OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בן אז'ובל

בן אז'ובל (נולד ב-19 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת החלוץ בהפועל פתח תקווה.

==קריירת מועדונים==
אז'ובל נולד ביישוב גני תקווה. החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של מכבי פתח תקווה, מכבי תל אביב ומכבי חיפה, ובגיל 16 הגיע לקבוצת הנוער של הפועל כפר סבא.

ב-19 בספטמבר 2011 ערך אז'ובל את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל כפר סבא, בניצחון 0–2 על הפועל נצרת עילית במסגרת גביע הטוטו. ב-21 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה הבוגרת, בניצחון 0–3 נגד הכח עמידר רמת גן בליגה הלאומית. הוא המשיך לשחק במקביל בקבוצת הנוער של המועדון, ובמשך שנתיים ערך 34 הופעות בליגה הלאומית וכבש ארבעה שערים.

בקיץ חתם בהכח עמידר רמת גן, במדיה כבש 14 שערים בליגה הלאומית והיה מלך שערי הקבוצה בעונת 2013/2014. בקיץ חתם בהפועל ניר רמת השרון, ובעונת 2014/2015 כבש במדיה שמונה שערים ב-30 הופעות בליגה הלאומית. ביולי חתם בהפועל פתח תקווה, ובעונת 2015/2016 כבש 15 שערים בליגה הלאומית והיה מלך שערי הקבוצה לעונה זו.

בקיץ עזב לראשונה את ישראל וחתם בפרטיזן טירנה, במדיה כבש שער אחד בשבע הופעות בליגת העל האלבנית.

ב-27 בדצמבר 2016 חזר לישראל וחתם בהפועל אשקלון מליגת העל. ב-14 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כאשר פתח בהרכב בניצחון 2–0 על הפועל רעננה, אך עד תום עונת 2016/2017 שותף רק בשני משחקי ליגה ובשני משחקים בגביע המדינה.

בקיץ חתם בהפועל עכו, העולה החדשה לליגת העל. ב-10 בספטמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0–2 נגד מכבי חיפה. ב-14 בפברואר 2018 האריך את חוזהו בקבוצה לשלוש שנים נוספות. בסך הכול כבש שמונה שערים בעונת 2017/2018, ובסופה ירדה הפועל עכו לליגה הלאומית.

ב-28 באוגוסט 2018 הושאל להפועל חיפה, עם אופציית רכישה בתום העונה. ב-17 בספטמבר 2018 ערך את הופעתו הראשונה במועדון, כאשר נכנס כמחליף מול בית"ר ירושלים וכעבור פחות מדקה כבש את שער הבכורה שלו, במשחק שהסתיים בתיקו 2–2. בסך הכל כבש חמישה שערים ב-28 הופעות בליגת העל בעונת 2018/2019, ובסופה חזר להפועל עכו.

ב-29 באוגוסט 2019 חתם לשנתיים בבני יהודה תל אביב.

ב-1 באוקטובר 2020 חתם לעונה אחת במכבי נתניה.

ב-25 ביולי 2021 חתם בהפועל רעננה.

ב-4 ביולי 2022 חתם במועדון פרת' גלורי מהליגה באוסטרליה<ref></ref>. ב-26 בדצמבר חתם בבבנגקוק גלאס מליגת העל התאילנדית עד לסיום העונה.

ב-16 ביולי 2023 חתם לשנה אחת בהפועל ירושלים מליגת העל. ב-15 בספטמבר עזב וחתם בהפועל אום אל פאחם. ב-28 בספטמבר שותף לראשונה כמחליף בתיקו 1-1 מול הפועל ראשון לציון. ב-5 באוקטובר פתח לראשונה בהרכב בתיקו 1-1 מול הפועל עפולה. ב-27 בנובמבר כבש שער בכורה בתיקו 1-1 מול מכבי יפו.בינואר 2024 חתם בטראט.ב-26 ביוני 2024 חזר להפועל פתח תקווה.

== נבחרת ישראל ==
בשנים 2011–2012 כבש שני שערים מתוך שמונה הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל עד גיל 19.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:גני תקווה: אישים
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן טירנה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני פרת' גלורי
קטגוריה:כדורגלני פאת'ום יונייטד
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באלבניה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באוסטרליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
דקלה (יישוב)

אוהלי ההיאחזות מיד לאחר הקמתה]]
תת-אלוף [[אשר לוי, רמ"ט פיקוד הדרום, סוקר את מסדר ההקמה של ההיאחזות]]
טקס ההקמה
בבניה. יום הקמת הישוב
[[אשר לוי בטקס ההקמה. בצד ימין השלט: אתן במדבר נטע ארז שיטה והדס ועץ שמן]]
דִּקְלָה היה יישוב והתנחלות ישראלית בחבל ימית בפתחת רפיח, שבצפון-מזרח חצי האי סיני. דקלה הוקמה לאחר מלחמת ששת הימים ביוני 1969 כהיאחזות נח"ל, ופונתה בשנת 1982 כתוצאה מהסכם השלום בין ישראל למצרים שנחתם בשנת 1979.

==שם היישוב==
ועדת השמות הממשלתית קראה ליישוב "נח"ל דקלים", בגלל עצי הדקלים האופייניים לאזור היישוב<ref></ref>. לאחר הקמת היישוב הסתבר שאין בסביבתו דקלים, והוחלט על שם חדש: "נח"ל דקלה", המזכיר את עץ הדקל שצמח מן התמרים שהיו בכיסו של אבשלום פיינברג, שנקבר בקרבת מקום לאחר שנמצאו עצמותיו.

==היסטוריה==
דקלה (תחילה נקרא גם "נח"ל דקלים") הוקמה ב-2 ביוני 1969, מצפון לעיירה שיח' זוויד, על ידי גרעין של "בני עקיבא". בינואר 1970 הותקפה ההיאחזות פעמיים במטולי מטולי בזוקה, בפברואר נהרג ילד בדואי מקומי ממוקש ובאפריל 1970 נהרג חייל ממוקש במקום. ביוני 1970 ביקרו במקום השר מנחם בגין ואלוף פיקוד הדרום אריק שרון והבטיחו שבמקום יתפתח יישוב משגשג.

תחילה היו בהיאחזות רק מספר אוהלים וקרוואנים, אך לאחר זמן קצר הוקמו בה מספר בתים על ידי פועלים בדואים משיח' זוויד. ב-17 במאי 1971 אוזרחה והחל בהקמת בתי הקבע של היישוב. התושבים הראשונים הגיעו מתנועת בית"ר ושטחו הראשוני של היישוב היה 500 דונם. טקס ההתאזרחות נערך בנוכחות מנחם בגין. הקמת היישוב התנהלה בעצלתיים, ועד 1974 הוקמו בו 30 בתים והוא הפך למושב עובדים. בשנת 1977 נקלע המושב למשבר כספי. בשנת 1979 החלו דיונים על פינוי המושב כחלק מהסכם השלום עם מצרים, והוצע להקימו מחדש ליד קיבוץ זיקים, אך התושבים סרבו. חלק מהתושבים עברו לבסוף למושב עין הבשור שהוקם ב-1982. המושב קיבל פיצויים על פינוי הבתים, החממות ותחנת הדלק שהפעיל במקום.

בשלב הראשון של הנסיגות הישראליות, על פי הסכם השלום בין ישראל למצרים, הוחזרה העיר אל עריש הממוקמת כ-30 ק"מ מממערב לדקלה, ב-25 במאי 1979. דקלה הוחזרה בשלב הנסיגה המלאה משטחו של חצי האי שהושלם באפריל 1982, רוב תושבי היישוב עזבו אותו כבר בסוף 1981. בשנת 1983, שנה לאחר פינוייה, הוקמה בגוש קטיף ברצועת עזה ההתנחלות נוה דקלים הקרויה על שם דקלה. גם יישוב זה פונה בסופו של דבר, במסגרת תוכנית ההתנתקות בשנת 2005.

==ראו גם==
* שיח' זוויד
* אנדרטת העשרה
* ייסוד נחל דקלה באוסף "דן הדני"

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סיני: התנחלויות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1969
ניקוס איקונומופולוס

נִיקוֹלַאוֹס (נִיקוֹס) אִיקוֹנוֹמוֹפּוּלוֹס (ביוונית: Νικολάος "Νίκος" Οικονομόπουλος; נולד ב-30 ביוני 1984) הוא זמר לאיקו יווני.

איקונומופולוס הוא אחד הזמרים היווניים הפופולריים בעשור השני של המאה ה-21; היקף מכירותיהם של אלבומיו הוא עצום.

הוא גדל בקאטו אכאיה , עיר קטנה מחוץ לפטרס, מערב יוון.

הופיע לראשונה בתוכנית הכישרונות היוונית: "Dream Show – The Music 2", בה ניצח.

שיתף פעולה עם אמנים שונים, דוגמת סטאמאטיס גונידיס , ניקוס מקרופולוס ואנה ויסי, בהופעות באפריקה.

== ביוגרפיה ==
איקונומופולוס נולד בפטרס ב-30 ביוני 1984. נשאר בקאטו אכאיה עד גיל 17.5.
החל לשיר בערים שונות בפלופונסוס ולאחר מכן בדרום יוון.

