OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מצעד הגאווה בסרייבו

מצעד הגאווה ב[[סרייבו בשנת 2019]]
מצעד הגאווה בסרייבו (הידוע גם כ-"גאווה בסרייבו"), הוא מצעד הגאווה שנתי והפגנה למען זכויות להט"ב בבוסניה והרצגובינה בעיר סרייבו, בירת בוסניה והרצגובינה.

מצעד הגאווה הראשון של המדינה נערך ב-9 בספטמבר 2019 בסרייבו. על פי ההערכות, מעל 2,000 איש צעדו במהלכו ובכך, הפכה בוסניה והרצגובינה, למדינה האחרונה אשר היוותה חלק מהפדרציה היוגוסלבית לשעבר יחד עם סרביה, מונטנגרו, סלובניה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית וקוסובו אשר החלה לקיים מצעד גאווה רשמי בשטחה.

מצעד הגאווה השני ברחבי העיר היה אמור להתקיים ב-23 באוגוסט 2020, החל מהשעה 12:00 תחת הסיסמה "אין חיים בין ארבעה קירות" אך בוטל עקב מגפת הקורונה. מהדורת המצעד השלישי התקיים ב-14 באוגוסט 2021.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

סרייבו
קטגוריה:אירופה: מצעדי גאווה
קטגוריה:סרייבו
נינון הייט-וייל

נינון הייט-וייל (בצרפתית: Ninon Hait-Weyl; 2 באפריל 1911, מילוז – 15 באוקטובר 2007, פונטנבלו) הייתה מצילת יהודים בתקופת השואה.

==ביוגרפיה==
הייט-וייל הייתה פעילת מחתרת יהודייה בצרפת הכבושה בידי הנאצים במלחמת העולם השנייה. שמה המחתרתי היה ניקול הארקורט (Nicole Harcourt). היא הנהיגה יחד עם מרק הגנו (Marc Haguenau) את "השישית", אחת מקבוצות ההתנגדות היהודית בצרפת באזור משטר וישי. כמו כן הנהיגה את ה-Petites Ailes (כנפיים קטנות), קבוצה בתנועת הצופים היהודים בצרפת שפעלה במילוז, באו-רן ובאלזס.

עם אליזבת הירש (Elisabeth Hirsch) ורות למבר (Ruth Lambert) , הצליחה הייט-וייל להבריח מאות ילדים ובני נוער יהודיים ממחנות המעצר בצרפת. אף על פי שלא הוצא נגדה צו מעצר, נכנסה הייט-וייל מרצונה למחנה המעצר גירס ושם פעלה למען הטבת תנאי חייהם של האסירים ולמען שחרורם.

==ראו גם==
* שואת יהודי צרפת

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:מצילים יהודים בשואה
קטגוריה:מצילות בשואה
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודיות צרפתיות
קטגוריה:ילידות 1911
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1911
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:נפטרות ב-2007
ארנסט מולר

ארנסט מילר (בגרמנית: Ernst Müller; 1 בנובמבר 1880 – 5 באוגוסט 1954) היה פילוסוף, פעיל ציוני, מתמטיקאי, ספרן, סופר ומתרגם יהודי-אוסטרי. בהקשר היהודי התעניין מילר באופן מיוחד בקבלה ובאנתרופוסופיה. היה מחברם של כמה רומנים ונובלות. בהקשר הפילוסופי, כתב (בין השאר) מחקרים על שלגל, על הגל, ועל הגות גרמנית בת זמנו.

==כתביו במחקרי היהדות==
* History of Jewish Mysticism -
Oxford: Phaidon Press, 1946
* - Der Sohar und seine Lehre: Einleitung in die Gedankenwelt der Kabbala
(ספר הזהר ותורתו, וינה 1923)
* - Der Sohar: das heilige Buch der Kabbala nach dem Urtext
וינה 1932
* -Buch der Einheit
ברלין 1921 (מהדורה מתורגמת של 'ספר האחד' לאברהם אבן עזרא - העוסק באריתמטיקה)

מכון ליאו בק מחזיק בארכיון הפרטי של כתבי היד של מולר (הפריטים ברובם משנת 1919 ואילך, וכוללים בין השאר, מסות אוטוביוגרפיות, וגם לא מעט שירים פרי עטו).
* -Bialik - Ausgewählte Gedichte
(תרגום לגרמנית של מבחר משיריו של ביאליק)
* וינה 1922 [מהדורה מוקדמת וקצרה יותר: קלן 1911]

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פילוסופים יהודים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1954
לוסיין לזר

לוסיין לזר (בצרפתית: Lucien Lazare; נולד ב-24 בנובמבר 1924 בשטרסבורג) היה חבר במחתרת היהודית בצרפת ופרסם מחקרים רבים בנושא זה וכן בנושא חסידי אומות העולם.

==קורות חיים==
לזר גדל בעיר מץ, השלים את לימודיו התיכוניים בליון במהלך הכיבוש הנאצי בצרפת במלחמת העולם השנייה. הוא היה חבר בתנועת הצופים היהודים בצרפת. הוא הצטרף לרשת המחתרת "השישית" (La&nbsp;Sixième) מ-1942 עד 1944, היה לוחם בפלוגת מארק אגנו מהמאקי והשתתף בהצלת ילדים יהודים.

לזר למד ב"ישיבת חכמי צרפת" באקס-לה-בן ב-1948. הוא עבר לפאריס והתחתן ב-12 במרץ 1949 בשטרסבורג עם ז'נין המנדינגר, פסיכולוגית ילידת שטרסבורג, 1928.

לזר&nbsp;לימד בצרפת ובבלגיה והיה העורך הראשי הראשון של Hamoré (המורה), עלון הביקורת הרבעונית של מורים יהודים, החל מ-1957. לזר היה מזכיר הקהילה היהודית של שטרסבורג (CIS). הוא השלים דוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת שטרסבורג ב-1967.

בשנת 1968 עברו לזר ומשפחתו לישראל. הוא הקים בירושלים את בית הספר רנה קסין&nbsp;והיה מנהלו בין השנים 1971–1978 (לפי מקורות אחרים, עד 1983). הוא חבר ב ביד ושם בירושלים.

בשל העמדות הפוליטיות שנקט חתנו אברהם בורג (בתו של לזר, יעל לזר, נישאה לבורג ב-1978 בירושלים)&nbsp;ובשל העובדה שתרגם מידע זה לצרפתית, לפרסום בעיתון לה מונד, לזר הוחרם על ידי קהילתו לתקופת-מה.

יחד עם סימון וייל יזם&nbsp;לזר את הנצחתם של חסידי אומות העולם הצרפתים ב ב-2007.

==ספרים שכתב==
<div style="direction: ltr;">
* La Résistance juive en France, Stock, 1987
* L'abbé Glasberg, Le Cerf, 1990. 
* Le Livre des Justes, Lattès, 1993. , 
* La Résistance juive, un combat pour la survie, Éditions du Nadir de l'Alliance Israélite universelle, 2000, 
* Dictionnaire des Justes de France (Coordination du). Fayard/Yad Vashem, 2003.
* Introduction à Organisation juive de combat. France 1940-1945 (ouvrage collectif), éd. Autrement, 2006, 
* Le tapissier de Jérusalem, mémoires, Seuil, 2015 
* The Mission of Abbé Glasberg in the French Resistance during WWII, translated by Leo Michel Abrami, Amsterdam Publishers, 2016. 
</div>
* המחתרת היהודית בצרפת (יד ושם, ירושלים, 2012).

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.yadvashem.org/he/education/testimony-films/lazar.html סרט על לוסיין לזר], באתר יד ושם
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:מצילים יהודים בשואה
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
קטגוריה:יהודים בצבא צרפת החופשית וברזיסטאנס
קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1924
מושא פנימי

מושא פנימי הוא מונח בתורת התחביר המציין תיאור אופן שמובע באמצעות שם פעולה הגזור מפועל המשפט.

==בעברית==
המושא הפנימי עצמו דומה למושא ישיר, כיוון שבשני המקרים מגיע המושא אחרי הפועל ללא שימוש במילת יחס. חרף כך, בשונה מהמושא הישיר, במושא הפנימי לא מצוין מקבל הפעולה, אלא שם הפעולה השאול מהפועל.

המושא הפנימי משמש לשני צרכים. הראשון הוא לשם הדגשת הפועל, למשל בפסוק . השני הוא המרת תואר הפועל בשם תואר, המצריך לפניו שם עצם, למשל בפסוק , שבא במקום "כי אהב אותו כנפשו". לשני המשפטים יש משמעות מילולית זהה.

