OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אולם סאראוואק

אולם סאראוואק הוא מערת ענק הנמצאת בגואה נסיב בגוס (Gua Nasib Bagus), שפירושו "מערת המזל הטוב", וממוקמת בפארק הלאומי גונונג מולו הנמצא על האי בורנאו שבמלזיה. האולם נחשב לאולם התת-קרקעי הגדול ביותר בעולם. 

==גילוי המערה==
האולם התגלה על ידי שלושה אנגלים בשנת 1981. אנדי אויס, דייב צ'קלי וטוני ווייט חקרו את האזור הצפוף והלא-מיושב של הג'ונגל בסביבת הפארק הלאומי גונונג מולו, הנמצא בצפון בורנאו, במשלחת בראשותו של האנגלי בן ליון. בזמן שהם סקרו חלק מן המערות החדשות באזור הם נקלעו למשהו שנראה כמו מערה ענקית. גם לאור העששיות שלהם הם לא ראו את קצה האולם; הם נכנסו למה שנודע כמרחב הסגור הגדול בעולם. 

האולם, שנקרא מאוחר יותר אולם סאראוואק, גדול פי שלושה מהאולם הגדול שבמערת קרלסבד בניו מקסיקו, שנחשבה עד אז לאולם הגדול ביותר. אולם סאראוואק הוא באורך 700 מטר, ברוחב 400 מטר וגובהו לפחות 70 מטר. האולם נחשב כיום באופן רשמי לגדול ביותר בעולם. החלל גדול דיו כדי להכיל את כל בזיליקת פטרוס הקדוש שבקריית הוותיקן או כמה מטוסי נוסעים מדגם בואינג 747.

המערה נמצאת באזור מלא במערות חדשות שרק נתגלו בתוך הפארק הלאומי גונונג מולו, וספציפית בזו הקרויה גואה נסיב בגוס. על מנת להגיע לאולם סאראוואק נדרשים לעקוב במעלה הנהר היוצא מפתח המערה. למעבר הארוך הזה יש תקרה בגובה של 60 מטר לפחות ונדרשת קצת שחייה וחצייה של הקצה.

==מבנה וגאולוגיה==
האולם קיים הודות לשני גורמים: הראשון הוא עליית הקרקע שקרתה לפני 2 עד 5 מיליון שנים. השני הוא הסחף של סלע הגיר הרך ועוד סוגי סלעים בשילוב עם גשמים רבים מיערות הגשם המקיפים. שני גורמים אלה יצרו את האולם שאנו רואים כיום. 

קטגוריה:מערות ימיות
קטגוריה:אסיה: מערות
קטגוריה:מלזיה: גאוגרפיה
קטגוריה:בורנאו: גאוגרפיה
BlackBerry Tablet OS

BlackBerry Tablet OS היא מערכת הפעלה של חברת בלקברי (לשעבר RIM) המיועדת למכשירי ה-BlackBerry PlayBook של החברה. מערכת ההפעלה מבוססת QNX ומעוצבת להריץ אדובי אייר ואפליקציות BlackBerry WebWorks.

==היסטוריית גרסאות==
===BlackBerry Tablet OS 1===
*גרסה 1.0.1 - הוספת סימניות לאינטרנט.
*גרסה 1.0.3 - תמיכה ב-BlackBerry Bridge המאפשרת חיבור למכשירי הסמארטפון של החברה באמצעות בלוטות', תמיכה בשיחות וידאו עם מכשירי BlackBerry PlayBook אחרים.
*גרסה 1.0.5 - תמיכה בשפות נוספות, רכישת תוכן בתוך אפליקציות, שיפורי טעינה, שיפור קליטת WiFi.
*גרסה 1.0.6 - עדכון אדובי פלאש לגרסה 10.3, עדכון אדובי אייר לגרסה 2.7.
*גרסה 1.0.7 - נוספו שיפורים ל-BlackBerry Bridge, נוספו שיפורי מולטימדיה, נוספה תמיכה בשפות נוספות, שופר חיבור ה-WiFi, נוספה אפשרות למצב טיסה, נוספה תמיכה באפליקציות שנוצרו דרך BlackBerry NDK.
*גרסה 1.0.8 - עדכון אדובי פלאש לגרסה 11.1, עדכון אדובי אייר לגרסה 3.1, עדכון תוכנת ה-WiFi והבלוטות', תיקוני בעיות.

===BlackBerry Tablet OS 2===
*גרסה 2.0 - אפליקציית מייל מובנית, אפליקציית לוח שנה מובנית, אפליקציית אנשי קשר מובנית, תמיכה באפליקציות אנדרואיד 2.3, עיצוב מחודש לאפליקציית השיחות וידאו, שיפורים בדפדפן, שיפורים בחנות האפליקציות ה-BlackBerry World, אינטגרציה עם רשתות חברתיות כמו פייסבוק, טוויטר, לינקדאין, נוספה אפשרות PrintToGo, נוסף מנהל קבצים, נוספה חנות וידאו (לארצות הברית בלבד).
*גרסה 2.0.1 - תמיכה משופרת באפליקציות האנדרואיד, שיפורי דפדפן, שיפורים באפליקציית שיחות הווידאו, PIM ואפליקציית ה-BlackBerry Bridge.
*גרסה 2.1.0 (בטא) - שיפור התמיכה ב-HTML5, תמיכה במצב דיוקן לאפליקציות המייל, הלוח שנה ואנשי הקשר, שיפור תקיות, רכישות בתוך אפליקציות באמצעות BlackBerry Payment SDK.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מערכות הפעלה זמן אמת
קטגוריה:בלקברי
פרעה בפיג'מה

[[שרטוט של פיג'מה]]

פרעה בפיג'מה באמצע הלילה הוא שיר ילדים היתולי מיצירתו של כוכב הילדים החרדי רבי אלתר, המתאר את הלעג של ילדי ישראל בליל יציאת מצרים כלפי פרעה. רבי אלתר סיפר, שאת ההשראה לשיר קיבל בביקורו ב"חדר" ירושלמי, שם המלמד המחיש לילדים את פרעה מסתובב בלילה עם גטקס.<ref></ref>

השיר מתאר את ההתרוצצות של פרעה לבוש בפיג'מה בליל יציאת מצרים, מיד אחרי מכת בכורות, כדי לחפש את משה ואהרון, ואת ילדי ישראל שלועגים לו מחלונות בתיהם ומכוונים אותו לכיוונים סותרים. המוטיב המרכזי של השיר הוא הלעג לפרעה, וההמחשה אשל היפוך היוצרות שהתרחש בליל יציאת מצרים, כאשר פרעה שהיה מושא העריצות והעביד את בני ישראל במשך מאות שנים הפך ללעג בידי ילדי ישראל.

השיר הפך לנפוץ מאוד בציבור החרדי. גננות חרדיות נהגו ללמד את השיר לילדים לקראת חג הפסח או בשבוע של פרשת בא העוסקת ביציאת מצרים.

מנגינת השיר היא ניגון לשמחת תורה וכן לתיקון ליל שבועות מישיבות ליטא על המילים "ברוך אלהינו שבראנו לכבודו" מתוך תפילת ובא לציון.

== מקור המילים ==
מילות השיר מבוססות על דברי מכילתא דרבי ישמעאל לפסוק בקטע המתאר את מכת בכורות: . המדרש מתאר כי באותו לילה בני ישראל שיטו בפרעה ולא גילו לו היכן משה ואהרון גרים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.youtube.com/watch?v=1JWjrhxuaJs פרעה בפיג'מה בביצוע ר' אלתר], באתר YouTube
* [https://www.93fm.co.il/radio/783570/ אדר ג': 'שלפינג נחת' מציגים את "פרעה בפיג'מה"], באתר רדיו קול חי
*יונתן ריגלר, [https://online.fliphtml5.com/xxsb/qvhf/#p=56 פרעה בפיג'מה באמצע מיאמי], קול פליי גיליון מס' 9 ניסן ה'תשפ"א, עמודים 56- 59

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:מוזיקה חסידית
קטגוריה:שירי פסח
עטרות אדר

200px
עַטְרוֹת אַדָּר (גם עטרות או עטרות הארכי) הוא יישוב המוזכר בספר יהושע בגבול בין נחלת שבט בנימין לנחלת שבט אפרים. 

==בתנ"ך==
על פי המסופר בספר יהושע, היא נמצאה בגבול שבט בנימין ושבט אפרים:

הדעות חלוקות לגבי השם העיקרי של המקום. היו שטענו שהשם העיקרי הוא עטרות ארך, על שם הארכי, וש"עטרות אדר" הוא טעות שנבע מחילופי אותיות. אחרים טענו ששם המקום הוא "עטרות אדר" המתייחס למשפחת ארד של שבט בנימין, הנקרא על שם בנו של בלע בן בנימין, הנקרא בספר דברי הימים אַדָּר.

==בימי המשנה והתלמוד==
תרגום יונתן מתרגם את תמר דבורה בשופטים, ד' ה': "עטרות דבורה". הירונימוס מזכיר את עטרות ומציין שהיא סמוכה לרמה. אוסביוס מקיסריה מציין שהיו שני מקומות בשם עטרות ליד ירושלים. 

