OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מבצע סיגל

מבצע סיגל היה מבצע צבאי של צה"ל שנערך בליל י"א בטבת ה'תשמ"א 18-19 בדצמבר 1980, ובו פשטו לוחמים מחטיבת הצנחנים על בסיס מחבלים בלבנון, במטרה לפגוע במחבלים ולהרוס תשתיות טרור.

==רקע==
בשנת 1980 התגבשה בצה"ל התפיסה כי הכרחי לשוב ולבצע פעולות יזומות בשטח לבנון על מנת להביא שקט ליישובי הצפון בפרט ולתושבי ישראל בכלל. הרמטכ"ל, רפאל איתן, הורה לאלוף פיקוד הצפון, אביגדור בן-גל, להיערך לביצוע פשיטה צפונית לנהר הליטאני שבלבנון. הפעולה הוטלה על כוחות מחטיבת הצנחנים, עליה פיקד אל"ם דורון רובין, ומטרתה לפעול כנגד יעדי מחבלים בקרבת הכפר עישייה. הכוחות מנו כמאתיים לוחמים צוותי-קרב מגדוד 202, עליו פיקד עופר בן צבי, גדוד הנח"ל המוצנח, עליו פיקד דורון אלמוג, גדוד 890, עליו פיקד זאב זכרין, פלנ"ט צנחנים בפיקוד אברהם קפלן, סיירת צנחנים בפיקוד שמאי רן, כוח מפלחה"ן צנחנים בפיקוד אמל אסעד, כוח מסיירת גולני בפיקוד גוני הרניק, וכן כוח עתודה על בסיס סגל בא"ח חטיבת הצנחנים, בפיקוד גיורא איילנד. הכוח ביצע אימונים ומודלים לפעולה באזור בית סחור וברמת הגולן.

==מהלך המבצע==
הכוחות נעו באמצעות רכבים עד לנקודת הפריקה בקליעה ובמרג' עיון. עם רדת הלילה החלו הכוחות לנוע מרחק בן 20 קילומטרים לעבר היעדים. לאחר חציית נהר הליטאני, בסיוע לוחמי שייטת 13, טיפסו הכוחות ועלו לרמת ארנון עד אשר היו מצויים בקרבת היעדים ונערכו לתקיפה. 

צוות-קרב בפיקוד דורון אלמוג, אשר כלל כוח מגדוד הנח"ל המוצנח ומפלנ"ט צנחנים, תקף את אחד מבסיסי המחבלים. כעשרה מחבלים נהרגו. , לוחם בגדוד הנח"ל המוצנח נהרג ונפצעו מספר חיילים מן הגדוד ומן הפלנ"ט. לאחר שהכוחות הרסו את המבנים ואת אמצעי הלחימה ביעד, התפנו הכוחות באמצעות מסוקי "יסעור" ושבו לישראל.

==תוצאות המבצע==
כוחות צה"ל הרגו למעלה מעשרה מחבלים, פצעו מספר מחבלים נוספים והרסו את המבנים ביעד. לכוחות צה"ל היו הרוג ומספר פצועים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.orev.co.il/web/8888/nsf/arclookup.taf?&_id=133090&did=5052&title=%EE%E1%F6%F2%20%F1%E9%E2%EC מבצע סיגל] , באתר פלנ"ט צנחנים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרבות יחידות הצנחנים של צה"ל, 1974 -
סיגל
סיגל
קטגוריה:1980 בישראל
קטגוריה:פשיטות צה"ל בלבנון
יהונתן דותן

יהונתן דולינסקי בעת ששירת כמ"מ בפלוגה ו' בגדוד השני של הפלמ"ח (לצד המ"כ אורי זלטין), 1945 לערך.
יהונתן (ג'וני) דותן (דולינסקי) (13 באוקטובר 1926 - 3 ביולי 2014) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כמפקד פיקוד הנח"ל וראש מינהל הסגל.

== ביוגרפיה ==
דותן נולד בקיבוץ גניגר, בילדותו גדל בקיבוץ שריד, בירושלים ומ-1933 במושב גבעת ח"ן. ב-1943 התגייס לפלמ"ח במסגרת הכשרה מגויסת של המחנות העולים, שירת בפלוגה ו' בגדוד השני שהוצבה בקיבוץ דפנה ולאחר מכן בקיבוץ תל יוסף. ב-1944 עבר קורס מ"כים ושירת כמפקד כיתה בעין חרוד ובתל עמל. ב-1945 עבר קורס מפקדי מחלקות במהלכו השתתף בפריצת מחנה עתלית, שירת כמפקד מחלקה בגניגר, והשתתף בפיצוץ גשר א-זיב, במהלך הפעולה נהרגו 14 מחבריו, בהם מפקד הכוח נחמיה שיין, ודותן נטל את הפיקוד על הכוח שנסוג לחניתה והסתתר במערה סמוכה. ב-1947 מונה למפקד פלוגה ו', ובאפריל 1948 מונה למפקד פלוגה בחטיבת הנגב ומפקד בית אשל ונבטים, נפצע באורח קשה במהלך ההפגזות על בית אשל במצור על הנגב. בספטמבר מונה לסגן מפקד הגדוד השמיני של החטיבה. במהלך מלחמת העצמאות השתתף במבצע יואב, במבצע חורב ובמבצע עובדה. במאי 1949 מונה לסגן מפקד הגדוד התשיעי ובאוגוסט 1949 למפקדו. השתחרר משירות הקבע במרץ 1950 ובמהלך שירות המילואים עבר קורס מפקדי גדודים.

בסוף 1951 חזר לשירות סדיר ומונה לקצין אג"ם של פיקוד הדרום, לאחר מכן שירת כסגן מפקד מחוז 3 (העמק), השתתף כחניך במחזור הראשון של בית הספר לפיקוד ומטה וב-1955 מונה לסגן מפקד חטיבת גולני. לאחר מכן שירת כמדריך בפו"ם ובמהלך מלחמת סיני שירת כסגן מפקד חטיבה 10. בתפקידיו הבאים שירת כמדריך ראשי בפו"ם, מפקד מחלקת האימונים במחלקת ההדרכה ומפקד מחלקת ארגון ותכנים באגף המטה הכללי. יצא ללימודים בבית ספר גבוה למלחמה בפריז, בפברואר 1964 מונה למפקד פיקוד הנח"ל וב-1966 לראש מינהל הסגל תפקיד בו שירת עד 1970. השתחרר משירות הקבע ב-1973.

לאחר שירותו הצבאי כיהן כסמנכ"ל בנק הפועלים עד 1975, מנכ"ל קרן הפנסיה מקפת עד 1986 וחבר הנהלת בנק הפועלים עד 1991.

== חיים אישיים ==
היה נשוי לצפרירה ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20140714145435/http://www.nahal.co.il/Web/Battles/Commanders/184.aspx תא"ל יהונתן דותן] באתר הנח"ל
* [https://web.archive.org/web/20160306115900/http://www.mytrips.ws/guides/docs/missiveToGuides53.doc ריאיון עם יהונתן דותן]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:מפקדי פיקוד הנח"ל
קטגוריה:עובדי בנק הפועלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הדרום
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי בית הספר הגבוה למלחמה בפריז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חטיבת הנגב במלחמת העצמאות
יער קהילתי

יער קהילתי (מכונה גם "יער עירוני") הוא אזור יחסית מצומצם של חורש טבעי או מיוער, אשר נמצא בסמוך לשטח בנוי, ושתושביו מעורבים באופן פעיל בטיפוחו, בפעילויות בתחומי היער ולעיתים אף בתכנונו. התושבים המעורבים בפעילויות היער הקהילתי נקראים "נאמני יער" ועוסקים בכך בהתנדבות.

==היסטוריה==
המינוח "יער קהילתי" החל להופיע בשנות ה-70 של המאה ה-20, והתופעה צברה תאוצה באופן מתמשך עד היום, במקומות רבים בעולם.

== פעילויות ==
נאמני היער בשיתוף עם המועצה המקומית וקק"ל מקדמים פעילויות קהילתיות בתחומים מגוונים כגון תרבות, ספורט, אומנות. כמו כן, הנאמנים מדיריכים סיורי ניקיון ביער, בהם גם לומדים על בעלי החיים והצומח ביער, על מיחזור, קיימות ושמירה על הטבע.

==יערות קהילתיים בישראל==
בעוד שהחוק בישראל מתייחס ליערות במסגרת "פקודת היערות (1936)", לא קיימת התייחסות מסודרת ליערות קהילתיים. מתן מעמד רשמי של יער קהילתי ניתן כיום על ידי הקרן הקיימת לישראל, בשיתוף המועצה המקומית והתושבים של אותו אזור.

===יערות קהילתיים מוכרים===
ישנם מספר יערות קהילתיים אשר מוכרים על ידי קק"ל והמועצה המקומית של אותו אזור:<ref></ref>

מרחב מרכז
* יער הר נוף
* יער עין כרם
* יער רמות אלון
* יער מיר
* יער מודיעין-רעות-מכבים
* יער שוהם
* יער ראש העין
* יער חריש
* יער יקנעם
* יער ערערה

מרחב צפון
* יער נשר
* יער ראש פינה
* יער טבריה
* יער דלית אל-כרמל
* יער עפולה

מרחב דרום
* יער קריית מלאכי
* יער אופקים
* יער באר שבע
* יער מיתר
* יער מצפה רמון
* יער אילת

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יערות
קטגוריה:יערנות
חלב הצער

חלב הצער (בספרדית: La teta asustada), סרט קולנוע פרואני־ספרדי בבימויה של קלאודיה יוסה משנת 2009.

