OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מחמוד עבאס (כדורגלן)

מחמוד עבאס (בערבית: محمود عباس; נולד ב-29 ביולי 1988) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מכבי טמרה מליגה א'.

==קריירה==
עבאס החל את הקריירה הבוגרת שלו בשנת 2007 בהפועל אום אל-פחם בליגה א', משם עבר שנה לאחר מכן לאחווה עראבה. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש ארבעה שערים ועלה עמה מליגה א' לליגה הלאומית. בעונתו השנייה בקבוצה כבש שלושה שערים בליגה הלאומית.

לקראת עונת 2010/2011 חתם עבאס בהפועל אשקלון. ב-21 באוגוסט 2010 ערך את משחקו הראשון בליגת העל, מול הפועל פתח תקווה. במשחק זה גם כבש את שערו הראשון בליגת העל, בדרך לניצחון קבוצתו 3–1, ובסך הכל כבש עד תום העונה שבעה שערים במדי הפועל אשקלון.

לקראת עונת 2011/2012 חתם עבאס בהפועל תל אביב. בעונה זו התקשה עבאס למצוא מקום בהרכב הקבוצה, כאשר רק במשחק אחד הוא שיחק 90 דקות מלאות. עבאס כבש 2 שערים בעונה זו במדי הפועל תל אביב, הראשון בהפסד הקבוצה לעירוני קריית שמונה בגמר גביע הטוטו, והשני מול מכבי יבנה במסגרת גביע המדינה, בו זכה עבאס עם הקבוצה בתום העונה, על אף שלא שותף במשחק הגמר בו ניצחה הפועל 2–1 את מכבי חיפה.

לקראת עונת 2012/2013 ביקש עבאס לעבור לקבוצה בה יקבל דקות משחק רבות יותר. ביולי 2012 סוכמה השאלתו לבני סכנין לעונה אחת. גם בסכנין לא הצליח עבאס לתפוס מקום קבוע בהרכב את הקבוצה, ובתום העונה הגיע לסיכום על התרת חוזהו מול הפועל תל אביב, ושוחרר מהמועדון.

ב-3 באוקטובר 2013 חתם עבאס בקבוצת הפועל בני לוד מהליגה הלאומית. בעונת 2014/2015 זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו לליגה הלאומית. ב-23 ביוני 2016 חתם עבאס בהפועל עכו, אשר ירדה לליגה הלאומית בעונה הקודמת, ובתום עונת 2016/2017 העפיל עמה בחזרה לליגת העל.

לקראת עונת חזר לקדנציה נוספת בהפועל אום אל-פחם בליגה א'. ב-10 ביוני 2018 חתם בשמשון כפר קאסם, העולה החדשה לליגה א' דרום, אך כעבור ארבעה חודשים עבר להפועל באקה אל-גרבייה מליגה א' צפון.

ב-25 ביוני 2019 חתם עבאס במכבי טמרה מליגה א' צפוון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני אחווה עראבה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
גיא סלניק

גיא סלניק (נולד 2 באוקטובר 1991) הוא שחקן טלוויזיה ישראלי.

==ביוגרפיה==
סלניק נולד וגדל בחולון. בשנת 2010 התגייס סלניק לצה"ל, ושירת במנהל האזרחי.

==קריירה==
תחילת הקריירה של סלניק כשחקן הייתה ב-2008, כשגילם את גיא שגב בטלנובלה "בובות". 

ב-2009 השתתף בתוכנית "האמת העירומה" בתפקיד שביט. 

בשנת 2010 השתתף בסדרה "100 בתנ"ך" בתפקיד גיא נגר, לצד ירדן בר-כוכבא ואחרים. באותה שנה גילם את חצב קליין, בנו של נמרוד (חייל ישראלי שנחטף וחזר אחרי שנים רבות), בסדרה "חטופים". באותה שנה השתתף בשני הפרקים הראשונים של הסדרה "חצויה", בתור ערפד. 

מ-2011 עד 2013 השתתף בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה לנוער "אליפים"; הוא גילם את דוידי, נער משכונת מצוקה שמגיע לבית הספר לפני שיישלח למוסד לעבריינים. באותה שנה התארח בתוכנית "סבבבנט".

ב-2012 חזר לגלם את "חצב קליין" בעונה השנייה של הסדרה "חטופים". באותה שנה התארח בתוכנית התחרות של ערוץ הילדים - "ששטוס": סלניק הופיע יחד עם כוכבי ערוץ הילדים, שהם דנה פרידר, קובי פרג', רוני דואני וליאור כהן, והתחרה מול כוכבי "הישרדות", עזאם עזאם, איתי שגב, נטלי דדון ואחרים.

ב-2013 התארח ב"סתאאאם" בתפקיד הנמתח. באותה שנה השתתף בסדרת הטלוויזיה "שולחן לשישה" יחד עם נתן דטנר, אלי קרן-אסף, ואחרים.

ב-2015 שיחק בסדרה הישראלית-אמריקאית "DIG" שיצר גידי רף (יוצר "חטופים") בתפקיד אברהם, נער חרדי שמלווה פרה אדומה ושומר עליה במסע מסוכן ברחבי העולם.

בשנת 2016 החל לגלם את אברי שילון בסדרת הנוער "Oboy".

ב-2017 שיחק בסדרה "חברות" בתפקיד החבר של ענבל (שני אביב), שותפתו בסדרה "אליפים"

ב- 2020 השתתף בפרסומת למפעל הפיס ושיחק בתפקיד אורח בסדרה "קופה ראשית".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
בן אזוב

בן אזוב מצוי בגרמניה

בן אזוב (שם מדעי: Hyssopus) הוא סוג של צמחים עשבוניים או בני שיח רב שנתיים ממשפחת השפתניים.
הסוג כולל כ-10 מינים.

כיום סבורים שהשם התנכ"י אזוב מתייחס למין אזוב מצוי הנפוץ בארץ, בעוד התרגום הלטיני Ysop מתייחס בטעות למין הנפוץ ביותר בסוג - בן אזוב מצוי (Hyssopus officinalis) שגם הוא ממשפחת השפתניים אך אינו גדל בר בארץ ישראל.
בן האזוב המצוי הוא המין היחיד הנפוץ באירופה, שאר המינים נפוצים באזור אלטאי שבדרום סיביר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120423054543/http://www.ranherbs.com/monograph.asp?pid=500&t=b פרטים על סגולות רפואיות], באתר "ראן צמחים"
* אבינדב בגין, [http://www.batha.co.il/wordpress/?p=1503 בן אזוב רפואי וממלכת הפטריות], "בלוגינון", 24 בדצמבר 2012

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:עשבי תיבול
יום אלבמה

יום אלבמה (באנגלית: Alabama Day) הוא יום חג לאומי במדינת אלבמה שבארצות הברית.

היום מצוין ב-14 בדצמבר מדי שנה, ומציין את יום הצטרפותה של אלבמה כמדינה ה-22 של ארצות הברית, ב-14 בדצמבר 1819.

בשנת 1923 החליט בית המחוקקים של אלבמה על ציון היום כיום חג לאומי (חוק מספר 255 בספר החוקי של אותה שנה). החלטה זו התקבלה לבקשת מחלקת החינוך ומחלקת ההיסטוריה של המדינה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.archives.state.al.us/alabamaday.html תיאור היום באתר מחלקת החינוך המדינתית]

==הערות שוליים==

אלבמה
אלבמה
קטגוריה:אלבמה
יום אלסקה

יום אלסקה (באנגלית: Alaska Day) הוא חג לאומי במדינת אלסקה שבארצות הברית. החג מצוין מדי שנה ב-18 באוקטובר, ומציין את רכישת אלסקה על ידי ארצות הברית מאת רוסיה.
החג נקבע ליום השנה של היום בו נערך טקס הנפת דגל ארצות הברית במצודת סיטקה, האירוע סימל את העברת הריבונות על הטריטוריה מרוסיה לארצות הברית. הטקס נערך ביום שישי, 18 באוקטובר 1867 בשעה 3:30 אחרה"צ (הרכישה עצמה הושלמה חצי שעה קודם לכן, בחצות לפי שעון סנקט פטרבורג, בירת רוסיה באותה עת, אולם לפי הלוח היוליאני אשר רוסיה פעלה לפיו, תאריך הרכישה היה ה-7 באוקטובר).

החג הוא יום חג לאומי, וכל עובדי מדינת אלסקה מקבלים בגינו יום חופש בשכר מלא. במצודת סיטקה נערך טקס רשמי.

עסקים רבים במדינה אינם פועלים, ובתי הספר פועלים במתכונת מקוצרת. נהוג לקיים ביום זה תהלוכות ופסטיבלים.

יום נוסף לציון הרכישה הוא יום החתימה על הסכם הרכישה הנחוג ב־30 במרץ ומכונה יום סיווארד על שם מזכיר המדינה האמריקאי שהוביל את הרכישה.

==ראו גם==
* יום סיווארד

==קישורים חיצוניים==
* [http://alaskadayfestival.org/ חגיגת יום אלסקה - תמונות, אירועים ותמונות היסטוריות]
* [http://www.timeanddate.com/holidays/us/alaska-day יום אלסקה]

קטגוריה:ימי חג של מדינות ארצות הברית
קטגוריה:אירועים בחודש אוקטובר
קטגוריה:אלסקה
פעמוני מזחלת

פעמוני מזחלת ככלי בתזמורת
פעמוני מזחלת המיועדים לשימוש במזחלות

פעמוני מזחלת (באנגלית: Jingle bells) הם פעמונים שמפיקים צליל צלול, חזק ואופייני ביותר, בעיקר במספרים גדולים: ככל שישנם פעמונים רבים יותר מקובצים על הכלי המונף, מתקבל צליל כללי חזק יותר וצלול יותר. לפעמוני המזחלת ישנם שימושים רבים ומגוונים: ככלי הקשה בתזמורות, במזחלות, ובריקודי עם עממיים שנוהגים להוסיף את פעמוני המזחלת לליווי הריקודים. לרוב, הם משמשים כתחליף זול יותר לפעמונים קטנים "קלאסיים", שנחשבים יקרים יותר.