==זיהוי==
עטרות הקדומה המוזכרת בספר יהושע מזוהה עם "ח'רבת עטארה" (או אלעטארה בנ"צ 170143) על תוואי נחל שכם מדרום לתל א-נצבה, המזוהה עם העיר המקראית מצפה. אולם, היו ששללו זיהוי זה בגלל שבמקום נמצאו ממצאים ארכאולוגיים רק מתקופות מאוחרות יותר. אלברכט אלט הציע לזהות את עטרות עם שם אחר של מצפה וייחס את שינוי השם למעבר העיר בין ממלכות ישראל ויהודה. פליקס-מרי אבל זיהה את עטרות בכפר עקב. יהודה אליצור מזהה את עטרות הקדומה בחרבת רדנה (בנ"צ 169146) כקילומטר מצפון לראמאללה. בחפירות שנערכו באתר זה נמצאו שרידי יישוב מהתקופה הישראלית לפי זיהוי זה, אמנם לא השתמר השם עטרות במקום העתיק אך נדידת שם קדום למרחק של ארבעה ק"מ (המרחק לחרבת עטארה) אינה מקרה נדיר. הוצע גם לזהותה בא-טירֶה מדרום מזרח ליישוב בית חורון תחתון, או בחרבת א-דריֶה מדרום מערב לו.

מושב עטרות נקרא על שם היישוב הקדום.

==לקריאה נוספת==
* הערך: עטרות אדר, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א'-ב', תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמוד 696. 
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמוד 53.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=3559 אפרים], באתר דעת

==הערות שוליים==

קטגוריה:נחלת שבט אפרים
קטגוריה:נחלת שבט בנימין
קטגוריה:השומרון
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:עטרות
ציון אבן דנאן

הרב ציון אבן דנאן (תרע"א, 1910 - י' באב תש"ס, אוגוסט 2000) היה רב ודיין ואב בית דין ברבאט ובאוג'דא.

==קורות חיים==
נולד בפאס שבמרוקו. כיהן כדיין במשך 40 שנה, ישב על כיסא אביו הרב משה אבן דנאן, וסבו הרב שלמה אבן דנאן מחבר שו"ת 'אשר לשלמה' ו'ביקש שלמה'. היה הדיין האחרון בשושלת 23 דיינים במשפחה זאת. למד אצל רבו - הרב מאיר ישראל, ובגיל 35 קיבל סמיכה לדיינות.

שימש כמוהל, שו"ב, וכיהן כספרא דדיינא בבית הדין הרבני שבפאס. בשנת ה'תש"ה מילא את מקום אביו בדיינות בית הדין. כיהן כראב"ד באוג'דה ולאחר תקופה עבר לכהן ברבאט. בגיל 76 יצא לגמלאות והתיישב בפריז. נקבר בהר המנוחות בירושלים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:מוהלים
קטגוריה:פאס: רבנים
קטגוריה:רבאט: רבנים
קטגוריה:ילידי 1910
קטגוריה:נפטרים ב-2000
לי רדזיוויל

קרוליין לי בובייה קנפילד רדזיוויל רוס (באנגלית: Caroline Lee Bouvier Canfield Radziwill Ross; 3 במרץ 1933 - 15 בפברואר 2019) הייתה אשת חברה אמריקאית, מנהלת יחסי ציבור ושחקנית. היא הייתה אחותה של הגברת הראשונה של ארצות הברית ג'קלין קנדי-אונאסיס, וגיסתו של נשיא ארצות הברית, ג'ון פ. קנדי.

==ביוגרפיה==
רדזיוויל נולדה בסאות'המפטון, לונג איילנד למשפחה ניו יורקית מן החברה הגבוהה. היא בתם השנייה של ג'ון ורנו בובייה השלישי (1891–1957) סוכן בורסה ממוצא צרפתי (אשר אבותיו עזבו את צרפת לאחר תבוסת נפוליאון), ואשתו ג'נט נורטון לי (1906–1989), בתו של נשיא בנק ממוצא אירי. כשהייתה בת שבע התגרשו הוריה, וזמן קצר לאחר מכן נישאה אמה בשנית לאיל ההון יו אושינקלוס, ומנישואין אלו נולדו לה אחות ואח למחצה. היא ואחותה, ז'קלין קנדי, גדלו איתם ביחד עם אימם ואביהם החורג.

בשנות ה-60 ניסתה רדזיוויל ללא הצלחה לפתח קריירת משחק, היא הופיעה במחזה "סיפור פילדלפיה" ובסרט "לורה" ולאחר מכן פרשה. היא התלוותה לאחותה ג'קלין במהלך ביקוריה הממלכתיים כגברת הראשונה בהודו ובפקיסטן.

רדזיוויל עבדה כמנהלת יחסי הציבור של המעצב האיטלקי ג'ורג'ו ארמני, ועסקה בין היתר בעיצוב פנים. ב-2008 זכתה בפרס לגיון הכבוד מטעם ממשלת צרפת על הדירות שעיצבה במנהטן ובפריז.

==חיים אישיים==
רדזיוויל הייתה נשואה שלוש פעמים:
*בעלה הראשון מייקל טמפל קנפילד (1959–1953)-פרסומאי, בנה של הידוענית קיקי פרסטון, ולפי שמועות בנו הביולוגי של ג'ורג', דוכס קנט.
*בעלה השני סטניסלב אלברכט רדזיוויל (1959–1974), אציל פולני, בנו של יאנוש רדזיוויל ממשפחת רדזיוויל הידועה המקורבת אל המלוכה באירופה, מנישואין אלו נולד לה בן, אנתוני (קולנוען, נפטר מסרטן חודש לאחר מותו של בן דודו ג'ון קנדי ג'וניור) ובת, אנה קריסטינה.
*בעלה השלישי הרברט רוס (2001–1988), במאי וכוריאוגרף. הם התגרשו זמן קצר לפני מותו.

בנוסף לנישואיה ניהלה גם קשר רומנטי עם המעצב ג'ורג'ו ארמני בזמן שעבדה עמו.

נפטרה ב-15 בפברואר 2019.

==קישורים חיצוניים==

* איתי יעקב, [https://xnet.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5464862,00.html נסיכה, אשת אופנה ואחותה של ג'קי קנדי: לי רדזיוויל הלכה לעולמה], 17 בפברואר 2019, באתר ynet
* 

קטגוריה:משפחת קנדי
לי
קטגוריה:יחצ"נים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות שרה לורנס קולג'
קטגוריה:בוגרי שרה לורנס קולג'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
פרס אנדי

"פרס אנדי" או "פרס אנדראה ברונפמן לאומנויות עכשוויות" הוענק בין השנים 2015-2006, לאומן ישראלי בתחומי הקרמיקה, הצורפות, הטקסטיל, עיצוב זכוכית או עיצוב אופנה. הפרס ניתן על ידי צ'ארלס ברונפמן במסגרת מוזיאון תל אביב לאמנות. 
הפרס כלל מענק של 50,000 ש"ח; תערוכה בליווי קטלוג במוזיאון תל אביב לאומנות. בנוסף, נרכשו שתי עבודות והוענקו למוזיאון תל אביב לאומנות ולמוזיאון ישראל, ירושלים.

==זוכי הפרס==
*2006 - הדס רוזנברג-ניר (קרמיקה)
*2007 - איתי נוי (צורפות)
*2008 - אסתר קנובל (צורפות)
*2009 - עירית אבא (קרמיקה)
*2010 - צורי גואטה (עיצוב טקסטיל)
*2012 - שירלי בר-אמוץ (צורפות)
*2013 - מיה מוצ'בסקי פרנס (קרמיקה) וגלי כנעני (עיצוב טקסטיל) שזכתה גם בפרס קרן אדמונד דה רוטשילד לעיצוב ב-2022
*2014 - עתי חן (צורפות)
*2015 - ורד קמינסקי (צורפות)

== הערות שוליים ==

אנדי
אנדי
קוריטיבה (כדורגל)

מועדון כדור רגל קוֹריטיבה (פורטוגזית: Coritiba Foot Ball Club) הוא מועדון כדורגל מהעיר קוּריטיבה שבמדינת פרנה, ברזיל. קבוצת קוריטיבה היא אחת משתי קבוצות הכדורגל הגדולות במדינת פרנה, לצד אתלטיקו פרנאאנסה. 

קוריטיבה נוסד בשנת 1909 על ידי מהגרים גרמנים והוא בין הקבוצות הוותיקות בברזיל והוותיקה במדינת פרנה. היא מונה 38 זכיות באליפות פרנה, יותר מאילו של כל יריבותיה גם יחד.

==הישגים==
*ליגת העל הברזילאית: 1985.
*אליפות פרנה - מקום ראשון 38 פעמים.
*הגביע הברזילאי: סגנות - 2011, 2012.

==שחקנים מפורסמים==
* אדריאנו קלארו
* דירסאו
* ראפיניה

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ברזילאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1909
קטגוריה:קוריטיבה: מועדוני כדורגל
דולז'

דולז (ברומנית: Dolj) הוא מחוז בדרום רומניה באזור אולטניה. בירת המחוז היא העיר קראיובה וסימונו הוא DJ. 

מחוז דולז' נמצא בדרומה של אולטניה, באזור פורה במיוחד, הודות לתנאי אקלים וקרקע המבורכים.

