OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אשכול פיס

אשכול הפיס למדעים ולאמנויות "אהל-שם" ברמת-גן
אשכולות הפיס הוקמו כפרויקט משותף של משרד החינוך, מפעל הפיס ומרכז השלטון המקומי, ומהווים מרכז יישובי ללימודי מדע, טכנולוגיה ואמנות למען הקהילה כולה. קיימים בארץ למעלה מ-60 אשכולות, הצמודים כל אחד למוסד חינוכי. כל אחד מן האשכולות מפעיל תוכנית דומה בשעות היום עבור תלמידי בתי הספר, ותוכנית שונה בשעות אחר הצהריים בהתאם לקהל היעד בסביבתו הקרובה.

אשכולות הפיס בישראל נבנו באותה מתכונת (עם שינויים קלים עקב תנאים טופוגרפיים) וכוללים מעבדות וחדרי הכנה, כיתות מחשבים, אודיטוריום ומבואה. במקומות שבהם הוקצה תקציב נמוך יותר לבנייה, נבנה מבנה קטן יותר בלי אודיטוריום בשם "תפוח פיס".

האשכולות הראשונים שנבנו בארץ היו אשכול פיס רמת-גן ואשכול פיס רעננה, ואשכול פיס נס ציונה, המצוי בקריית החינוך גולדה מאיר. שלושת האשכולות נחנכו בשנת 1998.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Scitech/EshkolotPays/Rational אשכולות הפיס באתר משרד החינוך] 

קטגוריה:ישראל: חינוך
קטגוריה:שלטון מקומי בישראל
קטגוריה:מפעל הפיס
ניכוי מס במקור

ניכוי מס במקור מתייחס לחובה החלה על המשלם לנכות מס הכנסה מהתשלום למוטב, ולהעביר לרשויות המס את הסכום שנוכה. למעשה חובת המס היא של המוטב הזכאי לתשלום, אך החובה לנכות את המס, באופן מלא או חלקי, חלה על המשלם. 

ניכוי מס במקור נועד להקטין את תופעת אי הדיווח למס הכנסה על הכנסות וקבלת תשלום וכתוצאה מכך לפגוע בהכנסות של המדינה. 

דוגמאות לניכוי מס במקור:
# מעסיק מנכה מס במקור משכר העובד ומעביר את המס ישירות לרשות המסים בישראל כמס הכנסה.
# בנק מנכה מס על דיבידנד, כאשר בעל חשבון המנהל תיק ניירות ערך קיבל דיבידנד על נירות ערך בחשבון.
# לקוח מנכה מס במקור לספק מהתשלום שהוא חייב לו (כאשר הלקוח חייב בניכוי מס במקור מתשלומיו לספקים, ולספק אין פטור מניכוי מס במקור מתשלומים המגיעים לו). 

סעיפים 162 - 173 לפקודת מס הכנסה עוסקים בחובת הניכוי במקור, ומכוחם הותקנו תקנות וצווים המפרטים את כללי הניכוי במקור במגוון רחב של תשלומים, כגון משכורת, שכר מרצים, שכר סופרים ועוד. 

==ניכוי מס בשוק ההון==

בעולם מקובל לבצע ניכוי במקור מתשלומי דיבידנד בעוד שתשלומי ריבית ותמורה ממכירות מבוצעים ללא ניכוי מס במקור. כתוצאה מכך, משקיע בניירות ערך זרים יקבל את הדיבידנד בגין ניירות ערך אלה לחשבונו לאחר שכבר בוצע ניכוי מס בחו"ל, על פי שיעורי המס של המדינה בה התאגדה החברה שחילקה את הדיבידנד, בעוד שבתשלומי ריבית בגין איגרת חוב זרות המס ינוכה בדרך כלל רק מס בארץ.

מנגנון ניכוי המס במקור בשוק ההון בארץ מתקדם יחסית למקובל בעולם, באופן שבו המנכים מבצעים ניכוי מס מרווחי הון, כולל התחשבות בעלויות של ניירות הערך בתקופה שבה הלקוח החזיק בניירות אצל חבר בורסה אחר, וזאת על ידי דיווח של עלויות ניירות הערך בזמן העברת תיק בין חברי בורסה. מנגנון זה קיים משנת 2003 אז נכנסה לתוקף הרפורמה שידועה בשם רפורמת בכר (תיקון מס' 169 לפקודת מס הכנסה), בעוד שבארצות הברית למשל רק בשנת 2010 פורסמו כללים ליצירת מנגנון כזה שייכנסו לתוקף בעתיד.

מעבר למידע בגין העלויות של ניירות הערך בעת העברת תיק כולל מנגנון ניכוי המס במקור בשוק ההון גם חישובים מורכבים בכל הקשור להסדרי חוב (בהם עשוי מחזיק איגרות החוב לקבל בתמורה לאיגרות החוב שלו חבילה המורכבת מאיגרות חוב חדשות, מניות סחירות, מניות לא סחירות, מזומן) הצעות רכש והחלף וכן הלאה.

מכיוון שלמנכה בשוק ההון קיים מידע מדויק לגבי הרווח/ההפסד שנוצר ללקוח ניתנה לו גם ההרשאה לקזז הפסדים שנוצרו בתיק ניירות הערך כנגד חבות המס בגין ריבית ודיבידנד מניירות ערך. זאת אומרת שלקוח שנוצר לו הפסד ממכירת נייר ערך לא ינוכה לו מס בגין הכנסות ריבית ודיבידנד מניירות ערך עד לגובה ההפסד. חישוב זה נעשה על בסיס שנתי, כך שהפסד שלא נוצל עד לתום השנה אינו מועבר לשנה הבאה, וניצולו מחייב הגשת דוח שנתי לרשות המיסים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.misim.gov.il/gmishurim/firstPage.aspx קבלת אישור לצורך ניכוי מס במקור], באתר רשות המיסים

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מס הכנסה
מושב אסלה

מושב אסלה דקורטיבי בהשראת אוקיינוס
עץ|ממוזער]] 
מושב אסלה פתוח מלפנים בשירותי מטוס
מושב אסלה היא יחידה תלויה המורכבת ממושב ומכסה, המקובעת על אסלת בית השימוש לצורכי נוחות והיגיינה. 

מושב האסלה מורכב מהמושב עצמו, עליו מתיישב המשתמש, והמכסה – המשתרע על האסלה כאשר היא לא בשימוש, בין היתר על מנת למנוע סירקולציה של ריחות לא נעימים של צואה. המושב בדרך כלל מורם במהלך השתנה של גבר, או במהלך ניקיון השירותים.

מאז השליש האחרון של המאה ה-20 רוב מושבי האסלה עשויים מפלסטיק. במאות השנים שלפני כן היה המושב עשוי עץ וזכה לכינוי "קרש".

סוגיה הומוריסטית ביחס למיקום מושב האסלה בקרב זוגות נוגעת לעובדה שגברים רגילים להרמת המושב בזמן ההשתנה, על מנת למנוע כתמי שתן על המושב, אולם לנשים אין צורך בכך ולרוב הן אינן מרימות את מושב האסלה, ואף מצפות מהגברים להשיבו למקומו למטה. סוגיה זו זכתה למגוון בדיחות במדיומים שונים. 

התאחדות השרברבים הבינלאומית קבעה כתקן לבתי-שימוש בשירות הציבור מושבי אסלה בעלי פתח מלפנים. לתקן זה אין משמעות חוקית. מטרת הפתח היא להקל על נשים בפעולת הניגוב.

==ראו גם==
* אסלנית
*מושב אסלה היגייני

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היגיינה
קטגוריה:אביזרי בית השימוש
EA Sports

EA Sports הוא מותג של חברת Electronic Arts תחתיו היא מייצרת משחקי וידאו בנושאי ספורט. המותג התפרסם בין היתר בשל משחקיו FIFA, NBA Elite, NHL ועוד.

המוטו של EA Sports הוא ”It's in the game”.

החל מעונת 23/24,החברה תשמש כספסונר הראשי של לה ליגה.

== סדרות ומשחקים ==
רוב משחקי EA Sports מיוצרים בסדרות ויוצאים לשוק באופן שנתי, והשנה נכללת בשם המשחק. למשל, בשנת 1998 הוציא חברת Electronic Arts תחת המותג EA Sports את משחק FIFA 98, ושנה לאחר מכן את FIFA 99.

הסדרות הנמכרות:

* FIFA - משחק כדורגל (שהתחיל בשנת 1993)
* NBA Elite - משחק כדורסל (1995) (עד שנת 2010 נקרא NBA Live)
* NHL - משחק הוקי קרח (1991)
* Madden NFL - משחק פוטבול אמריקאי (1988)
* PGA Tour - משחק גולף (1990)
* AFL - משחק פוטבול אוסטרלי
* Rugby - משחק רוגבי
* SSX - משחק סנובורד

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מותגים
ברוניסלב גימפל

ברוניסלב גימפל (באנגלית: Bronislav Gimpel; 29 בינואר 1911 - 1 במאי 1979) היה כנר ומורה פולני אמריקאי ממוצא יהודי.

