OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אדמונד רנדולף

אדמונד ג'נינגס רנדולף (באנגלית: Edmund Jenings Randolph; 10 באוגוסט 1753 – 12 בספטמבר 1813) היה משפטן אמריקאי שכיהן כמושל וירג'יניה, מזכיר המדינה של ארצות הברית והתובע הכללי הראשון.

== ביוגרפיה ==
רנדולף נולד בוויליאמסבורג, וירג'יניה. אביו, ג'ון רנדולף, כיהן כראש העירייה ודודו, פייטון רנדולף, היה נשיא הקונגרס הקונטיננטלי. בשנת 1775 חזר אביו לבריטניה, בעוד אדמונד נותר באמריקה והצטרף לשורות הצבא הקונטיננטלי כעוזרו של ג'ורג' וושינגטון. באותה שנה נפטר דודו ואדמונד חזר לווירג'יניה על מנת להוציא לפועל את צוואתו. באותה עת הוא נבחר לאספה המכוננת של וירג'יניה ולאחר מכן לראש עיריית ויליאמסבורג.

בשנים 1779–1782 כיהן רנדולף כציר בקונגרס הקונטיננטלי. בתקופה זו הוא המשיך גם לעסוק באופן פרטי בעריכת דין והיה יועצו המשפטי האישי של ג'ורג' וושינגטון. בשנת 1786 הוא נבחר לכהן כמושל מדינת וירג'יניה, תפקיד בו כיהן עד 1788. במסגרת ועידות החוקה בהן השתתף מטעם המדינה הציע רנדולף לכונן משטר מרכזי חזק בעל הפרדת רשויות, כמו גם הקמת שני בתי נבחרים בהם יכהנו צירים בהתאם לגודל האוכלוסייה המיוצגת. הוא נבחר לוועדת הניסוח של חוקת ארצות הברית, אך לצד הצבעתו לאשרורה הוא סירב לחתום על הנוסח הסופי מחשש שמערכת האיזונים והבלמים איננה חזקה דיה.

בשנת 1789 מונה רנדולף כשר המשפטים הראשון בתולדות המדינה. הוא נשא בתפקיד זה עד 1794, לאחריו החליף את תומאס ג'פרסון כמזכיר המדינה. בתקופתו נחתמה אמנת ג'יי עם בריטניה והגיע לשלביו הסופיים המשא ומתן על אמנת סן לורנזו. כעבור שנה בתפקיד הוא התפטר, באוגוסט 1795, לאחר שנחשפו מכתביו לצרפת ובהם תיאורים של ישיבות הקבינט ודעותיו בנושאים מדיניים.

בסיום תפקידיו שב רנדולף לווירג'יניה ולעיסוקו כעורך דין, בין היתר כסנגור של ארון בר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://bioguide.congress.gov/scripts/biodisplay.pl?index=R000043 ביוגרפיה], באתר הקונגרס של ארצות הברית
* 
* 

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:התובעים הכלליים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:מושלי וירג'יניה
קטגוריה:האבות המייסדים של ארצות הברית
קטגוריה:ראשי עיריות בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי מכללת ויליאם ומרי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1753
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1813
רוברט סמית' (מדינאי)

רוברט סמית (באנגלית: Robert Smith; 3 בנובמבר 1757 – 26 בנובמבר 1842) היה מדינאי אמריקאי שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית, שר המשפטים והשר הממונה על הצי האמריקני.

== ביוגרפיה ==
סמית' נולד בלנקסטר, פנסילבניה. בתקופת מלחמת העצמאות של ארצות הברית הוא שירת בצבא הקונטיננטלי. בשנת 1781 סיים סמית' את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון והחל לעסוק בעריכת דין במדינת מרילנד.

בשנת 1789 נבחר סמית' כנציגה של מרילנד בחבר האלקטורים ובשנים 1793–1795 כיהן בסנאט המדינה. לאחר מכן הוא נבחר לבית הנבחרים התחתון של מרילנד וכיהן בו עד 1800. לאחר בחירתו של תומאס ג'פרסון לנשיא ארצות הברית, מונה על ידיו סמית' למזכיר הצי של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד זה בשנים 1801–1809. תקופה קצרה (מרץ - אוגוסט 1805) הוא כיהן, במקביל, כשר המשפטים.

בממשלתו של הנשיא ג'יימס מדיסון מונה סמית' לכהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית. כהונתו בתפקיד נמשכה שנתיים (1809 - 1811), לאחריהן דרש מדיסון את התפטרותו לאור השקפותיהם השונות בנוגע לניהול מדיניות החוץ.

עם פרישתו מהחיים הפוליטיים היה סמית' נשיאה הראשון של אגודת התנ"ך האמריקנית (1813) ומייסד האגודה החקלאית של מרילנד (1818). הוא נפטר בבולטימור בשנת 1842.

אחיו, סמואל סמית', כיהן כסנאטור מטעם מרילנד. המשחתת USS Robert Smith נקראת על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל תומאס ג'פרסון
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'יימס מדיסון
קטגוריה:התובעים הכלליים של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי הצי של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-18
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1757
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1842
אדוארד ליווינגסטון

אדוארד ליווינגסטון (באנגלית: Edward Livingston; 28 במאי 1764 – 23 במאי 1836), מדינאי אמריקני שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית. קודם למינויו הוא שימש ראש עיריית ניו יורק, סנאטור וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם לואיזיאנה ומדינת ניו יורק.

==חייו==
ליווינגסטון נולד בקלרמונט, ניו יורק למשפחת פעילים פוליטיים. אביו כיהן כשופט והיה חבר ועדת המאה שעמדה בראש העיר ניו יורק. בסיום לימודיו באוניברסיטת פרינסטון, בשנת 1781, הוסמך ליווינגסטון לעריכת דין. במקביל לעיסוקיו המקצועיים הוא פעל במסגרת המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, מטעמה הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית (1795–1801). בתקופת כהונתו הוא נמנה בין המתנגדים הבולטים לאמנת ג'יי והעלה את הצעתו לחייב את נשיא ארצות הברית ג'ורג' וושינגטון לדווח בפני הקונגרס האמריקני על המשא ומתן המתנהל עם אנגליה.

בשנת 1801 מונה ליווינגסטון לתובע המחוזי של ניו יורק ובאותה שנה נבחר גם לכהן כראש העירייה. הוא החזיק בתפקידיו אלו עד 1803, עת הוא התפטר לאחר מגפת קדחת צהובה שפקדה את העיר ולאחר הבראתו שלו הוא לקח אחריות על ניהול כושל של כספי ציבור על ידי פקיד שהיה מצוי תחת אחריותו. ליווינגסטון נישל עצמו מנכסיו ובשנת 1804 עבר להתגורר בלואיזיאנה והחל לעסוק בעריכת דין בניו אורלינס. בשנת 1826 צלחו מאמציו להחזרת החובות שצבר בניו יורק.

בלואיזיאנה מונה ליווינגסטון על ידי בית הנבחרים לפתח את הנהלים השיפוטיים הנדרשים להחדרת המסורת השיפוטית הנהוגה באנגליה. פעילותו זו נמשכה בהדרגה בין השנים 1805–1825. בשנות כהונתו של תומאס ג'פרסון כנשיא ארצות הברית היה ליווינגסטון מצוי עמו בתביעות הדדיות על רקע מחלוקות פוליטיות ובתקופת מלחמת 1812 הוא התקרב לגנרל אנדרו ג'קסון ושימש יועצו המשפטי.

בשנת 1820 נבחר ליווינגסטון לבית הנבחרים של לואיזיאנה. בשנה הראשונה בתפקיד הוא מונה על ידי חברי הבית לעמוד בראש חקיקת חוק עונשין חדש. עבודתו הושלמה רשמית בשנת 1833, אך החוק לא אומץ על ידי לואיזיאנה, על אף שהנוסח אומץ ויושם במדינות גרמניה, צרפת ואנגליה, כמו גם על ידי ממשלת הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה.

