OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פאזין

פאזין (בקרואטית: Pazin; באיטלקית: Pisino; בגרמנית: Mitterburg) היא עיירה באיסטריה שבקרואטיה. אוכלוסייתה מונה 4,986 נפש וסך כל האוכלוסייה בתחום השיפוט של המועצה: 9,227 (נכון ל-2001).

בשל מיקומה במרכז הגאוגרפי של המחוז, וייתכן שגם כדי להאיץ את פיתוח החלק הפנימי של חצי-האי, הפכה פאזין למרכז המנהלתי של מחוז איסטריה.

פאזין מוזכרת לראשונה ב-983 והיא הפכה לנחלת הבסבורג ב-1374. העיירה הנוכחית נבנתה בעיקר סביב מבצר (Kaštel) שנבנה מחדש במאה ה-15 וה-16 ופורק במאות ה-18 וה-19. המבצר הפך למוזיאון מסוף מלחמת העולם השנייה.

המערה של פאזין (בקרואטית: Pazinska jama) נמצאת מתחת למבצר ונחקרה בחלקה על ידי מארטל ב-1986. אל המערה נשפך נחל מקומי ש"נעלם" לתוכה והם מהווים דוגמה טובה ל הידרוגרפיה וגאומורפולוגיה קרסטיות באיסטריה. המבצר והתהום היוו את מקור ההשראה של ז'ול ורן לספרו נקמת המורד (1885). תושבי פאזין חוגגים בכל שנה במשך שבוע את ימי ז'ול ורן, לזכר הסופר שהפך את העיירה למפורסמת בזכות ספרו זה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20110203075623/http://www.tzpazin.hr/ Pazin tourist board]
* [https://web.archive.org/web/20110714102644/http://www.mitellus.com/mawtravel/croatia/pazin/cro1/mawtrav.html MAW walked there]
</div>

קטגוריה:קרואטיה: ערים
מית'אל אל-אלוסי

מית'אל ג'מאל חוסיין אחמד אל-אלוסי (ערבית: مثال جمال حسين احمد الآلوسي, תעתיק מדויק: מת'אל ג'מאל חסין אחמד אלאלוסי; נולד ב-1953) הוא פוליטיקאי עיראקי ומנהיג "המפלגה הדמוקרטית של האומה העיראקית", התומכת בקשרים ובברית עם ישראל. הוא נבחר למועצת הנבחרים כעצמאי בבחירות של דצמבר 2005.

== ביוגרפיה ==
אל-אלוסי נולד למשפחה מכובדת במחוז אל-אנבאר, אביו היה פרופסור באוניברסיטת בגדאד ומומחה בנושא ספרות ערבית קלאסית.

כחבר במפלגת הבעת' בעיראק, חבר אל-אלוסי למתנגדים של סדאם חוסיין במפלגה, כגון עבד אל-ח'אלק א-סאמראי. בשנת 1976, בעת לימודיו בקהיר, נשפט אל-אלוסי שלא בפניו בעוון ניסיון לחתור תחת השלטון, ונגזר עליו עונש מוות. הוא יצא לגלות בגרמניה והפך לאיש עסקים. מתקופת גלותו הוא מחזיק בדרכון גרמני.

בדצמבר 2002 היה מעורב בהשתלטות על השגרירות העיראקית בברלין במחאה על רודנותו של סדאם חוסיין והורשע בחטיפה על ידי בית משפט גרמני, שגזר עליו שלוש שנות מאסר. עונשו הופחת מאוחר יותר למעצר בית.

לאחר הפלישה לעיראק ב-2003 חזר אל-אלוסי לעיראק. הוא מונה למנהל הכללי בנושא תרבות ותקשורת במועצה העליונה לדה-בעת'יפיקציה, והצטרף לפרלמנט העיראקי.

בספטמבר 2004, בעקבות ביקור פומבי בישראל, גורש אל-אלוסי מהקונגרס העיראקי הלאומי ופוטר מעבודתו במועצת הדה-בעת'יפיקציה. הוא הורשע על ידי בית המשפט הפלילי המרכזי של עיראק באשמת "קשר עם מדינות אויב". האירוע הוביל אותו לייסד את "המפלגה הדמוקרטית של האומה העיראקית". זו התמודדה בבחירות 2005, וזכתה ב-4,500 קולות בלבד, הרחק מהדרוש כדי לזכות במושב בפרלמנט, אך מספר הקולות זיכה את המפלגה במושב אחד במחוז בגדאד.

ב-19 בפברואר 2005 הותקפה מכוניתו של אל-אלוסי בידי חמושים באזור שכונת אל-ג'מייה בבגדאד. שני בניו, איימן בן ה-30 וג'מאל בן ה-22, נהרגו בהתקפה יחד עם אחד משומרי ראשו. הארגון היהודי האמריקאי AJC העניק לו את אות "האומץ המוסרי" בתגובה לכך. שר התרבות, אסעד אל-האשמי, הורשע בהרג.

בספטמבר 2008 ביקר אל-אלוסי בישראל בפעם השלישית, ונשא נאום בכנס נגד הטרור במרכז הבינתחומי הרצליה, שאורגן על ידי צה"ל. הוא שיבח את ישראל באומרו כי "בישראל אין כיבוש, יש ליברליות" ומתח ביקורת על איראן, באומרו כי היא מתערבת ללא הרף בעיראק. הוא קרא לשיתוף מודיעיני בין עיראק, ישראל, ארצות הברית, ירדן, טורקיה וכווית. כאשר חזר מביקור זה, הוחלט בפרלמנט הלאומי של עיראק להסיר את חסינותו ולאסור עליו את היציאה מעיראק. השר לענייני הפרלמנט, אל-סאפי, אמר כי יפעל להעמדתו לדין על עבירה של "ביקור במדינה שעיראק רואה בה אויב", שעונשה המרבי הוא מוות. אל-אלוסי אומנם הועמד לדין, אך בית המשפט זיכה אותו בנובמבר 2008 בקובעו שביקור בישראל אינו מהווה הפרה של החוק העיראקי.

באוקטובר 2008 טען אל-אלוסי כי היו ניסיונות מצד איראן לשחד אותו במליוני דולרים באמצעות שגרירה בעיראק ופוליטיקאים עיראקיים.

== קישורים חיצוניים ==
* גיא בכור, [http://www.gplanet.co.il/prodetailsamewin.asp?pro_id=892 כך קונה איראן את הפוליטיקאים באזור. בכמה כסף מדובר?]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים עיראקים
קטגוריה:ילידי 1953
יאן שולץ

יאן שולץ (בצ'כית: Jan Schulz; מאי 1899 – מאי 1953), שחמטאי צ'כי.

שולץ סיים במקום השני, אחרי קארל אופוצ'נסקי בתחרות בלון בשנת 1916. שולץ ניצח בתחרות פראג בשנת 1920, חלק מקום 6–8 בפראג 1921 (ניצחו: קארל הרומאדקה ופרנטישק טרייבל), חלק מקום 5–7 בתחרות ברנו 1921 (ניצחו: קארל הרומאדקה, קארל טרייבל ולדיסלב פרוקש) וניצח בתחרות פראג בשנת 1924.

שולץ השתתף בנבחרת צ'כיה באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הבלתי רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924), וצבר 9 נקודות מתוך 13 אפשריות. נבחרת צ'כיה זכתה במקום הראשון ושולץ זכה אפוא במדליית זהב קבוצתית.

באולימפיאדת השחמט 1928 שיחק שולץ בלוח המילואים של נבחרת צ'כיה וצבר 3.5/10 נקודות. צ'כיה סיימה במקום השביעי.

שולץ חלק מקום 3–5 בתחרות ברטיסלבה 1925 (ניצח: ריכרד רטי), סיים במקום השישי בתחרות בארדג'וב 1926 (ניצחו: הרמניס מטיסונס וסבלי גריגורייביץ' טרטקובר), סיים במקום החמישי בתחרות טרנסיאנסקה טפליצ'ה (ניצחו: קארל גילג ובוריסלב קוסטיץ'), חלק מקום ראשון עם קארל סקליצ'קה ופרוקופ בתחרות פראג 1926, חלק מקום 5–8 בתחרות פראג 1927 (ניצח: קארל הרומאדקה), סיים במקום השני, אחרי קארל אופוצ'נסקי בתחרות ברנו 1929 וחלק מקום 5–6 בתחרות מניצובו הרדיסטה (ניצח: יפים בוגוליובוב).

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נציגי צ'כוסלובקיה באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:נפטרים ב-1953
קארל סקליצ'קה

קארל סקליצ'קה (בצ'כית: (Karel Skalička (Carlos Skalicka; 1 בנובמבר 1896 – 1979) היה שחמטאי צ'כי-ארגנטינאי.

סקליצ'קה השתתף בנבחרת צ'כיה באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השחמט הבלתי רשמית הראשונה שהתקיימה במקביל לאולימפיאדת פריז (1924). נבחרת צ'כיה זכתה במקום הראשון וסקליצ'קה זכה איפוא במדליית זהב קבוצתית. בתחרויות לבודדים זכה במקום השלישי בשלב הבתים המוקדמים, וחלק מקום 21-31 בתחרות (ניצח: קארל הרומאדקה). בתחרות לאלוף העולם לבודדים זכה הרמניס מטיסונס.