הסרט מתרחש בפרו ומגולל את סיפורה של פאוסטה (בגילומה של מגלי סולייר), הסובלת ממחלה נדירה הנקראת "השד המפוחד", ואשר מועברת בחלב של אישה שהייתה קרבן לאונס או התעללות בזמן ההיריון או מיד לאחריו. נוסף על המתח הכרוך בהתמודדות עם "מחלה" זו, פאוסטה גם מתמודדת עם מות אמה הפתאומי. היא נוקטת אמצעים החלטיים על מנת שלא ללכת בעקבות אמה.

הסרט יצא לאקרנים ב-13 בפברואר 2009 בספרד, וב-12 במרץ 2009 בפרו. הסרט דובר ספרדית וקצ'ואה.

הסרט זכה בפרס דוב הכסף לשנת 2009, פרס הפדרציה הבינלאומית של מבקרי הסרטים, ופרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של גוודלחרה. היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר, ובכך היה לסרט הפרואני הראשון שהיה מועמד לפרס זה.

==שם הסרט==
שמו המקורי של הסרט, בספרדית, הוא "La teta asustada", שפירושו "השד המפוחד" או "הפטמה המפוחדת". באנגלית נקרא הסרט "The Milk of Sorrow", ומכאן שמו בישראל, "חלב הצער".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים בספרדית
קטגוריה:סרטים ספרדיים
קטגוריה:סרטים פרואניים
מצר נבלסקוי

מצר נבלסקוי בין [[מצר הטטרים לאמור לימאן]]
פרויקט [[מנהרת סחלין]]
מְצַר נבלסקוי (ברוסית: Пролив Невельско́го Proliv Nevelskogo) הוא מצר ים בין האי סחלין לבין יבשת אסיה במזרח הרחוק הרוסי. המצר מקשר בין מצר הטטרים שמדרום לו לבין אמור לימאן (אסטואר של נהר האַמוּר וחלקו הצפוני של מצר הטטרים) שמצפונו.

רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר הוא 7.3 ק"מ, עומקו 7.2 מ' ואורכו כ-56 ק"מ.

הוא קרוי על שמו של גנאדי נבלסקוי (1813–1876) , אדמירל רוסי וחוקר המזרח הרחוק שגילה ב-1849 כי ניתן להפליג אליו מים אוחוצק דרך אמור לימאן ובכך תרם לקביעה שסחלין הוא אי ולא חצי אי. כמו כן, נחשב נבלסקוי למייסד של ניקולאייבסק על אמור .

בתקופת שלטונו של סטלין קודם פרויקט לכריית מנהרה באורך של כ-10 ק"מ מתחת למצר (מנהרת סחלין). כיום בנוסף נבחנת האפשרות לחבר את סחלין ליבשת באמצעות הקמת גשר.

== ראו גם ==
* מצר הטטרים
* מצר לה פרוז

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סחלין
נבלסקוי
קטגוריה:חבל מנהלי חברובסק: גאוגרפיה
בית הסוהר שקמה

בית הסוהר שקמה הוא מתקן כליאה הממוקם בשדרות התעשייה 5, באזור התעשייה הצפוני של אשקלון.

== הקמה והיסטוריה ==
בית סוהר שקמה מבוסס על "מצודת טגארט", שהוקמה בשנת 1941 כתחנת משטרה כפרית (2nd Class Police Station), מזרחית לעיירה אל-מג'דל. לאחר קום המדינה שימש המתקן כתחנת המשטרה של העיר אשקלון וכלל בתוכו מתקן כליאה שנוהל בידי המשטרה והחזיק עצירים מהסביבה ומסתננים מרצועת עזה. במרץ 1964 ברחו מהכלא שלושה עצירים מרצועת עזה, שהסתייעו בעצירים יהודים להשתלט על שני השוטרים ששמרו על הכלא ולברוח.

בשנת 1969 נמסר המתקן לשירות בתי הסוהר והחל לשמש בעיקר לכליאת אסירים ביטחוניים שמספרם גדל עקב ריבוי פעילות טרור. בכלא הוחזקו קרוב ל-500 אסירים ביטחוניים, ברובם אסירי עולם ושפוטים לשנות מאסר ארוכות. ריכוז אסירי העולם בכלא אשקלון, נבע מכך שהוא כלל תאים יחסית קטנים שנחשבו יותר מתאימים לכליאת אסירי עולם. ביולי 1970 קיימו האסירים בכלא שביתת רעב. בשנת 1971 עלו תלונות רבות על מכות כלפי אסירים בכלא ובספטמבר 1971 הייתה התפרעות אסירים בכלא. האסירים טענו שההתפרעות נבעה מהיחס כלפיהם בכלא וכי שר המשטרה הודה שכלא אשקלון הוא הגרוע ביותר. בסוף אותה שנה ירד מספר האסירים שהוחזקו בכלא לכ-400.

בינואר 1972 נרצח בבית הסוהר אסיר בחשד לשיתוף פעולה, ובמאי 1972 נרצחו עוד שני אסירים על רקע דומה.
בתחילת 1977 פתחו האסירים בכלא בשביתת רעב.
בהמשך צורפו לאסירים הביטחוניים, אסירים פליליים ישראלים.

== מבנה ופעילות ==
במתקן כלואים כ-500 אסירים השוהים ב-12 אגפים הכוללים אסירים ועצורים פליליים ישראלים ואסירים בהפרדות ובחקירה. וכן אסירים ביטחוניים, השפוטים לתקופות מאסר ממושכות. האגף הביטחוני מחולק לשניים: אגף חקירות של השב"כ ואגף תאי המאסר. במתקן משרתים כ-200 אנשי סגל, בהם אנשי ביטחון, מנהלה וטיפול.

במתקן ישנה פעילות חינוכית לאסירים הפליליים בלבד וכוללת: חוגי אומנות, קבוצות תקשורת, חינוך להורות וקבוצות דיון במגוון נושאים.

מפקד המתקן הוא בדרגת גונדר משנה, וסגנו בדרגת סגן גונדר.

== אירועים ==

* ב-29 בנובמבר 2002 נמלטו מהמתקן שני אסירים ביטחוניים שהורשעו במעורבות בפיגועים, מוחמד חאג' סלאח, בן 26 מג'נין, ונאזר מוחמד רמדאן, בן 27 משכם, השניים נתפסו יום אחרי בריחתם באזור התעשייה הצפוני באשקלון, בתום ליל חיפושים ארוך. 
* עד ל-21 באפריל 2004 היה כלוא במתקן "מרגל האטום" מרדכי ואנונו ולקראת תום מאסרו נערכו הפגנות בכניסה לבית הסוהר. 
* משנת 2011 כלוא במתקן דיראר אבו סיסי, איש חמאס שנחטף באוקראינה.
* ב-20 באפריל 2013 הותקף סוהר במתקן באוזנו ובצאוורו על ידי אסיר ביטחוני באמצעות בורג.
* כחלק ממתקפת הפתע על ישראל (2023) תכנן כוח של 23 לוחמי נוח'בה של חמאס לפרוץ לבית הסוהר שקמה ולשחרר אסירים פלסטיניים הכלואים שם. הם נעצרו בצומת יד מרדכי על ידי לוחמי משמר הגבול, ורובם נהרגו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.gov.il/he/departments/PublicBodies/unit_shikma בית הסוהר שקמה] באתר שירות בתי הסוהר

==הערות שוליים==

קטגוריה:אשקלון: מבנים
שקמה
שקמה
אייבר (כדורגל)

סוסיאדד דפורטיבה אייבר (בספרדית: Sociedad Deportiva Eibar) היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר אייבר שבחבל הבסקים. הקבוצה משחקת באצטדיון איפורואה המכיל 8,164 מקומות ישיבה. בעליה של אייבר הם אוהדיה, כ-10,000 מניות נמכרו לאוהדים מ-69 מדינות שונות בכל רחבי העולם. בסיום עונת 2013/2014 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה ללה ליגה.

==היסטוריה==
המועדון נוסד ב-1 בינואר 1940, מאיחוד דפורטיבו גאלו ודפורטיבו אייבר. המועדון היה ידוע במקור בשם מועדון כדורגל אייבר, עד לפני שינוי השם סוסיאדד דפורטיבו אייבר.

לאחר שנים רבות ב-1950 הקבוצה העפילה לליגה הרביעית, בעונת 1952/1953 העפילה לראשונה לליגה השלישית, וב-1959 שבה לליגה השנייה. לאחר 27 שנה עם עליות וירידות עלתה שוב לליגה השנייה. בעונת 2006/2007 נשרה שוב לליגה השלישית ולאחר עונה אחת חזרה לליגה השנייה בניצחון 1–2 על ראיו ואיקאנו.

בעונת בגביע המלך הספרדי פגשה את יריבתה מחבל הבסקים אתלטיק בילבאו ולבסוף נצחה בסיכום שני המשחקים, בשמינית הגמר נקטעה הדרך כאשר הפסידה 2–5 למאלגה בסיכום שני המשחקים.

בעונת העפילה אייבר לראשונה בתולדותיה ללה ליגה כאשר הבטיחה את מקומה ב-25 במאי 2014 בניצחון 0–1 על דפורטיבו אלאבס.

