OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Dart

Dart היא שפת תכנות המפותחת על ידי גוגל. היא נחשפה בוועידת GOTO באורהוס באוקטובר 2011.
המטרה המרכזית של שפת התכנות היא להחליף את השפה המשמשת בפועל לפיתוח אפליקציות אינטרנט, JavaScript. עד להשגת המטרה, כדי לרוץ בדפדפנים הראשיים, Dart תבצע הידור מקוד-לקוד של JavaScript.

כדי להשיג שיפורי ביצועים, מפתחי גוגל השקיעו מאמץ גם בקידום ופיתוח JavaScript.
ביקורת כנגד היוזמה מתרכזת בכך שהוספת שפה רק מבזרת ומסבכת את הפיתוח לאינטרנט, בדומה למה שקרה עם VBScript.

על פי הצהרת החברה, Dart מתוכננת לעבוד עם אפליקציות מודרניות, נוחה לשימוש מפתחים, ובעלת ביצועים מוגברים בצד המשתמש.

היא מונחית עצמים (Object Oriented) מבוססת מחלקות, ובעלת תחביר דומה לשל שפת C. השפה תומכת ב־Interfaces, במחלקות אבסטרקטיות (Abstract class) וב־Generics.

בנובמבר 18 שנת 2011, גוגל שחררה הצהרה בה הכריזה על פיתוח סביבת עבודה ייעודית ל־Dart. פרויקט זה נזנח לאחר שנכנסו תוספים שמאפשרים תמיכה ב־Dart בסביבות עבודה שונות, כדוגמת אנדרואיד סטודיו ו־ויז'ואל סטודיו קוד.

סיבה עיקרית לפופולריות של Dart כשפת תכנות היא העובדה שגוגל בנו בעזרתה את פלאטר, ספרייה המאפשרת תכנות אפליקציות גם לסביבות אנדרואיד וגם לסביבות iOS, וכל זאת בצורה נוחה במיוחד.

הפרויקט נוסד על ידי לארס באק וקספר לונד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שפות תכנות מונחות עצמים
טכנולוגיות בטיחות ברכב

טכנולוגיות בטיחות ברכב הן עזרים שפותחו במטרה להתריע על, או לפעול למניעת, סכנות הנגרמות מאי הקפדה על אמצעי בטיחות נדרשים בזמן נסיעה ברכב. מטרת טכנולוגיות הבטיחות ברכב היא להקטין את הכמות של תאונות דרכים ולצמצם ככל האפשר את דרגת הפגיעה עקב התאונה.

לכל טכנולוגית בטיחות ברכב יש גם פוטנציאל לפגוע בבטיחות. למשל: הנהג עשוי להסתמך בלעדית על חיישן חנייה, ולא להביט לאחור בזמן שהוא נוסע אחורה.

==טכנולוגיות התרעה==

טכנולוגיות הבטיחות ברכב מתריעות על מפגעי בטיחות בתוך הרכב כדוגמת אי חגירת חגורת בטיחות, או על מפגעי בטיחות ברכב עצמו, כגון: אי תקינות כריות אוויר, לחץ אוויר לא תקין בצמיגים ונורות לא תקינות.

קיימות גם טכנולוגיה לשיפור הבטיחות בהקשר של מפגעי בטיחות ועצמים העלולים לפגוע ברכב או להיפגע ממנו בזמן נסיעתו כדוגמת חיישני חנייה להתרעה על עצם הנמצא מאחורי הרכב בזמן נסיעתו אחורה.

בעיות בטיחותיות יכולות להיגרם גם כתוצאה מנהיגה לקויה של הנהג, כגון אי שמירת מרחק, סטייה מנתיב ומהירות מופרזת. טכנולוגיות לבטיחות ברכב הנוגעות להיבטים אלו יכולות למשל לכלול מערכת רישום נתוני נהיגה או מערכת בלימה או האטה אוטומטית.
===התרעה ופעולה===

פעילות טכנולוגיות הבטיחות ברכב מתבצעת בשני אופנים:
* באמצעות התראה קולית וחזותית אודות המפגע המתקרב.
* באמצעות השבתת תנועת הרכב או חלק ממנו באופן שימנע את פגיעת הרכב או היפגעותו.

== התפתחות הטכנולוגיות לבטיחות הרכב ==
עד סוף שנות ה-80 של המאה ה-20, רוב פעילות הרכבים וחלקיהם הייתה מכנית לחלוטין והופעלה ידנית על ידי הנהג. החל מסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 עם כניסת עידן מזעור מערכות המחשוב, ועם התפתחות מערכות האינטרנט, ועד עתה, התקדמה התפתחות מערכות הטכנולוגיה לבטיחות ברכב. התפתחות זו ניכרת בעובדה שבעוד שבתחילת שנות ה-90 החלו להופיע מערכות טכנולוגיות לבטיחות ברכב בצורה אישית וכמוצרי מדף, והותקנו עצמאית על ידי הלקוחות באמצעות מתקינים מורשים. הרי שעתה, רוב המערכות מותקנות מראש בחבילת ההפעלה המכנית של כלי הרכב, ומתוכנתות במחשב הרכב הראשי.

== עידוד ממשלות וגופי פעילות התנדבותיים ==
מדינות שונות בעולם וביניהן מדינת ישראל, פועלות לעידוד ייצור ואבזור כלי הרכב בטכנולוגיות בטיחות לרכב, זאת על ידי הטבות במיסים והוזלת תעריפי הביטוח לכלי רכב ככל שרמת האבזור בהן בטכנולוגיות בטיחות גבוהה.

במדינות רבות בעולם ובמיוחד במדינות המערב המתקדם כאירופה וארצות הברית, פועלים מזה שני עשורים גופי התנדבות רבים שבפעילותם מביאים להגברת המודעות לצורך באבזור כלי הרכב באמצעי טכנולוגיה לבטיחות רבים ככל האפשר. גם בישראל פועלים גופים התנדבותיים בתחום הזהירות בדרכים והגברת המודעות לחשיבות הבטיחות והאמצעים הטכנולוגיים היכולים לסייע לכך.

בתוך מגוון הנושאים עליהם מתחרות יצרניות כלי הרכב בשיווק תוצרתם, עומד עניין הבטיחות בכלי הרכב והטכנולוגיות המסייעות לכך כאמצעי המכירות החשוב ביותר, ומשמש כמקדם המכירות המוביל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.oryarok.org.il/car-safety חליפת מיגון לרכב באתר "אור ירוק"]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:מערכות בטיחות בתחבורה
גלעד גולוב

גלעד גולוב (נולד ב-26 ביולי 1965) הוא כימאי ומנהל ישראלי, מנכ"ל מכון התקנים הישראלי.

== ביוגרפיה ==
את שירותו הצבאי הסדיר עשה כלוחם וכמפקד בנח"ל המוצנח, ובמילואים שירת במשך כ-21 שנה בחטיבת הצנחנים הדרומית.

בשנת 1996 קיבל תואר שני בהנדסת תעשייה וניהול, תוך התמחות במינהל עסקים, ותואר דוקטור בכימיה, שניהם מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. במהלך לימודי הדוקטורט זכה בפרס הפקולטה לטבע להצטיינות בלימודים (1993), בפרס הצטיינות ע"ש שרייב של חברת מכתשים (1995) ובפרס הצטיינות ע"ש פרופ' אורצ'ין (1996).

עסק בהוראה, כמרצה וכמתרגל במחלקה לכימיה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב וכמורה לכימיה בבית הספר האזורי "אשל הנשיא". בהמשך היה סגן מנהל היחידה לנוער שוחר מדע ומחוננים באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ורכז פרויקט הלימודים היומי למחוננים בבית אריאל (1996-1991).

מנובמבר 1995 עד מרץ 2001 היה מנהל מחלקת מחקר ופיתוח בחברת מגנזיום ים המלח. ממרץ 2001 עד ספטמבר 2013 שימש כסמנכ"ל הטכנולוגיה של החברה לשירותי איכות הסביבה וככימאי ראשי בה, ובהמשך, עד ספטמבר 2019 היה מנכ"ל החברה.

שימש מרצה מן החוץ לתארים מתקדמים בתחומים מחקר ופיתוח ואיכות הסביבה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת תשס"ג זכה בפרס "מרצה מצטיין" מטעם אוניברסיטת בן-גוריון.

הוא אחראי לשלוש המצאות, אשר נרשמו כפטנטים בארצות הברית, אירופה, אוסטרליה, קנדה, ישראל ומדינות נוספות: אחת עוסקת בהחלפת חומר מזהם בחומר ידידותי לסביבה במהלך תהליך הפקת מגנזיום, השנייה בתהליך מיחזור גופרית מפסולת גופרית והאחרונה בשימוש בפסולת מתהליכי הפקת אנרגיה כתחליף למלט.

בספטמבר 2019 מונה למנכ"ל מכון התקנים הישראלי.