בשנת 1923 ניצח סקליצ'קה בתחרות פראג. באותה שנה הגיע למקום השישי בברלין. בשנת 1924 חלק מקום 1-2 עם קארל הרומאדקה בתחרות פראג ובשנת 1924 חלק מקום 4-5 בתחרות פראג (ניצח: יאן שולץ). בשנת 1925 הגיע למקום השני, לאחר הרמניס מטיסונס בתחרות ברומליי. באותה שנה חלק מקום 2-3 בתחרות פראג.

בשנת 1926 חלק סקליצ'קה מקום 1-3 בתחרות פראג. בשנת 1927 חלק מקום 2-4 בפראג (ניצח: קארל הרומאדקה). בשנת 1929 חלק מקום 6-8 בתחרות פראג (ניצח: סאלו פלור). בשנת 1930 הגיע למקום השני, לאחר סאלו פלור בתחרות פראג. בשנת 1931/32 חלק מקום 3-5 בתחרות פראג (ניצח: אמיל ריכטר). בשנת 1932 הגיע למקום השני בפראג (ניצח: יוסף דוביאס). בשנת 1934 הגיע למקום העשירי בפראג (ניצח: קארל אופוצ'נסקי). בשנת 1935 הגיע למקום השלישי בפראג (ניצח: ייז'י פליקאן). בשנת 1936 הגיע למקום ה-16 בתחרות פודהבראדי (ניצח: סאלו פלור).

==השתתפות באולימפיאדות==

סקליצ'קה שיחק בנבחרתה האולימפית של צ'כיה בשלוש אולימפיאדות רשמיות:
* באולימפיאדת השחמט 1931, האולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח המילואים הראשון השיג תוצאה של +9 -2 =4 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), על הישג זה (75%) קיבל סקליצ'קה מדליית זהב אישית ומדליית ארד קבוצתית.
* באולימפיאדת השחמט 1933, האולימפיאדה החמישית שהתקיימה בפולקסטון, בלוח המילואים הראשון השיג תוצאה של +3 -2 =0. סקליצ'קה קיבל מדליית ארד קבוצתית.
* באולימפיאדת השחמט 1939, האולימפיאדה השמינית שהתקיימה בבואנוס איירס, בלוח הרביעי השיג תוצאה של +3 -4 =1.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, החליט סקליצ'קה, ביחד עם שחמטאים רבים אחרים להישאר בארגנטינה.

בשנת 1945 חלק מקום 2-5 ביחד עם רנה לטלייר, היינריך ריינהרט ומשה צ'רניאק בתחרות קילמס (ניצח: גדעון סטולברג). בשנת 1946 חלק מקום 1-2 עם רנה לטלייר, ואחריו מובשה פייגין, ייז'י פליקאן ועוד בתחרות בבואנוס איירס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים ארגנטינאים
קטגוריה:נציגי צ'כוסלובקיה באולימפיאדת השחמט

קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-1979
וולטר קנינגהם

רוני וולטר "וולט" קנינגהם (באנגלית: Ronnie Walter "Walt" Cunningham; 16 במרץ 1932 – 3 בינואר 2023) היה טייס חיל הנחתים של ארצות הברית, אסטרונאוט שהשתתף במשימת אפולו 7 ואיש עסקים.

==ביוגרפיה==
נולד בקרסטון, איווה. בוגר בית הספר התיכון "וניס" בווניס, קליפורניה.
הצטרף לצי האמריקאי ב-1951 והחל בלימודי הטיסה ב-1952. ב-1953 הצטרף לטייסת נחתים, ושירת בשירות פעיל בחיל הנחתים עד אוגוסט 1956, ובמילואים עד 1975. הוא מחזיק בדרגת קולונל בחיל הנחתים האמריקני.

===השכלה===
קיבל תואר ראשון בפיזיקה ב-1960, ותואר שני ב-1961, מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. השלים את הדרישות לתואר דוקטור בפיזיקה מאותה אוניברסיטה, אך לא השלים את התזה.

למד בתוכנית המתקדמת לניהול בבית הספר לניהול של אוניברסיטת הרווארד ב-1974.

===קריירה מוקדמת===
בשנים 1960–1963 עבד כמדען בתאגיד ראנד. בראנד ביצע מחקרים מסווגים בתחום ההגנה, ובעיות עם המגנטוספירה של כדור הארץ.

===שירות בנאס"א===
נמנה עם הקבוצה השלישית של אסטרונאוטים שנבחרה על ידי נאס"א באוקטובר 1963. ב-11 באוקטובר 1968 שוגר למשימת אפולו 7 כאיש צוות, יחד עם וולטר שירה ודון אייסלי. במהלך משימה זו בוצע שידור הטלוויזיה החי הראשון מהחלל. לאחר משימת אפולו 7, התפקיד האחרון שלו במרכז החלל על שם ג'ונסון היה ראש ענף סקיילאב של מִנהלת צוות הטיסה. בתפקיד זה, היה אחראי על ניהול חמישה כלי טיס חלליים מאוישים, ושתי רקטות שיגור, שהיוו את פרויקט סקיילאב. בסך הכול, צבר יותר מ-4,500 שעות טיסה, מהן 3,400 במטוסי סילון ו-260 בחלל.

===לאחר נאס"א===
בשנים 1969–1970 היה יו"ר קרן הבוגרים של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

בין 1971 ל-1974 היה סגן נשיא בכיר בתאגיד סנצ'ורי דבלופמנט, המספק שירותי אבטחה, תחזוקה וחניונים. בין 1974 ל-1976 היה נשיא הידרוטק דבלופמנט, שפיתחה מחברים לצינורות תת-ימיים. היה אחראי לתכנון הראשוני של מערכת תת-ימית לא מאוישת לתיקון צינורות. בין 1976 ל-1979 היה דירקטור וסגן נשיא בכיר בחברת 3D אינטרנשיונל, חברה לארכיטקטורה, הנדסה וניהול פרויקטים, שפעלה רבות במזרח התיכון. בין 1979 ל-1987 היה הבעלים והמייסד של "קבוצת קפיטל", חברת השקעות הממוקמת ביוסטון, טקסס. מאז 1986 היה שותף בקרן ג'נסיס, קרן הון סיכון המשקיעה בחברות טכנולוגיה.

בשנת 1977 פרסם את הספר "הבחורים הכל-אמריקנים" בהוצאת מקמילן, אודות הצד האנושי של תוכנית החלל. הספר הודפס במספר מהדורות מעודכנות החל משנת 2003, הכוללות גם את שיתוף הפעולה בין ארצות הברית לרוסיה לאחר התפרקות ברית המועצות, וביקורת על דרכה של נאס"א בעשורים האחרונים.

בנוסף לעבודתו העסקית, הוא גם הרצה בנושאי מנהיגות, יזמות, חלל ומדע, מרוץ החלל בין ארצות הברית וברית המועצות, ואף על השאלה, האם יש חיים מחוץ לכדור הארץ.

==אותות ועיטורים==
* אות השירות יוצא הדופן של נאס"א
* כנפי אסטרונאוט של הצי
* פרס מיוחד של חבר הנאמנים של האקדמיה הלאומית לאומנויות ומדעי הטלוויזיה (פרס אמי) (1969)
* פרס ההישג המקצועי של אגודת הבוגרים של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1969)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

* 

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:תוכנית אפולו
קטגוריה:טייסי חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:משקיעי הון סיכון אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
איב רוסי

איב רוסי (בצרפתית: Yves Rossy; נולד ב-27 באוגוסט 1959), המכונה "Jet Man" ("איש הסילון") הוא ממציא וטייס שווייצרי שהיה האדם הראשון שהצליח לטוס בעזרת כנפיים המורכבות לגופו.

רוסי הוא האדם הראשון שהצליח להרכיב והאדם הראשון שהצליח להטיס מתקן המבוסס על כנפיים ומנוע סילון המחוברים לגוף האדם הדואה. מערכת היכולה להעביר את הדואה מרחק של מספר קילומטרים ובכך היה הראשון שהגשים את חזונם של דיידלוס ודה וינצ'י.

הניסיון הראשון בטיסה באמצעות המתקן נעשה בנובמבר 2006, כאשר רוסי הצליח לשהות באוויר 6 דקות.

ב-26 בספטמבר 2008 הצליח רוסי לעבור מרחק של 35 ק"מ כאשר חצה את תעלת למאנש מקאלה לדובר בעזרת מתקן במשקל של כ-50 ק"ג, המורכב מכנפיים שמוטתם כ-2.5 מטר שאליהם חוברו 4 מנועי סילון. מהירות השיא בזמן התעופה הייתה כ-300 קמ"ש (186 מייל לשעה) וזמן חציית התעלה היה כ-12 דקות.

רוסי יצא בצניחה חופשית ממטוס בגובה כ-2.5 ק"מ, כעבור מספר שניות הפעיל את מערכת התעופה וכיוון עצמו ליעד בו השלים נחיתה בעזרת מצנח.
ב-25 בנובמבר 2009 נפל רוסי למים כאשר ניסה לחצות את מיצרי גיברלטר אולם לא נפצע.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://bawow.blogspot.com/2008/01/blog-post.html איש הציפור - איש הסילון עושה את זה ביג טיים]
* [http://ngcisrael.co.il/Programmes/Photos.aspx?Id=1185 איש הציפור] מתוך ערוץ נשיונל גאוגרפיק
* [http://www.nrg.co.il/online/1/ART1/524/386.html מטוס, ציפור, או אולי שווייצרי] מתוך nrg
* 
* 
* 
* [http://www.ted.com/talks/yves_rossy_fly_with_the_jetman#t-779930 איב רוסי ב-TED]

קטגוריה:ממציאים
קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1959
יחסות (אשר)

יחסות או יחסיות הוא הדפס אבן (ליטוגרפיה) מעשה ידי האמן ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בדצמבר 1953.