בסיום עונת הבכורה שלה בליגה הראשונה, ירדה הקבוצה חזרה לליגה השנייה, על אף שצברה מספר נקודות זהה לגרנדה ולדפורטיבו לה קורוניה, מכיוון שמאזן הנקודות שלה במשחקים הפנימיים בין שלוש הקבוצות היה הנמוך ביותר. לבסוף נשארה בליגה הראשונה, במקומה של אלצ'ה, שנקלעה לחובות קשים והורדה על ידי התאחדות הכדורגל הספרדית במקומה של אייבר.

לקראת סופה של עונת 2014/2015 הודיעה ההנהלה כי כחלק מרצון להפוך את העיר הקטנה לעיר כדורגל תיירותית אטרקטיבית, היא שיפצה את אצטדיונה הביתי הנקרא "איפורואה". תחילת השיפוצים החלו בסיום עונת 2015/2016 וצפויים להסתיים בינואר 2017. עלות השיפוצים יסתכמו בכ-3.2 מיליון יורו. השיפוצים יכללו הוספת מושבים לאצטדיון כך שיוכל להכיל 7,100 צופים, שיפוץ כניסת האצטדיון ובניית מוזיאון אשר יציג את היסטוריית המועדון.

לאחר שהודיע אלכס ארנסבל כי לא ימשיך בתפקידו כנשיא המועדון הוחלט כי הנשיאה אשר תחליפו תהיה אמאיה גורוסטיסה. כניסתה של אמאיה לתפקיד היסטורית מכיוון שאמאיה תהיה הנשיאה הראשונה של אייבאר בכל 77 שנות היווסדותה.

ב-10 במרץ 2018 שברה אייבר את שיא האוהדים שנכחו באצטדיונה הביתי, כאשר 6,694 צופים נכחו במשחקה נגד ריאל מדריד. בסיום עונת 2020/2021 שבה אייבר לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום האחרון בלה ליגה.

==ראו גם==
*הדרבי הבסקי

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.facebook.com/PenaEibarIsrael דף האוהדים הרשמי של אייבר בישראל] 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ספרדיות
קטגוריה:חבל הבסקים: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1940
מריים אוזרלי

מריים אוזרלי (בטורקית: Meryem Uzerli; נולדה ב-12 באוגוסט 1983) היא שחקנית ודוגמנית טורקייה-גרמנייה.

== ביוגרפיה וקריירה ==
מריים אוזרלי נולדה ב-12 באוגוסט 1983 בקאסל, גרמניה. אביה חוסיין הוא ממוצא טורקי, ואמה אורסולה ממוצא גרמני. יש לה שני אחים גדולים ואחות גדולה, קנן, שהיא מוזיקאית. אוזרלי למדה משחק בסטודיו לדרמה בהמבורג. מ-2008 שיחקה במספר סרטים וסדרות טורקיים. 

היא ידועה בעיקר בשל תפקידה כהורם סולטאן בסדרה הטורקית ההיסטורית "הסולטאן". ב-2012 זכתה בפרס "פרפר הזהב" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר על תפקיד זה. בשנת 2013 עזבה את הסדרה וחזרה לגרמניה, בשל סיבות בריאותיות, ומפרק 103 החליפה אותה השחקנית ואהידה פרצ'ין בתפקיד הורם סולטאן. 

בסוף 2014 נודע כי אוזרלי תחזור לשחק לאחר הפסקה של שנה עם הנהלה חדשה ופרויקט טלוויזיוני, לאחר שחתמה על חוזה עם O3, חברת ההפקה הטורקית של הערוץ הגדול ביותר בטורקיה ובעולם הערבי, MBC.

== חיים אישיים ==
לאחר שעזבה את טורקיה, הודיעה כי נפרדה מבן זוגה קאן אטז לאחר שגילתה שזה בגד בה. היא ציינה כי היא בהריון מאטז, ומעוניינת ללדת את התינוק. וב-10 בפברואר 2014 ילדה בת בשם לרה.

ב-8 בינואר 2021 ילדה בת בשם לילי.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|-
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| 2009 || dir="ltr" | Das total verrückte Wochenende || ||
|-
| 2009 || dir="ltr" | The Line || אנה || סרט קצר
|-
| 2009 || dir="ltr" | Sterne über dem Eis || תלמידה ||
|-
| 2010 || dir="ltr" | Journey of No Return || דיילת ||
|-
|2016
|הפצע של אמי
|מריה
|תפקיד ראשי
|-
|2017
|Öteki Taraf - הצד השני
|שרה
|תפקיד ראשי
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|-
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| 2008 || dir="ltr" | Inga Lindström || בריטה || תפקיד ראשי
|-
| 2010 || dir="ltr" | A Case for Two || ||
|-
| 2011–2013 || הסולטאן || הורם סולטאן || תפקיד ראשי
|-
|2016
|מלכת הלילה
|סלין
|תפקיד ראשי
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה טורקיות
קטגוריה:דוגמניות טורקיות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1983
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1983
ברסנונה

ברסנונה (באיטלקית: Bressanone, בגרמנית: Brixen, בלדינית: Porsenù או Persenon) היא עיר בנפה האוטונומית דרום טירול שבמחוז האוטונומי טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבאיטליה. העיר שוכנת במרחק של 40 ק"מ מצפון לבירת המחוז בולצנו. כ-73% מאוכלוסיית העיר דוברים גרמנית בעוד שרובם של שאר התושבים דוברים איטלקית ומיעוט קטן דובר לדינית.

==גאוגרפיה==
ברסנונה היא העיר השלישית בגודלה והעתיקה ביותר בנפת דרום-טירול והבירה התרבותית של העמק. היא שוכנת על מפגש הנהרות אייסאק (Eisack) וריינץ (Rienz), במרחק של 40 ק"מ מצפון לבולצנו ובמרחק של 45 ק"מ ממעבר ברנר שעל גבול איטליה-אוסטריה. מצדה המזרחי מתנשאים לגובה של 2504 מטרים מעל פני הים ההרים פולסה (Plose) וטלגרף (Telegraph) ומצדה המערבי מתנשא לגובה של 2436 מטרים מעל פני הים הר קוניגשאנגר (Königsanger).

ברסנונה ידועה בעיקר כאתר סקי. כמו כן פועלת ליד העיר תחנת כוח הידרואלקטרית ומסביבה כרמי יין ופרדסים.

==היסטוריה==
האזור היה מיושב מאז האלף השמיני לפני הספירה. בשנת 15 לפנה"ס נכבש האזור על ידי הרומאים שהקימו יישוב בסאבן (Säben) הסמוכה. הם החזיקו בה עד לשנת 590 כאשר היא נכבשה על ידי ממלכת בוואריה.

האזכור הראשון לשמה הגרמני של העיר, בריקסן, הוא משנת 901 במסמך שהוצא על ידי מלך פרנקיה המזרחית, שעל פיו הועברה עיר בשם פריהסנה (Prihsna) לבישוף של סאבן. בהמשך שונה שמה של העיר לבריקסן והיא הפכה למקום מושבם של הבישופים ב-992 כאשר הושלם בניינה של הקתדרלה.

במאה ה-11 הייתה בריקסן מקום מושבו של שליט כנסייתי עצמאי שנאבק כנגד רוזנות טירול השכנה. ב-1115 הושלמה בניית חומת העיר. השלטון הכנסייתי הפך בשנת 1803 לשלטון חילוני והעיר סופחה לאימפריה האוסטרית ב-1803. לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה העיר להיות חלק מאיטליה.

==אתרים חשובים==
* הקתדרלה של העיר נבנתה לראשונה במאה ה-10 ונבנתה מחדש במאה ה-13 ובאמצע המאה ה-18 בסגנון הבארוק. תקרת הספינה מעוטרת בפרסקו של פולחן שה האלוהים.
* ארמון הבישופים מהמאה ה-13 הוא אחד ממעונות האצולה הראשיים בדרום טירול.
* כנסיית מיכאל הקדוש מהמאה ה-11. בית המקהלה ומגדל הפעמונים הם מהמאה ה-15 והספינה היא מהמאה ה-16. 
* מוזיאון הרוקחות, הממוקם בבניין בן כ-500 שנה, מראה את ההתפתחות ואת השינויים של בית המרקחת העירוני. המשפחה שבבעלותה בית המרקחת של העיר מנהלת אותו כבר 7 דורות מאז 1787 באותו מקום.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* בריקסן באנציקלופדיה בריטניקה (1911) 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרנטינו - אלטו אדיג'ה: ערים
קבוצת פישמן

קבוצת פישמן הייתה חברת החזקות גדולה בבעלותו של אליעזר פישמן. לקבוצה היו החזקות בתחומים רבים, בהם קמעונאות, תקשורת, תקשורת המונים, תעשייה, נדל"ן ועוד. לקבוצה עסקים בישראל ובחו"ל. חלק מהחברות בקבוצה הן בבעלותה המלאה, וחלקן בבעלות חלקית (בהן גם חברות ציבוריות).
==היסטוריה==
החל מסוף שנות השמונים החל אליעזר פישמן לצבור החזקות רבות, בעיקר באמצעות הלוואות ממספר בנקים.

בשנת 2014, בעקבות מלחמת האזרחים באוקראינה, והחרמות שהוטלו על רוסיה בעקבותיה, צנחו ערך החזקות הקבוצה ברוסיה, ובפרט בחברת ההחזקות מירלנד, אשר השליטה בה התחלקה בין מבני תעשיות, כלכלית ירושלים ודרבן, כולן בשליטת הקבוצה. הועלה חשש כי הקבוצה לא תצליח לעמוד בהתחייבויותיה, בסך 5 מיליארד שקלים, לראשונה בתולדותיה.

