OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לטאת הארמדילו

קורדיל הארמדילו מתגלגל
לטאת הארמדילו או קורדיל הארמדילו (שם מדעי: Ouroborus cataphractus) הוא מין זוחל קטן ממשפחת הקורדליים המצוי במדבריות ואזורים יבשים בחופיה המערביים של דרום אפריקה. זהו המין היחיד בסוגו.

אורכו של 7.5-10 ס"מ והוא בעל קשקשים משוריינים בחום וצהוב לכל אורך גופו. הראש גדול וישנה עטרה סביבו לכל אורכו עד לשפתיים ולעיניים השחורות. תחתית הגוף שחורה.

הקורדיל חי באזורים יבשים בקרבה לסלעים והוא מצוי בחבורות של עד 30 פרטים המתחממות על הסלעים בבקרים ואחרי הצהריים. הזכרים טריטוריאליים ומזדווגים עם הנקבות השוכנות על סלעי החימום שלהם. בשונה ממרבית הלטאות הם יולדים צאצאים חיים.

הקורדילים נשמרים מאויבים היכולים להפתיע אותם והם אינם מתרחקים הרבה מהסלעים. אם טורף תופס את הקורדיל הוא יתגלגל לכדור וינשוך את זנבו כך שכל גופו יהיה מוקף בקוצנים גדולים, בדומה לארמדילו.

הוא ניזון מחרקים, פרוקי רגליים והפרטים הגדולים יאכלו גם חולייתנים קטנים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך בויה
קטגוריה:קורדיליים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:דרום אפריקה: זוחלים
צב רך אסייתי ענק

צב רך אסייתי ענק או צב רך קנטור (שם מדעי: Pelochelys cantorii) הוא מין של צב שחי בהודו ודרום-מזרח אסיה. הוא קרוי ע"ש החוקר תיאודור קנטור (Theodore Edward Cantor). זהו המין הגדול ביותר במשפחת הצבים הרכים.

אורכו של צב ענקי זה עולה על 1.8 מ' ויכול להגיע למשקל 100 ק"ג. הוא בעל שריון רך וגוף בצבע כתום-סגול שטוח. הראש קטן ובעל חדק גדול, כפות ענקיות וזנב קצר. הצב מותאם לחיים במים ויודע לשחות מהר.

הוא חי באגמים נהרות איטיים וגדות מהודו ועד אינדונזיה. צב זה שוחה לאט על הקרקעית ומתחבא בחול. הוא טורף מארב הניזון ממגוון מינים של סרטנים, רכיכות ודגים אותם הוא בולע בפיו הגדול.

צב זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב אובדן בית גידולו.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:צבים רכים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1864
קטגוריה:הודו: זוחלים
סופיה, נסיכת הוהנברג

סופיה מריה פרנצ'סקה אנטוניה איגנצה אלברטה, נסיכת הוהנברג (; 21 ביולי 1901 – 27 באוקטובר 1990) הייתה בתם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וסופיה, דוכסית הוהנברג, אשר רציחתם בסרייבו ב-1914 הובילה למלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
סופיה נולדה ב-21 ביולי 1901 בטירת קונופישטה, 50 ק"מ מדרום לפראג. אביה היה פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ואמה הייתה סופיה, דוכסית הוהנברג. היא הייתה בתם הבכורה. חרף העובדה שאביה היה יורש העצר של האימפריה האוסטרו-הונגרית, ואמור היה לרשת את התואר קיסר אוסטריה ומלך הונגריה עם מותו של הקיסר המזדקן פרנץ יוזף הראשון, הרי שסופיה ואחיה היו מנושלים מכל זכות לרשת את הכתר, כיוון שהוריהם היו נשואים בנישואים מורגנטיים. סופיה ירשה עם לידתה את התואר "דוכסית הוהנברג" מאמה. 

הוריה צפו עבור ילדיהם חיים נורמליים ורגילים של אצולה כפרית. סופיה העידה מאוחר יותר שהם חינכו אותם לדעת שהם אינם מיוחדים. הם השקיעו בהם זמן רב, ופרנץ פרדיננד שמח במיוחד על כך שסופיה תוכל להינשא בעתיד לגבר שהיא תאהב ולא בנישואים פוליטיים לבן אצולה. ב-28 ביוני 1914 נרצחו הוריה ביריות בידי קבוצת לאומנים בוסנים וסרבים, רצח אשר הוביל למלחמת העולם הראשונה. אחד הקושרים, נדלקו צ'ברינוביץ', שלח מכלאו מכתב אל סופיה ואחיה ובו ביקש את סליחתם על שגזל מהם את הוריהם. אחיה של סופיה הדוכס מקסימיליאן, כתב מכתב תשובה בו הודיע לצ'ברינוביץ' שהוא סולח לו. סופיה חתמה על המכתב, אולם האח השלישי, הנסיך ארנסט סירב לחתום. 

סופיה ואחיה עברו לידי ידיד של הוריהם, ולאחר מכן לידי סבתם החורגת הארכידוכסית מריה תרזה. שר הטקס הקיסרי הנסיך ממונטנובו, אשר היה אויב מושבע של פרנץ פרדיננד וסופיה, דאג גם להשפלתם של שלושת היתומים שלהם. הוא דאג שייאסר עליהם להשתתף בלוויה, ואף ניסה ללא הצלחה לאלץ אותם לשלם את העלות שלה מכספי הירושה שלהם. בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ב-1918, ביטול המונרכיה ופירוק האימפריה האוסטרו-הנגרית, הוחרמו מרבית נכסיהם בידי ממשלת צ'כוסלובקיה, והם עברו לגור בטירת ארססטן בדרום אוסטריה. ב-8 בספטמבר 1920 היא נישאה לרוזן פרידריך פון נוסטיץ-רייניך, וילדה לו ארבעה ילדים. בעקבות האנשלוס נעצרו שני אחיה ונשלחו לדכאו. היא ובעלה שרדו את מלחמת העולם השנייה בשקט, אם כי רבים מנכסיהם הוחרמו. הוא מת ב-1973, ולאחר מכן חיה סופיה חיים שקטים באוסטריה, וטופלה בידי נכדיה. ב-1981 היא ביקרה בקונפישטה, שישים שנה לאחר שעזבה אותה. היא נפטרה בעיר טאנהאוזן שבאוסטריה ב-27 באוקטובר 1990 בגיל 89.

באחד מפרקי הסדרה "אינדיאנה ג'ונס הצעיר", אינדיאנה ג'ונס נפגש עם סופיה בווינה.

==משפחתה==
מנישואיה לרוזן פרידריך פון נוסטיץ-רייניך ילדה סופיה ארבעה ילדים:
* ארווין (1921–1949)
* פרנץ (1923–1945)
* אלויס (1925–2003)
* סופיה (נולדה ב-1929)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ילידות 1901
קטגוריה:בית הוהנברג
קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:נפטרות ב-1990
קניון שער הצפון

קניון שער הצפון הוא מרכז קניות הנמצא סמוך למחלף אתא דרום בקריית אתא, ובסמוך לכביש 22 ("כביש עוקף קריות").

== היסטוריה ==
הקניון הוקם בשיתוף חברת שיכון ובינוי מקבוצת אריסון וקבוצת ברונפמן-פישר בהשקעה של כ-600 מיליון שקלים, ותוכנן על ידי משרד משה צור אדריכלים. הקניון מחובר לסניף קריית אתא של "איקאה", החנות הצפונית של הרשת בישראל, כך שמסדרונות הקניון מובילים ישירות אל הסניף וממנו, ללא צורך במעבר לבניין נפרד.

קניון שער הצפון פתח את שעריו לציבור באוקטובר 2014 והוא הקניון הראשון בישראל שהוא בעל תקן לבנייה ירוקה בכלל ובעל הסמכת "LEED" בפרט. התכנון שלו שילב בתוכו כיכרות כניסה, המשמשות גם כמקומות עצירה ומנוחה. בנוסף, תקרת הקניון היא שקופה, לצורך מתן אפשרות לאור השמש לחדור פנימה, כחלק מפעילותו כקניון בבנייה ירוקה.

שטח הקניון הוא כ-60,000 מ"ר ופועלים בו כ-100 בתי עסק. ביניהם, סופרמרקט של רשת שופרסל, חנויות אופנה והנעלה ובתי קפה. החל מאפריל 2018, בשטח הקניון ממוקמת גם לשכה של רשות האוכלוסין וההגירה.

הקניון ממותג כ"קניון המשפחות של הצפון". משנת 2015 ועד אמצע 2018, הובילה הקומיקאית ליטל שוורץ את הקמפיין הפרסומי שלו.

בשנת 2021 הוקם בסמוך לקניון מתחם "Redesign", שבו חנויות ואולמות תצוגה של חברות העוסקות במוצרים לעיצוב הבית.

מנכ"ל הקניון הוא דותן שלום.

