OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קולופון

קולופון משנת [[1471]]
טור אורח חיים שיצא בדפוס אברהם כונת במאה ה-15]]

קולופון (מלטינית: colophon) הוא רשומה צורנית החותמת ספרים מימי כתבי היד וראשית הדפוס.

מקור המושג הלטיני במילה היוונית העתיקה "קולופון" (κολοφων), שמשמעהּ 'פסגת הר' או 'שיאהּ של המלאכה'. ברשומה צורנית זו, שלה היו צורות מגוונות – משולשים הפוכים, פירמידות, ריבועים ועוד – חתם המדפיס או הכותב את מלאכת הספר. בקולופון הובאו תאריכים, שם המעתיק או פועלי הדפוס, שבחים לתורמים ותכנים נוספים.

מלאכת הדפוס ירשה את נוהג הקולופון מכתבי היד. מעתיקי כתבי היד הם שהמציאו את רשומת הקולופון כחתימה לספריהם, ובמאה החמש עשרה, כשהחלו המדפיסים הראשונים להפיץ את ספריהם, הם אימצו את המנהג הזה ונהגו גם הם לסיים אותם בהבאת קולופונים. מאוחר יותר, תוך כדי גלגולים שונים, עבר ה"קולופון" של הספרים המודפסים ל"עמוד השער". היום מתנאים בהבאת קולופונים סופרים מודרניים הפוזלים אל הספר העתיק, וכן מהדירים שונים שרוצים לשוות נופך עתיק למלאכתם, חובבי ספרים, וסתם תלמידי חכמים הרוצים להתנאות בידיעותיהם. לדוגמה, בכתב העת לשירה "שבו", בהוצאת המו"ל הביבליופילי עוזי אגסי, נחתם כל גיליון של כתב העת בקולופון.

תוכן רשומת הקולופון, שיש שתרגמוה לעברית בשם "אחרית דבר", היה מגוון מאוד. היו בו צורות קבועות ונוסחים קבועים של בתי הוצאה, בתי דפוס או מעתיקי כתבי יד בעלי מסורת, ובצדן גם הבעת תודה, שבחים לאל בורא עולם, תאריכים ומשחקי גימטריה, ואפילו חוויות אישיות, רשימת אסונות פרטיים וכדומה. רשומות הקולופונים מהוות מקור ביבליוגרפי מחקרי והיסטורי ממדרגה ראשונה. אלו הן עדויות חשובות, בדרך כלל ממקור ראשון, ויש בהן כדי ללמד על התקופה.

הקולופון המודפס העברי הראשון הודפס בסוף הספר העברי המתוארך הראשון (פירוש רש"י על התורה) שנדפס בעיר רג'ו די קלבריה שבדרום איטליה בשנת 1475.

מו"לים מסחריים אחדים התחילו להשתמש בקולופונים והם כוללים פרטים דומים בספרים שהם מוציאים לאור. הקולופונים שלהם מופיעים בסוף הטקסט (המקום המסורתי) או מעבר לשער. קולופונים כאלה עשויים לכלול את מעצב הספר, שיטת ההדפסה, בית הדפוס וכדומה. מו"לים ישראלים מדפיסים קולופון ובו שער נוסף באנגלית או בשפה אחרת, הכולל את מקום ההדפסה, השנה, שם המו"ל באנגלית וכדומה.

בימי הביניים קולופון כלל קללת ספרים. 
==לקריאה נוספת==
קולופון - כללי

קולופונים עבריים
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://web.archive.org/web/20160303210130/http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/mabua/maamar1.htm מאמר על תולדות הדפוס ועל הקולופונים באתר דעת]
* 
* 
* 

קטגוריה:דפוס
קטגוריה:כתבי יד
קטגוריה:ספר
אסתר כפיר

אסתר כפיר (נולדה ב-1944) הייתה מלכת היופי של ישראל לשנת 1963, דוגמנית ומורה.

== ביוגרפיה ==
אסתר כפיר נולדה בסין ובגיל 5 עלתה לישראל עם הוריה והתגוררו בחיפה, אביה היה וטרינר ואמה הייתה פיזיותרפיסטית. בגיל 19 ובזמן שירותה הצבאי בחיל הים זכתה בתחרות מלכת היופי. לאחר זכייתה נסעה לקליפורניה ושם הרצתה בפני ארגונים יהודיים כגון: הדסה, בני ברית ושם באחד הנשפים שהשתתפה פגשה את חנוך כרמלי, קיבוצניק צעיר שעשה שם דוקטורט בביוכימיה

בשנת 1965 התחתנה עם פרופסור חנוך כרמלי. בשנת 1970 סיימה את לימודיה לתואר ראשון ושני בתיאטרון עיוני וספרות אנגלית באוניברסיטת תל אביב.

בסיום הלימודים לימדה בבית הספר למשחק תלמה ילין והייתה למורה לאנגלית בבית ספר תיכון ובין תלמידיה נמנים מיכל ינאי, מילי אביטל ורוני פינקוביץ' ולאחר צאתה לגמלאות החלה ללמד יוגה ותקשורת בינאישית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-1011,00.html שנות השישים-מלכות היופי]

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מורים לאנגלית בישראל
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:סגל תלמה ילין
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אינטרנשיונל
קטגוריה:ישראלים ילידי סין
קטגוריה:ישראליות ילידות סין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
מרים הדר

מרים הדר-וינגרטן (נולדה ב-1937) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1958, דוגמנית, עורכת דין ועיתונאית.

== חייה ==
הדר נולדה בירושלים. את שירותה הצבאי עשתה בחיל האוויר הישראלי. בגיל 21, כאשר הייתה סטודנטית למשפטים באוניברסיטה העברית זכתה בתואר מלכת היופי של ירושלים, ובהמשך אותה שנה למלכת היופי של ישראל.
תמונתה בחצר הפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית מאת הצלם דוד רובינגר מעטרת את כריכת הספר "מלכת היופי של ירושלים".

לאחר התחרות נסעה הדר לארצות הברית לתחרות מיס תבל 1958, נבחרה להיות מבין המועמדות האחרונות וזכתה בתואר "הנואמת הטובה ביותר". בסיום התחרות קיבלה הצעה מאולפני MGM לככב בכמה סרטי קולנוע, אך היא סירבה להצעה. מרים בחרה להענות להצעה אחרת שקיבלה באותה העת - להוביל מסע הרצאות אינטנסיבי על ישראל ברחבי ארצות הברית. כך, במשך שלוש שנים הופיעה הדר בכ-500 ערים בארצות הברית וגייסה מיליוני דולרים לטובת ארגונים יהודיים ולטובת ישראל.

הדר נישאה לאיש עסקים אמריקאי מטקסס ועברה להתגורר עמו ביוסטון. לזוג נולדו שני ילדים, ליה ומייקל. בשנת 1970 התגרשה וחזרה לישראל ללמד קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב, זאת לאחר שהפיקה וביימה סרט דוקומנטרי שייצג את מדינת ישראל בפסטיבל הסרטים בברלין.

את מלחמת יום הכיפורים סיקרה הדר-וינגרטן כעיתונאית. מרים התחפשה לגבר שכן נשים לא הורשו להיכנס לאזורי הלחימה.

שנה אחר כך התחתנה עם חבר הכנסת עקיבא נוף וכעבור כמה שנים התגרשו. לשניים בת משותפת ושמה איילת נוף.

הדר-וינגרטן עבדה כעיתונאית כ-15 שנה ב"מעריב" וב"הארץ". היא סיקרה את ביקוריהם של ראשי ממשלות ואח"מים נוספים וראיינה רבים מהם. מאוחר יותר עזבה הדר-וינגרטן את ישראל ועברה להתגורר עם שני ילדיה מנישואיה הראשונים בניו יורק שם היא עוסקת בנדל"ן. בתה ליה נשואה לאיש העסקים אנדרו פסטו , בשנת 2004 שניהם הורשעו בשערוריית אנרון .

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://jpress.org.il/olive/apa/nli_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1958%2F12%2F22&id=Ar00429&sk=F662EECA היופי בשירות המלווה]
* [http://jpress.org.il/olive/apa/nli_heb/SharedView.Article.aspx?href=HRT%2F1958%2F07%2F24&id=Ar00105&sk=DDDC0B98 מלכת היופי הישראלית מרים הדר]
* [http://jpress.org.il/olive/apa/nli_heb/SharedView.Article.aspx?href=HRT%2F1958%2F07%2F13&id=Ar00117&sk=9868A0FB מלכת היופי הגיעה לתחרות בניו יורק]
* [http://jpress.org.il/olive/apa/nli_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1959%2F06%2F01&id=Ar00406&sk=F77593F7 מרים הדר, אזרחית כבוד]
* 

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:בני זוג של חברי הכנסת
קטגוריה:זוכות בתחרויות יופי מקומיות בישראל
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1958
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
לטייל עם ההיסטוריה

לטייל עם ההיסטוריה הוא ספרו של השדרן זאב ענר, המספר על תעלומות ומסתורין ב-33 אתרים עתיקים בארץ ישראל. הרקע של המחבר, שדרן התוכנית "מחפשים את המטמון" ו"זכרונות ארץ ישראל" בקול ישראל, באים לידי ביטוי בסגנון כתיבתו של הספר. הפרקים כוללים ביאורים וציטוטים למקורות מקראיים, ממדרשי חז"ל, היסטוריים ותיאורי נוסעים. זאב ענר הציג את הרקע של המקום בתור לקט של חידות מסתורין. הכותרות של הפרקים מנוסחות באופן שימשוך את תשומת לבו של הקורא. האתרים שנבחרו בספר נגישים ונוחים לביקורים. הספר מחולק לשישה שערים וכולל בסופו פירוט המקורות.

