OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ואן (טורקיה)

ואן (בטורקית: Van; בארמנית: Վան; בכורדית: Wan/وان) היא עיר בדרום-מזרח טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז מזרח אנטוליה. העיר שוכנת על הגדה המזרחית של ימת ואן. לעיר היסטוריה רבת שנים, עוד מהאלף ה-1 לפנה"ס, ושימשה כבירת אוררטו, אז נקראה בשם טושפה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מנתה כ-1.12 מיליון בני אדם. העיר הייתה מרכז חשוב לארמנים עד לשואת הארמנים ב-1915. כיום בעיר רוב כורדי.

==היסטוריה==
[[אפיגרפיה של חשיארש הראשון בסמוך למבצר ואן]]
עדויות ארכאולוגיות מעידות על יישוב אנושי באזור העיר החל מהאלף החמישי לפנה"ס. אולם העיר עלתה לגדולה יחד עם ממלכת אוררטו, שהפכה את העיר במאה ה-9 לפנה"ס לבירתה. באתר העיר העתיקה נמצאו חרסים עם כתב יתדות המתוארכים למאה ה-8 לפנה"ס. בכתובת ביסותון שנחקקה בהוראתו של דריווש הראשון נקראת העיר בבלית אוררטו ובפרסית עתיקה "ארמניה". שם העיר המודרני נובע משמה באררטית - "ביאניה".

ב-331 לפנה"ס העיר נכבשה בידי אלכסנדר הגדול, ולאחר מותו הצטרפה העיר לשטחי הממלכה הסלאוקית. במאה השנייה לפנה"ס שבה העיר לגדולתה, בימי טיגראנס הגדול, שליט ממלכת ארמניה.

האימפריה הביזנטית שלטה בעיר לתקופה קצרה בין השנים 628 - 640, אך לאחר מכן עברה העיר לידי הכובשים המוסלמים. מאוחר יותר התפתח בעיר שלטון עצמאי מקומי שהפך לממלכה עצמאית בתחילת המאה ה-10, אך לאחר כמאה שנות עצמאות הפכה הממלכה למחוז באימפריה הביזנטית. פרק זמן קצר לאחר מכן, בעקבות קרב מנזיקרט ב-1071, עבר השלטון במחוז ובעיר לידי הסלג'וקים. לאחר מכן שלטה בעיר תקופה השושלת האיובית וסולטנות רום, ובמחצית המאה ה-13, נכבשה העיר בידי האימפריה המונגולית.

במהלך המאה ה-15 הייתה העיר במוקד סכסוך בין האימפריה העות'מאנית לבין האימפריה הספווית, והעיר החליפה ידיים כמה פעמים במהלך המאה. לבסוף, ב-1548 הפכה השליטה העות'מאנית בעיר לעובדה מוגמרת. העיר סופחה בתחילה כסנג'ק לאיילט ארזורום ולבסוף כבירת איילט נפרד.

בהסכם סוור החליטו מדינות ההסכמה לכלול את העיר בשטחי הרפובליקה הראשונה של ארמניה, אך במהלך מלחמת העצמאות של טורקיה נכבשה העיר ותושביה הארמניים גורשו בסבב נוסף של טיהור אתני. הסכם לוזאן והסכם קארס הכריעו את גבולות טורקיה, הכוללים את ואן. בסיומה של המלחמה הייתה העיר חרבה ושוממת ועיר חדשה נבנתה בסמוך לעיר החרבה.

===רעידות אדמה===
העיר ספגה רעידות אדמה קשות במהלך השנים. ב-10 בספטמבר 1941 פגעה רעידת אדמה המדורגת VII בסולם מרקאלי. רעידת אדמה חזקה במיוחד פגעה בעיר בשנת 2011. לפי פרסומים של המכון הגאולוגי של ארצות הברית, הרעידה החלה בעומק של 20 קילומטרים ואירעה בעוצמה של 7.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט. ב-2012 חנכה הקהילה היהודית בעיר בי"ס יסודי שנקרא על שמו של חסיד אומות העולם הטורקי צלאח א דין אולקומן.

==אקלים==
לואן אקלים יבשתי מסוג Dsa, לפי שיטת קפן. כלומר, העונה היבשה היא הקיץ, והקיץ חם במיוחד. החורף בואן אף הוא קר במיוחד, כאשר הטמפרטורה הנמוכה ביותר בטורקיה נמדדה בעיר בשנת 1990: 46.4- מעלות צלזיוס. בחודשי יולי-אוגוסט הטמפרטורה מגיעה בממוצע ל-22 מעלות חום בממוצע בצהריים. אך נמדדו גם שיאי חום של 37.5 מעלות.

==ערים תאומות==
לעיר ברית ערים תאומות עם הערים:
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טורקיה: ערים מטרופוליטניות
קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:כורדיסטן הטורקית
קטגוריה:כורדיסטן: ערים
קטגוריה:ערים שנהרסו על ידי רעידת אדמה
מוצב נבי

מוצב נבי, שנקרא גם נבי אל עואדי, היה מוצב של צה"ל ברצועת הביטחון.
המוצב עוד שימש כנקודת תצפית של צבא צרפת, במלחמת העולם הראשונה.

דרומית לו שכן המושב משגב עם, מצפון לו שכן מוצב גלגלית שכונה גם גבעון, ומערבית לו שכן מוצב טייבה.
משימתו של מוצב נבי הייתה לשמור על הציר בין גבול ישראל למוצב גלגלית פתוח, שבהמשך הגיע עד מוצב הבופור,
את נבי תפסה מחלקת חי"ר, שהייתה גיבוי למחלקה שתפסה את מוצב גלגלית.

ב-24 במאי 2000, בעקבות התמוטטות צד"ל ונסיגת צה"ל מרצועת הביטחון ננטש המוצב ופוצץ.

== ראו גם ==
* צבא דרום לבנון
* הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)

==לקריאה נוספת==
* 
* 
* 
* 

נבי
הרברט בראון

הרברט צ'ארלס בראון () היה כימאי בריטי-אמריקאי יהודי, שזכה בפרס נובל לכימיה ב-1979, יחד עם גאורג ויטיג על פיתוח השימוש בתרכובות מבוססות בור וזרחן כמגיבים בסינתזה אורגנית.

==קורות חיים==
בראון נולד בלונדון כהרברט ברוברניק, למשפחת מהגרים יהודים מאוקראינה. היגר עם משפחתו לארצות הברית ביוני 1914. בשנת 1936 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת שיקגו ובשנת 1938 תואר דוקטור. בשנת 1937 נשא לאישה את שרה ביילין. ב-1939 קיבל תואר פרופסור באוניברסיטת ווין. ב-1947 החל לחקור כימיה אי-אורגנית באוניברסיטת פרדו. בין היתר חקר אננטיומרים.

בשנת 1969 קיבל את המדליה הלאומית למדעים ובשנת 1982 את מדליית פרקין.

==מחקריו==

==קישורים חיצוניים==

* 
* לילך סלע, [http://www.weizmann.ac.il/weizsites/blonder/files/2011/04/Poster-Lilach.pdf הידרובורציה בשרות האדם], פוסטר באתר מכון ויצמן למדע
* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/הרברט-בראון/ הרברט בראון], אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר [https://www.anumuseum.org.il/he/ בית התפוצות].
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים יהודים בריטים
קטגוריה:כימאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי מדליית פרקין
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:זוכי מדליית אליוט קרסון
קטגוריה:סטריאוכימאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
אהרן קצנלנבוגן

קברו בהר הזיתים
הרב אהרן שלמה הלוי קצנלנבוגן (נפטר בי"ג בכסלו ה'תשל"ט, 1978) היה ראש ישיבת תורה ויראה ממייסדי נטורי קרתא ומנהיגם בארץ ישראל.

==ביוגרפיה==
בנם של רבקה והרב אברהם משה, מרבני ישיבת תורת חיים וראש ישיבת ציון-אפריון של מוסדות פקוא"ם ומרכז לענייני ארץ ישראל בפפד"מ. אביו עלה לארץ ישראל מליטא. בילדותו נודע כמתמיד ועילוי, והרב יצחק ירוחם דיסקין ציין בעלותו לארץ ישראל, כי שלושת האחים קצנלנבוגן עתידים להיות תלמידי חכמים גדולים. היה תלמידו של הרב יוסף חיים זוננפלד. למד בישיבת ציון-אפריון. נישא לאסתר רבקה בת הרב מרדכי יהושע קרויזר (נפטרה י"ח אלול ה'תשנ"ה). לפני אירוסיו נבחן על שולחן ערוך חושן משפט ויורה דעה. חמיו תמך בו לאחר נישואיו בשביל שיוכל להמשיך ללמוד.

