OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שטעטל (סרט)

שטעטל או שְטֶטְל (באוקראינית: Шттл) הוא סרט דרמה אוקראיני-צרפתי משנת 2022, בבימויו של עדי וולטר ובכיכובם של משה לובל, אניסיה סטסביץ', פטרו נינאובסקי, ולריה שפאק, אולכסנדר ארמנקו ושאול רובינק. הסרט מגולל את סיפורה של שטעטל אוקראינית, ערב מבצע ברברוסה.

הסרט צולם באוקראינה, חצי שנה לפני מלחמת אוקראינה–רוסיה בפברואר 2022 והוקרן בבתי הקולנוע במערב אוקראינה באוקטובר 2023.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים בלונדון 2022 וזכה בפרס חביב הקהל בפסטיבל רומא שבוע לאחר מכן. ב-8 בספטמבר 2023 הוכרז הסרט כמועמד לייצג את אוקראינה בטקס פרסי אוסקר ה-96.

==שם הסרט==
באוקראינית שם הסרט הוא Шттл (שטטל) בכתיב חסר, במקום Штeтл (שטעטל) כהתייחסות לרומן של ז'ורז' פֶּרֶק משנת 1969, "La disparition", שאינו מכיל את האות "e". לפי הבמאי עצמו, היעדר האות מסמל את הריקנות שנותרה לאחר השואה; אביו של פרק נספה במלחמה ואמו נרצחה באושוויץ.

==עלילה==
יוני 1941. בשטעטל יהודי במחוז לבוב, ההכנות לחתונת בן קצב ובת הרב בעיצומן. התככים של האירוע הרגיל הזה לכאורה הוא שהכלה אוהבת מישהו אחר שמתכנן לחטוף אותה. במקביל, חוליית מוות נאצית מתקרבת לשטעטל.

מנדלה, שחולם להיות מנהל חשוב, עזב את הקהילה החסידית שלו והלך לשרת ב. ב-21 ביוני 1941 חזר יחד עם חברו האוקראיני הטוב דמיאן לעירו שבמערב אוקראינה הסובייטית. הם מתכננים לברוח עם בתו של הרב, יוּנה. עם זאת, היא כבר מתכוונת להתחתן עם פולי, חסיד קנאי שמקווה להיות רב הקהילה ומנהיג השטעטל. ברית המועצות כבר חדרה לשטעטל, הטמיעה בקהילה תעמולה סובייטית ואיימה על אורח החיים היהודי. הקונפליקט של האידאולוגיות המודרניות מתודלק מנוכחותו של מנדל, שכבר אינו דתי ומנסה להיטמע כחילוני בחברה הסובייטית ובכך מערב את חבריו בעניינים המקומיים. בינתיים, על הגבול עם פולין, גרמניה הנאצית מתכוננת לפלישה וליישום מרחב המחיה שלה.

==שחקנים ודמויות==
* משה לובל - מנדל
* אניסיה סטסביץ' - יוּנה
* פטרו נינאובסקי - דמיאן
* שאול רובינק - הרב ווייסנזאנג
* אנטואן מילה - פולי
* גניאל קניגסברג - שלומי
* אמילי קרפל - ביילקה
* אולכסנדר ארמנקו - מנחם

==הפקה==
את הסרט יזמו מפיקים מבלגיה, צרפת ואוקראינה ובמרץ 2021 זכה לתמיכת הסוכנות הממלכתית האוקראינית לקולנוע.

הסרט צולם בשחור-לבן כאשר רק סצנות פלאשבק מופיעות בצבע. לצורך צילומי העיירה, נבנתה בפרברי קייב שבאוקראינה עיירה בקנה מידה גדול, ששטחה כשטח העיר עכו במרחק של כ-60 קילומטר מקייב עצמה עם 25 מבנים ומבנה ענק שעוצב כבית כנסת. בעיירה זו נערכו הצילומים שהסתיימו בספטמבר 2021, כחצי שנה לפני תחילת המלחמה. בתום המלחמה הוסב האתר למוזיאון.

==הפצה==
הסרט הוקרן לראשונה ב-16 באוקטובר 2022 בפסטיבל הסרטים של לונדון וזכה בפרס חביב הקהל שבוע לאחר מכן בפסטיבל הסרטים ברומא. הסרט הוקרן לאחר מכן בפסטיבל הקולנוע היהודי בניו יורק, ב-16 בינואר 2023.

הסרט שוחרר להפצה מסחרית בבתי הקולנוע באוקראינה ב-26 באוקטובר 2023 והוא יוקרן גם בבתי הקולנוע בצרפת ב-13 בדצמבר 2023 ובבתי הקולנוע באיטליה ב-18 בינואר 2024.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.menemshafilms.com/shttl שטעטעל] באתר menemshafilms.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:סרטי יהדות
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים על חתונות
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים אוקראיניים
קטגוריה:סרטים באוקראינית
קטגוריה:סרטים ביידיש
קטגוריה:סרטי 2022
לריסה ברגן

לריסה אברמובנה ברגן (ברוסית: Лари́са Абра́мовна Бе́рген; 22 בספטמבר 1949 – 7 באפריל 2023) הייתה שחקנית כדורעף יהודייה-סובייטית. זוכת מדליית כסף אולימפית בכדורעף (מונטריאול 1976)<ref></ref> 

== ביוגרפיה ==
ברגן נולדה באסטנה, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית. היא שיחקה עבור ADK Alma-Ata ודינמו מוסקבה.<ref></ref>

בגביע העולם שנערך באורוגוואי באוקטובר 1973 זכתה במדליית זהב. 

באולימפיאדת מונטריאול זכתה במדליית כסף בכדורעף. לצידה שיחקה נטלי קושניר אף היא שחקנית כדורעף יהודייה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:ספורטאים יהודים קזחים
קטגוריה:שחקניות כדורעף סובייטיות
קטגוריה:ילידות 1949
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1949
קטגוריה:נפטרות ב-2023
קטגוריה:נפטרים ב-2023
ליאת וקסלמן

ליאת וקסלמן (נולדה ב-26 בפברואר 1979) היא דיפלומטית ישראלית המכהנת כמנהלת חטיבת צפון אירופה במשרד החוץ. לשעבר שגרירת ישראל בקזחסטן ושגרירה לא תושבת בקירגיזסטן.

== ביוגרפיה ==
וקסלמן סיימה תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה ותואר שני בלימודי דיפלומטיה באוניברסיטת תל אביב.

וקסלמן הייתה שגרירת ישראל באסטנה, קזחסטן ובקירגיזסטן ללא מגורים, בין השנים 2018 ל־2022.

במאי 2018 מונתה לשגרירת ישראל בקזחסטן, וביוני 2018 מונתה לשגרירה לא תושבת בקיריגיזסטן.

כיום מנהלת חטיבת צפון אירופה במשרד החוץ.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירות ישראל
קטגוריה:שגרירי ישראל בקירגיזסטן
קטגוריה:שגרירי ישראל בקזחסטן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
עור חזיר מטוגן

טיגון בייקון (חתוך לקוביות)
גלדי השומן המוכנים
פוגאצ'ה (מין עוגיות, סקונים) עם גלדי שומן חזיר
עור חזיר מטוגן (באנגלית: Pork rind; בגרמנית: Schwarte; ברוסית: Шкварки; באיטלקית: Ciccioli; בהונגרית: Töpörtyű) הוא מאכל העשוי עור חזיר מטוגן או אפוי. המאכל נאכל כמו שהוא, וכבסיס או כמרכיב במאכלים אחרים. העור המטוגן יכול להיות עם שיכבת שומן בעוביים שונים צמודה אליו, או מנוקה לחלוטין מהשומן. המאכל המתקבל הוא עור שומני פריך או מתפצפץ.

== הכנה ==
הגרסה הביתית היא לרוב מצוואר חזיר, הסאלו לשומן נחתך לקוביות אחידות ומונחת בקלחת ברזל, קלחת או סיר בגודל המתאים לכמות המעובדת, ומבושל או מטוגן היטב על אש נמוכה, עד להמסת השומן. להמשך ההכנה קיימות גרסאות שונות - בחלקן מתווספים מים, או שינוי בעוצמת האש או משך הטיגון. ההבדלים בתוצאה בין גרסה לגרסה מתבטאים בפריכות ובצבע של המאכל. 

לאחר שהתקרר נשמרי המאכל במקום יבש וקריר. הפריכות נשמרת למשך כשבוע.

== גלדי שומן אווז (גרסה כשרה) ==
עור אווז עם שכבת שומן עליו (2-1 ס"מ עובי) הם למעשה ייהפכו לעור אווז קונפי. עור אווז הבית מוסר מהחזה והבשר האחורי ולאחר מכן נחתך לקוביות קטנות. מוסיפים מים רק כדי לכסות את הקוביות והוא מבושל על אש מתונה, תוך ערבוב מדי פעם עד שהמים יתאדו, גלדי השומן יהיו בצבע צהוב יפה. מפזרים עליהם כמה טיפות מים קרים ונותנים להם לעמוד דקה או שתיים, מכוסה. לבסוף, גלדי השומן יהיו פריכים מתחת למכסה הסיר.<ref>[http://www.foodandwine.hu/2011/10/03/konfitalt-libabor-melegen-ajanlva/ Csíki Sándor: Konfitált libabőr – melegen ajánlva], foodandwine.hu</ref> בבתים יהודים בשיטה זו הפיקו שומן (שמאלץ) הן לבישול והן לאכילה (על לחם) כשהתהליך מתבצע מאווז/ים שנשחטו שחיטה כשרה והוכשרו בדרך ההילכתית (השרייה במים ובמלח). כך כל גלדי השומן וגם השומן כשרים ומותרים לשימוש גם אצל שומרי כשרות.