פעמוני המזחלת הפשוטים ביותר מיוצרים מחתיכה אחת של מתכת המכופפת למספר שקעים כדוריים, הבנויים להכיל כדור קטן, עם קטע קצר של מוט מתכת נוסף שישמש כמעין מוט לאחיזה בפעמונים. שיטת ייצור זו מניבה תוצאות של 2 או 4 בתי כדורים, שבהמשך ניתן להכניס בתוכם את הפעמונים, לנענע את מוט המתכת- ובכך להפיק את צליל הפעמונים המיוחד של פעמוני המזחלת. שיטת ייצור נוספת היא לא לבנות את בתי הכדורים בצורה כזו, אלא לחבר שני חצאי מתכת קטנים לכדי צורה כדורית, שהם ישמשו כבתי הכדורים לפעמונים. זוהי שיטה פחות חסכונית מן השיטה הקודמת, אך כנראה יותר קלה מבחינה טכנית לביצוע.

פעמוני המזחלת ידועים במיוחד בשימושם בעיקר בתקופת חג המולד, וחגים נוצריים אחרים, בשל המיתוסים הנוצריים הרבים על סנטה קלאוס ומזחלת האיילים שלו, שלה יש פעמונים מצלצלים. שיר חג המולד המפורסם ביותר הוא כנראה השיר: "פעמוני מזחלת" ("Jingle bells"). לפעמוני המזחלת המשמשים בחגיגות החגים יש צורה אחרת, ודרך ייצור שונה מאשר פעמוני מזחלת המיועדים באמת למזחלות, או לפעמוני מזחלת אשר בנויים כך שישמשו ככלי הקשה בתזמורת. אחת היצירות המוכרות ביותר אשר בהן נעשה שימוש בפעמוני מזחלת ככלי תזמורתי היא הסימפוניה הרביעית של גוסטב מאהלר, שנכתבה בשנת 1901.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פעמונים
קטגוריה:תפאורות חג המולד
יוסף יעבץ

הרב יוסף יעבץ הידוע בכינויו החסיד יעבץ (בסביבות ה'ר' 1440 – ח' באדר רס"ח 1508) היה אחד מגדולי הרבנים בתקופת גירוש ספרד, מחבר הספר "אור החיים" על ענייני האמונה.

== ביוגרפיה ==
החסיד יעבץ נולד לאביו ר' חיים בסביבות שנת ה'ר' בעיר ליסבון שבפורטוגל. שם למד אצל כמה מגדולי הרבנים באותה תקופה, רבי יוסף בן אברהם חיון, דון יצחק אברבנאל ועוד.

כעבור מספר שנים נשא לאישה את אחותו של הרב יצחק עראמה (מחבר הספר עקידת יצחק).

לאחר גירוש ספרד בשנת ה'רנ"ב הוא התחיל במסע נדודים עם בנו: תחילה נסע לעיר נאפולי שבאיטליה ומשם, לצפון איטליה, לעיר פירארה. כעבור שנה נסע לעיר מנטובה שם כתב את ספרו "חסדי ה'". במשך נדודיו וגם בהמשך חייו עסק הרבה בסיוע למגורשים מספרד גם מבחינה פיזית אך בעיקר מבחינה נפשית – דרשותיו עסקו באמונה ובהשגחת ה' בעולם, וכך היה מפיח תקווה בלבם של הפליטים.

בנו הוא רבי יצחק יעבץ.

החסיד יעבץ נפטר בח' באדר ה'רס"ח.

==מדברי תורתו==
באופן כללי התנגד ללימודי פילוסופיה, וחוכמות חיצוניות בכלל, לדעתו זוהי הסיבה לכך נענשו בגירוש ספרד, בספריו מאריך לדחות את דברי הרמב"ם הסבור כי "מעשה בראשית" היא חכמת הטבע.

אמרתו המפורסמת היא שבגירוש ספרד עמדו בניסיון דווקא פשוטי העם שהאמינו אמונה פשוטה ואילו החכמים שחקרו באמונה לא עמדו בניסיונות והתנצרו. אמרה זו אומצה על ידי כמה ממנהיגי תנועת החסידות, וחדרה אף למיינסטרים החרדי הליטאי, הרב שך השתמש באמרה זו כהסבר לתמיכתו במפלגות הימין ולא בשמאל.

== חיבוריו ==
ר' יוסף יעבץ, נודע בעיקר בזכות חיבורו אור החיים שנדפס יותר מעשרים פעמים.

בין ספריו האחרים:
* מאמר חסדי יי’ - קושטאנטינה, רצ"ג.
* יסוד האמונה - פיררא, שי"ד.
* מאמר האחדות - פיררא, שי"ד.
* פירוש מסכת אבות - אדריאנופולי, שט"ו.
* פירוש תהלים - שאלוניקי, של"א.

==קישורים חיצוניים==
* .
* [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=50334&st=&pgnum=76&hilite= מאמר אודות החסיד יעבץ בעלון - "עלים לתרופה"] מובא באתר [http://hebrewbooks.org/ hebrewbooks].
* [http://hebrewbooks.org/4742 ספר אור החיים] עם פירוש "מעיין גנים" ל"בני יששכר", באתר [http://hebrewbooks.org/ hebrewbooks].
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=343 פירוש היעב"ץ למסכת אבות], באתר [http://www.daat.ac.il דעת].
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגורשי ספרד ופורטוגל
קטגוריה:רבנים פורטוגזים
קטגוריה:פרשני מסכת אבות
קטגוריה:מחברי ספרי אמונות ודעות
קטגוריה:ילידי המאה ה-15
קטגוריה:נפטרים ב-1508
לשכת המסחר הבין-לאומית

לשכת המסחר הבין-לאומית (באנגלית: International Chamber of Commerce; בצרפתית: Chambre de commerce internationale; בספרדית: Cámara de Comercio Internacional; בראשי תיבות: ICC) היא ארגון בין־לאומי שנועד לקידום עסקים, השקעות וסחר בין־לאומי על ידי הורדת חסמים למעבר חופשי של הון, סחורות ושירותים בין מדינות. הגוף נוסד ב-1919, מקום מושבו בפריז והוא מהווה ארגון גג עולמי ללשכות מסחר לאומיות (בישראל: איגוד לשכות המסחר). הארגון פועל בשיתוף פעולה עם האו"ם ועם ארגון הסחר העולמי. סיסמת הגוף "World Peace Through World Trade" ("שלום עולמי דרך מסחר עולמי") נטבע על ידי תומאס ווטסון, שהיה נשיאו.

אחד מהגופים המרכזיים בלשכה הוא , לבירור עתירות בסכסוכים עסקיים בין־לאומיים.

== ראו גם ==
* אמנת ניו יורק

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגוני כלכלה בין-לאומיים
קטגוריה:גלובליזציה
קטגוריה:משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות
נילס ארסטרופ

נילס ארסטרופ (באנגלית: Niels Arestrup; נולד ב-8 בפברואר 1949) הוא שחקן קולנוע צרפתי זוכה שלושה פרסי סזאר על הופעותיו בסרטים "נביא", "לבי החסיר פעימה" ו-Quai d'Orsay.

==ביוגרפיה==
ארסטרופ נולד בפריז לאם צרפתייה ולאב ממוצא הולנדי.
בתחילת דרכו כשחקן זכה לשתף פעולה עם במאי קולנוע מפורסמים לדוגמת אישטוואן סאבו בסרטו הראשון באנגלית "לפגוש את ונוס", אלן רנה, קלוד ללוש, מרקו פררי ושאנטל אקרמן.
בשנת 2002 הופיע בתפקיד הראשי בסרטה השני של כוכבת הקולנוע סופי מרסו "דבר אליי על אהבה".
ארסטרופ זכה להכרת הקולנוע הצרפתי בגיל מבוגר בשנת 2006 כאשר זכה בפרס סזאר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה "לבי החסיר פעימה" בתור רוברט אביו של איש הנדל"ן תומאס סייר.

בשנת 2007 ביים את סרטו הראשון "המעמד" ושיחק בתפקיד הראשי לצידו שלו של איוואן אטאל. בנוסף הופיע בהופעה קצרה בסרטו המוערך של ג'וליאן שנאבל "הפרפר ופעמון הצלילה" בתור רוסין, דמות מעברו של עורך מגזין" Elle" המשותק ז'אן דו (מתייה אמלריק).

בשנת 2009 נתן ארסטרופ את הופעת הקריירה שלו בדרמת כותלי הכלא "נביא", בה הופיע בתפקיד המאפיונר הזקן סזאר לוצ'יאני.
הופעתו זיכתה אותו בביקורות מהללות ברחבי העולם ובפרס סזאר שני בקריירה.

ב-2010 היה מועמד בפעם השלישית לפרס סזאר על תפקידו בדרמה "התמונה הכוללת" והשתתף בדרמת השואה "המפתח של שרה" בתפקיד ג'ולס דיופיור, אביה המאמץ של הילדה היהודייה שרה סטרזינסקי.

ב-2011 השתתף בדרמת המלחמה מועמדת 6 פרסי האוסקר של סטיבן ספילברג "סוס מלחמה".

ב-2022 גילם את דמותו של המנצח סרג'יו צ'ליבידאקה בסרטה של הבמאית מארי-קסטי מנסיון-שאר "המנצחת".