גלעד גולוב נשוי לאביבית גלזר ואב לשניים. הם מתגוררים בלהבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: כימיה
קטגוריה:ממציאים ישראלים
קטגוריה:להבים: אישים
קטגוריה:מנכ"לי מכון התקנים הישראלי
קטגוריה:מנכ"לי חברות ממשלתיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קיארוסקורו

"[[לידת ישו" מאת Geertgen tot Sint Jans (1490), ישו התינוק מופיע כמקור אור בהתאם לתיאורה של בריגיטה הקדושה משוודיה]]
קיארוסקורו (באיטלקית: Chiaroscuro; מילולית: "כהה-בהיר", לעיתים מתורגם "אוֹר-צֵל") הוא מונח מתחום הציור ועיקרו שימוש בניגודיות (קונטרסט) חדה בין אזורים כהים לבין אזורים בהירים בציור, בעל השפעה על תפיסת היצירה והקומפוזיציה שלה. הניגודיות יוצרת תחושה של דרמה ותלת־ממדיות ומציגה אובייקטים בעלי חשיבות כמוארים או כמקורות-אור. המונח משמש גם לאפקטים דומים באמנויות נוספות, כגון קולנוע, צילום וגרפיקה ממוחשבת. קרוואג'ו הוא מייצגה ומפתחה הבולט ביותר של השיטה.

כן משמש המושג לאופן של חיתוך עץ הכולל מגוון מרקמים, שבאמצעותם מיוצר אפקט של עומק תלת-ממדי, תחושת צבע ואפקטים של אור בוהק וצללים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20150924024537/http://www.haemek.yifat.k12.il/5/art/kiarosko.htm קיארוסקורו במאגר מידע למונחים באמנות פלסטית]
* [https://web.archive.org/web/20080421003620/http://www.artmuseums.harvard.edu/fogg/drawingglossary.html#C מונחון מוזיאון האמנות של הרווארד]
* [http://studiochalkboard.evansville.edu/s-chiaro.html הסברים אופטיים ליצירת האפקט]
* 

קטגוריה:אמנות חזותית
קטגוריה:טכניקות ציור
קטגוריה:אור
טגואן

טגואן (שם מדעי: Scopus umbretta ; ידוע גם כפטישן) הוא מין יחיד בסוגו ובמשפחתו בסדרת השקנאים.

== מאפיינים ==
הטגואן הוא עוף קטן החי בקרבת ביצות ומקווי מים בחצי האי ערב, באפריקה ובאי מדגסקר. לעיתים מצוי גם בחופים סלעיים. הוא קרוב רחוק של השקנאים ושל האנפות. המין הקרוב אליו ביותר הוא המנעלן.

אורכו של הטגואן עד 56 ס"מ ומשקלו עד 470 גרם. ראשו גדול בעל מקור עבה וארוך ובעל ציצה אחורית דמוית פטיש, שהקנתה לו את שמו השני. 

הטגואן הוא צייד האוכל דגים, צפרדעים וחיות קטנות אחרות הנפוצות בקרבת המים.

קינו של הטגואן הוא אחד הקנים הגדולים בעולם העופות, ומתנשא לגובה של 1.5 מטר לפעמים, אשר כולל 10,000 מקלות וזרדים ומשקלו מספיק חזק כדי לתמוך במשקל של אדם.

מצב השימור של הטגואן הוא ללא חשש.

== תת-מינים ==
*S. u. umbretta - חי בכל אפריקה המשוונית, בחצי האי ערב ובמדגסקר.
*S. u. minor - חי בחגורת החוף בין סיירה לאון למזרח ניגריה.

== גלריה ==
<gallery>
Hammerkop Scopus umbretta National Aviary 2000px.jpg
Hamerkop (Scopus umbretta) iSimangaliso.jpg
FrontLines Environment Photo Contest Winner N.1.jpg
Hamerkop standing in a stream in Zambia.JPG
Scopus umbretta (Malawi).jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:שקנאים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים בביצות אפריקה
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
מיילס דמפסי

סר מיילס כריסטופר דמפסי (באנגלית - Sir Miles Christopher Dempsey ; 15 בדצמבר 1896 - 5 ביוני 1969) היה גנרל בצבא הבריטי שנודע בתפקידו כמפקד הארמייה השנייה מיום הפלישה לנורמנדי עד לכניעת גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת ומלחמת העולם הראשונה===
דמפסי למד במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט אותה סיים ב-1915. הוא שירת ברגימנט ברקשייר המלכותי בחזית המערבית בצרפת במלחמת העולם הראשונה ועוטר בצלב הצבאי על אומץ ליבו.

לאחר המלחמה נשאר בצבא, פיקד על יחידות שונות והגיע לדרגת לוטננט קולונל, ובשנת 1938 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט ברקשייר המלכותי.

===מלחמת העולם השנייה===
בתחילת המלחמה התמנה למפקד בריגדת חיל הרגלים ה-13, שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-5, ונשלח עם חיל המשלוח הבריטי לצרפת. עם הפלישה לצרפת נאלץ דמפסי לסגת לכיוון דנקרק וניהל קרב מאסף נגד הצבא הגרמני. הוא הצליח להתפנות עם כוחותיו לבריטניה (מבצע דינמו) ועל כך עוטר באות השירות המצוין.

ביוני 1941 מונה דמפסי למפקד הדיוויזיה ה-46, וב-29 באוקטובר 1941 מונה למפקד הדיוויזיה ה-42, שהוסבה תחת פיקודו לדיוויזיה משוריינת. ב-12 בדצמבר 1942 הועלה לדרגת לוטננט גנרל והתמנה למפקד הקורפוס הבריטי ה-13 שהיה חלק מהארמייה השמינית והשתתף במערכה בצפון אפריקה תחת פיקודו של ברנרד מונטגומרי.

הוא השתתף בתכנון הפלישה לסיציליה ובפלישה לשם ביולי 1943 ואחר כך בפלישה לאיטליה דרך מצר מסינה. משם התקדם הקורפוס שלו 480 ק"מ צפונה עד שפגש בכוחות הצבא האמריקאי ליד סלרנו.

בינואר 1944 מינה אותו מונטגומרי למפקד הארמייה השנייה שכללה גם כוחות קנדים ואיתה נחת בנורמנדיה ב-6 ביוני 1944 בחופים "Gold" "Juno" ו-"Sword".

לאחר קרבות קשים ומתישים (הקרב על קן וקרב פאלז) פרצה הארמייה של דמפסי צפונה, נכנסה לבלגיה וכבשה את בריסל ואנטוורפן בספטמבר 1944. ב-15 באוקטובר 1944 ביקר המלך ג'ורג' השישי את דמפסי והעניק לו תואר אבירות.

ב-23 במרץ 1945 חצה דמפסי את הריין בראש הארמייה השנייה והיה המפקד הבכיר הראשון שעשה זאת. בתחילת מאי 1945 כבשה הארמייה את ברמן, המבורג וקיל. ב-3 במאי 1945 התייצבה במפקדתו משלחת בראשותו של גנרל.פון פרידבורג בשמו של קרל דניץ עם בקשה לכניעה. הוא שלח אותם למפקדתו של מונטגומרי שם נחתמה כניעת הגרמנים בצפון גרמניה ב-4 במאי 1945.

לאחר כניעת גרמניה הוא התמנה למפקד הארמייה ה-14 בדרום מזרח אסיה, שם קיבל את כניעת הצבא היפני באזור.

===לאחר המלחמה===
ב-1946 הועלה דמפסי לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד המזרח התיכון וביולי 1947 פרש משירות פעיל. 

הוא היה צנוע, סירב לכתוב זכרונות על פועלו הצבאי והורה על שריפת יומניו.

דמפסי נפטר ב-5 ביוני 1969 בדיוק 25 שנים לאחר הפלישה לנורמנדי.

==לקריאה נוספת==
* רוני ברבש: הגנרלים במלחמת העולם השנייה, הוצאת אוריון, 2014, עמ' 314-315

==קישורים חיצוניים==

* [http://ww2db.com/person_bio.php?person_id=432 מיילס דמפסי], באתר world war II database
* 
* 

קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:המערכה בנורמנדי: אישים
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא בריטניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הצבאי
קטגוריה:אבירי הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1896
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1969
גרטרוד קולמאר

[[לוחית זיכרון לזכרה של גרטרוד קולמאר. ברובע ווסטאנד, ברלין]]
גרטרוד קולמאר (בגרמנית: Gertrud Kolmar; 1894, ברלין – 1943, אושוויץ) הייתה משוררת יהודייה-גרמנייה שנספתה בשואה.

==ביוגרפיה==
גרטרוד קולמאר נולדה בשם גרטרוד קתה חודציזנר (Gertrud Käthe Chodziesner) למשפחה יהודית-גרמנית מתבוללת. קולמאר הייתה הבכורה מבין ארבעה ילדים: מארגוט (נולדה ב-1897), גאורג (נולד ב-1900) והילדֶה (נולדה ב-1905). שמה הספרותי נגזר משמה הגרמני של העיירה חודז'ז' שבנפת פוזן (פוזנן), מקום מוצאה של משפחת אביה, שעל שמה נקראה המשפחה.

קולמאר גדלה במשפחה בעלת זיקה לספרות. בני משפחתה נהגו להציג מחזות ולהקריא שירה ליד שולחן ארוחת הערב. בשנות העשרים המאוחרות החלו שיריה של קולמאר להתפרסם בכתבי עת ספרותיים ואנתולוגיות ספרותיות.

