אירוויזיון 2020

תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2020 הייתה אמורה להיות ההפקה ה-65 של התחרות מטעם איגוד השידור האירופי. התחרות הייתה אמורה להתקיים ברוטרדם, הולנד, לאחר זכייתה של הולנד באירוויזיון 2019, שנערך בתל אביב, ישראל, עם השיר "Arcade" בביצוע של דאנקן לורנס. הייתה זו אמורה להיות הפעם החמישית בה הולנד מארחת את התחרות, ההפקה האחרונה הייתה בתחרות של 1980, ואירוע האירוויזיון הראשון שהתארח במדינה מאז תחרות אירוויזיון הילדים 2012. התחרות הייתה אמורה להיערך באהוי רוטרדם; התאריכים היו אמורים להיות 12 במאי, 14 במאי ו-16 במאי.

ב-18 במרץ 2020 הודיע איגוד השידור האירופי על ביטול התחרות בשל התפשטות מגפת הקורונה.

ב-31 במרץ 2020 הודיע איגוד השידור האירופי שיקיים ב-16 במאי, המועד המקורי בו היה אמור להתקיים גמר האירוויזיון, אירוע חלופי שייקרא "אירוויזיון: Europe Shine a Light" שבו ישתתפו כל 41 האמנים שהיו אמורים לייצג את ארצם בתחרות, כל אחד מהבית שלו.

ב-12 וב-14 במאי 2020, המועדים המקורים בהם היו אמורים להתקיים חצאי-גמר האירוויזיון, התקיימו משדרים חלופיים בערוץ היוטיוב הרשמי של האירוויזיון בשם "Eurovision Song Celebration 2020". במשדרים הוצגו כל 41 השירים המתמודדים במלואם לפי סדר ההופעה הרשמי שנקבע לחצאי הגמר על ידי הפקת התחרות.

==מיקום==
[[אהוי רוטרדם, האולם שהיה אמור לארח את אירוויזיון 2020]]
התחרות לשנת 2020 הייתה צפויה להיערך באהוי רוטרדם, ברוטרדם, הולנד. זאת הפעם החמישית בה הולנד הייתה אמורה לארח את התחרות, לאחר ניצחונה של המדינה באירוויזיון 2019 עם השיר "Arcade", בביצוע של דאנקן לורנס. אהוי רוטרדם אירח בעבר את תחרות אירוויזיון הילדים 2007.

===ההכנות===
ההכנות לארגון התחרות של 2020 החלו ב-19 במאי 2019, מיד לאחר שהולנד זכתה בתחרות 2019 בתל אביב, ישראל. יון אולה סאנד, המנהל בפועל של איגוד השידור האירופי לתחרות, מסר ל-AVROTROS, השדרן ההולנדי, ערימת מסמכים וכרטיס USB עם כלים כדי להתחיל את העבודה הנדרשת לארוח התחרות של השנה הבאה. AVROTROS הוגדרה לשתף פעולה למטרת האירוע עם רשת שידור החדשות ועם ארגון השידור, , לכל אחת יהיה תפקיד אחר בהפקה.

===בחירת העיר המארחת===
כבר לפני תחרות 2019, כשסוכנויות ההימורים צפו שדאנקן לורנס ינצח, כמה ערים הולנדיות, כולל אמסטרדם, האג ומאסטריכט, הודיעו על כוונתן לארח את התחרות אם לורנס ינצח. דובר מטעם ה-NPO הצהיר גם כי לרשת השידור הייתה תוכנית ראשונית לבחירת העיר המארחת במקרה של ניצחון הולנדי. כאשר לורנס זכה בתחרות, ראשי עיריות שונות פתחו מיד במערכה באמצעות הודעות טקסט, לשדל את מארק רוטה, ראש ממשלת הולנד, לבחור בעירם. אנשי ציבור, כולל לורנס, אנדרה ריו וגטי קספרס, הביעו בפומבי את תמיכתם בערים המארחות המועדפות עליהם.

רשתות השידור המארחות פתחו בתהליך הגשת ההצעות ב-29 במאי 2019: בשלב הראשון של תהליך זה, ערים הביעו באופן רשמי את כוונתן לרשתות השידור. תשע ערים - אוטרכט, אמסטרדם, ארנהם, ברדה, דן בוס, האג, לייוורדן, מאסטריכט ורוטרדם - עשו זאת וקיבלו רשימה של קריטריונים מחייבים שהן והאולמות שלהן צריכים לענות עליהם ב-12 ביוני 2019. העיר זוולה שקלה תחילה לארח את האירוע, אך בסופו של דבר החליטה שלא להצטרף לתהליך הבחירה, משום שהאולם שלה, IJsselhallen, אינו מתאים לאירוע מבחינת גודלו. גם אנסחדה בדקה אפשרות לארח את התחרות בהאנגר של נמל התעופה טוונטה , אך מאוחר יותר נודע, שמועצת המנהלים של העירייה החליטה שלא תתמוך כלכלית במכרז כזה.

