OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מנחם דוד

מנחם דוד (נולד ב-1934) הוא רופא נשים, לשעבר מנהל בית חולים הקריה ומנהל החטיבה המיילדותית-גינקולוגית של מרכז רפואי תל אביב.

==ביוגרפיה==
דוד נולד בסלובקיה (אז צ'כוסלובקיה) ועלה לארץ בשנת 1949. את לימודי התיכון עשה בגימנסיה העברית הרצליה. לאחר שרות בצה"ל למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים אותה סיים בשנת 1961.

התמחה ברפואת נשים ולידה בבית חולים הקריה בתל אביב במחלקתו של נדב סופרמן ובמקביל סיים לימודי תעודה ומינהל רפואי בכיר. שימש ממלא מקום מנהל מחלקת נשים משנת 1969 בעקבות מותו הפתאומי של מנהל המחלקה נדב סופרמן. תקן המחלקה נקבע ל -73 מיטות (50 יולדות ו-23 גינקולוגיות). המחלקה ביצעה תורנות של 24 שעות כל יומיים, עם 23 לידות ביממה בממוצע. בשנים 1975-1969 היה מרכז החוג לגינקולוגיה ומיילדות בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר אוניברסיטת תל אביב. ניהל את בית היולדות הקריה משנת 1972 ועד לסגירתו.

משנת 1976 כיהן בתפקיד מנהל מחלקה קבוע ומונה לפרופסור חבר קליני בשנת 1981.

היה ממקימי היחידה להפריית מבחנה בבית החולים הקריה וניהל אותה בפועל בשנים 1987-1985. היה האחראי, יחד עם פרופ' יוסי לסינג, למעבר בית חולים ליולדות למיקומו הנוכחי במתחם המרכז הרפואי תל אביב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:מנהלי בתי חולים בישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
אהרן צ'רניבסקי

אהרן צֶ'רְנְיַבְסקי (לעיתים נכתב צ'רניאבסקי; Tcherniavsky; 25 במאי 1887 – 3 בינואר 1966) היה פיזיקאי, מרצה ב ומנהל הטכניון (בשנים 1927–1929).

==ביוגרפיה==
צ'רניבסקי נולד בחרקוב, אז ב, לציפורה ומיכאל (חיים) צ'רניבסקי. למד באוניברסיטת ז'נבה, וב-1912 קיבל בה תואר דוקטור למדעים פיזיקליים. מ-1907 שימש אסיסטנט במכון הפיזיקלי באוניברסיטה, עד שב-1913 התמנה למרצה וכיהן בתפקיד זה עד 1919, אז עלה לארץ ישראל. בתל אביב עבד כמורה בגימנסיה הרצליה והיה בין מייסדי 'האגודה להשתלמות במדע' בתל אביב, שהוקמה על מנת לאפשר לתלמידיו המשך לימודים גבוהים בארץ. בין שאר פעילויות האגודה הוקמה ספרייה מדעית קטנה, שברבות הימים הייתה בסיס לספריית פבזנר. במקביל, שימש בשנים 1920–1923 מורה לפיזיקה במשרה חלקית ב"בית המדרש למורות ביפו (מוסד חובבי ציון) לזכר א.ל.לוינסקי", תחת ניהולו של יצחק אפשטיין.

בעקבות מאורעות תרפ"א התמנה צ'רניבסקי, על ידי מאיר דיזנגוף, לעמוד בראש ועדה שתטפל בנפגעים הרבים ובכל צורכיהם.
כתב מינוי לאהרון צ'רניבסקי לעמוד בראש ועדה לטיפול בנפגעי תרפ"א ביפו

בשנת 1923 ביקר בפלשתינה אלברט איינשטיין. בזכות מעמדו של צ'רניבסקי כמרצה לפיזיקה, ובין הראשונים אשר לימד את תורת היחסות של איינשטיין באוניברסיטת ז'נבה, הוא שימש כמארחו ומלווהו של איינשטיין בביקורו כאן.

לאחר ש'האגודה להשתלמות במדע' נתקלה בקשיים כספיים, נתקבלה הצעתו של שמואל פבזנר, ממקימי הטכניון ומראשי ועד הדר הכרמל, לשכן את ספריית האגודה בבניין הטכניון בחיפה. ב-1923 עבר צ'רניבסקי עם משפחתו לחיפה, יחד עם האגודה להשתלמות במדע. בתחילה עבד כמורה בבית הספר הריאלי ולאחר פתיחת הטכניון ב-1924 היה המרצה הראשון לפיזיקה ומכניקה בטכניון, שכלל אז שתי מחלקות: ארכיטקטורה והנדסה אזרחית. בין השנים 29–1927 כיהן צ'רניבסקי כמנהל הטכניון.
בשנת 1929 יצא צ'רניבסקי בשליחות הטכניון לשווייץ כדי לשכנע את התורמים למוסד לחזור בהם מדרישתם ללמד בטכניון בשפה הגרמנית.

בשנת 1954 פרש צ'רניבסקי מעבודתו בטכניון והקדיש חלק ניכר מזמנו להוראה בבית ספר לילדים נפגעי שיתוק מוחין.

נפטר ב-1966 ונקבר בקריית טבעון.

על שמו רחוב בשכונת יזרעאליה בחיפה.

==כתביו==
* מבוא למכניקה / א. צ'רניבסקי, תל אביב: אמנות, תרצ"ז (יצא שוב בתשי"ב)
* גלגולי האנרגיה בטבע, ירושלים: ר' מס (סדרת "ספרית מס למדע פופולרי"), 1936 (יצא שוב ב-1965)
* אלברט איינשטיין: חייו ותורתו, תל אביב: דביר (סדרת "דביר לעם"), תשי"ד
* בין מדע ודת / א' צ'רניבסקי, תל אביב: י' צ'צ'יק, 1965

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://phys.technion.ac.il/he/about/department-history תולדות הפקולטה לפיזיקה] באתר הפקולטה לפיזיקה של הטכניון
* יעל הורוביץ, [https://haipo.co.il/item/398351 סיפורה של משפחת צ'רניאבסקי, מוותיקי הדר הכרמל], אתר חי-פה, 23 באוקטובר 2022

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:נשיאי הטכניון
קטגוריה:סגל גימנסיה הרצליה
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
אגריפס נגד נמרוד

דף המאמר בעיתון
"אגריפס" נגד "נמרוד" הוא מאמר העוסק באסתטיקה, שפורסם בשנת 1988 על ידי מבקרת האמנות הישראלית שרה ברייטברג-סמל. המאמר מציג את פסלו של יצחק דנציגר "נמרוד" (1939) ואת ציורו של אריה ארוך "רחוב אגריפס" (1964), כמבטאים תפיסות מנוגדות של תרבות ולאומיות עברית בישראל. חשיבותו של המאמר הייתה בניסיון לביטוי ערכי המסורת היהודית באמנות הישראלית, באופן שביקר את הלאומיות הציונית של אותה עת.

==רקע==
המאמר פורסם ב-1 ביולי 1988 במוסף תרבות של העיתון "ידיעות אחרונות". את הרקע לכתיבת המאמר ניתן למצוא בשני רבדים. ראשית, שתי יצירות האמנות שבמרכז המאמר עלו לכותרות זמן קצר טרם כתיבתו. ב-25 במאי 1988 נמכר "רחוב אגריפס" במכירה פומבית שערכה גלריה גורדון בשטח מרכז הירידים והקונגרסים בישראל, ומכירה זו זכתה להד ציבורי גדול במיוחד. הציור הוערך בכ-45,000-35,000 דולר ונרכש במשותף על ידי מוזיאון ישראל ומוזיאון תל אביב לאמנות תמורת סכום של 48,400 דולר, שהושגו בתרומת בני הזוג וולטר ומאריאנה גריסמן מאנגליה. ב-14 במאי נפתח פסטיבל ישראל, ובכרזה שיצר עבורו אלדד זיו נעשה שימוש בדימוי של הפסל "נמרוד". שנית, ברייטברג-סמל ביקשה כנראה לפתח וליישם את התזה שבבסיס טקסט התערוכה "דלות החומר כאיכות באמנות הישראלית", שהוצגה בשנת 1986 במוזיאון תל אביב, וזכתה לפופולריות רבה כסגנון "דלות החומר". על פי תזה זו ה"ישראליות" מתבטאת בחיבור בין המסורת היהודית לבין פלורליזם חילוני, ומתגלמת בראייה ביקורתית של המציאות הישראלית.

==הביקורת שבמאמר==
ב"אגריפס נגד נמרוד" מבקרת ברייטברג-סמל את התפיסה הקאנונית של הפסל הכנעני "נמרוד", כמייצג אולטימטיבי של ה"ישראליות". במקומו מציעה ברייטברג-סמל לבחון את "רחוב אגריפס" כמודל ישראלי חלופי ופלורליסטי יותר:

==פרסומים==
מאז הופעתו המקורית, פורסם המאמר פעמים נוספות. בינואר 1989 הופיע המאמר בגיליון מס' 9 של כתב העת "קו". בשנת 2003 הופיע בקובץ מאמרים וראיונות בנושא אריה ארוך ויצירתו בהוצאת בבל.

