OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סינאורמה

איור של הסינאורמה של כדור פורח שהוצגה בתערוכה העולמית בפריז. שימו לב למקרנים בתחתית הבמה
סינאורמה (Cineorama) היא שיטת הקרנת סרטים מסביב לצופה.

הסינראומה הוצגה לראשונה בתערוכה העולמית של פריז (1900). הטכניקה הומצאה על ידי Raoul Grimoin-Sanson שניסתה לשלב בין המודל הישן של הפנורמה הנעה לבין הלהיט החדש - הקולנוע. בפיתוח זה, עשר מקרנות הקרינו על גבי עשרה מסכים חלק מסרט שביחד הרכיב נוף של 360 מעלות. הסרט שהוצג צולם מכדור פורח והקרנתו נתנה אשליה של התרוממות ונחיתה. המופע לא זכה לימים ארוכים ובהקרנה הרביעית פרצה שרפה שנגרמה מהמקרנים. 

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.academia.edu/34865179/History_of_Fulldome_Cylindrical_and_hemispherical_moving_image_panoramas History_of_Fulldome_Cylindrical_and_hemispherical_moving_image_panoramas]

קטגוריה:מינוחים בקולנוע
קטגוריה:היסטוריה של הקולנוע
רכס גדעונים

[[שקיעה מרכס גדעונים]]
גדעון, בגבעה 851 ברכס]]
רכס גדעונים (בערבית: ג'בל ג'דוע, קרוי גם רכס איתמר) הוא רכס הרים בשומרון, הנמצא ממזרח לעיר שכם ומגיע עד לפאתי בקעת הירדן. אורכו של הרכס הוא כ-13 קילומטר. גובה פסגתו הוא 868 מטר מעל פני הים.

== יישובים ==
על הרכס נמצא היישובים איתמר במערב הרכס וגבעת ארנון במזרח הרכס, וכן הגבעות: גבעות עולם, שכונת "הנקודה", גבעת ינוח, הר גדעון, ואלומות. 

== תיירות וארכאולוגיה ==
על הרכס נמצאים מספר מצפים: מצפה שלושת הימים שנמצא במזרח הרכס, מצפה מתן הקרוי על שם , מצפה גדעונים ומצפים נוספים. במרכז הרכס נמצאת מצבה המיוחסת לשופט גדעון. מכיוון שעל פי המסופר בספר שופטים גדעון נקבר בחלקת קבר אביו בעופרה, אין לשייך מבנה זה, שראשיתו ב-1997, לקבר גדעון.

מחלקו המזרחי של הרכס ישנה תצפית טובה על הר הסרטבה שנמצא דרומית מערבית לרכס בבקעת הירדן.

בחלקו המזרחי של הרכס, מצויות אבני בזלת רבות. לפי הערכה אחת, היה קיים בעבר הר געש פעיל על הרכס.

במורדות הצפוניים של הרכס נמצא הכפר הערבי בית פוּרַיכּ. במורדותיו הדרומיים נמצאת דרך רומית עתיקה (שנסללה לאחר מכן לשימוש כלי רכב) המובילה משכם עד לאזור בקעת הירדן. במורדות המזרחיים של הרכס, בין גבעת ארנון למכורה, נמצא האתר הארכאולוגי טנא א-תחתא, המזוהה כתאנת שילה המקראית<ref></ref>. בחלקו המערבי, נמצא האתר הארכאולוגי תל חייא.

על הרכס נקודות תיירות רבות, חקלאות, יקבים, חוות ובית קפה. מעבר למצפים, קיימות פינות ישיבה רבות למטיילים. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:השומרון: הרים
קטגוריה:ישראל: רכסי הרים
אלטשולר שחם

אלטשולר שחם הוא בית השקעות ישראלי. החברה מנהלת תיקי השקעות, קרנות נאמנות, קופות גמל, קרנות השתלמות, קרנות פנסיה וקופות מרכזיות לפיצויים מסוגים שונים בהיקף כספי של כ-183 מיליארד ש"ח (נכון ל-2024). "אלטשולר שחם" משקיעה את נכסיה המנוהלים באפיקי השקעות שונים: מניות, איגרות חוב (אג"ח) וניירות ערך נוספים בישראל ומחוצה לה. כמו כן, מציע אלטשולר שחם גם שירותים משלימים כמו הכוונה לפרישה, השקעות אלטרנטיביות, שירותי נאמנות ושירותי מט"ח, הניתנים על ידי חברות בת המאוגדות בתוכו.

בית ההשקעות מנוהל במשותף על ידי גילעד אלטשולר ורן שחם. יאיר לוינשטיין משמש כמנכ"ל "אלטשולר שחם פיננסים בע"מ".

==היסטוריה==
בית ההשקעות הוקם בשנת 1990 על ידי גילעד אלטשולר וקלמן שחם. בשנת 1993 נסחרה בין גילעד אלטשולר לבין הבנק הבינלאומי הראשון האופציה הראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. שנה מאוחר יותר, השיקה אלטשולר שחם את קרנות הנאמנות הראשונות שלה. בשנת 1999, הצטרף לחברה רן שחם בתפקיד "אנליסט", ובהמשך התמנה למנהל חדר המסחר והנוסטרו. בשנת 2002 השיקה אלטשולר שחם את קופות הגמל וקרנות ההשתלמות הראשונות שלה.

ב-2005 עברו משרדי "אלטשולר שחם" לרחוב הברזל ברמת החייל, תל אביב. בשנת 2008 החליף רן שחם את קלמן שחם והחל לכהן כמנכ"ל-משותף ביחד עם גילעד אלטשולר. בהמשך השנה הקימה אלטשולר שחם את קרן הפנסיה שלה. באותה שנה, חתם בית ההשקעות אלטשולר שחם על חוזה עם ההתאחדות לכדורגל שבמסגרתו הפך לספונסר הראשי של נבחרת ישראל למשך שנתיים.

ביוני 2016 רכשה אלטשולר שחם את "מיטב דש בנפיטס", שבסוף 2021 שונה שמה ל"אלטשר". ביוני 2024 רכשה 80% מחברת "קרדיטים" ששמה שונה ל-"אלטשולר שחם אשראי".<ref></ref>

==פעילות==
ביוני 2009 נערך מיזוג בין "אלטשולר שחם קופות גמל בע"מ" לבין "פרפקט קופות גמל בע"מ", אשר בעקבותיו, אוחדה פעילות הגמל והפנסיה של שתי החברות. כתוצאה מהמיזוג, גדל היקף הנכסים המנוהלים באלטשולר שחם גמל ופנסיה בע"מ. יאיר לוינשטיין התמנה למנכ"ל הגמל והפנסיה של החברה הממוזגת. ב-2010 רכש בית ההשקעות אלטשולר שחם את פעילות הנכסים המנוהלים בבית ההשקעות "רמקו", מידי איש העסקים רמי רחימי. ב-2015 השיקה אלטשולר שחם את חברת הביטוח "אלטשולר שחם חברת ביטוח בע"מ", אשר עסקה בביטוח ותוכניות חיסכון. החברה נסגרה לאחר כשנה. בנובמבר 2018 נבחרה קרן הפנסיה של אלטשולר שחם על ידי רשות שוק ההון ביטוח וחיסכון כאחת מארבע קרנות ברירת המחדל. ב-2019 ניהלה החברה נכסי גמל והשתלמות בשווי של כ-90 מיליארד ש"ח, דבר שהעמיד אותה להיות הגדולה ביותר בתחום.. נכון ל-2023 מנהל בית ההשקעות כ-191 מיליארד ש"ח בעבור כ-2.3 מיליון לקוחות.

בשנת 2019 אלטשולר שחם גמל ופנסיה נרשמה כחברה ציבורית והחלה להיסחר בבורסה בת"א. 

בשנת 2022 הוקמה "אלטשולר שחם פיננסים" כחלק משינוי מבני במסגרתו אלטשולר שחם גמל ופנסיה הפכה לחברה פרטית בבעלות מלאה של אלטשולר שחם פיננסים. 

תחום עיסוקה המרכזי של אלטשולר שחם פיננסים הוא ניהול חסכון ארוך טווח זאת באמצעות אלטשולר שחם גמל ופנסיה, אשר בראשה עומדת המנכ"לית ענת כנפו תבור.
 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בתי השקעות ישראלים
קטגוריה:חברות ביטוח ישראליות
קטגוריה:ביטוח פנסיוני בישראל
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1990
גרשון בלייכרדר

בית הקברות היהודי בשדרות שנהאוזר]]
הברון גרשון פון בְּלַיְיכְרֶדֶר (בגרמנית: Gerson von Bleichröder; 22 בדצמבר 1822 – 18 בפברואר 1893) היה בנקאי יהודי-גרמני, מאנשי הכספים החשובים במחציתה השנייה של המאה ה-19. שימש יועץ כספים של "קנצלר הברזל" אוטו פון ביסמרק, וסייע לו בארגון התקציב המלחמתי בשנת 1866, כאשר יצאה פרוסיה להילחם באוסטריה (מלחמת שבעת השבועות), ואף ניהל משא ומתן בשמו של ביסמרק עם צרפת לאחר כניעתה בדבר גובה הפיצויים שישולמו לגרמניה ב-1871.

== חייו ==
בלייכרדר נולד בברלין כבנו של שמואל בלייכרדר (1779–1855), האב התחיל את הקריירה העסקית שלו כסוכן של משפחת רוטשילד והקים בנק. כאשר נפטר האב ב-1855, קיבל בלייכרדר הבן את ניהול הבנק. ב-1859 הפך לבנקאי של ביסמרק, ופיתח איתו מערכת יחסי אמון שאפשרה לו לייעץ לביסמרק גם בנושאים שאינם כספיים. ב-1861 קיבל תואר "יועץ סתרים".