==תיאור היצירה==
היצירה מתארת עולם פרדוקסלי בו אינם חלים כללי כוח המשיכה הקיימים בעולמנו. היצירה מתארת מבנה, או כיכר עירונית, באותו עולם, ואת תושבי העולם ההולכים ברחובות או אוכלים בביתם. הדמויות לבושות באותם בגדים ולא מתוארים פרטי פניהם. בעולם זה קיימים שלושה מישורי משיכה האורתוגונליים אחד לאחר והמתקיימים בו זמנית באותו חלל, כאשר כל מישור משפיע על חלק מהדמויות ביצירה, אך לא על האחרות. 16 הדמויות המופיעות ביצירה מחולקות בין מישורי המשיכה השונים. בעקבות מצב זה, יכולות שתי דמויות לחלוק את אותו גרם מדרגות אך לנוע בכיוונים שונים (שתי דמויות יכולות בו זמנית לעלות על המדרגות ולרדת את המדרגות שהן פונות לאותו כיוון, אך הולכות במישור משיכה שונה), או לחלופין לעלות משני כיוונים של אותו גרם מדרגות (האחד מעל המדרגות שראשו פונה מעלה והאחר בצידן התחתון של אותו גרם מדרגות שראשו פונה מטה).

וכך מתאר האמן את היצירה:

==אזכורים תרבותיים==
יצירה זו נחשבת לאחת הפופולריות והידועות ביצירותיו של אשר, והיא אוזכרה פעמים רבות באמנות הפופולרית.

*הסצנה האחרונה בסרטו של ג'ים הנסון, "המבוך", מתרחשת בעולם דמוי הציור "יחסיות", כאשר הגיבורה מנסה להציל את אחיה ממלך הגובלינים ג'ארת, המסוגל לנוע במישורי משיכה שונים.

*היצירה שימשה השראה לרצועת הקומיקס "החיים בגיהנום" של מאט גריינינג, וכן באחד מפרקי הסדרה "משפחת סימפסון" ואף בסרט "משפחת סימפסון - הסרט" של גרונינג.

*היצירה הופיעה בפרק "I, Roommate" של הסדרה "פיוצ'רמה" בה גיבורי הסדרה פיליפ ג. פרי ובנדר מחפשים דירה להשכרה, מגיעים לדירה דמות היצירה "יחסיות", ומסרבים לשלם דמי שכירות עבור מישורי משיכה בהם הם אינם משתמשים.

*היצירה הופיעה בסרט "לילה מוטרף במוזיאון."

*סצנת חלום מתוך הסרט התחלה (סרט) היא מחווה ליצירה.

*בסדרה "משחק הדיונון" מופיעים גרמי מדרגות בהשראת היצירה<ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1953
קטגוריה:עולמות מקבילים בתרבות ובאמנות
קסטרוולווה

קסטרוולווה באברוצי שב[[איטליה.]]
קסטרוולווה (Castrovalva) הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר שהודפס לראשונה בפברואר 1930. 

==תיאור היצירה==
היצירה היא אחת מעבודותיו המוקדמות של אשר, ומתארת כפר שביקר בו באברוצי שבאיטליה. הכפר נמצא בראש מצוק תלול, הצופה בתמונה מביט לכיוון צפון מערב, כאשר בשמאל התמונה, באמצע המצוק ולרגלי הכפר ניתן לראות שביל צר היורד לעבר העמק. 

בקדמת התמונה, על השביל ניתן לראות מספר פרחי בר ועשבי בר, שרכים וכן ניתן לראות חיפושיות וחרקים.

הציור משחק עם הפרספקטיבה כאשר בקדמת התמונה התמונה למעשה מוגדלת ביותר, ואילו במרחק ניתן לראות ערים נוספות ובהם אנוורסה דגלי אברוצי, וקאזאלה. 

אף שהתמונה נראית כתמונת נוף רגילה, הפרספקטיבה אינה אפשרית במציאות בשל ההגדלה הרבה בקדמת התמונה, והמרחקים אותם ניתן לראות בתמונה.

עבודה מוקדמת זו של אשר מהווה הכנה למשחקים נוספים שביצע עם הפרספקטיבה ביצירותיו המאוחרות.

==אזכורים תרבותיים==
היצירה היוותה השראה לפרק "קסטרוולווה" של סדרת הטלוויזיה דוקטור הו של רשת ה-BBC. בסדרה מגיע הדוקטור לעיר קסטרוולווה הדומה לכפר שבתמונה, ובה, בשל לולאת זמן רקורסיבית חוזרים אירועים על עצמם. במסגרת הסדרה מופיעים אלמנטים מיצירות נוספות של אשר, בהם "בלוודיר", "עולים ויורדים" ו"יחסיות".

==לקריאה נוספת==
* מ.ק.אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1930
פורום קיסריה להתוויית מדיניות כלכלית לאומית

פורום קיסריה להתוויית מדיניות כלכלית לאומית
פורום קיסריה להתוויית מדיניות כלכלית לאומית הוא כנס שנתי הנערך על ידי המכון הישראלי לדמוקרטיה. החל משנת 1993. הפורום דן בנושאים כלכליים בעלי חשיבות, ועושה זאת ערב הדיונים על תקציב המדינה. במהלך שנות קיומו צבר הכנס יוקרה רבה והפך לכנס הכלכלי המוביל והמשמעותי ביותר בישראל. 
יושב ראש הכינוס הוא שר האוצר המכהן, ומשתתפים בו ראשי ממשלה (בהווה ובעבר), שרים, חברי כנסת, ראשי המשק והכלכלה בישראל, אנשי ציבור בכירים ואנשי אקדמיה. נידונות בו הסוגיות העיקריות שעל סדר יומו של המשק הישראלי.

==היסטוריה==
הפורום הוקם בהשראת כנס שערך ביל קלינטון במהלך מסע הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית: הוא זימן לעיר הופ (Hope) בארקנסו כ-200 כלכלנים שיסייעו לו בגיבוש תוכנית כלכלית שאותה התעתד ליישם לאחר היבחרו לנשיא. 

ברוח זו, הועלה בשנת 1992, לאחר מינויו של אברהם בייגה שוחט לשר האוצר, הרעיון לייסד כנס לאומי-כלכלי בישראל. 
המכון הישראלי לדמוקרטיה לקח על עצמו לערוך כנס מעין זה, והכינוס הראשון של הפורום התקיים בעיר ערד.

חמשת הכנסים הראשונים, בין השנים 1993-1997, התקיימו בקיסריה. מכאן מקור השם - "פורום קיסריה". 
בשנים 1998-2000 נערך הכנס בזיכרון-יעקב, באשקלון ובנצרת. בנצרת התמקד הכנס בבעיות המגזר הערבי ובאפשרויות לקידומו הכלכלי. בשנת 2001 ו-2002 נערך הכנס שוב בקיסריה. בשנת 2003 עבר הכנס לירושלים, מתוך החלטה אסטרטגית לחזק את מעמדה ואת תדמיתה הכלכלית של העיר. בשנת 2007, בעקבות מלחמת לבנון השנייה ולאות הזדהות עם תושבי הצפון לאחר המלחמה, נערך הפורום בחיפה. בשנת 2008 הוא נערך באילת, וזאת במטרה להדגיש את הקשר בין מדינות ובין שיתוף כלכלי אזורי, קשר שהוא ממאפייני הגלובליזציה. בשנת 2009 עמד הפורום בצילו של המשבר הכלכלי הגלובלי. בשנת 2010 נערך הכנס (שוב) בנצרת, עמד בסימן "מדינה אחת - כלכלה אחת", ועסק, בין היתר, בהשתלבות המגזר הערבי והחרדי בכלכלת ישראל, בתעסוקת עובדים זרים, בחברה אזרחית ומגזר שלישי ובמדיניות המקרו-כלכלית של ישראל לנוכח המשבר הכלכלי העולמי.
החל משנת 2012 שינה הכנס את שמו והוא נקרא כנס אלי הורביץ לכלכלה וחברה

==נושאים מרכזיים==
במשך שנות פעולתו של פורום קיסריה עלו בו לדיון נושאים רבים אשר הפכו למרכזיים בסדר היום הכלכלי: מס ההכנסה השלילי, אי השוויון בחלוקת ההכנסות, הרפורמה במערכת החינוך, עלות ההתנתקות והשלכותיה הכלכליות, העסקת עובדים זרים, הצורך ברפורמה בשוק ההון, השתלבות חרדים וערבים בשוק העבודה, החברה השלישית והמגזר האזרחי ועוד. 
הכנס גם סיפק כמה אירועים דרמטיים. הזכור ביותר הוא הודעת התפטרותו של דן מרידור מתפקיד שר האוצר בממשלת בנימין נתניהו בשנת 1997. 

