OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מלון איזמאילובו

מלון איזמאילובו הוא בית מלון ענק, הממוקם ברובע איזמאילובו שבצפון-מזרח העיר מוסקבה, בירת רוסיה. המלון כולל ארבעה בניינים המתנשאים עד לגובה של 30 קומות, ובהם 5,000 חדרים אשר הכילו במקור 7,000 עד 7,500 מיטות. המלון נפתח בשנת 1980 ומאז ועד 1993 היה המלון הגדול בעולם מבחינת מספר החדרים שבו, עד אשר נדחק מהפסגה על ידי מלון MGM Grand בלאס וגאס שבארצות הברית, שתכולתו הוגדלה ל-5,009 חדרים.

המלון נבנה לקראת משחקי אולימפיאדת מוסקבה, שכן עד אז לא היה בעיר מספר מספיק של חדרי מלון ברמה טובה. המלון וסביבתו תוכננו לשמש כפר אולימפי, אך בשל ריחוקו מאצטדיון לוז'ניקי הוחלט לבנות את הכפר האולימפי במקום אחר.

כיום מפעיל המלון רק כאלפיים חדרים שבהם כ-3,500 מיטות, ברמה של שלושה וארבעה כוכבים. בין השאר נמצאים בו מרכז כנסים ו-13 בתי קפה ומסעדות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: בתי מלון
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת מוסקבה (1980)
גביע דייוויס 1956

גביע דייוויס 1956 הייתה התחרות ה-45 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך באדלייד, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 32 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.

המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1956 באדלייד, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה ניצחה נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 0:5. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-13 בסך הכל.

==משחקי פלייאוף==
===בית אמריקה===
הבית כלל 5 נבחרות. במשחק המוקדם נבחרת קנדה ניצחה את נבחרת האיים הקריביים.

===בית אירופה===
הבית כלל 24 קבוצות, כולל פקיסטן, צ'ילה, מצרים וישראל. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

===בית המזרח===
הבית כלל 3 נבחרות.

===משחקים בין מנצחי הבתים===

===משחק על התואר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | אוסטרליה 5
! colspan="2" align="center" |אדלייד, אוסטרליה 28-26 בדצמבר 1956 דשא 
! colspan="5" align="center" | ארצות הברית 0
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || לו הוד || || 6||6||6 || || 
|-
| || הרבי פלם|| || 2||3||3|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || קן רוזוול || || 6||6||4|| 6 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ויק סיישס || ||1 ||4 ||6||1 || 
|-
! rowspan="2"| 3
| ||לו הוד/קן רוזוול || ||1 ||6 || 7||6 || 
|- 
| || סם ג'יאמלבה/ויק סיישס || ||6 ||5||1||4 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || קן רוזוול || ||4||6||8||7 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||סם ג'יאמלבה|| ||6||1 || 6 ||5 || 
|-
! rowspan="2"| 5
| ||לו הוד|| ||6||7 || 6|| || 
|- 
| || ויק סיישס || || 2 ||5 ||3|| || 
|}

==ישראל בגביע דייוויס==
לאחר הפסקה של שנתיים, בשנת 1956 נבחרת ישראל חידשה את השתתפותה בתחרות. היא שובצה בבית אירופה ושיחקה נגד נבחרת נורווגיה.

{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | נורווגיה 4
! colspan="2" align="center" |אוסלו, נורווגיה 27 באפריל - 1 במאי 1956
! colspan="5" align="center" | ישראל 1
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || פין סול || || 6|| 6||6 || || 
|-
| || אריה אבידן-וייס || ||1||3||3|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| ||גונר שוואל || ||6||6 ||6|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אלעזר דודמן|| ||1 ||2 ||3|| || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || גונר שוואל/פין סול || ||4 ||6 ||3|| 6 || 
|- 
| ||אריה אבידן-וייס/אלעזר דודמן|| || 6 ||2|| 6|| 6 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||פין סול|| ||7 ||6||2|| 6 || 6 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אלעזר דודמן|| ||5 || 8|| 6 || 3 || 4 
|-
! rowspan="2"| 5
| || גונר שוואל || || 6||6 || 6|| || 
|- 
| || אריה אבידן-וייס|| ||2 ||0 ||1|| || 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000739 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1956
1956
1956
1956
1956
1956
1956
1956
1956
1956
1956
1956
1956
1956
1956
גביע דייוויס 1957

גביע דייוויס 1957 הייתה התחרות ה-46 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך במלבורן, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 36 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.

המשחק על התואר נערך ב-28-26 בדצמבר 1957 במלבורן, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה ניצחה נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת אוסטרליה זכתה בתואר בפעם השלישית ברציפות ובפעם ה-14 בסך הכל.

==משחקי פלייאוף==
===בית אמריקה===
הבית כלל 7 נבחרות לרבות ישראל.

===בית אירופה===
הבית כלל 24 קבוצות, כולל דרום אפריקה, צ'ילה, מקסיקו, לבנון וניו זילנד. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

===בית המזרח===
הבית כלל 5 נבחרות. במשחק המוקדם הודו ניצחה את מלאיה

===משחקים בין מנצחי הבתים===
המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1957 באוסטרליה.

===משחק על התואר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | אוסטרליה 3
! colspan="2" align="center" |אדלייד, אוסטרליה 28-26 בדצמבר 1957 דשא 
! colspan="5" align="center" | ארצות הברית 2
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || מל אנדרסון || || 6||7||3 || 7 || 6 
|-
| ||בארי מקיי || || 3||5||9|| 6 || 3 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || אשלי קופר || || 3||7||6||1 ||6 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ויק סיישס || ||6 ||5 ||1|| 6 || 3
|-
! rowspan="2"| 3
| ||מל אנדרסון/מרווין רוז || ||6 ||6 || 8|| || 
|- 
| || בארי מקיי/ויק סיישס || ||4 ||4||6|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || מל אנדרסון|| ||3||6||3||6 ||11 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||ויק סיישס|| ||6||4 || 6||0 ||13 
|-
! rowspan="2"| 5
| ||אשלי קופר|| ||4||6 || 6|| 4 ||3 
|- 
| || בארי מקיי || ||6||1 ||4||6 || 6 
|}

==ישראל בגביע דייוויס==
בשנת 1957 נבחרת ישראל שובצה בבית אמריקה ושיחקה נגד נבחרת ברזיל במשחק שנערך בקנדה.

{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ברזיל 5
! colspan="2" align="center" |מונטריאול, קנדה 27 ביולי - 29 ביולי 1957
! colspan="5" align="center" | ישראל 0
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || ארמנדו ויאיירה || || 6|| 6||12 || || 
|-
| || אריה אבידן-וייס || ||1||3||10|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| ||קרלוס-אלברטו פרננדס || ||6||6 ||6|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אלעזר דודמן|| ||4 ||4 ||2|| || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || קרלוס-אלברטו פרננדס/ארמנדו ויאיירה || ||1 ||4 ||6||6 ||23 
|- 
| || אריה אבידן-וייס/אלעזר דודמן || || 6 ||6|| 4|| 2 || 21 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||ארמנדו ויאיירה|| ||4 ||6||6|| 6 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אלעזר דודמן|| ||6 || 4||3 || 2 || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || קרלוס-אלברטו פרננדס || || 7||6 || 9|| || 
|- 
| || אריה אבידן-וייס|| ||5 ||3 ||7|| || 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000740 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1957
1957
1957
1957
1957
1957
1957
1957
1957
1957
1957
1957
1957
כלב ים רוס

כלב ים רוס (שם מדעי: Ommatophoca rossii) הוא מין של כלב ים, היחיד מהסוג Ommatophoca, אשר חי רק באנטארקטיקה. נקרא ע"ש מגלהו סר ג'יימס קלארק רוס, שנתקל בלהקות ממין זה בעת משלחתו באנטארקטיקה ב-1839–1843. נפוץ פחות משאר כלבי הים האנטארקטיים.

כלב ים זה הוא קרוב משפחתי למינים נוספים של כלבי ים אנטארקטיים כמו לובודון הסרטנים (Lobodon carcinophaga), כלב ים ודל (Leptonychotes weddellii) וכלב ים נמרי (Hydrurga leptonyx) - כולם מהשבט כלבי ים לובודונים (Lobodontini).

אורכו של כלב הים 1.68–2.09 מטרים ומשקלו 129–216 ק"ג. הנקבות גדולות יותר ומגיעות לאורך 1.96–2.5 מטרים. העיניים של כלב ים רוס גדולות מאוד יחסית ומקלות על זיהויו כמו גם קולותיו המגוונים שהוא משמיע מעל ומתחת לקרח, שיכולים להישמע למרחק רב.