==בערבית==
בערבית קרוי המושא הפנימי בשם مَفْعُول مُطْلَق (תעתיק מדויק: מַפְעוּל מֻטְלַק; בתרגום חופשי: פעול מוחלט). בדומה לעברית, המושא הפנימי בערבית יכול לשמש לשם הדגשת הפועל (למשל במשפט , תעתיק מדיוק: "צַ'רַבַּ צַ'רְבַּא"; תרגום מילולי: "(הוא) הכה הכאה", בתרגום חופשי: "הוא הכה נמרצות"); או לשם המרת תואר הפועל בשם עצם (למשל במשפט , תעתיק מדיוק: "פַרִחַ פַרְחַא עַטִ'ימַא"; תרגום מילולי: "(הוא) שמח שמחה גדולה"). נוסף על כך, ושלא כמו בעברית, יכול המושא הפנימי בערבית לשמש לשם תיאור כמות או מידה (למשל במשפט , תעתיק מדויק: "סַארַ סַיְרַ תַ'לַאתִ' קִילוֹמִתְרַאתִ"; תרגום מילולי: "(הוא) הלך הליכת שלושה קילומטרים"); לשם השוואת הפעולה לשם או למצב אחר (למשל במשפט , תעתיק מדויק: "קַעַד קֻעוּדַ אלְ-אַמִירִ"; תרגום מילולי: "(הוא) ישב ישיבת נסיך"); או לשם גזירת תואר הפועל משם עצם (למשל משם הפועל تَمَام, תעתיק מדויק: "תַמַאם", תרגום מילולי: "שלמות", נגזר תואר הפועל تَمَامًا, תעתיק מדויק: "תַמַאמַא", תרגום מילולי: "לחלוטין").

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחביר
קטגוריה:חלקי הדיבר
קטגוריה:עברית
קטגוריה:ערבית
נייט טריין ליין

ריצ'רד ליין (Richard Lane; 16 באפריל 1927 – 29 בינואר 2002), אשר היה מוכר יותר בכינוי דיק "נייט טריין" ליין (Dick "Night Train" Lane), היה שחקן פוטבול אמריקאי. ליין שיחק בתפקיד מגן פינה (Cornerback) בקבוצות לוס אנג'לס ראמס, שיקגו קרדינלס ודטרויט ליונס לאורך 14 שנות קריירה מקצוענית.

==חיים אישיים==
ליין היה נשוי שלוש פעמים. הוא התחתן עם אשתו הראשונה, ג'רלדין דנדרידג', באפריל 1951. בני הזוג נפרדו באוגוסט 1962 והתגרשו בינואר 1963. חצי שנה לאחר מכן, הוא נישא לזמרת הג'אז דיינה וושינגטון בטקס שנערך בלאס וגאס. אלו היו הנישואים השישיים עבור וושינגטון והשניים עבור ליין. ב-14 בדצמבר 1963, ליין גילה את וושינגטון מתה בביתם בדטרויט, לאחר שנטלה מנת יתר של גלולות שינה וגלולות לדיאטה על קיבה ריקה. בשנת 1964, ליין התחתן עם מרי קאוזר, אשר בשנת 1955 הייתה לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שהופיעה בפרסומת של קוקה-קולה. נולד להם בן, ריצ'רד לאדימיר ליין, שנולד ב-1965. הנישואים הסתיימו בגירושים לאחר עשר שנים.

ב-1994, ליין עבר מדטרויט חזרה לעיר הולדתו אוסטין, טקסס. בשל ניידות מופחתת כתוצאה מסוכרת ופציעות ברכיים, הוא בילה את השנתיים האחרונות לחייו במתקן לדיור מוגן בצפון אוסטין. הוא נפטר שם מהתקף לב בינואר 2002 בגיל 74. משפחתו האמינה שהוא סבל גם מאנצפלופתיה כרונית טראומטית (CTE) שנגרמה כתוצאה מפציעות הקשורות לקריירה שלו כשחקן פוטבול.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני פוטבול: מגינים אחוריים
קטגוריה:שחקני אריזונה קרדינלס
קטגוריה:שחקני דטרויט ליונס
קטגוריה:שחקני לוס אנג'לס ראמס
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
ג'ון מונקאיולה

ג'ון מונקאיולה (בספרדית: Jon Moncayola Tollar; נולד ב-13 במאי 1998) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר באוססונה.

== קריירת מועדונים ==
מונקאיולה שיחק במחלקות הנוער של אוססונה. בעונת 2017/2018 שיחק באירוניה, קבוצת המילואים השנייה של המועדון שמשחקת בליגה הרביעית, ולאחר מכן הצטרף לקבוצת המילואים הראשונה.<ref></ref>

ב-3 ביוני 2019 האריך את חוזהו במועדון עד ליוני 2021.<ref></ref> הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת בלה ליגה בניצחון 1–0 ללגנס.<ref></ref>

ב-28 בנובמבר 2019 האריך את חוזהו עד 2024,<ref></ref> וב-1 בדצמבר 2019 כבש את שער הבכורה שלו, בניצחון 4–2 על אספניול.<ref></ref>

ב-8 ביוני 2021 חתם על חוזה לעשר שנים, עד ליוני 2031.<ref name="renews10"></ref><ref name=newdeal></ref>

== קריירה בינלאומית ==
במרץ 2021 שיחק מונקאיולה עם נבחרת ספרד עד גיל 21 באליפות אירופה, אך הפסיד את שלבי הנוקאאוט משום שחלה בבנגיף הקורונה.<ref>[https://www.sefutbol.com/oficial-estos-son-internacionales-sub-21-que-disputaran-primera-fase-europeo-hungria-y-eslovenia OFICIAL | Estos son los internacionales Sub-21 que disputarán la fase eliminatoria del Europeo de Hungría y Eslovenia]. SEFútbol (in Spanish). 21 May 2021. Retrieved 26 May 2021</ref>

בקיץ 2021 שיחק באולימפיאדת טוקיו 2020 עם הנבחרת האולימפית, וזכה במדליית הכסף.<ref></ref>

== תארים ==
;נבחרת ספרד האולימפית
* מדליית כסף אולימפית : 2020

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1998
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית ספרדים: כדורגל
מצעד הגאווה בנוק

מצעד הגאווה בנוק (הידוע גם כ-"Nuuk Pride") הוא מצעד גאווה והפגנה למען זכויות להט"ב בגרינלנד המתקיים מדי חודש יוני בנוק, בירת גרינלנד מאז 2010. האירוע מתואר כססגוני וחגיגי, ומשלב נושאים פוליטיים עם קונצרטים, סרטים צעדה ועיבודים שונים. המצעד נפתח במרכז התרבות "Katuaq" במרכז העיר.

== היסטוריה ==
ב-15 במאי 2010 ערכה גרינלנד את מצעד הגאווה הראשון בשטחה בעיר הבירה נוק אשר במהלכו השתתפו כ-1,000 איש (מתוך אוכלוסייה של כ-15,000 אזרחים בבירה, ו-56,000 ברחבי כלל המדינה) מה שהפך את ציונו להפגנה השנייה בגודלה בתולדות המדינה. במהלכו נציגים מהמפלגה הדמוקרטית צעדו בקדמת המצעד. בשנת 2012, נאמה במהלכו ראש העיר אסי קמניץ נרופ .

==הערות שוליים==

קטגוריה:נוק
קטגוריה:גרינלנד: תרבות
קטגוריה:מצעדי גאווה
+
ליאו הרמן

ליאו הרמן (1888, בלנדסקרון, אוסטריה-הונגריה – 1951, בירושלים) היה מנהיג ציוני ועיתונאי יהודי צ'כי.

==ביוגרפיה==
ליאו למד משפטים באוניברסיטת קארל בפראג, בשנת 1906 הפך הרמן לחבר באגודת הסטודנטים היהודים באוניברסיטה בפראג, אגודת "בר כוכבא", והיה יושב הראש שלה בשנים 1908–1909, באותה התקופה הזמין את מרטין בובר לפראג, לשאת שם את שלושת נאומיו על היהדות. הרמן היה עורך השבועון הציוני "סלבסטווהר" בין השנים 1910–1913. הוא כתב גם עבור ה־"Jüdische Volksstimme" בברנו ו־"Jüdische Zeitung" בווינה.

ליאו הרמן היה בן דודו של הסופר הוגו הרמן. בשנת 1913 עבר לברלין, שם עבד כמזכיר ההסתדרות הציונית העולמית. כיורשו של הוגו הרמן, הפך ליאו לעורך הראשי של העיתון "Jüdische Rundschau". ב־1914 פרסם הרמן קונטרס על נתן בירנבאום ואת החוברת "במערכה על השפה העברית". אוסף המאמרים שלו, "Die Treue", פורסם ב-1916. הוא נתן חסות למגזין "Der Jude" של מרטין בובר, שהופיע לראשונה ב־1916. לאחר תום המלחמה השתייך הרמן למשלחת הצ'כוסלובקית בועידת השלום בפריז.

בשנת 1920, חבר לאו הרמן לברתולד פייבל, בייסודה של קרן היסוד הציונית, והפך למזכירה הכללי של הקרן, תחילה בלונדון, ומאז שנת 1926 בירושלים המנדטורית. ליאו הרמן היה אחראי להפקתם של כמה סרטי תעמולה על היישוב היהודי בארץ ישראל המנדטורית, ביניהם הסרט "לחיים חדשים".

היות שרוב רובו של המחנה הציוני דחה ואף החרים את רעיון המדינה הדו-לאומית בו תמך (האידאולוגיה של תנועת ברית שלום), איים ליאו הרמן ב־1929 להתפטר מניהולה של קרן היסוד, אך בסופו של דבר נשאר במשרתו.

