יחסי אלבניה – קוריאה הצפונית

יחסי אלבניה–קוריאה הצפונית הם יחסי החוץ בין אלבניה וקוריאה הצפונית. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-28 בנובמבר 1948, <ref></ref> <ref></ref> למעלה מחודש וחצי לאחר הכרזת קוריאה הצפונית. הממשלות הקומוניסטיות של אנוור הוג'ה וקים איל-סונג הושוו לעיתים קרובות בשל הדמיון ביניהן בבידוד הדיפלומטי ובמשטרים בסגנון סטאליניסטי.<ref name="balkaninsight"></ref>

== היסטוריה ==
=== המלחמה הקרה ===
במהלך מלחמת קוריאה, קוריאה הצפונית וצבא העם הקוריאני נתמכו באופן דיפלומטי על ידי אלבניה. בין 29 ביוני ל-1 ביולי 1956, המזכיר הראשון של מפלגת העבודה של אלבניה אנוור הוג'ה אירח את ראש הממשלה קים איל-סונג בטירנה בביקור ממלכתי. <ref></ref> <ref></ref> <ref></ref><ref name=":4"></ref> ב-6 ביוני 1959 קיבלו הוג'ה וראש הממשלה מהמט שהו את נשיא אספת העם העליונה צ'ו יונג-גון בביקור רשמי של רצון טוב. בשנת 1961, אלבניה וקוריאה הצפונית חתמו על הצהרת ידידות משותפת. <ref></ref>

=== פיצול סיני-סובייטי והידרדרות ===
לדברי צ'ארלס ארמסטרונג, אלבניה הייתה "מבחן לקמוס" לקביעת מעמדה של קוריאה הצפונית בפיצול הסיני-סובייטי.<ref name=":0" /> במהלך הפיצול הסיני-סובייטי, קוריאה הצפונית נקטה בעמדה נייטרלית בעוד אלבניה תמכה בסינים, ותרמה להידרדרות היחסים. זה השפיע על המגעים האלבניים-קוריאנים, כאשר שגריר אלבניה טען באוקטובר 1961 שראש הממשלה קים במהלך פגישת קונגרס במוסקבה "יכול והיה צריך לקיים יותר מגעים עם המשלחת שלנו" וכי "הוא חושש שיבחינו בו הסובייטים." באותו חודש, הותר לשגרירות אלבניה בפיונגיאנג להפיץ חוברות אנטי-סובייטיות לאחר התייעצות מוקדמת עם ממשלת קוריאה הצפונית. באספה כללית של WPK במרץ 1962, הודה ראש הממשלה קים כי "עלינו (קוריאה הצפונית) להתכונן למקרה שברית המועצות תזרוק אותנו הצידה באותו אופן כפי שקרה לאלבניה".<ref name=":0"></ref>

בשנות ה-70 היחסים בין שתי המדינות הידרדרו, כאשר הוג'ה כתב ביוני 1977 כי מפלגת הפועלים הקוריאנית בגדה בקומוניזם על ידי קבלת סיוע חוץ (במיוחד בין הגוש המזרחי למדינות כמו יוגוסלביה). הגינוי שהשמיעה קוריאה הצפונית תרם להתפתחות האידאולוגיה שלו הוג'איזם, אשר הגדירה מדינות כמו קוריאה הצפונית כ"רוויזיוניסטיות". הוא גם תקף את פולחן האישיות של קים, שלטענתו "הגיע לרמה שלא נשמעה כמותה בשום מקום אחר, בין אם בעבר או בהווה, שלא לדבר על במדינה שקוראת לעצמה סוציאליסטית". <ref>Enver Hoxha, "[https://www.marxists.org/reference/archive/hoxha/works/ebooks/reflections_on_china_volume_2.pdf Reflections on China II: Extracts from the Political Diary]", Institute of Marxist–Leninist Studies at the Central Committee of the Party of Labour of Albania," Tirana, 1979, pp 516, 517, 521, 547, 548, 549.</ref> <ref>Radio Free Europe/Radio Liberty Research 17 December 1979 quoting Hoxha's Reflections on China Volume II: "In Pyongyang, I believe that even Tito will be astonished at the proportions of the cult of his host, which has reached a level unheard of anywhere else, either in past or present times, let alone in a country which calls itself socialist." </ref> כתוצאה מכך, היחסים בין שתי המדינות נותרו צוננים עד למותו של הוג'ה ב-1985 ולנפילה לאחר מכן של הרפובליקה הסוציאליסטית העממית שהקים.

=== תקופה מודרנית ===
היחסים נורמלו לאחר 1990, אולם לא היו ברמה גבוהה כפי שהיו קודם לכן. בנובמבר 2012, לרגל יום השנה ה-100 לעצמאותה של אלבניה, שלח נשיא הפרלמנט הצפון קוריאני קים יונג-נאם הודעת ברכה לנשיא אלבניה בויאר נישני. כיום, קוריאה הצפונית מיוצגת באלבניה על ידי שגרירותה בסופיה, בולגריה. <ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==