ליווינגסטון היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1823–1829, חבר הסנאט של ארצות הברית בשנים 1829 - 1831 ולאחר מכן מונה למזכיר המדינה בממשלתו של אנדרו ג'קסון (1831 - 1833). בשנים 1833 - 1835 הוא כיהן כשגריר ארצות הברית בצרפת. זמן קצר לאחר שובו לארצות הברית הוא נפטר בניו יורק.

אחותו של ליווינגסטון, גרטרוד, נישאה למושל ניו יורק מורגן לואיס. אחות נוספת שלו, אלידה, נישאה לג'ון ארמסטרונג, סנאטור, מזכיר המלחמה של ארצות הברית ושגריר בצרפת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:ראשי עיריית ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בצרפת
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מלואיזיאנה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מלואיזיאנה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של לואיזיאנה
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל אנדרו ג'קסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1764
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1836
ג'ון פורסיית' (פוליטיקאי)

ג'ון פורסיית (באנגלית: John Forsyth;
22 באוקטובר 1780 – 21 באוקטובר 1841) היה מדינאי אמריקאי שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית. קודם למינויו שימש מושל ג'ורג'יה ונציגה כסנאטור וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
ג'ון פורסיית' נולד בפרדריקסבורג, וירג'יניה. בשנת 1799 סיים את לימודי המשפטים בקולג' ניו ג'רזי.

הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית (בשנים 1813–1818 ובשנית בין 1823–1827) וכסנאטור (בשנים 1818–1819 ובשנית בין 1829–1834). בשנים 1819–1823 היה שגריר ארצות הברית בספרד, ובשנים 1827–1829 כיהן כמושל מדינת ג'ורג'יה.

בשנת 1834 מונה פורסיית' למזכיר המדינה של ארצות הברית, תפקיד בו הוא כיהן עד 1841. פורסיית' תמך בעבדות והיה בעצמו בעל עבדים. במהלך כהונתו התרחשה פרשת לה אמיסטאד, שבה נתפסה בידי ארצות הברית ספינת סחר עבדים ספרדית כשעל סיפונה עבדים אפריקנים שמרדו, וספרד תבעה מארצות הברית להסגירם. פורסיית' תמך בקבלת העמדה הספרדית, אך בית המשפט העליון פסק נגדה והורה לשחרר את האפריקנים.

==הנצחה==
*פארק פורסיית' בעיר סוואנה שבג'ורג'יה, שג'ון פורסיית' תרם קרקעות להקמתו, נושא את שמו. כן נקראו על שמו מחוז ועיירה בג'ורג'יה.
*

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל אנדרו ג'קסון
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל מרטין ואן ביורן
קטגוריה:מושלי ג'ורג'יה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של הקונגרס
קטגוריה:מרטין ואן ביורן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1780
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1841
ויליאם מרסי

ויליאם לירנד מרסי (באנגלית: William Learned Marcy; 12 בדצמבר 1786 - 4 ביולי 1857) היה מדינאי אמריקני שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית וכמזכיר המלחמה. קודם למינויו הוא שימש מושל מדינת ניו יורק וכסנאטור מטעמה.

מרסי נולד בסאות'ברידג', מסצ'וסטס וסיים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת בראון. לאחר הסמכתו לעריכת דין, בשנת 1811, הוא החל לעסוק במקצוע בניו יורק. לאחר מכן השתתף מרסי במלחמת 1812, לאחריה חזר לעבודתו המשפטית, אך פעילותו הפוליטית בקרב המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית הביאה בשנת 1818 להעברתו מתפקידו.

בשנים 1821–1823 עמד מרסי בראש הפלוגה הצבאית שהוצבה בניו יורק. לאחר מכן, בשנים 1823 - 1829, הוא שימש מבקר המדינה בניו יורק ובשנים 1829 - 1831 כיהן כשופט בית המשפט העליון במדינה. בשנת 1831 הוא נבחר לסנאטור וכיהן בסנאט עד 1833, בו הוא היה חבר ועדת המשפט.

לאחר סיום כהונתו בסנאט נבחר מרסי למושל ניו יורק. הוא נבחר לתפקיד שלוש פעמים רצופות וכיהן בו בין 1833 - 1838. לאחר מכן היה מרסי חבר הוועידה הלאומית למשא ומתן על פיצויים למקסיקו (1839 - 1842) וחיזק את מעמדו בקרב תומכי העבדות במפלגה הדמוקרטית.

בשנים 1845–1849 כיהן מרסי כשר לענייני מלחמה בממשלתו של הנשיא ג'יימס פולק. בסיום תפקידו הוא חזר לעסוק בעריכת דין, אך בשנת 1852 הציג את מועמדותו בבחירות למועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיאות. לאחר הפסדו בבחירות אלו והיבחרו של פרנקלין פירס לנשיאות ארצות הברית, מרסי מונה על ידיו לתפקיד מזכיר המדינה. בתקופת כהונתו בתפקיד הושלמה רכישת גדסדן. כארבעה חודשים לאחר סיום תפקידו, בשנת 1857, נפטר מרסי והובא לקבורה באולבני שבניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי המלחמה של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'יימס פולק
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל פרנקלין פירס
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1852
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת 1812
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת ניו יורק
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1786
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1857
ג'רמיה בלאק

ג'רמיה סאליבן בלאק (באנגלית: Jeremiah Sullivan Black; 10 בינואר 1810 – 19 באוגוסט 1883) היה משפטן אמריקני שכיהן כתובע הכללי ומזכיר המדינה של ארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
בלאק נולד בפנסילבניה, בנו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית הנרי בלאק. את השכלתו רכש בעיקר בלימוד עצמי ובעקבות כך הוא סיים בגיל צעיר את לימודי המשפטים והוסמך לעריכת דין. פעילותו המשפטית זכתה להצלחה ובשנים 1851–1857 היה בלאק שופט בית המשפט העליון של מדינת פנסילבניה, מהן נשיא בית המשפט עד שנת 1854.

בשנת 1857 מונה בלאק לשר המשפטים בממשלתו של הנשיא ג'יימס ביוקנן. בתפקיד זה הוא היווה גורם מכריע במחלוקת על בעלות האדמות בקליפורניה, אשר חולקו באופן בלתי חוקי לכאורה לבעליהן על ידי ממשלת מקסיקו.

בעקבות התפטרותו של לואיס קאס מתפקיד מזכיר המדינה, מונה בלאק כמחליפו ושימש בתפקיד זה בחצי השנה האחרונה לכהונת הנשיא ביוקנן. לקראת סיום כהונתו הוא היה מועמדו של הנשיא למשרת שופט בבית המשפט העליון, אך זו נדחתה על חודו של קול בהצבעת הסנאט.

לאחר סיום תפקידו מונה בלאק לרשם בית המשפט העליון של ארצות הברית. מתפקידו זה התפטר כעבור שנתיים והתמסר לעבודתו כעורך דין פרטי. לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, בלאק היה ממתנגדיה הנחרצים של תוכנית הקונגרס האמריקני לתקופת השיקום וניסח את הודעת הוטו שהטיל הנשיא אנדרו ג'ונסון בנושא זה (1867). כמו כן הוא ייעץ לנשיא ג'ונסון במשפט ההדחה שהתנהל נגדו בסנאט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:התובעים הכלליים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'יימס ביוקנן
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת פנסילבניה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:נשיאי בתי משפט בארצות הברית
קטגוריה:נשיאי בתי משפט עליונים
קטגוריה:משפט ההדחה של אנדרו ג'ונסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1810
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1883
אליהוא וושבורן

אליהוא בנג'מין וושבורן (באנגלית: Elihu Benjamin Washburne;
23 בספטמבר 1816 – 23 באוקטובר 1887) היה פוליטיקאי אמריקני שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אילינוי וכמזכיר המדינה של ארצות הברית בשבועיים הראשונים לכהונתו של יוליסס ס. גרנט כנשיא ארצות הברית.
== חייו ==
וושבורן כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אילינוי בשנים 1853–1869. במקורו חבר המפלגה הוויגית, הוא היה מראשוני המצטרפים למפלגה הרפובליקנית והיה ממנהיגי הסיעה הרדיקלית הפנים-מפלגתית. לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית נמנה וושבורן בין מציעי חלוקת האדמות כפיצוי למשוחררי העבדות.