== שימושים ==
אפשר לאכול את גלדי השומן אפויים טרי, בעודם חמים, עם לחם טרי, בצל סגול ובירה (במיוחד באקלים הקר של החורף). ניתן לטחון אותם לממרח למריחה על כריכים, אפשר להוסיף למרק ולכופתאות תפוחי אדמה. לדוגמה, רפרפת טחונה (מלוחה), כלומר קרם רפרפת, ממלאת תפקיד חשוב בגסטרונומיה הסלובנית.

== גלריה ==
<gallery class="center">
קובץ:Töpörtyű Budapest.jpg|פסטיבל גלדי שומן חזיר ונקניקים, בודפשט 2016
קובץ:Pork rind in Boquerón.JPG|Pork rind
קובץ:Chicharones-P1060339.JPG|Chicharones
קובץ:Chicharrón fried pork rinds.jpg|Chicharrón, Puebla, Mexikó
קובץ:Torreznos-Cerca.jpg|Torreznos, Portugal
קובץ:Torreznos Ávila.jpg|הכנות לטיגון Torreznos
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek.niif.hu/02100/02115/html/5-769.html לקסיקון אתנוגרפי הונגרי - töpertyű], mek.niif.hu
* [http://www.tankonyvtar.hu/hu/tartalom/tkt/magyar-neprajzi-lexikon/ch24.html לקסיקון אתנוגרפי הונגרי - tópertyű, Arcanum Database Kft.], 2006, tankonyvtar.hu
* בצק עלים: https://receptmix.hu/recept-photos/3510/Toportyu-suetes
* גליל ברווז: https://receptmix.hu/recept-photos/3310/Kacsa-toportyu

== קישורים חיצוניים ==

* [https://magyarnarancs.hu/tudomany/a-toportyu-tobb-mint-mero-zsirforras-de-mitol-lesz-olyan-amilyen-255178 המדור המדעי של Magyar Narancs על] גלדי השומן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:מטבחי אירופה
בוקר וערב

בוקר וערב (בנורווגית: Morgon og kveld) הוא ספר פרוזה משנת 2000 מאת הסופר הנורווגי יון פוסה. הספר מספר את סיפורו של דייג: חלקו הראשון של הספר עוסק בהולדתו מנקודת מבטו של אביו, והחלק השני עוסק במותו, כאשר הוא מבקר מחדש במקומות וברגעים חשובים מחייו. הספר יצא לאור בעברית ב-2021 בתרגומה של דנה כספי.

הספר קיבל את פרס מלסום והיה הבסיס לאופרה Morgen und Abend משנת 2015, עם מוזיקה מאת גיאורג פרידריך האס.

== קבלה ==
=== תגובה ביקורתית ===
[https://www.haaretz.co.il/literature/prose/2023-10-25/ty-article-review/.premium/0000018b-5624-df6e-a5db-7666c4dd0000 בביקורתו לספר] כתב יובל פלוטקין: "זהו ספרון צנום, אך גם מתוך חרך צר אפשר להביט על נוף רחב ידיים, ואם מעיזים להתרחק מספיק, אפשר לראות אפילו את העולם כולו."

Publishers Weekly כתב: "אכן, הרגעים לאורך הרומן הם פשוטים, שוטפים, אך הפרוזה המצומצמת, המהפכנית והקצבית של פוסה מדריכה במיומנות את הקוראים בעבר ובהווה. ברומן קצר וסוחף זה, פוסה מלחין מדיטציה היפנוטית על חיים ומוות".<ref></ref>

== תשבחות ==
הספר קיבל את פרס מלסום לשנת 2001 לספר הטוב ביותר שנכתב בנינורסק.<ref></ref> הוא היה מועמד לפרס המועצה הנורדית לספרות ולפרס המבקרים הנורווגיים לספרות.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.e-vrit.co.il/Product/23582/בוקר_וערב עמוד פרסום] באתר ההוצאה הישראלית.

== הערות שוליים ==
לוציאן ז'ליגובסקי

לוציאן מצ'יסלאב ראפאל ז'ליגובסקי (בפולנית: Lucjan Mieczysław Rafał Żeligowski; 17 באוקטובר 1865 – 9 ביולי 1947) היה גנרל ופוליטיקאי פולני, ראש רפובליקת ליטא המרכזית, שר ההגנה של פולין ב-1925–1926.

==ביוגרפיה==
לוציאן ז'ליגובסקי נולד בעיירה אשמיאני (בפלך וילנה של האימפריה הרוסית, כיום במחוז גרודנו של בלארוס). למד גימנסיה בווילנה. לאחר סיום הלימודים התגייס לצבא האימפריה הרוסית. עבר הכשרה לקצונה בבית הספר לקציני חיל הרגלים בעיר ריגה והוסמך לקצונה ב-1885. לחם במלחמת רוסיה-יפן. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם כמפקד רגימנט בדרגת קולונל. על אומץ ליבו בקרבות עוטר ב-5 עיטורים רוסים. לאחר מהפכת פברואר ברוסיה היה בין מארגני יחידות פולניות בצבא הרוסית, פיקד על חטיבה במסגרת הגיס הפולני ה-1.

לאחר המהפכה הבולשביקית ברוסיה, נמלט לדרום רוסיה (מחשש שייעצר על ידי השלטון החדש). שם ארגן דיוויזיה מפולנים, אשר שירתו בצבא הרוסי. דיוויזיה בפיקודו השתתפה בקרבות נגד צבאו של סמיון פטליורה בדרום אוקראינה ובקרבות עם הצבא האדום באזור אודסה. במאי 1919, בסיכום עם ממשלת רומניה, נסוגה הדיוויזיה של ז'ליגובסקי לתוך בסרביה. משם, הועברה ברכבת למערב אוקראינה, שם שולבה בצבא של הרפובליקה הפולנית. ז'ליגובסקי נטל חלק בקרבות האחרונים של מלחמת פולין–אוקראינה. בהמשך מונה לפקד על דיוויזיה מס' 10, איתה נלחם בצבא האדום במערב בלארוס. בספטמבר 1920 מונה למפקד הדיוויזיה הבלארוסית-ליטאית הראשונה.

בתחילת אוקטובר 1920, המפקד הפולני העליון יוזף פילסודסקי הורה לגנרל ז'ליגובסקי "למרוד" ביחד עם הדיוויזיה שלו ולהשתלט על העיר וילנה וסביבותיה. ב־8 באוקטובר 1920 נכנסו חיילים בפיקודו של ז'ליגובסקי לווילנה, ולא נתקלו בהתנגדות כלשהי. בעיר וילנה הכריזה ז'ליגובסקי על הקמת רפובליקה של ליטא המרכזית. הוא מינה את עצמו לנשיא הרפובליקה ולמפקד העליון של הכוחות המזוינים שלה. הוא כיהן בתפקידים אלו עד למרץ 1922, אז התאחדה ליטא המרכזית עם הרפובליקה הפולנית ולמעשה חדלה להתקיים (היא הפכה למחוז במדינה הפולנית).

לאחר האיחוד שירת ז'ליגובסקי במטה הכללי של צבא פולין. בסוף 1925 מונה לשר ההגנה של פולין. נטל חלק פעיל במהפכת מאי, שהעלתה לשלטון את חברו הטוב יוזף פילסודסקי. בשנת 1927 החליט ז'ליגובסקי לפרוש מהצבא ומהפוליטיקה. הוא התחיל לכתוב ספר זיכרונות, אשר יצא לאור ב-1930. בשנת 1935, שב לפוליטיקה ונבחר לפרלמנט הפולני.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ניסה להתגייס שוב לשירות הצבאי, אך נדחה בשל גילו המופלג. עם התקרבות הצבא הגרמני לוורשה, עזב מזרחה. תחילה הגיע ללבוב ומשם עבר את הגבול לרומניה. הוא הגיע לצרפת, שם הצטרף אל הממשלה הפולנית הגולה. לאחר נפילת צרפת עבר לבריטניה. שהה שם במשך כל המלחמה. בתום המלחמה נשאר בבריטניה. בשנת 1947 קיבל הסכמה מממשלת פולין הקומוניסטית לחזור לפולין. במהלך ההכנות לנסיעה חלה ומת.
גופתו הוטסה לפולין והוא נטמן בבית הקברות הצבאי פובונזקי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גנרלים פולנים
קטגוריה:שרי ההגנה של פולין
קטגוריה:חברי הסיים הפולני
קטגוריה:פולנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא רוסים
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב הגבורה
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי פובונזקי
קטגוריה:ילידי 1865
קטגוריה:נפטרים ב-1947
מצפה הכוכבים האסטרונומי של קאזאן

מצפה הכוכבים האסטרונומי של העיר קאזאן או מצפה הכוכבים האסטרונומי של אוניברסיטת קאזאן (ברוסית: Астрономическая обсерватория Казанского университета) הוא מצפה כוכבים השוכן בלב העיר קאזאן בתוך הקמפוס של האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן בגובה 75 מטרים מעל גובה פני הים. המצפה משרת את המחלקה לאסטרונומיה של אוניברסיטת קאזאן שנוסדה ב-1810 על ידי האסטרונום האוסטרי .

