OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Foundations of Physics

Foundations of Physics (יסודות הפיזיקה) הוא כתב עת בפיזיקה העוסק בבעיות יסוד העומדות בפני הפיזיקה המודרנית. הוא מכיל רק קומץ מאמרים מדי חודש, בניגוד לכתב עת כמו Physical Review של ה-American Physical Society (החברה האמריקאית לפיזיקה), המכיל מאמרים רבים (לעיתים עשרות) בכל גיליון.

בין עורכיו בעבר ובהווה ניתן למנות כמה חתני פרס נובל ומדענים מובילים, בכללם: לואי דה ברויי, רוברט ה. דיק (Robert H. Dicke), מארי גל-מאן, עבדוס סלאם (Abdus Salam), איליה פריגוז'ין ונתן רוזן. 

בינואר 2007, החליף חתן פרס נובל Gerardus 't Hooft (ז'רארד ט' הופט) את פרופסור אלוין ואן דר מרב כעורך הראשי, ו-Foundations of Physics Letters שולב בתוך המגזין.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.springer.com/west/home/physics?SGWID=4-10100-70-35680179-0 אתר כתב העת]
* 

קטגוריה:כתבי עת לפיזיקה
אברהם סולודר

אברהם סולודָר (תר"ן, 1890 – כ"ט בחשוון תרצ"ז, 14 בנובמבר 1936) היה משורר, מחנך ומתרגם.

==קורות חיים==
סולודר נולד וגדל בכפר סטאניסלאבצ'יק שליד ז'מֶרינקה, בחבל פודוליה שבדרום-מערב רוסיה (אוקראינה). בהמשך עבר לנמירוב ומשם לאודסה. באודסה עסק בהוראה, ושם פגש את ביאליק, שעודד אותו בתחילת דרכו הספרותית. אז עבר סולודר לווילנה והחל לעבוד במערכת "העולם", שם פרסם את שיריו הראשונים.

עלה לארץ ישראל בשנת 1911 ולמד בבית המדרש למורים העברי בירושלים. עבר לתל אביב, והתיידד עם יוסף חיים ברנר. עסק בהוראה במושבה יִסוּד המעֲלֶה, שם נישא בינואר 1914 לרופאה ד"ר שרה בן-עמי סולודר, בתם של קלרה (אחותו של הלל יפה) והסופר מרדכי בן-עמי (רבינוביץ') ואחותו של ד"ר מיכה בן עמי (רבינוביץ) (מראשוני הרנטגנולוגים בארץ). בני הזוג היו הורים לשני בנים.

בשנת 1926 היגר לארצות הברית. עסק שם בהוראה בבית המדרש לתורה (ישיבת סקוקי) ובמכללה למדעי היהדות (College of Jewish Studies). קיבל תואר מוסמך באמנות מאוניברסיטת נורת'ווסטרן, עסק בתרגום שירתו של וולט ויטמן לעברית וערך את הירחון המצויר העברי "דורנו" (תרצ"ד–תרצ"ז).
סולודר נפטר מהתקף לב ב-1936 בשיקגו, בגיל 46. אלמנתו ושני בניו נותרו בארץ.

לאורך חייו פרסם שירה בכתבי עת. הוא תרגם מיצירות וולט ויטמן, מיכאיל לרמונטוב, יו לופטינג ווילהלם בּוּש, וחיבר כמה ספרי לימוד. עסק בספרות ילדים וערך את עיתוני הילדים: "אלומות" ו-"עולם הילדים". תרגם את "דוליטל הרופא", שיצא לאור בתרפ"ט.

אלמנתו שרה נפטרה ב-1957, בשנה ה-74 לחייה.
סולודר היה אב לשניים. בנו רזיאל (רזי) סולודר (1916–1996) היה מוזיקאי ומורה למוזיקה, ממייסדי קיבוץ גשר; נישא לעדנה סולודר, חברת הכנסת (בתו של יצחק כהן, מראשוני משרד הביטחון והמנכ"ל הראשון של בנק אוצר החייל).
בנו דוד סולודר (1918–1991) היה ממייסדי קיבוץ מעוז חיים.

==כתביו==
* בטבע: תאורים ושיחות (ספר ללמודי הטבע); מלֻקט וערוך בידי א’ סולודר, 2 כרכים, ירושלים: אלֻמות, תרפ"ה. (התוכן: חלק א: בימי הגשמים; חלק ב: בימי החמה) (הופיע במהדורות נוספות)

לאחר מותו:
* אברהם סולודאר, שירים; בצירוף תולדותיו ודברי הערכה עליו; בעריכת מנחם ריבולוב, שיקגו; ניו יורק: ההסתדרות העברית בשיקגו, תרצ"ט 1939.

===תרגום ועיבוד===
* ה’ לופטינג, דוליטל הרופא ומאורעותיו; תֻרגם ... על ידי א’ סולודר, ירושלים: עולם הילדים (דפוס ווייס), תרפ"ט.
* א"י ברור, ארץ מולדתנו: ספר למוד לבתי ספר תיכונים (כתה ג–ד) ולעממיים (כתה ז–ח); מעֻבד על ידי א’ סולודר, תל אביב: דביר, תרפ"ט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* (נקרולוג)

<div class="mw-content-ltr">
* [http://urila.tripod.com/Abraham.pdf Abraham Solodar: Jewish Poet and Scholar Stricken in Chicago at 44], הניו יורק טיימס, November 15, 1936,
</div>
* [http://urila.tripod.com/Avraham.htm אברהם סולודר 1890–1936: תולדות חייו] (נכתבו בידי בנו דוד), מתוך "שירים" (1939)

מפרי עטו:
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים רוסים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:משוררים יהודים רוסים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ביישוב
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים ביישוב
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער בתקופת התחייה
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ביישוב
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:משפחת יפה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1936
תחנת הרכבת סג'ד

תחנת הרכבת סג'ד (בערבית: سجد) היא תחנת רכבת היסטורית על מסילת הרכבת יפו–ירושלים. מיקומה של התחנה בקטע המסילה בין נען לבית שמש בסמוך לנחל שורק, כשניים וחצי ק"מ ממזרח לתחנת הרכבת נחל שורק, בסמוך לכפר סג'ד שהיה במקום עד למלחמת העצמאות.

==היסטוריה==
התחנה הוקמה בשלהי המאה ה-19 במיזם מסילת הרכבת יפו–ירושלים. מי מעיינות שנבעו בסמוך לתחנה נשאבו למכל אגירה גדול ושימשו כמקור מים לדודי הקיטור של הרכבות שהיו עוצרות בתחנה, ובתקופות שהמעיינות התייבשו הובאו למקום מים ממעיינות בתיר ברכבות היורדות מירושלים ליפו. מלבד מתקן השאיבה ומכל המים, נבנה במקום מבנה תחנה דו-קומתי בדומה למבני התחנה של תחנת הרכבת בית שמש ותחנת הרכבת בתיר שנבנו באותה תקופה, למרות שבניגוד לתחנות האחרות לאורך הקו, לא היו במקום יישובים של ממש. על פי דברי הקונסול האנגלי ג'ון דיקסון, הסיבה להקמת תחנת הנוסעים הייתה אחוזה של הסולטאן העות'מאני עבדול חמיד השני ששכנה במקום.

ב-1915, במסגרת הקמת המסילה מעפולה לחצי האי סיני כחלק מהמאמץ המלחמתי הטורקי במלחמת העולם הראשונה הוקמה תחנה חדשה בנקודה בה נפרדו המסילות, שנקראה תחנת ואדי צראר, במרחק של 2.5 ק"מ ממערב לתחנת סג'ד. כתוצאה מכך נסגרה התחנה ועם הזמן מבני התחנה, הרציף ומגדל מים, התפוררו ונהרסו.

בשנות התשעים של המאה ה-19 הוקם בסמוך לתחנה הכפר סג'ד שהתפתח שם בזכות מיקומו ליד המסילה לירושלים.

==כיום==
בשנות האלפיים, כאשר חודשה מסילת הרכבת לירושלים, נהרסו לחלוטין השרידים האחרונים של התחנה וכיום לא נשאר לה זכר.

== לקריאה נוספת ==
* יעקב ורמן, רון שפיר ודרור ורמן, ה[http://www.ybz.org.il/?pg=getfile&CategoryId=235&ArticleID=2561&fileid=2610 'תָּעֲכֵּבָה' שנעלמה: תחנת סג'ד כצוהר לתולדות מסילת הברזל מיפו לירושלים לפני מלחמת העולם הראשונה ], קתדרה 125, תשרי תשס"ח עמ' 31–52
* רון שפיר, [http://shimur.org/app/uploads/2018/01/אתרים-המגזין-גיליון-3-ספטמבר-2013.pdf איתורה של תחנת סג'ד על קו הרכבת יפו-ירושלים], אתרים 3, ספטמבר 2013, עמ' 101–110

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.palestineremembered.com/al-Ramla/Sajad/he/index.html הכפר סג'ד] באתר palestineremembered

== הערות שוליים ==

סג'ד
קטגוריה:נחל שורק
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
אגרת רב שרירא גאון

אגרת רב שרירא גאון היא איגרת שכתב רב שרירא גאון (רש"ג) סביב שנת ד'תשמ"ז (987) אל רבי יעקב בן נסים, ראש חכמי קירואן, כתשובה לשאלתו על השתלשלות התורה שבעל-פה מימי התנאים, האמוראים, הסבוראים והגאונים עד ימיו.

