OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ויקטוריה (אוסטרליה)

ויקטוריה (באנגלית: Victoria) היא אחת משש המדינות המרכיבות את אוסטרליה. היא ממוקמת בצידה הדרום מזרחי של יבשת אוסטרליה ובעלת חוף בדרום המדינה. רק מדינת טסמניה קטנה ממנה בשטחה. על פי הערכה מ-2019 מנתה אוכלוסיית המדינה 6.2 מיליון נפש, השנייה בגודלה בין מדינות אוסטרליה והצפופה ביותר.

בירת ויקטוריה והעיר הראשה בה היא העיר מלבורן שבה מתגוררים כשני שלישים מתושבי המדינה, והיא העיר השנייה בגודלה באוסטרליה.

== גאוגרפיה ==
מדינת ויקטוריה חולקת את נהר המארי כגבול עם מדינת ניו סאות' ויילס בצפון וגבול עם מדינת אוסטרליה הדרומית במערבה. שטחי מדינת ויקטוריה מגוונים מבחינה אקלימית, טופוגרפית וגאוגרפית, ממזג האוויר הרטוב והלח באזור ג'יפסלנד ועד לשטחים הדרום-מזרחיים אשר מכוסים בשלג ונחשבים לאזור "האלפים הוויקטוריאניים" המתקרבים לגובה של 2,000 מטרים מעל פני הים. הר בוגונג הוא ההר הגבוה ביותר באזור, גובהו 1,986 מטר. 

בוויקטוריה ישנם שטחים צחיחים, יבשים ומישוריים אשר מתפרסים במערבה ובדרום-מערבה של המדינה. בהשוואה למדינות אוסטרליה האחרות, ויקטוריה נחשבת למדינה שופעת שטחים ירוקים ופוריים והיא המדינה בעלת האחוז הגבוה ביותר של שטחים ירוקים. ישנה סדרה נרחבת של נהרות בוויקטוריה בשל כמויות הגשם הגדולות יחסית. נהר המארי הוא המוכר ביותר והוא הנהר השני בגודלו בדרום מזרח אוסטרליה. 

הגאולוגיה של המדינה כוללת הרי געש, מכרות זהב, פחם חום ונפט בלב הים.

== השכלה ==
* אוניברסיטת דיקין
* האוניברסיטה הקתולית האוסטרלית
* אוניברסיטת ויקטוריה, מלבורן
* אוניברסיטת לה-טרובה
* אוניברסיטת מונש
* אוניברסיטת מלבורן
* אוניברסיטת RMIT
* אוניברסיטת סווינבורן לטכנולוגיה

== כלכלה ==
בנוסף לשירות הייצור במרכז מלבורן, החקלאות מהווה חלק עיקרי בכלכלת ויקטוריה עקב האדמות הפוריות והעשירות והאקלים המתאים. תחומי הפעילות העיקריים בחקלאות ויקטוריה הם ייצוא בקר, מוצרי חלב, בשר כבש, צמר וחיטה (בעיקר בשטחיה המערבים והיבשים של המדינה), עם גידולי פירות וירקות בסביבת מלבורן ונהר המארי. גידול הגפנים ופתיחת יקבים גדלו במהירות רבה בשנות ה-90 של המאה ה-20.

== היסטוריה ==

== ספורט ==
ויקטוריה נחשבת ל"בית" הפוטבול האוסטרלי, אשר חוקיו שונים משל הפוטבול האמריקאי: עשרה מתוך 16 מועדוני הקבוצות של הפוטבול האוסטרלי נמצאים בוויקטוריה. בוויקטוריה נערך גם הגמר הגדול והמסורתי.

== סמלי מדינת ויקטוריה ==
* האברש הוורוד הוא הפרח הלאומי של ויקטוריה
* הפוסום המקפץ (Leadbeater's Possum) הוא בעל החיים הלאומי של ויקטוריה
* הצופית בעלת הקסדה היא הציפור הלאומית של ויקטוריה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

*
קטגוריה:אוסטרליה: מדינות וטריטוריות
ויקטוריה (מלטה)

ויקטוריה (במלטית: Victoria) או בשמה הקודם רבאט של גוזו או רק רבאט (Ir-Rabat Għawdex או Rabat) היא העיר הגדולה באי גוזו שבמלטה ומרכזו המנהלי של האי. שמה המקורי של העיר היה "רבאט" או "רבאט של גוזו" (כדי להבדילה מהעיר רבאט שבאי מלטה), אך ב-1887 העניק לה המושל הבריטי את השם "ויקטוריה" לרגל יובל החמישים של המלכה ויקטוריה. עם זאת שני השמות עדיין רווחים, ותושבי העיר מכונים "Rabtin t'Għawdex". העיר שוכנת על רמה במרכז גוזו ואוכלוסייתה מנתה 6,414 תושבים בשנת 2005, היינו, כמעט רבע מתושבי האי.

==היסטוריה==
חזית הקתדרלה
ליבה של העיר ברובע המבוצר הקטן (Citadella או Il-Kastel) הנמצא על גבעה בגובה של כ-150 מטר. לפי ממצאים ארכאולוגיים היה קיים יישוב במקום כבר בתקופת האבן, אך העיר בוצרה לראשונה בתקופת הברונזה, בסביבות שנת 1500 לפנה"ס. העיר המשיכה להתפתח בתקופת הפיניקים ובתקופת רומאים.

בתקופת השלטון הערבי קיבלה העיר שכללה בעיקר את הסיטדלה, את השם "רבאט". הסיטדלה הייתה אמורה להעניק מגן לתושבי האי, אך למרות זאת, ב-1551 נשבו כמעט כל 5,000 תושבי העיר והאי על ידי העות'מאנים ועל ידי שודדי ים ברברים, ונשלחו אל שוקי העבדים בלוב.

העיר נותרה בשיממונה עד שההוספיטלרים החלו את בנייתו המחודשת של הרובע המבוצר בשנת 1559. עבודות הבניה נמשכו עד 1603 וכללו את האגף הדרומי הצופה אל העיר שמחוץ לחומות. האגף הצפוני קדום יותר ונבנה בתקופת שלטון אראגון באי. לאחר השלמת הבניה נהגו כל תושבי האזור ללון ברובע, אך לאחר שנוהג זה פסק, נותרה הרובע ריק מתושבים בדרך כלל.

ב-1864 הפכה גוזו לדיוקסיה עצמאית וויקטוריה הייתה למקום מושבו של הבישוף. ב-1887 שונה שמה של רבאט לוויקטוריה (רשמית Città Victoria), והיא חרתה את האותיות VR ("ויקטוריה רגינה" - "המלכה ויקטוריה") על סמלה. באותה הזדמנות זכתה ויקטוריה למעמד של עיר.

==כנסיות העיר==
בין חומות הרובע המבוצר נמצאת קתדרלת עליית הבתולה שתוכננה על ידי האדריכל לורנצו גאפה (Lorenzo Gafà). הקתדרלה נבנתה בין השנים 1697 ו-1711 במקום הכנסייה שחרבה בשנת 1693 ברעידת אדמה. בשל קשיי מימון, כיפת הקתדרלה מעולם לא הושלמה, אך בתוך הכנסייה נצבעה התקרה בסגנון המדמה את העיין לחשוב כי זו אכן קיימת (Trope l'oeil). הכנסייה החשובה האחרת בעיר מוקדשת לגאורגיוס הקדוש, הקדוש הפטרון של העיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.gozo.gov.mt/pages.aspx?page=37 ויקטוריה באתר הרשמי של האי גוזו]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלטה: ערים
קטגוריה:גוזו
קטגוריה:פיניקים: מושבות
בוריס טאדיץ'

בוריס טאדיץ (בסרבית: Борис Тадић, ; נולד ב-15 בינואר 1958) הוא פוליטיקאי סרבי, שכיהן כנשיא השלישי של סרביה, נשיא אחרון של סרביה כרפובליקה במסגרת האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו (2004–2006) ונשיא ראשון של הרפובליקה של סרביה הנפרדת (2006–2012). הוא פסיכולוג בהכשרתו.

==ביוגרפיה==
טאדיץ' נולד בעיר סרייבו בבוסניה והרצגובינה לליובה טאדיץ' פילוסוף במקצועו ולנבנקה, פסיכולוגית. סביו נרצחו במלחמת העולם השנייה בקרואטיה על ידי האוסטאשה בשל מוצאם הסרבי ונחשבים לחלק מקורבנות השמדת הלא יהודים במלחמת העולם השנייה.

בנעוריו עבר לבלגרד, שם למד בבית הספר התיכון במגמת פסיכולוגיה. לטאדיץ' תואר בפילוסופיה ופסיכולוגיה. כמו כן לימד פסיכולוגיה בגמנסיה הראשונה בבלגרד. בשנים 1997–2000 כיהן כראש המכון לפוליטיקה, דמוקרטיה וכישורים.

==כניסתו לפוליטיקה==
בשנת 1990 הצטרף למפלגה הדמוקרטית הסרבית בסרביה וכיהן במספר תפקידים בהם:
מזכיר המפלגה, נשיא המפלגה (כיהן פעמיים, בפעם השנייה לאחר רצח הנשיא הקודם בתפקיד זוראן ג'ינג'יץ').
בשנת 2002 מונה כשר התקשורת של יוגוסלביה, בשנת 2003 נבחר לשר ההגנה של סרביה ומונטנגרו, במסגרת זו ביקר בישראל.
בשנת 2003 נבחר גם לחבר הפרלמנט בסרביה ומונטנגרו מטעם המפלגה הדמוקרטית ושם גם כיהן כיו"ר גוש האופוזיציה הדמוקרטית ושנה לאחר מכן מונה לנשיא המפלגה בעקבות הירצחו של ג'ינג'יץ'.

