OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סרגיי גורוליוב

סרגיי פטרוביץ' גורוליוב (בבלארוסית: Сяргей Пятровіч Гурулёў, נולד ב-21 בפברואר 1953) הוא גנרל בלארוסי בדימוס, אשר כיהן כראש המטה הכללי הבלארוסי בין השנים 2001–2009.

==ביוגרפיה==
גורוליוב נולד ב-21 בפברואר 1953 במחוז צ'יטה. ב-1974 הוא התגייס לצבא האדום, ולמד בבית הספר לפיקוד טנקים. הוא שירת כמפקד יחידות טנקים בעבר הבאיקל ובגרמניה המזרחית. ב-1986 הוא סיים את לימודיו באקדמיית השריון. לאחר פירוק ברית המועצות, הוא עבר להתגורר בבלארוס והחל לשרת בצבא הבלארוסי. ב-1997 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי. ביולי 2000 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-28. בפברואר 2001 הוא מונה לראש המטה הכללי הבלארוסי, וכיהן בתפקיד עד 2009. ב-4 בדצמבר 2009 הוא מונה ליושב ראש הוועדה הצבאית-תעשייתית. הוא כיהן בתפקיד עד 20 ביוני 2017.

==קישורים חיצוניים==

* [https://bis.nlb.by/ru/documents/139804 סרגיי גורוליוב] באתר הספרייה הלאומית של בלארוס

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים בלארוסים
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:שריונאים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:ילידי 1953
בדאוויה

חגיגת יום הולדתו של אחמד אל-בדאווי בעיר טנטא, במצרים
מסדר הבָּדָוִויָּה (בערבית: الطريقة البدوية) הוא מסדר סוּפי שנוסד במאה השלוש-עשרה במצרים על ידי אחמד אל-בדאווי (בערבית: ) המכונה אל-בדאווי (1199–1276).<ref></ref> המסדר היה פופולרי במצרים בתקופה הממלוכית והעות'מאנית, והסולטאנים מימנו את תחזוקת קברו של שייח' אחמד אל-בדאווי בעיר טנטא שבדלתת הנילוס ואת החגיגות לזכרו. במהלך התקופה העות'מאנית המסדר התפשט גם לטורקיה ובמיוחד באיסטנבול, אך במשך השנים התמעטו החסידים והמסדר דעך שם. 

כיום, לא מוכרת הדוקטרינה של מסדר הבדאוויה,<ref name="Ahmadiyyah"></ref> למעט העובדה שהוא נחשב סוּפי קדוש ויום הולדתו נחגג מדי שנה בעיר טנטא. אלפי חסידים ממצרים, מצפון אפריקה ואירו-אסיה, מגיעים אל העיר, מתגוררים באוהלים, ברחובות שסביב המסגד שבו הוא קבור, משננים יחד פרקי קוראן ומקשיבים לדרשות של חוקרים ממסגד אל-אזהר, בתקווה להיות מבורכים. אל-בדאווי נחשב קדוש שמסוגל להביא ברכה לאנושות כולה, אך מאמינים שהוא יכול גם לסייע בהקלת כאבי לידה, באיתור נעדרים, ובמעבר בחינות בבית הספר.<ref></ref> תושבי העיר מקבלים את פני החוגגים בממתקים ובמטעמים מיוחדים.<ref></ref>

==המסדרים שהסתעפו מאל-בדאוויה==
* א-שנאוויה (الشناوية). השייח': חסן מוחמד א-שנאווי (محمد الشناوي), שהוא השייח' של השייח'ים של המסדרים הסוּפיים במצרים ולשעבר ראש המועצה הסוּפית העליונה.
* אל-מראזקה (المرازقة). השייח': עיסאם א-דין אחמד שמס א-דין (عصام الدين أحمد شمس الدين).
* א-שועייביה (الشعيبية). השייח': מוחמד מוחמד א-שועייבי (محمد محمد الشعيبي)
* א-זאהדיה (الزاهدية). השייח': חסן א-סייד חסן יוסף (حسن السيد حسن يوسف)
* אל-ג'והריה (الجوهرية). השיח': אל-חוסיין אבו אל-חסן אל-ג'והרי (الحسين أبو الحسن الجوهري)
* אל-פרע'ליה (الفرغلية). השייח': אחמד סברי אל-פרע'לי ( أحمد صبري الفرغلي)
* אל-אימבאביה (الإمبابية).השייח': האני מוחמד עלי סלמאן (هاني محمد علي سلمان)
* אל-ביומיה (البيومية). השייח': אחמד חאמד פד'ל (أحمد حامد فضل)
* א-סטוחיה (السطوحية). השייח': עלי זאין אל-עאבדין א-סטוחי (علي زين العابدين السطوحي)
* אל-חמודיה (الحمودية). השייח': איבראהים מוחמד אל-מע'רבי (إبراهيم محمد المغربي)
* א-תסקיאניה (التسقيانية). השייח: אחמד איבראהים א-תסקיאני. ( أحمد إبراهيم التسقياني)
* אל-כנאסיה (الكناسية). השייח': אחמד סלאמה נויתו (احمد سلامة نويتو)
* אל-מנאיפה (المنايفة). השייח: עלי א-דין עבדאללה אל-מנופי (علي الدين عبد الله المنوفي)
* אל-ג'עפריה (الجعفرية). השייח': עבד אל-ע'ני סאלח אל-ג'עפרי (عبد الغني صالح الجعفري)
* אל-ג'ריריה (الجريرية). השייח': עבדאללה ח'ויטר ג'ריר (عبد الله خويطر جرير)
* אל-חלביה (الحلبية)
* א-סלאמיה (السلامية). השייח': ד"ר חוסיין עבד אל-מג'יד חוסיין אבו אל-עלא (الدكتور حسين عبد المجيد حسين أبو العلا)
* אל-כנאניה (الكنانية)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופיות
קטגוריה:אסלאם סוני
פיליפ שאולוב

פיליפ שאולוב (נולד ב-10 בפברואר 1999) הוא שחקן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
שאולוב נולד וגדל בשדרות, כבן יחיד להורים עולים מברית המועצות. הוריו התגרשו כשהיה בן שנה והוא גדל בעיקר עם אמו.

בצעירותו שיחק כדורסל וכדורגל במועצה אזורית שער הנגב.<ref></ref> <ref></ref> למד במגמת תיאטרון בתיכון שער הנגב, ב-2016 השתתף בסרט הגמר של המגמה "בדרך צפונה".<ref></ref>

בגיל 21 למד קורס משחק ב"טכניקה-משחק מול מצלמה" של ניב רז ואולי שטרנברג.<ref name=":2"></ref>

== קריירה ==
בתור ילד בן 9 הצטלם לסרט הקצר "מסע'" של דורון עופר. בנוסף גילם תפקיד אורח בפרק של "החברים של נאור".<ref name=":0" />

ב-2022 הוא קיבל את התפקיד הגדול הראשון שלו כשחקן בסדרת הנעורים "שומקום" דרמת נוער מוזיקלית של אורי גרוס ויואב צפיר. בסדרה הוא גילם את ולאדי ברטונוב, ילד אומנה המגדל את אחותו הקטנה יחד עם נערים נוספים.<ref name=":2" /> עוד ב-2022 שיחק בסדרה "בת השוטר" בתור ערן.

בשנת 2023 השתתף בסדרה "סובייצקה" ששודרה בכאן 11 בתור אלכס סטלינסקי, סטודנט בנבחרת המתמטיקה של ענת (סוזנה פפיאן).

בנוסף באותה שנה שיחק בסדרה "משמר הגבול" ששודרה ב-HOT ובנטפליקס,<ref></ref> בסדרת המדע בדיוני הישראלית לנוער "דרימארס" ששודרה בערוץ זום בתור מקס, מהנדס הלוויינים של המשלחת הסובל מהתקפי חרדה.<ref name=":0" /> בנוסף שאולוב השתתף בוידאו קליפ של אלה לי להב "רציתי שתעוף".<ref></ref>

ב-2024 שיחק בסדרה "אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו" של קשת 12 בתור לב דוידוביץ', מדריך במעבדה לאנטומיה<ref></ref><ref name=":0" />וכן בעונה הרביעית של "לבד בבית" המשודרת בכאן חינוכית בתפקיד יורן קפלינסקי, החבר של מיקה (נטע רוט).<ref name=":0" /> באותה שנה שיחק בסדרה "אינדל" בתפקיד אנטון.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2022
|שומקום
|ולאדימיר "ולאדי" ברטונוב
|
|-
|בת השוטר
|ערן
|
|-
| rowspan="3" |2023
|סובייצקה
|אלכס סטלינסקי
|
|-
|משמר הגבול
|
|
|-
|דרימארס
|מקס
|
|-
| rowspan="3" |2024
|אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו
|לב דוידוביץ'
|
|-
|לבד בבית
|יורן קפלינסקי
|עונה 4
|-
|אינדל
|אנטון
|
|}

== חיים אישיים ==
שאולוב החל בזוגיות עם הזמרת אלה לי להב ב-2022. השניים הכירו על סט הסדרה "שומקום".<ref name=":0" /> ביולי 2024 פורסם כי השניים נפרדו. 