כלב הים חי רק באנטארקטיקה ובאוקיינוס הסמוך לה, שם הוא ניזון מדגים ודיונונים ובעיקר מהדג Pleuragramma antarcticum. טורפיו היחידים הם אורקה וכלב ים נמרי.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:כלבי ים
קטגוריה:אנטארקטיקה: יונקים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס הדרומי
דב מאיר קרויזר

הרב דב מאיר קרויזר (ר' בערל, כ"ו בניסן תרפ"ב, אפריל 1922 - ז' באב תשס"ז, יולי 2007) היה ראש ישיבה ירושלמי. מחבר הספר "דבר המלך" על הרמב"ם.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים, לרב אליהו צבי ולטייבא פייגא לבית אייזנשטיין. אחיו היה הרב זונדל קרויזר, רב חרדי ירושלמי, ומחבר ספרי "אור החמה". שמו ניתן לו בהוראת הרב יוסף חיים זוננפלד באומרו שה"בערל" (דב) יאיר כשמש. למד בתלמוד תורה עץ חיים והיה מתלמידם של הרב אברהם חיים הקלמן והרב איסר זלמן מלצר. בימי נערותו נפטר "הרוגוטשובר", והרב מלצר, ראש ישיבת עץ חיים, הספידו ואמר שעל כל אחד מוטלת החובה להיות "רוגטשובר קטן". הרב קרויזר סיפר לימים שהספד זה השפיע על שקידתו בתורה. הוא נודע בהתמדתו, ובימי בחרותו למד 18 שעות ביממה. נודע גם בכישרונו. כישרון מיוחד היה לו לייצור גימטריות.

נישא לבאשע פייגא, בת יונה זאב צוובנר, צאצא של הרב אברהם שאג. לאחר נישואיו היה אחד מעשרת התלמידים הראשונים של ישיבת מיר, יחד עם אחיו הרב זונדל. הוא למד בקבוצה הירושלמית של הרב משה יהושע לנדא, הרב חיים ברים, הרב מנדל אטיק ואחיו. בחבורה זו היה נהוג שמדי שבוע אומר אחד החברים חבורה. בהוראת ראש הישיבה הרב אליעזר יהודה פינקל, היה הרב קרויזר ממלא המקום כשאחד החברים החסיר. היה מקורב לרב זליג ראובן בנגיס, ושימש כבעל קורא בבית הכנסת שלו.

שימש כראש ישיבת פרשבורג. בשנת תשל"ח, הוזמן לכהן כראש ישיבת סקווירא בניו יורק, והרב חיים ברים, שכיהן עד אז כראש ישיבת סקווירא, החל לכהן כראש ישיבת פרשבורג.

ההדיר ספרים תורניים ועבד במכון הרי פישל. הוא ההדיר את כתביו של הרב מיכאל פורשלאגר, תלמידו של ה"אבני נזר", אשר כתביו נחשבו לקשים וסבוכים, הן מבחינת קריאת ההגהות בכתב יד קטן והן מחמת קיצורם והיקפם בכל רחבי התורה. בעקבות עבודה זו איבד את ראייתו ועבר ניתוחים להשבת ראייתו. הוא היה חבר מערכת האנציקלופדיה התלמודית והשתתף בכתיבת ערכים רבים, ביניהם ערכי ה"חזקות".

הוציא את ספרו "דבר המלך" בשנת תשכ"א. ספר זה זכה לשבחים מהרב מטשעבין ומהרבי מסאטמר. כמו כן הוציא פירוש למסכת עירובין, במהדורת סטנסיל, שלושה כרכים. כמו כן פרסם מערכה בנושא עירובין בקובץ התורני "נועם".

==לקריאה נוספת==
*מרדכי ברנשטיין, למשפחותם, קהילות המבשר ב' בטבת תשע"ה

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:רבנים ירושלמים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:משפחת קרויזר
קטגוריה:משפחת שאג-צוובנר
קטגוריה:פרשני הרמב"ם
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה התלמודית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
הלל פולק

רבי הלל פולק (ה'תק"ע – א' באדר תרנ"ג) היה רבה של ססרגן (בצפון טרנסילבניה) משנת תרכ"ו.
==קורות חייו==
נולד בשנת תק"ע לרבי אליעזר (בן רבי הלל אב"ד אייבשיץ) ולאימו רחל. בהיותו צעיר נפטרו הוריו, אז עבר להתגורר בפרשבורג שם למד אצל החתם סופר. נישא לפעסל בת רבי יעקב בער הלוי פלדמן מהיישוב פעטרא שליד מרגרטין.

לאחר פטירת חמיו נתמנה לכהן כרבה של קהילת בודוש שבטרנסילבניה, שם כיהן כמה שנים.
בשנת תרכ"ו בערך הוכתר לרבה של הקהילה היהודית בססרגן, קהילה שנוסדה באותו זמן. שם כיהן 27 שנים עד לפטירתו. נפטר בא' באדר תרנ"ג 1893.

השאיר בכתב יד חיבור חידושי אגדה על פרשיות השבוע ומועדים שנכתבו משנת תרמ"ו ואילך, מכיל כ-400 עמ', וכן חיבור על התורה מתקופה אחרת. הרבה מכתביו הם עניינים בשם החתם סופר. חלק מכתביו נדפסו על ידי נינו אברהם אליעזר הוס, תחת השם "קודש הילולים" (על הגדה של פסח ירושלים תשל"ח, לשבת שירה ומגילת אסתר בשנת תש"מ). לקטים מכתביו נדפסו בספר 'חתם סופר על התורה ליקוטים', ירושלים תשנ"ו.

בשנת תשנ"ח יצא לאור הספר "קודש הילולים", שני כרכים עבי כרס, עם מפתחות.

בשנת תשפ"ב החל אחד מצאצאיו הרב יצחק שלמה פרקש מפיץ עלון שבוע בשם "פרי קודש הילולים", ובו דברי תורתו, מעובדים על פי ספרו.

==משפחתו==
;בניו
*רבי אברהם יהודה, (תרי"ח – תרצ"ד)
*רבי אליעזר שלמה
*מרים רחל גבירץ, נפטרה בחיי אביה בגיל 37
*אסתר, אשת רבי אברהם אבא פיקסעל תלמיד הכתב סופר
*רבקה, אשת רבי שלמה בן יחיאל הירש
*בילה, אשת רבי בנימין זאב קראוס, רב בקהילת האלאש ודברצן, תלמיד הכתב סופר, בעל "מראה הבז"ק"
*היצל, אשת רבי משה דוד סופר (תרי"ח-תרס"ו) בן רבי חיים סופר בעל המחנה חיים

;גיסיו
* רבי יהושע אהרן צבי וינברגר משוסבורג
* רבי משה אולמן בנו של רבי שלמה זלמן אולמן בעל היריעות שלמה

אחד מצאצאיו הוא בני גנץ. גנץ הוא דור חמישי של הרב הלל פולק דרך בת הרב פולק, רבקה לבית הירש, בתה פרומה לבית גנץ, שהיא אמו של נחום גנץ, וסבתו של בני גנץ.

==לקריאה נוספת==
*משה א. זושא קינסטליכער, פרקי הגר-רבי הלל פולק זצ"ל אב"ד סאסרעגען, בתוך מוריה שנה ארבע עשרה גיליון ה-ח עמודים קפ"ה-קצ"ג, תשרי תשמ"ו

==קישורים חיצוניים==
* [https://sites.google.com/site/habazak/71/74 בית הילל], באתר Google Sites

קטגוריה:תלמידי החת"ם סופר
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרשבורג
דגרתיליים

דגרתיליים (שם מדעי: Megapodiidae) הם משפחת עופות הקרובים לתרנגולים ושייכים לסדרת התרנגולאים, אשר יוצרים תלים באדמה ומטילים את ביציהם בתוכם. הם אינם דוגרים אלא מכסים את הביצים בשכבת אדמה ונשארים בסביבה כדי לבדוק מדי פעם את טמפרטורת התל. הדבר נעשה באמצעות מקוריהם, המצוידים בחיישן טמפרטורה, והם מוסיפים לתל, או גורעים ממנו אדמה, בהתאם לתוצאת הבדיקה. האפרוחים שבוקעים מהביצים פורצים את שכבת האדמה ויוצאים לעולם מצוידים ביכולת הליכה וליקוט מזון. בשונה משאר דוגרי הקרקע, ההורים אינם נשארים כדי להגן על האפרוחים או להכיר להם את סביבתם וללמדם כישורים נוספים. האפרוחים הדגרתיליים אינם פוגשים כלל את הוריהם, ומסתדרים בכוחות עצמם.

