OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אסף מינצר

אסף מינצר (נולד בשנת 1979) הוא ראש המועצה המקומית אלקנה מאז שנת 2013.

== חייו ==
מינצר נולד באלקנה להורים שהיו ממייסדי היישוב. למד בישיבת "נתיב מאיר" ולאחר מכן בישיבת ההסדר בקריית שמונה. שירת כלוחם בחיל התותחנים ובמילואים הוא קצין מודיע נפגעים. הוא למד משפטים באוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. היה פעיל בפורום המשפטי למען ישראל.

בשנת 2013 מינצר זכה בבחירות לראשות המועצה בסיבוב השני לאחר שקיבל כ-1,006 קולות, שהם כ-57.7% סך הבוחרים, ורשימתו זכתה במנדט אחד בלבד. ב-2018 זכה בכהונה שנייה עם כ-87% מהקולות וסיעתו קיבלה חמישה מתוך תשעת המושבים במועצה.

בזמן כהונתו היה מינצר פעיל למען קבלת תוכנית המאה, זאת בניגוד לעמדת חלק מראשי הרשויות ביהודה ושומרון. בנוסף על כך, פעל מינצר למען הקמת בית עלמין בסמוך ליישוב, ונגד איחוד עם הרשויות המקומיות באזור (לבסוף אכן אלקנה לא צורפה למועצה המקומית שער השומרון, שאיחדה את שערי תקווה ועץ אפרים). במאי 2023, לקראת הבחירות המקומיות, הודיע מינצר שלא יתמודד בשלישית על התפקיד. אך לבסוף חזר בו והחליט להתמודד לקדנציה נוספת. המועמד לירן בן שושן, שהתמודד מולו בתחילה פרש מהמירוץ ב-12 בפברואר 2024 ומינצר נותר מועמד יחיד, כשבבחירות זכה לתמיכה של 81.7% מקולות הבוחרים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מועצת אלקנה
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר קריית שמונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
ממשלת הונגריה

ממשלת הונגריה (בהונגרית: Magyarország Kormánya) היא הרשות המבצעת בהונגריה.<ref></ref> היא מובלת על ידי ראש הממשלה, ומורכבת משרים שונים.<ref>[http://www.kormany.hu/download/e/02/00000/The%20New%20Fundamental%20Law%20of%20Hungary.pdf Fundamental Law of Hungary (Article 15)]</ref> ראש הממשלה נבחר על ידי האספה הלאומית. בדרך כלל ראש הממשלה הוא מנהיג המפלגה הגדולה בפרלמנט. ראש הממשלה בוחר את שרי הממשלה והוא היחיד שיכול לפטרם. הממשלה מפוקחת ומבוקרת על ידי הנשיא והפרלמנט.

מאז סתיו העמים הפוליטיקה ההונגרית מנוהלת במערכת רב-מפלגתית. הבחירות האחרונות לפרלמנט בהונגריה התקיימו ב-8 באפריל 2018. בחירות לפרלמנט אלה היו שמיניות מאז נפילת הקומוניזם ב-1990. היו אלו גם הבחירות השניות על פי החוקה החדשה של הונגריה שנכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2012. בבחירות אלו המצביעים בחרו 199 חברי פרלמנט במקום 386.<ref>Az országgyűlési képviselők választásáról szóló 2011. évi CCIII. törvény. In.: Magyar Közlöny. 2011. évi, 165. sz., 41095-41099. p.</ref><ref></ref> כתוצאה מבחירות אלו, הממשלה הורכבה על ידי מפלגת הימין פידס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

*
טוני גונזלס

ארנסט אנתוני "טוני" גונזלס השני (באנגלית: Ernest Anthony "Tony" Gonzales II; נולד ב-10 באוקטובר 1980) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-23 של מדינת טקסס. טרם היבחרו לקונגרס האמריקאי בבחירות 2020, שירת גונזלס בצי ארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
גונזלס נולד באוקטובר 1980, וגדל בסן אנטוניו ובערים דיוויין וקאמפ ווד שבטקסס. באוניברסיטת קיימברידג' השלים לימודי תעודה, ובמכללת אקסלסיור (Excelsior College) השוכנת באולבני שבניו יורק קיבל תואר ראשון. כמו כן, הוא בעל תעודת בוגר אוניברסיטה בלימודים חקיקתיים מאוניברסיטת ג'ורג'טאון ותואר שני מהאוניברסיטתה הציבורית האמריקאית. הוא גם בוגר תוכנית דוקטורט באוניברסיטת דרום מיסיסיפי, שם התמחה בפיתוח בין-לאומי, לימודי ביטחון לאומי ופוליטיקה.

בשנים 1999–2019 שירת גונזלס בצי ארצות הברית, ופרש משירות פעיל בדרגת נגד ראשי. גונזלס היה קריפטוגרף מיומן, והוצב במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן. בין היתר שירת גם בטמפה שבפלורידה ובאיי הוואיי. גונזלס שירת גם במשרד לענייני חקיקה של הצי, אשר מקשר בין מפקדת הצי לקונגרס האמריקאי ולמחלקת הצי של ארצות הברית.

במהלך שירותו היה עמית של מחלקת ההגנה של ארצות הברית במשרדו של הסנאטור מרקו רוביו בגבעת הקפיטול, ועבד כעוזר פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת מרילנד.

בבחירות 2020 גונזלס התמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-23 של טקסס. בבחירות מקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית גבר על יריבו ראול רייס, לאחר ספירה חוזרת של קולות הבוחרים. גונזלס זכה לתמיכת נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ ולנציג המחוז הפורש ויל הארד. ביום הבחירות הכלליות ניצח את גינה אורטיז ג'ונס, מועמדת המפלגה הדמוקרטית, ונבחר אל הקונגרס ה-117 של ארצות הברית. כהונתו החלה בראשית ינואר 2021.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא מקסיקני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום מיסיסיפי
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
Live For

Live For הוא סינגל של הזמר הקנדי דה ויקנד, מתוך אלבום הבכורה שלו, Kiss Land, בהשתתפות הראפר הקנדי דרייק. השיר יצא לאור ב-20 באוגוסט 2013, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.

השיר הגיע למקום ה-47 במצעד שירי ה-R&B\היפ הופ.<ref></ref> נכון לינואר 2021, השיר צבר למעלה מ-72 מיליון השמעות בספוטיפיי.<ref></ref>

==רקע==
ב-27 ביולי 2013, דה ויקנד פרסם תמונה שלו עם דרייק עובדים יחד באולפן, והפיג את שמועות העבר כי השניים במריבה.<ref></ref>

==וידאו קליפ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר יצא לאור ב-11 בספטמבר 2013.<ref></ref>

==מיקומי שיא==

==היסטוריית יציאות לאור==
{| class="wikitable plainrowheaders"
|-
! אזור
! תאריך יציאה
! פורמט
! חברת תקליטים
|-
! scope="row"| ארצות הברית
| 20 באוגוסט 2013<ref></ref>
| רדיו מיינסטרים אורבני
| ריפבליק
|-
! scope="row"| הממלכה המאוחדת
| 23 באוגוסט 2013<ref></ref>
| rowspan="2"| הורדה דיגיטלית
| יוניברסל
|-
! scope="row"| ארצות הברית
| 3 בספטמבר 2013<ref></ref>
| ריפבליק
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2013
קטגוריה:סינגלים מ-2013
קטגוריה:שירי דה ויקנד
קטגוריה:שירי דרייק
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה-הילה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
Wanderlust (שיר)

Wanderlust הוא סינגל של הזמר הקנדי דה ויקנד, מתוך אלבום הבכורה שלו, Kiss Land. השיר יצא לאור ב-31 במרץ 2014, כסינגל השישי מתוך האלבום.<ref></ref> השיר מכיל דגימה מתוך "Precious Little Diamond" של הרכב הדיסקו ההולנדי פוקס דה פוקס . רמיקס לשיר מאת פארל ויליאמס נכלל כרצועת בונוס במהדורת האייטונס של האלבום.

==רשימת השמעה==

==מיקומי שיא==

==נתוני מכירות==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
! קנדה (Music Canada)
| זהב
| 40,000
|}

==היסטוריית יציאות לאור==
{| class="wikitable plainrowheaders"
|-
! אזור
! תאריך יציאה
! פורמט
! חברות תקליטים
! מקור
|-
! scope="row" rowspan="2"| הממלכה המאוחדת
| 31 במרץ 2014
| רדיו להיטים עכשוויים
| XO • ריפבליק
| align="center"|<ref name="UKRadio"></ref>
|-
| 16 במאי 2014
| rowspan="2"| הורדה דיגיטלית
| rowspan="3"| XO
| align="center"|<ref name="Digital1"></ref>
|-
! scope="row"| קנדה
| 19 במאי 2014
| align="center"|<ref></ref>
|-
! scope="row"| הממלכה המאוחדת
| 13 ביוני 2014
| הורדה דיגיטלית 
| align="center"|<ref name="Digital2"></ref>
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2013
קטגוריה:סינגלים מ-2014
קטגוריה:שירי דה ויקנד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה-הילה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
סלימאן צאלח

מארי סלימאן (שלמה) בן סאלם (שלום) צאלח (ה'תקפ"ב – ה'תרס"ב, 1822 – 1902) היה מגדולי רבני תימן, חבר הישיבה הכללית, והראב"ד הקבוע העשירי והאחרון בבית דין צנעא.

