OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בצורת (שיר)

"בצורת" הוא דואט ישראלי, שהוציאו הזמר-יוצר הישראלי אביב גפן יחד עם הזמר-יוצר החסידי אברהם פריד בשנת 2020. מילות השיר נכתבו על ידי גפן, שהלחין ועיבד את השיר.

==רקע==
השיר יצא כמחאה על הפצת השנאה בין דתיים וחילוניים בציבור ובתקשורת, וזכה לסיקור תקשורתי רב, חיובי ושלילי, והגיע למיליון צפיות ביוטיוב תוך חודש מיציאתו.

שבוע לאחר יציאתו, נכנס השיר לפלייליסט של גלגלצ, לראשונה מזה 40 שנות קריירה מוזיקלית של פריד.

==ביקורות==
השיר זכה לתגובות טובות רבות אך גם לביקורות רבות, כלפי פריד עקב שיתוף הפעולה עם זמר שנודע בעבר בדעותיו נגד הציבור הדתי והחרדי, ועל גפן עקב כך שלא עמד בעקרונותיו כנגד הציבור.

פריד טען שידע על הסיכון בדואט כזה אך היה מוכן לקחת את הסיכון וגפן טען שבסביבתו קיבלו את הדואט באהדה.

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997009549332705171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי אביב גפן
קטגוריה:שירי אברהם פריד
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
ולו-ווחה

ולו-ווחה (ביוונית: Βέλο-Βόχα) היא רשות מוניציפלית ביחידה האזורית קורינתיה, פלופונסוס, יוון. בירת העירייה נמצאת בזבגולאטיו. שטחה של העירייה הוא 164.847 קמ"ר.<ref name="stat01"></ref>

העירייה ולו-ווחה הוקמה ברפורמת השלטון המקומי בשנת 2011 במיזוג שתי הרשויות לשעבר, והפכה ליחידה עירוניות:
* וולו
* ווחה

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 17 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (30 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר (7 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 791 מילימטרים בשנה. חודש דצמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (167 מ"מ גשם), וחודש יולי הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (7 מ"מ גשם).

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
כלבת (סרט, 2023)

כלבת (ברוסית: Бешенство) הוא מותחן עלילתי רוסי, בבימויו של דמיטרי דיאצ'נקו ובכיכובו של אלכסיי סרבריאקוב. הקרנת הבכורה נערכה בפברואר 2023.

== עלילה ==
הדמות הראשית של הסרט היא אדם שמביא את בנו המכור לסמים לבית ציד בטייגה כדי להחזיק אותו שם בזמן הסגר במדינה. ממש ברגע זה מתחילה מגפת כלבת אצל חיות הבר.

== שחקנים ==
* סרגיי בורונוב
* אלכסיי סרבריאקוב
* וסבולוד וולודין
* יבגני טקצ'וק
* גאורגי דרונוב

== הפקה ==
הצילומים החלו בינואר 2021 באלטאי. המפיקים היו אלכסיי קזאקוב, איליה סטיוארט, פאבל בוריה ומוראד אוסמן, בבימויו של דמיטרי דיאצ'נקו, הידוע בטרילוגיית הסרטים שלו "הבוגאטיר האחרון".

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי מסע
קטגוריה:סרטי סמים רוסיים
קטגוריה:מגפות באמנות
קטגוריה:מגפת הקורונה בקולנוע
מסדר השמש של פרו

מסדר השמש של פרו (בספרדית: Orden El Sol del Perú) לשעבר "מסדר השמש" (Orden del Sol) הוא הפרס הגבוה ביותר המוענק על ידי מדינת פרו בעבור הצטיינות אזרחית וצבאית. הפרס הוא הפרס האזרחי העתיק ביותר ביבשת העל של אמריקה, ונקבע לראשונה בשנת 1821.

==היסטוריה==
המסדר הוקם במקור ב-8 באוקטובר 1821 על ידי הגנרל חוסה דה סן מרטין עם הגיעו ללימה, כדי להכיר באלה שהצטיינו במערכה נגד המלוכה הספרדית. שלושת שיעורי הדרגות למסדר היו, לפי סדר עדיפות יורד: מייסדים (fundadores), מצטיינים (beneméritos) ועמיתים (asociados).

הענקת העיטור הופסקה ארבע שנים מאוחר יותר, לאחר שרבים שקיבלו את העיטור החלו להשתמש בפרס כתואר אצולה, בדומה לתארים הקודמים של קסטיליה שהעניקה הממשלה הקולוניאלית. הקונגרס הוציא חוק לביטול מסדר השמש ב-9 במאי 1825.

בשנת 1921 הוקם המסדר מחדש לציון מאה שנה לעצמאות פרו.

==דרגות==
*קולר גדול (Gran Collar)
*צלב גדול (Gran Cruz)
*קצין גדול (Gran Oficial)
*מפקד (Comendador)
*קצין (Oficial)
*אביר (Caballero)

{|align=center class=wikitable width=50%
! colspan=5|אותות
|-
|width=20% valign=top align=center|מרכז<small>צלב גדול עם יהלומים</small>
|width=20% valign=top align=center|מרכז<small>צלב גדול</small>
|width=20% valign=top align=center|מרכז<small>קצין גדול</small>
|-
|width=20% valign=top align=center|מרכז<small>מפקד</small>
|width=20% valign=top align=center|מרכז<small>קצין</small>
|width=20% valign=top align=center|מרכז<small>אביר</small>
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:פרו: סמלים לאומיים
ווחה

ווחה (ביוונית: Βόχα) היא רשות מוניציפלית לשעבר בקורינתיה, פלופונסוס, יוון. מאז רפורמת השלטון המקומי בשנת 2011 היא חלק מהעירייה ולו-ווחה. שטחה של היחידה העירונית הוא 87.895 קמ"ר.<ref name="stat01"></ref> אוכלוסיית העיירה מנתה 10,966 תושבים בשנת 2011. מקום מושבה של העירייה היה בזבגולאטיו.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
לוקאס שפנדלהופר

לוקאס שפנדלהופר (בגרמנית: Lukas Spendlhofer; נולד ב־2 ביוני 1993) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הבלם בל.ק.ס. ניצ'יצ'ה.

==קריירה==
שפנדלהופר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אינטר מילאנו. ב-12 במאי 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 0-0 נגד גנואה ששוחק במסגרת המחזור האחרון של העונה.

בקיץ הושאל לווארזה מהסרייה ב', בה רשם רק שלוש הופעות במסגרת הליגה.

בקיץ חתם בשטורם גראץ מליגת העל האוסטרית. ב-20 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–1 נגד רייד. את העונה סיים עם 31 הופעות וכבש שני שערים ובסיומה חתם על חוזה בקבוצה.

בקיץ חזר לסרייה ב' וחתם באסקולי.

ב-8 בפברואר 2021 הושאל לבני סכנין מליגת העל.

ב-3 ביוני 2022 חתם במכבי בני ריינה.

ב-24 באוגוסט 2023 חתם בל.ק.ס. ניצ'יצ'ה מליגת המשנה בפולין.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלמי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני אסקולי
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני וארזה
קטגוריה:כדורגלני שטורם גראץ
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:כדורגלני ל.ק.ס. ניצ'יצ'ה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1993
מסדר תיבת הזהב

מסדר תיבת הזהב (בהולנדית: Orde van de Gouden Ark) הוא תואר בגין הצטיינות שנקבע ב-1971 על ידי ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד, בעלה של יוליאנה, מלכת הולנד. הוא מוענק לאנשים על תרומות משמעותיות לשימור הטבע. אף שאינו מוענק על ידי ממשלת הולנד, הוא נחשב על ידי הממשלה כמסדר אבירות מוכר. מאז הקמתו זכו בפרס מעל 300 איש. מאז מותו של הנסיך ברנהרד, עתיד המסדר אינו בטוח.

==דרגות==
במסדר יש שלוש דרגות:
* מפקד (Commandeur)
* קצין (Officier)
* אביר (Ridder)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פרסים הולנדיים
זבגולאטיו

זבגולאטיו (ביוונית: Ζευγολατιό) היא עיירה בשטח המוניצפלי של ולו-ווחה, קורינתיה, יוון. ממוקמת 82 ק"מ מערבית לאתונה. בשנת 2011 מנתה העיירה 4,697 תושבים. זהו מקום מושבה של העירייה.

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
קרחון מרסטון

קרחון מרסטון או קרחון מארסטון (באנגלית: Marston Glacier) הוא קרחון באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

הקרחון מנקז את הר מרסטון ואת פסגת דאבלפינגר; הקרחון זורם לכיוון מזרח.

הקרחון נשפך אל נמל גרניט, בין ראש דרייקאנטר ומישור קאר.

