OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרדכי עובדיהו

מרדכי עובדיהו (גוטסדינר) (23 במאי 1909 – 8 בפברואר 1981) היה סופר עברי, עיתונאי, עורך פרסומים ומזכירו של חיים נחמן ביאליק.

==קורות חיים==
מרדכי עובדיהו נולד בשנת תרס"ט (1909). בשדליץ, פולין. לאלתר דוד הכהן, פעיל ציוני דתי מצאצאי רבי עקיבא איגר. עלה ארצה בשנת 1931 ופנה ללמוד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. שם התגורר פרק זמן קצר בחדר אחד עם המשוררים נתן אלתרמן ואבות ישורון.

זמן מה היה מזכירו האישי של חיים נחמן ביאליק, ושהה עם המשורר בלונדון. לימים פרסם יומן מורחב על תקופה זו בשם "מפי ביאליק", תש"ח, שיצא בכמה מהדורות.

מרדכי עובדיהו כתב כמה ספרי סיפורים קצרצרים, בנוסח גרשון שופמן, יעקב קלצקין ופטר אלטנברג האוסטרי. מרדכי עובדיהו נפטר בתל אביב בשנת 1981.

==ספריו==
*אדם בחוץ: סיפורים ושרטוטים, מסדה, תל אביב, 1951.
*בין ניצוץ לשלהבת, אברהם קריב, המבקר והמשורר, גלים, תל אביב, 1961.
*הבית הלבן, רשימות מבית החולים, תל אביב, 1936.
* בסער ובדממה , דמויות בספרותנו החדשה, תל אביב, 1976.
*בעל השפע : יהודה בורלא, תל אביב, גלים 1970.
*יום ליום : אדם והווי בארץ, תל אביב, גלים, 1954.
*יופי חדש , אדם והווי בארץ - סיפורים ורישומים, תל אביב, 1975.
* מאחרוני הראשונים - י"ד ברקוביץ, תל אביב, גלים, 1968.
*מפי ביאליק : דברים מפי המשורר, תגים לדיוקנו, תל אביב, 1969.
* תחנה אחת קודם : סיפורים, מסדה, תל אביב, 1960.
*פרקי ג. שופמן : תגים לדמותו ויצירתו, תל אביב, 1960.
*סופר לאלף ידידים : לדמותו ופעלו של דניאל פרסקי, תל אביב, גלים, תשכ"ב 1962.

==תרגומיו==
*מתוך רמצי האפר: הגברת לאזארוס. - אבא שלי, מאת סילביה פלאת, מאנגלית - מרדכי עובדיהו, תל אביב, 1965.
*פקיד כי ימלוך, קומדיה בשלש מערכות, מאת וילהלם ליכטנברג, עברית - מרדכי עובדיהו, תל אביב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים ביישוב
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ביישוב
קטגוריה:חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:ביוגרפים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
סופראוקסיד דיסמוטאז

אנושי מיטוכונדריאלי]]

סופראוקסיד דיסמוטאז (באנגלית: Superoxide dismutase; ראשי תיבות: SOD) הוא אנזים, הנמצא בפרוקסיזומים, בכלורופלסטים, בציטוזול, בגרעין התא ובמיטוכונדריה. האנזים ממיר את יון הסופראוקסיד הרעיל למימן על-חמצני (מזיק פחות מסופראוקסיד ועובר פירוק נוסף על ידי האנזים קטלאז) ולחמצן. התגובה מתרחשת בשני שלבים: 

1. <math> \ \mathrm{Cu^{+2}SOD + O_2^- \rightarrow Cu^{+1}SOD + O_2} </math>

2. <math> \ \mathrm{Cu^{+1}SOD + O_2^- + 2H^+ \rightarrow Cu^{+2}SOD + H_2O_2} </math>

SOD מכיל אטום מתכת באתר הפעיל; המתכת יכולה להיות ברזל, מנגן, אבץ-נחושת וניקל (רק בפרוקריוטים). בתגובה שלעיל המתכת היא נחושת, והסימון Cu-SOD מציין את האנזים; לימין סימון הנחושת מצוין מספר החימצון שלה. ניתן לראות כי בשלב הראשון של התגובה הנחושת מתחזרת (מקבלת אלקטרון; מספר החימצון שלה יורד מ-2+ ל-1+), ואילו בשלב השני הנחושת מתחמצנת בחזרה. תגובה כזו, בה חומר יחיד משמש כמחזר וגם כמחמצן, נקראת דיסמוטציה משום שהיא משמשת למניעת מוטציות ב-DNA; מכאן שמו של האנזים, סופראוקסיד דיסמוטאז.

בנוסף, ניתן לראות כי האנזים משתמש בשתי מולקולות סופראוקסיד, מצרף אותן יחדיו ומוסיף להן שני פרוטונים (תגובה 2); התוצרים הסופיים הם מולקולת חמצן ומולקולת מי חמצן. את התהליך ניתן לסכם כך:

<math> \ \mathrm{O_2^- + O_2^- + 2H^+ \rightarrow H_2O_2 + O_2} </math>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנזימים
נחל עירון

נַחַל עִירוֹן הוא נחל הזורם בחבלי רמות מנשה והשרון הצפוני, לאורך 20 קילומטרים, במפגשם עם השומרון. מיובלי נחל חדרה.

ראשיתו של נחל עירון בהר אלכסנדר שליד אום אל־פחם, משם הוא יורד לאורך ואדי עארה לכיוון דרום-מערב, במקביל לקו התחום בין רכס אום אל־פחם לקער רמות מנשה. כקילומטר ממערב למחלף משמר הגבול יוצא הנחל אל מישור השרון הצפוני, ומתחבר לנחל חדרה מדרום למושב תלמי אלעזר.

השם העברי "עירון" נגזר מהשם "עַרוּנַה", שהוא שמו העתיק של ואדי עארה הידוע לנו מסיפור מלחמתו של תחותמס השלישי (1458 לפנה"ס).

בעמק הנחל ועל גדותיו מספר גדול של יישובים. בחלקו המזרחי, ההררי, היישובים הערביים (ממזרח למערב) מושריפה, מוצמוץ, עין איברהים, אום אל-פחם, ערערה, עארה וכפר קרע אום אל קוטוף, חור צקר, דאר אל חנון, אל עריאן, ביאדה, עין אבראהים וואדי אל קצב, מערבה משם, לאורך חלקו המישורי, היישובים היהודיים ברקאי, עין עירון, עין שמר, מענית, גבעת חביבה, שער מנשה ותלמי אלעזר.

צמוד לאפיקו עובר כביש מספר 65, המכונה כביש ואדי עארה, המחבר בין מחלף משמר הגבול לצומת מגידו, ומשמש כעורק תחבורה חשוב במדינת ישראל.
==קישורים חיצוניים==
* 

עירון
קטגוריה:רמות מנשה
קטגוריה:עין עירון
בשם ההסתברות

בשם ההסתברות הוא כשל לוגי המניח שכיוון שמשהו עשוי להתרחש הוא גם עתיד להתרחש בוודאות, בלי קשר למידת סבירותו. כשל זה משמש לעיתים קרובות, ביחד עם כשלים אחרים, כדי לנצל פחד או לעורר פרנויה. 

==דוגמאות== 
* "יש כל כך הרבה האקרים באינטרנט. לכן, אם לא תשתמש ב'חומת אש' כשאתה גולש, באופן בלתי נמנע תפגע על ידי האקרים". 

* "חברה א משיגה בביצועים את חברה ב בשנים האחרונות. בתוך כמה שנים הם ישתלטו על השוק וחברה ב תפשוט את הרגל". 

קטגוריה:כשלים לוגיים
אקס סילנטיו

אקס סילנטיו (לטינית, argumentum ex silentio, טיעון מן השתיקה. מילולית: שתיקה כהודאה) הוא כשל לוגי שבו שתיקתו של הדובר או הכותב בנוגע לשאלה מסוימת מוכיחה או מצביעה על כך שאין לדובר מה לומר ביחס ל-X או שהפגין את בורותו בנושא. 

טיעונים המתבססים על "שתיקה כהודאה" עשויים להיות נכונים או סבירים ובמקרים מסוימים, במיוחד בהקשרים משפטיים, שתיקה בנושאים מסוימים עשויה להחשב כתורמת לסבירות הנחה מסוימת, אך התייחסות אליה כהוכחה בלעדית היא כשל לוגי. 

שתיקה עשויה להתפרש כהודאה באמיתות הטענה במקרים כמו הבא:

:ראובן: גד, האם הכנת את שעורי הבית שלך?
:גד: (שותק)
:ראובן: אם כן, אני מבין משתיקתך שלא הכנת אותם. 

במקרה זה אפשר להניח שגד לא הכין את שיעורי הבית שלו, שכן אם הוא היה מכין אותם, לא הייתה לו סיבה לא לומר זאת. במקרה הבא, לעומת זאת, זו הנחה שגויה:
:ראובן: האם אתה מסכים איתי שהמנהל שלנו, שמעון, הוא נבל?
:גד: (שותק)
:ראובן: אתה שותק, ואני יכול להבין מזה שאתה מסכים איתי.

כאן, לא ניתן לקבל ששתיקתו של גד מהווה קבלה של הטיעון של ראובן. ייתכן והוא מחבב את שמעון, אך חושש מראובן, ייתכן ולדעתו ראובן הוא הנבל האמיתי, אך חושש להתמודד עמו, ייתכן שהוא מבקש שלא להחל בוויכוח עמו, וכן הלאה.

