OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רכזת

רכזת מתוצרת [[אדימקס עם כניסת UPLINK]]
שילוב של רכזת (hub) ומתג (switch) ברשת תקשורת. מחשבים A ו-B נמצאים באותו [[מתחם התנגשות, והמחשבים A, B ו-C נמצאים באותו מתחם שידור]]
רַכֶּזֶת (גם מרכזת; באנגלית: Hub) היא רכיב ברשת מחשבים המחבר בין שני מקטעים או יותר של אותה הרשת ומאפשר להגדיל את המרחק בין קצותיה. דהיינו, רכזת היא משחזר בעל יותר משתי כניסות.

הרכזת נכנסת לפעולה כאשר מתקבלת תשדורת באחד מקצותיה, היא מנקה את התשדורת מהפרעות, מחזקת את האות אם יש צורך בכך ולאחר מכן מעבירה אותו הלאה אל כל שאר קצוות הרשת. הרכזת לא מגבילה מתחמי שידור או מתחמי התנגשות. 

רכזת היא רכיב של שכבה הפיזית הן במודל ה־OSI והן במודל ה־TCP/IP. בהיותה בשכבה הפיזית, הרכזת לא מבצעת פעולות מתוחכמות עם חבילות הנתונים שמגיעות, היא לא מנתחת את תוכן החבילות כדי לייעל את שליחתן, והיא איננה מודעת למקור החבילה או ליעדה.

רכזת היא רכיב פשוט יחסית ברשתות תקשורת, אשר לא מנהל את התעבורה העוברת דרכו. כל חבילת נתונים שמגיעה אליו דרך כניסה מסוימת מועברת אל שאר הכניסות של הרכזת. בגלל שהחבילות מגיעות ממקורות שונים שאינם מתואמים, ובגלל שהחבילה מועברת אל שאר הכניסות של הרכזת ללא הבחנה, לא פעם נוצרת התנגשות בין החבילות השונות - עובדה שמפחיתה מיעילות הרשת. הצורך של אמצעים שמחוברים לרכזת לזהות מצבים של התנגשות ולטפל בהם יוצרת הגבלות על כמות הרכזות שאפשר לחבר אחת לשנייה: ברשתות 10BASE-T ניתן לחבר עד 4 רכזות בין כל 2 תחנות, וברשתות 100BASE-T ניתן לחבר רק 2 רכזות זו לזו בין כל 2 תחנות - ואף זאת מתאפשר רק ברכזות אשר גורמות להשהייה נמוכה. ישנן רכזות אשר מתגברות על מגבלה זו באמצעות כניסה מיוחדת (כניסת UPLINK) שאינה מיועדת לקישור של תחנות אל הרכזת אלא לקישור של הרכזת אל ציוד רשת אחר (ובפרט רכזות אחרות). גם השימוש בכניסה זו לא מונע לחלוטין את בעיית ההתנגשויות, אך משפר במעט את ביצועי הרשת. ככל שהרשת מהירה יותר שב ועולה הסיכוי להתנגשות. על-מנת להתגבר על ההתנגשויות ולהגיע לביצועי רשת טובים יש צורך במתג.

רכזות רבות מסוגלות לזהות בעיות נפוצות, כגון ריבוי התנגשויות בכניסה מסוימת, ולנתק זמנית את הכניסה הזו משאר הכניסות. יכולת זו מונעת מתחנות את היכולת לשתק את כלל מתחם ההתנגשות, ומהווה יתרון בהשוואה לטופולוגיית רשת מסוג אפיק (כגון 10BASE-2). יתרון נוסף, אך פחות שימושי, הוא חיווי באמצעות נורות לד על הפעילות בכל כניסה. בניסיון לאתר פעילות חריגה של כניסה מסוימת ניתן להיעזר בנורות אלו על-מנת לאתר את הכניסה הבעייתית ולנתק אותה באופן ידני מהרכזת.

רכזות יכולות לשמש גם כחלופה לשיקוף פורטים, לעבודה עם רחרחן, ולרשתות בהן רוב התעבורה היא שידור הנובע ממקור יחיד אל שאר התחנות שמחוברות לרכזת.

==ראו גם==
* נתב
* מונחים ברשת מחשבים
* Repeater

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חומרה
קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
משחזר

איור המדגים משחזר אלחוטי
משחזר (באנגלית: Repeater) הוא רכיב אלקטרוני המחבר בין שני מקטעים של אותה רשת תקשורת, ומאפשר להגדיל את המרחק בין שני קצותיה. המשחזר נכנס לפעולה כאשר מתקבלת תשדורת באחד מקצותיו, הוא מנקה את התשדורת מהפרעות, מגביר את האות אם יש צורך בכך, ומעביר אותו הלאה אל הקצה השני. משחזר לא מגביל מתחמי שידור או מתחמי התנגשות. לכל מדיית תקשורת מותאם משחזר ייחודי, וקיימים רכיבים עבור כל סוגי המדיות, ובין השאר עבור כבלים מוצלבים, סיבים אופטיים ואף לתקשורת אלחוטית.

משחזר של רשת מחשבים מתפקד בשכבה הפיזית של מודל ה-OSI ובשכבה הפיזית של מודל TCP/IP.

==ראו גם==
* תקשורת מחשבים - מונחים
* רכזת
* תחנת ממסר

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
גשר (רשת)

גשר (Bridge) הוא רכיב ברשת מחשבים המאפשר שליטה על התעבורה ברשת בהתבסס על כתובות MAC, ומחבר בין שני חלקים של הרשת, כאשר כל אחד מהם הוא מתחם התנגשות (collision domain) נפרד, אך שניהם מהווים מתחם שידור (Broadcast domain) אחד.

==אופן הפעולה==
גשר "לומד" את כתובות ה-MAC של הרכיבים המחוברים לכל אחד ממקטעי הרשת המחוברים אליו על ידי כתובת ה-MAC של המקור בחבילות המידע המגיעות אליו. כאשר חבילה מגיעה אל הגשר הוא בודק מה היא כתובת ה-MAC אליה מיועדת החבילה: כשהכתובת MAC של היעד מוכרת לגשר, במידה וכתובת היעד נמצאת באותו מקטע ממנו היא הגיעה (אותו המקטע של השולח), הגשר לא יעביר אותה הלאה, אך כאשר הכתובת נמצאת במקטע האחר, הגשר יעביר אותה הלאה. במקרים בהם הגשר לא מכיר את כתובת ה-MAC של היעד, הוא יעביר הלאה את החבילה. 

גשר מתפקד בשכבת הקו של מודל ה-OSI ובשכבת הקשר של מודל TCP/IP.

==ראו גם==
* מונחים ברשת מחשבים
* מתג
* BRouter

קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
שנת אור

שנת אור היא יחידת מידה לאורך המשמשת באסטרונומיה לחישוב מרחקים בין גרמי שמים ברחבי היקום (לדוגמה, המרחק בין מערכת השמש למערכת הכוכבים הקרובה ביותר - אלפא קנטאורי, הוא כ-4.37 שנות אור). שנת אור אחת שווה למרחק שהאור עובר בריק (ואקום) במשך שנה יוליאנית, שהיא בדיוק 365.25 ימים של 24 שעות.

==ערך מספרי==
בהתאם למהירות האור בריק, שהיא 299,792,458 מטרים לשנייה, שנת אור שווה:
* 9,460,730,472,580.8 קילומטר (שהם בקירוב 10<sup>13</sup> קילומטרים או 10<sup>16</sup> מטרים, שהם מעל 9 טריליון קילומטר)
* 5,878,625,373,183.61 מיל בינלאומי 
* 63,241.077 יחידות אסטרונומיות (פעמים רבות מעדיפים להשתמש בקירוב 63,240 יחידות אסטרונומיות)
* 0.306601394 פארסק

==ערכים אחרים==
האורך המדויק של שנת אור תלוי בהגדרת המונח "שנה". האיגוד האסטרונומי הבינלאומי ממליץ על ההגדרה המופיעה לעיל, שבה שנה היא 365.25 ימים של 24 שעות בדיוק כל אחד. יש שמשתמשים בהגדרה שונה מעט של "שנה", ומגיעים לפיכך לשנת אור אחרת 
.

יחידות מידה קצרות יותר, הנקבעות באופן דומה הן: דקת אור - 17,987,547,480 מטר ושניית אור - 299,792,458 מטר. כיוון שליחידת הזמן "שנייה" יש הגדרה מדעית מדויקת מוסכמת (מאז 1967) (כל 9,192,631,770 תדירויות רטט בין רמות האנרגיה של צסיום 133 הן שנייה אחת), אין מחלוקת לגבי הגדרתה של יחידת האורך "שניית אור".

==היסטוריה==
השימוש המתועד הראשון ביחידה זו נעשה על ידי פרידריך בסל בשנת 1838. בסל מדד בשנה זו את המרחק לכוכב 61 בברבור בשיטת ההיסט על בסיס קוטר המסלול של כדור הארץ סביב השמש. על פי מדידה זו, גילה בסל כי מרחקו של 61 בברבור הוא פי 330,000 מקוטר המסלול, כלומר 660,000 יחידות אסטרונומיות. בסל החליט כי יש צורך ביחידת מרחק נוחה יותר עבור מרחקים בין כוכביים ובחר במרחק אותו עובר האור בשנה. מהירות האור בתקופתו של בסל הוערכה כ-300,010,000 מטר בשנייה ועל פיה חישב בסל שמרחקו של 61 בברבור הוא כ-10.3 שנות אור. כאשר ערכה של מהירות האור חושב בדיוק גבוה יותר תוקנה גם יחידת המרחק, אך ההפרש קטן מחצי אחוז. 