==ראו גם==
* מקרו-כלכלה
* תקציב המדינה (ישראל)
* כנס הרצליה על מאזן החוסן והביטחון הלאומי

== קישורים חיצוניים ==
* פורום קיסריה להתווית מדיניות כלכלית לאומית, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כנסים
קטגוריה:ישראל: כלכלה
בלוודיר (אשר)

בלוודיר (Belvedere) או מרפסת תצפית הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר משנת 1958. בציור נראה מבנה, אשר במבט מעמיק מתברר שאינו יכול להתקיים במציאות.
==תיאור היצירה==
במרכז היצירה מוצג מבנה תלת-קומתי, הנראה במבט ראשון כמבנה רגיל. שתי הקומות העליונות הן מרפסות פתוחות; רצפת הקומה השלישית ותקרתה נתמכות על ידי עמודים. במבט ראשון נראים כל עמודי הקומה השנייה כשווים באורכם, אולם למעשה העמודים בקדמת המבנה תומכים את חלקו האחורי של המבנה, והעמודים בחלקו האחורי של המבנה תומכים את קדמת המבנה, פרדוקס זה מאפשר לסולם הנמצא באמצע הקומה השנייה להימצא מחוץ לקומה השלישית.

לרגלי המבנה נראה אדם היושב על ספסל ומחזיק בידו קובייה בלתי אפשרית במציאות, שנבנתה על פי תרשים של קוביית נקר שנמצא לרגליו. הקומה הראשונה של המבנה היא למעשה כלא שבחלונו ניתן לראות ראש של אדם. סורגי החלון, בדומה לעמודי המבנה, מסודרים בצורה שאינה אפשרית במציאות.

על מדרגות המבנה ניצבת אישה המבוססת על דמות מתוך לוח הגיהנום (הלוח הימני) של הטריפטיכון של הירונימוס בוש "גן התענוגות הארציים".

==לקריאה נוספת==
* מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.worldofescher.com/gallery/Belvedere.html תיאור היצירה] 

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1958
עולים ויורדים

עולים ויורדים (באנגלית: Ascending and Descending) הוא הדפס אבן (ליתוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר ממרץ 1960.

==תיאור היצירה==
היצירה מתארת מבנה דמוי מבצר שעל גגו, לאורך החומה של המבצר עובר גרם מדרגות. גרם המדרגות מתחבר בקצהו אל ראשיתו, כך ששורות החיילים העולים והיורדים במדרגות ממשיכים לעלות ולרדת מבלי להגיע אי פעם לקצה כלשהו. שתי דמויות יושבות - האחת על מדרגות המבנה והאחת על מרפסת המבנה. הדמות במרפסת המבנה מביטה לעבר החיילים.

אשר משתמש בפרספקטיבה תוך עיוות יחסי המרחק על מנת ליצור את האשליה האופטית.

הציור מבוסס על מדרגות פנרוז - רעיון שהוצג על ידי ליונל פנרוז בפברואר 1958 ב"כתב העת הבריטי לפסיכולוגיה".

אשר השתמש במוטיב זה גם ביצירתו "מפל מים" משנת 1961.

וכך מתאר אשר את המבצר:

==אזכורים תרבותיים==
* גרם המדרגות הופיע בפרק "Treehouse of Horror IV" של הסדרה משפחת סימפסון והומר רודף אחרי בארט במעלה גרם המדרגות.
* גרם מדרגות דומה מופיע בסרט הנוקמים.
* בסרט "התחלה" מופיע קטע בו שתי דמויות הולכות בתוך מדרגות כאלו.

==לקריאה נוספת==
* מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

==קישורים חיצוניים==
*

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1960
אור (הרלדיקה)

100px

בהרלדיקה, אוֹר (מצרפתית: Or, זהב) הוא טינקטורת זהב. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הבהירות, ה"מתכתיות", והיא מצוירת על פי רוב כצבע צהוב למרות שעלי זהב שובצו בשלטי אצולה רבים. בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים באור מיוצגים בתבנית של נקודות. 

השימוש במילה זהב (gold) בבלאזון האנגלי במקום המילה "אור" נועד לפעמים למנוע את החזרה על המילה "אור" בתיאור, כאשר ההחלפה הייתה באופנה כאשר הבלאסון נכתב לראשונה, או הועדף על ידי הממונה על השלטים.

==ייצוגים נוספים==
האור מייצג גם:
* באבני החן - את הטופז
* בגופים השמימיים - את השמש
* במתכות - את הזהב
* בסגולות - את האומץ והכבוד
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טינקטורות
מפל מים (אשר)

מפל מים הוא הדפס אבן (ליטוגרפיה) מעשה ידי הצייר ההולנדי מאוריץ קורנליס אשר מאוקטובר 1961. 
היצירה מציגה פרדוקס בו מים המובלים באמת מים לעבר קצה מפל מים ומניעים טחנת מים נופלים אל אותה אמה ממנה יצאו (ויוצרים למעשה פרפטום מובילה ועובדת כבמעגל קסמים).

האשליה האופטית נוצרת על ידי משחק על הפרספקטיבה והיחסים המוצגים בתמונה, המתבססת על רעיון משולש פנרוז אותו הגה רוג'ר פנרוז.

==תיאור היצירה==
היצירה מתארת מבנה כפרי הכולל במרכזו אמת מים המובילה מים למפל המפעיל טחנת מים. מהזווית אל אמת המים סובר הצופה כי המים זורמים במורד האמה, הפונה שמאלה, ממשיכה ישר ושוב פונה שמאלה (כך שהיא יוצרת צורת משולש). עמודים התומכים באמת המים ניצבים למעשה על חלקיה הקדמיים של האמה, כך שלמעשה קצה האמה הנשפך אל מפל המים ניצב למעשה מעל ראשיתה של האמה, ונוצר מעין פרפטום מובילה (אשר עצמו העיר שזו לא מכונה מסוג פרפטום מובילה מאחר שיצטרכו להוסיף מים לאמה בשל התאיידות, אולם למעט תוספת זו המכונה אמורה להניע את גלגל המים לנצח), או, כדבריו:

מעל אמת המים ניצבים שני מגדלים שלהם מצולעים משוכללים - משמאל - מבנה המרוכב משלוש קוביות ומימין נמצא דודקהדרון רומבי.

בסמוך למבנה התחנה צייר אשר גינה של חזזיות וטחבים שהתבססה על ציור קודם שהכין בשנת 1942. ברקע התמונה ניתן לראות טרסות חקלאיות העולות במעלה התמונה, ולא ניתן לראות את קצה ההר שעליו הטרסות.

== ראו גם ==
*מעגל קסמים

==לקריאה נוספת==
* מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994, בתרגום עדנה קלגסברון ובעריכת שלומית אריאל.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מאוריץ קורנליס אשר: הדפסים
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1961
תל אביב אחת

תל אביב אחת היא רשימה מוניציפלית במועצת העיר תל אביב-יפו. הרשימה הוקמה לקראת הבחירות ב-1998 על ידי ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי, בתמיכתה של מפלגת העבודה. עיקרי המצע של הרשימה היו: חיזוק תל אביב-יפו כמרכז כלכלי ותרבותי, הפיכת העיר לעיר כל תושביה, הגברת השקיפות בממשל העירוני ופיתוח סביבה עירונית אטרקטיבית.

בבחירות 2003 זכתה הרשימה לארבעה מנדטים וחברי המועצה שהתמנו מטעמה הם: רון חולדאי, שנבחר ברוב של 63% לכהן בשנית כראש העיר; דורון ספיר, שהתמנה לממלא מקום ראש העירייה וסגן ראש העירייה; שולה אגמי ושמואל מזרחי.

בבחירות 2008 התמודדה שוב הסיעה בראשות רון חולדאי, שהתמודד שוב לראשות העיר. הסיעה רצה ברשימה משותפת יחד עם מפלגת העבודה ומפלגת קדימה. חברת המועצה יעל דיין, שכיהנה כסגנית ראש העיר בקדנציה הקודמת מטעם מרצ, הצטרפה לרשימה לאחר שפרשה מהמפלגה. חולדאי זכה שוב בראשות העיר, והרשימה זכתה בחמישה מנדטים.

בבחירות 2013 התמודדה הסיעה בראשות רון חולדאי, עם שינוי של מספר חברים חדשים ברשימה, בין היתר אופירה יוחנן וולק, גל שרעבי דמאיו וליאור שפירא. חולדאי זכה שוב בראשות העיר, והרשימה זכתה בחמישה מנדטים.

בבחירות 2018 התמודדה הסיעה בראשות רון חולדאי בפעם הרביעית. חולדאי זכה בראשות העיר והרשימה זכתה בשבעה מנדטים.

בבחירות 2024 זכתה הסיעה ב-7 מושבים במועצת העירייה.

תל אביב אחת היא בעלת זיקה למפלגת העבודה הישראלית.

==נציגי הרשימה במועצת העיר==
המועצה ה-17 (1998)<br />
5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי, גילה אלמגור

המועצה ה-18 (2003)<br />
4 מנדטים (מתוך 31): רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי

המועצה ה-19 (2008)<br />
5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, שולה אגמי, שמואל מזרחי, יעל דיין

המועצה ה-20 (2013)<br />
5 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן-וולק, ליאור שפירא, גל שרעבי דמאיו

המועצה ה-21 (2018)<br />
7 מנדטים: רון חולדאי, דורון ספיר, אופירה יוחנן-וולק, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף

המועצה ה-22 (2024)
7 מנדטים: רון חולדאי, אסף זמיר, אריאלי חן, גל שרעבי דמאיו, ליאור שפירא, מאיה נורי, מוטי רייף

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תל אביב-יפו: ארגונים
קטגוריה:מפלגות הפועלות בתל אביב-יפו
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1998
אזור (הרלדיקה)

100px
בהרלדיקה, אַזוּר (מצרפתית: Azure, כחול או תכלת) היא טינקטורת כחול. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הכהות, ה"צבעים", בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים באזור מיוצגים בתבנית של קווים אופקיים או מסומנים בסימון .az או .b.