במרץ 1869 כיהן וושבורן כמזכיר המדינה בממשלו של הנשיא גרנט. כהונתו נמשכה 11 יום והיא הכהונה הקצרה ביותר של מזכיר מדינה אמריקני. לאחר מינויו של המילטון פיש לתפקיד נשלח וושבורן לשמש כשגריר ארצות הברית בצרפת. בתפקיד זה הוא היה מרכזי בחתימת הסכם השלום לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה.

וושבורן פרש מהחיים הפוליטיים עם שובו מצרפת, בשנת 1877, אך הוא הוזכר כמועמד פוטנציאלי לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית בשנים 1880 ו-1884. לאחר פרישתו עבר לחיות בשיקגו ושימש כנשיא האגודה ההיסטורית של שיקגו בין השנים 1884–1887.

בנו, המפסטד וושבורן, כיהן כראש עיריית שיקגו בשנים 1891–1893.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בצרפת
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הוויגית
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל יוליסס ס. גרנט
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1816
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1887
פרדריק פרילינגהייזן

פרדריק תאודור פרלינגהויסן (באנגלית: Frederick Theodore Frelinghuysen; 4 באוגוסט 1817 - 20 במאי 1885) היה משפטן אמריקאי, שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית וחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם ניו ג'רזי.

==ביוגרפיה==
פרלינגהויסן נולד במילסטון, ניו ג'רזי למשפחת פרלינגהויסן. אביו נפטר בילדותו והוא אומץ על ידי דודו תאודור פרלינגהויסן, שכיהן כסנאטור מטעם ניו ג'רזי, מועמד המפלגה הוויגית למשרת סגן נשיא ארצות הברית והיה התובע הכללי של מדינת ניו ג'רזי. סבו, על שמו הוא נקרא, כיהן גם הוא כסנאטור והיה חבר הקונגרס הקונטיננטלי. בשנת 1836 סיים פרלינגהויסן את לימודיו בראטגרס קולג' ובשנת 1839 סיים לימודי משפטים והחל לעבוד במשרד של דודו. פרלינגהויסן עסק בעריכת דין, בין היתר, עבור חברת הרכבות של ניו ג'רזי וחברות מסחריות גדולות אחרות.

בשנים 1861–1867 כיהן פרלינגהויסן כתובע הכללי של מדינת ניו ג'רזי. במקביל, בשנת 1866, הוא מונה על ידי מושל המדינה לסנאטור וכיהן בסנאט עד 1869. בשנת 1870 בחר בו הנשיא יוליסס גרנט לשמש שגריר ארצות הברית באנגליה, אך פרלינגהויסן דחה את ההצעה. בשנים 1871–1877 הוא כיהן בשנית כסנאטור ונבחר לעמוד בראשות ועדת החוץ, אשר דנה באותה עת בדרישות הפיצויים של ממשלת ארצות הברית מממשלת בריטניה. כמו כן הוא היה בין המתנגדים הבולטים למדיניות תקופת השיקום שהנהיג הנשיא אנדרו ג'ונסון.

פרלינגהויסן נמנה עם חבר האלקטורים שקבע את תוצאות הבחירות לנשיאות ב-1876. בשנים 1881–1885 הוא כיהן כמזכיר המדינה בממשלתו של הנשיא צ'סטר ארתור. לאחר מכן הוא שב לניו ג'רזי ונפטר כשלושה חודשים לאחר סיום תפקידו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו ג'רזי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל צ'סטר ארתור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1817
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1885
ג'ון פוסטר

ג'ון ווטסון פוסטר (באנגלית: John Watson Foster; 2 במרץ 1836 – 15 בנובמבר 1917) היה דיפלומט אמריקני שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
פוסטר נולד וגדל באינדיאנה. לאחר סיום לימודיו האקדמאיים והסמכתו כעורך דין הוא פנה לשירות צבאי במלחמת האזרחים האמריקנית מטעם האיחוד, ובתום המלחמה עבד כעורך העיתון היומי של עיר מגוריו (1865–1869) וכעיתונאי.

בשנת 1873 מונה פוסטר לשגריר ארצות הברית במקסיקו. הוא שירת בתפקיד זה עד 1880 ולאחריו מונה לשגריר ברוסיה (1880 - 1881) ובספרד (1883–1885). בתקופת ממשלו של הנשיא בנג'מין הריסון עבד פוסטר במשרד החוץ האמריקני ובחודשי כהונתו האחרונים של הריסון (1892–1893) מונה לשמש כמזכיר המדינה, בעקבות מחלתו של המזכיר ג'יימס בליין. ניסיונו הביא אותו לאחר סיום תפקידו לסייע בידי שושלת צ'ינג בניסוח הסכם שימונוסקי (1895).

נכדו של פוסטר, ג'ון פוסטר דאלס, כיהן כמזכיר המדינה ה-52 והנכד אלן דאלס עמד בראש ה-CIA.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית במקסיקו
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית ברוסיה
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל בנג'מין הריסון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:משפחת פוסטר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1836
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1917
ריצ'רד אולני

ריצ'רד אולני (באנגלית: Richard Olney; ) היה מדינאי אמריקאי שכיהן כתובע הכללי וכמזכיר המדינה של ארצות הברית תחת הנשיא גרובר קליבלנד.

==ביוגרפיה==
אולני נולד באוקספורד, מסצ'וסטס. את לימודיו האקדמיים סיים באוניברסיטת בראון (1856) ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד (1858). בשנת 1859 הוא החל לעסוק בעריכת דין בבוסטון ובשנת 1874 נבחר לבית הנבחרים של מסצ'וסטס.

בשנים 1893–1895 כיהן אולני כתובע הכללי בממשלו של הנשיא גרובר קליבלנד. בשנת כהונתו הראשונה פרצה שביתת פולמן (בה שבתו עובדי חברתו של ג'ורג' פולמן לייצור רכבות). אולני יזם, לראשונה בתולדות המדינה, את התערבות כוחות הביטחון בהפגנות המחאה והורה על הוצאת צווי מניעה למחאה אלימה.

לאחר מותו של מזכיר המדינה ולטר גרשם מונה אולני כמחליפו. בתפקיד זה הוא כיהן בשנים 1895 - 1897, ובתקופתו הועלה דרג נציגויותיה של ארצות הברית לשגרירות. כן הוא השתתף ביישוב מחלוקת הגבולות בין ונצואלה לבין גיאנה הבריטית.

לאחר סיום תפקידו שב אולני לעסוק בעריכת דין.

לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1904 התמודד אולני על המועמדות מטעם המפלגה הדמוקרטית, ובהצבעה בוועידת המפלגה זכה ב-38 קולות. .

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:התובעים הכלליים של ארצות הברית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מועמדים בבחירות המוקדמות מטעם המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינטים של ארצות הברית בממשלי גרובר קליבלנד
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1835
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1917
ויליאם דיי

ויליאם רופוס דיי (באנגלית: William Rufus Day;
17 באפריל 1849 – 9 ביולי 1923), היה משפטן ודיפלומט אמריקני שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית ושופט בית המשפט העליון של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
דיי נולד באוהיו, בה הוא התיישב לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת מישיגן, בשנת 1872. כעורך דין עסק דיי במשפט מסחרי ופלילי, לצד ראשית פעילותו במסגרת המפלגה הרפובליקנית. קשרי ידידותו עם ויליאם מקינלי הביאו אותו לשמש כיועצו המשפטי במערכות הבחירות של מקינלי לקונגרס, למשרת מושל אוהיו ולנשיא ארצות הברית. לאחר היבחרו לנשיאות מינה אותו מקינלי לשמש כעוזר מזכיר המדינה ג'ון שרמן. בשנת 1898 בחר הנשיא להחליף את שרמן ומינה את דיי כמחליפו.

