OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עבודה שחורה

לוגו האתר
עבודה שחורה היה אתר אינטרנט שפעל למען שמירת אופייה של מדינת ישראל כמדינת רווחה.

האתר היה בנוי כבלוג של מספר כותבים רב, בהם עתונאים, סופרים, משוררים, הוגי דעות, חברי הכנסת וחברי הכנסת לשעבר, פוליטיקאים אחרים, היסטוריונים, פעילי התארגנויות עובדים ועוד. האתר היה מעורב בשורה של מאבקים חברתיים, וסייע לקידום הצעות חוק שונות, כגון מימון של חינוך חינם לילדים חולים בגלאי 3–4, שנעדרו בשל מחלה ממוסד חינוכי במשך 21 יום או יותר<ref></ref>.

האתר התחיל את דרכו כבלוג בפלטפורמת ישרא-בלוג, אחרי הבחירות לכנסת ב-2006. המטרה הראשונית הייתה לפרסם ברשת פניות לנבחרי מפלגת העבודה הישראלית שדרשו שיתנהלו לאור מצע המפלגה, ולפרסם את תגובות הנבחרים<ref></ref>. בהמשך התרחב האתר לעיסוק במגוון רחב של נושאים חברתיים וכלכליים כמו זכויות עובדים, מהגרי עבודה, זכויות נשים, מצב המיעוט הערבי בישראל, מתווה הגז, אקלים ועוד. האתר עסק בתחומי הפוליטיקה, הכלכלה, עבודה ורווחה, בריאות, חינוך ותרבות, מן הזווית הסוציאל-דמוקרטית.

==מטרות האתר==
*קידום מעורבות פעילה של אזרחים בפוליטיקה, במאבק החברתי ובעיקר בחיבור בין שני העולמות
*קידום שיח ישיר בין בוחרים לנבחרים ללא מתווכים
* מתן תשובות לעובדים בענייני תנאי העסקתם
*הפצת רעיון מדינת הרווחה לציבור רחב ככל האפשר
*קידום הרשת ככלי המאפשר ביטוי ופעילות לציבור רחב שרוצה להשמיע דעה ולהשפיע

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
חגי דותן

חגי דותן (נולד ב-1959) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, מפקדו הראשון של מחוז חוף, שפוצל ממחוז הצפון. הודח מתפקידו בגין התנהגות שאינה הולמת שוטר והטרדה מינית.

==ביוגרפיה==

דותן שירת בצה"ל בחיל המודיעין והתגייס לשורות המשטרה ב-1981, תחילה כקצין משמר הגבול עד 1987, אחר כך עבר למשטרה הכחולה והיה קצין סיור במרחב דן ב-1991 קודם לדרגת רב-פקד ומונה למפקד תחנת גבעתיים, ב-1993 מונה לראש לשכת תנועה במרחב דן וב-1994 מונה למפקד משטרת בת ים בדרגת סגן ניצב. בשנים 1996 עד 1998 שירת כקצין ביטחון (קב"ט) בשגרירות ישראל בארגנטינה, לאחר חזרתו ארצה מונה לראש ענף תנועה במחוז תל אביב.

ב-1999 קודם לדרגת ניצב משנה ולמפקד מרחב מוריה במחוז ירושלים ואחר כך שימש מפקד מרחב ציון במחוז זה. בשנים 2003 עד 2005 היה מפקד המרכז ללימודי משטרה בשפרעם, כשבתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות עמד דותן בראש מפקדת שליטה ופיקוד שהייתה אחראית על פינוי היישובים בצפון רצועת עזה.

בדצמבר 2005 קודם לדרגת תת-ניצב וקיבל לפיקודו את מרחב ירקון במחוז תל אביב וביולי 2007 מונה לסגן מפקד המחוז הצפוני.

במאי 2009 נכנס לתפקידו כמפקד מחוז ש"י (יהודה ושומרון) בדרגת ניצב (שוקי זיסו מונה לסגנו). ב-2011 מונה למפקדו הראשון של מחוז חוף, מחוז חדש שהוקם בעקבות פיצול מחוז הצפון של המשטרה ונחנך בחודש יולי.

במאי 2009 פורסם כי חגי דותן סגר בעצמו תיק תאונת הדרכים שהיה מעורב בה במרץ 2008. דותן טען בתגובה כי הדבר נעשה בתום לב וכי "הביאו לי לחתום על טפסים ואני אפילו לא בטוח שזיהיתי שמדובר בתאונה שלי".

בפברואר 2015 נחקר במח"ש כחלק מפרשת הניצבים, בחשד להטרדה מינית של שוטרות ושוחרר לביתו בתנאים מגבילים למשך שבועיים. מפכ"ל המשטרה הודיע לדותן על פיטוריו, בכפוף לשימוע ולאישורו של השר לביטחון הפנים. המחלקה לחקירות שוטרים החליטה להעמידו לדין משמעתי ולא פלילי בגין התנהגות שאינה הולמת שוטר ובהטרדה מינית. ב-7 ביולי 2016 הורשע ובסוף החודש נגזר דינו: נזיפה והורדה בדרגה למשך חצי שנה.

בנובמבר 2015 מונה למנהל מתחם סינמה סיטי ראשון לציון, וכיום הוא בעליו של בית קפה באזור חולון.

דותן נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון בקרימינולוגיה ותואר שני במנהל עסקים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.police.gov.il/contentPage.aspx?pid=267&mid=2 מפקד מחוז חוף], אתר משטרת ישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז ש"י במשטרת ישראל
קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:מורשעים בדין משמעתי בישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז חוף במשטרת ישראל
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
שעשועון

שעשועון הוא תוכנית רדיו או תוכנית טלוויזיה שבה המשתתפים מתחרים ביניהם במילוי משימות למטרת זכייה בפרס. שעשועונים רבים מבוססים על שאלות טריוויה, משימות קצובות בזמן, וכדומה, המוצגים על ידי מנחה התוכנית למתמודדים. הפרס בשעשועונים הוא, לרוב, פרס כספי או חפצים בעלי ערך.

פורמט זה החל בשעשועוני רדיו, ובראשית ימי הטלוויזיה התפתחו שעשועוני טלוויזיה משעשועונים דומים שהתקיימו ברדיו. שעשועון הטלוויזיה הראשון הוא Spelling Bee, ששידורו החל בשנת 1938. שעשועון הטלוויזיה הראשון ששודר בישראל הוא "זה הסוד שלי", ששודר בטלוויזיה הישראלית החל מ-1975 עד 1980.

וריאציות עיקריות של שעשועונים:
* המתמודדים הם ידוענים / המתמודדים נבחרים מקרב הציבור כולו.
* כל אחד מהמתמודדים מתמודד באופן אישי / המתמודדים מחולקים לקבוצות, המתמודדות זו נגד זו.
* ההתמודדות היא בתחום ידע כללי המצריך בקיאות גדולה בנושאים רבים / ההתמודדות היא בכישורים כלליים, ללא דרישה לידע מובהק.
* לזוכה ניתן פרס סמלי / לזוכה ניתן פרס ענק.
* השעשועון מוקלט מראש / השעשועון משודר בשידור חי
* השתתפות הצופים בבית היא בשיחת טלפון בשידור חי / השתתפות הצופים בבית היא באמצעות הדואר, המשיבון או אתר אינטרנט, והזוכה מוכרז רק בשידור הבא של התוכנית.

טכניקה נפוצה להגברת המתח בשעשועון היא הכפלת גובה הפרס עם כל תשובה נכונה, ואיפוסו עם תשובה לא נכונה.

==ראו גם==
* חדשות-שעשועים
*שעשועון היכרויות
*שעשועון טריוויה
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=9789 ״מי רוצה להיות מולטי־מיליונר?״] - פרק על תולדות השעשועונים בפודקאסט ״[https://www.kan.org.il/podcast/program.aspx?progId=2019 מינהר הזמן]״, ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי
*

*
קטגוריה:רדיו: תוכן
קטגוריה:סוגות בטלוויזיה
יארופולק, נסיך קייב

יארופולק (ברוסית: Ярополк; אמצע המאה ה-10 - 11 ביוני 978) היה נסיך קייב.

== חייו ==
שנת ומקום לידתו לא ידועים. בכרוניקה הרוסית הראשונה הוזכר שבשנת 968 הנסיכה אולגה הייתה בקייב עם 3 נכדים בזמן מצור על העיר. בשנת 970 כאשר אביו סוויאטוסלב, נסיך קייב התכוון לצאת למערכה נגד האימפריה הביזנטית הוא העביר ליארופולק שליטה על הנסיכות. כאשר באביב 972 נודע על הריגת סוויאטוסלב, יארופולק הפך להיות נסיך קייב. אחיו, ולדימיר ואולג, קיבלו שליטה על חלקים של הנסיכות המאוחדת.

בשנת 973 משלחת רוסית הייתה בחצרו של אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. לפי הכרוניקה הגרמנית בת של אחד מאצילי החצר התחתנה עם מלך הרוסים. לא ברור האם מדובר באשתו של יארופולק או של ולדימיר.

בשנת 977 החלה מלחמה פנימית בין האחים. יארופולק התחיל במתקפה על נסיכות של אולג. במהלך הנסיגה, אחיו נהרג. האח השני, ולדימיר, נמלט לסקנדינביה. בשנת 980 הוא חזר עם כח צבאי מסקנדינביה, כבש בחזרה את נובגורוד והחל במתקפה על קייב. בתמיכת יועצו הראשי (שבהמשך התברר כבוגד), יארופולק עזב את העיר והסתגר במבצר רודנה. לאחר תחילת הרעב בעיר, החל משא ומתן בין הצדדים. לפי עדויות הכרוניקה, יארופולק נהרג במהלך משא ומתן זה.

