OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רות רלבג

רות רלבג (נולדה ב-2 באוגוסט 1960, תשעה באב תש"ך) הייתה מנכ"לית של שירותי בריאות כללית. ב-23 ביוני 2022 הודיעה על התפטרותה.

==ביוגרפיה==
רות רלבג נולדה בירושלים, בת לאסתר, שעלתה ממרוקו ועבדה כאחות, ושלמה גמליאל, שעלה מתימן ועבד בסוכנות היהודית. למדה בבית הספר היסודי והתיכון הדתיים "מעלה", והייתה חברה בצופים הדתיים.

שירתה בצה"ל כקצינת ח"ן בפיקוד הצפון.

רלבג היא בעלת תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים ותואר שני במדיניות ציבורית, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

בתום לימודיה החלה לעבוד בבנק הבינלאומי. בגיל 27 מונתה למנהלת סניף, ובהמשך ניהלה שני סניפים אחרים. בשנת 2001 קודמה לחברת הנהלה וראש אגף בנקאות מסחרית וקמעונאית. בשנת 2003, בתום 18 שנות עבודה, פרשה מהבנק.

ביוזמת שר הבריאות דני נווה עברה לעבוד במשך שש שנים במשרד הבריאות כסמנכ"לית לתכנון תקצוב ותמחור וראש מנהלת בתי החולים. בשנת 2009 עברה לעבוד כסמנכ"לית לכלכלה רפואית במרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי.

בשנת 2011 מונתה לסמנכ"ל כספים של המרכז הרפואי שערי צדק.

שימשה כדירקטורית בחברות בנות של הבנק הבינלאומי ובחברות נוספות, בהן הכשרה חברה לביטוח, כי"ל וקבוצת גולף א.ק..

באפריל 2020 מונתה לסמנכ"לית וראש חטיבת הכספים בשירותי בריאות כללית. בספטמבר 2021 מונתה למנכ"לית שירותי בריאות כללית. ב-23 ביוני 2022 הודיעה על התפטרותה מהתפקיד. 

==חיים אישיים==
נשואה לאבי רלבג, יועץ כלכלי בתחום התיירות, שאותו הכירה בעת לימודיהם באוניברסיטה העברית, ולהם בן ובת.

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:סמנכ"לי כספים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד הבריאות
קטגוריה:עובדות משרד הבריאות
קטגוריה:עובדי הבנק הבינלאומי
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי מעלה (ירושלים)
קטגוריה:בוגרות בית הספר מעלה
קטגוריה:בוגרי בית הספר מעלה
קטגוריה:בוגרי הצופים הדתיים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
מפרץ הירו

מפרץ הירו (באנגלית: Hero Bay) הוא מפרץ בחופו הצפוני של האי ליווינגסטון, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.

המפרץ ממוקם בין כף שירף לבין נקודת ויליאמס.

רוחב פתחו (שפכו) של המפרץ 31 קילומטרים, והוא חודר לפנים האי 11 קילומטרים.

הקרחונים טונדז'ה, ברקוביצה, מדבן, ואודוביזה וכן שדה השלג סאדינני נשפכים אל המפרץ.

== היסטוריה ==
בתרשים מעשה ידי ג'ורג' פאוול משנת 1822, ניתן השם "מפרץ בליית'" (Blythe Bay) למפרץ קטן בחוף הדרום-מזרחי של האי דסוליישן.

במפות שפורסמו בשנות ה-30 של המאה ה-20, בשל טעות, המפרץ במיקומו של מפרץ הירו, נקרא "מפרץ בליית'".

לאחר שהטעות תוקנה (והשם "מפרץ בליית' " הושב לאי דסוליישן), נקרא המפרץ במיקום הנוכחי "הירו" - על שם הסלופ הירו (Hero), עליה פיקד רב החובל האמריקאי נתניאל פאלמר, אשר הייתה אחד מכלי השייט שהפליגו מסטונינגטון במדינת קונטיקט שבארצות הברית, במטרה לצוד כלבי ים, באיי שטלנד הדרומיים בקיץ האנטארקטי של השנים 1820–1821.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=126469 נתונים כלליי]

הירו
נשיץ ברנדס אמיר ושות'

נשיץ ברנדס אמיר ושות משרד עורכי דין ישראלי שמרכזו בתל אביב. המשרד עוסק בתחומי המשפט המסחרי והאזרחי, בישראל ומחוצה לה, ומגדיר את עצמו כ-Full Service Law Firm. בשנת 2022 היו במשרד 80 שותפים, עם למעלה מ-223 עורכי דין ו-35 מתמחים.

==היסטוריה==
בשנת 1957 פתח עו"ד גד נשיץ משרד עצמאי. משרדו של עו"ד חנינא ברנדס החל את פעילותו בתל אביב בשנת 1970, בשעה שעזב את חיפה והתמקם בתל אביב. באותה שנה עבדו במשרד חנינא ואשתו ג'ני שהייתה מזכירתו. ב-1 במרץ 1981 התמזג משרד ברנדס עם משרדו של נשיץ. ההיכרות בין ברנדס לנשיץ החלה לאחר שנשיץ ייצג חברות ביטוח בתביעות ביטוח ימי נגד חברות ספנות, ומשרד פרידמן, וברנדס בתוכו, ייצג את רוב חברות הספנות. במשרד הממוזג הוביל נשיץ את תחומי הביטוח, הבנקאות, המשפט הימי והליטיגציה.

לאחר המיזוג עבדו במשרד 8 עורכי דין. בשנת 2010 העסיק המשרד מעל 100 עורכי דין. בשנת 2013, כשעו"ד שרון אמיר, שהיה ראש מחלקת מיזוגים ורכישות הפך שותף, שונה שם המשרד ל„נשיץ, ברנדס, אמיר ושות'”. המשרד מתמקד בייצוג חברות פרטיות וציבוריות, תאגידים רב-לאומיים, חברות היי-טק וביו-טק, ייצוג קרנות הון סיכון ומשקיעים פרטיים, בנקים מסחריים, בנקים להשקעות, ארגונים ממשלתיים וחברות נדל"ן ובנייה.

המשרד ייצג את בעלי המניות של Waze (במכירתה לגוגל במיליארד דולר), סנדיסק (ברכישת אם סיסטמס ב-1.4 מיליארד דולר) וקרן פימי (בין השאר ברכישת אל על).

עם לקוחות המשרד נמנה נשיא מדינת ישראל, עזר ויצמן, שנאלץ להתפטר מכהונתו לאחר שבאמצעי התקשורת פורסמו ידיעות לפיהן קיבל ויצמן כ-450 אלף דולר מאיש העסקים אדוארד סרוסי מבלי שדיווח על כך, וזאת במהלך כהונתו כחבר הכנסת וכשר. ברנדס טען שהוא חושד שהמידע הודלף על ידי חשב משרדו, אברהם פלקסר. פלקסר נעצר לחקירה לימים אחדים, והתיק נגדו נסגר מחוסר ראיות.

המשרד דורג כמשרד ישראלי מוביל על ידי מדריכי דירוג בין־לאומיים, בהם IFLR1000, Legal 500, Chambers Global ו-Who's Who Legal, וכן על ידי מדריכי דירוג ישראליים כמו BDI ודן אנד ברדסטריט. בשנת 2021 זכה המשרד גם בתואר משרד השנה בישראל לשנת 2021 על ידי ALB (Asian Legal Business) מבית Thomson Reuters.

בין השנים 2015 ועד 2021 נבחר משרד נשיץ ברנדס אמיר על ידי מכון Mergermarket, מכון מחקר בין־לאומי בתחום המיזוגים והרכישות, לשלישייה הראשונה של המשרדים בישראל בתחום. בשנים 2015 ו-2018 דורג המשרד במקום הראשון בתחום המיזוגים והרכישות בישראל.

באפריל 2022 עברה למשרד נשיץ ברנדס אמיר ושות' מחלקת התשתיות והאנרגיה של משרד "עמית פולק מטלון" מחלקת הקניין הרוחני של משרד "איתן מהולל שדות".

ביולי 2023 נמנה המשרד עם עשרת משרדי עורכי הדין הגדולים בישראל שיצאו נגד יוזמת ממשלת ישראל השלושים ושבע לביטול עילת הסבירות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משרדי עורכי דין בישראל
קטגוריה:שותפויות ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1981
תחבורה במונגוליה

התחבורה במונגוליה מורכבת מרשת של כבישים, מסילות רכבת, נמלי תעופה ואף נתיבי מים . מאחר שמונגוליה היא בעלת צפיפות אוכלוסייה הנמוכה בעולם, הדבר מקשה על יצירת תחבורה יעילה מחוץ לבירה אולן בטור, בה מתגוררת חצי מאוכלוסיית המדינה.

מאז סוף העשור הראשון של המאה ה-21, עוברת רשת התחבורה של מונגוליה שינויים רבים המתבטאים בסלילת כבישים חדשים והחלפת דרכי העפר הקיימות, וכן שיפור התחבורה האווירית במדינה.

