OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לה ליסט

לה ליסט (בצרפתית: La Liste; הרשימה) היא רשימת 1000 המסעדות הטובות ביותר בעולם המפורסמת בידי משרד החוץ הצרפתי.

הרשימה מתבססת על אלגוריתם המשקלל נתונים של 200 מדריכי אוכל מקרוב ל-100 מדינות ברחבי העולם, קשת המדריכים נעה בין מדריכים מקצועיים כמו מדריך מישלן האדום לבין מדריכים המבוססים על דירוג של הדיוטות באינטרנט וחוכמת ההמונים. אלגוריתם זה מעניק לרשימה חזות אובייקטיבית ובכך מבקש משרד החוץ הצרפתי להקנות לה יתרון על פני המדריכים המקצועיים ששיקולי העריכה בהם נסתרים מעין הקהל. הרשימה מתמודדת עם הרשימה האנגלית של "50 המסעדות הטובות בעולם".

ברשימת 1000 המסעדות לשנת 2015 כלולות 127 מסעדות ביפן, 118 מסעדות בצרפת ו-101 מסעדות בארצות הברית. 4 מסעדות ישראליות נכנסו לרשימה, אך אחת מהן "מול ים" כבר לא הייתה פעילה בעת פרסום הרשימה.

במקום הרביעי ברשימה מסעדתו של השף הצרפתי גי סאבואה, ובמקום העשירי המסעדה של ז'ואל רובישון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20151221094449/http://www.laliste.com/country/world/laliste/view הרשימה המלאה]
* 
* [http://www.forbes.com/sites/karlaalindahao/2015/12/18/la-liste-ranks-1000-best-restaurants-in-the-world/ La Liste Ranks the World's Top 1000 Restaurants] באתר "פורבס" 

קטגוריה:מדריכי מסעדות
אנומלוריים

אֲנוֹמָלוּרִיִּים (שם מדעי: Anomaluridae) הם משפחה של מכרסמים שוכני עצים החיים ביערות אפריקה המערבית והמרכזית. 

האנומלורים מזכירים במראם סנאים גדולים בעלי זנב ארוך ושעיר וקרומי עור סביב גפיהם, המאפשרים להם לדאות באוויר מבין העצים ברחבי היער. למרות הדמיון הם אינם קשורים לסנאים ואף לא לעכברים אלא לקבוצה נפרדת של מכרסמים. 

אלו יצורי לילה החיים בלהקות של עד 10 פרטים ונחים במשך היום בחללי עצים. הם יוצאים בלילה ומשוטטים לאורך אזור מחייתם בחיפוש אחר עלים, זרעים, אגוזים וחרקים קטנים למאכל. הם מתבגרים במהירות ומצמיחים את הפרווה בגיל צעיר מאוד.

==סוגים ומינים==
*אנומלור (Anomalurus)
**אנומלור ביקרופט (Anomalurus beecrofti)
**Anomalurus derbianus
**Anomalurus pelii
**אנומלור שחור (Anomalurus pusillus)
*Idiurus
**Idiurus macrotis
**Idiurus zenkeri
*מין יחיד Zenkerella insignis
**Kabirmys - נכחד.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
סנאי קרקע (סוג)

סנאי קרקע (שם מדעי: Xerus) הוא סוג של מכרסמים קטנים החיים בערבות העשב והסוואנות של אפריקה וכן באזורים יבשים יותר ושייכים לקבוצת סנאיי קרקע ששייכים למשפחת הסנאיים.

סנאים אלה חיים במושבות במחילות באדמה והם מתקבצים יחד הן זכרים והן נקבות. הזכרים גדולים מהם ואגרסיביים יחסית אחד לשני. הם ניזונים בעיקר מזרעים ומצמחי קרקע בתוספת חרקים שונים, פטריות, ביצי ואף חולייתנים קטנים. תוחלת חייהם קצרה מאוד בטבע.

תפקידם האקולוגי מקביל לנובחניות של ערבות אמריקה הצפונית, הלמינג של הטונדרה או הויסקאש הדרום אמריקני.

==מינים==
בסוג זה קיימים 4 מינים:
*סנאי קרקע מפוספס (Xerus erythropus) - נפוץ בדרום מרוקו, דרום מאוריטניה ובסנגל.
*סנאי כף קרקעי (Xerus inauris) - נפוץ בנמיביה, בוסטואנה, זימבבואה ודרום אפריקה.
*סנאי קרקע הררי (Xerus princeps) - נפוץ בדרום אנגולה ובנמיביה.
*סנאי קרקע חלק (Xerus rutilus) - נפוץ בצפון סודאן עד צפון טנזניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם המפריך
קטגוריה:סנאיי קרקע
פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג

פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Friedrich, von Sachsen-Altenburg; 29 באפריל 1763 – 29 בספטמבר 1834) היה דוכס של סקסוניה-הילדבורגהאוזן בין השנים 1780–1826, ודוכס של סקסוניה-אלטנבורג בין השנים 1826–1834.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
פרידריך נולד ב-29 באפריל 1763 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לארנסט פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ולארנסטינה, נסיכת סקסוניה-ויימאר, בתו של ארנסט אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר.

===שלטונו===
ב-23 בספטמבר 1780 מת ארנסט פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ובמקומו עלה פרידריך לשלטון, תוך שדודו יוזף, נסיך סקסוניה-הילדבורגהאוזן משמש כעוצר עד למותו בשנת 1787.

עד לשנת 1806 היה פרידריך משועבד לחובות כספיים שהשאיר אביו אחריו. בשנת 1806 לאחר פירוק האימפריה הרומית הקדושה, הצטרף פרידריך לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1815 הצטרף לקונפדרציה הגרמנית.

בשנת 1826 לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, העביר פרידריך את אזור הילדבורגהאוזן לברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ובתמורה קיבל פרידריך את אזור אלטנבורג, והפך לדוכס סקסוניה-אלטנבורג.

ב-29 בספטמבר 1834 מת פרידריך באלטנבורג, ובמקומו עלה לשלטון בנו יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.

==משפחתו==
ב-3 בספטמבר 1785 התחתן פרידריך עם שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתו של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ. ממנה היו לו 12 ילדים:
* יוזף (12 ביוני 1786 - 30 ביולי 1786).
* שרלוטה (17 ביוני 1787 - 12 בדצמבר 1847), התחתנה עם פאול, נסיך וירטמברג.
* קרולינה אוגוסטה (29 ביולי 1788).
* יוזף (27 באוגוסט 1789 - 25 בנובמבר 1868), התחתן עם אמליה, דוכסית וירטמברג.
* פרדריקה לואיזה (18 בינואר 1791 -25 במרץ 1791).
* תרזה (8 ביולי 1792 -26 באוקטובר 1854), התחתנה עם לודוויג הראשון, מלך בוואריה.
* לואיזה (28 בינואר 1794 - 6 באפריל 1825), התחתנה עם וילהלם, דוכס נסאו.
* פרנץ (13 באפריל 1795 - 28 במאי 1800).
* גאורג (24 ביולי 1796 - 3 באוגוסט 1853), התחתן עם מריה לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שוורין.
* פרידריך (4 באוקטובר 1801 - 1 ביולי 1870).
* מקסימיליאן (19 בפברואר 1803 - 29 במרץ 1803).
* אדוארד (3 ביולי 1804 - 16 במאי 1852), התחתן עם אמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן, ואחריה התחתן עם לואיזה קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג בית וטין נולד:29 באפריל 1763 מת:29 בספטמבר 1834
|-
| rowspan="1" align="center"| ארנסט פרידריך השלישי
| rowspan="1" align="center"| דוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן 1780–1826
| rowspan="1" align="center"| הדוכסות הפכה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג
|-
| rowspan="1" align="center"| הוקמה מדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן
| rowspan="1" align="center"| דוכסות סקסוניה-אלטנבורג 1826–1834
| rowspan="1" align="center"| יוזף
|}

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-אלטנבורג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1763
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1834
חשמל חכם

חשמל חכם הוא השם הניתן למערכת תשתית, המבוססת על בקרי חשמל ניתנים לתכנות, המאפשרת הגדרת פונקציונלית מיתכנתת במערכות החשמל. שימוש נפוץ לחשמל החכם הוא מערכות "בית חכם" שהן מערכות שליטה המורכבות מעל תשתית החשמל החכם ומאפשרות שליטה וסנכרון בין מערכות החשמל והמכשירים בבית, למשל מערכות אזעקה, מצלמות, מולטימדיה וכו'.

==דוגמה לשימוש==
דוגמה לשימוש בחשמל חכם הנה תריס עם מנוע חשמלי, המופעל על ידי בקר הניתן לתכנות. למשל, ניתן לתכנת את המתג החשמלי בקיר כך שבלחיצה קצרה למטה התריס יירד עד הסוף, בלחיצה נוספת למטה התריס ייעצר, בלחיצה ארוכה נוספת למטה התריס יירד למטה אך יפסיק כאשר הלחיצה תשתחרר וכו'. ניתן לשלב מערכות כזו בבית חכם למשל על ידי חיבור הבקר החשמלי החכם של התריס למערכת האזעקה באמצעות בקר שליטה, שיודע להעביר תקשורת בין הרכיבים ובעת דריכת אזעקה ייתן פקודה לתריס להיסגר.

