OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סנדק (נצרות)

סַנְדָּק הוא תפקיד סמלי-דתי בנצרות.
במסורת הנוצרית, סנדק הוא האיש המקבל על עצמו את האחריות לחינוכו הדתי של תינוק המוטבל בכנסייה ואת הדאגה לגידולו במקרה שיתייתם מהוריו. כיום מקובלת ביותר חובה שנייה זו כמשימה המוטלת על סנדק או סנדקית, והתפקיד איננו נושא עוד, במקרים רבים, שום קונוטציות דתיות. ההגדרה המודרנית של סנדק או סנדקית היא אדם שנבחר על ידי הורי התינוק לגלות עניין קבוע בילד ולתרום לגידולו לאדם שלם יותר. עם זאת, סנדקות איננה מעמד חוקי כמו אפוטרופסות, ואם הורים מתכוונים בכובד ראש לייעד את הסנדקים לשמש כאומנים או מאמצים לילד במקרה של מותם, הם חייבים לציין את הדבר באמצעים המקובלים (כגון צוואה).

בכנסייה האנגליקנית חובה על סנדקים לעתיד לעבור לפחות הטבלה לנצרות כדי שיוכלו לקבל עליהם אחריות זו. הכנסייה הקתולית דורשת גם שהסנדקים המיועדים יעברו את טקס הקונפירמציה.

במקרים רבים ביקשו הורי הילדים להעניק את כבוד הסנדקות לאדם רב השפעה או עשיר, כדי שהילד ייהנה מהשפעתו או מעושרו של הסנדק. אחת התולדות הייתה מתן כבוד הסנדקות לראשי המאפיה, וכך עבר הכינוי "סנדק" והפך לכינוי מקובל של ראשי המאפיה האיטלקית, הן באיטליה והן בארצות הברית. הסופר מריו פוזו כתב ספר, שהיה גם לסרט, בשם "הסנדק".

סנדק יכול, אך איננו חייב, להיות קרוב משפחה של הילד. לילד אחד יכולים להיות מספר סנדקים. בחלק מהכנסיות ריבוי הסנדקים הוא תופעה נפוצה: לדוגמה, בכנסייה האנגליקנית, מקובל שלילד שלושה סנדקים בני מינו ושני סנדקים בני המין השני.

===הכנסייה הקתולית===
בכנסייה הקתולית, רק קתולים יכולים להתקבל כסנדקים. נוצרי שאינו קתולי איננו יכול להיות סנדק, אבל הוא מוכר כעד נוצרי, הנושא בעיקר תפקידו הרגיל של סנדק. מי שאינם נוצרים אינם באים כלל בחשבון לשום תפקיד דתי שהכנסייה רואה כרשמי, עקב חלקה של רוח הקודש באירוע ההטבלה, לפי תפיסת הכנסייה הקתולית.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מנהגים נוצריים
קטגוריה:משפחה
קטגוריה:הורות
דב תמיר

דב פ. תמיר (נולד ב-15 במרץ 1946) הוא לשעבר מנכ"ל המכללה הטכנולוגית באר שבע אשר כיהן בין השנים 2006–2021. אחד ממייסדי המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון. יקיר העיר באר שבע לשנת 2012.

== ביוגרפיה ==
תמיר נולד בשם אוג'ן פרקש בעיר מדיאש, חבל טרנסילבניה ברומניה, לאירנה וארטור פרקש. המשפחה הייתה מסורבת עליה עד ינואר 1959 עת עלה עם הוריו ואחותו הבוגרת לישראל, לישוב רכסים, שם סיים את בית הספר היסודי (זבולון). הוא בוגר תיכון מקיף א' בבאר שבע בהנהלת ד"ר פועה מנצ'ל. עם סיום לימודיו, התגייס לחיל השריון והוכשר כמפקד טנק. הוא לחם במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום כיפור.

תמיר הוא בוגר תואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטה העברית בירושלים (1968–1971) ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב (1978–1980).

בשנת 1973 החל עבודתו במכללה הטכנולוגית באר שבע, אז "בית הספר להנדסאים וטכנאים", בתפקיד מזכיר אקדמי. בהמשך קודם למשרות סגן מנהל, משנה למנכ"ל ומאז 2006, הוא מכהן כמנכ"ל המכללה הטכנולוגית. הוא החליף בתפקיד זה את פרופ' ג'ורג' מרקוביץ' (1977–2006).

ב-1981 השתלם תמיר בנושאי השכלה טכנולוגית מספר חודשים בגרמניה ומאז מקיימת המכללה הטכנולוגית קשרים עם מוסדות מקבילים בגרמניה. במהלך השנים הוא הקים פרויקטים לרווחת האוכלוסיות השונות מאשדוד ועד אילת. הוא נמנה עם מייסדי תיכון עירוני מקיף ח' בשנת 1991, והמכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון בשנת 1995.

תמיר פעיל בעמותת תנו לחיות לחיות ובאגודה הישראלית נגד ניסויים בבעלי חיים. הוא חבר ועדת ההיגוי במיזם החברתי "ציונות 2000".

החל משנת 2021 מכהן כיו"ר האספה הכללית של המכללה הטכנולוגית באר שבע.

== פרסים ואותות בהם זכה ==
* 2007 - אות יקיר קהילת יוצאי רומניה
* 2012 - אות יקיר העיר באר שבע

== ספרים ==
בשנת 2014 הוציא תמיר לאור ספר "60 שנות מצוינות טכנולוגית", אשר מפרט את פעילותה של המכללה הטכנולוגית מאז הקמתה ב-1954.
* 

== לקריאה נוספת ==

* יצחק שתיל, "מי ומי 333 בבאר שבע רבתי, 2010, עמוד 140.
* יצחק שתיל, "מי ומי באר שבע", 2015, עמוד 101.
* אלוש צבי, "60 שנות עשייה בנגב", הוצאת לאור, 2008, עמודים 174–175.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יקירי באר שבע
קטגוריה:סגל מכללות בישראל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף א' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
רודולף קוך-ארפאך

גנרל רודולף קוך-ארפאך (בגרמנית Rudolf Koch-Erpach; 9 באפריל 1886 – 27 בנובמבר 1971) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
קוך-ארפאך נולד ב-9 באפריל 1886 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1904 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט האולנים הבווארי ה-2 (המלך), ובשנת 1910 הועבר לרגימנט הפרשים הבווארי ה-6 (אלברכט, נסיך פרוסיה). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה לקצין חימוש בקורפוס הבווארי ה-3, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה, וב-28 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף קוך-ארפאך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1923 מונה קוך-ארפאך למפקד פלוגה 6 ברגימנט הפרשים ה-17 (הבווארי), וב-1 בנובמבר 1924 הועלה לדרגת מיור. באביב 1927 מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-7 של הרייכסווהר, ובאביב 1929 מונה לקצין מטה בפיקוד התותחנים ה-7. ב-1 בספטמבר 1929 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-17 (הבווארי), וב-1 באוקטובר 1929 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באפריל 1932 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בנובמבר 1932 מונה לראש מטה של דיוויזיית הפרשים ה-1. ב-1 באפריל 1934 מונה למפקד פיקוד הפרשים בברסלאו, וב-1 בינואר 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 במאי 1935 מונה למפקד פיקוד התותחנים ה-3, ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הדיוויזיה ה-8, וב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה קוך-ארפאך מפקד הדיוויזיה ה-8, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה ה-14, ובמהלך המערכה על צרפת לחם קוך-ארפאך עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה הרביעית. ב-24 ביוני 1940 קיבל קוך-ארפאך על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-15 באוקטובר 1940 מונה למפקד הקורפוס ה-60. ב-1 בדצמבר 1940 הועלה קוך-ארפאך לדרגת גנרל חיל הפרשים, וב-1 באפריל 1941 מונה למפקד הקורפוס ה-35. ב-1 במאי פרש קוך-ארפאך מתפקידו, ובאמצע יולי מונה למפקד אזור ברסלאו. ב-1 במאי 1942 מונה קוך-ארפאך למפקד המחוז הצבאי ה-8, וב-24 בנובמבר 1944 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בכסף.

ב-26 בינואר 1945 מונה קוך-ארפאך למפקד קורפוס הפאנצר ה-56, שהיה חלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות ויסלה, וב-10 באפריל הועבר למפקדת הOB West. ב-6 במאי מונה קוך-ארפאך למפקד הארמייה הראשונה במקום הרמן פוירטש שנפל בשבי, ויומיים לאחר מכן נכנע בראש כוחותיו לבעלות הברית.