מנקודה זו והלאה, נדרשו תשע ערים אלו להכין הצעה לאירוח התחרות ולהגישה עד 10 ביולי 2019. ערים אחרות יכלו עדיין להצטרף לתהליך המכרז, עם הגשת הצעות לפני המועד האחרון. בתקופה זו נפסלו ארבע ערים. אמסטרדם לא יכלה לארח את התחרות כיוון שהיא מארחת אירועים אחרים במסגרת הזמן של התחרות. ברדה נשמטה מהמכרז בשל בעיות כלכליות . לייוורדן חזרה בה מהצעתה כיוון שהתקרה של ה-WTC Expo נמוכה מדי. האג ביטלה את הצעתה משום ששני המקומות הפוטנציאליים שלה לא היו מתאימים לאירוע. אצטדיון הכדורגל המקומי, Cars Jeans Stadion, היה גדול מספיק אבל ללא גג והתקנת גג כזה הייתה הופכת את ההצעה לבלתי אפשרית כלכלית. האופציה האחרת שלה הייתה פרישת אוהל בדשא של Malieveld, אך לאחר שנבדקו תנאי האירוח, ירדה האופציה הזאת מעל הפרק. לאחר פרישתה, תמכה האג בהצעתה של רוטרדם.

חמש הערים הנותרות - אוטרכט, ארנהם, דן בוס, מאסטריכט ורוטרדם - הגישו את ההצעות הסופיות שלהן באירוע רשמי, שנערך בהילברסום ב-10 ביולי 2019. רשתות השידור המארחות סקרו את ההצעות שהוצגו, וב-16 ביולי 2019 הכריזו על ביטול אלה של אוטרכט, ארנהם ודן בוס ועל המועמדות הסופיות, מאסטריכט ורוטרדם. אוטרכט בוטלה בעיקר משום שהרעיון לכסות באוהל את Jaarbeurs מציע אפשרויות מוגבלות לבדיקת מיקומים, והתאמתה מוטלת בספק לאירוע כמו תחרות האירוויזיון, ואילו דן בוס נפסלה בגלל התקרה הנמוכה מדי ב-Brabanthallen וגם בגלל מיעוט חדרי מלון ששוריינו למבקרים פוטנציאליים לתחרות.

לצורך סקירת המקום, האולם והאירועים הסובבים להצעות שנבחרו ודיון בהם, ביקרה NPO במאסטריכט ב-17 ביולי 2019, וברוטרדם ביום המחרת. בסוף יולי, נערכו ביקורים נוספים בשתי הערים המועמדות לצורך בחינת התוצר הלוגיסטי. איגוד השידור האירופי לא ביקר באף עיר. מאסטריכט ורוטרדם מסרו גרסאות מתוקנות של הצעותיהן עד 9 באוגוסט 2019, פרטים שכללו את התוכניות החברתיות של הערים, אירועים נלווים ותוכניות רישוי. "הסכם קונספט" הוגש למארגנים הן במאסטריכט והן ברוטרדם באוגוסט 2019. בעוד שרוטרדם חתמה על הסכם זה, מועצת העיר מאסטריכט דחתה אותו לאחר דיון. באותו דיון במועצה הובהר גם כי ה-MECC לא יעבור שיפוצים נוספים. ב-30 באוגוסט הוכרזה רוטרדם כעיר המארחת במהלך שידור מיוחד ב-NPO 1.

מקרא:

{| class="wikitable sortable"
|-
!עיר
!מקום
!הערות
|-
|אוטרכט
|Jaarbeurs
|—
|-
|ארנהם
|GelreDome
|הצעה משותפת עם העיר ניימכן ואזור Veluwe .
|-
|דן בוס
|Brabanthallen
|המועמדות נתמכה על ידי המחוז של צפון בראבנט והערים ברדה, איינדהובן, טילבורך והלמונד.
|-style="background-color:#F2E0CE"
|מאסטריכט
|MECC Maastricht ‡
|המועמדות נתמכה על ידי המחוז של לימבורג והערים הסובבות.
|- style="background-color:#CEDFF2"
|רוטרדם
|אהוי רוטרדם †
|המועמדות נתמכה על ידי מחוז דרום הולנד והערים דורדרכט והאג; האולם אירח בעבר את אירוויזיון הילדים 2007.
|}

===אתרים אחרים===
כפר האירוויזיון הוא מתחם המעריצים הרשמי של האירוויזיון. במהלך אירועי התחרות היה אמור להיות ניתן לצפות בהופעות של אמנים מקומיים, כמו גם בהופעות החיות המשודרות מהאולם המרכזי. זה היה אמור להיות ממוקם בבינרוטה. המיקום הוא אחד השטחים הפתוחים הגדולים במרכז רוטרדם. בינרוטה ממוקם בלב העיר, בסמוך לאחד מהפלאים האדריכליים המפורסמים ביותר ברוטרדם, המרקטל.

היורוקלאב היה אמור להיות המקום הרשמי לאפטר-פארטי ולהופעות הפרטיות של משתתפי התחרות. בניגוד לכפר האירוויזיון, הגישה ליורוקלאב הייתה אמורה להיות מוגבלת לצופים, לנציגים ולעיתונאים. זה היה אמור להיות ממוקם במאסילו. מאסילו ממוקם על קו המים של רוטרדם במאשאבן זוידזיג'ד, במרחק של 10 דקות נסיעה מאהוי רוטרדם.