== פרסים והוקרה ==

* ב-2022 היה מועמד ל"פריצת השנה במשחק" בטקס פרסי נבחרי השנה של פרוגי.
* ב-2023 נבחר ל"פריצת השנה במשחק" על ידי עורכי פרוגי.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:שדרות: אישים
קטגוריה:בוגרי בית חינוך שער הנגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
דרייסיקאקר

מבט על דרייסיקאקר.
דרייסיקאקר (בגרמנית: Dreißigacker) היא עיירה בדוכסות סקסוניה-מיינינגן שבמדינת תורינגיה שבגרמניה. העיירה ממוקמת קילומטר מערבית למיינינגן, שמהווה המרכז הכלכלי והתרבותי של דרום מדינת תורינגיה.

== היסטוריה ==
דרייסיקאקר מוזכרת לראשונה במסמך מ-22 באוגוסט 1311 אותו כתב ברתולד השביעי, רוזן הנברג-שלאוזינגן, ונקראת בשם דריזיצ'אצ'ר (Drizichaccher).

בין השנים 1611 ועד 1658 התרחש בעיירה ציד מכשפות, במהלכו הגיעו ארבע נשים וגבר למשפט. אנה גרמן בת ה-80 הוצאה להורג על המוקד בשנת 1611; התוצאה של ארבעת המשפטים האחרים אינה ידועה.

בשנת 1641, במהלך מלחמת שלושים השנים, חיילים אימפריאליים הרסו את המקום בהצתת האש.

ב-1710, הדוכס ארנסט לודוויג הראשון בנה בדרייסיקאקר בקתת ציד שבה שכנה מכללת היערות הראשונה של תורינגיה, האקדמיה ליערות דרייסיקאקר, מ-1801 עד 1843.

בשנת 2020, התגוררו בעיירה מעל ל-1400 תושבים.

== הקהילה היהודית ==
המשפחות היהודיות הראשונות עברו לדרייסיקאקר ככל הנראה באמצע המאה ה-17. והתקיימה קהילה יהודית במאות ה-18 וה-19. בשנת 1833 היו בה 56 חברים. ב-1856 קיבלו היהודים שחיו בדוכסות סקסוניה שוויון אזרחי. כתוצאה מכך עברו כמעט כל המשפחות היהודיות לעיר השכנה, מייניגן. לקהילה היהודית היה חיידר, בית כנסת (שהוקמו בסביבות 1820<ref name=":0"></ref>), מקווה ובית קברות, החיידר ובית הכנסת נהרסו כליל בשריפה גדולה שהייתה בעיר ב-13 במאי 1867, בה נהרסו חלקים נרחבים בעיירה. החיידר ובית הכנסת היהודי לא נבנו מחדש, בעיקר כי בשלב זה כבר עזבו רוב המשפחות היהודיות את העיירה, ברובה למייניגן הסמוכה.<ref></ref>
בית הקברות היהודי בדרייסיקאקר.

=== בית הקברות היהודי ===
במהלך המאה ה-17, הקימה הקהילה את בית הקברות היהודי <small>(גר')</small>. המצבה העתיקה ביותר היא משנת 1665. בית הקברות מחולק לשני אזורים, בחלקו העתיק קיימות עדיין 24 מצבות, רובן מהמאה ה-18, ובחלקו החדש, ישנן 28 מצבות בשתי שורות קברים. המצבה האחרונה בבית הקברות היא משנת 1880<ref name=":0" />, בשנת 1932 חולל בית הקברות.

=== חברי קהילה מפורסמים ===
* משה זקס (1800-1870), ב-1830 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים, נחשב לראשון העולים מגרמניה במאה ה-19.<ref></ref> שד"ר ועסקן, ממקימי כולל הו"ד.
* ד"ר גוסטב סטרופ (1851-1918), חבר המועצה המסחרית החסידית, נחשב לאיש העשיר ביותר בתורינגיה לפני מלחמת העולם הראשונה; בנוסף לפעילויות הקהילתיות הרבות שלו, הוא הקים קרנות נחשבות במיינינגן, וקיבל הערכה ופרסים רבים במהלך חייו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תורינגיה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בגרמניה
פיוטר טיחונובסקי

פיוטר מיקולאביץ' טיחונובסקי (בבלארוסית: Пётр Мікалаевіч Ціханоўскі, נולד ב-8 ביולי 1958) הוא גנרל בלארוסי בדימוס, אשר כיהן כראש המטה הכללי הבלארוסי בין השנים 2009–2014.

==ביוגרפיה==
טיחונובסקי נולד ב-8 ביולי 1958 בכפר סידרובקה שבמחוז מוהילב. הוא למד בבית הספר הצבאי קירוב, וב-1980 החל לשרת בצבא האדום. ב-1991 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית "פרונזה". לאחר פירוק ברית המועצות, עבר להתגורר במולדתו, בלארוס, והתגייס לצבא הבלארוסי. הוא מונה לראש קבוצת התכנון של המחלקה המבצעית של המטה הכללי הבלארוסי. ב-1999 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי, ומונה לסגן ראש המחלקה המבצעית במטה הכללי. 

בדצמבר 2009 הוא מונה לראש המטה הכללי הבלארוסי. הוא כיהן בתפקיד עד 11 בינואר 2014, אז נאלץ לפרוש מכיוון שהגיע למגבלת הגיל. לאחר פרישתו, שימש במשך כשנה כיועץ למטה הכללי הבלארוסי. בפברואר 2018 הוא מונה לתפקיד סגן המזכיר הכללי של חבר המדינות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://bis.nlb.by/ru/documents/143919 פיוטר טיחונובסקי] באתר הספרייה הלאומית של בלארוס

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים בלארוסים
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:ילידי 1958
אולג בלוקונב

אולג אלכסייביץ' בלוקונב (בבלארוסית: Алег Аляксеевіч Белаконеў, נולד ב-15 במאי 1965) הוא גנרל ופוליטיקאי בלארוסי, אשר כיהן כראש המטה הכללי הבלארוסי בין השנים 2014–2019, וכיום מכהן כחבר בית הנבחרים של בלארוס.

==ביוגרפיה==
בלוקונב נולד ב-15 במאי 1965, בכפר ברבאש שבמחוז פרימוריה. הוא למד בבית הספר הצבאי באומסק, וב-1987 החל לשרת בצבא האדום. לאחר פירוק ברית המועצות, הוא עבר להתגורר בבלארוס, והתגייס לצבא הבלארוסי. הוא למד באקדמיית המטה הכללי הבלארוסי, וסיים אותה ב-1999. ב-2010 הוא מונה למפקד הכוחות המיוחדים הבלארוסיים.

ב-11 בינואר 2014, מונה בלוקונב לראש המטה הכללי הבלארוסי. הוא כיהן בתפקיד עד דצמבר 2019. לאחר פרישתו, נבחר לחבר בבית הנבחרים של בלארוס.

ב-1 באוקטובר 2021, בהלווייתו של סוכן קד"ב שנהרג בקרב יריות עם פעיל אופוזיציה, בלוקונב קרא לטבוח באנשי האופוזיציה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mil.by/en/forces/squad/persons/199/ אולג בלוקונב] באתר משרד ההגנה הבלארוסי

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים בלארוסים
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:פוליטיקאים בלארוסים
קטגוריה:ילידי 1965
הקרב על אמריקה

הקרב על אמריקה (באנגלית: Civil War) הוא סרט מלחמה אפי אמריקאי שנכתב ובוים על ידי אלכס גרלנד. בסרט מככבים קירסטן דנסט, ואגנר מורה, סטיבן מקינלי הנדרסון, קיילי ספייני, ג'סי פלמונס וניק אופרמן. הסרט יצא לאקרנים ב-26 באפריל 2024.<ref></ref><ref></ref>

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת בעתיד דיסטופי לא רחוק בו מלחמת אזרחים פרצה בארצות הברית בין הממשל האמריקני לבין "הכוחות הבדלנים המערביים", בראשות טקסס וקליפורניה. הנשיא המכהן, אשר זו כעת הקדנציה השלישית שלו, משוכנע שהניצחון קרוב והוא מורה בין היתר על תקיפות אוויריות נגד הכוחות הבדלנים המערביים. למרות זאת הכוחות הבדלנים המערביים של טקסס וקליפורניה מצליחים להתקדם באופן מואץ לעבר וושינגטון הבירה, אותה הם מעוניינים להחריב.