טיעונים המתבססים על שתיקה כהוכחה על דרך ההיפוך למשהו נפוצים במחקר, במיוחד כזה שבסיסו טקסטים כתובים או מושמעים. לדוגמה, העובדה שהמילה "ירושלם" אינה מוזכרת בחומש בתנ"ך מתפרשת אצל חלק מהחוקרים כהוכחה לחשיבותה הזוטרה יחסית עבור הכותבים בעת כתיבת החומש. אצל כמה חוקרי נצרות, העובדה שפאולוס (שאול התרסי) אינו מאזכר את לידת הבתולין של ישו מהווה עדות לכך שטיעון זה לא היה מוכר בזמנו. בשני המקרים, שתיקת המקורות הכתובים עשויה להצביע על נכונות הטיעונים, אך היא אינה הופכת אותם לנכונים בוודאות. דרך יעילה לאשש הוכחה "מן השתיקה", תהיה להצביע על נימוקים מדוע יש לצפות במקרה זה ל"אמירה מפורשת".

קטגוריה:כשלים לוגיים
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
בורות בלתי-מנוצחת

בורות בלתי-מנוצחת היא כשל לוגי של מעגליות מסוג הצדקה מעגלית בו מגינים על עמדה באמצעות סירוב להכיר בכוחם של הטיעונים התומכים בעמדה האחרת. משפטים כמו "אני מסרב לשמוע את זה...", "אני לא מוכן לדון בנושא זה...", או " הנך שטוף מוח, ועל כן כל תשובה שתתן אינה מקובלת עליי..." משקפים כשל "בורות בלתי מנוצחת". המושג מתייחס לא רק לכשל בעת דיון אלא גם לחוסר נכונות להשתתף בדיון.

כשל זה הוא כשל מעגליות משום שהוא מניח שהנושא הנדון - במקרה זה, אמיתות העמדה המוגנת - נכון בכל מקרה.

הכשל מהווה לעיתים קרובות בלבול בין עקביות ועמדות עקביות ובין עקשות לשמה, המסרבת לשמוע עמדה אחרת.

מקורו של מושג זה בתאולוגיה הקתולית, שם הוא מוצג לעומת בורות שניתן להביסה, לשם תיאור מצבם של אנשים (כגון עובדי אלילים), שאינם מכירים בבשורה נוצרית משום שטרם הזדמן להם להכירה. השימוש הידוע המוקדם ביותר במושג הוא על ידי האפיפיור פיוס התשיעי בשנת 1863, אם כי דיון ברעיון קיים במקורות קדומים יותר. לא ידוע מתי החלו לוגיקנים להשתמש במושג לתיאור אדם המסרב להכיר בכוחם של טיעונים התומכים בעמדה אחרת משלו, אך אחד השימושים המוקדמים הוא בספר Fallacy: The Counterfeit of Argument שיצא לאור בשנת 1959.

==דוגמאות==
* "שכר מינימום הוא דבר טוב, ולא משנה בכלל מה תגיד".
* "קפיטליזם תורם לכולם, ולא משנה בכלל אילו עדויות אתה מתכוון להביא בפני".
* "אני מקבל את הדעה שהארץ שטוחה. כל העדויות לכך שהיא כדור מוכרחות להיות מזויפות".
* "אני צודק ודעתך לא מעניינת אותי".
* "אמונה פלונית היא האמת, ואני פוסל מראש כל אמונה אחרת".

==ראו גם==
* אד איגנורנטיאם

בורות בלתי מנוצחת
שהרזאד

שחרזדה והסולטאן שאהריאר, ציור משנת [[1880]]
שַׁהְרַזָאד (מפרסית: شهرزاد, מוכרת גם כ"שחרזאדה", לפי ההגייה הרוסית) היא הדמות העיקרית ומספרת הסיפורים מהספרות המזרח-תיכונית של "סיפורי אלף לילה ולילה".

==ביוגרפיה==
לפי סיפור המסגרת, המלך שאהריאר, שמלך בסמרקנד על ארצות המזרח, גילה שאשתו בגדה בו, ובעקבות סיפורים דומים ששמע הגיע למסקנה כי כל הנשים הן בוגדניות. בעקבות זאת החליט להוציאה להורג. המלך דרש מהווזיר שלו להביא לו בכל ערב נערה בתולה כדי להיות לו לאישה, ובבוקר למחרת היה מצווה להוציאה להורג. 3,000 ימים לאחר-מכן, בעוד הממלכה אחוזת אימה ממעשי המלך, הווזיר לא הצליח למצוא בתולות נוספות, ובייאושו גילה את הסיפור לשהרזאד, בתו החכמה והמשכילה. כאשר שמעה מהווזיר על משימתו וגורל הנערות, החליטה שהרזאד להיות הבאה בתור, בכוונה להציל את שאר נערות הממלכה - למרות כל הפצרותיו של הווזיר. היא שיתפה בתוכניתה את אחותה הצעירה ממנה, דוניאזאד (בתרגומים אחדים - דינאזאד).

בליל כלולותיה ביקשה שהרזאד מהמלך להביא את אחותה כדי שתוכל להיפרד ממנה. דוניאזאד ביקשה משהרזאד לספר לה ולמלך אחד מסיפוריה, כדי לשמח את רוחם לפני שנת הלילה. המלך הסכים, ושהרזאד פתחה בסיפור, אך עד עלות השחר לא סיימה שהרזאד את הסיפור, ואמרה למלך שלצערה הרב היא תצטרך להפסיקו באמצע. המלך, שרצה לשמוע את סוף הסיפור, החליט להשאיר אותה בחיים עד ללילה הבא. בלילה זה המשיכה שהרזאד בסיפור, שהסתעף לסיפור נוסף, ונעצרה באמצעו. באופן הזה, בעודו מצפה בכיליון עיניים להשלמת הסיפור הקודם מדי לילה בלילה, השאיר המלך את שהרזאד בחיים, עד שלאחר 1,001 לילות של סיפורי הרפתקאות ושלושה בנים שנולדו לו, החליט לחדול ממנהגו ושהרזאד ניצלה.

הסיפורים נכתבו במתכונת ספר פרסי עתיק הקרוי "הזר אפסאנה" או "אלף מיתוסים".

המלחין הרוסי ניקולאי רימסקי-קורסקוב חיבר את "שחרזאדה", סוויטה סימפונית לפי סיפור המעשה, שעודה פופולרית עד היום. הכוראוגרף מיכאל פוקין חיבר בלט למוזיקה של רימסקי-קורסקוב ללהקת הבלט רוס של סרגיי דיאגילב ובמיוחד עבור הרקדן המהולל ואצלב ניז'ינסקי. 

הבלט עלה בהצגת בכורה לאחר מות המלחין ולמורת רוחה של אלמנתו, נדז'דה רימסקאיה-קורסקובה, שהתנגדה לשימוש שנעשה ביצירה של בעלה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://benyehuda.org/rivlin_yy/index.html#translations_g אלף לילה ולילה] בתרגום יוסף יואל ריבלין, באתר פרויקט בן-יהודה
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:אלף לילה ולילה
קטגוריה:דמויות ספרותיות
הנחה טעונת הוכחה

הנחה טעונת הוכחה (בלטינית: petitio principii, מילולית: בקשת הרֵאשית) היא כשל לוגי, בו טיעון כולל הנחה, הדורשת הוכחה לא פחות מנשוא הטיעון. הכשל מוצג גם בצורות דומות כמו "טיעון מעגלי" או "הנחת המבוקש", שבהן הדרוש הוכחה כלול באחת ההנחות. ההגדרה למונח ניתנה על ידי אריסטו ב"אנליטיקה מוקדמת" שלו.

==טיעון מעגלי==
טיעון מעגלי (לטינית: circulus in probando), הנקרא גם "הנחת המבוקש", הוא טיעון המניח מראש את מה שהוא בא להוכיח. ההנחה משמשת כדי להוכיח את עצמה, טקטיקה שבצורתה הפשוטה אינה משכנעת במיוחד, אך עשויה ללבוש אדרות מתוחכמות יותר. דוגמה:

:# נניח שראובן אינו משקר
:# כל מי שאינו משקר מספר את האמת
:# לכן, ראובן מספר את האמת

שרשרת הצהרות זו נשמעת הגיונית, אך היא אינה מוכיחה דבר. הבעיה היא שכדי להוכיח שראובן דובר אמת, הקהל מתבקש להניח שראובן דובר אמת, כך שלמעשה הוא טוען: "אם ראובן אינו משקר, הוא אומר את האמת". מבחינה לוגית, הטיעון אינו שגוי, משום שהמסקנה נובעת מההנחות, אך היא גם זהה במובן מסוים להנחות. זהו המכנה המשותף לכל הטיעונים המעגליים: הטעון הוכחה מונח כנכון במהלך הטיעון.