==גלריית תמונות==
{| align=center
|<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="4">
כניסה למתחם חיסון קורונה של שירותי בריאות כללי בקניון שער הצפון (1).jpg|כניסה למתחם חיסון קורונה של שירותי בריאות כללי בקניון שער הצפון, ינואר 2021
משרדי רשות האוכלוסין וההגירה בקניון שער הצפון בקריית אתא 03.jpg|משרדי רשות האוכלוסין וההגירה בקניון שער הצפון בקריית אתא
File:קניון שער הצפון בקריית אתא 10.jpg|מראה כללי של הקניון מבחוץ
קניון שער הצפון בקריית אתא 02.jpg| מראה בתוך הקניון
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

שער הצפון
קטגוריה:קריית אתא: מבנים
קטגוריה:קריית אתא: כלכלה
ארנסט, נסיך הוהנברג

ארנסט אלפונס פרנץ איגנאץ יוזף מריה אנטון, נסיך הוהנברג (; 27 במאי 1904 - 5 במרץ 1954) היה בנם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וסופיה, דוכסית הוהנברג, אשר רציחתם בסרייבו ב-1914 הובילה למלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
ארנסט נולד ב-27 במאי 1904 בטירת קונופישטה, 50 ק"מ מדרום לפראג. אביו היה פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה ואמו הייתה סופיה, דוכסית הוהנברג. הוא היה בנם השלישי. חרף העובדה שאביו היה יורש העצר של האימפריה האוסטרו-הונגרית, ואמור היה לרשת את התואר קיסר אוסטריה ומלך הונגריה עם מותו של הקיסר המזדקן פרנץ יוזף הראשון, הרי שארנסט ואחיו היו מנושלים מכל זכות לרשת אי פעם את הכתר, כיוון שהוריהם היו נשואים בנישואים מורגנטיים. ארנסט ירש עם לידתו את התואר "נסיך הוהנברג" מאמו. 

הוריו צפו עבור ילדיהם חיים נורמליים ורגילים של אצולה כפרית. אחותו סופיה העידה מאוחר יותר שהם חינכו אותם לדעת שהם אינם מיוחדים. הם השקיעו בהם זמן רב, ופרנץ פרדיננד שמח במיוחד על כך שבניו יוכלו בעתיד להינשא מאהבה בלבד, ולא נישואים פוליטיים לבן אצולה. ב-28 ביוני 1914 נרצחו הוריו ביריות בידי קבוצת לאומנים בוסנים וסרבים, רצח אשר הוביל למלחמת העולם הראשונה. אחד הרוצחים, נדלקו צ'ברינוביץ', שלח מכלאו מכתב אל הילדים ובו ביקש את סליחתם על שגזל מהם את הוריהם. אחיו של ארנסט, הדוכס מקסימיליאן כתב מכתב תשובה בו הודיע לצ'ברינוביץ' שהוא סולח לו. אחותו סופיה חתמה על המכתב, אולם ארנסט סירב לחתום עליו. 

ארנסט ואחיו עברו לידי ידיד של הוריהם, ולאחר מכן לידי סבתם החורגת הארכידוכסית מריה תרזה. שר הטקס הקיסרי הנסיך ממונטנובו, אשר היה אויב מושבע של פרנץ פרדיננד וסופיה, דאג גם להשפלתם של שלושת היתומים שלהם. הוא דאג שייאסר עליהם להשתתף בלוויה, ואף ניסה ללא הצלחה לאלץ אותם לשלם את העלות שלה מכספי הירושה שלהם. בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה ב-1918, ביטול המונרכיה ופירוק האימפריה האוסטרו-הנגרית, הוחרמו מרבית נכסיהם בידי ממשלת צ'כוסלובקיה, והם עברו לגור בטירת ארססטן בדרום אוסטריה. הוא היה פעיל בתנועה מלוכנית, ועמד בקשר הדוק עם אוטו, נסיך הכתר של אוסטריה. כמו כן הוא היה חבר במיליציית היימווהר ("משמר הבית"). 

בעקבות מעצרו של צעיר יהודי בשם לבנשוס שזרק לבנה על חלון ראווה של מטה נאצי בווינה, והחשש שיוטל עליו עונש חמור, הגיע ארנסט לווינה וזרק לבנה על אותו חלון ראווה. לאחר שנעצר אמר: "אתם אומרים לתלות את לבנשום על שניפץ את חלון הראווה עתה תתלו גם את הנסיך פון־הוהנברג".

הוא ואחיו מקסימיליאן, התנגדו לאנשלוס. ב-14 במרץ 1938 נשלחו יחד למחנה הריכוז דכאו. הם הועסקו בעבודות משפילות שנועדו לשבור את רוחם, אולם נשאו אותם באורך רוח ובעליזות, והיו ביחסים חבריים עם מרבית האסירים. אשתו של מקסימיליאן נפגשה עם הרמן גרינג, והצליחה לפעול לשחרורו לאחר חצי שנה. ארנסט לעומת זאת הועבר למחנה אחר ושוחרר רק ב-1943. עם זאת, 20,000 דונם מנכסי בית הוהנברג הופקעו בידי הנאצים. לאחר מלחמת העולם השנייה הצליחו האחים לפעול להחזרת חלק מהנכסים. ארנסט נפטר ב-5 במרץ 1954 בגיל 49, כתוצאה מהשפעות מאחרות של ההתעללות שעבר בידי הנאצים.

==משפחתו==
ב-25 במאי 1936 נישא ארנסט בווינה למריה תרזה ווד (1910-1985) אשר ילדה לו שני בנים:
* פרנץ פרדיננד (1937-1978)
* ארנסט גאורג (נולד ב-1944)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית הוהנברג
קטגוריה:ילידי 1904

קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1954
מתיו גלייבי

מתיו גלייבי (באנגלית: Matthew G. Glavy) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל המשרת כמפקד הפיקוד האסטרטגי חיל הנחתים וכסגן לענייני לוחמת מידע של מפקד חיל הנחתים.

==ביוגרפיה==
גלייבי סיים ב-1986 תואר ראשון בהנדסת מערכות אקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לחיל הנחתים.

סיים קורס טיס והוכשר כטייס מסוקי תובלה CH-46 סי נייט. שירת בטייסות המסוקים 261 ו-265, שימש קצין מבצעים בכנף הנחתים הראשונה ופיקד על טייסת המסוקים 265 בעת שהוצבה בעיראק. הוא שירת כטייס מסוקי מארין 1 ומפקד טייסת הנחתים הראשונה, האחראית על הטסת נשיא ארצות הברית, סגן הנשיא, חברי הקבינט ואישים נוספים.

בנוסף שירת כמפקד מחלקה ומדריך צוערים בבסיס קוונטיקו, קצין תכנון במטה חיל הנחתים, קצין מבצעים באגף המבצעים של המטות המשולבים, במחלקת התעופה של חיל הנחתים, וכסגן קצין מבצעים בפיקוד הסייבר של ארצות הברית.

ביוני 2016 מונה למפקד כנף הנחתים השנייה. במהלך תפקידו הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. ביולי 2018 מונה למפקד פיקוד הסייבר של חיל הנחתים. ביולי 2021 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הפיקוד האסטרטגי של חיל הנחתים.

גלייבי בוגר המכללה לפיקוד ומטה של חיל הנחתים, ובעל תואר שני בלימודים צבאים ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הנחתים.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.marforcyber.marines.mil/Leadership/Maj-Gen-Matthew-G-Glavy/ ביוגרפיה] באתר חיל הנחתים

קטגוריה:גנרלים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:טייסי חיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי כנף הנחתים השנייה
תטא בעגלון

{| align="left"
|

|-
|

|}
θ בעגלון הוא הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצת הכוכבים עגלון עם בהירות נראית מדרגה 2.62 (אם לא מחשיבים את אל-נאת' שהיה בעבר חלק מהקבוצה, אך הועבר לקבוצת שור). הקו המחבר את θ בעגלון עם מנקלינן (β בעגלון) מצביע על כוכב הצפון.

==תכונות==
θ בעגלון הוא כוכב הסדרה הראשית לבן מסוג ספקטרלי A0 VpSi, שכן ספקטרום הקרינה שלו מראה על נוכחות חריגה בגודלה של צורן, כרום וברזל. מסתו מעט פחות מ-2.5 מסות שמש, רדיוסו כ-5.5 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-10,000 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 200 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ובערך פי 260 בתוספת הקרינה בתחום העל-סגול. בנוסף θ בעגלון פולט גם קרינת X חזקה מהרגיל לכוכב מסוגו. ככל הנראה הסיבה לקרינה זו, כמו גם הסיבה לשכיחות החריגה של יסודות מסוימים בשכבותיו החיצוניות, היא שדה מגנטי חזק שנוצר כתוצאה מסיבוב מהיר של הכוכב על צירו, שמגיע למהירות של כ-77 קילומטרים בשנייה, כך שהוא משלים סיבוב שלם ב-3 ימים, 14 שעות ו-50 דקות. השדה המגנטי אינו אחיד וגורם לכך שגם בהירותו של הכוכב אינה אחידה ולכן בהירותו משתנה במספר מאיות של דרגת בהירות במחזוריות זהה לזמן הסיבוב שלו, ובשל כך הוא מסווג כמשתנה α<sup>2</sup> בכלבי ציד.

