OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לאדון

לאדון (ביוונית: Λάδων) היה דרקון דמוי נחש ששמר על עץ התפוחים המוזהבים שבגן ההספרידות. הוא הובס על ידי הרקולס.

יש כמה גרסאות מי היו הוריו. על פי אחת, הוריו היו קטו ופורקיס, אלי ים יווניים קדמוניים. גרסה נוספת היא שהוא בנו של טיפון שהיה בעצמו דמוי נחש מהמותניים ומטה, ושל אכידנה. עוד השערה היא שהוא בנה של גאיה.

הטענה הרווחת הייתה שללאדון היו הרבה ראשים, שכל אחד מהם דיבר בקול שונה.

באסטרונומיה, קבוצת הכוכבים דרקון קרויה על שמו של לאדון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
דינה שור

דינה שוֹר (באנגלית: Dinah Shore; 29 בפברואר 1916 – 24 בפברואר 1994) הייתה זמרת יהודייה-אמריקאית מובילה בשנות הארבעים ומנחת תוכניות אירוח ומוזיקה בטלוויזיה בשנות החמישים, השישים והשבעים והמשיכה להנחות תוכניות עד 1994. ב-1944 שיחקה ושרה בסרט אל הנשק לצידו של דני קיי.

20 שירים בביצועה צעדו במצעד הפזמונים של בילבורד לאורך שנות ה-40 וה-50 וארבעה מתוכם הגיעו למקום הראשון. להיטה הגדול ביותר היה "Buttons And Bows", משנת 1948, ששהה 10 שבועות בראש המצעד.

זכתה בשישה פרסי אמי. המגזין TV Guide דירג אותה במקום ה-16 בין כוכבי הטלוויזיה של כל הזמנים.

ב-1994 נפטרה שור מסרטן השחלות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* [http://www.tvguide.com/celebrities/dinah-shore/bio/147460 נתונים ביוגרפיים] באתר TV Guide 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:זמרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:מנחי טלוויזיה יהודים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: רדיו
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אמי בשעות היום: מנחה תוכנית אירוח
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: הופעה בתוכנית מוזיקלית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1994
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
מאיר זמיר

מאיר זמיר (נולד בשנת 1948) הוא תת-אלוף לשעבר בצה"ל, אשר עוטר בעיטור העוז.

==שירות צבאי==
זמיר נולד וגדל בזכרון יעקב. התגייס לצה"ל בשנת 1966 ושירת בחיל השריון. הוא עבר הכשרה כאיש צוות טנק, לחם במלחמת ששת הימים ולאחריה מונה למפקד טנק. בהמשך עבר קורס מפקדי טנקים וקורס קצינים. במלחמת יום הכיפורים שירת כמפקד פלוגה ג' בגדוד 82 בחטיבה 7. הפלוגה סופחה לגדוד 77 של החטיבה, וזכתה לכינוי "כוח טייגר". בלילה הראשון במלחמה השמידה פלוגתו כ-30–35 טנקים ונגמ"שים סוריים, ובכך סייעה לבלימת הטנקים של חטיבה 43 הממוכנת הסורית, שניסתה לפרוץ מדרום לקוניטרה. המארב של כוח טייגר נלמד באקדמיות הצבאיות ברחבי העולם. 

את המלחמה סיימה פלוגתו מבלי שאיבדה חייל או טנק. על האופן בו לחם ופיקד על הכוח הוענק לו עיטור העוז. לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד ולאחר מכן שימש כמפקד חטיבה 7 בשנים 1984-1982, וכמפקד חטיבת בית הספר לשריון בשנים 1987-1986. בהמשך שירותו הצבאי הועלה לדרגת תא"ל ובשנים 1990–1991 שימש כמפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה.

בשנת 1999 נעצר בפרגוואי בחשד למעורבות בסחר והברחת נשק אולם שוחרר מחוסר ראיות. בשנת 2010 נעצר בישראל בחשד למעורבות בסחר באיברים. הפרשה הסתיימה בהסדר טיעון עם הפרקליטות שלפיו הוטל עליו קנס של 50,000 ש"ח ועונש של שלושה חודשי עבודות שירות, שבוטל בשל מצבו הרפואי.

==לקריאה נוספת==
*רנן שור, 40 טנקים סוריים, במחנה גיליון 3–4, 24 בספטמבר 1974, עמ' 19–20

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* שחר שטיינפלד, [http://www.hazikit.co.il/article.asp?id=2885 אין עוד יחידה כזאת], "הזיקית", 11 ביוני 2013
* 
* דניאלה שאול, [https://www.shishibagolan.co.il/הפלוגה-שלא-צריכה-אנדרטה/ הפלוגה שלא צריכה אנדרטה], שישי בגולן, 13 באוקטובר 2016
* 
* 
* [https://archive.kippur-center.org/agranat-commission-testimonies/1975-383-69_s8.pdf עדות רס"ן מאיר זמיר (טייגר), בפני אוספי החומר של ועדת אגרנט, 17.4.74], באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* אל"ם (מיל') אילן סהר, [https://archive.kippur-center.org/books/isaar-hativa7-2013-a.pdf מורשת חטיבה 7 בקרבות רמת הגולן במלחמת יום הכיפורים - חלק א' - קרבות הבלימה], זרקור - מחלקת היסטוריה צהל, 2013
* [https://archive.kippur-center.org/idf-archive-files/tiger-1986-157-342.pdf המארב הלילי של טייגר, מלחמת יום הכיפורים - מפי לוחמים], 1973, תיק - 1986-157-342
* אילן סהר, [https://kippur-center.nyc3.digitaloceanspaces.com/research/is-yomkippur-mozav109-2003.pdf הלחימה בדרום פתחת קוניטרה ובמוצב 109], 2003
* אילן סהר, [https://yadlashiryon.com/wp-content/uploads/2017/02/גליון-מספר-44.pdf עד קצה היכולת - חטיבה 7 בקרבות הבלימה], שריון גיליון 44, 2013, עמ' 83
* פנחס וולף, , במחנה, 22 בדצמבר 2006, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 7
קטגוריה:מפקדי עוצבת המפץ
קטגוריה:מפקדי עוצבת בני חיל
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי המרכז הלאומי לאימונים ביבשה
קטגוריה:מפקדי חטיבת אגרוף הברזל
קטגוריה:זכרון יעקב: אישים
קטגוריה:מפקדי גדוד 82
קטגוריה:מעוטרי חטיבה 7
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
ליאור כרמלי

ליאור כרמלי (נולד ב-1 באוקטובר 1967) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף. שימש ראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר, מפקד אוגדת איו"ש, מפקד מערך המבצעים המיוחדים וראש חטיבת ההפעלה המבצעית באמ"ן.

== ביוגרפיה ==
כרמלי נולד וגדל בראשון לציון. התגייס לצה"ל בשנת 1986, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 202. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לגדוד 202 ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת מסלול. לאחר מכן מונה למפקד פלוגת החוד בגדוד 202 בין השנים 1991–1993, בין היתר בלחימה ברצועת הביטחון. בשנת 1994 עבר לשרת בסיירת מטכ"ל, ומונה למפקד פלגת ההכשרות ביחידה. בהמשך מונה ל"מצביא" מבצעים. לאחר מכן מונה לסגן מפקד הסיירת. במסגרת תפקידיו השתתף במבצעים רבים. ב-12 ביוני 2007 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מנשה, ושימש בתפקיד עד שנת 2009. לאחר מכן מונה למפקד חטיבה 226, ושימש בתפקיד בין השנים 2009–2011.

ב-11 באוקטובר 2011 הועלה לדרגת תא"ל ומונה לראש חטיבת ההפעלה המבצעית באמ"ן, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. בשנת 2013 מונה למפקד מערך המבצעים המיוחדים, לאחר שראש אמ"ן, אביב כוכבי, החליט להרחיב את היחידה, ממחלקה בפיקודו של אל"ם למערך בפיקודו של תא"ל, והיה לראשון שעמד בראש היחידה במתכונתה החדשה. את תפקידו סיים בשנת 2015, ב-5 באוגוסט 2015 מונה למפקד אוגדת איו"ש, ושימש בתפקיד עד 13 בספטמבר 2017.

ב-1 בפברואר 2018 הועלה לדרגת אלוף וב-4 בפברואר מונה לראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר, תפקיד אותו מילא עד 19 בינואר 2022. בסיום תפקידו פרש מצה"ל.

עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל, מונה לעמוד בראשות חמ"ל המרכז את נושא הנעדרים והחטופים בצה"ל.

