OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
AN-94

ה-AN-94 אבאקן (Abakan) הוא רובה סער רוסי מודרני. ראשי התיבות AN מייצגות ברוסית את המילים "אבטומאט ניקונובה" (הרובה האוטומטי של ניקונוב) מודל 1994, הוא נבחר על פני כלי נשק מתחרים רבים במבחנים מקיפים, כולל ה-AEK-971 שתוכנן בידי צוות שהונהג בידי בנו של מיכאיל קלשניקוב מתכנן ה-AK-47. ה-AN-94 תוכנן בידי מפעלי איז'אמאש (Izhmash) של רוסיה כתחליף ל-AK-74 המזדקן אשר נמצא כיום בשימוש בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. כיום ה-AN-94 מופץ ליחידות עילית, ליחידות משטרה מסוימות ולמשרד לביטחון פנים הרוסי.

== מאפיינים ==
קוטרו של ה-AN-94 הוא אותו קוטר של האיי-קיי 74 (5.45X39 מ"מ), וגם הוא משתמש בבריח מסתובב כדי לנעול את הפעולה, כאן מסתיים הדמיון ביניהם. כדי לתאר את שיטת הפעולה של הרובה משתמשים ניקונוב ומהנדסיו במונח "תזוזת פעימה אחורה" (blowback shifted pulse), כאשר נושא הקליע מונע אחורה בכוחם של הגזים מהכדור וגלגלת מפעילה את מכשיר הזנת הכדורים. המנגנון הזה מאפשר קצב אש גבוה בהרבה מזה שהיה אפשרי בלעדיו. קצב האש הגבוה הזה (1,800 כדורים לדקה) מופעל בפרצים של שני כדורים. אלה הם שני הכדורים הראשונים במצב אוטומטי מלא, והכדורים הבאים נורים בקצב של 600 כדורים לדקה, דבר זה אפקטיבי ביותר נגד שכפ"צ מכיוון ששני הכדורים פוגעים באותה נקודה, מה שמאפשר כוח חדירה גדול ממה שקליע 5.45 מסורתי יכול לאפשר. מסיבה זו הוא מופעל על ידי יחידות נגד טרור מסוימות. הכוונת האחורית היא שיפור משמעותי לעומת הכוונת הסטנדרטית של ה-AK-47. מפצה סטייה הרבה יותר אפקטיבי ומשמיע פחות רעש מה-AK-47.

== חסרונות ==
ה-AN-94 יקר פי חמישה עד שישה לייצור מאשר ה-AK-74. המנגנונים הפנימיים של ה-AN-94 מסובכים מאוד ומאוד קשים לתחזוקה, לכן גם עולה יותר לאמן חיילים לטפל בו באפקטיביות. בנוסף לנשק ארגונומיה גרועה מאוד, כלומר שהוא לא-נוח ואינטואיטיבי למשתמש, בעיקר ידית האקדח הלא-נוחה ואת הקת המתקפלת שמכסה את ההדק (מה שהופך את הנשק לחסר תועלת כאשר זה מקופל).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רובי סער
קטגוריה:רובים רוסיים וסובייטיים
פן פלזה 1

פן פלזה 1 (באנגלית: One Penn Plaza) הוא גורד שחקים המצוי בניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית, בקרבת תחנת פנסילבניה, מערבית לשדרה השביעית, בין רחובות 33 ו-34 במנהטן.

המבנה תוכנן על ידי קאהן וג'ייקובס והושלם בשנת 1972, גובהו 229 מטרים ולו 57 קומות.
המבנה מדורג - ולו שלוש מדרגות - בקומה השביעית, הארבע עשרה והחמישים וחמש.

המבנה בנוי פלדה ובטון ומחופה בזכוכית סולרית ואלומיניום שעבר אלגון.

==ראו גם==
* גורדי שחקים בניו יורק
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנהטן: מגדלי משרדים
לאונטי מרובלי

לֶאוֹנְטִי מְרוֹבֵלי (בגאורגית: ლეონტი მროველი) היה כותב רשומות גאורגי מהמאה האחת עשרה, כפי הנראה כרוניקן כנסייתי, שכתב מספר חלקים של הרשומות הגאורגיות, בהן את כַּרתְּלִיס צחוֹברֶבָּה (ქართლის ცხოვრება). מרובלי איננו שם משפחה אלא שם תואר לבישוף הדיוקסיה של רוּאִיסִי , שהיה כפי הנראה הבישוף שלו. תרגום נוסף לשמו הוא לאונטיוס מרואיסי.

מחוץ לפירושים מאוחרים לכתבי-היד המכונים בשם "הרשומות הגאורגיות" או "הכרוניקות הגאורגיות", אוזכר לאונטי בכתובים על ידי הארכיבישופים של רואיסי שלוש פעמים: בכתב-יד מן המאה האחת עשרה מהר אתוס; בתרגום הפירוש של יוחנן כריסוסטומוס לבשורה על-פי מתי שנעשה על ידי אֶכּוותִּימֶה מאתוס ; ובכתב-יד משנת 1066 ממערות תּרֵחווִי שבמרכז גאורגיה, שבו התייחסות ספציפית אליו. כתב יד זה הפריך את ההשערה כי לאונטי היה בן המאה השמינית או תחילת המאה העשירית.

ידוע כי בשנת 1103 הוא כבר לא כיהן בתפקיד כנסייתי, כיוון שלא סיפר בכתביו על כינוס הסינוד הכנסייתי שכונס על ידי המלך דוד הבנאי ברואיסי ובקתדרלה הסמוכה אוּרבּנִיסִי . חלק מההיסטוריונים זוקפים לזכותו של לאונטי את כתיבתם של חלקים מהרשומות הגאורגיות של ימי הביניים, ואילו היסטוריונים אחרים רואים בו רק מהדר של טקסטים מוקדמים יותר שאסף. מכל מקום, מרובלי ככותב רשומות התמקד בכתיבה ספרותית על חשבון כתיבה בסגנון כנסייתי.

מבין ההיסטוריונים המוקדמים רק לאונטי והיסטוריון אלמוני של תמר המלכה, הציגו רשימה מלאה של בני מעמד האצולה אריסתווי.

== חיבורים ==
החיבורים המיוחסים ללאונטי מרובלי:
* ההיסטוריה של המלכים והאבות הקדמונים של הגאורגים 
* מות הקדושים של ארצ'יל הקדוש ([https://wikisource.org/wiki/%22%E1%83%AC%E1%83%90%E1%83%9B%E1%83%94%E1%83%91%E1%83%90_%E1%83%AC%E1%83%9B%E1%83%98%E1%83%93%E1%83%98%E1%83%A1%E1%83%90_%E1%83%93%E1%83%90_%E1%83%93%E1%83%98%E1%83%93%E1%83%94%E1%83%91%E1%83%A3%E1%83%9A%E1%83%98%E1%83%A1%E1%83%90_%E1%83%9B%E1%83%9D%E1%83%AC%E1%83%90%E1%83%9B%E1%83%98%E1%83%A1%E1%83%90_%E1%83%90%E1%83%A0%E1%83%A9%E1%83%98%E1%83%9A%E1%83%98%E1%83%A1%E1%83%90%22_(1849) גאו'])

== לקריאה נוספת ==
* דונלד ראיפיילד (2000), [http://books.google.com/books?id=eG2O9Xai_98C&printsec=frontcover#PPA59,M1 הספרות של גאורגיה: היסטוריה], עמ' 59, 63, , 
* סטפן ראפ (2003), [http://books.google.com/books?id=nCFwaxMumWkC&printsec=frontcover#PPA156,M1 מחקרים בהיסטוריוגרפיה של גאורגיה בימי הביניים: טקסטים מוקדמים והקשרים אירואסיאתיים], עמ' 156–163, , 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים גאורגים
קטגוריה:כרוניקנים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-11
פוליגלוט

פוליגלוט (מיוונית: poly - רב, glossa - שפה), רב־לשוני או מולטילינגואל (מלטינית - multi - רב, lingua - שפה) הוא אדם בעל רמת שליטה גבוהה במספר רב של שפות. דיגלוט, דו־לשוני או בילינגואל הוא אדם הדובר שתי שפות באופן שוטף, טריגלוט, תלת־לשוני או טרילינגואל - בשלוש, וכן הלאה; אונילינגואל, חד־לשוני או מונוגלוט הוא אדם הדובר שפה אחת בלבד.

קשה לקבוע באופן מוחלט את מספר השפות אותן מדבר הפוליגלוט, מפאת הקושי בהגדרת המושג "דובר שפה": ניתן להסתפק אם מסוגלוּת לנהל שיחה יומיומית בשפה זרה תיחשב לידיעת השפה, למרות חוסר האפשרות לנהל שיחה בשפה זרה זו ברמה גבוהה, או האם דיפלומטים שמסוגלים לנהל שיחות בשפות שונות, אך אין ביכולתם לכתוב בשפות אלה בצורה נאותה, נחשבים לדוברי שפות אלו. כמו כן, ניתן לתהות אם ידיעת שפה מסוימת, המקלה מאוד על הבנת שפות דומות (וייתכן שאלו ניבים), תחשב כידיעת מספר שפות. לדוגמה, דוברי נורווגית רבים יהיו מסוגלים להבין בקלות יחסית שוודית ודנית.

פאוול ג'נולוס מקנדה שולט ב-42 שפות ועל כך נכלל בספר השיאים של גינס.

== בתרבות ==
בסדרת הספרים שכתבה שאנון מסנג'ר, שומרת הערים האבודות, פוליגלוטיה היא יכולת מיוחדת הגורמת לאלף לדבר כל שפה שהיא באופן שוטף ובמבטא מושלם. בדרך כלל, מי שיש לו פוליגלוטיה מקבל יכולות מיוחדת נוספת.