כיום בקרב מדעני החלל רווח יותר השימוש ביחידת הפארסק למדידת מרחקים בין-כוכביים או בין-גלקטיים, אך שנת אור נמצאת בשימוש בספרי מדע פופולרי ומוכרת יותר בציבור הרחב. כמו כן היחידה משמשת למדידת גודלם של גרמי שמיים כמו צבירי כוכבים, ערפיליות וגלקסיות.

== ראו גם ==
* מהירות האור
* פארסק
* יחידות מידה לאורך

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
קטגוריה:מידות אסטרונומיות
קטגוריה:אור
כרטיס רשת

כרטיס רשת

כרטיס רשת (NIC - Network Interface Controller) הוא חומרת מחשב המאפשרת למחשב להתחבר לרשת מחשבים. מכיוון שכרטיס הרשת מהווה את שער הגישה של המחשב אל הרשת, מועברת בו כתובת MAC המשמשת את המחשב בכל התקשורת שעוברת דרך אותו כרטיס רשת.

כרטיס הרשת הוא חלק משכבת הקו של מודל ה-OSI וגם חלק מהשכבה הפיזית של מודל ה-OSI.

כרטיס הרשת צריך להיות מותאם לפרוטוקול המשמש ברשת בה הוא פועל – Ethernet, Token Ring, Wifi, או אחר.

לכרטיסי רשת כיום יש בדרך כלל חיבור RJ-45 וכן מספר נוריות המורות למשתמש האם קיים חיבור והאם מתקיימת תקשורת. ברוב המקרים הם מתחברים ללוח האם דרך חריץ PCI (או PCIe) או משולבים בלוח האם עצמו. בכרטיסי רשת ישנים היה קיים גם חיבור BNC. בשרתים עשויים להיות מחוברים מספר כרטיסי רשת ללוח האם.

כרטיסי רשת ביתיים מאפשרים תקשורת בהתאם לתשתית אליה מחובר הכרטיס למשל: 10Mbps ,100Mbps ,1000Mbps. כרטיסי רשת התומכים בסיב אופטי מקובל שימוש בחיבור SFP, אלו מאפשרים שידור בקצבים גבוהים כמו 10Gbe ועד ל-400Gbe.

כרטיסי רשת מודרניים עשויים לתמוך ביכולות שונות כמו פסיקות, גישה ישירה מרוחקת לזיכרון (RDMA), תמיכה בתורי שידור וקליטה מרובים, ממשקים לוגיים נפרדים ומנועי האצת חומרה לטיפול ב-TCP (יכולת הידועה כ-TCP offload engine; TOE), uטכנולוגיות וירטואליזציה (כדוגמת SR-IOV) המאפשרות לחלק את יכולות הכרטיס למספר ממשקים וירטואליים.

שווי השוק של כרטיסי רשת ב-2022 הוערך ב-4.67 מיליארד דולר.<ref></ref> 

==ראו גם==
* חומרה – מונחים
* תקשורת מחשבים – מונחים
* כתובת MAC

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
נשר ההימלאיה

נשר ההימלאיה (שם מדעי: Gyps himalayensis) הוא מין בסוג נשר. נשר זה נפוץ ברכס ההימלאיה, בגובה של מעל 1,200 מטר מעל פני הים, ולעיתים הוא מגיע עד לגובה של 6,000 מטר. בעונת החורף הוא יורד לעיתים לגבהים נמוכים יותר. 

נשר זה ניזון באופן בלעדי מפגרים, ואינו אוכל חלקים פנימיים אלא רק בשר. למרות שלעיתים הוא אוכל בשר טרי יחסית, הוא אינו בוחל גם בבשר מרקיב. נשר ההימלאיה מגיע לפגרים ראשון לעיתים נדירות בלבד – לרוב הוא מאתר אותם בעקבות עֵיטִים ועורבים. הוא אכלן נמרץ, וחבורת נשרים הניגשת לנבלת יאק עשויה להפשיטה מבשרה תוך שעתיים בלבד. הוא אלים בעת שהוא אוכל, אך נוכחותם של זאבים וטורפים קרקעיים אחרים, כמו גם נוכחותה של עוזנייה שחורה, תרחיק אותו מטרפו.

נשרים אלו מקננים בקבוצות של עד 6 פרטים, בקינים שננטשו על ידי דורסים אחרים או בקינים שבנו בעצמם. הקן יחסית קטן עבור עוף בגודל זה; הקן אומנם נוטה לגדול משנה לשנה בעקבות שימוש חוזר, אך לרוב אינו נעשה מסיבי כמו הקן של שאר הנציים הגדולים. בין דצמבר למאי הנקבה מטילה ביצה אחת, והגוזל פורח מהקן כעבור כחצי שנה.

==גלריה==
<gallery mode="packed">
קובץ:Himalayan Griffon - Bhutan S4E0109 (15464421711).jpg|נשר ההימלאיה, בהוטן
קובץ:A portrait of Himalayan Griffon Vulture.jpg|ראש של נשר ההימלאיה
קובץ:Bird Himalayan Griffon IMG 0438 07.jpg|נשר ההימלאיה, ארונאצ'ל פרדש, הודו
קובץ:Himalayan Griffon (Gyps himalayensis) (28349629837).jpg|נשר ההימלאיה בתעופה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלן אוקטביאן יום
קטגוריה:נשר
קטגוריה:סין: עופות
קטגוריה:נפאל: עופות
קטגוריה:ההימלאיה: בעלי חיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1869
נשר בנגלי

נשר בנגלי (שם מדעי: Gyps bengalensis) הוא מין בסוג נשר. הנפוץ בתת-היבשת ההודית ובדרום-מזרח אסיה. החל משנת 2000 מצב השימור של הנשר הבנגלי הוא סכנת הכחדה חמורה בגלל צניחה משמעותית בגודל האוכלוסייה: בשנות ה-80 גודל אוכלוסייתו נאמד בכמה מיליונים ועדכנית ל-2016 אוכלוסייתו נאמדת בכ-10,000 פרטים וככל הנראה נכחד מדרום סין ומלזיה. הסיבה העיקרית לכך היא הרעלות, בעיקר אי-ספיקת כליות שנגרמת מאכילת פגרי בעלי-חיים מבויתים שטופלו בדיקלופנק.
אורך החיים של פרטים בשבי הוא 12 שנים.

==תיאור==
נשר בנגלי הוא המין הקטן ביותר בסוג נשר (Gyps). משקלו בין 3.5–7.5 ק"ג. אורכו בין 75–85 ס"מ. ומוטת כנפיו 1.8–2.1 מטר
.
ללא הבדל בין זכרים ונקבות. ראשו וצווארו ללא נוצות, וצבעם סגלגל. הנוצות בבסיס צווארו בצבע לבן (ומכאן שמו באנגלית White-rumped vulture). צבע נוצות גופו נע בין ירוק מתכתי לטורקיז בוהק, ושחור עד אפור כסוף. גבו בצבע לבן. מקורו כסוף. זנבו קצר וכהה. החלק הפנימי של כנפיו בצבע לבן. עיניו בצבע צהוב-חום. פרטים צעירים כהים יותר ולוקח להם 4–5 שנים עד שהם מקבלים את צבעי הפרטים הבוגרים.

==התנהגות==
מאכלס בעיקר אזורים פתוחים המיוערים בדלילות, לעיתים נצפה בקרבת ערים וכפרים.
פעיל בעיקר בשעות הבוקר כאשר השמש מחממת את האוויר ויוצרת את זרמי האוויר הדרושים לו לדאייה. מהירות הדאייה הממוצעת היא בין 80–90 קמ"ש, וגובה התעופה המקסימלי עד כ-9,000 רגל.
בדומה ליתר הנשרים, גם נשר זה אוכל נבלות, ולעיתים ניזון גם מעצמות יבשות ושברי גולגולות.
בהודו ניזון בעיקר מפגרי בקר וגופות בני אדם הנקברים בקבורת שמיים.
מין זה נחשב מזיק למטעים, מפני שנשרים ממין זה נוהגים לנוח בקבוצות על עצים, שמתכסים בצואתם.

===רבייה===
עונת הרבייה בין אוקטובר למרץ. הזכר בונה קן בקוטר של כמטר אחד בדרך כלל על צמרות עצים ולעיתים במצוקים. המין נוהג לקנן בקבוצות – מספר זוגות מקננים על עצים סמוכים.
לרוב, הנקבה מטילה ביצה אחת ושני ההורים שומרים עליה. כעבור 45–52 ימים בוקע מן הביצה גוזל בגודל של כ-15 ס"מ. שני ההורים מאכילים את הגוזל. הגוזלים עוזבים את הקו לאחר תקופה של כשלושה חודשים.

== גלריה ==
<gallery>
White-rumped vulture (Gyps bengalensis).jpg|ממוזער|נשר בנגלי במעוף
Vulture_and_Jackal_eating_together.jpg|ממוזער|נשרים בנגליים ליד פגר בהודו
White-rumped_Vulture_-_Rantambhore_-_India_860047_(15280998217).jpg|ממוזער|נשר בדאייה
Bengalgeier-01.jpg|ממוזער|תקריב ראש של נשר בנגלי
Bengalgeier.JPG|ממוזער|נשר בנגלי
Bengalgeier-05.jpg|ממוזער|נשר בנגלי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.vulture-territory.com/asian.html Vulture Territory Facts and Characteristics: Asian white-backed vulture]
* [http://www.birdlife.org/datazone/species/index.html?action=SpcHTMDetails.asp&sid=3374 BirdLife Species Factsheet]
* [https://web.archive.org/web/20060422091919/http://www.arkive.org/species/GES/birds/Gyps_bengalensis/ media on Arkive]
* [http://ibc.lynxeds.com/species/indian-white-backed-vulture-gyps-bengalensis Indian white-backed vulture media on the Internet Bird Collection]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:נשר
קטגוריה:נפאל: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:בנגלדש: עופות
נשר הכף

Gyps coprotheres

נשר הכף (שם מדעי: Gyps coprotheres) הוא מין בסוג נשר. נשר הכף אנדמי לאפריקה הדרומית ומצוי בעיקר בדרום אפריקה, לסוטו ובוטסואנה.