המונח "אזור" מגיע מן השפה הפרסית, لاژورد (לזווארד) היה שם המקום ממנו הגיעו האבנים הכחולות אשר נקראו לפיס לזולי (האבנים של לזווארד). המילה השתרבבה לצרפתית העתיקה במאה ה-12 ומשם עברה לבלאסון שלטי האצולה.

בנוסף לטינקטורה הכחולה "אזור", ישנו גוון בהיר יותר בנמצא בשם כחול שמיימי. הן לאזור והן לכחול השמיימי אין הגדרה מדויקת לגוון הכחול, אלא האזור פשוט נחשב כגוון כהה יותר.

==ייצוגים נוספים==
האזור מייצג גם:
* באבני החן - את הספיר
* בגופים השמימיים - את צדק

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טינקטורות
סטיבן בראסט

סטיבן קארל זולטן ברוסט (באנגלית Steven Karl Zoltán Brust) (נולד ב-23 בנובמבר 1955) הוא סופר פנטזיה ומדע בדיוני אמריקאי ממוצא הונגרי. הוא ידוע בזכות סדרת ספריו על ולאד טאלטוס. ספריו של ברוסט תורגמו לגרמנית, רוסית, פולנית, צ'כית, הולנדית, ספרדית, צרפתית ועברית. ברוסט גם תופף בלהקת פולק-רוק Cats Laughing והוציא אלבום אחד A Rose for Iconoclastes בשנת 1993.

סטיבן ברוסט ביקר בישראל במסגרת הפסטיבל אייקון 2008.

שם משפחתו מופיע בתרגום העברי לספריו בצורה שגויה ("בראסט"), בעוד בכנס אייקון 2008, העיד בקולו שלו, ששמו "סטיבן ברוסט".

==יצירותיו==
סדרת ולאד טאלטוס של סטיבן ברוסט מתרחשת באימפריית דרגארייה, המאוכלסת בדרגאריינים, יצורים דמויי-אדם גבוהים אשר חיים אלפי שנים, ובני-אנוש, המכונים "מזרחיים" בפי דרגאריינים. הדרגאריינים מחולקים לשבעה עשר בתים, כאשר לכל בית חיה המייצגת אותו, ותכונות אופי ותחומי עיסוק האופייניים לאותו בית בלבד. הסדרה עוסקת בחייו של ולאד טאלטוס, בן-אנוש המשתייך לבית ג'הרג, המריץ את כל תחום הפשע המאורגן באימפריית דרגארייה. ולאד הוא מתנקש ואחראי על עסקים בלתי-חוקיים באזור מסוים באָדרִילָנקָה, עיר הבירה של האימפריה. למרות היותו מזרחי, גזע חלש התופס את המעמד התחתון של החברה הדרגאריינית, ולאד הצליח להתחבר עם מספר דראריינים בעלי השפעה והוא מעורב לעיתים במאורעות חשובים הנוגעים לגורלה של אימפריה כולה. עד כה נכתבו 11 ספרים בסדרה, המתוכננת לכלול 19 ספרים - אחד על שם כל אחד משבעה עשר הבתים, אחד על טאלטוס עצמו, וספר אחרון, שייקרא The Last Contract.

סדרה נוספת פרי עטו של סטיבן ברוסט, Khaavren Romances, מחווה ל"שלושת המוסקטרים" של אלכסנדר דיומא האב, מתרחשת גם היא בעולם של דרגארייה, כ-1000 שנים לפני האירועים של סדרת ולאד טאלטוס.

בין הספרים האחרים שכתב יש לציין את To Reign in Hell, ספר על מרד מלאכים בגן עדן אשר הושפע מיצירותיו של ג'ון מילטון, ו-Agyar, ספר אפל על ערפד בעולם המודרני. ברוסט גם כתב ספרים וסיפורים בשיתוף עם סופרים אחרים, כגון The Gypsy שנכתב בשיתוף פעולה עם רובין הוב.

==מספריו שתורגמו לעברית==
* "ג'הרג" (1983) - יצא בעברית בהוצאת מודן בשנת 2003, בתרגומו של דוד חנוך.
* "ינדי" (1984) - יצא בהוצאת מודן בשנת 2003, בתרגומו של דוד חנוך.
* "טקלה" (1987) - יצא בהוצאת מודן בשנת 2004, בתרגומו של דוד חנוך.
* "טאלטוס" (1988) - יצא בהוצאת מודן בשנת 2006, בתרגומו של דוד חנוך.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://skzbrust.livejournal.com/ הבלוג של סטיבן ברוסט] 

קטגוריה:סופרי פנטזיה אמריקאים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
ישראל וינגסט

וינגסט נואם
ישראל וינגסט
ישראל וינגסט (נולד ב-8 באפריל 1948) הוא איש חינוך ישראלי, שימש בתפקידו האחרון כמנכ"ל קריית החינוך "אורט קריית ביאליק".

== ביוגרפיה ==
וינגסט נולד בשצ'צ'ין, עלה עם משפחתו בעליית גומולקה בשנת 1957 למחנה העולים בתל-מונד ומשם עברה המשפחה לעפולה בה סיים את לימודיו התיכוניים.

וינגסט סיים תואר ראשון בהיסטוריה ובלשון ותואר שני בספרות עברית והשוואתית. שניהם באוניברסיטת חיפה ובמקביל השלים חובותיו לתעודת הוראה.

כל חייו המקצועיים עוסק וינגסט בהוראה וחינוך, החל בתקופה בה היה מדריך של"ח (בתקופה בה נקרא המקצוע עדיין "מדריך גדנ"ע") בעת היותו סטודנט, ועד היום.

וינגסט שימש כמורה, מחנך ורכז שכבה בבית הספר "רוגוזין" במגדל העמק.

וינגסט הקים וניהל את בית הספר התיכון השש-שנתי "אלון" בנוף הגליל שהפך מאוחר יותר ל"אורט אלון". במהלך התקופה בה ניהל את בית הספר, זכו הוא ובית הספר בפרס חינוך מטעם משרד החינוך בנושא חינוך ערכי. בית הספר ומנהלו היו מועמדים לפרס מצוינות מטעם רשת אורט. כמנהל הביא וינגסט את בית הספר למעמד חונך הוראה של סטודנטים לחינוך מטעם מכללת אורנים לחינוך. בתוקף תפקידו ומעמדו הוזמן וינגסט מטעם משרד החינוך לכהן כחבר בוועדת השיפוט לבתי ספר מצטיינים.

לאור הצלחתו בניהול בית הספר בנוף הגליל והשגת רמת לימודים גבוהה שהתבטאה באחוז הזכאים לתעודת בגרות ובציוני הבגרות, התבקש וינגסט על ידי הנהלת אורט ישראל לקבל על עצמו את ייצוב המערכת של קריית החינוך "אורט קריית ביאליק" בית הספר הגדול ביותר בישראל שנקלע לבעיות.

במשך שלוש שנים, מספטמבר 2005 עד אוגוסט 2008 שימש כמנכ"ל קריית החינוך בקריית ביאליק, לאחר שלוש שנים בהן הביא את בית הספר ותלמידיו להשגים חינוכיים וערכיים, והביא למצב בו שני וועדי המורים יעבדו בשיתוף פעולה, סיים את תפקידו כפי שסוכם מראש והעבירו למחליפו.

במהלך התקופה בה שימש כמנהל באורט קריית ביאליק, שונה המבנה הארגוני של בית הספר וחשוב מכך - בוטלה ההפרדה בין תלמידים מרמות יכולת ולימוד שונות ובכך שונתה הדרך החינוכית בה פעל בית הספר (בוטלה שיטת הגושים שהייתה נהוגה בבית הספר). במקביל, בנו חלופות לרמות המסוגלות השונות של התלמידים על פי חזונו של וינגסט:
*נפתחה כיתת מצוינות שמטרתה לאפשר לתלמידים בעלי יכולת קצב למידה מוגבר ויכולת לסיים את לימודיהם מוקדם יותר ויכולת לנצל את זמנם לרכישת קרדיט אקדמי.
*נפתחה כיתת בגרות טכנאים המשלבת תעודת בגרות עם תעודת טכנאי וזאת עד סיום יב' במקום סיום יג' כמקובל.
*נפתחו כיתות אומ"ץ, כיתות מתגברות לתלמידים מתקשים והושם דגש על תלמידי מב"ר.
*לראשונה שולבה בחטיבה העליונה של בית הספר כיתת חינוך מיוחד. על מנת לשלב תלמידים מכל הקריות והסביבה בבית הספר.
*שודרגו מגמות שונות ונפתחה מגמת ביורפואה.
*החינוך הערכי-חברתי קיבל דגש מיוחד, נבנו תוכניות לימודים מיוחדות המשלבות אלמנטים ערכיים והובנתה מנהיגות של בני נוער. הוסטו משאבים, הן כספיים והן מאשבי אנוש לטובת טיפוח ופיתוח הצד החברתי והערכי של בית הספר.
*בית הספר עבר תהליכי מחשוב, שודרג אתר בית הספר וניתן לו מקום מרכזי בפעילות החינוכית כולל פורומים בהם מתקיים דו-שיח בין מורים לתלמידים והוריהם ובין תלמידים לבין עצמם.

