OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ז'אק ולוראן פורסל

ז'אק ולוראן פורסל (בצרפתית: Jacques et Laurent Pourcel ; נולדו ב-13 בספטמבר 1964) הם השפים והבעלים של מסעדת ז'ארדן דה סאנס (בצרפתית: Le Jardin des Sens (משמעות השם היא גן החושים)) היא מסעדה ורלה א שאטו בעיר מונפליה, בירת חבל לנגדוק, צרפת, שלה היו שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום בשנים 2006-1998.

==ביוגרפיה==
ז'אק ולוראן פורסל הם תאומים, בנים למשפחת כורמים. לוראן, שנמשך לבישול, עזב בגיל 16 את בית הספר התיכון והלך ללמוד בבית ספר למלונאות במונפליה, ז'אק הצטרף אליו כעבור שנה. ז'אק עבד שנתיים במסעדה מקומית בעלת כוכב במישלן, התלמד שנתיים במסעדתו של מישל טראמה, שנה אצל מארק מנו ולבסוף שהה שנתיים אצל פייר גאנייר במסעדתו הראשונה בסנט אטיין, השף שהשפיע עליו יותר מכל, שם התמחה בדגים וקינוחים. לוראן עבד ארבע שנים אצל מישל בראס שם התמחה בבשר, אחר כך התלמד אצל אלן שאפל ובכמה מסעדות קטנות בסביבה. 

ב-1988 הקימו בחורבה נטושה את המסעדה ועם מימון של בעל הון הקימו את המלון. באוקטובר 1997 הכתיר אותם מדריך הגו מיו כ"טבחי השנה" 1998 ונתן להם 18 נקודות. במרץ 1998, בהיותם בני 33, קיבלו שלושה כוכבים במדריך מישלן לשנת 1998. ב-2006 הוריד להם המישלן כוכב, מאז ועד היום (2011) מחזיקה המסעדה בשני כוכבים במישלן. ז'ארדן דה סאנס נבחרה למקום 30 בטיבה בעולם במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם שערך המגזין רסטורנט בשנת 2002.

המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.

ז'אק עוסק ביחסי הציבור ומנהל את המסעדה, לוראן מנהל את המטבח, את המנות הם יוצרים יחדיו. המסעדה מגישה מטבח עונתי, המדגיש את המוצרים, עם זיקה למתכוני ומנות האזור ובעל גישה יצירתית. ברלה א שאטו 12 חדרים ו-2 דירות.

הם הקימו בפריז את מסעדת מזון בלאנש (Maison Blanche). בראשית העשור הראשון של המאה העשרים ואחת הם פתחו את מסעדת Sens & Bund בשאנגחאי. בשלהי העשור הראשון הם פתחו את מסעדת D'Sens בבנגקוק ובבעלותם גם מסעדה בטוקיו.

==ביבליוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">
*	Jacques et Laurent Pourcel, Cuisine en duo, Hachette Littérature, Paris, 2001. 
*	Jacques et Laurent Pourcel, Les calamars grillés à la plancha, Gerard Guy, coll. « La cuisine des poètes », 2001. 
*	Jacques et Laurent Pourcel, "Transparences en duo ",Editeur Solar ,octobre 2008
* Jacques et Laurent Pourcel, À Table ! par Jean Follain, Fata Morgana, St-Clément-de-Rivière, 2009. 
* Jacques et Laurent Pourcel, Une plume, deux toques, Glénat, 2010.

** ספרם שתורגם לאנגלית
* Pourcel Brothers Cookbook: Our Recipes from La Compagnie des Comptoirs, Hachette Illustrated UK (February 28, 2005).
</div>

==לקריאה נוספת==

* אביטל ענבר, התענוגות של פרובאנס, 2000. עמ' 431-423.

* שגיא כהן, מדריך מפה למסעדות הטובות בעולם, הוצאת מפה, תשס"ג 2003, עמ' 104.
<div style="direction: ltr;">
* Rudolph Chelminski, 2005. The Perfectionist : Life and Death in Haute Cuisine (Gotham/Penguin), pp. 320, 321, 332.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.dininginfrance.com/sens_montpellier.htm דף מסעדת ז'ארדן דה סאנס עם קישורים לכתבות באתר dininginfrance]
* [http://www.dininginfrance.com/sens_bund_shanghai.htm דף מסעדת Sens & Bund עם קישורים לכתבות באתר dininginfrance]
* [http://www.maison-blanche.fr/ מסעדת מזון בלאנש]
* [https://web.archive.org/web/20100523210841/http://www.jardindessens.com/index.html האתר הרשמי של ז'ארדן דה סאנס]
* [http://www.pourcel.jp/eng/sensetsaveurs/index.html מסעדת סנס אנד סבאור בטוקיו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שפים צרפתים
בית סטוקלט

פרט מהתכנון המקדים שהכין [[גוסטב קלימט לאפריז הפסיפס בחדר האוכל במבנה]]
בית סטוקלט (בהולנדית: Stocletpaleis, בצרפתית: Palais Stoclet) היא אחוזה פרטית, אשר נבנתה בידי האדריכל האוסטרי יוזף הופמן בין השנים 1905 ל-1911 בבריסל שבבלגיה, עבר הבנקאי וחובב האמנות אדולף סטוקלט, ונחשבת ליצירת המופת של הופמן. בית סטוקלט נחשבת לאחת האחוזות הפרטיות המפוארות והמעודנות ביותר במאה ה-20.

==תיאור==
בשנת 1904 מינו אדולף סטוקלט ואשתו סוזאן את האדריכל האוסטרי יוזף הופמן ואת חברת "ויינר", כדי לתכנן, לבנות ולרהט את הבית והגן, הנחשבים כיחידה אחת. בית סטוקלט הוקם בשדרות דה-טרוורן בבריסל. המבנה א-סימטרי ומדגים בתוכניתו את סגנון הבניה המודרנית, דבר הבא לידי ביטוי בקירות החיצוניים הצבועים לבן ופינות הבית הצבועות בגוון ארד. המגדל שמעל גרם המדרגות הראשי נושא פנס ארד מעוטר, שפוסל על ידי פרנץ מצנר. פנים הבית עוצב בלוחות שיש ועבודות אמנות, הכוללות עיטורי פסיפס שנעשו בידי גוסטב קלימט. שילוב האדריכלות והאומנות הוא דוגמה לגזאמטקונסטוורק ולאר נובו. הסקיצה של המבנה שהוכנה על ידי קלימט, שמורה במוזאון האומנות בווינה.

==מחלוקת משפטית==

במשך מספר שנים היה הנכס מושא למחלוקת משפטית בין יורשי הבית לבין הרשויות בבריסל, ושוויו של הבית על תכולתו ההיסטורית, הוערך ביותר משלושים מיליון אירו. למרות התנגדות היורשים, קטלגו הרשויות בבריסל את כל הרהיטים בבית כדי לאפשר את הכנת תיק המועמדות במטרה להופכו לאתר מורשת עולמית. הקטלוג, שהיה הראשון מסוגו בבלגיה, הושלם בנובמבר 2006, וכלל מידע אודות 277 פריטים שונים. ב-27 ביוני 2009 הוכרז הבית כאתר מורשת עולמית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.szecesszio.com/2009/12/13/palais-stoclet-the-total-work-of-art/ Palais Stoclet, the Total Work of Art]
* Sharp, Dennis (2002). [http://books.google.be/books?id=sQUi8kRKWrMC&pg=PA44#v=onepage&q&f=false Twentieth Century Architecture (p. 44)]. Mulgrave: Images Publishing Group.
* [http://www.bildindex.de/?+pgesamt:'stoclet'#|home תמונות של המבנה מתחילת המאה ה-20]

קטגוריה:בלגיה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:בלגיה: בתי מגורים
קטגוריה:בריסל: מבנים
מלון קרלטון (קאן)

מלון קרלטון אינטרקונטיננטל
אחת מכיפות המלון
האינטרקונטיננטל קרלטון בקאן (באנגלית: The InterContinental Carlton Cannes) הוא מלון יוקרה בן 338 חדרים שנבנה ב-1909, הממוקם ברחוב La Croisette 58 בקאן שבריביירה הצרפתית והוכרז בידי ממשלת צרפת כבניין היסטורי לאומי. 

כחלק מקבוצת המלונות אינטרקונטיננטל, קרלטון מפורסם בכך שהוא מארח את כוכבי תעשיית הסרטים מרחבי תבל במהלך פסטיבל הסרטים השנתי הנערך בקאן. המלון גם מוצג בווידאו קליפ הידוע של אלטון ג'ון משנת 1983 לסינגל "I'm Still Standing". וחזיתו ותוכו הופיעו בווידאו קליפ של ניו אורדר משנת 1993 לסינגל "World (The Price of Love)". המלון גם שימש כאתר צילומים לסרטו של אלפרד היצ'קוק "לתפוס גנב" בכיכובם של גרייס קלי וקרי גראנט.

בעת שהותה במלון קרלטון במהלך פסטיבל הסרטים בקאן של שנת 1955, השחקנית זוכת פרס האוסקר גרייס קלי הצטלמה ונפגשה עם רנייה השלישי, נסיך מונקו, מה שהוביל לבסוף לנישואים בשנת 1956 ולהפיכתה לנסיכה גרייס. 

כיפותיו המיוחדות של קרלטון בשתי הפינות המביטות אל הים תוכננו כדי לדמות את שדיה של קרולינה אוטרו (Caroline Otero), לה בל אוטרו ("La Belle Otero"), הקורטיזנה של הריביירה הצרפתית במהלך שנות מלחמת העולם הראשונה. הקומה השביעית המהודרת של קרלטון היא המסעדה הקרויה La Belle Otero לכבודה. בנוסף אליה יש זוג מסעדות פחות פורמליות לה קוט (La Côte) ולה בראסרי (La Brasserie), בקומת הקרקע. 

