OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
JONAH

JONAH (ראשי תיבות של Jews Offering New Alternatives for Healing, "יהודים מציעים חלופות לריפוי") היה ארגון יהודי-אמריקאי שהציע טיפולי המרה לגברים שהיו מעוניינים בשינוי נטייתם המינית. שאיפת הארגון הייתה "לחנך את הקהילות היהודיות ברחבי העולם שגורמים חברתיים, תרבותיים ורגשיים הם אלה המובילים למשיכות חד מיניות".<ref></ref> מנהיגי הארגון לא הסכימו עם הקונצנזוס המדעי שקבע כי נטייה מינית שאינה הטרוסקסואלית אינה הפרעה נפשית.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

JONAH נוסד בשנת 1999 בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי על ידי שני זוגות נשואים, תיאודור ואיליין ברק וארתור וג'יין גולדברג. הם הקימו את הארגון לאחר שגילו שבניהם הומוסקסואלים. ארתור גולדברג הוה אחראי כספים לשעבר של "האגודה הלאומית למחקר וטיפול בהומוסקסואליות" . במהלך המשפט נגד JONAH ב-2014, נחשף כי רישיונו של גולדברג כיועץ מקצועי מוסמך במועצה נשלל ב-2011, משום שלאגודה האמריקאית לפסיכותרפיה נודע כי גולדברג שיקר בבקשתו בכך שלא חשף את הרשעתו בפלילים כמנהל אג"ח עירוני בוול סטריט. בשנת 2000, הארגון סיפק ספרות והסברה ליהודים הומוסקסואלים וביסקסואלים, ולמשפחותיהם בניו יורק, ניו ג'רזי וקונטיקט, תוך פרסום השיטות כביכול שלהם להפחית ולחסל הומוסקסואליות. JONAH הפך בסופו של דבר לתאגיד ללא מטרות רווח. מאז הוא התרחב וכלל חברים בארצות הברית, ישראל, קנדה ומדינות שונות באירופה.

בשנת 2015 נקבע במשפט שהיווה ציון דרך כי הטענות של JONAH בדבר המסוגלות לשינוי נטייה מינית היוו הונאה צרכנית . הארגון חויב לשלם פיצויים לתובעים ולהיסגר תוך שלושים יום. 11 ימים לאחר פסק הדין הקימו מייסדי הארגון ארגון טיפולי המרה חדש בשם JIFGA (ראשי תיבות של Jewish Institute for Global Awareness, "המכון היהודי למודעות גלובלית"), תוך שימוש בנכסים ובמשאבים הארגוניים. ביוני 2019, שופט בניו ג'רזי הורה ל-JIFGA להיסגר תוך שלושים יום ולשלם 3.5 מיליון דולר לקורבנות.

חלק מהטיפולים כללו בין היתר התפשטות של המטפלים והמטופלים, ואף "חיבוק אבהי" ממושך (Touch Therapy). בנוסף, דווח כי במהלך הטיפולים התבקשו המטופלים לעמוד בעירום מול מראה, או אף לעמוד במעגל, בטיפול קבוצתי, כאשר כולם עירומים.<ref></ref><ref></ref> במקרים אחרים, הוכרחו המטופלים לחלל תמונות של אימותיהם.<ref name="zman.co.il"/>

== בישראל ==
ישנם דיווחים כי מטפלים שעבדו עם הארגון מצאו מקלט לעבודתם בישראל, תחת ארגון שהתקרא People Can Change (PCC).<ref></ref>

== ראו גם ==
* עצת נפש

== לקריאה נוספת ==
* [https://hamara.org.il/wp-content/uploads/2020/07/טיפולי-המרה-ניתוח-מהזווית-המשפטית-פטריק-ואברהמי.pdf "אם זה לא שבור, אל תתקן את זה": טיפולי המרה – ניתוח מהזווית המשפטית], מתוך זכויות הקהילה הגאה בישראל (התייחסות בפרק ד: דרכים משפטיות אפשריות להתייחסות לטיפולי המרה בישראל, עמוד 703)

== קישורים חיצוניים ==
 בארכיון האינטרנט

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיניות ביהדות
קטגוריה:להט"ב ביהדות
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
שלמה אסבאג

הרב שלמה אסבאג (מכונה: מהרש"א) (סביב ה'ת"ק, 1740 - ד' סיוון ה'תק"ף, 17 במאי 1820) היה מקובל, פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של מרקש שבמרוקו בראשית המאה ה-19.

== קורות חייו ==
נולד במרקש לאביו רבי שלום שהיה רב ומקובל בעיר.<ref>ראו מצבות מראכש עמ' 467.</ref> למד אצל חכמי עירו. נשא את חנינא. בהמשך היה לרב בישיבה, ומתלמידיו ידוע רבי רפאל מסעוד אבן מוחא.<ref>ראו פרפראות לחכמה עמ' צ"ד: וסחתי הדברים לפני מהרש"א ואמר לי שכן הוא. ובעמ' פ"ד: וקושיא זו הקשיתי אותה להרב כמוה"ר שלמה אסבאג והשיב וכו'. ומביא חידושים ממנו בעמ' פ"ד ועמ' פ"ט. ובפרדס רימונים חו"מ סי' צ"ה: נמצא כתוב בכתב יד הרב מהרש"א זלה"ה דף קס"ב בקונטרס הגדול וכו' ואני הצעיר אבא בעקבות הרב מורינו זלה"ה.</ref>

=== רבנותו ===
סמוך לשנת ה'תקכ"ט התמנה לדיין בבית הדין בראשות רבי אברהם קורקוס, רבי יצחק חרוש ורבי אברהם פינטו. לאחר פטירת האחרון, בשנת ה'תקס"ה, נתמנה לאב בית הדין ולרבה של מרקש. בין הדיינים ששימשו בבית דינו נמנים רבי משה בן עטר, רבי יעקב פינטו השני, רבי יוסף חרוש, רבי מוסא בן דוד וחיון ורבי שלמה אוזנקוט. בית דינו הוציאו מאות פסקי דינים שחלקם ניתנו במסגרת משא ומתן הלכתי עם דיינים נוספים ברחבי מרוקו. בין השאר התכתב בית הדין עם רבי שאול ישועה אביטבול רבה של צפרו,<ref>ראו שו"ת אבני שי"ש חלק סימן צב.</ref> ועם רבי רפאל בירדוגו רבה של מקנס,<ref>ראו משפטים ישרים חלק ב סימן ריג.</ref> ועם רבי מכלוף אוחיון רבה של אספי,<ref>ראו שו"ת חפץ נחמד וגנת ורדים סימן ה.</ref> וכן עם חכמי טיטואן<ref>ראו נר מערבי חלק א סימן קיח.</ref> ואזמור.<ref>ראו משפטים צדיקים חלק א סימן קלג.</ref> פסקי בית דינו התפרסמו ברחבי מרוקו והועתקו מפעם לפעם גם לאחר פטירתו.<ref>ראו שבילי משפט מונסונייגו (מתנה נ"ה עמ' קפ"ו, הביאו ליצחק ריח סי' לג), כתונת יוסף בירדוגו (אות ח' שורש ו' מדיני חזקה ענף ט"ז, ח"ב דף מ"ט ע"ג), תבואות שמ"ש חו"מ סי' י"ח, ב. יחס דובדו בריש ספר ויחל שלמה דף ה ע"ב.</ref> באופן אישי עמד בקשר עם רבי דוד חסין ואף כתב הסכמה לספרו תהלה לדוד. כמו כן עמד בקשר עם שד"רים.<ref>ראו קובץ סיני כרך כ"ה עמ' של.</ref>

==== פטירתו ====
נפטר בד' סיוון ה'תק"ף בחולי המגפה בה נפטרו דיינים נוספים.<ref>ראו רשימת הנפטרים ממכנאס ('תקנות חכמי מכנאס' חלק א עמ' תלו).</ref> לאחר פטירתו נכתבו קטעי פיוטים לכבודו.<ref>ראו ספר מצבות מראכש עמ' לו-ז.</ref>

==== משפחתו ====
אשתו חנינא, נפטרה בחדש טבת שנת ה'תר"ב.<ref>הספידה נכדה רבי שלמה חזן בס' שלחן הטהור (דרוש י"ג) וז"ל: "מרת זקנתי אם אמי הרבנית אשה יראת ה' חנינא תנצב"ה, אלמנת הרב הגדול נר המערבי סבא דמשפטים כמוהר"ר שלמה אסבאג זלה"ה".</ref>

בניו הם: רבי משה ורבי יעקב שנמנו עם חכמי מרקש. 

בתו זוהרה נישאה לרבי אלעזר חזן - שכיהן בהמשך כרבה של מרקש. 

== כתביו ==
*קונטרס על מנהגי שחיטה וטריפות - מקור המנהגים על פי הפוסקים. לא נדפס.

*ביאורים על הרא"ם - חלקו נדפס בספרים שונים של רבני מרקש. 

*פסקי דין - מקבץ מפסקיו יצא לאור בספר 'תשובות חכמי מראכש'. מכון פי ישרים שנת תשפ"ב.

*תקנות - מקבץ מתקנותיו יצא לאור בספר 'תשובות חכמי מראכש'. 

*חידושים על השולחן ערוך - מכיל ביאורים ופסקים על השולחן ערוך, חלקם נדפסו בספר ביאור מהרא"ח על חושן משפט. 

