OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בית הקברות לחללי מלחמת העולם הראשונה בצארסקויה סלו

כנסיית העץ במתחם בית הקברות, 1915.
בית הקברות לחללי מלחמת העולם הראשונה (ברוסית: Братское кладбище воинов, погибших в Первую мировую войну) הוא בית קברות ישן בפושקין (צארסקויה סלו) שבמחוז לנינגרד, רוסיה. בית הקברות נפתח בשנת 1914 ונהרס בתקופת ברית המועצות.

מתחם בית הקברות שוכן בצמוד לבית הקברות קאזאן המשמש כבית קברות צבאי מאז 1790. בית הקברות הוקם ביוזמת הנסיך הגדול ולדימיר אלכסנדרוביץ'. בתקופת בניית בית הקברות בשנים 1914–1917 שכנה במרכזה כנסייה קטנה. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה נקברו בה חיילי הצבא הרוסי הקיסרי שנהרגו במלחמה, זאת ביוזמת אלכסנדרה מלכתו רעייתו של ניקולאי השני.

לקראת סוף שנת 1914 נקברו בבית הקברות 25 לוחמים (10 חיילים ו-15 קצינים). בית הקברות החל להיקרא בית קברות "האחווה", בדומה למקבילו המוסקבאי. באוגוסט 1915 הונחה אבן פינה לכנסיית עץ שנבנתה על ידי האדריכל ס. סידורצ'וק. באותה העת כבר נקברו במתחם יותר מ-400 חיילים.

לאחר מהפכת אוקטובר 1917 נזירי הכנסייה נטלו לעצמם את הטיפול בבית הקברות וטיפוחו, ברם בפברואר 1938 הכנסייה נסגרה והשלטונות הסובייטים חיללו את בית הקברות בבולדוזרים בשנות 1950 ללא השארת זכר.

לאחר התפרקות ברית המועצות התפילות במקום חודשו בשנת 2000. במתחם שבו עמדה בעבר הכנסייה הוצב בפברואר 2001 צלב עץ גדול והוחל בעבודות ניקוי. בשנת 2006 האתר הוכנס לרשימת אתרי מורשת תרבותית של רוסיה. ב-11 בנובמבר 2008 הוצב במתחם בית הקברות ההרוס אסטלת זיכרון ענקית לזכר גיבורי מלחמת העולם הראשונה והוחל בתכנון פיתוח האתר כאתר זיכרון להרוגי המלחמה.

ביולי 2014 צוות עבודה של המועצה להגנה על מורשת התרבות של מועצת סנקט פטרבורג אישרה תוכנית עבודה להכנסת האתר למאגר הממלכתי המאוחד. מה-1 ועד ה-4 באוגוסט 2015, במלאת 100 שנה לתחילת מלחמת העולם הראשונה, האתר שימש כאחד מהאתרים העיקריים שנערכו בהם טקסי הזיכרון הממלכתיים להרוגי המלחמה. בנובמבר אותה שנה ועדת הבינוי והאדריכלות של סנקט פטרבורג אישרה תוכנית עבודה של האדריכל מיכאיל פיליפוב לבניית קומפלקס זיכרון עם השם "קבר החייל האלמוני ממלחמת העולם הראשונה" (Могила Неизвестного Солдата Первой мировой войны) ובו מתחם עם דגלונים ודגלי הצבא הרוסי הקיסרי ואש תמיד. לפי התכנון יוצבו 26 צלבים לזכר כל היחידות שנטלו חלק בלחימה, שלטי זיכרון עם התאריכים העיקריים של המלחמה ושלט זיכרון לאחיות שטיפלו בפצועים. בנוסף תיבנה כנסייה משוחזרת בדמות כנסיית העץ שנהרסה.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20131022000301/http://www.pushkin-town.net/.guard/rus/index.htm Царскосельское Братское кладбище героев Первой мировой войны у Казанского кладбища в Царском Селе]
קטגוריה:מחוז לנינגרד
קטגוריה:רוסיה: בתי קברות צבאיים של מלחמת העולם הראשונה
גוסטב הוסאק

גוסטב הוּסָאק (Gustáv Husák; 10 בינואר 1913 - 18 בנובמבר 1991) היה מדינאי סלובקי ושליטה של צ'כוסלובקיה בשנים 1969–1987, בין דיכוי האביב של פראג להתפוררות הקומוניזם במזרח אירופה.

==ביוגרפיה==
הוסאק נולד ב־10 בינואר 1913 בסמוך לברטיסלאבה, והצטרף לתנועת הנוער הקומוניסטי בשנת 1929 בעת לימודיו בגימנסיה בברטיסלאבה. בשנת 1933 הוא החל ללמוד משפטים באוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה והצטרף למפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית. הוא נכלא מספר פעמים במהלך מלחמת העולם השנייה על ידי השלטון הפשיסטי בסלובקיה והשתתף במרד הסלובקי, בשנת 1944. במהלך המרד, בין 1 בספטמבר 1944 ל־5 בספטמבר היה חבר בנשיאות המועצה הלאומית הסלובקית. לאחר המלחמה הוא היה ראש הממשלה של סלובקיה, עד שבשנת 1950 נפל קורבן לטיהורים, יחד עם שר החוץ של צ'כוסלובקיה, ולדימיר קלמנטיס. במאי 1950 הוא פוטר מתפקידו והודה בפני ועידת המפלגה הקומוניסטית הסלובקית בשגיאות חמורות שכללו שיתוף פעולה עם הבורגנות שהזיקה למעמד הפועלים בתחילת 1951 הוא נעצר יחד עם קלמנסקי, וסולק מהמפלגה. באפריל 1951 הצהיר סלאנסקי שהוסאק היה שותף בניסיון להפיל את המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה. במשפטי פראג הודה הוסאק בהאשמות נגדו ובאפריל 1954 נדון למאסר עולם. בעת שהותו בכלא לא חדל להאמין ברעיון הקומוניסטי וראה בכליאתו שגיאה בת תיקון. בקשותיו לחנינה נענו שושב ושוב בשלילה על ידי מנהיג צ'כוסלובקיה, אשר אמר עליו: "אינכם יודעים מה הוא יכול לעשות אם יגיע לשלטון". ביוני 1963, לאחר שאלכסנדר דובצ'ק מונה למזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית, טוהר שמו והוא הושב לשורות המפלגה. בתחילת 1968 השמיע הוסאק את הדרישה ליותר חופש אישי בצ'כוסלובקיה ובאפריל 1968, במסגרת האביב של פראג מונה לסגן ראש ממשלת צ'כוסלובקיה, במטרה להביא רפורמות לסלובקיה.

לאחר פלישת צבא ברית המועצות לצ'כוסלובקיה, הטיף לכניעה לברית המועצות וסירב להשתתף בעימות עם ברית המועצות. הוא מונה באוגוסט 1968 למנהיג המפלגה ולמרות הצהרות על תמיכה בדובצק הצטייר יותר ויותר כיריב הפועל לריצוי הקומוניסטים השמרנים. באפריל 1969 ירש את מקומו של דובצ'ק ובמהלך השנים 1969–1971 הרחיק מהמפלגה את תומכי הליברליזציה של האביב של פראג. הוסאק דאג לפיטוריהם של מתנגדי ברית המועצות והתחנף אל הנהגתה, אך נמנע ממשפטי ראווה. במאי 1975 מונה גם לנשיא צ'כוסלובקיה, לאחר שלודביק סבובודה לא יכל למלא את התפקיד מסיבות בריאותיות. 
הוסאק ניהל מדיניות פרו-סובייטית מובהק במדינה, יחד עם זאת ביצע מספר מהלכים בתחום הכלכלי, אשר היטיבו עם האוכלוסייה.

בשנת 1987 פרש הוסאק מתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית, אך נשאר בתפקיד נשיא המדינה. הוסאק התפטר מתפקידו כנשיא בדצמבר 1989, במהלך מהפכת הקטיפה. לאחר מכן פרש לביתו בברטיסלבה, שם התגורר עד מותו בשנת 1991. 

הוסאק היה נשוי פעמיים. עם אשתו הראשונה התחתן ב-1938. נולדו להם שני בנים: ולדימיר (נולד ב-1944) ויאן (1946 - 2004). בשנת 1967 התגרש מאשתו הראשונה. בשנת 1975 נישא לורה, שנספתה בשנת 1977 בתאונת מסוק.