בעקבות פיגוע התאבדות קטלני ברחובות ניו יורק צוות עיתונאים אמריקני נועז מחליט לצאת למסע מסוכן לעבר וושינגטון הבירה, במטרה לראיין את הנשיא לפני נפילת העיר. הצוות חוצה אזורים שסועי מלחמה ברחבי ארצות הברית, בהם הם נתקלים במיליציות חסרות רחמים שמבצעות באופן תדיר פשעי מלחמה.
צבא העם החדש}}

== צוות השחקנים הראשי ==
* קירסטן דנסט - צלמת העיתונות לי סמית'
* ואגנר מורה - העיתונאי ג'ואל
* קיילי ספאני - צלמת העיתונות הצעירה והשאפתנית ג'סי קאלן
* סטיבן מקינלי הנדרסון - העיתונאי הוותיק סמי
* ניק אופרמן - נשיא ארצות הברית אשר הפך לדיקטטור<ref name="People"></ref>
* סוניה מיזונו - הכתבת הבריטית אניה
* ג'פרסון וייט - דייב, הצלם של אניה
* נלסון לי - טוני, כתב מהונג קונג, חבר טוב של לי וג'ואל
* אוון לאי - בוהאי, כתב מהונג קונג, עמית לעבודה של טוני
* ג'סי פלמונס - איש מליציה קיצוני וגזעני
* קארל גלוסמן - תצפיתן
* ג'ואני פליז - סוכנת השירות החשאי ג'וי באטלר

== הפקה ==
בינואר 2022 פורסם לראשונה ששאלכס גרלנד יכתוב ויביים את הסרט עבור חברת ההפקה A24, ושבסרט יככבו קירסטן דנסט, ואגנר מורה, סטיבן מקינלי הנדרסון וקיילי ספייני.<ref></ref> באפריל 2022 הוכרז לראשונה שקארל גלוסמן גם נכלל בצוות השחקנים הראשי.<ref></ref> בראיון עם העיתון הבריטי הדיילי טלגרף אשר נערך במאי 2022 גרלנד ציין שעלילת הסרט מתרחש "במועד בלתי מוגדר בעתיד - מספיק רחוק בשביל שאוכל להוסיף יוהרה - ומשמש כאלגוריה מדע-בדיונית למצוקה שנובעת מהחברה המקוטבת שלנו בהווה". באותו הראיון נחשף לראשונה גם שסוניה מיזונו תכלל גם בצוות השחקנים הראשי.<ref></ref>

הצילומים לסרט החלו באטלנטה ב-15 במרץ 2022.<ref></ref><ref></ref> במאי עבר צוות ההפקה ללונדון.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/IHVIG0_-6JA הקדימון הרשמי של הסרט] ביוטיוב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2024
סויוז MS-12

סויוז MS-12 (ברוסית:Союз МС-12) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-14 במרץ 2019 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-3 באוקטובר 2019. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 59 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==הצוות==
* אלכסיי אובצ'ינין - מפקד
* ניק הייג - מהנדס טיסה
* כריסטינה קוק - מהנדס טיסה (בהמראה בלבד, חזרה ב-סויוז MS-13)
* הזאע אל-מנסורי - מהנדס טיסה (בנחיתה בלבד, הגיע ב-סויוז MS-15)

===צוות גיבוי===
* אלכסנדר סקבורצוב - מפקד
* לוקה פרמיטנו - מהנדס טיסה
* אנדרו מורגן - מהנדס טיסה

הרכב הצוות סוכם בדצמבר 2018 לאחר שהזאע אל-מנסורי סיים בצהלחה את הקורס והוסדרה מתכונת טיסתו ושהייתו קצרה בתחנת החלל.

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז MS-12" שוגרה ב-14 במרץ 2019 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית התחברה למודול "ראסווט" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור כ-6 שעות ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 59 בפיקוד אולג קונוננקו.

צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 59.

"סויוז MS-12" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.

ב-3 באוקטובר 2019 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ. במקום כריסטינה קוק על הסיפון היה הזאע אל-מנסורי (הגיע לחלל כשבוע לפני זה בחללית סויוז MS-15). הנחיתה עברה ללא בעיות.

עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 60 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-ms-12.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz-ms-12.html תיאור המשימה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2019 ברוסיה
Spektr-RG

Spektr-RG (ברוסית: Спектр-РГ) הוא לוויין ששוגר על ידי רוסיה בשנת 2019 כחלק של פרויקט משותף עם גרמניה. על הלוויין הותקן זוג טלסקופים שפועלים בתחום קרני רנטגן. במקור היה מתוכנן להתקין גם רגש התפרצויות גמה.
== היסטוריה ==
הפרויקט גובש בשנת 1987 בהובלת ברית המועצות אך היה בתקצוב נמוך. לאחר כישלון של פרויקט "מארס 96" של שיגור גשושית למאדים, רוסקוסמוס הגדיל תקצוב הפרויקט באופן משמעותי. היה מתוכנן לשגר אותו בשנת 1998 עם 7 מכשירים מהם 4 טלסקופים. תקצוב הפרויקט לא איפשר קידומו כמתוכנן. רוסיה פנתה לסוכנות החלל האירופית. באותו זמן הסוכנות קידמה פרויקט "INTEGRAL" ולכן סירבה לפניה. קידום הפרויקט הוקפא.

בסתיו 2008 הוחלט לקדם פרויקט קטן בהרבה בשיתוף עם גרמניה. החוזה נחתם בשנת 2009.

בניית הלוויין הועברה למשרד "לבוצ'קין". בשנת 2016 למפעל הועברו טלסקופים שנבנו ברוסיה וגרמניה.

השיגור בוצע ב-13 ביולי 2019 מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם "פרוטון M". ב-21 באוקטובר הלוויין הגיע לנקודת לגראנז' L2 כמתוכנן.

ב-30 ביולי טלסקופ רוסי ART-XC סיים את הבדיקות וביצוע כיולים ונכנס לשימוש סדיר. טלסקופ זה רגיש בתחום KeV 4-30.

ב-15 באוקטובר טלסקופ גרמני eROSITA סיים את הבדיקות וביצוע כיולים ונכנס לשימוש סדיר. טלסקופ זה רגיש בתחום KeV 0.3-10.

משך עבודה המתוכנן של מכשירי הלוויין הוא כ-6.5 שנים.

בהתאם לתוכנית כל אובייקט נצפה 30-40 שניות 6 פעמיים ביום. זה מאפשר לכסות את כל התחום תוך 6 חודשים של תצפיות. היה מתוכנן לבצע את התצפיות 7 פעמים כך שהתוכנית הבסיסית הייתה צריכה להסתיים בדצמבר 2023. עד דצמבר 2021 הסתיימה הכנת 4 מפות מ-8 מתוכננות.

עד פברואר 2020 התגלו 75 אלף מקורות קרינת רנטגן חדשים.

בפברואר 2022, בעקבות פלישת רוסיה לאוקראינה הופסקה פעילות הטלסקופ הגרמני. ביוני 2022 פורסמה ידיעה שרוסים מתכוונים להחזיר את הטלסקופ לפעילות באופן חד-צדדי.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20231215051643/http://srg.iki.rssi.ru/?page_id=676&lang=en תיאור טלסקופ רוסי]
* [https://www.mpe.mpg.de/eROSITA תיאור טלסקופ גרמני]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טלסקופי חלל בחלקים הבלתי נראים של הספקטרום
קטגוריה:לוויינים רוסיים
מייסון וייל קוטון

מייסון וייל קוטון (באנגלית: Mason Vale Cotton נולד ב-25 ביוני 2002) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

== ראשית חייו ==
קוטון נולד ב-25 ביוני 2002 בסן דייגו, קליפורניה.

== קריירה ==
בשנת 2008 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה עקרות בית נואשות. הוא גילם את מ.ג'יי דלפינו, בנם של סוזן מאייר ומייק דלפינו. הוא שיחק בסדרה עד שנת 2012. לאחר מכן המשיך קוטון את הקריירה שלו כשחקן ילד בסדרת הדרמה מד מן בתור בובי דרייפר, תפקיד שזיכה אותו במועמדות בטקס פרסי גילדת שחקני המסך לשנת 2016, בקטגוריית הופעה יוצאת מן הכלל של אנסמבל ב סדרת דרמה כחלק מהקאסט של האנסמבל של הסדרה. הוא שיחק בסדרה עד שנת 2015.

בשנת 2011 דיבב בסרט האנימציה תזיזו ת'רגליים 2.

בשנת 2015 גילם את מקס בסרט ראסל מדנס ובספין-אוף משנת 2020 ראסל מניאק. בשנת 2017, הוא דיבב את דיבב את קולה של הדמות ארנולד בסרט הטלוויזיה "היי ארנולד!: סרט הג'ונגל".

== פרסים ומועמדויות ==
* 2016 - מועמדות: פרס גילדת שחקני המסך על הופעה יוצאת דופן של אנסמבל בסדרת דרמה, עבור מד מן.
* 2017 - זכייה: פרס הקול לאנסמבל הקולי הטוב ביותר בטלוויזיה מיוחדת/כותרת ישירה ל-DVD או קצר, עבור "היי ארנולד! : סרט הג'ונגל".

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
|+
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! הערות
|-
| 2006
| חג המולד של דניס האיום
|ילד
| ללא קרדיט
|-
| 2010
|Radio Free Albemuth
| עזרא בריידי
|
|-
| 2011
| תזיזו ת'רגליים 2
| קולות שונים
|
|-
| 2013
|Snake & Mongoose
| טומי (ב-7)
|
|-
| 2015
| ראסל מדנס
|מקס
|
|-
| 2017
|Mad Families
|צ'אקל
|
|-
| 2017
|Scales: Mermaids Are Rea
|מרטין
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! הערות
|-
| 2008
| מדיום
| בן גולדמן
|פרק אחד
|-
| 2008
| ER
| בריאן
|פרק אחד
|-
| 2008–2012
| עקרות בית נואשות
|מ.ג'יי. דלפינו
| 54 פרקים
|-
| 2009
|Prep & Landing
| טימי טרוולפ
| ספיישל טלוויזיוני
|-
| 2012–2015
|מד מן
| בובי דרייפר
| 33 פרקים
|-
| 2016
|הכריש
|בן
|פרק אחד
|-
| 2017
| היי ארנולד! : סרט הג'ונגל
| ארנולד שורטמן
| סרט טלוויזיה
|-
| 2020
| ראסל מניאק
| מקס פרארו
| 7 פרקים
|-
| 2023
|Party Down
| טוד מיוז
| פרק מס' 1.6
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
מיסליבסקה

נקניק מיסליבסקה (נקניק ציידים) (בפולנית: Kielbasa myśliwska) הוא סוג של קילבסה (נקניק פולני) מעושן קלות ומיובש.