==מימוש ופרוטוקולים==
"חשמל חכם" דורש בבסיסו בקרים חכמים המותקנים בארון החשמל, מפסקים או מתגי חשמל מתאימים ותקשורת Data המועברת בין המפסקים לבקרים, מעבר לאות החשמלי האנלוגי שעובר ביניהם ברשת רגילה (מתח ופאזה).

ישנם שלושה סוגי תקשורת של חשמל חכם: קווי, אלחוטי והעברת נתונים על רשת החשמל עצמה:

* העברת נתונים על רשת החשמל - נכון להיום שיטה זו לא מספיק יציבה. השימוש בה דורש כיבוי והדלקה מעת לעת, ועדיין לא נמצאה פריצת דרך משמעותית בתחום, אך מושקעים כספים רבים במחקר על תשתית זו.
* אלחוטי - מתחלק למספר פתרונות: WiFi שנחשב מוכר ואמין, אך עם מגבלות כיסוי, יציבות, אבטחה, קרינה וכו', פרוטוקול ZigBee, פרוטוקול Z-Wave ואותות רדיו (RF).
*קווי - ישנם מספר סוגים מקובלים להעברת המידע מעל רשת קווית: כבלי רשת תקשורת, כבלי Cresnet, כבלי KNX. במערכות הקוויות הפרוטוקול הנפוץ הוא של תקן KNX (תופס כ-85% מהשימוש, ועליו מתבססים כ-450 יצרנים שונים בעולם ומעל 10000 מוצרים, בהם MDT, Light Control, Siemens, ABB וכו'). אחריו פרוטוקול CresNet של חברת Crestron המחזיקה בכ-5% נוספים מהשוק, ויתרת השוק מתחלקת בין מאות חברות סטרט-אפ בתחום החשמל החכם שמגדירות פרוטוקולים ייחודים להן.

== רכיבים==
*ארון החשמל - בקרי החשמל החכם מותקנים לרוב על פס דין, נראים דומה למפסקי הפחת המוכרים. הם קטנים ולרוב לא יתפסו יותר מ-2 עד 4 פסים נוספים בארון החשמל ברוחב של 24 יחידות. לבקרים עצמם לרוב יש נוריות חווי למצב ההפעלה (דולק/כבוי) ומעקפים ידניים.
*מתגים - ישנם מאות יצרני מתגים חכמים לחשמל החכם, שיכולים להגיע עם פאנלים מזכוכית ועד לתצוגות LCD. המתג צריך להיות מבוסס על אותו פרוטוקול חשמל חכם כמו בקר המערכת.

קטגוריה:פרוטוקולי תקשורת
קטגוריה:חשמל
מכרתניים

המכרתניים (שם מדעי: Bathyergidae) הם משפחת מכרסמים קטנים החיים באדמה ברחבי אפריקה. למכרתניים פרווה דלילה למעט אצל החולד הכסוף. למרות השימוש בשם "חולד" בקרב בני המשפחה, הם אינם קרובים לחולדים האמיתיים, אלא קרובים לקביה ולקפיבארה.

==מאפיינים==
המכרתניים שקיבלו את שמם עקב מנהגם לחפור מתחת לאדמה, הם משפחה ייחודית הקרובה כיום לחולדות הקנים ולחולדה השפנית. הם יצורים קטנים מאוד ובעלי גפיים קצרים וראשים חזקים עם שיני חפירה גדולות היוצאות החוצה מהפה ועוזרות לבעליו לדחוף אדמה או להג על עצמו מטורפים. הם חיים במחילות ואין להם פרווה בהרבה מקרים. העיניים שלהם קטנות מאוד והם כמעט לא משתמשים בהם ועולים לקרקע לעיתים רחוקות, בדרך כלל בלילות. במקום את הם משתמשים בחושי השמיעה, הריח (עם נחיריים שנסתמות מתחת לאדמה) ובעיקר המישוש המפותח שלהם. לחולד העירום אין יכולת לווסת את חום גופו והוא מתחמם באותו תהליך של זוחלים, הכולל רביצה בשמש והתחככות בקרוביו עד שהוא פעיל דיו.

הם יצורים האוכלים בעיקר צמחייה, כולל תת-קרקעית ולעיתים גורמים לנזקים לחקלאים.

==מיון==
במשפחה ששה סוגים:
*סוג ומין יחיד חולד הכף (Georychus capensis)
*סוג Fukomys - בו 15 מינים ביניהם המין חולד דמאראלנד
*סוג Cryptomys - בו 6 מינים
*סוג ומין יחיד חולד כסוף (Heliophobius argenteocinereus)
*סוג חולד דיונות - בו 2 מינים

המין חולד עירום שהיה במשפחה, הועבר למשפחה עצמאית - חולדים עירומים (Heterocephalidae).

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Bathyergus suillus.png|Bathyergus suillus
קובץ:Cryptomys mechowi Plzen zoo 02.2011.jpg|Fukomys mechowi
קובץ:Graumull IMG 4042.jpg|Fukomys anselli
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

*
חולדת קנים

חולדת קנים (שם מדעי: Thryonomys) הוא סוג יחידי במשפחתו, בעל שני מינים חיים של דמויי קביה גדולים החיים במערב ודרום מזרח אפריקה, בעיקר בביצות סבוכות וערבות לחות. הם שייכים לקבוצה מיוחדת של מכרסמים בה נמצאים חולדה שפנית והמכרתניים.

אלו הם יצורים גדולים המגיעים לאורך 30-60 ס"מ ולמשקל של עד 10 ק"ג. הם בעלי פרווה חומה ומעט מנומרת בכתום או צהוב והם פעילי יום ולילה הניזונים מצמחים שונים. כפי ששמם אומר הם ניזונים גם ממטעי קני סוכר ובכך גרמו לנזקים כלכליים שגרמו לחקלאים להשמיד אותם בכמויות, אם כי הם ללא סכנה ממשית.

לחולדות הקנים ישנם ראשים גדולים ולסתות גדולות והם יכולים לגרום לנזק רציני בנשיכתם. הם ניצודים גם עקב ביקוש לפרוותם המשובחת.

בסוג שני מינים:
*חולדת קנים ענקית (Thryonomys gregorianus)
*חולדת קנים קטנה (Thryonomys swinderianus)

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאופולד פיטזינגר
קטגוריה:משפחות מונוטופיות
רוהאצ'יב

רוהאצ'יב (באוקראינית: Рогачів; ביידיש: ראַטשעוו) היא עיירה במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה.
== היסטוריה ==
בעיירה, שנוסדה בשנת 1577, התקיים לאורך השנים רוב יהודי גדול. בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,303 יהודים, ובין מלחמות העולם נמנו בה כ-760 יהודים, שהיוו כשלושה רבעים מתושביה.

בתחילת יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו הגרמנים לעיירה, וריכזו את יהודיה בגטו קטן שהוקם בה, בו נצטוו לענוד טלאי צהוב ולבצע עבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי התעללות בהם בידי השוטרים האוקראינים.

באוגוסט 1941 נרצחה בעיירה קבוצת גברים יהודים בגילאים 15 עד 50. ב-1 באוקטובר 1941, יום כיפור תש"ב, רוכזו יהודי הגטו בבניין אחד, ושם הופרדו המבוגרים מהילדים, ונרצחו ביער סמוך, בדרך לקמני ברוד (Kamennyi Brod). הילדים נלקחו כעבור יומיים אל מחוץ לעיירה, ונרצחו בידי גרמנים ושוטרים אוקראינים. כ-20 יהודים בעלי מלאכה שהושארו בעיירה לאחר האקציה הועברו כעבור חודש לגטו נובוהרד-וולינסקי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ז'יטומיר: יישובים
קטגוריה:מחוז ז'יטומיר: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
פדטיים

פֵּדֵטִיִּים (שם מדעי: Pedetidae; באנגלית קרויים springhares - "ארנבות אביב") היא משפחה של יונקים אפריקניים קופצניים מסדרת המכרסמים החיים בערבות עשב או אדמות יבשות בדרומה ודרום מזרחה של אפריקה.

הפדטיים הם מכרסמים דמויי קנגורו ובעלי רגליים עצומות בגודלם וזנב ארוך עם קצה עיר ושחור. הם בעלי עיניים ואוזניים גדולות ונוטים לישון במשך היום ולצאת ממאורתם בלילה. כאשר הם מותקפים הם קופצים ומשנים כיוון במהירות עד שהטורף מוותר או שהם מוצאים מחסה. הם ניזונים מעלים של צמחים שונים, מזרעים ומפרוקי רגליים. הם גם חופרי מחילות מצוינים שלעיתים נמצאים בהם מיני חיות אחרות.

