OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ההסתדרות הרפואית העולמית

ההסתדרות הרפואית העולמית (באנגלית: The World Medical Association; בראשי תיבות: WMA) הוא ארגון בין-לאומי של רופאים אשר נוסד ב-17 בספטמבר 1947 בהתאם להחלטת העצרת הראשונה של ההסתדרות הרפואית העולמית שנערכה בפריז. נכון לשנת 2024 חברות בהסתדרות 116 הסתדרויות רופאים לאומיות עם 1467 חברים שותפים, כולל רופאים זוטרים וסטודנטים לרפואה, המייצגים כעשר מיליון רופאים ברחבי תבל.

ההסתדרות הרפואית העולמית היא שיזמה ואישרה את הצהרת הלסינקי לניסויים בבני אדם, בשנת 1964.

==מטרת הארגון==
מטרת ההסתדרות הרפואית העולמית היא לשרת את האנושות בשאיפה לקביעת התקנים הבינלאומיים הגבוהים ביותר בחינוך רפואי, מדע, אתיקה וטיפול רפואי לכל עמי תבל.

==נשיאות==
בעצרת הכללית של הארגון שנערכה בקיגאלי, רואנדה, בחודש אוקטובר 2023, מונתה לנשיאות הארגון לשנים 2023–2024 ד"ר לוג'יין אלקודמני, רופאה מכווית.<ref>[https://www.wma.net/news-post/wma-general-assembly-2023/ WMA GENERAL ASSEMBLY 2023]</ref>

בשנים 2018–2019 כיהן ד"ר ליאוניד אידלמן כנשיא ההסתדרות הרפואית העולמית. ד"ר יורם בלשר מישראל, יו"ר ההסתדרות הרפואית בישראל באותה עת, נבחר לנשיאות הארגון לשנים 2008–2009. קודם לכן כיהן יו"ר ההסתדרות הרפואית בישראל, ד"ר רם ישי, כנשיא ההסתדרות העולמית לשנים 1989–1990.<ref>[https://www.wma.net/who-we-are/history/general-assemblies/ GENERAL ASSEMBLIES]</ref> 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגוני רפואה ובריאות בין-לאומיים
קטגוריה:נשיאי ההסתדרות הרפואית העולמית
יעוד לבנון

יעוד לבנון (נולד ב-10 באוגוסט 1952) הוא במאי קולנוע, מפיק, תסריטאי ועיתונאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
לבנון, יליד חיפה, הוא בעל דרכון צרפתי מצד אמו. אביו היה אדריכל.

למד בבפנימיית כפר הילדים והנוער ויצו קנדה הדסים. בצבא שירת בגלי צה"ל ככתב צבאי, ובמקביל, עוד טרם גיוסו, החל לביים כמה סרטים קצרים, "צחוק במלבנים לבנים" ב-1970, ו"עוד משהו" ב-1972 (עם חבריו דאז, הסופר אריה קרישק והבמאי-שחקן מיכה לבינסון).

השתלם בקולנוע באולפני יוניברסל בארצות הברית והיה עוזרם של הבמאים בריאן דה פלמה וג'ון קסאווטס. כשחזר לארץ היה לבנון אחד מחברי קבוצת קי"ץ, ומיוזמי הקמת הקרן לעידוד סרטי קולנוע ישראליים איכותיים (היום קרן הקולנוע הישראלי). כמו כן ערך את "קולנוע" מגזין ישראלי לקולנוע וטלוויזיה.

בשנת 1977 יצר (על פי תסריט שכתב עם אריה קרישק) את הסרט "קשר הדבש", שעסק במחתרת יהודית הרוצחת במאי שמאלני. הסרט זכה במקום הראשון בתחרות הסרט הקצר, וייצג את ישראל בפסטיבל הסרטים של סידני. הסרט היה אמור להיות מוקרן בטלוויזיה הישראלית, אך בעקבות מחאות של ארגוני ימין בוטלה ההקרנה. בשנת 1989 הוקרן שוב בסינמטק תל אביב, וזכה לחשיפה בתקשורת בעקבות אירועי המחתרת היהודית, שאותם ניבא הסרט.

בשנת 1983 ביים את הסרט העלילתי "הפנימייה", המשחזר את הווי הנעורים שלו בפנימיית "הדסים".

בין השנים 1984–1986 היה שותף (יחד עם דורון ערן) בחברת ההפקה י.נ.י.ל. במסגרתה הפיק מספר סרטים ישראליים וקופרודוקציות עם צרפת, בהם הסרט "השחר" של הבמאי ההונגרי הנודע מיקלוש יאנצ'קו, שהשתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, ובפסטיבל הסרט היהודי בפריז.

בשנת 1995 יצר לבנון את הסרט התיעודי "119 כדורים + שלושה", שעסק בימין הקיצוני בישראל. הסרט, שצולם ברובו לפני רצח רבין אך נערך אחריו, עוקב אחר תנועות ימין קיצוני מהטבח במערת המכפלה ועד הרצח. בסרט שולבו קטעים מ"קשר הדבש" העלילתי, והוא נחשב כיום כאחד הסרטים הבולטים על רצח רבין.

בשנת 1999 יצר את הסרט התיעודי "מוסקבה על הים התיכון", אודות קליטת עולים מרוסיה, עבור ערוץ 8.

בשנת 2003 ביים את הסרט "איים בחוף", העוסק בהשפעת הנכבה על החברה הישראלית. הסרט הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים, והיה מועמד לפרס וולג'ין. בנוסף ייצג את ישראל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של מונטריאול ב-2003. הסרט נקטל על ידי הביקורת הישראלית ובקושי הוקרן. היה זה סרטו האחרון של לבנון כבמאי.

==חיים אישיים==
לבנון היה במערכת יחסים זוגית עם אירן ברוך, ונולדה להם בת. לאחר מכן היה במערכת יחסים זוגית עם העיתונאית שוש מיימון, ונולדה להם בת. כיום בזוגיות עם הזמרת והשדרנית כרמל בן אפרים.

==פילמוגרפיה==
===סרטים באורך מלא שביים===
* "לא לשידור" - 1980
* "הפנימייה" - 1983
* "קופסה שחורה" - 1993 (על פי ספרו של עמוס עוז)
* "119 כדורים + שלושה" - 1996 (תעודי)
* "מוסקבה על הים התיכון" - 1999 (תעודי)
* "איים בחוף" - 2003

===סרטים באורך מלא שהפיק===
* חסמבה ושודדי הסוסים - 1985
* "סוף שבוע מטורף" - 1986
* "פלאש" - 1986
* "כל אהבותי" - 1987
* "רחובות האתמול" (1989)
* "בצילו של הלם קרב" (נקרא בתחילה "בחזרה לחיים") - 1988

==ספרים שפרסם==
* שני חברים ואשה, זמורה ביתן, 1995
* ראש גדול, לב רחב ביתן, 2000

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי פנימיית הדסים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
טייה

טייה (באמהרית ቲያ) היא עיירה בנפת גורגה שבמדינת מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום דרומית לבירה אדיס אבבה. ביישוב התגוררו 3,336 תושבים בשנת 2005.

טייה שוכנת סמוך לאתר ארכאולוגי שבו 36 עמודי אבן. 33 מהעמודים ערוכים בציר באורך של כ-45 מטרים, ושלושת הנותרים מרוכזים בקבוצה נפרדת. על 32 מהעמודים נחרטו סמלים מסתוריים ובלתי ברורים, הנדמים בעיקר לחרבות, ועל אחד מהם חרוטים קווי מתאר של דמות אדם. העמודים הם אתר פרהיסטורי חשוב, אך משמעות רוב החריטות טרם פוענחה וזהותה המדויקת של הציוויליזציה הקדומה האחראית להן טרם הובהרה. בשל כך שבאתר נמצאו קברים, מקובל שמשמעותו קשורה במנהגי הקבורה של התרבות שהקימה אותו. האתר הארכאולוגי נבחר לאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו ב-1980.

==קישורים חיצוניים==

חריטה הנדמית לחרב

טייה
קטגוריה:מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום
קטגוריה:אתיופיה: יישובים
שרוך (מדים)

שרוך מפואר על מדי שרד של אדמירל הצי [[ויליאם ד' ליהי, יושב ראש המטות המשולבים של ארה״ב במלחמת העולם השנייה]]
שרוך (באנגלית: Aiguillette) הוא פריט במדים של חלק מצבאות העולם הנענד על הכתף. בצבאות רבים השרוך על הכתף מהווה חלק ממדים רשמיים, המשמשים בעיקר לטקסים, אך בחלק מהצבאות וכן בצה"ל ובמשטרת ישראל השרוך מהווה חלק ממדים שגרתיים.

