OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מטוס שליטה ובקרה

מטוס AWACS של חיל האוויר האמריקאי.
צוות של בקרים מוטסים במטוס [[E-2 הוקאיי של צי ארצות הברית מנתחים מידע ממערכות המטוס.]]
מטוס [[חיל האוויר ההודי Beriev A-50EI Mainstay עם מערכת שליטה ובקרה מתוצרת התעשייה האווירית]]
מטוס שליטה ובקרה (באנגלית: Airborne Warning And Control System או AWACS או AEW&C) הוא מטוס אשר מותקן בו מכ"ם ייעודי ותפקידו הוא לזהות איומים ולתאם פעולות אוויריות (ומכאן שמו האנגלי שאומר: מערכת אזהרה ובקרה מוטסת).

==היסטוריה==
הבריטים היו הראשונים שהרכיבו אנטנת מכ"ם סובבת על מטוס (הוויקרס ולינגטון) על מנת שהוא יהווה "מרכז יירוט אווירי". בפברואר 1944 החל צי ארצות הברית בתוכנית פיתוח של מטוס בקרה שהיה דגם מוסב של מפציץ צלילה מדגם TBM, ניסויי הטיסה המוצלחים הראו שהמכ"ם הצליח לאתר מבנים מנמיכי טוס במרחק של למעלה מ-161 ק"מ. סך הכול נבנו ושירתו 40 יחידות מדגם TBM-3W.

בשנות החמישים והשישים שולבו מערכות מכ"ם ובקרה במטוסים גדולים יותר (לרוב מטוסי נוסעים מוסבים) שאפשרו למערכות לטוס גבוה יותר ולהישאר באוויר ליותר זמן.

מלחמת פוקלנד שהתרחשה בשנת 1982 המחישה לראשונה את החיוניות של מטוסים אלו לשדה הקרב, כאשר סייעו לצי הבריטי להתגונן בפני התקפות אוויריות של חיל האוויר הארגנטינאי.

==מאפיינים==
מטוסי שליטה ובקרה מסוגלים לכסות יותר שטח אווירי מאשר מכ"מים ומרכזי בקרה קרקעיים, שלושה מטוסי בקרה המשייטים בגובה 9,000 מטר מסוגלים לכסות את כל מרכז אירופה (כאשר כל מטוס מכסה 311,990 קילומטרים רבועים). צוות המטוס מסוגל לזהות מטוסי אויב ולתאם את היירוט שלהם, בעצם מטוסי הבקרה מסוגלים לחסוך ממטוסי הקרב את הצורך בהפעיל את המכ"ם שלהם בשביל לזהות ולקבל כיוון למטרה, מה שמגדיל את החמקנות שלהם שכן המכ"ם שלהם לא נקלט אצל האויב (RWR). בנוסף מסוגלות מערכות המטוס לאסוף מודיעין אלקטרוני, ועל ידי כך לעזור ליצור תמונת מצב מושלמת של גזרת השליטה של המטוס.

===צוות המטוס===
בדרך כלל כולל צוות המטוס את הטייסים, הנווטים, מהנדסי הטיסה והמכונאים המוטסים שיש בכל מטוס תובלה. יחודו של מטוס הבקרה הוא צוות בקרים היושב מול צגי מכ"ם ושולט על גזרה מוגדרת משטח הכיסוי של מכ"ם המטוס.

===מכ"מ המטוס===
לצורך כיסוי מתאים במטוסי השליטה והבקרה הורכבו צלחות מכ"ם מסתובבות אשר שימשו את מטוסי הבקרה עד להופעתו של מכ"ם AESA (מכ"מ המסובב את האלומה שלו אלקטרונית ולא מכנית על ידי סיבוב האנטנה), יתרונו של מכ"ם זה הוא ביכולתו לסרוק את שטח הכיסוי שלו במהירות רבה, בהשוואה למכ"מים רגילים, ויכולות השידור והקליטה שלו עדיפות.

התעשייה האווירית יצרה את מערכת המכ"ם AESA הראשונה המותאמת למטוסי בקרה הפלקון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* ניר דבורי, [https://www.mako.co.il/news-military/2023_q3/Article-c3934a10fc63a81026.htm "אורון" - מטוס אחיזת שטח שפותח בישראל], באתר N12, 27 באוגוסט 2023

*
קטגוריה:תעופה צבאית
קטגוריה:פיקוד ושליטה
שליטה ובקרה
דמסוס הראשון

דמסוס הראשון או דמסוס הקדוש (Damasus I; 305 – 11 בדצמבר 384) כיהן כבישוף של רומא מ-1 באוקטובר 366 עד מותו. הוא הכווין את סינוד רומא של שנת 382, בו נקבע קאנון כתבי הקודש. דמסוס יצא נגד תפישות המינות של האפולינריזם והאריאניות, והזמין את הוולגטה שנערכה ותורגמה על ידי הירונימוס. כמו כן, הוא שיקם את היחסים בין כנסיות רומא ואנטיוכיה, וטיפח את האדרת עדי האמונה.

דמסוס נולד בשנת 305 לערך באזור העיר אידנייה א וליה בפורטוגל של ימינו; ייתכן אף שנולד באזור קשטלו ברנקו, גם הוא בפורטוגל של ימינו. בתקופתו, נקרא האזור לוסיטניה, והיה חלק מן האימפריה הרומית המערבית. הוא חי בתקופת עלייתו לשלטון של קונסטנטינוס, איחוד החלק המערבי של האימפריה עם זה המזרחי והפילוג המחודש, ומעל הכל, בתקופה שבה החלה הנצרות להפוך לדת השלטת באימפריה הרומית.

בצעירותו שירת בקודש בכנסיית סן לורנצו בפניספרנה. ירש את ליבריוס כאפיפיור ה-37. נחשב אחרי מותו לקדוש נוצרי. יום חגו חל ב-11 בדצמבר. לפי הנצרות האורתודוקסית יום חגו חל ב-13 בנובמבר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-4
קטגוריה:נפטרים ב-384
כיוונים חדשים

כריכת כתב העת
כיוונים חדשים הוא כתב עת לענייני ציונות, יהדות, מדיניות, חברה ותרבות. כתב העת יוצא לאור פעמיים בשנה על ידי ההסתדרות הציונית העולמית בשותפות עם מוסד ביאליק. 

שמו של כתב העת מעיד כי הוא המשך של כתב העת כיוונים שפסק לצאת לאור בשנות ה-90 לאחר כ-50 גיליונות. כקודמו מהווה כתב העת במה לדיונים מפורטים על עתידה של הציונות ועתיד העם היהודי בישראל ובגולה וכן לביקורת ספרות ומאמרים בנושאים קרובים. מייסד העיתון, עורכו והרוח החיה בו עד מותו היה אלי אייל (נפטר בספטמבר 2017). 

כתב העת הוא פלורליסטי, מקיים חופש אקדמי ואינו מתערב בתכנים המייצגים לעיתים עמדות שונות מעמדתה הרשמית של ההסתדרות הציונית המוציאה אותו לאור. בין הכותבים בכתב העת ניתן למנות, לדוגמה, את הסופרים א"ב יהושע, אמנון שמוש ועמוס עוז, את חוקרי הספרות נורית גוברין, זיוה שמיר וגרשון שקד, את הפרופסורים אליעזר שביד, ניצה בן-דב, יצחק בן ישראל, רות גביזון, יחזקאל דרור, רחל אליאור, ועליזה שנהר, ואת חברי הכנסת לשעבר יוסי שריד וגד יעקבי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אלי אשד, [https://web.archive.org/web/20100613094333/http://www.notes.co.il/eshed/9926.asp כתב העת "כיוונים חדשים" נמצא בסכנת סגירה], פורסם ב 19 בפברואר 2005 (מאז נמצא תקציב להמשך הוצאתו לאור)

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:עיתונים וכתבי עת ציונים
ת'אד אלן

ת'אד אלן, 2005
אדמירל ת'אד אלן (אנגלית: Thad William Allen; נולד ב-16 בינואר 1949) היה המפקד ה-23 של משמר החופים האמריקני, בין השנים 2006 ל-2010. שימש כמפקד הכוח המטפל בדליפת הנפט במפרץ מקסיקו (2010).

== אודות ==
נולד בטוסון, אריזונה, אביו היה טכנאי במשמר החופים ולחם במלחמת העולם השנייה. סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1967. הוא למד במכללת משמר החופים האמריקאי וסיים תואר שני בניהול ציבורי מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ותואר שני בניהול מאוניברסיטת MIT.

ב-25 במאי 2006 מונה לתפקיד מפקד משמר החופים האמריקני על ידי הנשיא בוש ובאישור הסנאט. ב-25 במאי 2010 החליפו בתפקיד רוברט פאפ.

תפקידו הראשון כקצין דגל (קצין בכיר) היה כמפקד של המחוז השביעי של משמר החופים. בין השנים 2002 ל-2006 שימש כראש המטה הכללי (התפקיד השלישי בהיררכיה) של משמר החופים האמריקאי. בשנת 2005 מונה על ידי סוכנות FEMA האמריקאית לניהול מאמצי החילוץ בניו אורלינס בעקבות הוריקן קתרינה.

בשנת 1975 נישא לאשתו פמלה, והם הורים לשלושה ילדים. מתגורר בצ'בי צייס במרילנד. ב-2011 מונה לסגן נשיא חברת הייעוץ בוז אלן המילטון.