==ראו גם==
* רב-לשוניות
* חד-לשוניות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בלשנות
טרומסה

טְרוֹמְסֶה (בנורווגית: Tromsø, בסאמי: Romsa, "רומסה") היא עיר ומרכז מוניציפלי במחוז טרומס ופינמרק בצפון נורווגיה ובה מתגוררים, נכון לשנת 2022, כ־77,500 תושבים.

טרומסה היא העיר השביעית בגודלה בנורווגיה מבחינת אוכלוסייה והראשונה בגודלה מבחינת שטח, ומהווה בית לאוניברסיטה הצפונית בעולם, וכן למבשלת הבירה, הגן הבוטני והפלנטריום, כולם הצפוניים ביותר בעולם. העיר היושבת על אחד האיים מתוך 239,057 האיים של נורווגיה, נמצאת 344 קילומטרים צפונית לחוג הארקטי.

בשל קרבתה לזרם הגולף, נהנים תושבי העיר מטמפרטורות סבירות, יחסית למידת קרבתה של העיר לקוטב הצפוני. הטמפרטורות בתקופת החורף עומדות על 2- עד 4- מעלות צלזיוס, בעוד שעל אותו קו רוחב הטמפרטורות נמוכות בהרבה ככל שמתרחקים מהים לפנים היבשת.

==היסטוריה==
העיר נוסדה באופן רשמי ב-1794, אבל כבר ב-1250 נבנתה במקום כנסייה. באמצע המאה ה-19 היו בעיר כ-1,400 תושבים בלבד אבל לקראת סוף אותה מאה גדלה מאוד אוכלוסיית העיר בגלל היותה בסיס מרכזי למשלחות לחקר הקוטב הצפוני. במהלך מלחמת העולם השנייה העיר שימשה לתקופה קצרה כמושב של הממשלה הנורווגית.

== תיירות ==
העיר נחשבת לאחד ממרכזי התיירות העולמיים לצפייה באורות הצפון ולחוויית גלישה באמצעות מזחלות הרתומות לכלבי האסקי סיבירי.

טרומסה נחשבת "השער לקוטב". עוד בעבר, חוקרי הקוטב הראשונים השתמשו בה כנקודת היערכות לפני יציאתם לקוטב הצפוני. גם היום היא משמשת מטיילים באופן דומה ובעיקר כנקודת יציאה לתצפית על הלווייתנים הקטלנים ועל הזוהר הצפוני.

העיר נהנית משמש חצות במשך כ-70 ימים בשנה והשמש אינה שוקעת החל ממחצית חודש מאי ועד לקראת סוף חודש יולי.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://norway.co.il/tromso/ טרומסו] באתר נורווגיה
* [https://www.inn.co.il/news/454485 דני קושמרו מחפש את הלוויתן הקטלני] באתר "ערוץ 7", 20 באוקטובר 2020
* 
* 

קטגוריה:נורווגיה: ערים
קטגוריה:נורווגיה: ערי חוף
*
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
ביירות (מחוז)

מחוז ביירות (בערבית: محافظة بيروت, תעתיק מדויק: מחאפט'ת בירות) הוא אחד ממחוזות לבנון והקטן מביניהם. המחוז מכיל את העיר ביירות בלבד, אשר משמשת כבירת המחוז ובירת לבנון.

שטחו של המחוז הוא 19.8 קמ"ר (ללא הפרברים). למרות גודלו הקטן, מחוז ביירות הוא האזור החשוב ביותר בלבנון, היות שהוא מהווה מרכז כלכלי, פוליטי, תרבותי וחברתי של המדינה.

באופן מסורתי, מושל המחוז הוא נוצרי-אותודוקסי וראש העיר ביירות הוא מוסלמי-סוני.

==ערים==
* ביירות

==קישורים חיצוניים==

ביירות, מחוז
קטגוריה:ביירות: גאוגרפיה
הר הלבנון (מחוז)

מחוז הר הלבנון (בערבית: محافظة جبل لبنان) הוא אחד מתשעת מחוזות לבנון. המחוז נמצא בחלק המערבי של לבנון לאורך חופי הים התיכון כאשר מחוז ביירות הוא מעין מובלעת בתוכו. הודות לקרבה הרבה לבירת המדינה, המחוז נהנה מפיתוח גבוה ביחס לשאר המדינה. הנוצרים מהווים את רוב אוכלוסיית המחוז.

בירת מחוז הר הלבנון היא העיר בעבדא, מקום מושבו של נשיא לבנון. נפות כסרוואן וג'בייל היו חלק מהמחוז עד ה-7 בספטמבר 2017, אז הן פוצלו על מנת ליצור את המחוז החדש כסרוואן-ג'בייל.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שרר באזור רעב, בו גוועו כ-200 אלף תושבים.

==נפות==
מחוז הר הלבנון מחולק לארבע נפות:
* נפת בעבדא (בעבדא)
* נפת עאליי (עאליי)
* נפת אל-מתן (ג'דיידה)
* נפת שוף (בית א-דין)

==קישורים חיצוניים==

הר הלבנון, מחוז
צפון לבנון

מחוז צפון לבנון (בערבית: محافظة الشمال) הוא אחד ממחוזות לבנון. המחוז נמצא לאורך חופי הים התיכון בחלק הצפוני של לבנון. בירת המחוז היא עיר הנמל טריפולי, העיר השנייה בגודלה בלבנון.

האזור מתאפיין בגיוון גאוגרפי ותרבותי, כולל נופים של חופים, הרים ועמקים. עם זאת, המחוז נמצא באחד מהאזורים העניים ביותר במדינה, ומתמודד עם אתגרים כלכליים וחברתיים משמעותיים, במיוחד בעקבות נוכחותם של פליטים סורים רבים שנמלטו מהסכסוך בסוריה.<ref name=":0"></ref>

ארגונים בינלאומיים פועלים באזור במגוון תחומים, כולל חינוך, תעסוקה ובריאות, במטרה לשפר את תנאי החיים של התושבים ולסייע לפיתוח בר קיימא במחוז.<ref name=":0" />

==נפות==
מחוז צפון לבנון מחולק לשש נפות:
* נפת טריפולי (טריפולי)
* נפת זע'רתא (זע'רתא / אהדן)
* נפת בשרי (בשרי)
* נפת בתרון (בתרון)
* נפת אל-כורה (אמיון)
* נפת דניי (סיר א-דניי)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

צפון לבנון, מחוז
אל-בקאע

מחוז אל-בקאע (בערבית: محافظة البقاع) הוא אחד ממחוזות לבנון. הוא נמצא בחלק המזרחי של לבנון וגובל עם סוריה. בירת המחוז היא העיר זחלה.

המחוז מהווה את המרכז החקלאי של לבנון. וחוצה אותו הדרך העתיקה בין לבנון לבין סוריה ושאר העולם הערבי. המחוז ידוע בשל תעשיית היין שלו, המטבח הייחודי שלו, והפסטיבלים שמתקיימים בו מדי קיץ.

==גאוגרפיה==
המחוז משתרע על פני שטח של 1,271 קמ"ר. שטח המחוז חופף לחלק הדרומי של בקעת הלבנון. הוא ממוקם במזרח לבנון, וגובל בסוריה במזרח. האזור כולו הוא שטח נמוך המוקף רכסי הרים מסביבו - הרי הלבנון במערב והרי מול הלבנון במזרח. בעבר שטחי מחוז בעלבכ-אלהרמל היו חלק מהמחוז והוא היה המחוז הגדול ביותר בלבנון מבחינת שטח.

==נפות==
מחוז אל-בקאע מחולק לשלוש נפות:
* נפת זחלה (זחלה)
* נפת ראשיא (ראשיא)
* מערב הבקאע (ג'וב ג'נין)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

בקאע
קטגוריה:בקאע
א-נבטיה (מחוז)

מְחוֹז אַ-נַּבַּטִיַּה (בערבית: محافظة النبطية) הוא אחד ממחוזות לבנון. שטחו הכולל של המחוז הוא 1,058 קמ"ר ובירתו היא העיר א-נבטיה.

==נפות==
במחוז א-נבטיה ארבע נפות:
* נפת א-נבטיה (א-נבטיה)
* נפת מרג' עיון (מרג' עיון)
* נפת חאצביא (חאצביא)
* נפת בינת ג'בייל (בינת ג'בייל)

==קישורים חיצוניים==

נבטיה, מחוז
*
דרום לבנון (מחוז)

מחוז דרום לבנון (בערבית: محافظة الجنوب) הוא אחד ממחוזות לבנון. שטחו הכולל של המחוז הוא 929.6 קמ"ר ובירתו היא העיר צידון.

==נפות==
מחוז דרום לבנון מחולק לשלוש נפות:
* נפת צידון (צידון)
* נפת ג'זין (ג'זין)
* נפת צור (צור)

==ראו גם==
* דרום לבנון

==קישורים חיצוניים==

דרום לבנון, מחוז
סוכות (מצרים)

תצלום אוויר של אזור [[תעלת סואץ והאגמים המרים]]
[[אגם תמסח על פי ספרות המחקר, מצפון לאגמים המרים שבתעלת סואץ]]
סֻכֹּת הייתה התחנה הראשונה של שבטי ישראל ביציאת מצרים, בדרכם מארץ מצרים לארץ ישראל.