==סובו ציון והקיפוה==
השער הראשון עוסק בירושלים: מדוע לא חרב הכותל המערבי, על תחיית המתים והר הזיתים, קבר דוד בהר ציון, מדוע נבנו חומות ירושלים, על יד אבשלום ומסיים בקבר רחל ומערת המכפלה.

==ארץ נחלי מים==
מירושלים וסביבתה זאב ענר עולה לגליל העליון והגולן. בגולן הוא מציג שלושה אתרים: גמלא, קצרין והבניאס. מבתי הכנסת בגליל הוא מספר על אלה שבמירון, כפר נחום וכורזים. הוא מביא את הרקע של העיר העתיקה ציפורי - כאשר תורה וגדולה מצויים בעיר אחת. על הערים צפת וטבריה הוא מקדיש פרק מיוחד וכן על נצרת.

==בין הירדן לים==
ענר ממשיך בדרכו דרומה ומספר על הרקע של חמישה מקומות בעלי רקע שונה האחד מהשני:
*בית שאן - אחת מערי ברית עשר הערים.
*בית הכנסת העתיק בבית אלפא ומנסה לפענח מי היו מייסדי בית הכנסת.
*מגידו - על התל העתיק וכן על האוצר האבוד שאולי חבוי בסביבה.
*בית שערים - על הקברות שנמצאו בה וגם על "שייח' אבריק".
*עכו - ועל הרעיון של מי שלא הצליח לכובשה נפוליאון בונפרטה להקים מדינה יהודית כבר ב-1799.

==לחוף ימים ישכון==
על שש ערים, ערי נמל וכאלה שהיו במסלולי הדרכים בשפלת החוף: קיסריה - בה החל המרד הגדול, אנטיפטרוס - בו התקיים מפגש מנהיגי הדור, תל קסילה - הנמל הלא ידוע בחוף תל אביב, יפו - יפת העמים, רמלה ועל החידה: "למה ירה נפוליאון?" ואחרון על המערות של בית גוברין - מראשה.

==יששום מדבר וציה==
הפרק האחרון מביא אותנו לספר המדבר בארץ ישראל.
*מערות קומראן - המסתורין שאופף את כת האיסיים.
*עין גדי - הסוד הכמוס של העיירה.
*מצדה - גילוי הארמון הנעלם.
*ממשית - מטמון הכסף שהתגלה בה.
*עבדת - חידת "תלוליות הענבים" העשויה לפתור את חידת החקלאות הנבטים.

==קישורים חיצוניים==
*

קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
קטגוריה:ספרי 2007
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
תהום (יהדות)

תהום הוא בור, מדרון או חלל עמוק מאוד או שסופו לא נודע, במובן הפיזי או המטאפורי. במקרא ובספרות חז"ל משמעותו המים הקדמוניים והעמוקים של הבריאה. על פי פרשנות "המצודות": עומק הים. על פי קאסוטו: האוקיינוס הפרימיטיבי שנברא ברצון האל.

בהלכה מופיע המושג טומאת התהום, על טומאה שנמצאת בחלל מתחת לקרקע, ולא ידועה לאף אדם.

==הופעות בתנ"ך==
על פי הנאמר בספר בראשית, בתחילת הבריאה מי התהום כיסו את פני כל הארץ, ורק עם ציוויו של האל התקבצו למקום אחד ואיפשרו את חשיפת הארץ (). מכאן התפיסה שהתהום נמצאת מסביב ליבשה המוכרת ובעומקה של האדמה. לפרשנותו של קאסוטו לפסוקים בבראשית ב ה-ו, לפני חטאו של אדם הראשון בגן עדן, מי התהום היו עולים ומשקים את האדמה ומתפצלים לארבעת הנהרות הנזכרים, ולא היה צורך בגשם. רק לאחר חטאו נסתתמו מעיינות תהום והחל לרדת גשם.

בסיפור על המבול מסופר כי בנוסף לגשם הרב שירד נבקעו מעיינות התהום והציפו את הארץ והחריבו אותו (). מאידך, מי התהום נתפסים כמקור המרכזי של המעיינות, וכמים המרווים את האדמה וגורמים לה לפוריות. יעקב, בברכתו ליוסף, מברכו ב. התייחסות דיכוטומית זו נמצאת גם אצל יחזקאל הנביא, מצד אחד נבואת חורבן לעיר צור שיעלה עליה התהום ויחריב אותה, ומים רבים יכסו אותה (), ומצד שני בתיאור צמיחת ממלכת אשור, מתואר כי התהום סייעה בכך, .

בספרות המדרשית נראה כי יש למי התהום שאיפה לצוף לעלות ולכסות שוב את הארץ כמו במצב הבראשיתי, ורק רצון האל וציוויו מונעים את התופעה הזו. בתלמוד מסופר כי מי התהום איימו להציף את העולם לאחר שדוד המלך חצב יסודות עמוקים לבית המקדש בהר הבית, ורק לאחר שזרק לשיתים (שהן תעלות המחוברות לתהום) חתיכת חרס שעליה השם המפורש, בעצתו של אחיתופל, מי התהום צנחו לעומק רב, דבר שסיכן את הפוריות של האדמה, ולכן דוד באמצעות שירי מעלות העלה את מי התהום לעומק הרצוי. (, וכן גרסה דומה בתלמוד ירושלמי, מסכת סנהדרין, פ', י', דף כ"ט).

בתנ"ך מובעת התפיסה כי המצב הבראשיתי בגן עדן שבו מי התהום פרצו החוצה והשקו את האדמה ישוחזר לעתיד לבוא. כך למשל מתואר בספר זכריה (י"ד ח') פריצת מי התהום מירושלים, שישקו את סביבתם עד ים תיכון וים המלח: . גם בספר יואל (ד' י"ח) ישנו תיאור דומה: 

במקרא לעיתים התהום מובא כמושג הבא לתאר דבר עמוק מאוד הרחוק מהאדם, למשל בספר איוב, . הצירוף "תהום רבה" (=תהום הגדולה) קיים מספר פעמים ובא לתאר את גודלה העצום של התהום (; ).

==משמעות קבלית ומטאפיזית==
בספר הזוהר מובעת התפיסה כי הארץ כולה צפה על התהום סביב אבן השתיה, כאשר חלקה של האבן נעוץ ושקוע בתהומות, וחלקה האחר מהווה את מרכז היבשה וסביבה מעגלים מתפשטים אזורים בעלי קדושה שונה. תפיסה זו כנראה מתבססת על הפסוקים במשלי: ובתהלים .

מי התהום מזוהים עם רוע מסוים. ישנו קישור בין התהומות לבין מפלצות הים השוכנות בהן. למשל בתהלים . במקום אחר האומות היריבות לישראל נמשלות למים זדוניים ששוטפים אותם, מתוך תפיסה של הרוע של מי התהום: .

כנראה בשל הקשר זה בשירה שלאחר קריעת ים סוף מוזכרות התהומות, כמי שכיסו את המצרים, וכמי שקפאו לנוכח רוח ה': . בפסוקים אלו ניכרת השליטה של האל במים האדירים האלו שמסמלים כוחות אליליים, ובשימוש בהם כרצונו להילחם באויביו. גם בספר ישעיהו ישנו הקשר דומה: .

==שימושים בעברית==
בהשאלה קיים בעברית הביטוי "תהומות הנפש", לציין עומק פסיכולוגי וכוחות שהאדם לא מודע להם.

המילה 'תהום' בשפה העברית מתקיימת הן בצורת זכר והן בצורת נקבה.

==ראו גם==
* שאוֹל

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיתולוגיה יהודית
קטגוריה:ישויות מיתיות בתנ"ך
קטגוריה:מילים בתנ"ך
קדש (יששכר)

קֶדֶשׁ שבנחלת שבט יששכר מזוהה עם תל אבו קודֵיס<ref></ref>, כשלושה ק"מ מדרום-מזרח לצומת מגידו. 

תל אבו קודֵיס - מבט מצפון
קדש (יששכר) מופיעה בספר יהושע כאחת מ-31 הערים אותן כבש יהושע (). ברשימה זו היא מופיעה אחרי תענך ומגידו. לאחר מכן הייתה קֶדֶשׁ חלק מנחלת יששכר ונמסרה כעיר לויים לִבְנֵי גֵּרְשׁוֹם: . 

בפסוק המקביל בספר יְהוֹשֻׁעַ, העיר נקראת בשם "קִשְׁיוֹן": . יש המפרשים לכן שמדובר באותו מקום, או במסורות זיהוי שונות, או בשיבוש שחל באחת או בשתי הרשימות.