==מאפיינים==
אורך גופו של נשר הכף 95–110 ס"מ, מוטת כנפיו 255 ס"מ ומשקלו 7–11 ק"ג.

נשר הכף ניזון מנבלות, טריות בדרך כלל, של בעלי חיים בגודל של אנטילופה או גדולים מכך.

נשרי הכף חברתיים ומתרבים במושבות המורכבות מ-6 ועד מאה ויותר זוגות. הזוגות בונים את קניהם בצוקים והבנייה נמשכת עד חודשיים. בדרך כלל מוטלת ביצה אחת בשנה והנקבה והזכר מתחלקים באחריות בדגירה על הביצה. הדגירה אורכת 52 יום. נשר הכף מגיע לבגרות מינית בגיל 5 שנים.

המין מסווג כמין פגיע. הבעיות העיקריות איתן מתמודד נשר הכף הן הרעלה, הפרעות במושבות הרבייה והתחשמלות. אוכלוסייתו נאמדת כיום ב-8,000 פרטים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdlife.org/datazone/sites/index.html?action=SpcHTMDetails.asp&sid=3379 Cape Griffon - BirdLife Species Factsheet] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1798
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ריינהולד פורסטר
קטגוריה:נשר
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
עוזניית הנגב

עָזְנִיַּת הַנֶּגֶב (שם מדעי: Torgos tracheliotus) היא מין דורס גדול בן למשפחת הנציים בסדרת דורסי יום והמין היחיד בסוגו.

==תיאור==
העוזנייה דומה במראה לנשר אך גדולה ממנו בהרבה ובעלת מקור חזק וקשה יותר. צבעה חום כהה, צווארה וראשה קירחים וורודים עם לחיים כחולות ומקור גדול ואפור. הרגליים חזקות ויציבות והחזה ואזור השת לבנים. אורכה של העוזנייה 98–112 ס״מ בממוצע, מוטת כנפיה 2.5–2.8 מטרים ומשקלה 6.5–9 ק"ג בקירוב, מה שהופך אותה לאחד הדורסים הגדולים ביותר והגדולה מבין נשרי העולם הישן. היא גדולה ותוקפנית ביותר כשהיא מוצאת פגר ולרוב שאר החיות מפנות לה את הנבלה.

לעוזניית הנגב מקור גדול וחזק המסוגל לקרוע מחיות בעלות עור עבה, כדוגמת פיל, גמל ופרה, את עורן החזק. עוזניית הנגב אוכלת עור, בשר ועצמות. את השערות היא מקיאה בגושי צנפות.

קינה של עוזניית הנגב בנוי על צמרות עצים (בעיקר שיטה) מזרדים ומענפים גדולים. הוא מרופד בעשב, שערות וענפים דקיקים. קוטרו 120–220 ס"מ ועומקו 30–70 ס"מ. הגוזל בוקע באביב, לאחר 55 ימי דגירה. בשבועיים הראשונים לחייו הוא מקבל בשר מעוכל למחצה ולאחר מכן הוא מקבל אותו בחלקים שלמים. בגיל 4 חודשים הוא עוזב את הקן. גיל הרבייה הוא בדרך כלל שש שנים.

==בישראל==
עוזנייה הנגב נפוצה בעיקר בערבות העשב של אפריקה ובעבר היה הנגב תחום גבולה הצפוני. העוזנייה הייתה העוף הדורס הגדול ביותר שקינן בישראל, עד שנכחדה כמקננת בארץ. פרטים מזדמנים עדיין חולפים בשמי הנגב לעיתים רחוקות. בניגוד לנשר המקראי אין עוזניית הנגב מקננת במושבות, ומשום שמרחב המחיה שלה הוא עצום ממדים, הנגב היה מסוגל להכיל רק זוגות מעטים, עד שגם אלה נכחדו בגלל הרעלה משנית, התחשמלות, מחסור במזון, הפרעה אנושית באזור הקינון, ציד והברחה של גוזלים. 

ב-3 באפריל 2022 פרסמה רשות הטבע והגנים על בקיעת גוזל של עוזניית הנגב, גוזל ראשון מאז 1994.

==אזכורים בתנ"ך==
אזכורים בתנ"ך<ref></ref>:

==גלריה==
<gallery mode="packed">
קובץ:Torgos tracheliotos -Masai Mara National Reserve, Kenya-8.jpg
קובץ:Lappet-faced vulture 1.jpg
קובץ:Gyps africanus Torgos tracheliotus.jpg
קובץ:2012-lappet-faced-vulture.jpg
קובץ:Torgos tracheliotus MHNT.ZOO.2010.11.78.7.jpg|Museum specimen
</gallery>

==לקריאה נוספת==
*מנדלסון ה., "עזניית הנגב על סף הכחדה", טבע וארץ כג, 6 (תשמ"א 1981), עמ' 244–249.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birds.org.il/he/species-page.aspx?speciesId=125 עזניית הנגב], באתר הצפרות הישראלי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ריינהולד פורסטר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1791
קטגוריה:נשרי העולם הישן
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:עופות: טורפי-על
זאב אדמוני

זאב אדמוני בג'ורג'יה, ארצות הברית
זאב אדמוני או זאב אדום (שם מדעי: Canis rufus) הוא מין בסוג כלב.

== מאפיינים ==
הזאב האדמוני מצוי בסכנת ההכחדה החמורה ביותר מבין הכלביים. סוברים כי תפוצתו המקורית כללה את רוב מזרח צפון אמריקה, מפנסילבניה במזרח ועד לטקסס בדרום. בית גידולו כלל יערות, ביצות וערבות, שם היה טורף-על. במאה ה-20, רדיפה, הרס בית הגידול והכלאה עם זאבי ערבות הביאו אותם לסף היכחדות. בשנת 1980 הם נכחדו מהטבע. כיום נותרה אוכלוסייה בת-כלאיים של זאב אדמוני עם זאב ערבות בת כ-300 פרטים בעולם כולו, מתוכם כ-93 הושבו לטבע בצפון קרולינה ו-207 בשבי. בטבע הימצאותם עם מינים אחרים כמו זאב הערבות והזאב האפור מעמידה אותם בפני סכנה רצינית של היעלמות כתת-מין.

אורכו של הזאב האדמוני נע ממטר עד 1.3 מטרים, אורך זנבו 30 עד 42 ס"מ וגובה הכתף 66 עד 79 ס"מ. משקלו 16 עד 41 ק"ג. הזאב האדמוני קטן מהזאב המצוי, רגליו ואוזניו ארוכות יותר ופרוותו קצרה יותר. הזכרים בדרך כלל גדולים מהנקבות. צבע פרוותו של הזאב האדמוני בחלקיו העליונים הוא בדרך כלל ערבוב של חום אדמוני וחום צהוב עם אפור ושחור.

==תת-מינים==
ידועים שלושה תת-מינים של הזאב האדמוני:
* Canis rufus floridanus שנכחד ב-1930
* Canis rufus rufus שהוכרז שנכחד ב-1970
* Canis rufus gregoryi שנכחד מהטבע ב-1980

מעמדו הטקסונומי של הזאב האדמוני שנוי במחלוקת: לפי ראייה אחת הוא אכן תת-מין נפרד. לפי ראייה אחרת הוא בן כלאיים של זאב מצוי עם קויוט.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Canis_rufus.html ADW]
* [http://www.iucnredlist.org/details/3747 הזאב האדמוני], באתר ה-IUCN
* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ג'יימס אודובון
קטגוריה:כלב
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אמריקה הצפונית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851
זאב חבשי

זאב חַבָּשִׁי (שם מדעי: Canis simensis) הוא מין בסוג כלב, המצוי ברמות אתיופיה באזורים בגובה של כ-3,000 מטר מעל פני הים. הזאב החבשי הוא אחד הכלביים הנדירים ביותר והוא מצוי בסכנת הכחדה. מעריכים שרק כשש אוכלוסיות, שמונות ביחד כ-600 בוגרים, שרדו.

הזאב החבשי מצוי ברמות ההרריות של אתיופיה באזורים עשבוניים. בשונה מהזאב המצוי, טורף לא מתמחה שצד בלהקות מיני פרסתנים, הזאב החבשי מתמחה בציד מכרסמים קטנים ובעיקר מהמין חולד גדול-ראש, להם הוא אורב בקרבת פתח מחילתו. טרף נוסף שלו הוא מיני עכברים שונים, כגון עכבר עשב אפריקאי, Arvicanthis blicki ו-Lophuromys melanonyx. הוא צד גם בבונים זנובים, ואפילו יעל אתיופי.

אף על פי שהם צדים ביחידות, הזאבים מקיימים חיי חברה מפותחים. בזמן שכל אחד יוצא לציד, נשארת זאבה אחת לטפל בגורים, גם של נקבות אחרות.