עם פרישתו לגמלאות ממערכת החינוך, הוצע לוינגסט למלא תפקיד ציבורי בנצרת עילית, מקום מגוריו.

וינגסט נשוי ואב לארבעה.

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:זוכי פרס חינוך
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:סגל אורט ביאליק
קטגוריה:נוף הגליל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
מרכז מציל"ה

מרכז מציל"ה – מרכז למחשבה ציונית, יהודית, ליברלית והומניסטית הוא ארגון שמרכזו בירושלים. מטרתו המוצהרת של המרכז היא פעילות לקידום הלגיטימיות של מדינת ישראל כמדינת לאום יהודית המחויבת לערכים דמוקרטיים וליברליים ולשמירה על זכויות האדם.

מרכז מציל"ה הוא עמותה רשומה. המרכז פועל לבירור וליבון הסוגיות והשאלות הנובעות מאופייה היהודי והדמוקרטי של ישראל ולהבהרת הרעיונות הבסיסיים של הציונות, עוסק בסוגיות שונות הקשורות לעם היהודי, לזהויות יהודיות ולסכסוך הישראלי-פלסטיני. 

המרכז יוזם פרסום מחקרים וניירות עמדה, ועוסק בחינוך ובקידום שיח ציבורי.

== רקע וחזון ==
מרכז מצילה נוסד בשנת 2005 על ידי פרופסור רות גביזון, במטרה להתמודד עם הנטייה הגוברת בקרב ישראלים ובקרב יהודי התפוצות להטיל ספק בלגיטימיות של לאומיות יהודית ובאופן שבו היא מתיישבת עם ערכים אוניברסליים. עיקר מטרתו של המרכז היא להתמודד עם תפיסות פוסט-ציוניות ואנטי-ציוניות. המרכז עוסק גם בנושאי מעמד המיעוט הערבי במדינה, הסכסוך הישראלי-פלסטיני וזהויות יהודיות.

מרכז מציל"ה הוא גוף ציוני לא-מפלגתי, המחזיק בתפיסות לאומיות, דמוקרטיות וליברליות. דוגל בערכי מגילת העצמאות ובהגדרתה של ישראל כ-"מדינה יהודית ודמוקרטית". פעילים בו אישים מהשמאל והימין, חילונים ודתיים. יושב ראש הוועד המנהל שלו הראשון שלו היה אלוף (מיל.) גיורא רום, ובין חברי הוועד המנהל ניתן למצוא את דניאל פוליסר סגן נשיא המרכז האקדמי שלם, פרופסור אלכסנדר יעקובסון, עו"ד דרור ארד-אילון ועוד.

==פעילויות==
מרכז מציל"ה נטל חלק פעיל במהלכים לגיבוש חוקה לישראל במסגרת ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת ה-16. גיבש מסמכי רקע לדיוני הוועדה בנושאי דתות ומדינה, זכויות, קרקע והתיישבות, אזרחות וחוק השבות. כמו כן פרסם המרכז מסמך המפרט יעדים ארוכי טווח שיאפשרו, לשיטתו, את קיומה של מדינה יהודית ודמוקרטית. המרכז פרסם ניירות עמדה בנושאי מדיניות הגירה, נישואין אזרחיים, חוק השבות, דמוגרפיה בישראל, ובחינת טענת השיבה של פליטים פלסטינים לישראל. הוא פרסם גם ספר, בעברית ובאנגלית, הכולל מקורות ועיונים בהחלטת האומות המאוחדות מכ"ט בנובמבר 1947. כל הפרסומים ניתנים להורדה באתר הארגון.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

=== פרסומי המרכז ===
==== מסמכי רקע לדיוני ועדת החוקה, חוק ומשפט בכנסת ה-16 ====
*רות גביזון ואסנת גריידי שוורץ, [http://www.ihaklai.org.il/Portals/0/Documents/articles/RuthGabizon_BGMekarkeinHityashvut080610.pdf סוגיית ההסדרה החוקתית של נושאי מקרקעין והתיישבות]
*רות גביזון וטלי בבלפור, [http://www.metzilah.org.il/webfiles/fck/zchuyot_kibutzut_shel_miutim.pdf זכויות קיבוציות של מיעוטים] , אוגוסט 2005
*רות גביזון, בעזרת יואל חשין וטלי בבלפור, [http://www.metzilah.org.il/webfiles/fck/file/ezrachut_vashvot.pdf אזרחות ושבות], ספטמבר 2005
*רות גביזון, [http://www.metzilah.org.il/webfiles/fck/datot_vemedina.pdf דתות ומדינה] , נובמבר 2005

==== כללי ====
*רות גביזון, [http://www.metzilah.org.il/webfiles/fck/file/einhazon.pdf "באין חזון יפרע עם: מטרת על לישראל ונגזרותיה"], מכון נאמן, 2006
*[http://www.metzilah.org.il/?p=391 "60 שנה לחוק השבות: היסטוריה, אידאולוגיה, הצדקה"] מאת רות גביזון

=== בעיתונות ===
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עמותות
ארקטורוס

אַרְקְטוּרוּס (בעברית מזוהה עם עש המקראי) הוא הכוכב הבהיר ביותר בשמי הצפון והרביעי בבהירותו בשמים. למעשה הוא בהיר יותר מכל אחד מכוכבי המערכת α קנטאורי, אך בהירותם הכוללת של כוכבי המערכת כפי שהיא נראית לעין בלתי מצוידת גבוהה יותר. זהו גם הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים רועה דובים (Boötes) ופרוש שמו ביוונית הוא "שומר הדובים".

== תכונות ==
ארקטורוס הוא ענק כתום, אשר רוב המימן שבליבתו הפך בתהליך של היתוך גרעיני להליום וכעת מתבצע היתוך נוסף רק בשכבות החיצוניות שלו. מסתו של ארקטורוס, 1–1.5 מסות שמש, אינה גדולה מספיק כדי שההליום שבליבה יותך לפחמן ולכן אין יותר פעילות גרעינית בליבתו, וכאשר ייגמר המימן גם בשכבות החיצוניות יהפוך ארקטורוס לננס לבן. מכיוון שמסתו של ארקטורוס דומה למסת השמש, ניתן לשער שהשמש תעבור תהליך דומה בעוד 4–5 מיליארד שנים.

בהירותו הנראית של ארקטורוס משתנה מעט (כ-0.04 דרגות) במחזוריות של כ-8.3 ימים. השתנות זו נובעות מתנודות בקוטרו של הכוכב, שמתרחב ומתכווץ לסירוגין. השתנות זו אופיינית לענקים אדומים ובולטת יותר ככל שהטמפרטורה נמוכה יותר. חלק ניכר מהקרינה של ארקטורוס נמצאת בתחום התת אדום ואינה נראית לעין.

מדידות מדויקות של מיקומו של ארקטורוס מראות על שינויים קטנים שיכולים להצביע על קיומו של בן זוג עמום לפחות פי 20 מארקטורוס ושנמצא במרחק קטן למדי ממנו. כמו כן ארקטורוס נע ביחס למערכת השמש במהירות של כ-122 קילומטרים בשנייה ומשנה את מיקומו ביחס לשאר הכוכבים בכ-2.3 שניות קשת בשנה, ובשל כך הוא נכלל בקטלוג לויטן של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה.

== היסטוריה ==
במיתולוגיה היוונית ארקטורוס, כמו גם הקבוצה לה הוא שייך, מונה על ידי זאוס לשמור על קליסטו ובנה ארקס, אותם הפך לדובים (מיוצגים על ידי קבוצות הדובה הגדולה והדובה הקטנה), ומכאן מקור שמו - "שומר הדובים" ביוונית.

בסין העתיקה היה הכוכב חלק מקבוצת "קרן" ושמו בסינית הוא "הקרן הגדולה" (角宿, Pinyin: Jiǎo Xiǔ).

בהוואי עובר הכוכב בזנית ולכן שימש את הפולינזים לצורכי ניווט ימי - כאשר היה הכוכב בזנית ידעו הימאים שהם נמצאים בקו הרוחב של האיים.

בתנ"ך של המלך ג'יימס תורגם הפסוק ל"העושה ארקטורוס, אוריון ופליאדות." ובהמשך הספר מתורגם הפסוק כ"תנחה את ארקטורוס עם בניו", כלומר היו שזיהו את המילה "עש" או "עיש" המקראית עם הכוכב ארקטורוס.

כוכב 'עש' מוזכר גם בפיוטים רבים בימי הביניים בעקבות הפסוק בספר איוב. אחד הפיוטים הידועים בתפילת יום הכיפורים 'מראה כהן' מתאר את הכהן הגדול בצאתו מ"בית קדשי הקדשים" בשלום, כמראה 'עש כסיל וכימה מתימן'.



==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצת הכוכבים רועה דובים
קטגוריה:ענקים מסוג K
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
קטגוריה:קטלוג לויטן
באמיר תופי

באמיר תופי, 2008
באמיר מירטזה תופי (Bamir Myrteza Topi; נולד ב-24 באפריל 1957 בטירנה) הוא נשיא אלבניה לשעבר.