בזמן זה הוא היה נשוי לאישה ממוצא יווני. אחיו ולדימיר התחתן איתה לאחר מות יארופולק. זמן קצר לאחר מכך היא ילדה בן (סוויאטופולק הראשון) לא ברור מי היה האב והוא נקרא בכרוניקה "בן של שני אבות". הבן עצמו היה בטוח שאביו הוא יארופולק ואילו ולדימיר הוא רוצח.

בשנת 1044 כל שלושת האחים (יארופולק, אולג וולדימיר) נקברו בכנסייה בקייב.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:נסיכי קייב
קטגוריה:פגנים שהתנצרו
קטגוריה:ילידי 955
קטגוריה:נפטרים ב-978
אודרי ניפנגר

אודרי ניפנגר (באנגלית: Audrey Niffenegger; נולדה ב-13 ביוני 1963), היא סופרת ואמנית אמריקאית. ידועה בעיקר בשל ספרה "אשתו של הנוסע בזמן" (2003), שעובד גם לסרט מצליח בעל שם זהה ב-2009.

==ביוגרפיה==
ניפנגר נולדה בסאות' הֵבֵן, מישיגן שבארצות הברית, ובילדותה עברה עם הוריה להתגורר במדינת אילינוי. היא התגוררה במהלך רוב חייה בשיקגו או בסביבתה. ב-1991 סיימה תואר MFA באמנות באוניברסיטת נורת'ווסטרן.

בשנת 1986 פרסמה לראשונה ספרים "ויזואליים" שחיברה: "הבתולה" ו"האבקדריום הפגום". ב-1997 החלה לעבוד על רעיון לספר חדש, על אדם הנוסע בזמן, ותכננה ליצור גם אותו כספר ויזואלי, אך כשהתקשתה להעביר את רעיון המסע בזמן לתמונות, החלה לכתוב אותו בצורת רומן. כך פורסם בשנת 2003 הרומן הראשון שלה, "אשתו של הנוסע בזמן", המספר את סיפור אהבתם של הנרי, המסוגל לנסוע בזמן קדימה ואחורה, ושל אשתו קלייר, שמתרגלת בהדרגה להיעלמויותיו החוזרות ונשנות של בעלה. הספר הפך לרב-מכר בארצות הברית. בישראל יצא הספר לאור ב-2005 בתרגום אסף גברון. ב-2009 הספר עובד לסרט מצליח בשם זה, בכיכובם של אריק באנה ורייצ'ל מקאדמס.

בשנים 2005–2006 פרסמה שתי נובלות גרפיות, המלוות באיורים - "שלוש האחיות" ו"ההרפתקניות". ב-2009, בעקבות הפופולריות שלה, מכרה את הזכויות לפרסום הרומן השני שלה, "Her Fearful Symmetry", במכירה פומבית תמורת חמישה מיליון דולר. בישראל יצא ספר זה לאור ב-2011, בהוצאת כנרת זמורה ביתן, בשם: "תאומות ושקרים", בתרגום דנה אלעזר-הלוי.

במקביל לכתיבתה, ניפנגר עובדת כמרצה בתוכנית הבין-תחומית לאמנויות הספרים בקולומביה קולג' בשיקגו. בנוסף, היא ממייסדי קבוצת "טקסט 3", קבוצת אמנים וסופרים המופיעה ומציגה בשיקגו.

==מבחר מספריה==
<div style="direction: ltr;">
* The Spinster (1986)
* Aberrant Abecedarium (1986)
* The Time Traveler's Wife (2003) (אשתו של הנוסע בזמן)
* The Night Bookmobile (2004) (סיפור קצר)
* Jakob Wywialowski and the Angels (2004) (סיפור קצר)
* The Three Incestuous Sisters (2005)
* The Adventuress (2006)
* Her Fearful Symmetry (2009) (תאומות ושקרים).
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.text.org.il/index.php?book=11020328 תאומות ושקרים] באתר "טקסט"
==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
מפרץ דרייקס

מיקום מפרץ דרייקס בחופה המערבי של קליפורניה.
מפרץ דרייקס (באנגלית: Drakes Bay) הוא מפרץ הממוקם לחוף מדינת קליפורניה שבארצות הברית. המפרץ ממוקם 48 ק"מ צפונית לסן פרנסיסקו. רוחבו של המפרץ 13 ק"מ והוא ממוקם בסמוך ללשון הים דרייקס. 

המפרץ נקרא על שמו של סר פרנסיס דרייק, לאור הסברה כי דרייק עגן במקום בשנת 1579. בתקופה שבה נשלטה קליפורניה על ידי ספרד נקרא המפרץ בשם "פוארטו דה לוס רייס" (Puerto De Los Reyes).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.davidrumsey.com/maps3006.html מפה של המפרץ משנת 1883]
* [https://web.archive.org/web/20040309020429/http://www.ptreyeslight.com/stories/june28_01/drakes_estero.html האם סר פרנסיס דרייק אכן עגן במפרץ דרייקס?]

דרייקס
מפרץ גריזלי

מפרץ גריזלי (באנגלית: Grizzly Bay) הוא מפרץ הממוקם במחוז סולאנו במדינת קליפורניה שבארצות הברית. המפרץ נשפך למפרץ סן פרנסיסקו, בסמוך למפרץ סויסון.

המפרץ קרוי על שם דוב הגריזלי המסמל את מדינת קליפורניה.
המפרץ משמש כמעגן עבור צי המילואים החמישי של ארצות הברית, העוגן בסמוך לעיירה בניקיה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://geonames.usgs.gov/pls/gnispublic/f?p=gnispq:3:4339070387384481::NO::P3_FID:243047 מיקום המפרץ באתר הסקר הגאוגרפי של ממשלת ארצות הברית]

גריזלי
אן דה מוובריי

אן דה מוובריי (באנגלית: Anne de Mowbray; 10 בדצמבר 1472 - 19 בנובמבר 1481) הייתה הרוזנת השמינית מנורפוק, דוכסית יורק ודוכסית נורפוק. אן זכתה לתואר דוכסית יורק בשל נישואיה לריצ'רד משרוסברי, דוכס יורק ואחד מהנסיכים שבמצודה. אן נפטרה בהיותה בת 8.

==קורות חיים==
אן נולדה בטירת פראמלינגהאם שבסאפוק, והייתה בתם היחידה שעברה את גיל הינקות של ג'ון דה מובריי, הדוכס הרביעי מנורפוק ושל אליזבת טלבוט. 

אן נישאה ב-15 בינואר 1478 בקפלת סטיבן הקדוש שבווסטמינסטר לריצ'רד משרוסברי, בנו של אדוארד הרביעי, מלך אנגליה. ריצ'רד היה בן 4 בעת טקס נישואיו, ואן בת 6.

אן נפטרה בגריניץ' שנתיים לאחר נישואיה. 

על פי חוקי הירושה המקובלים, ירשו אותה בני דודיה, ויליאם, מרקיז ברקלי וג'ון האוורד, דוכס נורפוק, אולם חוק של הפרלמנט הבריטי שנחקק בינואר 1483 קבע כי יורשה היחיד של אן יהיה בעלה, ריצ'רד. 

אן נקברה בקפלת ארסמוס מפרומיאה שבמנזר ווסטמינסטר. בשנת 1502 נהרסה הקפלה על מנת לבנות את קפלת הגבירה של הנרי השביעי, וארונה של אן (העשוי עופרת) הועבר לקפלה במנזר (the Abbey of the Minoresses) של מסדר הגברות העניות (Order of Poor Ladies). לימים אבד מיקום הארון. בשנת 1964 התגלה הארון בעת עבודות בניה באזור סטפני שבלונדון, ובמאי 1965 נקבר הארון מחדש במנזר וסטמינסטר.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* P. M. Kendall, The World of Anne Mowbray, Observer Colour Magazine, issued 23 May 1965
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בית יורק
קטגוריה:דוכסיות יורק
קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:ילדים
קטגוריה:רוזנות (נשים)
קטגוריה:נשים אנגליות במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1472
קטגוריה:נפטרים ב-1481
רב כהנא (השני)

רב כהנא (השני) היה אמורא, בן הדור השני לאמוראים, תלמידו של רב. פעל בבבל ובארץ ישראל. 

לפי מסורת הגאונים, רב כהנא היה בנו החורג של רב מאשתו השנייה. חרף שמו, הוא לא היה כהן. אך נישא לכוהנת. ויש סוברים כי היה כהן.

במסכת ברכות מסופר שרב כהנא הסתתר מתחת מיטתו של רב בעת שזה עסק בתשמיש המיטה. כאשר רב שם לב לכך, נזף בו שאין זו דרך ארץ. ענה רב כהנא: "תורה היא, וללמוד אני צריך". עוד בהקשר זה מסופר במסכת שבת (קנב, א) שרב כהנא הקריא לרב את פסוקי פרק יב בספר קהלת, העוסקים בזקנה, וכאשר הקריא את המילים "ותפר אביונה", שפירושן תתבטל חדוות המין, נאנח רב. אמר רב כהנא: "שמע מיניה בטל ליה חמדיה דרב", כלומר נובע מכך (מהאנחה) שבטלה אצלך חדוות המין.