== גאוגרפיה ==
שטח המחוז הוא כ-7,414 קילומטרים רבועים. דולז' נמצא בדרום מערבה של רומניה, ונחצה על ידי החלק התחתון של הנהר ז'יו, ממנו נובע גם שמו - ממקור סלאבי - דולז', שמשמעותו - הז'יו התחתון או מורד הז'יו. שטח המחוז משתרע בין 43°43' ו-44°42' רוחב צפוני, ובין 22° 50' ו-24° 16' אורך מזרחי.

=== מחוזות שכנים ===
* מחוז אולט במזרח 
* מחוז מחדינצי במערב
* מחוז גורז' ומחוז ולצ'אה בצפון
* בולגריה בדרום - מחוז וידין בדרום מערב, מחוז מונטנה ומחוז וראצה בדרום

== דמוגרפיה ==
בשנת 2011 מנתה אוכלוסיית המחוז 660,544 תושבים וצפיפות האוכלוסין הייתה 89/קמ"ר.
{| class="wikitable"
! שנה
! אוכלוסיית המחוז
|-
! 1948
| 615,301 
|-
! 1956
| 642,028 
|-
! 1966
| 691,116 
|-
! 1977
| 750,328 
|-
! 1992
| 761,074 
|-
! 2002
| 734,231 
|-
! 2011
| 660,544 
|}
=== הרכב אתני ===
* רומנים - 96%
* צוענים - 3%
* אחרים - 1%

== פוליטיקה ==
מועצת מחוז דולז', שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-36 חברים ("יועצים"). ההרכב הפוליטי של מועצת המחוז הוא כלהלן:
{| class="wikitable"
|- style="background:#ccc"
!
! מפלגה
! חברים
! colspan="16" | הרכב המועצה
|-
| bgcolor="#ed2228" |
| המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (PSD)
| style="text-align: right" | 16
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
| bgcolor="#ed2228" |
|-
| bgcolor="#ffdd00" |
| המפלגה הלאומית ליברלית (PNL)
| style="text-align: right" | 13
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| bgcolor="#ffdd00" |
| 
| 
|
|-
| bgcolor="#1272be" |
| PRO רומניה (PRO)
| style="text-align: right" | 3
| bgcolor="#1272be" |
| bgcolor="#1272be" |
| bgcolor="#1272be" |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|-
| bgcolor="#a7ce37" |
| מפלגת תנועת העם (PMP)
| style="text-align: right" | 2
| bgcolor="#a7ce37" |
| bgcolor="#a7ce37" |
| 
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|-
| bgcolor="#007539" |
| מפלגת הסביבה הרומנית (PER)
| style="text-align: right" | 2
| bgcolor="#007539" |
| bgcolor="#007539" |
| 
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|}

==חלוקה מנהלית==
המחוז מחולק ל-3 רשויות עירוניות (מוני'ציפיו), 4 ערים ו-104 כפרים גדולים (קומונות):
=== רשויות עירוניות (מוני'יציפי) ===
* בלשטי - Băilești
* קאלאפאט
* קראיובה

=== ערים ===
* בקט - Bechet
* דבולני - Dăbuleni
* פיליאשי - Filiași
* סגרסיאה - Segarcea

== כלכלת המחוז ==
בקראיובה, בירת המחוז, יש תעשיות מכונות, מתכות וכימיות. טקסטיל, מוצרי עור, מוצרי עץ וחומרי בניין מיוצרים בקראיובה ובכמה עיירות קטנות יותר, כולל טרגו ג'יו, פיליאיי ואילניה. שדה פחם מעובד בפטרואני, ומפעל הידרואלקטרי פועל בנהר ג'יו שליד קראיובה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

ד
סרטים (אתר אינטרנט)

סרטים או Sratim הוא אתר אינטרנט המכיל מסד נתונים מקוון של מידע בעברית על סרטים, בתי קולנוע בישראל, סדרות, שחקני קולנוע, צוותי הפקה ותוכניות טלוויזיה.

המידע על הכותרים השונים כולל את שמות השחקנים, הבמאי, תקציר עלילה, פרטי הפסקול, ביקורות וקישורים לסרטים נוספים. באתר ישנם גם דפים על שחקנים, במאים ותסריטאים, המפרטים את הפילמוגרפיה שלהם ולעיתים גם פרטים ביוגרפיים.

האתר מציע חדשות ועדכונים בנושאים כגון: קולנוע ורכילות, ביקורות של גולשים לסרטים וסדרות, וקהילת פורומים רחבה. כדי לקחת חלק ולקבל גישה מלאה לכל תוכני האתר יש להירשם אליו בחינם או להתחבר באמצעות פייסבוק.

==היסטוריה==
אתר סרטים התחיל את פועלו בשם "דונקי" (ובכתובת: www.Donkey.co.il), בשנת 2002.

לאחר תקופה של 5 שנים בהם האתר צבר תאוצה וקהילת הסרטים באתר דונקי גדלה עד כדי יותר מ-200 אלף גולשים רשומים, התקבלה ההחלטה לשנות את שמו ולפקס את המידע בו לסרטים וסדרות.

אתר סרטים החל את פעילותו בשנת 2007 וכלל ביקורות של גולשים על סרטים שהוקרנו בבתי הקולנוע השונים בישראל.

באוקטובר 2010 עבר האתר ריענון עיצובי, ונוספו לו חדשות על סרטים אשר מגיעים לקולנוע בקרוב או מוקרנים כבר, חדשות רכילות ועדכונים יומיים לאתר אשר נכתבים על ידי צוות האתר, ומדור בתי קולנוע אשר מציג זמני הקרנות לסרטים המוקרנים בבתי הקולנוע בישראל.

בנובמבר 2023 ולאחר פיתוח של יותר משלוש שנים הושק האתר החדש. האתר הוא האתר היחידי בישראל המכיל את כל ההקרנות מבתי הקולנוע הגדולים באתר אחד, סינמה סיטי, רב-חן, פלאנט, הוט סינמה ומובילנד.

==ראו גם==
* סרט (אתר אינטרנט)

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אתרי קולנוע ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2007
רסיפה (כדורגל)

ספורט קלוב רסיפה (במקור: Sport Club do Recife) הוא מועדון ספורט וקבוצת כדורגל מהעיר רסיפה שבמדינת פרנמבוקו, ברזיל. קבוצת ספורט היא אחת קבוצות הכדורגל הגדולות במדינת פרנמבוקו, לצד נאוטיקו, סנטה קרוז ואמריקה רסיפה.

לספורט המספר הרב ביותר של זכיות באליפות פרנמבוקו (39) והיא הקבוצה היחידה באזורי הצפון והצפון-מזרח של ברזיל אשר זכתה בגביע הברזילאי (2008). היא גם אחת משתי הקבוצות היחידות (לצד באהיה) מהאזורים הללו אשר זכתה בליגת העל הברזילאית. זכייתה של ספורט בליגת העל ב-1987 הייתה שנויה במחלוקת בגלל משבר הקופה אוניאו, בו פלמנגו ואינטרנסיונל סירבו לשחק בטורניר הגמר כפי שדרשה קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. בשנת 2012 החליטה הקונפדרציה לחלק את תואר אלופת 1987 בין ספורט ופלמנגו.

==הישגים==
*ליגת העל הברזילאית: 1987.
*הגביע הברזילאי - 2008.
*אליפות פרנמבוקו - מקום ראשון 39 פעמים.

==שחקנים מפורסמים==
* ואוה
* אדמיר
* ז'וניניו
* אמרסון לאאו
* מאנגה
* מרסליניו פראיבה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ברזילאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
קטגוריה:רסיפה
בית ילין (מוצא)

בית יהושע ילין, המוכר בקיצור כבית ילין, הוא הבית הראשון שנבנה על ידי יהודים בעמק מוצא. לימים קמה לצידו המושבה מוצא הסמוכה לירושלים. כיום הוא משמש כמרכז מבקרים וסיורים לתולדות ההתיישבות במוצא ובסביבתה.

== תולדות הבית ==
בית ילין ניצב בלב נחלה חקלאית על הדרך מירושלים מערבה לכיוון השפלה ומישור החוף, סמוך למקום בו שכן הכפר הערבי קאלוניה. הקרקע נרכשה בשנת 1860 מערביי הכפר על ידי דוד טביא ילין (אביו של יהושע ילין), שעלה לארץ מלומז'ה שבפולין ב-1834, ושאול יהודה, בנו של הרב הגביר שלמה יחזקאל יהודה, שעלה לארץ ב-1857 מבגדאד שבעיראק.
זו הייתה רכישת קרקע בארץ ישראל שנבעה מהחזון ומהתשוקה לחדש את ההתיישבות היהודית בה לאחר שנות הגלות. קניית קרקע זו הייתה הרכישה הפרטית הראשונה שנעשתה בארץ ישראל בתקופת השלטון העות'מאני, והייתה המשך למהלך "היציאה מהחומות" שיצר מהפכה בתולדות היישוב בארץ ישראל.
המעשה התאפשר לאחר נישואי יהושע בן ה-13, בנו של דוד טביא, לשרח בת ה-12, בתו של שלמה יחזקאל יהודה, שהיה באותן שנים עשיר מאוד. 
נישואים אלו היוו מעשה פורץ-דרך באותם ימים, בשל העובדה שאשכנזים וספרדים בירושלים של היישוב הישן לא נהגו להינשא אלה לאלה.

