OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנדרטת ג'ון אריקסון

האנדרטה. ברקע, [[אנדרטת לינקולן הסמוכה.]]
אנדרטת ג'ון אריקסון (באנגלית: John Ericsson National Memorial) היא אנדרטה בוושינגטון בירת ארצות הברית לזכרו של המהנדס הימי ג'ון אריקסון, ממציא מדחף הבורג ומתכנן המוניטור אשר בזכותה ניצח האיחוד בקרב המפטון רודס ושמר על עליונות ימית למול מדינות הקונפדרציה של אמריקה במלחמת האזרחים האמריקנית. האנדרטה ממוקמת במפגש רחוב אוהיו עם שדרת העצמאות.

האנדרטה הוקמה בעקבות חוק שנחקק על ידי קונגרס ארצות הברית ב-31 באוגוסט 1916 המקצה 35,000 דולרים להקמת האנדרטה. עלות נוספת בסך 25,000 דולרים נתרמה על ידי תושבים אמריקאים ממוצא סקנדינבי. האנדרטה הוקמה בסמוך לאנדרטת לינקולן בין ספטמבר 1926 ואפריל 1927 ונחנכה ב-29 במאי 1926.

האנדרטה מעשה ידי הפסל ג'יימס ארל פרייזר עשויה גרניט ורודה, גובהה 6 מטרים, והיא כוללת פסליהם של שלוש דמויות עומדות: "הרפתקה", "עבודה" ו"חזון", סביב דמותו היושבת של אריקסון.
קוטר הבסיס המעגלי עליו ניצבת האנדרטה, כ-45.7 מטרים. 

האנדרטה מנוהלת על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

== גלריה ==
<gallery>
Fraser Ericsson Adventure.jpg|הרפתקה
Fraser_EriccsonLaborCloseup.jpg|עבודה
Fraser_Ericcson-Labor.jpg|עבודה
Fraser Ericsson Vision.jpg|חזון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

אריקסון, ג'ון
קטגוריה:שדרת העצמאות
ג'ון אריקסון
אדריכל הקפיטול

אדריכל הקפיטול (באנגלית: Architect of the Capitol או בקיצור AOC) הוא נושא משרה בקונגרס ארצות הברית האחראי לתחזוקה, הניהול השוטף, הפיתוח והשימור של אתרי הקפיטול בעיר וושינגטון בירת ארצות הברית.

אדריכל הקפיטול אחראי על מבני הקפיטול, בניין המשרדים של הקונגרס, ספריית הקונגרס, הגן הבוטני של ארצות הברית, בניין בית המשפט העליון של ארצות הברית, בניין ת'רגוד מרשל, תחנת הכוח של הקפיטול, בנייני המשרדים של סנאט ארצות הברית (בניין ראסל, בניין דירקסן ובניין הארט), בנייני המשרדים של בית הנבחרים של ארצות הברית (בניין קנון, בניין לונגוורת', בניין רייברן ובניין פורד).

אדריכל הקפיטול הוא אחד משלושת חברי ועדת המשטרה של הקפיטול האחראית על משטרת הקפיטול, וכן אחד משלושת חברי ועדת ההדרכה של הקפיטול האחראית על שירות ההדרכה של קפיטול ארצות הברית.

עד שנת 1989 מונה אדריכל הקפיטול על ידי נשיא ארצות הברית לתקופה שאינה מוגבלת בזמן. בשנת 1989 נחקק חוק הקובע כי הנשיא ימנה את האדריכל לתקופה של 10 שנים, בהסכמת סנאט ארצות הברית, מתוך רשימה בת שלושה מועמדים שתינתן לנשיא על ידי ועדה של קונגרס ארצות הברית.

שינוי חקיקתי זה הפך את האדריכל לנציג ממונה מטעם הרשות המחוקקת (ולא נושא משרה של הרשות המבצעת, כפי שהיה קודם לכן).

האדריכלית הנוכחית היא שר רקסרוט.

== אדריכלי הקפיטול ==
קפיטול ארצות הברית
סמליל אדריכל הקפיטול של ארצות הברית
{| class=wikitable
! width=12% |אדריכל הקפיטול
! width=24% | כהונה
! width=12% | נשיא ממנה
! width=52% | הערות
|- 
| ויליאם ת'ורנטון
| 1793
| ג'ורג' וושינגטון
| ת'ורנטון תכנן את מבנה הקפיטול.
|-
| rowspan="2"| בנג'מין לטרוב
| 6 במרץ 1803 – 1 ביולי 1811
| תומאס ג'פרסון
| מונה פעמיים.הנשיא ג'פרסון מינה את לטרוב לפקח על עבודות בניית מבנה הקפיטול בשנת 1803.עבודות הבנייה נעצרו במהלך מלחמת 1812, והרס המבנה על ידי הכוחות הבריטיים.
|-
|6 באפריל 1815 – 20 בנובמבר 1817
|ג'יימס מדיסון
|לאחר תום המלחמה מונה לטרוב על ידי הנשיא מדיסון לצורך בנייה מחודשת של המבנה.
|-
| צ'ארלס בולפינץ'
| 8 בינואר 1818 – 25 ביוני 1829
| ג'יימס מונרו
| 
|-
| תומאס יו. וולטר 
| 11 ביוני 1851 – 26 במאי 1865
| מילרד פילמור
| יחד עם מונטגומרי סי. מייגס פיקח על השלמת בניין הקפיטול.
|- 
| אדוארד קלרק 
| 30 באוגוסט 1865 – 6 בינואר 1902
| אנדרו ג'ונסון
| 
|-
| אליוט וודס 
| 19 בפברואר 1902 – 22 במאי 1923
| תאודור רוזוולט
| 
|-
| דייוויד לין
| 22 באוגוסט 1923 – 30 בספטמבר 1954
| קלווין קולידג'
| 
|-
| ג'י ג'ורג' סטיוארט 
| 1 באוקטובר 1954 – 24 במאי 1970
| דווייט אייזנהאואר
| 
|-
| ג'ורג' מ. וייט
| 27 בינואר 1971 – 21 בנובמבר 1995
| ריצ'רד ניקסון
| לאחר פרישתו כיהן סגנו, ויליאם נ. אנסיין כאדריכל בפועל עד למינוי מחליף.
|- 
| אלן מ. הנטמן
| 6 בינואר 1997 – 2 בפברואר 2007
| ביל קלינטון
| הנטמן היה האדריכל הראשון שנבחר בהתאם לחוק החדש.
|- 
| סטפן ט. איירס
| 12 במאי 2010 – 28 בנובמבר 2018
| ברק אובמה
| איירס מונה לממלא מקום האדריכל הראשי של הקפיטול מפברואר 2007 - ינואר 2010 ואושר פה אחד כאדריכל הקפיטול ב-12 במאי 2010.
|- 
| ברט בלנטון
| 16 בינואר 2020 – 13 בפברואר 2023
| דונלד טראמפ
|
|- 
| שר רקסרוט
| 13 בפברואר 2023 – כיום
| ג'ו ביידן
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתחם הקפיטול
קטגוריה:ארצות הברית: אדריכלות
תעלת וושינגטון

תעלת וושינגטון. מבט ממצודת מקניר שעל הגדה המזרחית של התעלה
תעלת וושינגטון (באנגלית: Washington Channel) היא תעלה העוברת מקביל לנהר הפוטומק, בעיר וושינגטון בירת ארצות הברית.
== גאוגרפיה ==
אורכה של התעלה כ-3.2 ק"מ והיא מקשרת את אגן הגאות של נהר הפוטומק בקצה התעלה הצפוני, לנהר אנקוסטיה בקצה התעלה הדרומי. 

בצידה המזרחי של התעלה נמצא החלק הדרום מערבי של העיר וושינגטון, ובצידה המזרחי פארק הפוטומק המזרחי. 

עומק התעלה נע בין 6 ל-8 מטרים במרכז התעלה. בצידי התעלה עומק התעלה הוא כשני מטרים, אולם בסמוך לחופי התעלה היא מעמיקה לעומק של כ-5 מטרים.

לגדות התעלה מצויים המרינה של וושינגטון, מרינת ג'יימס קריק, וכן בגדתה המזרחית של התעלה ממוקמת אנדרטת הטיטניק.

== קישורים חיצוניים == 

קטגוריה:פוטומק
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: גאוגרפיה
אוניברסיטת מוצרטיאום

אוניברסיטת מוצרטיאום (בגרמנית: Universität Mozarteum Salzburg) היא אוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הדרמה בזלצבורג. היא קרויה על שמו של בן העיר המפורסם
ביותר, וולפגנג אמדאוס מוצרט.

לתזמורת המוצרטיאום של זלצבורג קדמה "אגודת המוצרטיאום למוזיקה של הקתדרלה", שנוסדה בשנת 1841 בהמרצת אלמנתו של מוצרט, קונסטנצה ובר מוצרט. מטרתה המוצהרת הייתה "עידון הטעם המוזיקלי הן במוזיקה כנסייתית והן בקונצרטים". במשך המאה ה-19 היו הקונצרטים של התזמורת, שנקראה בשנת 1908 באופן רשמי "תזמורת המוצרטיאום", למרכז חיי המוזיקה של זלצבורג.

קומפלקס אולמות הקונצרטים הקרוי "מוצרטיאום" בזלצבורג נבנה בשנים 1910-14 על ידי אדריכל ממינכן, ריכרד ברנדל (1875-1955). האולם מכיל עוגב היסטורי, שבנתה הפירמה האוסטרית ריגר.