הדגרתיליים חיים בעיקר ביערות טרופיים, סוואנות ואזורי שיחים בדרום-מזרח אסיה, גינאה החדשה ואוסטרליה ומלקטים עלים, זרעים, פירות וחרקים.

==מיון הדגרתיליים==
* משפחה דגרתיליים (Megapodiidae)
** סוג ומין יחיד מלאו (Macrocephalon maleo).
** סוג ומין יחיד דגרתל וואלאס (Eulipoa wallacei).
** סוג דגרתל שיחים (Megapodius) בו 12 מינים (אחד נכחד).
** סוג ליפואה (Leipoa)
*** מין ליפואה מצויה (Leipoa ocellata).
*** מין ליפואה ענקית (Leipoa gallinacea) - נכחד. ייתכן ששייכת לסוג Progura.
** סוג ומין יחיד דגרתל ההודו (Alectura lathami).
** סוג דגרתל מדולדל (Aepypodius) בו 2 מינים.
** סוג דגרתל הפורפוריה (Talegalla) בו 3 מינים.
** סוג ומין יחיד Mwalau walterlinii - נכחד
** סוג ומין יחיד Ngawupodius minya
** סוג ומין יחיד Latagallina
** סוג ומין יחיד Garrdimalga mcnamarai

== גלריה ==
<gallery>
Leipoa ocellata.jpg|ליפואה
Megapodius reinwardt tumulus 1.jpg|Megapodius reinwardt
Megapodius cumingii -North Sulawesi, Indonesia-8.jpg|Megapodius cumingii
Brushturkeychik.jpg|אפרוח של דגרתל ההודו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
*
משה אהרן שטרן

הרב משה אהרן שטרן (כ"ח בתמוז תרפ"ה, יולי 1925 - ח' באדר תשנ"ח, מרץ 1998) היה משגיח בישיבת קמניץ.

==ביוגרפיה==
נולד בניו יורק לר' יום טוב ליפמן ולחיה אסתר בת הרב יעקב יוסף הרמן. בילדותו חלה והיה על סף מוות, ובהמלצת אחד הרבנים קיבל על עצמו קבלה, להתפלל תמיד במניין.

למד אצל הרב שמחה שעפס בישיבת תורה ודעת, ובהמשך עלה ללמוד בירושלים. הוא התקרב ל"רב מבריסק", שרבו הרב שעפס היה מתלמידיו. נישא לרחל בת הרב חיים יוסף קרויזר.

כיהן עשרות שנים כמשגיח בישיבת קמניץ. הרב יוסף דב סולובייצ'יק נהג לומר לתלמידיו שלא ילכו לשמוע שיחות בישיבות מלבד את שיחותו של הרב שטרן, שהוא "אוחז במה שהוא מדבר". מסר שיחות גם בחו"ל.

בין גיסיו: הרב שמואל קרויזר, הרב אברהם קרויזר רבה של יבנה והרב מאיר דב הלפרין, מחבר הספרים "אמרי כהן". בניו הם הרב יצחק זונדל שטרן, מרבני קהל פרושים והרב יחיאל מיכל שטרן. בין חתניו: הרב דב טורק, בעבר ר"מ בישיבת גבעת שאול, והרב יוסף יצחק הבלין, רב קהילת חב"ד בשכונת רמת שלמה.

בנו הרב יחיאל מיכל הוציא את הספר בית ומנוחה, הדרכות והנהגות לבנין הבית, מתורתו.

==לקריאה נוספת==
* המשגיח, ירושלים תשנ"ח - הרב יחיאל מיכל שטרן.
* למשפחותם, קהילות המבשר 277, כ"ה בכסלו תשע"ה - מרדכי ברנשטיין.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משגיחים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורה ודעת
קטגוריה:משפחת קרויזר
קטגוריה:משפחת הרמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
אברהם קרויזר

הרב אברהם קרויזר (א' באייר תרצ"א, 18 באפריל 1931 - כ"ז באייר תשס"ח, 1 ביוני 2008) היה רבה של יבנה במשך כ-50 שנה.

==ביוגרפיה==
בנם של הרב חיים יוסף וליבא בית ר' יעקב מרדכי זילברמן. אביו היה מתלמידי החכמים של שכונת שערי חסד, והיה מראשי החותמים על הכתרתו של הרב יוסף חיים זוננפלד לרבנות ירושלים.

למד בעץ חיים. חברו לספסל הלימודים היה הרב שמואל אוירבך, אשר עמד עמו בידידות ותיקה. בהשפעתו התקרב לאביו הרב שלמה זלמן אוירבך ולסבו הרב חיים לייב אוירבך. בהמשך למד בישיבת אוהל משה, בישיבת מיר ובישיבת סלבודקה. בבחרותו השקיע בלימוד הלכה, ואף ראש ישיבת סלובודקה, הרב מרדכי שולמן, נהג להפנות אליו בחורים בשאלות הלכתיות.

נישא למרים בת הרב יצחק יוסף וולפא. קיבל סמיכה מהרב יוסף שלום אלישיב. תקופה קצרה לאחר נישואיו החל לכהן ברבנות יבנה. הוא פעל בעיר בתחומי הכשרות, עירובין, שיעורי תורה ומקוואות. כמו כן היה ממייסדי בית הספר של החינוך העצמאי בעיר.

אחיו היה הרב שמואל קרויזר. בין גיסיו היו הרב משה אהרן שטרן והרב מאיר דב הלפרין, מחבר הספרים "אמרי כהן".

==לקריאה נוספת==
*מרדכי ברנשטיין, למשפחותם, קהילות המבשר 277, כ"ה בכסלו תשע"ה.

קטגוריה:יבנה: רבנים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:רבנים ליטאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:משפחת קרויזר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
ויויאן חסון

ויויאן חסון היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה (1952) ושיאנית ישראל במשחה ל-100 מטר גב.

== ביוגרפיה ==
חסון התאמנה בקבוצת הפועל ירושלים.

===1952===
====אלופת ישראל====
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1952 זכתה חסון במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש לנערות של 1:37.4 דקות, שיפור לשיא הישראלי של אסתר וייסליצר מהפועל חיפה (1:37.8 דקות), לפני ש. לנדס מברית מכבים עתיד (1:40.8 דקות) ורחל ברגשטיין מהפועל גוש זבולון (1:40.9 דקות)).

===1953===
באליפות הפועל שנערכה בחדרה בסוף אוגוסט 1953 זכתה חסון מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי לנערות חדש של 1:36.3 דקות.
====המכביה הרביעית====
בתחרויות השחייה של המכביה הרביעית שנערכו בחיפה בבריכת "בת גלים" בספטמבר 1953 סיימה חסון במקום חמישי, וראשונה מבין השחייניות הישראליות במשחה ל-100 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 1:32.7 דקות.

===1954===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1954 זכתה חסון במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:34.0 דקות, אחרי ירדנה שאל מהפועל גוש זבולון ששיפרה את שיאה הישראלי של חסון והעמידה אותו על 1:31.7 דקות ולפני שושנה ריבנר מברית מכבים עתיד (1:34.0 דקות).

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שחייניות גב ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אילנה מיטב-רודריג

אילנה מיטב-רודריג (נולדה ב-4 באפריל 1939) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל בשחייה במשחה ל-100 מטר חזה (1954) ובמשחה ל-200 מטר חזה (1952 ו-1954).

== ביוגרפיה ==
אילנה היא בתם של חנה ומנדל רייזנר, שהיה ממקימי קיבוץ בית אלפא. נולדה בשם אילנה רייזנר. גדלה בקיבוץ רמת יוחנן והתאמנה בקבוצה של הקיבוץ ובהמשך בקבוצת הפועל גוש זבולון בהדרכתו של יוסף טלקי.

=== אלופת ישראל ===
==== 1952 ====
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 1952 זכתה רייזנר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:34.1 דקות.

בתחרות שנערכה בכפר המכבי בסוף אוקטובר אותה שנה היא קבעה במשחה ל-200 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 3:33.2 דקות.

==== 1954 ====
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר אותה שנה זכתה רייזנר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:39.0 דקות, לפני נועה מוזר מהפועל תל עמל (1:40.0 דקות) ושפה גרבי מברית מכבים עתיד (1:40.0 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:31.6 דקות, לפני נועה מוזר (3:33.7 דקות) וחברתה לקבוצה לאה רז (3:35.0 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:49.0 דקות, אחרי דורית שרצר מברית מכבים עתיד (1:41.7 דקות) ולפני חברתה לקבוצה נורית צור (1:50.7 דקות).