==מחיבוריו==
* "Nathan Birnbaum: sein Werk und seine Wandlung", (תרגום מילולי: נתן בירנבאום: פועלו ושינויו). ברלין: הוצאת ספרים יהודית, 1914.
* "ההון הלאומי בבניין הבית הלאומי היהודי: תעודתה ומפעלה של קרן היסוד". ירושלים: קרן היסוד, 1941 תש"א.

== ראו גם ==
* קרן היסוד
* הקולנוע הארץ ישראלי

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:עיתונאים יהודים
קטגוריה:עיתונאים יהודים צ'כים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:נפטרים ב-1951
מצעד הגאווה במילאנו

לוגו של "Milano Pride" ב-2015]]
מצעד הגאווה במילאנו (הידוע גם כ-"Milano Pride") הוא מצעד ופסטיבל המתקיימים בסוף יוני בכל שנה במילאנו, איטליה, עבור שיפור מעמד זכויות להט"ב באיטליה.

== היסטוריה ==
מצעד הגאווה במילאנו מתקיים מדי שנה עם שמות שונים. מאז שנת 2013, מורגן על ידי קבוצה בשם "Milano Pride", שחבריה מגיעים מארגוני זכויות להט"ב איטלקים נוספים בעיר. מדי שנה חברי הקבוצה מארגנים את קיומו ואת אירועי "שבוע הגאווה".

== שבוע הגאווה ==
מאז שנת 2013, מדי שנה בסוף יוני, בשבוע בו מתקיים המצעד, מתקיים בעיר "שבוע הגאווה". במהלך אותו שבוע, אירועי תרבות רבים כגון ויכוחים, צילום וידאו, מצגות ספרים, מתקיימים בעיקר ב-"Casa dei Diritti", בניין בו העיר מילאנו מארחת שירותים לנושאים הקשורים לאפליה וזכויות אדם.

ליד פורטה ונציה, שהוא הרובע הנפוץ ביותר של בקרב להט"ב, מתקיימת "כיכר הגאווה" בה רוכלים רבים מוכרים מוצרי מזון, משקאות, פריטים ומוזיקה מתנגנת ברחוב.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
קובץ:Milano Pride girls.JPG
קובץ:City Angels al Pride 2021 di Milano.jpg
קובץ:Milano Pride people dancing.JPG
קובץ:Due orsi al Gay Pride di Milano, 2003.jpg
קובץ:Milano pride minivan.JPG
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירופה: מצעדי גאווה
קטגוריה:להט"ב באיטליה
קטגוריה:מילאנו: תרבות
בלסיוס מרם

בלסיוס מרם (בגרמנית: Blasius Merrem; 4 בפברואר 1761 – 23 בפברואר 1824) היה חוקר טבע, זואולוג, חוקר צפרות, מתמטיקאי והרפטולוג גרמני. ב-1804 הוא הפך לפרופסור לכלכלה פוליטית ובוטניקה באוניברסיטת מרבורג.<ref></ref>

== ראשית חיים ==
מרם נולד בברמן, גרמניה ולמד באוניברסיטת גטינגן אצל יוהאן פרידריך בלומנבך. הוא פיתח עניין בזואולוגיה, במיוחד באורניתולוגיה.

== צפרות ==
ברמן זכה להכרה בתור הצפר הראשון שהציע חלוקה של ציפור לתוך Ratitae (ratites או ציפור ריצה, עם שטוח עצם חזה שטוחה) וCarinatae (carinates או ציפור עפה, עם עצם חזה הפוכה), אשר היווה חלק מהסיווג שלו לציפורים ב-Tentamen Systematis Naturalis Avium, שפורסם בברלין בשנת 1816 (ב-Abhandlugen Akad. וויס. ברלין 1812–1813: Phys).

== הרפטולוגיה ==
באופן דומה, באופוס שלו משנת 1820, Versuch eines Systems der Amphibien, היה המדען הראשון שהפריד במדויק בין דו-חיים לזוחלים, בין תנינים ללטאות ואיחד לטאות ונחשים בסדרה אחת.<ref name="EDR">Beolens, Bo; Watkins, Michael; Grayson, Michael (2011). The Eponym Dictionary of Reptiles. Baltimore: Johns Hopkins University Press. xiii + 296 pp. . ("Merrem", p. 176).</ref>

מרם זוכה להוקרה בשמותיהם המדעיים של שני נחשים דרום אמריקאים: תת-המין Erythrolamprus miliaris merremi, והמין Xenodon merremii.<ref name="EDR"></ref>

== כתבים ==
* De animalibus Scythicis apud Plinium (1781). 
* Vermischte Abhandlungen aus der Thiergeschichte (1781). 
* Beyträge zur besondern Geschichte der Vögel gesammelt (1784-1786). 
* Avium rariorum et minus cognitarum icones et descriptiones (1786). 
* Beitraege zur Naturgeschichte (1790-1821). 
* Reise nach Paris im August and September, 1798 (1800). 
* Index plantarum horti academici Marburgensis (1807). 
* Handbuch der Pflanzenkunde nach dem Linneischen System (1809). 
* Versuch eines Systems der Amphibien: Tentamen Systematis Amphibiorum (1820). ו

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:זואולוגים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1761
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1824
מצעד הגאווה באוסייק

מצעד הגאווה באוסייק (הידוע גם כ-"Osijek Pride") הוא מצעד גאווה והפגנה למען זכויות להט"ב בקרואטיה בעיר אוסייק, קרואטיה המתקיים מאז 2014.

== היסטוריה ==
מצעד הגאווה הראשון באוסייק אשר אורגן על ידי עמותת "LiberOs" התקיים ב-6 בספטמבר 2014 ומשך מעל 300 צועדים בתמיכה העירייה. שר הכלכלה איוון ורדולדאק וכן פעילי זכויות להט"ב סרבים ויוונים השתתפו במהלכו. המשתתפים התאספו בכיכר אנטה סטארצ'ביץ' וצעדו לאורך של שני קילומטרים על פני הטיילת, רחוב הנגלובה, פארק סקונטלה ורחוב קפוצ'ינסקה.

אוסייק היא העיר הרביעית בקרואטיה אשר מציינת מצעד גאווה רשמי בשטחה לאחר הבירה זאגרב (מאז 2002), ספליט (מאז 2011) ורייקה (מאז 2012).

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוסייק
קטגוריה:אירופה: מצעדי גאווה
קטגוריה:קרואטיה: תרבות
אלכסנדר בוגומזוב

אלכסנדר בוגומזוב (באנגלית: Alexander Bogomazov; באוקראינית: Александр Константинович Богомазов; 1880 – 1930) היה צייר אוונגרד רוסי מאוקראינה, בתחילת המאה ה-20. ב-1914 כתב אלכסנדר את חיבורו "אמנות הציור והאלמנטים". בו הוא ניתח את האינטראקציה בין אובייקט, אמן, תמונה וצופה והציב את הבסיס התאורטי של האמנות המודרנית. במהלך חייו האמנותיים שלט אלכסנדר בוגומזוב במספר סגנונות אמנות. הידועים ביותר הם קובו-פוטוריזם (1913–1917) וספקטרליזם (1920–1930).

== ביוגרפיה ==
אלכסנדר בוגומזוב נולד בימפיל, מחוז חרקוב, כילד שני לקונסטנטין בוגומזוב. אמו אניסיה נטשה את המשפחה זמן קצר לאחר טבילתו. הרקע האתני שלו היה רוסי, אך אלכסנדר בילה כמעט כל חייו בקייב.

מ-1896 עד 1902 למד אלכסנדר בוגומזוב במכון לחקלאות בחרסון. מ-1902 עד 1905, הוא למד בבית הספר לאמנות בקייב, במקביל היה לו קשר הדוק עם אלכסנדר ארכיפנקו ואלכסנדרה אקסטר.

ב-1905 השתתף בהפגנות פוליטיות ובשביתות. באותה שנה גורש מבית הספר לאמנות בקייב. בוגומזוב הציג תערוכה בקייב, יחד עם ארכיפנקו. באותה שנה עבר למוסקבה והפך לתלמידם של פיודור רברג וקונסטנטין יואן.

ב-1907 חזר לקייב והציג בקייב קבוע בתערוכות, כולל באגודת האמנים הרוסים ואגודת האמנים העצמאיים של מוסקבה. ב-1908 השתתף בתערוכה עם קבוצת האמנים זבנו (הקישור) בקייב יחד עם דייוויד בורליוק, ולדימיר בורליוק, אלכסנדרה אקסטר ואחרים.

ב-1911 נסע לפינלנד. בשנים 1912 עד 1915 לימד בבית ספר לחירשים ואילמים בקייב. מ-1913 עד 1914, הוא למד את יצירותיהם של הפוטוריסטים האיטלקיים. בתקופה זו הוא פיתח תיאוריות אמנות, ופרסם את חיבורו "אמנות הציור והאלמנטים". ב-1914 הוא ארגן את התערוכה Kiltse ("הטבעת") בקייב, יחד עם אלכסנדרה אקסטר בין היתר. ב-1915 עבר בוגומזוב לקווקז, שם עבד כמורה וצייר.

ב-1919 לימד בסטודיו הממלכתי הראשון לציורים ואמנות דקורטיבית בקייב. בשנים 1919 עד 1920 היה ראש המחלקה לחינוך לאמנות בקומיסריון האוקראיני לאמנות חזותית. במקביל היה מייסד שותף של תנועת Agitprop האוקראינית, ויצר עיצובים עבורה.

