OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בנימין לוי

בנימין בנט לוי (באנגלית: Benjamin Bennett Levy; 22 בפברואר 1845 - 20 ביולי 1921) היה טוראי (לאחר מכן סמל) יהודי בצבא הצפון במלחמת האזרחים האמריקאית. היהודי הראשון שזכה במדליית הכבוד, המדליה הצבאית האמריקאית הגבוהה ביותר.

== קורות חיים ==
לוי נולד ב-1845 בניו יורק. התגייס לצבא הצפון, יחידת המתנדבים הרגלים הראשונה של ניו יורק, ב-20 באוקטובר 1861, בהיותו בן 16 וחצי בלבד ומונה למתופף צבאי של היחידה. אחיו הצעיר רוברט התגייס גם הוא כעבור זמן קצר, ליחידת הרגלים השביעית של מתנדבי ניו יורק ומונה אף הוא, שם, למתופף צבאי של היחידה.

סך הכל שירת לוי ביחידה הראשונה של ניו יורק, כשנתיים, במרוצתם הועלה לדרגת סמל. השתחרר עם פרוק היחידה כולה ב-25 במאי 1863.

סמוך לאחר שחרורו, חזר והתנדב לצבא הצפון, ליחידת הרגלים ה-40 של ניו יורק. בקרב המכונה Battle of the Wilderness, הקרב הראשון בין הגנרל יוליסס גרנט לגנרל לי, בתחילת מאי 1864, בסביבות פרדריקסבורג, וירג'יניה, הוא נפצע ובעקבות זאת שוחרר מהצבא סופית.

נישא לאוליב א. לוי (1849–1907). נפטר ב-1921 בברוקלין, ניו יורק.

== מדליית הכבוד ==

בין מרץ ליולי 1862 התנהל הקרב הגדול הראשון של הזירה המזרחית של מלחמת האזרחים האמריקאית, מערכת חצי האי, בין כוחות הצפון בפיקודו של הגנרל ג'ורג' מקללן, לכוחות הדרום בפיקודו של הגנרל רוברט אי. לי. הקרב התנהל בסביבות ריצ'מונד וירג'יניה ובסיומו נחל הצפון מפלה קשה. כחלק ממערכה כוללת זו, בין ה-25 ביוני ל-1 ביולי 1862 נוהלו "קרבות שבעת הימים", בין שני הצבאות ובמסגרת ספציפית זו, ב-30 ביוני 1862 אירע הקרב על גלנדייל, וירג'יניה, בעקבותיו קיבל המתופף הצעיר טוראי לוי, בן ה-17 את מדליית הכבוד:

תוך כדי קרב קודם נפגע התוף של לוי. הוא לקח את רובהו של אחד הלוחמים שחלה והצטרף לקרב עצמו, כלוחם. נושא הדגל בקרבות אלה היה מטרה מרכזית ליריות האויב. בהמשך הקרב, כשנפל נושא הדגל, הרים לוי את הדגל במקומו והמשיך לנוע עם הדגל תחת אש אויב כבדה ומנע בכך את תפישתו בידי האויב ודמורליזציה של היחידה כולה, תוך סיכון חייו באופן ממשי.

באזור קרב גלנדייל הציבה מדינת וירג'יניה שלט זיכרון בו מתואר ומונצח מעשה הגבורה של לוי.

את מדליית הכבוד עצמה קיבל לוי רק ב-1 במרץ 1865, כחודש לפני תום המלחמה.

== ראו גם ==
* יהדות ארצות הברית
* מדליית הכבוד
* אוריה לוי
* פרדריק סלומון

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.jewish-american-society-for-historic-preservation.org/completedprgms1/congmedalofhonor.html "First Jewish American Cited for the Congressional Medal of Honor"], באתר "האגודה האמריקאית היהודית לשימור היסטורי"
* [http://jewishmag.com/111mag/benjlevy/benjlevy.htm "American Jewish Legitimacy"], באתר Jewish Magazine
* [https://web.archive.org/web/20131203014325/http://levineroberts.photoshelter.com/image/I0000UX5UFNWg.Gs כיתת יורים בטקס שנערך על קברו ולזכרו של בנימין לוי, 27 במאי 2001]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:יהודים שעוטרו במדליית הכבוד
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אנשי צבא האיחוד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1845
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1921
גורל (משחק)

עטיפה של הגרסה הרביעית של גורל, 2013
גורל הוא משחק תפקידים שנכתב על ידי Fred Hicks ויצא לאור באמצעות חברת Evil Hat games. המשחק נותן דגש על הסיפור ועל העלילה, ונחשב למשחק פשוט יחסית למשחקי תפקידים אחרים.
המכניקה הבסיסית של המשחק מבוססת על קוביות "פאדג'", קוביות בעלות שש פאות, שתיים מהם עם הסימן מינוס, שתיים עם פלוס ושתיים ללא סימן כלל. כששחקן מבצע פעולה, הוא מגלגל מספר קוביות השווה לערך שלו בתכונה, במידה שזו פעולה מנוגדת, היריב מגלגל גם מספר קוביות השוות לערך התכונה שלו. במידה שיש לשחקן יותר הצלחות מאשר ליריב, הוא מצליח בפעולה.

לכל שחקן יש נקודות גורל - שמאפשרות לשחקן לבצע פעולות מיוחדות, כשהייחוד הוא שהן מאפשרות לשחק לשלוט בסביבה - למשל להוסיף פרט חדש לסצנה, או לגרום ליריב להתנהג באופן מסוים. בנוסף, לכל דמות יש אספקטים - אלו הם למעשה תגיות, שהשחקן יכול לנצל אותן כדי להפעיל נקודת גורל. לדוגמה, אם לשחקן יש אספקט של מדען, הרי כשהוא חוקר דבר-מה הוא יכול להשתמש בנקודת גורל.
ניתן גם להמציא אספקטים לדב"שים ולמקומות תוך כדי משחק, באישור המנחה. אם הדמויות מגיעות לבאר אפלולי, אחד השחקנים יכול להכריז שבמקום יש תגית "אפל" ולהשתמש בה כדי לקבל את ההשפעה של נקודת גורל.

== מוצרים ==
גורל הוא משחק תפקידים גנרי, כלומר שניתן להשתמש בו בכל עולם מערכה או רקע. לשיטה ספר חוקי בסיס, חוקים מזורזים (שתורגמו לעברית) ומספר עולמות מערכה כגון תיקי דרזדן, Diaspora ,Spirit of the Century ועוד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.faterpg.com/ הדף הרשמי] 
* [http://www.pundak.co.il/downloads/systems/systems/fate-accelerated/detail תרגום החוקים לעברית]

קטגוריה:משחקי תפקידים
היינץ קסלר

היינץ קסלר (בגרמנית: Heinz Keßler; 26 בינואר 1920 – 2 במאי 2017) היה איש צבא ופוליטיקאי מזרח גרמני. כיהן כרמטכ"ל צבא גרמניה המזרחית בשנים 1967 - 1979 וכשר ההגנה בממשלת מזרח גרמניה בשנים 1985 - 1989.

==ביוגרפיה==
נולד בעיר לאובן שבשלזיה התחתונה (היום נמצאת העיר בתחומי פולין) למשפחת פועלים. הוריו נמנו עם תומכי המפלגה הקומוניסטית. לאחר עליית הנאצים לשלטון סולק היינץ קסלר מבית הספר בשל הדעות הפוליטיות של בני משפחתו. בשנת 1940 גויס לוורמאכט. שירת כמקלען בדיוויזיית חיל הרגלים ה-134. הדיוויזיה השתתפה בפלישה לברית המועצות ב-1941. ב-15 ביולי 1941 ערק קסלר מיחידתו ונכנע לחיילי הצבא האדום. 

במהלך שהייתו במחנה השבויים בקזחסטן החל לשתף פעולה עם שוביו. יחד עם שבויים גרמנים נוספים ערך שידורי תעמולה בחזית בהם קרא לחיילי הוורמאכט להיכנע. ביולי 1943 היה בין מייסדי הוועד הלאומי למען גרמניה החופשית. עד לסוף המלחמה עבד בתחנת הרדיו של הוועד. בשנת 1945 הצטרף אל שורות המפלגה הקומוניסטית הגרמנית.

עם תום המלחמה עבר לשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה. בשנת 1946 מונה ליושב ראש הסניף הברלינאי של תנועת הנוער הגרמני החופשי. בשנת 1948 נבחר למזכיר הכללי של התנועה. בשנת 1950 נבחר לפרלמנט המזרח גרמני. באותה שנה הוא התמנה לראש מטה של המשטרה הלאומית האווירית, יחידה אווירית שהוקמה במסגרת המשטרה הצבאית המזרח גרמנית (היסוד לצבא של מזרח גרמניה). בשנת 1952 מונה קסלר למפקד המשטרה האווירית. בשנת 1955 הוא נשלח ללימודים באקדמיה צבאית של חיל האוויר הסובייטי במוסקבה. בספטמבר 1956, לאחר חזרתו ממוסקבה, התמנה קסלר למפקדו הראשון של לוּפְטשְטְרַייטְקְרֶפְטֶה (חיל האוויר של צבא העם הלאומי). בשנת 1967 הועלה קסלר לדרגת גנרל-אוברסט והתמנה לראש המטה הכללי. בינואר 1971 נפצע קסלר קשה בתאונת דרכים והיה במשך יותר משנה מאושפז בבית החולים, בתקופה זו סגנו, פריץ שטרליץ תיפקד כרמטכ"ל. קסלר לא התאושש לגמרי מפציעתו, לכן ב-1979 עזב את תפקיד הרמטכ"ל והתמנה לתפקיד קצין פוליטי ראשי של הצבא. 