הקים ארגון "חנוך לנער", ומדי ליל שישי היה מוסר שיחות השקפה לבני נוער. בין תלמידיו היו הרב דוד משה טעפ, הרב מאיר דוד הלפרין והרב משה סלנט. גם הרב שלום שבדרון למד ממנו, והושפע מדרך דיבורו.

בשנת ה'תרצ"ה פרש יחד עם עמרם בלוי מאגודת ישראל, שהייתה לדעתם מתונה יותר, והקימו את "חברת החיים". לימים כונתה הקבוצה "נטורי קרתא". הוא הקים את ישיבת ומוסדות "תורה ויראה" ועמד בראשם. הוא סירב לקבל משכורת מהישיבה.

היה בעל דעות תקיפות נגד הציונות, והיה האידאולוג של קבוצת נטורי קרתא, כשבכל כינוס או מאורע, מסר את דבר הקבוצה. לפני קום המדינה, שלח יחד עם עמרם בלוי מזכר לאו"ם בו ביקשו שירושלים תהיה עיר בינלאומית, ותושביה החרדים יקבלו דרכונים של האו"ם. עם זאת התנגד לחתנו, משה הירש, שהתיידד עם הפלסטינים.

== משפחתו ==
בניו היו הרב אברהם משה, ר"מ בישיבת תורה ויראה. הרב חיים בנימין, חתנו של עמרם בלוי, ממלא מקום אביו בראשות הישיבה ועורך ביטאון החומה. טויבא לאה אשת הרב משה הירש. דבורה חיה אשת הרב אברהם יעקב אפשטיין, ראש ישיבת תורה ויראה ומנהיג הקהילה עד לפטירתו.

בין נכדיו: הרב זליג ראובן קצנלנבוגן, מנהל מוסדות תורה ויראה. הרב דב (בערל) טרבלו, ממנהיגי פלג "אוהל שרה" של נטורי קרתא. האחים הרב ישראל מאיר ומרדכי הירש, פעילים בנטורי קרתא ומהקיצוניים בה. הרב שמואל לובצקי (חתן חתנו הירש) ראש רשת כוללים ועסקן, יואל קרויס, חתן חתנו הרב אפשטיין.

אחיו היו הרב רפאל קצנלנבוגן ממנהיגי תנועת פאג"י והרב יעקב ירוחם קצנלנבוגן, מעסקני אגודת ישראל. בין גיסיו היו הרב אליהו צבי קרויזר והרב חיים יוסף קרויזר.

==לקריאה נוספת==
*מרדכי ברנשטיין, למשפחותם, מוסף "קהילות", המבשר 279, ט' בטבת ה'תשע"ה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hebrewbooks.org/51611 שלהבת א"ש], לקט ממאמריו, אתר היברובוקס
**אוצר החכמה [http://forum.otzar.org/viewtopic.php?t=15808 תולדות חיי הרב אהרן שלמה הלוי קצנלבויגן באתר; אוצר החכמה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נטורי קרתא: אישים
קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:משפחת קרויזר
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
התאחדות בולאי ישראל

התאחדות בולאי ישראל היא עמותה, ששמה לה למטרה לטפח ולקדם את הבולאות בישראל.

"איגוד הפדרציות הפילטליות בארץ ישראל", שצורף בהמשך לאיגוד הבינלאומי לבולאות, הוקם בתל אביב ב-11 באפריל 1945. זאת בעקבות תערוכת הבולים ארצית "פילא 1945" שאורגנה על ידי בולאי תל אביב. באותו זמן אורגנה תחרות לייצוב בולים חדשים שבסופו של דבר לא הונפקו.

להתאחדות בולאי ישראל שיתוף פעולה הדוק עם השירות הבולאי, והיא זוכה לתמיכת חברת דואר ישראל.

== פעילות במישור המקומי ==
במישור המקומי, התאחדות בולאי ישראל משתתפת בתהליכי תכנון ועיצוב הבולים החדשים של ישראל, לוקחת חלק בהנפקת בולים מיוחדים, מפיקה מגזין בולאי רבעוני בשם "שׂבֶל", מקיימת חוגי נוער בבתי הספר ומתחזקת ספרייה בולאית. ההתאחדות תומכת ומסייעת לאגודות בולאיות מקומיות ומקצועיות, מעבירה הרצאות נושא, מקיימת יריד בולים חודשי וכנס שנתי.

== המישור הבינלאומי ==
במישור הבינלאומי, התאחדות בולאי ישראל מארגנת תערוכות בולים בינלאומיות, מעודדת את השתתפותם של בולאים ישראלים בתערוכות בחוץ לארץ ומייצגת את ישראל בוועדות מקצועיות בינלאומיות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://ranb2000.wix.com/ayelet האתר הרשמי של איל"ת – אגודה ישראלית לבולאות תימאטית]
* איל"ת בוויקיפדיה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: בולאות
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגוני תרבות
נעם בוכמן

נעם בוכמן הוא חלילן ישראלי, לשעבר החלילן הראשי בתזמורת הסימפונית ירושלים. הופיע כסולן במספר רב של קונצרטים והקלטות בישראל ובמרכזי מוזיקה באירופה, בארצות הברית ובדרום-אמריקה. הוא משתתף ומקליט בהרכבים קאמריים שונים ומוזמן לפסטיבלים בינלאומיים. 

בוכמן הוא חבר מייסד של אנסמבל המאה ה-21 ונמנה עם סולניו. בנגינתו יצאו 10 תקליטורים בישראל ובחו"ל, ובהם הקונצ'רטי לחליל מאת איבר, נילסן, גרוניך, פרטוש ובלוך, ומוזיקה קאמרית מאת באך, שוברט, ריכרד שטראוס, בן חיים, פרטוש, מעייני, צור, ינעם ליף, דוד זהבי, שולמית רן ונעם שריף. הוא מבצע רפרטואר מגוון של מוזיקה מתקופת הבארוק, מוזיקה קלאסית ומוזיקה בת-זמננו. הוא מקדיש חלק ניכר מפעילותו לביצוע ולקידום של יצירות ישראליות, ומלחינים שונים הקדישו לו את יצירותיהם.

ביולי 2019 התקיים קונצרט פרידה מבוכמן בהשתפות בוכמן עצמו והתזמורת הסימפונית ירושלים בניצוחו של דורון סלומון.

==פרסים ואותות הוקרה==
על תרומתו למוזיקה הישראלית זכה בוכמן בפרס "מבצע מצטיין של יצירות ישראליות" מטעם המועצה לתרבות ואמנות ובפרס "עדן פרטוש" מטעם משרד החינוך והתרבות.

בד בבד עם פעילותו האמנותית מלמד בוכמן חליל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.jamd.ac.il/content/נעם-בוכמן נעם בוכמן] באתר האקדמיה למוסיקה
* 
* 

קטגוריה:חלילנים ישראלים
קטגוריה:נגני כלי נשיפה מעץ
ז'רום פנוליו

ז'רום פנוליו (; נולד ב-2 ביוני 1966) הוא עיתונאי צרפתי המכהן החל ממאי 2014 כעורך הראשי של העיתון הצרפתי "לה מונד".

פנוליו החל לעבוד בעיתון בשנת 1991, ככתב ספורט. בשנת 2005 החל לכתוב במדור המדע, ובשנת 2007 מונה לשמש כעורך של המוסף Monde 2. בספטמבר 2009 קודם לדרגת "כתב בכיר" בעיתון, ובשנת 2011 מונה לשמש כעורך הראשי של אתר האינטרנט של העיתון, Monde.fr. במאי 2014 מונה לעורך הראשי של העיתון, והחליף בתפקיד את נטלי נוגאירד, שמונתה במרץ 2013.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lemonde.fr/journaliste/jerome-fenoglio/ דף כותב], באתר העיתון לה מונד

קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:עורכי עיתונים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1966
אקוטגאווה ריונוסוקה

אַקוּטָגָאוּוָה ריונוסקה (ביפנית: 芥川 龍之介; 1 במרץ 1892 – 24 ביולי 1927) היה מגדולי אמני הסיפור הקצר היפני<ref></ref>. הוא כתב למעלה מ-150 סיפורים קצרים, בניהם "רשומון" ו"בתוך חורשה". 

==ביוגרפיה==
נולד בטוקיו, יפן, ב-1 במרץ 1892. זמן קצר לאחר לידתו אימו לקתה במחלת נפש והתאבדה. אביו, שהתקשה לגדלו, העביר את הילד לטיפולו של גיסו. אקוטגווה התחנך על ברכי התרבות היפנית בבית דודו, שמשפחתו עסקה באמנות טקס התה. בבית הספר למד לימודי סינית קלאסית וקלאסיקות יפניות. באוניברסיטה למד ספרות אנגלית.