ב-1864 נבחר בלייכרדר להנהלת הקהילה היהודית בברלין.

בלייכרדר היה היהודי הפרוסי הראשון שקיבל תואר אצולה הניתן להעברה בירושה מבלי שנאלץ להתנצר לשם כך. בנוסף קיבל את מדליית הנשר האדום (Roter Adlerorden).

בלייכרדר שמר על אורח חיים יהודי עד יומו האחרון, נפטר בברלין בגיל 71. בניו המירו את דתם, עוד בחייו, לנצרות פרוטסטנטית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:בנקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:אצולה יהודית גרמנית
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1822
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1893
וילי ליברמן פון ואלנדורף

וילהלם [וילי] אדגר סלומון, ריטר ליברמן פון ואלנדורף (בגרמנית: Willhelm [Willy] Edgar Salomon Ritter Liebermann von Wahlendorf; 6 באוקטובר 1863, ברלין – 1939, לונדון) היה כימאי, יזם וממציא אריסטוקרטי ממוצא יהודי. דודנו של ולטר רתנאו (לימים שר החוץ של גרמניה של ויימאר).

==קורות חיים==
סבו, יוזף ליברמן (1783–1860), ייסד בגרמניה את המפעל הראשון להדפסה על גבי כותנה, והביא להתעשרות המשפחה. אביו זכה בתואר אצולה על פועלו כאספן אמנות.

ליברמן למד כימיה באוניברסיטאות וירצבורג וגיסן, שם פרסם את עבודתו על "השאלה הנוגעת להגדרה של כמויות קטנות של שומן במרגרינה". הוא המשיך את מחקריו בתחום המזון וכמו כן היה מעורב במס' מיזמים תעשייתיים. ליברמן היה בעל אחוזה, התפרסם כפרש וכצלף מצטיין והיה חבר באגודות סייף ומועדונים יוקרתיים.

ב-1887 שירת בצבא הפרוסי בגדוד עילית והיה מועמד לקצונה אולם נדחה בשל מוצאו היהודי, בתגובה הזמין את הקצין האחראי לדחייה מקנזן לדו-קרב של כבוד. מקנזן כיוון לראשו של ליברמן והחטיא אך במעט, ליברמן פגע ברגלו והפך אותו לנכה לצמיתות. הוא נשפט ונידון למאסר אולם שוחרר לאחר כתשעה חודשים בלבד.

ב-1933, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, נאלץ לגלות לאנגליה, ושם כתב את זיכרונותיו תחת הכותרת "מאבקי" ("מיין קאמפף" – כשם ספרו הנודע של אדולף היטלר). נפטר בגלות כעבור שלוש שנים. זיכרונותיו פורסמו בשנת 1988 תחת השם "זיכרונותיו של יהודי גרמני 1863–1936" (Erinnerungen eines deutschen Juden 1863-1936).

==ספרו==
<div style="direction: ltr;">
* Erinnerungen eines deutschen Juden, 1863–1936, München 1988 
</div>

==לקריאה נוספת==
* עמוס אילון, רקוויאם גרמני, הוצאת דביר, 2005, עמ' 243–245.

קטגוריה:כימאים יהודים גרמנים
קטגוריה:אצולה יהודית גרמנית
קטגוריה:יזמים יהודים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1863
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1939
אוסקר טבארס

אוסקר וושינגטון טבארס סילבה (בספרדית: Oscar Washington Tabárez, נולד ב-3 במרץ 1947 במונטווידאו, אורוגוואי), המכונה "מאסטרו", הוא כדורגלן עבר ומאמן.

טבארס היה מאמנה של נבחרת אורוגוואי בכדורגל במונדיאל 1990, שם הגיעה הנבחרת לשמינית הגמר.

במהלך הקריירה אימן טבארס במספר מועדונים יוקרתיים, ביניהם: פניארול, בוקה ג'וניורס ומילאן.

ב-2006 שב טבארס לאמן את נבחרת אורוגוואי והוליך אותה למקום הרביעי במונדיאל 2010 ולזכייה בקופה אמריקה 2011. במונדיאל 2014 הוליך את אורוגוואי לשמינית גמר המונדיאל ובמונדיאל 2018 לרבע הגמר.

בנובמבר 2021, במהלך מוקדמות מונדיאל 2022, פוטר טבארס מתפקידו לאחר 15 שנה בתפקיד. טבארס מחזיק בשיא עולמי של משחקים למאמן באותה נבחרת, עם 214 משחקים, כשהוא מקדים את זפ הרברגר של מערב גרמניה (167) ומורטן אולסן שאימן את דנמרק ב-15 השנים הראשונות של המאה ה-21 (166).

==תארים כמאמן==
* 1983: המשחקים הפאן-אמריקאיים – נבחרת אורוגוואי עד גיל 20
* 1987: גביע ליברטדורס – פניארול
* 1992: ליגת העל הארגנטינאית – בוקה ג'וניורס
* 2011: קופה אמריקה – נבחרת אורוגוואי
תארים אישיים
* מאמן השנה בדרום אמריקה – 2 (2010, 2011)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:בלמי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:מונטווידאו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סוד אמריקה
קטגוריה:כדורגלני מונטווידאו וונדררס
קטגוריה:כדורגלני פניקס
קטגוריה:כדורגלני פואבלה
קטגוריה:מאמני כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:מאמני נבחרת אורוגוואי בכדורגל
קטגוריה:מאמני פניארול
קטגוריה:מאמני דפורטיבו קאלי
קטגוריה:מאמני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:מאמני קליארי
קטגוריה:מאמני מילאן
קטגוריה:מאמני ריאל אוביידו
קטגוריה:מאמני ולס סארספילד
קטגוריה:ילידי 1947
M22

M22 (מ-Messier 22, נקרא גם NGC 6656) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים קשת הנמצא במרחק של כ-10,400 שנות אור ממערכת השמש והוא אחד הצבירים הכדוריים הקרובים ביותר שידועים כיום. זהו גם אחד הצבירים הכדוריים הבהירים ביותר ומהבודדים שניתן לראות ללא ציוד עזר. ככל הנראה זהו הצביר הכדורי הראשון שהתגלה (בשנת 1665, אם כי זיהויו כצביר כדורי התרחש רק כ-120 שנים מאוחר יותר).

== היסטוריה ==
הצביר התגלה על ידי יוהאן אברהם איהל, אסטרונום חובב מגרמניה, בשנת 1665 שזיהה אותו כערפילית בזמן שצפה בשבתאי. אדמונד היילי תיאר אותו בשנת 1716 כ"ערפילית קטנה ובהירה במיוחד". שארל מסיה תיאר אותו בקטלוג מסיה כ"ערפילית עגולה חסרת כוכבים" ובשנת 1783 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר.

בשנת 1986 גילה טלסקופ החלל IRAS מקור נקודתי שהתברר כערפילית פלנטרית. זו הייתה הערפילית הפלנטרית השנייה שהתגלתה בצביר כדורי (הקודמת התגלתה ב-M15) מתוך 4 שהתגלו בסך הכל עד היום. בשנת 2001 התגלו בתצפיות של טלסקופ החלל האבל מספר גופים בעלי מסה נמוכה יחסית - כ-80 פעמים מסת כדור הארץ או כרבע ממסתו של צדק.

בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 5.1, והוא הצביר הכדורי השלישי בבהירותו אחרי אומגה בקנטאור ו-47 בטוקאן (שאינם נכללים בקטלוג מסיה). ניתן להבחין בו בעין לא מצוידת בתנאי תצפית טובים במקומות שבהם הוא אינו קרוב מדי לאופק הדרומי או באמצעות משקפת. טלסקופ חובבים מאפשר להבחין באליפטיות של הצביר וטלסקופ בינוני מאפשר להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 11. הצביר נמצא מעט פחות ממעלה מדרום למלקה וכ-2.5 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לכוכב קאוס בוראליס (λ בקשת), כך שקל לאתרו. בשל קרבתו למלקה, עוברים לעיתים על פניו כוכבי לכת.

== מאפייני הצביר ==
צורתו של M22 היא קצת אליפטית, קוטרו כ-100 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-10,400 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-32 דקות קשת - מעט גדול יותר מגודלו של הירח המלא. צפיפותו של M22 גבוהה והוא מכיל כ-83,000 כוכבים. עד היום התגלו בו 32 כוכבים משתנים. הצביר נמצא בכיוון הכללי של מרכז שביל החלב ובשל מסתו הגדולה הוא יוצר עידוש כבידתי המאפשר להבחין בכוכבים עמומים במרכז הגלקסיה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://messier.seds.org/m/m022.html M22] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
22
22
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
אנה באטריס בארוס

אנה באטריס בארוס (בפורטוגזית: Ana Beatriz Barros; נולדה ב-29 במאי 1982) היא דוגמנית ברזילאית, הידועה בשל הפרסומות להן דגמנה ל- Guess?, Bebe, ויקטוריה'ס סיקרט, שאנל וקולקציית האופנה JLo של ג'ניפר לופז.

== שנותיה הראשונות ומשפחתה==
בארוס נולדה בעיר הקטנה איטאבירה, מינאס ז'ראיס, ברזיל, לסוניה, עקרת בית וריינאטו בארוס, מהנדס מכונות. מאוחר יותר, עברה משפחתה לריו דה ז'ניירו, שם היא התגוררה בילדותה. בארוס היא הצעירה ביותר בין שלוש אחיות, פטריסיה, שאף היא דוגמנית ידועה ומאלו (מאריה לואיזה).

 בדצמבר 2017 נולד בנה הראשון. ב-2019 פורסם כי היא בהריון שני.

==קריירת הדוגמנות==
בארוס ב[[פסטיבל הסרטים טרייבקה]]
בגיל 14, בארוס ואחותה המבוגרת ממנה, פטריסיה, יצאו לבלות בריו דה ז'ניירו כשגילה אותן נציג של סוכנות עלית.