ב-3 בדצמבר 1985 מת באופן פתאומי היינץ הופמן, מי שהיה שר ההגנה של מזרח גרמניה במשך יותר מ-25 שנים. בעקבות מותו של הופמן מינה אריך הוניקר, מנהיג מזרח גרמניה, את קסלר לתפקיד. בנוסף לכך התקבל קסלר כחבר בפוליטבורו של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה.

בנובמבר 1989, בעקבות נפילת חומת ברלין, פוטר היינץ קסלר מתפקידו יחד עם שאר שרי ממשלת מזרח גרמניה.

לאחר איחוד גרמניה הועמד קסלר לדין באשמת רצח אזרחים מזרח גרמנים, שניסו לברוח למערב. ב-16 בספטמבר 1993 הוא נמצא אשם באופן עקיף במות האזרחים ונידון ל-7.5 שנות מאסר. בשנת 1998, לאחר שריצה 2/3 מתקופת מאסרו הוא שוחרר מהכלא.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא גרמניה המזרחית
קטגוריה:פוליטיקאים מזרח גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גיבורי עמל של גרמניה המזרחית
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי עיטור שרנהורסט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2017
המרגל הישראלי בדמשק

המרגל הישראלי בדמשק או "המרגל הבלתי נתפס" (באנגלית: The Impossible Spy) הוא סרט דרמה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 1987 ומספר את סיפור שליחתו של אלי כהן הישראלי לצמרת השלטונית הסורית בשנות ה-60. הסרט צולם בישראל ומשתתפים בו שחקנים ישראלים רבים.

==רקע היסטורי==

אלי כהן (1924–1965) היה מרגל ישראל שנשלח על ידי המוסד ופעל בסוריה, עד שנלכד בידי כוחות המודיעין הסוריים והוצא להורג. הוא זכור, בישראל ובעולם, כאחד מגדולי המרגלים של ישראל, בכך שחבר לצמרת השלטון הסורי, והעביר מודיעין לישראל בסתר במשך מספר שנים. לוי אשכול, ראש ממשלת ישראל בעת מלחמת ששת הימים, אמר כי "מעשיו של אלי כהן חסכו למדינת ישראל חטיבות רבות של חיילים, והמידע שהביא לפני מלחמת ששת הימים היה מידע שלא יסולא מפז, והביא לניצחון הגדול במלחמת ששת הימים".

=== השחקנים ===
{| class="wikitable"
|-
! שחקן !! דמות
|-
| ג'ון שיאה || אלי כהן
|-
| אלי וולך || יעקב
|-
| ששון גבאי || גנרל ג'אמל חאלד
|-
| מיכל בת-אדם || נדיה כהן
|-
| רמי דנון || אברהם
|-
| חיים ג'רפי || סלאום
|-
| ז'אק כהן || מפקד מפלגת הבעת' הסורית
|-
| שמואל שילה || הרב נסים נדבו הכהן
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:אלי כהן
האגודה הבין-לאומית של לוחמי אש

[[סמליל האגודה]]
האגודה הבין-לאומית של לוחמי אש (באנגלית: International Association of Fire Fighters בראשי תיבות IAFF) היא איגוד מקצועי המייצג את הכבאים המקצועיים בארצות הברית ובקנדה. 

הארגון הוקם בשנת 1918 ומסונף אל "ארגון העבודה האמריקאי" בארצות הברית ואל "קונגרס העבודה הקנדי". בסיסו של הארגון הוא בוושינגטון הבירה בארצות הברית, וחברים בו כ-300,000 חברים ועוד 3,200 נציגים מקומיים בארצות הברית וקנדה. 

בשנים האחרונות פתח הארגון במגעים עם איגודי כבאות במדינות אנגלו-סקסוניות כגון: בבריטניה, באוסטרליה ובניו זילנד, בתוך כך מקווים בארגון להרחיב את שיתוף הפעולה עם ארצות נוספות כדי לחזק את מעמדו כארגון בין-לאומי. 

כיום הארגון משמש אחד משירותי החירום הראשיים של צפון-אמריקה ביחד עם חוקים ועם ועדות מומחים העוסקים בתחום ומייעצים גם לגבי טיפול בחומרים מסוכנים. בנוסף עובדים בארגון גם צוותים רפואיים לעזרה ראשונה ופרמדיקים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:כיבוי אש
קטגוריה:כיבוי אש בארצות הברית
וולאס וגרומיט בעולם של המצאות

וולאס וגרומיט בעולם של המצאות (באנגלית: Wallace and Gromit's World of Invention) היא תוכנית מדע באנימציית סטופ-מושן ששודרה בערוץ BBC One והופקה על ידי ארדמן אנימציות. ה-BBC אמר בהצהרה לעיתונות על הסדרה "יהיה אפשר לראות הומוריסטיות רבה של וולאס ואת כל החידושים, גאדג'טים, המצאות בעזרתו של גרומיט. הסדרה נועדה לעורר את כל החדשנות האפשרית ולהביא דור של מדענים צעירים".

פיטר סאליס חזר לדבב את וולאס. אשלי ג'נסן דיבב את כתב המדע של וולאס אשר מספר על המצאות שכשלו ונשארו על לוח השרטוט. ג'ון ספרקס דיבב קולות רקע וגם את הארכיונאי.

== תקציר העלילה ==
וולאס מגיש תוכנית מדע בעזרתו של הבמאי, תסריטאי, צלם, מלהק, מפיק ועורך גרומיט. בכל פרק וולאס מציג המצאה אחרת, מדבר עם כתב ההמצאות ומחפש המצאות מעניינות מהעבר בעזרת ארכיונאי.

== הפקה ==
הסדרה הוזמנה על ידי ג'יי האנט וג'ו כדור אחראי התוכן של ה-BBC One. על תפאורת הפלסטלינה ודמויות הפלסטלינה היה אחראי ניק פארק ששימש גם כמפיק הסדרה. את הסדרה ביימה מרלין כרוסינאם. את וולאס דיבב פיטר סאליס, את כתב המדע דיבבה אשלי ג'נסן ואת הארכיונאי דיבב ג'ון ספרקס. בכל שבוע שודר פרק אחד.

== פינות התוכנית ==
ממציא השבוע
* בכל שבוע מסביר וולאס על ממציא ועל המצאותיו.
לא יצא מלוח השרטוט
* כתב המדע של התוכנית מסקר המצאה משונה שנשארה על לוח השרטוט.
משהוא משונה
* וולאס נותן הצצה לדברים משונים.
ספירה לאחור
* מכונה שמוציאה ממנה המצאה מיוחדת לקראת סוף הפרק.

== DVD ==
ב-13 בדצמבר יצא DVD המכיל את כל 6 הפרקים בתוספת מאחורי הקלעים, מדריכים ליצירת דמויות הפלסטלינה והכנת המצאות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* "[http://www.bbc.co.uk/wallaceandgromit וולאס וגרומיט בעולם של המצאות]", באתר BBC Online
* "[http://www.bbc.co.uk/programmes/b00trcc9 וולאס וגרומיט בעולם של המצאות]", באתר התוכניות של ה-BBC

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארדמן אנימציות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות הנפשה בסטופ-מושן
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
ספידבול (קומיקס)

ספידבול (באנגלית: Speedball, בתרגום לעברית: "כדור מהיר") הוא דמות בדיונית של גיבור-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man Annual #22 מספטמבר 1988, ונוצרה בידי הכותב רוג'ר סטרן והמאייר סטיב דיטקו.

ספידבול הוא האלטר אגו של רוברט "רובי" בולדווין, נער צעיר שנחטף על ידי מיזם ניסיוני סודי. בולדווין הסקרן צפה בניסוי סודי על מקור אנרגיה רב ממדים, אך כשהניסוי השתבש רוברט ספג חלק מכוחו. כתוצאה מכך, הוא קיבל יכולת ליצירת שדה אנרגיה קינטית, המיוצג כסוג של בועות אנרגיה. רוברט נהיה חבר מייסד של קבוצת הלוחמים החדשים, ואף נהיה חבר ואיש סודו של נובה, וזאת לאחר שהוא מאמץ את הכינוי ספידבול.

במהלך אירועי מלחמת אזרחים, רוברט חש ברגשות אשם על מותם של 612 אזרחים, מתוכם 60 ילדים. כתוצאה מכך, הוא עוטה על עצמו חליפת שריון בעלת 612 דוקרנים הנעוצים בעורו - תזכורת מתמדת לאסון לו הוא גרם. בנוסף, הוא מפתח כוחות יצירת מטחי אנרגיה, מצטרף לקבוצת ת'נדרבולטס הרצחנית ומאמץ את שם הקוד '"פנאנס". לאחר קרב עם נובה, רוברט חוזר לדרכיו כספידבול, אך כשקבוצת הלוחמים החדשים מתפרקת, הוא מצטרף לאקדמיית האוונג'רס. בהמשך, ספידבול יוצא מהקבוצה, ומקים את קבוצת הלוחמים החדשים מחדש. הוא מצרף אליה את ג'סטיס ואת נובה החדש.