==כתיבתו==
אקוטגאווה הושפע רבות מאדגר אלן פו, וביקש לחקור את החריג והמסתורי. בניגוד למקובל באותה תקופה הוא כתב על החיים הפנימיים של האדם, ולא סיפורים אוטוביוגרפים שהיו פופולריים. הוא האמין שספרות צריכה להיות אוניברסלית, ורצה לקרב דרך עבודותיו בין תרבויות המערב ויפן. סיפוריו התבססו על סיפורים עתיקים מסין ומיפן, אך סגנונו הושפע מעבודתו כמתרגם מאנגלית ליפנית. תמה מרכזית בכתיבתו הייתה זהות תרבותית ודרכי היווצרותה.<ref name=":0"></ref> גיבורי סיפוריו היו נזירים בודהיסטים, סמוראים, וגם נוצרים מיסיונרים מתקופות היסטוריות ביפן.

ב-1915 כתב את סיפורו המפורסם ביותר, "רשומון", ואחריו את "ביער", שעל פיהם יצר הבמאי אקירה קורוסאווה את סרטו הידוע.<ref name=":0" />

==סוף חייו==
לאחר שסייר בדרום סין חזר חולה. מצבו הבריאותי ודרישות העולם הספרותי גרמו להידרדרות במצבו הנפשי. הוא התחיל לכתוב סיפורים המבוססים על חייו, אך הם לא זכו להצלחה רבה. אקוטגאווה הגדיר את העולם כאולימפיאדה של משוגעים. ב-1927, כאשר החל לסבול מהזיות, חש כי הוא עצמו עומד להשתגע, והתאבד בנטילת מנת יתר של כדורי הרגעה כשהוא בן 35, והותיר אחריו יותר ממאה וחמישים סיפורים קצרים, אישה ושלושה ילדים.

במכתב שהותיר כתב כי שם קץ לחייו בגלל "חרדה סתומה": "נשים שונות היו מוכנות למות אתי, אך לא הצלחתי להגיע אתן להסכמה לגבי הפרטים. לבסוף החלטתי למות לבד. היה עלי גם להתחשב באשתי... את הלילה האחרון ביליתי עם זונה ושוחחנו על שכרה הזעום. השיחה אתה המחישה לי פעם נוספת את עליבותם של בני האדם הנאבקים אך ורק כדי לשרוד".

==מורשתו==
ב-1935 יסד קיקוצ'י קאן (Kikuchi Kan), עורך המגזין Bungei Shunjū, את פרס אקוטגווה, על שמו של אקוטגאווה ריונוסוקה. זהו הפרס הספרותי החשוב ביפן<ref></ref> לספרי ביכורים של כותבים יפנים.
בשנת 2024 זכתה הסופרת ראי קודאן בפרס ,על ספר הביכורים שלה "מגדל הסימפתיה של טוקיו"

"רשומון", כשם סיפורו הראשון, הפך למושג המציין תיאור של אירוע מנקודות מבט שונות, כאשר האמת היא יחסית ומשתנה ממְסַפֵּר לִמְסַפֵּר.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יפנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1928
קטגוריה:מתאבדים: סופרים
לשון הים דריגאלסקי

לשון הים דריגאלסקי הוא מפרץ ברוחב 1.6 ק"מ, הנסוג פנימה 11.2 ק"מ לכיוון צפון ונמצא ממש צפונית לצוק נאטריס לאורך החוף הדרום-מזרחי של ג'ורג'יה הדרומית. את לשון הים מיפתה המשלחת הגרמנית השנייה לאנטארקטיקה, 1912-1911, בפיקודו של וילהלם פילכנר, והיא קרויה על שם פרופסור אריך פון דריגאלסקי, מנהיג משלחת גאוס לאנטארקטיקה.

לדברי ל. הריסון מתיוס, ייתכן שלשון הים דריגאלסקי היא המקום שם עשה אנתוני דה לה רושה שבועיים ימים במהלך שהותו באי באפריל 1675.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנטארקטיקה: גאוגרפיה
דריגאלסקי
דריגאלסקי
לאסינה טראורה

לאסינה טראורה (בצרפתית: Lacina Traoré; נולד ב-20 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת החלוץ בוארזים. בשל גובהו (2.03 מטר) זכה טראורה לכינוי 'הענק העדין', והוא בין הכדורגלנים המקצוענים הגבוהים בעולם.

==קריירת מועדונים==
===תחילת הקריירה===
כמי שנולד באביג'אן בירתה הפוליטית של חוף השנהב, החל טראורה את קריירת שלו ככדורגלן, תחת הדרכתו של המאמן הצרפתי ז'אן מרק גיו, בבית הספר לכדורגל של המועדון אסק מימוזה. בשנת 2006, הצטרף למועדון הכדורגל סטאד ד'אבידג'אן, שם שיחק כשנתיים, עד לינואר 2008, עת עזב את חוף השנהב, והצטרף למועדון הכדורגל הרומני צ'.פ.ר. קלוז'.

הופעת הבכורה של טראורה במדי צ'.פ.ר. התקיימה במשחק מול מועדון פ.צ. קופנהגן, במסגרת משחקי הליגה האירופית למועדונים 2009–10. במשחק זה הבקיע את השער השני. הוא הבקיע שער נוסף במסגרת ההפסד הביתי 2–3 לספרטה פראג.

במהלך העונה טראורה פתח בכל המשחקים ושיחק 90 דקות. הוא הבקיע את שער הליגה הראשון שלו כשקם מהספסל במהלך משחק נגד אסטרה ג'יורג'יו ב 13 באוגוסט 2010.טראורה קיבל את האדום הראשון שלו לאחר עבירה אכזרית במהלך המחצית השנייה בהפסד 0–3 ליאשי ב-20 באוגוסט 2010. ב-15 בנובמבר הבקיע את הצמד הראשון שלו בקריירה במהלך ניצחון 0–3 על גלוריה ביסטריטה. בשלב הבתים של ליגת האלופות 11–2010 טראורה הבקיע שער אחד בניצחון 1–2 על בזל ושער אחד בתיקו 1-1 מול רומא.

===קובאן קרסנודאר===
בפברואר 2011, טראורה עבר לקובאן קרסנודאר מליגת העל הרוסית תמורת 6 מיליון €. במשחק הראשון של העונה ב 13 במרץ 2011, טראורה ערך את הופעת הבכורה שלו כשקם מהספסל בהפסד 0–2 לרובין קאזאן. ב-2 באפריל, טראורה הבקיע את שער הליגה הראשון שלו לאחר שקם מהספסל בניצחון 1–3 על ספרטק מוסקבה.את עונתו הראשונה בליגה סיים עם שלושים ושמונה הופעות ושמונה עשר שערים. במהלך הקריירה שלו בקבוצה טראורה הושווה רבות לבן ארצו החלוץ סיידו דומבייה.

===אנז'י מחצ'קלה===
ב-29 ביוני 2012,אנז'י מחצ'קלה דיווחו כי הם החתימו את טראורה תמורת סכום שלא פורסם. דיווחים בתקשורת העריכו את דמי ההעברה סביב 18 מיליון €. עם הצטרפותו למועדון, טראורה קיבל את המספר 19 ושם לעצמו מטרה להפוך את המועדון למצליח יותר לעתיד הקרוב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:חלוצי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:אביג'אן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני צ'.פ.ר. קלוז'
קטגוריה:כדורגלני קובאן קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני אנז'י מחצ'קלה
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג חיחון
קטגוריה:כדורגלני אמיין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת חוף השנהב
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:ספורטאים איבוארים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים איבוארים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים איבוארים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים איבוארים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בהונגריה
קטגוריה:ספורטאים איבוארים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:איבוארים שנולדו ב-1990
רייצ'ל פורטמן

רייצ'ל מרי ברקלי פורטמן (באנגלית: Rachel Mary Berkeley Portman; נולדה ב-11 בדצמבר 1960) היא מלחינה בריטית, ידועה בהלחנת פסקולים לסרטים.

== אודות ==
פורטמן נולדה ב שבמחוז מערב סאסקס באנגליה. היא למדה בבית הספר היוקרתי צ'ארטרהאוס (Charterhouse School) והחלה להלחין בגיל 14. עם סיום התיכון החלה ללמוד מוזיקה באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1988 הוענק לה פרס המלחין הצעיר של השנה (Young Composer Of The Year-Award) ממכון הסרטים הבריטי.

בשנת 1996, היא הייתה האשה הראשונה שזכתה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, עבור הסרט "אמה". בנוסף הייתה מועמדת לפרס עבור הסרטים "שוקולד" ו"תקנות בית השיכר". בשנת 2000 הוענק לה תואר הכבוד של קצין במסדר האימפריה הבריטית. בשנת 2003 הלחינה אופרה בבימוי פרנצ'סקה זמבלו לפי הספר "הנסיך הקטן". ב-2004 הלחינה את פסקול הסרט המועמד ממנצ'וריה. בין הסרטים להם הלחינה את הפסקול ניתן למצוא את "חמדת", "ידוע לשמצה", "תקנות בית השיכר", "קדילאק של סופשבוע", "סיפורי עמים", "היפה והחיה 2: חורף קסום", "הבית באגם", "לעולם אל תתן לי ללכת", "לא תשכח", "הדוכסית" ו"הסנדקית הקסומה".