מ-1922 עד 1930 לימד באקדמיה לאמנות בקייב יחד עם ואדים מלר, ולדימיר טאטלין, ויקטור פלמוב. ב-1927 היה חבר מייסד של אגודת המאסטרים המהפכניים של אוקראינה יחד עם דייוויד בורליוק, וסילי ירמילוב ואחרים. באותה שנה השתתף בתערוכה הכל-אוקראינית עשר שנים באוקטובר (חרקוב, קייב, אודסה), יחד עם טאטלין, מלר, פלמוב, אפשטיין בין היתר.

אלכסנדר בוגומזוב נפטר ב-3 ביוני 1930 בקייב.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Alexander bogomazov, bouquet, 1917.jpg
File:Alexander bogomazov, dacia - boyarka, 1914.jpg
File:Bogomazov.jpg
File:Pravka pil-1927.jpg
File:Portret Docheri-1928.jpg
File:Sawyers - Alexander Bogomazov.jpg
File:Oleksandr Bohomazov - Cubist Head - 1975-2 - Albright–Knox Art Gallery.tiff
File:Alexander Bogomazov.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:אוונגרד רוסי
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1930
מצעד הגאווה בלפלנד

פסטיבל "Sápmi Pride" ב[[נורווגיה, 2015]]
מצעד הגאווה בלפלנד (הידוע גם כ"מצעד הגאווה בסאפמי", "Sápmi Pride") הוא מצעד ופסטיבל גאווה ברחבי חבל הארץ של לפלנד הנערך מדי שנה בין המדינות הסקנדינביות נורווגיה, שוודיה ופינלנד מאז 2014.

הפסטיבל, שאורגן על ידי "Queering Sápmi", התקיים לראשונה בשנת 2014 בקירונה, שוודיה בה נמשך כארבעה ימים, וכלל הופעה של הזמרת סופיה יאנוק ומצעד של כ-300 משתתפים ברחבי העיר המרכזית. בשנה שלאחר מכן התקיים בקרשוק שבצפון נורווגיה וכלל הופעה של הזמרת השוודית מקסידה מראק וסדנאות עם אסטה בלטו וארלנד אליאס. מהדורתו הרביעית התקיימה באינארי בפינלנד בשנת 2017, בפעם הראשונה שהאירוע נערך בשטחי סאפמי הפינית. נושא הפסטיבל היה דורות וסולידריות, וכלל דיונים עם העיתונאית מרטה אלאיירבי, ומפיקת ז'אנר הדרמה, פאולינה פאודורוף. בשנת 2018, התקיים בפעם השנייה ברחבי שוודיה באסטרסונד.

== מיקומים ==
{| class="wikitable sortable" style="font-size:90%; text-align: right;"
!אירוע
!שם סאמי
!שפה
!שנה
|-
|, קירונה
|"Giron"
|סאמית צפונית
|2014
|-
|, קאראשוק
|"Kárášjohka"
|סאמית צפונית
|2015
|-
|, קאוטוקיינו
|"Guovdageaidnu"
|סאמית צפונית
|2016
|-
|, אינארי
|"Aanaar/Aanar/Anár"
|צפונית/אינארית/סקולטית
|2017
|-
|, אסטרסונד
|"Staare"
|סאמית מזרחית
|2018
|-
|, טרונדהיים
|"Tråante"
|סאמית מזרחית
|2019
|-
! colspan="3" |בוטל עקב מגפת הקורונה
|2020
|-
|, אוציוקי
|"Ohcejohka/Uccjuuhâ/Uccjokk"
|צפונית/אינארית/סקולטית
|2021
|-
|, יוקמוק
|Jåhkåmåhkke/Johkamohkki
|לולה/צפונית
|2022
|-
|, הטה
|Heahttá
|צפונית
|2023
|-
|, בודה
|Bådåddjo/Buvvda/Budejju
|לולה/פיטה/צפונית
|2024
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אירופה: מצעדי גאווה
קטגוריה:נורווגיה: תרבות
קטגוריה:שוודיה: תרבות
קטגוריה:פינלנד: תרבות
קטגוריה:להט"ב בנורווגיה
קטגוריה:להט"ב בפינלנד
קטגוריה:להט"ב בשוודיה
הרמן (ספר)

הרמן הוא ספר ישראלי לילדים ולבני נוער שזכה בשנת 1992 בפרס זאב לספרות ילדים ונוער.<ref></ref> הספר נכתב על ידי הסופר והמאייר אודי טאוב ואויר על ידי הנה הדלן.

הוא יצא לאור בשנת 1991 בהוצאת מסדה, סדרת קיפוד.

==עלילה==
הספר מסופר בגוף ראשון על ידי הילד יונתן. יונתן היה עד נסתר לשיחה בין אביו לבין חבר של אביו ששמו הרמן. הרמן עמד בפני פשיטת רגל, פנה אל האב בבקשת עזרה, וזה האחרון סירב לעזור לו. יונתן לא הבין את התנהגות אביו כלפי חברו הטוב, וכעס עליו. רגשותיו השליליים הועצמו כאשר התקבלה הודעה על כך שבליל השיחה הרמן קיבל התקף לב, והתאשפז בבית החולים.

יונתן ביקר את התנהגות אביו, התבייש במעשיו, ולאחר מספר ימים הם אף ניהלו שיחה שבה הסביר האב לבנו את סיבת התנהגותו כלפי חברו, והאיר את הדברים מנקודת מבטו. במפגש בארבע עיניים של הרמן עם יונתן הוא הבהיר לילד פרטים נוספים שהציגו ליונתן את המצב באור שונה.

אודי טאוב מראה בספרו כי גם למבוגרים וגם לצעירים יש מצוקות, הן שונות זו מזו, אבל לעיתים כרוכות זו בזו. הספר מדגים ששיח בין אנשים שבו כל צד מסביר ומאיר את הבעיות מהיבטים שונים הוא חשוב, ומצביע גם על החשיבות של עזרה לאחר.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990012150250205171/NLI על הספר "הרמן"], באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 1991
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
Paste

Paste הוא מגזין דיגיטלי חודשי למוזיקה ובידור, שבסיסו באטלנטה, ג'ורג'יה, עם אולפנים הממוקמים באטלנטה ובמנהטן, ובבעלות Paste Media Group. המגזין החל לפעול כאתר אינטרנט בשנת 1998. מ-2002 עד 2010 הפיצו עותקים מודפסים שלו, עד שהחליטו להפוך אותו לאתר אינטרנט בלבד.

המגזין נחשב לאחד ממגזיני המוזיקה הידועים ביותר בעולם המוזיקה.<ref></ref>

== היסטוריה ==
המגזין נוסד ביולי 2002 בהפצה של פעם ברבעון,<ref></ref><ref></ref> והיה בבעלותם של ג'וש ג'קסון,<ref></ref><ref></ref> ניק פורדי,<ref></ref><ref></ref> וטים ריגן-פורטר.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-14 במאי 2009, עורכי Paste הכריזו על תוכנית להציל את המגזין, על ידי פנייה לקוראיו, למוזיקאים ולידוענים לתרומות.<ref></ref>

בשנת 2009 הושק ב-Paste פיילוט טלוויזיה באורך שעה ששודר ב-Halogen TV בשם, Pop Goes the Culture.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת מקוונים
מתיי וידרה

מתיי וידרה (בצ'כית: Matěj Vydra; נולד ב-1 במאי 1992) הוא כדורגלן צ'כי, המשחק בעמדת החלוץ בוויקטוריה פילזן ובנבחרת צ'כיה.

==קריירת מועדונים==
וידרה התחיל את הקריירה שלו בויסוצ'ינה ייהלאווה. בינואר וידרה חתם בבאניק אוסטרבה ששילמה תמורת כ-20 מיליון קורונות צ'כיות. בבאניק וידרה שיחק 14 משחקים וכבש ארבעה שערים. בסיום העונה אף נבחר לתגלית העונה בליגה הצ'כית.

ביוני וידרה חתם באודינזה מהסרייה א'. ב-9 באפריל 2011 וידרה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לרומא. באוגוסט הושאל לקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה, אך בינואר עזב את הקבוצה עקב פציעה.

ביולי וידרה הושאל ווטפורד מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-18 באוגוסט 2012 וידרה הבקיע את השער הראשון שלו במועדון בניצחון 2-3 נגד קריסטל פאלאס. את עונתו הראשונה במועדון סיים עם 22 שערים ב-44 משחקי ליגה ואף נבחר לשחקן השנה בשנת . ב-13 באוגוסט 2013 וידרה הצטרף לוסט ברומיץ' אלביון מהפרמייר ליג.

ב-26 ביוני 2014 הושאל לווטפורד עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה בתום תקופת ההשאלה. את העונה וידרה סיים עם 16 שערים ועזר לווטפורד להעפיל חזרה לפרמייר ליג, דבר שהוביל למימוש האופציה עליו ווידרה חתם לחמש שנים. אולם, ב-1 בספטמבר 2015 וידרה הושאל לרדינג תמורת 2.5 מיליון פאונד. ב-19 בינואר 2016 וידרה כבש שלושער בניצחון 2-5 נגד האדרספילד טאון.

