OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית

התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית (באנגלית: Southern Christian Leadership Conference ידוע גם בראשי התיבות: SCLC) הוא ארגון אפרו אמריקאי לזכויות אזרח. הארגון תרם רבות למאבקים לשוויון זכויות של התנועה לזכויות האזרח במחצית השנייה של המאה ה-20. הארגון הוקם על ידי מרטין לותר קינג וראלף אברנטי ב-1957, קינג היה נשיאו הראשון עד להירצחו.
[[מרטין לותר קינג - מייסד ונשיא SCLC]]

== פעילותו ==
הארגון הוקם כדי לרתום את כוחם הציבורי של הכנסיות המאחדות פעילות של אפרו-אמריקאים לאחד אותן ולהביא למודעות ציבורית ותקשורתית את המאבק נגד הפרת זכויות אדם ונגד גזענות. הטקטיקה שבחר קינג שילבה הפגנות ללא שימוש באלימות שהופנו נגד מערכת חוקי האפליה הגזעית בדרום ארצות הברית, ואלו זכו להד תקשורתי רחב. קינג השתמש בעניין הציבורי ויזם כיסוי תקשורתי שתיעד את חיי היום יום של קהילות אפרו אמריקאיות תחת עול האפליה וההפרדה, הוא פעל לשפוך אור על האלימות שהופנתה כלפי פעילים למען זכויות האדם מצד המתנגדים ושליחיהם, פעילות ארגון SCLC העלתה לסדר היום הציבורי את נושא זכויות האדם, והגיעה לשיאה עם חקיקת חוק זכויות האזרח (1964) שאסר לחייב הפרדה גזעית בבתי הספר, בדיור או בתעסוקה.
[[לינדון ג'ונסון חותם על זכויות האזרח. מאחוריו – מרטין לותר קינג]]

פעילות נוספת הייתה חקיקת חוק זכות ההצבעה (1965), שנתן לרשויות הפדרליות כלים לאכיפת התיקון ה-15 לחוקת ארצות הברית, שכבר עיגן חוקתית את איסור האפליה במתן זכות בחירה על רקע גזעי ב-1870. החוק הוצג על ידי הנשיא לינדון ב. ג'ונסון בנאומו ב-17 במרץ 1965, עבר בסנאט ב-26 במאי, למחרת סיומה של צעדת מחאה בת ארבעה ימים בהנהגת קינג ו-25,000 צועדים מסלמה (Selma) למונטגומרי, ואושר על ידי בית הנבחרים ב-2 באוגוסט. בשנת 1968 ארגנה ההתאחדות את מצעד האביונים לוושינגטון.

סוכנות ה-FBI עקבה אחרי פעילי התאחדות ההנהגה הדרומית נוצרית על פי הוראה ישירה מרוברט קנדי, התובע הכללי של ארצות הברית. האזנות סתר בוצעו החל מסתיו 1963 על רקע חשש לא מבוסס כי פעילים קומוניסטים חדרו לשורות הארגון ועלולים להשתמש בו לצורכי תעמולה והסתה מאידך ולפגוע בניסיונות הממשלה הפדרלית לקדם את חוקי זכויות האדם.

באוגוסט 1971 יוסף לאורי ממנהגי הארגון נפגש עם הנהגת אש"ף והפציר בהם להכיר בישראל ולגשת לפתרון של שלום.

== מנהיגים ==
* מרטין לותר קינג: 1957-1968
* ראלף אברנטי: 1968-1977
* ג'וסף לואורי: 1977-1997
* מרטין לותר קינג השלישי: 1997-2004
* פרד שוטלסוורת': 2004
* צ'ארלס סטיל ג'וניור: 2004-נוכחי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרטין לותר קינג
קטגוריה:ארצות הברית: התנועה לזכויות האזרח
איבון בריל

איבון מדלן בריל (אנגלית: Yvonne Madelaine Brill; 30 בדצמבר 1926 - 27 במרץ 2013) הייתה מדענית קנדית ואזרחית ארצות הברית, היא ידועה בעיקר בזכות פיתוח טכנולוגיות טילים והנעה סילונית ושותפותה במיזמים שונים של נאס"א וארגון הלוויינים הניידים הבינלאומי (IMSO).

== תולדות חייה ==
בריל נולדה בוויניפג להורים שהיגרו מבלגיה. היא למדה כימיה ומתמטיקה באוניברסיטת מניטובה, משום שבתור אישה לא יכלה להתקבל ללימודי הנדסה.

בריל התמקדה במחקר ופיתוח הנעה סילונית רקטית ובשנות השישים פיתחה מנוע המשתמש בדלק נוזלי מבוסס הידרזין כמחמצן יחיד עקב יעילותו והנוחות היחסית בשימוש בו. פיתוחיה הובילו למנועים בעלי ביצועים משופרים שאפשרו לנאס"א הטסה לחלל של מטענים כבדים יותר והארכת זמן המשימה. בשנת 1974 רשמה את המנוע שהמציאה, ושהפך לסטנדרטי בתחום, כפטנט.

בין הישגיה, פיתוח מערכת ההנעה של TIROS, שהיה הלוויין הראשון בעל יכולת חישה מרחוק של כדור הארץ, ששוגר ב-1960; פיתוח מערכת ההינע של המשגר Nova שפותח על ידי נאס"א ב-1962 במסגרת תוכנית ג'מיני ושימש מדגים למשגרי סטורן 5 ושיגור Explorer 32, הלוויין הראשון למחקר האקסוספירה. כן הייתה חברה בצוות התכנון של מארס אובזרבר, הגשושית הרובוטית ששוגרה על ידי נאס"א ב-1992 על מנת לחקור את מאדים ועקבותיה אבדו בכניסה לאטמוספירה שלו.

בריל נפטרה מסרטן השד, בת 88 בפרינסטון.

== פרסים והוקרה ==
בשנת 1987 נבחרה לאקדמיה הלאומית להנדסה (National Academy of Engineering) 
ב-2001 הוענקה לה מדליית השירות הציבורי המצוין של נאס"א (NASA Distinguished Public Service Medal) וב-2011 העניק לה נשיא ארצות הברית ברק אובמה את המדליה הלאומית לטכנולוגיה ויזמות (National Medal of Technology and Innovation).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.uspto.gov/about/nmti/recipients/brill.jsp פרופיל] באתר משרד הפטנטים של ממשל ארצות הברית
* [http://www.torontosun.com/2013/03/30/pioneer-canadian-rocket-scientist-dead-at-age-88 Pioneer Canadian rocket scientist dead at age 88], נקרולוג בטורונטו סאן, 30 במרץ 2013
* [http://www.space.com/20467-yvonne-brill-rocket-scientist-obituary.html Pioneering Rocket Scientist Yvonne Brill Dies at 88], נקרולוג באתר space.com
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:עובדות נאס"א
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:ממציאות אמריקאיות
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים קנדים
קטגוריה:מדעניות אמריקאיות
קטגוריה:מדענים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מניטובה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מניטובה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:חברות היכל התהילה של הארגון הבין-לאומי של נשים בטכנולוגיה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו מסרטן השד
הלגיון השחור (אוסטאשה)

הלגיון השחור (בסרבו-קרואטית: Crna legija, בסרבית קירילית: Црна легија) הייתה מיליציה של האוסטאשה בהיקף של רגימנט אשר פעלה במדינת קרואטיה העצמאית והשתתפה באקציות במהלכן נעצרו יהודים מבוסניה ככלל ומסרייבו בפרט. עוד ביצעו אנשי "הלגיון השחור" מעשי טבח באוכלוסייה ממוצא סרבי ונטלו חלק בקרבות נגד הפרטיזנים של טיטו.

הלגיון השחור הוקם באפריל 1941 על ידי חברי אוסטאשה. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת מדינת קרואטיה העצמאית מנה הלגיון השחור כ-800 נושאי נשק, מרכז פעילותו היה בסרייבו והוא עסק בפעילות ביטחון פנים ורדיפת יהודים וסרבים. באוגוסט מונה יורה פראנצטיץ' למפקד "הלגיון השחור". באוגוסט הוחל באקציות בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי העיר וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. משם הועברו הגברים ליאסנובאץ, והילדים והנשים למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה אשר בוצעה על ידי אנשי "הלגיון השחור". בהמשך, ביצעו אנשי "הלגיון השחור" מעשי טבח באוכלוסייה הסרבית ברחבי בוסניה ותקפו את מעוזי הפרטיזנים של טיטו והצ'טניקים. חברי הלגיון היו ברובם קרואטים ומוסלמים ממזרח בוסניה.

בדצמבר 1944 שולבו אנשי "הלגיון השחור" באוגדת הרגלים ה-5 של צבא מדינת קרואטיה העצמאית ובמאי 1945 הוא פורק סופית. מקצת מחברי "הלגיון השחור" אשר נפלו בשבי הפרטיזנים, הוצאו להורג.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוגוסלביה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שואת יהודי יוגוסלביה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
קטגוריה:אוסטאשה
קטגוריה:קרואטיה: צבא וביטחון
קטגוריה:המדינה העצמאית של קרואטיה
קטגוריה:צבאות לא סדירים
בלנטייר

בלנטייר (באנגלית ובצ'יצ'ווה: Blantyre) היא העיר השנייה בגודלה במלאווי ובירת מחוז הדרום. על פי תחזית רשמית לשנת 2023 התגוררו בבלנטייר 871,776 תושבים. העיר נחשבת לבירה הכלכלית של מלאווי.