== היסטוריה ==
=== חקר ומיפוי הקרחון ===

מחלקת הסקר הניו זילנדית (New Zealand Northern Survey Party) של המשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1958, טיפסה על פני קרחון זה בדרכה להר מרסטון, ב-18 באוקטובר 1957.

=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחת הסקר הניו זילנדי.

הקרחון נקרא על שום קרבתו להר מרסטון.

הר מרסטון מופה לראשונה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907 – 1909. שמו של הר מרסטון ניתן לו על ידי משלחת נמרוד; ההר נקרא על שמו של ג'ורג' אי. מרסטון (George E. Marston), שהיה אמן המשלחת.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:9465 קרחון מרסטון] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/21104 קרחון מרסטון] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=128477 קרחון מרסטון] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=9053&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון מרסטון] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.marineregions.org/gazetteer.php?p=details&id=57625 קרחון מרסטון] באתר marineregions
* [http://distancebetween.info/marston_glacier מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון מרסטון לאתרים סמוכים]

== הערות שוליים ==

מרסטון
מרסטון
רד ולווט

להקת הבנות רד ולווט

רד ולווט (באנגלית: Red Velvet; בהנגול: 레드 벨벳) היא להקת בנות דרום קוריאנית שהוקמה ומנוהלת על ידי SM אנטרטיינמנט. הלהקה הוכרזה רשמית ב-1 באוגוסט 2014 כאשר פורסם הסינגל הדיגיטלי Happiness. בלהקה חברות חמש בנות; איירין, סולגי, וונדי, ג'וי וירי, שהצטרפה ללהקה במרץ 2015, לאחר פרסום המיני-אלבום הראשון שלהן, Ice Cream Cake. מבחינה מוזיקלית, הפעילות של רד ולווט משקפת את שם הלהקה שלהם: הצד האדום ("Red") שלהן מסמל בעיקר את שירי הפופ, האלקטרוני, הפאנק וההיפ הופ, ואילו צד הקטיפה ("Velvet") שלהן מתמקד ב-R&B בהשפעת שנות ה-90 עם אלמנטים של בלדה וג'אז.

נכון לפברואר 2021, הדיסקוגרפיה של הלהקה בשפה הקוריאנית כוללת שני אלבומי אולפן, אלבום הוצאה מחודשת, אלבום אוסף אחד ותשעה מיני-אלבומים - אחד עשר מהם הגיעו לראש מצעד האלבומים הדרום-קוריאני של גאון. הלהיטים "Red Flavour" ו-"Power Up" הגיעו למקום הראשון במצעד הדיגיטלי של גאון. מבין הסינגלים האחרים שנכנסו לחמישייה הפותחת של המצעד נכללים "Happiness", "Ice Cream Cake", "Dumb Dumb", "Russian Roulette", "Rookie", "Peek-a-Boo", "Bad Boy" ו-"Psycho". ביציאת המיני-אלבומים (שנת 2018) ו-Sappy (שנת 2019), החלה הלהקה החלה לשיר גם ביפנית.

הלהקה זכתה לשבחים רבים על הדיסקוגרפיה המגוונת ושירי ההוק שלה, שזכו להצלחה גדולה. בין היתר, זכתה הלהקה בפרס האמן החדש של גולדן דיסק לשנת 2015, פרס המוזיקה האסייתית של Mnet לשנת 2017 בקטגוריית להקת הבנות הטובה ביותר, פרס המוזיקה הקוריאנית לשנת 2018 על "Red Flavor", בקטגוריית שיר הפופ הטוב ביותר, וכן פרס שיר השנה בטקס פרסי האמנים האסייאתי "Umpah Umpah". בשנת 2020, הפכה רד ולווט ללהקת הקיי פופ השנייה אי פעם שזכתה ב-Daesang ("הפרס הגדול") על טרילוגיית האלבומים The ReVe Festival: Day 1, Day 2 ו-Finale. בנוסף, נמנתה הלהקה ברשימת הסלבריטאים הגדולים ביותר בדרום קוריאה של פורבס קוריאה.(במקום ה-11 בשנת 2018, ובמקום ה-5 בשנת 2019).<ref></ref><ref></ref> מבחינה בינלאומית, כונתה רד ולווט אחת מלהקות הקיי-פופ הפופולריות ביותר על ידי פורבס ובילבורד, בהיותן אמניות הקיי-פופ במקום החמישי מבחינת הצלחתן בספוטיפיי בפברואר 2020.

בשנת 2020 יצאה מהדורה מוגבלת של מותג העוגיות אוראו בטעם ״רד ולווט״: עוגיות בצבע אדום בטעם ״קטיפה אדומה״ עם קרם שמנת. הטעם היה לטעם הפופולרי ביותר מבין הטעמים של עוגיות אוראו בתקופה ששווק בחנויות. בספטמבר 2023 אוראו הוציאה את המהדורה שוב.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
*The Red (2015)
* Perfect Velvet (2017)
* (2023) {{כ}}Chill Kill
* Bloom (2022) (יצא ביפן) 

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות בנות דרום קוריאניות
קטגוריה:להקות קיי-פופ
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2014
פסגת דאבלפינגר

פסגת דאבלפינגר (באנגלית: Doublefinger Peak; מילולית: פסגת שתי האצבעות) היא פסגה באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

הפסגה ממוקמת 7 קילומטרים מנמל גרניט.

הפסגה ממוקמת בסמוך צפונית - מזרחית להר מרסטון.

גובהו של ההר 1,050 מטרים מעל פני הים.

פני ההר במדרונותיו המזרחיים הם שתי שכבות סלע כהות, אשר מפריד ביניהן בקע (נקיק סלע) מלא שלג.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי המשלחת הבריטית לחקר אנטארקטיקה (משלחת טרה נובה), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913.

שמו של ההר תיאורי.

בשל הבקע הלבן בין שתי שכבות סלע כהות, המדרון המזרחי של ההר מזכיר שתי אצבעות צמודות.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, [https://books.google.co.il/books?id=XS0ibKr4FU0C&pg=PA240&lpg=PA240&dq=%22Doublefinger+Peak%22&source=bl&ots=6UMgOyLh3I&sig=ACfU3U1jbQ1RWMO-XbcLiGAIAQv3SwWJpg&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiqiZLy3N3uAhWKiFwKHVX6Bcg4ChDoATAJegQIBxAC#v=onepage&q=%22Doublefinger%20Peak%22&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°], P 240</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:4012 פסגת דבאלפינגר] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=113179 פסגת דאבלפינגר] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=3810&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR פסגת דאבלפינגר] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://peakvisor.com/peak/doublefinger-peak.html תרשים הנוף הנשקף מפסגת דאבלפינגר] באתר peakvisor
* [http://distancebetween.info/doublefinger_peak מחשבון מרחקים - המרחק מפסגת דאבלפינגר לאתרים סמוכים]
* [http://antarctica.discair.co.uk/map.php?map=main&id=6632300&pref=_aq תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור פסגת דאבלפינגר]

== הערות שוליים ==

מרסטון
מרסטון
השיטפון באוטראקהאנד (2021)

השיטפון באוטראקהאנד, שאירע ב-7 בפברואר 2021, היה אסון טבע ב, אוטראקהאנד, הודו.<ref name="unesco-natural-whs"></ref> מקורו של השיטפון אינו ידוע, אך מדענים וחוקרים סבורים כי האסון נגרם כתוצאה ממפולת שלגים או שיטפון של אגם קרחוני. כתוצאה מהשיטפון, הנהרות רישיגאנה, דהאוליגאה, אלקנאדה וגנגס עלו על גדותיהם והציפו את הכפרים המקומיים.83 בני אדם מצאו את מותם בשיטפון.

== גורמים ==
גורם השיטפון שנוי במחלוקות אצל מספר מדענים מקומיים. בשל ההתחממות הגלובלית, מספר מדענים טוענים כי השיטפון נגרם כתוצאה משבר של חלק מקרחון של ההר "נאנדה דווי ". הקרחון הכיל בתוכו אגם קרחוני גדול, ששוחרר עקב הפיצוץ. מדענים נוספים מעריכים כי השיטפון נגרם כתוצאה ממפולת שלגים אדירה.

== נזק ==
כ-35 פועלי בנייה שעבדו על גדותיו של נהר "רישיגאנה" הוכרזו כנעדרים על ידי משטרת הודו. הרובע הצפוני "צ'אמולי" הוצף כתוצאה מהצפת נהר "דהאוליגאה". הסכר בנהר דהאוליגאה נפרץ ונשבר על ידי המים הגועשים. כ-176 פועלים אשר עבדו בפרויקט מים גדול של חברת NTPC, נלכדו בשתי המנהרות בהן עבדו. בכירים במשטר ההודי פרסמו כי בעקבות השיטפון, גשר שחיבר בין 13 כפרים באזור תפובאן, התרסק מכובד המים והשלג. כמה מדענים פרסמו כי המטרים הצפויים בחורף הקרוב עשויים להחמיר את הנזק הקיים.