===לאחר המלחמה===
קוך-ארפאך שוחרר מהשבי בשנת 1948. לאחר שחרורו התגורר בעיר קרלסרוהה, עד למותו ב-27 בנובמבר 1971, והוא בן 85 שנים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KochErpachRudolf.htm רודולף קוך-ארפאך] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בכסף
קטגוריה:מפקדי הארמייה הראשונה (ורמאכט)

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971
יעקב דוב רפפורט

הרב יעקב דוב בער רפפורט (ה'תרכ"ב, 1862 – י"ז בחשוון ה'תרפ"ח, 12 בנובמבר 1927) היה רב ליטאי, רבן של רבינשוק וזיימל במשך עשרות שנים, ובסוף ימיו רבה הראשון של כפר סבא.

==ביוגרפיה==
נישא לחיה קיילא בתו של הרב יוסף זכריה שטרן ונכדתו של הרב מרדכי גימפל יפה. כיהן ברבנות העיירה רבינשוק בלטביה ובשנת ה'תרנ"ו (1896)<ref>דובער בן הרב מרדכי גימפל יפה, בצלאל וזלמן יפה, [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HMZ%2F1896%2F12%2F14&id=Ar00700&sk=CC61982D ברכה לרגל מינוי הרב רפפורט], המליץ, 14 בדצמבר 1896, עמ' 6.</ref> התמנה במקום הרב אברהם יצחק הכהן קוק כרבה של העיירה זיימל, תפקיד בו נשא במשך קרוב לשלושים שנה.<ref>על אזכורו כרב העיר במכתב של חותנו משנת תרל"א, ראו במבוא לספר מציאות קטן, עמ' 7 הערה 10. המסקנה שם היא שאזכור זה אינו יכול להיות מקורי, והוא נוסף עשרות שנים לאחר כתיבת המכתב בתרל"א, במסגרת הכנתו לפרסום.</ref> בתו יוכבד נישאה בשנת תרנ"ט, 1899, לרב אשר ניסן לויטן.

בשנת ה'תרפ"ו, 1926, עלה לארץ ישראל והיה לרבה הראשון של כפר סבא, עד לפטירתו בשנת ה'תרפ"ח.

לאחר פטירתו נישאה בתו הצעירה רחל גיטל לרב אברהם ריניק (רניק), תלמיד ישיבת חברון יוצא וילנה, והוא התמנה תחת חמיו כרבה של כפר סבא. בכפר סבא יש רחוב שנקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==
* 
;ספרו ומאמריו
* 
* ביאור השיטות שאין שביעית נוהגת בזמן הזה, מוריה רכו-רכח [יט-י-יב] (מנחם אב תשנ"ד) עמ' מז-נד
* בירור הלכה על תוקפו של היתר המכירה, מוריה רעד-רעו [כג,י-יב] (אדר תשס"א) עמ' עז-צ<ref>במאמר זה הוא נקרא בטעות 'יעקב דוד' במקום 'יעקב דוב'.</ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:כפר סבא: רבנים ראשיים
קטגוריה:משפחת יפה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1862
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1927
אברהם ריניק

הרב אברהם ריניק (ה'תרנ"ח, 1898 - כ"ו בתשרי ה'תשכ"ח, 30 באוקטובר 1967) היה רבה השני של כפר סבא, משרה בה נשא במשך ארבעים שנה.

==ביוגרפיה==
נולד בווילנה, למד בישיבת חברון בעיר חברון, והיה ממקורביו של הסבא מסלבודקה בשנות חייו האחרונות.

נישא לרחל גיטל בתו הצעירה של הרב המנוח יעקב דוב רפפורט, רבה הראשון של כפר סבא, והתמנה מיד עם אירוסיו כרבה של כפר סבא על מקום חמיו. הוא היה מן הראשונים שעסקו בשאלת מילוי המקוואות בגבישי קרח בימות הקיץ, ובעקבות פנייתו כתב הרב הראשי דאז, הרב אברהם יצחק הכהן קוק את פסק ההלכה המתיר זאת.

בשנות השלושים ייסד את ישיבת "עזרא" בכפר סבא ועמד בראשה.

הוא נפטר בכ"ו בתשרי ה'תשכ"ח, 30 באוקטובר 1967 בגיל 69, ונקבר בבית הקברות בכפר סבא. הניח אחריו אשה וארבע בנות.

שנתיים לאחר פטירתו התמודדו אחד עשר רבנים על משרת הרב הראשי האשכנזי לכפר סבא, בה זכה הרב יעקב פנחס שיר, רבה של נשר.

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1967%2F11%2F01&id=Ar00607&sk=AA908308 הרב אברהם ריניק], דבר, 1 בנובמבר 1967, עמ' 6
*[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1967%2F11%2F02&id=Ar00315&sk=F3BB3652 רב גדול], הצופה, 2 בנובמבר 1967, עמ' 3
*ב. ר. ש.,  [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1967%2F11%2F07&id=Ar00513&sk=BF0590EE הרה"ג  ר' אברהם ריניק: ליום השבעה], הצופה, 7 בנובמבר 1967, עמ' 5
*[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1967%2F11%2F09&id=Ar00323&sk=A619B463 הספד ליום השבעה לפטירתו של הרב אברהם ריניק זצ"ל], הצופה, 9 בנובמבר 1967, עמ' 3
*אבי בת-שבע (אלטשולר), [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1967%2F12%2F03&id=Ar00326&sk=A7B031E4 הרב אברהם ריניק זצ"ל: ליום השלושים], הצופה, 3 בדצמבר 1967, עמ' 3

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:כפר סבא: רבנים ראשיים
קטגוריה:משפחת יפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
פר פטרסון

פר פטרסון בטקס קבלת פרס המועצה הנורדית לספרות בשנת [[2009]]
פֶּר פֶּטרסון (בנורווגית: Per Petterson; נולד ב-18 ביולי 1952) הוא סופר נורווגי.

==ביוגרפיה==
פטרסון הוא יליד אוסלו, והוא ספרן במקצועו. לפני שעבר לכתיבה במשרה מלאה, עבד כמוכר בחנות ספרים, כמתרגם וכמבקר.

בשנת 1990 אביו, אמו, אחיו ואחיינו נספו על סיפונה של מעבורת שעלתה באש. הוא עצמו היה אמור להיות על סיפון המעבורת עם אשתו ושתי בנותיו אך החליט לדחות את נסיעתם ביומיים וכך ניצל.

==יצירתו==
ספריו תורגמו למעל 50 שפות. ספרו הידוע ביותר, "יוצאים לגנוב סוסים" (בנורווגית: Ut og stjæle hester) משנת 2003, זיכה אותו בפרס המבקרים הנורווגים לספרות ובפרס ספר השנה של מוכרי הספרים. תרגומו לאנגלית, משנת 2005, זכה בפרס האינדיפנדט לסיפורת זרה לשנת 2006 ובפרס IMPAC האירי. ספר נוסף שלו, "ארור אתה נהר הזמן" (בנורווגית: Jeg forbanner tidens elv) זיכה אותו בפרס המועצה הנורדית לספרות לשנת 2009.

בין הסופרים המשפיעים עליו הוא מציין את ריימונד קארבר וקנוט המסון.

==ספריו שתורגמו לעברית==
*לסיביר (1996), תרגמה דנה כספי, הוצאת כתר, 2009
*יוצאים לגנוב סוסים (2003), תרגמה דנה כספי, הוצאת כתר, 2007
*ארור אתה נהר הזמן (2008), תרגמה דנה כספי, הוצאת כתר, 2011
*אני מסרב (2012), תרגמה דנה כספי, הוצאת כתר, 2014
*גברים במצבי (2018), תרגמה דנה כספי, הוצאת מודן, 2021

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים נורווגים
קטגוריה:ספרנים ומידענים נורווגים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1952
אלברכט, נסיך פרוסיה (1837–1906)

פרידריך וילהלם ניקולאוס אלברכט נסיך פרוסיה (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Nikolaus Albrecht von Preußen; 8 במאי 1837 – 13 בספטמבר 1906) היה נסיך גרמני מבית הוהנצולרן, גנרל-פלדמרשל פרוסי והעוצר של דוכסות בראונשווייג.

== ביוגרפיה ==
אלברכט נולד ב-8 במאי 1837 בברלין, לאלברכט, נסיך פרוסיה שהיה אחיהם של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה ווילהלם הראשון, קיסר גרמניה ואשתו מריאן, נסיכת הולנד שהייתה בתו של וילם הראשון, מלך הולנד. בשנת 1847 התגייס אלברכט לצבא הפרוסי, ולחם בשורותיו במלחמת שלזוויג הראשונה, במלחמת שלזוויג השנייה, ובמלחמת אוסטריה–פרוסיה, שבה נטל חלק בקרב קניגרץ.

במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870 פיקד אלברכט על חטיבת פרשי המשמר ה-2, ונטל חלק בקרבות גרבלוט וסדאן. לאחר נפילת האימפריה הצרפתית השנייה נטל אלברכט חלק בקרבות בפאומה וסן קנטן, כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד אדווין פון מנטויפל.