==הנחה טעונת הוכחה==
כשל לוגי זה הוא הכללה של טיעון מעגלי, והוא כולל גם טיעונים שאינם כוללים את המסקנה כאחת ההנחות, אך כוללים הנחה אחרת, מפוקפקת לא פחות מהמסקנה הסופית. לדוגמה:

:# נניח שראובן אוכל בוטנים
:# מי שאוכל בוטנים, שר באופרה
:# לכן, ראובן שר באופרה

הטיעון בנוי על כך שנקבל מראש את ההנחה שראובן אוכל בוטנים. אם ההנחה שנויה במחלוקת הרי שנצטרך לנסח את הדברים באופן אחר:
:# ראובן אוכל בוטנים או שאינו אוכל בוטנים
:# מי שאוכל בוטנים, שר באופרה
:# לכן, ראובן שר או שאינו שר באופרה

ואם נהפוך את הטיעון על פיו, נוכיח באותה מידה של תקפות את ההפך:

:# ראובן אינו אוכל בוטנים
:# רק מי שאוכל בוטנים, שר באופרה
:# לכן, ראובן אינו שר באופרה

דרך נפוצה להסוות הנחה טעונת הוכחה היא "הוכחת" טענה בעזרת טענה רחבה יותר, שנשמעת משכנעת, אך אינה מקובלת כנכונה יותר מאשר הטענה המקורית. לדוגמה:

:# כל שוק תחרותי מיטיב עם הצרכן ללא התערבות ממשלתית
:# רגולציה היא התערבות ממשלתית
:# לכן, השוק טוב יותר לצרכנים ללא מוסדות רגולציה

או, בכיוון אחר:

:# כל שוק תחרותי ללא התערבות ממשלתית פוגע בצרכן
:# רגולציה היא התערבות ממשלתית
:# לכן, השוק טוב יותר לצרכנים כאשר יש מוסדות רגולציה

ההנחה הראשונה, בשני המקרים, מוצגת כהנחת יסוד בתוך מסגרת תפישה מוסרית, או מעין אמונה רווחת. אם לא מקבלים את ההנחה הראשונה, הטיעון למעשה, הופך ללא תקף.

== בהלכה ==
דוגמה מן המקורות היהודיים לטיעון כזה ניתן למצוא בביקורת של הבית יוסף על דבריו של בעל תרומת הדשן. האחרון טען כי ברור שברכת הנישואין אינה מעכבת את הנישואין, מפני שלא יעלה על הדעת שלא ניתן יהיה להתחתן במקום בו אין עשרה אנשים. על כך השיב הבית יוסף: .<ref></ref>

==ראו גם==
* מעגל קסמים

==הערות שוליים==

פטיציו פרינצ'יפי
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
ביו-ביבליוגרפיה

ביו ביבליוגרפיה הוא ענף מתחום הביבליוגרפיה וענף מתחום הביוגרפיה, הבא לתאר את שני המרכיבים העיקריים של יוצרים בתחום הכתיבה: תולדות חייהם ופרסומיהם.

הביו ביבליוגרפיה סוקרת הן את הביוגרפיה של היוצרים והן את ספריהם. במאגרי המידע למיניהם, רוב הערכים העוסקים ביוצרים, סופרים ומשוררים הם ביו ביבליוגרפים. רצון הציבור להכיר היכרות ראשונית וקצרה, מהירה ומיידית, את היוצרים המדוברים, הביא ליצירת לקסיקונים, אנציקלופדיות ומאגרים אחרים בהם בערך היוצר נכללים תמונותיו, תולדות חייו ורשימות ספריו.

הביו ביבליוגרפיה בעברית נוסדה והתעשרה עם פרסום שני הכרכים של "לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים", מאת מייסד הביו ביבליוגרפיה העברית, גצל קרסל.

במקביל, הניח אוריאל אופק את המסד לביו ביבליוגרפיה החדשה של ספרות הילדים העברית והכללית, בשני הכרכים של "לקסיקון אופק לספרות ילדים".

לאחרונה ייסד הביו ביבליוגרף יוסף גלרון גולדשלגר לקסיקון מקוון בשם "לקסיקון הספרות העברית החדשה".

==לקסיקונים עבריים לספרות==
*לקסיקון הספרות העברית, בדורות האחרונים, מאת גצל קרסל, שני כרכים, ספרית פועלים, מרחביה, 1965.
*לקסיקון אופק לספרות ילדים, מאת אוריאל אופק, שני כרכים, זמורה ביתן, תל אביב, 1985.
* מילון הספרות החדשה, העברית והכללית, ערוך בידי אברהם שאנן, יבנה, תל אביב, 1978.
*תכנים וצורות, לקסיקון מונחים ספרותיים, מאת עזריאל אוכמני, שני כרכים, ספרית פועלים, תל אביב, 1976.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20050409024348/http://library.osu.edu/sites/users/galron.1/index.htm הלכסיקון הביו ביבליוגרפי החדש של יוסף גלרון גולדשלגר וחבר ספרנים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תורת הספרות
קטגוריה:ספרי עזר
קטגוריה:ביבליוגרפיה
קטגוריה:ביוגרפיות
GNU bison

GNU bison היא תוכנה ליצירת נתחים תחביריים (parser) שנכתבה למיזם GNU, וזמינה כמעט לכל מערכות ההפעלה. התוכנה נועדה לעזור למתכנתים ליצור תוכנות המנתחות טקסטים מורכבים בשפות שהוגדרו מראש. 

הנתח התחבירי הנוצר על ידי התוכנה עובד בשיטה של זיהוי אסימונים (tokens) שהוגדרו מראש (לרוב נעשה הזיהוי הטקסטואלי של האסימונים בעזרת תוכנת flex) וניתוח משמעותם בשפה שהוגדרה לפי מיקומם בטקסט.

בעת השימוש בתוכנה יש ליצור כללים שיופעלו כאשר הנתח התחבירי ייתקל באסימונים מסוימים.

לאחר הרצת התוכנה על קובץ הגדרת כללי השפה הוא יוצר קוד בשפת C שיקרא את הטקסטים בשפה המוגדרת וידע לפרש אותם בהתאם למיקומם במשפט ובכך לנתח נכון את משמעות המשפט.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:תוכנה חופשית
צ'אלנג'ר 1

צ'אלנג'ר 1 (באנגלית: Challenger 1) היה טנק המערכה העיקרי של צבא בריטניה בשנות השמונים והתשעים. הטנק הוא למעשה פיתוח של הצ'יפטיין.

== רקע ==

טנק המערכה הבריטי של שנות השישים, הצ'יפטיין, נבנה כדי להגן על מערב אירופה מטורי השריון הסובייטיים. למרות זאת, הודות ליתרונות במיגון וכח אש, השאה האיראני החליט לצייד את צבאו בצ'יפטיין. ואכן בשנות השבעים כבר היו מאות צ'יפטינים בשרות איראן, והאיראנים רצו עוד. יצרנית הצ'יפטיין, ויקרס, נענתה לדרישה ופיתחה את ה"שיר 1" וה"שיר 2" ("שיר" משמעו "אריה" בפרסית). ה"שיר 1" היה צ'יפטיין עם מנוע משופר ותיבת הילוכים אוטומטית. ה"שיר 2" לעומת זאת היה עיצוב מתקדם בהרבה. בסופו של דבר, בעקבות קריסת משטר השאה, לא הגיע אף אחד מהטנקים האלה לאיראן. ה"שיר 1" שיוצרו הגיעו לירדן, וה"שיר 2" נכנסו לאחר שיפורים לשירות בריטי.

==צ'אלנג'ר==

הבריטים קראו לטנק החדש שלהם צ'אלנג'ר. השיפור העיקרי על פני הצ'יפטיין היה במיגון. שריון הפלדה ההומוגנית הוחלף בסוג חדש של שריון- צ'ובהם.
צ'ובהם הוא שריון מורכב מודרני, העשוי ממתכות, חומרים קרמיים ואחרים. הצ'ובהם מאפשר מיגון טוב בהרבה משל הפלדה, ואופן הנחת הלוחות נותן לטנק צורה זוויתית שניתן לזהות בקלות. השיפור החשוב הנוסף היה החלפת מערכת המתלים, שאיפשרה עלייה במהירות ובעבירות. החסרון העיקרי היה במערכת בקרת האש, שלא הייתה שוות ערך לזו של שאר הטנקים המובילים בעולם. חסרונה העיקרי היה באיטיות ההפעלה ובכוונות גרועות. זאת אחת הסיבות שהצ'אלנג'ר 1 שרת תקופה קצרה יחסית בצבא הבריטי, ואחרוני הטנקים יצאו משירות הבריטים ב-1999.

==מלחמת המפרץ==

180 טנקי צ'אלנג'ר בריטיים נפרסו בערב הסעודית על מנת להשתתף במלחמת המפרץ הראשונה. הטנקים השתתפו בקרבות ויוחסו להם 300 השמדות של טנקים עיראקים, ללא אבדה אחת. כמו כן ידוע על השמדת טנק שבוצעה מטווח רחוק במיוחד – 3.2 קילומטר.

==ייצוא לירדן==

כפי שנאמר, ב-1999 הבריטים החליפו את טנקי הצ'אלנג'ר 1 בטנקי צ'אלנג'ר 2 החדישים. הבריטים חיפשו קונים לטנקים שיצאו משירות, בעיקר במזרח התיכון. החלטת הירדנים לקנות כמעט 300 טנקי צ'אלנג'ר 1 לא הייתה מפתיעה, בהתחשב בכך שצבא ירדן הפעיל גם את הצנטוריון והצ'יפטיין. הטנקים נכנסו לשירות בירדן תחת השם "אל חוסיין" כאשר ראשוני הטנקים הגיעו ב-1999 והאחרונים הגיעו כנראה ב-2002. הטנקים החליפו את הצנטוריונים המתיישנים של הירדנים, והם מהווים עליית מדרגה בכח השריון הירדני.

==רק"מ מבוסס צ'אלנג'ר==

קיימים שני כלי רכב משוריינים על בסיס הטנק:
*טנק חילוץ 
*טנק ללימוד נהיגה עם צריח נייח. 

