OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רובין (קרואטיה)

רוֹבין (בקרואטית: Rovinj, באיטלקית: Rovigno באיסטריוט: Ruvèigno) היא עיירה בחצי האי איסטריה שבקרואטיה, לחוף הים האדריאטי. חלקה העתיק של רוביני ממוקם על חצי אי קטן. חצי אי זה היה בעבר אי שהופרד מהיבשה בתעלה, שיובשה ב-1763 על מנת לאפשר את התרחבותו. בראשית המאה ה-20 היו רובם של התושבים ברובין איטלקים, ועדיין מתגוררים בה כ-2,400 איטלקים, מתוך כ-14,000 תושבים (2001). העיירה היא אתר תיירות פופולרי, ויש בה נמל דיג פעיל. מועצת אירופה הקימה בה מרכז למחקר היסטורי.

==גאוגרפיה ואקלים==
רובין היא אחת מתשע הערים במחוז איסטריה. אקלימה ים-תיכוני, והטמפרטורות נעות בין 4.8°C בינואר לבין 22.3°C ביולי בממוצע. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 16°C. טמפרטורת הים היא מעל עשרים מעלות צלזיוס מאמצע יוני עד אמצע ספטמבר. ממוצע המשקעים עומד על 941 מ"מ בשנה.

==היסטוריה==
ההתיישבות ברובין החלה אף לפני התקופה הרומית. בתקופת האימפריה הרומית נקראה במספר שמות: אַרוּפִּינוּם, מוֹנְס רוּבִּינֶאוּס, רוּגינְיוּם ולבסוף רוּבִינְיוּם. בהמשך הייתה לאחת הערים החשובות של הרפובליקה הוונציאנית באיסטריה, ועם נפילתה של זו, נשארה תחת שלטון אוסטריה. חצי האי שעליו שוכנת העיר היה בעברו אי, שהופרד מהיבשה על ידי תעלה, אך עד שנת 1763 התמלאה התעלה באשפה ונסתמה. עם סיום מלחמת העולם הראשונה עברה רובין לידי האיטלקים, וב-1947, לאחר מלחמת העולם השנייה, עברה השליטה בה ליוגוסלביה. כמו ביתר איסטריה, חלק ניכר מהאוכלוסייה האיטלקית נטש עם חילופי השלטון.

==יהודים==
יהודים התגוררו ברובין מהמאה ה-14 ועד שלהי המאה ה-18. היו אלו בנקאים ומלווים בריבית שהגיעו למקום מהמרחב הגרמני. במהלך המאה ה-17 נודעה משפחת הבנקאים סטלה. היהודים התגוררו בגטו מיוחד. במחצית השנייה של המאה ה-18 נקרא הגטו: Via Libera ומאוחר יותר Contrada della ruinione. לאחר הקמתו של מוסד העבוט הכנסייתי מונטי די פייטה, עזבו היהודים את רובין ועברו בעיקר לפאדובה. בראשית המאה ה-19 לא מתועדת עוד נוכחות יהודים בעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.tzgrovinj.hr/ האתר התיירותי של רובין]
* 

מבט פנורמי מבזיליקת אופמיה הקדושה

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרואטיה: ערים
קטגוריה:קרואטיה: ערי נמל
קטגוריה:קרואטיה: ערי חוף
רובין
קופריט

קופריט הוא מינרל המורכב מתחמוצת הנחושת ומשמש מקור משני לכריית נחושת. למרות צבעו האדום הנאה משמש המינרל לעיתים רחוקות כאבן קישוט בשל רכותו היחסית (3.5 עד 4 בסולם מוס).

הקופריט הוא מינרל שניוני הנוצר כתוצאה מחמצון מרבצי סולפיד הנחושת, והוא מופיע פעמים רבות יחד עם נחושת, אזוריט, כריזוקולה, מלכיט, טנוריט ומינרלים של תחמוצת הברזל. הקופריט מכונה גם "נחושת אודם" בשל צבעו האדום האופייני.

המינרל תואר לראשונה ב-1845 ומקור שמו מהמילה בלטינית לנחושת - קוּפּרוּם (Cuprum). מקור שם סוג הקופריט המכונה כלקוטריציט הוא מיוונית ופירושו "נחושת שעירה".

מקומות שבהם ניתן למצוא את המינרל הם: ישראל (כמויות זניחות באבני החול הנוביות בבקעת תמנע ובבקעת עמרם), צ'ילה, אוסטרליה ומדינת אריזונה בארצות הברית.

==לקריאה נוספת==
* Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., Wiley, 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mindat.org/min-1172.html אתר Mindat]
* [http://webmineral.com/data/Cuprite.shtml אתר webmineral]
* 

קטגוריה:מינרלי נחושת
קטגוריה:מינרלים אוקסידיים
קטגוריה:מינרלים
אנדרו פארוט

אנדרו פארוט (אנגלית: Andrew Parrott; נולד ב-10 במרץ 1947) הוא מנצח בריטי, הנודע בעיקר בביצועיו החלוציים, המצטיינים בבקיאותם ההיסטורית, למוזיקה טרום-קלאסית. הוא מנצח על רפרטואר רחב, הכולל מוזיקה בת זמננו. פארוט ניצח על ביצוע הבכורה של "לילה באופרה הסינית" מאת ג'ודית וייר כמו גם על ההקלטה הראשונה שלה. הוא הקליט מוזיקה חדשה של מלחינים בריטים מודרניים נוספים ביניהם ג'ון טאוונר ושל ולדימיר גודאר.

בשנת 1973 ייסד פארוט את קונסורט טאברנר, מקהלה והרכב נגנים בכלים אותנטיים, השוכן בלונדון. הוא היה המנהל המוזיקלי של נגני מוצרט של לונדון במשך שנים אחדות, עד ספטמבר 2006. כיום פארוט הוא המנהל המוזיקלי של קולגיום ניו יורק בניו יורק. 

פארוט פרסם מאמרים חשובים על באך, מונטוורדי ופרסל, השתתף בעריכת ספר המזמורים החדש של אוקספורד וחיבר את מקהלת באך התמציתית, ספר ששאב את המידע לכתיבתו מעבודתו עם ג'ושוע ריפקין על ביצוע יצירותיו הווקאליות של באך בקול יחיד לכל תפקיד. 

משנת 2007 משמש אנדרו פארוט כמנצח כבוד של תזמורת הבארוק ירושלים.

==מקורות==
<div style="direction: ltr;">
* Parrott, A. (2000): The Essential Bach Choir. Woodbridge: Boydell Press. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* עומר שומרוני, [http://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000433148&fid=3317 המנצח אנדרו פארוט, מחוקרי ומפרשני באך החשובים בעולם, מופיע הערב בארץ עם תזמורת הבארוק ירושלים], גלובס, 11/03/2009

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1947
אנתוני רולי

אנתוני רולי (באנגלית: Anthony Rooley, נולד ב-10 ביוני 1944) הוא נגן לאוטה בריטי, מייסדו ומנהלו של הרכב נגני מוזיקה עתיקה בשם הקונסורט למוזיקה. כמו כן, רולי הוא מחבר הספר "נגינה: גילוי אורפיאוס הכמוס".

==ביוגרפיה==
רולי, יליד לידס, החל את הקריירה המוזיקלית שלו כנגן גיטרה קלאסית, תלמידו של הקטור קווין באקדמיה המלכותית למוזיקה. התעניינותו במוזיקה עתיקה דחפה אותו ללמוד נגינה בלאוטה בכוחות עצמו. את הקונסורט למוזיקה הקים יחד עם ג'יימס טיילר, נגן לאוטה וויול. 

בשנת 1978 קיבל הקונסורט מענק מן המועצה הבריטית לאמנויות שיחד עם חוזה הקלטות עם חברת דקה אפשר לחברי ההרכב להתחיל בהתמחות ארוכה ברפרטואר המדריגל.

רולי הקליט מוזיקה משל מלחינים אלמונים יחסית מן המאה ה-17, כמו ג'ון קופראריו, סיג'יזמונדו ד'אינדיה, ביאג'ו מאריני, ברברה סטרוצי, ז'אק דה ורט ואחרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:נגני לאוטה
קטגוריה:לידס: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1944
ונטה

ונטה (בפינית: Vantaa) היא עיר השוכנת צפונית לבירת פינלנד הלסינקי, ומהווה פרוור שלה. היא ממוקמת בשפך נהר ונטה. ונטה היא העיר הרביעית בגודלה בפינלנד מבחינת אוכלוסייה; בדצמבר 2020 התגוררו בעיר 237,000 תושבים<ref name=":0"></ref>.

== היסטוריה ==

ונטה נוצרה בשנת 1972 על ידי איחוד בין מספר כפרים שעברו תהליך עיור, וכתוצאה מכך עדיין קיימים בה שטחים חקלאיים בין השכונות העירוניות. היא מחוברת להלסינקי וללאהטי על ידי כבישים מהירים ומסילות ברזל.

== סמלי העיר ==
הצמח הייצוגי של העיר הוא סיגל ריווינוס<ref name=":0" />. הפרח מצוי במרכז ודרום פינלנד ופורח בפריחה סגולה בסוף האביב עד תחילת הקיץ<ref></ref>. 

בעל החיים הייצוגי של העיר הוא הסלמון<ref name=":0" />.

== מוקדי עניין ==
נמל התעופה הבינלאומי הלסינקי שוכן בשטח השיפוט של ונטה.

ציוני דרך נוספים הבולטים בעיר הם כנסיית לאורנטיוס הקדוש (שהוקמה בשנת 1492), מוזיאון קהילת הלסינקי ומוזיאון התעופה הפיני.<ref></ref> 

בעיר ממוקם המרכז המדעי יוריקה, הנמצא ברובע טיקורילה, שנועד להנגיש את תחום המדע לילדים ולמבוגרים, באמצעות תערוכות ומוצגים אינטראקטיביים. במקום מצוי גם פלנטריום<ref></ref>. 

