OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרון גטנט

מרון גטנט (באמהרית: ሜሮን ጌትነት) היא שחקנית, משוררת, ומחזאית אתיופית. היא אחת הכוכבות העולות בארצה, ומופיעה בטלוויזיה ובקולנוע. התפקיד הידוע ביותר שלה הוא בתור מאזה אשנאפי, בסרט עתיר השבחים "דיפרט".

== קריירה ==
החל משנת 2013, גטנט מככבת בסדרת הדרמה האתיופית "דנה", בה היא מגלמת כתבת עיתונות בשם הלינה.

גטנט הופיעה בבכורתה הקולנועית הבינלאומית בסרט "דיפרט" ב-2014, בהפקתה של אנג'לינה ג'ולי. בסרט, המבוסס על סיפור אמיתי, היא מגלמת את מאזה אשפאני, עורכת דין אשר נלחמת במסורת הפטריארכלית של "טלפה", או חטיפת נערות לשם נישואים, והאשמת הקורבן המתנגדת.

בספטמבר 2014, בבכורה של הסרט באדיס אבבה, הקרנת הסרט בוטלה בפתאומיות עקב צו בית משפט נגד הצגתו באתיופיה. הבכורה הבינלאומית של הסרט התקיימה בפסטיבל סאנדנס 2014, בו גטנט נכללה ברשימת "10 השחקנים לצפות בהם".

== חיים אישיים ==
גטנט לומדת לתואר שני בפיתוח והאמנויות באוניברסיטת אדיס אבבה. היא נשואה, ולה שני ילדים.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable" style="margin-bottom: 10px;"
|+קולנוע
!שנה
!סרט
!תפקיד
|-
|2014
|Difret
|מאזה אשנאפי
|-
|2015
|የተከፈለበት (יטקפלבט)
|
|-
|2015
|ትራፊኳ (טירפיקואה)
|
|}
{| class="wikitable" style="margin-bottom: 10px;"
|+טלוויזיה
!שנה
!תוכנית
!תפקיד
|-
|2014
|Live@Sundance
|עצמה
|-
|2013
|דנה (ዳና)
|הלינה
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אתיופיות
הלנה מורנו

הלנה מורנו (בפורטוגזית: Helena Moreno; נולדה ב-29 בפברואר 1989) היא שחקנית מאנגולה, אשר הופיעה במספר טלנובלות אנגוליות.

== הקריירה ==
הלנה מורנו נולדה ב-29 בפברואר 1989 בלואנדה, אנגולה. משפחתה הייתה ענייה, ובית הילדות שלה היה צריף ללא חלונות בשכונת מצוקה. למרות זאת, היא מצהירה כי הילדות שלה הייתה מאושרת.

הופעת הטלוויזיה הראשונה שלה הייתה ב-2002, כאשר קיבלה תפקיד קטן בטלנובלה Revira Volta. בעקבות תפקיד זה, היא קיבלה תפקיד קבוע בטלנובלה אחרת, Sweet Pitanga בתפקיד וזה אנריקס פריירה. זה הוביל רדיו לעבוד בתור מנחה לתוכנית Bombástico. היא המשיכה לעבוד בז'אנר, ובשנת 2012 היא לוהקה בתפקיד מריסה למוס בסדרה Windeck. היא זכתה לאות כבוד בשנת 2014 במסגרת חגיגת תרומות נשות אנגולה לאמנויות.

מחוץ לתחום הבידור, מורנו עבדה גם כמורה לשפה הפורטוגזית בבית ספר אמריקאי.

== חיים אישיים ==
ב-2016 נולד הילד הראשון של מורנו עם בן זוגה מילטון מיגל. הם קראו לו בשם הלטון, הלחם של שני שמותיהם.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1989
קטגוריה:נשות חינוך
קטגוריה:שחקניות אנגוליות
קטגוריה:שחקניות ילדות
ארבלה צ'רצ'יל

ארבלה צ'רצ'יל (באנגלית: Arabella Churchill; 23 בפברואר 1648 – 4 במאי 1730) הייתה פילגשו של ג'יימס השני, מלך אנגליה, ואם ארבעה מילדיו.

==ביוגרפיה==
בתו של האציל וינסטון צ'רצ'יל ושל רעייתו אליזבת, והייתה אחותו של ג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו. היא התחילה לנהל מערכת יחסים עם המלך ג'יימס כשעוד היה דוכס יורק והיה נשוי לאן הייד, באותה שנה החלה לשמש גם כמלווה הרשמית של אן, היא ילדה מג'יימס שני ילדים במהלך חייה של הייד. היא תוארה כ"גבוהה, חיוורת ורק עור ועצמות", יש שאמרו שהרבתה גם להראות שנינות ואינטליגנציה.

ב-1680 נישאה לצ'ארלס גודפריי וממנו ילדה שלושה ילדים נוספים.

==ילדיה==
מג'יימס, מלך אנגליה:
*הנרייטה פיץ-ג'יימס 
*ג'יימס פיץ-ג'יימס 
*הנרי פיץ-ג'יימס 
*ארבלה פיץ-ג'יימס
מצ'ארלס גודפריי:
*פרנסיס גודפריי
*שארלוט גודפריי
*אליזבת גודפריי

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.thepeerage.com/p10505.htm#i105049 Arabella Churchill] באתר The Peer Page
* 

קטגוריה:ילידות 1648
קטגוריה:פילגשות מלכותיות
קטגוריה:נשים במאה ה-17
קטגוריה:נשים במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1730
AR-15

AR-15 (באנגלית: ArmaLite AR-15) הוא רובה סער (רוס"ר) אמריקני בעל נצרה בוררת בקליבר 5.56 מ"מ. הרובה פותח על ידי חברת ארמלייט ויוצר על ידיה ועל ידי חברת קולט. רובה זה היה חדשני בתכנונו והשפיע רבות על עולם הנשק האמריקאי, ומאפייניו החדשניים נהפכו לתקן החדש בכל הנוגע לרובים אוטומטיים. השפעתו הגדולה ביותר היא היותו אב-הטיפוס האזרחי לרובה M16 הצבאי. רובה ה-M16 משמש כרובה השירות האישי של רוב חיילי הכוחות המזוינים של ארצות הברית מאז שנת 1964, כנשקם האישי של רוב חיילי צה"ל מאז שנות ה־90 של המאה ה־20 (לצד ה-M4A1 קרבין והתבור X-95 פלאט-טופ בחי"ר) ורובה השירות של צבאות רבים בעולם.

המאפיינים החדשניים של הרובה היו:
* "Pistol Grip" - ידית אחיזה ליד בסגנון ידית אקדח, היורדת בזווית תלולה מלפני שמורת ההדק ומנותקת מהקת. ידית אחיזה החליפה את הידית המעוקלת שחיברה בין המתפסים לקת והייתה אופיינית לרובים רבים ובפרט לרובי ציד ורובי צלפים.
* קת בגובה הקנה: תכונה המשפרת את הדיוק בירי אוטומטי, שכן הרתע הנוצר כתוצאה מהירי מועבר בקו ישר אל הקת בניגוד לקת הקלאסית הנמוכה יותר, דבר שגרם לרובה להסתובב סביב ציר האחיזה ולקנה "לקפוץ" למעלה.
* כוונות ברזל מוגבהות כאשר הכוונת האחורית משמשת גם כידית נשיאה.
* שימוש בקליבר חדש - 5.56x45 מ"מ נאט"ו (0.223 רמינגטון) במקום ה-7.62x51 מ"מ נאט"ו (0.308 וינצ'סטר) ששימש עד אז את רובי השירות של צבאות המערב. הקליבר החדש היה קטן יותר עם פחות אבק שרפה שחור, דבר שהקטין את הרתע בעת הירי והגביר את הדיוק בירי אוטומטי.
* הרובה היה עשוי ממתכות ופלסטיק, ומעצה סינתטי החליף את המעצה הקלאסי שהיה עשוי מעץ.

ארמלייט ייצרה את הרובה עד 1959, אז מכרה את זכויות הייצור לחברת קולט בשל קשיים כלכליים, וזאת ייצרה אותו עד 1964. בשנות ה-60 של המאה ה-20 פותחה לרובה גרסת קרבין - CAR-15. החל מאמצע שנות ה-60 הוא הוחלף על ידי רובה ה-M16, בהתחלה בצבא ארצות הברית ואחר כך ברוב צבאות העולם. עם זאת, הוא נשאר בשימוש מוגבל בקרב אזרחים.

בזכות הצלחתו הגדולה, יצרני נשק רבים פיתחו ושיווקו רובים תואמי AR-15: חלקם רק בצורה הכללית (עם המעצה המודרני והחדשני) וחלקם עד לזהות ברמת החלקים והמכלול. רובים אלו קרויים "רובים בסגנון AR-15" רובי AR-15 ותואמיהם משווקים עד היום גם בשוק הנשק האזרחי בארצות הברית, אך עם מכלול המוגבל לפעולה חצי-אוטומטית בלבד, ללא אפשרות לביצוע ירי אוטומטי מלא.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רובי סער מתוצרת ארצות הברית
מאיומי (סרט)

מאיומי (בהנגול: 마유미), ידוע גם כ"מאיומי: הטרוריסטית הבתולה" הוא סרט דרום קוריאני משנת 1990 בבימויו של שין סאנג-אוק המבוסס על האירוע בטיסה 858 של קוריאן אייר. הסרט נבחר כנציג הדרום קוריאני לטקס פרסי האוסקר ה-63 בקטגוריית: הסרט הזר הטוב ביותר, אך בסופו של דבר לא הצליח להתקבל כמועמד.