סניף עלית של ריו דה ז'ניירו עודד את בארוס להשתתף בתחרות הדוגמנות הארצית של עלית לשנת 1996. בארוס התחרה לבסוף בתחרות הבינלאומית והגיעה למקום השני בעולם אחרי דיאנה קובאלצ'וק. עלית שלחו את התיק ותצלומים שלה ל- GUESS?, דבר שהוביל אותה לדגמן לפרסומת המילניום של GUESS?

בנוסף ל- GUESS?, דגמנה בארוס בין השאר לפרסומות עבור כריסטיאן דיור, ג'ינס ארמאני, אוקלי, לוריאל, דיזל, ויקטוריה'ס סיקרט, שאנל קוסמטיקס, וקולקציית האופנה JLO של ג'ניפר לופז. ב-2004 בחרה ג'ניפר לופז בבארוס להיות הפנים של קו לבני הנשים שלה, JLO. לופז אמרה: "אני רוצה מישהי צעירה, סקסית ואורבנית, עם מראה אוניברסלי."
בארוס השתתפה בתצוגות אופנה לוולנטינו, מיסוני, גוצ'י, כריסטיאן דיור, ורסצ'ה, אמפוריו ארמאני, BCBG, DKNY, ז'אן פול גוטייה, דולצ'ה וגבאנה, מיכאל קורס (רד אוקס), Elie Saab ובתי אופנה נוספים. היא דגמנה בתוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 2002, 2003, 2005, 2006, 2008 ו-2009.

היא הופיעה על שערי מגזינים רבים כמו גלאמור, ווג, מארי קלייר, Allure, מגזינים ברזילאים כגון Capricho ו-Audi magazine, W, Elle

בארוס הופיעה פעמים אחדות בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד (2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008).
בארוס נבחרה למקום ה-96 בידי מגזין FHM במוסף של "100 הנשים הסקסיות ביותר בעולם" ב-2006.

בארוס תופיע בלוח השנה של פירלי לשנת 2010 לצידן של לילי קול, דייזי לואו, מיראנדה קר ודוגמניות נוספות.

בארוס תחליף את לינדזי לוהן בפרסומת וקטלוג אביב-קיץ 2010 של Fornarina's.

היא דגמנה בפרסומת הראשונה שלה עבור החברה.

בארוס הופיעה בפרסומת אביב-קיץ 2010 עבור הרשת הקמעונאית הבריטית מרקס וספנסר לצד טוויגי, ויוי בראון
(W Brown), ליסה סנואודון ודאני מינוג.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.fashionmodeldirectory.com/models/Ana+Beatriz_Barros/ אנה באטריס בארוס ב-Fashion Model Directory]
* [https://web.archive.org/web/20100308063103/http://www.zrakor.co.il/lumiere-t.html ריאיון עם אנה באטריס בארוס], באתר zrakor

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ברזילאיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מראה השנה של עלית 1996
קטגוריה:ברזילאיות שנולדו ב-1982
שם קוד: דג חרב

שם קוד: דג חרב (באנגלית: Swordfish) הוא סרט פעולה ודרמת מתח אמריקאי, שיצא לאקרנים בשנת 2001. הסרט בוים על ידי דומיניק סינה ומככבים בו ג'ון טרבולטה, יו ג'קמן והאלי בארי.

== עלילה ==
סטנלי גיבסון הוא האקר מחשבים שהחדיר וירוס מחשב למחשבי ה-FBI. בשל פשע זה הוא נעצר על ידי הסוכן רוברט, הורשע בפשעי מחשב ובילה שנתיים בכלא פדרלי. לאחר שהוא משתחרר מהכלא נאסר עליו להשתמש במחשב לכל החיים. לאשתו לשעבר של סטנלי יש חזקה בלעדית על בתם הולי, והיא אוסרת עליו לראות את בתו.

בזמן שסטנלי מתאמן על חבטת הגולף שלו, אישה בשם ג'ינג'ר נולס מגיעה לביתו ומספרת לו שהבוס שלה מתעניין בכישורי המחשב שלו. תמורת 100,000 דולר הוא מסכים לטוס ללוס אנג'לס ולהיפגש עם גבריאל במועדון לילה. גבריאל רוצה לבחון את סטנלי, ומבקש ממנו לפרוץ למערכת ממשלתית תוך שישים שניות, כשאקדח מכוון אליו; סטנלי מצליח לפרוץ למערכת. סטנלי נלקח לביתו של גבריאל, ומוצעים לו עשרה מיליון דולר כדי לכתוב וירוס תולעת שיבצע גנבת כסף מקרן ממשלתית שיש בה 9.5 מיליארד דולר. גבריאל מגלה לסטנלי שהוא עובד בשביל ארגון בשם "התא השחור", שהוקם על ידי אדגר הובר ב-1950, ומטרתו לתקוף ארגוני טרור. בראש הארגון עומד הסנטור ראיסמאן.

ראסימאן מגלה שה-FBI עלה על הניסיונות של גבריאל לגנוב את הכסף. לאחר שגבריאל מסרב להפסיק את המבצע, ראסימאן מנסה לחסל את גבריאל, אך לא מצליח. גבריאל מאתר את הסנטור והורג אותו. גבריאל ממשיך בתוכניתו ומגיע לסניף הבנק. הוא לוקח בני ערובה ומפעיל את וירוס התולעת, גונב את הכסף ומעלה את בני הערובה והצוות שלו על אוטובוס מחוץ לבנק. גבריאל דורש מטוס בשדה תעופה מקומי, אך הסתבר שזו הייתה הסחת דעת - מסוק מרים את האוטובוס ומשחרר אותו על גורד שחקים. גבריאל והצוות שלו נראים כאילו נכנסו למסוק, שמופל על ידי סטנלי. בחדר המתים, סטנלי מבין שגבריאל לא היה על המסוק, ובסוף הסרט נראים גבריאל וג'ינג'ר במונטה קרלו, מעבירים את הכסף לחשבון אחר.

== שחקנים ==
*ג'ון טרבולטה מגלם את גבריאל שיר
*יו ג'קמן מגלם את סטנלי גיבסון
*האלי ברי מגלמת את ג'ינג'ר
*דון צ'ידל מגלם את הסוכן רוברט
*סמואל שפרד מגלם את סנטור ג'יימס ראיסמאן
*ויני ג'ונס מגלם את מארקו
*דראה דה מתאו מגלמת את מליסה

== ביקורת והכנסות ==
הסרט זכה להתעניינות עיתונאית, בין השאר בעקבות הסצנה בה נראית האלי ברי עירומה בפעם הראשונה. נטען כי היא קיבלה תוספת כסף בגין סצנה זו; על פי מספר מבקרים, נראה כי הסצנה מעט מאולצת והיא הוספה כדי למשוך תשומת לב. רק רבע מהמבקרים של האתר Rotten Tomatoes נתנו לסרט ביקורת חיובית.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2001
קטגוריה:סרטי 2001
פרש הנחושת

250px
פרש הברונזה או פרש הנחושת (ברוסית: Медный всадник) הוא פסלו של הצאר פיוטר הגדול המוצב בכיכר הסנאט במרכז סנקט פטרבורג.

הפסל נבנה מארד אך קיבל את שמו בעקבות שיר מפורסם של אלכסנדר פושקין. הפסל הוא אחד מסמלי העיר ולימים גם הפך לסמלם של אולפני הקולנוע "לנפילם" שממוקמים בעיר.

==היסטוריה==
הפסל נוצר בידי הפסל הצרפתי אטיין מוריס פלקונט שעבד עליו בין השנים 1768–1770. ראשו של פיוטר הגדול פוסל על ידי תלמידתו של פלקונט, מארי-אנה קולו. יציקת הפסל מארד הסתיימה בשנת 1778.

היה קושי למצוא את האבן שתהיה בסיס מתאים לפסל הענק. בסופו של דבר נמצאה האבן שמשקלה היה 1,600 טון. בשל משקלה, היה קושי רב בהעברת האבן לעיר, והעברתה נמשכה מנובמבר 1769 עד ספטמבר 1770. לאחר הבאתה בדרך היבשה לשפת המפרץ הפיני, נבנתה אונייה מיוחדת להעברתה לסנקט פטרבורג. בסופו של דבר הגיעה האבן לעיר ב-26 בספטמבר 1770. ככל הנראה זוהי האבן הגדולה ביותר שהועברה בשלמותה בידי אדם לצורך בנייה.

בשנת 1778 התקררו עד מאוד היחסים בין יקטרינה הגדולה לבין פלקונט, והוא נאלץ לעזוב את רוסיה. עבודות בניית הפסל נמשכו ללא הדרכתו, והוא אף לא הוזמן לפתיחה הרשמית של הפסל ב-7 באוגוסט 1782.

==תיאור הפסל==
הפסל היה הראשון שבו מוצג צאר רוסי כשהוא רוכב על הסוס, וזאת בהתאם לעמדתו של פלקונט לפיו פיוטר הגדול הוא מדינאי ולא מצביא. הפסל מתאר את הצאר בבגדים פשוטים כדי להבליט את האדם שבמרכז הפסל.
גובהו של בסיס הפסל הוא כ-7 מטר, וגובה הפסל עצמו הוא 6 מטרים נוספים.

האבן הענקית שבבסיס הפסל מהווה סמל לקשיים הרבים שהיו לפיוטר הגדול בהגשמת רעיונותיו. רק חרבו של הצאר והזר שעל ראשו מסמלים את ניצחונותיו כמצביא צבאי.

בדיון בדבר מראה הפסל השתתפו, בנוסף ליקטרינה הגדולה, גם וולטר ודני דידרו.

