OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנטוניו דייוויס

אנטוניו לי דייוויס (באנגלית: Antonio Lee Davis; נולד ב-31 באוקטובר 1968 בפיין בלאף, ארקנסו, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. גובהו 2.06 מטרים, והוא תופקד בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. בשנים 2005–2006 שימש כנשיא ארגון שחקני ה-NBA.

==קריירת משחק==
===תחילת הקריירה===
דייוויס שיחק באוניברסיטת טקסס אל פאסו מ-1986 עד 1990 תחת המאמן דון הוסקינס. לאחר שסיים את לימודיו ב-UTEP נרשם דייוויס לדראפט ה-NBA 1990, ונבחר במקום ה-45 על ידי אינדיאנה פייסרס. למרות שנבחר בדראפט, שיחק דייוויס בשלוש העונות הבאות באירופה - שנתיים בפנאתינייקוס היוונית ועונה אחת בפיליפס מילאנו האיטלקית.

===עונות השיא===
לקראת עונת חתם באינדיאנה פייסרס, בה שימש כמחליף בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר במשך שש עונות. באוגוסט 1999 הועבר דייוויס בטרייד לטורונטו ראפטורס בתמורה לג'ונתן בנדר. דייוויס תפקד כסנטר הפותח של הראפטורס במשך 4 וחצי עונות, במהלכן היה בכושר הטוב בקריירה. לאורך תקופתו בטורונטו העמיד דייוויס ממוצעים של 12.9 נקודות ו-9.2 ריבאונדים למשחק, ובעונת אף נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA. בקיץ 2002 ייצג את נבחרת ארצות הברית באליפות העולם בכדורסל שנערכה באינדיאנפוליס, בה קבוצתו הודחה כבר בשלב רבע הגמר על ידי נבחרת יוגוסלביה.

===שלהי הקריירה===
באמצע עונת הועבר לשיקגו בולס בטרייד ששלח לטורונטו את דונייל מרשל וג'יילן רוז. דייוויס שיחק עונה וחצי בשיקגו לפני שהועבר בטרייד נוסף לניו יורק ניקס, יחד עם אדי קרי, בתמורה למייקל סוויטני וטים תומאס. במהלך משחק של קבוצתו נגד שיקגו בולס בעונת , עלה הסנטר לכותרות לאחר שטיפס ליציע כדי להגן על אשתו שהוטרדה על ידי אוהד. מאחר שלא נוצר שום מגע פיזי בין דייוויס לאוהד, הושעה השחקן על ידי ליגת ה-NBA לחמישה משחקים בלבד. לקראת סוף אותה עונה, בפברואר 2006, חזר דייוויס לטורונטו ראפטורס, לאחר שהועבר אליה בטרייד תמורת ג'יילן רוז. כחודש לאחר מכן שוחרר דייוויס מהקבוצה, ובסיום העונה הודיע על פרישה ממשחק. בסך הכול שותף דייוויס ב-903 משחקי NBA בעונה הסדירה, ועוד 93 משחקים בפלייאוף ה-NBA. ממוצעי הקריירה של דייוויס לאורך 13 עונותיו ב-NBA הם 10 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיין בלאף: אישים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת טקסס באל פאסו
קטגוריה:כדורסלני אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני טורונטו ראפטורס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:ארקנסו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
בגאודים

בָּגָאוּדים (bagaudae או bacaudae) הוא שם של קבוצות לוחמים המופיע פעמיים במהלך ההיסטוריה של גאליה, במאה השלישית ובמאה החמישית לספירה. במקור היה זה שמה של קבוצת איכרים מורדים בתקופת משבר המאה השלישית בגאליה תחת שלטון האימפריה הרומית. פירוש השם היה ככל הנראה "לוחמים". לפי ניקסון היו הבגאודים "כנופיות של פורעי חוק באזורי הכפר שעסקו בביזה ובשוד", אך לפי וייטמן מדובר היה בבעלי אדמות גאלים מקומיים שמרדו והפכו ל"טיראנים". הם מופיעים בכתובים כתופעה בשנת 284 וכוחם נמחץ על ידי הקיסרים מקסימיאנוס וקראוסיוס שפעלו למען הקיסר-אוגוסטוס דיוקלטיאנוס.

על פי התיאור ב"פנקגיריק של מקסימיאנוס" משנת 289, המיוחס לקלאודיוס ממרטינוס, מתוארים הבגאודים כ"איכרים לא מנוסים שאחזו בכלי נשק; אנשי המחרשה חיקו את החיילים, הרועים את הפרשים, אנשי הדיש היו האויב הברברי". ככל הנראה, מוציא תיאור זה מכלל חשבון את ההשערה שמדובר היה במרידה נוצרית, וייתכן והיו למורדים שורשים או קשרים להרולים הגרמאנים.

המונח בגאודים מופיע שוב בתחילת המאה החמישית, כאשר מוזכרים אלו כשולטים בחלקים מגאליה ועמק האברו ולוחמים בצבאות ששלח כנגדם הגנרל פלביוס אאטיוס. עם נפילת האימפריה הרומית ועליית הממלכות הגרמאניות נעלמים הבגאודים מהתיעוד ההיסטורי.

היסטוריונים בסקים רבים רואים בבגאודים מיליציות בסקיות לוחמות. השליטה הרומית בשטחי הבסקים בתקופה הרומית הייתה רופפת למדי בתקופת האימפריה הרומית והשבטים הבסקים נהנו משלטון עצמי משני עברי הפירנאים.

מאז אמצע המאה הרביעית ישנם מטבעות בסקים רבים המתעדים קיום מחנות צבא רבים, שכן בתקופה זו שימשו מטבעות בעיקר כדי לשלם לחיילים. טביעת המטבעות מעידה ככל הנראה ששטח הבסקים היה עצמאי כאשר הפולשים הגרמאנים הגיעו למקום בתחילת המאה החמישית.

הבסקים נלחמו תחת פיקוד רומי בשנת 407 כדי להדוף פלישות של שוואבים, ונדלים ואלאנים. שנתיים אחרי כן חצו שבטים גרמאנים אלו את הפירנאים בלא בעיות, אך עברו לשטחים העשירים יותר של היספניה ולא נותרו בשטח הבסקים. מאוחר יותר, ידוע כי הויזיגותים ואחריהם הפרנקים ניסו להכניע את הבסקים בלי הצלחה מרובה. בשנת 711 עדיין נלחם המלך הוויזיגותי רודריק כנגד הבסקים כאשר הפולשים המוסלמים הגיעו לממלכה מדרום. על–פי ההיסטוריונים הבסקים, רק ההשערה שמרידת הבגאודים הצליחה באופן מלא בשטח הבסקי יכולה להסביר מדוע נותרו אלו עצמאיים בתקופת הפלישות הגרמאניות ולא הכירו כלל את המבנה הסוציו-אקונומי הפיאודליסטי אפילו בסוף ימי הביניים, למרות השפעתו הרבה על שכניהם.

== הערות שוליים ==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעמדות וכיתות ברומא העתיקה
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:כלכלה, חברה ותרבות בימי הביניים
סלביאנוס

סלביאנוס (Salvianus; 400 לערך – 470 לערך) היה כותב נוצרי במאה החמישית בגאליה הרומית. 

סלביאנוס נולד בין שנת 400 ו-405 בקלן, והתחנך בטרבס, ככל הנראה כנוצרי. הוא עסק בלימודי חוק ומשפחתו הייתה כנראה בעלת מוצא אציל. הוא היה נוצרי כאשר נשא את פלדיה, בת להורים פגנים, שהתנגדותם לקשר הובילה אותו לשכנע את אשתו לפרוש עמו למנזר הונרטוס הקדוש באי לרה המרוחק. במשך שבע שנים לא היה כל קשר בין ענפי המשפחה אך כאשר הפך אבי אשתו, היפטיוס, לנוצרי, כתב אליו סלביאנוס מכתב מרגש בשמו, בשם אשתו ובשם בתם הקטנה אוספיקיולה. נטען כי בעקבות המכתב ויתר אבי פלדיה על כל רכושו והפך לנזיר. 

במנזר בלרה הכיר סלביאנוס את הונורטוס (מת 429, הילריוס מארל (מת 449) ואוכריוס מליון (מת 449). הוא הפך לידידו של הראשון וכתב את סיפור חייו. הוא שימש חונך לשני בניו של הונוריוס יחד עם ונסן הקדוש מלרין. מאחר שהוא ירש את הונורטוס והילריוס בתפקידם, הדבר אירע לא הרבה אחרי 426 או 427. על–פי העדויות, הפך סלביאנוס לפני שנת 430 לכומר ולאחר מכן עבר למרסיי וחי שם כנזיר. 