== ביוגרפיה ==
מארי סלימאן נולד לסאלם צאלח ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן.

היה תלמידו של מארי יוסף קארה, הראב"ד הקבוע השמיני של בית דין צנעא. היה חבר הישיבה הכללית שהתקיימה בבית הכנסת בית צאלח בצנעא, וחתימתו על פסקי הדין של הישיבה היא הראשונה מבין חתימות חברי הישיבה. התפלל ולימד בבתי הכנסת בית כחלאני בעיר, בהם התפלל בנוסח השאמי יחד עם רבו ומשפחתו.

בשנת ה'תרמ"ט (1889) נתמנה כראב"ד קבוע של הרכב בית הדין הקבוע העשירי, לאחר פטירת הראב"ד הקודם מארי סלימאן קארה. חבריו בבית הדין היו מארי אברהם צאלח ומארי יוסף מנזלי.

היה צנוע ועניו, התפרנס מצורפות, ולא רצה ליהנות מחלקו בשחיטה מתוקף תפקידו כראב"ד. בפסקיו היה נתחשב בחברי בית דינו, ולא כפה עליהם את דעתו. הוא לא הושפע ממשיח השקר שוכר כחיל, שהופיע בדורו בתימן.

נפטר בצנעא בשנת ה'תרס"ב (1902), ובפטירתו פסקה קביעות בתי הדין בצנעא.

מארי עמרם קורח כתב עליו:

נכדו הוא מארי יוסף צאלח (אלג'יילי), ראש בית הכנסת בית כחלאני ואביה של הרבנית ברכה קאפח.

== ראו גם ==
* יהדות צנעא
* מארי יוסף קארה

== לקריאה נוספת ==
* ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 505

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבות בתי דין צנעא
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:ילידי 1822
קטגוריה:נפטרים ב-1902
יחסי ניו זילנד – קטר

יחסי ניו זילנד–קטר הם היחסים הדו-צדדיים בין קטר לניו זילנד.

== סקירה כללית ==
במרץ 2019 ביקר שר החוץ הניו זילנדי בדוחא, שם נפגש עם שר התעשייה והכלכלה הקטרי, והשניים דנו על 
הגברת היחסים הכלכליים בין המדינות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ניו זילנד מיוצגת בקטר באמצעות שגרירותה באבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות.
* קטר מיוצגת בניו זילנד באמצעות שגרירותה בקנברה, אוסטרליה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
קרואטיה באירוויזיון הילדים

קרואטיה נטלה חלק בתחרות אירוויזיון הילדים כ-5 פעמים, החל מהצטרפותה הראשונה ב-2003, כאשר דינו ילוסיק נשלחה כנציגה של קרואטיה עם השיר "Ti si moja prva ljubav". באותה התחרות קרואטיה זכתה בפעם היחידה שלה במקום הראשון. קרואטיה פרשה מהתחרות ב-2007 מסיבות לא ידועות. קרואטיה שבה אל התחרות בשנת 2014 ואז פרשה שוב עד היום.

== היסטוריה ==
קרואטיה היא אחת מ-16 המדינות שהשתתפו באירוויזיון הילדים הראשון בשנת 2003. באותה התחרות, קרואטיה שלחה את דינו ילוסיק עם השיר "Ti si moja prva ljubav" וניצחה במקום הראשון עם 134 נקודות. בשנת 2004, קרואטיה הייתה אמורה לארח את אירוויזיון הילדים, אך לבסוף לא אירחה בשל בעיות עם מפיקי האולם הנבחר. HRT רשות השידור הקרואטית הציעה עצמה כמארחת פוטנציאלית לאירוויזיון הילדים 2005, אך איגוד השידור האירופי בחר את בלגיה קרואטיה הביעה את התעניינותה לאחר את התחרות ב-2007, אך סורבה בשנית. HRT באותה השנה, קרואטיה נאלצה לפרוש מהתחרות בשל בעיות תקציב.

ב-23 בספטמבר 2014, המפקח על תחרות הילדים צייץ בחשבון הטוויטר שלו כי קרואטיה תחזור לתחרות, שתתקיים בעיר מרסה, מלטה.<ref name="Croatia1"></ref> קרואטיה שלחה את ג'וזי זק עם השיר "Game Over" והגיעה למקום האחרון. ב-23 ביוני 2015, רשות השידור הקרואטית החזירה כי לא תשוב לתחרות. ב־17 באוגוסט 2016, HRT הודיעה כי אין בכוונתם לחזור לתחרות בשנת 2016. ב-20 במאי 2017, רשות השידור הקרואטית הכריזה כי הם מתכננים לחזור לתחרות, אך לבסוף הם חזרו בהכרזתם.

== המבצעים והשירים שייצגו את קרואטיה באירוויזיון הילדים ==

{| class="wikitable sortable" style="font-size:90%; text-align: center;"
!שנה
!מבצע
!שיר
!תרגום לעברית
!מקום
!ניקוד
|- bgcolor="gold"
| 2003
| דינו ילוסיק
| "Ti si moja prva ljubav"
| "את האהבה הראשונה שלי"
| 1
| 134
|- bgcolor="#cc9966"
| 2004
| ניקה טורקוביץ'
| "Hej mali"
| "שלום ילד"
| 3
| 126
|-
| 2005
| לורנה ג'לוסיץ'
| "Rock Baby"
| "רוק מותק"
| 12
| 36
|-
| 2006
| מטאו דידו
| "Lea"
| "לאה"
| 10
| 50
|-
| colspan="6" |לא נטלה חלק בין השנים 2007–2013
|- bgcolor = "red"
| 2014
| ג'וזי זק
| "Game Over"
| "המשחק נגמר"
| 16
| 13
|-
| colspan="6" |לא נטלה חלק בין השנים 2015–2020
|}

== ראו גם ==
* קרואטיה באירוויזיון
* קרואטיה באירוויזיון לרוקדים צעירים

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קרואטיה
קטגוריה:קרואטיה: תרבות
אצטדיון חרגוואי

אצטדיון חרגוואי דה מונטריה (בספרדית Estadio Jaraguay de Monteria) הוא אצטדיון כדורגל, הממוקם בעיר מונטריה שבקולומביה, ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצה חגוארס קורדובה. נפתח בשנת 2012 ומשמש את חגוארס הן במשחקי הקבוצה בליגה המקומית והן בטורניר היבשתי. תכולת האצטדיון כ-10,000 מקומות ישיבה. האצטדיון נפתח ב-3 בנובמבר 2012 לרגל המשחקים הלאומיים של קולומביה וכעבור 3 חודשים, ב-3 בפברואר 2013, קיימה חגוארס את משחקה הראשון שם, בניצחון על ריאל קרטחנה לעיני 8000 צופים.
המטרה של עיריית מונטריה להגדיל את קיבולת האצטדיון בשלבים כך שבסופו של דבר יכיל האצטדיון כ-44,000 צופים. 

==קישורים חיצוניים==

חרגוואי
קטגוריה:קולומביה: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
Breathe (מיני-אלבום)

Breathe הוא המיני-אלבום הרביעי של הזמרת-יוצרת הבריטית בירדי. האלבום יצא לאור ב-24 בספטמבר 2013, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס ו-14 פלור רקורדס. מתוך האלבום יצא סינגל.

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|24 בספטמבר 2013
|תקליטור • תקליט
|אטלנטיק רקורדס • 14 פלור רקורדס
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2013
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת אטלנטיק רקורדס
גבול לאוס–קמבודיה

גבול לאוס–קמבודיה הוא הגבול הבין-לאומי המפריד בין לאוס לקמבודיה. אורך הגבול הוא 555 ק"מ, והוא מתחיל ממשולש הגבולות עם תאילנד ומסתיים במשולש הגבולות עם וייטנאם.