==היסטוריה==
בלנטייר נוסדה על ידי מיסיונרים של הכנסייה של סקוטלנד ב-1876 ונקראה על שם העיירה בסקוטלנד, מקום הולדתו של מגלה הארצות והמיסיונר הסקוטי דייוויד ליווינגסטון. בשנים שלאחר מכן העיירה צמחה והפכה למרכז מסחרי.

ב-1956 העיירה לימבה אוחדה עם בלנטייר ובלנטייר קיבלה מעמד של עיר.

==כלכלה==
בלנטייר נחשבת לבירה הכלכלית של מלאווי. בעיר פועלים מפעלים רבים, מה שהופך אותה גם לבירה התעשייתית של מלאווי. מלבד התעשייה, הכלכלה המקומית מסתמכת גם על מסחר.

==חינוך==
בעיר נמצאות מספר מכללות שנחשבות לחלק מאוניברסיטת מלאווי, בהן מכללת הרפואה והמכללה הפוליטכנית של מלאווי.

==תחבורה==
את בלנטייר משרת נמל התעופה הבינלאומי צ'ילקה, הנמצא במרחק של כ-16 קילומטרים מהעיר. הנמל מציע טיסות לבירה לילונגווה ולמספר ערים חשובות נוספות בדרום ובמזרח אפריקה.

העיר מקושרת בקווי רכבת לערים אחרות במלאווי ובמוזמביק.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלאווי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1876
דוד סער סלמה

רס"ן דוד סער סלמה בתקופת שירותו ב[[שייטת 13]]
דוד סער סלמה (נולד ב-4 במרץ 1969) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף, המשמש מפקד זרוע הים. קודם לכן שימש ראש מטה חיל הים, סגן מפקד מפקדת העומק, מפקד בסיס חיפה, מפקד שייטת ספינות הטילים, מפקד בסיס אשדוד ומפקד בסיס אילת.

== ביוגרפיה ==
סלמה נולד וגדל בעתלית והתחנך בבית הספר היסודי ביישוב. בנעוריו החל את לימודיו בפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה שליד בית הספר הריאלי העברי, ובסוף כיתה י' המשיך בבית הספר הריאלי שבחיפה. התגייס לצה"ל בשנת 1987, והתנדב לשייטת 13. השלים את הכשרת מסלול הלוחם בשייטת, ויצא לקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לשייטת ומונה למפקד צוות, והשתתף בלחימה בדרום לבנון ובאיו"ש. לאחר מכן מונה למפקד יחידת לוחמים בשייטת. בהמשך שירת כקצין אג"ם של השייטת. לאחר מכן היה מדריך ראשי בשייטת 13. עבר קורס חובלים ובסיומו יצא ללימודים במכללת המלחמה של צי ארצות הברית. בחזרתו סיים את ההכשרה בבית הספר לפיקוד ימי ושירת כקצין מחלקה בסטי"ל. לאחר מכן מונה למפקד אח"י יפו.

בשנת 2002, לאחר לימודים אקדמיים, הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד פלגה 916. בשנים 2006–2007 שירת כראש ענף שטח במחלקת תורה והדרכה של חיל הים. בשנים 2007–2008 שירת כמפקד פלגה 31 בשייטת ספינות הטילים. באוגוסט 2008 מונה למפקד בסיס אילת, תפקיד בו שירת עד פברואר 2010. תקופתו הייתה רוויה בפעילות מבצעית בים סוף. בפברואר 2010 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד בסיס אשדוד, והוביל את הלחימה בגזרת רצועת עזה תוך שיתוף פעולה עם פיקוד הדרום. בתפקיד זה שירת עד אוגוסט 2011. בשנים 2011–2013 שירת כמפקד שייטת ספינות הטילים. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"א (2013–2014).

ב-7 באוגוסט 2014 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד בסיס חיפה, ושימש בתפקיד עד 16 באוגוסט 2017. בשנים 2017–2019 שירת כסגן מפקד מפקדת העומק. ב-15 במרץ 2019 מונה לראש מטה חיל הים, ומילא את תפקידו עד אוגוסט 2021. ב-1 בספטמבר 2021 הועלה לדרגת אלוף ולמחרת נכנס לתפקידו כמפקד חיל הים. במסגרת תפקידו, מוביל את חיל הים במהלך מלחמת חרבות ברזל.

== חיים אישיים ==
סלמה נשוי לדפנה ואב לשלוש. בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמרכז האקדמי רופין, ותואר שני במדעי הרוח מאוניברסיטת חיפה. קיבל מהמרכז האקדמי רופין אות במ"ה (בוגרים מעוררי השראה) לשנת תש"ף, על תרומתו רבת השנים לביטחונה של ישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* מתן מלמד, [https://web.archive.org/web/20130928012123/http://www.navy.idf.il/1132-8475-he/Navy.aspx שייטת ספינות הטילים מסכמת שנה], אתר חיל הים, 3 בספטמבר 2013
* [https://beingalim.files.wordpress.com/2021/03/2013-9-bg.pdf	חילופי הפיקוד בשייטת 3 דוד סער סלמה נפרד], "בין גלים" ספטמבר 2013, עמ' 46

מפרי עטו:
* 
* [https://www.idf.il/אתרי-יחידות/מרכז-דדו/גיליון-28-30-עליונות-ותר-ש/עליונות-ימית-מרכיב-הכרחי-בלוחמה-רב-ממדית-תא-ל-סלמה-ושות/ עליונות ימית: מרכיב הכרחי בלוחמה רב־ממדית], בין הקטבים גיליון 28–30, אוקטובר 2020, עמ' 117–130

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי שייטת 13
קטגוריה:מפקדי ספינות טילים
קטגוריה:מפקדי בסיס אשדוד
קטגוריה:מפקדי שייטת ספינות הטילים
קטגוריה:מפקדי בסיס חיפה
קטגוריה:ראשי מספן המטה
קטגוריה:מפקדי חיל הים הישראלי
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:בוגרי קורס חובלים
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:עתלית: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
לובורגראד

מחנה הריכוז לוֹבּוֹרְגְרָאד (בסרבו-קרואטית: Koncentracioni logor Loborgrad, בסרבית קירילית: Концентрациони логор Лоборград), היה מחנה ריכוז ועבודה אשר הוקם על ידי שלטון האוסטאשה במדינת קרואטיה העצמאית ופעל בין ספטמבר 1941 לאוקטובר 1942. המחנה אשר נוהל על ידי בני הפולקסדויטשה מאזור קרואטיה, נועד לקלוט נשים ובכלל זה נשים בהריון, ילדים ותינוקות, רובם בני יהדות יוגוסלביה וכן מקרב האוכלוסייה הסרבית. באוגוסט 1942 גורשו מרבית העצירים היהודים למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוקמה מדינת קרואטיה החופשית בשלטון האוסטאשה שהייתה למעשה מדינת בובות של הגרמנים. עם הקמתה הוחל במבצע ל"טיהור קרואטיה מיסודות זרים", בתחילה הסרבים ובהמשך יהודי המדינה.

המחנה הוקם במימון כפוי של יהודי זאגרב ועלות ההקמה הייתה 1.3 מיליון קונות. ביוני 1941 הוחל במעצרם של יהודי זאגרב. באוגוסט הוחל באקציות בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. ב-4 בספטמבר 1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי העיר וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. משם הועברו הגברים ליאסנובאץ, והילדים והנשים למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה אשר בוצעה על ידי מיליציית "הלגיון השחור". ב-6 באוקטובר 1941 הגיעו הנשים והילדים שגורשו מסרייבו ללובוגראד והיה זה הטרנספורט הראשון למחנה.

מפקד המחנה היה קרל הגר וסגנו היה אחיו ולאדו הגר בני הפולקסדויטשה בקרואטיה. לפי העדויות התעללו מפקדי המחנה בעצירים ותועדו מעשי הרג ואונס. בדצמבר 1941 נמנו במחנה 1,700 עצורים, אשר חלקם גורשו בהמשך למחנה ההשמדה יאסנובאץ. באוגוסט 1942 גורשו מרבית האסירים היהודים לאושוויץ ועד אוקטובר גורשו השאר לסטארה גרדישקה והמחנה נסגר.

במחנה שכנו גם נשים סרביות שהועברו ממחנה הריכוז גורניה רייקה.

==קישורים חיצוניים==
* איציק וולף, [http://www.news1.co.il/Archive/001-D-267226-00.html סיפורה של דינה ביכלר-חן, בתוך: "נתניהו: העולם לא למד לקח מהשואה"], באתר חדשות מחלקה ראשונה, 1 במאי 2011.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שואת יהודי קרואטיה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
קטגוריה:מחנות ריכוז של האוסטאשה
ג'קלין בארטון

ג'קלין בארטון (באנגלית: Jacqueline Barton; 7 במאי 1952, ניו יורק) היא כימאית יהודיה אמריקאית, פרופסור במכון הטכנולוגי של קליפורניה.

