OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'יאיי

גְ'יָאיִי (בסינית: 嘉義市) היא עיר פרובינציאלית בפרובינציית טאיוואן במדינת טאיוואן. העיר היא מעין מובלעת בתוך מחוז ג'יאיי בדרום האי טאיוואן. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה 252,028 תושבים.

==היסטוריה==
האזור בו נמצאת כיום ג'יאיי היה מיושב על ידי אנשי שבט הואניה, משבטי הילידים באי טאיוואן. באותה תקופה האזור נודע בשם טִירוֹסֶן.

עם בואם של המהגרים בני ההאן מסין היבשתית לדרום טאיוואן בסביבות המאה ה-17, שם האזור התעוות לג'וּלְווֹשָׁאן, שקוצר בהמשך לג'ולוו. בזמנים שלאחר מכן האזור היה בסיס למהגרים הסינים שדרכו הם המשיכו לשאר חלקי האי.

בהמשך האזור עבר לשליטת הולנד עד שהיא גורשה ממנו על ידי ממלכת טונגנינג ב-1661. ב-1683 שושלת צ'ינג השתלטה על טאיוואן והאי חולק למחוזות. ב-1704 העיר הפכה לבירת מחוז ג'ולוו, שכלל את מרבית החוף המערבי וצפון טאיוואן. ב-1787 שם העיר שונה לקאגי (שנכתב באותם סימנים כמו השם הנוכחי למרות שיש שוני בהגייה). ב-1877 היה שינוי במבנה המנהלי של טאיוואן וקאגי הפכה להיות חלק ממחוז טאיוואן שבירתו הראשונה הייתה טאינאן.

ב-1895 נחתם הסכם שימונוסקי שלפיו האי טאיוואן הועבר לידי האימפריה היפנית. ב-1906 התרחשה רעידת אדמה שהחריבה את מרבית העיר, אך היא שוקמה על ידי היפנים. לאחר מכן התעשייה והמסחר בעיר החלו לשגשג. ב-1920 היא קיבלה מעמד רשמי של עיירה, וב-1930 היא קיבלה מעמד של עיר.

ב-1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, האי הוחזר לידי הרפובליקה הסינית. בהמשך אותה שנה שם העיר שונה לג'יאיי והיא קיבלה מעמד של עיר פרובינציאלית. ב-1950 היא הפכה להיות חלק ממחוז ג'יאיי והבירה שלו, אך בעקבות לחץ מקומי היא הוחזרה להיות עיר פרובינציאלית ב-1 ביולי 1982.

==ממשל==
120px
מבחינה מנהלית ג'יאיי מחולקת ל-2 נפות (בסינית: 區): הנפה המזרחית (東區) והנפה המערבית (西區). כל אחת מהנפות מחולקת לתת-נפות עירוניות (בסינית: 里). הנפה המזרחית היא המרכז השלטוני של העיר.

==חינוך==
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת ג'יאיי הלאומית ומכון דאטונג למסחר וטכנולוגיה (大同技術學院).

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה ג'יאיי, הנמצא בתוך שטחי מחוז ג'יאיי.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טאיוואן: ערים
Home (פסקול)

Home: Original Motion Picture Soundtrack הוא אלבום הפסקול של הסרט האנימציה "בית" משנת 2015 שמבוסס על ספר הילדים "The True Meaning of Smekday" משנת 2007 מאת אדם רקס. האלבום יצא ב-23 במרץ 2015 דרך חברות התקליטים Westbury Road ו-Roc Nation. בפסקול שיתפו פעולה זמרים ביניהם: ריהאנה, צ'ארלי XCX, ג'ניפר לופז, ג'ייקוב פלנט, קייזה וקלרנס קופי ג'וניור.

== רקע ==
ביוני 2012, נודע כי ריהאנה תככב בתפקיד ראשי בסרט האנימציה "בית" לצד השחקן האמריקאי ג'ים פרסונס. בספטמבר 2012, פוקס המאה ה-20 ואולפני ההנפשה של דרימוורקס הודיעו כי הסרט ייצא לאקרנים ב-26 בנובמבר 2014. ב-2014, דיווח מגזין וראייטי כי בנוסף לדיבוב, יצרה ריהאנה אלבום קונספט לסרט שייצא ב-17 במרץ 2015. מאוחר יותר התברר כי הפסקול של הסרט יכלול גם שירים של הזמרות צ'רלי XCX, ג'ניפר לופז וקייזה. בהצהרה לחדשות MTV ריהאנה אמרה: 

"אני חושבת שמוזיקה חשובה לכל סרט. אני חושבת שזה נותן את הטון, באותו הרגע. זה יוצר את הרגישות, את המתח, לא משנה איזה סרט זה, במיוחד סרט אנימציה. נהניתי מאוד ליצור שירים לסרט הזה. עבדתי בשיתוף פעולה הדוק עם טים ג'ונסון, הבמאי, רק כדי לוודא כי מבחינת הלחן, ומבחינה מוזיקלית השירים תואמו בדיוק למה שהוא היה צריך שהקהל ירגיש באותו רגע." 

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסקולים מ-2015
קטגוריה:פסקולי סרטים
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיל הייני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סטארגייט
Juice Rap News

Juice Rap News היא תוכנית דמוית חדשות סאטירית אינטרנטית, שנוצרה במלבורן, אוסטרליה. התוכנית היא היצירה של צמד, הוגו פאראנט וג'ורדנו נאני, התוכנית משודרת מאוסטרליה והיא מורכבת מפרקי חדשות עם פרשנות חברתית באמצעות מילות ראפ קומיות. היא מציגה חיקויים של אישים מפורסמים מרחבי העולם, דמויות בדיוניות שלרוב מהוות פרודיה על אדם מסוים או על קבוצה של אנשים, ולעיתים אורחים מבחוץ כמו נועם חומסקי והלהקה דאם. זו מנוהלת על ידי מגיש חדשות בדיוני בשם רוברט פוסטר. Juice Rap News מופצת באמצעות יוטיוב. פרקים מסוימים משודרים ברישיון בערוץ החדשות הרוסי הבינלאומי RT בשידור חוזר. הקהל של Juice Rap News הוא בינלאומי ופרקים רבים תורגמו ליותר מ-20 שפות.

דרך התוכנית מעביר הצמד פאראנט ונאני בדרך של אקטיביזם תקשורתי מקוון את תפיסותיו הפוליטיות והחברתיות. התכנים כוללים בין היתר תוכני מחאה סביבתניים, אנטי-גלובליים, אנטי תאגידיים, אנטי-מערביים ותכנים הקשורים בסולידריות עולמית.

==ביקורת==
הביקורת המרכזית כלפי התוכנית היא על כך שהתכנים מוטים במכוון ושהיא מהווה יותר סדרת סרטוני תעמולה מאשר תוכנית סאטירה אמיתית, ביקורת זו הושמעה במהלך הבחירות הפדרליות של אוסטרליה ב-2013, כאשר נטען כי התוכנית נותנת תעמולה חינמית למפלגות השמאל, בעיקר למפלגת הירוקים האוסטרלית, אשר אחד מחבריה, הסנטור סקוט לנדלן, הוזמן להתארח כמה חודשים לאחר הבחירות לקראת כינוס ה-G-20 בבריסביין ב-2014. בנוסף, ארגונים יהודיים בארצות הברית טענו כי התוכנית כוללת תכנים אנטי-ציונים ואף אנטישמיים.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://thejuicemedia.com/| אתר הבית של התוכנית (באנגלית)]

קטגוריה:אקטיביזם מקוון
קטגוריה:סאטירה
שומר פיצה

שומר פיצה
פיצה בקרטון, עם שומר פיצה
שומר פיצה או שולחן פיצה הוא אביזר המשמש למניעת מגע בין החלק העליון של קופסת אחסון המזון, כמו קרטון פיצה לבין המזון עצמו. האביזר מונע את שקיעת מרכז הקרטון והצמדותו למרכז המזון.
שומר הפיצה עשוי מפלסטיק והוא לרוב בעל שלוש רגליות, לעיתים ארבע. בדרך כלל שומר הפיצה הוא בצבע לבן והוא ממוקם לרוב במרכז הפיצה. הוא מוצב לפני סגירת הקרטון, לפני משלוח הפיצה. שומר הפיצה מיועד לשימוש חד פעמי ונזרק לאחר אכילת הפיצה יחד עם הקרטון.

==היסטוריה==
שומר הפיצה נרשם כפטנט ב-1985 על ידי כרמלה ויטלה (Carmela Vitale) ממדינת ניו-יורק, ככיסא-חצובה שיוצב במרכז הקופסה כדי למנוע מחלקה העליון לשקוע לתוך פיצה, עוגה ומזונות נוספים שנשמרים בתוך קופסה. השם המקורי של הפטנט היה: "שומר אריזה", אך מאז השם השתנה ל"שומר פיצה", וזה השם המקובל כיום לתיאור המוצר. הוגש ב-10 בפברואר 1983 ואושר ב-12 בפברואר 1985. מאז הומצאו למוצר גרסאות נוספות, למשל
שומר פיצה עם רגלית אחת משוננת המסייעת בהפרדת חתיכות פיצה דבוקות על ידי חיתוך הבצק והגבינה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://usvsth3m.com/post/97877289773/introducing-carmela-vitale-the-woman-who-invented Introducing Carmela Vitale – the woman who invented those dolls house table things they put in pizza boxes]
* [http://worldwide.espacenet.com/publicationDetails/biblio?CC=US&NR=4498586&KC=&FT=E&locale=en_EP פטנט US-4498586 ]

קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:פיצה
Life in the So-Called Space Age

Life In The So-Called Space Age הוא האלבום באורך מלא השני של להקת האינדסטריאל מטאל גאד ליבס אנדרווטר. האלבום יצא לאור ב-24 במרץ בשנת 1998. כותרת האלבום מגיעה מעטיפת האלבום Black Celebration של הלהקה דפש מוד, שם המשפט מופיע כציטוט על הכריכה האחורית. 