== חיים אישיים ==
כרמלי נשוי לאפרת ואב לשלושה. בעל תואר ראשון ושני בהנדסת חשמל ואלקטרוניקה מאוניברסיטת תל אביב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131006155201/http://www.intelligence.org.il/CETHandler.ashx?n=CetEntities.FileViewer&i=7b6c26a9-ffd0-426d-b508-19d6c9d151f1&id=30752 חילופי משמרות בחטיבת ההפעלה באמ"ן] בכתב העת "רואים מל"מ" 9, אוקטובר 2011
* 
* 
* [https://www.idf.il/media/3vhlzrkc/%D7%9C%D7%99%D7%90%D7%95%D7%A8-%D7%9B%D7%A8%D7%9E%D7%9C%D7%99.pdf מערכת 'גודל השעה' 2015–2016: למידה והתפתחות המענה המבצעי], בין הקטבים, גיליון 15, מרץ 2018, עמ' 137–148.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:מפקדי חטיבת מנשה
קטגוריה:מפקדי חטיבה 226
קטגוריה:ראשי חטיבת ההפעלה המבצעית
קטגוריה:מפקדי מערך המבצעים המיוחדים
קטגוריה:מפקדי אוגדת אזור יהודה ושומרון
קטגוריה:ראשי אגף התקשוב
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
יוליה פצ'ונקינה

יוליה סרגייבנה פצ'ונקינה (ברוסית: Юлия Сергеевна Печёнкина, נולדה ב-21 באפריל 1978 בקרסנויארסק) היא אתלטית עבר רוסיה, אלופת עולם (הלסינקי 2005) ושיאנית העולם בעבר (52.34 שניות, 8 באוגוסט 2003 בטולה), כ-16 שנים, בריצת 400 מטר משוכות ובמרוץ שליחים.

היא מחזיקה בשיא העולם במירוץ השליחים 4x200 מטר (1:32.41, יחד עם יקטרינה קונדרטיבה, אירינה קברובה ויוליה גושצ'ינה).

מחלת הסינוסיטיס מנעה ממנה להשתתף באולימפיאדת בייג'ינג (2008), ובאליפות העולם באתלטיקה בברלין (2009), והביאה לבסוף להחלטתה לפרוש מאתלטיקה. כיום עובדת פצ'ונקינה בסקטור הבנקאות.

==הישגים==
{|class="wikitable" cellspacing="2" cellpadding="1" style=" text-align:center; font-size:95%;" width="71%"
|-
!שנה
!תחרות
!מקום
!הישג
!אירוע
|-
!colspan="6"|מתחרה עבור 
|-
|rowspan=3|2001
|אליפות העולם באתלטיקה באולם
|ליסבון, פורטוגל
|bgcolor="gold" align="center" | זהב
|מרוץ שליחים (4x400)
|-
|rowspan=2|אליפות העולם באתלטיקה 
|rowspan=2|אדמונטון, קנדה
|bgcolor="silver" align="center" | כסף
|ריצת 400 מטר משוכות
|-
|bgcolor="cc9966" align="center" | ארד
|מרוץ שליחים (4x400)
|-
|rowspan=3|2003
|אליפות העולם באתלטיקה באולם
|ברמינגהאם, אנגליה
|bgcolor="gold" align="center" | זהב
|מרוץ שליחים (4x400)
|-
|rowspan=2|אליפות העולם באתלטיקה 
|rowspan=2|פריז, צרפת
|bgcolor="cc9966" align="center" | ארד
|ריצת 400 מטר משוכות
|-
|bgcolor="silver" align="center" | כסף
|מרוץ שליחים (4x400)
|-
|2004
|אולימפיאדת אתונה (2004) 
|אתונה, יוון
|align="center" | מקום שמיני
| ריצת 400 מטר משוכות
|-
|rowspan=3|2005
|אליפות העולם באתלטיקה באולם
|מדריד, ספרד
|bgcolor="gold" align="center" | זהב
|מרוץ שליחים (4x400)
|-
|rowspan=2|אליפות העולם באתלטיקה 
|rowspan=2|הלסינקי, פינלנד
|bgcolor="gold" align="center" | זהב
|ריצת 400 מטר משוכות
|-
|bgcolor="gold" align="center" | זהב
|מרוץ שליחים (4x400)
|-
|2007
|אליפות העולם באתלטיקה 
|אוסקה, יפן
|bgcolor="silver" align="center" | כסף
|ריצת 400 מטר משוכות
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצניות
קטגוריה:אתלטיות רוסיות
קטגוריה:רצות משוכות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1978
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1978
עין איוב

הבריכה הבנויה מעל המעיין
המפל
עין איוב הוא מעיין בחופה הצפוני של הכנרת בבקעת טבחה ליד הגן הלאומי כפר נחום. שמו של המעיין מקורו במסורות דרוזיים המספרות שהנביא הקדוש איוב נרפא במי המעיין מהשחין שבו הוכה על ידי השטן. למי המעיין מיוחסות סגולות מרפאות. המעיין נמצא בין כביש 87 וגדת הכנרת. עד מלחמת העצמאות נקרא המעיין "מרחץ איוב" או "חמאם אל-איוב".
== גאוגרפיה ==
הגישה למעיין היא דרך מדרגות המגיעות לרחבת המעיין. מעל המעיין בנויה בריכה עתיקה גדולה עגולה בצורת גליל, הבנויה מאבן. גובהה הפנימי של הברכה 6.5 מטר, קוטרה 2.5 מטר ועובי הקירות 1.5 מטר. זו בריכת הרמה עם גרם מדרגות לולייני. בריכות דומות נבנו על ידי הרומאים ששימשו להפעלת טחנות קמח. במאה ה-18 שופצו מבנים אלה, ותיארוך זמן בנייתה של הבריכה אינו ידוע. מליחות המים במעיין 1,000 מ"ג כלור לליטר, חום המים 27 מעלות צלזיוס, וספיקתו 20 מ"ק לשעה.

קידוח "כנרת 7" של תה"ל במקום ליד בריכת המעיין, במסגרת הפעולה להטיית המעיינות שהמליחו את הכנרת פרצו המים בבאר ארטזית עם ספיקה של כ-600 מ"ק לשעה, ולא ניתנים לעצירה. בגלל מליחותם הנמוכה יחסית של המים (800 מ"ג כלור לליטר), החליטה תה"ל לאפשר את זרימת המים לכנרת, בניגוד לשאר המעיינות המלוחים המוזרמים בתעלה מיוחדת העוקפת את הכנרת. הקידוח הביא לפרצה בתחתית הבריכה ולכן מפלס המים בה נמוך. בעבר מילאו המים את הבריכה והם שימשו להשקיית חלקות חקלאיות באזור.

מי הקידוח זורמים באמצעות צינור לכוון הכנרת דרך מצוק סלע גיר מעל הגדה, ונופלים לכנרת במפל בגובה של 4 מטר. מתחת למפל מספר בריכות התחומות באבני בזלת המתחברות לכנרת. מסביב לבריכה סבך של צמחייה.

המפל נקרא - "המפל הנסתר" כאשר זרימתו יוצאת מבין אבני הבזלת לכנרת, ולמספר בריכות המתחברות אל הכנרת. 
זרימתו של המפל אחידה במשך כל עונות השנה, וטמפרטורת המים שלו קבועה - 24 מעלות. בתקופת הקיץ, כאשר בחוץ מגיעה הטמפרטורה לארבעים מעלות ומי הכנרת מתלהטים לשלושים מעלות, מי המפל נותרים קרירים וצוננים. בעונת החורף, כאשר האוויר ומי הכנרת מתקררים והטמפרטורה שלהם צונחת מתחת לעשרים מעלות, מי המפל מרגישים חמימים למגע.

מעל כביש 87 נמצאת מערה שעל פי המסורת הדרוזית שהה בה איוב בעת בואו לטבול במי המעיין.
שמו של המעיין מעיד על כך שהוא נקשר במסורות שונות לאיוב המקראי. לפי המסורת, איוב הגיע למעיין זה על מנת להירפא מהשחין שבו לקה. בבואו לרחוץ במי המעיין, והתגורר במערה שנראית על צלע ההר מעל למעיין, שנקראת על פי המסורת "מערת איוב".

==קישורים חיצוניים==

* [http://old.parks.org.il/BuildaGate5/general2/data_card.php?Cat=~20~~856584455~Card1~&ru=&SiteName=parks&Clt=&Bur=2074431 עין איוב] באתר רשות הטבע והגנים
* 
* 
* 

תצפית על עין איוב מאזור המערה

קטגוריה:הכנרת
קטגוריה:איוב
איוב
קטגוריה:עין שבע
1845 במדע

==אסטרונומיה==
* ויליאם פרסונס גילה שגלקסיית המערבולת היא גלקסיה ספירלית 
* 8 בדצמבר – גילוי אסטראה, אסטרואיד מספר 5.

==ארכאולוגיה==
* 7 בפברואר – פגיעה באגרטל פורטלנד במוזיאון הבריטי.
* תחילת חפירות בנינוה וכלח על ידי אוסטן הנרי לייארד החפירות נמשכו עד לשנת 1851.
* תחילת חפירות באפסוס.

==כימיה==
* 17 במרץ – הוצאת פטנט על גומייה.

==פיזיקה==
* 14 בינואר – הקמת Physikalische Gesellschaft zu Berlin 
* 28 באוגוסט – תחילת הוצאה לאור של סיינטיפיק אמריקן
* גילוי דיאמגנטיות על ידי מייקל פאראדיי
* ניסוח חוקי קירכהוף.

==רפואה==
* שימוש ראשון בהרדמה במהלך לידה.