בשנת 1995 נישאה לבמאי והמפיק האיטלקי אוברטו פאזוליני (Uberto Pasolini) ולזוג שלושה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מלחינות מן המאה ה-20
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מלחיני קולנוע
קטגוריה:זוכי אוסקר: הפסקול הטוב
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: פסקול למיני-סדרה או לסרט טלוויזיה
קטגוריה:מלחינות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1960
סטאד ד'אביג'אן

מועדון הכדורגל סטאד ד'אביג'אן (בצרפתית: Stade d'Abidjan לשעבר: ד'אספי אביג'אן בצרפתית: d'ASFI Abidjan) הוא מועדון כדורגל מאביג'אן, חוף השנהב, שנשיאו הוא לוק אדו קוואמה.

המועדון נוסד בשנת 1936, באביג'אן בירת חוף השנהב וקיבל את השם "אספי" (ASFI). 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חוף השנהב: ספורט
לאון בורז'ואה

לאון ויקטור אוגוסט בּוּרז'וּאָה (בצרפתית: Léon Bourgeois; ) היה מדינאי צרפתי. היה ראש ממשלת צרפת ה-64 (1 בנובמבר 1895 – 29 באפריל 1896 - כחצי שנה במהלך הרפובליקה הצרפתית השלישית), שר מדינה (כלומר שר בלי תיק) ויושב ראש הפרלמנט. על פועלו כיושב ראש מועצת חבר הלאומים, זכה בפרס נובל לשלום בשנת 1920. בורז'ואה ו-8 מחברי ממשלתו היו בונים חופשיים.

==ביוגרפיה==

לאון בורז'ואה נולד בפריז. דעותיו היו סוציאל-רדיקליות והוא נחשב מחשובי האידאולוגים הרדיקלים השמאלנים בצרפת. שירת כשר במספר ממשלות. כשר המשפטים תחת אלכסנדר ריבו, היה מעורב בשערוריית פנמה.

הקים את ממשלתו בנובמבר 1895, אך חצי שנה מאוחר יותר, באפריל 1896, היא נפלה. בין שרי ממשלתו, היה גם פול דומר (כשר אוצר), מי שהיה לימים נשיא צרפת.

בורז'ואה המשיך בתפקידים מיניסטריאליים, וב-1899 ייצג את צרפת בניסוח אמנת האג. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתתף בועידת השלום בפריז (1919) ומונה כנשיא מועצת חבר הלאומים. על פועלו זה זכה בפרס נובל לשלום בשנת 1920.

ב-1899 הביע תמיכה בציונות<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:ראשי ממשלת צרפת בתקופת הרפובליקה השלישית
קטגוריה:צרפתים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:חבר הלאומים
קטגוריה:שרי החוץ של צרפת
קטגוריה:שרי המשפטים של צרפת
קטגוריה:שרי הפנים של צרפת
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים: אישים
קטגוריה:יושבי ראש האספה הלאומית (צרפת)
קטגוריה:יושבי ראש הסנאט (צרפת)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1851
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1925
חוט משיכה

חוט משיכה מפלדה באורך 75 רגל הנתון במארז פלסטיק. בקצה הגלוי יש וו לאחיזה בעת המשיכה.
השואת חוטי משיכה. למעלה: מפלסטיק, עם לולאה סגורה בקצהו. למטה: מפלדה, עם וו פתוח בקצהו.
חוט השחלה, (מכונה גם חוט משיכה או סרט משיכה, בז'רגון שטלבנד או סטלבנד, מגרמנית Stahlband), הוא כלי שמשמש חשמלאים להעביר בתוך צינור.

==מבנה==
חוטי משיכה עשויים כחוט בודד, מחומר חזק אך אלסטי כגון פלדה קפיצית ופיברגלס. בקצה החוט מחוברת לולאה או וו. החוט מיוצר עם עקמומיות קלה, ובדרך כלל כשאינו בשימוש מלופף על תוף כבלים.

חוטי משיכה מיוצרים באורכים ובעוביים שונים, עד לאורך מקסימלי של 80 מטר. ככל שחוט המשיכה עבה יותר כן גדול המשקל אותו הוא יכול למשוך.

== אופן שימוש ==

חוטי משיכה מיועדים להעברת מוליכים מבודדים וכבלי חשמל בתוך צינורות ריקים. החוט מושחל מצד אחד של הצינור הריק ונדחף עד לצידו השני, כאשר חוזק החוט מאפשר את דחיפתו, גמישותו והעקמומיות מאפשרים לו לעקוב אחרי תוואי הצינור, גם כשזה מפותל. עם התגלות קצה חוט המשיכה בצידו השני של הצינור, נקשרים אליו המוליכים או הכבל, ונמשכים חזרה באמצעות החוט דרך הצינור.

ניתן גם להשחיל שני חוטי השחלה בצדדים מנוגדים. אם לאחד מהחוטים המושחלים יש קצה בצורה של וו פתוח, אחד החוטים יכול לתפוס את השני, ולהמשך חזרה. אם מחברים זמזם לאחד הקצוות, ניתן לקבל אינדיקציה קולית כאשר החוטים נפגשים.

עבור כבלים כבדים ומרחקים גדולים נעשה שימוש במכונות אשר דוחפות או יורות את חוט המשיכה דרך הצינור, ואף מושכות את החוט לאחר חיבורו.

==קישורים חיצוניים==

* }

קטגוריה:כלי עבודה
משיכה
ליאור אדרי

הרב ליאור אברהם אדרי (נולד ב-13 בפברואר 1979, ט"ז בשבט ה'תשל"ט) הוא פוליטיקאי ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס בשלהי כהונתה של הכנסת התשע עשרה.

== ביוגרפיה ==
אדרי נולד וגדל בנתניה. בנם של אשר ונורה. הוא למד בישיבת באר התורה, ישיבה ליטאית בבית וגן אצל הרב גבריאל יוסף לוי ובישיבת עיון התלמוד בקריית ספר אצל הרב אבא ברמן. למד חמש שנים בכולל הלכה של הרב שמעון גבאי והוסמך לרבנות בידי הרב אליהו אברז'ל.

שירת שלוש שנים בצה"ל כמורה חייל. שירת במילואים ברבנות הצבאית. כיום משרת בקצין העיר נתניה כמודיע נפגעים בדרגת רב-סרן.

החל לעבור כמשגיח כשרות ברבנות נתניה, התקדם והפך למפקח רבנות במועצה האזורית חוף השרון. בשנת 2007 הצטרף לחברת השיווק "נטו מלינדה סחר בע"מ" והיה מנהל המותג "עטרה". בשנת 2010 צורף בידי הרב משה יוסף לבד"ץ בית יוסף כאחראי על תחום בשר ושחיטה בישראל ובחו"ל.

בהמשך מונה אדרי לסמנכ"ל בד"ץ בית יוסף ונחשב כמקורבו של הרב משה יוסף.

אדרי משמש כרב בית הכנסת "בית ראובן" בנתניה.

לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה שובץ במקום ה-13 ברשימת ש"ס לכנסת, אך ש"ס זכתה ב-11 מנדטים בלבד. בשלהי כהונת הכנסת התשע עשרה עם התפטרותו מהכנסת של יושב ראש ש"ס אריה דרעי החל אדרי לכהן כחבר הכנסת ב-1 בינואר 2015.

== חיים אישיים ==
אדרי הוא תושב נתניה. נשוי לשרה לבית ארביב, בתו של הרב מאיר ארביב, רבה של רמות ג. הוא אב לחמישה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הכנסת התשע עשרה
קטגוריה:רבנים חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ש"ס
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:נתניה: רבנים
קטגוריה:נתניה: חברי הכנסת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
ארץ קואוטס

ארץ קואוטס (באנגלית: Coats Land) היא חבל ארץ באנטארקטיקה, המשתרע מערבית לארץ המלכה מוד ומהווה את החוף המזרחי של ים ודל.

האזור מתמשך בכיוון כללי צפונית-מזרחית/דרומית-מערבית בין '00 20° מערב ו-'00 36° מערב.

החל משנת 1979 באזור פועלת תחנת מחקר ארגנטינאית "בלגראנו 2". בינואר נרשמו עליות טמפרטורה עד כ-12 מעלות, אך בחורף היא ירדה עד 50 מעלות מתחת לאפס. במהלך השנה צפויות 143 ימים בהם יורד שלג.

