המחלוקת סביב דיקסי צ'יקס

להקת דיקסי צ'יקס מופיעה ב[[מדיסון סקוור גארדן ב-20 ביוני 2003, במהלך "Top of the World Tour".]]
המחלוקת סביב דיקסי צ'יקס מתייחסת למחלוקת שהתרחשה בשנת 2003, בעת הופעתה של להקת דיקסי צ'יקס בלונדון ובה סולנית הלהקה נטלי מיינס העבירה ביקורת כלפי התנהלותו של נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, במסגרת מלחמת ארצות הברית מול עיראק. הביקורת הביאה לתגובות שליליות מטעם המעריצים של הלהקה, שרובם היו ימניים ותמכו במלחמה. כתוצאה מכך, חברות הלהקה הוחרמו מאלפי תחנות רדיו ואף קיבלו איומים על חייהן . בנוסף לכך, חלה ירידה במכירות האלבומים והשירים של הלהקה ובמכירות הכרטיסים להופעות שלה. כתוצאה מכך, מיינס הביעה התנצלות על התבטאותה אך בשנת 2006 חזרה בה ואמרה ש"בוש אינו ראוי לכבוד".

== הצהרתה של מיינס ==
ב-10 במרץ 2009, תשעה ימים לפני פלישת ארצות הברית לעיראק הופיעה דיקסי צ'יקס בלונדון במסגרת סיבוב ההופעות "Top of the World Tour". לאחר ששרה את השיר "Travelin 'Soldier" אמרה מיינס לקהל:

לטענת בטי קלארק מגרדיאן הקהל דווקא הריע לדבריה של מיינס כשאמרה אותם. לאחר שאמרה את המשפט הזה אחת מחברות הלהקה האחרות אמרה: "אבל אנחנו מאחורי הצבא שלנו ב-100%" אם כי אמירה זו כמעט ולא דווחה בתקשורת.

== השלכות האירוע ==
הערתה של מיינס עוררה זעם בארצות הברית.<ref></ref> אזרחים רבים במדינה ראו במיינס כ"בוגדת" בכך שלא תומכת בנשיא. לפי גופים תקשורתיים קהל המעריצים של הלהקה הרגיש "נטוש" וכינה את האמירה שלה כ"פחדנית" מכיוון שאמרה אותה בלונדון ולא בארצות הברית, אם כי מיינס טענה שאמרה זאת בלונדון מכיוון ששם היו באותו זמן ולא היה לזה קשר.<ref name=":2"></ref>

באותה התקופה יצא השיר "Landslide" של הלהקה שהצליח להגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100 אך בעקבות החרם שנעשה על הלהקה בתחנות הרדיו השיר לא נוגן ברדיו ובכך נפל למקום ה-43 ולאחר שבוע נוסף יצא מהמצעד.<ref name=":0"></ref> בעקבות התקרית הלהקה הוחרמה באלפי תחנות רדיו שמנגנות מוזיקת קאנטרי ומנהלי תחנות השעו שדרנים מהעבודה שלהם על כך שניגנו את המוזיקה שלה. גם תחנות רדיו נוספות הצטרפו לחרם לאחר שמאות מאזינים התקשרו להתלונן על כך שהלהקה מושמעת ברדיו.<ref name=":0" /> המנהל של הלהקה גינה את החרם של תחנות הרדיו מכיוון שטען שהזמר טרייסי לורנס המשיך להיות מושמע בתחנות הרדיו לאחר שהואשם בהתעללות בבת זוגו.<ref></ref>247x247 פיקסליםבסקר שנערך בקרב תחנות רדיו 76% משדרני הרדיו אמרו כי יחזרו לנגן את המוזיקה של הלהקה אם יוכלו. אך למרות זאת אנשים רבים מחו כנגד הלהקה ואף היו אנשים אשר השתמשו בטרקטור על מנת לגרוס דיסקים של הלהקה,<ref name=":1"></ref> ובנוסף תחנת הרדיו KCSP הציבה פחי אשפה מחוץ למשרדם על מנת שאנשים יוכלו לזרוק את הפריטים הקשורים ללהקה.<ref name=":1" /> ההשלכות המשיכו להגיע כאשר חברת ליפטון ביטלה את חוזה הקידום שלה עם הלהקה. בנוסף היו נהגי אוטובוסים שתלו שלטי מחאה על האוטובוסים שלהם כנגד הלהקה. על פרשת האוטובוסים הלהקה הגיבה ואמרה: "זה נראה לנו לא נתפס שאנשים לא ירצו להסיע אותנו בגלל דעות פוליטיות. אך אנו לומדות יותר ויותר עם הזמן שזה נראה נורמלי לאחוז גדול מהאוכלוסייה.