בספר שמות מתוארת יציאתם החפוזה של בני ישראל, העבדים של המצרים, ולאחר מכת בכורות שהייתה האחרונה בסדרת עשר המכות, התאפשרה יציאתם ביתר קלות; אולם הכתוב המקראי מדגיש כי העיתוי נקבע על ידי האל וכן מציין הכתוב כי אתר הכינוס של בני ישראל היה רעמסס, וממנו יצאו אל סכת:

בנוסף, הכתוב מסביר כי מסלול היציאה ממצרים וההתנהלות במדבר סיני נקבע על ידי האל לא בדרך הקצרה אל הארץ, אלא בדרך עוקפת על מנת שימנע עימות אלים צפוי עם כוחות חמושים של הפלשתים; עימות שעלול היה לייאש את שבטי ישראל ולגרום לחזרתם לחיי עבדות במצרים:
 

בספר במדבר מסופר על מסעות שבטי ישראל, וכן כי תולדות המסעות נכתבו בידי משה. הכתוב מציין את רעמסס כאתר הראשון של יציאת מצרים, ואת סכת כאתר השני:

במאה ה-20, הוצע לזהות את סכות ליד מצרים באתר בשם ת'כוֹת או ת'וקו, אולם חוקרים חלקו על זיהוי זה. התקבל על דעת חוקרים הזיהוי ב-תֶל אִל מַסְחוּתָה, הנמצא בקצהו המזרחי של ואדי ת'מִלַת, כ-20 ק"מ מערבית לאסמאעיליה. זיהוי נוסף הוצע באתר בסמוך לג'בל מרים, במרחק 20 ק"מ מתל משח'וטה, בצידו המערבי של אגם תמסח.

=== הקשר בין סוכות שבשמאל הירדן לבין סוכות ביציאת מצרים ===
מרתקת העובדה כי סוכות מצוינת גם כמקום הראשון של הגעתו של יעקב אבינו לארץ ישראל מחרן שבמסופוטמיה וגם כמקום הראשון ביציאת מצרים לארץ ישראל. כן נכתבה השוואה זאת בשם רבי אליעזר במכילתא לספר שמות :"ויסעו מרעמסס- סכתה - סכות ממש. דכתיב ויעקב נסע סכתה (בראשית לג), דברי רבי אליעזר<ref>יש שהפכו את  ההתייחסות בין המימרות לאומריהן וכתבו שאלו דברי רבי עקיבא, להלן.</ref>. בנוסף לא ברורה מספיק כוונת הפסוק "אֱלֹהִים דִּבֶּר בְּקָדְשׁוֹ אֶעְלֹזָה אֲחַלְּקָה שְׁכֶם וְעֵמֶק סֻכּוֹת אֲמַדֵּד." כן כתב רש"י שם :"סוכות זה איני יודע מאיזה אומה היא לא ידעתי סוכות שבאו לו ישראל כשנסעו ישראל מרעמסס היכן הוא ?". ההסבר הפשוט הוא שדוד המלך מתאר את כיבושיו כאשר בסבירות גבוהה אין מדובר בסוכות שבעבר הירדן שהייתה מעולם נחלה לשבטי ישראל שבעבר הירדן ולא נצרכה לכיבוש מחדש וחלוקה לשבטים.

==ראו גם==
* סוכות, שהייתה בעבר הירדן המזרחי, סמוך לנחל יבוק.

==לקריאה נוספת==
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
קטגוריה:פרשת בשלח
קטגוריה:ים סוף (אתר מקראי)
יצחק סטולמן

הרב יצחק סטולמן (1980-1897) היה רב בארצות הברית, כיהן כנשיא "המזרחי" במרכז ארצות הברית.

==תולדותיו==
נולד בשנת תרנ"ז ברובל, מאזיר (פלך מינסק, רוסיה) לר' אריה ליב סטולמן. בצעירותו התחנך אצל הרבנים ר' משה חיים הכטמן ששימש אב בית דין של רובליע ובעיר סטאכאוו. אחר כך למד בישיבות מפורסמות: רובנה, ישיבת החפץ חיים בראדין, ישיבת כנסת ישראל בקובנה, ישיבת נובהרדוק. 

הוסמך להוראה על ידי הרבנים: ר' משה מרדכי אפשטיין, ראש ישיבת סלובודקה, ר' אליעזר רבינוביץ, אב"ד מינסק, ר' שמעון שקופ, ראש ישיבת טלז בגרודנה, ר' משה מרדכי הכטמן. 

שימש ברבנות וכראש ישיבה בישיבות מאזיר, ויורעוויץ ברוסיה. משנת תרפ"א עד שנת תרפ"ד שימש כרב באזריצ'י . בשנת תרפ"ד הגיע לארצות הברית ונתקבל לרב בקהילות בית אהרן וישראל, משכן ישראל, שערי שמים, בדטרויט, ארצות הברית.

חיבר ספר בן ארבעה חלקים, מנחת יצחק, המכיל דרשנות על התורה, לפי סדר פרשות השבוע והמועדים. הקים את ועד הרבנים בדטרויט ואת ישיבת בית יהודה בדטרויט. כמו כן היה נשיא מפלגת "המזרחי" במרכז ארצות הברית.

בשנת תשכ"ה עלה לירושלים ונפטר בה בשנת תש"מ.

הסופר אריה לב סטולמן הוא נכדו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
איתם

מפה של נדודי בני ישראל 1641
אֵתָם הייתה, לפי המקרא, התחנה השנייה במסלולם של בני ישראל בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען.

לפי התורה, המקום נמצא ב"קצה המדבר" - בגבול שבין מצרים ה"נושבת" לבין מדבר ארץ מצרים.

לשם איתם יש דמיון בשם המצרי ח'תֵם, שמשמעותו מצודה, מבצר - מקום מוגן ומבוצר. 
יש מזהים את המקום בסֶרָפֵאוּם, הנמצאת צפונית לאגם המר שבאמצע הדרך בין אִסְמָאעִילִיָה לאָבּוּ סֻלְטָן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי המקרא במצרים
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
שרדינג (מחוז)

שרדינג (בגרמנית: Bezirk Schärding) הוא מחוז בצפון אוסטריה עילית שבאוסטריה, באינפירטל, אחד מארבעת חלקיה של אוסטריה עילית. שכנותיה הן: בדרום המחוזות גריסקירכן וריד אים אינקרייס, במזרח מחוז רוהרבאך ובצפון בוואריה שבגרמניה. במחוז 29 עיירות ועיר אחת, העיר שרדינג שהיא בירתו.

==ערים ועיירות==
===ערים===
*שרדינג

===עיירות===
{|
|
*אנדורף
*אנגלהרטסצל
*קופפינג אים אינקרייס
*מינצקירכן
*ראב
*ריידאו
*אלטשוונדט
*ברוננטאל
*דירסבאך
*דורף אן דר פראם
|
*אגרדינג
*אנצנקירכן
*אסטרנברג
*פריינברג
*מאיירהוף
*ריינבאך אים אינקרייס
*שארדנברג
*זיגהרטינג
*סנקט אַאֶגידי
*סנקט פלוריאן אם אין
|
*סנקט מארינקירכן ביי שרדינג
*סנקט רומאן
*סנקט ויליבאלד
*זובן
*טאופקירכן אן דר פראם
*פיכטנשטיין
*ולד קירכן אם וזן
*וארנשטיין אם אין
*צל אן דר פראם
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
מחוז שטייר-לנד

מחוז שטייר-לנד (בגרמנית: Bezirk Steyr-Land) הוא מחוז בדרום מזרח אוסטריה עילית שבאוסטריה. במחוז ישנן 21 עיירות, אוכלוסייתו מונה 57,611, נכון לשנת 2001 ושטחו משתרע על 971.70 קמ"ר. המחוז מקיף את העיר שטייר, ושכניו הם במערב מחוז קיכדורף אן דר קרמס, בצפון מחוז לינץ ובדרום אוסטריה תחתית.

==עיירות==
{|
|
*אדלוואנג
*אשאך אן דר שטייר
*באד האל
*דיטאך
*גאפלנץ
*גארסטן
*גרוסראמינג
|
*לאוסה
*לוזנשטיין
*מאריה נוישטיפט
*פפארקירכן ביי באד האל
*רייכראמינג
*רוהר אים קרמסטל
*שידלברג
|
*זירנינג
*סנקט אולריך ביי שטייר
*טרנברג
*ואלדנויקירכן
*ואייר
*ואייר-לנד
*וולפרן
*קליינרייפלינג
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: מחוזות
מחמוד א-נאשף

מחמוד א-נאשף (בערבית: محمود الناشف ; 1906 – 10 בנובמבר 1979) היה חבר הכנסת מטעם סיעת חקלאות ופיתוח בכנסת הרביעית.

== ביוגרפיה ==
א-נאשף נולד בשנת 1906 בטייבה.

הוא נבחר למועצה המקומית של טייבה מטעם רשימה עצמאית וכיהן כחבר המועצה המקומית. לאחר מכן, אף נבחר לכהן כראש המועצה המקומית טייבה.

לקראת הבחירות לכנסת הרביעית, שהתקיימו ב-3 בנובמבר 1959, הקים א-נאשף את רשימת מפלגת חקלאות ופיתוח ועמד בראשה. הרשימה זכתה רק במנדט אחד, למרות סקרים בקרב הציבור הערבי שהראו כי למפלגה יש פוטנציאל להגיע עד ל-3 מנדטים.

א-נאשף נבחר לכנסת וכיהן, החל מ-30 בנובמבר 1959, כחבר בוועדת הכנסת ובוועדת החינוך והתרבות. בתום כהונת הכנסת, ב-4 בספטמבר 1961, המפלגה לא התמודדה בשנית בעקבות הקמת מפלגת קידמה ופיתוח ופיצול התמיכה בין הרשימות. א-נאשף היה מתומכי מפלגת שיתוף ופיתוח, אותה הנהיג מספר 2 של א-נאשף במפלגת חקלאות ופיתוח, ג'בר מועדי.