בעיר יש מפעלי תעשייה והיא מושכת אליה תושבים רבים ואף מהגרים ופליטים ממדינות אחרות. בין היתר בעיר ממוקמים מטה ומרכז הייצור של חברת סונטו.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פינלנד: ערים
קטגוריה:ונטה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1972
הקטור דה מאריס

סר הקטור דה מאריס הוא אחד מאבירי השולחן העגול בסיפורי המלך ארתור. הוא אחיו-למחצה של סר לנסלוט דו לאק ובנם הממזר של המלך באן מבנוויק והגבירה דה מאריס. סר בורס וסר ליונל הם דודניו.

הקטור משתתף בחיפוש אחר הגביע הקדוש, אך הוא אחד מהאבירים הרבים הנכשלים במשימה. ב"חיפוש אחר הגביע הקדוש" של "המחזור הוולגטי", הקטור דה מאריס וסר גאווין צועדים בצוותא, ובהגיעם לבית-תפילה חרב הם מחליטים להעביר בו את הלילה. כל אחד מהם חולם בלילה חלום מופלא.

בבוקר המחרת, בעודם מספרים אחד לשני על חזיונותיהם, הם מבחינים ב 

ג'סי ווסטון ראה בתיאור זה של המאורעות וריאציה "לא מן המתוחכמות" על סיפור "היד השחורה צופנת-הרעות" ברומנסות אחרות ב-"מחזור הגביע הקדוש".

כשנחשפת פרשיית-האהבים של סר לנסלוט דו לאק והמלכה גווינביר, הקטור עומד לצד אחיו ועוזב את החצר יחד עמו. הוא נעשה לאחד ממצביאיו של לנסלוט ונוטל חלק בקרב להצלת המלכה מההוצאה-להורג ובקרב-הבלימה על ג'ויוס-גארד. כשאר בני משפחתו, הוא מצטרף אל לנסלוט בצרפת כשהם גולים מממלכתו של ארתור. לאחר מכן, הוא מסייע להביס את צבאם של בני-מורדרד בעקבות "הקרב על קמלן".

* ישנו הקטור נוסף בסיפורי המלך ארתור, סר אקטור, אביו של סר קיי ואביו המאמץ של המלך ארתור.

==לקריאה נוספת==
* ג'סי ל. ווסטון, מפולחן לרומנסה, [http://www.sacred-texts.com/neu/frr/frr16.htm#fn_263 פרק 13, "בית-התפילה המסוכן".]
* אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
* תומאס מלורי, אבירי השולחן העגול, הוצאת מודן.
* קרטיין דה-טרואה (בתרגום ד.ד.ר. אוואן), רומנסות ארתוריאניות, טאטל הוצאת לאור, בהוצאה מחודשת של אברימן, 1988.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.blipanika.co.il/?p=929 "מות ארתור, חלק ראשון - בואו של המלך ארתור, סעיף 1 - מרלין"], תרגומו של יובל ווליס באתר בלי פאניקה
* [http://faculty.smu.edu/arthuriana ארתוריאנה] - כתב-העת ללימודים ארתוריאניים
* [http://www.hti.umich.edu/cgi/c/cme/cme-idx?type=header&idno=MaloryWks2 "מות ארתור"], מהדורת קקסטון באנגלית-תיכונה, באתר אוניברסיטת מישיגן
* [http://etext.library.adelaide.edu.au/m/m25m "מות ארתור"] באתר אוניברסיטת אדלייד
* 
* 

קטגוריה:אגדות המלך ארתור
קטגוריה:דמויות ספרותיות
בית פארנסוורת'

250px
250px
בית פארנסוורת הוא מבנה יוצא דופן אשר תכנן האדריכל לודוויג מיס ון דר רוהה בפוקס ריוור, אילינוי, אזור כפרי כ-90 ק"מ דרום מערבית לשיקגו. הבית הוא מבנה של חדר אחד שתוכנן כבית מפלט לסופי שבוע עבור ד"ר אדית' פארנסוורת', רופאה חשובה מהעיר שיקגו, אשר ביקשה מבנה מיוחד בו תוכל להתבודד ולהקדיש את זמנה לתרגום שירה. המבנה תוכנן ונבנה על ידי מיס ון דר רוהה בין 1945 ל-1951 כמבנה פלדה וזכוכית מבודד בלב יער. המבנה נחשב ליצירת מופת של האדריכלות המודרנית במאה ה-20 ולאחד המבנים הידועים של אדריכל זה.

ייחודו של המבנה הוא בצימצום - עיצוב מינימליסטי ומדויק תוך הקפדה רבה גם על פרטי הבניין אשר מאפשרים את תחושת צמצום זו. המבנה ממוקם בלב היער, ללא שכנים ומרוחק ממרכז עירוני כלשהו. כל קירות הבית עשויים זכוכית וסגירתו נעשית על ידי וילונות בלבד. חלוקת השטח מבוססת על בלוק שירותים מרכזי המפריד בין אזורי הבית השונים המצויים כולם באותו חלל, אשר שטחו 130 מ"ר. הבית מורם מעט מעל פני הקרקע וכולל מבואה פתוחה על משטח נוסף המוגבה מן הקרקע, וזאת על מנת להדגיש את ניתוק שבין הבית לסביבתו וההבדל שבין הטבעי למעשה האנושי הסינתטי.

את חשיבותו האדריכלית של בית פארנסוורת' יש להבין על רקע ציפיותיהם של תלמידיו למענה לתאוריות החדשות אשר הביא עמו מיס לארצות הברית והחל ללמד במכון הטכנולוגי של אילינוי. מיס שהיגר מגרמניה שם היה מנהל בית ספר הבאוהאוס, ניסה לפתח יחד קבוצת אדריכלים רחבה יותר סוג חדש של אדריכלות שחלק מעקרונותיה היו השימוש המינימליסטי בזכוכית ופלדה. בית פארנסוורת' הוא למעשה הדוגמה הראשונה של בית מגורים מסוג זה, אשר אליו נשאו תלמידיו של מיס את עיניהם.

סיפור בנייתו של הבית גם כולל את יחסיהם המורכבים של מיס ון דר רוהה ואדית' פארנסוורת'. ממערכת היחסים המקצועית הפכה ליחסים אישיים עם התקדמות הפרויקט. מששאיפותיה הרומנטיות של פארנסוורת' לא התגשמו נוצר קרע במערכת היחסים אשר הוביל בסופו של דבר גם לתביעה משפטית אשר הגישה כנגד מיס, על ליקויים כביכול בבנייה ורשלנות מקצועית. מיס זכה במשפט שהתנהל נגדו אך אירוע זה לווה בביקורות מעורבות כלפיו וכלפי יצירתו האדריכלית. על אף שרבים ראו במבנה יצירת מופת עם בנייתו היו מי שביקרו אותה ובהם האדריכל האמריקאי החשוב פרנק לויד רייט שניצל את ההמולה כדי לבקר אותו. רייט טען כי המבנה, כמו גם מבנים נוספים בסגנון הבינלאומי שהחלו להיבנות בצפון אמריקה בתקופה זו, הוא תוצר של חשיבה מכניסטית של צורכי האדם וכי האדריכלים המודרניסטים ומיס ון דר רוהה ביניהם הם קומוניסטים במסווה.

בשנת 1949 בנה גם האדריכל פיליפ ג'ונסון את בית הזכוכית שלו בסביבה בעלת אופי דומה בקונטיקט. רבים משווים בין שני בתי הזכוכית אשר מהווים מקרי מבחן חשובים בתולדות האדריכלות המודרנית בארצות הברית. לשני בתי הזכוכית הייתה השפעה רבה על עיצובים מינימליסטיים נוספים ועל רעיונות אדריכליים-פילוסופיים שונים בנוגע למגורים, בנייה בטבע ומשמעותו של חומר.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.farnsworthhouse.org/ האתר הרשמי] - עם תמונות צבעוניות של הבית.
* [http://www.columbia.edu/cu/gsapp/BT/GATEWAY/FARNSWTH/farnswth.html אתר בנושא בית פארנ'וורת'] כולל צילומים, שרטוטים ופרטי בניין רבים.
*[http://www.columbia.edu/cu/gsapp/BT/GATEWAY/FARNSWTH/f-fly.mpg סרטון המציג את הבית בתלת מימד]
* 
* 

קטגוריה:ארצות הברית: בתי מגורים
קטגוריה:מבנים שתכנן לודוויג מיס ון דר רוהה
קטגוריה:אדריכלות מודרנית
קטגוריה:אילינוי: מבנים
אוסנבריק

אוסנבריק () היא עיר בסקסוניה תחתית, בצפון־מערב גרמניה, כ-80 ק"מ צפונית לדורטמונד וכ-100 ק"מ מערבית להנובר. ב-2013 התגוררו בה כ-156 אלף תושבים.

מקור שמה של העיר שנוי במחלוקת. יש הסבורים שמדובר בשיבוש השם אוכסנבריקה (Ochsenbrücke), שפירושו "גשר השור". אחרים טוענים שהשם ניתן בהשראת האייסיר, ומשמעותו היא, בעצם, "גשר לאלים". הגיית השם יכולה להעיד אם היותו של הדובר תושב העיר או לא, שכן תושבי העיר נוטים להגות את שמה במלרע, ואילו אנשים שאינם מתגוררים בה הוגים את שמה במלעיל.

בשנת 2003 בחר בה השבועון הגרמני שטרן כעיר שבה חיים התושבים המאושרים בגרמניה. בעקבות הבחירה יצאה העיר בקמפיין תחת הכותרת "Ich komm' zum Glück aus Osnabrück" (למרבה המזל, אני מאוסנבריק).