מכתביו של סלביאנוס שרדו שתי מסות: "על מצב הממשל" (De praesenti judicio; או "על הנהגת האל", De gubernatione Dei) ו"על הדת" (Ad ecclesiam), וסדרה של תשעה מכתבים. כתיבת "על מצב הממשל" הסתיימה כנראה לא הרבה אחרי שנת 439, כיוון שסלביאנוס מזכיר את כיבוש טולוז משנת 439 וכיבוש קרתגו על ידי הונדלים באותה שנה, אירועים שסלביאנוס מתייחס אליהם ב"על מצב הממשל" כ"מלחמה שארעה באחרונה." סלביאנוס עדיין מדבר על ההונים כמשרתי צבא רומא, מה שמבהיר שכתיבת היצירה הייתה לפני פלישת אטילה ההוני בשנת 450. עבודה זו כוללת תיאור רב ערך, אף כי מוטה, של החיים בגאליה במאה החמישית. סלביאנוס עוסק בבעיה שטרדה גם את אוגוסטינוס ואורוסיוס, היינו, מדוע נפלו כל הפגעים והאסונות על האימפריה. האם ייתכן כי הדבר אירע, כדבר הפגנים, בגלל נטישת האלים הישנים? או, כפי שטוענת התורה הפגנית-למחצה של חלק מהנוצרים שהאל אינו שולט תמיד בעולם אותו יצר? סלביאנוס מתעלם מן הראשונה ועונה לשנייה באמצעות הוכחה לנוכחותו ושליטתו המתמידים של האל. בספר השלישי, הוא טוען כי סבלו של העולם הרומי נובע מזניחת מצוות האל והחטאים הרבים של כל מעמד בחברה. לא רק העבדים הם גנבים, נמלטים, שתיינים וזללנים—העשירים גרועים מהם. קשי לבם וחמדנותם הם הגורמים לעניים להצטרף לבגאודאי ולהמלט למחסה הפולשים הברברים. בכל מקום נערמים המיסים על הנצרכים ואילו העשירים, הנהנים מהכנסות המיסים, נמלטים בלא פגע. הערים הגדולות הפכו לחזיונות קרקס ותיאטרון, ועדיין קיים פולחן האלים הישנים מינרווה, מרס ונפטון. סלביאנוס טוען כאן כי נפילתם של הרומים באה בגלל חטאיהם הללו והמכה המונחתת עליהם באה מידי הברברים, שאף שאינם תמיד נוצרים ובחלק מהמקרים אריאנים, עדיין הם ניחנים בצניעות ובחסד. גישה זו מציבה את סלביאנוס בשורה אחת עם שורה ארוכה של כותבים, החל ב"גרמניה" של טקיטוס, המנגידה בין הפראים בעלי הלב הטהור (הגרמאנים) ואנשי העיר המנוונים ושטופי היצרים (הרומים). 

עבודתו השנייה "על הדת" עוסקת, כפי שניתן ללמוד משמה הנפוץ "נגד החמדנות" (contra avaritiam) בהטפה נגד רכוש וחיי העולם הזה. לפי סלבניאוס, צריך אדם לנהוג התכחשות עצמית מוחלטת ולהעניק את כל רכושו עלי–אדמות לכנסייה. סלביאנוס מרחיק לכת עד כדי כך שהוא ממליץ להורים שלא להוריש את רכושם לבניהם, משום שעדיף לילדים לסבול חסר בעולם הזה משיידונו ההורים לגיהנום בעולם הבא.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דת, מסדרים ותנועות דתיות בימי הביניים
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
קטגוריה:ילידי 405
קטגוריה:נפטרים ב-451
401

== אירועים ==
* אינוקנטיוס הראשון יורש את אנסטסיוס הראשון על כס האפיפיור
* הוונדלים מתחילים במסעם מערבה מדאקיה והונגריה (תאריך משוער)
* הוויזיגוטים מתחילים במסע הרס ברחבי איטליה
* קומרג'יבה מגיע לצ'נגן

== נולדו ==
* תאודוסיוס השני, קיסר האימפריה הרומית המזרחית (נפטר ב-450)
* לאון הראשון, קיסר האימפריה הרומית המזרחית (נפטר ב-474)
* אאליה אאודוקיה, אשת תאודוסיוס השני

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
סיריקיוס

סיריקיוס (בלטינית: Siricius; 334 – 26 בנובמבר 399) היה יורשו של דמסוס הראשון על כס האפיפיור וכיהן בערך בין השנים 384–399. סיריקיוס נולד בערך בשנת 334 ברומא, בן לאדם בשם טיבּוּרטיוס. הוא נכנס לשירות הכנסייה בגיל צעיר והיה לקטור ואחר כך דיאקון בתקופת כהונתו של האפיפיור ליבריוס בשנים 352–366. יש הסוברים שהוא הראשון שכינה עצמו אפיפיור.

אחרי מות דמסוס נבחר סיריקיוס פה אחד ליורשו בדצמבר 384. אורסינוס, יריבו של דמסוס התנגד למהלך וניסה למנות עצמו לאפיפיור, אך הקיסר ולנטיניאנוס השלישי נתן הסכמתו ב-23 בפברואר 385 לבחירת סיריקיוס ובכך הביא את הבעיה לפתרונה.

פעולתו הראשונה הייתה דקרטל כמענה למכתב שכתב הבישוף הימריוס מטרגונה שבספרד בו שאל חמש עשרה שאלות שונות בנושאים כמו טבילה, כפרה, משמעת כנסייתית ופרישותם של אנשי הכמורה. סיריקיוס ענה למכתב בפברואר 385, ובתשובתו קבע את עמדת האפיפיורות בנושאים אלו, כשהוא מדגיש את סמכותה העליונה של הכנסייה. סיריקיוס הורה להימריוס להפיץ את דבריו בפרובינקיות השכנות. למכתב זה חשיבות מיוחדת משום שזהו הצו האפיפיורי העתיק ביותר ששרד.

סיריקיוס הקדיש תשומת לב מיוחדת למשמעת הכנסייתית ושמירה על הקנונים על–ידי הכמורה. בוויעוד (סינוד) ברומא ב-6 בינואר 386 הדגיש סיריקיוס את תשעת הקנונים ואת תקנות הכנסייה בנושאי משמעת (משיחת בישופים, פרישות, וכדומה). החלטות הקונציל הועברו לבישופים בצפון אפריקה ובאופן דומה גם לבישופים אחרים שלא היו בסינוד עם הפקודה לפעול בהתאם להם. סיריקיוס שיגר מכתבים דומים גם בנסיבות אחרות, גם כאן בדגש על סמכות ומשמעת כנסייתית.

סיריקיוס נדרש להתמודד כנגד הנזיר הרומי יוביניאנוס שהתנגד לצומות, עבודות טובות ולכך שחיי פרישות הם נעלים יותר. היו לו חסידים בקרב הנזירים והנזירות ברומא. בערך בין 390–392 ערך סיריקיוס ויעוד ברומא שבו גונו וגורשו מן הכנסייה יוביניאנוס ושמונה מחסידיו. ההחלטה נשלחה לאמברוסיוס הקדוש, הבישוף הגדול של מילאנו וידידו של סיריקיוס וזה ערך ויעוד של בישופים באיטליה הצפונית, ששבו ואישרו את ההחלטה. סיריקיוס נדרש להתמודד באותן שנים גם עם הבישוף בונוסוס מדרדיקה, שאף הוא הואשם בשגיאות בדוֹגמת השילוש הקדוש וטענה שמריה הקדושה לא הייתה תמיד בתולה. במחלוקת בשאלת פריסקיליאנוס התנגד סיריקיוס להוצאתו להורג של פריסקיליאנוס על ידי סמכות חילונית ואף גירש מן הכנסייה את הבישוף פליקס מטרייר שתמך במאשימו של פריסקיליאנוס, איתאקיוס, ושבעירו הוצא פריסקיליאנוס להורג.

נטען ב"ספר האפיפיורים", הליבר פונטיפיקליס, כי סיריקיוס נקט צעדים חריפים כנגד המניכאים ברומא. קרוב לוודאי שהפעולה שייכת לתקופת חייו של האפיפיור לאו הראשון. ייתכן והכוונה היא לפעולת הפריסקיליאנים, שהכתובים נוטים לבלבל בינם לבין המניכאים.

במזרח, התערב סיריקיוס כדי ליישב את הקרע המלטיאני באנטיוכיה. אחרי מותו של מלטיאנוס בשנת 381 בחרו חסידיו בפלביאנוס כיורשו, ואילו חסידי הבישוף פאולינוס בחרו אחרי מותו בשנת 388 באווגריוס ואחרי מותו של זה נותר פלביאנוס לבדו. סיריקיוס שוכנע כאן להכיר בפלביאנוס ולהחזיר אותו לשורות הכנסייה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:ילידי 334
קטגוריה:נפטרים ב-399
אנסטסיוס הראשון (אפיפיור)

אנסטסיוס הראשון (בלטינית: Anastasius I; מת ב-19 בדצמבר 401) היה יורשו של סיריקיוס על כס האפיפיור וכיהן בערך בין השנים 399–401.

אנסטסיוס ידוע בעיקר בגלל הגינוי לכתבי אוריגנס, התאולוג מאלכסנדריה לאחר תרגומם ללטינית. עם ידידיו נמנו אוגוסטינוס, הירונימוס ופאולינוס. הירונימוס מתארו כאדם בעל קדושה רבה, שהיה עשיר בעוניו. הוא מת ונקבר ברומא, באחת מהקטקומבות של העיר. יורשו, אינוקנטיוס הראשון, היה למעשה בנו וזהו מקרה ייחודי שבו בן האפיפיור ירש את כיסאו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-5
קטגוריה:ילידי 340
קטגוריה:נפטרים ב-401
שיגרו יושידה

שיגרו יושידה

שיגרו יושידה (ביפנית: 吉田 茂; 22 בספטמבר 1878 - 20 באוקטובר 1967) היה ראש ממשלת יפן בין השנים 1946 ל-1947 ובין השנים 1948 ל-1954.