הסינגל "From Your Mouth" הופיע בסרט משנת 2000 "Gossip". השיר זכה לקליפ מוזיקלי בלתי שיגרתי, ובו נראה אלוף תחרות אכילת נקניקיות בסרטון המנוגן לאחור ונראה כאילו הוא מוציא מפיו כמויות גדולות של אוכל.

האלבום מכיל בתוכו שיר ארוך באופן קיצוני של 32 דקות, דבר שמאריך משמעותית את משך האלבום.

==רשימת שירים==

==מבצעים==
גאד ליבס אנדרווטר
*דייוויד ריילי - שירה
*ג'ף טורזו - גיטרה, קולות רקע
*אנדראו מקגי - גיטרה בס
*אדם קרי - תופים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.allmusic.com/album/r342760 ביקורת על האלבום באתר Allmusic]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:גאד ליבס אנדרווטר
פולוהי

פולוהי (באוקראינית: Пологи) היא עיר במחוז זפוריז'יה שבאוקראינה. נכון לשנת 2022, בעיר מתגוררים כ־18,000 תושבים.

==היסטוריה==
פולוהי הוקמה בסוף המאה ה-19 בזמן בניית מסילת רכבת שנועדה לחבר את נמל ים של ברדיאנסק עם דונבס וחרקוב.

ב-1928 שמו של היישוב שונה לצ'ובריבקה, על שמו של אחד הפעילים האוקראינים של המפלגה הקומוניסטית. ב-1937 ליישוב הוחזר השם הקודם פולוהי, שנה לאחר מכן קיבלה מעמד של עיר.

ב-5 באוקטובר 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים, שוחררה על ידי הצבא האדום ב-17 בספטמבר 1943. בזמן הכיבוש בעיר נרצחו כ-700 אנשים (165 מתוכם ילדים), כאלף איש נלקחו לעבודות כפייה בגרמניה.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית פולוהי לפי שנים:
{| class="wikitable"
| ||שנה || מספר תושבים
|-
|1 || 1939 || 12,944
|-
|2 || 1959 || 16,490
|-
|3 || 1970 || 20,048
|-
|4 || 1979 || 22,873
|-
|5 || 1989 || 25,336
|-
|6 || 2001 || 22,206
|-
|7 || 2005 || 21,103
|-
|8 || 2013 || 19,254
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז זפוריז'יה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1887
המצעד הירוק

שטר כסף של מאה [[דירהם מרוקאיים לזכר המצעד הירוק]]
המצעד הירוק (בערבית: المسيرة الخضراء) היה מצעד מאורגן על ידי שלטונות מרוקו, בנובמבר 1975, של מאות אלפי נתינים מרוקאים אל חבל סהרה הספרדית, במטרה להפעיל לחץ לצירוף החבל אל ממלכת מרוקו. במצעד השתתפו כ-350,000 צועדים (לפי מקורות אחרים היו יותר מחצי מיליון צועדים) בליווי של כעשרים אלף חיילים מרוקאים. המצעד היה ביטוי לתביעת מרוקו לריבונות על החבל. המלך המרוקאי חסן יזם את "המצעד הירוק" לאחר שמשלחת האו"ם דיווחה כי רוב הסהראווים רוצים עצמאות והמליצו על הגדרה עצמית לאזור.

הצועדים, שהוסעו למקום באמצעות רכבות, מטוסים ואוניות, הניפו ספרי הקוראן ודגלים אסלאמים ירוקים מכאן נוצר השם "המצעד הירוק". פרנסיסקו פרנקו, שליט ספרד, היה חולה מאוד ושלטונות ספרד, שחששו ממלחמה עם מרוקו העדיפו לסגת ולא לתקוף את ההמונים.

האזור אמור היה להיות מנוהל במשותף על ידי מרוקו ומאוריטניה. בתחילת 1976 עזבו הכוחות הספרדים האחרונים, והשאירו את מרוקו להיאבק עם קבוצת גרילה בשם החזית העממית לשחרור פוליסאריו, שנתמכה באופן פעיל על ידי אלג'יריה ובהמשך על ידי לוב<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.jeuneafrique.com/Article/LIN02113hassaetreve0/?art_cle=LIN02113hassaetreve0 Hassan II lance la Marche verte] 
* [http://mondediplo.com/2006/01/12asahara Jacob Mundy - How the US and Morocco seized the Spanish Sahara] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מצעדים
קטגוריה:מרוקו: פוליטיקה
קטגוריה:1975 בפוליטיקה
קטגוריה:סהרה המערבית
התאבדות של טייס

התאבדות של טייס הוא אירוע שבו טייס גורם או מנסה לגרום להתרסקות מטוס, ובכך להתאבד, לעיתים אגב הריגת נוסעים במטוס או אנשים על הקרקע. במקרים אחדים של חקירת אסון תעופה הגיעו החוקרים למסקנה שהאסון נבע מהתאבדותו של הטייס, ובמקרה של טיסה עם נוסעים הובילה גם למותם של הנוסעים. כאשר הטייס לא הותיר מכתב התאבדות, החוקרים קובעים שזו הייתה התאבדות על סמך ממצאים שבידיהם, ובפרט נתוני הקופסאות השחורות שבמטוס שהתרסק, וכן מידע על חייו של הטייס שעשוי לסייע בביסוס השערה זו. 

לעיתים ההתאבדות נותרת בגדר השערה, שיש החולקים על נכונותה. דוגמה לכך היא טיסה 990 של איג'יפטאייר, שהתרסקה לאוקיינוס האטלנטי מול חופי ננטאקט, מסצ'וסטס באוקטובר 1999. כל 217 הנוסעים ו-10 אנשי הצוות שהיו על המטוס נהרגו. הסיבה להתרסקות המטוס נותרה שנויה במחלוקת: רשויות התעופה האמריקניות טענו כי הסיבה הייתה מעשה רצח והתאבדות משום שבוצע על ידי טייס המשנה ג'מיל באטוטי, בעוד שרשויות התעופה המצריות טענו כי הסיבה להתרסקות הייתה ליקוי מכני.

ניסיון התאבדות שסוכל על ידי אנשי צוות אחרים התרחש בטיסה 350 של ג'פאן איירליינס. במהלך הגישה לנחיתה בנמל התעופה טוקיו האנדה, הפעיל קברניט המטוס את מערכת היפוך דחף בעודו באוויר, מה שגרם להאטת מהירות המטוס. טייס המשנה ומהנדס הטיסה ניסו לרסן אותו; למרות מאמציהם המטוס התרסק לים 300 מטר לפני תחילת מסלול הנחיתה. מבין 174 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו 24 נוסעים.

התאבדותו של הטייס בדרך של ריסוק המטוס מובילה למותו ולמות נוסעי המטוס, אך במקרה של פיגועי 11 בספטמבר הייתה זו מטרה משנית, והמטרה העיקרית (של המחבלים שהשתלטו על תא הטייס והפכו לטייסים בפועל) הייתה לפגוע במבנים שעל הקרקע שבהם התנגש המטוס. למניעת מקרים כאלה נקבעו נהלים לטיפול בסטייה חריגה של מטוס נוסעים מנתיבו, ובכלל זה הזנקת מטוסי קרב לעבר מטוס הנוסעים. במלחמת העולם השנייה הפעילה יפן טייסי קמיקזה - טייסים מתאבדים שנשלחו להתנגש עם מטוסיהם עמוסי הדלק באוניות אמריקאיות על מנת לפגוע בהן.

למניעת התאבדות של טייס במטוס נוסעים קובעים כללי רשות התעופה הפדרלית של ארצות הברית שבמקרה שאחד משני הטייסים יוצא מתא הטייס, חייב איש צוות אוויר אחר להחליפו, עד לחזרתו לתא הטייס. בתחילה כלל זה אינו נדרש באירופה, אך בעקבות מסקנות החוקרים, לפיהן טייס המשנה בטיסה 9525 של ג'רמנווינגס ניצל את שהייתו לבד בתא הטייס כדי לרסק את המטוס, הודיעו חברות תעופה אירופיות אחדות על כוונתן לאמץ את הנוהל האמריקאי. וב-27 במרץ 2015 פרסמה הסוכנות האירופית לבטיחות תעופה (EASA) המלצה לנוהל דומה.

==בקולנוע==
בסיפור הפותח את הסרט "סיפורים פרועים" נוסעיו של מטוס נוסעים מגלים בהדרגה שלכל אחד מהם יש בעברו קשר עם אדם בשם גבריאל פסטרנק, וכל אחד מהם העניק לפסטרנק חוויה שלילית. הדיילת מגלה לנוסעים שאין זו מקריות: פסטרנק הוא הדייל הראשי בטיסה זו, והוא השתלט על תא הטייס ומוביל את המטוס להתרסקות.