את דמותו של ספידבול בסדרת הלייב אקשן "הלוחמים החדשים" עתיד לגלם השחקן קלום וורת'י.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/penance-robert-robbie-baldwin דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Speedball דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
מוזיאון לודוויג

מוזיאון לודוויג (בגרמנית: Museum Ludwig) הוא מוזיאון לאומנות מודרנית, בעיר קלן שבגרמניה, צמוד לקתדרלת קלן.

מוזיאון לודוויג נפתח בשנת 1976, על שמו של האספן פיטר לודוויג אשר הודות לתרומתו הנדיבה של 350 יצירות אמנות, ששווין הוערך בזמנו ב-45 מיליון דולר, נפתח המוזיאון. במוזאון זה קיים אגף גדול שמוקדש לאומנות הפופ ארט ולנציגו המובהק של סגנון זה, אנדי וורהול. באגף תמונה של ג'ספר ג'ונס בהשראת מפת הדימקסיון של פולר. עוד באוסף המוזיאון יצירות מפורסמות של פבלו פיקאסו, מארק שאגאל, ארנסט לודוויג קירכנר וקזימיר מלביץ'.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:קלן: מבנים
קטגוריה:קלן: תרבות
בית הילד - נווה מיכאל

בית הילדים נווה מיכאל הממוקם בפרדס חנה שבצפון הארץ, הוקם בשנת 1943 על ידי נשות אמונה. מנהלו בפועל של המקום הוא דוד פרידמן<ref></ref><ref></ref>.

במקום בית ספר ממ"ד הכולל כתות חינוך מיוחד. כמו כן, מתקיימים חוגים, קונסרבטוריון, פעילות חברתית, מסגרות התנדבות ומרכז למידה.

==חתך הגילאים==
הכפר משמש כמרכז חינוכי-טיפולי לכ-250 ילדים בגילאי 4-18, ישראלים ועולים (לא בהגדרת החוק) כ-30% מהתלמידים ממוצא אתיופי, רובם ילידי הארץ. ילדי הכפר מגיעים ממשפחות במעמד סוציו-אקונומי נמוך מהן הוצאו הילדים על ידי גורמים מלשכת הרווחה, מסיבות כמו- אי תפקוד הורי (כלא, סמים) ועד התעללות פיזית/מינית. למרות שהמוסד דתי רוב התלמידים אינם דתיים.

מסגרות ההמשך אליהם הולכים הילדים לאחר סיום הלימודים במוסד משתנים על פי מגדר התלמידים:
* בנים מגיל 14 - מסגרות המשך לפי היכולת הקוגניטיבית והנפשית של החניך
* בנות מגיל 18- מסגרות רגילות, טיפוליות או פוסט אשפוזיות

==הצוות הטיפולי==
הצוות הטיפולי כולל ראש צוות, עובדים סוציאליים, פסיכולוג קליני, פסיכיאטרית, מרפאים בעיסוק, מטפלים באמצעות אמנויות, קלינאית תקשורת, אנשי חינוך, ובנות שרות לאומי המשמשות כמדריכות.

הילדים מושמים במשפחתונים קטנים ובהם צוות, המורכב ממשפחה אורגנית ואנשי צוות נוספים. אנשי הצוות מקבלים הדרכה מאנשי הצוות המקצועיים במקום.

==מרכז חירום ==
בשטח הכפר פועל מרכז חירום לילדים ומרכז חירום לנערות<ref></ref>. מרכז החירום לילדים בסיכון נפתח בשנת 2000 והוא מכיל ילדים בין הגילאים 4-14, המקום מותאם ל-15 ילדים בבת אחת ובשנה 50 ילדים בסך הכל. מרכז החירום לנערות הוא המסגרת הראשונה מסוגה בארץ, אשר נפתח בנוה מיכאל באוקטובר 2009. המרכז שייך לרשת אמונה והוא תחת חסות הכפר.
המסגרת מיועדת ל-15 נערות בגילאי 13-16 אשר נחשפו למצבי סיכון. הן מופנות למרכז החרום על ידי פקידי הסעד בקהילה ובסמכות צו בית המשפט לנוער. 

מספרם של אנשי הצוות במקום כפול ממספר החוסות, והוא מורכב ממדריכות, אם בית, מורה, עובדות סוציאליות, פסיכולוג ומנהלת. מטרת כל אלה היא להכיר את החניכה ובכך לסייע ולקדם את שיקומה. 

למרכז החירום שתי מטרות מרכזיות:
* הגנה על הנערות מהסביבה שפגעה בהן, ולעיתים אף הגנה מפני עצמן.
* אבחון פסיכולוגי מקיף ובחינת אופן ההתנהלות במסגרת - הרגלים, יכולת השתתפות בפעילויות ובלימודים, כישורים חברתיים והתמודדות עם גבולות וסמכות. 

שהותן במרכז נועדה להעניק להן הגנה, לאבחן את כישוריהן ואת מצבן הנפשי בתנאים של ניתוק ממציאות חייהן הקודמת. 
במרכז פועלת תוכנית התנהגותית אישית עם גבולות ברורים, רחוק מבני המשפחה, מהחברים, ללא טלפון נייד וחיבור לאינטרנט ובנוכחות צוות מקצועי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: בתי ספר
קטגוריה:אמונה - תנועת האשה הדתית לאומית
חוצנים במדע הבדיוני

בשנות ה-50 של המאה ה-20 העלה הפיזיקאי אנריקו פרמי פרדוקס הידוע בכינויו פרדוקס פרמי שעיקרו השאלה "אם אכן ישנם חיים תבוניים ביקום, אז היכן הם?". שאלה זו באה לאחר עשרות שנים של שימוש בדמויות חוצניות בספרות המדע הבדיוני. בין אם החוצנים קיימים במציאות ובין אם לא, האלמנט של חוצנים נפוץ מאוד במדע בדיוני.

==היסטוריה==

השימוש שעושה המדע הבדיוני בדמויות חוצנים הוא המשך ישיר של דמויות בדיוניות ששימשו בתרבות האנושית מאז שחר ההיסטוריה – יצורים כשדים, אלים ובעלי חיים דמיוניים. כבר במאה ה-17 תיאר יוהאן קפלר בספרו "סומניום, או: האסטרונומיה של הירח", חוצנים החיים על הירח. קפלר תיאר אותם כיצורים בעלי עור קשיח, הנחבאים במערות מפני אור השמש. בסוף המאה ה-19 תיאר אורסון וולס בספרו מלחמת העולמות פלישה מהחלל של חוצנים שמקורם ממאדים.

עם התרחבותה של ספרות המדע הבדיוני במאה ה-20 נפוץ השימוש בחוצנים, ועמו הרב גוניות של תיאוריהם. הרעיון של חוצנים חדר גם לקולנוע המדע הבדיוני.

==תכונות חוצנים==

הגיוון הרב של שימוש בדמויות חוצנים מאפשר להצביע על תכונות עיקריות. ישנם חוצנים המתוארים במדע הבדיוני לפרטי פרטים, עד כדי תיאור של מבנה פנימי ותכונות פיזיולוגיות. להלן מספר מיונים אפשריים של חוצנים בעקבות ספרות המדע הבדיוני:

===אורגניזם===

רוב החוצנים המתוארים במדע הבדיוני הם אורגניזם. יחד עם זאת, תוארו חוצנים שאינם אורגניים.

====חוצנים אורגניים ====
על פי רוב מתוארים החוצנים בצורה המאפשרת שיוכם למיון הטקסונומי. כך ניתן למצוא חוצנים דמויי יונקים, זוחלים, חרקים, רכיכות, צמחים ועוד. תיאור נפוץ מאוד הוא של חוצנים דמויי אדם.

====חוצנים לא אורגניים====
חוצנים לא אורגניים הם בדרך כלל תבוניים באופן מלא או חלקי, ובכך נבדלים מחפצים סתמיים. דוגמאות לחוצנים שאינם אורגניים:
*פרנק הרברט מתאר גזע תבוני "קלבנים", שבפועל הם כוכבים בעלי תבונה.
*רוג'ר מקברייד אלן מתאר יצור בעל תבונת מכונה המהווה בשלב הסופי של התפתחותו כדור דייסון.
*רוברט צ'ארלס וילסון מתאר תבונה חוצנית בענן של ננו-מחשבים.
*סטניסלב לם, בספרו סולריס מתאר אוקיינוס תבוני שאנשים מתקשים לתקשר איתו.

===תבונה===
בספרות המדע הבדיוני מוצגים שלשה מבנים אפשריים לתבונה חוצנית:
*מינים לא תבוניים: בספרות המדע הבדיוני נעשה שימוש נרחב במיני בעלי חיים, חיידקים או צמחים. דוגמה מפורסמת היא תולעי החול בסדרת חולית.
*מינים תבוניים למחצה: אלו מינים שחלק מהמין תבוני וחלק אחר אינו – למשל מינים בהם יש מספר מגדרים ורק חלק מהם תבוניים, או מינים ששלבי התפתחות מסוימים במחזור החיים תבוניים ושלבים אחרים לא.
*מינים תבוניים: ספרות המדע הבדיוני מתארת מינים ברמות שונות של תבונה – מבסיסית ביותר ועד לתבונה העולה משמעותית על זו האנושית כדוגמת הטיילונים בסדרת המדע בדיונית ארץ: הקונפליקט האחרון.