*הגהות על אוצרות חיים - לא נדפס.

==לקריאה נוספת==
* הרב יוסף פרץ והרב יוסף הלל (עורך), קדושי מראכש, "רבי שלמה אסבאג", הוצאת קהילות ישראל, ירושלים ה'תשפ"א.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:יהדות מרקש
קטגוריה:מרקש: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:נפטרים ב-1820
המשלחת הצבאית הצרפתית לפולין

המשלחת הצבאית הצרפתית לפולין (בצרפתית: Mission militaire française en Pologne) הייתה משלחת של קצינים ויועצים מצבא צרפת אשר סייעה לאמן את צבא פולין בין השנים 1918–1939. המשלחת פורקה בעקבות הכיבוש הגרמני של פולין במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ב-1918 הוקמה הרפובליקה הפולנית השנייה. מיד עם הקמתה זכתה הרפובליקה לתמיכה מצד מדינות מערב אירופה. צרפת הקימה משלחת בת 400 קצינים ויועצים כדי לסייע בהקמתו של צבא פולין. על המשלחת פיקד הגנרל פול פרוספר אנרי. הקצינים הצרפתיים זכו לכבוד רב בפולין, וחלקם הוצבו גם במטכ"ל הפולני. בין הקצינים הצרפתיים במשלחת היה גם שארל דה גול. בעקבות פרוץ המלחמה הפולנית-סובייטית החליט ראש ממשלת בריטניה דייוויד לויד ג'ורג' להקים משלחת נוספת בשם המשלחת המשולבת לפולין, שכללה קצינים צרפתים ובריטים, כדי לסייע לפולנים. אחד הקצינים הצרפתיים במשלחת החדשה, מקסים וייגאן, קיבל את הפיקוד גם על המשלחת הקודמת במקומו של אנרי שנשלח חזרה לצרפת. המשלחת המשיכה לסייע לפולין גם לאחר סיום המלחמה ואף בתחילת מלחמת העולם השנייה. עם תחילת הפלישה הסובייטית לפולין, החליט מפקדה האחרון של המשלחת לואיס פיורי, לפנות אותה בחזרה לצרפת.

במקביל לפעילותה של המשלחת הצרפתית, פעלה גם המשלחת הצבאית הבריטית לפולין.

==קישורים חיצוניים==

* [https://books.openedition.org/psorbonne/44211 Pologne, été 1920 : la Mission militaire française et le général Weygand]
* [https://books.openedition.org/psorbonne/44211 מסמכים הקשורים למשלחת] 
קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יחסי פולין–צרפת
קטגוריה:צרפת: היסטוריה צבאית
קטגוריה:הרפובליקה הפולנית השנייה
ספר השקרים

ספר השקרים (באנגלית: The Book of Lies) הוא ספר שנכתב על ידי אליסטר קראולי ויצא לאור לראשונה בשנת 1912, אם כי ישנה טענה שזה היה בשנת 1913. הספר מורכב מ-91 פרקים, שכל אחד מהם מורכב מעמוד אחד של טקסט. הפרקים כוללים שירים, טקסים, הוראות, רמיזות וקריפטוגרמות לא ברורות<ref></ref>.

אחד הפרקים המפורסמים ביותר הוא פרק 44, בו מוצג פולחן הנקרא "מיסת הפיניקס", פולחן שבוצע לאורך ההיסטוריה על ידי אנשים רבים מתחום המאגיה<ref></ref>.

== ראו גם ==
* ספר החוק (תלמה)
* הווידויים של אליסטר קראולי: אוטוביוגרפיה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.sacred-texts.com/oto/lib333.htm הטקסט המלא של ספר השקרים] (באנגלית)
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:תורת הנסתר
קטגוריה:כתבים מאגיים
CZN Burak

בוראק אזדמיר (בטורקית: Burak Özdemir; נולד ב-24 במרץ 1995), המכונה CZN Burak, הוא שף ומסעדן טורקי.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> CZN, כינויו של אזדמיר, מקורו בהגייה שגויה תכופה של המילה Cinzano, שם חנות הטקסטיל של אביו בשכונת לאללי בעיר העתיקה של איסטנבול.<ref></ref>

הכנתו והצגתם של מתכונים טורקיים תוך כדי חיוך כמעט תמיד למצלמה הפכו את אזדמיר לאושיית רשת בפלטפורמות כמו אינסטגרם וטיקטוק.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== יזמות ==
הוא הבעלים של Hatay Civilizations Table (בטורקית: Hatay Medeniyetler Sofrası) רשת מסעדות, המורכבת מחמישה סניפים במקומות שונים: טקסים, אקסאראי, אטילר, דובאי ובטג'יקיסטן.<ref></ref>

== דעותיו ==
במהלך מבצע חרבות הברזל, הביע ברשתות החברתיות תמיכה בעם הפלסטיני.<ref></ref>

== ראו גם ==
* חשבונות הטיקטוק הנעקבים ביותר

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==
 

קטגוריה:מוסלמים טורקים
קטגוריה:טיקטוקרים
קטגוריה:שפים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1995
גנומיקת נוף

גנומיקת נוף (באנגלית: Landscape genomics) היא אחת השיטות המשמשות לזיהוי קשרים בין גורמים סביבתיים ולהסתגלות גנטית של אורגניזמים בתגובה לגורמים סביבתיים אלו.<ref name=":0"></ref> גנומיקת נוף משלבת היבטים של אקולוגיה של נוף, גנטיקה של אוכלוסיות וגנטיקה של נוף. המונח גנטיקה של נוף מתייחס לאופן שבו מאפייני הסביבה משפיעים על מבנה האוכלוסייה וזרימת הגנים (מעבר של אללים מהמאגר הגנטי של אוכלוסייה אחת לאחרת) של אורגניזמים לאורך הזמן והמקום. תחום גנומיקת הנוף נבדל מגנטיקה של הנוף בכך שהוא אינו מתמקד בתהליכים הגנטיים הטבעיים, אלא מתייחס בנוסף לתהליכים טבעיים, כמו סחף וזרימת גנים, לתהליכים הסתגלותיים מובהקים, כלומר לתפקיד הברירה הטבעית.<ref name="Li2017"></ref>

גנומיקת אוכלוסייה משתמשת במבחני חריגות יתר על מנת לזהות שונות גנטית, מבחנים אלו מסתמכים על זיהוי שונות גנטית גבוהה באוכלוסיות.<ref name=":0"></ref> אולם, בגנומיקת נוף ניתן לזהות מקרים בעלי פחות חריגות של שונות גנטית. בנוסף, מבחני החריגות אינם מכוונים להקל על זיהוי לחצי סלקציה מהסביבה המקומית שגורמים לשונות גנטית, ואכן הם אינם עושים זאת.<ref name=":0" /> להפך, גנומיקת נוף שואפת לזהות שינויים בגנום הנובעים ישירות מגורמים סביבתיים מקומיים.

== היסטוריה ==
גנומיקת נוף היא תחום חדש יחסית, שהתפתח בזכות ההתקדמות הטכנולוגית שחלה בשנים האחרונות בתחום המיפוי הגנטי. גנומיקה היא חקר הגנום, הידוע גם כאוסף כל הגנים באורגניזם אחד. גנטיקת נוף עושה שימוש בטכנולוגיה המסוגלת לנטר 5-20 מרקרים גנטיים בכל פעם,<ref name=":1"></ref> בעוד שהטכנולוגיה התקדמה כך שהיא מסוגלת כעת למפות גנום שלם, כולל סוגים נוספים של מרקרים גנטיים. גנומיקת נוף מנתחת מרקרים אדפטיביים, בעוד שגנטיקה של נוף מנתחת רק מרקרים נייטרליים.<ref name=":1" />

תחום הגנומיקה החל לצמוח בשנות ה-70 כאשר טכנולוגיה חדשה התגלתה על ידי A.M. Maxam ו-W. Gilbert,<ref></ref> והמשיך להתפתח בזכורת פרויקט הגנום האנושי המוכר בעולם. היישום של הטכנולוגיות והאסטרטגיות המשמשות בגנומיקה לגנטיקה של נוף הם אלו שיצרן את תחום נפרד של גנומיקת נוף.<ref name=":1" />

== שיטות ==
גנומיקת נוף עושה שימוש במספר תחומי מחקר. אנליזה של אסוציאציות סביבתיות משמשת לקשר בין תהליכי הסתגלות וסמנים גנטיים לבין גורמים סביבתיים מקומיים.<ref name=":0"></ref> האנליזה נעשית לרוב על ידי בחירת גורם סביבתי אחד, דוגמת מליחות מים או גובה. נתונים רציפים של הגורם הסביבתי הנבחר מיוצבים לאחר מכן לצד נתוני פולימורפיזמים גנטיים מאורגניזם בסביבה זו באותו זמן ומקום. לאחר מכן ניתן לבצע ניתוח נתונים על מנת לזהות קוהרלציות פוטנציאליות.<ref name=":0" />

ריצוף גנים היא טכנולוגיה נחוצה גם כן על מנת לזהות את המרקרים הגנטיים שיש לחקור בהתאמה לגורמים הסביבתיים.