==נשיא סרביה במסגרת האיחוד המדיני עם מונטנגרו 2004–2006==
בשנת 2004 נבחר לנשיא סרביה כשזו הייתה חלק מן האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו, וזאת לאחר שלסרביה לא נתמנה נשיא נבחר במשך כשנתיים. הוא גבר על מועמד המפלגה הרדיקלית (הלאומנית) טומיסלב ניקוליץ' לאחר שני סיבובים, עם 27.3% בסיבוב הראשון ו-53.24% בסיבוב השני, והחל לכהן כנשיא ב-11 ביולי 2004.

ב-1 בדצמבר 2004, אירעה תאונה במהלך נסיעתו בשיירת הנשיא, כאשר סרבי עובד שגרירות ארצות הברית פגע במכוניות בשיירה ונמלט. המקרה הזכיר את ניסיון ההתנקשות בראש הממשלה הסרבי זוראן ג'ינג'יץ' שבועות ספורים לפני הרצחו. חקירה העלתה כי ההתנגשות בשיירה הייתה תאונה ולא הייתה כלל כוונה להתנקש בטאדיץ'.

טאדיץ' היה ראש המדינה הראשון של סרביה שנפגש עם האפיפיור, מפגש זה אירע ב-28 בספטמבר 2005 עת שנפגש עם בנדיקטוס השישה עשר.

==נשיא סרביה 2006–2012==
ב-5 ביוני 2006 הכריזה סרביה בראשותו על עצמאותה, לאחר פרישת מונטנגרו מהאיחוד המדיני של שתיהן. טאדיץ' אף הניף את דגל סרביה ליד האומות המאוחדות לאחר מכן.

ב-3 בפברואר 2008 נבחר שוב לנשיא סרביה, לראשונה כמדינה נפרדת עצמאית.

ב-4 באפריל 2012 התפטר טאדיץ' מנשיאות סרביה כדי לשפר את סיכויי מפלגתו בבחירות לפרלמנט, והכריז כי יתמודד על תפקיד הנשיא גם בבחירות הקרובות. בבחירות, שהתקיימו ב-6 במאי 2012, העפיל טאדיץ' לסיבוב השני. בסיבוב השני, שהתקיים ב-20 במאי 2012, הובס טאדיץ' על ידי טומיסלב ניקוליץ'.

==חיים אישיים==
טאדיץ' נשוי ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי סרביה היוגוסלבית
קטגוריה:נשיאי סרביה
קטגוריה:שרי ההגנה של סרביה
קטגוריה:סרייבו: אישים
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1958
פירומניה

פִּירוֹמַנְיָה (בלועזית: Pyromania – הלחם בסיסים ביוונית: פּיר (πῦρ) = אש, מאניה (μανία) = שיגעון) היא הפרעה נפשית המתבטאת בדחף להצית אש ולחולל שרפות. הפּירוֹמָן, או מַצִּיתָן (לפי האקדמיה ללשון העברית), אינו עושה זאת על מנת לגרום נזק או לשם רווח כלשהו אלא כדי להפיק הנאה מעצם מעשה ההצתה. הפרעת הפירומניה נפוצה יותר בקרב גברים מאשר בקרב נשים, <ref></ref> כ-90 אחוזים מהסובלים ממנה הם גברים, לרוב בעלי כישורים חברתיים נמוכים ולקויות למידה אחרות. היא מופיעה לראשונה בטווח הגילים 6–8.

הדחף הפירומני יכול להופיע כהתנהגות אימפולסיבית, כזו הגורמת לפעולה מיידית בלתי מתוכננת מראש וללא רסן ומחשבה מורכבת, או כהתנהגות כפייתית, שהיא ביטוי לקונפליקט פנימי ממושך הגורם לחולה לבצע פעולות שאינן עולות בקנה אחד עם המוסכמות, החוק והמוסר המקובלים, ואז ייתכן מעשה הצתה שתוכנן בקפידה ובכובד ראש. ישנן גם השערות לפיהן הפירומניה היא ביטוי ליצרים מיניים והורמונליים מודחקים הפורצים החוצה ומוצאים את ביטויים באש, המסמלת עבור המצית הנאה מינית, חום ותשוקה. במובן הפסיכולוגי, ההצתה יכולה לסמל מרד נגד המוסכמות ורצון לביטוי עצמי או מחאה שאינם מוצאים דרך אחרת אל התודעה.

הלוקים בפירומניה נמנים עם חולי הנפש המהווים סכנה לציבור, והם עלולים לגרום נזק בנפש וברכוש, ועל כן לעיתים נשלחים לאשפוז כפוי.<ref name=":0"></ref> אבחנת פירומניה לפי ה-DSM כוללת קריטריונים אלו: יותר ממקרה אחד של הצתת אש מכוונת, תחושת עוררות לפני ההצתה, עניין ומשיכה לאש, תחושת סיפוק או רגיעה בעת או אחרי ההצתה, וההצתה אינה נעשית למטרות רווח כספי, אידאולוגיות, הסתרת פשע, הבעות כעס, או בשל הפרעה אחרת.

הטיפול בפירומניה מנסה להתחקות אחרי הרגשות המודחקים ולהבין את מקורם. ככל הנראה אין יסוד תורשתי להפרעה נפשית זו.<ref name=":0" /> טרם נמצאו עדויות מחקריות אשר מספקות לתרומתו של טיפול תרופתי להפרעה זו. אך עם זאת, טיפול קוגניטיבי התנהגותי נמצא כיעיל ביותר לטיפול וכולל אימון לפתרון בעיות, אימון קוגניטיבי בהערכת הסיכונים והרווחים הטמונים בהתנהגות עבריינית, נתינת חיזוקים, התמודדות עם דחפים ועוד.

בשנים האחרונות בוצעו מחקרים המוכיחים כי הפירומניה קשורה בהפרעה באזור במוח הקשור בדחפים ובהתמכרויות. איתור מדויק של אזור ההפרעה במוחו של החולה עשוי לסייע במציאת טיפול ספציפי המתאים לו.

== ראו גם ==
* שילוש מקדונלד

==קישורים חיצוניים==

* ד"ר יעקב מרגולין וד"ר אליעזר ויצטום, [http://www.themedical.co.il/Article.aspx?f=12&s=2&id=3295 פירומניה], בתוך אתר The Medical, פורסם ב-9 בינואר 2012.
* 
* ד"ר חגית לרנאו, [https://www.xn--7dbl2a.com/2016/11/27/חגית-לרנאו-הכבאי-הפירומן-מקליפורניה/ הכבאי-הפירומן מקליפורניה], בתוך אתר [https://www.xn--7dbl2a.com/ ייצור ידע], פורסם ב-27 בנובמבר 2016.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפרעות של הרגלים ושל דחפים
קטגוריה:אש
קאדמון

שרידי מנזר ויטבי בימינו
קאדמון (באנגלית עתיקה: Cædmon) היה נזיר ומשורר אנגלו-סקסוני ידוע אשר פעל בצפון אנגליה במהלך המאה ה-7. קאדמון הוא אחד המשוררים הבודדים מתקופה זו עליהם יש לנו פרטים ביוגרפיים כלשהם.

לפי ההיסטוריה הכנסייתית של העם האנגלי מאת ההיסטוריון בן המאה ה-8 בדה ונרביליס, קאדמון החל את דרכו כרועה בקר בסמוך למנזר ויטבי (Whitby Abbey) שביורקשייר. באותן השנים היה קאדמון איש פשוט אשר נמנע משירה בציבור או פעילות אינטלקטואלית כלשהי. אך לפתע, במהלך אחד הימים, לפי ונרביליס מצא עצמו קאדמון מוציא מתוך פיו את מילות שיר הבריאה – שיר שבח לאלוהים בין תשע שורות. הִילדה הקדושה (Saint Hilda of Whitby), אם מנזר, התלהבה למשמע שירו של קאדמון והזמינה אותו אל פנים המנזר. קאדמון השתלב בעבודת המנזר, הפך לנזיר אדוק וחיבר שירים מפעם לפעם. שיר הבריאה הוא הטקסט היחיד המיוחס לקאדמון, ואין לנו מידע לגבי חיבורים אחרים שלו.

==שיר הבריאה==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gutenberg.org/ebooks/authors/search/?query=Caedmon קאדמון], באתר פרויקט גוטנברג
* [https://archive.org/search.php?query=%28C%C3%A6dmon+OR+Caedmon%29 קאדמון], באתר ארכיון האינטרנט
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים אנגלים
קטגוריה:אנגליה האנגלו-סקסונית: אישים
קטגוריה:נפטרים ב-680
תנועה פריסטלטית

250px
תנועה פּריסְטָלְטית (באנגלית: Peristaltic movement) היא תנועה גלית של שרירים בגופם של בעלי חיים, הגורמת לדחיפת חומרים שונים דרך צינורות בגוף.

תנועה פריסטלטית מתרחשת בוושט, בו נדחף המזון מהפה אל הקיבה; במעי, בו נדחפים המזון המעוכל ובעיקר הפסולת במורד המעי, עד להגיעם אל פי הטבעת; ובכליות, מהן נדחף השתן אל שלפוחית השתן.

תנועה פריסטלטית בקיבה נגרמת גם כשהיא ריקה, כשבעל החיים חש רעב. ההתכווצויות הקיבה בתנועה פריסטלטית גורמת לקרקורי בטן. התהליך מואץ על ידי אותות עצביים שמגיעים ממרכז הרעב שבהיפותלמוס.

התנועה הפריסטלטית נגרמת על ידי שרירים חלקים בלתי-רצוניים המופעלים על ידי מערכת העצבים האוטונומית. התנועה הפריסטלטית מאפשרת את הנעת התוכן המצוי בצינור של בעל החיים גם כאשר התנועה היא בכיוון המנוגד לכוח הכבידה. כך, למשל, ינוע המזון במורד הוושט אל הקיבה גם כשאדם מבצע עמידת ראש.

כאשר הפריסטלטיקה גבוהה, נוצרת צואה המכונה "שלשול" וכאשר הפריסטלטיקה נמוכה נוצרת צואה יבשה במיוחד. 