בשטח הנחלה מצא ילין שרידי מבנה ביזנטי עתיק, ובתרל"א (1871) הוא בנה עליו קומה נוספת ושיפץ אותו לשימוש כחאן דרכים לעוברים בדרך יפו–ירושלים. 
זה היה המבנה היהודי הראשון בעת החדשה באזור זה. הבית (בית הכנסת העתיק מוצא) משמש כבית כנסת לתושבי האזור הפועל בימי שישי ושבת, ובשאר ימות השבוע משמש כחלק ממרכז המבקרים.

בשנת תר"ן (1890) בנה יהושע ילין מאחורי מבנה החאן את ביתו הפרטי, בו התגורר עם אשתו שרח.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-19 עודד ילין גופי התיישבות והתארגנויות שונות לרכישת קרקעות נוספות באזור. ארגון "בני ברית" רכש חלק מהקרקעות באזור לשם הקמת מושבה יהודית, ובשנת 1894 הגיעו ארבע משפחות ראשונות להתיישב במקום והקימו בו מושבה חקלאית.

== שיפוץ ושימור ==
יהושע ילין התגורר בבית במוצא עד שלהי מלחמת העולם הראשונה. לאחר מכן ננטש הבית, נזנח והפך חורבה.

בשנת 2006, לאחר שנים שבהן עמד הבית נטוש וחרב, תרמה משפחת ילין את המבנה ואת הנחלה שסביבו לשם שיקומו והפעלתו כמרכז מורשת והנחלת ערכי החלוציות. בתרומת משפחת ילין ובתרומה נכבדה של לאונרד כאהן מארצות הברית בעזרת קק"ל, שיקמה המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל את הבית, ובעיקר את מרתפו שחרב לגמרי. המבנה כולל שלושה חדרים, חדר נוסף על הגג, חלל תת-קרקעי גדול ששימש כרפת, ולידו באר מים.

בקיץ 2013 התבצעה במקום חפירה ארכאולוגית שבה נחשף המרתף אשר התגלה כאולם רחב ממדים מהתקופה הצלבנית. חלק זה של הבית אינו פתוח לציבור.

בית ילין משמש מאז מרכז מבקרים היסטורי, הפתוח לקבוצות וליחידים לביקורים ולסיורים. במקום מוצגת תערוכת קבע הכוללת סרטון קצר על תולדותיו, ומתקיימות בו פעילויות שונות.

== לקריאה נוספת ==
* מהדורה מצולמת - הוצאת אריאל ירושלים, ירושלים 1991
* בתוך: 
* בתוך: 
* מוצא- סיפור ארץ ישראלי- מאיר וצורי ברוזה. הוצאת כנה.1994
* 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.shimur.org/Yellin בית ילין במוצא], באתר המועצה לשימור אתרים
* [https://www.itraveljerusalem.com/he/ent/the-yellin-house/ בית ילין במוצא באתר תיירות ירושלים]
* [https://youtu.be/oGHdmOyioSM סיפורו של בית הכנסת שהיה החאן והיה בית הספר במוצא].

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוצא
קטגוריה:מחוז ירושלים: מבנים לשימור
קטגוריה:משפחת ילין
קטגוריה:כביש 1: אתרים
ספר השיאים של פוז

סֵפֶר הַשִּׂיאִים שֶׁל פּוּז הוא ספר ילדים שנכתב על ידי דויד גרוסמן ואויר על ידי נועם נדב. הספר יצא בשנת 1994 בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

על הספר ביססו פרק של הסדרה "בעקבות הסיפורים הקסומים", המשודרת בערוץ הילדים ובלוגי.

==עלילה==
פוז הוא ארנב צעיר בעל פרווה כתומה שלפתע חש צורך עז לשבור שיא.

לדאבונו אומר לו אחיו הבכור, עמיקוד, ארנב ממושקף בעל פרווה תכולה, כי כל השיאים נשברו ואף מונה בפניו מספר שיאים.

אולם פוז שולל את דבריו באומרו על השיא האחרון שעמיקוד הזכיר ("כבר ישבו 72 יום על קיפוד") כי מי שיישב על קיפוד 73 ימים ישבור את השיא.

לאורך הספר מנסה פוז את מזלו בשבירת-שיאים. כל פעם עמיקוד שולל את מעמדו של פוז כשובר-השיא באומרו לו, בצורת שיר, מי שבר את השיא הנ"ל.

עקב שלילת השיא שפוז ניסה לשבור ראשון: "להתעורר הכי לאט בעולם". עמיקוד לא הבין איך יצאו לו חרוזים במפתיע, ללא חשיבה, וחשב כי כדאי לו לעבוד על כישרונו. שבירת-השיאים על ידי פוז ושלילתם על ידי עמיקוד נמשכה לאורך הסיפור כולו עד לשיא האחרון שניסה פוז לקבוע בו גנח הכי הרבה מהתפעלות מתמונה. תמונה זו הייתה למעשה הפרה של עלית ותמונה ספציפית זו השתייכה לחפיסת-שוקולד כך שריח שוקולד נדף ממנה.

פוז לא היה מוכן בשום אופן לשמוע שגם שיא זה נשבר אחרי כל הפעמים שאחיו שלל אותו ושאל אותו בחרוזים מי שבר את השיא אם לא הוא. או אז הודה עמיקוד כי פוז הוא אשר שבר את השיאים שציין במהלך הסיפור. עוד הסתבר כי החרוזים שיגעו את עמיקוד והוא שמח להיפטר מהם.

==דמויות==
*פוז - גיבור הסיפור. ארנב צעיר הנחוש בדעתו לשבור שיא כלשהו.
*עמיקוד - אחיו הבכור של פוז. אינו אוהב במיוחד את כינויו "עמי" וברצונו לשנות את שמו ל"רודריגז" או "קונסטנטין" משום ששמות אלו מתאימים לארנבים ידועים מחו"ל.
*הוריהם של פוז ועמיקוד - שמותיהם לא ידועים. ידוע כי הם מדברים גם ב"קיפודית" ובשפות-זרות נוספות כשהם אינם מעוניינים שילדיהם יבינו את שהם אומרים.

קטגוריה:ספרי 1994
קטגוריה:ספרי דויד גרוסמן
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:הוצאת הקיבוץ המאוחד: ספרי ילדים
דושאן מקבייב

דושאן מקבייב (בסרבית: Душан Макавејев; 13 באוקטובר 1932 – 25 בינואר 2019) היה במאי ותסריטאי קולנוע סרבי. מנהיג זרם "הגל השחור" בקולנוע היוגוסלבי בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20.
== ביוגרפיה ==
מקבייב למד באוניברסיטה בבלגרד.
במשך שלושה עשורים ביים 10 סרטים באורך מלא. סרטיו כוללים ביקורת חברתית נוקבת והומור שחור.
סרטו המפורסם ביותר "מסתרי האורגניזם" (1971) הוחרם בארצו, בשל תכנים פוליטיים ומיניים בוטים, והוא נאלץ לעזוב את יוגוסלביה לגלות שנמשכה עד 1988.
באותה תקופה המשיך לביים בארצות שונות כגון קנדה, הולנד, צרפת ואוסטרליה.

נפטר בבלגרד ב-25 בינואר 2019.

==פילמוגרפיה==
* אדם אינו ציפור (1965)
* המרכזנית (1967)
* (1968) Innocence Unprotected
* מסתרי האורגניזם (1971)
* סרט מתוק (1974)
* קוקה קולה קיד (1985)
* מונטנגרו (1981)
* מניפסטו (1988)
* גורילה מתרחצת בצהריים (1993)
* חור בנפש (1994)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר סרבים
קטגוריה:במאי קולנוע יוגוסלבים
קטגוריה:במאי קולנוע סרבים
קטגוריה:בלגרד: אישים
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1932
קטגוריה:נפטרים ב-2019
הידקי שירקאווה

הידקי שירקאווה (ביפנית: 白川 英樹; נולד ב-20 באוגוסט 1936) הוא כימאי יפני שזכה בפרס נובל לכימיה ב-2000, ביחד עם אלן היגר ואלן מקדיארמיד, על גילוי ופיתוח פולימרים מוליכים.

==עבודתו==
במהלך עבודתו במכון הטכנולוגי של טוקיו, פיתח שירקאווה פוליאצטילן בעל מראה מתכתי, ובכך עורר את עניינו של אלן מקדיארמיד, פרופסור לכימיה מאוניברסיטת פנסילבניה ב-1975.

שנה לאחר מכן הזמין מקדיארמיד את שירקאווה לערוך את הפוסט-דוקטורט שלו באוניברסיטת פנסילבניה, והשניים, בשיתוף עם הפיזיקאי אלן היגר, פיתחו את המוליכות החשמלית של הפוליאצטילן.

ב-1977 גילו השלושה שהרוויה באדי יוד משפרת את המוליכות החשמלית של הפוליאצטילן. על תגלית זו זכו השלושה בפרס נובל לכימיה בשנת 2000.

==ביוגרפיה==
שירקאווה נולד בטוקיו ב-1936, בנו של רופא צבאי. הוא סיים את לימודיו במכון הטכנולוגי של טוקיו בתחום הנדסת כימיה ב-1961, השלים את הדוקטורט בנושא ב-1966, והחל לעבוד במכון כעוזר מחקר.