לאחר כניעת צרפת הועלה אלברכט לדרגת גנרל לוטננט, ובמאי 1871 מונה למפקד הדיוויזיה ה-20. ב-12 בדצמבר 1873 מונה אלברכט למפקד הקורפוס ה-10 בהנובר, ומילא תפקיד זה עד אמצע 1888. על פעולותיו בקרבות קיבל אלברכט את עיטורי הפור לה מריט עם עלי אלון, וצלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.

בשנת 1883 מונה אלברכט לריבון מסדר סנט יוחנן, וכיהן בתפקיד זה עד מותו. בשנת 1884 מת וילהלם השמיני, דוכס בראונשווייג ללא ילדים, וכיוון שיורשו היה ארנסט אוגוסט השני, נסיך הנובר שלא היה מקובל על וילהלם הראשון, קיסר גרמניה, מונה אלברכט לעוצר הדוכסות. ב-19 ביוני 1888 הועלה אלברכט לדרגת גנרל-פלדמרשל.

ב-13 בספטמבר 1906 מת אלברכט באחוזתו בקמנץ, ונקבר במאוזוליאום שבאחוזה. במלחמת העולם השנייה נבזזה האחוזה כולל המאוזוליאום, וגופותיהם של אלברכט ואשתו הועברו לקבורה מחדש בפארק בקמנץ.

==משפחתו==
אלברכט נישא למריה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתו של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ונולדו לו שלושה ילדים:
* פרידריך היינריך אלברכט (1874–1940)
* יואכים אלברכט (1876–1939)
* פרידריך וילהלם (1880–1925)

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1837
קטגוריה:נפטרים ב-1906
רוי יקובסן

רוי יקובסן, [[יוני 2015]]
רוי יקובסן (בנורווגית: Roy Jacobsen; נולד ב-26 בדצמבר 1954) הוא סופר נורווגי.

== ביוגרפיה ==
יקובסן הוא יליד אוסלו וגדל באחד מפרבריה. בצעירותו היה חבר בכנופיה מקומית ואף הורשע בעבירות גנבה ואחזקת נשק ונידון למאסר על תנאי.

יקובסן החל לכתוב בשנת 1982 ועבר לכתיבה במשרה מלאה בשנת 1990. הוא חבר האקדמיה הנורווגית לשפה וספרות, וזכה בפרס המבקרים הנורווגים לספרות וכן בכמה פרסים נורווגיים אחרים.

== יצירתו ==
יקובסן חיבר כ-20 ספרים, רובם קובצי סיפורים ורומנים. בשנת 1995 נבחר לכתוב את הביוגרפיה של ראש הממשלה הנורווגי לשעבר טריגבה בראטלי.

יקובסן זכה ביותר מ-10 פרסים על כתיבתו לאורך השנים, הראשון שבהם הוענק לו בשנת 1982 והאחרון בשנת 2006.

== ספריו שתורגמו לעברית ==
* ילדת פלא, מנורווגית: דנה כספי, הוצאת כתר, 2011
* הבלתי נראים, מנורווגית: דנה כספי, הוצאת כתר, 2015

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים נורווגים
קטגוריה:מורשעים בדין
קטגוריה:פשע בנורווגיה
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1954
ג'רי אשוורת'

ג'רלד הווארד "ג'רי" אשוורת (שם מלא באנגלית: Gerald Howard "Gerry" Ashworth; נולד ב-1 במאי 1942) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי ושיאן עולם (טוקיו 1964) בריצת שליחים 4x100 מטר.

== ביוגרפיה ==
אשוורת' נולד בהוורהיל, מסצ'וסטס. הוא בוגר דרטמות' קולג'.

בשנת 1961 השווה אשוורת' בריצת 60 יארד את שיא העולם בתוצאה של 6.1 שניות

===אלוף אולימפי ושיאן עולם===
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה אשוורת' במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם פול דרייטון, ריצ'רד סטבינס ובוב הייז בשיא עולם חדש של 39.06 שניות, לפני פולין (39.36 שניות) וצרפת (39.36 שניות). בשלב חצי הגמר הרביעייה האמריקאית קבעה שיא אולימפי חדש של 39.5 שניות. 

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכו בשנת 1965 זכה אשוורת' בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 42.4 שניות.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 60 יארד: 6.1 שניות (1961), שיא עולם
* ריצת 100 יארד: 9.4 (1962)
* ריצת 100 מטר – 10.3 (1964)
* ריצת 200 מטר – 21.2 (1964)

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעסקים של הרווארד
יצחק אייזיק ליבס

הרב יצחק אייזיק ליבס (בכתיב יידי: ליעבעס; כ"ח באדר ה'תרס"ו, 25 במרץ 1906 - כ"ב באדר א' ה'תש"ס, 28 בפברואר 2000) היה רב ופוסק הלכה אמריקאי, ראב"ד איגוד הרבנים באמריקה ומחבר ספר השו"ת בית אב"י.

==ביוגרפיה==
קברם של רבי יצחק אייזיק ליבס ורעייתו אסתר
נולד בגריידינג שבגליציה לבינה ולרב אברהם יעקב ליבס מחסידי בעלז. אביו היה אב בית דין בבילקמין שבגליציה, דור שישי לרב אלעזר הורוויץ וצאצאו של הרב יצחק הלוי הורוביץ. בצעירותו למד אצל אביו ובגיל 14 עבר ללמוד בישיבתו של הרב יוסף קליגר רבה של גריידינג. עמו למדו בתקופה זו, אברהם ישכר אנגלרד, לימים האדמו"ר מראדזין; וחיים מאיר יחיאל שפירא, לימים רב ואב"ד נארול. נסמך לרבנות בידי הרב קליגר ובידי הרב זלמן סורוצקין.

נישא ועבר לכהן כרב בעיירה לוביז, שם נולד לו בנו הראשון. אשתו ובנו נספו בשואה, הוא עבר את רוב המלחמה ביערות. לאחר תום מלחמת העולם השנייה נודע לו שאסתר קליגר, נכדתו של רבו ובתו של הרב משולם יששכר קליגר שנספה אף הוא, ניצלה מהתופת והיא השריד היחיד למשפחת רבו. הוא נפגש עמה וזמן קצר לאחר מכן הם נישאו. הוא פעל רבות בקרב שארית הפליטה ובמחנות העקורים וכיהן זמנית כרב ואב"ד בלבוב.

בשנת ה'תש"ח, 1948, היגר לארצות הברית בסיוע קהילת יוצאי גריידינג במנהטן, ניו יורק שהזמינו אותו לכהן כרב הקהילה. תקופה קצרה לאחר מכן עבר לכהן בבית כנסת ברובע הברונקס, ואחר כך הקים בשכונה בית כנסת בשם "טורי זהב" וכיהן בו. בסוף שנות ה-70 היה נתון בית הכנסת שלו להצקות על רקע אנטישמי ואף הוצת פעמיים, בעקבות זאת עזב את השכונה ועבר לגור עד סוף ימיו בבורו פארק, שם כיהן כרב בית המדרש "תורה ודעת".

בתו הגדולה אידל בינה נישאה לרב חיים הלברשטאם מפאקשיווניץ, בתו בת שבע רחל נישאה לרב משה סורוצקין ובתו הצעירה אביבה מרים נישאה לרב מרדכי לייפר, האדמו"ר מפיטסבורג.

הועלה לקבורה בחלקת הרבנים החדשה שבהר המנוחות בירושלים.

==חיבוריו==
* בית אבי - שו"ת על ארבעת חלקי השולחן ערוך, מספר חלקים, ניו יורק ה'תש"ן

==קישורים חיצוניים==
* 
;ספריו
* 
* 
* 

קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:לבוב: רבנים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
ניוון מיקסומטי

Movat's stain}}.
נִוּוּן מִיקְסוֹמָטִי (Myxomatous degeneration) הוא תהליך ניווני של היחלשות רקמת חיבור. מונח זה משמש בעיקר בהקשר של צניחה של המסתם הצניפי.

הניוון המיקסומטי נלווה להצטברות של דרמטאן סולפט , גליקוזאמינוגליקן הנמצא במטריצה החוץ-תאית של המסתם. המנגנון המדויק אינו ידוע לאשורו.

במקרים רבים הניוון המיקסומטי מוגבל למסתם הצניפי ויש לו מהלך שפיר. כאשר הניוון נקשר במחלות סיסטמיות, כגון תסמונת מרפן, הניוון הוא נרחב יותר ומערב את מסתמי הלב האחרים. המסתמים אז עלולים לאבד מצורתם ולגרום לאי-ספיקה שלהם, כפי שקורה באי-ספיקת מסתם אבי העורקים. צניחה של המסתם הצניפי, הנגרמת בשל ניוון מיקסומטי, היא הסיבה השכיחה ביותר לאי-ספיקת המסתם הצניפי במדינות מתפתחות.