אצל בני אדם פריסטלטיקה תקינה היא תנועה כל 5-20 שניות. תנועה אחת לדקה מוגדרת כפריסטלטיקה איטית ותנועה כל שלש שניות מוגדרת כפריסטלטיקה מהירה.

==ראו גם==
* מכלול הנדידה המוטורית

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:מערכת העיכול
השלמה לריבוע

גאומטרית מונפשת של תהליך ההשלמה לריבוע.]]
200px

השלמה לריבוע היא טכניקה אלגברית לטיפול בביטוי מהצורה
: <math>\ A x^2 + B x + C</math>
הנקרא גם טרינום או משוואה ריבועית (כאשר משווים את הביטוי ל-0).

השלמה לריבוע מתבצעת בשלבים הבאים:
# לקיחת הביטוי <math>\ A x^2 + B x</math> והפיכתו לביטוי <math>\ \left(\sqrt{A} x + \frac{B}{2 \sqrt{A}} \right) ^2 </math>
# החסרת הערך שהוספנו, כדי שלא לשנות את ערכו של הביטוי. בדוגמה לעיל: <math>\ - \frac{B^2}{4A}</math>

כלומר:
::: <math>\ A x^2 + B x = \left(\sqrt{A} x + \frac{B}{2 \sqrt{A}} \right) ^2 - \frac{B^2}{4A} </math>

לחלופין, אפשר לבצע זו בצורה הבאה:
# לקיחת הביטוי <math>\ A x^2 + B x</math> והפיכתו לביטוי <math>\ A \left( x + \frac{B}{2 A} \right) ^2 </math>
# החסרת הערך שהוספנו, כדי שלא לשנות את ערכו של הביטוי. בדוגמה לעיל: <math>\ - \frac{B^2}{4A}</math>

כלומר:
::: <math>\ A x^2 + B x = A \left( x + \frac{B}{2 A} \right) ^2 - \frac{B^2}{4A} </math>

באמצעות שיטה זו אפשר להוכיח שהפתרונות של משוואה ריבועית נתונים על ידי
: <math>\ x_{1,2} = -\frac{B}{2 A} \pm \frac{\sqrt{B^2 - 4 A C}}{2 A}</math>

== חשיבות ==
שימושים נפוצים להעלאה בריבוע הם בפתירת אינטגרלים או בהוכחות של אי שוויונים כשרוצים להראות כי ביטוי מסוים הוא חיובי.

==קישורים חיצוניים==

* (כולל הסבר מפורט על טכניקת ההשלמה לריבוע)
* 

קטגוריה:אלגברה בסיסית
דגל גמביה

דגל גמביה הוא טריקולור אופקי בצבעים אדום (למעלה), כחול וירוק. הפסים מופרדים על ידי פסים לבנים דקים. האדום מסמל את השמש, כמו גם את הסוואנה. מתחתיו, הכחול מסמל את נהר גמביה הזורם דרך המדינה. הירוק מסמל את הארץ והיערות. הפסים הלבנים מסמלים את השלום.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

גמביה
קטגוריה:גמביה: סמלים לאומיים
גמביה
גמביה
רשימות מבית המוות

רשימות מבית-המוות הוא רומן משנת 1862 מאת הסופר הרוסי פיודור דוסטויבסקי.

הרומן נכתב בהשראת שהייתו בכלא בסיביר ועבודתו שם.

ברומן מסופר על חייו של אסיר-פרך בשם אלכסנדר פטרוביץ' גוריאנצ'יקוב אשר נשפט לעשר שנים של עבודות-פרך בסיביר על רצח אשתו.

הרומן מתרכז בהצגת חיי היום-יום במחנה העבודה. הוא מורכב מאוסף רשימות של הגיבור אשר מספרות על האסירים השונים, תנאי המחיה, המשמעת והענישה, ועוד נושאים רבים מחיי המחנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי פיודור דוסטויבסקי

hu:Feljegyzések az egérlyukból
דגל לסוטו

דגל לסוטו אומץ ב-5 באוקטובר 2006. הדגל מורכב משלושה פסים אופקיים בצבעים כחול (למעלה), לבן, וירוק. במרכזו איור של כובע בסוטו שחור, אותו נוהגים לחבוש בני בסוטו, הקבוצה האתנית הגדולה במדינה (כ-99% מאוכלוסייתה).

הדגל, שעוצב לכבוד יום השנה ה-40 לעצמאותה של לסוטו מידי בריטניה, החליף את קודמו במטרה להעניק ללסוטו תדמית שלווה יותר.

==דגלים קודמים==
דגל לסוטו הראשון הוצג לראשונה ב-4 באוקטובר 1966, ביום קבלת עצמאותה של לסוטו מידי בריטניה. במרכז הדגל בולט כובע בסוטו לבן על רקע כחול. בצידו השמאלי של הדגל ישנן שתי רצועות אנכיות בצבעים ירוק (משמאל) ואדום. הכחול בדגל מסמל את השמים, הלבן את השלום, הירוק את האדמה והאדום את האמונה.<br>
הדגל השני של לסוטו אומץ ב-20 בינואר 1987, לאחר הפיכה צבאית, שבסיומה איבדה המפלגה הלאומית של בסוטו את שלטונה במדינה, לאחר 20 שנות שלטון.

הדגל מורכב משני משולשים בצבעים לבן (משמאל) וירוק, ורצועה אלכסונית כחולה אשר מפרידה ביניהם. הצבע הלבן מסמל את השלום, הכחול את גשם והירוק את השגשוג.

בצדו השמאלי העליון של הדגל ישנו מגן חום, ומאחוריו אלה וחנית בהצלבה, אשר החליפו יחד את כובע בסוטו כסמל העיקרי של המדינה.לאחר שב-1993 הוחלפה הממשלה הצבאית של לסוטו לטובת ממשלה דמוקרטית, הלכו וגברו קריאות להחליף את דגל המדינה לדגל בעל אופי שלו יותר מאשר קודמו, עד שבשנת 2006 אימצה המדינה את דגלה החדש.

<center><gallery>
קובץ:Flag of Lesotho (1966–1987).svg|דגל לסוטו בין השנים 1987-1966
קובץ:Flag of Lesotho (1987-2006).svg|דגל לסוטו בין השנים 2006-1987
</gallery></center>

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

לסוטו

קטגוריה:לסוטו: סמלים לאומיים
לסוטו

לסוטו
חול טובעני

שלט המזהיר מפני טביעה, בקרבת חול טובעני ב[[אנגליה]]
חול טובעני הוא חול רווי במים שמגיב בקלות ללחץ ומשקל. התופעה מתרחשת כשמים שעולים ממאגר תת-קרקעי גורמים לגרגירי החול לצוף.

חול טובעני לא מסוכן כל כך כפי שהוא מתואר בסרטי קולנוע רבים. החול הטובעני צפוף יותר מגוף האדם ולכן האדם בדרך כלל יצוף בו. הסכנה הגדולה ביותר בחול טובעני היא תזוזה רבה של האדם שתקוע בו, מפני שכך הוא מתחפר עמוק לתוכו ולבסוף טובע.

חול טובעני ניתן למצוא ליד נהרות ובחופי ימים. מפרץ מורקאם (Morecambe Bay) באנגליה ידוע במיוחד בחול הטובעני שבו מפני שהחוף צר ורדוד כך שאדם שנתקע בחול טובעני עלול לטבוע בגאות המהירה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גופי מים
קטגוריה:קרקעות

קטגוריה:חול
מחזור תפילה

סט מחזורים של [[רינת ישראל.]]
מחזור ישן מ[[דפוס ראם.]]
מחזור תפילה, או בקיצור מחזור, הוא ספר תפילות לאחד או יותר ממועדי השנה היהודיים. השם "מחזור" התייחס בראשיתו לספר שבו היו רשומות התפילות של כל מחזור השנה, ימי החול, השבת, ראש חודש, תעניות והחגים השונים. רק מאוחר יותר החלו (בתחילה בקהילות אשכנז) להפריד בין סידור התפילה, לבין ה"מחזור".

לכבוד מועדי השנה יש תפילות רבות המיוחדות למועד, קריאות מיוחדות בתורה לכבוד החג ופיוטים שנתקנו לכבוד החג או נאמרים בתפילות החג. המחזור מקבץ את כל הנצרך למתפלל במועד יחד, לנוחות המתפלל.

המחזור נועד בתחילה בעיקר לחזנים והוא היה מאויר בפאר ובאמנות. "מחזור לייפציג" מתקופה זו - מן המעוטרים שבמחזורים הקדומים, עשיר באיורים ובציורים. דוגמה נוספת למחזור מפואר הוא מחזור נירנברג כשהחלו להדפיסו, הפך המחזור לנחלת הכלל ולספר אישי לכל מתפלל. המחזור הראשון שנדפס המכיל את תפילות כל השנה הוא "מחזור בני רומא" משנת ה'רמ"ו (1486).

לקהילות אשכנז היו בגדול שלוש נוסחאות - מחזור אשכנז, מחזור כמנהג פולין ופיהם (בוהמיה), ומחזור שלישי - מחזור צרפת, שמעולם לא נדפס, כי מנהגו חדל להתקיים לאחר גירוש יהודי צרפת.

השוני בין נוסחי התפילה של הסידור קיים גם במחזור אלא שבניגוד לתפילות הקבע שבסידור בהן קיימת חפיפה רבה בין הנוסחים השונים, בתפילות שבמחזור ובפרט בפיוטים הכלולים בו קיים שוני רב בין נוסחי התפילה השונים. לעיתים אפילו בין המתפללים אותו נוסח בימי השנה הרגילים קיימים מספר מנהגים שונים ביחס למחזור. ישנם למשל מחזורים כפי מנהג קהילות מסוימות כגון: מחזור "תפילה למשה" כמנהג קהילות גאורגיה. ובצפון אפריקה כמו מחזור שפתי רננות של יהודי לוב ויהודי ג'רבה או מחזור אוראן-תלמסאן, קהילות אשר במהלך השנה עושות שימוש בנוסח הספרדים ורק בימים הנוראים מתפללות במחזור משלהן השונה מן המחזור הספרדי הסטנדרטי. דוגמה נוספת היא החלוקה למנהג המערבי והמזרחי בנוסח אשכנז אשר ברובה קיימת רק במחזור ולא במהלך השנה, למעט מקרים בודדים.