== יישומים במחקר ==
גנומיקת נוף סיפקה הזדמנות לבחון השלכות פוטנציאליות של שינויי אקלים בהתבסס על האופן בו אורגניזמים מגיבים לשינויים בטמפרטורות ובאקלים. דוגמה לכך היא חוקרים אשר חקרו מספר אוכלוסיות של עץ האלמון (שם מדעי Alnus; נקרא לעיתים בשמו האנגלי אלדר - Alder) השחור, ובאמצעות גנומיקת נוף מצאו שהוא מתאים עצמו מאוד לשינויי טמפרטורה.<ref name=":2"></ref> למחקר זה יש לכך השלכות משמעותיות, שכן הוא יכול לסייע לחוקרים לחזות כיצד האלמון השחור יגיב לשינויי אקלים בעתיד.<ref name=":2" /> יחד עם מחקר משלים על תפקידו האקולוגי של האלמון השחור, ניתן גם לחזות כיצד תשתנה הסביבה המקיפה את אוכלוסיות האלמון השחור.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיצוב נוף
Citrus

Citrus (שם רשמי: Citrus Airlines) היא חברת תעופה רוסית לטיסות לואו קוסט, המהווה חברה בת של S7 Airlines, חלק מקבוצת האחזקות S7 Group, שבסיסיה בנמלי התעופה של קאזאן ואומסק. החברה שהוקמה בשנת 2021 תבצע טיסות ראשונות ב-1 ביולי 2022.

== היסטוריה ==
בסוף שנות ה-2000 ניסתה חברת התעופה S7 Airlines להקים את חברת התעופה לטיסות לואו-קוסט גלובוס, ניסיון שלא הצליח ובשנים 2019–2020 מוזגה החברה עם החברה האם.

עם זאת, לאחר תחילתו של מיתון בכלכלה ובהכנסות, כמו גם כל מיני מגבלות בינלאומיות בשל התמודדות עם מגפת COVID-19, כאשר חלקה של התיירות המקומית הרוסית והביקוש לטיסות זולות גדל (לדוגמה, חברת התעופה הזולה ברוסיה "פובדה" זכתה להתעניינות גוברת), באמצע 2021 הוכרז כי קבוצת S7 תיצור מחדש חברת תעופה זולה לטיסות פנים. ההשקעות של קבוצת S7 המחזיקה בפרויקט יסתכמו בסכום של עד 3 מיליארד רובלים.

לקביעת שמה של חברת התעופה הזולה, הוכרז מכרז פתוח, בה הגישו כולם את הצעותיהם וחולקו פרסים לזוכים. כתוצאה מכך, הוחלט לקרוא לחברת התעופה על פי הסלוגן המלווה אותה - לחבר ערים רוסיות - "Cities of Russia" ( "ערי רוסיה").<ref>[https://rg.ru/2021/09/23/s7-zapustit-v-rossii-loukoster-citrus.html S7 запустит в России лоукостер Citrus]</ref><ref>[https://www.rbc.ru/business/23/09/2021/614c20a19a79472d13f60bad Новый российский лоукостер назовут Citrus]</ref>

על פי ההצהרות, חברת התעופה Citrus תקבל את תעודת המפעיל שלה, תתחיל למכור כרטיסי טיסה באביב 2022<ref>[https://www.vedomosti.ru/business/articles/2021/12/20/901481-novii-loukoster-vibral-rossiiskuyu-sistemu Новый лоукостер Citrus выбрал российскую систему бронирования]</ref> ותבצע טיסות מיולי 2022.<ref>[https://ria.ru/20210728/loukoster-1743231160.html S7 запускает новый лоукостер]</ref><ref></ref>

== רשת ==
בניגוד לחברת האם הגלובלית-רוסית והבינלאומית, Citrus מתמקדת בעיקר בטיסות בין-אזוריות ברוסיה מחוץ לשתי בירותיה מוסקבה וסנט פטרבורג. בהתאם, לחברה יהיו שדות תעופה מרכזיים באזורים, כאשר הראשון שבהם בקאזאן באזור הוולגה ובאומסק, סיביר, משם יושקו הקווים הראשונים.<ref>[https://yandex.ru/news/instory/Novyj_loukoster_gruppy_S7_vybral_pervye_aehroporty_bazirovaniya--a966b102cdb4048c3861e6c4937435db?lr=87&content=alldocs&stid=RFiHhCQF70dfQAA9Fvc5&persistent_id=171222712&from=story Новый российский лоукостер выбрал базой Казань и Омск]</ref>

== פעילות ==
תעבורת הנוסעים בשנה הראשונה לפעילותה תעמוד על כמיליון נוסעים, עד שנת 2024 מתוכננים 6–7 מיליון נוסעים בשנה.

== צי ==
בדומה לחברת הלואו קוסט פובדה, מטוסי נוסעים חדשים יירכשו או יושכרו עבור חברת התעופה החדשה. איירבוס A320neo זוהה כמותג וכדגם מרכזי. עד ספטמבר 2021 נחתם הסכם ראשוני לאספקת ארבעת המטוסים הראשונים. במהלך השנים הראשונות מתוכנן להגדיל את הצי ב-6–8 מטוסים מדי שנה. עד 2024, הצי של חברת התעופה הזולה יכלול יותר מ-20 מטוסים. הוכרז כי, כמו הלוגו, צבעי חברת התעופה יהיו בצבע ורוד-צהוב בוהק (בניגוד לצהוב-ירוק הבוהק של חברת האם S7 Airlines).

== ראו גם ==
* S7 איירליינס
* קבוצת S7

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.finam.ru/analysis/newsitem/s7-group-zapustit-novyiy-rossiiyskiiy-loukoster-pod-brendom-citrus-20210923-133951/ קבוצת S7 תשיק חברת לואו קוסט חדשה רוסית תחת המותג Citrus]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:חברות תעופה רוסיות
אברהם קורקוס

הרב אברהם קורקוס (סביב ה'ת"ע 1710 - ניסן ה'תקמ"ד 1784) היה פוסק הלכה, דרשן, אב בית הדין ורבה של מרקש במאה ה-18.

== קורות חייו ==
נולד במרקש לאביו רבי משה קורקוס. למד אצל חכמי עירו. החל משנת ה'תק"ח נמנה עם חכמי העיר מרקש. סביב שנת ה'תק"י נתמנה לדיין בבית הדין בראשות רבי דוד בן מאמאן ורבי יעקב פינטו (הרי"ף) ורבי שמואל הלוי. בשנת ה'תקי"ד, ביקר באספי, והתכבד לדרוש בשבת כלה.<ref>ראו כת"י בהמ"ל ניו יורק RAB 168, שהביא לשון הדרשה, וסיים: "זה הפלפול דרש החכם השלם ידיד נפשי כמה"ר אברהם קורקוס יש"צ בכאן אספי שבת כלה של שנת תקי"ד".</ref> בשנת ה'תקכ"ו, אחר פטירת רבי יעקב פינטו, התמנה לאב בית הדין ולרבה של מרקש.<ref>ראו ספר 'חפץ נחמד וגנת ורדים' (סימן יד) פסק דין משנת תקכ"ו בו הוא חותם ראשון.</ref> חברי בית דינו היו: רבי יצחק חרוש, רבי יצחק פינטו, רבי אברהם פינטו, רבי יהודה בן דוד אוחיון, ורבי שלמה אסבאג. בית דינו עמד בקשר הלכתי הדוק עם רבי מכלוף אוחיון רבה של אספי. רבי מכלוף ערך את פסקי בית הדין בספר 'חפץ נחמד וגנת ורדים'. כמו כן עמד בית הדין בקשרי הלכה עם יתר דייני ערי מרוקו, כדוגמת רבי אליעזר די אבילא רבה של רבאט,<ref>שו"ת באר מים חיים לרב אד"א דף פ"א ע"א.</ref> רבי מרדכי בירדוגו רבה של מקנס,<ref>שו"ת דברי מרדכי להמרבי"ץ סי' נג, תורת המרבי"ץ עמ' סא.</ref> רבי אליהו הצרפתי רבה של פאס,<ref>שו"ת תנא דבי אליהו הצרפתי ח"א או"ח סי' ג.</ref> ועם חכמי טיטואן.<ref>שו"ת נר מערבי ח"א סי' קיח, קלו.</ref> כמו כן במסגרת תפקידו כאב בית הדין, תיקן מספר תקנות לעירו.<ref>ספר תשובות חכמי מראכש, חלק התקנות.</ref> 

נפטר בחודש ניסן שנת ה'תקמ"ד.<ref>ראו מצבות מראכש עמ' 590.</ref> 

=== משפחתו ===
לרבי אברהם ידועים שני בנים: רבי משה שהיה רבה של מוגאדור, ורבי אהרן שהיה רב ומקובל במרקש.<ref>ראו במתצכה"י 44884.</ref>

== כתביו ==
פסקי דינים - מקבץ מפסקי הדין יצאו לאור בספר תשובות חכמי מראכש. וכן בספר 'חפץ נחמד וגנת ורדים' לרבי מכלוף אוחיון.