==מיון==
הפדטיים כוללים כיום סוג יחיד, בו 2 מינים:
* פדט דרום אפריקני (Pedetes surdaster)
* פדט מזרח אפריקני (Pedetes capensis)
* Pedetes laetoliensis - נכחד.

בעבר היו במשפחה זו עוד סוגים שנכחדו כמו: Megapedetes ,Oldrichpedetes וRusingapedetes, אשר חיו בתקופת האיאוקן-פליאוקן באזורים צפוניים יותר באפריקה ואפילו בארץ ישראל.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
הארמייה השנייה (צרפת)

הארמייה השנייה הייתה ארמייה צרפתית שפעלה הן במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, והן במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית. הארמייה התפרסמה מאוד בעקבות לחימתה בקרב ורדן.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויסה הארמייה ב-2 באוגוסט 1914, והתייצבה באזור לורן תחת פיקוד גנרל נואל דה קסטלנו. הארמייה השתתפה בקרב לורן וספגה אבדות כבדות, אך הצליחה לבלום את המתקפה הגרמנית בקרב גראן קורונה. במהלך המרוץ אל הים הועברה הארמייה צפונה, ובשנת 1915 השתתפה בקרב שמפאן השני.

במהלך שנת 1916 השתתפה הארמייה בפיקודו של פיליפ פטן ולאחר מכן בפיקודו של רובר ניוול, בלחימה הנוראה בקרב ורדן, והצליחה לבסוף לבלום את המתקפה הגרמנית.

הארמייה המשיכה להילחם עד סוף המלחמה, והשתתפה במתקפת מאה הימים, וב-11 בפברואר 1919 פורקה.

===מלחמת העולם השנייה===
במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה השנייה בפיקוד גנרל שארל הונציגר פרוסה בארדנים הצרפתיים, כחלק מקבוצת הארמיות הראשונה. ב-10 במאי 1940 פתחו הגרמנים במתקפה על צרפת וארצות השפלה, ולאחר כיומיים של התקדמות החלו לחצות את המז ב-3 נקודות, כשהעיקרית היא בסדאן בגזרת הארמייה השנייה. הצרפתים שלא ציפו למתקפה בגזרה זו נשברו במהירות, והארמייה נסוגה דרומה, על מנת להגן על קו מאז'ינו.

לאחר החתימה על הסכם הכניעה הצרפתי ב-22 ביוני 1940, נשארה הארמייה פעילה לתקופה קצרה, עד לפירוקה ב-31 ביולי 1940.

==מפקדים==
===מלחמת העולם הראשונה===
* נואל דה קסטלנו (2 באוגוסט 1914 - 21 ביוני 1915)
* אנרי פיליפ פטן (21 ביוני 1915 - 1 במאי 1916)
* רובר ניוול (1 במאי 1916 - 15 בדצמבר 1916)
* אדולף גיומא (15 בדצמבר 1916 - 11 בדצמבר 1917)
* אוגיסט הירשאואר (11 בדצמבר 1917 - 22 בנובמבר 1918)
* אנטואן בושרון דה בואסוד (22 בנובמבר 1918 - 11 בפברואר 1919)

===מלחמת העולם השנייה===
* שארל הונציגר (2 בספטמבר 1939 - 5 ביוני 1940)
* אנרי פריידנבר (5 ביוני 1940 - 31 ביולי 1940)

==סדר הכוחות==
===2 באוגוסט 1914===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
{| class="wikitable" border=0 
! ארמייה
! קורפוס
! דיוויזיה
|-
| ROWSPAN=16 | הארמייה השנייה
| ROWSPAN=3 | הקורפוס ה-9
| הדיוויזיה המרוקאית
|-
| הדיוויזיה ה-17
|-
| הדיוויזיה ה-52
|-
| ROWSPAN=2 | הקורפוס ה-15
| הדיוויזיה ה-2
|-
| הדיוויזיה ה-30
|-
| ROWSPAN=3 | הקורפוס ה-16
| הדיוויזיה ה-31
|-
| הדיוויזיה ה-32
|-
| הדיוויזיה ה-74
|-
| ROWSPAN=3 | הקורפוס ה-18
| הדיוויזיה ה-35
|-
| הדיוויזיה ה-36
|-
| הדיוויזיה ה-38
|-
| ROWSPAN=3 | הקורפוס ה-20
| הדיוויזיה ה-11
|-
| דיוויזיית ה-39
|-
| דיוויזיית ה-70
|-
| ROWSPAN=2 | כוח הפרשים
| דיוויזיית הפרשים ה-2
|-
| דיוויזיית הפרשים ה-10
|}

===10 במאי 1940===
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
{| class="wikitable" border=0 
! ארמייה
! קורפוס
! דיוויזיה
|-
| ROWSPAN=11 | הארמייה השנייה
| ROWSPAN=2 | הקורפוס ה-18
| הדיוויזיה ה-41
|-
| הדיוויזיה הקולוניאלית ה-3
|-
| ROWSPAN=3 | הקורפוס ה-10
| הדיוויזיה ה-55
|-
| הדיוויזיה ה-71
|-
| הדיוויזיה הצפון אפריקנית ה-3
|-
| ROWSPAN=3 | הגזרה המבוצרת מונטמדי
| הדיוויזיה הקולוניאלית ה-1
|-
| הדיוויזיה הממונעת ה-3
|-
| הדיוויזיה ה-6
|-
| ROWSPAN=3 | עתודת הארמייה
| דיוויזיית הפרשים הקלה ה-2
|-
| דיוויזיית הפרשים הקלה ה-5
|-
| חטיבת הפרשים ה-1
|}

==ראו גם==
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
* החזית המערבית במלחמת העולם השנייה

==קישורים חיצוניים==

2
2
משה ברודא

רבי משה ברודא (נהגה: ברוידֶא; ה'תל"ו, 1675 - כ"ו בכסלו ה'תק"ב, 4 בדצמבר 1741) היה רב וראש ישיבה אשכנזי. רבן של הנאו, במברג וורמייזא.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי אברהם ברודא, מגדולי חכמי ורבני יהדות אשכנז בדורו, ולאשתו הראשונה, בתו של רבי אליעזר ליפמן גרעץ אב"ד בומסלא. למד אצל אביו ומפי חכמים נוספים. נישא בהמבורג לראשה רישא בתו של הרב ישראל פירסט.

כיהן בראשית דרכו כרבה של הנאו, ובשנת 1718 (ה'תע"ט) התמנה כרבה של במברג, משרה בה נשא 13 שנים. בשנת 1732 (ה'תצ"ב) נקרא לכהן כרבה של ורמייזא במקום הרב מנדל בכרך שנפטר אז. הוא כיהן כרבה של ורמייזא במשך עשר שנים עד פטירתו בכ"ו בכסלו ה'תק"ב, 4 בדצמבר 1741. ונקבר בבית הקברות היהודי המקומי.

חלק מחידושיו שעסקו בדברי אביו, נדפסו כהגהות בתוך ספרו של אביו "אשל אברהם" (פרנקפורט תק"ז) בשם הכללי "אהל משה". בתוך הספר נרשם לפני כל הערה: "הג"ה מבן המחבר".

על מצבתו נחקק:

 
בתו שרל נישאה לרב שמואל שלזינגר. בנם הוא הרב משה גינז, אביו של רבי עקיבא איגר.

==קישורים חיצוניים==
* 
;מכתביו
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:הנאו: רבנים
קטגוריה:במברג: רבנים
קטגוריה:וורמס: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בוורמס
קטגוריה:ראשי ישיבה גרמנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ילידי 1675
קטגוריה:נפטרים ב-1741
עניין של זהות

עניין של זהות הוא אחד מ-56 סיפורי שרלוק הולמס הקצרים מאת ארתור קונן דויל. הסיפור הופיע לראשונה במגזין ה"סטרנד" בספטמבר 1891, מאויר על ידי סידני פאג'ט. זהו הוא הסיפור השלישי בספר "הרפתקאותיו של שרלוק הולמס", שפורסם באוקטובר 1892.

== עלילה ==
באחד מביקורי ד"ר ווטסון בביתו של שרלוק הולמס הגיעה להתייעץ עמו עלמה בשם מרי סתרלנד, על פי סיפורה אביה מת ואמה התחתנה שנית עם אדם בשם ג'יימס וינדיבנק, מר וינדיבנק לא הסכים מעולם לאשתו ובתו החורגת ללכת לנשפים ומסיבות והבת נצלה את היעדרותו של אביה לשם עסקים ויצאה עם אמה לנשף מתקיני הגז, בנשף פגשה את מר הוסמר אנג'ל והתאהבה בו, לאחר טיולם הראשון התארסו השניים והמשיכו לשמור על קשר באמצעות מכתבים שהדפיס לה הוסמר ומפגשים שקיימו בעת היעדרותו של מר וינדיבנק, כששב האב לצרפת לשם עסקים הפציר הוסמר במרי להנשא לו בטרם ישוב אביה החורג, הוא אף השביע אותה בתנ"ך שלעולם תישאר נאמנה לו, בדרך לחתונה נעלם הוסמר ממרכבתו ומאז לא שמעה ממנו דבר.