== חשיבות האגרת ==
איגרת זו מהווה מקור מידע מרכזי, ובפרטים רבים בלעדי, על התקופות בהן היא עוסקת ותיארוכן. האיגרת סוקרת את סדרי הזמנים ודרך העריכה של המשנה, הברייתות והתלמוד, וכן סוקרת את תקופת הגאונים. האיגרת מסדרת את לוח הזמנים בו פעלו התנאים, האמוראים, הסבוראים ודורות הגאונים עד זמנו של רב שרירא.

איגרת זו היא יוצאת דופן מבין החומר הכתוב שהגיע לידינו, בהיותה תיעוד היסטורי מדוקדק בירידתו לפרטים הכרונולוגיים בספרות הרבנית הקדומה. מסתבר שהאיגרת מייצגת מסורת כרונולוגית שעברה בתוך ישיבות הגאונים עוד מתקופת התלמוד, שכן התאריכים המצוינים בה מובאים כנתונים ברורים ולא משוערים.

== נוסח האיגרת ==
לאיגרת נוצרו שני נוסחים. הנוסח המופיע ב"ספר יוחסין", המכונה גם "הנוסח הספרדי". נוסח מאוחר יותר יצא לאור בידי בֶּר גולדברג לפי כתב יד של מעתיק, המכונה "הנוסח הצרפתי". שינוי בולט בין הנוסחים הוא שבנוסח שבספר יוחסין כתוב שרבי כתב את המשנה, ואילו לפי הנוסח השני אין זה ברור שרבי כתב את המשנה, ואפשר להבין שרק ערך אותה, אך היא נשארה כמסורת בע"פ עד תקופה מאוחרת יותר. 
לגבי הסיבות להבדל בין הניסוחים ישנן הצעות שונות במחקר.

בעבר היה מקובל להניח כי הנוסח הספרדי מדויק יותר, וכך מחזיקים עד היום במקומות מסורתיים, אך יעקב נחום אפשטיין טען כי על פי רוב הנוסח הצרפתי הוא הנכון, וכך מקובל היום בקרב החוקרים.

== לקריאה נוספת ==

* בנימין מנשה לוין, [https://www.hebrewbooks.org/1374 אגרת רב שרירא גאון], חיפה תרפ"א
* בנימין מנשה לוין, [https://www.nli.org.il/he/newspapers/haibri/1921/09/09/01/article/8/?srpos=4&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI-%d7%90%d7%92%d7%a8%d7%aa+%d7%a9%d7%a8%d7%99%d7%a8%d7%90+%d7%92%d7%90%d7%95%d7%9f-------------1 אגרת רב שרירא], ב"העברי", 9 בספטמבר 1921.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=25 איגרת רב שרירא גאון], באתר "דעת" (סדר החכמים וקורות העתים, אוקספורד תרח"מ 1888)
* 
*[http://www.haravmamo.co.il/wp-content/uploads/2016/07/אגרת-רב-שרירא-גאון.pdf אגרת רב שרירא גאון - מהדורה חדשה], קריית אתא, תשס"ט.
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריה של התורה שבעל פה
קטגוריה:ספרות הגאונים
גשר ארבעת הראשים

הכתובת על הגשר
גשר ארבעת הראשים (באיטלקית: Ponte Quattro Capi - "פונטה קווטרו קאפי") המכונה גם גשר פבריקיוס (בלטינית: Pons Fabricius, ובאטלקית Ponte Fabricio - "פונטרה פבריצ'יו" - גשר פבריצ'יו) הוא הגשר העתיק ביותר ברומא הנמצא עדיין בשימוש.

== היסטוריה ==
הגשר נבנה בשנת 62 לפנה"ס ומקשר בין שדה מרס מצפון (הגדה הימנית של נהר הטיבר) לבין אי הטיבר שבמרכז הנהר. גשר קסטיוס מקשר את האי לגדתו השנייה של נהר הטיבר (הגדה השמאלית - טרסטוורה).

מקור שמו של הגשר - "ארבעת הראשים" מתייחס לפסלי האל יאנוס לו שני הראשים, אשר מצוי משני צידי הגשר. הפסלים הובאו אל הגשר במאה ה-14 מכנסיית גרגוריוס הקדוש במונטה סבלו.

על פי דיו קסיוס הגשר נבנה שנה לאחר שקיקרו נבחר לקונסול והחליף גשר עץ קדום יותר שעמד במקום. הגשר הוזמן ביוזמת לוקיוס פבריקיוס ונקרא על שמו. הגשר שוקם בשנת 21 לפנה"ס ביוזמתם של הקונסולים מרקוס לוליוס וקווינטוס אמיליוס לפידוס.

אורך הגשר 62 מטרים, רוחבו 5.5 מטרים והוא מורכב משתי קשתות, כאשר במרכז הנהר עמוד מרכזי תומך בשתי הקשתות.

הגשר בנוי אבן טופה געשית, ומצופה אבן טרוורטין וכתובת הקדשה מנציחה את בונה הגשר:

בימי הביניים נקרא הגשר בשם "גשר היהודים" (בלטינית: pons Iudaeorum) בשל סמיכותו לגטו רומא.

הגשר שופץ על ידי האפיפיור אינוקנטיוס ה-11 בשנת 1679.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.unc.edu/courses/rometech/public/content/transport/Josh_Hargraves/josh2.htm תיאור הקמת הגשר]
* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Pons_Fabricius.html סמיואל בול פלאטנר, הטופוגרפיה של רומא העתיקה]
* [http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?ID=s0001263 תיאור הגשר באתר Structurae]
* [http://www.isolatiberina.it/ אתר רשמי של אי הטיבר] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ארבעת הראשים

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:גשרים רומיים
בלו צ'יר

בלו צ'יר (באנגלית: Blue Cheer) הייתה להקת רוק אמריקנית מסן פרנסיסקו. עיקר פרסומה היה בסוף שנות השישים ובתחילת שנות השבעים, אך היא המשיכה לפעול עד שנת 2009. שמה שם הלהקה מגיע מסם פסיכדלי שהיה נפוץ בתקופת הקמת הלהקה. ללהקה השפעה רבה על הבי מטאל, והיא השפיעה על להקות הבי מטאל חלוצות כמו בלאק סבאת', דיפ פרפל, לד זפלין ועוד.

==קורות==
הלהקה החלה כאשר חברים בה שישה נגנים בשנת 1966, אבל כבר בשנת 1967 נותרו בה שלושה: ליי סטפנס (Leigh Stephens) על גיטרה, דיקי פטרסון (Dickie Peterson) בגיטרת בס ושירה, וכן פול ווליי (Paul Whaley) על התופים. הלהיט הראשון והגדול ביותר שלהם היה הסינגל "בלוז הקיץ" ("Summertime Blues"), שהוא גרסת כיסוי לשיר של אדי קוקרן, והגיע למקום הארבע עשר בבילבורד 100 החמים. שיר זה הוכנס לאלבומם הראשון Vincebus Eruptum. אלבום זה הוגדר כ"יצירת מופת כאוטית של כח גלם", והגיע למקום האחד עשר בטבלת הבילבורד 200. התקליט הזה מאופיין בצליל מטאלי בסיסי ורועש, השונה ממה שבא לפניו ואולי גם אחריו.

קשה לאפיין את צליל הלהקה בתקופה הראשונה שלהם (עד לשנת 1971) אך ברור שזהו צליל רועש, מכיל אלמנטים מהבלוז ומהרוק הפסיכדלי.

הלהקה עשתה שינויים בהרכב אחרי התקליט השני שלהם Outsideinside בשנת 1968: ליי סטפן הוחלף ברנדי הולדן (Randy Holden) מלהקת החצי השני. בשנת 1969 הולדן עזב, וברוס סטפנס (Bruce Stephens) ביחד עם רלף קלוג (Ralph Kellogg) החליפו אותו. שינוי זה גרם לעידון הצליל של הלהקה בתקליט השלישי שלהם, "New, Improved".
לאחר עוד מספר שינויים, ולאחר הוצאת התקליט Oh! Pleasant Hope בשנת 1971, החליטה הלהקה להיפרד.

בשנים 1988 - 1994 הלהקה הופיעה בעיקר באירופה, והוציאה תקליט הופעה חיה ראשון Blitzkrieg Over Nuremberg.

==דיסקוגרפיה==
* Vincebus Eruptum, שנת 1968
* Outsideinside, שנת 1968
* New! Improved! Blue Cheer, שנת 1969
* Blue Cheer, שנת 1969
* The Original Human Being, שנת 1970
* Oh! Pleasant Hope, שנת 1971
* The Beast Is...Back, שנת 1984
* Blitzkrieg Over Nuremberg, שנת 1989
* Highlights & Low Lives, שנת 1990
* Dining With the Sharks, שנת 1991
* Live in Japan, שנת 2003
* Bootleg: Live - Hamburg - London, שנת 2005
* What Doesn't Kill You..., שנת 2007

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://starling.rinet.ru/music/bcheer.htm על התקליטים של הלהקה]

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:מוזיקאי בלוז
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות רוק פסיכדלי
קטגוריה:להקות הארד רוק
קטגוריה:להקות מטאל
גשר קסטיוס

הגשר כיום
גשר קסטיוס (בלטינית: Pons Cestius - "פונס קסטיוס", באיטלקית: Ponte Cestio - "פונטה צ'סטיו" - גשרו של קסטיוס) הוא גשר אבן המקשר בין אי הטיבר מצפון (בגדתו המזרחית/ הימנית של עיקול הטיבר) עם אזור טרסטוורה מדרום (בגדתו השמאלית /מערבית של עיקול הטיבר), בעיר רומא.

== היסטוריה ==
הגשר נבנה במהלך המאה הראשונה לפנה"ס ככל הנראה בין השנים 62 ו-27 לפנה"ס, לאחר בניית גשר ארבעת הראשים המקשר את האי לגדתו הצפונית של נהר הטיבר.