== חיים אישיים ==
לאילנה 5 ילדים ו- 15 נכדים. ביתה היא סופרת הילדים מיה מיטב. היא אלמנה מנישואיה השניים, ומתגוררת במושב בצפון הארץ.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שחייניות חזה ישראליות
קטגוריה:רמת יוחנן: אישים
קטגוריה:נשות המושב
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
סנגרה גראנדה

סנגרה גראנדה (בספרדית: Sangre Grande) היא בירת מחוז הנושא את אותו שם והשוכנת בחלקו הצפון-מזרחי של האי טרינידד שבטרינידד וטובגו.

משמעותו של השם סנגרה גראנדה בספרדית הוא "דם גדול" והסברה היא שמקור שמה של העיר הוא מהקרב שהתרחש במקום בין הילידים האינדיאנים והמתיישבים הספרדים. יחד עם זאת, טענה זו לא נתמכת במקורות היסטוריים. המקור האמיתי לשם זה הוא בשנות השבעים של המאה ה-18, כאשר מגלי ארצות ספרדים שסקרו את האי לצורך מיפויו, גילו שמימיהם של שניים מיובליו של הנהר הסמוך היו אדומים כדם, ומכאן השם. באופן דומה, שם העיירה הסמוכה הוא סנגרה צ'יקיטו (Sangre Chiquito – "דם קטן"), הקרויה כך על שם נהר קטן יותר עם מים בצבע דומה העובר דרכה.

סנגרה גראנדה התפתחה סביב גידולי הקקאו בסוף המאה ה-19. העיר התפתחה עוד כאשר היא הפכה להיות התחנה הסופית של קו רכבת שהוביל אליה. סלילת המסילה גרמה לעיר להעתיק את מקומה במורד הגבעה כדי להתקרב למסילה.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרינידד וטובגו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1770
ג'וליה סרנו

ג'וליה סרנו היא סופרת, משוררת ספוקן וורד, ביולוגית ופעילה טרנסג'נדרית וביסקסואלית אמריקאית. סרנו מתגוררת באוקלנד שבקליפורניה. היא כתבה מספר ספרים העוסקים בנושאים קוויריים ופמיניסטיים.

עבודותיה של סרנו פורסמו במספר מגזינים קוויריים ופמיניסטיים, כמו גם ב-San Francisco Chronicle וב-NPR. עבודותיה שימשו גם כחומר לימוד במספר קורסים בלימודי מגדר ברחבי ארצות הברית.

==חייה המוקדמים==
סרנו החלה לחוש בדיספוריה מגדרית בגיל 11, ומספר שנים לאחר מכן היא החלה להתלבש בבגדי נשים. בתחילה בסתר אך בהמשך החלה להזדהות כגבר קרוס-דרסר. בשנת 1994 הצטרפה לקבוצת תמיכה לקרוס-דרסרים בקנזס. זמן קצר לאחר מכן, סרנו עברה לסן פרנסיסקו. בסוף שנות ה-90 החלה סרנו להזדהות כטרנסג'נדרית וכביג'נדרית, ובשנת 2001 החלה בהליך רפואי של שינוי מגדרי והחלה להזדהות כאישה טרנסית.

==פועלה==
סרנו היא פואטרי סלאמרית והופיעה במספר אוניברסיטאות כמו גם באירועים כגון מצעד הגאווה והפסטיבל הלאומי לאומנות קווירית בסן פרנסיסקו.

סרנו היא גם ביולוגית העובדת כחוקרת באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בתחומי ביולוגיה אבולוציונית והתפתחותית. היא קיבלה את הדוקטורט שלה בביוכימיה וביופיזיקה מולקולרית מאוניברסיטת קולומביה.

==ספריה==
* Either/Or – ספר שירה. בהוצאת Hitter Press, 2002.
* Whipping Girl: A Transsexual Woman on Sexism and the Scapegoating of Femininity. בהוצאת Seal Press, 2007.
* Excluded: Making Feminist and Queer Movements More Inclusive. בהוצאת Seal Press, 2013.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://affarsek.wordpress.com/2012/11/26/cocky-julia/ תופסת זין] - תרגום לעברית לשיר של סרנו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:סופרות ביסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:משוררות להט"ביות אמריקאיות
קטגוריה:משוררים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:ביסקסואליות אמריקאיות
קטגוריה:פעילות למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:טרנסג'נדריות אמריקאיות
קטגוריה:טרנסג'נדרים אמריקאים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אוקלנד (קליפורניה): אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
סן פרננדו (טרינידד)

סן פרננדו (בספרדית: San Fernando) היא עיר השוכנת בחלקו הדרום-מערבי של האי טרינידד שבטרינידד וטובגו. שטח העיר תחום על ידי נהר גוראקרה מצפון, על ידי נהר אורופוצ'ה מדרום, על ידי הכביש המהיר על שמו של סר סולומון הוצ'וי ועל ידי מפרץ פראיה ממערב. העיר קרויה לעיתים על ידי המקומיים בכינוי "סנדו" (Sando) והיא מהווה את הבירה התעשייתית של טרינדד בשל קרבתה לבית הזיקוק של פוינט א-פייר ולמפעלים נוספים כמו מתקני הפקה לגז טבעי נוזלי, ברזל, פלדה ואלומיניום.

==היסטוריה==
התושבים הילידים המקוריים של האזור קראו לו אנפרימה, שמשמעותו "גבעה יחידה" או "ללא מים". גבעת סן פרננדו מתנשאת במרכז העיר. העיר שנקראה סן פרננדו דה נפרימה (San Fernando de Naparima) נוסדה על ידי המושל הספרדי דון חוסה מריה צ'קון ב-1784. במשך הזמן נשמטה הסיומת נפרימה.

ב-1783 החלו להתקיים מטעי סוכר רבים סביב לסן פרננדו. העיר צמחה סביב ענף חקלאי זה. צמיחה זו נמשכה לאורך כול המאה ה-19 ובמקום הוקם בית הזיקוק לסוכר הגדול בעולם. פיתוחם של ענף גידול הקקאו וענף הפקת הנפט, סייעו לצמיחתה של סן פרננדו.

גידולה של העיר היוותה אתגר בנוגע לאספקת המים שלה, בעיקר בעונה היבשה. תלונותיהם של התושבים גרמו לדוחות רבים של גאולוגים והידרולוגים בסופה של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20, אך הבעיה נפתרה רק עם השלמת בנייתו של סכר נבט (Navet Dam) בשנות השלושים.

בית הזיקוק לנפט בפוינט א-פייר הסמוכה היווה חלק חשוב בהתפתחותה של סן פרננדו בין מלחמת העולם השנייה ועד לשנות השמונים. בית הזיקוק נבנה במהלך המלחמה והיווה את אחד מהתרומות החשובות של המגזר הפרטי למאמץ המלחמתי. הדרישה הגבוהה לנפט בשנות השבעים והשמונים הובילה לפיתוחם של פרברי סן פרננדו, במיוחד של מארבלה בצפון וגאספרילו במזרח. ב-1991 הורחבו תחומי העיר. עקב פיתוחה המהיר של העיר נהרסו רבים מבנייניה העתיקים והיא איבדה מבחינה מסוימת את מורשתה ההיסטורית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:טרינידד וטובגו: ערים
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
יהודה שוקרון

יהודה שוקרון (נולד בשנת תשל"ב, 1972) הוא שדרן, קריין, חקיין ושחקן חרדי ישראלי.

==ביוגרפיה==
שוקרון נולד בשנת 1972 בראשון לציון. לאחר שחרורו מצה"ל, החל את לימודיו בבית הספר למשחק בית צבי. לאחר מכן עבר קורס רדיו ותקשורת ברדיו לב המדינה, בניהולו ובהדרכתו של גדעון לב ארי. בהמשך שידר ברדיו לב המדינה במשך כשנתיים. 

לאחר מכן החל בתהליך של חזרה בתשובה ולמד בישיבת נתיבות עולם בבני ברק. עם התקרבותו לדת החל להופיע בהצגות ובסרטים במגזר החרדי, וכחקיין וסטנד-אפיסט באירועים ובתוכניות בידור חרדיות.

===רדיו===
בשנת 2000 החל לשדר ברדיו קול חי. במהלך השנים שידר את התוכניות: "מגוון על הבוקר", "שירים כבקשתכם", "המצעד המזרחי-חסידי" ו"מסלסלים", וכן קריין מהדורות חדשות במחלקת האקטואליה.