שרלוק הולמס כהרגלו עומד על כמה נקודות מעניינות בסיפורה של הנערה, ומזמין את אביה החורג להיפגש עמו, האב נענה באמצעות מכתב בו מסכים להיפגש עם מר הולמס, בפגישה מוכיח שרלוק הולמס למר וינדיבנק, בעזרת פגמים שהתהוו במכונת הכתיבה והותירו את חותמן על האותיות, כי המכתבים שכתב מר אנג'ל והמכתב בו מסכים מר וינדיבנק להיפגש עם מר הולמס נכתבו באותה מכונת הכתיבה, מה שמצביע בבירור על זהותו של מר וינדיבנק כמר הוסמר אנג'ל המדומה שלא היה ולא נברא.

מסתבר שמר וינדיבנק נשא אשה המבוגרת ממנו בחמש עשרה שנים בשל בצע כסף ועשה שימוש אף בכספי הבת שקיבלה בירושה מאביה, בשביל למנוע את האפשרות שבתו תנשא ובעלה ידרוש את כספה מונע מר וינדיבנק מבתו החורגת להיפגש עם בני גילה, אך כשרואה שלא יוכל לנקוט באמצעי זה לעד הוא מדמה כאילו נוסע לעסקים אל מעבר הים בעוד הוא מתחזה למר הוסמר אנג'ל על ידי דיבור שקט, משקפי שמש וצמד פאות לחיים ושפם, משיג את אמון הנערה ומשביעה לשמור לו אמונים בעוד הוא נעלם בדרך לחתונה.

הנקודות שעמדו לשרלוק הולמס לעזר היו התנהגותו המוזרה של מר אנג'ל, והרווח הברור שהיה אמור להפיק האב החורג, גם העובדה ששני האנשים לא ראו זה את זה מעולם חיזקו את השערתו של הולמס, וכן תחפושתו וקולו השקט של מר אנג'ל, חשדותיו קיבלו אישור בעקבות הצעד המוזר שנקט מר אנג'ל בהדפסת מכתביו מה שהוכיח שמרי יכולה לזהות את כתב ידו של אנג'ל אפילו מתוך מספר מילים.

בעקבות הגילוי מר וינדיבנק מאיים על מר הולמס בהגשת תביעה על תקיפה ומעצר בלתי חוקי ומר הולמס משחרר אותו לחופשי לא לפני שמושיט ידו לשוט רכיבה המונח בחדרו בהכריזו שעומד הוא להכות במר וינדיבנק שכמובן נמלט מן המקום.

מר הולמס לא מספר את האמת למרי סתרלנד משום שלטענתו לא תאמין לדבריו מאחר שהוא מנפץ בהם את אשלייתה מאהבתו של מר אנג'ל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סיפורי שרלוק הולמס
קטגוריה:יצירות משנת 1892
המפלגה הלאומית הסלובקית

המפלגה הלאומית הסלובקית (SNS) היא מפלגה סוציאליסטית לאומית בסלובקיה המבוססת על "מערכת הערכים הנוצרית-אירופאית", כהגדרתה. היא מתוארת לעיתים כמפלגה לאומנית ימנית.

משנת 1990 SNS זכתה במושבים בכל פרלמנט מלבד שניים (2002 ו-2012) והייתה חלק מהממשלה מ-2006 עד 2010.

המפלגה שנויה במחלוקת ואף נטענו כנגדה טענות על פשיזם וגזענות מצידה.

== היסטוריה ==
המפלגה נוסדה בדצמבר 1989 עם הצהרה על שלושה עמודי בניין מרכזיים: נצרות, לאומיות וסוציאליזם.

== כוח פוליטי ==
=== נשיאות ===
{| class="wikitable"
! rowspan="2" |שנה
! rowspan="2" |מועמד
! colspan="3" |סיבוב ראשון
! colspan="3" |סיבוב שני
|-
!קולות
!%
!תוצאה
!קולות
!%
!תוצאה
|-
|1999
|יאן סלוטה
|73,836
|2.5%
|מקום חמישי
| colspan="3" |
|-
|2004
|ולדימיר מצ'יאר
|650,242
|32.73%
|עלה לסיבוב שני
|722,368
|40.08%
|הפסד
|-
|2009
|איוואן גשפארוביץ'
|876,061
|46.71%
|עלה לסיבוב שני
|1,234,787
|55.53
|ניצחון
|}

=== המועצה הלאומית ===
{| class="wikitable"
!שנה
!קולות
!%
!מושבים
!חלק מהממשלה
|-
|1990
|470,984
|13.94
|22
|X
|-
|1992
|244,527
|7.93
|15
|V
|-
|1994
|155,359
|5.4
|9
|V
|-
|1998
|304,839
|9.1
|14
|X
|-
|2002
|95,633
|3.3
|0
|X
|-
|2006
|270,230
|11.7
|20
|V
|-
|2010
|128,490
|5.07
|9
|X
|-
|2012
|116,420
|4.55
|0
|X
|-
|2016
|225,386
|8.64
|15
|V
|}

=== הפרלמנט האירופי ===
{| class="wikitable"
!ְשנה
!קולות
!%
!מושבים
|-
|2004
|14,150
|2.01
|0
|-
|2009
|45,960
|5.55
|1
|-
|2012
|20,244
|3.61
|0
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סלובקיה: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1989
אינווסטיטורה

[[דוכס קלרנס (לימים ויליאם הרביעי) בהכתרתו של ג'ורג' הרביעי. מאת ג'יי סטפנוף (1821).]]
אינווסטיטורה היא כינוי לטקס הסמכה סמלי. בטקס האינווסטיטורה מוענקים לבעל התפקיד החדש חפצים סמליים שמסמלים את הסמכויות, החובות, הזכויות והתפקידים החדשים שלו. החפצים המוענקים הם בדרך כלל בגדים ייצוגיים המיוחדים לתפקיד החדש, וכן חפצים אחרים כגון: שרביט, חרב או טבעת. טקס האינווסטיטורה נערך בדרך כלל במינוי לתפקידים עתיקים או דתיים, כמו הכתרת מלכים, מינוי לתפקידי אצולה והסמכה לכהונה. בטקס האינווסטיטורה יש חשיבות רבה למעניק החפצים, שכן הוא זה שמכוחו מקבל בעל התפקיד את סמכויותיו וזכויותיו. 

המונח "אינווסטיטורה" הפך לשם נרדף למינוי לתפקידי כמורה או אצולה בולטים, אף שלעיתים האינווסטיטורה היא רק חלק אחד מטקס הכניסה לתפקיד.

==הבהרת המושג==
המושג נשאב מן השפה הלטינית, והוא מבוסס על המילה "vestis" שפירושה: גלימה. הביטוי המקורי מתייחס לנתינת הגלימה המייחדת תפקיד טקסי מסוים בטקס המינוי. במקומות רבים בעולם העתיק למשרות בכירות היה לבוש מסורתי שייצג אותן, הענקת לבוש זה סימלה את כניסתו של האדם לתפקיד. עם השנים נוספו חפצים אחרים המסמלים תפקיד, וגם הענקתם נכללת באינווסטיטורה. בטקס הכתרת מלכי בריטניה למשל, המלך המתמנה לובש בגדים טקסיים שונים ומוענקים לו כדור ועליו צלב, טבעת ושני שרביטים.

==היסטוריה==
האינווסטיטורה הייתה מקובלת מאוד במינויים בימי הביניים. האינווסטיטורה נערכה על ידי האדון בעת מינוי ווסל, האדון העניק חפץ סמלי לווסל ובכך הראה את חשיבותו של הווסל, ומאידך גיסא, את עליונותו של האדון. קיום האינווסטיטורה הפך לסימן של כפיפות פאודלית, ולכן היה חשוב ביותר. דוגמה לחשיבות האינווסטיטורה היא מאבק האינווסטיטורה בימי הביניים. במאות ה-11 וה-12 התקיים ויכוח בין המלכים החילוניים של אירופה, ובייחוד קיסרי האימפריה הרומית הקדושה לבין האפיפיורים בשאלה: מיהו שיבצע את טקס האינווסטיטורה, בו הוענקו שרביט וטבעת, לבישופים חדשים, האם השליט החילוני באזור הדיוקסיה של הבישוף או האפיפיור. משמעותו של ויכוח זה הייתה: למי צריכה להיות נאמנות הבישוף? ולפיכך, הן הקיסרים והן האפיפיורים היו נכונים להיאבק בנושא זה. הוויכוח גרם לבסוף למלחמת אזרחים באימפריה הרומית הקדושה, לכיבוש רומא פעמיים, על ידי שני קיסרים שונים ולהליכה לקנוסה.