== תיאור ==
הגבול מתחיל במשולש הגבולות עם תאילנד בפסגת הרי דאנגקרק . לאחר מכן, הגבול פונה דרום-מזרחה, מגיע לנהר טונלה רפו ובעקבותיו מזרחה עד לנהר מקונג. בנהר, הוא פונה דרום-מזרחה, דרך הארכיפלג סי פאן דון, ואז פונה לכיוון צפון. לאחר מכן, הגבול פונה מזרחה, ומגיע דרך נהר קונג. לאחר מכן, הגבול ממשיך מזרחה אל עבר משולש הגבולות עם וייטנאם בהרי אנאמיט.<ref name="IBS"></ref>

== היסטוריה ==
משנות ה-60 של המאה ה-19, צרפת החלה לבסס נוכחות באזור, בתחילה בקמבודיה המודרנית ובווייטנאם, ולאחר מכן בהודו-סין הצרפתית, שנוצרה ב-1887. לאוס נוספה אז למושבה ב-1893, בעקבות מלחמת סיאם–צרפת.<ref name="Stuart-Fox 1997"></ref><ref name="RBSJ"></ref> ב-1905, הועברו אזורי סטונג טרנג ורטנאקירי לקמבודיה, על בסיס השתייכותם ההיסטורית לממלכת חמר, יחד עם שטח קטן שהגיע לווייטנאם. ההערכה הייתה כי השלטונות הצרפתיים השתמשו, לאחר מכן, בגבול ההיסטורי של סטונג טרנג כגבול לאוס–קמבודיה, אף על פי שהיה בשלב זה רק קו מנהלי פנימי שעובר באזור מרוחק, לא היה צורך דחוף להגדירו בפירוט.<ref name="baird2010"></ref>

לאוס וקמבודיה קיבלו עצמאות ב-1954, ושימש כגבול המפריד בין שתי מדינות ריבונויות. בשנות ה-50 של המאה ה-20 עד לשנות ה-80 של המאה ה-20, אזור הגבול היה לא יציב עקב הסכסוכים השונים שהיו בהודו-סין. בנוסף, היו מתחים בנוגע לטענות מצד לאוס לגבי אזור סטונג טרנג , כאשר קמבודיה ניהלה תעמולה חמרית באזור בשנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20. כתוצאה מכך, לא התרחש שום תיחום והיחסין בין שתי המדינות הוקפאו, והתדרדרו עוד יותר בזמן שלטון הקמר רוז' בקמבודיה. ב-2000, שתי המדינות הודיעו כי יתחילו לסמן את הגבול. בעוד שעבודה רבה נעשתה, נכון לסוף 2019, עדיין יש חלקים מהגבול שהם עדיין לא הוגדרו.

== מעברי גבול ==
נקודת מעבר הגבול, מבט מנונג נוק קינה, לאוס
כיום, יש נקודת מעבר גבול רשמית אחת, בנונג נוק קינה (לאוס) - טרופנג קריאל (קמבודיה).

== ראו גם ==
* גבול לאוס–מיאנמר
* גבול קמבודיה–תאילנד

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גבולות
קטגוריה:קמבודיה: גאוגרפיה
קטגוריה:לאוס: גאוגרפיה
חיים קורח

מארי חיים בן יוסף קורח (ה'תקפ"ד, 1824 – כ' באלול ה'תרע"ד, 11 בספטמבר 1914) היה מרבני תימן, מחכמי הישיבה הכללית, ורבם של רוב רבני תימן בתחילת המאה ה-20.

== ביוגרפיה ==
נולד ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן למארי יוסף בן סאלם. למד אצל אביו מארי יוסף, אצל ראש אב בית דין מארי יוסף קארה, ואצל מארי אברהם ערשי. לאחר נישואיו עסק בלימוד תורה, בלימוד תינוקות של בית רבן, ובטוויית חוטי ציצית. התפלל ולימד בבית הכנסת ובית המדרש בית אלשייך, שם למדו לפניו התלמידים שלימים יהיו הרבנים הראשיים: הרב אהרן הכהן, הרב יחיא קאפח והרב יחיא יצחק הלוי.

בצעירותו מצבו הכלכלי היה קשה, אך עם הזמן השתפר. מתו לו 6 ילדים בצעירותם, חמישה בנים ובת, מאשתו הראשונה.

היה דואג בעצמו לצורכי השבת למשפחתו, וביום שישי היה נוטל את מקלו והולך לשוק לקנות ענפי ריחאן לכבוד השבת.

בשנים ה'תרס"ג-ה'תרס"ה (1904-1905) גלה לעיירה קריית אלקאבל בעקבות מרד האימאם יחיא בשלטון הטורקי, והמצור המכונה חוזת אלנפר. אחרי שובו לצנעא נחלש מהרעב, ועל כן עבר להתפלל בבית הכנסת בית אלכסאר, הקרובה לביתו.

נפטר בצנעא בתאריך כ' באלול ה'תרע"ד (1914).

== תורתו ומידותיו ==
את תורתו למד אצל אביו מארי יוסף קורח, אצל ראש אב בית דין מארי יוסף קארה, ואצל מארי אברהם ערשי. מקום לימודו היה בבית הכנסת ובית המדרש בית אלשייך, שם למדו לפניו תלמידים רבים, וביניהם תלמידיו שלימים יהיו הרבנים הראשיים: מארי אהרן הכהן, מארי יחיא קאפח ומארי יחיא יצחק הלוי.

על הלימוד בבית מדרשו כתב נכדו מארי שלום קורח:

מארי חיים היה דמות חשובה ומוערכת בקהילה, אך לא נשא בתפקיד רשמי. היה נוח לבריות, ואהוב על ידי הציבור. הרבה בגמילות חסדים, בהכנסת כלה, בשמחת חתנים, בביקור חולים ובניחום אבלים. בדרשותיו היה מדבר בשבח מצוות הצדקה.

כך כתב עליו נכדו מארי שלום קורח:

מארי חיים לא נקט עמדה במחלוקת הגדולה בין הדרדעים לעיקשים. הוא לא האמין באגדה לפיה עזרא הסופר קילל את יהודי תימן. מסופר עליו שבכוח תפילותיו היה מרפא חולים שהרופאים לא הצליחו לרפא.

== חיבוריו ==
חיבר חיבורים רבים, רובם ללא שם:
* ליקוטים לתורה – נכתב בשנת ה'תר"ו (1846)
* ספר החיים והשלום – פירוש לתורה, שלוש מגילות והגדה של פסח
* ספר שו"ת וקובץ פסקים על השולחן ערוך
* ספר ליקוטים מספר אור תורה
* קיצור הלכות נשים ממשנה תורה להרמב"ם עם פירוש קצר
* קובצי תפילות ובקשות
* הגהות לספר זבח תודה למהר"יץ

== ראו גם ==
* יהדות צנעא
* בית אלשייך
* מארי שלום קורח
* מארי יוסף קורח

== לקריאה נוספת ==
* ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 558–559

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבני צנעא
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:ילידי 1824
קטגוריה:נפטרים ב-1914
יחסי אוקראינה–קטר

יחסי אוקראינה–קטר הם היחסים הדו-צדדיים בין אוקראינה לקטר.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1991. קטר פתחה את שגרירותה בקייב ב-16 באוגוסט 2013. במאי 2020 העניקה קטר סיוע לאוקראינה להתמודדות עם מגפת הקורונה.

== יחסים כלכליים ==
בשנת 2018 סך המסחר בסחורות בין אוקראינה לקטר הסתכם ב-68.3 מיליון דולר. בהשוואה לשנת 2017, היקף הסחר הדו-צדדי בסחורות בין המדינות גדל ביותר מ-15.8 מיליון דולר (יותר מ-35%).

מאזן הסחר של סחר דו-צדדי בסחורות ובשירותים במהלך שנת 2018 גרם לעודף הצד האוקראיני של 51.56 מיליון דולר.

במהלך 2018 סוגי הסחורות המיוצאים ביותר מאוקראינה למדינת קטר היו: תוצרת חקלאית, דגנים - 67.4%; מתכות בסיסיות ומוצריהם - 26.9%; עצים ורהיטים - 1.0%.

במהלך 2018 סוגי הסחורות המיובאים ביותר לאוקראינה מקטר היו: פולימרים, פלסטיק ומוצריהם - 76.0%; כימיקלים אנאורגניים, מוצרים כימיים שונים - 16.0%.

אוקראינה מייחסת חשיבות רבה לסיכויים להגדיל את הייצוא של מוצרים חקלאיים, בניית מכונות ומטלורגיה אוקראינית לקטר. קטר מפגינה עניין בפוטנציאל של אוקראינה בתחום החקלאות, התעשייה, הנדל"ן והתיירות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אוקראינה מחזיקה בקטר שגרירות בדוחא.
* קטר מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב.

== הערות שוליים ==
יחסי גבון–צרפת

יחסי גבון–צרפת הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין צרפת לגבון - היחסים התאפיינו ב"מקרה קיצוני ... של נאו קולוניאליזם" של צרפת.

== יחסים לפני העצמאות ==
טנקים של צרפת החופשית במהלך קרב גבון
צרפת באה לראשונה במגע עם אנשים מגבון כאשר צרפת חתמה על חוזי הגנה עם ראשי שבטים מקומיים ב-1839 וב-1841. צרפת תבעה רשמית את גבון בשנת 1885 כחלק מהמרוץ לאפריקה. הממשל על ידי צרפת החל בשנת 1903, ובשנת 1910, גבון הפכה לחלק מהפדרציה החדשה של אפריקה המשוונית הצרפתית. גבון החזיקה מעמד במסגרת הפדרציה הקולוניאלית עד 1959. במהלך מלחמת העולם השנייה הוחזקה גבון בידי כוחות צרפת של וישי מיוני עד נובמבר 1940, אך בעקבות הקרב על גבון המושבה נשלטה על ידי כוחות צרפת החופשית. באוגוסט 1960 קיבלה גבון עצמאות מצרפת יחד עם שאר השטחים של אפריקה המשוונית הצרפתית לשעבר.