באוגוסט 2016 הגישה רשות המיסים בקשה להכריז על פישמן כפושט רגל בגין חוב העולה על 196 מיליון ש"ח למס הכנסה, ולממש את נכסי קבוצת פישמן ונכסיו של אליעזר פישמן לכיסוי החוב. בדצמבר 2016 נתן בית המשפט צו לכינוס נכסיו של פישמן, וביוני 2017 הוא הוכרז כפושט רגל.

== נכסי משפחת פישמן==

לקבוצה היו החזקות במעל ל-30 חברות במגוון תחומים. רובם נמכרו או עברו לשליטת בעלי החוב, בין הבולטות שבהן היו:
{|
|- style="vertical-align: top;"
|
* החזקות בעבר
** קבוצת ידיעות אחרונות
** גלובס - עיתון כלכלי יומי
** כלכלית ירושלים - חברה ציבורית העוסקת בנדל"ן מניב. נרכשה בשנת 1989 מממשלת ישראל.
*** חברת מבני תעשייה - נדל"ן מניב, נסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב
*** מירלנד פיתוח - חברה ציבורית, נסחרת בבורסת AIM של הבורסה לניירות ערך בלונדון.
*** דרבן השקעות - נדל"ן מניב
**** סופרשוק גרינברג - התמזגה עם קלאבמרקט
**** מאפיית אילת
**** מאפיית מרגלית
** טן חברה לדלק - מפעילה תחנות דלק בישראל
** תרזליט
*** ביאליווק השקעות
*** בלסינגטון אחזקות
** אביב שיגור - שירותי בלדרות - נמכרה לאוריין תמורת 13.5 מיליון שקל
** פישמן מפעלי קירור - אחסנה בקירור, בקיסריה ובנתיבות - נמכרה לסאמיט נדל"ן
*** מילוטל ירקות מוקפאים - ייצור ירקות מוקפאים
** בית פישמן רשתות - נמכר לקרן ריט 1
** תנופורט - נמכרה לירון אדיב וכידן דהרי
** אופיס טקסטיל - יצרן טקסטיל - נמכר לצבי מאיר 
** Modelity Technologies - נמכר למתחרה הגרמנית LPA
** טי פור יו (ברזיל)
** ג'י סיסטמס מערכות סולריות
** הום סנטר - נמכרה לפישמן רשתות

|
* החזקות שנמכרו על ידי אליעזר פישמן
** 012 קווי זהב - ספקית אינטרנט שנמכרה לחברת יורוקום תקשורת
** חוצות זהב - חברת שילוט שנמכרה לאחיינו של אליעזר פישמן
** HOT - חברת תקשורת המשווקת שירותי טלוויזיה בכבלים, אינטרנט בכבלים וטלפוניה (קווית וסלולרית)
** אליאנס חברה לצמיגים (1992) - נמכרה לקרן ההשקעות ורבורג פינקוס
** מאפיות בונז'ור - נמכר לחברת אסם
** ויזה כ.א.ל - נמכר לבנק דיסקונט
** מד-1 - נמכרה לחברת ימקום

* תקשורת ותקשורת המונים
** Tri-Logical Technologies
** Unicell Advanced Cellular Solutions
** CTV

* קמעונאות
** Accessorize London
** M.B.S SAUCONY
** EATM
** Fishman Cellular

* שירותים
** ג'ובנט - אתר דרושים
** JobInfo - אתר דרושים
** Gsites
** QualiSystems - חברת תוכנה

* השקעות הון סיכון
** Lithotech Group
** Sintec Media
** Theravir
** Cellaris
** Common Sense
|}

==החזקות שבשליטת משפחת פישמן==
{|
|- style="vertical-align: top;"
|
* אוניל בניה - חברת נדל"ן
* א.ט. אחזקות קירור 
* א.פ פישמן החזקות כלכליות (2010)
* השקעות כדאיות
|
* פישמן רשתות
* מעבר
* מיוז אחזקות
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות החזקות ישראליות
קטגוריה:חברות ישראליות שנסגרו
קטגוריה:ראשון לציון: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2016
דניאל ברי

דניאל מ. ברי (נולד ב-1948) הוא פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב באוניברסיטת ווטרלו שבקנדה החל מ-1999.

== ביוגרפיה ==
ברי נולד ב-1948 בעיר קליבלנד הייטס באוהיו שבארצות הברית. הוא קיבל תואר B.S במתמטיקה מהמכון הפוליטכני ע"ש רנסלר שבניו יורק ב-1969, ואת ה-Ph.D שלו במתמטיקה שימושית ומדעי המחשב מאוניברסיטת בראון ב-1974. עלה לישראל ב-1987 וכיהן כפרופסור בטכניון. בין השאר היה המנחה של לאה גולדין, יואל מארק וג'וני סרוג'י. ב-1999 עבר להתגורר בווטרלו שבאונטריו שבקנדה.

== תחומי מחקר ==
תחום המחקר של ברי הוא הנדסת דרישות במדעי המחשב. מחקריו מתמקדים באיסוף מידע מחברים בארגון לקוח כדי להפיק מפרט קוהרנטי עבור מערכת ממחושבת בה חפץ הלקוח. מטרת האב של עבודה זו היא לפתח כלים ושיטות שיעזרו לאסוף את המידע הדרוש לבניית מפרט הדרישות. במסגרת מחקרו ברי גם חוקר את ההשפעה של רגשות, ערכים ואמונות בבנייה של סביבת עבודה חדשנית, ואת תפקידו של הלקוח והמשתמש בעזרה למהנדס הדרישות להגיע למפרט דרישות מלא.

== חיים אישיים ==
ברי הוא כבד שמיעה מלידה. הוא למד באופן טבעי לקרוא שפתיים בשפה האנגלית וכך הוא מסוגל לנהל שיחה פנים אל פנים. ב-10 בנובמבר 2001 פרסם מאמר בדבר שימור יכולתם של כבדי השמיעה להשתמש במחשב ובאינטרנט. במאמר זה פורס ברי את היתרונות שמציע עולם המחשוב לכבדי השמיעה, מעצם כך שאיננו דורש את היכולת לשמוע ואת חששו מכיוון ההתקדמות הנוכחי לכיוון של שימוש בממשקי מחשב מבוססי שיחה. ברי מציע במאמר שממשקי המחשב העתידיים יכילו כתוביות מסונכרנות עם הדיבור ואף "ראש צף" שיגיד את המילים עבור אלו מבין כבדי השמיעה שקוראים שפתיים.

ברי היה נשוי לאורנה ברי ולהם שתי בנות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://cs.uwaterloo.ca/~dberry/ דן ברי], באתר אוניברסיטת ווטרלו 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדעני מחשב יהודים
קטגוריה:מדענים קנדים
קטגוריה:סגל הטכניון: מדעי המחשב
קטגוריה:כבדי שמיעה אמריקאים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בראון
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
האירוויזיוניסטים

האירוויזיוניסטים הוא סרט תעודה ישראלי בבימויו של אסף לביא הראל, היה פרויקט הגמר שלו במכללת בית ברל ויצא לאקרנים בשנת 2013. הסרט עוקב אחר אסף, במאי הסרט, מעריץ אירוויזיון אשר מנסה להתקבל לקהילת מעריצי האירוויזיון דרך ריטה מרקוביץ', לאון קיכלר ודניאל דונקלמאן, שלושה מעריצי אירוויזיון מושבעים. הסרט מתאר את האופן שבו האירוויזיון משפיע עליהם.

אסף הוא בנה של ד"ר יעל הראל, מומחית לספרות אנגלית, מרכיב שלא מוזכר בסרט, אך יש להניח בעל השפעה על אישיותו של יוצר הסרט, ועל נטייתו להעריץ אמנויות בשפה האנגלית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://hot.ynet.co.il/home/0,7340,L-11144,00.html הסרט המלא לצפייה], באתר ynet
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:תרבות להט"ב
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי להט"ב תיעודיים
קטגוריה:סרטי להט"ב ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2013
מתיה דה שיליו

מתיה דה שיליו (באיטלקית: Mattia De Sciglio; נולד ב-20 באוקטובר 1992) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת המגן באמופלי ובנבחרת איטליה.

==קריירת מועדונים==
===תחילת הקריירה===
דה שיליו הוא יליד מילאנו, והחל לשחק כדורגל כילד במרכז הבילוי הקהילתי Santa Chiara e San Francesco בעיירה הסמוכה למילאנו בשם רוזאנו, ב-2001 שיחק בקבוצת החובבנים המקומית צ'ימיאנו.

===מילאן===
בשנת 2002 הצטרף דה שיליו למחלקת הנערים של מילאן כשהיה בן עשר, שם שיחק במשך תשע עונות. בשנת 2010 חלק מסגל קבוצת הנוער של מילאן עד גיל 20 אשר זכתה בגביע האיטלקי באותה עונה, לראשונה מזה 25 שנים.

בתחילת עונת 12–2011 הוא נכלל רשמית בסגל המקצועי של מילאן על ידי המאמן מסימיליאנו אלגרי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה המקצועית של המועדון ב-28 בספטמבר 2011, ונכנס כמחליף נגד ויקטוריה פלזן במשחק בשלב הבתים של ליגת האלופות, מילאן ניצחה 0–2. הוא פתח במשחקו הראשון במועדון (והשני בהופעותיו סך הכל) בתיקו 2-2 נגד אותה היריבה ב-6 בדצמבר. ארבעה חודשים מאוחר יותר, ב-10 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ופתח בהרכב הראשון בניצחון החוץ 0–1 נגד קייבו ורונה. ב-6 במאי הוא שיחק בדרבי של מילאנו הראשון שלו נגד היריבה העירונית אינטר מילאנו, כאשר החליף את דניאלה בונרה שנפצע באמצע המחצית הראשונה בהפסד 2–4.

