אדי קינג

אדי קינג הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1992, שכתב וביים גידי דר. הסרט זכה ב"ברדלס הברונזה" בפסטיבל לוקרנו 1992 ופתח את פסטיבל הסרטים הבינלאומי השמיני חיפה.

==עלילה==

אדי קינג (איתן בלום) הוא שחקן מובטל שאביו גוסס, שנוסע ברכבת מחיפה לירושלים, במושב לידו יושבת חבורת אנשים מפוקפקים: מוריס (שולי רנד), אחיו יאקוש (אלברט אילוז) ואהובתו היפהפייה יוליה (רונית אלקבץ). אדי עד להיתקלות השלישייה בקולמן (שלמה בסן), טייקון טלוויזיה אמריקאי מושחת שזומם להשתלט על ערוץ 2. קולמן היה מאהבה של יוליה בניו יורק, ויש בידו תרופה למחלה המסתורית שיוליה חולה בה. אדי מזומן לחקירה, בה מבקש ממנו פקד ירון זהבי (יצחק (פיצ'ו) בן צור) להתרחק מהחבורה. אדי, שמאוהב ביוליה, מנסה להתערות בחבורה. הפושעים מבצעים פשעים בלתי ברורים, גונבים מסמכים ומשוחחים בטלפון. אדי מסתובב ביניהם בניסיון לתת לחייו משמעות, ולשכב עם יוליה. תוכניותיו כושלות, הפושעים אינם באמת פושעים, המסמכים חסרי חשיבות, החוטפים לא חטפו איש. עם יוליה אדי אמנם שכב, אבל היא בחורה לא נאמנה. אדי כושל בלמצוא משמעות לחייו וחי בפנטזיה ללא קשר למציאות.

==אודות ההפקה==

הפקת הסרט ארכה שנתיים וחצי, בשנים 1992-1989, כשגידי דר היה בגילאי 28-25.

דר הגיש סקיצה לתסריט לקרן לעידוד סרטי איכות, עליה קיבל חוות דעת קטלניות. הוא נסע לגייס כסף בניו יורק, הראה את סרטו "המשורר" וזכה לתגובות חיוביות, אולם לא הצליח לגייס כסף ולכן שב לישראל. במסיבה בניו יורק פגש את אריאל סמל והפך אותו לעוזר הפקה. הוא גייס צוות מקצועי, בין השאר את הצלם אמנון זלאייט וסיכם איתם על עבודה תמורת אחוזים. הם צילמו יחד שוט אחד מ"אדי קינג", עם השחקן אלון אבוטבול (לפני שאיתן בלום הצטרף). אחרי שאנשי הצוות נרתעו משיטת עבודתו, דר פיטר אותם ולקח צוות צעיר ופחות מקצועי. בסרט התחלפו שלושה מפיקים שונים.

אחרי שהצוות התפרק הפך דר את סמל למעצב אומנותי. השחקנים היחידים שהיו לו בשלב זה היו שולי רנד ורונית אלקבץ. ברגע מסוים הפך את סמל לצלם. סמל היה בעברו צלם סטילס, בלי כל הבנה ונגיעה בקולנוע. בלום הגיע להפקה (לאחר שאלון אבוטבול ושולי רנד סירבו לשחק בתפקיד הראשי כיוון שהתסריט שלו לא היה מגובש ולא היו דיאלוגים) שבועיים לפני התחלת הצילומים. הסיבה העיקרית לבחירתו הייתה יכולת הכתיבה שלו (לבלום יש חמישים אחוז מזכויות התסריט).

הם קיבלו אתר צילומים שנמצא על כביש ראשי, אף טכנאי קול לא היה מוכן להקליט שם, לכן הקליטו ערוץ מנחה, אלא שגם אותו היה קשה להבין בגלל הרעש מסביב. לבסוף עבדו באולפן דיגיטלי, בו מחשב מקינטוש מחובר לוידאו והקליטו את כל הסאונד מחדש. זו הפעם הראשונה שנעשה בישראל סאונד שכולו עבודת מחשב ודיגיטלי. הפסקול הוא שילוב של סוגות מוזיקליות שונות לחלוטין ובהן אום כולתום וברהמס.

דר מצא דרכים שונות על מנת לחסוך בתקציב. חומרי הצילום הגיעו בצורת שאריות מהסרט "נשר הברזל" שצולם בישראל, מייק ברנט, שהיה אז מנהל FTS, חברת הציוד המרכזית בארץ השאיל לדר ציוד בחינם. הוא קיבל אשראי ממעבדות הסאונד בלונדון, מכר מראש את זכויות ההפקה בישראל, מצא אמריקאי שהשקיע בסרט וקיבלו חסות מחברת "דלק". בשלב העריכה קיבל 6,000 דולר מקרן תל אביב. במהלך ההפקה דר פנה מספר פעמים לקרן הקולנוע ונענה בכל פעם בשלילה, רק לאחר הזכייה בפסטיבל לוקרנו, קיבל 15,000 דולר.