במסכת בבא קמא מסופר שבעת שלמד רב כהנא אצל רב הגיע לשם מלשין, והצהיר בפני רב על כוונתו למסור ממון ישראל לגויים. לאחר שלא נענה לדבריו של רב שלא לעשות כן ואף הכריז ברמה על כוונתו הברורה למסור, קם עליו רב כהנא והרגו וזאת על פי ההלכה שמותר ואף מצווה להרוג אדם שהוא מוסר. רב הורה לרב כהנא לברוח לארץ ישראל, ושם לא להקשות בשיעוריו של רבי יוחנן במשך שבע שנים. שמע רב כהנא בעצתו, והגיע לישיבתו של ריש לקיש, ושם הראה כמה גדול כוחו בתורה. הלך ריש לקיש לרבי יוחנן ואמר לו: "ארי עלה מבבל". למחרת הושיבו את רב כהנא בשורה הראשונה בבית מדרשו של רבי יוחנן. רב כהנא קיים את עצת רב, ושתק במשך כל לימודו של רבי יוחנן, וכיוון שכך, הזיזוהו לאחור, שורה אחר שורה, עד לשורה השביעית האחרונה. אמר רבי יוחנן לריש לקיש: "ארי שאמרת נעשה שועל". אמר רב כהנא בלבו: יהי רצון ששבע השורות שהזיזוני יחשבו לי לשבע השנים שאמר רב. קם והקשה קושיות על רבי יוחנן, וזה לא מצא להן מענה. הסתכל רבי יוחנן ברב כהנא וסבר שהוא מחייך חיוך ניצחון, חלשה דעתו ומיד מת רב כהנא. למחרת אמרו חכמים לרבי יוחנן שרב כהנא לא חייך, אלא זהו מראה פניו. התחרט רבי יוחנן והלך למערת הקבורה של רב כהנא. ראה נחש שומר על פתח המערה. אמר לו: "נחש, נחש, פתח פיך וייכנס הרב אצל תלמיד", ולא פתח; "ייכנס חבר אצל חבר", ולא פתח; "ייכנס תלמיד אצל הרב", פתח לו. ביקש עליו רחמים והחזירו לחיים. שאל רבי יוחנן את רב כהנא את כל הספקות שהיו לו, ורב כהנא פתר אותן. זהו שאמר רבי יוחנן בכמה מקומות: "דילכון אמרי, דילהון היא", כלומר: "מה שאני אומר לכם, שלהם (של בני בבל) הוא". 

רב כהנא חזר לבבל, ושם למד אצל רב הונא רב יהודה. עם תלמידיו, שמסרו דברים בשמו, נמנו רבה ורב יוסף. על בניו נמנה רב מרי בריה דרב כהנא.

מתואר כיפה באופן מיוחד, יופיו היה כעין יופיו של רבי אבהו שיופיו היה כעין יופיו של יעקב אבינו.

עלה שוב לארץ ישראל ובה נפטר.

== קבר כהנא ==
מערה בקרבת טבריה, ליד קבר רבי מאיר בעל הנס ובה 6 כוכים ריקים. ליד המערה נמצא מעיין בשם עין כהנא.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* שמואל פאוסט, [http://www.daat.ac.il/DAAT/sifrut/agadot/rav-yohanan-2.htm רב יוחנן ורב כהנא - בבא קמא קיז, א], באתר "דעת"

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רב
קטגוריה:אמוראים כהנים
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:תלמידי רב הונא
קטגוריה:תלמידי רב יהודה
קטגוריה:נחותי
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
נט מגזין

נט מגזין היה ירחון מחשבים לקהל הרחב שיצא לאור בישראל בין השנים 2000–2006. את המגזין ייסד שוקי גלילי, בנו של זאב גלילי, מבכירי העיתון ידיעות אחרונות לשעבר. שוקי גלילי אף ערך את המגזין בשנותיו הראשונות.

== המגזין ==
נט מגזין יצא לאור לאחר שבעלי חברת אנשים ומחשבים וחברת אלידע הוצאה לאור החליטו לפצל את חברת פי.סי מדיה שהייתה בבעלות משותפת שלהן, וללכת בדרכים נפרדות. המגזין "פי.סי מדיה", לשעבר "32 ביט", חזר לבעלות "אנשים ומחשבים" והזכויות על המהדורה העברית של פי.סי מגזין חזרו לידי יהודה אלידע, מייסד המגזין בישראל ועורכו עד שנת 2004.

אלידע חבר עם שותף אסטרטגי להקמת חברה חדשה, דוט-קום. מדיה ששימשה כנציגת תאגיד המדיה ZD Media בישראל, המשיכה להוציא לאור את המגזין האמריקני והחלה להוציא לאור מגזין נוסף במתכונת דומה לזו של פי.סי מדיה תחת השם "נט מגזין". צוות המגזין החדש הורכב בחלקו הגדול מצוות הכותבים לשעבר ב-פי.סי מדיה ביניהם אבי וייס, רועי שלומי, עופר שמואלי, שחר בצלאל, נח הרניק, ארז שרמר ונוספים לצד כתבים חדשים כגון: צחי הופמן, דן פרידמן, עמית בר-ניר ומשה פרסטר. רבים מן הכותבים הפכו ברבות הימים לכתבי מחשבים בעיתונות היומית.

בניגוד למגזיני מחשבים באותה התקופה, נט מגזין שם דגש על תכנים מקוריים בעברית בלבד, ועל כך התבסס המגזין בשנות פרסומו. בשיא היה למגזין קהל קוראים של כ-30 אלף איש, שהורכב ממנויים וקונים בדוכני העיתונים.

חלק גדול מהתכנים של נט מגזין פורסמו גם בערוץ המחשבים של אתר ynet במסגרת הסכם שיתוף-תכנים עם קבוצת ידיעות אחרונות.

== סגירת המגזין ==
הבעלות על המגזין עברה בשנת 2004 לחברת המגזינים SBC המוציאה לאור מגזינים בתחומים שונים ומעט לאחר מכן פרש גלילי מתפקידו. בשל התחרות הגוברת עם אתרי אינטרנט שפעלו באותו תחום ולאחר צמצומים רבים במספר הכותבים הוחלט בשנת 2006 לסגור את המגזין סופית. זה היה מגזין המחשבים האחרון שיצא בישראל באופן מסודר.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.shooky101.com/?p=19297 רקוויאם למגזין], שוקי גלילי בטור פרידה לאחר סגירת המגזין

קטגוריה:ישראל: כתבי עת בנושא מחשבים
מפרץ סן פבלו

מפרץ סן פבלו (באנגלית: San Pablo Bay) הוא מפרץ רדוד היוצא ממפרץ סן פרנסיסקו במדינת קליפורניה שבארצות הברית.

אל המפרץ נשפכים הנהרות סקרמנטו, וסן חואקין (הנהרות נשפכים למעשה אל מפרץ סויסון הנשפך אל מפרץ סן פבלו). מצר קרקינז מפריד בין המפרץ למפרץ סן פרנסיסקו.

צורתו של המפרץ מעגלית, קוטרו כ-16 ק"מ ושטחו כ-230 קמ"ר. מפרץ סן פבלו מהווה קשר בין מפרץ סן רפאל והים הפתוח.

שטח המפרץ מחולק בין המחוזות קונטרה קוסטה, סולאנו, סונומה, ומרין. לחוף המפרץ מצויות העיירות סן פבלו, פינול, הרקולס, רודאו, ואלחו, נוואטו וסן רפאל. כמו כן העיר ריצ'מונד ממוקמת על חצי האי המפרדי בין מפרץ סן פבלו למפרץ סן פרנסיסקו.

סביב המפרץ ביצות מלח רבות המהווה שטחי טבע מוגנים במסגרת שמורת הטבע הלאומית מפרץ סן פבלו המשמשת בית גידול ואתר קינון למינים רבים של ציפורי מים וציפורים מוגנות בהן השקנאי החום.

בשל דגי הים הרבים שבמפרץ, הוא מהווה אתר דיג פופולרי.

המפרץ נקרא על שם רנצ'ו בן פבלו - חווה שהוקמה בסמוך על ידי מתיישבים ספרדים בשנת 1815.

==קישורים חיצוניים==

*[http://sfbay.wr.usgs.gov/sediment/sanpablobay/ שינויים בסחף במימי המפרץ - אתר הסקר הגאוגרפי של ארצות הברית] 
*[http://gorp.away.com/gorp/resource/us_nwr/ca_san_p.htm שמורת הטבע הלאומית מפרץ סן פבלו]
*[https://web.archive.org/web/20071009084500/http://www.ci.san-pablo.ca.us/main/spanishmexicanera.htm ההיסטוריה של אזור המפרץ]

סן פבלו
מפרץ סן דייגו

מפרץ סן דייגו ו[[גשר קורונאדו בלילה. מבט מהאי הארבור.]]
תצלום לוויין. במרכז ניתן לראות את מפרץ סן דייגו וסביבו את [[מטרופולין סן דייגו-טיחואנה.]]
מפרץ סן דייגו (באנגלית: San Diego Bay) הוא מפרץ הממוקם בחופה הדרום מערבי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית, בסמוך לעיר סן דייגו.
== גאוגרפיה ==
אורכו של המפרץ 19 ק"מ ורוחבו 3 ק"מ ולחופיו מצויות הערים סן דייגו, נשיונל סיטי, צ'ולה ויסטה, אימפריאל ביץ' וקורונדו.

המפרץ מהווה נמל טבעי, ואחד הנמלים הטבעיים הטובים ביותר בחופה המערבי של צפון אמריקה. מסיבה זו יושב האזור על ידי מתיישבים ספרדים כבר בשנת 1769, והנמל שהוקם, ונקרא נמל סן דייגו פעיל עד ימינו ומהווה אחד הנמלים העיקריים בחוף המערבי של ארצות הברית - יותר משלושה מיליון טונות של מטען עוברים בנמל מדי שנה, וכן למעלה מיליון נוסעים עוברים דרכו מדי שנה. הנמל משמש את צי האוקיינוס השקט של ארצות הברית.