למרות קרבתה למגידו, אין קשר בינה לבין קדש נפתלי, עירו של ברק בן אבינועם, המזוהה בח'ירבת קדיש שממזרח לפוריה. ואולם ייתכן כי היא העיר קדש, הסמוכה למקום מושבה של יעל אשת חבר הקיני: ().

כמו כן, אין לבלבל בין קדש שבנחלת שבט יששכר לבין קדש שבגליל העליון, המכונה "קדש בגליל בהר נפתלי" (), קדש זו מזוהה בגן הלאומי "תל קדש", כשני ק"מ ממערב לצומת ישע.
תל אבו קודֵיס - מבט ממזרח
הארכאולוגים אפרים שטרן ויצחק בית אריה ערכו במקום חפירה בשנת 1968 מטעם אוניברסיטת תל אביב, ובה נתגלו שכבות יישוב אחדות, ביניהן ארבע שכבות שונות מתקופת הברזל, ששתיים מתוכן חרבו כתוצאה ממלחמות. באחת משכבות אלו נתגלה מזבח קטורת ולו ארבע קרנות, עשוי אבן גיר.

==לקריאה נוספת==
* אפרים שטרן, "תל קדש", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, כרך 4, עמ' 1347–1348

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט יששכר
קטגוריה:עמק יזרעאל: אתרים ארכאולוגיים
טירת סוורנדרוג

טירת סוורנדרוג
טירת סוורנדרוג (באנגלית: Severndroog Castle) היא מבנה שטות (folly) שתוכנן על ידי האדריכל ריצ'רד ג'אפ בשנת 1784 ביער אוקסליז שעל גבעת שוטרז בדרום מזרח לונדון ברובע גריניץ'.

==היסטוריה==
המבנה הוקם כאנדרטה לזכרו של רב החובל סר ויליאם ג'יימס שבאפריל 1755 התקיף את מצודת שודדי הים בסווארנאדורג - בין מומבאי לגואה, לחופה המערבי של הודו.
המבנה הוקם לאחר מותו של ג'יימס בשנת 1783 על ידי אשתו, ליידי ג'יימס מאלת'ם.
המבנה נבנה בסגנון גותי, גובהו 19 מטרים, צורתו משולשת, ושני מגדלים מחומשים מצויים בשני קצותיו. בראש המבנה ממוקמת מרפסת תצפית.

בשנת 1988 הודיעה המועצה המקומית כי אינה יכולה לממן את אחזקת המבנה וסגרה אותו. בשנת 2002 הוקמה קרן הנאמנות לשימור טירת סוורנדרוג על ידי תושבי הסביבה במטרה לשפץ את המבנה. עבודות השיפוץ החלו בשנת 2004 וצולמו על ידי רשת הטלוויזיה BBC כסדרת טלוויזיה בשם "שיקום".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20080309203827/http://www.greenwich.gov.uk/Greenwich/YourEnvironment/GreenSpace/Monuments/SeverndroogCastle.htm הטירה באתר מועצת רובע גריניץ']
* [http://www.bbc.co.uk/london/yourlondon/restoration/restoration_2004/severndroog_castle.shtml מאמר על שיקום הטירה] באתר הBBC

קטגוריה:גריניץ'
קטגוריה:לונדון: אנדרטאות
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה II*
קטגוריה:מבני שטות
אפרים שטרן

אפרים שטרן (15 בינואר 1934 - 23 במרץ 2018) היה מבכירי הארכאולוגים בישראל, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים, עורך האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, עורך כתב העת "קדמוניות", ופעיל שנים ארוכות בחברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה. שימש עד לפטירתו כיו"ר הוועד המנהל של העמותה.

==קורות חייו==
נולד בחיפה לרחל ומשה שטרן. למד ארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, וקיבל תואר דוקטור בשנת 1968. השתתף בהקמת המכון לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ולימד שם שמונה שנים. אז חזר לירושלים, בה לימד עד 2002, שנה בה יצא לגמלאות. השתתף בחפירות רבות, החל במצדה, עין גדי, חצור ותל באר שבע מטעם אוניברסיטת תל אביב, ואחר כך בחפירות עצמאיות בקדש (יששכר) ובתל מבורך. ניהל את חפירות תל דור בין השנים 1980 ועד 2000. שטרן נחשב מומחה לתקופת בית ראשון ולפיניקים. שימש כעורך כתב העת "קדמוניות".

זכה בפרס א.מ.ת לשנת 2005.

פרופ' אפרים שטרן נפטר ב-23 במרץ 2018, ונקבר בקיבוץ קריית ענבים.

==ספר יובל לכבודו==
* ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה, כרך כ"ט - ספר אפרים שטרן (בעריכת י' אבירם ואחרים), החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, 2009, 387 עמודים (החלק העברי) ועוד 294 עמודים (החלק האנגלי).

==לקריאה נוספת==
* אפרים שטרן, דור המושלת בימים, מוסד ביאליק, 1992.
* אפרים שטרן וחנן אשל, ספר השומרונים, יד בן צבי, תשס"ב.
* אפרים שטרן, איילת לוינזון-גלבוע ויוסף אבירם (עורכים), האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, כרטא ירושלים, 1992.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס א.מ.ת.
קטגוריה:חברי הוועד הציבורי למניעת הרס העתיקות בהר הבית
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: ארכאולוגיה והמזרח הקרוב הקדום
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:אישים הקבורים בקריית ענבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
בטי דובינר

בטי דובינר ראשונה מימין עם [[עדלי סטיבנסון בביקורו בישראל בבית ציוני אמריקה, 1953ממוזער|שמאל]]
בטי ויויאן דוּבּינר (3 ביוני 1912, י' באדר א' התשס"ח – 15 בפברואר 2008) הייתה מייסדת ונשיאת איל"ן.

== חייה ==
בטי דובינר נולדה בלונדון שבמחוז אונטריו בקנדה. אמה, בטי, נפטרה במהלך לידתה. אביה, אלכס, עבד למחייתו כסוכן מכירות ונעדר לעיתים תכופות וממושכות מביתם, ובטי נותרה בהשגחת דודה ודודתה.

בנעוריה החלה לדגמן ועברה לחיות בטורונטו. לאחר מכן עברה לניו יורק ושימשה קניינית עבור חברת אופנה. במהלך שנות הארבעים נישאה לסם דובינר (1914 – 1993), איש עסקים ואספן אמנות, ויחד עמו עלתה לישראל בשנת 1950. קודם לעלייתם היו בטי וסם חברי תנועת בית"ר וממייסדי "הליגה למען שחרור פלשתינה (ארץ ישראל)". ברמת גן מצוי בית דובינר על שמם, בניין מגורים ייחודי בתכנונם של האדריכלים אלפרד נוימן, צבי הקר ואריה שרון.

לאחר התפרצות מגפת הפוליו בארץ, בשנת 1952, הקימה דובינר את הארגון "אילנשיל פוליו" לטיפול בנפגעי המחלה. ביוזמתה הובא ארצה, בסיוע ארגון הפוליו האמריקאי ומשרד הבריאות, החיסון נגד הפוליו ולילדים הנפגעים סופקו מכשירים אורתופדיים ופעילויות שיקום. ארגון המתנדבים שהקימה הפך במרוצת השנים לאיל"ן ודובינר, שעמדה בראשו, פעלה לייסוד סניפיו ברחבי הארץ ולהקמת מרכז הספורט לנכים.

דובינר יזמה הכשרת כח אדם מקצועי לטיפול בנפגעי הפוליו ולגיוס תרומות לקיום הארגון, בין היתר באמצעות קיומו של "מצעד הפרוטות". שנים רבות לאחר פרישתה מעיסוק פעיל במוסדות הארגון, הייתה נשיאת איל"ן וגילתה עניין בהתפתחות מוסדותיו.

לאורך השנים פעלה דובינר לקידום מטרות חברתיות שונות ולגיוס כספים עבורן. בתקופת עלייתם ארצה פעלה יחד עם בעלה להוצאת משפחות מהדיור הארעי במעברות. במהלך השנים הייתה שותפה לתמיכתו בקידום אמנים צעירים.

על פעילותה החברתית הוענק לבטי דובינר תואר יקירת העיר רמת גן, וכן אות הנשיא למתנדב בשנת תשמ"ח.

הובאה לקבורה בבית הקברות נחלת יצחק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* מיכאל קרייטמן, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=13089 הסדרת פעילות ספורט הנכים בישראל], באתר מט"ח

קטגוריה:נדבניות יהודיות
קטגוריה:נדבנים ישראלים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילי איל"ן
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:יקירות רמת גן
קטגוריה:מקבלי אות הנשיא להתנדבות
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
אברהם כרמל

אברהם כרמל (קרפל) (1919 – 2007) היה מתרגם מגרמנית, מבכירי המתרגמים בישראל מגרמנית. חתן פרס טשרניחובסקי לתרגום (1994).