התפרצות כלבת ב-1990 הקטינה את האוכלוסייה הידועה הגדולה ביותר, שמצויה בפארק הלאומי הרי באלה, מ-440 פרטים לפחות ל-160 בשבועיים בלבד. אולם האוכלוסייה התאוששה מאז ובספירה שנערכה ב-2006 נמצאו 350 פרטים בפארק הלאומי.

משערים שמוצא הזאב האתיופי באוכלוסייה קדומה שמזכירה את הזאב האפור שנדדה מאירואסיה לרמות אתיופיה הקרירות והתבססה שם. עקב שפע המכרסמים בסביבה זו התפתחה התמחות בציד שלהם והאוכלוסייה הסתעפה מהזאב המצוי, לפני כשני מיליון שנה.

תוכנית שימור הזאב החבשי (EWCP- Ethiopian Wolf Conservation Program) היא מיזם משותף של ממשלת אתיופיה ואוניברסיטת אוקספורד הפועל לשימורו והצלתו של מין זה מסכנת הכחדה. סכנות רבות מרחפות מעל מין זה:
* מקום חיות הולך ומצטמצם.
* הזדווגות עם כלבי בית
* ציד
* מגפות כלבת וכלבלבת המועברות מכלבים נגועים שבאים במגע עם הזאבים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ראפל
קטגוריה:כלב
קטגוריה:בעלי חיים בהרי קרן אפריקה
קטגוריה:אתיופיה: יונקים
קטגוריה:אתיופיה: מינים אנדמיים
קטגוריה:יונקים: טורפי-על
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
תן שחור-גב

תן שחור-גב טורף גור של [[דוב ים איוני]]
תן שחור-גב לצד גופת [[דלגן אכולה]]
תן שחור-גב (שם מדעי: Lupulella mesomelas) הוא מין של טורף מהסוג תן שבמשפחת הכלביים. התן שחור-הגב מצוי במזרח אפריקה ואפריקה הדרומית באזורים צחיחים פתוחים.

==תיאור==
משקלו של התן 7–13.5 ק"ג ואורך גופו 45–90 ס"מ. לתן פנים מחודדות, אוזניים גבוהות, גדולות ומחודדות וזנב עבה באורך של 26–40 ס"מ.
יש לו שיער שחור המשתרע מגב צווארו עד לזנב. בית החזה לבן והחלקים התחתונים בצבע לבן עד לבן כסוף בעוד שצבע שאר הגוף יכול לנוע מחום אדמדם לג'ינג'י. בלוטות הריח מצויות על פניו, על פי הטבעת ובאזור אברי המין.

אורך חייו של תן שחור-גב בטבע הוא 8 שנים ואילו בשבי הוא יכול להגיע ל-14 שנים. הוא מגיע לבגרות מינית בגיל 11 חודשים.

==תפוצה==
ישנן שתי אוכלוסיות נפרדות של התן שחור-הגב:
*אוכלוסייה בדרום יבשת אפריקה כולל דרום אפריקה, נמיביה, בוטסואנה וזימבבואה.
*אוכלוסייה בחוף המזרחי כולל קניה, סומליה ואתיופיה.
הפרדה זו נובעת מסיבות גאוגרפיות: בין שתי האוכלוסיות נמצא ערוץ אולדובאי (חלק מהשבר הסורי אפריקני) בצפון טנזניה.

האזורים בהם חי התן מגוונים; הוא יכול לחיות בערים קטנות, בפרברים של ערים גדולות ובמדבר נמיב.

==התנהגות==
===ציד===
התנים הם בעלי חיים חברתיים והם צדים בלהקות לעיתים קרובות. העבודה יחד מקלה את הקושי בהפלת טרף גדול. תנים שחורים עשויים גם לצוד לבד או עם בן זוגם.

===רבייה===
ההזדווגות של התן נעשית בין מאי ואוגוסט וההיריון נמשך כ-60 יום ונולדים בממוצע 4 גורים, אך רק 1–3 שורדים. במהלך ההיריון מספק הזכר מזון לנקבה. גם הזכר וגם הנקבה משתתפים בהאכלה ובגידול הצאצאים.

לאחר הלידה מבלה האם כמעט את כל זמנה במאורה ועוסקת בטיפול בצאצאיה במהלך שלושת השבועות הראשונים של חייהם. היא מניקה את גוריה 5 פעמים ביום, וקוראת להם ביללה חרישית. הגורים פותחים את עיניהם בגיל 10 יום ובסביבות גיל חודש הם מתחילים לאכול מזון שהועלה בגרתם של הוריהם. האם משנה את מקום משכנם לעיתים תכופות כדי למנוע תשומת לבם של טורפים. הם נגמלים לחלוטין מיניקה בגיל שלושה חודשים ועוקבים אחר הוריהם. בגיל שישה חודשים הם מתחילים לצוד בעצמם. בגיל 6–8 חודשים רוב הגורים עוזבים כדי להקים טריטוריה משלהם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090216133745/http://www.lioncrusher.com/animal.asp?animal=31 lioncrusher]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
קטגוריה:כלב
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:מוזמביק: יונקים
קטגוריה:נמיביה: יונקים
קטגוריה:מדבר קלהרי: בעלי חיים
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בפליוקן
מארג מזון

מארג מזון באגמים
איור המתאר שרשרת מזון באגם בשוודיה
מארג מזון הוא מונח מתחום האקולוגיה המתאר מספר שרשרות מזון הקשורות ביניהן. בעלי חיים הנמצאים בסביבה אחת מקיימים ביניהם אינטראקציות רבות, ניזונים מתפריט מגוון ומהווים מזון להרבה יצורים חיים אחרים. לכן, לא ניתן להסתכל על שרשרת מזון בודדת, אלא על מספר שרשרות מזון בסביבה כלשהי, היוצרות מארג.

דוגמה לשרשרת מזון: עלים, המשמשים מזון לצרצרים, המשמשים מזון ללטאות, שנטרפות על ידי עופות דורסים.

דוגמה למארג מזון: עלים המשמשים כמזון לצרצרים, ארנבים ומכרסמים. הארנבות נטרפות על ידי עופות דורסים, תנים ושועלים. המכרסמים נטרפים על ידי שועלים, תנים ונחשים. בדוגמה זו ניתן לראות את הקשר בין מספר שרשרות מזון היוצרות רשת סבוכה של קשרי גומלין בין נטרפים וטורפים שונים.

בטבע כמעט ואין דוגמאות לשרשרות מזון, אלא רוב הדוגמאות הן של מארגי מזון. פגיעה ברמה טרופית כלשהי היא בעלת השלכות על מגוון היצורים החיים השייכים לאותו מארג מזון. בדוגמה שמובאת לעיל, ירידה פתאומית בגודלה של אוכלוסיית הארנבים (עקב מחלות, פיזור רעלים וכו') תגרום לטורפים הניזונים מהם לחפש מזון אחר. כך שפתאום גם אוכלוסיית המכרסמים בסכנה, לאור העובדה שהם מהווים את עיקרי התפריט כעת. ייתכן גם מצב שבו אוכלוסיית התנים, מאחר שאינה מצליחה לטרוף ארנבים, תיאלץ להגר לסביבת חיים אחרת. עזיבת התנים עשויה לגרום לשינויים רבים גם בסביבה בה היו וגם בסביבה החדשה אליה יגיעו. כלומר כל שינוי עשוי להשפיע בקנה מידה רב על מגוון גדול של יצורים חיים, הנמצאים באיזון מתמיד בנישה האקולוגית שלהם.

לעיתים מתערבים בני האדם במערכות האקולוגיות ומפירים את איזונן. התערבות זו מסוכנת ובעלת השלכות כבדות, הן על בעלי החיים והן על האדם. ניתן למצוא דוגמאות רבות שבהן האדם פוגע בנישות אקולוגיות שונות, הורס את מרקמן העדין, מכחיד חלק ממארגי מזון ולעיתים נפגע גם הוא.
בשנות השבעים אירעו אחד המקרים המפורסמים, כאשר מוסדות בריאות בארצות הברית גילו שהשומנים בגופם של האמריקאים הכילו כמויות רבות של רעל בשם די-די-טי, וגם בחלב אם של אמריקאיות רבות נמצא רעל זה בשיעור גבוה. לתופעה לא הייתה השפעה מסכנת לטווח הקרוב, אך כמויות גדולות של הרעל עשויות לגרום לבעיות במערכת הנשימה. כשחיפשו מהו מקורו של הרעל גילו ששימש להדברת חרקים שונים, כגון עש הצמר. חומר זה הפך לנפוץ מאוד בחקלאות. בניגוד לחומרים מסוימים, שלעיתים משתנים ומתפרקים בגוף החי, רעל זה בעל מבנה קבוע שאינו משתנה, ולכן קל לזיהוי. כאשר חקרו כיצד הגיע הרעל לבני אדם הועלו מספר השערות. אחת ההשערות הייתה ששדות אספסת רוססו ברעל, הפרות ניזונו מהאספסת, הרעל הגיע לכל חלקי גופן (באמצעות מערכת הדם) ובני אדם, הניזונים מבשר פרות וכן משתמשים רבות בחלב פרות (כחלב או כבסיס להכנת גבינות ומוצרים שונים) ספגו את הרעל, שהתפשט לכל חלקי גופם בעזרת מערכת הדם.

