. לאחר מכן, אדסניה המשיכה ללמוד באוניברסיטת איבאדן , שם היא קיבלה תואר ראשון בתקשורת המונים.

== קריירה ==
אדסניה התחילה את הקריירה שלה בשנת 1996, לאחר שסיימה את שירות הנוער הלאומי . הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה באופרת הסבון של טונג'י במשיגבין, ששמה "Palace" (בתרגום חופשי לעברית: ארמון). מאוחר יותר, אדסניה הצטרפה לתעשיית הקולנוע בשפת היורבה, שם הציגה, הפיקה וביימה כמה סרטים. היא הופיעה גם במספר סרטים באנגלית.

בשנת 2012 היא זכתה בפרס של הקולנוע הניגרי "שחקנית השנה". בשנת 2015 היא זכתה בפרס האקדמיה הניגרית לקולנוע כ"שחקנית משנה השנה".

נכון לשנת 2021 היא הצטלמה כשחקנית ב-58 סרטים.

== חיים אישיים ==
אדסניה הייתה נשואה לגוריולה חסן, אך היא נפרדה ממנו. יש להם ילד משותף.

== פילמוגרפיה ==
* מוסכניק (2019)
* Tears in My Heart 2 (2006)
* Otelemuye (2005)
* Otelemuye 2 (2005)
* Otelemuye 3 (2005)
* Dark Secret (2004)
* Dark Secret 2 (2004)
* Dangerous Babe (2003)
* Contractors (2003)
* Contractors 2 (2003)
* Gbokogboko (2003)
* Mother's Help (2003)
* Throwing Stones (2003)
* What I Want (2003)
* Saving Alero (2001)
* Expensive Plot (2001)
* Fire Dancer (2001)
* Fire Dancer 2 (2001)
* On Holiday (2001)
* Oduduwa (2000)
* Oduduwa 2 (2000)
* Camouflage (1999)
* Hooligans (1999)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ניגריות
קטגוריה:במאיות קולנוע ניגריות
קטגוריה:מפיקות קולנוע ניגריות
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1969