לצד עבודתו כזמר, עבד בעבודות שונות כגון מסחר בדגים ובפיצרייה.

בדצמבר 2006 זכה בתוכנית הריאליטי של רשת הטלוויזיה Alpha TV , "Dream Show".

אלבומו הראשון יצא בנובמבר 2007, שמו היה "אהבה ראשונה" (ביוונית: "Πρώτη αγάπη").
באלבום זה הצליחו מספר שירים: "את לא בסדר" (ביוונית: "Δεν είσαι εντάξει"), "הכל בשבילך" ("Όλα για σένα"), "הסתכל כדי ללמוד" ("Κοίτα να μαθαίνεις"), "שתי שמשות שבורות" ("Δυο Σπασμένα Ποτήρια") ו"הכוכב הזה" ("Αυτό το αστέρι").

ביוני 2008 זכה בפרס עבור הופעת הבכורה הטובה ביותר בטקס פרסי המוזיקה היוונית של MAD TV.

בדצמבר 2008 הוציא את הסינגל "ואל תחזרי" ("Και μη γυρίζεις") באמצעות חברת התקליטים "SONY MUSIC GREECE", ובאותו החודש יצא סינגל נוסף: "שמעתי..." ("Άκουσα").

ביוני 2009 קיבל פרס נוסף במסגרת טקס פרסי המוזיקה היוונית של MAD TV, בעבור קליפ הוודאו הטוב ביותר, בז'אנר הלאיקו העכשווי.

בשנים 2016 ו-2017 הוא הוציא סינגלים על מוזיקה של גיאורגוס סבאניס.

==דיסקוגרפיה==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
|-
! scope="col" rowspan="2" style="width:17em;"| שם
! scope="col" rowspan="2" style="width:19em;"| פרטים
! scope="col" colspan="1"| דירוג
! scope="col" rowspan="2"| נתוני מכירות
|-
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;"| GRE<br/><ref name="charts">[http://www.ifpi.gr/charts_en.html IFPI Album Sales Chart Greece]</ref>
|-
! scope="row"| Proti Agapi 
| 
15 בנובמבר 2007
| —
| 
|-
! scope="row"| Akousa… 
| 
18 בדצמבר 2008 
|1
|זהב
|-
! scope="row"| Katathesi Psihis 
| 
11 בדצמבר 2009 
|1
|פלטינה 
|-
! scope="row"| Doro Gia Sena 
| 
3 בדצמבר 2010
| 1
|פלטינה*3
|-
! scope="row"| Tha Eimai Edo 
| 
12 בדצמבר 2011
| 1
|פלטינה*4 
|-
! scope="row"| Ennoeitai 
| 
14 בדצמבר 2012
| 1
|פלטינה*4
|-
! scope="row"| Eilikrina 
| 
6 בדצמבר 2013
| 1
|פלטינה*2 
|-
! scope="row"| Gia Hilious Logous 
| 
17 בנובמבר 2014
| 1
|פלטינה*4 
|-
! scope="row"| Ena Mikrofono Ki Ego 
| 
17 בדצמבר 2015
| 1
|פלטינה*2
|-
! scope="row"| 10
| 
8 בדצמבר 2015
| 1
|פלטינה*2
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים יוונים
קטגוריה:מוזיקה יוונית
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1984
אל-מניא

אל-מִניא (בערבית: المنيا) היא עיר במצרים התיכונה ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר ממוקמת על גדתו המערבית של הנילוס, כ-220 ק"מ דרום-מערבית לבירה קהיר. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 298,021 בני אדם.

==היסטוריה==
ההתיישבות באזור החלה עוד ב ובהמשך צורפה למצרים העתיקה. במאות השנים שלאחר מכן התבססה אל-מניא כמרכז מסחרי חשוב ובשלב מסוים נקראה על שמו של ח'ופו ששלט ב. שגשוגה של העיר נמשך גם עוד מאות שנים, הויא נחשבה לעיר עשירה מאוד ובתקופה זו היא התנהלה באופן אוטונומי. אוטונומיה זו נחלשה עם תחילת האלף ה-2 לפנה"ס. באל-מניא נמצאו עדויות למקדשים לאל תחות.

הקיסר הרומי אדריאנוס בנה בעיר מבנה לזכרו של מאהבו היווני אנטינואוס. אל-מניא הייתה אף מרכז אדמיניסטרטיבי גם בתקופה ההלניסטית והביזנטית. העיר התפתחה מאוד בתקופת בית עבאס. בשנת 1326 ביקר בעיר החוקר הידוע אבן בטוטה. השליטים מוחמד עלי ואסמאעיל פאשא ראו בעיר כחשובה מאוד מבחינה כלכלית וחקלאית ולכן פיתחו אותה. בשנת 1870 פאשא בנה באל-מניא ארמון ובשנת 1873 נבנתה תעלת מים שסיפקה מים לחקלאות המקומית. פיתוח הכלכלה והחקלאות המקומיות גרמו גם לצמיחה דמוגרפית.

בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית עלה הביקוש לכותנה המקומית, וכתוצאה מכך התפתחה מאוד הכלכלה המקומית. בתחילת המאה ה-20 נבנתה באל-מניא מערכת רכבות. בתקופה זו הקימה הממלכה המאוחדת קונסוליה ובשנת 1907 נפתח סניף של בנק עותומן. בשנת 1927 נפתח בית משפט, בשנת 1931 נפתחה תחנת כיבוי אש ובשנת 1937 נחנכה עירייה חדשה.

לאחר מהפכת הקצינים החופשיים ב-1952, מלחמת סיני ב-1956 והלאמת תעשיות רבות ב-1957, עזבו תושבים ארמנים ויוונים רבים את אל-מניא. הגירה שלילית זו הביאה להידרדרות במצב העיר. גורם נוסף להידרדרות היה הצפיפות בתוך העיר ותשתיות לקויות. לשם פתרון משברי הדיור, נבנה בשנות ה-60 דיור ציבורי.

ב-26 במאי 2017 התרחש באל-מניא פיגוע ירי, כאשר חמושים מארגון המדינה האסלאמית פתחו באש לעבר נוצרים קופטים שנסעו באוטובוס. בפיגוע נרצחו 29 אנשים, מרביתם ילדים. כ-25 בני אדם נוספים נפצעו.

מבין התושבים הידועים בעיר ניתן למנות את טה חוסיין והודא שעראווי.

==כלכלה==
המגזר הדומיננטי הוא המגזר הציבורי. המוצרים הנפוצים שמיוצרים על ידי הייצור התעשייתי בעיר הם מלט, מוצרי מזון, רהיטים, מתכת, נגרות, כימיקלים, כרייה, דשנים ותעשיות חקלאיות. למרות עברה ההיסטורי של העיר, התיירות המקומית אינה מפותחת.

==ערים תאומות==
*

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה
בנהא

בנהא (בערבית: بنها; בקופטית: ⲡⲁⲛⲁϩⲟ) היא עיר בצפון-מזרח מצרים ובירת מחוז אל-קליוביה. בנהא נחשבת למרכז תחבורתי חשוב בדלתא של הנילוס ונמצאת במרחק 45 ק"מ צפונית לבירה קהיר. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023, התגוררו בעיר 187,469 בני אדם.

בשנת 1976 הוקמה בבנהא אוניברסיטה אשר הפכה פרטית בשנת 2005. בכל שנה לומדים באוניברסיטה כ-60,000 סטודנטים. הפקולטה ברפואה עוזרת לנהל את שני בתי החולים בעיר.

==גלריית תמונות==
<gallery>
Banha.jpg|
Banha-st.jpg|אחד מרחובות העיר
Naser mosque.jpg|מסגד נאצר בעיר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה
כפר א-שיח'

כפר א-שיח (בערבית: كفر الشيخ) היא עיר בצפון מצרים ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר ממוקמת כ-120 ק"מ מצפון לקהיר, בצפון הדלתא של הנילוס. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023, התגוררו בעיר 198,197 בני אדם. ההתיישבות המקומית החלה לפני אלפי שנים.

בשנת 2006 נפתחה בעיר אוניברסיטה. התעשייה העירונית מפותחת מאוד.

מבין תושבי העיר הידועים, ניתן למנות את אחמד זוויל, חמדין סבאחי, חוסאם ע'אלי, מוחמד עטא, מחמוד חסן וסעד זע'לול.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה
קינא

קינא (בערבית: قنا; תעתיק מדויק: קנא) היא עיר בדרום-מזרח מצרים ובירתו של מחוז בעל שם זהה. העיר ממוקמת במצרים העליונה, על הגדה המזרחית של הנילוס, כ-50 ק"מ מצפון-מזרח לעיר לוקסור. העיר נחשבת למוקד תחבורה מרכזי בין מצרים העליונה לים האדום.

לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 התגוררו בעיר 264,498 בני אדם. בעיר ישנו ריכוז גבוה של נוצרים קופטים - כ-35% מכלל התושבים.