== ניסיונות להפחתת הנזק ==
כוחות ההצלה ההודיים הצליחו לפנות מספר כפרים לפני תחילת האסון. בנוסף, שני סכרים בנהר אלקנאדה חוזקו ושופצו על מנת למנוע מהשיטפון להגיע לערים הרידוואר ורישיקש. שני מטוסי לוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס הוקצו לחיפוש הנעדרים. מספר צוותי הצלה חילצו כ-30 פועלי בנייה שעבדו באתר הפרויקט של חברת NTPC.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
קובץ:PIB065 Uttarakhand avalanche rescue operation 2021.png
קובץ:PIB093 Uttarakhand avalanche rescue operation 2021.jpg
קובץ:PIB054 Uttarakhand avalanche rescue operation 2021.jpg
קובץ:PIB056 Uttarakhand avalanche rescue operation 2021.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסיה: שיטפונות
קטגוריה:הודו: אסונות טבע
קטגוריה:אסונות טבע ב-2021
קטגוריה:2021 בהודו
נקודת ריטריט (אנטארקטיקה)

נקודת ריטריט (באנגלית: Point Retreat) היא לשון יבשה בחוף סקוט בארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה היא הקצה המזרחי של מישור קאר; הנקודה בולטת לנמל גרניט.

לשון היבשה היא מדף סלע שטוח, העשוי סלט דולוריט; המדף נוצר עקב פעילות קרחונית.

לשון היבשה ממוקמת 10 קילומטרים דרומית-מערבית מכף ארצ'ר; קרחון מקאיי נשפך אל הים 5.5 קילומטרים דרומית-מערבית מנקודת ריטריט.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמה של הנקודה ניתן לה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת טרה נובה), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1910–1913.

== לקריאה נוספת ==


<div class="mw-content-ltr">• National Imagery and Mapping Agency 2002, [https://books.google.co.il/books?id=sfvtAAAAMAAJ&pg=PA162&lpg=PA162&dq=%22Point+Retreat%22+Antarctica&source=bl&ots=HQQu1sHvdJ&sig=ACfU3U2AZBb3148GthLRd54UuNmeu3HXEw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwj5l4Xe3t3uAhV2QkEAHcC0Da04ChDoATAGegQIBxAC#v=onepage&q=%22Point%20Retreat%22%20Antarctica&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica], P 162</div>

<div class="mw-content-ltr">• R. W. STRANDTMANN, DON PITTARD, and PAUL SCHAEFER, [https://s3.amazonaws.com/Antarctica/AJUS/AJUSvIIn4/AJUSvIIn4p106.pdf Prostigmatic Mites and Other Terrestrial Arthropods of Antarctica], ANTARCTIC JOURNAL</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:12549 נקודת ריטריט] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=120212 נקודת ריטריט] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=12063&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR נקודת ריטריט] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [http://data.pgc.umn.edu/maps/antarctica/linz/06/pdf/Part%20of%20Victoria%20Land.pdf מפת ארץ ויקטוריה] (נקודת ריטריט ממוקמת בתחתית הרביע השלישי מימין, של השורה השנייה מלמעלה של רביעי המפה)

== הערות שוליים ==

ריטריט
ריטריט
סידני בבינו

סידני בבינו האב (אנגלית: Sidney Babineaux Sr; 27 בספטמבר 1902 - 27 ביולי 1975) היה נגן אקורדיון וזמר אפרו-אמריקאי קריאולי יליד לואיזיאנה, מחלוצי מוזיקת זיידיקו שנוצרה במפגש בין הבלוז למוזיקת קייג'ון וקריאולית מלואיזיאנה.

==ביוגרפיה==
בבינו נולד בשנת באכדיה, לואיזיאנה, בארצות הברית, כילד החמישי של ברונו מנטור בבינו ושל אֶמֵה לבית לֶדו (Aimée Ledoux).
הוא חי תקופה בוורד ת'רי, אכדיה, ובריין (Rayne), לואיזיאנה.
ניגן באקורדיון בעל שתי שורות ואחר כך שלוש שורות כפתורים ונמנה עם הראשונים שעברו לנגן באקורדיון-פסנתר. הופיע תכופות יחד עם ג'ו פלקון בעיקר בפאבים ומועדוני ריקודים. סגנונו השפיע על קליפטון שנייה. תזמורתו ניגנה גם קטעים בסגנון רגטיים.
קנרה פונטנו ייחס לבבינו את המנגינה "Pine Grove Blues" ׁ(במקור: Ma Négresse) שהתפרסמה בביצועו של נייתן אבשייר.
בשנת 1961 מייסד חברת ההקלטות Arhoolie, כריס סטראכוויץ, הקליט אותו לראשונה בביתו בריין עם הקטע Rayne One Step.

בבינו האב התחתן בשנת 1923 ביישוב קראולי, אקדיה, עם מארי אני אוניבון לבית סונייה. לזוג נולדו שבעה ילדים:סידני הבן, ג'וזף, לורטה ועוד ארבע בנות.
סידני בבינה חי את שנותיו האחרונות ביוניס, סנט לנדרי, לואיזיאנה. שם נפטר בשנת 1975 והובא לקבורה בבית הקברות סנט פול .
סידני בבינו האב היה אחי סבתו של בוזו צ'ייביס.

==הקלטות==
*1961 - Zydeco ne sont pas salés
*1989 - Rayne One-Step באלבום Zydeco:the Early Years
*1990 - J ai été au bal vol. 2

==לקריאה נוספת==
*J. Snyder ch Garde ici et garde la bas: Creole Accordion in Louisiana in Helena Simonett The Accordion in the Americas University of Illinois Press 2012
*Michael Tisserand - The Kingdom of Zydeco, Simon and Schuster 2016

==קישורים חיצוניים==

*[https://ancestors.familysearch.org/en/LH32-3NT/sidney-babineaux-1902-1975 באתר הגניאלוגי ancestors - family search]
*[https://www.findagrave.com/memorial/5818164/sidney-babineaux find a grave]
*[https://64parishes.org/entry/boozoo-chavis Kevin Fontenot - 64 parishes about Boozoo Chavis]
*[https://www.fremeaux.com/catalogue/images/stories/livrets_pdf/catalogue/philosophie/michel-onfray/images/storieslivrets_pdf/images/stories/livrets_pdf/catalogue/histoire/images/stories/images/stories/livrets_pdf/index.php?option=com_virtuemart&page=shop.livrets&content_id=8659&product_id=1747&category_id=26 על הסרט של ז'אן פייר ברונו]
באתר של פטריק פרמו Patrick Frémeaux - Dedans le Sud de la Louisiane Les haricots sont pas salés (Louisiana Blues)
* [https://www.discogs.com/artist/2272317-Sidney-Babineaux מוזיקה של בבינו בדיסקוגס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אקורדיוניסטים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:לואיזיאנה: אישים
דגה (כפר)

דגה (בהונגרית: Döge) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה, על גדות נהר טיסה.

==יהודי דגה==
יהודים חיו בדגה בתקופות שונות והקהילה היהודית הייתה כפופה לקהילת קישווארדה.

בבדגה היה בית קברות יהודי ומספר יהודים מהכפר נרצחו בשואה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|39
|
|-
|1880
|90
|1,397
|-
|1910
|51
|
|-
|1920
|23
|
|-
|1930
|17
|
|-
|1941
|15
|2,056
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ג'יש אל-חרמון

ג'יש אל-חַרַמוּן (בערבית: جیش الحرمون) הייתה קואליציה של פלגי מורדים סורים, שפעלו במזרח קוניטרה ובנפת ריף דמשק בסוריה, נגד המשטר הסורי.<ref></ref>

לאחר ההפסד בקרב זבדאני (2015) הקואליציה חדלה לעבוד ברובה.

== חברים ==
* אחראר א-שאם
* ג'בהת פתח א-שאם
* בריגדות חרב א-שאם
* בריגדת עזז
* בריגדת ישו
* ליווא פורסאן א-סונה
* ליווא ג'בל א-שייח'
* ליווא אוסאמה בו זיד
* ליווא עומר בן ח'טאב
* ליווא סיאד אל-אסוד
* חרכת שוהדא א-שאם

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה
סיטרואן C4 (1928)

סיטרואן C4 (1928) (בצרפתית: Citroën C4 (1928)) היא מכונית שיוצרה במספר תצורות גוף מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן, אשר יוצרו בין השנים 1928–1932 בצרפת.

==תצורות==

* "Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן, 4 חלונות צד.
* "Torpedo" בתצורה 4 דלתות סדאן, 6 חלונות צד.
* "Torpedo" בתצורה פתוחה (קבריולה 2-3-4 מושבים).
* "Torpedo" מסוג זחל"ם המונע באמצעות 2 זחלים מאחור (ראו תמונה)
* "Coupé De Ville".
* טנדר.