==קישורים חיצוניים==
* יונתן בייסקי, [http://www.mako.co.il/news-world/international-q1_2015/Article-d82cc7535f55c41004.htm מאות הרוגים בהתאבדויות טייסים], "חדשות 2", 26 במרץ 2015
* 
* [http://www.vox.com/2015/3/26/8294971/pilot-suicide-crash The disturbing history of pilots who deliberately crash their own planes], Vox, March 28, 2015

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רצח והתאבדות
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה
Mer de Noms

Mer de Noms (מצרפתית: ים של שמות) הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק האלטרנטיבי א פרפקט סירקל. האלבום יצא לאור ב-23 במאי בשנת 2000. האלבום זכה להצלחה מסחררת ומכר 188,000 עותקים בשבוע הראשון להשקתו.

==סקירה כללית==
רוב השירים באלבום הוקדשו לאנשים שונים שהסולן מיינארד ג'יימס קינן הכיר. האלבום מכיל שירים כמו "Judith" (יהודית), "Thomas" (תומאס), ועוד. את הסמלים על העטיפה ניתן לתרגם ל-"La Cascade des Prénoms", "המפל של השמות הפרטיים" בצרפתית.

==ביקורות==
האלבום זכה להצלחה מסחררת ולביקורות חיוביות מאוד. אתר Allmusic העניק לאלבום ארבעה מתוך חמישה הכוכבי האפשריים, בטענה: "פרפקט סירקל היא אחת מהלהקות שנזקקנו להם אבל אף אחד לא שם לב לזה עד שהן הופיעו". מגזין Entertainment Weekly העניק לאלבום את הציון A-, ציון גבוה מאוד. בניגוד לרוב לרוב הביקורות, מגזין Rolling Stone העניק לאלבום רק שניים וחצי כוכבים מתוך חמש.

==רשימת שירים==

===Judith===
עטיפת הסינגל

Judith (מאנגלית: יהודית) הוא סינגל של להקת "א פרפקט סירקל". הסינגל פורסם במקור בשנת 2000 באלבום הבכורה של הלהקה, "Mer de Noms".

סולן הלהקה מיינארד ג'יימס קינן הסביר בדיסק Amotion שהשיר הוא על אימו, יהודית מרי קינן, שחוותה התקף והפכה מרותקת לכיסא גלגלים לשארית חייה, אך המשיכה להאמין בנצרות.

==מבצעים==
א פרפקט סירקל
*מיינארד ג'יימס קינן - שירה
*בילי הוורדל - גיטרה, קלידים, פסנתר, גיטרה בס, קולות רקע, הפקה, מיקסינג
*ג'וש פריס - תופים
*טרוי ואן ליואן - גיטרה בשירים 7 ו-10
*פז לנצ'נטין - כינור בשירים 3, 6, 9, גיטרה בס בשיר 7, קולות רקע

מוזיקאים נוספים
*טים אלקסנדר - תופים בשיר 1
*לוציאן לנצ'טין - ויולה בשיר 6
*קלי שאפר - שירה בשיר 9

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2000
קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
Drones

Drones הוא אלבום האולפן השביעי של להקת הרוק האלטרנטיבי מיוז. האלבום יצא לאור ב-5 ביוני 2015 דרך חברות התקליטים הליום 3 והאחים וורנר.

== הקלטת האלבום ==
באוקטובר 2014 מיוז החלה להקליט את האלבום באולפן שבטורונטו, האלבום הופק על ידי מפיקה של AC/DC, רוברט ג'ון "מאט" לאנג. ההקלטה הראשונה הסתיימה ב-19 באוקטובר, מיוז חזרו לאולפנים בנובמבר 2014.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלבומי 2015
קטגוריה:אלבומי מיוז
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
רצח והתאבדות

רצח והתאבדות (ידוע גם בתור רצח-התאבדות או התאבדות-רצח) הוא מעשה שבו אדם הורג אדם אחד אחר או יותר, לפני או באותו הזמן שהוא הורג את עצמו. השילוב של רצח והתאבדות יכול לבוא לידי ביטוי בדרכים שונות. בין הדרכים הבולטות יותר:
* רצח הכרוך בהתאבדות, כמו פיגוע התאבדות, נהיגה ברכב מגשר כשברכב יש נוסעים או התאבדות של טייס המרסק במכוון כלי טיס ועליו נוסעים.
* התאבדות לאחר רצח על מנת לחמוק מעונש.
* התאבדות לאחר רצח כאמצעי להענשה עצמית מתוך רגשות אשמה.
* התאבדות משותפת שבה האחד הורג את השני בהסכמה ולאחר מכן הורג את עצמו, כחלק מברית התאבדות.
* רצח לפני התאבדות מתוך כוונה למנוע כאב וסבל עתידי של אחרים, כמו הורים ההורגים את ילדיהם ואז הורגים את עצמם.
* רצח ולאחריו התאבדות של אדם מעורער בנפשו.
* רצח על מנת למנוע מאדם לגרום פגיעה באחרים, ולאחריו התאבדות.
* רצח כדי לקבל גזר דין מוות בכוונה.
רבים ממעשי רצח המוני הסתיימו בהתאבדות, כמו הטבח בסטריפ של לאס וגאס, הטבח בתיכון קולומביין, הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק והטבח בווירג'יניה טק.

חלק ממעשי ההתאבדות מונעים בידי כתות דתיות, מעשים אלה מערבים לעיתים רצח של חברי הכת, כגון ההתאבדות ההמונית בג'ונסטאון, של כת מקדש העם.

== תאוריות ונתונים בנוגע לרצח והתאבדות ==
לפי הפסיכיאטר קארל מנינגר, רצח והתאבדות הם מעשים מתחלפים - התאבדות לפעמים מניעה רצח, ולהפך.<ref></ref>

במחקר שהשווה בין רצח-התאבדות לרצח בלבד בקרב זוגות, טען מילטון רוזנבאום (1990) במסקנות המחקר כי אוכלוסיית מבצעי הרצח-התאבדות בקרב זוגות שונה מאוכלוסיית מבצעי הרצח בלבד בקרב זוגות. בעוד שמבצעי הרצח-התאבדות נמצאו לעיתים קרובות בדיכאון (75%) וברובם המכריע היו גברים (95%), מי שביצעו רצח ללא התאבדות לא סבלו מדיכאון, ומחציתם היו נשים.

אף על פי שאין מערכת מעקב לאומית למקרים מסוג רצח והתאבדות בארצות הברית, מחקרים רפואיים על התופעה מעריכים כי מקרי רצח-התאבדות מובילים לכ-1,000 עד 1,500 מקרי מוות כל שנה שנה בארצות הברית,<ref>[https://www.vpc.org/studies/amroul2006.pdf American Roulette: Murder-Suicide in the United States]</ref> כאשר לרוב המעשה מתרחש בין בני זוג. הרוב המכריע של הרוצחים המתאבדים הם גברים, אשר לעיתים קרובות רוצחים את בת הזוג שלהם. דיכאון, בעיות זוגיות ו/או כלכליות ובעיות אחרות הם בדרך כלל המניעים לרצח.

בדנמרק של המאה ה-18, אנשים אובדניים היו לפעמים מבצעים רצח כדי לקבל עונש מוות. הם האמינו שרצח ואחריו חזרה בתשובה יאפשר להם לשים קץ לחייהם תוך הימנעות מקללות.

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:שיטות רצח
חוסיין עאמר

אזור התקרית (צילום משנת 1993) - ברקע האנטנה של [[מוצב ציפורן, על גבול ישראל–לבנון]]
חוסיין (עמיר) עאמר (בערבית: حسين عامر; 29 ביוני 1965 - 4 במרץ 1996) היה סגן-אלוף בצה"ל, מפקד גדוד 12 "ברק" של חטיבת גולני. נהרג בדרום לבנון, כתוצאה מפיצוץ מטען צד.

==קורות חייו==
נולד לאשתיאק ועלי בכפר הדרוזי ג'וליס שבגליל המערבי, לאב שוטר ולאם עקרת בית. בן שלישי במשפחה בת שמונה ילדים. בילדותו סייע למשפחתו בעבודה חקלאית. למד בבית-הספר היסודי בכפרו, והמשיך בחטיבת הביניים ובבית הספר התיכון המקיף "אחווה" שבירכא, בו סיים לימודיו בהצטיינות במגמה ההומנית. במקביל ללימודיו, היה פעיל נלהב בתנועת "הצופים", ובכיתה ט' היה למנהל אזור הצפון במגזר הדרוזי במסגרת תנועת הצופים הדרוזים, תפקיד בו כיהן עד סוף לימודיו התיכוניים. היה מדריך נוער בגדנ"ע, פעל בתחום החינוך במתנ"ס ובבית הנוער והיה הקפטן של קבוצת הכדורגל לנוער.

רבים מבני משפחת עאמר מתנדבים לשירות ביחידות קרביות וגם חוסיין בחר, עם גיוסו לצה"ל בנובמבר 1983, להתנדב לשירות כלוחם בחטיבת גולני. הוא החל את שירותו בגדוד 51 ומשם יצא לקורס קצינים. בסיום הקורס חזר לגדוד כמפקד מחלקה. הוא המשיך בתפקידי הפיקוד והיה למפקד פלוגה ולסגן מפקד הגדוד.