א-נאשף נפטר בגיל 73 ב-10 בנובמבר 1979.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חקלאות ופיתוח
קטגוריה:חברי הכנסת הרביעית
קטגוריה:ראשי מועצת טייבה
קטגוריה:חברי כנסת ערבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
Anthology 3

Anthology 3 הוא אלבום אוסף כפול של להקת הביטלס שיצא בשנת 1996 כחלק מהאוסף המשולש The Beatles Anthology. האלבום כולל קטעים נדירים וחלופיים מהשנתיים האחרונות של פעילותם. הוא כולל קטעים מזמן הקלטת האלבום הלבן עד להתפרקותם, אחרי ההקלטות לאלבום Let It Be ב-1970.

== רשימת השמעה ==
כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת.
=== דיסק ראשון ===
# A Beginning (ג'ורג' מרטין)
# Happiness Is a Warm Gun
# Helter Skelter
# Mean Mr. Mustard
# Polythene Pam
# Glass Onion
# Junk (מקרטני)
# Piggies (ג'ורג' האריסון)
# Honey Pie
# Don't Pass Me By (רינגו סטאר)
# Ob-La-Di, Ob-La-Da
# Good Night (אינסטרומנטלי)
# Cry Baby Cry
# Blackbird
# Sexy Sadie
# While My Guitar Gently Weeps (האריסון)
# Hey Jude
# Not Guilty (האריסון)
# Mother Nature's Son
# Glass Onion (גרסת מונו)
# Rocky Raccoon
# What's The New Mary Jane
# Step Inside Love / Los Paranoias (הביטלס)
# I'm So Tired
# I Will
# Why Don't We Do It in the Road?
# Julia

=== דיסק שני ===
# I've Got a Feeling
# She Came in Through the Bathroom Window
# Dig A Pony
# Two Of Us
# For You Blue (האריסון)
# Teddy Boy (מקרטני)
# Rip It Up (רוברט באקוול-ג'ון מרסקלסו) / Shake, Rattle and Roll (צ'ארלס קלהון) / Blue Suede Shoes (קארל פרקינס)
# The Long And Winding Road
# Oh! Darling
# All Things Must Pass (האריסון)
# Mailman, Bring Me No More Blues (רוברטס-כץ-קלייטון)
# Get Back
# Old Brown Shoe (האריסון)
# Octopus's Garden (סטאר)
# Maxwell's Silver Hammer
# Something (האריסון)
# Come Together
# Come and Get It (מקרטני)
# Ain't She Sweet (אגר-יילן)
# Because
# Let It Be
# I Me Mine (האריסון)
# The End

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי הביטלס
קטגוריה:אלבומי אוסף שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפן ביתי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אפל רקורדס
אל-חרם

אל-חרם (בערבית: الحرم) היה כפר ערבי<ref></ref> על חוף הים התיכון, כ-10 ק"מ צפונית ליפו, שנבנה סביב מסגד סידנא עלי ולעיתים אף מכונה על שמו. תושבי הכפר נמלטו ממנו בעת מלחמת העצמאות. רוב אדמות הכפר צורפו לשטח העיר הרצליה והמועצה המקומית כפר שמריהו.

תושבי הכפר היו מוסלמים ברובם, וכלכלתם התבססה על חקלאות ודיג. המשפחות הגדולות בכפר היו משפחת אל-מסרי ומשפחת אל-כרים. בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20 נקנו מהאפנדי של אל-חרם חלק ניכר מאדמות הכפר על ידי קהילת ציון אמריקאית. על אדמות אלה (ועל אדמות כפרים שכנים, כמו אג'ליל) הוקמו היישובים הרצליה, רשפון וכפר שמריהו.

בשנת 1944 מנה הכפר כ-520 נפש ושטחו כלל 3,320 דונם. בשנת 1945 היו שייכים 4,745 דונם משטחי הכפר לגורמים יהודיים שרכשו שטחים לשם הרחבתם של היישובים לידו. ב-1948, בעת מלחמת העצמאות, חששו תושבי הכפר לחייהם למרות הקשרים הטובים עם שכניהם היהודים, ולאחר כיבוש יפו נמלטו התושבים מהאזור והתמקמו בעיקר בטייבה ובכפר מוקיבלה בכוונה לשוב לביתם עם תום המלחמה. חלקם הועברו למחנות פליטים מעבר לקו הירוק. על-פי עדויות של כמה מהמתיישבים הראשונים בהרצליה, התושבים היהודיים הגיעו לכפר ושוחחו עם תושביו לפני פרוץ המלחמה, בשיחה נאמר כי היהודים מתחייבים לשמור על שלומו של הכפר וכי לתושבי אל-חרם אין כלל מקום לדאגה, אולם לאחר מספר תקיפות שביצעו ההגנה והאצ"ל באזור, עזבו התושבים הערבים את הכפר. לאחר תום המלחמה לא התירה להם ממשלת ישראל לחזור לבתיהם. רוב תושבי הכפר וצאצאיהם נותרו בטייבה ומוקיבלה.

במרץ 1949 הוקמה בתחומי הכפר הנטוש מעברה ששמה הרשמי היה "רשף", על שם חורבות אפולוניה (רשפון-ארסוף) הסמוכות, התושבים היו עולים יוצאי מזרח אירופה. המקום נודע גם בשמות "מעברת סידנא עלי", "מעברת נוף ים" או "סידני עלי", בשנת 1952 צורפה המעברה להרצליה וכיום זה חלק משכונת "נוף-ים" בהרצליה. אדמות הכפר הועברו לשטח העיר הרצליה והמועצה המקומית כפר שמריהו. כיום רבים מבתי הכפר הרוסים, ועל חלקם נבנו חלק מבתי התושבים היהודיים. מסגד סידנא עלי, שהיה במרכז הכפר, נותר על תלו ולימים שוקם וחזר לתפקד כמסגד פעיל. בית הקברות של הכפר פרוץ ומוזנח.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

חרם
קטגוריה:השרון: קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:הרצליה: היסטוריה
קטגוריה:כפר שמריהו
קבר גרנט

קבר גרנט (באנגלית: Grant's Tomb; השם הרשמי: General Grant National Memorial) הוא מאוזוליאום לנשיא ה-18 של ארצות הברית יוליסס ס. גרנט, הממוקם ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק.
במאוזוליאום טמונה גם אשתו של הנשיא - ג'וליה דנט גרנט. שמו הרשמי של המאוזוליאום הוא "האנדרטה הלאומית לג'נרל גרנט" (General Grant National Memorial), והוא ממוקם על גדת נהר ההדסון, בפארק ריוורסייד.

== תיאור המאוזוליאום ==
הקבר תוכנן על ידי האדריכל ג'ון דנקן, ובנוי מגרניט ומשיש. הקמת המבנה הסתיימה בשנת 1897, ובעת הקמתו היה המבנה - המאוזוליאום הגדול ביותר בצפון אמריקה. 
דנקן בתוכניתו ניסה להקים מבנה הדומה למאוזוליאום בהאליקרנסוס (אחד משבעת פלאי העולם העתיק), או, ליתר דיוק, מבנה שאמור להיות דומה לו, שכן המאוזוליאום בהליקרנאסוס לא נשתמר, ואין מידע מדויק כיצד נראה.

בהלווייתו של גרנט נכחו למעלה ממיליון צופים שצפו בתהלוכה בה צעדו אנשי צבא רבים, נשיא ארצות הברית באותה עת גרובר קליבלנד, שרי הממשלה, כל שופטי בית המשפט העליון, וכל חברי בית הנבחרים האמריקאי. בפתיחת המבנה, שנערכה ב-27 באפריל 1897 (יובל ה-75 להולדתו של גרנט) נכח מספר דומה של צופים וכן נשיא ארצות הברית באותה עת ויליאם מקינלי.

תוכניתו של דנקן, שאושרה על ידי איגוד אנדרטת גרנט, כללה גרם מדרגות שהוביל אל גני טרסה הצופים אל הנהר. התוכנית שונתה וקוצצה משיקולים תקציביים. 
האנדרטה כוללת עיטורים רבים ובהם פסיפסים. במרכז הכיפה מצוי אוקולוס המאיר את שני ארונות הגרניט של גרנט ואשתו. 

מעל הכניסה למבנה חקוקות המילים מתוך האוטוביוגרפיה של גרנט משנת 1885: "Let us have peace" - "תנו לנו שלום".

מאז ה-14 באוגוסט 1958 מנוהל האתר על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

במהלך המאה ה-20, ועל אף היותו אתר מוגן, סבל המבנה הזנחה רבה, ואף כוסה גרפיטי. בשנת 1989 בעקבות יציאתו לאקרנים של הסרט "גלורי", המתאר את מלחמת האזרחים, גבר העניין באתר, ולאחר שעבודה של פרנק סקטורי (Frank Scaturro), סטודנט מאוניברסיטת קולומביה, שמתארת את הזנחת האתר פורסמה בכלי התקשורת, החליט רשות הפארקים על השקעה של 1.8 מיליון דולרים בשיקום האתר.

ב-27 באפריל 1997 הסתיימו עבודות השיקום.

== ראו גם ==
* קבר הרדינג
* אנדרטת זיכרון נשיאותית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.grantstomb.org איגוד קבר גרנט]
* [http://www.pbs.org/wgbh/amex/grant/peopleevents/e_funeral.html הלווייתו של גרנט באתר PBS]
* [https://web.archive.org/web/20031018014045/http://hometown.aol.com/gordonkwok/grant_tomb.html ההקדשה המחודשת של האתר במלאת מאה שנה להקמתו]
* [http://local.google.com/local?f=q&sll=40.730543,-73.997726&sspn=0.016098,0.025492&hl=en&q=General+Grant+National+Memorial&ll=40.813363,-73.96308&spn=0.001005,0.001593&t=k תצלום אוויר של המבנה באתר גוגל ארת']
* 

גרנט, יוליסס קבר
קטגוריה:ניו יורק: אנדרטאות
קטגוריה:מנהטן
קטגוריה:מאוזוליאומים
קטגוריה:ארצות הברית: אנדרטאות לאומיות
קטגוריה:יוליסס ס. גרנט
קטגוריה:ארצות הברית:אתרים הרשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים
פי החירות

מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
פִּי הַחִירֹת - התחנה השלישית של בני ישראל בדרכם מארץ מצרים לארץ כנען. לפי התורה, המקום נמצא "בין מיגדול ובין הים לפני בעל צפון", ופירוש השם הוא "בפתח מקום הנקרא חירות".