==ממאפייני "סיטרואן C4 (1928)"==
* יוצרו 121,000 יחידות.
* מנוע: מנוע בנזין קדמי-אורכי, 4 צילינדרים בטור.
* סוג הנעה: הנעה אחורית.
* בלמים: דוושה המופעלת ברגל הפועלת על תופים מלפנים ומאחור עם Westinghouse servo
* מתלים: חזית: קפיצים חצי אליפטיים. אחורי: קפיצים חצי אליפטים - גליליים

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="80">
קובץ:1930 Citroën AC4 front.jpg | "סיטרואן C4", שנת 1930
קובץ:Citrioen C4 1930 4150255.jpg | "סיטרואן C4", שנת 1930
קובץ:1930 Citroën AC4 rear.jpg | "סיטרואן C4", שנת 1930
קובץ:Citroen Type C4 023.jpg | "סיטרואן C4" - קבריולה (2 מושבים + 1 מושב אחורי)
קובץ:Citroen C4 Torpedo (1929) - 29324158783.jpg | "סיטרואן C4" - קבריולה
קובץ:Citroën.- 21°randonée de 1990 du Tacot's club gascon (3).jpg | "סיטרואן C4" - קבריולה (2 מושבים)
קובץ:Mondial de l'Automobile 2010, Paris - France (5059047014).jpg | "סיטרואן C4" - קבריולה
קובץ:Citroen Type C4 025.jpg | "סיטרואן C4" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Défilé 2015 du comice du canton de Cosne-Cours-sur-Loire 04.jpg | "סיטרואן C4" - טנדר
קובץ:Rétromobile 2017 - Citroën C4 dépanneuse - 1929 - 001.jpg | "סיטרואן C4", שנת 1929 - טנדר פתוח
קובץ:Paris - Mondial de l'automobile 2010 - Citroën C4 Autochenille Type P17 - 001.JPG | "סיטרואן C4" דגם "Autochenille" מסוג זחל"ם המונע באמצעות 2 זחלים מאחור
קובץ:Croisière Jaune. Photographie du groupe Pamir sur une route désertique en 1931.jpg | "סיטרואן C4" מסוג זחל"ם המונע באמצעות 2 זחלים מאחור (צולם באסיה)
קובץ:Mondial de l'Automobile 2010, Paris - France (5054908475).jpg | "סיטרואן C4" מסוג זחל"ם המונע באמצעות 2 זחלים מאחור
קובץ:Croisière Jaune. Les véhicules du groupe Pamir en Afghanistan en 1931.jpg | "סיטרואן C4" מסוג זחל"ם המונע באמצעות 2 זחלים מאחור, צולם באפגניסטן, 1931

</gallery>

==ראו גם==
* סיטרואן
* סיטרואן סוג B15

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1928
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
C4 (1928)
פרנץ פון דפרגר

פרנץ פון דפרגר (בגרמנית: Franz von Defregger; 30 באפריל 1835 – 2 בינואר 1921) היה אמן אוסטרי, הידוע בציורי ז'אנר המוצגים במחוז הולדתו טירול.<ref>Colby, Frank Moore, ed. (1914). "Franz von Defregger". The New International Encyclopaedia. VI (Second ed.). New York: Dodd, Mead and Company ,p. 609</ref>

== ביוגרפיה ==
פרנץ דפרגר נולד ב־30 באפריל 1835 בטירול שבאימפריה האוסטרית. הוא היה בנם השני של מריה (לבית פרשר) ומיכאל דפרגר, חקלאי, שהיו להם גם חמש בנות. אמו ושתי מאחיותיו נפטרו בשנת 1841 במהלך מגפת טיפוס. פרנץ עצמו כמעט נפטר מחום. בשנותיו הראשונות, פרנץ פיתח אהבה חזקה למוזיקה ולמד לנגן. עד מהרה הוא הפך לחבר בלהקה מקומית בדולשאך, וניגן בחתונות באספות ובמסיבות. פרנץ גילה כישרון מוקדם לרישום ולגילוף בעץ, אותו פיתח באופן אוטודידקטי בזמן שעבד בחווה של אביו.

לאחר שנפטר אביו בשנת 1858, השתלט פרנץ על החווה בגיל עשרים ושלוש. אולם תוך שנתיים הוא מכר את החווה וחלק את הכסף עם אחיותיו שרצו להגר לאמריקה. דפרגר עבר לאינסברוק ולמד גילוף בעץ אצל הפסל מיכאל שטולץ, פרופסור בבית הספר למסחר באינסברוק. עד מהרה זיהה שטולץ את כישרונו הגדול יותר של דפרגר כצייר, ובסתיו 1860 הוא קבע פגישה עם קארל פון פילוטי באקדמיה לאמנויות יפות במינכן. על פי הצעתו של פילוטי, דפרגר השתתף בשיעור הכנה באקדמיה עם הרמן דייק. ב־19 ביולי 1861 עבר דפרגר את בחינת הקבלה והתקבל לאקדמיה. בסתיו אותה שנה הוא נרשם לחוג ציור שהעביר הרמן אנשוץ.

בקיץ 1863, נסע דפרגר לפריז כדי לשפר את לימודיו באקדמיה. הוא נרשם לאקול דה ביו-ארט. במהלך שהותו בפריז, עבודתו של דפרגר הושפעה מחוויותיו בעיר ובאמצעות לימוד עצמי במוזיאונים, באוספי אמנות ובסטודיו. לאחר שבילה שנתיים בפריז חזר דפרגר למינכן ביולי 1865 והחל ללמוד אצל פילוטי באקדמיה.

במהלך השנים הבאות בילה דפרגר גם במזרח טירול, וצייר דיוקנאות של קרוביו וחבריו. בין השנים 1867–1870 עבד עם הנס מקארט וגבריאל ממקס בסטודיו של קארל פילוטי במינכן. ציוריו היו פופולריים, ועד מהרה הוא הצליח כאמן. הוא היה פרופסור לציור היסטורי בין השנים 1878–1910 באקדמיה לאמנות במינכן. הוא העדיף פורטרטים, מוטיבים כפריים מחיי היומיום וסצינות דרמטיות מהמרד הלאומי הטירולי בשנת 1809.

בשנת 1883 קיבל דפרגר תואר האצולה של כתר בוואריה, והפך לאביר. הוא קיבל פרסים רבים, כולל מסדר הכבוד הפרוסי למדע ואמנויות. בשנת 1906 הוצגה עבודתו בתערוכת המאה לאמנות גרמנית בברלין.

פרנץ דפרגר נפטר במינכן בשנת 1921 בגיל 85, הוא נקבר ב Nordfriedhof במינכן.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights="170px" >
File:Defregger Das letzte Aufgebot.jpg|

File:Franz von Defregger - Grace Before Meal.JPG|

File:Franz von Defregger Der Zitherspieler 20124.jpg|

File:Franz von Defregger Heimkehrender Tiroler Landsturm.jpg|

File:Franz von Defregger 001.jpg|

File:Franz von Defregger Beauty of the Tyrol 1880.jpg|

File:Franz von Defregger Zilli.jpg|

</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1835
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1921
פניישליטקה

פניישליטקה (בהונגרית: Fényeslitke) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה, על גדות נהר טיסה.

==יהודי פניישליטקה==
יהודים ראשונים הגיעו לפניישליטקה מקארפאטרוס במאה ה-18. רובם עסקו במסחר, וכמה היו בעלי משקים. בידי היהודים היו גם טחנת קמח ומפעל לייצור משקאות חריפים.

בזמן הקרע ביהדות הונגריה בעקבות חילוקי דעות בקונגרס יהודי הונגריה (1869,1868) הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי (שסרב לקבל עליו את תקנות הקונגרס), הקהילה היהודית הייתה כפופה לקהילת קישווארדה. ברשותה היו בית כנסת, "חדר" ובית קברות יהודי. בית ספר לא היה במקום, והילדים למדו בבית הספר היהודי שבקישווארדה.

בתקופת הטרור הלבן סבלו יהודי המקום מהתעללויות, אחדים נעצרו ונשלחו לקישווארדה, שם הוחזקו כמה שבועות וסבלו מעינויים.

בעקבות חוקי ההפליה של ממשלת הונגריה שנועדו להגביל את היהודים בתחומי הכלכלה והתרבות, התערערה פרנסתם של היהודים והופקעו האחוזות מבעליהן היהודיים.

אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה גויסו יהודים לעבודות כפייה במסגרת צבאית.