אירועי "שטיח הזהב" וטקס הפתיחה, בהם מוצגים המתמודדים ומשלחותיהם בפני העיתונות והמעריצים, היו אמורות להתקיים בטרמינל השייט ברוטרדם ב-10 במאי 2020.

==פורמט==
===עיצוב חזותי===
סלוגן התחרות, Open Up ("היפתחו"), נחשף ב-24 באוקטובר 2019. הלוגו והמיתוג הרשמי נחשפו ב-28 בנובמבר 2019. עוצב על ידי CLEVER°FRANKE, זהו "ייצוג מופשט של צבעי הדגל של 41 המדינות המשתתפות בשנת 2020 בהופעה ראשונה לתחרות".

===עיצוב במה===
איגוד השידור האירופי חשף את עיצוב הבמה לתחרות האירוויזיון 2020 בדצמבר 2019. העיצוב בהשראת הסלוגן "Open Up" והנוף השטוח ההולנדי הטיפוסי. את בימת האירוויזיון עיצב מעצב הבמה הגרמני פלוריאן וידר, שגם עיצב את הבמות לתחרויות 2011–2012, 2015, 2017-2019 שלא כמו בתחרות הקודמת, הגרין רום הוצב באולם ההופעות.

===מנחים===
שלושה מנחים נבחרו להנחות את שלושת המופעים: השחקנית ומנחת הטלוויזיה שנטל יאנזן, הזמר והפרשן ההולנדי של התחרות יאן סמיט והזמרת אדסיליה רומבלי, שייצגה את הולנד בתחרויות 1998 ו-2007. בלוגרית היופי, ניקי דה יאחר (NikkieTutorials) אמורה הייתה להיות המגישה של התוכן המקוון של התחרות, כולל סדרת יוטיוב שתוקלט עם המשתתפים. ולהופיע בהופעות החיות בתאריכים 12, 14 ו-16 במאי 2020.

===הגרלת הקצאות חצאי-הגמר===
ההגרלה לקביעת חצי הגמר של המדינות המשתתפות תתקיים ב-28 בינואר 2020, בבית העירייה של רוטרדם. שלושים וחמש המדינות שיתמודדו בחצאי הגמר הוקצו לשישה סירים, בהתבסס על דפוסי הצבעה היסטוריים כפי שחושב על ידי שותף הטלוויזיה הרשמי לתחרות "Digame". הרישום של הסירים השונים עוזר להפחית את הסיכוי שנקרא "הצבעה בגוש" ולהגביר את המתח בחצי הגמר. ההגרלה תקבע גם איזה חצי גמר תשדר ותצביע כל אחת משש המדינות העולות לגמר באופן אוטומטי - מדינות ה-"Big Five" והמארחת הולנד - ישדרו ויצביעו. את הטקס ינחו מנחי התחרות, שנטל יאנזן, אדסיליה רומבלי ויאן סמיט ויכלול את העברת מפתחות האירוויזיון מציפי ברנד פרנק, סגן ראש עיריית תל אביב (העיר המארחת בתחרות הקודמת) לאחמד אומלבאל ראש עיריית רוטרדם.

{| class="wikitable"
|-
!סל 1
!סל 2
!סל 3
!סל 4
!סל 5
|-
| valign="top"|
* אלבניה
* אוסטריה
* קרואטיה
* מקדוניה הצפונית
* סרביה
* סלובניה
* שווייץ
| valign="top"|
* אוסטרליה
* דנמרק
* אסטוניה
* פינלנד
* איסלנד
* נורווגיה
* שוודיה
| valign="top"|
* ארמניה
* אזרבייג'ן
* בלארוס
* גאורגיה
* מולדובה
* רוסיה
* אוקראינה
| valign="top"|
* בולגריה
* קפריסין
* יוון
* מלטה
* פורטוגל
* רומניה
* סן מרינו
| valign="top"|
* בלגיה
* צ'כיה
* אירלנד
* ישראל
* לטביה
* ליטא
* פולין
|}

===הצבעה===
ראש המשלחת הספרדי חשף ב-22 באוקטובר 2019 כי ה-EBU מתייעצים עם המשלחות בנוגע לשינויים פוטנציאליים במערכת ההצבעה. ראש המשלחת היוונית חשף ב-30 באוקטובר 2019 כי רוב המשלחות (80%) הצביעו בעד שמירה על מערכת ההצבעה הנוכחית.

===גלויות===
הרעיון של הגלויות לתחרות 2020 ממשיך את הסלוגן "Open Up" של האירוע. כל אמן אמור היה לבקר בחלק אחר של הולנד ולהתחבר למקומיים על ידי השתתפות בפעילות, מסורת או תחביב הולנדי.