החל מעונת 13–2012 קיבל את חולצה מספר 2 ואמר, "מספר חשוב מאוד", בעבר המספר נלבש על ידי השחקן הגדול קאפו ואמר שהוא "מקווה לעמוד בסטנדרטים שלו". במהלך העונה הפך לשחקן קבוע בהרכב מילאן הודות לסדרת הופעות משכנעות.

=== יובנטוס ===
ב-20 ביולי 2017 חתם דה שיליו באלופת איטליה יובנטוס תמורת 12 מיליון יורו. ב-13 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 2–3 ללאציו בהסופר קאפ האיטלקי. ב-26 בנובמבר הבקיע את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 0–3 על קורטונה.

=== ליון ===
ב-5 באוקטובר 2020 הושאל דה שיליו לליון מליגת העל הצרפתית לעונה אחת.

===אמפולי===
ב-29 באוגוסט 2024 הושאל דה שיליו לאמופלי לעונה אחת.

==נבחרת איטליה==
ב-15 באוגוסט 2012 זומן דה שיליו על ידי מאמן נבחרת איטליה צ'זרה פראנדלי לסגל הנבחרת לקראת משחק ידידות נגד נבחרת אנגליה. הוא נשאר על הספסל ולא שותף במשחק שהסתיים בניצחון 1–2 של איטליה. ב-21 במרץ 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות נגד ברזיל שהסתיים בתיקו 2-2.

בגביע הקונפדרציות 2013 שיחק בארבעה משחקים מתוך חמישה, כולל המשחק נגד אורוגוואי אותה ניצחה איטליה בבעיטות הכרעה וזכתה במקום השלישי.

==תארים==
===קבוצתיים===
;מילאן
* הסופר קאפ האיטלקי (2): 2011, 2016

;יובנטוס
* אליפות איטליה (2): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
* הגביע האיטלקי (2): 2017/2018, 2023/2024
* הסופר קאפ האיטלקי (1): 2018

===לאומיים===
;איטליה
* גביע הקונפדרציות (1): 2013 (מקום שלישי)

===אישיים===
* הרכב השנה של הסרייה א' (1): 2012-13

== קישורים חיצוניים ==

* [http://aic.football.it/scheda/25785/de-sciglio-mattia.htm פרופיל], באתר aic.football.it 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מילאנו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:ספורטאים איטלקים בצרפת
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1992
אלקטזיה

אלקטזיה (Alactasia) היא תסמונת גנטית מולדת המאופיינת על ידי ספיגת לקטוז לקויה עקב העדר מוחלט של לקטאז.

הידרוליזה של הלקטוז
אלקטזיה היא חסר מולד של אנזים הלקטאז האחראי על הידרוליזה – פירוק של הלקטוז (דו סוכר הנמצא בחלב יונקים).
אצל עוברים בריאים, שאינם סובלים מאלקטזיה, כבר בשבוע השמיני להיריון ניתן לזהות את אנזים הלקטאז. אפשר להבחין בעלייה בפעילות שלו עד השבוע ה-34, ופעילות שיא בלידה. ואחר כך חלה ירידה בתקופה שלאחר הגמילה מההנקה. כך שהסוכר הוא מקור אנרגיה חיוני ביותר לצמיחת והתפתחות התינוק. לעומת זאת, אצל תינוקות הסובלים מאלקטזיה יש גן אחר השונה מגן הלקטאז, הנמצא קרוב אליו ועל אותו כרומוזום, אשר אחראי לפגם. תופעה זו נשארת לכל החיים.

==אבחון==
אבחון האלקטזיה מתבסס בעיקר על התסמינים החדים שנצפים בשבועות הראשונים אחרי הלידה, הכוללים שלשולים מתמשכים המובילים למראה דומה של בעלי הפרעות בתזונה יחד עם סימני התייבשות. במטרה לקבל אבחון חד משמעי עורכים בדיקה גנטית ומחפשים את הגן האחראי על פגם זה. לאבחנה מוקדמת, צריך לבדוק נוכחות אנזים הלקטאז לעובר בשבועות המתקדמים של ההיריון.
==ביטוי קליני==
במקרה של אי פירוק וספיגה של לקטוז במעי הדק, הסוכר מגיע לחיידקים שבמעי הגס. החיידקים האלה מתסיסים את הסוכר באמצעות האנזימים שלהם, ומייצרים גז שמבוטא דרך תסמינים של התכווצויות בבטן, נפיחות, הקאות וגזים. כמו כן, מולקולות הסוכר במעי הגס גורמות להפרשת מים, ובכך שלשולים. התסמינים האלו עלולים להופיע מיידית או באיחור שמגיע לכמה שעות. וכמות קטנה ביותר של לקטוז יכולה לעורר אותם. נמצא שלסובלים מתסמונת זו יש היפר-קלצמיה ונפרו-קלצינוזה (הצטברות אבני סידן בכליה).

==שכיחות באוכלוסייה==
הליקוי נחשב לנדיר ביותר, ולכן בעבר נמנה כסוג קשה של אי-סבילות ללקטוז עם התפרצות מוקדמת. אך בתחילת שנות ה-2000 התברר כי הבסיס הגנטי לשתי מחלות אלו הוא שונה. הדיווח הראשון על אלקטזיה היה מפינלנד בשנת 1959 על ידי הולזל וחבריו, שהעניקו לתסמונת את שמה, עם שכיחות משוערת של 1 מתוך 60,000 תושבים.

==טיפול==
הטיפול הוא מניעת צריכה של מזון המכיל לקטוז. לכן לפני פיתוח מזון תינוקות ללא לקטוז, המחלה הייתה קטלנית עבור תינוקות, שלא יכלו לאכול מזון אחר.

==ראו גם==
לקטוז

לקטאז

אי-סבילות ללקטוז

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Sala Coromina J, Vinaixa Vergés A, Garcia Puig R. Déficit congénito de lactasa: identificación de una nueva mutación. An Pediatr (Barc). 2015;82:365---366
*Holzel, A., Schwarz, V., and Sutcliffe, K. W.:Defective lactose absorption causing malnutrition in infancy, Lancet 1: 1126, 1959
*Kuokkanen M, Kokkonen J, Enattah NS, Ylisaukko-Oja T, Komu H, Varilo T, et al. Mutations in the translated region of the lac-tase gene (LCT) underlie congenital lactase deficiency. Am J Hum Genet. 2006;78:339---44
</div>

==קישורים חיצוניים==
* <div class="mw-content-ltr">
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:הפרעות מטבוליות
קטגוריה:חלב
עמנואל נשרי

עמנואל נשרי (1913–2000) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על בית הספר לקצינים, היה נספח צה"ל במערב אירופה ומפקד פיקוד הגדנ"ע.

== ביוגרפיה ==
נשרי נולד בפולין למשפחת אורלנסקי ועלה לארץ ישראל ב-1932. הוא התנדב לארגון ההגנה, שימש מפקד רעננה, מפקד נפת חפר, במהלך מלחמת העולם השנייה שימש מדריך בקורס מפקדי מחלקות ומפקד קורסי מ"כים. לאחר המלחמה נשלח מטעם הארגון לאירופה, שימש סגן מפקד ההגנה בגרמניה וב-1948 מונה למפקד הארגון בצרפת וצפון אפריקה, הוא פעל לגיוס צעירים ניצולי השואה ולהעפלתם לארץ ישראל, ואימוני הגנה עצמית לקהילות יהודיות. בשובו לישראל שימש במלחמת העצמאות כסגנו של מיכאל בן-גל, מפקד חטיבת קרייתי ומחוז תל אביב. לאחר מכן פיקד על מחוז השפלה. בפברואר 1948 מונה לקצין מנהלה בחיל האוויר וביוני 1950 לעוזר הנספח הצבאי במערב אירופה, בשובו לישראל זכה לאות לגיון הכבוד. 

באוקטובר 1952 מונה למפקד בית הספר לקצינים של צה"ל ומילא תפקיד זה עד פברואר 1955, במהלך תקופה זו היה חבר בהרכב השופטים של בית הדין הצבאי שהרשיע את נאשמי מחתרת צריפין. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל במערב אירופה, שמושבו בפריז בירת צרפת. בתקופה זו פעל לחיזוק הקשרים בין ישראל לצרפת, על רקע החמרת המצב הביטחוני בישראל. הוא היה שותף למשא ומתן ולעסקאות הרכש הראשונות מצרפת שכללו מטוסי אוראגן, מיסטר, טנקי AMX-13 ועוד. שיתוף הפעולה הגיע לשיאו במלחמת סיני בה צרפת ובריטניה יחד עם ישראל נגד מצרים. על פועלו זכה נשרי באות לגיון הכבוד שהוענק לו על ידי הרמטכ"ל הצרפתי. באוגוסט 1959 מונה למפקד פיקוד הגדנ"ע תפקיד בו שירת עד ספטמבר 1960. יצא ללימודים והשתחרר ב-1963.

לאחר שחרורו משירות הקבע מונה למנהל חברת הספנות סומרפין, שנסגרה ב-1966.