==קישורים חיצוניים ==

* [http://www.uscg.mil/flag/cg00.asp ביוגרפיה] באתר משמר החופים

קטגוריה:אדמירלים במשמר החופים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של משמר החופים
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ביטחון המולדת
קטגוריה:מפקדי משמר החופים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
שמואל צמח

[[לוחית זיכרון לשמואל צמח בפסאז' הוד בתל אביב]]
רחבת שמואל צמח ברחוב אביאל בפתח תקווה
שמואל צמח (21 במאי 1932 - 15 באוקטובר 2017) היה מפיק, אמרגן ואיש תרבות ישראלי.

==ביוגרפיה==
צמח נולד בפתח תקווה. הוא החל את דרכו כמארגן פסטיבלי ריקודים ופסטיבל באר שבע בשנות ה-50. היה שליח המדינה בארצות הברית במשך שנה וארגן שם את חגיגות העשור למדינת ישראל. היה מנהל ההפקה של להקת כרמון, מפיק מחזות זמר בתיאטרון גיורא גודיק.
צמח הפיק בארץ גרסאות עבריות למחזות זמר כמו "כנר על הגג", "גברתי הנאוה" ו"סיפור הפרברים".לאחר מכן נהפך לאחד ממפיקי המופעים הבולטים בישראל ונחשב לחלוץ הופעות האצטדיונים בישראל.

צמח היה מפיק ואמרגן עצמאי אשר הביא ארצה אמנים מן השורה הראשונה, בהם אנריקו מסיאס, פרנק סינטרה, מרסדס סוסה, הבולשוי הרוסי, לאונרד כהן, אריק קלפטון, ג'ואן באאז ורבים אחרים.

שימש נשיא כבוד לתמיד של ארגון האמרגנים בישראל, יקיר העיר תל אביב, וזוכה בפרס אמ"י למפעל חיים לשנת תשס"ט.

בטקס פרסי אקו"ם של שנת 2017, קיבל פרס מפעל חיים על תרומתו להעשרת התרבות בישראל.

עיריית תל אביב קבעה לזכרו לוחית זיכרון בכניסה לפסאז' הוד ברחוב דיזנגוף היכן שהיה משרדו.

הרחבה מאחורי היכל התרבות בפתח תקווה נקראת על שמו.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20111203163633/http://www.amarganim.co.il/card.asp?id=63 שמואל צמח] באתר איגוד האמרגנים
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:מפיקי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:אמרגנים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 2004
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:זוכי פרס מפעל חיים של אמ"י
משה שחורי

משה שחורי (נולד ב-19 בפברואר 1955) הוא קצין צה"ל בדימוס שכיהן כקצין מודיעין ראשי בצה"ל בדרגת תת-אלוף ושימש כמנכ"ל מפלגת קדימה תחת ציפי לבני כיו"ר המפלגה.

== ביוגרפיה ==
שחורי התגייס לצה"ל בשנת 1975 והוכשר כטכנאי. כקצין בכיר פיקד על מחלקת האיסוף באגף המודיעין, בשנים 1993–1998 פיקד על יחידה 9700, המערך החזותי הכולל את יחידת התצפית והמזל"טים. בין השנים 2001–2005, בתקופת האינתיפאדה השנייה, היה קצין מודיעין ראשי. 

כקצין מודיעין ראשי, היה שחורי אחד ממקימי "תוכנית חבצלות", תוכנית הדגל של חיל המודיעין, בשנת 2004.

בסיום תפקידו, בתקופת ההכנות לתוכנית ההתנתקות, השתחרר מצה"ל.

בין השנים 2005–2008 היה מנכ"ל הקרן לרווחת ניצולי השואה בישראל. באותה תקופה החל לעסוק בהתנדבות בקידום פרויקטים בעיריית ראש העין, עיר מגוריו. בשנת 2008 נרתם בהתנדבות לניהול מטה הבחירות של ציפי לבני בהתמודדותה על ראשות מפלגת "קדימה". לאחר היבחרה של לבני לראשות המפלגה, בחודש נובמבר מונה שחורי למנכ"ל המפלגה.

ב-2011 נעצר עם רעייתו במסגרת פרשת שוחד ברשות המיסים והוצא לחופשה מתפקידו. ב-2014 נסגר התיק בשל העדר ראיות מספיקות.

ב-2013 סיימה משטרת ישראל חקירה בעניין פרשיות הנוגעות להתנהלות עובדי ויועצי המפלגה ומצאה כי קיימת תשתית ראייתית לעבירות של שחורי בנושא רישום כוזב במסמכי תאגיד, קשירת קשר לביצוע פשע, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, שיבוש מהלכי משפט ועבירות של פגיעה בפרטיות.

== השכלה וחיים אישיים ==
שחורי הוא בעל תואר ראשון במדעי החברה והלוגיסטיקה מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במדעי החברה מאוניברסיטת חיפה, ובוגר הקורס לפיקוד ומטה והמכללה לביטחון לאומי. נשוי לעורכת הדין דליה שחורי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==

*
==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:פעילי מפלגת קדימה
קטגוריה:קציני מודיעין ראשיים
קטגוריה:ראשי מחלקת איסוף
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:מפקדי יחידה 9900
השושלת הבחרית

השושלת הבחרית (הממלוכים הבחרים או הממלוכים הקיפצ'אקים, בערבית: المماليك البحرية) הייתה שושלת של סולטאנים ממלוכים, רובם ממוצא טורקי-קיפצ'אקי, ששלטו במצרים ובחלקים נרחבים מהמזרח התיכון בין השנים 1250 ל-1382. במהלך שלטונם נלחמו הסולטאנים הבחרים נגד הצלבנים ונגד האימפריה המונגולית, ולאחר התפרקותה של האחרונה, גם כנגד האילח'אן.

==רשימת הסולטאנים של השושלת הבחרית==
{|class="wikitable"
|-
!השם
!תקופת השלטון
|-
|שג’ר א-דר
|1250-1250
|-
|אל-מעז עז א-דין איבכ
|1250-1257
|-
|אל-מנצור נור א-דין עלי בן איבכ
|1257-1259
|-
|אל-מט’פר סיף א-דין קֻטז
|1259-1260
|-
|א-ט’אהר רֻכּן א-דין ביברס אל-בֻּנדֻקדארי
|1260-1277
|-
|א-סעיד נאצר א-דין מוחמד ברכת קאן בן א-ט’אהר ביברס
|1277-1279
|-
|אל-עאדל בדר א-דין סֻלאמש בן א-ט’אהר ביברס
|1279-1279
|-
|אל-מנצור סיף א-דין קלאוון
|1279-1290
|-
|ח'ליל בן קלאוון
|1290-1293
|-
|א-נאצר מוחמד בן קלאוון
|1293-1294
|-
|אל-עאדל זין א-דין כִתבֻּע’א
|1294-1296
|-
|אל-מנצור חסאם א-דין לאג’ין
|1296-1299
|-
|א-נאצר מוחמד בן קלאוון
|1298-1308
|-
|אל-מט’פר רֻכן א-דין ביברס אל-ג’אשנכיר
|1308-1309
|-
|א-נאצר מוחמד בן קלאוון
|1309-1340
|-
|אל-מנצור סיף א-דין אבו בכר בן א-נאצר מוחמד בן קלאוון
|1340-1341
|-
|אל-אשרף עלאא' א-דין כג’כ בן א-נאצר מוחמד
|1341-1342
|-
|א-נאצר שהאב א-דין אחמד בן אל-נאצר מוחמד
|1342-1342
|-
|א-צאלח עמאד א-דין אסמאעיל בן א-נאצר מוחמד
|1342-1345
|-
|סיף א-דין שעבאן בן א-נאצר מוחמד
|1345-1346
|-
|אל-מזפר זין א-דין חאג’י בן א-נאצר מוחמד
|1346-1347
|-
|א-נאצר בדר א-דין אבו אל-מעאלי אל-חסן בן א-נאצר מוחמד
|1347-1351
|-
|א-צאלח צלאח א-דין צאלח בן א-נאצר מוחמד
|1351-1354
|-
|א-נאצר בדר א-דין אבו אל-מעאלי אל-חסן בן א-נאצר מוחמד
|1354-1361
|-
|אל-מנצור צלאח א-דין מוחמד בן חאג’י בן קלאוון
|1361-1363
|-
|אל-אשרף זין א-דין שעבאן בן חסן בן מוחמד בן קלאוון
|1363-1376
|-
|אל-מנצור עלאא' א-דין עלי בן שעבאן
|1376-1381
|-
|א-צאלח זין א-דין חאג’י
|1381-1382
|}

==ראו גם==
*עליית הממלוכים
*השושלת הבורג'ית

== לקריאה נוספת ==
* אליהו אשתור, תולדות היהודים במצרים ובסוריה תחת שלטון הממלוכים, כרך א

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ממלוכים
בחרית
קטגוריה:הסולטנות הממלוכית
קטגוריה:מדינות טורקיות לשעבר
בחרית
זרועות ברקן

זרועות ברקן בע"מ היא חברה פרטית ישראלית, המייצרת מתקני תלייה לטלוויזיה ולמכשירי אלקטרוניקה בידורית.

==היסטוריית החברה==
החברה הוקמה ב-1988 בשם ברקן הנדסה, על ידי ליאור ברקן, שעל שמו נקרא המותג. בהמשך שינתה החברה את שמה לזרועות ברקן.

בשנת 1993 המפעל עבר לאזור התעשייה ברקן. במהלך שנת 2011 כל הייצור עבר לסין, בעוד שצוות הפיתוח וההנהלה נשארו בישראל. בחברה עובדים כ-33 איש.