== חייו ==
יושידה נולד בטוקיו, שם למד באוניברסיטת טוקיו. הוא הצטרף לסגל הדיפלומטי של יפן ב-1906, מיד לאחר ניצחונה של יפן במלחמת רוסיה–יפן. הוא היה שגרירה של יפן באיטליה ובריטניה בשנות ה-30 של המאה ה-20 ולבסוף פרש מתפקידו כשגריר בלונדון ב-1938.

במשך שנות ה-30 של המאה ה-20 ובשנות ה-40 המוקדמות (לפני סיום מלחמת העולם השנייה), יושידה השתתף בתנועה האימפריאליסטית היפנית. לאחר מספר חודשי מאסר ב-1945, הוא הפך להיות אחד ממנהיגי המפתח של יפן שלאחר המלחמה ונבחר להיות ראש ממשלתה ה-45 ב-22 במאי 1946. התמיכה שלו בשאיפות ארצות הברית ובריטניה וההיכרות שלו עם החברה המערבית, אשר הושגו דרך לימודים ותפקידים פוליטיים בחוץ לארץ, הפכו אותו למועמד המתאים ביותר בעיני שלטונות הכיבוש של יפן.

לאחר שהוחלף על ידי טצו קטאיאמה ב-24 במאי 1947, הוא חזר לראשות הממשלה כראש הממשלה ה-48 ב-15 באוקטובר 1948. הוא ניצח בשלוש מערכות בחירות בזה אחר זה (ה-49: 16 בפברואר 1949; ה-50: 30 באוקטובר 1952; וה-51: 21 במאי 1953), ולבסוף הפסיד ב-10 בדצמבר 1954, כאשר הוחלף על ידי איצ'ירו הטויאמה. הוא פרש מבית המחוקקים של יפן ב-1955.

מדיניותו של יושידה התרכזה סביב "החוק היבש של יושידה", אשר הדגיש את ההתאוששות הכלכלית של יפן על חשבון העצמאות בענייני חוץ. תחת שלטונו של יושידה, יפן התחילה לבנות מחדש את התשתית התעשייתית והסתמכה על ארצות הברית להגנתה. יש הסבורים כי רעיון זה מרכזי במדיניות וכלכלה של יפן גם כיום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:שרי החוץ של יפן

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1967
אבעבועות הפרות

אבעבועות הפרות (אבעבועות הבקר) היא מחלת עור הנגרמת על ידי נגיף (Cowpox virus). תסמיני המחלה הם אבעבועות אדומות על העור והיא מועברת על ידי מגע מפרות לבני אדם. הנגיף שגורם לאבעבועות הפרות שימש לביצוע החיסון המוצלח הראשון נגד מחלה אחרת. המחלה מחסנת כנגד מחלת האבעבועות השחורות הקטלנית הנגרמת על ידי נגיף הווריולה (Variola major virus). בשל כך נגזרה המילה הלועזית "vaccination" (חיסון) מהמילה הלטינית vaca, שפירושה פרה.

==גילוי תופעת החיסון==
ב-1796 הבחין הרופא הכפרי הבריטי אדוארד ג'נר בכך שחולים שחלו והתאוששו מאבעבועות הפרות, נראו כמחוסנים לא רק ממקרים נוספים של אבעבועות הפרות, אלא גם מהמחלה הקשה יותר, האבעבועות השחורות. על ידי גירוד הנוזל מפצעי האבעבועות הפרות לעור של אנשים בריאים, הצליח ג'נר לחסן אנשים אלו מאבעבועות שחורות.

נגיף אבעבועות הפרות נפוץ באירופה, בעיקר בממלכה המאוחדת. מקרים בהם המחלה פוגעת בבני אדם נדירים מאוד, ובדרך כלל מועברת מחתולים מבויתים. תקופת הדגירה של המחלה היא 9-10 ימים. הנגיף שכיח בקיץ ובסתיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זיהומים נגיפיים המאופיינים בנגעים בעור ובקרום הרירי
רמירו הראשון, מלך אראגון

רָמִירוֹ הראשון (1000 לערך-1063) היה המלך הראשון של אראגון (1035–1069). רמירו היה בנו הלא-חוקי של סנצ'ו השלישי, מלך נווארה, כשמת אביו קיבל את תואר רוזן אראגון. רמירו ערער על סמכותו של אחיו הצעיר גרסיה סנצ'ס השלישי, שקיבל את השלטון בנווארה מאחר שהיה בן חוקי לאביו. עד מהרה (1043) התעמתו בקרב טפאיה (Tafalla). רמירו נחל תבוסה, אך בכל זאת התנער משלטונו של אחיו והמליך עצמו למלך אראגון. ב-1044 עם מות גיסו נוספו לתחום שלטונו האזורים סובררבה (Sobrarbe) וריברגוסה (Ribargoza).

רמירו נהרג ב-1063, במהלך קרב גראוס ויורשו היה סנצ'ו הראשון, בנו מאשתו חיסברגה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי אראגון
קטגוריה:ילידי 1008
קטגוריה:נפטרים ב-1063
שמש-אדום

שמש-אדום (בכתיב המצרי: שמשו-אתום) הייתה עיר קדומה בארץ כנען.

לא ידוע במדויק היכן נמצאת שמש-אדום. לפי רשימותיו הגאוגרפיות של תחותמס השלישי, כנראה נמצאת העיר בגליל. נראה, כי שמש-אדום עמדה בדרך ראשית, שהובילה מארץ העמק צפונה לגליל המזרחי ומשם לבקעת הלבנון ולמעברות הארנת. ייתכן וזו העיר "אדמה" המוזכרת במקרא ברשימת ערי שבט נפתלי.

אנשי העיר מרדו באמנחותפ השני, וכשהוא יצא למסע צבאי בארץ כנען, הוא הרס את העיר, לקח שבויים רבים, ושדד את העיר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנען
ניי (עיר מדינה)

נִיִי (במכתבי אל-עמארנה התעתיק הוא נִיִ) הוא שמה של עיר עתיקה ששכנה באלף השני לפנה"ס באזור סוריה של היום ליד נהר האורונטס. העיר מוזכרת במקורות מהעת העתיקה ובהם מכתבי אל-עמארנה.

העיר מוזכרת באנלים מימי המלך המצרי אמנחותפ השני שמלך במחצית המאה ה-15 לפנה"ס. אמנחותפ יצא לשלושה מסעות כיבוש לכנען ולצפון סוריה. במסעו השני (שהוא מכנה הראשון), עלה לאורך דרך הים והגיע לבקעת הלבנון משם המשיך ל"ארץ ניי", והגיע לאוגרית. הוא חצה את האורונטס ליד קטנה וחזר בחזרה באותו מסלול.. הטקסט מציין שמלכה ואנשיה של ניי דברו עם שלום עם אמנחותפ. העיר מוזכרת גם בכתובת המופיעה על גבי פסלו של המלך אִדרימי, שליט אללח' המספרת על קורות חייו. המלך מלך במאה ה-15 לפנה"ס, ועל פי הכתובת הוא היה שליט גם של ניי.

ניי מופיעה במכתבי א"ע 53 ו-59. השם מופיע בתכתובת של מושלי המדינות הקטנות שבסוריה שהיו בחסות מצרים. מסות הכיבוש של שופילוליומש השני המלך ש האימפריה החתית, עוררה את חשש המדינות. הם רצו להישאר בחסות מצרית, בזמן שעזירו שליט ממלכת אמורו ואתגמה שליט קדש רצו לעבור לחסות חתית. מכתב א"ע 53, הוא מכתבו של אכיזי מושל קטנה לאמנחותפ הרביעי, הוא מספר לו את מה שקורה ומבקש את עזרתו. במכתבו מוזכרים מספר שליטים הרוצים להישאר האמנים למצרים. אחד השליטים הוא מלך ארץ נִיִי.

מכתב א"ע הוא מכתבם של תושבי תוּנִיפּ למלך מצרים. הם מתלוננים שעשרים שנה כתבו למלך ולא קיבלו עזרה והמלך לא עשה דבר, למרות מעשיו של עזירו שנכנס לצומור ועשה בה כרצונו. הם מספרים שעזירו עשה להם בדיוק כמו שעשה לניי, והעיר בוכה. ממכתב זה עולה שעזירו כבש את ניי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקומות במכתבי אל-עמארנה
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
חשבו

חַשַבּוּ (על פי מכתבי אל-עמארנה: חַשַבֻ) הייתה עיר כנענית בארץ עמקו שבדרום בקעת הלבנון. נלחם בה תחותמס השלישי. יורשו, אמנחותפ השני כבש אותה, לקח בה שבויים ובזז אותה. אחד ממכתבי אל-עמארנה (א"ע 174) נכתב על ידי בִּיאֶרִי (באכדית: bi-e-ri), שליט חשבו, למלך מצרים. המכתב עוסק בבקשת עזרה ממלך מצרים כנגד פעילותו של איתגמה מושל קדש שפעל כנגד האינטרסים של מצרים בעמקו ונכנע לשופילוליומש הראשון מלך האימפריה החתית. המכתב הוא אחד מארבעת מכתבים (כולל 175, 176 ו-363) שנכתבו על ידי מושלי ערים שונות היושבים בעמקו ונוסחו כולם בנוסח מאוד דומה.

מיקום העיר מזוהה עם תל חַשבֶּה שנמצא בין בעלבכ לשמסטאר.