===יחס לאנושות===
תכונה נוספת בה נבדלים מיני חייזרים תבוניים זה מזה היא יחסם לאנושות. בספרות המדע הבדיוני המוקדמת היה יחסם של גזעי חייזרים לאנושות על פי רוב עוין, והסיפורים התמקדו בקונפליקט שבין האנושות לבין החוצנים. כיום ניתן למצוא מגוון רחב של יחסים בין האנושות לגזעי חוצנים - גזעי חוצנים אשר אינם בעלי נטייה כגזע אך לפרטים עצמם עשוי להיות יחס כזה או אחר.

ישנם תיאורים של גזעים שיחסם כגזע משתנה במהלך העלילה - ברוב המקרים מדובר ביחס עוין שמשתנה לטובה. דוגמה אופיינית למין כזה הם הפורמיקים בסדרת המשחק של אנדר.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מדע בדיוני
קטגוריה:חוצנים
דליה אטלס

דליה אטלס והתזמורת הקאמרית חיפה (במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20), תצלום מארכיון כתב-העת 'אריאל: רבעון לאמנויות ולמדע בישראל', מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים
דליה אטלס (נולדה ב-17 בנובמבר 1933) היא מנצחת ישראלית בינלאומית, פרופסור אמריטוס במחלקה ללימודים הומניסטיים ואמנויות בטכניון.

==ביוגרפיה==
דליה שטרנברג נולדה בחיפה. כנערה למדה באקדמיה למוזיקה בירושלים עד 1952. למדה ניצוח אצל מנטורים ידועים ברחבי העולם.

אטלס הייתה האישה הראשונה שזכתה ב-7 פרסים בתחרויות בינלאומיות חשובות לניצוח באיטליה, ארצות הברית, בריטניה וברזיל, בשנות ה-60 וה-70.

בעקבות זכיותיה הוזמנה אטלס לנצח על תזמורות ידועות רבות בעולם; היא ניצחה לאורך השנים על 82 תזמורות במסגרת קונצרטים, פסטיבלים והקלטות אולפן, רדיו וטלוויזיה, ב-29 מדינות. בין השאר ניצחה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הפילהרמונית המלכותית, התזמורות הפילהרמוניות של הלסינקי ושל סטוקהולם, התזמורת הסימפונית של ברלין, ועוד.

אטלס הקליטה יותר מ-20 תקליטורים, אותם גם ביצעה במסגרת קונצרטים ופסטיבלים בינלאומיים. 

בשנות ה-50 וה-60 הייתה מנהלת מוזיקלית של התזמורת הקאמרית חיפה. 

החל משנת 1963 לימדה במחלקה ללימודים הומניסטים ואמנויות בטכניון סטודנטים מצטיינים למוזיקה ולנגינה. באותה שנה הקימה את התזמורת הסימפונית ומקהלת הטכניון. בנוסף הייתה מנצחת ראשית ומנהלת מוזיקלית של מספר תזמורות מקצועיות וחינוכיות נוספות בישראל. שימשה כמרצה אורחת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

במהלך מלחמת המפרץ (1991), כאשר לא ניתן היה לקיים קונצרטים באולמות ברחבי הארץ, הקימה את תזמורת ה"קאמרטה אטלס", שכללה עולים מברית המועצות לשעבר. התזמורת הקליטה והופיעה בסיורים ברחבי הארץ.

אטלס חוקרת את המוזיקה של ארנסט בלוך, הקליטה 25 קומפוזיציות שיצר, אלה שהיו פחות מוכרות בתקופתה. ב-2007 הקימה את "אגודת ארנסט בלוך בישראל" והיא עומדת בראשה. בנוסף היא מכהנת כסגנית כבוד של אגודת ארנסט בלוך הבינלאומית בלונדון.

ב-1995 קיבלה אטלס את תואר הכבוד יקירת חיפה.

==לקריאה נוספת==
* הערך "דליה אטלס" בלקסיקון החיפאים, אישים ודמויות בחיפה, מאת ד"ר שי חורב, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 23, 2018, חיפה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20110805144322/http://www.technion.ac.il/%7Edatlas/ פרופ' דליה אטלס], באתר הטכניון 
* [https://web.archive.org/web/20140610055948/http://www.highbeam.com/doc/1G2-3491800615.html Atlas, Dalia (née Sternberg)], Baker’s Biographical Dictionary of Musicians (2001), on HighBeam Research
* 
* 
* 

<div class="mw-content-ltr">
* John Fitzgerald, [http://news.google.com/newspapers?nid=1946&dat=19790317&id=vJYuAAAAIBAJ&sjid=haEFAAAAIBAJ&pg=6845,6164262 How Dalia Atlas found her forte in conducting], The Montreal Gazette, March 17, 1979, p. 21
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחות ישראליות
קטגוריה:בוגרות התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי התיכון שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:סגל הטכניון: לימודים הומניסטיים ואמנויות
קטגוריה:יקירות חיפה
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: מוזיקה אמנותית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
נקודות שיפנר

אריתרוציט מודבק בטפיל Plasmodium vivax מפגין ריבוי נקודות שיפנר לאחר צביעת גימזה. שימו לב לצורה העגולה של האריתרוציט (השוו עם התמונה התחתונה)]]
נקודות שִׁיפְנֵר (באנגלית: Schüffner's dots, Schüffner's stippling וגם Schüffner's granules) הן נקודות אופייניות בגוון אדום-ורוד, המאפיינות אריתרוציטים נגועים באחד משני טפילי פלסמודיום, גורמי מחלת המלריה בבני האדם, Plasmodium vivax או Plasmodium ovale.

נקודות שיפנר נקראות על שם וילהלם אוגוסט פול שיפנר (Wilhelm August Paul Schüffner), רופא ומיקרוביולוג גרמני, אשר תיאר אותן לראשונה בשנת 1899 במֶדַן שבאינדונזיה.

==ככלי לאבחנת גורם המלריה==
אריתרוציט מודבק בטפיל Plasmodium ovale מפגין ריבוי נקודות שיפנר לאחר צביעת גימזה. שימו לב לצורה הסגלגלה של האריתרוציט (השוו עם התמונה העליונה)
ארבעת טפילי המלריה בבני האדם ידועים כמעודדים את היווצרותם של שינויים מורפולוגיים מיקרוסקופיים באריתרוציטים אליהם פלשו, דוגמת בליטות המזדקרות מקרום האריתרוציט (Knobs), אִינְוָוגִינָצְיוֹת (יצירת מעין שקעים הנמשכים אל פנים התא) וחריצים (בקיעים) בקרום התא. בנוסף לכל אלה, טפילי P. vivax ו-P. ovale מעודדים את היווצרותם של מעין גרגירים (גרנולות) ייחודיים אשר ניתנים להבחנה במיקרוסקופ אור רגיל לאחר צביעת רומנובסקי, או גימזה.

אריתרוציטים שנגועים בטפילי פלסמודיום אלה מכפילים תחילה את ממדיהם (במקרה של הדבקות ב-P. ovale גם רוכשים צורה סגלגלה) ולאחר מכן מתחילים ליצור אינווגינציות הדומות לוסיקולות בממברנה, המזכירות בצורתן את נאדיות הריאה. דבר שנראה, לאחר צביעה, במיקרוסקופ אור כנקודות אדומות. מחקרים מלריולוגיים שבוצעו בנושא הראו כי וסיקולות אלה מכילות את חלבוני הטפילים.

הופעת נקודות שיפנר מתרחשת בכל אחד משלבי מחזור חיי P. vivax ו-P. ovale באריתרוציטים פרט לשלב המוקדם ביותר, המתרחש לאחר הפלישה, אשר נקרא Ring stage (השלב הטבעתי). הופעת הנקודות מהווה כלי אבחנתי חשוב באיתור גורם מחלת המלריה. למרות שהנקודות מופיעות באריתרוציטים הנגועים באחד משני טפילי פלסמודיום הנ"ל, רק האריתרוציטים הנגועים בטפיל P. ovale נראים סגלגלים במשטח דם. זאת בניגוד לאריתרוציטים הנגועים בטפיל P. vivax שממשיכים לשמור על צורה עגולה יותר.

==ראו גם==
* פלסמודיום
* מלריה

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20131212081919/http://www.gefor.4t.com/concurso/parasitologia/vivax.gif תרשים התפתחות טפיל Plasmodium vivax באריתרוציט אנושי, מתוך האתר www.gefor.4t.com].
* [https://web.archive.org/web/20131212081819/http://www.gefor.4t.com/concurso/parasitologia/ovale.gif תרשים התפתחות טפיל Plasmodium ovale באריתרוציט אנושי, מתוך האתר www.gefor.4t.com].

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלריה
קטגוריה:המטולוגיה
קטגוריה:ממצאים חריגים בבדיקות דם
קטגוריה:פתולוגיה
Game Cache File

Game Cache File (בקיצור: GCF; בשמו הקודם: Grid Cache File) הוא פורמט קבצים היסטורי ששימש כקובץ ארכיון שנמצא בשימוש בתוכנת הסטים שבו מאוחסנים קובצי משחקי Steam רשמיים. קובצי GCF יכולים להיות משותפים בין משחקים (לדוגמה: הקובץ half-life.gcf משמש בכל משחקי המנוע GoldSrc) ומאוחסנים בתיקייה Steam\SteamApps (ספריית ברירת המחל למשחקי Steam).