המלון התפרסם גם ב-1994, כשהתרחשה בו אחת הגנבות הגדולות בהיסטוריה. לפי הדיווח נגנבו תכשיטים בשווי של 43 מיליון דולר מחנות התכשיטים של המלון. גם הגנבים וגם התכשיטים לא נמצאו עד עצם היום הזה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.ichotelsgroup.com/intercontinental/en/gb/locations/overview/ceqha?_requestid=75478 האתר הרשמי של אינטרקונטיננטל]
* [http://www.hotelcarlton.fr/ מלון קרלטון] 

קרלטון
קטגוריה:פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור: מבנים
קטגוריה:קאן
מנוחה בקרמן

מנוחה בקרמן (נולדה בשנת 1954) היא סופרת ועורכת דין ישראלית חרדית. פרסמה סיפורים גם בשם העט ב. מנוחה.

==ביוגרפיה==
נולדה בישראל לרב דב צבי רוטשטיין ולדבורה שקול, בתו של הרב ישראל יצחק שקול. בהיותה בת תשע עברה להתגורר בחו"ל עם משפחתה למשך שש שנים.

בשנת 1981 הוציאה לאור את ספרה הראשון, "ילדי שי מגלים תושיה", הספר הראשון בסדרת "ילדי שי". הספר היה יוצא דופן בספרות החרדית, שקהל קוראיה לא היה רגיל לסוגה הזאת, והפך לרב-מכר בציבור החרדי. מאז הוציאה עשרות ספרים לכל הגילאים. 

בקרמן כתבה גם ארבעה ספרים למבוגרים. בספריה היא נוגעת לעיתים גם בנושאים רגישים, בהם כאלה הנחשבים טאבו בעולם החרדי: גירושין, מוות, אימוץ, חזרה בתשובה, שידוכים, נישואי תערובת, סחר בנשים והתמכרות לסמים.

בשנת 2007 התקבלה ללשכת עורכי הדין, ופתחה משרד עורכי דין עצמאי.

==ספריה==
ספרי ילדים

הספרים לילדים כוללים מספר סדרות:
*הספרייה שלי – עולם של מידות וידע – כולל 30 ספרים לגילאי 3-7. שמות הגיבורים: דינה-די, שולי ומולי, ומיכאל. אלו ספרים אלבומיים, מעוטרים בציורים, כתובים בצורה קלה, בעלי מסר חינוכי. בסדרה נכלל גם הסיפור כפר העצבניה.
*מרגיש לי - 12 ספרים לגילאי 4-7. לילדי הגן, בכתב גדול וברור.
*חינוך עם חיוך – סדרה בת 15 ספרים לגילאי 4-8, כתובים בחרוזים ובהומור, עם מסר חינוכי, שלוה בחוה הוא אחד הספרים המפורסמים בסדרה זו.
*לב הזהב – 10 ספרים לגילאי 5-10.
*הספרייה הקטנה – 30 ספרים לגילאי 4-8, בפורמט קטן, המיועדים לילדים שזה עתה רכשו את מיומנות הקריאה.
*הספרייה לפעוטות – 6 ספרים קשיחים לתינוקות בגילאי 0-3.
*אוצר קטנטן – 12 ספרים קשיחים לתינוקות בגילאי 0-3.

ספרים לנוער
סדרת "ילדי שי" לבני הנוער מונה 12 ספרים. הסדרה נחשבת פופולרית בציבור החרדי ויצאה לאור בכמה מהדורות.

ספרים למבוגרים
* במותה נתנה לי את חיי: התפרסם במקור בהמשכים במוסף "יתד נאמן" לנשים. תמצית העלילה: חני גרינברג, בתם הבכורה של משפחה חרדית ליטאית עומדת להתארס עם בחור ישיבה חרדי. מעט לפני האירוסים מגלה חני שאמה האמיתית היא אישה לא יהודייה מלונדון שילדה אותה מחוץ לנישואים והחליפה אותה, בשיתוף פעולה עם המיילדת, עם בתם של זוג חרדי שנפטרה בלידה, ללא ידיעת הזוג, מה שאומר שהיא גויה. השידוך מתבטל, והידיעה מכניסה את המשפחה למשבר. הספר מתאר את לבטיה של חני באשר לגיור והאם ברצונה לשמור תורה ומצוות.
* שולינקה – ילדה קטנה של אמא
* שולינקה – ילדה גדולה של אבא
* סיפורים קצרים

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:משפחת קרלנשטיין
קטגוריה:סופרות חרדיות ישראליות
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
*
קטגוריה:רמת שלמה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
מסית

בהלכה, מסית הוא יהודי המסית יהודי אחר לעבוד עבודה זרה. מעשה זה מתקשר לשש מצוות לא תעשה מהתורה. על פי ההלכה, עונשו של המסית הוא סקילה.

== מקור הדין ==
מקור הדין הוא בספר דברים בפרשת ראה פרק יג פסוקים ז - יב:

== דיני מסית ==
מספר דינים ייחודיים נאמרו בהלכה לגבי מסית:
*אפילו אם המוסת לא עבד עבודה זרה, המסית מתחייב.
*חייב מיתה גם ללא התראה גמורה.
*מכמינים למסית עדים על מנת להפלילו.
*אין מלמדים עליו זכות במשפט.
*דווקא המוסת מוציא את המסית להורג.
*יש להכריז בציבור על הוצאתו להורג (על פי הכתוב "וכל ישראל ישמעו ויראון"). לדעת רבי עקיבא הוצאתו להורג של המסית צריכה להיות בזמן הרגל, כשכל העם נמצא בירושלים.<ref>רמב"ם משנה תורה, הלכות עבודה זרה וחוקות הגויים ה</ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרי"ג מצוות 
קטגוריה:קצרמר יהדות
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:הסתה והמרדה
קטגוריה:פרשת משפטים
קטגוריה:פרשת ראה
קטגוריה:חייבי סקילה
קטגוריה:איסורי עבודה זרה
קטגוריה:מצוות שבדיבור
אלרטון (אילינוי)

אלרטון (באנגלית: Allerton) הוא כפר בשטחה המוניציפלי של סידל, במחוז ורמיליון במדינת אילינוי שבארצות הברית. חלק משטח הכפר נמצא בשטח המנהלי של מחוז שמפיין. אוכלוסיית הכפר מונה 293 בני אדם (2000).

==היסטוריה==
סמואל אלרטון היה מגדל בקר ובעל אדמות רבות במחוז ורמיליון, את האדמות עליהן הוקם הכפר רכש בשנת 1880. בטרם הוקם הכפר נקרא המקום חוות המטעים התאומים (באנגלית: Twin Grove Farm) על שם שני המטעים הדומים שהיו באזור. הכפר הוקם בשנת 1902 בשטח הדרום-מערבי של אדמות אלרטון. כאשר חברת הרכבת של שיקגו ומרכז אילינוי ביקשה לעבור באדמותיו, נתן להם אלרטון זכויות בנייה ראשונות. הוא הקים ממגורות בסמוך לקו הרכבת ובנה את הכפר. לאחר מכן היקצה סמואל שטח לפארק, הקים בנק והתקין מערכת מים. סמואל עצמו העדיף לגור בשיקגו.

לאחר מותו, הוריש סמואל אלרטון את השטחים והנכסים שבבעלותו בכפר לנכדו, בנה של קייט (אלרטון) ג'ונסטון. 

==גאוגרפיה==
שטחו של הכפר הוא 1.7 קמ"ר וכל שטחו יבשה. הכפר ממוקם על קו הגבול בין מחוז ורמיליון למחוז שמפיין. 

==דמוגרפיה==
לפי מרשם התושבים האמריקאי חיים בכפר 293 בני אדם ב-112 בתי אב, אשר מתוכם 89 משפחות. 
ההכנסה השנתית החציונית לבית אב עמדה על $42,250 בעוד שההכנסה השנתית החציונית למשפחה עמדה על $51,964. ההכנסה השנתית לנפש בכפר עמדה על $17,512. 4.5% מכלל אוכלוסיית הכפר נמצאת מתחת לקו העוני. 

==ראו גם==
* פארק אלרטון

==הערות שוליים==

קטגוריה:אילינוי: כפרים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1902
תרנגול בר ירוק

תרנגולת בר ירוקה

תרנגול בר ירוק או תרנגול ג'וואי (שם מדעי: Gallus varius) הוא מין של עוף מהסוג תרנגול שבמשפחת הפסיוניים. המצוי באיי אינדונזיה: ג'אווה, באלי, לומבוק, קומודו, פלורס ורינקה.

אצל תרנגול הבר הירוק יש שוני רב במראה של שני המינים (דו-צורתיות זוויגית): לזכר נוצות ירוקות ושחורות ועל ראשו כרבולת כחולה בהירה ואדומה בקצה, ואילו הנקבה חסרת כרבולת ובעלת צבע חום בעיקר עם מעט נוצות ירוקות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdlife.org/datazone/species/index.html?action=SpcHTMDetails.asp&sid=228&m=0 BirdLife Species Factsheet]
* [https://web.archive.org/web/20060204233239/http://www.gbwf.org/pheasants/junglefowl_green.html Green Junglefowl information and picture]
* [http://www.feathersite.com/Poultry/NDG/BRKGreenJF.html Information about the Green Junglefowl]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:תרנגול (סוג)
קטגוריה:ג'אווה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1798
מלאך האש

סצנה מההפקה משנת 1973, שצולמה על ידי [[פאולו מונטי ]]
מלאך האש (ברוסית: Огненный ангел — "איגנני אנגל") היא אופרה מאת המלחין הרוסי סרגיי פרוקופייב ללברית שנכתב על ידי פרוקופייב על פי רומן בשם זה מאת ואלרי בריוסוב.