==פילמוגרפיה==
* סטביסקי (1974)
* אני אוהב אותך, אותו, אותה (1974)
* השיר של רולנד (1978)
* העתיד הוא אישה (1984)
* שארלוט הכנה (1985)
* לפגוש את ונוס (1991)
* דבר אליי על אהבה (2002)
* Une affaire privée (2002)
* לבי החסיר פעימה (2005)
* הפרפר ופעמון הצלילה (2007)
* להתראות (2011)
* נביא (2009)
* התמונה הכוללת (2010)
* אתה תהיה הבן שלי (2011)
* סוס מלחמה (2011)
* הגבעה (2013)
* דיפלומטיה (2014)
* להתראות שם למעלה (2017)
*בחזרה למונטוק (2017)
* ואן גוך: בשערי הנצח (2018)
* המנצחת - Divertimento (2022)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1949
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קומפלקסו דו אלמאו

קומפלקסו דו אלמאו (בפורטוגזית: Complexo do Alemão, "המתחם הגרמני"), הוא קבוצת פאבלות בצפון ריו דה ז'ניירו שבברזיל.

==היסטוריה==
ממאמר שפורסם בO Globo בשנת 2007 עולה מקור השם קומפלקסו דו אלמאו: לאחר מלחמת העולם הראשונה, פולני בשם לאונרד קצ'מרקוויץ' קנה את הקרקע. לא עבר זמן רב לפני המקום נודע בשם מורו דו אלמאו ("גבעת הגרמני"), בשל מראהו הפיזי של קצ'מרקוויץ'. האזור הכפרי החל לשנות את מראהו בשנת 1920 המאוחרות, כאשר מפעל העור "קורטומה קריוקה" ("ברוסקאי קריוקה") נוסד. הוא משך אליו מאות עובדים לאזור. כאשר שדרת ברזיל נחנכה בשנת 1946, האזור התחיל להתקדם והפך במהירות למרכז התעשייתי הראשי של העיר. עם זאת, הדיור הבלתי חוקי החל בשנת 1951, כאשר קצ'מרקוויץ' חילק את אדמתו לחלקות ומכר בסופו של דבר אותם. במקומות המיושבים התפתחו פאבלות במהלך הדיקטטורה הצבאית. מספר המתיישבים הגיע לשיאו לקראת סוף הדיקטטורה.

נוף טיפוסי בקומפלקסו דו אלמאו
מעלית גונדולה שנבנתה על ידי קבוצת לייטנר-פומה משתרעת על פני קומפלקסו דו אלמאו, ומאפשרת לתושבים ניידות מהירה יותר.

==דמוגרפיה==
*שטח: 2.96 קמ"ר (2003).
*תושבים: 69,143 נפש (2010).
*בתים: 21,272 (2010).

==בעיות חברתיות==
===רציחות משטרתיות===
במתחם מתקיימת פעילות סחר בסמים ענפה, דבר הגורם לחיכוך תמידי עם גורמי החוק. אחת ההתפרצויות החריפות והקטלניות של חיכוך זה הוא "טבח קומפלקסו דו אלמאו", שהתרחש ב-27 ביוני 2007. קבוצה של כוחות צבאיים ומשטרתיים הרגו תשעה עשר בני אדם ופצעו רבים. איגוד עורכי הדין של ברזיל פרסם דו"ח כי אחד עשר האנשים האחרונים שנהרגו בתקרית, לא היו קשורים לסחר בסמים כלל. עד לסיום המשחקים הפאן-אמריקאיים של שנת 2007, שהתקיימו בריו, הוטל מצור על האזור. לטענת גורמי הביטחון, הדבר נועד על מנת לאפשר את אבטחת המשחקים. דו"ח שהונפק על ידי הממשלה הפדרלית חושף כי במהלך המצור התקיימו הוצאות להורג. באתר האינטרנט שלה, התאחדות העובדים הסוציאליים (PSTU) מבקרת את המבצע, וטוענת כי מטרת המבצע הייתה לשמר את תדמית ברזיל בעולם, ולמנוע תקריות במהלך המשחקים. יוניצ"ף אף היא מבקרת את המבצע, שפגע בארבעה ילדים, והשאיר אלפי ילדים ללא גישה לבית הספר.

===הפלישה ב-2010===

ב -25 בנובמבר 2010, פלשה יחידת המבצעים המיוחדים (BOPE) יחד עם חיל הים הברזילאי, לפאבלה קרוזירו וילה, בריו דה ז'ניירו, על מנת ליצור UPP (מפורטוגזית: Unidade de Policia pacificadora, "יחידת משטרה משכינת שלום") בפאבלה. במהלך פעולה זו נהרגו 31 בני אדם, אבל רוב סוחרי הסמים ברחו קומפלקסו דו אלמו הסמוכה. למחרת, כתגמול, סוחרי הסמים הורו לשרוף עשרות מכוניות ברחבי העיר. בעקבות אירוע זה, שר הביטחון חוסה מריאנו באלטרם, מגובה על ידי מושל ריו, אישר לצבא לשלוח אולטימטום לפושעים החבויים בקומפלקסו דה אמו, או להיכנע ולהניח את נשקם, או להתמודד עם פלישת הכוחות המשולבים של BOPE, הצבא הברזילאי, וחיל הים הברזילאי, שעלולה להסלים את האלימות ולהביא לנפגעים. הפושעים סירבו להיכנע לאיומים ששידר הצבא. יומיים לאחר מכן, 3000 אנשים פלשו לקומפלקסו דו אלמו עם רובים, טנקים, קרב ושריוניות. למרות איומי העבריינים, הכוח הצבאי נתקל בהתנגדות מועטה והשתלט על השטח בתוך שעות ספורות. לאחר הפלישה, והחיפוש הראשוני שנערך, נמצאו טונות של סמים (קוקאין ומריחואנה), כלי נשק וכלי רכב גנובים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: שכונות
קטגוריה:פאבלות
משקוף

משקוף סטרוקטורלי, התומך בקיר שמעליו
משקוף דקורטיבי ב[[פריז]]
המשקוף (באנגלית: lintel או lintol) הוא הקורה בחלק העליון של מסגרת התומכת בקיר שמעל דלת או חלון, ונשען על שתי תומכות או עמודים אנכיים.
==שימוש אדריכלי==
בארכיטקטורה של תקופות שונות ותרבויות רבות, משקוף היה מרכיב בשיטת הבנייה "". חומרי בניין רבים ושונים שימשו למשקופים. באדריכלות קלאסית המשקוף הוא האלמנט הנושא את העומס ומוצב מעל הכניסה ומכונה ארכיטרב. המשקוף הוא אלמנט מבני המונח בדרך כלל על עמודי אבן או עמודי אבן מוערמים, מעל או כניסה. דוגמה מהתקופה התרבותית ביוון המיקנית (בערך 1600–1100 לפני הספירה) היא "" במיקנה שביוון. משקלו 120 טונות, בממדים משוערים 8.3 × 5.2 × 1.2 מ', והוא מהגדולים בעולם.

המשקוף עשוי לעיתים גם מעץ או מתכת ובינו לבין דופן הקיר אליו הוא מחובר קיים תפר מתוכנן או סדק שאותו נהוג לכסות בשלווניה.
==שימוש דקורטיבי==
השימוש בצורת המשקוף כאלמנט בנייה דקורטיבי מעל שערים, דלתות וחלונות, ללא תפקיד מבני, שימש במסורות וסגנונות אדריכליים של מרבית התרבויות במשך מאות שנים.

דוגמאות לשימוש נוי במשקופים נמצאים באולמות היפוסטיל במצרים העתיקה ובארכיטקטורה החציבה בסלע של מקדשים בודהיסטים במערות. מקדשי בודהיסטים פרהיסטוריים ואחריהם הודים לאחר מכן היו מבני עץ עם משקופי עץ נושאים עומס על פני פתחים. מקדשי המערה שנחפרו בסלע היו עמידים יותר, ומשקופי האבן המגולפים שאינם נושאים עומדים אפשרו שימושים נוי יצירתיים באלמנטים בודהיסטים קלאסיים. בעלי מלאכה מיומנים מאוד הצליחו לדמות את מראה העץ, לחקות את הניואנסים של מבנה עץ ואת גרגר העץ בחפירת מקדשי מערות מסלע מונוליתי. בדוגמאות בנייה הודיות בודדות, מסורת הארכיטקטורה של הוויסלה בין המאות ה-11 וה-14 הוציאה משקופי אבן לא מבניים מגולפים לפרטים באזור רמת דקאן הדרומית בדרום הודו. עידן הייתה תקופה חשובה בהתפתחות האמנות והארכיטקטורה בתרבות הדרומית. הוא זוכר בעיקר בזכות ה של , המשקופים, ואלמנטים אדריכליים אחרים, כמו במקדש צ'נאקשווה.

תרבות המאיה באמריקה הייתה ידועה באומנות המתוחכמת והארכיטקטונית המונומנטלית שלה. עיר המאיה , בדרום מקסיקו של ימינו, התמחה בגילוף האבן של אלמנטים של קישוטי נוי בתוך משקופי אבן מבניים. המשקופים המוקדמים הקדומים ביותר נוצרו בשנת 723 לספירה. באתר הארכאולוגי של יאכצ'ילאן ישנם חמישים ושמונה משקופים עם חתיכות דקורטיביות המשתרעות על פתחי מבנים גדולים. בין גילופי המאיה שנחפרו ניתן למצוא שלושה משקופים לדלתות מקדש הכוללים סצנות עלילתיות של מלכה שחוגגת את משיחת המלך בידי אלוהים.