האינווסטיטורה מקובלת כיום בטקסי מינוי לתפקידים במוסדות היררכיים ושמרניים. בנוסף לכנסייה ולמלוכה שהוזכרו לעיל, נערכת אינווסטיטורה גם במינויים לשיפוט במדינות רבות, במינוי לתפקידים בכירים בצבא או בארגונים ביטחוניים אחרים (לדוגמה, בטקס מינוי רמטכ"ל בישראל מעניקים ראש הממשלה ושר הביטחון לרמטכ"ל דרגות רב-אלוף), במינויים באקדמיה או במוסדות אחרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסים
יום טוב ליפמן מילהויזן

ספר נצחון של רבי יום טוב ליפמן מילהויזן
רבי יום טוב ליפמן מילהויזן (מכונה גם: טביומי; נפטר בה'קפ"א, ~1421) היה רב ופוסק הלכה אשכנזי בסוף תקופת הראשונים (ראשית המאה ה-15), נודע בשל ספרו "ספר נצחון".

==ביוגרפיה==
נולד לרב שלמה מילהויזן, מקום ושנת לידתו לא ידועים. כנראה היה תלמידם של רבי מאיר בן ברוך הלוי מווינה ורבי שמשון בן אליעזר מחבר "ברוך שאמר", ושל רבי שלום מנוישטט.

ידוע שכיהן כרב בפראג ובסוף ימיו בארפורט והיה ידידם של מהרי"ל ומהר"י וייל וכמה מפסקיו משוקעים בכתביהם. הוא ועמיתיו, רבי מנחם בן יעקב שלם ורבי אביגדור קרא עסקו בפילוסופיה ובפולמוס עם הנצרות.

כנראה היה בקראקא בשנת 1420 וערך מסעות ברחבי בוהמיה וארצות חבל הריין.

== חיבוריו ==
==== ספר אלפא ביתא ====

'אלפא ביתא' הוא ספר העוסק בפירוט בצורת האותיות וגם במשמעויותיהן על פי הקבלה. חלק מהדברים למד מפי רבי שמשון בן אליעזר המכונה 'ברוך שאמר'.

ספר זה נדפס בתוך ספר 'ברוך שאמר' העוסק בהלכות הכנת התפילין וכתיבתן, אשר כולל בתוכו שלושה ספרים ממחברים שונים, אשר הנושא המשותף לספרים אלו הביא להעתקתם כחיבור אחד, וגרם לבלבול רב בזהות המחבר. רבי יוסף קארו, בספרו בית יוסף (אורח חיים סימן לו) מצטט מ"אלפא ביתא" ומכנה את מחברו בטעות "רבי  יצחק ברוך שאמר": "שמצאתי קונדריס לחכם אחרון, שמו הרב ר' יצחק ברוך שאמר, מדבר בדרך ארוכה בצורת האותיות, וייטבו דבריו בעיני, ולכן ראיתי להעתיקו פה". טעות זו גרמה לבלבול רב ואף הביאה חכמים שונים למחשבה שיש שותף רביעי לספר זה.

==== ספר הנצחון ====
בחודש אלול ה'קנ"ט, אוגוסט 1399, התרגשה עלילה נוצרית על יהודי פראג, ור' יום טוב ליפמן אולץ לקיים ויכוח פומבי מול מומר בשם פיטר, ששמו היהודי היה פסח. הרב יצא בשלום מן הוויכוח, אך בחודש אלול בשנה שלאחר הוויכוח הוצאו להורג שמונים מיהודי פראג. ספרו העיקרי, ספר נצחון (לעיתים: ספר הניצחון), הוא תולדת הוויכוח עם אותו מומר.

==לקריאה נוספת==
* אפרים קופפר, 'ספר הברית וכתבים אחרים לר' יום טוב ליפמן מילהויזן', סיני, נו, תשכ"ה, עמ' של-שמג.
* שמחה פיעטרושקא, מילהויזן, יום טוב ליפמאן, בתוך: יידישע פאָלקס־ענציקלאָפּעדיע, ח"ב, ניו יורק: גלעד, תש"ט. עמ' 272
* יוסף דן, שיר הייחוד עם פירוש על דרך הקבלה לר' יום טוב ליפמן מילהויזן, פקסימיליה בצירוף מבוא, ירושלים: הוצאת בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי והוצאת מאגנס של האוניברסיטה העברית, תשמ"ב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
;מהדורות דפוס של ספר נצחון
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:הפולמוס היהודי-נוצרי
קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-15
דניאל דרונדה (מיני-סדרה)

דניאל דרונדה (באנגלית: Daniel Deronda) היא מיני-סדרה טלוויזיונית בריטית משנת 2002, עיבוד של התסריטאי אנדרו דייוויס לרומן באותו שם מאת ג'ורג' אליוט. את הסדרה ביים טום הופר והפיק לואיס מרקס. הסדרה שודרה בערוץ BBC One בין התאריכים 23 בנובמבר ועד 7 בדצמבר 2002. בתפקידים הראשיים כיכבו יו דנסי בתפקיד דניאל דרונדה, רומולה גראי בתפקיד גוונדלין הרלט, יו בונוויל בתפקיד הנלי גרנדקורד וג'ודי מיי בתפקיד מירה לפידות. הסדרה הופקה בשיתוף WGBH Boston.

במקור רצה לואיס מארקס להפיק עיבוד קולנוע לרומן, אבל אחרי תהליך ליהוק ארוך ולא מוצלח ויתר על הרעיון. העיבוד למסכי הטלוויזיה לקח חמש שנים נוספות. הצילומים נערכו במשך 11 שבועות ממאי ועד אוגוסט באתרי צילומים באנגליה, סקוטלנד ומלטה. סדרה זו היא ההפקה האחרונה של מארקס לפני מותו ב-2010.

==צוות השחקנים==
* יו דאנסי - דניאל דרונדה
* רומולה גאראי - גוונדלין הרלט
* יו בונוויל - הנלי גרנדקורט
* ג'ודי מיי - מירה לפידות
* אדוארד פוקס - סר הוגו מלינגר
* אמנדה רוט - גברת דאווילו
* דייוויד באמבר - לאש
* סיליה אימרי - גברת מייריק
* ג'יימי באמבר - האנס מייריק
* גרטה סקאקי - לידיה גלאשר
* דניאל אוונס - מרדכי
* אלן קורדונר - הר קלזמר
* ג'ורג'י גלן - ליידי מלינגר

==פרסים==
;British Academy Television Craft Awards
* סאונד - בקטגוריית סרטים / בידור - זכייה
* עריכה - בקטגוריית סרטים / בידור - זכייה
* צילום ותאורה - בקטגוריית סרטים / בידור - מועמדות
* איפור ועיצוב תסרוקות - מועמדות
* עיצוב תלבושות - מועמדות
;פרסי Broadcasting Press Guild
* סדרת הדרמה הטובה ביותר - זכייה
;פרס Banff Rockie
* המיני-סדרה הטובה ביותר - זכייה

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית בריטיות
עונת 1974/1975 בליגה הלאומית

עונת 1974/1975 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-19 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הקבוצה שעלתה לליגה הלאומית לעונת 1974/1975 הייתה שמשון תל אביב. העונה החלה ב-5 באוקטובר 1974 והסתיימה ב-17 במאי 1975. בתום העונה סיימה הפועל באר שבע במקום הראשון וזכתה באליפות לראשונה בתולדותיה. המבקיע המצטיין של העונה היה משה רומנו מבית"ר תל אביב שכבש 17 שערים. 

בעקבות החלטת ההתאחדות לכדורגל להגדיל את הליגה הלאומית ל-18 קבוצות, אף קבוצה לא ירדה לליגת המשנה ולעונת 1975/1976 לליגה הלאומית עלו מכבי חיפה ומכבי רמת עמידר.

==טבלת הליגה==

{| class="wikitable sortable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
||1||הפועל באר שבע||30||15||10||5||34||19||15||40||
|-
||2||מכבי נתניה||30||14||9||7||39||29||10||37|| rowspan="13" |
|-
||3||הפועל חיפה||30||12||11||7||38||26||12||35
|-
||4||מכבי תל אביב||30||14||7||9||26||19||7||35
|-
||5||הפועל ירושלים||30||14||5||11||30||25||5||33
|-
||6||שמשון תל אביב||30||12||7||11||32||25||7||31
|-
||7||הפועל חדרה||30||9||13||8||30||26||4||31
|-
||8||הפועל תל אביב||30||10||9||11||23||23||0||29
|-
||9||הפועל פתח תקווה||30||11||7||12||32||33||1-||29
|-
||10||הפועל כפר סבא||30||9||11||10||30||34||4-||29
|-
||11||בני יהודה תל אביב||30||9||10||11||27||29||2-||28
|-
||12||בית"ר תל אביב||30||9||10||11||33||36||3-||28
|-
||13||מכבי יפו||30||11||6||13||28||34||6-||28
|-
||14||הכח מכבי רמת גן||30||8||12||10||26||33||7-||28
|-
||15||בית"ר ירושלים||30||9||8||13||23||27||4-||26||align=center rowspan=2|לא ירדו ליגה בעקבות החלטה להרחיבה
|-
||16||מכבי פתח תקווה||30||2||9||19||12||45||33-||13
|}

קטגוריה:1974 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1975 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1974
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1975
עונת 1975/1976 בליגה הלאומית

עונת 1975/1976 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-20 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1975/1976 היו מכבי חיפה ומכבי רמת עמידר. בתום העונה סיימה הפועל באר שבע במקום הראשון, וזכתה באליפות עונה שנייה ברציפות. המבקיע המצטיין של העונה היה עודד מכנס ממכבי נתניה שכבש 21 שערים. 