== מאפיינים ==
המרכיבים שלו הם בשר חזיר, מלח, פלפל, וערער.<ref></ref> אורכו בדרך כלל בסביבות 10 ס"מ ואורך ורוחבו כ-2.5 ס"מ בקוטר. לפחות מותג אחד, המיוצר בפולין, אך נמכר בבריטניה, מכיל גם בשר בקר וגם בשר חזיר.

כפי שמשתמע מהשם הנקניק מועדף על ציידים, דייגים ועובדי חוץ אחרים.<ref></ref> <ref></ref> הוא רשום תחת השם "kiełbasa myśliwska staropolska" כמוצר בשר מסורתי בפולין ומוצר בעל התמחות מסורתית מובטחת באיחוד האירופי<ref></ref> ובבריטניה.<ref></ref>

== צריכה ==

מיסליבסקה פרוסה משמשת בדרך כלל להכנת כריכים עם לחם שיפון. כפי ששמה מרמז, היא כאמור מזון לציידים, פועלי בניין וכו'. אולי בגלל האופן הפשוט שבו הוא מאוחסן הוא נפוץ לצריכה לצד נקניק Jalowcowka ועם וודקה ערער.

לפולנים ברחבי העולם, ניחוח ערער, שיח בר עם פירות יער בטעמים חריפים, קשור ביערות, בחיק הטבע, לציד ולעיסוקים אחרים בחוץ. ערער הוא גולת הכותרת העיקרית של הטעמים של שני הנקניקים המעושנים המוצקים, בעלי הגוף, בנוסף לכך שהוא מתובל בגרגרי ערער מרוסקים, הוא מעושן גם בעשן עץ ערער. כלומר, נקניקים האלה אינם צריכים קירור ויש להם 'חיי מדף' ארוכים במיוחד. ניתן לקחת נקניקיית ערער לפיקניקים ולאתרי קמפינג, לטיולי דיג ומסעות ציד. אבל זהוא גם חטיף מצוין בכל מקום ובכל זמן.

== גלריה ==
<gallery align="center" widths="300px" heights="155px" perrow="4">
קובץ:Mysliwska2.jpg|נקניק מיסליבסקה|
</gallery>

== ראו גם ==
* קילבסה
* רשימת נקניקיות
* המטבח הפולני

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נקניקים
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
קטגוריה:המטבח הפולני
חניון שער ציון

תמונה חלקית של חניון שער ציון
חניון שער ציון הוא חניון בעיר העתיקה הסמוך לשער ציון ובשטח הרובע הארמני.

במקום מתוכנן להיבנות מלון, והעבודות להקמתו החלו ב-15 בנובמבר 2023. בניית המלון מעוררת פולמוס ציבורי ומשפטי.

==היסטוריה==
במשך עשרות שנים השטח לא היה מוסדר ואף היה בו מעל כ-25 אלף קוב פסולת. בשנת 2020 נחתם הסכם בין עיריית ירושלים לפטריאכיה הארמנית להסדרת הבעלות בשטח. לפי ההסכם, השטח ירשם בבעלות הפטריאכיה, ובמקביל עיריית ירושלים תפנה את האשפה, תסלול אותו באספלט ותכשיר בו 180 חניות (חלקם לטובת תושבי הרובע היהודי הסמוך), כבר בשנה זו
השטח הוכשר על ידי הרשות לפיתוח ירושלים, פונו טונות של זבל שהיו במקום והחניון החל לשמש לתפוסה של 180 כלי רכב.

בשנת 2021 נחתם הסכם בין היזם האוסטרלי-ישראלי דני רובינשטיין רוטמן לפטריאכיה הארמנית, לפיו הקרקע תוחכר לרובינשטיין ל-98 שנה (כולל אופציה) לשם הקמת מלון של רשת המלונות הבינלאומית "וואן אנד אונלי" (One&Only) במרבית השטח, כאשר בנוסף לתשלום בעת העסקה גם חלק מהכנסות המלון יועברו לידי הפטריאכיה.

התכנית להקמת המלון עוררה התנגדות מצד גורמים בקהילה הארמנית, לצד גורמים פלסטינים וירדנים הטוענים כי התוכנית אינה ראויה וכי אף נפלו בעסקה פגמים משפטיים. מנגד, לפי נציג היזם, דורי קלגסבלד, אין כל עילה משפטית לביטול העסקה, וההתנגדות נובעת ממניעים פוליטיים ואף אנטי-ישראליים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרובע הארמני
קטגוריה:חניה
קטגוריה:מזרח ירושלים: תחבורה
אלכסנדר וולפוביץ'

אלכסנדר גריגורייביץ' וולפוביץ (בבלארוסית: Аляксандр Рыгоравіч Вальфовіч, נולד ב-28 ביוני 1967) הוא גנרל בלארוסי בדימוס, אשר שימש כראש המטה הכללי הבלארוסי בין השנים 2020–2021.

==ביוגרפיה==
וולפוביץ' נולד בקאזאן ב-28 ביוני 1967. ב-1984 הוא התגייס לצבא האדום, ולמד בבית הספר לפיקוד במוסקבה. לאחר פירוק ברית המועצות, הוא עבר להתגורר בבלארוס והתגייס לצבא הבלארוסי. ב-2009 הוא מונה למפקד הבריגדה הממוכנת ה-120 של המשמר, ולאחר מכן הועבר לפקד על הפיקוד המבצעי הצפון-מערבי. ב-2018 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי הבלארוסי. ב-20 בינואר 2020 הוא מונה לראש המטה הכללי. הוא כיהן בתפקיד עד 11 במרץ 2021.

ב-2020, ממשלת ליטא הטילה סנקציות על וולפוביץ' בשל חלקו בדיכוי ההפגנות בבלארוס. ב-2022 הוא נכנס לרשימת SDN - רשימה הכוללת אזרחים וחברות המהווים איום על ביטחון ארצות הברית. סנקציות הוטלו עליו גם על ידי האיחוד האירופי, קנדה, בריטניה, ניו זילנד, יפן, שווייץ אוסטרליה ואוקראינה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים בלארוסים
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:ילידי 1967
TV Girl

TV Girl (בעברית: טיוי גירל; ילדת טלוויזיה) היא להקת אינדי פופ אמריקאית מסן דייגו, קליפורניה, המורכבת מבראד פיטרינג, ג'ייסון ווימן וואייט הרמון. נכון לשנת 2023, הלהקה ממוקמת בלוס אנג'לס.

ב-2010, הלהקה הוציאה לאור את המיקסטייפ הבכורה שלה, ואת המיני אלבום ב-2012. לאחר מכן היא הוציאה לאור את אלבום הבכורה, French Exit, ב-2014. אלבומה השני, Who Really Cares, יצא לאור ב-2016, ובהמשך הלהקה הוציאה אלבומים נוספים ב-2018 וב-2023, לצד אלבומים שיתופיים.

== רקע ==
בשנת 2010, טיוי גירל משכו תשומת לב לראשונה כאשר הם דגמו את גרסת הסולו של טוד ראנדגרן מ-1973 לשיר "" בשיר שלהם "If You Want It" מתוך המיני-אלבום שלהם "EP". Rhino Entertainment, שבבעלותה הזכויות המלאות על השיר המקורי, הודיעה הודעת הסרה על הלהקה והשיר הוחרג ממיני האלבום "EP Bandcamp".

"mixtape" של טיוי גירל משנת 2012, The Wild, The Innocent, The TV Shuffle, הוצאו לאור בהורדה דיגיטלית. ההוצאה מהווה את אלבום הבכורה שלהם, אך לפי פיטרינג, העבודה הוגדרה בצורה מתאימה יותר את "mixtape".

אלבום הבכורה של הלהקה משנת 2014, French Exit נקרא כ"סוליד להפליא" על ידי Bandwagon Magazine.

== אמנות ==
=== השפעות ===
טיוי גירל מרבים לדגום שירים ומדיה משנות ה-60 במוזיקה שלהם, כדוגמה לכך ניתן לראות בשיר "Lovers Rock", שבו רצועות הליווי נוצרות מדגימה בלולאה של הפתיח לסינגל "The Dance is Over" של , שהוצא לאור ב-1960. בפוסט ל-Reddit, פיטרינג כתב שהוא "..אף פעם לא נמאס לחפש מוזיקה ישנה ומעורפלת. אני מאזין להרבה מוזיקה ואני מוצא את הלופים והצלילים שלי כך".

=== סגנון מוזיקלי וכתיבת שירים ===
הלהקה משתמשת בז'אנר שאינו ניתן להגדיר בקלות, עם השראה מרכזית מהמונחים פיוז'ן, אינדי פופ, לואו-פיי ומוזיקה אלקטרונית ברוב יצרותיהן שמושמעים באלבומים French Exit, Who Really Cares, Death of a Party Girl ו-Summer's Over, תוך כדי שהם לוקחים על עצמם עותר אלמנטים דמויי טריפ הופ שממושמעים באלבומים אחרים (Maddie Acid's Purple Hearts Club Band ו-Who Really Cares), ובמקרים מסוימים, מאפיינים מיינסטרים נוספים הקשורים כמו מוזיקות גוספל, גראז' האוס, פאנק וג'אז (בספציפיות לשיר Grapes Upon the Vine). יתרה מכל, טיוי גירל מאמצת את תכונתה כלהקת "פופ היפנוטי", בשל שימושה בדגימה, מקלדות ואפקטים של הדהוד. הלהקה נסערה כאשר המוזיקה שהם יוצרים כונתה "פופ קליפורני שטוף שמש", והגיבו על כך שאין רמיזות ליריות במוזיקה שלה שמצדיקות את הכינוי.