אחיו הבכור, ג'ייקוב גימפל, היה פסנתרן קונצרטים ידוע-שם, שהקליט גם מוזיקה לסרטי קולנוע.

==חייו ==
=== לימודים וראשית הקריירה ===

ברוניסלב גימפל נולד בלבוב, אז בממלכת גליציה של הקיסרות האוסטרו-הונגרית (כיום אוקראינה).
החל לנגן בפסנתר ובכינור בגיל חמש, בהדרכת אביו. בגיל שמונה החל ללמוד אצל מוריץ וולפשטאהל בקונסרבטוריון של לבוב. משנת 1922 המשיך בלימודיו אצל רוברט פולאק בקונסרבטוריון של וינה. בגיל ארבע-עשרה ניגן את הקונצ'רטו של קרל גולדמארק עם הפילהרמונית של וינה. כעבור שנה נחל שורה של הצלחות בקנה מידה היסטורי במסע הופעות ממושך, בו ניגן בין השאר לפני ויקטור עמנואל השלישי, מלך איטליה ולפני האפיפיור פיוס האחד עשר. גימפל הוזמן לנגן בכינור גוארנרי המפורסם של פגניני ליד קברו של הווירטואוז האגדי. לאחר מסע זה באו מסעות קונצרטים לדרום אמריקה ולאירופה. ב-1930 למד בבית הספר הגבוה למוזיקה של ברלין אצל פרופסור קרל פלש. בשנת 1935 זכה בפרס ראשון בתחרות הכינור על שם הנריק וייניאבסקי. בשנים הבאות טיפח קריירה כסולן ובמקביל ניגן ככנר ראשי בקניגסברג ובגטבורג.

=== המעבר לארצות הברית ===

גימפל היגר לארצות הברית בשנת 1937. בראשית מלחמת העולם השנייה הגיע ללוס אנג'לס ולתפקיד הכנר הראשי בפילהרמונית של לוס אנג'לס. אחרי שירות בצבא האמריקאי משנת 1942 עד סוף המלחמה, חזר גימפל לקריירה סולנית באירופה, שהנחילה לו כבעבר שבחים והוקרה. גימפל הקים את תזמורת הנוער של הוליווד וניצח עליה. היה חבר ברביעיית הפסנתר "ידידי המוזיקה החדשים" ובשנים 1950-56 ניגן ב"שלישיית הפסנתר מאנס". בשנים 1959 עד 1961 ניהל כיתת אמן בקארלסרוהה. בשנת 1962 הקים עם ולדיסלב שפילמן את "חמישיית הפסנתר הוורשאית" והיה הכנר הראשון בה עד 1967. כן היה כנר ראשון ב"רביעיית האמנים האמריקאית" וברביעיית המיתרים של ניו אינגלנד. טכניקת הנגינה של גימפל הצטיינה בתנופה, משוחררת ונטולת מאמץ. פרשנותיותיו היו סמכותיות. בתקופה מסוימת בקריירה שלו ניגן קונצ'רטי רחבי-יריעה, כמו הקונצ'רטו לכינור של בטהובן ושל פליקס מנדלסון ללא מנצח.

=== הקלטות ===

גימפל הרבה להקליט ותקליטיו מקיפים את רוב הרפרטואר הסולני והקאמרי לכינור. בעיקר בולט בין הקלטותיו אלבום של יצירות הסולו לכינור של יוהאן סבסטיאן באך.

=== משרות הוראה ===

ב-1967 התמנה גימפל למשרת פרופסור באוניברסיטת קונטיקט. משנת 1973 כיהן כפרופסור בקולג' המלכותי למוזיקה במנצ'סטר שבאנגליה. בתקופה זו חידש את הופעותיו כסולן בקונצרטים באירופה, ארצות הברית ודרום-אמריקה.

גימפל מת בלוס אנג'לס.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20010404004549/http://gimpelmusicarchives.com/ הארכיונים של ג'ייקוב וברוניסלב גימפל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים יהודים פולנים
קטגוריה:נגנים יהודים פולנים
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
ג'ייקוב גימפל

ג'ייקוב (יעקב) גימפל (באנגלית: Jakob Gimpel; 16 באפריל 1906 - 12 במרץ 1989) היה פסנתרן ומחנך יהודי-פולני.

== חייו ==
ג'ייקוב גימפל נולד בלבוב (אז בגליציה הפולנית, חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, וכיום באוקראינה). אחיו הצעיר של גימפל, ברוניסלב, היה כנר קונצרטים ידוע-שם, ואחיו הבכור, קארול גימפל, היה פסנתרן ומנצח.

גימפל החל את לימודי הפסנתר אצל אביו, אדולף, והמשיך אותם אצל קורנליה טארנובסקה ואדוארד שטוירמן. תאוריית המוזיקה למד אצל אלבן ברג. הופעתו הראשונה הייתה בווינה ב-1923, עם תזמורת הקונצרטחבאו בניצוח פייר מונטה. הוא ניגן את הקונצ'רטו השני לפסנתר של סרגיי רחמנינוב.

גימפל יצא למסעות קונצרטים עם הכנרים ברוניסלב הוברמן, אריקה מוריני ונתן מילשטיין ועם אחיו, ברוניסלב גימפל. בשנת 1937 עזר להוברמן לייסד את התזמורת הסימפונית הארץ-ישראלית, כיום התזמורת הפילהרמונית הישראלית. בשנת 1938 היגר גימפל לארצות הברית, שם ישב תחילה בניו יורק ובהמשך בלוס אנג'לס.

לאורך הקריירה שלו הופיע גימפל גם בסרטי קולנוע, בהם "אורות הגז" (1944), Possessed, "מכתב מאישה אלמונית" (1948) (על פי הנובלה של שטפן צווייג), Strange Fascination, "סיפור שלוש אהבות", ו"ואלס מפיסטו". כן הקליט גימפל לשני סרטים מצוירים קלאסיים, Rhapsody Rabbit והסרטון זוכה פרס האקדמיה מסדרת "טום וג'רי", Johann Mouse.

גימפל היה אחד מראשוני האמנים האירופאים-אמריקאים שחזרו לאירופה אחרי מלחמת העולם השנייה; הוא ניגן במאות קונצרטים בגרמניה המערבית בשנת 1954. משנת 1971 עד 1986 כיהן גימפל כפרופסור הבית באוניברסיטת נורת'רידג' בקליפורניה. 

ב-9 במאי 1979 נועד גימפל להופיע בלוס אנג'לס ברסיטל משותף עם אחיו, ברוניסלב גימפל. ברוניסלב מת באופן פתאומי ימים ספורים לפני הרסיטל וג'ייקוב ניגן רסיטל סולו לזכר אחיו.

== פרסים ואותות הוקרה ==
* צלב מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה מן המעלה הראשונה
* פרס בן-גוריון ממדינת ישראל, 1975

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20010404004549/http://gimpelmusicarchives.com/ ארכיוני מוזיקת גימפל]
* [https://web.archive.org/web/20160324191946/http://www.thepianofiles.com/2011/07/19/elegant-passion/ מאמר על נגינתו של גימפל]

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1989
אסלנית

[[מושב אסלה היגייני עם כיסוי פלסטיק חד פעמי]]
אסלנית היא רצועת נייר או פלסטיק דקה וחד פעמית, המעוצבת בצורת מושב האסלה וניתנת להנחה או הלבשה על גבי מושב זה, וזאת במטרה לשמירת ההיגיינה והגנה מפני חיידקים העשויים להימצא עליו. השימוש בה נפוץ בעיקר בבתי שימוש ציבוריים.

==מחקרים==
מחקרים שבוצעו בנושא שמירת ההיגיינה באמצעות האסלנית מטילים ספק ביעילותה של אסלנית נייר בהגנה מפני חיידקים. היא בעיקר מקנה תחושת ביטחון מסוימת לעושים בה שימוש. אסלנית כזו אינה יעילה כאשר מושב האסלה רטוב, מאחר שחיידקים הקיימים על גבי המושב מחלחלים יחד עם הנוזל מבעד לנקבוביות הנייר. עם זאת, באופן כללי נמצא כי הסיכוי להידבק במחלה זיהומית עקב ישיבה על מושב אסלה חשוף הוא משני; הסכנה להיווצרות זיהום כלשהו עקב מגע עם מושב האסלה קיימת רק כאשר קיים פצע פתוח באחד מחלקי הגוף הבאים עמו במגע.

אסלנית מפלסטיק דק פותרת את הבעיות שבאסלנית נייר. 

==פיתוחים של המוצר==
בשנת 2007 פיתחה אשת עסקים בריטית אסלנית הפועלת על עיקרון הביודגרדציה. ב-2008 פותחה באוגנדה אסלנית שנשטפת בקלות באסלה בתום השימוש, בדומה לנייר טואלט; כאמור, מכיוון שהיא עשויה מנייר, היא אינה יעילה אם מושב האסלה רטוב.