מצפה כוכבים זה ומצפה הכוכבים על שם ו. פ. אנגלהרדט, השוכן כ-20 קילומטרים מערבית לקאזאן, הוכרזו יחד כאתר מורשת עולמית בשם "מצפי הכוכבים האסטרונומיים של האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן" ב-16 בספטמבר 2023 במהלך המושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית בריאד בערב הסעודית.

==תיאור==
בנייתו של מצפה הכוכבים האסטרונומי שתוכנן על ידי מ' קורינפסקי החלה ב-5 באוקטובר 1833; הוא הושלם בשנים 1833–1837.

המצפה נבנה מלבנים כאשר חלקו הדרום-מערבי של המבנה מונח על תשתית אבן לבנה דמוי טרסה. המצפה בנוי משני חלקים. החלק הצפוני-מזרחי הוא מבנה מלבני בן שתי קומות מקורה בגג גמלון חתוך במרכזו עם צוהר מעל גרם המדרגות הלולייניות הפנימיות. לקומת הקרקע ולקומה הראשונה של חלק זה יש תוכנית מבנה זהה. בחלק זה יש שתי כניסות, הראשית, בחזית הפונה לדרום-מזרח, מובילה אל הלובי וחדרי העבודה והשנייה בחלק השמאלי הצר של הבניין.

מבט אל החזית הקשתית, מכיוון מרפסת בגן.
צמוד למבנה מלבני זה יש מבנה בן שתי קומות בצורת קשת שקצותיה בולטים מעבר למבנה המלבני. על הגג השטוח של מבנה זה יש שלושה מגדלים עגולים עם כיפות מסתובבות כשסביב המגדלים הצדדים יש מעקה. למגדל בקצה הדרומי של הבליטה החצי-עגולה של המבנה יש צורה גלילית וכיפת פתיחה חצי כדורית. המגדל בקצה המערבי בעל חיפוי עץ מתומן המסתיר את הכיפה. לחזית הראשית של הבניין, המכוונת לדרום-מערב יש צורה קעורה בצורת חצי עיגול. החזית נפתחת למרפסת שממנה מוביל גרם מדרגות רחב למטה אל הגן. מהכניסה של החזית הראשית יש גישה לאולם המזרחי או אל האולם המערבי, לשניהם צורת גליל הבולט מתוך שולי המבנה, ומעליהם נמצאים המגדלים הצדדים. מעל האולם המרכזי מותקן המגדל המרכזי שיש לו צורת מתומן עם מבנה עליון מעץ. תחת המגדל המרכזי מותקן טלסקופ שובר-אור. בחלקו הקשתי של המבנה, כל החדרים בגובה כפול, כלומר מעוצבים בצורת קומה גבוהה, שחדריה מוארים בשתי שורות חלונות.

בין המכשירים שהותקנו במצפה טלסקופ שובר-אור שהוזמן מפראונהופר בגרמניה, שהוזמן מרפסולד מגרמניה, טלסקופ נייד של ג'ורג' דולונד שהוזמן מאנגליה, מעמד משווני ושעון מדויק שפועל במקום מ-1885.

במהלך אמצע ושלהי המאה ה-19 נערכו תצפיות במצפה והתגלו מספר תגליות. הפעילות נמשכה עד מלחמת העולם השנייה ונפסקה אחריה משום שזיהום האור שהלך וגבר מקאזאן הפך את התצפיות לחסרות תועלת. מאז המצפה משמש את המחלקה לאסטרונומיה של האוניברסיטה הפדרלית של קאזאן ללימודים ולמחקר מדעי.

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* [https://whc.unesco.org/document/192680 Nomination Text] at the UNESCO site
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: מדע וטכנולוגיה
קאזאן
קטגוריה:קאזאן
Lovin On Me

"Lovin On Me" הוא שיר של הראפר האמריקאי ג'ק הארלו, שיצא לאור כסינגל ב-10 בנובמבר 2023, באמצעות ג'נריישן נאו ואטלנטיק רקורדס. הוא נכתב על ידי הארלו, אוז, שון מומברגר, ניק פרסקונה, ניקי ג'ון פאבון ורג'ינלד נלטון והופק על ידי אוז, פרסקונה ומומברגר. השיר מכיל דגימה מתוך רצועת ה-R&B משנת 1995, "Whatever (Bass Solique)" של קאדילק דייל. לפני צאתו, קטע קצר מתוך השיר הפך לוויראלי בטיקטוק. הווידאו קליפ של הסינגל יצא לאור באותו היום.

השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. זה שירו השלישי של הארלו שהגיע להישג זה.<ref></ref>

==רקע והוצאה==
הארלו במקור פרסם טיזר ל-"Lovin On Me" באוקטובר 2023, באמצעות קטע קצר בטיקטוק, שהפך לוויראלי.<ref name=Griffin></ref><ref></ref> ב-6 בנובמבר, הוא הכריז שהסינגל ייצא מאוחר יותר בשבוע.<ref name=Dunworth></ref> ההכרזה לוותה בחדשות שהארלו ייצא ל-"No Place Like Home", סיבוב הופעות בן שש ערים בלעדי למדינת הולדתו, קנטקי.<ref></ref>

הסינגל והווידאו קליפ הנלווה שלו יצאו לאור ב-10 בנובמבר 2023, והארלו הכריז על "Lovin On Me" כתחילתו של "עידן חדש" לקריירה שלו.<ref name=TurnerWilliams></ref>

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי ג'ק הארלו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:שירי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי פלטינה בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
לא תירא

"לא תירא" הוא סינגל של הזמר הישראלי פאר טסי, השיר יצא לאור ב-22 באוקטובר 2023. השיר יצא בצל אירועי מלחמת חרבות ברזל.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והולחן על ידי איתן דרמון והופק על ידי אריק זנטי. השיר מתייחס למצב באופן מטאפורי ומרומז, והוא מדבר על התמודדות עם קשיים.

== וידאו קליפ ועטיפה ==
העיצוב הגרפי של הקליפ והעטיפה עוצבו על ידי חן מכבי. בקליפ ועל העטיפה ניתן לראות אריה ועל מצחו מגן דוד ואת הכיתוב בס"ד. האריה מסמל גבורה ואומץ.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי פאר טסי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
מיודראג דמיאנוביץ'

מיודראג דמיאנוביץ (בסרבית: Миодраг Дамјановић; 16 בינואר 1893 – 4 באוגוסט 1956) היה גנרל יוגוסלבי, אשר לחם במלחמת העולם השנייה. לחם לצד ממשלתו של מילאן נדיץ', ששיתפה פעולה עם מדינות הציר. פעל לחתימת ההסכם שהוביל לאיחוד הכוחות בין נדיץ' לבין הצ'טניקים, והיה אמור לשמש כמפקד הצבא המשותף שיילחם כנגד הפרטיזנים של טיטו.

==ביוגרפיה==
דמיאנוביץ' נולד באלקסינאץ' ב-16 בינואר 1893. ב-1909 הוא התגייס לצבא סרביה ולמד באקדמיה הצבאית בבלגרד. הוא לחם בשתי מלחמות הבלקן, ולאחריהן הועלה לדרגת לוטננט. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא לחם בקרבות החזית הסרבית, ולאחר כיבוש הממלכה בידי מעצמות המרכז נסוג יחד עם הממשלה והצבא דרך אלבניה לסלוניקי. לאחר המלחמה המשיך ללמוד באקדמיה הצבאית ושרת במטה הכללי. הוא שימש כנספח צבאי בצרפת ובהונגריה וכמפקד חיל האוויר היוגוסלבי. ב-1937 הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל.

במהלך הפלישה ליוגוסלביה במלחמת העולם השנייה, דמיאנוביץ' שימש כראש מטה קבוצת הארמיות ה-3. לאחר קריסת הצבא היוגוסלבי, נלקח דמיאנוביץ' בשבי לגרמניה. במהלך שלושת השנים הבאות, הוא הועבר בין מחנות שבויים שונים. במאי 1944, מילאן נדיץ', אשר שימש כראש ממשלת הבובות שכוננו הגרמנים בסרביה, ביקש מהגרמנים לשחרר את דמיאנוביץ'. נדיץ' מינה את דמיאנוביץ' ל"ראש הקבינט". בפועל, דמיאנוביץ' היה נאמן לתנועת הצ'טניקים של דראז'ה מיכאילוביץ', והשתמש בתפקידו, ובאמון שרחש נדיץ' כלפיו, כדי לסייע להם במאבקם.