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20030804120912/http://www.eurus.dti.ne.jp/~freedom3/Challenger-1-2.jpg תמונת הטנק מהחזית]
 

קטגוריה:טנקים בריטיים
קטגוריה:טנקי מערכה
וולנד

מודעה: לראשונה ב[[ברית המועצות פרופסור וולנד מגיש סיאנסים של מאגיה שחורה וחושף את סודותיה במלואם]]
וולנד (Woland במקור הגרמני) הוא שם גרמני לשטן, המופיע במספר גרסאות ישנות של אגדת פאוסט, תחת השמות Valand, Woland, Faland, ו-Wieland. ביצירתו "פאוסט" מתייחס גתה פעם אחת לשטן כאל "Junker Woland".

==וולנד ב"אמן ומרגריטה"==
כשהוא מתבסס על כינוי נדיר זה של השטן, קרא הסופר הרוסי מיכאיל בולגקוב לאחד מגיבורי ספרו האמן ומרגריטה "וולנד". בספר הזה וולנד הוא השטן המבקר במוסקבה של תחילת המאה ה-20 עם פמלייתו, כשהוא מתחזה לקוסם. התרגום הראשון של הספר לעברית נקרא, בהתאם לכך, "השטן במוסקבה".

בספר מתחוללת דרמה גדולה סביב השם, כיוון שאיוואן (דמות מרכזית בסיפור) לא מצליח להיזכר בשם זה שהיה כתוב על כרטיס הביקור של הזר שפגש. אחת הסיבות שבגללן בחר בולגאקוב את השם הזה היא להראות את בורותם של האנשים שלא מכירים את משמעות השם וולנד, ולא מצליחים להבין שלא מדובר באדם תמים אם הוא בחר בשם זה. 

השם הוא רמז מטרים לדמותו של השטן. בנוסף לשם זה, לרוב השמות ברומן ישנה משמעות מיתולוגית מסוימת: רוב השמות לקוחים ממיתולוגיות שונות או מהתנ"ך (אפילו האמן נקרא "פאוסט" באחת הגרסאות של הסיפור).

==ראו גם==
* בהמות

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:שטן
בית יתומים

"שעת המשחק בבית היתומים באמסטרדם", ציור מאת [[מקס ליברמן,
1876]]
יהודי לשעבר בברלין]]
[[דיר ראפאת - הכולל בית יתומות במסגרתו]]
בית יתומים הוא מוסד חינוכי המיועד לילדים יתומים, או כאלה שאף אחד מהוריהם או קרוביהם אינו מסוגל לטפל בהם. בית היתומים לרוב הוא פנימיה, המשלבת בית ספר עם מגורים.

יצירות אמנות שונות מתארות את הווי החיים בבתי היתומים, בהן הספרים "אוליבר טוויסט" ו"אבא ארך רגליים", המחזמר "אנני" וכן סדרות הטלוויזיה הארגנטינאיות "פינת אור ו"קטנטנות".

בדרך כלל מוצגים בתי היתומים באור שלילי וכמקום קשה לילדים החוסים בו. עם זאת, קיימים גם בתי יתומים שהדגש בהם הוא על טובת הילדים, כבית היתומים היהודי בפרנקפורט. בבית יתומים זה העניקו לילדים טיפול מיטבי בגוף ובנפש, בחום ובאהבה ודאגו להשכלתם של הילדים.

==היסטוריה של בתי היתומים==
בתי היתומים היו קיימים עוד בימי הביניים.

בעבר היה מוסד זה בידיהם של מנזרים. היתומים היו מוקדשים לאל תחת כנפיה של הכנסייה של המנזר, אף אם לא הייתה זו נטייתם הטבעית.

==ראו גם==
*בית היתומים של יאנוש קורצ'אק
*על בתי היתומים היהודיים באוקראינה סביב מלחמת רוסיה אוקראינה<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* ד"ר מאירה יעקבא, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=15396 חיים חדשים וגאולה] - אודות בתי היתומים שהקים יוסף בוסל בארץ ישראל בתקופת מלחמת העולם הראשונה. באתר הספרייה הווירטואלית של מט"ח

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוסדות לימוד ומחקר
קטגוריה:רווחת הילד
בית סעוד

בית סעוד (בערבית: آل سعود, תעתיק מדויק: אָאל סעוד) הוא בית המלוכה השולט בערב הסעודית, ועל שמו נקראת הממלכה. הוא נקרא על שם אבי השושלת, סעוד אבן מוחמד אבן מוקרין, בן שבט ענזייה מהנג'ד. זהו אחד מבתי המלוכה העשירים בתבל. תולדותיו עומדות בסימן ניסיון לאחד פוליטית את חצי האי ערב ולהפיץ זרם קיצוני ופוריטאני של האסלאם, הווהאביזם. ראש בית סעוד הנוכחי הוא סלמאן, מלך ערב הסעודית.

בית סעוד הוא במידה רבה התגלמותה של ערב הסעודית. בניו שומרים לעצמם את כל עמדות הכוח וההכרעה בממלכה: הם מכהנים כשרים, גנרלים, מושלים מקומיים וכמנהלי חברות ממשלתיות. זאת אף על פי שאף מנהיג סעודי אינו נהנה מהשפעה מכרעת כדוגמת אבן סעוד, מייסד הממלכה. בה בעת, בעשורים האחרונים עולות שכבות חדשות של אנשי עסקים ובעלי מקצועות חופשיים, והסמכות הפוליטית מתבזרת.

==היסטוריה==
בני בית סעוד היו אנשי העיר ריאד כבר מהמאה ה-15.
תולדותיו של בית המלוכה של ערב הסעודית מתוארכים עוד למאה ה-18.
מוחמד אבן סעוד, אשר שלט על אזור דרעייה שבנג'ד בשנים 1726–1765, אימץ את תורת הווהאביה מבית מדרשו של השייח' מוחמד אבן עבד אל-והאב (ואף נישא לבתו) והקים בשנת 1745 מדינה והאבית, היא המדינה הסעודית הראשונה, תוך שהוא מרחיב את שלטונו וכופה את הווהאביזם על חלקים ניכרים בחצי האי ערב. בנו עבד אל עזיז (שלט 1766–1803) ונכדו סעוד (1803–1814) המשיכו בדרכו והרחיבו שלטונם עד לגבולות סוריה ועיראק של ימינו. המדינה הסעודית הראשונה באה לקיצה בתקופתו של עבדאללה (1814–1818) אשר הובס על ידי השליט המצרי מוחמד עלי והוצא להורג.

בעשורים הבאים ידע בית סעוד עליות ומורדות, אך באופן כללי לא הצליח לשחזר את הישגיו מהמאה ה-18. מסביבות 1865 חלה דעיכה הדרגתית, ושלטונו של בית המלוכה לא חרג מאזור דרעייה-ריאד. בשלהי המאה ה-19 הצליחו בני בית רשיד משבט שמר להביס את בית סעוד בראשות השליט הסעודי עבד א-רחמן אבן פייצל, לסלק את בניו מבירתם המסורתית ריאד ולהגלותם לכווית.

בנו הצעיר של עבד א-רחמן, עבד אל עזיז הידוע בתור "אבן סעוד" (שלט 1902–1953), חידש המאבק וכבש את ריאד ב-1902. תוך שהוא מנצל את הלהט הווהאבי, את קריסת האימפריה העות'מאנית ותמיכת בריטניה, הצליח אבן סעוד לכבוש את אזורי הנג'ד והחג'אז וכן חלקים מתימן ומחוף המפרץ הפרסי והקים את סולטנות נג'ד. ב-1932 הכריז על כינונה של ממלכת ערב הסעודית, המדינה הגדולה בחצי האי ערב.

לאחר מותו של אבן סעוד עלה בנו, סעוד (שלט 1953–1964)
אלא שזה הודח ב-1964 בעקבות מחלתו וסכסוכיו עם אחיו החורג, פייצל, אשר הומלך תחתיו. פייצל נרצח בשנת 1975 על ידי בן-משפחה לוקה בנפשו. במקומו עלה אחיו למחצה המלך ח'אלד (יליד 1912). הלה מת ב-1982 ובמקומו הומלך פהד (יליד 1921). שבץ מוחי שעבר בשנת 1996 העביר את השלטון בפועל בממלכה לידיו של אח חורג אחר, עבדאללה, מלך ערב הסעודית (יליד 1923) שהומלך ב־2005. עבדאללה נפטר ב-23 בינואר 2015 ואת מקומו ירש ראש בית סעוד הנוכחי, סלמאן, מלך ערב הסעודית. ניתן להצביע לפיכך על כלל, לפיו המלוכה עוברת בין בניו של אבן סעוד לפי גילם. החוקה הסעודית קובעת כי השלטון במדינה נתון בידי בניו ונכדיו של אבן סעוד.

בשנת 2020 הוערך כי משפחת בית סעוד היא המשפחת המלוכה העשירה ביותר בעולם, והונה הוערך בכ־1.4 טריליון דולר. עקב עושרה הרב היו ידועים בני האצולה הבכירים של בית סעוד באורך חיים בזבזני וראוותני. בשנת 2015 הפך מוחמד בן סלמאן ליורש העצר ולשליט בפועל והוא החל בפעולות שמטרתן הפחתת ההון המוזרם לבני משפחתו.