==ביוגרפיה==
כרמל נולד בכפר קטן בגליציה שבפולין, ליד העיר לבוב. משפחתו עברה לווינה, שם למד בגימנסיה היהודית על שם הרב צבי פרץ חיות. עלה לארץ ישראל בשנת 1938, על פי בקשה מיוחדת של האוניברסיטה העברית. לאחר שסיים את לימודיו לתואר ראשון ושני בחוגים לפילוסופיה וספרות עברית, היה מזכיר הפקולטה למדעי הרוח במשך שנים רבות. חי בירושלים עם אשתו ושתי בנותיו.

משפחתו הקרובה, שנשארה בלבוב, גורשה על ידי הנאצים למינסק והושמדה שם בבור הריגה יחד עם יהודים רבים אחרים. כרמל הקדיש את תרגום היצירה "מחיקה" מאת תומאס ברנהרד להוריו ולאחיותיו "שהוצאו מביתם בווינה על ידי שוטרים אוסטרים וטולטלו עד למינסק שבבלארוס, הועמדו שם על פי בור ונורו לתוכו, יהי זכרם ברוך".

אברהם כרמל תרגם מאמר משל ריכרד וגנר שנכתב ב-1850, "היהדות במוזיקה", וכן תרגם מיצירות הרמן הסה, פרנץ קפקא, רוברט מוסיל, תומאס ברנהרד ואחרים. בשנת 1994 זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגום.

==מתרגומיו==
*נבוכותיו של החניך טרלס, מאת רוברט מוסיל, תל אביב ספרית פועלים, תשל"ה 1975.
*שלוש נשים, מאת רוברט מוסיל, סוף דבר מאת עזריאל אוכמני, תל אביב ספרית פועלים, 1960.
*האיש בלא תכונות, מאת רוברט מוסיל, שני כרכים, שוקן 1988 1990.
*היציאה, סיפור מאת פרנץ קפקא, נדפס ב"עיתון 77".
* הלדנפלאץ : שני מחזות, מאת תומאס ברנהרד, שוקן 1999.
* היהדות במוזיקה 1850, השוואת הטקסט למהדורת 1869, מאת ריכרד וגנר, תרגם א’ כרמל ; הערות לשנויי הנוסח - א"ד קולקה. ירושלים תשל"ג 1973.
* מחיקה : התפוררות, מאת תומאס ברנהרד, אחרית דבר - אברהם כרמל, שוקן 1999.
*המכורה לשינה, מאת אלפרידה צ'ורדה, ספרית פועלים,2004.
*המשפט, מאת פרנץ קפקא, שוקן 1992.
*הנעדר; אמריקה, מאת פרנץ קפקא, שוקן 1997.
* סידהארתא: סיפור נוסח הודו, מאת הרמן הסה, שוקן 1975.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:מתרגמים מגרמנית לעברית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית

קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:מתרגמי פרנץ קפקא
אלבום העבריינים

אלבום העבריינים הוא מאגר של תצלומי עבריינים מורשעים.

שימושי אנשי המשטרה באלבום:
* הדרכת יחידות העיקוב אחר בדוקאיים
* הדרכת השוטרים על העבריינים המצוים בתחום פעילותם
* זיהוי חשוד על פי תיאור שנמסר מפי עדים
* פרסום ברבים, לשם קבלת עזרת הציבור באיתור עבריינים נמלטים או דרושים לחקירה
* זיהוי עבריינים על ידי עדי ראייה
* ביצוע מסדר זיהוי תמונות
* איתור נעדרים או חולי נפש שנשקף סכנה לשלומם.

== ראו גם ==
* קלסתרון

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.police.gov.il/mehozot/agafAHM/hativatMazap/Pages/mazap.aspx?AuthoringError=EditModeLockedByWorkflow#20 אלבום העבריינים], באתר משטרת ישראל

קטגוריה:זיהוי פלילי
ועד פקידי קושטא

ועד פקידי קושטא היה גוף כלכלי שנוסד ב-1726 באיסטנבול ויועד על מנת לתמוך ביהודי ארץ ישראל בכלל ויהודי ירושלים בפרט.

==הרקע ההיסטורי==
סביב שנת 1720 היה היישוב היהודי בירושלים שרוי במשבר כלכלי וקיומי. האשכנזים, שעלו יחד עם חבורת רבי יהודה החסיד, צברו חובות כבדים וגורשו מהעיר. היהודים הספרדים סבלו גם הם מחובות שהלכו ותפחו, כתוצאה מתשלומים מופקעים על שכר דירה, תשלומי שוחד ומיסים שונים ומשונים. בנוסף, השלטון המרכזי באיסטנבול נחלש ועלה כוחם של שליטים מקומיים פרועים ומושחתים. כתוצאה מכל אלו התדלדל מאוד היישוב היהודי בירושלים ורבים היגרו לצפת, טבריה ואף לחוץ לארץ.

==הוועד ופעולתו==
בשנת 1726 הקים הגביר היהודי תושב איסטנבול ר' יעקב בן דוד זונאנה, יחד עם אחרים, את "ועד פקידי וגבירי ארץ ישראל בקושטא".

מטרת הוועד הייתה גיוס כספים מיהודי הגולה, באמצעות שליחים (בדומה לשד"רים) וחלוקה של כספים אלה ליהודי ירושלים לפי קריטריונים. בירושלים הוקם במקביל "כולל עיה"ק (עיר הקודש) ירושלים" (או "כולל הספרדים בירושלים"), כלומר ועד מקומי שתפקידו היה לחלק את הכספים בירושלים לפי תקנות הוועד.

לאחר מספר שנים הורחבו מטרות הוועד לתמיכה בכל יהודי ארץ ישראל בהם הערים צפת, טבריה וחברון.

עקב התמיכה הכספית והיכולת של הוועד לכפות על היהודים תקנון הפך הוועד למנהל בפועל של ענייני היהודים בירושלים. מצד שני, שלוחי הוועד פעלו גם, ללא מעמד רשמי, בחצר הסולטאן על-מנת לייצג את ענייני יהודי ארץ-ישראל. כיוון שהוועד באיסטנבול כלל את העשירים והמכובדים שביהודי העיר, נטו השלטונות להאזין לטענותיהם ובכך שופר מעמדם של יהודי ירושלים, מיסיהם הוקלו והוכבדה יד השלטון המרכזי על השליטים המקומיים בארץ ישראל.

==תמיכה בעליה==
החל מראשית דרכו של הוועד הוא ארגן עליה שנתית לרגל של יהודים לירושלים. בעליות השתתפו מאות יהודים. מלבד הערך הרוחני, הדבר גם סייע כלכלית ליהודי ארץ-ישראל. הוועד גבה את תשלום מס עולי הרגל (ה"גאפאר") באופן מרוכז והעבירו לשלטון ובכך מנע שרירות-לב של פקידים מקומיים שנטו לעשוק את עולי הרגל שהגיעו בלא מסגרת מארגנת.

בשנת 1740 הקים הוועד אכסניה לעולים ביפו. היה זה ח'אן יהודי שהקל מאוד על העולים. בשנות ה-80 של המאה ה-20 זיהתה חוקרת יפו, ד"ר חנה רם, את מבנה הח'אן עם מבנה בית הכנסת לעולי לוב ביפו, המנציח כיום את הח'אן העתיק. לאחר מכן עבר המרכז היהודי ביפו לבית אג'ימן.

==שנות דעיכה==
לאחר מרד מוחמד עלי, ב-1840, עליית מעצמות מערב אירופה ושקיעת העות'מאנים, נחלשה גם עוצמתו של הוועד. עם סיום השלטון העות'מאני בארץ ישראל, ב-1917 תם תפקידו של הוועד.

==ראו גם==
* ועד הפקידים והאמרכלים
* שד"ר

==לקריאה נוספת==
* יעקב ברנאי, יהודי ארץ ישראל במאה הי"ח: בחסות פקידי קושטא, ירושלים: הוצאת יד בן צבי, תשמ"ב-1982
* אריה מורגנשטרן, השיבה לירושלים: חידוש היישוב היהודי בארץ ישראל בראשית המאה התשע-עשרה, ירושלים: מרכז שלם, 2007

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:החלוקה
בית הכנסת אוהל יעקב

בית הכנסת אוהל יעקב הוא בית הכנסת המרכזי של זכרון יעקב, מועצה מקומית בחוטם הכרמל. הוא נבנה בשנת 1886 על ידי אדמונד ג'יימס דה רוטשילד, לזכר אביו ג'יימס יעקב רוטשילד (על שמו נקרא גם היישוב).

בית הכנסת "אוהל יעקב" היה בית הכנסת המפואר ביותר מכל בתי הכנסת שהקים הברון רוטשילד, והיה גם בית הכנסת המועדף עליו מכל היישובים שתמך בהם. בבית הכנסת היה נוהג הברון לשוחח עם בני זכרון יעקב.

==בניית בית הכנסת==

בית הכנסת נבנה בתקופת שלטונה של האימפריה העות'מאנית בארץ. לעותמאנים היה חוק בנוגע להריסת בתים: אסור להרוס את הבניין אם הגג בנוי. בוני בית הכנסת ניצלו את החוק הזה, ובאמצע הלילה יצאו כל בני המושבה לבנות בשקט את בית הכנסת, וחיזו אותו בבקרים לאורווה. כל פעם שבאו הפקידים הטורקים לשאול מה הם בונים במקום השיבו בני המושבה שהם בונים במקום אורווה. לבסוף, תוך לילה אחד בנו את גג בית הכנסת ולמחרת בבוקר הופתעו הפקידים לראות שבמקום האורווה קם בית כנסת.