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:חיבורים אסתטיים
קטגוריה:מאמרים בעברית
קטגוריה:אריה ארוך
קטגוריה:יצחק דנציגר
קטגוריה:הכנענים
קטגוריה:ישראל: אמנות
קטגוריה:יצירות משנת 1988
הקומנדו הבריטי

אנדרטת הקומנדו הבריטי, הממוקמת בספין ברידג', ההיילנדס הסקוטים]] 

הקומנדו הבריטי היה כוח מיוחד שהוקם במהלך מלחמת העולם השנייה ביוני 1940 לאור בקשתו של ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל, ומטרתו הייתה לבצע פשיטות על הכוחות הגרמנים באירופה הכבושה. צוותי הקומנדו הבריטי הורכבו במקורם מחיילי הצבא הבריטי אשר התנדבו לשורות הכוחות המיוחדים, אך הוסיפו וכללו בסופו של דבר חברים מכל חילות הכוחות המזוינים של בריטניה ומספר מתנדבים מארצות שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית. 

חיילי הקומנדו הבריטי שירתו בכל זירות המלחמה, החל מהחוג הארקטי ואירופה וכלה במזרח התיכון והזירה הדרום-מזרח אסייתית, כשמספר הצוותים מונה כ-30 יחידות וארבע חטיבות סער. מבצעיהם נעו בין פלישה מבודדת דרך הים לבין הסתערות פלוגתית המובילה את כוחות בעלות הברית בזירות באירופה ובאסיה. לוחמי הקומנדו הבריטי חבשו לראשם כומתה ירוקה.

לאחר המלחמה פורקו מרבית יחידות הקומנדו הבריטי. אולם מורשת הקומנדו נותרה בחיל הנחתים המלכותי שהגוף המתמרן העיקרי בו הוא חטיבת הקומנדו השלישית, אשר כוללת בתוכה את גדודי הקומנדו (40, 42 ,45) של החיל. ניתן ליחס את מקורם של השירות האווירי המיוחד, שירות הסירות המיוחד והרגימנט המוצנח של ימינו לקומנדו הבריטי מימי מלחמת העולם השנייה. השפעתו של הקומנדו הבריטי ניכרת גם על חילות ברחבי אירופה וארצות הברית - הקומנדו הימי של צרפת, קורפס קומנדוטרופן של הולנד, בריגדת הפאראקומנדו של בלגיה ויחידת הריינג'רס של צבא ארצות הברית.

לאחר מלחמת העולם השנייה יחידות הקומנדו של הצבא פורקו ונותרו יחידות הקומנדו של חיל הנחתים הפועלות עד היום. עם זאת, הצבא ממשיך לספק תמיכה טקטית בתחומים כמו ארטילריה, הנדסה קרבית ולוגיסטיקה.

== ראו גם ==
x troop
*
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה צבאית
קטגוריה:יחידות צבא בריטניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הצבא הבריטי: רגימנטים
קטגוריה:בריטניה: יחידות מובחרות
רן לוי (סופר)

רן לוי (נולד ב-8 באוגוסט 1975) הוא סופר, היסטוריון ציבורי, מפיק ומגיש את הפודקאסט "עושים היסטוריה", העוסק בהיסטוריה של המדע והטכנולוגיה וכן המייסד והעורך הראשי הראשון של רשת הפודקאסטים בעלת אותו השם.

==ביוגרפיה==
רן לוי ועידו עוזיאל בהקלטת פרק של עושים היסטוריה
רן לוי בהקלטת שטח של 'עושים היסטוריה' ב[[אלביט מערכות]]
לוי נולד ב-8 באוגוסט 1975 בחיפה. שירת בצבא בחיל הים כמפקד ספינת "דבור" בדרום, ומאוחר יותר כמפקד בית הספר לימאות ונשק בבה"ד חיל הים. השתחרר בדרגת סרן.

לוי מהנדס אלקטרוניקה בהשכלתו, בוגר הפקולטה להנדסת חשמל של הטכניון. בטכניון ערך וכתב את "דמיקולי", מדור ההומור והסאטירה של "קולי", עיתון הסטודנטים.

רן לוי עבד בחברת מלאנוקס טכנולוגיות כמהנדס חשמל מספר שנים, והחליט לעבור לעבוד בחברת רפאל בעקבות הצלחת הפודקאסט. לוי עבד ברפאל עוד מספר שנים, עד שהחליט לעזוב את עבודתו כשכיר ולהתמקד ביצירת פודקאסטים.

לוי מרצה על מגוון נושאי מדע וטכנולוגיה לקהל הרחב. כותב במגוון רחב של ירחונים ואתרים, בהם ynet, כלכליסט, הידען, אודיסאה ועוד. מפיק ומגיש את הפודקאסט "עושים היסטוריה", פודקאסט על מדע, טכנולוגיה והיסטוריה. לוי הרחיב את הפודקאסט הזה לרשת פודקאסטים בשם "רשת עושים היסטוריה" והוא היה העורך הראשי שלה עד לשנת 2022. בשנת 2017 הקליט לוי פודקאסט נוסף באתר החינוכית המבוסס על ספרו "האוניברסיטה הקטנה של המדעים".

== חיים אישיים ==
לוי גרוש ואב לשלושה. דודתו היא מלכת היופי חווה לוי.

==ספריו==
* פרפטום מובילה: על פיזיקה, מכונות נצח, שרלטנים ומה שביניהם. יצא לאור בשנת 2007, בהוצאת ספריית מעריב. ספר מדע-פופולרי זה שוטח את סיפורה וגלגוליה של מכונת התנועה המתמדת.
*האוניברסיטה הקטנה של המדעים: ספר המציג עניינים מדעיים קצרים במגוון תחומי מחקר ובהם אסטרונומיה, ביולוגיה, גוף האדם, פיזיקה, כימיה, מדעי המחשב, ומדעי כדור הארץ.
*הקוף שידע לאהוב (ספר אלקטרוני): קובץ מאמרים הלקוחים מתוך פרקי הפודקאסט "עושים היסטוריה". כל אחד מהם נוגע בשאלה מתוך תחומי מדע, טכנולוגיה, תרבות והיסטוריה שונים: פיזיקה, חלל, ביולוגיה, מחשבים, רפואה ואחרים.
*קרב מוחות: ההיסטוריה הזדונית של וירוסי המחשב. יצא בשנת 2013 בהוצאת כתר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.ranlevi.com/ אתר האינטרנט עושים היסטוריה]
* [http://www.hayadan.org.il/author/ran_levi/ אוסף מאמרים שנכתבו על ידי רן לוי], באתר "הידען"
* 
* [https://soundcloud.com/israel-story/ep12 סיפור ילדות של רן לוי] בסיפור משותף עם הפודקאסט סיפור ישראלי, 13 בספטמבר 2014

על כתביו:
* אבשלום אליצור, [https://daff.co.il/bp/95-המכונה-המובילה-את-המדע-אבשלום-אליצור המכונה המובילה את המדע], פורסם ב"מעריב", אפריל 2007
* 
* [https://geekonomy.net/2015/09/25/פרק-15-רן-לוי/ פרק #15 – רן לוי], ריאיון עם רן לוי בפודקאסט גיקונומי

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:בוגרי קורס חובלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל עושים היסטוריה
קטגוריה:מגישי פודקאסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
ריצ'רד בדפורד בנט

ריצ'רד בדפורד בנט (באנגלית: Richard Bedford Bennett; 3 ביולי 1870 - 26 ביוני 1947) היה ראש הממשלה האחד-עשר של קנדה ומנהיג המפלגה השמרנית. כיהן כראש הממשלה בין אוגוסט 1930 לבין אוקטובר 1935. האתגר העיקרי איתו התמודד היה המשבר הכלכלי העולמי של 1929.

==חייו==
בנט נולד בהופוול היל בניו ברנזוויק בשנת 1870. משפחתו היגרה מאנגליה לקונטיקט במאה ה-17. הוא למד משפטים באוניברסיטת דלהוסי בנובה סקוטיה וסיים את לימודיו בשנת 1893. לאחר מקן הקים משרד עורכי דין. בשנת 1897 עבר לקלגרי.

=== קריירה פוליטית ===
בשנת 1898 נבחר לאספה המחוקקת של הטריטוריות הצפון-מערביות ובשנת 1902 נבחר לקדנציה שנייה. כאשר אלברטה התפלגה מטריטוריות אלו בשנת 1905, בנט החל להנהיג את המפלגה השמרנית באזור. בשנת 1909 נבחר לחבר המועצה המחוקקת של אלברטה. בשנת 1911 התמנה לחבר הפרלמנט הקנדי מטעם המפלגה השמרנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ניסה להתנדב לשירות צבאי, אך נדחה בשל אי-כשירות רפואית.

כאיש המפלגה השמרנית, התנגד בנט לרעיון ממשלת אחדות עם המפלגה הליברלית בראשותו של רוברט בורדן. כיהן תקופות קצרות כשר משפטים וכשר אוצר בממשלתו של ארתור מיין, ולאחר שזה פרש מתפקידו כמנהיג המפלגה השמרנית בשנת 1927, נבחר במקומו.