בשנת 2009 הצטרף לרדיו קול ברמה שנפתח והגיש שם את "המצעד המזרחסידי" וכן קריין מהדורות חדשות במחלקת האקטואליה.

בשנת 2010 שב לרדיו "קול חי" והגיש את התוכניות "שלוש על ישראל", "ילדודס" ובהמשך את התוכנית "שניים בצהריים" יחד עם אלעד כהן. כמו כן קריין וערך מהדורות חדשות במחלקת האקטואליה של התחנה.

ב-2011 החל להגיש ב"קול חי" את התוכנית היומית "טובים השניים" יחד עם אלעד כהן בשעה 16:00. 

בשנת 2012 פתח בקריירת שירה, והוציא לאור את הסינגל "קול ששון", וכן התארח בשיר "שמעה תפילתי" של אלעד שער בשנת 2016 הוציא סינגל שנקרא "לעולם אודך" לקראת נסיעתו לאומן לציון רבי נחמן מברסלב, וכן הוציא דואט עם אייל עובד - 'בלב יודע'.

שוקרון מנחה בערוץ הידברות תוכניות שמחות ואירועים מיוחדים. שיחק בהצגה "החיים והמוות ביד הלשון" בהשתתפות שלישיית הופל'ה.

משנת 2015 הוא שחקן בחבורת תריג. שיחק שם דמויות כגון גיגי, עישא, צדוק הגבאי, אבורקיק, פיאד, משולעם, דוקי ברברשבילי ועוד.

== חיים אישיים ==
שוקרון נשוי ואב לשניים. מתגורר בגבעת שמואל.

קטגוריה:עיתונאים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:סגל רדיו קול ברמה
קטגוריה:סגל רדיו קול חי
קטגוריה:קרייני חדשות ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיבות עולם
קטגוריה:חקיינים ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:סגל רדיו לב המדינה
קטגוריה:סגל ערוץ הידברות
קטגוריה:שחקני קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
סופית שמש

סופית שמש (שם מדעי: Eurypyga helias) הוא מין של עוף טרופי, קרוב רחוק של העגוראים והרליות, אך שייך לסדרה שונה – סופיות שמש, בה חברים רק הוא והעוף קגו. הוא המין היחיד בסוגו.

==תיאור==
הסופית היא עוף קטן יחסית ונוצותיה מנומרות ובעלות צבעי הסוואה בגווני אפור, שחור וחום. אך חלקם העליון של נוצות כנפיה אדומות, שחורות וצהובות בוהקות והיא פורשת אותם בעת חיזור או מריבות או להבהיל טורף פוטנציאלי. אורכה 43-48 ס"מ ומשקלה 180-220 גרם.

היא נפוצה ביערות גשם טרופיים בדרך כלל גם ליד נהרות מגואטמלה לברזיל וייתכן שגם בדרום מקסיקו.

מזונה כולל בעיקר יצורים קטנים כמו תולעים וחרקים שונים שהיא מלקטת מקרקע היער.

==תת-מינים==
לסופית השמש 3 תת-מינים:
*E. h. helias - מצוי בשפלות הטרופיות שבמזרח הרי האנדים, מאגן אורינוקו ועד אמזוניה.
*E. h. major - מצוי בגבהים שונים מדרום גואטמלה עד אקוודור.
*E. h. meridionalis - מצוי בדרום מזרח פרו בחלקים הסובטרופיים הנמוכים.

== תמונות ==
<gallery widths=200 heights=175>
תמונה:Eurypyga helias IMG 4981 solrikse.jpg
תמונה:Sunbittern (Eurypyga helias) (28974226560).jpg
תמונה:Sunbittern RWD.jpg
תמונה:Sunbittern.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1781
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:סופיות שמש
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:עופות יער האמזונאס
פוינט פורטין

פוינט פורטין (באנגלית: Point Fortin) היא עיר השוכנת בחלקו הדרום-מערבי של האי טרינידד שבטרינידד וטובגו. העיר שוכנת במרחק של 32 ק"מ מדרום-מערב לסן פרננדו. לאחר גילוי הנפט באזור ב-1906, צמחה העיר להיות מרכזו של הפקת המשאב החיוני וצמחה במיוחד החל משנות הארבעים ועד לשנות השמונים. לאחר סיומה של תקופת השגשוג של ענף הנפט, עברה פוינט פורטין מיתון בשנות השמונים ובית הזיקוק של העיר נסגר. פתיחתו של מתקן ההפקה של גז טבעי נוזלי שיפרה את מצבה הכלכלי של העיר.

בראשית המאה ה-20, לפני גילוי הנפט, הייתה פוינט פורטין קהילה חקלאית שפעילותה הכלכלית התרכזה סביב מטעי קקאו וקוקוס. התחבורה אל העיר הייתה באמצעות ספינות קיטור, שכן לא היו אז כבישים סלולים באזור. האזור המיושב היה ממוקם לאורך החוף.

רוב רובה של האוכלוסייה שעבדה בתעשיית הנפט הייתה מורכבת מאנשים שהגיעו מכל רחבי טרינידד ללא משפחותיהם. לפיכך, בשנות השלושים מנתה אוכלוסייתה העיר כמה מאות תושבים ולא היו בה בתי ספר או מוסדות אחרים. כדי למשוך כוח אדם איכותי יותר לתעשיית הנפט החלה הממשלה לפתח את העיר ולהקים בה בתי ספר, דואר, תחנת משטרה, בנקים ומוסדות ממשלתיים שונים.

בשנות השישים חוותה העיר שקיעה עקב צמצום בשאיבת הנפט. התאוששות מה חלה בעקבות הקמתו של מפעל צמיגים, אך הצמיחה הכלכלית הושגה רק בראשית שנות השבעים כתוצאה מהביקוש המוגבר לנפט והלאמתם של שדות הנפט.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:טרינידד וטובגו: ערים
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1783
הכוחות המזוינים של רומניה

חיילים רומנים ב[[אפגניסטן]]
הכוחות המזוינים של רומניה (ברומנית: Forțele Armate Române) או צבא רומניה (ברומנית: Armata României) הוא הארגון המרכזי לשמירת ביטחונה של מדינת רומניה. צבא זה כולל שלוש זרועות עיקריות: צבא היבשה של רומניה, הצי הרומני וחיל האוויר הרומני.

בנובמבר 1859, בפקודתו של אלכסנדרו יואן קוזה, הוקם המטה הכללי העליון של צבא רומניה. במאי 1860 חוקק החוק שקבע את העקרונות והצורה בה יודרכו החיילים הרומנים.

הגיוס לצבא רומניה בעיתות שלום אינו חובה וניתן להתנדב החל מגיל 18. לפי חוקי רומניה אפשר לגייס בשעת מלחמה את כל הגברים בין הגילים 15–49. בשנת 2004 הוערך מספר הגברים בגילים אלה ברומניה בכחמישה מיליונים.

רומניה הצטרפה לנאט"ו ב-29 במרץ 2004.

נכון לשנת 2005 מנה כוח האדם של שלוש זרועות הצבא הרומני כ-112,000 חיילים וכ-28,000 אזרחים.

ההוצאה הלאומית של רומניה, למימון צבאה, בשנת 2002, הייתה 985 מיליוני דולרים, שהיוו 2.47% מהתל"ג הרומני.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

*
רומניה
רומניה
ג'ורג'טאון (סנט וינסנט והגרנדינים)

ג'ורג'טאון (באנגלית: Georgetown) היא בירת מחוז שארלוט שבאי סנט וינסנט שבסנט וינסנט והגרנדינים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט וינסנט והגרנדינים: ערים
קטגוריה:ערי חוף
יאקוב קנוסן

יאקוב כריסטיאן לינדברג קנוסן (לעיתים: קנודסן; בדנית: Jakob Christian Lindberg Knudsen ; 14 בספטמבר 1858, רודינג - 21 בינואר 1917, בירגרו ) היה תאולוג וסופר דני.

בשנים 1875–1881 הוא למד באוניברסיטת קופנהגן. לאחר סיום הלימודים הוא עבד כמורה ואחר כך היה כומר בכפר.

בשנת 1899 קונוסן כתב שאת ספרו הראשון Den gamle præst (The Old Priest). בשנת 1901 הוא עבר להילרוד והקדיש את חייו לכתיבה.

בשנים 1913 ו-1916 הוא היה מועמד לקבלת פרס נובל לספרות אך בסופו של דבר לא זכה בו.

== כתביו ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סופרים דנים
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1917
שאטובלייר

שאטובלייר (Chateaubelair) היא בירת מחוז סנט דייוויד שבאי סנט וינסנט שבסנט וינסנט והגרנדינים. זהו כפר דייגים השוכן על חופו המערבי של האי ומדרום להר הגעש לה סופרייר. העיירה נקראת בקיצור "שאטו" (Chateau) והיא היישוב הרביעי בגודלו במדינה.