באפריל 1944 הובלו יהודי פניישליטקה לקישווארדה, שם רוכזו כ-7,000 יהודים מהאזור. משם שולחו כעבור כמה שבועות למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר המלחמה חזרו לכפר יהודים אחדים וחיי הקהילה לא חודשו. בשנת 1946 ישבו במקום שתי משפחות יהודיות, אך גם הן עזבו תוך זמן קצר.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|25
|
|-
|1880
|116
|1,803
|-
|1910
|108
|
|-
|1920
|107
|
|-
|1930
|58
|
|-
|1941
|43
|2,398
|-
|}

==לקריאה נוספת==
*[https://books.google.co.il/books?id=M60JAQAAIAAJ&lpg&hl=iw&pg=PA427#v=onepage&q&f=false פניישליטקה] בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 427
*פאנ'אש-ליטקה, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 325. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין

בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין (בגרמנית: Königlichen Akademischen Hochschule für Musik) הוא קונסרבטוריון גרמני השוכן בברלין. הוא נוסד בשנת 1869 ואחד ממייסדיו היה יוזף יואכים, שעמד בראש הקונסרבטוריון עד סוף ימיו.<ref></ref>

== מידע ==
בשנת 1869, בזמן שיואכים לימד בהנובר, הזמינו אותו לנהל את בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין. בין עוזריו היו: היינריך דה אהנה ואדוארד רפולדי.

בשנת 1888, במסגרת בית הספר, הוקמה החברה למוזיקה מוקדמת, שכללה מוזיאון כלי נגינה. תוך זמן קצר, במיוחד לאחר רכישת האוסף יוצא הדופן של 1,145 כלי נגינה בבעלות סזאר סנוק , (שהיה אספן כלי נגינה). בשנת 1902 עם הכספים תמיכה של המשפחה האימפריאלית, היא הפכה לאחד האוספים הגדולים באירופה (בשנת 1935 הועבר למכון הממלכתי החדש למוזיקולוגיה).

בראשית המאה ה-20, בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין זכה למוניטין של מוסד חינוכי שמרני למדי, אם כי תקופה זו התאפיינה גם בהישגים מסוימים: למשל, בשנת 1912 פתחה ונדה לנדובסקה את כיתת הצ'מבלו הראשונה בהיסטוריה המודרנית. בשנת 1920 ביצע המארגן של חיי המוזיקה הגרמניים, ליאו קסטנברג, רפורמה קיצונית, וארגן את מינויו של פרנץ שרקר המתקדם לתפקיד מנהל בית הספר, שלאחריו נכנסו למעגל המורים, מוזיקאים מצטיינים רבים. בשנות ה-20 של המאה ה-20 פאול הינדמית לימד הלחנה בבית הספר.<ref></ref>

מאז אמצע שנות השישים, בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין חווה תקופה של ארגון מחדש והשתלבות: בשנת 1964 התאגד בהרכבו בית הספר לאמנות דרמטית, שנוסד על ידי מקס ריינהרדט בשנת 1966 התמזג עם הקונסרבטוריון העירוני (לשעבר קונסרבטוריון שטרן) ולבסוף בשנת 1975 הפך לחלק מהאוניברסיטה לאמנויות בברלין.<ref></ref>

== מנהלים ==
* יוזף יואכים (1869–1907)
* הרמן קרצשמר (1909–1920)
* פרנץ שרקר (1920–1932)
* גאורג שונמן (1932–1933)
* פריץ שטיין (1933–1945)
* ורנר אגק (1950–1953)
* בוריס בלכר (1953–1971)
* הלמוט רולוף (1971–1975)
[[יוזף יואכים – אחד ממייסדי בית הספר והמנהל הראשון של בית הספר, תפקיד בו כיהן עד סוף ימיו.]]

== מורים מפורסמים ==

== בוגרי בית הספר ==
* סרג'יו צ'ליבידאקה
* פרדיננד לייטנר
* אנריקו מיינרדי
* מקס ראבה
* סבסטיאן ביניק 
* ויקטור באבין 
* ויטיה ורונסקי 
* ברונו לוק 
* אנו פופה 
* שיניצ'י סוזוקי 
* גרטה סולטן 
* קלאוס אגג' 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמניה: בתי ספר למוזיקה
קטגוריה:ברלין: חינוך
ואנג וויי

ואנג וויי (בסינית: 王卫; נולד באוקטובר 1970) הוא מיליארדר סיני, מייסד ויו"ר SF Express, חברת שירותי אספקה ולוגיסטיקה רב-לאומית, עם משרדים ראשיים בשנג'ן.

== חיים מוקדמים ==
ואנג וויי נולד בשנגחאי, סין. אביו היה מתרגם של השפה הרוסית עבור חיל האוויר הסיני, ואמו הייתה פרופסור באוניברסיטה. בגיל 7 עברה משפחתו של ואנג להונג קונג, שם למד בבית הספר היסודי והתיכון. לאחר שסיים את לימודיו, ואנג לא למד באוניברסיטה, אלא הלך לעבוד בתחום הייצור.

== קריירה ==
הקריירה של ואנג החלה במפעלי דפוס וצביעה ברובע שונדה, פושאן, מרכז מסחרי וייצור במחוז גואנגדונג עם גישה מהירה דרך הנהר להונג קונג.

בתחילת שנות התשעים המפעלים בשונדה נדרשו להביא דגימות לקונים בהונג קונג, אך לעיתים קרובות היו להם בעיות עם עיכובים ארוכים במשלוח. כדי להאיץ את התהליך הזה, ונג הקים את שונפנג אקספרס כשירות שליחים קטן עם שישה עובדים.

נכון לשנת 2017, SF Express הוא שירות שליחויות רב לאומי המונה למעלה מ -400,000 עובדים<ref></ref>.

על פי פורבס, לואנג וויי שווי נקי של מעל 44 מיליארד דולר (פברואר 2021).

== חיים אישיים ==
הוא גר בשנג'ן, סין, ויש לו שני בנים ובת.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה סינים
קטגוריה:מיליארדרים סינים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1970
איברהימה קונטה

איברהימה קונטה (בצרפתית: Ibrahima Konaté; נולד ב-25 במאי 1999) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת הבלם בליברפול מהפרמייר ליג ובנבחרת צרפת.

== קריירת מועדונים ==
קונטה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של סושו מהליגה השנייה בצרפת בהפסד 0–1 לאוסר ב-7 בפברואר 2017, כשהיה אז בן 17.

ב-12 ביוני 2017 חתם בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה לחמש שנים.<ref></ref>

ב-28 במאי 2021 חתם בליברפול מהפרמייר ליג והצטרף למועדון ב-1 ביולי בפתיחת חלון ההעברות.<ref></ref>

ב-18 בספטמבר ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג בניצחון 0–3 על קריסטל פאלאס. ב-5 באפריל 2022 כבש שער בכורה בניצחון 1–3 על בנפיקה ליסבון בשלב רבע הגמר של ליגת האלופות.

== קריירת נבחרות ==
קונטה נולד בצרפת והוא ממוצא מאלי. שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת ונכלל בסגל נבחרת צרפת עד גיל 21. ב-10 ביוני 2022 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בתיקו 1-1 נגד . 

נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת צרפת לטורניר יורו 2024.

== תארים ==
ליברפול

* גביע אנגלי: 2021/2022
* גביע הליגה האנגלית: 2021/2022
* מגן הקהילה: 2022

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.bundesliga.com/en/bundesliga/player/ibrahima-konate/profile פרופיל], באתר בונדסליגה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סושו
קטגוריה:כדורגלני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:צרפתים ממוצא מאלי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1999
ליאופולד קרל מילר

ליאופולד קרל מילר (בגרמנית: Leopold Carl Müller; 9 בדצמבר 1834 – 4 באוגוסט 1892) היה צייר אוסטרי, שהתמקד בציור תמונות מחיי היום-יום ונודע ביצירותיו האוריינטליסטיות. הציירת יוזפין סובודה הייתה בת דותתו.

== קורות חייו ==
נולד בדרזדן להורים אוסטרים, היה תלמידו של קרל פון בלאס ושל כריסטיאן רובן באקדמיה לאמנויות בווינה. לאחר מות אביו נאלץ לשאת בפרנסת המשפחה ועבד שמונה שנים כמאייר עבור כתב העת "פיגארו" בווינה. בהמשך לימודיו ביקר בהונגריה ובאיטליה, שהה בוונציה והתפרסם בסדרת הציורים מחיי האנשים שפגש.

בסוף שנות ה-60 נסע לפריז, שם קיבל השראה מיצירתו של אז'ן פרומנטן ובעקבותיו הפנה את תשומת ליבו לז'אנר ציורי המזרח. מאז 1873 חזר וביקר במצרים, שבה שהה תקופות לא קצרות, והוא שתרם הרבה מן האיורים בספריו של האגיפטולוג הגרמני גאורג אברס. בשנת 1877 מונה לפרופסור באקדמיה בווינה ובשנים 1890–1891 אף כיהן כרקטור שלה. בין תלמידיו היו כמה אוריינטליסטים כמו לודוויג דויטש, פול יואנוביץ' וז'אן דיסקארט .