ב-27 באוגוסט 2016 וידרה חתם לארבע שנים בדרבי קאונטי תמורת 8 מיליון פאונד. ב-25 בנובמבר 2017 כבש שלושער בניצחון 0-3 נגד מידלסברו. באפריל נכלל בנבחרת העונה של הפוטבול ליג וקיבל שני פרסים על היותו שחקן השנה בליגה.

ב-7 באוגוסט 2018 וידרה חתם בברנלי לשלוש שנים. ב-22 בספטמבר וידרה הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בניצחון 0-4 נגד בורנמות'.

ב-15 בפברואר 2020, וידרה בישל את שער הליגה הראשון שלו מאז ספטמבר 2018 בניצחון 2-1 מול סאות'המפטון, שער זה נבחר מאוחר יותר כשער החודש של הפרמיירליג לפברואר.

בינואר חתם בוויקטוריה פילזן.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, וידרה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צ'כיה. באוגוסט זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחקים נגד ו. ב-8 בספטמבר של אותה שנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד דנמרק.

ב-26 במרץ 2013 וידרה צמד בניצחון 0-3 נגד .

וידרה השתתף עם הנבחרת ביורו 2020.

==תארים==
; אישיים
*נבחרת העונה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: , 
*כדורגלן השנה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 
*נעל הזהב בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 
*שחקן השנה בדרבי קאונטי: 
*שער החודש בפרמייר ליג: פברואר 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני באניק אוסטראבה
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני רדינג
קטגוריה:כדורגלני דרבי קאונטי
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:כדורגלני ויקטוריה פילזן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים צ'כים באנגליה
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1992
קונסטנטין יואן

קונסטנטין פיודורוביץ' יואן (באנגלית: Konstantin Yuon; ברוסית: Константи́н Фёдорович Юо́н; 24 באוקטובר 1875 – 11 באפריל 1958) היה צייר ומעצב תיאטרון רוסי ידוע. הוא ייסד את איגוד האמנים הרוסים ואת איגוד האמנים של רוסיה המהפכנית.

== ביוגרפיה ==
יואן נולד במוסקבה למשפחתו של פקיד בנק ממוצא שווייצרי-רוסי. אחיו פול ג'ון היה מלחין בולט.

מ-1892 עד 1898 למד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה, שם קונסטנטין סאביצקי וקונסטנטין קורובין היו בין מוריו. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר לאמנות במוסקבה לקח שיעורים פרטיים מולנטין סרוב (1898–1900). במהלך מספר נסיעות למערב אירופה, במיוחד לפריז, הוא התוודע אל נופי העיר של קמיל פיסארו ואימפרסיוניסטים אחרים, אך שמר על סגנונו הייחודי.

בשנת 1900 הוא פתח את בית הספר הפרטי הראשון לציור ולרישום במוסקבה. כמה ציירים רוסים ידועים קיבלו חינוך לאמנות בבית הספר (כמו אולגה ז'קולינה). מאוחר יותר לימד באקדמיה לאמנויות של לנינגרד ובמכון לאמנות סוריקוב במוסקבה. הסטודיו שלו במוסקבה היה בשימוש נרחב על ידי ציירים אחרים. הוא עיצב תפאורות להצגות בתיאטרון האמנות של מוסקבה ובתיאטרון מאלי, והפך למעצב הרשמי של תיאטרון זה בשנים 1945 עד 1947. הוא תרם בנוסף תפאורות לאופרות.

בעידן הסובייטי, יואן היה מנהל מכון המחקר של האקדמיה לאמנויות (1948–1950) והמזכיר הראשון של איגוד האמנים הסובייטים (1956–1958).

הוא זכה בפרס סטלין (1943), קיבל את מסדר לנין ועוד מסדרים ומדליות.

הוא נפטר במוסקבה ב-11 באפריל 1958.

== עבודות נבחרות ==
קונסטנטין יואן התחיל כצייר נוף וז'אנר אימפרסיוניסטי עם נימה סימבוליסטית. מאוחר יותר הוא ניסה ציור נוף לירי המעורב בחיקויים של אמנויות המיניאטורות. הסמליים ביותר ביצירותיו הם מחזור התחריטים "בריאת העולם" (1908-1912) והציור "כוכב חדש" המציג את מהפכת אוקטובר כתוצאה של אירוע קוסמי.

לאחר המהפיכה עד סוף ימיו היה לאמן ריאליזם סוציאליסטי קפדני, שיצר ציורים כמו "המצעד בכיכר האדומה ב-7 בנובמבר 1941".

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Soft goods.jpg

File:Yuon boulevard.jpg

File:Spring sunny day.jpg

File:Yuon Lavra1911.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ריאליזם
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:נפטרים ב-1958
Hysteria (שיר)

Hysteria (בעברית: הִיסטֵרִיָה) הוא שיר שהוקלט על ידי הלהקה האנגלייה דף לפרד, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Hysteria.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור בנובמבר 1987, על ידי חברת התקליטים מרקורי רקורדס, כסינגל השלישי מתוך האלבום בממלכה המאוחדת.<ref name=":0" /> ב-VH1 Storytellers: Def Leppard, הסולן ג'ו אליוט חשף שעל שם השיר חשב המתופף, ריק אלן.<ref></ref> השיר הגיע למקום העשירי במצעד הבילבורד הוט 100.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
"Hysteria" כולל מנגינה של גיטרה המהווה חלק דומיננטי לאורכו.<ref name=":0" /> האופי ה"קיצוני" של שיטות ההקלטה של המפיק מוט לאנג הודגש גם בפרה-פזמון, שבו האקורדים של הגיטרה הוקלטו תו אחד בכל פעם, בניגוד לשיטת הפריטה הרגילה של הלהקה.<ref></ref> ביצוע אקוסטי לשיר בוצע על ידי אליוט והגיטריסט פיל קולן כחלק מ-Classic Albums.<ref name=":0" />

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-93 מיליון השמעות.<ref></ref>

== Taylor Swift and Def Leppard ==
CMT Crossroads: Taylor Swift & Def Leppard הוא פרק ששודר במסגרת של תוכנית הטלוויזיה Crossroads CMT. הפרק עסק בזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט ובלהקת הרוק דף לפרד, והוא יצא בהמשך כאלבום וידאו על ידי חברת התקליטים ביג משין רקורדס. ההופעה הוקלטה ב-6 באוקטובר 2008,<ref></ref> שודרה לראשונה בטלוויזיה ב-7 בנובמבר 2008,<ref></ref> והופצה ב-16 ביוני 2009, בפורמט של DVD, באופן בלעדי לחנויות וולמארט בארצות הברית.<ref></ref> במסגרת ההופעה, ביצעו הלהקה וסוויפט את "Hysteria".<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|נובמבר 1987
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|מרקורי
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מרקורי רקורדס
הזמן הזה

הזמן הזה הוא כתב עת למחשבה פוליטית, תרבות ומדע הרואה אור בהוצאת מכון ון ליר בירושלים. כתב העת ראה אור לראשונה באוגוסט 2018, הוא יוצא פעמיים בשנה ומופץ בכתשעים אלף עותקים למנויי עיתון "הארץ". מדי כשבוע מתפרסמים מאמרים חדשים באתר כתב העת.

כתב העת מוקדש לדיון ציבורי אינטלקטואלי בישראל, ומתפרסמים בו מאמרים מקוריים ותרגומים מכתבי עת בעולם. כתב העת עוסק בנושאים כגון דת וחילוניות, נאו-ליברליזם וכלכלה פוליטית, משבר האקלים, דמוקרטיה בישראל, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, ציונות ולאומיות, פמיניזם, ספרות עכשווית ומגוון סוגיות פוליטיות, תרבותיות ומדעיות.

== היסטוריה ==
כתב העת הושק תחילה בגרסה מקוונת. במאי 2020, ראה אור הגיליון הראשון של כתב העת אשר צורף לגיליון סוף השבוע של "הארץ". מודל הפצה זה הוא ייחודי בנוף כתבי העת הפוליטיים-תרבותיים החדשים, שלרוב נשענים על בסיס מנויים. כל גיליון כולל כחמישה מאמרים ומסות רחבי יריעה. עם הכותבים והחוקרים שמאמריהם התפרסמו בכתב העת נמנים חוה יבלונקה, הלל כהן, דני פילק, ראיף זריק, אברהם סלע, אורלי בנימין, אלי קוק, יפעת וייס, אסף שגיב, אריה דובנוב, ועוד. כתב העת מפרסם גם מאמרים מתורגמים, בין היתר של חוקרים כגון סמואל מוין, ננסי פרייזר, ליאורה בטניצקי, פנקג' מישרה, אנדריאה לונג-צ'ו, אדם קוצקו, יאן-ורנר מולר ואחרים.