התושב הידוע ביותר של העיר היה הסופר אריך מריה רמרק, וגם ג'ורג' הראשון מלך בריטניה נפטר בה. כן נולד בעיר הצייר היהודי פליקס נוסבאום, שנספה בשואה ולזכרו בנתה העיר מוזיאון, בית פליקס נוסבאום.

בעיר קהילה יהודית המפעילה בית כנסת (אורתודוקסי), מקווה ומרכז קהילתי. בימים הנוראים משמש בקהילה כחזן זה שנים הזמר מישל קאהן מירושלים.

==היסטוריה==
לפי חפירות וממצאים אחרונים, יש הסבורים שקרב יער טויטובורג התרחש באזור העיר אוסנבריק בספטמבר 9.

קארל הגדול ייסד את אוסנבריק בסביבות שנת 780. בראשית המאה התשיעית הייתה העיר לדיוקסיה הראשונה בסקסוניה, אך אזכורה הראשון כעיר היה רק בשנת 1147. זמן קצר אחר כך, בשנת 1157 החל הקיסר פרידריך ברברוסה בביצורה של העיר. כמה משרידי הביצורים עדיין עומדים על תילם. במהלך אותה מאה הצטרפה אוסנבריק לברית ערי הנזה.

נטייתם של תושבי העיר לכיוון הרפורמציה הפרוטסטנטית הביאה למתיחות עם הבישוף הקתולי, שלא יושבה עד המאה ה-17.

האירוע המשמעותי ביותר שנערך בעיר הוא ככל הנראה המשא ומתן שנערך בעיר בין המעצמות האירופיות בשנים 1648-1643, ושהביא לסיום מלחמת שלושים השנים ולשלום וסטפאליה. מאחר שהקתולים והפרוטסטנטים סירבו לשבת זה עם זה, ישבו הקתולים במינסטר והפרוטסטנטים באוסנבריק. לשלום וסטפאליה היו גם משמעויות עבור העיר. נקבע בו הסדר ייחודי לפיו ישלטו בה בישופים פרוטסטנטים וקתולים לסירוגין. כך ארע, שעל מנת להבטיח תקופת שלטון ארוכה ככל האפשר, מונה לבישוף בשנת 1764 הנסיך פרדריק, דוכס יורק ואולבני, והוא בן 196 ימים בלבד. זהו הגיל הצעיר ביותר בהיסטוריה שבו מונה בישוף.

כתוצאה מתהליך החילון שהחל עם נפילת האימפריה הרומית הקדושה, הפכה אוסנבריק לחלק מממלכת הנובר בשנת 1803, ובשנת 1866 סופחה, עם יתר הממלכה, לפרוסיה.

בסיום מלחמת העולם השנייה ספגה אוסנבריק הפגזות קשות, אך חלק מהמבנים ההיסטוריים שלה הוקמו מחדש. לאחר המלחמה הוצב בעיר חיל מצב בריטי, ובסביבת העיר נותרו בסיסים של הצבא הבריטי במשך שנים ארוכות. אחרון החיילים הבריטים עזב את האזור ב-31 במרץ 2009.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ערים
קטגוריה:ערי הנזה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-8
וילה טוגנדהאט

וילה טוגנדהאט (צ'כית Vila Tugendhat) היא בית פרטי בעיר ברנו שבצ'כיה, שתכנן ב-1930 האדריכל הגרמני לודוויג מיס ון דר רוהה עבור פריץ טוגנדהאט ואשתו גרטה. הווילה היא אחת מיצירותיו המפורסמות ביותר, ומיד עם בנייתה נחשבה מופת לאדריכלות פונקציונליסטית ומינימליסטית.

== היסטוריה ==
מיס ון דר רוהה נקט אמצעי שהיה אז מהפכני, שימוש במסגרת פלדה לבניין, מה שאפשר לו לוותר על קירות תומכים וליצור מרחב פנימי שייתן תחושה של אור וחלל. הוא עיצב גם את כל הרהיטים בבית (שני סוגי כורסאות בתכנונו, "כורסת טוגנדהאט" ו"כורסת ברנו", עדיין מיוצרים כיום). לא היו בווילה כל תמונות או קישוטים, אך למרות זאת אין בה תחושה של סגפנות הודות לשימוש בחומרים בעלי צבעים ומרקמים שונים באופן טבעי, כמו קיר בנוי שוהם או שימוש בסוגים טרופיים ונדירים של עץ. קיר השוהם שקוף למחצה, ואופיו משתנה בהתאם לזווית השמש. מיס הצליח גם לשלב את הנוף הנשקף מהווילה כחלק בלתי-נפרד מהחלל הפנימי.

עלות בנייתה של הווילה הייתה גבוהה מאוד בשל טכניקת הבנייה הבלתי-שגרתית, השימוש בחומרים מיוחדים ונדירים והטכנולוגיות החדשות ששימשו לחימום, אוורור וכדומה. הבניין גם גדול מאוד בתור וילה למשפחה אחת, אף כי במבט ראשון אין הדבר נראה כך בזכות התכנון המחוכם של החדרים וחלוקת החלל.

בני הזוג טוגנדהאט, שהיו יהודים, עזבו את צ'כוסלובקיה ב-1938 עם ילדיהם, מעט לפני הסיפוח הנאצי בעקבות הסכם מינכן. הם לא חזרו מעולם. אחרי המלחמה נעשה שימוש בבניין למטרות מעשיות שונות, וב-1992, כחלק מ"מהפכת הקטיפה", נחתם בו ההסכם שהסדיר באופן רשמי את חלוקת צ'כוסלובקיה לשתי מדינות. החל משנת 1994 נמצאת הווילה בבעלות עיריית ברנו, ופתוחה לציבור כמוזיאון. מאז 2001 הווילה היא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

בתחילת 2007 דרשו ילדיהם של בני הזוג טוגנדהאט לקבל את הווילה חזרה לידיהם, על פי חוק הקובע החזרת יצירות אמנות שנשדדו בזמן המלחמה לבעליהן. עיריית ברנו פתחה בהליכים להעביר את הבעלות על הבניין לממשלת צ'כיה, כדי שתוכל להחזיר את הבניין ליורשים. אלה הודיעו כי בכוונתם לשפץ אותו ולהשאירו פתוח לציבור. [https://web.archive.org/web/20070311061310/http://www.cbw.cz/phprs/2007020521.html]

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20060423220938/http://www.tugendhat-villa.cz/html.en/ וילה טוגנדהאט]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מבנים שתכנן לודוויג מיס ון דר רוהה
קטגוריה:צ'כיה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:הסגנון הבין-לאומי
קטגוריה:צ'כיה: בתי מגורים
קטגוריה:צ'כיה: מוזיאונים
קטגוריה:ברנו
אסטרטגיה אופטימלית

בתורת המשחקים, אסטרטגיה אופטימלית היא אסטרטגיה (תכסיס) במשחק סכום אפס, שמבטיחה לשחקן המשחק בה לפחות את ערך המשחק כנגד כל אסטרטגיה של היריב. לפי משפט המינימקס, בכל משחק שני שחקנים סכום אפס, קיימת לכל שחקן לפחות אסטרטגיה אחת כזו. 

==הגדרה פורמלית==
נסמן את הגדלים הרלוונטיים: <math>\ p, q </math> הן אסטרטגיות של שחקן 1 ו-2, ו <math>\ h(p,q)</math> היא פונקציית התשלום ששחקן 1 משלם לשחקן 2. <math>\ p_0, q_0</math>, יקראו אסטרטגיות אופטימליות, אם הן מקיימות את התנאי:

<math>\forall q\,, h(p_0,q)\ge h(p,q)</math>

<math>\forall p\,, h(p,q)\le h(p,q_0)</math>

הערך <math>\ v=h(p_0,q_0)</math> נקרא הערך של המשחק. מכיוון ש <math>\ h</math> היא ליניארית בכל רכיב, קל להוכיח כי קבוצת כל האסטרטגיות האופטימליות של כל שחקן היא קבוצה קמורה.

==מציאת אסטרטגיה אופטימלית==
נמשיך להשתמש במוסכמה כי <math>\ h(p,q)</math> היא פונקציית התשלום ששחקן 1 משלם לשחקן 2. מציאת האסטרטגיה האופטימלית מתבצעת לפי אלגוריתם המינימקס - שחקן 1 שואף למקסם את הרווח המינימלי שלו, ושחקן 2 שואף למזער את ההפסד המקסימלי שלו.

כלומר, שחקן 1 יבדוק את כל האסטרטגיות שלו, כך שלכל אסטרטגיה <math>\ p</math> יבדוק מהו הרווח המינימלי שלו על פני האסטרטגיות האפשריות של <math>\ q</math>, ואז יבחר אסטרטגיה <math>\ p_0</math> כזו שהרווח המינימלי עליה היה גדול (או שווה) מכל הרווחים המינימליים של כל האסטרטגיות האחרות. בסימון מתמטי, נאמר כי שחקן 1 יבדוק לכל אסטרטגיה <math>\ p</math> את <math>\ \min_q \{h(p,q)\}</math>, ואז יחפש את המקסימום מתוך קבוצה זו, כלומר את <math>\ \max_p\{\min_q \{h(p,q)\}\}</math>. אסטרטגיה שעליה מתקבל המקסימום תהייה אופטימלית לשחקן 1. כאן יש לציין נקודה עדינה: מבחינה פורמלית, צריך היה לחפש את הסופרמום והאינפימום, במקום את המינימום והמקסימום. אך מכיוון שקבוצת האסטרטגיות היא קומפקטית ופונקציית התשלום היא רציפה, המקסימום והמינימום חייבים להתקבל בתוך הקבוצה.