סיפור נוסף הקשור לתחילת הקמתו של בית הכנסת ידוע ממסע הרבנים למושבות. כאשר הגיעו לבית הכנסת בזכרון יעקב, גילו שהבמה נמצאת בקדמת האולם סמוך לארון הקודש, כמקובל אצל הרפורמים. הרבנים בראשות הרב קוק הודיעו שלא יכנסו לבית הכנסת עד שיבטיחו להם כי הבמה תוזז למרכז האולם כמנהג היהדות המסורתית. אנשי המושבה ניהלו משא ומתן עם אנשי הברון רוטשילד, שהיו אחראים על בנין בית הכנסת ומימונו, ובנו את הבמה בקדמת האולם, לבין הרבנים. בליל שבת התפללו הרבנים יחד עם אנשי המושבה במקום בו לנו. רק בבוקר השבת, כאשר הובטח להם כי מיד עם צאת השבת הבמה תועבר למרכז, הסכים הרב קוק להתפלל תפילת שחרית בבית הכנסת.

==תיאור בית הכנסת==
שמאל
תפילה בבית הכנסת
בכניסה לבית הכנסת יש אולם כניסה צר, ושתי דלתות גדולות המובילות אל פנים בית הכנסת. אולם התפילה הוא גדול, הכולל שני טורי עמודים, התומכים בקומה העליונה ובגג. מעקה העץ בעזרת הנשים גולף על ידי אחד ממייסדי המושבה, משה הירש הרשקוביץ, אשר היה נגר אומן. כמו כן יש שני חלונות ויטראז', כך שעל כל חלון יש את הסמלים של 6 מתוך 12 השבטים. גג בית הכנסת מעוטר בכוכבים, ועל הקירות כתובים שלוש אמרות: "שמע ישראל ה' אלוקינו ה' אחד", "ואהבת לרעך כמוך", ו"דע לפני מי אתה עומד".
בחזית בית הכנסת הוצב גם שעון אותיות, שכיום כבר לא עובד. גם שעון זה נתרם על ידי הברון כמתנה למושבה.
בשנות השמונים הוזמן מהזגג המומחה אדלר זולטן חלון עגול עם מגן דויד במרכזו, החלון בנוי מאלומיניום וזכוכיות צבעוניות שהורכב מעל ארון הקודש. בחגיגות המאה למושבה (בשנת 1982) נוספה על גג בית הכנסת מנורה. בחלקו האחורי של בית הכנסת קיים לוח זיכרון מפואר שבראשו הכיתוב "זיכרון עולם למשפחת רוטשילד ז"ל".

לאחרונה גם נוסף על ארון הקודש עיטור של שבעת המינים. כמו כן, כל הריהוט והספסלים בבית הכנסת הוחלפו.

==קישורים חיצוניים==
* טליה אברמוביץ ונעמי כרמון, [http://www.ybz.org.il/?CategoryID=185&ArticleID=5099 דת, עיצוב והתיישבות], עת־מול 218, אוגוסט 2011
* [http://www.bahurbooks.com/Page.asp?PiD=0.8&id=76 בית הכנסת אוהל יעקב, מתוך הספר "פעמון סדוק" - איתי בחור]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
קטגוריה:הנצחת משפחת רוטשילד
קטגוריה:זכרון יעקב: מבנים
קטגוריה:מבנים ביישוב - בתי כנסת
שמחה בבה

שמחה בבה (27 בנובמבר 1902 - 10 בדצמבר 1973) היה איש ציבור ישראלי שכיהן כחבר הכנסת מטעם הציונים הכלליים בכנסת השנייה והשלישית.

==ביוגרפיה==

בבה נולד בפולין. בנעוריו החל לפעול בתנועת "עת לבנות" ומשנת 1926 היה חבר הוועד המרכזי של ההסתדרות הציונית בפולין. פעילותו המקצועית והציבורית כללה את היותו מנהל לשכת המסחר פולין-ארץ ישראל בוורשה, וכן עורך העיתון "ציוניסטישע וועלט". בשנת 1933 עלה לארץ ישראל.

משנת 1945 היה בבה מנהל הרשות שטיפלה בקליטת החיילים היהודים המשוחררים מהצבא הבריטי. לאחר קום המדינה השתלב במשרד הביטחון והיה סגן מנהל אגף החייל.

נבחר לכנסת מטעם הציונים הכללים, וכיהן בה בשנים 1951–1959. לאורך שנות כהונתו היה חבר ועדת הפנים, ועדת הכלכלה, ועדת הכנסת וועדת העבודה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הציונים הכלליים
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:עורכי עיתונים ביידיש
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:חברי הכנסת: פקידים
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי תקשורת
מוגדר היטב

במתמטיקה, הביטוי מוגדר היטב מתאר את האופן שבו בנויה הגדרה מתמטית – העשויה להיות בנויה כראוי, ולתאר את מה שהיא מתיימרת לתאר, או להיות רק מראית-עין של הגדרה שכתובה על-פי כללי התחביר המתמטיים, אך אינה מגדירה בפועל דבר. 

בדרך כלל, הגדרה מתמטית מתייחסת ישירות לעצם המוגדר, ואינה טעונה בדיקה. למשל, "במספרים השלמים, ה'עוקב' של x הוא המספר x+1": מכיוון שבמערכת המספרים השלמים ניתן לחבר, הערך של x+1 מוגדר באופן חד-משמעי. עם זאת, ישנם מצבים שבהם ההגדרה מסתמכת על הנחות סמויות, שאותן יש לוודא על-מנת שההגדרה תהיה תקפה. ישנם כמה מצבים שכיחים, שבהם יש להשקיע מאמץ מסוים כדי להראות שהעצם שאותו רוצים להגדיר אכן מוגדר היטב.

== בחירת נציגים ==
לעיתים, ישנן כמה אפשרויות להציג אובייקט מסוים, ואז, אם רוצים לבצע על אובייקטים כאלה פעולה מסוימת, יש לוודא קודם לכן שהתוצאה אינה תלויה בנציגים שבוחרים. לדוגמה, אם נגדיר ש"ה'גובה' של מספר רציונלי <math>\ \frac{a}{b}</math> הוא <math>\ a+b</math>". לכאורה, הוגדר כאן הגובה של כל מספר רציונלי. בפועל, מספר רציונלי איננו קובע באופן יחיד את זוג המספרים <math>\ a</math> ו- <math>\ b</math>, משום שאפשר לצמצם ולהרחיב שברים, ולכן ההגדרה פגומה: הגובה של <math>\ \frac{2}{3} = \frac{6}{9}</math> הוא, כביכול, גם 5 וגם 15. זוהי תופעה כללית, המתרחשת כל אימת שמגדירים גודל מסוים עבור מחלקות שקילות של יחס שקילות באמצעות בחירה של נציגים. כדי להראות שהגודל מוגדר היטב, יש להוכיח שבחירת הנציגים אינה חשובה, ומתקבלת אותה תוצאה עבור כל נציג. למשל, כאשר מגדירים את החיבור של שברים לפי הנוסחה <math>\ \frac{a}{b}+\frac{c}{d} = \frac{ad+bc}{bd}</math>, יש לוודא שחיבור השברים <math>\ \frac{\lambda a}{\lambda b} + \frac{\mu c}{\mu d}</math>, לפי אותה נוסחה, יחזיר את אותו מספר רציונלי.

דוגמאות נוספות:
* על מנת להגדיר חיבור, כפל והעלאה בחזקה על עוצמות, יש לוודא שהתוצאה אינה תלויה בבחירת הקבוצות, שעוצמתן שוות לעוצמות הנתונות, עליהן מבצעים את הפעולה.
* פונקציית הסינוס מוגדרת כיחס בין הניצב ליתר במשולש ישר-זווית. הפונקציה מוגדרת היטב, ואינה תלויה בבחירת המשולש, כיוון שאם לשני משולשים אותן זוויות, אז הם דומים והיחס בין הצלעות הוא קבוע.

== תכונות של אובייקט ==

"אם G חבורה, יהי <math>\ \phi: G \rightarrow G</math> האוטומורפיזם המוגדר לפי <math>\ \phi(g) = g^{-1}</math>". לכל איבר <math>\ g\in G</math>, האיבר ההפוך <math>\ g^{-1}</math> קיים; אבל הנוסחה הזו עדיין אינה הופכת את <math>\ \phi</math> לאוטומורפיזם, אף על פי שההגדרה טוענת שזה האובייקט שהתקבל (ואכן, <math>\ \phi</math> אינו בהכרח אוטומורפיזם). במקרה כזה, אפשר לומר "<math>\ \phi</math> מוגדר היטב משום ש- G חבורה אבלית" (תכונת האבליות של G אכן מבטיחה שהפונקציה תהיה אוטומורפיזם). 