===θ בעגלון B===
במרחק של כ-3.75 שניות קשת מ-θ בעגלון יש כוכב נוסף עמום יותר עם בהירות מדרגה 7.14 שנקרא θ בעגלון B. כוכב זה הוא כוכב הסדרה הראשית צהוב מסוג ספקטרלי G2 V, דומה לשמש, אך בהיר ממנה. מסתו מוערכת בכמסת שמש אחת ונראה שהוא מקיף את הכוכב הראשי במסלול קרוב למעגלי שרדיוסו כ-190 יחידות אסטרונומיות (יותר מפי 4 מהמרחק של פלוטו מהשמש) ובזמן הקפה של כ-740 שנים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/thetaaur.html θ בעגלון] באתר של ג'ים קלר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג G
קטגוריה:משתני אלפא2 בכלבי ציד
קטגוריה:קבוצת הכוכבים עגלון
רלף גונזלבס

רלף גונזלבס (באנגלית: Ralph Gonsalves, נולד ב-8 באוגוסט 1946) הוא פוליטיקאי המשמש כיום כראש הממשלה הרביעי של סנט וינסנט והגרנדינים, וכמנהיג מפלגת העבודה המאוחדת (ULP). 

נולד באי סנט וינסנט למשפחה של איכרים ואנשי עסקים שהגיעה לאיים בשנת 1845. הוא למד בבתי ספר קתוליים ובהמשך סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת איי הודו המערבית. בשנת 1971 חזר לאוניברסיטה וסיים תואר שני במדע המדינה. בשנת 1974 סיים את הדוקטורט במדע המדינה באוניברסיטת מנצ'סטר.

גונזלבס מכהן כחבר פרלמנט מאז שנת 1994. באותה השנה הוקמה מפלגת הלייבור במתכונתה הנוכחית וגונזלבס החל לשמש כסגן יו"ר המפלגה. בשנת 1998 הפך למנהיג המפלגה. נבחר לראשות הממשלה לאחר בחירות שהתרחשו בשנת 2001, והוא ראש הממשלה הראשון ממפלגתו. הוא המשיך וזכה בבחירות שנערכו בשנים 2005, 2010 ו-2015. בשנת 2009 הוביל משאל עם בנושא החלפתה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בנשיא עצמאי, אך 55.64% מהמצביעים דחו את השינויים המוצעים.

נשוי בפעם השנייה ויש לו ארבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי ממשלת סנט וינסנט והגרנדינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איי הודו המערבית
קטגוריה:ילידי 1946
יחסי גרמניה–לוקסמבורג

בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.

==היסטוריה==
בשנת 1815 הצטרפה לוקסמבורג לקונפדרציה הגרמנית, ובמבצריה ישב חיל מצב פרוסי, ובהמשך הצטרפה לוקסמבורג לצולפריין. 

בשנת 1914 פלשו הגרמנים ללוקסמבורג, ונשארה תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1918, ובשטחה אף שכן המטה הכללי הגרמני.

בשנת 1940 נכבשה לוקסמבורג על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרה תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944.

לאחר המלחמה הצטרפו לוקסמבורג וגרמניה (כגרמניה המערבית) לנאט"ו ולאיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים, ותרבותיים.

==שיתוף פעולה==
שתי המדינות חברות בנאט"ו, באיחוד האירופי, בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה ובזארלורלוקס, ומשתפות פעולה ביניהם במגוון תחומים. מכיוון ששתי המדינות חתומות על אמנת שנגן, המעבר בין הגבולות חופשי ואין שום הגבלת מעבר ביניהם.

==יחסים דיפלומטיים==
לוקסמבורג מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-11 קונסוליות באאכן, ברמן, דרזדן, דיסלדורף, פרנקפורט, המבורג, הנובר, מינכן, זארבריקן, שטוטגרט וטריר. מאידך, גרמניה מחזיקה בלוקסמבורג רק שגרירות בלוקסמבורג
.

==יחסים כלכליים==
גרמניה היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של לוקסמבורג, וכ-30% נפח מהיבוא הכולל של לוקסמבורג הוא מגרמניה. כמו כן באזור הגבול כ-38,400 אזרחים גרמנים עובדים בלוקסמבורג.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יקב מורד

יקב מורד הוא יקב בוטיק ביקנעם עילית המייצר שיכר (יין שלא תסס מענבים) ממגוון רחב של פירות, ירקות וצמחי תבלין (רימונים ,פסיפלורה, קינמון, מרווה נענע, ועוד רבים אחרים).

== היסטוריה ==
היקב נוסד בשנת 1999 על ידי יעקב מורד, אשר שימש גם כיינן הראשי שלו, ואשתו אתי, לאחר כ-30 שנים בהם הכינו יינות כתחביב במרתף ביתם, בצנצנות של 5 ליטרים. בשנת 2017 פרשו יעקב ואתי לגמלאות.

היקב זכה לביקורים של ידוענים כגון השף חיים כהן, גיל חובב, אבי קושניר, אודטה דנין ואחרים. ביקב הקטן תססו יינות השיכר במכלי זכוכית שדרכם ראו המבקרים את התסיסה.


{| align="right" style="text-align: center;"
| <gallery widths="180" heights="180" perrow="2">
קובץ:Morad Winery logo 2.png|סמליל נוסף של היקב
קובץ:Morad Winery logo 3.png|סמליל ישן של היקב
</gallery>
|}



== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

מורד
קטגוריה:יקנעם עילית: חברות
קנת' ר. טימרמן

קנת ר. טימרמן (באנגלית: Kenneth R. Timmerman; נולד ב-4 בנובמבר 1953) הוא סופר פוליטי ופעיל שמרני אמריקאי. חיבר את הספר "הטילטול: חשיפת את ג'סי ג'קסון האמיתי". טימרמן גם כתב על התפשטות הנשק להשמדה המונית במזרח התיכון. מומחה ל-Wikistrat . היה המועמד הרפובליקאי לשנת 2012 להיות נציג מחוז מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית, אשר התמודד מול כריס ואן הולן הדמוקרט. טימרמן הפסיד לוואן הולן, כשהוא זוכה ב-33 אחוזים בעוד ואן הולן נתמך על ידי 63% מהבוחרים. בשנת 2000 היה טימרמן המועמד הרפובליקאי להיות סנטור ארצות הברית ממרילנד. טימרמן הוא מנכ"ל הקרן לדמוקרטיה באיראן , ארגון הפועל לתמיכה בתנועות דמוקרטיות באיראן.

== ביוגרפיה ==
נולד בניו יורק ב-1953. קיבל תואר ראשון ממכללת גודארד ב-1973 ותואר שני מאוניברסיטת בראון ב-1976. עבר לצרפת, שם עסק בקריירה כסופר, בשנת 1976 הוציא לאור רומן ונובלה.

בתחילת שנות ה-80 הפך טימרמן לכתב המזרח התיכון של "אטלנטה ג'ורנל-קונסטיטושן" ופיתח מומחיות בנושאי המזרח התיכון וסחר בנשק. ב-1982 נלקח בשבי למשך 24 יום על ידי לוחמי גרילה של הפת"ח בלבנון. היה העיתונאי הראשון שכיסה את אירוע הפצצת החמושים האיסלאמים את שגרירות ארצות הברית ב-1983. בין השנים 1985 ל-1987 טימרמן כיסה כעיתונאי את מלחמת איראן–עיראק ואת תעשיית הנשק במזרח התיכון. זכה בפרס ג'ו פטרוסינו לחקר הדיווחים ב-1987 של קבוצת הרכש האיראנית.

בין השנים 1987 ל-1993 פרסם טימרמן את "חדשות ההגנה במזרח התיכון" והיה לכתב בינלאומי לבנושאי ביטחון אלקטרוני. כתב גם מונוגרפות למרכז שמעון ויזנטל על המאמצים של עיראק, של סוריה ושל לוב לרכוש נשק להשמדה המונית. בשנת 2006 היה מועמד לפרס נובל לשלום.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים שנחטפו
קטגוריה:פעילים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת גודארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
צב רך ענק יאנגצי

צב רך ענק יאנגצי (שם מדעי: Rafetus swinhoei) הוא מין של צב ענקי החי בנהר היאנגצה שבסין. צב זה מצוי בסכנת הכחדה רצינית וכמעט נכחד בטבע, ורק שלושה פרטים חיים ממנו ידועים.
== מאפיינים ==
זהו צב ענקי וייתכן שהוא צב המים המתוקים הגדול ביותר בעולם. אורכו המקסימלי שתועד הגיע ל-86 ס"מ ונטען שיכול להגיע עד 100 ס"מ. משקלו המקסימלי מגיע ל-220–247 ק"ג. צב זה בעל עיניים קטנות וראש גדול ברוחב 10 ס"מ והוא בעל חדק ארוך. הזכרים קטנים יותר מן הנקבות ובעלי זנב ארוך יותר.

הוא נמצא בנהר היאנגצה ובכמה אגמים בסין והוא איטי וצולל עמוק עד לקרקעית. הוא אוכל כל הניזון מצמחייה מימית, עלים, אצות, נבלות, חרקים, חלזונות, סרטני מים מתוקים, דגים ודוחיים.

הצבים חיים בבדידות למעט בעונת הרבייה. הצבה עולה לגדת הנהר ומטילה בגומה 20–80 ביצים.

==סכנת הכחדה==
באפריל 2019 מתה בגן החיות סוג'ואו בסין הנקבה האחרונה הידועה של המין, ובכך המין הגיע באופן פונקציונלי להכחדה. שלושה פרטים אחרונים ידועים עדיין קיימים, כולם זכרים: שניים בטבע בווייטנאם, ואחד בשבי בסין. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1873
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:צבים רכים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:סין: זוחלים
יחסי בלגיה–לוקסמבורג

בין ממלכת בלגיה לבין הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ואף שיתוף פעולה בנושאים שונים. כמו כן השתיים חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו.