על בסיס הפסל מצויה הכתובת: "יקטרינה השנייה לפיוטר הראשון, קיץ 1782" ( ПЕТРУ перьвому ЕКАТЕРИНА вторая лѣта 1782). המשפט מרמז על המשכיות של שלטון יקטרינה לאחר סיום תקופת פיוטר הגדול.

==הפסל בתרבות==
הפסל הפך להיות לנושא מרכזי במספר יצירות ספרותיות. כמו כן הולחן בלט מאת ריינהולד גליאר.

בנוסף נוצרה בעיר מסורת, לפיה העיר לא תיכבש על ידי צבא זר כל הזמן שהפסל עומד על מכונו. ייתכן שזו גם הסיבה שבמלחמת העולם השנייה בזמן המצור על לנינגרד, עת שיצירות אמנות אחרות פונו מן העיר, נשאר הפסל במקומו ורק כוסה על ידי שקי חול להגנתו.

בשנת 2002 התפרסם בעברית ספר שתורגם מאנגלית בשם "פרש הברונזה" מאת פאולינה סיימונס. הספר מתאר את תקופת מלחמת העולם השנייה ואת מתקפת גרמניה הנאצית על לנינגרד. הדמות של פרש הברונזה כפי שהיא מצוטטת משירו של פושקין מהווה השראה לאירועים ולאחד מגיבורי הספר.

בשנת 2019 הופק סרט מוקומנטרי המתאר את העבודות על בניית הפרש, בשם "פרש הנחושת".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סנקט פטרבורג
קטגוריה:פסלים (יצירות)
הבונדסליגה השנייה

הבונסדליגה השנייה (בגרמנית: 2. Fußball-Bundesliga) היא ליגת הכדורגל השנייה בחשיבותה בגרמניה, לאחר הבונדסליגה. 

בליגה נוטלות חלק 18 קבוצות, המתמודדות ביניהן בשני סיבובים, משחק בית ומשחק חוץ, כאשר כל קבוצה משחקת בסך הכל 34 משחקים בכל עונה.

==עלייה וירידה==
שלוש הקבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים עולות לבונדסליגה, הליגה הבכירה בגרמניה. החל מעונת , רק שתי הקבוצות המסיימות במקומות העליונים עולות ליגה בצורה אוטומטית, ואילו הקבוצה אשר סיימה במקום השלישי מתמודדת בפלייאוף על העלייה עם הקבוצה אשר סיימה במקום ה-16 בטבלת הבונדסליגה. 

שתי הקבוצות אשר מסיימות במקומות האחרונים בליגה, יורדות לליגה השלישית, שתי הקבוצות המסיימות במקומות הראשונים בליגה השלישית עולות לליגה השנייה. הקבוצה שמסיימת במקום ה-16 בליגה השנייה מתמודדת בפלייאוף על ההישארות נגד הקבוצה שמסיימת שלישית בליגה השלישית.

==חוקים==
בסגל הקבוצות למשחק בבונדסליגה השנייה מותר שיהיו עד חמישה שחקנים אשר אינם אזרחי האיחוד האירופי. על ספסל הקבוצות יכולים לשבת עד 7 שחקנים מחליפים, אך למאמן מותר להחליף רק חמישה במהלך המשחק.

== קבוצות הליגה לעונת 2023/2024 ==
בעונת 2023/2024 יתחרו בליגה הקבוצות הבאות:
{| class="sortable wikitable"
!קבוצה
!עיר
!אצטדיון
!תכולה
|-
|אוסנבריק 
|אוסנבריק 
|אצטדיון בגשר ברמן
|16,100
|-
|איינטרכט בראונשווייג
|בראונשווייג
|אצטרייכט שטאדיון
|23,325
|-
|אלוורסברג
|אלוורסברג
|בקייזרלינד
|10,000
|-
|גרויטר פירט
|פירט
|שפורטפארק רונהוף תומאס זומר
|16,262
|-
|הולשטיין קיל
|קיל
|הולשטיינשטדיון
|15,034
|-
|הנזה רוסטוק
|רוסטוק
|אוסטזהשטאדיון
|29,000
|-
|המבורג||המבורג||פולקספארקשטדיון||57,274
|-
|הנובר 96
|הנובר
|HDI ארנה
|49,000
|-
|הרטה ברלין
|ברלין
|האצטדיון האולימפי של ברלין
|74,667
|-
|ווין ויסבאדן
|ויסבאדן
|בריטה ארנה
|12,566
|-
|נירנברג
|נירנברג
|אצטדיון נירנברג
|50,000
|-
|פורטונה דיסלדורף||דיסלדורף||מרקור שפיל ארנה||54,600
|-
|פאדרבורן 07
|פאדרבורן
|בנטלר-ארנה
|15,000
|-
|פ.צ. מגדבורג
|מגדבורג
|MDCC ארנה
|30,098
|-
|פ.צ. קייזרסלאוטרן
|קייזרסלאוטרן
|אצטדיון פריץ ואלטר
|49,780
|-
|זנקט פאולי
|המבורג
|אצטדיון מילרנטור
|29,546
|-
|קרלסרוהה ||קרלסרוהה ||וילדפארקשטדיון||29,699
|-
|שאלקה 04
|גלזנקירכן
|פלטינס ארנה
|62,273
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

גרמניה
קטגוריה:תחרויות כדורגל בגרמניה
קטגוריה:הוקמו ב-1974
פוט

פּוּט הוא דמות מקראית הנזכרת בספר בראשית כבנו השלישי מתוך ארבעה של חם בן נח. אחיהם של כוש, מצרים, וכנען. פוט מזוהה בכתובים עם לוב, וכאבי העם הלובי.

שמו של פוט מופיע במקור העמים שבספר בראשית:

==צאצאי פוט==
אף על פי שהיו לפוט בנים (כפי שמוזכר בהמשך התנ"ך), הם לא מוזכרים בספר בראשית בין נכדיו של נח, ולפי הרשב"ם ומפרשים נוספים זה מכיוון שהם לא נעשו עמים שונים אלא נקראו על שם פוט.<ref></ref>

===לוחמים===
כבר בתיאורי ספר מלכים ודברי הימים על מסע המלחמה והכיבושים לפרעה שישק בארץ ישראל במאה העשירית לפנה"ס מוזכרים לוחמים לוביים שעזרו לפרעה (שנעזר בעמים זרים בצבאו) במלחמתו בממלכת יהודה ובממלכת ישראל (926/5 לפנה"ס, 5 שנים לאחר מות שלמה המלך). לדברי ירמיהו היו צאצאיו של פוט עמים לוחמים. יחזקאל מזכיר אותם בהקשר דומה כמסייעים לצור, למצרים, וגוג.

===פוט ולוב===
בשטחה של לוב זרם נהר פוט. בימיו של הנביא דניאל כבר נעשה שימוש בשם לוב. יוסף בן מתתיהו ציין שלוב נוסדה על ידי פוט, וכינה את הלובים בשם פוטים.
גם הנביא נחום מקשר בין פוט ולוב וטוען כי פוט והלובים מסייעים למצרים.

תרגום השבעים שינה את השם פוט בספר יחזקאל לשם ליבאוס.

==ראו גם==
* כוב

===השערות אחרות===
ההיסטוריון הפרסי מוחמד אבן ג'ריר א-טברי סיפר על מסורת לפיה פוט נישא לבאכט, נכדתו של תירס וצאצאיהם היו הקופטים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני חם
נבחרת איטליה בכדורגל עד גיל 21

נבחרת איטליה בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של איטליה, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות. היא מנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. הנבחרת משתתפת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, הנערכת מדי שנתיים, והיא הנבחרת אשר זכתה בטורניר מספר הפעמים הרב ביותר עם חמש זכיות.

הנבחרת הצעירה של איטליה הוקמה בשנת 1978 בעקבות ייסודן של אליפויות אירופה לנבחרות צעירות מטעם אופ"א. הנבחרת הופיעה בצורה מרשימה באליפויות אלו עד לשנת 1990. החל משנת 1990 ועד לשנת 2004 ביססה איטליה את עליונותה הכמעט בלעדית כשהיא זוכה בחמש אליפויות בשבעה טורנירים. 

נקודות השפל של הנבחרת היו בשנת 1998 ובשנת 2011, כאשר כשלה נבחרת איטליה הצעירה להעפיל לאליפות אירופה בשנה שלפניהן.

==כל אליפויות אירופה לנבחרות צעירות==
* 1978 - רבע הגמר
* 1980 - רבע הגמר
* 1982 - רבע הגמר
* 1984 - חצי הגמר
* 1986 - מקום שני
* 1988 - רבע הגמר
* 1990 - חצי הגמר
* 1992 - מקום ראשון
* 1994 - מקום ראשון
* 1996 - מקום ראשון
* 1998 - לא העפילה
* 2000 - מקום ראשון
* 2002 - חצי הגמר
* 2004 - מקום ראשון
* 2006 - הודחה בשלב הבתים
* 2007 - הודחה בשלב הבתים 
* 2009 - חצי הגמר 
* 2011 - לא העפילה
* 2013 - מקום שני
* 2015 - שלב הבתים
* 2017 - חצי הגמר

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:איטליה: כדורגל
איטליה
קטגוריה:נבחרות איטליה
ברק'ה וולף

וולף (שלישי משמאל בחליפה הבהירה) בביקור בשיכון חב"ד ב[[לוד יחד עם ראש העיר מקסים לוי.]]
שלום דובער וולף (כונה בֶרְקֶ'ה; כ"א באב תש"ד, אוגוסט 1944 – ל' בתשרי תשס"א, 28 באוקטובר 2000) היה דובר חב"ד בישראל.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים לפסיה ולאפרים וולף, מראשי חסידות חב"ד בישראל ומנהל מוסדותיה. לאחר שלמד בישיבת תומכי תמימים המרכזית - 770 החל לסייע לאביו בניהול המוסדות. במקביל הקים את ארגון דוברות חב"ד שפעל בשיתוף צעירי אגודת חב"ד בישראל, שלקח על עצמו בין היתר לפרסם את דברי הרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד בתקשורת הישראלית (במעין מקבילה לדוברות חב"ד העולמית בהנהלת הרב יהודא קרינסקי). שימש גם כלוביסט למען מטרות יהודיות ומטרות תנועת חב"ד בכנסת.

