OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עבד אל-מונעם א-ריפאעי

עבד אל-מונעם א-ריפאעי (בערבית: عبد المنعم الرفاعي; 23 בפברואר 1917 – 17 באוקטובר 1985) היה פוליטיקאי ומשורר ירדני, שימש פעמיים כראש ממשלת ירדן בסוף שנות ה-60.

==ביוגרפיה==
עבד אל-מונעם א-ריפאעי נולד ב-23 בפברואר 1917 בעיר צור שבלבנון. פעילותו הפוליטית הייתה בעיקר בתחום יחסי חוץ. הוא שימש כשגריר מטעם ממלכת ירדן בלבנון, בבריטניה, בארצות הברית ובאו"ם. באפריל 1965 הוא כיהן כיו"ר מועצת הביטחון של האו"ם. בספטמבר 1965 הוא הוחזר בפתאומיות לארצו בותקשורת נטען שהדבר היה לבקשת ארצות הברית, בגלל שא-ריפאעי נקט עמדה אנטי-אמריקאית.

בשנת 1968 שימש כשר החוץ של ירדן. מונה לראש ממשלה לראשונה ב-24 במרץ 1969, לאחר התפטרותו של קודמו בהג'ת א-תלהוני על רקע תמיכתו של האחרון בפעולות הפדאיון במדינה. כהונתו הראשונה של א-ריפאעי בתפקיד ארכה כחמישה חודשים, והוא סיים אותה ב-13 באוגוסט. החליף אותו קודמו א-תלהוני.

ההסלמה בקשר בין בית המלוכה לבין הפדאיון היא שהביאה לכהונתו השנייה של א-ריפאעי. בראשית יוני 1970, בעקבות התחלת פעילותם של הכוחות המיוחדים של צבא ירדן, אש"ף והארגונים הפלסטיניים האחרים פתחו בהתקפות כנגד השלטון והצבא. במהלך התקיפות נורו יריות על שיירת המלך חוסיין והופצץ הארמון המלכותי בעמאן. הסכם הפסקת אש נכנס לתוקף ב-10 ביוני, כאשר חוסיין נענה לחלק מדרישותיהם של הפדאיון. בין היתר חוסיין פיטר קציני צבא בכירים שהיו מקורבים לו, וכונן ממשלה חדשה שצידדה יותר בפעולות הפדאיון. בעקבות זאת א-תלהוני פוטר, ובמקומו מונה א-ריפאעי בשנית לראשות הממשלה ב-27 ביוני. ממשלתו השנייה של א-ריפאעי כללה גורמים שהיו ידועים בתמיכתם בפעולות הפדאיון, וכן אישים מן "הליכוד הלאומי" בראשות סולימאן א-נאבולסי, שתמכו בצורה מובהקת באינטרסים הפלסטיניים.

גם ממשלתו השנייה של א-ריפאעי לא האריכה ימים. היחסים עם הפדאיון הסלימו למרות ניסיונות גישור של מדינות ערב שונות. בראשית ספטמבר 1970 חטפו אנשי החזית העממית לשחרור פלסטין מטוס והנחיתו אותו בשטח ירדן, תוך שהם רומסים את הריבונות של ממשלת ירדן על שטחה. המצב החמיר כאשר ניסיונות הפשרה עם יאסר ערפאת ואש"ף כשלו. לאחר שהבין את חומרת המצב, המלך חוסיין הודיע על כינונה של ממשלת צבאית זמנית לפתרון המשבר. ב-16 בספטמבר הגיש א-ריפאעי את התפטרותו, ובמקומו מונה לראשות הממשלה הבריגדיר גנרל מוחמד דאוד.

לבד מפעילותו הפוליטית, א-ריפאעי גם היה משורר ירדני רב-פעלים. בין היתר חיבר את מילות המנון ירדן.

א-ריפאעי נפטר ב-17 באוקטובר 1985 בעמאן בירת ירדן.

==חיים אישיים==

משפחתו של א-ריפאעי הצמיחה מספר פוליטיקאים ירדנים נוספים: אחיו הבוגר סמיר א-ריפאעי כיהן שש פעמים כראש ממשלת ירדן. אחיינו (בנו של סמיר), זיד א-ריפאעי גם הוא כיהן בתפקיד זה. גם בנו של זיד, סמיר ריפאעי, כיהן כראש ממשלה.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==
* [https://pm.gov.jo/AR/ListDetails/قاعدة_بيانات_رؤساء_الوزراء/52/25 קורות חייו] באתר ראש הממשלה הירדני 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:שרי התיירות של ירדן
קטגוריה:שגרירי ירדן
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:שגרירי ירדן בארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ירדן בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שגרירים בלבנון
קטגוריה:שגרירי ירדן במצרים
קטגוריה:ילידי 1917
קטגוריה:נפטרים ב-1985
מרי לסקר

מרי וודרד לסקר (באנגלית: Mary Woodard Lasker; 30 בנובמבר 1900 - 21 בפברואר 1994) הייתה פילנתרופית ושתדלנית אמריקאית ופעילה בתחום קידום הבריאות. ממקימי החברה האמריקנית לסרטן.

== תולדות חייה ==
נולדה בוויסקונסין ולמדה תולדות האמנות באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון ובקולג' רדקליף. עד גיל 40 עסקה במכירת אמנות לגלריות וייצור ומכירה של גזרות-תפירה מוכנות מראש לנשים. בתוך כך צברה הון רב ורקמה קשרים חברתיים רבי עוצמה וחשיבות, עם שמנה וסולתה של ארצות הברית. בין חברותיה הקרובות נמנתה ליידי בירד ג'ונסון, אשת הנשיא לינדון ג'ונסון.

ב-1942 נישאה ליו"ר חברת הפרסום המצליחה לורד ותומאס משיקגו, אלברט לסקר. באותה עת הצהירה מרי שהיא "שונאת את המחלה כמו את השטן" והכריזה "מסע צלב" למיגור המחלות באמצעות תגבור המחקר הרפואי, הצבת מטרות שאפתניות וגיוס משאבים ציבוריים וגיבוי ממשלתי בקנה מידה שמעבר לפילנתרופיה של פרטים. היא ובעלה ייסדו את "קרן לסקר" המחלקת מאז 1946 את "פרס לסקר" שלעיתים קרובות מתייחסים אליו כפרס נובל האמריקאי.

ב-1948 ביצעו בני הזוג לסקר רוויזיה בגוף המיושן של החברה האמריקנית לסרטן, שפעל בתקציב נמוך ובאופן לא-ממוקד וללא חשיפה ציבורית וגיבוי של ממש. ה"לסקרים" הדיחו את ההנהלה המדעית של הארגון והפכו אותו בראש ובראשונה לגוף תעמולתי המפיץ מידע ומגייס תרומות, תוך הסתייעות בתובנות ושיטות שנשאבו מעולם הפרסום. לסקר חברה לסידני פארבר, אבי הכימותרפיה, על מנת שיתאם את הכיוון המדעי של הגוף החדש, יעדיו ומאמצי המחקר שלו.

לסקר השתדלה עבור הרחבתו ותקצובו של המכון הלאומי לבריאות.

ב-1989 קיבלה את מדליית הזהב של הקונגרס.

== לקריאה נוספת ==
* סידהרתא מוּחֶרג'י, מלכת כל המחלות: ביוגרפיה של מחלת הסרטן. (The Emperor of all Maladies: A Biography of Cancer) מאנגלית: יוסי מילוא. עם עובד 2013. . לסקר היא מגיבורי חלקו השני של הספר.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nndb.com/people/655/000205040/ רשומה ביוגרפית באתר NNDB]
* [http://profiles.nlm.nih.gov/ps/retrieve/Narrative/TL/p-nid/199 כתבים משל ועל מרי לסקר]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בריאות הציבור
קטגוריה:ארצות הברית: בריאות ורפואה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:נדבניות אמריקאיות
קטגוריה:מקבלות מדליית הזהב של הקונגרס
קטגוריה:מקבלי מדליית הזהב של הקונגרס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1994
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
קטגוריה:פרס לסקר
עצמות יוסף

דף השער של הספר, דפוס [[סלוניקי ה'שס"א]]
עצמות יוסף הוא ספר פרשנות על מסכת קידושין של התלמוד הבבלי שנכתב על ידי הרב יוסף אבן עזרא (בערך ה'ש - ה'שס"ה, סופיה), תלמידו של רבי שמואל די מדינה ורבה של סופיה בבולגריה.

הספר נחשב לאחד הפירושים הנלמדים ביותר על מסכת קידושין, וזכה להדפסות רבות. הוא נדפס לראשונה בסלוניקי בשנת ה'שס"א (1601) בדפוס אברהם בן מתתיה בת שבע ויוסף בן מתתיה בת שבת.