==היסטוריה==
===ימי הביניים===
המדינות השונות בארצות השפלה בסביבות 1350
באזור הולנד ובלגיה של היום, חיו לפני כאלפיים שנה שבטים קלטים וגאלים. בשנת 57 לפנה"ס הרחיב יוליוס קיסר את כיבושי האימפריה הרומית והגדיל את שטחה עד לאזור "גאליה-בלגיקה", אזור החופף לשטחי בלגיה והולנד של היום, אך במאה הרביעית מסר הקיסר יוליאנוס את גאליה-בלגיקה לפרנקים. במאה השביעית הומרה דתם של תושבי המקום לנצרות, ובמהלך ימי הביניים נשלטה בלגיה יחד עם שאר ארצות השפלה בידי ממלכות סמוכות שונות.

===ארצות השפלה===
במאה ה-14 הגיע תור הזהב של המדינות באזור, תחת שליטתו של הדוכס לבית בורגון הצרפתי. בתקופה זו פרחו הכלכלה, התעשייה והאומנות. הערים הפלמיות איפר, ברוז' וחנט שגשגו בזכות ייצור האריגים והבגדים, ובזכות הסחר בהם. בהמשך הפכה אנטוורפן לעיר נמל חשובה שאפשרה העברת סחורות לכל אירופה מהאיים הבריטיים ואליהם. באמצע המאה ה-15 הגיעה השקיעה. ארצות השפלה עברו לידי ספרד ההבסבורגית, ותושביהן פתחו במאבק ארוך נגד שלטונם של הספרדים הקתולים. 

בשנת 1568 פרצה מלחמת העצמאות של מדינות השפלה, "מרד ארצות השפלה". מלחמה זו ארכה 80 שנה, ובסופה גירשו הולנד והמחוזות בני בריתה את הספרדים מעל אדמתם, ואילו בלגיה ולוקסמבורג נותרו בשליטת ספרד הקתולית ונודעו כארצות השפלה הדרומיות או ארצות השפלה הספרדיות. במסגרת חוזה אוטרכט (1713), שסיים את מלחמת הירושה הספרדית, עברו ארצות השפלה הספרדיות לידי אוסטריה. בעקבות המהפכה הצרפתית פלשו הצרפתים לאזור, ובשנת 1794 כבשו את ארצות השפלה האוסטריות. הכיבוש הצרפתי היה הזרז להתבססות התנועה הלאומית הפלמית, שהתנגדה לשלטון צרפת. ארצות השפלה לשעבר הפכו לחלק אינטגרלי מצרפת, שחילקה אותן מחדש לתשעה חבלים.

===המאה ה-19===
בקונגרס וינה, אחרי תבוסת נפוליון בשנת 1815, האזור ניתן לשליטת וילם הראשון, מלך הולנד כהממלכה המאוחדת של ארצות השפלה, ושטחי לוקסמבורג היו תחת שלטונו באוניה פרסונלית. כעבור 15 שנה, בשנת 1830, התרחשה המהפכה הבלגית: המחוזות הדרומיים (הקתולים) של ארצות השפלה מרדו בשלטון ההולנדי הפרוטסטנטי. הם זכו בעצמאות, והקימו את ממלכת בלגיה, שכללה כשני שלישים של הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג.

===המאה ה-20===
בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה וללוקסמבורג וכבשו אותם, ובלוקסמבורג אף התמקם המטה הכללי הגרמני.

בשנת 1940 נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ונותרו תחת כיבוש גרמני עד לשנת 1944. בדצמבר 1944 התחולל בשטחי בלגיה הקרב על הבליטה, שבו ניסו הגרמנים להתקדם לעבר אנטוורפן מחדש, אך נבלמו על ידי בעלות הברית.

לאחר המלחמה הצטרפו לוקסמבורג ובלגיה לנאט"ו, ובשנת 1958 הקימו יחד עם הולנד את בנלוקס, שהיוותה את הבסיס שעליו קם מאוחר יותר האיחוד האירופי. כיום היחסים בין שתי המדינות מוגדרים "מצוינים", ונהנים מקשרים פוליטיים, כלכליים, חברתיים ותרבותיים.

==שיתוף פעולה==
שתי המדינות חברות בנאט"ו, באיחוד האירופי ובארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ומשתפות פעולה ביניהם במגוון תחומים. מכיוון ששתי המדינות חתומות על אמנת שנגן, המעבר בין הגבולות חופשי ואין שום הגבלת מעבר ביניהם.

==יחסים דיפלומטיים==
לוקסמבורג מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל, ו-5 קונסוליות באנטוורפן, גנט, ליאז', נאמור ואוסטנד. מאידך, בלגיה מחזיקה בלוקסמבורג רק שגרירות בלוקסמבורג
.

== הערות שוליים ==
מלקולם פורסיית'

מלקולם פורסיית (באנגלית: Malcolm Forsyth 8 בדצמבר 1936 - 5 ביולי 2011) היה טרומבוניסט ומלחין דרום אפריקאי-קנדי. בתו היא הצ'לנית אמנדה פורסיית', אשתו של הכנר והמנצח הישראלי פנחס צוקרמן, מי שהייתה הצ'לנית הראשית של תזמורת המרכז הלאומי לאמנויות של קנדה.

== חיים וקריירה ==
המלחינים אלאן גילילנד, מלקולם פורסיית', אלאן גורדון בל, ג'ון אסטאשו וג'פרי מקקון לאחר ביצוע יצירותיהם על ידי התזמורת הסימפונית של אדמונטון באפריל 2005

פורסיית' נולד בפיטרמריצבורג ולמד בקולג' של מריצבורג בדרום אפריקה. הוא למד נגינה בטרומבון, ניצוח והלחנה באוניברסיטת קייפטאון, וסיים את לימודיו שם בתואר BA במוזיקה בשנת 1963.

פורסיית' ניגן בטרומבון בתזמורת הסימפונית של קייפטאון במהלך לימודיו לתואר מוסמך, שאותו קיבל בשנת 1966, ובהמשך לדוקטורט במוזיקה, שאותו קיבל ב-1969. בשנת 1968 היגר לקנדה והצטרף להתזמורת הסימפונית של אדמונטון, שם ניגן בטרומבון בס במשך 11 שנים. הוא כיהן כפרופסור למוזיקה באוניברסיטת אלברטה במשך 34 שנים. בשנת 1996 התמנה למלחין הבית ובמשרה זו נשאר עד לפרישתו בשנת 2002.

בשנת 1970 חיבר פורסיית את "רישומים מנטאל" לתאגיד השידור הקנדי. בין יצירותיו האחרות קונצ'רטו לפסנתר ותזמורת (1979), "סאגיטאריוס" (1975), ,Quinquefid" (1976), "אודה אפריקאית (סימפוניה מס' 3)" (1981) ו-Atayoskewin (סוויטה לתזמורת) (1984), שזכתה בפרס ג'ונו ליצירה הקלאסית של השנה לשנת 1987.

== מותו ==
פורסיית מת ב-5 ביולי 2011, בגיל 74, מסרטן הלבלב.

== אותות כבוד ==
* בשנת 1989 עוטר פורסיית' בתואר מלחין השנה הקנדי.
* בשנת 2003 היה לחבר ב"מסדר קנדה".

== לקריאה נוספת ==
*The Canadian Encyclopedia, [http://www.thecanadianencyclopedia.com/index.cfm?PgNm=TCE&Params=u1ARTU0001257 "Forsyth, Malcolm"] (accessed 13 January 2010)
*Kennedy, Michael and Bourne, Joyce (eds), [http://www.answers.com/topic/malcolm-forsyth-1 "Forsyth, Malcolm"], The Concise Oxford Dictionary of Music, Oxford University Press, 2007 (accessed via Answers.com 13 January 2010)
*Kennedy, Michael (2006), The Oxford Dictionary of Music, 985 pages, 
*Primos, Kathy. 1994. "A Life Experience: The Orchestral Works of Malcolm Forsyth." SoundNotes. SN6:12-21.

== קישורים חיצוניים ==

* http://www.legacy.com/obituaries/edmontonjournal/obituary.aspx?page=notice&pid=152425344#fbLoggedOut

(An hour-long radio interview with Forsyth in 2008)

קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:מלחינים קנדים
קטגוריה:נגני כלי נשיפה ממתכת
פורסיית'
קטגוריה:קנדים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1936
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2011
עונת 2001/2002 בסרייה א'

עונת 2001/2002 בסרייה א הייתה העונה ה-100 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-26 באוגוסט 2001 והסתיימו ב-5 במאי 2002. 

בליגה השתתפו 18 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

טורינו, פיאצ'נצה, קייבו ורונה וונציה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.

יובנטוס זכתה באליפות הליגה בפעם ה-26 בתולדות המועדון. 

בסיום העונה, ב-25 באוגוסט 2002 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו יובנטוס ניצחה את פארמה 2:1 וזכתה בגביע.

בסיום העונה לסרייה ב' ירדו ורונה, לצ'ה, פיורנטינה וונציה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו קומו, מודנה, רג'אנה ואמפולי. 

