שמילו פון ליטוויץ

גנרל שמילו פון ליטוויץ (בגרמנית: Smilo von Lüttwitz; 23 בדצמבר 1895 – 19 במאי 1975) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון ליטוויץ נולד ב-23 בדצמבר 1895 בשטרסבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית, והיה בנו של הגנרל ולטר פון ליטוויץ. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס פון ליטוויץ לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הפרשים ה-24 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-2), ולחם עמו במהלך המלחמה, וב-10 באוגוסט 1914 הועלה לדרגת לויטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בכסף, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון ליטוויץ לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1925 הועלה פון ליטוויץ לדרגת אובר לויטננט, וב-1 במאי 1930 הועלה לדרגת ריטמייסטר. שנה לאחר מכן, מונה למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-6 (הפרוסי), וב-1 בנובמבר 1935 הועלה לדרגת מיור. באוקטובר 1936 מונה למפקד גדוד הסיור הממונע ה-5, וב-1 בינואר 1939 מונה לשליש הקורפוס הממונע ה-15, והועלה לדרגת אוברסט לויטננט.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה פון ליטוויץ שליש הקורפוס הממונע ה-15, ולחם עמו במערכה בפולין, כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום. ב-9 במאי 1940 מונה פון ליטוויץ למפקד זמני של רגימנט הרובאים ה-12, ולחם עמו בשלב הראשון של המערכה על צרפת כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4 במסגרת הקורפוס הממונע ה-15. ב-20 במאי 1940 הוחלף פון ליטוויץ על ידי מפקד הרגימנט קונרד פון בילו, אולם לאחר פציעתו של הלה ב-14 ביוני חזר פון ליטוויץ לפקד על הרגימנט. במהלך מבצע ברברוסה לחם פון ליטוויץ עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4 במסגרת הקורפוס הממונע ה-24, וב-27 באוקטובר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 בנובמבר 1941 הועלה פון ליטוויץ לדרגת אוברסט, וב-14 בינואר 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 במרץ 1942 מונה פון ליטוויץ למפקד חטיבת הרובאים ה-4, שהייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4 במסגרת קורפוס הפאנצר ה-47, ולאחר מכן במסגרת הקורפוס ה-35, וב-1 ביולי 1942 מונה למפקד הדיוויזיה ה-23, שהייתה חלק מהקורפוס ה-82 במסגרת הארמייה ה-15. ב-1 בספטמבר 1942 הועלה פון ליטוויץ לדרגת גנרל מיור, וב-14 בספטמבר 1942 הוסבה הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית הפאנצר ה-26. באוגוסט 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד קורפוס הפאנצר ה-76 במסגרת הארמייה העשירית, וב-1 באוקטובר 1943 הועלה פון ליטוויץ לדרגת גנרל לויטננט. בפברואר 1944 קיבל פון ליטוויץ את אות הפציעה בזהב, וב-16 במרץ 1944 קיבל על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-4 ביולי 1944 קיבל פון ליטוויץ תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-20 ביולי מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-46, שהיה חלק מארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות צפון אוקראינה, ובתחילת אוגוסט הועבר תחת פיקוד הארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ופיקד עליו בניסיון בלימת המתקפה הרוסית. ב-23 באוגוסט נהרג בנו של פון ליטוויץ במהלך הקרבות, וב-1 בספטמבר 1944 הועלה פון ליטוויץ לדרגת גנרל חיל השריון.

ב-21 בספטמבר 1944 מונה פון ליטוויץ למפקד הארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, במקום ניקולאוס פון פורמן שפרש מתפקידו, אך ב-20 בינואר 1945 הודח מתפקידו על ידי פרדיננד שרנר, עקב אי ציות לפקודות. פון ליטוויץ הועמד למשפט צבאי בטורגאו, אך זוכה במשפט. ב-30 במרץ 1945 מונה פון ליטוויץ למפקד הקורפוס ה-85, שהיה חלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות G, וב-7 במאי נפל בידי פרטיזנים צ'כים, שהעבירו אותו כעבור יומיים לאמריקאים.

===לאחר המלחמה===
פון ליטוויץ שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר פון ליטוויץ בקובלנץ, ובשנת 1957 התגייס לבונדסוור בדרגת גנרל לויטננט, ושירת בו כמפקד הקורפוס ה-3 עד לשנת 1960. לאחר מכן חזר פון ליטוויץ לביתו, עד למותו ב-19 במאי 1975.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/L/LuttwitzSFv.htm שמילו פון ליטוויץ] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:גנרלים בבונדסוור
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:גרמנים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975