בשנת 1928 חלתה אמה אנושות וקולמאר שבה לביתה, ניהלה את משק הבית וטיפלה באמה עד למות האם בשנת 1930. אז לקחה קולמאר את מקומה של אמה בניהול משק הבית, הפכה לעוזרתו של אביה בתפקידי נוטריוניות והתמקדה בכתיבתה.

הכרך השלישי של כתביה, "Die Frau und die Tiere" (הגברת ובעלי החיים), יצא לאור באוגוסט 1938 בהוצאה לאור שבעליה היו יהודים, אך הושמד לאחר "ליל הבדולח" בנובמבר. באותה שנה אולצו קולמאר ואביה למכור את ביתם והיא עברה ל"בית יהודים" בברלין-שנברג. באמצע 1941 אולצה קולמאר לעבוד במפעל תעשייה צבאית. היא נשארה עם אביה עד לגירושו לגטו טרזין בספטמבר 1942, שם נפטר בשנה שלאחר מכן. קולמאר נעצרה על ידי האס-אס ב-27 בפברואר 1943 וגורשה לאושוויץ ב-2 במרס 1943. תאריך מותה המדויק אינו ידוע.

==הערכה==
לאחר המלחמה זכתה כתיבתה של קולמאר להערכה רבה על ידי מבקרי ספרות. יעקב פיקארד , באפילוג ל-"Gertrud Kolmar: Das Lyrische Werk" מתאר אותה כ"אחת מהמשוררות החשובות ביותר בספרות הגרמנית כולה", וכ"משוררת הגדולה ביותר ממוצא יהודי אי פעם".

==הנצחה==
על בסיס שירה הכמו-נבואי של קולמאר משנת 1937 "Aus dem Dunkel" (אל מחוץ לחשכה) ובהשראתו כתב המלחין ג'וליאן מרשל קנטטה למצו-סופרן, מקהלה ושני צ'לו בשם "אל מחוץ לחשכה". ביותר. בשיר דימויים דמויי חלום של התפוררות וריקבון והוא מהווה מעין נבואה של גל הגאות הנאצי המאיים על העולם.

==יצירתה בתרגום לעברית==
* מבחר משיריה בתרגום שירה מירון ראה אור בכתב העת הו! גיליון 17, עמ׳ 305-319, הקיבוץ המאוחד, 2019.
*סוזנה, בתרגום נועה קול, הוצאת זיקית, 2014.

<br />

== לקריאה נוספת ==
* שירה מירון, ״גרטרוד קולמר - משוררת גרמניה, דיוקן עברי״, הו! 17, 2019, 305-319.

==קישורים חיצוניים==

* אריק גלסנר, [https://arikglasner.wordpress.com/2014/09/21/על-השביל-שביער-של-אדלברט-שטיפטר-וסוזנ/ על "סוזנה" של גרטרוד קולמר], באתר "מבקר חופשי", 21 בספטמבר 2014, פורסם במקור במוסף שבעה לילות "ידיעות אחרונות"
*
*מתי שמואלוף, [https://plus61j.net.au/jewish-world/gertrud-kolmar-german-poet-woman-substance-taken-early/ מכתב לגרטרוד קולמאר: כיצד כתיבתה משפיעה על המשוררים הישראלים-ברלינאים], מגזין 61J, 16.3.2021
* 

קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:יהודיות גרמניות
קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:סופרות ומשוררות שנספו בשואה
קטגוריה:טרמינולוגיה של תקופת השואה
קטגוריה:סופרות גרמניות הידועות בשם עט
קטגוריה:סופרות ומשוררות שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:משוררות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1943
נמר ערפילי

נמר ערפילי (נמרון; שם מדעי: Neo" ;Neofelis" – חדש, "felis" – חתול) הוא סוג בעל שני מינים של חתוליים נדירים החיים ביערות גשם טרופיים בדרום-מזרח אסיה. פרוותם מנומרת באליפסות חומות דמויות עננים.

הנמרונים הם בין הקטנים שבבני קבוצת החתולים הגדולים, קטנים אף מכמה חתולים קטנים כמו הפומה והברדלס. עם זאת כיום משייכים אותם לתת-משפחת החתולים הגדולים עקב קרבתם לפנתרים ועקב יכולתם לשאוג. אך למרות גודלם הקטן הם נחשבים לקרוביו של החתול הגדול ביותר מעולם - הסמילודון, אשר מבנה שיניהם הכולל ניבים ארוכים דומה מאוד.

==מינים==
בסוג זה שני מינים:
*נמר ערפילי מצוי (Neofelis nebulosa) – הקטן יותר. חי בבנגלדש, נפאל, הודו, מיאנמר, בהוטן, תאילנד, מלזיה, אינדונזיה ודרום סין עד נהר היאנגצה.
*נמר ערפילי בורנאי (Neofelis diardi) – הגדול יותר. מצוי בבורנאו, סומטרה ואיי באטו. התגלה כמין נפרד רק ב 2006.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:חתולים גדולים
צבוע (סוג)

צבוע (שם מדעי: Hyaena) הוא סוג של דמויי חתול ממשפחת הצבועיים החיים בערבות ואזורים תת-מדבריים.

אלו טורפים חזקים ועמידים הניזונים בעיקר מנבלות ויצורים חלשים. נפוצים באפריקה והמזרח התיכון עד הודו.

==מינים==
בסוג שני מינים:

* צבוע מפוספס (Hyaena hyaena) - הגדול והנפוץ יותר. מצוי בצפון ומזרח אפריקה, ישראל, חצי האי ערב, אזור הקווקז, מרכז אסיה ותת-היבשת ההודית. זהו הצבוע היחיד שחי בטבע באסיה. 
* צבוע חום (Hyaena brunnea) - הקטן והנדיר מכל הצבועים. נפוץ רק במדבר נמיב שבנמיביה - דרום מערב אפריקה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1762
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מטוראן ז'אק בריסון
קטגוריה:צבועיים
אלון קלוס

אלון קלוס (נולד ב-28 במרץ 1969)<ref name=":0"></ref> הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, שבתפקידו האחרון כיהן כקצין תותחנים ראשי.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בחדרה. עם גיוסו לצה"ל ב-1987 שובץ קלוס בחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים ושובץ בגדוד 411. הוא יצא לקורס קצינים ועם סיומו שובץ לגדוד 405. קלוס שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד סוללה בגדוד 405, בשנים 1999 – 2000  כיהן כקצין אג"ם בחטיבת האש 282 בין השנים 2001 – 2003  פיקד על גדוד 334 לאחר מכן מונה לראש ענף חיל התותחנים במחלקת אמל"ח בזרוע היבשה בשנים 2005 – 2007  פיקד על יחידה 5252. לאחר מכן מונה לראש מחלקת תורה בחיל, ומפקד עוצבת התבור בשנים 2007 עד 2009 בשנים 2009 – 2011  פיקד על עוצבת עמוד האש. בהמשך מונה לראש מחלקת התכנון באגף התכנון בין השנים 2011 – 2013, ובסיום תפקידו יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי (מחזור מ"א). לאחר סיום הלימודים בשנת 2014 מונה למפקד תותחנים פיקודי בפיקוד הצפון. באוגוסט 2015 מונה לקצין תותחנים ראשי וכיהן בתפקיד עד ל-31 ביולי 2018.<ref name=":0" />

לאחר שחרורו הקים יחד עם משה קיפניס ויואלי אור את חברת Cando העוסקת ברחפנים.

קלוס הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. מתגורר בכרכור, נשוי ואב לשלושה.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==
* .
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי עוצבת התבור
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 215
קטגוריה:קציני תותחנים ראשיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:מפקדי יחידה 5252
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
קטגוריה:מפקדי תותחנים פיקוד הצפון
חגי לב

חגי לב (13 באפריל 1924 – 21 באפריל 2010) היה לוחם במחתרת האצ"ל, שליח מטעם "המוסד" להעלאת יהודי צפון אפריקה לישראל, ראש תנועת החרות בארצות הברית ומזכיר ההנהלה של האוניברסיטה העברית בירושלים.

== ביוגרפיה ==
חגי לב נולד ב-13 באפריל 1924 בפולין להורים ציונים ששמשו כמורים לעברית, בריהו ולאה לב. בשנת 1936 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. קרוביו שנותרו בפולין נספו בשואה. לב, שהיה בן 12, הצטרף לתנועת בית"ר ובגיל 15 התגייס לשורות האצ"ל.

בגיל 17, בסמוך לסיום לימודיו, הוסגר לידי הבולשת הבריטית. אולם, כשהבריטים נכנסו בדלת, הוא נמלט דרך החלון. לב נרשם ללימודים באוניברסיטה העברית, הצטרף לפעילות האצ"ל בירושלים ומילא תפקידי פיקוד ומודיעין. היה מופקד על שירות המודיעין של האצ"ל בירושלים.

בגיל 20, בעקבות הלשנה נוספת, נתפס לב על ידי הבריטים. לאחר מעצר בן חודשיים במחנה המעצר בלטרון נלקח יחד עם עצורים נוספים מלח"י ואצ"ל לארבע שנות גלות באריתריאה ובקניה. במחנות המעצר שימש לב, שהיה בעל כישרון לשפות, מעין "קצין מודיעין ראשי" ואסף מהעיתונות המקומית את הפרטים הנחוצים לתכנון הבריחות. הוא היה אחד משלושת המשתתפים בבריחה הראשונה מהמחנות (ביחד עם שמעון שייבה ובנימין זרעוני). השלושה נלכדו והוחזרו למחנה, ובהמשך השתתף בבריחה נוספת.