סיים קורס פו"ם (פיקוד ומטה), וזכה לקבל תעודת הערכה ממפקד בית-הספר. עם סיום לימודיו שב לחטיבת גולני ושימש כקצין אג"ם. ב-1995 מונה למפקד גדוד 12 בדרגת סגן-אלוף, והיה המג"ד הדרוזי הראשון בחטיבת גולני. 

ב-4 במרץ 1996 בשעות הערב ירתה חוליית מחבלים מבין בתי כפר חולא הלבנוני על חיילים מפלוגת המסלול של גדוד 12 ליד השער שבגדר הגבול בין מוצב צבעוני ללבנון. חיילי הפלוגה המסייעת שבפיקוד יואב מרדכי יצאו למרדף אחרי המחבלים אל תוך שטח לבנון כשהמג"ד, חוסיין מצטרף אליהם יחד עם חוליית הפיקוד שלו וגשש. במהלך המרדף עצרו הקצינים והגששים להתייעצות ליד עמוד חשמל. מחבל שהסתתר לא רחוק מהם הפעיל מטען צד שהיה תלוי על העמוד וכתוצאה מפיצוץ המטען נהרגו חוסיין עאמר, קצין השיתוף הארטילרי הגזרתי סגן , ושני הגששים: רב-סמל מתקדם , וסמל ראשון . שמונה חיילים אחרים נפצעו, ארבעה מהם קשה, ובהם גם מפקד הפלוגה, יואב מרדכי וגשש נוסף. 

עאמר הותיר אחריו הורים, שבעה אחים ואחיות, וארוסה. נקבר בחלקה הצבאית בבית העלמין בכפרו. הונצח, בין השאר, באנדרטת "מצפה חוסיין", בכביש יפתח–מנרה, כשלושה וחצי קילומטרים דרומית למנרה, סמוך למקום בו נהרג. המצפה הוקם ברחבת בטון המוצלת בפרגולה, תחומה בחומת בטון ובה מגרעות לצפייה בנוף ולעבר הגבול. ברחבה מדרגות המהוות ספסלים, להתכנסות במעין אמפיתיאטרון. לצד הרחבה שלט עץ במסגרת ברזל ובו סמלי היחידה, פרטיו של עאמר, תיאור נסיבות התקרית, והמשפט: "מפקד, חבר, אוהב הארץ".

אחיו סלמאן עאמר היה מפקד גדוד וראש מועצת ג'וליס.
מצפה חוסיין עאמר

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20150923220644/http://www.druzim.co.il/show_item.asp?itemId=27348&levelId=2203&itemType=10&templ חוסיין (עמיר) עאמר], יד לבנים הדרוזים
* 

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:כדורגלנים דרוזים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:חללי צה"ל ברצועת הביטחון
קטגוריה:העדה הדרוזית בישראל: הנצחה
קטגוריה:ג'וליס: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
הקיסר הקטן

הקיסר הקטן (באנגלית: Little Caesar) הוא סרט פשע של האחים וורנר משנת 1931. הסרט מספר את סיפורו של פרחח שעולה בדרגות הפשע המאורגן ומגיע לראש סולם הדרגות.

==עלילה==
הפושעים הקטנים סיזר אנריקו "ריקו" בנדלו (אדוארד ג'י רובינסון) וחברו ג'ו מאסארה (דאגלס פיירבנקס הבן) עוברים לשיקגו כדי לחפש את עושרם. ריקו מצטרף לכנופיה של סאם ואטורי (סטנלי פילדס), בעוד ג'ו רוצה להיות רקדן. אולגה (גלנדה פארל) הופכת לשותפת הריקודים שלו ולחברתו.

ג'ו מנסה להתרחק מהכנופיה ופעולותיה, אבל ריקו מאלץ אותו להשתתף בשוד של המועדון בו הוא עובד. על אף ההוראות של מנהיג העולם התחתון "ביג בוי" (סידני בלקמר) להימנע משפיכות דמים, ריקו יורה למוות בנציב הפשע אלוין מקלור בזמן השוד, כאשר ג'ו הוא עד.

ריקו מאשים את סאם בהיותו רך מדי ומשתלט על הכנופיה. מנהיג הכנופיה היריבה "ארני הקטן" סטורץ' (מארוסי בלק) מנסה לגרום למותו של ריקו, אך נכשל. ריקו ופמלייתו מאלצים את ארני לעבור לדטרויט. לבסוף ריקו מקבל שליטה על כל הפשע המאורגן בצפון שיקגו.

ריקו מתחיל לדאוג שג'ו יודע עליו יותר מדי. הוא מפציר בו לשכוח את אולגה ולחזור לחיי הפשע. ריקו מאיים להרוג את ג'ו ואולגה אם לא יעשו כדבריו, אבל ג'ו מסרב. אולגה מתקשרת לשוטר פלרטי (תומאס ג'קסון) ומספרת שג'ו מוכן לדבר, רגע לפני שריקו ושכיר החרב שלו אוטרו מגיעים. ריקו מופתע לגלות שהוא לא מצליח להרוג את ג'ו, וכשאוטרו מנסה לעשות זאת בעצמו ריקו פורק אותו מנשקו, אבל לא לפני שג'ו נפצע. למשמע הירייה, פלרטי (השוטר) ושוטר נוסף רודפים אחרי אוטרו והורגים אותו. פלרטי משתמש במידע שאולגה נתנה לו ומשמיד את ארגון הפשע של ריקו.

לבד ונואש, ריקו מתחבא באכסניה. הוא מתרגז כאשר הוא מגלה שפלרטי כינה אותו פחדן בעיתונים, ובטיפשות רבה מתקשר למשטרה להודיע שהוא מגיע לחסל את פלרטי. מקור השיחה מאותר ופלרטי מגיע ויורה בריקו למוות.

==שחקנים==
*אדוארד ג'י רובינסון – סיזר אנריקו "ריקו" בנדלו
*דאגלס פיירבנקס – ג'ו מאסארה
*גלנדה פארל – אולגה
*סידני בלקמר – "ביג בוי"
*סטנלי פילדס – סאם ואטורי
*מארוסי בלק – "ארני הקטן" סטורץ'
*תומאס ג'קסון – השוטר פלרטי

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.afi.com/members/catalog/DetailView.aspx?s=&Movie=1125 "הקיסר הקטן"] בקטלוג המכון האמריקאי לסרטים
* [http://tcmdb.com/title/title.jsp?stid=81511 "הקיסר הקטן"] במאגר הסרטים TCM

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1931
Infamy and the Breed

Infamy and the Breed הוא אלבום הבכורה של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית זונריה. האלבום יצא לאור ב-3 בספטמבר 2007.

==רשימת שירים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2007
קטגוריה:אלבומי דת' מטאל
Sacred Reich

סייקרד רייך (באנגלית: Sacred Reich, תרגום מילולי: רייך קדוש) היא להקת ת'ראש מטאל שנוסדה בשנת 1985 באריזונה שבארצות הברית. הלהקה התפרקה רשמית בשנת 2000, על אף שהפסיקה להקליט כבר ארבע שנים קודם לכן.

==אחרי הפירוק==
המתופף דייב מקליין הצטרף ללהקה מאשין הד בשנת 1995. הגיטריסט ווילי ארנט הקים את הלהקה דה יומן קונדישן ביולי של שנת 2000, יחד עם סולן להקת סיינט מאדנס לשעבר. בשנת 2007 הלהקה התאחדה כדי להופיע באירופה מספר פעמים, אך בסיסט וסולן הלהקה פיל רינד הבהיר כי אין כוונה להקליט אלבום חדש.

הלהקה במופע איחוד בשנת 2012

==חברי הלהקה==
הרכב סופי
*פיל רינד - שירה, גיטרה בס
*גרג הול - תופים
*ויילי ארנט - גיטרה
*ג'ייסון רייני - גיטרה

חברים לשעבר
*דן קלי - שירה
*ג'ף מרטינק - גיטרה
*דייב מקליין - תופים

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* (1987) Ignorance
* (1988) The American Way
* (1993) Independent
* (1996) Heal
* (2019) Awakening

===מיני אלבומים===
* (1988) Surf Nicaragua
* (1991) A Question

===אלבומי הופעה===
* (1997) Still Ignorant

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל
קטגוריה:להקות גרוב מטאל
קטגוריה:להקות אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהיו חתומות במטאל בלייד רקורדס
*
Ignorance

Ignorance (מאנגלית: בערות) הוא אלבום הבכורה של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית סייקרד רייך, שיצא לאור באוקטובר של שנת 1987. באוגוסט 2014, מגזין Revolver הכניס את האלבום לרשימת "14 אלבומי הת'ראש מטאל שאתם צריכים לקנות".

==רשימת שירים==
כל השירים נכתוב והולחנו על ידי פיל רינד, למעט כאשר מצוין אחרת.

==מבצעים==
סייקרד רייך
*פיל רינד - שירה, גיטרה בס
*ויילי ארנט - גיטרה
*ג'ייסון רייני - גיטרה
*גרג הול - תופים

צוות נוסף
*ביל מטויר - הפקה, הנדסה מוזיקלית
*בריאן סלאגל - מפיק בפועל
*פול סטולר - עטיפת אלבום

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1987
קטגוריה:אלבומי סייקרד רייך
Surf Nicaragua

Surf Nicaragua (מאנגלית: לגלוש בניקרגואה) הוא מיני אלבום של להקת הת'ראש מטאל האמריקאית סייקרד רייך. האלבום יצא לאור באוקטובר בשנת 1988. האלבום מכיל גרסת כיסוי לשיר "War Pigs" של להקת Black Sabbath.
להקת ההבי מטאל סולפליי ביצעה גרסת כיסוי לשיר One Nation באלבום 3.