קרן מוצרטיאום הבינלאומית, המסונפת לאוניברסיטה, אוספת חפצים הקשורים במוצרט, מקיימת את אולם המוצרטיאום וספריית מוצרט ("ביבליותקה מוצרטיאנה"), את הבית שבו נולד מוצרט ומקומות אחרים בזלצבורג, הקשורים במלחין.

הקרן עורכת מדי שנה פסטיבל מוצרט, שבוע של ביצועי יצירות משל המלחין סביב תאריך הולדתו, 27 בינואר. הפסטיבל נחשב לנקודת שיא אמנותית בלוח הקונצרטים האירופאי. נוסף לכך מציגה הקרן עד עשרים הופעות אחרות לאורך השנה.

בית הספר לתיאטרון באוניברסיטה על שם תומאס ברנהרד לעיצוב תפאורה, משחק תיאטרון ובימוי תיאטרון מנוהל על ידי במאית האופרה והתיאטרון מאז 2011 [https://www.moz.ac.at/en/people/thomas-bernhard-institute/amelie-niermeyer אמלי נירמאייר], והוא מאז אחד מבתי הספר החשובים בעולם הבמה דובר הגרמנית למקצועות התיאטרון.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.uni-mozarteum.at/en/ אתר אוניברסיטת מוצרטיאום]
* [https://web.archive.org/web/20191115125610/http://www.mozartoper.at/ Institute for historical and modern-day Mozart Opera Interpretation המכון לפרשנות היסטורית ומודרנית של האופרות של מוצרט]
* 

קטגוריה:זלצבורג: מבנים
מוצרטיאום
קטגוריה:וולפגנג אמדאוס מוצרט
קטגוריה:זלצבורג: תרבות
מוצרטיאום
*
תזמורת המוצרטיאום של זלצבורג

תזמורת המוצרטיאום של זלצבורג היא התזמורת הסימפונית הראשית בעיר ובמחוז זלצבורג, אוסטריה. התזמורת נוסדה בשנת 1841 וקיבלה את שמה הנוכחי בשנת 1908. היא מחשובי המשתתפים בפסטיבל זלצבורג.

התזמורת על 91 נגניה היא אחת התזמורות הראשונות במעלה באוסטריה. מאז 2017 מכהן ריקארדו מיאסי כמנצח הראשי, ומופיעים עמה מנצחים אורחים ידועי-שם כמארק מינקובסקי, מרק אלדר ואדו דה וארט.

התזמורת מתמקדת בעיקר במוזיקה מן האסכולה הווינאית הקלאסית, שאותה היא מבצעת - כשגרירה המוזיקלית של זלצבורג - גם בסיורי קונצרטים בינלאומיים, כמו גם בשחריות מוצרט בפסטיבל זלצבורג ובפסטיבל זלצבורג השנתי.

לצד רפרטואר הליבה הזה, הקשת הסגנונית הרחבה כוללת הפקות אופרה בפסטיבל זלצבורג. בשנת 2007 נחלה "ארמידה" של היידן ניצחון סוחף ובשנת 2008 ניצח הקנדי הצעיר יאניק נזה-סגין על התזמורת בהופעת הבכורה שלו בזלצבורג, בביצוע של "רומיאו ויוליה" של גונו.

בסדרת המנויים של התזמורת, התוכנית כוללת לא פעם יצירות חדשות או נדירות בביצוע. עונת 2008-2007 הציעה סדרת קונצרטים שהתמקדה בריכרד שטראוס ובהקטור ברליוז, והמוטו שלה היה "הספירה הקסומה של הלילה". בעונת 2009-2008 התמקד מחזור הקונצרטים בלודוויג ואן בטהובן.

בתוכנית ה-Salzburger Kulturvereinigung, מבצעת התזמורת יצירות מן הרפרטואר הסימפוני הגדול, ובמסגרת ה-Salzburger Landestheater - הפקות מקיפות טווח רחב, הכולל גרנד אופרה, בלט, אופרטה ומחזמר. כן מתמקדת התזמורת ביצירות בנות זמננו; בסתיו 2008 בוצעה יצירה ראשונה שהוזמנה מקורט שוורציק לשילוב של תזמורת מקצועית עם נגנים צעירים.

הקלטות רבות של התזמורת זמינות על תקליטורים, בהן יצירות רבות מאת מוצרט וסדרה מתמשכת של סימפוניות מאת ברוקנר. הקלטות של האורטוריות של היידן, העונות ובריאת העולם, בניצוח איבור בולטון, נחלו הצלחה בינלאומית.

==מנצחים ראשיים==
* ריקארדו מיאסי (2017 - ממשיך)
* איבור בולטון (2004 - 2016)
* הוברט זודאנט (1994-2004)
* הנס גראף (1984-1994)
* ראלף וייכרט (1981-1984)
* לאופולד האגר (1969-1981)

==ראו גם==

אוניברסיטת מוצרטיאום

==קישורים חיצוניים==

* 

<div style="direction: ltr;">

* [https://web.archive.org/web/20090210140859/http://newworldclassics.com/mozart.htm Article]
* [http://www.vioworld.de/start.asp?url=http%3A//vioworld.com/de/orchester_portraits.asp%3Fmode%3Dzeige_portrait%26id%3D20090014062880 Article (in German)]
* [http://www.dilettantemusic.com/member/mosalzburg Mozarteum Orchestra of Salzburg on Dilettante]
</div>

==הערות שוליים==

מוצרטיאום
קטגוריה:תזמורות אוסטריות
קטגוריה:זלצבורג: תרבות
אנדרטת כוחות השיטור הלאומית (וושינגטון)

קיר ההנצחה ועליו 17,500 שמות הנופלים בעת תפקידם. בסמוך, פסל הלביאה השומרת על גור אריות.
אנדרטת כוחות השיטור הלאומית (באנגלית: National Law Enforcement Officers Memorial) היא אנדרטה הממוקמת בוושינגטון בירת ארצות הברית, בכיכר הרשות השופטת (Judiciary Square), לזכרם של חללי כוחות השיטור של ארצות הברית שנפלו בעת תפקידם. האנדרטה ממוקמת ברחבת הכניסה אל מוזיאון הבניה הלאומי.

== היסטוריה ==
האנדרטה הוקמה בעקבות חקיקה של קונגרס ארצות הברית משנת 1984. האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל דייוויס בקלי, ונחנכה ב-15 באוקטובר 1991. האנדרטה כוללת בריכת השתקפות וסביבה פארק שבו קירות שעלים חקוקים שמות 17,500 אנשי המשטרה וכוחות השיטור האמריקאים (הן הפדרליים והן המדינתיים) שנפלו בעת מילוי תפקידם. בסמוך נמצא מרכז מבקרים ובו מידע על השוטרים שנפלו.

ב-20 באוקטובר 1996 נחקק חוק 104-329 שהורה על הקמת קרן למימון אחזקת האנדרטה על ידי מזכיר הפנים של ארצות הברית. המימון מושג בעיקר מתרומות וממכירת מזכרות.

בשנת 2000 נחקק חוק PL 106-492 על ידי הקונגרס המורה על הקמת מוזיאון הנצחה בסמוך לאנדרטה, בעלות של כחצי מיליון דולרים. החוק נחתם על ידי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון ב-9 בנובמבר 2000, אולם עבודות הקמת המוזיאון טרם החלו. המוזיאון צפוי להחנך בשנת 2014.

==ראו גם==
* אנדרטת כוחות השיטור הלאומית שבלונדון
* אנדרטת כוחות השיטור הלאומית שבקנברה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20080321042731/http://www.nleomf.com/index.htm קרן ההנצחה לכוחות השיטור]
* [http://frwebgate.access.gpo.gov/cgi-bin/getdoc.cgi?dbname=104_cong_public_laws&docid=f:publ329.104 חוק מס' 104-329]
* [http://www.dcmemorials.com/index_indiv0000400.htm תיאור האנדרטה באתר D.C. Memorials.com] 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אנדרטאות
קטגוריה:ארצות הברית: אנדרטאות לאומיות
זוהר נרנסט

זוהר נרנסט הוא מקור אור מיושן, המספק קרינה רציפה בטווח תת-אדום, לשימוש בספקטרוסקופיה.

המתקן פותח על ידי הכימאי חתן פרס נובל ולטר נרנסט. צורתה הייתה בדרך כלל גליל או שפופרת העשויים מתערובת של כמה תחמוצות מתכת. לדוגמה -זירקוניום דו-חמצני (ZrO<sub>2</sub>), תחמוצת איטריום (Y<sub>2</sub>O<sub>3</sub>) ותחמוצת ארביום (Er<sub>2</sub>O<sub>3</sub>) ביחס משקלי 3:7:90. המנורה חוממה באופן חשמלי לטמפרטורת העבודה, כ-2,000 מעלות צלזיוס. להתחלת החימום נדרש מקור חום חיצוני, כיוון שהחומר מבודד חשמלי בטמפרטורת החדר, ומוליכותו עולה רק בטמפרטורות גבוהות יותר. המתקן פולט את עיקר הקרינה באורכי גל של 2 עד 14 מיקרון.

מקור אור זה הוחלף על ידי מתקן דומה בשם גלובר (Globar), העשוי מסיליקון קרביד (SiC), ומפיץ קרינה בטווח הרצוי כבר בטמפרטורה של 1,100 מעלות צלזיוס. הגלו-בר אינו דורש מקור חום חיצוני, כיוון שהחומר מוליך חשמל בכל טמפרטורה. מקור זה גם מתאים יותר לשימוש במערכות ואקום.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספקטרוסקופיה
קטגוריה:מנורות
גב (אל)

גֶּבּ או סֶבּ או קֶבּ הוא שמו של אל האדמה וההאנשה של הארץ במיתולוגיה המצרית. מאחר שהמצרים האמינו כי "דואת" - השאול נמצא מתחת לפני האדמה, מכונה גב כ"מכיל המתים" או "כולא המתים" אשר אינם ראויים להגיע ל"אארו" (גן העדן במיתולוגיה המצרית). גב הוא בעל עור בצבע ירוק, כסמל לצמחים שעל האדמה.