חידושים על חושן משפט - נכתב בשנת ה'תקי"ח. נדפס בקובץ מן הגנזים.<ref>ספר תשיעי עמ' עז.</ref>

==לקריאה נוספת==
* הרב יוסף פרץ והרב יוסף הלל (עורך), קדושי מראכש, "רבי אברהם קורקוס", הוצאת קהילות ישראל, ירושלים ה'תשפ"א.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:מרקש: רבנים
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:נפטרים ב-1784
סמסונג גלקסי A01 ליבה

סמסונג גלקסי A01 ליבה (באנגלית: Samsung Galaxy A01 Core) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקה, כחלק מסדרת A של סמסונג גלקסי. הוא הוכרז ב-21 ביולי 2020, והושק ב-6 באוגוסט 2020. הוא יורשו של סמסונג גלקסי A2 ליבה.<ref></ref><ref></ref>

== מפרט ==
=== חומרה ===
המכשיר מצויד במסך מגע קיבולי מסוג "PLS TFT" בגודל 5.3 אינץ' וברזולוציית 1480×720 פיקסלים.

המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל ארבע ליבות, בתדר עבודה של 1.5 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם MT6739 מתוצרת מדיאטק עם תהליך 28 ננומטר. למכשיר אחסון פנימי בנפח 16 או 32 ג'יגה בייט, שניתן להרחיבו באמצעות כרטיס microSD עד ל-512 ג'יגה בייט. למכשיר יש זיכרון RAM בנפח 1 או 2 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום-יון בקיבולת 3000 מיליאמפר-שעה, שאינה ניתנת להסרה, במתח טעינה בן 5 וואט.<ref></ref>

==== מצלמה ====
המכשיר מצויד במערך בעל מצלמה אחת אחורית, ומצלמה אחת קדמית, הכולל: מצלמה ברזולוציה 8 מגה פיקסל המסוגלת להקליט וידאו עד 1080p ב-30 פריימים לשנייה; כמו כן, למכשיר ישנה מצלמה קדמית ברזולוציה 5 מגה פיקסל.<ref></ref>

=== תוכנה ===
המכשיר הושק כשמותקנת עליו אנדרואיד 10 בממשק המותאם של סמסונג - One UI 2.0. המכשיר קיבל רק עדכוני אבטחה עד כה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טלפונים סלולריים של סמסונג
קטגוריה:מכשירי אנדרואיד
קטגוריה:טלפונים חכמים מסדרת סמסונג גלקסי
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2020
סויוז MS-21

סויוז MS-21 (ברוסית:Союз МС-21) היא חללית מאוישת רוסית, אשר שוגרה לתחנת החלל הבינלאומית ב-18 במרץ 2022. היא קיבלה שם "ס.פ. קורוליוב" על שם סרגיי קורוליוב. מטרת הטיסה הייתה עגינה בתחנת החלל הבין-לאומית והצטרפות צוות החללית למשלחת מס' 66 ו-משלחת מס' 67
 
== צוות ==
* אולג ארטמייב - מפקד
* דניס מטבייב - מהנדס טיסה
* סרגיי קורסקוב - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* סרגיי פרוקופייב- מפקד
* אנה קיקינה - מהנדס טיסה
* דמיטרי פטלין - מהנדס טיסה

לראשונה מאז שנת 2000 בצוות היו קומונאוטים רוסים בלבד.

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז MS-21" שוגרה ב-18 במרץ 2022 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז 2.1A". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית התחברה למודול "פריצ'אל" החדש של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור כשעתיים. תהליך עגינה החל באופן אוטומטי והסתיים באופן ידני.

באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 66 בפיקוד אנטון שקאפלרוב. לאחר סיום פעילות המשלחת צוות החללית היה חלק של משלחת מס' 67 ואולג ארטמייב היה מפקד המשלחת.

חללית "סויוז MS-21" נותרה מחוברת לתחנת החלל ופעלה כחללית חירום.

ב-29 בספטמבר החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-ms-21.htm סויוז MS-21]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz-ms-21.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2022 ברוסיה
2021 בקוראסאו

אירועים בשנת 2021 בקוראסאו.

== בעלי תפקידים ==
* מונרך - וילם-אלכסנדר
* מושל - לוסיל ג'ורג'-ווט
* ראש הממשלה - גילמר פיזאס

== אירועים ==
מתמשך - מגפת COVID-19 בקוראסאו
* 19 במרץ - 2021 הבחירות הכלליות בקורסאו.<ref></ref>

== אנשים שנפטרו ==
* 23 בינואר – ליה ווילמס-מרטינה, שרה בממשלה (נולדה ב-1949).<ref></ref>
* 7 במרץ - אלמייר גודט, 38, פוליטיקאי; נורה.

== הערות שוליים ==

קוראסאו
קטגוריה:קוראסאו
+
2022 באוקראינה

אירועים בשנת 2022 באוקראינה.

== הנהגה ==
* נשיא: וולודימיר זלנסקי
* ראש הממשלה: דניס שמיהל

== אירועים ==
* מתמשך – מגפת הקורונה באוקראינה
* מתמשך – המלחמה בדונבאס (החל מ-2014)
* מתמשך – המשבר האוקראיני-רוסי (החל מ-2021)
* החל מ-24 בפברואר – הפלישה הרוסית לאוקראינה

== נפטרו ==
* 2 במרץ – אנדריי סוחובצקי – גנרל רוסי שנהרג בקרב במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה

==קישורים חיצוניים==

*
2022
2020 בבוטסואנה

אירועים בשנת 2020 בבוטסואנה.

== בעלי תפקידים ==
* נשיא: מוקגווצי מסיסי
* סגן נשיא: סלמבר צוגוואנה

== אירועים ==
* 20 במרץ - כל בתי הספר נסגרו עקב דאגות מהתפשטות COVID-19. ההוראה התחדשה ב-2 ביוני.<ref></ref>
* 25 במרץ - אישה בת 78 שעל פי החשד חלתה ב-COVID-19 מתה ברמוצוה. כמה ימים לאחר מותה, התוצאות חזרו חיוביות והפכו אותה למקרה הרביעי ולמוות הראשון של COVID-19 במדינה.<ref></ref>
* 30 במרץ - שלושת המקרים הראשונים של COVID-19 במדינה אושרו. שר הבריאות למוגנג קוופה מצהיר ששלושת החולים נמצאים כעת בהסגר ונסעו לאחרונה לבריטניה ולתאילנד.<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
בוטסואנה
אורן אנוליק

אורן אנוליק (נולד ב-29 באוקטובר 1970) הוא דיפלומט ישראלי המכהן כשגריר ישראל בקפריסין. שימש במגוון תפקידים בשירות החוץ הישראלי, בהם ראש החטיבה לתכנון מדיני; ראש חטיבת ההדרכה ופיתוח ההון האנושי, ומנהל המחלקה למניעת תפוצת נשק בלתי קונבנציונלי.

== ביוגרפיה ==
אנוליק נולד ברעננה שבישראל ולמד בבית הספר להנדסאים שברמת אביב. שירת בצה"ל (1989-1992) כקצין קשר בבית הספר הארצי לקשר, אלקטרוניקה ומחשבים (בה"ד 7). הוא בוגר תואר ראשון בחשבונאות ומדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב (1995) ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה (2015) אותו סיים במסגרת לימודיו במכללה לביטחון לאומי.

ב-1995 התקבל לקורס הצוערים במשרד החוץ.

ב-1997 מונה לסגן השגריר באסמרה, אריתריאה וב-1999 מונה לסגן שגריר בפראג, צ'כיה.

עם שובו ארצה, מונה ב-2002 ליועץ מדיני למשנה למנכ"ל משרד החוץ, וב-2003 מונה ליועץ מדיני למנכ"ל המשרד. במסגרת תפקידו זה, היה מעורב במגעים החשאיים עם איחוד האמירויות הערביות ובחריין ושימש איש הקשר המרכזי במטה בירושלים עבור צוות המשרד הישראלי החשאי שהוקם בדובאי.

ב-2006 יצא לשרת בשגרירות ישראל בוושינגטון כיועץ מדיני. בתפקידו זה היה אחראי על נושאים הקשורים למדיניות החוץ של ארצות הברית, ולסיוע ותמיכה בשיתוף הפעולה בין ישראל וארצות הברית בנושאי או"ם וארגונים בינלאומיים.

בשנים 2010–2014 ניהל את המחלקה למניעת תפוצת נשק לא-קונבנציונלי באגף לעניינים אסטרטגיים במשרד החוץ. הוא עסק בעיקר בהיבטים מדיניים של סיכול תוכנית הגרעין האיראנית. בגין עבודה זו, זכה אנוליק יחד עם הצוות בו לקח חלק בפרס מנכ"ל משרד החוץ ב-2012.

כשסיים את לימודיו במכללה לביטחון לאומי (2014-2015) שימש במשך שנה כפרויקטור מיוחד באגף לעניינים אסטרטגיים.

ב-2016 מונה לראש חטיבת ההדרכה ופיתוח ההון האנושי במשרד החוץ. ב-2019 מונה לראש החטיבה לתכנון מדיני.

ב-20 ביוני 2021 אישרה הממשלה את מינוי אנוליק לשגריר ישראל בקפריסין. הוא הגיש את כתב האמנתו לנשיא קפריסין, ניקוס אנסטסיאדיס, ב-27 באוגוסט 2021.

== חיים אישיים ==
לאנוליק שלושה ילדים. סבה של רעייתו לשעבר, ירחמיאל ירון שימש כנציג הדיפלומטי הראשון של ישראל בקפריסין (קונסול כללי, 1950-1952).