==נולדו==
* 3 במרץ – גאורג קנטור, מתמטיקאי גרמני (נפטר ב-1918)
* 27 במרץ – וילהלם רנטגן, פיזיקאי גרמני, חתן פרס נובל (נפטר ב-1923)
* 4 במאי – ויליאם קינגדן קליפורד, מתמטיקאי אנגלי (נפטר ב-1879)
* 16 ביולי – איליה מצ'ניקוב, רופא וביולוג רוסי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1916)
* 11 בספטמבר – אמיל בודו, ממציא צרפתי (נפטר ב-1903)
* 14 בנובמבר – אוליס דיני, מתמטיקאי איטלקי (נפטר ב-1918)

==נפטרו==
* 13 במרץ – ג'ון פרדריק דניאל, כימאי בריטי (נולד ב-1790)

*
קסם של הורים - הסרט: טימי טרנר, תתבגר!

טימי טרנר, תתבגר! הוא סרט טלוויזיה המבוסס על סדרת הטלוויזיה, קסם של הורים. הסרט שודר לראשונה ב-9 ביולי 2011 וב-12 ביוני 2012 או 2013, בערוץ ניקלודאון האמריקאי. הסרט נוצר כדי לציין עשור מאז שודר הפרק הראשון של הסדרה. בניגוד לסרטי הסדרה הקודמים, הסרט היה שילוב של אנימציית CGI ושל לייב אקשן. מספר הצופים בשידור המקורי של הסרט, עמד על 5.8 מיליון אנשים.

עלילת הסרט מתרחשת בעיר דימסדייל. גיבוריו הראשיים של הסרט, הם טימי טרנר, הגיבור המקורי של הסדרה קסם של הורים, וסנדקי הפיות שלו (קוזמו, וונדה ופוף). בסרט, טימי בן 23, ולא בן 10 (בהמשך 11), כמו בסדרה המקורית. בסרט, טימי עדיין לומד בכיתה ה', והמורה שלו הוא דנזל קרוקר כמו בסדרה המקורית. בהמשך הסרט, טימי פוגש את טוטי, והוא הכיר אותה מאז ילדותו ומתאהב בה. טריקסי טאנג, בה טימי מאוהב בסדרה המקורית, אינה מופיעה בסרט.

הסרט שודר בישראל ב-23 בנובמבר 2012 וב-18 בדצמבר 2013.

== ביקורת ==
בהקרנת הבכורה ב-9 ביולי 2011, צפו בסרט 5.8 מיליון צופים. הסרט זכה להצלחה הגדולה ביותר מכל ספיישלי הסדרה. הסרט זכה לביקורת חיוביות רבות. הסרט היה הסרט בעל אחוזי הרייטינג הגבוהים ביותר בכבלים, ששודר בשבוע הקרנת הסרט. בעקבות הצלחת יצאו 2 סרטי המשך, אחד נקרא "קסם של חג מולד" והשני קסם של חופשה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סרטים מצוירים למחצה
קטגוריה:סרטים קנדיים
טימי טרנר, תתבגר!
קטגוריה:סרטי התבגרות
הוצאת ש. פרידמן

הוצאת ש. פרידמן בע"מ היא הוצאת ספרים ישראלית אשר הוקמה בשנת 1949 על ידי שמואל פרידמן (1916-1991). 

שמואל פרידמן נולד ב-1916 בליטא ועלה לישראל עם משפחתו בשנת 1920. אביו, משה, היה רוויזיוניסט, הוא דחה את החברות בהסתדרות העובדים הכללית וכתב מאמרים נגד הממסד. במלחמת השפות כתב משה מאמר ביידיש 'אמת על ארץ ישראל', ושמואל וחמשת אחיו היו חברים באצ"ל.

שמואל החל לפרסם חוברות וספרים פוליטיים אולם לאחר תקופה קצרה הבין שישתלם לו יותר להדפיס ז'אנרים פופולרים. מרבית הספרים היו תרגומים מאנגלית ומקצתם מצרפתית. ההוצאה פרסמה מספר גדול של רבי מכר אמריקאים: ענבי זעם, קדמת עדן, ספריה של איין ראנד, ויקי באום, ודיימון ראניון. מתחרתה העיקרית של ההוצאה הייתה מ. מזרחי. 

שמואל איתר נישות נוספות להוצאה לאור. הוא ייסד את מגזין עולם הקולנוע, אשר זכה למכירות נאות, וגם פרסם את הטורים הראשונים של עוזי ושות'. הוא היה מיודד עם הכנענים בנימין תמוז ויונתן רטוש וכך פרסם את ספריהם והם תרגמו עבורו. שמואל השתמש בשם העט 'הדב', כשם בנו דב, על מנת לפרסם ספרים שלא רצה להיות מזוהה עימם. ההוצאה לא הצליחה לקבל סובסידיה להוצאת ספרי לימוד, בשנות החמישים והשישים, בשל השתייכותה הפוליטית ועל כן נאלצה לוותר על כך. 

לאחר מותו של שמואל בשנת 1991 ירשו ילדיו, מלכה פרידמן-שפיר ודב פרידמן, את ההוצאה. מאוחר יותר נרכשה ההוצאה על ידי הוצאת אופוס.
בין מפעלי ההוצאה:
* תרגום כל משלי לה פונטן על ידי יונתן רטוש. 
* עולם הקולנוע - שבועון שעסק בבידור, והופיע בין שנות ה-50 לשנות ה-70.
* טרקלין - ירחון לענייני חברה, כלכלה ותרבות בו הופיעו הטורים הראשונים של עוזי ושות'.
* אנציקלופדיית אופקים חדשים
* עלילות גלגמש, תרגום: שמואל פרידמן.
==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

ש. פרידמן
קטגוריה:חברות ביישוב
ש. פרידמן
קטגוריה:תרגום
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1949
בני לאונרד

בני לאונרד (באנגלית: Benny Leonard, נולד: בנימין ליינר Benjamin Leiner, בעברית: דוב בער בן אברהם גרשון; 17 באפריל 1896 – 18 באפריל 1947) היה מתאגרף מקצועני יהודי-אמריקני ואלוף העולם במשקל קל. לאונרד דורג על ידי מגזין האיגרוף הזירה במקום השמיני מבין המתאגרפים הטובים ביותר ב-80 השנים האחרונות, ובמקום השני בהיסטוריה מבין המתאגרפים במשקל קל. ערוץ הספורט ESPN דרג את לאונרד במקום ה-7 מבין 50 המתאגרפים הגדולים של כל הזמנים. הארגון הבינלאומי למחקר האגרוף קבע בשנת 2005 כי לאונרד הוא המתאגרף הטוב בהיסטוריה במשקל קל.

==ביוגרפיה==
בני לאונרד נולד וגדל באזור הגטו היהודי של לואר איסט סייד במנהטן ניו יורק. את הקריירה המקצוענית שלו כמתאגרף התחיל בגיל 15.

לאונרד התפרסם בשל מהירותו הרבה וטכניקת האיגרוף המצוינת שלו. במהלך הקריירה המקצוענית שלו השיג 183 ניצחונות כאשר 70 מתוכם בנוק אאוט, הפסיד 24 פעמים וסיים בשוויון ב-8 קרבות.

לאחר פרישתו מאיגרוף מקצועני שימש כבעלים לכאורה (איש קש) של קבוצת בייסבול אשר נרכשה על ידי קבוצה יריבה ולאחר מכן נמכרה ופורקה.

בשנים לאחר מכן שימש לאונרד כשופט זירה בקרבות איגרוף. ב-18 באפריל 1947 במהלך קרב אותו ניהל כשופט, לקה בהתקף לב ומת מייד בעודו בתוך הזירה בגיל 51.

בני לאונרד הונצח בהיכל התהילה של האגרוף, בהיכל התהילה של הספורטאים היהודים אמריקנים וביד לאיש הספורט היהודי בישראל.

==קריירת אגרוף==
הקרב הראשון שלו כמקצוען התקיים בשנת 1911 ובו הפסיד בשלושה סיבובים, אולם ב-18 הקרבות הבאים השיג 12 ניצחונות. בשנת 1915 הפסיד בקרב על אליפות העולם במשקל נוצה לאלוף המכהן ג'וני קילביין.

לאחר סדרה של 15 ניצחונות רצופים התמודד בשנת 1916 מול אלוף העולם פרדי וולש בקרב שלא הוכרע על אליפות העולם במשקל קל, ובקרב חוזר ביניהם שנערך 4 חודשים מאוחר יותר, הפסיד.

בשנת 1917 ולאחר סדרה של 17 ניצחונות נוספים, נפגש לאונרד בפעם השלישית מול וולש בקרב על אליפות העולם במשקל קל. הפעם, ובגיל 21 ניצח לאונרד בנוק אאוט והוכתר כאלוף העולם. במשך 8 השנים הבאות הגן לאונרד על תוארו ב-7 קרבות נוספים שבכולם ניצח.

בשנת 1922 התמודד לאונרד בקרב מול אלוף העולם במשקל קל-בינוני וניצח אך נפסל מכיוון שהכה את האלוף לאחר שהפיל אותו לקרשים.