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1|| יובנטוס
| 34|| 20|| 11|| 3|| 64|| 23|| 41|| 71||זכייה בליגה העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor="#ccffcc"
| 2|| רומא 
| 34|| 19|| 13|| 2|| 58|| 24|| 34|| 70 || העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor="#ccffcc"
| 3|| אינטר
| 34|| 20|| 9|| 5|| 62|| 35|| 27|| 69|| העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor="#ccffcc"
| 4|| מילאן
| 34|| 14|| 13|| 7|| 47|| 33|| 14|| 55|| העפלה לליגת האלופות
|- bgcolor=#97DEFF
| 5|| קייבו ורונה 
| |34|| 14|| 12|| 8|| 57|| 52|| 5|| 54||העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
| 6|| לאציו
| 34|| 14|| 11|| 9|| 50|| 37|| 13|| 53||העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#ccccff 
| 7|| בולוניה
| 34|| 15|| 7|| 12|| 40|| 40|| 0|| 52||העפלה לגביע אינטרטוטו
|- bgcolor=#ccccff 
| 8|| פרוג'ה
| 34|| 13|| 7|| 14|| 38|| 46||8-|| 46||העפלה לגביע אינטרטוטו
|-
| 9|| אטאלנטה
| 34|| 12|| 9|| 13|| 41|| 50||9-|| 45
|- bgcolor=#97DEFF
| 10|| פארמה
| 34|| 12|| 8|| 14|| 43|| 47||4-|| 44||זכייה בגביע איטליההעפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#ccccff 
| 11|| טורינו 
| 34|| 10|| 13|| 11|| 37|| 39||2-|| 43||העפלה לגביע אינטרטוטו
|-
| 12|| פיאצ'נצה 
| 34|| 11|| 9|| 14|| 49|| 43|| 6|| 42|
|-
| 13|| ברשה
| 34|| 9|| 13|| 12|| 43|| 52||9-|| 40
|-
| 14|| אודינזה
| 34|| 11|| 7|| 16|| 41|| 52||11-|| 40
|- bgcolor=#F08080
| 15|| ורונה
| 34|| 11|| 6|| 17|| 41|| 53||12-|| 39||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 16|| לצ'ה
| 34|| 6|| 10|| 18|| 36|| 56||20-|| 28||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 17|| פיורנטינה
| 34|| 5|| 7|| 22|| 29|| 63||34-|| 22||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 18|| ונציה 
| 34|| 3|| 9|| 22|| 30|| 61||31-|| 18||ירדה ליגה
|}
==כדורגלנים מצטיינים==
דויד טרזגה (), שחקנה של יובנטוס ודריו הובנר שחקנה של פיאצ'נצה כבשו 24 שערים וזכו בתואר מלך השערים. 

התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרסים לשחקנים מצטיינים:

* כדורגלן השנה - דויד טרזגה (), יובנטוס
* כדורגלן זר של השנה - דויד טרזגה (), יובנטוס
* כדורגלן איטלקי של השנה - כריסטיאן ויירי, אינטר, בפעם השנייה בקריירה
* שוער השנה - ג'אנלואיג'י בופון, יובנטוס, עונה שנייה ברציפות
* בלם השנה - אלסנדרו נסטה, לאציו, בפעם השלישית ברציפות

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.rsssf.com/tablesi/ital02.html נתונים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/tita2001-02.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
קטגוריה:2001 באיטליה
גזטפה

גזטפה (בטורקית: Göztepe Spor Kulübü או .Göztepe S.K) הוא מועדון כדורגל מקצועני טורקי, שבסיסו בעיר איזמיר שבטורקיה.

המועדון נוסד בשנת 1925. הוא המועדון הטורקי הראשון ששיחק בחצי גמר מפעל אירופאי, עם הופעתו בחצי גמר גביע ערי הירידים בעונת 1968/1969.
המועדון שיחק בליגה הראשונה ברציפות בין השנים 1959 ל-1976. לאחר מכן ירד לשחק בליגות הנמוכות אך חזר בכל כמה שנים חזרה לליגה הראשונה.
בסיום עונת 2017 חזר לשחק בליגה הראשונה ולאחר 5 שנים שב לליגה השנייה.

==תארים==
הגביע הטורקי:
*1968/1969, 1969/1970
הסופר קאפ הטורקי:
* 1970

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל טורקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1925
קטגוריה:איזמיר
סימני התום (שיר)

סימני התום (באנגלית: Auguries of Innocence) הוא שיר מאחת המחברות, שהשאיר המשורר הבריטי ויליאם בלייק, הידועה כיום ככתב יד פיקרינג. ההנחה היא שהשיר נכתב בשנת 1803, אך לא פורסם עד 1863, כאשר החוקר אלכסנדר ג'ילכריסט כלל אותו בכרך הנלווה לביוגרפיה אותה חיבר על המשורר. השיר מכיל סדרה של פרדוקסים אשר מדברים על התמימות המוצבת כניגוד לרוע ולשחיתות. השיר מורכב מ-132 שורות אשר אותן פרסם ג'ילכריסט עם ובלי חלוקה לבתים. המילה סימן במובן זה של השיר, באנגלית (Augury) מהווה תיאור של ניבוי עתידות או לחלופין סימן או אות משמיים.

המלחין הבריטי בנג'מין בריטן חיבר לחן לכמה שורות מהשיר ושילב אותן במחזור שיריו "השירים והפתגמים של ויליאם בלייק" (Songs and Proverbs of William Blake).

שם הרומן באנגלית "מפקח הסקוטלנד יארד חוקר" (Endless Night), מאת אגתה כריסטי נלקח על ידה בהשראת שיר זה. שש שורות מהשיר דוקלמו בסרט איש מת, משנת 1995. את אותן שורות דיקלמה דמות הקרויה "אף אדם" (Nobody).

ב-10 במאי 2015, ארבע שורות השיר הראשונות של השיר צוטטו בעונה ה-2 של סדרת הטלוויזיה "פני דרדפול", בפרק השני של העונה (שכותרתו הייתה "Verbis Diablo"). ארבע השורות נאמרו על ידי הדמות "היצור", הידועה יותר בשם ג'ון קלייר (בגילומו של רורי קיניר), בדברה אל הדמות ונסה אייבס (בגילומה של אווה גרין) כאשר במהלך השיחה נידונו נושאי תאולוגיה ופילוסופיה.

ב-2016, פסוק הלקוח מהשיר צוטט בקדימון למשחק המחשב Death Stranding, אותו פיתח הידאו קוג'ימה ואשר הוצג בתערוכת הטכנולוגיה הבידורית, ה-E3.

==השיר==

==ניתוח==
==קישורים חיצוניים==

* [https://sites.google.com/site/home4aegnor/home/hsprwt-btqwpt-hwzrwt/wwylym-blyyq/myzyrwtyw-sl-wwyym-blyyq הנמלה העמלנית - האתר העשירי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצירות ויליאם בלייק
אמנואלה פיליברטו, נסיך קריניאנו

אמנואלה פיליברטו, נסיך קריניאנו (באיטלקית: Emanuele Filiberto di Savoia-Carignano; 20 באוגוסט 1628 - 21 באפריל 1709), היה נסיך קריניאנו בין השנים 1656–1709.

==ביוגרפיה==
אמנואלה פיליברטו נולד ב-20 באוגוסט 1628 במוטייר, לטומאזו פרנצ'סקו, נסיך קריניאנו ולמארי דה בורבון, רוזנת סואסון, בתם של שארל דה בורבון, רוזן סואסון ואן דה מונטפייה. אמנואלה פיליברטו נולד חירש, ולמד בקושי לדבר כמה מילים על ידי קריאת שפתיים. אולם, בצעירותו נשלח אמנואלה פיליברטו לכומר הספרדי דון מנואל רמירז, מורה מפורסם לחירשים בספרד, ובהדרכתו למד אמנואלה פיליברטו לקרוא ולכתוב. לאחר מכן הוא המשיך ללמוד מגוון של מדעים בהדרכתו של אלסנדרו טסאורו, והראה כישרון גדול. בשנות ה-20 לחייו השתתף אמנואלה פיליברטו במערכה שניהל אביו בלומברדיה, ושנתיים לאחר מכן מונה לקולונל בצבא הצרפתי.

בשנת 1656 מת אביו טומאזו פרנצ'סקו, נסיך קריניאנו, ואמנואלה פיליברטו ירש את תאריו. בשנת 1658 הועלה אמנואלה פיליברטו לדרגת לוטננט גנרל על ידי דודנו קרלו אמנואלה השני, דוכס סבויה, ובשנת 1663 מונה למושל העיר אסטי. כאשר מת קרלו אמנואלה בשנת 1675, היה בנו ויורשו ויטוריו אמדאו רק בן תשע, ובעקבות כך מונה אמנואלה פיליברטו לנסיך הכתר.

ב-10 בנובמבר 1684 התחתן אמנואלה פיליברטו עם מריה אנג'לה קטרינה ד'אסטה, בתם של בורזו ד'אסטה ואימפוליטה ד'אסטה, על אף התנגדותו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת שרצה שאמנואלה פיליברטו יתחתן עם נסיכת צרפתית, ורק בשנת 1685 אישר לואי הארבעה עשר את הנישואים, לאחר התערבותו של ויטוריו אמדאו השני, דוכס סבויה.