לאחר הקמת המדינה התגייס לצה"ל ועבר קורס קצינים (השתתף במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים). לאחר שרותו שב ללימודים באוניברסיטה העברית ורכש תואר שני (MA) בספרות עברית, היסטוריה של עם ישראל ופילוסופיה כללית.

בשנת 1955 התגייס ל"מוסד" ל"מסגרת" - המחתרת היהודית במרוקו, במטרה להגן ולהעלות את יהודי צפון אפריקה ויצא לשליחות בת חמש שנים תחילה באלג'יריה ולאחר מכן במרוקו. במסגרת שליחותו עמד בראש שלוחת המודיעין של המחתרת ושימש בתפקידי פיקוד בארגון העלייה וההגנה של יהודי המקום. כשחזר לישראל ב-1960 הביא עמו את אשתו לעתיד מישל לבית בנג'ו שהייתה פעילה מקומית של המסגרת ואת משפחתה.

כשהיה בן 36 התחתן לב עם מישל ונולדו להם שלוש בנות ובן.

לב חזר לאוניברסיטה העברית בירושלים ובין השנים 1960–1965 שימש כמזכיר המכון ליהדות זמננו ולאחר מכן בשנים 1965–1980 כמזכיר ההנהלה של האוניברסיטה. עם פרישתו יצא לשליחות בת חמש שנים כנציג תנועת החירות בארצות הברית. לאחר שובו לארץ, בין השנים 1989–1994 שימש כמנהל המרכז הבין ארצי להוראת תרבות ישראל באוניברסיטאות שעסק בהעלאת הרמה האקדמית והמעמד של ההוראה של לימודי תרבות ישראל בכ-1,300 אוניברסיטאות ברחבי תבל.

לב נפטר ב-21 באפריל 2010, בגיל 86, והובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:פעילי עלייה
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי מנהל באוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בורחים מכליאה: לוחמי האצ"ל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
פלייבק (ספר)

פלייבק (באנגלית: Playback) הוא רומן מאת ריימונד צ'נדלר, שיצא בשנת 1958. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של צ'נדלר, הבלש הפרטי פיליפ מרלו ולשעבר חוקר במשרד התובע המחוזי של לוס אנג'לס.

==עלילת הספר==
עלילת הספר נפתחת כאשר הבלש הפרטי פיליפ מרלו נשכר ידי קלייד אומני, עורך דין מכובד, לעקוב אחרי בטי מייפילד, יפהפייה מסתורית הנמלטת ממשהו לתחנת רכבת. אומני מייצג לקוח המתעקש להישאר אנונימי ומסרב לחשוף את הסיבה לחקירה, מה שמעורר מיד את חשדו של הבלש. שני גברים נוספים עוקבים אחר אותה אישה, וגם הם לא מעוררים את חשדו של מרלו. החקירה מביאה את מרלו בעקבות היפהפייה המסתורית לעיירת הנופש "אזמרלדה", ולמשחק של שקרים וזהויות מתחלפות. מרלו נדרש לתמרן בין שתי חקירות ולהתמודד עם נבלים מסוגים שונים ובכלל זה שוטרים מושחתים, שיכורים, סחטנים ואנשי החברה הגבוהה של העיירה, המנסים למנוע את גילוי סודותיהם הכמוסים.

מרלו מתואר בספר כגבר קשוח, ציני וחד לשון, המתנגש לעיתים קרובות עם אנשי המשטרה המרובעים, פועל בסביבה העירונית המאוכלסת בלוס אנג'לס, ונע בין בתי פאר של לקוחות עשירים לבין הסמטאות האפלות בשולי הכרך. גובהו כמטר ושמונים והוא שוקל כשמונים וחמישה קילוגרם. הוא שותה ויסקי (בעיקר בורבון) וברנדי. אף כי הוא שותה כמויות גדולות של אלכוהול ואם זאת כמעט אף פעם אינו משתכר עד אובדן שליטה מלא או חלקי. למעשה האלכוהול לא מאט אותו כלל, רק מקהה את הכאב על מנת לאפשר לו להמשיך ללא לאות במרדף אחר פתרון התעלומה שלפניו. הוא לא בררן לגבי טיב המשקה שלו פרט לכך שיוגש בכוס אם כי גם את העיקרון הזה הוא מוכן לנטוש לעיתים עבור משקה הגון. הוא צלף הבקי היטב בשימוש באקדח וכן בעל מיומנות גבוהה בקרב מגע ואיגרוף.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20141011201302/http://ynet.co.il.d4p.net/articles/0,7340,L-4561612,00.html בואו לקרוא: הרומן האחרון מסדרת פיליפ מרלו], באתר ynet, 5 בספטמבר 2014

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 1958
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ריימונד צ'נדלר
Tagged Image File Format

Tagged Image File Format (בראשי תיבות TIF או TIFF, לפעמים מתורגם כקובץ "טיף") הוא פורמט אחסון (container) לקובצי תמונות מפת סיביות. שיטת המיפוי של TIFF מבוססת על פיקסלים והיא כוללת תמיכה בריבוי שכבות.

TIFF הוא פורמט גמיש יחסית, אשר יכול להכיל קבצים באיכות גבוהה, תומך בצבעים מ־1 ועד 24 ביט, תומך ברקע שקוף, שומר את המידע על התמונות, תומך בכמה אלגוריתמים של דחיסה ללא איבוד מידע וניתן לשימוש במכשירי ובתכנות פקס, סורקים, מדפסות ותכונות לזיהוי כתב או לפרוק ועיבוד תמונה. לכן הוא פופולרי בקרב גרפיקאים, בדפוס, צלמים ובתעשיית ההוצאה לאור.

הפורמט נוצר ופותח במקור בשנות השמונים על ידי חברת אלדוס (Aldus) לשימוש בתוכנת הוצאה לאור שולחנית מתוצרתה וכיום הוא בבעלות חברת אדובי מערכות (Adobe Systems).

==ראו גם==
* קובץ תמונה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20060615022002/http://partners.adobe.com/public/developer/tiff/index.html מפרט ומשאבים באתר אדובי]
* אוסף קובצי TIFF בוויקישיתוף.

קטגוריה:פורמטים גרפיים
קטגוריה:אדובי
לוי אמיתי

לוי אמיתי הוא קצין משטרה בדימוס בדרגת תת-ניצב, שירת כראש חטיבת האבטחה באגף שיטור וביטחון. 

אמיתי החל את שירותו במשטרת ישראל כשהתגייס לימ"מ ושירת ביחידה כלוחם וכקצין. שימש מפקד מחלקה וסמ"פ של פלוגה כ"ג במג"ב, פלוגה ארצית שהייתה אחראית על הפרות סדר. ב-1993 מונה למפקד גזרת השפלה וב-1995 למ"פ מג"ב קלקיליה ומפקד מג"ב שכם. ב-1998 מונה לקצין אג"ם של מג"ב ירושלים, ב-2004 מונה למפקד מג"ב עוטף ירושלים. ב-2006 מונה למפקד מרחב מג"ב מרכז וב-2009 למפקד מרחב מג"ב איו"ש. ב-2012 מונה לראש חטיבת האבטחה באגף שיטור וקהילה. לוי פרש מהשירות ב-2016. בתקופת כהונתו של אמיר אוחנה כשר לביטחון הפנים כיהן כיועצו לענייני משטרה.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.metzuda.co.il/%D7%9E%D7%92%D7%96%D7%99%D7%9F-%D7%9E%D7%A6%D7%95%D7%93%D7%94/%D7%94%D7%90%D7%9D-%D7%96%D7%94-%D7%98%D7%95%D7%91-%D7%9C%D7%A2%D7%9D-%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%A8%D7%99%D7%90%D7%99%D7%95%D7%9F-%D7%A2%D7%9D-%D7%AA%D7%A0%D7%A6-%D7%9C%D7%95%D7%99-%D7%90/ ריאיון עם תנ"צ לוי אמיתי] באתר פורטל המצודה

קטגוריה:לוחמי הימ"מ
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
ויליאם הנרי ודינגטון

ויליאם הנרי ודינגטון (William Henry Waddington), 11 בדצמבר 1826 - 13 בינואר 1896, היה ארכאולוג, דיפלומט ומדינאי צרפתי.
== חייו ==
וילאם הנרי ודינגטון נולד במחוז אר ולואר, בצרפת, כבנו של אנגלי עשיר שהתאזרח בצרפת ואם סקוטית, אן לבית צ'ישולם,. לאחר לימודים בפריז נשלח ודינגטון ללמוד בבית הספר "רוגבי", באנגליה והמשיך לטריניטי קולג' (קיימברידג'), שם הצטיין בלימודיו וגם במרוצי חתירה.

הוא שב לפריז ונשא לאישה את הסופרת האמריקאית מרי אלסופ קינג. לזוג היה בן אחד, פראנסיס ריצ'רד. ודינגטון הקדיש את עצמו למחקר ארכאולוגי ולשם כך נסע לאסיה הקטנה, ליוון ולסוריה ואת חוויותיו כתב בשני ספרי זכרונות.