בהשאלה משתמשים בביטוי "שרשרת המזון" כדי לתאר מעמד חברתי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.youtube.com/watch?v=LU8DDYz68kM סרטון המתעד קשרי גומלין סבוכים] בין תאו אפריקני, להקת כפירים ותניני יאור בפארק לאומי קרוגר בדרום אפריקה
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אקולוגיה
קטגוריה:מזון
השבת בעלי חיים לטבע

התאספות לצורך השבת [[דלק דייג להפארק הלאומי הר ריינייר.]]
השבת [[עז הבר להרי האלפים באיטליה.]]
ביזונים משוחררים לפארק ילוסטון.]]
השבת [[צבי ים צעירים לחוף בגררו.]]
דישונים בחי-בר יטבתה, בה גרעין רבייה גדול של דישונים שנועדו להשתחרר לטבע.]]

השבת בעלי חיים לטבע הוא תהליך אקולוגי של עזרה למינים בסכנת הכחדה או שנפגעו ולעיתים גם נעלמו מן בית גידולם בטבע, במטרה לשמור על המינים ועל סביבתם. לעיתים משקמים גם מינים (ᴡᴛғ) שאינם שייכים לאזור או שאינם בסכנה עולמית, אלא רק מקומית. במקרים מסוימים מחזירים לטבע גם בעלי חיים שנלכדו במטרה לסחר בעלי חיים או אף בעלי חיים שהתקרבו לערים ומהווים סכנה בקרבתם לאדם, מה שמצריך הרחקתם לטבע.

מינים אלה מגודלים לרוב כבשבי, לעיתים בגרעיני רבייה כדי לעזור להם לשרוד עם התרבות אנושית חיונית, למשל עם הגנה מציידים, טורפים או מחלות. רק כשהאוכלוסייה שלהם גדלה מספיק הם יכולים לחזור לטבע.

==אתגרי ההשבה לטבע ==
תהליך זה הוא תהליך מורכב וממושך, מכיוון שתנאי השטח הטבעיים תמיד קשים יותר מהתנאים המבוקרים בשבי. בעלי חיים הגדלים בשבי עוברים לעיתים גם תהליך של החתמה על בני האדם ויש למצוא לכך פתרונות יצירתיים כדי למנוע תופעה זו ולכן תהליך גידולם בשבי חייב להיות מושכל ונבון. העיקרון בהשבת בעלי חיים שנעלמו מהנוף הוא להשיב לטבע תחילה את האחרונים שנעלמו ממנה משום שהאקלים ותנאי השטח והמחיה אינם כה נבדלים מאלה שהתקיימו כאן בעבר, לעיתים רק לפני כמה עשרות שנים.

==השבת בעלי חיים לטבע בעולם==

* צב ים ירוק באורוגוואי ובריו דה לה פלטה
* בילבי ענק באוסטרליה
* מקאו ספיקס בברזיל

==השבת בעלי חיים לטבע בישראל==
משנות ה-70 של המאה ה-20 החל תהליך השבה לטבע של בעלי חיים שנעלמו מהארץ. במסגרת התהליך הוקמו מרכזי רבייה, הידועים כחי ברים. מספר בעלי חיים מושבים לנוף הארץ:
* יחמור פרסי, מין של אייל, שנעלם מן הארץ בתחילת המאה ה-20 בשל ציד, ומושב בהדרגה לנוף חיותו.
* אייל הכרמל, מין של אייל שנעלם מן הארץ בתחילת המאה ה-20 בשל ציד ומושב בהדרגה לנוף חיותו.
* ראם לבן, מין של ראם, שנעלם מן הארץ בתחילת המאה ה-20 בשל ציד, ומושב בהדרגה לנוף חיותו.
* פרא, תת-מין הפרא הסורי נעלם מהארץ וכנראה נכחד. במקומו הוחזר לטבע תת-מין הפרא הפרסי, שהושב בהצלחה למכתש רמון - נוף חיותו.
* יען, תת-מין יען הנגב נכחד מהארץ. היה ניסיון (שנכשל) להשיב לדרום הארץ תת-מין אחר שמקורו במדבריות אתיופיה. ייתכן ובעוד מספר שנים יהיה ניסיון נוסף.

כמו כן במטרה לחזק את האוכלוסיות השרידות הקיימות בארץ מושבים לטבע:
* נשר מקראי
* בז צוקים 

בחוק הנוגע להשבת בעלי חיים לטבע בישראל נאמר כי כל בעל חיים אשר ידוע שבעבר היה נפוץ בישראל הוא בר החזרה, כשיוצאי דופן הם תנין היאור והדוב החום הסורי, שבגלל מזגם והמחסור בשטח למחייתם- יש איסור לנסות ולהחזירם לנוף הארצישראלי.

==ראו גם==
*גרעין רבייה
*ברירה מלאכותית

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jerusalemzoo.org.il/main/upload/.conservaion/fallowdeer.html על פרויקט השבת היחמורים בישראל]
* 
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמירת טבע
חי-בר

כרמל]]
דישונים אוכלים חציר בשטח השמורה הפתוחה של חמוניה יטבתה]]
[[ראם לבן אוכל בחי בר יוטבתה]]
עז הבר הכרתית בחי בר כרמל
יענים בחי בר יטבתה]]
מבט כללי על חי בר כרמל
חי-בר הוא שטח המשמש לרבייה של בעלי חיים בישראל בסביבתם הטבעית. קיימים שני אתרים כאלה, חי-בר כרמל בהר הכרמל וחי-בר יטבתה הסמוך לקיבוץ יטבתה בערבה.

החי-בר הראשון הוקם ביטבתה ב-1968 על ידי אברהם יפה, מנהלה הראשון של רשות שמורות הטבע, ואורי צאן. הקמתו סימנה את תחילת תהליך השבתם לטבע של בעלי חיים שנעלמו מנופי ארץ ישראל. לצורך כך הוקמו שני גרעיני הרבייה, אחד לבעלי חיים שחיו בחורש הים תיכוני ואחר לבעלי חיים מדבריים. מטרת החי-בר היא ליצור סביבה טבעית מוגנת ומבוקרת, שתאפשר להגדיל את אוכלוסיותיהם של בעלי החיים שנבחרו ולהחזיקם עד להשבתם לטבע.

בשנת 1973 החלו לגדר שטח שמורה לחי בר כרמל באגן נחל גלים. שמורת חי-בר כרמל משתרעת על שטח של כ-6,000 דונם. מחי-בר כרמל שוחררו לטבע היחמור הפרסי ואייל הכרמל שנעלמו מנוף הארץ. מחי-בר יטבתה שוחררו לטבע הפרא הפרסי, היען והראם הלבן שנעלמו גם הם. בנוסף לכך משמש חי-בר יוטבתה למרכז רבייה של בעלי חיים נכחדים שלא חיים בארץ כמו ראם סהרה ששוחרר מהחי בר למדבריות סהרה.

== מינים בחי-בר יוטבתה ==
בשמורה הפתוחה:
* צבי הנגב
* יען
* דישון מקראי
* ראם לבן
* ראם סהרה
* פרא פרסי 
* ערוד
* צבי השיטים

== מינים בחי-בר כרמל ==
*סלמנדרה
*צבי ארץ-ישראלי
*יחמור פרסי
*עז הבר הכריתית
*כבש הבר
*אייל הכרמל
*נשר מקראי
*עיטם לבן-זנב

==ראו גם==
*בעלי חיים שנעלמו מארץ ישראל
*:קטגוריה:עופות שחדלו לקנן בישראל
*:קטגוריה:בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
*בעלי חיים המושבים לנוף הארץ
*שמורת טבע
*השבת בעלי חיים לטבע

==לקריאה נוספת==
*אורי צאן, חלום שהתגשם, הוצאת אר-אין, 1990

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.snunit.k12.il/www_teva_trips/nar13.html חי בר כרמל] באתר סנונית
* [http://www.flickr.com/photos/zachievenor/sets/72157633115255423/ תמונות וסרטים מחי-בר יוטבתה], פליקר
* [http://youtu.be/-q6v6nI_RhM סרטון אודות חי בר יטבתה], אייל ברטוב

קטגוריה:ישראל: שמורות טבע
גזעי כלבים

כלבים מגזעים שונים
תעודת יוחסין של כלב גזעי, המונפקת על ידי [[ההתאחדות הישראלית לכלבנות]]
קיימים כיום בעולם מעל 500 גזעי כלבים שונים, אשר מוכרים במספר איגודי כלבנים בעולם. הגזעים מחולקים בדרך כלל על פי התפקיד והייעוד אשר לשמם נוצרו, אך גם לפי משפחות כלבים (מבחינה גנטית).

גזע הוא למעשה סוג מסוים של כלב אשר לו אופי ומבנה מסוימים, שהותאמו למילוי תפקיד ספציפי, שאותו מילא הכלב בעברו ולעיתים גם היום, כגון: ציד, עזרה בציד, נשיאת משאות, הצלה, שמירה, רעיית עדרים, לוויה, שעשוע ועוד. גזע כלבים מסוים יוליד צאצאים הדומים לו בצורה ובאופי.

השוני במאפיינים החיצוניים וההתנהגותיים נובע מהייעוד השונה של הכלב. על ידי הרבעות מכוונות הצליחו לבודד תכונות אופי ותכונות פיזיות שהיו הכרחיות לתפקוד יעיל של הכלב, לדוגמה: קבוצת כלבי הפוינטרים, אשר נועדו לעזרה בציד, הכרחי שיהיו בעלי חוש ריח מפותח, יצר רדיפה, ונתונים פיזיים של אתלטיות וכוח סיבולת.