== כבישים ==
בשנת 2007, רק 2,600 ק"מ מרשת הכבישים של מונגוליה היו סלולים. 3,900 ק"מ אחרים היו מורכבים מחצץ או שעברו עבודה כלשהי. רשת זו הורחבה עד שנת 2014 ל-4,800 ק"מ סלולים, כש-1,800 מתוכם נסללו בשנת 2014 לבדה. נכון ל-2022, מתוך רשת כבישים באורך כולל של 50,000 ק"מ, רק 10,000 סלולים.

בשנת 2019 נפתח הכביש המהיר הראשון במונגוליה, המוביל לנמל התעופה של אולן בטור.
אוטובוסים באולן בטור

=== אוטובוסים ===
ההיסטוריה של התחבורה הציבורית במונגוליה החלה עם הקמת מועצת ה"מונגולטראנס" ב-1929. קו האוטובוס הראשון במונגוליה עבר בין אולן בטר והעיר אמאגלן, עם 5 נסיעות ביום. כיום, האוטובוסים הם דרך התחבורה הציבורית העיקרית באולן בטור. האוטובוסים עוצרים בתחנות במרווחים של 15 דקות זה מזה, והם פועלים בין 7:00 ל-22:00. נכון ל-2020, באולן בטור פעלו מדי יום 900–950 אוטובוסים. עוד קיימת באולן בטור רשת קווי טרוליבוס.

קיימת תחבורה ציבורית בין אולן בטור לערים אחרות במונגוליה בגדלים שונים, משימוש במיניוואן ועד אוטובוסים.

=== מוניות ===
קיימות באולן בטור 10 חברות מוניות שונות, לצד חברות מוניות בערים קטנות יותר במונגוליה כמו דרחאן, ארדנט וזונמוד. בנוסף, קיים מספר גדול של מוניות לא רשומות שמשתמשות ביישומי איסוף נוסעים.

== רכבות ==
רכבת מונגולית עוצרת בתחנה
הרכבת הטרנס-מונגולית מחברת בין מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית מהעיר אולן-אודה שברוסיה ל ארנחוט ולבייג'ינג שבסין דרך אולן בטור. החלק המונגולי במסילת הרכבת הזו הוא 1,110 ק"מ. קו שלוחה מחבר בין דרחאן ומכרות הנחושת של ארדנט, ואחר מחבר את אולן בטור ומכרות הפחם של בגנור.

קו רכבת נפרד עובר במזרח מונגוליה בין צ'ויבלסן לרכבת הטרנס-סיבירית בבורזיה, אולם הוא סגור למעבר נוסעים מעבר לעיירה המונגולית צ'ולונחורוט.

בשנת 2007 העבירה הרכבת 93% מהמטען ו-43% מנסועת הנוסעים (לפי טונות ומרחק נסיעה, בהתאמה). האורך הכולל של רשת מסילות הברזל במונגוליה הוא 1,810 ק"מ

== תחבורה ימית ==
למונגוליה 580 ק"מ של נתיבי מים, אך רק אגם חבסגל היה בשימוש רחב. הנהרות סלנגה (270 ק"מ) ואורחון (175 ק"מ) נמצאים בשימוש מועט, אם כי ספינות מכס מפטרלות בסמוך לגבול הרוסי. הנהרות והאגמים קופאים בחורף והם בשימוש בדרך כלל בין מאי לספטמבר.

== תחבורה אווירית ==
מטוס של [[MIAT מונגוליאן איירליינס, חברת התעופה הלאומית של מונגוליה]]
נכון ל-2012, ברוב שדות התעופה מבין 21 מרכזי המחוזות במונגוליה היו מסלולי המראה סלולים. אלה הקרובים ביותר לאולן בטור היו חסרי שירות אווירי סדיר.

נמל התעופה הבינלאומי בויאנט אוכאה הוא נמל התעופה הבינלאומי הראשי של מונגוליה, ולצידו נמל התעופה צ'ויבלסן שמציע טיסות למספר ערים בסין.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mrtcud.gov.mn/ משרד התחבורה המונגולי]
* [https://www.cia.gov/the-world-factbook/countries/mongolia/ CIA World Factbook]

== הערות שוליים ==

*
כביש 2410

כביש 2410 הוא כביש אורך מקומי בתחומי מועצה אזורית אשכול בעוטף עזה. הוא מתחיל בצומת מעון ליד קיבוץ מגן ומסתיים לאחר 8.7 קילומטרים בצומת כיסופים.

== צמתים לאורך הכביש ==
{| class="wikitable"
|+
!קילומטרים
!שם
!סוג מפגש
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="5" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" |כביש 2410 מדרום לצפון
|-
| align="center" |0
| align="center" |צומת מעון
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |מועצה אזורית אשכול
| align="center" |
|-
| align="center" |3.2
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |ליד ניר עוז
| align="center" |כניסה לניר עוז
|-
| align="center" |4
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |נירים
| align="center" |כניסה לנירים
|-
| align="center" |6
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |עין השלושה
| align="center" |כניסה לעין השלושה
|-
| align="center" |8.7
| align="center" |צומת כיסופים
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |מועצה אזורית אשכול
| align="center" |
|}

== ראו גם ==
* כבישי ישראל

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:עוטף עזה: תחבורה
גלריה חנינא

גלריה חנינא מקום לאמנות עכשווית היא גלריה שיתופית תל אביבית, המציגה תערוכות ומקיימת פעילות תרבותית נוספת.<ref></ref> במקום מציגים אמנים ישראלים ותיקים לצד מתחילים.
== היסטוריה ==
הגלריה הוקמה ב־2008 ביוזמת האמנים יונתן הירשפלד ויקיר שגב. תחילה פעלה ברחוב חנינא 25 ביפו. לאחר מכן עברה לקריית המלאכה בדרום תל אביב, והחלה לפעול כגלריה שיתופית וכמלכ"ר.

חנינא פועלת לקידום שיח תרבותי והשמעת מגוון קולות בעולם האמנות הישראלי. בגלריה נערכות תערוכות וכן ערבי לימוד, קריאה והרצאות, הופעות מוזיקה, הקרנות סרטים ועבודות וידאו ואף ציורי מודל. גלריה חנינא גם משתפת פעולה עם אוצרים אורחים ומאפשרת ליוצרים לפעול בה באופן חופשי.

אמני חנינא: ענבר פרים, שיראל ספרא, שירה ריימן, יקיר שגב, ורד אהרונביץ, ענבל מארי כהן, ראומה חיות, מיכאל יגודין, רועי קורן, ציקי אייזנברג, שירה גפשטיין-מושקוביץ, נטע בכרך, אוסקר אבוש.

אמני חנינא בעבר: שירה טבצ׳ניק, יפעת גלעדי, רעות אסימיני, נעה היינה, גלי גרינשפן, יונתן אופק, צוקי גרביאן, עדי בן חורין, קרן אלה גפן, מוראג רובננקו, אלמה מכנס קז, אמיר פולק, דן אלון, לירון טור-כספא, יונתן הירשפלד, רון וינטר.

האמנים והאמניות חברי הגלריה והעמותה מתגוררים ועובדים בכל רחבי הארץ. הם מקדישים מזמנם לפעילות הגלריה כנתינה שלא למטרות רווח. הם מעידים על עצמם שהם עובדים "במודל פעולה ייחודי, שאינו נסמך על היגיון כלכלי".<ref></ref> נקודת המוצא שלהם היא ש"נתינה היא לא הפריווילגיה של החזקים שיש להם עודף - היא חובה אזרחית. גלריה חנינא ודומות לה חיוניות לקידומו של שיח אמנותי פלורליסטי ורחב".<ref></ref>

החברים משלמים סכום מסוים אחת לחודש שמכסה את הוצאות הגלריה, ופעם בשנה נערכת תערוכת מכירה, שאליה מוזמנים אמנים שממכירותיהם הם גובים 30%.

בספטמבר 2022 השיקה הגלריה את הספר הרטרוספקטיבי ״עשר השנים הראשונות 2018-2009״, הסוקר את פעילותה של הגלריה וקבוצת ״חנינא״ ואת האמנות הישראלית בתקופה זו.

== לקריאה נוספת ==

* [https://www.prtfl.co.il/archives/171747 גלריה חנינא, העשור הראשון: הייתה לנו תחושה של משמעות, מעבר לכאן ולעכשיו], יובל סער, 22 באוקטובר 202

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תל אביב-יפו: גלריות לאמנות
קטגוריה:גלריות שיתופיות
קטגוריה:קריית המלאכה
אנפית שחורת-גב

אנפית שחורת-גב (שם מדעי: Ixobrychus dubius) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים ומהסוג אנפית החיה במזרח אוסטרליה ודרום גינאה החדשה והיא מבין הקטנות שבאנפות.

==תיאור==
זוהי אנפה קטנה באורך 25 עד 36 סנטימטרים ומשקל של 60 עד 120 גרם (בממוצע 84 גרם). האנפה בעלת נוצות חומות-אדמדמות לאורך החזה, הגרון והם מסורטטים בפסים לבנים לאורכם. הכנפיים חומות בהירות והראש והכתפיים בעלי חלק עליון שחור. הנקבות דומות לזכרים, אך חומות יותר, בעלי חלקים מפוספסים בכיפת הראש ובגב, והצעירים דומים לנקבות. המקור ארוך וצהוב, אך בעל תחילה צהובה-אפורה והרגליים צהובות עם אצבעות ארוכות ללא קרומי שחייה.