חיל האוויר של ארצות הברית ביצע תרגילים רבים באזור קינא משנות ה-70 של המאה ה-20 ועד לשנות ה-90.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה
בני סויף

בַּני סויף (בערבית: بني سويف, נפוצה גם ההגייה בני סואף) היא עיר בצפון-מרכז מצרים ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר משמשת כמרכז מסחרי וחקלאי חשוב על הגדה המערבית של נהר הנילוס ומרוחקת כ-110 ק"מ דרום-מערבית לבירה קהיר. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מונה 294,125 בני אדם.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:BeniSuefAzizMosque.jpg|מסגד עמר בן עבד אל-עזיז
קובץ:BeniSuefMuseumEntrance.jpg|הכניסה למוזיאון הארכאולוגי
קובץ:BeniSuefFighterMemorial.jpg|אנדרטת קרב עם סוחוי Su-7
קובץ:BeniSuefChurchHlVirgin.jpg|כנסיית הבתולה הקדושה
קובץ:BeniSuefOctoberWarMemorial.jpg|אנדרטת מלחמת אוקטובר
קובץ:BeniSuefSayidaHoriya.jpg|מסגד א-סיידה חוריה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה
דפנה בן-תור

דפנה בן תור (נולדה ב-18 בדצמבר 1947) היא ארכאולוגית, היסטוריונית ואגיפטולוגית ישראלית.

==ביוגרפיה==
נולדה בירושלים. בשנת 1971 קיבלה בוגר (B.A) בארכאולוגיה ובהיסטוריה של עם ישראל מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1976–1981 שימשה עוזרת לאוצר במחלקה לתרבויות שכנות במוזיאון ישראל.

ב-1982–1991 הייתה אוצרת-משנה במחלקה לארכאולוגיה של מצרים במוזיאון ישראל ומשנת 1992 ועד 2016 שימשה אוצרת אותה מחלקה במוזיאון.

בשנת 1994 קיבלה תואר מוסמך (M.A) באגיפטולוגיה מהאוניברסיטה העברית.

בשנת 2006 קיבלה תואר דוקטור (Ph.D) באגיפטולוגיה מהאוניברסיטה העברית. עבודת התזה שלה עסקה ביחסי מצרים וארץ ישראל בתקופת הביניים השנייה (1550-1700 לפנה"ס בקירוב) על פי חרפושיות מצריות וכנעניות בנות התקופה.

נישאה לאמנון בן-תור, שהיה חופר תל חצור ופרופסור לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנים 1997–1998 וכן ב-2001 הייתה עמית מחקר במחלקה לאמנות מצרית במוזיאון המטרופוליטן בניו יורק.

משנת 1993 עוסקת במחקר על קשרי מצרים וכנען בעיקר על סמך חרפושיות שנמצאו בשני האזורים.

פרשה לגמלאות באפריל 2016.

==תערוכות שפרסמה==
* 1994 - מצרים, מעבר לנהר, מוזיאון רוקפלר, ירושלים, עם דפדפת נלווית.
* 1989 - החרפושית, ראי לתרבות מצרים הקדומה, מוזיאון ישראל, ירושלים, עם קטלוג נלווה.
* 1997 - המצרים הקדמונים בני האלמוות: אמנות מצרים עתיקה מאוסף אברהם גוטרמן, מוזיאון ישראל, ירושלים, עם קטלוג נלווה.
* 2000 - מוצג מיוחד: חיות מקודשות במצרים הקדומה, מוזיאון ישראל, ירושלים, עם חוברת נלווית.
* 2001 - מוצג מיוחד: במחיצת האלים: פסלים פרטיים במקדשים מצריים, עם חוברת נלווית.
* 2005 - מוצג מיוחד: פסל זוגי ממוזיאון המטרופוליטן במסגרת חגיגות ה 40 למוזיאון ישראל, עם דפדפת נלווית.
* 2016 - פרעה בכנען, הסיפור שלא סופר, מוזיאון ישראל, ירושלים, עם קטלוג נלווה.

קטגוריה:אגיפטולוגים
קטגוריה:היסטוריוניות ישראליות
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:ארכאולוגיות ישראליות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: ארכאולוגיה והמזרח הקרוב הקדום
קטגוריה:אוצרות ישראליות
קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
מיכל פלג

מיכל פלג (נולדה ב-1959) היא אמנית, עיתונאית, סופרת ומסאית ישראלית.

==קורות חיים==
נולדה בחיפה וחיה בילדותה באתיופיה עקב שליחות הוריה במדינה. למדה אמנות ועיצוב בבצלאל וקולנוע ברומא. עד שנת 1990 הייתה כתבת העיתונים "דבר" ו"מעריב" באיטליה, במקביל לעבודתה שם בתחום הקולנוע. הרצתה באקדמיה לאמנות "בצלאל" ובבתי-ספר לעיצוב ולתקשורת חזותית. מפרסמת מאמרים ומסות בעיתון "הארץ".

מטיוליה המקיפים באזורי סכסוך ומתיחות בעולם פרסמה רשימות מברלין לאחר נפילת חומת ברלין, מנגורנו קרבאך, מקובה ומאתיופיה.

עשייתה כוללת פעילות בארגון תעאיוש, לקידום שותפות יהודית-ערבית.

== ספריה ==
* שיר הרס וסיפורים אחרים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1997 - סיפורים
* העיר הפנימית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998 - רומן
* לאפריקה, הוצאת כרמל, 2005 - נובלה וסיפורים קצרים
* פנים: שיחות עם יאן ראוכוורגר, כרמל, 2007
* נדיר, עם עובד, הספריה לעם, 2010 - רומן
* החתרנים: מסע בספרות ובמאה העשרים, הוצאת כתר, 2017

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* [https://www.masa.co.il/writers/%D7%9E%D7%99%D7%9B%D7%9C_%D7%A4%D7%9C%D7%92/ מאמריה של פלג] במגזין מסע אחר
* 
* מיכל פלג, [https://www.grantahebrew.com/%d7%a8%d7%a7-%d7%9e%d7%99%d7%9c%d7%99%d7%9d-%d7%9c%d7%a9%d7%97%d7%a7-%d7%91%d7%94%d7%9f/ רק מילים לשחק בהן ], באתר גרנטה בעברית

על ספריה:
* דן לחמן, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-880.htm לאפריקה / מיכל פלג] (ביקורת ספר), אימגו, 3 בפברואר 2006
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:מסאיות ישראליות
קטגוריה:סופרי מסע ישראלים
קטגוריה:סופרות מסע
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
שטפן וייל

שטפן וייל (בגרמנית: Stephan Weil, נולד ב-15 בדצמבר 1958) הוא פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (SPD), אשר מכהן מאז פברואר 2013 כראש ממשלת מדינת סקסוניה התחתונה. בשנים 2013-2014 כיהן כנשיא הבונדסראט (הבית העליון של הפרלמנט הגרמני).

== ביוגרפיה ==
וייל נולד ב-15 בדצמבר 1958 בהמבורג, אז גרמניה המערבית. בשנת 1965 עבר וייל עם משפחתו להתגורר בהנובר. למד משפטים ומדע המדינה באוניברסיטת גטינגן. לאחר לימודיו, עבד וייל כעורך דין בהנובר, ולאחר מכן כתובע הכללי וכשופט במשרד המשפטים של סקסוניה התחתונה. בשנים 1997-2006 כיהן כגזבר הנובר.

במאי 2006 נבחר וייל להיות מועמד ה-SPD לראשות עיריית הנובר. בבחירות שהתקיימו בספטמבר, ניצח וייל ברוב מוחלט בסיבוב הראשון. הוא עזב את תפקיד זה באופן אוטומטי עם היבחרו לראשות הממשלה. בשנת 2012 נבחר להנהיג את ה-SPD במדינה.

וייל נבחר לתפקיד ראש ממשלת המדינה ב-19 בפברואר 2013 בתמיכת מפלגתו ומפלגת הירוקים. הוא נבחר שנית לתפקיד בנובמבר 2017 בתמיכת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית וה-המפלגה הנוצרית-דמוקרטית.

במסגרת חברותו בבונדסראט, היה חבר וייל בוועדות לענייני אירופה לחיזוק הקשר עם ארצות הברית.

התחתן בשנת 1987 ונולד לו בן אחד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:ראשי עיריות בגרמניה
קטגוריה:חברי הבונדסראט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1958
באבא גורגור

באבא גורגור (בערבית ובכורדית: بابا كركر; מילולית בכורדית "אב האש") הוא שדה נפט ליד העיר כירכוכ בצפון עיראק, בתחום השליטה של כורדיסטן העיראקית. במקום קיימת זרימת נפט על פני הקרקע או סמוך לפניה וכבר לפני אלפי שנים מתועדת בעירה טבעית של אש תמיד במרכז השדה. 

השדה, אשר התגלה בתקופה המודרנית ב-1927, נחשב לשדה הנפט הגדול ביותר בעולם עד לגילויו של שדה הנפט גוואר בערב הסעודית בשנת 1948. עלויות הפקת הנפט במקום זולות במיוחד. הנפט מובל בצינור נפט (צינור הנפט כירכוכ-ג'ייהאן) לעיר הנמל הטורקית ג'ייהאן, ממנו הוא מיוצא.

בעקבות גילוי שדה הנפט במקום הוקמה חברת הנפט העיראקית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המזרח התיכון: שדות נפט
קטגוריה:כורדיסטן העיראקית
קטגוריה:כירכוכ
יחסי אלבניה – סן מרינו

יחסי אלבניה–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אלבניה לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.