אחיותיו היו הציירות מריה מילר (1847–1935) וברטה מילר (1848–1925) שנודעו באוסטריה בציורי הדיוקנאות שיצרו. האחות השלישית, ג'וזפין, נישאה לצייר הדיוקנאות האוסטרי אדוארד סוובודה (1814–1902).

מילר נפטר בגיל 57 בווינה, ונקבר בבית העלמין המרכזי בווינה.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=180>
קובץ:Leopold Carl Müller - Beduinendorf - 1887.jpeg|כפר בדואי
קובץ:Leopold Carl Müller Blinder Bettler 1878.jpg|קבצן עיוור
קובץ:Arab Cemetery (1878) - TIMEA.jpg|בית קברות ערבי
קובץ:Leopold Carl Müller - Market in Lower Egypt.jpg|שוק במצריים התחתית
קובץ:Leopold Carl Müller Kopf eines Fellachen.jpg|קופטי
קובץ:Müller-An Egyptian Girl.jpg|נערה מצרית
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1834
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1892
יחסי ערב הסעודית – תוניסיה

שגרירות ערב הסעודית בתוניס
יחסי ערב הסעודית–תוניסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין סעודיה לתוניסיה.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות חולקות היסטוריה משותפת, שכן שתיהן כוללות בעיקר מוסלמים סונים ומורשתן התרבותית היא ערבית. למרות זאת, יש בין המדינות הבדלים פוליטיים. ערב הסעודית היא ממלכה שמרנית ואילו תוניסיה היא רפובליקה ליברלית. עם זאת, שתי המדינות עסקו בשיתופי פעולה גדולים יותר במטרה לחזק את השפעותיה של סעודיה.

== היסטוריה ==
הכיבוש הערבי במאה השביעית הביא את תוניסיה לתחום אסלאמי. מסגד, הנחשב למקום הרביעי הקדוש ביותר בעולם האסלאם, המסגד הגדול של קירואן, נבנה בתוניסיה.<ref> Sacred Destinations</ref>

== יחסים מודרניים ==
שתי המדינות הגדילו את שיתוף הפעולה המשמעותי מאז עצמאותה של תוניסיה מצרפת. הממלכה הסעודית ניסתה להרחיב את השפעת הווהאביה לתוניסיה זה מספר שנים לאחרונה.<ref></ref>

לאחר המהפכה התוניסאית בשנת 2011, שהדיחה את הנשיא זין אל-עאבדין בן עלי, סעודיה העניקה מקלט לזין בן עלי,<ref></ref> בעוד שהיא תומכת בתוניסיה במסלול ההתאוששות שלה. עם זאת, ממשלת תוניסיה החדשה גינתה את החלטת סעודיה להעניק מקלט לבן עלי ודרשה מממשלת סעודיה להסגירו חזרה לתוניסיה לצורך העמדתו למשפט.<ref></ref>

יחסי תוניסיה עם סעודיה הידרדרו עם עלייתו של מוחמד בן סלמאן אאל סעוד כנסיך הכתר הסעודי, שכן סעודיה הייתה עוינת כלפי האביב הערבי שהחל בתוניסיה. בנובמבר 2018, בביקור בתוניסיה, התקבל בן סלמאן בהפגנות של תושבים מקומיים בעקבות רצח ג'מאל ח'אשוקג'י.<ref>https://www.theguardian.com/world/2018/nov/27/khashoggi-killing-saudi-prince-greeted-with-tunisia-protests</ref>

בשנת 2019 ובמסגרת פסגת הליגה הערבית ביקר המלך סלמאן בן עבד אל-עזיז אאל סעוד בתוניסיה כתגובה להזמנת הנשיא אל-באג'י א-סבסי.<ref></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סעודיה מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס.
* תוניסיה מחזיקה בסעודיה שגרירות בריאד וקונסוליה בג'דה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
מריה מילר

מריה מילר (בגרמנית: Marie Müller; 10 ביולי 1847 – 21 במרץ 1935) הייתה ציירת אוסטרית. היא הייתה מייסדת שותפה של קבוצת שמונה אמניות.

== ביוגרפיה ==
אביה של מריה מילר עבד כליתוגרף. בסתיו 1872 למדה במכינה לציור פיגורטיבי במוזיאון האוסטרי לאמנות ותעשייה, אותו ניהל מיכאל ריזר. שנה לאחר מכן עברה לפרדיננד לאופברגר, איתו למדה רישום וציור עד 1880. במשך עשר השנים הבאות עבדה מילר עם אחותה ברטה כציירת פורטרטים בסטודיו של אחיה ליאופולד קרל מילר באקדמיה בווינה. האחיות היו גם בחסות אוגוסט פון פטנקופן.

מריה מילר תיארה את עצמה כתלמידה של אחיה, שנחשב לצייר המזרחי האוסטרי החשוב ביותר. ב-1883/1884 ליוותה אותו למסע של מספר חודשים לקהיר. בנוסף לדיוקנאות ולימודים, היא גם ציירה שם חללי פנים בבניינים. לאחר שערכה את הופעת הבכורה שלה בתערוכה בשנת 1886, קיבלה סטודיו משלה באקדמיה בשנת 1890. היא עבדה שם עם אחותה ברטה עד 1902.

מריה מילר הייתה אחת הדיוקנאות החשובות בעיר וינה בתחילת המאה. לקוחותיה היו אישים מהחיים החברתיים, האמנותיים והכלכליים והאצולה. המצוירים כללו גם את הסופרת בטי פאולי, אידה פליישל והרוזנת פסטטיקס. מילר זכתה להצלחה גם במיניאטורות שלה על שנהב. בסביבות 1900 הייתה חברה מייסדת "שמונת האמניות" שהציגו יחד בסלון האמנות Pisko במשך כעשר שנים.

בתקופת האינפלציה, האחיות מילר הפסידו סכום כסף נכבד. הן מכרו את יצירות אחיהם באמצעות סוחרי אמנות עד שנת 1931. בשנת 1932 מכרה מריה את המכתבים, והכרטיסים שלהם, לעיר וינה ולספריית המדינה.

== תערוכות ==
מריה מילר חגגה את הופעת הבכורה האמנותית שלה בשנת 1886 בתערוכה השנתית של קונסטלרהאוס בווינה עם שבעה דיוקנאות. לאחר מכן הציגה באופן קבוע בתערוכות השנתיות. תערוכות גדולות יותר היו בשנת 1892. תערוכת אמנות בינלאומית בארמון הזכוכית של מינכן. תערוכת צבעי מים בינלאומית בדרזדן ובשנה שלאחר מכן התערוכה העולמית בשיקגו.

מילר השתתפה בתערוכת אמנות היובל 1898 בווינה ובתערוכת אמנות היובל האוסטרית 1908 וכן בתערוכות של "שמונה אמניות" בין השנים 1900–1909. "תערוכת ההנצחה של ליאופולד קרל מילר 1834–1892". בשנת 1932, הוצג גם אוסף ציורי ברטה ומריה מולר בנוסף ל-67 ציורים של אחיהם.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
קובץ:Marie Müller - Neapolitaner.jpg
קובץ:Marie Müller - Orientale mit weißem Kaftan und gelbem Turban - 9621 - Österreichische Galerie Belvedere.jpg
קובץ:Marie Müller - Portrait of a Young Oriental Woman.jpg
קובץ:Marie Müller Landsknecht.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אוסטריות
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1847
קטגוריה:אוסטריות שנפטרו ב-1935
קרל היינריך בארת

בארת בשנת 1912.
קרל היינריך בארת (בגרמנית: Karl Heinrich Barth; 11 ביולי 1847 – 23 בדצמבר 1922) היה פסנתרן, מורה למוזיקה, מלחין, פרופסור ופדגוג גרמני ידוע.

== ביוגרפיה ==
קרל היינריך בארת נולד בפילאו שבפרוסיה המזרחית (כיום בלטייסק, רוסיה) ב-12 ביולי 1847. מעט ידוע על ראשית חייו של בארת, למעט שיעורי הפסנתר הראשונים שלו שהעביר לו אביו. בגיל תשע, בשנת 1856 עבר היינריך בארת לפוטסדאם כדי ללמוד אצל לודוויג שטיינמן. הוא למד הלחנה אצל אדולף מרקס. המורים המאוחרים של בארת כללו פסנתרנים משמעותיים מהמאה ה-19. בין המורים הללו היו הנס פון בילוב וקארל טאוסיג. שניהם היו תלמידים של פרנץ ליסט. בארת ביסס את הקריירה שלו כסולן, מוזיקאי קאמרי ומורה ברחבי אירופה. הוא נפטר בברלין ב־23 בדצמבר 1922.