==רשימת שירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פיל רינד, למעט כאשר מצוין אחרת.

==מבצעים==
סאקרד רייך
*פיל רינד - שירה, גיטרה בס
*ויילי ארנט - גיטרה
*ג'ייסון רייני - גיטרה
*גרג הול - תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי סייקרד רייך
לילי קרונברגר

לילי קרונברגר (בהונגרית: Kronberger Lily; 12 בנובמבר 1890 – 21 במאי 1974) הייתה מחליקה אמנותית על קרח הונגרייה-יהודייה, 4 פעמים ברציפות אלופת עולם (1908–1911) בהחלקה אמנותית על קרח ליחידות.

קרונברגר הייתה לאלופת העולם הראשונה של הונגריה.

== ביוגרפיה ==
קרונברגר נולדה בבודפשט. 

באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בדאבוס שווייץ בשנת 1906, שבה נערכו לראשונה תחרויות בנפרד לנשים זכתה קרונברגר במדליית ארד בתחרות לנשים, אחרי מאדג' סיירס מבריטניה וג'ני הרץ מאוסטריה. שנה לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בווינה אוסטריה היא זכתה שוב במדליית ארד אחרי סיירס והרץ.

===אלופת עולם===
באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה בטרופאו צ'כיה בשנת 1908 זכתה קרונברגר במדליית זהב לפני אלזה רנדשמידט מגרמניה, המתחרה היחידה שלה. שנה לאחר מכן, היא התחרתה לבדה והוכתרה לאלופת העולם. בשנת 1910 היא זכתה שוב במדליית זהב לאחר שניצחה שוב את רנדשמידט. באליפות העולם שנערכה בווינה בשנת 1911 היא זכתה במדליית זהב, לפני אופיקה וון מרי הורבט מהונגריה ולודוביקה ג'קובסון מגרמניה. בהצעתו של זולטאן קודאי, היא הייתה המחליקה הראשונה בהיסטוריה שהופיעה בתחרות החופשית עם מוזיקה. באותן השנים (1908 - 1910) זכתה קרונברגר 3 פעמים ברציפות באליפות הונגריה בהחלקה אמנותית על הקרח.

בשנת 1997 זכתה קרונברגר להיכלל בהיכל התהילה העולמי בהחלקה אמנותית על הקרח.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.jewishsports.net/BioPages/LiliKronberger.htm לילי קרונברגר], באתר International Jewish Sports Hall of Fame 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאיות הונגריות
קטגוריה:מחליקות אמנותיות על קרח יהודיות
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:אלופות עולם יהודיות
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:אלופות עולם בהחלקה אמנותית
קטגוריה:ילידות 1890
קטגוריה:ספורטאיות יהודיות הונגריות
קטגוריה:הונגריות שנפטרו ב-1974
יעקב יוסף הכהן טראב מסלתון

רבי יעקב ב"ר יוסף הכהן טראב-מסלתון (תרי"א, 1851, דמשק - ליל כ"ב בטבת תרפ"ג, 9 בינואר 1923, ביירות) היה החכם באשי של ביירות ואב בית הדין שלה.

==קורות חיים==
נולד בדמשק שבסוריה לרב יוסף הכהן טראב. למד בבית מדרשו של רבי חיים ויטאל בעיר. נשא לאישה את רוזא.

לאחר מלחמת העולם הראשונה, כשביירות עברה משלטון עות'מאני למנדט צרפתי, התקשה הרב מסלתון להתאים את עצמו לייצוג הקהילה היהודית מול השלטון החדש. בעקבות זאת ביקשה הקהילה כי יתפטר. את מקומו ירשו הרב נסים יהודה דנון והרב שלמה טאג'ר.

נפטר בביירות ביום כ"ב בטבת ה'תרפ"ג (1923).

==ספריו==
* ספר דבר טוב - ספר דרשות שנשא הרב בענייני התשובה, שבת זכור, שבת הגדול, בר מצווה, תפילין, דרשות לכבוד אביו ואמו והספדים. כל דרשה בספר זה מתחילה באותיות שם הוי"ה. לספר זה ביקש המחבר שלא יכתבו הספדים את טעמו הוא מנמק בהקדמת ספרו: "כי דרך הרבנים המסכימים ומעריבים להגדיל בתואר המחבר ומעלתו. ואני חוששני מחטאת פן יהיה לי לתקלה להכביד עונשי עלי אחרי מותי לכן מנעתי את עצמי והדן אותי לכף זכות מה' תהיה משכורתו. אורך ימים ושנות חיים ותבא עליו ברכת טוב".
* ספר בית יעקב (ב' כרכים)
* ספר שארית יעקב (ב' כרכים) - דרושים וחידושים על הרמב"ם, שהדפיסו צאצאיו לאחר פטירתו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.hyomi.org.il/view.asp?id=133 חכם יעקב הכהן (מסלטון) טראב], באתר החכם היומי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:רבנים לבנונים
קטגוריה:יהודים סורים
קטגוריה:נושאי משרת חכם באשי
קטגוריה:דמשק: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:ביירות: רבנים
קטגוריה:ילידי 1851
קטגוריה:נפטרים ב-1923
סומרס

סומרס (ברוסית: Соммерс, בפינית: Someri, בשוודית: Sommarö) הוא אי לא מיושב השייך לרוסיה. הוא ממוקם בחלק המזרחי של המפרץ הפיני, במרחק של כ-18 ק"מ מחופי פינלנד. אורכו של האי הוא 950 מטר, רוחבו - 450 מטר. על האי ישנו מגדלור.

==היסטוריה==
האי היה שייך לשוודיה עד לשנת 1721, אז הועבר לשליטת האימפריה הרוסית בהתאם לחוזה נישטאד. הצאר פיוטר הגדול העניק את האי במתנה לליצן החצר שלו יאן ד'אקוסטה. האי נשאר נטוש במשך כמאה שנה, עד שבשנת 1808 נבנה על האי מגדלור. בסוף המאה ה-19 שודרג המגדלור, הותקן בו צופר להתרעה לספינות. כמו כן נבנה בית מעץ, בו התגורר מפעיל המגדלור עם משפחתו.

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה החל הצבא הרוסי בבניית מוצבים על האי. בניית המוצבים הופסקה ב-1917, לאחר מהפכת אוקטובר, כאשר החיילים הרוסים נטשו את האי. בתחילת 1918 השתלט על האי כוח מהצבא הפיני. בשנת 1920 הוסדרה השליטה הפינית באי במסגרת חוזה טרטו. הפינים השלימו את בניית המוצבים ותחזקו את המגדלור על האי.

עם פרוץ מלחמת החורף פוצצו הפינים את המגדלור שעל האי ופינו את כוחותיהם מהאי. ב-1 בדצמבר 1939 הנחית הצי הסובייטי כוחות על האי, אשר כבשו אותו ללא קרב. בתום המלחמה, במסגרת חוזה השלום שנחתם במוסקבה, הועבר האי באופן רשמי לשליטת ברית המועצות. הסובייטים הקימו מחדש את המגדלור (שפוצץ על ידי הפינים) ומיקמו על האי חיל מצב קטן.

ב-2 בדצמבר 1941 פונו כוחות הצבא האדום מהאי בהתאם להחלטת הפיקוד הצבאי של חזית לנינגרד. החיילים שהתפנו מהאי הצטרפות למגיני העיר לנינגרד. ב-19 בינואר 1942 הנחיתו הפינים כוחות על האי והשתלטו עליו. הם הציבו על האי חיל מצב שכלל כ-100 חיילים עם 5 תותחי שדה ו7 תותחי נ"מ.

בקיץ 1942, החליט הפיקוד הסובייטי לכבוש את האי מחדש ותכנן מבצע נחיתה על האי. המבצע יצא לפועל ב-8 ביולי 1942 ונכשל כישלון חרוץ. הסובייטים אומנם הצליחו להנחית כוחות על האי ולהשתלט על אחד המוצבים, אבל הפינים, בסיוע ספינות הצי הגרמני, הצליחו להדוף את המתקפה הסובייטית. בסופו של דבר כמעט כל החיילים הסובייטים שנחתו על האי נהרגו או נפלו בשבי. רק 23 חיילים פצועים (מתוך כ-250 חיילים שהונחתו) הצליחו להתפנות על גבי ספינות טורפדו שהתקרבו לאי.

הפינים החזיקו באי עד לספטמבר 1944, כאשר פינלנד חתמה על הסכם שביתת נשק עם ברית המועצות. לאחר חתימת ההסכם עזב הצבא הפיני את האי והצבא האדום השתלט עליו שוב. בתקופת ברית המועצות החזיק הצי הסובייטי על האי בסיס קטן ובו תחנת מכ"ם. לאחר התפרקות ברית המועצות פונה הבסיס.
==גלריה==
<gallery>
Sa-kuva-153462.jpg
Sa-kuva-153468.jpg
Sa-kuva-165892.jpg
Sa-kuva-166470.jpg
</gallery>
האי במהלך מלחמת העולם השנייה

== ראו גם ==

* סורסארי

==לקריאה נוספת==
* Anttila, Risto: Lavansaari Seiskari Tytärsaari Haapasaari 1918. KR-kirjat OY, 2006. .
* Laurell, Seppo: Suomen majakat. Kustannusosakeyhtiö Nemo/Merenkulkulaitos, 1999. .