===מופע הפתיחה והמופע האומנותי===
תזמורת סימפונית של מוזיקאים צעירים הייתה אמורה להופיע במהלך הגמר. המוזיקה למצעד הדגלים להצגת את משתתפי הגמר הופקה על ידי הדי ג'יי פיטר גבריאל בן ה-15 תזמורת סימפונית של שישים וחמישה מוזיקאים צעירים מרחבי הולנד הורכבה להופעה בגמר יחד עם הדי ג'יי אפרוג'ק והזמרת גליניס גרייס, שייצגה את הולנד בתחרות האירוויזיון 2005. המופע האומנותי הזה תוכנן להכיל גם ארבעים רקדנים ומקהלת גוספל של עשרים וחמישה חלקים.

יתרה מזאת, תוכנית הגמר כללה הופעות של שמונה זוכי אירוויזיון לשעבר. ג'יליולה צ'ינקווטי עם "Non ho l'età", לני קור עם "De troubadour", גטי קספרס (מטיץ'-אין) עם "Ding-a-dong", סנדרה קים עם "J'aime la vie", פול הרינגטון וצ'רלי מקגטיגן עם "Rock 'n' Roll Kids", אלכסנדר ריבאק עם "Fairytale", ודאנקן לורנס עם "Arcade".

===נגישות===
תומר לוי, בוגר תוכנית מנהיגות של קרן אדמונד דה רוטשילד מישראל, נסע לאמסטרדם על מנת להנגיש את שירי האירוויזיון ל-42 שפות סימנים, ונפגש עם שר הנכים ההולנדי ריק ברינק.

==המדינות המשתתפות==
העפילו מראש לגמר אך גם מצביעות בחצי הגמר השני}}
ה-EBU הודיע ב-13 בנובמבר 2019 כי ארבעים ואחת מדינות ישתתפו בתחרות, כולל אוקראינה ובולגריה שחזרו לאחר היעדרותן מתחרות 2019 ובזמן שהונגריה ומונטנגרו פרשו מתחרות 2020.

בשל ביטול האירוויזיון שודרו שלושה משדרים החלופיים. בשני המשדרים הראשונים, ששודרו בתאריכים שבהם היו אמורים להתקיים חצאי הגמר, בוצעו השירים במלואם לפי חצאי הגמר שבהם היו אמורים להשתתף ולפי הסדר שהיה מתוכנן להם (בשונה מהנהוג, סדר השירים התגלה רק במשדרים עצמם). במשדרים שהחליפו את חצאי הגמר בוצעו גם השירים של המדיניות שהיו צריכות להשתתף ישירות בגמר ולהצביע באותו חצי הגמר. שני משדרים אלו הוצגו רק בערוץ היוטיוב של האירוויזיון.

המשדר השלישי (הגמר) שודר במקביל ביוטיוב ובטלוויזיה בכל מדינה ובו הוצגו השירים, כ-40 שניות מכל שיר ומסר מהמתמודדים שהיו אמורים לייצג את מדינתם. הקטעים בוצעו לפי סדר הענקת הנקודות שהיה אמור להיות בגמר. בנוסף להצגת קטעים מהשירים שהיו אמורים להתמודד בתחרות, היו מחוות וביצועים מיוחדים לשירי אירוויזיון ישנים בביצועים של מתמודדי עבר וביצועים של שירים חדשים.

=== חצי הגמר הראשון ===
בחצי גמר זה היו אמורות להשתתף 17 מדינות ובו היו אמורות להצביע המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: איטליה, גרמניה והולנד.
{| class="wikitable sortable"
|-
!סדר
!מדינה
!שפה
!אמן
!שיר
!תרגום לעברית
|-
|1
| שוודיה
|אנגלית
|The Mamas
|"Move"
|לזוז
|-
|2
| בלארוס
|בלארוסית
|ואל
|"Da Vidna"
|עד עלות השחר
|-
|3
| אוסטרליה
|אנגלית
|מונטיין
|"Don't Break Me"
|אל תשבור אותי
|-
|4
| מקדוניה הצפונית
|אנגלית
|וסיל גרוונלייב
|"You"
|את/ה
|-
|5
| סלובניה
|סלובנית
|אנה סוקליץ'
|"Voda"
|מים
|-
|6
| ליטא
|אנגלית
|דה רופ
|"On Fire"
|עולה באש
|-
|7
| אירלנד
|אנגלית
|לזלי רוי
|"Story Of My Life"
|סיפור חיי
|-
|8
| רוסיה
|אנגלית וספרדית
|ליטל ביג
|"Uno"
|אחד
|-
|9
| בלגיה
|אנגלית
|הוברפוניק
| "Release Me"
| שחרר אותי
|-
|10
| מלטה
|אנגלית
|דסטיני צ'וקוניארה
|"All of My Love"
|כל אהבתי
|-
|11
| קרואטיה
|קרואטית
|דמיר קדז'ו
|"Divlji vjetre"
|רוחות פראיות
|-
|12
| אזרבייג'ן
|אנגלית ויפנית
|סמירה אפנדי
|"Cleopatra"
|קלאופטרה
|-
|13
| קפריסין
|אנגלית
|סנדרו ניקולס
|"Running"
|רץ
|-
|14
| נורווגיה
|אנגלית
|אולריקה בראנדסטורפ
|"Attention"
|תשומת לב
|-
|15
| ישראל
|אנגלית, עברית, אמהרית, ערבית, שפה מתוכננת
|עדן אלנה
||"Feker Libi"
|אהוב ליבי
|-
|16
| רומניה
|אנגלית
|רוקסן
|"Alcohol You"
|אתקשר אליך
|-
|17
| אוקראינה
|אוקראינית
|גו איי
|"Solovey"
|זמיר
|-
|}