נשרי הוא אב לשתי בנות מאשתו הראשונה חנה סקולסקי: הפסנתרנית ורדה נשרי, והדה עמיר פסיכולוגית, מרצה ומדריכת מנחי קבוצות ויועצים ארגוניים והוא סב לנגנית המשור נטלי פרוז.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מפקדי בית הספר לקצינים של צה"ל
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בצרפת
קטגוריה:מפקדי הגדנ"ע
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
קטגוריה:חיילי חטיבת קרייתי במלחמת העצמאות
אגיסהורן

אגיסהורן (Eggishorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה של 2,927 מטר, וממוקם בקנטון ואלה בשווייץ.

==גאוגרפיה==
ההר ממוקם באזור יונגפראו-אלטש-ביטשהורן שהוכרז כאתר מורשת עולמית, מצפון להר הבטרמהורן (Bettmerhorn) ומדרום להר הסטראלהורן (Strahlhorn), ומפריד בין קרחון אלטש ממערב ועמק הרון ממזרח, למרגלות ההר בעמק הרון שוכנת העיירה פיש (Fiesch).

==טיפוס==
ניתן לעלות לפסגת ההר ברכבל מהעיירה פיש עד לתחנת פישראלפ (Fiescheralp) ומשם ברכבל נוסף לפסגת פישרהורלי (Fiescherhorli) הנמצאת בגובה 2,893, ובמרחק 500 מטר מדרום לפסגת אגיסהורן. בראש ההר ישנו מסלול פנורמי ממנו ניתן לראות מצד אחד את אזור היונגפראו וקרחון אלטש ומן הצד השני את פסגות האלפים הלפונטיניים והאלפים הפניניים וביניהם ההרים מטרהורן וייסהורן ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.summitpost.org/mountain/rock/154670/Eggishorn.html אגיסהורן] באתר Summitpost
* [http://www.hikr.org/dir/Eggishorn_1499/ אגיסהורן] באתר Hikr
* [http://www.eggishorn.ch/jwa/de/home.jsp אתר הרכבל מפיש לאגיסהורן]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ואלה: הרים
פער אסור

מבנה פסים במוליך למחצה
בפיזיקה של מצב מוצק, פער אסור, המכונה גם פער אנרגיה או פער פסים (באנגלית: band gap) הוא טווח של אנרגיות במוצק בו לא יכולים להימצא אלקטרונים. כאשר מתארים את המבנה האלקטרוני של מוצקים, פער האנרגיה מתייחס למרחק האנרגטי בין ראש פס הערכיות לתחתית פס ההולכה.

בתיאור פשטני, פער האנרגיה הוא האנרגיה המינימלית הדרושה לשחרר אלקטרון מהקליפה החיצונית של אטום במוצק, שם הוא קשור אל הגרעין (ונמצא בפס הערכיות), ולהפוך אותו לנושא מטען חופשי ונייד בסריג (פס ההולכה).

לפער האנרגיה חשיבות מכרעת בקביעת התכונות החשמליות והאופטיות של החומר. נהוג להפריד בין מתכת לבין מבודד או מוליך למחצה באופן הבא: אם רמת פרמי של החומר נמצאת בתור פער אסור, אז הוא מוליך למחצה או מבודד. ניתן לומר כי מוליך למחצה הוא למעשה מבודד עם פער אנרגיה קטן יחסית, אם כי אין גודל פער אסור המבדיל חד משמעית בין מוליך למחצה למבודד. מקרה ביניים נוסף הוא מוליך למחצה מנוון (degenerate semiconductor), שהוא מוליך למחצה עם רמת פרמי שנמצאת בתוך פס ההולכה או פס הערכיות בגלל סימום כבד.

==ערכים נפוצים==
להלן כמה דוגמאות של פערים אסורים במספר מוליכים למחצה ומבודדים

{| class="wikitable"
|-
! טור בטבלה המחזורית !! שם החומר !! סימן כימי !! פער אסור ב-300K (אלקטרון וולט)
|-
| IV || צורן (סיליקון) || Si || 1.12
|-
| IV || גרמניום || Ge || 0.66
|-
| IV || יהלום || C || 5.5
|-
| III-V || גליום ארסניד || GaAs || 1.424
|-
| III-V || גליום פוספיד || GaP || 2.26
|-
| III-V || גליום ניטריד (הקסגונלי) || GaN || 3.39
|-
| || תחמוצת סיליקון || SiO<sub>2</sub> || 8.9
|}

==ראו גם==
* מוליך למחצה
* מבנה פסים
* פס הולכה
* פס ערכיות

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוליכים למחצה
קטגוריה:מבנה פסים
בית האבות המלכותי צ'לסי

פסלו של המלך צ'ארלס השני]]
מדי ייצוג]]
בית האבות המלכותי צ'לסי (Royal Hospital Chelsea) הוא מעון לקשישים ותיקי צבא בריטניה. המעון, הנמצא בשכונת צ'לסי שבעיר לונדון, פועל ברציפות מאז שנת 1682. משמעו של הביטוי Hospital בשם המעון איננו בית חולים אלא מקום של הכנסת אורחים (Hospitality).

המעון נוסד על ידי צ'ארלס השני, מלך אנגליה, בהשראת האינווליד שבפריז. השטח לבניין, בגדה הצפונית של התמזה ובקרבת הנהר, נרכש מכספו הפרטי של סר סטפן פוקס (Stephen Fox). הוא הזמין את האדריכל כריסטופר רן לתכנן במקום את המעון. רן תכנן בניין מרכזי דמוי האות ח' כשלצידו שני אגפים נוספים ממזרח וממערב, מסביב לשלוש חצרות. ידועים בו במיוחד הם בית התפילה, האולם הגדול, המשמש כחדר אוכל, והמוזיאון. בחצר המרכזית של המתחם ניצב פסלו של צ'ארלס השני.

מתחם המעון משתרע כיום על פני שטח של 267 דונם. חלקים ממנו פתוחים לביקור הציבור הרחב.

דיירי המעון, כ-300 במספר, נקראים הפנסיונרים של צ'לסי. כללים מיוחדים חלים בנוגע לקבלת מועמד למעון. בין השאר אין מתקבלים מועמדים שיש להם בת או בן זוג או ילדים התלויים בהם כספית. בשנת 2009 התקבלה הדיירת הראשונה למעון.

הדיירים מאורגנים במסגרת צבאית של ארבע פלוגות בפיקודם של קצינים ולובשים מדי ייצוג אחידים. מנהל המעון וסגנו הם גנרלים בדימוס.

"יום המייסד" במעון חל מדי שנה ב-29 במאי או בקרבתו - יום הולדתו של צ'ארלס השני ויום שיבתו לכתר ב-1660. ביום זה מבקר במעון אחד מבני משפחת המלוכה.

לבית האבות חלקת קבורה (שכבר נסגרה) בבית הקברות הצבאי ברוקווד. נקברו בה דיירים של המוסד שנפטרו. מצבותיהם עוצבו במתכונת של מצבות צבאיות בריטיות.

בצמוד לבית האבות נמצא מוזיאון הצבא הלאומי .

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://blog.cwgc.org/blog/why-are-there-chelsea-pensioners-buried-at-brookwood?mc_cid=d96886b700&mc_eid=b82bc2ad76 Why are there Chelsea Pensioners buried at Brookwood?], בבלוג ועדת חבר העמים לקברי מלחמה, 27 בנובמבר 2020

קטגוריה:דיור מוגן
קטגוריה:ותיקי צבא ומלחמה
קטגוריה:הצבא הבריטי
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
קטגוריה:מבנים שתכנן כריסטופר רן
קטגוריה:לונדון: מוזיאונים צבאיים
קטגוריה:קצרמר צבא
קמרזאורוס

קמרזאורוס (שם מדעי: Camarasaurus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת קמרזאוריים שהיה נפוץ באמריקה הצפונית בשלהי תור היורה בגיל היורה עליון, כ-155 עד 145 מיליון שנה לפני זמננו.

== תיאור ==
קמרזאורוס היה הזאורופוד הנפוץ ביותר בזמנו וגם השתמר היטב. נתגלו מאובנים רבים של קמרזאורוס כולל כתריסר שלדים כמעט שלמים ואף גולגולות במצב טוב (דבר די נדיר עבור זאורופודים).

הקמרזאורוס היה זאורופוד בינוני. אורכו המרבי של המין הנפוץ ביותר C. lentus היה 15–18 מטר ומשקלו פחות מ-15 טון. המין הגדול ביותר, C. supremus, הגיע עד לאורך של 23 מטר ומשקל מרבי של עד 47 טון.

הגולגולת של קמרזאורוס הייתה דמוית קופסה ריבועית מעוגלת וחזיתה מקושתת במקצת. החוטם היה קהה. בגולגולת היו מספר פתחים גדולים, שנועדו לא רק לעיניים אלא גם לאף (שהיה כנראה גדול במיוחד). שיניו היו דמויי אזמל ומוקמו לאורך הלסת. הן היו חזקות ומוצקות יותר משיני הדיפלודוקיים ולכן משערים שאכל חומר צמחי קשה יותר.

בכל רגל היו 5 אצבעות. בכל אחת מהרגליים הקדמיות אחת מהאצבעות הסתיימה בטופר חד. הרגליים הקדמיות היו קצרות יותר מהרגליים האחוריות. צווארו וזנבו היו קצרים יחסית ביחס לזאורופודים בגודל דומה.

שלד ב[[מוזיאון טירל המלכותי]]

כדי להפחית ממשקלו, חוליות רבות היו חלולות ובתוכן היו שקי אוויר המחוברים לריאות. מאחר שבעת גילוי הקמרזאורוס אפיון זה לא היה ידוע בקרב הפלאונטולוגים הוא נחשב למשהו ייחודי ונתן לו את שמו Camarasaurus - "לטאה בעלת תאים".