באביב של אותה השנה, פתחו הפרטיזנים של טיטו במתקפה נחרצת בדרום סרביה, והצליחו להשתלט על שטחים במדינה. במקביל, הצבא האדום התקדם במהירות בכיוון יוגוסלביה. התפתחות זו הדאיגה הן את נדיץ' והגרמנים, והן את הצ'טניקים. דמיאנוביץ' תיווך בין נדיץ' ומיכאילוביץ', שנפגשו ב-6 בספטמבר של אותה שנה. שני המנהיגים הגיעו להסכם, בחסות הגרמנים, על איחוד כל הכוחות הלאומנים כנגד הקומוניסטים. על פי ההסכם, דמיאנוביץ' היה אמור להיות מפקד הצבא המשותף.

נדיץ' מינה את דמיאנוביץ' למפקד משמר המדינה הסרבי, ובמקביל, מיכאילוביץ' מינה אותו לעוזר שלו. נדיץ' ומיכאילוביץ' החלו להוביל לחימה כנגד הפרטיזנים, ובמקביל ניסו לרכז בבוסניה והרצגובינה את כל הכוחות השונים שהתנגדו לקומוניסטים. תוכנית זו לא צלחה, מכיוון שהגרמנים העבירו חלק מהיחידות לסלובניה ואוסטריה. הצבא היוגוסלבי המאוחד המתוכנן, מעולם לא הוקם.

לאחר שטיטו השלים את כיבוש יוגוסלביה, נמלט דמיאנוביץ' לאיטליה, ומשם לגרמניה. הוא נלכד בידי הצבא הבריטי, ושהה בשבי עד 1948. הוא המשיך להתגורר בגרמניה עד יום מותו ב-4 באוגוסט 1956.

==קישורים חיצוניים==

* [https://generals.dk/general/Damjanović/Miodrag_M./Yugoslavia.html מיודראג דמיאנוביץ'] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:אנשי צבא סרבים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:יוגוסלבים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שבויים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1893
קטגוריה:נפטרים ב-1956
ג'וג'וטסו קאיסן 0

ג'וג'וטסו קאיסן 0 (ביפנית: 劇場版 呪術廻戦 0) היא סדרת מאנגה יפנית שנכתבה ואויירה על ידי גהגה אקוטאמי. המאנגה פורסמה לראשונה באפריל 2017 במגזין "Jump Giga" תחת השם "Tokyo Metropolitan Curse Technical School". ב-2018 שונה השם של המאנגה ל"ג'וג'וטסו קאיסן 0" ובדצמבר 2018 יצא לשווקים הכרף הראשון של הסדרה.

הסדרה מהווה פריקוול לסדרת המאנגה "ג'וג'וטסו קאייזן".

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט מתמקדת בתלמיד התיכון יוטה אוקקוטסו שנאלץ להתמודד עם הטרדות בלתי פוסקות מצד בריונים בבית ספרו. ביום אחד הבריונים נרצחים על ידי רוח רפאים שהיא למעשה חברת ילדותו, ריקה אורימוטו, אשר מתה בעבר בתאונה. בעקבות כך אגודת ג'וג'וטסו, המתמחה בגירוש רוחות רפאים, מחליטה לסייע ליוטה לגרש את רוח הרפאים ממנו.

== עיבוד קולנועי ==

סדרת המאנגה זכתה להצלחה מסחרית הן ביפן והן באמריקה הצפונית ובעקבות כן הופק סרט אנימה המבוסס על עלילת המאנגה אשר יצא לאקרנים ביפן בדצמבר 2021.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://shonenjumpplus.com/episode/10834108156631749950 ג'וג'וטסו קאיסן 0], באתר שונן ג'אמפ 

קטגוריה:אנימות ומאנגות על-טבעי
קטגוריה:שונן
קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
ביוקאץ'

ביוקאץ' בע"מ (באנגלית: BioCatch) היא חברה פרטית ישראלית העוסקת במניעת הונאות בפעילות פיננסית דרך האינטרנט, באמצעות בחינת מאפיינים ביומטריים והתנהגותיים של מבצע העסקה, וכן במניעת עסקאות של הלבנת הון. 

החברה הוקמה בנובמבר 2010 על ידי אבי תורג'מן ובני רוזנבאום, ואליהם הצטרף אורי ריבנר. מנכ"ל החברה הוא גדי מזור והיא מעסיקה 280 עובדים, מחציתם בישראל.

התוכנה של החברה בוחנת שלל מאפיינים בהתנהגותו של המשתמש בעת פעילות פיננסית באינטרנט (כגון אופן הקלדה או אופן שימוש בטלפון חכם), ובהתאם לכך מזהה האם מדובר במשתמש בעל זכות פעולה בחשבון או במתחזה.

===גיוס הון===
לאחר גיוס ראשוני של ארבעה מיליון דולר, ביוני 2014 גייסה החברה עשרה מיליון דולר. 

במרץ 2018 גייסה החברה 30 מיליון דולר.

באפריל 2020 גייסה החברה 145 מיליון דולר, וכעבור חמישה חודשים הורחב סבב גיוס זה בעוד 20 מיליון דולר.

בעלת המניות הגדולה בחברה היא קרן ההשקעות ביין קפיטל. עם המשקיעים החברה נמנים הבנקים סיטיגרופ, HSBC, ברקליס והבנק הלאומי של אוסטרליה , וחברת האשראי אמריקן אקספרס. 

באוקטובר 2023 רכשה קרן Sapphire מניות בסך כ-70 מיליון דולר מבעלי מניות קודמים בחברה (עסקת סקנדרי), לפי שווי חברה של יותר ממיליארד דולר, ובכך הפכה החברה לחד-קרן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות פינטק ישראליות
קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים ישראליות
קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:חברות חד קרן ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2010
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
סלאם דאנק

סלאם דאנק (ביפנית: ザ・ファーストスラムダンク; באנגלית: The First Slam Dunk) הוא סרט אנימה יפני משנת 2022 שמבוסס על סדרת המאנגה "סלאם דאנק" מאת טקהיקו אינוי. הסרט בוים על ידי אינוי והופק על ידי טואי אנימציה ו-DandeLion Animation Studio. הסרט יצא לאקרנים ביפן ב-3 בדצמבר 2022.

בשנת 2023 זכה הסרט בפרס האקדמיה היפנית לקולנוע בקטגוריית סרט האנימציה הטוב ביותר של השנה. הסרט גרף 258 מיליון דולרים ברחבי העולם, והפך לאחד מסרטי האנימה המכניסים ביותר בכל הזמנים.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט עוקבת אחרי ריוטה מיאגי בן ה-17, שחותר להגשים את חלומו של אחיו הבכור המנוח להפוך לכוכב כדורסל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טואי אנימציה: סרטים
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי IMAX
קטגוריה:סרטי אנימה מ-2022
קטגוריה:סרטי אנימה שמבוססים על סדרות מאנגה
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי כדורסל
אחמד אלגשמי

אחמד בן חוסיין אל-ע'שמי (בערבית: أحمد حسين الغشمي) היה נשיאה הרביעי של צפון תימן מאוקטובר 1977 ועד הירצחו ביוני 1978. אל-ע'שמי עלה לשלטון לאחר חיסולו של קודמו אבראהים אל-חמדי.

אחמד אל גשמי נולד בחמדאן שבמחוז צנעא.

לאחר ההפיכה הצבאית ב-26 בספטמבר 1962 החלה מלחמת האזרחים בצפון תימן (1962–1970). אל-גאשמי השתתף בה לצדו של עבדאללה א-סלאל נגד מוחמד אל-בדר.

כאשר אבראהים אל-חמדי היה נשיא תימן, אל-גאשמי היה סגן נשיא מועצת ההנהגה וראש הסגל.

ב-11 באוקטובר 1977 נרצח אל-חמדי ואל-גאשמי תפס את השלטון במדינה. אף על פי שהחשוד העיקרי ברצח אל חמדי היה סוכן סעודי, גם אל-גשמי עצמו נחשד בהתנקשות.

הנשיא אל גשמי החזיר את חוקת 1970, שהושעתה על ידי אל-חמדי בשנת 1974. עם זאת, גוף חשוב כמו המועצה המייעצת לא הוחזרה, ובמקביל הונהג תפקיד הנשיא.

הוא מינה את עלי עבדאללה סאלח למושל הצבאי של תעז.

אל גשמי נרצח ב-24 ביוני 1978 בעת שנפגש עם שליח שנשלח על ידי נשיא דרום תימן סלים רובאי עלי, ותיק המסמכים שהביא איתו השליח התפוצץ ושניהם נהרגו. לא ידוע בוודאות מי גרם לפיצוץ.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:פוליטיקאים תימנים
קטגוריה:תימנים שנולדו ב-1941
קטגוריה:תימנים שנפטרו ב-1978
מיכל אירני

מיכל אירני (נולדה ב-1962) היא פרופסור במחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית ודקאנית הפקולטה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון ויצמן למדע, ישראל. חברת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים החל משנת 2023.