בעקבות החלטת ההתאחדות לכדורגל להחזיר את מספר הקבוצות בליגה ל-16 קבוצות, לליגת המשנה ירדו הפועל פתח תקווה (לראשונה בתולדותיה), הפועל חדרה, בני יהודה תל אביב ומכבי רמת עמידר. לעונת 1976/1977 לליגה הלאומית עלו הפועל עכו והפועל יהוד.

בעונה זו בפעם הראשונה - שני המקומות הראשונים בליגה הובילו להשתתפות בגביע אירופה (לאחר שישראל הוכרה והועברה בשנים האחרונות תחת אופ"א) ועל כן הפועל באר שבע שזכתה באליפות, וסגניתה בית"ר ירושלים היו הנציגות הראשונות בגביע אירופי כלשהו בהיסטוריה של הליגה הישראלית כשהשתתפו בגביע האינטרטוטו של העונה העוקבת.

==טבלת הליגה==

{| class="wikitable sortable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
||1||הפועל באר שבע||34||14||14||6||40||29||11||42||העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
||2||בית"ר ירושלים||34||12||16||6||48||32||16||40||העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
||3||הפועל חיפה||34||13||12||9||30||24||6||38|| rowspan="12" |
|-
||4||מכבי נתניה||34||14||9||11||58||39||19||37
|-
||5||הפועל כפר סבא||34||11||14||9||35||27||8||36
|-
||6||שמשון תל אביב||34||10||16||8||44||36||8||36
|-
||7||מכבי תל אביב||34||13||9||12||38||34||4||35
|-
||8||מכבי פתח תקווה||34||12||11||11||37||36||1||35
|-
||9||מכבי חיפה||34||10||15||9||28||27||1||35
|-
||10||הפועל תל אביב||34||12||11||11||28||28||0||35
|-
||11||מכבי יפו||34||10||15||9||28||30||2-||35
|-
||12||בית"ר תל אביב||34||12||11||11||28||33||5-||35
|-
||13||הפועל ירושלים||34||12||10||12||39||39||0||34
|-
||14||הכח מכבי רמת גן||34||10||14||10||30||34||4-||34
|- bgcolor=#ffcccc
||15||הפועל פתח תקווה||34||10||13||11||27||28||1-||33||rowspan=4 align=center|ירדו ליגה 
|- bgcolor=#ffcccc
||16||הפועל חדרה||34||6||13||15||20||44||24-||25
|- bgcolor=#ffcccc
||17||בני יהודה תל אביב||34||6||12||16||26||48||22-||24
|- bgcolor=#ffcccc
||18||מכבי רמת עמידר||34||6||11||17||24||40||16-||23
|}

קטגוריה:1975 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1976 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1975
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1976
בשנפט

לוגו החברה
משאבת נפט של בשנפט בבשקורטוסטןבַּשְנֶפְט (ברוסית: Башнефть, נסחרת בבורסת מוסקבה MCX: BANE) היא חברת נפט וגז רוסית שנוסדה ב-1946. היא נוצרה בתחילה על ידי העברת נכסי נפט של משרד הנפט הסובייטי בבשקורטוסטן לממשל האזורי של "הרפובליקה של בשקורטוסטן" על ידי בוריס ילצין. לאחר מכן הופרטה בשנים 2002–2003 על ידי מורטזה רחימוב, מושל בשקורטוסטן.

החברה היא ממפיקות הנפט הגדולות ברוסיה עם כ-140 מתקני נפט וגז ועם הפקה שנתית של 16 מיליון טונות. לחברה גם שלוש מזקקות נפט באופה וכ-100 תחנות דלק.

לחברה כ-8,150 עובדים. במשך כשנתיים (בשנים 2010—2012) החברה הייתה לספונסר הראשי של קבוצת הכדורגל צסק"א מוסקבה והיא אחת מהחברות הגדולות בבשקורטוסטן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצרמר רוסיה
קטגוריה:רוסיה: חברות נפט
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך במוסקבה
קטגוריה:אופה (עיר)
קטגוריה:בשקורטוסטן
הגלימה החיצונית

מבנה דופן עורק
הַגְּלִימָה הַחִיצוֹנִית (TA: tunica externa, tunica adventitia) היא השכבה החיצונית מבין שלוש בדופן כלי דם.<ref></ref> גלימה זו מורכבת בעיקר מקולגן, ובעורקים היא נתמכת בשכבה אלסטית חיצונית. הקולגן משמש לעיגון כלי הדם לרקמות סמוכות ומעניק לו יציבות.

צפדינה, מחסור בוויטמין C, פוגעת בגלימה החיצונית, משום שוויטמין C נחוץ לייצור קולגן, ובלעדיו דופנות כלי הדם מועדות לקרעים, דבר שעלול להביא לדימומים.<ref></ref>

== ראו גם ==
* הגלימה הפנימית
* הגלימה האמצעית

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת ההובלה
קטגוריה:היסטולוגיה
עונת 1976/1977 בליגה הלאומית

עונת 1976/1977 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-21 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הקבוצות שעלו לליגה הלאומית לעונת 1976/1977 היו הפועל עכו והפועל יהוד. בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיע המצטיין של העונה היה ויקי פרץ ממכבי תל אביב שכבש 17 שערים. 

בעקבות החלטת ההתאחדות לכדורגל להקטין את מספר הקבוצות בליגה ל-14 קבוצות, לליגת המשנה ירדו הפועל כפר סבא, מכבי חיפה ומכבי פתח תקווה. לעונת 1977/1978 לליגה הלאומית עלתה קבוצת הפועל חדרה.

==טבלת הליגה==

{| class="wikitable sortable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
||1||מכבי תל אביב||30||16||10||4||47||26||21||42||העפלה לגביע האינטרטוטו 
|-
||2||מכבי יפו||30||15||9||6||29||17||12||39||העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
||3||בית"ר ירושלים||30||12||9||9||35||23||12||33|| rowspan="11" |
|-
||4||בית"ר תל אביב||30||13||7||10||32||26||6||33
|-
||5||מכבי נתניה||30||12||9||9||40||34||6||33
|-
||6||הפועל תל אביב||30||9||14||7||38||30||8||32
|-
||7||הפועל יהוד||30||9||14||7||22||22||0||32
|-
||8||שמשון תל אביב||30||10||11||9||33||32||1||31
|-
||9||הפועל חיפה||30||9||11||10||26||24||2||29
|-
||10||הפועל ירושלים||30||8||12||10||24||25||1-||28
|-
||11||הפועל עכו||30||8||12||10||33||39||6-||28
|-
||12||הכח מכבי רמת גן||30||7||13||10||25||29||4-||27
|-
||13||הפועל באר שבע||30||9||9||12||26||31||5-||27
|-bgcolor=#ffcccc
||14||הפועל כפר סבא||30||6||13||11||37||41||4-||25||rowspan=3 align=center|ירדו ליגה
|-bgcolor=#ffcccc
||15||מכבי חיפה||30||7||10||13||25||42||17-||24
|- bgcolor=#ffcccc
||16||מכבי פתח תקווה||30||5||7||18||20||51||31-||17
|}

קטגוריה:1976 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1977 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1976
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1977
פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג

פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Friedrich IV Herzog von Sachsen-Gotha-Altenburg; 28 בנובמבר 1774 – 11 בפברואר 1825) היה דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1822–1825.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
פרידריך נולד ב-28 בנובמבר 1774 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ולשרלוטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, בתו של אנטון אולריך, דוכס סקסוניה-מיינינגן. פרידריך היה הבן השלישי, והשני שנשאר בחיים.

===שלטונו===
ב-17 במאי 1822 מת אחיו אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא בנים, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. פרידריך שנפצע במהלך המלחמות הנפוליאוניות באורח קשה, חיפש ברוב הזמן תרופות למחלתו, ויועצו ברנהרד פון לינדנוי משל במקומו.