על פי האמונה המצרית גב הוא בעלה של נות (אלת השמים), ובנם של היסודות תפנות (לחות) ושו (יובש). 

גב ונות הם הוריהם של האלים אוסיריס, סת, איזיס ונפתיס.

במהלך השנים הפך ההירוגליף המציין את שמו של האל למונח המציין אדמה ניתנת לעיבוד, ובהמשך למונח המציין "צמחייה". בהתאם לשינוי אטימולוגי זה החלו לתאר את האל כאשר שעורה צומחת בין צלעותיו. בחלוף השנים הפך ההירוגליף לציין "שומן" (כתוצאה של אוכל רב), והמונח התפתח לציין "אווז". 

תיאורים מאוחרים של המיתולוגיה מתארים את האל בדמות אווז, אשר הטיל ביצה ממנה בקע האל רע. תיאורים מיתולוגיים מאוחרים יותר מתארים אותו כבעלה של רננוטט - אלת התבואה, ואימה של נהבקאו.

==ראו גם==
* אלוהויות במצרים העתיקה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.egyptorigins.org/pyramidhymns.htm שירה מצרית המזכירה את גב] 
* 

קטגוריה:אלים מצריים
קטגוריה:אלי אדמה

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#G
רין טין טין

רין טין טין (אנגלית: Rin Tin Tin ובשנות ה-20 וה-30 Rin-Tin-Tin) היה שם שניתן למספר כלבי רועה גרמני אשר הופיעו בסרטי קולנוע וטלוויזיה.

הכלב הראשון שנשא שם זה (הופיע בין התאריכים 10 בספטמבר 1918 (משוער) - 10 באוגוסט 1932), נמצא כגור במכלאת כלבים בצרפת על ידי חייל אמריקאי, לי דאנקן, בשלהי מלחמת העולם הראשונה. הכלב שב עם בעליו בסוף המלחמה לביתו בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא זכה לכינוי רינטי (Rinty) ואומן לבצע תעלולים שונים, ביניהם הוא היה יכול לזנק למרחק של למעלה מ-3.5 מטר. רין טין טין לכד את תשומת לבו של מפיק הסרטים צ'ארלס ג'ונס בתצוגת כלבים וזה שילם לדנקן תמורת הסכמתו להנציח את הכלב בסרט. 

פריצת הדרך הגדולה של רין טין טין הייתה כאשר מילא את מקומו של זאב מרדן בסרט The Man From Hell's River בשנת 1922. מאז מילא את תפקיד הזאב בסרטים רבים, אף שמעולם לא נראה כזאב. בשנת 1923 כיכב לראשונה בסרט Where The North Begins לצידה של השחקנית קלייר אדמס. הסרט היה ללהיט ויש אף שטוענים כי הציל את האחים וורנר מפשיטת רגל. באותה שנה כיכב אף בסרט Shadows of the North. בשנת 1925 בסרט Clash of the Wolves, בשנת 1927 A Dog of the Regiment, בשנת 1929 Tiger Rose ובשנת 1931 The Lightning Warrior. הצלחתו של רין טין טין אצל האחים וורנר הולידה מספר חיקויים באולפני סרטים אחרים.

החל משנת 1930 ועד לשנת 1955 שודרו שלוש סדרות של תסכיתי רדיו על רין טין טין בארצות הברית. עד לשנת 1932 נשמעו ברדיו נביחותיו של רין טין טין המקורי. עם מותו, בשנת 1932 (על פי הסיפור בהוליווד מת בזרועותיה של כוכבת הסרטים ג'ין הארלו), דאג בעליו להטיסו בחזרה לצרפת לקבורה בבית הקברות המפורסם לכלבים בפרברי פריז Cimetière des Chiens. שמו של רין טין טין הונצח בשדרת הכוכבים של הוליווד. בתקופתו נחשבה התנהגותו של רין טין טין לאמינה ומוערכת ביחס לכלבים אחרים שהשתתפו בסרטים, עם זאת כלבים המופיעים בסרטים חדשים יותר מופיעים בצורה אמינה הרבה יותר בזכות התקדמות שיטות האילוף.

בשנות ה-30, 40 ו-50 של המאה ה-20 הופיעו שני כלבים נוספים בשם רין טין טין בסרטים שונים, אף שמראם היה שונה מזה של הכלב הכוכב המקורי.

רין טין טין מוזכר בשירו של אהוד מנור "ימים של קולנוע" שהלחין שמוליק קראוס ובוצע על ידי ההרכב "הטוב, הרע והנערה", שכלל את בני אמדורסקי, ישראל גוריון וג'וזי כץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:כלבים בדיוניים
קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
ניקור מותני

ניקור מותני. הצבע החום מקורו ביוד המשמש לחיטוי
ניקור מותני או ניקור חוט השדרה (באנגלית - Lumbar puncture ובקיצור LP) הוא הליך רפואי אבחנתי המתבצע לשם גילוי זיהומים, דלקות וגידולים הקשורים למוח ולמערכת העצבים, ובמיוחד לאיבחון או שלילת מחלות כדלקת קרום המוח בגוף הנבדק.

הניקור המותני הוצג לראשונה בשנת 1891 על ידי הפנימאי והכירורג הגרמני היינריך קווינקה.

הפעולה כרוכה בנטילת דגימה מהנוזל המוחי-שדרתי הנמצא סביב חוט השדרה. הנבדק מושכב על צידו, אזור הבדיקה עובר חיטוי, ומחט מוחדרת בעדינות באזור שבין החוליות המותניות הרביעית והחמישית או באזור שבין החוליות המותניות השלישית והרביעית, לעיתים בהרדמה מקומית. דגימה מהנוזל המוחי-שדרתי נלקחת לבדיקת מעבדה לצורך ביצוע אנליזה ביוכימית, מיקרוביולוגית וציטולוגית.
במצב נורמלי הנוזל שקוף וצלול, ומכיל מעט חומרי מזון (נוטריינטים), חלבוני פלזמה ותאי דם לבנים בודדים.

חריגות בהרכבו של הנוזל המוחי-שדרתי עשויות להעיד על הפרעות נוירולוגיות שונות. כך למשל הופעת חיידקים או עלייה בשיעור תאי הדם הלבנים בנוזל, כתוצאה מדלקת זיהומית במוח או בחוט השדרה, משווים לנוזל מראה עכור. שינויים אחרים בנוזל, כגון שיעור החלבונים או הסוכרים, הופעת נוגדנים מסוימים או תאי דם אדומים, מעידים על הפרעות אחרות.

בניקור מותני ניתן לאבחן את דלקת קרום המוח, גידולים במערכת העצבים, טרשת נפוצה, תסמונת גייאן-בארה, עגבת, הידרוצפלוס, דימום מוחי תת-עכבישי ועוד. בפעוטות הלוקים בחום גבוה ובלתי מוסבר, מקובל לערוך את הניקור כדי לשלול את דלקת קרום המוח. הניקור נחשב לאמצעי האמין היחיד לשלילת המחלה, שילדים בגיל הרך נמצאים בסיכון גבוה יחסית ללקות בה, משום שקישיון עורף, תסמין אחר למחלה, אינו מובחן בגיל זה. 

ניקור מותני עלול להיות מלווה בכאבי ראש וכאבי גב החולפים לאחר מספר ימים.

במקרים מסוימים משמש ניקור מותני לצורכי כימותרפיה.

== לקריאה נוספת ==
* רוברט ברקוב (עורך ראשי), מרק, המדריך הרפואי השלם לבית ולמשפחה, כנרת זמורה ביתן דביר, 2002. עמ' 286, 374

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בדיקות רפואיות
קטגוריה:נוירולוגיה

ja:脳脊髄液#脳脊髄液を使った検査
הרובע העשרים של פריז

עיריית הרובע העשרים של פריז
הרובע העשרים של פריז (בצרפתית: XXe arrondissement), הממוקם בגדה הימנית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. ברובע נמצאים האזורים הקוסמופוליטיים מנילמונטן ובלוויל, שקלטו גלים רבים של מהגרים מאז אמצע המאה ה-19. כיום, בבלוויל מצוי רובע הצ'יינהטאון השני בגודלו בפריז. 

הרובע העשרים מוכר הודות לבית הקברות פר לשז שבתחומו, בו קבורים אישים מפורסמים, כגון המלחינים פרדריק שופן וג'ואקינו רוסיני, הסופרים אוסקר ויילד ומרסל פרוסט, הציירים קאמי פיסארו וז'אק-לואי דויד, זמר הרוק ג'ים מוריסון ועוד רבים אחרים.

שטח הקרקע של הרובע הוא 5.984 קמ"ר.

==דמוגרפיה==
אוכלוסיית הרובע העשרים של פריז הגיעה לשיאה בשנת 1936, עם 208,115 תושבים. גם כיום, הרובע צפוף מאוד בתושבים ובפעילות עסקית, עם 182,952 תושבים ו-54,786 משרות, על פי מפקד האוכלוסין האחרון שנערך בשנת 1999.

