אדי גומז

אדגר (אדי) גומז (בספרדית: Eddie Gómez; נולד ב-4 באוקטובר 1944) הוא בסיסט ג'אז אמריקאי ממוצא פורטוריקני, שהשתתף בהקלטתם של מאות אלבומי אולפן. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו עם שלישיית ביל אוונס בין השנים 1966 עד 1977.

== ביוגרפיה ==
אדי גומז (משמאל) עם הגיטריסט מייק ארמנדו (מימין)
גומז נולד בפוארטו ריקו ובצעירותו עבר עם משפחתו לניו יורק, שם גדל.<ref name="Allmusic">[ Yanow, Scott. Allmusic biography of Eddie Gómez.]. Retrieved January 26, 2014.</ref> בגיל אחת עשרה הוא התחיל לנגן בקונטרבס ובגיל שלוש עשרה הלך לבית הספר הגבוה למוזיקה ואמנות בניו יורק .<ref name="AAJ" /> בין השנים 1959 - 1961 הוא ניגן בלהקת הנוער של פסטיבל ניופורט, בהנהגתו של מרשל בראון. ב-196 סיים את לימודיו בבית הספר ג'וליארד.<ref name="AAJ"></ref>

גומז ניגן במשך אחת עשרה שנים עם שלישיית ביל אוונס, בתקופה שכללה הופעות רבות ברחבי העולם וכן עשרות הקלטות.<ref name="Allmusic" /> במהלך הקריירה שלו גומז ניגן עם מוזיקאים רבים אחרים בהם ג'רי מאליגן, צ'יק קוריאה, ג'ון אברקרומבי, ג'ק דז'ונט, ריצ'רד שטולצמן, ג'ון סקופילד, מישל פטרוצ'אני והרבי מאן. הקריירה שלו מורכבת בעיקר מעבודה כמלווה, והוא ידוע בתפקידים המהירים והמלודים שלו. בנוסף לעבודה כנגן אולפן באלבומי ג'אז מפורסמים רבים, הוא הקליט כמנהיג הרכב תחת Columbia Records, Projazz ו-Stretch. רבות מההקלטות האחרונות שלו כמנהיג נעשו בשיתוף עם פסנתרן הג'אז מארק קרמר.<ref name="AAJ" />

במאי 2013, הוענק לגומז תואר דוקטור לשם כבוד למוזיקה ממכללת ברקלי למוזיקה בוולנסיה, ספרד.<ref name="deg" /> זה היה דוקטור לשם כבוד הראשון שניתן בקמפוס הבינלאומי החדש של המכללה בספרד.<ref name="deg"></ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== כמנהיג הרכב ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! כותרת
! משתתפים
|-
| 1976
| Down Stretch
| עם טאקהירו הונדה (פסנתר) ואליוט זיגמונד (כלי הקשה)
|-
| 1984
| Gomez
| עם צ'יק קוריאה (פסנתר) וסטיב גאד (תופים)
|-
| 1986
| Mezgo
| עם מייקל ברקר (סקסון טנור), מאסאיקו סאטו (קלידים) וסטיב גאד (תופים)
|-
| 1988
| Power Play
| עם אל פוסטר וסטיב גאד (תופים/כלי הקשה); לי אן לדג'רווד ומייקל קוקרן (קלידים); מייקל ברקר (סקקסון טנור); ג'רמי סטייג (חליל); דיק אוטס (סקקסון סופרן/סקסון אלט); ג'ים הול (גיטרה ברצועה מס' 5); אן בריסטול וקימיקו איטו (שירה ברצועה מס' 9).
|-
| 1989
| Street Smart
| עם ריצ'רד טי (פסנתר); קני ורנר (קלידים); רנדי ברקר (חצוצרה); יו מקרקן (גיטרה); ג'ק מקדאף (עוגב); דיק אוטס (סקקסון טנור); בארי רוג'רס (טרומבון); סטיב גאד (תופים/כלי הקשה); ניקי מררו (בונגו/טימבלס); סטיב תורנטון (קונגה/כלי הקשה).
|-
| 1992
| Live In Moscow
| עם מיכאל אוקון (פסנתר); סטיב אמירו (פסנתר); רוני בוראג' (תופים).
|-
| 1993
| Next Future
| עם צ'יק קוריאה וג'יימס ויליאמס (פסנתר/סינתיסייזר); ריק מרגיצה (סקקסון טנור/סקסון סופרן); ג'רמי סטייג (חליל); לני ווייט (תופים).
|-
| 1998
| Dedication
| עם סטפן קרלסון (פסנתר), ג'רמי סטייג (חליל) וג'ימי קוב (תופים).
|-
| 1998
| Uptown Music
| עם סטפן קרלסון (פסנתר), ג'רמי סטייג (חליל) וג'ימי קוב (תופים).
|-
| 2004
| Art Of The Heart
| עם מארק קרמר (פסנתר).
|-
| 2005
| Jazz Fiddler on the Roof
| עם מארק קרמר (פסנתר) וג'ון מוסמן (תופים).
|-
| 2007
| Palermo
| עם סטפן קרלסון (פסנתר) ונאשייט ווייטס (תופים).
|-
| 2008
| Beautiful Love
| עם אל דימיולה (גיטרה), יוטאקה קובאיאשי (פסנתר) ובילי דראמונד (תופים).
|-
| 2010
| Forever
| עם סזריוס אלבים (פסנתר).
|-
| 2012
| Per Sempre
| עם תיאו קלווארלה (פסנתר), מאט מרוגליו (חליל) ומאסימו מנזי (תופים).
|-
| 2014
|Live At Montmartre
| עם קרסטן דאל (פסנתר).
|}

=== כמלווה ===

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944