האנפה מצויה בטבע בביצות לאורך מים מתוקים אך לעיתים גם בסביבות החופים בשפכי נהר או בין מנגרובים ובשדות לחים. האנפה חיה בעיקר בדרום-מזרח אוסטרליה שסביב אגן מארי-דרלינג וגם במישור חוף הברבור , קימברלי, מצר טורס ודרום גינאה החדשה. פרטים תועים נמצאו גם באי הלורד האו, קלדוניה החדשה ובניו זילנד.

האנפית היא פעילת יום או בין ערביים המחפשת במים טרף של דגים, רכיכות, חרקים, דו-חיים וסרטנים שהיא לוכדת במהירות. היא חיה בגפה או בזוג ומקננת בין הקנים הגבוהים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1912
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גרגורי מטיוס
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: עופות
אנפית צהובה

אנפית צהובה (שם מדעי: Ixobrychus sinensis) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים ומהסוג אנפית החיה לאורך מזרח אסיה ותת-היבשת ההודית. היא נמצאת צפונה עד רוסיה, קוריאה, סין ויפן, ובחורף מדרימה לתת-היבשת ההודית שם היא מקננת. פרטים שכנראה הופצו בידי האדם נמצאו גם הרחק ממקום חיותם, בבריטניה ובאלסקה בתצפיות בודדות. האנפית קרויה על שם נוצותיה בעלות הגוון הצהוב ברובו.

==תיאור==
האנפית הצהובה היא מהקטנות שבבני משפחתה והיא מגיעה לאורך 36 עד 38 סנטימטרים עם נוצות בגוון חום-צהוב בהיר לאורך הגוף כולל הכנפיים, הבטן והחזה והכנפיים והגב מסורטטים בלבן. הראש והצוואר קצרים ורחבים וצבעם חום-ערמון כשכיפת הראש שחורה והמקור ארוך וצהוב. הנקבה דומה לזכר אך בעלת ראש וצוואר מסורטטים בחום. הצעירים בעלי מספר נקודות על הנוצות המשמשים להסוואה.

אנפית זו מצויה לאורך ביצות, בריכות ובין קנים סביב מזרח אסיה בין הודו לאינדונזיה וצפונה עד למזרח רוסיה. היא מקננת על עצים נמוכים או בין קנים ומטילה 4 עד 6 ביצים בקן, עליהם שומרים שני ההורים. האנפה ניזונה בקרבת המים מדגים, צפרדעים וחרקים בעזרת מקורה הארוך.

אף על פי שהיא די נחבאת ונדיר למוצאה, האוכלוסייה הכללית אינה בסכנה. עם זאת אנפית זאת מוגנת בחוק אמנת הציפורים מ-1918.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:סין: עופות
קטגוריה:יפן: עופות
קטגוריה:בנגלדש: עופות
משה אייזנבט

הרב משה (מוריס) אייזנבט (ה'תרמ"ג/ה'תרמ"ד, 1883 – ד' בשבט ה'תשי"ח, 15 בינואר 1958) היה רב והיסטוריון צרפתי-אלג'יראי, רבה של קונסטנטין ואלג'יר ולאחר מכן רבה הראשי של אלג'יריה.<ref name=":2">[http://www.yahadut-algeria.co.il/g.r.maurice.jpg הרבי הגדול משה אייזנבט] </ref>

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת 1883 בפריז. הוא למד בבית המדרש לרבנות בפריז. ב-1911 מונה לרבנות העיר סדאן. ב-1914, במלחמת העולם הראשונה, גויס ל והשתתף בלחימה בוורדן. בשנת 1918 נישא ללור גולדשמידט, ממנה נולדו לו שלושה ילדים.<ref name=":2" />

ב-1928 מונה לרבה של קונסטנטין, ב-1932 לרבה של אלג'יר וב-1941 החל לכהן כמשנה לרב הראשי של אלג'יריה.<ref name=":1"></ref> בשנת 1943 החל לכהן כרבה הראשי של אלג'יריה<ref name=":3"></ref><ref name=":1" /> ומינה למשנהו את הרב אברהם משה פינגרהוט.<ref name=":2" /><ref name=":0"></ref>

בשנת 1941 הקים את בית הספר היהודי באלג'יר. ב-1948 הוענק לו התואר קצין לגיון הכבוד.<ref name=":2" />

הרב אייזנבט נפטר ב-15 בינואר 1958 באלג'יר.<ref name=":2" /><ref name=":3" />

== חיבוריו ==
* יהדות צפון אפריקה: מחקר דמוגרפי על בני ישראל מהעיר קונסטנטין, 1931<ref name=":2" />
* יהודי צפון אפריקה: דמוגרפיה ואונומסטיקה, 1936<ref name=":2" />
* האנציקלופדיה הקולוניאלית והימית של היהודים באלג'יריה, 1937<ref name=":2" />
* יהודי מרוקו: מסה היסטורית, 1948<ref name=":2" />
* היהודים באלג'יריה ובתוניסיה בעידן הטורקי (1515–1830), 1952<ref name=":2" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פריז: רבנים
קטגוריה:רבנים ראשיים של אלג'יריה
קטגוריה:היסטוריונים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:אלג'יר: רבנים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1883
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1958
קטגוריה:בוגרי בית המדרש הרבני של צרפת
אנפית ננסית

אנפית ננסית (שם מדעי: Ixobrychus sturmii) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים ומהסוג אנפית החיה ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה ולעיתים נדירות נמצאת צפונה יותר, כמו על האיים הקנריים והיא מהקטנות שבאנפות. האנפה בעלת תפוצה רחבה ואינה בסכנה בטבע.

==תיאור==
אנפית זו מגיעה לאורך ממוצע של 27 עד 30 סנטימטרים ובמראה מזכירה את האנפית הגמדית הצפונית יותר. עם זאת צבע נוצותיה אפור-כהה עד כחול. היא בעלת חזה ובטן לבנים בעלי פסים שחורים דקים לאורכם, כיפה שחורה, עיניים אדומות ומקור צהוב בעל בסיס כחול בהיר ואזור העיניים גם כחול. הרגליים ארוכות וצהובות.

האנפית מצויה בטבע סביב שיחים, ביצות בעלי עשבים גבוהים או קנים ולגדות נהרות או אף בחופי מנגרובים. היא נפוצה לאורך רוב אפריקה שמדרום לסהרה בין מאורטניה ואתיופיה עד דרום אפריקה, אך מתרחקת מאזורים יבשים כמו מדבריות.

האנפית חיה לבדה לרוב או בזוגות בודדים וגם מקננת בבדידות יחסית על שיחים או בין קנים. היא מחפשת סביב המים או הצמחייה טרף של חרקים, סרטנים, דגים וצפרדעים אותם היא לוכדת במקורה הארוך. בעת סכנה היא מאמצת תנוחה זקופה ומסתווה ביעילות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן גאורג ואגלר
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:טנזניה: עופות
קטגוריה:מלאווי: עופות
אנפית פון-שרנק

אנפית פון-שרנק (שם מדעי: Ixobrychus eurhythmus) היא מין של עוף מים ממשפחת האנפתיים ומהסוג אנפית החיה במזרח אסיה ודרום-מזרח אסיה. האנפית תוארה ב-1873 בידי החוקר האנגלי רוברט סווינהו והיא קרויה על שם החוקר הרוסי לאופולד פון-שרנק .

==תיאור==
אנפית זו היא מהקטנות שבבני משפחתה והיא מגיעה לאורך ממוצע של 33 עד 38 סנטימטרים. הזכרים בעלי הנוצות חומות ערמוניות על הגב והכנפיים, בעוד הבטן והחזה בהירים עד קרם. הנקבות והצעירים בעלי נוצות חומות מנומרות בלבן בכנפיים ומסורטטות בחום על רקע לבן לאורך הצידיים, החזה והבטן. קצות הכנפיים והזנב שחורים והמקור ארוך וצהוב.

האנפית מצויה ברחבי ביצות ובריכות לאורך מזרח אסיה מדרום סיביר וסין וביפן, בהם היא מקננת בין מרץ לאוגוסט, כשביפן מאוחר יותר משאר המדינות. בחורף האנפית נודדת דרומה לדרום-מזרח אסיה באינדונזיה, הפיליפינים, סינגפור ולאוס. בתצפית בודדת התגלתה אנפית באיטליה, אך לרוב היא אינה תושבת באירופה.

אנפית זו מתבודדת ולרוב פעילה בין הערביים, אז היא מהלכת בין צמחייה כמו קנים ומחפשת טרף של דגים קטנים, צפרדעים, סרטנים וחרקים שהיא לוכדת במקורה הארוך. בעת סכנה היא מאמצת תנוחה זקופה בצמחייה ומשתמשת בהסוואתה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1873
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט סווינהו
קטגוריה:אנפתיים
קטגוריה:סין: עופות
קטגוריה:הפיליפינים: עופות
פולימסטיה בולטיפורמיס

פולימסטיה בולטיפורמיס (שם מדעי: Polymastia boletiformis) היא מין של ספוג ים. תוארה על ידי החוקר ז'אן-בטיסט דה לאמארק בשנת 1815. 