=== היסטוריה של צפיפות אוכלוסין ===
{| class="wikitable"
! שנה !!אוכלוסייה !! צפיפות אוכלוסייה <br> (לכל קילומטר רבוע)
|-
| 1872 || 92,772 || 15,503
|- 
| 1936 (שיא צפיפות האוכלוסין) || 208,115 || 34,779
|- 
| 1954 || 200,208 || 33,457
|- 
| 1962 || 199,310 || 33,307
|- 
| 1968 || 188,921 || 31,571
|- 
| 1975 || 175,795 || 29,378
|- 
| 1982 || 171,971 || 28,738
|- 
| 1990 || 184,478 || 30,829
|- 
| 1999 || 182,952 || 30,574
|- 
| 2005 (הערכה) || 188,600 || 31,517
|}

==הרבעים הפנימיים==
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים (quartiers). הרבעים הפנימיים של הרובע העשרים הם:
* רובע בלוויל (Quartier de Belleville)
* רובע סן-פרגו (Quartier de Saint-Fargeau)
* רובע פר-לשז (Quartier du Père-Lachaise)
* רובע שרון (Quartier Charonne)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://ahav.free.fr אגודת ההיסטוריה והארכאולוגיה של הרובע העשרים] 
* 

20
קטגוריה:הרובע העשרים של פריז
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
גוטי

חוסה מריה גוטיירס הרננדס (ספרדית: José María Gutiérrez Hernández; נולד ב-31 באוקטובר 1976), המכונה גוטי, הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת קשר בריאל מדריד ובנבחרת ספרד.

== קריירה ==
גוטי החל את הקריירה ב-1986 בגיל 9 בקבוצת הילדים של ריאל מדריד, ונחשב לשחקן מוכשר. הוא המשיך לשחק בכל קבוצות הגילאים של הקבוצה. ב-1996 גוטי צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של ריאל, ובעונתו הראשונה השתתף ב-16 משחקים. באותה עונה ריאל זכתה באליפות ספרד, וגוטי זכה באליפות אירופה עד גיל 21 עם נבחרת ספרד.

בעונת 2000/1999 גוטי הבקיע שישה שערי ליגה ושער אחד בליגת האלופות. באותה עונה ריאל זכתה באליפות אירופה, ולאחר משחק הגמר מול ולנסיה גוטי הפך לשחקן הרכב קבוע בריאל.

גוטי היה אחד מהשחקנים הבולטים בריאל בעידן "הגלאקטיקוס", כאשר בעונה הראשונה של העידן כבש 14 שערים ב-32 משחקי ליגה ו-4 שערים נוספים בליגת האלופות. ריאל זכתה באליפות ספרד וגוטי עצמו צורף לסגל הנבחרת הבוגרת של ספרד. לאחר הצטרפותו של זינדין זידאן בעונת 2002/2001 חלה דעיכה במעמדו של גוטי והוא מיעט לשחק. באותה עונה ריאל זכתה באליפות אירופה פעם נוספת.

לאחר הצטרפותם של רונאלדו ודייוויד בקהאם, בעונות 2002/2003 עד 2004/2005, מעמדו של גוטי הוסיף לדעוך. אולם, לאחר שבקהאם נפצע גוטי חזר להרכב הראשון של ריאל אך לא הפגין יכולת גבוהה ואיבד את מקומו. למרות זאת, בעונת 2005/2004 גוטי הפך לשחקן הרכב קבוע בנבחרת ספרד למרות יכולתו הלא טובה בקבוצה.

מאז עונת 2004/2005 גוטי שותף בפחות משחקים, ובגלל מיעוט דקות משחק שקל לעזוב את ריאל. לאחר הגעתו של המאמן פאביו קאפלו בעונת 2006/2007 גוטי שיחק רבות בעמדת הקישור, ולקראת סיום העונה הפגין יעילות רבה כקשר יצירתי ובישל מספר שערים חשובים, מה שסייע לקבוצתו לזכות באליפות. בעונת 2007/08, כשהמאמן היה ברנד שוסטר, גוטי שיחק מספר רב יותר של משחקים, מה שבא לידי ביטוי גם בשערים שכבש, ביניהם צמד בניצחון ריאל מדריד על ריאל ואיאדוליד.

בעונת 2009/2010 כאשר כריסטיאנו רונאלדו וקאקה הצטרפו לקבוצה, מעמדו של גוטי בהרכב דעך שוב. המאמן לשעבר מנואל פלגריני החליט לצרף אותו מספר משחקים וכאשר נכנס גוטי השאיר את חותמו בכמה מאותם משחקים, זה בא לידי ביטוי כאשר נכנס כמחליף במשחק נגד ראסינג סנטאדר ובישל שער לגונסאלו היגוואין.

בשנת 2010 בתאריך 25 ביולי גוטי כינס מסיבת עיתונאים בה הודיע על עזיבתו וחתימתו בבשיקטש הטורקית, אותה אימן ברנד שוסטר.

ב-11 ביולי 2012, הודיע גוטי על פרישה מכדורגל לאחר שלא מצא מועדון לשחק בו.

בינואר 2016 מונה למאמן קבוצת הנוער של ריאל מדריד.

ב-11 ביולי 2018 מונה לעוזר מאמן בבשיקטש.

ב-5 בנובמבר 2019 מונה למאמן אלמריה מהליגה הספרדית השנייה.<ref></ref> הוא פוטר מאימון הקבוצה ב-26 ביוני 2020, והוחלף על ידי מריו סילבה.

== חייו האישיים ==
גוטי נישא למנחת הטלוויזיה הספרדית ארנצ'ה דה בניטו ב-22 ביוני 1999. לזוג שני ילדים, בן ובת, ובשנת 2009 הם התגרשו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:מאמני אלמריה
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בטורקיה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1976
ויטאלי גינזבורג

ויטאלי לזרביץ' גינזבורג (רוסית: Виталий Лазаревич Гинзбург; 4 באוקטובר 1916 – 8 בנובמבר 2009) היה פיזיקאי ואסטרופיזיקאי יהודי רוסי, חבר האקדמיה הרוסית למדעים, יורשו של איגור תם בראשות המחלקה לפיזיקה תאורטית במכון לפיזיקה של האקדמיה (FIAN). חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2003.

==קורות חיים==
גינזבורג נולד למשפחה יהודית במוסקבה ב-1916. אביו היה מהנדס, מומחה לטיהור מים. הוא נולד במוהילב וקיבל השכלה בריגה. אמו הייתה רופאה, ילידת ליאפייה. היא נפטרה בשנת 1920. אחותה עזרה לגדל את גינזבורג הצעיר. קרובי משפחתה נרצחו כאשר לטביה נכבשה על ידי הנאצים.

בשנת 1932 גינזבורג החל לעבוד במעבדה לצילומי רנטגן. במעבדה הוא הכיר את וינאמין צוקרמן ולב אלטשולר. הם הפכו לחברים קרובים עד סוף חייהם.

הוא סיים את לימודי הפיזיקה במוסקבה ב-1938. ב-1942 קיבל תואר דוקטור. החל משנת 1940 עבד במכון לבדב לפיזיקה במוסקבה. בין הישגיו: ניסוח תאוריה פנומנולוגית חלקית של מוליכות על; תאוריית לנדאו-גינזבורג, אותה פיתח עם לב לנדאו ב 1950; חקר התקדמות גלים אלקטרומגנטיים בפלזמה (למשל היונוספירה) ותאוריה אודות מקור הקרינה הקוסמית. בשנות החמישים מילא גינזבורג תפקיד מפתח בפרויקט פיתוח פצצת המימן הסובייטית.

רעייתו השנייה של גינזבורג נעצרה ב-1944 ונשלחה לשלוש שנים במחנה עבודה, לאחר שהורשעה בתכנון התנקשות בסטלין. הם התחתנו בשנת 1946, לאחר שחרורה.

גינזבורג זיהה עצמו כיהודי אתאיסט, ומאז התמוטטות ברית המועצות היה פעיל מאוד בחיים היהודיים ברוסיה. הוא היה חבר מועצת המנהלים של הקונגרס היהודי-רוסי ונודע כתומך ישראל ולוחם באנטישמיות.

==פרסים ואותות כבוד==
* פרס המדינה של ברית המועצות, 1953.
* פרס לנין, 1966.
* מדליית הזהב של האגודה האסטרונומית המלכותית, 1991.
* פרס וולף לפיזיקה, 1994/5.
* מדליית זהב על שם לומונוסוב, 1995.
* פרס נובל בפיזיקה, 2003, יחד עם אלכסיי אבריקוסוב ואנתוני לגט, על מחקרים בתחום העל מוליכות ועל נוזליות.
* 2 עיטורי ההצטיינות למען המולדת
* עיטור לנין
* 2 עיטורי פועלי הדגל האדום
* 2 עיטורי אות הכבוד
* אסטרואיד 8132 Vitginzburg נקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסטרופיזיקאים יהודים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים רוסים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לפיזיקה
קטגוריה:יהודים זוכי פרס לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:זוכי מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:עמיתים יהודים בחברה המלכותית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:רוסים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל המכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה
קטגוריה:אתאיסטים יהודים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:תוכנית הגרעין של ברית המועצות
קטגוריה:זוכי מדליית אונסק"ו ע"ש נילס בוהר
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2009
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
ג'וזפה טורלי

ג'וזפה טורלי (באיטלקית: Giuseppe Torelli; 22 באפריל 1658 - 8 בפברואר 1709) היה ויולן וכנר, פדגוג ומלחין איטלקי, העומד בשורה אחת עם קורלי בין מפתחי הקונצ'רטו והקונצ'רטו גרוסו של תקופת הבארוק.