== עלילה ==
שני סוכנים חשאיים צפון קוריאניים, המחזיקים בדרכונים מזויפים עם השמות "שינאיצ'י" ו"מאיומי", מתכננים להפציץ מטוס דרום קוריאני בעת שהותו באוויר. הם מסתננים למטוס אחר לאחר שהם מטמינים את הפצצות. לאחר שהמטוס מתרסק וכל הנוסעים נהרגים בעודם באוויר, מתכננים השניים לבצע פיגוע נוסף, הפעם פיגוע התאבדות. הגבר (שינאיצ'י) מצליח להתאבד אך צוותים רפואיים באים לטפל בניסיון ההתאבדות של האישה (מאיומי). המשטרה תופסת את מאיומי.

במהלך החקירה, כאשר היא עדה לסבלן של משפחות הקורבנות שנותרו בחיים ללא יקיריהם, היא מבקשת שיוציאו אותה להורג, מתוך אמונה שזהו העונש הראוי היחיד למעשיה.

הסרט מבוסס על סיפור חייה של קים היון-ווי, סוכנת צפון קוריאנית שמורתה ליפנית הייתה יאקו טאגוצ'י, חטופה יפנית שנחטפה על ידי קוריאה הצפונית. קים שוחררה סופית בשנת 1998 ו-12 שנה לאחר מכן פגשה את בנה של יאקו ובישרה לו שאמו עדיין חיה.

== דמויות ==
* מאיומי (סורה קים)
* שינאיצ'י (לי האק-ג'אה)
* יאקו טאגוצ'י (ראיקו אושידה)

== קישורים חיצוניים ==

=== אנגלית ===
* 
* [https://www.imdb.com/title/tt0242661/ Mayumi (1990) - IMBd]
* 

=== קוריאנית ===
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים שמתרחשים במטוס
קטגוריה:סרטים דרום קוריאניים
אלוויר אדג'מונסי

אלוויר אדג'ימונסי (בצרפתית: Elvire Adjamonsi; נולדה ב-18 בפברואר 1971) היא יוצרת קולנוע, שחקנית, עיתונאית ומפתחת תרבות מבנין. היא ידועה בעיקר בשל סרטיה התיעודיים, ועבודתה בייסוד וניהול פסטיבלי קולנוע ותרבות ברחבי אפריקה.

== רקע ==
אדג'מונסי נולדה בבנין, וסיימה תואר בתקשורת ויזואלית במכון הפאן-אפריקאי לפיתוח (IPD) בבורקינה פאסו. עם סיום לימודיה, יצרה את סרטה התיעודי הראשון, בן 26 דקות, על המיני-סכרים בבורקינה פאסו, בשם "De l'eau toute l'année". (מים כל השנה). התסריט שלה, "BIDOSSESSI", זכה בפרס מקום שני בתחרות APROMEDIA, שנערך בשיתוף עם Alliance Française de Bangui. התסריט נבחר בשנת 2004 להשתתפות בסדנאות פיתוח של Sud Ecriture במרוקו ובטוניסיה, בתמיכת קרן אובר בול, הארגון הפרנקופוני הבינלאומי, והמועצה הלאומית לקולנוע.

ב-2010 היא כתבה את הסרט הקצר העלילתי הראשון שלה, "La Maudite" (המקוללים), אשר הוקרן בפסטיבל הסרטים הפרנקופוני הראשון באטאקפאמה (טוגו), ואחריו סרט קצר נוסף, "Cica la petite Sorcière" (סיקה המכשפה הקטנה). לאחר מכן, חזרה לתחום התיעוד, ויצרה את הסרט "TOLEGBA", על האליל הבנינזי אשר נחשב לשד, אך בפועל מגן על בני העם.

היא השתתפה במספר סדרות וסרטי טלוויזיה כשחקנית, הבולטות מביניהן הסדרות "Un tour de vis" ו-"Baobab", אשר שודר ברחבי אפריקה. היא גם שימה תקופה כעוזרת במאי בערוץ 2 (La Chaîne 2 (LC2)) בבנין.

בנוסף לעבודות אלה, היא החלה לעבוד כעיתונאית ומעצבת. היא עובדת במערכת כתב העת AFIAVI, וככתבת ומעצבת מן החוץ במגוון עיתונים בבנין, ביניהם Le Progrès, l'Aurore, Fraternité, ו-Le Béninois.

אדג'מונסי נודעת במיוחד עבור עבודה בייסוד וניהול פסטיבלי קולנוע, תיאטרון ומוזיקה ברחבי אפריקה. בין אלה שפעלה לייסודם: LAGUNIMAGE (בנין, 2000), Les Journées Théâtrales en Campagne (פואנט-נואר, 2003–2004); Le Ngombi (באנגי, 2001) ; FITHEB (בנין, 2006); NSANGU NDJINDJI (פואנט-נואר, 2008); FITHA (קוט ד'יוואר), RCG (קינשאסה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו); Wedbinde à Kaya (בורקינה פאסו); JOUTHEC (פואנט-נואר, קונגו-בראצה) ו-@fricourt. היא ארגנה בשנת 2016 פסטיבל בובות תיאטרון וכן פסטיבל אמנות רחוב.

עיקר עבודתה של אדג'מונסי מסתכם בפיתוח תרבותי, ובמסגרת זו היא עובדת עם תזמורות, להקות תיאטרון ותיאטראות, מוסדות תרבות, חברות הפקה ורשויות שידור. מטרתה היא להפוך את אפריקה למרכז תרבות עולמי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://vimeo.com/81118864 Sessi], סרט קצר מאת אדג'מונסי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאיות קולנוע בנינזיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בנינזיות
קטגוריה:ילידות 1971
יצחק הכהן שלאנג

הרב ד"ר יצחק הכהן שלאנג וכן איגנאץ שלאנג (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: Ignjat Šlang, בסרבו-קרואטית בכתב קירילי: Игњат Шланг; 20 באוקטובר 1873, קלאסנו, וייליצ'קה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 28 במרץ 1942, מחנה הריכוז באנייצה, בלגרד, ממלכת יוגוסלביה הכבושה) היה היסטוריון והרב הראשי האשכנזי ליהודי בלגרד מראשית המאה ה-20 ועד לתקופת השואה.

==קורות חייו==
יצחק הכהן שלאנג נולד בעיירה קלאסנו באזור קרקוב לשרגא מנדל ולפייבל. סיים את ישיבת פרשבורג וכיהן כחזן בפאקראץ. ב-1902 הגיע יצחק הכהן שלאנג לבלגרד ומונה לחזן בבית הכנסת האשכנזי הישן "ההיכל" ובהמשך מונה לרב הראשי של הקהילה. ב-1911 נמנה הרב שלאנג עם מייסדי סניף בני ברית בבלגרד. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, השנייה ומלחמת העולם הראשונה כיהן כרב צבאי ועודד את גיוסם של יהודי סרביה לצבא הממלכה. פעילותו זו זיכתה אותו במספר עיטורים מטעם השלטון הסרבי. הרב שלאנג ערך מחקר מקיף על תולדות יהודי בלגרד תוך הסתמכות על ארכיונים וספרי שאלות ותשובות וב-1926 פרסם את עבודתו בספר "תולדות יהודי בלגרד". כמו כן פרסם את הספרים "עיקרי האמונה", "לשון ודעת" וספר על תולדות יהודי צפון-מזרח אירופה. שלאנג לימד בבית המדרש היהודי וכן לימד בבתי ספר תיכוניים בבלגרד.

ב-6 באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. ב-5 במאי 1941 נעצר הרב שלאנג ביחד עם יו"ר הקהילה פרידריך פופס והרב הראשי ליהודי סרייבו מוריץ לוי אשר שהה בבלגרד באותה העת. השלושה הועברו לגראץ, שם נכלאו במשרדי הגסטפו וככל הנראה עברו עינויים. לאחר מספר חדשים שוחררו פרידריך פופס ומוריץ לוי מהמעצר בגראץ, אך הרב שלאנג לא נמנה עם המשוחררים ולא היה ידוע מה עלה בגורלו. בהמשך, תועד הרב שלאנג בבלגרד ושם במרץ 1942 הובל אל מותו במחנה הריכוז באנייצה.

היה נשוי לאמה שלאנג לבית שוייצר (1882–1941) ואב למילאן (1897–1941) אדריכל שתכנן את בית הכנסת סוכת שלום, איזידור (1898–1941) נספו בשואה ותיאודור שלאנג.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים בשואה: יוגוסלביה
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:היסטוריונים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:בלגרד: רבנים

קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1942
בית החולים הפרטיזני פרנייה

בית החולים הפרטיזני פרנייה היה בית חולים שהקימו כוחות הפרטיזנים ביוגוסלביה בתקופת מלחמת העולם השנייה בקרבת העיירה צרקנו בהרי מערב סלובניה. בית החולים פעל מדצמבר 1943 ועד סוף המלחמה מבלי שהתגלה על ידי הכוחות הנאציים.

בבית החולים טופלו פרטיזנים שנפצעו בקרבות אך גם חיילים מקרב בעלות הברית ואף חיילים מן הצבא הפאשיסטי והנאצי אשר לאורך כל תקופת פעילותו ניסה לגלות את מיקומו של בית החולים אך נכשל בכל נסיונותיו.

כיום משמש המקום כמוזיאון פתוח ומוגדר כאתר בעל חשיבות תרבותית לאומית.