אסף שטול-טראורינג היה העורך המייסד של הזמן הזה. כיום עורך את כתב העת עפרי אילני, ועורך המשנה הוא עמית לין. במערכת כתב העת חברים ראש מכון ון ליר שי לביא, חגי בועז, אסף דוד, כפיר כהן לוסטיג, טל כוכבי ויוכי פישר.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.kan.org.il/item/?itemid=41379 ראיון עם חוה יבלונקה] בעקבות המאמר "המינים שעלינו לייחס להם תודעה", בתוכנית "חדשות הלילה", ערוץ 10.
* [https://www.kan.org.il/Item/?itemId=71759 ראיון עם ראיף זריק] בעקבות מאמרו, "השיח המשטרי החדש של הימין המתנחלי", בתוכנית "סוכן תרבות", כאן 11.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת מקוונים
דצמבר השחור

חוף ב[[סקוטבורג, אחת הערים בהן התרחשו התקיפות]]
[[עמלץ לבן אוכל פגר לווייתן]]
דצמבר השחור הוא כינוי לחודש דצמבר 1957, בו נהרגו לפחות שישה אנשים ונפצעו שלושה נוספים מתקיפות כרישים בחופי פרובינציית קוואזולו-נטאל שבאיחוד דרום אפריקה.<ref name="NatGeo"></ref>

==הסיבות לתקיפות==
בחודש דצמבר 1957 התרחשו בו-זמנית מספר גורמים מרכזיים למשיכת כרישים לאזור דרבן.<ref name="IMDb"></ref>
* אוניות ציד לווייתנים פעלו באזור.
* הנהרות בסביבה הוצפו, וגרמו לגוויות בעלי חיים להישטף לאוקיינוס ההודי וליצור דלתה עכורה.
* בחופים ברחבי הפרובינציה נבנו מספר גדול של אתרי נופש, שיצרו עלייה חדש במספר התיירים השוחים בים.

דבר נוסף שתרם לבלבול היה היעדר המחקר והידע המקצועי למניעת תקיפות כרישים באותן שנים.

==התקיפות==
התקיפה המתועדת הראשונה אירעה ב-18 בדצמבר 1957, בו כריש תקף את רוברט ורלי, גולש גוף בן 16, וקטע את רגלו השמאלית מהברך ומטה.<ref></ref>

יומיים לאחר מכן תקף כריש את אלן גרין, נער בן 15 ששהה במים, וגרם למותו בשל פציעות מרובות.<ref></ref>

התקיפה המתועדת האחרונה באותו גל תקיפות הייתה ב-5 באפריל 1958, בה תקף כריש את פיי ג'ונס בסטר בעת ששכשכה את רגליה במים בעומק הברכיים, וגרם למותה.<ref name="SSCD"></ref><ref></ref>

בכל התקיפות לא זוהה מין הכריש התוקף, מלבד מקרה אחד שבו זוהה הכריש כעַמְלֵץ לָבָן.<ref></ref>

==תגובות==
תקיפות הכרישים גרמו לבריחת תיירים מאזור דרבן, מה שגרם לפגיעה הרסנית בכלכלה המקומית. הרשויות המקומיות ניסו לנקוט בצעדים מעשיים כדי להגן על השחיינים והגולשים מהכרישים.<ref>[http://gulfnews.com/about-gulf-news/al-nisr-portfolio/weekend-review/articles/keeping-great-whites-at-bay-1.528742 Gulf News: Keeping great whites at bay]</ref> הם בנו מחסומים מעצים ורשתות, אך אלו נופצו על ידי הגלים. פריגטות מהצי הדרום-אפריקאי הטילו פצצות עומק שהרגו מספר כרישים, אך כרישים נוספים נמשכו לאזור כדי לאכול את הדגים הנוספים שנהרגו מהפצצות.

כתוצאה מהתקיפות, הוקם בשנת 1962 ארגון "מועצת הכרישים של קוואזולו נטאל", שיצר מחסומים שונים ורשתות ב-38 מקומות לאורך 320 קילומטרים של חוף בקוואזולו נטאל, כדי להגן על הרוחצים והגולשים מפני תקיפות כרישים אפשריות.<ref name="KwaZulu"></ref><ref></ref><ref>[http://www.africageographic.com/sharknets.asp Africa Geographic: Shark nets - the real killers of the sea?] </ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרום אפריקה: תיירות
קוואזולו נטאל
קטגוריה:תקיפות כרישים
קטגוריה:1957
טסקר אודי

טסקר לונדס אודי (באנגלית: Tasker Lowndes Oddie; 20 באוקטובר 1870 – 17 בפברואר 1950) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמושלהּ ה-12 של מדינת נבדה בשנים 1911–1915, ולאחר מכן ייצג אותה בסנאט של ארצות הברית ממרץ 1921 ועד 1933.

== ביוגרפיה ==
אודי נולד באוקטובר 1870 ברובע ברוקלין שבעיר ניו יורק. ב-1895 קיבל תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת ניו יורק, ועד 1898 התמחה בעריכת דין בניו וירק, עת עבר אל נבדה. שם שימש כעורך הדין וסוכן העסקים של משפחת סטוקס האמידה. בשנת 1898 התקבל אל לשכת עורכי הדין של מדינת נבדה. אודי צבר את הונו בשגשוג יסוד הכסף בשנת 1900 בעיר טונופַּה (Tonopah) שבנבדה, והפך למנהל "חברת הכרייה טונופה". הוא היה התובע המחוזי של מחוז ניי מ-1900 עד 1902. בשנים 1903–1906 שירת כחבר הסנאט המדינתי של נבדה, מטעם המפלגה הרפובליקנית.

בראשית ינואר 1911 אודי הושבע לתפקידו כמושל נבדה. מכיוון שלא היה נשוי באותה העת, אמו אלן ואחיותיו שימשו כמארחות הרשמיות במעון המושל. ב-17 במרץ 1911 חתם על צו שהעניק ללאס וגאס מעמד של עיר, ובמהלך כהונתו קיבלו נשים זכות בחירה, אושר חוק הרכב המדינתי, מוסדה חקיקה לבטיחות בענף הכרייה, וחלו שיפורים בשיפויים ובהטבות של פועלי הצווארון הכחול. ב-30 בנובמבר 1916 נישא לדייזי רנדל.

בשנת 1921 ייצג את נבדה בסנאט של ארצות הברית, אך בבחירות 1932, בהן התמודד לתקופת כהונה שלישית, הפסיד את מושבו לפט מקראן . במהלך 1938 זכה במועמדות מפלגתו לייצוג נבדה בסנאט, אך הפסיד פעם נוספת לסנאטור המכהן מקראן, הפעם בהפרש גדול עוד יותר.

אודי נפטר ב-17 בפברואר 1950 בסן פרנסיסקו, בגיל 79.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מושלי נבדה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מנבדה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1870
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
בית מועצת פועלי רמת גן וגבעתיים

גרם מדרגות הספירלה
בית מועצת פועלי רמת גן וגבעתיים (או בשמותיו האחרים - בית הפועלים או בית ההסתדרות) נמצא בפינת רחובות הרצל וקריניצי, ונבנה במהלך שנות החמישים בתכנון האדריכלים אנדריי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן.<ref></ref>

==ההיסטוריה של המבנה==

הבית אשר במרכז העיר תוכנן בשנת 1954, ונחנך ב-1 במאי 1957, שלוש שנים לאחר תחילת תכנונו כחלק ממערך הבניה של ההסתדרות הכללית.

המתחם המתוכנן כלל בשעתו תכנון (שלא יצא אל הפועל) לקמפוס ובו מבני ציבור, תרבות ואדמיניסטרציה, בשלב מאוחר יותר תוכנן להיבנות אגף נוסף לטובת משרדי לשכת המס.

הבניין בן שש הקומות, המשתרע על פני 2540 מ״ר, נועד בכדי להכיל את הפונקציות ההסתדרותיות השונות - משרדי מועצת הפועלים, קרן הביטוח לפועלי בניין, ״מבטחים״, וקרן הביטוח לפועלים חקלאיים.

עוד מראשיתו זכה הבניין לביקורת על פאר וראוותנות ואכן היה שונה במאפייניו מיתר בתי ההסתדרות הנבנים באותה התקופה, לרבות אלמנטים מונומנטליים כדוגמת גרם מדרגות הספירלה שבמרכזו.

על תכנון המבנה הופקדו האדריכלים לייטרסדורף ובלזיצמן, שלאחר זכייה בתחרות לתכנון בית ההסתדרות פ"ת הופקדו בידיהם פרויקטים רבים עבור גוף ההסתדרות ברחבי ארץ: 

בתי הסתדרות/מועצות פועלים, בית הבראה, משרדי קופ"ח, אולמות תרבות ועוד. 

בתי מועצות הפועלים כגון המבנה הנדון, פעלו בתמהיל של מבני משרדים ואדמיניסטרציה מקומיים של הארגון הגדול שהמטה הראשי שלו ישב ברחוב ארלוזורוב בת"א.

בין היתר המבנים כללו פונקציות של תרבות והתכנסות (אולמי מופ"ת, בתי קולנוע וכו') שהיו חלק מהתפיסה הסוציאליסטית התרבותית של סיפוק צרכיו התרבותיים של הפועל וכן לשם התכנסויות, אספות, כנסים פוליטיים וכיוצא בזה.

שיטת הבניה המודרנית כוללת שלד עמודים וקורות מבטון מזוין, ומילוי של בלוקים או לבנים. 