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=LHIOT5jpiek&t=17s הרצאה בנושא Knowing the Other in the Framework of Diplomacy, במסגרת אירוע TEDxJaffa, שנערך ב-7 בנובמבר 2011]
* [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/1/ART2/382/673.html פרס מנכ"ל משרד החוץ הוענק ל"צוות איראן"]
* [https://cyprus-mail.com/2021/08/27/turkish-sides-demands-hinder-efforts-for-breakthrough-president-tells-new-ambassadors/ הגשת כתב האמנה לנשיא קפריסין] - Cyprus Mail

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירי ישראל בקפריסין
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:בוגרי תיכון הנדסאים הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
דוד בן מאמאן

הרב דוד בן מאמאן (סביב ה'ת"ס, 1700- ה'תקכ"ג, 1763) היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של מרקש במאה ה-18.

== קורות חייו ==
נולד במרקש לאביו רבי אברהם מדייני מרקש. למד בישיבה אצל חכמי עירו יחד עם רבי יעקב פינטו.<ref>ראו שו"ת נפת צופים או"ח מט.</ref> בשנת ה'תצ"ג, לאחר פטירת אביו, התמנה לדיין בבית הדין בראשות רבי יוסף אוסעדון ורבי שלמה בנבנישתי.<ref>ראו: רשימת הנפטרים ממכנאס, תקנות חכמי מכנאס חלק א עמ' תלד.</ref> בשנת ה'תקט"ו, לאחר פטירת רבי יוסף אוסעדון, התמנה לאב בית הדין ולרבה של מרקש. בין הדיינים שהצטרפו לבית הדין שבראשותו נמנו: רבי יעקב פינטו (הרי"ף), רבי שמואל הלוי, בית הדין בו שימש עמד בקשרי הלכה עם יתר הדיינים שבערי מרוקו, כדוגמת רבי משה בירדוגו רבה של מקנס,<ref>שו"ת דברי משה להמשבי"ר סי' ט' דף ח ע"ב.</ref> ורבי אליהו הצרפתי רבה של פאס,<ref>שו"ת תנא דבי אליהו הצרפתי ח"א או"ח סי' ג.</ref> ורבי אליעזר די אבילא רבה של רבאט.<ref>באר מים חיים סי' כד דף נט ריש ע"ב.</ref> חלק מפסקי דינו נעתקו מפעם לפעם על ידי דייני מרוקו.<ref>ראו למשל ספר מנחת זיכרון מונסונייגו עמ' 92.</ref>

=== פטירתו ===
נפטר ככל הנראה בשנת ה'תקכ"ג, נקבר במרקש. הספידו רבי אהרן אזולאי.<ref>בספר מטה אהרן לבית לוי כתב יד, למו"ה אהרן אזולאי (דף רצה א): "דרוש זה דרשתי לפטירת הרב הכולל הדיין המצוין נ"י פ"ה אב"ד ור"מ דק"ק מתא מראכש יע"א כמוהר"ר דוד בן אותו צדיק וחסיד החכם הכולל הדיין ומצוין כמוהר"ר אברהם בן מאמאן בר אוריין ובר אבהן תנצב"ה זלה"ה".</ref> כמו כן נכתבו לכבודו קטעי פיוטים.

== חיבוריו ==
פסקי דינים - מקבץ מפסקי דינו התפרסמו בספר 'תשובות חכמי מראכש' שיצא לאור על ידי מכון פי ישרים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:יהדות מרקש
קטגוריה:מרקש: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:נפטרים ב-1763
אתר ההנצחה לגדוד השישי של פלמ"ח-הראל

אתר ההנצחה לגדוד השישי של פלמ"ח-הראל שליד המושב שואבה הוא מתחם זיכרון, המוקדש ללחימת הגדוד במלחמת העצמאות. הוא חלק מפארק יצחק רבין.

==רקע==

הגדוד השישי הוקם בתחילת מלחמת העצמאות על בסיס פלוגה ח' והרזרבה הירושלמית של הפלמ"ח. מפקדו היה צבי זמיר וניתן לו השם "גדוד ירושלים". יחידותיו פוזרו תחילה ביישובים מסביב לירושלים - פלוגה בבית הערבה, מחלקות בכפר עציון ובקריית ענבים ומעלה החמישה, ופלוגה שעסקה בליווי שיירות לעיר. בינואר 1948 נפלו 20 מחיילי הגדוד שלחמו במסגרת מחלקת הל"ה. חיילי הגדוד השתתפו בשני קרבות מרים בקסטל ובליווי שיירת נבי דניאל, שזמיר פיקד עליה. בחודש מאי השתתפו חלק מחיילי הגדוד במבצע בן נון ב', פלוגת בית הערבה הוסיפה לפעול בגזרת ים המלח ומחלקת גוש עציון לחמה בקרב האחרון על הגוש. בהפוגה הראשונה צורף הגדוד לחטיבת הראל, שהשתתפה לאחר ההפוגה במבצע דני להרחבת המסדרון היבשתי ממישור החוף לירושלים. חיילי הגדוד ישבו במשלט המשותף ובהמשך השתתפו עם החטיבה במבצע ההר ובמבצע חורב בנגב. הגדוד ממשיך להתקיים בצה"ל במסגרת חטיבת מילואים.

במהלך המלחמה נהרגו 120 מחיילי הגדוד השישי.

==האתר==
האתר ממוקם ממערב לכביש ירושלים-תל אביב, מול מושב שואבה. הוא שוכן למרגלות הגבעה שעל גביה ניצבת אנדרטת פורצי הדרך לירושלים.

האתר הוא רחבה בשולי חורשת מטיילים, המתוחמת בשרשרת מעגלית של שלטים. בכניסה לרחבה ניצב שלט המכריז על שם האתר. שלטי המתכת שמעבר לו נושאים כיתובים קצרים, המתייחסים לתחנות במסע הקרבות שעבר הגדוד במלחמה, לפי סדר כרונולוגי. בקצה שרשרת השלטים מוצב שלט ובו תקציר תולדות הגדוד במלחמת העצמאות, מפה של אתרי הקרבות שבהם לחם וכן להדלקת להבת זיכרון. בצידם ניצבים תרנים לדגלים.

כל השלטים באתר עשויים בתבנית עיצובית אחידה, המשמשת בכל אתרי הזיכרון שבפארק יצחק רבין.

אתר ההנצחה הוקם על ידי קרן קיימת לישראל ביוזמת עמותת דור הפלמ"ח.

==ראו גם==
* אתר ההנצחה לגדוד החמישי של פלמ"ח-הראל

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.izkor.gov.il/en_ccf8e020e5b58b5e5815da128c52a5d1 על אתר ההנצחה], באתר יזכור

==הערות שוליים==

גדוד השישי של פלמ"ח-הראל
גדוד שישי
קטגוריה:חטיבת הראל
גדוד השישי של פלמ"ח-הראל
יוסף אוסעדון

הרב יוסף אוסעדון (בן סעדון, סעדון, עדון) (סביב ה'ת"ם, 1680 - י"ב חשון ה'תקט"ו, 28 באוקטובר 1754) היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של מרקש במאה ה-18.

== קורות חייו ==
נולד במרקש. למד אצל חכמי העיר, ככל הנראה אצל רבי יצחק דלויה, רבי שלמה עמאר, ורבי אברהם אזולאי. לא יאוחר משנת ה'תס"ט, התמנה לדיין בבית הדין בראשות רבי דוד בנבנישתי, הצטרף לדיינים הוותיקים: רבי יעקב בן חיים, רבי שלמה עמאר. בשנים ה'תפ"א, ה'תפ"ח ערכו חברי בית הדין ביקורים בפאס ובסאלי.<ref>מלכי רבנן ערך רבי יוסף אוסעדון.</ref> בשנת ה'תק"א, לאחר פטירת רבי אברהם אזולאי התמנה לאב אבית הדין ורבה של מרקש. בין הדיינים שהצטרפו לבית דינו היו רבי שלמה בנבנישתי ורבי דוד בן מאמאן. בית הדין תיקן מספר תקנות לעיר מרקש.<ref>ראו למשל: בכתב יד חפץ נחמד של מו"ה מכלוף אוחיון מאספי (סי' 39262 עמ' 79): תקנה ממראכש בשנת תק"ח, וחתומים – הח' הש' הדו"מ כהה"ר יוסף בן אוסעדון, וכהה"ר דוד בן מאמאן, וכהה"ר יעקב פינטו ז"ל..." ועוד שם דף 46ב תקנה משנת תק"ט.</ref> בית הדין קיים קשרי מכתבים עם יתר דייני ערי מרוקו, כדוגמת רבי יהודה אבן עטר ורבי יעקב אבן צור דייני פאס,<ref>שו"ת משפט וצדקה ביעקב ח"א סי' ק, רצט, ח"ב, נד.</ref> רבי אליעזר די אבילא רבה של רבאט,<ref>באר מים חיים סי' כד דף נט ריש ע"ב.</ref> רבי מרדכי בירדוגו רבה של מקנס.<ref>תורת המרבי"ץ הל' נזיקין סימן ד עמ' ד"ש.</ref> דייני מרוקו העתיקו מפסקי דינו גם לאחר פטירתו.<ref>ראו למשל בספר שבילי העזר ערך אלמנה – שבועת אלמנה ג.</ref>

