מעשי טבח פולחניים באוגנדה (2000)

ב-17 במרץ 2000 מתו יותר מ-500 חברי התנועה לשיקום עשרת הדיברות של אלוהים באוגנדה, במהלך שריפה במתחם המרכזי של התנועה.<ref name="POISON2"></ref> החשד הראשוני היה כי כל החברים מתו בהתאבדות המונית לאחר מכן תוקן לרצח המוני כאשר מאות גופות אחרות התגלו בבורות באתרים הקשורים לתנועה שמתו לפחות שבועות לפני האירוע, חלקן עם סימני חנק בעוד לאחרים היו פצעי דקירה.<ref>New Vision, "Kanungu Dead Poisoned", Matthias Mugisha, July 28, 2000.</ref> לפחות 778 בני אדם מתו בסך הכל.<ref name="POISON2" />

== רקע ==

הקבוצה התפצלה מהכנסייה הקתולית על מנת להדגיש את האפוקליפטיות וההתגלות של מריאן לכאורה.<ref>Logan Nakyanzi, [https://abcnews.go.com/International/story?id=81484&page=1 Uganda: Religion That Kills – Why Does Uganda Have So Many Cults?], ABC News, Feb. 14, 2000(?)</ref> הקבוצה כונתה תנועה פנימית וסגורה מאמינה לבשו בגדים תואמים והגבילו את דיבוריהם כדי להימנע מלומר דבר לא ישר או חטא.<ref>Massimo Introvigne, [http://www.cesnur.org/testi/uganda_002.htm Tragedy in Uganda: the Restoration of the Ten Commandments of God, a Post-Catholic Movement], CESNUR, Retrieved 2007-10-13</ref><ref>[http://news.bbc.co.uk/2/hi/africa/683813.stm Quiet cult's doomsday deaths], BBC News, March 29, 2000</ref> היא נוצרה בשנת 1989 לאחר שקרדוניה מוורינדה וג'וזף קיבווטייר טענו שהם ראו חזיונות של מרים הבתולה. חמשת המנהיגים העיקריים היו קיבווטר, מוורינדה, יוסף קספוררי, ג’ון קמאגרה ודומיניק קטריבבו.<ref name=":0"></ref> הקבוצה התגוררה כקהילה רצונית עצמאית במחוז קנונגו, אוגנדה, כשהקבוצה ניזונה מגידולים שלה ומנהלת בתי ספר. חברי הקבוצה לרוב חיו בשתיקה, והשתמשו בשלטים כדי לתקשר.<ref name=":0" />

ככל שהתקרב האלף השלישי התגברו ההכנות לקראת הסוף. בשנת 1999, העיתון "ניו ויז'ן" בבעלות המדינה ערך ראיון עם חבר בוגר מהקהילה. לדבריו, "העולם יסתיים בשנה הבאה. אין זמן לבזבז. חלק מהמנהיגים שלנו מדברים ישירות עם אלוהים. בכל רגע מעכשיו, כשהסוף יגיע, כל מאמין שיימצא במקום שעדיין לא נחשף יינצל."<ref name="PARTY"></ref>

לקראת האלף השלישי, מנהיגי כתות דחקו בחברים להתוודות על חטאיהם ולמכור רכוש חומרי בזמן שנעשו ניסיונות להחזיר חברים לשעבר לקבוצה. לאחר שעבר של ה-1 בינואר 2000, ללא אפוקליפסה, רבים התפכחו מהקבוצה ותאריך אחר נבחר על ידי המנהיגים להתרחשות האפוקליפסה, כאשר ה-17 במרץ 2000 הוכרז, שהניו יורק טיימס דיווח שהמנהיגים אמרו כי יגיע " עם טקס וסופיות".<ref name="PRELUDE"></ref>

== מעשי טבח ==
באותו יום אמרו המקומיים שהם ערכו מסיבה שבה צרכו 70 ארגזי משקאות קלים ושלושה שוורים.<ref>Simon Robinson, [https://web.archive.org/web/20010210031432/http://www.time.com/time/magazine/article/0,9171,41918,00.html Uganda's Faithful Dead], Time, Mar 26, 2000</ref> גרסה זו של האירועים זכתה לביקורת, בעיקר על ידי אירווינג הקסהאם,<ref>Irving Hexham, Professor of Religious Studies, University of Calgary, [https://www.ucalgary.ca/~nurelweb/papers/irving/uganda.html What Really Happened in Uganda? Suicide or Murder], Religion in the News, Vol. 3, No. 2, Summer 2000, pp. 7–9 and 24</ref> ומקור אוגנדי לא מזוהה קובע כי "אף אחד לא באמת יכול להסביר את למה, איך, מה, איפה, מתי וכו'". דקות לאחר הגעת החברים למסיבה, שמעו תושבי הכפר הסמוכים פיצוץ, והבניין נהרס בשריפה עזה שגרמה למותם של כל 530 הנוכחים. החלונות והדלתות של הבניין חוצצו כדי למנוע מאנשים לעזוב.<ref name="TELLS"></ref> שכן שגר ליד הכת סיפר מאוחר יותר, כי השריפה גרמה לכך שהכל התכסה בעשן, פיח וצחנת בשר שרוף, וכי רבים לא יכלו לאכול בשר מספר חודשים לאחר השריפה.

ארבעה ימים לאחר השריפה בכנסייה, המשטרה חקרה נכסי תנועה וגילתה מאות גופות באתרים ברחבי דרום אוגנדה. שש גופות התגלו אטומות במחסה של מתחם קאנונגו, כמו גם 153 גופות במתחם בבוהונגה, 155 גופות באחוזתו של דומיניק קטריבאבו ברוגאזי, שם הורעלו ונדקרו, ועוד 81 גופות נמצאות אצל המנהיג ג'וזף נימורינדה. חווה חקלאית. המשטרה הצהירה בשנת 2000 כי הם נרצחו כשלושה שבועות לפני תופת הכנסייה,<ref name="MASS"></ref> אם כי דיווח של BBC משנת 2020 העלה כי הגופות הצטברו במשך מספר שנים.

== אחרית דבר ==
לאחר גילוי השריפה והגופות נקבע עד מהרה כי לא ניתן למצוא את מנהיגי הכת. נכון לשנת 2023 הם לא אותרו ואיש לא הועמד לדין בקשר לטבח. חלקת האדמה המשתרעת על פני 48 דונם המשמשת את הכת שולבה במטע תה, אך הבעלים הודיע על תוכניות ליצור אנדרטה על חלקים מהנכס.

== לקריאה נוספת ==
* ווקס, ריצ'רד. 2009. רוחות רפאים של קאנונגו: פוריות, סודיות וחילופי דברים באגמים הגדולים של מזרח אפריקה. Woodbridge: James Currey & Kampala: Fountain Publishers. xv + 240 עמ'.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:התאבדויות המוניות
קטגוריה:אוגנדה: היסטוריה
קטגוריה:מעשי טבח