== ראו גם ==

* ילדי הוסאק

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים סלובקים
קטגוריה:פוליטיקאים צ'כוסלובקים
קטגוריה:נשיאי צ'כוסלובקיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קומניוס בברטיסלאבה
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:מעוטרי מסדר ההצטיינות האזרחי (סוריה)
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:צ'כוסלובקים שנפטרו ב-1991
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:סלובקים שנפטרו ב-1991
ג'וזף הרינגטון

ג'וזף הרינגטון (באנגלית: Joseph P. Harrington) הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד כוחות הצבא בפיקוד אפריקה. הרינגטון פוטר מהצבא ב-2018 בעקבות התנהלות לא הולמת והורד בדרגה.
==ביוגרפיה==
הרינגטון נולד בעיירה בניו ג'רזי. ב-1987 סיים תואר ראשון בחשבונאות מקולג' ריידר בניו ג'רזי לימודים אותם עשה במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של צבא ארצות הברית. 

הוכשר כקצין ארטילריה ושירת בגדוד השישי של רגימנט הארטילריה הראשון בדיוויזיה המשוריינת הראשונה שהוצבה בגרמניה המערבית. פיקד על הגדוד השני ברגימנט הארטילריה השלישי שהוצב בגיסן שבגרמניה, שירת במטה פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה וברגימנט הארטילריה ה-319 של הדיוויזיה המוטסת ה-82. 

פיקד על חטיבת הארטילריה ה-75 בבסיס פורט סיל שבאוקלהומה. שימש עוזרו של מרטין דמפסי בעת שכיהן כראש מטה צבא ארצות הברית וכיושב ראש המטות המשולבים. בספטמבר 2014 מונה לסגן ראש מטה פיקוד הפריסה המהירה של נאט"ו. 

ביוני 2016 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד כוחות צבא ארצות הברית בפיקוד אפריקה. בתחילת 2018 פוטר מתפקידו ואולץ לפרוש מהצבא בעקבות התנהגות לא הולמת, לאחר שנחשף כי שלח הודעות לא נאותות, כולל כאלו בעלות אופי מיני לרעייתו של חייל תחת פיקודו. כמו כן נקבע כי יורד בדרגה לבריגדיר גנרל, הדרגה האחרונה בה מילא את התפקיד באופן משביע רצון.

הרינגטון בעל תואר במינהל ציבורי וביטחון לאומי מהאוניברסיטה לביטחון לאומי. נשוי לננסי ואב לבן.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20170510023825/http://www.usaraf.army.mil/leaders/commander ביוגרפיה] באתר צבא ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:נאט"ו: אישים
מורסי אבו מוך

מורסי אבו מוך (נולד ב-17 במרץ 1973) הוא פוליטיקאי ערבי-ישראלי שכיהן כראש עיריית באקה אל-גרבייה מ-2011 עד 2019. לפני בחירתו לראשות העיר עבד במשך כ-15 שנה כעורך דין ונוטריון עצמאי.

==ביוגרפיה==
מורסי אבו מוך נולד ב-1973 בבאקה אל גרבייה. מורסי למד כנער בבית הספר התיכון האורתודוקסי הערבי בחיפה. הוא בוגר הפקולטה למשפטים באוניברסיטת קובנטרי שבאנגליה. סיים תואר שני במדיניות ציבורית במרכז הבינתחומי הרצליה.

בימים אלו שוקד על דוקטורט ביישוב סכסוכים באוניברסיטת חיפה ואף כותב ספר בנושא זה.

במשך כ-15 שנים עבד כעורך דין פלילי והיה בעל משרד עריכת דין פרטי בבאקה אל-גרבייה. בעבר, במשך כ-5 שנים היה חבר בית הדין המשמעתי של לשכת עורכי הדין בחיפה.

==שירות ציבורי==
בשנת 2011 נבחר לראשונה לראשות עיריית באקה אל גרבייה. בשנת 2015 נבחר לקדנציה שנייה בתפקיד ראש העיר. במהלך כהונתו החליט למתג את העיר כ"באקה עיר השלום" ולקדם שותפות עם יהודים תושבי האזור. בהובלתו, נבנה היכל תרבות אשר עתיד לשרת את צורכי הפנאי והתרבות של האזור כולו.

עיריית באקה קיבלה מעמד של "עיר ערבית מצטיינת" ממשרד הפנים במהלך כהונתו.

==חיים אישיים==
מורסי אבו מוך נשוי לנרמין ואב לארבעה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין פליליים ישראלים
קטגוריה:ראשי עיריית באקה אל-גרבייה
קטגוריה:בוגרי בית ספר אורתודוקסי ערבי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת

קטגוריה:פוליטיקאים ערבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
אנדרו מקייב

אנדרו ג'ורג' "אנדי" מקייב (באנגלית: Andrew George "Andy" McCabe; נולד ב-18 במרץ 1968) הוא משפטן אמריקאי שכיהן כמִשנה לראש ה-FBI, בין פברואר 2016 לינואר 2018, וכן כראש ה-FBI בפועל למשך 3 חודשים. פוטר על ידי התובע ג'ף סשנס פחות מיומיים טרם פרישתו ביום הולדתו ה-50, עקב דוח ביקורתי פנימי, מה שמנע ממנו לקבל פנסיה.

==ביוגרפיה==
מקייב סיים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת דיוק בשנת 1990 ולאחר מכן באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס. החל לעבוד ב-FBI ב-1996. מ-1 בפברואר 2016 מכהן מקייב כמשנה לראש ה-FBI. ב-16 במרץ 2018 הודיע ג'ף סשנס על פיטוריו המיידיים מתפקידו.

לאחר שנשיא ארצות הברית דונלד טראמפ פיטר את ראש ה-FBI ג'יימס קומי ב-9 במאי 2017, כיהן מקייב כראש ה-FBI בפועל. מקייב הוסיף למלא את התפקיד עד 2 באוגוסט 2017, אז הושבע לתפקיד ראש ה-FBI כריסטופר ריי.

מקייב נשוי לג'יל, רופאת ילדים במקצועה ופוליטיקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, שהתמודדה ב-2015 על מושב בסנאט של מדינת וירג'יניה. לזוג שני ילדים. מקייב הוא טריאתלט.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:אנשי ה-FBI
קטגוריה:טריאתלטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
אינטרמצו בפריז

אינטרמצו בפריז (באנגלית: Paris Blues) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1961 בבימויו של מרטין ריט עם פול ניומן, סידני פואטייה, ג'ואן וודוורד ודיאן קארול בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "פריז בלוז" מאת הארי פלנדר משנת 1957. הרומן העלה את בעיית הגזענות בחברה האמריקאית והתסריט מטפל בבעיה באופן יותר "מרוכך". הסרט צולם בשחור-לבן בפריז ומשובצים בו האתרים המפורסמים של העיר. לואי ארמסטרונג מופיע בסרט בתור נגן חצוצרה (בשם Wild Man Moore) עם תזמורתו ומצטרף ל"נגינתם" של ניומן ופואטייה.

דיוק אלינגטון חיבר את פסקול המוזיקה של הסרט והיה מועד על כך לפרס אוסקר לפסקול המוזיקה לסרט מוזיקלי. הפסקול יצא ב-1961 בתקליט בהשתתפותם של אלינגטון וארמסטרונג והיה מועמד לפרס גראמי.

בישראל הופץ הסרט על ידי יוניטד ארטיסטס אוף ישראל.

==תקציר העלילה==
רם בוואן (פול ניומן) ואדי קוק (סידני פואטייה) הם נגני ג'אז אמריקאים המתגוררים ומנגנים בפריז. רם הוא נגן טרומבון ואדי הוא סקסופוניסט שחור שבחר לעבור לפריז בגלל הגזענות שחווה בארצות הברית. רם מנסה את כוחו בהלחנה אבל אדי לא מתרשם מיצירותיו. הם מנגנים בלהקה ג'אז שכוללת גם את הגיטריסט המוכשר "ג'יפסי" (סרג' רג'יאני) שרם מנסה ללא הצלחה לגמול אותו מסמים קשים.

לפריז מגיע חצוצרן הג'אז הנודע Wild Man Moore (לואי ארמסטרונג) ורם מגיע לפגוש אותו בתחנת הרכבת ולתת לו יצירה שהלחין. בתחנה הוא נפגש גם עם שתי בחורות אמריקאיות שבאו לשבועיים לפריז, ליליאן קורנינג (ג'ואן וודוורד) וקוני למפסון (דיאן קארול). ליליאן היא גרושה עם שני ילדים וקארול היא מורה שחורה. רם מזמין אותן למועדון בו הוא מופיע.