==ראו גם==
* סידור
* מחזור לפי מנהגי בני אשכנז לכל ענפיהם

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=182 מחזור ליום הכיפורים], מהדורת רדלהיים
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
*
קטגוריה:יום הכיפורים
קטגוריה:ראש השנה
חול מזמר

דיונות קלסו שבמדבר מוהאבי, קליפורניה]]
חול מזמר, הוא חול שמפיק צלילים בתדר נמוך תחת לחץ. הצליל מופק בדרך כלל כשהרוח נושבת על גבי דיונות החול או בעת הליכה עליו. הצליל מופק על ידי לחץ, המשנה את צורת החול.

לשם היווצרות חול מזמר נדרשים התנאים הבאים:
# על גרגירי החול להיות עגולים ובקוטר של 0.1 עד 0.5 מילימטר
# על החול להכיל סיליקה
# בחול דרושה מידה מסוימת של לחות

תדר הצליל השכיח ביותר המופק על ידי חול מזמר הוא 450 הרץ.

צלילים אחרים המופקים על ידי חול מזמר תוארו כנהימה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קול
קטגוריה:סדימנטולוגיה
קטגוריה:חול

de:Düne#Singende Dünen
אטיוד

התיבות האחרונות באטיוד טרנסדנטלי מס' 2 של [[פרנץ ליסט]]

אטיוד (מצרפתית: Étude – לימוד) הוא יצירה מוזיקלית קצרה, לשם תרגול של בעיה טכנית מסוימת המוצבת בפני נגן הכלי. ישנם אטיודים אשר נכתבו אך ורק לשם תרגול, לדוגמה האטיודים של קארל צ'רני לפסנתר ושל רודולף קרויצר לכינור.

האטיודים המפורסמים ביותר הם אטיודים אשר מטפלים בבעיות טכניות אמנם, אך מהווים עם זאת יצירות אמנות אמיתיות. 24 האטיודים של פרדריק שופן (אופ. 10, אופ. 25) הם מהמובחרות שביצירותיו. מלחינים רבים כתבו אטיודים, ובין אלה שכתבו לפסנתר: פרנץ ליסט, אלכסנדר סקריאבין, קלוד דביסי וסרגיי רחמנינוב.

אטיודים לשם תרגול הולחנו כבר במאה ה-18, באופן הבולט ביותר אצל קארל צ'רני, אך היה זה שופן אשר הפך את האטיוד לז'אנר מוזיקלי חשוב. אטיודים מצויים במבנים וצורות שונים ומגוונים, ולעיתים מקובצים אל סכמות גדולות יותר – קבוצת האטיודים הסימפוניים של רוברט שומאן נושאת את הכותרת, בגרסתה השנייה, Études en forme de Variations (אטיודים במבנה של וריאציות).

אטיודים לכלים אחרים מלבד פסנתר נכתבו גם הם, כדוגמת האטיודים לכינור של רודולף קרויצר והאטיודים לגיטרה של הייטור וילה לובוס.

האטיודים אשר מוערצים במידה הגדולה ביותר הם אלו שנזנחה אצלם צורת המדריך הפרקטי והפכו למוזיקה פשוטה כמשמעה. לדוגמה, האטיודים של שופן נחשבים לקשים לא רק מבחינה טכנית, אלא הם גם רבי עוצמה ומלאי רגש מבחינה מוזיקלית. מנגד, האטיודים של צ'רני מיוחסים כקשים טכנית באופן כללי, ושום דבר מעבר לכך. מכאן, האטיודים של שופן מבוצעים תכופות מול קהל, בזמן שהאטיודים של צ'רני מנוגנים בחדר האימונים.

מקרה קיצוני הוא באטיודים אשר בקושי מוערכים כמוזיקה, והולחנו כחלקים-חלקים החוזרים על עצמם אשר כוונתם היא אימון טכני טהור. הידועים מסוג זה, הם 60 האטיודים מתוך "הפסנתרן הווירטואוז" מאת צ'ארלס לואיז הנון.

מספר מורים טוענים שהאטיודים שאין בהם מוזיקה אלא הם אימון לאצבעות הם חסרי ערך, ועלולים אף להזיק – אבּי וייטסייד היא דוגמה אחת לפדגוגית אשר נמנעה לחלוטין מניגון האטיודים של הנון וצ'רני.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מבנים מוזיקליים

קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
פרלוד

פְּרֶלוּד, או אַקְדָּמָה, הוא חיבור מוזיקלי קצר, המשמש בדרך כלל כמבוא ליצירה אחרת. באופרה משתמשים בו לפני מערכה חדשה, לשקף את הלך רוחה.

ז'אנר הפרלוד התפתח מאימפרוביזציות (אלתורים) של נגני כלי מקלדת לפני ההופעה, מעין בדיקת כוון של הכלי. בספרות הפסנתר הפרלוד הוא כבר יצירה בפני עצמה. הפרלוד מתאר בדרך כלל רגש חולף כלשהו, החל מהיגון העמוק ביותר ועד לשמחה מתפרצת, הכול בהתאם לתמונה אותה הוא מתאר.

באך כתב יצירה אחת בת 48 פרלודים ופוגות (שניים לכל סולם) הנקראת "הפסנתר המושווה", כאשר כל פרלוד מהווה הקדמה לפוגה שאחריו.

בתקופה הרומנטית כתבו שופן, דביסי, רחמנינוב וסקריאבין פרלודים. הפרלוד בדרך כלל לא נותן תחושת סיפוק, ותורם לציפייה לקטע הבא אחריו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130612020533/http://hebrew-academy.huji.ac.il/milim/ammtsumilla/pages/default.aspx אַקְדָּמָה] ב[https://web.archive.org/web/20040524115718/http://hebrew-academy.huji.ac.il/ אתר האקדמיה ללשון העברית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
אוטוקרטיה

אוטוקרטיה (גם: אבסולוטיזם פוליטי, מֻחְלְטָנּות, או שִׁלְטוֹן יָחִיד) הוא צורת שלטון בה כל סמכויות המדינה נתונות תחת שלטונו של אדם אחד באופן מוחלט (מהמילה הלטינית Absolvere או Absolutus שמשמעותה למחול או לפטור, כלומר השליט פטור מלציית להוראות החוק או יש למחול לשליט אם הוא עובר על החוק), והוא אינו חולק את השלטון עם אף גורם אחר (כמו אצולה או כנסייה).

משטרים אוטוקרטיים שיש בהם שליט אחד הם דוגמה לאבסולוטיזם פוליטי. בשלטון זה אין הכרה בריבונות העם - השלטון מהגדרתו אינו דמוקרטי או שוויוני. דוגמה לאוטוקרטיה היא ספרד תחת שלטונו של הגנרל פרנסיסקו פרנקו בין שנות ה-30 לשנות ה-70 במאה ה-20. בימינו אוטוקרטיה משמשת מושג נרדף לדיקטטורה, אף-על-פי שהיא מציינת כל סוג של שלטון יחיד, כולל מונרכיה (מלוכה).

מונרכיות בהן המונרך עדיין מחזיק בכוח אבסולוטי בימינו כוללות את ברוניי (סולטאן), אסוואטיני (מלך), עומאן (סולטאן), ערב הסעודית (מלך), קטר (אמיר) וקריית הוותיקן (אפיפיור).

==פילוסופיה==
תומאס הובס, אחד מהפילוסופים הדוגלים בשיטה זו האמין כחלק מהפילוסופיה שלו על אודות "חוק הטבע", כי שליטים אבסולוטיים מופיעים בכפוף לדחפים היסודיים ביותר של האדם. לפי טענתו, לא ייתכן סדר חברתי ללא ויתור על הכוח לידיו של אדם יחיד שיפעל לריסון אלימות ומגמות אנטי-חברתיות של אנשים. הובס לא טען כי הכוח השולט יהיה האל, אלא אדם בעל סמכויות שיוצא מן המדינה והוא אחראי לביטחון האישי של כל פרט. אותה התאגדות של מדינה שבה מוותר היחיד על חלק מזכויותיו על מנת שכל היחידים יוכלו לחיות בשלום, נקראת, על פי הובס, "לווייתן".

בעיני אלה המאמינים כי השליט האבסולוטי נבחר בידי אלוהים, בגידה במונרך כמוה כבגידה באל. לפיכך, השלטון נחשב אבסולוטי, בכך שהשליט לא יכול להתחלף.

==צרפת==

משטר אבסולוטי היה נפוץ בצרפת במאה ה-17 ו-ה-18. השלטון האבסולוטי הונהג בצרפת למעשה עד למהפכה הצרפתית ב-1789. במאה ה-17 הלך והתגבש בצרפת משטר חדש שנקרא "המשטר האבסולוטי". משטר זה ביקש לפתור בעיות מדיניות, כלכליות וחברתיות קשות בצרפת. בצורת משטר זו ניתנות כל סמכויות השלטון למלך, הנחשב לשליחו של אלוהים. לכן באותו זמן ציות למלך היה נחשב ציות לאל. השלטון האבסולוטי הצרפתי התפרסם בשל פער המעמדות החריף בין המעמד השלישי למעמד האצולה. רשמית הוא אמנם ביטל את סמכויותיהם השלטוניות של האצילים, אך למעשה הותיר בידם זכויות-יתר רבות (התחמקות מתשלום מיסים, תפקידים שלטוניים שהיו פתוחים רק בפניהם וכו'), כך שמבחינות מסוימות הפיאודליזם היה עדיין קיים. השלטון האבסולוטי בצרפת הוא זה שהוביל למהפכה הצרפתית.

אבסולוטיזם כביטוי לא מופיע עד למאה ה-19, עת חלף העידן המסורתי של האבסולוטיזם.