==האתר==
בית החולים הפרטיזני נבנה במעלה ערוץ פסיקה (Pasica) ההררי התלול והמרוחק. בתקופת פעילותו היה האזור כולו נתון תחת שליטת כוחות הכיבוש הנאציים ולא הרחק מן הגבול האוסטרי. מיקומו הייחודי של בית החולים אשר הגישה אליו התבצעה באמצעות מסע רגלי מפרך ביער הסבוך ולאחר מכן הליכה במים לאורך הערוץ התלול, סייעה בהסתרת הפעילות שהתנהלה בו ולמרות מספר קרבות שהתחוללו למרגלות הערוץ הוא מעולם לא התגלה.

לאורך דרך הגישה, במקומות שנדרשו לכך, הקימו הפרטיזנים גשרים זמניים ומתפרקים. סביבתו של בית החולים רוצפה בשדות מוקשים, ובצוקים הסובבים את הערוץ נחצבו מערות בהן הוצבו עמדות מקלעים אשר שלטו על התנועה במעלה הערוץ העמוק.

==פעילות==
בית החולים נבנה לראשונה על ידי ויקטור וולצ'יאק (Viktor Volčjak) אך פעילותו הורחבה משמעותית על ידי הרופאה ד"ר פרנייה בויק בידובץ (Franja Bojc Bidovec), שהחלה לעבוד בבית החולים בפברואר 1944 והפכה גם למנהלתו.

על מנת לשמור על סודיות מרבית הובלו הפצועים אל בית החולים וגם אלה שהשתחררו ממנו לאחר טיפול, כאשר עיניהם מכוסות עד שהגיעו לדרך הראשית באזור. כאשר נפטרו נפגעים כתוצאה מפציעתם הם נקברו באתר מסולע בלב היער בצירוף מסמכיהם האישיים והרפואיים. לאחר המלחמה הדבר איפשר מתן מידע מפורט על נסיבות פטירתם לבני המשפחות.

בית החולים היה מצויד היטב ואיפשר אבחון וטיפול במגוון רחב של פציעות ומחלות. בין היתר פעלו בבית החולים חדר ניתוח, בידוד, צילום ורפואת שיניים. מתקני בית החולים איפשרו טיפול ב-120 נפגעים בעת ובעונה אחת, וההערכה היא כי בתקופת פעילותו טופלו בו כ-578, מהם 80 בני לאומים אחרים ובהם חייל אחד מן הצבא הנאצי אשר לאחר החלמתו נשאר בבית החולים ככוח עזר לטיפול בפצועים.

==לאחר המלחמה==
ביקורי תיירים בבית החולים החלו מייד בתום המלחמה. בשנת 1952 הוסדר האתר ודרכי הגישה אליו שופרו. בית החולים הפרטיזני הוכר כמוזיאון בשנת 1963. בשנת 2003 הוציא הדואר הסלובני בול לכבוד 60 שנים להקמתו.

בשנת 2007 נפגע אתר בית החולים וניזוק קשות כתוצאה משיטפון בערוץ הנחל לאחר גשמים כבדים שירדו באזור. עבודות השיקום והשחזור באתר החלו מייד, והסתיימו בשנת 2010 כאשר הוא נפתח מחדש לציבור. האתר פעיל בין החודשים אפריל ועד אוקטובר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.burger.si/Cerkno/Franja/seznam.html הדמיית 360° של המקום]

קטגוריה:יוגוסלביה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סלובניה
קטגוריה:יוגוסלביה: בריאות ורפואה
קטגוריה:מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:מוזיאונים פתוחים
אסטרספיס

שחזור של האסטרספיס
אסטרספיס (שם מדעי: Astraspis; מילולית: "שריון כוכב") הוא סוג דג נכחד קדום שחי בתור הקדום אורדוביק לפני 443–467 מיליון שנה שנמצא באתרי חפירה בין קולורדו לוויומינג. כמו כן הדג נמצא בבוליביה. במראהו הוא דמה ביותר לארנדספיס.

דג זה היה חסר לסתות קטן, מקרוביהם של הצמדאים הקיימים, באורך 200 מילימטר ועם גוף מרובע ומשוריין עם זנב גדול בעל קשקשים להגנה שעזר לתנועתו. לצידי גופו היו 8 פתחי זימים והוא היה בעל עיניים מפותחות בצידי הראש. במרכז הפנים היה פה קטן שנפער כדי לבלוע מזון קטן, ייתכן שפלנקטון או יצורים קטנים.

החומר שציפה את הדג להגנה הוא אותו חומר ממנו עשויים שיני כרישים. צורתם של השריונות הללו שהגיעו לאורך 1 מילימטר מזכירה כוכב ומשם שמו.

היצור השתייך לקבוצה הקדומה heterostraci שהייתה מראשוני החולייתנים בעולם. הוא התקיים רק במימי האורדוביק, בהם שלטו חסרי חוליות גדולים כמו עקרבי מים טורפים או סילוניות ענקיות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1892
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס דוליטל וולקוט
קטגוריה:בעלי חיים שחיו באורדוביק באמריקה הצפונית
קטגוריה:דמויי פטרספידים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1892
קטגוריה:טקסונים שהתפתחו באורדוביק
פסטיבל הקולנוע האפריקאי בקורדובה

פסטיבל הקולנוע האפריקאי בקורדובה (לשעבר פסטיבל הקולנוע האפריקאי בטריפה או FCAT) הוא פסטיבל שנתי המוקדש לקולנוע אפריקאי, שנערך העיר הספרדית קורדובה. הוא מאורגן על ידי עמותת אל טאראב (Al Tarab).

האירוע נוסד בשנת 2004 תחת השם "תצוגת הקולנוע האפריקאי בטריפה" ושינה את שמו ל"פסטיבל הקולנוע האפריקאי בטריפה" בשנת 2007. מאז 2012, הוא ידוע בתור "פסטיבל הקולנוע האפריקאי בקורדובה", לאחר שקורדובה החליפה את טריפה בתור העיר המארחת.

== היסטוריה ==
הפסטיבל נוסד ב-2004 ביוזמתו של העמותה אל טאראב, שבסיסה בטריפה שבמחוז קדיס. במהלך שלוש השנים הראשונות האירוע יועד להציג דגימה של הפקות הקולנוע הטובות ביותר מאפריקה; בשנה הרביעית שבה נערך האירוע הפך הפסטיבל לתחרות. הפסטיבל נוסד במטרה להציג לציבור הספרדי מבט חדש על אפריקה, בלי כל הסטריאוטיפים שסיפקו אמצעי התקשורת. טריפה הייתה נקודת מפגש ומרחב גאוגרפי סמלי למפגש ולחילופי תרבויות. בשנתו התשיעית של הפסטיבל הוא עבר להתקיים בקורדובה, העיר המארחת החדשה שלו, ושם הציג 94 סרטים שמקורם מאפריקה, כמו גם ממדינות ערב, לראשונה בפסטיבל.

עם השנים, מלבד קולנוע, פיתח הפסטיבל מגוון רחב של פעילויות בעלות קשר, כגון תערוכות אמנות חזותית, הופעות וסדנאות לילדים. תוכנית הפסטיבל כוללת גם הקרנות מיוחדות עבור בני נוער. מאז 2007, הפסטיבל כולל גם אזור המוקדש לתעשיית הקולנוע. הוא כולל פורום הפקה אפריקאית לייצור משותף של סרטים, ונועד להקל על הסכמים חדשים בין מפיקים ויוזמות משותפות מיבשות אפריקה ואירופה. הוא כולל גם דיונים ו'שולחנות עגולים', שמטרתו סיעור מוחות על הזדמנויות חדשות למימון בין גופים ציבוריים של שתי היבשות.

== מבנה הפסטיבל ==
הפסטיבל מחולק למספר חלקים, תחרותיים ולא-תחרותיים:

; חלקים תחרותיים
* "החלום האפריקאי" (The African Dream) לסרטים עלילתיים שנעשו על ידי במאים אפריקאיים או שהופקו במדינה באפריקה בשנתיים האחרונות;
* "לחצות את המצרים" (Across the Strait) המוקדש לסרטים דוקומנטריים שנעשו על ידי במאים אפריקאיים או הופקו במדינה אפריקאית בשנתיים האחרונות;
* "אפריקה בקצרה" (Africa in Short) המוקדש לסרטים קצרים מאת במאים שמוצאם באפריקה או שהופקו במדינה אפריקאית בשנתיים האחרונות.

; חלקים שאינם חלק מן התחרות
* "מסך פתוח" (Open screen)
* "אנימאפריקה" (Animáfrica)

; קטעי מחווה
* חלקים מונוגרפיים
* חלקים המוקדשים לרטרוספקטיבה

== פרסים ==
בכל שנה מחליט חבר השופטים הבינלאומי להעניק את הפרסים הבאים:
* פרס לסרט העלילתי הטוב ביותר, המוענק למפיקו של הסרט
* פרס לשחקנית הטובה ביותר
* פרס לשחקן הטוב ביותר
* פרס של העיר קורדובה, המוענק לבמאי של סרט מצטיין

חבר השופטים הבינלאומי לסרטים הדוקומנטריים והקצרים בפסטיבל מעניק כל שנה את הפרסים הבאים:
* גריוט (Griot) עבור הסרט התיעודי הטוב ביותר
* גריוט לסרט הקצר הטוב ביותר

מלבד הקרנות וחלוקת פרסים קולנועיים, מתרחשים בפסטיבל תוכניות נוספות:
* פעילויות אחרות: הופעות מוזיקה, תערוכות אמנות פלסטית, סדנאות, נאומים
* מפגשים מקצועיים: סדנאות, סמינרים נוספים לדיבייט בין אנשי מקצוע מאפריקה, מארצות ערב או מאירופה
* תוכנית לבתי ספר: עירוב בני נוער על ידי הקרנת סרטים אפריקאיים בבתי הספר של המחוז.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אפריקה: קולנוע
קטגוריה:קורדובה (ספרד)
קטגוריה:ספרד: תרבות
פלייטקרפוס

פלייטקרפוס (שם מדעי: Platecarpus; מילולית: "מפרק שטוח") הוא סוג זוחל ימי קדום מתקופת הקרטיקון ששיך למשפחת המוזאזאוריים. 