הדיסקוגרפיה של טיוי גירל מבטאת אהבה ומערכות יחסים; כדוגמה לנטייה זו לשיר "Lovers Rock" - בלדת אהבה. נושא השירים שלהם נוסטלגי ועצוב, ובו זמנית סרקסטי והומוריסטי. בנוסף, ללהקה יש כמה מוטיבים במילים הכוללים שברון לב, ציניות, זיכרונות, טבק, שיער, שמות פרטיים של נשים ובדידות.

== דיסקוגרפיה ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות אמריקאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2010
Who Really Cares (אלבום של TV Girl)

Who Really Cares (בעברית: למי באמת אכפת) הוא אלבום האולפן השני של להקת האינדי פופ האמריקאית TV Girl. האלבום יצא לאור ב-26 בפברואר 2016.

== ביקורת ==
Who Really Cares כונה "אלבום שקל להתייחס אליו" על ידי המגזין Bandwagon Magazine.

== רשימת רצועות ==
(כל הרצועות נכתבו על ידי בראד פיטרינג).

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2016
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בהוצאה עצמית
פרופסור מילר

פרופסור מילר (באנגלית: Miller's Girl) הוא סרט דרמה אמריקאי שנכתב ובוים על ידי ג'ייד האלי בארטלט. בסרט מככבים ג'נה אורטגה ומרטין פרימן. העלילה עוקבת אחר המורה ג'ונתן שמפתח יחסים אפלים יחד עם תלמידה. הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-26 בינואר 2024.

== עלילה ==
לאחר שנתן מטלת כתיבה בכיתה, המורה ג'ונתן מפתח מערכת יחסים אפלה עם תלמידה.

== צוות השחקנים והדמויות ==
* מרטין פרימן - ג'ונתן מילר
* ג'נה אורטגה - קאירו סוויט
* גידיון אדלון - ויני
* באשיר סלאחודין - בוריס פילמור
* דגמרה דומינצ'יק - ביאטריס ג'ון הרקר
* כריסטין אדמס - ג'ויס מנור

== הפקה ==
בדצמבר 2016, התסריט שנכתב על ידי ג'ייד האלי בארטלט עבור הסרט נרכש על ידי החברה של סת' רוגן, "סרטי פוינט גריי", ורשומה ברשימה השחורה של הוליווד של תסריטים לא מופקים.

באמצע ספטמבר 2022, דווח כי "סרטי ליונסגייט" לקחו את זכויות הפצת הסרט. בנוסף בארטלט יביים את התסריט שלה, ומרטין פרימן וג'נה אורטגה הצטרפו לצוות השחקנים. שבוע לאחר מכן, פורסם כי גידיון אדלון, באשיר סלאחודין, דגמרה דומינצ'יק הצטרפו לצוות השחקנים. צילומי הסרט התרחשו בג'ורג'יה באותו חודש, והצטרפה לצוות השחקנים כריסטין אדמס.

== הפצה ==
פרימיירת הסרט תתרחש בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי של פאלם ספרינגס ב-11 בינואר 2024. הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-26 בינואר 2024, תחת הפצת "סרטי ליונסגייט".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2024
קטגוריה:סרטים ארוטיים
בראדוורסט

בראדוורסט (בהולנדית: Braadworst או Verse Worst) הוא נקניק הולנד גדול, לרוב מורכב מבשר חזיר בגלל יחס הבשר/שומן שלו, אם כי ניתן להשתמש גם בבשר בקר או בשר עגל.

== מאפיינים ==
הבשר מתובל בפלפל שחור ואגוז מוסקט, אך ניתן להשתמש בנוסף בתבלינים ובעשבי תיבול אחרים כמו ציפורן, מרווה, זרעי שומר, זרעי כוסברה או גרגרי ערער.<ref></ref><ref></ref> יחד עם הרוקוורסט ההולנדי הוא הנקניק (או נקניקיה) הנפוץ ביותר המוגש יחד עם רוב סוגי הסטמפוט, (מילולית: סיר מחית) שהוא מאכל הולנדי מסורתי העשוי משילוב של פירה תפוחי אדמה עם ירק אחד או כמה ירקות, אך היא נאכלת עם מנות אחרות וניתן למצוא אותה ברחבי הולנד ופלנדריה.

== מקור השם ==
השם בראדוורסט הוא הולנדי עבור נקניק צלוי, בעוד שהשם Verse Worst פירושו פשוט "נקניק טרי" (בניגוד לנקניק או הנקניקיות המיובשות או המבושלות). בדרך כלל הנקניק מטוגן במחבת עם כמות גדולה של חמאה, אם כי במהלך הקיץ לא נדיר לראות את הנקניק על ברביקיו.

בשפה ההולנדית השם braadworst משמש מדי פעם גם לבראטוורסט (Bratwurst) הגרמני, אם כי הנקניקיות המעורבות שונות מאוד. Bratwursts מכונים גם בשמם המקומי או נקראים Duitse braadworst שפירושו בראדוורסט גרמני.

Verse Worst שפירושו כאמור פשוט נקניק טרי או הבראדוורסט הוא האב הקדמון הישיר של נקניק האפריקנרים ה-Boerewors הידוע יותר בעולם, שאליו הוא עדיין דומה מאוד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נקניקים
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
קטגוריה:נקניקיות
בסטלה

במיתולוגיה הנורדית, בסטלה היא ענקית והאם של וילי, וה, ואודין. בסטלה מוזכרת באדה הפרוזאית בספר "ההטעיה של גילבי" (Gylfaginning), פעמים רבות בשירה הסקאלדית, ובשיר "הבלדה של הנעלה" (Hávamál) מהאדה הפואטית.

האדה הפרוזאית מתארת את בסטלה כבתו של הענק בולת'ורן וכאשתו של בוֹר, בנו של בוּרי, הראשון מהאסיר. בספר כתוב שהשניים התחתנו והולידו שלושה בנים, הראשון אודין, השני וילי, והשלישי וה.

בבית 140 של השיר "הבלדה של הנעלה" מהאדה הפואטית אודין אומר שהוא למד תשעה כשפים מבנו של "בולת'ור", הוא האב של בסטלה. המילה "בולת'ור" כנראה מתייחסת לאותו הענק "בולת'ורן" המוזכר באדה הפרוזאית, וההבדלים בין השמות כנראה לא משמעותיים.

==אטימולוגיה ותאוריות==
ייתכן שמקור המילה בסטלה קשור ל"רעיה", וייתכן שגם ל"קליפת עץ". קיימת תאוריה שלפיה בסטלה היא קליפת עץ העולם, שעליו ייתכן שאודין נולד.

ג'ון לינדו כותב שהעובדה שבסטלה היא ענקית היא משמעותית בהתחשב בסיפור המיתולוגי על רצח אבי הענקים יימיר בידי בנה אודין. הוא כותב שבהתחשב בכך, יש לקרוא את סיפור בריאה זה כסיפור של רצח בתוך המשפחה.

בהערותיו על תרגומו לאנגלית של השיר "הבלדה של הנעלה", הנרי אדמס בלוס כותב שייתכן שהבן האנונונימי של בולת'ור המוזכר בבית אשר מזכיר את בסטלה הוא מימיר, ושתשעת הכשפים אשר למד ממנו עזרו לו להשיג את התמד, בסיפור שמוזכר בבתים מוקדמים יותר בשיר.

==לקריאה נוספת==
* אנתוני פולקס, Edda, לונדון: אוורימאן, 1995
* ג'ון לינדו, Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs, ארצות הברית: הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2001, עמ' 77, 82
* הנרי אדמס בלוס, The Poetic Edda, הקרן האמריקאית-סקנדינבית, 1923
* אנדי אורצ'רד, Dictionary of Norse Myth and Legend, קאסל, 1997, עמ' 19

קטגוריה:אלים נורדיים
קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
קטגוריה:פגאניזם גרמאני
סטרולגינו

סטרולגינו (באיטלקית: Strolghino) הוא סאלומה במטבח האיטלקי המוכן מבשר חזיר (סלומי -ביחיד סאלומה - salume) הם מוצרי בשר איטלקיים האופייניים להגשה כאנטי-פסטו, העשויים בעיקר מבשר חזיר ומבושלים). 

== מאפיינים ==
הסטרולגינו הוא דק, ובמשקל ממוצע של 300 גרם, וניתן להכין אותו מ"בשר הרגליים הרזה" של חזיר הבית. בדרך כלל משתמשים בנתחי בשר שנשארו מהכנת פרושוטו. ניתן להכין אותו גם מחלקים מהחזיר שאינם משמשים בשינקין. סטרולגינו עשוי להיות זמין רק לכמה חודשים באזורים מסוימים. ייתכן שיש לו זמן ייבוש קצר יחסית של 15 &#x2013; 20 יום, מה שמביא למוצר רך מאוד הדומה ל"בשר נקניק טרי ונא". 