ליליאן וקוני מגיעות להופעה במועדון הג'אז ומתלהבות. עד מהרה מתפתחים קשי ידידות בין שתי הבחורות ושני הנגנים והם יוצאים לסיורים ברחבי פריז. ליליאן מתקשרת לסם שנגינתו שבתה אותה. היא מבקשת לפתוח פרק חדש בחייה עם סם בארצות הברית אך סם לא מוכן לוותר על הקריירה המוזיקלית שלו.

גם הקשר בין קוני ואדי מתהדקים והיא מבקשת אותו לחזור אתה לארצות הברית ולהקים ביחד משפחה אך הוא לא מוכן לחזור לארץ שמפלה אותו בתור אדם שחור וכי בפריז מתייחסים אליו בתור אדם ואמן בלי קשר לצבע עורו.

רם נפגש עם מפיק ג'אז השם ברנרד שעבר על יצירותיו ומודיע לו שהן קלות, חסרות עומק ואין בהן חידוש. רם מדוכא מהביקורת הזאת ומודיע לליליאן שהוא מוכן לחזור אתה לארצות הברית.

בתחנת הרכבת נפרד אדי מקוני ומבטיח להגיע לארצות הברית בזמן הקרוב. ליליאן מחכה לרם אבל כשהוא מגיע הוא אומר שהחליט בכל זאת להישאר בפריז ולעסוק במוזיקה. שתי הבחורות נפרדות משני הנגנים ובכך מסתיים האינטרמצו שלהן בפריז.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=59LQvDqS1to קדימון לסרט אינטרמצו בפריז], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=GrLxyhi6XGU לואי ארמסטרונג מנגן עם פול ניומן וסידני פואטייה], באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:סרטי ג'אז
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטי פול ניומן
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים העוסקים בגזענות
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פריז בקולנוע
טקס נישואי הים

חזרת האסדה של ה[[דוג'ה לרציף ארמון הדוג'ה, בחג העלייה, 1730; ציור של קאנאלטו]]
טקס נישואי הים (באיטלקית: Sposalizio del Mare, נקרא גם טקס הנישואים האדריאטי) הוא טקס עתיק ששימש לסמל את שלטונה הימי של הרפובליקה של ונציה, השוכנת לחופו של הים האדריאטי.

הטקס נוצר כנראה על ידי הדוג'ה פייטרו אורסאולו השני, דוכס ונציה, בסביבות שנת 1000 לספירה.

בתקופת כהונתו של אורסאולו החלה התפשטות הרפובליקה של ונציה לכיוון מזרח, שנמשכה ב-500 השנים הבאות. בתקופתו הובטח הסחר הימי הוונציאני בים האדריאטי על ידי כיבוש פאגאניה והערים לאסטוו, קורצ'ולה ודוברובניק (ובכך הופסק הנוהג לפיו ונציה שילמה מס לפאגאניה), כיבוש שאירע בשנת 998 בעקבות מתקפת שודדי ים שאירעה שנה קודם. בתום הכיבוש החל אורסאולו לקרוא לעצמו "דוכס הדלמטים" (Dux Dalmatianorum). 

בעקבות הניצחון, ב-9 במאי 1000, נקבע פסטיבל שנתי ונציאני - חג העלייה - (על פי התאריך שבו אירע הניצחון). במסגרת פסטיבל זה הפליגו הדוג'ה והבישוף של ונציה אל מעבר ללידו של ונציה, ערכו את "טקס נישואי הים" וברכו את מי הים: "לעצמנו ולכל אלה השטים בים – שיהיה שקט ורגוע". הבישוף של ונציה היזה מים קדושים על הנוכחים בטקס. יתרת המים הקדושים הייתה נשפכת אל הים, תוך חזרה על הפסוק: "תְּחַטְּאֵנִי בְאֵזוֹב וְאֶטְהָר" ().

בשנת 1177, בתמורה לעזרתה של וונציה במאבק הכנסייה באימפריה הרומית הקדושה, הכניס האפיפיור אלכסנדר השלישי נופך סקרמנטי לטקס, כאשר הסיר את הטבעת מאצבעו ונתן אותה לדוג'ה בבקשה שיזרוק אותה לים, כסמל לחתונה עם הים. זריקת הטבעת לים מתקיימת בכל שנה, עם אמירת הפסוק: "אנו מתחתנים איתך, הים, כסימן לאמת ושליטה נצחית" (באיטלקית: "Desponsamus te, mare, in signum veri perpetuique domini"), להכרזה כי ונציה והים חד הם. 

למרות סיום מעמדו של הדוג'ה, הטקס מתקיים עד היום, כשהוא מבוצע על ידי ראש העיר ונציה.

גרסה של הטקס מוזכרת בספר "עיר המסכות" שבסדרת "סטרוגנזה" מאת מרי הופמן. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://video.repubblica.it/cronaca/a-venezia-lo-sposalizio-del-mare/167766?refresh_ce תיעוד של טקס נישואי הים], 2014 

קטגוריה:איטליה: היסטוריה 
קטגוריה:איטליה: תרבות
קטגוריה:ונציה
קטגוריה:הרפובליקה של ונציה
אסטון מרטין DB4

אסטון מרטין DB4, שנת 1960 

אסטון מרטין DB4 (באנגלית: Aston Martin DB4) היא מכונית ספורט, 2 דלתות, בגרסת קופה אשר יוצרה על ידי חברת אסטון מרטין הבריטית בין השנים 1958–1963. 

סך הכול יוצרו 1,204 יחידות, מהן 1,185 יחידות בגרסת DB4, ו- 19 יחידות בגרסת DB4 GT Zagato.

הדגם מסדרת "DB" אשר הייתה קרויה על שמו של David Brown, אשר רכש את חברת אסטון מרטין בסוף שנות הארבעים של המאה העשרים. 

עלות הדגם בשנת 1958 ב- בריטניה היה 3,967 לירות שטרלינג.

ה-"אסטון מרטין DB5" מאיצה מ-0-97 קמ"ש ב 9.3 שניות.

==גרסאות "אסטון מרטין DB4"==

* DB4 Vantage convertible (קבריולה)

* Aston Martin DB4 Vantage

* Aston Martin DB4 GT Zagato

* DB4 GT

* Vantage GT

* Aston Martin DB4 GT Bertone Jet

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:Aston Martin DB4 Series 1 interior.JPG| אסטון מרטין DB4 - מבט לתא הנהג
קובץ:1962 Aston Martin DB4 (20528554152).jpg |מנוע אסטון מרטין DB4, דגם שנת 1962
קובץ:Aston Martin (10629438484).jpg| אסטון מרטין DB4
קובץ:Paris - RM auctions - 20150204 - Aston Martin DB4 - 1961 - 005.jpg | אסטון מרטין DB4, שנת 1961
קובץ:1962 Aston Martin DB4 (20350813659).jpg| אסטון מרטין DB4, קבריולט, דגם שנת 1962
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1958
DB4
קטגוריה:מכוניות בריטיות
אידה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים

אידה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים (; 10 במרץ 1804 - 31 במרץ 1828), הייתה בתו של ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ואשתו של אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג.

== ביוגרפיה ==
אידה נולדה ב-10 במרץ 1804 בטירת שאומבורג לויקטור, נסיך הכתר של אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ואמליה, נסיכת נסאו-ויילבורג, בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו. אידה התחנכה בקפידה בעיר הוים, יחד עם שלוש אחיותיה. בשנת 1806 מת סבה קרל לודוויג, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, ואביה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1812 מת אביה ויקטור השני, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, ודודו פרידריך, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מכן מת גם פרידריך, והנחלה התחלקה בין אחותה הרמינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים שירשה את טירת שאומבורג ורוזנות הולצאפל, לבין אלקסיוס פרידריך כריסטיאן, דוכס אנהלט-ברנבורג שירש את אזור הוים.

ב-24 ביוני 1825 התחתנה אידה עם אוגוסט, נסיך הכתר של אולדנבורג, ממנו נולד לה בנה היחיד - פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג. ב-31 במרץ 1828 מתה אידה לאחר 3 שנות נישואים, והיא בת 24 שנים בלבד.