== מאז העצמאות ==
קציני צבא גבונים וצרפתים, 1959
מאז העצמאות, גבון הייתה "אחת מבעלות הברית הקרובות ביותר של צרפת באפריקה". במהלך שנות ה-60 גבון הייתה המקור היחיד של אורניום בצרפת, ועל כן הממשלה הצרפתית ראתה ביחסיה עם גבון קריטיים לכוח ההרתעה הגרעינית שלה. בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 ממשלת צרפת גם קבעה יעד מדיניות של "עצמאות אנרגיה" אולם עם אובדן שליטתה באלג'יריה הצרפתית היא הסתמכה במידה רבה על גבון לצורכי הנפט שלה. בפברואר 1964 כוחות צרפתיים סייעו להפלת המשטר בגבון במהלך הפיכת גבון ב-1964 ואזרחי צרפת הפיצו שמועות על מעורבות אמריקאית בהפיכה שהובילה להתקפות על שגרירות ארצות הברית בליברוויל.

=== עידן עומר בונגו ===
עומר בונגו שלט בגבון משנת 1967 ועד מותו בשנת 2009 ואיפשר מעורבות צבאית, פוליטית וכלכלית צרפתית ענפה בגבון. אלף, חברת הנפט הלאומית הצרפתית, ניהלה עסקים נרחבים עם משטרו של בונגו וגבון שימשה נקודת סיום צבאית לפעולות צבאיות בחסות צרפת ברחבי אפריקה.

נכון לשנת 2008 כ-10,000 אזרחים צרפתים גרים ועובדים בגבון, בעוד שגדוד הנחתים ה-6 של הצבא הצרפתי מוצב שם גם כן. כשנשיא גבון עומר בונגו נפטר ב-7 ביוני 2009, ניקולא סרקוזי וז'אק שיראק היו ראשי המדינה המערביים היחידים שהשתתפו בהלווייתו.

=== עידן עלי בונגו אונדימבה ===
בנו של עומר בונגו, עלי בונגו אונדימבה, תפס את השלטון בעקבות מות אביו. עלי בונגו החזיק בשלטון לאחר בחירות 2016 למרות טענות נרחבות על הונאת מצביעים, כולל מצד גורמי משרד החוץ הצרפתי.

== נציגויות דיפלומטיות ==
שגרירות גבון בפריז
* צרפת מחזיקה בגבון שגרירות בליברוויל.
* גבון מחזיקה בצרפת שגרירות פריז.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי גבון–ספרד

יחסי גבון–ספרד הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין גבון וספרד.

== יחסים דיפלומטיים ==
ניתן לתאר את היחסים דו-צדדיים כלבביים וללא נקודות חיכוך בין שתי המדינות. ספרד מחזיקה שגרירות בליברוויל מאז 1962. היחסים הפוליטיים אמנם טובים, אך באופן מסורתי הם סבלו מהיעדר ביקורים בדרך זו או אחרת המעניקים דינמיות ונראות רבה יותר ליחסים הדו-צדדיים. הדימוי שספרד מקרינה בגבון הוא חיובי באופן כללי; ספרד אינה נתפסת באמונתם הקולקטיבית של אזרחי גבון כמדינה קולוניאלית, והחברה הגבונית מעריכה את ההתקדמות הדמוקרטית והכלכלית מאז המעבר לדמוקרטיה, הנחשבת כדוגמה שיש לקחת בחשבון.<ref name="diplo">[http://www.exteriores.gob.es/Documents/FichasPais/GABON_FICHA%20PAIS.pdf Ficha de Gabón] Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Diplomatic relations.</ref>

== יחסים כלכליים ==
באופן מסורתי מאזן הסחר עם גבון היה לרית ספרד (452 מיליון אירו בשנת 2013, 294 מיליון בשנת 2014 ו-367 מיליון בשנת 2015). בשנים 2014 ו-2015 ירד ערך היבוא הספרדי מגבון באופן משמעותי כתוצאה, במידה רבה, מירידת מחיר הנפט שחוו באותן שנים.<ref name="eco">[http://www.exteriores.gob.es/Documents/FichasPais/GABON_FICHA%20PAIS.pdf Ficha de Gabón] Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Economic relations.</ref>

== שיתוף פעולה ==
בשל מעמדה כמדינה עם הכנסה בינונית, גבון אינה כלולה במסגרת תוכניות שיתוף פעולה של AECID, אך היא נהנתה מתוכנית המלגות עד שנת 2011 - השנה האחרונה בה נבחרו סטודנטים מגבון (ארבעה).<ref name="coop">[http://www.exteriores.gob.es/Documents/FichasPais/GABON_FICHA%20PAIS.pdf Ficha de Gabón] Office of Diplomatic Information. Ministry of Foreign Affairs and Cooperation. Section: Cooperation.</ref>

קיים עניין רב בלימוד ספרדית, המתבטא במספר הגבוה של הסטודנטים הגבוניים הלומדים ספרדית כשפה זרה במערכת החינוך הלאומית, הן בתיכון והן באוניברסיטה. ה-ENS שולח מדי שנה לאוניברסיטת סלמנקה קבוצת סטודנטים - בין 20 ל-35 - במסגרת תוכנית הוראה להכשרת מורים פעילים לספרדית מאז סוף שנות ה-80.

שיתוף הפעולה הצבאי בין ספרד לגבון התחזק בשנים האחרונות עם הענקת משרד הביטחון הספרדי מענקי הכשרה מסוימים לקצינים (קורס בשפה הספרדית וקורס מטכ"ל) מאז שנת הלימודים 2014–2015, ובמיוחד לאחר הפריסה מאז מרץ 2014 של מטוס יחד עם מחלקה של כ-50 חיילים של חיל האוויר הספרדי לפעול משטח גבון, לתמיכה בכוחות הצרפתיים באזור.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* גבון מחזיקה בספרד שגרירות במדריד וקונסוליות בברצלונה ובבילבאו.
* ספרד מחזיקה בגבון שגרירות בליברוויל.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
קנאת ה' צבאות

קנאת ה' צבאות הוא ספר קבלי, מכתבי הרמח"ל. נכתב כנגד הטענות השבתאיות שמקורן בפרשנות למאמרים בספר הזוהר. מטרת הספר היא כפולה: לדחות את הפירושים השבתאיים שהביאו לשינוי מדרך ההלכה וכן להגן על ספר הזוהר מהלעז שיצא עליו בעקבות הפרשנות השבתאית. בהקדמתו כותב הרמח"ל שבעיית השבתאות קיימת בזמנו אצל חכמי ישראל, "ומי יודע אם לעת כזאת כל חכמי ישראל כבר נמלטו נסעו מזה או לא". באגרת לרבו כתב "ובארץ המערב כבאי התיבה הם הנקיים מן הטעות הזה".

שם הספר לקוח מהפסוק בספר ישעיהו: 

הספר יצא לאור לראשונה בשנת ה'תרכ"ב בקניגסברג, ולאחר מכן בוורשה בשנת ה'תרמ"ח בשתי המהדורות נדפס רק חלק מתוך הספר (כמחציתו). עוד לפני הוצאתו לאור כספר, נדפס חלק ממנו בתוספת הערות בתוך ספרו של רבי יצחק אייזיק חבר, "מגן וצינה". החלק הזה, עם הערותיו של רבי יצחק אייזיק חבר, נדפס על ידי רבי חיים פרידלנדר כ"כללים מתוך ספר קנאת ה' צבאות" בתוך "ספר הכללים". לאחר מכן הוציא הרב פרידלנדר מהדורה של "ספר קנאת ה' צבאות המלא" בתוך "גנזי רמח"ל". גם במהדורה זו כתב היד היה חסר בסופו.
==מתכני הספר==
*סילוק ההגשמה - לדברי הרמח"ל, כשם שיש להבין את פסוקי התנ"ך בהם ישנם תיאורים גשמיים של ה' בדרך של שלילת הגשמות, כך יש להבין את התיאורים הגשמיים שבספרות הקבלית. עשר הספירות הספירות קשורות לגילוי הבורא על ידי פעולותיו, ולכן כללות הספירות מכונה בדמות אדם.
*עבירה לשמה - בנקודה זו התפלמס עם השבתאות מנקודת מבט תאולוגית-קבלית תוך שהוא מבקרה באופן חריף ביותר. הוא חושף את הסוד הקבלי שקיים במושג התלמודי של "עבירה לשמה", וכן מציין, בין היתר, שמושג זה ייתכן דווקא כהוראת שעה ולא כמצב מתמשך. לכן האיסורים הרבים שאנשי "הרס הצבי" הקלו בהם בקביעות, אינם נכנסים במושג זה של עבירה לשמה.
==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.hebrew.grimoar.cz/luzzato/kanat_h_cevaot.htm הספר קנאת ה' צבאות] (כטקסט)
* הרב מרדכי שריקי, [http://www.ramhal.com/קנאת-ה-צבאות-לצפייה-ישירה.html שיעורים בספר קנאת ה' צבאות], באתר "מכון רמח"ל"
==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי רמח"ל
קטגוריה:ספרי קבלה
קטגוריה:שבתאות
מבצע פורצ'ן: תרגיל מלחמה

מבצע פורצ'ן: תרגיל מלחמה (באנגלית: Operation Fortune: Ruse de guerre) הוא סרט ריגול אמריקאי שכתב וביים גאי ריצ'י ויצא בסוף שנת 2022.