==ראו גם==
*עמקו

קטגוריה:כנען
קטגוריה:מקומות במכתבי אל-עמארנה
קטגוריה:לבנון: היסטוריה
קטגוריה:בקאע
רודולף דיזל

רודולף דיזל (בגרמנית: Rudolf Diesel; 18 במרץ 1858 - 29 בספטמבר 1913) היה ממציא גרמני שהתפרסם בעיקר בזכות המצאתו, שנקראת על שמו - מנוע הדיזל.

== חייו ==
דיזל נולד בפריז למשפחה גרמנית. כבר כילד הפגין כישורים אינטלקטואלים רבים והתקבל לבית ספר יוקרתי בפריז. עם פרוץ מלחמת צרפת–פרוסיה נחשבו הוריו לגורם סיכון בקרב שלטונות צרפת ומשפחתו גורשה ללונדון. בעזרת קרוב משפחה חזר יחד עם הוריו לעיר מולדתם אאוגסבורג, בה המשיך בלימודיו. דיזל המשיך ללמוד בבתי ספר יוקרתיים במינכן ובשווייץ. לאחר סיום לימודיו חזר דיזל לפריז, בה הקים משפחה והחל במחקרו המדעי.

דיזל החל בפיתוח מנוע שניצת בדחיסה ("מנוע דיזל") בשנות התשעים של המאה ה-19 בצרפת והמשיך בעבודתו גם כשחזר לגרמניה, בה רשם פטנט על המצאתו ב-23 בפברואר 1892. בשנת 1897 בנה דגם שימושי ראשון של המנוע, במקביל לעבודתו בחברת המנועים הגרמנית MAN.

ב-29 בספטמבר 1913 הפליג במעבורת לאנגליה במטרה לנכוח בחנוכת מפעל חדש למנועי דיזל. במהלך ההפלגה דיזל נפל או הופל למים וטבע, וגופתו נמצאה על ידי סירה של משמר החופים. משפחתו טענה כי נרצח בידי סוכנים של ממשלת גרמניה, שחששה משיתוף הפעולה בין דיזל למפעלים במדינות יריבות, כמו צרפת ואנגליה. השערות אחרות לנסיבות מותו היו רצח על רקע תחרות עסקית או התאבדות על רקע כלכלי. אף לא אחת מההשערות הללו הוכחה, משום שבהתאם לנהוג באותה תקופה - חיילי משמר החופים שמצאו את גופתו לקחו ממנה רק תעודות מזהות וחפצים אישיים, והשליכו אותה בחזרה למים.

דיזל התמקד בפיתוח מנועים ששורפים שמן צמחי (ביו דיזל), ואחרי מותו מנועי הדיזל הותאמו לשריפת דלק שמקורו בנפט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:ממציאים גרמנים
קטגוריה:הרוגי טביעה

קטגוריה:זוכי מדליית אליוט קרסון
קטגוריה:אישים שנעלמו ואותרו
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1858
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1913
G

האות G היא האות השביעית באלפבית הלטיני. הרומאים יצרו את האות הזו מהאות C כדי להבדיל בין העיצור /g/ לעיצור /k/, וכמו C אף היא התפתחה באופן עקיף מהאות היוונית גמא.

באנגלית של היום משמשת G כעיצור וילוני, סותם, קולי (/IPA: /g) ולעיתים כעיצור בתר-מכתשי, מחוכך, קולי (/IPA: /ʤ) לפני האותיות e, i או y, בדומה לצליל האות הלטינית J באנגלית.

== ייצוגים של האות G ==
דגל הקוד הבינלאומי של האות G.]]

קוד ASCII של האות הגדולה G הוא 71 ושל האות הקטנה g הוא 103.

באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "גולף" (Golf)

בקוד מורס מיוצגת האות על ידי שני קווים ונקודה:

:<big><big><span style="font-family:monospace">--·</span></big></big>

בכתב ברייל:
:60px

== התפתחות האות G ==

{| align="center" border="0" cellpadding="5"
|align="center" width="130px"|פרוטו כנעני
|align="center" width="130px"|פיניקי
|align="center" width="130px"|יווני
|align="center" width="130px"|אטרוסקי
|align="center" width="130px"|לטיני C
|align="center" width="130px"|לטיני G
|-
|align="center" valign="top" width="130px"|ראש של גמל פרוטו כנעני
|align="center" valign="top" width="130px"|גימל פיניקית
|align="center" valign="top" width="130px"|גמא יוונית
|align="center" valign="top" width="130px"|C אטרוסקית
|align="center" valign="top" width="130px"|C לטינית
|align="center" valign="top" width="130px"|G לטינית
|}

== משמעויות של האות ==
* במוזיקה שחורה – קיצור של גנגסטר
* בביוכימיה – החומצה האמינית גליצין
* בביולוגיה – גואנין (אחד מארבע אבני היסוד של DNA)
* במוזיקה – התו סול
* ב־RGB – כמות הצבע הירוק
* בפיזיקה:
** G – קבוע הכבידה
** g – תאוצת הכובד על פני כדור הארץ
* סרט איטלקי הנקרא G ויצא בשנת 1974
* בפיזיולוגיה – נקודת G, הממוקמת על הדופן העליונה של הנרתיק בגוף האישה ונטען שיש לה תפקיד בהגעה לאורגזמה נשית
* מגדל G – מגדל מגורים בתל אביב, שבנתה חברת גינדי החזקות
* קניון G – רשת קניונים של חברת גזית גלוב

== ראו גם ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלפבית לטיני
קני גארט

קֶנִי גָארֶט (באנגלית: Kenny Garrett; נולד ב-9 באוקטובר 1960) הוא סקסופוניסט אמריקאי.

== חייו ==
נולד בדטרויט ב-1960 לאב סקסופוניסט ג'אז ולאם חובבת רית'ם אנד בלוז, והחל לנגן בסקסופון אלט בגיל 10. הוא ניגן בדטרויט עם התזמורת של מרסר אלינגטון (בנו של דיוק אלינגטון), ונשאר עם התזמורת למשך שלוש שנים. ב-1980 עבר לניו יורק, שם ניגן בין היתר עם מיילס דייוויס, פרדי האברד וארט בלייקי. מאוחר יותר החל בקריירת סולו, שהתרכזה בעיקר בפוסט-בופ, עם ניסויים בפיוז'ן ובשילוב ג'אז והיפ הופ.

אחד מאלבומיו הבולטים הוא Pursuance: The Music of John Coltrane מ-1996, בו הוא מנגן מיצירותיו של ג'ון קולטריין. באלבום זה מנגן הגיטריסט הידוע פאט מת'יני.

הופיע בישראל באוגוסט 2005.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
ננאד קרסטיץ'

ננאד קרסטיץ (בסרבית: Ненад Крстић; נולד ב-25 ביולי 1983 ביוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סרבי, ששיחק בעמדת הסנטר.

המועדון המקצועני הראשון שבו שיחק היה פרטיזן בלגרד. קרסטיץ' נבחר במקום ה-24 בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA לשנת 2002 על ידי ניו ג'רזי, שהחתימה אותו בתחילת עונת . בעונתו הראשונה בליגה הוא רשם 10 נקודות ו-5.3 כדורים חוזרים למשחק. בסיום אותה עונה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בשנת 2008 עבר לקבוצת ליגת העל הרוסית, טריומף ליוברצי ובתחילת עונת 2008/09, חזר ל-NBA, וחתם באוקלהומה סיטי ת'אנדר.

בפברואר 2011 עבר קרסטיץ' לבוסטון סלטיקס בעסקת חליפין ביחד עם ג'ף גרין תמורת נייט רובינסון וקנדריק פרקינס שעברו לאוקלהומה.

ב-22 ביוני 2011 חתם ננאד קרסטיץ' על חוזה לשנתיים בקבוצה הרוסית צסק"א מוסקבה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני טריומף ליוברצי
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:בחירות דראפט של ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:סרביה ומונטנגרו: כדורסלנים אולימפיים
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1983
קטגוריה:ספורטאים סרבים ברוסיה
תהיל"ה

250px
תהיל"ה (תשתית הממשלה לעידן האינטרנט), היא המערכת המרכזית של ממשלת ישראל להפצת מידע ממשלתי באינטרנט והגוף המרכזי שמבטיח שירותי גלישה מאובטחים למשרדי הממשלה ולמוסדותיה.

מיזם תהיל"ה, הוקם בשנת 1997 במאמץ ממשלתי משותף שהובל על ידי החשב הכללי דאז שי טלמון וסגנו הבכיר איציק כהן מטרת המיזם הייתה לענות על איומים באבטחת המידע של הרשת הממשלתית הפנימית עם חיבורה לאינטרנט, ללא אמצעי בקרה והגנה. למן הקמתה ועד סוף 2009 ניהל בועז דולב את הפרויקט. בינואר 2010 מונה אילן יום טוב למנהל הזמני של הפרויקט.

נכון ל-2008, תהיל"ה מכילה חוות שרתים של מאות שרתי מידע. תהיל"ה אחראית להקמתה של תשתית מרכזית של מערכות מידע המבוססת על עיקרון הממשל הזמין, שכוללות בין השאר מערכת לניהול, מילוי והורדת טפסים רשמיים למיניהם ומאפשרת תשלום מקוון.