ב-2001, במטרה להגדיל את נתח השוק האמריקאי שלה שעמד על 25%, הקימה "זרועות ברקן" חברה בת בארצות הברית. ב-2005 הקימה חברה בת בגרמניה, כדי לשרת את השוק האירופאי.

ב-2005 זכתה החברה בקטגוריית "קולנוע ביתי" בתחרות העיצוב והחדשנות של תערוכת האלקטרוניקה CES בלאס וגאס.

בעשור הראשון של המאה ה-21 מוצרי החברה יוצאו למדינות רבות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://milog.co.il/זרועות_ברקן זרועות ברקן באתר מילוג]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית מתכת בישראל
קטגוריה:חברות ישראליות
המכון לארכאולוגיה (אוניברסיטת תל אביב)

המכון לארכאולוגיה על שם סוניה ומרקו נדלר באוניברסיטת תל אביב ממוקם בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב. המכון הוקם בשנת 1966 על ידי פרופסור יוחנן אהרוני. כיום משמש המכון את החוקרים, עמיתי המחקר ותלמידי המחקר מהחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום באוניברסיטת תל אביב. המכון מתמקד במגוון גדול של תחומים ותקופות; החל מן התקופות הפרהיסטוריות, דרך המקראיות, התקופות ההלניסטית, הרומית והביזנטית וכלה בימי הביניים.

במסגרת מחקרי המכון מתקיימים בכל שנה מספר רב של חפירות וסקרים ארכאולוגיים. בין אלה ניתן לציין את החפירות במערת קסם, נחל זהורה, תל בית שמש, תל מגידו, תל בית ירח, יבנה ים, אפולוניה-ארשף ועוד.

החל משנות ה-90 של המאה ה-20, עורך המכון חפירות הצלה מגוונות בכל רחבי הארץ באמצעות המכון ישראלי לארכאולוגיה. אלה חפירות חוזיות. עם סיום החפירות, משוחרר בדרך כלל השטח בידי רשות העתיקות להמשך פיתוחו בידי היזם.

==מעבדות המכון==
המכון מפעיל מספר מעבדות מחקר:
#המעבדה לארכאו-בוטניקה – מתמקדת בחקר הצומח והאקלים בסובב הקדום.
#המעבדה למיקרוארכאולוגיה השוואתית – מתמקדת בחקר הטכנולוגיה הקדומה ומוצאם של ממצאים ארכאולוגיים באמצעות בדיקות מעבדה של מגוון כלי חרס, תעודות קדומות הכתובות בכתב יתדות וכן דגימות קרקע מאתרים ארכאולוגיים.
כמו כן מאגד המכון מעבדות המיועדות לשימור ותיעוד ממצאים מחפירות המכון.

==פרסומי המכון==
המכון מפעיל את מערכת ההוצאה לאור על שם אמרי וקלייר יאס המפיקה סדרות של פרסומים קבועים בארכאולוגיה ובהם סדרת מונוגרפיות, פרסומי חפירות הצלה וכתב העת המדעי Tel Aviv.

==קישורים חיצוניים==
* 

*[http://www.tau.ac.il/humanities/archaeology/facilities/fac_archaeobotany.html המעבדה לארכאובוטניקה]
*[http://www.tau.ac.il/humanities/archaeology/facilities/fac_microarch_lab.html המעבדה למיקרוארכאוגאולוגיה השוואתית]
*[http://www.tau.ac.il/humanities/archaeology/facilities/fac_library.html ספריית המכון]
*[http://www.tau.ac.il/humanities/archaeology/facilities/fac_restoration_lab.html מעבדת השימור והרפאות]

קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: יחידות מחקר
קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: הפקולטה למדעי הרוח
קטגוריה:ארכאולוגיה של ארץ ישראל
קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
ארכאולוגיה (אוניברסיטת תל אביב)
ארכאולוגיה (אוניברסיטת תל אביב)
10 סיפורים

כריכת הספר בעברית
10 סיפורים (באנגלית: ) הוא אוסף סיפורים קצרים שכתב ארנסט המינגוויי. אוסף זה לא יצא לאור בצורה כזו על ידי המינגוויי, והוא מבוסס על בחירה של עורכי ספרים של המינגוויי בעברית.

מעטיפת הספר אפשר ללמוד כי הסיפורים הכלולים בכרך זה לקוחים מהאוסף ארבעים ותשעה הראשונים, שיצא לאור בשנת 1938. במבוא של המינגוויי לקובץ זה הוא כתב: "הספר הזה כולל סיפורים מסוגים שונים. אני מקווה שתמצאו כמה שאתם אוהבים. לאחר שקראתי אותם שוב, החביבים עלי ביותר הם: חיי האושר הקצרים של פרנסיס מקומבר; בארץ אחרת; גבעות כמו פילים לבנים; אבוד לך; שלגי הקילימנג'רו; מקום נקי, מואר היטב; וסיפור בשם אור העולם, שמעולם לא היה חביב על אף אחד אחר. יש גם כמה אחרים. משום שאילו לא אהבת אותם, לא היית מפרסם אותם". שבעה מתוך עשרת הסיפורים כאן הם אלה שמונה המינגוויי ונוספו להם גם הרוצחים, חתול בגשם וקנרית לאחת.

רוב הסיפורים שפורסמו בקובץ הזה מופיעים לראשונה בעברית והם חלק ממפעל התרגום החדש של כתבי המינגוויי, בעריכת רחל פן. כמו שאר ספריו של המינגוויי, גם אוסף הסיפורים כאן מושפע מהרפתקאותיו של הסופר ומהאירועים שחווה בחייו. 
== עשרת הסיפורים המופיעים בספר ==
# חיי האושר הקצרים של פרנסיס מקומבר
# שלגי קילימנג'רו
# חתול בגשם
# בארץ אחרת
# גבעות כמו פילים לבנים
# הרוצחים
# קנרית לאחת
# מקום נקי, מואר היטב
# אור העולם
# אבוד לך

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.text.org.il/index.php?book=0702045 עשרה סיפורים מאת: ארנסט המינגוויי], אתר טקסט
* [http://www.penn.co.il/index.php?tPath=1_3_137_138&itemID=621&action=view ארנסט המינגוויי, 10 סיפורים באתר הוצאת פן]
* 

קטגוריה:ספרי ארנסט המינגוויי
קטגוריה:אוספי סיפורים קצרים
מרדכי לינדמן

פרופסור מרדכי לינדמן (1907 – 20 בנובמבר 1974) היה פיזיקאי ישראלי ממוצא הולנדי, ומחבר חלוצי של ספרי לימוד בפיזיקה תיכונית וקדם-אוניברסיטה.

==ביוגרפיה==
לינדמן נולד בהולנד ב-1907, ולמד שם פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת אוטרכט. תחומי התעניינותו מתחילת דרכו, היו ספקטרוסקופיה ורדיואקטיביות, ואלה התבטאו גם בפעילותו המחקרית. סיים את לימודיו לתואר שלישי ב-1933, כאשר נושא עבודת הדוקטוראט שלו היה התנגשויות של אלקטרונים באטומי מימן. לאחר תום לימודיו, המשיך כחוקר באוניברסיטה זו, עד לשנת 1940, עם הגיע הכיבוש הגרמני להולנד, במאי אותה שנה, במלחמת העולם ה-2. הוא שרד את השואה אשר פקדה את יהודי הולנד יחד עם אשתו ושתי בנותיו, הודות לחבר מתקופת הלימודים, לאו גינטן (Leo Ginten), אשר הסכים להסתירם בדירתו בליידן, עד לשחרורה של הולנד, ב-1945. לאחר המלחמה, חזר ללמד באוניברסיטה אותה נאלץ לעזוב עם הכיבוש הנאצי.

עלה לארץ ב-1947, יחד עם בני משפחתו, ובה גם נולדה בתו השלישית, עליזה, אחות לרבקה ושושנה. החל את דרכו בארץ בהוראת פיזיקה בגימנסיה הרצליה בתל אביב, בבתי ספר שונים נוספים ובמסגרת אוניברסיטת ערב שנקראה גם אוניברסיטת הפועלים, ואשר הייתה נהוגה אז בארץ. בגימנסיה 'הרצליה' הכיר את ישראל ליפשיץ, שותפו למפעל כתיבת ספרי הלימוד בפיזיקה, יותר מאוחר. בשנת 1950 הצטרף לסגל הטכניון בחיפה, והפך בה לפרופסור חבר ב-1956, במקביל לעבודת ההוראה שלו בבית-ספר תיכון. מחקריו בתקופת עבודתו בטכניון התמקדו בעיקר בפיזיקה גרעינית, ואחד מהם, אשר גם זכה לפרסום, עסק ברדיואקטיביות של המעיינות החמים בטבריה. במקביל, שמר על קשר עם מקום הורתו האקדמי, אוניברסיטת אוטרכט, ואף שב אליה למשך שנתיים, בסוף שנות ה-60, בהן עסק במחקר ובהוראה.

הוראת הפיזיקה הייתה יקרה מאוד לליבו. בתחילה הוא קיים, במסגרת הפקולטה בה לימד בטכניון, סדרה של הדגמות בפיזיקה שיועדה לתלמידי תיכון. הוא כתב ספרי לימוד רבים, שלושה מהם בהולנדית אשר גם תורגמו לאינדונזית. מפעלו הפדגוגי החשוב ביותר היה הוצאתה של סדרת ספרי הוראה ולימוד בתחומי פיזיקה רבים. לספרים אלו היו שתי רמות לימוד: בסיסית, שיועדה, בדרך כלל, לתלמידי הכיתות הנמוכות בבתי-ספר תיכוניים (חוג ראשון), ומתקדמת, שיועדה לתלמידי המגמה לפיזיקה בבתי-ספר אלה (חוג שני). מפעל זה היה חלוצי בתחומו בארץ, ועליו שקד במשך עשרים שנה, עד לפטירתו.