אמנואלה פיליברטו שיפץ את ארמון קריניאנו בטורינו ואת טירת ראקוגיני, ותכנן גנים בטירותיו על פי הגדם הצרפתי. בשנת 1701 שימש אמנואלה פיליברטו כשליחו של פליפה החמישי, מלך ספרד בחתונתו עם מריה לואיזה, נסיכת סבויה - דודניתו של אמנואלה פיליברטו. ב-21 באפריל 1709 מת אמנואלה פיליברטו, ובנו ויטוריו אמדאו הראשון, נסיך קריניאנו ירש את תאריו.

==משפחתו==
ב-10 בנובמבר 1684 התחתן אמנואלה פיליברטו עם מריה אנג'לה קטרינה ד'אסטה, בתם של בורזו ד'אסטה ואימפוליטה ד'אסטה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* מריה ויטוריה, נסיכת סבויה (1687–1763), התחתנה עם ג'וזפה מלבאילה, רוזן צ'רצ'נאסקו
* איזבלה לואיזה, נסיכת סבויה (1688–1767), התחתנה עם אלפונסו טפארלי, רוזן לניאסקו, ולאחריו התחתנה עם אוג'ניו, רוזן קמביאנו רופיה, ולאחריו התחתנה עם קרלו ביאנדרטה, די של סן ג'ורג'יו
* ויטוריו אמדאו הראשון, נסיך קריניאנו (1690–1741)
* טומאזו פיליפו גסטונה, נסיך סבויה (1696–1715)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| אמנואלה פיליברטו, נסיך קריניאנו בית סבויה נולד:20 באוגוסט 1628 מת:21 באפריל 1709
|-
| rowspan="1" align="center"| טומאזו פרנצ'סקו
| rowspan="1" align="center"| נסיכות קריניאנו 1656–1709
| rowspan="1" align="center"| ויטוריו אמדאו הראשון
|}

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:ילידי 1628
קטגוריה:נפטרים ב-1709
בוש-דו-רון

בוש-דו-רון (בצרפתית: Bouches-du-Rhône, באוקסיטנית: Bocas de Ròse; מילולית: "שפך הרון") הוא מחוז בדרום צרפת. זהו המחוז המאוכלס ביותר בחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. קוד הדואר וה-INSEE של המחוז הוא 13.

== היסטוריה ==
ההיסטוריה של האזור קשורה קשר הדוק לזה של פרובנס. פיתוחו של האזור החל עוד בעת העתיקה, עם פיתוחה של מרסיי תחת השלטון הרומי של יוליוס קיסר.
המחוז הוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית ב-4 במרץ 1790. מיד לאחר היווסדותו, המחוז תמך בעקרונות המהפכה. רוב הכמרים במחוז קיבלו על עצמם את הכפפת הכנסייה לשלטון האזרחי. התמיכה בשמאל המשיכה גם במהלך המאה ה-20, ובמיוחד בפרברים הצפוניים של מרסיי, העיר הגדולה במחוז.

== גאוגרפיה ==
המחוז הוא חלק מחבל הארץ פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. הוא גובל בוואר ממזרח, בווקלוז מצפון, בגאר ממערב, והים התיכון מדרום. האזור הוא די עירוני, עם למעלה מ-28 יישובים שבהם מתגוררים לפחות 10,000 תושבים (נכון לשנת 2008). שלוש הערים הגדולות הן מרסיי (855,000 תושבים), אקס-אן-פרובאנס (141,000 תושבים) וארל (52,000 תושבים).

== פוליטיקה ==
במהלך המאה ה-19, כתוצאה מגל מהגרים גדול, התפתח מעמד פועלים רחב ועצמתי- דבר שחיזק את הכוחות הסוציאליסטיים. האוכלוסייה הכפרית נוטה דווקא לתמוך במפלגות הימין. בשנות ה-90 של המאה ה-20 המחוז החל לתמוך באופן כללי בימין הפוליטי, דבר שבא לידי ביטוי אף בהתחזקות מפלגת הימין הקיצוני החזית הלאומית.

מועצת המחוז מורכבת מ-60 נציגים. המפלגה החזקה היא המפלגה הרפובליקנית עם כ-25 נציגים. לאחר מכן ישנן המפלגה הסוציאליסטית עם כ-15 חברי מועצה. מבין המפלגות הנוספות ניתן למנות את המפלגה הקומוניסטית (5 נציגים) והחזית הלאומית (2 נציגים).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: מחוזות
שראנט

שראנט (בצרפתית: Chérente; באוקסיטנית: Charanta) הוא מחוז במערב צרפת בחבל אקיטן החדשה בקרוי על שם נהר השראנט.

== היסטוריה ==
המחוז הוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו לאחר המהפכה הצרפתית ב-4 במרץ 1790. אמנם לפני המהפכה האזור לא היה מסודר באותה היחידה המנהלית, אך הוא פרח במהרה, בעיקר הודות לשגשוג התעשיות המסורתיות כגון ייצור המלח והקוניאק. אמנם שמצבו של נהר השראנט הידרדר במהלך המאה ה-20, הוא סיפק קשרי מסחר חשובים במהלך המאה ה-19. הנהר הועיל גם לתעשיות המסורתיות, וגם לאלו החדשות, שכללו ייצור נייר וברזל. במחצית הראשונה של המאה ה-19 חל שגשוג תעשייתי אדיר, שהביא גם לגידול מהיר באוכלוסייה. במחצית המאה השנייה מספר התושבים ירד כתוצאה מתהליכי עיור שפגעו באזורים הכפריים שכללו גם את שראנט. בעיית כנימת הפילוקסרה שהתרחשה בשנת 1872 פגעה קשות בייצור היין המקומי.

שתי מלחמות עולם שהתרחשו במחצית הראשונה של המאה ה-20 פגעו עוד יותר בתעשיות המסורתיות של המחוז. במהלך המחצית השנייה כמות האוכלוסייה סבלה מגידול נמוך, אך נותרה יציבה. ההתפתחות העירונית של אנגולם פיתחה במעט את המחוז. בתחילת המאה ה-21 היגרו למחוז גמלאים רבים, במיוחד מהממלכה המאוחדת.

== פוליטיקה ==
מועצת המחוז מורכבת מ-35 נציגים. המפלגה הגדולה ביותר היא המפלגה הסוציאליסטית, שמונה מטעמה 15 נציגים במועצה. מפלגה מרכזית נוספת היא הרפובליקנים, שמטעמם יש כ-6 נציגים. המפלגה הקטנה ביותר היא המפלגה הקומוניסטית שמונה מטעמה 2 נציגים.

== כלכלה ==
התעשייה המסורתית מאוד דומיננטית בשראנט. מבין המוצרים המרכזיים בתעשייה ניתן למנות את הקוניאק, חמאה ונעלי בית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אקיטן החדשה: מחוזות
ח'ובאר

ח'ובאר (בערבית: الخُبَر; תעתיק מדויק: אלחֻ'בַּר) היא עיר נמל במחוז א-שרקייה שבמזרח ממלכת ערב הסעודית השוכנת על חוף המפרץ הפרסי. זוהי אחת הערים הגדולות ביותר במסגרת מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ עם אומדן אוכלוסין של 409,549 בני אדם לפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022. ח'ובאר, יחד עם דמאם, ודהראן הן חלק ממטרופולין דמאם, השלישי בגודלו בממלכה עם אומדן אוכלוסין של כ-2.19 מיליון בני אדם. 

רבים מתושבי ח'ובאר עובדים בחברה הסעודית עראמקו הסעודית, שנחשבת לגדולה ביותר בעולם מבחינת עתודות נפט ותפוקה. כמו כן אל ח'ובאר מארחת חברות מקומיות ובין-לאומיות רבות, וכמו כן, באופן מסורתי יש בעיר חנוונים וסוחרים, וכיום יש גם הרבה קניונים מודרניים, שדרות של חנויות שמנוהלות על ידי זיכיונות בינלאומיים ומסעדות.

==היסטוריה==
בעבר, הייתה אל ח'ובאר נמל דייגים קטן על חוף המפרץ הפרסי, שהיה מיושב בעיקר בחברי השבט דוסארי. עם גילוי נפט באזור במהלך שנות ה-30, הפך הנמל למרכז קניות תעשייתי. כיום, נמל דמאם הפך לנמל המרכזי באזור וכתוצאה מכך ח'ובאר הפכה למרכז של פארקים, מסעדות, בילויים לכל המשפחה ועוד. 

בשנת 1996, בפיגוע במתחם חיילי ארצות הברית בח'ובאר, שבוצע בידי חמושים איראנים, נהרגו 19 חיילים אמריקנים וחייל סעודי אחד.

==תחבורה==
===נמל התעופה===
במרחק של 50 ק"מ מהעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי המלך פהד, שנמצא במערב העיר דמאם. 

===תשתיות===
ח'ובאר מחוברת לכבישים ראשיים באזור, כולל הכביש המהיר דהראן-ג'ובייל, דהראן-דמאם וח'ובאר-דמאם, ממנו ניתן להגיע לנמל התעופה הבינלאומי ע"ש המלך פהד. באל ח'ובאר שוכן גשר המלך פהד, המקשר בין סעודיה לבחריין. 