הרב יוסף אבן עזרא כותב בפתיח לספרו: "ספר עצמות יוסף והוא באור כללים מחודשים שהתורה נדרשת בהם, נלמדים מן המסכתא אשר היא עצם מעצמי...".
הבטוי "עצם מעצמי" שבו השתמש, לקוח מהמקורות, ומרמז על מסכת קידושין דרך החיבור הרוחני שבין איש לאשתו:

== מקור השם ==
"עצמות יוסף" הוא בטוי המופיע בפסוק בספר שמות, פרשת בשלח, כאשר בני ישראל יוצאים ממצרים ומשה מקיים את השבועה שנשבעו בני ישראל ליוסף, להעלות את עצמותיו לקבורה בארץ ישראל:

==מחידושיו==
לדבריו קטנה שעשתה שליח מדעת אביה לקבל גט מידי בעלה, נחשב הדבר כאילו אביה מינה את השליח, והגט תקף. חידוש זה הובא להלכה בספר כנסת הגדולה, ואילו בספר שער המלך חלק על חידוש זה.
== ראו גם ==
* מפרשי מסכת קידושין

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פירושי התלמוד
קטגוריה:ספרי 1601
מבצע ניצוץ (1973)

כוחות מצריים חוצים את [[תעלת סואץ]]
מבצע ניצוץ (בערבית: عملية سبارك) היה מבצע הונאה נרחב של סוריה ומצרים לקראת מלחמת יום הכיפורים, שמטרתו הייתה להטעות את המערכת הביטחונית והמודיעין הישראלי ולהגביר את גורם ההפתעה לקראת ההתקפה המתואמת ביום הכיפורים 1973. 

המבצע התרכז בכך ששני הצבאות ירכזו את הכוחות הנחוצים למתקפה בשטחי ההיערכות ושמהצד השני, ישראל לא תאמין שמדובר בהכנות למלחמה, כך שיחידות צה"ל בחצי האי סיני ורמת הגולן לא יהיו ערוכות למתקפה בסדר גודל מלא ולא תהיה התראה מוקדמת לגיוס מילואים מלא. המבצע היה מוצלח בכך שצה"ל לא היה ערוך, אף על פי שהועלתה הכוננות באופן חלקי בקווי החזית, ובאופן נקודתי תוגברו חלק מהיחידות (כמו העלאת חטיבה 7 לתגבור צפון רמת הגולן), בפועל רוב יחידות החזית לא היו ערוכות למלחמה ולא נעשו צעדים משמעותיים להגנה.

ההכנות של סוריה למלחמה נתפסו כצעדי מגננה מחשש להתקפה ישראלית, בעוד שההכנות במצרים נתפסו כתרגיל צבאי נרחב לאורך הגבול. כל זאת למרות ששני הצדדים ביצעו הכנות בהתאם לדוקטרינה הסובייטית שלפיה נלחמו (שהייתה מוכרת לישראל). בחודשים שקדמו למתקפה המשולבת, הייתה כוננות כחול לבן, ולאחר ביטולה ירד החשש בקרב צבא הגנה לישראל. 

בנוסף לכך, נכפתה דממת אלחוט בקרב יחידות הצבאות, מה שהיה עשוי בפני עצמו להדליק נורה אדומה בקרב המודיעין הישראלי, אך עם זאת תוכניות המתקפה לא זלגו באופן ישיר.

== לקריאה נוספת ==
* מבצע בדר
* מבצע משרוע 110

קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:סוריה: צבא וביטחון
קטגוריה:מצרים: צבא וביטחון
קטגוריה:מודיעין צבאי
ניצוץ
קלמן טיסה

קלמן טיסה מבורושיינו (בהונגרית: Borosjenői Tisza Kálmán; 16 בדצמבר 1830 – 23 במרץ 1903) כיהן כראש ממשלת הונגריה בין 1875 ל-1890, והיה האדם שכיהן במשרה זו במשך הזמן הארוך ביותר.

== תולדות חייו ==
במשך השנים שלאחר המהפכה ההונגרית של 1848, אותה חווה טיסה כבן 18, ביצע פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה מספר רפורמות דמוקרטיות ומודרניסטיות בהונגריה. בשיאן הועבר חוק בחירות שהתיר לשכבה דקה בת כ-6% לבחור נציגים לפרלמנט.

בבחירות הראשונות נבחר טיסה לחבר פרלמנט. ב-1875 ייסד את המפלגה הליברלית ונבחר לראש ממשלת הונגריה. עיקר המנדט של ממשלתו היה עיסוק בנושאי פנים וכלכלה. טיסה הצעיד את מדינתו למודרניזציה שלטונית ומנהלית, בלתי תלויה בזו האוסטרית. בין היתר הוקמו בתקופתו הבירוקרטיה, מערכת המיסים ההונגריים והחלת השימוש בשפה ההונגרית כשפת שלטון בתחומי השליטה ההונגריים באימפריה (במקום הגרמנית). כן פעל טיסה נגד אנטישמיות, בפרט לאחר עלילת הדם של טיסאסלר.

בנו, אישטוון טיסה, היה אף הוא ראש ממשלה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC15363/15757.htm ביוגרפיה] 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת הונגריה

קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1902
מחקר בסיסי

מחקר בסיסי (נקרא גם מחקר טהור או מדע בסיסי), בניגוד למחקר יישומי או מעשי, הוא תחום מחקר מדעי שתפקידו לחקור שאלות עקרוניות ללא מטרה יישומית וללא הכוונה. המניע העיקרי של המחקר הבסיסי הוא סקרנות, אולם תוצריו הם גוף-ידע אינטלקטואלי של רעיונות, עקרונות, שיטות ותובנות שיכול לשמש למגוון יישומים טכנולוגיים בתחומים שונים (גם רחוקים מאוד מן השאלות שהניעו את המחקר הבסיסי בראשיתו) וליצירת דיסציפלינות מדעיות חדשות. המחקר הבסיסי אינו מכוון לטובת האנושות ולא לרעתה, אלא הוא נייטרלי לחלוטין מבחינה מוסרית. כך, תוצרים של אותו מחקר בסיסי יכולים לשמש, למשל, הן למטרות "נעלות" כגון רפואה גרעינית והן ליצירת פצצת אטום.

המחקר הבסיסי מתבצע על ידי מדענים באוניברסיטאות מחקר ובמכוני מחקר ומתועד במאמרים מדעיים, כך שתובנות ומסקנות ישמשו בעתיד חוקרים אחרים, יהוו נקודות-מוצא למחקרים נוספים, יאששו או יפריכו השערות מדעיות, יזניקו רעיונות יישומיים וכדומה.

המחקר המדעי הבסיסי דורש תקציבים גדולים, לעיתים בסדרי גודל של מדינות ותאגידי ענק. עם זאת, מדובר בהשקעה בעייתית משום שאינה מבטיחה למשקיע דבר בטווח הזמן הקרוב, פרט למימון מדענים המבצעים פעילות שרובה הגדול מיותר מנקודת מבט תועלתנית. עם זאת, בטווחי זמן ארוכים יכול המחקר הבסיסי להניב תוצאות שלא שוערו כלל על ידי המממנים. כמו כן, אף שפעמים רבות רק אחוז זעיר מהניסויים מציג לבסוף תועלת ממשית, תועלת זו יכולה להתברר כפורצת דרך בטווח זמן כלשהו ולפיכך בעלת ערך שקשה למדוד אותו במונחי עלות-תועלת רגילים.

המימון העיקרי למענקי מחקר בסיסי בישראל, כשני-שלישים מסך מענקי הקרנות למחקר בסיסי, מגיע מהקרן הלאומית למדע (ISF) המממנת כ-1,500 מדענים ישראלים מדי שנה, בהיקף שנתי של למעלה מ-300 מיליון שקל. עיקר תמיכה זו ניתנת בצורה של מענקי מחקר אישיים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nsf.gov/about/history/vbush1945.htm מדע: החזית האינסופית], מכתב שכתב וניבר בוש לנשיא ארצות הברית הארי טרומן ב-1945. אחת ההתייחסויות המקיפות המגדירות את המחקר הבסיסי ואת הדרישה הפרדוקסלית מן הממשל לממן אותו בנדיבות, תוך הותרתו עצמאי ומבלי לכוונו בשום צורה.
* [http://heb.wis-wander.weizmann.ac.il/employees/מדע-בסיסי-לרווחת-האדם#.UiR_2fn0EaA מדע בסיסי לרווחת האדם], הצגת עבודות מדע בסיסי ממכון ויצמן למדע.
* [https://web.archive.org/web/20130925122631/http://isf.org.il/about.asp אודות הקרן הלאומית למדע], אתר ISF.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדע וטכנולוגיה
תאונת המסוק בנחל בזק

אנדרטת מסוק האנפה בתל אביב
תאונת המסוק בנחל בזק הייתה התרסקות מסוק מסוג בל 212, "אנפה", שהתרחשה ב-24 בספטמבר 1984, בשעת אימון. בתאונה נהרגו חמישה נוסעים ואנשי צוות, ונפצעו קשה חמשת הנוסעים ששרדו.

==התאונה==

ב-24 בספטמבר 1984 קיימה פלוגת מחזור מאי 1984 של בסיס האימונים החטיבתי של חטיבת גולני בנחל בזק תרגיל מרדף מוסק אחרי מחבלים. בתרגיל השתתפו גששים ומסוק בל 212 ('אנפה') שהיה אמור להטיס כוחות חסימה ומרדף במהלך התרגיל, בהתאם להתפתחויות בשטח. המסוק הגיע מבסיס חיל האוויר בחצרים. מפקד התרגיל היה סא"ל משה גבעתי, שהיה באותו הזמן מפקד בסיס האימונים של החטיבה.