באופן שקול לגמרי, שחקן 2 יבדוק לכל אסטרטגיה <math> \ q</math> את <math>\ \max_p\{h(p,q)\}</math>, ואז יבחר אסטרטגיה שנותנת מינימום על קבוצה זו, כלומר אסטרטגיה שנותנת מינימום על <math>\ \min_q\{ \max_p\{h(p,q)\}\}</math>.

לפי משפט המינימקס, מתקיים שוויון <math>\ v= \min_q\{ \max_p\{h(p,q)\}\}=\max_p\{\min_q \{h(p,q)\}\}</math>. 

כמו כן, מקמירות <math>\ h</math> ניתן להראות כי די לשחקן 1 [שחקן 2] לבדוק עבור אסטרטגיה מוצעת שלו את מינימום [מקסימום] הרווחים רק על פני האסטרטגיות הטהורות של שחקן 2 [שחקן 1]. 

קטגוריה:תורת המשחקים
קטגוריה:אסטרטגיה
פרוף (ראפר)

דשון דופרי הולטון, (באנגלית: DeShaun Dupree Holton) הידוע בכינוי פרוף (Proof) (2 באוקטובר 1973 - 11 באפריל 2006) היה ראפר אמריקאי וחבר בלהקת הראפ D12.

== ביוגרפיה ==
דשון דופרי הולטון נולד בארצות הברית לאם חד הורית. אביו, מק'קינלי ג'קסון, אשר היה מפיק מוזיקלי, עזב את אימו לפני שהולטון נולד.

במשך זמן רב היה חבר ועוזר מפיק של הראפר אמינם ואף השתתף בסרט "8 מייל" בכיכובו. פרוף היה ידוע גם כ-Big Proof, P, Dirty Harry ו-Oil Can Harry.

פרוף עבד בחנות היפ הופ בדטרויט, בה ארגן תחרויות אלתורים בין ראפרים, ושם למעשה החל את הקריירה שלו. את אמינם פגש בבית ספרו, בחנות פגש חברים נוספים, ויחד, הקימו את הלהקה "D12".

ב-11 באפריל 2006 פרוף הופיע במועדון ובמהלך המסיבה התנהל בינו ובין ראפר אחר ויכוח. במהלך הוויכוח פרוף הוציא אקדח וירה לעבר הראפר השני, מה שגרם לפציעתו. מיד לאחר היריה הוציא קרובו של הראפר, מריו אטרידג', אקדח וירה שלוש פעמים, פעמיים בגב ופעם אחת לכיוון הגולגולת. פרוף נהרג במקום. היורה נשפט ויצא זכאי בהגנה על אדם אחר, אבל הואשם על החזקת נשק ללא רישיון.

בשנת 2010, בעקבות מותו של פרוף, הוציא הראפר אמינם שיר בשם "You're Never Over" כחלק מאלבומו "Recovery" ובו מתאר כמה פרוף חסר לו. בנוסף, לזכרו של פרוף, קיעקע אמינם על זרועו את אותו הקעקוע שהיה לפרוף על הזרוע.

בשנת 2011 דלף לרשת שיר של הראפר אמינם המוקדש לזכרו של פרוף בשם "Dudey" המוכר גם כ"Difficult". ככל הנראה השיר הוקלט עוד בשנת 2007. 

מאז הזכיר אמינם את פרוף במספר שירים, ביניהם "Going Through Changes", "Deja Vu", "Walk on Water", "Believe", "Arose", "Stepping Stone", "Venom" ו-"Zeus".

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===

* Anywhere EP: 1996
* Electric Coolaid Acid Testing EP: 2002
* I Miss the Hip Hop Shop: 2004
* Searching for Jerry Garcia: 2005

=== אלבומים עם להקת D12 ===

* The Underground EP: 1997
* Devil's Night: 2001
* D12 World: 2004

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:נרצחים: מוזיקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
ריא"ז

רבי ישעיה בן אליה די טראני (נפטר ב-ה'ם', 1280 לערך), מראשוני איטליה, נקרא גם ריא"ז (ראשי תיבות: רבי ישעיה אחרון ז"ל), להבדילו מאבי אמו המפורסם, ר' ישעיה די טראני (הרי"ד), הנקרא גם ר' ישעיה הראשון או ר' ישעיה הזקן.

== ביוגרפיה ==
בספר "שלשלת הקבלה" מסופר כי לפני פטירתו אמר הרי"ד "הנה בן בתי יורש אותי". ואמנם היה יורש נאמן של סבו הגדול בידיעות התלמוד ומפרשיו ובחידושיו הרבים. חיבורו פסקי הלכות כתוב בלשון קצרה וברורה, ודן בהלכה הנוהגת בזמן הזה כדרך הלכות הרי"ף. לפני כל מסכת הוא מציע בקיצור את תכנה ומביא את הפסוקים שעליהם מתבססות ההלכות.

ר' ישעיה ערך ספר פסקים על סדר התלמוד, כדוגמת ספר הפסקים של סבו רבי ישעיה די טראני. בשונה מהסב, לא שילב ריא"ז כלל דברי פרשנות ועיון תלמודי בספריו, והשאיר בהם רק פסיקה הלכה למעשה. יוצאים דופן פסקי ריא"ז ביחס לשאר חיבורי הראשונים על התלמוד, בכך שהם כתובים בעברית בלבד, ולא בשילוב הנפוץ של עברית וארמית תלמודית, ובכך שהם מסודרים להפליא ובעצם מהווים סיכום מסקנות התלמוד והצגתן כאוסף הלכות ברורות. ריא"ז מרבה להביא את דברי סבו בהשתמשו בכנוי 'מז"ה' - ראשי תיבות של מורי זקני הרב. ופעמים לא מעטות לחלוק עליו; כשהוא מבקש לנמק את הפסק, הוא מפנה את הקורא ל"קונטרס הראיות". קונטרס זה כמעט שלא שרד, למעט על מסכתות בודדות (בבא מציעא, מכות, סנהדרין ושבועות). קונטרס זה מקביל במידת-מה ל"תוספות הרי"ד" של סבו, ושם הוא מרבה לפלפל ולהאריך בעיונים במסכת, ובפרט בדברי סבו. ראשונים נוספים שריא"ז דן רבות בפסקיהם הם הרי"ף והרמב"ם.

דברי ריא"ז מובאים פעמים רבות בספר "שלטי הגיבורים", מאת ר' יהושע בועז מאיטליה, חיבור שהיה מוכר בכינויו 'הגהות אלפסי'. במשך מאות שנים רבים מהפוסקים הכירו את תורתו של ריא"ז רק מתוך המובאות בשלטי הגיבורים. 

ר' אברהם אבולעפיה מעיד על עצמו, שהוא לימד "ברומי לשני זקני העיר, ר' צדקיה ור' ישעיה בעלי בריתי ז"ל", הלא הם רבי צדקיה בן אברהם (בעל שיבולי הלקט) וריא"ז.

יש חוקרים הסבורים כי הוא שכתב את "פירוש רבינו ישעיה" על חלקים מהנ"ך, אף שהחיבור מיוחס בדרך כלל לסבו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני איטליה
קטגוריה:רומא: רבנים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-13
זרח שבץ

זרח שְבֶץ (שוועץ) (1906 - 21 במאי 1996) היה מפקד "ההגנה" בבני ברק וסגן ראש העירייה.
== ביוגרפיה ==
שבץ נולד בביאליסטוק, שם למד ב"חדר" ובישיבה, ואחר כך למד את מקצוע הטקסטיל בבית הספר למלאכה בעירו. הוא היה בין מייסדי תנועת "החלוץ" בביאליסטוק, שימש יו"ר התנועה בעיר, והיה פעיל בחינוך קבוצות נוער ובהכנתן לעלייה לארץ ישראל. בשנת 1930 עלה לארץ ישראל, התיישב בבני ברק ונשא לאישה את מינה (מינדל לאה) בת חיים והינדה שמרגד. הוא עסק בעבודות מזדמנות עד שנת 1935, אז הוקם ברמת גן הסמוכה בית החרושת "קשת" לצביעה ולאשפרת טקסטיל - שם עבד עד לפרישתו לגמלאות.

שבץ נמנה עם מייסדי ארגון "ההגנה" בבני ברק, ושימש מפקד הארגון בעיר. כינויו היה "יפה", על שם בתו הבכורה. הוא היה פעיל בהסתדרות העובדים, והיה בין מייסדי מועצת הפועלים בעירו. בין השנים 1960 - 1965 שימש סגן ראש העירייה מטעם מפא"י. כהוקרה על פעילותו הציבורית קיבל את התואר "יקיר העיר" וכן את התואר "יקיר ההסתדרות".

שבץ עסק שנים רבות גם בעבודה עיתונאית, וכתב לעיתונים ביידיש בביאליסטוק, לפני ואחרי עלייתו ארצה. לאחר השואה פרסם מדי פעם מאמרים בשפה זו בכתבי העת של איגוד יוצאי ביאליסטוק בניו יורק ובבואנוס איירס. לאחר מותו פרסמו בני משפחתו אוסף ממאמריו בספר לזכרו, בשם "טעג און יארן" (ימים ושנים).

==לקריאה נוספת==
* טעג און יארן / זרח שוועץ, בני ברק 1998.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי מועצת העיר בני ברק
קטגוריה:יקירי בני ברק
קטגוריה:עיתונאים כותבי יידיש
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ביאליסטוק: אישים
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:פעילי מפא"י
קטגוריה:עיתונאים ביישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
קולונל

קולונל (Colonel) היא דרגת קצונה צבאית ברבים מצבאות העולם. זוהי הדרגה הגבוהה ביותר מתחת לדרגות הגנרל. מקבילה לדרגה הצה"לית אלוף-משנה (אל"ם).