== היסטוריה ==
=== גילוי האזור ===

את החלק הצפון-מזרחי גילה מעל סיפון ה"סקוטיה" ויליאם ספירס ברוס, מפקד המשלחת הסקוטית הלאומית לאנטארקטיקה, 1904–1902.

=== מקור השם ===
ברוס נתן לארץ שהתגלתה את השם "ארץ קואוטס" לכבוד סר ג'יימס קואוטס הבן ומייג'ור אנדרו קואוטס, שני התומכים העיקריים במשלחת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20210602214017/https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:2916 ארץ קואוטס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=2792&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR ארץ קואוטס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [http://meteo-climat-bzh.dyndns.org/index.php?page=stati&id=1481 נתוני אקלים באזור תחנת "בלגראנו 2"] 
* [http://www3.smn.gob.ar/serviciosclimaticos/?mod=elclima&id=66 נתוני אקלים באזור תחנת "בלגראנו 2"] 

== הערות שוליים ==

*
קואוטס
רקס ולהיים

רקס ג'וזף ולהיים (באנגלית: Rex Joseph Walheim; נולד ב-10 באוקטובר 1962) הוא אסטרונאוט בנאס"א, קולונל לשעבר בחיל האוויר של ארצות הברית. הוא שהה בחלל 566 שעות בשלוש משימות חלל: STS-110, STS-122 ו-STS-135.

נולד בקליפורניה בשנת 1962 וגדל בסן קרלוס. סיים תואר ראשון בהנדסת מכונות באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 1984. בשנת 1989 סיים תואר שני בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת יוסטון.

בשנת 1984 החל לעבוד בחיל האוויר של ארצות הברית ובאפריל 1985 הוצב בדקוטה הצפונית. שנה לאחר מכן הועבר למרכז החלל ג'ונסון ביוסטון, טקסס.

בשנת 1992 הוא עבר קורס ולאחר סיומו עבד בבסיס חיל האוויר אדוארדס. במקביל הוא היה מדריך בקורסים לטייסי ניסוי.

ולהיים נבחר ליחידת אסטרונאוטים והוסמך כאסטרונאוט בשנת 1996. בשנת 2000 הוא היה מומחה משימה במעבורת החלל אטלנטיס, משימה STS-110 (מייקל בלומפילד היה מפקד צוות). במשימה זו הותקן חלק ה-S0 Truss, שנותן תמיכה למבנה התחנה. ולהיים השתתף ב-2 משימות חוץ רכביות באורך כולל של כ-13 שעות. בשנת 2008 הוא טס במעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-122 (סטיבן פריק היה מפקד צוות). המשימה היה להביא מודול חדש "קולומבוס" שנבנה בסוכנות החלל האירופית. במהלך טיסה זו ולהיים ביצע 3 פעילויות חוץ-רכביות באורך כולל של כ-22 שעות. בשנת 2011 הוא טס לחלל בפעם השלישית במשימה STS-135 (כריסטופר פרגוסון היה מפקד צוות). במשימה זו לתחנת החל הבין-לאומית הואב ציוד ומצרכים.

פרש מנאס"א באוגוסט 2020.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/walheim_rex.htm קורות חיים]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
אלגברת הטנזורים

באלגברה מופשטת, אלגברת הטנזורים של מרחב וקטורי היא האלגברה (האסוציאטיבית עם איבר יחידה) החופשית מעליו.

==הגדרה==

יהי <math>V</math> מרחב וקטורי מעל שדה <math>\mathbb{F}</math>. אלגברת הטנזורים של <math>V</math> היא <math>T(V)=\mathbb{F} \oplus V \oplus (V \otimes V) \oplus...</math>, עם פעולת הכפל בתור המכפלה הטנזורית (מעל <math>\mathbb{F}</math>).

מבנייה זו מתקבלת אלגברה אסוציאטיבית עם יחידה.

כאשר המרחב V הוא סוף ממדי עם בסיס <math>\{v_1,...,v_n\}</math>, אלגברת הטנזורים היא האלגברה החופשית ביוצרים <math>v_1,...,v_n</math>, כלומר אלגברת הפולינומים הלא-קומוטטיביים ביוצרים האלה. החלפת בסיס משרה אוטומורפיזם של האלגברה.

==אוניברסליות==
כאמור, אלגברת הטנזורים היא האלגברה החופשית מעל <math>V</math>. פירושו של דבר הוא שהאלגברה מקיימת תכונה אוניברסלית: כל העתקה ליניארית מ-<math>V</math> לאלגברה כלשהי <math>A</math> "עוברת" דרך <math>T(V)</math>, כלומר קיים הומומורפיזם (יחיד) <math>\hat{f} :T(V) \rightarrow A</math> כך שהדיאגרמה הבאה מתחלפת:
Universal property of the tensor algebra
(כאשר <math>i:V \hookrightarrow T(V)</math> העתקת ההכלה).

כרגיל עם תכונות אוניברסליות, יש מבנה חופשי אחד לכל היותר, עד כדי איזומורפיזם; אלגברת הטנזורים היא המבנה החופשי הזה.

==מנות אלגברת הטנזורים==
כל אלגברה מתקבלת כאלגברת מנה של האלגברה הטנזורית המתאימה למרחב וקטורי כלשהו.

בשל היותה האלגברה הכללית ביותר (כזו שלא מקיימת יחסים לא טריוויאליים, פרט לאלו שכל אלגברה אסוציאטיבית מחויבת לקיים), ניתן "לכפות" עליה יחסים ואף זהויות (כמו קומוטטיביות) ולקבל אלגברות ידועות אחרות. דוגמאות מפורשות לאלגברות כאלה הן האלגברה הסימטרית (בה מוסיפים יחסים מהצורה <math>v \otimes w - w \otimes v</math>) - זוהי האלגברה החופשית הקומוטטיבית הכללית ביותר, ואלגברת קליפורד - בה מוסיפים יחסים מהצורה <math>v \otimes v - q(v)</math>, עבור תבנית ריבועית <math>q</math>.

==דירוג==
אלגברת הטנזורים היא אלגברה מדורגת לפי אורך הטנזורים. מפורשות, המרחבים <math>T^k(V)=V \otimes ... \otimes V</math> (מכפלה k פעמים) הם המרכיבים ההומוגניים, והאלגברה אמנם מדורגת משום שהעתקת הכפל מוגדרת לטווח הנכון: <math>T^{k_1}(V) \otimes T^{k_2}(V) \rightarrow T^{k_1+k_2}(V)</math> על ידי מכפלה טנזורית.

ניתן גם להציג דירוגים אחרים, כדוגמת <math>\mathbb{Z}/2\mathbb{Z}</math>-דירוג, על ידי <math>T(V)=T_0(V) \oplus T_1(V)</math>, כאשר <math>T_0(V)= \underset { 2|k }{ \bigoplus } { { T }^{ k }(V) }</math> החלק הזוגי של <math>T(V)</math>, ו-<math>T_1(V)=\underset { 2\nmid k }{ \bigoplus } { { T }^{ k }(V) }</math> החלק האי-זוגי.

==ראו גם==
*מכפלה טנזורית
*טנזור

קטגוריה:טנזורים
זיהוי אנומליות

זיהוי אנומליות (נקרא גם גילוי אנומליות או זיהוי חריגים) הוא מונח מתחום כריית המידע המתייחס לאיתור תצפיות או אירועים אשר אינם תואמים לדפוס הצפוי או ליתר התצפיות בבסיס הנתונים.

לרוב, התצפיות החריגות מעידות על בעיה. למשל, אנומליה בתוצאות בדיקה רפואית עשויה להעיד על בעיה רפואית. אנומליה בתעבורת רשת תקשורת עשויה להעיד על מתקפת סייבר על רשת התקשורת.

ניתן לחלק את הטכניקות לזיהוי אנומליות לשלושה סוגים:
# טכניקות לא מונחות (unsupervised), אשר מניחות כי רוב התצפיות בבסיס הנתונים מייצגות מקרים נורמליים או תקינים. לשם כך ניתן, למשל, להשתמש בטכניקות של ניתוח אשכולות כדי לאפיין את התצפיות הנורמליות. תצפית שאינה שייכת לאף אשכול מוגדרת כאנומליה.
# טכניקות מונחות (supervised), אשר בהן התצפיות בבסיס הנתונים סווגו מראש לתצפיות "נורמליות" או לתצפיות "לא נורמליות". במקרה כזה, ניתן להשתמש בשיטות של למידה חישובית לאימון מסַווגים, המאפשרים סיווג של מקרים חדשים שאותם לא פגשנו בתהליך הלמידה.
# טכניקות מונחות למחצה (semi-supervised), אשר בונות מודל המייצג את דפוס ההתנהגות הרגיל מתוך אוסף של תצפיות נורמליות. לאחר מכן בוחנים באמצעות המודל את הנראות של תצפיות חדשה.