עיקר חשיבותו של טורלי בתרומתו לפיתוח הקונצ'רטו הכלי (1972 Newman) עמ' 142), בייחוד קונצ'רטי גרוסי וקונצ'רטו סולו, לכלי קשת וקונטינואו, נוסף להיותו מלחין הבארוק הפורה ביותר לחצוצרות (Tarr 1974).

==קורות חייו==
טורלי נולד בוורונה. לא ידוע אצל מי למד כינור, אם כי משערים שהיה תלמיד של לאונרדו ברוניולי או של ברתולמאו לאורנטי, אך ידוע בוודאות, שהלחנה למד אצל "ג'אקומו אנטוניו פרטי".
ב-27 ביוני 1684, בגיל 26, הצטרף לאקדמיה פילארמוניקה בקבוצת הכינור השני. בשנת 1689 התמנה למאסטרו די קונצ'רטו בחצר גיאורג פרידריך השני, המרקיז מברנדנבורג-אנסבאך, שם ניצח על התזמורת בביצוע pazzie d'amore e dell'interesse, יצירה דרמטית שחיבר
המאסטרו די קאפלה, הקסטראטו "פרנצ'סקו פיסטוקי", לפני שיצא לווינה בדצמבר 1699. הוא חזר לבולוניה במועד לא ידוע לפני פברואר 1701, כאשר הוא מופיע ככנר ברשימת הנגנים של ב"קאפלה מוזיקלה" המחודשת בסאן פטרוניו, בניהולו של מורו לשעבר להלחנה, פרטי.(Schnoebelen and Vanscheeuwijk 2001).

טורלי מת ב-1709 בבולוניה וכתבי היד שלו שמורים שם בארכיב של סאן פטרוניו. אחיו של ג'וזפה, פליצ'ה טורלי, היה צייר בולונזי בעל מוניטין צנועים, שנמנה בהמשך עם מייסדי ה"אקדמיה קלמנטינה". המוכר ביותר בין תלמידיו הרבים של טורלי היה פרנצ'סקו מנפרדיני.

==יצירות נבחרות==

* 10 טריו סונאטות עם באסו קונטינואו, אופוס 1 (1680)
* 12 קונצ'רטינו קאמריים לכינור וצ'לו, אופוס 4 (1688)
* 12 קונצ'רטי מוזיקלי לארבעה, אופוס 6 (1698)
* 12 קונצ'רטי גרוסי פסטורליים לחג המולד, אופוס 8 (1709)
* יותר מ-30 קונצ'רטי לחצוצרה אחת עד 4 חצוצרות, ביניהם סינפוניה ל-4, שחוברה אחרי 1702 ולא יצאה לאור בחייו. היצירה היא קונצ'רטו ל-4 חצוצרות ותזמורת, הדורשת מינימום של ארבעה אבובים, שני בסונים, טרומבון, טימפני, ארבעה כינורות, שתי ויולות, ארבעה צ'לי, שני קונטרבסים וקונטינואו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Bukofzer, Manfred F. 1947. Music in the Baroque Era: From Monteverdi to Bach. New York: W. W. Norton. 
*Newman, William S. 1972. The Sonata in the Baroque Era. New York: W. W. Norton.
*Schnoebelen, Ann, and Marc Vanscheeuwijk. 2001. "Torelli, Giuseppe." The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. S. Sadie and J. Tyrrell. London: Macmillan. 
*Tarr, Edward H. 1974. Unpaginated editorial notes to his edition of Giuseppe Torelli, Sinfonia a 4, G. 33, in C major. London: Musica Rara.
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ויולנים
קטגוריה:כנרים איטלקים
קטגוריה:מורים למוזיקה באיטליה
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1658
קטגוריה:נפטרים ב-1709
חבורת אוטומורפיזמים

בתורת החבורות, חבורת האוטומורפיזמים של חבורה <math>(G,*)</math>, שסימונה המקובל <math>\text{Aut}(G)</math>, היא אוסף כל האוטומורפיזמים של החבורה לעצמה, כלומר, אוסף הפונקציות ההפיכות <math>\sigma:G\to G</math>, המקיימות את התנאי <math>\sigma(g_1*g_2)=\sigma(g_1)*\sigma(g_2)</math> (מאקסיומה זו נובע גם כי <math>\sigma(e)=e</math>, כאשר <math>e</math> הוא איבר היחידה של <math>G</math>).

אם <math>G</math> היא חבורה, כל פעולת הצמדה, מהצורה <math>x\mapsto gxg^{-1}</math>, היא אוטומורפיזם, הנקרא אוטומורפיזם פנימי. אוסף האוטומורפיזמים הפנימיים הוא תת-חבורה נורמלית של <math>\text{Aut}(G)</math>, שאותה מסמנים בסימון <math>\text{Inn}(G)</math>. הפונקציה <math>G\to\text{Aut}(G)</math> המעתיקה את האיבר <math>g</math> לאוטומורפיזם ההצמדה <math>\gamma_g:x\mapsto gxg^{-1}</math> היא הומומורפיזם, שהתמונה שלו היא כמובן <math>\text{Inn}(G)</math>, והגרעין שלו הוא המרכז <math>Z(G)</math> של <math>G</math>. לפי משפט האיזומורפיזם הראשון, <math>\text{Inn}(G)\cong G/Z(G)</math>.

אם G בעלת מרכז טריוויאלי, אז יש שיכון <math>G\hookrightarrow\text{Aut}(G)</math>. אם השיכון הזה הוא על, החבורה שלמה. כאשר G בעלת מרכז טריוויאלי, גם חבורת האוטומורפיזמים בעלת מרכז טריוויאלי. עובדה זו מגדירה את "מגדל חבורות האוטומורפיזמים" <math>G\hookrightarrow\text{Aut}(G)\hookrightarrow\text{Aut}^{2}(G)\hookrightarrow\cdots</math>. לפי משפט של Wielandt, המגדל הזה סופי לכל חבורה סופית (בעלת מרכז טריוויאלי).

אוטומורפיזם שאינו פנימי נקרא "חיצוני". תוך שיבוש קל של הטרמינולוגיה, חבורת המנה <math>\text{Aut}(G)/\text{Inn}(G)</math> נקראת חבורת האוטומורפיזמים החיצוניים של <math>G</math>. לחבורה אבלית אין אוטומורפיזם פנימי לא טריוויאלי, אבל כאשר המרכז קטן (ובפרט, כאשר הוא טריוויאלי), לא פשוט לבנות אוטומורפיזמים חיצוניים, ובדרך כלל חבורת האוטומורפיזמים החיצוניים קטנה ביחס לחבורה. חבורה בת מרכז טריוויאלי ונטולת אוטומורפיזמים חיצוניים נקראת חבורה שלמה.

==דוגמאות==
*חבורת האוטומורפיזם של חבורת השלמים החיבורית <math>(\Z,+)</math> היא <math>\{\text{id},-1\}</math> כאשר <math>\text{id}</math> הוא אוטומורפיזם הזהות ו-<math>-1</math> הוא האוטומורפיזם השולח כל <math>z\in\Z</math> ל-<math>-z\in\Z</math>. מאחר שזו חבורה אבלית, <math>\text{Inn}(\Z)=\{\text{id}\}</math> היא חבורה טריוויאלית.
*חבורת האוטומורפיזמים של החבורה הציקלית מסדר <math>n</math>, שסימונה <math>\Z/n\Z</math>, היא חבורת אוילר מסדר <math>n</math> וסימונה <math>U_n</math>.
*אם <math>p</math> ראשוני, חבורת האוטומורפיזמים של המכפלה הישרה <math>(\mathbb{F}_p)^n</math> היא חבורת המטריצות <math>\text{GL}_n(\mathbb{F}_p)</math>.

==ראו גם==
*אוטומורפיזם

קטגוריה:תורת החבורות

en:Automorphism#Automorphism group
משפך

משפך ביתי ל[[מזון]]
מַשְׁפֵּךְ הוא כלי עזר למזיגת נוזלים או מוצקים גרגיריים ואבקתיים לתוך כלי קיבול בעל פייה צרה או לא נוחה למזיגה. המשפך נועד למנוע שפיכה אל מחוץ לכלי הקיבול. המשפך הוא צינור בעל צורה חרוטית, כשהחלק הצר נועד להיכנס לתוך פיית כלי הקיבול, והרחב למזיגת החומר. המשפך עשוי לרוב מפלסטיק, פלדת אל-חלד או זכוכית. החומר המשמש את המשפך לא אמור להגיב עם החומר המועבר. מסיבה זו, נירוסטה או זכוכית שימושיים בהעברת דיזל, בעוד משפכי פלסטיק נפוצים במטבח. ישנם משפכים בעלי פייה צרה גמישה, שנועדו למזיגה לתוך פתחים לא אופקיים, למשל, מכל דלק של מכונית.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:כלי עבודה במטבח

pl:Lejek (sprzęt laboratoryjny)
פואבלו

[[פואבלו דה טאוס בשנת 1920 בקירוב]]
פּוּאֶבּלוֹ (Pueblo) היא קהילה מסורתית של אינדיאנים בחלק הדרום-מערבי של ארצות הברית. הקהילות ידועות ברחבי העולם בשל הבניינים העשויים מלבני חומר, המכונים לעיתים בשם "פואבלוס", למרות שכיום רק בחלק קטן מהפואבלוס יש בניינים מסוג זה.