הוא השלים את הפוסט-דוקטורט שלו באוניברסיטת פנסילבניה, לשם הגיע בהזמנת אלן מקדיארמיד, ב-1976. הוא החל לעבוד במרצה באוניברסיטת צוקובה ב-1979, וב-1991 התמנה לראש המחלקה להנדסת כימיה בצוקובה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1936
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר התרבות
משפט סימסון

הדגמה למשפט סימסון. ישר סימסון צבוע באדום.
משפט סימסון הוא משפט גאומטרי הקובע כי:
:אם נתון משולש ונקודה שנמצאת על היקף המעגל החוסם אותו, אזי היטלי הנקודה על צלעות המשולש נמצאים על ישר אחד. ישר זה מכונה ישר סימסון.

בתמונה, הנקודה P נמצאת על היקף המעגל החוסם את המשולש ABC. היטלי הנקודה על הצלעות AB, AC, BC מסומנים ב N, L, M בהתאמה (כלומר מתקיים <math>PN \perp AB, PL \perp AC, PM \perp BC</math>) נמצאים על ישר אחד (צבוע באדום).

חלק נוסף של המשפט קובע כי שיקופי הנקודה P ביחס לישרים AB, AC, BC נמצאים על ישר אחד עם מפגש הגבהים של המשולש ABC.

המשפט ההפוך נכון גם הוא: אם נתון משולש ונקודה כך שהיטלי הנקודה על צלעות המשולש נמצאות על ישר אחד, אזי הנקודה הזאת המצאת על היקף המעגל החוסם את המשולש.

משפט סימסון שקול למשפט תלמי (כלומר, כל אחד מהם גורר את השני) ועל כן מספיק להוכיח את אחד מהם על מנת להוכיח את השני.

==קישורים חיצוניים==

* 

סימסון
קטגוריה:משולש
פאנג לי ז'י

פאנג לי ז'י, 2010

פאנג לי ז'י (12 בפברואר 1936 - 6 באפריל 2012) היה אסטרופיזיקאי ומתנגד משטר סיני, שרעיונותיו הליברלים היו מהגורמים לאירועי כיכר טיין-אן-מן בשנת 1989. לאחר האירועים גלה לארצות הברית, שם שימש כפרופסור באוניברסיטת אריזונה.

== אודות ==
פאנג נולד בבייג'ינג. בשנת 1948, כשנה לפני שצבא השחרור העממי של הקומוניסטים כבש את העיר, הצטרף לקבוצת נוער שהייתה מקורבת למפלגה הקומוניסטית. בשנת 1952, כשהוא בן 16, החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת בייג'ינג. בשנת 1980 נבחר לאקדמיה הסינית למדעים, והיה לחבר הכי צעיר בה אי פעם.

בשנת 1989 שלח מכתב פתוח למנהיג דנג שיאופינג, וקרא לו לשחרר אסירים פוליטיים. לאחר אירועי כיכר טיין-אן-מן, אשר בהם לא השתתף באופן אקטיבי, אולם רבים מתלמידיו היו ממובליהם, ברח לשגרירות האמריקאית וביקש מקלט. לאחר הגעתו לארצות הברית בשנת 1990, לימד באוניברסיטת אריזונה.

שימש כחבר בוועד בארגון Human Rights in China.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20130512023852/http://www.physics.arizona.edu/~fanglz/ דף אישי] באתר אוניברסיטת אריזונה
* [http://www.nytimes.com/2012/04/08/world/asia/fang-lizhi-chinese-physicist-and-dissident-dies-at-76.html Fang Lizhi, Chinese Physicist and Seminal Dissident, Dies at 76], באתר הניו יורק טיימס
* 

קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריזונה
קטגוריה:פיזיקאים סינים
קטגוריה:מתנגדי משטר סינים
קטגוריה:בייג'ינג: אישים
קטגוריה:זוכי פרס זכויות האדם ע״ש רוברט קנדי
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1936
קטגוריה:סינים שנפטרו ב-2012
האמנה האנגלו-יפנית של מסחר וניווט

האמנה האנגלו-יפנית של מסחר וניווט
האמנה האנגלו-יפנית של מסחר וניווט (ביפנית: 日英通商航海条約, באנגלית: Treaty of Commerce and Navigation) נחתמה בין בריטניה ויפן ב-16 ביולי 1894, וסימנה את סוף עידן ההסכמים הבלתי שוויוניים והאקסטריטוריאליות ביפן. מרגע חתימת האמנה היו הנתינים הבריטים ביפן נתונים תחת החוק היפני, במקום תחת החוק הבריטי. האמנה נכנסה לתוקף ב-17 ביולי 1899.

האמנה נחתמה בלונדון על ידי שר החוץ הבריטי דאז, ג'ון וודהאוס, ושר החוץ של יפן, אאוקי שוזו. אמנה זו הייתה אחד התנאים המקדימים לברית האנגלו-יפנית של 1902, שכן לא ניתן לכרות ברית בין שני צדדים שאינם שווים. 

==ראו גם==
* הברית האנגלו-יפנית

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20120930132954/http://www.fco.gov.uk/resources/en/pdf/treaties/TS1/1894/23 טקסט האמנה], אתר משרד החוץ הבריטי

קטגוריה:יפן: פוליטיקה
אנגלו-יפנית
יושי שדה

להקת [[תיסלם במהלך הופעה בחוף אכזיב לרגל חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל. ראשון מימין: יושי שדה.]]
יושי (יהושע) שדה (נולד ב-6 באפריל 1956) הוא פזמונאי, מלחין, מעבד, זמר וגיטריסט. חבר בלהקת תיסלם.

==ביוגרפיה==
שדה החל את דרכו כטכנאי הקלטות באולפן "טריטון". בתחילת שנות השמונים החל להקליט את שיריו, ויחד איתו באולפן עבדו יזהר אשדות ויאיר ניצני ששמעו אותו מבצע את שירו באנגלית "See You Around", והזמינו אותו להצטרף לפרויקט שהם מקימים. לימים להקת תיסלם.

השיר שהשמיע לאשדות וניצני נכלל באלבומה הראשון של תיסלם (שהיה באנגלית), ובאלבום בכורה בעברית הפך השיר ל"כלניות".

==קריירה==
בשנת 1981 הקליטה תיסלם את "לילה לילה" (מילים של שדה ולחן של שדה, אשדות וניצני) ובהמשך זכתה להצלחה רבה כששדה היה שותף לכתיבה של להיט הלהקה "לראות אותה היום" שזכה במקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת 1981. ו"שנה שנייה" שהגיע למקום ה-15 במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת 1983.

במקביל לפעילותו בתיסלם הקליט קולות רקע ב"שחרר אותי" של שלום חנוך, "חמוש במשקפיים" של אריק איינשטיין ומיקי גבריאלוב, "שביר" של איינשטיין ויצחק קלפטר ובתקליט של דודה.

בשנת 1984 הוציא את תקליט הסולו "שמועות", היה הראשון לעשות כן לאחר פירוקה של הלהקה וכלל שני שירים מצליחים: "בוא איתי ו"שיר לעת", אך התקליט לא הצליח ובשנת 1985 נסע שדה לארצות הברית שם עסק בהקלטות. בשנת 1991 חזר לישראל ועבד בג'ינגלים. בשנת 1993 הצטרף אל קובי רכט והשניים הקימו את להקת "ההוא", והקליטו והוציאו אלבום חדש - "נגד הלב". באותה השנה שר בתקליט האריה היונה ותרנגולת כחולה והופיע בקלטת ווידאו "כמו גדולים 2" של איינשטיין.

בשנת 2000 זכה במקום הראשון בפסטיבל הזמר העברי עם השיר "תפילת האור" למילים של נורית בת-שחר צפריר בביצוע של אקי אבני וחיה סמיר.

בשנת 2006 הלחין את המוזיקה עבור הסרט הישראלי אין לה אלוהים. בשנת 2014 הוציא אלבום סולו בשם "י ו ש י", בו התארחו מזי כהן (בשיר "וירטואלי") וחבריו ללהקת תיסלם (בשיר "רק אותך רוצה לאהוב").
בשנת 2018 הוציא את אלבום הסולו השלישי שלו, "יהושע". האלבום כולל חומרים שהוקלטו בין השנים 2014-2017.

==חיים אישיים==
שדה הוא בן זוגה של הזמרת מזי כהן.

לשדה יש בן מזוגתו לשעבר עמנואלה סטרוטי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת תיסלם
קטגוריה:משתתפי פסטיבל שירי הילדים
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
פרס דן סנדל לפיסול

פרס דן סנדל לפיסול הוא פרס שהוענק בעשור הראשון והשני של המאה ה-21 לפסל ישראלי מטעם קרן דן סנדל וקרן משפחת סנדל לפיסול במסגרת מוזיאון תל אביב לאמנות. נכון לשנת 2007 עומד סכום הפרס על סך 25 אלף דולר, המיועדים להקמת עבודה במוזיאון.