הסרט צולם במשך חמישה שבועות וכעבור שנה נערכו צילומים נוספים לצורך השלמה. היה שלב בו חשבו לצלם את ההתחלה והסוף בניו יורק, אבל הסתבכו בכך חצי שנה מכיוון שלא מצאו את הכסף הדרוש לכך. הסרט נוצר תוך כדי עבודה, בלי תסריט כתוב. התסריט והדיאלוגים נכתבו על ידי דר ובלום בכל בוקר צילומים מחדש.

זהו סרטם העלילתי הארוך הראשון של ארבעת יוצריו העיקריים: הבמאי גידי דר, שעד אז ביים את "המשורר", סרט קצר בן 30 דקות, בכיכובם של משה איבגי ושולי רנד; הצלם אריאל סמל, שהגיע מצילום סטילס; העורך דני יצחקי, שעד אז ביים כמה סרטים קצרים; חן הרפז, עורך הסאונד וסרטו הארוך הראשון של איתן בלום, שמגלם את דמותו של אדי קינג, הגיבור הראשי, שהיה שותף עם דר בכתיבת התסריט והדיאלוגים.
הפצת הסרט לוותה בסיוע וידאו קליפ אותו ביים דני יצחקי.

גידי דר אמר:

==ביקורות ופרשנות==
הסרט שאל את שמו מהמחזה "אדי קינג" מאת נסים אלוני, שפורסם בשנת 1975, אולם נראה שמעבר לשם, הקשר בין שתי היצירות רופף.

הסרט הושפע מסרטי הגל הצרפתי החדש, בייחוד מסרטיו המאוחרים של ז'אן-לוק גודאר.
חגי לוי כתב על הסרט בעיתון "חדשות":

הסרט מסוגנן ובכך מושפע מקומיקס, הוא עוסק בפנטזיה ובקשר בין מציאות לבין דמיון.
גידי דר אמר על הסרט:

אורי שין כתב על "אדי קינג" בעיתון "דבר":

גידי דר סיפר בריאיון לעדנה ודן פיינרו על קו המחשבה שהנחה אותו בעשיית הסרט:

גידי דר הסביר בריאיון לעדנה ודן פיינרו על הדרך בה הוא ראה את דמותו של אדי קינג ומה הוא מייצג:

גידי דר סיפר בריאיון לרוני פרצ'ק:

אלונה קמחי כתבה על אופן עשיית הסרט וייחודו:

==יוצרים==
* במאי – גידי דר
* מפיקים – רפי בוקאי וגידי דר
* צילום ותפאורה – אריאל סמל
* עיצוב פסקול – חן הרפז
* עורך – דני יצחקי
* דיאלוגים – גידי דר ואיתן בלום
* מפיקים בפועל – רוני פלדמן ויפתח גבאי

==השחקנים==

{|class="wikitable"
|-
! שחקן !! תפקיד
|-
| איתן בלום
| אדי קינג
|-
| שולי רנד
| מוריס
|-
| רונית אלקבץ
| שושנה כהן, המכונה יוליה
|-
| שלמה בסן
| קולמן
|-
| גבי שושן
| שושן, נהגם של המאפיונרים
|-
| אלברט אילוז
| יאקוש, אחיו של מוריס
|-
| יצחק (פיצ'ו) בן צור
| פקד ירון זהבי
|-
| רפי בוקאי
| בלש
|-
| יוסף אל-דרור
|
|}

==לקריאה נוספת==
* עדנה ודן פיינרו, 'הבמאי מצהיר מראש שזה "כאילו" (ריאיון עם גידי דר), מגזין "סינמטק תל אביב" מס' 66, ינואר-פברואר 1993, עמ' 12-9.
<div style="direction: ltr;">
* Hillel Tryster, "Surrealistic comedy has elusive charm", The Entertainment Supplement of The Jerusalem Post, Jauary 1-7, 1993, pg 5.
</div>
* רוני פרצ'ק, "סרט על התשוקה לעשות סרט אחר", מוסף גלריה של העיתון "הארץ", 29 בדצמבר 1992, ב-6.
* אורי קליין, "אם רוצים, גם זאת אלגוריה", מוסף גלריה של העיתון "הארץ", 29 בדצמבר 1992, ב-6.
* אורי שין, "לא צריך לחפש היגיון בסיפור הזה", בעיתון "דבר", 22 בדצמבר 1992, עמ' 12.
* חגי לוי, "איך לעשות סרט ולהצליח" (ריאיון עם גידי דר), מוסף "חדשות", 18 בדצמבר 1992. עמ' 52, 54.
* שמי זרחין, "הפלספנות המנותקת והמצחיקה מאוד", (ריאיון עם גידי דר), "כלבו", 16 באוקטובר 1992, עמ' 40.
<div style="direction: ltr;">
* Dan Fainaru, "Eddie King", "Variety", August 31, 1992.
</div>
* ורד שפירא, "הממסד נגד הבועה", בעיתון "חדשות", 21 באוגוסט 1992, עמ' 5,
* אלונה קמחי, "קומדיה סוריאליסטית על עגבנייה ופטרוזיליה", "עיתון תל אביב", 1992, עמ' 70, 73.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20140115063720/http://vod.walla.co.il/movie/2708798/eddie-king הסרט במלואו לצפייה ישירה], באתר וואלה VOD
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1992