בשנת 1930 הביס בבחירות את ויליאם ליון מקנזי קינג והתמנה לראש ממשלה, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1935. בתחילת שלטונו ניסה בנט לייצב את הכלכלה לאחר המשבר הכלכלי העולמי- זאת באמצעות חיזוק הסחר עם הממלכה המאוחדת וחיזוק סחר החוץ. בשנת 1935 הפסידו השמרנים בראשותו את הבחירות והליברלים חזרו לשלטון. בנט שימש שלוש שנים כראש האופוזיציה. 

בשנת 1938 פרש מהחיים הפוליטיים ועבר לגור בבריטניה, שם נפטר בשנת 1947 מהתקף לב. בנט נפטר באנגליה והוא ראש הממשלה היחיד בתולדות קנדה שנקבר מחוץ למדינה.

==פעולותיו כראש-ממשלה==
כדי להתמודד עם המשבר הכלכלי העמוק שחוותה קנדה יחד עם מדינות נוספות בעולם באותה תקופה יזם בנט שורה של צעדים:
* עבודות יזומות - הממשלה הקימה קרן מיוחדת לעבודות ציבוריות שתספק עבודה למובטלים.
* הקמת בנק מרכזי - הקמת בנק קנדה לייצוב המערכת הפיננסית.
* רפורמות במדיניות הרווחה - קביעת שכר מינימום, יום עבודה של 8 שעות ושבוע עבודה של 48 שעות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.biographi.ca/009004-119.01-e.php?&id_nbr=7997&interval=20&&PHPSESSID=qdoumdq60blnh2ku9ck1l7l3k5 סקירה על חייו של בנט מתוך המילון הביוגרפי הקנדי]
* [http://archives.cbc.ca/politics/prime_ministers/clips/13998/ בנט נואם ברדיו, יוני 1934]
* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת קנדה
קטגוריה:שרי החוץ של קנדה
קטגוריה:קנדים חברי הבונים החופשיים

קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1870
קטגוריה:נפטרים ב-1947
חוח עקוד

חוח עקוד (שם מדעי: Scolymus maculatus) הוא מין בסוג חוח שבמשפחת המורכבים.

החוח שמשמעות שמו הלטיני "גדילן זהב" - הוא בין הקוצים הנפוצים ביותר בשדות חקלאיים, ובשטחים שהיו מעובדים בעבר. יש הסוברים שהוא ה'נעצוץ' המקראי, הן בשל מציאותו בשדות, והן בשל צורתו הדומה במעט לברוש, אשר אמור להחליף אותו, על פי האמור בישעיהו.

זהו צמח נפוץ במזרח התיכון, בכל ארצות אגן הים התיכון - צפון אפריקה, מערב אסיה ודרום אירופה, כמו כן בדרום-מזרח אסיה ובאיים הקנריים, ובעיקר צומח באדמה כבדה, בשולי שדות מעובדים, או באזורים שעובדו בעבר. בארץ הוא נמצא בכל חלקיה שאינם דרומיים, מהחרמון ועד לנגב הצפוני, ומבקעת הירדן והערבה, ועד שפלת החוף, כולל גב ההר, ואזורי המדבר.

הגבעול המרכזי עולה עד 130 ס"מ, הוא בצורת כנפיים וכל חלקי הצמח כולל העלים והפרחים בעלי צורה משוננת המסתיימת בקוצים. גבעולי משנה מסתעפים ממנו. תפרחתו - למעשה כל 'עלה כותרת' הוא פרח נפרד - היא צהובה ומרשימה, וסביבה "קרקפת" - עטרה של עלים ירוקים קוצניים. הפרחים נמצאים בקצהו של הגבעול המרכזי, ושל גבעולי המשנה המסתעפים ממנה. פורח מסוף האביב ועד סוף הקיץ (מאי עד אוגוסט). 

הצמח חד ביתי. הזרעים מופצים ברוח באמצעות פלומה לבנה. 

על פי פרופ' אבינועם דנין הצמח אכיל וטעים, לאחר שמסירים ממנו את קוציו, ושכבה של לבנוניות הנוטפת ממנו. 

על פי הרפואה העממית, חליטה של גבעולי חוח, אמור להרגיע את הקיבה וכן כאבים בדרכי השתן.

== זיהוי החוח המקראי ==
הפסוק , פורש באופן מוטעה בידי האירופאים כשיח הוורד, והחוחים פורשו כ'קוצים' - אותם חלקים חדים ודוקרים בקצותיה של צמחייה קוצנית. עם התחדשות היישוב בארץ ישראל, חוקרי הצמחייה המקראית והתלמודית, הסכימו שהשושנה היא פרח יפה ולא קוצני - אולי שושן צחור בעל שישה עלים, ושהחוחים הם קוצים כלשהם. 

על פי המקרא וספרות חז"ל, החוח הוא בעל התכונות הבאות: 
* הוא צמח מעזבה - כלומר צומח באזור שהיה מעובד וניטש. תכונה זו של החוח היא על פי . סירים הם סירה קוצנית, קמוש וחוח הם אולי צמחים מסוימים ואולי רק תיאור לצמחייה יבשה וקוצנית.

* החוח צומח באדמת שדה כבדה - בקרבת פרח השושנה, המרשימה, הגדולה ובעלת ששת עלי הכותרת (שגם אותה יש לזהות). כמו כן איוב לאחר שהשקיע כל כך הרבה, הוא מצפה לתמורה הולמת, ואת אכזבתו הוא מבטא בסוף דבריו בספר איוב: .

* החוח נאכל על ידי בהמות: 

* לפי ה, שדים מסוימים, הנקראים "רוחין" ו"לילין" נוצרים מן החוח לאחר שבע שנים.

החוח שימש בסיס לשמה העברי של הציפור חוחית, ציפור יציבה ומקננת בישראל, הניזונה מזרעיו ומזרעי קוצים אחרים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחי המקרא
נדב סופרמן

נדב סופרמן (25 באוקטובר 1911 – 8 בדצמבר 1972) היה רופא נשים, מנהל מחלקה בבית החולים לנשים וליולדות הקריה בתל אביב ומנהל בית החולים.

==ביוגרפיה==
סופרמן נולד בגליציה. עלה ארצה בגיל שנה עם הוריו, המחנך רפאל סופרמן ואשתו מטילדה. למד בגימנסיה הרצליה בתל אביב.

נסע ללמוד רפואה בצרפת (מונפלייה והסורבון בפריז). התמחה במיילדות וגינקולוגיה בפריז.

בשובו ארצה עבד במחיצתו של פרופ' יוסף (גוסטב) אשרמן, אותו ירש כמנהל בית החולים הקריה במקביל להיותו מנהל מחלקת נשים ויולדות ב' (בשנת 1958).

סופרמן נפטר מהתקף לב בעת אחד הכינוסים למיילדות וגינקולוגיה שנהג לארגן.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ima.org.il/Memorial/ViewProfile.aspx?pId=59 עמוד לזכרו] באתר ההסתדרות הרפואית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:מנהלי בתי חולים בישראל
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
מטרוויל

מטרוויל (באנגלית: Matraville) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית רנדוויק (City of Randwick).

==גאוגרפיה==
מטרוויל ממוקם כ-9 ק"מ דרומית מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, וגובל מצפון במארוברה, הילסדייל ואיסטגרדנס, ממזרח בצ'יפלי, ממערב בפורט בוטאני ובנקסמדו ובדרום בפיליפ ביי וליטל ביי. גבולו המזרחי של הפרוור הוא בשדירת אנזאק, והכביש הראשי החוצה אותו מצפון לדרום הוא דרך בנרונג, הממשיכה לליטל ביי.

==היסטוריה==
אזור מטרוויל החל נבנה בתחילת המאה ה-20. בתחילה הוקצו נחלות לבתי ספר וכנסיות, וב-1907 הוקם בפרוור בית ספר על שם ג'יימס מריו מטרה, אחד מהקצינים שהיו על ספינתו של ג'יימס קוק. מטרה היה אחד ממצדדי הקמת המושבה האירופאית בסביבת בוטאני ביי בשנת 1783, עם התבססות המשלחת באזור. 

בשנת 1917 החלה הקמת שכונות לדיור החיילים שחזרו ממלחמת העולם הראשונה, בעיקר באזור שדירת אנזאק. בין 1918 ו-1925 נבנו בפרוור כמעט מאה וילות. הפרוור כולל היום גן זיכרון לחללי מלחמת העולם הראשונה, שנוסד באותה תקופה.

==תרבות==
מטרוויל הוא פרוור מגורים, ואינו כולל מוסדות תרבות. הוא קרוב מאוד לחופים של בוטאני ביי מחד, ומלבר וליטל ביי מאידך. באופן ספציפי, חוף יארה ביי מצוי מספר מטרים מגבולו המוניציפלי של הפרוור.

בפרוור אוכלוסייה סינית גדולה, כמעט 30 אחוז, חלקה הגיעה יחד עם הבהלה לזהב בסוף המאה ה-19 באזור.