== היסטוריה ==
השימוש הראשון בדרגה נעשה בצבא הרומאי, קולונל היה הקצין האחראי על טורי החיילים (מקור השם במילה הלטינית columnella שפירושה טור קטן). השימוש נמשך בימי הביניים כשהדרגה קולונל הוחזקה על ידי אציל שפיקד על מספר חיילים גדול, הדרגה קולונל-גנרל ניתנה למפקד הראשי בשדה הקרב שלו היו כפופים מספר קולונלים.

השימוש המודרני בדרגה התחיל בסוף המאה ה-16 שעה שיחידות צבא התחילו להתארגן כרגימנטים ועם המעבר מצבאות שכירי חרב לצבאות לאומיים קולונל היה דרגה שניתנה לאציל שרכש את הפיקוד על רגימנט מהמפקד הקודם והוא בתורו ימכור את המינוי לסגנו לאציל אחר שיחזיק את הדרגה סגן-קולונל (Lieutenant Colonel — לויטננט קולונל).

עם המעבר לצבאות מקצועיים במהלך המאה ה-19 דרגת הקולונל ניתנה לקצין שפיקד על רגימנט. עם התפשטות ההשפעה הארופית ברחבי העולם הדרגה נכנסה לשימוש בצבאות מחוץ לגבולות אירופה.

== דרגות מקבילות ==

* אלוף-משנה (צה"ל)
* פולקובניק (צבאות מזרח אירופה)
* אוברסט (צבאות המדינות הדוברות גרמנית ומדינות סקנדינביה)
* אלבאיי (טורקיה)
* סנגצאווה (קוריאה הצפונית)
* טריונג (קוריאה הדרומית)
* סינטגמטרקיס (יוון)
* פאן אקה (תאילנד)

==דרגת קולונל בצבא יבשה ובחיל אוויר (OF-5)==
<gallery widths="70">
קובץ:IDF aluf mishne.svg|צה"לאלוף משנה
קובץ:CNL rank insignia of the United States Army.jpg|צבא ארצות הברית קולונל
קובץ:Cdn-Army-Col(OF-5)-2014.svg|הצבא הקנדי קולונל
קובץ:HD H 53 Oberst ABCAbw.svg|בונדסווראוברסט
קובץ:Army-POL-OF-05.svg|הצבא הפולניפולקובניק
קובץ:RAF A F5Col 2010.png|הצבא הרוסיפולקובניק
קובץ:Syria-Aqid.jpg|הצבא הסוריעקיד
קובץ:Rank insignia of colonnello of the Army of Italy (1973).svg|צבא איטליהקולונלו
קובץ:Army-FRA-OF-05.svg|צבא צרפתקולונל 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דרגות צבאיות
מדינת שומר הלילה

מדינת שומר הלילה הוא מונח מתחומי מדע המדינה והפילוסופיה הפוליטית המתאר צורת ממשל שבה המדינה מתערבת בצורה מינימלית בחיי האזרחים, ותפקידה היחיד הוא לקיים צבא, משטרה, ובתי משפט, וכך להגן על האזרחים מפני תוקפנות, גנבה, הפרת חוזים, הונאה, ולאכוף זכויות קניין; כך שהמדינה עוסקת אך ורק באכיפת עקרון האי-תוקפנות. שם השיטה מרמז על תפקידה המינימלי של המדינה, והיא משמשת כמין "שומר לילה" הדואג רק לשלום האזרחים.

בריטניה של המאה ה-19 נחשבת למודל של מדינת שומר לילה ביחס לשאר המדינות האירופאיות באותה תקופה.

== אטימולוגיה ==
המונח נטבע על ידי הסוציולוג הגרמני פרדיננד לסל בנאום בברלין ב-1862. לסל ביקר את התפיסה ה"בורגנית" של מדינה שתפקידה כשל "שומר הלילה", המגן מגנבה בלבד. המונח הפך במהרה לתיאור של ממשלה "קפיטליסטית", על אף שבאותה תקופה המונח "ליברליזם" קיבל משמעות יותר פרוגרסיבית. הכלכלן לודוויג פון מיזס טען שלסל ניסה להגחיך את מודל הממשל המוגבל, אך הוא לא מגוחך יותר מממשלות שמעסיקות את עצמן "בהפצת עיתונים, ייצור כפתורי מכנסיים ובהכנת כרוב כבוש".

== צידוקים ==
ליברלים מצדיקים את המודל בכך שהוא הגזירה הלוגית המתאימה מעקרון האי-תוקפנות. הם טוענים שאנרכיזם כשלעצמו אינו פרקטי מפני שאין בכוחו לאכוף את עקרון האי-תוקפנות, ומכיוון שאכיפת החוזים פתוחה לתחרות אין הכרח שמישהו ישמור על עקרון האי-תוקפנות. הפילוסוף הליברטריאני רוברט נוזיק עסק במושג בספרו "אנרכיה, מדינה ואוטופיה".

לטענתו, יש להפריד לחלוטין בין החלק הציבורי לחלק הפרטי במדינה, ובה בעת לצמצם מאוד את הכוח והשליטה של המדינה על הפרט. נוזיק גרס כי יש להפריט את הכול ולא לתת למדינה יכולת שליטה כלשהי על הפרט או על זכויותיו. חריגה של המדינה לסמכויות מעבר להגנה ואכיפת חוזים תוביל להפרת הזכויות של אזרחי המדינה.

== ראו גם==
* אנרכו-קפיטליזם
* ליברליזם קלאסי
* ליברטריאניזם
* אובייקטיביזם
* לסה-פר

== לקריאה נוספת ==
* רוברט נוזיק, אנרכיה, מדינה ואוטופיה, 1974
* ג'ונתן וולף, רוברט נוזיק: רכוש, צדק והמדינה המינימלית, 1991
<div style="direction: ltr;">
* Tibor R. Machan, Anarchism and Minarchism. A Rapprochement, Journal des Economists et des Estudes Humaines, Vol. 14, No.4, December 2002, pages 569–588
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=Nz-bOmLr9r0 דיבייט "מדינת שומר הלילה"]
* [https://mises.org/library/robert-nozick-and-immaculate-conception-state-1 מאמר של מארי רות'בארד על "מדינה, אנרכיה ואוטופיה"]

==הערות שוליים==

מדינת שומר הלילה
קטגוריה:ליברליזם
טלפלא

טֶלֶפֶּלֶא היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים, שהוקלטה ושודרה בטלוויזיה הישראלית (הערוץ הראשון) בין השנים 1975–1979 ובשידורים חוזרים במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20.

במרכז התוכנית עמדה אינטראקציה בין המגישים לבין בובת גרב בצורת תולעת בעלת כובע קסקט בשם "טלא"; הבובה לא השמיעה קול, אבל המגיש תמיד הבין מה היא אומרת ומסר את דבריה לצופים. במהלך התוכנית נדונו נושאים שונים מחיי הילדים, באמצעות שירים וסיפורים. בנוסף, במהלך התוכנית הוקרן פרק מסדרת אנימציה, כדוגמת "ברבאבא" ו"יוסי בארץ ציורי הגיר" .

צוות ההקמה של התוכנית כלל את מנהלת תוכניות הילדים אסתר סופר, התפאורן יוסי עצמון, התסריטאים פוצ'ו ובינה אופק, 

המנהל המוזיקלי היה מוני אמריליו, הבמאי פינחס הר-זהב, הבמאית ורדינה ארז והמפיקה שרה פרידמן. 

לאורך מרבית התקופה היא שודרה שלוש פעמים בשבוע. התוכנית זכתה לשיעורי צפייה גבוהים מאוד, ותקופת שידורה הייתה הממושכת מכל תוכניות הילדים שהופקו בטלוויזיה בישראל עד אז. התוכנית זכתה בפרס רשות השידור לשנת 1978.

בעקבות התוכנית הופקו מספר ספרים ותקליטים, וכמו כן נכתב בהשראת התוכנית השיר "טלפלא" שביצעה יונית שוהם בשירוויזיון 1979 שזכה במקום החמישי.

== מגישים ==
* דודו אלהרר
* אלי גורנשטיין
* מוטי ברכאן
* רחל הפלר
* אושיק לוי
* שושיק שני (בתפקיד הדודה שוש)

== השיר "טלפלא" ==

את שיר הנושא "טלפלא" כתב אוריאל אופק (בן-זוגה של בינה אופק) והלחין ועיבד מוני אמריליו וביצעו אלי גורנשטיין ומוטי ברכאן יחד עם סיגל זיו.

* [https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=76&wrkid=8047 טלפלא] באתר שירונט
* [https://www.youtube.com/watch?v=ff2UtBWimJ8 טלפלא] יוטיוב

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:זוכי פרס רשות השידור
קטגוריה:ישראל ויסלר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מוני אמריליו
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
יעקב דוד קאליש (השני)

רבי יעקב דוד קאליש (תרס"ז – ה' בניסן תש"ב, פברואר 1942) היה האדמו"ר הרביעי מאמשינוב, האחרון בעיירה אמשינוב לפני השואה. נינו של רבי יעקב דוד הראשון מאמשינוב.

==ביוגרפיה==
נולד באוסטרובה לרבי יוסף קאליש האדמו"ר השלישי מאמשינוב. נישא לרבקה יוכבד, בת רבי שלמה יוסקוביץ' ובריינדל בתו של ה"אמרי אמת" מגור. למד אצל אביו ולאחר נישואיו למד אצל סב אשתו, ה"אמרי אמת".