=== פטירתו ===
נפטר בי"ב חשוון בשנת ה'תקט"ו.<ref>תאריך פטירתו בכת"י מו"ה יוסף קורקוס מאספי (עמ' 1): "הלכתי למראכס בשביל נשואי אחי יעקב יצאתי יום ה' בש' ד' ימים למרחשון ש הרש".. לפ"ק וקנינו שביתה במקום אחד בדרך זה שמו רא'ש לעי'ן עם האלקומירסי"ו של אדום דאספי ל.. שהשם נתנני לחן ולחסד בעיניהם וישבו עמדי תהלות לי"ת ונכנסנו למראקיס יום א'. ויום ו' עש"ק נלב"ע החכם ר' יוסף אוסעדון תנצב"ה. וחזרתי לשלם לאספי יום ג' בש'". מהרשימה נראה שהיה בשנת תקט"ו. וכן נראה שנפטר ביום שישי שלאחריו, וא"כ נפטר י"ב מרחשון.</ref>

== כתביו ==
*פסקי דין - מקבץ מפסקי דינו התפרסמו בספר 'תשובות חכמי מראכש'.
*תקנות - מקבץ מתקנותיו התפרסמו בספר 'תקנות חכמי מראכש' שנדפס בתוך ספר 'תשובות חכמי מראכש'.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:יהדות מרקש
קטגוריה:מרקש: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:נפטרים ב-1754
בית החולים נוסטרה סניורה דה מריצ'ל

בית החולים נוסטרה סניורה דה מריצ'ל, הוא בית החולים היחיד באנדורה. הוא נקרא על שם גבירתנו ממריצ'ל הפטרונית של אנדורה.

== היסטוריה ==
בית החולים נבנה בשנת 1993 על שטח תלול מאוד של 5,000 מ"ר בלבד באסקלדס-אנגורדני. הוא בנוי על 12 מפלסים. שלושת המפלסים הנמוכים ביותר מהווים חניון עבור 267 מכוניות. הקומות העליונות יוצרות בלוק ליניארי בצורת S. ישנם 192 חדרי שינה ליחיד עם חדרי רחצה. מיצב אמנותי בכיכר בית החולים לציון 70 שנה להכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם נפתח על ידי שר הבריאות, קרלס אלווארז בדצמבר 2018. יחידת הקרנות החדשה תיבנה בחניון על אבנידה פיטר איי רוסל, ליד בית החולים ומחובר אליו באמצעות מעלית. במקרים של טיפולים מיוחדים החולים עשויים להישלח לברצלונה או לטולוז במסוק.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אירופה: בתי חולים
קטגוריה:אנדורה
2006 בבוטסואנה

אירועים שהתרחשו במהלך 2006 בבוטסואנה.

== בעלי תפקידים ==

* נשיא: פסטוס מוגאה
* סגן נשיא: איאן ח'מה

== אירועים ==

=== דצמבר ===

* 13 בדצמבר - בית המשפט העליון של בוטסואנה קובע כי לא היה צריך לפנות אלפי בושמנים מבית אבותיהם שהוא כיום שמורת הציד המרכזית בבוטסואנה.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

בוטסואנה
קטגוריה:בוטסואנה: היסטוריה
דומז'ליצה

דומז'ליצה (בצ'כית: Domažlice) היא עיירה במחוז פלזן ברפובליקה הצ'כית. בעיירה מתגוררים כ-11,000 תושבים. מרכז העיירה שמור היטב ומוגן בחוק כשמורת מונומנט עירוני.

==היסטוריה==
האזכור הראשון בכתב להתיישבות בדומז'ליצה הוא בשטר של בולסלאב השני, דוכס בוהמיה משנת 993. מטרת קיומו הייתה קשורה לגבול הבוהמי-בווארי ולנתיב הסחר החשוב רגנסבורג.

סמוך לאותו יישוב נוסדה עיירה מלכותית מבוצרת דומאז'ליצה על ידי אוטוקר השני מבוהמיה בשנת 1265. העיירה כללה טירה מלכותית. הגבול עם בוואריה היה מוגן על ידי שומרי הגבול שגויסו מצ'ודן (איכרים סלאבים חופשיים) שהתיישבו בסביבת דומז'ליצה. 

העיירה שכנה לבוואריה ב-1331, עד 1419 (עם כמה הפרעות). תחת השלטון ההוסי, גורשו אזרחים גרמנים מהעיירה, ומאז, האוכלוסייה היא ברובה צ'כית. בשנת 1431, פרוקופ הגדול הביס את הצלבנים של האימפריה הרומית הקדושה בקרב דומז'ליצה. במאה ה-15 וה-16, עלתה חשיבותה של העיר דומז'ליצה, אך חשיבותה פחתה בעקבות תום מלחמת שלושים השנים. רק ב-1770 היא התאוששה, בעיקר בזכות חידושים בתעשיית הטקסטיל.

עד 1918 העיר הייתה חלק מהמלוכה האוסטרית, ומצאה את עצמה בצד האוסטרי של הגבול הפנימי האוסטרו-הונגרי בעקבות הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867. זו הייתה בירת המחוז בעל אותו השם, בהיותה אחת מ-94 בירות מחוז בוהמיה.

בתקופת התחייה הלאומית הצ'כית, דומז'ליצה הפכה למקום מרכזי במהלך המאה ה-19. באותה תקופה זו הייתה העיר האתנית הצ'כית המערבית ביותר, קרובה מאוד לגבול עם ממלכת בוואריה. בעיירה התקיימה עלייה לרגל ב-13 באוגוסט 1939, שהתפתחה להפגנת מחאה צ'כית גדולה נגד הכיבוש והשליטה הנאצית בפרוטקטורט של בוהמיה ומורביה. האוכלוסייה הגרמנית גורשה ב-1945 על פי הסכם פוטסדאם.

בשנת 2005 התגלה קבר אחים בפאתי העיירה, ובו 54 גרמנים, בעיקר אנשי האס אה המקומית, שהוצאו להורג על ידי ההתנגדות הצ'כית לאחר תום המלחמה, בסביבות ה-8 במאי 1945.

==דמוגרפיה וסטטיסטיקה==
{| class="wikitable" style="max-width:450px;float:left;clear:left;" border="1"
|+אוכלוסיית דומז'ליצה בתקופות שונות:
|-
! style="background:#efefef;" | שנה !! style="background:#efefef;" | אוכלוסייה !! style="background:#efefef;" | גידול אוכלוסין 
|- 
| 1869 || 7,319 || – 
|-
| 1880 || 7,745 || +5.8% 
|-
| 1890 || 8,046 || +3.9% 
|-
| 1900 || 7,907 || -1.7% 
|-
| 1910 || 8,555 || +8.2% 
|-
| 1921 || 8,049 || -4.4%
|-
| 1930 || 9,406 || +16.9% 
|-
| 1950 || 8,995 || -4.4%
|-
| 1961 || 7,723 || -14.1% 
|-
| 1970 || 9,044 || +17.1%
|-
| 1980 || 11,256 || +24.5% 
|-
| 1991 || 11,519 || +2.3%
|-
| 2001 || 11,048 || -4.1%
|-
| 2011 || 10,997 || -0.5%
|-
| 2021 || 11,056 || +0.5%
|- 
! style="background:#efefef;" | שנה !! style="background:#efefef;" | אוכלוסייה !! style="background:#efefef;" | גידול אוכלוסין 
|-
| colspan=3|
|}

==ערים תאומות==

* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:צ'כיה: ערים
לקרוע ולזרוק (סרט)

לקרוע ולזרוק (ברוסית: Оторви и выбрось) הוא סרט פשע רוסי מסוגת קומדיה אפלה משנת 2022 שכתב וביים קיריל סוקולוב.<ref></ref> הסרט מספר על שלוש מריבות אגרסיביות של נשים: בת קטנה, אמה וסבתה מתווכחות ביניהן. בסרט מככבות סופיה קרוגובה, ויקטוריה קורוטקובה ואנה מיכאלקובה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

הסרט מתוכנן לצאת לאקרנים ב-24 במרץ 2022.<ref></ref>

== עלילה ==
אוליה ישבה בכלא ארבע שנים והחליטה להתחיל חיים חדשים בעזרת בתה. אבל בתה גרה עם סבתה וזו לא מתכוונת להיפרד מנכדתה.<ref></ref>

== שחקנים ודמויות ==
* סופיה קרוגובה – מאשה, הבת הקטנה
* ויקטוריה קורוטקובה – אולגה, האם
* אנה מיכאלקובה – ורה, הסבתא
* אלכסנדר יאצנקו – אולג
* אולגה לאפשינה – סוהרת שירות בתי הסוהר הפדרלי
* ויטאלי חאייב – בעלה של הסוהרת
* דניל סטקלוב – בנה של הסוהרת
* איגור גרבוזוב – נהג משטרת התנועה
* ואסיליסה סווקינה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי פשע רוסיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי בית סוהר
קטגוריה:סרטי מסע
קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
שותפים (סרט)

שותפים (ברוסית: Подельники) הוא מותחן דרמה רוסי משנת 2022, המהווה הסרט העלילתי הראשון שמביים היוצר הדוקומנטרי יבגני גריגורייב. הסרט הוקרן בבכורה בספטמבר 2021 בפסטיבל הקולנוע הרוסי הפתוח ה-32 Kinotavr. הסרט יצא להפצה מסחרית בבתי הקולנוע ברוסיה ב-14 באפריל 2022 ובהמשך יהיה זמין לצפייה ישירה בפלטפורמת START.<ref></ref><ref></ref>

== עלילה ==
רצח של אדם בכפר בהרי אורל לא מגיע לכדי ענישה בערכאות המשפטיות ובנו בן ה-10 של המנוח מחליט לנקום את מותו.