בפרוור מספר כנסיות: הכנסייה האנגליקנית סיינט אגנס, הכנסייה הבפטיסטית של מטרוויל, והכנסייה הנוצרית קהילתית של מזרח סידני.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110305211023/http://info.id.com.au/dosydney/Default.aspx?pg=1&gid=3920 מטרוויל באתר "Dictionary of Sydney"]
* [http://www.sydney-suburbs.com.au/Sydney_suburb/Matraville/Suburbs/16311 מטרוויל באתר "Sydney Suburbs"]

קטגוריה:פרוורי סידני
חוג חתם סופר

חוג חתם סופר הן קהילות חרדיות של יוצאי הונגריה וצ'כוסלובקיה, שהוקמו במטרה לשמר את מנהגי הקהילות באוברלנד על פי מורשתו של החת"ם סופר.

==היסטוריה==
קהילת חוג חת"ם סופר נוסדה בארץ ישראל בשנות ה-30, על ידי יוצאי הונגריה וצ'כוסלובקיה. בבחירות הראשונות למושבה בני ברק, בשנת 1939, הריץ חוג חת"ם סופר במקום רשימה עצמאית, בראשות משה שרייבר, מצאצאי החת"ם סופר. שרייבר שימש נציג במועצה במשך מספר קדנציות והיה מנאמני החזון איש.

בשנות ה-50 ובשנות ה-60 התפתחו קהילות חוג חת"ם סופר בכמה מקומות בישראל. המרכז הבולט ביותר היה בבני ברק, שבה נוסדו שלוש קהילות, האחת בראשות הרב יצחק שלמה אונגר, השנייה בראשות הרב יצחק צבי ברנפלד, מצאצאי החת"ם סופר, והשלישית בשיכון ה'. שני רבני הקהילות שימשו גם כדיינים בבית דינו של הרב שמואל הלוי ואזנר. קהילתו של הרב אונגר הקימה ישיבה גדולה שבראשה עמדו לצדו ראשי ישיבה נוספים, ובהם הרב יעקב אדלשטיין והרב אשר וייס, וכמשגיח כיהן הרב ישראל משה רוזנפלד, לימים האדמו"ר מדאראג. הקהילה שבראשות הרב ברנפלד ייסדה בשנות ה-60 תלמוד תורה שנועד בעיקר לילדי הקהילה. בין תלמידיו של מוסד זה נמנים בני קהילתו של הרב וואזנר בבני ברק.

בתל אביב היו מרכזי הקהילה ברחובות בר כוכבא ואחד העם, בקהילה ברחוב בר כוכבא כיהן כרב רבי יואל פולק וכרב הקהילה ברחוב אחד העם כיהן הרב מרדכי יפה-שלזינגר. בירושלים עמד בראש הקהילה הרב יששכר דב גולדשטיין, ראש כולל שומרי החומות. בפתח תקווה עמד בראש הקהילה הרב יעקב שמריהו דייטש ומרכזה ברחוב איכילוב שבמרכז העיר. קהילות נוספות היו בערים רעננה נתניה באר שבע תפרח וצפת.

==כיום==
עם השנים התדלדלו קהילות חוג חת"ם סופר. מן הדור הוותיק נותרו שרידים מעטים ורבים מבני הדור השני נטמעו בזרמים החרדיים המרכזיים - החסידים והליטאים. חלק מתלמידי הישיבות ההונגרים לומד בישיבות נוספות, ובהן ישיבת חכמי לובלין בבני ברק וישיבת ערלוי בירושלים.

לאחר פטירת הרב אונגר התפצלו שני תפקידיו: כרב הקהילה משמש הרב יוסף מאיר אלטמן שקהילתו מתנהלת כיום כמעט כחצר חסידית. לראשות הישיבה מונה הרב שמואל אליעזר שטרן, דיין בבית דינו של הרב וואזנר. לאחר פטירת הרב ברנפלד התמנה כרב הקהילה הרב משה בנדיקט. לאחר פטירת הרב יפה-שלזינגר, רב הקהילה בתל אביב, לא מונה לו ממלא מקום בשל הידלדלות הקהילה המקומית. לאחר פטירת הרב יעקב שמריהו דייטש, רב הקהילה בפתח תקווה, מונה בנו הרב חיים יהודה דייטש לממלא מקומו. כרב קהילת חוג חת"ם סופר בירושלים שימש הרב נפתלי הירצקא פרנקל, לאחר פטירתו ירש את מקומו בנו הרב אהרן שמואל פרנקל.

==גופי כשרות==
אחד ממוקדי הכוח המרכזיים של קהילות חוג חת"ם סופר הוא מערכת הכשרות למהדרין שהן מפעילות בנפרד – בבני ברק ובפתח תקווה. בשנות ה-70 הנחה הרב שמואל הלוי ואזנר את מערכת הכשרות של חוג חת"ם סופר בבני ברק, וחתימתו התנוססה על מוצרים שבהכשרה. בראש המערכת עמד הרב דב לנדא, חסיד גור, עד שעזב בשנת 2015 מאז מכהן הרב יוסף מאיר אלטמן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות חרדית בישראל
קטגוריה:יהדות הונגריה
קטגוריה:גופי כשרות בישראל
קטגוריה:החת"ם סופר
רבי יוסי ברבי יהודה

רבי יוסי ברבי יהודה היה תנא בדור האחרון לתנאים, בנו של רבי יהודה, ונכדו של רבי אלעאי. חי בדורו של רבי יהודה הנשיא.

רבי יוסי נולד לרבי יהודה, אחד התנאים המפורסמים ביותר, והמוזכר מכולם במשנה. את עיקר תורתו למד ככל הנראה מאביו. בתלמוד הוא מוזכר לפעמים כשהוא חלוק בסוגיות תלמודיות עם אביו. הוא חלוק פעמים רבות עם הדור המבוגר יותר, חבריו של אביו רבי יהודה ותלמידיו של רבי עקיבא, כמו למשל רבי אלעזר בן שמוע, רבי שמעון בר יוחאי, ועם חברו רבי יהודה הנשיא.

==מתורתו==

פסקיו של רבי יוסי ברבי יהודה מוזכרים בתלמוד פעמים רבות, ואף מהאגדה אין הוא מושך את ידו. רבים מפסקיו אקטואליים כיום, ונידונים בהרחבה בספרי הפוסקים. כך למשל הוא מתיר ללכת מעל מקום טמא ב"אוהל זרוק" שאינו נוגע בקרקע (דוגמה אקטואלית - מטוס), שכן הוא נחשב כרשות נפרדת, הוא דן באיסור חדש בחוץ לארץ, שאלה קשה השנויה במחלוקת גדולה, האם הוא נוהג בחוץ לארץ, והוא מכריע: .

רבי חנינא מסורא, היה מזהיר בדרשותיו, שלא יאמר אדם לאשתו "אל תתייחדי עם פלוני", שכן יש לחשוש לשיטת רבי יוסי בן רבי יהודה, שקינוי הוא אפילו ללא עדים, ואז תהא אסורה לו אם תתייחד עמו.

===חידושי הלכות===
אחד מהם, הוא בסוגיית ייעוד, דין מקראי שמשמעו כי מי שברשותו אמה עבריה, שהיא בת הנמכרת על ידי אביה לעבוד ברשות הקונה, בעודה קטנה, מצווה עליו להתחתן עימה, על ידי שמייעדה ומייחדה לאישות, ובכך, המעות הראשונות שנתן לאביה כדי לקנותה לשפחה – נהפכים למפרע למעות קידושין. לפי דעתו של רבי יוסי ברבי יהודה, הקידושין נעשים בחוב המעות שנותר מתוך המעות הראשונות, המחייב אותה להשלים את העבודה שנתן לאביה, ולכן דווקא אם מתוך שש השנים שנמכרה נותר זמן עבודה השווה פרוטה, היא מקודשת.

===חידושי אגדות===
*ביומא אומר רבי יוסי: אדם חוטא פעם ראשונה ושנייה ושלישית מוחלין לו רביעית אין מוחלין לו. הרמב"ם והראב"ד נחלקו בפירוש המאמר. הרמב"ם משלב בין מאמר זה למאמר אחר המוזכר במסכת ראש השנה, ולפיהם הוא פוסק:

לעומת זאת, הראב"ד חולק על השילוב בין שני המאמרים, והוא סבור שבעוד שמאמרו של רבי יוסי ברבי יהודה מדובר כלפי העבירות עצמם, ששלושת הראשונים מחולים לו מיד אם עשה תשובה (ללא צורך בייסורים ויום הכיפורים, הרי שהמאמר מוזכר במסכת ראש השנה עניינו ביום הדין הגדול, שלאחר המיתה, ונועד להציל את הבינונים, שחשבונם - מחצה זכויות ומחצה עוונות, מהגיהנום.
*שלשה דברים צוה רבי יוסי ברבי יהודה את רבי: אל תצא יחידי בלילה, ואל תעמוד בפני הנר ערום (כי העומד בפני ערום נכפה), ואל תכנס למרחץ חדש שמא תפחת. עד כמה? אמר רבי יהושע בן לוי עד י"ב חדש.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור החמישי לתנאים
קטגוריה:משפחת רבי אלעאי
קטגוריה:תלמידי רבי יהודה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2
2010 ברפובליקה העממית של סין

2010 ברפובליקה העממית של סין הייתה השנה בה חגגה הרפובליקה העממית של סין 61 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* נשיא - חו ג'ינטאו
* ראש ממשלה - ון ג'יאבאו