במלחמת ארצות הברית–ספרד שימש דיי כיושב ראש המשלחת אשר ניהלה את המשא ומתן לשלום שהסתיים בחתימת הצדדים על חוזה פריז ב-10 בדצמבר 1898, חוזה אשר הפך את ארצות הברית למעצמה עולמית. לאחר מכן מונה דיי על ידי מקינלי לשופט בית המשפט לערעורים. בתפקיד זה הוא כיהן בשנים 1899–1903, עד למינויו על ידי הנשיא תאודור רוזוולט לשופט בית המשפט העליון של ארצות הברית. במהלך תקופת כהונתו פסק דיי ב-439 משפטים, מהן 18 בלבד בדעת מיעוט. בשנת 1922, בתום 19 שנות כהונה בבית המשפט, פרש דיי מתפקידו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ויליאם מקינלי
קטגוריה:שופטי בית המשפט הפדרלי השישי לערעורים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1849
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1923
רוברט בייקון

רוברט בייקון (באנגלית: Robert Bacon; 5 ביולי 1860 – 29 במאי 1919), היה דיפלומט אמריקני שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית בשנת 1909.

==ביוגרפיה==
בייקון נולד במסצ'וסטס וסיים את לימודיו האקדמאיים באוניברסיטת הרווארד בשנת 1880.במשך שנים רבות עבד כאיש עסקים עצמאי ובשנת 1894 היה לשותפו של ג'יי. פי. מורגן בחברת J.P. Morgan & Co., מטעמה היה שותף לייסוד תאגיד הפלדה של ארצות הברית.

בשנת 1903 פרש בייקון מפעילות עסקית וכעבור שנתיים מונה לעוזר למזכיר המדינה של ארצות הברית. בתפקיד זה הוא שימש בשנים 1905 - 1909 ומילא את מקומו של מזכיר המדינה אליהוא רוט בהיעדרו מהמדינה. לאחר בחירתו של רוט לסנאט ופרישתו מהתפקיד, בייקון מונה תחתיו, ב-27 בינואר 1909,בימיו האחרונים של ממשלו של הנשיא תאודור רוזוולט. על אף כהונתו הקצרה בתפקיד (37 ימים בלבד), בייקון הוא שהשיג את הסכמת הסנאט להסכמים שחתמה ארצות הברית עם קולומביה ופנמה בהסכמתן על תוואי תעלת פנמה ופתיחתה. כמו כן כינס בייקון גם ועידה סביבתית בין מדינות צפון אמריקה, כדי לדון בשימור משאבי הטבע ביבשת.

לאחר סיום תפקידו כיהן בייקון כשגריר ארצות הברית בצרפת (1909 - 1912) ועבד בשיתוף עם מפקד חיל המשלוח האמריקני ג'ון פרשינג במהלך מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1915 הוענקה לו דרגת מייג'ור ובשנת 1917 הוצב בייקון תחת פרשינג וכעבור שנה החל לשרת כמפקד המשלחת האמריקנית למטה הכללי של הצבא הבריטי.

בייקון נפטר בניו יורק. בנו, רוברט לואו בייקון, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בצרפת
קטגוריה:פוליטיקאים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל תאודור רוזוולט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1860
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1919
ביינברידג' קולבי

ביינברדיג' קולבי (באנגלית: Bainbridge Colby; 22 בדצמבר 1869 - 11 באפריל 1950) היה משפטן אמריקאי, ממייסדי המפלגה הפרוגרסיבית של ארצות הברית, שכיהן כמזכיר המדינה בשלהי כהונתו של וודרו וילסון.

==ביוגרפיה==
קולבי נולד בסנט לואיס, מיזורי וסיים את לימודיו בויליאמס קולג' ובבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה. הוסמך לעריכת דין במדינת ניו יורק.

בשנים 1901–1902 היה קולבי חבר בית הנבחרים למדינת ניו יורק. הוא עסק במשפטים ועבד בעריכת דין. בשנת 1917 מונה לעוזר לשר המשפטים האמריקני לענייני חוק הסחר החופשי. באותה שנה נשלח קולבי כנציג הממשל לכינוס מדינות ההסכמה שלאחר מלחמת העולם הראשונה.

במרץ 1920 מונה קולבי למזכיר המדינה של ארצות הברית בממשלתו של הנשיא וודרו וילסון. כהונתו נמשכה כשנה, לאחריה הסתיימה כהונתו של וילסון, ובמהלכה הציג קולבי חזית אחידה עם הנשיא ותמך במדיניותו בעת שוילסון סבל מקשיים בריאותיים ושבץ. קולבי תמך בחבר הלאומים בשלביו הראשונים והיה הראשון בממשל האמריקני שלא הכיר באופן רשמי ברוסיה הקומוניסטית (אי ההכרה נמשכה עד 1933).

לאחר סיום כהונתו חזר קולבי לעסוק בעריכת דין. בשנים 1921–1923 הוא הועסק במשרד עורכי הדין של וודרו וילסון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוגרי ויליאמס קולג'
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים של ניו יורק
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של ניו יורק
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל וודרו וילסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1950
כריסטיאן הרטר

כריסטיאן ארצ'יבלד הרטר (באנגלית: Christian Archibald Herter; ) היה מדינאי אמריקאי שכיהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית. קודם לתפקיד זה הוא שימש מושל מסצ'וסטס ונציגה בבית הנבחרים של ארצות הברית.

==קורות חיים==
הרטר נולד בפריז שבצרפת להורים ממוצא אמריקני ששהו באירופה לצורכי השתלמותם באמנות. בשנת 1904 שבה המשפחה לארצות הברית והתיישבה בניו יורק. בשנת 1915 סיים הרטר את לימודיו באוניברסיטת הרווארד ומונה כנספח בשגרירות ארצות הברית בברלין. בשנת 1917 הוא נישא למרי לבית פראט, בתו של מייסד מכון פראט, פרדריק פראט.

בשנים 1931–1942 כיהן הרטר בבית הנבחרים של מדינת מסצ'וסטס ובשנים 1943–1953 כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. פעילותו התמקדה בנושאים לאומיים ו"ועידת הרטר" שהתכנסה ב-1947 היוותה את הבסיס לתוכנית מרשל שיזם נשיא ארצות הברית הארי טרומן. באותה שנה נוסד על ידו, במשותף עם ג'ורג' קייזר, המכון למזרח התיכון. כהונתו בבית הנבחרים נמשכה עד היבחרו לתפקיד מושל מסצ'וסטס.

בתום כהונתו כמושל (1953–1957) מונה הרטר לשמש עוזר מזכיר המדינה ג'ון פוסטר דאלס. בעקבות מחלתו של דאלס הוא מונה כמחליפו, בשנת 1959, ונותר בתפקיד עד לסיום כהונתו של הנשיא אייזנהוואר בשנת 1961. בשנת סיום כהונתו הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית.

תחת הנשיאים ג'ון פיצג'רלד קנדי ולינדון ג'ונסון המשיך הרטר להחזיק בתפקידים ממלכתיים, העיקרי שבהם עם מינויו לתפקיד נציב הסחר של ארצות הברית (1962–1966). הרטר היה הראשון לכהן בתפקיד זה וכיהן בו עד לפטירתו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מושלי מסצ'וסטס
קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מקבלי מדליית החירות (1945)
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממסצ'וסטס
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי בתי המחוקקים של מדינת מסצ'וסטס
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל דווייט אייזנהאואר
קטגוריה:נציבי הסחר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
לורנס איגלברגר

לורנס סידני איגלברגר (באנגלית: Lawrence Sidney Eagleburger; 1 באוגוסט 1930 – 4 ביוני 2011) היה מזכיר המדינה של ארצות הברית בשלהי כהונתו של הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש.

== חייו ==
איגלברגר נולד במילווקי, ויסקונסין ולמד באוניברסיטת ויסקונסין-סטיבנס פוינט ובאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. בשנים 1952 – 1954 הוא שירת בצבא ארצות הברית ובשנת 1957, בסיום לימודיו האקדמיים, הצטרף לשירות החוץ. בראשית דרכו המקצועית שירת איגלברגר במספר שגרירויות וקונסוליות, ביניהן שגרירות ארצות הברית בבלגרד (1961 – 1965).