==קורות חייה==
אביה היה שופט בבית המשפט העליון של מדינת ניו יורק. אמה הייתה יהודייה ילידת בלגיה.בארטון נשואה לפיטר דרבן, גם הוא פרופסור לכימיה במכון הטכנולוגי של קליפורניה. לזוג בת אחת.

==השכלה ומסלול מקצועי==
סיימה תואר ראשון, בהצטיינות יתרה, במכללת בארנארד, המסונפת לאוניברסיטת קולומביה. סיימה דוקטורט בכימיה אורגנית באוניברסיטת קולומביה ב-1978. בשנים 1979 -1980 עשתה פוסט דוקטורט במעבדות בל ובאוניברסיטת ייל. הייתה פרופסור לכימיה במכללת האנטר בשנים 1980 - 1982. פרופסור לכימיה באוניברסיטת קולומביה בשנים 1983 -1989. מאז ועד היום (נכון לאוגוסט 2014) היא פרופסור במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בארטון הינחתה מעל 100 דוקטורנטים ופוסטדוקטורנטים (נכון לקיץ 2014).בארטון חברה בדירקטוריונים של דאו כימיקלים ומעבדות בל.

==פעילותה המדעית==

עיקר מחקרה הוא במשמעות הולכת אלקטרונים הופכית (transverse electron transport) לאורך סליל DNA דו גדילי. נזקי DNA ותיקונם.

==תפקידים ואותות הוקרה==
* פרס אלאן ווטרמן של האקדמיה הלאומית למדעים - 1985.
* פרס אלי לילי של האגודה האמריקנית לכימיה לכימיה ביולוגיה - 1987.
* פרס לכימיה (Pure Chemistry) של האגודה האמריקנית לכימיה - 1988.
* חברת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים - 1991.
* מדליית גרוון-אולין - 1992.
* פרס מכון ויצמן למדעניות מצטיינות - 1997.
* חברת החברה הפילוסופית האמריקאית - 2000.
* חברת האקדמיה הלאומית למדעים - 2002.
* המדליה הלאומית למדעים - 2011.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150923201713/http://www.caltech.edu/search/sites/barton%20group#gsc.tab=0&gsc.q=barton%20group&gsc.page=1/ דף הבית של קבוצת המחקר של בארטון] 
* [http://www.chemheritage.org/discover/online-resources/chemistry-in-history/themes/biomolecules/dna/barton.aspx/ בארטון באתר Chemical Heritage Foundation] 
* [http://investing.businessweek.com/research/stocks/private/person.asp?personId=1135245&privcapId=3037208&previousCapId=126855&previousTitle=RECTICEL/ בארטון באתר Bloomberg Businessweek] 

קטגוריה:יהודיות זוכות המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודיות חברות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:זוכות מדליית גרוון-אולין
קטגוריה:זוכות פרס מכון ויצמן למדע למדעניות מצטיינות
קטגוריה:כימאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:כימאיות פיזיקליות
קטגוריה:זוכי פרס אלי לילי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
קטגוריה:זוכות פרס ויצמן לנשים במדע
תיקי וידס

תיקי וידס היא במאית וסופרת ישראלית.

==ביוגרפיה==

וידס נולדה בירושלים. בעלת תואר ראשון מבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש.

החלה את דרכה המקצועית בטלוויזיה החינוכית. בשנות ה-80 ניהלה את יחידת הסרטים בלשכת הפרסום הממשלתית (לפ"מ). לאחר הפרישה עבדה גם בערוץ הילדים. בהמשך הפיקה וביימה פרסומות, קלטות ילדים ותוכניות טלוויזיה.

בעבר שימשה כמנהלת תוכניות, במאית ותסריטאית, בערוץ 97 של הידברות, במסגרת זו יצרה, פיתחה וערכה תכנים לתוכניות טלוויזיה שונות למבוגרים ולילדים.

==ספריה==
ספרה הראשון "קולות שתמיד איתי" בהוצאת 'ספריית מעריב' פורסם ב-2004. בספר מתארת תיקי וידס את הימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים מזווית אישית, ייחודית, של קשרית בזמן מלחמה, מול הלוחמים והמעוזים על גדות התעלה בסיני.

ב-2008 פרסמה את ספר הילדים "לשים את הכעס בקופסה", הראשון בסדרת ספרי הילדים על רגשות. "סדרת טנתא" – (טנת"א הם ראשי התיבות של: טעמים נקודות, תגין אותיות). ספרים נוספים בסדרה: "עלבון לא בא בחשבון" ו"מה מפחיד את הפחד". הסיפורים מתארים סיטואציות מחיי היומיום של הילדים, ומקנים לילדים כלים להבין מהם רגשות ולפתח בעצמם דרכים שונות להתמודד איתם.
הספרים תורגמו לאנגלית.

בשנת 2020 יצא סיפרה "החרם ותעלומת המכונית החשודה " סיפור על קבוצת ילדים אמיצים שמחליטים לא לשתוק יותר ולהיאבק ומוצאים פתרון איך לנצח את החרם והאלימות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.orion-books.co.il/pdm42_תיקי-וידס.aspx תיקי וידס] באתר "אוריון"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:במאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
נמל התעופה הבין-לאומי מורטלה מוחמד

נמל התעופה הבין-לאומי מורטלה מוחמד (באנגלית: Murtala Muhammed International Airport) הוא נמל התעופה הגדול בניגריה, ואחד מנמלי התעופה הגדולים במרכז אפריקה, ממוקם באיקג'ה שבלאגוס.

נמל התעופה משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברות התעופה ארו קונטרקטורס, אריק אייר, מד-ויו איירליין, אזמן אייר, דנה אייר ואייר פיס. הנמל קרוי על שם מורטלה מוחמד, מושלה הצבאי של ניגריה שנרצח בהתנקשות בשנת 1976.

== תולדות הנמל ==
שדה התעופה באיקג'ה, נבנה לראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה. חברת התעופה וסט אפריקן איירווייז קורפוריישן הוקמה בשנת 1947, והיא השתמשה בנמל כבסיסה המרכזי. בתחילה היו בצי החברה מטוסי דה הבילנד דאב, ששירתו יעדים פנימיים וקרובים למדינות מערב אפריקה, ובשנת 1957 התווספו לצי מטוסים גדולים יותר מדגם DC-3 דקוטה.

נמל התעופה נקרא בתחילה "נמל התעופה הבינלאומי של לאגוס", לאחר ההתנקשות במושל הצבאי מורטלה מוחמד בשנת 1976, שונה שמו לשם הנוכחי. בית הנתיבות לטיסות הבינלאומיות, נבנה בהשראת נמל התעופה סכיפהול.

בנמל התעופה שני בתי נתיבות; אחד משמש את הטיסות הבינלאומיות, והשני משמש את הטיסות הפנימיות, שני הטרמינלים מרוחקים כקילומטר אחד מהשני.

מסוף שנות השמונים ועד סוף שנות התשעים, נודע הטרמינל הבינלאומי לשמצה עקב נוהלי האבטחה הירודים שבו, ובעקבות העובדה שלא עמד בדרשות המינימליות של ארגון ICAO. כנופיות פשע ארבו לנוסעים, וכן תקפו מטוסים שהיו מחוברים לשרוול. פקידי המכס וההגירה דרשו תשלומי שוחד עבור שחרור מטענים והטבעת חותמת בדרכונים. רשות התעופה הפדרלית האמריקאית הציבה שלטים בשדות התעופה הבינלאומיים בארצות הברית, המזהירים מפני נסיעה ללאגוס. ההמלצה הרווחת לתיירים במדינה הייתה לטוס לנמל התעופה של קנו שבצפון המדינה, ומשם לנסוע דרך היבשה.

לאחר שנבחר לנשיא אולוסגון אובסנג'ו בשנת 1999, החל המצב הביטחוני בלאגוס להשתפר. משטרת נמל התעופה תוגברה, והונהגה מדיניות של ירי לעבר כל מי שנמצא באזורים המאובטחים שסביב המסלולים. פעולות אלו נשאו פרי, ובשנת 2001 בוטל האיסור שהיה על חברות תעופה אמריקאיות לטוס לנמל. בשנת 2010, דורג הנמל בדירוג הבטיחות הגבוה ביותר של ה-FAA, דירוג המאפשר לחברות תעופה ניגריות לטוס ישירות ליעדים בארצות הברית.

בספטמבר 2012 הודיעה שרת התעופה סטלה אודואה על הסכמת הממשלה להלוואה מסין לצורך הקמה של חמישה טרמינלים בינלאומיים, בהם טרמינל נוסעים בנמל מורטלה מוחמד. בניית הטרמינל החלה ב-2013 והוא נחנך ב-2022 על ידי הנשיא מוחמדו בוהארי. הטרמינל החדש יכול לשרת 14 מיליון נוסעים בשנה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?placesearch=Lagos%20-%20Murtala%20Muhammed%20(Ikeja)%20(LOS%20%2F%20DNMM%29&distinct_entry=true נמל התעופה הבינלאומי מורטלה מוחמד] באתר Airliners.net

== הערות שוליים ==

מוחמד
לאגוס
קטגוריה:ניגריה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נורית פלג

נורית פלג
נורית פלג וולברג (נולדה ב-20 במרץ 1977) היא פעילת זכויות אדם וסופרת ישראלית. פלג פועלת למען הנכים הפיזיים בישראל, ויזמה כנסים ואירועים למענם.