רצועת חוף צרה הנקראת סילבר סטראנד (רצועת הכסף), מפרידה בין המפרץ לבין האוקיינוס השקט. בקצה הצפוני של רצועת החוף, באתר הנקרא נורת' איילנד (האי הצפוני), ממוקם שדה תעופה של צי ארצות הברית, ובבסיס זה עוגנות מספר נושאות מטוסים. סביב המפרץ מצויים מספר בסיסים נוספים של הצי ובהם תחנת הצי סן דייגו, בסיס הצי נקודת לומה, בסיס הצי האמפיבי קורונדו ונקודת באלאסט (בסיס המשמש נמל לצוללות גרעין).

על גדת המפרץ ממוקם שדה התעופה הבינלאומי סן דייגו, וכן המספנות של חברת הפלדה ובניית הספינות הלאומית (National Steel and Shipbuilding Company או בקיצור NASSCO). 

גשר סן דייגו-קורונדו שנבנה בשנת 1969 חוצה את המפרץ.

בחלקו הצפוני של המפרץ מצויים מספר אתרי נופש, ובחלקו הדרומי, הרדוד, ברכות אידוי לאיסוף מלח.

המפרץ, שהיה בעבר שטח מקסיקני, הפך לשטח של ארצות הברית בעקבות הסכם גוודלופ-הידלגו אשר סיים את מלחמת ארצות הברית–מקסיקו בשנת 1848.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.oldtownsandiego.org/ ההיסטוריה של סן דייגו]
* [http://www.sdmaritime.com/ אתר המוזיאון הימי של סן דייגו]
* [https://web.archive.org/web/20091015145656/http://history.sandiego.edu/gen/maps/list-sandiego.html מפות היסטוריות של המפרץ]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סן דייגו
אספא ווסן

אספא ווסן
אספא ווסן (1916–1997), בנו של הקיסר היילה סלאסי הראשון ושל אשתו הקיסרית מנן אספאו. הוכרז בשנת 1989 כקיסר אמהה סלאסי הראשון מאתיופיה בגלות.

==ביוגרפיה==
אספא נולד ליורש העצר ראס טאפרי, שהיה מושל העיר הרר באותה עת. אספא הפך ליורש העצר הקיסרי לאחר שאביו הוכתר לקיסר אתיופיה בשנת 1930 עם מותה של הקיסרית זאודיתו.

אספא נישא לנסיכה ווליאט ישראל סיום שהייתה נינתו של הקיסר יוהנס הרביעי. לזוג נולד בן אחד.

בשנת 1936, לאחר כיבוש אתיופיה על ידי איטליה, יצא אספא לגלות ביחד עם אביו הקיסר. לאחר תבוסת האיטלקים בשנת 1941, שב אספא ביחד עם המשפחה הקיסרית לאדיס אבבה וחזר למלא את תפקיד יורש העצר.

ב-1960, ביצע המשמר הקיסרי הפיכה נגד הקיסר היילה סלאסי הראשון בזמן שהותו בברזיל. המהפכנים אילצו את יורש העצר אספא לקרוא הודעה ברדיו לפיה הוא תומך בהפיכה נגד אביו ומקבל על עצמו את התואר של קיסר אתיופיה. הצבא האתיופי, כמו גם הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, התנגדו להפיכה, והיא נכשלה, לאחר שהקיסר היילה סלאסי חזר למדינה. הקיסר העניק חנינה לבנו בגלל הטענה שההודעה הוקראה ברדיו לאחר שהמורדים איימו על חייו, אבל התקרית העיבה על יחסי האב ובנו. אספא לא הצליח לשכנע את אביו, כמו גם את כלל הממסד האתיופי, בהקשר לתפקיד אותו מילא בניסיון ההפיכה. 

ב-1973 אספא לקה בשבץ לב ונשלח לשווייץ כדי לקבל טיפול רפואי. השבץ גרם לשיתוק בצד גופו הימני ואי-יכולת לדבר. בנו הבכור של אספא, זרע יעקוב, שהיה אז סטודנט באוניברסיטת קיימברידג', נאלץ למלא את תפקידו של אביו כ"יורש העצר של אתיופיה בפועל".

בשנת 1974 עת אספא שהה בשווייץ בעקבות השבץ שלקה, בוצעה הפיכה נגד הקיסר היילה סלאסי על ידי הדרג. אספא הוכרז כמלך אתיופיה, ולא לקיסר אתיופיה במקום אביו. אספא סירב לקבל על עצמו את התפקיד וטען שההפיכה היא בלתי חוקית, כמו גם הדחת אביו. בשנת 1975 בוטל השלטון הקיסרי באתיופיה על ידי הדרג.
אספא ומשפחתו עברו ללונדון, כאשר רוב המשפחה הקיסרית באתיופיה הייתה נתונה במעצר על ידי הדרג.

ב-1989 הכריז אספא על עצמו כקיסר אתיופיה בגלות, ובחר לו את השם אמהה סלאסי הראשון. הוא נפטר בשנת 1997 בארצות הברית לאחר מחלה קצרה.

לאחר נפילת שלטון מנגיסטו באתיופיה, הועברה גופתו של אספא לקבורה בקתדרלת השילוש הקדוש שבאדיס אבבה. אספה נקבר לצד אביו הקיסר היילה סלאסי הראשון ולצד אימו הקיסרית מנן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1916

קטגוריה:נפטרים ב-1997
וובוזלה

ווּבוּזֵלָה
דרום אפריקה}} נושף בווּבוּזֵלָה, [[קייפטאון]]
צליל הווּבוּזֵלָה
ווּבֿוּזֵלָה או ווּווּזֵלָה (באנגלית ובאפריקאנס: vuvuzela; נקראת לעיתים לפטאטא - lepatata) או שופר האצטדיונים, הוא חצוצרת פלסטיק, באורך כ-65 עד 100 סנטימטר,<ref name=":0"></ref> המשמש את אוהדי הכדורגל בדרום אפריקה. השימוש בווּבוּזֵלָה דורש יכולת נשיפה חזקה, והקול הבוקע נשמע כנהמת פילים.

==מקור השם==
מקור השם "ווּבוּזֵלָה" אינו ברור. ההערכה הרווחת היא כי השם מגיע משבט הזולו ומשמיעה קול הדומה ל-"ווּ ווּ".<ref name=":0" /> הערכה אחרת טוענת כי המקור הוא משופר קודו שנועד לדווח לילידי הכפרים על אספה מתוכננת.

בעברית לא נמצאה מילה מתאימה לוובוזלה, אך בפנייה לאקדמיה ללשון עברית, בה הועלו הצעות כמו "מרגיזולה" ו"אצטדיונלה", כתבה הבלשנית רחל סליג כי האקדמיה לא רואה צורך להתערב במונח חולף, אך ההצעה "תרוענית" יפה.

==שימוש בקרב אוהדי כדורגל==
בשנות ה-90 של המאה הקודמת הפכה הוובוזלה לנפוצה מאוד בקרב אוהדי הכדורגל, והייתה עשויה מפח. בשנת 2001 החלה חברה דרום אפריקאית לייצר את הוובוזלה בייצור המוני תוך שימוש בפלסטיק וכך גרמה לאלפי אוהדים לשאת עימם את הוובוזלה שלהם לכל מקום. השימוש בוובוזלה במשחקי הכדורגל היה ועודנו שנוי במחלוקת. גרסה נוספת לכלי זה הוא הקודוזלה שצורתה כצורת קרני קודו גמלוני.

בתחילת שנת 2009 דנה הוועדה המארגנת של משחקי גביע העולם בכדורגל 2010, פיפ"א, האם לאפשר את השימוש בוובוזלה על ידי האוהדים. לחצם הבלתי מתפשר של נציגי המארחים הדרום אפריקאים גרם לכך שפיפ"א אישרה את השימוש בוובוזלה במשחקי גביע העולם בכדורגל וזאת למורת רוחם של שחקני ומאמני הנבחרות השונות.

זמן קצר לאחר פתיחת המשחקים נשמעו טענות קשות של השחקנים ושל הצופים, כולל צופי טלוויזיה - על הרעש הבלתי נסבל של הוובוזלות בכל המשחקים. בשל כך, נאלצו הערוצים המשדרים להשתמש בעיבוד אותות קול על מנת להוריד את רעש הרקע אך לשמור על הסאונד של המגרש והשדרים.<ref></ref>

לאחר סיום המונדיאל אסרה פיב"א על השימוש בוובוזלות באליפות העולם בכדורסל 2010 ועם פתיחת עונת 2010/11 הודיעה גם אופ"א על איסור הכנסת וובוזלות למגרשי הכדורגל באירופה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.haaretz.com/hasite/spages/1001692.html אנחנו לא יודעים מה תעשו בקיץ 2010], מתוך הארץ ONLINE ספורט
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי נשיפה
קטגוריה:תרבות ספורט
קטגוריה:דרום אפריקה: ספורט
קטגוריה:דרום אפריקה: תרבות
קטגוריה:מונדיאל 2010
מפרץ סנטה מוניקה

מפרץ סנטה מוניקה (באנגלית: Santa Monica Bay) הוא מפרץ הממוקם בחוף המערבי של מדינת קליפורניה שבארצות הברית, לחוף האוקיינוס השקט.

גבולות המפרץ אינם ברורים, אולם מקובלת ההנחה שהמפרץ נמצא בין פוינט דיום (Point Dume) שבמאליבו לבין חצאי האי פאלוס ורדס.