==היסטוריה==
פרוקופייב קרא לראשונה את הרומן של בריוסוב בעת שהותו בארצות הברית בשנת 1918. זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1919 החל לכתוב את האופרה. בשנת 1922 עבר פרוקופייב לבווריה שבגרמניה בה המשיך לעבוד על האופרה, וזו הושלמה באוגוסט 1927.

בשנת 1930, בביקור נוסף בארצות הברית, הציעה המטרופוליטן אופרה של ניו יורק להעלות את האופרה, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל.

ניסיונות נוספים של פרוקופייב להעלות את האופרה לא צלחו, והאופרה לא הוצגה בימי חייו של פרוקופייב.

האופרה הוצגה לראשונה כמוזיקה תזמורתית ב-25 בנובמבר 1954 (היינו, בלא תפאורות ותלבושות) בתיאטרון שאנז אליזה בפריז. ההפקה הבימתית המלאה הראשונה נערכה ב-14 בספטמבר 1955 בתיאטרון לה פניצ'ה שבוונציה.

==עלילה==
האופרה מתרחשת בגרמניה של המאה ה-16. גיבורת האופרה, אישה צעירה בשם רנאטה, מתאהבת ב"מלאך האש" אשר הופיע בפניה בילדותה. לימים רנאטה סבורה כי המלאך הוא הרוזן היינריך, אשר מנצל אותה מינית ונוטש אותה. רנאטה שוכרת את שירותי האביר רופרכט על מנת שימצא את המלאך. רופרכט המאוהב ברנאטה, עוסק במאגיה שחורה על מנת למצוא את המלאך. לבסוף רנאטה נדונה על ידי האינקוויזיציה להוצאה להורג בשריפה.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20061110212807/http://www.prokofiev.org/catalog/workessential.cfm?WorkID=36 היצירה] באתר Prokofiev.org

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופרות מאת סרגיי פרוקופייב
קטגוריה:אופרות ברוסית
תיאטרון שאנז אליזה

תיאטרון שאנז אליזה
תיאטרון שאנז אליזה (בצרפתית: Théâtre des Champs-Élysées) הוא תיאטרון הממוקם ברובע השמיני של פריז בירת צרפת. התיאטרון נודע בהעלאת יצירות שנויות בזמנו במחלוקת ובהן "פולחן האביב" של המלחין הרוסי איגור סטרווינסקי עם כוריאוגרפיה של ואצלב ניז'ינסקי בביצוע של הבלט רוס של סרגיי דיאגילב בשנת 1913, "מלאך האש" של המלחין הרוסי סרגיי פרוקופייב ו"מדבריות" של המלחין הצרפתי אדגר וארז בשנת 1954.

על אף שמו, התיאטרון אינו ממוקם בשדרת שאנז אליזה, אלא בשדרת מונטיין הסמוכה.

==היסטוריה==
בניית התיאטרון הושלמה בשנת 1913 בסגנון אר דקו. המבנה תוכנן על ידי האדריכל אוגיסט פרה (Auguste Perret), כאשר בחזית המבנה הוצב תבליט מעשה ידי אנטואןבורדל (Antoine Bourdelle). כיפת המבנה עוצבה על ידי מוריס דני (Maurice Denis), וציוריו של ז'קלין מארוואל ואדואר ויאר (Édouard Vuillard) מעטרים את המבנה. מסך התיאטרון עוצב על ידי קסאבייה רוסל (Xavier Roussel).

התיאטרון הוקם על ידי העיתונאי גבריאל אסטרוק במטרה להקים אתר בו יוצגו יצירות בנות זמננו, ולא יצירות קלאסיות (כגון אלה המוצגות בבית האופרה של פריז). 

מאז שנת 1970 התיאטרון נמצא בבעלות ה-Caisse des Dépôts et Consignations.

התיאטרון מעלה מדי שנה כשלוש הפקות אופרה (בעיקר אופרות בארוק - בשל הבמה הקטנה באופן יחסי). כמו כן התיאטרון משמש את התזמורת הלאומית של צרפת, ותזמורת לאמורה (Orchestre Lamoureux). התיאטרון משמש כמשכנה הפריזאי של הפילהרמונית של וינה, וכן משרת את התזמורת הפילהרמונית של רדיו צרפת ותזמורת האנסמבל של פריז.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הרובע השמיני של פריז
שאנז אליזה
אסון הספארי (1985)

צור, ללא קשר לאסון הספארי)]]
אסון הספארי הוא פיגוע התאבדות שאירע ב-10 במרץ 1985 ובו התפוצצה מכונית תופת בסמוך לשיירת כלי רכב של צה"ל ליד העיירה הלבנונית מרג' עיון. באירוע נהרגו 12 חיילי צה"ל ו-14 נוספים נפצעו.

לאחר שאוטובוסים ששימשו להיסעים הותקפו מספר פעמים בכבישי דרום לבנון במלחמת לבנון הראשונה, פיתח צה"ל משאיות פתוחות למחצה בהן ישבו הלוחמים במרכז ארגז המשאית בשתי שורות, בתצורת "גב אל גב", כשפניהם ונשקיהם מופנים אל צידי הכביש. משאיות אלו כונו "ספארי" בשל הדמיון היחסי לכלי רכב ששימשו לספארי בשמורות הטבע באפריקה. לעיתים גם הורכבו כנות מאג בדפנות המשאית, לשימוש בהעברת חיילים בין מוצבים בתוך לבנון.

שיירה שכללה ארבע משאיות ספארי נסעה לכיוון דרום לבנון. בשיירה היו חיילים בסדיר ובמילואים השייכים לחיל החימוש, אשר שבו מחופשת שבת. השיירה לוותה על ידי שני ג'יפים, אחד בתחילת השיירה והשני בסופה. השיירה נסעה על כביש המוליך משער עגל שבמטולה לעבר מארג' עיון. נוסעי הג'יפ שהיו בראש השיירה הבחינו בטנדר אדום מסוג שברולט. אחד מנוסעי הג'יפ הראשון היה סגן ניסים אסייג, לימים אלוף-משנה ומח"ט בחיל החימוש. החיילים חשדו בנהג, ולכן הורו לנהג הטנדר לרדת לשוליים הימניים של הכביש. נהג הטנדר ציית, ועצר את רכבו סמוך לגשרון נחל עיון, כשהוא מאפשר לג'יפ הראשון ולמשאית הראשונה שבשיירה לעבור. כשיתר השיירה הייתה אמורה לחלוף על פניו, התפוצץ הטנדר, ובעקבות ההדף נעקרה ממקומה אחת ממשאיות הספארי ועלתה באש.
אנדרטת חללי ה"ספארי" ב[[מטולה]]
לזכר הנופלים הוקמה אנדרטת חללי הספארי במטולה. האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל ישראל גודוביץ.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080330061855/http://dover.idf.il/IDF/News_Channels/today/08/03/2702.htm 23 שנים לאסון הספארי] באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 27 במרץ 2008

* [http://www.himush.co.il/?section=100 הפיגוע בספארי], באתר עמותת חיל החימוש

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:צה"ל: פגיעות מפעולות טרור
קטגוריה:1985 בישראל
קטגוריה:פעולות טרור ב-1985
קטגוריה:פיגועי מכונית תופת
סאבלימינל והצל

סאבלימינל והצל הם צמד מוזיקלי ישראלי שפעל בשנים 2001–2009, וחזר לפעול ב-2022, ובו חברים הראפרים קובי שמעוני (סאבלימינל) ויואב אליאסי (הצל).

== היסטוריה ==
סאבלימינל (שמשמעותו היא מסר תת-ספי) הקים בשנת 2000 את חברת התקליטים "תאקט", בה קיבץ אמני היפ הופ וראפ ישראליים. ב-2001 הוא אירח את הצל לצד אמנים רבים, במספר שירים באלבום הבכורה שלו "האור מציון".

ב-2002 הוציא סאבלימינל עם הצל את אלבומם המשותף הראשון, "האור והצל", שזכה להצלחה מסחרית - אלבום פלטינה כפולה, ולביקורות מעורבות. באלבום התארחו מגוון אמני היפ הופ וראפ, בהם מומי לוי, שי 360, סיוון, אלונה טל, וכן רון שובל שלראשונה שילב מוזיקה מזרחית בשירי הראפ. מהאלבום יצאו שבעה סינגלים שזכו להצלחה במצעדים, בהם גם שירים שנגעו בסוגיות פוליטיות, כגון "הפרד ומשול" ו"בילאדי". בעקבות הצלחת האלבום, זכו סאבלימינל והצל בפרסים רבים בטקסים של תעשיית המוזיקה הישראלית, ויצאו לסיבובי הופעות מצליחים בישראל ובעולם.

ב-2004 הוציא סאבלימינל אלבום משותף עם הצל ואמנים רבים של "משפחת תאקט", בשם "אולסטארז". האלבום זכה להצלחה רבה.

ב-2006 החלו סאבלימינל והצל לעבוד על קריירות סולו נפרדות. סאבלימינל הוציא באותה שנה את הסולו "בדיוק כשחשבתם שהכל נגמר", ששני שירים בו נכתבו על ידי הצל. ב-2007 הוציא הצל את אלבום הבכורה שלו, "לא שם זין".