== שושלת ראשי בית סעוד ==

==לקריאה נוספת==
זאב פון וייזל, אסד ביי, אללה הוא אכבר, הוצאת קמין, 2022

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:משפחות ערביות
המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס

"מרכז סטטה," בניין ב-MIT, המכון הטכנולוגי של [[מסצ'וסטס, ארצות הברית, עוצב על ידי פרנק גרי]]
בנין "כיפה הגדולה", הבניין הכי מפורסם ב-MIT. ישנה מסורת ב-MIT לפיה סטודנטים מנסים להניח חפצים שונים על הכיפה הגדולה.
המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (או MIT, ראשי תיבות באנגלית של Massachusetts Institute of Technology) הוא אוניברסיטת מחקר פרטית המתמחה בתחומי המדע וההנדסה השוכנת במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית. קמפוס המוסד נמצא בעיר קיימברידג' הסמוכה לבוסטון. MIT נחשב לאחת מהאוניברסיטאות הטובות ביותר בעולם, ולמוסד הטוב ביותר בתחום הוראת המקצועות הטכנולוגיים ובהכשרת עובדי היי-טק. המכון חבר באיגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות ,חבר איגוד אוניברסיטאות המחקר, חבר באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות וחבר בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.

MIT כולל חמישה בתי ספר וקולג' אחד. יש במוסד 34 מחלקות אקדמיות ו-53 מעבדות ותוכניות בין-תחומיות. הוצאות המחקר של MIT הן הגבוהות ביותר מכל אוניברסיטה אמריקאית אחרת. הבוגרים של MIT וכן אנשי הסגל ידועים בהישגיהם – עם 81 זוכי פרס נובל וכן 38 עמיתי מקארתור נכון ל-2014 – וכן ברוח היזמות שבקרבם. דוח משנת 1997 קבע שהרווחים המצטברים אשר הופקו על ידי 4,000 החברות שנוסדו על ידי MIT ובוגריו הם בגדר הישג אשר היה יכול להתחרות בכלכלות העולם הגדולות.

ביוני 2024 פורסם כי MIT נבחרה לאוניברסיטה הטובה בעולם, זו השנה ה-13 ברציפות, על פי הדירוג השנתי של חברת ניתוח נתוני ההשכלה הגבוהה Quacquarelli Symonds.<ref></ref> 

==בוגרים ידועים של MIT==
* הפיזיקאי זוכה פרס נובל לפיזיקה, ריצ'רד פיינמן
* אבי תורת האינפורמציה, קלוד שנון
* הכלכלן זוכה פרס נובל לכלכלה, רוברט קרהרט מרטון
* מזכ"ל האו"ם, קופי אנאן
* המדען והממציא, סידני אדלשטיין
* האסטרונאוט באז אולדרין

===ישראלים===
* בנימין נתניהו, ראש ממשלת ישראל 
* פרופ' משה ארנס, שר הביטחון ושר החוץ לשעבר של ישראל
* פרופ' ישראל אומן, מתמטיקאי זוכה פרס נובל לכלכלה
* אלוף (מיל.) עמוס חורב
* ד"ר עוזי לנדאו, פוליטיקאי ישראלי
* ד"ר פלטיאל מקלף, מייסד אלתא מערכות
* פרופ' אמנון שעשוע, מייסד מובילאיי ופרופ' למדעי המחשב באוניברסיטה העברית
* פרופ' מאיר פדר, פרופסור להנדסת חשמל באוניברסיטת תל אביב

==ראו גם==
* OLPC – מחשב אחד לכל ילד
* Scratch – סביבת פיתוח מבית MIT להוראת תכנות עבור ילדים
* הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מסצ'וסטס: אוניברסיטאות ומכללות
מסצ'וסטס
קטגוריה:ארצות הברית: אוניברסיטאות ומכללות פרטיות
קטגוריה:איגוד האוניברסיטאות הטכנולוגיות העצמאיות
קטגוריה:איגוד האוניברסיטאות האמריקניות
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר
קטגוריה:פורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי
פול אנדרסון

פול אנדרסון (באנגלית: Poul Anderson;
25 בנובמבר 1926 - 31 ביולי 2001) היה סופר מדע בדיוני ופנטסיה אמריקני. התפרסם הודות ליכולתו לכתוב הן סיפורי מדע בדיוני מהסוג "הקשה" ביותר על גיבורים כמו סוחר החלל ניקולאס ואן רין, והן סיפורי פנטזיה המבוססים בדרך כלל על הסאגות הסקנדינביות. ב-1998 היה הסופר ה-16 שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים, המחולק החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.

==מספריו שתורגמו לעברית==
*שלושה לבבות ושלושה אריות, תרגום: עמנואל לוטם, עם עובד, 1961.
*המוות קורא לך בני (במקור: Un-Man and Other Novellas), תרגום: מרדכי רכטשפר, הוצאת אש, 1968. יוחס בעברית ל"דיק נלסון", ושמות הדמויות העיקריות שונו - ככל הנראה כיון שהתרגום נעשה תוך הפרת זכויות היוצרים.
*לאחר יום האבדון, תרגום: חוה מר-חיים, רמדור, 1979
*גל מוח (במקור: Brain wave), תרגום: אלכס המל, זמורה ביתן מודן, 1980.
*ספר הארץ, (במקור: The Earth Book of Stormgate), תרגום: עמנואל לוטם. כתר, 1981.
*טאו אפס (במקור: Tao zero), תרגום: רז גרינברג, ינשוף, 2009.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sf-f.org.il/sf-f/old_site/story_147.html ויקינג בין הכוכבים] - מאמר על פול אנדרסון לרגל פטירתו, באתר האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטזיה
* חיים מזר, [http://www.hayadan.org.il/the-earth-book-of-stormgate-2403113/ "ספר הארץ"-ניתוח סוציולוגי], באתר "הידען", 25 במרץ 2011
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:זוכי פרס גנדלף
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דני
קטגוריה:זוכי פרס דיימון נייט
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס הוגו
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס נבולה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
הרלן אליסון

הרלן ג'יי אליסון ( 27 במאי 1934&nbsp;– 28 ביוני 2018)<ref name="Locus062018"></ref> היה סופר מדע בדיוני ופנטזיה יהודי-אמריקאי, הידוע ביצירתו הפורה והמשפיעה בסיפורת הספקולטיבית של הגל החדש<ref name="locusobit"></ref> ובאישיותו הבוטה והלוחמנית. <ref></ref> יצירותיו שפורסמו כוללות יותר מ-1,700 סיפורים קצרים, נובלות, תסריטים, תסריטי קומיקס ומגוון רחב של ביקורת על ספרות, קולנוע, טלוויזיה ומדיה מודפסת. אחד מיצירותיו הידועות הוא הפרק של מסע בין כוכבים "The City on the Edge of Foreve<nowiki/>r" משנת 1967, שנחשב בעיני רבים ליצירה המוצלחת ביותר בכל הזמנים של עולם מסע בין כוכבים <ref></ref>

== קריירה ==
הוא התפרסם באופן יוצא דופן בעיקר כמחבר סיפורים קצרים, כתסריטאי של אחד התסריטים המפורסמים ביותר של סדרת "מסע בין כוכבים" וכן כיועץ לסדרות הטלוויזיה אזור הדמדומים (גרסת 1980) ובבילון 5. לצידם, יצירתו המפורסמת ביותר היא האנתולוגיה שערך "חזיונות מסוכנים", שנועדה לעורר סערה כשפורסמה בסוף שנות השישים בארצות הברית. ב-2006 היה הסופר ה-23 שזכה בפרס ה"גרנד מאסטר" (הקרוי החל מ-2002 פרס דיימון נייט), פרס מפעל חיים, המחולק החל מ-1975 לסופר מדע בדיוני אחד, פעם בשנה או שנתיים, לצדו של טקס חלוקת פרס נבולה.

==בין ספריו==
* חזיונות מסוכנים, 1967 (מהדורה שנייה, 2002), המהדורה השנייה יצאה בעברית בהוצאת אופוס, 2004, בתרגומו של אורי שגיא.
* לראות, 1978, יצא בעברית בהוצאת מסדה, 1981, בתרגומו של עמוס גפן.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* [http://www.notes.co.il/eshed/5927.asp החייזר הזועם: החזיונות המסוכנים של הרלן אליסון] - סקירה מפורטת על אליסון מתוך הבלוג של אלי אשד
* [https://shortstoryproject.com/he/stories/%d7%90%d7%99%d7%9f-%d7%9c%d7%99-%d7%a4%d7%94-%d7%95%d7%90%d7%a0%d7%99-%d7%9e%d7%95%d7%9b%d7%a8%d7%97-%d7%9c%d7%96%d7%a2%d7%95%d7%a7/ אין לי פה ואני מוכרח לזעוק] (סיפור קצר), בתרגום אילנה בינג

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס הוגו
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים אמריקאים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני יהודים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס דיימון נייט
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס נבולה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
עיד אל-פיטר

עיד אל-פיטר (בערבית: عيد الفطر, בתעתיק מדויק: "עיד אלפטר", "חג שבירת הצום"; מכונה גם العيد الصغير, "החג הקטן") הוא חג מוסלמי לכבוד סיום חודש רמדאן הקדוש. הוא חל בשלושת הימים הראשונים של החודש הבא בלוח המוסלמי, חודש שוואל.

עיד אל-פיטר הוא אחד משני החגים העיקריים באסלאם. הוא מכונה "החג הקטן" כיוון שהוא קצר ביום אחד מהחג העיקרי השני, עיד אל-אדחא (عيد الأضحى). הוא נחוג בכל הקהילות המוסלמיות, בקרב סונים ושיעים. הדרוזים אינם חוגגים אותו משום שאינם מציינים את חודש רמדאן.