מ-1870 היה פעיל בפוליטיקה הצרפתית, ב-1871 נבחר לפרלמנט הצרפתי, בשנת 1873 היה שר החינוך של צרפת ובפעם נוספת שר חינוך בשנים 1876-1877. בין השנים 1877-1879 היה שר חוץ ונציג צרפת בקונגרס ברלין וב-1879 הגיע למשרת ראש ממשלת צרפת והחזיק בה מ-5 בפברואר עד 28 בדצמבר.

ב-1883 הסכים להתמנות שגריר בלונדון ושימש בתפקיד זה עד 1893.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:שגרירי צרפת בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שרי החוץ של צרפת
קטגוריה:ראשי ממשלת צרפת בתקופת הרפובליקה השלישית
קטגוריה:ארכאולוגים צרפתים
קטגוריה:חברי הסנאט (צרפת)
קטגוריה:צרפתים ממוצא אנגלי
קטגוריה:צרפתים ממוצא סקוטי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1826
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1894
קנגורו אפור מזרחי

קנגורו אפור מזרחי (שם מדעי: Macropus giganteus) הוא יונק כיס אשר מצוי בדרום ומזרח אוסטרליה.

== מאפיינים ==
גובהו כ-2 מטר; הזכרים גדולים וכבדים מהנקבות: משקלם כ-50 עד 66 ק"ג, בעוד משקלן של הנקבות הוא כ-17 עד 40 ק"ג. שמו המדעי של המין, Macropus giganteus ("גדל-רגל ענק"), מטעה: הקנגורו האדום, גדול ממנו. זהו מין היונק האוסטרלי הכבד ביותר, והשני בגודלו.

כמו שאר מיני הקנגורו, מין זה פעיל בעיקר בלילה ובשקיעה. בתי הגידול המועדפים עליו הן ערבות עם שיחים, שמספקים מחסה מפני השמש. הקנגורו חברותי, והקבוצות כוללות בדרך כלל 2–3 נקבות ומספר דומה של זכרים, כאשר אחד מהזכרים דומיננטי יותר. פרטים דומיננטיים מקבלים גישה למקורות מזון טובים יותר ואזורים מוצלים יותר מאשר הפרטים המשניים. למרות זאת, הקנגורואים אינם טריטוריאליים, ומאבקים מתרחשים רק כאשר הנקבות מיוחמות.

לקנגורו האפור המזרחי יש עונת רבייה מוגדרת, באביב ובקיץ המוקדם, בשונה משאר מיני הקנגורו. נולד בדרך כלל גור אחד בכל היריון (אם כי עשויים להיוולד תאומים), ההיריון נמשך כ-34 עד 38 ימים, והלידה מתרחשת בדרך כלל בקיץ. הנקבה יכולה לייצר שני סוגי חלב - לגור הצעיר יותר ולבוגר יותר - בו זמנית; היא אף יכולה לייצר כמויות חלב לפי הכמות שלה הגור זקוק. הגור תלוי באמו כ-550 ימים לאחר לידתו, לאחריהם הוא נגמל. הנקבות מגיעות לבגרות מינית בגיל 17–28 חודשים; הזכרים בוגרים בגיל כ-25 חודשים.מצב המין הוא ללא חשש.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:קנגוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של אוסטרליה
קטגוריה:טסמניה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1790
נשיקת הבושה

נשיקת הבושה - מתוך הספר Compendium Maleficarum [[1608]]
נשיקת הבושה (בלטינית: Osculum infame) הוא שמו של טקס ברכה, שלפי אמונה שרווחה בתקופת ציד המכשפות, נערך על ידי המכשפה כאשר היא נפגשת עם השטן. במהלך הטקס, המכשפה נושקת לפי הטבעת של השטן, המתפקד כפה נוסף שלו. נשיקה זו מאפשרת לשטן לפתות נשים, ומסמלת כניעה וסגידה אליו. הטקס היווה בסיס להאשמת נשים בכישוף והעדפת השטן על פני האל. על בסיס האשמה זו, נשים רבות הוצאו להורג על ידי הכנסייה הקתולית במאות ה-16 וה-17.

==משמעויות חברתיות ודתיות==
לאורך ההיסטוריה, המכשפות לא היו היחידות שהואשמו בכישוף מסוג זה: קיימים תיאורים של טקסים פגאניים ויהודיים בתקופת האימפריה הרומית, הסוגדים לראש של חיה ויוצרים מגע עם איבר מגונה של מנהיגם. נשיקה כאות סגידה מתוארת אף בסיפורי הנצרות, בהם מריה מגדלנה שוטפת את רגליו של ישו עם דמעותיה, ונושקת להן. לעומת זאת, המכשפות נשקו לאחוריו של השטן כאות השפלה והפגנת נאמנות אליו, ונטישת דרכי האל.

בעיני החברה האירופאית בתקופה זו, מגע אוראלי עם ישבן נחשב לאקט לא נקי, בדומה ליחסים מיניים עם בעלי חיים. אנשים אשר נחשבו ל'סוטים' נודו מחייהם המשפחתיים והחברתיים. יחס החברה כלפי פעילות זו יכול לספק הסבר להאשמת המכשפות בטקס, ולכך שכמעט ולא קיימים וידויים של השתתפות בטקס, גם מפי נשים שהודו בפעילותן כמכשפות. תעודות מהעיר אייכשטאט בגרמניה בין השנים 1617–1631, מתארות את חברותיהן של הנאשמות מבקרות אותן בבניין העירייה, שם נכלאו, ואף שותות איתן בירה. ביקורי החברות וניסיונותיהם של בעלי הנאשמות לשחרר אותן, מעידים על כך שהאוכלוסייה לא האמינה כי הנשים אכן השתתפו בטקסים אלו.

בתחקורים עצמם, המכשפות הודו לפעמים על קיום מפגשים מסוימים, אשר זוהו עם מפגש ה'שטן'. אך המפגשים תוארו כמאורגנים ונורמטיביים למדי, ואף כללו אוכל ושתייה. ציד המכשפות התרחש בהיקפו הרחב ביותר בתקופת הרפורמציה הפרוטסטנטית, בה התערערה הנצרות הקתולית מן היסוד. דעת המחקר היא כי הנשים אשר הואשמו בכישוף היו כאלו שמרדו בכנסייה הקתולית, כחלק מן ההתנגדות אליה. הטקס הבזוי בעיני כל, בו המכשפה מדביקה עצמה בחוסר ניקיון ובהמיות, הופץ על ידי הכנסייה על מנת לספק סיבה לנידוי, ולגיטימציה להוצאתן להורג.

==ראו גם==
* ציד מכשפות
* פטיש המכשפות
* פרידריך שפה
* אנאלינגוס
* שק לי בתחת

==לקריאה נוספת==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כישוף ומכשפות
קטגוריה:נשיקות
קטגוריה:טקסים
הנס באואר

הנס באואר (בגרמנית: Hans Bauer; 16 בינואר 1878 - 6 במרץ 1937) היה בלשן גרמני שעסק בחקר השפות השמיות. נולד בגרסמנסדורף שבבוואריה לאדם באואר, שהיה חוואי בגרסמנסדורף, ולברברה וגנר. ב-4 באוגוסט 1920 נישא לאויגניה קרשבאומר. למד תאולוגיה ושפות שמיות באוניברסיטת האלה, ובשנת 1922 מונה שם לפרופסור לשפות השמיות.

בשנת 1910 יצא לאור ספרו של באואר Die Tempora im Semitischen, שעסק במערכת הזמנים בשפות השמיות. בספר זה העלה באואר את ההשערה שבפרוטושמית הייתה צורת פועל אחת ויחידה, שמקבילה לאימפרפקטום בעברית המקראית (יִקְטֹל). צורת הפרפקט השמית-מערבית (קָטַל) התפתחה מצורה שמנית.

בספרו Zur Frage der Sprachmischung im Hebräischen, שיצא לאור ב-1924, עסק באואר בבעיית מוצאה של השפה העברית. לפי שיטתו, העברית היא שפת כלאיים המורכבת משני רבדים: רובד כנעני קדום, הקרוב לאכדית, ורובד מאוחר.

יחד עם פונטוס ליאנדר כתב באואר את הספר Historische Grammatik der hebräeischen Sprache des Alten Testaments, דקדוק היסטורי של העברית המקראית. חיבור זה, שיצא לאור ב-1922, מהווה עד היום ספר יסוד בתחום. באואר וליאנדר כתבו יחדיו גם את הספר Grammatik des Biblisch-Aramaeischen, דקדוק הארמית המקראית, שיצא לאור בשנת 1927.

בשנת 1930 הרים באואר תרומה חשובה לפענוח הכתב האוגריתי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בלשנים ולשונאים גרמנים
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת האלה-ויטנברג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1937
AutoPlay

AutoPlay היא תכונה שהתקבלה לראשונה בווינדוס 98, הבוחנת במדיה נתיקה שהתגלה שחוברה מחשב את התוכן שבה, ומכינה ומציגה את התוכניות המתאימות להפעלה התוכן. הרעיון שב-AutoPlay קרוב לרעיון של תכונת מערכת ההפעלה AutoRun.

AutoPlay נוצרה כדי להקל על שימוש בציוד הקפי כדוגמת נגני MP3, כרטיסי זיכרון, התקני אחסון מבוססי USB, ואחרים, על ידי הפעלה אוטומטית של התוכנות הדרושות לגשת ולהציג את תוכן ההתקנים. 