בשנת 1925 הודיע לאונרד על פרישה מאיגרוף מקצועני בעודו מחזיק בתואר אלוף העולם, לטענתו פרישתו באה לבקשת אימו.

בשנת 1931 ולאחר שהפסיד את הונו במפולת הבורסה של 1929 חזר ליאונרד לזירה וניצח ב-23 קרבות. בשנת 1932 התמודד בקרב על התואר מול אלוף העולם ג'ימי מקלרנין והפסיד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מתאגרפים אמריקאים
קטגוריה:מתאגרפים יהודים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:אלופי עולם באיגרוף - משקל קל
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947
מיכאל גולן

מיכאל גולן (נולד בשנת 1978) הוא איש עסקים ישראלי-צרפתי, מייסד חברת התקשורת הסלולרית "גולן טלקום" ומנכ"לה הראשון. החברה נמכרה בחודש אפריל 2017 לקבוצת "אלקטרה".

== קורות חייו ==
נולד כמיכאל בוקובזה (בצרפתית: Michaël Boukobza) בפריז ב-1978 להורים יהודים שהיגרו לצרפת מתוניסיה. בעל תואר שני בניהול וכלכלה מאוניברסיטאות דופין (Dauphine) ו-ESCP Europe בפריז.

בראשית דרכו המקצועית שימש בנקאי השקעות בבנק רוטשילד בפריז, ובהמשך בבנק מורגן סטנלי בלונדון. בינואר 2000 החל לעבוד עבור איל התקשורת הצרפתי קסבייה ניאל, כסמנכ"ל הכספים בחברה Iliad שהקים ניאל, בעלת מותג התקשורת Free.בהמשך מונה לתפקיד מנהל פעילות החברה, וב-2002 החל לכהן כמנכ"ל. החברה עסקה בשיווק חבילות תקשורת מסוג "טריפל" (טלפון, אינטרנט וטלוויזיה רב-ערוצית), ובתקופת ניהולו של גולן, גדל היקף מכירותיה מ-20 מיליון אירו ל-1.2 מיליארד יורו.

ב-2007 עלה לישראל מטעמים ציוניים, ועברת את שם משפחתו ל"גולן". כמו כן, עם בואו לישראל, פנה אליו איש העסקים הצרפתי פטריק דרהי, בבקשה לייצגו בישראל. במשך שנתיים למד גולן את שוק התקשורת בישראל, והכין את הקרקע לרכישת חברת "HOT" בידי דרהי. עם הרכישה מונה לנציגו של דרהי בדירקטוריון החברה, ובהמשך אף מונה בה לתפקיד יועץ למנכ"ל. לאחר התפטרותו מ"הוט" שב לעבוד עם קסבייה ניאל, תחילה מונה לאחראי על ביצוע הרפורמה בעיתון "לה מונד" שרכש ניאל.

ב-2010 הקים יחד עם ניאל את קבוצת התקשורת "גולן טלקום". החברה זכתה ביולי 2011 ברישיון להיות המפעילה הסלולרית החמישית בישראל, לאחר מכרז התדרים הסלולריים שיזם משרד התקשורת. גולן החזיק בשליטה בקבוצה, עם 50% ממניותיה. לאור מעורבותו בעבר של גולן בענייני חברת "מירס", בבעלות דרהי, ביקשה חברת "מירס" שהשתתפה אף היא במכרז, בינואר 2011, להוציא צו מניעה למניעת השתתפותו של מיכאל גולן במכרז התדרים הסלולריים, אך תביעה זו נדחתה בבית המשפט בפברואר 2011.

בשנת 2011 נישא בישראל לדבורה וייל, היורשת של בית האופנה "וייל".

בנובמבר 2015, הודיע שהוא מוכר את גולן טלקום לחברת סלקום תמורת 1.17 מיליארד שקלים חדשים. ב-12 באפריל 2016 רשות ההגבלים העסקיים דחתה רשמית את עסקת המיזוג בין החברות בטענה לכך שהמיזוג יפגע בתחרות ויוביל לעליית מחירים.

בינואר 2017 נחתם הסכם לרכישת גולן טלקום על ידי חברת אלקטרה צריכה תמורת הסכום הנמוך משמעותית של 350 מיליון ש"ח. באפריל 2017 הושלמה הרכישה.

==ראו גם==
* תקשורת סלולרית בישראל

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20120515145618/http://www.golantelecom.co.il/web/ אתר חברת "גולן טלקום"]
* 
* [http://www.gadgety.co.il/41446 גאדג'טי משדר: פרק 5 (14.5.12) – ריאיון עם מיכאל גולן, מנכ"ל גולן-טלקום], באתר גאדג'טי, 15 במאי 2012
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* מובילים במשק, [http://themarketleaders.co.il/business-finance/michael-golan/ מיכאל גולן], באתר [http://themarketleaders.co.il מובילים במשק], 20 מרץ 2017
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים בתחום התקשורת
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים צרפתים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:בנקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:צרפתים ממוצא תוניסאי
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:תקשורת סלולרית בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
טושיהירו טקדה

טושיהירו טקדה (ביפנית: 高田 稔浩; נולד ב-9 בספטמבר 1965) הוא ספורטאי נכה יפני שזכה בעבור המשלחת היפנית בשבע מדליות פאראלימפיות, מהן שלוש מדליות זהב, במשחקים הפאראלימפיים.

==קריירה==
טקדה החל להתאמן במרוצים בכיסאות גלגלים כשהיה בן 30 והשתתף לראשונה במשחקים הפאראלימפיים כשהיה בן 39, בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004). הוא זכה במדליית זהב במרוץ ל-400 מטר כשקבע שיא פאראלימפי (קטגוריה T52) של 1:00.92 דקות, במדליית זהב עם שיא פאראלימפי נוסף של 13:10.86 דקות במרוץ ל-5,000 מטרים, ובמדליית זהב שלישית בתחרות המרתון עם תוצאה של 2:00:02 שעות.

באתונה התחרה טקדה גם במרוץ ל-1,500 מטרים בו זכה במדליית הארד כשסיים את המסלול בזמן של 3:49.76 דקות. (ניצח תומאס גיירשפיכלר שאותו טקדה הקדים בתחרויות אחרות).

טקדה היה לחלק מהמשלחת היפנית גם ל. הוא זכה בשתי מדליות כסף, האחת במרוץ ל-800 מטרים עם תוצאה של 1:53.67 דקות והשנייה במירוץ ל-400 מטרים עם תוצאה של 1:00.32 דקות, שני רק לבן ארצו טומויה איטו שקבע שיא פאראלימפי של 57.25 שניות. הוא זכה בתחרויות גם במדליית ארד אחת, כשסיים את מרוץ המרתון בתוצאה של 1:40.20 שעות, אחרי היפני הירוקזו אויונבארו שזכה במדליית הכסף עם 1:40.10 שעות ותומאס גיירספיצ'לר האוסטרלי שקבע שיא עולם של 1:40.07 שעות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאי ספורט נכים 
קטגוריה:אלופים פאראלימפיים יפנים
קטגוריה:אתלטים יפנים
קטגוריה:אצנים
קטגוריה:רצים למרחקים בינוניים
קטגוריה:רצים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1965
זאו וו קי

זאו וו קי (סינית מסורתית: 趙無極; 13 בפברואר 1921 – 9 באפריל 2013) היה אמן סיני-צרפתי.

== ביוגרפיה ==
זאו נולד למשפחה משכילה בבייג'ינג. כשהיה בן חצי שנה, עזבה המשפחה לעיר נאנטונג, אשר צפונית לשנגחאי. הוא למד קליגרפיה בנעוריו, בין השנים 1935 ל-1941 בבית ספר לאמנות בהאנגג'ואו ואחר כך לימד שם. בשנת 1948 עבר לחיות עם אשתו המלחינה לאן-לאן בפריז, שם התאזרח וזכה לתמיכתם של ז'ואן מירו ופבלו פיקאסו. בשנת 1951 נסע לשווייץ, שם נחשף ליצירותיו של פאול קלה אשר הותירו השפעה על סגנונו.

הוא התגרש מאשתו באמצע שנות החמישים וב-1957 נסע לארצות הברית והתגורר בניו יורק. הוא התיידד עם האמן והמשורר אנרי מישו. ב-1983 חזר לראשונה לסין, כאשר תערוכה שלו הוצגה במוזיאון לאמנות יפה של בייג'ינג.

יצירתו התאפיינה בשילוב של ציור מופשט מערבי, יחד עם מסורת קליגרפית סינית. רבים מציוריו אופיינו בצבעים בהירים ומלאי אור.

זוכה פרס הפרמיום אימפריאלה לשנת 1994.

נפטר בניון שבשווייץ בגיל 92.

== לקריאה נוספת ==
* Zao Wou-Ki: works, writings, interviews, José Frèches

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.parisbeijing-gallery.com/gallery/ ציורים של זאו וו קי]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנים סינים
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1921
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1921
קטגוריה:סינים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2013
גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה

גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה (גרמנית: Georg Friedrich, Prinz von Preussen; נולד ב-10 ביוני 1976), הוא יורש העצר של בית המלוכה הוהנצולרן, השושלת אשר שלטה בממלכת פרוסיה ובקיסרות הגרמנית.