בעל תואר דוקטור בביולוגיה מטעם האוניברסיטה החקלאית, טירנה. דוקטור למדע, איטליה, 1990. דוקטור (כבוד) מטעם אוניברסיטת פרישטינה, אלבניה, 2008. בשנת 1997 נבחר לאספה הלאומית של אלבניה. סגן יו"ר המפלגה הדמוקרטית, ראש הקבוצה הפרלמנטרית. נחשב לתומך נלהב של עצמאות קוסובו.

ב-20 ביולי 2007, לאחר ארבעה סיבובי הצבעה שהתקיימו באותו חודש, נבחר תופי לנשיא. תופי החל את כהונתו ב-24 ביולי 2007. הוא סיים את כהונתו ב-24 ביולי 2012, עם כניסתו של בויאר נישני לתפקיד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי אלבניה
קטגוריה:ילידי 1957
דוד אלמוג

דוד אלמוג (31 במאי 1914 – 12 בינואר 1993) היה בלש פרטי ונשיא איגוד הבלשים העולמי<ref></ref> , עיתונאי וסופר עברי.

==חייו==
דוד אלמוג נולד ב-1914 בוורשה למילכה לבית פלבסקי ילידת ליטא ולאברהם סוקוליק יליד אוקראינה. סבו אייזיק פלבסקי היה עיתונאי ב"הצפירה" של נחום סוקולוב. בגיל תשע, בשנת 1923, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. הוריו פתחו בית מלון ביפו ומאוחר יותר העבירו את בית המלון לתל אביב. הוא למד בבית הספר לבנים "תחכמוני" ובגימנסיה הרצליה. מנעוריו היה חבר בית"ר ומאוחר יותר הצטרף לאצ"ל. עם הפילוג באצ"ל בשנת 1940 הצטרף ללח"י ופעל בעיקר בתחום המודיעין. באותה שנה נעצר על ידי הבריטים ונכלא במעצר מנהלי במחנות המעצר "מזרעה" ו"לטרון" למשך חמש שנים.

לאחר קום מדינת ישראל שירת בצה"ל בחיל המשטרה הצבאית בדרגת רב-סרן ותרם רבות מהידע שלו להקמת מערך מחנות שבויים ולבניית דפוסי חקירה בעיתות מלחמה. במלחמת העצמאות היה סגן מפקד מחנה השבויים המצרים בעתלית. במלחמת יום הכיפורים התגייס כמתנדב ושובץ בגוף שהקים וניהל את מחנה השבויים הפצועים בבית החולים שמואל הרופא בבאר יעקב.

דוד אלמוג היה ממקימי "בית החייל" בתל אביב ושימש בהתנדבות כמ"מ יו"ר האגודה למען החייל.

===דרכו המקצועית===
בשנת 1932 החל אלמוג את דרכו כעוזרו של דוד תדהר במשרד החקירות שהקים. דמותו כיכבה (תחילה בשם ירמיהו אלמוג) בסיפורי הבלשים בסדרת "ספריית הבלש" של תדהר ושלמה בן ישראל, ובהשראתם החליף את שם משפחתו מסוקוליק לאלמוג. הסיפורים על עלילות תדהר ואלמוג פורסמו גם ביידיש בעיתון היהודי-אמריקני פֿאָרװערטס. נוסף על עבודתו במשרד החקירות עסק אלמוג בכתיבה לעיתונים שונים בישראל ומחוצה לה. מאמריו הופיעו בקביעות בעיתון "מברק" של תנועת הלח"י. הוא ערך את קובץ "הבלש המודרני" ושימש ככתב קבוע ב"עיתון מיוחד".

אלמוג השתלם במקצועות הבלשות והזיהוי הפלילי בלונדון ובשיקגו ועם פרישתו של תדהר יסד את משרדו "ארגוס שרות ידיעות" וניהל אותו שנים רבות. בשנות השישים היה ממקימי חברת החקירות והשמירה "מודיעין אזרחי". דוד אלמוג נבחר לימים כנשיא איגוד הבלשים העולמי לכל חייו, ובארץ הקים את איגוד משרדי החקירות הפרטיים וכיהן כנשיאו.

בשנת 1990 קיבל דוד אלמוג את התואר יקיר העיר תל אביב-יפו, שמעניקה עיריית תל אביב לאישים שונים כאות הוקרה על פועלם הציבורי, ולאחר מותו נקרא רחוב בתל אביב על שמו.

אלמוג הלך לעולמו בשנת 1993 והותיר אחריו אישה, שתי בנות, עדינה וזאבה, נכדים ונינים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://lehi.org.il/?p=627 דוד אלמוג (נתן)] באתר העמותה למורשת לוחמי חרות ישראל (לח"י) וחלליהם
* "[https://www.youtube.com/watch?v=tnGVhEfiYaM ילדה של לח"י]" – זכרונות בתו של דוד אלמוג, עדינה פרלמן (אלמוג)

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרים פרטיים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1990
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת העצמאות
נמל בית

נמל בית הוא הנמל בו רשום כלי שיט וממנו קיבל מספר, אותיות או צירוף של שניהם כזיהוי שיוצג על דופן הכלי וכמו כן יקבל קוד זיהוי בינלאומי לזיהוי בקשר ובתקשורת הימית. נמל הבית הוא מקור כלי השיט, שם יעבור בדיקות כשרותו לשיט ושם ייערכו רישומיו בספר רישום. כל כלי שיט מחויב להניף דגל של המדינה בה נמצא נמל הבית שלו. קיים נוהג לשימוש בנמלי בית לצורך הנפת דגל נוחות.

==נמל בית כנמל רישום==
כלי שיט חייב רישום בנמל בית. אין חובה לבקר בנמל הבית (הדבר נכון במיוחד בדגל נוחות), אך קיימת חובה לציין מאין הכלי מקבל שירותים מנהלתיים. בישראל מקובל כי נמל הבית הוא חיפה ובמקרים אחדים ירשמו נמל אשדוד או נמל אילת כנמלי בית. כלי שיט קטן יכול לקבוע מעגן כנמל בית שלו.
==קישורים חיצוניים==

בית
ציקלופדיית פני

ציקלופדיית פּני של "האגודה להפצת הידע השימושי" (באנגלית: The Penny Cyclopædia of the Society for the Diffusion of Useful Knowledge) היא אנציקלופדיה בריטית רבת-כרכים בשפה האנגלית שיצאה לאור בין השנים 1828–1843.

ציקלופדיית פּני נערכה על ידי ג'ורג' לונג והוצאה לאור על ידי צ'ארלס נייט.

==קישורים חיצוניים==
* [http://books.google.com/books?id=TX7BmPgLuw8C עותק דיגיטלי של ציקלופדיית פני] בגוגל ספרים
* [http://www.archive.org/details/pennycyclopaedia24sociuoft פרטים על ציקלופדיית פני]

קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה האנגלית
קטגוריה:ספרות בריטית
קטגוריה:המאה ה-19 לפי מדינה
קטגוריה:שנות ה-1820
קטגוריה:שנות ה-1830
קטגוריה:שנות ה-1840
וורו (מחוז)

מחוז וורו (באסטונית: Võru maakond) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. הוא ממוקם בחלקה הדרומי של המדינה וגובל במחוז פילבה ואגם פיחקווה בצפון (שידוע גם בשמו הרוסי – אגם פסקוב), מחוז ולגה במערב, לטביה בדרום וברוסיה במזרח. המחוז משתרע על 2,773 קמ"ר ומתגוררים בו 2.3% מכלל אוכלוסיית אסטוניה.

==היסטוריה==
אגם קנריקו במחוז וורו
בעקבות מרד פוגצ'וב חוקקה הצארינה יקטרינה הגדולה חוק חדש ששינה את אופן ניהול המחוזות באימפריה הרוסית. החוק שינה את חלוקת המחוזות באימפריה. בליבוניה הוחל ביישומו בשנת 1783 תוך הקמת מחוז חדש בדרומו של מחוז טרטו (שהיה אז חלק ממחוז ריגה). מחוז וורו הוקם בשנת 1784 והורכב מ-8 נפות (Kihelkonnad):
אורבאסטה, הארגלה, ואסטסלינה, פילבה, קארולה, קאנפי, ראוגה ורפינה.
אחוזת וורו (Võru mõis), ששכנה אז על הגדה הצפונית של אגם טאמולה הוגדרה באותה השנה כבירת המחוז. באותה השנה הוקמה גם העיר וורו, שהפכה מאוחר יותר לבירת המחוז.
רק בשנת 1888 זכה המחוז לעצמאות מלאה ממחוז טרטו.
בשנת 1920 הוקם מחוז ולגה ואליו הועברו הנפות המערביות הארגלה (נקרא כיום נפת טהבה) וקארולה.
ב-1925 הועבר חלק מנפת רפינה למחוז טרטו.
בשנת 1961 הוקם מחוז פילבה על שטח הנפות הצפוניות של המחוז: פילבה, קאנפי ורפינה.
עד 2017 המחוז חולק ל-12 נפות.
== גאוגרפיה ==
פני השטח במחוז מאופיינים בגבעות מתונות ומספר רב של אגמים.
במחוז שוכנות שתי רמות - רמת האניה (Haanja kõrgustik), שפסגתה סור מונאמגי מזדקרת לגובה של 318 מטרים, היא הגבוהה ביותר בכל הארצות הבלטיות ורמת קארולה Karula kõrgustik, שפסגתה, גבעת טורני (Tornimägi) מגיעה לגובה של 137 מטרים.
בנפת ריאוגה שוכן האגם העמוק ביותר באסטוניה "האגם הגדול של ריאוגה" (Rõuge Suurjärv) שעומקו מגיע ל-38 מטרים ושטח פניו 13.5 הקטאר.
שני האגמים הגדולים ביותר במחוז נמצאים בנפת וורו וסמוכים זה לזה - ואגולה (Vagula) ששטח פניו 518,7 הקטאר וטאמולה (Tamula) ששטח פניו 231,3 הקטאר.