== אירועים בולטים ==

* 6 בינואר - סין הופכת ליצואנית הגדולה ביותר בעולם.
* 12 בינואר - חברת גוגל מודיעה, בצעד יוצא דופן, כי שרתי החברה נפרצו על ידי האקרים אשר ניסו לגשת למידע הקשור למתנגדי משטר סינים. כמו כן, גוגל הודיעה כי בעקבות הפרשה מעתה גוגל לא תצנזר יותר תוצאות חיפוש ברפובליקה העממית של סין, וכי היא עלולה אף להפסיק לפעול ברפובליקה העממית של סין.
* 18 בינואר - רעידת אדמה בדרגה 3.4 בסולם ריכטר מתרחשת בפרובינציית גוויזהו. באירוע נהרג שבעה בני אדם.
* 24 בינואר - הממשל הסיני מכחיש באופן רשמי כל מעורבות בהתקפות המקוונות על שרתי חברת גוגל.
* 31 בינואר - רעידת אדמה בדרגה 5.2 בסולם ריכטר מתרחשת במחוז סצ'ואן. באירוע נהרג אדם אחד ונפצעו 11 נוספים. כמו כן, לפחות 100 בתים נהרסו.
* 23 במרץ - בשעה 03:00 (UTC 8), החלה גוגל לנתב מחדש את כל שאילתות החיפוש של Google.cn לאתר Google.com.hk (גוגל הונג קונג), ובכך עקפה את הרגולטורים הסינים ואפשרה תצוגה של תוצאות חיפוש אשר צונזרו בעבר בפני משתמשי האינטרנט הסינים.
* 9 באפריל - רעידת אדמה בדרגה 4.1 בסולם ריכטר מתרחשת בעיר טאנגשאן שבחלקה הצפוני של המדינה.
* 13 באפריל - רעידת האדמה בדרגה 6.9 בסולם ריכטר, פוגעת בעיקר בעיר צ'ינגהאי. רעידת האדמה גורמת למותם של לפחות 2,000 בני אדם ולפציעתם של 10,000.
* 6 במאי - טורנדו רב עוצמה פוגע בעירייה צ'ונגקין שבחלקה הדרום-מערבי של סין וגרמה למותם של לפחות 25 בני אדם ולפציעתם של מעל ל-160 בני אדם.
* 21 ביוני - פיצוץ במכרה בהנאן שבחלקה המרכזי של המדינה גורם למותם של לפחות 46 כורים.
* 17 ביולי - 28 כורים נהרגים בשריפה שפרצה במכרה פחם שבמחוז שאאנשי.
* 31 ביולי - 17 כורים נהרגים בשריפה שפרצה במכרה פחם שבמחוז שאאנשי.
* 1 באוקטובר - הגשושית שנז'ה 2 משוגרת לחלל.
* 8 באוקטובר - פרס נובל לשלום לשנת 2010 מוענק לפעיל זכויות האדם הכלוא ליו שיאבו "על מאבקו הארוך והבלתי אלים למען זכויות אדם בסיסיות בסין". שיאבו מרצה עונש מאסר של 11 שנים בגין פעילות נגד המשטר בסין.
* 28 באוקטובר - ה-Tianhe-1 הופך למחשב העל המהיר ביותר בעולם.

== נפטרו ==

[[טה ויי]]
* 4 בפברואר - טה ויי, 95, אנימטור סיני.
* 14 בפברואר - ג'אנג ילין, 28, כדורגלן סיני
* 7 ביוני - חי זמין, 93, דיפלומט הסיני.
* 25 ביוני - וו גוואנזוג, 90, צייר סיני.
* 5 ביולי - ג'יה הונגשאנג, 43, שחקן סיני.
* 15 ביולי - לואו פינצ'או, 98, זמרת אופרה סינית.
* 29 ביולי - ז'אנג ג'י, 110, ביוכימאי ותזונאי סיני.
* 30 ביולי - צ'יין ווי-זאנג, 96, פיזיקאי ומתמטיקאי הסיני.
* 18 באוקטובר - פנג צ'ונג, 95, פוליטיקאי סיני.

== קישורים חיצוניים ==

*
האיגוד ההומניסטי והאתי הבין-לאומי

האיגוד ההומניסטי והאתי הבין-לאומי (International Humanist and Ethical Union) הוא ארגון-גג בין-לאומי של יותר ממאה ארגונים הומניסטיים, רציונליסטיים, חילוניים, ספקניים, תומכים במחשבה חופשית ובעלי אופי דומה. האיגוד הוקם בשנת 1952, וכיום חברים בו יותר ממאה ארגוני הומניזם חילוני ביותר מארבעים מדינות, בהם גם האגודה ההומניסטית הבריטית.

== אודות ==
הארגון הוקם באמסטרדם בשנת 1952 ונרשם בניו יורק. נשיאו הראשון של הארגון היה היהודי-הולנדי יאפ ואן פראך, אשר שימש בתפקיד משנת 1952 ל-1975. בשנת 2002, לרגל חמישים שנה לארגון, העצרת הכללית של הארגון אישרה את "הצהרת אמסטרדם", אשר אמורה להיות ההצהרה הרשמית של ההומניזם. מדי כמה שנים מעניק הארגון את פרס האיגוד, "International Humanist Award". האיגוד מוציא לאור מגזין בשם "International Humanist News".

מדי שלוש שנים האיגוד עורך את "הקונגרס ההומניסטי הבין-לאומי", בכל פעם במדינה אחרת, בניהולו של ארגון הומניסטי מקומי במדינה המארחת. עד כה נערכו כ-20 קונגרסים. בשנת 2014 נערך הקונגרס באוקספורד, קונגרס 2017 היה אמור להתכנס בסאו פאולו, באירוחה של "הליגה החילונית-הומניסטית של ברזיל" אך שינויים במצב הכלכלי בברזיל והטלת חרם נסיעה לארצות הברית גרמו לביטולו של הקונגרס. הקונגרס הבא בא אמור להתכנס בשנת 2020 במיאמי בארצות הברית.

== מטרות האיגוד ==
המטרות האסטרטגיות של האיגוד הן:
* לקדם את עמדת החיים ההומניסטית והלא-תאיסטית ברחבי העולם
* לייצג את ההומניזם בארגונים ובקהילה הבין-לאומית
* להגן על הזכויות וזכויות האדם של הומניסטים
* לפתח את ההומניזם המאורגן ברחבי העולם
* לבנות ארגון בין-לאומי חזק ואפקטיבי

== ההצהרה המינימלית ==
כל ארגון המעוניין להיות חבר בתנועה צריך קבל עליו את ההצהרה המינימלית של התנועה: 

==ראו גם==
* ברית האתאיסטים הבין-לאומית

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
This Is Me... Then

This Is Me... Then (בעברית: זאת אני... אז) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת ג'ניפר לופז. האלבום יצא לאור ב-25 בנובמבר 2002. מן האלבום יצאו ארבעה סינגלים, מתוכם שני להיטים מצליחים. לאלבום יצאו שתי גרסאות אחת הגרסה האירופאית והמקסיקנית אשר כללה דיסק נוסף עם הרמיקסים של כל הסינגלים מהאלבום והשנייה כללה את השיר "I'm Gonne Be Alright".

ב-25 בנובמבר 2022, ביום השנה ה-20 לאלבום, הודיעה לופז שהיא תוציא אלבום המשך הנקרא This Is Me... Now (2024).<ref></ref><ref></ref>

== סינגלים ==
* "Jenny From The Block" – היה הסינגל הראשון מהאלבום. הסינגל היה לאחד מהסינגלים המצליחים ביותר של לופז כאשר נכנס לעשרת המובילים בכל העולם. בארצות הברית, הגיע למקום השלישי. בנוסף, באוסטרליה, הגיע השיר למעמד פלטינה.
* "All I Have" – היה הסינגל השני מהאלבום וזכה להצלחה דומה כמו הסינגל כאשר הגיע לפסגת מצעד הבילבורד האמריקאי.
* "I'm Glad" – היה הסינגל השלישי, שלא הצליח במידה דומה לסינגלים הקודמים מהאלבום, והגיע למקום ה-32 בבילבורד, אך נכנס לעשרת המובילים במצעדי הפזמונים בבריטניה, קנדה, הולנד, איטליה ואוסטרליה.
* "" – היה לסינגל הרביעי והאחרון מהאלבום. הסינגל נחשב לכישלון לעומת שני הסינגלים הראשונים, כאשר נכנס ל-72 המובילים במצעד הבילבורד. עם זאת, הגיע השיר לעשרים העליונים בבריטניה.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה
|70,000
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|זהב
|15,000
|-
!בלגיה (BEA)
|זהב
|15,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה 2×
|200,000
|-
!פינלנד (Musiikkituottajat)
|זהב
|19,998
|-
!צרפת (SNEP)
|זהב 2×
|320,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|זהב
|150,000
|-
!יוון (IFPI Greece)
|זהב
|15,000
|-
!הונג קונג (IFPI Hong Kong)
|פלטינה
|20,000
|-
!יפן (RIAJ)
|זהב
|100,000
|-
!הונגריה (MAHASZ)
|זהב
|3,000
|-
!הולנד (NVPI)
|זהב
|30,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|זהב
|7,500
|-
!פורטוגל (AFP)
|זהב
|10,000
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|פלטינה
|100,000
|-
!שוודיה (GLF)
|זהב
|20,000
|-
!שווייץ (IFPI Switzerland)
|פלטינה
|40,000
|-
!בריטניה (BPI)
|פלטינה 2×
|612,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה 2×
|2,600,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!אירופה (IFPI)
|פלטינה
|1,000,000
|-
!בכל העולם
|
|7,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי ג'ניפר לופז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טראקמאסטרס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קורי רוני
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
אדממה

אֵדָמָמֶה (ביפנית: 枝豆, הגייה: ) הוא מאכל מפולי סויה לא בשלים בתוך התרמיל כשהם מבושלים או מאודים בשיטת בישול ירוק - מבושלים או מאודים קלות ומומלחים. המאכל נפוץ כחטיף ביפן, סין וקוריאה ובשנים האחרונות גם בארצות המערב.