==בעולם==

=== גלריה ===
<gallery widths="250" heights="250" perrow="4" "="">
קובץ:Petr Pavel 2012.JPG|שרוך על מדי השרד של רמטכ"ל צבא צ'כיה לשעבר, פטר פאבל
קובץ:Air Chief Marshal Angus Houston AC, AFC.jpg|שרוך על מדי שרד של מפקד חיל האוויר המלכותי האוסטרלי
קובץ:US Navy 020905-N-3228G-005 Change of Command aboard USS O'Kane.jpg|שרוך כחול על מדי שרד לבנים של משמר כבוד בצי ארצות הברית
קובץ:Private of Kremlin Regiment with aiguillette (cropped).JPG|שרוך כפול על מדים של משמר הקרמלין ליד קבר החייל האלמוני במוסקבה
</gallery>

==בכוחות הביטחון הישראליים==

תגי יחידות ושרוכים צה"ליים|ממוזער]]
מש"קית ת"ש במפקדת [[חטיבת האש 215 עם שרוך סגול|ממוזער]]
בצה"ל צבע השרוך מצביע על תפקידו של החייל הנושא אותו והוא נענד בדרך כלל על כתף שמאל. בצה"ל רק בעלי תפקידים מסוימים, בעיקר אנשי סגל הדרכה ובעלי תפקידים טקסיים עונדים שרוך. השרוך נענד הן על מדי א' והן על מדי ב' והוא קיים במגוון צבעים המסמלים תפקידים שונים.

השוטרים עונדים שרוך שחור על מדיהם, שרוך כסוף על מדי שרד, ולעיתים שרוך בצבע אחר לבעלי תפקידים מסוימים (בעיקר בהכשרה). שוטרי משמר הגבול עונדים שרוך ירוק על מדים יצוגיים. 

במשמר הכנסת, מדי שרד ילוו בשרוך מוזהב והמדים השגרתיים בשרוך שחור. 

בכבאות והצלה קצינים בכירים עונדים עם מדי שרד שרוכים שזורים עם חוטי לורקס, בצבע לבן-בורדו. 

בשרות בתי הסוהר קיימים שרוכים שזורים עם חוטי לורקס, בצבע לבן-כחול כהה, למדי שרד של קצינים בכירים.

=== אופן ענידת השרוך ===
השרוך נענד מעל לכתף, על גבי חולצת או סוודר המדים, כאשר הוא מועבר מתחת לכותפת, סמוך לתפר השרוול סביב בית השחי. קצה השרוך מוצמד לחולצה או לסוודר, כמפורט להלן:
* כתף שמאל - קצה השרוך מוצמד בסיכה לכיס השמאלי.
* כתף ימין - קצה השרוך מוצמד בסיכה לכיס הימני (חיילים) או לצד ימין, במקביל לקצה העליון של הכיס השמאלי (חיילות).
* בסוודר - קצה השרוך מוצמד בסיכה לצד הרלוונטי בגובה הכיס.

== ראו גם ==
* כומתה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ביגוד צבאי, דרגות ואותות
מניה הלוי

בהצגה "פורצי ההסגר" באהל, ראשונה מימין
מניה הלוי (16 בנובמבר 1932 – 25 ביולי 2019) הייתה סופרת, שחקנית ומחזאית.

==ביוגרפיה==
הלוי נולדה בעיר סקרנביץ שבפולין. איבדה את כל משפחתה בשואה ועלתה לישראל ב-1946 בספינה שמפוליון במסגרת 1,000 סרטיפיקטים שניתנו על ידי בריטניה להעלאת ילדים פליטים לארץ. נקלטה להכשרה בקיבוץ יגור. שירתה בפלמ"ח במלחמת העצמאות ונלחמה בחטיבת הראל בגדוד הרביעי.

שוחררה ב-1949 אחרי מלחמת העצמאות כשהיא בת 17, והחלה ללמוד משחק בסטודיו של הקאמרי. משסיימה את לימודיה החלה לשחק בתיאטרון האהל.

הייתה שחקנית מוערכת ושיחקה בתיאטראות "האוהל", "הקאמרי", "דו רה מי", וביידיש בתיאטרון של "טורקוב".

ב-1964 השתתפה בכתיבת התסריט והופיעה בסרט "דליה והמלחים".

==מבחר הצגות בהן שיחקה==
*"פינה נידחת" בתיאטרון האוהל
*"הקמצן" בקאמרי
*"פורצי ההסגר" באוהל (מחזה שכתבה בשיתוף עם בעלה, יוש הלוי)
*"קזבלן" בקאמרי
*"בית ספר לנשים" באוהל
*"אגדת חורף" באוהל
*"הנפש הטובה מסצ'ואן" בקאמרי
*"הילד המושחת" בתיאטרון של טורקוב

==ספריה==
כתבה שני ספרים ביוגרפיים על השואה:
*"הלינו אותי לילה", הוצאת ספריית פועלים
*"את אמא של אילן?", הוצאת משרד הביטחון

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולות לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לוחמות הפלמ"ח
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:ילדים בשואה: פולין
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
סיביסקיט (סרט)

סיביסקיט (Seabiscuit) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2003 המבוסס על ספרה המצליח של לורה הילנברנד: "סיביסקיט: אגדה אמריקאית". הסרט עוקב אחר הצלחתו של סוס המרוצים סיביסקיט, שזכה להצלחה ענקית למרות שזלזלו בו ובסיכוייו. העלילה מתרחשת בארצות הברית שלאחר השפל הגדול.

הסרט נאמן לספר עליו הוא מבוסס במידה רבה, אולם על מנת להקל את העיבוד נערכו שינויים קלים. דרכו של המספר דיוייד מק'קאלוו נותן לסרט איזשהוא גוון דוקומנטרי, שהוא ערך נוסף לעלילה הדרמטית. עוד נספח בסרט הוא שבסצינות תחרות הרכיבה המצלמה הוצבה בין הרוכבים על מנת לשוות לצופים מעין תחושה שהם כאילו רוכבים עם הצופים.

הסרט היה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, ביניהם לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ולפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-76. 

==עלילה==
הסרט מספר על שלושה אנשים-ג'וני רד פולארד, עלם צעיר שרוחו שבורה, צ'ארלס הווארד-מיליונר מרושש, וטום סמית - קאובוי שעולמו הולך ודועך. שלושתם מוצאים תקווה בסוס חסר סיכויים שנקרא סיביסקיט.

==צוות השחקנים==
* טובי מגווייר - ג'ון "רד" פולארד 
* ג'ף ברידג'ס - צ'ארלס ס. הווארד
* כריס קופר - טום סמית
* אליזבת' בנקס - מרקאלה זאבאלה הווארד
* רויס ד. אפלגייט - דץ' דוגן
* ויליאם ה. מייסי - "טיק טוק" מק'גלאווין
* מייקל אנגרנו - פולארד בצעירותו
* גארי סטיבנס - ג'ורג' וולף
* אדי ג'ונס - סמואל ד. רידל
* כריס מק'קארון - צ'ארלי קרטסינגר
* דייוויד מק'קאלוו - המספר
* פופקורן דיליטס - סיביסקיט (הסוס)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי ספורט
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על סוסים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
מוסטפא סנדל

מוסטפא סנדל (בטורקית: Mustafa Sandal; נולד ב-11 בינואר 1970, ידוע גם בכינויו מוסטי) הוא זמר פופ טורקי.

==חייו==
סנדל נולד באיסטנבול, טורקיה אך למד בבית ספר תיכון בז'נבה ובאוניברסיטת ניו המפשייר בארצות הברית. עם סיום לימודיו חזר לאיסטנבול, ועסק בכתיבת שירים לזמרים טורקים שונים, כגון זרין אזר, הקאן פקר, יונג'ה אווג'ימיק ואייסגול אלדינץ'.

ב-1994 הוציא את אלבומו הראשון, "Suç Bende", ממנו נמכרו 1.7 מיליון עותקים, שהפכו אותו לאלבום הנמכר ביותר בטורקיה באותה שנה. במקביל, המשיך לכתוב שירים לזמרים אחרים ואף עסק בהפקת אלבומים. ב-1996 נסע ללונדון והקליט את אלבומו השני, "Gölgede Aynı". אלבום זה הצליח אף יותר מקודמו, ונמכר ב-2.6 מיליון עותקים. בעקבות הצלחת האלבום, יצא סנדל לסיבוב של 140 הופעות ברחבי טורקיה.

לאחר שהקים חברת תקליטים משל עצמו, "יאדָה פרודקשנס", הקליט באמצעותה את אלבומו השלישי, "Detay", ב-1998. הצלחתו של טרקאן בצרפת, הביאה גם את סנדל לחתום על חוזה עם השלוחה הצרפתית של חברת המוזיקה של סוני בשנת 2000, ובמסגרתה הוציא את האלבום "Araba", שכלל כמה מלהיטיו הגדולים. באותה שנה הוציא את אלבומו הרביעי בטורקיה, "Akışına Bırak", אך זה לא זכה להצלחה כקודמיו.

בשנת 2001 סגר סנדל את חברת המוזיקה שהקים, לאחר שהחברה עימה הייתה שותף בבעלות עליה פשטה את הרגל. ב-2002 הקליט את האלבום "Kop", שזכה להצלחה רבה. בין 2003 ל-2005 הקליט מספר סינגלים ששווקו באירופה. אחד מהם, "İsyankar", קיבל מעמד של אלבום זהב בגרמניה והגיע למקום הרביעי במצעד הפזמונים השווייצרי. במקביל, הקליט את האלבומים "Seven" (ב-2003) ו-"İste" (ב-2004).