== מקור ומשמעות החג ==
אחת המסורות מייחסת לחג את המועד שבו הסתיימה כתיבת הקוראן. בנוסף לכך, עיד אל-פיטר הוא חג של מחילה, שלום, קהילתיות ואחווה. לכן במהלך החג המוסלמים מרבים לבקר את חבריהם וקרוביהם, וזוהי הזדמנות ליישוב מריבות ומחלוקות.

== מנהגים ==
בעיד אל-פיטר מקובל לקום מוקדם בבוקר וללבוש בגדים חגיגיים, רצוי חדשים. לאחר מכן מתפללים המוסלמים תפילות מיוחדות לרגל החג, אשר נערכות בקהל גדול. אחרי התפילה מתחילות החגיגות עצמן. מנהג נוסף של החג כולל נתינת מתנות לנשים ולילדים.

בעיד אל-פיטר חובה על כל מוסלמי שיש בידו המינימום המספיק למחיה לתת בשמו ובשם בני משפחתו צדקה מיוחדת (הקרויה זכאת אל-פיטר زكاة الفطر). מטרת צדקה זו היא לטהר את המוסלמי מטעויות שעשה במהלך הצום כגון דברי שטות שאמר (لغو) או ניבול פה (رفث), וכן לעזור לעניים ולמסכנים לחגוג את החג. את הצדקה הזאת מקיימים בדרך כלל בנתינת מזון כגון אורז, קמח או כסף. ניתן לתת זאת משקיעת השמש של היום האחרון בחודש הרמדאן ועד תפילת החג.

== מועד החג ==

מועדו המדויק של עיד אל-פיטר, כמו גם המועד המדויק של תחילת חודש רמדאן, נקבע בכל קהילה מוסלמית בנפרד, על-פי עדויות על ראיית מולד הירח. אם במוצאי היום ה-29 של רמדאן נראה מולד הירח, מכריזים על תחילת החג. אם טרם נראה המולד, דוחים את החג ביום אחד. מאחר שלא כל הקהילות הכריזו על תחילת צום רמדאן באותו היום, ולא בכולן שוררת הסכמה לגבי אורכו של חודש רמדאן בשנה הנדונה, ייתכנו הבדלים של יום או יומיים במועד החג בין מדינות או קהילות מוסלמיות שונות.

צום הרמדאן עשוי להימשך 29 או 30 יום, ולפיכך היום הראשון של עיד אל-פיטר חל ביום ה-30 או ביום ה-31 לאחר ההכרזה על ראשית הצום בקהילה מוסלמית מסוימת. לדוגמה, בשנת 2022 חל החג בתקופה של 01.05.2022 עד 03.05.2022 (או מ־02.05.2022 עד 04.05.2022).<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חגים ומועדים אסלאמיים
קטגוריה:רמדאן
נורברט וינר

נורברט וינר (באנגלית: Norbert Wiener; 26 בנובמבר 1894 – 18 במרץ 1964) היה מתמטיקאי ומדען אמריקאי-יהודי, הנודע בעיקר כמייסדה של הקיברנטיקה (סייבר).

==ביוגרפיה==
וינר נולד בקולומביה שבמדינת מיזורי, ארצות הברית, להיסטוריון והבלשן ליאו וינר. עוד לפני שהיה בן 12 סיים את לימודיו בתיכון והחל ללמוד באוניברסיטת טאפטס, ממנה קיבל תואר במתמטיקה לאחר שלוש שנים. הוא המשיך ללמוד באוניברסיטת הרווארד ובגיל 18 קיבל תואר דוקטור על מחקר שעסק בלוגיקה מתמטית. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת קיימברידג', שם למד אצל ברטרנד ראסל וג. ה. הארדי. בשנת 1914 עבר לאוניברסיטת גטינגן שבגרמניה, שם למד אצל דויד הילברט ואדמונד לנדאו. בשנת 1915 מונה לעוזר פרופסור בהרווארד. בשנת 1919 החל ללמד מתמטיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ובשנת 1932 נתמנה לפרופסור קבוע במכון זה.

הוא המשיך לבקר באירופה, בגטינגן ובקיימברידג'. נושאי מחקרו כללו, בין השאר, תנועה בראונית, אינטגרל פורייה, בעיית דיריכלה ואנליזה הרמונית.

בשנת 1948 יצא ספרו המדעי הראשון, "קיברנטיקה" (Cybernetics or Control and Communication in the Animal and the Machine), על שם הספר נקרא הענף המדעי, העוסק בחקר תהליכי התקשורת, מערכות הבקרה ועקרונות המשוב בין בני אדם (או אורגניזמים אחרים), ארגונים ומכונות. בשנת 1950 יצא ספרו "אנשים ומוחות מכונה" (יצא בעברית בשנת 1960) ספר זה זכה להצלחה רבה ותורגם לשפות רבות. כמו כן כתב וינר שתי אוטוביוגרפיות, "מי שהיה ילד פלא", בשנת 1953, ו"אני מתמטיקאי", בשנת 1956.

בשנת 1960 פרש וינר לפנסיה. בשנת 1964 נפטר בגיל 69.

=== הנצחה והוקרה ===
* פרס נורברט וינר למתמטיקה יישומית המוענק על ידי האגודה האמריקאית למתמטיקה והאגודה למתמטיקה תעשייתית ויישומית, החל משנת 1970
* פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית המוענק על ידי אגודת IEEE להשלכות חברתיות של טכנולוגיה, החל משנת (1987) 2013
* ב-18 באפריל 1999, הנפיק דאר ישראל סדרה שנייה של 6 בולי דאר על הנושא "תרומת היהודים לתרבות העולם בעת החדשה"; בסדרה זו הוקדש בול לזכרו של נורברט וינר שעליו מופיע דיוקנו. האמן דניאל גולדברג עיצב את הבול.

==קישורים חיצוניים==

* אלי אשד, [https://www.no-666.com/2009/07/17/אידיאולוגית-הרימום-על-פי-נורברט-וינר/ אידאולוגית הרימום על פי נורברט וינר], באתר "המולטי יקום של אלי אשד", 17 ביולי 2009
* [http://techedu.huji.ac.il/journey/leaders/wiener.html מסע בעידן הטכנולוגי]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:יהודים זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:פציפיסטים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1894
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
גרים פנדנגו

גרים פנדנגו (באנגלית: Grim Fandango) הוא משחק וידאו מסוגת הרפתקאות-גרפי, אשר פותח והופץ על ידי לוקאס ארטס ב-30 באוקטובר 1998 למערכת ההפעלה Microsoft Windows. בשנת 2015 יצאה גרסה מחודשת של המשחק, בעלת גרפיקה טובה יותר בשם Grim Fandango Remastered אשר פותחה בידי חברת Double Fine ומעצב המשחקים טים שייפר . הגרסה המחודשת יצאה לאור ב-27 בינואר 2015 למערכות ההפעלה Microsoft Windows, macOS ולינוקס ולקונסולת המשחקים פלייסטיישן 4 ו-PlayStation Vita, ב-25 במאי 2015 למערכות ההפעלה לטלפונים החכמים אנדרואיד ו-iOS, ב-1 בנובמבר 2018 לקונסולת המשחקים נינטנדו סוויץ' וב-29 באוקטובר 2020 לקונסולת המשחקים Xbox One. זהו אחד הקווסטים התלת־ממדיים הראשונים שיוצרו על ידי לוקאס ארטס ועושה שימוש במנוע GrimE, יורשו של מנוע SCUMM בו השתמשה החברה ליצירת משחקיה הקודמים.

גרים פנדנגו נחשב לאחד ממשחקי ההרפתקה הטובים ביותר בכל הזמנים, אך למרות חוות דעתם של המבקרים - לא זכה המשחק להצלחה כלכלית ולפיכך סימן, לדעת רבים, את נפילתה הסופית של סוגת משחקי ההרפתקה.

המשחק מתבלט באופי הומוריסטי ובעלילה דרמטית ומרגשת. חברת לוקאס ארטס ידועה ביצירת משחקי הרפתקה מוצלחים רבים (כדוגמת אי הקופים), ואף על פי שלא היה זה משחק ההרפתקה האחרון של החברה - עבור רבים גרים פנדנגו היה שיא יכולתה של לוקאס ארטס ביצירת עלילה ודמויות.

==רקע עלילתי==
המשחק מתפרס על פני ארבעה פרקים שונים, כל אחד בהפרש של שנה ביום המתים. העלילה מתרחשת בעולם מתים אצטקי אליו מגיעות נשמות המתים לאחר פטירתן, ואותו הן חוצות על מנת להגיע לגן עדן. השחקן שולט בדמותו של מני קלוורה - קוצר נשמות וסוכן נסיעות שתפקידו הוא למכור למתים חבילות נופש בעולם הבא, כאשר טיב החבילות תלוי באופי חייהם הקודמים של המתים.

קלוורה - כסוכן המכבד את עצמו - מנסה למצוא לקוח "איכותי" - כזה המגיעה לו חבילה טובה. הוא מצליח להשיג את תיקה של מרסדס קולמאר - אישה צעירה וטובת לב - אך למרבה הפתעתו מגלה קלוורה שאין היא ראויה לדבר מלבד החבילה הגרועה ביותר ובלית ברירה נאלצת מרסדס ללכת את דרכה לעולם הבא במשך 4 שנים. קלוורה לא מוותר ובפגישה עם מנהל החברה חושף את השחיתות העמוקה שפשתה בסוכנות המכירות שלו והוא נאלץ לברוח.