== הנחת קיום סמויה ==

"עבור מספר שלם <math>\ n</math>, נגדיר את 'המחצית השלמה' של <math>\ n</math> להיות המספר השלם <math>\ m</math>, המקיים <math>\ 2m = n</math>". מובן שלא תמיד קיים מספר שלם כזה, ולכן ההגדרה פגומה. כך גם ההגדרה "ה'שומר' של מספר שלם <math>\ n</math> הוא המספר השלם הגדול ביותר שסכום ספרותיו, ועוד מספר ספרותיו, שווה ל-<math>\ n</math>" – אמנם קיים מספר כזה, אבל טענה זו אינה כה מובנת מאליה; לכן, יש לבדוק שה"שומר" הוגדר היטב.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מושגים במתמטיקה
קטגוריה:כשלים לוגיים
ניסים כהן (כדורגלן)

ניסים כהן (נולד ב-1955) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר במספר קבוצות וכן בנבחרת ישראל. כהן התפרסם בכך ששיחק בליגת העל עד גיל 45 ועוד 3 שנים בליגה הלאומית ובליגה א'.

== קריירה ==
כהן גדל במכבי הרצליה ובמדיה שיחק בקדנציה הראשונה עד שנת 1979. לאחר מכן שיחק 4 שנים במכבי פתח תקווה, ובין השנים 1983–1992 שיחק בבית"ר תל אביב, מלבד עונה אחת בה הושאל לבני יהודה תל אביב. בשנת 1991, תחת הדרכתו של יצחק שום, הוביל כהן את בית"ר תל אביב למקום השלישי בליגה, המקום הגבוה בתולדותיה, לצידם של הקשר ניסן כהן והחלוץ ירון כהן. לאחר מכן חזר לקדנציה נוספת בהרצליה, ושיחק גם בהפועל בת ים, במכבי יפו, בהפועל אשקלון ובמכבי רמת עמידר.

כהן שיחק בחוליית הקישור, ניחן בשליטה טובה בכדור והבקיע שערים רבים בבעיטות חופשיות. בסך הכל כהן השתתף ב-570 משחקים וכבש 90 שערים, כאשר בליגה הבכירה הוא הופיע ב-449 משחקים והבקיע 70 שערים.

במדי נבחרת ישראל ערך ניסים כהן 18 הופעות וכבש 2 שערים. ב-12 בנובמבר 1980 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק מול נבחרת שוודיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1982. את שערו הראשון בנבחרת כבש בניצחון 0–3 על נבחרת ניו זילנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 1986. ב-8 באוקטובר 1986 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת רומניה, ובמשחק זה כבש את שערו השני במדי הנבחרת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:הרצליה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני מכבי רמת עמידר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
מחיצת האף

מחיצת האף
מחיצת האף בהדמיית MRI
מחיצת האף או חֵיץ הָאַף (septum nasi) מחלקת את חלל האף לשני חלקים ויוצרת את ההפרדה בין הנחיריים. המחיצה בנויה מסחוס בקדמת האף ומחומר גרמי בחיבור לעצם.
המחיצה מורכבת משלושה חלקים:
* הסחוס (Septal cartilage) הנמצא בקדמת המחיצה.
* עצם המחרשה, וומר (Vomer) - עצם קטנה, שטוחה ומרובעת בצורתה, המהווה את חלקה האחורי והתחתון של המחיצה.
* הלוחית האנכית של עצם הכברה (העצם האתמואידית) (Perpendicular plate of ethmoid bone) - לוחית עצם דקה המהווה את חלקה העליון של המחיצה, ומחוברת לעצם הכברה.

במצב נורמלי מחיצת האף ישרה ומחלקת את מערת האף לשני חלקים סימטריים.

== סטייה של מחיצת האף ==
בעיה שכיחה במחיצת האף היא עקמומיות או סטייה במחיצה ימינה או שמאלה, העלולה לחסום את זרימת האוויר באופן מלא או חלקי בנחיר אחד או בשניהם. סטייה כזו עלולה לגרום לסינוסיטיס. העקמומיות עלולה להיות מלווה גם בקונכיות אף תפוחות, בניסיון של הגוף לשמור על רמת הסינון של האוויר. העקמומיות נגרמת לרוב מחבלה באף שאירעה בגיל צעיר, ואשר החולה הסובל מהתופעה אינו מודע לה.
לעיתים מומלץ ללוקים בעקמת לעבור ניתוח ליישור המחיצה (Septoplasty).

קיימות שתי שיטות לניתוח:
* (SMR (sub mucosal resection - השיטה המסורתית: הוצאה של חלק ממרכיבי המחיצה והשארת החלקים הישרים בלבד.
* השיטה המודרנית, שבה מיישרים את המחיצה ללא סילוק של עודפים.

הניתוח מבוצע בהרדמה מקומית. הוא מבוצע דרך הנחיריים, ואורך כשעה ויותר. לעיתים קרובות מבוצע הניתוח כחלק מניתוח קוסמטי של האף. למרות שהוא נחשב לניתוח קל יחסית, הרי שמעבר לסיבוכים רגילים בניתוח, עלולים לקרות גם סיבוכים אחרים, כמו למשל נקב במחיצה.

ספטום (septum) הוא גם שמו של אחד מסוגי הפירסינג - עגיל במחיצת האף.

== ראו גם ==
*ניתוח אף

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.ghorayeb.com/SeptumSurgery.html עוד על סטיית המחיצה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת הנשימה 
קטגוריה:אף
אברהם מנצ'ל

אברהם מנצ'ל (12 בדצמבר 1935 – 24 בנובמבר 2023) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי ששיחק בעמדת הקשר בקבוצת מכבי חיפה ובנבחרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
מנצ'ל נולד בצ'רנוביץ, אז ברומניה. בזמן השואה גורשה משפחתו למוגילב, ומשם לגטו בדז'ורין. ב-1950 עלה לישראל עם משפחתו, שהתיישבה במעברה ליד חיפה.

=== קריירה ===
מנצ'ל שיחק במכבי חיפה כקשר ימני ונחשב לאחד משחקניה הבולטים בכל הזמנים. הוא שיחק בשורותיה במשך כל קריירת המשחק שלו, מ-1952 עד 1965, שותף ב-225 משחקי ליגה וכבש 64 שערים. הוא זכה עם מכבי חיפה בתואר הראשון בתולדותיה, גביע המדינה בכדורגל בשנת 1962 אחרי ניצחון 5–2 על מכבי תל אביב במשחק הגמר, בו כבש שני שערים.

בשנים 1959–1963 הופיע מנצ'ל 30 פעמים בנבחרת ישראל, וכבש במדיה שבעה שערים. ב-1960 זכה במדי הנבחרת במקום השני בגביע אסיה בכדורגל, ואף כבש בניצחון 5–1 על במסגרת בית הגמר. הוא כונה "הבלרינה" בזכות יכולותיו הטכניות הגבוהות, ונחשב לישראלי הראשון שהופעלה עליו שמירה אישית במשך 90 דקות משחק.

מנצ'ל שימש כמאמן מכבי חיפה מ-1965 עד 1969, ולאחר מכן עבר לאמן את הפועל באר שבע, הפועל ירושלים והפועל עכו. הוא חזר לאחר מכן לאמן את מכבי חיפה לשנתיים נוספות, שבסיומן ירדה מכבי חיפה לליגה השנייה.

במלחמת לבנון הראשונה שימש מנצ'ל קצין הקשר (בדרגת רס"ל) של גדוד מילואים של עוצבת חירם, שפעלה בגזרה המזרחית.

לאחר פרישתו מאימון ניהל מנצ'ל סוכנות ביטוח בחיפה.

מנצ'ל נפטר ב-24 בנובמבר 2023, בגיל 87.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.football.org.il/national-team-list-games-by-player/?player_id=80468&national_team_id=3 משחקי אברהם מנצ'ל בנבחרת ישראל], אתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* [http://mhaifafc.com/historyPlayer.asp?P=1142 עמוד השחקן], באתר הרשמי של מכבי חיפה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1960
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:מאמני מכבי חיפה
קטגוריה:מאמני הפועל באר שבע
קטגוריה:מאמני הפועל עכו
קטגוריה:מאמני הפועל ירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
שלום רוקבן

שלום רוקבן (נולד ב-19 בינואר 1957) הוא כדורגלן עבר ישראלי. שיחק בקבוצות: מכבי שעריים, הפועל רמת השרון, מכבי יפו, בית"ר תל אביב והפועל יהוד.

נולד כשהוא חולה בשיתוק ילדים. עד גיל שמונה היה מרותק לכיסא גלגלים ולאחר מכן נעזר בקביים למשך מספר שנים. החל לשחק כדורגל בגיל 16 במכבי רחובות כשהוא עדיין סובל מצליעה קלה. לשיא פרסומו הגיע בעת ששיחק בשורות הפועל יהוד, כאשר הקבוצה זכתה בגביע המדינה ב-1982, לאחר שרוקבן כבש את שער הניצחון במשחק הגמר נגד הפועל תל אביב בבעיטה חופשית.