בשנת 2005 הקליט מחדש את אלבומו "Seven" תחת השם "Seven Reloaded", אך אלבום זה נחל כישלון. עקב כך, הודיע סנדל כי הוא לוקח פסק זמן בקריירה. במהלך השנים הבאות השתתף במסע פרסום של חברת התקשורת הסלולרית הטורקית "טורקסל" ובקמפיין למען נהיגה בטוחה.

לאחר דחיות רבות, הוציא ביוני 2007 את אלבומו השמיני, "Devamı Var". מאלבום זה נמכרו כ-200,000 עותקים כבר בשבוע הראשון להופעתו בחנויות, ומספר העותקים הכולל בשנת 2007 הגיע ל-2.3 מיליון. בשנת 2009 הוציא את אלבומו האחרון, "Karizma".

בשנים 2011–2013 שימש מוסטפא כמנטור בגרסה הטורקית של תוכנית המציאות "The Voice" בשתי עונותיה הראשונות.

== חיים אישיים ==
ב-13 בינואר 2008 נישא לזמרת הסרבית אמינה יחוביץ', אחותו של הכדורסלן מירסאד טורצ'אן. בנם הראשון, יאמאן, נולד ב-8 באוגוסט 2008; ובנם השני, יאבוז, נולד ב-21 בפברואר 2012. הזוג התגרש ב-2018. 

ב-3 ביוני 2022 סנדל נישא בשנית למאליס סאטסורופ בשגרירות טורקיה ברומא, איטליה.

==דיסקוגרפיה==

=== אלבומי אולפן ===

* 1994 - Suç Bende
* 1996 - Gölgede Aynı
* 1998 - Detay
* 2000 - Akışına Bırak
* 2002 - Kop 
* 2003 - Seven 
* 2007 - Devamı Var
* 2009 - Karizma
* 2012 - rganik

=== אלבומי אוסף ===

* 2000 - Araba

=== מיני אלבומים ===

* 1999 - Aya Benzer
* 2003 - Maxi Sandal 2003 / Moonlight
* 2004 - İste
* 2005 - Yamalı Tövbeler

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:זמרים טורקים
קטגוריה:זמרי פופ טורקים
קטגוריה:פזמונאים טורקים
קטגוריה:זמרים-יוצרים טורקים
קטגוריה:שופטי The Voice
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו המפשייר
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1970
מורנה (סוג)

מוּרֶנָה (שם מדעי: Muraena) היא סוג של צלופח ממשפחת המורניים המאגד 11 מינים. מיני הסוג נפוצים מאוד בים התיכון, אך גם בימים טרופיים וסובטרופיים, ובמיוחד בחופים סלעיים ובשוניות אלמוגים.

לצלופחי המורנה סנפיר גב ארוך מראשם ועד זנבם. למינים מסוג זה אין סנפיר חזה ובטן. צורתם המוארכת מזכירה במידת מה נחש. חלק מהמינים מגיעים לאורך של עד שלושה מטר, אך מרביתם אינם מגיעים אלא למחצית מכך. המורנות מצוידות בפה אימתני ובלסתות חזקות, לכל מורנה יש שתי מערכות לסתות. אחת גלויה והשנייה נמצאת בתוך גרון הצלופח. הלסת הראשונה נועדה לאחוז בטרף ואילו הלסת השנייה חותכת ואוכלת את הטרף. המורנות עלולות לגרום לפציעות חמורות לאויביהן. הן נוהגות לתקוף אף בני האדם המתקרבים לאזור מחייתן.

באימפריה הרומית נחשבו מספר מיני מורנה למעדן (Muraena helena למשל), וגודלו בבריכות ואקווריומים שיוחדו לצורך זה. 

== מינים ==
* Muraena appendiculata
* Muraena argus
* Muraena australiae
* Muraena clepsydra
*מוּרֵנָה יָם-תִּיכוֹנִית (Muraena helena)
* Muraena insularum
* Muraena lentiginosa
* Muraena melanotis
* Muraena pavonina
* Muraena retifera
* Muraena robusta

== גלריה ==
<gallery mode=packed>
קובץ:Muraena pavonina.jpg|Muraena pavonina
קובץ:Muraena lentiginosa.jpg|Muraena lentiginosa
קובץ:Barcelona-L'Aquarium-Morena común (Muraena helena).jpg|Muraena helena
קובץ:Muraena retifera.jpg|Muraena retifera
קובץ:Muraena helena.2 - Aquarium Finisterrae edit.JPG|Muraena helena
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:מורניים
אקסבייר מקדניאל

אקסבייר מוריס מקדניאל (באנגלית: Xavier Maurice McDaniel; נולד ב-4 ביוני 1963) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1985–1998. ממוצעיו הכוללים ב-12 עונותיו בליגת ה-NBA הם 15.6 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק.

==קריירת מכללות==
מקדניאל נולד וגדל בעיר קולומביה שבקרוליינה הדרומית. בין השנים 1981–1985 למד באוניברסיטת המדינה של ויצ'יטה ("ויצ'יטה סטייט"), ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה לצד שחקני ה-NBA לעתיד אנטואן קאר וקליף לווינגסטון. מאז שנתו השנייה באוניברסיטה ועד לסיום קריירת המשחק גילח באופן קבוע את ראשו ואת גבותיו. בעונתו האחרונה בוויצ'יטה סטייט, 1984/1985, נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות (First-team All-American), לאחר שהפך לשחקן הראשון אי פעם אשר מוביל את כל שחקני הליגה בממוצעי נקודות (27.2) וריבאונדים (14.8) למשחק.

בשנת 2013 הוצג בהיכל התהילה של כדורסל המכללות.

==קריירת משחק==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1985 נבחר מקדניאל על ידי סיאטל סופרסוניקס, בבחירה הרביעית. כבר בעונת הרוקי שלו הצטיין עם ממוצעים של 17.1 נקודות ו-8.0 ריבאונדים למשחק, ובהצבעות לפרס רוקי העונה סיים במקום השני, אחרי הזוכה פטריק יואינג. בעונתו השנייה קלע שיא קריירה של 23.0 נקודות למשחק, והוביל את הסופרסוניקס לצד טום צ'יימברס ודייל אליס לשלב גמר האזור המערבי, בו התמודדו מול לוס אנג'לס לייקרס. בסדרה מול הלייקרס הוביל מקדניאל את קלעי קבוצתו עם 24.8 נקודות בממוצע למשחק, אך סיאטל הובסה בתוצאה 0–4. בעונת נבחר בפעם היחידה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA, לאחר שהעמיד ממוצעים של 21.4 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-3.4 אסיסטים למשחק.

בדצמבר 1990, לאחר כ-5 עונות וחצי בסיאטל, הועבר מקדניאל בטרייד לפיניקס סאנס בתמורה לאדי ג'ונסון ושתי בחירות דראפט עתידיות. עד לסיום אותה עונה, בה חזר לשתף פעולה עם טום צ'יימברס, קלע 15.8 נקודות בממוצע למשחק עבור הסאנס.

לקראת עונת הועבר בטרייד לניו יורק ניקס, בתמורה לטרנט טאקר, ג'רוד מוסטאף ושתי בחירות דראפט עתידיות. בעונתו היחידה עם הניקס קלע 13.7 נקודות בממוצע למשחק, וסייע לקבוצה להעפיל לחצי גמר המזרח, בו הפסידה מול שיקגו בולס בתוצאה 3–4. לאורך 12 משחקי הפלייאוף של הניקס היה מקדניאל הקלעי השני של קבוצתו (אחרי פטריק יואינג), עם ממוצע של 18.8 נקודות למשחק.

בספטמבר 1992 חתם על חוזה בבוסטון סלטיקס, וב-3 עונותיו בקבוצה תרם 11.3 נקודות למשחק, לרוב כשחקן ספסל.

בעונת 1995/1996 עבר לשחק בקבוצת הירקליס סלוניקי מליגת העל היוונית. לאורך העונה קלע 18.4 נקודות בממוצע למשחק בליגה האירופית של פיב"א, ממנו הודחה הירקליס בשלב שמינית הגמר (Top 16). בסיום אותה עונה הפסידה הקבוצה בגמר הגביע היווני מול פנאתינאיקוס.

בעונת חזר לשחק ב-NBA, כשחתם על חוזה בניו ג'רזי נטס. בינואר 1998 שוחרר מהקבוצה, ולמעשה פרש ממשחק.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:קרוליינה הדרומית: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של ויצ'יטה
קטגוריה:בחירות דראפט של סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני הירקליס סלוניקי
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
משרד התכנון מאקייב

משרד התכנון על שם מקאייב (רוסית: Государственный Ракетный Центр "КБ им. академика В.П. Макеева" ) הוא משרד תכנון וייצור של טילים בליסטיים המשוגרים מצוללות, משגרי לוויינים ולוויינים קטנים, הפועל ברוסיה. ראשיתו של משרד התכנון בברית המועצות, ושנים עמד בראשו ויקטור מאקייב.

המשרד נודע בתחילה בתור "משרד התכנון המיוחד לטילים ארוכי טווח SKB 385", והוא הוקם על פי החלטת הממשלה הסובייטית ב-16 בדצמבר 1947. החל משנת 1955 המשרד נמצא בעיר מיאס שבמחוז צ'ליאבינסק. עד שנת 1956 עסק משרד התכנון בבנייה של טילים שונים פרי תכנונו של משרד התכנון 1, בהנהלת סרגיי קורוליוב.