קטגוריה:מחלות לב מסתמיות
אדווין פון מנטויפל

אדווין קרל רוכוס, הברון פון מנטויפל (בגרמנית: Edwin von Manteuffel; 24 בפברואר 1809 – 17 ביוני 1885), היה גנרל-פלדמרשל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת פרוסיה צרפת.

== ביוגרפיה ==
פון מנטויפל נולד ב-24 בפברואר 1809 בדרזדן, שהשתייכה לממלכת סקסוניה, לאביו הנס קרל ארדמן פון מנטויפל שהיה נשיא בית המשפט לערעורים במגדבורג. בשנת 1827 התגייס פון מנטויפל לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט הדרגונים של המשמר (ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת). ב-14 במאי 1839 מונה לשליש של מושל ברלין, וב-11 בינואר 1842 הועלה לדרגת אובר לוטננט. ב-21 בדצמבר 1843 הועלה פון מנטויפל לדרגת ריטמייסטר, ומונה שלישו של אלברכט, נסיך פרוסיה בתחילת 1848 ליווה את הנסיך אלברכט לביקור בפטרבורג אצל הצאר ניקולאי הראשון, וב-18 במאי 1848 מונה לעוזרו של פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה.

ב-15 באוקטובר 1848 הועלה פון מנטויפל לדרגת מיור, וב-13 ביולי 1852 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט האולנים ה-5. ב-13 ביולי 1854 הועלה לדרגת אוברסט, וב-18 בדצמבר 1856 מונה למפקד חטיבת הפרשים ה-3. בשנת 1857 מונה פון מנטויפל לראש הקבינט הצבאי של המלך, וב-22 במאי 1858 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-7 בינואר 1861 מונה לשליש הכללי של המלך וילהלם הראשון, וב-18 באוקטובר באותה שנה הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

פון מנטויפל השתתף במלחמת שלזוויג השנייה, ולאחריה מונה למושל הצבאי של שלזוויג. בפרוץ מלחמת אוסטריה–פרוסיה כבש פון מנטויפל את הולשטיין שהייתה בשליטה אוסטרית, ולאחר מכן לחם תחת פיקודו של אדוארד פוגל פון פלקנשטיין בדרום גרמניה. ב-30 באוקטובר 1866 מונה פון מנטויפל למפקד הקורפוס ה-9, וב-3 באוגוסט 1868 מונה למפקד הקורפוס ה-1.

במהלך מלחמת פרוסיה צרפת לחם פון מנטויפל עם הקורפוס שבפיקודו, כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ, והשתתף בקרב קולומבי, ובמצור על מץ. ב-20 באוקטובר 1870 מונה למפקד הארמייה הראשונה, וקיבל את כניעת העיר מץ, ולאחר מכן השתתף בקרב אמיין ובמצור על פריז. ב-11 בינואר 1871 מונה פון מנטויפל למפקד ארמיית הדרום, והשתתף עימה בקרבות בבלפור בהם הובס צבא המזרח של צרפת בפיקוד גנרל בורבאקי בקרב בן 3 ימים (15 עד 17 בינואר 1871) בליסאין על יד הגבול עם שווייץ. לאחר המלחמה מונה למפקד הארמייה השנייה וצבא הכיבוש בצרפת עד 1873. על פעולותיו בקרבות קיבל פון מנטויפל את עיטורי הצלב הגדול של צלב הברזל, מסדר העיט השחור, ומענק של 300,000 טאלר.

לאחר סיום תפקידו בצרפת הועלה פון מנטויפל לדרגת גנרל-פלדמרשל, ובשנת 1879 מונה למושל הצבאי של אלזס לורן, ובמקביל שימש כמפקד הקורפוס ה-15. ב-17 ביוני 1885 מת פון מנטויפל בעת שהייתו בחופשה בקרלסבאד, ולאות הוקרה שלח פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה את ארונו לגרמניה בליווי משמר כבוד אוסטרי.

נכדו הוא האסו פון מנטויפל, מהבולטים במפקדי השריון בצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגדול של צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1809
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1885
שיר

הזמרת [[בילי הולידיי שרה בניו יורק]]
שיר הוא יצירה אשר ניתן לתפוס אותה כיחידה מובחנת העומדת בפני עצמה, בעלת מאפיינים ייחודיים ומוגדרים של גובה צלילים, צורה ותבנית. לרוב, מילות השיר נכתבות במיוחד ללחן, אך ישנם מקרים בהם מלחינים שירי משוררים קיימים.

מבנה השיר הסטנדרטי מורכב מכמה חלקים: פתיחה, בית, פזמון, c part, קטעי מעבר וסיום. מבנה השיר השתנה רבות במהלך השנים וניתן לשינוי על ידי האמן היוצר. כמו כן, אורכו של השיר יכול לנוע בין כמה שניות לכמה דקות ועשרות דקות.

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

*
קטגוריה:מוזיקה
ספורטינג (ענף ירי)

ספורטינג (מאנגלית: Sporting Clays), המכונה גם מסלולי ציד, הוא ענף ירי ספורטיבי המוגדר כירי מעשי מדמה ציד. הענף משתייך לתחום הירי בצלחות חרס, אולם בניגוד לסגנונות אחרים, בכללם האולימפיים, בהם שיגור המטרות חוזר על עצמו באותו כיוון, הספורטינג מדמה מתווי ציד ולכן המטרות משוגרות באופן ספונטני. התוצאה היא מגוון רחב של מסלולים, זוויות, מהירויות, מרחקים וגבהים, גודל מטרות ואף שינויי כיוון תוך כדי מעוף (לא בתחרויות רשמיות).

גם מבחינת המתקנים, קיימות אפשרויות מגוונות, בעיקר כשמדובר בתוואי שטח (משטחים שונים, יערות מסוגים שונים וכו'). עם זאת, חוקי התחרות, צורת העמידה והירי, הביגוד וכללים נוספים, מאוגדים בחוקה ונאכפים על ידי איגודים במדינות השונות.

כמו כל ענפי הירי בצלחות חרס, גם הספורטינג מבוסס על ירי ברובי ציד ומכונות שיגור צלחות, כשסוגי וגודלי צלחות שונות מייצגים חיות ציד שונות: ארנב, עוף במעופו וכיוצא בזה. במקביל קיימות גם מטרות "כלליות". בניגוד לסגנונות האולימפיים, ההגבלות על הרובים מעטות (ממוקדות בעיקר בקוטר ותחמיש מינימלי).

מקור ענף מסלולי הציד היה ברצונם של ציידים להמשיך ולהתאמן גם מחוץ לעונת הציד באמצעות יצירת סימולציה של תנאי ציד בצורה הריאליסטית ביותר. בעבר רוב העוסקים בענף היו ציידים שלא רצו לאבד מיומנויות בחודשי ההמתנה הארוכים, אולם כיום מדובר בעיקר בתחביב ובספורט שאף מעוגן תחת איגוד בינ"ל (FITASC).

==קישורים חיצוניים==

* http://www.fitasc.info/uk/home/view

קטגוריה:קליעה
נעמית

נַעֲמִית (שם מדעי: Glycymeris) היא סוג של צדפת מים מלוחים. צדפות ריקות מסוג זה, ובפרט נעמית מצויה, הן הצדפות הנפוצות ביותר בחופי ישראל לאורך הים התיכון. עם זאת, הסוג כנראה כמעט ונכחד מאזורינו והעדות האחרונה של נעמית מצויה תועדה בשנת 1969 ומספר מועט מאוד של נעמיות חומת-כתם נמצאו מצפון לחיפה.

== האטימולוגיה ==
השם המדעי של הסוג מגיע מהמילה היוונית העתיקה glykymaris (אולי מ-Glykys - "מתוק" ו-Meris - "חלק"), מילה אשר נרשמה רק פעם אחת בספרות יוונית. שמות המינים בעברית נקבעו ב-2003 על ידי האקדמיה העברית ללשון ופורסמו במילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד).

== תפוצה היסטורית ==
צדפות אלו נפוצות מאוד במאובנים, מן הקרטיקון (לפני 112.6 מיליון שנה) וניתן למצוא בכל רחבי העולם. בסוג כ-100 מינים שנכחדו.