הקירות החיצוניים של המבנה מטויחים בטיח מקורי עשוי בטקסטורה גסה הטיפוסית למבנים בשנים אלו.

תקרת האולם, שבו אין עמודים, נבנתה תקרת צלעות המיועדת למפתחים רחבים . באולם עצמו התקרה מכוסה בגופים גליים עשויי חיפוי טיח למטרות עיצוביות ואקוסטיות.

שימור המבנה כלל תיעוד מקדים, תיעוד מלא ותכנון שימור חיצוני ופנימי למבנה. מהמבנה הוסרו תוספות מאוחרות שנבנו במהלך השנים, שוחזרו פרטים מקוריים כולל הטיח.

במהלך שנת 2017 הושלמו עבודות השימור של המבנה על ידי אפריקה ישראל בביצוע קבלני השימור נאור מימר<ref></ref> ואבנר גלעד<ref></ref> 

והמבנה נמסר לעיריית רמת גן לצורכי הציבור, ועתיד לשמש כמבנה משרדים.
== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רמת גן: מבנים לשימור
קטגוריה:רחוב הרצל (רמת גן)
מצוקי וולדרון

מצוקי וולדרון או שלוחות וולדרון או סלעי וולדרון (באנגלית: Waldron Spurs)) היא קבוצה של שלוחות סלעיות או רכסי מצוקים, באזור חוף דופק, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

המצוקים ממוקמים בצידו המזרחי של קצהו של קרחון שקלטון למרגלות הרי המלכה מוד, ולמרגלות הרי הנסיך אולב.

גובהם של המצוקים 623 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי המצוקים ===

המצוקים התגלו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית (USAS), בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1939 – 1941.

=== מקור השם ===

שמם של המצוקים ניתן להם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN).

המצוקים נקראים על שמו של לוטננט קומנדר ג'יימס אי. ולדרון (James E. Waldron) מחיל המילואים של צי ארצות הברית, שהיה טייס בטייסת VX-6 בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1957–1958.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/21947 מצוקי וולדרון] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=15667&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מצוקי וולדרון] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/25601112 מפת אזור מצוקי וולדרון]

== הערות שוליים ==

וולדרון
וולדרון
נתרן ברומי

נתרן ברומי היא תרכובת אי-אורגנית המורכבת מיוני נתרן ויוני ברום שנוסחתה NaBr. החומר הוא מוצק גבישי לבן המשמש מקור ליוני <sup>-</sup>Br.

לסריג הגבישי מבנה קובי בדומה לגביש נתרן כלורי.

החומר מתקבל מתגובה של מימן ברומי עם נתרן הידרוקסיד. בשיקוע מתמיסה מיימת מתקבל הגביש הלא ממויים בטמפרטורה שמעל 50.7°C ובטמפרטורה נמוכה יותר שוקע די-הידרט NaBr•2H<sub>2</sub>O.

במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 שימש נתרן ברומי כתרופה אנטי-אפילפטית וכתרופת הרגעה.

כיום החומר משמש יחד עם כלור לחיטוי מים, התמיסה המיימית משמשת בקידוחי נפט והחומר משמש במקור ליוני ברום בתגובות התמרה נוקלאופילית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תרכובות אי-אורגניות
קטגוריה:נתרן: תרכובות
קטגוריה:ברום: תרכובות
When Christmas Comes Around... (אלבום)

(בעברית: "כשחג המולד מגיע") הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת האמריקאית קלי קלרקסון. האלבום יצאה לאור בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, ב-15 באוקטובר 2021. הוא הופק על ידי ג'ס שטקין, ג'ייסון הלברט וג'וזף טרפנזה. זהו אלבום חג המולד השני של הזמרת, מאז הוצאת Wrapped in Red בשנת 2013. קלרקסון מבצעת את שירי האלבום לצד אמנים נוספים דוגמת אריאנה גרנדה, כריס סטייפלטון וברט אלדרבג'.

== רקע ==
לאחר יציאת אלבום חג המולד הראשון של קלרקסון, Wrapped in Red (2013), היא עזבה את חברת התקליטים הקודמת שלה, RCA רקורדס, ועברה לאטלנטיק רקורדס. בראיון לתוכנית הטלוויזיה Entertainment Tonight, תהליך הגירושין שעברה בשנה הקודמת הניעו אותה להפיק אלבום חג מולד חדש, שמאופיין באווירה אופטימית. בהקלטות האלבום הפיקה קלרקסון מספר גרסאות כיסוי לשירי החג המוכרים, לצד אומנים נוספים דוגמת אריאנה גרנדה וכריס סטייפלטון.

== הוצאה לאור ==
 יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס ב-15 באוקטובר 2021. המהדורה המיוחדת של חנויות רשת הקמעונאות טארגט כוללת איגרת ברכה הנושאת את חתימת הזמרת. הסינגל המוביל של האלבום, "Christmas Isn't Cancelled (Just You)", פורסם ב-23 בספטמבר, ואילו השירים "Glow" ו-"Santa, Can't You Hear Me", שיצאו לאור כסינגלים שיווקיים, עלו לאתר היוטיוב של הזמרת יום לפני צאת האלבום.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי חג המולד מ-2021
קטגוריה:אלבומי קלי קלרקסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אטלנטיק רקורדס
האהבה הזאת שלנו

האהבה הזאת שלנו הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר הישראלי עברי לידר. האלבום יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים הליקון, ב-5 בפברואר 2015. האלבום נכתב על ידי לידר עצמו, לצד יונתן פריג'.

== סינגלים ==
כל ארבעת הסינגלים שנכללו באלבום נכנסו למצעד הסינגלים השבועי של רשת ג', ושלושה מהם אף דורגו מצעד השנתי של 2015. הסינגל המוביל, "האהבה הזאת שלנו", יצא לאור ב-11 בדצמבר 2014, וניצב שבועיים רצופים בראש המצעד השבועי. הוא אף דורג במקום ה-20 במצעד סוף השנה. גם "הכול בוער" הגיע למקום הראשון, ובמצעד השנתי ניצב במקום ה-29. השיר "ילדות והעיר הגדולה" הגיע למקום השני במצעד השבועי.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי עברי לידר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
גביע קמפאונס

גביע קמפאונס (Campeones Cup, הלחם בין אנגלית וספרדית שמילולית מתרגם כ"גביע האלופות") הוא מעין טורניר סופר קאפ המפגיש בין אלופת ארצות הברית בכדורגל ובין אלופת מקסיקו. הטורניר מתקיים מאז שנת 2018, ונכון לשנת 2021 הוא מתקיים בפורמט של משחק בודד, באחד מאצטדיוני ה-MLS. המשחק משוחק בחודשים אוגוסט או ספטמבר, ומפגיש את האלופות של השנה הקודמת.

המשחק שאמור היה להתקיים בלומן פילד באוגוסט 2020 בין הסיאטל סאונדרס, שזכתה באליפות ארצות הברית בשנת 2019 לבין אלופת מקסיקו, לא התקיים עקב מגפת הקורונה.

הרעיון העומד מאחורי יצירת הטורניר הוא הרצון לחזק את שיתוף הפעולה בין ה-MLS לליגת העל המקסיקנית, שכן ב-MLS משתפות גם שלוש קבוצות קנדיות (טורונטו, מונטריאול וונקובר וייטקאפס). בנוסף, שלוש המדינות (ארצות הברית, מקסיקו וקנדה) עתידות לארח במשותף את טורניר הגמר של הגביע העולמי בשנת 2026, ושיתוף פעולה בין המועדונים יכול לסייע, לדעת יוזמי הטורניר, לקידום ועידוד הכדורגל בצפון אמריקה, במדינות דוברות האנגלית בה.

על אף שהטורניר משוחק על ידי נציגות משתי הליגות הבכירות של CONCACAF (ובעידודה), לא מדובר בטורניר רשמי של קונפדרציית הכדורגל של צפון אמריקה, ואפשר להשוות אותו למשחק אלוף האלופים בישראל, שהוא בעיקר על יוקרה. כמו כן, נכון לשנת 2021, כל המשחקים (כולל המשחק המתוכנן לשנת 2022) משוחקים במגרשה הביתי של מחזיקת גביע ה-MLS.

==רשימת משחקים==
{| class="wikitable sortable" border="1"
|-
! שנה !! זוכה !! תוצאה !! סגנית !! אצטדיון
|-
|-style="background-color: #EFEFEF;"
|scope=row style=text-align:center|2018
| טיגרס
||
| טורונטו
|
|-
|scope=row style=text-align:center|2019
| אטלנטה יונייטד
|
| קלוב אמריקה
|
|-style="background-color: #EFEFEF;"
|scope=row style=text-align:center|2020
|סיאטל סאונדרס
|לא התקיים
|לא נקבעה יריבה
|
|-
|scope=row style=text-align:center|2021
| קולומבוס קרו
|
| קרוס אסול
|
|-style="background-color: #EFEFEF;"
|scope=row style=text-align:center|2022
| ניו יורק סיטי
|
| אטלס
|
|-
|scope=row style=text-align:center|2023
|
|
|
|
|}

==ראו גם==
* MLS
* ליגת העל המקסיקנית
* ליגת האלופות של CONCACAF

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקה הצפונית: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל בין-לאומיות למועדונים
הארמייה הראשונה (יוון)

הארמייה הראשונה (ביוונית: 1η Στρατιά) היא הארמייה היחידה בצבא יוון. היא מוצבת בלאריסה ואמונה על הגנת צפון הארץ ומזרחה.