=== חצי הגמר השני ===
בחצי גמר זה היו אמורות להשתתף 18 מדינות, ובו היו אמורות להצביע גם המדינות הבאות המשתתפות אוטומטית בגמר: צרפת, הממלכה המאוחדת וספרד.
{| class="wikitable sortable"
|-
!סדר
!מדינה
!שפה
!אמן
!שיר
!תרגום לעברית
|-
|1
| יוון
|אנגלית
|סטפניה ליבראקאקיס
|"Superg!rl"
|ילדת על
|-
|2
| אסטוניה
|אנגלית
|אוקו סוביסטה
|"What Love Is"
|מהי אהבה?
|-
|3
| אוסטריה
|אנגלית
|וינסנט בואנו
|"Alive"
|חי
|-
|4
| מולדובה
|אנגלית
|נטליה גורדיינקו
|"Prison"
|כלא
|-
|5
| סן מרינו
|אנגלית
|סנהיט
|
|מוזר!
|-
|6
| צ'כיה
|אנגלית
| בני כריסטו
| "Kemama"
|קמהמה
|-
|7
| סרביה
|סרבית, ספרדית, אנגלית
|הוריקן
|"Hasta la Vista"
|להתראות
|-
|8
| פולין
|אנגלית
|אליציה שמפלינסקה
|"Empires"
|אימפריות
|-
|9
| איסלנד
|אנגלית
|דאדי פרייר
|"Think About Things"
|חושבת על דברים
|-
|10
| שווייץ
|צרפתית
|גיונס טירס
|"Répondez-moi"
|ענה לי
|-
|11
| דנמרק
|אנגלית
|בן וטן
|"Yes"
|כן
|-
|12
| אלבניה
|אנגלית
|ארילנה ארה
|"Fall From The Sky"
|ליפול מהשמיים
|-
|13
| פינלנד
|אנגלית
|אקסל קנקאנרנטה
|"Looking Back"
|מסתכלים אחורה
|-
|14
| ארמניה
|אנגלית
|אתנה מנוקיאן
|"Chains on You"
|מחרוזות עליך
|-
|15
| פורטוגל
|פורטוגזית
|אליזה סילבה
|"Medo De Sentir"
|הפחד להרגיש
|-
|16
| גאורגיה
|איטלקית, אנגלית, גרמנית, ספרדית, צרפתית
|תורניקה קיפיאני
|"Take Me As I Am"
|קח אותי כמו שאני
|-
|17
| בולגריה
|אנגלית
|ויקטוריה גאורגייבה
|"Tears Getting Sober"
|דמעות מפכחות
|-
|18
| לטביה
|אנגלית
|סמנטה טינה
|"Still Breathing"
|עדיין נושמת
|}

===גמר===
{| class="wikitable sortable"
|-
!סדר
!מדינה
!שפה
!אמן
!שיר
!תרגום
|-
|23
| הולנד
|אנגלית
|ז'אנגו מקרוי
|"Grow"
|לגדול
|-
| rowspan="5" 
| איטליה
|איטלקית
|דיודאטו
|"Fai rumore"
|עושה רעש
|-
| גרמניה
|אנגלית
|בן דוליץ'
|"Violent Thing"
|דבר אלים
|-
| הממלכה המאוחדת
|אנגלית
|ג'יימס ניומן
|"My Last Breath"
|הנשימה האחרונה שלי
|-
| ספרד
|ספרדית
|בלאס קנטו
|"Universo"
|יקום
|-
| צרפת
|אנגלית וצרפתית
|טום לב
|"The Best in Me"
|הטוב ביותר שבי
|}

==מדינות אחרות==
הזכאות להשתתפות פוטנציאלית בתחרות האירוויזיון דורשת מרשתות השידור הארצי להיות חברות באיגוד השידור האירופי, על מנת שיוכלו לשדר את התחרות דרך רשת האירוויזיון. איגוד השידור האירופי שלח הזמנה להשתתפות בתחרות לכל החברים הפעילים בטווח השידור. בניגוד לשנים קודמות, אוסטרליה לא נזקקה להזמנה לתחרות של 2020, כיוון שניתנה לה רשות להשתתף בתחרות עד שנת 2023.