בשנת 1969 מונה איגלברגר לעוזר היועץ לביטחון לאומי הנרי קיסינג'ר, תפקיד בו הוא שימש עד 1971. הוא המשיך להחזיק בתפקידים בשירות החוץ האמריקני, בהן יועץ למשלחת ארצות הברית לנאט"ו ותפקידים במטה משרד החוץ בתקופת כהונתו של קיסינג'ר כמזכיר המדינה. בתקופת כהונתו של הנשיא ג'ימי קרטר הוא מונה לשגריר ארצות הברית ביוגוסלביה (1977 – 1980).

החל בשנת 1982 כיהן איגלברגר כסגן מזכיר המדינה לנושאים פוליטיים, התפקיד השלישי בדרג המשרד. לאחר היבחרו של ג'ורג' הרברט ווקר בוש לנשיא, הוא מונה לסגן מזכיר המדינה (התפקיד השני בדרג המשרד) ושימש גם יועץ בכיר לנשיא בנוגע להתפרקות יוגוסלביה. לאחר התפטרותו של מזכיר המדינה ג'יימס בייקר, מונה איגלברגר תחתיו ושירת בתפקיד בחודשיים האחרונים לכהונת ממשל בוש.

משנת 1998 עמד איגלברגר בראש הוועדה הבינלאומית לתביעות ביטוח מתקופת השואה. כמו כן הוא היה חבר בקבוצת היועצים לנשיא ג'ורג' ווקר בוש לענייני עיראק ויו"ר הפורום למדיניות בינלאומית (עמותה).

נפטר ב-4 ביוני 2011 לאחר מחלה ממושכת.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין-סטיבנס פוינט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:מזכירי המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:משנים למזכיר המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:תתי מזכיר המדינה לעניינים מדיניים
קטגוריה:סגל מחלקת המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ורג' הרברט ווקר בוש
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
קטגוריה:שגרירים ביוגוסלביה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
סטירה (עיר)

סטירה (ביוונית: Στύρα) היא עיירה קטנה בחוף הדרום-מערבי של האי אוויה ביוון. ניתן להגיע אליה מן היבשת במעבורת היוצאת מנמל "איה מרינה" הנמצא צפונית מזרחית לאתונה, וכן בדרך היבשה מכאלקידה (כאלקיס הקדומה). מאז הרפורמה בשלטון המקומי משנת 2011 היא חלק מעיריית קריסטוס, שהיא יחידה עירונית.

==היסטוריה==
למעשה מצויות במקום שתי ערים: סטירה החדשה (Nea Styra) וסטירה הישנה (Palaya Styra) ביניהן ניצבה לפנים העיר סטירה העתיקה, המוזכרת ב"איליאדה" של הומרוס בה מתועדת השתתפות העיר במלחמת טרויה.

==אתרים ארכאולוגים==
===בתי הדרקון===
דרקוספיטה
המונומנטים הידועים אך המסתוריים ביותר של אוויה הם מבנים קדומים בני 4,500 שנים, הבנויים מאבנים מגליתיות, שממדי כל אחת מהן 4.0x2.5x1.5 מטרים. מדובר בסך של 23 מבנים מגליים עתיקים, שנמצאו באזורים ההרריים סביב סטירה, הנקראים על ידי בני המקום "דרקוספיטה" (Drakospita) , כלומר "בתי הדרקון", והדוגמה הכי שמורה היא בית הדרקון הבנוי בגובה 1389 מטר על פסגת הר אושי . מונומנטים אלה דומים למונומנטים שנתגלו באיי הפיליפינים ובסטונהנג'. המקורות והשימושים של בתי הדרקון אינם ידועים רשמית עד היום וארכאולוגים חלוקי דעות בנושא זה. יש המתארכים אותם למאה ה-13 לפני הספירה, ואחרים למאה ה-3 לפני הספירה. עם זאת, כל עשרות הבתים בנויים על שטח תלול ועם תצפית רחבה על האזור ולכן אחת התאוריות היא שהם ככל הנראה נועדו להגן על האזור. תאוריה אחרת היא שהבתים היו קבר קדוש לעבודת האלים זאוס והרה. במהלך חפירות בשנת 1959 נמצאו בבית שעל הר אושי שברי כלי חרס, חלקם עם כתובות לא מפוענחות. אלה מוצגים במוזיאון הארכאולוגי בקריסטוס.

==כיום==
סטירה שוכנת סמוך לחוף הים, ולה נמל קטן המקשר בין דרום אבויה לאטיקי שביבשת. סטירה היא יעד פנים תיירותי פופולרי עבור אתונאים בתקופת הקיץ.

אוכלוסיית העיירה מנתה נכון ל-2011 817 נפש.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוון: ערים
קטגוריה:יוון: ערי חוף
יוהנס מינקוויץ

יוהנס מינקוויץ (בגרמנית: Johannes Minckwitz; 11 באפריל 1843 – 20 במאי 1901) היה שחמטאי וסופר שחמט גרמני.

התוצאה הטובה ביותר שהשיג מינקוויץ הייתה מקום שני, לאחר אדולף אנדרסן בתחרות ברמן 1869 (הקונגרס השמיני). מינקוויץ חלק מקום 3–5 בתחרות המבורג 1869 (ניצח: אדולף אנדרסן), חלק מקום 8–9 בתחרות באדן-באדן בשנת 1870 (ניצח: אדולף אנדרסן), הגיע למקום השלישי בתחרות קרפלד 1871 (הקונגרס התשיעי, ניצח: לואיס פאולסן), הגיע למקום הרביעי בתחרות פרנקפורט 1878 (הקונגרס השנים-עשר, ניצח: לואיס פאולסן), הגיע למקום ה-11 בתחרות לייפציג 1879 (ניצח: ברטולד אינגליש).

מינקוויץ חלק מקום ראשון עם מקס וייס ואדולף שוורץ בתחרות גראץ 1880, חלק מקום 3–5 בתחרות בראונשויג 1880 (ניצח: לואיס פאולסן), הגיע למקום השמיני בתחרות ויסבאדן 1880 (ניצחו: ג'וזף הנרי בלקברן, אדולף שוורץ וברטולד אינגליש). בתחרות ברלין 1881 חלק מקום 7–8 (ניצח: ג'וזף הנרי בלקברן), הגיע למקום העשירי בתחרות המבורג 1883 (ניצח: איזידור גונסברג, חלק מקום 13–14 בתחרות ברסלב 1885 (ניצח: זיגברט טאראש) והגיע למקום התשיעי בתחרות ברלין 1890 (ניצחו: עמנואל לסקר וברטולד לסקר).

בין השנים 1865–1876 ו-1879–1886 מינקוויץ שימש כעורך של כתב העת Deutsche Schachzeitung וחיבר מספר ספרים בנושא שחמט: האלף בית של משחק השחמט (1879), הומור בשחמט (1885) והמלך הקטן של השחמט (1889).

==דו-קרבות==
{| class="wikitable sortable"
! שנה !! מיקום !! המתמודד השני !! class="unsortable" colspan="2" | תוצאה
|-
|1866 ||לייפציג || אוג'ן פון שמידט || 2.5 מ-8 || הפסד
|-
|1866 ||ברלין || אדולף אנדרסן || 3.5 מ-12 || הפסד
|-
|1872 || לייפציג || סמואל מיזס || 5.5 מ-9 || ניצחון
|-
|1878 ||פרנקפורט || אדולף שוורץ || 4 מ-9 || הפסד
|-
|}

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* Der Schachwettkampf zwischen Steinitz und Zukertort 1886
* Die Schachkongresse zu Düsseldorf 1876, Köln 1877 und Frankfurt am Main 1878
</div>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט גרמנים
קטגוריה:ילידי 1843

קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1901
אופן טייפ

השוואה בין מילה שנכתבה ב[[גופן פרנק־ריהל ללא הגדרות נכונות להצבת הניקוד (מימין) לעומת מילה שנכתבה בגופן מסוג אופן־טייפ עם הגדרות נכונות (משמאל).]]
אופן־טייפ (OpenType) הוא שמו של תקן לגופנים, שנועד להחליף את תבנית ה”טרו־טייפ“ (TrueType) ולהוסיף לו תכונות טיפוגרפיות מתקדמות ותמיכה טובה יותר במערכות־כתב מורכבות. התקן פותח במאמץ משותף של החברות אדובי ומיקרוסופט.