== מאפיינים ==
המאובנים שלו נמצאו בארצות הברית, צפון אפריקה ובלגיה.

יצור זה הגיע לאורך משוער של 4.3 מטר והיה בעל סנפירים ארוכים, לסת מוארכת מלאה שיניים חדות וזנב בעל חוליות רבות. מראהו הזכיר מעט לטאת כוח גדולה ובעלת סנפירים. היצור נע במים בדומה לכמה כרישים. בעבר סברו שהוא נע כמו צלופח גדול בתנועות איטיות. כמו שאר המוזאזאורים הוא לא היה יכול לעלות ליבשה וייתכן שהשריץ צאצאים מפותחים במים.

ככל הנראה היצור היה ניזון מדגים ודיונונים ברחבי האוקיינוסים לצד מוזאזאורים גדולים יותר.

== בתרבות ==
זוחל ימי זה הופיע בסרט מפלצות ים ובסדרה פלאווורלד.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Platecarpus tympaniticus.png
קובץ:202003 Platecarpus intericus.svg
קובץ:Platecarpus ROM.jpg
קובץ:PlatecarpusEnvariment.jpg
קובץ:Platecarpus tympaniticus.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1869
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:מוסזאוריים
קטגוריה:מוסזאורים שחיו באמריקה הצפונית
קטגוריה:מוסזאורים שחיו באירופה
קטגוריה:מוסזאורים שחיו באפריקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1869
היינוזאורוס

איור של היינוזאורוס צד דיונון
היינוזאורוס (שם מדעי: Hainosaurus; קרוי על שם נהר היין בבלגיה, שם התגלה לראשונה) הוא סוג זוחל ימי קדום מתקופת הקרטיקון שהיה אחד הגדולים שבזוחלים הימיים בכל הזמנים. כמו כן הוא היה אחד מהגדולים שבמוזאזאוריים לצד המוזאזאורוס והטילוזאורוס. בסוג נמצא מין אחד - Hainosaurus bernardi, על שם בעל המכרה הבלגי בו נמצא - ליאופולד ברנרד. 

== מאפיינים ==
סוג זה שויך בעבר לסוג טילוזאורוס, אך נבדל ממנו בכמה מאפיינים. למרות זאת כמה חוקרים סוברים שהוא מין של טילוזאורוס.

ההיינוזאורוס היה זוחל עצום באורך של 15 מטר. בעבר סברו שאורכו היה 17 מטר אך ירדו ל-15 מטר. חוקרים מסוימים סוברים שהיה קטן עוד יותר, 12.2 מטר. הוא היה בעל לסתות צרות מלאות שיניים חדות וזנב רחב בעל הרבה חוליות. המאובנים שלו נמצאו בקנדה בשנת 1885 וגם בבלגיה.

ככל הנראה הוא היה אחד מטורפי-העל של סוף הקרטיקון והוא ניזון מטרף של כרישים, צבי ים, דגים גדולים, סילוניות, עופות ימיים ופטרוזאורים, פליוזאוריים ואף מוזאזאורים קטנים יותר. לסתותיו נועדו לרסק טרף קטן יותר בעוצמה רבה.

== בתרבות ==
יצור זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מוסזאוריים
קטגוריה:מוסזאורים שחיו באירופה
קטגוריה:מוסזאורים שחיו באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1885
הכתר האבוד

הכתר האבוד (באנגלית: The Lost Crown) הוא סרט תיעודי (2018) ופרויקט אינטראקטיבי המתחקה אחרי תעלומת הדפים האבודים של כתר ארם-צובא, ספר התנ"ך העתיק והיקר בעולם, שהוברח לארץ מסוריה בשנות החמישים.
במאי הסרט, אבי דבאח, נינו של שמש בבית הכנסת הגדול בחלב בו הוחזק הכתר במשך מאות שנים, יוצא לברר מה עלה בגורל הדפים שנעלמו - יותר משליש מספר התנ"ך אבד בסמוך להברחתו לארץ, וחלקים ממנו נסחרו ככל הנראה במהלך השנים. דבאח פוגש חבורת חוקרים - "מחתרת הכתר" המציגה בפניו גילויים חדשים ומעוררי מחלוקת. בסרט מופיעים אנשים שונים מהקהילה החלבית ומהממסד הישראלי, המספרים את סיפור הכתר בניסיון להבין לאן נעלמו הדפים החסרים ומי לקח אותם.

הסרט הופק עבור תאגיד השידור הציבורי "כאן", ובתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, מועצת התרבות – מפעל הפיס, בית לעברית ראשון לציון- מרכז לעברית כשפה וכתרבות, וארגון הג'ויינט בארצות הברית (JDC).

הפרויקט מורכב מסרט תיעודי ומאתר אינטראקטיבי בו ניתן להעמיק בתוך חומרי החקירה ההיסטורית, ולהצטרף באופן פעיל למאמץ לפענח את התעלומה.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://thelostcrown.kan.org.il/index_he.html#/ אתר הכתר האבוד]
*[https://vimeo.com/262746861 טריילר, באתר] Vimeo
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=ENib1PAzn00 מבט - פרש כתר ארם צובא]
עזאזל (סרט)

עזאזל (ברוסית: Азазель) הוא סרט טלוויזיה רוסי משנת 2002, עיבוד לספרו של בוריס אקונין אודות הבלש הרוסי אראסט פנדורין שהוצג לראשונה בספר "עזאזל".

הסרט הופק על ידי אולפני T3 של ניקיטה מיכאלקוב כמיני-סדרת טלוויזיה ששודרה בערוץ הראשון.
== תקציר העלילה ==
הסיפור מתאר את סיפורו של מפקח המשטרה הצעיר, אראסט פנדורין. הגיבור הוא בחור צעיר, שזה עתה התגייס למשטרה. זהו עולם ללא זיהוי פלילי, מבנה חברתי נוקשה, מנהגים מסורתיים וטכניקות חקירות משטרה אשר מכבדות את האינטואיציה של החובבן והבלש הצעיר.

פנדורין הוא חסר ניסיון, תמים, אבל משכיל, אינטליגנטי, חרוץ, נואש ונלהב להצלחה. הוא לא כל כך רוצה להרשים ושואף להצליח. הוא מוזמן לחקור התאבדות של תלמיד עשיר. הצעיר ירה בעצמו בציבור, אבל משהו נראה מוזר בהתאבדות שלו. עד מהרה פנדורין חושף תככים רצחניים ופותח תיבת פנדורה שחושפת תוכנית רב-יבשתית.

== שחקנים ודמויות ==
* איליה נוסקוב – אראסט פטרוביץ' פנדורין
* סרגיי בזרוקוב – איוואן ברילינג
* מרינה אלכסנדרובה – אליזבטה פון אוורט-קולוקולצבה
* אולג בסילשווילי – הגנרל מיזינוב
* סרגיי צ'ונישווילי – איפוליט אלכסנדרוביץ' זורוב
* מרינה נילובה – הגברת אסתר
* יורי אוושארוב – גיאורג
* פליקס אנטיפוב – חאוורי גרושין
* לריסה בורושקו – אמליה בז'צקאיה
* דמיטרי בורכאנין – קוקורין
* ולנטין גולובנקו – קלאוס
* יבגני גרישובץ – אחימאס
== סרט דובר אנגלית ==
הבמאי ההולנדי פול ורהובן נשכר כדי לביים סרט קולנוע בשפה האנגלית, גרסה מחודשת של "עזאזל", שכותרתו "מלכת החורף", עם דן סטיבנס שלוהק לתפקיד הראשי כפנדורין ועם מילה יובוביץ' בתפקיד הנשי הראשי, אך ההפקה נתקלה בקשיים ולבסוף הסרט בוטל.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable" border="2" cellpadding="3" background: #f9f9f9;
|- align="center"
! colspan=3 style="background:#B0C4DE;" | פרסים ומועמדויות
|- align="center"
! style="background: #CCCCCC;" | פרס
! style="background: #CCCCCC;" | קטגוריה
! style="background: #CCCCCC;" | תוצאה
|-
| rowspan=2|פרס TEFI
| הצילום הטוב ביותר
| 
|-
| העריכה הטובה ביותר
| 
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=I8Pwyjj80P4 עזאזל. פרק הבכורה] בערוץ היוטיוב של ערוץ 1 הרוסי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סרטים לפי ספרי בוריס אקונין
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי פשע רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטי טלוויזיה רוסיים
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
רהונאביס

רהונאביס (שם מדעי: Rahonavis) הוא סוג של דינוזאור מקבוצת התרופודה שחי במדגסקר לפני 70 מיליון שנה בסוף הקרטיקון. ככל הנראה הוא היה קרוב לדרומאוזאוריים וייתכן שהיה מכוסה בנוצות. משמעות שמו היא ממלגשית ופירושו: "ציפור עננים מסוכנת". הסיומת "avis" פירושה עוף בלטינית. השם של המין נגזר משם הפלאונטולוג ג'ון אוסטרום. מאובניו נמצאו ב-1998 בצפון-מערב מדגסקר, ונשלחו לאוניברסיטה של אנטננריבו.