משנת 2014 הוא מהוו החלק של "תאגיד החלל והטילים" הרוסי.

==פיתוח וייצור טילים בליסטיים==
אחד מהטילים הבליסטיים המוכרים ביותר שפותחו על ידי משרד התכנון מאקייב הוא הטיל המכונה סקאד. בין הטילים הבליסטיים המשוגרים מצוללות (המומחיות העיקרית של משרד תכנון זה) ניתן למנות את הטילים הבאים:

טילים בליסטיים מדור ראשון:
*R-11 - הטיל הבליסטי הראשון של ברית המועצות ששוגר מצוללת
*R-13
*R-17
* R-21 - הטיל הבליסטי הראשון של ברית המועצות ששוגר מצוללת שנמצאה מתחת למים

טילים בליסטיים מדור שני:
*R-27- הטיל הבליסטי הראשון של ברית המועצות המונע בדלק רקטי נוזלי בר אחסון, שתודלק במעל ונופק ליחידות הצוללות של הצי
*R-27 
*R-29 - הטיל הבליסטי המשוגר מצוללת, הראשון בעולם, שהיה בעל טווח בין יבשתי

טילים בלסיטיים מדור שלישי:
*R-29R - הטיל הבליסטי המשוגר מצוללת, הראשון בעולם בעל ראשי נפץ מתפצלים
*R-39 - הטיל הבליסטי המשוגר מצוללת, הראשון בעולם בעל ראשי נפץ מתפצלים בעלי הנחיה עצמאית לכל ראש נפץ
*R-29RM - טיל בליסטי בעל דיוק גבוה במיוחד

==פיתוח וייצור משגרי לוויינים==
מערכת השיגור האווירי המוצעת על ידי משרד התכנון מאקייב

*משרד התכנון מאקייב אחראי על תוכנית שיפור נרחבת למשגר הלוויינים הוותיק "ציקלון", המסוגל לשגר לחלל, בגרסתו המעודכנת, מטעד במשקל של עד 2000 ק"ג.
*המשרד אחראי על הסבת טיל בליסטי המשוגר מצוללת לתצורה של משגר לוויינים בשם וולנה. שיגורים אחדים של משגר זה, הנושא לוויינים, הסתיימו בכשלונות.
*משרד התכנון מציע מערכת כבדה לשיגור לוויינים מהאוויר, הכוללת משגר לוויינים שיוטל ממטוס תובלה אנטונוב 124.

==פיתוח וייצור לוויינים==
איור של הלוויין קומפאס, לוויין ראשון של משרד התכנון מאקייב
משרד התכנון מאקייב החל לעסוק בפיתוח לוויינים רב תכליתיים בסוף שנות התשעים של המאה העשרים, ובשנת 2001 שיגר את הלוויין הראשון מתוצרתו, "קומפאס". לוויין שני מסוג זה שוגר לחלל בהצלחה בשנת 2006, באמצעות משגר הלוויינים "שתיל".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברות רוסיות
תוכנית החלל הרוסית
אסטרחן (מחוז)

מחוז אסטרחן (ברוסית: Астраханская область; תעתיק: אסטרחנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי הדרומי.
המחוז הוקם ב-27 בדצמבר 1943. הוא נמצא במישור הכספי סביב הדלתה של נהר הוולגה.

מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-2 ערים בעלות חשיבות מחוזית, 11 אזורים מוניציפליים ואזור מוניציפלי סגור (באזור זה ממוקם שטח ניסויים צבאיים ונמל חלל קפוסטין יאר שפותח כאתר לניסוי טילים בשנת 1946).

==היסטוריה==
שטח המחוז היה חלק מממלכת הכוזרים. לאחר מכך, האזור היה החלק המרכזי מחאנות אסטרחן הטטרית. השטח נכבש על ידי רוסיה בשנת 1556 על ידי איוואן הרביעי. בשנת 1717 הוקמה גוברניית אסטרחן, והיא הייתה הגבול הדרום-מערבי של האימפריה הרוסית עד להתרחבותה לכיוון הרי הקווקז במהלך המאה ה-19.

==כלכלה==
בשטח המחוז נמצא שדה גז מהגדולים ברוסיה. כמו כן, קיימים שדות נפט ומרבצים גדולים של גופרית.

בעיר אסטרחן נמצאות מספנות גדולות. בעבר, המחוז התאפיין בתעשיית עיבוד דגים מפותחת ביותר. לאחרונה, לאור הבעיות האקולוגיות פחתה מאוד הדגה בדלתה של נהר הוולגה ובים הכספי.

==דמוגרפיה==
רוב האוכלוסייה היא רוסים (כ-68%). קיימת גם קהילות גדולות של קזחים (כ-16.3%) וטטרים (9%). קהילת הקזחים במחוז היא הגדולה בין כל המחוזות ברוסיה. העיר הגדולה - אסטרחן ובה כ-500 אלף תושבים.

ב-67% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
אסטרחן
קטגוריה:מקומות ששימשו כמושבת עונשין
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1943
שלושת הטנורים

שלושת הטנורים היה הרכב של שלושה זמרי טנור אופראיים, שהופיעו יחד בקונצרטים בשנות ה-90 ובתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. ההרכב כלל את פלאסידו דומינגו, חוזה קררס ולוצ'אנו פבארוטי.

שיתוף הפעולה הראשון של השלישייה היה במופע במרחצאות קרקלה שברומא בערב שלפני גמר מונדיאל 1990 (שנערך באיטליה), ב-7 ביולי 1990, כאשר זובין מהטה מנצח על Orchestra del Maggio Musicale Fiorentino ו-Orchestra del Teatro dell'Opera di Roma. הרעיון לקונצרט זה היה של המפיק האיטלקי מריו דראדי, והמטרה שלו הייתה לגייס כספים למען קרן בבעלות קררס, וגם לערוך לקררס מעין קבלת פנים בחזרתו אל עולם האופרה, לאחר שהתגבר על מחלת סרטן הדם. 

לאחר הופעה זו המשיכו השלושה להופיע יחד: לקראת גמר מונדיאל 1994 הופיעו בפני 1.3 מיליארד צופים בשידור חי מאצטדיון דודג'רס בלוס אנג'לס,, עוד הופיעו ברחבת שאן דה מארס בפריז – תחת מגדל אייפל – במהלך מונדיאל 1998, וביוקוהמה במהלך מונדיאל 2002. הם הופיעו גם בערים ובמסגרות אחרות, ובדרך כלל באצטדיונים או ברחבות. 

הקונצרטים של ההרכב היוו הצלחה מסחרית רבה, והם לוו בסדרה של אלבומים רבי-מכר, כגון Carreras - Domingo - Pavarotti: the Three Tenors in Concert, שמחזיק בשיא גינס לאלבום הנמכר ביותר בתחום המוזיקה הקלאסית; The Three Tenors In Concert 1994; The Three Tenors: Paris 1998; The Three Tenors Christmas; ו-The Best of the Three Tenors. בהופעות מ-1990 ומ-1994 המנצח על התזמורת היה זובין מהטה, ובהופעה מ-1998 המנצח היה ג'יימס לוויין.

סגנונם היה אופרה פופ. הרפרטואר של ההרכב כלל לא רק שירי אופרה, אלא גם שירים ממחזות ברודוויי ואף להיטי פופ. הם נהגו לפתוח את הופעותיהם עם האריָה Nessun dorma מן האופרה טורנדוט של פוצ'יני ועם השיר הנפוליטני "או סולה מיו".

תופעת "שלושת הטנורים" התקבלה בהתלהבות אצל חלק מחובבי האופרה, על הצגת התחום בפני הקהל הרחב, אך חלק אחר - השמרני יותר - בז לה ואמר כי מטרתו של ההרכב אינה "לשיר למיליוני המתקהלים", אלא "לשיר למיליוני הדולרים", שכן כל הופעה שלהם גרפה רווחים של מעל למיליון דולרים אמריקאיים עבור כל אחד מהשלושה, ועבור המנצח. מבקרים אחרים טענו כי ביצוע של ארְיות אופראיות באצטדיוני ספורט גדולים, כמו ומבלי, עם מערכות הגברה משוכללות, תורם מעט להבנה ולהערכה של האופרה.
בריאיון מ-1998 דומינגו הגיב לביקורות על ההרכב, ואמר: "אני מבין את התלונות של השמרנים, אבל לא ארצה לראות את אותם שמרנים בהופעה של שלושת הטנורים".

ב-6 בספטמבר 2007 נפטר פבארוטי, ובכך בעצם התפרקה השלישייה באופן סופי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרי אופרה
קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1990
האינקוויזיציה של גואה

כרזה של האינקוויזיציה של גואה
האינקוויזיציה של גואה פעלה כמשרד חקירות האינקוויזיציה הפורטוגזית במדינת גואה בתת-היבשת ההודית והייתה אחראית גם על חלקים אחרים באימפריה הפורטוגזית באסיה. היא הוקמה ב-1560, דוכאה חלקית בין 1774 ל-1778, והופסקה כליל ב-1812.

הקמת האינקוויזיציה באה בעקבות בקשתו של פרנסיסקו חאווייר מז'ואאו השלישי, מלך פורטוגל בעקבות ביקורו במדינה.