== חינוך ==
אירני סיימה לימודי דוקטורט במדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר סיום לימודיה הייתה חברה Vision Technologies Laboratory במרכז המחקר סרנוף, באוניברסיטת פרינסטון.<ref name="weizmann"></ref>

== מחקריה ==
אירני חוקרת במכון ויצמן החל משנת 1997. מחקריה מתמקדים בתחומי ראייה ממוחשבת, עיבוד תמונה ובינה מלאכותית. היא ביצעה מחקרים על הבנת הסטטיסטיקה הפנימית של תמונות וסרטונים טבעיים, ניתוח מרחב-זמן של סרטונים ועל הסקה חזותית על ידי קומפוזיציה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> אירני פרסמה למעלה מ-100 מאמרים מקצועיים בתחומי מומחיותה אשר זכו לעשרות אלפי אזכורים.

== פרסים נבחרים ==
* פרס רוטשילד 2020 במתמטיקה/מדעי המחשב והנדסה<ref></ref>
* פרס הלמהולץ לשנת 2017 על המאמר "פעולות כצורות מרחב-זמן"<ref></ref><ref></ref>
* פרס מריה פטרו לשנת 2016 (הוענק על ידי האגודה הבינלאומית לזיהוי דפוסים) עבור תרומות יוצאות דופן לתחומי ראיית מחשב וזיהוי דפוסים<ref></ref>
* פרס מוריס ל. לוינסון למתמטיקה לשנת 2003<ref></ref>
* פרסי המאמר הטוב ביותר של הכנס האירופי לראיית מחשב (EECV) בשנת 2000 ו-2002<ref></ref><ref></ref><ref></ref>
*מלגת אלון - 1998

==משפחתה==
מיכל אירני נשואה לדרור ואם לשני ילדים. אביה היה הפיזיקאי פרופ' אברהם בלאוגרונד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://scholar.google.com/citations?hl=en&user=5hJNWakAAAAJ מאמריה של מיכל אירני], ב-google scholar.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדעניות מחשב ישראליות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי מלגת אלון
קטגוריה:זוכות פרס רוטשילד
קטגוריה:חברות האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
אבק כוכבים (סרט, 1980)

אבק כוכבים (באנגלית: Stardust Memories) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1980 בשחור-לבן, בכתיבה ובימוי של וודי אלן, עם וודי אלן, שרלוט רמפלינג ומארי-כריסטין בארו בתפקידים הראשיים.

וודי אלן היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה על התסריט המקורי הטוב ביותר. זו הופעתה הראשונה של שרון סטון בקולנוע למרות שהיא מופיעה בו שניות ספורות ללא קול. העלילה מסופרת בפלשבקים וכן בקעי סרטים של הבמאי ובהם קטעי פנטסיה. הוא יצר את הסרט בהשפעת הסרט שמונה וחצי של פדריקו פליני.

הסרט זכה בתחילה לביקורות שליליות אבל ב-2013 הוא נבחר במשאל בגרדיאן במקום השמיני מתוך עשרת הסרטים הטובים ביותר של וודי אלן.

==תקציר העלילה==
סנדי בייטס (וודי אלן) הוא במאי קולנוע מפורסם ומוערך. הוא הצליח בסרטי קומדיה וכעת נמאס לו. הוא נמצא במשבר אמצע החיים ורוצה לביים סרטים כבדים ועצובים כדי לבטא את הסבל בעולם ובזה הוא מתנגש עם המפיקים שלו.

בתחילה מוקרן סרט שלו בו הוא נמצא בקרון של אנשים עצובים ובוכים ומשקיף על קרון בו אנשים שמחים ובחורה יפה (שרון סטון) שולחת לו נשיקה באוויר. המבקרים קוטלים אותו ואת הסרט.

לאחר הסרט הוא מוקף במעריצים רבים שמבקשים את עזרתו בקריאת תסריטים או בהצטרפות לאגודות צדקה. נשים מעריצות אותו למרות מראהו. הוא נזכר באהובתו השחקנית דורי (שרלוט רמפלינג) שסבלה מבעיות נפשיות.

הוא מכיר את המורה לקולנוע ג'ק אייבל (ג'ון רוטמן) וידידתו דייזי (אן הרפר) ונזכר בידידתו הצרפתייה איזובל (מארי-כריסטין בארו) שהסכימה לעזוב את בעלה ולהצטרף אליו עם שני ילדיה. הוא ממשיך לכתוב ולביים סרטים עם השחקן הראשי שלו טוני (טוני רוברטס). הוא נזכר בהוריו ובהופעותיו כקוסם כשהיה ילד.

לאחר כל הקרנה בכורה הוא נפגש עם קהל ועונה בצורה קומית על השאלות. הוא נמצא בתוך "אבק כוכבים", מתגורר במלון "אבק כוכבים" ובאחד מסרטי הפנטסיה שלו הוא פוגש בחוצנים שמורים לו להמשיך ליצור קומדיות. הוא "נהרג" על ידי אחד המעריצים שלו (הסרט הוקרן זמן קצר לפני שג'ון לנון נרצח על ידי מעריץ...). עולה לשמים ופוגש בתזמורת ג'אז שמנגנת "אבק כוכבים" לקולו של לואי ארמסטרונג.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|וודי אלן
|סנדי בייטס
|
|-
|שרלוט רמפלינג
|דורי
|שחקנית
|-
|מארי-כריסטין בארו
|איזובל
|
|-
|ג'סיקה הרפר
|דייזי
|
|-
|טוני רוברטס
|טוני
|שחקן
|-
|ג'ון רוטמן
|ג'ק אייבל
|מרצה לקולנוע
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=ThwMJkiTBDg קדימון לאבק כוכבים 1980], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=5p2Jf2DCr9M עשר עובדות על אבק כוכבים], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=lfqjbSwohWs פתיחת אבק כוכבים], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=8zXm3z9nrN8 וודי אלן ושרלוט רמפליג באבק כוכבים], באתר יוטיוב
*[https://www.tcm.com/tcmdb/title/17782/stardust-memories#overview אבק כוכבים], באתר TCM

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1980
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי וודי אלן
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
יעקב קליין (כימאי)

יעקב קליין (נולד ב-1949<ref></ref>) הוא פרופסור מן המניין במחלקה לחומרים ופני שטח במכון ויצמן למדע. חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. לקליין הישגים מחקריים פורצי דרך במדע ה (חֵקֶר תהליכי שחיקה מכנית). בזכות מחקריו על תכונות של חומר מעובה רך, מדעי הפולימרים ו. שיטות עבודתו המדעית אומצו על ידי מעבדות מחקר רבות ברחבי תבל.

== ראשית חייו וקריירה ==
קליין נולד בתל אביב-יפו, ישראל וסיים בית ספר תיכון באנגליה. לאחר שירותו הצבאי בצה"ל בשנת 1970, חזר קליין לאנגליה ולמד לתארים ראשון ושני באוניברסיטת קיימברידג'. את עבודת התזה כתב בהנחיית הפיזיקאי דוד תבור, חלוץ מדע הטריבולוגיה. קליין קיבל מלגת מחקר ולאחריה מלגה בסנט קתרינס קולג' בקיימברידג' בין 1976 ל-1984. הוא השלים פוסט-דוקטורט במחלקה לחקר פולימרים במכון ויצמן בין השנים 1977–1980, ולאחר מכן עבד כמתרגל (University Demonstrator) במחלקה לפיזיקה בקיימברידג' וכמדען בכיר במכון ויצמן. בשנת 1984 מונה לפרופסור חבר במכון ויצמן ובשנת 1987 לפרופסור מן המניין. הוא עמד בראש המחלקה לחקר הפולימרים של המכון בשנים 1989–1991. בין השנים 1998–2000 היה יו"ר המועצה המדעית של מכון ויצמן.

באוקטובר 2000 קליין עזב את המכון לתקופה קצובה, ומונה לראש המעבדה לכימיה פיזיקלית ותאורטית באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 2007 חזר למכון ויצמן. הוא עמית באקסטר קולג' באוקספורד.

במהלך הקריירה שלו, קליין היה מרצה אורח בקליפורניה-סנטה ברברה, אוניברסיטת פרינסטון, בית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן, École Superieure de Physique et Chimie Industrielle, אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת צ'ינגחווה ואוניברסיטת בייהאנג.

קליין שימש יועץ מדעי לתאגידי ענק בינלאומיים שונים, בהם: פרוקטר אנד גמבל, קודאק, יוניליוור ואקסון מוביל.

==תרומתו למדע==
על פי קורות חייו 

קליין חיבר, או היה שותף לכתיבה של יותר מ-290 מאמרים שהתפרסמו לאחר ביקורת עמיתים, וכיהן במועצות המערכת של מספר כתבי עת מדעיים.

== עיטורי כבוד ופרסים ==
הוא היה פרופסור לכימיה ע"ש ד"ר לי, באוניברסיטת אוקספורד (2000–2007). קליין הוא עמית של החברה המלכותית לכימיה (2001) והוא גם עמית של החברה האמריקנית לפיזיקה (2003)<ref></ref> ושל המכון לפיזיקה הבריטי (2004).