שרת בצנחנים, נשוי בשנית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:רחובות: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל יהוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני מכבי שעריים
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:נפגעי פוליו ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
שלמה שירזי

שלמה (מומו) שירזי (נולד ב-18 בדצמבר 1960) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בתחילת דרכו כקשר ימני והוסב מאוחר יותר לעמדת המגן השמאלי. היה ידוע במהירות ואגרסיביות הרבה אשר סייעה ליכולתו ההתקפית.

== קריירה ==
שירזי שיחק החל את הקריירה בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב ולאחר מכן שעבר עם משפחתו לנתניה עבר לשחק במחלקת הנוער של מכבי נתניה. ובגיל 17 עלה לשחק בקבוצה הבוגרת. בגיל 18 התגייס שירזי לצה"ל לחטיבת גולני שם היה חייל סדיר בשירות קרבי שנה שלמה, עד לקבלת מעמד של ספורטאי מצטיין שבזכותו שב לשחק בקבוצה הבוגרת באופן סדיר. בהמשך הושאל שירזי למכבי יפו שנאבקה על ירידת ליגה שם שיחק בתור קשר קיצוני שמאלי בעמדה התקפית. לאחר עונה בלבד חזר לשחק במכבי נתניה ועד 1981 שיחק בעמדת הקיצוני. בשנה זו מונה מרדכי שפיגלר למאמן הקבוצה והסיט את שירזי לעמדת המגן השמאלי. בעמדה זו זכה עם הקבוצה שירזי באליפות המדינה בעונת 1982/1983. ב-1984 קנתה בית"ר ירושלים את שירזי תמורת סכום גבוה, ובה שיחק שירזי בעמדת המגן השמאלי לאורך זכייה בשלושה גביעים (בעונות 1985, 1986 ו-1989) ובאליפות ההיסטורית שלה בעונת 1986/1987. ב-1990 סיים שירזי את דרכו בבית"ר ועבר לשחק בהפועל ראשון לציון מליגת המשנה, איתה עלה ליגה. לאחר מכן כשהוא בגיל 31 בלבד, תלה שירזי את הנעליים ופרש ממשחק פעיל.

מעבר לסגנון המשחק האגרסיבי יחסית שלו, נודע שירזי כאדם סוער ופרובוקטיבי במגרש ומחוצה לו, והסתבך מספר פעמים בפלילים מחוץ לספורט. ב-1986 שימש כעד מדינה נגד חברי כנופיה מנתניה בפרשות שוד וייבוא וסחר בהרואין, דבר שהוליך להשעייתו לצמיתות מנבחרת ישראל לאחר 11 הופעות. באותה שנה הורחק לחודשיים מפעילות על ידי בית הדין המשמעתי של ההתאחדות לכדורגל, לאחר שהורשע בהתנהגות בלתי ספורטיבית והעלבת שופט.

שירזי נשוי, אב לשלוש בנות, ומתגורר בראשון לציון. אחיו הוא העבריין הנתנייתי ריקו שירזי.

== תארים קבוצתיים ==

; מכבי נתניה

* אליפות ישראל (1): 1982/1983

; בית"ר ירושלים

* אליפות ישראל (1): 
* גביע המדינה (3): 1984/1985, 1985/1986, 1988/1989

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:עדי מדינה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
תאים מיאלואידים

מקורם של התאים המיאלואידיים בתא אב מיאלואידי משותף – הענף השמאלי באיור.
תאים מיאלואידים הם משפחה של תאי דם המיוצרים במח העצם.

בהקשר של תהליך יצירת תאי הדם, המטופואזה, תאים מיאלואידים הם תאי דם לבנים שאינם לימפוציטים וכן תאי דם אדומים וטסיות. תאי הגזע של מח העצם יוצרים חלוקה ראשונית לשני סוגי תאים מוקדמים, שבהמשך ממשיכים להתחלק ויוצרים שתי קבוצות תאים: קבוצת התאים המיאלואידים וקבוצת התאים הלימפוציטים. קבוצת התאים המיאלואידים הבוגרים כוללת: כדוריות דם אדומות, מונוציטים/מאקרופגים, טסיות (מקורן במגהקריוציטים), וגרנולוציטים ( נויטרופילים, אאוזינופילים ובאזופילים).קבוצת התאים הלימפוציטים הבוגרים כוללת תאי B ותאי T.

בהקשר של לוקמיה (Leukemia), ביוונית ליקימיה פירושה דם לבן, משתמשים במונח לוקמיה מיאלואידית לתיאור ממאירות המאופיינת בעיקר בייצור מוגבר של תאים שמקורם מיאלואידי. לפיכך ייתכן ייצור מוגבר של גראנולוציטים (תא המכיל גראנולות ושמקורו מתא מיאלובלסט: אאוזינופיל, נויטרופיל, באזופיל), או ייצור מוגבר של מונובלסטים (היוצרים מונוציטים/מאקרופגים), או יצירה מוגברת של אריתרובלסטים (תאי דם אדומים לא בשלים) או מגהקריובלסטים (תאי מגהקריוציטים לא בשלים). לרוב מדובר בייצור מוגבר של תאי דם לבנים גראנולוציטים.

ראו סיווג לוקמיה מיאלואידית חריפה (Acute myeloid leukemia (AML.

בהקשר של מחלה מיילופרוליפרטיבית מדובר בגדילה לא מבוקרת של כל התאים שמקורם מתאים מיאלואידים.
גדילה ממארת של תאים לימפוציטים היא לוקמיה לימפוציטית.

קטגוריה:תא
קטגוריה:מערכת הדם
נקמתו המתוקה של פיקאסו

"נקמתו המתוקה של פיקאסו" הוא ספר מאת הסאטיריקן אפרים קישון שנכתב בשנת 2004, בו הוא מבקר את האמנות המודרנית.

==תקציר הספר==
הספר מהווה פובליציסטיקה באורך מלא על האמנות המודרנית. ניתן בבירור להבין שדעתו של קישון היא נגד האמנות המודרנית כפי שהיא נתפסת על ידי חובבי האמנות ומבקרי האמנות. אמני האמנות המודרנית זוכים בפיו לכינוי "בדחנים" והאמנות עצמה לכינוי "ליצנות זולה". לפי קישון הם 
בנוסף מובאת גם ביקורת על כך שכיום ניתן להציג מסגרת ריקה או אסלה צבועה כיצירת אמנות ולקבל ביקורות תומכות ולזכות באהבת הקהל.

במהלך הספר מובאות תמונות של יצירות של האמנות "הרגילה" והן של האמנות המודרנית, תגובות מאנשים שונים (כגון "גברת משכילה מציריך" או "האדון האקדמאי מדיסלדורף") בנושא האמנות המודרנית, ותוספות הומוריסטיות מאת קישון.

==מקור השם==
מקור שמו של הספר בצוואתו של פבלו פיקאסו, מחלוצי האמנות המודרנית, שבה נכתב: 
על פי צוואה זו טוען קישון כי מההתחלה האמנות המודרנית התחילה כבדיחה ולא כמשהו פורץ דרך (למרות שאמינותה של הצוואה מוטלת בספק), ומכאן שם הספר.

==ביקורת==
הספר יצא לאור בגרסה נוספת לפני 2004, אך בגרמנית, משום שבישראל לא נמצא מו"ל שהיה מוכן להוציא את הספר. בעקבות הוצאתו לאור של הספר בישראל אמר קישון, בריאיון למולי שפירא בגלי צה"ל: "אני לא סתם חושב שהאומנות המודרנית היא רמאות, אני פשוט יודע זאת". תגובתו של הצייר יאיר גרבוז, בהמשך לאותו ראיון: "אני מאוד ממליץ קודם כל לקנות את הספר, אבל הייתי ממליץ לקנות יחד אתו כמה בקבוקונים של טיפקס ואז להתיישב בנוחיות ולמחוק קודם כל את שם ההוצאה שאחראית לחרפה הזו ואחר כך את הטקסט הילדותי והאלים, ואז תקבלו אלבום נורא יפה של מיטב האמנות המודרנית של המאה העשרים".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.haayal.co.il/thread_262243 ביקורת ודיון על הספר] באתר האייל הקורא, 18 בנובמבר 2004
* 

קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:אפרים קישון
קטגוריה:ספרי 2004
קטגוריה:ספרי הוצאת משכל
דב אשכול

דב אשכול (בבלה)
דב (בבלה) אשכול (19 ביוני 1914 – 12 במרץ 1986) היה ממייסדי מערך השלישות בצה"ל ומראשוני התיירות בגליל.

== תולדותיו ==
אשכול נולד בשנת 1914 בקרלסרוהה שבגרמניה בשם ברנהרד ויינטראוב, בנם השלישי של בינה וחיים ויינטראוב. השלים את השכלתו התיכונית בעירו. בגיל צעיר החל לפעול בתנועת הנוער הציונית "הבונים", שבה היה מדריך חבלי בין השנים 1932–1939.

בנובמבר 1939, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ ישראל ועברת את שמו לדב אשכול, אך היה מוכר יותר בכינוי "בבלה". בסמוך לעלייתו עבר להתגורר בקיבוץ אילת השחר, ובשנת 1941 הצטרף לחיל הנוטרים כסרג'נט אזורי במנגנון הקבע של ארגון "ההגנה". בשנת 1942 נישא ליהודית לבית זרנקין.