בישראל נמצאו מצבורי נעמית מצויה למרגלות הרי יהודה, עדות שמצביעה על קיומם במזרח הים-התיכון לפחות מהתקופת הפליוקן אך המצבורים הגדולים ביותר נמצאו מההולוקן לפני 5000-5500 שנה. אוכלוסיית הנעמית החלה להצטמצם לפני כ-2000 שנה וכמעט נכחדה לגמרי לפני כ-1000 שנה, כנראה כתוצאה משינויים סביבתיים. סימוכים לכך ניתן למצוא גם בעדויות ארכאולוגיות מאתרים כגון תל לכיש, שם תארוך פחמן קבע את גילם לכ-3100 שנים, כלומר הקשוות נאספו כ-1000-1600 שנה לאחר מותם. סימוכים נוספים הם השחיקה של הצדפה, בכ-44% מהקַשׂוות שנמצאות על החוף הקודקוד (Umbo) נשחק לגמרי ונוצר במקומו חור. תהליך שחיקה זה אורך זמן רב ועדות לכך שהצדפים נשטפו לחוף לפני לפחות כ-2000 שנה. כיום הנעמית כמעט נכחדה לגמרי מחופי ישראל. נעמית חומת-כתם (Glycymeris pilosa) עדיין חיה במספרים נמוכים מאוד במדף החול מצפון לחיפה. נעמית מצויה ייתכן ונכחדה כליל, עדות אחרונה לצדפה חיה דווח ב-1969 מחיפה.

== תיאור ==
הקונכייה (קַשְׂוָה) קמורה בשני צדדיה, מעט ארוכה יותר מרחבה. גודלן בינוני עד גדול. הרצועה החיצונית חסרת פסי רוחב.

== ביולוגיה ==
המינים בסוג אוהבי שמש, חיים על מדפי החול בעומק רדוד עד בינוני. ניתן למצאם רק במים מלוחים, אינם מסוגלים להתקיים במים מתוקים או מליחים (מליחות קטנה ממי ים). הצדפה נוהגת להתחפר בחול ולכן מעדיפה חול נקי ויציב בעל גרגירים אחידים. בשעת הצורך הנעמית מסוגלת לנוע דרך החול בצורה איטית אשר מתבצעת לרוב בלילה. הם ניזונים אופורטוניסטים מפלנקטון כגון דינופלגלטים. הטפיל העיקרי של הנעמית הם ספוגים מתחפרים מהמשפחה Clionaidae.

== מינים נבחרים ==
*נַעֲמִית נָאָה Glycymeris glycymeris
*נַעֲמִית מְצוּיָה Glycymeris nummaria (שמות נרדפים: G. violascens, G. insurbica)
*נַעֲמִית חוּמַת-כֶּתֶם Glycymeris pilosa
*נַעֲמִית גְּדוֹלָה Glycymeris bimaculata
*נַעֲמִית עֲרָב Glycymeris arabica
*נַעֲמִית חוּמָה Glycymeris livida

מינים שהיו בעבר שייכים לסוג:
* נַעֲמִית מַסְרְקִית Tucetona audouini (שם נרדף G.pentunculus)

רשימת מינים מלאה יותר כוללים:

== גלריה ==
<gallery widths="240px">
File:Glycymeris glycymeris fossile.JPG|מאובנים של Glycymeris glycymeris במוזיאון GAMPS
File:Glycymeris glycymeris Meermandel.jpg|Glycymeris glycymeris - Meermandel
File:Glycymeris glycymeris varias cunchas.jpg|Glycymeris glycymeris - גליסיה
File:Glycymeris modesta.JPG|Glycymeris modesta - Pakiri, ניו זילנד
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1778
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי עמנואל מנדס דה קוסטה
קטגוריה:צדפות
נורית שני

נורית שני (נולדה ב-21 בנובמבר 1938) היא מייסדת רשת בתי הקולנוע והפצת הסרטים "לב". זכתה לתואר אביר מסדר האמנויות והספרות לשנת 2009 מטעם ממשלת צרפת. זכתה לצד בעלה בפרס מפעל חיים בפסטיבל הקולנוע ירושלים ה-26.

==ביוגרפיה==
נורית שני נולדה בתל אביב ליצחק חזון (מראשי עורכי הדין בתל אביב) ומאשה (לבית לרמן). סבה צבי הירש היה מראשוני תושבי תל אביב, ובעל מפעל הגזוז "מעיינות". בשנת 1956 הייתה בין מסיימי המחזור הראשון של בית הספר תיכון עירוני ה' בתל אביב, ומיד לאחר מכן התגייסה לצה"ל ושירתה כמש"קית הסברה בקצין חינוך ראשי. במהלך לימודי התואר השני בחוג לספרות ותיאטרון באוניברסיטת תל אביב פגשה נורית את יצחק (איז'ו) שני, איש עסקים ומפיק סרטים. השניים נישאו בשנת 1962.

בשנות ה-70 עסקה נורית בחינוך, בהוראת תיאטרון, ספרות ומקרא בתיכון העירוני המקיף של הרצליה. כמורה הייתה מהראשונים ששילבו מתודיקה של דרמה ותיאטרון בהוראה. בסוף שנות ה-80 יזמה יחד עם מבקרי הקולנוע גידי אורשר, יהודה סתיו ונסים דיין את הפרויקט "יום ארוך" – צפייה מודרכת בסרטים לבני נוער. הפרויקט החל בסינמטק תל אביב, והונהג לאחר מכן בבתי-ספר ברחבי הארץ.

בשנת 1981 ייסדו איז'ו ונורית שני את בית קולנוע לב בדיזנגוף סנטר בתל אביב. לצד תפעול האולמות הקימו נורית ואיז'ו חברת הפצת סרטים המתמחה בקולנוע עולמי עצמאי ואיכותי. שמו של הקולנוע, לב, נבחר בין היתר כהתרסה כלפי הקניון בו הוא ממקום, הדיזנגוף סנטר, שהצליל הלועזי לשמו, עורר התנגדויות בזמנו.

ב-1985 הייתה המפיקה של סרטו של השחקן-במאי, עודד קוטלר, "רומן בהמשכים", על פי ספרו של יצחק בן נר ובכיכובו של חיים טופול.

בשנות ה-90 עבר איז'ו לעסקי הנדל"ן. נורית כהנה בתפקיד המנכ"ל עד פרישתה בשנת 2009. כיום היא משמשת בתפקיד יו"ר קולנוע לב. בתפקיד המנכ"ל החליף אותה בנה גיא.

בשנת 2009 זכתה לתואר אביר מסדר האמנויות והספרות מטעם ממשלת צרפת. כמו כן, זכתה בפרס מפעל חיים מטעם עיריית ירושלים ופסטיבל הקולנוע ירושלים.

בשנת 2018 הוענק לה תואר יקירת העיר תל אביב-יפו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:אנשי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מנהלי בתי קולנוע בישראל
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר בלפור (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי בית הספר בלפור (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:יקירות תל אביב-יפו לשנת 2018
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 2018
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
פול דרייטון

אוטיס פול דרייטון (באנגלית: Otis Paul Drayton; 8 במאי 1939 – 2 במרץ 2010) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם (טוקיו 1964) בריצת שליחים 4x100 מטר, בעל מדליית כסף אולימפית (טוקיו 1964) ו-3 פעמים ברציפות אלוף ארצות הברית (1963-1961) בריצת 200 מטר.

== ביוגרפיה ==
דרייטון נולד בגלן קוב, ניו יורק.

בתחרות שנערכה בין נבחרות האתלטיקה של ארצות הברית ושל ברית המועצות במוסקבה, רוסיה ב-15 ביולי 1961 קבע דרייטון בריצת שליחים 4x100 מטר, ביחד עם פרנק באד, הייז ג'ונס וצ'ארלס פרייזר שיא עולם חדש של 39.1 שניות.

באליפות ארצות הברית שנערכה ב-23 ביוני 1962 זכה דרייטון במדליית זהב בריצת 200 מטר תוך כדי השוואת השיא העולמי בתוצאה של 20.5 שניות.

===אלוף אולימפי ושיאן עולם===
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה דרייטון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם ג'רי אשוורת', ריצ'רד סטבינס ובוב הייז בשיא עולם חדש של 39.06 שניות, לפני פולין (39.36 שניות) וצרפת (39.36 שניות). בשלב חצי הגמר הרביעייה האמריקאית קבעה שיא אולימפי חדש של 39.5 שניות. מדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.58 שניות, אחרי חברו לנבחרת הנרי קאר שקבע שיא אולימפי חדש של 20.36 שניות ולפני אדווין רוברטס מטרינידד וטובגו (20.63 שניות).

ב-2 במרץ 2010 נפטר דרייטון עקב תסחיף ריאתי שנגרם בניתוח לטיפול במחלת הסרטן בה לקה.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 100 יארד: 9.3 שניות (1961)
* ריצת 100 מטר: 10.2 שניות (1962)
* ריצת 200 מטר: 20.55 שניות (1962)
* ריצת 400 מטר: 47.2 שניות (1964)

== ראו גם ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
ג'ין אנדרסון

ג'ין אנדרסון (באנגלית: Jean Anderson; 12 בדצמבר 1907 – 1 באפריל 2001) הייתה שחקנית אנגלייה.