בראשית המאה ה-20 היה המפרץ אתר לדיג מסחרי, אולם בשל הירידה באיכות המים ובכמות הדגה (בעיקר בשל שפיכת שפכים רבים אל המפרץ) הופסק הדיג בו. חקיקה מדינתית שנחקקה במחצית השנייה של המאה ה-20 נועדה לשקם את מימי המפרץ, אולם המפרץ עדיין מזוהם.

לחוף המפרץ מצויות הערים מאליבו, פסיפיק פליסיידס, סנטה מוניקה, וניס, מרינה דל ריי, פלאיה דל ריי, אל סגונדו, חוף מנהטן, חוף הרמוסה וחוף רדונדו.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.healthebay.org/ אתר הקורא לניקיון המפרץ]

סנטה מוניקה
קטגוריה:לוס אנג'לס: גאוגרפיה
שוכר כחיל הראשון

מארי שׁוּכְּר כֻּחַיל הראשון היה משיח שקר יהודי-תימני, שפעל בשנים ה'תרי"ט-ה'תרכ"ג (1860 יד 1863). היה הראשון מבין שלושה משיחי שקר יהודים בתימן במאה ה-19.

==ביוגרפיה==
שוכר כחיל, בשמו העברי יהודה בן שלום, נולד בעיירה בית רדם שבקרבת צנעא, היגר לצנעא ובה נישא לזהרה בת סעיד יוסף אלקנדיל. לאחר נישואיו התפרנס בדוחק מתיקוני סנדלרות ודליים, ובזמנו הפנוי למד קבלה. בשנת ה'תרי"ט (1859), תקופה שבה הייתה הציפייה למשיח בשיאה בעקבות תהפוכות פוליטיות, שנים אחדות לאחר הופעת טוענים משיחיים בקרב המוסלמים בתימן, הציג את עצמו לראשונה כעושה דברו של אליהו הנביא ושליחו של המשיח. הוא גירש את אשתו והחל לנהל אורח חיים סגפני של מטיף ודרשן נודד, ובדרשותיו אמר למאזיניו כי "באתי להזהיר אתכם ולהזכיר לכם את התשובה ופדיון הנפש". דווח כי הוא הכריז על שליחותו באחת השבתות של חודש סיוון ה'תרכ"א (1861).

כחיל היה בן המעמד הנמוך, אינדיבידואליסט, סגפן ואדוק. הוא לבש בלויי סחבות, והתגורר בגפו על "הר אל-טיאל" הסמוך לכפר בני גובר. הוא החליף את גרסתו הקודמת לפיה הוא שליחו של המשיח, והחל לטעון כי הוא המשיח בעצמו. הוא רשם על ידיו סיסמאות משיחיות ופסוקים מהתנ"ך, ושכתב אותם על ידי הוספת שמו הפרטי. לדוגמה, לפסוק (), שיכל אותיות: . אחת הסיבות להצלחתו, על פי הרב עמרם קרח, היא שלא ביקש תרומות אישיות ולא הטיף לצדקה, ובכך הוכיח, כביכול, את צדקתו.

בהטפותיו ובחזונו הוא שילב בין מסורות יהודיות שהטילו על הנביא להכין את העם לחזרה בתשובה לקראת בואו של משיח, ובין מסורות מוסלמיות שדיברו על מנהיג מוסלמי שבאחרית הימים יצא מהכעבה בראש צבא גדול ויפעל נגד יסודות דת האסלאם.

השפעתו הייתה רבה, עד כי הנוסע והחוקר יעקב ספיר ששמע עדויות עליו ועל פועלו, דיווח בעיתונות הירושלמית ובספרו "אבן ספיר", שרוב יהדות תימן של אותו זמן האמינה לטענות המשיחיות של שוכר כחיל. ספיר אף כתב איגרת ליהודי תימן בה הזהירם מפני משיח השקר.

==נפילתו==
שוכר כחיל נרצח בסוף שנת ה'תרכ"ג (1863) בידי ערבים מקומיים - ככל הנראה בהוראת האימאם של צנעא שראה בפעילותו איום. בכל זאת, רבים ממאמיניו לא קיבלו את מותו, וציפו לשובו בכל רגע, ביניהם היו גם אחותו ובנו, שאף לא התאבלו על מותו.

שנים אחדות לאחר מותו של שוכר כחיל הופיע בעיירה תנעם שוכר כחיל השני, שהיה משיח שקר נוסף. שוכר כחיל השני טען שהוא שוכר כחיל הראשון שקם לתחייה, וסחף אחריו תנועה משיחית במשך מספר שנים. מספר שנים אחריו הופיע משיח השקר יוסף עבדאללה.

==ראו גם==
* שוכר כחיל השני
* יוסף עבדאללה

==לקריאה נוספת==
*אברהם יערי, "שכר כחיל", שני משיחי שקר בתימן, בתוך שבות תימן, תל אביב: הוצאת "מתימן לציון", תש"ה, עמ' 124–148.
* מסעות חבשוש: חזיון תימן-רויא אלימן: תרגום עברי ומקור ערבי. חיים בן יחיא חבשוש. ההדיר, תרגם והקדים מבוא, שלמה דב גויטיין. ירושלים, מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשמ"ג 1983.
*יעקב ספיר, [https://benyehuda.org/read/5091#ch1 ספר מסע תימן], פרק לז, פרויקט בן יהודה

==קישורים חיצוניים==
* אברהם יערי, [http://www.daat.ac.il/DAAT/kitveyet/mahanaim/tnuot/yaari.htm תנועות משיחיות בתימן], פורסם במחניים פ"א (תשכ"ג). מובא באתר דעת.

==הערות שוליים==

קטגוריה:משיחי שקר יהודים
קטגוריה:יהודים תימנים
קירקוס

ברומא העתיקה, קירקוס (בלטינית: Circus) היה מגרש מעגלי תחת כיפת השמיים ששימש כמרכז הבידור להמונים של תקופתו. שם התקיימו מרוצי סוסים, מרוצי מרכבות וכן שימש הקירקוס כזירת שעשועים ומקום בו נערכו מופעים ואירועים המוניים אחרים. לשם ביצוע קרבות ימיים או שיחזורם היה מוצף הקירקוס במים.

תחרות הרכיבה, על סממניה והשלכותיה, התאימה למדיום זה, במיוחד על רקע כוחו ההולך וגובר של ההמון, מחוסר העבודה, אשר הצטופף בעיר רומא וזכה במנות גדושות של "לחם ושעשועים". בדרך זו ביקשו השליטים לחזק את נאמנות ההמון כלפיהם ולאפשר מוצא לפורקן יצרים ושחרור אגרסיות. תחרויות אלה הבליטו את הדאגה לנוחיות הצופים, לרווחתם ולעונג נפשם, והדגישו את ההבדל העיקרי בין התרבות ההלנית לרומית: הראשונה - התמקדה בשחקנים ובספורטאים, בעוד השנייה - פניה כוונו לקהל הצופים.

==ארכיטקטורה==
תוכנית הקירקוס מקסימוס
הקירקוס היה דומה במבנהו להיפודרום היווני ששימש למטרה דומה. מסלול המרוצים עצמו היה צר, וחולק לשניים באמצעות "ספינא" - אזור מוגבה שהוקם באמצע המסלול וחצה אותו. מהרגע שהחל המירוץ יכלו המשתתפים לחסום את דרכם של מתחריהם ובכך לגרום להם להתנגש ב"ספינא". עם השנים נוספו על ה"ספינא" עמודים, קישוטים, חפצי-אמנות ופסלים, עד שלבסוף לא יכלו הצופים מצדו האחד לראות מה קורה בצד השני של המסלול, מה שהוסיף מתח לאירוע. בכל אחד מצידי ה"ספינא" היו רחבות סיבוב, שנקראו "מטאי", בהן התרחש חלק גדול מהתאונות.

בכוונה לשפר את המתקן ולשכללו, דאגו הרומאים לסידור מיוחד של מכלאות הזינוק למרכבות. בשונה מן ה"היפודרומוס" של אולימפיה, שם ביקשו להתגבר על בעיית תזמון הזינוק עד לישורת, שמו הרומאים את הדגש על המרחב: אדני-הזינוק יצרו מבנה דמוי קשת (קמורה ביחס לציר המרכזי), וכך השתווה המרחק מכל מתקן-זינוק עד למרכז היישורת.

לנוחיות הקהל הותקן כן מיוחד מוגבה עליו שבע צלחות, שנקראו גם "ביצים", שבתום כל סיבוב "ירדה" אחת מהן (כעין לוח-תוצאות). אביזר זה הוצג לראשונה ב-174 לפנה"ס, ובשנת 33 לפנה"ס נוספו גם פסלונים של דולפיני ברונזה שצנחו, בזה אחר זה, לתוך תעלת מים שהותקנה ב"ספינא". 

כל קיסר ושליט הוסיף נופך משלו למתקן, תוך שהוא משפרו ומשכללו: יוליוס קיסר ציווה לחצוב בגבעות שסביב הזירה כדי לבנות מדרגות לנוחיות הצופים, ואוגוסטוס הוסיף תא-כבוד מיוחד לאנשי חצרו; כן כוסה ביוזמתו המסלול בשכבת חול המעורבת בגרגרי חצץ אשר נצצו בברק קרני השמש. בימיו התקיימו 12 מרוצים ליום. בימי הקיסר גאיוס קליגולה הוכפל מניינם.

==קירקוסים בעולם העתיק==
ברחבי העולם נמצאו שרידיהם של למעלה מ-60 קירקוסים.