== מאפיינים ==
תחום התפוצה של ספוג זה הוא מערב ומזרח האוקיינוס האטלנטי, והאוקיינוס הארקטי שלחופי אמריקה הצפונית ואירופה, כולל מפרץ מיין, מפרץ ביסקאיה, צרפת, הולנד והאיים הבריטיים. הוא חי במים ממוזגים וקרים, על גבי סלעים, בשפכי נהרות ובריכות סלעיים, בעומק של 30 מטרים ואף עד 2,300 מטר במקרים נדירים יותר.<ref></ref>

פולימסטיה בולטיפורמיס יוצרת כריות קטנות או מסות רחבות של רקמה בקוטר של עד 10 סנטימטרים, שנצמדות בחוזקה למצע שעליו היא גדלה. מספר פפילות חלולות וגליליות באורך של עד 3 ס"מ מבצבצות מהמשטח העליון, עם פתחי יציאה, ויש לה נקבוביות שאיפה קטנות רבות בצדי הפפילות. ה, שכבה דמוית ג'לי בדופן הגוף, מוקשחת על ידי מינרליים. המרקם של הספוג הזה חלק ומוצק אך גמיש, וצבעו צהוב, אפור או כתום. הפפילות מתכווצות ומתכופפות אם אוחזים בספוג; צבעם זהה לשאר הספוג, מה שעוזר להבחין בין המין הזה לבין המינים Polymastia penicillus, Polymastia mamillaris ו־Ciocalypta penicillus.

ספוג זה חי בסימביוזה לצד הידרתים וחיטחבים,<ref></ref> וניזון בעזרת סינון המים מפיטופלנקטון וחיידקים. הטורפים העיקריים של ספוג זה הם חלזונות ימיים. הספוג מתרבה במהלך עונת הקיץ. מטבוליטים משניים שמקורם בספוג זה מראים פעילות מיקרוביאלית. תמציות שמקורן ממין זה מכילות סטרואידים וחומצת אמינו.<ref>Kong, Fangming & Andersen, Raymond (1993). "Polymastiamide A, a novel steroid/amino acid conjugate isolated from the Norwegian marine sponge Polymastia boletiformis (Lamarck, 1815)". Journal of Organic Chemistry. 58 (24): 6924–6927. doi:10.1021/jo00076a073.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספוגיים
קטגוריה:בעלי חיים באוקיינוס האטלנטי
זורעים רוח

זורעים רוח (באנגלית: Windfall) הוא סרט מתח אמריקאי בבימויו של צ'רלי מקדואל על פי תסריט מאת אנדרו קווין ווקר וג'סטין לדר. בסרט מככבים ג'ייסון סיגל, לילי קולינס וג'סי פלמונס בתפקידים הראשיים.

הסרט עלה לשירות "נטפליקס" ב-18 במרץ 2022.

==תקציר העלילה==
גבר פורץ לבית הנופש של זוג שהרוויח את הונו מתעשיית ההייטק, אך מסתבך כאשר הוא מגלה שהמיליארדר, שמתגלה כאדם יהיר ומתנשא, ואשתו החליטו לנפוש בבית.

==צוות השחקנים==
* ג'ייסון סיגל – האף אחד
* לילי קולינס – האישה
* ג'סי פלמונס – המנכ"ל

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פלישה לבית
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
דובשנית

דובשנית היא עוגיית שמרים ישראלית פופולרית, העשויה מדבש ותבלינים, המיוצרת באופן מסורתי לרגל חג ראש השנה.

== רקע ==
דובשניות הן עוגיות קטנות ועגולות בצבע חום. הן עשויות ממגוון תבלינים, כגון קינמון, אגוז מוסקט, הל או בהרט. דובשניות נקראות באנגלית "honey button", הן נקראות כך בעקבות השימוש בדבש או בסילאן בעת הכנתן. דובשניות נמכרות בדרך בציפוי בצק סוכר או ללא ציפוי כלל.<ref name=":0"></ref>

== ביהדות ==
דובשניות נאכלות בעיקר בערב החג היהודי ראש השנה, בו נהוג לאכול תמרים, תפוח בדבש ומאכלים עם דבש.<ref name=":0" />

דובשניות נרכשות בדרך כלל במאפיות בישראל לפני החג. דובשניות ארוזות נמכרות במכולות ובחנויות רבות בישראל, וכן נמכרות גם בחנויות מחוץ לישראל, כגון בארצות הברית.

==מאפים דומים בתרבויות אחרות==
גרסאות של עוגיות אלה ידועות אצל עמים שונים: אצל הרומנים - turtă dulce cu miere (טורטה דולצ'ה קו מיירה) בצורה עגולה או בצורות שונות הכוללת גם לחם זנגוויל ונאכלת בעיקר בחג המולד, אצל השווייצרים - Läckerli (לקרלי) או Basler Läckerli האופייניים לעיר בזל, וכו'.

=== Honigkuchenpferd ===

ישנו לחם זנגביל בצורת סוס שבעבר נמכר בירידים וכיום, בדומה ללחם זנגביל, נמכר בתקופת חג המולד ובפרט בשווקי חג המולד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח היהודי: קינוחים
קטגוריה:מאכלי ראש השנה
דרכון שווייצרי

החלק הקדמי של [[דרכון ביומטרי שווייצרי]]
דרכון שווייצרי הוא מסמך נסיעה, המונפק לאזרחי שווייץ המאפשר להם לצאת אל מחוץ לגבולות שווייץ, ומזכה את נושאו להגנה וסיוע קונסולרי של שווייץ מול גורמים זרים. נכון למרץ 2022, נושאי דרכון שווייצרי מורשים להיכנס ל-186 מדינות וטריטוריות ללא צורך באשרת כניסה.

הדרכון, יחד עם תעודת הזהות השווייצרית מאפשרים חופש תנועה בכל אחת ממדינות איגוד הסחר החופשי האירופי (ה-EFTA)<ref name="efta.int"></ref> והאיחוד האירופי. הסיבה לכך היא ששווייץ היא מדינה חברה ב-EFTA, וכמו כן חתומה על הסכמים עם האיחוד האירופי.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה של דרכונים שווייצרים ==
דרכונו השווייצרי של [[אלברט איינשטיין אשר הונפק על ידי שגרירות שווייץ בגרמניה בשנת 1923]]
הדרכונים השווייצרים הראשונים הונפקו ב-10 בדצמבר 1915. הדרכון השווייצרי האדום האופייני נוצר בשנת 1959. עד 1985 הדרכון השווייצרי כלל רק את השפות הלאומיות של אותה תקופה (צרפתית, גרמנית ואיטלקית) וכן אנגלית. רומאנש נוספה בשלב מאוחר יותר לאחר שהוכרזה כשפה הלאומית הרביעית של שווייץ בעקבות משאל עם. לאחר מכן שונה סדר השפות לגרמנית, צרפתית, איטלקית, רומנש ואנגלית.

== דרכונים ביומטריים ==
מאז 15 בפברואר 2010, דרכונים לא ביומטריים אינם מונפקים יותר.

החל מ-1 במרץ 2010 ובהתאם להסכם שנגן, כל הדרכונים השווייצרים הם ביומטריים. הדבר נדרש לנסיעות ללא ויזה לארצות הברית.

== דרישות אשרה ==
אשרה ניתנת בנקודת הכניסה או בדואר אלקטרוני}}
נכון למרץ 2022 בעלי דרכונים שווייצרים זכאים להיכנס ל-186 מדינות ללא אשרה, בכך מדורג הדרכון במקום ה-6 בעולם מבחינת חופש תנועה על פי מדד הנלי לדרכונים.

כמדינה חברה באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA), אזרחי שווייץ נהנים מחופש תנועה המאפשר להתגורר ולעבוד באיסלנד, נורווגיה וליכטנשטיין בהתאם לאמנת EFTA. כל אזרחי ה-EFTA והאיחוד האירופי אינם רק פטורים מאשרות, אלא זכאים על פי חוק להיכנס ולגור זה במדינות אחרות.

== אזרחות כפולה ==
מסמך נסיעה של פליטים]]
אזרחות כפולה מותרת בשווייץ, אך הדרישות להתאזרחות של זרים משתנות מקנטון לקנטון. אזרחים שווייצריים גברים, לרבות בעלי אזרחות כפולה, יכולים להידרש לשירות צבאי או אזרחי, ואזרחים שווייצרים אינם רשאים לשרת בכל צבא אחר, אלא אם כן הם אזרחים, המתגוררים באותה המדינה.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שווייץ: יחסי חוץ
שווייץ
אסמאעיל בן-נאצר

אסמאעיל בן-נאצר (בערבית: إسماعيل بن ناصر; נולד ב-1 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן צרפתי-אלג'יראי המשחק בעמדת הקשר במילאן.