ב-12 במרץ, יומיים לאחר האירוע הצהירה מיינס הצהרה רשמית בנושא:

אך ההצרה לא הצליחה לפייס את המעריצים ובעקבות כך פרסמה הצהרה נוספת ובה אמרה:

בוש עצמו הגיב לכל הפרשה בריאיון שנערך איתו ב-24 באפריל: 

באותו היום פתחה הלהקה בקמפיין פרסומי על מנת להגיב על הביקורת. במהלך ריאיון בפריים טיים עם דיאן סויר ברשת ABC, אמרה מיינס שהיא נותרה גאה בהצהרה שלה. לאחר מכן ב-2 במאי הן הופיעו עירומות על הכריכה של מגזין אנטרטיינמנט ויקלי שהן מכוסות במילים ומשפטים כמו "בוגדות", "המלאכיות של סאדם" ו"דיקסי הזונות", בהתייחס לדברים שאמרו עליהן כתוצאה מהאירוע.<ref></ref> תמונה זו גרמה להן לאבד מעריצים נוספים.<ref name=":2" />

בעקבות כך, בנות הלהקה הבהירו את דבריהן ומיינס אמרה כי "הן תומכות בכוחות האמריקאים ושהן לא שונאות אנשים שתומכים במלחמה". חברות הלהקה האחרות גיבו את דבריה ואמרו: "ההערה שלה באה מתסכול שכולנו חלקנו - ככל הנראה היינו רחוקות ימים ממלחמה ועדיין נותרנו עם הרבה שאלות". ב-1 במאי הלהקה הופיעה בפעם הראשונה בארצות הברית מאז האירוע ובמהלך המופע מיינס לבשה חולצה עליה רשום "Dare to be Free" ("להעיז להיות חופשי").<ref></ref> הופעה זו גררה זעם נוסף בקרב הקהל כאשר נערכה הופעת מחאה כנגד הופעה זו בעיירה הסמוכה.<ref></ref> בהמשך מיינס החלה לקבל איומים על חייה מה שגרם להתקנת גלאי מתכות לפניי כניסה לכל הופעה של הלהקה ובדאלאס מיינס הייתה מלווה בליווי משטרתי מההופעה ובחזרה לשדה התעופה. בנוסף היא גם הזמינה שמירה על ביתה במשך 24 שעות ביממה אך למרות זאת היו משליכים אשפה על הבית שלה.

למרות הסערה סביבן הלהקה הייתה מועמדת לפרס "בדרן השנה" של טקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי אם כי הן הפסידו את הפרס לזמר טובי קית'. בנוסף לסכסוך של הלהקה עם מעריציהם ותחנות הרדיו למיינס עצמה היה סכסוך עם קית' כאשר נהג קית' להקרין תמונות שלה בהופעות שלו לצד תמונות של עיראק וסאדם חוסיין. לאחר מכן לבשו חברות הלהקה בהופעות שלהן חולצה עם הכיתוב FUTK מה שגרם לרבים לפרש את זה כראשי תיבות של: "Fuck You Toby Kieth" ("לך תזדיין טובי קית'"). כתוצאה מכך אנשים החלו ללבוש חולצות עליהם היה רשום FUDC, ראשי תיבות של "Fuck You Dixie Chicks" והלהקה ספגה ביקורות שליליות נוספות. אם כי מאוחר יותר מיינס אמרה שראשי התיבות של החולצה היו "Friends United in Truth and Kindness" (בעברית: "חברים מאוחדים באמת ואדיבות").

כמה חודשים לאחר התקרית פתחו הלהקה בקמפיין גיוס תרומות אשר כל הכנסותיו הלכו לעמותת "Rock the Vote", עמותה המעודדת צעירים להצביע. על הקמפיין מיינס אמרה: "תמיד הרגשנו שאנחנו מחפשים דרכים להשפיע מחוץ למוזיקה ... אני מאמינה שכל מה שקרה בחודשים האחרונים קרה מסיבה. הרבה דברים חיוביים הגיעו מזה, וזה הוא רק אחד מהם."