נהוג לאכול את האדממה עם מלח גס, לאחר שמקלפים את הקליפה.

פירוש השם אדה-ממה ביפנית הוא פולי-גבעול. המאכל נקרא כך ביפן ובהונג קונג מכיוון שהיה נהוג לרכוש את הפולים בתרמילים כשהם עדיין מחוברים לגבעול. בסין המאכל ידוע כ"מאודו" (maodou), שפירושו "שעועיות שעירות". בקוריאה המאכל ידוע בשם קונג.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* ד"ר ענת רזיאל, [https://web.archive.org/web/20160303204044/http://www.foodis.co.il/feature.asp?sec=11&featid=17160 פולי סויה - אדממה: הטרנד החם של הצעירים]
* USDA Nutrient Database [https://web.archive.org/web/20111227073704/http://www.nal.usda.gov/fnic/foodcomp/cgi-bin/measure.pl edmame]
* [http://nutritiondata.self.com/facts/vegetables-and-vegetable-products/9872/2 אדממה - פרופיל תזונתי]

קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:מוצרי סויה
קטגוריה:המטבח הצמחוני
הסטודיו לאמנויות הבמה - תיאטרון חולון

הסטודיו לאמנויות הבמה - תיאטרון חולון הוא בית ספר למשחק המיועד להכשרת שחקנים בתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה, ושוכן בתיאטרון חולון. נוסד ב-1996, ובשנת 2003 קיבל את הכרת משרד התרבות והספורט. מנוהל כיום על ידי דרור טפליצקי. על צוות המורים נמנים משה איבגי, אסתי זקהיים, רמה מסינגר, ירדן בר-כוכבא ואורי אגוז.

== הלימודים ==
* מסלול תלת שנתי - לימודי משחק המיועדים להכשרת שחקנים מקצועיים לתיאטרון, לקולנוע ולטלוויזיה. במסגרת הלימודים מתקיימים שיעורים בתחומי משחק, תנועה, אימפרוביזציה, הגשת שיר, פנטומימה ומסכות, פיתוח קול, משחק מול מצלמה, סיף ואקרובטיקה, קראטה, ליצנות, שפה ודיבור (דיקציה), תולדות התיאטרון הקלאסי והמודרני ועוד. בסוף שנת לימודים מגישים התלמידים פרויקט אישי אשר במסגרתו הם כותבים, מביימים ומציגים מונולוג או סצינות על במה לפני קהל. בשנת הלימודים השלישית מתנסים התלמידים בהפקות תיאטרון, ובמהלך שנת הלימודים מעלים התלמידים ארבע הפקות תיאטרון שונות, משתתפים ומציגים בפסטיבלים ובאירועים של תיאטרון חולון ועיריית חולון ("פסטיבל אישה", "צלילי ילדות" ועוד). תהליך הקבלה ללימודים כולל אודישן ופגישה עם מנהל הסטודיו.
* סדנאות במה - סדנה המתקיימת במפגשים שבועיים לאורך שנה, ובה נלמדים יסודות המשחק, דרמה, קומדיה, אימפרוביזציה, משחק מול מצלמה, סטנד-אפ, משחקי תיאטרון, הכנה לאודישנים לבתי ספר למשחק ועוד. הסדנה כללה גם סדנת אמן עם רמה מסינגר.
* "חיידק במה" - קבוצת תיאטרון חובבים למבוגרים, שפועלת החל משנת 2006. הקבוצה מורכבת ברובה מתושבי חולון ומעלה הפקות תיאטרון מדי שנה על בימת תיאטרון חולון. הקבוצה משתתפת מדי שנה בפסטיבל קבוצות תיאטרון חובבים ארצי שמתקיים בתיאטרון "צוותא" בתל אביב.

== פרויקטים קהילתיים ==
* פרויקט נערות במצוקה - החל משנת 2008 מתקיים פרויקט משותף בין הסטודיו לבין אגף הרווחה בעיריית חולון (היחידה לטיפול בנערה במצוקה), בהנחיית יבגני קושניר, במאי ומורה למשחק בסטודיו. הקבוצה כוללת נערות המאותרות באמצעות אגף הרווחה, ואליהן חוברות שחקניות מקצועיות, בוגרות הסטודיו. ההרכב פועל במשך שנה ובסיומה מועלית הצגה, שנכתבת במיוחד עבור הקבוצה על בסיס חומרים אישיים שהביאו המשתתפות. באחת ההצגות השתתפה גם זוכת תוכנית הטלוויזיה "כוכב נולד", דיאנה גולבי. 
* פרויקט ג'סי כהן – מתנ"ס לזרוס - החל מיוני 2010 מקיים הסטודיו פרויקט קהילתי בשיתוף מתנ"ס לזרוס, הממוקם בשכונת ג'סי כהן בחולון, ובו פועלת קבוצת תיאטרון של תושבי השכונה, העוסקת בעבודתה המשותפת בחיי השכונה ותושביה, בצבעוניותה ובבעיות איתם מתמודדים התושבים. את הקבוצה מנחה השחקן והבמאי ערן לאור. בסיום הפרויקט מעלה הקבוצה הפקת תיאטרון במתנ"ס לזרוס ובתיאטרון חולון.
* פרויקטים עם בתי הספר התיכוניים בעיר - הסטודיו פועל בשלושה בתי ספר בעיר ("אורט מיטרני", "תיכון נעמת" ו"תיכון טומשין"), בהם מתגבשות קבוצות תלמידים שלומדות טכניקות שונות של משחק בתיאטרון, ובסוף השנה הן מעלות הפקה העוסקת בעולמם האישי והבית-ספרי.
* פרויקט "ממחזה להצגה" - בית ספר "כצנלסון" - במסגרת הפרויקט נחשפים תלמידי בית הספר "כצנלסון" לשלבים השונים ביצירת הצגה ועד להפקת הצגה מלאה. התלמידים משתתפים בחלק מהשיעורים בסטודיו (שיעורי סיף, אקרובטיקה, פיתוח קול ועוד), והתלמידים מקבלים גם ידע בסיסי בתפעול תאורה וסאונד.

== קישורים חיצוניים==

*[http://www.hth.co.il/ תיאטרון חולון]

קטגוריה:ישראל: בתי ספר למשחק
אצטדיון סטוז'יצה

אצטדיון סטוז'יצה (בסלובנית: Stadion Stožice) הוא אצטדיון רב-תכליתי הממוקם בליובליאנה, בירת סלובניה. האצטדיון מכיל 16,038 מקומות ישיבה, והוא האצטדיון הגדול בסלובניה. עבור מופעי תרבות מסוגל האצטדיון לקלוט כ-23,000 צופים. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של מועדון הכדורגל אולימפיה ליובליאנה ומשמש לעיתים גם את נבחרת סלובניה בכדורגל.

האצטדיון אשר תוכנן על ידי חברת האדריכלים Sadar Vuga d.o.o הוא חלק מ"פארק הספורט סטוז'יצה", אשר כולל בין היתר גם את סטוז'יצה ארנה, אולם כדורסל בעל תכולה של כ-12,000 מושבים.

אבן הפינה של האצטדיון הונחה בשנת 2009, ובנייתו הושלמה כעבור שנה וחודשיים, והוא נחנך ב-11 באוגוסט 2010 במסגרת במשחק ידידות בין נבחרות ו שהסתיים בתוצאה 2–0 לטובת הנבחרת המקומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.archdaily.com/71037/football-stadium-of-sports-park-stozice-sadar-vuga/ מידע נוסף באתר Archdaily]

קטגוריה:קצרמר כדורגל
סטוז'יצה
קטגוריה:ליובליאנה: ספורט
קטגוריה:ליובליאנה: מבנים
שלום מוסקוביץ'

הרב שלום מוסקוביץ (י"ז בכסלו ה'תרל"ח, 23 בנובמבר 1877 - כ"ב בטבת ה'תשי"ח, 15 בינואר 1958) היה האדמו"ר משאץ ורב העיר
תחת השלטון האוסטרי (במסגרת אוסטרו-הונגריה) עד שנת 1918 ואחר כך תחת השלטון הרומני בין 1918–1927.