בשנת 2009 לא חידש הצל את חוזה ההקלטות שלו בחברת משפחת תאקט, והובע חוסר שביעות רצון מקצועי הדדי. סאבלימינל טען כי סיים את ההתקשרות בתקופה זו גם עם אמנים נוספים בתאקט, כי התקשה במימונם. הצל כתב שיר נגד סאבלימינל. בין השניים התגלע סכסוך מתוקשר. הצל הקים חברת תקליטים משלו, בשם "פרש רקורדס".

כשנתיים לאחר מכן השלימו סאבלימינל והצל, ומאז חזרו להופיע יחד מדי פעם, אך גם המשיכו לנהל סכסוך תקשורתי.

באוקטובר 2022 הכריז הצמד על מופע משותף שיערך בהיכל מנורה מבטחים בינואר 2023.<ref></ref> לקידום המופע, לאחר כ-14 שנים מאז השיר האחרון שהוציאו, הוציאו ב-10 בינואר 2023 את "Vatos Locos (ידיים באוויר)". ב-30 במרץ הוציאו שיר נוסף בשם "עם הנצח".

ב-29 בינואר 2024, סאבלימינל והצל, יחד עם רביב כנר, הוציאו שיר חדש בשם "זה עלינו".<ref></ref>

וב-יולי 2024 צפויים להוציא סינגל נוסף

==דיסקוגרפיה==
* האור והצל (2002)
* אולסטארז (2004)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמדי היפ הופ ישראלים
קטגוריה:זוכי טקס נבחרי הילדים: זמרים ולהקות
לאונית

251px
לאונית (llengua llionesa; אסטורית Lleonés) היא שם כולל לכל הניבים הרומאניים השייכים לתת-קבוצת השפות האסטור-לאוניות המדוברים במחוזות לאון וסמורה שבצפון ספרד. תת-קבוצה זו כוללת גם את השפות אסטורית שמדוברת באסטוריאס שבספרד ומירנדזית שמדוברת בצפון-מזרח פורטוגל.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20110904122749/http://www.ciemen.cat/mercator/pdf/ML_WP25_eng.pdf Héctor García Gil. Asturian-leonese: Linguistic, Sociolinguistic and Legal Aspects]
* [https://web.archive.org/web/20100329130518/http://www.academiadelallingua.com/index.php Asturian Language Academy]
* [https://web.archive.org/web/20121220194703/http://www.romaniaminor.net/mapes/lleones.swf González i Planas, Francesc. Institutum Studiorum Romanicorum «Romania Minor». The Asturleonese Dialects.]
* [https://web.archive.org/web/20110726111720/http://lacaleya.org/ La Caleya Cultural Association]
* [https://web.archive.org/web/20090323120939/http://www.furmientu.org/ Furmientu Cultural Association]
* [http://www.faceira.org/ Faceira Cultural Association]
* [https://web.archive.org/web/20120809033703/http://elteixu.org/ El Teixu Cultural Association]

== הערות שוליים ==

 
קטגוריה:ספרד: שפות
קטגוריה:שפות איבריות מערביות
משחק הציד

"משחק הציד" (באנגלית: Caught) הוא ספר מתח שכתב הרלן קובן. חברת ההפצה לאור "ידיעות ספרים" ("פרוזה") הוציאה את הספר מתורגם לעברית על ידי המתרגם ירון פריד. זהו הספר ה-14 של הרלן קובן שתורגם לעברית, והוא נחשב לרב-מכר.

== תקציר הספר ==
דן מרסר הוא עובד סוציאלי העובד עם נוער בסיכון. הוא מגיע לעזור לנערה במצוקה בשם צ'ינה אשר מבקשת ממנו להגיע לכתובת מסוימת, אך כשהוא מגיע הוא מצולם לתוכנית התחקירים של ונדי טיינס אשר מאשימה אותו בפדופיליה, אך בבית המשפט הוא נמצא זכאי, בעיקר בעזרת עורך-דינו הססגוני פלייר היקורי.

בהמשך חוקרת ונדי טיינס את הקשר של דן מרסר לנערה היילי מקווייד הנעדרת מביתה במשך שלושה חודשים ומכשיר ה-אייפון שלה מתגלה בחדר המלון של מרסר. היא גם עדה לרצח לכאורה של דן מרסר על ידי אד גרייסון, אביו של אחד מקורבנות הפדופיליה של מרסר, לכאורה.

טיינס חושדת שמדובר בהפללה ובניסיון להרוס את חייו, ומוצאת שתהליך דומה של הפללה אך זכאות התרחש אצל ארבעה מחמשת השותפים לחדר באוניברסיטת פרינסטון. היא מגלה שהחבורה השתתפה במשחק הנקרא "משחק הציד" ובו יש לבצע משימות נועזות על מנת לזכות בנקודות. באחת המשימות שבה היה לגנוב את תחתוני הבוקסר של הדקאן, נפצעה בטעות אחת מהסטודנטיות (כריסטה סטוקוול) באופן קשה בפניה. למרות שדן מרסר היה זה שגרם לפציעתה מי שלקח אחריות על הנעשה היה פיל טרנבול.

היא מגלה שמי שהפליל את השותפים לחדר היה פיל שהחליט שחייו נהרסו בעקבות כך שהוא לקח את האחריות על פציעתה של כריסטה והחליט להעניש גם את שאר חבריו לחדר על ידי שיווק ויראלי שלילי.

בתוך כך גופתה של היילי מקווייד נמצאת ולכולם נדמה כי דן מרסר רצח אותה לפני שנרצח בעצמו. מה שמתברר הוא שהיילי מתה מהרעלת אלכוהול במהלך מסיבה אצל משפחת וילר. ההורים שהבחינו בילדה המתה החליטו לקבור אותה ביער. הטלפון של היילי הושתל בחדר של מרסר על ידי ג'נה וילר, אשתו לשעבר של מרסר, שהחליטה לנצל את מותו כדי להעביר את האשמה של רצח היילי אליו.

בסוף מתברר כי מרסר לא נרצח, ואד גרייסון שגילה כי לא מרסר הוא זה שהטריד את בנו, מחליט לעזור לו לברוח ומביים את הרצח שלו, על מנת שמרסר יוכל להימלט לאנגולה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ybook.co.il/htmls/%D7%9E%D7%A9%D7%97%D7%A7_%D7%94%D7%A6%D7%99%D7%93.aspx?c0=20769&bsp=16219 דף הספר], באתר ידיעות ספרים

קטגוריה:ספרי הרלן קובן
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
הארופ

סלון האווירי בפריז 2009]]
הארופ (באנגלית: IAI Harop) הוא חימוש משוטט לתקיפת מטרות שונות, תוצרת התעשייה האווירית לישראל. ההארופ משוגר מחוץ לשדה הקרב, יכול לשהות זמן רב מעל אזור עוין, לאתר מטרות ולהתרסק עליהן. בניגוד לקודמו, הארפי, מסוגל ההארופ לשוב ולנחות אם לא אותרה מטרה.

במסגרת הסכסוך הצבאי בין ארמניה לאזרבייג'ן בנגורנו קרבאך, בתחילת חודש אפריל 2016, תועד לראשונה הארופ שהופעל על ידי הצבא האזרי בפעילות מבצעית. מטרתו הייתה אוטובוס עם חיילים ארמנים. הכטב"ם השמיד אותו בהצלחה.

בספטמבר 2022 התחדשו הקרבות בין ארמניה לאזרבייג'ן ותועדו שימושים נוספים בהארופ, בהן השמדת סוללת S-300 ארמנית מתוצרת רוסית. גם בהתחדשות הקרבות בספטמבר 2023 תועד שימוש אזרי בהארופ.

== משתמשים ==
* 
* 
* 
* 

== ראו גם ==
* הארפי
* ברקן ירוק

== לקריאה נוספת ==
* , וגם בביטאון חיל האוויר, גיליון 232
* , וגם בביטאון חיל האוויר, גיליון 215
* דני שלום, [https://user-1723486.cld.bz/ntsyqlvpdyh-yp-t/1260/ אנציקלופדיה יפעת – 100 שנות תעופה וחלל בישראל 2013-1913], הוצאת "באוויר - פרסומי תעופה וחלל", ינואר 2013, פרק: "הארפי" נגד קורנים – עמודים 1260–1261

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=-1YmVs_bCUQ סרטון תדמית רשמי של התע"א על HAROP]
* [http://www.iai.co.il/35194-39997-EN/Seoul_Airshow_2009_Products_Precision_Weapons.aspx הארופ], באתר התעשייה האווירית לישראל.

=== כתבות ===
* [https://www.debka.co.il/מקורות-איראניים-מלטים-ישראליים-מדגם-ה/ מקורות איראניים: מל"טים ישראליים מדגם הארופ Harop, הם שתקפו את מפקדת חטיבה מס' 52], באתר תיק דבקה, 21 ביולי 2019
* 
* [https://www.new-techonline.com/2015/06/שוטטות-מסוכנת/ שוטטות מסוכנת] – על "הארופ" ו"הארפי", באתר New-Tech Magazine, 17 ביוני 2015
* 
* 
* [http://defense-update.com/20121007_indian_uav_upgrade.html#.U0Z_0vmSztM הודו מצטיידת בעשרה הארופים כחלק מעסקת ענק של קרוב למיליארד דולר], באתר Defense Update, 7 באוקטובר 2012

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חימוש משוטט
קטגוריה:דיכוי הגנה אווירית
קטגוריה:כלי טיס בעלי כנף דלתא
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים ישראליים
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: כלי טיס בלתי מאוישים
מלון ריץ (פריז)

מלון ריץ (פריז) (צרפתית: Hôtel Ritz) הוא בית מלון הנמצא בכיכר ונדום 15, בליבה של פריז, צרפת. הוא נוסד ב-1898 והוא הוותיק במלונות ריץ בעולם.