קטגוריה:האינדיאנים בארצות הברית
אנדרטת כוחות השיטור הלאומית (לונדון)

אנדרטת כוחות השיטור הלאומית (באנגלית: National Police Memorial) היא אנדרטה הממוקמת ברובע וסטמינסטר במרכז העיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. האנדרטה מנציחה את למעלה מ-4,000 אנשי כוחות השיטור של הממלכה המאוחדת אשר נפלו במילוי תפקידם. האנדרטה תוכננה על ידי לורד נורמן פוסטר ופר ארנולדי. האנדרטה ממוקמת בפינת המאל ודרך משמר הסוסים, בסמוך לבניין האדמירליות הישן.

==היסטוריה==
בשנת 1984, בעקבות רציחתה של השוטרת איבון פלטשר, ייסד במאי הסרטים מייקל וינר את קרן ההנצחה לשוטרים. בשנים הראשונות לאחר הקמתה, התרכזה הקרן בהקמת אנדרטאות לשוטרים שנפלו בעת מילוי תפקידם - אנדרטאות אלה הוקמו במקום נפילתם של השוטרים.

החל מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 החלה הקרן לפעול להקמת אנדרטה לאומית, ולאיסוף תרומות למטרה זו. וינר בעצמו תרם סכום של 500,000 ליש"ט להקמת האנדרטה.

סכום התרומות הכולל שנאסף לצורך הקמת האנדרטה היה 2.3 מיליון ליש"ט.
באוקטובר 2002, לאחר פעילות ציבורית של כ-10 שנים, הסכימה מועצת הסיטי של וסטמינסטר להקים את האנדרטה בשטחה.

==תכנון האנדרטה והקמתה==
האנדרטה. מבט מכיוון [[פארק סנט ג'יימס.]]
עמוד הזכוכית הכחול
האנדרטה תוכננה על ידי לורד נורמן פוסטר והמעצב הדני פר ארנולדי.
האנדרטה נבנתה סביב ארובת אוורור של קו בייקרלו של הרכבת התחתית של לונדון אשר היה במקום קודם לכן.

ב-22 ביולי 2004 נערך טקס הנחת אבן הפינה לאנדרטה, בנוכחות ראש ממשלת בריטניה דאז טוני בלייר, מייקל וינר וראשי המשטרה המטרופולינית ומשטרת מנצ'סטר רבתי (יחידות המשטרה להן מספר הנופלים הגבוה ביותר).

האנדרטה נחנכה ב-26 באפריל 2005 בנוכחות מלכת הממלכה המאוחדת אליזבת השנייה, ובנוכחות טוני בלייר, מייקל הוורד וצ'ארלס קנדי (ראשי מפלגות הגדולות בפרלמנט הבריטי). בטקס נכח משמר כבוד של 56 קציני משטרה הלובשים מדים של 56 יחידות המשטרה הפועלות בממלכה המאוחדת.

בשנת 2006 זכה עיצוב האנדרטה בפרס המכון המלכותי של האדריכלים הבריטיים.

==תיאור האנדרטה==
האנדרטה מורכבת ממבנה מלבני שחור (המקיף את תעלת האוורור של קו הרכבת התחתית) ומעמוד זיכרון עשוי זכוכית כחולה, הניצב בתוך בריכת השתקפות. משטח מקשר בין שני חלקי האנדרטה.
על החזית הצפונית של הקיר השחור נכתב:

בקיר השחור חלון ובו מוצגת ספר שמות הנופלים.
עמוד הזכוכית מואר באור כחול באמצעות סיבים אופטיים. אור כחול זה בא לסמל את המנורה הכחולה התלויה באופן מסורתי בחזית מבני משטרה בממלכה המאוחדת. גובה עמוד הזיכרון 7.4 מטרים, משקלו 28.6 טונות והוא מורכב מ-622 משטחי זכוכית המוצמדים זה לזה (שטחם הכולל 954 מ"ר). עמוד זה יוצר הפרדה בין ההולכים לאורך שדרת המאל לבין המביטים בספר הזיכרון בו רשומים שמות 1,600 אנשי כוחות השיטור שנהרגו בעת מניעת פשעים או ביצוע מעצרים.

רשימת השמות

==ביקורת==
ביקורת רבה הועלתה כנגד האנדרטה, הן בשל העובדה שרשימת השמות המופיעה באנדרטה כוללת רק אנשי כוחות שיטור שנהרגו במהלך מעצרים או במניעת פשע, ולא כל השוטרים שנהרגו בעת מילוי תפקידם, הן בשל העובדה שרשימת השמות מוגנת מאחורי לוח זכוכית, דבר המונע העברת הדפים ברשימה וצפייה בה במלואה, והן בשל בחירת מיקומה של האנדרטה בליבו של פארק היסטוריה. ביקורת נוספת הועלתה כנגד הכללה ברשימה שמות שוטרים ממשטרת אלסטר שנהרגו במהומות באירלנד, בטענה ששוטרים אלה היוו למעשה כוח כובש מדינה זרה, ופעולותיהם לא היו פעולות שיטור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120902031603/http://www.fosterandpartners.com/Projects/0890/Default.aspx גלריית תמונות של האנדרטה]

== הערות שוליים ==

כוחות השיטור
קטגוריה:משטרה
אנדרטת הזיכרון של מחוז קולומביה

אנדרטת הזיכרון של מחוז קולומביה (באנגלית: District of Columbia War Memorial) היא אנדרטה לזכרם של תושבי מחוז קולומביה, אשר נפלו במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה ממוקמת בפארק הפוטומק המערבי המהווה חלק מהמול, בסמוך לשדרת העצמאות, בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית.

==היסטוריה==
ההחלטה על הקמת האנדרטה התקבלה בחקיקה של קונגרס ארצות הברית ב-7 ביוני 1924, והקמתה מומנה מתרומות תושבי מחוז קולומביה. עבודות ההקמה החלו באביב 1931 והאנדרטה נחנכה בנוכחות נשיא ארצות הברית הרברט הובר, ב-11 בנובמבר 1931 (יום שביתת הנשק).

האנדרטה הייתה אנדרטת הנצחת הנופלים הראשונה שהוקמה בפארק הפוטומק המערבי, והאנדרטה היחידה של מחוז קולומביה הממוקמת במול (המשמש להנצחה לאומית). האנדרטה הייתה הראשונה מבין האנדרטאות הממוקמות במול שציינה את שמות כל הנופלים (בלי להתחשב בגזעם או במינם). 

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל פרדריק ה. ברוק, בסיועם של האדריכלים הוראס וו. פיזלי וניית'ן ס. ויית'. האנדרטה עגולה בצורתה, קוטרה 14.3 מטרים, והיא מורכבת מ-12 עמודים דוריים שגובהם 6.7 מטרים הניצבים על במת שיש ותומכים בכיפה.

באנדרטה הוטמנה רשימה של 26,000 תושבי המחוז אשר שירתו בצבא ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה, ועל בסיס האנדרטה חקוקים שמותיהם של 499 הנופלים מבין תושבי המחוז, ו-22 מדליות המסמלות את יחידות הצבא.

האנדרטה מנוהלת על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20050404205420/http://www.dcpreservation.org/endangered/2003/warmemorial.html אגודה לשימור האנדרטה (ואתרים נוספים בוושינגטון)]

זיכרון של מחוז קולומביה
קטגוריה:שדרת העצמאות
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי ארצות הברית
הזיכרון של מחוז קולומביה
אנדרטת הלוחמים השחורים במלחמת האזרחים

אנדרטת הלוחמים השחורים במלחמת האזרחים (באנגלית: African American Civil War Memorial) היא אנדרטה הממוקמת בפינת שדרת ורמונט ורחוב U בעיר וושינגטון בירת ארצות הברית. האנדרטה הוקמה להנצחת 209,145 אפרו-אמריקאים אשר לחמו בצבא ארצות הברית או צי ארצות הברית כחיילים ומלחים במלחמת האזרחים האמריקנית.

האנדרטה הוקמה ביוזמת "הקרן האפריקאית - אמריקאית להנצחת לוחמי מלחמת האזרחים" (African American Civil War Memorial Freedom Foundation and Museum) והאחריות לתחזוקתה הועברה ב-27 באוקטובר 2004 לידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. בסמוך לאנדרטה הוקם בשנת 1999 מוזיאון הנצחה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.afroamcivilwar.org/ קרן האפריקאים - אמריקאים להנצחת נופלי מלחמת האזרחים]
* [http://sites-of-memory.de/main/DCafricanamericancivilwar.html תצלומי האנדרטה]
* [https://web.archive.org/web/20080304035250/http://edhamiltonworks.com/ אתרו של אד המילטון, פסל האנדרטה]

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אנדרטאות
קטגוריה:ארצות הברית: אנדרטאות לאומיות
קטגוריה:הקהילה האפרו-אמריקאית
קטגוריה:בעקבות מלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי ארצות הברית
ג'ייסון מקאסלין

ג'ייסון מקאסלין
ג'ייסון פול "קון" מקאסלין (בשם מלא באנגלית: Jason Paul "Cone" McCaslin; נולד ב-3 בספטמבר 1980) הוא בסיסט וזמר הרקע בלהקת הפאנק רוק הקנדית, סם 41.

== ביוגרפיה ==
מקאסלין הוא ממוצא אירי.
מקאסלין, יליד טורונטו, התחיל לנגן בגיטרת בס כשהיה בן 14 כחבר בלהקת הנקראת "דעה קדומה" עם המתופף לשעבר של אבריל לאבין, מאט בראן, ושכנים בשכונה שגר. 

מקאסלין הצטרף ללהקה כחבר אחרון בפברואר 1999, כמחליף למארק סיפוקלוק. סם 41 הוחתמה רק כמה חודשים אחרי שהוא הצטרף. מכיוון שהצטרף אחרון, הוא נאלץ לנגן על גיטרת בס.