==ביוגרפיה==
גאורג פרידריך נולד ב-10 ביוני 1976 בברמן, ללואי פרדיננד, נסיך פרוסיה ודונאטה, רוזנת קסטל-רידנהאוזן, בתם של זיגפריד, נסיך קסטל-רידנהאוזן ואירנה, רוזנת זולמס-לאובך. הוא נצר לווילהלם השני, אשר היה הקיסר האחרון בגרמניה, וגלה עם סיום מלחמת העולם הראשונה בשנת 1918.

בילדותו למד גאורג פרידריך באולדנבורג ובברמן שבגרמניה. אחר כך למד בגלאלמונד קולג' (Glenalmond College) שבסקוטלנד. לאחר מכן שירת שנתיים בצבא הגרמני ולמד כלכלה בפרייברג. כיום הוא עובד בחברה אשר עוזרת לאוניברסיטאות למסחר פיתוחים טכנולוגים.

לאחר מות סבו לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה בשנת 1994, מונה גאורג פרידריך לראש בית הוהנצולרן. אולם, דודיו פרידריך וילהלם, נסיך פרוסיה ומיכאל, נסיך פרוסיה עתרו נגד המינוי לבית המשפט בגרמניה, בטענה שהדחתם מראשות הבית, משום שנשאו נשים פשוטות עם, אינה שוויונית, מפלה ואינה חוקתית. בית המשפט המחוזי בשטוטגרט קיבל את טענותיהם, אולם בשנת 2005 פסק בית המשפט האזורי הגבוה, לטובת גאורג פרידריך, והוא אף היורש של נכסי המשפחה.

==משפחתו==
בשנת 2011 התחתן גאורג פרידריך עם חברתו סופיה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרנץ-אלכסנדר, נסיך איזנבורג וכריסטינה פון זאומה-יטש, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* קרל פרידריך, נסיך פרוסיה (נולד ב-2013)
* לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה (נולד ב-2013)
* אמה מריה, נסיכת פרוסיה (נולדה ב-2015)
* היינריך, נסיך פרוסיה (נולד ב-2016)

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20030727133244/http://www.preussen.de/en/heute.html אתר האינטרנט של בית הוהנצולרן]
* [http://online.wsj.com/article/SB10001424053111904787404576530392758604496.html?mod=googlenews_wsj No Titles, No Subjects, No Problem: Germans Join Royal Wedding Craze]

קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1976
רביעיית תל אביב

רביעיית תל אביב הייתה רביעיית מיתרים, שייסד הכנר חיים טאוב בשנת 1960. חבריה המקוריים היו: חיים טאוב, כינור ראשון, מנחם ברוייאר, כינור שני, דניאל בנימיני, ויולה ועוזי ויזל, צ'לו. כל נגני הרביעייה היו ילידי תל אביב ומכאן שמה. זמן קצר לאחר הקמת הרביעייה החליף אורי פיאנקה את ברוייאר בתפקיד הכינור השני. שלושה מהם - טאוב, בנימיני ופיאנקה - היו נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. הרביעייה פעלה למעלה מ-30 שנה, בישראל ומחוצה לה, וזכתה להצלחה רבה הן בארץ והן בעולם.
== היסטוריה ==
ההופעה הראשונה של הרביעייה הייתה במוזיאון תל אביב הישן, בשדרות רוטשילד 16, במאי 1960. בתוכנית היו רביעייה ברה מז'ור של מוצרט, ק. 575, רביעיית "הנבל" של בטהובן אופוס 74, וחמישיית הקלרינט של ברהמס, עם הקלרינטן יונה אטלינגר, שהיה גם הוא חבר התזמורת הפילהרמונית.

רביעיית תל אביב הוזמנה לסיור קונצרטים באוסטרליה, במסגרת פסטיבל בטהובן שנערך שם. הדעות בתזמורת הפילהרמונית נחלקו בשאלה, אם התזמורת מסכימה עקרונית ליציאת גוף קאמרי מבין חבריה לחו"ל, אך בהצבעה חשאית אושרה הנסיעה, ובסופו של דבר צמחה ממנה הזמנה גם לתזמורת עצמה.} 

חיים טאוב מתאר את קשיי הנגינה ברביעיית מיתרים:
 

אך חיים טאוב מדגיש גם את ההנאה שמפיק נגן מנגינת מוזיקה קאמרית, אם לעצמו ואם לכמה מאות ידידים.

רביעיית תל אביב המשיכה לפעול עד שנות ה-90'. הוויולן דניאל בנימיני נפטר ב-1993. 

בשנת 1997 קמה רביעיית מיתרים חדשה באותו שם אך בהרכב נגנים שונה.

== הקלטות ==

מהקלטותיו של אטלינגר ידועה במיוחד ההקלטה של חמישית הקלרינט של ברהמס עם רביעיית תל אביב, שהופיעה בשנות ה-60 בתקליט של חברת Decca, ונחשבת על ידי מבקרים לאחד משיאי הביצוע בהקלטות היצירה.
ההקלטה יצאה מחדש בשנות ה-80 על תקליטור בתפוצה מוגבלת של חברת סוני, יחד עם חמישית הקלרינט של מוצרט, גם היא בביצוע עם רביעית תל אביב.
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/digitallibrary/pages/viewer.aspx?presentorid=NNL_Ephemera&DocID=NNL_Ephemera700259340 מודעה להופעת הרביעייה] באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:רביעיות מיתרים ישראליות
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
חטיבת ההפעלה המבצעית

חטיבת ההפעלה המבצעית היא יחידה צבאית השייכת לאגף המודיעין (אמ"ן) של צה"ל, והיא הגוף האמון על ריכוז פעילותם של מערכי המודיעין השונים באגף, ניהול מבצעי היחידות המיוחדות הכפופות לאגף המודיעין, וחיזוק התקשורת בין דרגי המודיעין הבכירים והאסטרטגיים לבין קציני המודיעין בשטח, כדי להביא להשמדתן של מטרות איכות במערכי האויב בזמן קצר. מלבד הכנת בנק המטרות אחראית החטיבה גם על איסוף מודיעין רגיש ומדויק על בכירי ארגוני הטרור.

בראש היחידה עומד קצין בדרגת תת-אלוף.

== היסטוריה ==

=== הקמה ===
בשנת 2007 החליט ראש אמ"ן, האלוף עמוס ידלין, על הקמת החטיבה בעקבות לקחי מלחמת לבנון השנייה ובהם הצורך במודיעין איכותי על יעדים בטרם פעולה צבאית והצורך ב"בנק מטרות" איכותי ורחב. מפקד חטיבת ההפעלה הראשון היה ניצן אלון.

=== המערכה שבין המלחמות ===
מאז תחילתה של המערכה שבין המלחמות (המב"מ) לוקחת חלק חטיבת ההפעלה המבצעית באמ"ן תפקיד בגיבוש המערכה, עיצובה ואמצעי הפעולה שלה.

=== מלחמת חרבות ברזל ===
כשלושה חדשים לפני מתקפת הפתע התכנס דיון בפורום סגור אצל ראש חטיבת ההפעלה באמ"ן, תא"ל ג'. באותו הדיון הוא קבע "אין לישראל מודיעין אינטימי בקרב מקבלי ההחלטות בחמאס. וראוי שהמפקדים בשטח ייערכו בהתאם".

== מבנה ==
החטיבה בנויה משלשה זירות אזוריות:<ref name=":0" />
{| class="wikitable"
|+
!שם 
!תפקיד
|-
! colspan="2" |זירות אזוריות
|-
!זירה פלסטינית
|אמונה על פעילות אמ"ן יהודה ושומרון ורצועת עזה.
|-
!זירה צפונית
|אמונה על פעילות אמ"ן במרחב הלבנט.
|-
!זירת העומק
|אמונה על איראן ושאר המזרח התיכון.
|-
! colspan="2" |יחידות נוספות
|-
!המרכז למבצעי תודעה (מל"ת)
|היחידה ללוחמה פסיכולוגית
|-
!המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי (מש"ב)
|עוסקת בשיתופי פעולה מודיעיניים בינלאומיים.
|-
!מחלקת שבויים ונעדרים
|אחראית על התיאום מטעם צה"ל וכן מטעם ראש הממשלה לטיפול 
בנושא השבויים והנעדרים והערכת המצב המודיעינית למשא ומתן.
|}
*

==ראשי חטיבת ההפעלה המבצעית==
{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0
|- bgcolor="#008000"
!שם||תקופת כהונה||הערות
|-
| ניצן אלון || 2007–2009 || מקים החטיבה וראשה הראשון. לימים ראש אמ"ץ
|-
| הרצי הלוי || 2009–2011 || לימים הרמטכ"ל
|-
| ליאור כרמלי || 2011–2013 || לימים ראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר
|-
| ק' || 2013–2016 ||
|-
| גבי פורטנוי || 2016–2019 || לשעבר מפקד יחידה 9900
|-
| יוסי שריאל<ref></ref>|| 2019–2021 || לימים מפקד יחידה 8200
|-
| ג' || 2021– הווה ||
|}
ב-17 ביולי 2023 הוחלט על העלאתו של מני ליברטי לדרגת תא"ל ומינויו לראש חטיבת ההפעלה המבצעית באמ"ן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אגף המודיעין
אשת כהן

במונח התורה וההלכה, לאשת כהן (או כהנת) ניתן חשיבות מיוחדת כולל דינים שונים משאר נשי ישראל. התורה מזכה אותה באכילת קדשים קלים וחלקים משאר מתנות כהונה. במקרה שנאנסה היא אסורה לבעלה.