המסוק שמספרו 035 הגיע למקום התרגיל בשעה 09.00 ובו שני טייסים ומכונאי מוטס. עלו עליו משה גבעתי ועוד חמישה לוחמים וקצין.

לאחר תדריך משותף לצוות המסוק ומפקדי התרגיל, המריא המסוק וטס מערבה בערוצו התלול של נחל בזק. לפתע נשמע רעש גריסה מתכתית מהמנוע השמאלי. טייסי המסוק ניסו להתרומם מערוץ הנחל ולחזור לנחות במקום שממנו המריאו עשר דקות קודם לכן. לפתע כבה גם המנוע השני. המסוק איבד גובה במהירות ובניסיון לבצע נחיתת אונס התרסק בערוץ הצר של הנחל. בהתרסקות נהרגו שני הטייסים, המכונאי המוטס ושני לוחמי גולני. גבעתי וארבעה לוחמי גולני נפצעו קשה.

בגלל ליקויים בתקשורת, הן בטייסת המסוקים והן בגולני, ובשל היות מקום ההתרסקות בקניון עמוק שאין אליו קשר עין משום דרך או כביש, לא נערכו אחריו סריקות במשך שעתיים. בשעה 14:00, לאחר ארבע שעות מההתרסקות, הגיע למקום ההתרסקות מסוק בל 212 עם צוות רפואי מיחידה 669.

ועדת חקירה שמינה מפקד חיל האוויר קבעה שסיבת ההתרסקות הייתה כשל במנוע וטעויות הטסה של הטייסים הצעירים.

==אנדרטאות==
בחצר המתנ"ס בשכונת נווה עופר שבתל אביב, הוקמה אנדרטה לנופלי המסוק על ידי אביו של אחד החללים, שגר בשכונה והיה פעיל במתנ"ס. האנדרטה בנויה מזנב מסוק שנתרם על ידי חיל האוויר והוצב על בסיס אבן שעליו חרותים שמות הנופלים ופרטי האסון. את האנדרטה עיצב הפסל דן רפפורט. היא נחנכה ב-24 בספטמבר 1985 במלאת שנה לאסון. באנדרטה זו שולב הזנב המקורי של מסוק 035. 

אנדרטה בסגנון דומה, הוקמה באחת הכיכרות של העיר דימונה, שם התגורר המכונאי המוטס של המסוק.

==לקריאה נוספת==
*משה גבעתי, שלוש לידות בספטמבר, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1990.
*משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, הוצאת 'רעות', תשע"ג-2013.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה בישראל
קטגוריה:חיל האוויר הישראלי: תאונות מסוקים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אנדרטאות לזכר חללי מערכות ישראל
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1984
קרשקו

קרשקו (בסלובנית: Krško, בגרמנית: Gurkfeld) היא עיירה השוכנת במזרח סלובניה, לגדת נהר סאווה. בעבר חולקה העיירה בין שטיריה תחתית (השטחים ממערב לנהר), וקרניולה תחתית (השטחים ממזרח לו). כיום משמשת העיירה כבירת אזור ספודנהפוסבסקה. דרומית-מזרחית לעיירה ממוקמת תחנת הכוח הגרעינית של קרשקו.

ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו בעיירה, מלמדים כי האזור היה מיושב בתקופה הפרהיסטורית. לאורך נהר סאווה, נמצאו ממצאים מתקופת הברונזה, מתקופת הברזל ומתקופת האימפריה הרומית ששלטה בעיירה. לאחר ימי הביניים שלטו בעיר בית הבסבורג. בין המאה ה-15 ל-17 סבלה העיירה מפשיטות העות'מאנים.

== קישורים חיצוניים == 

* 

קטגוריה:סלובניה: ערים
סיגל פרישטינה

סיגל פרישטינה (באלבנית: KB Sigal Prishtina), היא קבוצת כדורסל קוסוברית מהעיר פרישטינה, המתמודדת בסופרליגה קוסובו.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה בשנת 1970 והשתתפה בליגה היוגוסלבית. ובהמשך בליגה של קוסובו, בה זכתה באליפות הראשונה עם הקמתה ומאז נחשבת הקבוצה למתמודדת קבועה על תארים.

בעונת 2013/14 השתתפה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בליגה אירופאית, הליגה הבלקנית, בה הגיעה עד לחצי גמר הפיינל פור (שהתקיים באולמה הביתי) והפסידה לקבוצת הפועל גלבוע גליל 74-86.

הקבוצה מארחת בארמון הצעירים בעיר, המכיל 3,000 מקומות ישיבה.

== תארים והישגים ==
*הליגה הקוסוברית:
**אליפות (14): 1991, 2002, 2003, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2014, 2015, 2016, 2017, 2019
**מקום שני: 2004, 2012, 2013, 2018
**חצי גמר: 2005
*הגביע הקוסוברי:
**זכייה (15): 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2008, 2009, 2010, 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021
**גמר: 2011, 2013, 2024
**חצי גמר: 2012
*סופרקאפ קוסובו:
**זכייה (7): 2005, 2012, 2014, 2013, 2014, 2018, 2019, 2020
*הליגה הבלקנית:
**זכייה: 2015, 2016, 2024
**חצי גמר: 2014

==שחקני עבר בקבוצה==
* אלכס קארקאמו

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל קוסובריות
קטגוריה:פרישטינה
מבנה-על

מבנה-על הוא עצם מעשה ידי אדם בעל גודל עצום. לרוב המונח מתאר בניין גדול מאוד או גבוה מאוד. באופן כללי, כל פרויקט הנדסי שלצורך הקמתו נדרשו שעות רבות של תכנון, עבודה ושימוש בכלים חדשניים או בכוח עבודה רב יכול להיחשב למבנה-על.

[[החומה הגדולה של סין היא דוגמה מובהקת למבנה-על (התמונה צולמה ליד בייג'ינג בחורף)]]
[[קתדרלת שארטר היא דוגמה למבנה-על באירופה של ימי הביניים. מלבד גודלה הרב מחוננת הקתדרלה הגותית בעושר רב של פרטים, קישוטים ועיטורים.]]

דוגמאות למבני-על הם תוצרים של הנדסת מקרו או תוצרים של חקר החלל, כגון ספינת חלל או תחנת חלל. מבני-על מופיעים בהרבה סרטים וספרים מז'אנר המדע הבדיוני, דוגמת ערים שלמות שלמעשה מכוסות בקפסולת-ענק או מבנה-על שיכול לאכלס בו זמנית עשרות אלפי בני אדם ויותר מכך.

==מבני-על קיימים==
המבנים הבאים נחשבים למבני-על:
* הפירמידה הגדולה של גיזה – אחד משבעת פלאי תבל של העולם העתיק, ממבני העל הקדומים ביותר. שטח הבסיס הוא 53,000 מטר רבוע וגובה הפירמידה במקור היה 147 מטר.
* החומה הגדולה של סין הוא דוגמה מובהקת של מבנה-על מעשה ידי אדם בלבד. רוחבה מטרים ספורים, אורכה 6,352 ק"מ והיא מכסה שטח של לערך 4,160,000 מטרים רבועים.
* טרסות האורז של הקורדילרה הפיליפינית - שטח חקלאי עצום לצורך גידול אורז: 10,360 קמ"ר, שנחצב בהרים על ידי שבטים חופשיים לפני כ-2,000 עד 6,000 שנה.
* קתדרלות גותיות היו מבני העל של אירופה בתקופת ימי הביניים ובניית רבות מהן נמשכה מאות שנים. מלבד גודלן הרב הן חוננו בעושר רב של פרטים, קישוטים ועיטורים שהצריכו את עבודתם של מאות בעלי מלאכה מיומנים.
* גורדי השחקים הגדולים והגבוהים בעולם.
* מאיץ LHC כולל בנוסף למבנים אחרים מנהרה מעגלית בהיקף של 27 ק"מ ותשתית מחשבים שיכולה לטפל בכמויות מידע חסרות תקדים.
* הכבישים המהירים של סין מהווים את מערכת הכבישים המהירים הארוכה ביותר בעולם.

==מבני-על שתוכננו==

* פרויקט אטלנטרופה - מיזם הנדסי שבו תוכנן לבנות סכר הידראולי תוך כדי הצרת מצרי גיברלטר והנמכת גובה פני הים התיכון בכ-200 מטרים בממוצע.
* הכביש המהיר העולמי - רעיון להקים מערכת של כבישים מהירים שתחבר את כל שש היבשות המאוכלסות. מערכת זו תחבר גשרים ומנהרות ישנות וחדשות, ולא רק שתשפר את התחבורה הבינלאומית אלא גם תהווה תשתית לצינורות מים וגז. מערכת הכבישים הגדולה ביותר בעולם נכון להיום היא הכביש הפאן-אמריקאי, מערכת כבישים שמחברת בין יבשת דרום אמריקה לצפון אמריקה בלבד.