לפני שהצטרף לסם 41, היה מקאסלין סדרן בקולנוע. הוא כנראה קיבל את הכינוי "קון" מחברו ללהקה, דריק ויבלי בתיכון, כי לעיתים קרובות הוא היה אוכל גביעי גלידה לארוחת צהריים (למרות שעכשיו הוא סובל מלקטוזה, ולא יכול יותר לאכול גלידות).

למקסאלין פרויקט צד שנקרא The Operation M.D., בו הוא משתתף עם טוד מורס. כינויו בפרויקט הזה הוא ד"ר דינאמיט.

מקסאלין נישא לחברתו מהתיכון, שאנון בואלט (לאחר שהיו ביחד 9-8 שנים) ב-5 בספטמבר 2008. בחתונתו ניגנו דריק וויבלי מסם 41 וטום טאקר (נגן הליווי שמחליף את דייב) את "one" של U2 ואת "Pieces" של סם 41.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גיטריסטים קנדים
קטגוריה:מוזיקאים קנדים
קטגוריה:זמרים-יוצרים קנדים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים קנדים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:קנדים ממוצא שוודי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1980
קניון באר שבע-עזה

קניון באר שבע-עזה הוא קניון קדום בארץ ישראל שהיה קיים בתקופת המיוקן. שרידי הקניון, שאורכו המשוער כ-100 ק"מ, נמצאים כיום מתחת לפני הקרקע ונחשפים לעין במקומות ספורים. לאורכו נערכו מספר קידוחים תת-קרקעיים למציאת מאגרי מים ונפט. קידוחים אלו שפכו אור על הקניון ועל המשקעים שהצטברו בו.

הקניון נוצר לפני כ-6 מיליון שנה והגיע לשיא עומקו בתקופת האירוע המסיני, והוא משתרע ממזרח לדימונה ומערבה עד הים התיכון. העיר באר שבע יושבת בחלקה על האפיק הקבור של הקניון, שעומקו באזור זה היה כ-275 מטר ורוחבו 3 קילומטרים. באזור השפך שלו, בין בארי לסעד, הגיע עומקו עד כדי קילומטר וחצי. כיום מלא הקניון בסחף מאגן ניקוז רחב ביותר. מעריכים כי בקניון זרם נהר קדום שניקז את כל אזור מזרח הנגב והמכתשים. הזרימה גרמה לשחיקת שכבות סלע קדומות יותר מתקופת האוליגוקן שהיו במסלול הנהר ומילאה את הקניון בסחף.

==ממצאים בנגב==

ממצאים המעידים על קיום הקניון התגלו בעיקר בקידוחים שנערכו בנגב. קידוחים כאלו, שמטרתם הייתה למצוא אקוויפרים, נעשו באזור בין בארי לסעד, ומהם התקבלו ממצאים חשובים.

מקומות נוספים שבהם נחשפו ממצאים:
* בנחל פטיש, שלאורכו נמצאו שרידי שוניות קדומים
* באזור מכרות גופרית בארי – כאשר ניסו לאתר מחצבים
* במחצבות החול שליד דימונה
* בנחל עשן נמצאה שן כריש השייכת לתקופה זו. פלאונטולוגים (חוקרי מאובנים) סבורים כי אורכו של כריש זה, שהתקיים עד לפני כ-4 מיליון שנה, היה 18 מטר (אורכו של הכריש הארוך ביותר הקיים היום הוא פחות מ-13 מטר).

==המחצבה בבאר שבע==

מבט על המחצבה בבאר שבע המהווה אשנב לקניון הקבור
במשולש הרחובות יהודה הלוי, שמעון בר-גיורא ורבי עקיבא, בין שכונה ד' לשכונה ו' בבאר שבע נמצאת מחצבה ישנה ובה ניתן לראות את שכבות הסלעים שהושקעו בקניון באר שבע-עזה. הבור הוא בעומק של כ-26 מטר וברוחב של 200 מטר.

המחצבה נבנתה על ידי העות'מאנים כאשר מלאי האבנים שנלקחו משרידי באר שבע הביזנטית החל אוזל. האבנים שימשו לבניית העיר החדשה, כיום "העיר העתיקה" במרכז באר שבע. הסלע שהוצא מהמחצבה היה רך ונוח לחציבה ולסיתות והמחצבה פעלה עד מלחמת העצמאות. ייתכן שהייתה במקום מחצבה עתיקה יותר שפעלה בתקופה הביזנטית.

כחלק מפעילות השיקום של המחצבה בתחילת שנות ה-90, נבנה במקום אמפיתיאטרון כחלק מתוכנית רחבה של הפיכת המחצבה לפארק הצפוי להכיל גן בוטני, מרכז מבקרים ומתחם מחקר ארכאולוגי. התוכניות נגנזו, והפיתוח נעצר זמן קצר לאחר תחילת השיקום.

== לקריאה נוספת ==
* אילן גל פאר, המחצבה: חלון אל הקניון הקבור, אריאל 80-79 (באר שבע ואתריה), בעריכת גדעון ביגר ואלי שילר, הוצאת ספרים אריאל, ירושלים, 1991, עמ' 129–130.
*עמיר אידלמן וליאור אנמר, אתרים גאולוגיים בישראל, 2014, עמ' 233–238.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20161113072118/http://www.negev.org.il/index.php?m=s.sa&ud=285 סיפורו של הבור בלב שכונה ד´ בבאר שבע – זווית אישית] – עמותת נגב בר-קיימא. (ארכיון האינטרנט)
<div style="direction: ltr;">
*B. Buchbinder, and E. Zilberman [https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/S0037073897000341 Sequence stratigraphy of Miocene-Pliocene carbonate-siliciclastic shelf deposits in the eastern Mediterranean margin (Israel): effects of eustasy and tectonics], Sedimentary Geology, Volume 112, Issues 1-2, August 1997, Pages 7–32.
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באר שבע: גאוגרפיה
קטגוריה:הנגב
קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:קניונים
אינסטרומנטליזם (פרגמטיזם)

אִינְסְטְרוּמֶנְטָלִיזְם, בפילוסופיה אמריקאית, הוא זרם בפילוסופיה הפרגמטית שפותח באוניברסיטת שיקגו על ידי ג'ון דיואי ועמיתיו.

זרם זה נחשב על ידי תומכיו כשיטה להתמודדות עם קשיים, בעיקר כאלה שצצים באופן מיידי לאחר ניסיון כושל להתמודדות עם סיטואציה חדשה. על פי דוקטרינה זו, מחשבה מורכבת מהנוסחה של תוכניות ודפוסים, בהם שיוצאים אל הפועל, בהם כאלה הנשארים כרעיונות שאינם יוצאים אל הפועל; בכל אחד מהמקרים, יעדיה של המחשבה הם הרחבת ההתנסות ופתרון מוצלח של בעיות.

בהשקפה זו, רעיונות וידע הם תהליכים פונקציונליים; רוצה לומר, הם משמעותיים רק כאשר הם מהווים אמצעי לפיתוח ההתנסות. במילים אחרות, אינסטרומנטליזם הוא זרם בפילוסופיה הטוען כי טיבו של רעיון נמדד על פי ערכו המעשי בחיים והיכולת להשתמש בו ככלי לפתרון בעיות.

קטגוריה:זרמים בפילוסופיה
ליזי דורון

ליזי דורון (נולדה ב-29 באוגוסט 1953) היא סופרת ישראלית.

==ביוגרפיה==
דורון נולדה בתל אביב בשם עליזה אליזבת רוז'ה, בת יחידה לזוג הורים ניצולי שואה. היא גדלה בשכונת ביצרון והתייתמה מאביה בהיותה בת שמונה. בגיל 18 עברה להתגורר ברמת הגולן, ועבדה בגידול מנגו ורעיית צאן. בשל מעברה זה ניתקה אימה את הקשר עימה. בעקבות מלחמת יום כיפור בה שירתה כמש"קית נפגעים עזבה דורון את רמת הגולן, החלה לפעול בתנועת ד"ש.
דורון למדה סוציולוגיה וקרימינולוגיה במסגרת לימודי תואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן, ובלשנות באוניברסיטת תל אביב.

דורון נשואה לרואה החשבון ואיש העסקים דני דורון, ולהם שני ילדים.

ספריה של דורון זכו להצלחה רבה בשווייץ ובגרמניה, תורגמו לגרמנית, צרפתית, איטלקית ורוסית ונמכרו בלמעלה מ-40,000 עותקים. בשנת 2008 נבחרה דורון על ידי עיתון ווג הצרפתי כאחת משבעת הסופרים הישראלים המשפיעים ביותר.

ספרה "למה לא באת לפני המלחמה" עובד בדרזדן שבגרמניה להצגה.

בשנת 2003 זכתה דורון בפרס בוכמן הניתן מטעם ארגון יד ושם, ובשנת 2007 זכתה דורון בפרס ז'נט שוקן על מכלול יצירותיה. ספרה "התחלה של משהו יפה", נבחר בשנת 2007 על ידי העיתון השווייצרי "נויה ציריכר צייטונג" לאחד מ-30 הספרים הטובים של אותה שנה. זכתה בפרס ויצו איטליה לספרות יהודית לשנת 2009. זכתה בפרס קוגל לספרות בשנת 2011.