==דמוגרפיה==
לפי נתונים מ-2006 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן:
* אסטונים - 94.5% 
* רוסים - 4.1%
* אחרים - 1.4%

==שפה==
השפה המדוברת במחוז היא שפת וורו אשר מדוברת גם במחוז פילבה וחלקים ממחוזות ולגה, וטרטו. מבחינה בלשנית השפה היא ניב של האסטונית, אך רוב המקומיים מתייחסים אליה כאל שפה עצמאית.

בנפת סטומאה מתגורר מיעוט הסטו (Setu), שמוכר באסטוניה כמיעוט לאומי. לסטו תרבות ייחודית ושפה משלהם, שפת סטו. החוקרים חלוקים בשאלה האם זו שפה בפני עצמה או ניב של שפת וורו כיוון ששתיהן דומות מאוד זו לזו.

==ממשלת המחוז==
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים.

==נפות==
בעקבות הרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 כולל המחוז נפה עירונית אחת ו-4 נפות כפריות:

נפות עירוניות (linn):
* וורו

נפות כפריות (vallad):
* אנטסלה (Antsla)
* וורו (Võru)
* סטומאה (Setumaa): הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר מרמאה ומיסו, וכן את הנפות ורסקה ומיקיטאמאה ממחוז פילבה. מיקיטאמאה ניסתה למנוע את צירופה לנפה בפנייה לבית הדין, אולם עתירתה לא התקבלה.
* ריאוגה (Rõuge)

נפות כפריות לשעבר:
* האניה (Haanja)
* לאסווה (Lasva)
* מרמאה (Meremäe)
* מיסו (Misso)
* מיניסטה (Mõniste)
* סימרפאלו (Sõmerpalu)
* אורוואסטה (Urvaste)
* וארסטו (Varstu)
* ואסטסלינה (Vastseliina)

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20190629154827/https://vorumaa.ee/ Võrumaa] - האתר הרשמי 
*[http://www.wi.ee מכון וורו] 

==הערות שוליים==

וורו
גראן קנריה (כדורסל)

ההיכל הביתי אינסולר
מועדון הכדורסל גראן קנריה (בספרדית: Club Baloncesto Gran Canaria) היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר לאס פאלמאס דה גראן קנריה באי גראן קנריה שבאיים הקנריים, המתמודדת בליגת העל הספרדית בכדורסל וביורוקאפ.

==היסטוריה== 
המועדון נוסד בשנת 1963 כמועדון נוער בלבד ששימש את בני הנוער באי, אך לאחר שנים מועטות הוקמה קבוצת כדורסל בוגרים למועדון. המועדון החדש החל להתחרות במסגרת הספרדית המקצוענית ותוך שנים מספר העפיל לליגה הראשונה. מאז, המועדון התנדנד בין הליגות הבכירות בספרד. 

משנות ה-90 המאוחרות המועדון תקע יתד בליגה הראשונה ונחשב עד היום לאחד המועדונים הוותיקים בליגה. הישג השיא שלו בליגה היה המקום השישי בעונת , אשר הבטיח למועדון השתתפות בגביע יול"ב בעונת , אולם המועדון לא נחל הצלחה במפעל זה.

עד 2014, השלב הגבוה ביותר אליו הגיעה הקבוצה במסגרת האירופאית הוא רבע גמר היורוקאפ (2010) בו הודחה על ידי קבוצת פאנליניוס מיוון. בשנת 2015 העפילה הקבוצה לגמר היורוקאפ אך הפסידה לחימקי מוסקבה הרוסית. 

בין חברי הקבוצה נמנה השחקן הישראלי גל מקל.

אולם הבית של המועדון הוא גראן קנריה ארנה המכיל 11,500 מקומות ישיבה וממוקם בעיר לאס פאלמס.

בעונת 2022/2023 זכתה הקבוצה ביורוקאפ לאחר שניצחה את טלקום אנקרה.

==תארים והישגים==
*הגביע הספרדי:
**גמר: 2016
**חצי גמר: 2005, 2018
*יורוקאפ:
**זכייה: 2023
**סגנית: 2015
**רבע גמר: 2010
*הסופר קאפ הספרדי
**זכייה: 2016

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורסל ספרדיות
קטגוריה:לאס פאלמאס דה גראן קנריה: ספורט
שעון יד

שעון יד מתוצרת [[רולקס]]
שעון יד עם מחוגים המציינים את ה[[שעה ותצוגה דיגיטלית של התאריך]]
שעוני יד מתוצרת [[אודמר פיגה השווייצרית]]
ממוזער
שעון יד הוא שעון אשר עוצב ויוצר לצורך ענידה על פרק היד של האדם, באמצעות צמיד או רצועה. בנוסף להצגת הזמן, שעונים מודרניים מציגים לעיתים נתונים נוספים, כגון תאריך, ספירה לאחור, הצגת השעה במקומות אחרים בעולם ועוד. שעון היד נחשב לאביזר אופנה ודגמים רבים של שעונים נבדלים זה מזה בעיצוב.

בניגוד לעבר בו רוב שעוני היד היו בעלי מנגנון מכני, בימינו רוב שעוני היד הזולים וברמת המחירים הבינונית, מיוצרים בייצור המוני ומכילים מנגנון אלקטרוני על בסיס גביש צורן ("מנגנון קווארץ"). שעוני יד יקרים נמכרים לרוב לאספנים, וערכם נמדד על פי תכונותיהם האסתטיות ומורכבות מנגנוניהם הנבנים במלאכת-יד. שעונים יקרים אלה מכילים בדרך כלל מנגנונים מכניים ומופעלים במתיחת קפיץ, ולעיתים בשילוב מנגנון אוטומטי. אף שמנגנונים אלה פחות מדויקים, יותר שבירים ויקרים ממנגנונים אלקטרוניים, נמכרים לרוב השעונים המכניים בתמורה למחירים גבוהים יותר, הן בשל ערכם האומנותי והן בשל הידע, המומחיות והטכניקה שדרושים לצורך פיתוחם והרכבתם.

בטרם פותחו שיטות מזעור זולות, בתחילת המאה ה-20, רוב השעונים היו שעוני כיס, אשר לוח השעות בהם היה עטוי מכסה ואשר היו מונחים בכיסו של אדם, מחוברים בשרשרת לבגדו. 

שעון היד הראשון מיוחס לחברת פטק פיליפ שייצרה אותו בשנת 1867. עד מלחמת העולם הראשונה שעון היד נחשב בעיקר כאביזר נשי. הרצועה יוצרה אז פעמים רבות ממשי. 

בשנת 1926 חברת פורטיס יצרה שעון נטען מעצמו ראשון בעולם. בשנת 1969 חברת סייקו שחררה לשוק שעון יד בטכנולוגיה שעון קוורץ.

בסוף המאה העשרים החלה מגמה של שילוב נתונים נוספים בשעוני היד. תחילה השעונים סיפקו גם נתוני תאריך, ולאחר מכן שעוני עצר וספירת זמן (טיימר), גובה ולחץ אוויר, ואף קצב פעימות הלב. בשנות השמונים החלו להופיע בשוק שעונים המשלבים בתוכם יכולות מחשוב, כגון שעון-מחשבון, שעון המסתנכרן עם מחשב אישי לטובת תזכורות, שעון עם יכולת טעינה של משחקים, ולבסוף שילוב של מחשב כף יד ושעון חכם הדומה ביכולתיו לטלפון חכם.

==בהלכה==
היו שהבחינו בין שעון יד פשוט לשעון יד יקר והתירו ללכת בשבת ברשות הרבים עם שעון יד יקר מדין תכשיט. הרב משה פיינשטיין כותב שמעיקר הדין שעון יד המולבש על היד עצמה נחשב בגד ועל כן מותר לצאת בו בשבת גם אם אינו יקר, אולם הוא כותב שראוי לא ללכת עם שעון יד כיוון שאנשים עלולים להתבלבל ולהתיר שעון יד המולבש על הבגד.

יש שרצו לאסור על גברים שעון יד משום שהיה נחשב אביזר נשי ונאסר משום לא ילבש.

==ראו גם==
*:קטגוריה: יצרני שעונים
*שעון

== גלריה ==
<gallery>
LUMITECH 1000.jpg|שעון צלילה
Cosmosign.jpg|שעון יד משולב שעון אסטרונומי
Cfx400c.JPG|שעון מחשבון
Ironman Datalink USB Sports.JPG|שעון עם חיבור USB למחשב
MetaWatch WDS111 (AU1000) and WDS112 (AU2000).jpg|שעון חכם
Casio MTP-RS105M-3B.jpg|שעון סולארי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

יד
קטגוריה:אביזרי אופנה
קטגוריה:שורש כף היד