המקום מזוהה עם תעלת מים שהמצרים חפרו זמן רב לפני יציאת בני-ישראל ממצרים, תעלה זו שימשה בתור גבול ונקראה במצרית "המים המפרידים".

על פשר השם הזה כתבו במכילתא "מה חירות הללו לא היו משופעות אלא גדודיות ולא היו תרוטות אלא מוקפות, ולא היו עגולות אלא מרובעות, ולא היו מעשה אלא מעשה שמים, ועיניים היו להם לפתחם כמין זכר וכמין נקבה" כלומר אלו מין בורות עם פתחים מרובעים ומאוזנים, שנעשו על ידי שמים, והיו להם שני פתחים כמו זכר ונקבה.

בתרגום השבעים ליוונית פירשו פי החירות = "רינוקורורה". רינו = אף, קורורה = כרות. כנראה הבינו החכמים שפי = אף והחירות = כרות. ולכן תרגמו כך ליוונית. היום רינוקורורה מזוהה עם אל עריש.

במצרית עתיקה פי = בית וחירה = אובליסק, מכאן שפי החירות = בית האובליסקים. המחצבה שממנה חצבו את האובליסקים במצרים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא במצרים
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
אקשהוס

אקשהוס (בנורווגית: Akershus) הוא אחד ממחוזות נורווגיה. למחוז גבול משותף עם המחוזות הדמרק, אופלנד, בוסקרוד, אוסלו (המהווה מחוז בפני עצמה) ואסטפול, וגם עם שוודיה. אקשהוס הוא המחוז השני המאוכלס ביותר לאחר אוסלו, ובו מעל לחצי מיליון תושבים. המחוז נקרא על שם מבצר אקשהוס. משרדי הניהול של המחוז נמצאים בעיר אוסלו, אשר אינה בתחומי המחוז. אקשהוס מוזגה עם בוסקרוד ואסטפול למחוז ויקן ב-1 בינואר 2020.

== גאוגרפיה ==
כמונח גאוגרפי המשמעות של אקשהוס השתנתה עם הזמן. במקור התייחסה אקשהוס למחוז הראשי של אקשהוס, שכלל את מרבית מזרח נורווגיה, למעט טלמרק עילית ובוהוסלן (כיום בעיקר חלק משוודיה). מחוז אקשהוס המודרני הוא המשך ישיר למחוז המשנה אקשהוס, שנוצר בשנת 1682, וכלל את כל אוסלו המודרנית ואקשהוס. 1842 עיר הבירה כריסטיאניה, שהייתה אז חלק זעיר מאוסלו המודרנית, הפכה למחוז משנה נפרד במחוז הראשי של אקשהוס. המחוז הראשי של אקשהוס חדל להתקיים בשנת 1919, ואחריו אקשהוס בשימוש יומיומי הפך לשם נרדף למחוז המודרני שהדיר את כריסטיאניה. הנפה המרכזית והחשובה ביותר של אקשהוס, אקר, הועברה והתמזגה עם אוסלו בשנת 1948.

המחוז כולל גם את המקום ההיסטורי איידסוול, 48 ק"מ צפונית לאוסלו, בו אשררה האספה הלאומית את החוקה הנורווגית בשנת 1814. [ציטוט נדרש] מדרום לאיידסבול נמצא שדה התעופה הבינלאומי, שדה התעופה אוסלו בגארדרמואן. שדה התעופה הבינלאומי הקודם של אוסלו, פורנבו, ממוקם גם אקשהוס. אחוזת סקאוגום של נסיך הכתר נמצאת באסקר (הארמון המלכותי באוסלו).

== אטימולוגיה ==
המחוז נקרא על שם מצודת אקשהוס. המצודה נבנתה בשנת 1299 ומשמעות השם היא "הבית (המבוצר) של (המחוז) אקר". השם מטעה מעט כעת, מכיוון שהמבצר נמצא כעת מחוץ לאקשהוס (הוא נמצא במחוז אוסלו מאז 1842). למעשה, ממשל אקשהוס יושב גם מחוץ למחוז, במרכז אוסלו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נורווגיה: מחוזות לשעבר
הצעת חוק דיני ממונות

הצעת חוק דיני ממונות, התשע"א-2011, המכונה גם הקודקס האזרחי, היא הצעת חוק שיזם משרד המשפטים, במטרה לאחד את עשרים וארבעה החוקים העיקריים במשפט האזרחי תחת מטרייה אחת, שתהיה הקודקס של המשפט האזרחי הישראלי.

מדובר במיזם גדול ומקיף שנטלו בו חלק משפטנים ואנשי אקדמיה בכירים, על בסיס התנדבותי, החל משנת 1968. בשנת 2004 הוצג המיזם כתזכיר חוק וב-2011 הפך להצעת חוק ועבר קריאה ראשונה.

== הצורך בחקיקה חדשה ==

במבוא לתזכיר חוק דיני ממונות מתואר הרקע שהביא לצורך בחקיקה החדשה:

== עקרונות יסוד ==

חוק דיני ממונות נועד להוות קודיפיקציה של המשפט האזרחי בישראל. הכוונה היא לא רק להוות קובץ של מספר חוקים בתחומי המשפט האזרחי. תזכיר החוק שואף להסדיר באופן שלם ועקבי את העקרונות המשפטיים בתחומי המשפט האזרחי באמצעות חוק אחד, שחלקיו תואמים, משתלבים זה בזה, ומהווים יחד מכלול הרמוני ואחיד של ענפי המשפט האזרחי. זהו שוני תפיסתי, המהווה את השוני העיקרי של החוק לעומת המצב הקיים.

החלק הראשון של החוק המוצע מציג את עקרונות היסוד שלו.

סעיף 1 מונה מטרות אחדות של החוק, וזו לשונו:

סעיף 2 מעניק משקל נכבד לתום לב, וקובע: "בשימוש בזכות, בביצוע פעולה משפטית ובקיום חיוב, יש לנהוג בתום לב".

סעיף 3, שכותרתו "אין חוטא נשכר", קובע: "בית המשפט רשאי לשלול או להגביל זכות של אדם, בנסיבות שבהן מוצדק הדבר, בשל כך שהזכות צמחה עקב התנהגות של הזכאי הנוגדת חיקוק או הנוגדת את תקנת הציבור.

סעיף 4, שכותרתו "זוטי דברים", קובע: "לא תוגש תובענה בשל מעשה קל ערך שאדם סביר לא היה מלין עליו".

==תהליך החקיקה==

תחילת הכנתו של תזכיר חוק דיני ממונות בטיוטה שהכין פרופ' אורי ידין, שהיה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה והממונה על תכנון החקיקה. טיוטה זו, שעובדי משרד המשפטים השלימוה לאחר פטירתו של ידין, שימשה בתחילה את הוועדה הציבורית שעסקה בכך, שבראשה עמד נשיא בית המשפט העליון, אהרן ברק. במהלך שנות העבודה הרבות לאחר מכן הוגשו לוועדה טיוטות חדשות של נוסח החוק ומחקרים רבים. כחוקר הראשי של הוועדה שימש פרופ' מיגל דויטש, מאוניברסיטת תל אביב.

ב-30 באפריל 2004, לאחר קרוב לעשרים שנות עבודה, הוצג לציבור תזכיר חוק דיני ממונות. שבע שנים מאוחר יותר, ב-15 ביוני 2011, הונחה על שולחן הכנסת הצעת החוק, ובה 996 סעיפים.

==לקריאה נוספת==
* מיגל דויטש, "הנדסת הקודיפיקציה של המשפט האזרחי- הצעת מבנה", משפטים כט (1998) 587.
* משפטים לו (2–3), 2006 - גיליון שנושאו "הקודיפיקציה של המשפט האזרחי: הערכה ביקורתית של הצעת חוק דיני ממונות".
* ניר קידר, משפט כחול-לבן - זהות ומשפט בישראל:מאה שנים של פולמוס, תל אביב ובאר שבע, האוניברסיטה הפתוחה ומכון בן-גוריון, 2017.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.justice.gov.il/MOJHeb/Subjects/codex.htm ה"קודקס האזרחי" יוצא לדרך], באתר משרד המשפטים
* 
* 
* 
* מיגל דויטש, [https://web.archive.org/web/20131010075429/http://praklitim.com/images/Jan05/HiRes/37.jpg הקודכס ותרבות המשפט], הפרקליטים (מגזין לשכת עוה"ד ועד מחוז תל אביב והמרכז), ינואר 2005
* דפנה ברק-ארז, [http://www.tau.ac.il/law/barakerez/articals/69.doc הקודקס האזרחי החדש: בין הקהילה המקצועית והחברה], מחקרי משפט כד 413 (2008). 
* יונתן יובל, [http://portal.idc.ac.il/he/lawreview/volumes/volume04/Pages/Jonathan.aspx קודיפיקציה חוזית בתחילת האלף השלישי: הקצאת סיכונים לעומת תיקוף של יחסים בחוק דיני ממונות], משפט ועסקים ד 241 (2006)
* 
* 

דיני ממונות
קטגוריה:משפט אזרחי
קרל גולדמארק

קרל גולדמארק (בגרמנית: Karl Goldmark; בהונגרית: Goldmark Károly, גולדמארק קארוי; 18 במאי 1830 – 2 בינואר 1915) היה מלחין יהודי-הונגרי.