== סקירה כללית ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין אלבניה לסן מרינו כוננו ב-21 ביוני 1976. ב-18 במאי 2012, נחתם הסכם בין המדינות בדבר קידום ההשקעות בין ממשלת סן מרינו למועצת השרים של אלבניה. היחסים בין המדינות היו בדרך כלל טובים, בין המדינות מתקיים שיתוף פעולה בתחומי הכלכלה והמסחר.

== יחסים כלכליים ==
בין אלבניה לסן מרינו קיים שיתוף פעולה נרחב בתחום הכלכלה. אלבניה וסן מרינו שותפות מסחר, מדי שנה מייצאת סן מרינו סחורות בשווי מאות אלפי שקלים. לעומת זאת, אלבניה כמעט ולא מייצאת סחורה אל סן מרינו. 

בשנת 2007, סן מרינו ייצאה סחורה בשווי 232 אלף דולר, שכללה מכוניות, מצלמות, מכונות כביסה, מוצרי ספורט, בשמים, משאיות ועוד. בשנת 2009, אלבניה ייצאה סחורה בשווי 249 אלף דולר, שכללה לוחות בקרה חשמליים. סך הכל, בין השנים 2007-2009, סך הסחר בין שתי המדינות הגיע למיליון וחצי דולר, כאשר סן מרינו בלטה בייצוא הסחורות.
{| class="wikitable"
|+סחורה בשנים 2007-2009
!שנה
!ייצוא אלבני
!ייצוא סן מרינזי
|-
|2007
|N/A
|232 אלף דולר
|-
|2008
|187 אלף דולר
|647 אלף דולר
|-
|2009
|249 אלף דולר
|227 אלף דולר
|}
בעשור השני במאה ה-21, אלבניה לא ייצאה לסן מרינו סחורה.. לעומת זאת, סן מרינו המשיכה לייצא סחורות בשווי של מיליון דולר אל אלבניה. בשנת 2013, סן מרינו ייצאה אל אלבניה סחורה בשווי 276 אלף דולר, שכללה מכונות ניקיון, מכוניות, חומרי הדברה, חומרי מזון ועוד.

== ייצוג ==

* סן מרינו מיוצגת באלבניה על ידי קונסוליה כללית בטירנה, בירתה של אלבניה.
* אלבניה אינה מיוצגת בסן מרינו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
מרק אנדרה המלין

מרק אנדרה המלין (באנגלית: Marc-André Hamelin; נולד ב-5 בספטמבר 1961) הוא פסנתרן וירטואוז קנדי הידוע ביכולותיו הטכניות המרשימות כמו גם בפרשנותו המקורית ליצירות לפסנתר.

המלין נולד במונטריאול<ref></ref>, חבל קוובק, והחל את לימודי הפסנתר שלו בגיל חמש<ref></ref>. אביו, שהיה רוקח במקצועו אך חובב מוזיקה, הכיר לו יצירות לפסנתר של אלקאן וגודובסקי כבר בגיל צעיר. הוא למד במונטריאול ובפילדלפיה, הופיע במיטב אולמי קונצרטים והקליט בחברות מובילות. זכה בפרס וירג'יניה פארקר (1989)<ref></ref> ובפרס יונו (2008). הוא זכה לשבחים מפליגים מעיתונים דוגמת ה'ניו יורקר' וה'ניו יורק טיימס'.

בין ביצועיו בולטים הפרלודים של רחמנינוף והקונצ'רטו לפסנתר של גרשווין.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!פרויקט
!תוצאה
!מקור
|-
!2024
!פרס ג'ונו
|אלבום השנה הקלאסי - סולו
|Fauré: Nocturnes & Barcarolles
|
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסנתרנים קנדים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לאוול
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1961
חואן סולר

חואן סולר ואלס קירוגה (בספרדית: Juan Soler Valls Quiroga; נולד ב-19 בינואר 1966) הוא שחקן ארגנטינאי ודוגמן עבר.

== ביוגרפיה וקריירה ==
=== השנים הראשונות ===
סולר נולד בסן מיגל דה טוקומאן שם נודע כשחקן רוגבי והיה דוגמן, תחום שממנו התחבר לעולם המשחק.

הוריו ממוצא קטלוני וגליסיאני, ויש לו שלושה אחים: פאקונדו, מריה חוזה ומריה אינס.

הוא החל את הקריירה שלו בבואנוס איירס, שם השתתף בסיטקום ״רכבת הרים״ (Montaña Rusa) יחד עם השחקנים ננסי דופלה, גסטון פולסר ואחרים. ב-1991 עבר למקביקו, שם שיחק באופרות סבון עבור רשת ״טלוויזה״ (Televisa) ובמקביל השתתף בתיאטרון המקומי.

ב-20 בדצמבר 2003 התחתן באקפולקו עם השחקנית הארגנטינאית מאקי מוגילבסקי והיה נשוי לה חמש עשרה שנה, עד שהתגרשו ב-2018.

לסולר יש שלוש בנות: ולנטינה, ממערכת יחסים קודמת, נולדה ב-1991 ומתגוררת בארגנטינה; הבת השנייה, מיה, נולדה ב-18 בדצמבר 2004, ובתו השלישית, אז'ל, נולדה ב-20 בפברואר 2007. למיה יש מצב שנקרא סיטוס אינברסוס. במרץ 2005, מאקי, אשתו, איבדה הריון של שלושה חודשים.

בשנת 2013 עבר סולר לרשת "טלמונדו״ (Telemundo) המקסיקנית, שם חתם על חוזה בלעדי. הטלנובלה הראשונה שלו ברשת הייתה ״בעל להשכרה״ (Marido en alquiler) לצד סוניה סמית'.<ref></ref>

=== פילמוגרפיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|1994
|רכבת הרים – TV show Montaña Rusa
|
|
|-
|1995
|אקולופו הגוף והנפש
|הומוברטו באוטיסטה
|
|-
|1995
|תחת אותן פנים – Bajo un mismo rostro
|מרסלו
|
|-
|1996
|אגמןו של תשוקה – Cañaveral de pasiones
|פבלו מונטרו
|
|-
|1997
|עיירה קטנה, גיהנום גדול – Pueblo chico, infierno grande
|גנארו אונצ'י
|
|-
|1998
|אנג'לה – Ángela
|מריאנו באוטיסטה
|
|-
|1999-2000
|מריה אמיליה יקירתי – María Emilia, querida
|אלחנדרו אגווארו גונזלס
|
|-
|2001
|אין אשמה באהבה – Sin pecado concebido
|אוקטביו אלנדה
|
|-
|2002
|האחרת – La otra
|אלוורו אלבז
|
|-
|2003
|תחת אותו העור – Bajo la misma piel
|אלחנדרו רואיז קלדרון
|ראשי
|-
|2004
|זמן שיא – La hora pico
|דמויות שונות
|
|-
|2004-2005
|להמר על האהבה – Apuesta por un amor
|גבריאל דוראן
|
|-
|2006
|אהובי – Amor mio
|פבלו
|אורח
|-
|2006-2007
|המכוערת הכי יפה – La fea más bella
|אלדו
|
|-
|2007
|מה עכשיו? – ?Y ahora qué hago¿
|חואן
|אורח
|-
|2007-2008
|מילה של אישה – Palabra de mujer
|מרטין
|
|-
|2009
|אחים ובלשים - Hermanos y detectives
|לא ידוע
|אורח
|-
|2010-2011
|שקרים – Cuando me enamoro
|חרונימו
|ראשי
|-
|2013–2014
|בעל להשכרה – Marido en alquiler
|רינלדו
|ראשי
|-
|2014
|מלכת הלבבות – Reina de corazones
|ויקטור דה רוסס
|ראשי
|-
|2017
|שמה הוא דולורס – Su nombre era Dolores
|אדוארדו
|2 פרקים
|-
|2017
|שום דבר אישי – Nada personal
|ראול ריי
|ראשי
|-
|2018-2017
|מודה באשמה – Me declaro culpable
|פרנקו
|ראשי
|-
|2020
|Rubí 
|הקטור פרר
|פרק: "Nueva familia"
|-
|2021-2020
|המקסיקנית והבלונדיני – La mexicana y el güero
|טיילר סומארס
|ראשי
|-
| rowspan="2" |2023
|El amor invencible
|אפולו
|תפקיד חוזר
|-
|Amores que engañan
|רנה
|פרק: "Pacto de silencio"
|}

== בתיאטרון ==
* אני מת על השכנה – Me fascina mi vecina (2000)
* נ.ב. החתול שלך מת – P.S. Your Cat Is Dead (1999)
* מתחת לסדינים – Bajo las sábanas (1997)
* משחק חברה – Juego de sociedad (1993–1994)

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ארגנטינאים
קטגוריה:דוגמנים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1966
יצחק ברזילי

יצחק "איציק" ברזילי (נולד ב-1940) הוא בכיר לשעבר במוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים, כיהן כראש אגף תבל.

==ביוגרפיה==
ברזילי נולד בבגדאד שבעיראק. ב-1951 עלה לישראל עם משפחתו. הוא גדל בקיבוץ גבעת השלושה כחבר קבוצת עליית הנוער. כדובר ערבית ואנגלית גויס כנער לקורס קדם-צבאי ושירת בצה"ל בשנים 1958–1962 ביחידה 8200 בתחום ההאזנות.