==מקור השם בעברית ==
המילה "משקוף" מופעיה בתנ"ך רק פעמיים, שתיהן בספר שמות. . . כולם בהקשר סימון שתי המזוזות ומשקוף הבית בדמו של טלה, כסימון לבתי בני ישראל בעת מכת בכורות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דלתות
קמירוס

עתיקות קמירוס
קמירוס (ביוונית: Κάμειρος) היא עיר עתיקה באי רודוס שביוון.

העיר קמירוס שוכנת על החוף הצפון-מערבי של האי, בלב האזור החקלאי, והייתה אחת משלוש ערי המדינה של רודוס, ואחת מערי השישייה הדורית.

בתקופת הברונזה האזור היה מיושב על ידי יוונים מיקנים, אך העיר קמירוס עצמה הוקמה על ידי היוונים הדורים. קמירוס התאחדה עם איליסוס ולינדוס במאה החמישית לפני הספירה. זו הייתה חברה חקלאית שהפיקה שמן, יין ותאנים. בתור הזהב של העיר, במאה ה -6, הייתה זו העיר הראשונה ברודוס שהטביעה מטבעות משלה. שקיעתה של קמירוס הייתה תוצאה של הנטישה ההדרגתית של תושביה, שהחליטו לעבור לעיר רודוס שהוקמה בשנת 408 לפנה"ס.

==עתיקות קמירוס==
===החפירות ארכאולוגיות===
בין השנים 1852–1864 החלו החפירות הארכאולוגיות באקרופוליס של קמירוס על ידי אלפרד ביליוטי (Alfred Biliotti) ואוגוסט סלצמן, אך משנת 1928 החלו החפירות לקבל תאוצה באופן שיטתי על ידי בית הספר לארכאולוגיה האיטלקי עד סוף מלחמת העולם השנייה. הממצאים שנחשפו בחפירות, שהם עשירים מאוד וחשובים, הובאו למוזיאון הבריטי ולמוזיאון הלובר.

===מבנה העיר העתיקה===
העיר העתיקה נבנתה בשלוש מדרגות, במדרגה העליונה של הגבעה היה האקרופוליס, ובו מקדש אתנה, וסטואה. היישוב העיקרי היה במדרגה האמצעית, ובו רשת של רחובות מקבילים ובתי מגורים. על המדרגה התחתונה נבנה בית המקדש הדורי, ככל הנראה לאל אפולו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רודוס: יישובים
קטגוריה:יוון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יוון העתיקה: ערים

el:Δήμος Καμείρου
טיסה מסלולית

[[מעבורת החלל אטלנטיס במהלך משימת STS-115 כפי שצולמה מתחנת החלל הבינלאומית. מעבורות החלל של נאס"א שוגרו סך הכל ל-135 טיסות מסלוליות בין 1981 ל-2011.]]
טיסת חלל מסלולית היא טיסת חלל בה חללית מוצבת במסלול סביב גרם שמימי בו היא יכולה להישאר בחלל ולהשלים לפחות הקפה אחת סביב הגרם.

במקרה הספציפי של כדור הארץ, על פריגיאת מסלול החללית להיות מעל ל-100 ק"מ (הגובה בו מתחיל החלל לפי ה-FAI). במידה והפריגיאה אכן בגובה זה, על מהירות החללית להיות כ-7.8 ק"מ לשנייה (כ-28,000 קמ"ש) כדי להישאר במסלול ולא "ליפול" לכדור הארץ. ככל שגובה הפריגיאה עולה, ניתן להפחית את המהירות המסלולית (פירוט בהמשך).

המונח "טיסה מסלולית" משמש על מנת להבדיל מטיסה תת-מסלולית - בה אפוגיאת מסלול החללית היא מעל ל-100 ק"מ אך הפריגיאה מתחת לה - כך שהחללית לא משלימה אפילו הקפה אחת.

==שיגור לטיסה מסלולית==
שיגור משימת [[סויוז TMA-5 לטיסה מסלולית מקוסמודרום בייקונור בקזחסטן.]]
טיסות מסלוליות מכדור הארץ שוגרו נכון להיום רק על גבי משגרים מונעים במנועים רקטיים. רוב השיגורים מבוצעים ישירות מהקרקע, אך ישנם משגרים (כגון הפגאסוס) הנישאים לגובה מסוים על ידי "מטוס אם" ורק אז משוגרים. על מנת להכניס גוף למסלול, על המשגר להקנות לגוף דלתא V של כ-9.3 עד 10 ק"מ לשנייה. הדלתא V דרוש בעיקר לשם ההאצה האופקית הדרושה לשם כניסה למסלול. על מנת להיכנס למסלול צריכה המהירות להיות אופקית למישור גרם השמיים (משיקה לו) ולא אנכית לו. אומנם רוב השיגורים לחלל מבוצעים אנכית (המשגר עומד על כן השיגור), אך תוך כדי השיגור נוטה המשגר לאט לאט עד שרוב המהירות שהוא מקנה לגוף היא אופקית ולא אנכית. על מנת לחסוך בכוח - כלומר על מנת להשתמש במשגרים חלשים (וזולים) יותר - רוב השיגורים למסלול מבוצעים קרוב ככל הניתן לקו המשווה של כדור הארץ, זאת על מנת להיעזר ככל הניתן במהירות הסיבוב של כדור הארץ סביב עצמו. כמובן שלשם כך השיגור מבוצע ממערב למזרח - כיוון הסיבוב של כדור הארץ (מדינת ישראל משגרת את לווייניה ממזרח למערב, כדי שאם השיגור יכשל, לא ייפול המטען על אזורים מיושבים או עוינים - אלא בים התיכון).

ניתן גם לשגר גופים לא ישירות ממערב למזרח אלא לדוגמה לצפון-מזרח. בצורה זו מעניקים לגוף נטיית מסלול כך שבמקום להקיף את גרם השמיים מעל לאותו קו רוחב, הוא יחצה במסלולו מספר קווי רוחב. מכאן שניתן לשגר גוף מדרום לצפון (או להפך), כך שנטיית המסלול שלו תהיה 90°. מסלול שכזה נקרא מסלול קוטבי, מכיוון שגוף המשוגר למסלול זה יחלוף בכל הקפה מעל (או בסמוך) לקוטבי גרם השמיים. גוף במסלול קוטבי יחלוף בכל הקפה שלו מעל קווי אורך שונים, זאת מכיוון שגרם השמיים מסתובב סביב עצמו (בהנחה שגרם שמיים אכן מסתובב סביב עצמו).

==גובה ומהירות==
במקרה של מערכת סגורה בין גרם שמים וגוף המקיף אותו בתנועה מעגלית קצובה, אם משווים את נוסחת הכבידה של ניוטון
: <math> F =
יאליסוס

מנזר פילרימוס העתיק של יאליסוס
יאליסוס (ביוונית: Ιαλυσός, ידועה גם בשם הנוסף טריאנטה Trianta) היא עיר באי רודוס, יוון. ניהולה של יאליסוס משנת 2011, נמצא כיום בשלטון המקומי כחלק מעיריית רודוס.

==מיקומה==

העיר יאליסוס שוכנת על החוף הצפון מערבי של האי, צמוד לשפת מפרץ הומונימוס, נבנתה בעיירה הדורית העתיקה איליסוס, כשמונה קילומטרים ממערב לעיר רודוס, בלב האזור החקלאי, והייתה אחת משלוש ערי המדינה של רודוס. כמו שאר האזור, היא עמוסה מאוד. למרות אלפי התיירים שבאים בכל שנה, הצליח יישוב זה לשמור על אופיו של כפר רודיאני טיפוסי. הגישה לחוף ישירה וניתן למצוא במקום מלונות גדולים ומסורתיים רבים. חזית החוף באזור זה אידיאלית לספורט ימי מכל הסוגים. 

יאליסוס ממוקמת בסמוך לאתר של העיר יאליסוס העתיקה, אשר הייתה בעבר פוליס ואחת מערי השישייה הדורית.

==אוכלוסייה==

יאליסוס היא העיר השנייה בגודלה באי רודוס, מספר האוכלוסייה עומד כיום על כ-12,000 תושבים. עד שנת 1985 הייתה יאליסוס כפר עם אוכלוסייה של כ-2500 בני אדם, אך במהלך השנים הבאות האוכלוסייה גדלה ל-10,107 תושבים במפקד של 2001.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:רודוס: יישובים
פלטינס ארנה

פלטינס ארנה (בגרמנית: Veltins-Arena) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר גלזנקירכן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה. האצטדיון נפתח בשנת 2001 ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת שאלקה 04.

בשנת 2004 אירח האצטדיון את משחק גמר ליגת האלופות בו גברה פורטו על מונקו בתוצאה 3-0. כמו כן, אירח האצטדיון חמישה משחקים במסגרת מונדיאל 2006' כולל משחק בשלב רבע הגמר. תכולת האצטדיון היא 61,482 (כולל יציעי ישיבה ועמידה) צופים במשחקי ליגה, ותכולה של 53,951 צופים (יציעי ישיבה בלבד) במשחקים בינלאומיים. גג האצטדיון ניתן להזזה כמו גם משטח הדשא. ביולי 2005 נמכרו הזכויות על שם האצטדיון למבשלת הבירה הגרמנית פלטינס.

ב-2010 רשם האצטדיון ציון דרך נוסף, כאשר במרכזו הותקנה זירת הוקי קרח והוא אירח את משחק הפתיחה של אליפות העולם בהוקי קרח בין נבחרות ארצות הברית וגרמניה. המשחק משך 77,803 צופים, וקבע שיא עולמי של קהל במשחק הוקי קרח (שנשבר מאז).