בכלב גזעי, כבר בעת רכישת הגור ידועים פרטים רבים על אופיו, צרכיו, גודלו, פרוותו וצורתו המקלים על מציאת הכלב המתאים לבעליו.
חלק גדול מהגזעים כיום אינם עובדים בייעודם המקורי, ובמקום זה הם משמשים ככלבי לוויה כמו הבולדוג אנגלי שייעודו היה להילחם בשוורים וכיום הוא כלב משפחה בעל אופי ידידותי ביותר, ישנם גם גזעים שמשתמשים בהם ליעודים עכשוויים יותר, כמו הלברדור רטריבר והגולדן רטריבר שמתפקדים ככלבי נחיה לעיוורים .

לעומת זאת היו גזעים שנכחדו כמו הגרייהאונד האוסטרלי שהיה בעצם הרבעה מכוונת בין דינגו אוסטרלי לגרייהאונד אנגלי למטרת ציד קנגורו, ולאחר שנאסר ציד הקנגורו באוסטרליה, נעלם גם הגזע.

==סיווג==
הסיווג הראשון של גזעי כלבים נעשה במאה ה-18 על ידי זואולוגים צרפתים. וחולק תחילה לארבעה טיפוסים שונים של גזעי כלבים.
לכל גזע ישנו תקן גזע שכולל בתוכו תיאור מדויק על אופי וצורת הכלב לפרטי פרטים: גודל, משקל, מידות איברים, סוג פרווה, צבע פרווה, נשיאת הזנב, אוזניים וכו'. 
תקן הגזע נקבע על ידי ההתאחדות הכלבנית במדינה אשר נחשבת כמדינת המקור של הגזע. לדוגמה: תקן הגזע של הכלב הכנעני, נקבע על ידי ההתאחדות הישראלית לכלבנות.

הפדרציה הבינלאומית לכלבנות מחלקת את גזעי הכלבים לעשר קבוצות: כלבי בקר וצאן; פינצ'ר ושנאוצר, דמויי דוגה וכלבי הרים שווייצריים; טריירים; דאקלים; שפיץ וטיפוסים פרימיטיבים; ציידי ריח וקרוביהם; פוינטרים וסטרים; רטריברים, ספניאלים וכלבי מים; כלבי לוויה וזעירים; וכלבי רוח.

== ראו גם ==
*קבוצות הפדרציה הבינלאומית לכלבנות
*סוגי כלבים
*רשימה של גזעי כלבים

==קישורים חיצוניים==

*
* 

==הערות שוליים==

*
ספגת המוח

ספגת המוח של הבקר (או מחלת הפרה המשוגעת; באנגלית: Bovine Spongiform Encephalopathy, ובראשי תיבות: BSE) היא מחלת בקר, שכאשר היא מועברת לאדם היא גורמת למחלה דמוית מחלת קרויצפלד-יעקב (CJD).

זוהי אחת המחלות הבודדות הנגרמות על ידי פריונים - חלבונים אשר בשל פגם בקונפורמציה שלהם יוצרים משקע עמילואידי<ref>לא ברור שהפריונים הורגים נוירונים על ידי יצירת משקע עמילואידי כמו באלצהיימר</ref>. זהו משקע רעיל הגורם לתמותת נוירונים וכתוצאה מכך להיווצרות חללים ברקמת המוח עד שהיא הופכת ספוגית (ומכאן שם המחלה). ספגת המוח, ככל מחלות הפריונים, היא חשוכת מרפא וגורמת למוות תוך כמה חודשים מהופעת התסמינים הראשונים.

באמצע שנות ה-90 חלה התפרצות של מחלת הפרה המשוגעת בבריטניה (משערים שהמגפה החלה כבר באמצע שנות ה-80). המחלה התפשטה בקרב אוכלוסיית הפרות של בריטניה בשל הנוהג להאכילן בבשר טחון העשוי מבשר פרות, שחלקן היו חולות במחלה זו. פרות שמוחן הכיל את הפריון, ואשר בשרן נטחן והפך למזון, העבירו בקלות את המחלה לפרות שניזונו ממנו. להתפרצות בבריטניה היו השלכות כלכליות חמורות (יצוא הבשר מבריטניה הופסק לחלוטין למשך כמה חודשים) ואלפי פרות הושמדו בניסיון למגר את המחלה.

ביקורת הושמעה בעקבות התפרצות המחלה. האכלת פרות בבשר טחון החליפה את הנוהג הקודם, להאכילן בסויה, זאת משיקולים כלכליים. בארצות הברית מואכלות רוב הפרות בסויה, כיוון שגידול צמח זה בכמויות גדולות אפשרי; בצפון אירופה קיימים תנאים המקשים על גידול סויה. באוסטרליה ובניו זילנד לא נרשם אף לא מקרה אחד של BSE. הפרות במדינות אלו רועות בצורה חופשית וניזונות מעשב.

משערים כי כ-400,000 פרות נגועות חדרו לשוק המזון מאז פרוץ המגפה. בני אדם אשר צרכו מוצרי בשר חלו בזן חדש של מחלת קרויצפלד-יעקב (CJD). מאז פרוץ המגפה בבריטניה חלו במחלה 148 איש במדינה זו, וכן 6 בצרפת ואחד באיטליה. היות שהמחלה דוגרת בגוף האדם במשך שנים ארוכות לפני שהיא פורצת, גם נכון לשנת 2015, לאחר מיגור המגפה, מתגלים מדי פעם אנשים החולים במחלה - כך שטרם ניתן להעריך את מידת הנזק הכולל שנגרם.

== ראו גם ==

* מחלת קרויצפלד-יעקב
* מחלות הקשורות לחלבון הפריון
* חוסר שינה תורשתי קטלני
* קניבליזם
* מחלת קורו

==קישורים חיצוניים==

* 
* אביב שחק, [http://telem.openu.ac.il/courses/2006a/c20214/madcow2-g.htm "מי משוגע?" ] באתר האוניברסיטה הפתוחה. פורסם במקור ב"גליליאו" גיליון 43, עמ' 25-22, ינואר-פברואר 2001.
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מחלות פריוניות
קטגוריה:מחלות בעלי חיים
קטגוריה:הרעלת מזון
קטגוריה:פרות בתרבות
קטגוריה:מחלות חשוכות מרפא
איית צרעים

[[ביצה של איית צרעים]]
אַיַּת צְרָעִים (שם מדעי: Pernis apivorus), עוף דורס בגודל בינוני (אורכו כ- 55 סנטימטר), ממשפחת הנציים. גב האיה שחום וגחונה אפור כהה עם כתמים. רגליה קצרות ומוצקות, בהן היא חופרת קיני צרעות ודבורים. על מצחה ולחייה קשקשים המגינים עליה מפני עקיצות.

== תפוצה עולמית ==
מקייצת באירופה וחורפת באפריקה הטרופית ובאסיה הדרומית.

== מזון ==
מזונה העיקרי של האיה מתבסס על איתור קיני צרעות ודבורים, פירוקן ואכילת הזחלים והצרעות, אך היא ניזונה גם מזוחלים ומכרסמים קטנים<ref name=":0"></ref>. 

== חיזור ==
מופע החיזור כולל סדרת צלילות, שסופן נסיקה עם מעין מחיאת כף אווירית באמצעות הכנפיים. כך, הזכרים מסמנים את הנחלה שלהם<ref name=":0" />.

== מקום חיות אופייני ==
קרחות יער ושטחים חשופים בצד יערות.

== איית הצרעים בישראל ==
בישראל איית הצרעים היא חולפת מצויה, והיא הדורס השכיח מבין העופות הנודדים. מספר הפרטים בלהקותיה מגיע עד אלפי פרטים. באביב מאחרות האיות לשוב, והן המסיימות את נדידת הדורסים. בדרך כלל נעות איות הצרעים מעל ישראל בציר המזרחי. פרטים צעירים הטועים בניווט נעים מעל מישור החוף, ולעיתים נפצעים כאשר הם נחבטים בבניינים או בתשתיות אחרות.

בקיץ 2021, נצפתה בהר מירון פעילות חריגה ומיוחדת של איות צרעים, המעידה אולי, על קינון במקום, למרות, שבדרך כלל, הן רק חולפות בשמי ישראל<ref name=":0" />.

== איית הצרעים בתנ"ך ==
העוף מוזכר מספר פעמים בתנ"ך:

* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/49312/summ איית צרעים] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:איות
קטגוריה:ארץ ישראל: נציים
קטגוריה:בעלי חיים בתנ"ך
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
זאב היער

זאב יער מצוי (שם מדעי: Speothos venaticus) הוא המין היחיד בסוג זאב יער שבמשפחת הכלביים והוא מין קטן-ממדים של כלב ייחודי ליערות מרכז ודרום אמריקה, כולל פנמה, ונצואלה, בוליביה, פרו (מערב האנדים), אקוודור, גיאנה, פרגוואי, צפון־מזרח ארגנטינה (פרובינציית מיסיונס) וברזיל (מיער האמזונאס עד מדינת סנטה קטרינה). למרות תחום תפוצתו הנרחב הוא נדיר מאוד.

==תיאור==
לזאב היער יש פרווה חומה־צהבהבה ארוכה, עם גוון אדמדם בהיר יותר בראש, בצוואר ובגב וזנב עבה. בחלקו התחתון צבע הפרווה כהה, לפעמים עם כתם בהיר יותר בצוואר. אורך גופו כולל הראש של זאב יער בוגר הוא בדרך כלל 55 - 75 ס"מ, אורך זנבו 13 ס"מ ומשקלו 5 - 8 ק"ג. רגליו ואפו קצרים ביחס לאורך גופו: גובהו האופייני הוא 25 - 30 ס"מ בלבד. בניגוד למיני כלבים אחרים לזאב היער רק שן טוחנת אחת בלסת העליונה ושתיים, שהאחורית מהן קטנה מאוד בלסת התחתונה<ref></ref>. 