==ראו גם==
* חריג חשוד טעות

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מסדי נתונים
קטגוריה:כריית מידע
קטגוריה:אנומליות מדעיות
גביע דייוויס 1962

גביע דייוויס 1962 הייתה התחרות ה-51 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך בבריזביין, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 41 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.

המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1962 בבריזביין, אוסטרליה. המשחק נערך בין אוסטרליה לבין מקסיקו והסתיים בניצחון אוסטרליה עם התוצאה 0:5. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם הרביעית ברציפות ובפעם ה-18 בסך הכל.

==משחקי פלייאוף==
===בית אמריקה===
הבית כלל 5 קבוצות כולל יוגוסלביה. במשחק המוקדם נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת קנדה.

===בית אירופה===
הבית כלל 28 קבוצות, כולל ברזיל, צ'ילה, מצרים, לבנון, דרום אפריקה, ניו זילנד וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

===בית המזרח===
הבית כלל 8 נבחרות. 

===משחקים בין מנצחי הבתים===
המשחקים נערכו במהלך אוקטובר-דצמבר 1962.

===משחק על התואר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | אוסטרליה 5
! colspan="2" align="center" |בריזביין, אוסטרליה 28-26 בדצמבר 1962 דשא 
! colspan="5" align="center" | מקסיקו 0
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || רוד לייבר || || 6||6||7 || || 
|-
| || רפאל אוסונה || || 2||1||5|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || ניל פרייזר || ||7 ||6||6||11 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אנטוניו פלפוקס || ||9 ||2 ||4|| 9 || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || רוי אמרסון/רוד לייבר|| ||7||6 ||6|| || 
|- 
| || רפאל אוסונה/אנטוניו פלפוקס || ||5 ||4||2 || || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || ניל פרייזר|| ||3||11 ||7 ||3 || 6 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || רפאל אוסונה|| ||6 ||9 || 1||6 || 4 
|-
! rowspan="2"| 5
| ||רוד לייבר|| ||6 ||4||6 || 8 || 
|- 
| || אנטוניו פלפוקס || ||1||6 ||4||6 || 
|}

==ישראל בגביע דייוויס==
בשנת 1962 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת רומניה. 

{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | רומניה 4
! colspan="2" align="center" |בוקרשט, רומניה 6-4 במאי 1962 משטח חימר
! colspan="5" align="center" | ישראל 1
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| ||יון ציריאק|| || 6|| 6||6|| || 
|-
| || אלעזר דודמן|| ||0|| 3||3|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| ||קונסטנטין נסטסה || ||6||6||6|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || גבריאל דוביצקי|| ||0 ||1 ||1|| || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || פטרה מרמוראנו/יון ציריאק || ||6||6 ||6|| || 
|- 
| ||אלעזר דודמן/גבריאל דוביצקי || ||4 ||1|| 4|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||קונסטנטין נסטסה|| ||6||6||1|| 3 || 4 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אלעזר דודמן|| ||4 || 1||6 ||6 ||6 
|-
! rowspan="2"| 5
| || יון ציריאק || || 6||6 || 6|| || 
|- 
| ||גבריאל דוביצקי|| ||3 ||1||1|| || 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000667 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
1962
פינק פלמינגוס

פינק פלמינגוס (באנגלית: Pink Flamingos; תרגום: פלמינגואים ורודים) הוא סרט קאמפ אמריקאי מסוג קומדיה שחורה שנכתב, הופק, צולם, נערך ובוים על ידי ג'ון ווטרס.

מאז פרסומו נחשב הסרט לסרט פולחן. בשנת 1997 צוינו 25 שנה להצגת הבכורה של הסרט, ויצאה גרסה מחודשת שלו שכללה פסקול משופר ומספר סצנות שנחתכו מהגרסה המקורית.

==עלילה==
דיוויין היא פושעת החיה במחתרת תחת השם הבדוי "באבס ג'ונסון" עם אידי, אמה חולת הנפש וחובבת הביצים, בנה העבריין קראקרס ושותפתה קוטון. הם חיים יחדיו בקראוון ורוד שבכניסה אליו עומדים מספר פלמינגואים ורודים מפלסטיק. כשיריביה של דיוויין, קוני וריימונד מארבל, מגלים שצהובון מקומי הכתיר אותה ל"אדם המטונף ביותר בעולם" הם מתמלאים קנאה ומחליטים להרוס לדיוויין את קריירת הפשע ולזכות בתואר האנשים המטונפים בעולם בעצמם.

==שחקנים==
*דיוויין - דיוויין/באבס ג'ונסון.
*דייוויד לאכרי - ריימונד מארבל.
*מינק סטול - קוני מארבל.
*מארי ויויאן פירס - קוטון.
*דני מילס - קראקרס.
*אדית מאסי - אידי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מחלוקות הקשורות ללהט"ב
קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטי ג'ון ווטרס
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שצונזרו באוסטרליה
קטגוריה:סרטים שצונזרו בארצות הברית
מערכת חיתום אלקטרוני למכליות דלק

מערכת חיתום אלקטרוני למכליות דלק (SPDS - Sealed Parcel Delivery System) הנה מערכת למניעת גנבת דלק בידי נהג של מכלית דלק. 

המערכת מתריעה על פתיחה של המכסים העליונים והתחתונים במכלית ומציינת את המיקום הגאוגרפי של הפתיחה באמצעות ג'י פי אס. אם המיקום אינו נמצא ברשימת המקומות המורשים לפריקת הדלק (תחנת דלק), המערכת משדרת התרעה למרכז בקרה.

== מרכיבי המערכת ==
* חיישן המוצמד למכסה הדלק
* מערכת להעברת הסיגנל מהחיישן לקופסת בקרה - כבל או מערכת אלחוטית
* קופסת בקרה
* שבב תקשורת סלולרית
* שבב GPS

== תקינה ==
כיום יש שתי מדינות בעולם שהנהיגו תקינה בנושא זה - הודו וישראל. יוון נמצאת בבהליכי תקינה. באירופה אין רגולציה אולם יש תקנים מחייבים.

== בישראל ==
החל מ-1 בינואר 2014 ניתן בישראל צו המחייב מכליות דלק להצטייד במערכת חיתום אלקטרוני על מנת לקבל דלק במסופי הדלק.

בעבר היו שתי חברות המוכרות על ידי מנהל הדלק ומשרד התחבורה: הייג'יטק - מתבססת בעיקר על פתרון אלחוטי; סיגנא - פתרון מבוסס רתמות לטנקים של חברת אימקו הביטחונית.

החל מפברואר 2022, חברת סיגנא נמצאת בתהליכי פירוק מרצון <ref></ref>ואינה פעילה יותר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
קטגוריה:אבטחה
קטגוריה:דלק
קטגוריה:משאיות
סלנגור

סלנגור (במלאית: Selangor) היא מדינה במלזיה. בראש המדינה עומד סולטאן. סלנגור נמצאת בחלקה המערבי של מלזיה, בחצי האי המלאי, והיא גובלת בפרק בצפון, פהנג במזרח, נגרי סמבילן בדרום-מזרח ומצר מלאקה במערב. כמו כן בתוך סלנגור נמצאות שתי מובלעות שהן טריטוריות פדרליות: קואלה לומפור, בירת מלזיה, ופוטרג'איה, מרכז השלטון הפדרלי של מלזיה. בירתה היא שה אלם והבירה המלכותית שלה (מקום משכנו של הסולטאן) היא קלנג.

שמה המורחב של המדינה הוא סלנגור דרול אהסן (במלאית: Selangor Darul Ehsan, בג'אווי: سلاڠور دار الإحس).

==היסטוריה==
עד תחילת המאה ה-16 אזור סלנגור של היום נשלט על ידי סולטנות מלאקה. לאחר שהסולטנות הופלה על ידי פורטוגל ב-1511, פורטוגל, סיאם, סולטנות אצ'ה וסולטנות ג'והור ניסו להשתלט על האזור.

כשהולנד כבשה את מלאקה מהפורטוגזים ב-1641, הם הביאו אתם שכירי חרב מהאי סולאווסי שהשתלטו בהדרגה על האזור והקימו בו סולטנות כעבור 100 שנים.

במאה ה-19 סלנגור החלה לשגשג על ידי ניצול מצבורי הבדיל הגדולים שבה וכן עקב עליית חשיבותו של הגומי, שהעצים מהם הוא מופק נפוצים מאוד בסלנגור. בעקבות השגשוג החל גל הגירה גדול של סינים לסלנגור. קבוצות סינים נלחמו ביניהן על שליטה במכרות הבדיל ומה שגרום לאלימות ולהידרדרות המצב הכלכלי בסלנגור. הבריטים ניצלו את המצב הלא-יציב ובמחצית השנייה של המאה ה-19 הם התחילו להשתלט בהדרגה על הסולטנות.

ב-1896 סלנגור התאחדה עם פרק, נגרי סמבילן ופהנג לתוך המדינות המלאיות המפודרלות (Federated Malay States), מדינת חסות פדרטיבית של בריטניה. ב-1946 המדינות המלאיות המפודרלות התאחדו עם יתר המושבות ומדינות החסות הבריטיות בחצי האי המלאי לאיחוד המלאי, שהפך להיות ב-1948 לפדרציית מלאיה. פדרציית מלאיה קיבלה עצמאות ב-1957 וב-1963 היא הייתה בין המדינות שהתאחדו והרכיבו את מלזיה.

עד 1974 קואלה לומפור שימשה גם כבירת מלזיה וגם כבירת סלנגור. באותה שנה קואלה לומפור הפכה לטריטוריה פדרלית נפרדת מסלנגור, אך עדיין המשיכה לשמש כבירת סלנגור עד 1978, כשהבירה הועברה לשה אלם.

==כלכלה==
כלכלת סלנגור מתבססת בעיקר על מסחר, חקלאות ותעשייה, הכוללת בין היתר ייצור מוצרי חשמל, כימיקלים וכלי רכב.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:מלזיה: מדינות
גביע דייוויס 1963

גביע דייוויס 1963 הייתה התחרות ה-52 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך באדלייד, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 44 נבחרות שחולקו ל-3 בתים: "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.

המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1963 באדלייד, אוסטרליה. המשחק נערך בין אוסטרליה לבין ארצות הברית והסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם התוצאה 2:3. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם ה-19 בסך הכל.

==משחקי פלייאוף==
===בית אמריקה===
הבית כלל 7 קבוצות כולל איראן.

===בית אירופה===
הבית כלל 28 קבוצות, כולל ברזיל, צ'ילה, מצרים, דרום אפריקה, רודזיה הדרומית וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

===בית המזרח===
הבית כלל 9 נבחרות. במשחק המוקדם פקיסטן ניצחה את ציילון.

===משחקים בין מנצחי הבתים===
המשחקים נערכו במהלך ספטמבר-נובמבר 1963.

===משחק על התואר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | אוסטרליה 2
! colspan="2" align="center" |אדלייד, אוסטרליה 28-26 בדצמבר 1963 דשא 
! colspan="5" align="center" | ארצות הברית 3
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || ג'ון ניוקומב || || 4||1||6 ||6 || 5
|-
| ||דניס רלסטון || || 6||6||3||4 ||7 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || רוי אמרסון || ||6 ||3||7||7 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || צא'ק מקינלי || ||3 ||6 ||5|| 5 || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || רוי אמרסון/ניל פרייזר || ||3||6 ||9|| 9 || 
|- 
| || צא'ק מקינלי /דניס רלסטון || ||6 ||4||11 || 11 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || רוי אמרסון|| ||6||6 ||3 ||6 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || דניס רלסטון|| ||2 ||3 || 6||2 || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || ג'ון ניוקומב|| ||12 ||2|| 7 || 2 || 
|- 
| || צא'ק מקינלי|| ||10||6 ||9||6 || 
|}

==ישראל בגביע דייוויס==
בשנת 1963 נבחרת ישראל שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת אוסטריה. 

{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | אוסטריה 5
! colspan="2" align="center" |וינה, אוסטריה 5-3 במאי 1963 
! colspan="5" align="center" | ישראל 0
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| ||פרנץ האינקה|| || 6|| 6||6|| || 
|-
| || גבריאל דוביצקי|| ||2|| 0||0|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| ||דטלף הרדי || ||6||3||6|| 4 || 6
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אלעזר דודמן|| ||1 ||6 ||2|| 6 || 2 
|-
! rowspan="2"| 3
| || דטלף הרדי/פטר פוקורני || ||0||6 ||10|| 6 || 
|- 
| ||אלעזר דודמן/גבריאל דוביצקי || ||6 ||3|| 8|| 1 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||פטר פוקורני|| ||6||6||6|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || גבריאל דוביצקי|| ||4 || 1||2 || || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || פרנץ האינקה || || 6||6 || 6|| || 
|- 
| ||אלעזר דודמן|| ||4 ||1||3|| || 
|}
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000743 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
1963
עמנואל ילן

עמנואל (מנולי) ילן (נולד בשם עמנואל וילנסקי; 1903 - 7 באוקטובר 1981) היה אדריכל ישראלי, מקים הש"י בחיפה ופרופסור בטכניון.

==ביוגרפיה==
אביו היה ד"ר יהודה ליב ניסן וילֶנסקי פעיל בתנועה הציונית. אמו הייתה הדסה לבית ליפשיץ. אחיו הבכור, שמואל וילנסקי (מולה), נשלח לארץ ישראל כנער כדי ללמוד במחזור השני של גימנסיה הרצליה בתל אביב ונאלץ לעזבה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. אחותו הגדולה היא מרים ילן-שטקליס, מחברת ספרי ילדים ושירי ילדים וכלת פרס ישראל לספרות.

עמנואל לוינסקי נולד בעיר ניקולאייב שבאימפריה הרוסית (היום באוקראינה), שם כיהן אביו כרב העיר. הוא שינה את שמו מווילנסקי לילן, ראשי התיבות של שמותיו הפרטיים של אביו. באוקטובר 1919 עלה לארץ ישראל (ואחריו אביו ואחותו) ונשלח ללמוד בגימנסיה הרצליה, כאחיו לפניו. לאחר מכן למד אדריכלות באנגליה ואחר-כך בגרמניה, ושם הוסמך ב-1926. בשנים 1927 עד 1933 כיהן כאדריכל ראשי במשלחת הארכאולוגית במזרח הקרוב של אוניברסיטת הרווארד והמכון לחקר המזרח בשיקגו בחורבות נוזי שבעיראק. אחר-כך עבד כאדריכל פרטי, תחילה כשותפו של יוחנן רטנר, וב-1935 הצטרף לסגל הטכניון כמרצה בפקולטה לארכיטקטורה.

במאורעות תרפ"א הצטרף ל"הגנה", ובהמשך שירת כמנהל הש"י בחיפה, ולצד דוד הכהן יצר מטעם היישוב את הקשר עם אורד וינגייט. בתחילת שנות ה-30 היה מעורב בחשיפת ארגון הטרור של עז א-דין אל-קסאם, לאחר שחברי ארגון זה רצחו אב ובנו בנהלל. ביוני 1940, בעת מלחמת העולם השנייה, הקים וניהל בחיפה את "המשרד לחקירות מיוחדות" של חיל האוויר הבריטי, שחקר עולים שהגיעו ממדינות הציר בראשית המלחמה במטרה לאתר מטרות להפצצות אסטרטגיות. ערב מלחמת העצמאות יזם שימוש בסקרים כדי לבדוק את מורל ומכונות האוכלוסייה למלחמה הקרבה. במלחמה שירת בצה"ל והופקד על הייצור הביטחוני בצפון. השתחרר בדרגת רב-סרן.

לאחר מכן היה לפרופסור בפקולטה להנדסה חקלאית בטכניון. בשנת 1953 ייסד וניהל את המרכז לחקר בנייה כפרית במסגרת מוסד הטכניון למחקר ולפיתוח, כהמשך לפעילותו בראש המדור לחקר בניה כפרית של הסוכנות היהודית. כן היה ממייסדי המרכז לחקר ההתיישבות ברחובות בראשות רענן ויץ. כיהן במשך כ-16 שנים כאדריכל ראשי בחבל הצפון, ובמסגרת זו תכנן את חבל התענכים.

ילן נישא ליהודית לבית מכליס והיה אב לשתי בנות. בתו נורית נישאה ל, אדריכל ומתכנן ערים (נהרג במלחמת ששת הימים, בעל עיטור המופת). בתו יעל בן משה היא אמנית ומחנכת באמנות.

==מספריו==
* חצר המשק במושב, בהוצאת משרד החקלאות - המדור לפרסומים חקלאיים, תשי"ט.
<div class="mw-content-ltr">
* The design of agricultural settlements : technological aspects of rural community development, Jewish Agency for Israel, Rural Settlement Dept., c1975
</div>

==בסיפורת==
ברומן של חיים באר, "חלומותיהם החדשים" מוצג עמנואל וילנסקי כמעסיקהּ של דמות בדיונית מרכזית ברומן, לוטה שטרוק, ומתוארת פעילותו כאדריכל ובעיקר כראש "המשרד לחקירות מיוחדות" בחיפה.

==לקריאה נוספת==
* יעקב מעוז, "עמנואל ילן (1903–1981): דברים לזכרו", אופקים בגאוגרפיה 59 (2004), עמ' 6–10 – קורות חייו ופועלו ורשימת פרסומים. 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אנשי הש"י
קטגוריה:סגל הטכניון: אדריכלות
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:משפחת וילנסקי
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
זה הגשם

זה הגשם הוא שיר מאת המשוררת יונה וולך שהתפרסם בשנת תשמ"ג-1982. השיר הולחן בידי המלחין רן עפרון, הושר בפי הזמרת נורית גלרון והופיע באלבומה "משהו בלבבה" (1986).

==רקע==
השיר התפרסם לראשונה בחודש תשרי תשמ"ג (1982) ב"פיוט": דפשיר שבועי לשירה עברית בעריכת דרור גרין; מנויי העלון, שוולך נמנתה עם חברי המערכת שלו, קיבלו בדואר מדי שבוע שיר חדש שטרם פורסם. השיר נכלל בספר שיריה של וולך "אור פרא" (1983). הוא נחשב לשיר פשוט, אישי ואינטימי, נועז פחות משירים אחרים של וולך כמו "תפילין", שעורר באותה תקופה סערה גדולה.

במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"ז דורג השיר בגרסתו המקורית, זו של נורית גלרון, במקום ה-39.

== תוכן השיר ==
השיר מתאר את יחסיהם של גבר ואישה מנקודת מבטה של האישה שחשה שהשניים מתעלמים מהרגע, מאחר ששניהם הפכו מוכרים זה לזה עד כדי כך שהכול כבר ידוע ומוכר ביניהם.

בשיר שישה בתים כשכל שני בתים מתייחסים בעצם זה לזה. בבית הראשון מתארת האישה את הגשם היורד על הדשא. בבית השני מתברר שהגשם מדמה את הרגעים העוברים בין בני הזוג ("זה הרגע שעובר כרגע"). בבית השלישי מציינת האישה כי בין בני הזוג נוצר פער, ובבית הרביעי היא מסבירה את הפער בדחייה שנוצרה ביניהם, כשבמקום "לחיות את הרגע" הם נכנסו לשגרה של דחייה ("זה התכף שקורה בדרך").

בבתים החמישי והשישי מביעה האישה את רצונה מבן זוגה שיפסיק להתייחס לקשר ביניהם בשכלתנות ("אז אל תשאל מדוע") ולהתייחס אליה כמוכרת וידועה ("אל תגיד ידוע"). משאלתה היא שהגבר יתייחס לכאן והעכשיו באה לידי ביטוי בעיקר בשורות האחרונות של השיר "ואל תרצה ממני מה שאין לו מין", כשהמין מייצג דבר מה חייתי ועוצמתי המתרחש בכאן והעכשיו, חף משכלתנות ומדחיינות.

==גרסאות כיסוי==
בשנת 2014 יצאה גרסת כיסוי לשיר, המושרת בפי נעמי לבוב, שלום מיכאלשווילי ואיתמר רוטשילד, שחקני הסרט "יונה" שמבוסס על חייה של המשוררת.

באפריל 2017 הוציאה גלרון גרסה מחודשת לשיר, לרגל ציון 30 שנה לאלבומה "משהו בלבבה" בו השיר נכלל.

==קישורים חיצוניים==

, ערוץ נורית גלרון
, ערוץ NMCUnitedEntertaimen

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:שירי 1986
קטגוריה:שירי נורית גלרון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יונה וולך
קטגוריה:שירים על גשם
בית דבור

בית דבור הוא אתר מורשת בהרצליה, המיועד לשימור בזכות הארכיטקטורה הייחודית שלו.
בבית זה התגוררו בנימין דבור, אשתו חנה ובנותיו, זיוה ושילה.
אביה של חנה דבור בנה את הבית בשנת 1933. כתובת הבית היא רחוב נורדאו 20, הרצליה. הבית היה ייחודי, בשל גודלו וחצרו הגדולה, שאליה היו באים ילדים לשחק אחרי הלימודים.
בשנת 2015 שיפץ את הבית המפיק שמוליק בר דן והמתגורר בו עד היום.

==ארכיטקטורת הבית==
הבית בנוי בסגנון אקלקטי, סגנון אדריכלי שהיה נפוץ בישראל בשנות ה-20 ועיקרו שילוב בין אדריכלות חדשה לישנה. בנייתו מודרנית, אך משולבים בו יסודות מהעבר, כגון צריח, קשתות בחלונות ועוד. לבית שתי קומות. הבית של דבור היה מיוחד גם בגודלו, שהיה גדול ביחס לאותה תקופה, ובחצרו הגדולה.

==משפחת דבור==
משפחת דבור, הייתה מאוד חמה ולבבית ועזרה לאנשים אחרים. דוגמה לכך היא, שהם אפשרו למשפחה שלא היה לה היכן לגור, לשהות בבית שבנה בנימין, במקום אחר בהרצליה, ולהפוך את אחד החדרים למכולת כדי שיוכלו להתפרנס.

בנימין דבור נולד ב-6 במאי 1913 ועלה לארץ יחד עם הוריו, במאי 1925, כשהיה בן 11, מווילנה שבפולין. הם התגוררו בבלפוריה והיה להם משק פרטי. עברו עליהם זמנים קשים, שכללו מכות עכברים בשדות, בצורת, שיטפונות ועוד.

הוא הצטרף להגנה והיה מחסנאי, מדריך, נוטר ומפקד המקום. חנה, אשתו, גם פעלה איתו בהגנה.

ב-1930, כשמלאו לבנימין 16 שנים, הוא עבר להרצליה ג', הרצליה המערבית, עבד בפרדס של דודו, בן דבור, שבנה בתים וסלל כבישים בהרצליה, והיה שולח כסף להוריו שנשארו בבלפוריה.

לאחר מכן הוא התחיל לעבוד בעבודות בניין, היה לבנאי מומחה, ברבות הימים היה לקבלן ובנה בתים בהרצליה ג' והרצליה פיתוח. בנוסף לכך, הוא היה גם חבר וועד הרצליה ג'.

==ראו גם==
* בית רוזנפלד
* בית וייס
==לקריאה נוספת==

* עורך: ד"ר מרדכי נאור, ספר ראשוני הרצליה, תש"ן - 1990.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרצליה: מבנים
קטגוריה:הסגנון האקלקטי בארץ ישראל
טייני בודהה

טייני בודהה (באנגלית: Tiny Buddha) הוא אתר אינטרנט המכיל כתבות בנושא עזרה עצמית, בריאות, מודעות וציטוטים השראתיים. האתר הוקם על ידי הסופרת לורי דשן בשנת 2009. נכון לראשית ינואר 2015, מיקומו של האתר בדירוג אלכסה הוא 15,000 בעולם.

== היסטוריה ==
ב-2008, לורי דשן, מייסדת טייני בודהה, התמודדה עם סגנון חיים של עבודה מאוד תובענית. היא הייתה נוסעת ממקום למקום ברחבי ארצות הברית מתוקף תפקידה עם חברות שיווק. לאחר שהתפכחה מחיי הנוודים, שלא יצאו כפי שקיוותה, פנתה לורי לרשתות החברתיות והחלה לצייץ ציטוטי חכמה שעזרו לה להשתחרר מהסבל ולפתח חדווה.

שנה לאחר מכן, ב-2009, השיקה את אתר TinyBuddha.com.

== הווה ==
עם מגוון כתבות המתעדכנות על בסיס יומי, ציטוטי חכמה וסדרת ספרים תחת אמתחתו, שואף Tiny Buddha לחקור וליישם את העקרונות והאידיאליים הבודהיסטים השימושיים ואשר מהווים עזר רב בטיפול באתגרי היום-יום בעולמנו המודרני.

על פי חברת ההוצאה לאור, הרפר וון (HarperOne), יש לטייני בודהה למעלה משלושה מיליון מבקרים מדי חודש.

ביוני 2014, רכשה קאטרין רנץ המילטון, מחברת הרפר וון, את הזכויות הבלעדיות, במכירה פומבית, לספרה של לורי דשן 365 Tiny Love Challenges from Tiny Buddha: A Year of Simple Daily Activities for a Blissfully Connected Life. תיווך העסקה נעשה על ידי לינדה קונר מסוכנות לינדה קונר. הספר יצא לאור באוקטובר 2015.

==ספרים==
<div class="mw-content-ltr">
* Tiny Buddha: Simple Wisdom for Life’s Hard Questions (Conari Press, 2009) - 
* Tiny Buddha’s Guide to Loving Yourself (Conari Press, 2013) - 
* 365 Tiny Love Challenges by Tiny Buddha (HarperOne Publishing, 2015) - 
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בודהיזם
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2009
קטגוריה:רוחניות ואמונה