===קירקוס מקסימוס===

המרהיב מבין קרקסאות רומא היה הקירקוס מקסימוס, שממדיו - אורכו 600 מטרים ורחבו 200, חבקו קהל שיא של כרבע מיליון צופים. מסלול המירוץ נבנה על גבי הרמה הטבעית הנמוכה של העמק במרכז העיר, וקרקעיתו הרכה והספוגית ריככה את נפילת הרוכבים.

===קירקוס פלאמיניוס===

הקירקוס היה ממוקם בקצהו הדרומי של שדה מרס, בסמוך לנהר הטיבר. הקירקוס נבנה ביוזמת גאיוס פלאמיניוס בשנת 221 לפנה"ס, ובראשיתו היה מגרש שאורכו כ-500 מטרים, אשר שימש למשחקים.

===הקירקוסים בקיסריה===
בקיסריה נמצאו שני קירקוסים, האחד הוא הההיפוסטדיום ששימש כהיפודרום ואצטדיון כאחד, והשני הוא הקירקוס שנבנה בימיו של אדריאנוס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
ארטמיס פאול: המזימה של אופאל

ארטמיס פאול: המזימה של אופאל הוא ספר פנטזיה לנוער שפורסם לראשונה בשנת 2005, ובארץ בשנת 2008, הרביעי במספר בסדרת הספרים ארטמיס פאול מאת הסופר האירי אואן קולפר. אחרי "ארטמיס פאול: צופן הנצח" וקודם ל"ארטמיס פאול: המושבה האבודה", מתרכז הספר בניסיון השני של הפיה המבריקה אופאל קובוי למרד (אחרי הניסיון הראשון שלה ב"ארטמיס פאול: התקרית בקוטב הצפוני" נחל כישלון) ומאמציהם של ארטמיס פאול וחברי הפיות שלו לעצור אותה.

==עלילה==
הספר מתחיל עם הפיה אופאל קובוי הנמצאת בתוך בית חולים פסיכיאטרי ומזייפת קומה, כדי להימנע ממאסר על ידי כוחות משטרת הלפריקונים שרודפים אחריה בעקבות הניסיון הנכשל שלה למרד ושליטה עולמית (שלוקחים חלק בארטמיס פאול: התקרית בקוטב הצפוני).

קובוי, אשר הייתה במעקב מתמיד בכל שעות היממה ונעשו לה בדיקות DNA כל ארבע שעות מטעם משטרת הלפריקונים כדי להבטיח שאופאל נמצאת בתוך התא המבודד, בעזרת האחים בריל מצליחה אופאל לברוח ולהחליף את עצמה בשיבוט, אשר זהה אליה (ההבדל היחידי הוא שלשיבוט אין מוח). אחרי בריחתה היא הורגת את המפקד ג'וליוס רוט ממשטרת הלפריקונים (ומפלילה את סרן הולי שורט ברצח), ומשלחת ביו-פצצה לארטמיס פאול, שלאחר מחיקת הזכרונות בספר הקודם נמשך בחזרה לענייני הפשע וכל טוב-ליבו נעלם. אופאל נכשלת בניסיון להרוג את ארטמיס ואת שומר-ראשו.

לאחר מכן, קובוי ממשיכה בתוכניתה לעזור לג'ובאני זיטו, המליונר האיטלקי המפורסם הפעיל בנושאי איכות הסביבה, לשלוח גששית למטה מתחת לאדמה, אשר, לפחות בתוכנית של קובוי, תגרום לגילוי הפיות בידי בני האדם, ולהתחלת מלחמת זנים כוללת, אשר תוביל להשמדת זן הפיות.

ארטמיס מוצל מסצנת התקפת הביו-פצצה בידי הולי. אחר כך הם נשבים בידי קובוי ומושלכים לפארק שעשושים שורץ-טרולים אשר ידוע בשם אחד-עשר פלאי העולם האנושי (מכיל מבני מודלים לא רק של שבעת פלאי העולם העתיק אלא גם הוספות של אבו סימבל, בורובודור, פסלי המואיי באי באי ראפה נוי, ושרידי הארמון הפרסי שבפרספוליס). אחרי קרב נואש מול עדר טרולים על מקדש ארטמיס באפסוס, הם מוצלים בידי הפושע הרשמי מאלץ' דיגמס ובאטלר.

לאחר מכן, הסיפור עוקב אחרי המאבק על הגששת, שסוגרת על המחילה מ-7. הגששת לבסוף מפספסת את המחילה, קובוי נעצרת בידי משטרת הלפרקונים, והולי מנוקה מכל ההאשמות על רציחת המפקד רוט. עם זאת, היא מדוכאת מהמחליף של המפקד רוט, ארק סול, אז היא מתפטרת ומתחילה עסק חקירות פרטיות עם מאלץ' דיגמס.

בסוף דבר נראה שארטמיס פאול השתנה לטובה, שכן הוא תרם באנונימיות את הציור הגנוב הגנב מעולם הפיות, שאותו הוא גנב לפני תקיפת הביו-פצצה של קובוי, למוזיאון הלובר.

==הצופן==
יש בתחתית הספר צופן סודי, אשר מכיל מסר מפולי. המסר ניתן לתרגום מהשפה הגונומית, אשר זמינה בקובצי ארטמיס פאול מאת אואן קולפר, או באתר ארטמיס פאול.

ההודעה על הכריכה של הוצאת ארצות הברית, כמעט בלתי מובחנת, אומרת "אופאל רוצה נקמה", והיא חוזרת כמה פעמים על הצדדים של הצינורות.

הסימנים הגנומיים מסביב למולקולות בכריכה הקדמית אומרים "DNA לעולם לא משקר". (גם בהוצאה העברית, המשפט נשאר באנגלית, ולכן הוא נקרא DNA never lies)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.eoincolfer.com/ האתר הרשמי של אואן קולפר]
* [http://www.artemisfowl.com/ האתר הרשמי של ארטמיס פאול]
* [http://www.artemisfowl.co.uk/ האתר הבריטי הרשמי של ארטמיס פאול]
* 

קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ארטמיס פאול
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
ג'ונגל סיטי

ג'ונגל סיטי (באנגלית: The Wild, "הטבע הפראי") הוא סרט אנימציה ממוחשבת אמריקאי משנת 2006, שעשו בואנה ויסטה והפיצו חברת וולט דיסני.

את שיר הנושא של הסרט, שר הזמר שון פול והסינגל נקרא "Temperature", הסינגל היה להיט גדול, בשונה מהסרט שנכשל.

== עלילה==
בגן החיות של ניו יורק חיים בכלוב משותף האריה סמסון ובנו ראין.
סמסון אוהב לספר סיפורים על ההרפתקאות שחווה בג'ונגל, ראין בנו היה גור אריות חלשלוש שכל מה שרצה היה לשהות לבדו בג'ונגל וללמוד כיצד להיות אריה חזק. ראין בורח בטעות למשאיות המביאות חיות לג'ונגל וסמסון שומע על כך ויוצא מגן החיות לחפש אותו ביחד עם חבריו-בני הסנאי, ברידג'ט הג'ירפה, ניג'ל הקואלה ולארי הנחש.

כאשר סמסון וחבריו מגיעים לג'ונגל הם בשעה טובה מוצאים את ראין חי ונושם.
אף על פי שהם מוצאים אותו הם נתקלים בבעיה לא קטנה - קזאר, גנו אכזרי רוצה להרוג את סמסון ולאכלו כי רק כך לטענתו הוא יעלה שלב בשרשרת-המזון. קזאר מתעמת עם סמסון, ולמרות שחבריו היו לכודים על ידי העדר של קאזאר, פתאום ראין קפץ על קזאר אך ללא הצלחה. אך כאשר קזאר פוקד על העדר שלו לחסל את שני האריות העדר שלו מחליט לנטוש אותו לעבור לצד של סמסון. בשל כך, קזאר מחליט לחסל את סמסון לבדו, סמסון וריאן שאגו שאגה על קזאר ומצליחים לחסל אותו על ידי פריצת הר הגעש. וראין סוף-סוף למד כיצד להיות אריה אמיתי. אחרי הכל סמסון, ראין וכל החברים חוזרים הביתה רגועים, שמחים ומאושרים.

==ביקורות==
סרט זה קיבל לרוב ביקורות שליליות מאוד התוקפות את מבנה העלילה שלו בטענה שהוא מנסה לחקות את ההצלחה של "מדגסקר" מבית אולפני דרימוורקס.

== דמויות ומדבבים ==
*קיפר סאת'רלנד - סמסון האריה
*ג'יימס בלושי - בני הסנאי
*ג'נין גרופלו - ברידג'ט הג'ירפה
*אדי איזרד - נייג'ל הקואלה
*ריצ'רד קיינד - לארי נחש האנקונדה
*גרג קייפס - ריאן גור האריות
*ויליאם שאטנר - קאזאר הגנו

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה קנדיים
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטים על גני חיות
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
דרדניה

אימפריה הרומית, כחלק מפרובינקיית מואסיה (חלקו המערבי של האזור המסומן בצהוב)]]
דַּרְדָּנִיה (יוונית עתיקה: Δαρδανία) הוא שם היסטורי לאזור, ומאוחר יותר לפרובינקיה הרומית שבה חיו הדרדנים, עם אילרי, שיש הטוענים כי מוצאו מהעם התראקי. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס פלשו הדרדנים לפרובינקיית מקדוניה יחד עם הסקורדיסקים (עם קלטי) ועם העם התראקי המאדים. בשנת 28 לפנה"ס, דרדניה נכבשה על ידי האימפריה הרומית והפכה לחלק מן הפרובינקיה של מואסיה. על פי סטראבון, הייתה חלוקה בתוך הדרדנים בין הגאלאברי ולבין התונאקי. 