האינקוויזיציה הוקמה על מנת להעניש "אנוסים" – יהודים ומוסלמים שהמירו דתם לקתוליות, וצאצאיהם, שהיו חשודים כי הם ממשיכים לקיים את דת אבותיהם בסתר. בגואה האינקוויזיציה גם שמה לה למטרה להילחם במקומיים אשר המירו את דתם מהינדואיזם או מאסלאם והיה נראה כי הם חזרו לקיים את מצוות דתם הקודמת. האינקוויזיציה גם רדפה קתולים (לא מומרים) אשר ניסו להגן על המומרים, להפריע לפעולותיה ועוד. למרות שמטרתה המוצהרת הייתה לשמר את האמונה הקתולית ולחזקה, בפועל פעלה לפיקוח חברתי על התושבים ההודים, וכשיטה להחרמת רכושם של קורבנותיה ולהעשיר את אנשי האינקוויזיציה. 

תחת האינקוויזיציה נרצחו מאות אם לא אלפי יהודים בגואה, רובם מקרב עדת השינגילי, שנקראו מאוחר יותר "קהילת יהדות קוצ'ין". בתי הכנסת הוחרבו או הוסבו לכנסיות, מצבות בתי העלמין נופצו, ואלפים נאנסו לנצרות.

עד המאה ה-20 עוד ניתן היה למצוא כתובות בעברית, אך אלה נעלמו עם הזמן מהתפוררות או נקברו תחת האדמה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://quod.lib.umich.edu/e/eebo/A37503.0001.001?rgn=main;view=fulltext תולדות האינקוויזיציה של גואה שנכתבו על ידי מונסיור דלון Dellon, Gabriel, b. 1649., Wharton, Henry, 1664-1695] (תורגם מצרפתית לאנגלית)
* [http://www.vgweb.org/unethicalconversion/port_rep.htm דיכוי הבודהיזם על ידי האינקוויזיציה] (Senaka Weeraratna, 2005)

אינקוויזיציה
אינקוויזיציה 
קטגוריה:אפליה דתית 
קטגוריה:גואה
קטגוריה:הודו הפורטוגזית
חברת קו צינור אילת בע"מ

הברון [[אדמונד אדולף דה רוטשילד חותם על הסכם קצ"א, בנוכחות דוד בן-גוריון, 1959]]
חברת קו צינור אילת בע"מ (קצ"א) הייתה חברה בבעלות הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד שפעלה בין השנים 1959–1968 והפעילה צינור נפט בין אילת לבתי הזיקוק בחיפה. בשנת 1969 עבר זיכיון ההפעלה לחברת קו צינור אילת אשקלון.

== היסטוריה ==
ב-1956 הוקמה החברה הממשלתית "אפיקי נפט" שנועדה לקליטת נפט גולמי באילת והזרמתו לבתי הזיקוק בחיפה. תשתית החברה כללה צינור
8 אינץ' מאילת לבאר-שבע וצינור 16 אינץ' מבאר שבע לאשדוד. מאשדוד הובל הדלק לחיפה באוניות.

עקב הצורך להרחיב את התשתית, הוקם בשנת 1959, קו 16 אינץ' מאילת עד חיפה, בספיקה של 170 מטר מעוקב לשעה. לשם הפעלתו הוקמה חברת קו צינור אילת, בבעלות הברון אדמונד אדולף דה רוטשילד, אשר קיבלה זיכיון מהמדינה ל-49 שנים. חלק מעובדי "אפיקי נפט" הועברו לחברה החדשה.

גופי תקשורת וממשל ביקרו את תכולת ההסכם וכדאיותו למדינה. בין השאר, הביקורת התייחסה לכך שקצ"א נהנתה ממעמד אקס-טריטוריאלי: החברה הייתה פטורה מחוק הפיקוח על המטבע, הותר לה לקיים תשתיות תקשורת עצמאיות ופטורות ממס, והשקעותיה ורווחיה נעשו בדולר ארצות הברית ולא בלירה ישראלית והיו פטורים ממס. עיריית אילת ביקשה שמשרד האוצר יפצה אותה על הפסדיה בשל הפטור שניתן לקצ"א ממיסים עירוניים.

בשנת 1965 הוקמה תחנה שאיבה נוספת בקו צינור אילת-חיפה, באשדוד.

=== תקלות ותאונות ===
* בשנת 1964 דליקה שפרצה עקב תקלה גרמה נזקים בעשרות מיליוני לירות.
* בשנת 1966 תאונה במנוף של החברה גרמה למות עובד ופציעת שני עובדים.
* בשנת 1968 פיצוץ בצינור גרם נזק חמור לפרדס במושב בן זכאי עקב הצפתו בנפט.

== סיום הזיכיון ==
ב-1968 הוחלט על הקמת קו חדש של 42 אינץ', מאילת לאשקלון. ממשלת ישראל ציפתה להשתתפות רוטשילד גם בקו זה, לאור הסכם הזיכיון שהבטיח לו בלעדיות. רוטשילד החליט להימנע מכך, ממניעים עסקיים, בשל פגיעה בריווחיות עקב הפעלה במקביל של צינור הנפט הישן והחדש, וממניעים פוליטיים. הממשלה רכשה את פעילות חברת קצ"א, והזיכיון הועבר לחברת קו צינור אילת אשקלון בע"מ (קצא”א).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצא"א
קטגוריה:צינורות נפט
קטגוריה:נפט בישראל
קטגוריה:אילת: כלכלה
נבחרת גיאנה בכדורגל

נבחרת גיאנה בכדורגל (באנגלית: Guyana national football team) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של גיאנה.

למרות מיקומה של המדינה בדרום אמריקה היא חלק מקונפדרציית הכדורגל הצפון-אמריקאית ביחד עם מדינות סורינאם וגיאנה הצרפתית שהן בעלות סטטוס זהה. עד עצמאותה של המדינה ב-1966 הייתה גיאנה תחת שלטון בריטי ולכן נקראה "נבחרת גיאנה הבריטית בכדורגל". הקבוצה בעיקר מופיעה בגביע הקריבי ולא העפילה מעולם לגביע העולם בכדורגל או לגביע הזהב בכדורגל.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1974 - לא נכנסה
* 1978 עד 1998 - לא העפילה
* 2002 - הושעתה על ידי פיפ"א
* 2006 עד 2022 - לא העפילה

==כל גביעי הזהב של CONCACAF==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 1991|| colspan="7" rowspan="3" |לא העפילה
|-
| 1993
|-
| 1996
|-
| 1998|| colspan="7" |לא נרשמה
|-
| 2000|| colspan="7" rowspan="3" |לא העפילה
|-
| 2002
|-
| 2003
|-
| 2005|| colspan="7" |פרשה
|-
| 2007|| colspan="7" rowspan="6" |לא העפילה
|-
| 2009
|-
| 2011
|-
| 2013
|-
| 2015
|-
| 2017
|-
| 2019||סיבוב ראשון||3||0||1||2||3||| 9
|-
| 2021|| colspan="7" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 2023
|-
!סה"כ!!1/17!!3!!0!!1!!2!!3!!9
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

== ליגת האומות של CONCACAF ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 2019-2020
|ב
|שלב הבתים||6
|3
|1
|2
|12
||10
|-
| 2022-2023
|ב
|שלב הבתים
|6
|3
|1
|2
|8
|14
|-bgcolor=ccffcc
| 2023-2024
|ב
|עלתה לדרג א
|5
|5
|0
|0
|20
|5
|-
|2024-2025
|א
|
|
|
|
|
|
|
|-
! colspan="3" |סה"כ
!17
!11
!2
!4
!40
!29
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גיאנה: כדורגל
גיאנה
הליכות עולם (עובדיה יוסף)

הליכות עולם הוא שמה של סדרת ספרים שכתב הרב עובדיה יוסף.

את הבסיס לספרים כתב בשנות ה-40, בהיותו רב צעיר, אך הם יצאו לאור עשרות שנים לאחר מכן, עם תוספות מאוחרות, מתשובות שכתב לאחר מכן, הספר הראשון בסדרה יצא לאור ב-1998, והשמיני והאחרון יצא לאור ב-תשס"ג (2003). הספרים בנויים במתכונת ספרו של רבי יוסף חיים, "בן איש חי", ובהם שוטח הרב עובדיה יוסף את השגותיו על פסקיו של רבי יוסף חיים.

==הרקע לכתיבת הספר==
בית הכנסת אהל רחל בשכונת מקור ברוך
הרב עובדיה יוסף העביר בצעירותו שיעור הלכה בכל יום בבית הכנסת "אוהל רחל" שבשכונת מקור ברוך בירושלים, על פי הספר הקאנוני בן איש חי. בשיעוריו חלק הרב יוסף על פסקי בעל הבן איש חי. טענותיו של הרב עובדיה יוסף נגד הרב יוסף חיים וספרו, הבן איש חי, היו שבעל הבן איש חי נוטה להחמיר בפסיקותיו כדי לצאת לכל הדעות, וכך לעיתים הוא פוסק על פי הרמ"א, מגדולי פוסקי אשכנז. כמו כן, הרב יוסף חולק על הרב יוסף חיים שמעדיף את פסקי האר"י על פני פסקי רבי יוסף קארו, בעל השולחן ערוך.