כאשר קובץ GCF נוצר או מתעדכן, שטח האחסון שנדרש נשמר באופן מיידי, וזאת כדי למנוע פיצול חלקים של הקובץ בכונני HDD. תהליך זה יכול להיות איטי, ואפילו לגרום לקיפאת תוכנת הקליינט של סטים במחשבים ישנים וחלשים.

קובצי GCF אינם יכולים להשתנות, ואם כן, תוכנת ה-Steam מתקנת זאת באופן מיידי על ידי סנכרון הקובץ מול השרתים של Steam. אף על פי כן, ניתן לראות את תוכנם. אדם המכנה את עצמו "Nemesis" פיתח ספרייה בשם HLLib, שבין השאר יכולה לקרוא קובצי GCF ואף לחץ את תוכנם וכן פיתח את התוכנה GCFSpace אשר משתמש בספרייה זו. VTFEdit היא תוכנה נוספת אשר יכולה לקרוא קובצי GCF גם כאשר תוכנת ה-Steam רצה, אך כוללת מספר מגבלות. קיימת גם תוכנה בשם VTF Explorer אשר יכולה לקרוא קבצים אלו, לחלץ את תוכנם ואף לאסוף מידע טכני על קובצי GCF שהורדתם לא הושלמה.

פורמט קבצים זה מאפשר הזזת משחקים ממקום למקום בקלות רבה ומוודא שהמערכת ההפעלה לא תבזבז זמן באינדוקס מחדש של קובצי המשחק המועברים וכן מפריד בין קובצי המשחק המקוריים לקבצים מותאמים אישית של המשתמש אשר מאוחסנים בתיקייה "/<שם המשתמש>/<שם המשחק>/".

ב-2013, בעקבות עדכון המכונה "SteamPipe", הפורמט נזנח לטובת פורמט קבצים חדש בשם Valve Package (VPK).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://developer.valvesoftware.com/wiki/GCF מידע על פורמט הקובץ] בויקית קהילות המפתחים של Valve
* [http://www.wunderboy.org/docs/gcfformat.php מידע על פורמט הקובץ] באתר wunderboy.org
* [https://web.archive.org/web/20131109210855/http://nemesis.thewavelength.net/index.php?p=26 GCFSpace]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פורמטי קבצים

en:Steam (software)#Software delivery and maintenance
זכויות אדם כחולבן

זכויות אדם כחולבן היא ארגון זכויות אדם ישראלי ימני שהוקם ב-2013 תחת המכון לאסטרטגיה ציונית ובראשו עמד ד"ר יועז הנדל בטרם נבחר כחבר כנסת.<ref></ref>

== היסטוריה ==
הארגון הוקם במרץ 2013 על ידי יועז הנדל ונתמך על ידי המכון לאסטרטגיה ציונית.

בין המתנדבים בארגון נמנים העיתונאי אראל סג"ל וחברת הכנסת לשעבר איילת שקד.

ב-2013 זכה יועז הנדל באות אומ"ץ לזכויות אדם על הקמת הארגון.

בדצמבר 2013 פורסם שארגון "אם תרצו" החל לשתף פעולה עם ארגון זכויות אדם כחולבן.

== פעילות ==
* "מעברים כחול לבן" - פיקוח על זכויות האדם במחסומי צה"ל ונקודות הבידוק
* "טוהר הנשק" - ארגון חינוכי המחנך תלמידי תיכון וחיילים בסוגיות של טוהר הנשק
* "רפואה מוסרית" - ארגון המספק טיפול רפואי באופן שוויוני, ללא הבדל דת, גזע ומין, וגם לפלסטינים

ב-2018 הגיש הארגון, ביחד עם פרופ' אריה אלדד, סיוע רפואי ומשפטי לפלסטינים שעונו על ידי הרשות הפלסטינית. לדברי עו"ד ברק קדם, ארגוני זכויות האדם של השמאל - בהם אמנסטי אינטרנשיונל, בצלם, יש דין ועדאלה - סירבו לסייע להם.

== ביקורת ==
על פעילות הארגון נטען כי היא נועדה להכשיר את דעת הקהל הישראלי להשלמה וקבלה של הכיבוש הישראלי על העם הפלסטיני ושהארגון שואף להראות כי אין הכרח בהפסקת הכיבוש כדי לשמור על זכויות אדם. כמו כן נטען כלפי הארגון שמטרתו המוצהרת היא להתמודד עם בעיות ספציפיות שנוצרות כתוצאה מהמחסומים, ואינו פועל כדי להסיר את הגורם לבעיה הרחבה שיוצרת פגיעה בזכויות האדם של הפלסטינים. ולכן, היכולת של הארגון לשפר משמעותית את מצב זכויות האדם של הפלסטינים מוגבלת.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://izs.org.il/he/blue-and-white-rights/ זכויות אדם כחולבן] - מידע על הארגון באתר המכון לאסטרטגיה ציונית
* 
* 
* - מאמר דעה של פעיל ב"זכויות אדם כחולבן"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגוני זכויות האדם בישראל
קיי קנדל

ג'וסטין קיי קנדל מקארת'י (באנגלית: Justine Kay Kendall McCarthy; 21 במאי 1927 - 6 בספטמבר 1959) הייתה שחקנית קולנוע אנגלייה זוכת פרס גלובוס הזהב לשנת 1957 על תפקידה בקומדיה המוזיקלית "לס גירלס". 

קנדל נולדה בעיירה ווית'רנסי שבמערב יורקשייר, אנגליה. קנדל הייתה נכדתה של הזמרת המפורסמת מרי קנדל, אביה היה טרי קנדל ואחיה הוא השחקן קייוון קנדל. קנדל התחנכה באנגליה ובסקוטלנד ולמדה ב"אקדמיית לידייה קאיישאט לריקוד" שבלונדון.
החלה את דרכה בקולנוע הבריטי במספר סרטים זניחים והתגלתה לראשונה בראשית שנות ה-50 בקומדיות "ג'נבייב" בתפקיד הדוגמנית רוזלינד פיטרס (1953), ב"רופא לעת צרה" (1954) ובסרט ההרפתקאות "הרפתקאותיו של קווינטן דורוורד".

בשנת 1958 זכתה קנדל בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד/קומי מוזיקלי על הופעתה בתור נערת השעשועים סיביל וורן בקומדיה המוזיקלית של ג'ורג' קיוקור "הנשים". קנדל חלקה את הפרס ביחד עם חברתה לסרט טיינה אלג. לאחר מכן הופיעה קנדל לצידו של רקס הריסון בקומדיה של וינסנט מינלי "בנות ה-17 מבלות" (The Reluctant Debutante). 

קנדל ידעה בחייה האישיים מערכות יחסים רבות, בהן עם השחקן סידני צ'אפלין (בנו של אגדת הקולנוע צ'ארלי צ'אפלין). בשנת 1955 הכירה את כוכב הקולנוע רקס הריסון על סט הסרט "הבעל הנצחי", והשניים החלו לנהל רומן. הריסון שהיה מעורב מאוד בחייה האישיים התבשר מרופאה שקנדל סובלת מלוקמיה, קנדל מעולם לא הייתה מודעת לכך והייתה בטוחה עד למותה שהיא סובלת מחוסר ברזל. הריסון שהתגרש מאשתו השחקנית לילי פלמר דאג לקנדל עד למותה מהמחלה בגיל 32 ב-6 בספטמבר 1959.

קנדל מתה זמן קצר לאחר שסיימה להצטלם לסרטה האחרון "עוד פעם, עם רגש!" לצדו של יול ברינר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקנית ראשית בקומדיה או בסרט מוזיקלי
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בקומדיה או בסרט מוזיקלי
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1959
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1959
דן פנורמה תל אביב

דן פנורמה תל אביב הוא בית מלון ברשת מלונות דן, הממוקם בחלק הדרומי של הטיילת של תל אביב, מדרום־מערב לשוק הכרמל. את המלון תכנן האדריכל יעקב רכטר (אדריכל אחראי: גדי הלר) שתכנן כמה מבתי המלון הגדולים בישראל. במלון ישנם 492 חדרים.

==היסטוריה==
המלון הוקם בשנות ה-70 של המאה ה-20 כחלק ממתחם בית הטקסטיל שהיה אמור להיות מרכז העסקים הראשי החדש של העיר. בניית שלד המלון הושלמה ביוני 1974 אך ביולי 1974 התקבלה החלטה על הקפאת הבנייה. המלון נפתח לבסוף באפריל 1979, תחת השם מלון "לרום תל אביב". בפברואר 1981, קיבלה רשת הייאט את חוזה הניהול של המלון, לאחר שנרכש על ידי איש העסקים אלפרד אקירוב ושותפים נוספים, ושם המלון שונה ל"הייאט תל אביב".

המלון סבל מהפסדים ואקירוב החליט למכור את המלון לקבוצת רובינשטיין, וגם הסכם הניהול עם "הייאט" בוטל והוא החל לפעול תחת השם מלון "אסטוריה". האחים רובינשטיין גם מכרו את חלקם במלון תוך זמן קצר והוא המשיך לצבור הפסדים, ונמכר לבסוף לרשת מלונות דן בשנת 1986 מאז הוא פועל תחת השם "דן פנורמה תל אביב". המלון שופץ ונפתח מחדש במאי 1986.