קליין קיבל את פרס הפיזיקה הפולימרית מהאגודה האמריקאית לפיזיקה (1995),<ref></ref> ואת פרס החומר הרך והכימיה הביו-פיזיקלית של החברה המלכותית (2011).<ref></ref> הוא זכה במדליית הזהב של טריבולוגיה ממכון מהנדסי מכונות (IMechE) בשנת 2012, הפרס החשוב ביותר בתחום הטריבולוגיה בעולם.<ref></ref> פרסים בולטים נוספים כוללים את פרס החומר הנוזלי של האגודה הפיזיקלית האירופית (2017), פרס רוטשילד (2020), ופרס אירווינג לנגמייר של האגודה האמריקנית לפיזיקה (2021). בשנת 2013 נבחר לאקדמיה האירופית. הוא חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים משנת 2016.

== הערות שוליים ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20050831220540/http://www.chem.ox.ac.uk/researchguide/jklein.html דף הבית של פרופסור יעקב קליין] באוניברסיטת אוקספורד
* [https://www.weizmann.ac.il/materials/klein/ עמוד הבית של פרופ' קליין במכון ויצמן]

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: כימיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
נוספרטו (סרט, 2024)

"נוספרטו" (באנגלית: Nosferatu) הוא סרט אימה גותי אמריקאי שנכתב ובוים על ידי , המהווה עיבוד מחודש שני לסרט האימה האקספרסיוניסטי גרמני משנת 1922 באותו השם שנכתב על ידי הנריק גיילין, שהוא בתורו עיבוד "לא מורשה ולא רשמי" לרומן המכתבים "דרקולה" שנכתב על ידי ברם סטוקר בשנת 1897.

פיתוחו של הסרט החל בשנת 2015, לאחר עלייתו של הסרט "המכשפה" לאקרנים. בכוונתו של אגרס הייתה להפיק את הסרט כסרטו השני, אך בסופו של דבר בחר לדחות את הפקת הסרט ולהמשיך לביים את "המגדלור" ואת "מלך הצפון". לתפקידים הראשיים לוהקו ביל סקושגורד, לילי-רוז דפ וניקולס הולט. בספטמבר 2022, וצילומי הסרט התקיימו בעיקר בפראג וסביבותיה בין פברואר למאי 2023.

הסרט עתיד לעלות לאקרנים במהלך שנת 2024, תחת הפצתה של "Focus Features".

==רקע עלילתי==
עלילת הסרט עוסקת באובססיה בין צעירה רדופה בגרמניה בתקופת המאה ה-19 לבין ערפד טרנסילבני קדום העוקב אחריה ומביא עמו זוועה בל-תתואר.

==צוות השחקנים והדמויות==
* ביל סקושגורד – הרוזן אורלוק
* לילי-רוז דפ – אלן האטר
* ניקולס הולט – תומאס האטר
* אהרון טיילור-ג'ונסון – פרידריך הארדינג
* אמה קורין – אנה הארדינג
* וילם דפו – פרופסור אלבין אברהרט פון פרנץ
* סיימון מקברני – הר נוק
* ראלף אינסון – ד"ר וילהלם סיברס

==הפקה==
===פיתוח===
ביולי 2015, הוכרז לראשונה על פיתוחו של עיבוד מחודש לסרט האימה האקספרסיוניסטי גרמני "נוספרטו" (1922), שעל כתיבתו ובימויו יופקד הקולנוען . בנובמבר 2016, הביע אגרס את התרגשותו מכך שהעיבוד המחודש של "נוספרטו" עומד להיות סרטו השני, והצהיר, במהלך ריאיון לאתר החדשות והבידור "Den of Geek" עבור קידום הסרט "המגדלור" ב-2019, לאחר שנשאל על העיכובים בפיתוח והפקת הסרט, הצהיר אגרס כי זו תהיה בושה עמוקה עבורו אם לעולם לא יפיק את הסרט לאחר העבודה והמאמצים שהשקיע בפיתוחו.

===ליהוק===
בריאיון ל-"Den of Geek" עבור קידומו של "מלך הצפון", כשנשאל האם אניה טיילור-ג'וי עדיין תיקח חלק בהפקת הסרט, חשף אגרס כי "אנחנו בהחלט מדברים על זה, ואני לא יודע למה כל כך קשה לזה לקרות." במרץ 2022 נחשף כי הזמר האנגלי הארי סטיילס לוהק לתפקיד שטרם פורסם בסרט, אך בסופו של דבר החליט לעזוב את הפקת הסרט עקב אי-זמינות בלוח הזמנים שלו.

בספטמבר 2022, נמסר כי לדמותו של הרוזן אורלוק לוהק השחקן השוודי ביל סקושגורד, ולצדו תככב לילי-רוז דפ. באוקטובר 2022, נמסר על ניהול משא ומתן מצד ניקולס הולט על תפקיד בסרט. ליהוקם של השלושה אושר רשמית בינואר 2023, לצד דיווח על ליהוקו של וילם דפו, שגילם בעבר את דמויותיהם של מקס שרק / הרוזן אורלוק בסרט "צילו של הערפד" (2000). בפברואר 2023, נמסר על ליהוקם של אמה קורין, אהרון טיילור-ג'ונסון, סיימון מקברני וראלף אינסון לצוות השחקנים.
===צילומים===
צילומי הסרט החלו באולפני ברנדוב שבפראג בשלהי פברואר 2023, והסתיימו ב-19 במאי 2023. חלק מצילומי החוץ התקיימו ברומניה. בין הלוקיישנים עבור צילומי הסרט נמנים טירת רוזמיטאל מהמאה ה-14 בעיירה רוזמיטאל פוד טרסינם ובאינבלידובנה, בית הארחה לחיילים מתקופת הבארוק הרשום כציון דרך לאומי. הצלם ג'ארין בלאשקה חשף כי הסרט צולם בצבע והושפע מתקופת הרומנטיזם של המאה ה-19.

==הפצה==
הסרט עתיד לעלות לאקרנים במהלך שנת 2024, תחת הפצתה של "Focus Features".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2024
קטגוריה:סרטי דרקולה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2024
ארסו יובאנוביץ'

ארסו יובאנוביץ (בסרבית: Арсо Јовановић; 24 במרץ 1907 – 12 באוגוסט 1948) היה גנרל יוגוסלבי, אשר שימש כראש מטהו של יוסיפ ברוז טיטו במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה, כיהן לתקופה קצרה כראש המטה הכללי היוגוסלבי. לאחר שהתגלע סכסוך בינו לבין טיטו, ניסה להימלט מהארץ, אולם נורה למוות בידי אנשי משמר הגבול היוגוסלבי.

==ביוגרפיה==
יובאנוביץ' נולד ליד פודגוריצה שבמונטנגרו ב-24 במרץ 1907. משפחתו השתייכה לשבט פיפרי, אחד מ-22 השבטים ההיסטוריים של העם המונטנגרי. אביו היה קצין בצבא סרביה. ב-1925 הוא התגייס לצבא היוגוסלבי המלכותי. הוא למד באקדמיה הצבאית בבלגרד ומונה למפקד פלוגה. בתחילת פלישת מדינות הציר ליוגוסלביה ב-1941, יובאנוביץ' לחם עם אנשיו בקרבות ליד סרייבו. לאחר נפילת העיר בידי הגרמנים, נמלט יובאנוביץ' למונטנגרו.

מדינות הציר חילקו ביניהן את יוגוסלביה. על פי הסכם החלוקה, נפלה מונטנגרו תחת כיבוש איטלקי. ביולי 1941 פתחו המונטנגרים במרד כנגד האיטלקים ומשתפי הפעולה שלהם ("הקוויזלינגים"). יובאנוביץ' פיקד על גדוד מורדים, וליד קרמניצה, לכד בשבי 2,000 חיילים איטלקים יחד עם כמות גדולה של נשק וציוד. הגדוד שלו הצליח אף לכבוש שטחים מידי האיטלקים ולהחזיק בהם לזמן קצר. עם זאת, האיטלקים העבירו כוחו מאלבניה והצליחו לדכא את המרד תוך כמה חודשים. יובאנוביץ' ואנשיו נאלצו להימלט אל היערות ולהצטרף לפרטיזנים הקומוניסטים. המפקד העליון של הפרטיזנים, יוסיפ ברוז טיטו, מינה את יובאנוביץ' לראש המטה שלו, והוא שימש בתפקיד זה עד סוף המלחמה.

טיטו ויובאנוביץ' הובילו יחד את לוחמת הפרטיזנים המוצלחת ביותר במהלך כל מלחמת העולם השנייה. לקראת סוף המלחמה, הם הצליחו לשחרר את יוגוסלביה מכיבוש מדינות הציר. לאחר המלחמה, הפך טיטו לנשיא יוגוסלביה, והוא מינה את יובאנוביץ' לראש המטה הכללי היוגוסלבי. הוא כיהן בתפקיד עד ספטמבר 1945, אז נשלח למוסקבה כדי להשלים את הכשרתו הצבאית באקדמיה הצבאית וורשילוב. ביוני 1948 הוא חזר ליוגוסלביה, ומונה למפקד האקדמיה הצבאית היוגוסלבית.