==קריירת מועדונים==
בן-נאצר נולד בצרפת לאב ממוצא מרוקאי ואם ממוצא אלג'יראי. הוא התחיל את הקריירה שלו בארל ואף רשם 6 הופעות בקבוצה הבוגרת, עוד בטרם מלאו לו 18 שנים. ביולי בן-נאצר חתם בארסנל מהפרמייר ליג. ב-27 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–3 לשפילד וונסדיי.

ב-31 בינואר 2017, הושאל לטור מהליגה הצרפתית השנייה בכדורגל. ב-14 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק הליגה נגד סושו.

ב-21 באוגוסט 2017, בן-נאצר חתם באמפולי מהסרייה ב', עמה עלה בסיום העונה לסרייה א'.

ב-4 באוגוסט 2019, בן-נאצר חתם לחמש שנים במילאן מהסרייה א' תמורת כ-16 מיליון אירו. ב-25 באוגוסט, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לאודינזה. ב-18 ביולי 2020 בן-נאצר הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 1–5 נגד בולוניה 1909.

ב-12 בינואר 2023 האריך את חוזהו במילאן עד 2027 <ref></ref>. ב-12 באפריל 2023 כבש את שערו הראשון בליגת האלופות בניצחון 0-1 ברבע הגמר נגד נאפולי.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, בן-נאצר שיחק בנבחרות הנוער של צרפת, עד שב-31 ביולי 2016 הכריזה ההתאחדות לכדורגל באלג'יריה כי בן-נאצר ייצג את נבחרת המקומית.

ב-4 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–6 נגד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. רגע השיא שלו בנבחרת היה גביע אפריקה לאומות 2019 בו בישל 3 שערים וסייע לנבחרת לזכות בגביע אחרי 29 שנים. בן-נאצר אף נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר. ב-13 באוקטובר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד .

נכלל בסגל נבחרת אלג'יריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

==תארים==
; אמפולי
*סרייה ב': 
מילאן
* אליפות איטליה: 2021/2022
; נבחרת אלג'יריה
*גביע אפריקה לאומות: 2019

; אישיים
*השחקן המצטיין של גביע אפריקה לאומות: 2019
*נבחרת הטורניר בגביע אפריקה לאומות: 2019

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים אלג'יראים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל אלג'יראים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:ארל: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארל אביניון
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני טור
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלג'יריה
קטגוריה:ספורטאים אלג'יראים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרוקאי
קטגוריה:צרפתים ממוצא אלג'יראי
קטגוריה:אלג'יראים שנולדו ב-1997
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1997
מיגל קבסקו

מיגל אנחל קבסקו אבאד (בספרדית: Miguel Ángel Cevasco Abad; נולד ב-27 באפריל 1986) הוא כדורגלן עבר פרואני ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
קבסקו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אוניברסיטריו, במדיה שיחק חמש עונות. בינואר הצטרף לעירוני קריית שמונה מליגת העל. ב-17 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד בית"ר ירושלים. כעבור כחודשיים עזב את קריית שמונה וחתם בז'ואן אוריץ'.

בהמשך הקריירה, שיחק בלאון דה הואנוקו, חוסה גלאווס, אוניברסידד טכניקה דה קחאמקרה וספורט ויקטוריה.

==תארים==
; אוניברסיטריו
*ליגת העל הפרואנית: ארפרטורה 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פרואנים
קטגוריה:קשרי כדורגל פרואנים
קטגוריה:לימה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטריו דה דפורטס
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פרו
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:פרואנים שנולדו ב-1986
בובי בולדווין

בובי בולדווין (באנגלית: Bobby Baldwin; נולד ב-1950 או 1951) הוא שחקן פוקר ואיש עסקים אמריקאי. בשנת 2003 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.

==קריירת פוקר==
בולדווין זכה בשני צמידי אליפות העולם בפוקר הראשונים שלו ב-1977, בטורנירי Deuce to Seven ו-Seven-Card Stud. ב-1978 ניצח באירוע המרכזי וסיים במקום השני בטורניר Seven-Card Stud נוסף. ב-1979 ניצח בטורניר Deuce to Seven וזכה בצמיד הרביעי שלו. במהלך הקריירה שלו הגיע ל-14 שולחנות גמר במסגרת אליפות העולם.

ב-2018 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.

נכון למרץ 2022, בולדווין זכה בסך של כ-2.3 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-2.1 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.

===צמידי אליפות העולם בפוקר===
{| class="wikitable"
!שנה
!טורניר
!פרס
|-
|1977
| dir="ltr" |$10,000 Deuce to Seven Draw.
|$80,000
|-
|1977
| dir="ltr" |$5,000 Seven-Card Stud
|$44,000
|-
|1978
| dir="ltr" |$10,000 No Limit Hold'em World Championship
|$210,000
|-
|1979
| dir="ltr" |$10,000 Deuce to Seven Draw
|$90,000
|}

==קריירה כאיש עסקים==
בולדווין החל לעבוד כיועץ של הקזינו "גולדן נאגט" ב-1982, ולאחר שנתיים התמנה כיושב הראש.

ב-1987 עבר לרשת מיראז' וכיהן בתפקידים בכירים שונים במהלך השנים. בתחילה ניהל את המיראז' ולאחר שנה מונה ליושב ראש הבלאג'יו. ב-1999 עבד כמנהל הכספים של הרשת. לאחר המיזוג בין רשת מיראז' ל-MGM ב-2000 הוא מונה לתפקיד המנכ"ל של MGM Mirage. ב-2005 רכשה הרשת את רשת מאנדליי, ובולדווין מונה כמנכ"ל ויושב ראש פרויקט CityCenter, במקביל לתפקודו כמנכ"ל חטיבת MGM Mirage תחת הרשת המאוחדת החדשה.

בסוף 2018 סיים את תפקידו כמנכ"ל הפרויקט והרשת.

ב-2019 מונה כמנכ"ל ויושב ראש ה-Drew אשר נמצא בתהליכי בנייה.

==חיים אישיים==
ב-1979 פורסם פרק שהוא כתב כחלק מהספר "Super System" של דויל ברונסון. ב-1985 פרסם ספר בשם "Tales Out of Tulsa".

עד ל-2020 נקרא אזור משחקי הפוקר בסכומים גבוהים בבלאג'יו "Bobby's Room" על שמו, עד ששונה ל-"Legends Room" לאחר מעברו לרשת מתחרה של MGM, אך שחקנים רבים ממשיכים לקרוא לאזור זה בשמו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:שחקני פוקר אמריקאים
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר מארצות הברית
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר באירוע המרכזי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוקר
מרכז הפיקוד הצבאי הלאומי

מרכז הפיקוד הצבאי הלאומי (באנגלית: National Military Command Center או בקיצור NMCC) הוא מרכז הפיקוד והתקשורת של הפנטגון עבור רשות הפיקוד הלאומית (כלומר, נשיא ארצות הברית ומזכיר ההגנה של ארצות הברית). המרכז מתוחזק על ידי מחלקת חיל האוויר לתמיכה לוגיסטית, תקציבית, מתקנים ומערכות של NMCC. "ה-NMCC אחראי להפצת הודעות חירום (EAMs) למרכזי בקרת שיגור טילים, צוללות גרעיניות, מטוסי סיור ומפקדים בשדה הקרב".<ref name="GlobalSecurity"></ref>

== ייעוד ==
ג'ורג' ו. בוש ושר ההגנה דונלד רמספלד הולכים ממרכז הפיקוד הצבאי הלאומי של הפנטגון, שם קיבלו תדרוכים מבצעיים ב-23 במרץ 2003.]]
ל-NMCC שלוש משימות עיקריות, כולן משרתות את יו"ר המטות המשולבים בתפקידו כיועץ הצבאי העיקרי הן למזכיר ההגנה והן לנשיא (המכונים גם רשות הפיקוד הלאומית).
* המשימה העיקרית של ה-NMCC היא לפקח על אירועים ברחבי העולם שעשויים להיות בעלי משמעות הגנתית.
* ל-NMCC יש גם מרכיב תגובה למשבר (למשל, תגובה לפיצוץ המשחתת קול, התקפות ה-11 בספטמבר. <ref></ref>
* ומרכיב מעקב אסטרטגי (למשל, ניטור שיגורי טילים בליסטיים ופעילות גרעינית אחרת).

בנוסף ה-NMCC מתחזקת את הצד האמריקאי של הקו החם המפורסם של ארצות הברית-רוסיה (מה שמכונה "הטלפון האדום").