בשנת 1943 השתתף אשכול בקורס למנצחי מקהלות, לאחריו הקים מקהלות ובמשך שנים ספורות ניצח עליהן בקיבוצים שונים בגליל העליון.

בתקופת מלחמת העצמאות, שימש כסרג'נט הגפירים בגליל; הוא היה אחראי גם בפני הקצין הבריטי המופקד עליהם, וגם בפני ה"הגנה", על פעולת הגפירים בנפת תל חי. לאחר עזיבת הבריטים את הארץ התמנה לקצין שלישות בחטיבת עודד. במהלך שירותו בצה"ל נמנה בין מקימי הבקו"ם ושימש כקצין שלישות בגייסות השריון.

עם סיום שירותו הצבאי באפריל 1959 בדרגת סגן-אלוף, נשלח לגרמניה על ידי שר האוצר דאז לוי אשכול, ועמד בראש צוות מלווה הפיתוח (הבונדס). בשובו לארץ, בשנת 1960, נבחר למנהל ההארחה בקיבוצו, תפקיד בו שימש עד 1980. במהלך תקופה זו, בשנת 1978, נבחר לרכז הוועדה לחיפוש מפעל ג', מפעל שיתאים בדרישות העבודה לחברי הקיבוץ המבוגרים.

בשנים 1980–1986 עמד אשכול בראש האגודה לקידום ופיתוח בגליל העליון ובגולן. במקביל לתפקידו ריכז את ועדת הבניין בקיבוץ (1980 - 1981) ואגף החברה (1981 - 1983).

לאורך שנות פעילותו נבחר אשכול כחבר איגוד מנהלי המלון בישראל, מועדון "סקאל" ואבירי הגריל.

לאשכול בת ושני בנים.
בנו יוחאי חזר בתשובה לאחר שירות משמעותי בחיל האוויר כטייס f16 מוצלח ומשמש כיום כראש כולל ורב קהילה ברכסים.

== פרסים והוקרה ==
* "איש השנה" של מועדון "סקאל" חיפה ואזור הגליל (1967).
* פרס העבודה מטעם ההסתדרות על שם מרדכי נמיר (1969).
* פרס קפלן מטעם משרד העבודה (1974).
* עיטור המלונאות מטעם התאחדות בתי המלון בישראל (1980).
* פרס "ידיד התיירות" מטעם "סקאל" הגליל טבריה (1981).
* פרס "איש השנה" בתיירות מידי נשיא המדינה חיים הרצוג ושר התיירות אברהם שריר (1983).

== לקריאה נוספת ==
* על המשמר, 8 ביולי 1962
* דוד שליו, דבר, 7 ביולי 1964
* מעריב, 18 ביולי 1974
* שמעון ויס, דבר, 30 בספטמבר 1980.
* הארץ, 28 ביוני 1983.
* דבר, 18 ביולי 1983.

קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס קפלן
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:איילת השחר: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים באיילת השחר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
פרס כינור דוד

זוכי פרס כינור דוד לשנת 1964. עומדים למעלה, "שלישית גשר הירקון", מימין לשמאל- [[בני אמדורסקי, אריק איינשטיין ויהורם גאון. עומדים במרכז, מימין לשמאל- שחקן התיאטרון חיים טופול, הסטיריקאן אפרים קישון, המחזאי נסים אלוני והבמאי מנחם גולן. יושבים מימין לשמאל- השחקן מאיר מרגלית, השחקנית גילה אלמגור, הזמרות נחמה הנדל ורבקה רז ואברהם ניניו.]]
פרס כינור דוד הוענק מדי שנה החל ב-1963 וכלה ב-1986 ליוצרים בתחומים שונים בתרבות הישראלית. את הטקס ואת הליך הבחירה הפיק העיתון ידיעות אחרונות. במשך כעשרים שנה נחשב הפרס לאחד הפרסים הנחשבים ביותר בתרבות הישראלית.

== היסטוריה ==
בשנות ה-70 החל העיתון מעריב לארגן את טקס "ורד הכסף", בו חולקו פרסים בקטגוריות דומות. עקב כך, הועם זוהרו של פרס כינור דוד. כעבור שנים אחדות חדלו שתי ההפקות להתקיים ובמקומן החלו מתכונות של טקסי פרסים נפרדים לכל תחום, כגון "פרס אופיר" בקולנוע ופרס התיאטרון.

ב-1994 החל השבועון "פנאי פלוס" של רשת ידיעות אחרונות להפיק את "פרס מסך הזהב", שדומה במתכונתו לפרס כינור דוד.

בשנת 1974 החליטה אשת התיאטרון נולה צ'לטון להשיב את הפרס בו זכתה במחאה על אי הכללת קטע מהמחזה "נשים במלחמה" במהלך שידור הטקס.

בשנת 1981 כתבה נעמי שמר במיוחד עבור טקס חלוקת פרסי כינור דוד את שירה "אנשים טובים באמצע הדרך" אשר בוצע באותו ערב על ידי יהורם גאון, אילנית ולהקת "הכל עובר חביבי" זוכי הפרסים באותה השנה.

== קטגוריות הפרס ==
הפרס ניתן בקטגוריות שונות באמנויות הבמה ובתקשורת. עם התארים שניתנו נמנים:
*בתיאטרון – הצגת השנה, שחקן ושחקנית השנה, במאי השנה
*בקולנוע – הסרט הטוב של השנה, שחקן ושחקנית השנה
*בתחום הבידור הקל – זמר זמרת ולהקת השנה, מלחין ותמלילן השנה
*בתקשורת – תוכניות הרדיו והטלוויזיה של השנה
*במחול – רקדן ורקדנית השנה, הצגת המחול הטובה ביותר.

== משתתפים ואופן ההצבעה ==
הפרס נקבע על פי משאל שנערך בקרב קוראי העיתון ידיעות אחרונות, תוך שקלול תוצאות משאל נפרד, שנערך בקרב אנשי מקצוע בכל תחום.

== ראו גם ==
*זוכי פרס כינור דוד

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ידיעות אחרונות
כינור דוד
יצחק וינוגרד

הרב יצחק וינוגרד (1851 - ט"ו בכסלו תרע"ג, 1912) היה מייסד וראש ישיבת תורת חיים, שישבה ברובע המוסלמי בעיר העתיקה בירושלים.

==קורות חייו==
נולד בפינסק, בנו של הרב אברהם חיים וינוגרד (כונה "ר' חיים מתמיד"). בשנת 1882 עלו אביו ואחיו הרב יוסף אליהו וינוגרד לארץ ישראל, ובשנת 1886 עלה הרב יצחק מפינסק לארץ ישראל. לפני עלייתו נסע ברחבי רוסיה וליטא במטרה לארגן תורמים לישיבה.

עם בואו לירושלים הקים הרב וינוגרד את הישיבה עם אחיו, הרב יוסף אליהו, שמילא את תפקיד המשגיח בישיבה. תחילה הוקמה הישיבה במבנה קטן ברובע היהודי, אך לאחר גיוס תרומות על ידי שליחים ובהם הרב פנחס מרדכי וינוגרד, הוקם מבנה הקבע של הישיבה, ב-1894. מאז שנת 1982, שוכנת במבנה ישיבת עטרת ירושלים.

הרב יצחק וינוגרד היה גם חזן, בעל קול צלול ועוצמתי ודיוק מוזיקלי. כשנשאל מדוע אינו מפתח קריירה כזמר אופרה, השיב: "קיבלתי מתנה מהקדוש ברוך הוא. אשתמש בה רק כדי להאדיר את שמו, ולא כדי להאדיר את שמי".

נפטר בט"ו בכסלו תרע"ג, ונקבר בהר הזיתים בירושלים. לאחר מותו מילא את מקומו בראשות הישיבה אחיו הרב יוסף אליהו, ולאחריו גיסו הרב זרח אפשטיין. אחרי פטירת הרב אפשטיין התמנה לראשות הישיבה הרב שמעון וינוגרד, בנו של הרב יצחק, 

על שמו נקרא רחוב בשכונת נווה יעקב בירושלים.

==קישורים חיצוניים==

*
* שבתי זכריה, [http://www.jerusalem-stories.com/books/4.htm על ההיסטוריה של ישיבת "תורת חיים" ומייסדה] , פרק ז' במאמר "על האירועים ההיסטוריים שלאחר מלחמת "ששת הימים" ב-1967"
* הרב משה אוסטרובסקי, [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=32015&pgnum=9 רבי יצחק וינוגראד ראש ישיבת תורת חיים], ספר זיכרון תש"ג, עמודים 9-11
* * [https://www.ateret.org.il/uploads/files/Iturei%20127.pdf עיטורי ירושלים - ישיבת תורת חיים והגאון רבי יצחק וינוגרד זצ"ל], ישיבת עטרת ירושלים

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בארץ ישראל
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:העיר העתיקה: רבנים
קטגוריה:רבני ישיבת תורת חיים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1851
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1912