זאב היער צד במהלך היום. אף על פי שהוא מסוגל לצוד לבד לעיתים, זאב היער בדרך כלל מצוי בלהקות קטנות של עד 10–12 פרטים שיכולות להרוג טרף גדול בהרבה, כשלהקה גדולה במיוחד של זאבים הרגה טפיר במשקל 200 ק"ג וננדו מצוי. עם זאת לרוב כולל הטרף מכרסמים גדולים ובינוניים כמו אגוטי, פקת השפלה ואף קפיבארה בגיוון עופות, זוחלים וגם דגים במים רדודים. לזאב היער יכולת שחייה טובה. הוא משתמש בעצים חלולים ובחללים (למשל מאורות ארמדילים) למחסה.

משך ההיריון הוא 63 יום ועשויים להיוולד עד שישה גורים אפורים כהים. ההנקה נמשכת כשמונה שבועות בקירוב. זאב היער מגיע לבגרות מינית בגיל שנה וחי כ־10 שנים.

==תת-המינים==
לזאב היער ישנם שלשה תת-מינים מוכרים:
* Speothos venaticus panamensis - נפוץ בפנמה.
* Speothos venaticus venaticus - נפוץ באקוודור, קולומביה (מזרחית לאנדים), צפון ונצואלה, סורינאם, גיאנה, צפון ומרכז ברזיל, ובסכנת הכחדה בפרו, בוליביה, פרגוואי וארגנטינה.
* Speothos venaticus wingei - בצפון מערב ברזיל.

==גלריה==
<gallery widths="200px" heights="150px">
קובץ:Speothos venaticus Zoo Praha 2011-3.jpg
קובץ:Bush dog at Chester Zoo 1.jpg
קובץ:Cachorro-vinagre.jpg
קובץ:Bush Dog.jpg
קובץ:Bushdogs.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20070401091117/http://www.canids.org/species/Speothos_venaticus.htm באתר Canids] 
* [http://www.digimorph.org/specimens/Speothos_venaticus/ Morphology data from UT Austin] 
* [https://web.archive.org/web/20061109173904/http://www.lioncrusher.com/animal.asp?animal=8 Lioncrusher's domain – carnivore info] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר וילהלם לונד
קטגוריה:כלביים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:ונצואלה: יונקים
קטגוריה:סורינאם: יונקים
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביער האמזונאס
דול מצוי

דּוֹל מצוי (שם מדעי: Cuon alpinus) הוא מין יחיד בסוג דול שבמשפחת הכלביים.

== מאפיינים ==
פירוש שמו המדעי "כלב הרים" – פירוש Cuon הוא כלב ביוונית, ו-alpine הוא הר בלטינית. שמו השני ניתן לו בגלל נטייתו לשרוק. הדול שוכן ביערות מלזיה והודו וצד בלהקות. צבעו אדמדם, זנבו עבות ואורך גופו כ-90 ס"מ.

הדול הוכרז כמין בסכנת הכחדה על ידי איגוד השימור הבינלאומי בעיקר עקב איבוד מתמשך של אזורי גידול טבעיים, התמעטות הטרף, תחרות עם חיות אחרות, רדיפה ומחלות מכלבים מקומיים.

הדול פעיל בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות ובערב, ולעיתים בלילה. אורך חייו עד 16 שנה בשבי, ואילו בטבע הוא חי בדרך כלל 10 שנים. יש לו 39 זוגות כרומוזומים.

אורך גופו וראשו 83–133 ס"מ, אף שבדרך כלל מגיע האורך ל-100 ס"מ. באוכלוסיות צפוניות האורך גדול בכ-20%. אורך זנבו 28–50 ס"מ, גובהו עד לכתפיו 42–55 ס"מ. משקל הנקבות 10–16 ק"ג ואילו משקל הזכרים 14–20 ק"ג בממוצע.

==תת-מינים==
לדול אחד עשר תת-מינים. שניים מהם מסווגים כתחת סכנת הכחדה על ידי איגוד השימור העולמי, כלומר הם ניצבים בפני סכנת הכחדה חמורה. שניים נוספים מצויים על גבול הכחדה.
* Cuon alpinus javanicus, מצוי ביאווה, לו פרווה קצרה בצבע אדום בהיר, אם כי יש שוני בין פרטים מאזורים שונים.
* Cuon alpinus sumatrensis, מצוי בסומטרה, לו פרווה קצרה בצבע אדום בהיר ושיער כהה בפניו.
* Cuon alpinus infuscus, מצוי בדרום מיאנמר, מלזיה, תאילנד, וייטנאם, פרוותו חומה כהה ולו מאפייני גולגולת שונים.
* Cuon alpinus adjustus, מצוי בצפון מיאנמר ובהודו-סין, פרוותו חומה אדמדמה.
* Cuon alpinus dukhunensis, מצוי מדרום לנהר הגנגס בהודו, לו פרווה אדומה ועל כפות רגליו שיער קצר.
* Cuon alpinus primaevus, מצוי באזורי ההימלאיה של נפאל, סיקים, ובהוטן, פרוותו אדומה וכהה יותר משל תת-המין dukhunensis, ולו שיער ארוך בכפות רגליו.
* Cuon alpinus hesperius, מצוי במזרח טורקסטן, דרום סיביר ומערב סין, לו פרווה ארוכה בצבע צהוב בהיר ובחלקו התחתון צבעה לבן.
* Cuon alpinus laniger, מצוי בקשמיר ודרום טיבט, פרוותו חומה-צהובה.
* Cuon alpinus fumosus, מצוי במערב סצ'ואן, סין ומונגוליה, פרוותו אדומה צהבהבה הצבע בגבו כהה ובצווארו אפור.
* Cuon alpinus lepturus, מצוי מדרום לנהר היאנגטסה בסין, לו פרווה אדומה.
* Cuon alpinus alpinus, מצוי ברוסיה המזרחית (מזרחה מהסייאנים המזרחיים), לו פרווה עבה בצבע אדום-חום, צווארו אפרפר וחרטומו חום-צהוב.

תפוצת הדול הייתה נרחבת בכל רחבי יבשת אסיה, אולם כיום תפוצתו מקוטעת. במחקר שנעשה באוכלוסיות הקיימות, נמצא כי למין שתי קבוצות פילו-גאוגרפיות: מדרום, מרכז וצפון הודו (דרום מהגנגס) עד מיאנמר. והודו (מצפון לגנגס, צפון מזרח הודו, מיאנמר, תאילנד וחצי האי המלאי. <BR>

==גלריה==
<gallery mode="packed">
קובץ:Indian wild dog by N. A. Naseer.jpg
קובץ:Not a fox.png
קובץ:Cuon alpinus.jpg
קובץ:2012-bandipur-dhole-chital.jpg
קובץ:Cuon alpinus -Toronto Zoo, Ontario, Canada-8a.jpg
קובץ:2010-kabini-dhole.jpg
קובץ:Cuon.alpinus-ZOO.Olomouc.jpg
קובץ:Dhole.jpg
קובץ:Cuon alpinus (Dhole).jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:כלביים
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מלזיה: יונקים
קטגוריה:סין: יונקים
שועל אפור

שועל אפור או שועל אמריקני (שם מדעי: Urocyon) הוא סוג של טורפים קטנים דמויי-שועל ממשפחת הכלביים. הם מצויים באמריקה הצפונית והם הקדמונים ביותר מבין בני משפחת הכלביים החיים כיום. לצד שועל הרקון הם הכלביים היחידים המסוגלים לטפס על עצים, אם כי לא ביעילות כמו של חתוליים. 

שועלים אלה קטנים מאוד, בעלי פרווה כתומה-אפורה, והם אוכלי כל הניזונים בעיקר מעכברים וחרקים, אשר רבים מהם מהווים סכנה ליבול החקלאים.

==מיון==
בסוג ישנם שני מינים:
*שועל אפור מצוי (Urocyon cinereoargenteus)
*שועל איים אפור (Urocyon littoralis)

מין נוסף, Urocyon progressus, נכחד במהלך הפלייסטוקן. מאובנים שלו נמצאו בחלק הצפוני של דרום אמריקה.

ייתכן גם שהמין שועל קוסומל (Cozumel Fox), שמעמדו הטקסונומי טרם התברר, שייך אף הוא לסוג שועל אפור. לא קיים מידע ודאי לגבי מצב שימורו של שועל קוסומל, שפרטים שלו נמצאו בעבר באי המקסיקני קוסומל, וייתכן שהוא נכחד במהלך המאה ה-20.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1857
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ספנסר פולרטון ברד
קטגוריה:כלביים
שועל אפור מצוי

שועל אפור מצוי (שם מדעי: Urocyon cinereoargenteus) הוא מין בסוג שועל אפור. קרוב למין שועל איים אפור, החבר לאותו סוג ונחשב לאחד מהכלביים הפרימיטיביים ביותר, דבר המתבלט למשל ביכולתם לטפס על עצים (אם כי לא כמתמחים), יכולת הייחודית להם ולשועל הרקון (שני הסוגים הם דמויי-שועל).

== מאפיינים ==
לשועל אפור מצוי פרווה אפורה וזהובה-בהירה עם חזה לבן ורגליים קדמיות בעלות פנים לבן. ראשו אפור עם סימני "מסיכה" לצד העיניים והחוטם והלחיים לבנות. מגיע לאורך 76–112 ס"מ ולמשקל 3.6–7 ק"ג ועד ל-9 ק"ג מרבי.