==ביוגרפיה==
נולד בווירברונבקה, ליד לבוב, לציפורה פייגה לבית רובין ולרב מרדכי יוסף משה מוסקוביץ מסוליץ. היה צאצא בן אחר בן של רבי יחיאל מיכל מזלאטשוב ונקרא על שמו של זקנו האדמו"ר רבי שלום רוקח מבעלזא. הוא למד בישיבה בסוצ'אבה אחר כך השתלם אצל המהרש"ם בברז'אן שהסמיך אותו לרבנות. בשנים 1902–1927 שירת כרב בסוצ'אבה.
הרב מוסקוביץ התחתן עם דודניתו, שלומצה, הבת של דודו, הרב מאיר מוסקוביץ ושל אשתו הראשונה, דינה לבית רובין.
בשנת ה'תרפ"ט (1927) עבר ללונדון והשתקע בשכונת איסט אנד ולאחר השואה כשהשכונה התרוקנה מיהודים עבר לסטמפורד היל, כשכבר התחילה להיות מרכז יהודי חסידי. התפרסם כ"רבי משאץ". נודע כבקי בתחומים רבים בתורה, משרידי כתביו יצאו לאור כמה ספרים תורניים, ביניהם הספר "דעת שלום" על הרמב"ם.

נפטר בכ"ב בטבת ה'תשי"ח ונטמן בבית החיים "עדת ישראל" שבשכונת "אנפילד" בעיר.

==צוואתו==
חזית האהל שעל קברו בבית העלמין באנפילד, לונדון
שלט ובו הקטע מצוואתו על קברו בשלוש שפות, כבקשתו
בצוואתו (המופיעה על פי בקשתו המודפסת באהל הציון בעברית ביידיש ובאנגלית) הוא מבטיח שיעורר רחמים אצל אבותיו עבור כל מי שיעלה לציונו, ידליק נר לזכותו, ויקבל על עצמו קבלה כלשהי של התחזקות במצוות או בלימוד תורה. עוד ביקש בצוואתו שלא יכתבו על המצבה תארים מופלגים ובפרט שהתואר "צדיק" לא יופיע בה.

האהל שעל קברו מזווית נוספת

==בניו וחתניו==
* רבי יצחק, חתן רבי לייבוש מרדכי משינאווא. נפטר לפני מלחמת העולם השנייה. אלמנתו וילדיו נרצחו בשואה
* רבי יעקב, חתן הרב יוסף דב סיגל. נפטר בחיי אביו. דברי תורתו הודפסו בספר "שארית יעקב"
* רבי יחיאל מיכל, חתן רבי אלעזר הורוביץ ממעליץ. נפטר בחיי אביו. דברי תורתו הודפסו בספר "שארית יעקב"
* חתנו, גיסו ובן דודו רבי יואל משאץ מונטריאול
* חתנו רבי יעקב הלברשטאם, האדמו"ר מטשאקאווא
* חתנו רבי ישכר בער מוואדיסלב

חלק מצאצאיו משמשים כאדמו"רים, מהם: האדמו"ר ממעליץ באשדוד, האדמו"ר משאץ בבני ברק, האדמו"ר משאץ במונטריאול, האדמו”ר משאץ–דרוביטש, האדמו”ר משאץ באנטוורפן והאדמו"ר משאץ בבית שמש והאדמו"ר משאץ באשדוד

==מספריו==
* סדרת הספרים "דעת שלום" על סדר "פרק שירה"
* "דעת שלום" על הרמב"ם ושולחן ערוך
* "אור גנוז" על התורה והמועדים
* "שבת שלום" - מאמרים
* "נתיבותיה שלום" על תרי"ג מצוות

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לונדון: רבנים
קטגוריה:אדמו"רי בית זלוטשוב
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:רבנים רומנים
קטגוריה:יהודים מבוקובינה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1877
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1958
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1958
ג'וזפין ווהל

ג'וזפין וול (באנגלית: Josephine Wall; נולדה במאי 1947 באנגליה) היא ציירת ופסלת בתחום אמנות הפנטזיה.

==לימודים והשפעה==

ג'וזפין למדה אמנות יפה בקולג' בורנמות' שבאנגליה, ועבדה כמאיירת בקדרות וכציירת. בעבודותיה היא הושפעה מהאמן ארתור רקהאם, עם השפעה מועטה יותר מהסוריאליזם של אמנים כגון רנה מגריט וסלבדור דאלי.

==עבודותיה==

עבודותיה הוצגו בטהראן וטוקיו במהלך 1974, אך תצוגת הסולו שלה החלה בעיר סווינדון שבאנגליה. ג'וזפין ועבודותיה זכו לסיקור רחב בשנת 1990 במדיה האנגלית, ובשנת 1993 במהלך יריד בבירמינגהם חתמה על חוזה עבודות עם חברות שונות בבריטניה ובשווייץ.

במהלך הזמן המשיכה ג'וזפין לעבוד עם סוכני האמנות האימפרסיוניסטית בקליפורניה, ומשם מסביב לעולם החל משנת 1996.

בשנת 1998 הוצגו חמש מעבודותיה בגלריית מול שבלונדון תחת השם "אמנות הדמיון", כאן ג'וזפין הצטרפה למעגל האמנים העובדים תחת אותו שם האמנות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.artofimagination.org/Pages/MemberArt.html אגודת אמנות הדמיון] אתר הבית

קטגוריה:אמנים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1947
אבנר שור

אבנר שור (נולד ב-1953) הוא סופר, מחבר ספרי עיון ישראלי.

==ביוגרפיה==
אבנר נולד בשנת 1953 בקיבוץ שובל ובו גדל. אביו היה חיים שור, בעבר רכז השומר הצעיר, מזכיר הקיבוץ הארצי ועורך העיתונים "על המשמר" ו"ניו אאוטלוק". שור התגייס בפברואר 1971, התנדב לסיירת מטכ"ל וצורף לצוות לוחמים בפיקודו של איתמר סלע. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה. עם חבריו לצוות נמנו אבי דיכטר, עמרי פדן ואורי טבנקין. שור שירת ביחידה כלוחם שלוש וחצי שנים, במהלכן נטל חלק בפעילות המבצעית החשאית של היחידה. במבצע אביב נעורים נהרג אחיו, , שהיה סגן מפקד סיירת צנחנים. במלחמת יום הכיפורים, לחם בשורות הסיירת בחזיתות הצפון והדרום. בעת תקופתו בצוות איתמר היה יוני נתניהו מפקד הפלגה ואחריו שימש בתפקיד מוקי בצר. בתום שירותו הצבאי התגייס לשב"כ ושימש כמאבטח בשגרירות ישראל בלונדון. במילואים שירת ביחידת שלדג עם חבריו לצוות והשתתף גם במלחמת לבנון הראשונה. 

לימים כתב על חוויותיו בצוות את ספרו הראשון - "צוות איתמר" שזכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית. גם ספרו השני, "חוצה גבולות: סיירת מטכ"ל ומייסדה אברהם ארנן", עוסק בסיירת מטכ"ל ומספר את סיפור הקמתה ואת סיפורו של מפקדה הראשון, תא"ל אברהם ארנן.

==ספריו==
* אבנר שור, "צוות איתמר", הוצאת כתר: ירושלים, 2003, ([http://www.e-vrit.co.il/צוות_איתמר-פרק_ראשון.aspx פרק מתוך הספר])
* אבנר שור, חוצה גבולות: סיירת מטכ"ל ומייסדה אברהם ארנן, הוצאת כנרת ([http://www.nrg.co.il/online/1/ART1/743/916.html פרק מתוך הספר]), 2008
* אבנר שור ואבירם הלוי, סיירת מטכ"ל- המבצעים הגדולים של היחידה, עורך: יואב קרן, הוצאת ידיעות ספרים, 2020
* אבנר שור, אבירם הלוי, בשיתוף טל בשן, האש והדממה - סיפורו של יוחאי בן־נון, מייסד שייטת 13, הוצאת כתר, 2017
* אבנר שור, אבירם הלוי, חקה, ידיעות ספרים, 2022.

== קישורים חיצוניים ==

על יצירתו:
* 
* 
* 
* 
* 
* .
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:זוכי פרס יצחק שדה
קטגוריה:שובל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
מא כ'בר

מא כ'בר (כ' רפויה) (תרגום: מה עניין, כלומר מה שונה) הוא קטע בהגדה של פסח הנאמר בקרב יהודי תימן על ידי ילד צעיר. תוכנו הוא קיצור ההגדה בשפה תימנית-יהודית, על מנת שמשתתפי הסדר שאינם דוברי עברית יוכלו להבין ולקיים את מצוות ההגדה.

ישנו נוסח מא כ'בר נוסף, ארוך יותר, בשם "מא כ'בר אלכבירה", שלא נאמר לרוב ורק יחידים אמרו אותו. נוסח זה נאמר על ידי אחד הבנים הגדולים יותר.

==רקע הלכתי והיסטורי==
ההגדה של פסח היא יישומה של מצוות סיפור יציאת מצרים. לשם קיום המצווה, יש להבין את הנאמר, אולם לא תמיד הבינו כלל המסובים (ובפרט הנשים) את לשון הקודש שבה כתובה ההגדה.

ברבות מההגדות הקדומות בתימן פתרו את הבעיה על ידי הוספת פירוש נרחב בערבית להגדה. יתרונו של פתרון זה הוא הצמידות לנוסח ההגדה. חסרונו לעומת זאת, הוא בכך שמי שאינם מסוגלים לעקוב אחר אמירת ההגדה, כמו למשל ילדים, התקשו בהפקת תועלת מפירושה.