==ראו גם==
* אבסולוטיזם נאור

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיטות ממשל
גשר הקונפדרציה

גשר הקונפדרציה הוא גשר המחבר בין הפרובינציה אי הנסיך אדוארד לבין ניו ברנזוויק בקנדה והוא מגשר על פני מצר נורת'מברלנד לאורך 12.9 ק"מ. זהו הגשר הארוך ביותר שמתוח על פני מים שקופאים בכל חורף.

רובו של הגשר נמצא בגובה של 40 מ' מעל המים, אולם חלקו מוגבה לכדי 60 מטר במפתחים רחבים על מנת לאפשר מעבר ספינות. הגשר נשען על 62 עמודים, המרוחקים זה מזה עד 250 מטר. רוחבו של הגשר 11 מטר. אגרה נגבית בגשר, רק ביציאה מאי הנסיך אדוארד. להולכי רגל ואופניים אין מעבר על הגשר, לרשותם עומדת מעבורת.

פתיחתו הרשמית של הגשר לתנועה נערכה ב-31 במאי 1997.

==קישורים חיצוניים==

קונפדרציה, גשר
קטגוריה:אי הנסיך אדוארד
קטגוריה:ניו ברנזוויק
טבלניים

[[טבלן מצוייץ]]
[[טבלן בינוני]]
טבלניים (שם מדעי: Podicipedidae) היא משפחת עופות מים מסדרת הטבלנאים. הטבלנים בעלי דמיון לברווזים אך אין ביניהם כל קשר. הם צפים כמותם על המים וצוללים בחיפוש מזונם הכולל בעיקר דגים וחרקי מים.

הקטן בטבלניים הוא טבלן גמד (Tachybaptus dominicus) ששוקל עד 120 גרם. הגדול ביותר הוא טבלן גדול (Podiceps major) ששוקל 1.7 ק"ג.

== מיון ==
*סוג טבלן צפון-אמריקאי Aechmophorus
**טבלן קלארק Aechmophorus clarkii
**טבלן מערבי Aechmophorus occidentalis
*סוג טבלן Podiceps
**טבלן לבן-לחיים Podiceps auritus
**טבלן מצויץ Podiceps cristatus
**טבלן הכתר Podiceps gallardoi
**טבלן אפור-לחיים Podiceps grisegena
**טבלן גדול Podiceps major
**טבלן בינוני Podiceps nigricollis
**טבלן כסוף Podiceps occipitalis
**טבלן הפונה Podiceps taczanowskii
*סוג בעל מין יחיד טבלן עקוד-מקור Podilymbus podiceps
*סוג טבלן אוסטראלי Poliocephalus
**טבלן ניו זילנדי Poliocephalus rufopectus
**טבלן אוסטרלי אפור-ראש Poliocephalus poliocephalus
*סוג טבלן דרום-אמריקאי Rollandia
**טבלן דרום אמריקאי מצויץ Rollandia rolland
**טבלן טיטיקקה Rollandia microptera
*סוג Tachybaptus
**טבלן גמדי Tachybaptus ruficollis
**טבלן אוסטרלי Tachybaptus novaehollandiae
**טבלן מדגסקרי קטן Tachybaptus pelzelnii
**טבלן פחות Tachybaptus dominicus

שלושה מינים במשפחה זו נכחדו במהלך המאה ה-20:
*טבלן ענק Podilymbus gigas, נכחד מהבר בשנת 1989.
*טבלן קולומביאני Podiceps andinus, נכחד מהבר בשנת 1994.
*טבלן אלאוטרה Tachybaptus rufolavatus, נצפה לאחרונה בשנת 1988, והוכרז רשמית שנכחד מהבר בשנת 2010.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
קובץ:Flickr - Rainbirder - Slavonian Grebe (Podiceps auritus) (2).jpg|טבלן לבן-לחיים
קובץ:Podicephorus major -Santa Vitoria do Palmar, Rio Grande do Sul, Brazil -swimming-8.jpg|Podiceps major
קובץ:Aechmophorus occidentalis -California-8.jpg|טבלן מערבי
קובץ:Tachybaptus novaehollandiae - Mulligan's Flat.jpg|Tachybaptus novaehollandiae
קובץ:Poliocephalus poliocephalus RB.jpg|Poliocephalus poliocephalus
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
עזאם עזאם

עזאם עזאם (בערבית: عزام عزام; נולד ב-28 בספטמבר 1962) הוא דרוזי-ישראלי, שהיה כלוא במצרים כ-8 שנים באשמת ריגול לטובת מדינת ישראל.

== פרשת מעצרו במצרים ==
עזאם הוא מכונאי בהכשרתו. כחלק מעבודתו בחברת האופנה "תפרון", נהג עזאם לבקר במצרים במפעלים אשר שימשו קבלני-משנה של תפרון. ב-5 בנובמבר 1996, במהלך אחד מהביקורים הללו, נעצר עזאם על ידי שירותי הביטחון המצריים באשמת ריגול לטובת מדינת ישראל. המעצר בא לאחר שעמאד א-דין איסמאעיל, אחד ממנהלי העבודה המצריים במפעל בו נערך חלק מייצור תחתונים עבור תפרון, הודה שבמהלך שהותו בישראל גויס על ידי המוסד.

ב-24 באפריל 1997 החל משפטו של עזאם בקהיר. התביעה הציגה שני זוגות תחתונים ושתי שפופרות צבע - כחולה ואפורה, וטענה שבעזרתם העביר עזאם לאיסמאעיל מסרים מהמוסד, כתובים בדיו סתרים על-גבי הלבנים. עזאם וישראל הכחישו לאורך כל הדרך, ועדיין מכחישים, שעזאם היה מעורב בריגול.

ב-31 באוגוסט הורשע עזאם, ונגזרו עליו 15 שנות מאסר עם עבודות פרך, אף שלפי דבריו של עזאם אחרי שחרורו, עונש עבודות הפרך לא בוצע למעשה, אלא רק עונש המאסר. על איסמאעיל נגזר מאסר עולם עם עבודות פרך.

ב-21 בספטמבר 1997 הודיע נשיא מצרים חוסני מובארכ כי לא יחון את עזאם עזאם. הוא האשים את ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, במשבר שנוצר. לדבריו, "הם עשו הרבה טעויות בטיפול בנושא, ועליהם לשאת באחריות. אין ביכולתי לעשות דבר כדי לשנות זאת". לאחר מכן, נעשו מספר ניסיונות נוספים להביא לשחרורו של עזאם עזאם, ביניהם ניסיון לקשור את שחרורו עם עסקת החזרת שלושת החיילים החטופים שבוצעה ב-2004, אולם ניסיונות אלו נכשלו.

== השחרור מהמאסר והחיים שלאחר מכן ==
ב-5 בדצמבר 2004 שוחרר עזאם עזאם מכלאו ושב לישראל, לאחר כ-8 שנות מאסר. בתמורה לכך, שחררה מדינת ישראל שישה מחבלים מצריים שחדרו לישראל ליד ניצנה, במטרה לבצע פיגועים בשטח ישראל. עזאם עזאם הודה נרגשות לראש הממשלה, אריאל שרון, ושבוע מאוחר יותר הופיעו ידיעות בעיתונות על כך שהתפקד לליכוד. הבעת נאמנות בלתי מסויגת לישראל, סגנון דיבורו בפאתוס וגם שמו הכפול, הביאו כמה תוכניות סאטירה להפכו לדמות סאטירית.

לאחר שחרורו, השיא עזאם עזאם משואה בטקס המרכזי של יום העצמאות ה'תשס"ה (2005). מספר שנים לאחר חזרתו ארצה שימש מנהל סניף של חברת "אייס קנה ובנה". נכון לאמצע העשור השני של המאה ה-21 עבד עזאם כאיש אחזקה בבתי הזיקוק לנפט בחיפה.

באפריל 2011 נדחתה בבית הדין לעבודה בתל אביב תביעה של עזאם כנגד חברת תפרון, בה דרש לקבל שכר עבודה בגין התקופה בה היה בכלא המצרי.<ref></ref>

ב-2012 השתתף עזאם בעונה השישית של תוכנית המציאות "הישרדות VIP" בערוץ 10. ב-2013 כיכב בקמפיין פרסומי למכשיר לניקוי ביתי.

עזאם, המתגורר בכפר מע'אר, נשוי לאמאל עזאם. לזוג ארבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנכלאו במצרים
קטגוריה:מורשעים בעבירות ביטחון במצרים
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2005
קטגוריה:מתחרי הישרדות (ישראל)
קטגוריה:מע'אר: אישים
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
כריסטיאן גולדבך

כריסטיאן גולדבך ( ;18 במרץ 1690 – 20 בנובמבר 1764) מתמטיקאי פרוסי הידוע כיום בעיקר בזכות השערת גולדבך – השערה בתורת המספרים שמעולם לא הוכחה ומהווה אתגר מתמשך כבר שנים רבות.

מכתב מגולדבאך ללאונרד אוילר ב [[7 ביוני 1742 .]]

גולדבך נולד בקניגסברג כבן לכומר. הוא למד משפטים ומתמטיקה, והסתובב רבות באירופה. שם נפגש עם מתמטיקאים מפורסמים רבים, כמו לייבניץ, אוילר, דניאל ברנולי וניקולס ברנולי. הוא למד באקדמיה למדעים של סנקט פטרבורג והיה מורו הפרטי של הצאר פיוטר השני.

לטענת אוילר, גולדבך הוא זה שהוכיח את משפט גולדבך-אוילר. ביחד הם עבדו על משפט אוילר על חלוקת מצולעים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-17
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1690
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1764
האדם הוויטרובי

האדם הוויטרוּבי (באיטלקית: L'Uomo Vitruviano, או Le proporzioni del corpo umano secondo Vitruvio, "הפרופורציות של גוף האדם על פי ויטרוביוס") הוא רישום מפורסם של לאונרדו דה וינצ'י משנת 1490. הרישום המשקף זאת, עושה שימוש בפרופורציות ובסימטריה של גוף האדם, כסמל ליופי, לשלמות ולהרמוניה. הוא מהווה ביטוי של גילוי מחדש של הפרופורציות המתמטיות של גוף האדם במאה ה-15, ונחשב לאחת מיצירות האמנות הידועות של הרנסאנס האיטלקי.