השועל אוכל-כול וניזון מגרגרים, פירות יער, דבש, חרקים וחולייתנים שונים עד גודל ארנבת, אך הוא אוהב בעיקר יונקים קטנים. אחד המינים האהובים עליו הוא ארנב כותנה מזרחי וארנבים דומים וכן נברנים וחולדות.

התפוצה של שועל זה היא מדרום קנדה וארצות הברית, דרומה לעבר מקסיקו ואמריקה המרכזית ועד הקצה הצפוני של קולומביה וונצואלה.

==גלריה==
<gallery>
Urocyon cinereoargenteus grayFox fullFace.jpg
Urocyon cinereoargenteus grayFox cameo.jpg
Red Fox on beach (6074192856).jpg
GrayFoxApr04NFla.jpg
Gray Fox II - Red Rock Canyon, Nevada.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
קטגוריה:כלביים
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:קולומביה: יונקים
קטגוריה:מקסיקו: יונקים
שועל דרום-אמריקני

שועל דרום-אמריקני (שם מדעי: Lycalopex, בעבר-Pseudalopex) סוג של דמויי-שועל במשפחת הכלביים. המינים השייכים לסוג זה חיים ביבשת אמריקה הדרומית.

==מינים==
הסוג הכולל את המינים:
* שועל הפמפס (Lycalopex gymnocercus)
* שועל ארגנטינאי אפור (Lycalopex griseus)
* שועל ארגנטינאי לבן (Lycalopex vetulus)
* שועל דרווין (Lycalopex fulvipes)
* שועל ערבות פרואני (Lycalopex sechurae)
* שועל קולפאו (Lycalopex culpaeus)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן בורמייסטר
שועל קולפאו

שועל קולפאו (שם מדעי: Lycalopex culpaeus, בעבר - Pseudalopex culpaeus), מין בסוג שועל דרום-אמריקני. שועל הקולפאו נפוץ בדרום אמריקה. דמוי שועל זה הוא בן משפחת הכלביים השני בגודלו בדרום אמריקה אחרי זאב הרעמה. מבחינת מראהו, דומה שועל הקולפאו לשועל. לו פרווה אפורה, סנטר לבן, רגליים אדמדמות, ורצועה על גבו שעשויה בקושי להראות.

הוא נפוץ מאקוודור ופרו לפטגוניה וארץ האש.

תזונתו כוללת מכרסמים, ארנבים, ציפורים, לטאות, פודו ובמידה פחותה גם צמחים ופגרים. לעיתים ניצוד או מורעל שועל הקולפאו כיוון שנטען שהוא הורג כבשים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/6929/summ שועל קולפאו] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1782
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי חואן איגנסיו מולינה
קטגוריה:שועל דרום-אמריקני
קטגוריה:בעלי חיים בפמפס
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים במדבר אטקמה
שועל ארגנטינאי אפור

שועל ארגנטינאי אפור (שם מדעי: Lycalopex griseus, בעבר: Pseudalopex griseus), מין בסוג שועל דרום-אמריקני. דמוי-שועל זה נפוץ באמריקה הדרומית ובפרט בארגנטינה, בצ'ילה וכנראה שגם בפרו, ובמספר איים באזור כגון איי פוקלנד. הם חיים בערבות, בפמפס, במדבריות ובהרים נמוכים.

== מאפיינים ==
לשועל הארגנטינאי האפור פרווה אפורה, וצבעה חיוור יותר בחלקיו התחתונים. זנבו עבה וארוך, ומגיע לאורך של 30 עד 36 ס"מ. שועל זה בעל אוזניים גדולות. משקלו 2 עד 4 ק"ג. גובהו עד המותן 40-45 ס"מ. אורך גופו וראשו 42-68 ס"מ.

שועל זה פעיל במהלך הלילה. תזונתו מבוססת בעיקר על מכרסמים, ציפורים וארנבות. גרגרים מהווים מרכיב חשוב נוסף בתזונתם בעונת הסתיו. הם מתרבים לקראת סוף הסתיו, כשההמלטה נעשית בסביבות אוקטובר. משכו של ההיריון כ-2 חודשים. הנקבה ממליטה בין 2 ל-4 גורים במאורה והם מגיעים לבגרות מינית בגיל שנה.

השועל הארגנטינאי האפור ניצוד בשל פרוותו. מוערך כי במהלך שנות השמונים נהרגו למעלה ממיליון פרטים בשביל פרוותם. מקורן של רוב הפרוות מארגנטינה ורובן מיוצאות. בצ'ילה מין זה מוגדר כמין מוגן, אך החוק לא נאכף בקפידה.

===תת-מינים ===
*L. g. domeykoanus
*L. g. fulvipes - יש שמסווגים אותו כמין נפרד.
*L. g. gracilis
*L. g. griseus
*L. g. maullinicus

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20061210080355/http://www.lioncrusher.com/animal.asp?animal=19 Lioncrusher's Domain -- Grey Zorro]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:שועל דרום-אמריקני
קטגוריה:בעלי חיים בפמפס
קטגוריה:בעלי חיים במדבר אטקמה
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
שועל הפמפס

שועל הפמפס (שם מדעי: Lycalopex gymnocercus) הוא מין בסוג שועל דרום-אמריקני הנפוץ בטבע בערבות הפמפס. כיתר המינים בסוג זה, מדובר בדמוי-שועל ולא בשועל אמיתי.

== תת-מינים ==
לשועל הפמפס שלושה תת-מינים:
*L. g. gymnocerus
*L. g. antiquus
*L. g. inca

== מאפיינים ==

שועל הפמפס מצוי בדרום אמריקה בארגנטינה צפונה מריו נגרו, באורוגוואי, בפרגוואי בדרום ברזיל ובמזרח בוליביה.

שועל הפמפס הוא אוכל כל אולם רוב מזונו מורכב מבשר. כ־75% ממזונו מורכב ממכרסמים, ארנבים וציפורים. הוא ניזון גם מצפרדעים ולטאות ולפעמים גם מפירות ומקנה־סוכר. הוא גם ניזון מעופות מבויתים ומשיירים.

צבע גבם של שועלי הפמפס הוא אפור מנומר וחלקיהם התחתונים בצבע אפור חיוור. ראשם, צווארם ואוזניהם אדמדמים. אוזניהם גדולות וזנבם ארוך ועבה. אורך גופם כולל הראש הוא 62 ס"מ ואורך זנבם 34 ס"מ. משקלו של שועל הפמפס 4.2-6.5 ק"ג, הזכרים בדרך כלל כבדים מהנקבות.

תקופת ההזדווגות היא מיולי עד אוקטובר. ההיריון נמשך 55-60 יום ובסופו נולדים 3-5 גורים בממוצע. הגורים נולדים כמעט שחורים אך הם הופכים לבהירים יותר באופן הדרגתי כאשר הם גדלים. שני ההורים דואגים לגוריהם. הנקבה מניקה את גוריה במאורה והזכר דואג להביא מזון לנקבה ולגורים עד שהגורים מגיעים לגיל שלושה חודשים בערך אז מתחילים הם לצוד ביחד עם הוריהם. אורך חייו של שועל הפמפס הוא כ־13.6 שנים בשבי.

שועלי הפמפס הם בדרך כלל בודדים למעט בעונת ההזדווגות ובתקופה בה הם דואגים לגורים. הם מתחזים למתים כאשר אדם מתקרב אליהם. כאשר הם נבהלים, הם נשכבים על הרצפה, לא זזים, וסוגרים את עיניהם - הם נשארים במצב זה עד שהסכנה הנראית לעין חולפת- תופעה המוכרת כחרגון. שועלי הפמפס פעילים בעיקר בלילה, אך הם פעילים גם ביום באזורים שבהם אוכלוסיית האדם קטנה.

מין זה ניצוד בשל פרוותו באורוגוואי, בפרגוואי ובארגנטינה. הוא נלכד בדרך כלל באמצעות מלכודות שתופסות את רגליו. בברזיל זוכה שועל הפמפס להגנה מלאה ואין ביקוש לפרוותו. המין זוכה להגנה גם בפרגוואי ובאורוגוואי אך צייד מבוקר נמשך שם.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=180>
קובץ:Graxaim (Pseudalopex gymnocercus) 4.png
קובץ:Lycalopex gymnocerus (8392261199).jpg
קובץ:Lycalopex gymnocercus, ou graxaim do campo, no Parque Nacional da Serra Geral.jpg
קובץ:Graxaim (Pseudalopex gymnocercus) 3.png
קובץ:Leão baio.jpg
קובץ:The zoology of the voyage of H.M.S. Beagle (Pl. 7) white background.jpg|איור
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20061210080510/http://www.lioncrusher.com/animal.asp?animal=4 Lioncrusher's Domain]
* [http://www.redlist.org/search/details.php?species=6928 IUCN Red List of Threatened Species]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוטהלד פישר פון ולדהיים
קטגוריה:שועל דרום-אמריקני
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1814
קטגוריה:בעלי חיים בפמפס
שועל ערבות פרואני

שועל ערבות פרואני (שם מדעי: Lycalopex sechurae, בעבר Pseudalopex sechurae), מין בסוג שועל דרום-אמריקני. שועל זה נפוץ בדרום אמריקה והוא הקטן שבדמויי-השועל ביבשת זו. הוא נפוץ בדרום אקוודור ובצפון פרו. צבע פרוותו הוא אפור לבן ובחלקיו התחתונים צבעו חיוור יותר. אורך גופו וראשו 53-59 סנטימטרים, אורך זנבו 25 סנטימטרים ומשקלו 3 קילוגרם. נקרא לעיתים בטעות "שועל ערבות ארגנטינאי".

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:שועל דרום-אמריקני
קטגוריה:פרו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1900