==זוכי הפרס==

*2001 - מוטי מזרחי
*2002 - עמנואל הצופה
*2004 - מאיה כהן לוי
*2005 - צדוק בן דוד
*2006 - בוקי שוורץ
*2008 - סיגלית לנדאו
*2009 - ארז ישראלי
*2013 - ישראל הדני
*2014 - אורי קצנשטיין

==פסלים שהוקמו במסגרת הפרס==
<gallery>
File:Motti Mizrachi.JPG|מוטי מזרחיאיקרוס, 2002
File:PikiWiki Israel 12039 quot;boatquot; in tel aviv.jpg|עמנואל הצופהסירה, 2003בזלת
File:'A Journey in the Wake of the Crow', railway sleepers and painted aluminum sculpture by Maya Cohen Levy, 1990, Tel Aviv Museum of Art, Tel Aviv, Israel.jpg|מאיה כהן לוימסע בעקבות העורב, 2005
File:Tel Aviv1.jpg|צדוק בן דודצרות בכיכר, 2006פלדת קורטון צבועה
File:Buky Schwartz Mosquito.JPG|בוקי שוורץמוסקיטו, 2007
קובץ:Lola Beer Ebner Sculpture Garden 002.jpg|סיגלית לנדאוסיזיפוס ויעקב נפגשים מעל באר, 2007ברונזה
File:Wreaths 2011 erez israeli 001.JPG|ארז ישראליזרים, 2011יציקת בטון
</gallery>

==הערות שוליים==

דן סנדל
דן סנדל
קטגוריה:פיסול ישראלי
דימיטר פטקוב

דימיטר ניקולוב פטקוב (בבולגרית: Димитър Николов Петков; 2 בנובמבר 1858, הכפר בשקיוי, חבל דוברוג'ה, וילאייט סיליסטרה, האימפריה העות'מאנית<ref>כיום הכפר ניקולאיה בלצ'סקו , מחוז טולצ'אה, ברומניה.</ref> – 11 במרץ 1907, סופיה, נסיכות בולגריה) היה פוליטיקאי בולגרי אשר כיהן במספר כהונות שר בממשלות בולגריה, כראש עיריית סופיה וכראש ממשלת בולגריה. פטקוב נרצח בידי מתנקש במהלך כהונת ראש הממשלה.

==ביוגרפיה==
פטקוב לחם בשורות צבא האימפריה הרוסית במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ובכלל זה בקרב על מעבר שיפקה. במהלך המלחמה נפצע ואיבד את ידו השמאלית. בין 1888 ל-1893 כיהן כראש עיריית סופיה ובתקופתו עברה העיר תנופת פיתוח נרחבת. הוא כיהן כחבר הפרלמנט הבולגרי, בהמשך גם כיושב ראשו ובדצמבר 1893 מונה לשר לעבודות ציבוריות ותקשורת בממשלתו של סטפן סטאמבולוב. הוא כיהן כשר הפנים והשר לעבודות ציבוריות ותקשורת בממשלתו השנייה של ראצ'ו פטרוב. לאחר סיום תפקידו של פטרוב, מינה אותו הנסיך פרדיננד הראשון לראש ממשלת בולגריה. בנוסף, כיהן פטקוב גם בתפקיד שר הפנים והשר לעבודות ציבוריות ותקשורת. ב-11 במרץ 1907 נורה פטקוב למוות בידי מתנקש. הרוצח נלכד והוצא להורג בתלייה.

==משפחתו==
פטקוב נישא לאקתרינה ריזובה (1869–1937), ולזוג נולדו ארבעה ילדים, שתי בנות ושני בנים. בנו, פטקו פטקוב (1891–1924), שכיהן כחבר פרלמנט מטעם מפלגת האיכרים הבולגרית, נרצח בכדורי מתנקש אשר פעל בשליחות משטרו של אלכסנדר צאנקוב. בנו השני ניקולה פטקוב, שהיה ממנהיגי מפלגת האיכרים וחבר בחזית המולדת הבולגרית, הוצא להורג בידי הקומוניסטים, במהלך מסע השתלטותם האלים על בולגריה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת בולגריה
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות בבולגריה
קטגוריה:ראשי עיריית סופיה
קטגוריה:יושבי ראש האספה הלאומית (בולגריה)
קטגוריה:ילידי 1858

קטגוריה:נפטרים ב-1907
חיים בן-עטר (עיתונאי)

חיים בן-עטר
חיים בן-עטר (29 באוקטובר 1885 – 26 בנובמבר 1918) היה פעיל ציוני, עיתונאי, עורך ומתרגם בתקופת היישוב.

==קורות חיים==
נולד באזימור שבמרוקו בכ' בחשוון ה'תרמ"ו לרב יעקב בן עטר שהיה צאצא של משפחת הרב חיים בן עטר. בעודו תינוק עלה לישראל עם משפחתו. בתחילת שנת ה'תרמ"ז יצא אביו לשליחות כשד"ר מטעם כוללות המערבים לערי חו"ל, ואמו גידלה אותו לבדה. בהמשך הקים אביו ישיבה בירושלים ונמנה עם ראשי עדת "המערביים" (יוצאי המגרב, צפון אפריקה). בגיל 5 נכנס ללמוד בבית הספר דורש ציון ולאחר כשנתיים עבר לתלמוד תורה של העדה הספרדית. בגיל 13 למד באופן עצמאי את השפות לדינו, ערבית, צרפתית וטורקית, וכנער הצטרף אל "אגודת צעירי ירושלים" שסייעה בהוצאתו לאור של כתב העת "השקפה" של אליעזר בן-יהודה.

בגיל 17 החל לעבוד בדפוס עזריאל שתפקד גם כהוצאה לאור, ולקח שם חלק מרכזי באיסוף מאמרים וידיעות, עריכה ותרגום של רומנים, ספרים ומבחר כתבי עת בלאדינו שראו אור בדפוס ויועדו בחלקם לקהילות הספרדים באירופה. מתוקף עבודתו התקרב לתחום הספרות, והחל לכתוב שירים וסיפורים בעברית ובלאדינו. במקביל החל לפעול בעיתונות העברית, ובחודש ינואר 1909 (טבת ה'תרס"ט) הצטרף כשותף לעיתון הלאדינו "איל ליביראל" שיזם והוציא לאור משה עזריאל, כשבתחילה שימשו שניהם כעורכי העיתון.

בחודש אוקטובר 1910 החל לשמש כעורך עיתון "החֵרות" (לשעבר איל ליביראל) שראה אור בירושלים בשנים 1917-1909. רוב העורכים והמשתתפים בעיתון היו "ספרדים"; אולם "לא היה זה עיתון עדתי - הוא אף מילא תפקיד כלל-יישובי בכמה תחומים". העיתון הביע תמיכה רבה בתנועה הציונית וביעדיה. והיה היומון העברי היחיד בפרקי זמן בשנים 1914-1913 ו-1917-1915. בתפקיד עורך "החרות" שימש עד לסגירת העיתון, בעקבות תלאות מלחמת העולם הראשונה. 'החרות' היה העיתון העברי היומי היחידי ביישוב היהודי שהמשיך לצאת לאור לאורך רוב שנות מלחמת העולם. בתקופה שבה שימש כעורך העיתון התחוללה מלחמת השפות - הפולמוס העז על מהות השפה שבה ילמדו, לועזית או עברית, בבתי הספר ובטכניון. שוחרי חברה "עזרה", שצדדו בהוראה בגרמנית, אף הציעו ממון לבן-עטר, על מנת שיחדל "החרות" מתמיכתו הנחרצת בשפה העברית. בשנת 1912 נעצר לפרק זמן קצר על ידי השלטונות העות'מאניים שחשדו בפעילותו הציונית, בקהילות בארץ ישראל, אשר כללה הרצאות והטפה ללימוד עברית.

בן-עטר נפטר בשנת 1918 (כ"ב בכסלו) בגיל 33 בלבד, לאחר שחלה בדלקת ריאות.

==לקריאה נוספת==
* יצחק בצלאל, חיים בן-עטר, בתוך: העלייה השנייה, כרך ג: "אישים" (עורך: זאב צחור), ירושלים, הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"ח 1998, עמ' 78–79.
* 
* 
* יצחק בצלאל, 'הלבנטינים הראשונים ביישוב העות’מאני: זהותם הציונית ויחסם לערביות', פעמים, 125–127, תשע"א, עמ' 75–95.
* "חיים בן-עטר", בתוך: יעקב שביט, יעקב גולדשטיין וחיים באר (עורכים), לקסיקון האישים של ארץ-ישראל: 1799-1948, תל אביב: הוצאת עם עובד, תשמ"ג.
*שמעון רובינשטיין, מלחמת העולם הראשונה - שעתם הקשה והיפה של "החרות" ושל עורכו חיים בן-עטר, האומה, 121, תשנ"ו, עמ' 68–74.
* 
* עוזי אלידע, העולם בצהוב, לידת עיתונות ההמון הארץ-ישראלית,1884-1914; אוניברסיטת תל אביב,2015. ראה אינדקס.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1918
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:מתרגמים ביישוב
קטגוריה:עיתונאים ביישוב
קטגוריה:פעילים ציונים ביישוב
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:סגל החרות
קטגוריה:עורכי עיתונים ביישוב
קטגוריה:עיתונאים כותבי לאדינו
Rhythmbox

Rhythmbox (תרגום מאנגלית: "תיבת קצב") הוא נגן מדיה, התומך בארגון קובצי המוזיקה ובהשמעתם. הנגן הוא חופשי ומשוחרר תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.

הנגן מפותח על ידי קבוצת GNOME, ויועד במקורו לפעול על שולחן העבודה של GNOME תוך שימוש בספריית המדיה GStreamer, אך בהמשך הותאם לסביבות עבודה נוספות. בגרסה 12.04 של מערכת ההפעלה אובונטו, התווסף הנגן כברירת מחדל למערכת, והחליף את Banshee קודמו.