הרישום עשוי בדיו. מידותיו: 34.3 ס"מ לאורכו ו-24.5 ס"מ לרוחבו. הוא מהווה כיום חלק מהאוסף של גלריית האקדמיה (Gallerie dell'Accademia) שבוונציה. הרישום מתאר את צורתו של גבר עירום בשני מצבים ה"מונחים" זה על גבי זה כשידיו מושטות הצידה, כל אחד מהמצבים חסום, פעם במעגל, ופעם בריבוע. הציור והטקסט נקראים לעיתים "קאנון היחסים".

על פי הטקסט הנלווה של לאונרדו דה וינצ'י אשר כתוב בכתב ראי, עבודה זו היא התבוננות בפרופורציות גוף האדם (הגברי) כמו שמוסבר במחקר של האדריכל הרומאי ויטרוביוס בספרו "על אודות האדריכלות", שכתב שבגוף האדם:
* כף יד היא כרוחב ארבע אצבעות
* כף רגל היא באורך של שלוש כפות ידיים
* אמה היא ברוחב של שש כפות ידיים
* גובה אדם הוא כארבע אמות
* צעד כפול הוא כארבע אמות
* אורך אדם עם זרועות מושטות שווה לגובהו של האדם
* המרחק בין קו השערות ובין תחתית הסנטר הוא 1/10 מגובהו של אדם
* המרחק בין פסגת הראש ובין תחתית הסנטר הוא 1/8 מגובהו של אדם
* המרחק בין קו השערות ובין פסגת החזה הוא 1/7 מגובהו של אדם
* המרחק בין פסגת הראש ובין הפטמות הוא 1/4 מגובהו של אדם
* רוחב הכתפיים המקסימלי הוא 1/4 מגובהו של אדם
* המרחק בין המרפק וקצה היד הוא 1/5 מגובהו של אדם
* המרחק בין המרפק ובית השחי הוא 1/8 מגובהו של אדם
* אורך כף היד הוא 1/10 מגובהו של אדם
* המרחק בין תחתית הסנטר ובין האף הוא 1/3 מאורך הפנים
* המרחק בין קו השערות ובין הגבות הוא 1/3 מאורך הפנים
* אורך האוזן הוא 1/3 מאורך הפנים

== עדות להשפעה רעיונית או שיתוף הפעולה ==
תמונה דומה מוקדמת יותר צוירה על ידי והחוקרים סבורים שהייתה לו השפעה רבה על הציור של לאונרדו או שהוא אף צויר בשיתוף פעולה עמו.

==שימושים בציור==
רשת מלונות "לאונרדו", שהיא מותג של רשת מלונות פתאל, משתמשת באדם הוויטרובי כלוגו שלה, אך בשינוי קל - הפין הוסר.

איטליה בחרה להטביע את האדם הוויטרובי על הצד הלאומי (צד הנושא) של מטבע 1 אירו.

מולדובה נעזרה באיור האדם הוויטרובי כהמחשה לנושא זכויות האדם, על גבי בול דואר רשמי שהונפק מטעמה לציון יובל ליום זכויות האדם הבין-לאומי.

==ראו גם==
* מיקרוקוסמוס (פילוסופיה)
* דיסקית פיוניר
* פוזת טי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:לאונרדו דה וינצ'י: ציורים
קטגוריה:רישומים
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציורי עירום
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-15
קטגוריה:גלריית האקדמיה: רישומים
ארבע העונות (ויוואלדי)

ארבע העונות הוא כינוי לארבעה קונצ'רטי לכינור, כלי קשת וקונטינואו מתוך אופוס 8 "Il cimento dell'armonia e dell'inventione" (התחרות בין ההרמוניה לאינוונציה) של אנטוניו ויוואלדי (מתקופת הבארוק), שהולחנו בשנת 1723 ופורסמו בשנת 1725.
הקונצ'רטי קרויים על שם עונות השנה: אביב, קיץ, סתיו וחורף. שם האופוס נקרא גם באיטלקית "ארבע העונות".
יצירה זו נחשבת ליצירה הידועה והמוכרת ביותר של ויוואלדי, והיא נחשבת לאחת הדוגמאות המוקדמות ביותר של מוזיקה תוכניתית, כלומר מוזיקה המבוססת על רעיון חוץ-מוזיקלי. במקרה זה, הקונצ'רטי מתייחסים לארבע סונטות, כשהמוזיקה מלווה את הטקסט באופן צמוד. לא ידוע מיהו כותב הטקסט של הסונטות עצמן, וישנה סברה, שוויוואלדי עצמו הוא הכותב.

בשנת 2002 אנג'ליקה אכבר יצרה לראשונה עיבוד של היצירה לפסנתר.

== מבנה ארבעת הקונצ'רטי ==
ארבעת הקונצ'רטי מתארים את עונות השנה על ידי אלמנטים מוזיקליים שונים כגון בחורף מוצג הגשם המטפטף על ידי נגינת פיציקטו של הכינור, כלומר צלילים קצרים המופקים על ידי פריטה על מיתרי הכינור באצבעו של הנגן.

כל אחד מן הקונצ'רטי כתוב בשלושה פרקים במתכונת המקובלת של "מהיר-איטי-מהיר":

קונצ'רטו מספר 1 במי מז'ור, אופוס 8, RV 269, אביב ("La primavera")
<br />אלגרו (Allegro)
(ציוצי ציפורים, פכפוך נחלים, משב רוח קלילה וסערת רעמים וברקים)<br />לארגו (Largo)
(כלב נובח ללא הפסקה)אלגרו (Allegro) (ריקוד רועים בחגיגה כפרית)

קונצ'רטו מספר 2 בסול מינור, אופוס 8, RV 315, קיץ ("L'estate")
<br />אלגרו נון מולטו (Allegro non molto)
(עייפות מרוב חום, שלוש ציפורים: קוקיה תור וחוחית, רוח סערה עם גשם שוטף)<br />אדאג'ו א-פיאנו - פרסטו אֶה פורטה (Adagio e piano - Presto e forte)
(זבובים מזמזמים)<br />פרסטו (Presto) (סערה עזה וגשם שוטף)

קונצ'רטו מספר 3 בפה מז'ור, אופוס 8, RV 293, סתיו ("L'autunno")
<br />אלגרו (Allegro)
(חגיגה כפרית ושתייה לשוכרה)אדאג'ו מולטו (Adagio molto)
(שנת השיכורים)אלגרו (Allegro) (ציד: קרנות ציד, נביחות כלבים ויריות רובים)

קונצ'רטו מספר 4 בפה מינור, אופוס 8, RV 297, חורף ("L'inverno")
<br />אלגרו נון מולטו (Allegro non molto)
(שיניים נוקשות מקור)לארגו (Largo)
(רוגע מול האח הבוערת)אלגרו (Allegro) (החלקה על הקרח)

== ראו גם ==
* אנטוניו ויוואלדי
* בארוק
* עונות השנה (צ'ייקובסקי)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:יצירות מאת ויוואלדי
קטגוריה:מוזיקה של תקופת הבארוק
קטגוריה:עונות השנה
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
אי הנסיך אדוארד

אי הנסיך אדוארד (באנגלית: Prince Edward Island; צרפתית: l'Île-du-Prince-Édouard), אחת מפרובינציות קנדה, השוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי. 

שטחו של האי 5,660 קילומטר רבוע, הפרובינציה הקטנה מבין הפרובינציות של קנדה.

אוכלוסיית האי מונה כ- 160,536 תושבים (הערכה לשנת 2021), ובכך הוא גם הפחות מאוכלס מבין הפרובינציות, אך צפיפות האוכלוסייה בו היא הגבוהה מבין הפרובינציות והטריטוריות.

אי הנסיך אדוארד זכה לפרסום בעקבות סדרת ספריה של לוסי מוד מונטגומרי, שהראשון בהם הוא "האסופית", המתרחשים באי.

==מקור השם==
האי נקרא על שם הנסיך אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט, שחי בין השנים 1767 ו-1820, והיה אביה של המלכה ויקטוריה.

==גאוגרפיה ==
הפרובינציה נמצאת כולה על אי הממוקם בין קו רוחב 46° ו-47° צפון, ובין קו אורך 62° ו-64° מערב. האי נמצא במפרץ סנט לורנס מזרחית לפרובינציית ניו ברנזוויק וצפונית לנובה סקוטיה, כאשר בין נובה סקוטיה לאי מפריד מצר נורת' אמברלנד . ב-1997 נבנה על המצר גשר הקונפדרציה המקשר בין הפרובינציה לניו ברנזוויק.

בירת הפרובינציה והעיר הגדולה ביותר בה היא שארלוטטאון, הנמצאת לחופו הדרומי של האי.

ההתיישבות האירופית באי הביאה לשינוי פני האי - מאחר שבשל התיישבות זו נכרתו למעלה ממחצית היערות שכיסו את האי.

האופי הפסטורלי של האי השפיע רבות על הסופרת לוסי מוד מונטגומרי ועל ספריה.

== היסטוריה==
האי היה בעבר חלק ממושבת אקדיה שבצרפת החדשה. מושבה זו הפכה להיות מושבת נובה סקוטיה לאחר סיפוחה על ידי האנגלים בעקבות חוזה פריז ב-1763 והם קראו לאי סנט ג'ונס. בשנת 1769 הפך האי סנט ג'ונס שעד אז היה חלק מנובה סקוטיה למושבה עצמאית, ולאחר מכן שונה שמו לאי הנסיך אדוארד על מנת שלא יתבלבלו בינו לבין אזורים אחרים באותו שם הנמצאים בקנדה - סנט ג'ון בניו ברנזוויק, סנט ג'ונס בניופאונדלנד ולברדור ועוד.