הוא התפרסם כתלמיד חכם ובשנת תרצ"ד, בגיל 26, התקבל לרב בז'ירארדוב הסמוכה לוורשה. בשנת תרצ"ו נקרא למלא את מקום אביו, והוא כיהן במקביל באמשינוב ובז'ירארדוב, לאחר ששתי העיירות דרשו שיכהן בהן כרב.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה התחבא כשנתיים במקומות מסתור בוורשה, ובאחד ממחבואיו חלה בטיפוס ונפטר. הובא לקבורה באוהל סבו רבי מנחם קאליש, ליד קבר אביו רבי יוסף. אשתו וארבעת ילדיו נספו בשואה. אחיו רבי יצחק קאליש, שהיה חסידו, החל לכהן לאחר המלחמה כאדמו"ר מאמשינוב בארצות הברית.

האוהל והמצבות שוחזרו לאחר השואה.

==לקריאה נוספת==
* הרה"ק רבי יעקב דוד (השני) מאמשינאוו, "שיח חסידים", עמודים רכ"ח-רל"ד, יו"ל על ידי איגוד "זרע יצחק" ברוקלין ניו יארק, תשע"ז

==קישורים חיצוניים==
* מנחם מנדל ויסברוד, [https://tablet.otzar.org/he/book/book.php?book=613652&width=-17&scroll=0&udid=0&pagenum=1 זיכרון קדוש, תולדותיו ודברי תורתו של רבי יעקב דוד קאליש], באתר אוצר החכמה
* 

==הערות שוליים==

יעקב
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:משפחת אלתר
קטגוריה:אדמו"רים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי בוורשה
קטגוריה:משפחת קאליש
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
דו"ח כספי

בחשבונאות, דוחות כספיים הם דוחות המתארים את מצבה הפיננסי של ישות חשבונאית, והם מופקים בסוף כל תקופה חשבונאית (לרוב שנת כספים, חצי שנה או רבעון).

== סוגי דוחות ==
הדוחות הכספיים כוללים ארבעה דוחות כספיים בסיסיים:
* דוח על המצב הכספי (מאזן) - דוח על מצב הנכסים, ההתחייבויות וההון העצמי של החברה לסוף התקופה החשבונאית.
* דוח על הרווח הכולל (דוח רווח והפסד) - התוצאות הכספיות של החברה (הרווח או ההפסד) עבור מהלך התקופה החשבונאית.
*
* דוח על השינויים בהון העצמי - דוח על השינויים בהון העצמי במהלך התקופה החשבונאית.
* דוח על תזרימי המזומנים - דוח על תנועת המזומנים במהלך התקופה החשבונאית, בדגש על פעילות שוטפת, השקעה ומימון.

בנוסף לדוחות אלו כוללים הדוחות הכספיים גם ביאורים לדוחות הכספיים המהווים חלק בלתי נפרד מהדוחות. הביאורים לרוב כוללים ביאור כללי המפרט את הישות ופעילותה, ביאור המפרט את עיקרי המדיניות החשבונאית, וביאורים נוספים המפרטים את סעיפי המאזן, רווח והפסד וכדומה.

== שימושים ==
הדוחות הכספיים, לרבות הביאורים, מוצגים עם מספרי השוואה לתקופות קודמות. בכך ניתנת אפשרות לנתח את הדוחות של הישות לאורך זמן נתון.

הדוחות הכספיים ערוכים בהתאם לתקני הדיווח/המגזר הרלוונטיים לישות המדווחת (פרטית, ציבורית, ממשלתית, מלכ"ר, חברת ביטוח, בנק ועוד).

חברות שמניותיהן נסחרות בבורסה לניירות ערך נבחנות על ידי המשקיעים על פי הדוחות הכספיים הרבעוניים והשנתיים שלהן. חברות פרטיות שאינן נסחרות בבורסה מסתפקות בדרך כלל בדוחות שנתיים בלבד. הדוחות משמשים את המשקיעים ואת המלווים (בנקים, ספקים וגופים אחרים) כחלק משיקולי מתן ההלוואה/ אשראי או ביצוע השקעה וכן את הרשויות ממשלתיות בקביעת המיסים, עמידה בהוראות רגולטוריות, מכרזים ועוד.

משתמשים נוספים העשויים למצוא עניין בדוחות הכספיים הם מנהלים, עובדים, מתחרים, תקשורת וכיוצא בזה.

בפתח הדוחות הכספיים מוצגת חוות דעת או דוח סקירה של רואה חשבון המבקר. לרוב חוות הדעת היא בנוסח סטנדרטי וסטייה ממנו היא נורת אזהרה לקורא הדוחות הכספיים.

בנוסף לדוחות הכספיים ישנן חברות המציגות דוחות עתידיים (דוח פרו-פורמה, w:pro forma), למטרות שונות, בדרך כלל לטווח של שלוש עד חמש שנים.

==ראו גם==
* רואה חשבון
* מועצת רואי חשבון בישראל
* לשכת רואי חשבון בישראל, גוף לא ממשלתי, התנדבותי, המאגד את מרבית רואי החשבון בישראל
* המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות, גוף הקובע עקרונות חשבונאיים מקובלים בישראל
* איחוד יחסי

==קישורים חיצוניים==
* 
* שלומי שוב, [https://omny.fm/shows/tel-aviv-radio/wisdom-idc-62 חשבונאות בדוחות הכספיים], רדיו תל אביב
* 
* 

*
רלטיביזם אסתטי

רלטיביזם אסתטי הוא הגישה הפילוסופית לפיה שיפוט יופי הוא יחסי לפרט, לתרבות, לתקופה ולהקשר, ואין בנמצא תבחין אוניברסלי ליופי. לדוגמה, ונוס מווילנדורף המפוסלת או האישה בציוריו של פטר פאול רובנס נחשבו לכליל השלמות בעת יצירתן, אך כיום עשויות להיחשב לשמנות, בעוד תקנים בני-זמננו ליופי (דוגמת אלה המופיעים על שערי הז'ורנלים) עשויים היו שלא להיחשב כיאים בזמנו של רובנס.

רלטיביזם אסתטי משתייך לזרם הפילוסופי הידוע ככלל כרלטיביזם, המטיל ספקות באפשרות לגישה אפיסטמית ישירה אל "העולם החיצון", ולפיכך דוחה את הטענה הפוזיטיבית לפיה טענות המתארות את העולם החיצון יכולות להתברר כנכונות אובייקטיבית. סוגים אחרים של רלטיביזם כוללים את הרלטיביזם הקוגניטיבי (בבסיסו הטענה הכללית ליחסיות האמת והידע האנושי בכלל) ורלטיביזם מוסרי (לפיו שיפוטים מוסריים הם יחסיים). רלטיביזם אסתטי ומוסרי מהווה חלק מהרלטיביזם הקוגניטיבי.

==פילוסופים בעלי ההשפעה על המחשבה הרלטיביסטית-אסתטית==

* דייוויד יום, במיוחד על שום "הסקפטיציזם הרדיקלי" שלו כמתואר ב"מסכת טבע האדם".
* תומאס קון, בהתייחס להיסטוריה של המדע ולפילוסופיה של המדע, ובמיוחד לחיבורו "המבנה של מהפכות מדעיות".
* פרידריך ניטשה, בתורת המוסר וההכרה.
* ריצ'רד רורטי, על המקריות של השפה.

==פילוסופים אובייקטיביסטים שהותירו חותם על התחום==

* אפלטון, במיוחד על תורת הצורות שלו.
* עמנואל קאנט, שטען ששיפוט היופי, על אף תבחיניו הייחודיים לכל פרט, הוא פעולה הנעשית בצורה דומה במוחותיהם של כלל בני האדם.
* נועם חומסקי, שתאוריית הבלשנות ה"ילידית" שלו טוענת בזכות דקדוק אחיד כלל-אנושי (קרי, שהשפה אינה פרי המקריות כנטען על ידי הרלטיביסטים).

השאלה האם תכונה שכזו קודמת להתניה חברתית נתונה לוויכוח עד היום, ומשקפת את הפולמוס הרחב יותר של "מולד או נרכש" בתחום מדעי החברה, ובפרט במדע ובפילוסופיה (לדוגמה, ציבור משכיל ורחב-אופקים השכיל ורכש ידע בדרכים שונות, ואפשר שטעמן היה מגוון למדי). המידה שבה אפשר לתאר את הטעם באופן סוציוביולוגי הנבדל באופן יסודי מהטרמינולוגיה האסתטית, היא עניין השנוי במחלוקת באקדמיה.

במערכת היחסים שבין אסתטיקה, משיכה מינית ורבייה, דן ארתור שופנהאואר בחיבורו "על המטפיזיקה של אהבת המינים". בעבור שופנהאואר, התבחינים למשיכה מינית היו (בנשים, מנקודת-מבט גברית) יופי, נעורים ובריאות; ובקרב הגברים, מנקודת מבט נשית - מעמד, כוח ואמידות. זאת משום שאלו הם על-פי הסברה התנאים המיטביים לרבייה מינית: טובת הצאצא שבכוח היא תמיד השיקול העיקרי, הגם שמי מהצדדים ואף שניהם עשויים להיות לא מודעים לכך כלל.