== היטמאות כהן לאשתו ==
בפרשת אמור התורה מתירה היטמאות כהן לקרוביו ואילו אשתו איננה מוזכרת בין הנמנים וכמו כן בספר יחזקאל; . חז"ל קבעו כי לומדים מהמילה "לשארו" שרשאי הכהן לטמא לאשתו -ויש סוברים שאף חובה. ואילו יש סוברים שאין הכרח מהכתוב שמחייב בעלה הכהן ליטמא לה 

ואילו בתלמוד ירושלמי מסופר אודות כהן שסירב להיטמא לאשתו; 

== בחיי הנישואין ==

לפי ההלכה, אשת כהן שאמרה לבעלה נאנסתי ואף במקרה שיש עד אחד לדבר -אינה אסורה עליו. ואילו במקרה שהיא מורדת בבעלה היא רשאית לאכול בתרומה כל עוד שבעלה לא גירשה.

=== נאנסה ===

על אף שאשת כהן שנאנסה אסורה לחזור לחיות עם בעלה, יש לבעלה כהן לפרוע את כתובתה.

== פרטי דינים ==
לאשת כהן יש בזכותה לאכול קודשים (קלים). גם דיניה שונים מבנות ישראל בטבילתה לטהרה. ואילו במקרה שאשת כהן סוטה מבעלה התורה קובעת מנחת סוטה מיוחדת כי אינה נאכלת לכהנים ובמקרה שנאנסה של לרצונה, מונעתה מלחזור לחיי נישואין עם בעלה הכהן.

יש דעה שניתן לפדות בכור מאת אשת כהן ויש חולקים ואומרים שפודים רק מזכרי כהונה בלבד 

== בזמן בית המקדש ==

בתלמוד מסופר כי נשי הכהנים היו רגילות לטוות בגדי כהונה לבניהם הכהנים, וגם היו מספקות מחיה וכסות לרוצחים בשגגה שהתיישבו בערי מקלט.

== ראו גם ==
* בת כהן
* הסרט אשת כהן עוסק באשת כהן שנאנסה

==לקריאה נוספת==
* אנציקלופדיה תלמודית, הערך אשת כהן

==הערות שוליים==

קטגוריה:כהונה
קטגוריה:משפט עברי: דיני משפחה ואישות
קטגוריה:הלכות אישות
קטגוריה:נישואים ביהדות
קטגוריה:מונחים לנשים
אמדאוס (מחזה)

אמדאוס (באנגלית: Amadeus) הוא מחזה מאת פיטר שאפר, המציג ביוגרפיה בדיונית של המלחין וולפגנג אמדאוס מוצרט, תוך התמקדות ביריבות בין מוצרט לבין מלחין החצר אנטוניו סליירי. המחזה שימש השראה לסרט אמדאוס מאת מילוש פורמן משנת 1984, שגם עבורו כתב שאפר את התסריט. ההצגה עצמה, שעלתה לראשונה בשנת 1979, נוצרה בהשראת הטרגדיה הקצרה של פושקין: מוצרט וסליירי.

במחזה נעשה שימוש רב במוזיקה של מוצרט, סליירי ומלחינים אחרים בני התקופה. העלילה מתמקדת ביחסי הטינה בין מוצרט לבין סליירי המבוגר והמתקנא בכישרונו המתפרץ של מוצרט הגאון, מאבק שמוביל לאובדן השפיות, רצח והתאבדות. בסצינות המפתח של המחזה מופיעים הצגות הבכורה של האופרות של מוצרט: החטיפה מן ההרמון, נישואי פיגארו, דון ג'ובאני וחליל הקסם.

המחזה הועלה בארץ שלוש פעמים:
בתיאטרון "הקאמרי" בשנת 1982, בתרגום דן מירון ובבימוי היי קילוס, בכיכובם של מיכאל ורשביאק בתפקיד מוצרט ועודד תאומי בתפקיד סליירי;
בתיאטרון הבימה בשנת 1994, בתרגום של גדי רול, בבימויו של מיכאל גורביץ' ובכיכובם של משה בקר ואלון אופיר; ושוב ב-2008 בתיאטרון הקאמרי בתרגום של דורי פרנס, בבימויו של עמרי ניצן, עם איתי טיראן בתפקיד מוצרט ויצחק חזקיה בתפקיד סליירי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/playlist?list=PL7E77810AC7045635&feature=plcp ההצגה "אמדיאוס" במלואה], בבימויו של מיכאל גורביץ', בתיאטרון הבימה, 1 ינואר 1994, מצויה ביו טיוב
* [http://www.michaelgurevitch.co.il/index.php?option=com_flippingbook&view=book&id=5%3A2010-08-08-21-11-47&catid=2%3A2010-08-13-06-14-33&Itemid=12 תוכנית ההצגה], באתר של מיכאל גורביץ'

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזות אנגליים
קטגוריה:מחזות 1979
קטגוריה:מחזות זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:זוכי פרס טוני למחזה הטוב ביותר
מרכז האימונים האולימפי של ריו דה ז'ניירו

מרכז האימונים האולימפי (בפורטוגזית: Centro de Treinamento Olímpico) הוא קומפלקס אולמות ספורט גדול שנבנה ב"בארה אולימפיק פארק" ברובע בארה דה טיז'וקה שבריו דה ז'ניירו, לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). מרכז האימונים האולימפי אירח גם טורנירים במשחקים הפאראלימפיים. קומפלקס האולמות הוקם לצד מתקני ספורט אחרים שהוקמו במתחם בשנים האחרונות ובעתיד ישמש כמרכז אימונים אולימפי לספורטאים הברזילאים. על פי התכנון המקורי הקומפלקס נועד להכיל ארבעה אולמות שאותם ניתן יהיה לחבר את האולמות בעת הצורך לחלל משותף אם כי תוכנית זאת שונתה עם הזמן. לאחר האולימפיאדה ישמש המתחם כמרכז האימונים המרכזי של הספורטאים בברזיל המשתתפים באולימפיאדות ואירועי ספורט נוספים ולאימונים ב-12 מקצועות שונים כשבאולם במרכז עצמו ובאולמות הסמוכים בקריית הספורט ניתן אף לקיים תחרות שונות.

את קומפלקס האולמות תכנן משרד האדריכלים המקומי "ויגלייקה" כשלוש טבעות אובליות העולות אחת על השנייה והביתנים מחופים מבחוץ בזכוכית וקורות עץ אנכיות המעוצבות כגל במחווה ליצירות אדריכליות מודרניסטיות מפורסמות מהעבר בברזיל.

מרכז ההדרכה כולל שלושה אולמות הממוקמים בשורה במבנה אחד: כולם מכונים קריוקה ארנה וממוספרים מאחד עד שלוש: 
* אולם 1 מכיל 16,000 מקומות ויארח את טורניר הכדורסל האולימפי ואת טורנירי הכדורסל נכים והרוגבי נכים במשחקים הפאראלימפיים. על פי הפרסומים לאחר המשחקים תוקטן קיבולת האולם ל-6,000 מקומות בלבד (חלקם זמניים) ויתווספו בו חדרי אימונים לספורטאים. 
* אולם 2 מכיל 10,000 מקומות ויארח את טורנירי הג'ודו והטאקוונדו האולימפיים ותחרויות כדוריד נכים וג'ודו לנכים במשחקים הפאראלימפיים. לאחר האולימפיאדה יוסרו המושבים ויחד עם אולם 1 ישמש המתחם כמרכז אימונים הכולל מספר חדרי אימונים לספורטאים.
* אולם 3 מכיל אף הוא 10,000 מקומות ויארח באולימפיאדה את תחרויות ההיאבקות והטאקוונדו והסיף ולאחר מכן את טורניר כדורעף הנכים. לאחר האולימפיאדה יפורקו היציעים והמבנה יוסב לבית ספר לספורטאים. 

בנוסף יפעל לצד המתחם מלון ייעודי לספורטאים ומרכז לרפואת ספורט. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
אריה זסלני

אריה זַסְלַנִי (1911 – 25 באוגוסט 1968) היה פסיכיאטר ירושלמי. לזכרו הקימה אלמנתו את ארגון ער"ן.

==ביוגרפיה==
זסלני נולד בירושלים, בנו של הרב אהרן יצחק זסלנסקי ואחיו הצעיר של ראובן זסלנסקי (לימים שילוח, מראשי שירותי הביטחון במדינת ישראל).