==ביוגרפיה==
אנדרסון נולדה באיסטבורן שבסאסקס. היא זכורה בעיקר מתפקידה כאם המשפחה חמורת הסבר מרי המונד בסדרת הדרמה של ה-BBC "האחים" ששודרה בין השנים 1972 ל-1976. עוד היא מוכרת בתפקיד האריסטוקרטית המרדנית ליידי ג'וסלין "ג'וס" הולברוק בסדרה "טנקו" על אודות מלחמת העולם השנייה ששודרה בין 1982 ל-1984.

תפקידים נוספים שלה בטלוויזיה היו בסדרה המשטרתית "Police Surgeon", בסדרה "המפקח מגרה", בסדרה "The Man in Room 17", בסדרה "The Borderers", "פול טמפל", בסדרה "Codename", בדרמה "Oil Strike North", בסדרת סרטי "גברת מארפל", בפרק בסדרה "המפקח מורס", בסדרה "קמפיון", בסדרה הקומית "מה יגידו השכנים?", ובסדרה "הטי ויינת'רופ חוקרת".
עוד שיחקה בתפקיד האם בשני עיבודים של ה-BBC, לספר "ילדי המסילה" מאת אדית נסביט, שהופקו ב-1951 וב-1957.

===חיים אישיים===
במשך שנים רבות חייתה אנדרסון בכפר אדנהול קרוב לפנרית' שבקאמבריה. היא המשיכה לשחק עד לשנות התשעים שלה. באפריל 2001 נפטרה בגיל 93.

==פילמוגרפיה==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2001
ירי בצלחות חרס

ירי בצלחות חרס, המוכר גם כירי ביוני חרס (כיוון שהצלחות דימו במקורן יונים) הוא תחום ירי ספורטיבי הכולל מספר ענפים, חלקם אולימפיים, ותכליתו ירי במטרות מעופפות באמצעות רובה ציד.

קיימים כעשרים מקצועות (דיסציפלינות) ירי בצלחות חרס, אף כי באופן כללי התחום מחולק לשלושה ענפים: טראפ (Trap), סקיט (Skeet) וספורטינג.

במרבית המקרים כשמדברים על ירי בצלחות חרס, הכוונה היא לענף הסקיט, הנפוץ ביותר ואשר אחד מסגנונותיו מהווה מקצוע אולימפי. גם מקצועות הטראפ והדאבל-טראפ הם ענפים אולימפיים.

ככלל תחום הירי בצלחות חרס מנוהל על ידי איגודי הקליעה בכל מדינה, מלבד הספורטינג שמנוהל פעמים רבות על ידי איגודי הציד במדינות בהן הם קיימים. לספורטינג גם איגוד בינלאומי משלו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קליעה
Moves Me

Moves Me (בעברית: מניע/מרגש אותי) הוא מיני-אלבום הבכורה של דמי לובאטו. המיני-אלבום הוקלט בשנת 2002 ויצא לאור ב-23 בדצמבר 2008, על ידי חברת התקליטים Well Go USA. האלבום כולל בפועל שיר אחד בלבד, "Moves Me", רק בגרסאות שונות. השיר נכתב על ידי לובאטו בתקופת הילדות.

== רקע ==
דמי לובאטו נהגו לכתוב שירים מגיל קטן. האחות הגדולה של לובאטו, דאלאס, שאפה להשיג קריירה במוזיקה במשך תקופה מסוימת בצעירותה, וכצופה מהצד שאף ליוותה אותה בהופעותיה לובאטו לקחו ממנה השראה והחליטו ללכת בעקבותיה. תחת השפעתה מדאלאס, החלו ללמוד נגינה על פסנתר וגיטרה, וכשהיה ללובאטו מספיק ניסיון גם בכתיבה וגם בנגינה, חיברו בין השניים והחלו לכתוב ולהלחין שירים לגמרי לבד. בהמשך, הסוכן של לובאטו, ביחד עם כמה מהמפיקים שעבדו עם דאלאס, זיהו בלובאטו פוטנציאל ברגע ששמעו את השירים והחליטו לקחת את לובאטו לאולפן הקלטות במטרה להקליט אותם באופן מקצועי. לובאטו הקליטו מספר שירים שכתבו, ביניהם הסינגל "Moves Me", לו בהמשך יצא אף וידאו-קליפ.

== רשימת שירים ==

== Moves Me ==
הסינגל "Moves Me" יצא לאור בשנת 2002 על גבי תקליטור. זהו השיר הראשון שלובאטו הקליטו, בגיל 12 לערך. מלבד אלבום זה השיר נכלל בפורמט CD כבונוס בשני מיני אלבומי DVD; האחד "Off Da Hook: F-Troop Style" שיצא לאור בשנת 2004 ובמסגרתו נלמדות חמש כוראוגרפיות שונות של ריקוד ההיפ-הופ בהשתתפות רשמית של לובאטו, והשני "Be Like A Pop Star" המלמד את הכוראוגרפיה המבוצעת בווידאו קליפ הרשמי של השיר, גם הוא בהשתתפות לובאטו. בשנת 2008 הסינגל, ביחד עם האלבום, היו זמינים להורדה דרך אייטונס למשך זמן מוגבל.

=== וידאו קליפ ===
לצד הסינגל "Moves Me" יצא וידאו קליפ רשמי בו הופיעו ונכללו לובאטו. בווידאו, נראו לובאטו עם מדונה (מיקרופון צמוד ראש), ובהמשך לכך, נראו בביצוע כוראוגרפיה עם צעדי ריקוד המזכירים את סגנונה של בריטני ספירס, כשמסביב ארבעה רקדנים פחות או יותר בגיל התואם לזה של לובאטו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://books.google.co.il/books?id=SAmZqJMf4bIC&pg=PT15&lpg=PT15&dq=demi+lovato+moves+me+well+go+usa&source=bl&ots=WvFFn5QjaM&sig=_ZuF39dDOdi_AV421XWAvCeImkI&hl=iw&sa=X&ved=0CCEQ6AEwATgKahUKEwi56uHjn7DIAhUMGj4KHcmoDHY#v=onepage&q=demi%20lovato%20moves%20me%20well%20go%20usa&f=false Best Friends Forever: Selena Gomez & Demi Lovato: An Unauthorized Biography] 

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2008
קטגוריה:אלבומי דמי לובאטו
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
אליף שאפאק

אֶליף שאפאק (בטורקית: Elif Şafak; נולדה ב-25 באוקטובר 1971) היא סופרת ופובליציסטית טורקית.

שאפאק היא מחברתם של 14 ספרים, מהם 9 רומנים. היא כותבת בטורקית ובאנגלית.

==ביוגרפיה==
שאפאק נולדה בשם אליף בילגין בשטרסבורג שבצרפת לאב פילוסוף ואם דיפלומטית. בילדותה הוריה נפרדו ושאפאק גודלה על ידי אמה בלבד, דבר שלטענתה השפיע על יצירתה. כשהחלה לכתוב החליטה לשלב את שם אמה, שאפאק, שמשמעו "שחר" עם שמה שלה ליצירת שם עט.

שאפאק בילתה את שנות נעוריה במדריד ועמאן ובהמשך חיה בטורקיה ובמקומות רבים נוספים ברחבי העולם.

שאפאק נשואה ואם לשניים וכיום היא מחלקת את זמנה בין לונדון לבין איסטנבול. היא מגדירה עצמה כפמיניסטית ומוחה נגד אפליית נשים בטורקיה ונגד אפליית להט"ב.

ספריה של שאפאק זכו בפרסים בטורקיה והיו מועמדים לפרסים בינלאומיים כגון פרס האינדיפנדנט, פרס בייליז לסיפורת מאת נשים, פרס IMPAC האירי, ואחרים. בעקבות ספרה "הממזרה מאיסטנבול", העוסק בשואה הארמנית, שאפאק הועמדה לדין בטורקיה בגין "פגיעה ברגשות העם הטורקי".

==ספריה שתורגמו לעברית==
*הממזרה מאיסטנבול, מאנגלית: קטיה בנוביץ', מחברות לספרות, 2008
*ארמון הפרעושים, מאנגלית: סיון מדר, כנרת זמורה-ביתן, 2010
*כבוד, מאנגלית: עידית שורר, ספרית פועלים - הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2015

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ילידות 1971
קטגוריה:סופרות טורקיות
קטגוריה:פובליציסטים
קטגוריה:סופרים אקסופוניים
קטגוריה:פמיניסטיות טורקיות
קרחון ניניס

קרחון ניניס (באנגלית: Ninnis Glacier) הוא קרחון גדול, מלא גבנונים ובתרונים, היורד בתלילות ממרומי פנים היבשת אל הים בעמק רחב-ידיים, על חוף ג'ורג' החמישי באנטארקטיקה. הקרחון התגלה על ידי קבוצת המזרח הרחוק, פלג ממשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה, (1914-1911) בהנהגת דאגלס מוסון, שקרא לו על שם אדוארד ניניס, חבר הקבוצה שנספה במסע המזחלות ב-14 בדצמבר 1912, כאשר תכסית השלג של בתרון עמוק בקרחון נבקעה תחתיו.