== אטימולוגיה ==
המילה נובעת מהמילה סטרולגה, שמשמעותה בניב האמיליאני מכשפה או מגידת עתידות, שכן האמינו שהם יכולים לשמש כמנבא מוקדם לאיכות נקניק הקולאטלו - הדורש זמן ייבוש ארוך בהרבה - ממנו הורידו את הבשר ששימש להכנת הסטרולגינו.<ref></ref> <ref></ref>

בערים האיטלקיות, קרמונה ופארמה, ניתן להתייחס אליה כאל "סטרולגינו סלמי פילזטה", והכנתו באזורים אלה עשויה לכלול ייבוש ושימור למשך שלושה חודשים. עד 2010 בערך, זמינותו באיטליה הייתה נדירה למדי, אך לאחר זמן זה זמינותו עלתה מעט. עד משנת 2012, סטרולגינו לא היה מוגן או מוסדר באיטליה (למשל עם כינוי מקור מוגן או מעמד גאוגרפי מוגן). סטרולגינו ניתן לזווג עם שמפניה או יין.

== אותנטיות ==
סטרולגינו אותנטי תואר כמיוצר רק בשפלה של פארמה, על ידי יצרני culatello prosciutto. שיטות ייצור אלו אינן מכילים חומרים משמרים למזון ולכן בעלי חיי מדף שלהם פחות מחודשיים. לפעמים המוצר מתואר כבעל חיי מדף ממוצעים של 40 יום. באזור זה, ייצור הקולאטלו והסטרולגינו פועלים במקביל, שכן הסטרולגינו מוכן משאריות של נתחי קולאטלו. 

== זיופים ==
חלק מהמוצרים המסומנים כסטרולגינו עשויים להיות מזויפים, שהם למעשה סוג אחר של סלמי או סלמי שונה. אלה המסומנים כסטרולגינו והם בעלי מרקם קשה או טעם חריף/מלוח אינם אותנטיים. 

== ראו גם ==

* שרקוטרי
* רשימה של מזונות יבשים
* רשימת נקניקיות

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
קטגוריה:נקניקים
ארוז דה ליסה

ארוז דה ליסה (בספרדית: Arroz de lisa; כלומר אורז בורי) הוא מאכל מסורתי מהמטבח הקולומביאני מחוף האוקיינוס האטלנטי (הים הקריבי).<ref></ref>

== מאפיינים ==
הארוז דה ליסה מבושל עם קיפונאים, (דג בורי למשל) דג ים המצוי במים מליחים, כמו אלה בפתחי הנהרות. בנוסף לבורי שלרוב מיובשים ומומלחים קודם לכן, האורז מכיל ירקות (למשל, בצל, סוגי פלפל מתוקים), ותבלינים (למשל פפריקה, כמון, מלח, פלפל שחור). המאכל מוגש בדרך כלל בעלה (כמו עלה בננה) עם עירית טחונה, בליווי בולו, סלט אבוקדו וגוארפו (מיץ קנה סוכר).

== ראו גם ==
* רשימה של מנות אורז
* גבינת קוסטניו
* סוארו אטולבואי
* בוטיפארה סולדניאס
* בולו
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלי אורז
קצרצרים

קצרצרים היא סדרת מערכונים הומוריסטית העוסקת בנושאים שונים מחיי היום של הילדים, ששודרה החל ממרץ 2018 עד פברואר 2019.

==סקירה==

==פרקים==
=== עונה 1 ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
|+ 
|-
! מספר הפרק !! רייטינג !! תאריך שידור מקורי 
|-
| 1 || 235,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 6 במרץ 2018
|-
| 2 || 217,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 3 ביולי 2018
|-
| 3 || 121,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 3 ביולי 2018
|-
| 4 || 535,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 3 ביולי 2018
|-
| 5 || 225,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 3 ביולי 2018
|-
| 6 || 262,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 10 בינואר 2019
|-
| 7 || 210,500 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 17 בינואר 2019
|-
| 8 || 116,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 24 בינואר 2019
|-
| 9 || 184,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 31 בינואר 2019
|-
| 10 || 127,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 7 בפברואר 2019
|-
| 11 || 253,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 14 בפברואר 2019
|-
| 12 || 321,000 צפיות ביוטיוב (נכון ל-2023) || 21 בפברואר 2019
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.yes.co.il/content/series/24709/Skits קצרצרים], באתר "yes"
*[https://seret.red/main/watch/series/3667/season/season1/episode/S01E01/קצרצרים קצרצרים], ב"אתר סרט"

קטגוריה:סדרות קומיות ישראליות לילדים
משה (בישי) מימון

הרב משה (בישי) מימון (? - יא' בתמוז ה'תרפ"ח, 29 ביוני 1928) היה רב העיר גאבס בתוניסיה.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר גאבס לרב יצחק ושוויכא מימון. היה תלמידו של הרב אברהם עלוש, אב בית דין גאבס ולמד לצד הרבנים פראג'י עלוש, יצחק חי בוכבזה ופראג'י דמרי.

שימש כדרשן, חזן, בעל תוקע, מורה צדק, מחבר ספרים ודיין ובהמשך מונה כרבה הראשי של העיר גאבס.
מצבת רבי משה מימון ליד מצבת רבי מצליח מימון בבית העלמין בבאר שבע
התחתן עם זימררה, ונולדו להם 11 בנים ובנות. לאחר שמונה לרבה של העיר גאבס נפטרה אשתו הראשונה, והוא נשא אישה שנייה רחל בחלה, ונולדו להם 2 ילדים, ביניהם הרב מצליח מימון.

נפטר ביא תמוז התרפ"ח ונקבר בעיר גאבס. בשנת 1976<ref>כך כתוב על מצבתו בבית העלמין בבאר שבע</ref> הועלו עצמותיו לארץ ונטמן בבית העלמין הישן בבאר שבע.

== חיבוריו ==
* 
* המילואים למשה - חיודשי תורה ודרושים
* ישיר משה- פירוש על ספר תהילים- יצא לאור על ידי בנו הרב מצליח מימון
* משה ידבר - חיודשים על הש"ס והספדים - יצא לאור מכתבי יד

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.ykr.org.il/תולדות-הגאון-רבי-משה-בישי-מימון-זצל-מ/ תולדות הגאון רבי משה (בישי) מימון זצ"ל מגאבס] - באתר ישיבת כסא רחמים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהדות תוניסיה
קטגוריה:נפטרים ב-1928
גבינת קוסטניו

[[ארוז דה ליסה (אורז בורי) מברנקייה מוגש בעלה ביג'או עם יוקה מבושלת, משולש גבינת קוסטניו ורוטב של סוארו אטולבואי (סוג חלב)]]
גבינת קוסטניו (בספרדית: Queso costeño) היא מוצר חלב מאזור הים הקאריבי של קולומביה. היא גבינה לבנה, רכה (יחסית) ומלוחה. בכמה סוגים קשים יותר יש יותר מלח. הגבינה משמשת למגוון מאכלים מסורתיים קולומביאנים וכן נצרכת גם לבדה.

== ייצור ==
החלב הגולמי מופרד באמצעות הגבנה לחומר מוצק ומי גבינה נוזליים על ידי הוספת אנזים הגבנה, מי גבינה מופרדים, הגבינה המוקרשת מתקשה, מוסיפים לה מלח ואז מחממים אותה. בהכנה משתמשים במיכל קערת עץ בשם sereta ובמכבש. (להוצאת המים).<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=-ZNclOvUpVo Queso costeño]</ref><ref>[http://www.mailxmail.com/curso-derivados-leche/queso-costeno Queso costeño]</ref>

== ראו גם ==
* ארוז דה ליסה
* בוטיפארה סולדניאס

== הערות שוליים ==

קוסטניו
קטגוריה:קולומביה
מגדל חיפה

מגדל חיפה או מלון מגדל חיפה הוא גורד שחקים שנבנה ב-1992, וממוקם במגרש שחזית אחת שלו פונה לרחוב הרצל 63 וחזית שנייה לרחוב החלוץ בהדר הכרמל בחיפה. המגדל שבתכנונו הוחל בשנות ה-70 מתנשא לגובה של 23 קומות וכ-71 מטרים.

המגדל שתוכנן על ידי האדריכל משה אורן נבנה במהלך שנות ה-80, אך המלון שתופס את מרב קומותיו נפתח לאחר עיכובים רבים רק ב-1992. הבניין הוא הגבוה ביותר שנבנה לאורך רחוב הרצל ובסביבתו הקרובה והודות לכך בולט היטב בשכונה. אלמנטים שתוכננו ולא בוצעו בבניין היו מעבר תת-קרקעי שיועד לקשר בין קומת המסחר ברחוב הרצל ובין צדו השני של הרחוב הסואן. על גג הבניין תוכננה לקום מסעדה, שממנה יתאפשר לסועדים להנות גם מנוף פנורמי של העיר.

הבניין כולל חניון מקורה בקומותיו התחתונות, שטחי מסחר הפונים לרחובות החלוץ והרצל, קומות משרדים בהן שולבו מפרסות בדופן הפונה לכיוון הר הכרמל וכן מלון ובו כ-100 חדרים בדרגת שלושה כוכבים. כיום שטחי המסחר הפונים לרחוב החלוץ אינם פעילים ונטושים. צרותו הייחודית ניתנה לו באמצעות קומות המשרדים שרחבות יותר באופן הדרגתי ומעניקות לבניין את התנופה העיצובית.

בשל עיצובו הידוע של המגדל, הוא בולט בנוף האורבני של חיפה ונחשב די מפורסם מבין מבניה ומגדליה ונראה למיטב גם מרחוק.