לאחר מותו של פרידריך ב-11 בפברואר 1825 ללא יורשים, התעוררה מחלוקת ירושה בין הדוכסויות השונות בתורינגיה: ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד היה זכאי לרשת את הדוכסות מכוח נישואיו ללואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, שהייתה אחייניתו של פרידריך, אך מכיוון שהיה בהליכי גירושין ממנה, התנגדה המשפחה להעברת דוכסות גותה לחזקתו. ב-1826 התקבלה פשרה שלפיה יחולקו מחדש הדוכסויות; ארנסט ויתר על זאלפלד שהייתה ברשותו קודם לכן והועברה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, וקיבל את גותה בלבד, ללא אלטנבורג, שהועברה לפרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, שנאלץ להעביר את נחלותיו לדוכסות סקסוניה-מיינינגן. בעקבות כך הפך ארנסט לדוכס סקסוניה-קובורג-גותה.

== אילן יוחסין ==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בית וטין נולד:28 בנובמבר 1774 מת:11 בפברואר 1825
|-
| rowspan="2" align="center"| אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג
| rowspan="2" align="center"| דוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג 1822–1825
| rowspan="1" align="center"| ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה (את אזור גותה)
|-
| rowspan="1" align="center"| פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (את אזור אלטנבורג)
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:גרמנים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1774
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1825
עונת 1977/1978 בליגה הלאומית

עונת 1977/1978 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-22 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הקבוצה שעלתה לליגה הלאומית לעונת 1977/1978 הייתה הפועל חדרה. בתום העונה סיימה מכבי נתניה במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיע המצטיין של העונה היה דוד לביא ממכבי נתניה שכבש 17 שערים. 

לליגת המשנה ירדו בסיום העונה הכח מכבי רמת גן והפועל עכו. בעקבות החלטת ההתאחדות לכדורגל להגדיל את מספר הקבוצות בליגה ל-16 קבוצות, לעונת 1978/1979 לליגה הלאומית עלו בני יהודה תל אביב, מכבי פתח תקווה, הפועל כפר סבא והפועל ראשון לציון.

==טבלת הליגה==

{| class="wikitable sortable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
||1||מכבי נתניה||26||15||8||3||50||21||29||38||align=center|העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
||2||בית"ר ירושלים||26||12||9||5||32||14||18||33
|-
||3||מכבי תל אביב||26||12||8||6||44||29||15||32||align=center|העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
||4||הפועל יהוד||26||9||11||6||20||17||3||29
|-
||5||הפועל באר שבע||26||9||8||9||43||32||11||26
|-
||6||הפועל ירושלים||26||9||8||9||27||22||5||26
|-
||7||שמשון תל אביב||26||8||10||8||23||25||2-||26
|-
||8||בית"ר תל אביב||26||7||12||7||23||26||3-||26
|-
||9||הפועל תל אביב||26||8||10||8||26||30||4-||26
|-
||10||מכבי יפו||26||6||12||8||31||38||7-||24
|-
||11||הפועל חדרה||26||9||6||11||32||41||9-||24
|-
||12||הפועל חיפה||26||8||7||11||19||29||10-||23
|-bgcolor=#ffcccc
||13||הכח מכבי רמת גן||26||4||11||11||19||32||13-||19||rowspan=2 align=center|ירדו ליגה 
|-bgcolor=#ffcccc
||14||הפועל עכו||26||2||8||16||15||48||33-||12
|}

קטגוריה:1977 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1978 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1977
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1978
נחלת יצחק (עין חמד)

נחלת יצחק היה שטח ובו מבנה בודד ליד שמורת עין חמד בו תוכנן להקים בימי המנדט הבריטי יישוב עברי בדרך לירושלים, בין קריית ענבים למוצא. בשנות ה-40 של המאה ה-20 הופקע חלק מהשטח לצורך סלילת מעקף לקסטל, והשכונה לא קמה. בימי המרד הערבי הגדול ישבו בבית שבנחלת יצחק מייסדי מעלה החמישה ופלוגת נוטרים של בית"ר.

== היסטוריה ==
שטח נחלת יצחק נרכש ב-1925 על ידי האחים יהודה ויצחק פלר, פעילי המזרחי שהיגרו מסאנוק לארצות הברית. במקום היה בית אבן שנבנה כמה שנים קודם לכן על ידי מזכיר הקונסוליה הצרפתית בירושלים ושימש נווה קיץ לקונסול הצרפתי בירושלים. הרוכשים קראו למקום "נחלת יצחק" או "קריית יס"ף" (יצחק סגל פלר) והציבו שלטים גדולים עם שם המקום בשני צידי הכביש לירושלים. בהמשך נעשו מאמצים למכור חלקות במקום ליהודי ארצות הברית. במרץ 1929 עלה יצחק פלר לארץ ישראל והודיע שבקרוב יונח אבן פינה ל-30 בתים ראשונים במקום.

בשנת 1936 עברו למקום חברי קיבוץ גורדוניה-במעלה שהיו קודם לכן בגבעת הקיבוצים ברחובות. לאחר רצח חמישה מחבריהם הקימו חברי הקיבוץ את מעלה החמישה.

ב-1936 שימש המקום גם כנקודת אימון של הנודדת. בשנים 1937–1938 הייתה במקום תחנת נוטרים שאוישה על ידי אנשי פלוגת הגיוס של בית"ר בירושלים שנקראה "פלוגת הכביש". בקרבת מקום הייתה מחצבה והנוטרים הביתר"ים היו יוצאים בלילות לשמור עליה מפני חבלות וגנבות ופטרולים מזוינים היו נשלחים מן הפלוגה לסייר בכביש. עד מהרה הפכה התחנה ה"ליגלית" לבסיס אימונים והדרכה של אצ"ל. מרתפי הבית שימשו מטווחים לירי ב"כלים קטנים" ופיצוצי סלעים במחצבה שמשו הסוואה לאימונים בזריקת רימונים.

הערבים היו פותחים באש על כלי רכב עבריים שנסעו בכביש הראשי ירושלים - תל אביב. ב-26 בדצמבר 1937 נערכו בכביש בסביבה שלוש התקפות על כלי רכב עבריים.
ב-27 בדצמבר 1937 ירד אחד הנוטרים, יחזקאל אלטמן (בן-חור), לכביש ופתח באש על אוטובוס ערבי, משאית ומכונית של משטרת אבו גוש. באוטובוס נהרג ילד ערבי. הפעולה לא קבלה את אישור מפקדת אצ"ל. הבריטים פתחו בחקירה ועצרו אותו. הוא הובא למשפט בבית הדין הצבאי בירושלים ונידון למוות בתלייה. כעבור שבוע המיר הגנרל ארצ'יבלד וייוול, מפקד הצבא הבריטי במזרח התיכון את עונשו למאסר עולם. הוא שוחרר מכלאו לאחר שש שנים.

בסוף שנות ה-30 המקום נזנח ונכנסו אליו ערבים. לאחר פטירת אלמנתו של יצחק פלר, נכתב בהצופה שהייתה בכוונתו למסור את המקום להקמת יישוב על שם יהושע גורדון. באותה עת נסלל כביש עוקף לקסטל ולצורך כך הפקיעו השלטונות חלק נכבד משטח נחלת יצחק. במהלך מלחמת העצמאות הוחזק המקום ובוצר בידי צה"ל, שהחזיק במקום גם שנים רבות לאחר מכן.

בשנת 1969 הושאל המבנה שבראש הגבעה והשטח סביבו, על ידי בעליו, בנימין פלר, לישיבה תיכונית צעירה וקטנה, "קול מבשר", שהעתיקה את פעילותה מהנגב אל היישוב מבשרת ירושלים. במשך כארבע שנים שימש המבנה כאולם הלימודים, חדרי כיתות ואף מטבח וחדר אוכל לעשרות נערים תלמידי הישיבה שבילו בו את רוב שעות היום במשך שנת הלימודים.

בשנת 1994 אושר לבנות במקום קוטג'ים ליחידות נופש של "מלון דירות". יזמים הקימו שכונה קטנה של קוטג'ים, שכונו דירות נופש, באזור שעל פי תוכנית המתאר מיועד למלונאות. תשעה חודשים לאחר אכלוס המקום, בסוף פברואר 2000 אישר בית המשפט העליון את ההחלטה לנתק את הבתים מחשמל. בהמשך, אישר בית המשפט העליון הוראה לדיירים להתפנות מהבתים. הבתים של השכונה, המכונה "שכונת רפאים", נותרו נטושים זה שנים רבות, ואת הכניסה לשכונה חוסם שער ברזל נעול.

560px

==לקריאה נוספת==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים במחוז ירושלים
קטגוריה:קהילות ויישובים עבריים שנחרבו בתקופת המאורעות
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה
מיזונו

מיזונו (ביפנית: -ミズノ株式会社) היא חברה יפנית לציוד וביגוד ספורט. החברה נוסדה בשנת 1906 באוסקה על ידי ריאצ'י מיזונו. כיום היא מייצרת מגוון רחב של ציוד וביגוד ספורט לשלל ענפי ספורט.