גשר זה ניזוק במהלך המאה ה-19 ורק חלקים מועטים מהמבנה המקורי נותרו על ימינו. בגשר המתוקן משתמשים גם כיום.

הגשר היה הגשר הראשון ברומא העתיקה שקישר את הגדה המזרחית למערבית של הטיבר. 

הקיסר ולנטיניאנוס הראשון שיפץ את הגשר במאה הרביעית. אחריו שיפצו אותו ואלנס וגרטיאנוס, השיפוץ הסתיים בשנת 369 והגשר נחנך מחדש בשנת 370 בשם "גשר גראטיאני" (pons Gratiani). במהלך השיפוץ צופה הגשר באבן טרוורטין שנלקחה מתיאטרון מרקלוס שבגדתו הצפונית של הנהר. אורכו של הגשר היה 42 מטרים, רוחבו כ-8.2 מטרים, והוא כלל קשת מרכזית גדולה שקוטרה 23.65 מטרים, ושתי קשתות קטנות משני צדדיה (שקוטרן 5.8 מטרים).

בין המאה ה-12 ושנת 1834 שופץ הגשר מספר פעמים.

במהלך השנים 1888 ו-1892, עת נבנו רציפי גדות הטיבר, נהרס הגשר ונבנה מחדש לצורך הרחבת הנהר מ-48 מטרים ל-76 מטרים. הגשר הקדום היה קצר מדי, ולכן נבנה גשר חדש בן שלוש קשתות, שהמרכזית בהן נבנתה מאבני הקשתות המקוריות.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Pons_Cestius.html סמיואל בול פלאטנר, מילון טופוגרפי של רומא העתיקה]
* [http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?ID=s0001262 תיאור הגשר באתר structurae]
*[http://www.isolatiberina.it/ אתר אי הטיבר] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קסטיוס

קטגוריה:טרסטוורה
קטגוריה:גשרים רומיים
מוריס פוקס

מוריס פוקס (באנגלית: Maurice Fox; 14 בינואר 1898 האימפריה הרוסית – 25 ביוני 1988 קנדה) היה שחמטאי יהודי-קנדי. זכה שמונה פעמים באליפות קנדה בשחמט.

==קורות חיים==

בסוף 1898 משפחת פוקס עברה ללונדון, אנגליה. לאחר שסיים את אוניברסיטת לונדון בשנת 1921 היגר פוקס לקנדה בשנת 1923. שנה לאחר מכן סיים פוקס במקום השני באליפות קנדה לשחמט אחרי ג'ון מוריסון.
בשנת 1926 סיים שוב במקום השני. בשנים 1927, 1929, 1931, 1932, 1935, 1938, 1940 ו-1949 זכה באליפות קנדה. פוקס השתתף מספר פעמים גם באליפות הפתוחה של ארצות הברית.

בשנים 1928 ו-1929 ניצח פוקס באליפות מונטריאול. בשנת 1929 סיים במקום החמישי בתחרות בריידלי בארצות הברית (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1930 ניצח באליפות הקיץ במונטריאל. בשנת 1931 סיים במקום ה-12 בתחרות ניו-יורק (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה). בשנת 1933 סיים במקום התשיעי באליפות הפתוחה של ארצות הברית (ניצח: ראובן פיין). בשנת 1935 ניצח בתחרות הבזק הראשונה שהתקיימה במונטריאול, את אליפות העיר ואת אליפות קנדה. בשנת 1936 סיים במקום השני בתחרות אליפות קנדה אחרי בוריס בלומין. באליפות הפתוחה של ארצות הברית סיים במקום השני בשלב המוקדם אחרי ארתור דייק ובגמר חלק מקום 8–10 (ניצח: ישראל הורוביץ).

בשנת 1937 סיים פוקס במקום השני באליפות קנדה שהתקיימה בקוויבק (ניצח: בוריס בלומין). פוקס ניצח באליפות קנדה בשנים 1938 ו-1940. ניצחונו האחרון באליפות היה בשנת 1949, כשהקדים את דניאל ינופסקי ופדור בוגאטירצ'וק. בשנת 1945 פוקס ניצח את מוריסון בלוח הראשון בדו-קרב באמצעות הטלגרף בין טורונטו למונטריאול. בשנת 1954 השתתף פוקס בנבחרת האולימפית של קנדה, בלוח המילואים הראשון, באולימפיאדה שהתקיימה באמסטרדם. +5 -2 =1 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). פוקס ניצח את בובי פישר באליפות קנדה הפתוחה שהתקיימה בשנת 1956 במונטריאול.

פוקס היה אמור לקבל תואר אמן בינלאומי על הישגיו הרבים, אך מעולם לא הועברה פניה בנושא לפיד"ה.

==תחרויות לדוגמה בה השתתף==
* תחרות ניו יורק 1931

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.chessgames.com/perl/chessplayer?pid=12989 משחקיו של מוריס פוקס], באתר צ'סגיימס 
* [http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1328964 חוסה ראול קפבלנקה - מוריס פוקס 1919, משחק סימולטני], באתר צ'סגיימס 
* [http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1012317 אלכסנדר אלכין - מוריס פוקס 1924], באתר צ'סגיימס 
* [http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1044029 בובי פישר - מוריס פוקס], באתר צ'סגיימס 

קטגוריה:שחמטאים יהודים
קטגוריה:אלופי קנדה בשחמט
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:קנדים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לקנדה
קטגוריה:יהודים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1898
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-1988
בוחן מסלול

חיילת במעבר מקבילים במהלך אליפות צה"ל בכושר קרבי, 2010
בוחן מסלול או בעגה צהלית בחמ"ס, הוא בוחן כושר גופני בהכשרות שונות בצה"ל.

הבוחן כולל ריצת 1500 מטרים בלבוש צבאי מלא, עם אפוד ועם נשק, המחולקת לשלושה חלקים:
* ריצת 400 מטר.
* מסלול מכשולים באורך 500 מטר.
* ריצת 600 מטר.

מסלול המכשולים כולל מעבר קיר, חבל טיפוס בגובה 3 מטרים, זחילה, מקבילים, מדרגות ומכשולים נוספים. לעיתים הבוחן כולל בסופו ירי לאחר מאמץ (בוחן סמל).

כדי שהנבחן יעבור את הבוחן, המסלול צריך להיעשות בזמן מוקצב, המשתנה בהתאם לסוג ההכשרה הצבאית.

בקורס מ"כים נקרא בוחן זה הכולל ירי לאחר מאמץ "בוחן סמל", ומהווה תנאי הכרחי להסמכה כמפקד כיתה (מ"כ).

במהלך שנת 2017 בוטל בהדרגה בוחן המסלול בגדודים המעורבים. לאחר טענות על חוסר שוויון בין המינים בגובה קיר הטיפוס, מספר המחסניות ועוד, בוטל קיר הטיפוס, ולאחריו בוטל בהדרגה הבוחן כולו.

==ראו גם==
* בוחן בר-אור

==הערות שוליים==

קטגוריה:כושר גופני בצה"ל
קטגוריה:צבא: הכשרה ואימונים
רכבת נוסעים

קטר בתחנת הרכבת חיפה מרכז]]
רכבת נוסעים

רכבת נוסעים היא אמצעי תחבורה ציבורי המיועד להסיע מספר רב של נוסעים בין תחנות רכבת תוך שימוש ברשת מסילות. רכבות נוסעים פועלות בדרך כלל בין נקודות בהן יש תנועת נוסעים גדולה, אולם קיימים גם קווי רכבת נוסעים באזורים דלילי אוכלוסייה.

רכבת נוסעים יכולה להיות מורכבת ממערכי קרונועים או ממספר קרונות נוסעים הנגררים או נדחפים על ידי קטר. בנוסף לפעמים כוללת רכבת נוסעים קרון משא המיועד למטענם של הנוסעים, קרון כוח לאספקת חשמל לתאורה ולמיזוג האוויר ברכבת, וברכבות מסוג מו-דו גם קרון ניהוג המאפשר לשלוט בקטר כאשר הוא דוחף את הרכבת. אורכה הכולל של רכבת נוסעים מוגבל על ידי אורך הרציפים שבתחנות בהן היא עוצרת, ולכן בדרך כלל אינו עולה על 500 מטרים.

==סוגי רכבות==
===רכבות למרחקים גדולים===
רכבות אלו נעות בין ערים מרוחקות או בין מדינות וזמן הנסיעה עשוי להגיע לימים אחדים. ברכבות אלו יהיו בדרך כלל תאי שינה מצוידים במיטות וקרון מסעדה. רכבות מפורסמות למרחקים ארוכים הן הרכבת הטרנס-סיבירית וסאנסט לימיטד .

===רכבות מהירות===
רכבות מהירות הן רכבות שנעות במהירות גבוהה, בדרך כלל מעל 160 קמ"ש. רוב הרכבות המהירות היום בעולם נעות במהירות שבין 230 ל-350 קמ"ש, אולם בניסויים הצליחו רכבות להגיע עד ל-581 קמ"ש. רכבות מהירות מונעות כמעט תמיד באמצעות חשמל, ובנויות כקרונועים.

===רכבות לילה===
רכבות לילה הן רכבות הפועלת בשעות הלילה. על פי רוב מדובר ברכבות הנוסעות למרחק גדול, עם עצירות ביניים מועטות, בשעות השינה של הנוסעים, והן מציעות קרונות שינה.