== קריירת הוראה ==
בשנת 1868 קיבל בארת את תפקיד ההוראה הגדול הראשון שלו כפרופסור לפסנתר בקונסרבטוריון שטרן. בארת עבר מהוראה בקונסרבטוריון שטרן ל-בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין בשנת 1871, והיה ליו"ר מחלקת הפסנתר בשנת 1910. הוא נשאר בבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין עד לפרישתו בשנת 1921. בזמן שעבד בבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין, תלמידיו כללו את ארתור רובינשטיין, היינריך נויהאוס, וילהלם קמפף, זיגפריד שולצה ורוז ואוטילי סוטרו . תלמידיו של בארת זוכרים את סגנון ההוראה שלו כחמור, וכי ציפיותיו היו גבוהות לתלמידיו.

== קריירת ביצועים ==
בעודו גר בברלין, שימש בארת כפסנתרן בבית המשפט לקייזר פרידריך השלישי מפרוסיה. הוא הופיע לעיתים קרובות בפומבי עם הכנר, המנצח והמלחין יוזף יואכים ועם אשתו של יואכים, הזמרת אמאלי וייס. הוא הקים שלישיית פסנתר עם הכנר היינריך דה אהנה והצ'לן רוברט האוסמן. לאורך כל קריירת הביצוע שלו ביצע בארת לעיתים קרובות את עבודותיו של יוהנס ברהמס, שאותו הכיר בארת באופן אישי. וכן, עזר לקדם את יצירותיו של ברהמס.

== עבודות המוקדשות לבארת ==
לבארת הוקדשו יצירות. להלן שתיים נודעות:
* שלישיית הפסנתר מס' 2, אופ' 73 מאת צ'ארלס ויליירס סטנפורד . היצירה נמשכת 30 דקות וההקדשה היא משנת 1889.
* סונטה לפסנתר בדו מז'ור אופ.11 מאת ריצ'רד אנדרסון . היצירה נמשכת כ-30 דקות והיא הולחנה בשנת 1878.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורים למוזיקה בגרמניה
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1847
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1922
חוהלו דבורה רדיטפול

חוהלו דבורה רדיטפול (Khauhelo Deborah Raditapole; נולדה ב־7 באוגוסט 1938) היא שרת הבריאות ושרת המשאבים הטבעיים לשעבר בלסוטו. כיהנה גם כחברת הפרלמנט הפאן-אפריקני.

רדיטפול נולדה במסרו ב־7 באוגוסט 1938. לאחר שלמדה בברית המועצות ובארצות הברית חזרה ללסוטו בשנת 1987 על פי הזמנתו של שר הבריאות טום טבאנה. היא החלה את הקריירה הפוליטית שלה כחברה במחוז הבחירות מבוטה בשנת 1993 במפלגת הקונגרס של לסוטו (BCP). בתחילה הוסמכה לשרת הבריאות והועברה למשרד משאבי הטבע. כשהועברה שוב בשנת 1996 התפטרה מתפקידה כשרה, הראשונה מסוגה בלסוטו. כשרה, היא הגדירה את האסטרטגיה לבקרת איידס בשנת 1994 וקיבלה הכרה כאחת שהשפיעה על פרויקט אגן הירדן שהפך לפרויקט סכר מטולונג.

== ביוגרפיה ==
רדיטפול נולדה במסרו ב־7 באוגוסט 1938, אביה היה עובד מדינה. בזמן שסיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון בסוטולנד בשנת 1959 בלסוטו, אחרי סיום התיכון התחילה את תארה הראשון בברית המועצות. היא זכתה במלגה לתואר ראשון ברוקחות בבית הספר לרפואה בלבוב בין השנים 1962–1967 וסיימה את התואר השני בארצות הברית. היא לא יכלה להיכנס ללסוטו מכיוון שהופצו עליה טענות שהיא הוכשרה לייצר פצצות. יחד עם עמיתיה האחרים היא הייתה פליטה בדאר א-סלאם, טנזניה. היא שימשה כשכירה בבית חולים להוראה בטנזניה. היא הוזמנה ללסוטו על ידי שר הבריאות טום טבאנה, שהפך לראש ממשלת לסוטו. לאחר שחזרה בשנת 1981 עבדה בתאגיד תרופות בלסוטו.

== קריירה פוליטית ==
בתום שלטון החירום בשנת 1992, נבחרה רדיטפול לוועד הפועל הלאומי של מפלגת הקונגרס של לסוטו בקונגרס השנתי הראשון של המפלגה. היא הייתה המועמדת של מחוז הבחירה במבוטה בשנת 1993 מהמפלגה ושמרה על מקומה עד שנת 1998. היא מונתה לשרת הבריאות תחת שלטון נצו מוחלה . היא הועברה ממשרד הבריאות למשרד המשאבים הטבעיים בשנת 1995, ושימשה כראש משרד בשנת 1996. במסגרת תפקידה היא לא הייתה מרוצה מתפקוד מוחלה והתפטרה, דבר שלא היה נדיר בלסוטו. לאחר התפטרותה שאפה להיות ראש ממשלת לסוטו הבאה והראשונה, אך מפלגתה לא הצליחה לזכות בקולות הרוב בבחירות הבאות. במהלך שנת 2003 היא התעמתה בתוך המפלגה עם מנהיג המפלגה, ח'ובלה, שזכה בטענתו בבית משפט לפיה ועידת המפלגה שערכה הייתה פסולה. אף על פי כן, היא המשיכה להיות מנהיגת המפלגה בוועידה השנתית ב־28 בפברואר 2004.

== תארים בחייה ==
רדיטפול, כשרת הבריאות, הגדירה את האסטרטגיה לשליטה באיידס בשנת 1994, המגפה שאיימה על אזרחים רבים במדינה. 
היא זכתה להכרה בזכות מעורבותה בפרויקט אגן הירדן, שהפך לפרויקט סכר מטולונג. הפרויקט הבטיח גישה למים נקיים לתושבי לסוטו. היא כיהנה כחברת הפרלמנט הפאן-אפריקני מלסוטו בשנת 2004.

קטגוריה:שרי בריאות
קטגוריה:לסוטו: אישים
קטגוריה:לסוטו: פוליטיקה
קטגוריה:ילידי 1938
אח"י רומח (סער 4)

אח"י רומח היא ספינת סער, שנבנתה במספנות ישראל כשלישית בסדרת סער 4 – תכלית, ושירתה בשייטת ספינות הטילים במרחבי הים האדום עד מכירתה לצ'ילה בשנת 1979.

==תחילת הדרך ==

ספינות סער 4 נבנו במטרה לשרת ב. ב-16 בספטמבר 1974 יצאה הספינה בפיקוד סא"ל יצחק קוראל אלמוג, מנמל חיפה, להפלגת בציר ענבים. מפקד ההפלגה היה סא"ל אברהם אשור. הספינה השנייה הייתה אח"י כידון (סער 4) בפיקוד רס"ן אריה רונה.

הספינות הפליגו סביב יבשת אפריקה לשארם א-שייח'. במסלול של כ-13,000 מייל ימי במשך 30 ימים – מתוכם 23 ימי הפלגה. והגיעו ב-16 באוקטובר 1974.

בהפלגה בים סוער בדרום הים האדום נתגלו בסיפון הספינה סדקים, שנבעו מחולשה בתכנון. ספינות סער 4 שנבנו במספנות ישראל חוזקו בקורות אורך ואילו בספינות סער 4.5 יישמו את הלקחים כבר בבניית הספינות.

==בצי של צ'ילה==
בשנת 1979 נמכרה הספינה לצי של צ'ילה בעסקה שכללה גם את אח"י רשף ואח"י קשת. אח"י רומח הייתה הספינה הראשונה שנמסרה לצי הצ'ילני. הצוות קיבל אותה בשארם א-שייח' שינתה את שמה LM Casma L-30 ולאחר סדרת אימונים יצאה להפלגה סביב אפריקה לצ'ילה.