== תקציר עלילת הסרט ==
איש MI6 וסוכן CIA מגויסים על ידי רשת חמש העיניים כדי למנוע מכירה של טכנולוגיית נשק קטלנית.

== שחקנים ודמויות ==
* ג'ייסון סטיית'האם בתפקיד אורסון פורצ'ון
* אוברי פלזה בתפקיד שרה פידל
* ג'וש הארטנט בתפקיד דני פרנצ'סקו
* קרי אלווס בתפקיד ניית'ן ג'סמין
* באגזי מאלון בתפקיד ג'יי ג'יי
* יו גרנט בתפקיד גרג סימונדס
* מקס ביזלי בתפקיד בן האריס
* אדי מרסן בתפקיד נייטון
* קאאן אורגנג'וגלו בתפקיד קאסה

== הפקה ==
בספטמבר 2020 הוכרז כי גאי ריצ'י אמור לביים את הסרט, כשג'ייסון סטיית'האם מככב. בחודש דצמבר לוהקה אוברי פלזה. קרי אלווס, באגזי מאלון וג'וש הארטנט הצטרפו בינואר 2021, כאשר יו גרנט נכנס למשא ומתן.<ref name="Elwes"></ref>

הצילומים החלו ב-14 בינואר 2021, ונערכו באנטליה, טורקיה ובקטאר.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי מיראמקס
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי ריגול
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
אנגוס סמפסון

אנגוס סמפסון (באנגלית: Angus Sampson; נולד ב-12 בפברואר 1979) הוא שחקן קולנוע, במאי, תסריטאי ויוצר אוסטרלי.

== ביוגרפיה ==
סמפסון נולד בסידני, ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה ולמד בבית הספר טריניטי לדקדוק ובבית הספר ארמידייל, בצפון ניו סאות' ויילס. הוא סיים את לימודיו בבית הספר AWARD School ב-2002.

הוא החל להופיע ב-1996 בסדרה המוזיקלית "Recovery" והופיע בה עד לשנת 2000. ב-1998 שיחק לראשונה בסרט "Dags" בתור פרוזאק ובשנה לאחריה שיחק בסרט הקצר "Smile & Wave" בתור ריי.

לאורך השנים שיחק במספר סרטים ביניהם במקס הזועם: כביש הזעם, "The King", "Razor Eaters" , "Now Add Honey", "קוקודה", "הרוע שבפנים" וכן סרטי ההמשך "הרוע שבפנים 2", "הרוע שבפנים 3", "הרוע שבפנים: המפתח האחרון", "100 Bloody Acres", "Darkness Falls", "Footy Legends", "ארץ יצורי הפרא", "The Mule" - בה שימש גם כבמאי ותסריטאי שותף ועוד.

כמו כן הופיע במספר סדרות ביניהם: "The Secret Life of Us", "The 10:30 Slot", "Wilfred", "Greeks on the Roof", "Thank God You're Here", "Underbelly", "Randling" ובסדרות המתח "פארגו" ו"המתים המהלכים" וכן בעולם היורה: מחנה הקרטיקון.

הוא השתתף גם ברדיו ויצר את הלהקה "The Forbidden Fruit" - להקה שביצעה פארודיה ל"מקס הלוחם בדרכים", בה גילם סמפסון את הלורד הומונגוס. הוא שימש גם כפרזנטור התוכנית "Breakfasters" ברשת 3RRR האוסטרלית. מאז 2011 הוא גם מנחה את תוכנית הלילה האוסטרלית "The Lonely Hearts Club" ברשת "ABC Radio National", בה הוא מנחה בשם הבדוי ריצ'רד סילק. 

בשנת 2022 החל לשחק בסדרת הדרמה המשפטית של נטפליקס "סנגור במבחן"; המבוססת על הסרט באותו שם משנת 2011. באותה שנה גילם את ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה בסדרה הקומית התקופתית "לו הייתי פיראט" של רשת HBO Max.

בשנת 2023 דיבב את דמותו של הגנרל פקמייסטר בסדרת ההנפשה "קואלה מן" ברשת הולו ובשירות הזרמת המדיה "דיסני+". באותה שנה שיחק בסרטו של טאיקה ואיטיטי "הגול הבא מנצח". 

בשנת 2024, שיחק בסרט הפוסט-אפוקליפטי של ג'ורג' מילר, "פיוריוסה: מסאגת מקס הזועם" בדמותו של המכונאי האורגני; והוא משמש גם כספין אוף וגם כפריקוול לאירועי הסרט "מקס הזועם: כביש הזעם" משנת 2015. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:במאים אוסטרלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1979
דורית מילמן

דורית מילמן (נולדה ב-3 באוקטובר 1974) היא רקדנית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
מילמן נולדה בקריית ביאליק כאחת משבעה ילדים, דור שמיני בארץ וצאצאית למשפחות מיוחסות בירושלים. היא בעלת קשרי משפחה למשפחת ריבלין וגם צאצאית לגאון מווילנה. סביה היו ממקימי קיבוץ משגב עם. מילמן גדלה בחיפה ולמדה בבית ספר אורט לאומנויות בעיר, במגמת גרפיקה ממוחשבת.

== קריירה ==
בגיל ארבע החלה ללמוד התעמלות קרקע ולאחר מכן עברה להתעמלות אומנותית, בה התאמנה עד גיל 11. היא החלה לימודי אדריכלות ובינוי ערים בטכניון, אך עזבה את הלימודים כדי להתרכז בתחום הריקוד. 

מילמן התגוררה באיטליה ובאוסטרליה, שם עסקה בריקוד וייצגה את ישראל בתחרויות בין לאומיות רבות, וזכתה במספר גביעים.

היא השתתפה במרב העונות של התוכנית "רוקדים עם כוכבים", והיא הייתה בין היתר בת הזוג של המשתתפים איתן אורבך, נדב אבקסיס, זהר שטראוס ופיני טבגר. בעונה השישית של התוכנית היא רקדה יחד עם גילי שם-טוב, וזו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה העולמית של התוכנית שהתמודדו בה זוג נשים.

מילמן היא בעלת סטודיו ללימוד ריקוד. בשנת 2017 החלה לימודי סיעוד באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיימה אותם בהצטיינות יתרה.

== חיים אישיים ==
ב-2010 נישאה לבן זוגה גולן הרמולין. לזוג שני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

*
*

קטגוריה:רקדניות ישראליות
קטגוריה:רקדנים סלוניים
קטגוריה:משפחת ריבלין
קטגוריה:בוגרות תיכון ויצו לאמנויות/רעות (חיפה)
קטגוריה:בוגרי תיכון ויצו לאמנויות/רעות (חיפה)
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ישראל)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
תומר ג'י

תומר גלאט (נולד ב-26 באפריל 1977) הידוע בשם תומר ג'י הוא תקליטן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
גלאט גדל ברמת גן.

מ-1994 ועד 1997 היה חבר עם אלון לוין בצמד היורודאנס אינסיידאוט, במסגרתו הוציא מספר סינגלים.

הוא עבד עם אמנים כמו רמי קליינשטיין, דוד ד'אור, היי פייב ורוני סופרסטאר, ב-2005 הקליט רמיקס עם זמרת הגוספל וורנסה מיטשל.

ב-2008 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Supernatural, באמצעות חברת התקליטים וורנר מיוזיק צרפת.<ref></ref>

ב-2009 הצטלם ביחד עם תקליטנים נוספים לפרויקט עבור קידום המודעות לסכרת נעורים.

ב-2010 הוציא את הסינגל "Mad about You" ביחד עם להקת הפופו היוונית "Vegas", הוא לקח חלק גם בכתיבת השיר.

הוא עבד רבות בצרפת, ב-2011 נבחר על ידי ערוץ הטלוויזיה הצרפתי TF1 כאחד משלושת אמני הדאנס המובילים בעולם.

היא שימש כיועץ מוזיקלי להפקות טלוויזיה רבות בטלוויזיה הישראלית, בטלוויזיה בין היתר הופיע בתוכנית נולד לרקוד, הוא גם לקח חלק בהפקה של הפסטיגל.

הוא הגיש פינת מוזיקה בתוכנית "הבוקר של דנה".