==חקיקה==
ב-2009 הוגשה במדינת מיין שבארצות הברית הצעת חוק שתחייב הצבת אסלניות בכל בתי השימוש הציבוריים במדינה, אך היא נדחתה מאחר שאין ראיות ליעילות האסלניות בהגנה מפני חיידקים.

==ראו גם==
* מושב אסלה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:היגיינה
קטגוריה:אביזרי בית השימוש
אורנה הוזמן-בכור

אורנה הוזמן בכור (נולדה ב-1969) היא מנהלת ישראלית, אשר שימשה כיו"ר דירקטוריון נמל אשדוד. קודם לכן שימשה כמנכ"לית של מספר משרדי ממשלה; ביניהם: משרד הפנים, משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים, המשרד לשיתוף פעולה אזורי והמשרד לפיתוח הנגב והגליל. בתפקידיה הציבוריים היא ליוותה שנים רבות את חבר הכנסת והשר סילבן שלום בתפקידיו השונים.

==ביוגרפיה==
נולדה ב-1969 בשכונת מעוז אביב בעיר תל אביב ולמדה בבית הספר מגן ובתיכון ליידי דייוויס. הוזמן-בכור שירתה בחיל המודיעין. אורנה היא בעלת תואר ראשון במינהל עסקים מאוניברסיטת עמק התמזה (Thames Valley University, כיום אוניברסיטת מערב לונדון) ותואר שני EMBA במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.

בשנת 1995 התחילה את דרכה הציבורית כעוזרת פרלמנטרית של ח"כ סילבן שלום. בשנת 1998 עבדה הוזמן-בכור במשרד המדע. בשנת 2001 שימשה כראש לשכת שר האוצר וב-2003 עד 2006 שימשה כראש לשכת שר החוץ. בשנת 2006 יצאה למגזר הפרטי ומונתה לסמנכ"לית הפיתוח העסקי של חברת גלעד קשרי ממשל ולובינג.

בשנת 2007 הקימה את חברת OHB שעסקה באסטרטגיה וקשרי ממשל. בשנת 2009 מונתה למנכ"לית המשרד לפיתוח הנגב והגליל, ובהמשך, בשנת 2011, מונתה להיות גם המנכ"לית של המשרד לשיתוף פעולה אזורי.

בשנת 2010 נבחרה הוזמן-בכור על ידי מגזין "גלובס" לאחת מ-40 המשפיעים עד גיל 40.

במסגרת תפקידה כמנכ"לית המשרד לפיתוח הנגב והגליל, קידמה הוזמן-בכור שתי ועדות בין-משרדיות שמטרתן להוביל שינויים בנגב ובגליל: ועדה שאחראית להקמת בית הספר לרפואה בצפת, שיהווה עוגן להקמת קריה אקדמאית ואוניברסיטה בגליל. הפרויקט אמור ליצור עוד כ-5000 מקומות עבודה בגליל, להביא לקליטה של אלפי משפחות צעירות והון אנושי איכותי ולשדרוג של בתי החולים ורמת ההשכלה באזור; ועדה שאחראית לקידום כפרי סטודנטים בנגב ובגליל. ועדה בין משרדית זו עוקבת ומסייעת בפיתוח, קידום ושיפור כפרי הסטודנטים שהוקמו בנגב ובגליל על ידי עמותת איילים.

פרויקטים נוספים שקידם המשרד לפיתוח הנגב והגליל הם הקמת מרכז הסברה לאומי בעלות של 18 מיליון שקלים, כחלק מתוכנית רחבה שמטרתה לספק מענה אזרחי למעבר בסיסי צה"ל לדרום, וכן פרויקטים להגדלת מספר הסטודנטים בנגב והגליל והקמת מרכזי צעירים. כמו כן פעלה הוזמן-בכור להגברת השתלבות נשים במגזר הציבורי, שלושת ראשי האגפים במשרד בתקופתה (פיתוח הנגב, פיתוח הגליל ואגף צעירים) היו נשים, והמשרד קידם פעילויות ופורומים לנשים בנגב ובגליל.

בין השנים 2013–2015 כיהנה כמנכ"לית משרד התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים. ובשנים 2015–2016 כיהנה כמנכ"לית משרד הפנים.

ביוני 2017 מונתה לתפקיד יו"ר דירקטוריון נמל אשדוד.<ref></ref> בתפקיד זה שימשה במשך 2 קדנציות עד חודש מרץ 2023. 

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.epochtimes.co.il/et/10184 אורנה הוזמן-בכור: רצה למרחקים ארוכים] , באתר "אפוק טיימס", 21 באוקטובר 2012

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עובדות משרד החוץ
קטגוריה:מנכ"לי משרד האנרגיה והתשתית
קטגוריה:מנכ"לי משרד הפנים
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל
קטגוריה:עובדי נמל אשדוד
קטגוריה:בוגרות תיכון ליידי דייוויס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון ליידי דייוויס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:מנכ"ליות משרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
זיקוק רציף

תיאור תהליך הזיקוק הרציף
זיקוק רציף הוא תהליך שבו מועלה ריכוז האלכוהול במשקאות. בתהליך זה, הופך המשקה לבעל ריכוז אלכוהול גבוה יותר. הזיקוק הרציף הומצא על ידי כימאי אירי בשם אניס קופי בשנת 1831, ותהליך זה מסמן את תחילת עידן האלכוהול התעשייתי.

==תהליך הזיקוק==

בזיקוק רציף נעשה שימוש באדי מים. מערכת הזיקוק בנויה משני עמודים (קולונות) - לאידוי ולעיבוי. בקולונה הראשונה מזרימים את המשקה דרך צינורות לקולונה השנייה. הקולונה השנייה מורידה את המשקה בטיפות והאדים שמתקבלים מוזרמים חזרה לקולונה הראשונה. אדי האלכוהול מתקררים לאט יותר מהמים ולכן גם כאשר האדים חוזרים המים שנשארו נופלים דבר שגורם להפרדת האתנול מהמתנול המתאדה למעלה. 
מזיקוק כזה ניתן לקבל משקה בעל עד 96 אחוזי אלכוהול.

יתרונות התהליך הם מהירותו הגבוהה, האפשרות לשמור על אחידות בתוצר, האפשרות לבצעו ברציפות ואחוז האלכוהול הגבוה שמתקבל.

חסרונותיו הם איבוד הטעם והצבע של המשקה המקורי. הנוזל המופק הוא נייטרלי ושקוף. אחד המשקאות הידועים המיוצר בזיקוק רציף הוא וודקה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הנדסה כימית
טומאת מגע

בהלכה היהודית, טומאת מגע היא טומאה המתרחשת על ידי נגיעה פיזית של הדבר הנטמא בדבר המטמא. זוהי הדרך הפשוטה ביותר להיטמא, הקיימת ברוב ככל אבות הטומאות ובכל מיני הנטמאים. מלבד נבלת עוף טהור, המטמאת באכילה בלבד, וחטאות המטמאות את העוסק בהוצאתן מהמקדש או בשריפתן, ואדם שנוגע בהן בלי קשר להוצאה ולשריפה - אינו נטמא. 

==טומאת מגע בית הסתרים==
מגע הוא רק מגע במקום גלוי בדבר המטמא עם מקום גלוי בדבר הנטמא. אבל טומאת בית הסתרים, בגוף האדם - כמו למשל מקום ביאה, אינו מטמא, (אם כי התורה גזרה שביאה מטמאת למרות שאין בה טומאת מגע). חלוק על הדברים הוא רבי מאיר הסבור שגם טומאת בית הסתרים מטמאת.

מחלוקת ידועה בין רבי יוסי לחכמים בנושא זה, היא בחתיכת בגד שנתלשה מתוך בגד אחר הטמא בטומאת מדרס (שטמא דרך עליה), שלמרות שטומאת מדרס אינה חלה על החתיכה, חלה עליה טומאת מגע, מכיוון שהיא נגעה בחתיכת המדרס בעת שהייתה מחוברת אליו.

האמורא רבינא מחדש, שאוכל המחובר לאוכל אחר, נטמא על ידי נגיעתו לאוכל. לפי הסברו של רבינא, חיבור חלקי האוכל זה לזה הוא חיבור חלוש, ואין חיבורו נחשב לחיבור, לכן יש להחשיב כל חלק מהאוכל בנפרד, כך שחלק מהאוכל שנגע בחלק אחר, מטמא.

==טומאה רצוצה==

גם טומאה רצוצה נחשבת כחלק מטומאת מגע, כך שכל טומאה שקבורה במקום שאין טפח מעליה, בוקעת ועולה עד הרקיע, והעובר מעליה נטמא כאילו נגע בטומאה עצמה.
==הערות שוליים==

קטגוריה:דרכי היטמאות
אקספו 74'

אתר התערוכה (כיום פארק ריוורפרונט), עם מגדל השעון שנותר מתחנת הרכבת והסחרחרה Sky Ride
אקספו 74 הייתה תערוכה עולמית שהתקיימה בין 4 במאי ל-3 בנובמבר 1974 בעיר ספוקיין שבמדינת וושינגטון שבארצות הברית. הייתה זו העיר הקטנה ביותר שאירחה תערוכה עולמית מוכרת על ידי הלשכה לתערוכות בינלאומיות עד אז. נושא התערוכה היה איכות הסביבה וביקרו בה 5.2 מיליון מבקרים (פי 28 מאוכלוסיית העיר). התערוכה בעיר הייתה הגשמת חזונו של היזם קינג קול, שגייס עבורה תמיכה כמעט לבדו והוכתר ל"אבי התערוכה".