==היסטוריה==
מקורות שונים מזכירים בטעות את קיומה של הארמייה כבר במהלך מלחמת איטליה-יוון, אולם מדובר בטעות. באותה העת ליוון לא היו ארמיות, והקורפוסים היו כפופים ישירות לפיקוד המרכזי. הארמייה הוקמה ב-1947, במהלך מלחמת האזרחים היוונית, ובסיסה הראשון היה בוולוס. היא כללה באותה תקופה את הקורפוסים השני והשלישי. היא פורקה ב-1948, אולם הוקמה מחדש ב-1951, והוצבה בלאריסה. הארמייה אמונה על הגנת צפון הארץ ומזרחה, והמפקד עליה הוא בדרגת אנטיסטרטגוס (מקביל ללוטננט גנרל).

הארמייה כוללת כיום את הקורפוס הרביעי, הדיוויזיה הראשונה ודיוויזיית חיל הרגלים הממוכן השנייה.

המוטו של הארמייה הוא "כל עוד השמש תמשיך במהלכה" (ביוונית מודרנית: εφόσον πορεύεται τον ίδιο δρόμο). מימרה זו מבוססת על סיפור המובא בהיסטוריות של הרודוטוס, על פיו לפני קרב פלטאיה הציע המצביא הפרסי מרדוניוס ליוונים להיכנע, ותשובתם הייתה שכל עוד השמש תמשיך במהלכה (ביוונית עתיקה: ΕΣΤ' ΑΝ ΤΗΝ ΑΥΤΗΝ ΟΔΟΝ ΙΗ) הם לא יכנעו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/watch?v=kPDj8bfzBhk&t=2s סרטון ביוטיוב על פעילות הארמייה]
* [https://m.facebook.com/profile.php?id=154766847947466 דף הפייסבוק הרשמי של הארמייה]
* [https://www.protothema.gr/greece/article/990671/oplites-1is-stratias-gia-koronoio-apo-pote-o-ellinikos-stratos-paizei-me-mia-ugeionomiki-vomva/ Οπλίτες 1ης Στρατιάς για κορωνοϊό: Από πότε ο Ελληνικός Στρατός παίζει με μια υγειονομική βόμβα;]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הכוחות המזוינים של יוון
קטגוריה:ארמיות
הכוח היווני בקפריסין

הכוח היווני בקפריסין (ביוונית: Ελληνική Δύναμη Κύπρου או בראשי תיבות: ΕΛΔΥΚ) הוא גדוד מיוחד של צבא יוון אשר מוצב בקפריסין, ותפקידו הוא לסייע למשמר הלאומי הקפריסאי במקרה של פלישה לאי.

==היסטוריה==
ב-1959 הוחלט באמנות ציריך ולונדון על הענקת עצמאות לקפריסין. יוון, בריטניה וטורקיה ערבו לעצמאותו של האי. לשם כך, הוחלט להקים כוח משותף של צבא יוון וצבא טורקיה. יוון שלחה לאי כוח בן 950 חיילים בפיקודו של דיוניסוס ארבוזיס (אשר הוביל גם את חיל המשלוח היווני לקוריאה). היוונים הקימו מחנה ליד ניקוסיה, בצמוד למחנה של החיילים הטורקים. בשנים הראשונות נערכו עימותים רבים בין החיילים היוונים לאזרחים הטורקים של האי, וכמה חיילים יוונים אפילו נרצחו בידי המקומיים. ב-1964 טורקיה דרשה מיוון להגדיל את הכוח שלה בקפריסין במטרה להשליט סדר באי. יוון העבירה את ההחלטה למועצת נאט"ו, אשר החליטה לדחות את הבקשה הטורקית.

ב-1974 הנחיתה טורקיה בקפריסין 40,000 חיילים לאחר ניסיון הפיכה צבאית בתמיכת יוון, במטרה לכבוש את כל האי. יוון נחלצה לעזרת קפריסין ותגברה את הכוח באי ל-2,000 חיילים. במהלך הפלישה, נאלצו היוונים לנטוש את המחנה שלהם ליד ניקוסיה, והוא נהרס בידי הטורקים. יוון נלחמה לצד קפריסין בניסיון נואש לעצור את הפלישה הטורקית. כעבור חודש הגיעו שני הצדדים לשביתת נשק, וטורקיה הכריזה על הקמת צפון קפריסין כמדינה עצמאית.

יוון הקימה מחדש את המחנה ליד ניקוסיה, ומאז מחזיקה לפחות 950 חיילים בקפריסין. למרות שחלק מהחיילים ביחידה הם מתנדבים, רובם נבחרים בקפידה בידי המטה הכללי על בסיס יכולות וכישורים. חיילי הכוח עוברים אימונים קפדניים, ונחשבים לאחת היחידות האיכותיות ביותר ביוון. כפיצוי על האימונים המפרכים והשירות בחו"ל, זוכים חיילי הכוח לשכר גבוה. חיילי הכוח זוכים לכבוד והערכה רבים ביוון, וידועים בכינוי Eldykarioi (מבוסס על ראשי התיבות ELDYK, אשר בהן מכונה הכוח בדרך כלל).

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120523134032/http://www.army.gr/default.php?pname=SYNTOMO_ISTORIKO&la=1 Σύντομο Ιστορικό Της ΕΛΔΥΚ]
* [http://www1.aegean.gr/gympeir/bima/PV_EN3.PDF פעילותה של יוון במהלך הפלישה הטורקית]
קטגוריה:הכוחות המזוינים של יוון
קטגוריה:יחסי יוון–קפריסין
קטגוריה:הסכסוך הקפריסאי
קטגוריה:1974 בקפריסין
קיילב פורטר

קיילב פורטר (באנגלית: Caleb Porter, נולד ב-18 בפברואר 1975 בטקומה), הוא מאמנה של קבוצת ה-MLS קולומבוס קרו. קודם לכן, בשנים 2013–2017, אימן את קבוצת פורטלנד טימברס, גם היא מהליגה האמריקנית הבכירה. פורטר זכה עם הטימברס באליפות ארצות הברית בשנת 2015, ועם קולומבוס (אותה ניצח בגמר של 2015) זכה באותו תואר בשנת 2020.

==קריירת אימון==
בשנת 2000 לאחר קריירה קצרה ולא מוצלחת כשחקן, פורטר חזר לאינדיאנה כמאמן כדורגל בליגת הקולג'ים. תחילה שימש כעוזר מאמן באינדיאנה הוסיירס, בה שיחק כנער, ולאחר מכן הפך למאמן ראשי. בשנת 2006 עבר לאמן את קבוצת הקולג' אקרון זיפס מהעיר אקרון שבאוהיו. קבוצה זו ייצגה את שלוחת אוניברסיטת אוהיו באקרון. בשנת 2010 הוא הצליח לזכות עם אקרון באליפות הכדורגל לגברים של ה-NCAA. במקביל לעבודתו באוהיו, בשנים 2011 – 2012, שימש פורטר כמאמנה של נבחרת ארצות הברית בכדורגל עד גיל 23. עם הנבחרת הצעירה, הוא הצליח להעפיל למשחקים האולימפיים בלונדון, אך הנבחרת לא הצליחה לעלות לשלב הנוקאאוט, וסיימה את דרכה בשלב הבתים.

===מאמן ראשי ב-MLS===
בשנת 2012 זכה פורטר למינוי המקצועני הראשון שלו, עת מונה למאמנה הראשי של הפורטלנד טימברס, שהחלה את עונתה השנייה בליגה. בשנת 2014 אימן את קבוצת הליגה במשחק האולסטאר של ה-MLS (אשר שוחק בפורטלנד, בה אימן), בו ניצחו כוכבי הליגה את אלופת גרמניה, באיירן מינכן, בתוצאה 2-1. בשנת 2015 הוביל את הטימברס לזכייה ראשונה באליפות, במשחק בו הם ניצחו את קולומבוס קרו, אותה מאמן פורטר נכון לעונת 2021, 2-1 באצטדיון מפרה. פורטר סיים את דרכו בפורטלנד בתום עונת המשחקים של 2017.

בשנת 2019 מונה פורטר למאמנה של הקולומבוס קרו, והוביל אותה בתוך שנה לזכייה באליפות (השנייה בתולדותיה). באופן אירוני, קבוצתו זכתה באליפות באותו אצטדיון בדיוק בו זכה פורטר עם הטימברס בשנת 2015, ומול היריבה המושבעת של הטימברס – סיאטל סאונדרס.

==תארים==
===פורטלנד טימברס===
* מאמן העונה: (2013)
* אליפות ארצות הברית: (2015)

===קולומבוס קרו===
* אליפות ארצות הברית: (2020)
* גביע קמפאונס: (2021)

==ראו גם==
* קולומבוס קרו
* פורטלנד טימברס
* סן חוזה ארת'קווייקס
* טמפה ביי מיוטיני
* פרסי MLS

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
קטגוריה:מאמני כדורגל אמריקאים