באמצע שנות ה-30 יצא זסלני לפירנצה ולמד שם רפואה. שם פגש את אשתו, מריה ברטה זסלני ונישא לה. לזוג לא נולדו ילדים, שכן מריה הייתה עקרה, בשל מחלת הפוליו שבה לקתה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס זסלני לצבא הבריטי. בתחילה שירת תחת פיקודו של אורד וינגייט במערכה במזרח אפריקה בלחימה לשחרור אתיופיה, כחלק מקבוצת רופאים יהודים, בהם אף משה וולמן, שנשלחו לחזית זו. עם תום הלחימה בחזית זו, ב-1941 שירת בחזית המדבר המערבי כרופא צבאי, ולצדו רעייתו מריה ברטה.

לאחר המלחמה שבו בני הזוג זסלני לירושלים. זסלני שימש במשך כ-18 שנים כמנהל שירותי בריאות הנפש של בתי הספר בירושלים, וכן כיועץ פסיכיאטרי בעיריית ירושלים. הוא התמחה בטיפול באנשים אובדניים, והצליח להניא רבים מלהתאבד.
זסלני נפטר בשנת 1968 מהתקף לב, והוא בן 57. נטמן לצד אחיו ראובן שילוח בבית העלמין סנהדריה בירושלים.

לאחר מותו, בשנת 1971, ייסדה רעייתו מריה ברטה את ארגון ער"ן המתמחה במתן עזרה נפשית בטלפון לאנשים במצוקה, על מנת להנציח את זכרו של בעלה, כדרכו של זסלני בחייו. הארגון, שסניפו הראשון שכן בביתה של זסלני, הפך לארגון ארצי ולו רשת של מתנדבים בכל רחבי הארץ.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* אוריה באר, [http://blogs.bananot.co.il/showPost.php?itemID=19918&blogID=161 40 שנה לער"ן או – זוג המייסדים זסלני שנשכח]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכיאטרים ישראלים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פירנצה
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
ליל קים

קימברלי דניס ג'ונס (באנגלית: Kimberly Denise Jones; נולדה ב-11 ביולי 1974), הידועה בשם הבמה שלה ליל קים (Lil' Kim), היא ראפרית ושחקנית אמריקאית.

==ביוגרפיה==
נולדה וגדלה בברוקלין, ניו יורק. ברוב שנותיה כמתבגרת גדלה ברחובות העיר לאחר שגורשה מביתה. היא עסקה בראפ כתחביב והושפעה מראפריות ידועות מסוף שנות השמונים, בהן MC Lyte ו-The Lady of Rage. הראפר הנוטוריוס בי. איי. ג'י. התרשם מיכולותיה וצירף אותה ב-1995 ללהקת הראפ Junior M.A.F.I.A שהקים. באותה שנה יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "Conspiracy", שזכה להצלחה והניב מספר להיטים.

הצלחת הלהקה הזניקה את קריירת הסולו של ליל קים, שהוציאה אלבום בכורה בשם "Hard Core" ב-1996. האלבום הגיע במכירות לאלבום פלטינה כפול, ומתוכו דורגו במצעדי הראפ במקום הראשון שלושה להיטים: "No Time", "Not Tonight (Ladies Night remix)" ו-"Crush on You". גם אלבומיה הבאים, The Notorious K.I.M. (2000) ו-La Bella Mafia (2003) זכו למעמד אלבומי פלטינה לאחר הצלחתם במכירות; בכך הייתה ליל קים לראפרית היחידה מלבד מיסי אליוט שזכתה לשלושה אלבומי פלטינה.

הקריירה שלה זכתה לחיזוק גם לאחר שהשתתפה בחידוש המצליח ללהיט "Lady Marmalade", לצד כריסטינה אגילרה, פינק ומאיה; הסינגל יצא כחלק מפסקול הסרט "מולין רוז'", ושהה שבעה שבועות בראש מצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי. ליל קים הייתה מועמדת מספר פעמים לאורך השנים לפרס גראמי, ועד כה זכתה בפרס רק ב-2002, לאחר הצלחת שיר זה, בקטגוריית הרכב הפופ הווקלי הטוב ביותר.

לאורך השנים השתתפה ליל קים במספר סרטים אמריקאים בתפקידי משנה ותפקידי אורח, בהם "יש לה את זה" (1999), "זולנדר" (2001) ו"סופרהירו" (2008), וכן בתפקיד ראשי במערבון "Gang of Roses" (2003) ובקומדיה השחורה "Lil' Pimp" (2005). היא השתתפה בתפקידים קטנים גם במספר סדרות טלוויזיה.

ב-2005 הואשמה ליל קים בעדות שקר בפני בית המשפט, כאשר שיקרה לגבי מעורבותם של חבריה בירי שהתרחש ארבע שנים לפני כן. היא נכלאה וישבה במאסר בבית כלא בפנסילבניה, במשך עשרה חודשים. ב-2006 יצאה סדרת טלוויזיה בכיכובה, "Lil' Kim: Countdown to Lockdown", המתעדת את השבועיים האחרונים של ליל קים לפני כניסתה לכלא; הסדרה שודרה ברשת BET האמריקאית וזכתה להצלחה.

במהלך תקופת מאסרה יצא אלבומה הרביעי, "The Naked Truth"; האלבום זכה לשבחי המבקרים, אך לא הצליח במכירות. ב-2009 חזרה לתודעה הציבורית כאשר כיכבה בעונה השמינית של הגרסה האמריקאית לתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", והגיעה למקום החמישי, יחד עם הרקדן דרק האף. במקביל החלה להוציא מספר סינגלים, לקראת יציאת אלבומה החמישי ב-2012.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 1995: Conspiracy (עם Junior M.A.F.I.A.)
* 1996: Hard Core
* 2000: 
* 2003: La Bella Mafia
* 2005: The Naked Truth
* 2019: 9

=== מיקסטייפים ===
* 2008: 
* 2011: Black Friday
* 2014: Hard Core 2k14
* 2016: Lil Kim Season

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ראפריות אמריקאיות
קטגוריה:אמניות אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
סמל המבורג

סמל המבורג (בגרמנית: Landeswappen Hamburgs) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית המבורג והוא קיים בשלוש גרסאות, גדולה, קטנה וימית. הופעתו הראשונה בעיצוב הנוכחי, נמצאה בחותם מ-1245.

==תיאור==
הסמל מורכב ממגן אדום שעליו טירה לבנה בעלת שלושה צריחים. מעל הצריחים הצדדיים מוצגים כוכבים משושים ואילו הצריח האמצעי הוא בעל כיפה שעליה צלב והוא מסמל את קתדרלת המבורג ואת היותה עיר בישופות. הצריחים המבוצרים והשער הסגור מסמלים את נחישות העיר להגן על עצמה. משני צידי המגן תומכים בו אריות זהובים העומדים זקופים. הציצה היא קסדה בעלת שלוש נוצות טווס ושישה מעטים לבנים.<br />
הסמל הקטן מורכב מהמגן לבדו ובסמל הימי נוסף עוגן כחול מאחורי הטירה.

==היסטוריה==
המוטיב המרכזי בסמל - הטירה, הכוכבים והצלב הופיעו בסמלים החל מהמאה ה-12 כשמידי פעם נערכו שינויים קטנים בעיצובם. שער הטירה מתואר פתוח או סגור ולעיתים כשער מתרומם. כמו כן, עד 1752 היו צבעי המגן הפוכים: טירה אדומה על רקע לבן. ב-1952 נקבע הסמל בחוקת המבורג.<br />
ב-1623 הוקמה בהמבורג מועצת ימייה כדי להגן על הנמל ועל המים הטריטוריאליים של העיר וב-1642 נקבע הסמל הימי. הסמל יצא משימוש בתקופת הכיבוש הצרפתי ב-1811 ומועצת הימייה פורקה ב-1814 וכיום הוא משמש כסמל ייצוגי בלבד.<br />

<gallery>
Seal City of Hamburg 1241 replica.jpg|החותם מ-1241, ניתן לראות את השער פתוח
Hamburg coat of arms 1605.png|הסמל ב-1605
Coat of Arms of Hamburg.svg|הסמל בזמן האימפריה הגרמנית 1871–1918
Hamburg Wappen NS.jpg|הסמל בזמן שלטון הנאצים 1933–1945
</gallery>

==ראו גם==
* דגל המבורג

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.crwflags.com/fotw/flags/de-hh).html תיאור הסמל (אנגלית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:המבורג
המבורג
רביעיית תלמוס

רביעיית תלמוס היא רביעייה קולית ירושלמית אשר מורכבת מהזמרים: שלי ברלינסקי, נעמה נצרתי, יגאל קמינקא ועודד שומרוני. 
== היסטוריה ==
הרביעייה הוקמה בשנת 2002, עם זמר הקונטרה טנור דורון שלייפר. בשנת 2010 החליף את דורון שלייפר הזמר יעקב הלפרין והחל משנת 2016 יגאל קמינקא משמש בתפקיד זמר הטנור של הרביעייה. 