לאחר שהתגלע הסכסוך בין טיטו לבין סטלין, יובאנוביץ' הביע תמיכה בסטלין. ב-12 באוגוסט 1948, הוא ניסה להימלט מיוגוסלביה לרומניה, אולם נתקל בסיור של משמר הגבול היוגוסלבי ונורה למוות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://generals.dk/general/Jovanović/Arso/Yugoslavia.html ארסו יובאנוביץ'] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יוגוסלבים
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:ילידי 1907
קטגוריה:נפטרים ב-1948
סופרבוק (2011)

סופרבוק (באנגלית: Superbook) היא סדרת טלוויזיה נוצרית-אמריקאית מונפשת בת 68 פרקים, שהופקה בשיתוף בין רשת הטלוויזיה CBN בארצות הברית ואולפני ההנפשה Daysview Digital Image (בסין), Toiion Animation Studios (בקוריאה הדרומית) ו-Xentrix Studios (בהודו). הסדרה היא אתחול לסדרה המקורית באותו השם משנות ה-80.

בישראל הסדרה הופצה בדיבוב עברי ב-HOT VOD Young, שירות ה-VOD של חברת התקשורת HOT המיועד לילדים. אבל רק הפרקים שעסקו בסיפורי התנ"ך ולא באלה בעסקו בברית החדשה. 

== תקציר העלילה ==
הסדרה מספרת את סיפורם של שני ילדים, כפיר ונוי, והרובוט שלהם גיזמו. ביחד הם חוזרים בזמן באמצעות הספר הסופרבוק לתקופות שונות מהתנ"ך והברית החדשה. שם הם פוגשים את גיבורי התנ"ך המוכרים, חווים את סיפורי התנ"ך באופן כרונולוגי וחוזרים לתקופתם כדי ליישם את שלמדו.

== דמויות ראשיות ==
* כפיר קוואנטום - גולש סקייטבורד מוכשר, גיימר וגיטריסט מוביל בלהקה שלו ושל חבריו מבית הספר. כפיר חושף את סודות הסופרובוק בעזרת רחפן מסתורי הלוקח אותם לעבר.
* נוי פפר - השכנה שגרה מול כפיר, וחברתו הטובה ביותר של כפיר. נוי פעילה והרפתקנית יותר מאשר כפיר. היא אוהבת כדורגל, אתלטיקה וספורט בכלל.
* גיזמו הרובוט - אביו של כפיר, פרופסור קוונטום, פיתח ובנה אותו כדי להגן על הילדים, אך למעשה הילדים הם אלה שמגנים עליו. הוא אוהב חידושים מתוך רצון להיות יעיל יותר, ומעל הכול היה מעדיף להישאר במעבדה מאשר לחזור בזמן לעבר עם סופרבוק והילדים. לגיזמו תכונה משעשעת שהיא היכולת לשנות את דמותו בהתאם לצורך.
* ראפלס - כלבת היורקשייר טרייר הקטנה של כפיר.
* פרופ' קוואנטום - מדען מבריק ואביו של כפיר.
* גברת קוואנטום - אימו של כפיר.
* סופרבוק - ספר תנ"ך עתיק שמחזיר את כפיר, נוי וגיזמו לתקופת התנ"ך.

== צוות המדבבים בהפקת הדיבוב העברי ==
בגרסה העברית השתתפו בדיבוב הדמויות:
* גילן שחף ודור סרוגו (כפיר)
* עדן גמליאל ואלונה אלכסנדר (נוי)
* לורן סביר (גיזמו הרובוט)
* ערן בוהם (סופרבוק)
* אלי לולאי
* עמי מנדלמן
* מיכה אוזין סליאן
* גדי לוי
* גלעד קלטר
* אלדד פריבס
* צביקה שוורצברג
* ניר רון
* לירון לב
* סער בדישי
* אמנון וולף
* גיא רושיניאק
* ערן מור
* עינת אזולאי
* דניאל מגון
* הדר שחף-מעיין
* טליה ברקאי
* יואב כהן
* אורי זלצמן
* עדי ארד

==פרקי הסדרה ==
# המבחן - אברהם ויצחק
# עשיו ויעקב - הבכורה הגנובה
# שלח את עמי - יציאת מצרים
# עשרת הדיברות - משה והתורה
# הרפתקת ענק - דוד וגוליית
# שאגה - דניאל בגוב האריות
# יונה
# יוסף וחלומו של פרעה
# במבחן האש
# רחב וחומות יריחו
# אסתר - לעת כזאת
# נח והתיבה
# גדעון
# אליהו ונביאי הבעל
# רות
# יצחק ורבקה
# נעמן והשפחה מישראל
# שמואל וקריאתו של אלוהים אליו
# דוד ושאול
# נחמיה
# אלישע והארמים
# המלך שלמה
# חלומו של נבוכדנאצר
# מקדש שלמה
# יהושע וכלב
# אליהו והאלמנה
# ירמיהו

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות הנפשה ממוחשבת
*[https://www.youtube.com/@SuperbookHEBREW סרטונים של סופרבוק בגרסת דיבוב בעברית]
בלאיה

קרלה רודריגס (באנגלית: Karla Rodrigues; נולדה ב-27 במאי 1987) הידועה בשם הבמה בלאיה (Blaya), היא זמרת ורקדנית פורטוגזית ילידת ברזיל.<ref name=":0"></ref>

== קריירה ==
בלאיה החלה לשיר בשנת 2001, אך הקריירה המקצועית שלה החלה רק בשנת 2008, לאחר שהצטרפה לבוראקה סום סיסטמה כרקדנית, ובסופו של דבר הפכה לאחד מהסולנים של הלהקה. השותפות עם הלהקה נמשכה עד 2016, לאחר שזו הודיעה על הפסקה לזמן לא קבוע.<ref name=":0" /> לפני כן, בשנת 2013, בלאיה הוציאה מיני-אלבום שחולק בחינם, שנקרא על שמה, Blaya. כדי לקדם את המיני-אלבום, היא הוציאה בדצמבר 2013 את הווידאו קליפ של "Superfresh", אחת מהרצועות שנכללו במיני-אלבום.<ref></ref>

במרץ 2018 היא הוציאה את הסינגל שלה "Faz Gostoso", שזכה להצלחה גדולה בפורטוגל. "Faz Gostoso" היה להיט במצעד הפורטוגזי וצבר 24 מיליון צפיות ביוטיוב.<ref></ref> השיר הוקלט מחדש על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, באלבום האולפן הארבעה-עשר שלה משנת 2019, Madame X.<ref></ref> בספטמבר 2018, בלאיה הוציאה שני סינגלים במקביל, יחד עם הקליפים הרשמיים שלהם: "Má Vida" ו-"Vem na Vibe". באותו חודש, תחנת הטלוויזיה הפורטוגזית TVI העלתה לראשונה את הטלנובלה, Valor da Vida ואת שיר הנושא שלה, "Tudo Passou", ביצעה בלאיה. "Tudo Passou" משלב אלמנטים מוזיקליים וליריים מתוך הלהיט הבין-לאומי "Lambada". הקליפ צולם בגימארייש.

במהלך טקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה 2018 הועמדה בקטגוריית "האמן הפורטוגזי הטוב ביותר".<ref></ref>

== חיים אישיים ==
על אף שנולדה בברזיל, היא עברה לפורטוגל כשהייתה רק בת חודשיים.<ref name=":1"></ref> אביה היה שחקן כדורגל ברזילאי. בלאיה גדלה בפרירה דו אלנטחו ועברה לגרנדה ליסבואה.<ref name=":1" />

ב-2012 היא הכריזה בפומבי על היותה ביסקסואלית.<ref></ref> ביולי 2017 היא ילדה את בתה הראשונה, אורה אלקטרה רודריגס רוסו.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רקדניות
קטגוריה:זמרים להט"בים
קטגוריה:ביסקסואליות
קטגוריה:זמרות פורטוגזיות
קטגוריה:ילידות 1987
יוהה פנטיקיינן

יוהה פנטיקיינן (בפינית: Juha Pentikäinen; נולד ב-26 בפברואר 1940) הוא פרופסור אמריטוס מהמחלקה ללימודי דת באוניברסיטת הלסינקי ופרופסור לאתנוגרפיה צפונית באוניברסיטת לפלנד ובמכון לתרבות הצפון בהלסינקי. מחקרו מתמקד בעיקר בהיסטוריה של שפות, דתות ותרבויות.<ref name="ukent"></ref>

== מחקר ופרסומים ==
פנטיקיינן חוקר ומנתח את ההשפעה הפסיכולוגית והחברתית של מסורות שמאניסטיות בתרבות הפינית על אנשים.

לפנטיקיינן קריירה פעילה שכללה 30 ספרים, 250 מאמרים וכן 15 סרטים. עם זאת, הוא נודע בתחום כמחבר הספר "Kalevala Mythology" (מיתולוגיית הקאלוואלה). הספר מגיש ניתוח מעמיק של האפוס הלאומי של פינלנד, הקאלוואלה, מאת אליאס לנרוט. הוא מנתח בין היתר את חייו והקריירה של לנרוט. כמו כן את הכתבים עצמם ומציג את הגישות והמשלים שבהם.