מוקדי משיכה תיירותיים הם מפלי טריניטי, מפלי דרקויו וממצאים ארכאולוגיים של ההתיישבות של שבטי הקריבים. הכלכלה המקומית מבוססת בעיקר על חקלאות.

בשנות התשעים של המאה ה-18 אירעו במקום חלק מאירועי מרידה של שבטי הילידים נגד השלטון הבריטי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט וינסנט והגרנדינים: ערים
קטגוריה:ערי חוף
פורט אליזבת (סנט וינסנט והגרנדינים)

פורט אליזבת (באנגלית: Port Elizabeth) היא בירתו של האי בקיה שהוא חלק מאיי הגרנדינים שבסנט וינסנט והגרנדינים. העיירה היא גם בירת מחוז הגרנדינים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט וינסנט והגרנדינים: ערים
קטגוריה:ערי חוף
פננג

פֶּנַנְג (במלאית: Pulau Pinang, "פּוּלַאוּ פִּינַנְג") היא מדינה במלזיה. המדינה מורכבת משני חלקים: האי פננג, שנמצא במצר מלאקה, וחלק יבשתי בשם סברנג פראי (Seberang Perai) הנמצא בחוף המערבי של חצי האי המלאי. בחלקה היבשתי פננג גובלת בקדה בצפון ובמזרח ובפרק בדרום. בירתה היא ג'ורג' טאון.

==מקור השם==
השם פננג הוא עיוות של השם המלאי פולאו פיננג. משמעות השם פולאו היא אי ומשמעות השם פיננג היא העץ Areca catechu , עץ ממשפחת הדקליים שגדל באי. השם התייחס במקור לאי פננג והוא הפך לשם כלל המדינה.

==היסטוריה==
האי פננג היה שייך לסולטנות קדה עד המאה ה-18. ב-1786 הסולטאן של קדה מסר את האי לידי נציג חברת הודו המזרחית הבריטית פרנסיס לייט בתמורה לכך שהחברה תגן על הסולטנות מפני סיאם. הבריטים קיוו כי בעזרת המושבה הזו, שהייתה הראשונה שלהם בדרום מזרח אסיה, הם יצליחו לבלום את ההתפשטות של צרפת בהודו-סין ושל הולנד בסומטרה. ב-11 באוגוסט כוחות בריטיים בפיקוד לייט נחתו באי ושינו את שמו ל"אי נסיך ויילס", כהוקרה לנסיך ויילס באותו זמן ג'ורג' הרביעי.

לרוע מזלו של הסולטאן, החוזה נחתם על דעת לייט בלבד והחברה עצמה לא התכוונה לעזור לקדה. 1790 לייט חזר בו סופית מהחוזה והסולטאן ניסה לכבוש את האי מחדש, אך ללא הצלחה. לאחר מכן הוא אולץ להעביר באופן רשמי את האי לידי הבריטים תמורת תשלום שנתי. בהמשך האי הוכרז כנמל חופשי כדי למשוך סוחרים מתחנות המסחר ההולנדיות במצר מלאקה.

בשנים שלאחר מכן הגיע הלויטננט קולונל ארתור ולסלי כדי לארגן את מערך ההגנה של האי. ב-1800 נכבשה רצועת אדמה על חוף חצי האי המלאי מול האי כדי להגן על האי. לרצועה זו ניתן השם פרובינציית ולסלי על שם ריצ'רד ולסלי, אחיו של ארתור ולסלי ובאותו זמן המושל הבריטי הכללי של הודו. בשלב מסוים שונה שמה של פרובינציית ולסלי לשם הנוכחי, סברנג פראי.

ב-1826 הקולוניה אוחדה ביחד עם סינגפור ומלאקה ליצירת הקולוניה מושבות המצרים. תחילה הבירה של הקולוניה הייתה פננג, אך כעבור כמה שנים הבירה הועברה לסינגפור.

במחצית השנייה של המאה ה-19 המסחר הבריטי במזרח הרחוק התרחב, בין היתר בשל פתיחת תעלת סואץ ב-1869, והאי הפך למרכז מסחרי גדול. בעקבות כך החלה הגירה גדולה לפננג.

ב-1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הסיירת הקלה הגרמנית אמדן הגיעה לנמל ג'ורג' טאון והטביעה שתי ספינות מלחמה של מדינות ההסכמה.

ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, האי ספג הפצצות קשות של האימפריה היפנית במסגרת קרב מלאיה עד שנכבש ב-19 בדצמבר. האי שוחרר על ידי בעלות הברית ב-6 בספטמבר 1945.

ב-1946 הקולוניה צורפה לאיחוד המלאי, שהפך ב-1948 לפדרציית מלאיה. פדרציית מלאיה קיבלה עצמאות ב-1957 והיא הייתה בין החלקים המרכיבים של מלזיה שנוצרה ב-1963.

==כלכלה==
כיום כלכלת פננג מסתמכת בעיקר על תעשייה ופחות על הנמל של ג'ורג' טאון עקב התפתחותם של נמלים גדולים אחרים במלזיה. בנוסף הכלכלה מסתמכת על חקלאות, חקלאות ימית, דיג וגידול מקנה. כמו כן המדינה היא מרכז בנקאות אזורי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלזיה: מדינות
חדף הרמון

חַדַּף הָרָמוֹן (שם מדעי: Crocidura ramona) התגלה לראשונה בשנת 1996 במכתש רמון על ידי קבוצת חוקרים ישראליים והוא מין אנדמי לישראל. חדף זה שונה משני המינים האחרים בישראל מבחינה מורפולוגית, צבעו אפור בהיר עד כסוף, צבע גחונו בהיר במעט, והוא קטן יותר מהאחרים. חדף הרמון שונה גם מבחינה גנטית (הן במספר הכרומוזומים שלו וצורתן) וכן מבחינה פילוגנטית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חדפיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חדפיים
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1996
קליפטון (סנט וינסנט והגרנדינים)

קליפטון (באנגלית: Clifton) היא עיירה השוכנת על חופו הדרום-מערבי של האי יוניון שבקבוצת איי הגרנדינים שבסנט וינסנט והגרנדינים.

==תחבורה==
קליפטון מונגשת על ידי נמל התעופה יוניון איילנד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט וינסנט והגרנדינים: ערים
קטגוריה:ערי חוף
תסמונת נפריטית

תסמונת נפריטית (Nephritic syndrome) היא הפרעה כלייתית לא ספציפית, שכוללת אוסף של תסמינים הקשורים שמקורם בהפרעות בגלומרולוס. בתסמונת זו נפגעים הגלומרולוס מה שמביא לכך שחלבונים ותאי דם אדומים חודרים אל השתן (מצבים שנקראים פרוטאינוריה והמטוריה בהתאמה), למרות שבמצב תקין הם אינם אמורים כלל להופיע שם. בבדיקת השתן ימצאו תאים אדומים, גלילים אדומים, וכן פרוטאינוריה קלה. בשונה מתסמונת נפריטית, תסמונת נפרוטית מאופיינת בחלבונים בשתן בלבד המופיעים ברמות גבוהות יותר מאשר בתסמונת הנפריטית. כמו בתסמונת נפרוטית, בתסמונת נפריטית תיתכן היפואלבומניה בעקבות מעבר אלבומין מהדם אל השתן. 

המטוריה יכולה להיגרם על ידי דימום במקומות שונים בדרכי השתן. אולם, במידה ומופיעים גלילים אדומים, סביר יותר להניח שמקור הדימום הוא בנפרון ושמדובר בתסמונת נפריטית. 

התסמונת אינה מחלה כשלעצמה אלא מכלול של סימפטומים. לפיכך, הטיפול בתסמונת תלוי בגורמים להופעתם של אותם סימפטומים והוא יכלול בדרך כלל מעכבי ACE ואנטיביוטיקה וכן איזון רמות אשלגן בשל נטייה להיפרקלמיה.

כיום החלוקה לתסמונת הנפרוטית והתסמונת הנפריטית מפנה את מקומה להבנה כי לרוב אין חלוקה מדויקת בין השתיים וכי רוב החולים יציגו הסתמנויות שישלבו בין התסמינים של שתי התסמונות.

==סימנים וסימפטומים==
*המטוריה - דם בשתן, יחד עם נוכחות של גלילים אדומים.
*פרוטאינוריה - עד 3.5 גרם חלבון באיסוף שתן של 24 שעות (בילדים מקובל ערך נמוך יותר של 50 מ"ג לק"ג משקל גוף באיסוף של 24 שעות).
*יתר לחץ דם - ברמה קלה.
*אורמיה - בעקבות הצטברות חומרי פסולת בגוף.