== תפעול ==
ה-NMCC מופעל על ידי חמישה צוותים מסביב לשעון. לכל צוות יש בדרך כלל 17–20 עובדים בתפקיד המבצעים מגוון רחב של פונקציות כולל תקשורת. הצוותים מנוהלים על ידי סגן מנהל מבצעים (DDO) ועוזר סגן מנהל מבצעים (ADDO), והם מחולקים לחמישה תפקידים של קצין תורן: <ref></ref> ה-DDO בדרך כלל בדרגת בריגדיר גנרל, וה-ADDO הוא בדרך כלל קולונל או קפטן. במקרה שהנשיא יכנס ישיבה עם יועצים כדי לדון באפשרויות לפתיחת מתקפה גרעינית, ה-DDO יהיה משתתף מרכזי בפגישה. <ref></ref>

== בתרבות הפופולרית ==
* הסרטים מ-1964, דוקטור סטריינג'לאב ו- Fail Safe, מתארים שניהם את חדר המלחמה בפנטגון.
* בסרט כל הפחדים כולם, ג'ק ריאן (בגילומו של בן אפלק) הולך ל-NMCC, ומשכנע את ה-DDO להביא אותו לקו החם מוסקבה-וושינגטון, בניסיון לעצור עימות גרעיני כולל בין שתי המעצמות הגרעיניות.
* בסרט רובוטריקים משנת 2007 קיימת סצנה המתרחשת במקום דמיוני של מרכז הפיקוד הצבאי הלאומי.
* מפת הזומבים "חמש" של Call of Duty: Black Ops מתחילה בחדר המלחמה של הפנטגון, ונראית כמעט זהה למקבילה האמיתית.

== ראו גם ==
* הפוטבול הגרעיני
* חדרי המלחמה של צ'רצ'יל
* מרכז מבצעים מוטס לאומי
* חדר המצב של הבית הלבן
* המרכז הלאומי לניהול הגנת הפדרציה הרוסית (מקבילה רוסית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: בסיסי פיקוד ושליטה
קטגוריה:הכוחות המזוינים של ארצות הברית
מפרץ בומבטוקה

מפרץ בומבטוקה הוא מפרץ בחוף הצפון מערבי של מדגסקר ליד העיר של מאהאז'אנגה, שם הנהר בטסיבוקה זורם אל ערוץ מוזמביק. המפרץ מאופיין באיים ושרטונים רבים שנוצרו בשפך כתוצאה מכמות גדולה של משקעים שנשאו על ידי נהר בטסיבוקה ועוצבו על ידי זרימת הנהר, וכן הסחף הנובע כתוצאה מהגאות והשפל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מפרצים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:מדגסקר: גאוגרפיה
נהר בטסיבוקה

נהר בטסיבוקה בעת הצפה.
נהר בטסיבוקה (בצרפתית: Betsiboka) הוא נהר באורך 525 קילומטר הממוקם במרכז צפון מדגסקר.

== גאוגרפיה ==
הנהר זורם לכיוון צפון-מערב ונשפך למפרץ בומבטוקה שם הוא יוצר דלתה גדולה. מקור הנהר במזרח אנטננריבו בירת מדגסקר. הנהר מוקף במנגרובים.

נהר בטסיבוקה נודע במימיו האדומים, אשר נצבעים באדום כתוצאה ממשקעי הנהר אשר נושא כמות גדולה של סחף אדמדם-כתום לים.
היובל הגדול ביותר של נהר הבטסיבוקה הוא נהר איקופה, המנקז את מימי עיר הבירה אנטננריבו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מדגסקר: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: נהרות
דוד אשכנזי (רב)

הרב דוד אשכנזי (ה'תרנ"ח/ה'תרנ"ט, 1898 – ח' בחשוון ה'תשמ"ג, 1983) היה רב אלג'יראי-צרפתי, רבה של אוראן<ref name=":0"></ref> ולאחר מכן רבה הראשי האחרון של אלג'יריה.<ref name=":1"></ref><ref name=":2"></ref><ref name=":3">סוד מדרש התוללדות כרך ז, הרב יהודא ליאון אשכנזי</ref>

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת 1898 בעיר אוראן שבאלג'יריה. הוא למד אצל המקובל חיים אבן טובול, ואף נשא את בתו, רחל, לאישה.<ref name=":0" /><ref name=":2" /><ref name=":3" />

בגיל 19 החל ללמד עברית, ושלוש שנים לאחר מכן ייסד את בית הספר "יגדיל תורה" יחד עם חותנו. בשנת 1921 יסד את אגודת "חברת אליהו הנביא" יחד עם הרב יהודה בנאיש, בה למדו את מלאכת המילה. בשנת 1926 החל לכהן כמנהל תלמוד תלמוד תורה של כי"ח.<ref name=":3" />

בשנת 1928 ייסד, לפי בקשת חותנו, את ישיבת עץ חיים באוראן, בה למדו חזנות, שחיטה, מילה ועברית. באותה השנה מונה גם לדיין בבית הדין הרבני של אוראן, לצד הרב דוד הכהן סקלי.<ref name=":3" />

בשנת 1930 (ה'תרצ"א), בגיל 33, החל לכהן כרבה של אוראן וב-1956 (ה'תשט"ז) היה ממקימי בית הדין הרבני באלג'יר.<ref name=":2" />

בשנת 1958 (ה'תשי"ח), לאחר פטירת הרב משה אייזנבט, מונה הרב אשכנזי לרבה הראשי של אלג'יריה והפסיק לכהן כרבה של אוראן. בשנת 1962 (ה'תשכ"ב), לאחר שאלג'יריה קיבלה עצמאות, ובזמן יציאת היהודים מאלג'יריה, עבר להתגורר בפריז.<ref name=":1" /><ref name=":2" /><ref name=":3" />

ב-1964 (ה'תשכ"ד) נדפס השו"ת של הרב אברהם משה פינגרהוט, שכיהן כרבה של אלג'יר וכמשנה לרב הראשי של אלג'יריה, ובו שתי פסיקות של הרב אשכנזי: שאין לקבור משומד בקברי ישראל, כדי להרתיע פושעי ישראל, ושאין למול חולה המופיליה, משום ספק פיקוח נפש.<ref name=":2" />

הרב אשכנזי נפטר בח' בחשוון ה'תשמ"ג (1983) בירושלים (יש אומרים בפריז), בגיל 85.<ref name=":2" /><ref name=":3" />

== משפחתו ==
הרב אשכנזי נישא לרחל, בתו של הרב חיים אבן טובול ונינתו של הרב חיים קצבי, ממנה נולדו לו 6 ילדים.<ref name=":0" /> בנו השני, שנולד ב-1922, היה הרב יהודא ליאון אשכנזי (המכונה 'מניטו'), מחנך והוגה דעות צרפתי-ישראלי.<ref name=":0" />. נינו הוא רבי מאור דניאל אשכנזי, תלמיד חכם מקובל נסתר, ממובילי חבורת 'הרוח הגדולה', חבורה שעוסקת בתיקון עולם על פי משנת הרב יהודא ליאון אשכנזי 'מניטו'.

== הנצחתו ==
בשנת 1979 הוקם על שמו בית כנסת "היכל דוד" באשדוד.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פריז: רבנים
קטגוריה:רבנים ראשיים של אלג'יריה
קטגוריה:אוראן: רבנים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1897
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1983
קרל ארנדט

קרל הרמן ארנדט (בגרמנית: Karl Hermann Arndt; 10 במרץ 1892 – 30 בדצמבר 1981) היה גנרל בוורמאכט אשר פיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
ארנדט נולד ב-10 במרץ 1892 בגרוסקאואר. מאפריל 1908 למד ארנדט בוולאו, ובהמשך למד בבית הספר לקצינים בפוטסדאם. ב-1 באוקטובר 1911 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הרגלים ה-46 ("גרף קירכבאך" - שלזיה התחתית ה-1). עם הרגימנט השתתף במלחמת העולם הראשונה, בה נפצע מספר פעמים. על הישגיו הוענק לו עיטור צלב הברזל מדרגה ראשונה ושנייה ואות הפציעה בכסף. ב-18 בספטמבר 1918 הוא נלקח בשבי על ידי הבריטים בחזית המערבית, ממנו שוחרר ארנדט ב-20 במרץ 1919, לאחר תום המלחמה.

לאחר חזרתו הביתה, הצטרף ארנדט לרגימנט פולקסווהר ה-5 כקצין פלוגה באוגוסט 1919, שם הועסק כסגן מפקד פלוגה מדצמבר 1919 ועד שהועבר לרייכסווהר. ב-15 בפברואר 1920 הוא הועבר לרגימנט הרובאים ה-105 של הרייכסווהר ושלושה חודשים לאחר מכן לרגימנט הרובאים ה-9. ב-1 באוקטובר 1920 הועבר לרגימנט הרגלים ה-8. לאחר קידומו להאופטמן ב-1 בנובמבר 1928, הוא מונה למפקד הפלוגה ה-3 בפרנקפורט על האודר ב-1 בפברואר 1929.

=== מלחמת העולם השנייה ===
בתחילת מלחמת העולם השנייה, ארנדט פיקד על הגדוד ה-2, רגימנט הרגלים ה-68 של הדיוויזיה ה-32. ב-15 בפברואר 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-511 וב-20 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. בחזית המזרחית זכה ארנדט בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-23 בינואר 1942. ב-10 בינואר 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-293, וב-ב-10 במרץ 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור. לאחר הפסדים כבדים באומן, הדיוויזיה שלו פורקה בנובמבר 1943 והשרידים הועברו לדיוויזיה ה-359. ב-8 בנובמבר 1943 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט וב-20 בנובמבר אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה ה-359. ב-2 ביולי 1944 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב.ב-17 בינואר 1945 מונה בנוסף לסגן מפקד הקורפוס ה-59 וכיהן בתפקיד זה עד ה-24 באפריל 1945. במהלך תקופה זו, הוענק לארנדט תוספת עלי האלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל ב-1 בפברואר 1945. בימיה האחרונים של המלחמה הוא מונה ב-25 באפריל 1945 למפקד קורפוס הפאנצר ה-39, וב-8 במאי 1945 נכנע בראש כוחותיו לצבא ארצות הברית עם כניעת גרמניה הנאצית.