וכך, בעוד ששליחי החברה דולקים בעקבותיו, יוצא מני עם חברו גלוטיס למסע בעקבות מרסדס, בתקווה לתקן את המעוות.

עם התקדמות העלילה הולכת ונחשפת בפנינו רשת עכביש נרחבת של שחיתות, מרמה ורצח החובקת עולם מתים זה וזהותו של העכביש המושך בחוטים הולכת ומתבהרת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי macOS
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1998
קטגוריה:יום המתים
קטגוריה:משחקי לוקאס ארטס
קטגוריה:משחקי הרפתקאות גרפיים מסוג הצבע והקלק
מוואי קיבאקי

מוואי אמיליו סטנלי קיבאקי (באנגלית: Emilio Stanley Mwai Kibaki; 15 בנובמבר 1931 – 21 באפריל 2022) היה פוליטיקאי קנייתי, שכיהן כנשיא קניה בשנים 2002–2013. היה כלכלן בהכשרתו.

== ביוגרפיה ==
קיבאקי נולד בכפר הקטן גאטויאיני במרגלות הר קניה, בנפת אוטאהייה שבמחוז ניירי בקניה. משפחתו משתייכת לבני האתניה קיקויו.
הוא הוטבל לנצרות הרומית-קתולית ושמו בטבילה, אמיליו סטנלי, ניתן לו על ידי מיסיונר איטלקי. מאוחר יותר חדל כמעט להשתמש בשמות פרטיים אלה, אך נשאר קתולי מאמין.

אחרי שסיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר על שם מנגו, הוא למד כלכלה, היסטוריה ומדע המדינה באוניברסיטת מקרירי בקמפלה שבאוגנדה. במהלך לימודיו היה גם ליו"ר תא הסטודנטים הקנייתים.

ב-1955 סיים קיבאקי כמצטיין בכיתתו ולכן קיבל מלגה ללימודים בבריטניה. אחרי שסיים תואר שני במימון ציבורי בבית הספר לכלכלה של לונדון הפך קיבאקי למרצה לכלכלה באוניברסיטת מקרירי, אך בתחילת שנות השישים התפטר מתפקידו כדי להפוך למנהיג בכיר בקאנ"ו - "האיחוד הלאומי האפריקאי של קניה" - התנועה הפוליטית המרכזית בקניה בסוף תקופת השלטון הבריטי, ומפלגת השלטון הראשונה לאחר עצמאות קניה ב-1963.

קיבאקי טיפס במהרה אל צמרת הפוליטיקה במדינה הצעירה ומונה לעוזר שר האוצר וליו"ר הוועדה הכלכלית המתכננת.

ב-1966 מונה לשר המסחר, ובעקבות ניצחונו של דניאל ארפ מוי לתפקיד הנשיא הוא מונה לסגן הנשיא כאשר הוא מחזיק בתפקיד שר האוצר עד 1982 אז מונה לשר החוץ. ב-1988 הוא איבד את משרתו לאחר שארפ מוי נחל כישלון וב-1991 הוא עזב את קאנ"ו והקים את המפלגה הדמוקרטית של קניה ששינתה את שמה להכוח הלאומי של קניה.

בשנים 1992 ו-1997 הוא הפסיד בבחירות לנשיאות וב-2002 אוחדה מפלגתו עם המפלגה הליברל דמוקרטית של קניה שמוזגה לשם הקואליצייה הלאומית והוא הפך לנשיא קניה באותה שנה.

בדצמבר 2007 התמודד שוב קיבאקי על הנשיאות מטעם גוש מפלגות שנקרא "מפלגת האחדות הלאומית", וכלל בתוכו בין היתר את קאנ"ו, מפלגת השלטון הוותיקה שנגדה התמודד קיבאקי ב-2002. יריבו העיקרי היה ריילה אודינגה, שעמד בראש "האופוזיציה הכתומה", גוש של מתנגדים לשלטון קיבאקי. קיבאקי הוכרז על ידי ועדת הבחירות המרכזית כמנצח, והושבע מיד לתקופת כהונה נוספת, אך האופוזיציה טענה שהתוצאות זויפו ושאודינגה הוא המנצח האמיתי. משקיפים זרים טענו שהבחירות התנהלו תוך אי-סדרים ובחוסר שקיפות, וקיים חשד ששני המחנות זייפו את התוצאות במחוזות שונים. ההאשמות בזיוף התוצאות עוררו גל של מהומות דמים אתניות קשות, כאשר בני הקיקויו, הקבוצה האתנית הגדולה והדומיננטית במדינה, התייצבו לצד הנשיא בעוד שבני לוּאוֹ, עמו של אודינגה, וקבוצות אחרות תמכו באופוזיציה. קופי ענאן, מזכ"ל האו"ם לשעבר, תיווך במשא ומתן לפתרון המשבר הפוליטי, והוביל להסכם שלפיו מונה אודינגה לראש ממשלה, תחת קיבאקי כנשיא, ומפלגתו זכתה לייצוג בקבינט.

ב-9 באפריל 2013 סיים קיבאקי את כהונתו כנשיא.

נפטר ב-21 באפריל 2022. הותיר אחריו אישה, לוסי, וארבעה ילדים. התקשורת ייחסה לו מערכת זוגית נוספת וממושכת, שאף כללה נישואים רשמיים מסורתיים ולידת בת משותפת, עם פעילה פוליטית בשם מרי ואמבואי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשיאי קניה
קטגוריה:קנייתים שנולדו ב-1931
קטגוריה:קנייתים שנפטרו ב-2022
ולאדו בוצ'קובסקי

ולאדו בוצ'קובסקי (במקדונית: Владо Бучковски; נולד ב-2 בדצמבר 1962, בסקופיה שביוגוסלביה) הוא פוליטיקאי מקדוני שכיהן בתפקיד ראש ממשלת מקדוניה בין 2004 ל-27 באוגוסט 2006, כאשר העביר את מושכות השלטון לניקולה גרואבסקי. בוצ'קובסקי משתייך למפלגת האיחוד הסוציאל-דמוקרטי המקדוני.

ב-9 בדצמבר 2008 הואשם בהתעללות בזמן כהונתו כשר ההגנה (שנת 2001) ונידון לשלוש וחצי שנות מאסר.

== ביוגרפיה ==
ולאדו בוצ'קובסקי נולד ב -2 בדצמבר 1962 בסקופיה, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה. סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים בסקופיה ב-1986. בשנות ה-90 סיים את הדוקטורט שלו במשפטים. בזמן זה עבד בפרלמנט. בשנים 2000–2001 כיהן כראש העיר סקופיה.

לפני שהתמנה לראשות הממשלה כיהן בוצ'קובסקי פעמיים כשר ההגנה של מקדוניה (פברואר עד נובמבר 2001, 2002–2004). היה ראש הממשלה ב-15 בדצמבר 2004 ועד ל-27 באוגוסט 2006, לאחר בחירות שבהן מפלגתו נחלה מפלה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי ממשלת מקדוניה הצפונית
קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1962
אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג

אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (מלוקסמבורגית: Henri vu Lëtzebuerg; נולד ב-16 באפריל 1955) הוא הדוכס הגדול המכהן של לוקסמבורג.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
אנרי נולד ב-16 באפריל 1955 לז'אן, נסיך הכתר של לוקסמבורג ולז'וזפין שארלוט, נסיכת בלגיה, בתם של לאופולד השלישי, מלך הבלגים ואסטריד משוודיה, מלכת הבלגים. אנרי הוא אחיינו של אלברט השני, מלך הבלגים, ודודנו מדרגה שמינית של פליפה השישי, מלך ספרד, וסנדקיו היו דודיו אלברט, נסיך ליאז' ומארי גבריאל, רוזנת הולשטיין-לדרבורג.

ב-12 בנובמבר 1964 התפטרה סבתו שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג מתפקידה, ואביו עלה לשלטון במקומה, ואילו אנרי מונה ליורש העצר.

===לימודיו===
בצעירותו התחנך אנרי בלוקסמבורג ובצרפת, שם סיים לימודי תואר ראשון בשנת 1974, ובשנת 1980 סיים תואר במדע המדינה באוניברסיטת ז'נבה בשווייץ. בנוסף אנרי קיבל גם הכשרה צבאית באקדמיה הצבאית המלכותית בבריטניה. במהלך לימודיו בז'נבה, נפגש אנרי עם מריה תרזה מסטרה מקובה, שהייתה גם סטודנטית למדע המדינה, וב-14 בפברואר 1981 נישאו השניים.

===שלטונו===
ב-1980 מונה אנרי לחבר במועצת המדינה, וב-4 במרץ 1998 מונה לממלא מקומו של אביו, תוך שהוא ממלא את רוב תפקידיו. ב-7 באוקטובר 2000 התפטר אביו ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג מתפקידו, ואנרי עלה לשלטון במקומו.

ב-2 בדצמבר 2008 סירב אנרי לאשרר חוק חדש על המתת חסד, אשר אושר מוקדם יותר באותה השנה על ידי בית הנבחרים. חתימתו של אנרי נדרשה על פי החוקה על מנת שהחוק ייכנס לתוקף. בעקבות סירובו הכריז ראש הממשלה, ז'אן קלוד יונקר, כי ייקבע תיקון חוקתי לפיו חתימת הדוכס הגדול אינה נדרשת לאישור החוקים, ואכן בית הנבחרים אישר תיקון לחוקה, ולפיה הדוכס הגדול לא נדרש לאשרר את החוקים, אלא רק לפרסם אותם.