== קורות חיים ==
גולדמארק נולד בעיירה ההונגרית קסטהיי (Keszthely) למשפחה יהודית בת 20 נפשות. אביו היה חזן הקהילה היהודית בעיירה. גולדמארק החל ללמוד נגינה בכינור אצל מורים מקומיים בעיירה. בשנת 1842 התקבל לאקדמיה המוזיקלית בעיר שופרון ובשנת 1844 נשלח על ידי אביו, שהבחין בכישוריו, לווינה שם המשיך את לימודיו בכינור וקומפוזיציה.

מאורעות 1848 (אביב העמים) אילצו את גולדמארק להימלט מווינה. אחיו יוסף היה ממנהיגי ההתקוממות וגולדמארק נתפס, נאשם בהסתה ונידון למיתה. ברגע האחרון קיבל חנינה והורשה לחזור לווינה.

גולדמארק עסק בהוראת נגינה בכינור, ובין מתלמידיו היה ז'אן סיבליוס וקרולינה בטלהיים-גומפרז. הוא עסק גם בביקורת מוזיקה ובהלחנה. האופרה הראשונה שהלחין הייתה מלכת שבא והיא זכתה להצלחה רבה. גולדמארק היה לדמות מוכרת בחיי המוזיקה של וינה וידיד אישי של יוהנס ברהמס. קרל גולדמארק נפטר בווינה בגיל 85. נקבר בבית הקברות המרכזי בווינה.

==הנצחה==
*1953 – שרות הבולאי של הונגריה הנפיק בול לכבודו.
*1969 – המקהלה היהודית שהוקמה בבית המדרש לרבנים בבודפשט נושאת את שמו

==יצירותיו של גולדמארק==
גולדמארק חיבר 7 אופרות, 2 קונצ'רטי לכינור ותזמורת, מוזיקה קאמרית לכלים שונים (חמישיות, רביעיות, שלישיות וסונאטות), יצירות למקהלה ושירים. שתי יצירות בולטות מושמעות עד היום:
# קונצ'רטו לכינור ותזמורת מס' 1 בלה מינור, אופוס 28 (1877). הקונצ'רטו הזה הוא אחד האהובים על יצחק פרלמן ובצוע שלו לקונצ'רטו יצא על גבי תקליטור, המכיל בנוסף את הקונצ'רטו לכינור ותזמורת של אריך וולפגנג קורנגולד.
# סימפונית "החתונה הכפרית", אופוס 26 (1878). זו סימפוניה בחמישה פרקים:
## תהלוכת החתונה – נושא עם וריאציות
## שירת הכלה
## סרנאדה
## בתוך הגן
## מחול כפרי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מלחינים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:קסטהיי: אישים
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1915
הרולד שיפמן

הרולד פרדריק "פרד" שיפמן (באנגלית: Harold Frederick "Fred" Shipman; 14 בינואר 1946 – 13 בינואר 2004) היה רופא אנגלי ורוצח סדרתי.

ב-31 בינואר 2000 הורשע שיפמן ב-15 מעשי רצח ונידון למאסר עולם. לאחר משפטו נערכה בבריטניה חקירה ציבורית, ובה התגלו עדויות ששיפמן רצח 215 ממטופליו, ונקבע כי יש יסוד לחשד שמספר הנרצחים הגיע ל-250. לפי טענות אחרות מגיע מספר הנרצחים ליותר מ-400 בני אדם.

==קורות חייו==
בילדותו התחנך שיפמן בנוטינגהאם, אנגליה. אמו מתה ממחלת סרטן הריאה כשהיה בן 17. בשנים 1964–1970 למד רפואה באוניברסיטת לידס. ב-1966 נשא אישה, ולהם נולדו בת ושלושה בנים.

לאחר גמר לימודיו החל לעסוק ברפואה בכמה מרפאות באזור יורקשייר. ב-1975 נתפס מזייף מרשם לתרופה משככת כאבים לשימוש עצמי, ונשלח לטיפול גמילה מסמים.

ב-1977 החל לעבוד במרכז רפואי בעיר הייד שבאזור מנצ'סטר, והמשיך בעבודתו זו בשנות השמונים. ב-1993 פתח מרפאה פרטית בהייד, והיה לדמות מוכרת ומכובדת במקום.

===חשיפת פשעיו===
בחודש מרץ 1998 התעורר חשדה של רופאה מעמיתיו של שיפמן כי הוא "מחסל" את מטופליו, אך היא לא הייתה בטוחה אם המדובר בהזנחה או במעשים מכוונים. העניין הועבר לטיפול המשטרה, אולם לא התגלו ראיות מספיקות להעמידו לדין. בדיעבד הואשמה המשטרה שמינתה צוותי חקירה בלתי מיומנים לטיפול בפרשה.

לאחר שמטופלת של שיפמן מתה ביוני 1998, גילתה בתה שצוואתה שונתה, והיא הורישה לכאורה את כל רכושה לשיפמן ולא לילדיה. הבת פנתה למשטרה, וגופתה של המטופלת הוצאה מקברה ונבדקה. בגופה התגלו עקבות של הסם דיאמורפין (הרואין). שיפמן נעצר ב-7 בספטמבר 1998, וברשותו נתגלתה מכונת כתיבה מאותו סוג ששימש להדפסת הצוואה המזויפת.

המשטרה החלה לחקור מקרי מוות נוספים של מטופלים, וחשפה את דפוס פעולתו: הוא נהג להזריק למטופלים כמויות גדולות של דיאמורפין, לחתום על תעודות הפטירה שלהם, ולאחר מכן לזייף מסמכים רפואיים המעידים כביכול על בריאותם הלקויה.

===משפטו ומאסרו===
משפטו של שיפמן החל ב-5 באוקטובר 1999, וב-31 בינואר 2000 הוא הורשע ברציחתן של 15 ממטופלותיו בשנים 1995–1998. שיפמן נידון ל-15 מאסרי עולם עוקבים, והומלץ שלא לשחררו לעולם. הוא הורשע גם בזיוף צוואתה של מטופלת, ונידון על כך לארבע שנות מאסר.

שיפמן כפר באשמתו פעמים רבות, ומעולם לא הסביר את מעשיו. ועדת החקירה הממלכתית שהתקיימה לאחר משפטו, קבעה שבמשך 23 שנה הרג שיפמן 215 ממטופליו, וייתכן שהמית 45 חולים נוספים.

===התאבדותו===
ב-13 בינואר 2004, ערב יום הולדתו ה-58, נמצא שיפמן תלוי בתאו ללא רוח חיים. דו"ח מטעם בית הכלא קבע כי הוא תלה את עצמו מסורגי החלון בתאו באמצעות סדינים ממיטתו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://webarchive.nationalarchives.gov.uk/20090808154959/http://www.the-shipman-inquiry.org.uk/ אתר העוסק בחקירת הפרשה]
* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/in_depth/uk/2000/the_shipman_murders/default.stm סיקור הרצח] באתר ה-BBC
* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/uk/2138888.stm רשימת הנרצחים המשוערת]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים בריטים
קטגוריה:רוצחים סדרתיים בריטים
קטגוריה:מתאבדים: חשודים בפלילים
קטגוריה:רופאים אנגלים
קטגוריה:אנשים עם הפרעת אישיות אנטיסוציאלית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:אישים שנפטרו במעצר
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2004
רבן גמליאל השישי

רבן גמליאל השישי היה נשיא הסנהדרין האחרון והפטריארך האחרון בדור השביעי לאמוראים. בעל תואר "פריפקטוס כבוד", רופא ובן למשפחת הנשיאים, דור 15 עד הלל הזקן.

== ביוגרפיה ==
עם התחזקות מעמד הנוצרים באימפריה הביזנטית, הם החלו בצעדים נגד הנשיאות היהודית. נסיונותיהם הצליחו וב-17 באוקטובר 415, הואשם רבן גמליאל בשורה של עבירות על פי החוקים שהונהגו באותה עת נגד היהודים: בניית בתי כנסת חדשים, מילת עבדים נוצרים ופסיקת דין במשפט בין שני צדדים נוצרים. רבן גמליאל טען שפעולות אלו כלולות בזכויות היסוד המוקנות ליהודים, אך טענותיו לא התקבלו. הקיסר פלביוס אוגוסטוס הונוריוס ביטל את תואר "פריפקטוס כבוד" שהיה מוענק לנשיא הסנהדרין במשך דורות, ציווה על הרס בתי הכנסת החדשים, שחרר את העבדים והתרה בנשיא לבל יעבור שוב על חוקי המדינה.

רבן גמליאל היה רופא, ותרופותיו מוזכרות לשבח בכתבי הרופא הלטיני מרקלוס אמפיריקוס בן-דורו.
מרקלוס מציין בחיבורו (De medicamentis, XXIII, 77) כי "הפטריארך גמליאל" המציא תרופה למחלת הטחול.
תאודוסיוס השני]]
כאשר נפטר רבן גמליאל, בשנת 425 (ד'קפ"ה) לערך, לא השאיר אחריו בן שיירש את כיסאו. הקיסר תאודוסיוס השני מנע מינוי של יורש, ויהודי הארץ אכן לא מינו נשיא חדש תחת רבן גמליאל. כתוצאה מכך התבטל התפקיד ותקופת הנשיאות תמה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשיאי הסנהדרין
קטגוריה:בית דוד
קטגוריה:שושלת הלל הזקן
קטגוריה:ילידי 370
קטגוריה:נפטרים ב-425
בוקר (מקצוע)

[[ארכיטיפ אופייני: הקאובוי, במערב הפרוע. תאריך התמונה כנראה מ־1887 או 1888.]]
בוקר עברי עם [[כובע טמבל, בגליל, 1948.]]
בּוֹקֵר (באנגלית: Cowboy - קאובוי; בספרדית: vaquero וכן caballero) הוא אדם האחראי על בקר ועל סוסים בחוות בקר ובשטחי מרעה בעיקר בצפון ודרום אמריקה.