ההרכב הופיע לראשונה בחורף 2002. מאז הוא מרבה להופיע בקונצרטים שונים באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, במרכז למוזיקה במשכנות שאננים, בפסטיבל יחיעם, בפסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, בפסטיבל אבו גוש, באוניברסיטה העברית, בטלוויזיה הישראלית, ב"קול המוסיקה", ובמקומות רבים נוספים.

== רפרטואר ==
הרביעייה שרה בעיקר מוזיקת א-קפלה, ומתמחה בביצוע מדריגלים מתקופת הרנסאנס, ובמוזיקה ישראלית חדישה, תוך שימת דגש על ביצוע יצירות ועיבודים מקוריים של מלחינים ישראלים צעירים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:להקות א-קפלה ישראליות
קטגוריה:רביעיות ווקאליות
ג'ודי שכטר

ג'ודי דויד שכטר (באנגלית: Jody David Scheckter; נולד ב-29 בינואר 1950 בדרום אפריקה) הוא נהג מרוצים יהודי אשר היה אלוף העולם למכוניות מרוץ מדגם פורמולה 1 בשנת 1979.

==חייו==
שכטר נולד באיסט לונדון והתחנך בסלבורן קולג'. בשנת 1970 עבר לבריטניה והחל להתקדם במהירות בדרגות השונות של נהגי המרוצים.

שכטר נודע בסגנון נהיגה אגרסיבי במיוחד והיה מעורב בתאונות רבות לאורך הקריירה שלו. אלוף העולם אמרסון פיטיפלדי אף הגדיר אותו כ"נהג המסוכן לעצמו ולסביבתו אשר אינו ראוי להתחרות בסבב".

לאחר פרישתו מנהיגת מרוצים הקים שכטר חברה העוסקת בבניית סימולטורים לכלי ירייה לצורכי אימון עבור כוחות הביטחון.

מאז העשור הראשון של המאה ה-21 התגורר שכטר בחווה בבריטניה, ועסק בחקלאות אורגנית. שכטר נשוי בפעם השנייה ולו 6 ילדים.

ג'ודי שכטר זכה להנצחה ביד לאיש הספורט היהודי.

==קריירה בפורמולה 1==
התחרות הראשונה של שכטר כנהג פורמולה 1 התקיימה בשנת 1972 כאשר נהג עבור קבוצת מקלארן. בשלב מסוים במירוץ דורג במקום השלישי אך לבסוף סיים במקום התשיעי. בשנת 1973 התחרה ב-5 מרוצים ובמקביל נהג גם במכוניות מרוץ מדגם פורמולה 5000 וזכה באליפות. במהלך מרוץ בבריטניה היה מעורב שכטר בגרימת תאונה של 12 מכוניות. התאחדות נהגי המירוץ דרשה להשעותו מיידית וקבוצתו נענשה בביטול השתתפותה בארבעת המרוצים הבאים.

בשנת 1974 עבר לנהוג בקבוצת "טירל" כנהג הבכיר. בעונה זו זכה בניצחונות במרוצים שהתקיימו בשוודיה ובבריטניה ובמקום השלישי הכללי בתום העונה. בשנת 1975 לא התחרה אך בשנה שלאחריה חזר להתחרות ולנהוג עבור קבוצת טירל וזכה שוב במקום השלישי באליפות הנהגים.

בשנת 1977 עבר לנהוג עבור הקבוצה החדשה של "וולטר וולף". הוא זכה בניצחונות בשני מרוצים וסיים את העונה כולה במקום השני באליפות הנהגים אחרי ניקי לאודה. בשנת 1978 סיים את העונה במקום השביעי הכללי ועבר לנהוג עבור קבוצת פרארי ביחד עם ז'יל וילאנייב. מבקרים טענו כי אופיו וסגנונו של שכטר לא יתאימו להתנהלותה של קבוצת פרארי אך בשנת 1979 זכה בשלושה ניצחונות במרוצים ובתואר אלוף העולם. קבוצת פרארי עצמה זכתה באותה העונה גם באליפות היצרנים.

בשנת 1980 פרש שכטר מנהיגת מרוצים ומקבוצת פרארי אשר נאלצה להמתין 21 שנים עד שמיכאל שומאכר זכה באליפות כאשר הוא נוהג ברכב של הקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ בריטים
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:ספורטאים דרום אפריקאים
קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ יהודים
קטגוריה:נהגי פורמולה 1
קטגוריה:נהגי קבוצת פרארי
קטגוריה:נהגי קבוצת מקלארן
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפדרציה הבין-לאומית לרכב
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1950
תירוש (משקה)

תירוש הוא נוזל שמופק מפרי המכיל את המים, הסוכרים, החומצות האורגניות, המינרלים וחומרים נוספים שנמצאים בפרי, נטול שומנים המצויים בפרי מהם מופק שמן.
== שימושים ==
השימוש העיקרי במונח תירוש הוא עבור נוזלים המיועדים להתססה להכנת משקאות אלכוהוליים. כאשר תירוש משמש לשתייה כמות שהוא או לאחר הליך פסטור, הוא נקרא מיץ.

== הכנה ==
=== סחיטה ===
הדרך הנפוצה להכנת תירוש היא באמצעות סחיטה (מיצוי). בעת העתיקה נסחטו ענבים ליין על ידי דריכת ענבים.

=== בישול ===
כאשר חומר הגלם להכנת התירוש דל בנוזלים (למשל דגנים) הפקת התירוש מתבצעת על ידי בישול החומר במים.
=== סינון ===
לאחר הסחיטה או הבישול, מסונן לעיתים התירוש מחלק מהחומרים ששימשו להכנתו או מכולם.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:מיצים
צבי עזריה

הרב ד"ר צבי עזריה (הלפגוט) (8 בספטמבר 1913 – 22 במאי 2002) היה חבר הנהלת יד ושם, רב ביוגוסלביה ובגרמניה ורבּהּ הראשון של סביון.

==קורותיו==
עזריה נולד בחבל וויבודינה שבסרביה, אז חלק מממלכת הונגריה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית, בשם הרמן הלפגוט, לקלמן וחנה רחל הלפגוט. ב-1932 החל את לימודיו בסמינר התאולוגי היהודי בסרייבו בהנהלת מוריץ לוי, ובהמשך בבית המדרש לרבנים בווינה. כמו כן, בשנים 1934–1938 למד מזרחנות שמית באוניברסיטת וינה. בשנת 1938, בעקבות איחוד אוסטריה עם גרמניה הנאצית, נמלט מווינה והמשיך את לימודיו בבודפשט. הוסמך כרב והשלים תואר דוקטור לפילוסופיה.

לאחר סיום לימודיו, כיהן כרב בקהילת וליקי-בצ'קרק (אז פטרובגרד, ולימים זרניאנין) שביוגוסלביה. במלחמת העולם השנייה, שירת כרב צבאי בצבא היוגוסלבי, נפל בשבי הגרמני, וישב בו ארבע שנים במחנות שבויים בשטרסבורג, נירנברג ובפומרניה, אחר כך במחנה לקצינים שבויים Oflag VI C באוסנבריק. במהלך השבי היה פעיל בחיי הדת, הרוח והתרבות של השבויים היהודים . עם שחרורו מהשבי, ב-1945, הגיע למחנה העקורים ברגן-בלזן, שם סייע לניצולי שואה. לאחר מכן התמנה כרב הראשי לקהילות באזור הכיבוש הבריטי בגרמניה ופעל לגיוס לוחמים ל"הגנה" מקרב ניצולי השואה.

בשנת 1948 עלה לישראל, עבד בבית רוטנברג בחיפה ושירת בצה"ל. בתפקידו האחרון היה קצין הסעד הראשי של חיל הרפואה. בשנות החמישים נשלח לגרמניה המערבית, שם היה רבה של קלן. הוא ארגן עלייה וטיפח את הקשרים בין ישראל לגרמניה.

בשנת 1961 שב לישראל והחל לכהן (בהתנדבות) כרבה של סביון. בשנים 1966–1970 שימש גם כרב הראשי של יהודי מדינת סקסוניה התחתונה בגרמניה המערבית.
פעל להנצחת זכר השואה. הוא היה ממקימי ארגון "שארית הפליטה", יו"ר ארגון הלוחמים היוגוסלביים בארץ וחבר בהנהלה ובמועצה של יד ושם.

פרסם שורה של ספרים העוסקים בתולדות עם ישראל, בתקופת השואה ובפילוסופיה.

היה נשוי למלכה לבית בודנר. נפטר בשנת 2002.

== לקריאה נוספת ==
* מבט לאחור: קובץ ליובלו של ד"ר צבי עזריה, תל אביב: אל"ף הוצאה לאור, 1963
* צבי עזריה, עדים אנחנו, תל אביב: יבנה, 1970

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.yadvashem.org/he/education/educational-materials/learning-environment/helfgot.html מערך שיעור בנושא דמותו ופועלו של הרב ד"ר צבי עזריה הרמן-הלפגוט], באתר יד ושם

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני יישובים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:שבויים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא יוגוסלבים
קטגוריה:יוגוסלבים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002