לפעמים תתפתח גם אי ספיקת כליות שתכלול:
*אוליגוריה - מיעוט מתן שתן.
*אזוטמיה - רמות חנקן גבוהות בדם.

==גורמים==
התסמונת הנפריטית מופיעה בדרך כלל על רקע תגובה דלקתית התוקפת את הכליה. תגובה דלקתית זו נוצרת כתוצאה מזיהום או בעקבות מחלות דלקתיות, מחלות אוטואימוניות וכן מחלות תורשתיות. התגובה החיסונית גורמת לקישור נוגדנים לחלבונים בגלומרולוס או לשקיעה של קומפלקסים אימונים, דבר שגורם להרס כלי הדם הקטנים ולפגיעה כלייתית שמתבטאת בתסמונת נפריטית.

קטגוריה:מחלות פקעית
נפריטית
דלקת פקעיות הכליה

דלקת פקעיות הכליה, נקראת גם גלומרולונפריטיס (Glomerulonephritis, וכן GN), הוא מונח המשמש לתיאור מספר מחלות כליה למשל נפרופתיה של IgA. רוב המחלות מאופיינות בדלקת של הגלומרולוס, ומכאן שם המונח. לא לכל המחלות יש בהכרח מרכיב דלקתי.

כיוון שלא מדובר במחלה אחת, הגדרתו תלויה בסוג המחלה הספציפית: התסמינים יכולים לכלול המטוריה בלבד, פרוטאינוריה בלבד, או שניהם גם יחדיו. 

מחלה זו מסווגת לכמה דפוסים פתולוגיים שונים, שמחולקים לשניים עיקריים: גלומרולונפריטיס עם שגשוג תאים, או ללא שגשוג. אבחון דפוס המחלה חשוב לבחירת הטיפול. גלומרולונפריטיס ראשוני נובע ממחלות בכליה עצמה. גלומרולונפריטיס שניוני נובע מזיהומים, תרופות, הפרעות מערכתיות שונות כמו זאבת או בעקבות סוכרת. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחלות פקעית
קטגוריה:דלקת
אקלים תת-ארקטי

מפת העולם המציגה את האזורים בעלי אקלים תת-ארקטי
קמצ'טקה, רוסיה.]]
אקלים תת-ארקטי הוא אקלים יבשתי המתאפיין בחורף ארוך ובקיץ קצר וקריר. האקלים נפוץ בתוך שטחי היבשות, הרחק מגורמים ממתנים המגיעים מן האוקיינוסים, באזור קווי הרוחב 50°-70° צפון. על-פי שיטת קפן לסיווג אקלימים, אקלים זה כולל שש גרסאות שונות: Dfc, Dwc, Dfd, Dwd, Dsc, Dsd.

האות הראשונה (D) מציינת כי מדובר באקלים יבשתי, האות השנייה (s, w או f) מציינת את העונה היבשה (חורף, קיץ או ללא - בהתאמה) והאות השלישית מציינת את רמת החום ואורך הקיץ (c עבור קיץ בעל שלשה חודשים או פחות עם טמפרטורה ממוצעת מעל C° 10 ו־d לציון עונת קיץ קצרה וקרה אף יותר).

מתוך שש האפשרויות, הנפוצה מכולם היא Dfc, כלומר ללא עונה יבשה, והקיץ קצר וקר - אך לא במידה קיצונית.

באזורים גבוהים במיוחד באיראן, טג'יקיסטן, טורקיה וצפון-מערב ארצות הברית (מערב וושינגטון, מערב אורגון ואיידהו) קיים אקלים תת־ארקטי, המסווג כ-Dsc, כלומר הקיץ ללא משקעים והחורף קר במיוחד. קיימים גם מקומות הסמוכים לאוקיינוסים ובכל זאת בשל מיקומם בסמוך לקטבים, האקלים הוא תת־ארקטי, כמו במחוז קמצ'טקה ומחוז סחלין שברוסיה.

האקלים התת־ארקטי מציג את שינוי הטמפרטורות הקיצוניים ביותר במהלך העונות. בחורף הטמפרטורה צונחת עד ל־C° 40-, ובקיץ הטמפרטורה יכולה להגיע עד ל־C° 30. הקיץ קצר, לרוב לא יותר משלשה חודשים (אך לפחות חודש אחד, כדי להיחשב בקטגוריה זו ולא יותר מ־100 ימים).

בשל הטמפרטורות הנמוכות בחורף והקיץ הקצר, האדמה בעומק של מטרים ספורים קפואה באופן תמידי, דבר הקובע את אופי הצמחייה. בנוסף, באקלים התת־ארקטי המשקעים נדירים ובכמויות קטנות יחסית, לרוב לא יותר מ־380 מ"מ בשנה. יוצאי דופן הם האזורים הגבוהים בעלי האקלים התת־ארקטי, שם בשל עננות אורוגרפית כמות המשקעים יכולה להיות עצומה. כך למשל בהר וושינגטון, שם הטמפרטורות מקבילות לאקלים התת־ארקטי, אך כמות המשקעים הממוצעת מגיעה עד ל־246 ס"מ בשנה, כשהשיא הוא 330 ס"מ. תופעה דומה מתרחשת במחוז חברובסק, שם משקעים רבים מגיעים מן הים. גם בחצי האי לברדור, בעל האקלים התת־ארקטי, יורד עד כ־1,300 מ"מ משקעים בשנה (כמות השווה למשקעים ביערות גשם) בשל השקע האיסלנדי.

הצמחייה אינה מגוונת, כאשר רק מעט מיני צמחים מסוגלים לשרוד את חודשי החורף הקרים. יחד עם זאת, בשל העובדה שהימים בעונת הקיץ ארוכים במיוחד (בשל המיקום בקווי הרוחב קרוב לקטבים), ניתן לגדל ירקות במהלך ימי הקיץ למרות מספר הימים הקצר. היערות מורכבים לרוב ממחטניים (טייגה).

בין הערים בעלי אקלים תת־ארקטי ניתן למנות את מורמנסק ברוסיה, ילונייף בטריטוריות הצפון-מערביות של קנדה ופיירבנקס באלסקה (כולן Dfc); הומר באלסקה (Dsc) ומחוז מואה בחיילונגג'יאנג שבסין (Dwc). הערים ורחויאנסק (Dfd) ואוימיאקון (Dwd) הפכו לסמל למגורים למרות מזג אוויר קר וקשה במשך מרבית חודשי השנה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקלים
גביע דייוויס 1958

גביע דייוויס 1958 הייתה התחרות ה-47 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה ומשחק הגמר נערך בבריזביין, אוסטרליה. לתחרות נרשמו 36 נבחרות שחולקו ל-3 בתים- "בית אמריקה", "בית אירופה" ו"בית המזרח". בין מנצחי הבתים נערכו משחקים על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.

המשחק על התואר נערך ב-31-29 בדצמבר 1958 בבריזביין, אוסטרליה. נבחרת אוסטרליה הפסידה לנבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3. בכך נבחרת ארצות הברית זכתה בתואר בפעם ה-18 בסך הכל.

==משחקי פלייאוף==
===בית אמריקה===
הבית כלל 7 נבחרות לרבות ישראל.

===בית אירופה===
הבית כלל 24 קבוצות, כולל ברזיל, מקסיקו, צ'ילה, הודו ומצרים. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

===בית המזרח===
הבית כלל 5 נבחרות. במשחק המוקדם יפן ניצחה את תאילנד

===משחקים בין מנצחי הבתים===
המשחקים נערכו במהלך דצמבר 1958 באוסטרליה

===משחק על התואר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | אוסטרליה 2
! colspan="2" align="center" |בריזביין, אוסטרליה 31-29 בדצמבר 1958 דשא 
! colspan="5" align="center" | ארצות הברית 3
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || מל אנדרסון || || 6||6||3 ||7 || 6 
|-
| ||אלכס אולמדו || || 8 ||2||9|| 8 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || אשלי קופר || || 4||6||6||6 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || בארי מקיי || ||6 ||3 ||2|| 4 || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || מל אנדרסון/ניל פרייזר|| ||12 ||6 || 14||3 || 5 
|- 
| || אלכס אולמדו/הם ריצ'רדסון || ||10 ||3||16 ||6 ||7 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || אשלי קופר|| ||3||6||3||4 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||אלכס אולמדו|| ||6||4 || 6||8 || 
|-
! rowspan="2"| 5
| ||מל אנדרסון|| ||7 ||13 || 11|| || 
|- 
| || בארי מקיי || ||5||11 ||9|| || 
|}
==ישראל בגביע דייוויס==
בשנת 1958 נבחרת ישראל שובצה בבית אמריקה ושיחקה נגד נבחרת ארגנטינה.