נפטר לאחר מחלה בשבת פרשת בראשית, ל' בתשרי ה'תשס"א, ונקבר בהר המנוחות.

==משפחתו==
היה נשוי לבת שבע למשפחת בקרמן, ואב לשמונה. ילדיהם:
* הרב חיים צבי, שליח חב"ד בירוחם
* שניאור זלמן, עסקן חב"די
* הרב אברהם, רב ושליח חב"ד באודסה
* הרב יוסף יצחק, רב ושליח חב"ד בחרסון
* הרב בנימין, רב ושליח חב"ד בסיבוסטופל
* חתנו, הרב יהודה זילברשטרום, ר"מ בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית בלוד

===עץ משפחתי===

==לקריאה נוספת==
* זושא וולף, דובר שלום, "לדמותו של הרב שלום דובער ע"ה וולף", הוצאת ספרים קה"ת, 2008

==קישורים חיצוניים==
* [https://col.org.il/news/100579 האיש שידע על "מבצע אנטבה" – לפני שרי הממשלה], col תשרי תשע"ז
* [https://col.org.il/news/100584 תמונות מימי חייו], col
* 
* [https://col.org.il/news/107165 היארצייט ה-17 של ברק'ה וולף: היחידויות, ההוראות וההדרכות], COL

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
יצחק יהודא ירוסלבסקי

הרב יצחק יהודא ירוסלבסקי (נולד בט' בתשרי תש"ג, 20 בספטמבר 1942) הוא רבה האשכנזי של העיר קריית מלאכי, שכונת נחלת הר חב"ד בקריית מלאכי, מזכיר בית דין רבני חב"ד בישראל וחבר אגודת חסידי חב"ד העולמית.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב לחיה אסתר ולמשה זאב ירוסלבסקי. למד בישיבת תומכי תמימים בלוד. בשנת תשכ"ב נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי בברוקלין למשך כחצי שנה. באלול תשכ"ה נישא לשולמית, בתו של הרב דב בעריש רוזנברג, משפיע בשיכון חב"ד לוד. התגורר בכפר חב"ד, למד בכולל אברכים במקום וקיבל סמיכה לרבנות על ידי הרב שניאור זלמן גרליק. בחורף תשכ"ט מינה אותו רבי מנחם מנדל שניאורסון לרב שכונת "נחלת הר חב"ד" בקריית מלאכי, שהוקמה אז.

בשנת תשל"ו מונה לחבר בבית דין רבני חב"ד שהוקם אז. הרב ירוסלבסקי משמש כ"מזכיר בית הדין". בראיון לעיתון המבשר סיפר כי הסמכות ניתנה לו לאחר פטירת אב בית הדין הרב זווין בתשל"ח הורה הרבי על מינוי אב בית דין ברוטציה כך שכל הרבנים בבית דין מעל גיל שישים יכהנו כאב בית הדין, כל אחד למשך חודשיים, ואילו הוא ימונה למזכיר בית הדין. 

בראיון לשבועון כפר חב"ד סיפר כי קיבל את התואר בשנת ה'תשמ"א, כשהרבי הורה שהסמכות לכתיבת "ספר התורה של ילדי ישראל" תינתן ביד בית דין רבני חב"ד והמזכיר שלהם, ולאחר מכן מסר את האחריות לחתימה לידי הרב ירוסלבסקי.

הרב מרדכי אליהו טען שהרבי מלובביץ' ראה ברב ירוסלבסקי כבעל הסמכות הרבנית העליונה של חב"ד בישראל.

בשנת תשמ"ה החל להסמיך רבנים צעירים. והיה נוסע גם לבחון בוגרי מכוני הסמכה לרבנות ברחבי העולם.

בשנת תשע"ב הכריז רב העיר הספרדי של קריית מלאכי הרב חיים פינטו, כי הרב ירוסלבסקי הוא הרב האשכנזי של המקום. סמוך לכך החליטה מועצת העיר כי רבני העיר החדשים הם הרב ירוסלבסקי וכן הרב יצחק עזריאל, ואולם להכרזות אלו אין תוקף רשמי.

==משפחתו==
לרב ירוסלבסקי שלושה בנים ושמונה בנות. אחייניתו רבקה הולצברג נרצחה יחד עם בעלה ואחרים במתקפת הטרור בבית חב"ד במומבאי ב-2008.
*גיסו, הרב יצחק דוד גרוסמן, רב העיר מגדל העמק
*בנו הרב אהרון בן ציון ירוסלבסקי, מחנך בתלמוד תורה חב"ד "נחלת הר חב"ד". 
* בנו, הרב שניאור זלמן, רב קהילת חב"ד באלעד, ראש המכון ללימודי 'סמיכה' לרבנות בישיבת חב"ד בקריית גת וחבר בבית דין רבני חב"ד
* חתנו הרב ישראל לייב ליפשיץ, רב קהילת חב"ד ברמת גן ויו"ר ארגון יד לאחים (בנו של הרב שלום דובער ליפשיץ)
* חתנו, הרב ירחמיאל בלינוב, מנהל תלמוד תורה חב"ד בבני ברק
* חתנו הרב יוסף יצחק סלונים, משליחי חב"ד ורב מרכז העיר ירושלים (בנו של הרב זאב דב סלונים)
* חתנו הרב יהושע רבינוביץ, משפיע ומשגיח ראשי בישיבת חב"ד באנטוורפן

==קישורים חיצוניים==
*[https://col.org.il/tags/tag/299 הרב ירוסלבסקי] באתר col
* יעקב הייזלר, [https://col.org.il/files/uploads/original/2020/06/5eec6e5ea4490_1592553054.pdf הרב ירוסלבסקי בראיון], עיתון המבשר, סיוון תש"פ

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:רבני ערים חסידי חב"ד בישראל
קטגוריה:חברי בית דין רבני חב"ד
קטגוריה:קריית מלאכי: רבנים
קטגוריה:בוגרי רשת ישיבות תומכי תמימים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
תרסה מאווילה

האקסטזה של תרזה הקדושה של ברניני
תֶרֶסָה סַנְצֶ'ס דֶה סֶפֶּדָה אי אַאוּמַדָה המוכרת בשם תרסה מאווילה (בספרדית: Teresa de Ávila; 28 במרץ 1515 – 4 באוקטובר 1582) הייתה נזירה, מיסטיקאית, קדושה ודוקטור של הכנסייה הקתולית. הייתה דמות מרכזית בקונטרה-רפורמציה ככותבת וכסמל, וייסדה את מסדר הכרמליתיות היחפות . חיה במאה ה-16 בספרד.

==קורות חיים==
תרסה נולדה באווילה לביאטריס דה אווילה אי אאומדה ואלונסו סנצ'ס דה ספדה, שאביו היה יהודי מומר.

באוטוביוגרפיה שחיברה, הידועה בשם "חייה של תרזה הקדושה של ישו" (La Vida de la Santa Madre Teresa de Jesús), תיארה תרזה את חוויית "פילוח הלב", שבמהלכה נגלה לה מלאך מחייך שניקב את ליבה בחנית. בחיבורה היא מתארת את תחושותיה בזמן המעמד: "כאב חודר זה הביא עמו עונג כה רב וכה עז, עד כי לא שאלתי אלא שלא יחדל ולא ייפסק... לא היה זה כאב גופני, אלא כאב רוחני, אף שגם לגוף היה בו חלק, ואפילו חלק נכבד״.

==חזיונותיה וכתביה==
תרסה חוותה כמה התגלויות. היא כתבה שירה ומדיטציות עמוקות לחיבור האדם עם נפשו ואלוהיו (מדיטציה לפי החלטת האקדמיה בּוֹנְנוּת). היא גם כתבה את הספר "הטירה הפנימית" המסמלת את ההגנה שבחיפוש האמת הפנימית מפני הרוע שבחוץ. (בתבליט המוצב בכנסיית מנזר סטלה מאריס בחיפה, נראית הטירה הפנימית שנמצאת באווילה ומעליה יונה המסמלת את רוח הקודש). תרסה קדמה לפילוסוף רנה דקארט בפיתוח טיעון דומה לטיעון הקוגיטו ("אני חושב משמע אני קיים") המיוחס לו, וסביר שהוא למעשה הושפע ממנה.

ספרה הטירה הפנימית בתרגום עברי של דניס הרן בן-דור הופיע בחדקרן הוצאה לאור בשנת 2015.


==תהליך הקדשתה==
* תרסה הוכרזה כמבורכת ב-24 באפריל 1614 על ידי האפיפיור פאולוס החמישי.
* ב-1617 הוכרזה כפטרונית של ספרד.
* ב-12 במרץ 1622 הוכרזה כקדושה על ידי האפיפיור גרגוריוס החמישה עשר.