== תכונות ==
הנגן תומך בנגינת מוזיקה ממקורות מדיה שונים, ובהם הזרמת רדיו אינטרנטי, והשמעת פודקאסטים. מדיה מקומית המשויכת לנגן, מאוחסנת בדרך כלל בתיקיה מקומית על המחשב, וקיימים בתוך התוכנה מנוע חיפוש למציאת קבצים, וכן יכולת לחלוקת תוכן המוזיקה לקבוצות ותיקיות. יש תמיכה בתוכנה לתקן ה־ReplayGain, וזה מטופל על ידי מנגנון ההגדרות GConf. 

קיימת אפשרות ליצירת רשימות השמעה רגילות וכן רשימות השמעה "חכמות", המאפשרת עדכון אוטומטי של התוכן מבסיס נתונים משתנה. 
ניתן לבחור באופן השמעת רשימות שירים כגון בצורה אקראית או בצורה חזרתית. בנוסף ניתן לדרג תכנים על פי טעמו של המשתמש.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:GNOME
קטגוריה:נגני מדיה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2001
קטגוריה:תוכנות פודקאסטינג
אליעזר חלפין

אליעזר חלפין (י"א בסיוון ה'תש"ח, 18 ביוני 1948 – כ"ז באלול ה'תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מתאבק בסגנון יווני רומי, שימש גם כעוזר מאמן ושופט וכן חבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), ומקורבנות טבח י"א הספורטאים באותה האולימפיאדה.

==ביוגרפיה==
אליעזר חלפין נולד בריגה בירת לטביה, שהייתה באותה תקופה תחת שלטון ברית המועצות. בגיל 13 התחיל לעסוק בתחום ההיאבקות ושנתיים לאחר מכן התקבל לקבוצת מתאבקים מקצוענית והחל להתקדם בתחום. בשנת 1969, כשהוא בן 21, עלה עם משפחתו לישראל והחל ללמוד באולפן בקיבוץ שפיים. המשפחה התמקמה בתל אביב וחלפין הצטרף לאגודת הפועל תל אביב והתאמן במכון וינגייט. בשירותו הצבאי שימש מדריך כושר קרבי ושילב בין עיסוקו הספורטיבי לשירותו הצבאי. 

חלפין זכה בתארים רבים, ביניהם מקום רביעי באליפות הנוער של ברית המועצות ובמקום 12 באליפות העולם בבולגריה. ובשנת 1972, בה התקיימה האולימפיאדה, זכה במקום השני בטורניר בינלאומי ביוון ובמקום שלישי בבוקרשט, רומניה. בארץ זכה במספר תארים וביניהם שלוש זכיות במקום הראשון במשחקי הפועל ומקום ראשון בכינוס הפועל. ובין השנים 1969 עד 1972 היה אלוף ישראל בסגנון חופשי עד משקל 68 ק"ג.

חלפין עבד לפרנסתו כמכונאי. בסוף שירותו הצבאי הגשים את חלומו כשיצא לייצג את ישראל באולימפיאדה. הוא הספיק לקיים שלושה קרבות, ניצח באחד והפסיד בשניים.

39 שנים אחר הטבח, בפברואר 2011, הוחזרה תעודת הספורטאי של חלפין למשפחתו אחרי שהוחזקה במשך שנים אצל שוטר גרמני, ולאחר מותו השיב בנו, הולצר טילמן, את התעודה לשגרירות ישראל בגרמניה. הטקס נערך בהשתתפות שגריר גרמניה בישראל, הארלד קינדרמן, סגן שר החוץ דני אילון ונציגי משפחות הנרצחים.

==נסיבות מותו== 
לפנות בוקר יום שלישי, 5 בספטמבר 1972, פרצו מחבלים לבניין בו התגוררו חברי המשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן. המחבלים פרצו לאחד החדרים בו שהו שישה ישראלים ודרשו מהם להוביל אותם לחדרים נוספים בהם ישנו הספורטאים. הנחטפים הצביעו על חדר נוסף בו שהו שישה ישראלים נוספים, וחלפין ביניהם.

משה ויינברג, מאמנו של חלפין, ניסה לתקוף את המחבלים, נורה ונהרג. לאחר מכן נפתח משא ומתן בין המחבלים, שהחזיקו עשרה בני ערובה, לבין הרשויות בגרמניה, שנמשך יום שלם. במהלכו ירו המחבלים בחטוף נוסף, מרים המשקולות יוסף רומנו.

בסופו של היום הוסכם כי בני הערובה, יחד עם המחבלים, יועברו במסוקים לנמל התעופה הצבאי של מינכן ומשם ימריאו לקהיר. תשעת בני הערובה הועלו על שני מסוקים שנחתו בנמל התעופה הצבאי, שם נעשה ניסיון חילוץ כושל על ידי הצבא הגרמני במהלכו רצחו המחבלים את כל החטופים.

חלפין היה בן 24 במותו. הותיר אחריו הורים ואחות. הובא למנוחות בבית העלמין בקרית שאול.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20120522194031/http://www.olympic.one.co.il/Olympic/Munich.aspx?id=26&siteid=1 דף לזכרו באתר הוועד האולימפי בישראל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתאבקים ישראלים
קטגוריה:מתאבקים בסגנון חופשי
קטגוריה:מתאבקים בסגנון יווני-רומי
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאי הפועל תל אביב
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:חללי אולימפיאדת מינכן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
אן (נהר, צפון צרפת)

אֵן (בצרפתית: Aisne) הוא נהר בצפון-מזרח צרפת, אחד מיובליו של נהר האואז. על שמו נקרא מחוז אן בחבל פיקרדיה. בתקופות קדומות הוא נודע בשם אקסונה.

מקורו של הנהר הוא ביער ארגון סמוך לקומונה רמברקור-סומן שבמחוז מז. הוא זורם לכיוון צפון ואז מערב בטרם נשפך לאואז סמוך לעיר קומפיין. אורכו הוא כ-290 ק"מ. לאורך הנהר יכולות לשוט סירות קטנות. תעלות מחברות בינו לבין נהר מז ונהר מארן ומסייעות בפיתוח החקלאות באזור.

בשנת 57 לפנה"ס התחולל סמוך לנהר קרב בין יוליוס קיסר לשבטים בלגיים ובו הניס קיסר את השבטים שתקפו אותו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה התחוללו שלושה קרבות עקובים מדם בעמק הנהר. הקרב הראשון על האן התחולל לאחר בלימת ההתקדמות הגרמנית וההתחפרות הגרמנית במהלכו הייתה סנונית ראשונה במלחמת החפירות של החזית המערבית. הקרב השני על האן היה חלק ממתקפת ניבל הצרפתית, ואילו הקרב השלישי על האן היה חלק ממבצע בליכר של מתקפת האביב הגרמנית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפת: נהרות
קטגוריה:פיקרדי
קטגוריה:או-דה-פראנס: גאוגרפיה
גבעת הדקלים

גבעת הדקלים היא גבעה בשכונת "רחובות החדשה" שבדרום העיר רחובות. הגבעה קיבלה את שמה על ידי עולים מתימן שלאחר גירושם מאזור הצפון והכנרת התיישבו באזור רחובות. שם הגבעה ניתן לה בעקבות הדקלים הרבים המצוים בה.

== תולדות הגבעה ==
הגבעה, הקרויה גם פארק דורון (גלגול השם גבעת דורון או ראס דוראן), הייתה אחד משני המקומות היחידים שמופו על ידי הבריטים בסוף המאה ה-19 (המקום הופיע כ"Ras Deiran" במפת הקרן לחקר ארץ ישראל). גבעה זו הפכה לאתר מורשת ברחובות. 

בתחילה, נקנה השטח על ידי חיים רטשקר<ref></ref> מיעקב דוב פישלזון וניטעו בו כרמים. בשנת 1923 נקנה על ידי הציוני האנגלי יוסף צבי אלכס. משפחות קרוננברג-קרן עיבדו את השטח החקלאי בתקופה זו. לאחר מכן, נמכרה הגבעה לאברהם גולדברג שבשנת 1932 עקר את הכרם ונטע במקומו פרדס. התכנון המקורי של גולדברג היה לבנות לו בית על הגבעה. בראש הגבעה קיימת ל"בייקה", בקתת אבן ישנה של משה וולדבלום, הוא "מוסה ג'בל" (ג'בל-הר).

בשנת 1932 הוקם בית החרושת "פרי פרי" (בית החרושת השני למוצרי פירות הדר בישראל) למרגלות הגבעה. בית החרושת נמכר ל"תנובה", ושמו שונה ל"פרי תנובה". בשנות ה-60, לאחר מותו של גולדברג, נקנה השטח בו נמצאת גבעת הדקלים על ידי משפחת לרר מנס ציונה. בשנת 1997 החלה בניית שכונת "רחובות החדשה".

==פארק גבעת הדקלים==
בתכנונו של האתר הושם דגש על סימולם של הפרטים השונים. מדרגות האתר מסמלות את שלבי סולם רחובות אל השמיים והדקלים הממוקמים סביב למדרגות משולים למלאכים המלווים את העולים בסולם. הפארק, הנראה היטב מכביש הכניסה הדרומי לרחובות, הפך לסמל שכונת "רחובות החדשה".