===ארצות אירופאיות באיגוד===
* אנדורה – במרץ 2019 הצהירה רשות השידור האנדורית RTVA כי הם יהיו פתוחים לשתף פעולה עם השדרנית הקטלאנית TVC כדי להשתתף בתחרויות עתידיות. שתי רשויות השידור שיתפו פעולה בעבר כשאנדורה השתתפה לראשונה בתחרות 2004. במאי 2019, RTVA אישרה כי לא ישתתפו בתחרות 2020. בנובמבר 2019 הצהירה מפלגת השלטון של אנדורה (דמוקרטים למען אנדורה) כי RTVA תחזור בסופו של דבר לתחרות, בזמן שהערכת עלות היא תנאי מוקדם. אנדורה השתתפה לאחרונה בתחרות 2009, לאחר מכן פרשה בגלל בעיות כלכליות.
* בוסניה והרצגובינה – בדצמבר 2018 הצהירה ליילה באבוביץ', מנהלת רדיו וטלוויזיה בבוסניה והרצגובינה (BHRT), כי החזרה לתחרות הייתה המטרה העיקרית של BHRT, אך גם מצבה הכלכלי, הקשה לחזור לתחרות 2020. ביולי 2019 אישרה BHRT שהם לא יוכלו לחזור בגלל סנקציות שהטיל ה-EBU כתוצאה מחובה של רשות השידור עם הארגון. בוסניה והרצגובינה השתתפה לאחרונה בתחרות 2016.
* הונגריה - באוקטובר 2019, הצהירה רשות השידור ההונגרית (MTVA) כי "A Dal", אשר שימשה כתהליך הבחירה הלאומי משנת 2012, לא תשמש לבחירת נציג הונגריה לתחרות 2020, ובמקום להתמקד באירוויזיון, יוצרי "A Dal" רוצים להתמקד יותר בתמיכה בסצנת הפופ ההונגרית. אי-השתתפותה של הונגריה אושרה עם פרסום רשימת המשתתפים המלאה על ידי ה-EBU. הפרישה באה כמהלך נגד קהילת הלהט"ב בקרב הנהגת הונגריה ו-MTVA; אף על פי שהשדרן לא נתן שום סיבה רשמית לפרישה, גורם פנים שדיבר עם האתר Index.hu הצהיר כי התחרות נחשבת ל"גאה מדי" מכדי ש-MTVA תשתתף בה. מאוחר יותר, MTVA הכחישה זאת.
* טורקיה - בספטמבר 2019 הוכרז על ידי ה-EBU, שהרשות לרדיו ולטלוויזיה בטורקיה (TRT) לא נרשמה להתמודד בתחרות 2020. ההשתתפות האחרונה של טורקיה הייתה בשנת 2012.
* לוקסמבורג – מכיוון שלוקסמבורג לא השתתפה בתחרות מאז 1993, נשמעו קריאות גוברות, על מנת שיחזרו לתחרות בשנת 2019. במאי 2019, אן-מארי דוד, שזכתה בתחרות 1973 עבור לוקסמבורג, קראה לאומה שלה לחזור לתחרות, בזמן שהוגשה עצומה של מעריצים בדרישה, שלוקסמבורג תחזור לתחרות, העצומה נשלחה לרשות השידור RTL וללשכת הנבחרים בלוקסמבורג. בשנים קודמות הצהירה RTL כי הם לא יחזרו לתחרות בגלל חששות כספיים והאמונה כי מדינות קטנות יותר לא יכולות להצליח באירועי אירוויזיון מודרניים. ביוני 2019 פתחה לשכת הנבחרים עצומה משל עצמה, שקיבלה חתימות עד 1 באוגוסט 2019. אולם ביולי 2019 הצהירה רשות השידור, שהם לא ישתתפו בתחרות 2020 מכיוון שהתחרות תהווה עומס כלכלי עליהם ומכיוון שהם מתמקדים בתכני חדשות במקום במוזיקה ובידור.
* מונטנגרו – רשות השידור המונטנגרית RTCG אישרה את השתתפותה בספטמבר 2019. עם זאת, רשות השידור הודיע לאתר ESCToday בנובמבר כי ההשתתפות בתחרות 2020 לא תתאפשר. המנהל הכללי של RTCG, בוז'ידאר סונדיץ', ערער על הצהרה זו וקבע כי טרם התקבלה החלטה. מונטנגרו לא הופיעה ברשימת המשתתפים הסופית, ו-RTCG הצהירה אחר כך כי הם פרשו בגלל "תוצאות צנועות" ונושאים כספיים. הכסף שהיה אמור לשמש לדמי ההשתתפות בתחרות, הוקצה במקום זאת לרכישת מכוניות חדשות שישמשו את עובדי RTCG. אי-השתתפותה של מונטנגרו אושרה עם פרסום רשימת המשתתפים המלאה על ידי ה-EBU.
* מונקו – רשת השידור של מונקו TMC אישרה באוגוסט 2019 שהיא לא תשתתף בתחרות 2020. מונקו השתתפה בפעם האחרונה בשנת 2006.
* סלובקיה – ביוני 2019 הודיעה רשות השידור הסלובקית RTVS כי הם לא ישתתפו בתחרות 2020 בגלל חוסר התעניינות מצד הציבור הסלובקי. סלובקיה השתתפה לאחרונה בתחרות 2012.