{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ארגנטינה 5
! colspan="2" align="center" |בואנוס איירס, ארגנטינה 21-19 ביולי 1958 חימר
! colspan="5" align="center" | ישראל 0
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || אדוארדו סוריאנו || || 6|| 2||6 || 6 || 
|-
| || אלעזר דודמן || ||3||6||1|| 0 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| ||אנריקה מוראה || ||6||6 ||6|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אריה אבידן-וייס|| ||3 ||2 ||2|| || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || אנריקה מוראה/אדוארדו סוריאנו || ||6 ||6 ||6|| || 
|- 
| || אריה אבידן-וייס/אלעזר דודמן || ||3 ||3|| 2|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||אדוארדו סוריאנו|| ||6 ||6||6|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אריה אבידן-וייס|| ||1 || 3||1 || || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || אנריקה מוראה || || 7||3 || 6||7 || 
|- 
| || אלעזר דודמן|| ||5 ||6 ||4|| 5 || 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000741 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1958
1958
1958
1958
1958
1958
1958
1958
1958
1958
1958
1958
1958
קטגוריה:תחרויות ספורט בסינגפור
גרו איסלט

גרו איסלט (Gros Islet) היא עיירה המשמשת כבירת מחוז הנושא את אותו שם שבסנט לוסיה. העיירה ממוקמת בחלקו הצפוני של האי. במקור היה זה כפר דייגים שקט וכיום היא הפכה להיות אחד היעדים התיירותיים הפופולריים במדינה.

המקום יושב לראשונה על ידי שבטי הקריב ואולי גם על ידי הארווק. הזיהוי הראשון של המקום מופיע על גבי מפה צרפתית משנת 1717. היישוב הוקם ככל הנראה על ידי מתיישבים צרפתים ממרטיניק ב-1749. ב-1778, כנקמה על הכרזת מלחמה של הצרפתים על הבריטים, כבשו הבריטים את סנט לוסיה וב-1782 הקימו בגרו איסלט בסיס ימי ובאופן זמני שינו את שם המקום לפורט רודני (Fort Rodney).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט לוסיה: יישובים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1749
דנרי

דנרי (Dennery) היא בירת מחוז הנושא את אותו שם בסנט לוסיה. העיירה שוכנת על החוף המזרחי של האי. הפעילות הכלכלית מבוססת על דיג, חקלאות ותיירות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט לוסיה: יישובים
קטגוריה:ערי חוף
וויו פור

וויו פור (Vieux Fort) היא בירת מחוז הנושא את אותו שם בסנט לוסיה. המקום קרוי על שמו של מבצר ששימש לתצפית כלפי דרום.

במאות ה-18 וה-19 העיירה שמשה כמרכז לתעשיית הסוכר של האי. במהלך מלחמת העולם השנייה בנה צבא ארצות הברית במקום שדה תעופה שלאחר המלחמה הפך להיות נמל התעופה הראשי של האי. כיום וויו פור היא שער הכניסה לסנט לוסיה וכן פועל בה נמל. זהו גם אזור תעשייתי מפותח.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט לוסיה: יישובים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
וילהלם קונו

וילהלם קרל יוזף קונו (בגרמנית: Wilhelm Carl Josef Cuno; 2 ביולי 1863 – 3 בינואר 1946) היה פוליטיקאי גרמני שהיה קנצלר גרמניה 264 ימים בשנים 1922-1923.
== חייו ==
קונו נולד בזול, סקסוניה הפרוסית (כיום תורינגיה). ממשלתו של קונו ידוע בעיקר בשל התנגדותה הפסיבית של הכיבוש הצרפתי של חבל הרוהר (1922-1923). ממשלתו של קונו הייתה אחראית על טיפול כושל בעיות כלכליות. כדי לשלם את חובותיה של המדינה, הממשלה תחת קונו הדפיסה סכומים עצומים של כסף, מה שהוביל לאינפלציה שהגיעה לשיא בקיץ 1923. גל שביתות החל באוגוסט 1923, בעקבותיו קונו וממשלתו התפטרו ב-12 באוגוסט 1923.

קונו למד עריכת דין בברלין והיידלברג. הוא עבד במשרד האוצר של הרייך בשנת 1907. במהלך מלחמת העולם הראשונה קונו היה מעורב בהסדרים לאספקת מזון לצבא הגרמני, אך התפטר כדי להצטרף לחברת הספנות בשירות המדינה בשנת 1917. בדצמבר 1918 קונו מונה למנהל הכללי של קו הספנות המבורג-ארצות הברית. באשר למומחה כלכלי קונו השתתף במשא והמתן על פיצויים ותנאי שלום שלאחר המלחמה. חשיבותו של תפקידו כמנהל קו המבורג-ארצות הברית הוגבר לאחר שהחברה הפכה לאחת מהמובילות של הובלת סחורות בין ארצות הברית וגרמניה.

כמייצג את האינטרסים הפורמליים ממשלת הריך בחו"ל, קונו דחה כמה הצעות לתפקיד שר חוץ, אבל הסכים להקים ממשלה לאחר התפטרותו של יוסף וירט. קונו מונה לקנצלר גרמניה ב-22 בנובמבר 1922, על ידי צו נשיאותי והקים ממשלה המורכבת ברובו מכלכלנים שאינם מפלגתיים וחברים של מפלגת העם הגרמנית, המפלגה הדמוקרטית הגרמנית, מפלגת המרכז הגרמנית ומפלגת העם הבאוורי.

לאחר נפילת ממשלתו, קונו פרש מפוליטיקה וחזר לניהול קו הספנות המבורג-ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=118677497 וויליהם קונו בקטלוג של הספרייה הגרמנית הלאומית].
* 

קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:קנצלרי גרמניה
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1933
שמעון שטיין

שמעון שטיין (נולד ב-9 במרץ 1948) הוא דיפלומט ישראלי, כיהן כשגריר ישראל בגרמניה.

==ביוגרפיה==
שטיין נולד בחדרה, שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים. הוא בעל תואר ראשון ושני בהיסטוריה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. 

ב-1974 החל את שירותו במשרד החוץ, שירת במרכז למחקר ומדיניות, ב-1980 עד 1985 שירת בשגרירות ישראל בבון שבמערב גרמניה. לאחר מכן שירת באגף צפון אמריקה ושימש עוזר מנכ"ל משרד החוץ. בשנית 1988 עד 1993 שירת בשגרירות ישראל בוושינגטון. היה חבר במשלחות ישראל לתהליכי משא ומתן רב-צדדיים בנושאי בקרת נשק. ב-1998 מונה לסמנכ"ל משרד החוץ לענייני חבר המדינות, מזרח ומרכז אירופה. 

ב-2001 מונה לשגריר ישראל בגרמניה וכיהן בתפקיד עד 2007. 

לאחר פרישתו ממשרד החוץ מכהן כחוקר בכיר במכון למחקרי ביטחון לאומי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://news.walla.co.il/category/4965 טורי דעה של שמעון שטיין] באתר וואלה
* [https://web.archive.org/web/20141226111632/http://heb.inss.org.il/index.aspx?id=4257&researcherid=124 שמעון שטיין], באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי

קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:שגרירי ישראל בגרמניה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל המכון למחקרי ביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
מפרץ הונדורס

מפרץ הונדורס הוא חלק מהים הקריבי, השוכן לחופי בליז, גואטמלה והונדורס (שעל שמה נקרא המפרץ). המפרץ משתרע מדנגריגה, בליז עד כ-200 ק"מ דרומית, ללה סייבה שבהונדורס.

פנים המפרץ מגודר במערכת שוניות המחסום בבליז, חלק ממערכת שוניות גדולה יותר הנפרשת מחצי האי יוקטן ועד לאיי המפרץ בהונדורס.

המפרץ מורכב מאוד, ומכיל בתוכו לגונות, יערות מנגרובים, שפכי נהרות ושרטונים היוצרים מערכת אקולוגית מורכבת ומגוונת להפליא. כמות המים הנשפכת למפרץ מוערכת ב-1232 מטר מעוקב לשנייה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

הונדורס
קטגוריה:בליז: גאוגרפיה
קטגוריה:גואטמלה: גאוגרפיה
קטגוריה:הונדורס: גאוגרפיה
הונדורס