במרץ 2011 קיבלה ממשלת ישראל החלטה להקים את גוף המנמ"ר הממשלתי, ולהכניס את פעילות תהיל"ה תחת ניהולו של גוף זה, יחד עם פעילותו של אגף ממשל זמין, ופעילויות רוחביות נוספות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20170421082838/http://www.tehila.gov.il/ תהיל"ה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: אינטרנט
קטגוריה:מיזמים ממשלתיים בישראל
האפיפיור הנבחר סטפנוס

האפיפיור הנבחר סטפנוס (באיטלקית: Stephen; מת ב-25 במרץ 752) אמור היה לרשת את זכריה על כס האפיפיור. בחלק מהרשימות לא נמנה סטפנוס עם האפיפיורים ובשנת 1959 נמחק שמו מן הרשימה הרשמית של האפיפיורים, אך היסטוריונים רבים מונים אותו ברשימה.

סטפנוס נבחר לאפיפיור עם מותו של האפיפיור הקודם ב־23 במרץ 752. שלושה ימים מאוחר יותר הוא מת משטף דם במוח טרם הכתרתו. בגלל הבלבול בשאלה אם אכן היה סטפנוס אפיפיור ישנו בלבול לעיתים בנוגע למספור אפיפיורים ששמם סטפנוס אחריו. לדוגמה, יורשו, סטפנוס גם הוא, רשום לעיתים כסטפנוס השני או השלישי, כשהגרסה הנוספת בסוגריים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-8
קטגוריה:נפטרים ב-752
ג'לאטו

ג'לאטו [[רומאי]]
ג'לאטו הוא קינוח איטלקי קפוא עשוי מים וחלב, משולב בטעמים, ממתיקים (סוכר או ממתיק מלאכותי) ומייצבים. מרכיבי הג'לאטו קודם מפוסטרים ולאחר מכן מקוררים ומעורבבים באותה עת כדי לפרק גבישי קרח כשהם נוצרים. בניגוד לגלידה, מערכת המכונות שמכינה את הג'לאטו מכניסה לתוך הג'לאטו כמות אפסית של אוויר, לכן הג'לאטו הוא מוצר דחוס ובעל טעם עז יותר. דבר זה מאפשר לג'לאטו, המבוסס על חלב, להיות דומה בטעמו לגלידת שמנת. 

ג'לאטו לרוב מוכן מפירות טריים או מוצרים אחרים כמו שוקולד (שוקולד טהור, פתיתי שוקולד, שבבי שוקולד, סוכריות, טראפלס וכדומה), אגוזים, סוכריות קטנות, ממתקים או עוגיות. ג'לאטו המיוצר ממים, בלי מוצרים חלביים, נקרא גם "סורבה". 

אחוזי השומן האופייניים לג'לאטו נעים בין 2%–8%, תלוי ברכיבים (אגוזים, חלב או שמנת יעלו את אחוזי השומן). הגלידות בסגנון הצפון אמריקאי מכילות אחוזי שומן גבוהים יותר מהג'לאטו, אחוזי השומן בגלידות אלו נעים בין 10%–30% מאחר שמשתמשים בשמנת להכנת הגלידה. בגלידות יוקרתיות משתמשים בכמות גדולה של שמנת, בעוד שבג'לאטו יוקרתי ישולבו מוצרים איכותיים עם החלב, המים או חלב הסויה. בארצות הברית קינוח קפוא צריך להכיל לפחות 10% שומן כדי להיקרא "גלידה" רשמית. 

בדרך כלל מכינים ג'לאטו מתערובת של:

* – 1 ליטר מים.
*200 – 600 גרם סוכר.
* ק"ג פירות טריים או מוצרים אחרים.
*0 – ליטר חלב.
*5 – 25 גרם מייצב.
היחס המדויק משתנה, אך עם אותה מטרה לייצר מוצר שהוא רך; לא מוצק ולא נוזלי לאחר ההקפאה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קינוחים קפואים
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:מוצרי חלב
קטגוריה:גלידות
קטגוריה:איטליה: המצאות
קטגוריה:איטליה: אוכל רחוב
קטגוריה:המטבח האיטלקי: קינוחים
אינוקנטיוס הראשון

אִינוֹקֶנְטִיוּס הראשון (בלטינית: Innocentius I; מת ב-12 במרץ 417) היה האפיפיור בין השנים 402 ו-417, וירש את כס האפיפיור מאנסטסיוס הראשון. לפי כותב הביוגרפיה שלו ב"ספר האפיפיורים" ה"ליבר פונטיפיקליס", הוא היה בנו של אדם בשם אינוקנטיוס מאלבנו, אך לפי עדות בן התקופה הירונימוס אביו היה האפיפיור אנסטסיוס. הוא נולד, לפני שאביו נטל על עצמו את נדר הפרישות.

כבר עם תחילת כהונתו, הוא נתפס כבורר סמכותי במחלוקות כנסייתיות, הן במזרח והן במערב. בתקופת כהונתו התרחש המצור על רומא בידי אלאריק הוויזיגותי בשנת 408. לפי זוסימוס, היו הרעב והמגפות כה כבדים, שניתנה רשות להקריב קרבנות ולהתפלל לאלוהויות הפגניות של רומא. אינוקנטיוס, מכל מקום, נעדר אז מן העיר בשליחות אל הקיסר הונוריוס ברוונה בזמן ביזת העיר בשנת 410.

כקודמיו על כס האפיפיור, עסק גם אינוקנטיוס בניסיונות להרחיב ולהעמיק את שליטת הכס ברומא על-פני כל הנוצרים. הוא נידה מן הכנסייה את ויקטריקיוס מרואן, אקסופריוס מטולוז, אלכסנדר מאנטיוכיה ואחרים, ופעל בעקבות פניותיו של יוחנן כריסוסטומוס כנגד תיאופילוס מאלכסנדריה – פעולות המצביעות על כך שהיו עילות רבות לנידוי. הוא נקט עמדה במחלוקת פלאגיוס, ואישר את החלטות הוויעוד (סינוד) בקרתגו משנת 416 שנשלחו אליו וכתב ברוח זו לאבות הנומידים של ויעוד מילבה שעמם נמנה אוגוסטינוס שפנו אליו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-5
קטגוריה:ילידי 378
קטגוריה:נפטרים ב-417
רויקסופ

<small>הערה: בערך זה יופיע שם הצמד כ-רויקסופ ולא רקסופ, על אף הכתיב השגוי, משום שזהו שמו הרשמי בישראל לפי חברת הליקון (בעלת הזכויות על הפצת הדיסקים של הצמד בישראל).</small>
טורבירן ברונדטלאנד וסוין ברג, חברי הצמד רויקסופ.
רויקסופ (בנורווגית: Röyksopp) הוא צמד מוזיקה אלקטרונית שמקורו בעיר בֶּרְגֶן שבנורווגיה, שחבריו הם טוֹרְבְּיֶרְן בְּרוּנְדְטְלָאנְד וסְוֶיְן בֶּרְג. הם חברו רשמית בשנת 1998, והוציאו את אלבום הבכורה שלהם .Melody A.M בשנת 2001.

המילה רויקסופ (הצמד עצמו מאיית Röyksopp, אך בנורווגית יש לאיית Røyksopp), שמשמעותה "פטריית עשן", היא השם הנורווגי לזן של פטריות בשם Lycoperdale, שפולטות עשן כשנוגעים בהן. השם גם לוקח השראה מפטריית העשן שנוצרת בהתפוצצות פצצת אטום.

==היסטוריה==
ברונדטלאנד וברג נולדו וגדלו בעיירה טְרוֹמְסֶה. הם הכירו כשהיו בני 12 ו13 בהתאמה ואף ניגנו יחד לתקופה קצרה בתחילת שנות ה-90. השניים נפגשו שוב בברגן בסוף שנות העשרה שלהם. באותה העת, גילתה העיר עניין במוזיקה אלקטרונית מחתרתית, והם פעלו יחד ובמקביל למוזיקאים נורווגים אחרים כמו Frost (פְרוֹסְט), Kings of Convenience (קִינְגְס אוֹף קוֹנְוִינִיֶנְס), Those Norwegians (ד'וֹז נוֹרְוִיגִ'יָאנְס) ו-Drum Island (דְרָאם אָיְלֶנְד). הסינגלים הראשונים שלהם יצאו באמצעות חברת התקליטים העצמאית Tellé, ומאוחר יותר הוציאו את האלבום .Melody A.M עם חברת התקליטים הבריטית Wall of Sound. האלבום נחשב לאלבום המוצלח ביותר של הצמד, בעל הכרה ציבורית רחבה, וממנו מוכרים הלהיטים "Eple" ,"Poor Leno" ,"Remind Me" ו-"Sparks".

הפופולריות של אלבום הבכורה צברה תאוצה בעזרת מספר וידאו קליפים מרהיבים וחדשניים גרפית. אחד מהם, סרטון בסגנון אינפוגרפי שנוצר על ידי החברה הצרפתית H5 עבור הרצועה "Remind Me", זכה בפרס סרטון המוזיקה הטוב ביותר בטקס פרסי המוזיקה של MTV בשנת 2002.

הרצועה "Eple" נבחרה על ידי חברת המחשבים Apple להשמעה בהפעלה הראשונה של מחשבי מקינטוש בהם הותקנה מערכת ההפעלה Mac OS X Panther.