במונחים של ימינו, דרדניה השתרעה באזור קוסובו של ימינו והמשיכה מערבה עד פסגת הדרין. היא השתרעה לכיוון צפון עד ניש (נאיסוס בעת העתיקה, העיר החשובה באזור). בדרום עד סקופיה (סקופי בעת העתיקה) וגבלה בפלגיה ובפאוניה, ובדרומה היא נגעה גם בדזרטיה, שבירתה ליכנידוס.

<gallery>
Image:Illyria and Dardania Kingdoms.png
Image:Illyria and Dardania Kingdoms (228 BC) (English).svg
Image:Dardania kingdom.png
Image:Ancient balkans 4thcentury.png
Image:Praevalitana in the Roman Emp.jpg
Image:Dardania and kosovo.png
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עמים קדומים
קטגוריה:בלקן
קטגוריה:פרובינקיות רומיות

it:Dardani
אליהו הכהן (רב)

רבי אליהו בן אברהם שלמה הכהן האתמרי (איזמיר, 1659 (משוער) – איזמיר, 1729, ח' באדר ב' ה'תפ"ט) היה דיין, מחבר ספרים ומקובל מחכמי איזמיר. נודע בעיקר בזכות ספרו שבט מוסר.

==חייו ופועלו==
נולד באיזמיר לאברהם שלמה, ושם ישב כל חייו. נודע כדרשן. בדרשותיו הטיף לסגפנות ולהתרחקות מתענוגות העולם הזה.

עם היותו בעצמו עשיר, הטיף לעשירים לפזר את כספם לצדקה, וראה בעוני ובאי השוויון החברתי בעיה דתית מוסרית, הצריכה לבוא לידי תיקון על ידי הקהילה. את עשירי הקהילה ראה כ"אפוטרופוסים" המופקדים על הכספים של העניים. הוא עצמו שימש כאפוטרופוס לעניים, והיה מחלק להם מהכספים שהיה מקבץ מהעשירים. בדרשותיו הפליג בתיאורי השכר והעונש של העולם הבא מזה, והגיהנום מזה.

לאחר המרת הדת של שבתי צבי הוא יצא נגד מחשבי הקיצים. עם זאת, גרשם שלום כתב שיש בספריו רמזים לכך שהאמין ששבתי צבי היה משיח.

==ספריו==
רבי אליהו חיבר עשרות ספרים, בעיקר ספרי מוסר, מדרש ופרשנות על ספרי התנ"ך.
* שבט מוסר - ספרו המוכר ביותר. יצא לאור לראשונה בקושטא ה'תע"ב, ומאז בעשרות מהדורות. תורגם ליידיש, לאדינו וערבית יהודית. עיבוד מקוצר לעברית עכשווית של חלקים מהספר יצא על ידי יורם טהרלב בשם "וטהר לבנו".
* מדרש תלפיות - בו נאספו מדרשים ואגדות מהתלמודים, מהזוהר ועוד. הספר עוסק גם בזיהוי אבני החושן, ובשאר אבנים טובות וסגולתם.
* ילקוט האתמרי - ספר מדרשים, ספר זה העניק לו את הכינוי "רבי אליהו האתמרי".
*שער הספר "שבט מוסר" בתרגום ללאדינו, ח"א, איזמיר תר"ך (1860).ולא עוד אלא - באור לכל המקומות שבהם נאמר ולא עוד אלא בתלמוד ובספרות המדרש.
*מעיל צדקה
*עיני העדה - פירוש על המסורה בתנ"ך
*מגלה צפונות
*אגדת אליהו - שני חלקים על אגדות התלמוד הירושלמי
*תהילות ה - על תהלים
*אליהו זוטא - על מסכת אבות
*מנחת אליהו - דרושים
*סמוכים לעד - על התורה
*מדרש אליהו - דרושים על מעלת פטירת הצדיקים
*חוט של חסד - ביאורים וחידושים על חמישה חומשי תורה
*ספר ברכת כהן - על ענייני ברכת כהנים
*ידו בכל - ביאורים וחידושים על חמישה חומשי תורה, נדפס באיזמיר, שנת תרכ"ז.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=852 רבי אליהו הכהן האיתמרי], באתר mytzadik

;כתביו
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH001188100/NLI שבט מוסר], מתוך מאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית – ישראל
* [http://www.hebrewbooks.org/5848 דרשות שבט מוסר]
* [http://www.hebrewbooks.org/20804 מדרש תלפיות]
* 
* 
* אגדת אליהו על הירושלמי - [http://www.hebrewbooks.org/19425 חלק א], [http://www.hebrewbooks.org/19426 חלק ב]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:פרשני התלמוד הירושלמי
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:פרשני מסכת אבות
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:מפרשי פרקי דרבי אליעזר
קטגוריה:נפטרים ב-1729
שמעון קורן

שמעון קורן (נולד ב-1953) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, בתפקידו האחרון כיהן כמפקד המחוז הצפוני.

==ביוגרפיה==
קורן נולד בנהריה, שירת בצה"ל בחטיבת גולני וב-1977 התגייס לשורות משטרת ישראל. את הקריירה שלו במשטרה החל במחוז הצפוני, היה מפקד תחנת גליל, המפקד הראשון של יס"מ גליל, ומפקד משטרת התנועה בצפון. ב-1996 עבר לירושלים והתמנה לראש מדור מבצעים במטה הארצי. בהמשך כיהן כראש אגף מבצעים של מחוז ירושלים, קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב מוריה תחת מפקד המחוז דאז, ניצב מיקי לוי. בתקופה זו התמודדה העיר עם שורת פיגועי התאבדות שהביאה עימה האינתיפאדה השנייה. בשנים 2004 עד 2007 כיהן כסגן מפקד המחוז.

לאחר פרסום מסקנות והמלצות ועדת זיילר וסבב המינויים שנכפה על המשטרה, קודם קורן לדרגת ניצב ומונה במאי 2007 למפקד המחוז הצפוני, במקומו של שחר איילון שאך זה עתה נכנס לתפקידו ועבר לכהן כסגן המפכ"ל. קורן פרש מהמשטרה באפריל 2011.

בתקופתו של קורן במחוז הצפוני הוא התמודד עם השלכות פרשת השוטרים הנוקמים מהמחוז, שהובאו למשפט והורשעו בזמן כהונתו. כמו כן ספג הערה פיקודית על תפקודו בזמן המהומות האלימות בפקיעין במהלכן נלקחה שוטרת כבת ערובה. אירועים בולטים נוספים היו מבצע אבטחת צעדת אנשי הימין באום אל-פחם, המהומות בין יהודים וערבים במהלך יום הכיפורים ב-2008, אבטחת ביקור האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר בישראל, פרשת השוטר שחר מזרחי שהרג גנב רכב וההתמודדות עם השרפה בכרמל (2010). לאחר פרישתו החלו הליכים לפיצול המחוז הצפוני לשני מחוזות: מחוז חוף ומחוז צפון.

ב-2012 מונה ליועץ אבטחה וביטחון של סטף ורטהיימר.

קורן בוגר תואר ראשון במדעי המדינה, נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הצפון במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קיריאקוס יואנו

קיריאקוס יואנו (ביוונית: Κυριάκος Ιωάννου; נולד ב-26 ביולי 1984 בלימסול) הוא אתלט קפריסאי המתחרה בקפיצה לגובה.

== קריירה ==
הישגו המשמעותי הראשון של יואנו היה באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי ב-2005, אז סיים במקום העשירי. באותה שנה זכה במדליית הזהב במשחקי הים התיכון שנערכו באלמריה. שנה אחר כך זכה במדליית הארד במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן.

באליפות העולם שנערכה באוסקה ב-2007 קבע את שיאו האישי, המהווה גם את שיא קפריסין - 2.35 מ'. הוא סיים במקום השלישי, והיה לאתלט הקפריסאי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליה באליפות העולם.

בהמשך זכה במדליית הכסף באוניברסיאדה בבנגקוק, במדליית הארד באליפות העולם שנערכה בוולנסיה ב-2008 ובמדליית הזהב במשחקי הים התיכון שנערכו בפסקרה ב-2009. באותה שנה שוב קבע הישג שיא עבור אתלט קפריסאי, כשזכה במדליית הכסף באליפות העולם שנערכה בברלין. יואנו קפץ לגובה של 2.32 מ', בדיוק כמו הזוכה במדליית הזהב, ירוסלב ריבקוב, אך דורג אחריו עקב פסילה עודפת בקפיצות המוקדמות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קופצים לגובה
קטגוריה:אתלטים קפריסאים
קטגוריה:קפריסאים שנולדו ב-1984
סיימון קוזנץ

סיימון סמית' קוזנץ (באנגלית: Simon Smith Kuznets; ברוסית: Са́ймон Кузне́ц; 30 באפריל 1901 – 8 ביולי 1985) היה כלכלן יהודי-אמריקאי מודרני. נחשב לאבי החשבונאות הלאומית אותה פיתח בשנת 1932. בשנת 1971 זכה בפרס נובל לכלכלה על "שפיתח גישה למדידת צמיחה כלכלית ותרם לתובנות והבנה של המבנה הכלכלי-חברתי, ולתהליך ההתפתחות."