לאחר שירותו הצבאי שירת במוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים במשך כ-37 שנים עד פרישתו ב-1999. הוא הוצב בין השאר בפריז ובאיראן בתקופת שלטון מוחמד רזא שאה פהלווי. שימש בין השאר עוזר לראש המוסד, ראש שלושה אגפים כולל ראש אגף תבל, האגף שמופקד על הקשרים המודיעיניים והדיפלומטיים וראש מטה המוסד. לאחר סיום תפקידיו במוסד עבר למשרד הביטחון שם שירת ביחידה לענייני איראן בראשות אורי לוברני. ברזילי הוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.

ב-2010 פרש מתפקידו במשרד הביטחון לאחר כ-52 שנות שירות במערכת הביטחון. הוא שימש כיו"ר עמותת גמלאי המוסד.

ברזילי עוסק בציור ותיעד ביצירותיו את חוויותיו מהשירות במוסד.

==קישורים חיצוניים==
* אריאל ימיני, [http://mynetherzliya.co.il/article/282829/9 70 שנה 70 פנים: מה מסתתר מאחורי האיורים של בכיר המוסד לשעבר?] , mynetherzliya.co.il, 11 במרץ 2018
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180423102119/http://www.local.co.il/herzliya/151520/Article/ הציור היה כלי הביטוי המיוחד שלי לחוויות המסעירות שעברתי], לוקאל, 25 במרץ 2018

קטגוריה:ראשי אגף תבל במוסד
קטגוריה:משנים לראש המוסד
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:גבעת השלושה: אישים
קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
רובר השני, רוזן אסביי

רוברט השני, רוזן אסביי (רודברט, שרודוברט) (נפטר ב-12 ביולי 807) היה אציל פרנקי, רוזן וורמס ואזור הריין, ורוזן אסביי, אשר קיבל אותם בסביבות שנת 800. רובר הוא אב קדמון של בית קאפה (כולל בית ולואה ובית בורבון), אשר שלטו בפורטוגל, ספרד, צרפת, לוקסמבורג, פארמה, ברזיל וממלכת שתי הסיציליות.

== צאצאיו ==
רוברט הקים את השושלת הרוברטיאנית, אשר עליה נמנו בנו היה רובר השלישי, רוזן וורמס, נכדו רובר החזק, וניניו אודו ורובר, אשר שניהם שלטו בממלכת פרנקיה המערבית.

אחד מצאצאיו של רובר היה איג קאפה, מלך צרפת, מייסד שושלת המלוכה הצרפתית אשר שלטה בצרפת ברציפות עד 1848, למרות הפסקה קצרה שנגרמה על ידי המהפכה הצרפתית והאימפריה הצרפתית הראשונה. הקו הצעיר שלט בספרד מאז 1700, והמלך הנוכחי פליפה השישי הם צאצאים ישירים שלו.

== מוצא אפשרי ==
רובר היה כנראה בנו של תורינגברט מוורמס, ובכך נכדו של רובר הראשון, דוכס נויסטריה (697-764). לפי תאוריה אחרת הוא היה בנו של רוברט, בנו של תורינגברט. בין אבותיו של רובר היה למברט (665-741), רוזן אסביי, הסבא של המלך הקרולינגי הראשון, פפין הגוץ.

סבתא רבתא-רבא של רובר עשויה להיות הנסיכה קלוטילד (נולדה בערך 670), בתו של תאודריק השלישי, המלך המרובינגי של אוסטרזיה.

בנוסף הוא היה אחיה של ארמנגארד, אשתו של הקיסר לואי החסיד. ואחיהם של קרודגאנג, ארכיבישוף מץ ואב המנזר בלורשוקנקור, מייסד המנזר בלורש.

קטגוריה:אצולה צרפתית
קטגוריה:נפטרים ב-807
פולקר בופיה

פוֹלקֵר בּוּפִיֶה ׁׁ(בגרמנית: Volker Bouffier; נולד ב-18 בדצמבר 1951) הוא פוליטיקאי גרמני מן המפלגה הנוצרית-דמוקרטית (CDU) אשר כיהן כראש ממשלת מדינת הסן מ-31 באוגוסט 2010 עד 31 במאי 2022. מנובמבר 2014 ועד אוקטובר 2015 כיהן בופיה כנשיא הבונדסראט (הבית העליון של הפרלמנט הגרמני) וכסגן נשיא גרמניה. הוא משמש כמנהיג ה-CDU בהסן מאז יולי 2010. עורך דין במקצועו.

== ביוגרפיה ==
בופיה נולד ב-18 בדצמבר 1951 בגיסן, אז גרמניה המערבית לרוברט בופיה (1920–1999), עורך דין ופוליטיקאי מקומי. סבו, רוברט פרדיננד אוגוסט בופיה, ממוצא צרפתי הוגנוטי, עבר משטרסבורג לגיסן בשנת 1906, והיה גם הוא לפוליטיקאי בעיר. פולקר בופיה נבחר לראשונה לפרלמנט המקומי בשנת 1982. כיהן כשר הפנים והספורט בין השנים 1987–1991 ו-1999–2010. נבחר להנהיג את הממשלה בתמיכת ה-CDU והמפלגה הדמוקרטית החופשית בשנת 2010. במסגרת תפקידו בבונדסראט, הוא חבר בוועדת החוץ והביטחון. ב-25 בפברואר 2022, הודיע בופיה על התפטרותו מתפקיד ראש הממשלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
קטגוריה:ראשי ממשלת מדינות גרמניה
קטגוריה:חברי הבונדסראט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1951
אח"י ניצחון (סער 6)

אח"י ניצחון היא קורבטה בסדרת הקורבטות סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. היא אחת מארבע קורבטות בסדרה, והצטרפה לשייטת 3 של חיל הים הישראלי ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה. החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן, הגיעה בסוף שנת 2020 ולאחריה הגיעו השאר במהלך שנת 2021. 

אח"י ניצחון הועברה לחיל הים הישראלי יחד עם אח"י עצמאות ב-27 ביולי 2021. אח"י ניצחון הגיעה לנמל חיפה ב-30 באוגוסט 2021 והתקבלה בטקס במעמד הרמטכ"ל אביב כוכבי. תהליך התקנת מערכות הלחימה נמשך כשנה וחצי, והספינה נכנסה לשירות מבצעי בסוף 2023. אח"י ניצחון היא הספינה השנייה בחיל הים בשם זה (קדמה לה אח"י נצחון בסדרה סער 4).

ב-8 באפריל 2024 קצת לפני חצות, במסגרת מלחמת חרבות ברזל, כוחות חיל הים זיהו מטרה אווירית חשודה שחצתה לשטח מדינת ישראל מכיוון מזרח ויירטו את המטרה בהצלחה באמצעות מערכת "כיפה ימית" המותקנת על גבי ספינת סער 6 אח"י ניצחון ששטה ליד אילת. זה היה היירוט המבצעי הראשון של המערכת.<ref></ref>

== מפקדי הספינה ==
{|border="1" align="center" class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed"
|-
|מפקד הספינה||תקופת כהונה||פעילות||תמונה
|-
| סא"ל סטיבן גורדון|| || |-
|סא"ל רן קובל|| || ||
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ניצחון (סער 6)
אח"י עצמאות (סער 6)

אח"י עצמאות היא קורבטה מסדרה סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. היא אחת מארבע קורבטות בסדרה, הפועלות בשייטת 3 של חיל הים הישראלי, ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה.

החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן, הגיעה בסוף שנת 2020 והספינות שלאחריה הגיעו במהלך שנת 2021. אח"י עצמאות היא הספינה השנייה בחיל הים בשם זה (קדמה לה אח"י עצמאות בסדרת סער 4).

אח"י עצמאות הועברה לחיל הים הישראלי יחד עם אח"י ניצחון ב-27 ביולי 2021. הספינה הגיעה לנמל חיפה ב-10 באוגוסט 2021 והתקבלה בטקס במעמד נשיא המדינה יצחק הרצוג ומפקד חיל הים אלוף אליהו שרביט. תהליך התקנת מערכות הלחימה נמשך כשנה וחצי, והספינה נכנסה לשירות מבצעי בסוף 2023.

==גלריה==
<gallery widths="180px" heights="180px" perrow="4">
קובץ:Israeli Navy's 'INS Atzmaut' arrives in Israel (5146).jpg|טקס קבלת אניית אח"י עצמאות בהשתתפות נשיא המדינה, יצחק הרצוג, מפקד זרוע הים אלוף אלי שרביט ומפקד בסיס חיפה תת אלוף טל פוליטיס - 10 באוגוסט 2021 
קובץ:Israeli Navy's 'INS Atzmaut' arrives in Israel (3919).jpg|נשיא מדינת ישראל, יצחק הרצוג, גוזר את הסרט בטקס קבלת אניית אח"י עצמאות - 10 באוגוסט 2021
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

עצמאות (סער 6)
אח"י עוז

אח"י עוז היא קורבטה בסדרת הקורבטות סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015.