== לאחר המלחמה ==
ארנדט שוחרר מהשבי ב-5 ביולי 1947. לאחר שחרורו הוא התגורר בלאנגנהולטהאוזן על למותו ב-30 בדצמבר 1981.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/A/ArndtK-R.htm קרל ארנדט], באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1981
הדיוויזיה ה-208 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-208 (בגרמנית: 208. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה. כמו רוב דיוויזיות הרגלים הגרמניות, עיקר חייליה היו חיל רגלים נייד שנתמכו על ידי ארטילריה רתומה לסוסים.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה ה-208 לחמה בפלישה לפולין ב-1939 כדיוויזיית עתודה של קבוצת ארמיות צפון תחת פיקודו של הגנרל מוריץ אנדראס, ולאחר מכן נותרה בפולין כחיל כיבוש. במהלך מבצע צהוב הייתה הדיוויזיה בעתודת הארמייה ה-18 ולחמה עימה במהלך הקרב על הולנד. לאחר מכן התקדמה הדיוויזיה לכיוון אנטוורפן והייתה פעילה בכיבוש צפון בלגיה, ובהמשך לחמה בקרב דנקירק ונותרה באבטחת חופי התעלה עד דצמבר 1941. מינואר 1942 היא לחמה ברציפות בחזית המזרחית. בתחילה לחמה הדיוויזיה כחלק מארמיית הפאנצר השנייה בקרבות רז'ב, ובאוגוסט 1943 הוכפפה לקבוצת ארמיות דרום, עימה לחמה בקרב דנייפר, כחלק מארמיות הפאנצר הראשונה והרביעית. לאחר מכן לחמה הארמייה בכיס קמנץ-פודולסקי, ובהמשך לחמה בקרבות בפולין ובצ'כוסלובקיה עד סוף המלחמה.

== מפקדים ==
* מוריץ אנדראס (1 בספטמבר 1939–13 בדצמבר 1941)
* הנס-קרל פון שלה (13 בדצמבר 1941–1 בפברואר 1943)
* קרל-וילהלם פון שליבן (1 בפברואר 1943–אפריל 1943)
* גאורג צוואדה (אפריל 1943–22 ביוני 1943)
* היינץ פייקנברוק (22 ביוני 1943–לא ידוע)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/208ID.htm הדיוויזיה ה-208] באתר lexikon-der-wehrmacht 

208
דיוויזיה 208
אליעזר חזן

הרב אליעזר חזן היה רב, פרשן ודיין באזמיר ובירושלים, ממקובלי ישיבת המקובלים בית אל.

==ביוגרפיה==

נולד לריינה (רושא חווה) פאלאג'י ולרב יוסף רפאל חזן, מחבר שו"ת חקרי לב בסביבות שנת 1786 באזמיר. את תורתו למד בעיקר אצל אביו, שראה בו "רב ועצום"<ref>חקרי לב, מהדורא בתרא או"ח א'</ref>, וכן כינהו "החכם המרומם"<ref>חקרי לב, יו"ד חלק ב' סימן ה'</ref>.

באמצע שנות השלושים לחייו, בשנת ה'תקע"ה, עלה לארץ ישראל עם בני משפחתו והוריו והתיישב בירושלים. לאחר פטירת אביו, התגורר בביתו אשר בחצר שבשוק מיידאן שמאחורי גינת הר הבית<ref>מזרח ומערב כרך שני (א - ו) עמוד 396</ref>. שיבח מאוד את הישיבה בארץ ישראל, עד שכתב: 

ר' אליעזר חזן נשא את וידה שרה פריסייאדה ולזוג נולדו שני בנים - הרב ישראל משה חזן, שכיהן כדיין בבית הדין בירושלים, ולימים כרב בקורפו ובאלכסנדריה. ורבי יצחק חזן שנישא לרבקה.

כשנתיים אחרי פטירת אביו, נפטר הרב אליעזר בח' באב התקפ"ג, בטרם מלאו לו 40. על יום פטירתו מסופר כי נפטר באותו היום כמו הרב יום טוב דאנון:

הספידו אחיינו, הרב חיים פאלאג'י שהעיד עליו כי סבל מחולי רוב ימיו, ועדיין כל ימיו היה שוקד על לימודו<ref>ראה חיים חלק ב' דף פ'</ref>. עוד הספידוהו רבי רפאל אשכנזי<ref>הספד משותף עליו ועל הרב יו"ט דאנון (מראה הגדול דרוש כד להספד)</ref>, הרב שלמה חכים<ref>כסא שלמה, דרוש ה' להספד</ref> ורבי אברהם יצחק פארדו<ref>חבת אברהם, עמוד 161</ref>. 

== חיבוריו ==
כתב חיבורים רבים, שלא הודפסו בחייו. חלק מחידושיו, נותרו בכתב יד, והשאר הודפסו על ידי חברת אהבת שלום והוצאת שובי נפשי.
* עמודי הארזים<ref></ref> (4 כרכים, ירושלים תשמ"ג) - ביאור רחב על ספר היראים לרבי אליעזר ממיץ.
* דרושים להספד, נדר ושבועה ותשובה (נדפס בסוף ספר עמודי הארזים חלק ד', ובתחילת חלק א').
* עמודי הר"זים - חידושים על דברי האר"י מאת אביו, עם הערות של הרב אליעזר. (נדפס בסוף ספר עמודי הארזים כרך ד').
* חידושי ש"ס (נדפס בסוף ספר עמודי הארזים).
* שו"ת משפטי השם<ref></ref> (ירושלים תשנ"ה) ובו תשובות בחלק יורה דעה.
* מעשה אדם (ירושלים תש"ע) - קיצור תרי"ג מצוות על פי ספר חרדים.

== אילן יוחסין ==

== לקריאה נוספת ==
* 
* עמודי הארזים, מבוא

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:רבנים טורקים

קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ילידי 1786
קטגוריה:נפטרים ב-1823
גביע קולייר

גביע קולייר
גביע רוברט ג'יי קולייר (באנגלית: Collier Trophy) או גביע קולייר בקיצור הוא פרס תעופה שנתי הניתן על ידי האגודה הלאומית לאווירונאוטיקה של ארצות הברית . הגביע מוענק למי שהשיגו את 

רוברט ג'יי קולייר, מוציא לאור של מגזין קולייר'ס וויקלי, היה חלוץ ספורט אווירי ונשיא Aero Club of America. בשנת 1910, הזמין קולייר את הפסל ארנסט וייס קייזר להכין את גביע המועדון במשקל 238 ק"ג. הגביע הוענק לראשונה בשנת 1911 לגלן קרטיס על פיתוחו המוצלח, מטוס הידרו.

קולייר אף הספיק להעניק את הגביע מספר פעמים לפני מותו בשנת 1918.

בשנת 1922, כאשר מועדון Aero התפרק, הגביע הוענק במקום זאת תחת חסותה של האגודה הלאומית לאווירונאוטיקה של ארצות הברית והוא שונה באופן לא רשמי לגביע רוברט ג'יי קולייר, שהפך לרשמי בשנת 1944. הפרס מוענק אחת לשנה על ידי נשיא אגודת ה-NAA, כאשר הגביע מוצג קבוע במוזיאון האוויר והחלל הלאומי של ארצות הברית.

הגביע נגנב לזמן קצר בשנת 1978, אך הוחזר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרסים מדעיים
קטגוריה:פרסים אמריקאיים
קטגוריה:ארצות הברית: תעופה
שמר ניקולסון

שמר אמארו ניקולסון (באנגלית: Shamar Amaro Nicholson; נולד ב-16 במרץ 1997) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת קלרמון פוט בהליג 1 בהשאלה מספרטק מוסקבה ובנבחרת ג'מייקה.

== קריירה ==
ניקולסון החל את קריירת הבוגרים שלו בבויס' טאון מליגת העל הג'מייקנית.

בספטמבר 2017, חתם עם בדומז'אלה מליגת העל הסלובנית.<ref></ref> הוא ערך הופעת בכורה ב-4 באפריל 2018 בניצחון 1–4 על רודאר פלייבליה. ב-18 באפריל כבש שער בכורה בניצחון 0–1 על קלייה.

ניקולסון חתם בשרלרואה מליגת העל הבלגית באוגוסט 2019 בחוזה לארבע שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו וכבש שער בכורה ב-31 באוגוסט בניצחון 0–4 על ואסלנד-בוורן.

ב-21 בדצמבר 2021, ניקולסון חתם בספרטק מוסקבה מליגת העל הרוסית בחוזה לארבע שנים וחצי.<ref></ref>

הוא כבש את השלושער הראשון שלו ב-2 במרץ 2022, במשחקו השני במועדון במהלך הניצחון 1–6 בגביע על קובאן קרסנודאר. בליגה הוא כבש שער בכורה ב-6 במרץ בניצחון 0–2 על דינמו מוסקבה.