== חיים אישיים ==
אביו של פנטיקיינן, וייקו פנטיקיינן (1909–1992) היה כומר לותרני מוכר.<ref></ref> דודו, ויהו פנטיקיינן היה סגן בצבא פינלנד. ב-1933 הואשם בריגול עבור ברית המועצות. הדוד ברח לברית המועצות, ולאחר מכן שירת כקצין סובייטי בספרד במהלך מלחמת האזרחים בספרד ובלנינגרד ובאסטוניה במהלך מלחמת החורף. בתגובה לחקירה של פנטיקיינן ב-2007, קבע שירות הביון הרוסי FSB שדודו מת מרעב במחנה מאסר במרץ 1942, עקב הרשעה בריגול למען פינלנד; עם זאת, כמה חוקרים מאמינים שהוא המשיך לשרת במודיעין הצבאי הסובייטי ומת ב-1967.<ref></ref>
==פרסומים==
<div class="mw-content-ltr">
* The Nordic Dead-Child Tradition: Nordic Dead-Child Beings — A Study in Comparative Religion. Translated by Antony Landon. FF Communications 202. Helsinki: Suomalainen Tiedeakatemia, 1968.
* Oral Repertoire and World View. An Anthropological Study of Marina Takalo’s Life History. FF Communications 219. Helsinki: Suomalainen Tiedeakatemia, 1978. .
* [Kalevala Mythology]. Helsinki: Gaudeamus, 1987. .
* Kalevala Mythology. Folklore Studies in Translation. Edited and translated by Ritva Poom. Bloomington, IN: Indiana University Press, 1989 (first edition), 1999 (expanded edition). .
* Shamanism and Culture. Helsinki: Etnika, 1998. .
* Golden King of the Forest: The Lore of the Northern Bear. Edited and tranlated by Clive Tolley. Helsinki: Etnika, 2007. .
</div>
===כעורך===
<div class="mw-content-ltr">
* Uralic Mythology and Folklore. With Mihály Hoppál. Ethnologica Uralica 1. Budapest: Ethnographic Institute of the Hungarian Academy of Sciences; Helsinki: Finnish Literature Society, 1989. .
* Northern Religions and Shamanism. With Mihály Hoppál. Ethnologica Uralica 69. Budapest: Akadémiai Kiadó; Helsinki: Finnish Literature Society, 1992. 
* Shamanism and Northern Ecology. New York: De Gruyter, 1998. .
* Sami Folkloristics. NNF Publications 6. Turku: Nordic Network of Folklore, 2000. .
* The Finnish Sauna, the Japanese Guro, the Indian Inipi: Bathing on Three Continents. Helsinki: Rakennustieto, 2001. .
* Shamanhood: Symbolism and Epic. In collaboration with Hanna Saressalo and Chuner M. Taksami. Religion and Society 36. Budapest: Akademiai Kiado, 2001. 
* Shamanhood: An Endangered Language. With Peter Simoncsics. Oslo: Novus Forlag, 2005. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדענים פינים
קטגוריה:סופרים פינים
קטגוריה:ילידי 1940
דניאל אירופיאוס

דוד עמנואל דניאל (טנלי) אירופיאוס (בפינית: Daniel Europaeus; 1 בדצמבר 1820 – 15 במאי 1884) היה בלשן וחוקר פולקלור פיני. ידוע בין השאר בשל תרומתו ליצירת המהדורה השנייה של הקאלוואלה, האפוס הלאומי של פינלנד.

==חייו==
אירופיאוס נולד בסאביטאייפאלה (Savitaipale) בדרום קרליה (כיום רפובליקת קרליה ברוסיה). מכיוון שאביו של אירופיאוס היה מכר של הנריק גבריאל פורטן, גדל אירופיאוס בחוגים אינטלקטואליים. סיים את לימודיו בתיכון בויפורי ב-1844, אז המשיך לאוניברסיטת הלסינקי ללימודי בלשנות. בקריירה האקדמאית שלו פרסם מאמרים רבים בנושא מאקרו-משפחת השפות ההינדו-אוראליות - תאוריה הגורסת כי השפות ההודו-אירופיות והאורליות קשורות זו בזו.

במהלך השנים 1845–1854, ערך אירופיאוס מספר נסיעות לקרליה. שם פגש משוררים רבים, מהם ליקט חומרים עבור אליאס לונרוט, עורך הקאלוואלה. תרומתו העיקרית של אירופיאוס לקאלוואלה היא ליקוט החומרים של הסיפור על קולרבו עבור המהדורה השנייה המורחבת של הקלוואלה שתוכננה לצאת לאור ב-1849. בין השאר, אירופיאוס גם אסף מסורות סאמיות. כבלשן, הוא התעניין בעיקר בהיסטוריה המוקדמת של השפה הפינית והעם הפיני. הוא נחשב למייסד האונומסטיקה בפינלנד. ורבים מהתחדישים שלו לשפה הפינית עודם בשימוש יומיומי בשפה עצמה.<ref>[https://snl.no/Daniel_Europaeus Europaeus, Daniel - Store norske leksikon]</ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://375humanistia.helsinki.fi/en/humanists/david-emmanuel-daniel-europaeus DED Europaeus A PATHFINDING LINGUIST WHO SOMEHOW LOST HIS WAY]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלשנים ולשונאים
קטגוריה:פולקלוריסטים
קטגוריה:ילידי 1820
קטגוריה:נפטרים ב-1884
דליה זיאדה

דליה זיאדה (בערבית: داليا زيادة; נולדה ב-2 בינואר 1982) היא סופרת מצרייה. מחברת הספר "המקרה המוזר של הזאב בעל שלוש הרגליים - מצרים: צבא, אסלאם ודמוקרטיה ליברלית" וספרי עיון נוספים על הפוליטיקה ב.

בעבר ניהלה את מרכז אבן ח'לדון ללימודים דמוקרטיים, ושימשה מנהלת אזורית של הקונגרס האמריקאי-אסלאמי . כיום היא מכהנת כיושבת ראש המכון לדמוקרטיה ליברלית, ומנהלת בפועל של מרכז MEEM ללימודי המזרח התיכון ומזרח הים התיכון. וכן משמשת חברת המועצה הלאומית לנשים במצרים.

==ביוגרפיה==

נולדה בקהיר שבמצרים, לאם מורה לערבית ולאב מהנדס בכיר בצבא מצרים. היא למדה ביטחון בין-לאומי בפקולטה למשפטים ודיפלומטיה ע"ש פלטצ'ר באוניברסיטת טאפטס במסצ'וסטס שבארצות הברית.

זיאדה נטלה חלק מרכזי בתנועה האזרחית שהניעה את המהפכה במצרים בשנת 2011. בעקבות זאת הוגדרה ב-CNN כ"סוכנת שינוי" שראוי לעקוב אחריה, ובאתר הדיילי ביסט כונתה כאחת הנשים האמיצות בעולם, במשך שנתיים ברציפות. תואר סיפורה ומאבקה בתקופת המהפכה בכמה ספרים רבי-מכר אמריקאיים, בהם: "Rabble Rousers: Fearless Fighters for Social Justice" מאת לילי אסקלסן גרסיה.

זיאדה הביעה תמיכה בפעילות צה"ל במלחמת חרבות ברזל תוך שהיא מגנה את אירועי הטבח שביצע החמאס ב-7 באוקטובר. בעקבות תמיכתה בישראל הותקפה ברשתות ובתקשורת המצרית. היא ספגה איומים על חייה ותלונות שהוגשו נגדה לתובע הכללי המצרי, ובעקבות זאת נאלצה לעזוב את מצרים. בריאיון שהעניקה ל"כאן חדשות" ב-20 בנובמבר 2023 היא שבה והדגישה שהיא מתנגדת לארגון חמאס ומייחלת לחיסולו בידי ישראל והצביעה על מסוכנותו של הארגון עבור העולם הערבי.<ref></ref>

==ספריה שבדפוס==
<div class="mw-content-ltr">
* A Modern Narrative for Muslim Women in the Middle East; American Islamic Congress 2010 (מחברת שותפה)
* Paradox of Repression and Nonviolent Movements; Syracuse University Press 2018 (מחברת שותפה)
* The Curious Case of the Three-Legged Wolf - Egypt: Military, Islamism, and Liberal Democracy; Liberal Democracy Institute 2019

;שירה
* Lam Alef, a collection of poetry in Arabic; Maktoub Publishing 2009

;בעריכתה
* Egypt, Whereto? The Future of Democratic Reform; Tharwa Foundation 2008
* The Status-quo of Civil Society and Liberal Democratization in the Arab World; Ibn Khaldun Center 2012

;תרגומים
* Implacable Adversaries: Arab Governments and The Internet; Arab Network for Human Rights 2006
* Civil Rights and the Montgomery Story, comic book in Arabic; American Islamic Congress 2008
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://wisemuslimwomen.org/muslim-woman/dalia-ziada-2/ דליה זיאדה], באתר 'נשים מוסלמיות חכמות' 
* [https://www.washingtoninstitute.org/experts/dalia-ziada דליה זיאדה], באתר מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות מצריות
קטגוריה:האביב הערבי: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:בוגרי בית ספר פלטשר למשפטים ודיפלומטיה באוניברסיטת טאפטס
קטגוריה:ילידות 1982