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1804
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרות ב-1828
שון באק

שון ס. באק (באנגלית: Sean S. Buck) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון כיהן כנשיא האקדמיה הימית של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
באק נולד באינדיאנפוליס שבאינדיאנה. אביו אדוארד שירת במשך 30 שנה כקצין בצי וכך גם סבו. ב-1983 סיים תואר ראשון בפיזיקה ובאוקיינוגרפיה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי. 

ב-1985 סיים הכשרה כאיש צוות מטוסי סיור לוקהיד P-3 אוריון. שירת בטייסת הסיור 40 של הצי במשך שלוש שנים ולאחר מכן כראש מדור ביחידת הניסויים של הצי. שימש קצין חילוץ ושיגור מטוסים בנושאת המטוסים "תאודור רוזוולט" ובטייסת 26 של הצי. שימש קצין שיבוץ בנושאות מטוסים באגף כוח אדם של הצי ושירת במחלקת מבצעי הסיור באגף המבצעים של המטות המשולבים. 

ממרץ 2001 עד אפריל 2003 פיקד על טייסת הסיור 26. בתפקידיו הבאים שירת באגף הדרישות במטה הצי ובמשרד הסיור הלאומי. במאי 2006 מונה למפקד כנף הסיור 11. ביוני 2008 מונה לסגן ראש אגף תכנון בפיקוד הכוחות השלובים (הפיקוד האטלנטי). ביוני 2010 מונה למפקד כוחות הפטרול והסיור של הצי החמישי והצי השביעי של ארצות הברית. ביולי 2010 מונה למפקד הכוחות האווירים הקדמיים של הצי. באפריל 2012 מונה למפקד כוחות הסיור והפטרול של הצי. ביוני 2013 מונה לראש משרד "אנשי הצי במאה ה-21" ובמקביל שימש קצין למניעת תקיפות מיניות בצי. באוגוסט 2014 קודם לדרגת אדמירל משנה (גבוה) ומונה לראש מטה אגף התכנון של המטות המשולבים. 

באוגוסט 2016 מונה למפקד הצי הרביעי והכוחות הימיים בגזרת פיקוד דרום של ארצות הברית.

ביולי 2019 מונה לנשיא האקדמיה הימית של ארצות הברית וכיהן בתפקיד עד אוגוסט 2023.

באק בוגר מכללת המלחמה של הצי ובעל תואר שני במדיניות ביטחון מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.navy.mil/navydata/bios/navybio.asp?bioID=570 ביוגרפיה] באתר הצי

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:אנשי צוות אוויר אמריקאים
קטגוריה:מפקדי הצי הרביעי של ארצות הברית
קטגוריה:נשיאי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
פרדריקה, דוכסית וירטמברג

פרדריקה, דוכסית וירטמברג (Friederike von Württemberg, 27 ביולי 1765 - 24 בנובמבר 1785), הייתה בתו של פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ואשתו של פטר הראשון, הדוכס הגדול של אולדנבורג.

==ביוגרפיה==
פרדריקה נולדה ב-27 ביולי 1765 בטרפטוב על הרגה שבפרוסיה, לפרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג ולפרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט וסופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה. בשנת 1769 עברה המשפחה להתגורר בטירת מונבליאר, הנמצאת ליד העיר בזל שבשווייץ (אז נמצאה בשטחה של דוכסות וירטמברג). מונבליאר נחשבה באותה התקופה למרכז תרבותי ודמויות אינטלקטואליות ופוליטיות רבות נהגו לבקר בטירה.

ב-6 ביוני 1781 התחתנה פרדריקה עם פטר, נסיך הולשטיין-גוטורפ, ממנו נולדו לה שני ילדים. ב-24 בנובמבר 1785 מתה פרדריקה בווינה בעת לידה, והיא בת 20 בלבד. לאחר מותה לא התחתן בעלה פטר שוב, ובשנת 1823 עלה לשלטון באולדנבורג, לאחר מות דודו וילהלם, דוכס אולדנבורג.

==משפחתה==
ב-6 ביוני 1781 התחתנה פרדריקה עם פטר הראשון, הדוכס הגדול של אולדנבורג, ממנו נולדו לה שני ילדים:
* אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג (1783–1853)
* גאורג, דוכס אולדנבורג (1784–1812)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1765
קטגוריה:נפטרות ב-1785
XL אירווייז צרפת

XL אירווייז צרפת (באנגלית: XL Airways France), לשעבר "סטאר איירליינס", הייתה חברת תעופה צרפתית שפעלה מנמל התעופה פריז שארל דה גול. החברה הפעילה טיסות סדירות ליעדים באפריקה, במזרח התיכון, ארצות הברית והקריביים.

== היסטוריה ==
חברת התעופה נוסדה על ידי סדריק פאסטור (Cédric Pastour) באוגוסט 1995, תחת השם "סטאר אירופה". באוקטובר 1997 שינתה החברה את שמה ל"סטאר איירליינס". ב-23 בנובמבר 2006 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי. ב-12 בספטמבר 2008, חברת התיירות XL, תחתיה פעלה החברה הודיעה על פשיטת רגל וחברת התעופה נקנתה על ידי בנק Straumur.

בספטמבר 2019 הודיעה החברה על פשיטת רגל, והפסיקה למכור כרטיסים.

==פעילות החברה בישראל==
החברה הפעילה 3–5 טיסות שבועיות בין נמל התעופה שארל דה גול בפריז לנמל התעופה בן-גוריון.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#0066ff;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#0066ff;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">J</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A330-200
|3
|—
|21
|343
|364
|
|-
|איירבוס A330-300
|1
|—
|—
|408
|408
|
|-
!סה"כ
!4
!—
!colspan=4|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה צרפתיות
קטגוריה:1995 בצרפת
ליאונל מרטין

ליונל מרטין, (באנגלית: Lionel Martin ;) היה איש עסקים בריטי, סוחר וייצרן מכוניות. בשנת 1913 ייסד ביחד עם רוברט במפורד את חברת ייצור מכוניות היוקרה הבריטית אסטון מרטין.

== תחילת דרכו ==
מרטין נולד בעיירה פנטוואן אשר בדרום-מערב אנגליה, כבן יחיד לאליזבט ואדוארד מרטין.

בשנת 1891 נרשם לאיטון קולג' ובשנת 1897 נרשם לאוניברסיטת אוקספורד, שם סיים תואר ראשון בשנת 1902. מרטין היה חבר במועדון האופניים של אוניברסיטת אוקספורד ובהמשך הצטרף למועדון רוכבי האופניים באת' רוד קלאב (Bath Road Club). במועדון הרכיבה החדש פגש את מונטגיו נפייר, אשר פיתח מכוניות יוקרה. בשנת 1903 נכנסו השניים לשותפות בעסק שמכר מכוניות יוקרה. במועדון זה התיידד מרטין עם רוכב אופניים נוסף - רוברט במפורד.

בשנת 1909 נאסר עליו לנהוג למשך שנתיים, לאחר שלא שילם קנס בגילדפורד. בעקבות זאת, בשנת 1911 זכה לשיא ברכיבה מאדינבורו ליורק.

==ייסוד חברת אסטון מרטין==
אסטון מרטין 1.5 ליטר, שנת 1922

אסטון מרטין נוסדה בשנת 1913 בידי ליאונל מרטין ורוברט במפורד. מרטין שהיה מומחה למרוצים באסטון היל החליט ביחד עם במפורד להקים חברת מכוניות עצמאית. הרכב הראשון שנקרא "אסטון מרטין" היה שהכניסו מנוע ארבעה צילינדרים ברכב מסוג "איסוטא-פראשיני". מרטין ושותפו במפורד הבטיחו לייצר את הרכב הראשון ביצור מסחרי אך מלחמת העולם הראשונה מנעה בעדם כאשר מרטין ובמפורד התגייסו לשירות הממלכה.

אחרי המלחמה החברה הוקמה שוב ואף הצליחה לייצר רכב שקבע בזמנו שיא עולמי חדש במהירות במרוץ הגראנד פרי הצרפתי, אך למרות ההצלחה החברה כשלה ופשטה רגל. בשנת 1925 החברה הגיעה למצב של - "כונס נכסים". בשנת 1926 קבוצת משקיעים פרטית קנו את החברה ושינו את שמה ל-"אסטון מרטין מוטור" והעבירו את היצור למפעל סיטרואן.

עד מלחמת העולם השנייה החברה העבירה מספר בעלויות ויצרה כ-700 מכוניות.

==חייו הפרטיים==
בשנת 1909 התחתן מרטין עם כריסטין מוריי, אשר נפטרה בשנת 1913 עם הולדת בנם. בשנת 1917 מרטין נישא בשנית לקתרין קינג.