שלוחת הקרחון הפונה הימה היא הלשון הרחבה של קרחון ניניס . הלשון נמדדה בשנת 1962 ונמצא, שהיא מזדקרת כ-48 ק"מ אל תוך הים.

== ראו גם ==
*קבוצת המזרח הרחוק

ניניס
קלאו סרי לנקה אפור

קלאו בסרי לנקה
קלאו סרי לנקה אפור (שם מדעי: Ocyceros gingalensis) הוא מין של קלאו מהסוג קלאו אפור (Ocyceros), שאנדמי לסרי לנקה, ומצוי ביערות.

== מאפיינים ==
קלאו סרי לנקה אפור הוא מין בינוני יחסית לשאר המינים במשפחתו; אורכו כ-45 ס"מ. כנפיו אפורות, אך חלק מנוצות התעופה שחור. גבו וכיפתו אפורים. הזנב שחרחר, וצידו האחורי לבן. בשונה מרוב מיני הקלאויים, לפרטים ממין זה אין קסדה מעל המקור. הזכר והנקבה דומים: ההבדל היחידי ביניהם הוא צבע המקור. מקורו של הזכר צהבהב, ומקורה של הקבה שחור עם פס צהבהב. אצל פרטים צעירים המקור צהבהב, הגב והעורף בצבע אפור כהה, וקצהו של הזנב לבן.

הוא ניזון בעיקר מפירות (בין השאר תאנים), אך לעיתים גם ממכרסמים, לטאות וחרקים.

הנקבה מקננת בחלל בעץ. היא חוסמת את הכניסה לקן על ידי בוץ, לשלשת ועיסה העשויה מפירות, ומשאירה רק חרך קטן, דרכו הזכר מעביר לה ולגוזליה מזון. גודל התטולה אינו עולה על 4 ביצים. הקלאויים חיים בלהקות קטנות, שכוללות בדרך כלל 5 פרטים (2 פרטים בוגרים ו-2 עד 3 פרטים צעירים).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:קלאוניים
קטגוריה:סרי לנקה: עופות
קטגוריה:סרי לנקה: מינים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
צ'ארלס האודלי

צ'ארלס ארצ'יבלד ברוקס האודלי (באנגלית: Charles Archibald Brookes Hoadley 1 במרץ 1887 בוויקטוריה - 28 בפברואר 1947 בוויקטוריה) היה גאולוג אוסטרלי.

== חייו ==
האודלי סיים את לימודיו באוניברסיטת מלבורן בשנת 1911 כמוסמך להנדסת מכרות, והיה חבר במשלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בהנהגת דאגלס מוסון, בשנים 1911–1914. האודלי היה חבר בקבוצת הבסיס המערבי. כף האודלי, שקבוצת הסיור והמחקר גילתה, נקרא על שמו.

בשנים 1914–1916 היה האודלי מרצה להנדסה בבית הספר למכרות בבלאראט, ויקטוריה, ולאחר זאת התמנה למנהל המכון הטכנולוגי של פוטסקריי (1992-1916), משרה בה החזיק עד מותו בשנת 1947. בשנת 1915 קיבל את מדליית הקוטב מטעם המלך ג'ורג' החמישי ובשנת 1936 הוכתר בתואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית.

=== צופיות ===
בשנת 1909 ייסד האודלי את אחת מקבוצות הצופים הראשונות בפוטסקריי, מלבורן, מדינת ויקטוריה. הוא היה מפקח ראשי של סניף עמותת הצופים במלבורן, משנת 1927 עד 1937.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעוטרי מדליית הקוטב
קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:גאולוגים אוסטרלים
קטגוריה:מגלי ארצות אוסטרלים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית

קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-1947
גזע הזרוע והראש

אבי העורקים החזי עם הסתעפויותיו הראשיות. גזע הזרוע והראש יוצא מקשת אבי העורקים בצד ימין (שמאל בתמונה).
גֶּזַע הַזְּרוֹעַ וְהָרֹאשׁ (TA: truncus brachiocephalicus), הנקרא לעיתים גם הָעוֹרֵק הָאַלְמוֹנִי (arteria innominata), הוא עורק קצר בבינה המסתעף מקשת אבי העורקים ומספק את הראש, הצוואר והזרוע הימנית. הגזע הוא הסעיף הראשון והגדול ביותר שיוצא מקשת אבי העורקים, ומיד לאחר יציאתו הוא מסתעף לעורק התרדמני הימני ולעורק התת-בריחי הימני.

גזע הזרוע והראש קיים בצד ימין בלבד, ואילו בצד שמאל העורק התרדמני השמאלי והעורק התת-בריחי השמאלי יוצאים ישירות מקשת אבי העורקים. בניגוד לגזע הזרוע והראש קיימים שני ורידי הזרוע והראש.

== אנטומיה ==
=== מהלך ===
גזע הזרוע והראש יוצא מתחילתה של קשת אבי העורקים, בגובה הגבול העליון של הסחוס הצלעי השני מימין, מאחורי ידית עצם החזה ווריד הזרוע והראש הימני ובמישור קדמי לקנה הנשימה ולמוצא העורק התרדמני השמאלי. אורכו 4–5 סנטימטרים, והוא עולה אלכסונית מעלה, אחורה וימינה אל הגבול העליון של המפרק בין עצם החזה לעצם הבריח, מימין לקנה הנשימה, שם הוא מתפצל לעורק התרדמני המשותף הימני ולעורק התת-בריחי הימני. בתינוקות הגזע מתפצל מעל המפרק בין עצם הבריח לעצם החזה, בתוך המשולש הקדמי של הצוואר.

=== מבנים סמוכים ===
מלפנים גזע הזרוע והראש מופרד מידית עצם החזה על ידי שריר עצם החזה ועצם הלשון ושריר עצם החזה והתריס, שאריות התימוס, וריד הזרוע והראש השמאלי וורידי התריס התחתונים, וכן ענפי הלב העליונים של העצב התועה. מאחורי הגזע ולשמאלו נמצא קנה הנשימה, אשר אותו הגזע חוצה במהלך אלכסוני. מימין נמצאים וריד הזרוע והראש הימני, הווריד הנבוב העליון, עצב הסרעפת הימני והאדר, ומשמאל נמצא מוצא העורק התרדמני השמאלי.

=== שונות באוכלוסייה ===
שונות אנטומית של מוצא העורקים מקשת אבי העורקים
דגם הסתעפות העורקים הטיפוסי מקשת אבי העורקים קיים ב-65% מהאוכלוסייה. מבין הדגמים הלא הטיפוסיים, הנפוץ ביותר הוא עורק תרדמני שמאלי היוצא מגזע הזרוע והראש, אשר קיים ב-27% מהאוכלוסייה. כמו כן, ב-2.5% מהאוכלוסייה לא נוצר כלל גזע הזרוע והראש, וארבעה עורקים יוצאים לחוד מקשת אבי העורקים, וב-1.2% נוצרים שני גזעים.

לרוב מגזע הזרוע והראש לא מסתעפים עורקים, אך ב-3%–10% מהאוכלוסייה עולה עורק בשם עורק התריס התתאי מלפני קנה הנשימה אל חלקה התחתון של בלוטת התריס שלה הוא מספק דם.

==התפתחות==
מקורו העוברי של גזע הזרוע והראש הוא בקרן הימנית של בולבוס אבי העורקים (שק אבי העורקים).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורקי בית החזה
אתנחתא קומית

אתנחתא קומית היא שילוב של דמות הומוריסטית, סצנה או דיאלוג שנון ביצירה רצינית (כגון סרט קולנוע, הצגה או ספר) על מנת להפיג באופן זמני את המתח שהסיפור הדרמטי יוצר.

==הגדרה==
אתנחתא קומית היא אמצעי לשחרור מתח או רגשות אחרים בעזרת שילוב קטע קומי במהלך יצירה דרמטית, שיש בה ריבוי של אלמנטים רציניים או טרגיים. 

==שימוש==
בקומיקס קיים שימוש נרחב באתנחתות קומיות; לרוב, האתנחתא מתרחשת בחלק דרמטי בסיפור, והדמות הקומית מוסיפה הומור למצב.