על אף שתפקידיו של אנרי הם בעיקר יצוגיים, עם זאת, הוא שומר על הסמכות החוקתית למנות את ראש הממשלה והממשלה, לפזר את בית הנבחרים, לחוקק חוקים ולהסמיך שגרירים. כמו כן אנרי מייצג את לוקסמבורג ביחסי החוץ, והוא עורך ביקורים במדינות רבות ברחבי העולם.

אנרי הוא המפקד העליון של צבא לוקסמבורג, שבו הוא מחזיק בדרגת גנרל, ובנוסף יש לו דרגת כבוד של מייג'ור ברגימנט ה-RAF הבריטי.

אנרי הוא חבר הוועד האולימפי הבינלאומי, חבר קרן מנטור (שהוקמה על ידי ארגון הבריאות העולמי) ומנהל קרן צ'ארלס דרווין לאיי גלאפגוס.

אנרי גר עם משפחתו בטירת ברג בלוקסמבורג, ובנוסף יש לו בית נופש בקאבאסון, ליד בורמס-לה-מימוזה בדרום צרפת.

== משפחתו ==
ב-14 בפברואר 1981 התחתן אנרי עם מריה תרזה מסטרה ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* גיום, נסיך הכתר של לוקסמבורג (נולד ב-1981)
* פליקס, נסיך לוקסמבורג (נולד ב-1984)
* לואי, נסיך לוקסמבורג (נולד ב-1986)
* אלכסנדרה, נסיכת לוקסמבורג (נולדה ב-1991)
* סבסטיאן, נסיך לוקסמבורג (נולד ב-1992)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.monarchie.lu/fr/famille/grand-duc/index.html אנרי] באתר הרשמי של הדוכס 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:דוכסים גדולים של לוקסמבורג
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:אבירי מסדר מלטה
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:בית נסאו
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:לוקסמבורג: אישים בספורט
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר הצלב הדרומי
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:ילידי 1955
גרגנטואה ופנטגרואל

[[רבלה ברישום של אמן אנונימי מתחילת המאה ה-17, מוזיאון קרנוולה, פריז.]]
גרגנטואה ופנטגרואל (בצרפתית: La vie de Gargantua et de Pantagruel) הוא שמה של סדרת ספרים, חמישה במספר, שנכתבו במאה ה-16 מאת הסופר הצרפתי, פרנסואה רבלה. הסדרה עוסקת בעלילותיהם המשעשעות של שני ענקים: גרגנטואה האב ופנטגרואל בנו, וכתובה כסאטירה ססגונית ומלאת חיות. אימו של גרגנטואה נקראת בספר "גרגמל", שם שהתגלגל לבסוף אל סדרת הדרדסים.

גרגנטואה האב ופנטגרואל, האוהבים לאכול, לשתות יין ולסבוא, נקלעים יחדיו להרפתקאות שונות ולמסעות משונים. הספר מאגד סיפורים קצרים עם פרקים ארוכים יותר.

==הספרים בעברית==
הספרים תורגמו והוצאו לאור בעברית שלוש פעמים:
* בשנת 1953 בתרגום מקוצר לנוער ולעם בהוצאת מ. ניומן תחת השם הספור על הענקים גרגנטוא ופנטגרואל בתרגומו של ק.א. ברתיני
* בשנת תשל"ג בתרגום מקוצר, בספריית דן חסכן, בהוצאת עם עובד, תחת השם עלילות הענקים גרגנטוא ופנטגרואל, בתרגומו של קלמן אהרון ברתיני (אהרן גולרגנט). האיורים בספר מאת גוסטב דורה.
* בשנת 2003 בהוצאת הוצאת דביר. תרגום, הערות ומבוא מאת עידו בסוק, כרונולוגיה ומבואות מאת פרופ' אילנה זינגר וד"ר נדין קופרטי-צור.

== ראו גם ==

* גרגרנות
* גרוטסקה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי סאטירה
קטגוריה:ספרות של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:ספרי המאה ה-16
קטגוריה:סדרות ספרים
התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין

התחרות הבינלאומית לפסנתר ע"ש ארתור רובינשטיין, או בקיצור תחרות רובינשטיין, נחשבת לאחת מתחרויות הפסנתר החשובות בעולם. התחרות הראשונה התקיימה ב-1974 ומאז היא מתקיימת אחת לשלוש שנים בתל אביב.

ארתור רובינשטיין (1887–1982) היה מגדולי הפסנתרנים במאה ה-20. רובינשטיין, יהודי יליד פולין בעל אזרחות אמריקנית, היה אוהד ישראל. הרעיון לתחרות פסנתרנים עלה כבר ב-1957, וב-1958 התקיימה בהיכל התרבות בתל אביב תחרות פסנתרנים צעירים ע"ש ארתור רובינשטיין, שבה השתתפו פסנתרנים ישראלים בנוכחות רובינשטיין, וזכה מרדכי סימוני. 

כשפנה יעקב ביסטריצקי ב-1973 אל רובינשטיין עם רעיון לתחרות בינלאומית לפסנתרנים הנושאת את שמו, הסכים בשמחה. רובינשטיין עצמו זכה להיות נוכח רק בשתי התחרויות הראשונות: ב-1974 וב-1977. ב-1982 נפטר כשהוא בן 95.

זכייה בתחרות מקנה לזוכה פרסום רב, הופעות על בימות הקונצרטים הגדולות בעולם, אפשרויות לנגינה כסולן עם התזמורות הבינלאומיות החשובות וכן פרס כספי בשווי עשרות אלפי דולרים.

==רשימת הזוכים==
{| class="wikitable"
!שנה
!הזוכה
|-
|1974
| עמנואל אקס
|-
|1977
| גרהארד אופיץ 
|-
|1980
| גרגורי אלן
|-
|1983
| ג'פרי קהן 
|-
|1986
|לא הוענק פרס ראשון
|-
|1989
| איאן פאונטיין

 בנג'מין פרית' 
|-
|1992
| ג'ורג'יה טומסי 
|-
|1995
| אלכסנדר קורסנטיה 
|-
|1998
| איגור צ'טוייב 
|-
|2001
| קיריל גרשטיין 
|-
|2005
| אלכסנדר גבריליוק 
|-
|2008
|לא הוענק פרס ראשון
|-
|2011
| דניאיל טריפונוב 
|-
|2014
| אנטוני ברישבסקי 
|-
|2017
| שימון נהרינג 
|-
|2021
| חואן פרס פלוריסטן 
|-
|2023
| קווין צ'ן 
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.arims.org.il/ Arthur Rubinstein International Music Society] אתר האגודה הבינלאומית ע"ש ארתור רובינשטיין (אנגלית)
* 
* 
* 
* 
* התחרות ה-14, שלב הגמר עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית | [http://www.iba.org.il/vod/player.aspx?scode=1686496 תקציר] | [http://www.iba.org.il/vod/player.aspx?scode=1743180 הפסנתרן צ'ו סונג ג'ין] | [http://www.iba.org.il/vod/player.aspx?scode=1741880&t=&cat הפסנתרן אנטוני בריש] | ארכיון הערוץ הראשון, 2014
* 

==הערות שוליים==

רובינשטיין
קטגוריה:פסנתר
קטגוריה:אירועים בין-לאומיים בישראל
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
בעטיפה של ממתק

בעטיפה של ממתק הוא שמו של אלבומה השני במספר של להקת ההיפ הופ הישראלית "שבק ס'". האלבום יצא בשנת 1997 על ידי חברת התקליטים NMC בהפקת יוסי פיין.

שני הסולנים מירו וחמי אשר השתתפו באלבום הראשון של הלהקה עזבו את ההרכב, ובמקומם הצטרף הזמר נמרוד רשף. עם זאת, באלבום זה משתתף חמי בשיר "לבקש ת'קש", אשר הוקלט לפני עזיבתו את הלהקה.

האלבום מתאפיין בסגנון יותר שחור מהאלבום הראשון והרבה יותר להיטי וקליט, כדי לפנות לקהל הצעיר שנמרוד רשף הביא איתו מערוץ הילדים. האלבום היה פריצת הדרך של הלהקה לקהל הרחב, והוא חשף את הלהקה לפרסום רב ולמעריצים רבים. הלהיט הגדול מהאלבום הוא "תתקעו בחצוצרה" שמבוצע על ידי שבק ס ופישי הגדול. השיר יצא כסינגל והופק לו קליפ.

==רשימת רצועות==
# 03:27 - תרימו ת'ידיים
# 04:36 - מביא אותה הפוך
# 03:46 - לבקש ת'קש
# 03:05 - האימפריה מכה שנית
# 04:14 - תתקעו בחצוצרה
# 02:36 - אל תגידו לי
# 04:04 - ילד ירוק
# 04:54 - יהיה פיצוץ
# 03:45 - שום דבר לא כבד מדי
# 03:59 - עושים שמות על הבמות
# 04:19 - תתקעו בחצוצרה - אקפלה

==הרכב==
*ג'יימס - תופים
*מוקי די - שירה
*פילוני - גיטרות קולות
*נמרוד רשף - שירה
*פלומפי B - גיטרות קולות
*דוידי - גיטרה בס
*חמי - שירה (ברצועה "לבקש ת'קש")

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי היפ הופ ישראליים
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי שב"ק ס'
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוסי פיין