אתר התערוכה היה תחנה ומוסך רכבת ישנים שנהרסו ומספר איים בנהר הספוקיין. ממבנה התחנה נותר רק מגדל שעון, שהפך לסמל התערוכה. רוב הביתנים היו מבנים ניידים שקופלו עם תום התערוכה. שטח התערוכה הפך לפארק העירוני ריוורפרונט (Riverfront Park) בשטח של כ-400 דונם (100 אקר). המבנים שנותרו בשטח הם הביתן האמריקאי בו פועל קולנוע IMAX, ביתן מדינת וושינגטון בו פועל מרכז הכנסים של ספוקיין ובית אופרה והסחרחרה Sky Ride. 

התערוכה הוכתרה כהצלחה מסחרית, היא כמעט כיסתה את הוצאותיה בהכנסות ישירות והזרימה השקעות בסך 150 מיליון דולר לכלכלה המקומית. היא היוותה מקפצה כלכלית שהזניקה את העיר ממצב של התדרדרות ובריחת תושבים לשגשוג, שיפרה את תשתיותיה ומיצבה אותה כעיר הנושאת את דגל איכות הסביבה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.washington.edu/uwired/outreach/cspn/Website/Classroom%20Materials/Pacific%20Northwest%20History/Lessons/Lesson%2026/26.html שיעור על התערוכה באתר לימודי המערב הצפוני] 
* [http://www.expo74.com אתר פרטי עתיר תוכן על התערוכה] 
* [http://www.spokanenightscenes.com/presentation1.html מראות מפארק ריוורפרונט כיום] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:1974
קטגוריה:מדינת וושינגטון: היסטוריה
קטגוריה:1974 בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: תערוכות עולמיות
הקונציל הראשון של אורליאן

הקונציל הראשון של אורליאן זומן ב-511 על ידי כלוביס הראשון, זמן קצר לפני מותו.

כלוביס זימן סינוד של הבישופים הגאלים, קבע את סדר היום ואישר את החלטותיו. הסינוד התקיים באורליאן במטרה לערוך רפורמה במבנה הכנסייתי כשמגמת הרפורמה היא חיזוק הקשרים שבין השלטון הסקולרי לבין ההנהגה הדתית בשטחי שלטונו. ההצדקה של כלוביס לכינוס הקונציל הייתה מעשה דומה של הקיסר קונסטנטינוס כאשר כינס את הקונציל בניקיאה ב-325.

32 בישופים נענו לקריאה והעבירו 31 צווים הנוגעים לתחומי פעילותיו וחובותיו של הפרט, זכויותיו של מקום מקודש ועל משמעת כנסייתית. צווים אלה, החלים באופן שווה על הפרנקים ועל הגאלו-רומים היו השוויון הראשון שהוקם בין הכובשים והנכבשים.

בין הצווים השונים, המועצה קבעה כי כנסיות ומעונות בישופים הם מקומות מחסה בסטטוס של עיר מקלט. נקבע כי כומר לא צריך להסגיר נאשם שמצא מקלט ליד המזבח, אלא אם הרודף ישבע על הברית החדשה שלא יפגע בו. קבעה את חובתם של בישופים להשתמש ברכוש הכנסייה לרווחתם של החולים והעניים, מיסדה את מערכות היחסים בין נזירים ואבות המנזרים לבין הבישופים.

מועצה זו מיסדה את הטמעתם של נושאי משרות כנסייתיות אריאנים במערך הכנסייה הקתולית תוך שמירה על מעמדם ורכושם ובתנאי שיצהירו כי הם מקבלים על עצמם את ההלכה האורתודוקסית. צעד זה אפשר את השתלבות הנוצרים האריאנים בכנסייה הקתולית ושם קץ לפילוג שהיה באירופה בין הצפון האריאני (יחד עם ספרד) לבין הדרום הקתולי.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.newadvent.org/cathen/11318a.htm Council of Orléans] ב אנציקלופדיה הקתולית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ועידות אקומניות
רוברט לוג'יה

רוברט לוג'יה (באנגלית: Robert Loggia; 3 בינואר 1930 – 4 בדצמבר 2015) היה שחקן קולנוע ובמאי אמריקאי, מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1985 על משחקו בסרט "להב משונן".

==ביוגרפיה==
נולד בשם סלבטורה לוג'יה (Salvatore Loggia) לאלנה בלנדינו ובנג'מין לוג'יה, משפחה איטלקית-אמריקאית מסיציליה, בסטטן איילנד.
לאחר שלמד במכללת וונגר ובאוניברסיטת מיזורי, שם סיים תואר בעיתונאות, התגייס לצבא ארצות הברית. נכדו הוא השחקן נואה לה גרוס.

==קריירה==
החל להתפרסם בתור שדר רדיו ובתור שחקן ב-1956 בדרמת האגרוף הביוגרפית של רוברט וייז "מישהו שם למעלה אוהב אותי" המבוססת על חייו של המתאגרף האיטלקי-אמריקאי רוקי גרציאנו (בגילומו של פול ניומן).

ב-1977 גילם את דמותו של יגאל אלון בהפקת טלוויזיה המבוססת על "מבצע אנטבה". ב-1980 השתתף במותחן הקומי-סוריאליסטי "התצורה התשיעית" בתור לוטננט בניש, קצין הסובל מהלם קרב מאז מלחמת וייטנאם ומאושפז במוסד מיוחד לאנשי צבא פגועי נפש.

ב-1982 התפרסם בצורה נרחבת יותר בסרט "קצין וג'נטלמן" בתור ביירון אביו השתיין של הקצין הצעיר זאק מאיו (ריצ'רד גיר). שיחק בתור נשיא מצרים אנואר סאדאת בדרמה "אישה ושמה גולדה" המבוססת על חייה של ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר (אינגריד ברגמן).
בשנה שלאחר מכן כבר שידרג את מועמדו וכיכב בסרט הפשע של בריאן דה פלמה שהפך לקאלט "פני צלקת" בתור איל הסמים של מיאמי פרנק לופז. 

ב-1985 היה לוג'יה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתור הבלש הפרטי סם ראנסום במותחן "להב משונן", התפרסם באותה שנה גם בדמותו של אדוארדו פריצי בקומדיית הפשע של ג'ון יוסטון "הכבוד של פריצי".

ב-1986 שיחק לצד ג'ולי אנדרוז בדרמה-קומית "סיפור חיים" של הבמאי בלייק אדוארדס. ב-1987 שיחק בדרמה של מנחם גולן "מעבר לשיא" ואת האב בראגונה בדרמה הקומית "סיפור חיים".
היה מועמד לפרס סאטורן ב-1988 על תפקידו בקומדיה "ביג" בתור מק'מילאן הבעלים של חברת הצעצועים בה מתחיל ג'וש (טום הנקס) את עבודתו.
לוג'יה שיחק לצד וילם דפו בסרט השואה "ניצחון הרוח" משנת 1989 על פי סיפורו של ניצול השואה היווני שלמה ארוך. לוג'יה התפרסם ב-1996 במותחן הבדיוני שובר הקופות של רולנד אמריך "היום השלישי" שם גילם את יושב ראש המטות המשולבים הגנרל ויליאם גריי ובסרט האימה של דייוויד לינץ' "כביש אבוד" בתור הגנגסטר נעים ההליכות מר אדי. ב-1997 השתתף בסרט הפשע "מלכודת זבובים", לצדה של טליסה סוטו. ב-1998 השתתף בסרט הדרמה "הצעה" לצד קנת בראנה. 

ב-2009 הופיע בקומדיה הפסיכולוגית "שרינק" בתור ד"ר רוברט קרטר אביו של הפסיכיאטר ד"ר הנרי קרטר (קווין ספייסי).

שיחק בסדרות טלוויזיה רבות ביניהן "פרייז'ר", "סטארסקי והאץ'","המלאכיות של צ'רלי", "האישה הביונית", "בית קטן בערבה", "מונק", "הסופרנוס", "מגנום, בלש פרטי" ו"הוואי חמש-אפס".
הועמד פעמיים לפרס אמי על תפקיד ראשי בתור סוכן ה-FBI ניק מאנקוסו בסדרה "מאנקוסו אף. בי. איי" ועל תפקיד אורח בסדרה "מלקולם באמצע". הוא שב לדובב את דמותו של פרנק לופז במשחק המחשב "פני צלקת: העולם הוא שלך", וכן את דמותו של ריי מאצ'אוסקי ב-Grand Theft Auto III.