===רכבות בין־עירוניות===
רכבות נוסעים על [[מסילת איילון סמוך לתחנת הרכבת תל אביב השלום]]
רכבת בין־עירונית מסיעות נוסעים בין מטרופולינים מרוחקות יחסית זה מזה במהירות גבוהה. בדרך כלל הרכבות יעצרו בתחנות ספורות לאורך המסלול או שלא יעצרו כלל (רכבות ישירות), מה שמאפשר מהירות נסיעה ממוצעת גבוהה.

===רכבות פרווריות===
רכבות פרווריות מסיעות נוסעים יוממים מקצות המטרופולין אל מרכזה ומהטבעת התיכונה של המטרופולין אל אזורי התעשייה שבשוליה. לרוב לרכבות אלו תדירות גבוהה (מעל ארבע רכבות בשעה), תחנות קרובות יחסית לרכבת בין־עירונית (3 עד 10 ק"מ), דלתות רחבות על מנת לאפשר לנוסעים לעלות ולרדת תוך זמן קצר מאוד, וזמני תאוצה ותאוטה קצרים. מכיוון שהרכבת מסיעה יוממים, תהיה בה צפיפות רבה בשעות העומס בבוקר ואחר הצהריים, ועליה להיות ערוכה לכך מבחינת תפוסת קרונות.

נוסעים
קטגוריה:אמצעי הסעה ממונעים
en:Train#Passenger trains
מערת נפטון

הכניסה למערה
"נגן האורגן" - 'ציור קיר' טבעי המזכיר פני אדם
מערת נפטון (באיטלקית: Grotta di Nettuno) היא מערה השוכנת בבסיסו של קאפו קאצ'יה (Capo Caccia), מצוק העשוי מסלעי גיר ודולומיט, סמוך למפרץ פורטו קונטה בצפון-מערב סרדיניה.

עקב חדירת מי גשמים נוצרו בחלל המערה נטיפים וזקיפים. בניגוד למערות נטיפים אחרות, עקב סמיכותה של המערה אל הים נוצרו בה בריכות מים מלוחים אשר מפלסן זהה למפלס פני הים. קרני האור המגיעות אל המערה מהפתחים יוצרות שילוב של מראות צבעוניים באולמות המערה בהתאם לשעות היום. אורך מסלולי המערה מגיע ל-4 ק"מ אך רק 580 מטר מהם פתוחים לקהל.

הכניסה והיציאה מהמערה היא אחת ושוכנת בגובה של מטר בודד מעל פני הים. דרך כניסה זו מתאפשרת ההגעה אל המערה לבאים דרך הים ולאלה היורדים אליה דרך שביל בן 656 מדרגות לאורכו של המצוק, המכונה "אסקאלה דל קבירול" (Escala del Cabirol - "מדרגות העז"). בעת סערה אין אפשרות להגיע למערה כלל, לא דרך הים ולא דרך השביל היבשתי. 

המערה התגלתה במקרה על ידי דייג במאה ה-18, ובמקום התגלו שרידים קדומים של כלב ים נזירי מצוי. המדרגות היורדות מהמגדלור אל המערה נחצבו בשנת 1954.

==גלריה==
<gallery widths="180px" heights="180px" perrow="4">
תמונה:Stalactite and the salt lake a cave of neftune sardignia.jpg|נטיפים באגם המלוח
תמונה:IMG_3228.jpg|שלל צבעים
תמונה:Remember_Alberto_re.jpg|שלט לכבוד המלך על קיר מגולף
תמונה:On the way to Neptun's grotto.jpg| הירידה למערת נפטון
תמונה:Steps to Neptun's grotto.jpg|המדרגות בירידה לכניסת המנהרה
תמונה:Alghero Grotta di Nettuno Stairways.jpg|גרם המדרגות המוביל אל מערת נפטון בקאפו קאצ'ה
קובץ:Grotte de Neptune.jpg|מראה במערה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20170302193359/http://www.algherosardinia.net/neptunes-grotto.html Neptune's Grotto Sardinia Review] - מדריך לביקור במערה
* [http://travel.webshots.com/album/563279390HlBYkU Grotta di Nettuno Alghero] - תמונות מהדרך למערה ומתוך המערה - אפריל 2008

קטגוריה:אלגרו (עיר)
קטגוריה:מערות נטיפים
קטגוריה:אירופה: מערות
קטגוריה:נפת סאסארי
מצודת המוזיאונים של קליארי

הקיר המשוחזר
מצודת המוזיאונים של קליארי (באיטלקית: Cittadella dei musei) נמצאת בשיפוע הצפוני של הגבעה מעל העיר קליארי שבסרדיניה. במרכזה כיכר, הקרויה על שם הארסנל - מחסן הנשק והתחמושת שנבנה על ידי שליטי העיר. ליד הכניסה למוזיאונים שוחזרה חומה לצורתה המקורית.

== תולדות המקום == 

אזור המצודה היה בשימוש כבר בעת העתיקה. יש בו שני אזורים שבהם נמצאו שרידים מתקופות אלו. בימי שלטון הרפובליקה של פיזה היה אזור הממשל מחוץ למצודה וגשר קישר בינו לבין מרכזי השלטון. בימי שלטון בית אראגון מספרד הפך האתר למצודה מבוצרת. האדריכל שתכנן זאת בשנת 1522 היה רוקו קאפליני (Rocco Capellino) מקרמונה שבאיטליה.

במאה ה-18 מלך סרדיניה השתמש במצודה כמחסן נשק ותחמושת. באותה תקופה השער עוצב לפי הסגנון הנאו-קלאסי על ידי קרל פילו בויל (Carl Pilo Boyl) שקיבל את ההשראה לכך מ"שער העם" (Porta del Popolo) ברומא. משחדל מחסן החימוש לפעול הוא נותר בתור בסיס צבאי. בשנת 1943, בימי מלחמת העולם השנייה, הוא ניזוק מהפצצות בעלות הברית ומצבו התדרדר. בשנת 1965 החל תהליך שחזורו ועד שנת 1979 הוא הושב למראהו המקורי.

== קריית המוזיאונים ==

המצודה הנוכחית היא כניסה למבנים אשר מצויים מסביב לכיכר הארסנל, הכוללים אוספים היסטוריים ואמני העיר מציגים בו את יצירותיהם. 
במצודה יש ארבע תצוגות קבועות:

* המוזיאון הארכאולוגי הלאומי של קליארי - Museo Archeologico Nazionale di Cagliari
* גלריה ליצירות אמנות - Pinacoteca Nazionale di Cagliari.
* מוזיאון לדגמים העשויים מחימר של איברים אנטומיים זכריים ונקביים - Museo delle cere anatomiche Clemente Susini
* מוזיאון לאמנות סיאמית - Museo civico d'arte siamese Stefano Cardu

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרדיניה
קטגוריה:איטליה: מוזיאונים
פנחס קורח

הרב פנחס קורח (נולד בתש"א, 1941) הוא רב מיוצאי תימן בישראל ורב בית המדרש "שערי הלכה" בבני ברק. חיבר וההדיר כעשרים חיבורים.

==נעוריו ותחילת דרכו==
נולד בעיר צנעא שבתימן לרב יוסף קורח, דור חמישי לרבי חיים קורח. בגיל 8 עלה לישראל בעליית מרבד הקסמים והתגורר עם אביו וסבו הרב שלום קורח בשכונת רמת עמידר שברמת גן. למד בבית הספר השכונתי יסודי התורה ולאחר מכן שלחו אביו ללמוד בישיבת השרון אצל הרב יעקב אדלשטיין ברמת השרון, ובישיבת פוניבז' בבני ברק. לאחר נישואיו המשיך ללמוד בכולל אברכים של ישיבת פוניבז'.

==פעילותו התורנית==
עוד בהיותו בחור בישיבת פוניבז' החל למסור שיעורים שבועיים בקריית אונו. בשנת תשמ"ו הקים את בית המדרש "שערי הלכה" בעיר בני ברק, שבו הוא מוסר שיעורים מדי יום. הוא מוסר שיעורים שבועיים מזה עשרות שנים בעיר בת ים. מוסר שיעורים שבועיים בכולל נרות זכריה שבנשיאותו בקרית ספר שבמודיעין עילית. בעבר שימש ראש ישיבה בישיבת "מקור חיים" לעדה התימנית בירושלים.

==מפרסומיו==
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*עין ולב - ביאור לסידור "התכלאל המבואר" לימות השנה (נוסח בלדי), 2006
*"פירוש רבנו סעדיה בן דוד עדני" הלכות: תפילה וברכת כהנים, קריית שמע, וברכות. תרגם וערך
*אסופת מאמרים, אוסף ממאמריו במלאת לו שבעים שנה, בעריכת הרב צפניה שרעבי, קריית ספר תשע"א
* ההדיר את התרגומים הארמיים למגילת אסתר, במהדורת "תורת חיים" של מוסד הרב קוק. ההדרה כוללת הגהה, תרגום לעברית וציון מקורות מפורטים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים תימנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת השרון
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בני ברק: רבנים
פנחס
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:פרשני התפילה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
Digg

Digg.com הוא אתר חדשות בנושאים שונים מבוסס תוכן גולשים. האתר לא מייצר תוכן, וגולשים לא מעלים תכנים לאתר אלא רק קישורים לתכנים חיצוניים. 

האתר מאפשר לגולשים לשלוח ידיעות ואייטמים מרחבי האינטרנט, ובמקביל חברים הרשומים באתר יכולים לדרג ולהגיב על הסיפורים שנשלחו. הדירוג באתר יכול להיות חיובי (digg) או שלילי (bury), וניתן לדרג סיפורים שאנשים הגישו, או את התגובות של הגולשים. האתר מממש אלגוריתם סודי המשקלל את סך כל ההצבעות החיוביות והשליליות, כמו גם את ההתפלגות הגאוגרפית של המצביעים ומקדם סיפורים בהתאם.