אורכו של היצור הגיע ל-70 סנטימטר והוא היה דו-רגלי קטן בעל טפרים בקצוות רגליו ומבנה גוף שהזכיר את הולוצירפטור. ייתכן שהוא התקרב יותר אל העופות הקיימים במראהו. ייתכן שאף היה קרוב של הארכאופטריקס - העוף הראשון, אם כי לא ברור אם היה מסוגל לעוף בעצמו. עם זאת מספר חוקרים מעריכים שהיו לו קרומי עור תעופה בדומה לעטלפים או למיקרורפטור.

== בתרבות ==
*הרהונאביס הופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם מג'ונגזאורוסים מבריחים כמה פרטים מנבלה של רפטוזאורוס.
*הרהונאביס מופיע גם בסדרה מהפכת הדינוזאורים שם שני פרטים צעירים נטרפים על ידי שתי קרפדות בילזבופו.

==ראו גם==
*דינוזאורים מנוצים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פאראווס
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון בהודו ובמדגסקר
קטגוריה:מדגסקר: מאובנים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סקוט ד. סאמפסון
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קתרין אן פורסטר
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1998
שיאנגלונג

שיאנגלונג (שם מדעי: Xianglong; בסינית: "דרקון מעופף") הוא סוג של לטאה נכחדת שחיה בתור הקרטיקון. הלטאה התגלתה בתצורת יישיין, במחוז ליאונינג שבסין בשנת 2007. התגלה רק מאובן אחד שלה.

לטאה זו התגלתה עם שלד ואפילו עם מעט עור, והיא משויכת לקבוצה דמויי איגואנה, בה האיגואניים, החרדוניים, הבסיליסקיים והזיקיות. מצידי גופה של הלטאה נפרשו רצועות עור שייתכן מאוד ששימשו לדאייה. כמו כן היא הייתה בעלת טפרים חדים שעזרו לה לאחוז חזק בענפים. אורך הלטאה הגיע ל-15.5 סנטימטר ו-9.5 סנטימטר היה הזנב. מוטת הצלעות כשנפרשו הגיעה ל-11 סנטימטר.

ייתכן שהלטאה דאתה בדומה לדרקון הדואה המודרני ולכמה זוחלים נכחדים דומים כמו הצלורוזאוראווס והקואהנאוזאורוס באמצעות פריסת הרצועות ודאייה ממושכת. החוקר שו שינג טוען שלטאה זו יכלה לדאות לאורך של חצי מגרש כדורגל, הרבה יותר מהדרקון החי.

ככל הנראה היא חיה על עצים, ניזונה מחרקים, והשתמשה בשריריה כדי לעבור מעץ לעץ ולהימלט מטורפים שונים כגון דינוזאורים מנוצים.

== בתרבות ==
לטאה זו הופיעה בסדרה הכוכב דינוזאור.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויי איגואנה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון תחתון באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2007
קרוספונטיה

קרוספונטיה (שם מדעי: Crusafontia) הוא סוג נכחד של יונק שחי בתור הקרטיקון ונמצא בשתי תצורות בספרד. הוא קרוי על שם הפלאונטולוג הספרדי מייקל קרוספונט פאירו (Miquel Crusafont i Pairó).

מיצור זה נמצאו רק זוג שיניים טוחנות. אורכו המשוער מגיע ל-10 סנטימטרים וייתכן שחי בדומה לסנאי קדום, אך השתייך לקבוצה אחרת שנכחדה - הדריולסטים, שהיו יונקים פרימיטיביים קדומים יותר מהכיסאים ומיונקי השליה. לא ברור איך חי אך נראה שהיה אוכל-כול שחי על העצים והיה פעיל בלילה כדי להימלט מטורפי היום הגדולים.

==ראו גם==
*קרונפיו

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דריולסטים
קטגוריה:יונקים שחיו בקרטיקון באירופה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1969
מטבעת סנקט פטרבורג

בניין מטבעת סנקט פטרבורג (בעיצוב האדריכל אנטוניו פורטו, 1798-1806).
מטבעת סנקט פטרבורג (ברוסית: Санкт-Петербу́ргский моне́тный двор) היא מטבעה ברוסיה, הנחשבת לאחת המטבעות הגדולות בעולם.

נוסדה על ידי פיוטר הגדול בשנת 1724 בשטח המבצר הפטרופאבלי והוא אחד ממפעלי התעשייה הוותיקים בסנקט פטרבורג. מאז הקמתה היא עוסקת בייצור מטבע עבור המדינה, מה שמאפשר לה לקיים מסחר ולנהל כלכלה. נחשבת למטבעה הוותיקה ברוסיה ואחת הוותיקות בעולם. 

מהווה חלק מתאגיד Goznak שבבעלות המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

 

קטגוריה:סנקט פטרבורג: מבנים
קטגוריה:מטבעות רוסיה
דרוק אייר

איירבוס A319-100 בנמל התעופה פארו]]
ATR 42-500 של החברה]]
רויאל דרוק אייר (בדזונגקה: འབྲུག་མཁའ་འགྲུལ་ལས་འཛིན།, באנגלית: Druk Air) היא חברת התעופה הלאומית של בהוטן. משרדיה הראשיים ממוקמים במחוז פארו במערב המדינה. החברה טסה ל-12 יעדים שונים, בעיקר באזור דרום אסיה ובסיסה בנמל התעופה פארו.

חברת דרוק אייר נוסדה בשנת 1981 והחלה לתפעל את טיסותיה ב-11 בפברואר 1981. תחילה החלו טיסות סדירות בין נמל התעופה פארו לקולקטה במטוסה הראשון - דורנייר דו 228 , ולאחר מכאן נוספו לחברה עוד יעדים בדרום אסיה. לאחר מכן נוסף עוד מטוס מדגם דורנייר דו 228 לרשימת הצי. ב-1988 נוספו 2 מטוסים מדגם בריטיש אירוספייס 146 שהחליפו את מטוסי הדורנייר הישנים.
באוקטובר 2004 נמסר לחברה מטוס הסילון הדו-מנועי הראשון מדגם איירבוס A319. באותה שנה בדצמבר נמסר מטוס איירבוס A319 שני. ב-31 באוגוסט 2012 נמסר לחברה מטוס איירבוס A319 שלישי.

שם החברה נגזר משמו של דרקון הרעם דרוק במיתולוגיה הבוטהנית.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לאוקטובר 2019:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:black;background:#ff9900;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:black;background:#ff9900;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A319-100
|3
|—
|16
|102
|118
|
|-
|איירבוס A320neo
|1
|—
|20
|120
|140
|נמסר לחברה בסוף 2019
|-
|ATR 42-500
|—
|—
|—
|48
|48
|יצא משירות
|-
|ATR 42-600
|1
|—
|—
|48
|48
|
|-
!סה"כ
!5
!0
|colspan=4|
|}

==יעדים==
דרוק אייר מפעילה טיסות ליעדים הבאים:

* פארו (בסיס)
* גלפו
* ג'קר
* טרשיגנג

* דאקה

* גאיה (עונתי)
* גווהטי
* דלהי
* מומביי (עונתי)
* סיליגורי
* קולקטה

* קטמנדו

* סינגפור

* בנגקוק

==תאונות ותקריות==
* ב-16 באפריל 2016, מטוס איירבוס A319 של טיסה KB140 ספג נזק לאחר שחלף בסופת ברד בעודו נוחת נחיתת ביניים בגוואהטי, הודו, בדרכו מפארו לבנגקוק. המטוס נחת בשלום ללא כל נפגעים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בהוטן: תעופה
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:בהוטן: סמלים לאומיים
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה

==הערות שוליים==
ארמיית האוויר ה-13

ארמיית האוויר ה-13 (ברוסית: воздушная армия я-13) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
היחידה הוקמה ב-15 בנובמבר 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות על בסיסי יחידות שהיו מוצבות בחזית לנינגרד. בינואר 1943 היא השתתפה בפריצת מצור לנינגרד כאשר נתנה חיפוי אווירי לכוחות של הארמייה ה-67. בהמשך היא לחמה באזור קרליה עד שכוחות הצבא האדום לא הגיעו לגבול עם פינלנד. במהלך שנת 1944 ארמיית האוויר ה-13 נתנה חיפוי אווירי לכוחות שפעלו בשטח אסטוניה הסובייטית.

במהלך ימי המלחמה טייסי הארמייה ביצעו 120 אלף טיסות. 

לאחר סיום הלחימה היא חזרה לבסיסיה בסביבות לנינגרד. בהמשך היא עברה ארגון מחדש תחת שם "ארמיית האוויר ה-76".

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/av13/arm.html ארמייה האוויר ה-13] באתר samsv 

אוויר
אוויר
ארמיית האוויר ה-14

ארמיית האוויר ה-14 (ברוסית: воздушная армия я-14) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
היחידה הוקמה ב-27 ביולי 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות על בסיסי יחידות שהיו מוצבות בחזית וולחוב. בינואר 1943 היא השתתפה בפריצת מצור לנינגרד כאשר נתנה חיפוי אווירי לכוחות של חזית וולחוב. בהמשך היא לחמה באזור מחוז פסקוב עד שכוחות הצבא האדום לא הגיעו לגבול עם אסטוניה הסובייטית. הארמייה ה-14 הועברה לפיקוד של החזית הבלטית השלישית והשתתפה בלחימה בשטח אסטוניה הסובייטית ולטביה הסובייטית.