מרדכי לינדמן היה גם חבר בוועדה להוראת המדעים במשרד החינוך והתרבות.

==לקריאה נוספת==
* פיזיקה, חוג שני, חלק ג', מרדכי לינדמן וישראל ליפשיץ, אחיאסף (תש"מ), עמ' 'הקדמה למהדורה השנייה'

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20100215213701/http://physics.technion.ac.il/~site/wisw/memoriam/Lindman/lindemann%20mordecai.pdf דף זיכרון], באתר הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל הטכניון: פיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:פיזיקאים הולנדים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
אוגוסט קונדט

אוגוסט אדולף אדוארד אבֶּרהארד קונדט (בגרמנית: August Adolf Eduard Eberhard Kundt ; 18 בנובמבר 1839 - 21 במאי 1894) היה פיזיקאי גרמני בן המאה ה-19, אשר התפרסם במחקריו בתנאי היווצרותם של גלים עומדים בגזים, ובחקר התוצא המגנטו-אופטי והנפיצה האנומלית.

==ביוגרפיה==
אוגוסט קונדט נולד בשווֶרין שבמקלנבורג-שוורין, גרמניה. את פרק לימודיו המדעיים החל בלייפציג, אך עבר מאוחר יותר, לאוניברסיטת ברלין. שם, הקדיש את עצמו תחילה, ללימודי אסטרונומיה, אבל פנה ללימודי פיזיקה בהשפעת היינריך מגנוס, ואת לימודיו לתואר שלישי סיים ב-1864, כאשר תיזת המחקר שלו הייתה הדפולריזציה של אור.

ב-1867 התמנה קונדט באוניברסיטת ברלין, ושנה לאחר מכן, קיבל משרת פרופסור לפיזיקה במכון הפוליטכני הפדרלי בציריך, שם היה גם מורו של וילהלם קונראד רנטגן. כעבור כשנתיים בווירצבורג, הוא נקרא ב-1872 לשטראסבורג, שם נטל חלק רב בארגונה של אוניברסיטה חדשה, ועסק בהקמתו של המכון לפיזיקה שם. ב-1888 הוא שב לברלין כיורשו של הרמן פון הלמהולץ כמנהל המכון לפיזיקה של ברלין וכמחזיק הקתדרא של פיזיקה ניסויית שם. הוא נפטר לאחר מחלה, בישראלדורף, ליד ליבק, ב-21 במאי 1894.

כאיש מחקר מקורי, קונדט הצליח במיוחד בחקר טיבם של גלי קול וגלי אור. ב-1866 הוא פיתח שיטה חשובה ביותר לחקר גלי הקול המופקים באוויר הכלוא בצינורות חלולים. שיטה זו התבססה על העובדה שאבקה דקה, כמו ליקופודיום, המפוזרת בחללה הפנימי של שפופרת, בו יוצר רטט בעמוד אוויר, נוטה להצטבר בתלוליות באזורי צמתים, כאשר את המרחקים ביניהם ניתן, לפיכך, למדוד ישירות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1839
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1894
גאורג קווינקה

גאורג הרמן קווינקה (בגרמנית: Georg Hermann Quincke; 19 בנובמבר 1834 – 13 בינואר 1924) היה פיזיקאי גרמני.

==ביוגרפיה==
קווינקה נולד בפרנקפורט על האודר. אביו, הרמן קווינקה, היה רופא ידוע, ואחיו הצעיר, היינריך קווינקה, היה רופא פנימי. למד בקניגסברג ובהיידלברג, ועבר לאחר מכן לברלין, שם סיים את לימודיו לתואר שלישי ב-1858. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בקביעת הקבוע הנימי של כספית, ומחקריו בתחום של תופעות נימיוּת נחשבות לעבודות קלאסיות. ב-1865 נתמנה לפרופסור בברלין. ב-1872 עבר, לאוניברסיטת וירצבורג, שם שימש פרופסור, וב-1875 חזר להיידלברג, שם שימש פרופסור לפיזיקה, עד לפרישתו ב-1907.

קווינקה עשה גם עבודה חשובה במחקר ניסויי של תופעת החזרת אור, בייחוד ממשטחים מתכתיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1834
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1924
קרב דורבנות הזהב

קרב דורבנות הזהב (בהולנדית: Guldensporenslag; בצרפתית: Bataille des éperons d'or) היה קרב שבו גברו הפלמים על צבא האבירים של פיליפ הרביעי, מלך צרפת ב-11 ביולי 1302 ליד העיר קורטרייק שבפלנדריה. יום זה נחשב ליום חגם הלאומי של הפלמים בבלגיה.

==רקע==
הרקע לקרב זה היה ניסיונה של צרפת להשתלט מחדש על רוזנות פלנדריה, שהייתה חלק של ממלכת צרפת אחרי שסופחה לנחלותיו של הכתר הצרפתי ב-1297 - צעד שנתקל בהתנגדות מצד הפלמים. ב- 1300 פיליפ הרביעי מינה את ז'אק דה שאטיון למושל פלנדריה ולקח כבן ערובה את גי דה דאמפייר, רוזן פלנדריה. מאורע זה גרם לתסיסה בקרב האזרחים הפלמים של ערי פלנדריה, וב- 18 במאי 1302, לאחר שגורשו מבתיהם על ידי החיילים הצרפתים, רצחו אזרחיה הפלמים של העיר ברוז' כל צרפתי שנקרה על דרכם.

==מערך הכוחות==
פיליפ הרביעי, מלך צרפת, שלא יכול היה לעבור בשתיקה על מאורעות אלה, שלח לפלנדריה כוחות צבא בהנהגת רובר השני, רוזן ארטואה. הכוחות הפלמים הורכבו משתי קבוצות. הקבוצה הראשונה מנתה כ-3,000 איש שהשתייכו לחיל המשמר של העיר ברוז'. קבוצה זו הונהגה על ידי נכדו של רוזן פלנדריה ועל ידי פיטר דה קוניק, שהיה ממנהיגי המורדים מברוז'. הקבוצה השנייה, שמנתה כ-2,500 איש, הורכבה מאנשי הפרברים של ברוז' ומאנשי ערי החוף של פלנדריה. קבוצה זו הונהגה על ידי גי דה נאמור, בנו של רוזן פלנדריה. שתי הקבוצות נפגשו ליד העיר קורטרייק. כ-2,500 איש נוספים הגיעו מן העיר גנט, וכ-1,000 אחרים - מן העיר איפר.

אנשי חיל המשמר הפלמי שהיו מאומנים היטב, צוידו בחניתות ארוכות, אך חיל המשלוח הצרפתי כלל כ-2,500 פרשים ובהם אנשי אצולה ואבירים רבים. פרשים אלה נתמכו על ידי 1,000 קשתים, 1,000 נושאי רומח וכ- 3,000 אנשי חיל רגלים.

==מהלך הקרב==
אחרי יומיים שבהם ניסו הפלמים לכבוש את קורטרייק, שני הצדדים נפגשו בשדה הפתוח שליד העיר ב-11 ביולי 1302. השטח, שהיה מלא תעלות ופלגי מים הקשה על חיל האבירים הצרפתי לתקוף את שורות הפלמים. חיל הרגלים הצרפתי פתח במתקפה וכמעט שעלה בידו לנחול ניצחון. אך המפקד הצרפתי רובר השני, רוזן ארטואה, פקד על חיל הרגלים לסגת כדי לאפשר לחיל האבירים לנחול ניצחון ולזכות בתהילה.

התוצאה הייתה שהאבירים הצרפתים, שנתקלו באנשי חיל הרגלים שלהם, הפכו לטרף קל לאנשי חיל המשמר הפלמים שהיו מצוידים בחניתות. הצרפתים, שהבינו כי הפסידו בקרב, החלו במנוסה כאשר הפלמים דולקים אחריהם. אנשי חיל המשמר הפלמים נמנעו מלקחת שבויים והרגו את כל האבירים הצרפתים שנפלו בידיהם. בקרב זה נהרגו כאלף אבירים ובהם רובר השני, רוזן ארטואה וז'אק דה שאטיון, מושל פלנדריה.

מספרם הגדול של דורבנות הזהב שנלקחו מן האבירים הצרפתים שנפלו בקרב, העניק לקרב זה את הכינוי "קרב דורבנות הזהב". דורבנות אלה, שנתלו מאוחר יותר על תקרת כנסיית נוטרדאם בקורטרייק כדי לציין ניצחון זה, נלקחו בחזרה על ידי הצרפתים שמונים שנה לאחר מכן, כאשר הפלמים חתמו על שלום טורנה עם פיליפ השני, דוכס בורגונדיה אחרי שמרדו בו ב- 1382.

==תוצאות היסטוריות==
קרב זה היווה ציון דרך לעצמאותם המדינית של הפלמים בפלנדריה, שבאה על ביטויה בהקמת בלגיה העצמאית ב-1830. ב-1838 הסופר הפלמי הנדריק קונסיאנס פרסם את הרומן "האריה מפלנדריה" שנכתב ברוח קרב זה.

העובדה שצבא אנשי הערים של פלנדריה היה מסוגל לנחול ניצחון על חיל האבירים של צרפת, גרמה לזעזוע עמוק בקרב מנהיגיה הצבאיים של אירופה. קרב דורבנות הזהב היה בין הגורמים שהביאו לקיצה את המחשבה בדבר עליונותו של חיל האבירים וגרם לשידוד מערכות בטקטיקה ובאסטרטגיה צבאית.