==חייה ופעילותה הציבורית==
פלג נולדה עם מחלה גנטית בשם , המשפיעה על התפקודים הרצוניים והבלתי רצוניים של הגוף. בעלת תואר ראשון במידענות וספרות משווה, ובוגרת תואר שני במידענות בהצטיינות מטעם אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2005 סיימה קורס עיתונאות בבית ספר "חשיפה" מטעם האוניברסיטה הפתוחה.

בשנים 2002 – 2005 ניהלה את אתר האינטרנט של עמותת נגישות ישראל ואת פורום נכים באתר ynet. בין 2005 - 2006 הייתה מידענית ועורכת מטעם עמותת "מילבת" - עמותה ציבורית הפועלת להקל על השתלבותם של בעלי מוגבלויות בחברה. באפריל 2010 יזמה, תכננה והוציאה לפועל יום קריירה לאנשים עם מוגבלויות.

משנת 2010 עבדה מטעם חברת AllJobs בתור רכזת פרויקטים, ופעלה למען איתור מעסיקים והתאמה של עובדים בעלי מוגבלויות למעסיקים אלו. כמו כן, פועלת פלג ככתבת ועורכת פרילנסרית. ב-2014 החלה פלג לעבוד בחברת "שח"מ מקורות ביצוע", חברת בת של "מקורות", בתחום המידענות והמדיה.

פלג כתבה כתבות רבות בנושאים חברתיים הנוגעים לנכות פיזית בישראל. פרסמה שני ספרים, כשלצורך מימון וההוצאה לאור של ספרה הראשון "אהבה על גלגלים" בשנת 2006 נעזרה במימון המונים. סיפרה הראשון "אהבה על גלגלים" הומחז להצגה בשם "כיסא פנוי לאהבה" בבימויו של תומר רוסו, במסגרת חטיבת הביניים "אפק" בקריית ביאליק.

נשואה ליוסי וולברג.

==ספרים==
* אהבה על גלגלים, בהוצאת פרדס הוצאה לאור, 2006 - רומן נעורים אוטוביוגרפי.
* המלאכית של עינב, בהוצאת פרדס הוצאה לאור, 2013 - ספר נוער.
* השמיים הם לא הגבול, בהוצאת ספרי צמרת, 2020 - ספר עיון.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nuritp.com/ אתר הבית של נורית פלג]
* 
* [http://www.aisrael.org/?CategoryID=516 מאמרים מאת נורית פלג] באתר נגישות ישראל
* [https://web.archive.org/web/20140806022356/http://www.fd-israel.org.il/מאמר/נורית-פלג נורית פלג באתר העמותה הישראלית לדיסאוטונומיה משפחתית]
* 
* 
* יעל בן שלוש, [http://www.lelo-hagbala.co.il/אהובה-על-גלגלים-יעל-בן-שלוש-09-12-2014.html אהובה על גלגלים] - באתר ללא הגבלה, 9 בדצמבר 2014

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילים ישראלים למען זכויות נכים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון קריית שרת
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית שרת
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
קן גרימווד

קנת מילטון גרימווד (באנגלית: Kenneth Milton Grimwood; 27 בפברואר 1944 – 6 ביוני 2003) היה שדרן רדיו וסופר אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
גרימווד ידוע גם בשם העט אלן קוקרן (Alan Cochran).

בספרי הפנטזיה שלו, גרימווד נהג לחבר בין מוטיבים של גלגולי נשמות ותקווה, עם קונספט מטאפיזי. מוטיבים הקיימים בספרו המוכר ביותר "בהילוך חוזר".

גרימווד התעניין במיוחד בקומיקס מסוג EC (קומיקס לשם בידור - Entertaining Comics) וכן בשדרנות רדיו, כשגדל בפנסקולה שבחוף האיזמרגד, פלורידה. הוא סיים את התיכון בשנת 1961 ואז שהה במהלך הקיץ שלאחר מכן בפריז ולמד בסורבון. הוא למד בקולג' בין השנים 1961 עד 1963. באמצע שנות השישים, עבד בתחנת הרדיו WLAK בלייקלנד, פלורידה. למד פסיכולוגיה במכללת בארד בניו יורק שם גם תרם סיפורים קצרים לעיתון המכללה, אותה סיים בשנת 1970.

מקצת מספריו המוקדמים נכתבו כאשר כיהן כעורך החדשות בתחנת הרדיו המקומית KFWB בלוס אנג'לס. ההצלחה של ספרו "בהילוך חוזר" אילצה אותו לעזוב את תחנת הרדיו KFWB לצורך כתיבה במשרה מלאה. גרימווד היה נשוי פעם אחת ללא ילדים.

בגיל 59, גרימווד מת מהתקף לב בביתו אשר בסנטה ברברה, קליפורניה. בתקופה שקדמה למותו, כתב תסריט עבור ספרו "בהילוך חוזר". שמו נמנה בין הסופרים והמוציאים לאור, במדריך האוניברסיטה של סנטה ברברה, קליפורניה. ישנו לפחות ספר אחד שלא התפרסם מכתב ידו של גרימווד, בשיתוף פעולה עם הסופר טום אטוויל (Tom Atwill).

== ספריו באנגלית ==
* Breakthrough - 1976 - (פריצת דרך) סיפור על אליזבת בת ה-26. במוחה של אליזבת מושתלות אלקטרודות זעירות. היא יכולה לשלוט בהתקפי האפילפסיה שלה באמצעות לחיצות על שלט רחוק חיצוני תוך הפעלת האלקטרודות שבמוחה. תוך כדי התרגלות לחיים נורמליים, היא מוכנה לתקן את נישואיה הבעייתיים ולהתחיל מחדש את הקריירה הנטושה שלה.
* Elise - 1979 - (אליז) מותחן אימה על חיי נצח.
* Two Plus Two - 1980 - (שניים ועוד שניים) תחת שם העט "אלן קוקרן" - ספר נוסף על חיי נצח.
* Voice Outside - 1982 - (הקול בחוץ) סיפור מתח על אלמנטים של שליטה על מחשבות (טלקינזיס).
* Replay - 1986 (תורגם לעברית בשנת 1989 - "בהילוך חוזר") - הספר זיכה את גרימווד בפרס הפנטזיה העולמי של שנת 1988.
* Into the Deep - 1995 - (במעמקים) מותחן מדע בדיוני, מטפיזי.

== בהילוך חוזר ==

"בהילוך חוזר"
הספר משתייך לסוגת ההיסטוריה חלופית ומסע בזמן במדע בדיוני - בשנת 1987 קיבל גיבור הספר, ג'ף וינסטון, התקף לב, והוא התעורר ממנו בשנת 1963 כסטודנט בן 18. ג'ף ניצל את הידע שלו באשר ל-25 השנים הבאות למסחר והפך לאחד מעשירי העולם. בגיל 43 מת פעם נוספת וחזר שוב לאותה שנה. הפעם התלבט האם לבחור בחיי תענוגות או לחפש את ההסבר לתופעה. כמו כן הכיר אישה שהייתה במצב דומה לשלו.

הספר תורגם מאנגלית על ידי אופירה רפן ויצא בהוצאת כנרת בתל אביב, בשנת 1989.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.sf-encyclopedia.com/entry/grimwood_ken קן גרימווד], אתר אנציקלופדיית מדע בדיוני
* [https://web.archive.org/web/20070928133905/http://inside.bard.edu/campus/publications/archive/pdfs/OB69_03_20.pdf סיפור קצר מאת גרימווד, בשם "Static" בשבועון האובזרבר משנת 1969]
* [http://inside.bard.edu/campus/publications/archive/pdfs/OB69_04_17.pdf סיפור קצר נוסף מאת גרימווד, בשם "Feedback" בשבועון האובזרבר משנת 1969]

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בארד קולג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
הצילו! אני דג

הצילו! אני דג (בדנית: Hjælp, jeg er en fisk, באנגלית: Help! I'm a Fish או A Fish Tale) הוא סרט קולנוע מצויר דני שיצא במקור לאקרנים בשנת 2000. הסרט בוים על ידי סטפן פג'למארק ומיכאל הגנר.

==תקציר העלילה==
פליי (דניאל מגון) וסטלה הם זוג אחים שהוריהם יצאו לבלות, ודודתם אנה (דבי בסרגליק) באה לעשות עליהם בייביסיטר עם בנה צ'רלי (צ'אק). הדודה נרדמת ופליי גורר את השניים לחוף הים. הם נתקעים בגאות ומגיעים למעבדה שחלקה בתוך האוקיינוס, של פרופסור מק'ריל (אוהד שחר), ביולוג ימי. הוא מספר להם שעבד על שיקוי שינוי בני אדם לדגים ושיקוי נגד. בזמן שהפרופסור והבנים הולכים להביא את שיקוי הנגד סטלה הייתה צמאה ושתתה את שיקוי השינוי צורה בטעות בחושבה כי מדובר במשקה לימונדה והופכת לכוכב ים (Stella- כוכב, באיטלקית). פליי זורק את כוכב הים לאוקיינוס, וצ'אק מגלה מאוחר מידי שזו הייתה סטלה. אם לא שותים את שיקוי הנגד תוך יומיים השינוי הופך לנצחי.