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110720181039/http://kotisivut.fonet.fi/~aromaa/Navygallery/Background/Wartime/Someri.htm תיאור הקרב על האי] 
קטגוריה:איים בים הבלטי
קטגוריה:מחוז לנינגרד: גאוגרפיה
קטגוריה:רוסיה: איים לא מיושבים
קטגוריה:המפרץ הפיני
ולבז'יך

ולבז'יך (בפולנית: Wałbrzych, בגרמנית: Waldenburg, בצ'כית: Valbřich או Valdenburk) היא עיר בפרובינציית שלזיה תחתית בפולין. פירוש השם בגרמנית הוא "טירת היער", השם מתייחס לטירה שנמצאת בדרום העיר. בעיר נולד המתמטיקאי היהודי אברהם רובינזון.

==אטימולוגיה==
לפי האתר הרשמי של ולבז'יך, משמעות שמה הקדום "לסוגרוד" ושמה הגרמני "ולדנבורג" היא "טירת היער". העיר נקראה כך על שם הטירה "נובי דבורי" (בגרמנית: בורג נויהאוז) שחורבותיה נמצאים בדרום העיר. המילה ולדנבורג היא שילוב של המילים "ולד" (יער) ו"ברג" (טירה). השם הפולני Wałbrzych (ולבז'יך) בא מהמילה הפולנית Walbrich (ולבז'יך), שהיא שילוב של השמות הישנים "ולנברג" ו"ולמברג".

==היסטוריה==
זמן הקמתה של ולבז'יך שנוי במחלוקת: יש הגורסים כי היא הייתה קיימת כבר ב-1191 בתור כפר קטן, אך יש המתארכים את זמן הקמתה לראשית שנות ה-90 של המאה ה-13.

כבר בשנת 1583 היו קיימים בסמוך לעיר מכרות פחם. בתחילת המאה ה-19, שגשגו מאוד ענפי כריית הפחם והאריגה בעיר והיא הפכה למרכז תעשייתי. בתחילת המאה ה-20, הוקם בוולבז'יך מפעל לייצור כלי שולחן מחרסינה, ומפעל לייצור זכוכית.

בתקופת השואה, עקב זרימת יהודים בלתי פוסקת למחנה הריכוז גרוס-רוזן, הוקם בוולבז'יך תת-מחנה ריכוז של גרמניה הנאצית, בשם מחנה ולדנבורג.
באוקטובר 1943, החלה בעיר בניית מפקדת "מתקן פרויקט ענק" של היטלר. בניית המפקדה לא הושלמה והיא לא שימשה את היטלר.

ממלחמת העולם השנייה ולבז'יך יצאה כמעט ללא פגע. לאחר המלחמה, העיר התרחבה גאוגרפית ועקב שינויי גבול שנקבעו בוועידת פוטסדאם, היא הועברה מגרמניה לפולין. רוב תושביה הגרמנים של ולבז'יך גורשו.

בתחילת שנת 1990, הוחלט לסגור את מכרות הפחם של העיר. כעבור 5 שנים, הוקם במתקנים של מכרה הפחם העתיק ביותר בעיר, מוזיאון לתעשייה ולטכנולוגיה.

==מקומות בעיר==
===אתרי תיירות===
ציור טירת קשיאש, אמצע [[המאה ה-19 (אוסף אלכסנדר דונקר)]]
טירת קשיאש
* בית פאלם
* ההר חֶלְמְיֶץ – הר בגובה 851 מטר מעל פני הים
* כיכר השוק (שופץ ב-1997–1999)
* הכנסייה הפרוטסטנטית (נבנתה ב-1785–1788)
* טירת אלברטי (1801) – כיום נמצא שם המוזיאון העירוני
* טירת קסטריץ
* טירת קשיאש

===מוסדות חינוך===
* אוניברסיטת אנגלוס סילסיוס
* אוניברסיטת יאנוש קורצ'אק
* בית הספר ולבז'יסקה ויזמות
* מרכז מחקר האקדמיה הפולנית למדעים
* סניף של האוניברסיטה הטכנית של ורוצלב
* סניף של שלזיה תחתית – מרכז ההכשרה ורוצלב
* מתחם בתי הספר מס' 4

====בתי ספר תיכוניים====
* התיכון החברתי
* תיכון איגנצי יאן פדרבסקי
* תיכון הוגו קולטג
* תיכון ניקולאוס קופרניקוס
* תיכון סיוסטר ניפוקלנק

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==ראו גם==
* רכבת הזהב הנאצית

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.inyourpocket.com/poland/wroclaw/Further-Afield/Ksiaz-Castle/Ksiaz-Castle_76476v אתר תיירותי]
* [http://www.walbrzych.info פורטל העיר].
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שלזיה תחתית: ערים
פלמני

פלמני (מרוסית: Пельмени) הם כיסונים מן המטבח הרוסי אשר עשויים מציפוי דק של בצק וממגוון מילויים שונים, בעיקר בשר טחון.

== מאפיינים ==
שלבי הכנה של פלמני
בצק הפלמני מורכב מקמח ומים, ולעיתים גם ביצה. כמילוי מקובל להשתמש בבשר טחון מחזיר, בקר, טלה, דגים או פטריות. מקובל גם להשתמש במילוי שמורכב מכמה סוגי בשר. למשל המילוי המקובל בחבל הארץ אודמורטיה הוא 45% בקר, 35% טלה ו-20% חזיר. פלמני באזור פרם ממולאים באופן מסורתי בשילוב של פטריות, לפת ובצל. מקובל להוסיף למילוי תבלינים כמו פלפל שחור ובצל.

מאכלים דומים לכיסוני הפלמני נמצאים בעמים רבים. במטבח הפולני נקראים כיסונים פירוגי, במטבח האוקראיני נקראים ורניקי, ובמטבח היהודי נקראים כיסונים קרעפלאך. אולם הפלמני מאופיינים בכך שבניגוד לפירוגי או לורניקי, הבצק בהם דק ככל האפשר, בעוד שהמילוי גדול יותר. בנוסף, פלמני לעולם לא מוגשים במילוי מתוק. כמו כן, מילויי הפלמני הם בדרך כלל נאים, בעוד שבפירוגי ובורניקי הם מבושלים מראש.

השם פלמני מגיע מן המילה пельнянь, שמשמעה "בצק אוזן", בשפות פינו-אוגריות, שמדוברות על ידי העמים הילידים שבאזור סיביר. לא ידוע בדיוק מתי המאכל נהיה נפוץ בקרב עמים אלה, ומתי הוא חדר לרוסים. תאוריות מסוימות טוענות כי מקורם של הפלמני בסיביר, אליהם הגיעו מן המטבח הסיני, שם מכונים ג'יאוזי. הפלמני איפשרו לשמר בשר בצורה טובה במהלך החורף הסיבירי הקשה, בלי צורך להאכיל את הצאן. 

== קישורים חיצוניים ==

* רותי רוסו, [http://www.nrg.co.il/online/4/ART2/470/168.html רומן רוסי: רותי רוסו מכינה פלמני], מעריב

קטגוריה:המטבח הרוסי
קטגוריה:כופתאות
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:המטבח הסובייטי
קרב קורונאה (394 לפנה"ס)

קרב קורונאה, (ביוונית: Μάχη της Κορώνειας) היה קרב יבשתי שנערך בשנת 394 לפנה"ס במהלך המלחמה הקורינתית. הקרב התרחש במישור קורונאה על אדמת תבאי, והשתתפו בו 15,000 לוחמים הנאמנים לספרטה מחד ו-20,000 לוחמים של ערי הליגה האנטי ספרטנית מאידך. אולם למרות נחיתותם המספרית ניצחו הספרטנים.

==הרקע לקרב==
לאחר המלחמה הפלופונסית הפכה ספרטה לעיר החזקה ביותר ביוון. מלך ספרטה אגסילאוס השני יצא למסע מלחמה נגד פרס, אולם ביוזמתו של טימוקרטס מרודוס אוחדו ביוון אתונה, תבאי, קורינתוס, ארגוס, וערים נוספות, לליגה אנטי-ספרטנית גדולה. בעלי הברית ניסו לתקוף את הפלופונס, אולם הובסו בקרב נמאה. השלטונות בספרטה הזעיקו את אגסילאוס חזרה מאסיה הוא חזר בדרך היבשה חצה את תסאליה וחדר לבויואטיה. כוחות תבאי ובעלות בריתה המתינו לו במישור קורונאה.

==הקרב==
צבא בעלי הברית התחלק לשניים: הצבא התבאני, והכוחות של בעלי הברית. הצבא הספרטני הורכב בעיקר מהלוטים משוחררים ומשכירי חרב וותיקי מסע הרבבה. שני הצדדים התקדמו כמה מאות מטרים בדממה עד שהתבאנים הסתערו על האגף השמאלי החלש של הספרטנים. בעוד האגף הימני הספרטני תקף את האגף השמאלי התבאני שהיה מורכב בעיקר מבעלי הברית של תבאי. האגף הימני הספרטני נחל ניצחון, אולם במקביל האגף הימני התבאני הביס את האגף השמאלי הספרטני והצליח לבזוז את המחנה הספרטני. אגסילאוס שפיקד על האגף הימני, מיהר וחסם את דרך הבריחה של התבאנים. כאשר נודע לתבאנים שבעלי בריתם הובסו ונמלטו הם ניסו להימלט, אולם הספרטנים חסמו את דרכם אך בקושי הם הצליחו להימלט ולברוח משדה הקרב. 