בספטמבר אותה שנה אמרו בנות הלהקה כי הן כבר לא מרגישות חלק מסצנת המוזיקה. הן טענו לחוסר תמיכה מכוכבי קאנטרי ולהפסד בטקס פרסי האקדמיה לקאנטרי שהיה לדעתן מכוון (לאור העובדה שהפסידו לטובי קית' שגינה ולעג למיינס בעקבות הפרשה) ואף ציינו את הזכייה שלהן ב-3 פרסי גראמי לחיוב וטענו שבעקבות כך "הן מרגישות עכשיו חלק ממשפחת הרוק אנ' רול."

== תגובות מאמנים אחרים ==
טובי קית' היה האמן הבולט אשר יצא כנגד מיינס כאשר במהלך הופעות שלו הראה תמונות שלה במדי רופאה ולצדה תמונות של עיראק וסאדם חוסיין. אם כי אמנים כמו ברוס ספרינגסטין ומדונה כן יצאו להגנתה של מיינס טענו כי מותר לה להביע את דעתה. אך מדונה בכל זאת נרתעה מלהביעה את דעתה כלפי בוש כאשר בקליפ לשירה "American Life" היא גם מתחה ביקורת כלפי התנהלותו של בוש במלחמה מול עיראק אך החליטה לצלם קליפ חדש לאור אירועים אלו.

גם זמר הקאנטרי מרל הגארד הוציא שיר בו מתח ביקורת על הסיקור התקשורתי של התקשורת האמריקאית בנושא של המלחמה מול עיראק ובעקבות כך יצא להגנתן של חברות הלהקה כאשר כינה את המתקפה נגדן כ"ציד מכשפות מילולי", "לינץ'", "עלבון לאמריקאים שנהרגו במלחמה" והעיר כי: "האמריקאים קפצו רק מפני שמישהו העז להביע דעה".

== מורשת ==
הסערה סביב המחלוקת תועדה בסרט תיעודי של הלהקה מ-2006 בשם: "דיקסי צ'יקס: סתמו ותתחילו לשיר". בנוסף, מיינס חזרה בה מהתנצלותה בשנת 2003 ואמרה: "אני לא מרגישה ככה יותר. אני לא חושבת שהוא חייב לקבל כבוד כלשהו".

גם בשנת 2006 כאשר הוציאו מוזיקה חדשה עדיין היו תחנות רדיו שסירבו להשמיע את המוזיקה של הלהקה. אך מסתבר כי בסקר שערך רדיו KFKF-FM גם הרבה מהמאזינים לא היו רוצים לשמוע את המוזיקה של הלהקה. מרטי מגוויר אחת מחברות הלהקה אמרה בתגובה לכך: "הייתי מעדיפה שתהיה לנו קבוצה קטנה של מעריצים אבל שהם יהיו ממש מגניבים ומקבלים, שיגדלו איתנו ככל שאנחנו גדלות ויאהבו אותנו לכל החיים מאשר מעריצים שיש להם דיסקים שלנו ביחד עם דיסקים של אמנים כמו טובי קית' וריבה מקנטייר. אנחנו לא רוצות מעריצים כאלה. מעריצים כאלה מגבילים את מה שאתה יכול לעשות". במאמר שנכתב בגרדיאן צוין כי בשנת 1999 אחוז השירים של נשים שהובילו את מצעד שירי הקאנטרי היה 38 אחוז אך מאז התקרית הוא הלך ודעך ונכון לשנת 2015 הוא עומד על 18 אחוז בלבד וזאת, כתוצאה מכך שהפסיקו להשמיע את המוזיקה של דיקסי צ'יקס, שתפסה נתח גדול לטובת הנשים במוזיקת הקאנטרי.

בשנת 2006 הוציאו הלהקה את השיר "Not Ready to Make Nice" בהתייחס לביקורת הציבורית כלפיהן. ביוני אותה שנה הן חזרו למקום בו הופיעו בלונדון ואמרו את המשפט שעורר את כל הסערה, שמה הן חילקו חולצות עליהן היה הכיתוב: "הבוש היחיד שאנחנו סומכות עליו הוא שפרד בוש". בנוסף, שוב הדגישה מיינס את העובדה כי הן מתביישות בכך שבוש הוא במקור מטקסס. לאחר מכן יצא אלבומן Taking the Long Way אשר למרות הסערה זכה להצלחה כאשר מכר 2 מיליון עותקים בארצות הברית ובכך היה זכאי למעמד פלטינה כפולה ובנוסף גם זכה בחמישה פרסי גראמי. במשך השנים אמני קאנטרי אחרים כגון טיילור סוויפט, קייסי מאסגרייבס ומירנדה למברט ציינו את המקרה כהשפעה עבורן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הצ'יקס
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
קטגוריה:2003 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – הממלכה המאוחדת