הפרופסור והבנים שטים ללב האוקיינוס בסערה ופליי שותה את שיקוי שינוי הצורה והופך לדג מעופף קליפורני (fly- לעוף, באנגלית). הסירה מתהפכת וצ'אק, שלא יודע לשחות, נאלץ לשתות גם והופך למדוזה. שיקוי הנגד נופל לקרקעית האוקיינוס ודג פיילוט בשם ג'ו (אלן ריקמן באנגלית, אלי גורנשטיין בעברית) לוגם ממנו ונותן גם לכריש ששוחה איתו.

כשפליי, צ'אק וסטלה שוחים בעקבות השיקוי-נגד ומגלים מושבה של דגים שיודעים לדבר, עליהם שולט ג'ו כדיקטטור מרושע עם הכריש כשומר ראש. כשג'ו מבין שהם קשורים לשיקוי הוא אוסר אותם ומנסה לסחוט את נוסחת השיקוי, אבל סוסונת ים בשם סשה שהתיידדה עם סטלה משחררת אותם. הארבעה מצליחים להרכיב מחדש את השיקוי אבל סרטן שעובד בשביל ג'ו גונב אותו ופוצע את פליי. צ'אק גורר אותו לעבר צינור הכניסה למשאבת המעבדה והם מנסים להגיע לשיקוי הנגד הנוסף, אבל ג'ו מגיע ומקדים אותם: פליי פצוע וצ'אק וסטלה איטיים מידי. סטלה קוראת לג'ו "דג טיפש" ופליי מקבל רעיון: הוא מדדה אחרי ג'ו במורד הצינור וזורק לעברו עלבונות וחידות קשות. ג'ו לוגם משיקוי הנגד כדי להיות חכם יותר, שוב ושוב, עד שגדל, צומחות לו רגליים והזימים שלו נעלמים. בסוף פליי שואל: "מה קורה לדג ששותה יותר מידי שיקוי נגד?" ג'ו עונה: "הופך לאדם" ונחנק למוות.

השלושה שותים ברגע האחרון את שיקוי הנגד וחוזרים להיות ילדים. בסצנת הסיום על חוף הים הפרופסור הופך את סשה לסוסת פוני אמיתית וסטלה רוכבת עליה.

== מדבבים ==
{| class="wikitable"
! דמות !! צוות מקורי (דנית) !! דיבוב לאנגלית !! דיבוב לעברית
|-
| פליי || סבסטיאן יסן (בתור סְוִיפּ) || ג'ף פייס || דניאל מגון
|-
| צ'אק || מורטן קרן נילסן (בתור פְּלוּם) || ארון פול || אלון ורטהיימר
|-
| סטלה || פיל נייה || מישל ווסטרסון || שיר איידן
|-
| פרופסור מק'ריל || סרן סטר-לסן (בתור מאקראל)
 || טרי ג'ונס || אוהד שחר
|-
| ג'ו || ניס באנק-מיקלסן || אלן ריקמן || אלי גורנשטיין
|}

== קישורים חיצוניים ==

*

קטגוריה:סרטי 2000
קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטים דניים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים על דגים
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
טשביץ'

טשביץ (בצ'כית: Třebíč , ; בגרמנית: Trebitsch; ביידיש: טרייביטש), עיר במוראביה, הנמצאת כיום בשטחו של אזור ויסוצ'ינה () בצ'כיה. העיר ממוקמת 35 קילומטר מדרום-מזרח לייהלבה, ו־65 קילומטרים מערבית לברנו, בירת מוראביה. 

אוכלוסיית טשביץ' (כפי שהעיר נקראת כיום) מנתה בשנת 2009 קרוב ל-40,000 תושבים, והעיר נחשבת לשלישית בחשיבותה באזור מוראביה. גובהה 392–503 מטר מעל פני הים.

== היסטוריה ==
ב-1101 הוקם מנזר בנדיקטיני בסמוך לאחת מנקודות החצייה של נהר ה"ייהלבה", בעקבותיו הוקם שוק מסחרי שמשך אליו סוחרים רבים ובהם יהודים. בתקופה זו החלו להתפתח המנזר והעיירה טשביץ', ומאוחר יותר היישוב היהודי בה.

== הקהילה היהודית ==
בטשביץ' התקיימה קהילה יהודית ממוסדת כבר ממחציתה השנייה של המאה ה-15, וידוע על יהודים שהתגוררו בה כבר בשנת 1338.

במהלך המאה ה-16 ניתנה הוראה לגרש את היהודים מטשביץ', אך לבסוף היא לא בוצעה, והשלטון המקומי היה סובלני כלפי היהודים. בעבר היהודים היו מעורבים במגוון פעילויות כלכליות כגון הלוואות ואומנויות שונות, אך החל מהמאה ה-17 היהודים חדלו מהעיסוק בהלוואות.

באמצע המאה ה-19 מנתה האוכלוסייה היהודית בטשביץ' כ-1,700 נפשות, כרבע מכלל תושבי העיר. בשנות ה-30 התדלדלה הקהילה היהודית ואוכלוסייתה מנתה רק כ-300 תושבים. הקהילה התקיימה עד מלחמת העולם השנייה, וכל התושבים היהודים גורשו מביתם במהלך השואה. לאחר המלחמה נעשה ניסיון לחדשה, הניסיון כשל והתושבים נקלטו בקהילת העיר ברנו. כיום אין תושבים יהודים בטשביץ'.

בטשביץ' התקיימה ישיבתו של רבי חיים יוסף פולק, מתלמידי החתם סופר. בישיבה זו למד בין השאר ההיסטוריון וחוקר התלמוד אייזיק הירש וייס.

=== הרובע היהודי ===

הרובע היהודי של טשביץ' שכן במרכז ההתיישבות, ששגשגה מבחינה מסחרית, בקרבת המנזר והמבצר שמעבר לנהר. הרובע והעיירה לא היו מבוצרים, וכתוצאה מכך הם נפגעו מספר פעמים. בשנות הרווחה נבנו הבניינים הנחוצים לקיומה של הקהילה. לרובע היה ממשל עצמי מאז הקמתו, בראשו עמד מנהיג אחד עם שני יועצים. ב-1849 זכה הרובע למעמד של יחידה מנהלית נפרדת שבראשה עומד ראש עיר. הרובע מוזג לתוך טשביץ' בשנות ה-20 של המאה ה-20. הרובע הוכרז כאתר מורשת עולמית יחד עם בזיליקת פרוקופיוס הקדוש.
מנעול הכניסה למבנה בית הכנסת בעיירה טרביץ', צכיה 2016

=== רבני הקהילה ===
חלק מרבני קהילת טשביץ' במשך הדורות התפרסמו, ושמותיהם השתמרו, בהם:
* רבי יוסף לבוב - נבחר כרבה של הקהילה בשנת ה'ת"צ (1630)
* רבי מנחם מנדל, מחבר "צמח צדקה" שלא נדפס, חי בין השנים תכ"ז-תק"ז, היה נינו של רבי מנחם מנדל קרוכמל, וכיהן בטשביץ' עד מינויו לרבנות ניקלשבורג. 
* רבי יוסף ב"ר אהרן מווסטפליה (היה רבה של טשביץ' בשנת תע"ב, 1712).
* רבי יהושע הלוי הורביץ, חמיו בזיווג שלישי של רבי ברוך תאומים-פרנקל.

== קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20140903055901/http://www.jewishbrno.eu/index.php?Itemid=25&id=44&lang=he&option=com_content&view=article טשביץ], באתר הקהילה היהודית של ברנו
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/digitallibrary/pages/viewer.aspx?presentorid=MANUSCRIPTS&docid=PNX_MANUSCRIPTS004777789-1 פנקס הקהילה היהודית בטרביטש] באתר הספרייה הלאומית
* 

קטגוריה:צ'כיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
מסאפיה

מסאפיה (ביוונית Μεσσάπια) היא עירייה לשעבר באובואה, יוון. מקור השם בנהר העתיק מספיוס, העובר במרכז האי. מאז רפורמת השלטון המקומי בשנת 2011 היא חלק מהעירייה דירפיס-מסאפיה, שהיא יחידה עירונית.

שטחה של היחידה העירונית: 433.26 קמ"ר<ref name="stat01"></ref>

אוכלוסייה: 13,327 (2011).

מקום מושבה של העירייה היה בפסחנה.

== הערות שוליים ==
קולאשין

קולאשין (בסרבית: Колашин) היא עיירה בת 3,000 תושבים במונטנגרו, כ-70 ק"מ צפונית מזרחית לפודגוריצה, מרכז מנהלי של מחוז קולאשין המונה 10,000 תושבים.