==חינוך==
בית הספר הראשון בח'ובאר הוקם בשנת 1942. כיום, באל ח'ובאר נמצאים יותר מ-100 מוסדות חינוך ציבוריים ופרטיים. בית הספר הבינלאומי ההודי בדמאם, הוא אחד מבתי הספר ההודיים הגדולים ביותר בעולם ובו יותר מ-17,000 סטודנטים. מדינות כמו פקיסטן ובנגלדש מפעילות גם הן בתי ספר משלהן. ח'ובאר היא גם ביתם של כמה בתי ספר מערביים, כמו בתי הספר הבינלאומיים הבריטי והאמריקאי. 

==אורח חיים בעיר==
אל ח'ובאר היא עיר עם מספר רב של מרכזי קניות, מסעדות, בתי קפה ובוטיקים מכל מיני סוגים.

==אקלים==
האקלים בחובאר הוא מדברי עם קיץ חם ולח מאוד, ובחורף חם ויבש לרוב. 

הממוצע השנתי של הטמפרטורות בעיר הוא 33 מעלות במהלך היום ו-22 מעלות בלילה. בחודש הקר ביותר, ינואר, הטמפרטורה נעה בדרך כלל בין 12 ל-22 מעלות ביום ו-3 עד 18 מעלות בלילה. במהלך החודש החם ביותר בשנה, יוני, הטמפרטורה נעה בין 37 ל-50 מעלות ביום ו-33 במהלך הלילה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.daleeli.com/en/cityguide/Al%20Khobar.html מדריך לעיר אל-ח'ובאר]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערב הסעודית: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1935
הפללת שווא

הפללת שווא, המוכרת גם בכינוי תפירת תיק, היא האשמת שווא בפשע, באמצעות ראיות כוזבות או מתן עדות שקר המפלילות אדם חף מפשע.

==מאפיינים==
במקרים מסוימים, אדם שמבצע פשע מנסה להפליל מישהו אחר, למשל - הוא מעיד שהוא ראה אותו בורח מהמקום שבו התרחש הפשע. ישנם גם מקרים בהם רשויות אכיפת החוק, כמו המשטרה או הפרקליטות, גורמות במכוון להפללת שווא, ממניעים שונים. במקרים רבים, פושעים מנסים להכחיש את פשעיהם בבית המשפט בטענה ש"תפרו להם תיק".

המקריה הידוע ביותר של הפללת שווא הוא פרשת דרייפוס בסביבות 1900, שבה קצין יהודי אלפרד דרייפוס האושם בריגול ובגידה בצרפת, מולדתו. הפרשה גרמה לשערורייה ציבורית רחבה והייתה קשורה גם לאנטישמיות. דרייפוס הורשע, הושפל בטקס פומבי, והוגלה לאי השדים, אך מאבק ציבורי בהובלת אינטלקטואלים הוביל לזיכויו. 

ידועים מספר מקרים של הפללת שווא על מנת להשיג הישגים פוליטיים. לדוגמה, בזמן שביתת הטקסטיל של לורנס בשנת 1912, המשטרה גילתה מטען נפץ במשרדי החברה וטענה שהאיגוד המקצועי ניסה לפוצץ את הבניין. מאוחר יותר הסתבר שמנהלי החברה הטמינו את המטען, בעזרתו של ראש העיר.

ג'ו היל היה פעיל בתנועת העבודה האמריקאית וחבר בארגון IWW, להם התנגדו ראשי התאגידים הגדולים בארצות הברית. בשנת 1914 הוא הואשם ברצח שלא ביצע, והוצא להורג בנובמבר 1915.

בעבודת המשטרה תועדו מספר מקרים שבהם שוטר ירה על חשוד שאינו חמוש, ולאחר מכן הניח כלי נשק ליד הגופה על מנת להצדיק את הירי כהגנה עצמית. פעולה זו, של הפללת אדם שנורה, נחשבת להתנהגות שאינה הולמת שוטר.

==בתנ"ך==
האיסור על הפללת שווא באמצעות עדות שקר הוא אחד מעשרת הדברות: "לא תענה ברעך עד שקר". עם זאצ, בתנ"ך מופיעים שני סיפורים של הפללת שווא:
* בפרשת יוסף ואחיו מורה יוסף להטמין גביע כסף בשק של בנימין, ובעקבות כך הואשם בנימין בגנבה. 
* בפרשת כרם נבות חמד אחאב המלך את כרם נבות. כיוון שנבות סירב למכור את כרמו, ארגנה איזבל, אשתו של אחאב, הפללת שווא של נבות, שבעקבותיה הוא הוצא להורג בסקילה, וכרמו עבר לבעלות המלך. 
בדיוני הכנסת התייחסו למשפט העברי בעת העיסוק בדיני העונשין וראיות כוזבות. ישנה התייחסות לכך שראיה בעדות וראיה שבכתב שתיהן שוות בעונש אם הן שקר, עם זאת המשפט העברי תומך בכל שהעונש לא יהיה אחיד אלא מותאם לחומרת המעשה.<ref>נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 612-619: הצעת חוק לתיקון דיני העונשין (ראיות כוזבות), ב[https://www.daat.ac.il/daat/vl/jewish-law-knesset/jewish-law-knesset01.pdf אתר דעת].</ref>

==בספרות ובאמנות==
בספרות, בקולנוע ובטלוויזיה מוצגות לעיתים קרובות עלילות בהן אדם חף מפשע מנסה להוכיח ש"תפרו לו תיק". הפללת שווא משמשת כמרכיב מרכזי בסרטים זהות במלכודת, סודות אל איי, משימה בלתי אפשרית, צעקה 4; בסדרות הטלוויזיה נמלטים, משפחת סימפסון; ובספרים רבים, למשל הארי פוטר והאסיר מאזקבאן.

דוגמה לעלילה שבמרכזה הפללה כזו היא הסרט "הנמלט" משנת 1993, המבוסס על סדרת טלוויזיה באותו שם. כוכב הסרט, המגולם על ידי האריסון פורד, הוא רופא המנסה להוכיח שהוא לא הרג את אשתו, אלא אדם אחר שמנסה להפליל אותו.

דוגמה נוספת היא סדרת הטלוויזיה 24. בעונה הראשונה, גיבור הסדרה ג'ק באואר חייב להגן על הסנאטור דייוויד פאלמר ממזימת התנקשות, אך אחד ממתנגדיו של פאלמר "תופר תיק" לבאואר, וגורם לפאלמר לחשוד בו. גם בעונות מאוחרות יותר של הסדרה נתקל באואר במקרים של הפללת שווא.

==ראו גם==
* תלונת שווא
* אונס בדוי
* עדות שקר

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוק ומשפט
קטגוריה:פשעים
קטגוריה:קרימינולוגיה
אריק קילמונגר

אריק קילמונגר (באנגלית: Erik Killmonger) היא דמות בדיונית של נבל-על שהופיע בחוברות הקומיקס הפנתר השחור ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Jungle Action #6 מספטמבר 1973, ונוצרה בידי הכותב דון מקרגור והמאייר ריץ' באקלר.

אריק קילמונגר נולד כנג'דקה בכפר בוואקאנדה. הוריו נהרגו בכאוס שנוצר בידי חבורת שכירי החרב של יוליסס קלו, שלקח לעצמו עבדים ואקאנדים, בהם נג'דקה, וברח מהמדינה. כעבד, נג'דקה פיתח שנאה למלך טצ'אקה, באמונה כי חולשתו גרמה להוריו להיהרג. הוא הצליח לברוח משביו של קלו, אך נתקע בארצות הברית בלי יכולת לחזור לוואקאנדה. נג'דקה התאקלם, השתקע בהארלם ושינה את שמו לאריק קילמונגר, למד במכון MIT, זכה לתואר דוקטורט בהנדסה ולתואר MBA במנהל עסקים. 

כאשר גילה כי מלך ואקאנדה הנוכחי ובנו של טצ'אקה, המלך טצ'אלה, אימץ את זהות "הפנתר השחור" והצטרף לקבוצת האוונג'רס, קילמונגר הציג את עצמו בפניו וסיפר לו את סיפורו, כדי שיוכל לחזור לוואקאנדה. הוא הגיע לכפר הולדתו - ששינה את שמו לכבודו - והחל לנסות ליצור מרידות והפיכות בוואקאנדה נגד שלטונו של טצ'אלה. הוא שיתף פעולה עם רבים מאויביו של טצ'אלה, ושיסה בו חוליות זומבים שיצר בעקבות גילוי מזבח ההחייאה המיסטי. קילמונגר נהרג במהלך קרב נגד טצ'אלה כאשר ילד ואקאנדי, שהתייתם מהוריו במתקפת עושי דברו, הגיע לנקודת הקרב והפיל את קילמונגר ממפל מים. 

קילמונגר הוחיה באופן זמני ככלי להשתלטות על ואקאנדה בידי טבעותיו של המנדרין. בסיועה של מאדאם סליי, קילמונגר "הרג" את טצ'אלה, שהיה למעשה מודל חיקוי אנושי שנוצר בידי טוני סטארק/איירון מן. טצ'אלה ואיירון מן הביסו את קילמונגר, שחזר למצבו כשלד. כת הסוגדת למעשיו החייתה את קילמונגר פעם נוספת באמצעות מזבח ההחייאה, והוא המשיך בדרכיו ואף חבר לקלו נגד טצ'אלה ודרדוויל. לאחר הפיכה בוואקאנדה בהנהגת הכומר אצ'בה, שהסתיימה בהיעדרותו של טצ'אלה, סוכן ה-CIA אוורט קיי רוס החליף את טצ'אלה כמנהיג האומה. קילמונגר ניסה להשתלט על ואקאנדה באמצעות מיטוט הכלכלה הוואקאנדית, ולבסוף הביס את טצ'אלה בדו-קרב ולקח ממנו את תואר הפנתר השחור. בכך, למעשה, השתלט קילמונגר על ואקאנדה. לאחר שניסע לאכול מהצמח בצורת הלב, נפל קילמונגר לתרדמת היות שהצמח רעיל למי שדם משפחת המלוכה לא זורם לעורקיו. טצ'אלה ניצל את המצב, והשתלט על ואקאנדה בחזרה.