רמת התמיכה באופן־טייפ משתנה בהתאם לתוכנה. פלטפורמת חלונות תומכת חלקית בתכונות האופן־טייפ.. במערכת הסדר [http://scripts.sil.org/XeTeX XeTeX], לדוגמה, תמיכה בתכונות מתקדמות של גופנים מסוג אופן־טייפ.

עיקר החידוש בתבנית אופן־טייפ הוא האפשרות לתת לגופן פקודות, בהתאם לטקסט, ועל ידי כך ליצור, בין השאר אותיות מתרחבות, שברים, ליגטורות, כתב מחובר, מיקום מדויק לסימני הבחן בשפות שונות ומיקום מדויק לניקוד וטעמי המקרא בגופנים בעברית.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.microsoft.com/typography/otspec/default.htm מפרט באתר מיקרוסופט]
* [http://www.adobe.com/products/type/opentype.html מידע באתר אדובי]
* [http://www.freedesktop.org/wiki/Software/HarfBuzz/ HarfBuzz] — מנוע OpenType המשמש במגוון תוכנות חופשיות נפוצות

==הערות שוליים==

קטגוריה:טיפוגרפיה דיגיטלית
קטגוריה:דפוס
קטגוריה:גופנים
סידור פרחים

חרציות עם המילה "אמא" בהלווייה באנגליה]]
זר פרחים למכונית חתונה
סידור פרחים בצורת לב
סידור פרחים, שזירת פרחים או עיצוב זרים היא אמנות יצירת סידורי פרחים באגרטלים, קערות וסלים, או הכנת זרים מפרחים, עשבים, צמחים קישוטיים וחומרים בוטניים אחרים. בדרך כלל המקצוע קשור לעבודה בחנות פרחים, ומסדרי זרים הם בדרך כלל גם מוכרי פרחים. עם זאת, יש העוסקים בשזירת פרחים לא כמקצוע, אלא כתחביב; וכיום נפוצה גם מכירת זרי פרחים מעוצבים בתחנות דלק, מרכולים, משתלות ובחנויות פרחים מקוונות. העוסקים בסידור פרחים צריכים קשר עין-יד טוב, כך שיוכלו לשזור פרחים בלי לפגוע בהם, וכן הבנה בסוגי פרחים שונים וצורכיהם. 

סידור פרחים הוא מקצוע בעל מורשת עתיקה בתרבות המערבית, שכן זרים נחשבו לחלק בלתי נפרד ממסיבות כמו חתונות, מאירועי אבל, ימי הולדת ומסיבות לרגל הוּלדת תינוק. כיום גם נפוץ השימוש בזרים לקישוט חדרי ישיבות, בתי מלון, כינוסים ואף בבתים פרטיים. 

קיימים סגנונות שונים בסידור פרחים, מסגנונות מסורתיים מאוד ועד "יצירות אמנות" של ממש. כיום משלבים חלק ממעצבי הזרים גם תכשיטים או דברי מתיקה בסידורי הפרחים שלהם. באזורים מסוימים קיימים סידורי פרחים אופייניים.

==ראו גם==
* איקבנה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://flowers-il.blogspot.co.il סידור פרחים מקצועי] 
* [https://web.archive.org/web/20080618084415/http://www.informa-tv.co.il/EmaApplicationServices/Informatv/BrowseItem/Informatv/Categories/%D7%99%D7%A6%D7%99%D7%A8%D7%94/%D7%90%D7%99%D7%9A%20%D7%9E%D7%9B%D7%99%D7%A0%D7%99%D7%9D%20%D7%A1%D7%99%D7%93%D7%95%D7%A8%20%D7%A4%D7%A8%D7%97%D7%99%D7%9D%20%D7%9C%D7%94%D7%A0%D7%97%D7%94%20%D7%A2%D7%9C%20%D7%A9%D7%95%D7%9C%D7%97%D7%9F.ema איך מכינים סידור פרחים להנחה על שולחן ] - סרטון הדרכה 

* [http://ad3.co.il/Article.asp?id=1375&MenuType=16&c1=%D7%90%D7%95%D7%9E%D7%A0%D7%95%D7%AA&c2=%D7%90%D7%97%D7%A8 סידור פרחים מודרני ] - סרטון הדרכה 

קטגוריה:מלאכת יד
קטגוריה:פרחים בתרבות
מעבר בורגו

המעבר. [[טירת סנטאנג'לו מימין.]]
מעבר בורגו (באיטלקית: Passetto di Borgo- "פַּסֶטו די בורגו") או בקיצור "המעבר" (באטלקית: Passetto - "פַּסֶטו") הוא מעבר סתרים המקשר בין קריית הוותיקן לבין טירת סנטאנג'לו. אורכו של המעבר כ-800 מטרים והוא ממוקם ברובע בורגו של העיר רומא.
== היסטוריה ==
המעבר נבנה בשנת 1277 על ידי האפיפיור ניקולאוס השלישי, תוך שימוש משני בחומות שנבנו על ידי טוטילה במהלך המלחמה הגותית.

המעבר, הנמצא בתוך החומה, אפשר לאפיפיורים להימלט ממגוריהם בקריית הוותיקן אל הטירה בעיתות מצוקה.

האפיפיור אלכסנדר השישי השתמש במעבר בשנת 1494 במהלך המצור של שארל השמיני מלך צרפת וכיבוש העיר על ידיו.

האפיפיור קלמנט השביעי השתמש במעבר במהלך ביזת רומא בשנת 1527 על ידי חייליו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לאחר שהחיילים טבחו בכל חיילי המשמר השווייצרי על מדרגות בזיליקת פטרוס הקדוש.

בשנת 1630 הקים האפיפיור אורבנוס השמיני גג מעל המעבר, והפך אותו למעבר סגור. הגג הורד שנת 1949.

כיום המעבר מהווה חלק מהמוזיאון הממוקם בטירת סנטאנג'לו. המעבר שופץ במהלך השנים על מנת לייצבו, ובשנת 2000 הותר למבקרים לראותו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://mp_pollett.tripod.com/roma-c7.htm היסטוריה, מפות ותמונת של המעבר]
* [http://www.saintpetersbasilica.org/Exterior/Passetto/Passetto.htm תמונות של המעבר ותיאורי מבקרים במעבר]

קטגוריה:רומא: מבנים
קטגוריה:בורגו
קטגוריה:מעברי גבול בין-לאומיים
מרסל אמה

מַרסֶל אֵמֶה (בצרפתית: Marcel Aymé; 29 במרץ 1902 – 14 באוקטובר 1967) היה סופר ומחזאי צרפתי.

==ביוגרפיה==
מרסל אמה נולד ב-1902 בעיר ז'ואני במחוז יון שבצפון חבל בורגון בצרפת. הוא התייתם מאמו כשהיה בן שנתיים בלבד, וגדל בבית סבתו וסבו בכפר קטן במחוז ז'ורה שבחבל פראנש-קונטה. ב-1910, לאחר שסבתו נפטרה, הוא הועבר להשגחת אחת מדודותיו בעיר דול, בירת מחוז ז'ורה, ושם למד בקולג', אך בילה את חופשותיו בכפר, שם שימש לפעמים כרועה. אווירה כפרית זו, שהעניקה לו השראה, באה לידי ביטוי מאוחר יותר בכתביו.

הוא התכונן להתקבל לאקול פוליטקניק בפריז, אך ב-1919 לקה במחלת השפעת הספרדית. אחרי שירותו הצבאי הגיע לפריז ב-1923 ושימש שם כפקיד בנק, כסוכן ביטוח וכעיתונאי - מקצועות שבהם לא הייתה לו כל הצלחה.

הצלחתו הראשונה הייתה הנובלה "ברולבואה", שפורסמה ב-1926. הרומן "שולחן הגוויות" זיכה אותו בפרס רנודו ב-1929, אך היצירה שהביאה לפרסומו הייתה "הסוסה הירוקה" (1933). מכאן ואילך ראה בספרות את מקצועו. ב-1935 החל לכתוב תסריטים לקולנוע, להתעניין בתיאטרון, ולפרסם ספרי ילדים, בית היתר את "סיפורי החתול הג'ינג'י" שהפך לתסכית רדיו בתוכנית "לאם ולילד" של רשות השידור.