במהלך ימי המלחמה טייסי הארמייה ביצעו 80 אלף טיסות. 

בסוך נובמבר 1944 מפקדת הארמייה הועברה לעתודה ויחידותיה הועברו לארמיות האוויר אחרות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/av14/arm.html ארמייה האוויר ה-14] באתר samsv 

אוויר
אוויר
ארמיית האוויר ה-15

ארמיית האוויר ה-15 (ברוסית: воздушная армия я-15) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
היחידה הוקמה ב-11 ביולי 1942 בהתאם לפקודת שר ההגנה של ברית המועצות על בסיסי יחידות שהיו מוצבות בחזית בריאנסק. בסתיו 1942 היא השתתפה בקרבות מגננה בגזרת וורונז'. בקיץ 1943 היא נתנה חיפוי אווירי לכוחות היבשה במסגרת מבצע קוטוזוב. באוקטובר 1943 היא הועברה לגזרת החזית הבלטית השנייה. במסגרת חזית זה היא ארמיית האוויר ה-15 לחמה במחוז נובגורוד, לטביה הסובייטית וסיימה את המלחמה במרחב קלייפדה.

במהלך ימי המלחמה טייסי הארמייה ביצעו 160 אלף טיסות. 

בשנת 1949 הארמייה אורגנה מחדש ותחת שם "ארמיית האוויר ה-30" הוצבה בשטח המחוז הצבאי הבלטי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/av15/arm.html ארמייה האוויר ה-15] באתר samsv 

אוויר
אוויר
פורד אינטרספטור

פורד אינטרספטור (באנגלית: Ford Interceptor) היא מכונית קונספט בתצורת מכונית "שרירים" אשר הוצגה על ידי קונצרן הרכב פורד ב-31 בדצמבר 2006 בתערוכת הרכב של דטרויט.

==מאפיינים==
* פירוש "Interceptor" - מיירט.
* 4 דלתות.
* מנוע קדמי אורכי - 5.0 ליטר.
* הנעה אחורית.
* מנוע "פורד" מסוג "Ford Modular engine" מיוצר על ידי חטיבת "פורד מכוניות מרוץ" ("Ford Performance" ).
* מנוע מתודלק על ידי "E85" אתנול.
* מתלים קדמיים - מסוג I.DW. ("Double wishbone suspension" ) .
* מתלים אחוריים מסוג - LA.3Li.PR. ("Multi-link suspension" ) כולל "Panhard rod" .
* בשנת 2011 פיתחה "פורד" את דגם "Ford Police Interceptor" שמשרתות כניידות משטרה.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:Ford-Interceptor-rear-DC.jpg | "פורד אינטרספטור" 
קובץ:Ford-Interceptor-DC.jpg | "פורד אינטרספטור" 
קובץ:Ford Interceptor - Front View.jpg | "פורד אינטרספטור" 
</gallery>

==ראו גם==
* פורד
* מכונית קונספט

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2006
קטגוריה:מכוניות שרירים
קטגוריה:מכוניות קונספט
אינטרספטור
אינטרספטור
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
גבריאלה ברום

גבריאלה ברום (בגרמנית: Gabriella Brum; נולדה ב-19 במאי 1962) היא דוגמנית גרמנייה ומיס עולם לשנת 1980 שוויתרה על תוארה לאחר כהונה של יום בלבד.

==ביוגרפיה==
ברום נולדה ב-19 במאי 1962 בלונדון, לאם גרמנייה ואב אנגלי, אשר הכירו כאשר אביה הוצב בגרמניה בעת ששירת בצבא הבריטי, מספר שנים לאחר לידתה הוריה נפרדו, היא למדה בתיכון בברלין אך עזבה את הלימודים על מנת לממש את רצונה לקריירה קולנועית, היא הכירה את במאי והמפיק וולפגנג בנו בלנבאום, עמו היא נסעה ללוס אנג'לס ועבדה שם כדוגמנית.

בשנת 1980 היא הוכתרה כמיס גרמניה במרכז הקונגרסים הבינלאומי של ברלין. בחירתה לוותה בביקורת בטענה כי היא כבר אינה מתגוררת בגרמניה כמקום מגורייה המרכזי.

בנובמבר אותה שנה יצגה את גרמניה בתחרות מיס עולם שנערכה בלונדון, ושם נבחרה על ידי חבר השופטים למקום הראשון. היא הגרמנייה השנייה שזכתה בתואר לאחר פטרה שירמן ב-1956. יום לאחר מכן היא הודיעה שהיא מוותרת על הכתר, מכיוון שאינה מעוניינת לקחת על עצמה את חובות התפקיד ולהיות תחת חוזה קפדני. לאחר מכן התברר שהיא נאלצה להתפטר עקב תמונות עירום שלה שפורסמו, דבר שמנוגד לתקנון התחרות.

בשנים לאחר מכן היא נהייתה לדוגמנית מצליחה בארצות הברית והצטלמה למגזין פלייבוי במאי 1981.

==קישורים חיצוניים==

* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1980%2F11%2F16&id=Ar00105&sk=151F87A5 כתר היופי הועבר למיס גואם]
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1980%2F11%2F16&id=Ar00615&sk=4C1E6CFE שתי מלכות יופי הוכתרו ביממה אחת]

קטגוריה:זוכות מיס גרמניה
קטגוריה:זוכות בתחרות מיס עולם
קטגוריה:מהגרות מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:שערוריות תחרויות יופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1980
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1962
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1962
מרים זנדבנק

מרים זנדבנק (1927 - 17 ביולי 2004) הייתה דרמטולוגית, פרופסור לדרמטולוגיה בבית ספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, ראש החוג למחלות עור ומין באוניברסיטת תל אביב, מנהלת מחלקה למחלות עור ומין בבית החולים בילינסון.

זנדבנק הייתה מחלוצי תחום ה"דרמטופתולוגיה" בישראל

==ביוגרפיה==
זנדבנק נולדה בשנת 1927 בתל אביב.

זנדבנק התחילה את לימודי הרפואה באוניברסיטה העברית, בהר הצופים. עם פרוץ מלחמת העצמאות הפסיקה את לימודיה והתגייסה לפלמ"ח.

בסיום מלחמת העצמאות נסעה לז'נבה להמשיך את לימודי הרפואה, ובשנת 1955 סיימה את לימודי הרפואה.

בין השנים 1955–1958 עבדה כרופאה בבית החולים קפלן ברחובות.

בין השנים 1958–1963 התמחתה ברפואת עור ומין בבית החולים בילינסון במחלקתו של יצחק קצנלנבוגן.

בין השנים 1963–1985 הייתה זנדבנק רופאה בכירה, וכיהנה כסגנית מנהל המחלקה.

בין השנים 1986–1992 ניהלה זנדבנק את מחלקת עור ומין, בבית החולים בילינסון, החליף אותה פרופ' מיכאל דוד. במקביל מונתה לפרופסור בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב, ולראש החוג למחלות עור

בשילוב לעבודתה של זנדבנק בבית החולים בילינסון, ניהלה את המרפאה למחלות עור ומין במרפאת קופת חולים כללית בקריית שמונה.

מתלמידיה: פרופ' אריה אינגבר.

זנדבנק נפטרה בשנת 2004.

==משפחה==
זנדבנק נישאה לאוריאל (1927–2002), לזוג נולדו 2 ילדים.

==מספריה==
* "פרקים בדרמטולוגיה" - מיכאל דוד, מרים זנדבנק, אריה איגבר, הוצאת דיונון, שנת 1990, 225 עמודים

==ראו גם==
* דרמטולוגיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:יהודים בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:רופאות עור ישראליות
קטגוריה:רופאי עור ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי קפלן
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2004
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
ענוג הוא הלילה (סרט)

ענוג הוא הלילה (באנגלית: Tender Is the Night) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1962 בבימויו של הנרי קינג עם ג'ייסון רוברדס וג'ניפר ג'ונס בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על הרומן "ענוג הוא הלילה" משנת 1934 מאת סקוט פיצג'רלד. שם הספר והסרט לקוח מן הפואמה "אודה לזמיר" מאת ג'ון קיטס.

שיר הנושא של הסרט בלחנו של סמי פיין ולמילים של פול פרנסיס ובסטר היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר וזכה לביצועים רבים, בהם של טוני בנט, ג'וני מאטיס, ויק דאמון, הנרי מנציני ועוד.

הסרט צולם בצרפת (פריז והריביירה הצרפתית), באיטליה ובשווייץ.

==תקציר העלילה==
ד"ר דיק דייבר (ג'ייסון רוברדס) הוא פסיכיאטר אמריקאי העובד בסנטוריום לחולי נפש בציריך המנוהל על ידי ד"ר דומלר (פול לוקאס) המשמש לו גם כמנטור לכתיבת ספר הדרכה לפסיכיאטרים.

דיק מטפל זמן ממושך בניקול וורן (ג'ניפר ג'ונס) אמריקאית צעירה ויפה הסובלת מהתקפי התמוטטות עצבים בעקבות התעללות מינית של אביה המיליונר. אחותה, ברברה וורן המכונה "בייבי" (ג'ואן פונטיין) מונתה כאפטוטרופוסית ומשגיחה עליה מבחינה רפואית וכלכלית.

דיק הרופא מתאהב בניקול החולה (אפקט פלורנס נייטינגייל) ד"ר דולמר מזהיר אותו וגם ניקול ואחותה מסתייגים מזה, אבל רגש האהבה גובר ודיק מרגיש שכך הוא מחיש את ההבראה של ניקול.