AutoPlay יכול לפעול באופן מתקדם יותר על ידי חומרה ותוכנה תואמים. 
==ראו גם==
*AutoRun

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [http://msdn.microsoft.com/en-us/magazine/cc301341.aspx AutoPlay in Windows XP], MSDN Magazine, November 2001
* [http://www.codeproject.com/KB/system/AutoplayDemo.aspx Implement an Autoplay Handler], CodeProject
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:רכיבי Windows
WIN.INI

WIN.INI הוא קובץ INI בסיסי שהיה בשימוש במערכות הפעלה שונות של Microsoft Windows החל מחלונות גרסה 3.11, ואחסנה הגדרות בסיסיות השייכות לזמן האתחול. כברירת מחדל, הגדרות הגופנים, מנהלי התקני התקשורת, רקע שולחן העבודה, שומר המסך, והשפה, מאוחסנים ב-WIN.INI על ידי חלונות 3.x. הרבה מהגדרות אלו נשארו גם בחלונות 9x, למרות שהתחילה מגמה להעביר את ההגדרות אל ה-Registry של חלונות. חלונות XP עדיין הכירה ברשומות ה-WIN.INI, וזאת כדי לספק תאימות לאחור עם יישומים ישנים הפועלים על ארכיטקטורת 16 ביט, ובעת התקנתה, התווסף הקובץ אוטומטית כשהוא ריק מתוכן. בחלונות ויסטה וב-7 קובץ ה-WIN.INI הוסר לחלוטין. 

לפני חלונות 3.x, לא היה מקובל לאחסן הגדרות יישומים בקובצי ".INI", וביציאת חלונות 3.0 לשוק ב-1990, מיקרוסופט קידמה את הרעיון של קובצי ".INI" פרטיים, ותוכנות יכלו לאחסן הגדרות, בקבצים שבתיקיות התוכנה שלהם. כיום מיקרוסופט ממליצה לאחסן הגדרות בשיטות אחרות שהיא מציעה.

WIN.INI ו-SYSTEM.INI נכללים בגרסאות מודרניות של חלונות המבוססות על יישומים של 16 ביט. יישום של 16 ביט עשוי שלא לפעול כשורה עם אחד מהקבצים לא נמצא בנתיב "C:\Windows".

==עריכה==
מיקרוסופט ארזה שני עורכי טקסט מיוחדים לקובצי הגדרות ליבה (כדוגמת WIN.INI, SYSTEM.INI, CONFIG.SYS, ו-AUTOEXEC.BAT) עם מערכות ההפעלה שלה. Sysedit הוא עורך טקסט מסוג MDI, הפותח את כל הקבצים שהוזכרו בו זמנית, וזמין בכל גרסאות חלונות, החל מחלונות . MSConfig היא תוכנה פשוטה יותר, המאפשרת למשתמש לגרום לקריאה או אי קריאה, של מנהלי התקנים, ותוכניות בעליית המערכת, על ידי הקבצים שנזכרו, וכן על ידי מפתחות ה-Registry, "Run", "RunEx", ו-"RunOnce".

MSConfig נכללה מחלונות 98 והלאה, חוץ מחלונות 2000.

== ראו גם ==
* MSConfig

==קישורים חיצוניים==
*[http://answers.microsoft.com/en-us/windows/forum/windows_vista-windows_programs/vista-and-winini/3ec2de63-3c40-4a90-b004-77e1acdd2200 Vista and win.ini?]
*[http://support.microsoft.com/kb/74608 INFO: When to Use WIN.INI or a Private INI File]

קטגוריה:רכיבי Windows
קטגוריה:קובצי תצורה
Xorg.conf

xorg.conf הוא קובץ המשמש להגדרת שרת X.Org. בדרך כלל הוא ממוקם בנתיב /etc/X11/xorg.conf, אך המיקום עשוי להשתנות.

זמן רב הייתה עריכת xorg.conf הכרחית לפעילות תקינה להתקנים בעלי קלט מתקדם, ותצוגת צגים מרובה. דבר זה היווה מכשול משמעותי לשימושיות הקובץ. במערכות מודרניות העריכה נחוצה לעיתים רחוקות, בשל יכול ההחלפה חמה של קלט, והרחבת XRandR ששולבה בשחרור החדש של X.org. התקנים מסוימים עדיין דורשים עריכה ידנית, ובכללם רכיבים המשתמשים במנהלי התקנים קניינים, עשויים לדרוש תצורה מפורשת, על מנת ש-Xorg יטען אותם.

==ראו גם==
*X11

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.x.org/archive/X11R7.7/doc/man/man5/xorg.conf.5.xhtml דף ה-MAN של Xorg.conf]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכת החלונות X
קטגוריה:קובצי תצורה
קובץ INF

קובץ INF הוא קובץ להתקנת תוכנה או מנהל התקן, שבשימוש מערכות ההפעלה של חלונות. הקובץ שכיח בהתקנת מנהלי התקנים לרכיבי חומרה. לחלונות יש את התוכנה IExpress, המשמשת ליצירת התקנה הנעזרת בקובצי INF. קובץ ה-INF מהווה חלק מה-Setup API של חלונות, ומ-Windows Installer היורשת שלה. בנתיב ב-C:\windows\inf מאוחסנים קובצי INF שונים.
==מבנה==
הקובץ בנוי כקובץ טקסט פשוט. המבנה של קובץ INF דומה למדי למבנה קובץ INI. הוא מכיל מקטעים המגדירים את אופן העתקת הקבצים, רישום מפתחות ב-Registry, וכדומה. 

כל קובצי ה-INF מכילים מקטע המציין את גרסת החלונות לה מיועד הקובץ (<code>[Version]</code>), וכן חתימה שבחלונות 9x היא <code>$CHICAGO$</code> ובחלונות NT, 2000, וXP היא<code>$WINDOWS NT$</code>. רוב שאר הקובץ מותאם באופן מיוחד לרכיב המותקן. קובץ INF יכול לדוגמה להכיל את השורות הבאות:

<syntaxhighlight lang="ini">
[autorun]
open=example.exe
</syntaxhighlight>
או
<syntaxhighlight lang="ini">
[autorun]
open=example.bat
icon=cd.ico
</syntaxhighlight>

==קישורים חיצוניים==
*[http://msdn.microsoft.com/en-us/library/ff549520.aspx] ספריית MSDN
*[http://msdn2.microsoft.com/en-us/library/aa741213.aspx הורדת רכיבים מהרשת עם קובץ INF] ספריית MSDN] *[http://www.microsoft.com/whdc/archive/comndset.mspx Standard Modem Command Sets and INFs]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רכיבי Windows
קטגוריה:קובצי תצורה
קובץ INI

קובץ INI הוא פורמט קובץ המהווה את התקן הרשמי לקובצי הגדרות, בפלטפורמות ותוכנות מסוימות. קובץ ה-INI מורכב ממבנה בסיסי המורכב מ"סעיפים" ו"מאפיינים".

מ-MS-DOS ומערכות החלונות מבוססות ה-16 ביטים ומעלה, עד חלונות ME ו-2000, שימשו קובצי ה-INI כמנגנון המרכזי להגדרת מערכות הפעלה, ותכונות של יישומים מותקנים, כמו גופנים, מנהלי התקנים, הוספת קובצי הפעלה לתוכניות על שולחן העבודה, והפעלת תוכניות נדרשות בזמן עליית מערכת ההפעלה. קובצי INI גם משמשים תוכניות באופן כללי לאחסון הגדרות ייחודיות להן.

בחלונות NT, קידמה מיקרוסופט את ה-Registry, והרחיקה את המפתחים משימוש בקובצי ה-INI. החל מגרסה זו השתמשו כל הגרסאות הבאות אף הן ברישום להגדרות מערכתיות, ויישומים שנבנו על שלד התוכנה .NET משתמשים בקובצי הגדרה מיוחדים הכתובים ב-XML.

על אף השינויים שנעשו במרוצת השנים באופן הרישום, עדיין ניתן להשתמש בקבצים אלו בחלונות.

השם קובץ INI מגיע מסיומת קובץ נפוצה <code>.INI</code> המהווה קיצור של המילה האנגלית "initialization" שמשמעותה אתחול. סיומות קובצי אתחול נוספות הן <code>.CFG</code>, <code>.conf</code> ו- <code>.TXT</code> (במיוחד מופעים של הקובץ 'config.txt').

לינוקס ויוניקס משתמשות גם הן באותו פורמט קובץ.

==ראו גם==
* WIN.INI
* SYSTEM.INI

*קובץ INF
==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
*[http://rudeserver.com/config/index.html INI parser written in C++]
*[https://web.archive.org/web/20140222015539/http://marm.homepage.t-online.de/ INI parser written in Objective-C.]
*[https://docs.python.org/2/library/configparser.html INI parser written in Python.]
*[http://www.cliki.net/clinicap INI parser/generator written in Common Lisp.]
*[http://octodecillion.com/blog/very-simple-data-file-format INI parser tutorial in Java.]
*[http://www.cloanto.com/specs/ini/ The particular syntax allowed by a parser implementation called Cloanto]
</div>

קטגוריה:פורמטי קבצים
קטגוריה:רכיבי Windows
קטגוריה:קובצי תצורה
אנדרטת וולאס

האנדרטה בתקופת ה[[סתיו.]]
אנדרטת וולאס הלאומית או האנדרטה הלאומית לזכר וולאס (באנגלית: National Wallace Monument), המכונה בקיצור אנדרטת וולאס (Wallace Monument), היא מגדל הניצב בראש גבעת אבי קרייג, בסמוך לסטירלינג שבסקוטלנד, המהווה אנדרטה לזכרו של ויליאם וולאס, הגיבור הלאומי הסקוטי בן המאה ה-13.