==ראו גם==
* אסתטיקה
* יופי
* פוטוגניות
* רלטיביזם מוסרי
* שיפוט אסתטי

==לקריאה נוספת==

* עדי צמח, מבוא לאסתטיקה, המכון הישראלי לפואטיקה ולסמיוטיקה, [ספרות, משמעות, תרבות, מס' 2], מפעלים אוניברסיטאיים להוצאה לאור, תל אביב, 1976.
* פפיטה האזרחי, הפעילות המתבוננת, עיונים באסתטיקה, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, ירושלים, תשכ"ה.
* ארתור שופנהאואר, על המטפיזיקה של אהבת המינים, בתוך "העולם כרצון וכדימוי" ("Die Welt als Wille und Vorstellung").
* תומאס קון, המבנה של מהפכות מדעיות.
* ריצ'רד רורטי, מקריות, אירוניה והזדהות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=10&kwd=26 אסתטיקה], מתוך אנציקלופדיית "אופקים חדשים"
* 
* [http://plato.stanford.edu/entries/aesthetic-judgment/ שיפוט אסתטי] באנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד

קטגוריה:פילוסופיה
קטגוריה:אסתטיקה
קטגוריה:אתיקה
יוזף לודוויג פון ארמנספרג

הרוזן יוזף לודוויג פון ארמנספרג (בגרמנית: Joseph Ludwig, Graf von Armansperg; 28 בפברואר 1787 – 3 באפריל 1853) שירת כשר הפנים והאוצר (1826-1828) וכשר החוץ והאוצר (1828-1831) בממשלת בוואריה בזמן מלכותו של לודוויג הראשון מלך בוואריה. יוזף לודוויג פון ארמנספרג היה מונרכיסט ליברלי ובעל תפיסות כלכליות שמרניות.<ref>Iustus Perthes: . Band 41. Perthes, Gotha 1868, S. 28 ([https://books.google.de/books?id=LJpAAAAAcAAJ&pg=PA28#v=onepage&q&f=false eingeschränkte Vorschau in der Google-Buchsuche]).</ref>

ב-1832, כאשר הוצע כתר יוון לאוטו, בנו בן ה-17 של המלך לודוויג, מינה המלך את ארמנספרג לראש מועצת העוצרים ולראש הממשלה של הממלכה החדשה. החברים הנוספים במועצת העוצרים היו קרל פון אבל (Karl von Abel) וגאורג לודוויג פון מאורר (Georg Ludwig von Maurer), עימם התעמת ארמנספרג לעיתים תכופות. כשהגיע המלך לבגרות, ב-1835, מונה ארמנספרג למזכירו הראשי, אך כונה בפי העיתונות היוונית בשם ראש-הממשלה. עם חלוף הזמן נעשה פון ארמנספרג שחקן כמעט עצמאי בפוליטיקה היוונית, ויותר ויותר מצא עצמו מתעמת עם המלך אליו נשלח לייעץ ולסייע. המצב הגיע לשיאו כאשר אוטו שהה בבוואריה לרגל נישואיו לאמליה מלכת יוון; הוא גילה אז, כי רופאו שולח איגרות לאביו המלך, ככל הנראה לבקשת אמרנספרג, בהן הוא מתואר כמופרע. 

ב-1837 הדיח אוטו את אמרנספרג ממשרתו והוא שב אל ביתו ב- Schloss Egg bei Deggendorf שבנידרבאיירן (Niederbayern). ארמנספרג מת ב-1853.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים יוונים
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1787
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1853
החוג הארקטי

החוג הארקטי מסומן באדום
החוג הארקטי מסומן בכחול
החוג הארקטי הוא הקו המעגלי הדמיוני המקיף את הקוטב הצפוני, ואשר מצפונה לו השמש אינה שוקעת בשיא הקיץ בחצי הכדור הצפוני (21 ביוני), ואינה זורחת בשיא החורף בחצי הכדור הצפוני (21 בדצמבר). בחוג הארקטי עצמו, השמש משיקה לאופק ב־21 ביוני ועולה שוב.

החוג הארקטי נמצא בקו רוחב 66.5° צפון בקירוב ומקומו המדויק משתנה בהתאם לזווית בין ציר הסיבוב של כדור הארץ למישור המילקה. כיום הקו נמצא ב66°33′49.0″ צפון ומקומו משתנה כל קצת יותר מ-41,000 שנים. הקו עובר דרך האוקיינוס הארקטי, סקנדינביה, גרינלנד וצפון אמריקה. השטח היבשתי הנמצא צפונית לחוג הארקטי שייך למדינות נורווגיה, שוודיה, פינלנד, רוסיה, ארצות הברית (אלסקה), קנדה, דנמרק (גרינלנד) ואיסלנד.

== אקלים ==
בשל קרבתו ל, האקלים בתוך המעגל הארקטי קר באופן קיצוני. במשך רוב חודשי השנה הטמפרטורות הן מתחת לאפס, ומשקעים הופכים לקרח שנותר על פני האדמה. באופן יוצא דופן, באזורי החוף של נורווגיה יש אקלים מתון יותר כתוצאה מזרם הגולף, שהופך את נמלי צפון נורווגיה וצפון רוסיה ללא קרח כל השנה. 

תקופת הקיץ קצרה, בת כחודשיים וחצי, עם אקלים חמים למדי. החורפים ארוכים וקרים במיוחד. לדוגמה, טמפרטורות הקיץ בנורילסק, רוסיה יגיעו לפעמים לגובה של C° 30, ואילו הטמפרטורות בחורף יורדות לעיתים קרובות מתחת ל C° 50-.

==ראו גם==
* חוג הקוטב - הסבר מפורט על התופעה
* החוג האנטארקטי
* האזור הארקטי
*שמש חצות
*לילות לבנים

==קישורים חיצוניים==

* יובל בן עמי, [https://www.masa.co.il/article/%D7%94%D7%97%D7%95%D7%92-%D7%94%D7%90%D7%A8%D7%A7%D7%98%D7%99-%D7%94%D7%9E%D7%A8%D7%97%D7%91-%D7%94%D7%A2%D7%95%D7%99%D7%99%D7%9F-%D7%94%D7%A0%D7%A4%D7%9C%D7%90/ החוג הארקטי - המרחב העוין הנפלא], מסע אחר, 2006. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קווי רוחב
קטגוריה:האזור הארקטי
מרגיש אחר

מרגיש אחר הוא אלבומה השני של להקת הרוק הישראלית, סינרגיה.

== הפקה ==
בדומה לאלבומם הראשון, האלבום הופק באופן עצמאי על ידי סינרגיה והופץ לחנויות בספטמבר 2006 על ידי חברת התקליטים הד ארצי. יצאו לאור ממנו הסינגלים "מרגיש אחר", "תראי זה אני", "אשם" ו"עד אלייך" שלכולם צולמו וידאו קליפים. האלבום גם יצא לאור בפורמט ספרתי על גבי כרטיס זיכרון לטלפון סלולרי והופץ על ידי חברת הסלולר סלקום. בגרסת כרטיס הזיכרון אף נכלל שיר בונוס.

האלבום נכתב במשותף על ידי כל חברי הלהקה, והוא משלב סגנונות רבים של רוק ונגיעות של מוזיקה אלקטרונית, בדומה ללהקות נו מטאל האמריקאיות לינקין פארק, אוונסנס והובסתאנק. באלבום נכלל השיר "ליבי נשבר" אשר נכתב על ידי צחי איטח, החלל האחרון של צה"ל בתקופה בה שהה ברצועת הביטחון בלבנון.

באלבום זה משתתף לראשונה מתופפה החדש של סינרגיה, איתן רז, אשר החליף את המתופף הצעיר מאלבומה הראשון, אורי רז.

הסינגל "אשם" מתוך האלבום הושמע רבות בטלוויזיה הן בפרסומת של סלקום העוסקת במכירתו של האלבום כאלבום סלולרי והן כקדימון לפרק בסדרה "השיר שלנו".

ב-17 ביוני 2007, תוך פחות משנה מאז יצא לאור, הגיע האלבום למעמד של אלבום זהב, לאחר שנמכרו ממנו למעלה מ-20,000 עותקים. מאוחר יותר, קיבל האלבום מעמד של אלבום פלטינה לאחר שמכר למעלה מ-40 אלף עותקים.

==רשימת השירים באלבום==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
! שיר
! זמן
! מילים
! לחן
|-
! אשם
| 04:30
| רון הופמן, רועי גפן
| רון הופמן, רועי גפן

|- 
! מרגיש אחר
| 04:07
| רון הופמן, בנואה
| רון הופמן, בנואה
|-
! יחד נתגבר 
| 03:59
| בנואה
| רון הופמן
|- 
! עוזב
| 03:42
| רון הופמן, בנואה
| רון הופמן, בנואה
|-
! את לא כאן
| 03:06
| רון הופמן 
| רון הופמן
|- 
! ליבי נשבר
| 03:29
| צחי איטח ז"ל
| רון הופמן, רועי גפן
|-
! אני לבד עכשיו
| 03:53
| רועי גפן
| רון הופמן, רועי גפן
|- 
! מחוץ לזרם
| 03:43
| עירון שבתאי
| רון הופמן
|- 
! אלפי זוגות עיניים
| 03:43
| רון הופמן
| רון הופמן
|-
! תראי זה אני
| 04:22
| רון הופמן, בנואה
| רון הופמן, בנואה
|- 
! יום יפה
| 02:29
| רון הופמן, רועי גפן
| רון הופמן, רועי גפן
|- 
! עד אלייך 
| 04:45
| רון הופמן, רועי גפן
| רון הופמן
|- 
! אלפי זוגות עיניים (גרסת הפסנתר) 
| 03:02
| רון הופמן, רועי גפן
| רון הופמן, רועי גפן
|- 
! ספרי (אקוסטי) <BR>(רק בהוצאת "האלבום הסלולרי" של סלקום)
| 04:10
| בנואה, רועי גפן
| רועי גפן
|}

==סינגלים==

קטגוריה:אלבומי סינרגיה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
ארונדהטי רוי

סוזאן ארונדהטי רוי (נולדה ב-24 בנובמבר 1961) היא סופרת, פובליציסטית ופעילה חברתית הודית. היא זכתה בפרס מאן בוקר בשנת 1997 על הרומן הראשון שכתבה, "אלוהי הדברים הקטנים". בשנת 2002 זכתה בפרס לאנן לחופש תרבותי.