דבריו של הרב יוסף באותם שיעורים היו לצנינים בעיני שומעיו, במיוחד אלה מיוצאי בבל, אשר הלכו אחרי פסיקותיו של רבי יוסף חיים. רבו של הרב יוסף, הרב עזרא עטייה, עודד אותו להמשיך ולפסוק על פי הבנתו, חרף מחאותיהם של רבים. אחד מאלה שגערו ברב עובדיה יוסף היה הרב יצחק נסים, לימים הרב הראשי לישראל. בתגובה כתב לו הרב יוסף ב-1952:

==הוצאת הספר לאור==
עשרות שנים לאחר מכן שב הרב יוסף לטקסטים שכתב בצעירותו, הוסיף עליהם תוספות רבות, ופרסמם בסדרת ספרים בשם הליכות עולם. מתכונת הספר היא כזו, שבתחילה מופיע פסק ההלכה של הרב עובדיה יוסף, ולאחר מכן, בחלק של ההערות, ישנו ציטוט מפסק ההלכה המקביל מן הספר בן איש חי, כאשר בהמשך מופיע דיון העוסק בנקודות המחלוקת שבין ההלכות.

הספר "הליכות עולם" הוא חלק מהפרויקט ההלכתי של הרב עובדיה יוסף, במסגרתו הוא מבקש לאחד את מנהגי הספרדים ולהכפיפם לפסקי רבי יוסף קארו, אשר נחשב בעיניו כ'מרא דאתרא' בארץ ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://shaashoai.wordpress.com/2013/10/16/%D7%9B%D7%9C%D7%9C%D7%99-%D7%94%D7%A4%D7%A1%D7%99%D7%A7%D7%94-%D7%A9%D7%9C-%D7%94%D7%A8%D7%91-%D7%A2%D7%95%D7%91%D7%93%D7%99%D7%94-%D7%99%D7%95%D7%A1%D7%A3-%D7%94%D7%9C%D7%99%D7%9B%D7%94-%D7%A2/ כללי הפסיקה של הרב עובדיה יוסף – הליכה על פי מרן] בבלוג תורתך שעשועי

קטגוריה:ספרי הלכה
קטגוריה:ספרי עובדיה יוסף
קטגוריה:ספרי 1998
נבחרת סורינאם בכדורגל

נבחרת סורינאם בכדורגל (בהולנדית: Surinaams voetbalelftal) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של סורינאם.

למרות מיקומה של המדינה בדרום אמריקה היא חלק מקונפדרציית הכדורגל הצפון-אמריקאית ביחד עם מדינות גיאנה וגיאנה הצרפתית שהן בעלות סטטוס זהה. עד עצמאותה של המדינה ב-1975 הייתה סורינאם תחת שלטון הולנדי ולכן נקראה "נבחרת גיאנה ההולנדית בכדורגל". הקבוצה בעיקר מופיעה בגביע הקריבי ולא העפילה מעולם לגביע העולם בכדורגל. היא העפילה פעם אחת לגביע הזהב בכדורגל. מספר רב של שחקנים ילידי-סורינאם או בעלי אזרחות סורינאמית בשל הולדת הוריהם במדינה העדיפו לשחק דווקא בנבחרת הולנד וכמה מהם הם: אדגר דווידס, קלרנס סידורף, ג'ימי פלויד האסלביינק, קלייד וינהארד, רומאו קסטלן וארון וינטר.

בשנת , בוטל החוק האוסר לאזרחים סורינאמים להחזיק באזרחות כפולה, וכתוצאה מכך מספר שחקני כדורגל התאזרחו במדינה, כולם בעלי אזרחות הולנדית.

==כל גביעי העולם==
* 1930 - לא נכנסה
* 1934 - לא נכנסה
* 1938 - פרשה
* 1950 עד 1958 - לא נכנסה
* 1962 עד 1986 - לא העפילה
* 1990 - לא נכנסה
* 1994 עד 2022 - לא העפילה

==כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 1963|| colspan="7" rowspan="4" |לא נרשמה
|-
| 1965
|-
| 1967
|-
| 1969
|-
| 1971|| colspan="7" |פרשה
|-
| 1973|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1977||מקום שישי||5||0||0||5||6||| 17
|-
| 1981|| colspan="7" |לא העפילה
|-
|1985||סיבוב ראשון||4||0||1||3||2||| 9
|-
|1989|| colspan="7" |לא נרשמה
|-
| 1991|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1993|| colspan="7" |פרשה
|-
| 1996|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1998|| colspan="7" |לא נרשמה
|-
| 2000|| colspan="7" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 2002
|-
| 2003|| colspan="7" |פרשה
|-
| 2005|| colspan="7" rowspan="8" |לא העפילה
|-
| 2007
|-
| 2009
|-
| 2011
|-
| 2013
|-
| 2015
|-
| 2017
|-
| 2019
|-
| 2021||סיבוב ראשון||3||1||0||2||3||| 5
|-
| 2023
| colspan="7" |לא העפילה
|-
!סה"כ!!3/27!!12!!1!!1!!10!!11!!31
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

== ליגת האומות של CONCACAF ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=ccffcc
| 2019-2020
|ב
|עלתה לדרג א||6
|4
|1
|1
|16
||5
|-
| 2022-2023
|א
|שלב הבתים
|4
|0
|1
|3
|2
|9
|-
| 2023-2024
|א
|שלב הבתים
|4
|1
|2
|1
|6
|3
|-
|2024-2025
|א
|
|
|
|
|
|
|
|-
! colspan="3" |סה"כ
!14
!5
!4
!5
!24
!17
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סורינאם: כדורגל
סורינאם
נבחרת ארובה בכדורגל

נבחרת ארובה בכדורגל (בהולנדית: Arubaans voetbalelftal, בפפיאמנטו: Seleccion nacional di futbol di Aruba) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ארובה.

בסגל הנבחרת נכללים גם שחקנים בעלי שורשים מארובה שנולדו מחוץ לגבולות המדינה כגון גרגור בריינבורג.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1986 - לא נרשמה, הייתה חלק מהאנטילים ההולנדיים
* 1990 עד 1994 - לא נרשמה
* 1998 עד 2022 - לא העפילה

==גביע הזהב של CONCACAF==
* 1991 - לא השתתפה
* 1993 - פרשה
* 1996 עד 2003 - לא העפילה
* 2005 - פרשה
* 2007 - לא השתתפה
* 2009 - לא העפילה
* 2011 - לא השתתפה
* 2013 עד 2023 - לא העפילה

== ליגת האומות של CONCACAF ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=ffbbbb 
| 2019-2020
|ב
|ירדה לדרג ג||6
|0
|0
|6
|5
||18
|-
| 2022-2023
|ג
|שלב הבתים
|4
|1
|1
|2
|5
|5
|-bgcolor=ccffcc
| 2023-2024
|ג
|עלתה לדרג ב
|4
|4
|0
|0
|14
|4
|-
|2024-2025
|ב
|
|
|
|
|
|
|
|-
! colspan="3" |סה"כ
!14
!5
!1
!8
!24
!27
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==שחקנים מפורסמים==
* רוני נוואן

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.national-football-teams.com/v2/country.php?id=11 נבחרת ארובה], באתר National Football Teams

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ארובה: כדורגל
ארובה
וסילי ריאביקוב

וסילי ריאביקוב במדים, צילום משנת 1945
וסילי מיכאילוביץ ריאביקוב (ברוסית: Василий Михайлович Рябиков; 14 בינואר 1907 - 19 ביולי 1974), פקיד ממשל סובייטי בכיר, שמילא תפקיד מרכזי בתיעוש הסובייטי בעת מלחמת העולם השנייה, ולאחריה מילא תפקיד מפתח בפיתוח הלוויין הראשון, ספוטניק 1.

ריאביקוב היה נציג המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שמונה על ידי נשיאות הוועד המרכזי של המפלגה לעמוד בראש הוועדה המפקחת על מיזם הלוויין הסובייטי הראשון. הוועדה בראשותו קמה בשנת 1955.

==פעילות בעת מלחמת העולם השנייה==
ריאביקוב היה אחראי על חלק ממפעלי ייצור הנשק והתחמושת בברית המועצות, וסייע בשיפור הביצועים והיקפי הייצור של מפעלים אלה. ריאביקוב סייע בהכנסה לייצור המוני של רובים נגד טנקים. על פיתוח רובים אלה והובלת הייצור, קיבל את עיטור מסדר לנין.

ריאביקוב שיפר את ניהול מפעלי הנשק של דגטיארב, והיה לו תפקיד מרכזי בהכנסה לייצור המוני של תת המקלע מדגם PPSH, שהיה בין כלי הנשק המזוהים ביותר עם חיילי הצבא האדום בעת מלחמת העולם השנייה.

ריאביקוב היה אחראי על פינויים של מספר מפעלים גדולים, שהפך חיוני לאור התקדמות הצבא הגרמני אל תוך שטחי ברית המועצות.

==פעילות לאחר מלחמת העולם השנייה==
ריאביקוב מונה לתת שר החימוש של ברית המועצות. בנוסף פעל כראש הוועדה של מועצת השרים לענייני ניהל, סגן נשיא מועצת השרים של הפדרציה הרוסית, יושב ראש המועצה המייעצת לתוכניות הכלכליות של הפדרציה הרוסית, וחבר בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. רוב תפקידיו אלה מולאו בו זמנית.