===ארצות מחוץ לאירופה באיגוד===
* קזחסטן – בנובמבר 2018 הצהיר יון אולה סאנד, המפקח על התחרות, כי השתתפותה של קזחסטן בתחרות מצריכה דיון בקבוצת הייחוס של התחרות. קזחסטן, באמצעות חברותה החלקית ל-EBU רשות השידור הקזחית, הוזמנה בעבר להשתתף בתחרות אירוויזיון הילדים על ידי קבוצת ההתייחסות של אותה תחרות, אם כי אין לכך כל השפעה על השתתפותם בתחרות הראשית. ה-EBU הצהיר בספטמבר 2019 כי אין בכוונתם להזמין את קזחסטן לתחרות 2020.

===רשתות שידור שאינן חברות באיגוד===
* ליכטנשטיין – באוגוסט 2019, רשת השידור 1FLTV הודיעה כי היא פסלה את הצטרפותה לתחרות 2020. רשת השידור ניסתה להפוך לחברה באיגוד השידור האירופי בעבר אך עצרה את תוכניותיה כשמנהלה, פיטר קולבל, נפטר במפתיע. היא גם תצטרך את הגיבוי של ממשלת ליכטנשטיין כדי שתוכל לשאת בעלויות כחברה באיגוד השידור האירופי ולשלם את דמי ההשתתפות בגין האירוויזיון.
* קוסובו – ביוני 2018 הצהיר מנטור שאלא, המנכ"ל של רשות השידור הקוסובית RTK שהוא מנסה לצרפם כחברים ב-EBU בתקווה שיוכלו להשתתף לראשונה בתחרות 2020. ביוני 2019, בעצרת הכללית ה-82 של ה-EBU, חברי ה-EBU הצביעו נגד ביטול חברות איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU) כדרישה להצטרף ל-EBU, ולכן RTK לא יכלה להצטרף ל-EBU בזמן לתחרות 2020.

==מבצעים חוזרים==
{| class="wikitable"
|-
!מדינה
!מבצע
!שנה
!מקום
|-
| אוסטריה
|וינסנט בואנו
|2017 (כזמר ליווי)
|16
|-
| יוון
|סטפניה ליבראקאקיס
|2016 (כנציגת הולנד באירוויזיון הילדים, חלק מההרכב kisses)
|8
|-
| מולדובה
|נטליה גורדיינקו
|2006 (כחלק מצמד)
|20
|-
| rowspan="2" | מלטה
| rowspan="2" |דסטיני צ'וקוניארה
|2015 (אירוויזיון הילדים)
|1
|-
|2019 (כזמרת ליווי)
|14
|-
| מקדוניה הצפונית
|וסיל גרוונלייב
|2019 (כזמר ליווי)
|7
|-
| סן מרינו
|סנהיט
|2011
|16 (בחצי גמר)
|-
| סרביה
|סאניה ווצ'יץ' (חלק מהוריקן)
|2016
|18
|-
| שוודיה
|The Mamas
|2019 (כזמרות ליווי)
|5
|}

==פרשנים ומגישי הניקוד==
====מדינות משתתפות====
* אוסטריה – (ORF1, כל ההופעות).
* אוסטרליה – (SBS, כל ההופעות).
* איטליה – (Rai 4, חצאי-הגמר); (Rai 1, הגמר); (Rai Radio 2, הגמר).
* בלארוס – יבגני פרלין (Belarus-1 ו-Belarus 24, כל ההופעות).
* גרמניה – פיטר אורבן ומיכאל שולטה (One, חצאי-הגמר; Das Erste, One ודויטשה ולה, הגמר).
* הממלכה המאוחדת – סקוט מילס ורילן קלארק-ניל (BBC Four, חצאי-הגמר); גרהם נורטון (BBC One, הגמר); קן ברוס (BBC Radio 2, הגמר).
* יוון – מריה קוזקו וג'ורג' קפוטידיס (תאגיד השידור היווני, כל ההופעות).
* ישראל – גאולה אבן-סער ואסף ליברמן (כאן 11, כל ההופעות). מגישת הניקוד הישראלי: לוסי איוב<ref></ref>.
* נורווגיה – (NRK1, כל ההופעות).
* פינלנד – (Yle TV1, הגמר).
* צרפת – (France 2, גמר).
* רומניה – (TVR1, TVR 1 HD ו-TVRi, כל ההופעות).
* שווייץ – גרמנית (SRF info, חצי-הגמר הראשון; SRF zwei, חצי-הגמר השני; SRF 1, הגמר).

====מדינות שאינן משתתפות====
* קנדה – (Omni Television).