==היסטוריה==
המבנה נבנה בראשית המאה ה-18 כמעון פרטי. ב-1854 רכשו אותו האחים פרייר, שהפכו אותו למשרד הראשי של חברת הכספים Crédit Mobilier שבבעלותם.
מבנה מלון ריץ בכללותו
חזיתו של ריץ עוצבה בידי ז'יל ארדואן-מנסאר. הוא הוסב למלון פאר בידי סזאר ריץ ונפתח ב-1 ביוני 1898. שותפו המשני למלון היה השף המהולל אוגוסט אסקופייה וביחד הם הפכו את שמו לנרדף לשפע, אירוח, שירות וסעודה עילאית, כל אלו מתגלמים במונח ריצי (ritzy). 

מלון ריץ מורכב מהבניינים Vendôme ו-Cambon עם חדרים הניבטים לכיכר ונדום ובצד הנגדי, חדרים המשקיפים על הגן הידוע. המלון היה חביב על רבים מהאנשים העשירים בתבל, עם סוויטות יוקרתיות הקרויות על שמותיהם של לקוחות בעלי שם רבים שהתארחו בו. אלו כוללים את ארנסט המינגוויי, שעל שמו קרוי הבר במלון, פרנסיס סקוט פיצג'רלד, מרסל פרוסט, המלך אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת, רודולף ולנטינו, צ'ארלי צ'פלין, גרטה גרבו, מרלן דיטריך, מוריס שבלייה, ז'אן-פול סארטר, אלטון ג'ון ומעצבת האופנה קוקו שאנל, שהתגוררה במלון במשך למעלה משלושים שנה והלכה בו לעולמה בשנת 1971 כתוצאה מהתקף לב. 

מלון ריץ בפריז מציע כיום 159 חדרים, מסעדה בת שני כוכבי מישלן, שני ברים ומסעדה רגילה. מחירו ההתחלתי של חדר הוא כ-€1,900 ללילה. הסוויטות מתחילות ב-€2,750, כשהמחירים יכולים להעפיל ל-€40,000 ללילה עבור הסוויטה היוקרתית ביותר, Suite Impériale (סוויטה אימפריאל).
מסעדת המלון, L'Espadon, זכתה בשני כוכבים במהדורת 2009 של מדריך מישלן האדום. 

המלון נרכש על ידי מוחמד אל-פאיד.

==המלון בספרות ובקולנוע==
קפה הגן של ריץ, צייר האמן השווייצרי פייר-ז'ורז' ז'אניו) (1848–1934)
* רומנים רבים בני הדור האבוד מתארים אירועים שהתרחשו בריץ, כמו הרומן "ענוג הוא הלילה" של פרנסיס סקוט פיצג'רלד והרומן "וזרח השמש" של ארנסט המינגוויי.
* המחזה Semi-Monde של נואל קאוורד מתרחש בריץ פריז. המחזה מתאר את קורותיה הרהבתניים והמופקרים של האליטה הפריזאית הבדויה בשנים 1924 עד 1926.
* בקומדיה אהבה אחרי הצהריים של בילי ויילדר משנת 1957, אודרי הפבורן מתחילה ברומן שלה עם גרי קופר בסוויטה שלו במלון.
* המלון הופיע בסרטו של ויליאם ויילר How to Steal a Million משנת 1966, בסצנה רומנטית בין אודרי הפבורן ופיטר או'טול, שצולמה בחזיתו.
* ברומן Glamorama של Bret Easton Ellis, מפעילה קבוצה של דוגמניות-על פצצה במלון ריץ בפריז, דבר שמביא להתמוטטות המלון.
* ב-The Man Who Lived At The Ritz, פיליפ וובר והרמן גרינג, Joss Ackland שוהים במלון במהלך מלחמת העולם השנייה.
* גיבור צופן דה וינצ'י, רוברט לנגדון, שוהה במלון כשהוא בפריז.
* ברומן "השטן לובשת פראדה" פרי עטה של לורן וייסברגר, אנדריאה זקס ומירנדה פריסטלי מתגוררות במלון בעת היותן בפריז.
הגברת ממלון ריץ, מלאני בנג'מין, 2020.רומן היסטורי מבוסס על דמויות אמיתיות שניהלו את הריץ במלחמת העולם השנייה. 
* בסרט ההודי "Jhoom Barabar Jhoom", פוגש Abhishek Bachchan את אהובתו הבדויה לארה דאטה במלון ריץ.

==ראו גם==
* מלון ריץ (לונדון)
* מלון ריץ (מדריד)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.hotelmanagement-network.com/features/feature1103/ ריאיון עם קולין פילד, הברמן הראשי של בר המינגוויי במלון ריץ]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ריץ
אדמירל הצי

אדמירל הצי (באנגלית: Admiral of the Fleet) היא הדרגה הגבוהה ביותר בצי המלכותי הבריטי המקבילה לתקן OF-10 של נאט"ו (גנרל חמישה כוכבים).

הדרגה התפתחה מן החלוקה של ראשית ימיו של הצי המלכותי עת היה מחולק לשלוש שייטות, הכחולה, האדומה והלבנה. על כל אחת משלוש השייטות הוצב אדמירל כמפקד השייטת ומתחתיו היו תת-אדמירל וסגן אדמירל. הבכיר באדמירלים, האדמירל של השייטת האדומה היה אדמירל הצי, ושימש כמפקדו של הצי המלכותי. חלוקתו של הצי לשלוש השייטות בוטלה בשנת 1864 אך הדרגה הוסיפה להתקיים. לאחר ייסוד המשרה של "לורד הים הראשון" ב-1828 ניתנה הדרגה לנושאי התפקיד לקראת פרישתם ולאחר ייסוד המשרה של רמטכ"ל הכוחות המזוינים הבריטיים ב-1959 הוענקה דרגה זאת לקציני הצי שכיהנו במשרה. הדרגה הוענקה גם לחברי המשפחה המלכותית הבריטית ולשליטים של מדינות זרות כדרגת כבוד. מאז שנת 1995 הופסקה הענקת הדרגה לקצינים בתפקידים השונים והדרגה הוענקה כתואר כבוד לצ'ארלס, נסיך ויילס ב-2012 יחד עם הדרגות המקבילות בצבא ובחיל האוויר. קיבל את הדרגה כתואר כבוד ב-2014.

==ראו גם==
*מרשל של חיל האוויר המלכותי - הדרגה המקבילה בחיל האוויר הבריטי.
*פילדמרשל - הדרגה המקבילה בצבא היבשה הבריטי.
*אדמירל - כולל השוואה בין דרגות אדמירלים במספר ציים.
*אדמירל צי - הדרגה המקבילה בצי ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אדמירלים
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
לשכת החקירות הלאומית (אוקראינה)

לשכת החקירות הלאומית המזכיר במידה רבה את לוגו ה-FBI
לשכת החקירות הלאומית של אוקראינה (באוקראינית: НБР, Національної Бюро Розслідувань України) היא גוף חקירות בכיר, שהוקם בשנת 2005 על פי צו מיוחד מנשיא אוקראינה ויקטור יושצ'נקו. הלשכה נחשבה למחלקה בפרקליטות המדינה האוקראינית, האחראית למלחמה בפשע המאורגן ובשחיתות.

מאז 2016 אורגנה מחדש כלשכת החקירות הממלכתית והיא פועלת בנפרד ממשרד המשפטים האוקראיני.

==היסטוריה==
=== לשכת החקירות הלאומית ===
ניסיון ראשון להקים לשכה לאומית לחקירות עלה כבר ב-1997 כשהכוונה הייתה לאחד את המינהל הראשי למלחמה בפשע המאורגן של משרד הפנים האוקראיני והמינהל הראשי למלחמה בשחיתות של שירות הביטחון האוקראיני ללשכת חקירות לאומית שתעסוק בתחומים אלה. התנגדות מצד גורמים פרלמנטריים השאירה את הארגון קיים על הנייר בלבד ורק צו נשיאותי משנת 2005 הפך את הארגון לעובדה קיימת.

הארגון נעזר רבות במשאבי שירות הביטחון האוקראיני ונחשב לארגון מודיעין פלילי הנאבק בשחיתות ובפשע המאורגן. כפוף לפרקליטות המדינה ולמשרד המשפטים האוקראיני.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקראינה: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארגוני מאבק בשחיתות
הפרעת חוסר הטבע

ילדים משחקים בערוץ נחל
הפרעת חוסר הטבע, או הפרעת החסך בטבע (באנגלית: Nature deficit disorder) הוא מונח שנטבע על ידי הסופר והאינטלקטואל האמריקאי ריצ'רד לוב בספרו משנת 2005, "Last Child in the Woods" ("הילד האחרון ביער"). אין מדובר ב"הפרעה רפואית" אלא בהגדרה חברתית. לוב מציין כי בעוד בעבר היה הטבע חלק מעולמם של ילדים, כיום גדלים רבים מהילדים במדינות המערב בחדרם מול המחשב האישי כשהם מוקפים בטכנולוגיה, כשלמעשה לא חוו טיפוס על עצים, מפגש עם חיות בר, או ריצה במרחבי שדה פתוח, למשל.