ב-2024, האצטדיון אירח כמה מהמשחקים ביורו 2024. האצטדיון אירח את המשחקים בין אנגליה לסרביה, בין ספרד לאיטליה ובין פורטוגל לגאורגיה. האצטדיון אף יארח משחק בשמינית הגמר וברבע הגמר.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery>
Veltins Arena T-Home Cup.jpg|מבט מבפנים
קובץ:080110 schalke arena germany.JPG|מבט מבפנים
קובץ:Veltins-Arena Spielertunnel 2011-08-03.JPG|מנהרת השחקנים, 2011
קובץ:AufSchalke-Arena 2016.jpg|האצטדיון ממבט על
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120119024004/http://www.stadionwelt.de/wmspecial/index.php?template=stadionguides&stadion=gelsenkirchen האצטדיון] באתר stadionwelt 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: מבנים
קטגוריה:גלזנקירכן: ספורט
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2006
קטגוריה:שאלקה 04
קטגוריה:אצטדיוני גמר ליגת האלופות
גדליה רבינוביץ מליניץ

הרב גדליה רבינוביץ מליניץ (? - כ"ט בכסלו ה'תקס"ד). היה מייסד חסידות ליניץ ומחבר הספר "תשואות חן".

==ביוגרפיה ==
רבי גדליה נולד לרבי יצחק שהיה דיין בפולנאה שהיה מיוחס למהרש"א, בזיווג שני חתן רבי משה טשרטריער אחיו של רבי צבי מקמינקא. בנעוריו ביקר מספר פעמים אצל ה"בעל שם טוב" שחיבבו מאוד. היה תלמידם של רבי יהודה לייב מפולנאה ושל המגיד ממזריטש ורבי יעקב יוסף מפולנאה. היה ידוע בכושר דרשנות, כיהן ברבנות מגיל 18 באוסטרופול, מאריפול וליניץ, ובעיירה סטוויטש הסמוכה לליניץ. נפטר בכ"ט בכסלו תקס"ד. 

סיפורים רבים המופיעים בשבחי הבעש"ט נשמעו מפי רבי גדליה (המכונה שם "הרב דקהילתנו").

מבין תלמידיו ידוע רבי שלום מפראהביטש אביו של רבי ישראל מרוז'ין, רבי גדליה עמד לימינו בשעה שכמה אדמו"רים ערערו על דבריו. תלמיד נוסף - רבי יהודה לייב מליניץ רשם את רעיונותיו על ארץ ישראל והגאולה.

== משפחתו==
* בנו - שמואל יהודה לייב (תקמ"ב - י"ט בכסלו תקע"ח), מילא מקום אביו.
* בנו - יצחק יואל (תקנ"א - כ"ה בחשוון תקפ"ח), חתנו של רבי יעקב מלוברטוב, מילא מקום אחיו.
* חתנו - רבי אליהו דב, דיין באיוונצא. 
* חתנו - רבי צבי בן רבי יוסף מקמינקא. 
* חתנו - רבי ישראל חיים מלודמיר (בנו של רבי אברהם המלאך). 
* חתנו - רבי אהרן מצ'רנוביל. 
* חתנו - רבי יוסף מוויניצא.

==קישורים חיצוניים ==
* 
*[https://web.archive.org/web/20160303202610/http://www.zadikim.org/index.asp?pageID=23677&siteLang=3 גדליה רבינוניץ מליניץ] באתר [https://web.archive.org/web/20120409055625/http://www.zadikim.org/index.asp אהלי צדיקים](הקישור אינו פעיל! 25/10/2020)
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפטרים ב-1788
קטגוריה:יהודים מפודוליה
קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:חסידות ליניץ
משרפות מים

מִשְׂרְפוֹת מַיִם (בכתיב חסר: מִשְׂרְפֹת מַיִם) או מִשְׂרְפוֹת, הייתה עיר בצפון ארץ ישראל בתקופת המקרא.

== במקרא ==
בספר יהושע מסופר על יהושע בן נון וצבאותיו, שרדפו אחרי יבין מלך חצור וצבאות עמי כנען, עד סביבות "משרפות מים", הסמוכה לצידון:

בהמשך מתוארת "משרפֹת מים" (בכתיב חסר) כמצויה, על פי נבואת יהושע, בגבולות הארץ המובטחת לעם ישראל:

יש הסבורים כי שם האתר מעיד על מפעל להפקת מלח, משאב יקר ערך בעת העתיקה, בבריכות אידוי מי הים באמצעות השמש.

חוקר המקרא מרטין נות הציע לתקן את הניקוד בכתובים אלה ולגרוס מִשְׂרְפוֹת מִיָּם, כלומר ממערב. לפי זה שם המקום הוא מִשְׂרְפוֹת.

יואל אליצור (חוקר מדעי היהדות) גורס כי המקום מצוי בגב ההר ולא בחוף כלשהו ובשל כך מציע לפרש על פי הפועל הערבי בהגיית אָשָׁרפֲ (أَشْرَفَ) שעינינו בראייה והסתכלות, הצירוף משרפות-מים מתייחס למעיין או מקור נחל שופע שהיה בקרבתו.

==זיהוי האתר==
במאה ה-20 הוצע לזהות את משרפות מים באתר חָרְבַּת מַשְׂרֵף, הממוקמת דרומית לראש הנקרה וקילומטר אחד צפונית לחוף בצת, על רצועת החוף שממול לכפר הנופש ראש הנקרה. ברחבי האתר ניתן להבחין במשטחי כורכר מרובעים רבים החצובים בסלע, אשר חלקם הגדול מצופה בטיח. החוקרים סבורים כי משטחים אלה נוצרו בתקופה העתיקה בעקבות כריית אבן הכורכר לשם בניין. לאחר מכן שמשו בתור בריכות לאידוי מי הים לטובת הפקת מלח, וייתכן שגם לגידול חלזונות הארגמן מהם הפיקו הפיניקים, תושבי המקום, את צבע הארגמן, בדומה לנעשה בעכו, תל שקמונה ותל דור.

בסביבות האתר נערכו חפירות ארכאולוגיות ונמצאו ממצאים מתקופת הברונזה (ועד התקופה הצלבנית).

==גלריית תמונות==
{| align=center
|<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
תמונה:Misrefot Maim - 2.JPG|אחת מבריכות האידוי במבט מזרחה
תמונה:Misrefot Maim - 3.JPG|אחת מבריכות האידוי מלאה במי ים
תמונה:Misrefot Maim - 4.JPG|אחת מבריכות האידוי במבט דרומה (לכיוון חוף בצת)
תמונה:Misrefot Maim - 5.JPG|מדרגות מובילות לאחת מבריכות האידוי המצופות בטיח
</gallery>
|}

==לקריאה נוספת==
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 47.
* יוחנן אהרוני, נחלת אשר: בין משרפות-מים לשיחור-לבנת; על היאחזות שבטי ישראל בצפון הארץ, חיפה: דפוס איילון, 1970.
* יוחנן אהרוני, ארץ כבול: נחלת אשר: בין משרפות-מים לשיחור לבנת: על היאחזות שבטי ישראל בצפון הארץ, חיפה: החוג האזורי לידיעת הארץ [של] המועצות האזוריות סולם צור וגעתון, 1976.
* בן-ציון לוריא, "'משרפות מים' וישובי העברים בצפון", בית מקרא, ל"ו, קכ"ד, 1990, עמ' 10-1. 

==קישורים חיצוניים==
* יוחנן אהרוני, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/mahanaim/gvulot.htm "גבולות הארץ מהתנחלות השבטים וראשית המלוכה"], מחניים, קכ"ז, תשל"ב 1972, באתר דעת.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים כנעניים בארץ ישראל
קטגוריה:מישור החוף הצפוני: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:כנען
קטגוריה:נחלת שבט אשר
MHP ארנה

MHP ארנה (בגרמנית: MHPArena) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר שטוטגרט שבמדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה. האצטדיון נחנך בשנת 1933 ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת שטוטגרט. עד לשנת 1993 נקרא האצטדיון נקרשטדיון על שם נהר נקר הזורם בעיר. בין השנים 1993–2008 נקרא האצטדיון גוטליב דיימלר על שמו של המהנדס גוטליב דיימלר שנמנה עם מייסדי חברת מרצדס-בנץ. בשנת 2008 שונה שמו של האצטדיון למרצדס-בנץ ארנה. החל משנת 2023 נקרא האצטדיון MHP ארנה.

בשנת 1959 אירח האצטדיון את גמר גביע אירופה לאלופות בו זכתה ריאל מדריד אשר גברה על סטאד ריימס. האצטדיון אירח חלק ממשחקי מונדיאל 1974 בו אירח ארבעה משחקים משלב הבתים. במהלך מונדיאל 2006 אירח האצטדיון שישה משחקים, בהם את המשחק על המקום השלישי. כמו כן, ביורו 1988 אירח האצטדיון משחק אחד משלב הבתים וכן את משחק חצי הגמר. באותה השנה אירח האצטדיון את גמר גביע אירופה לאלופות בו זכתה פ.ס.וו. איינדהובן אשר גברה על בנפיקה ליסבון.

פרט למשחקי כדורגל אירח האצטדיון גם אירועי אתלטיקה: בשנת 1986 אירח האצטדיון את אליפות אירופה באתלטיקה, ובשנת 1993 אירח את אליפות העולם באתלטיקה.

במהלך השנים נערכו באצטדיון שינויים רבים. בין 2004 ל-2005 שופץ האצטדיון על מנת שיעמוד בסטנדרט לאירוח משחקי מונדיאל 2006. בין 2009 ל-2011 עבר האצטדיון שיפוץ כללי שבמסגרתו בוטלו מסלולי האתלטיקה שהפרידו בין הדשא ליציעי האצטדיון, כר הדשא הונמך ושניים מהיציעים נבנו מחדש במטרה לקרב את היציעים לדשא. כיום תכולת האצטדיון עומדת על 60,441 צופים במשחק ליגה הכוללים יציעי עמידה וישיבה, ו-54,906 צופים במשחקים בינלאומיים הכוללים יציעי ישיבה בלבד.