==השלכות מגפת נגיף הקורונה ==
בשנת 2020 מגפת הקורונה, שפרצה בסין, התפשטה למדינות אחרות ברחבי העולם ועוררה חששות בנוגע לקיום תחרות האירוויזיון. ב-6 במרץ 2020 הצהירה NPO, רשת השידור ההולנדית, כי "מארגני האירוויזיון יפעלו על פי הנחייתם של רשויות הבריאות בהחלטה באיזו צורה יתקיים האירוע, שייערך מ-12 עד 16 במאי. בחודש מרץ, הרשויות בדנמרק דחקו בביטול אירועים עם יותר מאלף צופים כדי להגביל את התפשטות הנגיף. זה הביא לכך שהגמר הלאומי הדני נערך ללא קהל חי. נציגים משוודיה, פינלנד, ישראל, שווייץ, איטליה ויוון לא השתתפו בכנס ראשי המשלחות ב-9 במרץ 2020. יון אולה סאנד השתתף בפגישה מרחוק לאחר שהושגה הגבלת נסיעות לעובדי איגוד השידור האירופי עד 13 במרץ וזאת כתוצאה לאחר שעובד חלה בנגיף. עדן אלנה, הנציגה הישראלית, חשפה כי היא לא תיסע להולנד כדי לצלם את הגלויה שלה כאמצעי זהירות ל-COVID-19. השדרן ההולנדי ציין שהם ינסו למצוא דרך אחרת לצלם את הגלויה שלה. הנציגים הליטאים, דה רופ, ביטלו גם הם את נסיעתם לצילומי הגלויה ואת השתתפותם במסיבות לפני התחרות בלונדון ובאמסטרדם. הנציגה הבולגרית ויקטוריה גאורגייבה גם ביטלה את השתתפותה במסיבות לפני התחרות בלונדון ובאמסטרדם.

ב-13 במרץ 2020, האירוויזיון-ספרד, מארגני המסיבה המקדימה שתוכננה ל-10 עד 11 באפריל במדריד, הודיעו כי היא תידחה בשל איומי הנגיף עד להודעה חדשה. באותו יום הודיעו מארגני "Israel Calling", מסיבת קדם מתוכננת בתל אביב, כי תבוטל. ב-16 במרץ 2020 הודיעו מארגני "Eurovision in Concert", מסיבת קדם המתוכננת באמסטרדם, כי תבוטל. באותו יום הודיעו מארגני "London Eurovision Party" כי היא תידחה בשל איומי הנגיף עד להודעה חדשה.

ב-18 במרץ 2020 הוחלט כי תחרות האירוויזיון 2020 עצמה תבוטל כתוצאה מהמגפה. קבוצת ההתייחסות לתחרות בוחנת את האפשרות לאפשר לשירים שנבחרו לתחרות 2020, לקחת חלק בשנה שלאחר מכן. זו הפעם הראשונה בה התחרות מתבטלת ב-65 שנות קיומה. ב-20 במרץ 2020 קבוצת ההתייחסות, החליטה כי בהתאם לכללי האירוויזיון, שירי השנה לא יהיו זכאים להתמודד כאשר התחרות תחזור בשנת 2021. עוד נאמר שעל פי שיקול דעתם של רשתות השידור המשתתפות רשאיות להחליט אילו אמנים ישלחו בשנת 2021, בין אם הנציג לשנת 2020 או אחד חדש.

==הפקה==
תחרות האירוויזיון 2020 היא הפקה משותפת בין שלושה ארגוני טלוויזיה הולנדים קשורים—AVROTROS, NOS ו-NPO—שכל אחד מהם קיבל תפקיד אחר. סייטה בקקר ואינגה ואן דה וורד משמשים כמפיקים בפועל בזמן שאמילי סיקינגה וג'סיקה סטאם הם סגני המפיקים. באוגוסט 2019, מרניקס כרטיס ומארק פוז הוכרזו כבמאים של שלוש ההופעות החיות, כמו גם גרבן בקקר כאחראי הראשי על המופע. קורנלד מאס משמש כיועץ יצירתי. יון אולה סאנד ממשיך את תפקידו כמפקח בכיר של התחרות, כפי שעשה מאז שהחל ב-2011, אם כי מתכוון לפרוש לאחר תחרות 2020.

===שחרור וידאו על פי דרישה===
שירות וידאו על פי דרישה של נטפליקס חתם על הסכם עם איגוד השידור האירופי ביולי 2019 שיאפשר להם להפיץ את תחרות האירוויזיון 2020 בארצות הברית.

==האלבום הרשמי==

אירוויזיון: רוטרדם 2020 הוא אלבום האוסף הרשמי של התחרות, שהורכב על ידי איגוד השידור האירופי והיה צריך לצאת לאור על ידי יוניברסל מיוזיק גרופ פיזית ודיגיטלית ב-17 באפריל 2020, אך נדחה ל-8 במאי 2020. ומאוחר יותר נדחה ל-15 במאי 2020. האלבום כולל את כל 41 המדינות שיהיו צריכות להשתתף.

===מיקומי שיא===

==אזכורים בתרבות הפופולרית==
*הסרט "תחרות הזמר של האירוויזיון: סיפורה של Fire Saga" מספר את סיפורה של להקת "Fire Saga" הבדיונית שמייצגת כביכול את איסלנד בתחרות האירוויזיון. בסרט, שצולם לפני מגפת הקורונה, התחרות מתקיימת והלהקה משתתפת אך נפסלת מאחר שאינה מבצעת את השיר עמו נרשמה לתחרות. במציאות הייתה אמורה לייצג את איסלנד הזמרת דאדי פרייר בשירה "Think About Things".

==ראו גם==
* אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2020
* אירוויזיון הילדים 2020

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
2020
2020
קטגוריה:2020 במוזיקה
קטגוריה:אירועי מוזיקה שבוטלו בעקבות מגפת הקורונה
קטגוריה:2020 בהולנד
קטגוריה:רוטרדם: תרבות