אח"י עוז אחת מארבע קורבטות בסדרה, הפועלות בשייטת 3 של חיל הים הישראלי ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה. החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. הספינה הראשונה בסדרה, אח"י מגן, הגיעה בסוף שנת 2020 ולאחריה הגיעו השאר במהלך שנת 2021. אח"י עוז היא הספינה הראשונה בחיל הים בשם זה, וספינת סער 6 השנייה בסדרה שמגיעה.

טקס העברת הדגל של הספינה לחיל הים הישראלי התקיים ב-4 במאי 2021 במספנת GNYK בקיל.
ב-28 במאי 2021 הספינה הפליגה מגרמניה בדרכה לישראל, וב-9 ביוני 2021 הגיעה לישראל. עם הגעת הספינה לנתיב השיט של נמל חיפה קיבלו את פניה צרעות של יחידת סנפיר וסירות השיטור הימי. הספינה התקבלה בנמל חיפה בטקס בנוכחות מפקד חיל הים האלוף אליהו שרביט ושר הביטחון בני גנץ.

ב-17 בנובמבר 2022 בוצע ניסוי כיפת ברזל ימית שהותקנה בספינה, וביטא את מבצוע המערכת.

== שירות מבצעי ==
ב-13 באוקטובר 2023 ביצעה יחד עם אח"י מגן תקיפת בכורה מבצעית במסגרת מלחמת חרבות ברזל. במסגרת הלחימה ביצעו הספינות תקיפות משטח הים לעבר רצועת עזה. במסגרת תקיפות אלה, הותקפו מתקן לייצור אמצעי לחימה, מוצב ועמדת תצפית של הכוח הימי של ארגון הטרור חמאס.

== מפקדי הספינה ==
כיאה להיררכיה הפיקודית בזרוע-הים מפקד הספינה הוא קצין בדרגת סגן-אלוף.
{|border="1" align="center" class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed"
|-
|מפקד הספינה||תקופת כהונה||פעילות||תמונה
|-
|ואדים קורנבליט || || ||
|-
|שראל מרטינובסקי || || ||
|-
|
|
|
|}

==גלריה==
<gallery heights="120">
קובץ:INS Oz, May 2021. IX.jpg|אח"י עוז עוגנת במספנה בגרמניה, מאי 2021
קובץ:INS Oz, May 2021. V.jpg|אח"י עוז עוגנת במספנה בגרמניה, מאי 2021
קובץ:INS Oz, June 2021. V.jpg|אח"י עוז (מימין) בטקס הגעתה לישראל לצדה של אח"י מגן, יוני 2021
קובץ:INS Oz, June 2021. I.jpg|מימין: מפקד שייטת 3 מאיר עזורי, שר הביטחון בני גנץ ומפקד חיל הים אליהו שרביט בטקס הגעת הספינה לישראל, יוני 2021
קובץ:INS Oz, May 2021. IV.jpg|צוות אח"י עוז
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

עוז (סער 6)
אח"י מגן

אח"י מגן היא קורבטה מסדרה סער 6 של חיל הים הישראלי, שנבנתה על ידי חברת טיסנקרופ (מספנות TKMS) החל משנת 2015. היא אחת מארבע קורבטות בסדרה, שהן חלק משייטת 3 של חיל הים הישראלי, ונמל הבית שלה הוא בסיס חיפה.

החוזה לבניית ארבע הספינות נחתם במאי 2015. אח"י מגן, הספינה הראשונה בסדרה, הושקה במאי 2019 בטקס שנערך במספנות טיסנקרופ, הועברה רשמית לישראל בנובמבר 2020 ומשם הפליגה לישראל. היא עגנה בנמל חיפה ב-2 בדצמבר 2020, והתקבלה בטקס בנוכחות נשיא המדינה ראובן ריבלין והרמטכ"ל אביב כוכבי. שאר הספינות בסדרה הגיעו במהלך שנת 2021.

לאחר הגעתה לישראל הורכבו בה מערכות מתוצרת ישראל, ובכלל זה מערכות שליטה ובקרה - C4ISTAR, ומערכות הנשק והלוחמה האלקטרונית.

אח"י מגן היא הספינה הראשונה בחיל הים בשם זה.

== שירות מבצעי ==
ב-13 באוקטובר 2023 ביצעה תקיפת בכורה מבצעית במסגרת מלחמת חרבות ברזל.

ב-12 בדצמבר 2023 פרסם דובר צה"ל שספינת סער 6 אח"י מגן עגנה בבסיס אילת ותצא לפעילות בים האדום בעקבות תקיפות הטרור של החות'ים נגד ספינות בים האדום והכרזת החות'ים על הטלת מצור ימי נגד ישראל.

== מפקדי הספינה ==
{|border="1" align="center" class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed"
|-
|מפקד הספינה||תקופת כהונה||פעילות||תמונה
|-
|ברוך חביב || 2020–2021|| ||
|-
|עומר כרמי ||2021–2022|| ||
|-
|איתי חזק || 1 בנובמבר 2022–הווה || ||
|}

==גלריה==
<gallery heights="120">
קובץ:Reuven Rivlin at the Ceremony of Receiving INS Magen (Saar 6), December 2020 (KBG GPO072).jpg|טקס קבלת הספינה בנמל חיפה,דצמבר 2020
קובץ:INS Magen. I.webm|הספינה שטה בקרבת המספנה בגרמניה,נובמבר 2020
קובץ:INS Magen. IL.jpg|אח"י מגן בתעלת קיל
קובץ:INS Magen. XX.jpg|האנגר של אח"י מגן
קובץ:INS Magen. III.jpg|אח"י מגן ביוון
קובץ:INS Magen. XXIV.jpg|גשר הפיקוד
קובץ:INS Magen. XXIII.jpg|גשר הפיקוד
קובץ:INS Magen. XXI.jpg|חדר מגורי חיילים
קובץ:INS Magen. XXV.jpg|מסדרון באח"י מגן
קובץ:INS Magen. XXII.jpg|חדר המכונות
קובץ:INS Magen. ID.jpg|החרטום
קובץ:INS Magen. IK.jpg
קובץ:INS Magen. XVIII.jpg|אח"י מגן בהפלגה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

מגן (סער 6)
מרתה גריפית'ס

מרתה גריפית'ס (באנגלית: Martha Griffiths; 29 בינואר 1912 – 22 באפריל 2003) הייתה עורכת דין, שופטת ופוליטיקאית מן המפלגה הדמוקרטית אשר כיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת מישיגן בשנים 1955–1974 וכסגנית מושל מישיגן בשנים 1983–1991. גריפית'ס היא האישה הראשונה שכיהנה כסגנית מושל מישיגן, והראשונה שנבחרה לבית הנבחרים מטעם מישיגן ממפלגתה. הייתה פעילה מאוד למען חוק זכויות האזרח שנחקק בשנת 1964.

== ביוגרפיה ==
גריפית'ס נולדה ב-29 בינואר 1912 בדרום מיזורי, שם למדה במערכת החינוך הציבורית. בשנת 1934 סיימה את לימודיה באוניברסיטת מיזורי. בשנת 1940 סיימה גריפית'ס ללמוד משפטים באוניברסיטת מישיגן. נבחרה לבית הנבחרים בשנת 1954 ובשנת 1974 החליטה שלא להתמודד שוב. בתקופתה בקונגרס, תמכה גריפית'ס בתיקון לשוויון זכויות.

גריפית'ס נפטרה בשנת 2003 בגיל 91.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:שופטות בתי משפט במדינות ארצות הברית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית ממישיגן
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סגני מושלי מישיגן
קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2003
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
שארל דה ברוקוויל

צ'ארלס מארי פייר אלברט, הרוזן של ברוקוויל (בלעז: Charles Marie Pierre Albert, Count de Broqueville, נולד ב-4 בדצמבר 1860 ונפטר ב-5 בספטמבר 1940) היה ראש ממשלת בלגיה אשר כיהן בזמן מלחמת העולם הראשונה. ברוקוויל כיהן כשתי כהונות לא רצופות: בשנים 1911–1918 ובשנים 1932–1934.

==ביוגרפיה==
נבחר לראשונה לבית הנבחרים בשנת 1892 מטעם אנטוורפן. הוא ייצג את אזור זה עד שנת 1919. כמנהיג המפלגה הקתולית, הוא נבחר לראשות הממשלה בשנת 1911. לפני פרוץ מלחמת העולם, התנגד ברוקוויל להצעת המלך אלברט הראשון לפריסת הצבא בגבול הצפוני ובמקום זאת הציב כוחות צבאיים בכל המדינה. לאחר פרוץ המלחמה בשנת 1914 יצאה הממשלה לגלות ללה האבר שבצרפת. במהלך המלחמה ברוקוויל ניסה לקדם מדיניות נייטרלית ולא לשתף פעולה באופן מלא עם מדינות ההסכמה. מדיניות זו החלישה את מעמדו של ברוקוויל בקרב חברי ממשלתו כתוצאה מכך התפטר מתפקידו כשר החוץ בינואר 1918 וכראש ממשלה במאי, כאשר איבד את תמיכת מפלגתו.