== גלריה ==
<gallery>
Mercedes-Benz-Arena 2013.JPG|מבט מבפנים
Cannstatter Kurve 2013.JPG|יציע אוהדי שטוטגרט
Gottlieb-Daimler-Stadion Stuttgart innen.JPG|האצטדיון בשנת 2005 בזמן שכלל מסלול אתלטיקה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:שטוטגרט (כדורגל)
קטגוריה:שטוטגרט: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2006
קטגוריה:גרמניה: אתלטיקה
פשע נגד השלום

בתחום המשפט הבינלאומי הפומבי, פשע נגד השלום או פשע תוקפנות הוא כל שיתוף פעולה במלחמה, אשר אינה מותרת על פי העקרונות המוסכמים בין האומות המאוחדות. באופן מדויק, משמעות הביטוי:

יוצא דופן בולט להגדרה היא נקיטה בפעולה צבאית הגנתית בהתאם להוראות סעיף 51 למגילת האו"ם. פעולות הגנתיות אלה נתונות לבחינת מועצת הביטחון, אולם אינן דורשות אישור של האו"ם כדי שתהיינה חוקיות בהתאם למשפט הבינלאומי. מועצת הביטחון היא הקובעת האם פעולה מלחמתית היא חוקית בהתאם לזכותם של יחיד או קולקטיב להגנה עצמית.

==הגדרות==
===הסכם קלוג-בריאן===
בשנת 1928 נקבע בהסכם קלוג-בריאן, הידוע כאמנה הכללית לזניחת המלחמה:
:הצדדים לאמנה מצהירים בזאת בפה מלא בשם עמיהם כי הם מגנים פניה לדרך מלחמה לצורך פתרון מחלוקות בינלאומיות, וזונחים דרך זו, ככלי למדיניות לאומית ביחסיהם זה עם זה.

אם מדינה אינה מודיעה רשמית לאומות המאוחדות כי היא מכירה בהסכם קלוג-בריאן, אף אם חתמה עליה, האומות המאוחדות אינן יכולות להתייחס להפרה של הסכם קלוג-בריאן כאל הפרה של הדין הבינלאומי (זאת בהתאם לאמנת האומות המאוחדות בסעיף 102). כיוון שפרשנות סעיף 102 לאמנת האומות המאוחדות שמורה למועצת הביטחון, הרי שעדיין אפשר שהמועצה תיקבע קיומו של "פשע נגד השלום" ללא קשר להצהרה על קבלת ההסכם.

==עקרונות נירנברג==
בשנת 1945 הגדירה אמנת לונדון להקמת הטריבונל הצבאי הבינלאומי שלוש קטגוריות של פשעים, אשר אחד מהם הוא פשעים נגד השלום. השימוש הראשון בהגדרה זו נעשה בפינלנד לצורך העמדה לדין של הדרג המדיני הפיני בתקופת מלחמת העולם השנייה על שגרמו לפתיחת מלחמה נגד ברית המועצות ובריטניה בשנת 1941, או על מניעת שלום.

בשנת 1950 הגדיר הטריבונל הצבאי בנירנברג פשע נגד השלום:

הגדרה זו לקוחה מתוך עיקרון מספר 6 בעקרונות נירנברג אשר אומצו על ידי האומות המאוחדות ושולבו במגילת האומות המאוחדות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משפט בין-לאומי פומבי
קטגוריה:דיני מלחמה
M43

M43 (מ-Messier 43), נקראת גם ערפילית דה מיירן על שם האסטרונום שגילה אותה וכן NGC 1982 היא ערפילית פליטה והחזרה בקבוצת הכוכבים אוריון ומהווה למעשה חלק מערפילית אוריון.

==היסטוריה==
הערפילית תוארה לראשונה בשנת 1731 על ידי האסטרונום הצרפתי ז'אן-ז'אק ד'אורטו דה מיירן כ"זוהר מסביב לכוכב, המזכיר את אטמוספירת השמש, לו הייתה צפופה וגדולה דיה להראות ממרחק זה". ב-4 במרץ 1769 צפה בה שארל מסיה ותיאר אותה ככוכב קטן המוקף בערפילית בסמוך לערפילית שבחרב של אוריון (ערפילית אוריון). הוא גם כלל אותה בשרטוט של ערפילית אוריון שנעשה על ידיו. בקטלוג מסיה היא קיבלה ציון נפרד משל ערפילית אוריון ותוארה ככוכב קטן מוקף ערפל. מסיה ציין בנוסף שהכוכב שבערפילית עמום לעומת הכוכבים שבערפילית אוריון. ב-4 במרץ 1774 הערפילית נצפתה גם על ידי ויליאם הרשל שהוסיף לצפות בה גם לאחר מכן ותיאר שינויים בערפיליות שמסביב לכוכבים שבה.

הערפילית נמצאת כ-7 דקות קשת מצפון ל-θ באוריון שבתוך ערפילית אוריון. ניתן לראותה באמצעות טלסקופ חובבים.

==מאפיינים==
[[ערפילית אוריון ו-M43 בחלקה השמאלי-עליון]]
הערפילית היא למעשה חלק מערפילית אוריון וההפרדה ביניהן נגרמת בשל ערפילית בליעה שיוצרת רצועה אפלה ביניהן. הערפילית מהווה את השאריות מענן של אבק בין-כוכבי וגז שממנו נוצרו הכוכבים שבתוך הערפילית. שאריות האבק מחזירות את אור הכוכבים ואטומי הגז שבה מעוררים על ידי הקרינה העל-סגולה הנפלטת מהכוכבים החמים ביותר ובעקבות העירור פולטים קרינה באור נראה. הכוכב הבהיר ביותר בערפילית הוא NU באוריון - כוכב משתנה שבהירות נראיתו נעה בין דרגה 6.5 לדרגה 7.6. הכוכב הוא מסוג ספקטרלי B0.5V וקרינתו מעוררת את הגז שבערפילית וגורמת לו לקרון.

הערפילית היא קטנה לעומת ערפילית אוריון, כ-5x7 שנות אור וממרחק של כ-1,300 שנות אור גודלה הזוויתי הוא כ-15x20 דקות קשת - כרבע מגודלה של ערפילית אוריון.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://messier.seds.org/m/m043.html מידע על M43 באתר SEDS]
* 

קטגוריה:ערפיליות פליטה
43
M43
קטגוריה:ערפיליות החזרה
טור אחד לחלום

טור אחד לחלום הוא סרט טלוויזיה דרמטי ישראלי באורך 65 דקות, שהופק בשנת 2011 ומתאר דרמה משפחתית תקופתית המתרחשת בירושלים ערב המהפך הפוליטי של 1977. כתב וביים אלון שרביט והפיק ריקי שלח עבור ערוץ 10. 

בהשתתפות עמוס תמם, לירז צ'רכי, ריימונד אבקסיס, אלי אלטוניו, רונית יודקביץ', יעקב כהן. 
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה ב-2012.

הסרט שודר בבכורה טלוויזיונית בערוץ 10, בפריים טיים ב-24 באוקטובר 2012. 

== עלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת בסוף השבוע בו נערכות הבחירות במאי 1977, המהפך הפוליטי הראשון. 
בירושלים נערכים בבית משפחת דהאן לחתונת הבן הקטן דני (אלי אלטוניו). הבן הבכור שבי (עמוס תמם), חולם על מהפך משלו. הוא לא מוכן להשלים עם בדידותו ואובדן הבכורה, הוא חייב להוכיח לכולם כי גם הוא "שווה משהו" בהיררכיה המסורתית. 
אם יש דבר אחד ששבי יודע לעשות טוב יותר מכל דבר אחר הוא מילוי טוטו. הוא משוכנע כי השבת זכייתו בטור השבועי תשיב את כל העניינים לידיו. המזל משחק לו, אלא שלחיים יש תוכניות אחרות, בשבת הזאת יצטרכו המשפחה המסורתית להתמודד עם כל משקעי העבר והזכייה רק מסבכת את העלילה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20151024033214/http://10tv.nana10.co.il/Article/?ArticleID=932413 הסרט המלא "טור אחד לחלום" ערוץ 10] 
* [http://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000792635 שיר השכונה], ניר קיפניס גלובס
* [http://www.haifaff.co.il/Movie%20Info.php?id=3071 טור אחד לחלום], פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה

קטגוריה:סרטי טלוויזיה ישראליים
קבוע אומגה

קבוע אומגה הוא קבוע מתמטי המסומן באות היוונית אומגה, המקיים:
:<math>\Omega\,e^{\Omega}=1\,</math>
ערכו של הקבוע הוא בקירוב ...0.5671432904097838729999686622 . הוא מקיים את המשוואות
:<math> e^{-\Omega}=\Omega\,</math> וכן <math> \ln \Omega = - \Omega\,</math>.
עבור אינטואיציה גרפית נסתכל על הגרפים של הפונקציות <math>e^x</math> ו <math>\frac{1}{x}</math>. בנקודת החיתוך שלהם ערכה של קואורדינטה <math>x</math> הוא קבוע אומגה.

קבוע זה הוא הפתרון היחידי של (1)W כאשר W היא פונקציית W של למברט. שמו לקוח משמה הנוסף של פונקציה זו, פונקציית אומגה.