==דמותה בתרבות ובאמנות==
* היצירה המפורסמת ביותר שנוצרה בהשראתה היא האקסטזה של תרזה הקדושה קבוצת פסלים שיצר הפסל האיטלקי ג'ובאני לורנצו ברניני בין השנים 1647 - 1652. היצירה נמצאת בכנסיית סנטה מריה דלה ויטוריה ברומא והיא נחשבת לאחת מיצירות הבארוק הידועות ביותר.
* תרסה היא הדמות המרכזית באופרה "ארבעה קדושים בשלוש מערכות" ( Four Saints in Three Acts) של וירג'יל תומסון לפי ליברית של גרטרוד שטיין.
* תרסה היא נושא השיר "Theresa's Sound-World" של להקת הרוק האלטרנטיבי סוניק יות'.
* תרסה היא נושא הפואמה "ברייקדאנסינג" (Breakdancing) של המשוררת יורי גרהאם (Jorie Graham).
* תרסה היא מושא הבלדה [http://www.tupeloquarterly.com/the-humility-of-st-teresa-of-avila-by-rochelle-hurt/ The Humility of St. Teresa of Ávila], מאת המשוררת האמריקאית רושל הארט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://hadkeren.co.il/teresa על תרסה מאווילה] וכתביה באתר חדקרן הוצאה לאור
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נזירים רומים-קתולים ספרדים
קטגוריה:המסדר הכרמליתי
קטגוריה:משוררות המאה ה-16
קטגוריה:סופרות המאה ה-16
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נזירות נוצריות
קטגוריה:ילידות 1515
קטגוריה:נפטרים ב-1582
בן רייס

בן רייס (נולד ב-1 באפריל 1990) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.

==ביוגרפיה==
רייס הוא בנו של משה רייס, כדורסלן עבר ישראלי. גדל באילת. בנעוריו שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, אותה הוביל לזכייה בשני גביעים ושתי אליפויות רצופות בשנים 2007 ו-2008, כאשר הוא אף נבחר לחמישיית העונה בליגה לנוער בעונת . כמו כן, שיחק עם נבחרת הנוער של ישראל באליפויות אירופה ב-2007 ו-2008 וב-15 משחקיו בטורנירים אלו קבע ממוצעים של 8.7 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-1.3 חטיפות למשחק.

לקראת עונת חתם לארבע עונות בקבוצת בני השרון מליגת העל. בעונתו הראשונה בשרון קיבל מעט מאוד דקות, ורק במשחק נגד הפועל ירושלים אותו סיים עם 14 נקודות ו-2 ריבאונדים שותף ביותר מ-20 דקות. עם זאת, זומן לסגל נבחרת העתודה של ישראל לאליפות אירופה 2009 ובששת משחקיו בטורניר קלע 6.7 נקודות והוריד 4.3 ריבאונדים בממוצע למשחק.

עונת , השנייה של רייס בבוגרים, הייתה טובה בהרבה מהקודמת והוא הפך לשחקן משמעותי בסגל בני השרון. את העונה הסדירה סיים עם ממוצעים של 3.8 נקודות, 1.9 ריבאונדים ואסיסט אחד למשחק, כאשר הוא פותח בחמישייה ב-12 משחקים מתוך ה-17 שבהם שותף. ברבע גמר הפלייאוף התמודדה בני השרון נגד קבוצת נעוריו של רייס, מכבי תל אביב, לאחר שסיימה את העונה הסדירה במקום השמיני. רייס הצטיין במשחק הראשון בסדרה ועם 11 נקודות ו-5 ריבאונדים הוביל את קבוצתו לניצחון מפתיע 79-89 על מכבי באולמה הביתי. אף על פי כן, בהמשך הסדרה הפגין יכולת בינונית ובני השרון הודחה לאחר הפסד 71-69 במשחק החמישי. בעקבות יכולתו בעונה זו, זומן רייס על ידי אריק שיבק לסגל נבחרת ישראל למוקדמות אליפות אירופה 2011.

בתחילת עונת 2011/2012 קרע רייס את הרצועה הצולבת בברך והושבת ממשחק פעיל עד לסוף העונה.

את עונת 2012/2013 סיים רייס עם ממוצעים של 10 נק' ו-3.8 ריב' במשחק כאשר הוא רשם את משחק השיא בקריירה שלו נגד מכבי חיפה, עם 27 נק', 7 ריב' ו-31 נקודות מדד.

לקראת עונת 2013/2014 חתם רייס על חוזה לעונה אחת עם אלופת הליגה מכבי חיפה, עם אופציה לעונה נוספת. רייס זומן באותו הקיץ לסגל המורחב של נבחרת ישראל לטורניר אליפות אירופה, אך נופה לבסוף מהסגל.

בתחילת עונת 2014/2015 קרע שוב את הרצועה הצולבת בברך וגמר את העונה בטרם החלה.

לקראת עונת 2015/16 חתם בקבוצת הפועל חולון שם שיחק גם אביו משה רייס, אך לרוע המזל בעת משחק אימון קרע את הרצועה בברך בפעם השלישית וגמר את העונה שוב בטרם החלה. לאחר מכן הצטרף רייס לקבוצת בית הלוחם תל אביב המשחקת בליגת הכדורסל בכיסאות גלגלים על תקן של חריג פציעה (שחקן שאינו יושב על כיסא גלגלים ביום יום).

רייס הוא בעל אזרחות גרמנית בנוסף לזו הישראלית. בקיץ 2013 הוא נבחן בשורות אלבה ברלין שהחליטה שלא להחתימו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://basket.co.il/PlayerPage.asp?PlayerNumber=05&TeamId=886&cYear=2014 סטטיסטיקות קריירה] באתר מנהלת ליגת העל
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים גרמנים
קטגוריה:כדורסלני בני השרון
קטגוריה:כדורסלני בני הרצליה
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
ישראל אפרת (ניצב)

ישראל אפרת הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל.

==ביוגרפיה==
אפרת שירת במשטרת ישראל ובין תפקידיו הבכירים היה ראש מדור מחקר וסטטיסטיקה וסגן ראש אגף לוגיסטיקה. בשנת 1993 הועלה לדרגת ניצב ומונה לראש אגף התכנון, ובשנת 1996 עבר לשמש ראש אגף תקציבים ובקרה במשרד לביטחון פנים.שימש בין תפקידיו,- כיו'ר וועדת התמיכות במשרד לביטחון פנים. ביולי 2001 מונה גם לממלא מקום מנכ"ל המשרד, ולאחר מינוי מ'מ מנכ"ל וסבב תפקידים במשטרה, בשנת 2002 פרש לגמלאות.

לאחר פרישתו משירות המשטרה והמשרד לביטחון פנים, בשנת 2002,- מונה למנכ"ל האגף למשק וכספים בהסתדרות החדשה .בנוסף לתפקידו כמנכ'ל הכספים,-משמש כיו'ר ועדת הכספים של הנהגת ההסתדרות וכן כיו'ר ההנהלה הפיננסית של קרן השביתה של ההסתדרות.

אפרת בעל תואר שני במנהל עסקים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. שימש בעבר כדירקטור בקרנות ההשתלמות בבנק יהב וכדירקטור בחברת השמת כ'א -פילת. משמש כחבר בוועד המנהל וחבר בוועדת הכספים של המרכז למשפט ועסקים ברמת גן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף תכנון וארגון של משטרת ישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אפוטרופאיזם

לוח עץ לשיבוץ בדלת המיועד להגן על הבית בפני אורחים לא רצויים. [[תומא רגנודין (Thomas Regnaudin), 1660 לערך]]
אפוטרופאיזם (מיוונית: αποτρέπω; אפו – הצידה, טרופה – לפנות, כלומר "לפנות הצידה") הוא השימוש באמצעים כדוגמת כישוף או פולחן על מנת להרחיק רוע, ולהימנע מתאונות או מביש מזל. אמצעים אפוטרופאיים כוללים קמעות, לחשים וסמלים. 

במיתולוגיה היוונית נקשרו האלים הכתוניים לאפוטרופאיזם. הדת הפרימיטיבית שקדמה לפולחן האלים האולימפיים, שאת זכרה השתדלו היוונים להשכיח עוד בתקופתו של הומרוס, כללה מרכיב אפוטרופאי קלאסי - הרחקת רוחות רעות, נשמות מתים או שדים, כדוגמת קרס, הרפיות, אריניות ומוירות. אמצעי אפוטרופאי חשוב היה פרצוף מאיים על גבי קמעות שתפקידו היה להטיל אימה ולהרחיק רוע מבעל הקמע. לעין, כחלק רב ההבעה ביותר בפנים, הייתה עוצמה אפוטרופאית. בין האמצעים האפוטרופאיים ביוון העתיקה היו הגורגוניאון - דמות ראש הגורגונה מטילת אימה שהוטבעה על גבי תליונים אותם נהגו לענוד, על מטבעות, כפסלים על גגות, או שיבצו ברצפות פסיפס בכניסה לבתים, והעין האפוטרופאיטית – עין שצוירה באופן מוגזם על כלי שתייה במאה ה-6 לפנה"ס על מנת להרחיק שדים או עין הרע בזמן השתייה.

סמלים אפוטרופאיים היו נושא נפוץ באומנות של רומא העתיקה. הרומאים האמינו כי קנאה מביאה מזל רע למושא הקנאה. על מנת להימנע מקנאה שאפו הרומאים לגרום לאורחים לצחוק על ידי שימוש בדימויים אפוטרופאיים. סמלים כמו פאלוס, שימוש באנשים מעוותים או שאינם רומאים כדוגמת פיגמים, אפריקאים שחורים וגיבנים היו מקובלים. הרומאים ראו באנשים בעלי גוף מעוות דמויות משעשעות, וככאלה נעשה בהם שימוש להרחיק את עין הרע. 

בסיפורת ובפולקלור העוסקים בערפדים יכולים סמלים כדוגמת קרוסיפיקסים, סקרמנטים, ורדי בר, ושום להרחיק או אפילו להמית ערפדים ובכדור כסף ניתן להרוג אנשי זאב. הביטוי ביידיש " קיין עין הרע" (בלי עין הרע) הוא אפוטרופאי מטבעו, ומקביל לביטוי "הקש בעץ".

==ראו גם==
*עין הרע

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאגיה
קטגוריה:פולקלור
ליאור חכמון

ליאור חכמון (נולד ב-16 בדצמבר 1985) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת הפועל אילת.