==תוצאות==
אגסילאוס שנפצע בעצמו בקרב, טען לניצחון כיוון שהמישור נותר בידיו. אולם למעשה כעבור כעבור כמה ימים נאלץ לעזוב את האזור ולהגיע לפלופונס דרך מפרץ קורינתוס. על פי טענת דיודורוס, 600 תבאנים נהרגו בקרב ו-350 ספרטנים.

==לקריאה נוספת==
*משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב 
<div class="mw-content-ltr">
* Diodorus Siculus. Library of History. Translated by C.H. Oldfather, R.M. Geer, C.L. Sherman, F.R. Walton and C.B. Welles. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1933-1967.
* Xenophon. Hellenica. Translated by Carleton L. Brownson. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann. vol. 1:1918, vol. 2: 1921. Digitized copy in: [http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Xen.+Hell.+1.1&fromdoc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0206 Perseus]
</div>
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קורונאה
קטגוריה:המלחמה הקורינתית
לואיג'י איליקה

לואיג'י איליקה (באיטלקית: Luigi Illica 9 במאי 1857 - 16 בדצמבר 1919) היה לבריתן איטלקי, שכתב בשביל מלחינים איטלקים ידועי-שם, בהם ,פוצ'יני (על פי רוב עם ג'וזפה ג'אקוזה), אלפרדו קאטאלאני, אומברטו ג'ורדאנו ופייטרו מסקאני. הלבריות המפורסמות ביותר שלו הן אלה שנכתבו לאופרות לה בוהם, טוסקה, מאדאם באטרפליי ו"אנדראה שנייה"

== חייו ==
איליקה נולד בקסטל'ארקואטו. חייו האישיים שיקפו במקרים מסוימים את הלבריות שלו. הסיבה לכך, שהוא מצולם תמיד כשראשו מוטה מעט הצידה היא, שהוא איבד את אוזנו הימנית בדו-קרב על אישה. כאשר נוצרו סרטים אילמים שהתבססו על האופרות של איליקה, הופיע שמו באותיות גדולות על המודעות, משום שהמפיצים יכלו להבטיח רק את השימוש בסיפוריו, אבל לא את השמעת המוזיקה של המלחין הנכון.

כמחזאי בעל איכות בלתי מבוטלת, הוא זכור כיום באמצעות אחד הפרסים הוותיקים ביותר באיטליה, "הפרס הבינלאומי על שם לואיג'י איליקה, שנוסד בשנת 1961 וניתן לזמרי אופרה בעלי שם עולמי, למנצחים, לבמאים ולכותבים בתחום האופרה. הפרס מחולק כיום מדי שנתיים לסירוגין עם התחרות הבינלאומית לבימת האופרה ע"ש איליקה, המציעה פרסים והזדמנויות הופעה ראשונות לזמרים צעירים.

פסלו של לואי'י איליקה בקסטל'דארקואטו.

==לבריות==
התאריכים מציינים את מועד היצירה.
* 1884 - "Il vassalo di Szegith", עם פרנצ'סקו פוזה (אנטוניו סמארליה)
* 1892 - "לה ואלי" אלפרדו קאטאלאני
* 1892 - "כריסטופורו קולומבו" (אלברטו פרנקטי)
* 1893 - "מאנון לסקו" עם רוג'רו ליאונקוואלו, מארקו פראגה, ג'וזפה ג'אקוזה ודומניקו אוליבה, (ג'אקומו פוצ'יני)
* 1893 - "קורנליוס שיט" (סמארליה)
* 1894 - "I dispetti amorosi" (גאטנו לופוריני)
* 1894 - "המרטיר" (ספירידון סמאראס)
* 1895 - "Nozze istriane" (סמארליה)
* 1896 - לה בוהם עם ג'וזפה ג'אקוזה (פוצ'יני)
* 1896 - "אנדראה שנייה" (אומברטו ג'ורדאנו)
* 1898 - "איריס" (פייטרו מסקאני)
* 1900 - טוסקה - (פוצ'יני)
* 1900 - "אנטון" (צ'זארה גלאוטי)
* 1900 - "Medioevo Latino" (אטורה פאניצה)
* 1901 - "Le maschere" (מסקאני)
* 1901 - "Il cuore della fanciulla" (בואונג'ורנו)
* 1901 - "לורנצה" (אדוארדו מסקרוני)
* 1902 - "ג'רמניה" (פרנקטי)
* 1903 - "Nadeya" (צ'זארה רוסי)
* 1903 - "סיבריה" (ג'ורדאנו)
* 1904 - "מאדאם באטרפליי" (פוצ'יני)
* 1905 - "קסנדרה" (ויטוריו גנקי)
* 1906 - "טס" (פרדריק ארלנגר)
* 1908 - "אורורה" (פאניצה)
* 1909 - "הנסיכה צילה" (פרנקו אלפאנו)
* 1909 - "Hellera" (איטלו מונטמצי)
* 1911 - "איזאבו" (מסקאני)
* 1921 - "Giova a Pompei", עם רומניולי, (אלברטו פרנקטי ואומברטו ג'ורדאנו)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לבריתנים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1857
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1919
אפיאלטס

אפיאלטס (ביוונית: Ἐφιάλτης; המאה ה-5 לפנה"ס) היה יווני איש מליס, שהתפרסם בכך שבזמן קרב תרמופילאי הראה לפרסים מעבר בהרים שדרכו יכלו לאגף את היוונים ולהשמידם. מאז הפך שמו מילה נרדפת לבוגד ביוון.

==ביוגרפיה==
כאשר פלשו הפרסים ליוון, התבצרו 300 לוחמים ספרטנים תחת פיקודו של לאונידס הראשון במעבר צר המכונה תרמופילאי, הקרב זכה לכינוי קרב תרמופילאי. בזכות המעבר הצר ושיטת הפלנקס הצליחו היוונים לעכב בהצלחה את הצבא הפרסי הגדול פי כמה. אולם בוגד יווני הגיע אל מלך פרס חשיארש הראשון והציע לו להראות לו מעבר צר בהרים שאפשר לאגף את הצבא היוני, בתמורה לטובות הנאה.

הרודוטוס מציין שהמעבר הסודי היה מוכר היטב לתושבי המקום. ככל הנראה זהות הבוגד לא הייתה ברורה - הרודוטוס מציין כחשודים אפשריים גם את אוניטס בן פנגורוס איש קריסטוס ואת קורידלוס מאנטיקרה, אולם סבור שאפיאלטס בן אורידמוס הוא האשם האמיתי. הוא שואב חיזוק לדבריו מהעובדה שהוא הפך למבוקש בידי היוונים לאחר הקרב.

המלך שלח את מצביאו הידרנס יחד עם אפיאלטס אל המעבר. הם הלכו כל הלילה דרך יער אלונים כשהגיעו לפסגת ההר נתקלו בבני פוקיס שהוצבו שם לשמירה בידי לאונידס. הידרנס נבהל משום שסבר שאלו הספרטנים, אולם אפיאלטס הרגיע אותו ואמר שאלו הפוקים. אלו האחרונים נבהלו גם הם משום שסברו שהפרסים יוצאים להתקפה על פוקיס. הם נסוגו מערבה ותפסו עמדות, אולם הפרסים התעלמו מהם והמשיכו מזרחה. עם עלות השחר הבחינו הספרטנים בפרסים המתקרבים. לאונידס הורה במהירות לבעלי בריתו לסגת בטרם יחסמו הפרסים את דרכי המילוט. במקום נותרו 300 ספרטנים, 700 תספאים, ו-2,000 תבאנים. 

כשעלתה השמש התקיפו הפרסים בלי לחכות להידרנס. התפתח קרב קשה במהלכו נהרג לאונידס. בהמשך הקרב הצטרף הידרנס למערכה והספרטנים נהרגו עד אחד.

אפיאלטס לא הרוויח דבר מהקרב, שכן כישלונותיהם של הפרסים בקרבות סלמיס ופלטאיה הכריחו אותם לסגת מיוון. הוא הפך כאמור למבוקש ביוון, הוא נמלט לתסאליה וכאשר חזר נרצח בידי יווני בשם אתינדס. הרודוטוס כותב שאתינדס לא רצח אותו בגלל הפרס שהבטיחו הספרטנים אלא בגלל סיבה אחרת שאותה הוא לא מציין. אולם למרות זאת אתינדס קיבל מהספרטנים את הפרס המובטח.

==בתרבות==
בסרט 300 הספרטנים (1962), אפיאלטס מגולם בידי קירון מור. הוא מסגיר את הספרטנים לפרסים בגלל חמדנותו, וכן בגלל אהבה נכזבת לספרטנית יפה.

בסרט 300 (2007), אפיאלטס הוא יווני גיבן. הוא מציע את עזרתו ללאונידס, אולם הוא דוחה אותו בגלל מומו, שיהרוס את המבנה של הפלנקס. כנקמה, אפיאלטס מסגיר את הספרטנים.