== שחקנים ודמויות ==
* יארוסלב מוגילניקוב – איליה
* יורי בוריסוב – פיוטר
* יליזבטה יאנקובסקאיה – נסטיה
* פאבל דרביאנקו – ויטיה
* קונסטנטין בלאקירב – סשה

== הפקה ==
תסריט הסרט מבוסס על אירועים אמיתיים. המחבר התכונן לצלם את הסרט מאז 2011. בשנת 2020 השתתף גריגורייב בפרויקט במעבדת Berlinale Talents, והפרויקט נכלל גם בבחירה הרשמית של שוק סרטי MIA באיטליה.<ref></ref> המנהל האמנותי של הסרט בהקרנת הבכורה בפני נציגי משרד התרבות היה אלכסיי פדורצ'נקו, שהפיק בעבר את יצירותיו התיעודיות של גריגורייב. הצילומים התרחשו בכפר קין שבחבל פרם. תושבים מקומיים רבים השתתפו בצילומים כניצבים.

התפקיד שמילא דרוויאנקו נועד במקור עבור השחקן יבגני טקאצ'וק.<ref name="автоссылка1"></ref><ref></ref>

== פרסים ומועמדויות ==
* 2021 – פרס אולג יאנקובסקי לשחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים קינוטאבר – הוענק לפאבל דרוויאנקו.<ref></ref>
* 2021 – פרס גילדת מבקרי הקולנוע הרוסיים ואיגוד הקולנוענים בקטגוריית "במאי השנה" – ליבגני גריגורייב.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטים על נקמה
קטגוריה:רצח בספרות ובאמנות
קטגוריה:סרטי פשע רוסיים
זה לא שמה

זה לא שמה (ברוסית: У нее другое имя)<ref></ref> הוא סרט דרמה רוסי,<ref></ref> בבימויה של וטה גרסקינה, על פי תסריט של ליליה אקופיאן ווטה גרסקינה. בסרט מככבים סבטלנה חודצ'נקובה, יאקוב דיהל, וקטיה פדינה בתפקיד קולנועי ראשון.

הסרט הוצג בפסטיבל קאן הבינלאומי ה-72.

== עלילה ==
ליסה נטשה את ילדה בלידתה וכעת עשרים ושלוש שנים מאוחר יותר היא מנסה באובססיביות למצוא את הילד שלה. החיפוש של ליסה מוביל אותה לילדה צעירה שלדעתה היא זו שהשאירה בבית יתומים. ליסה מתחילה לרגל אחריה ופולשת לחייה אף על פי שבהמשך היא תגלה את האמת, שזו לא בתה.

== שחקנים ודמויות ==
* סבטלנה חודצ'נקובה – ליסה
* יאקוב דיהל
* קטיה פדינה

=== הפקה ===
בינואר 2019 פורסם שסבטלנה חודצ'נקובה ויאקוב דיהל הצטרפו לצוות השחקנים של הסרט. הסרט הופק על ידי קונסטנטין פאם, סבטלנה חודצ'נקובה, קתרינה מיכאילובה, פולינה שליכט ואוקסנה שלמנובה.<ref></ref> צילומי הסרט החלו במרץ 2019.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:הורות
.ws

ws. היא סיומת האינטרנט (Country Code Top Level Domains) של אתרי אינטרנט הרשומים בסמואה. סיומת זו מנוהלת על ידי SamoaNIC, עבור משרד החוץ של ממשלת סמואה.

ws. הוא קיצור של "מערב סמואה", שהיה השם הרשמי של המדינה בשנות ה-70, כאשר קודי מדינה בני שתי אותיות היו סטנדרטיים. אף על פי שאין הגבלות גאוגרפיות על רישום של רוב הדומיינים ברמה השנייה, הרישום .org.ws ,gov.ws ו-.edu.ws מוגבל.

סיומת האינטרנט ws. משווקת כ-Domain Hack כאשר ה-ws מייצג לכאורה "אתר עולמי" (באנגלית: world site), אתר אינטרנט או שירות אינטרנט המספק נוכחות אינטרנט "עולמית" לנרשמים, מכיוון שהוא תומך בכל שמות הדומיינים הבינלאומיים. שימוש פופולרי בדומיין נעשה עבור ארגוני חדשות למטרות קיצור כתובות אתרים, בעיקר בסיומת "ne.ws" (שם הארגון).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סיומות אינטרנט למדינות
קטגוריה:סמואה
הרשימה הלבנה (סרט)

הרשימה הלבנה (ברוסית: Белый список) היא דרמה משטרתית רוסית בבימויה של אליסה חזנובה על פי תסריט של רומן וולובייב ובכיכובו של אלכסיי סרבריאקוב.<ref></ref> הסרט מבוסס באופן רופף על האירועים סביב חקירת המשטרה של מחלוקת אתגר הלוויתן הכחול בשנת 2016.<ref></ref>

== עלילה ==
בשנת 2015, בעיצומה של פאניקה מוסרית כלל ארצית שנגרמה על ידי כתבה בעיתון הקושרת עלייה לאחרונה בהתאבדויות של בני נוער ברחבי רוסיה ל"משחק התאבדות" ויראלי שני חוקרים פדרליים ממשטרת הפדרציה הרוסית נשלחים לפודולסק כדי לסקור מקרה הכולל מוות חשוד של תלמידת בית ספר. בתחילה הם רואים במשימתם רק תעלול יחסי ציבור, שניהם מתחילים בהדרגה לאבד את המיקוד שלהם כשהם נכנסים עמוק יותר לעולם הפרנואידי של תיאוריות קונספירציה סביב החקירה.<ref></ref>

== שחקנים ודמויות ==
* אלכסיי סרבריאקוב - קורוטקוב
* ולדימיר אווריאנוב - לזרב
* ויקטוריה קרזדה - מליניקובה
* אנסטסיה קרסובסקאיה - אירה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סנקט פטרבורג בקולנוע
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:משטרת רוסיה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטים רוסיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטי מסתורין רוסיים
קטגוריה:סרטי פשע רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:התאבדות בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי מותחן פסיכולוגיים
קטגוריה:סרטים אפלים
קטגוריה:סרטים שצולמו ברוסיה
Pandora's Hit Box

Pandora's Hit Box (בעברית: קופסת הלהיטים של פנדורה) הוא אלבום הלהיטים השני של הזמרת השוודית פנדורה. הוא יצא לאור ב-21 במרץ 1998 בהומצאת חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ. בניגוד לאלבומיה הקודמים, Pandora's Hit Box יצא לאור ביפן בלבד. הוא כלל שירים מ-One of a Kind, Tell the World, Changes ו-This Could Be Heaven.

ב-Pandora's Hit Box נכללו "Spirit to Win", שיר הנושא של אולימפיאדת נאגנו (1998) וגרסת כיסוי לשיר "Bright Eyes" של ארט גרפונקל, שפורסמה כסינגל.

== רשימת רצועות ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
|-
! scope="col"| אזור
! scope="col"| תאריך
! scope="col"| פורמט
! scope="col"| חברת תקליטים
! scope="col"| קטלוג
|-
! scope="row"| יפן<ref></ref>
| 21 במרץ 1998
| תקליטור
| יוניברסל מיוזיק גרופ
| MVCE 24069
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי פנדורה
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
אברהם אלסברג

פאול אברהם אלסברג (30 במרץ 1919 – 20 באוגוסט 2006) היה גנז המדינה בין השנים 1971–1990.

== ביוגרפיה ==
נולד באלברפלד (כיום חלק מהעיר וופרטל), גרמניה כפאול אלפרד אלסברג (Paul Alfred Alsberg) ובשנים 1937–1938 למד בבית מדרש לרבנים בעיר ורוצלב. בליל הבדולח נאסר עם חברו זאב שיפטן והשניים נשלחו לבוכנוואלד. בזמן שהותו של אלסברג במחנה, הצליח אחיו לסדר לו סרטיפיקט ללימודים. כך השתחרר, ובפברואר 1939 עלה לארץ ישראל על סיפון ה"מרקו פולו" כסטודנט. הוא סיים לימודים בהיסטוריה ובלשנות רומנית ותואר שני ב-1943 מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1942 נשא לאישה את בטי קשנר והחל לעבוד כיוצר ומוכר רהיטים בירושלים. באפריל 1948 גויס להילחם במלחמת העצמאות, היה חובש צבאי בשכונת מקור חיים בירושלים ונלחם בקרבות ברמת רחל. שוחרר מצה"ל בפברואר 1949. עבד בארכיון הציוני המרכזי החל מאוגוסט 1949 ועד ליולי 1957, שם שימש כעוזר ראשי למנהל הארכיון. ב-1951 התחיל את לימודי הדוקטורט ובשנת 1958 הוענק לו תואר דוקטור על סמך עבודה בנושא "מדיניות ההנהלה הציונית ממותו של הרצל עד מלחמת העולם הראשונה".<ref></ref>

ב-1 באוגוסט 1957 מונה לממונה על גנזך המדינה והחל מ-1 באוגוסט 1971 ועד לפרישתו לגמלאות במרץ 1990 שימש כגנז המדינה.