בשנת 1994 נבנה בצמוד למלון מרכז קונגרסים.

בחודש מרץ 2020, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל, המלון הוסב על ידי פיקוד העורף ביחד עם עוד מספר מלונות במדינה לקליטת חולים במצב קל כדי להקל על העומסים בבתי החולים.

==קישורים חיצוניים==

*
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2017/05/10/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%9E%D7%9C%D7%95%D7%9F-%D7%93%D7%9F-%D7%A4%D7%A0%D7%95%D7%A8%D7%9E%D7%94-%D7%AA%D7%9C-%D7%90%D7%91%D7%99%D7%91/ סיבוב במלון דן פנורמה תל אביב], באתר 'חלון אחורי', 10 במאי 2017
*מיכאל יעקובסון: [https://xnet.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5696234,00.html דן פנורמה, מלון הקורונה: מה מצפה לחולים שיגיעו להתארח כאן בבידוד], 16 במרץ 2020, xnet

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלונות דן
קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מלון
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן יעקב רכטר
צימר (פירושונים)

צימר:
* מילה בגרמנית (Zimmer) וביידיש שפירושה חדר.
* צימר – חדר המושכר לנופשים
* שם משפחה ממקור גרמני

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
פרדי סטרומה

פרדי סטרומה (באנגלית: Freddie Stroma; נולד ב-8 בינואר 1987) הוא שחקן ודוגמן אנגלי. מוכר בעיקר בתפקידו בסדרת סרטי "הארי פוטר" בדמות קורמק מקלאגן.

==ביוגרפיה==
נולד בשם פרדריך ויליאם ס. ג'וסטורם ב-8 בינואר 1987, בלונדון שבבריטניה.

סטרומה נולד לאבא שוודי ואמא גרמניה, האח האמצעי בין אחות גדולה לאח צעיר. בזמן לימודיו לתואר הראשון במדעי המוח בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, קריירת הדוגמנות והמשחק שלו החלה לשגשג, והובילה אותו להפסקת לימודיו האקדמאים על מנת שיוכל לשחק בסדרת הסרטים "הארי פוטר". לאחר סיום צילום הסרטים חזר והשלים את לימודיו לתואר השני.

==קריירה==
התקבל לתיאטרון הלאומי לצעירים, מה שהוביל אותו לשחק בתפקידי משחק שונים ומגוונים.
סטרומה שיחק בסדרות בטלוויזיה הבריטית, ולוהק לסרט "הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם" כקורמק מקלאגן, ולאחר מכן לוהק לסרט המותחן "4.3.2.1" כדמות בשם קול ברט, וחזר לשחק בסרט "הארי פוטר ואוצרות המוות".
שיחק בסרט "סיפור סינדרלה: היה היה שיר" שהופץ ישירות ל-DVD. בתפקידו ב"סיפור סינדרלה היה היה שיר" סטרומה הראה את כישרונו המוזיקלי כאשר שר, וניגן בגיטרה, אף על פי שלא הוכשר לעשות זאת באופן מקצועי. בנוסף הוא שיחק בתפקיד משני בסרט "פיץ' פרפקט" משנת 2012.

מעבר להיותו שחקן, סטרומה גם דגמן עבור חברת "acne underwear" בחורף 2008.

מאז אמצע 2015, מככב כרווק בסדרה האמריקאית "Unreal" המתמקדת בנעשה מאחורי הקלעים של סדרת הריאליטי "באושר ובעושר" (סגנון "הרווק"). בשנת 2018 שיחק בסרט "סיבוב שני".

בשנת 2019 שיחק בסדרת הטלוויזיה "גרנד הוטל" ברשת ABC, בדמותו של אוליבר.

בשנת 2020 שיחק בסדרה "ברידג'רטון" בתפקיד הנסיך פרדריק. בשנת 2021 החל לשחק בסדרה הקומית של נטפליקס "דם חדש" בכיכובו של קווין ג'יימס.

== חיים אישיים ==
במאי 2016 התארס לשחקנית האמריקאית ג'ואנה בריידי, ובדצמבר 2016 השניים התחתנו באטלנטה, ג'ורג'יה.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|-
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2008
|ליידי גודייבה
|מאט
|
|-
|2009
|הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם
|קורמק מקלאגן
|
|-
| rowspan="2" |2010
|4.3.2.1.
|קול ברט
|
|-
|הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 1
|קורמק מקלאגן
|
|-
| rowspan="2" |2011
|הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2
|קורמק מקלאגן
|
|-
|סיפור סינדרלה: היה היה שיר
|לוק מורגן
|
|-
|2012
|פיץ' פרפקט
|לוק
|
|-
|2013
|הפילוסופים <small>(אנ')</small>
|ג'ק
|
|-
| rowspan="2" |2014
|Extraterrestrial 
|קייל
|
|-
|קרועים 2
|בן
|
|-
|2016
|13 שעות: החיילים הסודיים של בנגאזי
|בריט ויינר
|
|-
|2018
|סיבוב שני
|רון אסבן
|
|-
|TBA
|James and Lucia
|ג'ורג'יו ג'ויס
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|-
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2006
|מאיו
|לוקאס הרפר
|פרק: "More Deaths than One"
|-
|נפגעים
|ג'יימס אפרט
|פרק: "Happy Hour"
|-
|2007
|The Last Flight to Kuwait
|גרגור שאץ
|סרט טלוויזיה
|-
|2015–2016
|Unreal
|אדם קורנוול
|תפקיד ראשי (עונה 1); תפקיד אורח (עונה 2); 12 פרקים
|-
|2016
|משחקי הכס
|דיקון טארלי
|פרק: "Blood of My Blood"
|-
|2017
|פעם אחר פעם
|הרברט ג'ורג' ולס
|תפקיד ראשי; 12 פרקים
|-
|2019
|גרנד הוטל
|אוליבר
|2 פרקים
|-
|2020
|ברידג'רטון
|הנסיך פרדריך
|3 פרקים
|-
|2021-הווה
|דם חדש
|ג'ייק
|תפקיד ראשי; 10 פרקים
|-
|2022-הווה
|פיסמייקר
|אדריאן צ'ייס
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:דוגמנים בריטים
קטגוריה:אנגלים ממוצא גרמני
קטגוריה:בוגרי יוניברסיטי קולג' לונדון
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1987
קמי ברץ

קמי ברץ ו[[דני דבורין משדרים מהאולימפיאדה בלונדון]]
קמי ברץ (נולד ב-7 באפריל 1957) הוא עורך דין ובעל משרד עורכי דין המתמחה בנזקי גוף, נפגעי תאונות דרכים, תאונות עבודה ומפגעים, צוואות וירושות.

בעבר, שדרן ספורט ברשת ב' של קול ישראל.

==ביוגרפיה==
קמי (קמואל) ברץ נולד בחדרה ליעקב ולוטי ברץ. בצעירותו שיחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חדרה. בשירותו הצבאי שימש כמדריך בבית הספר לקצינים, כמ"פ בחיל ההנדסה וכמפקד בפנימיה הצבאית תל אביב והשתחרר בדרגת רב-סרן.

ברץ בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ובעל משרד עורכי דין המתמחה בעיקר בנזקי גוף ופיצויים לנפגעי תאונות דרכים ותאונות עבודה.

ברץ הוא בן זוגה של העיתונאית סמדר פלד.
===קריירה עיתונאית===
ברץ עבד כשדרן ספורט בקול ישראל משנות השמונים ועד שנת 2014, בעיקר בתוכנית "שירים ושערים". במסגרת עבודתו שידר בין היתר מהמשחקים האולימפיים בביג'ינג ובלונדון ומשחקי כדורסל של מכבי תל אביב ביורוליג.

בין השנים 1995–2000 שימש מפיק ועורך שידורי הרדיו של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו. בתפקידו זה ערך והגיש במשך כחמש שנים את יומן החדשות "רק שנייה" ששודר מדי יום בכל תחנות הרדיו האזוריות.

ברץ שימש שנים רבות גם ככתב ועורך במספר מקומונים והיה בין היתר ממקימי העיתון "צומת השרון" וכיהן כסגן עורך העיתון, כעורך החדשות וכעורך מדור הספורט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lawyerinfo.co.il/lawyer/11860-%D7%A7%D7%9E%D7%99-%D7%91%D7%A8%D7%A5 דף עו"ד קמי ברץ], באינדקס עורכי הדין

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:שדרני ספורט ישראלים
קטגוריה:שירים ושערים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
האדם האמפיבי

האדם האמפיבי (ברוסית: Человек-амфибия) הוא סרט סובייטי שהופק על ידי אולפני הסרטים לנפילם ב-1961. הוא הפך לשובר קופות בברית המועצות (למעלה מ-65 מיליון צופים). הסרט מבוסס על רומן של אלכסנדר בלייב באותו שם. הפופולריות של הסרט הפכה אותו לסרט סובייטי קלאסי, שמוקרן גם 50 שנה לאחר הפקתו.

לצילום הסרט היה צורך בצילומים תת-מימיים רבים והיו ספקות לגבי היכולת הטכנית לבצע אותם. התסריט הוכן כבר בסוף שנות ה-40 אך אף במאי קולנוע לא היה מוכן לגשת ליישומו. גם בארצות הברית היה רעיון לצלם את הסרט אך גם הוא לא מומש. בסוף שנות ה-50, לאחר התייעצות עם המומחים והספורטאים הוחלט להתחיל בצילומים. הצילומים התת-מימיים בוצעו בים השחור לחופי חצי האי קרים. השחקנים הראשיים עברו קורס צלילה וביצעו רוב הסצנות בעצמם.