לוג'יה נפטר מאלצהיימר ב-4 בדצמבר 2015.

== קישורים חיצוניים ==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי מכללת וגנר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן משנה בקולנוע
מיגו (הלכה)

מיגו היא מילה בארמית שמשמעותה "מתוך". בהקשר ההלכתי היא משמשת להרחבת המשמעות ההלכתית של פעולות ומצבים מסוימים לתחומים בהם לא אמורה להיות להם משמעות, מכוח (מתוך) המשמעות שיש להם בתחום הלכתי אחר.

==יישומים==
אחד היישומים בתלמוד למיגו, הוא הטענה שמתוך שיש לאדם כוח להשפיע על חפץ באופן אחד, יהיה לו כוח להשפיע עליו גם באופנים אחרים. למשל, אף על פי שעשיר לא יכול לזכות בפאה, רבי אליעזר סובר הוא יכול ללקט פאה ולזכותה לחבירו העני. בתלמוד הבבלי מובאת אפשרות שטעמו של רבי אליעזר הוא "דמיגו דאי בעי מפקר להו לנכסיה והוי עני וחזי ליה ומיגו דזכי ליה לנפשיה זכי לחבריה". כלומר שכיון שבאופן תאורטי יש לעשיר כוח להפקיר את נכסיו, להפוך לעני ולזכות בפאה, או יכול לזכות בפאה גם בלי הפקרת נכסיו, בתנאי שהוא לא זוכה בשביל עצמו אלא זוכה בשביל חבירו העני.

מין אחר של "מיגו", הוא "מיגו דהוי דופן לעניין סוכה הוי דופן לעניין שבת". הלכה זו אומרת, כי אף על פי שכדי להחשיב מקום מסוים כרשות היחיד לעניין מלאכת הוצאה בשבת, עליו להיות מוקף בשלוש דפנות מלאות, בשבת החלה בחג הסוכות, תיחשב לרשות היחיד גם סוכה בעלת שתי דפנות מלאות, ודופן שלישית ברוחב טפח בלבד. הסיבה לכך היא, שכיון שבהלכות סוכה, נחשבת דופן זו לאחת משלשת הדפנות הנצרכות לכשרות הסוכה (ע"פ הלכה למשה מסיני), היא יכולה להיחשב כדופן גם לעניין החשבת המקום כרשות היחיד לעניין הלכות שבת

בדיני הכשר טומאה, נאמר בחולין ששחיטה מכשירה את הבשר לקבל טומאה. ההסבר לכך הוא על פי רש"י, במיגו - מכיוון שהשחיטה מכשירה את הבשר לאכילה, היא גם מכשירה את הבשר לקבל טומאה. מכך ניתן להסיק ככל הנראה, שהתורה דרשה שיֵעשה מצד האדם מעשה המכשיר את הדבר לאכילה, ולכן המטרה המבוצעת על ידי מים, שפעולתם היא גמר מלאכת הפרי נפעלת גם על ידי שחיטה, שגם היא מעשה הנעשה מצד האדם כדי להכשיר את האוכל למלאכתו.

שאלת המיגו הידועה נשאלה גם בנוגע לסוגיא העוסקת בהלכות שיעור הוצאה המגבילות את מלאכת הוצאה רק במי שהוציא אוכל לרשות הרבים בשיעור מסוים שחשוב וראוי לאכילה או לזריעה בהתאם למטרה אליה היא מוצאת כדי שתחשב פעולה תועלתית - "מלאכה". בנוגע לאדם שזרק אוכל במידה פחותה מהשיעור ההלכתי והאוכל נח על חתיכה אחרת כך שלעניין טומאה הועילה זריקה זו לצרף את האוכל לאוכל אחר ולהחשיבו לשיעור מספיק שתוכל לחול עליו טומאת אוכלין, ומיגו (מכוח) שנחשבת זריקה זו כמלאכה ופעולה חשובה לעניין טומאה, תחשב זו גם פעולה חשובה לעניין שבת.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
דוד רוזוליו

דוד (וֶרְנֶר) רוֹזוֹליוֹ (11 באוקטובר 1898, ברלין – 16 במאי 1961, ירושלים) היה איש ציבור ישראלי ונציב שירות המדינה, מראשוני מבקרי המוזיקה ביישוב, גיסו של חיים ארלוזורוב.

==ביוגרפיה==
נולד בברלין בירת גרמניה למשה אברהם וקלרה רוזוליו (Rosolio). מצעירותו היה פעיל בתנועה הציונית בגרמניה, תחילה בתנועת הנוער הציוני "כחול-לבן" ולאחר מכן כחבר בהסתדרות הציונית. בשנת 1918 הצטרף למפלגת "הפועל הצעיר", וכמו כן היה חבר הנהלת "החלוץ" בגרמניה. למד אגרונומיה באוניברסיטת ברלין.

ב-1922 נשא את דורה ארלוזורוב, אחותו של חיים ארלוזורוב. באותה שנה עלו השניים לארץ ישראל, והוא עבד במקומות שונים כחקלאי.
בשנות ה-30 למד חשבונאות ונעשה רואה חשבון מוסמך.
לאחר קום המדינה עבד במספר גופים ציבוריים בתפקידים שונים, ובהם: מנהל האגף לביקורת ופיקוח של משרד הביטחון, יועץ ראשי למבקר המדינה וממונה על ביקורת האיגודים במשרד מבקר המדינה.
השתתף כנציג ישראל בכינוסים בינלאומיים בנושאי מינהל ציבורי.

בתחילת 1950 התמנה ליועץ ראשי למבקר המדינה וב-1954 התמנה ל"נציב המנגנון הממשלתי", ששינה את שמו ל"נציב שרות המדינה".
לאחר פרישתו ייסד את המכון ללימודי ביקורת חשבונות בתל אביב, ושימש דיקן המכון. פרסם בעיתונות ובכתבי עת מקצועיים מאמרים בתחום החשבונאות והמינהל הציבורי, וכמו כן פרסם מספר ספרים בתחומים אלה. במרץ 1961 התמנה למבקר עיריית ירושלים.
כעבור חודשיים, ב-16 במאי 1961, נפטר משבץ לב. נקבר בהר המנוחות בירושלים, לצד רעייתו דורה.

על שמו נקבע פרס נציבות שירות המדינה למינהל ציבורי.

===מבקר מוזיקה===
רוזוליו היה חובב מוזיקה ובעל ידע מוזיקלי רב, והיה מבקר המוזיקה הראשון ביישוב: בשנות ה-30 שימש מבקר מוזיקה בעיתון "פלסטיין פוסט". בשנות ה-50 פרסם מדור מוזיקה קבוע בעיתון "הארץ" בשם "על הנגינות".

===משפחתו===
הוריו עלו שניהם ארצה ב-1933 ונפטרו בישראל.
אשתו, דורה, הייתה מוזיקאית שעסקה בהוראת המוזיקה וחיברה ספרי הדרכה ולימוד נגינה. בניו הם חבר הכנסת לשעבר דני רוזוליו ומפכ"ל המשטרה לשעבר שאול רוזוליו.

==פרסומיו==
* מס הכנסה בארץ ישראל / מאת דוד רוזוליו וד"ר א"ו קלימובסקי, ירושלים: קריית ספר, 1944.
* עשר שנות שירות המדינה: (תש"ח-תשי"ח) / מאת דוד רוזוליו, ירושלים: [חמו"ל], תשי"ט-1958. (חוברת)
<div style="direction: ltr;">
* Music in Israel, 1948-1958 / David Rosolio, Jerusalem: Ahava, 1958. (חוברת)
</div>

== עץ יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נציבי שירות המדינה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
דוד
קטגוריה:עובדי משרד מבקר המדינה
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:מבקרי מוזיקה ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:חברי בלאו וייס
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
דורה רוזוליו

דורה רוֹזוֹליוֹ (20 בנובמבר 1900 – 1 ביוני 1959) הייתה מוזיקאית, מראשוני המורים למוזיקה ומחלוצי לימוד החלילית בארץ ישראל. אחותו של חיים ארלוזורוב ואמם של דניאל ושאול רוזוליו.

==ביוגרפיה==
נולדה בשנת 1900 כבת אמצעית לשאול ולסקה ארלוזורוב ברומני שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה) . אביה היה נצר לשושלת מפורסמת של רבנים.

לאחר הפוגרומים של שנת 1905 עברה משפחתה לקניגסברג שבפרוסיה המזרחית. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה שב אביה לרוסיה לרגל עסקיו ונאלץ להישאר שם עד לאחר המהפכה הקומוניסטית. בשנת 1918 התכונן לשוב למשפחתו בברלין, אך אז חלה בכולרה ומת.

למדה מוזיקה בבתי ספר למוזיקה בברלין, כולל בקונסרבטוריון של ארנולד שנברג. בשנת 1922 נישאה לדוד רוזוליו, וכעבור מספר חודשים עלו השניים לארץ ישראל. לשניים נולדו שני בנים ובת.
הבן דני רוזוליו, לימים חבר הכנסת ושאול רוזוליו, לימים מפכ"ל המשטרה.