==מבני-על תאורטיים==

בהיסטוריה של המדע וההנדסה הועלו מספר רעיונות למבני-על, חלקם בקנה גודל עולמי ואחרים בקנה גודל אסטרונומי:
* מנוע כוכבי - מבנה-על הנמצא ליד שמש, המנצל את האנרגיה שהיא פולטת כדי להזיז אותה ואת כל העצמים הקשורים אליה כבידתית.
* כדור דייסון (מוכר גם כמעטפת דייסון) - מתייחס למבנה שמקיף לחלוטין כוכב על מנת לעשות שימוש מקסימלי באנרגיה הסולרית שלו.
* מוח מטריושקה - אוסף של כדורי דייסון הכלואים וכולאים אחד את השני, על מנת לעשות שימוש באורכי הגל השונים של האור.
* גליל אוניל - מושבת חלל שמורכבת משני מבנים צינוריים גדולים, כל אחד מסתובב בכיוון אחר על מנת לדמות שדה כבידה.
* מעלית חלל - רעיון ליצור מעלית לכוכב לכת במערכת השמש או מחוצה לה. המעלית תגיע לגובה פני הים ובמסלול ישיר תחבר בין כדור הארץ לכוכב הלכת השני.
* StarTram - רכב חלל שישוגר מכדור הארץ מתוך מסילה, כמו קרון של רכבת מגלב.

== ראו גם ==
* רשימת פלאי תבל
* שבעת פלאי תבל של העולם העתיק
* שבעת פלאי תבל של ימי הביניים
* שבעת פלאי תבל החדשים

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:מדע בדיוני
קארמין

קארמין (Karmin, מזוהים גם כ-KarminMusic) היא להקת פופ אמריקאית הכוללת את בני הזוג איימי היידמן וניק נונן. הלהקה פועלת משנת 2010, וידועה בעיקר בשירם "Brokenhearted", שהגיע למקום ה-20 במצעד בילבורד בארצות הברית.

== היסטוריה ==
איימי רנה היידמן (Amy Heidemann) נולדה בנברסקה; ניקולס לואיס "ניק" נונן (Nick Noonan) נולד במיין. השניים הכירו במהלך לימודיהם במכללת ברקלי למוזיקה שבבוסטון. שנה וחצי לאחר מכן הם התארסו ועברו לגור בדירה משותפת בבוסטון עד לסיום לימודיהם. נונן למד נגינה על טרומבון והיידמן למדה פיתוח קול. בשנת 2013 עברו השניים ללוס אנג'לס.

ב-2 ביוני 2011 חתמו השניים על חוזה הקלטות באפיק רקורדס.

במהלך השנים 2012–2013 השתתפו השניים במספר קמפיינים פרסומיים, בהם קמפיינים של חברות ההלבשה Coach, גאפ ופומה, חברת מוצרי ההיגיינה Tone, חברת האלקטרוניקה סוני, מותג המים והמשקאות DASANI, ורשת בתי הכלבו מייסיס.

בשנת 2014 השתתפו הזוג בקמפיינים לחברת מק'קפה של מקדונלד'ס וגם לחברת המזון האמריקאית הרשיז. היידמן אף לקחה חלק בסרט המצויר ריו 2, בו דיבבה דמות בשם לולו, עצלן מהאמזונאס.

מיד לאחר צאת האלבום, יצאו השניים לסיבוב ההופעות הראשון שלהם ברחבי ארצות הברית, הPulses Tour.

בראיונות רבים אמרו הזוג שלקחו השפעה רבה מפארל וויליאמס כשכתבו והלחינו את אלבומם "Pulses".

היידמן ידועה בחיבתה לקוסמטיקה ולאיפור, בעקבות כך בחודש יולי של שנת 2014 הכריזו השניים על פתיחתו של אתר הלייף-סטייל שלהם תחת השם "קארמינולוג'י" (Karminology).

האתר קארמינולוג'י נחנך ב-15 ביולי ומציע מגוון טיפים בנושא קוסמטיקה ואיתם גם מוצרים פרי פיתוחה של היידמן.

לאחר עזיבה מתוקשרת של חברת ההקלטות שלהם, אפיק רקורדס בשנת 2015 החליטו השניים ללכת בדרך עצמאית בדרך לאלבום הבא שלהם. באותה שנה הוציאו השניים את הסינגל הראשון מאלבומם החדש אותם הפיקו בעצמם בשם "Didn't know you", ובמסגרתו הודיעו על החתמה מחדש עם ענקית ההקלטות סוני.
בשנת 2016 הכריזו השניים כי תמה האלבום הצפוי לצאת, "Leo Rising" הוא אסטרולוגיה, וכי 12 השירים שבו ימותגו כמזלות אסטרולוגיים מגלגל המזלות.

בתחילת שנת 2016, הכריזה איימי על שינוי שם משפחתה לשם משפחתו של ניק - נונן, ובכך הכריזה על שנישאו.

במאי 2017, הכריזה איימי על פרויקט סולו משלה וקראה לעצמה בשם במה חדש, "Qveen Herby". באותה השנה שחררה שני מיני אלבומים שהופקו על ידי ניק וקליפים.

הצמד במהלך סיבוב ההופעות שלהם בשנת [[2015]]
==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2011: Karmin Covers, Vol. 1
* 2014: Pulses
* 2016: Leo Rising

===מיני-אלבומים===
* 2010: Inside Out
* 2011: The Winslow Sessions
* 2012: Hello

==הופעות==
=== סיבובי הופעות ===
* 2013–2014: Pulses Tour

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות פופ אמריקניות
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:צמדים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2010
אבידוזאורוס

אבידוזאורוס (שם מדעי: Abydosaurus; מילולית: "לטאת אבידוס") הוא סוג דינוזאור במשפחת הברכיוזאוריים באינפרא-סדרת הזאורופודה, שהתגלה בשנת 2010 לאחר גילוי שלד וגולגולת שנמצאו בסלעים מתקופת קרטיקון תחתון במונומנט הלאומי דינוזאור בצפון-מזרח יוטה, ארצות הברית. אורכו של האבידוזאורוס היה 18.3 מטר ומשקלו כ-14 טון.

==גילוי הסוג ותיאורו==
לסוג זה נודעה חשיבות בשל כך שהוא נמנה עם הדינוזאורים היחידים בסדרת הזאורופודה שנחקרו עצמות גולגולותיהם, והוא הדינוזאור הזאורופודי הראשון שהתגלתה גולגולת שלמה שלו, מתקופת הקרטיקון, בארצות הברית. כמו כן, הוא ידוע בשל שיניו הצרות, מכיוון שברכיוזאורים מתקופות מוקדמות יותר התאפיינו בשיניים רחבות יותר.

הסוג התגלה עם גילוי הממצא DINO 16488 בשנת 2010, שנמצא במונומנט הלאומי דינוזאור - שכולל גולגולת כמעט שלמה, לסתות תחתונות ואת ארבע חוליות הצוואר הראשונות. ממצאים נרחבים של גולגולות ועצמות השלד נתגלו באותו אתר, לרבות גולגולות חלקיות של שלושה פרטים נוספים, חלק מהאגן וחוליות הזנב המחוברות אליו, עצם השכם, עצם הזרוע ועצמות המסרק. מאובנים אלו נמצאו בסלעי אבן חול בפארק בבסיס פרט מוסאנטושט (Mussentuchit Member) שבתצורת ההר סידר (Cedar Mountain Formation), ליד מרכז המבקרים הישן של המונומנט הלאומי דינוזאור. לפי גבישי זירקון שנמצאו באבני החול ואבני הבוץ שמתחתיהם, הוערך גילם של הממצאים ב-104.46±0.95 מיליון שנה, בגיל האלביאני בקרטיקון תחתון.

על אף שהאבידוזאורוס חי כ-45 מיליון שנה לאחר הג'ירפטיטאן, הגולגולות של שני הסוגים דומות, מלבד השיניים הצרות והחדות יותר והאף הקטן יותר של האבידוזאורוס. האבידוזאורוס נבדל משאר סוגי הזאורופודים, לרבות הג'ירפטיטאן, בהבדלים קלים במבנה עצם האף והלסת העליונה, בנחיריו הקטנים יחסית, ובמאפיינים מסוימים של שיניו.

את שמו של האבידוזאורוס טבעו בשנת 2010 דניאל צ'ור (Daniel Chure) ועמיתיו למחקר. שם הסוג מתייחס למיתולוגיה המצרית: אבידוס הוא השם היווני של עיר היושבת על שפת הנילוס, שבה נקברו ראשו וצווארו של אל המוות המצרי אוסיריס. זאת בעוד שהממצא המקורי שזיהה את הסוג, הנמצא בסלעים המשקיפים על הנהר גרין, יובל של נהר הקולורדו, כלל ממצאי ראש וצוואר. שם המין המקושר לסוג הוא A. mcintoshi, לכבודו של ג'ון ס. ("ג'ק") מק'אינטוש (John S. "Jack" McIntosh), פרופסור אמריטוס לפיזיקה מאוניברסיטת וסליין (Wesleyan University), על שום תרומותיו למונומנט הלאומי דינוזאור והמחקר שהקדיש לדינוזאורים הזאורופודים.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==הערות שוליים==
<div class="mw-content-ltr"></div>

קטגוריה:ברכיוזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באמריקה הצפונית
ויליאם פיטרסן

ויליאם פיטרסן (באנגלית: William Petersen; נולד ב- 21 בפברואר 1953) הוא שחקן ומפיק אמריקאי, המוכר בעיקר כ"גיל גריסום", דמותו בתוכנית המצליחה של רשת CBS זירת הפשע CSI. בנוסף הוא מוכר כ"וויל גראהם" בסרט הצייד.