לאחר שקם מהתרדמת ונמלט מוואקאנדה, קילמונגר נראה מנסה לפתות את מחליפו הזמני של טצ'אלה קספר קול/טיגריס לבן להצטרף לצדו, ללא הצלחה. קילמונגר הצליח להשתלט על ניגנדה, אומה השכנה לוואקאנדה, וניהל משטר דיקטטורי. הוא חטף את אחותו של טצ'אלה, שורי, והכריז על פלישה לוואקאנדה. הוא הביס את טצ'אלה פעם נוספת, אך נהרג כאשר שבויתו לשעבר מוניקה רמבו עפה דרך חזהו. בניו ובנותיו של קילמונגר צפו בנעשה, והחליטו לנקום את מותו. שנים לאחר מכן הוחייה קילמונגר בידי סימביוט מסתורי מאומת וואקאנדה האינטרגלקטית, שמקורה בציר זמן חלופי המתרחש בעתיד הרחוק.

את דמותו של אריק קילמונגר בסרט היקום הקולנועי של מארוול "הפנתר השחור" מגלם השחקן מייקל בי. ג'ורדן, שדיבב את הדמות גם בסדרה "מה אם..?" ושב לגלם את הדמות בהופעת קמע בסרט "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח".

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/erik-killmonger/in-comics/profile דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Killmonger דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:האוונג'רס
קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:מורים בדיוניים
קטגוריה:דמויות שחורות בסרטים
יחסי גמביה–מלזיה

יחסי גמביה–מלזיה הם היחסים הדיפלומטיים בין גמביה למלזיה. השגרירות המלזית בדקר אחראית גם על גמביה, והשגרירות של גמביה באבו דאבי ממונה גם על מלזיה. היחסים בין המדינות הם חמים.

==יחסים כלכליים==
בשנת 1974, גמביה הייתה מוכנה למכור את שמן הבוטנים שלה למלזיה תמורת שמן דקלים. בשנת 1991, גמביה ביקשה סיוע ממלזיה בהגברת ייצור האורז שלה. עד כה, היחסים הכלכליים בין שתי המדינות מתבצעים בעיקר בסיוע טכני, כמו בתחומי החינוך וההכשרה. ממשלת מלזיה עודדה חברות מגמביה לשתף פעולה במשחקים ומיזמים משותפים עם החברות המלזיות לטובתן ההדדית של שתי המדינות. כשגמביה נבחרה לארח את הפגישה הגדולה של הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי ב-2018, ממשלת גמביה ביקשה את תמיכת מלזיה והזמינה משקיעים מלזיים להשקיע במדינה. בנוסף, גמביה ביקשה את תמיכתן של רשויות מלזיה כדי לספק תמיכה טכנית בניסיון לחזק את השריעה בגמביה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
מאיין

מאיין (בצרפתית: Mayenne) הוא מחוז בצפון-מערב צרפת הקרוי על שם נהר המאיין שעובר דרך המחוז. גובל המחוזות מאנש, אורן, מן ולואר, איל ווילן וסארת. בירת המחוז היא לאוואל.

== היסטוריה ==
מאיין הוא אחד מ-83 המחוזות שנוצרו במדינה ב-4 במרץ 1790 לאחר המהפכה הצרפתית, על ידי האספה המכוננת הלאומית. המטרה המקורית של חלוקת המחוזות הייתה ליצור מחוזות השווים אלו לאלו בגודלם, ולכן המחוז חולק לשניים.

== גאוגרפיה ==
המחוז הוא חלק מחבל פיי דה לה לואר. מבחינה טופוגרפית, המחוז מגוון מאוד. רוב המחוז שטוח, אך יש בו גם אזורים הררים מאוד.

== כלכלה ==
רוב הכלכלה המקומית מבוססת על חקלאות. 80% מהתושבים הם כפריים העוסקים במקצועות חקלאיים. ענף החקלאות הדומיננטי הוא גידול חיות המשק. רוב הקרקע במחוז באיכות ירודה, אך באזורים עם הקרקע האיכותית נהוג לגדל תירס, פשתן, פירות וגפנים. המחוז עשיר במשאבים מינרליים: ברזל, צפחה, פחם ואבני שיש, גיר וצור.

התעשייה המקומית כוללת ייצור בד פשתן, קנבס, סיידר וריהוט.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיי דה לה לואר: מחוזות
אליפות רוסיה בהחלקה אמנותית

הענקת מדליות לזוגות, אליפות 2004
אליפות רוסיה בהחלקה אמנותית (Чемпионат России по фигурному катанию) היא האליפות הארצית בתחום החלקה אמנותית שנערכת מדי שנה כדי לקבוע את אלופת רוסיה. המדליות מוענקות בתחרויות נשים יחידות, גברים יחידים, זוגות החלקה, וזוגות בריקוד. האליפות נערכת בדרך כלל בדצמבר או בינואר. בעוד אליפות הנוער נערכת בנפרד, בדרך כלל בחודשים ינואר או פברואר.

==היסטוריה==
תחרות האליפות הראשונה ברוסיה התקיימה ב-5 במרץ 1878 בסנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית. האליפות החלו להתקיים מדי שנה החל משנת 1897. מ-1924 ועד 1992, המחליקים הרוסים התחרו באליפויות ברית המועצות. האליפות הרוסית חזרה ב-1993 ונערכת ברציפות מדי שנה.

יבגני פלושנקו זכה באליפות 9 פעמים. בשנת 2019 אנה שצ'רבאקובה זכתה באליפות בהיותה בת 15 בלבד. בגלל הגיל הצעיר היא לא יכולה להציג את המדינה באליפות אירופה או באליפות העולם לבוגרים וצריכה להמשיך להשתתף בתחרויות לצעירים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://fsrussia.ru אתר פדרציית ההחלקה האמנותית של רוסיה] 
* [http://www.fskate.ru/ fskate.ru] 
* [https://web.archive.org/web/20120520093432/http://skate.rambler.ru/encyclopedia/info/ היסטוריה] 
* [https://web.archive.org/web/20120922044208/http://sport.kharkov.ua/figure-skating/figure-skating.php היסטוריה] באתר הספורט של חרקוב (ברוסית)

קטגוריה:תחרויות ספורט ברוסיה
קטגוריה:רוסיה: החלקה אמנותית על הקרח
ניצת הדובדבן

ניצת הדובדבן היא רשת בתי הטבע הגדולה בישראל. הרשת נוסדה בשנת 1980 על ידי משפחת ביבי, ומונה למעלה מ-60 סניפים ובהם מגוון מוצרי טבע, מוצרים אורגניים, תוספי תזונה, ומוצרים אקולוגיים.

==היסטוריה==
בשנות ה-30, עלה עזרא ביבי מעיראק לארץ ישראל והתמקם בירושלים. למחייתו ייבש פירות וקלה פיצוחים ומכרם בשוק מחנה יהודה. עם השנים גדל העסק, והמשפחה החלה לייבא את מרכולתה מטורקיה ואיראן. 
בשנת 1980 פתחו הרצל ביבי ואחיו יחזקאל את חנותם הראשונה בשוק מחנה יהודה בשם "ניצת הדובדבן", לאחר מספר שנים עברו לחנות גדולה בשוק ומגוון המוצרים גדל. עם הזמן הרצל הפך לבעלים והחל לייבא מוצרים אורגניים מהעולם, בהם קינואה, שהחל לייבא בשנת 2003, לפני שהפכה למוצר נפוץ ומוכר, בעקבות המהלך הוא פתח מחסן לוגיסטי בקיבוץ מעלה החמישה, ובשנת 2013 הועברו אליו משרדי הנהלת החברה.
בשנת 2005 נכנס ארבל שירן לתפקיד מנכ"ל הרשת שמנתה אז 4 סניפים. עם כניסתו לתפקיד הוחלט על הנגשת מוצרי טבע לכלל האוכלוסייה, מהלך שהוביל לפתיחת סניפים מקריית שמונה ועד אילת.

==המותג הפרטי ומועדון הלקוחות==
לניצת הדובדבן יש מותג פרטי תחת אותו השם. במותג למעלה מ-300 מוצרים, מרביתם חומרי גלם אורגניים או טבעיים, המיובאים מחו"ל או מיוצרים בשיתוף פעולה עם יצרנים מקומיים במטרה לעודד ייצור אורגני מקומי. לרשת מועדון לקוחות ובו למעלה מ-50,000 לקוחות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.eatwell.co.il/?CategoryID=375&ArticleID=4532 ליבן של חנויות הטבע], באתר EatWell

==הערות שוליים==

קטגוריה:רשתות שיווק בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1980