==ספריה==
* למה לא באת לפני המלחמה (1998)
* הייתה פה פעם משפחה (2002)
* ימים של שקט (2003)
* התחלה של משהו יפה (2007)
* ויום אחד עוד ניפגש (2010)
* Sweet Occupation, הוצאת רסלינג, (2019)

== עיבודים ==
*התחלה של משהו יפה עובד לתיאטרון קריאה בשנת 2013 על ידי המחזאית מיכל אקרמן פרקש.
*למה לא באת לפני המלחמה עובד למחזה בשנת 2012 בבימויה של חגית רכבי ניקוליבסקי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* -- ביקורות קוראים
* 
* [http://adamitpe.wordpress.com/about/ אדמית פרא], "אני אשכנזייה מקופחת", ריאיון עם ליזי דורון, [http://adamitpe.wordpress.com/2013/04/15/אני-אשכנזייה-מקופחת/ אתר אדמה], 19 בפברואר 2004
* 
* יוסי רן, [http://tarboot.wordpress.com/2009/08/22/288/ הייתה פה פעם משפחה (ליזי דורון)], 22 באוגוסט 2009
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס קוגל
קטגוריה:זוכי פרס קוגל
קטגוריה:זוכי פרס בוכמן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
אקדמיה פילארמוניקה

האב מרטיני

מוצרט בן ה-14, 9 באוקטובר 1770]] 

אקדמיה פילארמוניקה (באיטלקית: Accademia Filarmonica di Bologna) הוא מוסד השכלה מוזיקלית בבולוניה, איטליה. 

האקדמיה נוסדה בשנת 1666. לקדוש הפטרון שלה נבחר סן אנטוניו מפדואה, ותמונת עוגב ועליו המוטו Unitate melos נבחרה כשלט המייצג שלה. הרעיון העיקרי בהקמת המכון היה לקבץ מוזיקאים מקצועיים "ליצירת אחדות לאורך זמן, המוקדשת ליצירת מוזיקה יפה". בשנת 1721 נבחר גוזפה מטאו אלברטי לנשיא האקדמיה, וחזר ונבחר למשרה זו עוד חמש פעמים רצופות.

ציון דרך בתולדות האקדמיה במחצית השנייה של המאה ה-18 היה קבלתם ללימודים של הזמר הדגול פארינלי (1730) ושל המלחין והמורה המפורסם האב ג'ובאני באטיסטה מרטיני (1758), יחד עם מלחינים זרים כמו הבלגי אנדרה מודסט גרטרי והבוהמייני יוזף מיסליווצ'ק, הרוסי/אוקראיני מקסים ברזובסקי ואף מוצרט הצעיר, שכולם קיבלו תעודות מן האקדמיה.

במאה ה-19 ובמאה ה-20 נקשרו בשם המכון שמות כמו רוסיני, ורדי, בויטו, וגנר, מאסנה, סן-סנס, פוצ'יני, כמו גם פילד, ליסט, ברהמס, אנטון רובינשטיין, בוזוני ורספיגי.

בראשית המאה ה-21 העומד בראש האקדמיה הוא פולוויו אנגיוס.

==קישורים חיצוניים==
* 
<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20080211112431/http://www.accademiafilarmonica.it/ENG/pages/accademia/storia.htm History]
</div>

קטגוריה:מוסדות מוזיקליים
קטגוריה:בתי ספר למוזיקה
קתדרלת ואצלב הקדוש

קתדרלת ואצלב הקדוש - מבט ממערב
קתדרלת ואצלב הקדוש
קתדרלת ואצלב הקדוש (בצ'כית: Katedrála svatého Václava) היא קתדרלה נאו-גותית בכיכר ואצלב, באולומוץ שבצ'כיה. הכיכר והקתדרלה קרואים על שם ואצלב הקדוש, דוכס בוהמיה.

==היסטוריה==

באתר נבנתה לראשונה כנסייה ב־1107 בידי סבאטופלוק, דוכס בוהמיה ונחנכה ב־1131 על ידי הבישוף היינריך (יינדז'יך) זדיק .

במאה ה־13 ובמאה ה־14 נעשו בכנסייה שינויים בסגנון הגותי אחרי שפרצה במבנה שרפה. משינויים אלה נותרו רק עמודי התמיכה ומבנה האולם של הכנסייה.

ליד הקתדרלה נרצח המלך הצ'כי ואצלב השלישי, מלך בוהמיה ב־4 באוגוסט 1306. הוא היה הזכר האחרון בשושלת הפז'מיסלידים ששלטו בבוהמיה. ב־1469 הכריזו האצילים הבוהמים והמארוביאנים על המלך ההונגרי מתיאש קורבינוס כמלך הארצות הצ'כיות.

בשנים 1582–1591 נבנתה בצד הדרומי של הקתדרלה קפלת סטניסלאב הקדוש תחת השגחתו של הבישוף סטניסלאב פבלוסקי (Stanislav Pavlovský).

בשנים 1883–1892 שופצה הקתדרלה בסגנון התחייה הגותית בידי גוסטב מרטה ור' פֶלקל (Völkel) ביוזמתו של הארכיבישוף פרידריך אגון פון פירסטנברג .

בשנים 2004–2007 נערכו שיפוצים נוספים בקתדרלה.

== אדריכלות ==
המגדל הדרומי הוא המגדל הגבוה בקתדרלה ובראשו צריח מחודד המתנשא לגובה 100.64 מטר (328 רגל). מגדל זה הוא המבנה הרביעי בגובהו בצ'כיה. בחזית המערבית חלון רוזטה ושני צריחים מחודדים. כמו כנסיות גותיות רבות בצ'כיה ולא כמו קתדרלות גותיות במערב אירופה, בקתדרלת ואצלב יש תמיכות מלאות בצידי המבנה ולא תמיכות דואות. כמו כן, בית המקהלה גבוה יותר מהספינה הראשית.

== גלריה ==
<gallery>
File:Olomounc katedra 1.jpg|חזית הקתדרלה
Image:Dom svateho Vaclava big.jpg|חזית הקתדרלה
Image:Dom_svateho_Vaclava_-_rekonstrukce.jpg|שיפוץ הקתדרלה, 2006.
Image:Olomouc - Dóm svatého Václava, interiér.jpg|הספינה הראשית
Image:Dom svateho Vaclava - hlavni oltar.jpg|מזבח בקתדרלה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.olomouc-tourism.cz/index.php?lang=2&kategorie=160&pamatka=12 מידע, היסטוריה ותמונות על הקתדרלה]

ואצלב
קטגוריה:צ'כיה: כנסיות
קים בורג

קים בורג (בפינית: Kim Borg; 7 באוגוסט 1919 – 28 באפריל 2000) היה זמר בס-בריטון, מורה ומלחין פיני.

== ביוגרפיה ==
בורג, יליד הלסינקי, למד פיתוח קול ושירה אצל הייקי טייטינן באקדמיה על שם יאן סיבליוס בהלסינקי (מ-1936 עד 1941 ומ-1945 עד 1947). באקדמיה למד גם תאוריה והלחנה אצל לאו פונטק וארה מריקנטו, ובהמשך עבר ללמוד פיתוח קול אצל אנדרייבה דה סקילונדז בסטוקהולם (בשנים 59–1950). במקביל למד גם ביוכימיה באוניברסיטה לטכנולוגיה של הלסינקי וקיבל דיפלומה ב-1946.

ב-1947 ערך את הופעתו הרשמית הראשונה בקונצרט בהלסינקי וב-1951 הופיע לראשונה באופרה בארהוס בתפקיד קולינה בלה בוהם של פוצ'יני. נוסף להופעותיו הקונצרטיות, שר בקביעות באופרה בהלסינקי ובקופנהגן (1952-1970), סטוקהולם (1963-1975) והמבורג (1964-1970). באוקטובר 1959 הופיע לראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק בתפקיד הרוזן אלמביבה, ונשאר בסגל הזמרים שם עד 1962. ב-1961 הופיע בתפקיד הראשי בבוריס גודונוב של מוסורגסקי במוסקבה.

ב-1953 הופיע בישראל בביצוע הרקוויאם של ורדי עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית והמקהלה הפילהרמונית תל אביב (בהדרכתו של איתן לוסטיג) בניצוחו של פרנץ פריצ'אי.

בורג פרש מן הבימה בשנת 1980. משנת 1972 עד 1989 היה פרופסור בקונסרבטוריון הדני המלכותי למוזיקה בקופנהגן. הוא פרסם כמה ספרים, כתב יצירות תזמורתיות, מוזיקה קאמרית, "סטבאט מאטר" ושירים. כמו כן תזמר יצירות של מוסורגסקי ווולף.

נוסף לבוריס גודונוב, נחל הצלחה גם בתפקידים כמו אוסמין ב"החטיפה מן ההרמון", דון ג'ובאני, המלך מארקה (טריסטן ואיזולדה), הנס זאקס (המייסטרזינגר מנירנברג), דון קרלוס ("דון קרלוס"), פימן (בוריס גודונוב), גרמין (יבגני אונייגין), דון בזיליו (הספר מסביליה) וארקל (פלאס ומליסאנד של דביסי).

מתוך הספד בכתב העת "גראמופון" (יולי 2000): "היה לו מנעד רחב, תהודה, קול חם ומוזיקליות ראויה להערכה."

בורג מת בהומלבק, דנמרק בשמת 2000.

==דוגמת קול==
<div style="direction: ltr;">
*[http://ra.yle.fi/ramgen/radioarkisto/laulajat/Kim_Borg.rm Kim Borg performing Franz Schubert's lied Litanei (1952)] - (RealAudio)

</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרי בס
קטגוריה:זמרים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרי אופרה
קטגוריה:מלחינים פינים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:ילידי 1919
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-2000