==ביוגרפיה==
פיטרסן נולד באוונסטון שבאילינוי, הוא הצעיר מבין ששת ילדיהם של ארתור פיטרסן והלן ג'ון. אביו היה ממוצא גרמני ודני, הוא עבד בעסקי רהיטים. לפיטרסן יש שני אחים ושלוש אחיות. הוא סיים את לימודיו בשנת 1972 בבית הספר התיכון בישוף קלי שנמצא בבויסי שבאיידהו. לאחר מכן פיטרסן התקבל לאוניברסיטה של מדינת איידהו בעזרת מלגת פוטבול.

בזמן שהותו באיידהו, הוא לקח שיעורי משחק ששינו את דרכו בחיים, פיטרסן עזב את האוניברסיטה בשנת 1974 והגיע אל חבל הבסקים שם למד משחק. פיטרסן התעניין בתרבות הבסקית, למד את השפה הבסקית ונתן לבתו את השם הבסקי מייטה ניריאה (אהובתי); היא נולדה בשנת 1975 ביישוב מונדרגון שבחבל הבסקים. פיטרסן חזר לאיידהו עם מטרתו להיות שחקן, והופיע בתיאטרון הסטפנוולף.

== קריירה ==
בשנת 1985, פיטרסן עשה את פריצת הדרך הראשונה שלו כאשר כיכב בסרט האקשן של ויליאם פרידקין, "לחיות ולמות בלוס אנג'לס". בשנה שלאחר מכן, בשנת 1986, פיטרסן כיכב בסרטו של מייקל מאן "הצייד", כששיחק בתור סוכן ה-FBI ויל גראהם <small>(אנ').</small>בגלל שתפקידו בסרט היה כל כך מתיש מבחינה רגשית, אחרי שלב הצילומים הוא עשה ככל שיכל כדי לפטור מעצמו את דמותו של גראהם. הוא גילח את הזקן שלו, הסתפר וחימצן את השיער שלו לבלונד. פיטרסן דחה תפקיד בסרט פלאטון של אוליבר סטון מכיוון שצולם בפיליפינים, דבר שהיה משאיר אותו רחוק ממשפחתו. במקום זאת הוא עבד בסרט הטלוויזיה של HBO משנת 1987 "Long Gone". 

פיטרסן גם הופיע כחלק מהסט של הסרט "12 המושבעים" משנת 1997, סרט זה היה רימייק לאותו סרט משנת 1957. 

בין השנים 2000 עד 2010 הוא שיחק כד"ר גיל גריסום בדרמת הפשע "CSI" של רשת CBS. ב-3 בפברואר 2009 הוא זכה לכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד, רוב צוות הסדרה CSI השתתף בטקס זה. 

בשנת 2015, הוא גילם את תפקידו של קולונל אמט דארוו בסדרת הטלוויזיה "מנהטן".

ב-9 בנובמבר 2017, עלה בבכורה המחזה של טרייסי לטס "הדקות" בתיאטרון "סטפנוולף" בשיקגו, בו גילם פיטרסן את דמותו של ראש העיר סופרבה. 

ב-2021 חזר לסדרת ההמשך "CSI: לאס וגאס" לעונה הראשונה. 

== חיים אישיים ==
לפיטרסן יש בת, מייטה (נולדה ב-1975) מנישואיו הקודמים, ולה יש שני בנים. פיטרסן התחתן עם בת זוגו ג'ינה סירון ביולי 2003. ב-5 ביולי 2011, נולדו להם תאומים, בן ובת, מפונדקאות.

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===

*
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
|1985
|לחיות ולמות בלוס אנג'לס
|
|
|-
|1986
|הצייד
|ויל גראהם <small>(אנ').</small>
|
|-
|1987
|Long Gone
|
|סרט טלוויזיה של HBO
|-
|1996
|פחד
|
|
|-
|1997
|12 המושבעים
|
|
|}
*

=== טלוויזיה ===

*
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
|1990
|The Kennedys of Massachusetts
|
|
|-
|1993
|בחזרה ליונה בודדה
|
|
|-
|2000-2010
|CSI
|ד"ר גיל גריסום
|
|-
|2007
|ללא עקבות
|
|
|-
|2015
|מנהטן
|קולונל אמט דארוו
|
|-
|2021
|CSI: לאס וגאס
|ד"ר גיל גריסום
|
|}
*

==קישורים חיצוניים==

* סוכנויות הידיעות, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/760/908.html ויליאם פיטרסן פורש מ-CSI], באתר nrg מעריב, 16 ביולי 2008

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא דני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של איידהו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
איגנסיו מטה בלנקו

איגנסיו מטה-בלנקו (בספרדית: Ignacio Matte-Blanco; 3 באוקטובר 1908 - 11 בינואר 1995) היה פסיכואנליטיקאי צ'יליאני.
== חייו ==
מטה בלנקו נולד בסנטיאגו דה צ'ילה, למד רפואה והוסמך כרופא. בשנת 1933 הוא עבר ללונדון והחל לעסוק בפסיכואנליזה תחת הדרכה של אנה פרויד ובפסיכיאטריה. בשנת 1940 הוא עבר לארצות הברית ובשנת 1943 חזר לצ'ילה. תוך זמן קצר הוא הקים בצ'ילה ארגון לפסיכואנליזה.

בשנת 1966 מטה בלנקו נסעה לאיטליה והתיישב ברומא בה נפטר בשנת 1995.

מטה-בלנקו פיתח, על יסוד התכונות של הלא-מודע על פי פרויד, מבנה מבוסס-חוקיות של הלא-מודע במטרה להסביר את הפן האי-רציונלי של המחשבה.<ref></ref> בין ספריו: "The Unconscious as Infinite Sets" ו-"Thinking, Feeling and Being".<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסיכואנליטיקאים
קטגוריה:צ'יליאנים
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1908
קטגוריה:נפטרים ב-1995
עמנואל קרסו

משלחת הפרלמנט העות'מאני אל ה[[סולטאן עבדול חמיד השני ב-1909.קרסו שני משמאל]]
עמנואל קָרָסוֹ (1862, סלוניקי, האימפריה העות'מאנית - 1934, טריאסט, ממלכת איטליה), צאצא משפחה יהודית ספרדית בסלוניקי (כעת ביוון), היה עורך דין וחבר בטורקים הצעירים.

קרסו היה חבר ולפי חלק מן המקורות אף מייסדה ולאחר מכן נשיאה של לשכת הבונים החופשיים "תחיית מקדוניה" ("Macedonian Risorta") בעיר סלוניקי והוא שהתחיל עם תנועת הבונים החופשיים באימפריה העות'מאנית. הלשכות וקבוצות סתר אחרות היו למקום מפגש אוהדי הטורקים הצעירים כולל טלעת פאשה. קרסו גם היה בין ראשוני החברים הלא מוסלמיים באיגוד החופש העות'מאני שלאחר מכן נהיה חלק של מועצת האיחוד והקידמה ונהיה לנציג סלוניקי מטעמה בפרלמנט העות'מאני. הוא סירב להתמנות לממשלה העות'מאנית אך היה אחד משלושת האנשים שהודיעו לסולטאן עבדול חמיד השני ב-27 באפריל 1909 על הדחתו מן הכס.

הוא שיתף פעולה עם ארגונים יהודיים שונים באימפריה וראה ביהודים טורקיים קודם כל טורקים ורק לאחר מכן יהודים. לאחר המלחמה האיטלקית-עות'מאנית השתתף בכתיבת החלטת ועידת שלום על העברת סלוניקי תחת פיקוח בינלאומי.

לאחר עלייתו של אטאטורק לשלטון גלה לאיטליה.

נפטר ב-1934 ונקבר בבית הקברות היהודי בארנאוטקוי, פרבר איסטמבול.

עמנואל הוא דוד של יצחק קרסו, מייסד דנונה.

==לקריאה נוספת==
אסתר בנבסה, "היהדות העות'מאנית בין התמערבות לציונות 1908 - 1920", פרק שביעי, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, 1996

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: פוליטיקאים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים טורקים
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:סלוניקי: יהודים
קטגוריה:חברי מועצת האיחוד והקידמה
קטגוריה:ילידי 1862

קטגוריה:נפטרים ב-1934
יז'י הופמן

יז'י הופמן (בפולנית: Jerzy Julian Hoffman; נולד ב-15 במרץ 1932) הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע יהודי-פולני.

==קורות חיים==
הופמן נולד ב-15 במרץ 1932 בקרקוב, פולין למשפחה יהודית אשר הוגלתה לסיביר אחרי פלישת ברית המועצות לפולין בשנת 1939. האב, זיגמונד הופמן רופא במקצועו התנדב לשרת בדיוויזיה הפולנית הראשונה על שם קוסטושקו בצבא האדום, האם - מריה שמלקס.

אחרי המלחמה יז'י הופמן חזר לפולין. למד בעיר בידגושץ'. בשנת 1955 סיים מכון ממלכתי לקולנוע במוסקבה. התפרסם בעקבות בימוי הסרטים המבוססים על ספרי טרילוגיה של הנריק סנקביץ'. חתן פרסי קולנוע רבים.