==היסטוריה==
המגדל הוקם במהלך המאה ה-19 מתרומות שנאספו, במטרה לעורר את המודעות הלאומית הסקוטית בתקופה זו. בין התורמים היו גם בני לאומים שונים ובהם מנהיג איטליה ג'וזפה גריבלדי.

תחרות האדריכלים לתכנון האנדרטה החלה בשנת 1859, ואבן הפינה למבנה הונחה ב-24 ביוני 1861.
המגדל הושלם בשנת 1869 על פי תוכניותיו של האדריכל ג'ון תומאס רוצ'יד, בעלות של 18,000 ליש"ט.

גובהו של המגדל 67 מטרים והוא בנוי מאבן חול בסגנון ויקטוריאני נאו-גותי. 246 מדרגות מוליכות למרפסת התצפית בראש המגדל.

המגדל ניצב בראש גבעת אבי קרייג, בסמוך למנזר קמבוסקנת', ממנו צפה ויליאם וולאס על צבאו של אדוארד הראשון, מלך אנגליה המתקרב, לקראת קרב גשר סטירלינג.

באנדרטה מוזיאון ובו מוצגים הקשורים לוולאס ובהם חרב וולאס, וכן במגדל "חדר גיבורים" בו מוצגים פסליהם של גיבורים לאומיים של סקוטלנד.

==פסל "לב אמיץ"==
הפסל "חירות" מעשה ידי טום צ'רץ'.
בשנת 1996 הפסל טום צ'רץ' פיסל פסל המכונה "חירות" המבוסס על הסרט "לב אמיץ" המבוסס על סיפור חייו של וולאס. דמותו של וולאס בפסל התבססה על מראהו של מל גיבסון המככב בסרט. הפסל הוצב בכניסה לאתר בשנת 1997, הושחת פעמים רבות על ידי תושבי המקום והוסר בשנת 2008.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.scottisharchitects.org.uk/building_full.php?id=207377 תיאור המבנה]

קטגוריה:סקוטלנד: מוזיאונים
קטגוריה:מוזיאונים להיסטוריה
וולאס
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מוזיאונים ביוגרפיים
Autorun.inf

Autorun.inf הוא קובץ, המיועד לשימוש על ידי רכיבי ה-AutoRun ו-AutoPlay, במערכות ההפעלה חלונות של מיקרוסופט. כדי שהקובץ יתגלה על ידי רכיבים אלו, עליו להיות ממוקם בתיקיית השורש של ההתקן. מכיוון שלחלונות אין רגישות לכתיבה בכתב קטן וגדול, ניתן לקרוא לקובץ AutoRun.inf, Autorun.INF, או כל שילוב אחר. 

רכיב ה-AutoRun התקבל בחלונות 95 כדרך להפחתת עלויות התמיכה. AutoRun מאפשרת להריץ באפן אוטומטי מתוך CD-ROM, תוכנית העשויה להדריך את המשתמש על אופן ההתקנה. הוספת קובץ ה-autorun.inf מאפשרת ליצרנים להחליט, איזה פעולה הם רוצים שתינקט בעת הכנסת ה-CD-ROM. קובץ ה-Autorun.inf הפשוט ביותר מורכב מ-2 חלקים; הראשון מציין את הסמליל שייצג את התוכנה בסייר הקבצים (או "המחשב שלי") והשני מציין איזה תוכנית תופעל.

תוספות מיוחדות לקובץ הוספו בגרסאות היורשות של חלונות כדי לתמוך ב-AutoPlay ובתכונות נוספות.
==קישורים חיצוניים==
*[http://msdn.microsoft.com/en-us/library/cc144206(VS.85).aspx "Creating an AutoRun-Enabled Application"]
*[http://support.microsoft.com/kb/136214 כיצד לבדוק קובץ Autorun.inf]
*[http://msdn.microsoft.com/en-us/library/cc144200(VS.85).aspx רשומות ה-Autorun.inf] בספריית MSDN 
*[http://blogs.msdn.com/e7/archive/2009/04/27/improvements-to-autoplay.aspx "Improvements to AutoPlay". Engineering Windows 7 blog. Microsoft.]

קטגוריה:רכיבי Windows
קטגוריה:קובצי תצורה
בית ביוט

בית ביוט (באנגלית: Bute House; בגאלית סקוטית: Taigh Bhòid) הוא בית המגורים הרשמי של השר הראשון של סקוטלנד (בפועל, מושל סקוטלנד), העומד בראש ממשלת סקוטלנד מאז ייסוד תפקיד זה בשנת 1999. קודם לכן שימש הבית כבית מגוריו הרשמי של מזכיר המדינה של סקוטלנד.

המבנה ממוקם בכיכר שארלוט, בבית מספר 6, באדינבורו בירת סקוטלנד, בצידה הצפוני של הכיכר.

==היסטוריה==
האדמה עליה נבנה המבנה נרכשה במכירה פומבית בשנת 1792 על ידי אורלנדו הארט (Orlando Hart), יצרן נעליים, בעלות של 290 ליש"ט. בשנת 1806 רכש סר ג'ון סינקליר את הבית בעלות של 2,950 ליש"ט. הבית נמכר על ידו בשנת 1816 והחליף ידיים מספר פעמים עד שנרכש בראשית המאה ה-20 על ידי ג'ון קריצ'טון סטוארט, מרקיז ביוט הרביעי. בשנת 1966 הבית, ושני בתי המגורים הסמוכים לו הועברו לידי מס ההכנסה של הממלכה המאוחדת, כתשלומי מס ירושה, בעקבות מותו של ג'ון קריצ'טון סטוארט בשנת 1956, וזה העביר את המבנה לידי הקרן הלאומית הסקוטית המחזיקה בבעלות במבנה גם כיום.

מאז שנת 1970 משמש המבנה כמבנה ממשלה, וכמגורי מזכיר המדינה של סקוטלנד בעת שהוא נמצא בסקוטלנד מטעם ממשלת הממלכה המאוחדת. בשנת 1999 הפך המבנה לבית המגורים הרשמי של השר הראשון של סקוטלנד, מושל המדינה בפועל.

במבנה נערכים הדיונים השבועיים של ממשלת סקוטלנד, וכן במבנה נערכות קבלות הפנים הרשמיות שנערכות אצל השר הראשון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.scotland.gov.ukאתר ממשלת סקוטלנד]
* [http://historyatrandom.wordpress.com/2012/11/23/the-history-of-bute-house-home-to-the-first-minister-of-scotland/ ההיסטוריה של המבנה]

קטגוריה:אדינבורו: מבנים
קטגוריה:ממשלת סקוטלנד
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מעונות רשמיים
קטגוריה:סקוטלנד: מבנים רשומים דרגה A
קונקורדיה (ארגנטינה)

סן אנטוניו דה פדואה דה לה קונקורדיה (בספרדית: San Antonio de Padua de la Concordia), או בקיצור קונקורדיה, היא עיר בפרובינציית אנטרה ריוס בארגנטינה. קונקורדיה שוכנת על הגדה המערבית של נהר אורוגוואי, מול העיר האורוגוואית סלטו, במרחק של 260 קילומטרים מפרנה, בירת אנטרה ריוס, ובמרחק של 431 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה. בעיר מתגוררים (נכון ל-2010) כ-150,000 תושבים.

==היסטוריה==
עוד לפני בואם של הספרדים לאזור במאה ה-16, היו באזור מספר התיישבויות ילידיות. האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור היו פרדיננד מגלן והמשלחת שלו ב-1520, כששטו בנהר אורוגוואי וחיפשו מעבר לאוקיינוס השקט. בהמשך הוקמו באזור מספר מיסיונים.

ב-1722 הוקמה באזור סלטו של היום כנסיית סן אנטוניו דה פדואה (מילולית: "אנטוניוס הקדוש מפדובה") על ידי ישועים. ב-1756 הספרדים הקימו ליד הכנסייה מוצב צבאי בשן סן אנטוניו דה פדואה דל סלטו צ'יקו, שהפך לאחר מכן למבצר. ב-1769 שיטפון הרס את הכנסייה וההתיישבות בקרבת המבצר, והוחלט להעביר אותן לצד השני של הנהר, במקום בו נמצאת כיום קונקורדיה. עם זאת, בסביבות 1820 ההתיישבות ננטשה, וניסיונות הממשל לחדש את ההתיישבות בשנים שלאחר מכן לא צלחו בהתחלה.

לבסוף ב-29 בנובמבר 1831 החליטו אנשי השלטון של פרובינציית אנטרה ריוס להקים עיירה חדשה במקום בו שכנה סן אנטוניו דה פדואה דל סלטו צ'יקו לפני שננטשה בשם "סן אנטוניו דה פדואה דה לה קונקורדיה". העיירה החדשה יושבה ונבנתה בשנים שלאחר מכן.