ב-1939 שם ללעג ולקלס את המשטר הנאצי בגרמניה, אך בתקופת הכיבוש הנאצי של צרפת פרסם רומנים ונובלות באמצעות הוצאות ספרים שהוציאו לאור גם את כתביהם של מחברים פאשיסטיים ששיתפו פעולה עם הנאצים. בתקופה זו פרסם בין היתר את "טרבלינג" (1941) ואת "חוצה הקירות" (1943).

היות שהוא עצמו לא הראה כל סימני תמיכה במשטר הנאצי, שמו לא נכלל ברשימת משתפי הפעולה עם הנאצים שהופיעה לאחר מלחמת העולם השנייה, אך בכל זאת הוא הואשם באנטישמיות. מעל הכול היה מוחזק כאשם כאשר ניסה להעביר עצומה לבקשת חנינה למשתף הפעולה הסופר והעיתונאי רובר בראזיאק. פרנסואה מוריאק וסופרים אחרים חתמו על עצומה זו, אך גנרל דה גול דחה את בקשת החנינה, ובראזיאק הוצא להורג בירייה (ב-6 בפברואר 1945).

הגם שנפגע מאוד מפרשה זו, המשיך אמה לכתוב מספר רב של רומנים, נובלות ומחזות שזכו להצלחה רבה בציבור, ובהם "הדרך הארוכה" (1946), "אוראנוס" (1948) ו"קלראמבאר" (1949). ב-1952 הוצג בפריז מחזהו "ראשו של הזולת" שבו הביע את התנגדותו לעונש המוות ולגלג על מערכת המשפט ועל התביעה הכללית של המדינה.

ב-1945 קיבל את פרס גונקור, אך ב-1950 הוא סירב להיות חבר האקדמיה הצרפתית.

מרסל אמה מת בפריז ב-1967 ונקבר בבית הקברות סן-ונסן ברובע מונמארטר שבעיר.
קברו ב[[בית הקברות סן-ונסן]]
לזכרו הוצב ברובע מונמארטר פסל בדמותו של דוטיי, הגיבור הראשי של ספרו "חוצה הקירות".

רבות מיצירותיו עובדו לקולנוע ולטלוויזיה, ובהן "חוצה הקירות" (1950), "הסוסה הירוקה" (1959), "קלראמבאר" (1969) ו-"אוראנוס" (1990).

==ספריו שראו אור בעברית==
* הסוסה הירוקה: רומן; מצרפתית: זאב זמירי, תל אביב: מ' מזרחי ('מועדון הספר הטוב'), 1960.
* אוראנוס; תרגם מצרפתית: בני ציפר, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשמ"ט 1989.
* משחקי תופסת; מצרפתית: יעקוב חסון; ערכה: צביה גרנות, תל אביב: זמורה-ביתן, תשנ"ו 1996.
* "על פני פאריז" - סיפור קצר, נכלל בספרים סיפורים צרפתים בני זמננו, תרגם: מ. חצור, הוצאת צהר, 1957, ובמקראה בספרות מודרנית, תרגם: אהרן אמיר, זמורה ביתן מודן, 1979.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:מחזאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1902
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1967
ג'ון ויסקר

ג'ון ויסקר (באנגלית: John Wisker; 30 במאי 1846, האל, אנגליה - 18 בינואר 1884, מלבורן, אוסטרליה) היה שחמטאי אנגלי ועיתונאי. בשנות ה-70 של המאה ה-19 נמנה בין עשרת השחמטאים הטובים בעולם, והשני באנגליה, לאחר ג'וזף הנרי בלקברן.

ויסקר עבר ללונדון ככתב לעיתון City Press והתחבר עם הווארד סטאונטון. רמתו השחמטאית עלתה במהירות ובשנת 1870 זכה באליפות בריטניה בשחמט לאחר דו-קרב עם עמוס ברן ולפני האלוף הקודם ג'וזף הנרי בלקברן. בשנת 1872 ניצח ויסקר שוב באליפות בריטניה לאחר דו-קרב עם האלוף הבריטי הראשון, ססיל דה ור. לאחר תחרות זו אליפות בריטניה בשחמט לא התקיימה עד שנת 1904. ויסקר ערך את טורי השחמט בעיתונים the Sporting Times ו Land and Water.

בין השנים 1872 ל-1876 ויסקר כיהן כמזכיר איגוד השחמט הבריטי וכעורך משותף לביטאון Chess Player's Chronicle. לאחר שלקה בשחפת היגר ויסקר לאוסטרליה בסתיו 1876 כדי לנסות ולשפר את מצבו הבריאותי. באוסטרליה כתב טור שחמט לעיתון the Australasian. בשנת 1884 מת ויסקר משחפת.

==התמודדויות==
{| class="wikitable sortable"
! שנה !! מיקום !! המתמודד השני !! class="unsortable" colspan="2" | תוצאה
|-
|1870 ||לונדון || סמואל רוזנטל || 4 מ-9 || הפסד
|-
|1872 ||צ'שיר || ג'ון אואן || 4 מ-5 || ניצחון
|-
|1873 || בריסטול || ג'ורג' מקדונל || 0.5 מ-4 || הפסד
|-
|1873 ||לונדון || הנרי בירד || 7 מ-14 || תיקו
|-
|1873 ||לונדון || הנרי בירד || 5.5 מ-13|| הפסד
|-
|1873 ||לונדון || הנרי בירד || 11.5 מ-21|| ניצחון
|-
|1873 ||לונדון || הנרי בירד || 3.5 מ-9|| הפסד
|-
|1874 ||לונדון || ג'ורג' מקדונל || 9 מ-15|| ניצחון
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S143321000000111000000000033310100 מידע כללי]

קטגוריה:שחמטאים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנפטרו משחפת
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1846
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1884
David Bowie (אלבום, 1969)

David Bowie הוא אלבום של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי משנת 1969. במקור יצא האלבום בממלכה המאוחדת בשם זה, ובארצות הברית בשם Man of Words/Man of Music. בשנת 1972 יצא האלבום מחדש תחת השם Space Oddity, כשם השיר "Space Oddity", אך החל מ-2009 הוא מופץ שוב בשמו המקורי. האלבום מתאפיין בשילוב סגנונות של פולק, רוק ורוק מתקדם - ובכך מדגיש את מיקומו הכרונולוגי של האלבום במכלול יצירתו של בואי - בין שנות ה-60 לשנות ה-70.

האלבום נחשב על פי רוב לאלבום הראשון של בואי, או האלבום המוערך והראוי הראשון שלו, בין היתר בשל רשימת הנגנים המכובדת שהשתתפה באלבום ובהם: נגן הבס הרבי פלאורס, הגיטריסט טין רנויק, ריק ווקמן וחבר להקת המודי בלוז ג'ון לודז'. כמו כן השתתפו באלבום שלושה שעבדו באותה העת עם אלטון ג'ון: המתופף טרי קוקס, נגן הצ'לו פול בקמסטר והמפיק גאס דאג'ון. באלבום זה נעשה שיתוף הפעולה הראשון בין בואי לבין טוני ויסקונטי שניגן באלבום על גיטרה בס, ובהמשך הפך למפיק אלבומיו המצליחים של בואי בשנות ה-70 ובעשור הראשון של המאה ה-21.

== הפקת האלבום ==
את כל שירי האלבום הפיק טוני ויסקונטי, למעט השיר שנבחר להיות הסינגל המוביל באלבום "Space Oddity", אותו הפנה ויסקונטי למפיק גאס דאג'ון. השיר שבמקור היה בעל אופי אקוסטי, הוקלט בליווי המכשיר האלקטרוני סטיילופון שהוא למעשה מעין אורגן-כיס. השיר נכתב בהשראת סרטו של סטנלי קיובריק "2001: אודיסיאה בחלל", וכלל את דמותו של מייג'ור טום. בשנת 1980 שב בואי אל דמותו של מייג'ור טום, בשירו "Ashes to Ashes" שהופיע באלבום "".