סיפורים שזוכים לדירוג רב מופיעים בעמוד הראשי, ובהתאם לכך זוכים בדרך כלל לכניסות רבות מקרב משתמשי האתר. כאשר מקבל סיפור כלשהו גל של כניסות בעקבות קידום ב-Digg או ברשת דומה נקרא האפקט הסטטיסטי בכניסות Spike. לעיתים, הפרסום גורם לקריסת האתר המקודם מחמת התנועה הרבה הזורמת בפרק זמן קצר לאתר. (Digg Effect).

האתר מנהל גם דירוג של המשתמשים המתבסס על פרמטרים שונים (כגון הדירוג שקיבלו אייטמים שהגישו לאתר). משתמשים רבים (refreshers) ממתינים לעדכון אתרים פופולריים על מנת שה-digg הראשון ייזקף לזכותם.

עם התחזקותם של Facebook ו-Twitter בזירת הרשתות החברתיות, ירד באופן משמעותי השימוש באתר, עד שביוני 2012 נרכש האתר במחיר של כחצי מיליון דולר

== ביקורת ==
ביקורת שמופנית כנגד האתר גורסת שהסיפורים הפופולריים ביותר זוכים לאותה הצלחה רק מפני ששולחיה גייסו חברים רבים או שילמו למשתמשים שיצביעו בעד הסיפור.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרים מבוססי תוכן משתמש
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2004
סירקולטור

סירקולטור (באנגלית: Circulator) הוא רכיב ליניארי המשמש במערכות RF ובתקשורת אופטית, ונפוץ במערכות שבהן מנצלים אנטנה אחת ("הדק" אחד) הן לשידור והן לקליטה.

לסירקולטור יש בדרך כלל שלושה הדקים המסומנים "1", "2", "3". הסירקולטור הוא מהוד לגלים אלקטרומגנטיים, המתוכנן כך שאות המגיע למבוא הדק "1" יעבור אל מוצא הדק "2". אות המגיע ממבוא "2" יעבור אל מוצא "3" ואות מהדק "3" יעבור אל "1", אך לא יעברו חזרה.
ממוסגר

ביישומי RF, ויסות המהוד שבתוך הסירקולטור מתקיים בעזרת מגנט, בטכניקה של התאבכות בונה של גלים.

בסירקולטור משתמשים לעיתים גם בתור מבודד (Isolator) כאשר אחד מההדקים שלו מחובר עם נגד עומס לאדמה. כך, אות המגיע לכניסה "1" אכן עובר למוצא "2", אך אות הנכנס למוצא "2" אינו יכול (תאורטית) לעבור למוצא "1". בפועל, כמו כל רכיב RF, גם רכיב זה סובל מזליגות, לכן יכולת הבידוד המעשית היא מוגבלת.
השימוש בסירקולטור כמבודד נועד להגן על הרכיבים שלפניו בשרשרת מהספק חוזר הנובע מאי-תאום עכבות בקו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רכיבים חשמליים
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:רכיבים אלקטרוניים
אטיין השני, רוזן בלואה

אטיין השני, רוזן בלואה (בצרפתית: Étienne II de Blois; 1045 - 19 במאי 1102) היה אחד ממנהיגי מסע הצלב הראשון.

==ביוגרפיה==
אטיין השני היה בנם של תאובאלד השלישי, רוזן בלואה (שבעמק הלואר בצרפת) ושל גארסין דו מיין. בערך ב-1080 הוא נשא לאישה בעיר שארטר את אדלה מנורמנדי, בתו של ויליאם הראשון, מלך אנגליה.

עם קריאת האפיפיור אורבנוס השני לאצילי אירופה להתגייס למסע צלב נגד הסלג'וקים (27 בנובמבר 1095), הצטרף אטיין השני לכוחות שיצאו לדרך בסתיו של 1096. הוא פיקד על חלק מהכוח הצרפתי ביחד עם רובר השני, דוכס נורמנדיה, וחנה בחורף בדרום איטליה. ב-14 במאי 1097 הוא נפגש בקונסטנטינופול עם מנהיגי מסע הצלב האחרים.

איש לא היה בטוח איזה תפקיד ימלא אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית במסע הצלב. הצלבנים ציפו כי ייקח לידיו את הפיקוד הראשי, אך הוא התחמק בטענה שעליו להישאר בעיר הבירה. הוא דרש מן הצלבנים שיישבעו לו שבועת אמונים פיאודלית, והבטחה בשבועה שיקבל לידיו כל שעל אדמה שייכבש מידי המוסלמים. אטיין השני, כמו מנהיגים אחרים של מסע הצלב, הסכים לתנאים אלה ונשבע אמונים לקיסר כווסאל, אך אחרים, ובהם גוטפריד מבויון, טנקרד, נסיך הגליל, ורמון הרביעי, רוזן טולוז, הערימו קשיים.

לבסוף, נשלחו הכוחות כל אחד בנפרד באוניות שחצו את מצר הבוספורוס, וביוני 1097 התרכזו מול ניקאה וכבשו אותה מידי הסלג'וקים. אטיין השני היווה חלק מכוח זה, בפיקודו של בוהמון (לימים בוהמון הראשון, נסיך אנטיוכיה), אשר כלל נורמנים מאיטליה ומצרפת ושעליו נמנה גם רובר מפלנדריה.

באביב 1098 נבחר אטיין השני למפקד הראשי של כוחות הצלבנים, אך בגלל קשיי המצור הממושך על אנטיוכיה, ואולי גם בשל מצב בריאותו הרופף, שב לצרפת כדי להימלט ממה שחשב למוות בטוח. לרוע מזלו הצלבנים הצליחו לכבוש את אנטיוכיה (2 ביוני 1098) ואת ירושלים (15 ביולי 1099) - מה שפגע במוניטין שלו.

אשתו אדלה, שנפגעה מהתנהגותו זו, שכנעה אותו לשוב לארץ הקודש. מאוחר יותר ב-1099 האפיפיור פסקליס השני איים לנדות את האצילים שלא מילאו את שבועתם לצאת למסע הצלב ואת אלה ששבו לארצותיהם מבלי להגיע לירושלים, ובהם אטיין השני.

באביב 1101 הוא יצא לארץ ישראל בחברת אצילים אחרים, וב-19 במאי 1102 נהרג בקרב רמלה. אף נפוצו שמועות כי נפל בידי המוסלמים, ואלה ערפו את ראשו. מכתביו מלאי ההתלהבות מארץ ישראל לאשתו אדלה מהווים מקור חשוב בדבר השתלשלות המאורעות של מסע הצלב הראשון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צלבנים
קטגוריה:מסע הצלב הראשון
קטגוריה:ילידי 1045
קטגוריה:נפטרים ב-1102
Young Americans

Young Americans (בעברית: אמריקאים צעירים) הוא אלבום של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי משנת 1975.

== הפקה ==
האלבום מצין את נטישתו של בואי את עולם הגלאם רוק בניסיון לחדור באופן ישיר אל שוק המוזיקה האמריקאי, באמצעות אימוץ סגנון מוזיקת הנשמה. לצורך כך אימץ, את הסגנון שאפיין את מוזיקת הנשמה בפילדלפיה המתהדר בצליל בגוון פאנק. לצורך גיבוש הסגנון, שיתף בואי פעולה עם זמר הסול לות'ר ונדרוס שכתב את השיר "Fascination", וכן הצטרף למסע ההופעות של בואי בו ביצע קולות רקע. אלבום זה, אף שהצליח מסחרית, נחשב לאחת מן האלבומים השנויים במחלוקת של בואי. חלק ראו בו אלבום לא חשוב ולא מעניין, וחלק ראו בו אלבום מוזיקת נשמה לבנה מן הטובים שנוצרו. כך למשל ג'יימס בראון, שטען כי "זוהי אחת מהמחוות החשובות ביותר לתרבות השחורה שהגיעה מאמן לבן", ויש הטוענים כי בעקבותיו הוזמן בואי להופיע בתוכנית soul train שיועדה בעיקר לקהל אפרו אמריקאני, והיה בין האמנים הלבנים הראשונים שהופיעו שם.

"Fame", הלהיט הראשון של בואי שהגיע לראש מצעד הפזמונים האמריקאי, הוקלט לאלבום זה, בשיתוף פעולה עם חבר להקת הביטלס לשעבר - ג'ון לנון (שגם ביצע בשיר קולות רקע) וכן בשיתוף פעולה עם הגיטריסט קרלוס אלומר.

==רשימת השירים==

רצועות בונוס במהדורת האלבום משנת 1991:
#Who Can I Be Now?
#It's Gonna Be Me
#John, I'm Only Dancing Again

==משתתפי האלבום==
*דייוויד בואי - שירה, קולות, גיטרה, פסנתר
*קרלוס אלומר - גיטרה
*מייק גרסון - פסנתר
*דייוויד סנבורן - סקסופון
*ווילי וויקס - בס
*אנדי ניומרק - תופים
*לארי וושינגטון - קונגה
*פבלו רוזריו - כלי הקשה
*אבה צ'רי, רובין קלארק, לות'ר ונדרוס - קולות רקע
*ג'ון לנון - קולות, גיטרה
*אמיר קזאן - בס
*דניס דייוויס - תופים
*ראלף מקדונלד - כלי הקשה
*ג'ין פיינברג, ג'ין מילינגטון - קולות רקע

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1975
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי דייוויד בואי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני סיגמא סאונד
Vincebus Eruptum

Vincebus Eruptum הוא תקליט הבכורה של להקת הרוק בלו צ'יר. התקליט יצא לאור בינואר 1968. התקליט נחשב בדרך כלל לטוב ביותר של הלהקה, אם כי יש הגורסים שהתואר מגיע דווקא לתקליטם השני, Outsideinside. יש הטוענים שזהו תקליט ההבי מטאל הראשון שיצא. Vincebus Eruptum דורג במקום האחד עשר בטבלת הבילבורד.