באירוע השטיח האדום של אירוויזיון 2019 בתל אביב שימש כתקליטן ראשי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקליטנים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
וילהלם קולה

וילהלם קולה (בגרמנית: Wilhelm Kolle; 2 בנובמבר 1868, סקסוניה התחתונה – 10 במאי 1935, ויסבאדן) היה רופא ומיקרוביולוג גרמני. הוא ידוע כמפתח חיסונים מחבר ספרים בנושא רפואה. יחד עם היינריך הטש, של הספר המפורסם בקטריולוגיה ניסיונית, אחת העבודות הסמכותיות ביותר במיקרוביולוגיה במחצית הראשונה של המאה ה-20.

וילהלם קולה למד רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת גטינגן ואחר כך באוניברסיטת האלה-ויטנברג ובאוניברסיטת וירצבורג. בשנים 1893–1897 הוא היה עוזרו של רוברט קוך במכון למחלות זיהומיות. בשנים 1897–1900 הוא היה באפריקה תוך ביצוע מחקרים על מחלות שונות בדרום אפריקה ובמצרים.

בשנת 1901 וליהלם קולה חזר לאימפריה הגרמנית ומונה למנהל מחלקה במכון למחלות זיהומיות בברלין. בשנת 1906 הוא קיבל מינוי של פרופסור באוניברסיטת ברן.

במהלך מלחמת העולם הראשונה וילהלם קולה עסק במתן חיסונים נגד דיפתריה וכולרה. בשנת 1917 הוא מונה למנהל "מכון ארליך" לאחר פאול ארליך שיסד את המכון.

וילהלם קולה תרם רבות בתחום סרולוגיה, מיקרוביולוגיה וכימותרפיה. בשנת 1896 הוא פיתח חיסון יעיל נגד כולרה. בשנת 1906 הוא כתב ספר במיקרוביולוגיה תוך שיתוף פעולה עם היינריך הטש.

וילהלם קולה הוא אביו של הצייר הלמוט קולה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.deutsche-biographie.de/sfz44229.html ביוגרפיה] 

קטגוריה:מיקרוביולוגים גרמנים
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1935
ברנהרד פלוקהורסט

ברנהרד פלוקהורסט ( גרמנית: Bernhard Plockhorst; 2 במרץ 1825 – 18 במאי 1907) היה צייר וגרפיקאי גרמני. תמונותיו עדיין פופולריות בארצות הברית ואת העתקיהן ניתן למצוא בבתים וכנסיות אמריקאיות רבות.<ref>. In: Hans Vollmer (Hrsg.): Begründet von Ulrich Thieme und Felix Becker. Band 25: Moehring–Olivié. E. A. Seemann, Leipzig 1931, S. 155.</ref>

== ביוגרפיה ==
פלוקהורסט נולד בבראונשווייג, גרמניה, שם עבר 5 שנות לימוד בליטוגרפיה בקולג'יום קרולינום, ולאחר מכן התאמן להיות צייר אצל יוליוס שנור פון קרולספלד בדרזדן בשנת 1848, עם קארל פון פילוטי בלייפציג ובמינכן, ולבסוף עם תומאס קוטו בפריז בשנת 1853.<ref></ref>

במינכן העתיק פלוקהורסט את ציוריהם של רובנס וטיציאן. הוא גם יצא ללמוד בבלגיה, הולנד ואיטליה לפני שהתיישב בברלין שם החל לצייר דיוקנאות, אך הוא הוכיח את כישרונו לנושאים דתיים בציור גדול ("מרי וג'ון חוזרים מקברו של ישו").

בין השנים 1866–1869 היה פרופסור בבית הספר לאמנות סכסוניה הגדולה בויימאר, שם הצייר אוטו פילץ היה אחד מתלמידיו.

פלוקהורסט חזר לברלין ושם נפטר ב -1907.

== יצירה ==
פלוקהורסט היה חבר בתנועה הנצרתיים, שדגלו באמנות רומנטית גרמנית בהשפעת האחווה הפרה-רפאליטית בבריטניה, שפנו לנושאי אמנות מימי הביניים ונושאים דתיים.

בשנת 1872 הציג פלוקהורסט ציור שנחשב במהרה ליצירתו הראשית, "קרב המלאך מיכאל עם השטן על גופתו של משה" (במוזיאון סטאטיס, קלן). עבודתו העיקרית הבאה הייתה ציור המזבח "תחייתו של ישו" לקתדרלת מרינבורג, שצויר על פי הזמנת משרד החינוך והתרבות הפרוסי.

== נושאים דתיים ==
ציורים נוספים: "ישו נפרד אמו", "ישו בדרכו לאמאוס", "ישו ומריה מגדלנה", "מציאת משה", "ישו מברך את הילדים", "לותר בערב חג המולד" (1887) ועוד.

ציורו של פלוקהורסט "המלאך השומר" (1886), מציג מלאך ושני ילדים קטנים קרוב לתהום, שוחזר כליטוגרפיה צבעונית באלפי עותקים והשפיע רבות על תמונותיהם המאוחרות של מלאכי השרת.

חלונות הזכוכית של כמה כנסיות אמריקאיות בארצות הברית מראים מוטיבים שנלקחו מפלוקהורסט, למשל: "הרועה הטוב" בקתדרלה הרומית-קתולית של סנט פול בבירמינגהם, אלבמה, "המולד" בכנסייה האפיסקופלית עמנואל בשאווינה, אוקלהומה; "הרועה הטוב" בכנסייה הפרסביטריאנית הראשונה בטולסה, אוקלהומה; "משה מגיש את עשרת הדיברות לאהרון על הר סיני" בכנסיית הקהילה הראשונה, מישיגן; "הרועה הטוב" בכנסיית ציון הלותרנית, בולטימור, ו"הבריחה למצרים" בכנסיית סטנפורד ממוריאל.

== פורטרטים ==
פלוקהורסט צייר דיוקן של המוזיקאי פרנץ ליסט (1857) ויצר דיוקנאות של אנשים חשובים אחרים כמו אזרח הכבוד של לייפציג קרל למפה, דייוויד הנסמן וילדי משפחה פלצמן. הוא צייר את אנשי האצולה הגרמנית כמו הקיסר וילהלם הראשון ואשתו אוגוסטה (1888).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="190">
File:The Lord is my Good Shepherd.jpg|הרועה הטוב

File:Jesus Blessing the Children.jpg|ישו מברך ילדים

File:Bernhard Plockhorst - Schutzengel.jpg|המלאך השומר

File:Bernhard Plockhorst Porträt.jpg|דיוקן
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1825
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1907
מרק (הונגריה)

מרק (בהונגרית: Mérk) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

בדומה ליישובים רבים באירופה, גם במרק נמצא מספר התושבים בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 2,264 ובשנת 2020 רק 2,033 תושבים.

==יהודי מרק==
יהודים החלו להתיישב במרק במחצית השנייה של המאה ה-19 ורובם עסקו בשיווק תוצרת חקלאית של האיכרים. במקום היו חברה קדישא, בית כנסת, מקווה ו"חדר".

בשנת 1941 גויסו 25 מיהודי הכפר לעבודות כפייה והם נשלחו לחזית אוקראינה שם לחמה הונגריה לצד הגרמנים. 18 מיהודי מרק נרצחו בחזית בידי אנשי אס אס גרמנים.

במפקד הקהילות תש"ד נכתב כי רב הקהילה היה הרב דוד טייטלבוים ששימש כאב בית הדין בנגייצ'ד.

באפריל 1944, כמה שבועות לאחר כניסת הצבא הגרמני להונגריה, הועברו יהודי מרק לגטו מאטסלקה ומשם שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|58
|1,509
|-
|1910
|79
|
|-
|1920
|67
|
|-
|1930
|85
|
|-
|1941
|90
|3,932
|-
|}

==לקריאה נוספת==
* פנקס הקהילות הונגריה, עמוד 353
* מארק, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 222. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ויקטור דייוויס הנסון

ויקטור דייוויס הנסון (באנגלית: Victor Davis Hanson; נולד ב-5 בספטמבר 1953) הוא היסטוריון אמריקני, בעל טור הכותב על מגמות בחברה בת זמננו. בתחום כתיבתו האקדמית התמחה בחקר תופעת המלחמה וסוד כוחה של התרבות הצבאית המערבית.

==ביוגרפיה==
הנסון נולד וגדל בעיר סלמה שבקליפורניה. אמו, פאולין דייוויס הנסון, הייתה עורכת דין ושופטת בבית הדין לערעורים בשל המדינה. אביו היה חקלאי ומורה. הנסון השלים תואר ראשון בלימודים כלליים וקלאסיים מטעם אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז בשנת 1975 ודוקטורט בלימודים קלאסיים מטעם אוניברסיטת סטנפורד בשנת 1980. הנסון שימש כמרצה בסטנפורד, כחבר מכון הובר למלחמה, מהפכה ושלום, כבעל טור בשורה של כלי תקשורת.

הוא נחשב להיסטוריון צבאי בעל שם עולמי. בישראל זכה ספרו 'ניצחון המערב' לשבחים, והחל משנת 2021 טורים שכתב באנגלית מתורגמים לעברית ומפורסמים בעיתון ישראל היום.