ניתן לבנות את קבוע אומגה בצורה איטרטיבית על ידי סדרת קירובים שמתחילה ב-&Omega;<sub>0</sub> כלשהו ומקיימת
:<math> \Omega_{n+1}=e^{-\Omega_n}\,</math>
הסדרה מתכנסת לקבוע אומגה כאשר n שואף לאינסוף. הגבול מתקיים כיוון שקבוע אומגה הוא נקודת שבת יציבה של הפונקציה <math> e^{-x} </math>.

בנייה אפקטיבית יותר היא
:<math>\Omega_{n+1} = \frac{1+\Omega_n}{1+e^{\Omega_n}}</math>
כיוון שלפונקציה
:<math> f(x) = \frac{1+x}{1+e^x}</math>
יש אותה נקודת שבת אבל בנקודה זאת הנגזרת שווה ל-0, ולכן הסדרה שואפת לגבול הרבה יותר מהר (מספר הספרות הנכונות בערך מוכפל בכל איטרציה).

קבוע אומגה מקיים את הזהות:
:<math> \Omega=\frac{1}{\displaystyle \int_{-\infty}^{\infty}\fracx}{(e^x-x)^2+\pi^2}}-1 \,</math>

==תכונות==
קבוע אומגה הוא אי-רציונלי. הוכחה: נניח בשלילה שהוא רציונלי, ואז קיימים p ו-q שלמים כך ש-
: <math> \frac{p}{q} = \Omega </math>
ואז
: <math> 1 = \frac{p e^{\left( \frac{p}{q} \right)}}{q}</math>
: <math> e = \left( \frac{q}{p} \right)^{\left( \frac{q}{p} \right)} = \sqrt[p]{\frac{q^q}{p^q}} </math>
אבל e הוא מספר טרנסצנדנטי, ואילו הביטוי שאליו הגענו הוא שורש של פולינום בעל מקדמים רציונלים (ממעלה q) כלומר אלגברי. סתירה.

קבוע אומגה הוא גם טרנסצנדטי. כיוון שאילו הוא היה אלגברי אז לפי משפט לינדמן-ויירשטראס <math>\exp(\Omega)</math> יהיה טרנסצנדטי וכך גם
<math>\exp^{-1}(\Omega)=-\Omega</math>, וזאת סתירה להנחה שקבוע אומגה אלגברי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

אומגה
קטגוריה:מספרים טרנסצנדנטיים
קטגוריה:לוגריתמים
דומברובה גורניצ'ה

דומברובה (בפולנית: ; ביידיש: דאמבראווה) היא עיר בשלזיה (זגלמביה) שבדרום פולין ובה התגוררו בשנת 2021 116,930 תושבים.

בדומברובה חיו כ-5,500 יהודים לפני השואה. עם תחילת מלחמת העולם השנייה הוקם בה גטו גדול עם יותר מ-20,000 יהודים. יהודי הגטו שולחו למחנות עבודה או ישירות לאושוויץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [http://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/valley/dabrowa/index.asp תערוכת אינטרנט על הקהילה היהודית בדומברובה גורניצ'ה] באתר יד ושם.
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1916
כלכלת סאו טומה ופרינסיפה

המערכת הכלכלית של סאו טומה ופרינסיפה מתבססת על החקלאות. 90% מן הייצוא מבוסס על ייצור הקקאו, ועשרת האחוזים הנותרים גם הם מגיעים בעיקרן מן העולם החקלאי. התעשייה איננה מפותחת דיה, ולאחרונה נתגלו במדינה מרבצי נפט. סאו טומה ופרינסיפה ניצבת מבין המדינות העניות בעולם, כמחצית מתושבים מובטלים.

==היסטוריה==

===התקופה הקולוניאלית (1471-1950)===
בשנת 1506 חיו בסאו טומה, האי הדרומי, כבר כ-1000 תושבים, ומתוכם כ-600 יהודים. בנוסף לאלו שהו במקום במעמד נמוך יותר כ-2,000 עבדים שחורים שהובאו מהיבשת השכנה. האיים הפכו למרכז סחר פורטוגזי בעבדים. בכל שנה, נשלחו מהאיים כמה אלפי עבדים אל המטעים הפורטוגזיים בברזיל ובאיים הקריביים. עבדים הועסקו באפן נרחב גם בסאו טומה ובפרינסיפה, בעיקר בעבודה במטעי הסוכר. בסוף המאה ה-16, האיים הפיקו בשנה כ-12,000 טון של סוכר. בשנים 1572 ו-1573 הוכפפו האיים ישירות אל הכתר הפורטוגלי. בתחילת המאה ה-17 השתנה המצב הפוליטי והכלכלי באיים לרעה. עלייתם של מטעי הסוכר בברזיל, הולידו תחרות עם התוצרת הברזילאית. דבר זה גרם למשבר כלכלי מתמשך באזור, וזה הביא לעזיבתם של מתיישבים לבנים רבים ולמרידות עבדים חוזרות ונשנות. בשנת 1844 חיו באיים 185 לבנים בלבד, לעומת 7054 שחורים, 5514 מתוכם היו עבדים. באמצע המאה ה-16, היה בסאו טומה נמל פורטוגזי אשר שימש בעיקר לתדלוק ספינות הצי האימפריאליסטי.

במהלך ראשית המאה ה-19, בעקבות התחרות הכושלת עם ברזיל בעניין שוק מטעי הסוכר, החלו תושבי האי להבין שאינם יוכלו להתחרות איתה ולהגיע להישגים כלכליים עליה. אט אט הם החלו לפתח תוצרות חקלאיות אחרות, קפה ובעיקר קקאו. סאו טומה הפכה עד מהרה ליצואנית קקאו מובילה בתחום, ובשנת 1908 הפכה לגדולה ביותר בעולם בנושא זה. תוצרת זו מהווה גם בימינו את הבסיס הכלכלי של המדינה. מספר שנים לאחר מכן, בשנת 1822, עזבו הפורטוגזים את ברזיל, וקמה שם האימפריה הברזילאית העצמאית. כך הפכה סאו טומה ליצואנית הכמעט בלעדית של סוכר לפורטוגל. שנים אלו, אמצע ושלהי המאה ה-19, היו שנים של פריחה כלכלית, אך רוב שדרות לא נהנו העם ממנה. עם הגידול החד בביקוש, החלו להעסיק במקום יותר ויותר עבדים. זאת, חרף העובדה שפורטוגל ביטלה באופן רשמי את העבדות באימפריה שלה באותה התקופה, בשנת 1876. דבר זה הגיע עד כדי כך, שבשנת 1900, הודיעו יצרני השוקולד בבריטניה ובצרפת, על הפסקת רכישה של תוצרת החקלאית מהאי, לרבות קקאו.

===התקופה העצמאית (1950-היום)===
==מגזרים כלכליים==

===חקלאות===

===בנקאות===

===מחצבים===

==ראו גם==
* סאו טומה ופרינסיפה
* היסטוריה של סאו טומה ופרינסיפה

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090131162233/http://www.historyofnations.net/africa/saotome.html היסטוריה של סאו טומה ופרינסיפה] 
* [http://www.state.gov/r/pa/ei/bgn/5434.htm הערת רקע: סאו טומה ופרינסיפה] 

==הערות שוליים==

סאו טומה ופרינסיפה
קטגוריה:סאו טומה ופרינסיפה

ru:Сан-Томе и Принсипи#Экономика
יום אינדיאנה

יום אינדיאנה (באנגלית: Indiana Day) הוא יום חג לאומי במדינת אינדיאנה שבארצות הברית.

החג, שנקבע בשנת 1925 על ידי בית המחוקקים של אינדיאנה בחוק המדינה, חל מדי שנה ב-11 בדצמבר, יום ההחלטה על הצטרפותה של אינדיאנה כמדינה למדינות ארצות הברית על ידי קונגרס ארצות הברית.

במסגרת החוק נקבע כי ייערכו טקסים ברחבי המדינה, במוסדות ציבוריים ובבתי הספר במדינה על מנת לציין את היום. בהתאם, נהוג לקיים טקס רשמי בבניין בית המחוקקים של אינדיאנה שבאינדיאנפוליס.

על אף שמדובר ביום חג לאומי - יום זה אינו מהווה יום חופש בשכר לעובדי המדינה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.in.gov/legislative/ic/code/title1/ar1/ch10.html חוק המדינה הקובע את קיום החג הלאומי]
*[http://www.in.gov/history/2681.htm אתר רשמי של החג, באתר ממשלת אינדיאנה]

==הערות שוליים==

אינדיאנה
אינדיאנה
קטגוריה:אינדיאנה
אינוקנטיוס העשירי

אינוקנטיוס העשירי (בלטינית: Innocentius X; 6 במאי 1574 – 7 בינואר 1655) היה אפיפיור מ-15 בספטמבר 1644 עד ליום מותו ב-7 בינואר 1655.

== חייו ==
נולד ברומא כג'ובאני בטיסטה פמפילי (Giovanni Battista Pamphilj) למשפחה שהגיעה מגוביו. למד תאולוגיה ועריכת דין באוניברסיטה האפיפיורית הגרגוריאנית. הוא התקדם בהיררכיה הכנסייתית, וב-1621 שלח אותו גרגוריוס החמישה עשר כנונציו לנאפולי. ב-1626 מינה אותו אורבנוס השמיני לקרדינל ולשגריר הוותיקן בספרד.

לאחר מותו של אורבנוס השמיני, זכה אינוקנטיוס בתמיכת הקרדינלים הספרדים ונבחר לאפיפיור למרות ההתנגדות הקרדינלים הצרפתים. הקרדינל מאזארן, ראש הקבוצה הצרפתית היה יכול להטיל וטו על בחירתו, אולם הוא איחר לקונקלווה והגיע רק לאחר שהסתיימה ההצבעה.