==קורות חיים==
קוזנץ נולד למשפחה יהודית, בפינסק (אז האימפריה הרוסית, כיום בלארוס), והתחנך באוקראינה. ב-1922 עבר לארצות הברית ולמד באוניברסיטת קולומביה. הוא סיים את לימודיו לתואר ראשון ב-1923, לתואר שני ב-1924, ולימודי דוקטורט ב-1926.

בין השנים 1925–1926 חקר קוזנץ דפוסים כלכליים בתורת המחירים, כעוזר מחקר צעיר. הייתה זו עבודה זו שהובילה לפרסום ספרו הראשון שפורסם ב־1930: Secular Movements in Production and Prices. בשנים 1930–1936 לימד כעוזר הוראה באוניברסיטת פנסילבניה, ובשנת 1936 מונה למרצה בכלכלה וסטטיסטיקה, בשנת 1954 עבר לאוניברסיטת ג'ונס הופקינס, ומ-1960 עד פרישתו ב-1971 לימד באוניברסיטת הרווארד.

סיימון קוזנץ נפטר ב-8 ביולי 1985, בגיל 84.

ב-2013 נקראה על שמו האוניברסיטה הלאומית של חרקוב לכלכלה שבה למד בשנים 1918–1921.

==ראו גם==
* עקומת קוזנץ

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.econlib.org/library/Enc/bios/Kuznets.html Simon Kuznets] אנציקלופדיה לכלכלה 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקנית לכלכלה
קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
בית האם מרים

בית האם מרים (בטורקית: Meryem Ana Evi) הוא אתר קדוש נוצרי ומוסלמי, השוכן בראשו של "הר הזמיר" (Bülbüldağı) בגובה של 401 מטרים מעל פני הים, כשלושה קילומטרים מדרום לשרידי אפסוס שבמערב טורקיה. לפי גרסה אחת, הרווחת בעיקר בקרב הקתולים, נלקחה הבתולה למקום זה על ידי יוחנן בן זבדי, והתגוררה בו עד עלייתה לשמים.

==מקורה של המסורת==
החזית הצפונית. הכנסייה הראשית נראית משמאל. הקו האדום המבחין בין השרידים המקוריים לחלק המשוחזר נראה היטב
מראה באתר
ברזים בהם זורמים מי המעיין במקום
המסורת המייחסת את מקום מגוריה האחרון של הבתולה לבית ליד אפסוס, חדשה יחסית. אומנם במכתב ששלח נסטוריוס למשתתפי ועידת אפסוס בשנת 431 נזכר כי מרים ויוחנן בן זבדי ביקרו באפסוס, אך התוספת כי במקום זה הם מתו ונקברו נזכרה לראשונה רק במאה ה-13. מסורת זו התבססה בחזיונה של הנזירה הגרמנייה אן קתרין אמריך (Anne Catherine Emmerich) ב-1812, ואשר פורסם בשנת 1852. אמריך שהייתה נכה רתוקה למיטתה, לא ביקרה באפסוס מעולם וחיתה בטרם שרידי העיר נחפרו. היא תיארה מבנה אבן מלבני, ובו אח ואפסיס, וכן מעיין שנבע לידו. עוד תיארה מערה ליד המבנה שבה הונח ארון הקבורה של הבתולה, ואשר נמצא ריק זמן קצר לאחר שגופה הארצי הונח בו. בעקבות חזיונותיה של אמריך, התגלה מבנה אבן קטן על הר הזמיר בשנת 1881, אך תגלית זו לא זכתה להכרה של ממש. המבנה "התגלה" פעם נוספת ב-27 ביוני 1891 על ידי שני נזירים לזריסטים ושני פקידים קתולים, אשר מצאו במקום שרידי קפלה הרוסה ופסל של הבתולה. הנזירים החלו עולים לאתר לרגל בכל שנה בחג עליית מרים החל ב-15 באוגוסט. הפעם המסורת התבססה וצברה מעמד כגרסה חלופית לזו המזהה את קבר הבתולה בקבר מרים בירושלים. המקום הפך ליעד פופולרי לעליה לרגל, במיוחד בחג עליית הבתולה. 

בשל חוסר בראיות של ממש לנכונות המסורת, הכנסייה הקתולית לא אשרה מעולם את הדבר באופן רשמי, אך יחסה לגרסה זו היה אוהד. האפיפיור פיוס השנים עשר קבע בשנת 1951 כי האתר הוא "מקום קדוש", ומספר אפיפיורים בקרו במקום - פאולוס השישי ב-1967, יוחנן פאולוס השני ב-1979 ובנדיקטוס השישה עשר בשנת 2006. 

המקום קדוש גם למוסלמים הרואים בבתולה קדושה, ולפי המסורת, למעיין הנובע באתר יש סגולות מרפא.

==האתר==
המבנה באתר מתוארך למאה ה-6 או ה-7, אך חלקים מיסודותיו הוקמו במאה ה-1, כמו גם שרידי פחם שנמצאו במקום. הקפלה הנוכחית היא תוצר של עבודות שחזור מאמצע המאה ה-20, וקו אדום מבחין בין החלקים המקוריים של המבנה לבין אלה המשוחזרים. המבנה קטן למדי ובו חלל מרכזי, חדר שלפי המסורת שימש כחדר השינה של הבתולה ומטבח. בחלל המרכזי ניצב מזבח פשוט ומעליו פסל הבתולה. האתר מתוחזק על ידי נזירים לזריסטים, ובכל יום נערכת בו מיסה.

==ראו גם==
* קבר מרים
* כנסיית הדורמיציון

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.sacred-destinations.com/turkey/ephesus-house-of-the-virgin.htm אודות האתר]
* [https://web.archive.org/web/20060928080842/http://www.kusadasi.biz/virgin-mary/virtual-reality-1.html תמונה פנורמית של פנים המבנה QT] 
* [http://www.newadvent.org/cathen/14774a.htm קבר הבתולה הברוכה מרים באנציקלופדיה קתוליקה]
* [https://web.archive.org/web/20090517104242/http://www.catholicireland.net/pages/index.php?nd=273&art=683 אודות המקום באתר Catholic Ireland]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרים, אם ישו
קטגוריה:טורקיה: מבני דת
הפועל קריית טבעון (כדורמים)

הפועל קריית טבעון הוא מועדון כדורמים ישראלי, הנמנה עם מועדוני הכדורמים המובילים והוותיקים בישראל. המועדון מתחרה בליגת הלאומית, ליגת הכדורמים הבכירה בישראל. מגרשה הביתי של הקבוצה הוא בריכת חנה סנש שבקריית טבעון. הפועל קריית טבעון היא מחזיקת גביע המדינה בכדורמים המכהנת (2017).הפועל קריית טבעון היא בנוסף אלופת המדינה בכדורמים (2021).

במהלך שנות קיומה, זכתה הקבוצה ב-9 אליפויות ו-17 גביעי מדינה. חמש פעמים זכתה הקבוצה בדאבל (1998, 1999, 2000, 2001, 2011).

== היסטוריה ==
בשנת 1955 הוקמה אגודת הפועל קריית טבעון בכדורמים ומאז הפכה לשם דבר בענף ועימה הפך הספורט למוביל בקרית טבעון ובישובי הסביבה.
האגודה הוקמה בימיה הראשונים על ידי יהודים שעלו לארץ מהונגריה ורומניה וראשית שיחקו בשכונת בת גלים בחיפה עד שהגיעו לכמה יישובים בצפון בהם קריית טבעון והמשיכו לשחק את המשחק. כבר מההתחלה היה מיזוג בין שחקני הכדור מים לשחיינים וחלקם שיחקו בקבוצה המקומית ושחו בנבחרת המקומית במקביל. בשנת 1957 החל מיכה קניץ לאמן ילדים ונוער בכדורמים, והקים את אגודת הפועל קריית טבעון בכדורמים. בשנת 1962, בעקבות חילוקי דעות במועדון הפועל חיפה, פרשו ממנה מרבית השחקנים בהנהגתו של קניץ, ועברו להפועל קריית טבעון, בה שימש קניץ כמאמן-שחקן. הקבוצה שילבה נוער מטבעון וותיקים מחיפה, והשתלבה בצמרת הליגה הלאומית בכדורמים. בין מאמני הקובצה היה וילי ראושניץ שאימן גם נבחרת ישראל.

האגודה היא קבוצת הכדורמים הוותיקה במדינת ישראל. במשך השנים היא הפכה לבית גידול לשחקני הכדורמים של הצפון וסיפקה שחקנים ושחיינים רבים לנבחרות ישראל בכדורמים ובשחייה.

בראשית שנות ה-90 שיחקו באגודה שחקנים זרים, כמו קפטן נבחרת קזחסטן סרגיי דורדזוב ששיחק בשתי אולימפיאדות, שחקני נבחרת הונגריה קלמן טוט, תאמש יואנס, בלה תמאש ושחקנים מרומניה ורוסיה.

== שחקנים בולטים בעבר ==
* צבי גבישי
*מיכה קניץ
* עודד רוזנפלד
* יחיאל מוזס
* יאיר שבזין 
* יורם שניידר
* רוני קרן
* סמי קרן
* רפי מלמן
* פלגי רוזנפלד
* מיקי וייצן
* אוהד בן דרור
* בר רהב

בשני העשורים האחרונים בלטו השחקנים הישראלים: האחים אפי ודני זהבי, מושיקו הרשקוביץ, אמיר ויינברג, רן שחם, אלדד חצור ששיחק גם באוניברסיטת ברקלי בארצות הברית, האחים בן ונוי זלץ, עמית סקר ששיחק גם במכללת סנטה ברברה, גיא איתן, יאיר אהרון, יוני פינסקי, גד סטרוגו מעוז גבר ועוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 

טבעון
קריית טבעון
מים