הם מתחתנים ויוצאים לירח דבש ברחבי אירופה. בתחילה הכל פועל כשורה והיא מביאים לעולם בן ובת, אבל מתחילים להיווצר סדקים ביחסים ביניהם.

דיק רוצה לחזור לציריך ולהמשיך בעבודתו וניקול רוצה להישאר במלון ריץ בפריז ולבלות עם חבריהם כמו המלחין השתיין אייב נורת' (טום יוול) וכוכבת הקולנוע רוזמרי הויט (ג'יל סנט ג'ון). את כל חייהם ההדוניסטים משלמת "בייבי" מכספי משפחתה של ניקול.

לבסוף הם חוזרים לציריך, ודיק חוזר לעבודה בסנטוריום, אך בגלל שתיינותו הוא מידרדר בעבודתו בעוד שניקול מבריאה ומתחילה לא לסבול אותו.

לבסוף מגיע דיק למסקנה שכדי לחזור לעצמו הוא צריך להינתק מניקול ולחזור לארצות הברית. ניקול מודיעה לו כי התאהבה בידידם טומי ברבן (סזארה דאנובה) והיא מבקשת להתגרש. דיק מקבל זאת בהקלה ונפרד ממנה ומהילדים בדרכו לארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=gF1jNX_aDyI קדימון לסרט ענוג הוא הלילה], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=y7HaeqDnYNI השיר ענוג הוא הלילה בביצוע טוני בנט], באתר יוטיוב
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1962
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
הספרן המלכותי

הספרן המלכותי (באנגלית: Royal Librarian) היא משרתו של הספרן האחראי לדאוג ולשמר את הספרים והכתבים השונים בספרייה המלכותית ובאוסף המלכותי בארמונות השונים של הממלכה המאוחדת. הוא גם אחראי לפיקוח על כלל הספרנים בספרייה המלכותית ובנוסף הוא משמש גם כסגן האוצר על הארכיון המלכותי.

הספרייה המלכותית מתעדת את מורשת הממלכה ובית המלוכה, הספרן המלכותי אחראי גם על אוספים כמו מטבעות, מדליות וחותמות.

מאז תחילת הספריות המודרניות עבדו ספרנים בכל אוסף מלכותי גדול אך תפקיד הספרן המלכותי החל באופן רשמי ב-1836, כאשר כל אוספי הספרים בטירת וינדזור התאחדו לספרייה אחת, לאחר מכן ניתנו לספרייה המלכותית שתי תרומות מאגף ההיסטוריה של המוזיאון הבריטי. ב-2002 מונתה לתפקיד ג'יין, ליידי רוברטס והיא כיהנה בתפקיד זה עד לשנת 2013.

== רשימת הספרנים המלכותיים ==
* ג'ון גלובר 1837-1860
* ברנרד וודוורד 1860-1869
*ריצ'רד הולמס 1870-1905
*ג'ון פורטסקיו 1905-1926
*אוון מורסהד 1926-1958
*רובין מקוורת'-יאנג 1958-1985
*אוליבר אוורט 1985-2002
*ג'יין, ליידי רוברטס 2002-2013
*אוליבר ארקהארט-אירווין 2014-2018
*סטלה פניטובה 2019-

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.rct.uk/ הספרייה המלכותית]

*
קטגוריה:נושאי משרה בבית המלוכה הבריטי
אליהו שמרלר

הרב אליהו שמואל שמרלר (כ"ז בתשרי ה'תרצ"א, אוקטובר 1930 – כ"ה בחשוון ה'תשע"ט, 2 בנובמבר 2018) היה ראש ישיבת צאנז וחבר נשיאות מפעל הש"ס.

==ביוגרפיה==
נולד בווינה ליעקב ישראל, מצאצאי רבי אלימלך מליז'ענסק ורבי מאיר מפרמישלאן. בשנת ה'תרצ"ד, כשהיה בן 3, עלתה משפחתו לארץ ישראל, והתיישבו בשכונת בית ישראל בירושלים. כילד התפלל בבית הכנסת "אושפיצין" וכך נחשף לחסידות. למד בחיי עולם, אצל הרב דב בריש וידנפלד מטשעבין. בישיבה התקרב לבן דודו, רבי נפתלי צבי שמרלר. לאחר שנפטר אביו, בשנת ה'תש"י, גדל אצל דודו, מרדכי הרש שמרלר.

לאחר נישואיו החל ללמוד בכולל "תורת אמת", ובמקביל ערך כתבים קבלה של חסידות זידיטשוב, והוציא לאור את שו"ת "דברי יציב" של רבו רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם מצאנז-קלויזנבורג.
כשהקים האדמו"ר את ישיבת צאנז המקומית הביאו האדמו"ר לשם הרב אליהו מירושלים יחד עם חלק מתלמידיה הראשונים. 
בשנת ה'תשי"ז היה מהראשונים שבאו להתגורר ב"קריית צאנז" החדשה שהקים רבו, ומהאברכים הראשונים בכולל שהוקם בה. הוא שימש בישיבה כר"מ ולאחר שהאדמו"ר עזב את ראשות הישיבה באופן מעשי, הטיל זאת עליו.

היה נשיא מפעל ארגון שערי הוראה (שהקים בנו) ושימש כחבר נשיאות מפעל הש"ס.

נפטר בבית בנו, בו גר בשנותיו האחרונות, בליל שבת, 2 בנובמבר 2018. הלווייתו יצאה במוצאי שבת מחיפה לעבר נתניה, והמשיכה ביום ראשון מישיבת צאנז לעבר בית העלמין שיכון ותיקים בעיר.

=== משפחתו ===
אשתו מאנצ'י ברכה (נפטרה תשע"ז, 2016), הייתה בתו של רבי מנחם מנדל גפנר. לזוג תשעה ילדים, בהם הרב חיים שמרלר, הרב יעקב ישראל - ראש כוללי צאנז בנתניה. הרב יצחק פסח - ראש מוסדות "עטרת ישראל" בחיפה והרב מרדכי צבי, ר"מ בישיבת צאנז. בין חתניהם, הרב חיים אליעזר טהלר - ר"מ בישיבת צאנז והרב ישראל יהודה הרשקוביץ - ראש ארגון "מנעימי התורה" בישיבות צאנז.

== ספריו ==
* שיעורי לימוד - סדרת שיעוריו על מסכתות בבא קמא (שני כרכים, תשמ"ה), בבא בתרא (תשמ"ו), פסחים (שני כרכים, תשמ"ז-תשמ"ח), מכות (תשמ"ח), בבא מציעא (תשמ"ט)
* דברי אליהו - סדרת שיעוריו על מסכתות פסחים סוכה (תש"נ), קידושין (תשנ"א, תשס"ד), בבא קמא (תשנ"ב, תשס"ח), בבא בתרא (תשנ"ד), כתובות (תשנ"ה), מכות (תשנ"ז), שבת (תשנ"ח), גיטין (תשנ"ט, תשס"ד), שבועות (תש"ס), יבמות (תשס"א)

==לקריאה נוספת==
*המבשר, 14.11.2018, עמ' 2
*יתד נאמן, 14.11.2018, עמ' 2
*המודיע, 14.11.2018, עמ' 1

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:חסידי צאנז-קלויזנבורג
קטגוריה:בוגרי ישיבת חיי עולם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
תומא הרטל

תומא הרטל (בצרפתית: Thomas Heurtel, נולד ב-10 באפריל 1989 בבזייה, צרפת) הוא כדורסלן צרפתי המשחק בעמדת הרכז.

==קריירה==
===קריירת מועדונים===
הרטל התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בגיל 18 בקבוצת פו אורטז מליגת העל הצרפתית - ה-Pro A, שם שיחק בקבוצה הבוגרת במשך שתי עונות (בעונתו הראשונה שיחקה הקבוצה גם ביורוקאפ, שם שותף הרטל בשלושה משחקים). בעונתו השנייה בליגה הבכירה זכה הרטל בפרס הכוכב העולה של הליגה. בעונת נשרה הקבוצה לPro B, והרטל חתם בקבוצת הפאר וילרבאן, ממנה מיד הושאל לשטרסבורג IG, בה שיחק עונה אחת בליגה. בסיום העונה עבר הרטל לאליקנטה מליגת העל הספרדית - ה-ACB. על פני 64 משחקים ששיחק הרטל במשך שלוש עונות בצרפת קלע הרטל 9 נקודות למשחק ומסר 4.9 אסיסטים בממוצע, באחוזי קליעה של 54% בזריקות ל-2 נקודות ו-40% בזריקות ל-3 נקודות.

באליקנטה שיחק תומא שנה אחת, בה סיימה הקבוצה בתחתית הליגה והוא קלע 9.4 נקודות למשחק ומסר 2.4 אסיסטים למשחק. בעונה הבאה עבר הרטל לקבוצת קאחה לבוראל ויטוריה, שזכתה באליפות שתי עונות קודם לכן, בה קיבל לראשונה הזדמנות לשחק ביורוליג, בגיל 22. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק ב-51 משחקים, כולל 10 ביורוליג, והקבוצה סיימה במקום השלישי הליגה אחרי הדחה בשלב הבתים באירופה. בעונת חווה הרטל שיפור של 2.5 נקודות למשחק בממוצע בליגה, וקיבל דקות מרובות יותר, כאשר הקבוצה מודחת ברבע הגמר ביורוליג ומסיימת במקום חמישי בליגה. בעונה הבאה לא עברה הקבוצה את שלב 16 האחרונות באירופה, וסיימה במקום השישי בליגה, כשהרטל חווה עונת פריצה, קולע 9.6 נקודות ומוסר 5.3 אסיסטים למשחק בכל המסגרות.