==היסטוריה==
קולאשין נוסדה באמצע המאה ה-17 על ידי העות'מאנים ששלטו אז באזור. לפי החלטת קונגרס ברלין ב-1888 עברו קולאשין וסביבתה להיות חלק ממונטנגרו. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בממלכת יוגוסלביה. במלחמת העולם השנייה נכבשה קולאשין על ידי הצבא הגרמני והאיטלקי. קרבות רבים ניהלו הפרטיזנים נגד הכובשים. בסתיו 1943 פרטינזנים בפיקוד ליובו ווצ'קוביץ' כבשו את היישוב לתקופה מסוימת. העיירה נכבשה לבסוף על ידי הבריגדה הפרולטארית המונטנגרית ב-29 בדצמבר 1944. במרכז העיירה יש אנדרטה לנופלים בקרבות אלה.

==תיירות==
קולאשין מוקפת בהרים שהופכים בחורף לאתרי סקי. הגישה הנוחה אליה הופכת אותה לעיירת סקי מבוקשת. במקום נבנה מלון סקי בשם ביאנקה בצורת משולש. קולאשין נמצאת בגובה 954 מטר ובעלת אקלים נוח. מוקפת ביערות ולידה הפארק הלאומי ביוגרדסקה גורה, דבר ההופך אותה לאטרקטיבית בחורף ובקיץ.

==אתרים בסביבה==
===קניון נהר מוראצ'ה===
נהר מוראצ'ה (בסרבית: Морача) מתחיל לרגלי ההרים בצפון מונטנגרו. אורכו 113 ק"מ והוא זורם דרומה. צפונית מפודגוריצה מתחבר אליו נהר זטה. הנהר חוצה את פודגוריצה ונשפך לאגם שקודרה.

בחלקו הצפוני הוא נהר הררי והזרם בו חזק. ליד קולאשין הוא מתחתר בקניון עמוק. רוחבו עד 100 מטר והוא אינו מתאים לשיט. כביש צר ולא בטוח עובר לאורך גדתו, חצוב בסלע ועובר במנהרות. יש תוכניות להרחיבו ולהפכו לבטוח יותר.

===מנזר מוראצ'ה===
מנזר מוראצ'ה (בסרבית: Манастир Морача), נמצא על גדתו הימנית של נהר מוראצ'ה, כ-25 ק"מ דרומית לקולאשין. הוא הוקם ב-1252 על ידי הנסיך הסרבי Stefan Vukanović הקבור במקום. במקום קומפלקס של מגורי נזירים וכנסייה אורתודוקסית עם תמשיחים לכבוד עליית מרים וכנסייה קטנה יותר עם תמשיחים לכבוד ניקולא הקדוש. המקום הוא אחד מהמונומנטים החשובים ביותר של ימי הביניים במונטנגרו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.panacomp.net/montenegro?s=reka_moraca נהר ומנזר מוראצ'ה], באתר panacomp
<gallery>
File:Kolašin (2).JPG|הכיכר המרכזית בקולאשין
File:Hotel Bianca in Kolašin.JPG|מלון הסקי ביאנקה בקולאשין
File:Morača River (1).JPG|קניון נהר מוראצ'ה והכביש הצר העובר לאורכו
File:Morača monastery (1).JPG| כנסיית עליית מרים במנזר מוראצ'ה
File:Morača monastery.JPG|הכניסה למנזר מוראצ'ה
File:Morača monastery (4).JPG|כנסיית ניקולא הקדוש ושורת פעמונים במנזר מוראצ'ה
File:Morača monastery (3).JPG|תמשיחים עתיקים בכניסה לכנסיית עליית מרים במנזר מוראצ'ה
</gallery>

קטגוריה:מונטנגרו: ערים
חוף העבדים

מפה משנת 1729 המציגה את חוף העבדים בחלקה התחתון של המפה.
מפה משנת [[1914 המציגה את חוף העבדים.]]
חוף העבדים הוא שמו ההיסטורי של אזור במערב אפריקה, לחופי מפרץ בנין. האזור נקרא על שם מוצר הייצוא העיקרי שלו - עבדים שחורים שנשלחו לאיים הקריביים ולארצות הברית במהלך המאה ה-16 ועד שלהי המאה ה-19. אזורים סמוכים נקראו אף הם על שם מוצרי הייצוא העיקריים שלהם - חוף הזהב, חוף השנהב וחוף הפלפל (אשר ייצאו זהב, שנהב ופלפל בהתאמה).

==היסטוריה==
סחר העבדים באפריקה החל בעת העתיקה. עבדים אפריקאים נלקחו למצרים העתיקה ולאימפריה הרומית. ניתן לתארך את ראשית סחר העבדים הטרנס אטלנטי לשנת 1670 (התקופה ממנה קיימים מסמכים אירופאים המתעדים סחר זה).

הסחר הגיע לשיאו במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19 כאשר נעשה שימוש בעבדים אלה ברחבי האימפריה הבריטית והאימפריה הפורטוגזית וכן עבדים רבים נלקחו לברזיל ולארצות הברית. בתקופה זו כשלושה מיליון עבדים שחורים הוצאו מאפריקה, כשהם מובלים באוניות מאזור חוף העבדים (וחופים אחרים במערב אפריקה) לשוקי העבדים באמריקה. העבדים הוסעו בתנאים קשים, ורבים מהם לא שרדו את המסע. לבד מאלו שמתו בספינה מתו רבים אחרים במהלך המסע הכפוי בתוך אפריקה.
<ref name="online at pp. 119–120"> Patrick Manning, "The Slave Trade: The Formal Demographics of a Global System" in Joseph E. Inikori and Stanley L. Engerman (eds), The Atlantic Slave Trade: Effects on Economies, Societies and Peoples in Africa, the Americas, and Europe (Duke University Press, 1992), pp. 117–44, [https://books.google.com/books?id=abvkqNGSTZ0C&pg=PA119 online at pp. 119–120.]</ref> 
==ראו גם==
*חוף הזהב
*חוף השנהב
*סחר העבדים האטלנטי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערב אפריקה
קטגוריה:בנין
קטגוריה:עבדות
ראשטריה סוויאמסווק סאנג

ראשטריה סוויאמסווק סאנג (תרגום: "ארגון פטריוטי לאומי", באנגלית: Rashtriya Swayamsevak Sangh או RSS) 
הוא ארגון פוליטי ימני, הינדי לאומני, התנדבותי, המפעיל כוח צבאי למחצה.<ref name=":2"></ref> ה-RSS הוא רשת ארגונים, סנג פריוואר, שרבים שיקבלו בולטות והשפעה רבה בהודו והחשוב מביניהם הוא מפלגת העם ההודית שבראשה עומד היום נרנדרה מודי, ראש ממשלת הודו.<ref name=":1"></ref> 

הראשטריה הוקמה ב-1925 כקבוצה חינוכית לאימון גברים הינדים לבניית "משמעת הינדית" על מנת לאחד את הקהילה ההינדית ולהקים מדינה לאומית הינדית המבוססת על רעיון ההינדוטבה.<ref name=":0"></ref> התנועה שאבה השראה מתנועות פשיסטיות אירופאיות.<ref></ref><ref name=":0" /> מתנדבי RSS הגבירו את מעורבותם בפוליטיקה בהדרגה והיו לכח לאומי משמעותי בפוליטיקה ההודית. 

עד 1990 הקימה הקבוצה רשת בתי ספר, מוסדות צדקה ומועדונים אשר פועלים גם להפצת האידאולוגיה של התנועה. נכון לשנת 2020, חברים בראשטריה סוויאמסווק סאנג, כ-585,000 חברים הפעילים ב-57,000 סניפים. הוא מפעילי איגוד מקצועי, ארגוני נשים, נוער וסטודנטים.<ref name=":1" />

== הקמה ==
ראשטריה סוויאמסווק סאנג נוסדה ב-1925 על ידי קשב בלירם הדג'וואר , רופא, מאזור מהראראשטרה, כחלק מהתנועה נגד השלטון הבריטי וכתגובה למתחים בין הינדים למוסלמים. הוא הושפע מהוגה הדעות ההינדי Vinayak Damodar Savarkar שקרא להקים אומה הינדית. בשנות הארבעים של המאה הקודמת, נאסר על חברי RSS, לקחת חלק בתנועת צאו מהודו שהנהיג גנדי.<ref name=":2" />

== גופים קשורים ==
הראשטריה הייתה קשורה למספר מפלגות פוליטיות. הראשונה שבהם, הינדו מהסבהה, הוקם ב-1907, והתפצל ב-1950, כאשר סגן נשיא המפלגה סיאמה פרסד מוקהרג'י פרש ממנו והקים את בהרטיה ג'אנה סנג, שהפכה למזוהה עם הארגון. לאחר מצב החירום בהודו התאחדה בהברטיה ג'אנה סנג עם מפלגת ג'נטה וב-1980 התפצלה ממנה והקימה את בהרטיה ג'נטה סנג, שהפכה למפלגה המזוהה עם הארגון.

== ביקורת ==
הקבוצה גונתה והייתה נתונה לביקורת עזה הן מהראג' הבריטי בתקופת שלטונו והן מארגוני שמאל בהודו ואף 3 פעמים על ידי ממשלות שהטילו עליה סנקציות. בפעם הראשונה, ב-1948 כאשר נאטורם גודסה, חבר לשעבר בקבוצה, רצח את מהטמה גנדי, לאחר מכן בתקופת החירום בהודו בפעם השלישית לאחר הריסת מסגד באברי ב-1992. כן הסנקציות הוסרו לבסוף והתנועה המשיכה לצבור פופולריות בקרב האוכלוסייה ההינדית.
<gallery>
קובץ:राष्ट्रीय स्वयंसेवक संघ building Nagpur Maharashtra main entrance.JPG
קובץ:Dr. Keshav Baliram Hedgewar राष्ट्रीय स्वयंसेवक संघ sangraha.JPG
קובץ:Welcome from City of Milpitas California, USA to K Sudarshan राष्ट्रीय स्वयंसेवक संघ.JPG
קובץ:राष्ट्रीय स्वयंसेवक संघ main office.JPG
קובץ:Ab vajpayee.jpg
</gallery>

== ראו גם ==
* הינדוטבה

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000965508 מי יציל נערות הינדיות מדון ג'ואנים מוסלמים?], גלובס, 2014
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו: פוליטיקה
קטגוריה:הינדוטבה
קרושצ'יצה

מחנה הריכוז קְרוּשְצִ'יצָה (בסרבו-קרואטית: Logor Kruščica, בסרבית קירילית: Логор Крушчица ), היה מחנה ריכוז אשר הוקם על ידי שלטון האוסטאשה באזור בוסניה שתחת שלטון מדינת קרואטיה העצמאית, בסמוך לכפר קרושצ'יצה, ופעל מיוני ועד שלהי ספטמבר 1941. 
הוא נועד לשמש כמחנה מעבר בעיקר לנשים בנות יהדות יוגוסלביה מאזורי בוסניה והרצגובינה בדרכן למחנות ההשמדה וכן לתושבים ממוצא סרבי. 

== היסטוריה ==
לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הוקמה מדינת קרואטיה החופשית בשלטון האוסטאשה שהייתה למעשה מדינת בובות של הגרמנים. עם הקמתה הוחל במבצע ל"טיהור קרואטיה מיסודות זרים", בתחילה הסרבים ובהמשך יהודי המדינה. ביוני 1941 הוקם מחנה קרושצ'יצה בהוראתו של וייקוסלאב לובוריץ'. בראשית אוגוסט הגיעו מזניצה העצירים הסרבים הראשונים. בהמשך, הוחל באקציות למעצר יהודים בכל רחבי בוסניה ובראשית ספטמבר בסרייבו עצמה. 

ב-4 בספטמבר 1941 לפנות בוקר נעצרו 500 מיהודי סרייבו וגורשו למחנה הריכוז קרושצ'יצה. במחנה כבר שהו עצירים יהודים אשר גורשו מרחבי בוסניה והרצגובינה ומספרם הכולל עמד על כ-3,000 עצירים. 
מקצת מהגברים נורו למוות בקרושצ'יצה ורובם הועברו ב-19 בספטמבר ליאסנובאץ. הנשים והילדים הועברו למחנה לובורגראד. יורה פראנצטיץ' פיקד על האקציה אשר בוצעה על ידי מיליציית "הלגיון השחור". במהלך מעצרם ביצעו העצירים עבודות כפייה.

בשלהי ספטמבר 1941 נסגר המחנה בהוראת האוסטאשה. לאחר המלחמה נהרס המחנה בהוראת שלטונות יוגוסלביה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שואת יהודי קרואטיה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה
קטגוריה:יהדות בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:מחנות ריכוז של האוסטאשה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: היסטוריה
מגדל קהיר

שמאל
מגדל קהיר ניצב על גבי האי ג'זירה שבנהר הנילוס במרכזה של קהיר בירת מצרים. המגדל, שגובהו 187 מטרים, הוא מהמבנים הבולטים והמוכרים ביותר בנופה של העיר, והיה המבנה הגבוה ביותר ביבשת אפריקה בעשר השנים הראשונות לקיומו (1961–1971).

המגדל, היצוק בטון, ניצב ברובע זמאלכ על האי ג'זירה. הקמתו החלה בשנת 1956 והסתיימה חמש שנים לאחר מכן. הוא תוכנן על ידי האדריכל המצרי נעום שביב . מעטהו העשוי בתבנית מחוררת מיועד להידמות לפרח הלוטוס - אחד מסמליה של מצרים העתיקה. בראש המגדל נמצאים יציע תצפית ומסעדה מסתובבת, שמהם נשקף נופו של מטרופולין קהיר (המסעדה משלימה סיבוב אחד מדי 70 דקות). הוא משמש גם כמגדל תקשורת.

בשנות השישים טען נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר כי העביר למימון בניית המגדל סכום של 6 מיליון דולר, שהוענק לו עצמו על ידי ממשלת ארצות הברית במטרה לשחד אותו.

ב-2004–2009 עבר המגדל שיפוץ נרחב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://structurae.net/structures/cairo-television-tower המגדל] באתר Structurae

קהיר
קטגוריה:קהיר: מבנים
קטגוריה:מצרים: תיירות
תהליך ברגרון

תהליך ברגרון-וגנר-פינדייזן (קרוי על שם אלפרד וגנר, טור ברגרון וו. פינדייזן), ידוע גם כ"תהליך גשם קר", הוא תהליך של גידול גביש קרח המתרחש בענן בעל פאזות שונות (מכיל תערובות של מים בקירור יתר וקרח) באזורים אשר לחץ האדים בסביבה הוא בין לחץ אדים ברוויה עבור מים, ובין לחץ אדים ברוויה נמוך יותר של קרח. זוהי סביבה בתת-רוויה עבור מים נוזליים, אך בעל-רוויה עבור קרח. מצב זה מביא להתאדות מהירה של מים, וגידול מהיר של גביש הקרח על חשבון האדים. אם צפיפות הקרח קטנה ביחס למים הנוזליים, גבישי הקרח יגדלו מספיק, יתפזרו מן הענן, יפשירו ויהפכו טיפות גשם, אם הטמפרטורות גבוהות מספיק.

תהליך ברגרון, אם מתרחש, הוא יעיל הרבה יותר ביצירת חלקיקי משקעים גדולים מאשר תהליך גידול טיפות גדולות על חשבון קטנות. זאת מחמת העובדה שההבדל בין לחץ האדים ברוויה של מים נוזלים ושל קרח הוא גדול יותר מההבדל בין לחץ האדים ברוויה של טיפות קטנות ובין סביבתן (על פי אפקט קלווין \over rRT}</math> כאשר <math>p</math> הוא לחץ האדים, <math>p_0</math> הוא לחץ האדים ברוויה, <math>\gamma</math> הוא מתח הפנים, <math>V_{\rm{m}}</math> הוא הנפח המולרי, R הוא קבוע הגזים האוניברסלי, r הוא רדיוס הטיפה ו-T היא הטמפרטורה. אם <math>p>p_0</math>, אז הנוזל יתאדה מהטיפה; אם <math>p <p_0</math>, אז הגז יתעבה אל תוך הטיפה ויגדיל את נפחה.</sub>}}, עבור טיפות מספיק גדולות שיכולות לתרום למסת הטיפה). 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עננים
קטגוריה:מטאורולוגיה
רובוטריקים (IDW Publishing)

רובוטריקים (באנגלית: The Transformers) היא סדרת קומיקס אמריקנית המתפרסמת על ידי חברת ההוצאה לאור IDW Publishing ועוסקת בדמויות הזיכיון רובוטריקים. לאחר שחברת Dreamwave Productions פשטה את הרגל ב-4 בינואר 2005, חברת IDW Publishing קנתה את זכויות הקומיקס במטרה לאתחלו מחדש, ולשם כך שכרה את סיימון פורמן, כותב הקומיקס המקורי מבית מארוול קומיקס. סדרת הקומיקס עצמה החלה בינואר 2006, לאחר פרסום חוברת הקדמה באוקטובר 2005.

== היסטוריה פרסומית ==
כאשר חברת Dreamwave Productions פשטה את הרגל בינואר 2005, היא ביטלה את פרסום חוברותיה השונות, אפילו כשאלה היו באמצעו של סיפור עלילתי. עוד לפני רכישת הזכויות לפרסום הקומיקס, נפגש העורך הראשי של חברת IDW Publishing כריס ריאל עם סיימון פורמן ושכר אותו לכתוב את הקומיקס המחודש. ב-19 במאי 2005 הודיעה חברת IDW Publishing על רכישת זכויות לפרסום הקומיקס של רובוטריקים. החברה הודיעה כי באוקטובר 2005 תצא חוברת מס' 0 שתהווה הקדמה לסדרת הקומיקס, וכי סדרת הקומיקס עצמה תחל בינואר 2006 עם קשת הסיפור "רובוטריקים: הסתננות". המאייר אי.ג'יי סו נבחר לאייר את הקומיקס, וניתנה לו יד חופשית לעיצוב מחדש של דמויות הרובוטריקים. כאשר פורסמה חוברת ההקדמה, היא נמכרה בלמעלה מ-100,000 עותקים, הדבר הציב בפני חברת ההוצאה לאור שיא חדש.

עם פרסומה של קשת הסיפור "רובוטריקים: הסתננות" (Transformers: Infiltration) זכתה זו לביקורות מעורבות. לאחר מכן, הודיעה החברה כי ביולי של אותה שנה היא תוציא קשת סיפור נוספת, "רובוטריקים: מביא הסערה" (Transformers: Stormbringer). בנובמבר של אותה שנה החל פרסום של קשת סיפור בשם "רובוטריקים: ההסלמה" (Transformers: Escalation), אשר היוותה המשך ישיר ל"רובוטריקים: הסתננות", ושמה במרכז העלילה את אופטימוס פריים ומגהטרון ודמויות נוספות אשר נחשפו במיני-סדרה "רובוטריקים: הזרקור".

בספטמבר 2006, במקביל לפרסום קשת הסיפור "רובוטריקים: הסתננות", החל פרסום מיני-סדרה בשם "רובוטריקים: הזרקור". זו הייתה בעלת חמש חוברות, כל חוברת הציגה דמות שונה של סדרת הקומיקס וסיפרה את הרקע שלה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20090629012005/http://www.idwpublishing.com/catalog/series/17/ אתר סדרת הקומיקס]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רובוטריקים
קטגוריה:סדרות קומיקס
הר רומם

הר רומם הוא פסגה בהר הנגב בגובה 1,006 מטר מעל פני הים. ההר ממוקם מערבית להר רמון.

ההר הוא הר צפחות בנוי סלעים מטמורפיים - גניס וצפחת נציץ, ועורקי מחדר אדומים של גרניט פורפיר, והוא מהקדומים בסלעי האזור.

==היסטוריה==
בשיא גובהו של ההר מצוי טומולוס - קבר מהתקופה הכלכוליתית או מתקופת הברונזה. מהקבר שבראש הר רומם ועד הר רמון עובר קו חומה הבנוי נדבך אחד של אבני גוויל, ברוחב של כמטר. הקו מקביל לזוויתה של השמש בעת שקיעתה ביום הקצר ביותר בשנה, לצופה בה מהר רמון. לא ברורה מטרת הקו.

בחפירות ארכאולוגיות שנערכו בפסגת ההר התגלו שרידי מגדל רבוע (6X6 מ'), כנראה בית 4 מרחבים, שהשתמר לגובה 2-1 נדבכים מהתקופה הביזנטית. על המדרון המזרחי של הגבעה התגלו שרידי 2 מבנים, באחד חדר עגול בקוטר 3 מ', בשני 3 חדרים עגולים בקוטר 3 מ', וחצר (בקוטר 20 מ').

קו K בנגב מהווה סוללה עתיקה שמחברת את ההר עם הר רמון.

בתקופת מלחמת העולם השנייה נעשה שימוש בריכוזי פצלת הסלע האשלגנית שהתגלו בהר לתעשייה הקרמית. בתקופה זו נסללו שבילי ההליכה בהר.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://amudanan.co.il/#!wiki=P409303 הר רומם] באתר עמוד ענן
* [http://www.kotar.co.il/kotarapp/index/Chapter.aspx?nBookID=75358828&nTocEntryID=75436638 הר רומם באתר מט"ח]

רומם
קטגוריה:הר הנגב
אנדי נחאר

אנדי אריאל נחאר רודריגס (בספרדית: Andy Ariel Najar Rodríguez; נולד ב-16 במרץ 1993) הוא כדורגלן הונדורסי המשחק בעמדת הקשר תוקף.

==קריירת מועדונים==
נחאר נולד בהונדורס ובגיל 13 עברה משפחתו לווירג'יניה. בשנת הצטרף לאקדמיה לכדורגל של די. סי. יונייטד, וב-22 במרץ 2010 חתם בקבוצה הבוגרת. ב-27 במרץ 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד ספורטינג קנזס סיטי, וב-28 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במסגרת אליפות ארצות הברית הפתוחה. בסוף עונת נבחר לרוקי השנה.

ב-7 בינואר 2013, נחאר הושאל לאנדרלכט עד לסיום העונה. ב-30 בינואר 2013 אנדרלכט רכשה את כרטיס השחקן שלו, תמורת כ-3 מיליון דולר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו נגד סרקל ברוז' ב-2 באוגוסט 2013. ב-19 בינואר 2014 הבקיע את שערו הראשון בהפסד 2-1 למכלן.

ב-17 ביוני 2020 חזר נחאר לארצות הברית וחתם במועדון הכדורגל לוס אנג'לס.

==קריירה בינלאומית==
ב-3 בספטמבר 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונדורס כאשר נכנס כמחליף נגד בדקה ה-67. בקיץ זומן לסגל הנבחרת לקראת אולימפיאדת לונדון. ב-21 ביולי 2013 נג'אר הבקיע את השער הבינלאומי הראשון שלו נגד במסגרת גביע הזהב 2013.

==תארים==
; אנדרלכט
*אליפות בלגיה: , 
*הסופר קאפ הבלגי: , 

; אישיים
*רוקי השנה ב-MLS: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים הונדורסים
קטגוריה:מגני כדורגל הונדורסים
קטגוריה:קשרי כדורגל הונדורסים
קטגוריה:כדורגלני די.סי. יונייטד
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונדורס
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2019
קטגוריה:ילידי 1993
ג'ף לואי

ג'ף לואי (בצרפתית: Jeff Louis, נולד ב-8 בינואר 1992) הוא כדורגלן עבר האיטי.

==קריירה==
לואי התחיל את הקריירה שלו במירבלאיס מארץ הולדתו האיטי. בגיל 18 עבר ללה מאן כאשר הוא שיחק במקביל גם בקבוצת המילואים של המועדון. ביולי 2012 חתם בנאנסי. באוגוסט חתם בסטנדרד לייז' הבלגית.

ב-12 בנובמבר 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת האיטי נגד 

ב-2018, בגיל 26 בלבד, פרש לואי ממשחק בשל בעיות בברכיו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האיטים שנולדו ב-1992
קטגוריה:כדורגלנים האיטים
קטגוריה:קשרי כדורגל האיטים
קטגוריה:כדורגלני לה מאן
קטגוריה:כדורגלני נאנסי
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני קן
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2013
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:כדורגלני נבחרת האיטי
פישר (קרחון)

קרחון פישר (Fiescher Glacier) הוא קרחון יבשתי באורך 16 קילומטר הנמצא בצידו הדרומי של רכס האלפים הברניים שבקנטון ואלה שבשווייץ.

הקרחון מכסה שטח של 33 קמ"ר ונחשב לקרחון השני בגדלו בהרי האלפים אחרי קרחון אלטש.

הקרחון מתחיל בשיפוע המזרחי של הר הגרוס פישרהורן בגובה של 4,000 מטר מעל פני הים, מצידו המערבי שוכנים ההרים גרינהורן, פישר גאבלהורן, וגרוס וננהורן ומצידו המזרחי ההרים אגאסיהורן ופינסטרארהורן.

בצדו התחתון זורם הקרחון אל תוך עמק עמוק בין ההרים גרוס וננהורן ממערב ווזנהורן ממזרח, שם מסתיים בגובה של 1,700 מטר מעל פני הים. בימי הקיץ עם הפשרת השלגים נצבע הקרחון אפור על ידי עשרות סלעים המידרדרים אליו מן המדרונות התלולים סביב.

על המדרון הדרום מערבי של הר הפינסטרארהורן כ- 100 מטר מעל הקרחון שוכנת בקתת פינסטרארהורן של מועדון המטפסים השווייצרי בגובה של 3,048 מטר מעל פני הים, המשמשת בדרך כלל כתחנת מעבר בדרך בין עמק לוצ'ן (Lötschental) והיונגפראויוך למעבר גרימזל.

==קישורים חיצוניים==

* קרחון פישר ב[http://glaciology.ethz.ch/messnetz/glaciers/fiescher.html?locale=en מנטר הקרחונים השווייצרי]
חלקו העליון של הקרחון

קטגוריה:ואלה: קרחונים
קטגוריה:האלפים הברניים: קרחונים
קניון מטקה

קניון מטקה (במקדונית: Матка; שפירושו רחם) נמצא כ-20 ק"מ דרומית מערבית לסקופיה. זאת שמורת הטבע הפופולרית ביותר במקדוניה. שטחה 65.75 קמ"ר ובה מערות קרסטיות, צמחים, בעלי חיים, ומנזרים. בקניון זורם נחל טרסקה (Треска).

סכר מטקה שנבנה ב-1937, יוצר את אגם מטקה. הבדלי הגבהים בין האגם והנהר מאפשר ייצור אנרגיה הידרואלקטרית.

קרבת הקניון לסקופיה הופכת את המקום אטרקטיבי לתושבים ולתיירים. בנהר טרסקה מתקיימות תחרויות שיט בקיאקים. במקום יש 77 סוגי פרפרים ובמערות יש מושבות של עטלפים.

== גלריה ==
<gallery>
File:The dam in Matka Canyon.JPG|הסכר בקניון מטקה
File:Matka Canyon (8).JPG|אגם מטקה שנוצר לפני הסכר
File:Matka Canyon (2).JPG|שיט באגם מטקה
File:Matka Canyon (1).JPG|חתירה באגם מטקה
File:Matka Canyon (14).JPG|התחנה ההידרואלקטרית בקניון מטקה
File:Matka Canyon (4).JPG|הדרך לאורך הקניון
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.exploringmacedonia.com/matka-canyon.nspx קניון מטקה], באתר exploring macedonia

קטגוריה:מקדוניה הצפונית: גאוגרפיה
קטגוריה:קניונים