==קישורים חיצוניים==

* 

דורבנות הזהב
קטגוריה:המאה ה-14
קטגוריה:בלגיה: היסטוריה
קטגוריה:חגים ומועדים
דורבנות הזהב
נשיא אזרבייג'ן

נשיא הרפובליקה של אזרבייג'ן (באזרית: Azərbaycan Prezidenti) הוא ראש המדינה אזרבייג'ן, המפקד העליון של צבא אזרבייג'ן ומגן הריבונות האזרית ושלמותה הטריטוריאלית. הארמון הנשיאותי שוכן בבירה באקו. על פי החוקה, הנשיא נבחר לכהונה בת 5 שנים ואחראי, בין השאר, על מינוי השרים בממשלה.

==נשיאי אזרבייג'ן==
{| class="wikitable"
|-
! # !! נשיא !! קדנציה
|-
| 1 || איאז מוטאליבּוב || 30 באוגוסט 1991 עד 6 במרץ 1992
|-
| 2 || יאקוּבּ מאמדוֹב || 6 במרץ עד 14 במאי 1992
|-
| 3 || איאז מוטאליבוב || 14 עד 18 במאי 1992
|-
| 4 || עיסא חמבּאר || 19 במאי עד 16 ביולי 1992
|-
| 5 || עבּדולפז אֵלצ'יביי || 16 ביוני 1992 עד 1 בספטמבר 1993
|-
| 6 || חיידר אלייב || 3 באוקטובר 1993 עד 31 באוקטובר 2003
|-
| 7 || אילהם אלייב || 31 באוקטובר 2003 ואילך
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.president.az/ האתר הרשמי של נשיא הרפובליקה של אזרבייג'ן]

*
קטגוריה:אזרבייג'ן: פוליטיקה
שעבוד צף

שעבוד צף (באנגלית: Floating charge) הוא שעבוד על נכסים בלתי מוגדרים של חברה בע"מ או אגודה שיתופית. שעבוד זה "צף" עד שאירוע מסוים (לרוב פירוק החברה, אך גם מגוון אירועים אחרים, הנקבעים בתנאי השעבוד וקשורים בדרך כלל לחדלות פירעון של החברה) מביא להתגבשותו ולהתייחסותו לנכסים מסוימים העומדים לרשות החברה בעת קרות האירוע. מטרת השעבוד הצף היא מתן בטוחה ראויה לנושי החברה, תוך שלחברה יש חופש פעולה בנכסיה. בכך יתרונו של השעבוד הצף, מבחינת החברה, על השעבוד הקבוע.

==שעבוד צף בדין הישראלי==
בישראל, שעבוד צף מוגדר בסעיף 1, הוא סעיף ההגדרות, בפקודת החברות [נוסח חדש], התשמ"ג-1983. סעיף 1 לחוק החברות, התשנ"ט-1999 מייבא את אותה הגדרה לתוכו.

סעיף 1 לפקודה קובע:

על פי המשפט האנגלי, היה שעבוד קבוע על נכס מסוים של חברה, לרוב נכס מקרקעין, גובר על שעבוד צף אף אם השעבוד הצף נרשם לפניו. סעיף 169 לפקודה, החל גם לאחר חקיקת חוק החברות, מסדיר מצבים של התנגשות בין שעבוד צף ושעבוד קבוע במספר מקרים. הוא קובע כי שעבוד צף המכיל הגבלה על זכות החברה ליצור שעבודים, שנרשם כדין, יגבר על שעבוד קבוע שנוצר בניגוד לאותה הגבלה לאחר הרישום. כן קובע הסעיף קדימה של שעבוד נכס שנעשה להבטחת אשראי שאפשר רכישתו, על גבי שעבוד צף קודם.

עיקר פועלו של השעבוד הצף הוא ביצירת קדימות לבעליו בעת פירוק. כאמור, שעבוד צף עם הגבלה על יצירת שעבודים גובר, על פי סעיף 169 לפקודה, על שעבוד קבוע, לרבות משכנתא. אולם, שעבוד קבוע על נכס שנעשה להבטחת אשראי גובר על שעבוד צף קודם. בנוסף, שעבוד צף נמצא בסדר החלוקה מתחת לחובות בדין קדימה (לדוגמה, שכר עובדים).

חוק החברות כולל מספר התייחסויות למצב של שעבוד צף במיזוג חברות. על פי סעיף 325 לחוק, שעבוד צף בחברה אחת המתמזגת עם האחרת אינו גובר על שעבוד על נכסי החברה האחרת שנוצר קודם למיזוג.

בעת הבראת חברה, בית המשפט רשאי, לפי סעיף 350(ו) לחוק החברות, לגבש שעבוד צף לבקשת נושה. כמו כן, ניתן לאפשר לנושה לממש נכס מהנכסים שעליהם חל השעבוד הצף, בתנאים הנקובים בסעיף. סעדים אלו עשויים להינתן לנושה בתור הגנה הולמת על בטוחתו, אותה בדרך כלל לא ניתן לממש בעת הליך הבראת חברה, עקב הקפאת ההליכים.

ב-1968 קבע בית המשפט העליון כי לא ניתן לגבש שעבוד צף על נכסי יחיד. פסק דין זה עסק בהתחייבות שניתנה קודם לחקיקת חוק המשכון בשנת 1967. מאז, נשמעה הדעה כי על פי חוק המשכון ניתן לגבש שעבוד צף על נכסי יחיד. בשנת 2005 פסק בית המשפט המחוזי בירושלים כי בדומה למוסד אחריות נכסים במשפט העברי, ניתן לרשום שעבוד צף על נכסי יחיד. בערעור על פסק דין זה קבע בית המשפט העליון (ברוב קולות של השופטים אליעזר ריבלין ויוסף אלון ובניגוד לדעתו של השופט סלים ג'ובראן) כי לא ניתן לרשום שעבוד צף על נכסי יחיד. על פסק דין זה הוגשה בקשה לקיום דיון נוסף, שנדחתה על ידי הנשיאה דורית ביניש, בנימוק שפסק הדין של הרוב ממשיך את ההלכה הנוהגת במשך שנים רבות.

==ראו גם==
*אחריות נכסים (שעבוד במשפט העברי)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.isa.gov.il/Download/IsaFile_2017.pdf חוק החברות, התשנ"ט-1999]

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיני תאגידים
קטגוריה:מונחים משפטיים
קטגוריה:אשראי

cs:Pohyblivé zástavní právo
סטפה סטפנוביץ'

סְטֶפָּה סְטֶפָּנוֹבִיץ (בסרבית קירילית: Степа Степановић; 11 במרץ 1856, קומודראז', נסיכות סרביה, האימפריה העות'מאנית – 29 באפריל 1929, צ'אצ'אק ממלכת יוגוסלביה), היה מרשל סרבי, מפקד הארמייה הסרבית השנייה במערכה על סרביה ובחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה ואחד מהמפקדים הבולטים שהובילו להכרעת החזית לטובת מדינות ההסכמה.

==תחילת הקריירה==
ב-1874 הצטרף סטפנוביץ' כצוער לבית הספר לארטילריה. הוא הצטיין במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ולאחריה עוטר על ידי מפקד הצבא הסרבי הגנרל קוסטה פרוטיץ' באות מסדר צלב טאקובו. סטפנוביץ' לחם גם במלחמת בולגריה–סרביה (1885) כמפקד חטיבה. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה פיקד על הכוחות הסרבים במצור הממושך על העיר אדירנה, שהוביל לכיבושה בידי כוחות הליגה הבלקנית. במלחמת הבלקן השנייה הוצבו כוחותיו בגזרת הערים ניש ופירוט.

==מלחמת העולם הראשונה ואחריתו==
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התמנה סטפנוביץ' למפקד הארמייה השנייה וב-16 באוגוסט 1914 השתתף בקרב צר בו הוכה הצבא האוסטרו-הונגרי. ב-1915 עם הצטרפות הבולגרים והגרמנים למערכה לא הצליחו הסרבים המותשים לעמוד מול היקף ועוצמת הכוחות שעמדו מולם והצבא הסרבי נסוג באופן מסודר יחסית דרך אלבניה לאי קורפו ומשם הועבר לגזרת סלוניקי להתארגנות מחודשת. בזירה שכונתה בהמשך החזית המקדונית, אורגנו מחדש חיילי הארמייה ה-2 וסטפנוביץ מונה למפקדה.

ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה במתקפה לאורך עמק הוארדאר על כוחות מעצמות המרכז בפיקודו של פרידריך פון שולץ. המתקפה החלה בהפגזה ארטילרית כבדה מ-580 תותחים מגזרת ביטולה ועד נהר הוארדאר. הגנרל פון שולץ סבר שהמתקפה תתנהל באזור ביטולה וריכז את מרבית כוחותיו שם. הארמייה הסרבית ה-2 בגיבוי 2 אוגדות צרפתיות שהיו תחת פיקודו של סטפנוביץ', תקפו חזיתית את "קבוצת שולץ" שהורכבה מהארמייה ה-11 הגרמנית בפיקודו של קונו פון שטויבן והארמייה הראשונה של צבא בולגריה בפיקודו של סטפן נרזוב. כפועל יוצא מהנחת העבודה השגויה הופתעו כוחות "קבוצת שולץ" והחלו בנסיגה רחבה לאורך כל החזית המקדונית במטרה לייצב קו חדש, אך הכוחות הבולגרים קרסו, עניין שהוביל לקריסת החזית כולה ולבסוף לכניעת ממלכת בולגריה.