==ספריו==
* ניצחון המערב (2001), תרגמו צבי חזנוב ואורי רדלר, הוצאת שיבולת, 2020.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://mida.org.il/author/victordavishanson/ מאמריו של הנסון], באתר מידה
* [http://tchelet.org.il/download/magazine/Tch46Hanson.pdf ויקטור דייוויס הנסון, 'מלחמות המחר'], תכלת, גיליון 46, חורף התשע"ב 2012.
* .
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים של מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
הרמן פלויר

הרמן פלויר (בגרמנית: Hermann Pleuer; 5 באפריל 1863 – 6 בינואר 1911) היה אימפרסיוניסט ואמן נוף גרמני, הידוע בעיקר בזכות ציוריו של הרכבת הממלכתית וירטמברג.

== ביוגרפיה ==
הוא היה בנו של צורף ותכשיטן. לאחר לימודים ראשוניים בבית הספר לאמנויות יישומיות בשטוטגרט (1879–1881) ובאקדמיה הממלכתית לאמנויות יפות בשטוטגרט (1881–1883), סיים את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות במינכן.

הוא חזר לשטוטגרט בשנת 1886 וחי בסגנון חיים בוהמייני, צייר עירום וסצנות מחיי הלילה המקומיים. בסוף שנות השמונים של המאה ה-19 הוא הוקסם מהטכנולוגיה התעשייתית ומה שכונה "ריגוש המהירות", כתוצאה מכך פנה לצייר את הרכבות ותחנות של רכבת המדינה.

עבודתו נתמכה על ידי הברון פון קניג-פקסנפלד (1866–1918), שקנה רבים מציוריו והציב אותם בטירה המשפחתית. מאוחר יותר הוא הפך לחבר באיגוד אמני גרמניה.

הוא נפטר משחפת בגיל 47.

יחד עם אוטו רייניגר, כריסטיאן לנדנברגר והיינריך פון ציגל, הוא אחד הנציגים החשובים ביותר של האימפרסיוניזם בדרום גרמניה.

בשנת 1982 הקים בנו של הברון, ריינהרד, ממציא ומהנדס רכב ידוע, קרן לשימור טירת אביו ולפתוח אותה לגישה ציבורית. עבודותיו של פלויר נראות גם במוזיאון בשטוטגרט.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=170>
Pleuer Dampf auslassende Lokomotive bei Nacht.jpg|קטר קיטור בלילה
File:Hermann Pleuer - Stuttgarter Bahnhof im Schnee.jpg|תחנת שטוטגרט בשלג
File:Hermann Pleuer Dampflokomotive 1902.jpg|רכבת קיטור בתחנה
File:Pleuer Die badenden Mädchen 1888.jpg|נערות ברחצה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ציירים אימפרסיוניסטים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנפטרו משחפת
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1863
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1911
BCI סיטיריידר

BCI סיטיריידר (באנגלית: BCI CitiRider , קרוי גם: BCI Enterprise, BCI Excellence (דגמים דו סיפונים, בבריטניה) הם אוטובוסים חד סיפונים ודו סיפונים מתוצרת יצרנית האוטובוסים האוסטרלית BCI Bus אשר מיוצרים בסין משנת 2015

משנת 2006 היצרן "BCI Bus" שמשרדיו ומטה החברה ממוקמים בעיר פרת' שבמדינת אוסטרליה המערבית באוסטרליה העביר את מפעל הייצור לעיר שיאמן במחוז פוג'יין שבסין, הממוקמת לחופי מצר טאיוואן.

==תצורות==
* דו צירי, חד סיפוני
* דו צירי, דו מפלסי
* תלת צירי , דו מפלסי

==ממאפייני דגמי "BCI סיטיריידר"==
* הדגמים החד קומתית בעלת תצורה עם כניסה נמוכה לחלל הפנים שלה ואילו גרסת הקומה הכפולה (גרסה דו -צירית או תלת-צירית) כוללת תצורה מלאה בקומה נמוכה עבור חלל הפנים שלה
* אוטובוס נמוך-רצפה
* 3-1 דלתות כניסה
* 98-26 מושבים + נהג
* מיולי 2016 בבריטניה מפרט סטנדרטי עם 98 מושבים
* גרסה היברידית יוצאה לבריטניה ומופעלת בלונדון
* דגמי "BCI סיטיריידר" יוצאו לניו זילנד

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.facebook.com/ABCBusnews/videos/video-review-bci-citirider-double-decker/1505054659588974/ דגם BCI סיטיריידר דו-מפלסי]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2015
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:אוטובוס דו-קומתי
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
טדאוש קוטרבינסקי

טדאוש קוטרבינסקי (בפולנית: Tadeusz Marian Kotarbiński; 31 במרץ 1886 - 3 באוקטובר 1981) היה פילוסוף ולוגיקן פולני.

למד פילוסופיה אצל קז'ימייז' טווארדובסקי והיה מהדמויות הבולטות באסכולת לבוב-ורשה. היה חבר באקדמיה הפולנית לאמנויות ולמדעים (PAU) ובאקדמיה הפולנית למדעים (PAN). פיתח תורה פילוסופית בשם ראיזם ומערכת אתית בשם "אתיקה עצמאית". תרם גם לפיתוח הפרקסאולוגיה.

==ביוגרפיה==
טדאוש קוטרבינסקי נולד בשנת 1886 בוורשה, בירת פולין הקונגרסאית. אביו, מילוש קוטרבינסקי, היה צייר, ואמו, אווה קוסקובסקה, הייתה פסנתרנית ומלחינה. בשנת 1905 הודח מבית הספר לאחר שהשתתף בשביתה, אך סיים את לימודיו שנתיים לאחר מכן. למד, תחילה כסטודנט שלא מן המניין, באוניברסיטה היגלונית בקרקוב, והשתתף בעיקר בשיעורים במתמטיקה ובפיזיקה ובהמשך למד אדריכלות בלבוב ובדרמשטאדט. לבסוף למד פילוסופיה ופילולוגיה קלאסית באוניברסיטת לבוב. מוריו נמנו עם הפילוסופים, הלוגיקנים והמתמטיקאים המוערכים ביותר של התקופה, בהם קז'ימייז' טווארדובסקי, יאן לוקשייביץ, ולדיסלב ויטוויצקי והפילולוג סטניסלב ויטקובסקי. בשנת 1912 קיבל תואר דוקטור על עבודה שכותרתה "תועלתנות בעבודתם של מיל וספנסר".

לאחר סיום לימודיו לימד שפות קלאסיות בבית ספר תיכון בוורשה. בשנת 1918 החל להרצות בפילוסופיה באוניברסיטת ורשה, ובשנים 1929–1930 היה דיקאן מדעי הרוח שם. במלחמת העולם השנייה נסגרה האוניברסיטה, וקוטרבינסקי התפרנס ממתן שיעורים פרטיים, ומשנת 1944 עסק בהוראת פילוסופיה במחתרת. קוטרבינסקי עבד במשך עשר שנים על הכנת מהדורה מדעית לספרו של פרנסיס בייקון, "Novum Organum", אך זו אבדה במלחמה. לאחר המלחמה השתתף בהקמתה של אוניברסיטת לודז', והיה הרקטור הראשון שלה, בשנים 1945–1949, במקביל לעבודתו באוניברסיטת ורשה. 

באוגוסט 1939 עמד בראש קבוצת מלומדים שתכננה ועידה למלחמה באנטישמיות.

בשנים 1957–1962 כיהן כנשיא האקדמיה הפולנית למדעים.

במרץ 1958 ביקר בישראל כאורח של האוניברסיטה העברית בירושלים וממשלת ישראל ונשא הרצאות אחדות. ספרו "תוגות עליזות" תורגם לעברית.

בשנת 1964 נכלל ב"רשימה שחורה" של אנשי רוח שהכין ראש ממשלת פולין, ולדיסלב גומולקה, עקב מחאותיהם על הצנזורה והפגיעה בחופש הביטוי.

נישא לתלמידתו היהודייה, דינה שטיינברג, ששינתה שמה לינינה קוטרבינסקה, והייתה אף היא פרופסור באוניברסיטת ורשה.

בשנת 1986 הונפק בפולין בול לכבודו, במלאת מאה שנים להולדתו.