== רשימת השירים ==

#Summertime Blues (Capehart/Cochran) – 3:47
#Rock Me Baby (Josea/King) – 4:22
#Doctor Please (Peterson) – 7:53
#Out of Focus (Peterson) – 3:58
#Parchman Farm (Allison) – 5:49
#Second Time Around (Peterson) – 6:17

== הרכב הלהקה ==
* דיקי פטרסון (Dickie Peterson), גיטרת בס ושירה
* פול וואליי (Paul Whaley), תופים
* ליי סטפנס (Leigh Stephens), גיטרה חשמלית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1968
כרמלית נאה

כרמלית נאה (שם מדעי: Ricotia lunaria) היא עשב חד-שנתי ממשפחת המצליבים. גובהו כ-15–40 ס"מ, מסועף וקרח, משתרג בדרך כלל בין האבנים. עליו מחולקים לאונות רחבות המחולקות אף הן, אורכם כ-1 ס"מ. פרחיו ורודים או לילכיים, גדולים יחסית. הפרח בעל ארבעה עלי כותרת בסידור דמוי צלב, שכל אחד מהן מתרחב בקצהו ומפורץ בראשו בדומה ללב הפוך. פריו, תרמיל שאורכו 3–5 ס"מ, פחוס מאוד ודק כעלה. זרעיו רקועים, חסרי כנפיים ומספרם 5–8 בכל תרמיל.
אחו של כרמלית נאה ב[[גבעת נשר]]

הצמח נפוץ למדי בחורש הררי פתוח בגליל, בכרמל ובגולן, ובמיוחד על גבי גלי אבנים חשופים לשמש. תקופת פריחתו היא בין ינואר לאפריל, בריכוזי פריחה הכוללים מאות פרטים ונראים כמעין כריות ורודות. הפרחים מדיפים ריח עדין.

הכרמלית הנאה היא מין אנדמי ותפוצתו מוגבלת לישראל וללבנון. זהו המין היחיד הגדל בישראל מהסוג כרמלית, שמינים נוספים שלו גדלים באזורים אחרים של אגן הים התיכון.

השם העברי "כרמלית" ניתן לצמח על שום הדמיון של פרחיו לצלב של המסדר הכרמליתי, שקצותיו דמויי לב, מעין גרסה מעוגלת-קצוות של צלב מלטה. דמיון זה הוא המקור גם לשם המין באנגלית, Maltese Cross Ricotia.

פרופסור אמוץ דפני מתנגד לסברה הזאת. לדעתו כל קשר בין מראה הצמח, צלב מלטה ומסדר הכרמליטים מופרך מעיקרו. הצמח הזה אינו מצוי כלל במלטה. כאשר נשאל ראש המסדר הכרמליטי בסטלה מריס אודות הקשר האפשרי בין הצמח למסדר הוא נענה " כן גם אני שמעתי כל כך"... בשלושה פסיפסים ביזנטיים האחד בפסיפס שהיה בכנסיית המולד בבית לחם, השני בבית דיוניסוס בציפורי והשלישי בפסיפס בחמאם בבית שאן מופיעים פרחי כרמלית נאה. משערים שהפרח נבחר, אולי, בגלל היותו דומה לצלב ויצוין שגם הצלב האורתודוקסי הוא שווה-צלעות.
נראה, אפוא, שהקשר של הכרמלית הנאה למסדר הכרמליטים אינו נכון למרות הפיתוי הרב ל"סיפור יפה". סביר לדעתו להניח שהשם העברי מקורו בכך שמעניקיו התכוונו לתפוצתו הרבה בכרמל. שם זה מופיע לראשונה במגדיר לצמחי הארץ שהופיע ב-1955.

באזורים רחבים בארץ נפוץ פרח דומה לכרמלית נאה והוא ציפורנית מצרית. הציפורנית אינה ממשפחת המצליבים ולה חמישה עלי כותרת.
סריקה של כרמלית נאה

==גלריית תמונות==
{| align=center
|<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="3">
קובץ: Ricotia lunaria (Carmelit), Gamla, Golan.jpg | כרמלית נאה בגמלא
קובץ:PikiWiki Israel 3862 ricota lunaria (wild flower).jpg|כרמלית נאה בהר הכרמל
קובץ:CarmelitNaa.JPG|ריכוז כרמליות נאות בגמלא
</gallery>
|}
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגיסטן פיראמי דה קנדול
קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אנדמיים
קטגוריה:פרחים ורודים בארץ ישראל
קטגוריה:פרחים סגולים בארץ ישראל
נמל התעופה הבין-לאומי שארם א-שייח'

נמל התעופה הבינלאומי שארם א-שייח (ערבית مطار شرم الشيخ الدولي) הוא נמל התעופה של העיר שארם א-שייח' בדרום חצי האי סיני. הנמל ממוקם במקום בו היה בעבר שדה אופיר, שדה תעופה אזרחי באופירה בעת שהייתה בשליטת ישראל.

לאחר יישום הסכם השלום בין ישראל למצרים פונה נמל התעופה הישראלי ונמסר למצרים שמפעילה אותו כשדה תעופה אזרחי. הנמל מופעל על ידי ממשלת מצרים. בנמל שני בתי נתיבות והקמתו של טרמינל שלישי נמצאת בתכנון.

היקף תנועת הנוסעים בנמל בשנת 2010 עמד על 8,693,990 נוסעים, ובשנת 2011 ירד ל-5,476,388 נוסעים בלבד. הנמל מדורג במקום השלישי במדינה מבחינת היקף תנועת הנוסעים, לאחר נמל התעופה הבינלאומי של קהיר ונמל התעופה הבינלאומי של ע'רדקה.

ב-3 בינואר 2004 התרסקה טיסה 604 של פלאש איירליינס לתוך הים האדום מיד לאחר המראתה מהנמל. בתאונה נספו כל יושבי המטוס - 135 נוסעים ו-13 אנשי צוות.

== טיסות לישראל וממנה ==
ב-17 באפריל 2022 החלו טיסות ישירות לכיוון העיר שארם א-שייח', מנתב"ג על ידי ארקיע, ישראייר ואל על באמצעות מותג הטיסות הזולות שלה סאן דור. וגם על ידי החברה המצרית אייר קיירו, זאת בעקבות חימום הסכם השלום בין ישראל למצרים. זהו היעד השני בטיסות הישירות בין ישראל ומצרים וזמן הטיסה המוערך הוא כשעה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130404043925/http://worldaerodata.com/wad.cgi?id=EG34964&sch=HESH נתוני הנמל]

== הערות שוליים ==

אולם הנוסעים היוצאים

קטגוריה:שארם א-שייח'
שארם א-שייח'
קטגוריה:1968 במצרים
אינוורטאז

אינוורטאז (Invertase; שם סיסטמטי – beta – fructofuranosidase), הוא אנזים המזרז את ההידרוליזה של סוכרוז לגלוקוז ולפרוקטוז. הסוכרוז מורכב מגלוקוז ופרוקטוז ומצוי במרבית הצמחים. תפקיד האנזים בגוף הוא להפוך את הסוכרוז ל-D-Glucose ול-D-Fructose הנספגים בקלות במערכת הדם. בתעשייה הוא משמש בייצור ממתקים וסירופים.

הסוכרוז אינו סוכר מחזר כיוון ששני הפחמנים האנומרים של הסוכרים קשורים זה לזה. עובדה זו מגינה עליו מפני הידרוליזה או חמצון על ידי אנזימים צמחיים.

האנזים מופק בדרך כלל משמרים ובעיקר מ-Saccharomyces cerevisiae. מאחר שאינוורטאז קשור בחוזקה לדופן תא השמר, הוא צריך להיחשף קודם לאוטוליזיס, או שבירה אנזימטית של דופן התא לפני קבלת האנזים המסחרי. בצורתו המקובעת אינוורטאז משמש בעיקר לניסויים. מאחר שהאנזים המסיס מצוי במחיר זול, יש יתרון כלכלי מועט לשימוש חוזר באנזים זה.

מאפייני האנזים:

*pH אופטימלי – 4.5 
*טמפרטורה אופטימלית – 55 מעלות צלזיוס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנזימים
משמר לילדים

שער גיליון
משמר לילדים היה שבועון לילדים של העיתון "על המשמר", שיצא לאור החל מ-7 בספטמבר 1945 עד 1985.

== היסטוריה ==
העיתון "על המשמר" כלל מדור לילדים בשם "שי משמר לילדים" שנערך על ידי לאה גולדברג. בשנת 1945 הוחלט לייחד לילדים עיתון נפרד. מייסד השבועון היה צבי זהר, עורך בספרית פועלים, ועורכו הראשון, שהתמנה ב-1946, היה מרדכי אמיתי. רפאל אליעז שימש כעוזרו של מרדכי אמיתי ושניהם פרסמו משיריהם וסיפוריהם בעיתון. מ-1948 ועד אמצע שנות ה-70 ערך את העיתון בנימין טנא ולצידו שלמה ניצן שהחליפו לאחר הפרישה.