אלבומם השני, The Understanding, יצא ב-12 ביולי 2005, כשקדם לו הסינגל הראשון מתוכו "Only This Moment" שיצא ב-27 ביוני 2005, והפך ללהיט.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* 2001 - .Melody A.M
* 2005 - The Understanding
* 2009 - Junior
* 2010 - Senior
* 2014 - The Inevitable End

===סינגלים===
* 2001 - Eple
* 2001 - Poor Leno
* 2002 - Remind Me
* 2003 - Sparks
* 2005 - Only This Moment
* 2005 - 49 Percent
* 2005 - ?What Else Is There

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20101220013607/http://www.astralwerks.com/royksopp/ הדף של רויקסופ באתר חברת התקליטים Astralwerks]
* 

קטגוריה:להקות נורווגיות
קטגוריה:צמדים מוזיקליים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1998
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:רמיקסרים
אשר פיש

אשר פיש (נולד ב-19 במאי 1958 בירושלים) הוא מנצח ופסנתרן ישראלי.

==ביוגרפיה==
אשר פיש נולד בישראל וגדל בירושלים. שירת בצה"ל ככתב גלי צה"ל לעניינים פרלמנטריים ולענייני השטחים. לאחר שירותו הצבאי למד ניצוח באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל מנדי רודן.

פיש כיהן בתור המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ושל האופרה הישראלית (שם התפטר מתפקידו בשנת 2008). הוא ניצח על הפקות אופרה באופרה הישראלית החדשה, במטרופוליטן אופרה של ניו יורק, בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן שבלונדון, באופרה של וינה וכן בבית האופרה של אדלייד שבאוסטרליה ובבית האופרה של סיאטל (שם הוא "מנצח אורח ראשי").

כמו כן ניצח על קונצרטים רבים בתזמורות שונות, ביניהן התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת סנט לואיס, התזמורת הסימפונית של מונטריאול, הפילהרמונית של ניו יורק והפילהרמונית של מינכן וכן תזמורות באטלנטה, יוסטון, דאלאס וטורונטו.

באופרה הישראלית ניצח על אופרות רבות ובהן: כוחו של גורל, אותלו, אאידה ודון קרלו (ורדי), כרמן (ביזה), יבגני אונייגין (צ'ייקובסקי), שמשון ודלילה (סן-סנס) ולה טרוויאטה מאת ורדי.

פיש מופיע לעיתים כפסנתרן, בין השאר בפסטיבל הבינלאומי למוזיקה קאמרית בירושלים, ופסטיבל המוזיקה - "אשר פיש וחברים" בכפר שמריהו.

משנת 2014 הוא משמש כמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של מערב אוסטרליה.
===חייו האישיים===
פיש נשוי לזמרת הקנדית לינדה פבלקה, ואב לבת. המשפחה מתגוררת בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
פרוג'ה (כדורגל)

אסוצ'אציונה קלצ'יסטיקה פרוג'ה קלצ'ו (באיטלקית: Associazione Calcistica Perugia Calcio) הוא מועדון כדורגל מן העיר פרוג'ה שבאיטליה. המועדון הוקם בשנת 1905 וכיום הוא משחק בסרייה ג', הליגה האיטלקית השלישית, אחרי שבילה שנים רבות בליגה הבכירה הסרייה א. צבעי הקבוצה הם אדום ולבן. פרוג'ה זכתה בגביע האינטרטוטו בשנת 2003. כינויו של המועדון הוא "גריפוני".

אצטדיונה הביתי של פרוג'ה נקרא סטאדיו רנאטו קורי והוא מכיל 28,000 מקומות, הוא ממוקם בתוך פרוג'ה עצמה. יושב ראש המועדון הוא מסימיליאנו סנטופדרה ומאמנה הנוכחי של הקבוצה הוא אנדראה קמפלונה.

עונת השיא של המועדון הייתה עונת 1978/79. בעונה זו שיחקה פרוג'ה בסרייה א' והצליחה לשמור על מאזן נקי מהפסדי ליגה לאורך כל העונה, אך למרות זאת סיימה רק במקום השני אחרי מילאן, שזכתה בסקודטו באותה עונה.

==שחקנים מפורסמים==
* פאולו רוסי
* הידטושי נקטה
* פבריציו רבאנלי

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
*
פוסט-פורדיזם

המונח פוסט-פורדיזם (post fordism) משמש לתאר את הכלכלה בעידן שלאחר הייצור ההמוני שאפיין את המאה העשרים, והגיע לשיאו בשנות ה-60 של אותה מאה. המשתמשים במונח מתייחסים לכלכלה שאחרי שנות ה-70 כאל כלכלה פוסט-פורדיסטית.

בעוד שפורדיזם מתאפיין בצבירה אינטנסיבית של הון ונכסים וייצור המוני בסגנון אמריקאי, הרי ההגדרה של פוסט-פורדיזם נותרה חמקנית ובלתי-ברורה. כלכלה פוסט-פורדיסטית מתאפיינת, בין היתר, בגמישות רבה של משאבים, ייצור וצריכה.

פוסט-פורדיזם הוא מעיקרו פוסט-תעשייתי, כפי שטוענים לאש ואורי. פוסט-פורדיזם משנה את דפוסי הייצור, על ידי כך שהוא מעודד גמישות ויכולת שינוי מהירה בעסקים. במקביל משתנים גם דפוסי הצריכה - במקביל לצריכה של מוצרי ייצור המוני אנו מפתחים רצון לצרוך מוצרי נישה. על מנת להבדיל עצמנו מהאחר יש צורך בהון תרבותי מפותח יותר. למשל, אנשים קונים מכנסיים המיוצרים בייצור המוני וזהה לכל העולם, אבל משלימים אותם עם חולצה שרכשו אצל מעצבת מקומית.

ההון בכלכלה הפוסט-פורדיסטית פרוש על פני פרויקטים אחדים ולא מוגבל למדינת לאום מסוימת. דבר זה, בנוסף למאפיינים נוספים של הפוסט-מודרניזם, מחליש את חשיבותה של מדינת הלאום בכלכלה העולמית. קיים קשר הדוק בין גלובליזציה לכלכלה פוסט-פורדיסטית: השתיים ניזונות זו מזו.

הכלכלה הפוסט-פורדיסטית שמה דגש רב על אסתטיקה ומיתוג. זוהי אסתטיקה פוסט-מודרנית, המטשטשת את ההיררכיה בין מה שנחשב "גבוה" ל"נמוך". אנשים יכולים לקנות חולצת כותנה פשוטה בשלוש מאות דולר, למשל. המרחק מצטמצם גם בין מה שנחשב ל"אמנות" ומה שנחשב ל"מוצר". חוקרת התרבות והסוציולוגית הישראלית אווה אילוז היא אחת החוקרות החשובות בתחום.

ההשטחה מחלחלת גם אל ההיררכיה היצרנית: נוצר קיטוב הולך ומתעצם בין ה"פועלים", למשל - העובדים בסניף של מקדונלד'ס, ובין ה"מנהלים", קבוצה מצומצמת ששולטת בחברה ממרחק. אפשרויות הקידום שאפיינו בעבר את המפעל של פורד, לדוגמה, נעלמות בהיררכיה החדשה. במקום משרות-העבר נוצרים מקג'ובס, עבודות שאינן דורשות הכשרה מיוחדת, ואותן יכול לבצע כל אדם.

יצירת המשרות נמוכות ההכנסה ונטולות אפשריות הקידום מובילה גם להתפוררות של העיר כפי שהתקיימה במאה העשרים. בעיר נותרים לגור העשירים ביותר, והעניים נדחקים אל הפרברים ואל שיכוני הדיור העירוניים.

==ראו גם==
* פורדיזם

==לקריאה נוספת==
* אורי רם, הגלובליזציה של ישראל, 2005
* אווה אילוז, תרבות הקפיטליזם, 2002
* אווה אילוז, האוטופיה הרומנטית, 2002
<div class="mw-content-ltr">
*Ash, Amin. 1994. Post-Fordism: A reader
*Harvey, David. 1989. The Condition of Postmodernity
*Lash, Scott and Urry, John. 1994. Economies of Signs and Space
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תאוריות כלכליות
קטגוריה:גלובליזציה
פאי (מאפה)

מבחר סוגי פאי בטקסס
תמליא תחליף בשר [[טבעוני]]
פאי (על פי החלטת האקדמיה ללשון העברית: תַּמְלִיא) הוא מאפה העשוי מקלתית דקה ממולאת במילויים שונים, מלוחים או מתוקים, כגון בשר, דגים, ירקות, פירות, גבינה, קצפות, שוקולד, רפרפת, אגוזים ומרכיבים נוספים.

==הכנה==
הכנת פאי
הפאי יכול להיות לכלול שכבת בצק אחת, כלומר קלתית שעליה המילוי, או שתי שכבות בצק (העליונה מעט דקה יותר) שיוצרות כיסוי מלא או חלקי על המילוי. קלתית הפאי עשויה ברוב המקרים מבצק פריך או מבצק עלים.

לעיתים נאפית קלתית הפאי לפני הוספת המלית (אפייה עיוורת) כדי שתשמור על פריכותה ולא תהפוך רטובה תחת המילוי, או כדי למנוע מהמלית להיחרך או להתייבש בזמן שהבצק נאפה. לאחר האפייה העיוורת ממלאים את הקלתית במלית ואופים עוד אפייה קצרה (אם יש צורך באפיית המלית).

לרוב, יוגש פאי לשולחן כשאינו חתוך אלא בתוך תבנית, ולכן מקובל מאוד להכין פאי בתבניות זכוכית. צורת הגשה מוכרת של פאי מתוק היא פרוסת פאי קרה או חמה לצד גלידה - צורת הגשה זו מכונה בארצות הברית à la mode.