ב-1919 מונה למפקד צבא ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים ובשלהי אותה שנה, פרש משירות פעיל. סטפנוביץ' הלך לעולמו ב-1929 והוא בן 73 שנים.

==ראו גם==
* החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מרשלים סרבים
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרביה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא סרבים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מפקדי ארמיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1856
קטגוריה:נפטרים ב-1929
נשיא טג'יקיסטן

נשיא רפובליקת טג'יקיסטן (בטג'יקית: Президентҳои Тоҷикистон) הוא ראש המדינה והמשרה העליונה ביותר בטג'יקיסטן, על פי חוקת 1994.

ב-6 בנובמבר 1999 נערכו לראשונה בחירות במדינה, לאחר שעד אז כל הנשיאים מונו על ידי הפרלמנט. בבחירות זכה הנשיא המכהן אמומאלי רחמונוב, ברוב של 96.0%. האופוזיציה טענה לזיופים קשים בתוצאות הבחירות, בבחירות השתתף מועמד נוסף מלבד הנשיא, דַבלאט אוּסמוֹן, שר הכלכלה לשעבר ויו"ר מפלגת התחייה האיסלאמית של טג'יקיסטן, הוא הפסיד אז בבחירות וגרף 2% מקולות הבוחרים.

ב-6 בנובמבר 2006 התקיימו במדינה בחירות נשיאותיות בפעם השנייה, הפעם היו 5 מועמדים לתפקיד הנשיא:
* הנשיא המכהן, אמומאלי רחמונוב, יו"ר המפלגה הדמוקרטית העממית של טג'יקיסטן, שזכה לבסוף ב-79.3% מקולות הבוחרים
* אולימז'ון בּוֹבּוֹייב, מועמד מטעם מפלגת הרפורמות הכלכליות, גרף 7.6% 
* עמיר קוראקולוב, יו"ר המפלגה החקלאית הטג'יקית. השיג 6.2% מהקולות
* איסמועיל טלבאקוב, יו"ר המפלגה הקומוניסטית של רפובליקת טג'יקיסטן שסיים לפני אחרון, עם 5.3%
* עבדוחלים גאפורוב, מנהיג המפלגה הסוציאליסטית של טג'יקיסטן, שסיים אחרון עם 2% בלבד
בחירות נוספות התקיימו ב-16 בנובמבר 2013, ובהם זכה הנשיא המכהן רחמונוב ב-86.9 אחוזים מקולות הבוחרים. גם בבחירות אלו הושמעו טענות על זיופים חמורים.

==נשיאי טג'יקיסטן==
{| class="wikitable"
|-
! שם
! תחילת כהונה
! סיום כהונה
|-
| קאהור מחקאמוב
| 30 בנובמבר 1990
| 31 באוגוסט 1991
|-
| קדרדין אסלונוב
| 1 בספטמבר 1991
| 23 בספטמבר 1991
|-
| רחמון נאבּייב
| 23 בספטמבר 1991
| אוגוסט 1992
|-
| אקבארשו איסקנדרוב
| אוקטובר 1992
| נובמבר 1992
|-
| אמומאלי רחמון
| 30 בנובמבר 1992
| מכהן
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==
*

קטגוריה:טג'יקיסטן: פוליטיקה
ליל (כדורגל)

סמל המועדון הישן.
ליל – מועדון לספורט אולימפי (בצרפתית: Lille Olympique Sporting Club) הוא מועדון כדורגל צרפתי שהוקם בשנת 1944 כתוצאה מאיחודם של אולימפיק ליאוליס ופיבאס ומייצג את העיר ליל. המועדון משחק בליגת העל הצרפתית בכדורגל. המועדון זכה בארבעה תוארי אליפות צרפת (1946, 1954, 2011, 2021) ושישה גביעים לאומיים.

== היסטוריה ==
הקבוצה נוסדה ב-1944 וזכתה בארבע אליפויות, שישה גביעים והגיעה לגמר הגביע הצרפתי פעמיים נוספות. במסגרת המפעלים האירופאיים השתתפה הקבוצה שלוש פעמים בליגת האלופות, שלוש פעמים בגביע אופ"א ופעמיים בגביע האינטרטוטו. הישג השיא של המועדון באירופה הוא זכייה בגביע האינטרטוטו ב-2004. בשנת 2012 הקבוצה עברה לשחק באצטדיון החדש, אצטדיון פייר מורואה, המכיל 50,186 מקומות ישיבה, וממוקם בקומונה וילנב-ד'אסק אשר סמוכה לליל.

בדצמבר 2020 עברה הבעלות על המועדון לידי קרן ההשקעות הלוקסמבורגית Merlyn Partners SCSp.

בעונת 2020/2021 זכתה ליל באליפות צרפת הרביעית בתולדותיה והראשונה מזה עשור.

==סגל הקבוצה==
;נכון ל-1 בפברואר 2024 <ref></ref>

==שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה==
{|
| valign="top" |
* אריק אבידל
* פייר-אמריק אובאמיינג
* סמואל אומטיטי
* אמאדו אוננה
* ויקטור אוסימהן
* דיבוק אוריגי
* אדן אזאר
* וינסנט אניימה
* סוון בוטמן
* איב ביסומה
* חאתם בן ערפה
* אנדרה גומש
* אידריסה גייה
* ניקולאס גייטן
* סרו גיראסי
| width="50" |
| valign="top" |
* דאנטה
* מתייה דבושי
* ג'ונתן דייוויד
* לוקא דין
* טימותי ואה
* ז'רביניו
* בוראק יילמאז
* ברנאר לאמה
* רפאל ליאו
* סטפן ליכטשטיינר
* קווין מיראלס
* מייק מניאן
* רנאטו סאנצ'ס
* ג'יבריל סידיבה
| width="50" |
| valign="top" |
* דימיטרי פאייה
* בנז'מן פבאר
* ז'וזה פונטה
* עבדי פלה
* ניקולא פפה
* סלומון קאלו
* יוהאן קבאי
* ג'ו קול
* ריקרדו קושטה
* פטריק קלייברט
* סימון קר
* עאדל ראמי
* לואיק רמי
* פלוריאן תובאן
|}

==תארים==
אליפות צרפת (4)
*(1946, 1954, 2011, 2021)
הגביע הצרפתי (6)
*(1946, 1947, 1948, 1953, 1955, 2011)
הסופר קאפ הצרפתי
* (2021)
גביע האינטרטוטו (1)
*(2004)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל צרפתיות
קטגוריה:נור-פה דה קאלה: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1944
קטגוריה:ליל: ספורט
יהודה לייב אייזנברג

הרב יהודה לייב אייזנברג (תר"ן, 1890-אלול תש"ב, אוגוסט 1942) היה מגדולי הפוסקים בפולין שהתפרסם כראב"ד לאסק הסמוכה לפיוטרקוב-טריבונלסקי שבה נולד.

==עד השואה==
נולד לר' יוסף, מנכבדי קהילת פיוטרקוב ובן לשלשלת רבנים מצאצאי הרב יעקב לורברבוים. הוא התחתן עם מרים, בתו של הרב צבי אריה יעקב מייזלש, רבה של לאסק ומחבר שו"ת "חדוות יעקב". לאחר חתונתו הוא למד תורה במשך 20 שנים בהיותו סמוך על שולחן של חותנו. לאחר פטירת חותנו הוא התמנה לרב של לאסק במקומו.

==בשואה==
הרב אייזנברג סבל רבות מהצקות והשפלות שהנחיתו עליו הנאצים אך סירב לשתף איתם פעולה והטיף להתנגדות על פי הכלל הבא להורגך השכם להורגו. כמה מצעירי קהילת לאסק שמעו בקול הרב אייזנברג והרגו את אחד הנאצים. כשנדרש הרב אייזנברג להשתחוות לצלב הוא סטר לנאצי על לחיו ואמר לו שהוא יכול להורגו. במקום להורגו מיד תלו אותו הנאצים מספר פעמים מבלי להורגו כדי להתעלל בו. לאחר מכן הוא הובל ללודז' להתרפא, אך הרב אייזנברג דרש לשוב ללאסק אל בני קהילתו. הוא דאג לקיום חיים יהודיים ואף ארגן בביתו תפילות במניין מדי יום למרות הסכנה. בי"א באלול תש"ב (24 באוגוסט 1942) חוסל הגטו וכל היהודים קובצו בכנסייה. כשעמד להתחיל הגירוש הוא נשא בפני בפני קהילתו דרשה מרגשת לקראת מותם על קידוש השם. נספה עם רעייתו במחנה ההשמדה חלמנו.

==לקריאה נוספת==
*אלה אזכרה : אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה ז' (בעריכת יצחק לוין), "המכון לחקר בעיות היהדות החרדית", ניו יורק תשל"ב (1972) 
*פנקס הקהילות : פולין : כרך ראשון - לודז' והגליל, יד ושם, ירושלים תשל"ו (1976), ערך לאסק.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20160303233426/http://zachor.michlala.edu/manhigim/manhigim_t.asp?num=58&chug=manhigim&color=144B5B על הרב אייזנברג באתר "זכור"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:רבנים חרדים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:אסירים במחנה חלמנו
פקודת הרופאים

פקודת הרופאים [נוסח חדש], תשל"ז-1976 היא החוק המסדיר בישראל את מעמדם של העוסקים ברפואת בני אדם. פקודה זו החליפה את פקודת המתעסקים ברפואה, 1947. בנוסף אליה יש חקיקה נפרדת המתייחסת לרופאים וטרינריים - חוק הרופאים הווטרינרים, התשנ"א-1991. הפקודה מגדירה את מקצוע הרופא המורשה בישראל ואת סמכויותיו להעסיק תחת פיקוחו אחים ואחיות ובעלי מקצועות פרא-רפואיים.