השבועון היה בעל צביון ציוני סוציאליסטי וככל עיתוני הילדים בני תקופתו, היה בעל שאיפות חינוכיות ולימודיות. תוכן השבועון כלל דיווחי אקטואליה, סיפורת מקורית ומתורגמת, סיפורים בהמשכים, אגדות, שירים, חידות ותשבצים ומדורים שונים בנושאים כגון ארכאולוגיה ומדע.

השבועון נהג לפרסם יצירות ביכורים של קוראיו הצעירים, אשר חלקם זכו לפרסום בבגרותם: שיר מאת המשורר לעתיד יוסי גמזו התפרסם ב"משמר לילדים" כשהיה כותבו בן תשע, ואיל מגד פרסם בו את שירו הראשון בגיל עשר וחצי.

רבים וטובים מיוצרי התקופה תרמו מיצירתם לשבועון: לאה גולדברג כתבה עבורו, פניה ברגשטיין פרסמה בו משיריה, דבורה עומר פרסמה בו סיפורים, ושני הספרים הראשונים בסדרת חסמבה של יגאל מוסינזון הופיעו לראשונה כסיפור בהמשכים ב"משמר לילדים", החל משנת 1949. עמוס בר פרסם בו סיפורי ילדים, עוזי בן כנען פרסם בו מדור עצה והדרכה, נקדימון רוגל החל להתפרסם בזכות סיפורי ארץ ישראל שלו שהופיעו בשבועון, ותרגומים משירי הילדים של לייב מורגנטוי פורסמו בו. בין הכותבים הנוספים נכללו גם יעקב רבי והסופרים יפרח חביב, חיים אילויצקי ויהואש ביבר.

בין מאיירי השבועון היו רות שלוס, יוחנן סימון, שמואל כץ, (בין השנים 1950-1953), אריה רוטמן, נפתלי בזם, מיכל אפרת, נורית צרפתי, מאיר מוזס, יעקב גוטרמן ודני קרוון.

בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 שוק עיתוני הילדים בישראל היה רווי, ומספר הקוראים היה בירידה. באפריל 1985 התאחד השבועון עם שבועוני הילדים "דבר לילדים" ו"הארץ שלנו" לשבועון בשם "כֻּלָּנוּ", בעריכת דוד פאיאנס, שהיה בבעלות משותפת של שלושת העיתונים ("הארץ", "דבר" ועל המשמר"). השבועון הממוזג זכה תחילה להצלחה ומכר כ-40 אלף עותקים מדי שבוע, אך תפוצתו ירדה בתחילת שנות ה-90. בסוף 1991 העיתון נמכר על ידי שלושת העיתונים לחברת "צ.צ. הפקות", שהוציא לאור את העיתון המתחרה "פילון".

==לקריאה נוספת==
* רימה שיכמנטר, חבר מנייר - עיתונות ילדים ישראלית בעשור הראשון למדינה, יד יצחק בן-צבי, 2014.

==קישורים חיצוניים==
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/digitallibrary/ChildrenHistoricPress/Pages/mishmar_leyeladim.aspx גליונות סרוקים של "משמר לילדים"] באתר "עיתונות ילדים של פעם" של הספרייה הלאומית
* עינת אמיתי, [http://tarbut-yeladim.blogspot.com/2011/02/blog-post.html תולדות משמר לילדים - אוטוביוגרפיה חלקית], בבלוג "יומן מסע לחקר 100 שנות תרבות לילדים בקיבוצים", 7 בפברואר 2011
* , (סקירה במלאת עשור לעיתון האב, "על המשמר")
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:שבועונים בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
קטגוריה:השומר הצעיר
הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל

הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל היא אחת מוועדות הכנסת הלא קבועות, כלומר, היא וסמכויותיה לא מעוגנות בתקנון הכנסת.

הוועדה הוקמה לראשונה בכנסת ה-12, חודשים ספורים לאחר הקמתה של הרשות הלאומית למלחמה בסמים, ובתחילה הייתה אמורה לפעול במשך שנה אחת בלבד, כדי ללוות את פעילותה של הרשות ואת התיאום בין משרדי הממשלה בתקופה הראשונה לפעילותה. תפקידי הוועדה הוגדרו כ"ליווי הרשות למלחמה בסמים ומשרדי הממשלה העוסקים בנושא, מעקב אחר פעילותם ודרבונם, וגם סיוע פרלמנטרי בהבאת הנושא למודעות ציבורית רחבה ובפעולה לקראת יצירת משאבים להתמודדות רחבה יותר עם הנגע". בראש הוועדה, שנקראה אז, "הוועדה למלחמה בנגע הסמים", עמד עובדיה עלי.

אף שהוקמה כוועדה זמנית, בחלוף שנה לפעילותה הוחלט כי תמשיך בעבודתה עד תום כהונתה של הכנסת ה-12. היא הוקמה מחדש בכל קדנציה בכנסות הבאות. כך הוגדרו תחומי פעילותה בכנסת ה-17: "טיפול מקיף בבעיית הסמים במדינת ישראל; פיקוח על הרשויות העוסקות ומטפלות בכל נושא הקשור לנושא הסמים או הנובע ממנו; לרבות הרשויות המטפלות במניעה, אכיפה, תביעה, שפיטה, טיפול ושיקום; טיפול בכל הבעיות בחברה הישראלית הנובעות מהתמכרותם של אנשים לסם מסוכן, העבירות המבוצעות בשל הדחף לסם מסוכן, או מכל היבט אחר הקשור לסמים; שימוש בסמים מסוכנים לצרכים רפואיים". בכנסת ה-18 הוגדרו סמכויותיה כך: "שימוש בסמים ובסמים מסוכנים, לרבות לצרכים רפואיים, עבירות סמים ועבירות המבוצעות בשל שימוש בסמים מסוכנים, טיפול ושיקום לגבי נרקומנים ונפגעים מסמים, הרשות למלחמה בסמים, מדיניות ציבורית, הסברתית וחינוכית למניעת השימוש בסמים בישראל".

בכנסת ה-20 הוחלט כי חברת-הכנסת תמר זנדברג (מרצ) תהייה ראש הוועדה. זנדברג הייתה ראש הוועדה הראשונה אשר תומכת בלגליזציה של קאנביס ואף הגישה במהלך כהונתה בכנסות ה-19 וה-20 מספר הצעות חוק בנושא הקאנביס והקאנביס הרפואי.

==ראשי הוועדה==
{| class="wikitable"
!
! !!יושב/ת ראש!! תמונה !! שנים !! סיעה
|-
|1
| הכנסת ה-12 || עובדיה עלי || 14 בפברואר 1989 – 13 ביולי 1992|| הליכוד
|-
|2
| הכנסת ה-13 || רפאל איתן || 28 ביולי 1992 – 17 ביוני 1996|| צומת
|-
|3
| הכנסת ה-14 || אלי בן-מנחם || 8 ביולי 1996 – 7 ביוני 1999|| העבודה
|-
|4
| הכנסת ה-15 || טלב א-סאנע || 27 ביולי 1999 – 17 בפברואר 2003|| הרשימה הערבית המאוחדת
|-
|5
| rowspan="2" | הכנסת ה-16 || איוב קרא || 17 בפברואר 2003 – 26 ביולי 2004|| הליכוד
|-
|6|| יאיר פרץ|22 בנובמבר 2005 – 25 במרץ 2006|| ש"ס
|-
|7
| הכנסת ה-17 || נסים זאב || 27 ביוני 2006 – 24 בפברואר 2009|| ש"ס
|-
|8
| rowspan="2" | הכנסת ה-18 || מוחמד ברכה || 12 במאי 2009 – 27 בדצמבר 2010|| חד"ש
|-
|(4)|| טלב א-סאנע|27 בדצמבר 2010 – 5 בפברואר 2013|| רע"מ-תע"ל
|-
|(8)
| הכנסת ה-19 || מוחמד ברכה ||26 ביוני 2013 – 31 במרץ 2015|| חד"ש
|-
|9
|הכנסת ה-20 ||תמר זנדברג || 29 ביוני 2015 – 30 באפריל 2019|| מרצ
|-
|10
|הכנסת ה-23 ||מיכל קוטלר-וונש || 27 במאי 2020 – 6 באפריל 2021|| כחול לבן
|-
|11
|הכנסת ה-24 ||רם שפע || 26 ביולי 2021 - 15 בנובמבר 2022|| העבודה
|-
|12
|הכנסת ה-25
|בועז ביסמוט
31 בינואר 2023 -
|הליכוד
|}

== קישורים חיצוניים ==
* שידורי וידאו של [https://www.knesset.tv/committees/drugs-and-alcoholic-drinks/ הוועדה לענייני התמכרויות, סמים ואתגרי הצעירים בישראל] באתר [https://www.knesset.tv/ ערוץ הכנסת]
*[http://main.knesset.gov.il/Activity/Committees/Drugs/Pages/default.aspx דף הוועדה] באתר הכנסת

*
מאבק בנגע הסמים
קטגוריה:ישראל: סמים
ג'וניור ולס

ג'וניור ולס
ג'וניור ולס (באנגלית: Junior Wells; 9 בדצמבר 1934 - 15 בינואר 1998), נולד כעמוס בלאקמור, היה נגן מפוחית וזמר בלוז. ולס היה מהבלוזיסטים הבולטים של שיקגו, ונחשב לאחד מנגני המפוחית המשפעים בבלוז של שיקגו. הוא ניגן בין היתר עם מאדי ווטרס, הרולינג סטונז, באדי גאי, ואן מוריסון מג'יק סאם, לוני ברוקס.