אינוקנטיוס התנגד להסכמי שלום וסטפאליה לאור הפגיעה החמורה במעמדה של הכנסייה שנבעו מהם, הפקעת שטחים משליטה קתולית והכרה במדינות פרוטסטנטיות כדוגמת הולנד ושוודיה והורדת השפעתה של הדת על שלטונות המדינות באירופה. התנגדותו הייתה ללא הועיל והסכם זה קבע את פני המדיניות באירופה מאז ואילך.

במהלך כהונתו היה אינוקנטיוס נתון להשפעתה של גיסתו אולימפיה מאידלצ'יני (Olimpia Maidalchini) שהואשמה בתאוות בצע, ובעקבותיה נחשבת כל כהונתו כמושחתת.

זמן קצר לאחר תחילת כהונתו, נקט אינוקנטיוס בצעדים חוקיים בשל אי סדרים כספיים נגד משפחת ברבריני (Barberini) - אחת המשפחות החשובות והעשירות ברומא באותה תקופה ומשפחתו של האפיפיור הקודם שזכתה בעת שלטונו לטובות הנאה מפליגות. שלושת בני המשפחה המרכזיים, הקרדינל פרנצ'סקו, אנטוניו וטדאו ברבריני ברחו לפריז, שם מצאו מקלט בחסותו של הקרדינל מאזארן. בתגובה, עיקל אינוקנטיוס את ארמון ברבריני ופרסם בולה אפיפיורית שקובעת כי כל קרדינל שייעדר ממדינת האפיפיור שישה חודשים ללא אישור מהאפיפיור, ייענש בשלילת הבנפיקיום שלו ובסופו של דבר לשלילת מעמד הקרדינל עצמו. הסנאט קבע כי צו האפיפיור לא חל בתחומי צרפת, אך אינוקנטיוס לא נכנע עד שמאזארן הודיע על הכנות לפלישה צבאית לאיטליה. לאחר מכן התחממו יחסי האפיפיור וצרפת, ושוקמו באופן מלא כאשר בנו של טדאו, מפאו ברבריני נשא לאישה את אחייניתו של האפיפיור.

במהלך מלחמת האזרחים האנגלית תמך אינוקנטיוס באירלנד הקתולית למרות התנגדותו של מאזארן, ושלח כנונציו מיוחד לאירלנד את ג'ובאני בטיסטה רינוצ'יני (Giovanni Battista Rinuccini), ארכיבישוף פרמו. רינוצ'יני הגיע לקילקני בראש כוח צבאי ועימו אספקה וכסף לכוחות האיריים, אך הוא נכשל במטרתו כשכוחות הפרלמנט האנגלי גברו על אירלנד והוא חזר לאיטליה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/08020b.htm אינוקנטיוס העשירי באנציקלופדיה הקתולית]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:נונציו (שגרירים אפיפיוריים)
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1574
קטגוריה:נפטרים ב-1655
ארתור קורן

ארתור קורן (באנגלית: Arthur Korn; 4 ביוני 1891 – 14 בנובמבר 1978) היה אדריכל ומתכנן ערים יהודי-גרמני.

== קורות חיים ==
קורן נולד בברסלאו שבגרמניה (כיום ורוצלב, בפולין). למד אדריכלות באקדמיה המלכותית לאמנות ולמלאכת יד בברלין (Königliche Kunst- und Kunstgewerbeschule) בין השנים 1909–1911.

אחרי מלחמת העולם הראשונה עבד, תקופה קצרה, עם אריך מנדלסון והצטרף לחבורת "Der Ring" מיסודו של האחרון, ששאפה לקדם את האדריכלות המודרנית. כאדריכל מודרני הושפע קורן מטכנולוגיות חדשות שנכנסו לתחום האדריכלות. אחד החידושים שהרשימו אותו במיוחד הייתה הזכוכית. ב-1929 פרסם ספר בשם "הזכוכית באדריכלות המודרנית", שהוגדר על ידי עמיתיו כ"ספר נבואי", ובו כלל עבודות וטכניקות הקשורות בחומר שהיה חדש כחומר בנייה.

אחרי עליית הנאצים לשלטון וחקיקת חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, נשללה ממנו, כמו מיתר האדריכלים היהודים, הרשות לעבוד במקצועו, והוא היגר ליוגוסלביה ואחר כך, ב-1938 ללונדון. באנגליה הצטרף לקבוצת MARS, שדגלה בהטמעת האדריכלות המודרנית באנגליה. בין שאר פעילותיה של הקבוצה היה קורן יו"ר והרוח החיה בוועדה ששאפה לתכנן את "לונדון אחר המלחמה"; תוכנית שפורסמה ב-1942.

בין 1941 ל-1945 לימד בבית ספר לארכיטקטורה באוקספורד ואז החל ללמד בבית הספר לאדריכלות של איגוד האדריכלים AA (Architectural Association School of Architecture), מבתי הספר העצמאיים לאדריכלות הוותיקים ביותר בעולם.

ב-1966 היגר לאוסטריה, ושם גם נפטר.

==מעבודותיו==
* 1922–1924 – בית ג'נט גולדשטיין, לאחר מכן "הבית של הגימנסיה הגרמנית".
* 1923 – בית קרוגר מגורים.
* 1923 – תכנון מרכז מסחרי בחיפה (עם זיגפריד ויצמן).
* 1924 – בית מגורים בברלין.
* 1924 – הקמת מפעל נעליים בבורג ביי מגדבורג.
* 1924 – בית מגורים של ד"ר קרויאנקר (Krojanker) בבורג ביי מגדבורג.
* 1924 – בית גולדשטיין בברלין (עם זיגפריד ויצמן).
* 1924 – בית של פריץ וסרווגל בברלין.
* 1926 – שיקום בניין המשרדים של חברת אבטחה וניהול נכסים בברלין.
* 1927–1928 – בית מגורים של ד"ר מרטין אברהם, בברלין.
* 1928 – חנות של חברת קופ & יוסף בברלין.
* 1930–1931 – מפעל גומי של יוליוס פרום בברלין.

==קישורים חיצוניים==

* כריסטיאן קוטר, [https://kg.ikb.kit.edu/papenbrock/208.php ארתור קורן] בפרויקט "אדריכלים בגלות 1933-45", המכון לתולדות האמנות והאדריכלות, מכון קרלסרוהה לטכנולוגיה (השכלה, משרות ופרויקטים) 

קטגוריה:אדריכלים יהודים בריטים
קטגוריה:אדריכלים יהודים גרמנים
קטגוריה:אדריכלים מודרניסטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-20
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1978
יום סיווארד

ויליאם הנרי סיווארד]]
יום סיווארד (באנגלית: Seward's Day) הוא יום חג לאומי במדינת אלסקה שבארצות הברית.

חג זה נחוג מדי שנה, ביום שני האחרון של חודש מרץ, ומציין את יום החתימה על חוזה רכישת אלסקה - החוזה בין ארצות הברית ורוסיה, שנחתם ב-30 במרץ 1867 במסגרתו רכשה ארצות הברית את שטחי אלסקה, תמורת 7.2 מיליון דולר.

חג זה נקרא על שם מזכיר המדינה של ארצות הברית באותה עת ויליאם הנרי סיווארד אשר נשא ונתן על הרכישה.

חג זה נחוג לצד יום אלסקה (המציין את יום המעבר לשליטת ארצות הברית, ונחוג מדי שנה ב-18 באוקטובר).
==ראו גם==
* יום אלסקה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.timeanddate.com/holidays/us/sewards-day יום סיווארד בארצות הברית]
* [http://library.state.ak.us/akholidays.html חגים לאומיים באלסקה]
==הערות שוליים==

קטגוריה:ימי חג של מדינות ארצות הברית
קטגוריה:אירועים בחודש מרץ
קטגוריה:אלסקה
אורסולה האובנר

ב
אורסולה האובנר (נולדה ב־22 בדצמבר 1945) היא פוליטיקאית אוסטרית במפלגת הברית למען עתיד אוסטריה (BZÖ), לשעבר חלק ממפלגת החירות האוסטרית (FPO).

==ביוגרפיה==

אורלוסה נולדה בבאד גויזרן, אוסטריה עילית, ועשתה את בחינות הבגרות שלה בבאד אישל בשנת 1963. אורסולה היא מורה לשעבר, ופוליטיקאית מקומית. אחיה הצעיר הוא ירג היידר אשר היה ראש מפלגת החירות האוסטרית.

===קריירה פוליטית===
אורסולה הצטרפה אל אחיה ירג היידר כאשר החליט לפרוש ממפלגת החירות האוסטרית (FPO) וליצור את הברית למען עתיד אוסטריה (BZÖ). עם הזמן עלתה הצלחתה בזירה הפולטית, והיא מונתה כחברת ממשלה (Staatssekretärin) בפברואר 2003, בתפקיד סגנית השר לעניינים חברתיים.

ביוני 2004, מונתה, בלחץ אחיה, לראש מפלגת החירות האוסטרית.

בעקבות הדחתו של הרברט האפט, יושב ראש המפלגה, היא מונתה במקומו לשר פדרלי בנושאי הרווחה בינואר 2005. עם זאת תקופתה כראש המפלגה נחשבת לכישלון.

ב-2006 הצטרפה למפלגת "הברית למען עתיד אוסטריה", שהתפצלה ממפכת "החירות".

שימשה חברת הפרלמנט מטעם המפלגה עד 2013. לאחר שמפלגת "הברית למען עתיד אוסטריה" לא עברה את אוחז החסימה.
==חיים אישיים==
אורסולה נשואה עם שתי בנות. 
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאיות אוסטריות
קטגוריה:ילידות 1945
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1945