== קריירה בינלאומית ==
ניקולסון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה בפברואר 2017. את שערו הראשון עבור הנבחרת כבש ניקולסון ב-5 ביוני 2019 במשחק ידידות נגד ארצות הברית.

נכלל בסגל נבחרת ג'מייקה לטורניר קופה אמריקה 2024.

== תארים ==
ספרטק מוסקבה
* גביע רוסי: 2021/2022

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ג'מייקנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ג'מייקנים
קטגוריה:כדורגלני דומז'אלה
קטגוריה:כדורגלני שרלרואה
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני קלרמון פוט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ג'מייקה
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2023
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ג'מייקנים שנולדו ב-1997
עמק סנטה קלרה

עמק סנטה קלרה (באנגלית: Santa Clara Valley) הוא עמק בחלק הצפוני של מדינת קליפורניה המשתרע על פני 145 קילומטרים לכיוון דרום מזרח, מסן פרנסיסקו להוליסטר. עמק סנטה קלרה נתחם, ממערב בהרי סנטה קרוז וממזרח ברכס דיאבלו, ומצפון במפרץ סן פרנסיסקו.

העמק נקרא על שם המיסיון הספרדי סנטה קלרה. עמק סנטה קלרה נודע במקור במיוחד בשל הריכוז הגבוה של הבוסתנים שבו. עד שנות ה-60 של המאה ה-20 היה אזור עמק סנטה קלרה נודע בשל היותו אזור אריזת הפירות הגדול בעולם. בעקבות ההצלחה העצומה של תעשיית ההיי-טק באזור, אשר החלה עוד בשנות ה-60, הפכו מרבית השטחים החקלאיים הנרחבים של האזור לנוף אורבני. החלק הצפוני של עמק סנטה קלרה מופתח באופן ניכר ומאוכלס בהרבה יותר מהחלק הדרומי של עמק סנטה קלרה.

אורכו של עמק סנטה קלרה הוא כ-145 קילומטרים. בסך הכל חיים באזור עמק סנטה קלרה כ-1.8 מיליון בני אדם.

== ערים ועיירות ==
הערים והעיירות בעמק סנטה קלרה הם:
* סן חוזה - העיר הגדולה ביותר בעמק סנטה קלרה.
* קמפבל
* קופרטינו
* גילרוי
* הוליסטר
* לוס גאטוס
* לוס אלטוס
* לוס אלטוס הילס
* מילפיטאס
* מונטה סרנו
* מורגן היל
* מאונטיין ויו
* פאלו אלטו
* סן מרטין
* סן חואן באוטיסטה
* סנטה קלרה
* סרטוגה
* סאניווייל

== מבנים בולטים ==
* אפל פארק, קופרטינו
* מטה חברת היולט פקארד, פאלו אלטו
* אוניברסיטת סטנפורד, פאלו אלטו
* בית המסתורין של וינצ'סטר, סן חוזה
* מצפה הכוכבים ליק, הר המילטון
* מטה חברת Yahoo!, סאניווייל

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קליפורניה: עמקים
קטגוריה:עמק הסיליקון
כף שירף

מפרץ בארקליי וחופי רוברי. מבט מאגם בזלט, בחצי האי ביירס שבאי ליווינגסטון. בתמונה (משמאל לימין): נקודת לייר, סלעי פרדריק, סטאק קאטלר, נקודת נדלייה; החלק הצפוני של קיר אורביץ' במרכז התמונה. כף שירק וחצי האי יוחנן פאולוס השני השני ברקע התמונה מצד ימין.]]
תרשים איי שטלנד הדרומיים ו איי אורקני הדרומיים שצויר על ידי ג'ורג' פאוול בשנת 1822.]]
כף שירף או קייפ שירף (באנגלית: Cape Shirreff) היא לשון יבשה סלעית בולטת בחוף הצפוני של האי ליווינגסטון, ב איי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה מפרידה בין מפרץ הירו לבין מפרץ בארקליי.

לשון היבשה בולטת מחצי אי קטן (ששטחו 3.22 קילומטרים רבועים), חצי אי שאינו מכוסה קרח. חצי אי זה מהווה את הקצה הצפוני של חצי האי יוחנן פאולוס השני.

כף שירף ממוקם 24 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת אסקס;

כף שירף ממוקמת 34 קילומטרים מערבית-דרום-מערבית מנקודת ויליאמס;

כף שירף ממוקמת 21 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת סידינס.

כף שירף ממוקמת 809 קילומטרים דרומית-דרום-מזרחית מכף הורן. כף שירף היא הנקודה הצפונית ביותר שבשטח אמנת אנטארקטיקה, והנקודה הקרובה ביותר לשטח שאינו חלק מאנטארקטיקה.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמה של הכף ניתן לה בשנת 1820 על ידי אדוארד ברנספילד.

הכף נקראת על שם רב החובל קפטן ויליאם ה. שירף (William H. Shirreff), שהיה מפקד הצי המלכותי הבריטי באוקיינוס השקט באותה תקופה.

=== מחקר מדעי ===

מאז שנת 1991 מפעילה צ'ילה על לשון היבשה תחנת המחקר העונתית (הפועלת רק בחודשי הקיץ האנטארקטי) - בסיס דוקטור גיירמו מאן. מאז שנת 1996 מפעילה ארצות הברית את בסיס המחקר בסיס שירף.

== אזור ציפורים בעל חשיבות ==
אתר רבייה בעל חשיבות של דובי ים אנטארקטיים]]

הכף הוכרזה כאזור ציפורים בעל חשיבות (באנגלית: Important Bird Area (בראשי תיבות: IBA)) על ידי ארגון בירדלייף אינטרנשיונל (BirdLife International) וזאת מאחר שבאתר קיימת מושבת רבייה של כ־10,000 זוגות של פינגוויני רצועת - הסנטר. וכן מקננות בכף ציפורים נוספות ובהן פינגווינים לבני-אוזן, שחפי הקלפ, חמסנים חומים, כיאוניסים לבנים, שחפיות אנטארקטיות, קורמורנים קיסריים, יסעורים וילסון, יסעורים שחורי בטן (Fregetta tropica), ויסעורי הכף.

כמו כן הכף מהווה אזור הרבייה הגדול ביותר של דובי ים אנטארקטיים באזור חצי האי האנטארקטי.

== אזור אנטארקטי מוגן במיוחד ==

הכף, יחד עם האי סן טלמו הסמוך, הוגדרו כ-אזור אנטארקטי מוגן במיוחד (אזור 149 - ASPA 149) בשל מגוון מיני החי הצומח המצויים בו (ובייחוד בשל משבות הרבייה של דובי הים האנטארקטיים).

קטגוריה:אנטארקטיקה: אזורי ציפורים בעלי חשיבות
קטגוריה:אזור אנטארקטי מוגן מיוחד
קטגוריה:האי ליווינגסטון: לשונות יבשה
משה כרובי

משה כרובי (נולד ב-1935) הוא מסעדן ותעשיין מזון ישראלי.

==ביוגרפיה==
משה כרובי (קרויטמן) נולד ב–1935 בתל אביב. לאחר שחרורו מצה"ל עבד במזנון שהפעילה משפחתו בתחנה המרכזית בתל אביב. ב–1965 פתח מסעדה בשם "סטייק בר" ברחוב דיזנגוף בתל אביב, ומזוהה עם הפיכת הסטייק בפיתה למאכל פופולרי. ב-1968 פתח בדרך פתח תקווה בתל אביב מסעדת בשרים בשם "מי ומי", שזכתה להצלחה רבה. בעקבותיה פתח כרובי מסעדות נוספות בשם זה, מהן שנוהלו בזכיינות. בדצמבר 1989 נשרפה מסעדת "מי ומי פרדייס" בקריית שאול.

בשנת 1978 הקים ביבנה מפעל לייצור סלטים למכירה בחנויות המזון, שתוצרתו הופצה במותגים "מי ומי" ו"כרובי", והפך למפעל החומוס המוכן הגדול בישראל. אף שמסעדותיו של כרובי לא היו כשרות, המפעל היה כשר, אך רבנות יבנה סירבה לתת תעודת כשרות לסלטים במותג "מי ומי", בנימוק תעודה כזו עלולה לגרום להטעיית הציבור, שיחשוב שגם מסעדות "מי ומי" כשרות. כרובי עתר לבג"ץ, אך עתירותו נדחתה. בתחילת 1990 החל המפעל לייצר סלטים גם עבור חברת "שטראוס", ובשנת 1991 נמכר המפעל ל"שטראוס" והפך לבסיס לעסקי הסלטים המוכנים שלה (במותג "אחלה").

במהלך האינתיפאדה השנייה התדלדלה תנועת הסועדים במסעדות, ומסעדותיו של כרובי החלו צוברות הפסדים, שהובילו אותו לפשיטת רגל.

בעשור השני של המאה ה-21 הפך לשכיר במפעל קטן שמייצר חומוס עם המותגים שיצר ("סלטי כרובי" ו"חומוס מי ומי").

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935