==חייו==
ולס נולד בממפיס, טנסי, וגדל בארקנסו. ב-1946 הוא עבר לשיקגו. בגיל 18 החל לנגן באופן מקצועי בלהקת מאדי וטרס. בשנות השישים הוא פרץ והחל להקליט אלבומים גם כמוביל. הוא הקליט שירים שנכתבו על ידי מל לונדון ונחשבים לקלאסיקות של הבלוז האמריקאי. ב-1965 הוא הקליט את האלבום בלוז של איש ההובו, שנחשב לאלבום החשוב ביותר שלו.

==הסוף==
בשנת מותו, 1998, הספיק ולס להקליט ארבעה אלבומים, ולהופיע בסרט האחים בלוז 2000. הסרט פורסם פחות מחודש לאחר מותו. 

ולס נפטר מלימפומה לאחר מאבק של ארבעה חודשים במחלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:זמרי בלוז
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
ברבג'יה

כותרת התמונה: "האזור שהתנגד לרומאים בשנת 238 לפנה"ס, הנקודות הכתומות הן המושבות הפיניקיות באי
ברבג'יה (Barbagia) או בסרדית: Barbàgia או Barbaza, הוא אזור הררי שומם המשתרע במרחבים של רכס הרי הג'נרג'נטו (Gennargentu) במרכז סרדיניה. שטח האזור הוא 1,300 קמ"ר ובו 50,000 תושבים.

שמו של האזור מקורו מהשורש הרומאי ברברים והוא נבע מהתנגדות תושביו לשלטון הרומאי. אזור זה היה האחרון באי שקלט את ההשפעות של התרבות הלטינית. המונח ברברי ניתן על ידי בני רומא לתושבים שלא דברו בניבים לטיניים וכאלה היו בני מרכז האי.

==אזורים וערים==
אזור ברבג'יה מחולק לארבעה אזורי משנה:
* הצפוני - ברבג'יו העליונה : Barbagia di Ollolai או Barbagia Superiore
* המזרחי - מנדרוליסאי: Mandrolisai
* הדרומי - נקראת ברבג'יו המרכזית : Barbagia di Belvì או Barbagia Centrale.
* דרומית יותר - נקראת ברבג'יו התחתונה : Barbagia di Seulo Barbagia inferiore 

יש המכנים אזור מזרחי יותר על יד אוליאסטרה (Ogliastra) בשם :Barbàgia Trigònia.

האזור נכלל בנפת נואורו הערים המוכרות בו הן: אולצי (Olzai
Aritzo Gavoi, Ollolai, Fonni, Lodine, Desulo, Tonara, Orani, Orgosolo ,Oliena, Mamoiada, Belvì, Seulo, Teti (NU)|Teti, Austis, Tiana. 

ערים אלו בעלי אופי מיוחד אשר יש לו השפעה על שפתם ועל תרבותם של תושבי המקום.

==מסורת הטורפוס==
דגם במוזיאון 
באזור קיימות מסורות עתיקות אשר חודשו במטרה לעודד תיירות. אחת מהן היא ה הקרניבל באורוטלי (CARNIVAL IN OROTELLI) של הטורפוס thurpos. הוא חודש בשנת 1979 אחרי שהופסק במלחמת העולם השנייה. הטורפוס הן קבוצות מאורגנות של 20 עד 30 מבוגרים הצועדים יחד בלבוש שחור, בממנה מאורגן תוך הצגת מופע תאטרלי. הם חובשים לראשם בַּרְדָּס שחור, המכונה su gabbanu, העשוי מצמר מחוספס, אשר במקור נועד להגן על הרועים מפני הקור. הפנים צבועים בשחור אשר מקורו בשעם שרוף. הצבע השחור הוא השולט בקרניבל: הכיסוי ראש, הפנים והבגדים - הכל בשחור. הטורפוס נושאים על זרועותיהם או על כתפיהם פעמונים של פרות מרעה במספר ניכר וכבדים למשא. מתחת לגלימה הם לובשים בגדי משי ולרגליהם מגפים שחורות. במרוצת הקרניבל חשים תושבי המקום בהתרחשות אידוע חריג אשר מקורו במיתוס היסטורי המנציח טקס פולחני עתיק. צוותי הטורפוס מוזמנים לשמחות ואף להלוויות ותורמות לטקסיות האירוע.

הם נוהגים לצאת בסוף החורף בשלשות: זוג המתנהג כמו צמד שוורים ואחד המכוון אותם במושכות. הם נעצרים בדרך, פונים למסבאות ומבקשים משקה. במסגרת ההצגה הם משחקים את תפקיד הנפח הבודק את חוזק פרסתם - דבר המסמל את מר גורלם של האיכרים באזור.

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.sardiniapoint.it/7390.html CARNIVAL IN OROTELLI]
* [http://www.radiobarbagia.it רדיו ברבג'יה ונואורו]
* [https://web.archive.org/web/20051104175115/http://www.sardegnaweb.it/guida/itinenu/itine8.htm אתר תיירות לאזורים : רברג'יה ונואורו]
* [http://www.barbagiamandrolisai.it ברבג'יה מאנדרוליסאי קהילה הררית מספר 12]
* [https://web.archive.org/web/20071221151221/http://www.corobarbagia.it/ מקהלת ברבג'יה ונואורו]

קטגוריה:סרדיניה
טנטריקס

לוח טנטריקס
טנטריקס הוא משחק חשיבה אסטרטגי המבוסס על סריג משושה מופשט (אין לוח, מניחים את האריחים המשושים על השולחן).

כלי המשחק מורכבים מ-56 אריחים משושים שונים שכל אחד מהם כולל 3 קווים בצבעים שונים מתוך ארבעת הצבעים: אדום, צהוב, כחול וירוק. כל אחד מהקווים מחבר בין שני קצוות של המשושה.

מטרת המשחק היא ליצור את הקו הארוך ביותר מהצבע שבו בחר השחקן לשחק (הניקוד הניתן על לולאה גדול פי שנים מהניקוד על קו באורך זהה).

==חוקי המשחק==

כל שחקן בוחר שש אבני טנטריקס, האבנים מונחות עם הפנים כלפי מעלה כך שכל שחקן רואה את אבני המשחק של השחקנים האחרים.
השחקן הראשון מניח אבן כלשהי במרכז השולחן מתוך ששת האריחים שאצלו וקונה אריח אחר. גם בהמשך המשחק, כל פעולה של הנחת אבן על הלוח מחייבת קניית אבן אחרת. 
המשחק ממשיך בכיוון השעון, כשהשחקן הבא מתאים אבן משחק לזו שכבר נמצאת על השולחן, וכך הלאה.

===מיקום כפוי===

"מיקום כפוי" הוא כל חלל ריק הנוצר בין לפחות שלוש אבני משחק. 

תורו של כל שחקן מורכב משלושה שלבים: 

#מילוי מיקומים כפויים.
#הנחת אריח במקום חוקי על הלוח.
#מילוי מיקומים כפויים (פעם נוספת).

במשחק ובכל הפאזלים, בכל מקום שיש מגע בין אבני טנטריקס, הצבעים של כל הקווים והלולאות חייבים להתאים בדיוק. לדוגמה צבע אדום לצבע אדום, כחול לכחול וכן הלאה. אסור ליצור מיקום כפוי אשר מובילים אליו שלושה קישורים מאותו צבע. אסור להניח אבן רביעית המשיקה למיקום כפוי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:משחקי לוח
קירקוס פלאמיניוס

קירקוס פלאמיניוס (בלטינית: Circus Flaminius) היה קירקוס ברומא העתיקה, באזור שדה מרס, ששימש כאתר משחקים ומרוצים.

== היסטוריה ==
הקירקוס היה ממוקם בקצהו הדרומי של שדה מרס, בסמוך לנהר הטיבר. הקירקוס נבנה ביוזמת גאיוס פלאמיניוס בשנת 221 לפנה"ס, ובראשיתו היה מגרש שאורכו כ-500 מטרים, אשר שימש למשחקים.

החל מהמאה השנייה לפנה"ס, נבנו מבנים רבים ואנדרטאות סביב המגרש, אשר הצרו את היקפו, ובמאה השלישית נותרה כיכר שקוטרה כ-300 מטרים. בין המבנים הסמוכים היה מקדש יונו רג'ינה.

בשנת 2 לפנה"ס הוצף הקירקוס פלאמיניוס, על מנת לאפשר משחק של צייד 36 קרוקודילים על מנת לחגוג את חנוכת פורום אוגוסטוס.

בעוד שהקירקוס מקסימוס שימש כאתר המשחקים המרכזי של רומא, הקירקוס פלאמיניוס שימש למטרות שונות, כגון עצרות עם וימי שוק. סביב הקירקוס פלאמיניוס לא היו מושבי אבן.

ישנה מחלוקת בין המלומדים האם הקירקוס פלאמיניוס שימש למרוצי מרכבות. לטענת ולריוס מקסימוס המשחקים הפלביים (Ludi Plebeii) נערכו בו, אולם מקורות אחרים טוענים כי הדבר שגוי. משחקי הטאורי (ה-Ludi Taurii) לכבוד אלי השאול נערכו בקירקוס פלאמינוס לדברי אנטונינוס פיוס, במסגרתם נערכו מרוצי סוסים. משחקים אלה נערכו באתר זה בלבד.

בשל חשיבות האתר, נקרא כל האזור שסביבו בשם "קירקוס פלאמיניוס", וכן המבנים שסביבו כונו "סביב הקירקו פלאמיניו" (“in circo Flaminio”).
עד שנת 220 לפנה"ס הוקמו סביב האתר שישה מקדשים, ובהם, צפונית לאתר - מקדש עבור האל מרס.

==קישורים חיצוניים==

* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Circus_Flaminius.html סמיואל בול פלאטנר, מילון טופוגרפי של רומא העתיקה]

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:סנטאנג'לו