==חלקי הפקודה==
======
בפרק זה הוגדרו בין השאר:
*"בית חולים" - על פי הגדרתו ב;
*"דיפלומה" - תואר, תעודה, מעמד, הסמכה או כתב שניתנו מאת אוניברסיטה או גוף אחר, או מאת הממשל של ארץ או מקום או מאת אנשים הפועלים מכוחו;
*"המועצה המדעית" - המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל, ובהיעדרה - מי שלדעת השר ממלא את תפקידיה;
*"מחלה מסכנת" - היא אחת מהמחלות: מחלת נפש, מחלה העשויה לסכן בריאות החולים שבטיפולו של רופא, מחלה או כושר לקוי העשויים לשלול מרופא את היכולת לעסוק ברפואה לחלוטין, זמנית או חלקית;
*"עיסוק ברפואה" - פעולות הכוללות בדיקת חולים ופצועים, אבחונם, ריפוים, מתן מרשם להם, פיקוח על נשים בזיקה להיריון וללידה, או שירותים אחרים הניתנים בדרך כלל מידי רופא, לרבות ריפוי באקופונקטורה;

======
רופא מורשה, הזכאי לעסוק ברפואה, לפי הגדרת החוק הוא מי שיש לו רישיון העונה על תנאי הפקודה.

רישיון לעסוק ברפואה יינתן לאזרח ישראלי או תושב קבע, או מי שהגיע לישראל לצורך התמחות או הוזמן לעבוד בבית חולים, אדם הגון, בעל השכלה רפואית, שעמד בבחינות שקבע המנהל, בהתייעצות עם המועצה המדעית או שהיה פטור מבחינות אלו.

אסור למי שאינו רופא כזה לעסוק ברפואה או להתחזות כאחד העוסק ברפואה או לכנות עצמו בשם רופא או מנתח או עוסק ברפואה. חריגים לכלל זה הם רוקח, רופא שיניים או מיילדת העוסקים במקצועם לפי החוקים המתאימים להם, רופא שיניים העוסק בהרדמה וקיבל היתר לכך או לרופא מותר להגדיר עצמו רק באותם תחומים שיש לו הכשרה מתאימה וקיבל אישור מתאים לכך.

אסור לרופא לעסוק בעיסוק שיש בו ניגוד אינטרסים עם עיסוקו כרופא. אסור לו לפרסם עצמו בדרך שיש בה פגיעה במקצוע או שהיא מטעה את הציבור.

רופאים רשאים להחזיק בתרופות וסמים לצורך עבודתם אולם ניפוק תרופות אלו כפוף לאמור בחוק הרוקחים.

החוק מסמיך את שר הבריאות, בתיאום עם ההסתדרות הרפואית, להסדיר את תואר הרופא המומחה ולקבוע מי זכאי לשאת תואר זה.

החוק קובע כי סטז'ר חייב לעמוד בבחינות שייקבעו בהתייעצות עם המועצה המדעית ובאישור ועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

======
החוק מסמיך את שר הבריאות, בתיאום עם ההסתדרות הרפואית, למנות ועדה מייעצת לעניין רישיונות לרופאים. חלק מהסעיפים דנים בדרך מינויה של הוועדה ובסמכויותיה.

החוק מסמיך את הוועדה ואת מנכ"ל משרד הבריאות לשלול את רישיונו של רופא בהתקיים תנאים המוגדרים בחוק.

======
פרק זה דן באמצעי המשמעת שיש לשר הבריאות כלפי רופאים. הפרק מגדיר מהם המקרים בהם מותר לשר להפעיל את סמכותו ומהם אפשרויות הערעור העומדות בפני הרופא.

======
טבלת עבירות ועונשן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: בריאות ורפואה
רופאים
נשיא אוזבקיסטן

נשיא הרפובליקה של אוזבקיסטן (באוזבקית: O‘zbekiston Respublikasining Prezidenti, או Ўзбекистон Республикасининг Президенти) הוא ראש מדינת אוזבקיסטן והמפקד העליון של צבא אוזבקיסטן. עד לפטירתו ב-2 בספטמבר 2016 היה אסלאם קרימוב נשיא אוזבקיסטן, לאחר שנבחר לתפקיד בפעם השלישית.

הנשיא נבחר בבחירות ישירות לתקופה של 7 שנים.

==הבחירות הנשיאותיות==
ב-29 בדצמבר 1991 נערכו הבחירות הנשיאותיות הראשונות בתולדות המדינה. לנשיא האוזבקי הראשון נבחר אסלאם קרימוב ברוב מוחץ של 86%. המועמד שנגדו קרימוב התמודד היה מנהיג הארק - המפלגה הליברל-דמוקרטית של אוזבקיסטן, מוחמד סאליח, שמיד לאחר הבחירות אולץ לצאת לגלות.

ב-9 בינואר 2000 נערכו שוב בחירות לתפקיד נשיא המדינה, קרימוב זכה שוב הפעם ברוב של 91.9%. המתמודד היחיד שהיווה אתגר היה עבדולחפיז ג'לולוב, מנהיג מפלגת העם הדמוקרטית.

ב-23 בדצמבר 2007 אסלאם קרימוב התמודד שוב, לקראת קדנציה שלישית רצופה. הוא זכה שוב הפעם ברוב של 90.77%. מולו התמודדו שלושה נוספים:
אסלאם קרימוב, נשיא אוזבקיסטן בשנים 1991–2016.
*אסלידין רוסטאמוב, ממפלגת העם הדמוקרטית
*דילוֹרוּם טוֹשמוּחמדוֹבה, האישה הראשונה המועמדת בתולדות אוזבקיסטן, מועמדת מטעם מפלגת הצדק הסוציאל-דמוקרטית.
*אקמל סעידוב, היה מועמד עצמאי שלא נתמך על ידי אף מפלגה

==השבועה הנשיאותית==
חוקת אוזבקיסטן מצהירה כי מועמד לתפקיד הנשיא חייב להיות לפחות בן 35, שולט ומדבר בשפת המדינה (אוזבקית), חי והתגורר באוזבקיסטן עשור לפחות. בעת היכנסו לתפקיד, על הנשיא לשאת את השבועה הנשיאותית, שמצוטטת בסעיף 92 בחוקה האוזבקית ושהתקבל על ידי הפרלמנט האוזבקי.

ולהלן מילות השבועה:

==נשיאי אוזבקיסטן==

{| class="wikitable" width="500px" align="right"
|- bgcolor="#EFEFEF"
| מס || colspan=2|נשיא || קדנציה || נתמך על ידי
|-
| 1 || אסלאם קרימוב || מ-29 בדצמבר 1991 עד 2 בספטמבר 2016 || מפלגת הדמוקרטיה העממית של אוזבקיסטן (O'zbekistan Xalq Demokratik Partiyasi)
|-
| – || ניגמטילה יולדאשב (נשיא בפועל) || 2 בספטמבר 2016 עד 8 בספטמבר 2016 || מפלגת הדמוקרטיה העממית של אוזבקיסטן (O'zbekistan Xalq Demokratik Partiyasi)
|-
| 2 || שבקט מירזייאיב || מ-8 בספטמבר 2016 || מפלגת הדמוקרטיה העממית של אוזבקיסטן (O'zbekistan Xalq Demokratik Partiyasi)
|}
<br />

== ראו גם ==

* ראש ממשלת אוזבקיסטן

==קישורים חיצוניים==

*

es:Anexo:Presidente de Uzbekistán
fr:Liste des présidents d'Ouzbékistan
נשיא ליטא

נשיא הרפובליקה של ליטא (בליטאית: Lietuvos Respublikos Prezidentas) הוא ראש מדינת ליטא, והמפקד העליון של צבא ליטא. גיטנאס נאוסדה הוא נשיא ליטא הנוכחי.

על המועמד לנשיאות לאסוף לפחות 20,000 חתימות מצביעים. הנשיא נבחר כל 5 שנים (לא יותר מ-2 קדנציות רצופות) על ידי אזרחי ליטא על פי זכות בחירה אוניברסלית, שווה וישירה, בהצבעה חשאית. בחירות רגילות נערכות ביום ראשון האחרון חודשיים לפני סיום כהונתו של הנשיא. ההליך לבחירות לנשיאות מוסדר בחוק הבחירות לנשיאות (1993, נוסח חדש 2013).

הנשיא מחליט על הנושאים העיקריים של מדיניות החוץ יחד עם ממשלת הרפובליקה של ליטא, מיישם מדיניות חוץ, חותם על הסכמים בינלאומיים ומגיש אותם לידי הפרלמנט לאישור. הנשיא הוא המפקד הכללי של צבא המדינה, הוא מכנס את המועצה להגנת המדינה, ממנה ומפטר את מפקד כוחות הצבא ואת ראש שירות הביטחון; מעניק את הדרגות הצבאיות הגבוהות ביותר, עוסק בנושאי הגנה מזוינת, מלחמה, הטלת מצב חירום, התגייסות. קורא את הדו"ח השנתי על המצב בליטא, מדיניות פנים וחוץ ליטא בסיימה. כנס מושב יוצא דופן של הסימאס (הפרלמנט), מכריז על בחירות רגילות לסימאס, ובמקרים שנקבעו על ידי החוקה - בחירות מוקדמות לסימאס. על פי הנוהל הקבוע בחוק, הוא מעניק אזרחות של הרפובליקה של ליטא, חנינה למורשעים, מעניק פרסי מדינה, וחותם ומפרסם חוקים שאומצו על ידי הסימאס.<ref></ref>

המעון הנשיאותי שוכן בעיר העתיקה של וילנה, ממול לאוניברסיטת וילנה.