בגלל קיצוב דלק בתקופת מלחמת העולם השנייה חזר מרטין לרכוב על אופניים. בעת רכיבה באוקטובר 1945 הוא התנגש ברמזור ונפצע קשה. לאחר מספר ימים מת מרטין מפצעיו.

==ראו גם==
* אסטון מרטין

==לקריאה נוספת==
* [https://astrumpeople.com/lionel-martin-biography-a-great-history-of-aston-martin-cars/ הביוגרפיה של ליאונל מרטין] (Lionel Martin Biography: A Great History of Aston Martin Cars)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:חלוצי תעשיית הרכב
קטגוריה:תעשיינים
קטגוריה:אנשי עסקים אנגלים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1878
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1945
סופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה

סופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה (גרמנית: Sophia Dorothea von Preußen; 25 בינואר 1719 - 13 בנובמבר 1765), הייתה בתו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ואשתו של פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט.

== ביוגרפיה ==
סופיה דורותיאה נולדה בברלין ב-25 בינואר 1719, לפרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה ולסופיה דורותיאה מהנובר, בתו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.

ב-10 בנובמבר 1734 התחתנה סופיה דורותיאה בפוטסדאם עם פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט, ממנו נולדו לה 5 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, בגלל שסופיה דורותיאה הייתה צעירה מבעלה ב-19 שנים, ובנוסף הוא היה אדם גס ונקרא "המרקיז המטורף". בסופו של דבר נפרדו השניים, והתגוררו בבתים נפרדים.

ב-13 בנובמבר 1765 מתה סופיה דורותיאה בשוודט, כתוצאה מאי-ספיקת לב.

==משפחתה==
ב-10 בנובמבר 1734 התחתנה סופיה דורותיאה עם פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* פרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1736–1798), התחתנה עם פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג
* אליזבת לואיזה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1738–1820), התחתנה עם אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה
* גאורג פיליפ, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (1741–1742)
* פיליפינה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1745–1800), התחתנה עם פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל
* גאורג פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (1749–1751)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכות פרוסיה
קטגוריה:ילידות 1719
קטגוריה:נפטרות ב-1765
רוברט באואר

רוברט באואר (בגרמנית: Robert Bauer, נולד ב-9 באפריל 1995 בפפורצהיים שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בסט. טרוידן בעמדות הבלם והקשר האחורי.

==קריירת מועדונים==
באואר שיחק כנער בקרלסרוהה, ובשנת 2014, כאשר היה בן 19, החל לשחק באינגולשטאדט 04, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. באואר ערך את הופעת הבכורה שלו כשהחליף את אלפרדו מוראלס בתיקו 0-0 מול פורטונה דיסלדורף בנובמבר 2014. באואר הפך עד מהרה לשחקן הרכב קבוע באינגולשטאט, וסייע לה להעפיל לבונדסליגה מהמקום הראשון בעונת 2014/15. בעונת 2015/16 באואר המשיך לאייש את ההרכב באינגולשטאט, ושיתף פעולה בהגנה עם אלמוג כהן, מת'יו לקי ומרקוס זוטנר, וסייע לקבוצה לסיים עונה מוצלחת במיוחד במקום ה-11, כשהקבוצה סופגת 42 שערים בלבד. את שער הבכורה שלו בבונדסליגה הבקיע באואר בניצחון 1–3 על דרמשטאדט בנובמבר 2015.

באוגוסט 2016 חתם באואר בורדר ברמן, והצטרף לקו ההגנה של הקבוצה שכלל את ניקלאס מויסאנדר ותאודור גברה סלאסי. עונת 2016/17 החלה רע עבור ורדר ברמן ובאואר, שמצאו את עצמם במקום האחרון במשך זמן רב. בסיבוב השני של העונה באואר היה חלק מהשיפור שחל בקבוצה, שהשיגה רצף ניצחונות ארוך והבטיחה מוקדם את הישארותה בליגה.

ב-5 ביולי 2018 הושאל באואר לנירנברג לעונה אחת. ב-20 באוגוסט 2019 חתם בארסנל טולה לשלוש שנים.

==קריירה בינלאומית==
באואר היה יכול לבחור אם לייצג את גרמניה או את קזחסטן, ובשנת 2015 גילה כי דחה הצעה מהתאחדות הכדורגל הקזחית כי חלם לייצג את גרמניה. חודש אחר כך, ייצג באואר את גרמניה באליפות העולם עד גיל 20, ממנה הודחה גרמניה ברבע הגמר לאחר הפסד לנבחרת מאלי בבעיטות הכרעה. בשנת 2016 השתתף באואר עם נבחרת גרמניה האולימפית באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), וזכה עם הנבחרת במדליית כסף. באואר החליף את לוקאס קלוסטרמן במחצית המשחק מול נבחרתה האולימפית של פיג'י בשלב הבתים, שהסתיים בתוצאה 0–10 לגרמניה. באואר לא ערך הופעות נוספות באותה אולימפיאדה, בה גרמניה הפסידה בגמר לנבחרת ברזיל האולימפית בפנדלים.

==תארים==
;אינגולשטאדט 04:
* אליפות הבונדסליגה השנייה: 2014/15

;נבחרת גרמניה האולימפית:
* אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): מדליית כסף

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בלמי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני אינגולשטאדט 04
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני ארסנל טולה
קטגוריה:פפורצהיים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סנט טרוידן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1995
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית גרמנים: כדורגל
פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט

פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (גרמנית: Friedrich Wilhelm von Brandenburg-Schwedt; 17 בנובמבר 1700 - 4 במרץ 1771), היה מרקיז ברנדנבורג-שוודט בין השנים 1711–1771, וחתנו של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה.

== ביוגרפיה ==
פרידריך וילהלם נולד באורנינבאום ב-17 בנובמבר 1700 לפיליפ וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט ויוהנה שרלוטה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו והנרייטה קתרינה, רוזנת נסאו.

בשנת 1711 מת אביו פיליפ וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט, ופרידריך וילהלם עלה לשלטון במקומו. פרידריך וילהלם היה ידוע כאדם אכזרי, בעל מזג חם ונימוסים גסים. הוא התחנך על ידי דודו, פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ואחר-כך על ידי דודנו פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה. הוא היה עצלן ובטלן והטיל אימה על כל סביביו, ובעיקר נהג ללעוג על אנשי הכמורה בחצר.

בבחרותו ביקר פרידריך וילהלם במסגרת הטיול הגדול בז'נבה בשנת 1715, ובאיטליה בשנת 1716. בשנת 1719 חזר לפרוסיה, שם קיבל את עיטור מסדר העיט השחור מבן דודו פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ולאחר מכן התגייס פרידריך וילהלם לצבא הפרוסי. ב-15 ביוני 1723 הועלה פרידריך וילהלם לדרגת גנרל מיור, וב-10 ביולי 1737 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

ב-10 בנובמבר 1734 התחתן פרידריך וילהלם עם סופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, ממנה נולדו לו 5 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, ובסופו של דבר נפרדו השניים, והתגוררו בבתים נפרדים, ורק קודם מותה בשנת 1765 השלימו השניים.

פרידריך וילהלם השתדל להרחיב את נחלתו ככל היותר, ואף רכש אדמות נוספות סמוך לממלכתו. בשנת 1740 עלה פרידריך השני, מלך פרוסיה לשלטון, והוא החל להתרחק מקרוביו מרקיזי ברנדנבורג-שוודט, ואסר על פרידריך וילהלם לבצע עוד רכישות להרחבת נחלתו. בנוסף, פרידריך השני השפיל בכל הזדמנות את פרידריך וילהלם ואחיו, ואף פיטר את פרידריך וילהלם מתפקידו בצבא הפרוסי.

ב-4 במרץ 1771 מת פרידריך וילהלם בוילדנברוך בפומרניה, כתוצאה מהקור הכבד ששרר, ואחיו פרידריך היינריך, מרקיז ברנדנבורג-שוודט עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-10 בנובמבר 1734 התחתן פרידריך וילהלם עם סופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* פרדריקה דורותיאה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1736–1798), התחתנה עם פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג
* אליזבת לואיזה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1738–1820), התחתנה עם אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה
* גאורג פיליפ, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (1741–1742)
* פיליפינה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1745–1800), התחתנה עם פרידריך השני, רוזן הסן-קאסל
* גאורג פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (1749–1751)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:ילידי 1700
קטגוריה:נפטרים ב-1771
אסטון מרטין DB2/4

אסטון מרטין DB2/4, קבריולה, 1953
אסטון מרטין DB2/4, שנת 1955 
אסטון מרטין DB2/4 (באנגלית: Aston Martin DB2/4) היא מכונית ספורט, 2 דלתות, אשר יוצרה על ידי חברת אסטון מרטין הבריטית בין השנים 1953–1957. 