את עונת התחיל הרטל בספרד, אך באמצע העונה עבר לקבוצת אנאדולו אפס מליגת העל הטורקית - ה-BSL, ששיחקה גם היא ביורוליג. הרטל חתם על חוזה לשתי עונות וחצי בטורקיה, ואת העונה סיימה הקבוצה בזכייה בגביע (הרטל זכה בפרס ה-MVP של הטורניר), בסגנות אליפות הליגה ובהגעה לרבע גמר היורוליג. בעונה הבאה (וגם בזו שאחריה) נבחר הרטל למשחק האולסטאר הטורקי, וזכה עם קבוצתו בגביע הנשיאים. בעונה זו העמיד הרטל ממוצעי שיא ביורוליג, עם מדד PIR של 17.3, 12.7 נקודות, 7.9 אסיסטים (מוביל היורוליג בעונה זו) ו-2.9 ריבאונדים, אך קבוצתו הודחה בשלב 16 האחרונות. בעונת העפיל הרטל עם אפס לרבע גמר היורוליג, בו הפסידה בסדרה של חמישה משחקים לאולימפיאקוס. בליגה סיימה הקבוצה במקום השלישי, וגם הפסידה בגמר הגביע.

בתום חוזהו בטורקיה חתם הרטל לשתי עונות בברצלונה. בעונת חוותה הקבוצה עונת שפל ביורוליג, כשסיימה במקום ה-13 מתוך 16. בזירה המקומית סיימה הקבוצה במקום השלישי בליגה וזכתה בגביע המלך, כשהרטל זוכה בתואר ה-MVP של הטורניר.

ב-19 בינואר 2021 שוחרר הרטל מהקבוצה .

===קריירה בינלאומית===
הרטל שיחק בנבחרת העתודה של צרפת באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 ב- ו-, כשבאחרונה הנבחרת זוכה במדליית הכסף. הוא שיחק בנבחרת הבוגרת של צרפת ביורובאסקט 2013, בו זכה עם נבחרתו במקום הראשון, ובאליפות העולם בכדורסל 2014, בה הוביל את נבחרתו לזכייה במדליית הארד, בהיעדרו של טוני פארקר הפצוע. הרטל נכלל בסגל נבחרת צרפת גם לטורניר הכדורסל באולימפיאדת 2016 בריו דה ז'ניירו, בו הפסידה לספרד ברבע הגמר. ביורובאסקט 2017 הפסיד הרטל עם נבחרת צרפת לגרמניה בשמינית הגמר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים צרפתים
קטגוריה:כדורסלני פו אורטז
קטגוריה:כדורסלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני נבחרת צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
קטגוריה:כדורסלנים צרפתים באולימפיאדת טוקיו (2020)
שנות ה-80 של המאה ה-4

שנות ה-80 של המאה ה-4 היו העשור התשיעי של המאה ה-4, החלו ב־1 בינואר 380 והסתיימו ב־31 בדצמבר 389.

== אירועים בולטים בעולם ==

===מלחמה ופוליטיקה ===
====מלחמות====
====סכסוכים לאומיים ואזוריים====
====אירועים פוליטיים משמעותיים====
* 27 בפברואר 380 – נצרות מקבלת מעמד של דת רשמית באימפריה הרומית
* 381 – ועידת קונסטנטינופול הראשונה
* 389 – תאודוסיוס הראשון מפרסם סדרה של חוקים נגד פגניות.

== כלכלה ==

== אסונות ==

== התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות ==

== מדע וטכנולוגיה ==

== תרבות פופולרית ==

==אישים בולטים==

===מנהיגי עולם בולטים===
==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-4
שנות ה-70 של המאה ה-4

שנות ה-70 של המאה ה-4 היו העשור השמיני של המאה ה-4, החלו ב-1 בינואר 370 והסתיימו ב-31 בדצמבר 379.

== אירועים בולטים בעולם ==

===מלחמה ופוליטיקה ===
====מלחמות====
* 374 - כוחותיו של ולנטיניוס הראשון נלחמים באיליריה נגד הסרמטים והקואדים
* 374 - תאודוסיוס (שיוכתר אחר כך כקיסר) מפסיד לסרמטים שתי דיוויזיות בפאנוניה; זמן קצר לאחר מכן הוא מודח מתפקידו הצבאי על ידי הקיסר ולנטיניוס הראשון
* 9 באוגוסט 378 - קרב אדריאנופול: קרב אשר בו כוחות האימפריה הרומית בפיקודו של הקיסר ואלנס נחלו תבוסה מוחצת מהמורדים הגותים (בעיקר ויזיגותים, אך גם אוסטרוגותים, אלאנים לא גותיים ומורדים שונים) בהנהגת פריטיגרנוס.
* 378 - קרב ארגנטובריה - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד האלמנים באזור אלזס.

====סכסוכים לאומיים ואזוריים====
====אירועים פוליטיים משמעותיים====
* 374 - מתחילה "נדידת העמים" הגדולה: ההונים חוצים את הדון, מביסים את האלאנים וגורמים למנוסה של אלה האחרונים מערבה
* 374 - החוק הרומי רואה ברצח תינוקות עבירה פלילית
* 374 - אמברוזיוס מוכרז כבישוף מילאנו
* 374 - סוסורים, מלך גוגוריאו, ממיר דתו לבודהיזם
* 375 - גרטיאנוס הופך לקיסר הקיסרות הרומית המערבית.
* 375 - הירונימוס פורש למדבר ליד כלקיס שבסוריה.

== כלכלה ==

== אסונות ==

== התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות ==

== מדע וטכנולוגיה ==

== תרבות פופולרית ==

 
==אישים בולטים==

===מנהיגי עולם בולטים===
==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-4
שנות ה-60 של המאה ה-4

שנות ה-60 של המאה ה-4 היו העשור השביעי של המאה ה-4, החלו ב-1 בינואר 360 והסתיימו ב-31 בדצמבר 369.

== אירועים בולטים בעולם ==

===מלחמה ופוליטיקה ===
====מלחמות====
*363 - הקיסר הרומי יוליאנוס יזם מסע מלחמה כנגד האימפריה הסאסאנית ולאחר סדרת הצלחות ראשוניות נהרג בקרב מכריע. הצבא הרומי נאלץ לסגת תחת הסכם כניעה משפיל שחתם הקיסר יוביאנוס.
* 2 בינואר 366 - האלמאנים פלשו לאימפריה הרומית
* 367 - קרב שטרסבורג - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד האלמנים והם עוזבים את אזור הריין.
* 367 - קרב סוליצינום - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נוסף נגד האלמנים.
* 367 - פלישה סקוטית לבריטניה.

====סכסוכים לאומיים ואזוריים====
====אירועים פוליטיים משמעותיים====
* 363 - מת פלאוויוס קלאודיוס יוליאנוס, הקיסר הרומי הפגאני האחרון. הוא ניסה להחליש את הנצרות שהתחזקה באימפריה הרומית תוך החזרת הפגניות למעמדה הראשי. במותו, פסק שלטון בית קונסטנטינוס ויורשיו היו נוצרים.
*366 - דמסוס הראשון מתמנה לבישוף רומא (אפיפיור) לאחר מותו של ליבריוס. הרומאים, שלא היו מרוצים מהבחירה, מינו את אורסינוס לאנטי-אפיפיור.

== כלכלה ==

== אסונות ==

* 18 במאי ו-19 במאי 363 - רעידות האדמה בגליל (363): שתי רעידות אדמה מתרחשות באזור הגליל שבארץ ישראל ובאזורים סמוכים. רעידת האדמה הייתה לכל היותר בעוצמה 7 בסולם EMS.

== התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות ==

== מדע וטכנולוגיה ==

== תרבות פופולרית ==

==אישים בולטים==

===מנהיגי עולם בולטים===
==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-4
שנות ה-50 של המאה ה-4

שנות ה-50 של המאה ה-4 היו העשור השישי של המאה ה-4, החלו ב-1 בינואר 350 והסתיימו ב-31 בדצמבר 359.

== אירועים בולטים בעולם ==

===מלחמה ופוליטיקה ===
====מלחמות====
* 350 - ממלכת אקסום כובשת את ממלכת כוש.
* 356 - קרב ריימס - האימפריה הרומית הפסידה בקרב נגד האלמנים.

====סכסוכים לאומיים ואזוריים====
* 351 - מרד גאלוס (התרחש בחודש יוני) - מרד יהודי נגד גאלוס, קיסר האימפריה הרומית. אלפים נהרגו ברעידת האדמה.
====אירועים פוליטיים משמעותיים====
* 17 במאי 352 - ליבריוס ממונה לאפיפיור
* 25 בדצמבר 354 - האפיפיור ליבריוס קובע את ה-25 בדצמבר כיום הולדתו של ישו

== כלכלה ==

== אסונות ==

* 365 - רעידת אדמה בעוצמה של לפחות 8 בסולם ריכטר מתרחשת במזרח הים התיכון. הצונאמי שנגוצר כתוצאה מרעידת האדמה גרם להרס נרחב בכרתים, יוון, לוב, מצרים, קפריסין וסיציליה.

== התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות ==

== מדע וטכנולוגיה ==

== תרבות פופולרית ==

 
==אישים בולטים==

===מנהיגי עולם בולטים===
==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-4