בספרו הוא מציין כי מחקרים מראים שההשפעה החיובית של השהייה בחיק הטבע אינה מסתכמת בבריאות הפיזית. לכאורה יכולים ילדים להתפתח בצורה תקינה גם מבלי להיחשף לטבע באופן ישיר. אך הוא טוען בספרו, בהסתמך על מחקרים, כי השהות בטבע מפחיתה באופן בולט את שיעורי הפרעת חוסר הקשב, קשיי הריכוז וההיפראקטיביות אצל ילדים. לטענתו השהות בטבע גם משפרת את כושר הלימוד, היצירתיות והבריאות הנפשית והרגשית. לפי טענתו של לוב, אילו הייתה מערכת החינוך מוציאה ילדים אל הטבע, ניתן היה להפחית באופן ניכר את שיעורי מתן הריטלין, למשל, תרופה הניתנת עקב הפרעת חוסר הקשב.

העובדה שילדים בעולם המודרני מבלים פחות ופחות זמן בטבע מובילה, לטענת ריצ'רד לוב, לעלייה במגוון בעיות ההתנהגות אצל ילדים. טענות אלה עולות בקנה אחד עם השערת הביופיליה, הטוענת כי לבני אדם יש נטייה טבעית לאהוב יצורים אחרים בפרט ואת עולם הטבע בכלל. באופן דומה, תאוריית שיקום הקשב (Attention restoration theory) טוענת כי אנשים מסוגלים להתרכז ולהקשיב טוב יותר לאחר טיול או אפילו התבוננות בטבע.

== ראו גם ==
* חינוך סביבתי
*גן יער

==קישורים חיצוניים==
* 
*גיל גרינגרוז, [http://greengross.wordpress.com/2010/05/21/%d7%90%d7%a1%d7%aa%d7%98%d7%99%d7%a7%d7%94-%d7%90%d7%91%d7%95%d7%9c%d7%95%d7%a6%d7%99%d7%95%d7%a0%d7%99%d7%aa-%d7%94%d7%97%d7%a9%d7%99%d7%91%d7%95%d7%aa-%d7%a9%d7%9c-%d7%98%d7%91%d7%a2-%d7%95%d7%a0/ אסתטיקה אבולוציונית]
*[http://richardlouv.com/ האתר של ריצ'רד לוב]

קטגוריה:פסיכולוגיה התפתחותית
קטגוריה:הפרעת קשב
הוגו לוריס

הוגו לוריס (בצרפתית: Hugo Lloris; נולד ב-26 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן צרפתי שמשחק בעמדת השוער בקבוצת לוס אנג'לס מליגת הMLS. לוריס שיחק גם בנבחרת צרפת מ-2008 עד לפרישתו ממנה בתחילת 2023. לוריס מחזיק בשיא ההופעות בנבחרת צרפת, עם 145 הופעות, ואף שימש בתור קפטן הנבחרת.

== קריירת מועדונים ==
התחיל את הקריירה בשנת 1997 בקבוצת הילדים של ניס. 

בעונת 2005/2006 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון ובעונה זאת שיחק רק 5 משחקי ליגה ועוד 5 בגביע הליגה הצרפתי. בעונתו השנייה שותף כמעט בכל משחקי הליגה. בעונת 2007/2008 שיחק 30 משחקים בהם הרשים ועזר לקבוצתו להגיע למקום ה-8 בסיום העונה. בקיץ 2008 עבר לאולימפיק ליון במקומו של גרגורי קופה שעזב. את הופעת הבכורה שלו ערך מול טולוז במחזור הראשון בליגה הצרפתית של עונת 2008/2009. 

בעונת 2009/2010 הצליח לעבור עם ליון את ריאל מדריד ולהגיע עד לחצי הגמר בו הודחה ליון על ידי באיירן מינכן הגרמנית משלושער של איביצה אוליץ'.

בקיץ של 2012, חתם לוריס בטוטנהאם הוטספר האנגלית. ביולי 2014 חידש את החוזה לחמש שנים נוספות. בינואר 2022 האריך את חוזהו במועדון בשנתיים נוספות.

במהלך עונת 2022/2023 חווה פציעה קשה, ולאחר שחזר ממנה הפגין יכולת חלשה, דבר אשר הוביל את המאמן לא לפתוח איתו בהרכב במשך שאר העונה.

== נבחרת לאומית ==
=== נבחרות צעירות ===
בצעירותו לוריס היה חלק מנבחרת צרפת עד גיל 18. 

ב-11 במרץ 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד גרמניה. לאחר שנה זכה עם הנבחרת עד גיל 19 באליפות אירופה עד גיל 19. לוריס היה חלק מסגל הנבחרת הצרפתית הצעירה לפלייאוף העלייה לאליפות אירופה עד גיל 21 בו שיחקו הצרפתים נגד גרמניה, אך צרפת לא הצליחה לעלות לאליפות בגלל גול שספג לוריס מבנדיקט הוואדס בדקה ה-90. 

=== הנבחרת הבוגרת ===
חגיגות לוריס ונבחרתו לאחר הניצחון ב-2018
ב-6 בפברואר 2008 זומן לוריס לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד . את הופעת הבכורה שלו ערך נגד ב-19 בנובמבר 2008. ב-9 בספטמבר 2009 ספג כרטיס אדום לא מוצדק לאחר שהשופט טען שהכשיל את ניקולה זיגיץ' בתוך הרחבה. ב-18 בנובמבר 2009 העפיל עם צרפת למונדיאל 2010 לאחר התיקו בהארכה נגד . לוריס היה עם הנבחרת במונדיאל 2010 אך לא הצליח לסייע לנבחרתו שסיימה במפתיע במקום האחרון ולא עברה שלב. 

במונדיאל 2014 הגיע עם הנבחרת עד לשלב רבע הגמר.

בטורניר יורו 2016 הפסידה נבחרתו בגמר לפורטוגל בתוצאה 0–1. 

בטורניר מונדיאל 2018 זכתה נבחרתו לאחר שצרפת ניצחה את קרואטיה בגמר בתוצאה 2–4.

לוריס נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022.

ב-9 בינואר 2023 הודיע לוריס על פרישתו מנבחרת צרפת.

== תארים ==
;ליון
* הגביע הצרפתי: 2011/2012
* סופר קאפ צרפתי: 2012

;נבחרת צרפת 
*גביע העולם: 2018, סגנות: 2022
*ליגת האומות של אופ"א: 2020/2021
* אליפות אירופה עד גיל 19: 2005

;תארים מיוחדים
*אביר בלגיון הכבוד הצרפתי: 2018

==קישורים חיצוניים==

* [http://soccernet.espn.go.com/players/profile?id=43372&cc=5901 פרופיל השחקן] באתר ESPN

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:שוערי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:ניס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:צרפתים ממוצא קטלאני
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1986
טום (גבינה)

טום (בצרפתית: Tomme) הוא שם כללי הניתן לקבוצה של גבינות שמיוצרות בעיקר בהרי האלפים הצרפתיים ובשווייץ. גבינות טום מיוצרות בדרך כלל מחלב דל שומן, שנשאר לאחר שהשומן הוסר למטרת ייצור חמאה וגבינות עשירות יותר, או כאשר יש מעט מדי חלב כדי לייצר גבינה בכמות מלאה. כתוצאה מכך, גבינות טום, הן בעלות אחוזי שומן נמוכים.

ישנם סוגים רבים של גבינות טום, אשר מזוהים בדרך כלל על פי מקום מוצאם. הסוג המפורסם ביותר הוא Tomme de Savoie על שם אזור סבויה בצרפת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גבינות צרפתיות
קטגוריה:גבינות שווייצריות
בז נודד

בז נודד (שם מדעי: Falco peregrinus) הוא מין של עוף דורס בסוג בז השייך למשפחת הבזיים.

== מאפיינים ==
אורך גופו של הזכר הוא כ-40 ס"מ ושל הנקבה כ-48 ס"מ. משקל הבוגרים הוא 580 גרם עד קילוגרם. גבו של הבז הנודד הוא בצבעי אפור-כחול, ראשו שחור, ומצידי לחייו נמשך מעין שפם כהה עד מעל הגרון. גחונו בהיר ועליו כתמים שחורים הנמשכים לרוחב הגוף. דונגית-האף של הבז הנודד צהובה, וכן גם רגליו. המקור והציפורניים שחורים. לפי מדידות אחרונות של "נשיונל גאוגרפיק", מהירות השיא של הבז הנודד (בצלילה) היא 389.46 קמ"ש, והוא היצור המגיע למהירות התנועה הגבוהה ביותר מכל בעלי החיים בעולם.

== תת-מינים ==
לבז הנודד 17–19 תת-מינים מתוכם שלושה מצויים בישראל. בנוגע לאחד מהם, הבז המדברי, קיימת מחלוקת בין המדענים אם הוא מין בפני עצמו או תת-מין של הבז הנודד.

== תפוצה ==
הבז הנודד הוא אחד מהדורסים הנפוצים בעולם, ולמעשה הוא נמצא בכל העולם מלבד באנטארקטיקה ובניו זילנד. הוא מקנן אף בערים ומשגשג מאוד בעיר ניו יורק רוויית גורדי השחקים והיונים. בישראל הבז הנודד מקנן נדיר בתל אביב.

== מזון ==
מזונו של הבז הנודד מורכב בעיקר מציפורים קטנות עד בינוניות. מפעם לפעם הוא צד גם יונקים, זוחלים וחרקים. הוא צד את טרפו באוויר.