מאז עסקה בהוראת חלילית ופסנתר בקונסרבטוריונים ובתי ספר למוזיקה בישראל והעמידה דורות של מוזיקאים ומורים למוזיקה. רוזוליו לימדה במדרשה למוזיקה בסמינר לוינסקי, בבית ברל, בקונסרבטוריון בירושלים ובחוגי ילדים ונוער בביתה, וכתבה ספרי לימוד לחלילית (סופרן ואלטו).

נפטרה בשנת 1959 ונקברה בהר המנוחות בירושלים.

==ספרי לימוד לחלילית==
* קול חליל, הוצאת המרכז לתרבות, ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בא"י (שלושה חלקים)
* משוש חליל, הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך, ההסתדרות הכללית של העובדים בא"י (1952, 1956) (שני חלקים)

==עץ יוחסין==

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
דורה
קטגוריה:נשות העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1959
עידו רוזוליו

עידו רוזוליו (נולד ב-1951) הוא איש כלכלה ומנהל ישראלי, ששימש כמנכ"ל חברת מקורות בין השנים 2008–2011.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בקיבוץ כברי לדני רוזוליו ולמרגלית. סבו מצד אמו היה הד"ר נתן (וילהלם) וולף. בצבא שירת כטייס קרב והשתחרר בדרגת סגן-אלוף. הוא בעל תואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ו-North Western Chicago, ובעל תואר BSC בהנדסת מכונות מהטכניון.

בשנות ה-90 כיהן כמנכ"ל כבירן. בשנת 1999 התמנה למנכ"ל בית הזיקוק באשדוד (בז"א). בשנת 2008 נבחר למנכ"ל מקורות, וכיהן בתפקידו עד יולי 2011. בהמשך מונה למנכ"ל מגזר התעשייה ולמשנה למנכ"ל בז"ן, אך סיים את תפקידו לאחר פחות משנה.

ב, רוזוליו מכהן כמנכ"ל חברת טלמניע, המקימה ומפעילה תחנות כוח בארץ ובעולם.

רוזוליו הוא תושב גדרה, נשוי לנועה מלר, אף היא בת קיבוץ כברי, ואב לארבעה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:סגני-אלופים בחיל האוויר
עידו
קטגוריה:מנכ"לי מקורות
קטגוריה:כברי: אישים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אירינה פרס

אירינה נתנובנה פרס (ברוסית: Ирина Натановна Пресс, באוקראינית: Ірина Натанівна Пресс; 10 במרץ 1939 – 22 בפברואר 2004), הייתה אתלטית סובייטית-יהודייה. היא אלופה אולימפית בעלת 2 מדליות זהב.

== קורות חיים ==
אירינה פרס נולדה בחרקוב, אוקראינה. אחותה המבוגרת טמרה אף היא אלופה אולימפית בעלת 4 מדליות מהן 3 זהב באותן אולימפיאדות. הן כונו "האחיות פרס".

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת רומא (1960) זכתה פרס במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 10.93 שניות, לפני קרול קווינטון מבריטניה (10.99 שניות) וגיזלה קולר-בירקמאייר מגרמניה (11.13 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 10.91 שניות אותו שיפרה בשלב חצי הגמר בתוצאה של 10.77 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 45.39 שניות.

באוניברסיאדה שנערכה בסופיה בולגריה בשנת 1961 זכתה פרס במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 10.90 שניות.

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה פרס במדליית זהב בקרב חמש בשיא עולם חדש של 5,246 נקודות (ריצת 80 מטר משוכות: 10.7 שניות - 1, הדיפת כדור ברזל: 17.16 מטר - 1, קפיצה לגובה: 1.63 מטר - 4, קפיצה לרוחק: 6.24 מטר - 4, וריצת 200 מטר: 24.7 שניות - 6), לפני מרי ראנד מבריטניה (5,035 נקודות) וגלינה ביסטרובה בת ארצה (4,956 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 10.62 שניות ובמקום שישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.71 מטר.

לאחר סיום הפעילות הספורטיבית בשנת 1966 עבדה במוסדות הספורט במוסקבה.

== שאלה בדבר המגדר ==
הייתה שאלה בדבר זהותן המגדרית של האחיות פרס. אחת מהטענות הייתה שהן אנדרוגינוס ודעה אחרת סברה שמדובר בהזרקת הורמונים זכריים על מנת לחזקן. המלעיזים כינו אותן "האחים פרס". שתי האחיות נעלמו מזירת הספורט לאחר שנת 1966 שבה הוחלט על חובת בדיקת המגדר (בוטלה בסידני 2000).

==קישורים חיצוניים==

* 
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קרב חמש
קטגוריה:אלופות האוניברסיאדה: אתלטיות
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:שיאניות עולם סובייטיות: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 80 מטר משוכות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין דונסקויה החדש
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:רוסיות שנפטרו ב-2004
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2004
פיזיקה גרמנית

פיזיקה גרמנית (בגרמנית: Deutsche Physik) או פיזיקה ארית הייתה תנועה פסאודו-מדעית בגרמניה הנאצית שהתנגדה למה שנתפס בעיניה כ"פיזיקה יהודית", שהייתה בשעתו המחקר הפיזיקאי המתקדם של התקופה, ובעיקר תורת הקוונטים ותורת היחסות, שלהן תרמו רבות מדענים יהודים או ממוצא יהודי (למשל אלברט איינשטיין ונילס בוהר).<ref></ref> שם התנועה היה כותרתו של ספר משנת 1936 של הפיזיקאי פיליפ לנארד, זוכה פרס נובל ואנטישמי, שניסה להסביר את התגליות החדשות באותה תקופה תוך שימוש בפיזיקה קלאסית, ללא שימוש בתורות ה"יהודיות", בין היתר באמצעות תורות שהיו ידועות כשגויות בתקופתו כמו האתר.<ref></ref> <ref></ref>

התנועה החלה בעקבות מלחמת העולם הראשונה והסכם ורסאי, שהציתו רגשות לאומניים בגרמניה. נראה שגם שמרנות מדעית תרמה להצלחת התנועה, בעיקר ניסיון להגן על הפיזיקה הקלאסית שבה התמחו הפיזיקאים עד אותה תקופה, והתנגדותם לתורות המודרניות שגרמו לשינוי רדיקלי של כל אופן החשיבה בפיזיקה. התנועה קיבלה תמיכה שלטונית מהמפלגה הנאצית, שמצאה בה דרך ולגיטימציה נוספת למימוש רעיונותיה הגזעניים בשנות ה-30.<ref></ref> <ref></ref>

התנועה זכתה להצלחות מסוימות אך נתקלה בקשיים. הפיזיקאי הגרמני הנודע ורנר הייזנברג, שהיה בין המדענים החשובים בגרמניה באותה התקופה, היה מחלוצי תורת הקוונטים, ולכן התנגד לקיפאון המדעי שהתנועה ניסתה לכפות. עד סוף שנות ה-30 גם תורת היחסות זכתה לתמיכה גורפת של הקהילה המדעית והתנגדות לה לא נתפשה עוד כאפשרית.<ref></ref>

==לקריאה נוספת==
*סטיבן גימבל, המדע היהודי של איינשטיין, הוצאת כתר, 2014.

קטגוריה:גרמניה: אנטישמיות
קטגוריה:פסאודו-מדע
קטגוריה:תוכנית הגרעין הנאצית
ביודע

ביודע הוא שמה של תוכנית לימוד ביולוגיה לכיתות י"א וי"ב בישראל. זו תוכנית ניסויית הפתוחה רק למורים שקיבלו אישור מהפיקוח להפעילה תוך התחייבות להשתתף בקורס מלווה בהדרכה צמודה במשך שנתיים לפחות, תוך כדי הוראת התוכנית בכיתות י"א-י"ב בבית ספרם.

==רקע==
תוכנית הביודע מיועדת לתלמידי כתות י"א, י"ב הלומדים ביולוגיה בהיקף של 5 יחידות לימוד. התוכנית מהווה חלופה לחלק המעשי של תוכנית הלימודים בביולוגיה, המעבדה והעבודה האקולוגית, והיקפה 2 יחידות לימוד. רעיון החלופה נועד לתת מענה לרצון של מורים לשנות את הדגם של הבחינות בחלק המעשי, להפוך את ההוראה לממוקדת ורלוונטית לתלמיד, תוך מתן הזדמנות לפיתוח חשיבה ביקורתית ורפלקטיבית. גישה זו נועדה מראש לשלב דרכי הערכה חלופיות ומגוונות ולשתף את התלמידים בתהליך ההערכה. ההנחה הייתה שבדרך זו, מלבד צמצום מספר הבחינות (בחינה אחת במקום בחינות נפרדות על העבודה האקולוגית והמעבדה), יהיה בכך משום הגברת המוטיבציה תוך השגת אותן מטרות של תוכנית הלימודים ואף יותר.