==ראש הוועדה המפקחת על מיזם הלוויין הסובייטי==
ריאביקוב היה היושב ראש של הוועדה למעקב אחר פיתוח הטיל בליסטי בין-יבשתי הראשון של ברית המועצות, R-7 סמיורקה. לתפקיד זה התווסף פיקוח על מיזם הלוויין הסובייטי, שנודע לימים כספוטניק 1. ריאביקוב ניצל את כישרונו המינהלי ואת קשריו בצמרת הממסד התעשייתי והפוליטי של ברית המועצות על מנת לסייע לסרגיי קורוליוב ושותפיו במיזם החלל, להשיג את המשאבים הכלכליים והחומריים שהיו נחוצים לפיתוח.

ריאביקוב היה חתום על מספר פניות לנשיאות הסובייט העליון והוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, יחד עם קורוליוב, קלדיש וחרוניצ'ב, בבקשת רשות לגשת ולעסוק במיזם הלוויין. פנייתו השנייה אל מוסדות המפלגה, בשנת 1955, הייתה המכרעת ולאחריה מונה כמפקח מטעם המפלגה על מיזם הלוויין.

==עיטורים==
וסילי ריאביקוב היה אחד מהאנשים המעוטרים ביותר בברית המועצות, על הישגיו בתחום התעשייה והעבודה. בין עיטוריו: 

*גיבור העמל הסוציאליסטי
*עיטור מסדר לנין (תשע פעמים)
*עיטור על שם סובורוב (דרגה שנייה)
*עיטור מהפכת אוקטובר
*עיטור הדגל האדום
*עיטור הדגל האדום של העמל (פעמיים)
*עיטור הכוכב האדום

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100528120404/http://www.tulamash.ru/pagenews.php?id=148 ביוגרפיה של ריאביקוב, ברוסית]

קטגוריה:תוכנית החלל הסובייטית
קטגוריה:פוליטיקאים סובייטים
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1974
גזאמטקונסטוורק

גזאמטקונסטוורק (בגרמנית: Gesamtkunstwerk, בתרגום מילולי: יצירת אמנות כוללת) הוא מונח גרמני המיוחס למלחין האופרה הגרמני ריכרד וגנר ומשמעו הצגה אופראית הכוללת מוזיקה, תיאטרון ואמנויות חזותיות. וגנר גרס, שבטרגדיה היוונית העתיקה היו כל האמנויות האלה שלובות וממוזגות, אך לאחר זמן נפרדו והתרחקו. וגנר התייחס בביקורתיות אל האופרה של תקופתו, ששמה דגש רב מדי על המוזיקה ולא כללה דרמה איכותית.

המונח, שאפשר לתרגמו גם כ"סינתזה של האמנויות", מקובל בשימוש (בעיקר בפי דוברי גרמנית) לתיאור כל מיזוג או שילוב של צורות אמנויות אחדות.

המונח נמצא בשימוש גם באדריכלות לתיאור בניין, שכל חלק בו מעוצב כחלק ממכלול שלם.

וגנר ייחס חשיבות רבה ליסודות של "קביעת הלך נפש", כמו החשכת האולם, אפקטים קוליים וסידורי ישיבה, הממקדים את תשומת לב הקהל בבמה כדי שישקע לחלוטין בעולם הדמיון של הדרמה המוזיקלית. תפיסות אלה היו מהפכניות לשעתן, בעיקר בהשוואה לאווירה המקובלת בבתי אופרה של המאות הקודמות, כאשר הקהל התעניין לא פחות, ואולי אף יותר, במתרחש בתאי האצולה מאשר על הבמה ורוב ההצגה, פרט לאריות החשובות של הפרימדונה ושל הטנור המוביל, שימשה רק רקע לסצנה החברתית. כיום, בסביבה האופראית המודרנית, רעיונותיו של וגנר נתפסים כמובנים מאליהם.

==ראו גם==
* אופרה
* אופרה גרמנית
* ריכרד וגנר
* פסטיבל ביירוית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופרה
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
קטגוריה:ריכרד וגנר
שירות המשלוחים של קיקי

שירות המשלוחים של קיקי (בקאנג'י: 魔女の宅急便; באופן מילולי: "מכשפות משלוחי אקספרס") הוא הסרט הרביעי של סטודיו ג'יבלי, שבוים על ידי הייאו מיאזאקי בשנת 1989. זהו סרט אנימה המבוסס על ספר ילדים יפני שנכתב על ידי הסופרת איקו קאדונו.

==תקציר העלילה==

קיקי היא מכשפה צעירה בת 13, שגרה בכפר קטן. על פי המסורת, כשהיא מגיעה לגיל 13 היא מחויבת לעזוב את הבית לשנה, כדי להפוך למכשפה עצמאית. קיקי טסה על המטאטא של אמה, לחפש מקום מגורים חדש עם החבר הקרוב שלה ג'יג'י, חתול שחור ודברן.

למחרת הערב בו היא יוצאת היא מגיעה לעיר נמל בשם קוריקו, שם היא פוגשת בעלת מאפייה בשם אוסונו, שנותנת לה מקום מגורים ועבודה במאפייה, כאשר היא מבצעת משלוחים ללקוחות המאפייה על ידי ריחוף במטאטא.

היא גם חווה הרפתקאות במשלוחים ויוצרת קשר חדש עם נערה אומנית שהיא פוגשת ביער.

בזמן שהיא מתגוררת בעיר קוריקו היא פוגשת ילד ששמו טומבו ואת חבריו, הוא מחבב אותה והיא נקשרת אליו.
אך בהמשך הסרט היא מאבדת את כוחותיה בעקבות ספקות שחשה בקשר לעצמה: ריחוף במטאטא, להבין את דברי ג'יג'י החתול ובאותו זמן היא גם שוברת את המטאטא שלה.

בסוף הסרט עליה להתגבר על חששותיה ולהציל את טומבו מפני התרסקות של ספינת אוויר, ובעזרת כוח הרצון היא מחזירה לעצמה את כוחותיה.

==הדמויות הראשיות== 
*קיקי - מכשפה בת 13 שעוזבת את ביתה בכפר, כי היא מחויבת על-פי מסורת מכשפות העולם להפוך לעצמאית, ולחפש לה מקום מגורים חדש על ידי מטאטא שמרחף באוויר. היא אופטימית בדרך כלל וחביבה לאנשים.
*ג'יג'י - החתול השחור של קיקי, קיקי יכולה להבין את דבריו בגלל שהיא מכשפה.
*טומבו - נער בן 13 שגר בעיר ומחבב את קיקי כאשר היא עוברת לגור שם. הוא מתעניין בנושא התעופה וחולם לטוס בכלי טיס שיבנה בעצמו.
*אוסונו - בעלת מאפייה קטנה בעיר קוריקו, נמצאת בהריון מתקדם. כאשר קיקי הגיעה לעיר שבה החליטה להתגורר, היא נתנה לה מקום מגורים כשבתמורה קיקי תעבוד במאפייה.
*האופה - שמו לא מוזכר בסרט. הוא האופה במאפייה של אוסונו והוא בעלה של אוסונו.
*הגברת הזקנה - לקוחה של שירות המשלוחים המתיידדת עם קיקי. היא עשירה מאוד וגרה בבית עם משרתת.
*חבריו של טומבו
*אמה ואביה של קיקי

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.ghibli.jp האתר הרשמי של אולפני ג'יבלי ביפנית]
* [http://www.onlineghibli.com האתר הרשמי של אולפני ג'יבלי באנגלית]

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי הייאו מיאזאקי
קטגוריה:סטודיו ג'יבלי: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימה מ-1989
לאונרד זונקה

לאונרד זונקה (גרמנית: Leonhard Sohncke; 22 בפברואר 1842 – 2 בנובמבר 1897) פיזיקאי גרמני שידוע כמי שהניח את היסודות לגילוי רשימת החבורות הסימטריות המרחביות המשמשות להגדרת מבנה הגביש בקריסטלוגרפיה.

==ביוגרפיה==
לאונרד זונקה נולד בשנת 1842 בהַאלֶה על הנהר זַאלֶה (Halle an der Saale, כיום במדינת סקסוניה-אנהלט). זונקה למד בהאלה והגיש את עבודת הדוקטורט שלו ב-1866 באוניברסיטה של העיר. הוא הרצה באוניברסיטת קניגסברג וב-1871 קיבל משרת פרופסור בפוליטכניון של קארלסרוהה. אחר-כך עקר ליינה וב-1886 קיבל את תפקיד המנהל של המכון לפיזיקה (אז Physikalisches Cabinet, כיום Physikalische Institut) בבית הספר הטכני הגבוה של מינכן (Technische Hochschule München - כיום האוניברסיטה הטכנית של מינכן - Technische Universität München). בין השאר יזם זונקה את הסמינר המשותף לפיזיקאים מהאוניברסיטה הטכנית של מינכן ומאוניברסיטת מינכן, המכונה על שמו "Sohncke-Kolloquium", והמתקיים עד היום. זונקה ניהל את המכון עד מותו במינכן ב-1897.