באופן מסורתי, הבוקר הוא בדרך-כלל כוח עזר בחוות המטפל בסוסים ובבקר. מעבר לכך, התפתחה תרבות בוקרים, הכוללת השתתפות ברודאו ובוקרים רבים עובדים בתחום התיירות (כמדריכים ומארחים של תיירים במערב ארצות הברית) או בתחום הרודיאו.

גם בישראל יש בוקרים, בעיקר בגולן, בגליל ובאזור הכרמל.

== בתרבות ==
דמות הבוקר מופיעה הרבה במערבונים, סרטי קולנוע שמתרחשים במערב הפרוע במאה ה-19.
במערבונים רבים הבוקר מתואר כרוכב על סוס וחמוש ברובה או אקדח תופי כדי להגן על עצמו מפני אינדיאנים או פורעי-חוק.

==ראו גם==
* גאוצ'ו
* רועה צאן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מקצועות החקלאות
קטגוריה:רכיבה
קטגוריה:פרות בתרבות
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
איליט

איליט הוא מינרל וגם שם קבוצה של מינרלי חרסית (מינרלים פילוסיליקטים שהם סיליקטים במבנה בצורת לוחיות). על פי [http://www.mindat.org/min-2011.html אתר Mindat] הקבוצה מכילה את המינרל איליט בלבד, בעוד ש [http://pubs.usgs.gov/of/2001/of01-041/htmldocs/clays/illite.htm אתר U.S. Geological Survey] משייך גם את המינרל גלאוקוניט לקבוצה זו. האיליט הוא מינרל רך שאינו תופח במים, המתגבש בגבישים זעירים. המינרל קרוי על שם המדינה בו זוהה לראשונה ב-1937, אילינוי שבארצות הברית. האיליט מכונה גם "הידרומיקה", ו"הידרומוסקוביט". המינרל בראמאליט הוא המקבילה עתירת הנתרן לסוג מינרל זה.

מבנה האיליט זהה למבנה המינרלים ממשפחת הנציצים כדוגמת המוסקוביט. כלומר, שלוש שכבות היוצרות לוחית. שתי השכבות החיצוניות בנויות מטטרהדרונים של SiO<sub>4</sub>. שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן המהווה את הקודקוד הרביעי של הטטרהדרון מתקשר עם השכבה האמצעית. השכבה האמצעית בנויה מאוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם אלומיניום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH). מבנה זה מכונה חרסית של 2:1. עובי הלוחית כ-~ 1nm. ההבדל בין איליט למשפחת הנציצים הוא בכך שבאיליט יש אחוז גבוה יותר של צורן, מגנזיום, ברזל ומים ואחוז נמוך יותר של אלומיניום בשכבות הטטרהדרליות וקטיוני אשלגן בשכבת הביניים שבין הלוחות אשר ממקומים בחור האקסגונלי ("החלל" בין אטומי החמצן בטטרהדר) מצמידים את הלוחות בקשרים חזקים ואינם מאפשרים החלפה עם מולקולות מים ותפיחה של החרסית.

הנוסחה הכימית המקובלת של האיליט רשומה בטבלה משמאל, אך קיימים לא מעט החלפות של יונים. האיליט מופיע כמקבצים של גבישים מונוקלינים זעירים בצבע לבן עד אפור. משום שגביש האיליט הוא זעיר נדרש שימוש בשיטות אבחון כגון שיקוף בקרני רנטגן על מנת לזהות את המינרל.

איליט נוצר כתוצאה מבליה של פצלת השדה או מוסקוביט ובסביבות של מעיינות חמים. הוא נפוץ באדמות וסלעים חרסיתיים כמו גם בסלעים מותמרים נמוכי דרגה. בין איליט לבין גלאוקוניט ניתן להבדיל רק בעזרת שיקוף בקרני רנטגן. הגלאוקוניט הוא מינרל במבנה זהה לזה של האיליט בו היונים בשכבה האוקטהדרלית הם של ברזל ולכן יש המגדירים אותו כחלק מקבוצת האיליט.

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Illite.shtml איליט באתר webmineral]

קטגוריה:קבוצת הנציצים
קטגוריה:מינרלי חרסית
קטגוריה:פילוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלי מגנזיום
קטגוריה:מינרלים
לשון יבשה

לשון יבשה ב[[כף התקווה הטובה בדרום אפריקה.]]
[[מפה של כף הורן מדגימה את צורתן של לשונות יבשה]]
כף ב[[צרפת.]]
אזור כף ב[[אורגון.]]
כף במחוז קורנוול, אנגליה
לְשׁוֹן יַבָּשָׁה או כֵּף (בהשפַּעת הצליל של המילה האנגלית Cape) היא רצועת יבשה קטנה יחסית החודרת לתוך הים, תוך שהיא מוקפת כמעט מכל עבריה במים. כאשר מדובר בשטח ניכר, הוא מכונה חצי אי.

==לשונות יבשה==
===אפריקה===
*כף התקווה הטובה בדרום אפריקה
*קאפ-ור במערב סנגל
*כף אגולס בדרום אפריקה

===אירופה===
*נורדקאפ בנורווגיה
*קאבו דה רוקה בפורטוגל והנקודה המערבית באירופה היבשתית
*מצוק אניברג באיי פארו
*כף מטפן ביוון
*מדינת גיברלטר

===אמריקה===
====צפון אמריקה====
*האי קייפ ברטון בנובה סקוטיה, קנדה
*כף קולומביה, קנדה
*כף קנוורל בפלורידה, ארצות הברית
*קייפ קוד במסצ'וסטס, ארצות הברית
*כף הנסיך מוויילס באלסקה, ארצות הברית

====מרכז אמריקה====
*כף הונדורס בהונדורס

====דרום אמריקה====
*כף הורן בצ'ילה
*כף וירחנס בפטגוניה

===אסיה===
*לשון ים המלח בירדן
*כף-הכרמל במערב חיפה
*ראס מוחמד וראס נצרני בדרום סיני

==ראו גם==
*לשון ים
*טומבולו
* מפרץ

==לקריאה נוספת==
*פרופסור משה ברור, "כף", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 10), הוצאת יבנה, תשס"א

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:צורות נוף
הים היוני

הים היוֹנִי (באלבנית: Deti Jonë (הים שלנו), ביוונית: Ιόνιο Πέλαγος, באיטלקית: Mare Ionio) הוא זרוע של הים התיכון.

הים תחום ממערב בסיציליה ובדרום המגף האיטלקי (פוליה וקלבריה); ממזרח – בדרום אלבניה, באיים היוניים, ובמערב יוון; ובצפון – בים האדריאטי שאליו הוא מחובר במצר אוטרנטו.

הים כולל את מפרץ טאראנטו.

בין הערים המפורסמות על הים: סירקוזה, קורפו וקטניה.

== ראו גם ==
* מצר קורפו

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
יוני
יוני
יוני
יוני
קטגוריה:גבול אלבניה–יוון
יאט"א

ארגון חברות התעופה הבין-לאומי יאט"א (International Air Transport Association – IATA) הוא ארגון מסחר בין-לאומי של חברות תעופה אשר מטהו נמצא במונטריאול, קנדה.

יאט"א נוסד באפריל 1945, בהוואנה שבקובה. הארגון הוא ממשיך דרכו של "ארגון התחבורה האווירית הבין-לאומי" (International Air Traffic Association), אשר נוסד בהאג בשנת 1919, השנה בה החלו טיסות נוסעים סדירות. בעת יסודו היו 57 חברות בארגון, רובן מאירופה וצפון אמריקה. היום חברות בארגון 270 חברות מלמעלה מ-140 אומות בכל קצווי תבל.

==מטרות==
המטרה העיקרית של הארגון היא לסייע לחברות תעופה לקיים ביניהן תחרות הוגנת ואחידות במחירים. לצורך חישוב מחירי כרטיסי הטיסה, חילקה יאט"א את העולם לאזורים:
# דרום, מרכז וצפון אמריקה
# אירופה, המזרח התיכון ואפריקה. עבור יאט"א אירופה כוללת את הארצות מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה, טורקיה וישראל.
# אסיה, אוסטרליה, ניו זילנד ואיי האוקיינוס השקט.

לצורך השגת המטרה קיבלו חברות התעופה היתר מיוחד מן הגופים המפקחים על הגבלים עסקיים בעולם לתיאום מחירים האחת עם חברתה. אולם, היו שהאשימו את יאט"א כי היא מתנהגת כקרטל ורבות מחברות הטיסות המוזלות אינן חברות מלאות ביאט"א. בשנת 2005 הציעה נילי קרוס (Neelie Kroes) המפקחת על ההגבלים העסקיים באיחוד האירופי להפסיק את ההיתר שניתן לחברות יאט"א לתיאום מחירים. בשנת 2006 הגופים המפקחים על תחרות מסחרית באיחוד האירופי חוקרו את פעילות יאט"א. ביולי 2006, משרד התחבורה האמריקאי הציע אף הוא להפסיק את החסינות הניתנת לחברות התעופה בעניין תיאום מחירים. גם בישראל ביקש הממונה על ההגבלים העסקיים, בשנת 2013, להחיל את חוק ההגבלים העסקיים על חברות תעופה זרות הטסות לישראל.

ליאט"א תפקיד מרכזי בהסמכת סוכני נסיעות בעולם כולו (להוציא את ארצות הברית). יאט"א אף קובעת תקנים בתחום הטסת מטענים מסוכנים ומפרסמת ספר הוראות בנושא (IATA Dangerous Goods Regulation manual) המקובל בעולם כולו כתקן להטסת מטענים כאלה. מה- 1 ביוני 2008 כל חברות התעופה החברות בארגון חויבו בהנפקת כרטיס טיסה אלקטרוני לנוסעיהן.