==תיאור התוכנית==
עיקרה של התוכנית הוא ביצוע מחקר עצמאי על ידי התלמיד, המסוכם כעבודה כתובה ומלווה בתלקיט המצטבר החל מכיתה י"א. המחקר שמבצע התלמיד, נובע מתופעות ביולוגיות/אקולוגיות שהתלמיד מגלה בשטח תוך ביצוע תצפיות וניסויים.

במהלך התוכנית מכין התלמיד תלקיט (פורטפוליו) ובו אוסף מייצג של עבודותיו. אוסף זה מדגיש מיומנויות מגוונות שהתלמיד רכש במשך לימודיו (בכיתות י"א–י"ב) ויישם במחקרו. היסוד המארגן של התלקיט בביודע הוא המיומנויות שרכש התלמיד בלימודיו ויישומן במחקר המדעי. בתלקיט באים לידי ביטוי לא רק התוצר הסופי, אלא גם התהליך שהתלמיד עובר במהלך עבודתו, (תיקון דוחות, תיעוד ביומן העבודה וחשיבה ביקורתית ורפלקטיבית בשלבים שונים בעבודה). ארגון התלקיט מאפשר לתלמיד להבין את הקשר בין המטלות השוטפות שביצע, בינן לבין עצמן ובינן לבין המחקר.

הפריטים בתלקיט מסודרים בשלושה מדורים: מדור מעבדה ומדור סיור, המכילים דו"חות מתוקנים ותיעוד, ומדור מחקר. מדור המחקר מכיל את הצעת המחקר, סיכום המחקר על כל שלביו כמאמר מדעי מצומצם, ויומן העבודה. את הפריטים בוחר התלמיד בעצמו.

==ראו גם==
* ביוחקר

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20110124220822/http://bioteach.snunit.k12.il/upload/biodea/ מידע על תוכנית הביודע] באתר המרכז הארצי למורי הביולוגיה
* [https://web.archive.org/web/20160304112328/http://ks.hinuch.net/web/katza/מקצועות+הלימוד/ביולוגיה/ביודע/ מידע על התוכנית] באתר בית החינוך ע"ש ברל כצנלסון

קטגוריה:ישראל: מיזמי חינוך
קטגוריה:הוראת הביולוגיה
קרמבל

קרמבל [[ריבס]]
קרמבל (באנגלית: Crumble) הוא קינוח פופולרי במטבח הבריטי.

המנה מורכבת מפירורי בצק חמאתי (תערובת של חמאה, קמח וסוכר מפוררת) על מצע של פירות. ישנן גרסאות בהן מהווה המאפה מנה עיקרית, ובהן מוחלפים הפירות בבשר טחון וירקות, והסוכר מוחלף בגבינה. המאפה נאפה עד שהבצק מזהיב, וכקינוח הוא מוגש לרוב עם רוטב.

עם הפירות שבהם נעשה שימוש לצורך הכנת הקינוח ניתן למנות תפוחים, חזרזר, ריבס, אפרסקים, פטל שחור ושזיפים. לעיתים מוסיפים לבצק אגוזים או שקדים טחונים, ולעיתים זורים על הבצק סוכר חום על מנת ליצור מעטה קרמלי.

מקורו של הקרמבל בקיצוב המזון בבריטניה בתקופת מלחמת העולם הראשונה. המאכל הומצא בשל המחסור בביצים, ונעשה בו שימוש בפירות ובמוצרים שחולקו במסגרת הקיצוב (כאשר השומן היה מרגרינה). בשל פשטותו זכה המאכל להצלחה רבה והפך למאכל פופולרי גם בארצות הברית ובצרפת.

==ראו גם==
* שטרויזל

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nationaltrust.org.uk/main/w-chl/w-countryside_environment/w-food_farming/w-food_farming-farm_foods-recipes/w-food_farming-recipe_book/w-food_farming-recipe_book-winter_dinner.htm תיאור המאכל] באתר הקרן הלאומית של בריטניה
* 
* [https://web.archive.org/web/20140817183004/http://www.teamim.co.il/Default.aspx?tabid=1131 מתכון] באתר טעמים
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח האנגלי
קטגוריה:המטבח הבריטי: קינוחים
קטגוריה:המטבח האמריקאי: קינוחים
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:מאכלי פירות
ניקרבוקר גלורי

ניקרבוקר גלורי או תפארת ניקרבוקר (באנגלית: knickerbocker glory) הוא קינוח פופולרי במטבח הבריטי. קינוח זה מכיל גלידה, ג'לי, פירות וקצפת ודומה במרכיביו לקינוח הסנדיי, אולם בשונה מהסנדיי המוגש בצלחת שטוחה, הגלורי מוגש בכוס גלידה גבוהה.

מקורו של המאכל בעיר ניו יורק, והמתכון שלו מוזכר בספר בישול אמריקאי משנת 1915. המאכל הגיע לבריטניה בשנת 1937 והקינוח הפך פופולרי בשלהי שנות ה-30 של המאה ה-20. מקור שמו של הקינוח בבגדי הילדים בתקופה זו - אשר לבשו בעיקר מכנסי ניקרבוקרס.

לעיתים מוסיפים לקינוח שקדים או דובדבנים מסוכרים, וכן מרנג.

המאכל מוזכר בספרה של ג'יי קיי רולינג "הארי פוטר ואבן החכמים".

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.bbc.co.uk/food/recipes/knickerbockerglory_76055 מתכון] באתר ה-BBC
* [http://www.ice-cream-recipes.com/knickerbocker_glory_origins.htm השערות בדבר מקור שם המאכל]

קטגוריה:גלידות
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:המטבח הבריטי
ניקרבוקרס

איור משנת [[1901 של גבר בלבוש למשחק גולף. הגבר לובש חולצת עם צווארון גבוה, מכנסי ניקרבוקרס וכובע גולף.]]
רוכב [[אופניים לובש ניקרבוקרס.]]
ניקרבוקרס (באנגלית: Knickerbockers) הם מכנסיים המגיעים עד מתחת לגובה הברכיים. מכנסיים אלה היו פופולרים בארצות הברית ובאימפריה הבריטית בראשית המאה ה-20.

לרוב נלבשו מכנסיים אלה על ידי ילדים ונערים צעירים בחודשי החורף, כאשר בחודשי הקיץ הם לבשו מכנסיים קצרים. כאשר הנערים הגיעו לבגרות הם עברו ללבוש מכנסיים ארוכים.

כיום מכנסיים מסוג זה נלבשים על ידי שחקני בייסבול.
== היסטוריה ==
בספרו של וושינגטון אירווינג "ההיסטוריה של ניו יורק" מוזכרת דמותו של דיטריך ניקרבוקר (Diedrich Knickerbocker) ההולנדי. דמות זו מבוססת על דמות היסטורית אמיתית - הרמן ניקרבוקר, שהיה צאצא של משפחה הולנדית שהגיע לניו אמסטרדם בשנת 1682.

בעקבות ספרו של אירווינג, השם "ניקרבוקר" הפך לכינוי לתושבי העיר ממוצא הולנדי אשר לבשו מכנסי שלושת-רבעי, ובהמשך גם לכינוי של תושב משפחה ותיקה של העיר ניו יורק. לימים הוקם מועדון הספורט ניו יורק ניקרבוקרס בשנת 1842 שנודע כמועדון ה"ניקס" (בקיצור של השם).

מכנסי הניקרבוקרס היו פופולריים ביותר בתקופה שקדמה למלחמת העולם הראשונה והם היו למעשי בגדי ספורט ופנאי בארצות הברית ובאנגליה.

==ראו גם==
* ניקרבוקר גלורי
* מכנסי קאפרי

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20121204190544/http://www.knic.com/Kn_Hist.htm מקור שם המכנסיים]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכנסיים

sv:Äppelknyckarbyxor
מאסימו בוניני

מאסימו בוניני (באיטלקית: Massimo Bonini; נולד ב-13 באוקטובר 1959 בסן מרינו, סן מרינו) הוא כדורגלן עבר מסן מרינו, ששיחק כקשר אחורי עבור הקבוצות בלאריה יאגה, פורלי, צ'זנה, יובנטוס ובולוניה.

==קריירה==
בוניני שיחק ביובנטוס בין השנים 1981–1988, בהם שיחק 192 משחקי ליגה בהם כבש 5 שערים. הוא זכה באליפות איטליה אחת, בגביע האיטלקי פעם אחת, בגביע אירופה למחזיקות, גביע אירופה לאלופות ובגביע הביניבשתי. הוא השחקן היחיד בסן מרינו שזכה בתואר כלשהו מחוץ למדינה.

ההתאחדות לכדורגל של סן מרינו לא הוכרה רשמית עד שנת 1990 על ידי אופ"א, ולשחקנים מסן מרינו היה מעמד של שחקנים איטלקים. מסיבה זו, בוניני היה יכול לשחק עבור נבחרת איטליה, בה שיחק דווקא בנבחרת הצעירה, במדיה רשם 19 הופעות. למרות זאת נשאר חלק מסן מרינו, אך הוא נאלץ לחכות עד 1990 כדי לשחק עבור נבחרת סן מרינו, מאז שיחק 19 משחקים. לאחר הפרישה הספיק גם לאמן את הנבחרת בין השנים 1996–1998.