סך הכול יוצרו 764 יחידות (565 יחידות - סימן 1, 199 יחידות - סימן 2).

מחיר ה"אסטון מרטין DB2/4" בשנת 1953 היה בבריטניה 2,621 לירות שטרלינג.

ה"אסטון מרטין DB2/4" כיכבה בסרט "הציפורים" של אלפרד היצ'קוק, בשנת 1963. (גרסת קבריולה, אוטומטית). 

הדגם מסדרת "DB" אשר הייתה קרויה על שמו של David Brown, אשר רכש את חברת אסטון מרטין בסוף שנות הארבעים של המאה העשרים.

==גרסאות "אסטון מרטין DB2/4"==
* גרסת ספורט סלון הצ'בק (2 מושבים + 2 מושבים מאחור)
* גרסת קבריולה (2 מושבים)
* גרסת קבריולה (4 מושבים)
* גרסת קבריולה (ברטון-ספיידר, 2 מושבים), (יוצרו 4 או 5 יחידות)
* גרסת קופה (2 מושבים) (באנגלית : Fixed Head Coupé)

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:110 ans de l'automobile au Grand Palais - Aston Martin DB2 4 3.0-Litre Sports Saloon - 1955 - 007.jpg| אסטון מרטין DB2/4 סלון, שנת 1955
קובץ:1953 Aston Martin DB 2-4 DHC - green - int.jpg| אסטון מרטין DB2/4, שנת 1953 - לוח הבקרה
קובץ:Aston Martin DB2-4 Vignale 1954 (15644286410).jpg| אסטון מרטין DB2/4 דגם Vignale שנת 1954
קובץ:Aston Martin DB2.4 dhc.jpg| אסטון מרטין DB2/4 גרסת ברטון-ספיידר
קובץ:1954 ASTON-MARTIN DB24 pic7.JPG|אסטון מרטין DB2/4 , שנת 1954
קובץ:Aston Martin DB2-4 Mk III interior - Flickr - exfordy.jpg|אסטון מרטין DB2/4 קבריולט
קובץ:Paris - Bonhams 2014 - Aston Martin DB2 4 Mk1 3.0 Litre Sports Saloon - 1955 - 001.jpg| אסטון מרטין DB2/4, גרסת ספורט-סלון, שנת 1955
קובץ:1954 ASTON-MARTIN DB24 pic8.JPG | לוגו אסטון מרטין על דגם "אסטון מרטין DB2/4" שנת 1954
קובץ:Aston Martin DB2-4 MarkI 1955 - 2824.jpg|אסטון מרטין DB2/4 , קבריולט, שנת 1955
קובץ:Aston Martin DB2-4 by Touring at Franschhoek Motor Museum.jpg| אסטון מרטין DB2/4, קבריולט, 2 מושבים
</gallery>

==ראו גם==
* אסטון מרטין
* אסטון מרטין 2 ליטר ספורט
* אסטון מרטין DB4
* אסטון מרטין DB5
* אסטון מרטין DB6
* אסטון מרטין DBS

==קישורים חיצוניים==

* קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1953
DB2/4
קטגוריה:מכוניות בריטיות
מייקל גילדיי

מייקל גילדיי (באנגלית: Michael Gilday) הוא קצין בדימוס בדרגת אדמירל בצי ארצות הברית כיהן כראש המבצעים הימיים.

==ביוגרפיה==
גילדיי נולד בלוול שבמסצ'וסטס, אחד מחמישה ילדים של פראן וגרי. אביו שירת אף הוא בצי ארצות הברית. למד בתיכון קתולי בלורנס, ב-1985 סיים לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי. 

שירת במשחתת "USS Chandler" במהלך משימות ליווי מכליות נפט בתקופת מלחמת איראן–עיראק. במהלך מלחמת המפרץ שירת בסיירת הטילים המונחים "USS Princeton" שנפגעה ממיקוש ימי בסמוך לאי פילכה. ב"מבצע שועל המדבר" ב-1998 בו הפציצו כוחות אמריקאים ובריטים את עיראק, שירת בסיירת הטילים המונחים "USS Gettysburg".

פיקד על המשחתת מסדרת ארלי ברק "USS Higgins" בשלבים הראשונים של "מבצע חופש לעיראק" ולאחר מכן פיקד על המשחתת "USS Benfold". בהמשך שירותו פיקד על פלגת המשחתות השביעית שהיוותה חלק מקבוצת התקיפה בראשות נושאת המטוסים "רונלד רייגן". ביולי 2013 מונה למפקד קבוצת התקיפה השמינית בראשות נושאת המטוסים "דוויט אייזנהאור".

משימותיו ביבשה כללו שירות כעוזר לענייני הצי לנשיאי ארצות הברית ביל קלינטון וג'ורג' ווקר בוש ועוזר ליושב ראש המטות המשולבים. בנובמבר 2010 מונה לקצין המבצעים בבסיס כוחות נאט"ו בליסבון שבפורטוגל, ולאחר מכן שירת כראש מטה הכוחות הימיים של נאט"ו. ב-2014 מונה לקצין אג"ם בפיקוד הסייבר של ארצות הברית. 

ביולי 2016 מונה למפקד הצי העשירי ופיקוד הסייבר של הצי במקום ג'ן טיי. באוגוסט 2018 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים. ב-2019 מונה למנהל המטות המשולבים. באוגוסט 2019 הוחלף על ידי גלן ואנהרק.

ב-22 באוגוסט 2019 מונה לראש המבצעים הימיים בדרגת אדמירל וכיהן בתפקיד עד פרישתו באוגוסט 2023.

גילדיי בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת הרווארד ובעל תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי מהמכללת הלאומית למלחמה. הוא נשוי ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.navy.mil/navydata/bios/navybio.asp?bioID=605 ביוגרפיה] באתר הצי

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:ראשי המבצעים הימיים
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
כף (כוכב)

כָּף (מערבית: كف - "כף יד", או β בקסיופאה, נקרא גם גליזה 8 ו-LHS 1027, הוא בדרך כלל הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים קסיופאה, אך הכוכב המשתנה γ בקסיופאה עולה עליו בבהירותו מדי פעם. הכוכב נמצא בקצה המערבי של האסטריזם בצורת האות W שמהווה את החלק הבולט של קבוצת הכוכבים. מקור שמו הוא שמה העתיק של קבוצת קסיופאה כולה בערבית: الكف الخصيب (אל-כף אל-חד'יב) - היד הפורייה שכן חמשת כוכבי הקבוצה הבולטים נחשבו לאצבעות של יד צבועה בחינה. הכוכב נמצא במרחק של כ-55 שנות אור ממערכת השמש ובהירות נראיתו היא מדרגה 2.27.

==תכונות==
כף הוא ענק לבן-צהבהב מסוג ספקטרלי F2 III, מסתו היא מעט פחות מ-2 מסות שמש, רדיוסו כ-3 רדיוסי שמש בקטבים וכ-3.8 רדיוסי שמש בקו המשווה, זאת בשל המהירות הגבוהה שבה הוא סובב על צירו, בין 70 ל-80 קילומטרים בשנייה, ששקולים לסיבוב שלם בפחות מ-24 שעות. בשל צורתו הפחוסה, גם הטמפרטורה שלו אינה אחידה ומשתנה מ-6,167 קלווין בקו המשווה ועד ל-7,208 קלווין בקטבים. הוא מאיר בעוצמה של פי 30 מעוצמת ההארה של השמש, אך בהירותו משתנה מעט בין דרגות בהירות 2.25 ו-2.29 במחזוריות של 2 שעות ו-25.5 דקות והוא מסווג כמשתנה קפאידי ננסי מהסוג של δ במגן. זהו הכוכב המשתנה הבהיר ביותר מסוג זה.