== כלכלה==
עיקר כלכלת הפרובינציה מתבססת על תעשיות עונתיות של חקלאות, תיירות ודייג, כאשר חקלאות מהווה מקור ההכנסה הדומיננטי של הפרובינציה גם כיום, כפי שהיה הדבר בתקופה הקולוניאלית. המשאבים הטבעיים של הפרובינציה מוגבלים ביותר, אף שנמצאו מצבורים קטנים של גז טבעי בחלקה המזרחי של הפרובינציה. הפרובינציה מספקת יותר משליש מתצרוכת תפוחי האדמה של קנדה. בפרובינציה מבקרים כמיליון תיירים מדי שנה על מנת לבקר בחופים ובמגרשי הגולף שבאי. עיקר התיירות מגיעה לאי בחודשים יולי ואוגוסט. תיירים מגיעים גם בחודשים ספטמבר ואוקטובר על מנת לראות את השלכת. בשל העובדה שבין החודשים דצמבר ואפריל קופא הים סביב הפרובינציה, הדייג הוא עונתי ומתרחש רק בקיץ. עיקר הדיג הוא של סרטנים ופירות ים.

== מפה==
קובץ:pei-map.png

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

*
קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:קנדה: איים
קטגוריה:קנדה: פרובינציות וטריטוריות
קטגוריה:אדוארד אוגוסטוס
מסכת מכות

מסכת מכות דנה בין היתר בדיני ערי המקלט, בתמונה: מפת ערי המקלט
מַסֶּכֶת מַכּוֹת היא המסכת החמישית בסדר נזיקין במשנה, בתלמוד ובתוספתא, ובאה מיד לאחר מסכת סנהדרין. לעיתים היא נקראת "מסכת מלקות" על-שם עונש המלקות שבו עוסקת המסכת ובעיקר פרקה האחרון.

המשנה על מסכת זו כוללת 3 פרקים, ובתוספתא נכללים 4 פרקים. על כל שלושת פרקי המסכת מצוי תלמוד בבלי, ואורכה של המסכת בש"ס וילנא הוא 23 דפים. בתלמוד הירושלמי יש גמרא רק על שני הפרקים הראשונים של המסכת.

על-פי אחת הדעות, מסכת מכות היא חלק ממסכת סנהדרין (ראו בהקדמת הרמב"ם למשנה), והופרדה ממנה מאוחר יותר.

לפי החיד"א, לימוד מסכת זו מהווה סגולה להנצל מהרהורים רעים<ref></ref>.

==מיקומה של המסכת בסדר נזיקין==
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הטעם האסוציאטיבי לפיו מסכת מכות מגיעה לאחר מסכת סנהדרין הוא שמכיוון שאחר שנשנה פרק "ואלו הן הנחנקין" (במסכת סנהדרין), מגיע תורו של פרק "ואלו הן הלוקין" במסכת. אך הרמב"ם מציין מייד כי "ואין זה טעם אמת, אבל היא מסכת בפני עצמה" ומוסיף כי המסכת נסמכה למסכת סנהדרין מפני שאין רשות לבני אדם לענוש ולהלקות, אלא השופטים בעצמם. .

==פרקי המסכת==
* כיצד העדים נעשים זוממין (עשר משניות) הפרק עוסק בהלכות עדים זוממים ועונשם, כיצד נעשים עדים זוממים, וכן מצבים בהם לא ניתן לקיים בהם את העונש שזממו לעשות.
* אלו הן הגולין (שמונה משניות) הפרק דן בעונש הגלות לרוצח בשגגה, ורוצח בשגגה שאין בו גלות, בהלכות עיר מקלט, ומתי יוצא הגולה משם.
* ואלו הן הלוקין (שש עשרה משניות) הפרק עוסק בעונש המלקות - על מה לוקים, כמה לוקים מהות המלקות וכיצד.

בסך הכול, יש במסכת 34 משניות.

==פרשני המסכת==
* רש"י - למסכת זו בתלמוד הבבלי ישנם שלושה מפרשים הנמצאים במקום פירוש רש"י: עד מובא פירוש רש"י המוכר, מדף י"ט עד מובא פירוש ריב"ן, ובדף האחרון מובא פירוש רבנו גרשום.
* תוספות - התוספות למסכת זו נכתבו בבית מדרשו של רבנו פרץ, ושלא כתוספתות אחרות נערך פירוש התוספות עוד בחייו של רבנו פרץ. ישנן פעמים שפרושו של רבנו פרץ בתוספות מכונה בשם משי"ח (ראשי תבות:מורי שיחיה).

==קישורים חיצוניים==

* תלמוד בבלי, [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/Pages/PMain.aspx?misyzira=80035 מסכת מכות], במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית

==הערות שוליים==

מכות
דברים שצריך

דברים שצריך הוא ספר אימה מאת סטיבן קינג שנכתב ב-1991. עיבוד קולנועי לספר הופק ויצא לאקרנים בשנת 1993.

בספר ישנן התייחסויות לספריו האחרים של קינג, למשל ביחס לבית החולים לחולי נפש "גבעת ג'וניפר" או הדמות של אלן פנגבורן שהופיעה בספר קודם של סטיבן קינג בשם "החצי האפל" ועוד.

==עלילה==
עלילת הספר עוסקת בחנות בשם "דברים שצריך" הנפתחת בעיירה "קאסל רוק" שבמדינת מיין.

הסחורה הנמכרת בחנות היא הדבר לו הם משתוקקים יותר מכל תמורת תשלום כספי. התשלום היחיד שבעל החנות דורש הוא זריעת כאוס ואלימות בעיירה השקטה.

בעל החנות, לילנד גאונט תולה על דלת החנות שלט ובו כתובות המילים Caveat emptor ("ייזהר הקונה" ) שלט אשר זוכה להתעלמות מצד כל תושבי העיירה.

אנשיי העיירה מקבלים בחנות את הדברים שאותם הם רוצים ובתמורה הם צריכים לבצע תעלולים קטנים לתושביה האחרים של קאסל רוק. בדרך כלל מבצע התעלול מכיר את זה שהוא אמר לעשות לו תעלול, אך לא נמצא בקשר הדוק איתה. התעלולים גורמים למריבות בין אנשיי העיר, המריבות ההולכות ומתפתחות, בעידודו של לילנד גאונט, הופכות למעגל אלימות.

בספר מוסבר כי גאונט בעצם מוכר לאנשים זבל חסר שימוש אך האנשים שקונים אותו רואים אותו כדבר שהם הכי רוצים, כך מפתחים מפתחים אובססיה פיזית לחפצים שאותם קנו. 

גאונט מאיים על הקונים שאם לא יבצעו את התעלולים הוא ייקח את החפצים שלהם בחזרה וכך בעצם שולט בהם. 

במהלך הספר גורם גאונט לכל אחד מהתושבים לחשוב שאחד מהתושבים האחרים רוצה לגנוב את החפץ שלו, הוא משדר להם בחלומם לבוא אליו לחנות, וכך ביום השביעי לפתיחת החנות נכנסים קונים הרוצים להגן על החפצים אותם קיבלו, גאונט מוכר להם נשק ומשכנע אותם להרוג את מי שמאיים לגזול מהם את החפצים.

בסוף הספר עוזריו של גאונט - אייס מריל ודנפורט "בסאטר" קיטון (שתומרנו לעשות כרצונו לאחר שמכר להם חפצים) - טומנים דינמיט בכל העיר.

השריף אלן פנגבורן, היחיד אשר לא קנה חפצים בחנות, מבין בסוף הספר כי גאונט הוא שד הרוצה להרוס את העיר ואף מצליח לגנוב את המזוודה בה אחסן גאונט את נשמות האדם שמתו ובכך להבריח אותו מהעיירה, אך בשלב זה מעגל האלימות גורמים לעיר לעלות באש. אלן, אהובתו פולי והשוטר נוריס רידג'וויק מצליחים להימלט מקאסל רוק ההולכת ונשרפת.

העמוד האחרון כמעט וזהה לעמוד הראשון. בשניהם המספר מגיע לעיירה קטנה (בתחילת הספר קאסל רוק ובסופו ג'נקשיין סיטי) שם אחד מהמקומיים מסביר לו על הלך הרוח בעיר ומספר על חנות חדשה שעומדת להיפתח ( בעמוד הראשון שמה הוא "דברים שצריך" ובאחרון "תפילות שנענו") וגלגל ההרס והאימה מתחיל שוב. דבר המבהיר לקורא שהסיפור אותו קרא התרחש כבר בעבר ויתרחש עוד בעתיד, כל עוד גאונט ימשיך למכור את חפציו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי אימה
קטגוריה:ספרי סטיבן קינג
קטגוריה:ספרי 1991
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
אינטראנט

אִינְטְרָאנֵט או אינטרה-נט (באנגלית: Intranet, בעברית: רשת פנים ארגונית, על פי האקדמיה ללשון העברית: מִרשתת פְּנים) היא רשת תקשורת מחשבים פרטית, המשמשת לפעילותו הפנימית של ארגון, הפועלת בטכנולוגיית האינטרנט, ובפרט פרוטוקולי TCP/IP, שהגישה אליה מותרת רק למשתמשים בתוך הארגון.

בדומה לאינטרנט, מאפשרת גם רשת אינטראנט הצגה של דפי אינטרנט, וגישה למערכות המידע של הארגון באמצעות דפדפן, או כלים אחרים.

==שימושים==
קיימת התפתחות משמעותית בצריכה של אינטראנט בעיקר בארגונים, למטרות שונות כמו יצירת קשר עם העובדים, גיוס עובדים ועוד. תודות לפורמטים שמציע האינטראנט, ניתן לנהל פרויקטים פנים-ארגוניים דרך המחשב ואף מתחבר למערכות המאפשרות תקשורת חוץ-ארגונית עם לקוחות.<ref></ref>

ארגונים ובעלי עסקים שונים יכולים לאפשר לעובדים שלהם לגשת להודעות משותפות, לשלוח הודעות פרטיות דרך הרשת הציבורית, תוך כדי שימוש בהצפנה ואמצעי ביטחון אחרים בשביל לקשר בין גורמי הארגון. השימוש באינטראנט מתבצע בצורה פשוטה דרך יישום שניתן להתקנה במכשירים שונים ומאפשר לתקשר בדרך מאובטחת תודות לחומת האש. כאשר חלק מהאינטראנט הופך לנגיש ללקוחות ואחרים מחוץ לעסק, האינטראנט נהפך לחלק מאתר אקסטראנט.