== רבייה ==
זוג בזים נודדים נשארים ביחד לכל החיים, וחוזרים לאותו קן כל שנה. בז נודד נוהג לקנן על מצוקים גבוהים וגם על בניינים גבוהים. הוא מטיל כ-3 עד 5 ביצים, שמשקלן נע בין 44 ל-48 גרם. הדגירה אורכת 28 עד 30 ימים, והנקבה דוגרת רוב הזמן. הצעירים נשארים בקן כ-35 עד 40 ימים לאחר הבקיעה.

== מקור השם ==
מין זה תואר לראשונה על ידי הטקסונום האנגלי מרמדיוק טאנסטול (Tunstall) בשנת 1771. פירוש שמו הלטיני של הבז הנודד: Falco = מגל או חרמש, המציין את צורת כנפיו הפרושות בשעת תעופה, ו-peregrinus, המציין את עובדת הימצאותו כמעט בכל העולם.

== בתרבות ==
עקב גודלו, חוזקו ומהירותו של הבז הנודד, הוא משמש כעוף ציד בספורט הבזיירות, ונהוג לאלף אותו לשם כך, בעיקר בארצות המפרץ הפרסי. הבז הנודד משמש כציפור הלאומית של איחוד האמירויות הערביות ושל אנגולה.

==גלריה==
<gallery heights="150px">
קובץ:PeregrineTubercle.jpg
קובץ:Peregrine-scape.jpeg
קובץ:Peregrine Falcon বহেরি বাজ.jpg
קובץ:Peregrine taking off.jpg
קובץ:Falco peregrinus - 01.jpg
קובץ:Falco peregrinus -Morro Rock, Morro Bay, California, USA -flying-8.jpg
קובץ:8 of 9 Peregrine Falcon Juvenile Fledgling, Morro Bay, CA 27 May 2008 (2530316148).jpg
Falco peregrinus MHNT.ZOO.2010.11.102.1.jpg |Museum specimen
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרמדיוק טאנסטול
קטגוריה:בזיים
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:ארץ ישראל: בזיים
קטגוריה:עופות שחדלו לקנן בישראל
קטגוריה:עופות קוסמופוליטיים
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: סמלים לאומיים
קטגוריה:אנגולה: סמלים לאומיים
קטגוריה:עופות: טורפי-על
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1771
פרס פיבודי

פרס פּיבּוֹדִי (באנגלית: The George Foster Peabody Awards) הוא פרס אמריקאי המוענק מדי שנה על הצטיינות בתחום שידורי רדיו וטלוויזיה. הפרס מוענק על ידי בית הספר לעיתונאות ותקשורת המונים הנרי ו' גריידי שבאוניברסיטת ג'ורג'יה (UGA), כהוקרה על הישגים בתחומי השידור העיתונאי, דוקומנטריה, חינוך, בידור ותוכניות ילדים.

הפרס הוענק לראשונה בשנת 1941 עבור תוכניות רדיו וטלוויזיה ששודרו בשנה שקדמה לה, והוא אחד הפרסים הוותיקים ביותר במדיה האלקטרונית. הוא נקרא על שם איש העסקים והפילנתרופ ג'ורג' פוסטר פיבודי , שתרם את המימון לפרס. במקור, יועד הפרס להינתן עבור הישגים יוצאי דופן בתחום הרדיו בלבד, אך בשנת 1948 נוסף עליו גם תחום ההצטיינות עבור תוכניות טלוויזיה. בסוף שנות ה-90, נוספה קטגוריה של שידורים המופצים ברשת האינטרנט. הפרס אינו מוענק לשידורים המופצים בבתי קולנוע בלבד.

שחקניות הסדרה "[[כתום זה השחור החדש" מקבלות את פרס פיבודי לשנת 2014]]

==ראו גם==
* :קטגוריה:זוכי פרס פיבודי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:פרסים אמריקאיים
פיבודי
קטגוריה:פרסים עיתונאיים
*
קטגוריה:אוניברסיטת ג'ורג'יה
תיגרה

תְגְרֵה (בגעז: ትግረ לפעמים מכונה תְגְרָיִת (ትግራይት) היא שפה שמית וביחד עם השפה התיגרינית – הן נחשבות כצאצאיות ישירות לשפה העתיקה געז (חבשית) שנכחדה כשפת דיבור אך משמשת כשפה ליטורגית בכנסייה האתיופית ובכנסייה האריתראית.
רוב דוברי התיגרה חיים במערב אריתריאה, והיתר בסודאן.

==הגיית השפה וכתיבתה==
{| class=wikitable style=text-align:center; float:right;
|+פונמות בתיגרה
|colspan=2|
! סדקי
! לועי
! וילוני
! חכי
! בתר־{{ש}}מכתשי
! שִנִּי
! שפתי
|-
!colspan=2| אפי
| || || || ||
| n
| m
|-
!rowspan=3| סותם /מחוכך
! <small>אטום</small>
| ʔ
|
| k
|
| t͡ʃ
| t
| 
|-
! <small>קולי</small>
| ||
| g
|
| d͡ʒ
| d
| b
|-
! <small>מסודק</small>
|
|
| kʼ
|
| t͡ʃʼ
| tʼ
| 
|-
!rowspan=3| חוכך
! <small>אטום</small>
| h
| ħ
| 
|
| ʃ
| s
| f
|-
! <small>קולי</small>
|
| ʕ
| ||
| ʒ
| z
|
|-
! <small>מסודק</small>
| || || || ||
| sʼ
|
|-
!colspan=2| מקורב
| ||
| w
| j
|
| l
|
|-
!colspan=2| רוטט
| || || || ||
| r
|
|-
|colspan=15 align=right| פונמות זרות
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שפות אתיו-שמיות
שפות אתיו-שמיות

שפות אתיו-שמיות (קיצור של "שפות אתיופיות-שמיות") הן קבוצת שפות בתת-משפחה של השפות השמיות הדרומיות. הן מדוברות בעיקר באתיופיה ובאריתריאה, אך גם במדינות נוספות כמו ישראל. הן מהוות יחד עם שפות דרום-ערב העתיקות את הענף הדרומי של משפחת השפות השמיות. השפה האתיופית המדוברת ביותר היא אמהרית, עם 30 מיליון דוברים, ואחריה התיגרינית עם כ-5 מיליון דוברים. קיים ויכוח אם מקורן של השפות הוא באתיופיה או בחצי האי ערב.

== מיון המשפחה ==
השפות האתיו-שמיות (בכחול) בעץ המשפחה של השפות השמיות, על ציר הזמן
האלפבית העברי מול אלפביתים בשפות אתיו-שמיות. מתוך מפה מהמאה ה-19
=== המיון המקובל במחקר ===
המיון המקובל במחקר הוצע בראשונה בידי מרסל כהן ב-1931<ref></ref> ונתמך על ידי רוברט חצרון ב-1972:<ref></ref>

* אתיופיות צפוניות
** געז (אתיופית קלאסית)<ref>For its membership in North Ethiopic, see Wolf Leslau, "Ethiopic and South Arabian", in Linguistics in South West Asia and North Africa (The Hague, 1970), p. 467, and Alice Faber, "Genetic Subgrouping of the Semitic Languages", in The Semitic Languages (Routledge, 2005), pp. 6–7.</ref> *
*** דאחלקית
*** תיגרית
** תיגרינית
* אתיופיות דרומיות
** אתיופיות חוצות-הדרום (טראוורס)
*** אמהרית–ארגובה
**** אמהרית – שפת העבודה של הממשלה הפדרלית של אתיופיה.<ref></ref><ref></ref>
**** ארגובה
*** הררית–מזרח גוראגה
**** הררית
**** מזרח גוראגה
***** סילטית, וניביה אולברה, וולאנה, אינגור
***** זוואי (זאי)
** דרום אתיופיות חיצוניות
*** קבוצת "נ":
**** גאפאת *
**** סודו (קיסטאנה)
*** קבוצת "תת":
**** מסמס (לעיתים נחשבת ניב של אינור) *
**** מוחר (ምወሕር)
**** מערב גוראגה
***** מסקן
***** סבת-בית ("שבעה בתים")
****** סבת-בית גוראגה – הניבים צ'אחה (ቸሃ), אז'ה (ኧዣ), גומרית (ጐማረ), גורה (ጉራኛ)
****** אינור, וניביה: אנמור (እነሞር, אינור גרידא), אנדגגן, גייטו (ግይጦኛ)

=== מיון חלופי ===
הדסון הציע ב-2013 מיון של הענף לחמישה תתי-ענפים:<ref></ref>

אתיו-שמיות

* צפוניות
** געז (אתיופית קלאסית) *
** תיגרית–תיגרינית
* גאפאת *
* סודו–מסקן–גוראגה
** סודו
** מסקן–גוראגה
*** מסקן
*** גוראגה
**** מוהר
**** צ'אחה–אינור
* סילטית–זאי–הררית
** הררית
** סילטית, זוואי (זאי)
* ארגובה–אמהרית

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:אתיופיה: שפות
קטגוריה:שפות שמיות דרומיות
דגל דייוויד הקדוש

דגל דייוויד הקדוש
דגל דייוויד הקדוש (באנגלית: Flag of Saint David) הוא הדגל המזוהה עם פטרונה של ויילס - דייוויד הקדוש. זהו דגל שחור שבמרכזו צלב צהוב הנמתח לכל אורכו. הדגל קשור לסמלה של הדיוקסיה של דייוויד הקדוש ומשמש לייצוגה של ויילס לצדו של דגל הדרקון האדום.