== פאי בתרבות ==
* באוסטרליה פאי הבשר הוא סמל תרבותי.
* בבריטניה חברות רבות מייצרות עוגות פאי "קנה וסע". מילויים כמו חזיר, בשר צלוי וכליות, בקר טחון, בצל ופטריות, פופולריים מאוד בבריטניה כחטיפי "קנה וסע" או מוגשים עם צ'יפס כתחליף ל"פיש אנד צ'יפס" (צ'יפס ודגים מגולגלים בעיתון).
* Mince pie הוא פאי מתוק מהמטבח הבריטי, הנאכל בעונת חג המולד. הוא ממולא ב-מינסמיט - מילולית "בשר קצוץ", אך כיום מכיל תערובת של פירות יבשים קצוצים, משקאות מזוקקים או ליקרים ותבלינים.
* בארצות הברית מפורסם מאוד ה"אמריקן פאי" (הפאי האמריקאי), כינוי נפוץ לפאי תפוחים, שהפך במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 לאחד מסמלי ארצות הברית.
* קיימים סוגים נוספים של פאי: פאי סטייק וכליות, בוסטון קרים פאי, בנופי פאי, פאי רועים. פאי דובדבנים מוגד ליום העצמאות.
* בצרפת פאי מקצפת לימון ידוע מהמאה ה-18.
* רבים חוגגים ברחבי העולם את יום הפאי ב-14 במרץ, על שם הקבוע המתמטי π, באכילת עוגות פאי.

==ראו גם==
* טארט
* קיש
* פשטידה

== קישורים חיצוניים==

* ספר מתכונים - ויקיספר האנגלי מכיל מתכונים לסוגי פאי מגוונים
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:מגדנאות

ce:Мерза хьокхум
eo:Torto
es:Pastel#El «pie» inglés
lt:Pyragas
לפתן

נקטרינות עם שמנת]]
לִפְתָּן (בלועזית: קוֹמפּוֹט) הוא תבשיל מתוק של פירות או חלקים מהם (כמו תפוחים, אגסים, דובדבנים, תותים, שזיפים) וסוכר, לרוב הוא נוזלי יותר מריבות, ג'לי או קונפיטורות. לפתנים יכולים להכיל גם תבלינים ופירות יבשים.

בפולין ורוסיה לפתן הוא משקה מסורתי. בשנות ה-80, 60% מהמשקאות שנשתו בבתים היו לפתנים או תבשילים ביתיים מסוגם. היום הכמות ירדה ל-30%. בחלק מהבתים תה עם לימון הפך לתחליף ללפתן (בחלק מהמדינות במזרח אירופה, שותים תה לא רק אחרי ארוחה, אלא לכל משכה ומנותיה). לרוב לא ימצא קומפוט במסעדה פולנית ממוצעת, והוא נפוץ יותר במסעדות רוסיות קטנות. בפולין, לפתן ותה החליפו את מוצרי מיצי הפירות.

בתקופת הצנע בישראל, בשל המחסור בפירות הוכנו לפתנים מירקות כגון קישוא וגזר.

==הלפתן בתרבות==
* ישנו סרט ישראלי בשם "קומפוט נעליים" בכיכובם של יהודה ברקן וגבי עמרני.
* ישנו מערכון של הגשש החיוור בשם "פגז קומפוט".
* בפינה "חצי אחרי חמש" בתוכנית "שבוע סוף", נוהגים אנשל (אורי גוטליב) ויעקב (עידן אלתרמן) לצאת להפסקת קומפוט באמצע כל ראיון שהם מנהלים עם אורחיהם.
*בסדרה מנדלבאום בלש פרטי, בעונה הראשונה גרי (יניב פולישוק) מכין קומפוט מפירות ״עייפים״ שהוא לקח מהירקן.

==ראו גם==
* גריסים אדומים
* סלט פירות

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:מאכלי פירות
קטגוריה:המטבח היהודי: קינוחים
דימום פנימי

דימום פנימי ב[[עין]]

דימום פנימי הוא דימום המתרחש בתוך הגוף. הדימום מכונה לעיתים שטף דם פנימי. שטף דם או דימום מוגדרים כיציאת הדם מכלי הדם.

דימום פנימי עשוי להיגרם כתוצאה מפגיעות שונות במערכות הגוף ובעיקר חבלה לאיברי הגוף (פגיעה על ידי גורם חיצוני), מפרצת הגורמת לקרע בכלי דם ראשי, תאונה קיצונית המתרחשת בתאונת דרכים (הגורמת לקרע באיברי הגוף) וגם פגיעה של הדף כתוצאה מפיצוץ הגורם לקרעים באברי הגוף הפנימיים.

דימום פנימי נרחב או מתמשך הוא מצב חירום רפואי אשר עלול לגרום למוות בהיעדר טיפול מידי. רמת הפגיעה נקבעת על פי כמות הדם שיוצא מכלי הדם. הגוף מתגבר על דימומים פנימיים בקנה מידה קטן באמצעות יכולת הדם להיקרש. מקרה שכיח של דימום פנימי בקנה מידה קטן הוא חבורה הנגרמת בדרך כלל כתוצאה מ"מכה יבשה": דם מתפשט מתחת לעור וגורם ל"סימן כחול". מצב זה מוגדר כהמטומה.

== סכנות הדימום==
* הדם יכול לגרום ללחץ איברים ולהוביל לפגיעה בפעילותם.
* אובדן הדם עלול להכניס את הנפגע למצב של הלם.

==אבחנה וטיפול==
אין אפשרות לאבחן דימום פנימי ללא בדיקה רפואית מדוקדקת, אך חשד לדימום שכזה ייקבע על פי נסיבות הפגיעה ובעיקר על פי סימני ההלם המתפתחים בנפגע כשהוא מאבד כמות גדולה של דם. דרך נוספת המעוררת חשד לדימום היא על פי סימנים שנראים בפגיעה מקומית כמו בטן קשה בדימום בטני או עליית לחץ דם כתוצאה מדימום בקופסית הגולגולת.
הטיפול יכלול את החזרת הנוזלים לנפגע (דם או נוזלים קריסטולאידים) ועצירת הדימום על ידי התערבות כירורגית. בדימום פנימי אי אפשר לטפל בשטח.

==ראו גם==
*שטף דם בשד - דימום פנימי כתוצאה ממכה טראומטית לשד
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תסמינים וסימנים כלליים
קטגוריה:פתולוגיה
טוניק ויליאמס-דרלינג

טוניק ויליאמס-דרלינג (באנגלית: Tonique Williams-Darling, נולדה ב-17 בינואר 1976) היא אתלטית מבהאמה. היא אלופה אולימפית (אתונה 2004) ואלופת עולם (הלסינקי 2005) בריצת 400 מטר.

== ביוגרפיה ==
ויליאמס נולדה בנסאו. היא למדה באוניברסיטת קרוליינה הדרומית וסיימה תואר ראשון בבית ספר מור למנהל עסקים ב-1999.

באולימפיאדת סידני (2000) סיימה ויליאמס במקום ה-46 בתוצאה של 53.43 שניות.

באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה ויליאמס במקום החמישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.38 שניות, המנצחת הייתה אנה גווארה ממקסיקו (48.89 שניות).

הצלחתה הבינלאומית הראשונה של ויליאמס הייתה זכייתה במדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2004 בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.87 שניות.. 

אותה שנה זכתה ויליאמס בכל שש התחרויות בליגת הזהב בריצת 400 מטר, כמו כריסטיאן אולסון משוודיה (קפיצה משולשת) ושניהם התחלקו בפרס מיליון דולר (כל אחד מהם קיבל 500,000 דולר). במפגש שנערך ברומא, היא שברה את שיאה של גווארה בליגת הזהב בריצת 400 מטר וקבעה תוצאה של 49.25 שניות. בהמשך היא שיפרה פעמיים את התוצאה וקבעה שיא אישי חדש של 49.07 שניות בתחרות שנערכה בברלין.

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה ויליאמס במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.41 שניות, לפני גווארה (49.56 ששניות) ונטליה אנטיוך מרוסיה (49.89 שניות).

===אלופת עולם===
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה ויליאמס במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.55 שניות, לפני סניה ריצ'רדס מארצות הברית (49.74 שניות) וגווארה (49.81 שניות).

בתחרויות האתלטיקה של משחקי חבר העמים שנערכו במלבורן, אוסטרליה בשנת 2006 זכתה ויליאמס במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.76 שניות, אחרי כריסטין אוהורוגו מאנגליה (50.28 שניות).
 
ויליאמס נשואה לאתלט דניס דרלינג.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Tonique+Williams sports123.com] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטיות בהאמיות
קטגוריה:ילידות 1976
קטגוריה:אלופות אולימפיות מאיי בהאמה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 400 מטרים
יהודה ליב שניאורסון

רבי יהודה לֵיבּ שניאורסון (מכונה: המהרי"ל מקאפוסט; ה'תקס"ט (1809) – ג' בחשוון ה'תרכ"ז (12 באוקטובר 1866)<ref>בעבר היה מקובל שנולד "בערך שנת תקע"א", אבל על פי מפקדי מחוז אורשא משנות 1834 ו-1851, התברר שרבי יהודה ליב נולד בשנת 1809. ראה [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=58790&st=&pgnum=147 אגרות קודש הצמח צדק מהדורת תשע"ג עמוד קכא]</ref>) האדמו"ר מקאפוסט, הוא בנו של הצמח צדק, רבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר השלישי של חב"ד.