ב-2004 נבחר בוניני לייצג את סן מרינו כשחקן הטוב שלה בין השנים 1953–2003, במסגרת פרסי היובל של אופ"א.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים סן מרינזים
קטגוריה:קשרי כדורגל סן מרינזים
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פורלי
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:מאמני כדורגל
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:זוכי פרס בראבו
קטגוריה:סן מרינו: אישים בספורט
קטגוריה:ילידי 1959
מערת קסם

אתר מערת קסם במראה כללי מכביש 5
מערת קסם היא אתר ארכאולוגי-פרהיסטורי שהתגלה באוקטובר 2000 בסמוך לראש העין ונחפר מאז על ידי ארכאולוגים מאוניברסיטת תל אביב. במערה השתמרו שכבות בעובי של כ-16 מטרים מהתרבות האשלו-יברודית של שלהי התקופה הפלאוליתית התחתונה, המתוארכות ל-400 עד 220 אלפי שנים לפני זמננו. בחפירה התגלו מוקדי אש (שרידי מדורות), מאספים עשירים של כלי צור מסותתים ועצמות מאובנות של בעלי חיים, ואף כמה שיני אדם. חקירת השרידים ופרסומם מאז תחילת שנות האלפיים הניבה מידע רב על אורח החיים בשלהי התקופה הפלאוליתית התחתונה בארץ ישראל.

==המערה==

במדרון שמעל המערה זרם במהלך השנים נחל שיצר מפל מהמדרון על תקרת המערה ושחק אותה עד שנסוגה לאחור במידה רבה והפכה בעצם למחסה סלע ולא למערה.<br /> 
במהלך שיפוצים לכביש שליד המערה לצורך הרחבתו פוצץ קיר המערה, ונחשפה המערה, שהייתה אטומה לחלוטין לעולם, ונשארה למעשה עם הממצאים ששייכים לתרבות האשלו-יברודית ללא ערבוב עם תרבויות מתקופות מאוחרות יותר שלא השתמשו בה לאחר שהפכה ללא שימושית. שפע של אבני יד, מקרצפים ולהבים התואמים לתקופה הוביל למסקנה כי תוכן המערה שייך לתקופה אשלו-יברודית.

== הממצאים שנמצאו במערה ==
במערה נתגלו מוקדים שונים שבהם נערכו פעילויות שונות- מקום אחד שבו בישלו ואכלו, מקום שני שבו סיתתו בצור, ומקום שלישי שבו טיפלו בעורות ובפרוות של בעלי החיים, ובו נמצאו כמויות גדולות של מקרצפים (שנועדו לטיפול בעורות של בעל חיים). 
במערה נמצאו גם להבים - נתזי צור מוארכים, שמאפיינים בדרך כלל את תקופת הפלאוליתית העליונה (שאליה שייכו את האתר לפני שהחלו לחפור). למעשה הלהבים הכי קדומים שבידינו הם מהתקופה האשלו-יברודית.

במערה יש כמויות גדולות של צור ושל עצמות בעלי חיים. בעל החיים הנפוץ ביותר הוא היחמור, ונמצאו עצמות יחמור מאזור הגפיים הקדמיות והאחוריות בעיקר, מה שמעיד על כך שהציידים לא לקחו את הציד איתם אלא ביתרו את הבשר באתר הציד, וסחבו למערה רק את חלקי הבשר המובחרים. 

נמצאו ראיות לשימוש באש. יש שכבה עבה של אפר של עצים, ובתוכה שפע כלי צור ועצמות בעלי חיים. נמצאו כלי צור מצור חצוב ומצור חשוף ששימשו כלי עבודה למלאכות שונות.
במערה מפלס תחתון, שנחתם לפני כ-399,000 שנה, ובו נמצאו כמויות אדירות של מקרצפים. לאחר סגירת המערה התחתונה עברו בני האדם לסביבה שמחוץ למערה שגם היא הייתה בעלת קירות ומחסה.

ב2019 נמצאו בחפירות עדויות לשימוש בעצמות לפני כ-200 אלף שנה ככלי לשימור מזון המתוארכות לכלפני 200 אלף שנה. כמו כן, נמצאו במערה כדורי אבן, אשר כמותם נמצאו בכל רחבי העולם, ולפי טענות החוקרים השתמשו בכדורים ככלים לפיצות עצמות בע"ח על מנת להגיע למח העצם ששימש כפריט מזון חשוב.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="250px" heights="180px">
תמונה:מערת קסם 2.jpg|מראה חפירות המערה
תמונה:מערת קסם 3.jpg|מראה חפירות המערה
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* איל חלפון, רן ברקאי, היו פה לפנינו, ארץ ישראל. מיליון השנים הראשונות, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2021. פרק רביעי: עושים על האש. 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tau.ac.il/humanities/archaeology/projects/qesem/index.html האתר הרשמי של החפירות במערת קסם]
* [http://www.tau.ac.il/humanities/archaeology/projects/qesem/publications.html פרסומים רשמיים הקשורים לחפירות במערת קסם]
* [http://www.tau.ac.il/humanities/archaeology/info/ran_barkai/XI.pdf סקירה של תוצאות הבדיקה הראשונה שבוצעה על השיניים, 2005 (אנגלית)]
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קסם
קסם
קטגוריה:התרבות האשלו-יברודית
קטגוריה:אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל
קסם
מדזב

מדזב (Medzev) היא עיר השוכנת במזרח סלובקיה במחוז קושיצה.

== היסטוריה ==
מדזב נזכרת כבר בשנת 1359, אך ככל הנראה הוקמה קודם לכן על ידי מתיישבים מגרמניה שהוזמנו על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה לשיקום הממלכה לאחר פלישת המונגולים. באותה התקופה הייתה נדידה של גרמנים רבים לאזורים שונים לחבל הארץ והם רשומים עד היום כמקימי העיר. עד עצם היום הזה, השפה הגרמנית היא השפה המדוברת ביותר ברחבי העיר ונלמדת בבתי הספר באופן כמעט שווה לסלובקית. הגרמנים מהווים כ-13% מאוכלוסיית העיר. 

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נוצר קונפליט גדול בין תושבי העיר עם הצאצאים הגרמניים לבין הסלובקים וחלקם גורשו לגרמניה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.oldmetzenseifen.de/ ההיסטוריה של מדזב] 

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
מלקולם הונליין

הונליין (במרכז) בפגישה עם [[נשיא ארצות הברית ברק אובמה]]
[[שגריר ארצות הברית בישראל, דייוויד פרידמן ומלקולם הונליין בכנס השישי של הפורום הגלובלי למאבק באנטישמיות, בנייני האומה, מרץ 2018]]
מלקולם הונליין (באנגלית: Malcolm I. Hoenlein) (נולד ב-1944) הוא בתוארו הרשמי סגן יושב ראש ביצועי של ועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים העיקריים בארצות הברית מאז יוני 1986. בפועל הוא עומד בראש ועידת הנשיאים. רשמית ודרך קבע הוא בתואר "סגן-יו"ר ביצועי" (Executive Vice Chairman), כשלצידו יושב-ראש נבחר לקדנציה תחומה בזמן, הפועל בהתנדבות. הוא משמש כמנהל ועידת ניו יורק רבתי על יהדות ברית המועצות ומועצת יחסי הקהילה היהודית של ניו יורק.

==תולדות חייו==
נולד בעיר פילדלפיה, הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת טמפל וסיים לימודי תואר שני ודוקטורט במחלקה ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת פנסילבניה. הוא לימד יחסים בינלאומיים באותה אוניברסיטה והיה עמית מחקר במכון המחקר למדיניות חוץ. הוא היה חבר מערכת בירחון Orbis בנושא יחסים בינלאומיים.

להונליין הוענק תואר דוקטור לשם כבוד מישיבה יוניברסיטי ומטורו קולג'. עיריית ירושלים העניקה לו בשנת 2007 את תואר "נאמן ירושלים".

ב-3 בינואר 2011 פורסם כי הונליין נסע בשליחות ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לדמשק ונועד עם נשיא סוריה בשאר אל-אסד .

ב-9 בינואר 2014 הגיע הונליין לביקור אצל המנהיג החרדי הרב אהרן לייב שטיינמן בתקופה בה נידון בכנסת החוק לשוויון בנטל, הרב שטיינמן ביקש מהונליין שיעשה הכל על מנת שלא יתבטל ההסדר של תורתו אומנותו ושיבהיר לראשי השלטון כי הציבור החרדי לא יתפשר בנושא.

ב-2018 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
;מכתביו
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:חברי הוועד הציבורי למניעת הרס העתיקות בהר הבית
קטגוריה:חוקרי יחסים בין-לאומיים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס שומר ציון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טמפל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944