לכף תנועה עצמית גדולה יחסית של למעלה מחצי שניית קשת בשנה ובשל כך הוא הוכנס לקטלוג לויטן.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/caph.html כף] באתר של ג'ים קלר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ענקים מסוג F
קטגוריה:משתנים קפאידיים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קסיופאה
קטגוריה:קטלוג לויטן
קטגוריה:קטלוג גליזה
הר ההשתחוות

פארק הניצחון על הר ההשתחוות
הר ההשתחוות (ברוסית: Поклонная гора, נקרא גם: גבעת פוקלונאיה / פארק הניצחון) הוא שמה של גבעה במחוז האדמיניסטרטיבי המערבי במוסקבה ואחת הפסגות המשקיפות על העיר במתחם הכולל בתוכו גם את פארק הניצחון ובו בית כנסת, מסגד וכנסייה לזכר הנופלים במלחמת העולם השנייה ומוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה.

האתר אוזכר לראשונה בשנת 1368 והיווה גבעה מרוחקת המשקיפה על העיר וממנה ניתן היה להשקיף על העיר כולה וסביבותיה. הגבעה הפכה לחלק מהעיר מוסקבה בשנת 1936 עם התרחבות העיר. חלק גדול מצדה המערבי של גבעה מאכלס את פארק הניצחון שנבנה בשנים 1985–1995. חלקו המזרחי של הפארק מאכלס אתר זיכרון לזכר הניצחון במלחמת העולם השנייה.

בפארק הניצחון באתר ניצב שער הניצחון המציין את הניצחון הרוסי על נפוליאון במסגרת מלחמת 1812. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עיריית מוסקבה מימנה את הקמת קומפלקס זיכרון לזכר הניצחון הסובייטי על הנאצים.

== אנדרטאות במתחם ==
* האנדרטה לגיבורי מלחמת העולם הראשונה, נחנכה ב-1 באוגוסט 2014 לזכר החיילים והקצינים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה
* האנדרטה לכלבי החזית. נחנכה ב-21 ביוני 2013 לזכר הכלבים ששירתו בצבא האדום.
<gallery>
קובץ:Moscow-Georg.jpg|הר ההשתחוות. כנסיית גאורגיוס הקדוש
קובץ:Синагога на Поклонной горе.JPG|בית הכנסת לזכר השואה
|פארק הניצחון
</gallery>

== ראו גם ==
* תחנת המטרו פארק פובדי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: גאוגרפיה
קטגוריה:מוסקבה: פארקים
קטגוריה:רוסיה: הרים
קטגוריה:רוסיה: מוזיאונים צבאיים
פאולינה תרזה, דוכסית וירטמברג

פאולינה תרזה, דוכסית וירטמברג (4 בספטמבר 1800 – 10 במרץ 1873), הייתה בתו של לודוויג, דוכס וירטמברג ואשתו של וילהלם הראשון, מלך וירטמברג.

== ביוגרפיה ==
פאולינה תרזה נולדה ב-4 בספטמבר 1800 בריגה שבלטביה, ללודוויג, דוכס וירטמברג ולהנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג בתם של קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג וקרולינה, נסיכת אורנז'-נסאו.

ב-15 באפריל 1820 התחתנה פאולינה תרזה עם וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, אולם אף על פי כן גידלה פאולינה תרזה במסירות את ילדיהם, ואף היוותה אם חורגת לילדיו הקודמים של וילהלם. במהלך מהפכות אביב העמים בשנת 1948, הזמינה אותה בתה החורגת סופיה, נסיכת וירטמברג למקלט בהולנד. בשנת 1864 מת בעלה וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ובצוואתו נישל את פאולינה תרזה מכל חלק בירושה. לאחר מותו התגוררה פאולינה תרזה בשווייץ, וב-10 במרץ 1873 מתה בשטוטגרט.

בשל נדיבותה ואופיה הטוב הייתה פאולינה תרזה מאוד אהודה על האזרחים, ולאחר מותה נקראו הרבה מקומות וכבישים על שמה.

== משפחתה ==
ב-15 באפריל 1820 התחתנה פאולינה תרזה עם וילהלם הראשון, מלך וירטמברג, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
*קתרינה, נסיכת וירטמברג (1821–1898).
* קרל הראשון, מלך וירטמברג (1823–1891).
* אוגוסטה, נסיכת וירטמברג (1826–1898).

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:ילידות 1800
קטגוריה:נפטרות ב-1873
ויקטוריה קצמן

ויקטוריה קצמן (ברוסית: Виктория Кацман; נולדה ב-5 ביולי 1986) היא דוגמנית עבר ישראלית ילידת-רוסיה הסובייטית.

==ביוגרפיה==
נולדה ברוסיה הסובייטית שבברית המועצות לשעבר, ועלתה לישראל בגיל ארבע ב-1991, וגדלה בנהריה.

ב-2005 היא זכתה בעונה הראשונה של תוכנית הריאליטי "הדוגמניות" בערוץ 10, לאחר זכייתה הובילה את הקמפיינים לחברות האופנה "בוניטה", "מייבלין ניו-יורק" ו"אינטימה", והצטלמה בעירום חלקי למגזין בגדי הים של "בלייזר", ב-2007 עזבה את סוכנות "לוק" ועברה להות מיוצגת על ידי סוכנות "יולי", ב-2008 הובילה את הקמפיין לרשתות "העין השלישית", "וScoop", ב-2009 השתתפה בתצוגת אופנה של דיור שנערכה בסין. סיפרה שלקחה פסק זמן מהדוגמנות בשנת 2017.

נכון ל-2020, היא סוכנת נדל"ן בחברת גינדי תל אביב, ומלמדת יוגה.<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתחרות הדוגמניות
קטגוריה:זוכים בתוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:זוכות טופ מודל
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות ילידות רוסיה
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי סולם צור
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:נהריה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
עונת 1987/1988 בפוטבול ליג

עונת 1987/1988 הייתה העונה ה-89 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-15 באוגוסט 1987 והסתיימה ב-15 במאי 1988. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה, בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי. 

הליגה הבכירה כללה 21 קבוצות. דרבי קאונטי ופורטסמות' היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. 

עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.

ליברפול זכתה באליפות בפעם ה-17 בתולדות המועדון.

בסוף העונה לליגת משנה ירדו פורטסמות', ווטפורד ואוקספורד יונייטד. במקומן לליגה הבכירה עלו מילוול ואסטון וילה. צ'לסי (שסיימה את העונה במקום ה-18 בליגה הבכירה) השתתפה עם קבוצות שסיימו את העונה במקום 3-5 בליגה השנייה בסדרת משחקי מבחן על המקום הפנוי בליגה הבכירה. משחקי מבחן נערכו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ. בסופו של התהליך מידלסברו עלתה לליגה הבכירה במקום צ'לסי. הליגה צומצמה ל-20 קבוצות.

בעקבות אסון הייזל שבה נהרגו 39 אוהדים ונפצעו יותר מ-600 אוהדים נוספים מועדונים אנגלים נדונו להשעייה של חמש שנים (עד לשנת 1990) מתחרויות אירופיות וליברפול ל-3 שנים נוספות. 
==כדורגלנים מצטיינים==
ג'ון אולדרידג' מליברפול כבש 26 שערים וזכה בתואר מלך השערים. 

ג'ון בארנס מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית. 

ג'ון בארנס מליברפול זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל. זאת בפעם השנייה ברציפות.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
|הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
|1|| ליברפול||40||26||12||2||87||24|| 63||90 ||זכייה בליגה
|- 
|2|| מנצ'סטר יונייטד||40||23||12||5||71||38|| 33||81 
|- 
|3|| נוטינגהאם פורסט||40||20||13||7||67||39|| 28||73 
|- 
|4|| אברטון||40||19||13||8||53||27|| 26||70 
|-
|5|| קווינס פארק ריינג'רס||40||19||10||11||48||38|| 10||67
|-
|6|| ארסנל||40||18||12||10||58||39|| 19||66
|-style="background: #bbccff" |
|7|| וימבלדון||40||14||15||11||58||47|| 11||57||זכייה בגביע האנגלי 
|-
|8|| ניוקאסל יונייטד||40||14||14||12||55||53|| 2||56
|- 
|9|| לוטון טאון||40||14||11||15||57||58||1-||53|| 
|-
|10|| קובנטרי סיטי||40||13||14||13||46||53||7-||53
|-
|11|| שפילד וונסדי||40||15||8||17||52||66||14-||53
|-
|12|| סאות'המפטון||40||12||14||14||49||53||4-||50
|-
|13|| טוטנהאם הוטספר||40||12||11||17||38||48||10-||47
|-
|14|| נוריץ' סיטי||40||12||9||19||40||52||12-||45
|-
|15|| דרבי קאונטי||40||10||13||17||35||45||10-||43
|-
|16|| וסטהאם יונייטד||40||9||15||16||40||52||12-||42
|-
|17|| צ'רלטון את'לטיק||40||9||15||16||38||52||14-||42
|- bgcolor=#F08080
|18|| צ'לסי ||40||9||15||16||50||68||18-||42||משחקי מבחן, ירדה ליגה 
|- bgcolor=#F08080
|19|| פורטסמות'||40||7||14||19||36||66||30-||35||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
|20|| ווטפורד||40||7||11||22||27||51||24-||32||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
|21|| אוקספורד יונייטד||40||6||13||21||44||80||36-||31||ירדה ליגה
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/engpaul/FLA/1987-88.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1987
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1988
קטגוריה:עונות בפוטבול ליג
קטגוריה:1987 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:1988 בממלכה המאוחדת
סטיינגרימור סטיינתורסון