<gallery>
Hotelmigdalhaifa2.jpg|חדר במלון מגדל חיפה
Hotelmigdalhaifa1.jpg|נוף מהחדר
Migdalhaifa2.jpg|חזית מגדל חיפה לרחוב החלוץ
Migdalhaifa3.jpg|מבואת הכניסה המסחרית למגדל חיפה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2023/12/09/סיבוב-במלון-מגדל-חיפה/ סיבוב במלון מגדל חיפה], באתר 'חלון אחורי', 9 בדצמבר 2023.

מגדל חיפה
קטגוריה:הדר הכרמל
מגדל חיפה
אמץ כביש מהיר

שלט של "אמץ כביש מהיר" בקולורדו
תוכנית Adopt-a-Highway, ותוכנית Sponsor-a-Highway הדומה מאוד, הם מסעות קידום מכירות שבוצעו על ידי מדינות ארצות הברית, מחוזות וטריטוריות של קנדה, וכמה ממשלות לאומיות מחוץ לצפון אמריקה כדי לעודד מתנדבים לשמור על חלק מהכביש המהיר נקי מפסולת. בתמורה לפינוי פסולת קבוע, ארגון (כגון צופי גורים או אבירי קולומבוס) רשאי לפרסם את שמו על שלט בקטע של הכבישים המהירים שהם מתחזקים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ארצות הברית: תחבורה
רוקוורסט

רוקוורסט (בהולנדית: Rookworst; כלומר נקניק מעושן או בשם אחר Gelderse rookworst) הוא סוג של נקניק הולנדי שבה בשר טחון, מעורבב עם תבלינים ומלח וממולא לתוך מעטפת.

== מאפיינים ==
כבעל צורה של פריזר, הוא נפוץ בהולנד ומיוצא גם לבריטניה.<ref name="leistner"></ref> הבסיס ל-Gelderse rookworst הוא metworst, או בשר חזיר רזה. באופן מסורתי, רוקוורסט עשוי מבשר חזיר, ממולא במעי חזירון ומעושן על שבבי עץ אלון ובוק. הרוקוורסט המסורתי הזה נמכר בדרך כלל באטליז.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
ההנחה היא שרוקוורסט ממחוז חלדרלנד (Gelderland) החל להכות גלים בהולנד במאה השמונה עשרה. ספר הבישול De Volmaakte Gelderse Keuken-Meid (1756) נותן הוראות מפורטות כיצד להשתמש בעץ אלון או בוק לעישון נקניק בארובה או בחדר העישון. חלדרלנד, המחוז היחיד שהיה לו גישה מספקת לעץ כזה, התפרסם בעיקר בזכות הנקניק המעושן הזה שלו. בסביבות שנת 1900, כמעט כל חקלאי עישן את תוצרת השחיטה שלו בארובה.<ref></ref> בעבר היו במחוז חוות חזירים רבות.

במקור, רווקוורסט יוצר בנובמבר, כי זה היה חודש השחיטה. ובמקרה, נובמבר היה גם חודש הקציר של כרוב העלים, הקייל. לכן, רוקוורסט נאכל לעיתים קרובות יחד עם קייל. והמנה הזו נשארה פופולרית מאוד עד היום, מכיוון שהיא מרכיב מסורתי בסטמפוט.<ref></ref> הנקניק נאכל בימינו גם כחטיף עם חרדל. מדי שנה, נבחר הנקניק מסוג זה כטוב ביותר בהולנד במהלך תחרות שנערכת בעיר ארנהם שבחלדרלנד.

== תצרוכת ==
רוב הרוקוורסט הנמכרים בסופרמרקטים (וברשת Hema), הם מיוצרים כיום בהמוניהם במפעלים ואינם מעושנים, אך מוסיפים להם עשן ארומטי כדי ליצור את הטעם האופייני.<ref name="tucker"></ref> גלוקונו דלתא-לקטון מתווסף להורדת ה-PH ולהארכת לחיי המדף, והמעי מוחלף בקולגן פרים. חברת Unox (מותג של יוניליוור) היא יצרנית גדולה של רוקוורסט. בשנים האחרונות, גם רוקוורסט על בסיס בשר בקר ועוף זמינים ברוב הסופרמרקטים ההולנדיים.

ישנם שני סוגים של רוקוורסט:

# הצורה הנפוצה ביותר של רוקוורסט היא נקניק מבושל, הנמכר באריזת ואקום. מכיוון שהנקניק הזה יוצא מהמפעל כבר מבושל, הוא יציב על מדף למשך שבועות, ורק צריך לחמם מחדש.<ref></ref>
# רוקוורסט גולמי - הידוע גם בשם crafted, מ"הסוג הישן" או של קצבים - מכיל בשר נא, ויש להכין אותו כראוי. לעיתים קרובות סוג זה של רוקוורסט עדיין משתמש במעי טבעי עבור המעטפת במקום בקולגן בקר. מכיוון שהבשר נא, יש לבשל היטב סוג זה לפני שניתן לאכול אותו בבטחה. שיטה נפוצה היא לבעבע אותו במים.<ref></ref>

מתכון מתוך ספר בישול הולנדי משנת 1940 נותן את הפרופורציות של בשר טחון כמו: 4 חלקים של חזיר ל-3 חלקים של עגל ו-3 חלקים של בייקון. התערובת מומלחת ומוסיפים מלח, סוכר ואגוז מוסקט לפני שהבשר נדחף לתוך מעי חזיר. הנקניק מיובש באוויר ב-12 עד 15 מעלות צלזיוס ולאחר מכן מעושן ב-18 עד 20 מעלות צלזיוס.<ref name="franco"></ref>

רוקוורסט פופולרי מאוד בהולנד. מדי שנה - במיוחד בחורף ובסביבותיו - אוכלים ההולנדים כ-50 עד 60 מיליון נקניקיות מעושנות כאלה. ב-Hema נמכרים עד 10 מיליון בשנה.

== ראו גם ==
* רשימה של מזונות מעושנים

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח ההולנדי
קטגוריה:נקניקים
קטגוריה:נקניקיות
מגן בליסטי

צוות תגובה מיוחד של המשטרה הצבאית של חיל הנחתים של ארצות הברית נושאים מגנים בליסטיים במהלך אימון]]
מגן בליסטי, המכונה גם מגן טקטי או מגן עמיד לכדורים, הוא כלי הנועד להגן על יחידות של המשטרה או הצבא, תפקידו של המגן הוא לעצור או להסיט כדורים וקליעים אחרים שנורו לעבר המוביל שלהם. מגנים בליסטיים מגנים גם מפני איומים פחות חמורים כמו חפצים שנזרקו. מגנים בליסטיים דומים למגני התפרעויות, אך מציעים הגנה רבה יותר והם משמשים בדרך כלל על ידי יחידות מיוחדות או במצבים שבהם מגני מהומות לא יציעו הגנה מספקת.<ref name="light"></ref>

== סקירה כללית ==
כוחות המזוינים של מאוריטניה לומד על שימוש במגן בליסטי על ידי לוחמי המשמר האזרחי של ספרד]]
מגנים קטנים מספיק שניתן לשאת על ידי אדם יחיד נקראים "מגנים אישיים", והם נשאים באופן סטנדרטי על ידי כוחות המשטרה בארצות הברית כחלק מהציוד הנייד שלהם. האם נעשה שימוש במגן או לא יהיה תלוי הן במדיניות והן במצב האישי. ייתכן שהמדיניות של כוח משטרה להשתמש במגנים רק במצבי הגנה, כגון הקמת היקפית והמתנה לתגבורת, בעוד שאחרים עשויים להתיר את השימוש בהם במצבים פוגעניים, כגון מחסום תנועה בסיכון גבוה או התקרבות לחשוד הנחשב כמסוכן.<ref name="one"></ref>

תכונות מומלצות של מגנים בליסטיים למשטרה כוללים מערכת נשיאה המאפשרת להחזיק אותו לטווח ארוך ללא עייפות, ויכולת גם לטעון אקדח תוך החזקת המגן וגם לירות אותו בצורה מדויקת ביד אחת.

== מבנה ==
מגנים בליסטיים דומים ללוחות שריון במבנה שלהם, בדרך כלל הם מיוצרים מחומרי פלסטיק המחוזקים בסיבים שמקורם בפוליאתילן או ארמיד בעל מסה מולקולרית גבוהה מאוד.<ref></ref> הם עשויים, כמו שריון קרמי, לשלב שכבה קרמית על פני השטח החיצוניים שלהם כדי לאפשר להם להביס כדורים חודרי שריון בליבת פלדה. הם יכולים לכלול תכונות כמו חלונות מזכוכית חסינת כדורים, ידיות הפעלה משני הצדדים ומנורות לשימוש בלילה, ויכולים להיות נשאים ביד או מותקנים על מסגרות עם גלגלים. הם משתנים בגדלים שלהם, כאשר חלקם עוצבו להגנה על חלקו העליון של הגוף בלבד, ואחרים נועדו להגנה על כל הגוף. שלא כמו אפוד בליסטי, קליעים שנעצרו בהצלחה על ידי מגן בליסטי לא יעבירו טראומה או כאב לנושא, מכיוון שהם מתוכננים כך שלא יהיו במגע ישיר עם הגוף.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שריון
קטגוריה:ציוד צבאי
המונומנט של סנטיאגו

המונומנט של סנטיאגו (בספרדית: Monumento de Santiago) או המונומנט לגיבורי הרסטורציה (בספרדית: Monumento a los Héroes de la Restauración) הוא אנדרטה הניצבת בעיר סנטיאגו דה לוס קביירוס שברפובליקה הדומיניקנית.