== רשימת נשיאי ליטא ==

* אלגירדס ברזאוסקאס (25 בנובמבר 1992 – 25 בפברואר 1998)
* ולדאס אדמקוס (26 בפברואר 1998 – 26 בפברואר 2003)
* רולנדס פקסס (26 בפברואר 2003 – 6 באפריל 2004)
* ארטוראס פאולאוסקאס (6 באפריל 2004 – 12 ביולי 2004)
* ולדאס אדמקוס (12 ביולי 2004 – 12 ביולי 2009)
* דליה גריבאוסקאיטה (12 ביולי 2009 – 12 ביולי 2019)
* גיטנאס נאוסדה (12 ביולי 2019 – מכהן)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.president.lt/en אתר נשיאות ליטא]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ליטא: פוליטיקה
נשיא ארמניה

נשיא הרפובליקה של ארמניה (בארמנית: Հայաստանի Հանրապետության Նախագահ) הוא ראש מדינת ארמניה.

הכוח של הרשות המבצעת נתון בידי ראש ממשלת ארמניה, כאשר הנשיא נושא בתפקיד ייצוגי בלבד. על-פי התיקונים לחוקת ארמניה, שהתקבלו ב-2015, הנשיא נבחר בבחירות חשאיות על ידי הפרלמנט לתקופת כהונה של שבע שנים. משרת הנשיא מוגבלת לשתי קדנציות רצופות לכל היותר.

==דרישות התפקיד==
על פי החוקה הארמנית, מתמודד לנשיאות חייב להיות אזרח המדינה, בן 35 לפחות, אשר גר בארמניה בקביעות ב-10 שנים שלפני קיום הבחירות לנשיאות.

==כוח וסמכות==

החוקה הארמנית מעניקה לנשיא סמכויות עצומות, אף על פי שהיא גם מרסנת את כוחו. על פי החוקה, הנשיא:
*מתווה את קווי מדיניות הפנים והחוץ, ומושל במדיניות החוץ. כלומר הנשיא מתערב באופן אישי וישיר יותר במדיניות החוץ, ביטחון והגנה בעוד שיישום מדיניות בנושאים כמו תרבות, בריאות וחינוך מעסיקים יותר את ראש הממשלה.
*הוא המפקד העליון של הכוחות המזוינים של ארמניה.
*חותם על כל חוק שהתקבל בפרלמנט על מנת שייכנס לתוקפו. מגבלה זו מאפשרת לעקוף אם יש רוב בפרלמנט של למעלה משני שלישים.
*מוציא צווים נשיאותיים, שלהם תוקף של חוק לכל דבר. על הצווים אסור להיות מנוגדים לחוקים, חוקים חוקתיים או סעיפים של החוקה, ובסמכות בית המשפט החוקתי לבטל צווים אלה אם הם נוגדים את החוקה.
*ממנה את ראש הממשלה שצריך לזכות באישור הפרלמנט .
*מעורב במינוי השרים בהיוועצות עם ראש הממשלה.
*הוא ראש הזרוע המבצעת של הממשלה.
*הוא גם בעל זכות הענקת חנינה על עבירות שונות.
*מחויב למסור בפני הפרלמנט דיווח על מצב האומה
*יכול לפזר את הפרלמנט.
*יכול להכריז על בחירות חדשות, ועל קיום משאל עם.
*מפזר את האספה הלאומית (הפרלמנט הארמני) ולהכריז על בחירות כלליות בכל עת.
*יכול למנות או לפטר את ראש הממשלה.
*מכנס את המועצה לביטחון לאומי.
*יכול למנות ולפטר את נציגיה הדיפלומטיים של ארמניה; השגרירים והקונסולים של ארמניה בחו"ל.
*מציג בפני האספה הלאומית מועמד אפשרי לתפקיד התובע הכללי של ארמניה, יו"ר הבנק המרכזי, ויו"ר משרד מבקר המדינה הארמני.
*יכול למנות ארבעה שופטים מהרכב בית הדין לחוקה.
*מכריז על מצב חירום וגיוס כללי לצבא.

==השתייכות פוליטית==
אף על פי שטכנית הנשיא יכול להיות חבר במפלגה פוליטית, באופן מסורתי נמנעו נשיאי ארמניה מלהיות חברים במפלגה. באופן מסורתי הנשיא תומך במפלגה כלשהי או יותר במהלך הבחירות לפרלמנט ולאחר מכן, אך זה על מנת לשרת את האינטרסים שלו ולסייע לו בקידום המדיניות ולשמש לו כבסיס כוח בפרלמנט. הנשיא נוטה להיות מעל לספקטרום הפוליטי, ולשמש כמדינאי המגשר ומאזן בין הקבוצות הפוליטיות השונות בזמן שהוא לא משתייך לאף אחת מהן באופן ממשי.
הכניסה לארמון הנשיאות בירוואן

== נשיאי ארמניה ==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
!
! שם
! width="100px" | דיוקן
! נבחר
! כניסה לתפקיד
! סיום כהונה
! שיוך פוליטי
|-
! style="background:yellow; color:black;"|
|לבון טר-פטרוסיאן
19911996
|11 בנובמבר 1991
|3 בפברואר 1998
|התנועה הלאומית הפאן-ארמנית
|-
! style="background:grey; color:black;"|
|רוברט קוצ'ריאן
19982003
|4 בפברואר 1998
|9 באפריל 2008
|מועמד עצמאי
|-
! style="background:orange; color:white;"|
|סרז' סרקיסיאן
20082013
|9 באפריל 2008
|9 באפריל 2018
|המפלגה הרפובליקנית
|-
! style="background:orange; color:white;"|
|ארמן סרקיזיאן
2018
|9 באפריל 2018
|1 בפברואר 2022
|המפלגה הרפובליקנית
|-
! style="background:grey; color:black;"|
|והאגן חאצ'טוריאן
2022
|13 במרץ 2022
|הווה
|מועמד עצמאי
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:ארמניה: פוליטיקה
פארק קיקפו (אילינוי)

פארק השעשועים קיקפו (באנגלית: Kickapoo State Recreational Park) הוא שמורת טבע ופארק במחוז ורמיליון שבמדינת אילינוי בארצות הברית. הפארק משתרע על 11.5 קמ"ר ונהר ורמיליון עובר בליבו. כביש I74 המחבר בין שמפיין לדנוויל חותך את הפארק לשני חלקים.

==היסטוריה==
חפירות ארכאולוגיות באזור העלו עדויות לקיומו של כפר בתקופה הפרה-היסטורית במזלג האמצעי של נהר ורמיליון. כמו כן, קיימות עדויות לקיומו של כפר של עמים ילידיים מהמאה ה-4 עד המאה ה-14.

כפר נוסף, של שבט הקיקפו נמצא בנקודת המפגש של נהרות מידל פורק וסולט פורק. מוצאו של קנקוק, "נביא הקיקפו", מכפר זה, שעל שמו נקרא הפארק.

המתיישבים האירופאים הגיעו למקום בעקבות גילויים של מעיינות מלוחים באזור בשנת 1819. כורי מלח היו פעילים באזור מאז ועד שנת 1848. אחד המתיישבים הראשונים היה ג'ון קוקס, מלוחמי מלחמת בלק הוק. הוא קבור עם אשתו ומתיישבים אחרים בבית קברות בשטח הפארק.

בתחילת המאה העשרים בוצעה באזור כריית פחם רבה. בשנת 1939 קנתה מדינת אילינוי את השטח מחברת החשמל הפחמית המאוחדת. במהלך חמישים השנים האחרונות הטבע באזור הצליח לכסות מחדש את האזור שהופשט לגמרי מצמחייה ומחיי בר.

==מקורות==
* [https://web.archive.org/web/20101102234801/http://www.dnr.state.il.us/Lands/Landmgt/PARKS/R3/KICKAPOO.HTM "Kickapoo State Recreation Area"] משרד משאבי הטבע במדינת אילינוי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אילינוי: גאוגרפיה
מחוז ורמיליון

מחוז ורמיליון (באנגלית: Vermilion County) הוא מחוז במדינת אילינוי שבארצות הברית. שמו של המחוז נובע משמו של נהר ורמיליון הזורם בשטחו. לפי מרשם התושבים של שנת 2000, גרים במחוז 83,919 תושבים. בירת המחוז היא דנוויל. 

המחוז נוצר באופן רשמי בינואר 1826. 

המרקם הגזעי של המחוז מורכב ברובו מלבנים (82.5%) ומאפרו אמריקאים (13%).

==ערים במחוז==
* דנוויל
* הופסטון
* ג'ורג'טאון

==כפרים במחוז==
* אלרטון
* אלווין
* בלגיום
* ביסמרק
* קטלין
* פיירמונט
* פית'יאן
* הנינג
* אינדיאנולה
* מונסי
* אוקווד
* פוטומאק
* רנקין
* רידג' פארם
* רוסוויל
* סיידל
* תילתון
* ווסטוויל

==פארקים==
* פארק קיקפו
* שמורת יער גלן
* שמורת הארי בייב וודיארד
* פארק הרון
* פארק דאלאווה
* פארק קנקוק
* שמורת מידל פורק

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.nationalregisterofhistoricplaces.com/il/Vermilion/state.html המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים - אתרי מחוז ורמיליון]

ורמיליון