סטיינגרימור סטיינתורסון (באיסלנדית: Steingrímur Steinþórsson; 12 בפברואר 1893 – 14 בנובמבר 1966) היה ראש ממשלת איסלנד בין השנים 1950 – 1953. במחצית הראשונה של שנת 1952 הוא שימש, יחד עם יושב ראש האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) ועם נשיא בית המשפט העליון, על פי חוקת איסלנד, כממלא מקום נשיא איסלנד, לאחר מותו של סוון ביירנסון ועד לבחירתו של אאוסגייר אאוסגיירסון. סטיינתורסון היה חבר המפלגה הפרוגרסיבית של איסלנד, אך מעולם לא כיהן כמנהיג המפלגה. בנוסף לכהונתו כראש הממשלה הוא שימש במגוון תפקידים כשהבולט ביניהם היה תפקיד שר החקלאות והרווחה.

==ראשית חייו==
נולד בכפר אלפטגרדי (Álftagerði) שעל חוף אגם מיוואטן שבצפון איסלנד, כבנם של סטיינתור ביורנסון, איכר, וזיגרון זיגורדסון. למד לימודי חקלאות וסיים את לימודיו האקדמאים בתחום זה באוניברסיטת קופנהגן ב-1924.

בשנים 1915–1917 עבד באחוזת הוריו. לאחר מכן ועד לשנת 1920 שימש כאיש הכספים הראשי של בית הספר החקלאי ונרי (Hvanneyri) ובשנים 1924–1928 שימש כמורה בבית הספר. לאחר מכן ועד לשנת 1935 שימש כמנהל בית הספר החקלאי בהולאר (Hólar).

==פעילות ציבורית==
בשנים 1934–1937 היה סטיינתורסון חבר בוועדה לתכנון האזורים הארקטיים. לאחר מכן הוא מונה לראש המחלקה למדעי החקלאות באוניברסיטת איסלנד, תפקיד אותו מילא עד 1941. בשנים 1938–1939 הוא שימש כיושב ראש הוועדה הבין ממשלתית לניסויים חקלאיים. במקביל ועד לשנת 1940 הוא ניהל את ביתן התצוגה האיסלנדי בתערוכה העולמית של ניו יורק ב-1939. בשנים הבאות שימש סטיינתורסון בתפקידים שונים בתחומי החקלאות והכלכלה.

==קריירה פוליטית==
סטיינתורסון כיהן כחבר האלת'ינגי מטעם המפלגה הפרוגרסיבית ובשנים 1949–1950 שימש כיושב ראש הבית.

במרץ 1950 החליף סטיינתורסון בתפקיד ראש הממשלה את אולאפור תורס, והקים ממשלה קואליציונית בשיתוף מפלגת העצמאות. במסגרת שותפות זו, תורס כיהן בממשלתו של סטיינתורסון (בשנים 1953-1950) כשר הדיג והתעשייה.

במקביל לכהונתו כראש הממשלה הוא שימש גם כשר הרווחה ולאחר סיום כהונתו כראש הממשלה שימש כשר החקלאות והרווחה עד לשנת 1956.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.althingi.is/altext/cv/?nfaerslunr=558 מידע אודותיו מתוך אתר האלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי)] 

קטגוריה:ראשי ממשלת איסלנד
קטגוריה:ילידי 1893

קטגוריה:נפטרים ב-1966
רוד רוזנשטיין

רוד ג'יי רוזנשטיין (באנגלית: Rod Jay Rosenstein; נולד ב-13 בינואר 1965) הוא משפטן יהודי-אמריקאי שכיהן כמשנה לתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של דונלד טראמפ, וכתובע הפדרלי של מחוז מרילנד תחת ג'ורג' ווקר בוש וברק אובמה.

== קורות חיים ==
רוזנשטיין נולד בפילדלפיה. למד כלכלה בבית הספר וורטון של אוניברסיטת פנסילבניה. לאחר מכן למד משפטים בבית הספר הרווארד למשפטים וקיבל תואר בשנת 1989. בעת לימודיו היה עורך כתב העת המשפטי "Harvard Law Review".

רוזנשטיין הוצע כמינוי כשופט בבית המשפט הרביעי לערעורים של ארצות הברית בידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, אולם עקב התנגדותם של סנטורים דמוקרטים המינוי לא עלה לדיון לאישור בסנאט.

בעת המינוי למשנה לתובע הכללי בחודש אפריל 2017, הוא היה הפרקליט הפדרלי הוותיק ביותר בארצות הברית.

הנשיא דונלד טראמפ מינה את רוזנשטיין ב-13 בינואר 2017 לשמש משנה לתובע הכללי של ארצות הברית. מינוי זה אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-25 באפריל 2017.

רוזנשטיין כתב דו"ח בו המליץ על הדחת ג'יימס קומי, ראש ה-FBI, בעקבות תפקודו בחקירת שרת הדואר האלקטרוני של הילרי קלינטון, בו האשים את קומי בהתנהגות החורגת מהנהלים כאשר דיבר על החקירה במסיבת עיתונאים ב-5 ביולי 2016 וכן על המכתב ששלח לקונגרס, 11 ימים לפני הבחירות לנשיאות, בו הודיע על פתיחת החקירה מחדש. לאחר פיטוריו של קומי על ידי הנשיא דונלד טראמפ, טען הבית הלבן כי הדו"ח שכתב רוזנשטיין היה המניע לפיטוריו של קומי, אך ב-11 במאי טען טראמפ בריאיון לרשת NBC News כי התכוון לפטר את קומי ללא קשר לדוח, וכי חשב על הפולמוס "בנוגע לרוסיה" כששקל לפטרו.

לאחר פיטורי קומי, הודיע רוזנשטיין ב-17 במאי 2017 על מינויו של רוברט מולר לתובע מיוחד ועצמאי לחקירת המעורבות הרוסית בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 וקשרים אפשריים בין מטה טראמפ למוסקבה.

בספטמבר 2018, פרסם הניו יורק טיימס, שבעקבות פיטורי קומי שעליהם התחרט רוזנשטיין, הוא הציע לגורמים בבולשת הפדרלית ובמשרדו - שבועיים לאחר היכנסו לתפקיד - להקליט בסתר את הנשיא טראמפ בשיחה על המצב בבית הלבן, במטרה לכנס את בכירי הממשל לדיון על הדחתו מהתפקיד. רוזנשטיין דחה את הדיווח, המלא לדבריו ב"אי-דיוקים", סירב להגיב על הטענות, ואמר ש"מדובר בסיפור המבוסס על מקורות אנונימיים שפועלים נגד משרד המשפטים ובעד האג'נדה הפרטית שלהם". דוברת משרד המשפטים מסרה שהצעת ההקלטה נאמרה בציניות. 

ב-29 באפריל 2019 הודיע על התפטרותו מתפקיד המשנה לתובע הכללי, שנכנס לתוקף ב-11 במאי.

== חיים אישיים ==
רוזנשטיין נשוי לליסה ברסומיאן, עורכת דין ארמנית-אמריקאית שעובדת במכון הבריאות הלאומי. לזוג שתי בנות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://msa.maryland.gov/msa/mdmanual/39fed/03usattorney/former/html/msa14389.html הדף הרשמי של רוזנשטיין], באתר הממשלתי של מרילנד

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:משנים לתובע הכללי של ארצות הברית
קטגוריה:עורכי כתבי עת יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר וורטון
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ: אישים שפרשו או הודחו
קטגוריה:התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965