==היסטוריה==
בשנת 1906 האחים ריאצ'י וריזו מיזונו פתחו באוסקה שביפן חברה בשם האחים מיזונו בע"מ שהייתה למעשה חנות שבה הם מכרו ציוד ספורט מערבי כגון כדורי וכפפות בייסבול, ובשנה שלאחר מכן החלו למכור גם ביגוד ספורט. בשנת 1913 הם החלו לייצר את הכדורים והכפפות בעצמם. ב-1933 הם הציגו את מקל הגולף הראשון מתוצרת יפנית. ב-1935 אולם תצוגת ציוד הגולף שלהם היה הגדול בעולם. ב-1961 הוקם בלוס אנג'לס מפעל הייצור הראשון של החברה בארצות הברית.

בשנים שלאחר מכן חתמה מיזונו על חוזי חסות עם ספורטאים, קבוצות ונבחרות בולטות כגון קארל לואיס, נבחרת ניו זילנד ברוגבי, סן פרנסיסקו 49', ג'ו מונטנה, איוון לנדל ועוד.

בנוסף ליפן וארצות הברית, לחברה מפעלים גם בגרמניה, סין, צרפת, סקוטלנד והונג קונג.

החברה מייצרת מקלות גולף שמשמשים גם לשחקני גולף מקצוענים. בין השאר, טייגר וודס השתמש במקל גולף של מיזונו מאז היותו במכללה ועד לאחר שזכה בטורניר המקצועני הראשון שלו ב-1997.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מותגי הנעלה
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:חברות אופנה יפניות
רוזינה ליפי

רוזינה ליפּי-גרין (באנגלית: Rosina Lippi-Green; נולדה ב-14 בינואר 1956) היא סופרת ובלשנית אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
ליפי-גרין נולדה בשם רוזינה ליפי בשיקגו, למשפחת מהגרים ממוצא אירופאי מגוון. אביה היה מהגר איטלקי.

ליפי-גרין למדה במכללה למורים בפורארלברג שבאוסטריה. היא בעלת תואר דוקטור בבלשנות מאוניברסיטת פרינסטון ולימדה בלשנות משך 12 שנים.

את עבודתה הבלשנית היא מפרסמת בשמה המלא, ואת הספרות היפה פרי עטה היא מפרסמת בשם הולדתה. בנוסף היא מפרסמת רומנים היסטוריים תחת שם העט שרה דונאטי.

ספרה "נחלה" (Homestead) תורגם לעברית בשנת 2010 על ידי אמיר צוקרמן, יצא לאור בסדרת ספריה לעם בהוצאת עם עובד, וזכה לשבחי המבקרים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* חבצלת פרבר, [http://musaf-shabbat.com/2011/02/06/נחלה-ללא-מנוחה-חבצלת-פרבר/ נחלה ללא מנוחה], מוסף "שבת" של מקור ראשון, 26 בנובמבר 2010

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות אמריקאיות
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
קייטרינג נשות חורה

קייטרינג נשות חורה הוא עסק חברתי שהוקם ביישוב חורה, בשנת 2008 במטרה לקדם ולספק תעסוקה לאמהות חד הוריות ביישוב. הארגון מאוגד כחברה לטובת הציבור ומנוהל בידי איש העסקים איציק זיוון. זהו עסק ראשון מסוגו בחברה הבדואית.

שם הארגון שמנהל את המיזם הוא אלסנאבל (שיבולים בעברית). המפעל מספק כ-7,000 מנות לילדי היישוב והוא רווחי.

מפעל קייטרינג נשות חורה

==ייחודיות המיזם==
מפעל קייטרינג נשות חורה, הוא אחד מהעסקים החברתיים הראשונים בחברה הבדואית. המפעל נמצא בבעלות חלקית של העובדות (עשרים אחוזים), ובכל שנה הן מקבלות את חלקן ברווחי המיזם ומחליטות כיצד לחלקו. לרוב, הכסף מחולק כמלגות לימודים לילדים ולמימון הכשרה לנשים חד הוריות ועובדות המפעל. תהליך ייחודי זה מעצים את הנשים בחורה ומהווה מיזם מפתח ליישוב. המודל של המפעל לעסק חברתי מלווה במחקר בינלאומי. פרופסור אלן ג'ונסון (Alan Johnson), תאורטיקן פוליטי בריטי, אמר על העמותה "נדהמתי לגלות על הפוליטיקה הבדואית החדשה. היא צעירה, נשית ומסרבת לקחת חלק במה שהם קוראים לו נרטיב המסכנות של הדור המבוגר. העתיד טמון בהם".

==הישגים==

בשנת 2011 רשם המפעל רווח של 7.5% מהמחזור עם ייצור של כ-3,200 ארוחות. בשנת 2012 הורחב המפעל בסיוע קרן ון ליר ושנה לאחר מכן הגיע מחזור המכירות השנתי של החברה ל-11.7 מיליון שקל.

המפעל מעסיק כיום 21 נשים בדואיות. ההתמקדות היא בהעסקת נשים חד הוריות או כאלה שהסיכוי שלהן לחזור למעגל התעסוקה נמוך ביותר. המפעל יוצר למעשה מעבר של נשים מהסתמכות על קצבאות רווחה, להסתמכות על תעסוקה.

עקרונות הכלכלה המקומית מיושמים במיזם זה, ולכן נותן המפעל עדיפות לספקים בדואים, תוך מתן העדפה של עד 5% מעל מחירי השוק, ותוך שמירה על הרווחיות של המיזם.

בעקבות הצלחת המפעל ככלי לשינוי חברתי, הועתק המודל למגדל העמק ולאחרונה הוקם בעיר מפעל דומה. המפעל מספק מנות אוכל במסגרת חוק ההזנה לתושבי האזור, והוא גם בבעלות חלקית של אלסנאבל.

==גלריית תמונות==
{| align=center
|<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="5">
קובץ:ביקור מזכ"ל ה-OECD בקייטרינג חורה.jpg|ביקור מזכ"ל ה-OECD בקייטרינג בתחילת שנת 2016
קובץ:מזכ"ל ה-OECD מבקר במטבח של מפעל קייטרינג חורה.jpg|מזכ"ל ה-OECD מבקר בקייטרינג עם כרמל שאמה הכהן ונציגי האוצר
קובץ:קייטרינג נשות חורה אוכל.JPG|קופסאות האוכל לפני העמסה
קובץ:קייטרינג נשות חורה מבט חיצוני.JPG|קופסאות האוכל לפני משלוח
קובץ:קייטרינג נשות חורה משאיות אספקה.JPG|משאיות האספקה לפני יציאה
קובץ:קייטרינג נשות חורה תנורים.JPG| תנורים בקייטרינג
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
*
* [http://www.jpost.com/Jerusalem-Report/The-Region/Empowering-Bedouin-women-354483 כתבה באנגלית בג'רוזלם פוסט על הקייטרינג]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערביי ישראל
קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור
קטגוריה:נשים בדואיות
קטגוריה:החברה הבדואית בישראל
קטגוריה:חורה
קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
קטגוריה:נשים בחברה הערבית בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2008
אורל (קזחסטן)

אורל (; ברוסית: Уральск - אורלסק) היא בירת מחוז מערב קזחסטן שבמערב קזחסטן. העיר שוכנת במפגש הנהרות אורל ו, כ-1,390 ק"מ מערבית לבירה אסטנה ובסמוך לגבול עם רוסיה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 אוכלוסיית העיר מונה 356,520 בני אדם.

==היסטוריה==
ה[[קוזאקים הרוסים של יאיצק בצעדה]]
העיר הוקמה ב-1584 בשם יאיצקי גורודוק, אך 1613 נחשבת לתאריך הרשמי בו הוקמה העיר. ב-1591 הקוזאקים של העיר קיבלו אזרחות של רוסיה, אך שמרו על האוטונומיה עד תקופת שלטונו של פיוטר הגדול. בין השנים 1773–1775 היו הקוזאקים של יאיצק בין הכוחות העיקריים של ימליאן פוגצ'וב במרדו נגד יקטרינה הגדולה. לאחר כישלון המרד ציוותה יקטרינה ב-1775 לשנות את שמו יאיצקי גורודוק לאוראלסק.

הקוזאקים התמרדו עוד מספר פעמים ב-1804, 1825, 1837 ו-1874, אך כל ההתקוממויות האלו דוכאו.

אלכסנדר פושקין ביקר בעיר יחד עם חברו ולדימיר דאל ב-1833 בזמן שהראשון ערך מחקר בשביל ספר על ימליאן פוגצ'וב וכתיבת רומן בת הקפיטן.

ב-1894 העיר חוברה למערכת מסילות הרכבת, מה שתרם רבות להתפתחות העיר.

בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה הייתה העיר במרכז קרבות קשים. בזמן מלחמת העולם השנייה לעיר עברו מספר מפעלים, הוקמו בתי חולים שנועדו לשרת את הפצועים אשר הגיעו מן החזית.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קזחסטן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16