==קריירה==
את דרכו בכדורסל החל חכמון בקבוצת הנוער של ברק נתניה, איתה זכה בגביע המדינה לנוער בעונת , שלאחריה עלה לקבוצת הבוגרים של נתניה (דאז בליגה הארצית). לאחר עונה אחת בנתניה עבר לא.ס. רמת השרון מליגת העל, אך לא קיבל דקות משחק ולכן החליט לחזור לנתניה בעונה הבאה. לאחר העונה ברמת השרון זומן לסגל נבחרת העתודה של ישראל לקראת אליפות אירופה 2005, אך גם בה לא קיבל דקות משחק וקלע רק 2 נקודות בכ-4 דקות משחק בממוצע.

גם בעונת במדי נתניה מיעט לשחק ורק בעונה שלאחר מכן, הרביעית שלו בבוגרים החל לקבל דקות משמעותיות ולהוות גורם משמעותי בקבוצה. הוא קבע ממוצעים מצוינים של 8.9 נקודות ו-7 ריבאונדים בכ-16.7 דקות למשחק בלבד. בעונה שלאחר מכן השתפר אף יותר והעלה את ממוצעיו ל-12.8 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק. נתניה שסיימה את העונה הסדירה במקום הראשון בליגה הייתה המועמדת הראשית יחד עם מכבי חיפה לעלות לליגת העל, אך הפסדים בסדרת חצי הגמר נגד אותה מכבי חיפה ובסדרה על מקומות 3-4 נגד עירוני קריית אתא השאירו אותה עונה נוספת בליגה הלאומית.

בעונת עלה שוב לליגת העל וחתם בעירוני רמת גן. גם עונה זו לא הייתה מוצלחת במיוחד עבור חכמון. אומנם הוא היה אחד הישראלים הבולטים ברמת גן, אך יכולת קבוצתית חלשה הובילה אותה למאבקי הישרדות צמודים במשך כל העונה, כאשר רק ניצחון בסדרת הירידה נגד עירוני קריית אתא מבטיח לה הישארות בליגה.

בעונת שב לנתניה שבעונה הקודמת העפילה לליגת העל. בנתניה הפגין את יכולת השיא שלו בקריירה והיה מלך הסלים הישראלי של הקבוצה ואחד הישראלים הבולטים בליגה. עם ממוצעים של 6 נקודות ו-3.3 ריבאונדים הוא הוביל את קבוצתו לחצי גמר גביע המדינה, שם הפסידה נתניה למכבי תל אביב, למקום החמישי בליגה בסיום העונה הסדירה ולהעפלה לפיינל פור, לאחר ניצחון 1-3 בסדרת רבע גמר הפלייאוף נגד מכבי חיפה. בפיינל פור הפסידה נתניה בחצי הגמר למכבי תל אביב ובמשחק על מקומות 3-4 להפועל ירושלים וסיימה עונה מצוינת במקום הרביעי. בעקבות יכולתו בעונה זו נכלל בסגל המורחב של נבחרת ישראל למוקדמות אליפות אירופה 2011, אך לאחר מספר שבועות נופה ולא לקח חלק בקמפיין עצמו.

בעונת שיחק חכמון בהפועל ירושלים.

לקראת עונת חתם חכמון שוב בקבוצת נעוריו ברק נתניה, אך נפצע וגמר את העונה בשלב מוקדם של העונה.

בעונת חתם בהפועל אילת.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.basket.co.il/PlayerPage.asp?PlayerNumber=28&TeamId=757&cYear=2011 סטטיסטיקות קריירה] באתר מינהלת ליגת העל

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל אילת
קטגוריה:כדורסלני א.ס. רמת השרון
קטגוריה:בוגרי אורט יד ליבוביץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
בורוסיה פארק

בורוסיה פארק (באנגלית: Borussia-Park) שבמנשנגלדבך, גרמניה, הוא האצטדיון הביתי של קבוצת בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה. אצטדיון זה נפתח בשנת 2004, לאחר שאצטדיונה הקודם של הקבוצה, אצטדיון בוקלברג, לא תאם את תקני הבטיחות הבינלאומיים.

אצטדיון בורוסיה פארק יכול להכיל עד 54,067 צופים, שמהם 16,145 מקומות עמידה כמקובל בגרמניה. במשחקים בינלאומיים, בהם אסורים מקומות לעמידה בלבד, האצטדיון יכול להכיל עד 46,249 צופים.

== גלריה ==
<gallery widths="300px" heights="200px">
קובץ:Borussia-Park DEU-FRA 2011.jpg|האצטדיון מבפנים
קובץ:Stadion Gladbach.jpg|חזית האצטדיון מוארת בתאורת LED
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני גביע העולם בכדורגל נשים 2011
תרצה גרנות

תרצה גרנות (12 בדצמבר 1949 – 27 במאי 2010) הייתה אשת פרסום ישראלית, פזמונאית ומשוררת, שנמנתה עם הדמויות הבולטות בתחום הקופירייטינג והקריאייטיב בישראל.

==ביוגרפיה==
נולדה בקיבוץ כפר בלום. לאחר שירותה הצבאי עברה לגור בירושלים, שם עבדה ברשות השידור כמזכירה ולאחר מכן כמפיקה. ב־1974 שודרה ברשת BBC TWO תוכנית דוקומנטרית בת כשעה על חייה כצעירה בישראל<ref></ref>. 
החלה את הקריירה בתחום הפרסום במשרד הפרסום אבנת-כרמון-שפרי-נעמן.
בשנת 1989 פרשה מעבודתה שם ופתחה יחד עם מוטי מורל קורס לקופירייטינג. 

נחשבה לאחת המובילות בענף הקופירייטינג; עם הסיסמאות הזכורות שהגתה נמנים השם "טיטולים", והסיסמאות "אם שותים לא נוהגים", "אלימות – זה לא ייפתר אם לא תספר" ועוד. בשנת 1990, תרצה גרנות, מוטי מורל ונשר איתן (מייסדי איגוד הקופירייטרים בישראל), יסדו עם איגוד המפרסמים בישראל את בית הספר הראשון לקופירייטינג בישראל. גרנות המשיכה ללמד את התחום במשך יותר מ-20 שנה. בעקבות פרישתו של מורל בשנת 1992, הקימה גרנות את המכללה לתקשורת ופרסום (ACC).
שימשה כמנהלת מסלול הקופירייטינג במסגרת "הבצפר".

הייתה נשואה לזמר דני גרנות, ממנו התגרשה בתחילת שנות ה-90, ושלחלק מתמלילי שיריו הייתה אחראית. לזוג בן - מתן, שהחל לנהל את המכללה לאחר מותה ב-27 במאי 2010 בעקבות מחלת הסרטן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20161115012612/http://2nd-ops.com/esty/?p=66989 ואז אחרי שסערתי, אחרי שכאבתי, מתי], באתר "במחשבה שנייה"
* [https://web.archive.org/web/20110529061859/http://www.ice.co.il/article/view/273400 ענף הפרסום זוכר: פרס היכל התהילה יוענק לתרצה גרנות ז"ל בקקטוס הזהב], באתר ICE
*[https://www.acc-grannot.co.il/ מכללת ACC על שם תרצה גרנות]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסומאיות ישראליות
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2010
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
מינכן 1860

מינכן 1860 (גרמנית: TSV 1860 München) הוא מועדון כדורגל גרמני מהעיר מינכן שבבוואריה. המועדון משחק בליגה הגרמנית השלישית. המועדון הוא אחד מהמועדונים אשר ייסדו את הבונדסליגה בשנת 1963, והוא שיחק במסגרת הליגה העליונה 20 עונות.

== היסטוריה ==
המועדון הוקם בצורה רשמית ב-17 במאי 1860, ולאחר מספר מיזוגים עם התאגדויות ספורט מקומיות אחרות הוכר בשנת 1862 בשם Turnverein München. מחלקת הכדורגל של המועדון הוקמה ב-6 במרץ 1899.

בשנת 1911 אימצה הקבוצה את סמל האריה, ובשנת 1919 שינתה את שמה למינכן 1860. החל מאמצע שנות העשרים שיחקה הקבוצה בליגות הבכירות. בשנת 1963, לאחר שזכתה באליפות האוברליגה סוד (הליגה הבכירה של דרום גרמניה בין השנים 1945 - 1963), קיבלה הקבוצה כרטיס כניסה לליגה הבכירה החדשה בגרמניה, הבונדסליגה. יריבתה העירונית, באיירן מינכן, נאלצה לחכות שנתיים נוספות טרם זכתה לשחק בבונדסליגה מכיוון שבהתאחדות הגרמנית לכדורגל לא רצו שיופיעו בליגה שתי קבוצות מאותה העיר. הקבוצה המשיכה ביכולתה הטובה, וזכתה בגביע הגרמני בשנת 1964, העפילה עד לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1965, בו הפסידה לוסטהאם יונייטד, וזכתה באליפות הבונדסליגה בשנת 1966.

בשנת 1970 נשרה הקבוצה לליגת המשנה, וחזרה לליגה העליונה רק לאחר 7 שנים. בשנת 1982, בעקבות משבר כלכלי, הורדה הקבוצה עד לליגות החובבנים. הקבוצה הצליחה לחזור לבונדסליגה בשנת 1994, אך נאבקה בתחתית הליגה. בשנת 2000 זכתה הקבוצה בכרטיס לסיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות לאחר שסיימה במקום הרביעי בליגה. בליגת האלופות לא הצליחה הקבוצה לעבור את הסיבוב השלישי, והודחה מול קבוצת לידס יונייטד. ההדחה שלחה את הקבוצה לסיבוב השלישי של גביע אופ"א בו הודחה נגד פארמה.