ראשי תעשיית הקולנוע הסובייטית לא האמינו בהצלחת הסרט, אך לאחר תחילת ההקרנות התברר שהוא זכה להצלחה גדולה.

==עלילה==
דייגים ומחפשי פנינים בבואנוס איירס מפחדים מ"שד הים" - ייצור בדמות אדם שיכול לשהות מתחת לפני הים במשך תקופה ארוכה. איש העסקים פדרו זוריטה (מיכאיל קוזקוב) מעוניין ללכוד את היצור ולאלף אותו למציאת פנינים גדולות. "שד ים" זה הוא בחור צעיר שבילדותו עבר ניתוח מסובך להשתלת זימים של כריש. הוא לא מכיר את העיר ורוב הזמן מבלה בים או בבית של הרופא המנתח שלו, סלבטור. במהלך שחייה בים הבחור מציל בחורה צעירה בשם גוטיארה (אנסטסיה ורטינסקי שהייתה בת 17 וזו היה התפקיד הראשון שלה בקולנוע) ומתאהב בה, אך אביה לוחץ שהיא תתחתן דווקא עם זוריטה. לאחר מספר ניסיונות, זוריטה מצליח ללכוד את הבחור ושם אותו בחבית עם מים מזוהמים. גוטיארה מצילה אותו, אך יכולתו לנשום באוויר נפגעה והוא חייב מעתה לשהות במים בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131209111320/http://video.kylekeeton.com/2008/12/russian-video-amphibian-man-movie.html סרט (עם כתוביות באנגלית)]

קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סוצ'י בקולנוע
יצחק גאשצינני

יצחק גאָשצינני (קרי: גוּשְצִינִּי; תר"ה, 1845 – י"ג בכסלו תרע"א, 14 בדצמבר 1910) היה מחלוצי העיתונות העברית והעיתונות ביידיש בארץ ישראל, בעל בית דפוס, ומבוני ירושלים.
חותם העיתון שערי ציון

==קורות חיים==
יצחק בן צבי גאשצינני נולד בוורשה בשנת תר"ה (1845) ועלה לירושלים בגיל 22. בירושלים נשא לאשה את שרה בת בן ציון זילברשטיין ("טלאל"). בני הזוג נמנו עם בני כולל ורשה.

גאשצינני עשה את צעדיו הראשונים במלאכת הדפוס בבית המלאכה של ישראל ב"ק ובשנת תרל"ב (1872) יסד יחד עם גיסו שמעלקע יוסף שמער ויעקב דוד סלוטקי בית דפוס בירושלים - השישי במספר והשלישי בבעלות יהודית. עם השנים התחלפו השותפים ועמם - שמו של בית הדפוס (שם בית הדפוס לא הוכן בגלופה אלא סודר מחדש עם כל הדפסה ולפיכך קיימות וארציות רבות לשם בית הדפוס בשערי הספרים שהודפסו בו):
{| class="wikitable"
|שנים
|שם בית הדפוס
|מספר הפרסומים
|הערות
|-
| 1872-1874 || דפוס השותפים
|27
|
|-
| 1874-1876 || דפוס מיכל הכהן ויצחק גאשצינני מו"ל האריאל
|14
|
|-
| 1876-1883 || דפוס השותפים אג"ן ויצחק גאשצינני וקומפ.
|45
|עם פירוק השותפות, המשיך דפוס אג"ן להתקיים כדפוס עצמאי
|-
| 1883-1890 || דפוס יצחק גאשצינני
|32
|
|}

גאשצינני הוציא לאור מספר עיתונים: "שערי ציון" שיצא לאור בירושלים בשנים תרל"ו- תרמ"ה, "דער היילגער אנצייגער" (עיתון יידי שראה אור בגליונות בודדים בתרמ"ז/תרמ"ח), Jerusalem - עיתון כתוב גרמנית שהופץ בחוץ לארץ.

וכן הדפיס את עיתוניהם של אחרים: "עמוד היראה ועמוד התורה" של עקיבה יוסף שלזינגר ו"האריאל" שהודפס בבית דפוסו של גאשצינני בין השנים תרל"ד-תרל"ו.

עד סוף שנת תר"ן (1890) נדפסו בבית הדפוס כמאה ספרים, בעברית, יידיש ולאדינו. בין הספרים היה אחד פרי עטו של גאשצינני עצמו: משניות עם פירוש ותרגום אשכנזי בשם "נר נשמה".

אין ידיעות ברורות על עיסוקיו של גאשצינני לאחר סגירת בית הדפוס - ייתכן כי הפעיל מאפייה או עסק בסחר בפחם עץ.

גאשצינני היה בין המתיישבים הראשונים בשכונת מחנה יהודה וכן היה שותף לניסיון-הנפל להקמת שכונת "נוה שלום" באזור בקאע.

יצחק גאשצינני נפטר בירושלים בשנת 1910 ונקבר בהר הזיתים.

== דוגמאות מבית הדפוס ==
<gallery>
Gushtziny Yetzira.JPG|שער ספר יצירה עם ביאור הגר"א - בדפוס המשובח של הר"ר מיכל הכהן, ויצחק גאשצינני הי"ו, מו"ל „האריאל”
Gushtziny Tehilot.jpg|שער הספר "שיר תהלות" שחיבר שלום משה חי גאגין לכבוד משה מונטיפיורי - בדפוס המשובח של יצחק גאשצינני ושותפו
Gushtziny bigdei.jpg|שער הספר "בגדי ישע" של צדוק הרופא - דבפוס של ר' יצחק ב"ר צבי גאשצינני נ"י
Gushtziny donations.jpg|מכתב בקשת תרומות להכנסת כלה שבו שם הנמען והשנה מולאו בכתב יד - בדפוס של יצחק ושותפו
Gushtziny arshot.jpg|שער ספר "ארשות החיים" שחובר בידי חיים יצחק בן ידידיה רפאל חי אבולעפיה והובא לבית הדפוס בידי מנחם נתן נטע אויערבאך
</gallery>

==לקריאה נוספת==
*שושנה הלוי, ספרי ירושלים הראשונים, הוצאת אריאל, עמ' לז-לח
*רודיקה לופו-יעקב, בתי-הדפוס של ירושלים, ירושלים, תשע"ב, עמ' 30

==הערות שוליים==

קטגוריה:דפוס עברי
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:מו"לים ביישוב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1845
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1910
מיקה רוטנברג

מיקה רוטנברג (בספרדית: Mika Rottenberg; נולדה בשנת 1976) היא אמנית וידאו ארט ישראלית הפועלת בארצות הברית.

==קורות חיים==
מיקה רוטנברג נולדה בבואנוס איירס, ארגנטינה ועלתה לישראל בשנת 1977 עם משפחתה. בשנות ה-2000, לאחר לימודים במדרשה לאמנות, עברה לניו יורק והחלה ללמוד שם אמנות.

בעבודות הווידאו של רוטנברג מופיעים ייצוגים של נשים גדולות ממדים, העסוקות בפעילויות גופניות. פעולות אלו מהוות אלגוריות למצבו של האדם בעידן הפוסט-תעשייתי. במיצב הווידאו "Cheese" (2008), לדוגמה, הציגה נשים העסוקות בפעולת של חליבה ויצירת גבינה, בעזרת מנגנון המונע על ידי תנועת שיערן של הנשים.

בשנת 2013 הוצגה תערוכת יחיד מעבודותיה במוזיאון ישראל בירושלים.

==השכלה==
*1998 המדרשה לאומנות בית ברל, ישראל
*2000 BFA, בית ספר לאומנות וויזואלית, ניו-יורק, ארצות הברית
*2004 MFA, אוניברסיטת קולומביה, ניו-יורק, ארצות הברית

==פרסים==
*2001 פרס לפרויקט 2001, מוזיאון איסליפ, ניו-יורק, ארצות הברית
*2002 מלגת הדיקן, אוניברסיטת קולומביה, ניו-יורק
*2004 פרס, קרן הורט מן, ארצות הברית
*2006 פרס קרטיה בשיתוף עם יריד פריז לאומנות
*2009 שלב הגמר, פרס קסטלו, המרכז לאמנות עכשווית, קסטלו, ספרד
*2010 תוכנית ניו וויז'ן, פסטיבל הסרטים CPH: DOX, קופנהגן, דנמרק
*2010 מלגת פסטיבל הסרטים פלטרטי, ניו יורק, ארצות הברית
*2011 בחירת הפסטיבל, פסטיבל הסרטים Planete Doc, ורשה, פולין
*2011 תוכנית שהות, מרכז פאול קליי, ברן, שווייץ

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.imj.org.il/exhibitions/presentation/exhibit-he.asp?id=873 מיקה רוטנברג, עבודות וידאו], תערוכה במוזיאון ישראל (2013)
* [http://images.andrearosengallery.com/www_andrearosengallery_com/Mika_Rottenberg_BIO_on_Letterhead.pdf קורות חיים]

קטגוריה:אמניות וידאו ארט ישראליות
קטגוריה:אמני וידאו ארט יהודים
קטגוריה:אמניות וידאו ארט אמריקאיות
קטגוריה:אמנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות המדרשה לאמנות
קטגוריה:ישראליות ילידות ארגנטינה
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
לבבות דקל

לבבות דקל טריים
לבבות דקל (או קורא) הוא השם שניתן לחלק בעצי דקל מסוימים, הנמצא במרכז תחתית הגזע של העץ, ומשמש במטבחה של אמריקה המרכזית כמרכיב בהכנת סלטים. בארצות המערב מוכָּרים לבבות הדקל בצורתם המשומרת. טעמם מזכיר שילוב של ארטישוק (חֻרְשָׁף) ואספרגוס.