==עבודתו על חבורות סימטריות מרחביות==
לזכותו של זונקה נזקפת תגלית המושג חבורת סימטריות מרחבית. את הרעיון העלה זונקה ב-1867 וב-1879 יצא לאור בלייפציג ספרו "Entwicklung der Theorie einer Kristallstruktur" (התפתחותה של תאוריית מבנה הגביש), ובו פירט את 65 החבורות הסימטריות המרחביות שגילה.

עשר שנים אחר-כך מצאו המתמטיקאים ארתור מוריץ שנפליס הגרמני, ויבגראף סטפאנוביץ' פיודורוב הרוסי, שעבדו תחילה בנפרד ואחר כך שיתפו פעולה ביניהם, כי הרשימה של זונקה היא חלקית משום שלא לקח בחשבון אלמנטים של סימטריה והוסיפו עוד 165 חבורות מרחביות על הרשימה שלו על מנת לקבל את סך כל 230 חבורות הסימטריות המרחביות המוכרות כיום.

==קישורים חיצוניים==

* [http://books.google.com/books?id=lTd5VfZu-eQC&pg=PA11&lpg=PA11&dq=%22leonhard+sohncke%22&source=web&ots=nXHvw2X61g&sig=l4ChGi_KzDQNJ5NifdqKPbwQDHI#PPA12,M1 ביוגרפיה קצרה על זונקה] מתוך Geometric Crystallography: An Axiomatic Introduction to Crystallography מאת Peter Engel. תקציר מאתר Google Book Search.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1842
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1897
סרגיי אפאנסייב

סרגיי אפאנסייב
סרגיי אלכסנדרוביץ אפאנסייב (30 באוגוסט 1918 - 13 במאי 2001), מהנדס רוסי, מחשובי המנהלים בתחום החלל והביטחון בברית המועצות. היה השר הראשון לענייני בניין מכונות כלליות (Министерства Общего машиностроения) של ברית המועצות, משרה בה החזיק משנת 1965. 

תחת שם קוד זה עסקו בברית המועצות במיזמי בנייה מסווגים שונים, החל מתחום הגרעין, המשך בתחום הטילים הבליסטיים וכלה בתחום החלל.

==אפאנסייב כשר לענייני בניין מכונות כלליות==
אפאנסייב מונה במרץ 1965 כשר הראשון לעניין בניית מכונות כלליות, והיה צריך לצקת תוכן להגדרת תפקידו החדש. הוא איחד מפעלים שונים בתחומי הביטחון, מעבדות מחקר, מרכזי פיתוח, מתקני ניסוי והנדסה, ומשרדי התכנון השונים של תחום החלל, תחת קורת הגג של המשרד החדש. המבנה המינהלי של המשרד, ומוטת השליטה שלו על היחידות והמפעלים הכפופים לו היו שמורים שנים תחת מעטה של סודיות, ונודעו ברבים רק לאחר עידן הגלאסנוסט שפתח מיכאיל גורבאצ'וב במחצית השנייה של שנות השמונים של המאה העשרים. אפאנסייב החזיק בתפקיד השר לענייני בניין מכונות כלליות עד שנת 1983.

==תוכניות הטילים הבליסטיים של ברית המועצות==
אפאנסייב היה ממונה על חלק נכבד מתוכניות הפיתוח והייצור של הטילים הבליסטיים של ברית המועצות. בין היתר היה ממונה על משרד התכנון מאקייב ועל פיתוח הטילים הבליסטיים הראשונים של ברית המועצות, שהיו מיועדים לשיגור מצוללות.

==תפקידיו בנושא החלל בברית המועצות==
אפאנסייב היה מעורב במיזמי החלל השונים של ברית המועצות, ובהם פיתוח תחנות החלל מסדרת תוכנית סאליוט ומיר, פרויקט בניית מעבורת החלל הרוסית בוראן, פיתוח משגר הלוויינים הכבד אנרגיה, והיה נוכח בשיגורים רבים לחלל שהתקיימו בקוסמודרום בייקונור. בשנים הראשונות לתפקידו כשר לענייני בניין מכונות כלליות, עבד בצמוד לראש משרד התכנון מספר 1, סרגיי קורוליוב. כמנהל מוכשר, נזקק לא אחת אפאנסייב לתמרן בין ראשי משרדי התכנון השונים של תוכנית החלל הסובייטית, ולהתערב ביריבויות המקצועיות והאישיות בין מיכאיל יאנגל, ולנטין גלושקו וולדימיר צ'לומיי, אשר נאבקו לא רק על משאבים אלא על גישות מנוגדות לבניינה של תוכנית החלל הסובייטית. משנת 1988 ועד מותו, שימש כיועץ מדעי בכיר לתאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

==עיטורים==
*כוכב הזהב של גיבור העמל הסוציאליסטי (פעמיים)
*עיטור לנין (שבע פעמים)
*עיטור מהפכת אוקטובר
*עיטור הדגל האדום של העמל (פעמיים)
*עיטור הכוכב האדום

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:תוכנית החלל הסובייטית
קטגוריה:פוליטיקאים סובייטים
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1918
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:שרי ממשלת ברית המועצות
מתאווארי

מתאווארי (בגאורגית: მთავარი, "נסיך") היה תואר פיאודלי בגאורגיה מקביל לתואר נסיך. התואר עצמו מורכב מהמילה "תאבי" (თავი) שפירושה ראש או מנהיג. 

המקור הכתוב המוקדם ביותר שמזכיר את התואר מתאווארי הוא טקסט גאורגי היסטוריוגרפי המתוארך למאה החמישית. מהמאה האחת עשרה ועד למאה הארבע עשרה, התואר מתאווארי, יחד עם התואר תאוואדי, היה זהה לתואר אריסתווי, והתייחסה לאחד מהאצילים, נסיך. בתור הזהב של הממלכה הגאורגית המאוחדת (המאה השתים עשרה והמאה השלוש עשרה), השתנה התואר בהדרגה מתואר מוּתנה לתואר תורשתי קבוע, עד שהושלם בסוף המאה החמש עשרה. באותה מאה שימש התואר מתאווארי כתוארם של נסיכים מכהנים במערב גאורגיה (סאמצחה, מגרליה, גוריה, סוואנתי ואבחזיה), שעצמאותן בוטלה סופית על ידי האימפריה הרוסית.

== מקורות == 

* רולנד גריגורי סאני (1994), [http://books.google.com/books?id=riW0kKzat2sC&pg=PP1&dq=The+Making+of+the+Georgian+Nation&sig=tGJqarhhNgQwOQ--IhLBpLo2cfc יצירת האומה הגאורגית], עמ' 43-44, , <SMALL>(אנגלית)</SMALL> 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:תארים
קטגוריה:ממלכת גאורגיה
קטגוריה:גאורגיה: אצולה
עשקוץ השיטים

עשקוץ השיטים (שם מדעי: Trachypteryx acanthotecta) הוא עש השייך לסדרת הפרפראים.

בית הגידול של העשקוץ הוא השיטה הסלילנית, המצויה בערבה, בנגב ובסיני.

זחל העשקוץ הוא חסר צבע ובעל מטווה הנראה כקוץ של עץ השיטה. הזחל ניזון מגבעוליו ומעליו של השיטה עד שהוא מתמקם ומתגלם (הופך לגולם). העשקוץ הבוגר הוא בעל צבע ורוד עם פסים חומים ולבנים.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:Pyralidae

קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
בריאנסק (מחוז)

מחוז בריאנסק (ברוסית: Брянская область; תעתיק: בריאנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי, דרום-מערבית למוסקבה בגבול עם אוקראינה ובלארוס. המחוז הוקם ב-5 ביולי 1944. עד אז המחוז היה חלק ממחוז אוריול.

מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז כולל 27 אזורים מוניצפאליים ו-7 ערים בעלי חשיבות מחוזית.

==היסטוריה==
התיישבות רוסית באזור החלה במאה ה-10 בערך בתקופת התנצרות הרוסים. נסיכות בריאנסק הייתה עצמאית במשך תקופה ארוכה. במאה ה-13 השטח סופח לדוכסות הגדולה של ליטא. בשנת 1500 רוב שטח של המחוז הוחזר השטח לרוסיה, יתר השטחים הועברו לשליטה רוסית בשנת 1654. בתחילת המאה ה-20 השטח היה חלק ממחוז אוריול עד שהופרד ממנו בשנת 1944.

==דמוגרפיה==
הרוסים מהווים כ-97% מאוכלוסיית המחוז. בעיר הגדולה - בריאנסק יש כ-416 אלף תושבים. בערים מתגוררים כ-68% מאוכלוסיית המחוז.

===יהודים===
מספר היהודים במחוז בריאנסק עומד על כ-1,400 (לעומת כ-13 אלף בשנת 1959). בשנת 2006 הגיע הרב מנחם מנדל זקלס מטעם חב"ד כרב ראשי של מחוז בריאנסק. בעיר ישנם מוסדות יהודים, לרבות בתי חינוך. בין היתר ניתן לקבל שירותי דת, קבורה יהודית, חתונות ובריתות.

==בעיות אקולוגיות==
לאחר אסון צ'רנוביל הזדהם חלק משמעותי של שטח המחוז בחומרים רדיואקטיביים. בהתאם לנתונים לשנת 1999 כ-16% מאוכלוסיית המחוז מתגוררים בשטח המזוהם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
בריאנסק
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1944