==יצירות בולטות==
* פאן וולודיובסקי (Pan Wołodyjowski, 1968)
* המבול (Potop, 1974)
* באש ובחרב (Ogniem i mieczem, 1999)
* זנכאר (Znachor, 1981)
* כשהשמש היה האל (Stara baśń: Kiedy słońce było bogiem, 2003)
* הקרב על ורשה 1920 (Bitwa warszawska 1920, 2011)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים פולנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע פולנים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1932
רפאל ברק

רפאל (רפי) ברק הוא דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל בקנדה וכמנכ"ל משרד החוץ. 

ברק נולד במונטווידאו שבאורוגוואי. התנדב בקיבוץ וב-1969 עלה לישראל. בשנים 1970 עד 1977 עבד כמדריך תיירים. הוא החל את שירותו במשרד החוץ ב-1977 כשהתקבל לקורס צוערים של המשרד. בשנים 1979 עד 1983 כיהן כמזכיר שני ומזכיר ראשון בשגרירות ישראל בלימה שבפרו. ב-1985 מונה לסגן ראש אגף כוח האדם במשרד החוץ. ב-1987 מונה לנספח לענייני תקשורת בנציגות ישראל לקהילה האירופית. ב-1991 מונה לסגן השגריר בבלגיה ובלוקסמבורג. 

כיהן כמנהל לשכת מנכ"ל המשרד וראש חטיבת התיאום. בשנים 1993–1996 שימש ברק כמתאם המגעים עם הפלסטינים לאחר החתימה על הסכמי אוסלו. באוגוסט 2000 מונה לסגן שגריר ישראל בארצות הברית ושימש כשגריר בפועל לאחר עזיבתו של דוד עברי ועד כניסתו לתפקיד של דני אילון. ב-2006 מונה לממלא מקום שגריר ישראל בצרפת, באפריל 2007 מונה לסמנכ"ל לענייני מערב אירופה ובהמשך כיהן כמשנה וממלא מקום מנכ"ל המשרד. ביוני 2011 מונה למנכ"ל משרד החוץ, כיהן בתפקיד עד מינויו לשגריר ישראל בקנדה בנובמבר 2013. בדצמבר 2016 סיים את כהונתו כשגריר ופרש משירות החוץ.

ברק בעל תואר ראשון בהיסטוריה ומדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב (1973) ותואר שני ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת תוכנית המצטיינים של קרן רוטשילד. נשוי למרים ואב לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
*[http://embassies.gov.il/ottawa/AboutTheEmbassy/Pages/The-ambassador.aspx רפאל ברק] באתר שגרירות ישראל בקנדה

קטגוריה:מנכ"לי משרד החוץ
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים ילידי אורוגוואי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:שגרירי ישראל בקנדה
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
חוות נחשים

206x206 פיקסלים
חוות נחשים הוא מתחם שבו מגדלים ומרבים מגוון רחב של נחשים. המטרות העיקריות של חוות הנחשים הן: מחקר ואיסוף ארס ליצירת נסיוב נגד ארס. בנוסף חוות נחשים רבות הן מוקד למשיכת תיירים. עיקר חוות הנחשים מצויות בסין, תאילנד וארצות הברית.

== חוות נחשים בסין ==
זיסיקיאו (子思桥) כפר במחוז ג'ג'יאנג נקרא גם "כפר הנחשים" והוא ידוע כמרכז המוביל בסין לחקלאות נחשים. המקומיים מגדלים נחשים מאז שנות ה-80. בימים אלו כ-800 אנשים עובדים בזיסיקיאו בתעשיית חקלאות הנחשים, המגדלים כ-3 מיליון נחשים בשנה. החווה מספקת נחשים חיים למסעדות מיוחדות, נחשים מיובשים או משומרים באלכוהול נמכרים ליצרנים של תרופות סיניות מסורתיות, בנוסף ישנו ייצור של יין נחשים.
בכפר ישנו מוזיאון העוסק בנחשים ומהווה מוקד תיירותי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נחשים בתרבות
קטגוריה:מתקני גידול
ג'יפני

ג'יפני בדרום הפיליפינים
גִ'יפְּנִי הוא אמצעי התחבורה הציבורית הנפוץ ביותר בפיליפינים, והוא ממלא תפקיד של מונית שירות. הג'יפני ידוע בצפיפות הנוסעים ובעיטורים ססגוניים על חוץ הרכב, והוא הפך לסמל של תרבות הפיליפינים ואמנות הפיליפינים. בשנת 1964, הוצג ג'יפני מתוצרת חברת סאראו (Sarao) הפיליפינית ביריד העולמי בניו יורק בביתן הפיליפיני כסמל לאומי.

הג'יפנים הראשונים היו כלי רכב מסוג "ג'יפ" של צבא ארצות הברית שנותרו בפיליפינים לאחר מלחמת העולם השנייה. המלה "ג'יפני" היא הלחם בסיסים של "ג'יפ" ושל "ג'יטני" (Jitney, כינוי אמריקאי למונית שרות). רוב הג'יפנים משמשים כמוניות שירות, אך ישנם ג'יפנים בשימוש פרטי המסומנים בשלטים "לשימוש משפחתי" או "פרטי" על הדלתות האחוריות של הרכב, כדי למנוע אי-הבנות. שימוש מוסדי בג'יפנים נדיר ביחס.

==היסטוריה==
כשהחל צבא ארצות הברית להתפנות מן הפיליפינים לאחר מלחמת העולם השנייה, הושארו מאות ג'יפים עודפים מאחור -- חלקם נמכרו וחלקם ננטשו. לאחר שהתחבורה הציבורית בפיליפינים נהרסה כמעט כליל במהלך המלחמה, הג'יפנים התגלו כאמצעי יצירתי ונוח לספק שירות זה.

עם הזמן, נערכו בג'יפים שינויים, כגון הוספת גג מתכת להצללה. כמו כן, עוטרו הג'יפים בלוחות כרום בצידיהם, ובעיטורים ססגוניים. המושב האחורי הוחלף בשני ספסלים ארוכים מקבילים לכיוון הנסיעה, כשהנוסעים פונים זה אל זה, כדי להגדיל את תפוסת הרכב. עם השנים, הופיעו ג'יפנים ארוכים יותר ויותר, להגדלה נוספת של הקיבולת, ומתוך הכרה בשימוש הנרחב בג'יפנים, החלה ממשלת הפיליפינים להסדיר את פעולתם. נהגי ג'יפני נדרשים לרישיונות מיוחדים, לנסוע בנתיבים מוגדרים בלבד, ולגבות מחירים קבועים. עם זאת, התשלום במזומן בלבד, וקבלות אינן מחולקות .

הג'יפנים המקוריים היו כלי רכב צבאיים תוצרת וויליס ופורד. ג'יפנים מודרניים מיוצרים ביפן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הפיליפינים: תחבורה
קטגוריה:תחבורה ציבורית
קטגוריה:הפיליפינים: תרבות
קייבי פיה

קיי.בי פיה (באלבנית: KB Peja) היא קבוצת כדורסל קוסובאית מהעיר פץ', המתמודדת בסופרליגה קוסובו וביורופקאפ.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה עם הקמת הליגה בקוסובו בשנת 1991 וזכתה בארבע אליפויות רצופות בשנות התשעים. את עונת 1996/97 העבירה בליגה השנייה עקב בעיות תקצביות. בשנת 2000 נקנתה הקבוצה על ידי איש העסקים אקרם ליוקה וחזרה להיאבק בצמרת. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה באליפות קוסובו לאחר הפסקה של 9 שנים, כשניצחה בסדרת הגמר את קבוצת סיגל פרישטינה 0-3.

הקבוצה משתתפת לסירוגין בליגה הבלקנית.

הקבוצה מארחת באולם קרגאצ'י בעיר, המכיל 2,500 מקומות ישיבה. ארגון האוהדים של המועדון נקרא "הנשרים" (Spiponjat).

== תארים והישגים ==
*הליגה הקוסובאית:
**אליפות (6): 1993, 1994, 1995, 1996, 2004, 2013
**מקום שני:(8) 2000, 2005, 2008, 2011, 2014, 2015, 2016, 2021
**חצי גמר: 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012
*הגביע הקוסובאי:
**זכייה (5): 1994, 1997, 2011, 2015, 2020
**גמר:(7) 2001, 2006, 2008, 2009, 2013, 2016, 2017
**חצי גמר: 2005, 2010, 2012
*סופרקאפ קוסובו:
**זכייה (2): 1997, 2015

*הליגה הבלקנית
**חצי הגמר: (2): 2015, 2017
==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.facebook.com/kb.peja.official הדף הרשמי בפייסבוק]

קטגוריה:קבוצות כדורסל קוסובריות
ג'ון בראונינג

ג'ון בראונינג
מקלע כבד [[M2 בראונינג]]
ג'ון מוזס בראונינג (באנגלית: John Moses Browning; 23 בינואר 1855 – 26 בנובמבר 1926) היה ממציא ומפתח כלי ירייה אמריקאי מפורסם, הנחשב לאחד ממפתחי הנשק האוטומטי וחצי-אוטומטי הטובים והחשובים בהיסטוריה. הוא המציא מגוון רב של כלי ירייה אזרחיים, סוגי תחמושת וכדורים, מנגנוני פעולה של כלי ירייה ונשק קל צבאי – רבים מהם נמצאים בשירות פעיל גם היום. על שמו רשומים 128 פטנטים.

