יחסי החוץ של איחוד האמירויות הערביות

יחסי החוץ של איחוד האמירויות הערביות הם היחסים הבילטרליים שבין איחוד האמירויות הערביות לבין מדינות העולם וגופים בינלאומיים שונים.

יחסי החוץ של איחוד האמירויות הערביות מנוהלים על ידי משרד החוץ ושיתוף הפעולה הבינלאומי בראשות השר עבדאללה בן זאיד אאל נהיאן. ראש הממשלה וסוכנויות רבות אחרות ממלאות תפקיד בקביעת המדיניות, ולמוסדות ועסקים רבים יש תפקיד בהם.

לאיחוד האמירויות הערביות קשרים דיפלומטיים ומסחריים עם רוב מדינות העולם. היא חברה באופ"ק היא אחת החברות המייסדות של מועצת שיתוף הפעולה של המפרץ (GCC), חברה באו"ם ובבנק העולמי, קרן המטבע הבין-לאומית, הליגה הערבית, הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC) והמדינות הבלתי-מזדהות. כמו כן, היא משקיפה בארגון הארגון הבין-לאומי לפרנקופוניה.

לרוב המדינות יש נציגויות דיפלומטיות בבירה אבו דאבי, כאשר רוב הקונסוליות נמצאות בדובאי.

== יחסים בינלאומיים ==
איחוד האמירויות הערביות חברה באומות המאוחדות ובליגה הערבית ומקיימת יחסים דיפלומטיים עם יותר מ-60 מדינות, כולל סין, יפן, דרום קוריאה, פקיסטן, רוסיה, הודו, נפאל, ארצות הברית ורוב מדינות מערב אירופה. היא חברה באופ"ק (OPEC), אועפ"ק (OAPEC) ומועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ (GCC).

באוקטובר 2010, איחוד האמירויות קיבלה מעמד של משקיף בארגון הבינלאומי דה לה פרנקופוני.

כתוצאה ממדיניות החוץ של איחוד האמירויות, דרכון האמירויות עלה בדירוג מדד הנלי לדרכונים במהלך העשור האחרון ב-28 מקומות. על פי המדד, נכון ל-2019, לבעלי דרכון אמירתיים הייתה גישה ללא ויזה או ויזה עם הגעה ל-165 מדינות וטריטוריות, מה שמדרג את הדרכון האמירתי במקום ה-21 בעולם מבחינת חופש הנסיעה.

לפי מדד הדרכונים העולמי של ארטון קפיטל הקנדית, הדרכון של איחוד האמירויות הוא הטוב בעולם, וניתן להיכנס באמצעותו ל-180 מדינות ללא ויזה.

== יחסים דיפלומטיים ==
רשימת המדינות שאיחוד האמירויות הערביות מקיימת איתן יחסים דיפלומטיים:

===אסיה===

===אירופה===

===אוקיאנה===
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תאריך התחלה
!הערות
|-
|
|16 במרץ 1975
|ראו יחסי אוסטרליה–איחוד האמירויות הערביות

* לאוסטרליה יש שגרירות באבו דאבי וקונסוליה כללית בדובאי
* לאיחוד האמירויות הערביות יש שגרירות בקנברה
|-
|
|5 באוגוסט 2018
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 באוגוסט 2018
|-
|
|17 במרץ 2010
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-17 במרץ 2010
|-
|
|3 ביוני 2010
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-3 ביוני 2010
|-
|
|8 בספטמבר 2016
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-8 בספטמבר 2016
|-
|
|27 במרץ 2007
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-27 במרץ 2007
|-
|
|20 במאי 1985
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-20 במאי 1985

* לניו זילנד יש שגרירות באבו דאבי
* לאיחוד האמירויות הערביות יש שגרירות בוולינגטון
|-
|
|16 באוקטובר 2009
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-16 באוקטובר 2009
|-
|
|22 במרץ 2017
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 במרץ 2017
|-
|
|11 במאי 2010
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-11 במאי 2010
|-
|
|29 באפריל 2010
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-29 באפריל 2010
|-
|
|13 ביולי 2007
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-13 ביולי 2007
|-
|
|29 במרץ 2010
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-29 במרץ 2010
|-
|
|23 ביוני 2009
|שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-23 ביוני 2009
|}

== סכסוכים טריטוריאליים ==
* מיקום ומעמד הגבול עם ערב הסעודית אינם סופיים, הגבול דה פקטו משקף הסכם מ-1974; אין גבול מוגדר עם רוב עומאן, אלא קו אדמיניסטרטיבי בצפון הרחוק;
* איחוד האמירויות תובעים שני איים דרך האמירות ראס אל-ח'ימה במפרץ הפרסי, שנשלטים על ידי איראן: לסר טונב (שנקרא בערבית Tunb as Sughra על ידי איחוד האמירויות וג'זירה-יה טונב-ה קוצ'אק בפרסית על ידי איראן) ו־Greater Tunb (בשם Tunb al Kubra בערבית על ידי איחוד האמירויות הערביות ו-Jazireh-ye Tonb-e Bozorg בפרסית על ידי איראן);
* איחוד האמירויות תובעים לאי דרך האמירות שארג'ה במפרץ הפרסי המנוהל כיום על ידי איראן (הנקרא בערבית אבו מוסא על ידי איחוד האמירויות וג'זירה-יה אבו מוסא בפרסית על ידי איראן) - עליו נקטה איראן צעדים להפעיל שליטה חד צדדית מאז 1992, כולל הגבלות גישה והצטברות צבאית על האי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

*