== פלאוביולוגיה ==
על סמך מספר שלדי קמרזאורוס שנמצאו יחדיו הפלאונטולוגים משערים שקמרזאורוס חי במשפחות או בעדרים. נתגלו גם קיני קמרזאורוס, ובהם הביצים המסודרות בטור ולא באופן מעגלי נאה ומוקפד כמו בדינוזאורים אחרים. ככל הנראה, הקמרזאורוס לא טיפל בצאצאיו.

בעבר סברו הפלאונטולוגים שקמרזאורוס בלע חלוקי קיבה (גסטרוליתים) כדי שיעזרו לו לטחון את המזון בתוך הקיבה. כיום הנטייה היא לשלול סברה זו. קמרזאורוס כנראה לעס במידה מסוימת את המזון בשיניו החזקות ולעיכול בקיבה עזרו חיידקים וחד-תאיים אחרים שפירקו את התאית וחומרים אחרים. מאחר שקמרזאורוס אכל צמחים קשים יותר מאשר הדיפלודוקיים הם יכלו לחלוק את אותו בית גידול מבלי להתחרות ביניהם.

==בתרבות==
*הקמרזאורוס מופיע בתוכנית כשהדינוזאורים שוטטו באמריקה של ערוץ דיסקברי בתור דינוזאור צמחוני שחי בערבות היורה.
*הוא מופיע בסדרות הטבע הדינוזאורים!, פלאווורלד ומועדון הקרב הג'ורסי.
*בזיכיון פארק היורה מופיע קמרזאורוס בספר פארק היורה כאוכל עשב גדול (ייתכן שמבלבל עם אפטוזאורוס). קמרזאורוס היה אמור להיראות בעולם היורה: נפילת הממלכה אך נחתך מהעריכה.
*הוא נראה במשחקי המחשב: פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic Park Builder, Jurassic Park: Operation Genesis, "Jurassic World Evolution", "Prehistoric Kingdom" ו-"dinosaur world mobile".

== גלריה ==
<gallery mode=packed>
קובץ:Camarasaurus lentus.jpg|גולגולת של C. lentus
קובץ:Camarasaurus supremus.png
קובץ:Camarasaurs1.jpg|שחזור של קמרזאורוס
קובץ:Camarasaurus BW.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1877
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:קמרזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1877
אליעזר בוצר

בוצר מופיע ב[[מועדון הבארבי, 24 בדצמבר 2013]]

אליעזר הכהן בּוֹצר (מופיע בשם בוצר בלבד; נולד בכ"ז באב ה'תשמ"א, 27 באוגוסט 1981, בצפת) הוא זמר ויוצר ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד לאהרן ומרים (לבית הירש), עולים מארצות הברית, וגדל בצפת במשפחה דתית לאומית. בגיל 13 יצא בשאלה ובגיל 17 חזר בתשובה. בצה"ל שירת בסיירת נח"ל.

ב-2002, לאחר סיום שירותו בצה"ל, מונה בוצר לקצין ביטחון מטעם המדינה ביישוב יצהר שבגב ההר, לתקופה של שנה. בוצר פעל לשיתוף פעולה ביטחוני בין כוחות הביטחון למתיישבים ואף קיבל אות הערכה על תפקודו בתקופת האינתיפאדה השנייה. בעת ששימש כקב"ט היישוב הוגש כנגדו כתב אישום, בעקבות אירוע בו נטען שירה ופצע פעיל שמאל שמסק זיתים יחד עם אחרים במטע בכפר הסמוך ליצהר, אך זוכה מאשמה.

ב-2003 יצא בוצר עם משפחתו לשליחות בהודו, שם הקים וניהל מרכזים למטיילים ישראלים. המרכזים נתנו מענה ראשוני לנפגעי סמים ותאונות דרכים. הם גם נועדו לקרב אנשים לדת, להיות מקום ציון מועדי ישראל, ומקום מפגש. במסגרת המרכזים הפועלים בהודו, הקים בשנת 2004 מרכז תיירותי רוחני בעיר העתיקה בצפת (ושלוחה של המרכז בחווה בצפון הארץ), אשר מאפשר התאקלמות רכה ומיושבת של המטיילים הישראלים בחזרה לחיים לאחר הטיול במזרח, השתלבות במסגרות עבודה ואקדמיה.

בשנת 2011 החל לעבוד על אלבום בכורה. ב-2013 יצא אלבומו הראשון "הפרעות. קשב. ריכוז.". את העיבוד המוזיקלי לאלבום עשו גיל סמטנה, דוד ליפשיץ ועמית יצחק.

ב-2014 יצא אלבומו השני, "עם הארץ". על כך אמר בוצר: האלבום הוקלט ויצא לאור תוך שבועיים וחצי.

ב-18 במאי 2017 יצא "פרדס רימונים", סינגל ראשון מתוך אלבומו השלישי "הבית".

ב-2021 הפיק עם הזמר ההודי לוקי עלי (אנ') את השיר "Amaraya".

=== חיים אישיים ===
בוצר נשוי ואב לשמונה, מתגורר בעמוקה.

==דיסקוגרפיה==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* בתוכנית "יומן" בערוץ 1, 23 במאי 2014
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:עמוקה: אישים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:משפחת צבי בנימין אוירבך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
יצחק מינקובסקי

הרב יצחק מינקובסקי (תקמ"ח, 1788 – ט' בחשוון תרי"ב, נובמבר 1851) היה רבה של קרלין ומחבר הספר קרן אורה על התלמוד הבבלי.

==ביוגרפיה==
נולד במינסק לרב אהרן, מנכבדי העיר ובנו של רבי ברוך משקלוב. משפחתם הייתה משפחת רבנים מיוחסת, ואבי משפחתם רבי לייב ממינסק כונה על שם זאת "רבי לייב בעל התוספות". 

הוא ואחיו רבי יעקב, נודעו בילדותם כמתמידים וחריפים. בבחרותם למדו בישיבת וולוז'ין אצל רבי חיים מוולוז'ין. נישא לשיינא אסתר. אחיו רבי יעקב התקבל למשרת רבנות בצעירותו, ואילו הוא סירב לקבל על עצמו רבנות על אף שקיבל הזמנות רבות, ועסק במסחר, בעיר מגוריו שרשוב. תושבי העיירה כיבדוהו, ואף כינו את בית המדרש בו למד על שמו. לאחר תקופה ירד מנכסיו והוצרך לעבור לגור ליד אחיו בקרלין, שם אירחו ותמך בו הגביר שאול לוין (חותנו של רבי יעקב מאיר פדובה רבה של בריסק). בתקופה זו למד יחד עם אחיו בחברותא.

לאחר פטירת אחיו רבי יעקב בשנת תר"ה נאות לבקשת אנשי קרלין, וקיבל במקומו את משרת הרבנות. הוא נהג לקום לפנות בוקר ולעסוק בחוכמת הנסתר ובמשנה, לאחר תפילת שחרית העביר שיעור בגמרא לבחורי הישיבה, ולאחר מכן למד כשהוא עטור בתפילין של רבנו תם עד לחצות היום, אז פנה לאכול פת שחרית. לאחר מנוחה קצרה חזר ללימודו עד לתפילת מנחה, ואחריה למד תנ"ך. בניו מספרים שכשהיה אוסר מאכל של עני, היה מביא לו מחנותו מאכל אחר בתמורתו. 

בשנות מגוריו בקרלין השלים את חיבוריו והכינם לדפוס, אך הוא נפטר בחטף, בגיל 62 בערך.

בניו אברהם, יעקב ברוך, משה שלום ודוד יהודה הוציאו את ספריו לאחר פטירתו. בהקדמת ספרו על מסכת זבחים, כתבו הקדמה ובה ביוגרפיה של אביהם ומשפחתם. 

בתו זיסל, נישאה לרב אורי אורנשטיין, מראשי קהילת החסידים בארץ ישראל, ואבי משפחת אורנשטיין הירושלמית.

==קרן אורה==
במשך ימיו נהג לכתוב את כל חידושי תורתו. בעת הכנתם לדפוס אמר שרוצה לחלקם בחינם לבתי מדרש. 

חידושי תורתו הם בסגנון האחרונים כמו הפני יהושע והתורת חיים, אשר בשונה מראשוני האחרונים כמו המהרש"א שעסקו בעיקר בפרשנות, החלו לכתוב פירושים יותר חדשניים, וכן הציגו גם מהלכים חדשים בסוגיות התלמוד. הוא השקיע בפרט בחיבורו על סדר קדשים, שכמעט ואין עליו מפרשים ומגיהים. חיבורו על סדר קדשים אכן הפך לאחד הספרים היסודיים בלימוד סדר זה.

הספר נדפס לראשונה בווילנה בשנת תרי"ב על מסכתות יבמות והוריות ובשנת תרי"ז נדפס שם על מסכתות זבחים ומעילה, מאז נדפס בעשרות מהדורות. הספר על נדרים ונזיר יצא בדפוס ראם בשנת תרכ"ט.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=46814&pgnum=657 ערכו] בספר "כנסת ישראל" שמואל יוסף פין, באתר היברובוקס.
;ספריו
* 
* 	
* 	
* 	
* 	
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:קרלין: רבנים
קטגוריה:תלמידי רבי חיים מוולוז'ין
קטגוריה:ילידי 1788
קטגוריה:נפטרים ב-1851
מריקופה (מחוז)

מחוז מריקופה הוא מחוז בדרום-מרכז מדינת אריזונה, ארצות הברית. פיניקס היא בירת המחוז והעיר המאוכלסת בו. שטחה של מריקופה מונה 23,890 קמ"ר, כאשר 62 קמ"ר מתוכם (כ-0.3%) הם מים.