== ביוגרפיה ==
בראונינג נולד באוגדן, יוטה, ארצות הברית. הוא בנה את כלי הירייה הראשון שלו בגיל 13 בסדנה של אביו, ורשם פטנט ראשון ב-7 באוקטובר 1879, כשהיה בין 24. הוא תכנן נשק קל בין השאר עבור חברות הנשק וינצ'סטר, FN Herstal וקולט.

בראונינג השפיע כמעט על כל תחומי הנשק החם. הוא המציא שיפורים משמעותיים למנגנון פעולה בודדת, לפעולת מנוף (lever-action, הרובה נטען באמצעות משיכת מנוף שנמצא ליד ההדק), פעולת-משאבה (pump-action, הרובה נטען באמצעות הזזה או שאיבה של התקן מתחת לקנה. מנגנון זה נפוץ כיום ברובי shotgun), רובים ורובי shotgun. תרומותיו המשמעותיות ביותר היו כנראה בתחום הנשק החם הנטען אוטומטית. הוא פיתח את האקדחים הנטענים-אוטומטית הראשונים שהיו אמינים וקומפקטים, על ידי פיתוח בריח טלסקופי, שנמצא כיום כמעט בכל אקדח חצי-אוטומטי מודרני. הוא פיתח את המקלע הראשון שהופעל על ידי גז שנפלט מהתרמיל, קולט-בראונינג מודל 1895 – מערכת שמפחיתה רתע והפכה לסטנדרט ברוב כלי הנשק החם הנטענים-אוטומטים, בעלי כוח אש גדול. בראונינג תרם גם לתחום התותחים האוטומטיים.

בין המצאותיו: אקדח קולט M1911 ששימש את צבא ארצות הברית עד 1985, אקדח FN HP (בראונינג היי-פאואר), מקלע כבד M2 בראונינג בקליבר 0.5 אינץ' שמשרת עד היום ברוב צבאות העולם, רובה בראונינג אוטומטי M1918, רובה ציד חצי-אוטומטי מהפכני בראונינג אוטו-5 ורובה וינצ'סטר מודל 1894. רוב כלי ירייה אלה נמצאים בשירות פעיל עד היום במדינות רבות בעולם, עם שינויים קטנים בלבד מהתכנונים המקוריים של בראונינג. הוא פיתח גם מספר כדורים: בהם , כדור לאקדחים ותת-מקלעים בקוטר , ו- (12.7x99 מ"מ נאט"ו) המשמש מקלעים כבדים ורובים נגד ציוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1855
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1926
אחמד א-לווזי

אחמד א-לווזי (ערבית: احمد اللوزي; 1925 - 18 בנובמבר 2014) היה פוליטיקאי ירדני וראש ממשלת ירדן.

== קורות חיים ==

אחמד א-לווזי נולד בשנת 1925 בעמאן בירת ירדן. למד בבגדאד. החל את הקריירה הפוליטית בשנות ה-50. בשנות ה-60 מונה לחבר פרלמנט. בשנת 1970 מונה לשר האוצר. ב-29 בנובמבר 1971 מונה לראשות הממשלה בעקבות ההתנקשות בחייו של קודמו וספי א-תל במצרים בידי ארגון ספטמבר השחור. מינויו נחשב למבשר שינוי המדיניות הירדנית ביחס לפלסטינים. בעוד שא-תל הנהיג מדיניות מיליטנטית והביא לסילוק הפדאיון מהמדינה בקיץ 1971, א-לווזי נקט במדיניות פייסנית כלפי אש"ף בניסיון לאחות את הקרעים שנוצרו עם הפלסטינים. בהתאם לקו זה, הודיע א-לווזי על חנינה כללית לחברי הארגונים הפלסטיניים שנעצרו במהלך ספטמבר השחור. מדיניות פייסנית זו המשיכו יורשיו של א-לווזי, והיא נמשכה עד להודעתו של המלך חוסיין על הניתוק הסופי מיהודה ושומרון בשנת 1988.

במרץ 1972 פרסם חוסיין את תוכנית הפדרציה, שמטרתה הייתה הסדרת היחסים בין הגדות במסגרת של שני מחוזות עצמאיים ושליטת-על ירדנית (יש לזכור כי בשלב זה יהודה והשומרון כבר לא היו בשליטת ירדן). כדי להפשיר את היחסים עם הפלסטינים עוד יותר, הקים א-לווזי ממשלה חדשה שבה מספר השרים הפלסטינים היה גדול יותר. ממשלתו כיהנה עד ל-26 במאי 1972. הוא הוחלף בידי זיד א-ריפאעי, מקורבו של המלך.

א-לווזי המשיך את הקריירה הפוליטית שלו במסגרת בית הנבחרים של ירדן. בית הנבחרים פוזר בנובמבר 1974 בעקבות החלטות ועידת רבאט שהקנו לאש"ף את הייצוג הבלעדי על ענייני הפלסטינים. לפי חוקת ירדן בית הנבחרים מחולק בין נבחרי יהודה ושומרון והגדה המזרחית, ולכן עריכת בחירות הייתה מעמידה את ירדן בניגוד להחלטות הליגה הערבית. כדי להחליף את בית הנבחרים המפוזר, הוקמה באפריל 1978 "המועצה הלאומית המייעצת" שהיה בה הרכב דומה לזה של בית הנבחרים. א-לווזי מונה לנשיא המועצה המייעצת הראשונה, ששימשה בתפקיד עד אפריל 1980. לאחר כינוסו מחדש בשנת 1984 א-לווזי מונה לנשיא הסנאט הירדני. בתפקיד זה שימש עד לשנת 1997. ב-6 ביולי 1997 התפטר מנשיאותו ומחברותו בסנאט.

==לקריאה נוספת==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1925
קטגוריה:נפטרים ב-2014
כמוס נחאיסי

הרב כמוס (עמוס) נחאיסי (ה'תרנ"ו, 1896, טריפולי, לוב - ה' באדר א' ה'תשכ"ה, 7 בפברואר 1965, תל אביב, ישראל) היה רב ודיין, מראשי קהילת יהדות לוב בטריפולי ולאחר מכן במדינת ישראל.

==ביוגרפיה==
===בטריפולי===
נולד בשנת 1896 בעיר טריפולי שבלוב לדוד ולג'וליה נחאיסי, וכשנולד נקרא שמו כמוס (עמוס בטריפוליטאית יהודית).

בצעירותו למד בתלמוד תורה ובישיבות בטריפולי, ובשנת 1913 הצטרף כחבר צעיר ב"חברת שומרים לבוקר" בעיר, אשר חילקה בין חבריה את לימוד התורה בעיר בשעות הלילה, מתוך אמונה כי יש צורך בקיום לימוד תורה בכל שעות היממה. שימש מגיל צעיר כרב בית הספר העברי דאר א-סרוסי, כמנהל התלמוד תורה בעיר וכראש הישיבה. כן נודע כדרשן שדרש בבתי הכנסת השונים בעיר.

נישא למרים (רמו), בתו של הרב רפאל דאבוש ונכדתו של הרב פרג'אללה דאבוש. בלבושו השתייך לזרם המודרני האיטלקי והקפיד על לבישת חליפות ובגדים מחויטים ועל חבישת כובע שולים ומתחתיו כיפה שחורה.

בשנת 1935 מונה לדיין בבית הדין הרבני בטריפולי, יחד עם הרבנים יששכר חכמון ואב בית הדין חי גאביזון, ושימש בתפקיד עד לעלייתו ארצה. היה פעיל התנועות הציוניות בלוב, ובשנת 1949 השתתף, יחד עם בית הדין והרב הראשי ללוב שלמה ילוז, בקביעת סדר תפילה ליום העצמאות בקהילת טריפולי, השונה מזו שקבעה הרבנות הראשית לישראל, וכולל גם קריאת התורה והפטרה בשחרית ובמנחה..

בין תלמידיו המובהקים נמנה הרב והח"כ פריג'א זוארץ.

===בתל אביב===
בשנת 1951 עלה הרב כמוס נחאיסי למדינת ישראל באוניית הנוסעים נגבה, זמן רב אחרי שאר בית משפחתו, מאחר שהקהילה בטריפולי סירבה לשחרר אותו מתפקידו כרב העיר בפועל.
לאחר עלייתו התיישב בתל אביב והוזמן על ידי הרבים הראשיים לעיר, הרב איסר יהודה אונטרמן והרב יעקב משה טולידאנו לשמש במועצה הדתית בתל אביב (בין היתר כרב רשם הנישואין), בנוסף כיהן כרב שכונת שיכון דן בעיר.

הרב נחאיסי נפטר בשנת 1965 ונקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. בן 69 בפטירתו. על שמו נקרא בית הכנסת לעולי לוב בנווה שרת וישיבת עטרת זקנים בשכונת רמת החייל בתל אביב. נינו, המשורר והקולנוען עמיחי חסון הקדיש לו מספר שירים בספרו "מדבר עם הבית".