==ביוגרפיה==

רוי נולדה באסאם שבצפון-מזרח הודו, לאם סורית-נוצרית, הפמיניסטית מרי רוי, ולאב ממוצא הודי-בנגלי. את ילדותה העבירה באיימנם שבקרלה, ולמדה בקורפוס קריסטי, קוטיאם. לאחר מכן החלה ללמוד ארכיטקטורה בבית הספר לתכנון ולאדריכלות בניו דלהי, שם פגשה את בעלה הראשון, הארכיטקט ג'רארד דה-קונהא. כיום היא חיה בניו דלהי.

==אמנות==

רוי פגשה את בעלה השני, הבמאי פראדיפ קרישן, בשנת 1984, ובהשפעתו החלה להתעניין בתעשיית הקולנוע. בסרט "מאסיי סאהיב" גילמה רוי נערה כפרית, והיא כתבה את התסריט של "ירח חשמלי".
את "אלוהי הדברים הקטנים" החלה לכתוב בשנת 1992 וסיימה בשנת 1996. הוא פורסם על ידי המו"ל טרון טג'פל. כמקדמה קיבלה חצי מיליון פאונד, והזכויות להפצת הספר נמכרו ב-21 מדינות. הספר הוא סמי-אוטוביוגרפי וחלקים נכבדים ממנו מתארים חוויות מילדותה של רוי באיימנם.

בניגוד לדעה הרווחת, לרוי אין אח תאום. הטעות הנפוצה הזו נובעת מההנחה שדמותה של רהל בספר מבוססת על רוי עצמה. הדמיון בין השתיים אכן קיים, בעיקר בכל הנוגע לתיאורה הפיזי של הדמות ולפרטים ביוגרפיים מסוימים, כגון לימודי הארכיטקטורה או יחסיה של רהל עם אמה, אמו.

==אקטיביזם חברתי==

מאז כתיבת "אלוהי הדברים הקטנים", הקדישה עצמה לפעילות חברתית וכתיבת פובליציסטיקה. כיום היא משמשת דמות מפתח בתנועות המטיפות לאנטי-גלובליזציה ומבקרת חריפה של הנאו-אימפריאליזם ושל מדיניות החוץ של ארצות הברית. היא מתנגדת גם למדיניות האטום של הודו ולתהליך התיעוש המואץ במדינה.

במאי 2003 נשאה רוי נאום בכנסיית ריברסייד בעיר ניו יורק, בו תיארה את ארצות הברית כאימפריה גלובלית ששומרת לעצמה את הזכות להפציץ כל מדינה אחרת בכל רגע שתחפוץ, ושואבת את הלגיטימציה שלה היישר מאלוהים. באוגוסט 2006 חתמה רוי על מכתבו של הפרופסור סטיב טרביליון, שכינה את פעולותיה של ישראל בלבנון "פשעי מלחמה", ושהאשים את ישראל בהפעלת טרור ממוסד.

רוי פעילה למען זכויות הדלית (קאסטת הטמאים) בארצה. היא פעלה להוצאת ספרו של האינטלקטואל בן הדלית בהימרו רמג'י אמבדקאר, "הקדוש והדוקטור" וחיברה לו מבוא רחב היקף, בו היא תוקפת ומקעקעת את המיתוס של מהטמה גנדי ומוקיעה אותו כגזען.

לאחרונה הצהירה רוי בריאיון לסוכנות רויטרס כי היא אינה שבעת רצון מתוצאות פעילותה הציבורית, ושהיא ניגשת לכתיבת רומן נוסף.

==ספרים==
===רומנים===
* אלוהי הדברים הקטנים, ארונדהטי רוי; מאנגלית: צילה אלעזר; ייעוץ למונחים הודיים: אופירה גמליאל; תל אביב, זמורה-ביתן, 2000.
* המשרד לאושר עילאי (באנגלית: The Ministry of Utmost Happiness)- יצא לאור ביוני 2017 ותורגם לעברית על ידי צילה אלעזר לידיעות ספריםב - 2020.

===פובליציסטיקה===
* יוקר המחיה
* האלגברה של הצדק האין-סופי
* הסוף המושלם יהיה מוות. מאנגלית: דוד שחם, תל אביב: זמורה-ביתן בשותפות עם הד ארצי, תש"ס 1999.
* דיבורים על מלחמה. מאנגלית: צילה אלעזר, עדי גינצבורג-הירש, אור יהודה : זמורה-ביתן, תשס"ה 2005.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פובליציסטים הודים
קטגוריה:זוכי פרס בוקר
קטגוריה:סופרות הודיות
קטגוריה:הודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:הודיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1961
קטגוריה:זוכי הפרס הספרותי של סנט לואיס
אלוהי הדברים הקטנים

אלוהי הדברים הקטנים הוא רומן סמי-אוטוביוגרפי וטעון פוליטית מאת הסופרת והפובליציסטית ההודית, ארונדהטי רוי. הספר זכה בפרס מאן בוקר לשנת 1997.

הרומן מגולל את סיפור ילדותם של שני תאומים לא זהים שהופכים לקורבנות של הפוליטיקה ושל הנסיבות המשפחתיות. הספר מתאר כיצד מושפע גורלם של אנשים מאידאולוגיות מנותקות או משגיאות שנעשו לפני דורות, ומצטיין בכתיבתו הלירית והחד-פעמית.

זהו הרומן הראשון שכתבה ארונדהטי רוי. כתיבתו ארכה 4 שנים, הוא זכה לתהודה כלל-עולמית וזכויות היוצרים נמכרו ב-21 מדינות.

==תיאור העלילה==
עלילת הרומן מתרחשת באיימנם, שבמחוז קוטיאם בקראלה, דרום הודו. הרצף העלילתי אינו כרונולוגי והפרקים מתארים תקופות שונות החל משנת 1969, המתארת את ילדותם של התאומים בני ה-7 אסתה ורהל, ועד שנת 1993, בה שבים התאומים בני ה-31 לעיר הולדתם.

==דמויות עיקריות==
*רהל - תאומתו הצעירה במספר דקות של אסתה, בתה של אמו.
*אסתה (אסתפן יאקו) - תאומה של רהל, בנה של אמו.
*אמו - אמם של רהל ואסתה, בתה של ממאצ'י.
*צא'קו - אביה של סופי, אחיה של אמו ובנה האהוב והמשכיל של ממאצ'י. גרוש ממרגרט.
*בייבי קוצ'מה (נבומי אייפה) - אחות-סבם של רהל ואסתה, דודתה של אמו.
*ממאצ'י - סבתם העיוורת של רהל, אסתה וסופי מול (בתם של צ'אקו ומרגרט).
*פפאצ'י - אביהם של צ'אקו ואמו, סבם של רהל, אסתה וסופי מול.
*קוצ'ו מריה - המשרתת בביתה של ממאצ'י.
*סופי מול - אחייניתם של התאומים, בתם של דודם צ'אקו וגרושתו מרגרט.
*מרגרט (מרגרט קוצ'מה) - גרושתו של צ'אקו, אמה של סופי מול.
*ג'ו - בעלה השני של מרגרט.

==הספר בעברית==
* אלוהי הדברים הקטנים, תרגום: צילה אלעזר, תל אביב: זמורה-ביתן, תש"ס 2000.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות הודית
קטגוריה:ספרי 1997
קטגוריה:ספרים שזכו בפרס בוקר
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
פסולי עדות

בהלכה, פסולי עדות הם כינוי לקבוצת אנשים שאין לדון או לפסוק על פי עדותם במשפט העברי.

== זהות הפסולים ==
הרמב"ם מונה עשרה סוגים של פסולי עדות מהתורה:

ישנם פסולי עדות נוספים, כגון מפריחי יונים, סוחרי שביעית, ומשַחקים בקובייה (מהמרים), וכן שקרנים, רועי בקר (שיש חשד שרועים בשדות אחרים) ועבדים – שקיים חשד קטגורי לגבי יושרם המוסרי. פסולים אלו אינם פסולים מדאורייתא (כפסולים שהוזכרו לעיל) אלא רק מדרבנן.

== אישה ==
אישה פסולה לעדות מהתורה, מגזירת הכתוב לפיה רק שני עדים גברים כשרים להעיד. לדעת הרמב"ם הדבר נלמד מלשון הפסוק: "על פי שנים עדים" לשון זכר ולא לשון נקבה.

יש מהאחרונים שכתבו הסברים שונים לסיבת הפסול של נשים.

==== מקרים שבהם אישה יכולה להעיד ====
אישה יכולה להעיד במספר נושאים, ובהם:
* כל דבר שמסור בידה של אישה לתקנו, נאמנת היא להעיד לגביו.
* עדות האישה מתקבלת גם בנושאים חמורים, דוגמת התרת אשת איש להינשא, כגון להעיד על נעדר שאינו בין החיים, ומכוח עדות זו מותרת אשתו של הנעדר מכבלי עגינותה, והיא רשאית להינשא לאחר.
* האישה כשרה להעיד בכל נושא שמועילה בו עדות של עד אחד, שהם ענייני איסור והיתר, ובהם: כשרות, שחיטה, הפרשת חלה ומעשר, שבת, נידה.
* האישה כשרה להעיד בענייני ייבום וחליצה.
* האישה נאמנת להעיד בעניינים שבינו לבינה.
* האישה כשרה להעיד על אישה שנשבתה שלא נאנסה בידי שוביה, וממילא היא מותרת להינשא לכהן.

== עד רשע ==
רשע, שהוא אדם העובר עבירות במזיד, פסול לעדות, הדבר נלמד בגמרא מהפסוק <ref></ref>

== ראו גם ==
* עדות
* נמצא אחד קרוב או פסול

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* גרשון הולצר, "[http://www.daat.ac.il/he-il/kitveyet/sinai/holzer-edut.htm עדות אישה במשפט העברי]", מתוך סיני, גיליון ס"ז, 1971.

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפט עברי: סדרי הדין
קטגוריה:פרשת משפטים