==התפתחות הנוסח==
ההגדה הראשונה שבה הופיע נוסח הבסיס של מא כ'בר נכתבה בשנת ה'תנ"ד. תוכנו של הנוסח הוא פשוט: יצאו אבותינו ממצרים, ששם היו משועבדים, וה' הציל אותם. הנוסח נערך על פי הפירושים בהגדות המוקדמות יותר. כך פתר הסופר את בעיית הקשב, מכיוון שהילדים מקבלים את הסבר ההגדה במרוכז במקום טיפין טיפין.

תוספות מאוחרות יותר כללו גם את עשר המכות ועוד.

==תוכן==
הנוסח הקצר מכיל את סיפור יציאת מצרים, בסדר הבא:
* השעבוד לפרעה
* תיאור פרעה כמפלצת
* עשר המכות
* סיפור הזקנה 
* יציאת מצרים וקריעת ים סוף.

בנוסחים הארוכים השונים מובאות הרחבות כגון:
* תיאורים מפלצתיים נוספים של איברי פרעה
* הרחבה על כל מכה
* הוספת קריעת ים סוף ומתן תורה

===האגדה על הזקנה===
כהרחבה למכת בכורות, נוסף במא כ'בר סיפור על זקנה, שבליל המכה נכנס כלב לביתה ואכל את האליל שלה שהיה עשוי מבצק. עקב כך צעקה הזקנה בלילה. מקור הסיפור במדרש הגדול, שם נאמר: 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nosachteiman.co.il/?ArticleID=2820&CategoryID=574 נוסח מא כ'בר ופירושו] באתר נוסח תימן
* [https://www.youtube.com/watch?v=aV1lgq5abCY ילד תימני אומר מא כ'בר], באתר יוטיוב
* [http://www.teman.co.il/?CategoryID=359&ArticleID=1034 מאמר על התפתחות הנוסח] מאת ד"ר משה גברא
* [http://www.nosachteiman.co.il/?CategoryID=574&ArticleID=4113 נוסח מא כ'בר הארוך], בכתב יד
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצירות חכמי תימן
קטגוריה:הגדה של פסח
יפתח רייכר-עתיר

יפתח רייכר-עתיר (נולד ב-2 בספטמבר 1949) הוא איש צבא, לשעבר מפקד מערך המבצעים המיוחדים באגף המודיעין וסגן-מפקד סיירת מטכ"ל במבצע אנטבה. השתחרר מצה"ל בדרגת תת-אלוף.

== ביוגרפיה ==
רייכר-עתיר נולד וגדל בקיבוץ שובל. עם גיוסו לצה"ל התנדב לחטיבת הצנחנים והתקבל לסיירת צנחנים. רייכר-עתיר עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. כקצין צעיר בצנחנים לחם במלחמת ההתשה וב-20 בפברואר 1973, השתתף במבצע ברדס 54–55, שכלל פשיטה מהים על בסיסי מחבלים לחופי טריפולי. באפריל 1973 השתתף במבצע אביב נעורים בכוח תחת פיקודו של עמוס ירון. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים היה מדריך בבה"ד 1, הצטרף לגדוד צנחנים כמפקד פלוגה ולחם בחזית הדרומית. בשנים 1974–1975 פיקד על סיירת צנחנים כשהוא מחליף בתפקיד את שאול מופז. ב-6 בדצמבר 1974 פיקד על פריצה לבית בקיבוץ ראש הנקרה בו התבצר מחבל. רייכר-עתיר הצליח להרוג את המחבל, ועל כך זכה לתעודת הוקרה מאלוף פיקוד הצפון רפאל איתן. משם עבר לסיירת מטכ"ל כמפקד פלגת האימונים. במבצע אנטבה היה סגנו של מפקד הסיירת, יוני נתניהו ולאחר מכן כיהן כסגנו של עמירם לוין.

רייכר-עתיר שימש בתפקידי פיקוד רבים ובהם מפקד מערך המבצעים המיוחדים באמ"ן בשנים 1984 עד 1990. בתפקידו זה היה מפקד החפ"ק הימי במבצע הצגת תכלית לחיסולו של אבו ג'יהאד ב-1988. ב-1989 נמנה עם מתכנני מבצע חטיפתו של שייח' עובייד, מנהיג החזבאללה בדרום לבנון על ידי לוחמי סיירת מטכ"ל. כן שירת כנספח צה"ל ביפן.

בשנת 1994 השתחרר מצה"ל בדרגת תא"ל. הוא פנה לעסקים ושימש מנהל משותף בקרנות הון הסיכון של אוורגרין, סמנכ"ל בכיר בקונצרן כור ומנהל קרן הון הסיכון כור ונצ'ר קפיטל, אותה עזב בשנת 2002.

רייכר-עתיר הוא בעל תואר שני במנהל עסקים למנהלים מאוניברסיטת תל אביב, וכן בעל תואר שני בספרות עברית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. עבודת הגמר שלו (תיזה) עוסקת בשבוי הערבי בספרות מלחמת העצמאות.

נשוי לרבקה ולהם ארבעה ילדים. אחד מילדיו, איתי רייכר, הוא תסריטאי ופרסומאי, תסריטאי מרכזי ב"ארץ נהדרת".

== ספריו ==
* עסקת חבילה, הוצאת ספריית מעריב, 2007 ([http://www.text.org.il/index.php?book=0701054 פרק מתוך הספר] באתר "טקסט").
* שקיעה כפולה, הוצאת ספריית מעריב, 2012.
* המורה לאנגלית, הוצאת כתר ספרים, 2013.
* נאמן למקור, הוצאת כתר ספרים, 2017.
* מוות שימושי מאד, תכלת הוצאה לאור, 2021.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* רונן ברגמן, [http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?p=4463811#post4463811 סופר צללים], ידיעות אחרונות מוסף "שבעה ימים", 20.12.2013, עמודים 38–46, כפי שהועלה באתר פרש.
* .
* .
* .
* .
;מאמרים פרי עטו:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי סיירת צנחנים
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים ביפן
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:משקיעי הון סיכון ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מפקדי מערך המבצעים המיוחדים
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:שובל: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון מבואות הנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
גמלדה-גאלרי

גמלדה-גאלרי (גרמנית: Gemäldegalerie) הוא אחד המוזיאונים הלאומיים של ברלין הממוקם בקומפלקס המוזיאונים קולטורפורום, והוא משכנו של אחד האוספים החשובים והגדולים בעולם של הציור האירופי בין המאה ה-13 למאה ה-18. אוסף יצירותיו של רמברנדט האצור בגלריה, הוא השני בגודלו בעולם.

== היסטוריה ==
האוסף במתכונתו הנוכחית הוא תוצאה של מדיניות איסוף שאפתנית. הוא נאסף החל מהמאה ה-19 בידי מומחים, והוא משקף את בסיס השורש ואת המאורעות הפוליטיים של אירופה במאתיים השנים האחרונות.

בעת מלחמת העולם השנייה נפגע האוסף ורבות מהיצירות עלו באש או אבדו. משכנו הנוכחי של האוסף בקולטורפורום, נחנך ב־1998, לאחר ריכוז האוסף מחדש שהחל עם איחוד ברלין.

באוסף כלולות יצירות של גדולי אמני אירופה כמו: רוחיר ון דר ויידן, יאן ואן אייק, טיציאן, רפאל, אלברכט דירר, לוקאס קראנאך האב, פטר פאול רובנס, הנס הולביין, קאראווג'יו, פטר פאול רובנס, פרנס הלס ויוהנס ורמיר.

== יצירות נבחרות מהאוסף ==
רשימת יצירות נבחרות מהאוסף של הגמלדה גאלרי ברלין:
{| class="wikitable"
!שם היצירה
!אמן
!שנת סיום
|-
הפתגמים ההולנדיים
|פיטר ברויגל האב
|1559
|-
האהבה מנצחת את הכל
|קאראווג'ו
|סביבות 1601
|-
|דיוקן של אישה צעירה
|פטרוס כריסטוס
|סביבות 1470
|-
|פרסאוס משחרר את אנדרומדה
|פטר פאול רובנס
|1638
|-
המדונה בכנסייה
|יאן ואן אייק
|סביבות 1438
|-
|ונוס עם נגן האורגן
|טיציאן
|סביבות 1550
|-
|אדם וחווה בגן עדן
|לוקאס קראנאך האב
|1531
|-
Architectural Veduta
|פרנצ'סקו די ג'ורג'ו מרטיני
|סביבות 1490
|-
לדה והברבור
|אנטוניו דה קורג'ו
|סביבות 1532
|-
|מיכאל הקדוש
|לוקה ג'ורדנו
|סביבות 1663
|-
|אונס פרספונה
|רמברנדט
|1631
|}
<gallery widths="250">
תמונה:Le parvis d'entrée de la Gemäldegalerie (Berlin) (11476462646).jpg|מבט מבחוץ
תמונה:Berlin2008-Gemaeldegalerie2.JPG|מבט מבפנים
תמונה:Berlin2008-Gemaeldegalerie3.JPG|הכניסה למוזיאון
תמונה:Berlin2008-Gemaeldegalerie4.JPG|האולם הגדול
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ברלין: מוזיאונים לאמנות