חלקים מהעיירה הוחרבו בניסיון מרידה של אנשים מפרובינציית קוריינטס ב-1843, אך המרידה דוכאה במהירות והעיירה יושבה מחדש על ידי התושבים שנמלטו תוך זמן קצר. קונקורדיה שימשה גם כבסיס צבאי של ארגנטינה וברזיל במלחמת הברית המשולשת בשנות ה-60 של המאה ה-19.

בשנים שלאחר מכן האוכלוסייה גדלה הודות להגירה אירופאית עד שב-1882 קונקורדיה קיבלה מעמד של עיר. בשנים שלאחר מכן נבנתה מסילת רכבת שקישרה את קונקורדיה לשאר ארגנטינה, מה שגרם לגדילה נוספת באוכלוסייה.

==כלכלה==
כלכלת העיר מתבססת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול הדרים, אורז ואוכמניות, גידול מקנה ותיירות.

==תחבורה==
על סכר סלטו גראנדה, שנמצא על נהר אורוגוואי, עובר גשר סלטו גראנדה, המקשר את קונקורדיה לסלטו. הגשר כולל כביש ומסילת רכבת.

את קונקורדיה משרת נמל התעופה קומודורו חואן חוסה פיירסטגי, הנמצא במרחק של כ-10 קילומטרים מהעיר.

העיר נמצאת על מסלול הכביש הלאומי מספר 14 המקשר את קונקורדיה לצפון פרובינציית מיסיונס. בנוסף, העיר נמצאת על מסילת הרכבת המקשרת את בואנוס איירס למיסיונס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנטרה ריוס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1831
תחנת הכוח דליה

דליה היא תחנת כוח פרטית לייצור חשמל שהוקמה בצמוד לתחנת הכוח צפית של חברת החשמל (ליד כפר מנחם), שפועלת בטכנולוגיית מחזור משולב. התחנה בעלת הספק מקסימלי של כ-900 מגה-ואט, ומופעלת בגז טבעי (ובסולר בשימוש משני).

==היסטוריה==
הקמת התחנה החלה בסוף 2010 על ידי תאגיד אלסטום, לאחר שזכה במכרז להקמתו.

התחנה שהוקמה על שטח של 64 דונם, החלה לספק חשמל ביוני 2015. התחנה כוללת שתי יחידות ייצור בטכנולוגיית טורבינות גז במחזור משולב, בהספק של כ-450 מגה-ואט כל אחת, ובסך הכל 912 מגה-ואט. היעילות האנרגטית של התחנה הוא כ-58%. התחנה היא תחנת הכוח הפרטית הגדולה בישראל וסיפקה ב-2019 8.4% מתצרוכת החשמל בישראל.

==בעלות==
התחנה היא בבעלות של חברת "דליה אנרגיות כח בע"מ", שהיא חברה בת של דליה חברות אנרגיה. חברת אלסטום סיפקה לדליה שירותי EPC (קבלנות תכנון והקמה) מלאים, וכן שירותי תפעול ותחזוקה (O&M). במסגרת זו תוכנן הפרויקט, סופקו טורבינת הגז, בוצעו פעולות הקמה והחל תפעול למשך 20 שנה. היקף הפרויקט למעלה ממיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

דליה, תחנת הכוח
דליה
קטגוריה:כפר מנחם
דב לוצקי

דב לוצקי (1952 – 23 בדצמבר 2016) היה שוטר בדרגת תת-ניצב, וגונדר בשירות בתי הסוהר. כיהן כסגן מפקד מחוז הצפון במשטרת ישראל וראש אגף מבצעים וסגן ראש נציב בתי הסוהר. בעל עיטור המופת על פועלו במלחמת יום הכיפורים. בשנים 2012–2015 כיהן כמנכ"ל עיריית נצרת עילית.

==ביוגרפיה==
לוצקי שירת בצה"ל כקצין בחיל השריון, במלחמת יום הכיפורים לחם עם כוח שריון בחזית רמת הגולן. ב-21 באוקטובר 1973 נשלח על ידי מפקד גדוד השריון בו הוצב (אביגדור קהלני) לתל מרעי על מנת לתצפת על הכוחות הסורים שתקפו את כוחות צה"ל במובלעת. לוצקי דיווח על תנועות הסורים תחת אש כבדה וסייע בתכנון והצלחת הקרב. על פועלו עוטר על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור בעיטור המופת.

ב-1979 התגייס למשטרת ישראל וסיים בהצטיינות קורס קצינים. פיקד על יחידת סיור ושימש דובר משטרת חיפה, פיקד על תחנת המשטרה בזכרון יעקב ופיקד על ימ"ר חיפה. ב-1998 השלים לימודי תואר שני בניהול בשלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל. שימש קצין אג"ם של מחוז הצפון בעת ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל ובמהלך מהומות אוקטובר 2000. כיהן כמפקד מרחב העמקים ומפקד מרחב הגליל. ב-2005 מונה לראש מפקדת הדרכה וקצין חינוך ראשי באגף משאבי אנוש ושימש בתפקיד זה במהלך ההכנות וביצוע תוכנית ההתנתקות. בתפקידו הבא כיהן כסגן מפקד מחוז הצפון.

ב-2008 עבר לשירות בתי הסוהר ומונה לראש אגף מבצעים וסגן ראש השירות בדרגת גונדר. הוא כיהן בתפקיד זה במהלך השרפה בכרמל (2010), בה נספו 37 מאנשי השב"ס. בדו"ח מבקר המדינה על אירועי השריפה צוין כי לוצקי "אישר את הפעלת כוח התגבור הארצי, בלי שנמצא כי הוא שקל את היקף הכוחות והאמצעים הנחוצים ואת היקפם של אלה שהופעלו, בלי לקיים הערכת מצב מתועדת המתחשבת באיומים שנשקפו בתחילת האירוע או בהמשכו, אף שהיה עליו לעשות כך מתוקף אחריותו להפעלת כוחות סיוע בדרג הארצי".

לאחר פרישתו מונה ב-2012 למנכ"ל עיריית נצרת עילית, בתפקיד זה שימש עד לשנת 2015.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:גונדרים בשירות בתי הסוהר
קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חטיבה 7
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי משטרת ישראל
קטגוריה:מנכ"לי רשויות מקומיות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
יעקב בריי

יעקב (ג'קי) בריי (נולד ב-1955) הוא תת-ניצב בדימוס במשטרת ישראל, כיהן כראש היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית וסגן ראש אגף החקירות והמודיעין. לאחר פרישתו מהמשטרה כיהן בשנים 2011–2015 כמנכ"ל הוצאת עם עובד.

==ביוגרפיה==
בריי נולד וגדל ביפו, אמו ילידת בולגריה ואביו ניצול השואה מיוון. ב-1977 התגייס למשטרת ישראל, שירת ביחידת בילוש לנוער. השלים לימודי הבגרות ותואר ראשון בקרימינולוגיה ותולדות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן וסיים קורס קציני משטרה. שירת כקצין נוער במשטרת בת ים, היה ראש צוותי חקירה מיוחדים ובין השאר עמד בראש צוות החקירה של פרשת גיתית איזראלוב שהורשעה ברצח בעלה. שירת כראש מפלג תשאול ביחידה המרכזית לחקירת פשעים. לאחר מכן פיקד על תחנת המשטרה בחולון ובאזור. שירת כקצין אגף חקירות של מחוז דרום ושירת כסגן ראש היחידה הארצית לחקירות הונאה, בתפקיד זה עמד בראש צוותי חקירה לבדיקת הבחירות המקדימות במפלגות הליכוד והעבודה, שהביאו להעמדתה לדין ולהרשעתה של חברת הכנסת נעמי בלומנטל. לאחר מכן שימש ראש חטיבת החקירות באגף החקירות. ב-2007 מונה לנשיא בית הדין לערעורים של המשטרה. במקביל התמחה בעריכת דין. ב-2008 מונה לראש היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית וב-2010 מונה לסגן ראש אגף החקירות והמודיעין. 

בדצמבר 2011 נבחר למנכ"ל הוצאת עם עובד, הליך מינויו והיותו קצין משטרה לשעבר, עוררו מחלוקת והביאו להתפטרותו של יו"ר מועצת המנהלים של ההוצאה, עו"ד רוני פיינשטיין, לפרישתה של העורכת והמתרגמת אילנה המרמן ולמחאה של עורכים נוספים. באוקטובר 2015 פרש בריי מתפקידו. ב-2018 הצטרף למשרד עורכי דין גדעון פישר כמנהל מחלקת הצווארון הלבן.

בריי בוגר המכללה לביטחון לאומי, נשוי למיכל ואב לשלושה. 

==קישורים חיצוניים==
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:עורכי דין ישראלים

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי משטרת ישראל
קטגוריה:עובדי הוצאת עם עובד
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:ראשי היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
ה
גיבסנית

גיבסנית (שם מדעי: Gypsophila) היא סוג צמח ממשפחת הציפורניים המונה כ-150 סוגים של פרחים וצמחים הנפוצים באירופה,אסיה וצפון אפריקה. שמה ניתן לה, כיוון שחלק מהזנים גדלים באדמה עשירה בגבס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ציפורניים