==חייו==
נולד בשנת ה'תקס"ט (1809) ל"צמח צדק" ולחיה מושקא . אבי סבו, רבי שניאור זלמן מלאדי, מייסד חסידות חב"ד ובעל התניא היה הסנדק שלו. מילדותו התקשר לסבו, רבי דובער שניאורי (שכונה "אדמו"ר האמצעי"), ולמד אצלו. סבו חיבב אותו מאוד, נהג להמתין לו לאמירת מאמרי חסידות והיה מכנה אותו "מיין סטענדער" (=הסטענדר שלי), כי היה נשען עליו כשהיה אומר חסידות.

בי"ד חשוון תקפ"ה (1824) נשא לאשה את בתו של החסיד ר' שלמה פריידעס משקלוב, מגדולי חסידי חב"ד. להם נולדו: שלמה זלמן שניאורסון ושלום דובער שניאורסון (מרציצה). אשתו השנייה שמה שרה ולהם נולדו: שמריהו נח שניאורסון ורחל מוניסזון.

חודשיים לאחר פטירת אביו הצמח צדק, התיישב בעיר קאפוסט השוכנת דרומית לוויטבסק (היום בבלארוס), והחל לנהוג שם בנשיאות. מהרי"ל היה הבן המבוגר ביותר שהסכים לנהוג באדמו"רות ואף בחיי אביו נהג באדמו"רות, ולכן נהרו אליו מרבית החסידים. עם זאת, בית דין שהוקם כדי לדון בשאלת יורשו של ה"צמח צדק", פסק כי המהר"ש, רבי שמואל שניאורסון הוא זה שאמור למלא את מקום אביו בלובביץ' .

בשמחת תורה תרכ"ז (1866) חלה, ונפטר ביום ג' בחשוון באותה שנה. נקבר בעיר קאפוסט. את מקומו מילא בנו, רבי שלמה זלמן שניאורסון בעל ה"מגן אבות" מקאפוסט.

בפרויקט היכל הנגינה מופיעים שני ניגונים שלו.

==אילנות יוחסין==

== ראו גם ==
* חסידות קאפוסט

==לקריאה נוספת==
* עמרם בלוי, תולדות ימי חייו של כ"ק אדמו"ר רבי יהודה ליב שניאורסאהן מקאפאסט, היכל הבעש"ט כרך ט"ז, עמודים קנא-קפ.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=112 אדמו"ר יהודה לייב - המהרי"ל] באתר "MyTzadik"

==הערות שוליים==

ד
קטגוריה:משפחת שניאורסון
קטגוריה:אזרח נכבד לדורותיו (של האימפריה הרוסית)
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1808
קטגוריה:נפטרים ב-1866
רושטו רצ'בר

רושטו רצ'בר (בטורקית: Rüştü Reçber; נולד ב-10 במאי 1973 באנטליה, טורקיה) הוא כדורגלן עבר ששיחק בעמדת השוער. לזכותו 120 הופעות במדי נבחרת טורקיה.

==קריירה==
רושטו הפך לשוער הראשון של נבחרת טורקיה כבר ב-1994. ביורו 1996 שיחק עם הנבחרת אבל שיא הצלחתו הייתה במונדיאל 2002 שם הגיע עם טורקיה עד למקום השלישי. אחרי המונדיאל עבר לברצלונה.
רושטו מיעט לשחק בברצלונה וחזר לשחק בפנרבחצ'ה, קבוצתו הקודמת, אך לאחר כשלוש עונות עבר ב-2007 לבשיקטש הטורקית.
ביורו 2008, שיחק רושטו ברבע הגמר נגד נבחרת קרואטיה לאחר הרחקתו של השוער הראשון וולקן דמירל במשחק האחרון בשלב הבתים. הוא סייע לנבחרתו להעפיל לחצי הגמר, לאחר שעצר את הפנדל האחרון בדו-קרב הפנדלים נגד קרואטיה.

בשנת 2012 פרש רושטו ממשחק פעיל.

== חייו האישיים ==
רושטו נשוי לאיזיל רצ'בר, ולשניים בן ובת.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:שוערי כדורגל טורקים
קטגוריה:אנטליה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני נבחרת טורקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2003
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:ספורטאים טורקים בספרד
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1973
פולכריה

פּוּלְכֶרִיָה (ביוונית: Πουλχερία, בלטינית: Pulcheria; 19 בינואר 399–453) הייתה בתם של קיסר ביזנטיון ארקדיוס ושל אליה אודוקסיה.

== חייה ==
פולכריה הייתה אחותו הגדולה של תאודוסיוס השני והחזיקה בעוצמה רבה כאשר הוכתר לקיסר בעודו ילד בשנת 408, אחרי מות ארקדיוס. היא נטלה את שבועת הבתולים, כדי להימנע ממצב בו ייכפו עליה נישואים, ונטתה להסתמך על תמיכת הקצינים הגרמאנים השונים שמינתה, כמו אספר האלאני. בשנת 416 היה תאודוסיוס מסוגל לשלוט בעצמו, אך פולכריה שימרה עמדת השפעה חזקה, בין השאר משום שהוכתרה בעצמה לקיסרית בשנת 414. 

באותה שנה גרמה לתאודוסיוס לסלק את כל הפגנים מהשירות הציבורי באימפריה. היא הייתה נוצרית אדוקה ותחת השפעתה הפכו גם תאודוסיוס ואשתו אליה אודוקיה (שהייתה פגנית) לנוצרים אדוקים. 

בשנת 421 הכריז תאודוסיוס מלחמה על פרס בהשפעת פולכריה, ככל הנראה משום שהפרסים רדפו נוצרים. פולכריה לא התנגדה לאריאניזם, שהייתה אמונתם של השבטים הגרמאנים. תאודוסיוס תמך בתחילה בנסטוריוס, פטריארך קונסטנטינופול, אך פולכריה, בעזרת הארכיבישוף קיריליוס מאלכסנדריה שכנעה אותו לשוב לאמונה האורתודוקסית ונסטוריוס הוגלה בשנת 435. פולכריה גם שכנעה את אחיה להגלות את היהודים ולהחריב את בתי הכנסת שלהם בקונסטנטינופול. 

בשנת 441 הצליח הסריס כריסאפיוס , שקודם לכן הצליח לסלק את הפרפקט האהוד סירוס מפנופוליס ואת אליה אודוקיה, אשת הקיסר, לשכנע את תאודוסיוס לסלק את פולכריה והשתלט במידה רבה על הקיסר. נטען, ויש מן הסתם ממש בטענה, שתאודוסיוס נהג בשנים אלו לחתום על צווים קיסריים בלי לקרוא אותם. 

פולכריה עברה לחיות בשולי העיר קונסטנטינופול כנזירה. מספר חודשים לפני מותו של תאודוסיוס סר חינו של כריסאפיוס ופולכריה שבה והפכה גורם מרכזי בחצר הקיסרית. לפני מותו של תאודוסיוס בשנת 450 אורגן על ערש דווי הסדר להמשך שלטון שושלת תאודוסיוס באמצעות נישואים בין פולכריה לבין הגנרל הגרמאני פלביוס מרקיאנוס. הנישואים אורגנו בהסכמה שהגנרל יכבד את שבועת הבתולים של פולכריה בת ה-51. פעולתם הראשונה של הקיסר החדש ופולכריה הייתה להורות על הוצאתו להורג של כריסאפיוס באופן מבזה לפני שערי העיר. 

בשנת 451 סייעה פולכריה לארגן את ועידת כלקדון לגינוי הנסטוריאניזם. הוועידה גם גינתה את החלטות סינוד רובר משנת 449 שתמכו במינות המונופיזיטית ובנזיר המונופיזיטי אוטיכס, שהודח והוגלה בהחלטת הוועידה. בכלקדון הכריזה פולכריה על פלביאנוס מקונסטנטינופול כמרטיר, אחרי שהודח בסינוד רובר והומת בידי תומכי אוטיכס. 

פולכריה מתה ביולי 453, כשהיא מותירה את כל רכושה לכנסייה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בית תאודוסיוס
קטגוריה:ילידי 399
קטגוריה:נפטרים ב-453
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-5
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-4
פרנק סינקלייר

פרנק מוחמד סינקלייר (אנגלית: Frank Mohammed Sinclair; נולד ב-3 בדצמבר 1971 בלונדון) הוא כדורגלן עבר ג'מייקני ומאמן כדורגל בהווה.
== קריירה ==
הוא החל את הקריירה שלו בצ'לסי בשנת 1990. לאחר מכן שיחק בוסט ברומיץ' אלביון, לסטר סיטי, ברנלי, האדרספילד טאון. בשלהי הקריירה שלו שיחק בעיקר בקבוצות חובבניות. בהמשך פנה לקריירת אימון, תחילה כמאמן-שחקן ולאחר מכן החל להתמקד באימון בלבד.

לזכותו של סינקלייר 28 הופעות בנבחרת ג'מייקה כולל במונדיאל 1998.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים ג'מייקנים
קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ג'מייקנים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:כדורגלני האדרספילד טאון
קטגוריה:כדורגלני לינקולן סיטי
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ג'מייקה
קטגוריה:אנגלים ממוצא ג'מייקני
קטגוריה:ילידי 1971