במפקד שנערך ב-2010 נמנו במריקופה כ-3.8 מיליון נפש. צפיפות האוכלוסין במריקופה היא הגבוהה ביותר מבין מחוזות אריזונה, ומדורגת במקום ה-4 מבין מחוזות ארצות הברית בכלל. צפיפות האוכלוסייה במריקופה היא תוצאה מהתפוצצות אוכלוסין שהתרחשה בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21. הגידול המהיר באוכלוסייה השתקף בדירוג של מגזין פורבס שנערך ב-2007 ובו דורגו ארבע מתוך ערי מחוז מריקופה בין עשרת הערים בעלות גידול האוכלוסייה המהיר ביותר בארצות הברית. שלוש הערים באקאיי, סופרייז וגודייר דורגו במקום השני, השלישי והרביעי בהתאמה, והעיר אבונדייל דורגה במקום התשיעי.

מריקופה הוא גם אחד המחוזות הגדולים ביותר בארצות הברית בשטחו, ואילו מבין המחוזות האמריקניים שכוללים עיר בירה מדינתית, מחוז מריקופה הוא הגדול ביותר.

כמחוז בו מתגוררים 60 אחוזים מאוכלוסיית אריזונה כולה, המחוז נחשב למוביל הפוליטיקה של אריזונה, ושמונה מתוך תשעת מחוזות הבחירה לקונגרס של אריזונה, כוללים חלקי שטח של מחוז מריקופה. אף על פי שבירת המחוז והמדינה, פיניקס, יחד עם חלקים מועטים אחרים במחוז, מזוהים עם המפלגה הדמוקרטית; שאר המחוז נחשב מעוז רפובליקני חזק. מאז 1948 כל מועמד רפובליקני ללא יוצא מן הכלל זכה בבחירות במחוז מריקופה. אף המועמד הרפובליקני הכושל, בארי גולדווטר, שבבחירות 1964 הובס והפסיד אף את מדינת מוצאו שלו - אריזונה, מדינת מחוז מריקופה - זכה עם זאת במחוז מריקופה עצמו.

מקור שם המחוז בשמו של שבט המריקופה, קבוצה אתנית של אינדיאנים בארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אריזונה: מחוזות
רושדי תעשיות מזון

רושדי תעשיות מזון בע”מ היא אחת היצרניות הגדולות בישראל של טחינה גולמית, וחלבה תחת המותג בארכה.

מפעל החברה נמצא באזור התעשייה אלון תבור שבעמק יזרעאל. החברה נמצאת בבעלות משפחת בשיר, מנכ"ל החברה הוא מוחמד בשיר.

==היסטוריה==
בשנת 1984 אבי משפחת בשיר, אבו רושדי, חבר לחברת תוצרת מזון ישראלית (תלמה) ויחד הקימו מפעל לייצור טחינה. בשנת 1993 קיבל המפעל את תו התקן ISO 9002.

בשנת 2004 רכשה משפחת בשיר את חלקה של יוניליוור (שרכשה את תלמה) ומאז רושדי תעשיות מזון בע”מ היא חברה פרטית. השלב הבא בצמיחתה של החברה היה מיתוג מוצרי הטחינה והחלבה תחת השם "בארכה" והשקת קו מוצרים חדש.

בשנת 2016 השיקה בקבוק לחיץ של טחינה גולמית מעודנת ומוכנה לאכילה, במרקם קטיפתי.

בנוסף למוצרי טחינה בארכה וחלבה בארכה, מייצרת חברת רושדי חטיפי חלבה הנקראים "חלבה בקטנה".

איברהים בשיר, המנכ"ל הראשון וממייסדי החברה, גדל באום אל-פחם, במשפחה בת שבעה ילדים. אבי המשפחה, אבו רושדי, ניהל את לשכת התעסוקה באזור וכשסיים את תפקידו פעל להקמת מפעל טקסטיל בשיתוף חברת לודז'יה, במטרה לספק תעסוקה לתושבי האזור.

בשנת 1984, כאשר נוצרה השותפות בין אביו של איברהים לבין תלמה, נשלח איברהים ללמוד ייצור טחינה בשכם. לאחר שנתיים של למידה במפעל טחינה מסורתי, חזר איברהים והיה שותף להקמת המפעל ולניהולו. הצלחתו של איברהים כמנכ"ל "רושדי תעשיות מזון בע"מ" זיכתה אותו בשנת 2014 בפרס מפעל חיים מטעם איגוד תעשיות המזון.

== ראו גם ==

* רשימת חברות ישראליות בבעלות ערבית שיש עליהם ערך בוויקיפדיה העברית

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית טחינה בישראל
קטגוריה:חברות ישראליות בבעלות ערבית
קטגוריה:אזור התעשייה אלון תבור
רצועת אריזונה

רצועת אריזונה על מפת אריזונה
רצועת אריזונה היא רצועת אדמה במדינת אריזונה שבארצות הברית לאורך נהר קולורדו. הקושי לחצות את הגרנד קניון, גרם לכך שלאזור הזה יש קשרים פיזיים ותרבותיים חזקים עם יוטה ונבדה, יותר מלשאר אזורי אריזונה. 

האזור יושב באמצע המאה ה-19 על ידי חלוצים מורמונים תחת הנהגתו של ג'ייקוב המבלין. באותן שנים היה אזור רצועת אריזונה אחד המעוזים האחרונים של הפוליגמיה בארצות הברית של המאה ה-19; אף על פי שכנסיית ישו המשיח של קדושי אחרית הימים התנערה מנישואין פוליגמיים ב-1890. גם במאה ה-20 כיכבה רצועת אריזונה במרכזן של מספר שערוריות סביב קבוצות פוליגמיות שהיו פעילות באזור, אם כי קבוצות כאלו היוו באופן ברור מיעוט.

למשך תקופה ממושכת הייתה רצועת אריזונה גן עדן לבוקרים, כאשר שטחי עשב נרחבים הפרוסים בעמקים והמרחבים הגבוהים של רמת קאיבאב שימשו לבהמות למרעה ולשיטוט אחר מזון. אדמות המרעה ומקורות המים היוו עילה תמידית למחלוקות בין חברות מתחרות ובין בוקרים לרועי כבשים.

רצועת אריזונה הייתה גם במשך המאה ה-19 שדה קרב שראה סכסוכים בין ילידים לבין מתיישבים חדשים, עד שהושג שלום תודות למאמציו הדיפלומטיים של ג'ייקוב המבלין.

לרצועה היה גם היבט תחבורתי חשוב, כאשר היא שימשה כדרך העיקרית מיוטה לאריזונה, מאחר שהגרנד קניון ונהר הקולורדו היו מחסומים כמעט בלתי עבירים לנוסעים דרומה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אריזונה: גאוגרפיה
אנשים אמיתיים

אנשים אמיתיים (באנגלית: Real Humans, בשוודית: Äkta människor) היא סדרת מדע בדיוני שוודית המתרחשת בגרסה אלטרנטיבית של שוודיה בת זמננו, שבה רובוטים אנתרופומורפים (אנדרואידים) המכונים "הובוטים" (Hubots, הלחם של המילים "Human" ו"Robot") נמצאים בשימוש נרחב. הסדרה עוקבת אחר מספר קונפליקטים בין בני-אדם וההובוטים שבחייהם, כמו גם אחרי קבוצת הובוטים בעלי רצון חופשי הדורשים לקבל מעמד שווה לזה של בני האדם.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.geektime.co.il/real-humans-tv-show/ האם ככה יראה העתיד שלנו? סדרת מד”ב שאתם פשוט חייבים לראות], geektime, מתאריך 10 ביולי 2015

 

קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה: מדע בדיוני
קטגוריה:סדרות טלוויזיה שוודיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
אלכסנדר קוסביצקי

אלכסנדר קוסביצקי{{תמונה להחלפה}}
אלכסנדר (סאשה) שלום קוסביצקי (Alexander Koussevitzky; 8 באפריל 1927 – כ' באייר תשל"ה, 1 במאי 1975) היה חזן בארצות הברית.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1927 בווילנה, בנו של החזן משה קוסביצקי. בשנות מלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו בברית המועצות. בשנת 1947 היגר עם משפחתו לארצות הברית. בוגר הישיבה יוניברסיטי בניו יורק.

בשנת 1956 התמנה כחזן ב"אוטופיה ג'ואיש סנטר" וכיהן בתפקידו 19 שנה.

הופיע עם אביו בקונצרטים ברחבי ארצות הברית. ביצע בדואט עם אביו את היצירה "מגן אבות". עוד מיצירותיו: "רצה ה'", "כי כשמך".

נפטר בארצות הברית בשנת 1975, בגיל 48.
==חיים אישיים==
היה נשוי לקרובת משפחתו הדסה לבית קוסביצקי (בתו של משה קוסביצקי מירושלים, בן דודו של אביו משה קוסביצקי). 
*ילדיו;
*בתו היחידה, רעיה ארנונה, 2 בניו, יצחק יוסף, ויעקב אביגדור.

==לקריאה נוספת==
* עקיבא צימרמן, "זכור אזכרנו עוד", עמ' 71

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ch10.co.il/news/35681/ הבן של – החזן אלכסנדר סאשה קוסוביצקי ז"ל], כתבה באתר חרדים10, 15 ביוני 2014

קטגוריה:משפחת קוסביצקי
קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975