בסיום עונת נשרה הקבוצה לליגת המשנה, ומאז לא הצליחה לחזור לקדמת הבמה הגרמנית. בשנת 2011 רכש המיליארדר הירדני חסן איסמעיק מניות רבות בניהול הקבוצה, וכיסה את חובותיה, כשהוא מצהיר שהקבוצה תיאבק על תארים אירופיים. למרות זאת, בתום עונת 2016/17 סיימה מינכן 1860 במקום ה-16 בבונדסליגה השנייה, ונאלצה להתמודד במבחני הישרדות מול יאן רגנסבורג שסיימה שלישית בליגה הגרמנית השלישית. המשחק הראשון ברגנסבורג הסתיים בתיקו 1-1. במשחק הגומלין באליאנץ ארנה הפסידה מינכן 1860 בתוצאה 2-0 לעיני 62 אלף צופים, ונשרה לליגה הגרמנית השלישית, לראשונה מזה 24 שנים. שבוע לאחר ירידת הליגה, לא העביר איסמעיק את הערבויות הדרושות לפתיחת העונה בליגה השלישית, והמועדון הורד ליגה נוספת על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית. בעונת 2017/18 העפיל המועדון לליגה הגרמנית השלישית אחרי ניצחון בפליאוף על זארבריקן.

בשנת 2017 עזב המועדון את האליאנץ ארנה, וחזר לאצטדיונו הישן, הגרונוואלדר.

==שחקנים בולטים בתולדות המועדון==
* פטר גרוסר
* רודולף ברוננמאייר
* ברנד פאצקה
* פרידהלם קונייצקה
* אלפרד הייס
* הנס רבלה
* מרטין מקס
* תומאס הסלר
* רודי פלר
* דניאל בירופקה
* הורסט הלדט
*הראלד צ'רני
* פיוטר נובאק
* מירוסלב סטביץ'
* פול אגוסטינו
* נד זליץ'
* דניאל בורימירוב

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:מינכן: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1899
רקל זימרמן

רקל זימרמן (בפורטוגזית: Raquel Zimmermann; נולדה ב-6 במאי 1983) היא דוגמנית ברזילאית.

==ביוגרפיה==
רקל זימרמן נולדה בבון רטירו דו סול, ברזיל.

זימרמן התגלתה על ידי סוכן דוגמנות בפורטו אלגרה, ברזיל, בהיותה בת 14, והחלה לדגמן ביפן ובפריז. מעט אחרי כן, בספטמבר 2000, ליהק אותה סטיבן מייסל לשער של ווג איטליה, והקריירה שלה נסקה.

זימרמן דגמנה בפרסומות עבור בלנסיאגה, בלומינגדיילס, קאוואלי ג'ינס, צ'רוטי, Chanel eyewear, קלואה, כריסטיאן דיור, CK by Calvin Klein, קליירול, דולצ'ה וגבאנה, Dsquared, עמנואל אונגרו, אסקאדה, פנדי, גאפ, גוצ'י, ג'ורג'ו ארמאני, H&M, הרמה, הוגו בוס, לואי ויטון, Lanvin, MAC Cosmetics, מקס פקטור, ניימן מרקוס, פראדה, רוברטו קוואלי, שיאצי צ'ן, ולנטינו, ורסצ'ה והופיעה בקביעות בווג אמריקה, ווג צרפת, ווג איטליה, W, הרפרס בזאר, Visionaire, POP ו-Self Service. היא גם הופיעה בתוכנית האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנים 2002, 2005 ו-2006.

זימרמן הופיעה על שער מגזינים רבים, כמו ווג (ברזיל, ארצות הברית, איטליה, צרפת, יפן, סין, יוון, גרמניה, רוסיה), הרפרס בזאר, Elle, Numéro L'Officiel, מארי קלייר, i-D, V ו-i-D, V.

במאי 2007 בגיליון 2007 של ווג ארצות הברית היא דגמנה בשער ביחד עם עמיתותיה הדוגמניות דואוצן קרוס, קרוליין טרנטיני, הילרי רודה, אלכסנדרה פיבוברובה, אגינס דיין, קוקו רוצ'ה, ג'סיקה סטאם, צ'אנל אימן ולילי דונלדסון בתור הדור החדש של דוגמניות העל.

לאחרונה הופיעה זימרמן על שער כתב העת V ובפרסומת הטלוויזיה הראשונה מאז ומעולם לגוצ'י עבור הבושם החדש שלהם Gucci by Gucci, לצד פריה בהה אריקסן ונטשה פולי בבימויו של דייוויד לינץ'.

זימרמן דורגה במקום הראשון באתר דירוג הדוגמניות הבינלאומי .models.com
מדצמבר 2007 עד פברואר 2010. בזכות הזמן הארוך בו הופיעה בראש הדירוג היא נמצאת כעת (2010) במקום ה-13 ברשימת מאה אייקוני דוגמניות העל של כל הזמנים. היא דגמנה לאחרונה בפרסומות עבור H&M, Fendi, Lanvin, Printemps ורוברטו קאוואלי כמו גם הופיעה ביוני 2008 על השער של Elle ברזיל, גיליון יולי 2008 של ווג יפן ו-Numéro טוקיו ועל השער של גיליון אוגוסט של ווג הסיני. היא דגמנה לשער של ווג יפן בדצמבר 2008 ובאוקטובר 2009. היא הפנים החדשות של אוסקר דה לה רנטה עבור הפרסומת שלהם של אביב/קיץ 2009 שתכנן Craig McDean, כמו גם הפנים החדשות של מארק ג'ייקובס עבור הפרסומת של אביב/קיץ 2009 אותה צילם יורגן טלר.

גיליון מאי 2009 של ווג האמריקני הציג אותה כאחת מהפנים של העונה לצד ליה קבדה, לרה סטון, נטשה פולי, קרוליין טרנטיני, ג'ורדן דאן, נטליה וודיאנובה, אנה יאגוג'ינסקה, ואיזבלי פונטאנה.

ווג פריז הכליל אותה כאחת משלושים הדוגמניות של שנות האלפיים.

היא נשואה לצלם רוי סנצ'ז בלאנקו. הם מתגוררים כעת בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.fashionmodeldirectory.com/models/Raquel_Zimmermann/ רקל זימרמן], ב-Fashion Model Directory
* [http://models.com/models/Raquel-Zimmermann רקל זימרמן], ב-models.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ברזילאיות
קטגוריה:ברזילאיות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1983
פרומתאוס הכבול

הפייסטוס כובל את פרומתאוס לסלע
פרומתאוס הכבול או פרומתאוס האסיר (ביוונית: Προμηθεύς Δεσμώτης) היא טרגדיה יוונית המיוחסת לאייסכילוס. על-אף שלא ידועה לנו שנת כתיבתה המדויקת, חוקרים מעריכים כי חוברה סביב שנת 466/7 לפני הספירה הנוצרית.

הטרגדיה עוסקת במיתוס של פרומתאוס, ידיד בני האדם, שנענש על ידי זאוס על שום שנתן להם את האש.

הטרגדיה מיוחסת לאייסכילוס, אולם יש חוקרים מודרניים שבדקו את סגנונה האמנותי והלשוני והגיעו למסקנה שזיהוי זה הוא מוטעה, ולא אייסכילוס היה כותבה אלא מחבר אלמוני כלשהו.

== עלילה ==
העלילה נפתחת כאשר פרומתאוס נכבל לסלע על ידי הפייסטוס בעוד משרתיו של זאוס, כח ועזוז, משגיחים על המעשה. עונשו של פרומתאוס בא עליו בשל עזרתו לבני האדם, במיוחד נתינת האש. מכאן המחזה מורכב משיחות של פרומתאוס עם דמויות שונות הבאות לבקרו במאסרו.

הסצנה הבאה מורכבת משיחותיו עם האוקיינידות (שמשמשות כמקהלה) ואביהם אוקיינוס. בדיאלוג מדגיש פרומתאוס את עזרתו התמידית לבני האדם, שבלעדיה לא היו יכולים לבנות את תרבותם.

בסצנה הבאה מופיעה איו, שעליה נגזרו נדודים כתוצאה מתשוקתו של זאוס אליה. פרומתאוס מספר לה את עתידה, וכי היא עתידה ללדת בן, הרקלס, שיהיה זה שישחררו ממאסרו. כמו כן הוא מנבא את נפילתו של זאוס משלטונו באולימפוס.

בסצנת הסיום מגיע הרמס, שליח האלים, בשליחות מטעם זאוס לברר מי הוא זה שעתיד להפיל את זאוס מכיסאו. פרומתאוס מסרב לגלות את סודו למרות האיומים שהרמס משמיע נגדו. המחזה מסתיים כשזאוס מכלה את זעמו בפרומתאוס ומשליך עליו את ברקיו.

== תרגומים לעברית ==
* איסכילוס, סופוקלס ואוריפידס, טרגדיות נבחרות, מתורגמות מיונית עם מבואות וביאורים מאת אהרן קמינקא, תל אביב, דביר, 1952
* איסכילוס, פרומתבס הכבול, מהמקור היווני בצירוף מבוא והערות בנציון בנשלום, תל אביב, גזית, תש"ב
* אייסכילוס, פרומתאוס הכבול, מיוונית: אהרן שבתאי, תל אביב, שוקן, 1994

==קישורים חיצוניים==
יעל רנן, [https://eisental.github.io/yael-renan-essays/essays/2-plays/3-prometheus-bound/ פרומתאוס הכבול], מתוך: [https://eisental.github.io/yael-renan-essays/ ספרות המערב - קובץ מסות].
* 
* 

* , בתרגום אהרן קמינקא; , שורות 130-245, , שורות 245-510

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרגדיות יווניות
קטגוריה:מחזות של אייסכילוס
קטגוריה:מחזות שהומחזו במחזה יווני של קיימברידג'