==לקריאה נוספת==
* יצחק רפאל, אנציקלופדיה של הציונות הדתית, מוסד הרב קוק, 1957
* שמעון ואנונו, אנציקלופדיה ארזי הלבנון (כרך 3, עמ' 1397), יפה נוף, 2006

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים לובים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים לובים
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:פעילים ציונים בלוב
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:טריפולי: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1965
סוזן דיי

סוזן דיי, 1970
סוזן האלוק דיי (באנגלית: Susan Dey; נולדה ב-10 בדצמבר 1952) היא שחקנית עבר אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
דיי נולדה בעיר פקין שבמדינת אילינוי בשם סוזן האלוק סמית (Susan Hallock Smith). אמה, אשר הייתה אחות במקצועה, מתה מדלקת ריאות כאשר דיי הייתה בת שמונה. סוזן שינתה את שם משפחתה בהמשך לשם נעוריה של אמה.

== קריירה ==
לפני שהחלה את קריירת המשחק דיי עסקה בדוגמנות. על אף שלא היה לה שום ניסיון משחק קודם לכן, בשנת 1970 בעודה בת 17 בלבד, דיי החלה לשחק בסיטקום "משפחת פרטרידג'" בו גילמה את דמותה של לורי פרטרידג' בשנים 1970 - 1974. היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה. 

בשנת 1977 שיחקה בסרט הטלוויזיה "Mary Jane Harper Cried Last Night" בו גילמה אם צעירה עם בעיות פסיכולוגיות חמורות. בשנת 1977 דיי כיכבה לצד ויליאם קאט בסרט "First Love" בבימויו של ג'ואן דרלינג. ב-1978 גילמה את דמותה של ג'ו מארץ' בעיבוד טלוויזיוני לרומן "נשים קטנות" מאת לואיזה מיי אלקוט.

בשנת 1981 שיחקה לצד אלברט פיני בסרט המדע בדיוני "Looker" אשר נכתב ובוים על ידי מייקל קרייטון. בשנת 1986 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "אקו פארק" בו גילמה מלצרית/שחקנית אשר נאלצת לעבוד כחשפנית המבצעת מברקים מזמרים.

בשנת 1987 דיי החלה לשחק בסדרת הדרמה "פרקליטי אל איי" בתפקיד עורכת הדין גרייס ואן אואן. בשנת 1987 דיי זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקיד זה בקטגוריה כ"שחקנית בתפקיד ראשי - סדרת דרמה". דיי הייתה גם מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקיד זה בשנים 1988, 1989, 1990, ו-1991. על תפקיד זה דיי הייתה גם מועמדת לפרס אמי בקטגוריה "השחקנית הראשית המצטיינת בסדרת דרמה" בשנים 1987, 1988, ו-1989.

ב-1992 דיי הייתה מנחה אורחת בתוכנית המערכונים הקומית "סאטרדיי נייט לייב". מאוחר יותר באותה שנה דיי כיכבה ב-23 פרקים בסיטקום "Love & War".

במהלך שנות ה-90 כיכבה בשלל סרטי טלוויזיה, בהם הסרט "Lies & Lullabies" בו היא גילמה אישה בהריון שמכורה לקוקאין.

בשנת 2002 גילמה בסרט הטלוויזיה "פרקליטי אל איי: הסרט" אשר איחד מחדש את רוב כוכבי הסדרה המקורית.

בשנת 2004 השתתפה בתפקיד אורח ב-2 פרקים של סדרת הדרמה "משמרת שלישית".

== חייה האישיים ==
דיי הייתה נשואה ללני הירשאן בשנים 1976 - 1981. מנישואים אלו יש לה בת אחת, שרה הירשאן (נולדה ב-1978). בשנת 1988 נישאה למפיק ברנרד סופרונסקי.

דיי חברה כיום במועצת המנהלים של המרכז לקורבנות של אונס במרכז הרפואי על שם רונלד רייגן בלוס אנג'לס.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית ראשית בדרמה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
נאן (נהר)

נהר הנאן (בתאית: แม่น้ำน่าน) הוא נהר בתאילנד ואחד מיובליו העיקריים של נהר צ'או פראיה. נהר הנאן סובל מזיהום כבד שנוצר מהפיתוח העירוני במחוזות זרימתו.

== גאוגרפיה ==
מקורו של נהר הנאן הוא ברכס לואנג פרבנג ריינג' המחבר בין לאוס ותאילנד. הוא זורם לאורך המחוזות "נאן", "פיטסנולוק", "פיצ'יט" ו"אוטרדית". בעיר נאקון סאוואן, נפגש נהר זה עם נהר הפינג ומשילובם נוצר נהר צ'או פראיה שזורם דרומה 390 מיילים.

לנהר הנאן יובלים רבים. היובל המרכזי מביניהם הוא הנהר יום שאורכו 787 קילומטרים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:תאילנד: נהרות
דיאנה ניאד

דיאנה ניאד (באנגלית: Diana Nyad; נולדה ב-22 באוגוסט 1949), היא סופרת, עיתונאית ושחיינית מים פתוחים אמריקאית. היא התפרסמה לראשונה בשנת 1975 כאשר הקיפה את מנהטן בשחייה, מרחק של כ 48 ק"מ, בזמן שיא (גברים ונשים) של 7:57 שעות. היא טוענת להיות האדם הראשון בהיסטוריה ששחתה מהוואנה שבקובה לקי וסט שבפלורידה ארצות הברית, מרחק של 177 ק"מ, ללא סנפירים וללא כלוב הגנה נגד כרישים, בהיותה בת 64, במשך כ-53 שעות.
המשחה הזה לא קיבל הכרה ואישור של איגודי השחייה המוסמכים לכך.

בשנת 1978 השחיין וולטר פוניש מארצות הברית בן 65, הצליח לראשונה לשחות את המרחק בין קובה לפלורידה בעזרת כלוב נגד כרישים ועם סנפירים, במשך 33 שעות.
בשנת 1997 השחיינית סוזי מרוני מאוסטרליה בת 22, הצליחה לשחות את המרחק עם כלוב נגד כרישים, המספק מחסום נגד גלים ובעיות נוספות של מזג אוויר, במשך 25 שעות.

== ביוגרפיה == 
ניאד נולדה בניו יורק בשם דיאנה סניד, לברוקר מניות, ויליאם סניד ולוסי קארטיס, ולוסי וינסלו קרטיס. אביה נפטר בהיותה בת 3 ואמה התחתנה עם מפתח קרקעות יווני, אריסטוטל ניאד, שאימץ אותה. משפחתה עברה לפורט לודרדייל שבפלורידה. ניאד שהייתה הכוכבת של קבוצת השחייה בבית ספרה, סיפרה בריאיון כי במאי 1964 נאנסה על ידי ג'ק נלסון - מאמן השחייה שלה, מספר רב של פעמים.

ניאד קבעה מספר שיאי עולם בשחייה במים פתוחים.

===שחייה מקובה לפלורידה===
דיאנה ניאד בוועידה בינלאומית עם [[אנדרה אגאסי ולאנס ארמסטרונג]]
ניאד ניסתה לשחות מקובה לפלורידה 5 פעמים, וכשלה ב-4 מהם. הניסיון הראשון החל בשנת 1978 עם כלוב נגד כרישים. בגיל 30 פרשה ניאד משחייה ופתחה בקריירה טלוויזיונית מוצלחת. לאחר כ-30 שנה החליטה לנסות שוב, פעמיים בשנת 2011, בראשון היא הפסיקה בשל כאב בכתף והתקף אסתמה ובשני היא הותקפה על ידי נחיל של זן המדוזות הארסיות ביותר באוקיינוס. הניסיון הרביעי נערך ב-18 באוגוסט 2012 והופסק בשל סופת ברקים.

הניסיון החמישי לשחות מקובה לפלורידה החל ב-31 באוגוסט 2013. ניאד חבשה מסיכת סיליקון מיוחדת נגד ארס המדוזות הקטלניות. הניסיון הסתיים בחופי קי וסט ב-2 בספטמבר 2013, לאחר 53 שעות. מיד לאחר המשחה הועלו ספקות ביחס לכשירותו של המשחה על ידי שחייני מרתון פעילים ומנהלים באיגודים הרשמיים והצוות של ניאד התבקש להציג נתונים המאמתים את הצלחת המשחה ועמידתו בכל חוקי שחיית המרתון. בשנת 2022 התפרסם דו"ח מקיף על ידי איגוד שחיית המים הפתוחים העולמי (WOWSA) בו נקבע כי לא ניתן לאשר את המשחה כמשחה תקני ללא תמיכה.

חמשת ניסיונותיה של ניאד לשחות מקובה לפלורידה מתועדות בסרט התיעודי אל החוף האחר.

==ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [http://www.ted.com/talks/diana_nyad_never_ever_give_up דיאנה ניאד "Never, ever give up"], הרצאה ב-TED

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחייני מים פתוחים אמריקאים
קטגוריה:שחייניות להט"ביות
קטגוריה:ספורטאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לספורט גאה
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאיות אמריקאיות
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:בוגרי מכללת לייק פורסט
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949