בין תפקידיו הפוליטיים הנוספים ניתן למנות את משרד התקשורת והתחבורה (1910-1912), משרד המלחמה (1912-1917), משרד החוץ (1917), משרד הפנים (1918–1919) ומשרד ההגנה (1926-1930)

ברוקוויל היה חבר במסדרים רבים וקיבל עיטורים רבים, ובהם: מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, מסדר השמש העולה, צלב המלחמה, מסדר לאופולד ולגיון הכבוד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בלגים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ראשי ממשלת בלגיה
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר השמש העולה
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:שרי החוץ של בלגיה
קטגוריה:שרי הגנה

קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1860
קטגוריה:נפטרים ב-1940
הקורפוס ה-15 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-15 (בגרמנית: XV. Armee-Korps) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-20 במרץ 1871 כאזור הגיוס של אלזס-לורן, שסופחה אז לקיסרות הגרמנית, ולמפקדו מונה אדוארד פון פרנסקי.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה הקורפוס חלק מהארמייה השביעית ולחם בחזית המערבית. הקורפוס בפיקודו נטל חלק בקרב מילוז ולאחר מכן בקרב לורן. לאחר מכן לחם כחלק מהארמייה הרביעית בקרב איפר הראשון, ובשנת 1916 לחם כחלק מהארמייה החמישית בקרב ורדן. בהמשך לחם הקורפוס בקרב על הסום, כחלק מהארמייה הראשונה, ובמתקפת האביב הגרמנית לחם בקרב השני על המארן ובקרב השלישי על האן. במהלך מתקפת מאה הימים הוא נלחם כחלק מהארמייה ה-19 בקבוצת הארמיות אלברכט, ולאחר המלחמה, ביוני 1919, פורק הקורפוס.

==מפקדים==
* גנרל חיל הרגלים אדוארד פון פרנסקי (20 במרץ 1871 - 31 באוקטובר 1879)
* גנרל חיל הרגלים אדווין פון מנטויפל (1 בנובמבר 1879 - 15 בספטמבר 1885)
* גנרל חיל הפרשים וילהלם פון היודוק (16 בספטמבר 1885 - 3 בנובמבר 1890)
* גנרל חיל הרגלים אלפרד פון לווינסקי (4 בנובמבר 1890 - 31 במרץ 1892)
* גנרל חיל הרגלים וילהלם פון בלום (1 באפריל 1892 - 3 באפריל 1896)
* גנרל חיל הרגלים קונו פון פלקנשטיין (4 באפריל 1896 - 6 במאי 1899)
* גנרל לוטננט אמיל פון מרשידט-הילסם (7 במאי 1899 - 8 ביוני 1900)
* גנרל חיל הרגלים אנטון הרווארט פון בייטנפלד (9 ביוני 1900 - 31 במרץ 1903)
* גנרל חיל הרגלים לאופולד הנטשל פון גילגנהיימב (1 באפריל 1903 - 30 בינואר 1910)
* גנרל חיל הרגלים מקס פון פבק (31 בינואר 1910 - 28 בפברואר 1913)
* גנרל חיל הרגלים ברתולד פון דיימלינג (1 במרץ 1913 - 24 במאי 1917)
* גנרל לוטננט אמיל אילזה (25 במאי 1917 - 15 באפריל 1919)
* גנרל לוטננט ארנולד לקיז (16 באפריל 1919 - יוני 1919)

==קישורים חיצוניים==

15
החבילה (סרט, 1989)

החבילה (באנגלית: The Package) הוא סרט דרמה, פעולה ומתח משנת 1989 בכיכובם של ג'ין הקמן וטומי לי ג'ונס.

== עלילה ==
עלילת הסרט נפתחת כאשר ג'וני גלאגר (ג'ין הקמן), רב-סמל ותיק ומעוטר בצבא ארצות הברית, ששירת בשעתו בכוחות המיוחדים ולחם במלחמת וייטנאם ובמבצע ציפורן הנשר, נדרש ללוות אסיר צבאי (טומי לי ג'ונס), שנאשם בהכאת קצין מגרמניה לארצות הברית. עם הגעתם לארצות הברית נמלט האסיר ולרב-סמל גלאגר מתברר כי הוא שקוע עד הצוואר בלבה של קנוניה שקשרו גורמים בצמרת השלטונית בברית המועצות וארצות הברית גם יחד במטרה למנוע שיחות פיוס שעשויות לסיים את המלחמה הקרה.
==קישורים חיצוניים==

* עפר שלח, [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1989%2F10%2F27&id=Ar03500&sk=25C189C1 החבילה הגיעה], מעריב, 27.10.1989.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
זרם בוקע (גלי מים)

סקיצה של הזרם הבוקע (מתחת לשפלים של הגלים) וזרם הסעת המסה המושרה על ידי הגלים (מעל השפלים) בחתך אנכי של אזור הגלישה.
זרם בוקע (באנגלית: Undertow) הוא מונח באוקיינוגרפיה פיזיקלית לתיאור זרם תת-מימי ממוצע שנע אופשור (offshore), כלומר החוצה מהחוף, כאשר גלים מגיעים לחוף. הזרם הבוקע הוא מאפיין הכרחי ואוניברסלי של התנהגות שדה הזרימה בסמוך לחוף: זהו זרם חזרה המקזז את זרם האונשור (זרם אל החוף) המושרה על ידי גלים בשכבת המים העליונה. מהירויות הזרימה של הזרם הבוקע הן בדרך כלל חזקות ביותר באזור הגלישה (surf zone), כאשר המים רדודים והגלים גבוהים אודות לתהליך ההחפה שעברו.

בשימוש הנפוץ, במונח "זרם בוקע" נעשה לפעמים שימוש מוטעה כדי להתייחס לזרמי סחף (rip currents). זרם בוקע נוצר בכל מקום בתחתיתם של גלים שמתקרבים לחוף, בעוד שזרמי סחף הם זרמי אופשור מקומיים צרים הנוצרים במקומות ספציפיים לאורך החוף. שלא כמו זרמים בוקעים, זרמי סחף הם חזקים יותר בפני המים מאשר בסמוך לקרקעית.

== תיאור ==
"זרם בוקע" הוא זרם אופשור יציב, הנוצר מתחת לגלים בסמוך לחוף. מבחינה פיזיקלית, בסמוך לחוף, שטף המסה שמשרים הגלים בין שיא לשפל הוא לכיוון אונשור. הובלת המסה הזו מתרחשת בעיקר בחלק העליון של השכבה הגלית, ודועכת מהר עם העומק. כדי "לפצות" על כמות המים המועברת אל החוף, זרם אופשור ממוצע מסדר שני (כלומר פרופורציונלי למשרעת הגל בריבוע) מתפתח בחלק העמוק יותר של השכבה הגלית. זרם זה, הזרם הבוקע, משפיע על הגלים בכל מקום בסמוך לחוף, שלא כמו זרמי סחף הממוקמים במיקומים מסוימים לאורך החוף.

במונח "זרם בוקע" נעשה שימוש במאמרים מדעיים העוסקים באוקיינוגרפיה של חופים. ההתפלגות של מהירויות הזורם בזרם הבוקע היא חשובה שכן היא משפיעה באופן חזק על תהליכי הובלת המשקעים שמתרחשים בחוף. ממש לפני הגעת הגלים לאזור הגלישה (ומחוצה לו) ישנו זרם אונשור סמוך לקרקעית הנגרם מהאפקט של סחיפת סטוקס. בתוך אזור הגלישה, זרמים בוקעים חזקים מייצרים זרמי אופשור סמוכים לקרקעית. הזרמים המנוגדים הללו עשויים להביא ליצירת שרטונים היכן שהזרמים מתכנסים - בסמוך לנקודת השבירה של הגלים (או קרוב אליה - איפשהו באזור הגלישה), שמייצגת את נקודת המפנה בכיוון הזרימה הממוצעת.

== ראו גם ==
* זרם סחף

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:זרמי ים
כדור שלג (קישוט)

כדור שלג אוסטרלי
כדור שלג הוא קישוט בצורת כדור שקוף העשוי בדרך כלל מזכוכית המודבקת לתחתית העשויה קרמיקה או חומרים אחרים. הזכוכית תוחמת מודלים קטנים של ערים, נופים או דמויות. הכדור מלא במים המעורבים בחלקים קטנים של קלקר או נצנצים המדמים אפקט של שלג המתרחש לאחר שמנענעים את הכדור. ישנם דגמים מסוימים שמובנית בהם תיבת נגינה או תיבת מכנית הגורמת לאובייקט להסתובב בתוך הכדור. 

כיום משמשים הכדורים בין היתר למזכרת נפוצה בכל רחבי העולם. ומשמשת לפריט אספנות בדומה לכל מוצר תעשייתי המיוצר בצורות שונות.