==קוד יאט"א==
קוד יאט"א, המכונה על ידי הארגון "IATA Location Identifier", הוא קוד אלפביתי בן שלוש אותיות המוקצה לשדות תעופה רבים ברחבי העולם. קודים אלה מתפרסמים מדי שלוש שנים במדריך "IATA Airline Coding". הקצאת קודים אלה נסמכת על החלטה 767 של הארגון, והיא מתבצעת על ידי מטה IATA במונטריאול. IATA מקצה קודים גם עבור תחנות רכבת וחברות הנדלינג בשדות תעופה.

קודי IATA נמצאים בשימוש בלוחות הזמנים של חברות התעופה, הזמנת הטיסות, העברת הכבודה, וכו'. אלה הם הקודים המודפסים על סרטי הבידוק המחוברים למזוודות בעת ההגעה לטיסה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תעופה אזרחית
קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:שדה תעופה
אייסופ רוק

אייסופ רוק (Aesop Rock; נולד ב-5 ביוני 1976 בשם איאן מתיאס באביץ) הוא מוזיקאי היפ הופ, ראפר ומפיק מוזיקלי אלטרנטיבי.

הטכניקה של אייסופ רוק כוללת שימוש מתוחכם במטפורות, משחקי מילים (במיוחד פאראפרזות על פתגמים שונים) והתייחסויות מרובות לתרבות פופולרית. סגנון הראפ של אייסופ רוק מגוון ביותר, גם מבחינת המהירות וגם מבחינת טון הדיבור (למשל בשיר "Big Bang" באלבום 'Float', בו הוא עובר מדיבור איטי מאוד בבתים לפזמון מהיר מאוד שמזכיר את באסטה ריימס). אייסופ רוק מאופיין בקולו המיוחד, תוצר שנים מרובות של עישון.

אייסופ רוק משתמש לעיתים קרובות בברייק ביט ובלחני אמביינט, שינויי מקצבים תוך כדי השיר ושילוב קטעי א-קפלה.

המילים של אייסופ בשיריו הן קשות להבנה ומסובכות והשימוש הרב של אייסופ במטפורות ומילים גבוהות מקשות על המאזינים להבין את כוונותיו של אייסופ.
אייסופ כותב את שיריו על אירועים מחייו האישיים ונוטים להתחבר אל שיריו אנשים מתרבות ההיפסטרים.
במאי 2014 מאט דניאלס מצא שאוצר המילים של אייסופ רוק כל כך גבוה שהוא משתווה לאוצר המילים של שייקספיר והרמן מלוויל ונמצא כהמשורר עם אוצר המילים הכי רחב בהיפ הופ.

==עמיתים==
בין המפיקים שעבדו עם אייסופ רוק נמנים בלוקהד, אומגה-וואן ואל-פי.
בין הראפרים שעבדו עמו נמנים פרסי-פי, דל דה פאנקי הומוספיין, סלאג מאטמוספיר, ואסט אייר מקאניבל אוקס, דוזוואן, אילוג'יק, סי-רייז-וואלז, פארטי פאן אקשן קומיטי, מיסטר ליף וקאמפ לו.

==דיסקוגרפיה==
===הוצאה פרטית===
* 1997 – "Music For Earthworms".
* 1999 – "Appleseed".

===מאש רקורדס===
*2000 – "Float".

===דפיניטיב ג'אקס===
*2001 – "Labor Days".
*2001 – "Boombox 12".
*2001 – "Daylight 12".
*2001 – "Coma / Maintenance 12".
*2002 – "Daylight".
*2003 – "Bazooka Tooth".
*2003 – "Easy / No Jumper Cables 12".
*2003 – "Freeze / The Greatest Pac-Man Victory In History 12".
*2003 – "Limelighters 12".
*2004 – "Build Your Own Bazooka Tooth".
*2005 – "Fast Cars, Danger, Fire and Knives".

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20080511142251/http://www.definitivejux.net/jukies/aesop_rock/ ביוגרפיה בדפיניטיב ג'אקס]
* [http://www.mushrecords.com/artist.php?ARTID=30 ביוגרפיה במאש רקורדס]

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה

תיאטרון RADA
הפקת "[[השודדים", מאת פרידריך שילר, בבימויו של גדי רול, 2003]]
האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (באנגלית: The Royal Academy of Dramatic Art, בראשי תיבות: RADA) אשר ברובע בלומסברי שבלונדון, נחשבת לבית הספר למשחק היוקרתי ביותר בעולם.

== היסטוריה ==
האקדמיה נוסדה ב-1904 על ידי סר הרברט בירבוהם טרי, מפיק שקספירי מוביל. מספר שנים לאחר מכן הצטרף למועצה המנהלת המחזאי ג'ורג' ברנרד שו, שתרם ב-1912 את התמלוגים ממחזהו פיגמליון לאקדמיה וב-1950 הוריש לה שליש מכלל התמלוגים על יצירותיו. לירושה זו נודע ערך כלכלי משמעותי לבית הספר, עם הפקת הסרט גבירתי הנאוה, שהכניס כסף רב, וכן הפקות התיאטרון של המחזמר שהפך ללהיט גדול (1964). גובה ההכנסות גרם לממשלת בריטניה לבטל את תמיכתה בבית הספר במשך כמה שנים.

RADA הוא בית ספר סלקטיבי במיוחד משום שהוא קולט 32 תלמידים בלבד כל שנה לתוכנית ה-BA במשחק. התלמידים לא נדרשים לעמוד בתנאי סף אקדמיים אלא להוכיח התאמה ויכולת משחק באודישן. בנוסף מצטרפים אליהם מדי שנה 35 סטודנטים לתוכניות להכשרת מנהלי במה ומקצועות טכניים אחרים בעולם התיאטרון.
קורסים נוספים המוצעים על ידי האקדמיה: קורסים קצרים לשחקנים בריטיים, קורסים מיוחדים לשחקנים אמריקאים ולשחקנים יפניים בלונדון, וסדנאות לנוער שוחר תיאטרון.
הניהול האדמיניסטרטיבי מתבצע באמצעות קינג'ס קולג' באוניברסיטת לונדון.

בוגרים מפורסמים של RADA: השחקן סר ג'ון גילגוד שחזר בעבר למוסד כנשיא והמשמש היום כחבר כבוד; לורד ריצ'רד אטנבורו השחקן והבמאי, אף הוא שימש כנשיא האקדמיה; הבמאי מייק לי; השחקנים: דניאל שרמן, טארון אגרטון, אלברט פיני, טום קורטני, גלנדה ג'קסון, ג'ון הרט, אנתוני הופקינס, בנדיקט קמברבאץ', טום הידלסטון, השחקן והבמאי קנת בראנה, ועוד רבים אחרים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

*
קטגוריה:דרמה
קטגוריה:תיאטרון בריטי
קטגוריה:לונדון: בתי ספר למשחק
קטגוריה:לונדון: אוניברסיטאות ומכללות
אנצ'יסחטי

כנסיית אנצ'יסחטי כיום
כנסיית אנצ'יסחטי ב-[[1890]]
אנצ'יסחָטי (בגאורגית: ანჩისხატი) נקראת גם "הבזיליקה אנצ'יסחטי של מריה הקדושה" היא הכנסייה העתיקה ביותר בטביליסי, גאורגיה. היא מתוארכת למאה השישית, ובחלקה הגדול נשתמרה באדריכלות המקורית שלה.
== היסטוריה ==
על פי רישומים גאורגים עתיקים, הכנסייה נבנתה על ידי דאצ'י, מלך איבריה (522-534 לערך), שהפך את טביליסי לעיר בירה. פירוש השם הוא הצלמית של אנצ'י (ანჩი). כאשר חאטי (ხატი) פירושו ציור או צלמית. הצלמית של המושיע בת המאה ה-12 נטמנה על ידי הצורף בקה אופיזרי במנזר אנצ'י בטאו-קלארג'תי, צפון טורקיה כיום. הצלמית הועברה לטביליסי בשנת 1664 כך שלא הושמדה על ידי הפלישה העות'מאנית, ונשתמרה במשך מאות שנים בכנסיית מריה הקדושה. כיום הצלמית מוצגת במוזיאון האמנות של גאורגיה.

על יד הכנסייה ישנו מגדל פעמונים מלבנים, שנבנה על ידי הקתוליקוס-פטריארך דומנטי בשנת 1675. מראה הכנסייה השתנה לחלוטין בשנות השבעים של המאה ה-19. משנת 1958 ועד שנת 1964 נערכו עבודת שחזור, ששינו את מראה הכנסייה למראה שהיה לה במאה ה-17.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:טביליסי: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: כנסיות
קטגוריה:בזיליקות

קטגוריה:טביליסי: מבני דת
ח'יר א-דין אל-אחדב

ח'יר א-דין אל-אחדב (בערבית: خبر الدين الأحدب, תעתיק מדויק: ח'יר אלדין אלאחדב) סוני לבנוני, היה ראש הממשלה המוסלמי הראשון של לבנון. הוא כיהן בתפקיד מ-5 בינואר 1937 עד 18 במרץ 1938. לפני שנכנס לזירה הפוליטית היה אל-אחדב מוציא לאור של עיתון פן-ערבי.

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
קטגוריה:מו"לים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1894
קטגוריה:נפטרים ב-1941
סאמי א-סולח

סאמי א-סולח (ערבית: سامي الصلح; תעתיק מדויק: סאמי אלצלח; 1890-1968) היה פוליטיקאי מוסלמי סוני לבנוני, שכיהן כראש ממשלת לבנון חמש פעמים בשנים 43–1942, 1945-46, 1952, 1954-55, 1956-58.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי ממשלת לבנון
קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1890
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-1968