דיוויזיית הפאנצר להר

דיוויזיית הפאנצר ה-130 שנקראה גם דיוויזיית פאנצר להר (בגרמנית: Panzer Lehr Division) הייתה דיוויזיית שריון אשר שירתה בכוחות המזוינים של גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה, בחזית המערבית. הדיוויזיה הוקמה בדצמבר 1943 בעיקר כדי להתמודד עם הפלישה הצפויה של בעלות הברית המערביות ב-1944. פאנצר להר הייתה יחידת עילית ואחת מדיוויזיות הפאנצר (שריון) החזקות בצבא הגרמני, וקיבלה עדיפות הן באיכות כלי הנשק והן בכמות על פני מרבית דיוויזיות הפאנצר. מספרה של הדיוויזיה הוא 130.

==היסטוריה==
דיוויזיית פאנצר להר (להר - מגרמנית: הוראה, לימוד) הוקמה ב-30 בדצמבר 1943 מיחידות הדגמה ואימונים מבתי ספר לשריון בפוטסדאם וברגן סביב גרעין של מדריכים מאותם בתי ספר. פאנצר להר נשלחה לדרום צרפת בתחילת 1944, ולאחר מכן הועברה להונגריה לאימונים נוספים, שם היא קלטה לתוכה את רגימנט הפאנצרגרנדיר (חי"ר משוריין) 901. במאי חזרה הדיוויזיה לצפון צרפת, בהמתנה לפלישה הצפויה של בעלות הברית. בעת הפלישה לנורמנדי, ב-6 ביוני, פאנצר להר הייתה חלק מהעתודה האסטרטגית המשוריינת של הגרמנים במערב (קבוצת פאנצר מערב), ואחת הדיוויזיות החזקות ביותר בצבא הגרמני, וכללה 14,634 איש, 109 טנקים, 40 תותחי סער, ו-612 זחל"מים - פי שניים ממספר הזחל"מים בדיוויזיות פאנצר רגילות. ב-8 ביוני היא הובהלה לקרבות כנגד התקדמות הכוחות הבריטים והקנדים לעבר קן (הקרב על קן). פאנצר להר ספגה אבדות כבדות במערכה בנורמנדי, וכמעט שהושמדה, ועד ראשית אוגוסט 1944 כללה רק כ-20 טנקים.

הדיוויזיה נשלחה לרענון ומילוי שורותיה, ובנובמבר הועברה לחבל הסאאר, שם סייעה לקבוצת ארמיות G שהייתה נתונה למתקפות כבדות מהארמייה השלישית של ג'ורג' פטון. בדצמבר נשלחה פאנצר להר צפונה, לקחת חלק במתקפה הגרמנית המתוכננת בארדנים (הקרב על הבליטה), וסופחה לארמיית הפאנצר החמישית. ערב המתקפה בארדנים, היא הייתה מתחת לתקן באנשים, בתותחים כבדים ובנגמ"שים, וכללה רק 63 טנקים ו-15 משחיתי טנקים. לאחר פתיחת המתקפה בארדנים היא תוגברה בגדוד משחיתי טנקים כבדים מדגם יאגדפנתר.

לאחר כישלון המערכה בארדנים, שם ספגה הדיוויזיה אבדות כבדות, פאנצר להר נלחמה בהולנד כנגד ההתקדמות של קבוצת הארמיות ה-21. במהלך מבצע לאמברג'ק, ב-7 במרץ 1945, חיילים מדיוויזיית השריון ה-9 של צבא ארצות הברית השתלטו על גשר רמאגן על נהר הריין. פאנצר להר נשלחה להשמיד את ראש הגשר, אך כשלה. באותה עת, נותרו בדיוויזיה רק 300 איש ו-15 טנקים. באפריל נסוגה הדיוויזיה לחבל הרוהר, שם כותרו ונכנעו כ-300,000 חיילים גרמניים לבעלות הברית המערביות, לרבות פאנצר להר, שנכנעה לידי דיוויזיית חיל הרגלים 99 האמריקאית.

==ציוד וארגון==
כיחידת עילית בצבא הגרמני, דיוויזיית פאנצר להר קיבלה עדיפות בציוד על פני דיוויזיות פאנצר אחרות (יוצאות מן הכלל היו דיוויזיות פאנצר של האס.אס, שציודן היה עדיף). רגימנט הפאנצר של הדיוויזיה כלל את הדגמים החדישים ביותר של טנקי הפאנצר סימן 4 וה'פנתר'. בנוסף, לחיילי הפאנצרגרנדיר (חיל רגלים משוריין) היו יותר זחל"מים מדיוויזיות אחרות. 

הרכב הדיוויזיה:
*רגימנט פאנצר להר 130
*רגימנט פאנצרגרנדיר 901
*רגימנט פאנצרגרנדיר 902
*רגימנט ארטילריה 130
*גדוד סיור משוריין 130
*גדוד נגד-טנקים 130
*גדוד פלסים 130
*גדוד קשר 130
*גדוד נגד-מטוסים 311
==מפקדי הדיוויזיה==
* גנרל לויטננט פריץ ביירליין, 10 בינואר - 8 ביוני 1944
* גנרל מיור היאצינט פון שטראכוויץ, 9 ביוני - 23 באוגוסט 1944
* אוברסט רודולף גרהרד, 24 באוגוסט - ספטמבר 1944
* גנרל לויטננט פריץ ביירליין, ספטמבר 1944 - 5 בינואר 1945
* גנרל מיור הורסט נימאק 6 בינואר - 3 באפריל 1945
* אוברסט פאול פון האוסר 4 באפריל - 15 באפריל 1945

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Panzerdivisionen/PzLPD-R.htm דיוויזיית הפאנצר להר] באתר lexikon-der-wehrmacht 

==הערות שוליים==

פאנצר להר