== היסטוריה ==
אין מידע מדויק מתי יוצר הכדור הראשון. אבל הפופולריות שלו לכאורה מתוארכת לתחילת המאה ה-19 בצרפת. כדורי שלג הוצגו בתערוכת פריז אוניברסלית בשנת 1878, ובשנת 1879 לפחות 5 או יותר חברות עסקו בייצור ומכירה של כדורי שלג ברחבי אירופה. בשנת 1889 יצרו כדור שלג המכיל דגם של מגדל אייפל שנבנה כדי להנציח את התערוכה הבינלאומית בפאריס, שסימנה את מאה השנים של המהפכה הצרפתית. כדורי שלג הפך לפופולרים באנגליה בתקופה הוויקטוריאנית, בתחילת שנת 1920 החלו הכדורים להיות נפוצים בארצות הברית, שם הם הפכו לפריט אספנים פופולרי. רבים מהכדורים האלה הופקו על ידי מפעלי אטלס קריסטל וורקס, בגרמניה ובאמריקה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:אספנות
קטגוריה:מסורות חג המולד
קטגוריה:תפאורות חג המולד
קטגוריה:קישוט
שכחה (מתנות עניים)

מצוות שכחה היא אחת מחמש מתנות העניים שצוותה התורה להשאיר לעניים בשדה ובמטע. על פי המצווה, כאשר בעל השדה או פועליו שוכחים לאסוף את אחד העומרים שבשדה, או לקטוף את פרותיו של אחד העצים במטע, אסור להם לשוב לאסוף את היבול שנשכח לאחר שעברו ממנו הלאה, אלא חובה להשאירו לעניים.

== מקור המצווה ==
מצוות שכחה מופיעה בפרשת כי תצא שבספר דברים:

הפסוק השני אמנם עוסק במצוות פאה באילנות, אך חז"ל למדו מהמילה "לא תפאר אחריך" שנרמזה כאן גם מצוות שכחה באילנות. וכך נפסק להלכה ברמב"ם ובשאר הפוסקים.

== דיני המצווה ==
חז"ל למדו מהפסוקים העוסקים ב"עומר בשדה" וב"כי תחבוט זיתך", שמצוות השכחה קיימת הן בשלב קציר השדה וקטיף הפירות, והן בשלב איסוף העומרים והפירות מהשדה והפרדס. עוד למדו חכמים מהפסוקים, שמצוות השכחה קיימת רק כאשר נשכח עומר בשדה, שנפחו הוא עד סאתיים, אך אם היה זה עומר גדול, שנפחו עולה על סאתיים, הרי ששכח גדיש ולא עומר, ואין עליו חובה להשאירו לעניים אלא רשאי לשוב ולקחתו לעצמו. כמו כן, אם שכח שלושה עומרים רצופים, אף שנפחם המצטבר לא מגיע לסאתיים, אינם נחשבים לשכחה, והם של בעל השדה. וכן אם שכח שלושה עצים רצופים - אין זו שכחה. וכן אם שכח עץ בעל שם מיוחד, מצד טיב פירותיו או מיקומו - אין זו שכחה, שבעליו זוכרו תמיד, גם מבלי לראותו.
== ייחודיותה של המצווה ==
מצווה זו ייחודית כיוון שהיא מתקיימת כתוצאה מטעות של מקיימה, ואי אפשר להתכוון לקיים אותה. על רקע זה מסופר בתוספתא על אדם ששמח שמחה יתירה על שנפלה בידו מצווה זו:

== לקריאה נוספת ==

* הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה החי והצומח פרק ו', הלכה ד'.

== קישורים חיצוניים ==

* הרב אברהם סתיו, [http://asif.co.il/download/asi-4/as-4-4/27.pdf מצוות שכחה וגדריה], באתר ספריית אסיף
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצוות התלויות בארץ
קטגוריה:מתנות עניים
סמדר פרי

סמדר פֶּרי (נולדה בערך ב-1948) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת ופרשנית לענייני ערבים בעיתון "ידיעות אחרונות".

==ביוגרפיה==
סמדר פרי נולדה וגדלה בחיפה, בתם של יצחק ושולמית הלפרין. אמה היא בתו של עו"ד ישראל עמיקם, מלוחמי השפה העברית בתקופת המנדט, שהיה חתנו של רבה של חיפה, הרב ברוך מרקוס. למדה בבית הספר הריאלי בחיפה במגמת מזרחנות, וכבוגרת המגמה התגייסה לחיל המודיעין.

לאחר שחרורה מצה"ל עבדה ככתבת לענייני ערבים בעיתון "על המשמר", ובשנות ה-80 עברה לשמש כתבת ופרשנית בעיתון "ידיעות אחרונות" (תחילה ככתבת לענייני מצרים), ובו היא כותבת עד היום.

ככתבת העוסקת בעולם הערבי קיימה ראיונות עם מנהיגים ערבים רבים, בהם אנואר סאדאת, חוסני מובארכ, חוסיין מלך ירדן ומחמוד עבאס.

נמנית עם מגישי תוכנית הרדיו "רצועת הביטחון" בגלי צה"ל.

אחותה היא הסופרת מירב הלפרין.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:פרשנים לענייני ערבים
קטגוריה:פרשניות לענייני ערבים
קטגוריה:פרשניות ישראליות
קטגוריה:מזרחניות ישראליות
קטגוריה:מזרחנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
ג'ני: ליידי רנדולף צ'רצ'יל

ג'ני: ליידי רנדולף צ'רצ'יל (באנגלית: Jennie: Lady Randolph Churchill) היא סדרת דרמה תקופתית בריטית משנת 1974 בהפקת Thames Television. בסדרה מככבת לי רמיק בתפקיד הראשי בדמות ג'ני, ליידי רנדולף צ'רצ'יל. הסדרה עוסקת בתקופה שבין 1873 ל-1921.

רמיק הייתה מועמדת לפרס אמי על הופעתה בתפקיד ג'ני.

בישראל שודרה הסדרה בטלוויזיה הישראלית החל מדצמבר 1977.

==צוות השחקנים==
* לי רמיק – ג'ני
* רונלד פיקאפ – לורד רנדולף צ'רצ'יל
* וורן קלארק – וינסטון צ'רצ'יל
* סיריל לוקהאם – ג'ון ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השביעי ממרלבורו
* כריסטופר קזנוב – ג'ורג' קורנווליס-וסט
* ג'ואנה דייוויד – אלכסנדרה, נסיכת דנמרק
* ת'ורלי וייטרס – אדוארד, הנסיך מוויילס
* שאן פיליפס – גברת פטריק קמפבל
* זואי ואנאמייקר – פרל קרייגי
* אנה פוקס – קלמנטיין צ'רצ'יל
* רייצ'ל קמפסון – הדוכסית ממרלבורו
* ברברה פרקינס – ליאוני
* מלקולם סטודרד – ג'ק צ'רצ'יל
* פטריק טרוטון – בנג'מין דיזראלי

==פרקי הסדרה==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית בריטיות
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
לקט ופרט

מצוות לֶקֶט ופֶרֶט הן שתיים מחמש מתנות העניים שמצווה בתורה בעל היבול להשאיר לעניים בשדהו ובכרמו. 

מצוות הלקט מתקיימת בעת קצירת התבואה, ועניינה השארת השיבולים שנופלות במהלך הקציר לעניים. מצוות הפרט מתקיימת בעת בציר הענבים, ועניינה השארת הענבים הנושרים במהלך הבציר לעניים.

== מקור המצוות ==
מצוות הלקט והפרט נזכרות בפרשת קדושים שבספר ויקרא: 

בנוסף לכך, בפרשת אמור שנמצאת גם היא בספר ויקרא, נשנתה מצוות הלקט:

== דיני המצוות ==
מצוות הלקט והפרט דומות זו לזו במהותן, ואף דיניהן דומים: 

משמעות מצוות הלקט והפרט היא שאם נופלת שיבולת או שתיים, או ענב אחד או שניים, בעת קציר התבואה או בציר הענבים, אסור לבעל השדה או הכרם, או לפועל שעובד מטעמו, לאסוף את מה שנפל, אלא עליו להשאירם לעניים. לעומת זאת, אם נפלו שלוש שיבולים או יותר, או שלושה ענבים או יותר, אין זה נחשב ל'לקט' ו'פרט', ורשאי בעל הבית לאוספם, ואסור לעניים לקחתם לפני שיספיק ללקטם.

רק בעת קציר השדה קיימת מצוות הלקט, אך התולש בידיו שיבולים, ונפלו שיבולים מידיו לארץ - הן אינן נחשבות לקט, ושייכות לבעל השדה. כמו כן, אם השיבולים נפלו מידיו מחמת גורם חיצוני ולא נפילה טבעית כדרך הקציר, כגון שידו נדקרה מקוץ בעת הקציר, ומחמת הדקירה הרפה מהשיבולים שאחז בהן ונפלו מידיו אחת או שתיים לארץ - אין עליהן דין לקט. כיוצא בדבר גם בעניין מצוות הפרט, אם לא בצר כדרך הבוצרים, ונפל ענב מידו - אינו פרט. וכן אם הסתבכה ידו בענפי הגפן, ובעקבות זאת נפל האשכול מידו ונפרטו ממנו ענב או שניים - אינם פרט, ושייכים לבעל הכרם.

==== לקט ====
מצוות הלקט נוהגת בכל מיני התבואה, הקטנית והירק החייבים במצוות פאה.

==== פרט ====
מצוות הפרט נוהגת רק בכרם ענבים, ולא בשאר האילנות. המילה 'פרט' היא מלשון פְרַט או פריט, ומובנה: ענב בודד, ולא קבוצת ענבים.

== ראו גם ==
* מתנות עניים

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצוות התלויות בארץ
קטגוריה:מתנות עניים
קטגוריה:מצוות עשה