סוגי הדקלים מהם ניתן להפיק את הלבבות הם: דקל הקוקוס, דקל ג'קארה, דקל אסאי, דקל סבאל ודקל פופוניה. את הלבבות כורתים מגזע הדקל או מהחוטרים הצומחים בצד הגזע. כריתת הגזע מביאה למותו של הדקל, בעוד שכריתה מבוקרת של החוטרים מאפשרת את המשך גידולו של העץ והפקת לבבות נוספים.

לב הדקל אינו הפרי העיקרי של הדקל, ולכן בהלכה ישנה מחלוקת האם ברכתו היא ברכת בורא פרי האדמה או ברכת שהכל נהיה בדברו.

==מינים מתורבתים==
דקל פופוניה
הפקת לבבות דקל מגזעי פופוניה
עם התפתחות השימוש בלבבות הדקל למאכל ושימורם לשם יצוא, נוצר הצורך למצוא מינים, אשר אחזקתם תהיה נוחה יותר, והטיפול בהם יהיה יותר קל. החוקרים חיפשו מין שניתן יהיה לגדלו בצפיפות ושיוציא חוטרים רבים מגזעו, כדי להאריך את חיי הדקל ולהרבות את התפוקה; ושעליו יהיו פחות קוצניים ודוקרניים, כדי להקל על מלאכת הקטיף.

המין שהגיב לתירבות בצורה הטובה ביותר, היה דקל הפופוניה (שם מדעי: Bactris gasipaes). בניגוד למין הפראי, המין המתורבת הוא חסר קוצים, ניתן לשתול אותו בצפיפות, מגזעו יוצאים עד 40 חוטרים, וקציר סלקטיבי שלהם, שומר על חיי הדקל.

את דקל הפופוניה מגדלים בעיקר בברזיל ובקוסטה ריקה, בהן יש ללבבות הדקל ביקוש מקומי ואף חלק נכבד מהיבול משווק לחו"ל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דקלאים
קטגוריה:מאכלים שברכתם שנויה במחלוקת
TmRNA

מנגנון פעילות tmRNA
tmRNA (ראשי תיבות באנגלית: Transfer-messenger RNA) היא מולקולת RNA פרוקריוטית השייכת למשפחת ה־ncRNA. היא מתאפיינת בתכונות משולבות של mRNA ו־tRNA, ותפקידה להיקשר לריבוזום פרוקריוטי שנתקע בתהליך התרגום, לשחרר אותו ולאפשר את הפירוק של החלבון הלא תקין. 

==מנגנון פעילות==
מולקולת ה-tmRNA פועלת במקומות בהם יש ריבוזום שלם, לו אתר A פנוי, דבר המעיד על כך שהריבוזום נתקע. לאחר שמולקולת ה-tmRNA נכנסת לאתר A הפנוי בריבוזום, הריבוזום מעביר למולקולת ה-tmRNA את השרשרת הפוליפפטידית שנוצרה מתעתיק ה-mRNA הלא תקין. לאחר מכן התרגום ממשיך על בסיס התבנית שעל גבי ה-tmRNA שיוצר סימון לפירוק התעתיק הלא תקין. 

==ראו גם==
* ncRNA
* ריבוזום
* תרגום

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:מטבוליזם
קטגוריה:חומצות גרעין
זר כלניות למשה וילנסקי

"זר כלניות למשה וילנסקי" הוא אלבום המתעד ערב הוקרה שנערך לכבודו של המלחין משה וילנסקי במועדון צוותא בתל אביב ב-25 במאי 1982. האלבום עצמו יצא בשנת 1986.

ערב ההוקרה שנערך ביוזמת מחלקת התרבות של גלי צה"ל עלה במועדון צוותא לכבוד 50 שנות עשייה של משה וילנסקי. לאירוע הוזמנו בכירי הזמרים בישראל באותה העת ובהקלטת האלבום מופיעים תריסר משירי המופע. ב-1993 יצא האלבום בגרסת דיסק.

את עטיפת האלבום עיצב דוד טרטקובר.

==שירי האלבום והמבצעים==
#דצמבר - מזי כהן ודפנה ארמוני (נתן אלתרמן)
#סתיו - הכל עובר חביבי (שמשון חלפי)
#לימון וצלחת - אילי גורליצקי ויונה עטרי (נתן אלתרמן)
#אני מצפת - שושנה דמארי (נתן אלתרמן)
#תפילת יום הולדת - חוה אלברשטיין (תרצה אתר)
#בלדה לאשה - נורית גלרון (תרצה אתר)
#מגדלור - יהודית רביץ (דן אלמגור)
#שיר ערש נגבי - אריק סיני (יחיאל מוהר)
#זוהי יפו - אבי טולדנו (יוסי גמזו)
#טנגו כפר סבא - מיקי קם (נתן אלתרמן)
#דומם - אורה זיטנר (עודד אבישר)
#כלניות - שושנה דמארי (נתן אלתרמן)

==נגנים==
*שמעון כהן - פסנתר
*גיל דור - גיטרות
*מנחם ויזנברג - פסנתר
*רפי קדישזון - פסנתר
*יהודית רביץ - גיטרה אקוסטית (בשיר "מגדלור")
*דני רובס - גיטרה אקוסטית (בשיר "שיר ערש נגבי")
*משה וילנסקי - פסנתר (בשיר "דומם")

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-1986
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
SnoRNA

Small nucleolar RNAs) snoRNAs) הן משפחת מולקולות ncRNA בגודל 60–300 בסיסים הנמצאות בגרעינון ומשתתפות בתהליכים הקשורים בעיבוד ושינוי מולקולות RNA וכן מבקרות את תהליך השחבור החליפי.

==עיבוד rRNA==
לצורך יצירת הריבוזום ובעיקר להקל על התקפלותו ויציבותו, מולקולות snoRNA מעבדות את תעתיקי ה-pre-rRNA כך שיתאימו ליצירת הריבוזום.
* חיתוך pre-rRNA לגדילים קטנים יותר. כל גן מקודד לגדילי rRNA המשתייכים במשותף ליחידה הקטנה וליחידה הגדולה של הריבוזום. על כן לאחר השעתוק נחתך ה-pre-rRNA לגדילים המתאימים.
* שינויים בנוקלאוטידים. ב-rRNA קיימים ריבונוקלאוטידים מיוחדים התורמים למבנה המרחבי של הריבוזום. כך, למשל, מומר הבסיס אורציל באיזומר פסאודואורציל. בנוסף מתבצעת מתילציה במקומות שונים ב-rRNA.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חומצות גרעין
אוסטאודרם

תקריב על עור של [[תנין היאור המראה את האוסטאודרמים הגדולים והחזקים שלו המהווים הן שריון והן ווסת חום]]
שריון [[מאובן של זאורופלטה, נודוזאור.]]
אוסטאודרם (Osteoderm כאשר osteo = עצם, ו-derm = עור) הוא שכבת עצם היוצרת קשקשים, לוחות ומבנים קשיחים אחרים בשכבת הדרמיס של העור. האוסטאודרמים נפוצים בעיקר בקרב זוחלים (תנינאים וצבים) והיו נפוצים מאוד בקרב זוחלים שנכחדו, לרבות לטאות, קבוצות דינוזאורים שונות (בקבוצת האנקילוזאוריה הגיע השריון הגרמי שנוצר מאוסטאודרמים לשיא תפארתו ומורכבותו), תנינאים, פייטוזאורים, אטוזאורים ועוד. האוסטאודרמים נדירים בקרב היונקים, אך ניתן למוצאם בקרב הארמדילאים והפנגולינאים.

השימוש הנפוץ ביותר של אוסטאודרמים הוא להגנה עצמית, כאשר לוחות העצם הקשיחים מתפקדים כמעין שריון המכסה את גוף החיה. לשם שימוש זה מצופים האוסטאודרמים בשכבת קרטין (החומר ממנו עשויות קרניים) המעניקה עוד שכבת הגנה לגוף. שימוש אחר לאוסטאודרמים הוא תמיכה בשרירים ובגוף בעל החיים, כדי לאפשר לו לשאת עומסים של גוף גדול ולאפשר לו להקשית את גבו ולא רק לזחול על הקרקע. שימוש כזה באוסטאודרמים היה בתנינאי הענק דיינוסוכוס. בקרב תנינאים מודרניים האוסטאודרמים משופעים בכלי דם, דבר ההופך אותם גם למווסתי טמפרטורה טובים, בנוסף לשריון.

== ראו גם ==

* קשקשים
* עור
* שריון (זואוטומיה)

==לקריאה נוספת==
*Carroll, R. L. 1988. Vertebrate Paleontology and Evolution. W. H. Freeman and Company.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנטומיה של זוחלים
קטגוריה:אנטומיה של חולייתנים