המונומנט, המעוצב כמבנה משיש שעליו ניצב עמוד ניצחון, ממוקם על גבעה במרכזה של סנטיאגו והוא המבנה הגבוה ביותר בה. פארק משתרע סביבו.

המונומנט נבנה בתקופת הדיקטטורה של רפאל טרוחיו בשנת 1944. טרוחיו בנה אותו לכבוד עצמו בשם "אנדרטת טרוחיו לשלום". האנדרטה נבנתה לרגל יום השנה ה-100 לתחילת מלחמת העצמאות הדומיניקנית , שאותה נלחמה כדי לקבל את עצמאותה מהאיטי. מתכנן המונומנט היה הנרי גאסון בונה (Henry Gazón Bona).

לאחר רצח טרוחיו בשנת 1961 שינתה הממשלה את שם האנדרטה לשמה הנוכחי, המוקדש לגיבורי מלחמת הרסטורציה הדומיניקנית , שהתנהלה בין השנים 1863 ל-1865 נגד כוחות דומיניקנים לויאליסטים וספרדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמריקה הצפונית: אנדרטאות
קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: מבנים
אנטון טוס

אנטון טוס (בקרואטית: Anton Tus; 22 בנובמבר 1931 – 4 בספטמבר 2023) היה גנרל קרואטי אשר שימש כמפקד חיל האוויר היוגוסלבי בין השנים 1985–1991, וכראש המטה הכללי הראשון של צבא קרואטיה.

==ביוגרפיה==
טוס נולד בבריביר ב-22 בנובמבר 1931. בגיל 13 הוא הצטרף לפרטיזנים של טיטו ולחם עמם עד סוף מלחמת העולם השנייה. ב-1949 הוא התגייס לחיל האוויר היוגוסלבי, ועבר הכשרה כטייס קרב. בין 1985–1991 הוא שימש כמפקד חיל האוויר היוגוסלבי. במרץ 1991, לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאותה, טוס הפך לראש המטה הכללי הראשון שלה. הוא נשפט בבלגרד שלא בפניו על בגידה ועריקה. מיד עם הקמתה, נאלצה קרואטיה להיאבק על עצמאותה אל מול הצבא היוגוסלבי שנתמך בידי המיעוט הסרבי במדינה. בתחילה, נאלצו הקרואטים להסתמך בעיקר על כוחות המשטרה המקומית, אולם בהדרגה הצליח טוס לבנות כוח צבאי קרואטי עצמאי, שהתחזק מאוד לאחר שהקרואטים השתלטו על מחנות צבא ומחסני נשק יוגוסלביים. טוס היה מסוכסך עם שר ההגנה גויקו שושאק, ולפיכך ב-20 בנובמבר 1992 התפטר מהתפקיד. הוא המשיך לשרת בצבא הקרואטי, ואף פיקד בעצמו על כמה מהמבצעים הגדולים שלו במלחמה. בין השנים 2001–2005 הוא שימש כנציג קוראטיה בוועדה הצבאית של נאט"ו.

טוס נפטר בזגרב ב-4 בספטמבר 2023.

==קישורים חיצוניים==
* [https://mvep.gov.hr/press-22794/in-memoriam-anton-tus-retired-staff-general-the-first-chief-of-the-general-staff-of-the-croatian-army-and-the-first-head-of-the-mission-of-the-republic-of-croatia-to-nato/259767 אנטון טוס] באתר משרד ההגנה הקרואטי
* [https://glashrvatske.hrt.hr/en/domestic/general-anton-tus-dies-at-the-age-of-92-11009227 כתבה על פטירתו של אנטון טוס] באתר "קולה של קרואטיה"

קטגוריה:גנרלים קרואטים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יוגוסלבים
קטגוריה:ילידי 1931
קטגוריה:קרואטים שנפטרו ב-2023
עיר הגברים

עיר הגברים הוא מחזמר ישראלי משנת 1970, המבוסס על סיפוריו של דיימון ראניון.

המחזמר נכתב על ידי אליעזר כרמי שתרגם לעברית רבים מסיפוריו של ראניון, ובוים על ידי דני ליטאי. הוא הוצג על ידי "תיאטרון דגן" של המפיק והאמרגן דני דגן.

מילות השירים נכתבו על ידי דן אלמגור, והשירים הולחנו ועובדו על ידי מתי כספי. שלמה גרוניך, שהיה אז עדיין אלמוני, ניגן בפסנתר במחזמר בעקבות מבחני במה שערך כספי, וכתוצאה ממנו נוצר שיתוף פעולה אמנותי ארוך שנים בין כספי וגרוניך.

מבין שירי המחזמר, התפרסם השיר "פנקס הקטן" שביצע ששי קשת, בהשתתפותם של אבירמה גולן וראובן שנער. השיר נכלל גם באלבומו הראשון של קשת, והפך לאחד המזוהים איתו.

==משתתפי המחזמר==
* ששי קשת
* אבירמה גולן
* מנחם זילברמן (בתפקיד המספר/דיימון ראניון)
* רחל חנוך
* ראובן שנער
* דורי בן זאב
* צלילה שטרן
* אילנה פרידמן
* איציק וייס

==רשימת השירים==
כפי שהופיעה באלבום שירי המחזמר שיצא בשנת 1971.
* עיר הגברים - הלהקה
* דו רה מי - ששי קשת והבנות
* עגבניות - רחל חנוך, אבירמה גולן, צלילה שטרן
* פנקס הקטן - ששי קשת
* שביתת שלום - ששי קשת, מנחם זילברמן, ראובן שנער, דורי בן זאב
* ג'ו הבדחן - הלהקה
* מקסי אוהב סוסים - ששי קשת ורחל חנוך
* אני רוצה לחזור - מנחם זילברמן
* מיהו הגנגסטר האמיתי - הלהקה

קטגוריה:מחזות זמר ישראליים
קטגוריה:מחזות 1970
קטגוריה:דן אלמגור
קטגוריה:מתי כספי
סטמפוט

סטמפוט (בהולנדית: Stamppot שפירושו "סיר מחית") הוא מאכל הולנדי מסורתי העשוי משילוב של מחית תפוחי אדמה עם ירק אחד או כמה.

== היסטוריה ותיאור ==
זיווגי ירקות אלה כוללים באופן מסורתי כרוב כבוש, אנדיב, קייל, תרד, לפת, או גזר ובצל (השילוב של השניים האחרונים ידוע כ-hutspot בהולנד וכ-wortelstoemp בבלגיה). ניתן להשאיר עלים ירוקים כמו אנדיב גולמיים ולהוסיף לתפוחי האדמה מבושלים רק בשלב המעיכה.<ref name="andijvie"></ref> כמה זנים אזוריים פחות נפוצים של סטמפוט מבושלים עם פירות ותפוחי אדמה. בשנים האחרונות וריאציות על המנה המסורתית הופכות יותר ויותר פופולריות בקרב אנשים שמוסיפים מרכיבים כמו רוקט, כרישה, סלק, בטטה, פטריות וירקות שונים אחרים. לפעמים, דגים משמשים כמרכיב בסטמפוט שהוא בעיקר מאכל במזג אוויר קר.<ref name="albala"></ref>
== מקור ==

מקורו של הסטמפוט אינו ידוע, אם כי האגדה מייחסת את המצאת ה-hutspot למצור על ליידן ב-1574.<ref></ref> השימוש בירקות עלים נאים במקום לבשל אותם עם תפוחי האדמה לא תוארך מוקדם יותר מ-1940.<ref name="historiek"></ref>

== הכנה ==
Hutspot מוגש עם צלעות חזיר
אנדיביסטמפוט ([[אנדיב עם מחית תפוחי אדמה) מוגש עם פרוסת בשר חזיר מטוגן בחמאה ורוטב חמאה]]
ישנן שתי שיטות להכנת סטמפוט, הראשונה היא הצורה המודרנית יותר:

# סטמפוט מכינים על ידי הרתחת הירקות ותפוחי האדמה בנפרד. לאחר הסיום, מוסיפים את תפוחי האדמה לאותו סיר כמו הירקות וכולם נמעכים היטב יחד. רוקוורסט, סוג של נקניק מעושן, הוא נתח הבשר המועדף שיש להוסיף למנה בהולנד.
# ניתן להכין סטמפוט גם בסיר בודד. את תפוחי האדמה ואת הירקות או את הפירות לבחירה שמים בסיר. מוסיפים מים, והתערובת נשארת לרתיחה. לאחר שהירקות מבושלים ומסוננים מוסיפים מעט חלב, חמאה ומלח, והירקות נמעכים יחד עם הכל. לפעמים אותו סיר משמש גם לחימום הנקניקיות, אבל אלה לא נמעכים פנימה. הדוגמה של מנה המבושלת לעיתים קרובות בשיטה זו היא hutspot עם גזר ובצל כירקות.<ref name="DT"></ref>

== מנות דומות ==
* באבל אנד סקוויק, מאנגליה
* צ'מפ וקולקנון, מהמטבח האירי
* Rumbledethumps, מהמטבח הסקוטי
* סטומפ, מהמטבח הבלגי
* טרינקסט, מאזור אמפורדה בקטלוניה, צפון מזרח ספרד ואנדורה
== לקריאה נוספת ==
* בייטס, J (1988). Let's Go Dutch, הוצאת Van der Zeijst, pp.&nbsp;83–84
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:המטבח ההולנדי
קטגוריה:המטבח הבלגי