== מפקדי הספינה==
{|border="1" align="center""| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed"
| colspan="6" |מפקדי אח"י רומח
|+
|-
|רב-סרן ||תקופת כהונה כמפקד הספינה||פעילות||תמונה
|-
|סא"ל אברהם אשור||1974 – יוני 1974 ||השקה ואימון ראשוני|-
|סא"ל יצחק קוראל אלמוג ||17 ביוני 1974 - ||הפלגת בציר ענבים והתבססות ב ||
|-
| יצחק שמיר || 1975-1974||תדלוק ספינות הפלגת יופי |-
|סא"ל דב בר ||1976||פרס בוחן הכשירות |-
|הרצל שחף ||1979 ||5 חודשים ||
|-
|חיים לילוס|| || ||
|-
|סא"ל דוד הרפזי|| || ||
|-
|שמעון מאיר|| || ||
|-
|}

==גלריה==
<gallery>
File:KiddushINSRomach71974.jpg|קידוש ערב שבת באח"י רומח (סער 4) יולי 1974.
File:LastTidruchBAanavim1691974.jpg|מפקד חיל הים בנימין תלם ומפקד השייטת אלי רהב, בשיחת פרידה מאנשי אח"י רומח לפני היציאה להפלגת בציר ענבים, 16 בספטמבר 1974.
File:PresidentCoral1975.jpg|נשיא המדינה אפרים קציר לוחץ את ידו של יצחק קוראל אלמוג בביקור על ספינת טילים אח"י רומח ב, 1975.
קובץ:US Navy 100315-N-4774B-200 The Chilean navy Sa'ar 4-class fast-attack craft Angamos and Casma perform tactical maneuvering exercises in the Strait Of Magellan.jpg|US Navy 100315-N-4774B-200 The Chilean navy Sa'ar 4-class fast-attack craft Angamos and Casma perform tactical maneuvering exercises in the Strait Of Magellan|ספינות הצי הצ'ילני קסמה לשעבר רומח, ואנגמוס לשעבר רשף, מתמרנות בקרבת מצר מגלן.
File:Lancha Misilera Saar 3.jpg|ספינת סער 4 בצי הצ'יליאני.
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* דב רוזנטל, אלבום כלי שיט חיל הים, הוצאה לאור חילית, 1990.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

רומח (סער 4)
צפירה (סיפור)

צפירה הוא סיפור קצר מאת אתגר קרת המופיע בספר צנורות שיצא ב-1992.

==עלילה==
גיבור הסיפור הוא תלמיד תיכון בשם אלי. בתחילת הסיפור מתואר טקס יום השואה בבית הספר. נערה בשם סיוון מתיישבת ליד אלי. הוא מאוהב בה. לאחר מכן מגיע נער בשם גלעד, מזמין אותה לשבת מאחור והיא הולכת איתו. בהמשך הסיפור מסתבר שסיוון היא חברתו של שרון, תלמיד מצטיין ומקובל, העתיד להתקבל לקומנדו הימי. שרון וגלעד הם חברים. במהלך הטקס מספר עד על חוויותיו מאושוויץ.

לאחר הטקס מבחין אלי בשולם, שרת בית הספר, היושב ובוכה. אלי שואל אותו מה קרה. שולם מספר לאלי שהוא מכיר את העד מאושוויץ, כיוון ששניהם היו יחדיו בזונדרקומנדו. אלי, שטועה לחשוב כי ה"זונדרקומנדו" היא יחידת קומנדו צבאית, תוהה כיצד אדם חלוש ושברירי כשולם הגיע אליה.

כמה ימים לאחר מכן, שומע אלי מחבריו כי שרון וגלעד גנבו את אופניו של שולם השרת וביצעו בו מעשי ונדליזם. אלי מדווח על כך למנהל בית הספר. בעקבות זאת המשטרה חוקרת את שרון וגלעד. כמה ימים לאחר מכן סיוון אומרת לאלי ששרון וגלעד גילו על ההלשנה. היא אומרת לו שהם מחכים לו בשער בית הספר ולכן כדאי לו לצאת מפתח אחורי של בית הספר. כשאלי מגיע לשם הוא מגלה את שרון וגלעד מחכים לו. מכאן ניתן להבין שסיוון שיתפה עימם פעולה.

שרון וגלעד מתעמתים עם אלי. כאשר שרון שואל לפשר ההלשנה, מתלבט אלי האם להוכיח אותו על כך שגם שולם בעצמו היה ב"יחידת קומנדו" בזמן השואה, בדיוק כמו יחידת הקומנדו הימי ששרון עתיד להתקבל אליה. אך מרוב הפחד, מסתפק אלי בלהגיד לשניים ש"אין להם כבוד".

בשעה שהשניים עומדים "ללמד" את אלי "מה זה כבוד, בדרך הקשה" - כלומר, להכות אותו - נשמעת באותו הרגע צפירת יום הזיכרון. שרון וגלעד נעמדים מפאת כבוד הצפירה, ואילו אלי מנצל את ההזדמנות ובורח.

==מסר==
הסיפור מעביר ביקורת על היחס השטחי של חלק מהחברה כלפי השואה וערכי מוסר. טקס השואה בבית הספר מתואר כקלישאה שאינה מעניינת את התלמידים. אלי, הדמות המוסרית בסיפור, מתעניין בשלומו של שולם, ניצול השואה. שרון וגלעד הן דמויות בלתי מוסריות, אך חשוב להם לעמוד בזמן צפירת יום הזיכרון. העמידה בצפירה, המשותפת ליום השואה ויום הזיכרון, היא טקס שחלק מהאוכלוסייה מבצע באופן אוטומטי.

כמו כן, ישנה הקבלה בין ה"זונדרקומנדו" - חוליית האסירים שטיפלה בגופות הקרבנות במחנות ההשמדה, ששולם השתייך אליה כאסיר באושוויץ - לבין יחידת הקומנדו הימי בצה"ל (שייטת 13) ששרון עתיד להתקבל אליה לאחר תום לימודיו.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סיפורים
קטגוריה:אתגר קרת
הוועדה המיוחדת להזדקנות של הסנאט של ארצות הברית

הוועדה המיוחדת של הסנאט לענייני הזדקנות (באנגלית: United States Senate Special Committee on Aging) היא ועדה מיוחדת בסנאט של ארצות הברית. הוועדה נוסדה לראשונה בשנת 1961 כוועדה ארעית, אך ב-1977 נקבע מעמדה כוועדה קבועה. עם זאת, כוועדה מיוחדת אין לה סמכויות חקיקתיות, אך היא חוקרת סוגיות הקשורים לאזרחים הוותיקים של ארצות הברית, לרבות מדיקר וביטוח לאומי.

טרם העברת תוכנית המדיקר בקונגרס של ארצות הברית, הוועדה התעסקה בכיסוי ביטוחי בריאות עבור האזרחים הוותיקים בארצות הברית. הוועדה מנהלת פיקוח על תוכנית מדיקר, ביטוח לאומי ו"חוק האמריקאים המבוגרים". חלק מהנושאים בהם פועלת הוועדה המיוחדת להזדקנות ניתן למנות תנאים בלתי-הולמים בבתי אבות, הגנה מפני גילנות, ותמחור תרופות מרשם.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.senate.gov/general/committee_membership/committee_memberships_SPAG.htm על אודות הוועדה], באתר הרשמי של הסנאט האמריקאי

==הערות שוליים==

הזדקנות
קטגוריה:ארצות הברית: חברה
קטגוריה:זקנה
ז'אן-ז'אק סמפה

ז'אן־ז'אק סמפה (בצרפתית: Jean-Jacques Sempé; 17 באוגוסט 1932 – 11 באוגוסט 2022) היה קומיקסאי, קריקטוריסט ומאייר צרפתי.

== ביוגרפיה ==
סמפה נולד בבורדו שבצרפת. הוא היה תלמיד גרוע למדי, ולאחר שבגיל 14 סולק מבית הספר עקב בעיות משמעת, החל לעסוק בעבודות שונות, בהן נער שליחויות עבור סוחר יין, מדריך בקייטנה ופקיד במשרד. בשנת 1950 התגייס לצבא. בעת שירותו היה נענש שוב ושוב על "ציור בזמן השמירה".<ref></ref> ב-1951 מכר ציור ראשון לכתב העת "Sud Ouest".

לאחר שחרורו מהצבא עבר להתגורר בפריז, שם פגש את רנה גוסיני והחל לאייר את ספרו "ניקולא הקטן". ב-1956 החל לעבוד עבור כתב העת "Paris Match" וכתבי עת נוספים. בשנה זו גם נולד לו בן, ז'אן ניקולא, מאשתו הראשונה כריסטין קורטואה.

אלבום הציורים הראשון שלו התפרסם ב-1962 תחת הכותרת "rien n'est simple" (מצרפתית, דבר אינו פשוט). בהמשך הוציא לאור עוד 30 אלבומים. בין השאר יצר את דמויותיהם של מרסלן קאיו, ראול טבורן ומר למבר.

מלבד האלבומים שלו הוא אייר גם את "catherine certitude" מאת פטריק מודיאנו ואת "סיפורו של מר זומר" מאת פטריק זיסקינד.

בשנת 1968 נולדה לסמפה בת, אינגה, מאשתו השנייה, מט אייברס.

בשנת 1978 צייר סמפה את השער הראשון שלו לכתב העת ה"ניו יורקר". בשנים הבאות צייר למעלה ממאה שערים לכתב העת. כמו כן, הוא צייר עבור מוסף הספרות של "לה פיגארו".

נפטר ב-11 באוגוסט 2022.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קומיקסאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1932
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2022