מקורותיו של הדגל עלומים, ויש הטוענים כי השימוש הראשוני בו, או בצבעי השחור-צהוב, היה בשנת 675, אולם לאחר סיפוחה של ויילס לאנגליה בשנת 1452, נזנח השימוש בדגל, כמו גם בדגל הדרקון האדום, עד לתחילתה של המאה ה-20. כיום נעשה שימוש בדגל במיוחד ביום הלאומי של ויילס ביום דייוויד הקדוש.

גרסה מסוגננת של הדגל הייתה בשימוש כתג כתף של הדיוויזיה ה-38 (בריטניה) במהלך מלחמת העולם השנייה.

בשנת 2007 ג'ורג' הארגראבס , מנהיגה של המפלגה הנוצרית של ויילס , פתח במערכה במסגרת הבחירות לאספה הלאומית של ויילס, ואמר כי אם ייבחר לאספה, דגל ויילס הנוכחי, דגל הדרקון האדום יוחלף בדגל דייוויד הקדוש. הוא אמר גם כי הדרקון הוא "סמלו של השטן, המתואר בחזון יוחנן, פרק י"ב, ג'".

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

דייוויד הקדוש
דייוויד הקדוש
דייוויד הקדוש
Coat of Arms

"Coat Of Arms" הוא אלבומה החמישי של להקת הפאוור מטאל השוודית סבטון, אשר יצא ב-21 במאי 2010.

בדומה לאלבומים האחרים של הלהקה, כל השירים באלבום מוקדשים למלחמה מסוימת, הפעם למלחמת העולם השנייה. השיר האחרון באלבום, Metal Ripper הוא שיר מחווה לעולם המטאל בדומה ל-Metal Crue ו-Metal Machine מאלבומיה הקודמים של הלהקה.

== רשימת השירים ==
# Coat of Arms - שיר הנושא, מספר על מלחמת איטליה–יוון ועל קרב תרמופילאי
# Midway - מדבר על קרב מידוויי בין הצי האמריקני לפי היפני 
# Uprising - עוסק במרד ורשה 
# Screaming Eagles - עוסק בקרב על בסטונג 
# The Final Solution- מספר על השואה
# Aces in Exile - על הטייסים הזרים במהלך הקרב על בריטניה
# Saboteurs - על החבלה של המחתרת הנורווגית בניסיון הגרמני להקים כור מים כבדים, ממנו יכלו להפיק פצצת אטום 
# Wehrmacht - עוסק בשאלת האחריות של חייל פשוט בצבא הגרמני(ורמאכט) בתקופת הרייך השלישי 
# The White Death - מספר על סימו האוהא, צלף פיני מוכשר ביותר שנחשב לאחד הצלפים הטובים בהיסטוריה, הרג לא פחות מ-505 חיילים סובייטים במהלך מלחמת החורף בין ברית המועצות לפינלנד. הריף המרכזי בשיר הוא מחווה לשיר משנות ה-80, "Where Were You Last Night", של אנקי באגר, אשר נכלל באלבומה Where Were You Last Night.
# Metal Ripper - מחווה לעולם ההבי מטאל בדומה ל-Metal Crue ו-Metal Machine מהאלבומים הקודמים

== מבצעים ==
* דניאל מאלבק- תופים
* אוסקר מונטליוס- גיטרה חשמלית
* פאר סאנדסטורם- גיטרה בס
* ריקרד סאנדן- גיטרה
* דניאל מיהר- קלידים
* יואקים ברודן- שירה
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי סבטון
קטגוריה:אלבומי 2010
קטגוריה:אלבומים באנגלית
שדה המספרים האלגבריים

במתמטיקה, שדה המספרים האלגבריים הוא השדה הכולל את כל המספרים המרוכבים האלגבריים מעל הרציונליים, כלומר, את כל המספרים שהם שורש לפולינום כלשהו בעל מקדמים רציונליים. השדה כולל את שורש 2, השורש העשירי של 7, השורשים של
<math>\ x^5-x-1=0</math> וכדומה, אבל לא את פאי או e, שהם טרנסצנדנטיים.

שדה המספרים האלגבריים סגור אלגברית. הוא אינו נוצר סופית, משום שכל תת שדה נוצר סופית שלו הוא בעל ממד סופי, היינו, שדה מספרים, ואינו מכיל את כל המספרים האלגבריים. מאידך, שדה המספרים האלגבריים הוא הסגור האלגברי של כל שדה מספרים.

חבורת גלואה של שדה המספרים האלגבריים (מעל הרציונליים), היינו, חבורת גלואה האבסולוטית של הרציונליים, היא, ישירות ובעקיפין, אובייקט החקירה המרכזי בתורת המספרים האלגברית.

קטגוריה:מבנים אלגבריים יחידאים
קטגוריה:תורת השדות

en:Algebraic number#The field of algebraic numbers
מעברת חרובית

מעברת חרובית הייתה מעברה שהוקמה סמוך לכפר מנחם בחבל לכיש<ref></ref>, יחד עם משואה, בתחילת שנת 1955, לצורך שיכון זמני של עולים מצפון אפריקה שיועדו להתיישב במושבים בחבל. 

באפריל 1955 נתמלאה המעברה, ובה ובמשואה התגוררו כ-2000 נפשות. תושבי המקום הועסקו על ידי הקרן הקיימת אשר נטעה בקרבת מקום את יער חרובית וקיימה במקום משתלה. מחרובית יצאו מקימי עוצם במאי 1955.

במאי 1955 קיימו כ-50 ממתיישבי חרובית הפגנה בירושלים בדרישה למדריכים דתיים והתיישבות דתית וכנגד מה שהם כינו: "אורח החיים הבלתי דתי שכופים עליהם מדריכיהם". 

לקראת סוף שנת 1959 נותרו בחרובית כ-60 משפחות שלא היו מעוניינות לעבור להתיישבות ועל כן יועדו לעבור לשיכונים בערי פיתוח כדי לאפשר את סגירת המעברה. 

לא תמיד שבעו עולים נחת משיבוצם במעברת חרובית והיו מספר מקרים של פעולות מחאה של עולים שבקשו לעבור למקום אחר. כמו כן היו זמנים של מתיחות בין תושבי המעברה למנהלי העבודה מטעם הקרן הקיימת וביוני 1959 עלו טענות שקופחו בשכרם על ידי הקק"ל.

==הערות שוליים==

חרובית
קטגוריה:חבל עדולם
קטגוריה:כפר מנחם
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
מחנה ישראל (חב"ד)

בלאנק ישן של מחנה ישראל
סמל של מחנה ישראל
מחנה ישראל היא הזרוע הסוציאלית של תנועת חב"ד העולמית. רוב פעילות הארגון מתבצעת כיום תחת ארגוני המשנה כולל חב"ד וצבאות ה' ותחת קרן לפיתוח מחנה ישראל.

הארגון הוקם בחודש סיוון בשנת תש"א על ידי אדמו"ר הריי"צ. חתנו הרמ"מ כיהן כיו"ר הוועד המנהל. הארגון הוזכר בקול קורא השני אותו הוציא אדמו"ר הריי"צ (בט"ז סיוון תש"א) וסקירה קצרה על הארגון הופיעה גם על כריכת ספר היום יום שיצא בחורף בשנת תש"ג.

הארגון מבקש להשפיע על חיזוק קיום מצוות הדת המעשיות, לעורר ולקרב לתשובה, תורה ומעשים טובים, וכן לפרסם את קריאתו של האדמו"ר הריי"צ "לאלתר לתשובה לאלתר לגאולה". 

כל יהודי שומר תורה ומצוות יכול להרשם כחבר בארגון. עבודת החברים נעשית מאחורי הקלעים, ושאיפתם היא להיות לדוגמה לאחרים בהנהגתם על פי התורה והמצוות.

בצוואתו של הרבי מונו מספר חברים להנהלת הארגון, מהם נותר בחיים כיום רק הרב חיים יהודה קרינסקי המשמש כמנהל הארגון. משרדי מחנה ישראל ממוקמים במרכז חב"ד העולמי.

;מפעולות הארגון
* קרן השנה. 
* הקרן לפיתוח מחנה ישראל. נוסדה בשנת תשמ"ד למען פיתוח מוסדות חב"ד. פעמיים בשנה הייתה מתקיימת במרכז חב"ד העולמי יחידות לחברי הקרן עם הרבי.
* חברות תהילים - "מחנה ישראל" יסד גם חברות תהילים חדשות וחיזק את הישנות. בנוסף "חברת תהילים עולמית" נוסדה על ידי אדמו"ר הריי"צ בשנת תש"ב בירושלים.
* כולל חב"ד.
* חלוקת הש"ס - אחת הפעולות אותן העביר הרבי לידי 'מחנה' היא חלוקת הש"ס המתקיימת ביום י"ט בכסלו, ובה היה נוטל הרבי חלק.
* מבצע טהרת המשפחה העולמי.
* ארגון צבאות ה'.
* משניות בעל פה - ששת סדרי המשנה נחלקו בין החברים על פי הגורל (ארבעה פרקים בערך לחלק). כך כל הש"ס נלמד ונשנה בעל פה במשך השנה. 
* מזהירי שבת מחנה ישראל - מחלקה מיוחדת בשם "מזהירי שבת מחנה ישראל" נוסדה להפצת רעיון שמירת השבת. אחת מפעולתיה היא ארגון אגודות נשים, שהצהירו כי לא יקנו ביום השבת.
* ארבע פעולות טובות - בשנת תש"ג ביקש הרבי מליובאוויטש שכל יהודי החבר במחנה ישראל יעשה לפחות ארבע פעולות טובות וידווח עליהן להנהלה ולאדמו"ר הריי"צ.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני חב"ד
קטגוריה:יוסף יצחק שניאורסון
קטגוריה:מנחם מנדל שניאורסון