עד היום השם אפיאלטס משמש ביוון שם נרדף לבגידה, כמו יהודה איש קריות בנצרות, וידקון קוויזלינג בנורווגיה, בנדיקט ארנולד בארצות הברית, ואנדריי ולאסוב ברוסיה.

==לקריאה נוספת==
* הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
* כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=119 "דעת"].

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:מרגלים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
עמון ומואב טהרו בסיחון

עמון ומואב טהרו בסיחון הוא מושג הלכתי הקובע כי אמנם אסור היה לבני ישראל לכבוש את שטחי עמון ומואב, אך לאחר שנכבשו מהם על ידי סיחון מלך האמורי יכלו בני ישראל לכובשן ממנו, מכיוון שזכה בהם. הגמרא הוכיחה מכך כי יש קניין חזקה לעובדי כוכבים.

המושג הפך גם לפתגם המשמש כמשל למקרה בו איסור מסוים הופך למותר בעקבות שינוי במצב.

==מקור ההלכה==
לגבי מואב נכתב בספר דברים: "אל תצר את מואב ואל תתגר בם מלחמה", וכן לגבי עמון נכתב "וקרבת מול בני עמון אל תצרם ואל תתגר בם", ואכן בעת מעבר בני ישראל באזורם, לא ניסו להילחם בהם ועקפו את ארצותיהם.

אך בכל אופן אזור עבר הירדן בו הייתה נחלת שניים וחצי השבטים היה שייך למואב ונכבש מהם על ידי סיחון וכן האזור הנקרא בתורה "מארנון ועד יבק" היה שייך לבני עמון ולמרות זאת כבשו שניים וחצי השבטים את השטחים הללו כמו שמתואר בספר במדבר:

ומזה הוכיח רב פפא כי הסיבה שיכלו בני ישראל לכבוש את ממלכת סיחון היא מכיוון שסיחון קנה את קרקעותיהם של בני עמון ומואב על ידי כיבושו, וממילא הותר לבני ישראל לכבשן מחמת שעתה כבר אינם שטחי עמון ומואב אלא שטחי סיחון.

בטענה זו השתמש גם יפתח הגלעדי במענה לטענת מלך בני עמון כי בני ישראל כבשו את שטחו, כמו שמתואר בספר שופטים:

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nechama.org.il/guidance/243.html מלחמת ישראל בסיחון ובעוג], באתר גליונות נחמה
* הרב אורי עמוס שרקי, [http://www.meirtv.co.il/site/content_idx.asp?idx=15405 עמון ומואב טהרו בסיחון], ערוץ מאיר

==הערות שוליים==

קטגוריה:הלכה
קטגוריה:בני עמון
דוק בראון

ד"ר אמט לת'רופ "דוק" בראון (באנגלית: Emmett Lathrop "Doc" Brown, Ph.D.) הוא דמות בדיונית בטרילוגיית סרטי "בחזרה לעתיד". את הדמות גילם השחקן כריסטופר לויד.

דוק הפך מכונית ספורט מדגם דלוריאן DMC-12 למכונת זמן. מראהו והתנהגותו תואמים לטיפוס "הפרופסור המפוזר".

בשנת 2008, נבחרה דמותו במקום ה-76 ברשימת דמויות הקולנוע האהובות ביותר, על ידי המגזין אמפייר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בחזרה לעתיד
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
קטגוריה:דמויות אנימציה
קטגוריה:מדענים מטורפים בדיוניים
אהרן גרנות

אהרן יאיר גרנות (גרנביץ) (נולד בא' בסיוון ה'תשכ"ג, 24 במאי 1963) הוא עיתונאי וסופר ישראלי. בעבר כיהן כסגן עורך העיתון החרדי "משפחה".

==ביוגרפיה==
נולד בבני ברק לשמואל ולדינה גרנביץ. נקרא יאיר על שם כינויו המחתרתי של מנהיג הלח"י, אברהם שטרן. סבו תרם את מפעל הטקסטיל שלו לפועלי לח"י, אביו היה איש לח"י ורוב אחיו חסידי גור. למד בתלמוד תורה עד כיתה ה', משם עבר לישיבת תל אביב עד כיתה ח'. כבר בבית הספר היסודי התחבר לעיתונות, כשהוציא את עיתון בית הספר. כבחור החליט לעבור לציבור הדתי לאומי. למד בישיבת אור עציון של הרב חיים דרוקמן ובישיבת שבי חברון של הרב משה בלייכר במשך שבע שנים. עם סיום הישיבה התיכונית התגייס לצה"ל ושובץ בגדוד 931 של הנח"ל, שם שירת במשך שלוש שנים והשתתף במלחמת שלום הגליל. החל את דרכו בעיתונות עוד כשלמד בישיבה, כתב בעיתון הילדים "זרקור". בין השאר כתב בעיתונים יום השישי, בשבע ובהצופה, ביומן מורשת קול ישראל ובקו עיתונות דתית. חיבר ופרסם 12 ספרים עלילתיים וספר היסטוריה. לדבריו, בתקופת פינוי התושבים הישראליים מגוש קטיף התאכזב מהחזון הציוני דתי בהתייחסו למדינת ישראל כראשית צמיחת גאולתנו, והחליט לחזור למורשת שלו בחסידות גור. ב־2013 שב לחבוש כיפה סרוגה אך לדבריו עדיין קשור לחסידות גור.

כעיתונאי סיקר את ההפיכה הכתומה באוקראינה ב-2004, את המלחמה בעיראק, ב-2003, והיה בשדה הקרב במלחמת גאורגיה–רוסיה ב-2008, היה בהודו לסקר את הפיגוע במומביי (2008), ואף היה במקום שבו נפצע כתב 'ידיעות אחרונות' צדוק יחזקאלי, היה בבית הנבחרים בקירגיזסטן עת פרצה בו הפיכה צבאית, סיקר את ההפיכה בתוניס ב-2011, במהלך "האביב הערבי" היה בעזה במפקדת החמאס. וסיקר את המלחמה בין רוסיה לאוקראינה.

בשנת 2017 הודיע על עזיבה חלקית ממשרתו בעיתון, והקים את עמותת "עושי חיל" שמסייעת לחיילים חרדים בודדים.

== חיים אישיים ==
גרנות נשוי ללאה, ילידת קריית ארבע, בה הם מתגוררים עם חמשת ילדיהם.

ב-2003, ברצח הרב אלי ודינה הורוביץ, הותקף ביתו שהיה בקומה מעל בית משפחת הורוביץ בירי ורימון רסס, ואשתו לאה נפצעה באורח קל. 

גרנות הוא אב מאמץ למאיר פבלובסקי, גר צדק ממוצא אוקראיני. ב-2015 מאיר נפצע קשה בפיגוע דקירה בקריית ארבע.

==ספריו==
* אהרן גרנביץ, בנקיקי הירמוך, ה'תשנ"א, ספריית נעורים
* יושב בדד
* ילדי המרד
* אהרן גרנביץ, גוי קדוש, קריית ארבע: ה'תשס"ח
* גליקל - (גליקל מהמלין)
* אהרן גרנביץ, שלשה שיצאו, ירושלים: ה'תשנ"ד, קשרים
* שירת חיי - סיפור חייו של הרשל פינק.
* המסע לארץ ברסלב, 2008
* המיסתחבל, 2012

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://bshch.blogspot.com/2014/02/blog-post_19.html?m=1 אהרן גרנות (גרנביץ) החליף כובעים וטוען כי מזרחניקיות וגור אינן סתירה הוא ימשיך להיות חסיד גור מזרחיסט גאה ], בעולמם של חרדים
*
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת אור עציון
קטגוריה:סגל זרקור
קטגוריה:סגל משפחה
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:קריית ארבע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
הסכמי מדריד

הסכמי מדריד (בספרדית: Acuerdo de Madrid או Acuerdo tripartito de Madrid) הוא הכינוי של הכרזת עקרונות מוסכמת בין ספרד, מרוקו ומאוריטניה, שניתנה במדריד, ב-14 בנובמבר 1975, בנושא סיום השלטון הספרדי בסהרה המערבית ועתידה.

קדמו להכרזה זו החלטת בית הדין הבינלאומי בהאג והמצעד הירוק, שני אירועים ששכנעו את הספרדים לעזוב את החבל.

בהסכם עצמו ספרד הכריזה על הפסקת השלטון הקולוניאלי באזור, והכריזה שתשליט שלטון זמני בלבד. לפי ההסכם, סיום הנוכחות הספרדית בטריטוריה תושלם עד ה-28 בפברואר 1976 לכל המאוחר.

ההסכם זכה להתנגדות רבה של חזית פוליסריו ואלג'יריה (שתמכה בחזית), שאף לחצה על ספרד שלא לחתום על ההסכמים. זמן קצר לאחר ההסכמים פרצה מלחמת סהרה המערבית שארכה עד 1991.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.arso.org/ac3madrid.htm DECLARACIÓN DE PRINCIPIOS ENTRE ESPAÑA, MARRUECOS Y MAURITANIA SOBRE EL SAHARA OCCIDENTAL] 

==הערות שוליים==

מדריד
קטגוריה:מרוקו: יחסי חוץ
קטגוריה:סהרה המערבית
קטגוריה:מאוריטניה: היסטוריה
קטגוריה:1975 בפוליטיקה