<gallery>
Photo0065.jpg|
GivaDkalim76.jpg|
Givatadkalim68.jpg|
GivaDkalim79.jpg|
</gallery>

==הערות שוליים==

קטגוריה:רחובות: גאוגרפיה
קטגוריה:יהדות תימן בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: גנים ופארקים עירוניים
קטגוריה:רחובות: מבנים
קטגוריה:רחובות: היסטוריה
נורמה של אופרטור

באנליזה מתמטית, נורמה של אופרטור בין מרחבים נורמיים היא מספר המודד באיזו מידה עשוי האופרטור להגדיל את אורכו של וקטור שהוא פועל עליו. אופרטור שיש לו נורמה סופית הוא חסום. הנורמה של אופרטורים הופכת את מרחב האופרטורים ממרחב בנך אל עצמו, למרחב בנך שהוא אלגברת סי-כוכב.

== הגדרה ==

יהיו B,C מרחבים נורמיים. הנורמה של אופרטור ליניארי <math>\ T : B \rightarrow C</math>, המסומנת <math>\|T\|</math> (ולעיתים גם <math>\| T \|_{\mathrm{op}}</math>), היא הסופרמום של הנורמות <math>\ \|T(x)\|_C</math> כאשר <math>\ x \in B</math> הוא וקטור יחידה. לחלופין, זהו הסופרימום של כל המנות <math>\ \frac{\|T(x)\|_C}{\|x\|_B}</math> כאשר המכנה אינו אפס. מן ההגדרה נובע שלכל x מתקיים <math>\ \|T(x)\| \leq \|T\|\|x\|</math>. 

לפעמים – למשל כאשר B מרחב בנך מממד סופי, או כאשר האופרטור ניתן ללכסון – מובטח שהסופרימום מתקבל, ואז הנורמה שווה לערך העצמי הגדול ביותר (מבחינת הנורמה המרוכבת) של האופרטור.

הנורמה מקיימת את הכללים הבאים: 
# <math>\ \|T\|\geq 0</math>, עם שוויון רק כאשר T=0;
# <math>\ \|\alpha T\| = |\alpha|\|T\|</math>;
# <math>\ \|T+S\| \leq \|T\|+\|S\|</math>;
# <math>\ \|TS\| \leq \|T\|\|S\|</math>.

אם B,C מרחבי מכפלה פנימית, אז <math>\ \|T^*\|=\|T\|</math> כאשר <math>\ T^*</math> הוא האופרטור הצמוד ל-T. בכל מקרה מתקיים <math>\ \|T\|^2 = \|TT^*\|</math>. נוסחה זו שימושית במיוחד משום שהאופרטור <math>\ TT^*</math> שבאגף ימין הוא הרמיטי, ולכן כל הערכים העצמיים שלו ממשיים (חיוביים), והנורמה שווה לגדול ביניהם.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אנליזה פונקציונלית
קטגוריה:נורמות (מתמטיקה)
Pango

Pango היא ספרייה לעיבוד טקסט, עם דגש על תמיכה בטקסט רב לשוני. ניתן להשתמש בה בכל מקום בו יש צורך בפריסת טקסט, אם כי רוב העבודה עד כה עם Pango נעשתה בעיקר בהקשר לערכת הכלים GTK+&lrm;, כאשר Pango מהווה את ליבת הטיפול בטקסט ובגופן של GTK+.

הספרייה היא חוצה פלטפורמות, לרבות Mac OS X, Microsoft Windows ולינוקס.

כמו כן היא מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו (GNU LGPL).

== שימוש ==
Pango מוטמעת ומשולבת היטב בהפצות הלינוקס. ערכת הכלים GTK+&lrm;, הדפדפן פיירפוקס ותוכנת הדואר האלקטרוני Thunderbird (שני האחרונים, רק על לינוקס) משתמשים ב־Pango לעיבוד הטקסט.

== טקסט וגרפיקה ==
השלמת הטיפול בטקסט עם עיבוד גרפי נעשה באמצעות ספריית הגרפיקה הווקטורית Cairo.

== HarfBuzz ==
HarfBuzz הוא מנוע פריסת הגופנים של OpenType. מטרתו היא לבצע תקן פריסת טקסט בקוד פתוח. במקור, כתיבת HarfBuzz החלה כחלק ממיזם FreeType, פותחה לאחר מכן בנפרד ב־Qt וב־Pango, ולבסוף מוזגה בחזרה למאגר משותף. כעתן הן Qt והן Pango משתמשים ב־HarfBuzz. כמו כן גם פיירפוקס וכרומיום משתמשים במנוע פריסת גופנים זה.

עד גרסה 1.30.1, Pango הכילה עותק מפוצל של HarfBuzz בתוך הקוד שלה. בגרסה 1.31.0, Pango הסירה את הקוד, המעט מיושן, של HarfBuzz, ועברה להשתמש במאגר המרכזי והעדכני, ללא פיצול הקוד. מהלך זה, ככל הנראה, עשוי לשפר את עיבוד הטקסט באמצעות Pango.

== ראו גם ==
* FreeType
* Cairo, ספרייה לעיבוד גרפיקה וקטורית
* GTK+{{D}}
* תוכנה חופשית
* קוד פתוח

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.pango.org/ דף הבית]
* [http://developer.gnome.org/pango/stable/ תיעוד Pango באתר GNOME]

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:GNOME
קטגוריה:GTK+
קטגוריה:טיפוגרפיה דיגיטלית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1999
יהודה בן הרא"ש

רבי יהודה בן הרא"ש (ט' באב ה'נ', 1290 – י"ז בתמוז ה'ק"ט, 1349) היה פוסק הלכה מהראשונים, בנו וממלא מקומו של הרא"ש. מחבר שו"ת זכרון יהודה.

== ביוגרפיה ==
נולד בתשעה באב ה'נ' (1290) בעיר קולוניא שבאשכנז (כיום בגרמניה), לרב אשר בן יחיאל (הרא"ש). אחָיו הם רבי יעקב בן אשר בעל הטורים (שהיה גם חמיו) ורבי יחיאל בן הרא"ש. בגיל 13 יצא עם אביו ומשפחתו מאשכנז לספרד בעקבות רדיפות שהיו אז נגד היהודים באשכנז, ובעקבות מאסר רבו של אביו, המהר"ם מרוטנבורג. כשהגיעו לספרד, אביו שלח אותו לבדוק את אפשרות המגורים בטוליטולה, והוא הגיע לעיר בר"ח אייר ה'ס"ה (1305), בהיותו כבן 15. אביו הרא"ש אכן השתקע בטולדו וכיהן בה כאב בית דין וראש ישיבה. לעת זקנתו של אביו נתמנה לסגנו, למשך שש שנים עד לאחר פטירת הרא"ש בשנת ה'פ"ח (1327) אז מונה בנו רבי יהודה לממלא מקומו.

הוא אושר כראש הרבנים גם מטעם ממלכת קסטיליה, ומתוקף זה דן גם בדיני נפשות, על מקרה אחד כתב: .

תשובותיו ההלכתיות נדפסו בשו"ת "זכרון יהודה" המצוטט רבות בספרי האחרונים, כדוגמת רבי יוסף קארו בספרו "בית יוסף". בנוסף חיבר גם פירוש על מסכת שבת שלא הגיע לידינו; גורל דומה עלה בחלקו של ספרו "חוקת התורה".

עם תלמידיו נמנה רבי מנחם בן זרח, מחבר ספר "צידה לדרך", ורבי מכיר מחבר ספר "אבקת רוכל".

הוא נפטר בשבעה עשר בתמוז ה'ק"ט במגפת המוות השחור, עם כמה מבני משפחתו, ונקבר בבית הקברות היהודי בטולדו. על מצבתו נחרז:

צוואתו בשם "אגרת תוכחת" נדפסה, והיא מצוטטת בספרות הרבנית. צוואתו ומצבתו שתיהן וכללים פרטים ביוגרפיים רבים, שמאפשרים לתאר את תולדות חייו טוב יותר משל רוב בני זמנו.

==לקריאה נוספת==
* שניאור זלמן שכטר (עורך), צוואות ר' יהודה בן הרא"ש ואחיו ר' יעקב בעל הטורים על פי כ"י עם הגהות והערות, בית תלמוד, הדפסה ראשונה 1885
* מנחם אלון (עורך), מפתח השאלות והתשובות - שו"ת הריטב"א, שו"ת זכרון יהודה, הוצאת המכון לחקר המשפט העברי - האוניברסיטה העברית, 1973.
* יהודא דב גלינסקי, "על מורשתו של ר' יהודה בן הרא"ש רבה של טולדו: פרק בחקר ספרות השו"ת של חכמי ספרד הנוצרית", פעמים 128, 2011.
* שמחה עמנואל, עטרת זקנים, הוצאת מאגנס תשפ"א, עמ' 154–171.

==קישורים חיצוניים==
* אביעד הכהן, [https://web.archive.org/web/20200603120317/https://www.hazofe.co.il/ זכרון יהודה בן הרא"ש], באתר הצופה.
* 
* א.י.גולדמינץ ויואל קטן בהקדמת הספר זכרון יהודה בהוצאת מכון ירושלים. הקישור לאתר [http://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?147466 אוצר החכמה.]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשונים

קטגוריה:ילידי 1290
קטגוריה:נפטרים ב-1349