== שירי האלבום ==
# Space Oddity
# Unwashed and Somewhat Slightly Dazed
# Don't Sit Down
# Letter to Hermione
# Cygnet Committee
# Janine
# An Occasional Dream
# Wild Eyed Boy From Freecloud
# God Knows I'm Good
# Memory of a Free Festival

== משתתפים ==
* דייוויד בואי : גיטרה, אורגן, סטיילופון, שירה.
* מיק ווין : גיטרה בס, חצוצרה.
* ריק ווקמן : מלוטרון, קלידים.
* טים רנוויק : גיטרה, חליל, חלילית.
* קית' כריסמס : גיטרה אקוסטית.
* ג'ון לודז' : גיטרה בס.
* טוני ויסקונטי : בס, חליל, חלילית.
* הרבי פלאורס : בס.
* ג'ון קיימברידג' : תופים.
* טרי קוקס : תופים.
* פול באקמסטר : צ'לו.
* בני מרשל וחברים: קולות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1969
קטגוריה:אלבומי דייוויד בואי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת מרקורי רקורדס
ססיל דה ור

ססיל דה ור (באנגלית: Cecil Valentine De Vere; 14 בפברואר 1845, סקוטלנד – 9 בפברואר 1875, אנגליה) היה שחמטאי אנגלי-סקוטי. ניצח באליפות הרשמית הראשונה של בריטניה, בשנת 1866, בגיל 21.

== ביוגרפיה ==
דה ור שיחק שחמט ללא מאמץ ובצורה אלגנטית, ללא שהזדקק ללימוד תיאורית הפתיחות של השחמט; במובן זה דמה סגנון משחקו לזה של חוסה ראול קפבלנקה. עלייתו לצמרת השחמטאית הייתה מטאורית ובאופן דומה הייתה נפילתו ולכן הושווה לפול מורפי וכונה "מורפי האנגלי". כישרונו הטבעי הגדול למשחק היה מלווה בבטלנות. דה ור לקה בשחפת בשנת 1867 ולאחר מכן התמכר לאלכוהול. מרבית חייו שהה בלונדון אך בשנת 1874 עבר בעצת חבריו לטורקיי בדרום אנגליה, בתקווה להתאושש מהשחפת. שם מת דה ור, לפני שמלאו לו 30.

== ספר עליו ==
<div style="direction: ltr;">
Owen Hindle & Bob Jones: The English Morphy? The life and games of Cecil De Vere, first British chess champion. Keverel Chess Books, Exmouth 2001. 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.bidmonfa.com/de_vere_cecil.htm דה ור], bidmonfa.com
* [http://www.chesscenter.com/twic/event/chgbr01/03brit.html מאמר על דה ור],chesscenter.com
* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S028218000000111000000000005010100 מידע כללי]

קטגוריה:שחמטאים בריטים
קטגוריה:שחמטאים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1845
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1875
לוט (מחוז)

לוט (צרפתית: Lot, אוקסיטנית: אולט, Òlt) הוא מחוז בצרפת הקרוי על שם הנהר לוט. מספרו במפת מחוזות צרפת הוא 46 והוא חלק מחבל מידי-פירנה שבדרום המדינה. בצרפת הוא מכונה לעיתים "ארץ הפלאות" (Terre des Merveilles), בשל אתרי החן הרבים הפזורים בו. בירתו, קאור, מכונה לעיתים "בירת הגסטרונומיה הצרפתית".

מחוז לוט הוא אחד מ-83 המחוזות המקוריים שהוקמו בצרפת אחרי המהפכה הצרפתית ב-4 במרץ 1790. ב-1808, חלק מהשטח הדרום-מזרחי של לוט הופרד מן המחוז להקמת מחוז טארן וגארון. במקור, מחוז לוט התמשך דרומה וכלל גם את העיר מונטובן (Montauban).

המחוז גובל במחוזות קורז, קנטל, טארן וגארון, לוט וגארון ודורדון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפת: מחוזות
קטגוריה:מידי פירנה
מרקלוס הראשון

מרקלוס הראשון (בלטינית: Marcellus I; 6 בינואר 255 – 16 בינואר 309) היה האפיפיור ה-30 של הכנסייה הקתולית וכיהן 27 במאי 308 – 16 בינואר 309 כיורשו של מרקלינוס. ככל הנראה, קדם פרק זמן ארוך יחסית בין מותו של מרקלינוס ב-304 לבחירתו של מרקלוס כיורשו.

לא ידוע רבות על חייו. על פי הליבר פונטיפיקליס, הוא היה רומאי ופירוש שמו מעיד על כך, "המוקדש לאל מרס". בשנת 305, לאחר התפטרותו של דיוקלטיאנוס ועלייתו לשלטון של מקסימיאנוס באוקטובר שנה לאחר מכן, הנוצרים ברומא נהנו משקט יחסי. אולם, רק שנתיים לאחר מכן מונה מרקלוס לתפקיד האפיפיור.

ב-309 גורש מרומא על ידי מקסנטיוס בשל מחלוקות שעורר כשהחליט על חומרת הצעדים נגד נוצרים שנטשו את דתם תחת הרדיפות נגדם. הוא החל בשיקום הקהילה הנוצרית.

הוא מת ב-309 ויורשו היה אוסביוס. שרידיו קבורים תחת מקדש כנסיית סן מרצ'לו אל קורסו ברומא. יום חגו הוא 16 בינואר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:נפטרים ב-309
האלגוריתם של נייגל

האלגוריתם של נייגל (באנגלית: Nagle Algorithm) הוא אמצעי לשיפור יעילות ברשתות TCP/IP על ידי הפחתת מספר חבילות המידע הנשלחות ברשתות תקשורת. האלגוריתם הוצג במסמך Congestion Control in IP/TCP Internetworks (נגיש ב-) ונקרא על שם ממציאו ג'ון נייגל (John Nagle). הוא מאפשר את ייעול השימוש במשאבי רשת על ידי הימנעות מבעיה אותה הוא מכנה "בעיית החבילות הקטנות".
 
האלגוריתם נמצא בשימוש נרחב באימפלמנטציות TCP, אך יש מקרים שעדיף שלא יעבוד, לדוגמה באפליקציות WINDOWS שבהן יש תנועה של עכבר, המצריכה זמן תגובה קצר.

==בעיית החבילות הקטנות==
הבעיה מתרחשת ביישומים השולחים מידע על גבי TCP בחבילות קטנות במיוחד, לעיתים קרובות בגודל של בייט בודד. היות שגודל הפתיח של חבילת TCP הוא 40 בתים (20 עבור פתיח ה-TCP ו-20 נוספים עבור פתיח ה-IP), החבילה הנשלחת היא בגודל של 41 בתים עבור בייט בודד של מידע יעיל - תקורה עצומה שמעמיסה מאוד על הרשת. בין הפרוטוקולים הנפוצים שבהם התופעה מתרחשת ניתן למנות את פרוטוקול Telnet, שבו כמעט כל הקלדה מיצרת בית אחד של מידע הנשלח מיידית.

==הפתרון==
האלגוריתם של נייגל מייעל את התקשורת על ידי מיזוג מספר חבילות מידע קטנות המיועדות לשליחה לחבילה יחידה. וליתר דיוק, המידע היוצא נאגר כל עוד יש חבילה שנשלחה ועליה עדיין לא התקבל אישור (ACK) מהמקבל או עד אשר הצטברה כמות המידע המקסימלית שניתן לשלוח בחבילת מידע יחידה.

===האלגוריתם===
<div style="direction: ltr;">
 if there is new data to send
 if the window size >= MSS and available data is >= MSS
 send complete MSS segment now
 else
 if there is unconfirmed data still in the pipe
 enqueue data in the buffer until an acknowledge is received
 else
 send data immediately
 end if
 end if
 end if
</div>

כאשר MSS הוא גודל חבילת המידע המקסימלית שניתן לשלוח על גבי TCP.

האלגוריתם הוא חלק מ Transmission Control Protocol.

== ראו גם ==
* :קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
* :קטגוריה:פרוטוקולי אינטרנט
* :קטגוריה:פרוטוקולי ניתוב

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים