איוואן סוסלופארוב

איוואן אלכסייביץ' סוסלופארוב (ברוסית: Иван Алексеевич Суслопа́ров; 19 באוקטובר 1897 – 16 בדצמבר 1974) היה גנרל סובייטי ששירת במלחמת העולם השנייה כמפקד משימת הקישור הצבאי עם ממשלת צרפת וחיל המשלוח של בעלות הברית באירופה ב-1944–1945. הוא ידוע בעיקר כמי שחתם עבור ברית המועצות על הסכם הכניעה הגרמני ב-7 במאי 1945. הוא חתם לפני שקיבל אישור ממוסקבה לעשות זאת; ברית המועצות התעקשה לחתום על הסכם כניעה צבאי נוסף ליד ברלין יומיים לאחר מכן.

== ביוגרפיה ==
הסכם הכניעה עם חתימתו של סוסלופארוב בתחתית: 8 במאי 1945
איוון סוסלופארוב נולד בכפר קרוטיקינצ'י, במה שהוא היום מחוז קומיונסקי במחוז קירוב בצפון מזרח רוסיה באירופה.<ref name="er"></ref> הוא לחם במלחמת העולם הראשונה בתור תת-קצין, השתתף במהפכת אוקטובר של 1917, ולחם בצבא האדום בחזית המזרחית והדרומית של מלחמת האזרחים הרוסית. לאחר ניצחון האדומים נשאר סוסלופארוב בצבא. במהלך שירותו, הוא סיים את בית הספר הצבאי המשותף של קייב בשנת 1925, ואת המחלקה לפיקוד הנדסה של האקדמיה הצבאית דזרז'ינסקי בשנת 1938.<ref name="er" />

ב-1939 מונה סוסלופארוב לנספח הצבאי הסובייטי בפריז, שם, כך אומרים, היה גם אחראי על רשת המודיעין הצבאית הסובייטית במערב אירופה, כולל מה שנקרא ארגון התזמורת האדומה.<ref name="er" />

כאשר הוכנסו דרגות גנרל בצבא האדום, סוסלופארוב מונה לגנרל מאיור; הענקת הדרגה דווחה בכוכב האדום ב-12 ביולי 1940.<ref name="er" />

לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות ב-1941 שירת סוסלופארוב במפקדת הארטילריה של הצבא האדום; מ-1942 ועד אמצע 1944 היה מפקד הארטילריה של הארמייה העשירית של החזית המערבית.<ref name="er" />

בקיץ 1944 הוצב סוסלופארוב שוב לפריז ששוחררה לאחרונה, כראש משלחת הקישור הסובייטית עם ממשלת צרפת והמפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית. רגע התהילה שלו הגיע ב-7 במאי 1945, כאשר דווייט ד' אייזנהאואר הודיע לו על הגעתו של הגנרל הגרמני אלפרד יודל עם הצעת הכניעה של גרמניה. למרות שתחילה תכנן להיכנע רק לבעלות הברית המערביות, השליח הגרמני נאלץ להסכים למסור את כניעת הכוחות הנאצים לכל בעלות הברית. לפי הצעתו של אייזנהאואר, העביר סוסלופארוב את הנוסח המוצע של הסכם הכניעה לממונים עליו במוסקבה, והחל להמתין לאישור לחתום עליו בשם ברית המועצות. עם זאת, שום תגובה לא הגיעה בזמן טקס החתימה המתוכנן (02:30 ב-8 במאי), והגנרל סוסלופארוב קיבל את ההחלטה לחתום על המסמך, אך עם הסתייגות כי טקס כניעה חדש יתקיים במקום אחר אם מישהו מבעלות הברית ביקש את זה. סוסלופארוב חתם על המסמך באמצעות תעתיק צרפתי של שמו, סוסלופארוב, ולא באותיות קיריליות.

כשסוסלופארוב הלך לדווח על מעשיו למוסקבה, הוא ראה הוראה שזה עתה הגיע לא לחתום על מסמך הכניעה.

ממש כפי שציפה סוסלופארוב, ממשלת ברית המועצות אכן ביקשה טקס כניעה שני, שהתקיים בקרלשורסט ליד ברלין בסוף ה-9 במאי. גנרל סוסלופארוב נכח שם גם כן. <ref></ref>

לאחר המלחמה עבד הגנרל סוסלופארוב באקדמיה הדיפלומטית הצבאית במוסקבה,<ref name="er" /> מוסד שהכשיר נספחים צבאיים וקציני מודיעין. <ref>Sherman W. Flemer, [https://web.archive.org/web/20080109200801/https://www.cia.gov/library/center-for-the-study-of-intelligence/kent-csi/vol3no1/html/v03i1a08p_0001.htm Soviet Intelligence Training]</ref> תואר תפקידו תואר כ-nachalnik kursa, כלומר הקצין הממונה על כל הצוערים שנכנסו לאקדמיה בשנה מסוימת. הוא נפטר ב-16 בדצמבר 1974 במוסקבה, ונקבר בבית בית העלמין ודנסקויה.<ref name="er" />

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:דיפלומטים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:אנשי המודיעין הצבאי הרוסי
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1897
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1974