היה לאח בבני ברית משנת 1953 ואילו משנת 1966 כיהן כיו"ר המועצה האזורית של לשכות הארגון בירושלים. הרצה שנים רבות בבית הספר לארכיונאות וספרנות באוניברסיטה העברית, וב-1985 הפך לפרופסור חבר. כמו כן, שימש כיו"ר הנשיאות של ארגון עולי מרכז אירופה וערך את בטאון הארגון. בשנים 1961–1962 היה הנשיא התשיעי של לשכת "דוד ילין", מספר 1588, של הבונים החופשיים בירושלים.

בתו היא עירית עובדיה אלסברג. ב-1973 שכל את בנו, שמעון (מוני) אלסברג אלסור, בשעתה הראשונה של מלחמת יום הכיפורים. זאת לאחר שנפל בגזרה הצפונית של תעלת סואץ, במעוז "לחצנית".<ref></ref> לאחר פטירתו, הציעה משפחתו של אלסברג לאיגוד הישראלי לארכיונאות ולמידע לחלק מדי שנה פרס ברוח מורשתו – פרס אלסברג למחקר ארכיוני והכשרה מקצועית בארכיונאות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הבונים החופשיים בישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנהלי ארכיון המדינה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ארכיונאים
קטגוריה:ארכיונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
בית הפרלמנט החדש של אנדורה

בית הפרלמנט החדש של אנדורה (בקטלאנית: Nou Parlament d'Andorra) או המועצה הכללית החדשה (בקטלאנית: Nou Consell General) הוא המטה של המועצה הכללית של אנדורה מאז 2011. הוא ממוקם באנדורה לה ולה, ליד מטה הממשלה, והוא מחליף את הפרלמנט הקודם בקאזה דה לה ואל.

ישיבות רגילות מתקיימות בפרלמנט החדש של אנדורה, בעוד שהישיבות המסורתיות (הישיבה המכוננת או מושב "סנט טומס") מתקיימות בקאזה דה לה ואל<ref></ref>.

== היסטוריה ==
בשנת 1996, במהלך הקדנציה החוקתית הראשונה, הוקמה ועדה לתכנון מטה חדש עבור המועצה הכללית של אנדורה שהייתה ממוקמת בקאזה דה לה ואל, שהיה קטן מכדי לקיים ישיבות פרלמנטריות. הפרלמנט החדש נפתח ב-2011, והוא נחנך על ידי הנסיכים-שותפים של אנדורה ב-2014<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנדורה: פוליטיקה
קטגוריה:אנדורה: מבנים
אנדורה
אפקה (יהודה)

שמאל
אֲפֵקָה היא עיר מקראית בהרי יהודה. העיר נזכרת ב, ונמנית בקבוצה 6 של רשימת ערי יהודה: ""אֲרַב וְרוּמָה וְאֶשְׁעָן. <small>וינים</small> [וְיָנוּם] וּבֵית תַּפּוּחַ וַאֲפֵקָה. וְחֻמְטָה וְקִרְיַת אַרְבַּע הִיא חֶבְרוֹן וְצִיעֹר עָרִים תֵּשַׁע וְחַצְרֵיהֶן".<ref></ref>

== אפקה במקרא ==
אֲפֵקָה שביהודה נזכרת במקרא פעם אחת ויחידה, ברשימת ערי יהודה. רשימה זו מתוארכת במחקר לחצייה השני של תקופת המלוכה<ref name=":1"></ref>. היא ערוכה בסדר גאוגרפי לא חמור, ונחלקו הדעות אם שיקפה חלוקה מנהלית של הממלכה, ובאיזה שלב: בימי חזקיהו טרם מסע סנחריב, או סביב ימי יאשיהו בשלהי התקופה<ref></ref>. מכלל המחקר ומסקר הר יהודה כולו עולה כי תארוך לימי חזקיהו אפשרי, אך יש עדיפות לתארוך לימי יאשיהו<ref></ref>. העיר התקיימה, איפוא, בתקופה זו לפחות.

קבוצה 6 ברשימת ערי יהודה היא קבוצת לב הר חברון, שבראשה חברון עצמה. מכאן שלתושבי הקבוצה והעיר יש קשר למשפחת הכלֵבים, אחת הגדולות במשפחות יהודה, אשר חברון וסביבתה השתייכו להם כעולה ממסורות כָּלֵב במקרא.

== הזיהוי ==
מקובל כי מקומות הנושאים שמות כמו אפקה או אפק שכנו ליד אפיק מים או מעיין<ref>אנציקלופדיה מקראית א: 503-502</ref>. בקבוצה 6 מזוהות היטב ארב, רומה, בית-תפוח וחברון, ובמרחב זה ריכוז המעיינות הגדול ביותר הוא בעמק סיל א-דילבה. אלברכט אלט הציע ב-1932 זיהוי לאפקה בח' א-ד'רמה היא אל-חדב (מספר האתר בסקר ישראל: 1/58/320), תל בראש גבעה הנישאת מעל לעין פואר, וכוכבי קיבל תחילה זיהוי זה, במסגרת סקר החירום ביהודה ב-1968<ref></ref>. אָבֵּל הציע את ח' כנען (אתר 1/72/309) מתוך שאיפה לזיהוי הקרוב יותר לבית-תפוח המזוהה, כשאפיק המים לדעתו הוא עין אל-עונקור. אולם סביבת ח' כנען מתאימה פחות למשתמע מהשם 'אפקה', והפרשי המרחק בין בית-תפוח לח' כנען (4 ק"מ) או לסיל א-דילבה (6 ק"מ) אינם משמעותיים, וכל שיקול הקרבה לבית-תפוח הוא משני. כוכבי שינה בהמשך את הזיהוי לח' מרג'ם, בלב אזור המעיינות שבסיל א-דילבה<ref></ref>. כוכבי שינה את הזיהוי מתוך ניסיון התאמה לסכימה של גבולות קבוצות הערים<ref></ref>, שהופרכה בינתיים. אולם הזיהוי עצמו הוא בכל זאת ההולם ביותר את השם אֲפֵקָה: אתר הסמוך מאוד לקבוצת המעיינות המרשימה ביותר בהר-יהודה כולו, שולט עליה וחב לה את קיומו<ref name=":0"></ref>.

== האתר והממצא הארכאולוגי<ref name=":0" /> ==
ח' מרג'ם היא אתר סקר ישראל 1/29/15-09{320}: נ"צ 1523.0996, גובה מוחלט 874 מ', גובה יחסי 20 מ'; האתר שוכן בשולי העמק, ושטח והמרבי מוערך בכ-25 דונם. שיא היישוב בתקופת הברזל 2ג-ד ונראה שאז גם בוצר האתר. ראשית היישוב אולי כבר בתקופת הברזל 1 (חרסים בודדים, הערכת השטח כ-9 ד' ושמא פחות). המשך היישוב בתקופות הברזל 2א (כ-12 ד'), 2ב (כ-13 ד'), 2ג (כ-25 ד', אז הוא האתר ה-11/8 בגדלו בהר), 2ד (כ-23 ד', האתר ה-5 בגדלו בהר), פרסית (כ15- ד'), הלניסטית (כ11- ד'). מהתקופות הרומית 1, הביזנטית והעות'מאנית זוהה רק חרס אחד מסופק מכל תקופה (השטח מוערך בכ-8 ד' ומטה, אם בכלל); מהתקופה הרומית 2 ומימי הביניים לא זוהו חרסים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרים בספר יהושע
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
וילהלם מגנוס

וילהלם מגנוס (בגרמנית: Hans Heinrich Wilhelm Magnus; 5 בפברואר 1907, ברלין – 15 באוקטובר 1990, ניו רושל) היה מתמטיקאי גרמני ואמריקאי שמתמחה באלגברת לי, חקר פונקציה אליפטית וריצוף של המישור.

== ביוגרפיה ==
וילהלם מגנוס נולד בברלין ובשנת 1931 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת גתה בפרנקפורט בה הוא למד אצל מקס דן. בשנים 1933–1938 הוא היה חבר סגל של האוניברסיטה. בעקבות סירובו להצטרף לשורות המפלגה הנאצית הוא פוטר מהאוניברסיטה ולא היה יכול לקבל משרה אחרת במסגרת אוניברסיטאית, לכן הוא עבד ב"טלפונקן". רק בשנת 1947 הוא התקבל לאוניברסיטת גטינגן ומונה לפרופסור.

בשנת 1948 וילהלם מגנוס היגר לארצות הברית והיה בין מובילי "Bateman Manuscript Project". במקביל הוא לימד במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בשנת 1950 הוא התקבל לאוניברסיטת ניו יורק ועבד בה עד לשנת 1973. בשנת 1978 הוא יצאה לגמלאות והמשיך להתגורר בארצות הברית.

הוא הדריך סטודנטים רבים בעבודת הדוקטורט לרבות ג'ואן סילביה ליטל בירמן, אדנה גרוסמן וסיימור ליפשיץ.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1990
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1990