באינטראנט גדול, התנועה לרוב דומה לתנועה של אתר ציבורי, ויכולה להיות מבוקרת על ידי תוכנת מדדים שמאתרת פעילות ברשת הזאת. האינטראנט מחליף אמצעי תקשורת פנים-ארגוניים קודמים. יש הגורסים שהודות לאינטראנט תהליכי העבודה הפכו יעילים יותר וידידותיים לסביבה באופן יחסי.<ref></ref>

כיום גם מתקיימת חשיבה לגבי המשך פיתוח ועשיית שימוש באינטראנט. מדובר באמצעי תקשורת שיכול להוביל לשינוי תרבותי, להעלות אפשרויות מתקדמות יותר של שיתוף בין ארגונים, בין אנשים פרטיים וכדומה, שלא נראו בעבר.

עבור שימושים אפשריים בהווה ובעתיד מתגייסים אנשי מקצוע שונים, המגיעים מתחום חווית המשתמש, ניהול מערכות מידע וכדומה. השימוש הנפוץ ביותר באינטראנט הוא לצורך מחלקות גדולות בארגונים כמו משאבי אנוש, ניהול מידע, שקיפות והצגת מידע לעובדים וגם שילובים של אלה באלה. אינטראנט והשימושים שלו גדלים בקצב מואץ, וכיום כבר ניתן להרגיש שזוהי מערכת תשתיתית עבור ארגונים גדולים.<ref></ref>

==יתרונות==
*שימוש בכלים ואמצעים קיימים (ציוד ותוכנה תואמי אינטרנט)
*עלות הקמה נמוכה יחסית
*הפחתה בעלויות הפצת מידע
*גמישות בגודל

באינטראנט ניתן לגשת ליישומים שנבנו מלכתחילה למטרה זו, וכן ליישומים שנבנו בטכנולוגיות אחרות, ונוסף להם ממשק המחבר אותם לאינטראנט. פעמים רבות הגישה לשלל השירותים המוצעים באינטראנט נעשית באמצעות פורטל ארגוני.

פורטל ארגוני ואינטראנט מאפשרים לשפר את התקשורת התוך הארגונית, ניהול והעברת הידע הארגוני וזאת בעלות הקמה והשקעה נמוכה.

בעבר שיטות העברת הידע בתוך הארגון היו מבוססות על ניירת, הדפסות ודואר פנימי. כיום בעקבות המהפכה הטכנולוגית יועלו מאוד תהליכי העברת הידע ותהליכי העבודה בתוך הארגון.

==יישומים מקובלים באינטראנט==
*ספר טלפונים ארגוני ובעלי תפקידים
*נוהלי הארגון
*חזון הארגון
*הודעות ועדכונים
*מערכת מידע פנים-ארגונית

לא בהכרח קיימת גישה מהאינטראנט לאינטרנט, אך כאשר מותרת גישה כזו, משתמשים באמצעים לאבטחת מידע (כגון חומת אש), כדי למנוע חדירה לא מורשית למערכות הפנים ארגוניות.

== ראו גם ==
*Virtual Private Network
*אקסטראנט

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:ניהול ידע
חוג הקוטב

חוג הקוטב הוא כינוים של שני קווי רוחב: חוג הקוטב הצפוני - שנקרא גם החוג הארקטי, שהוא קו הרוחב 66.5° צפון, וחוג הקוטב הדרומי - שנקרא גם החוג האנטארקטי, שהוא קו הרוחב 66.5° דרום. ניתן להרחיב את ההגדרה ולהתייחס ל"חוג הקוטב" ככלל השטח שבין קווי רוחב 66.5° לקטבים הקרובים אליהם.

== נטיית כדור הארץ וקביעת חוג הקוטב==
אורך היום (מהזריחה עד לשקיעה) בתל אביב לעומת סטוקהולם
קביעת חוגי הקטבים לקווי הרוחב 66.5° נובעת מנטייתו של ציר הסיבוב של כדור הארץ מהציר המאונך למישור המלקה ב־23.5°. נטייה זו היא הגורמת לשינויים באורך היום והלילה (כמות שעות האור ביממה) בנקודה ספציפית על־פני העולם לאורך השנה, והשינויים הללו בתורם הם הגורמים לעונות השנה.

בקו המשווה, אורך היום נשאר קבוע לכל אורך השנה והוא עומד על 12 שעות בהן השמש נראית מעל האופק (יום), ו־12 שעות בהן השמש נמצאת מתחת לאופק ("לילה"). בגלל נטיית כדור הארץ, ככל שמתקדמים מקו המשווה לכיוון הקטבים, כך מקצין השוני באורכי היום והלילה לאורך השנה. כך למשל, כפי שניתן לראות באיור, ביום הארוך בשנה (ה־21 ביוני, תחילת הקיץ בחצי הכדור הצפוני) תל אביב (שנמצאת על קו רוחב 32° צפון) נהנית מ־14 שעות אור, בעוד שסטוקהולם (שנמצאת על קו רוחב 59° צפון) נהנית מ־18 שעות אור, ואילו בתחילת החורף, ביום הקצר בשנה (ה-21 בדצמבר, תחילת החורף בחצי הכדור הצפוני) תל אביב נהנית מ־10 שעות אור, בעוד שסטוקהולם הצפונית יותר נהנית רק מ-6 שעות אור.

== הייחוד בקו הרוחב 66.5° ==
הייחוד של קו הרוחב 66.5° צפון (החוג הארקטי) הוא שביום הארוך בשנה, אורך היום הוא 24 שעות אור - כאורך כל היממה. ביום זה השמש לא שוקעת אלא נותרת מעל האופק לכל אורך היממה, תופעה המכונה שמש חצות. לעומת זאת, ביום הקצר בשנה אורך היום הוא אפס שעות אור, כלומר לאורך כל אותו יום השמש לא זורחת, אלא נותרת מתחת לאופק. קו החוג הארקטי הוא קו הרוחב הדרומי ביותר (בחצי הכדור הצפוני) בו מתקיימת התופעה של שמש חצות (ביום אחד בלבד, ב־21 ביוני). תנאים דומים מתקיימים בקו הרוחב 66.5° דרום (החוג האנטארקטי), המהווה את קו הרוחב הצפוני ביותר (בחצי הכדור הדרומי) בו מתקיימת התופעה של שמש חצות (ב־21 בדצמבר). 

קו הרוחב 66.5° נקבע כתוצאה מההפרש בין קו הרוחב בקוטב (90°) לנטיית כדור הארץ ממישור המלקה (23.5°). ככל שמתרחקים מחוגי הקוטב לכיוון הקטבים הקרובים אליהם, מספר הימים בהם השמש לא שוקעת בקיץ ולא זורחת בחורף גדל. לדוגמה, בקו רוחב 70° עוברים כ־60 יום בהם השמש לא שוקעת בקיץ ולא זורחת בחורף, בהשוואה ליום בודד בקו רוחב 66.5°. בקטבים, בקו רוחב 90°, השמש אינה שוקעת במשך שישה חודשים בשנה ואינה זורחת במשך ששת החודשים הנותרים.

אם נתייחס למונח "חוג הקוטב" כאל כלל השטח שבין קווי הרוחב 66.5° לקטבים הקרובים אליהם, ניתן גם לתארו ככלל השטח על־פני כדור הארץ שבו יש לפחות יום אחד עם שמש חצות.

==ראו גם==
* לילות לבנים
* ליל קוטב

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קווי רוחב
מצוק ההעתקים

180px
180px
מְצוּק ההעתקים הוא רצף של צוקים המצוי בשולים המערביים של בקע ים המלח – חלק הבקע הסורי־אפריקני המשתרע מדרום טורקיה ועד לדרום מפרץ אילת. המצוק עובר מרכס רמים בצפון, דרך בקעת הירדן ועד מצוקי הרי אילת. מצוק ההעתקים מתבטא במיוחד בקצה המזרחי של מדבר יהודה, ממערב לים המלח. 

לרוב אורכו של מצוק ההעתקים ובמקביל לו, מצוי מצוק נוסף, רובו בשטח מדינת ירדן, ובאופן חלקי, גם בשטח מדינת ישראל, באזור הגולן. הטופוגרפיה של המצוק המזרחי הופכת אותו למאפיין גאוגרפי בולט כמעט לכל אורכו, בניגוד למצוק המערבי, הישראלי, הבולט בעיקר באזור מדבר יהודה.

המצוק נוצר יחד עם הבקע הסורי־אפריקני כתוצאה מתנועותיהם של הלוח הערבי ממזרח והלוח האפריקאי ממערב, ואשר התרחקותם זה מזה יצרה את השבר כולו. 

גובהו המרבי של המצוק במדבר יהודה הוא 270 מטר מעל פני הים (מעל נחל קדם) וגובהו המינימלי 50 מטר מתחת לפני הים (מעל נחל קדרון). הפרש הגבהים בין ראש המצוק לבסיסו נע בין 250 ל־670 מטר. השיפוע חד מאוד. השיפוע המרבי הוא בן 73 מעלות (מעל נחל חצצון), והמינימלי 27 מעלות (באזור נחל רחף).

במרץ 2024 פורסם כי נמצא במצוק ההעתקים מטבע מתקופת מרד בר כוכבא.<ref></ref>

המצוק קיבל את שמו מסדרת ההעתקים שיצרה אותו.

==ראו גם==
*טקטוניקת הלוחות
*הלוח הערבי
*הלוח האפריקאי
*הבקע הסורי-אפריקני

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:מצוקים
קטגוריה:העתקים