==ספריו==
* Szkice praktyczne (סקיצות פרקטיות, 1913)
* Elementy teorii poznania, logiki formalnej i metodologii nauk (אלמנטים בתורת ההכרה, הלוגיקה הפורמלית ומתודולוגיה של המדעים, 1929); מהדורה שנייה 1961. תורגם לאנגלית: Gnosiology. The Scientific Approach to the Theory of Knowledge.
* Traktat o dobrej robocie (מסה על עבודה טובה, 1955); תורגם לאנגלית: Praxiology. An Introduction to the Science of Efficient Action 
* Sprawność i błąd (יעילות ושגיאה, 1956)
* Fazy rozwojowe konkretyzmu (שלבי התפתחות של קונקרטיות, 1958)
* Medytacje o życiu godziwym (מדיטציות על חיים הגונים, 1966)
* Leçons sur l'histoire de la logique (שיעורים על ההיסטוריה של הלוגיקה, 1964). יצא לאור בפולנית ב-1957.
* Ecrits sur l'éthique (1935–1987) (כתבים על אתיקה, 2017)

==קישורים חיצוניים==

* 
* טאדיאוש קוטארבינסקי: רשימה ביו-ביבליוגרפית ליובלו השבעים: 1956-1886
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1981
אוטו רייניגר

אוטו רייניגר (בגרמנית: Otto Reiniger; 27 בפברואר 1863 – 24 ביולי 1909) היה צייר נוף גרמני בסגנון האימפרסיוניסטי. רוב עבודותיו מציגות את האזור שמסביב לשטוטגרט, והוא זכה לשבחים על תיאוריו של מים זורמים.<ref>Hans Klaiber: "Otto Reiniger zum Gedächtnis". In: Württemberg. Monatsschrift im Dienste von Volk und Heimat, 1935, pgs.112–117.</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא החל את לימודיו באקדמיה הממלכתית לאמנויות בשטוטגרט, שם עבד עם יעקב גרינואלד ואלברט קאפיס. בשנת 1883 עבר לאקדמיה לאמנויות יפות במינכן.<ref></ref>

הוא התחתן עם מארי שראודולף (1867–1951), בתו של פרופסור קלאודיוס שראודולף. לאחר מכן הוא יצא לנסיעות לימוד באיטליה.

בשנת 1888 חזרו הוא ומארי לשטוטגרט והוא הקים שם סטודיו. הוא מונה לפרופסור בשנת 1900, אך מעולם לא קיבל משימה בהוראה.

בשנת 1904 אירעה הטרגדיה כאשר רוב העבודות שצבר הושמדו בשריפה. שנתיים לאחר מכן, הוא ומארי עברו להתגורר באחוזה ליד ויילימדורף, המהווה כעת, חלק משטוטגרט. בשש השנים האחרונות לחייו הוא היה חבר באיגוד האמנים הגרמנים.

== יצירה ==
אוטו רייניגר נחשב לאחד הנציגים החשובים ביותר של מה שמכונה אימפרסיוניזם שוואבי. הוא אף אופיין כ"צייר הנוף המוביל בקרב האימפרסיוניסטים השוואבים ". <ref></ref> הרמן פלויר תפס סגנון אימפרסיוניסטי טיפוסי עם תמונות תחנת הרכבת שלו -העיר המודרנית.

אוטו רייניגר צייר את הנוף סביב שטוטגרט כאידיליה ספוגה באור. וכריסטיאן לנדנברגר, לימד כפרופסור בבית הספר לאקדמיה של שטוטגרט, היו לה מעגל מוטיבים משלה. רייניגר היה גם חבר בזצסיון במינכן. <ref></ref>

רייניגר משך את תשומת ליבם של אמנים מבקרים ובעלי גלריות בשלב מוקדם, כולל מקס ליברמן ופול קסירר. אוטו רייניגר חייב את התפשטות עבודתו בקרב הציבור רחב יותר, לא מעט לתמיכתו של הפטרון פרנץ פרייהר פון קניג פקסנפלד. הוא יצר בעיקר ציורים של מולדתו השוואבית, בפרט של נופי נחל ונהר במצבי תאורה שונים.

רייניגר היה ללא עוררין המאסטר לציור מים זורמים. בראשית המאה בישרה עבודתו של רייניגר שינוי, שנגרם ככל הנראה ממפגשו עם תמונות של אימפרסיוניסטים צרפתים, שהוצגו לראשונה בשטוטגרט ב -1901 ולאחר מכן ב -1904 בגלריה הממלכתית.

רחובות בשטוטגרט ובאוסטפילדרן נקראו על שמו.

ניתן לראות את עבודותיו במוזיאון בשטוטגרט ובמוזיאון היימאט בקורנטל-מינצ'ינגן, בין היתר.

בשנת 2009, לרגל מאה שנה למותו, נערכה תערוכה גדולה בשלוס פקסנפלד ליד אאלן. <ref></ref>

== גלריה ==

<gallery mode="packed" heights="170">
File:Otto Reiniger Blumen.jpg

File:Otto Reiniger Flusslandschaft.jpg

File:Reiniger-Feuerbach.jpg

File:Reiniger-River.jpg

File:Otto Reiniger Necckarlandschaft 1903.jpg

File:Otto Reiniger Sommerliche Landschaft.jpg
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אימפרסיוניסטים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1863
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1909
יצחק בלפר

יצחק בלפר (6 בפברואר 1923 – 22 בינואר 2021) היה צייר ופסל ישראלי. אחרון יתומי יאנוש קורצ'אק.

==קורות חיים==
בלפר נולד וגדל בוורשה, פולין, בן שלישי מבין ששת אחיו, לאסתר, עקרת בית ולחיים, סוחר. כשהיה בן 4 התייתם מאביו, ועבר להתגורר בבית סבו יחד עם אמו ואחיו. בין השנים 1930–1938 למד בבית הספר של בית היתומים של יאנוש קורצ'אק. בתום תקופת הלימודים, הגיש בקשה מיוחדת להמשיך ולהתנדב שנה נוספת לעזרה בבית היתומים וכך היה.

בתחילת מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי פולין, בספטמבר 1939, אחרי כיבוש ורשה על ידי הגרמנים ולפני הקמת הגטו, נפרד מאמו וברח עם חבר לברית המועצות דרך היערות. עוד באותו חודש הגיע לאזור רוסיה הלבנה, ושם עבד בעבודות כפייה במכרות הפחם באורל.

ב-1941 עבר להתגורר בטשקנט והתגייס ל. הוא הוצב באחד מגדודי הפרשים של הצבא. עם פירוק הגדוד בו שירת נשלח לעבוד בבית חרושת חיוני, שם עבד עד תום המלחמה.

ב-1946 שב לוורשה, וגילה שכל משפחתו נספתה בשואה. ב-1947 עלה לארץ ישראל במסגרת ההעפלה באניית "אף-על-פי-כן" של ההגנה, והועבר על ידי שלטונות המנדט הבריטי למחנות המעצר בקפריסין. בקפריסין למד רישום ופיסול בהדרכתו של זאב בן-צבי. ב-1949 עלה לישראל. הוא התגייס לשירות בצה"ל ושירת כשנתיים.

לאחר מלחמת סיני, סיים בלפר ארבע שנות לימוד במכון אבני לאמנות, ושנתיים נוספות בלימוד תולדות האמנות. ב-1965 התקבל כחבר באגודת הציירים והפסלים. שלוש שנים לאחר מכן ייסד וניהל חוגים לציור בעיריית תל אביב-יפו במסגרת ארגון עובדים. הוא מונה ליועץ אמנותי בעיריית תל אביב. ב-1972 החל לשמש כמרצה לציור ב.

ב-2003 הוסר הלוט מעל אנדרטה שייצר לזכרו של יאנוש קורצ'אק והילדים בגינצבורג , גרמניה.

יצירותיו הוצגו בתערוכות רבות בישראל וברחבי העולם.

בשנת 1961 התחתן עם רוזה, ושנה לאחר מכן נולד בנם היחיד חיים.

נפטר ב-22 בינואר 2021.

== פרסים ==
* בדצמבר 1979 תערוכה קבועה וקבלת פרס נחום גוטמן לאיור על נושא ה"שואה".

== ספריו ==
* 2014 – "בית לבן בעיר אפורה" – ביוגרפיה, הוצאת גוונים 
* 2015 – "האיש שידע לאהוב ילדים" – ספר ילדים, הוצאת ינוקא 
* 2016 – "המלך מתיא הראשון" – ספר ילדים מאת יאנוש קורצ'אק – תרגם מפולנית, עיבד ואייר, יצחק בלפר, הוצאת ינוקא. 
*2019 - " קאיטוש המכשף " - ספר ילדים מאת יאנוש קורצ'אק - תרגם מפולנית ועיבד יצחק בלפר, הוצאת ינוקא. 

== תערוכות יחיד ==

== תערוכות קבוצתיות ==
* 1970 – מוזיאון ביז'אנסון, צרפת.
* 1981 – בנייני האומה, ירושלים – מפגש עולמי של ניצולי השואה.
* 1988 – תערוכה משותפת עם אבא פניכל, באוניברסיטה. גרמניה המערבית – "תמונות ממחנה כפייה וגטו".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://museum.imj.org.il/artcenter/newsite/he/?artist=בלפר,%20יצחק&list== יצחק בלפר], באתר מוזיאון ישראל, ירושלים
* 
* 
* 
* [http://www.yanuka.co/יצחק-בלפר// בין שני העולמות יצחק בלפר-אמן יוצר], באתר ינוקא, ספרים אוהבים ילדים
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השואה באמנות: אמנים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:ניצולי השואה: בלארוס
קטגוריה:בית היתומים של יאנוש קורצ'אק: אישים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בוגרי מכון אבני
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021