בטרגדיה יוונית לא הייתה נהוגה אפשרות לשילוב אתנחתא קומית. על פי המסורת הקלאסית, הערבוב בין טרגדיה לקומדיה היה אסור. 

בתקופת הרנסאנס באנגליה שילב המחזאי כריסטופר מרלו אתנחתות קומיות ביצירתו "דוקטור פאוסטוס" במסגרת ההפסקה בין שני מחזות טרגיים שהייתה נהוגה במסורת. 

ביצירה בדיונית, אתנחתא קומית בדרך כלל מתגלמת בסיידקיק מתחכם (כמו שלומיאל או נבל). הסיידקיק משמש להקלה קומית, ועשוי להתייחס למצבו האבסורדי של הגיבור ולהעיר הערות לא-הולמות לדמויות מכובדות ורציניות. דמויות אחרות עשויות להשתמש באתנחתא קומית כדי להכעיס אחרים או לחזק את ביטחונן.

==דוגמאות לאתנחתאות קומיות==
ויליאם שייקספיר חרג מהמסורת הקלאסית ועשה שימוש באתנחתא קומית במחזות "המלט", "מקבת'", "אותלו", "הסוחר מוונציה" ו"רומיאו ויוליה"<ref></ref>. סצנת השוער ב"מקבת'", סצנת הקברן ב"המלט" ודמותו של רודריגו ב"אותלו" נועדו לספק אתנחתא קומית משמעותית. לעג השוטה כלפי המלך ליר ב"המלט" יכול גם הוא להיחשב כאתנחתא קומית.

בתרבות הפופולרית, דמותו של C-3PO, המופיעה בכל תשעת סרטי מלחמת הכוכבים, קיימת גם היא כדי לספק אתנחתא קומית לעלילה. הדמות מותחת לעיתים קרובות ביקורת על המצב הנואש שהדמויות האחרות נמצאות בו, או שעמיתה, R2-D2, מציל אותה ממצוקותיה בצורה קומית.

ברבים מסרטיו של אקירה קורוסאווה יש דמות שהופעתה יוצרת אתנחתא קומית. הבולט שבסרטים אלה הוא "שבעת הסמוראים", שבו הלוחם השיכור קיקוצ'יו (טושירו מיפונה) טוען שהוא בן 13 שנים למרות שעל פי מראהו החיצוני ניתן להסיק באופן ברור שהוא בוגר יותר.

בסדרות הטלוויזיה של "פאוור ריינג'רס" יש דמויות שתפקידן ליצור אתנחתות קומיות, כשהבולטות מכולן הן בולק וסקאל בסדרות "מייטי מורפין פאוור ריינג'רס" ו"פאוור ריינג'רס בחלל". חברי צמד זה הם חברים לכיתה של הפאוור ריינג'רס בבית-הספר התיכון אנג'ל גרוב. הם מתנהגים בדרך כלל כבריונים, אך לפעמים הם גם משמשים כדמויות משנה המסייעות לגיבורים. בסופו של דבר, חברי הצמד הפסיקו להופיע בסדרה באופן קבוע, למרות שחזרו מדי פעם להופעות אורח.

==הערות שוליים==

== לקריאה נוספת ==
רות נבו, הקומדיה השקספירית, מעברית תמר עמית, כתר, ירושלים, 1980
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קומדיה
יז'ייז'אני

יז'ייז'אני (באוקראינית: Озеряни, אוזריאני; בפולנית: Jezierzany; ביידיש: אָזשעראַן) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
העיירה נזכרת מהמאה ה-12, ובמהלך המאה ה-15 הוחרבה בידי הטטרים. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 סופחה העיירה לאוסטריה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי יז'ייז'אני==
[[אנדרטה לזכר יהודי יז'ייז'אני (אוז'יראן) שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]

בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-1,300 יהודים, רוב תושביה, ופעלו בה מפלגות ותנועות נוער ציונית, תלמוד תורה ובית ספר עברי. פעילות זו הופסקה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-8 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי ההונגרים, ואלו גייסו לעבודות כפייה את יהודיה, אשר היו נתונים גם למעשי שוד מצד האוקראינים המקומיים. עם העברת השליטה בעיירה לידי הגרמנים בספטמבר 1941 מונה בה יודנרט, וחודש לאחר מכן רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, תוך חיובם בתשלומי כופר ובעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. בקיץ 1942 הובאו לגטו שבעיירה מאות יהודים שגורשו מיישובי הסביבה.

ב-26 בספטמבר 1942 שולחו כ-900 מיהודי הגטו שבעיירה למחנה ההשמדה בלז'ץ, תוך רצח היהודים הקשישים וחברי היודנרט בשעת האקציה. באוקטובר 1942 גורשו כ-500 עד 600 יהודים נוספים מהעיירה לגטאות הסביבה. אחר היהודים שהסתתרו בעיירה ובסביבותיה ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד בן מספר חודשים, תוך רצח הנמצאים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1034 יז'ייז'אני] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:גליציה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז טרנופול: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
בית חינוך כרמל זבולון

בית חינוך כרמל זבולון, מדרום ל[[מחלף יגור]]
החצר הפנימית בבית חינוך כרמל זבולון 
בית חינוך כרמל זבולון הוא בית ספר שש שנתי, הממוקם בכניסה לקיבוץ יגור בסמוך למחלף יגור, ומהווה בית ספר אזורי בו מתחנכים תלמידים מכל רחבי המועצה האזורית זבולון ומהיישובים הסמוכים.

== היסטוריה ==
ההחלטה על הקמת בית הספר התקבלה ב-1972, והוקם במקור במבני שיכונים בשטח הקיבוץ.

בשנת 2001 נחנך המבנה המחודש של בית הספר במיקומו הנוכחי, סמוך לכביש הראשי בכניסה לקיבוץ יגור. שטח המתחם החדש הוא כ-7,000 מ״ר, והוקמו בו 6 מבנים הכוללים 24 כיתות לימוד, מעבדות, אולם כנסים, מגרשי ספורט, ספריה וקפיטריה.

בשנת 2019 זכה מורה לחינוך גופני מבית הספר, איתן בורשטיין, בתחרות "המורה של המדינה" על פעילותו כמורה וכמחנך.

=== הישגים ===
בשנת הלימודים תשע״ט אחוזי הזכאים לבגרות בבית הספר היה 94.4%, מתוכם 20.5% זכאים לתעודת בגרות מצטיינת, הנתונים הגבוהים מבין בתי הספר באזור העמקים.

== מאפייני בית הספר ==
בכל שכבת גיל בבית הספר קיימות 3–4 כיתות לימוד רגילות. בבית הספר לומדים למעלה מ-930 תלמידים.

כרמל זבולון הוא בית הספר היחיד שקולט תלמידים לקויי שמיעה במחוז צפון. בחלק מהשכבות קיימות כיתות חינוך מיוחד אזוריות קטנות המיועדות לתלמידים לקויי שמיעה. חלקם משולבים בכיתות הרגילות. 

בבית הספר מתקיימים לימודים במגמות לימוד שונות ופעילויות קהילתיות.

== ראו גם ==
* קטגורית בוגרי בית הספר

== קישורים חיצוניים ==

* [http://carmelz.org אתר בית הספר כרמל זבולון]

== הערות שוליים ==

== ביאורים ==

קטגוריה:תיכונים אזוריים
קטגוריה:חינוך בקיבוץ
קטגוריה:יגור
קטגוריה:מועצה אזורית זבולון
יאדוב

יאדוב (בפולנית: Jadów; ביידיש: יאַדאָוו) הוא כפר במחוז וולומין שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
יאדוב נזכר לראשונה במאה ה-15, עת היה בבעלות משפחת האצילים זמויסקי. בחלוקת פולין נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1815 נכלל בשטח פולין הקונגרסאית.

בשנת 1823 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אך אלה ניטלו ממנו בהמשך. בשנת 1920 פרצה ביישוב שרפה, שכילתה רבים מבתיו.

==יהודי יאדוב==
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-1,500 יהודים, כ-90% מתושביו, והתקיימה בו פעילות ציונית ופעילות של אגודת ישראל.

עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה. בד בבד, מונה ביישוב יודנרט בראשות גדליה פינקלמן.

בסתיו 1940 רוכזו יהודי הכפר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה. ביוני 1941 הגיע מספר יושבי הגטו ל-2,787 איש. מעת לעת רצחו הגרמנים יהודים מהגטו שניסו להבריח אליו מזון. באוגוסט 1942 הובאו לגטו שביישוב כמה מאות צוענים, ואלו נרצחו בידי הגרמנים תוך זמן קצר.

ב-22 בספטמבר 1942 בוצעה בגטו שביישוב אקציית חיסול, בה נורו כ-800 יהודים במקום, וכל היתר שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1000 יאדוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין