OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנדראה ונדראמין

דיוקנו של אנדראה ונדראמין.
אנדראה ונדראמין (באיטלקית: Andrea Vendramin; 1393 - 5 במאי 1478) היה הדוכס ה-71 של ונציה. ונדראמין כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1476, ועד פטירתו.

== חייו ==
אנדראה ונדראמין היה היחיד מבין משפחת ונדראמין העשירה אשר כיהן כדוג'ה. אימו הייתה מריה מיקלה, והוא נישא לרגינה גראדניגו - שתיהן בנות למשפחות אצולה ונציאניות אשר רבים מבניהן כיהנו כדוג'ים.

בצעירותו עסק אנדראה במסחר, ויחד עם אחיו לוקה יבא סחורות מאלכסנדריה שבמצרים. קודם מינויו כיהן אנדראה ונדראמין כפרוקורטור ברומא.

במהלך הבחירות למינויו התחלקו קולות המועצה הבוחרת בין שני מועמדים, וביקורת רבה הוטחה בבחירה. נטען כנגד ונדראמין כי השיא את שש בנותיו תוך מתן נדוניה גדולה לשש משפחות אצולה, על מנת לרכוש השפעה במועצה ולהביא לבחירתו.

במהלך מרבית שנות כהונתו התנהלה בין ונציה לבין האימפריה העות'מאנית מלחמה על השליטה במזרח הים התיכון.

ונדרמין נפטר מהמגפה השחורה. קברו נחשב לקבר המפואר ביותר בסגנון הרנסאנס המצוי בוונציה. הקבר ממוקם בבזיליקת סנטי ג'ובאני אי פאולו שבעיר. הקבר נבנה ברובו על ידי טוליו לומברדו ואת העבודה סיים אנדרה דל ורוקיו.

לאחר מותו של אנדראה, נישאה אלמנתו לאחיו, לוקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

ונדראמין, אנדראה
קטגוריה:ילידי 1393
קטגוריה:נפטרים ב-1478
נחום טברסקי

נחום טְבֶרְסקי (ט"ו בחשוון תרמ"ה, 3 בנובמבר 1884, סְקְוִוירַה, פלך קייב, האימפריה הרוסית (אוקראינה) – 10 באוקטובר 1953, תל אביב) היה איש העלייה השנייה, פעיל ציוני במולדובה, אז חלק מהאימפריה הרוסית ומו"ל ארץ-ישראלי. מראשוני הפועל הצעיר ומייסד ביטאונה, חבר הוועד הלאומי, מנהל הוצאת שטיבל בישראל ובעל הוצאת הספרים 'נ. טברסקי'.

==קורות חיים==
טברסקי נולד בעיירה סְקְוִוירַה (Сквира) שבפלך קייב, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום במחוז קייב אוקראינה), בנם של זאב (וולוול), פעיל ציבור בקישינב (מצאצאי הבעל שם טוב ושושלת האדמו"רים מצ'רנוביל) והינדה בת משה שיכמן. גדל בקישינב. בצעירותו למד לימודי קודש, אך גם השכלה כללית. בהמשך השתתף בהקמת אגודת "צעירי ציון" בקישינב, והספרייה העברית בעיר (יחד עם יוסף שפרינצק). בשנת 1906 עלה לארץ ישראל ועבד כחקלאי בנס ציונה. בעקבות מחלתו עבר להתגורר בירושלים, ייסד את עיתון "הפועל הצעיר" ועבד כמנהל חשבונות. במהלך מלחמת העולם הראשונה נאסר על ידי השלטונות העות'מאניים. הוא הצליח לברוח מהכלא ולעבור את הגבול.

הוא נבחר לכהן בוועד הלאומי מטעם העיר תל אביב, והיה חבר הנהלת בנק הפועלים.

בשנת 1920 שימש טברסקי כציר בוועידת פראג של "צעירי ציון". שימש בתפקיד כציר בקונגרסים הציוניים מהקונגרס ה-11 עד הקונגרס ה-17. בשנת 1924 מונה טברסקי לנהל את סניף הוצאת שטיבל בישראל, ובשנת 1939 הפך לבעליה.

=== חיים אישיים ומותו ===
לטברסקי שלושה ילדים מנישואיו לעדה קיפר: עמיהוד, שרה ורות. בן נוסף, דן, נולד מנישואיו לחוה.

נפטר ב-1953 ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב ועל שמו רחוב בעיר.

בנו דן טברסקי, אשר המשיך לנהל את הוצאת הספרים טברסקי, נרצח בפיגוע בדיזנגוף סנטר בתל אביב בערב חג פורים 1996.

שולמית בת אחותו חנה הייתה אשתו של דוד ליבוביץ, הנשק של "ההגנה", מראשי וממייסדי התעשייה הצבאית במחתרת לפני קום המדינה, מפתח ה"דָוִידְקָה".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* (עם מותו)
* 

==הערות שוליים==

נחום
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:חברי צעירי ציון
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:מו"לים ביישוב
קטגוריה:פעילים ציונים במולדובה
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1884
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1953
ג'ובאני מוצ'ניגו

דיוקנו של ג'ובאני מוצג'ניגו המוצג ב[[מוזיאון קורר שבוונציה.]]
ג'ובאני מוצג'ניגו (באיטלקית: Giovanni Mocenigo; 1409 - 14 בספטמבר 1485) היה הדוכס ה-72 של ונציה. מוצ'ניגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1478, ועד פטירתו.
== חייו ==
ג'ובאני מוצ'ניגו, בן למשפחת אצולה ונציאנית ותיקה ועשירה, היה אחיו של פייטרו מוצ'ניגו אשר כיהן כדוג'ה לפני קודמו של ג'ובאני, אנדראה ונדראמין. 

במרבית שנות כהונתו כדוג'ה נלחמה ונציה באימפריה העות'מאנית שבראשה עמד הסולטאן מהמט השני, בניסיון לשמור על שליטתה במזרח הים התיכון ובייחוד באיי יוון. במקביל נלחמה ונציה באותה עת בארקולדה ד'אסטה הראשון, דוכס פרארה. ניצחונותיה של ונציה הביאו לה את השליטה מחדש בעיר רוויגו ואזור פולזינה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מוצ'ניגו, ג'ובאני
קטגוריה:ילידי 1409
קטגוריה:נפטרים ב-1485
פתאום 30

פתאום 30 (בארצות הברית: 30 Going on 13 ובאוסטרליה: Suddenly 30) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2004, מסוגת הקומדיה הרומנטית. את הסרט בכיכובה של ג'ניפר גארנר, ביים גארי ויניק.

הסרט בתקציב של 37 מיליון דולר הפתיע בקופות והכניס 96.5 מיליון. בסוף 2004 דורג "פתאום 30" כסרט המרוויח של השנה ובסקר של חובבי קומדיות רומנטיות הוא נבחר במקום השני, אחרי "כשהארי פגש את סאלי".

==עלילה==
ג'נה רינק היא ילדה לא מקובלת שחוגגת את יום הולדתה ה-13 בשנת 1987. כל רצונה הוא להיות מקובלת, למורת רוחו של חברה, מאט פילקמן. ביום הולדתה היא מזמינה את הבנות המקובלות ביותר, וביניהן "טום-טום", מלכת הכיתה. טום-טום וחברותיה מבקשות מג'נה להמתין רגע בארון, ובינתיים מסתלקות עם כל האוכל. כשג'נה מגלה זאת, היא מסתגרת בארון ומבקשת משאלה: להיות בת 30. כאשר ג'נה מתעוררת, היא מוצאת את עצמה בת 30, בדיוק כמו שרצתה. בהתחלה היא נהנית מהעניין, מאחר שמתברר לה שהגשימה את כל חלומותיה, אך בהמשך היא נוכחת לדעת שבדרך להצלחה הפכה לאדם רע ובלתי נסבל, וכל רצונה הוא לחזור להיות ילדה בת 13.

==צוות שחקנים==
*ג'ניפר גארנר - ג'נה רינק
*מארק רופאלו - מאט פלמהאף
*ג'ודי גריר - לוסי "טום טום" ויימן
*אנדי סירקיס - ריצ'רד נילנד
*קתי בייקר - בוורלי "בוו" רינק, אמא של ג'נה
*פיל ריבס - ויין רינק, אבא של ג'נה
*לין קולינס - ונדי, ארוסתו של מאט
*סמואל בול - אלכס קלרסון
*מארשה דה בוניס - ארלין
*כריסטה ב. אלן - ג'נה הצעירה
*ברי לארסון - ילדה בחבורת "שש החתיכות"
*מאז ג'ובראני

===ליהוק===
גווינת' פלטרו, הילרי סוונק ורנה זלווגר היו אמורות במקור לגלם את ג'נה (2004). אוליביה מיטשל, סלינה גומז וגבריאלה וודאד היו אמורות במקור לגלם את ג'נה (1987).

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע בזמן
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
מרקו בארבאריגו

מרקו בארבאריגו (באיטלקית: Marco Barbarigo; סביבות 1413 -14 באוגוסט 1486) היה הדוכס ה-73 של ונציה. בארבאריגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1485, ועד פטירתו, זמן קצר לאחר מכן.

לאחר פטירתו כיהן אחיו, אגוסטינו בארבאריגו כדוג'ה אחריו.

הן מרקו והן אחיו אוגוסטינו נקברו באותה כנסייה, כנסיית סנטה מריה דלה צ'ריטה (כיום גלריית האקדמיה), וקברם המפואר עוטר על ידי אמן לא ידוע, המכונה על שמם אמן תבליטי בארבאריגו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דוכסי ונציה
קטגוריה:ילידי 1413
קטגוריה:נפטרים ב-1486
אמן תבליטי בארבאריגו

תבליט של [[ישו מעשה ידיו]]
אמן תבליטי בארבאריגו (באנגלית: Master of the Barbarigo Reliefs) הוא כינויו של פסל איטלקי ונציאני אשר פעל בין השנים 1486–1515. שמו המלא ותאריכי לידתו ופטירתו אינם ידועים.

מקור כינויו ביצירה הכוללת מספר תבליטים המתארים את הכתרתה ועלייתה של מרים אם ישו לשמים, וכן את שנים עשר השליחים. תבליטים אלה, המוצגים כיום במוזיאון קא' ד'אורו שבוונציה, היו בעבר חלק ממזבח אשר ניצב בקבר המשפחתי של משפחת בארבאריגו - משפחת אצולה ונציאנית, אשר היה ממוקם בכנסיית סנטה מריה דלה צ'ריטה (כיום גלריית האקדמיה). 

הקברים פורקו בשנת 1808 אולם התבליטים נשתמרו, ובהם תבליט שיש המתאר את הדוג'ה אגוסטינו בארבאריגו כורע על ברכו, תבליט אבן גיר המתאר את תחיית המתים, ותבליט המתאר את הדוג'ה מרקו בארבאריגו.

מראה הקבר נשתמר בתחריט משנת 1692, ממנו ניתן ללמוד כי תבליטי הדוג'ים ניצבו משני צידי המזבח. מסמכים תקופתיים מלמדים כי העבודה על הקבר החלה בשנת 1486, לאחר מותו של מרקו בארבאריגו, והתבליטים הושלמו ככל הנראה בשנת 1515.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אישים שזהותם אינה ידועה
קטגוריה:הרפובליקה של ונציה: אישים
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:נפטרים על פי ויקינתונים
ג'ודי גריר

ג'ודית' תרזה אוונס (באנגלית: Judith Therese Evans; נולדה ב-20 ביולי 1975), המוכרת בשם הבמה ג'ודי גריר (Judy Greer), היא שחקנית, תסריטאית ובמאית קולנוע אמריקאית.

==ביוגרפיה==
נולדה בדטרויט, מישיגן שבארצות הברית, למשפחה נוצרית-קתולית. אמה מולי אן (לבית גריר) היא מנהלת בית חולים ונזירה לשעבר. אביה ריצ'רד אוונס הוא מהנדס מכונות. לפני לימודי המשחק שלה, גריר למדה במשך 10 שנים בבית ספר לריקוד של באני סאנפורד. למדה בתיכון על שם וינסטון צ'רצ'יל בליבוניה. בוגרת בית הספר לאמנות התיאטרון שבאוניברסיטת דיפול, ב-1997.

==קריירה==
בשנת 1999 הגיחה בתפקיד קטן בסרט הפעולה "שלושה מלכים" של דייוויד או. ראסל, לצד ג'ורג' קלוני ומארק וולברג.כמו כן בשנת 2000 שיחקה בסרט "מה נשים רוצות".

תפקידה הראשון היה בסדרת הטלוויזיה "משפחה בהפרעה" בתור מזכירה של ג'ורג' בלות'. גריר אף שיחקה במספר רב של סרטים שהצליחו בקופות כמו: "נשיקה בין חברים", "למות מצחוק","אדפטיישן", "הכפר", "פתאום 30", "מארגנת החתונות", "27 שמלות", הפטיש העברי" ו"הטורניר".

בשנת 2006 היא גילמה את אקורדו בקומדיה המוזיקלית "אמריקן דרימז" לצד מנדי מור ויו גרנט.

בשנת 2008 היא השתתפה בסדרת הטלוויזיה "היועצת" בתפקיד הראשי, אך הסדרה ירדה מהמסכים לאחר שבעה פרקים. ב-2009 עד 2011 דיבבה בסיטקום האנימציה "גלן מרטין, DDS" שיצרו מייקל אייזנר ואריק פוגל ושודרה בניקלודיאון.

בשנת 2011 הופיעה גריר בסדרה "מד לאב" לצידה של שרה צ'וק וג'ייסון ביגס.
בנוסף, בשנת 2011 חזרה גריר לסדרה שני גברים וחצי בתפקיד בריג'ט שמידט, גרושתו של וולדן שמידט (אשטון קוצ'ר), ובשנת 2007 שיחקה גריר בסדרה את הדודה מיירה לשני פרקים.

בשנת 2015 היא שיחקה בסרט המדע הבדיוני שובר הקופות ״עולם היורה״ כקארה מיטשל, אחותה של קלייר (ברייס דאלאס הווארד) ואמם של זאק (ניק רובינסון) וגריי (טיי סימפקינס) ובסרט אנטמן בתפקיד מגי, גרושתו של סקוט לאנג (פול ראד). באותה שנה גילמה מלהקת בסרט "הפמליה" אשר מבוסס על הסדרה המצליחה באותו שם ששודרה ברשת HBO, ושיחקה לצד לילי טומלין בדרמה הקומית "סבתא" בבימויו של פול וייץ.

בנובמבר 2016 שיחקה בסרט הדרמה "כל מה שהיה לנו" (All We Had) שביימה קייטי הולמס וגם משחקת בתפקיד ראשי.

ב-2017 שיחקה בסרט "כוכב הקופים: המלחמה", הסרט התשיעי בסדרת "כוכב הקופים" המבוססת על הרומן מאת פייר בול.

== חיים אישיים ==
משנת 2011 היא נשואה למפיק הטלוויזיה דין אי. ג'ונסן.

ב-2014 סיפרה שהחלה לעשות מדיטציה טרנסצנדנטלית.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===

=== טלוויזיה ===

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:במאיות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע אמריקאיות
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:שני גברים וחצי
קטגוריה:כותבות זיכרונות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דה פול
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
אגוסטינו בארבאריגו

אגוסטינו בארבאריגו (באיטלקית: Agostino Barbarigo; 1420 לערך - 20 בספטמבר 1501) היה הדוכס ה-74 של ונציה. בארבאריגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1486, ועד פטירתו.

==ביוגרפיה==

אגוסטינו נבחר לתפקיד הדוג'ה לאחר פטירתו של קודמו, אחיו, מרקו בארבאריגו. שניהם יחד ידועים, בין היתר, בזכות קברם המפואר שנעשה על ידי אמן לא ידוע, אשר נקרא על שם היצירה - אמן תבליטי בארבאריגו.

בתקופת כהונתו, בשנת 1496 יזם אגוסטינו את הקמת הקואליציה של ערי איטליה במטרה להביא לנסיגת כוחותיו של שארל השמיני, מלך צרפת מאיטליה. נסיגה שהחלה בעקבות ניצחון האיטלקים קרב פורנובו.

בתקופת כהונתו השתלטה ונציה על שטחים ברומנה שבאטליה, וספחה את האי קפריסין.

בראשית שלטונו שמר על יחסים טובים עם סולטאן האימפריה העות'מאנית באיזיט השני, אולם היחסים התערערו החל משנת 1492 ומלחמה בין ונציה לבין האימפריה פרצה בשנת 1499 עת נאסרו הסוחרים הוונציאנים באיסטנבול וכוחות עות'מאנים פלשו מבוסניה לעבר דלמטיה וצרו על זארה. בקרב זונקיו נחל הצי הוונציאני תבוסה, ולפנטו עברה לשלטון העות'מאנים, ובמהרה גם מודונה וקורוני נכבשו. אובדן איים אלה אשר היוו תחנות עבור צי הסוחר הוונציאני בדרכו למזרח הים התיכון ולארצות המזרח התיכון פגעו בסחר הוונציאני.

לאחר ארבע שנות מלחמה, נחתם בשנת 1503 הסכם שלום, אשר אפשר לוונציה לשלוט בנַאפְפְּלִיוֹ שבמוראה, בפטרס ובמונמבסיה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נפטרים ב-1501
קטגוריה:ילידי 1420
קטגוריה:דוכסי ונציה
שטח פרטי פתוח

שטח פרטי פתוח (בראשי תיבות: שפ"פ) הוא מושג תכנוני המציין שטח פתוח לציבור הנמצא בבעלות פרטית שאינו מיועד לבנייה. בשטח פרטי פתוח קיימת לבעליו הזכות לבחירת אופי הפיתוח והגינון של השטח זאת בשונה משטח ציבורי פתוח שהקמתו ותחזוקתו מוטלות על גוף ציבורי כגון רשות מקומית או עירייה.

שפ"פ מתוכנן בדרך כלל בצמוד למגרש אחר שלגביו זכויות בניה (כגון חלקת מגורים, מסחר ומשרדים) ייתכן גם שפ"פ שמהווה חלק מפארק באזור מגורים ואף שפ"פ שהוא חלק מרחוב. השטח הפרטי הפתוח משפיע על אופיו של החלל הציבורי ועל צפיפות המגורים במקום.

השפ"פ יופיע בדרך כלל בתוכנית בניין עיר כמגרש צבוע בצבע ירוק בהיר עם מסגרת בצבע ירוק כהה. לחלק קטן משטחי השפ"פ נקבעות זכויות בניה בשיעור נמוך של אחוזים אחדים. לעיתים אף מתאפשר ניצול הזכויות לשימוש בעל אופי מסחרי כגון קיוסק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* שירה לובודה ליכטנבאום וגלעד רוזן, [https://fips.huji.ac.il/sites/default/files/floersheimer/files/rosen_lichtenbaum.pdf טרגדיית השפ"פים: אסטרטגיות מוניציפליות לניהול שטחים פתוחים משותפים באזורי מגורים], ירושלים: מחקרי פלורסהיימר, יולי 2018

קטגוריה:שטחים פתוחים
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
קטגוריה:שימושי קרקע
חלילית אירית

מספר דוגמאות לחליליות איריות
דוגמה לנגינה בחלילית אירית בעלת צליל נמוך (מכונה low whistle)
חלילית אירית (באנגלית: tin whistle או penny whistle או Irish whistle או פשוט whistle, מכונה גם Clarke London Flageolet) היא חלילית עשויה צילינדר דק (קיים גם בצורה קונית) מעץ או מתכת. כיום מיוצרת בעיקר ממתכת ומכאן שמה (Tin הוא פח). 

אל הצילינדר מחוברת הפיה דמוית המשרוקית (whistle) אשר לרב כיום עשויה פלסטיק (מלבד בכלים מסורתיים או יקרים יותר שם היא עשויה מתכת או עץ). לחלילית האירית שישה חורים בגדלים משתנים על-פי הסולם בו נבנתה החלילית כאשר רוב החליליות הן בסולם D (רה מז'ור) מאחר שזהו הסולם הנפוץ ביותר במוזיקה האירית.
בכל חלילית ניתן לנגן רק סולם אחד ללא אפשרות להחליף סולם תוך כדי נגינה

== הנגינה בחלילית האירית==
ניתן לנגן שתי אוקטבות בחלילית. האוקטבה הגבוהה נוצרת באותו אצבוע כמו בנמוכה, ובנשיפה חזקה יותר עד ל"שבירת" הצליל. הבסיס אמנם פשוט אך כדי לקבל את האפקטים והצליל הייחודי של המוזיקה הקלטית ישנן מספר טכניקות מוכרות אשר משולבות תוך כדי הנגינה. באנגלית אפקטים אלו נקראים cuts, rolls, strikes, slides וכו'. אלו דרכים שונות לסתום ולשחרר חורים נוספים לצליל המנוגן במהירות ובכך ליצור צליל מתגלגל ומהיר יותר. 

==ראו גם==
* חליל אירי

==קישורים חיצוניים==

*[https://xpr.digitalwords.net/katalogo/fead%c3%b3g קָלִילִית אִירִית], ספר לימוד חופשי וחינמי לחלילית אירית בעברית, ובו כמאתיים מנגינות, מתוכן כשבעים שירים עבריים
*
*
*[https://thesession.org The Session], אתר קהילתי ותיק המרכז תווים ומידע אודות מנגינות איריות

קטגוריה:כלי נשיפה מעץ
איטרבי

איטרבי (Ytterby) הוא כפר באי השוודי רסארה (Resarö) שבמחוז סטוקהולם.
שם הכפר ניתן למכרות המפורסמים הנמצאים בקרבתו, שם התגלו רבים מיסודות נדירים שקיימים על פני כדור הארץ. לא פחות מארבעה יסודות קרויים על שם הכפר: איטריום, איטרביום, טרביום וארביום.

שמות של ארבעה יסודות נוספים נקבעו עקב גילויים הראשוני במכרות ליד הכפר: גדוליניום, הקרוי על שם המינרל גדוליניט שהתגלה במכרות איטרבי על ידי יוהאן גדולין; הולמיום, שמה הלטיני של סטוקהולם, המחוז בו נמצאים המכרות; סקנדיום, על שם סקנדינביה ותוליום, הקרוי על שם "תולה", שמם הלטיני של המדינות הנורדיות.

בשנת 1989 הציבה האגודה האמריקנית הבינלאומית למתכות שלט בכניסה למכרה המציין את המכרה כ"נקודת ציון היסטורית".

==קישורים חיצוניים==
* 

שלט של האגודה האמריקנית הבינלאומית למתכות (ASM) המוצב בכניסה למכרות ומציין את ייחודו ההיסטורי.

קטגוריה:שוודיה: יישובים
גלישת מספר

גלישת מספר במד מרחק
במחשבים, גלישת מספר, היא בעיה הנגרמת על ידי שימוש במספר מועט מדי של סיביות לייצוג מידע כלשהו. ברוב המחשבים, בעת ביצוע פעולה הגורמת לגלישה, יישמרו הסיביות הפחות משמעותיות של התוצאה והספרה המשמעותית ביותר תאבד (תופעה זו נקראת "קיטום").

במעבדים מסוימים, ניסיון להגדיל את המספר מעבר לתוצאה המקסימלית המתאפשרת יחזיר את אותה תוצאה מקסימלית (תופעה זו נקראת "ספיגה"). גלישה עשויה להתבצע באמצעות הגדלת מספר מעבר לערך מקסימלי כלשהו (באמצעות פעולות חיבור או כפל, למשל) ואז נקראת הגלישה "גלישה מלמעלה" (Overflow), או באמצעות הקטנתו מתחת לערך מינימלי כלשהו (באמצעות פעולות חיסור או חילוק, למשל) ואז נקראת הגלישה חמיקה או "גלישה מלמטה" .

גלישה עלולה לגרום לתוצאות לא רצויות, בהתאם לסוג המשתנה בו קרתה הגלישה. בשפות תכנות לא בטוחות עלולה הגלישה לגרום לגלישת חוצץ ולהקטין את אמינות המערכת ובטיחותה.

שיגור הניסוי הראשון של משגר הלוויינים אריאן 5, ב־4 ביוני 1996, הסתיים בהשמדה עצמית 40 שניות לאחר שהחל, כתוצאה מבאג של גלישת מספר במחשב הניווט של המשגר. הבאג נגרם כתוצאה מניסיון להעביר מספר בן 64 סיביות בנקודה צפה למספר שלם בן 16 סיביות; ניסיון שגרם להפסקת פעולתו של המחשב.

==ראו גם==
* עיגול (אריתמטיקה)
* באג 2000
* באג 2038
* 2,147,483,647

==הערות שוליים==

קטגוריה:באגים
קטגוריה:קידוד נתונים
ניקולאי פרז'וואלסקי

ניקולאי מיכאילוביץ' פרז'וואלסקי (12 באפריל 1839 - 1 בנובמבר 1888) היה מגלה ארצות וביולוג רוסי, בין החוקרים הבולטים של מרכז אסיה.

==ביוגרפיה==

נולד בשנת 1839 בכפר קימבורובו במחוז סמולנסק במשפחת קצין בגמלאות בשם מיכאיל קוזימיץ' פרז'וואלסקי (מת בשנת 1846). האם הייתה ילנה אלקסייבנה לבית קרטניקוב. יישוב הולדתו של פרז'וואלסקי שכן כ-4 ק"מ מהכפר מריגינו, שבו הוצב אות הנצחה. עם סיום בית הספר החל את השירות הצבאי.

משפחת פרז'וואלסקי השתייכה לאצילים מהשלאכטה הפולנית, שהחזיקו בסמל ההרלדי "קשת" והצטיינו בכיבוש פולוצק בעת המסע הצבאי של מלך פולין סטפאן באטורי נגד איוואן האיום. אחד מאבותיו של פרז'וואלסקי היה לוחם קוזקי מזפורוז'יה בשם קורניל אניסימוביץ' פארובלסקי ששירת את הכתר הפולני ושינה את שמו ל"פרז'וואלסקי". הוא הצטיין בימי מלחמת ליבוניה. בן משפחה אחר, לאון פרז'וואלסקי התגייס לצבא הפולני בפרובינציית ויטבסק בשנת 1698. במאה ה-19 התיישבה המשפחה בפלכים סמולנסק וויטבסק באימפריה הרוסית. הסב של ניקולאי פרז'וואלסקי התחנך בבית הספר הישועי בפולוצק אולם הפסיק את לימודיו שם, נמלט, המיר את דתו לנצרות האורתודוקסית ואימץ את השם קוזמה פומיץ'.

בשנת 1867 פרז'וואלסקי נשלח למזרח הרחוק הרוסי. במהלך המסע חקר את אזור נהר אוסורי.

בשנת 1871 התחיל את מסעו הראשון למרכז אסיה. הוא יצא מבייג'ינג לכיוון מזרח. במהלך המסע חקר את הרי סומה-הודי ואין-שאן כמו כן חקר את מקורות נהר היאנגצה. בהמשך הלך לכיוון טיבט ודרך מדבר צאידם הגיע למקורות היאנגצה. בשנת 1873 חצה את מדבר גובי וחזר לאחר מסע של כ-12 אלף ק"מ במהלך 3 שנים. במהלך המסע הוא אסף כ-5,000 צמחים, 1,000 ציפורים, 3,000 חרקים וכו'.

בשנת 1876 התחיל מסע נוסף דרך הרי טיין שאן לכיוון אגם לופ נור. באזור זה חקר, בין היתר, את נדידת הציפורים וחקר צפרות ככלל.

בשנת 1879 התחיל מסע חדש לכיוון טיבט. אך אף על פי שהיה רק כ-200 ק"מ מהעיר להסה הוא נאלץ לחזור בגלל המהומות שהיו במקום.

בשנת 1883 החל המסע הרביעי לאזור. הפעם חקר את הרי טיבט ומקורות נהר היאנגצה. המסע הסתיים בשנת 1886 באזור אגם איסיק קול.

פרז'וואלסקי נפטר מטיפוס זמן קצר לפני תחילת המסע החמישי למרכז אסיה.

במהלך המסעות צוירו מפות רבות והוא גילה מספר בעלי חיים (סוס פרז'וואלסקי, אייל ת'ורולד, צבי יעלי פרז'וואלסקי, יאק הבר, גמל דו-דבשתי החי בטבע, פרוש פרז'וואלסקי, הדב הטיבטי) וכן נאספו אוספים עשירים של החי והצומח באזור הנחקר.

לזכר המורשת שלו מחלקת החברה הגאוגרפית הרוסית מדליה על שמו.

בשנת 1951 צולם סרט על חייו בבימויו של סרגיי יוטקביץ'.

עד שנת 1992 נקראה העיר קרקול שבקירגיזסטן פרז'וואלסקי, על שמו של ניקולאי פרז'וואלסקי.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מגלי ארצות רוסים
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:רוסים ממוצא פולני
קטגוריה:רוסים ממוצא אוקראיני
קטגוריה:אישים שעל שמם בעלי חיים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1839
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1888
קריסטל אייג'

קריסטל אייג (אנגלית: Crystal Age) היו להקת דת' מטאל שוודית שפעלה בשנים 1993 - 1995.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה ב-1993 על ידי הגיטריסט אוסקר דרוניאק שעזב את להקת הדת' מטאל צרמוניאל אות' (Ceremonial Oath), יחד עם האסה נילסן ומוֹזאֶז ג'ונתן. הם הקליטו גרסת כיסוי לשיר דמג' אינק (Damage Inc) של להקת מטאליקה, כחלק מאלבום המחווה "מטאל מיליטיה" (Metal Militia).
ב-1995 הלהקה הוציאה לאור את אלבומה היחיד, אלבום הקונספט, Far Beyond Divine Horizons. בניגוד להרבה להקות מטאל, שמשלבות נושאי פנטסיה בשיריהן, קריסטל אייג' משלבים מדע בדיוני בשיריהם. לאחר מכן הלהקה פורקה מכיוון שאוסקר דרוניאק החליט להתמקד בהאמרפול (Hammerfall).

== דיסקוגרפיה ==
* Promo '94 - 1994 (דמו) 
* Far Beyond Divine Horizons - 1995 (אלבום מלא)

== הרכב ==
* Oscar Dronjak - שירה, גיטרה
* Moses Jonathan - גיטרה
* Fredrik Larsson - באס
* Hans Nilsson - תופים

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות שוודיות
הפרדוקס של בורלי-פורטי

הפרדוקס של בּוּרָלִי-פוֹרְטִי הוא פרדוקס שהציע המתמטיקאי האיטלקי צֶ'זָארֶה בּוּרָלִי-פוֹרְטִי בשנת 1897.
הפרדוקס מראה כי אוסף כל הסודרים גדול מכדי להוות קבוצה בתורת הקבוצות, בדומה לפרדוקס קנטור שניתן להסיק ממנו שאוסף כל הקבוצות גדול מכדי להוות קבוצה.

== הוכחה==
נניח בשלילה שהסודרים מהווים קבוצה A, עם סדר ההשוואה הרגיל. לפי התכונות היסודיות של הסודרים, הקבוצה A סדורה היטב, ויש סודר p המתאים לה. כמו כן לפי הגדרת A הסודר p שייך לה והוא גם איזומורפי לקבוצת כל הסודרים ב-A שקטנים מ-p, שהיא קטע התחלי אמיתי של A. כלומר קיבלנו ש-p איזומורפי גם לקבוצה A וגם לקטע התחלי אמיתי שלה. זוהי סתירה משום שקבוצה סדורה היטב אינה איזומורפית לאף קטע התחלי אמיתי שלה.

== ראו גם ==
* הפרדוקס של ראסל

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

בורלי פורטי
קטגוריה:תורת הקבוצות
איאן הולם

סר איאן הולם קאתברט (באנגלית: Ian Holm Cuthbert; 12 בספטמבר 1931 – 19 ביוני 2020) היה שחקן קולנוע ותיאטרון אנגלי, זוכה פרס טוני ופרס באפט"א והיה מועמד לפרס אוסקר ולפרס אמי.

== ביוגרפיה ==
הולם נולד במזרח לונדון להורים ממוצא סקוטי, ג'ן וילסון, אחות במקצועה וג'יימס הראווי קות'ברט, שעבד בבית חולים פסיכיאטרי מקומי. הולם למד בבית ספר סיגוול באסקס ולאחר מכן התקבל לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה, אותה סיים בהצטיינות בשנת 1953.

== קריירת משחק ==
לפני שפנה לתחומי הטלוויזיה והמשחק כיכב הולם ברחבי העולם בלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1965 גילם במחזה "מלחמות השושנים" את דמותו של מלך אנגליה ריצ'רד השלישי.
בשנת 1967 זכה בפרס טוני על תפקידו במחזה "השיבה הביתה" מאת הרולד פינטר. לפרסום הראשוני שלו בתחום הקולנוע זכה בזכות תפקידיו בסרטים "Oh! What a Lovely War" ,"מרי, מלכת הסקוטים", "ניקולס ואלכסנדרה" ו"וינסטון הצעיר".

ב-1969 זכה בפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה על תפקידו בסרט "The Bofors Gun". לאחר מכן הופיע בסדרות טלוויזיה "ישו מנצרת", בה גילם את אחד מהצדוקים, ובסדרת ה-BBC "הבנים האבודים".

תפקידו ההוליוודי הגדול הראשון היה במותחן המדע-בדיוני של רידלי סקוט "הנוסע השמיני". בשנת 1981 היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, ובנוסף זכה בפסטיבל הקולנוע בקאן וזכה בשנית בפרס באפט"א, על תפקידו בדרמת הספורט ההיסטורית "מרכבות האש".

בהמשך שנות ה-80 הופיע בסרטו של טרי גיליאם "ברזיל", גילם את דמותו של לואיס קרול בסרט "חלומה של ילדה", שיחק בסרט "הנרי החמישי" שמבוסס על חייו של הנרי החמישי, מלך אנגליה, בסרט "גרייסטוק: האגדה של טרזן מלך הקופים" ובסדרה "Game, Set, and Match". 

ב-1990 שיחק הולם בסרטו של פרנקו זפירלי המבוסס על המחזה "המלט". ב-1994 השתתף בסרט המבוסס על המחזה "טירופו של המלך ג'ורג'". ב-1997 שיחק בסרט המדע בדיוני של לוק בסון "האלמנט החמישי". בשנת 1999 השתתף בסרט "המלך ליר", המבוסס על המחזה של ויליאם שייקספיר ובסרטו של דייוויד קרוננברג "אקזיסטנז".

בשנת 2001 שיחק בפנטזיה "שר הטבעות: אחוות הטבעת", שבה גילם את דמותו הספרותית של בילבו בגינס. ובסרט "The Last of the Blonde Bombshells". הוא שיחק במותחן הפעולה ההיסטורי "ממעמקי הגיהנום". ב-2003 שיחק בחלק השלישי בטרילוגיית סרטי שר הטבעות "שר הטבעות: שיבת המלך", באותו תפקיד.

בשנת 2004 כיכב בסרט האסונות הבדיוני של רולנד אמריך, "היום שאחרי מחר" ובסרטו של מרטין סקורסזה "הטייס". ב-2005 שיחק בדרמת הפעולה "שר המלחמה". ב-2007 השתתף בקומדיית האנימציה המצליחה "רטטוי", הולם דיבב את דמותו של סקינר, הבעלים של מסעדת "גוסטו", שהייתה דמות הנבל הראשית של הסרט.

== חיים אישיים ==
הולם היה נשוי ארבע פעמים במהלך חייו. נישואיו השלישים היו ב-1991 לשחקנית פנלופי וילטון יחד הם הופיעו במספר סדרות בריטיות מקומיות, הזוג התגרש ב-2001.

להולם יש שלוש בנות ושני בנים, משלוש נשים.

הולם הצטרף למסדר האימפריה הבריטית בשנת 1990 וקיבל תואר אבירות בשנת 1998 על תרומתו לתחום הדרמה.

בשנת 2001 חלה הולם בסרטן בלוטת הערמונית והחלים. הולם נפטר ב-19 ביוני 2020 בגיל 88.

== פילמוגרפיה ==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:אישים זוכי פרס אוליבייה
קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:חברי התיאטרון המלכותי הלאומי
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2020
אטרייה (כוכב)

אטרייה (Atria - ראשי התיבות של ציון באייר של הכוכב Alpha Trianguli Australis או α במשולש דרומי) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים משולש דרומי והוא גם אחד מהכוכבים הבהירים בשמי הלילה. מבין הכוכבים הבהירים הוא השני בקרבתו לקוטב השמימי הדרומי אחרי מיאפלסידוס.

==תכונות==
אטרייה הוא ענק כתום בהיר עם מסה של כ-7 מסות שמש, שעזב את הסדרה הראשית לאחר תום המימן בליבתו וכעת הוא מתיך הליום לפחמן ולחמצן. רדיוס הכוכב הוא פי 130 מרדיוס השמש ועוצמת הארתו היא פי 2,400 משל השמש בתחום הנראה וכפול מכך בתוספת הקרינה בתחום התת-אדום.

לאטרייה ספקטרום לא שגרתי המראה על נוכחות של יסודות שלא אמורים להמצא על כוכבים בשלב ההתפתחות הנוכחי. מקור אפשרי ל"זיהום" כזה הוא בן זוג מסיבי יותר שהתפתח מהר יותר והפך לננס לבן. על פי גילו המשוער של אטרייה, כ-45 מיליוני שנים, אם יש לו בן זוג ננס לבן, הוא אמור לפלוט קרינה אופיינית בתחום העל-סגול, אך קרינה כזאת לא נתגלתה. כמו כן, אטרייה מייצר התפרצויות של קרני X שאופייניות יותר לכוכבי הסדרה הראשית מסוג K או מסוג G, אך גם לקיומם של כוכבים כאלו לא נמצאו ראיות וייתכן שמקור הקרינה הוא התפרצויות מגנטיות על פני הכוכב עצמו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/atria.html אטרייה באתר של ג'ים קלר]
* 

קטגוריה:ענקים מסוג K
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים משולש דרומי
נינה ברוש

רותי-נינה ברוש-ויק (נולדה ב-12 בנובמבר 1975) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
ברוש נולדה וגדלה ברמת ישי. אמה יהודייה שנולדה בסין ואביה, אלכסנדר פישמן ממוצא רוסי. מצד אביה, היא נצר לשושלת הרב יהודה לייב פישמן מימון. נקראת נינה על שם סבתה.

ברוש התפרסמה כדוגמנית בקמפיין גדול שעשתה לדיור. מאז עשתה קמפיינים בחו"ל לאיב סאן לורן, למיו מיו ולאן טיילור. בישראל היא הספיקה לדגמן בשביל מוסדות נחשבים כמו כיתן וראש אינדיאני.
בשנת 1995 דורגה ברוש במקום ה־79 ברשימת "האנשים החזקים ביותר בעולם האופנה" של המגזין "The Face". ב־1998 היא הופיעה בסרט העצמאי "Hollywood Salome" וב־2000 בסרט "The Ice People".

== חיים אישיים ==
בשנות ה־90 הייתה ברוש נשואה לזמר דורון אייל המוכר בשם הבמה "שולץ האיום". לה בת מאיש העסקים אסי שלו, ובן מאיש העסקים אבי ויגדור. כיום מתגוררת בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משפחת מימון
קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:רמת ישי: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
התנועה הירוקה באיראן

מפגינה “ירוקה” מחזיקה שלט בכיתוב "הם הרגו את אחי כי הוא שאל: איפה הקול שלי?".
התנועה הירוקה באיראן (בפרסית: جنبش سبز ایران) הוא שמה של התנועה שקמה לאחר הבחירות לנשיאות איראן בשנת 2009, על מנת להפיל את שלטונו של מחמוד אחמדינז'אד. הצבע הירוק היה צבעו של הקמפיין של מיר-חוסיין מוסאווי, אך לאחר הבחירות הצבע הפך לצבע המאחד את אחדותם ותקוותיהם של אלו שבקשו את ביטול תוצאות הבחירות.

מיר-חוסיין מוסאווי, מוחמד ח'אתמי ומהדי כרובי היו המנהיגים של התנועה.

ההתרחשויות בעוצמה שקרתה כתוצאה מהתנועה הירוקה היו חסרות תקדים בהיקפן, לפחות מאז המהפכה האיראנית ב-1979.

==איפה הקול שלי?==
איפה הקול שלי? (פרסית: رای من کجاست؟) היה המוטו ששימש את אנשי התנועה בהפגנות. הממשלה האיראנית, שנשלטה בידי מחמוד אחמדינז'אד פרסמה תוצאות שלפיהן אחמדינז'אד לקח שני שלישים מהקולות, אך תומכי מוסאווי וכרובי, מועמדי האופוזיציה המתונה האשימו את הממשלה בזיוף הקולות. המפגינים נגד אחמדינז'אד צעקו באנגלית "Where is my vote?” בכמויות שלא נראו מאז המהפכה האיראנית, במאמץ להשיג תשומת לב בינלאומית.

על אף שהממשלה האיראנית אסרה כל התאגדות של תומכי האופוזיציה בטהראן וברחבי איראן כולה, האטה את תעבורת האינטרנט, וצינזרה כלי תקשורת של האופוזיציה. אלפי איראנים צעקו את הססמא הזו תוך הפרת חוקי הרפובליקה והתעמתות עם עוצמתו של השלטון האיראני. מנהיגים ואנשי תקשורת מרחבי העולם, במיוחד מארצות הברית, טענו כי יכול להיות שהזעם מאחורי הססמא הזו יכול אפילו להצית מהפכה חדשה.

==ראו גם==

*הבחירות באיראן ותנועת המחאה (2009)
*הדרך הירוקה לתקווה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איראן: פוליטיקה
קטגוריה:הבחירות לנשיאות איראן
קטגוריה:2009 באיראן
מצודת סן לורנסו

250px

מצודת סן לורנסו (ספרדית Fuerte de San Lorenzo) היא מצודה השוכנת לחופי הים הקריבי, ממערב לפתחה של תעלת פנמה בצפונה של פנמה.
== היסטוריה ==
המצודה הוקמה בסוף המאה ה-16 בפתחו של נהר צ'גרס (Chagres). היא נבנתה בסגנון האדריכלות הצבאית של האימפריה הספרדית שהוכתב על ידי האדריכל האיטלקי באוטיסטה אנטונלי (Bautista Antonelli). היא נכבשה על ידי הנרי מורגן בשנת 1668 ועל ידי אדוורד ורנון ב-1739. בניית המצודה ותחזוקתה נמשכו גם לאחר מכן, בשל חשיבותו הרבה של מצר פנמה לסחר האירופי.

באמצע המאה ה-18 אופיין סגנון הבנייה במקום באדריכלות הנאו-קלאסית. יחד עם ביצורי העיר פורטובלו שממזרח לה, הוכרזה המצודה בשנת 1980 כאתר מורשת עולמית של אונסקו. למרות ההיסטוריה האלימה שלה, חלק גדול מסן לורנצו נשמר היטב, כולל החפיר, התותחים ותאי הקמרון. המבצר משקיף על נוף רחב של הנהר והמפרץ הרחק מתחת, וזו הייתה אחת הסיבות שהספרדים בחרו לבנות שם.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פנמה: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת עולמית בסיכון
הצבא הדמוקרטי של יוון

לוחמי הצבא הדמוקרטי של יוון
הצבא הדמוקרטי של יוון (ביוונית: Δημοκρατικός Στρατός Ελλάδας - ΔΣΕ, מוכר בעולם בראשי התיבות DSE) היה צבאה של המפלגה הקומוניסטית היוונית בזמן מלחמת האזרחים ביוון בין 1946 ל-1949. 

==היסטוריה==
אחרי שחרור יוון מהכיבוש של גרמניה ופירוק ה-ELAS, כוח הגרילה העיקרי של הקומוניסטים, החל ביוון "צייד" אחר שמאלנים וקומוניסטים, שבמהלכו נהרגו 1289 איש, 6671 נפצעו ו-84931 נעצרו. בתנאים האלו רוב הקומוניסטים שהיו עדיין חופשיים, החלו להקים קבוצות גרילה תחת השם "קבוצות של לוחמים נרדפים".
המפלגה הקומוניסטית היוונית הובילה את המאבק המזוין וב-27 בדצמבר 1946 שינתה את שמן של הקבוצות לצבא הדמוקרטי של יוון או ה-DSE.
הצבא הדמוקרטי של יוון בפרספה

==קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:יוון: היסטוריה צבאית
קטגוריה:יוון: העת החדשה
לאונרדו לורדאן

קברו של לורדאן בוונציה
לאונרדו לורדאן או לאונרדו לורדאנו (באיטלקית: Leonardo Loredan או Leonardo Loredano; 16 בנובמבר 1436 - 12 ביוני 1521) היה הדוכס ה-75 של ונציה. לורדאן כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1501, ועד פטירתו.
== חייו ==
בתקופת שלטונו התרחשה המחלוקת בין ונציה לבין ליגת קמבריה. לאחר מותו של האפיפיור אלכסנדר השישי, בשנת 1503, השתלטה ונציה על טריטוריות בצפונה של מדינת האפיפיור. עם בחירתו של האפיפיור יוליוס השני כיורשו של אלכסנדר, ציפתה ונציה כי האפיפיור (שכונה "הוונציאני" (Il Veneziano) בשל תמיכתו בוונציה) יאשר את הסיפוח של הטריטוריות, אולם לאחר המינוי, ובמפתיע, הורה האפיפיור על נידוייה של לה סרניסימה ותושביה, ויצר ברית עם צרפת, האימפריה הרומית הקדושה ומדינות אחרות כנגד ונציה. בעקבות קרב אגנאדלו איבדה ונציה שטחים רבים באיטליה, ולאחר נפילת פדובה הייתה העיר ונציה עצמה בסכנת כיבוש. 

במקביל בשנת 1509 נערך קרב דיו, אשר במסגרתו הביס הצי הפורטוגזי את הצי העות'מאני והצי הממלוכי (אשר נתמכו על ידי ונציה) ובכך שבר את המונופולין הוונציאני על הסחר בתבלינים מהמזרח הרחוק שעבר דרך מצרים ודרך ונציה.

לורדאן איחד את תושבי ונציה בפני הסכנות, והצליח להביא לכיבושה מחדש של פדובה ולכריתת הסכם שלום במסגרתו ויתרה ונציה על השטחים שאיבדה אולם שבה להיות בת ברית של האפיפיור אשר יצא למלחמה באותה עת כנגד צרפת. כאשר ניצחון האפיפיור על צרפת נראה בלתי נמנע, הפר האפיפיור את הסכם השלום עם ונציה. בתמורה, כרתה ונציה הסכם עם לואי ה-12, מלך צרפת, והצליחה לכבוש מחדש את הטריטוריות שהפסידה, ואף הכריחה את האפיפיור לשלם את חובותיו למשפחת לורדאן - בסך של 500,000 דוקטים.

==אזכורים תרבותיים==
דיוקן הדוג'ה לאונרדו לורדאן מעשה ידי ג'ובאני בליני ידוע בהיותו אחד הדיוקנים הראשונים אשר צוירו כאשר נשוא הדיוקן מביט הישר קדימה אל הצופה, ולא ניצב בפרופיל (כמקובל בימי הביניים).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
לורדאן, לאונרדו

קטגוריה:ילידי 1436
קטגוריה:נפטרים ב-1521
דיוקן הדוג'ה לאונרדו לורדאן

דיוקן הדוג'ה לאונרדו לורדאן (באיטלקית: Ritratto del doge Leonardo Loredan) הוא דיוקן מעשה ידי האמן האיטלקי מתקופת הרנסאנס ג'ובאני בליני, משנת 1501, המתאר את הדוג'ה לאונרדו לורדאן. הדיוקן מוצג כיום בגלריה הלאומית, בלונדון בירת הממלכה המאוחדת.

הדיוקן מתאר את לורדאן כשהוא לבוש בבגדי השרד הטקסיים שלו, ולראשו הקורנו (corno), כתר הדוג'ים. ניתן לזהות את לורדאן בשל דמיונו בדיוקן לדיוקנו בציורים אחרים שצוירו בתקופת כהונתו.

החתימה המופיעה על התמונה היא: IOANNES BELLINVS, שמו של בליני בלטינית.

על פי המסורת הוונציאנית, נהגו הדוג'ים להזמין דיוקן רשמי שלהם כשהם לובשים את הכתר המסורתי ואת הבגדים הטקסיים. הסצנה המופיעה בציור דומה לפסלים של חצי הגוף העליון (פרוטומה), שהיו מקובלים בעת שהיצירה צוירה (תוך ניסיון לחקות את הפיסול הרומי). יחד עם זאת, דיוקן זה יוצא דופן וחדשני בכך שנשוא הדיוקן מישיר מבטו קדימה לעבר הצופה, וזאת בניגוד לנוהג שהיה מקובל לכל אורך ימי הביניים, לצייר את נשוא הדיוקן בפרופיל.

תמונה זו פרסמה את בליני, והביאה לפופולריות שלו בוונציה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ג'ובאני בליני
לורדאן
קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
שמואל רהבר

שמואל רהבר (12 במאי 1929 – 10 בנובמבר 2012) היה מדען יהודי-פרסי שגילה את הקשר בין רמת המוגלובין מסוכרר לרמת הגלוקוז בדם. בדיקה זאת חשובה מאוד באבחנת מחלת הסוכרת.

== קורות חיים ==
רהבר נולד למשפחה יהודית בשנת 1929 בעיר המדאן (אחמתא המקראית), איראן. הוא קיבל תואר ברפואה מאוניברסיטת טהראן בשנת 1953 ותואר דוקטור (PhD) באימונולוגיה בשנת 1963 מאותה אוניברסיטה. מ-1953–1960 רהבר פעל כרופא קליני בערים אבאדאן וטהראן. אחרי קבלת תואר דוקטור הוא הצטרף כפרופסור חבר בחוג לאימונולוגיה באוניברסיטת טהראן.

בשנת 1968 נסע רהבר לארצות הברית, לבית ספר לרפואה על שם אלברט איינשטיין של ישיבה יוניברסיטי. שם, יחד עם הלן ראני, הוא גילה שיש קשר בין רמת המוגלובין מסוכרר (Hb<sub>A1c</sub>) לריכוז הגלוקוז בדם לאורך זמן (חודשים אחרונים).

רהבר חזר לטהראן בשנת 1969 וקיבל משרה של פרופסור מן המניין. בשנת 1970 הוא מונה לראש החוג לביולוגיה שימושית בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טהראן. לאחר המהפכה האסלאמית ב-1979 הוא היגר לארצות הברית ושימש כפרופסור באוניברסיטאות אמריקאיות שונות. לאחר פטירתו בשנת 2012 הכריזה "אגודת הסוכרת האמריקאית" (American Diabetes Association) כי היא תחלק פרס שנתי על שמו לזכרו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.jazirehdanesh.com/find.php?item=19.560.753.fa ביוגרפיה של רהבר] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים איראנים ופרסים
קטגוריה:ביולוגים יהודים אמריקאים
קטגוריה:רופאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:רופאים יהודים איראנים
קטגוריה:אימונולוגים יהודים
קטגוריה:חוקרי סוכרת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טהראן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
טונגוסקה תחתונה

נהר טונגוסקה תחתונה (ברוסית: Нижняя Тунгуска) הוא נהר במזרח סיביר שברוסיה, הזורם ממזרח לצפון-מערב עד למפגש עם נהר יניסיי באזור העיר טורוחאנסק. בחורף, מאוקטובר ועד מאי הנהר מכוסה קרח. בחודשי הקיץ בנהר עוברות ספינות המביאות אספקה ליישובים לאורך הנהר.

בשלב התכנון נמצא פרויקט הקמת תחנת כוח הידרואלקטרית על הנהר. זו צפויה להיות תחנת כוח הידרואלקטרית הגדולה ברוסיה וייתכן אף הגדולה בעולם. שלב ראשון של תחנת הכוח צריך להיות בהספק של כ-10,000 מגוו"ט (הספק של כל תחנות הכוח בישראל הוא כ-12,000 מגוו"ט). בשלב סופי הספק יכול להגיע לכ-20,000 מגוו"ט. כתוצאה מהקמת התחנה ייווצר אגם חדש בשטח של כ-10 אלף קמ"ר ויהיה צורך להעביר למקום מגורים חדש כ-8,000 אלף תושבים. הקמת המתקן צפויה להתחיל בשנת 2010 וימשך 18 שנים. יחד עם זאת, המחלוקת לגבי ההשלכות הסביבתיות של הפרויקט טרם הסתיימה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:חבל מנהלי קרסנויארסק: גאוגרפיה
קטגוריה:מחוז אירקוטסק: גאוגרפיה
פונקציית זיווג

במתמטיקה, פונקציית זיווג היא תהליך המקודד באופן ייחודי שני מספרים טבעיים למספר טבעי יחיד.

כל פונקציית זיווג יכולה לשמש בתורת הקבוצות על מנת להוכיח כי לקבוצת המספרים השלמים ולקבוצת המספרים הרציונליים עוצמה זהה לעוצמה של הטבעיים.

==הגדרה==
פונקציית זיווג היא פונקציה פרימיטיבית רקורסיבית חד-חד-ערכית ועל:
:<math>\pi:\N\times\N\to\N</math>

==פונקציית הזיווג של קנטור==
פונקציית הזיווג של קנטור מזווגת לכל זוג מספרים טבעיים מספר טבעי יחיד

===הגדרה===
פונקציית הזיווג של קנטור היא פונקציית זיווג
:<math>\pi:\N\times\N\to\N</math>
מוגדרת כדלהלן:
:<math>\pi(k_1,k_2):=\frac{1}{2}(k_1+k_2)(k_1+k_2+1)+k_2</math>
כאשר מחשבים פונקציית זיווג על המספרים <math>k_1,k_2</math> נהוג לסמן את התוצאה באמצעות סוגריים זוויתיים <math>\langle k_1,k_2\rangle</math>.

ניתן להכליל את הפונקציה הנ"ל לפונקציית הווקטור של קנטור
:<math>\pi^{(n)}:\N^n\to\N</math>
כדלהלן:
:<math>\pi^{(n)}(k_1,\ldots,k_{n-1},k_n):=\pi(\pi^{(n-1)}(k_1,\ldots,k_{n-1}),k_n)</math>



===היפוך פונקציית הזיווג===
בהינתן <math>z</math> עבורו <math>z=\langle x,y\rangle=\frac{(x+y)(x+y+1)}{2}+y</math>, נמצא את <math>x,y</math>.

נגדיר:
:<math>\begin{align}w=x+y\\t=\frac{w(w+1)}{2}=\frac{w^2+w}{2}\end{align}</math>
אז מתקיים <math>z=t+y</math>.

נפתור את המשוואה הריבועית <math>w^2+w-2t=0</math> הנובעת מהגדרת <math>t</math>, ונקבל <math>w=\frac{\sqrt{8t+1}-1}{2}</math>, מאחר ש-<math>w\ge0</math>.

נשתמש בכך שמתקיים <math>t\le z=t+y<t+(w+1)=\frac{(w+1)^2+(w+1)}{2}</math>. הפתרון של אי-שוויון זה הוא <math>w+1>\frac{\sqrt{8z+1}-1}{2}</math>. נקבל:
:<math>w\le\frac{\sqrt{8z+1}-1}{2}<w+1</math>
מכך נובע <math>w=\left\lfloor{\frac{\sqrt{8z+1}-1}{2}}\right\rfloor</math>. כעת נחשב:
:<math>\begin{align}t=\frac{w^2+w}{2}\\(x,y)=(w-y,z-t)\end{align}</math>
מצאנו זוג יחיד המקיים <math>\pi(x,y)=z</math>, לכן <math>\pi</math> חד-חד-ערכית ועל.

==קישורים חיצוניים==
*

קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:פונקציות אריתמטיות
חיחון

חיחון (בספרדית: Gijón; באסטורית: Xixón) היא עיר נמל בקהילה האוטונומית אסטוריאס בצפון ספרד. אוכלוסייתה מונה כ-275 אלף נפש, יותר מכל עיר אחרת בנסיכות אסטוריאס.

==היסטוריה==
סימנים ראשונים להתיישבות בני אדם באזור חיחון, עוד מהתקופה הפרה-היסטורית, התגלו באזור מונטה דבה שם קיימת מערכת של תילים ובאזור מונטה ארו שם התגלו בשנת 1990 דולמנים מן התקופה הנאוליתית. בתקופת האימפריה הרומית שימשה כעיר מחוז חשובה, והנמל שלה שימש ספינות שעברו בים הקנטברי.

==ספורט==
קבוצת הכדורגל של העיר היא ספורטינג חיחון, שבילתה מעל ל-40 עונות בליגה הספרדית הראשונה. אצטדיון הקבוצה, "אל מולינון", הוא הוותיק ביותר בספרד (הוקם ב-1908). צבעי הקבוצה הם בהתאם לצבעי דגל העיר, אדום ולבן.

קבוצת הכדורסל של חיחון משחקת בליגה השלישית.

Elogio del Horizonte (שבחי האופק), בטון (1989), פסל מונומנטלי מודרני, של [[אדוארדו צ'ילידה.]]

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.gijon.info/ אתר התיירות של חיחון]
* 

*
קטגוריה:ספרד: ערי נמל
קטגוריה:ספרד: ערי חוף
קטגוריה:אסטוריאס: ערים
קירגיזסטן במשחקים האולימפיים

רצת המרתון הקירגיזית יוליה אנדרייבה במהלך אולימפיאדת לונדון
קירגיזסטן השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת לילהאמר (1994), ובמשחקי הקיץ השתתפה לראשונה באולימפיאדת אטלנטה (1996). עד אז, התחרו הספורטאים הקירגיזים במסגרת המשלחת הסובייטית, ובמשחקים שנערכו ב-1992 השתתפו, לצד ספורטאים מ-11 מדינות נוספות שהרכיבו בעבר את ברית המועצות, במשלחת מאוחדת (Unified Team).

הספורטאי הראשון שזכה במדליה אולימפית לזכותה של קירגיזסטן הוא הג'ודוקא איידין סמגולוב, שזכה במדליית ארד באולימפיאדת סידני (2000), בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג. אולימפיאדת בייג'ינג (2008) הייתה המוצלחת ביותר מבחינתה של קירגיזסטן. המתאבק קנאטבק בגלייב זכה במדליית הכסף בקטגוריית המשקל של עד 66 ק"ג בסגנון יווני-רומי, לאחר שהפסיד בשלב הגמר לצרפתי סטיב גנו, ואילו רוסלן טיומבנבייב זכה במדליית ארד בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג. מתאבק נוסף, באזאר באזארגורוייב, שהתחרה בסגנון חופשי בקטגוריית המשקל של עד 60 ק"ג, וסיים במקום הרביעי, לאחר שהפסיד ליריב יפני, אך בהמשך זכה במדליית ארד בעקבות הרשעת זוכה מדליית הזהב. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה מרים המשקולות איזאט ארטיקוב במדליית ארד, אך היא נשללה ממנו מיד לאחר מכן, לאחר שהתברר כי נטל חומרים אסורים. באותם משחקים סיימו המתאבקים ארסן ארלייב ואייסולו טיניבקובה במקום החמישי, והג'ודוקא יורי קרקובצקי סיים במקום השביעי.

באולימפיאדות החורף לא הגיעו הספורטאים הקירגיזים להישגים משמעותיים. המשלחות הקירגיזיות מנו עד כה רק ספורטאי אחד או שניים בכל אולימפיאדה. באולימפיאדת לילהאמר, שהייתה הראשונה בה השתתפה קירגיזסטן העצמאית, איחרה הספורטאית היחידה, הביאתלטית יבגניה רופל, להגיע לטקס הפתיחה, ואת דגל קירגיזסטן נשא בטקס אזרח נורווגי, ששימש כמתורגמן המשלחת.

==מדליות ==

===לפי אולימפיאדה===
באולימפיאדות הקיץ:
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%; width:31em;"
! אולימפיאדה
! style="background-color:gold;"| זהב
! style="background-color:silver;"| כסף
! style="background-color:#cc9966;"| ארד
! סך הכל
|-
|align=right| אולימפיאדת אטלנטה (1996) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת סידני (2000) || 0 || 0 || 1 || 1
|-
|align=right| אולימפיאדת אתונה (2004) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) || 0 || 1 || 2 || 3
|-
|align=right| אולימפיאדת לונדון (2012) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת טוקיו (2020) || 0 || 2 || 1 || 3
|-
! סך הכל || 0 || 3 || 4 || 7
|}

===לפי ענף===
בענפי הקיץ:
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%; width:31em;"
! ענף
! style="background-color:gold;"| זהב
! style="background-color:silver;"| כסף
! style="background-color:#cc9966;"| ארד
! סך הכל
|-
|align=right| היאבקות || 0 || 3 || 3 || 6
|-
|align=right| ג'ודו || 0 || 0 || 1 || 1
|-
! סך הכל || 0 || 3 || 4 || 7
|}

==ראו גם==
* קירגיזסטן במשחקים הפאראלימפיים
* קירגיזסטן במשחקים האולימפיים לנוער
* ברית המועצות במשחקים האולימפיים
* המשלחת המאוחדת במשחקים האולימפיים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קירגיזסטן: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
מלטה במשחקים האולימפיים

מלטה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת אמסטרדם (1928), עוד בהיותה מושבה בריטית. היא השתתפה לסירוגין בעוד שלוש אולימפיאדות עד אולימפיאדת רומא (1960), ולראשונה השתתפה כמדינה עצמאית באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). מאז נעדרה מהמשחקים רק עוד פעם אחת. למשחקי החורף שלחה נציגה ראשונה באולימפיאדת סוצ'י (2014).

מרבית הספורטאים שייצגו את מלטה במשחקים הגיעו להישגים נמוכים למדי. ערב אולימפיאדת טוקיו (2020), אף ספורטאי מלטזי לא זכה במדליה אולימפית. להישג הגבוה ביותר הגיע הקלע ויליאם צ'טקוטי, שהשתתף בתחרויות הירי בצלחות חרס באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בתחרויות אלה, שבהן ששת הראשונים העפילו לשלב הגמר, סיים צ'טקוטי במקום השישי, אך חלק אותו עם שלושה קלעים נוספים. בשובר שוויון ביניהם דורג במקום השלישי, ובכרטיס לשלב הגמר זכה האוסטרלי ראסל מארק. בדירוג הכללי דורג צ'טקוטי במקום השמיני. באולימפיאדת לונדון (2012) סיים צ'טקוטי במקום התשיעי. נבחרת הכדורמים של מלטה השתתפה באולימפיאדת אמסטרדם. היא העפילה לשלב רבע הגמר לאחר ניצחון 1-3 על לוקסמבורג, אך הובסה בידי נבחרת צרפת 16-0, והודחה.

==ראו גם==
* מלטה במשחקים הפאראלימפיים
* מלטה במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nocmalta.org/ אתר הוועד האולימפי של מלטה]

קטגוריה:מלטה: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף

ארבעת המופלאים: עלייתו של הגולש הכסוף (באנגלית: Fantastic Four: Rise of the Silver Surfer) הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2007 מבית פוקס ומארוול קומיקס, המבוסס על ספר קומיקס בעל אותו שם אשר נוצר על ידי סטן לי וג'ק קירבי. הסרט בוים על ידי טים סטורי, שביים גם את הסרט הראשון בסדרה.

== תקציר העלילה ==
שנתיים לאחר סוף עלילת הסרט הראשון, ריד ריצ'רדס וסוזן מתכוננים לחתונתם. בעודם מתכוננים לחתונה, עב״מ כסוף חודר לאטמוספירת כדור הארץ, ופולט קרינה קוסמית שיוצרת אי יציבות מולקולרית וגורמת לחורים במקומות שונים בכדור הארץ. הממשלה פונה לריד בבקשה לבנות חיישן שיעקוב אחר תנועותיו של עצם זה.

כאשר חתונתם של ריד וסוזן מתחילה, המערכת של ריד מבחינה בעצם שמתקרב לניו יורק וגורם להפסקת החשמל בעיר, ובכך נהרסת חתונתם של ריד וסוזן. ג'וני רודף אחר העצם הבלתי מזוהה, ומגלה שהוא דמוי אדם, אשר מקבל את הכינוי "הגולש הכסוף". ג'וני מתעמת עם הגולש, אשר גורר את ג'וני הרחק מאטמוספירת כדור הארץ, שם ג'וני מתעלף עקב מחסור בחמצן ולחץ אוויר נמוך. הגולש משליך את ג'וני חזרה אל כדור הארץ, ובעודו נופל הוא חוזר להכרה, מצליח להפעיל את כוחותיו מחדש ושורד את הנפילה.

ג'וני חוזר לביתם של הארבעה ומספר את סיפורו. בעוד סוזן מנסה לנחם אותו, כוחותיהם של השניים מתחלפים: ג'וני נהפך לבלתי נראה וסוזן עולה באש. כאשר שניהם נוגעים זה בזה שוב, כוחותיהם המקוריים חוזרים אליהם. לנוכח האירוע שקרה, ריד בודק את ג'וני ומגלה שהחשיפה לגלשן שינתה את המבנה המולקולרי שלו ובכך אפשרה לו להחליף את כוחותיו עם כוחותיהם של שותפיו לצוות על ידי מגע. לאחר מעקב אחר הגולש הכסוף, ריד מגלה שכל הכוכבים שבהם ביקר הגולש לפני כדור הארץ, הושמדו.

בסוף העלילה על ארבעת המופלאים מוטלת המשימה לעצור את הגולש הכסוף, לפני שיהרוס גם את כדור הארץ.

== צוות שחקנים ודמויות ==
* יואן גריפית' – ריד ריצ'רדס/מיסטר פנטסטיק
* ג'סיקה אלבה – סוזן סטורם/האשה הבלתי נראית
* כריס אוונס – ג'וני סטורם/הלפיד האנושי
* מייקל צ'יקליס – בן גרים/הדבר
* דאג ג'ונס – נורין ראד/הגולש הכסוף (לכידת תנועה)
* לורנס פישבורן - נורין ראד/הגולש הכסוף (דיבוב)
* ג'וליאן מקמהון – ויקטור וון דום/דוקטור דום
* קרי וושינגטון – אלישיה מאסטרס
* בו גארט - קפטן פרנקי ריי
* אנדרה בראואר – גנרל האגר
* ונסה מינילו - ג'ולי אנג'ל
* סטן לי – אורח בחתונה

== מוזיקה ==
את המוזיקה לסרט כתב והלחין ג'ון אוטמן, המוזיקאי של סרטי "אקס-מן" ושל הסרט הראשון בסדרה.

== ביקורות והכנסות ==
הסרט קיבל ביקורות מעורבות עם ציון של 37% באתר Rotten Tomatoes וממוצע של 4.8 מתוך 10 בהתבסס על 168 חוות דעת. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון ממוצע של 45 מתוך 100, בהתבסס על 33 ביקורות. הסרט הצליח יחסית לפרק שקדם לו, והביא לרווח של 289 מיליון דולר עם תקציב הפקה של 130 מיליון דולר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים וסדרות המבוססים על מארוול קומיקס
קטגוריה:סרטים מבוססי קומיקס
קטגוריה:סרטי גיבורי-על
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שצולמו בגרינלנד
אקטובה (כדורגל)

מועדון הכדורגל אקטובה (בקזחית: Ақтөбе Футбол Клубы) הוא מועדון כדורגל קזחי, המשחק בליגת העל הקזחית. המועדון זכה חמש פעמים לאורך ההיסטוריה באליפות קזחסטן, וכן זכה פעם אחת באליפות הליגה הקזחית הראשונה - הדרגה השנייה בחשיבותה. קבוצת הכדורגל מקיימת את משחקי הבית שלה באצטדיון המרכזי באקטובה.

==היסטוריה==
הקבוצה נוסדה בשנת 1967, תחת השם "אקטובינץ". היא שיחקה לאורך עשרות השנים הבאות בדרגה השלישית של מערכת ליגות הכדורגל של ברית המועצות. ב-1992, לאחר התפרקות ברית המועצות, הוקמה ליגת העל הקזחית ואקטובה הייתה מהקבוצות הראשונות ששיחקו בליגה החדשה.

בעונה הראשונה להקמת הליגה העפילה הקבוצה לסיבוב השני, וסיימה בו במקום ה-12. בעונה שלאחר מכן היא סיימה במקום התשיעי. בעונת 1994 היא עשתה את התקדמותה הגדולה כאשר סיימה במקום הרביעי בליגה, שבע נקודות מתחת לאלופה ילימיי. עם זאת, בשנים הבאות היא לא הצליחה לשחזר את הצלחתה היחסית וסיימה במרכז הטבלה.

ב-1996 שונה שם הקבוצה ל"אקטובמונאי", ושנה לאחר מכן הוא שונה פעם נוספת, ל"אקטובה". בשנת 1997 סיימה הקבוצה במקום ה-12 בליגה וירדה לליגות הנמוכות ("מחוץ לליגה") בקזחסטן, בהם היא נשארה במשך שתי עונות. בשנת 1999 היא עלתה לליגה הקזחית הראשונה, שכעת הייתה הליגה השנייה בחשיבותה בקזחסטן. היא זכתה באליפות ליגה זו, והעפילה בחזרה לליגת העל הקזחית. באותה שנה שונה שם הקבוצה ל"אקטובה לנטו".

בעונה המחודשת שלה בליגת העל, 2001, סיימה אקטובה במקום השמיני, ובשנים הבאות סיימה באזור הצמרת של הליגה.

ב-2005 שונה שם הקבוצה בחזרה לאקטובה. בעונה זו היא זכתה לראשונה בתולדותיה באליפות ליגת העל הקזחית, לאחר שיפורים רבים שנעשו במועדון. ב-2006 היא סיימה במקום השני, אך בשתי העונות שלאחר מכן, 2007 ו-2008, היא זכתה בשתי אליפויות רצופות וביססה את מעמדה כקבוצה המובילה בכדורגל הקזחי. השחקן מוראט טלשב זכה ב-2009 בתואר "מלך השערים" כששיחק בשורותיה.

==הופעות באירופה==
לאחר שזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה ב-2005, שיחקה אקטובה לראשונה בתולדותיה במסגרת ליגת האלופות, בעונת . היא לא הצליחה לעבור בעונה זו את הסיבוב הראשון במשחקי המוקדמות, לאחר שהפסידה לקבוצה הלטבית ליאפייס מטאלורגס.

בעונה שלאחר מכן, , שיחקה הקבוצה במוקדמות גביע אופ"א, המפעל האירופי השני בחשיבותו. היא פגשה את מאטרסבורג האוסטרית בסיבוב המוקדמות הראשון, וניצחה 0–1 במשחק הראשון מבין שניים. עם זאת, היא הפסידה בתוצאה 2–4 במשחק הגומלין שנערך באוסטריה, והודחה מהמפעל. בעונת היא נכנסה שוב למוקדמות ליגת האלופות, אך הפסידה בסיבוב הראשון לשריף טיראספול המולדובית.

בעונת , עת שיחקה בליגת האלופות, התחילה אקטובה מסיבוב המוקדמות השני שם פגשה את הפנרפיירדיר האיסלנדית. היא הצליחה לנצח את האיסלנדים ולעבור לראשונה בתולדותיה שלב באירופה. בסיבוב המוקדמות השלישי, מול מכבי חיפה הישראלית, סיימה אקטובה בתיקו 0-0 במשחק הראשון. במשחק הגומלין היא הפסידה 3–4, על אף שכבר הובילה בתוצאה של 0–3. היא נשרה לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית (שהחליפה את גביע אופ"א) שם פגשה את ורדר ברמן הגרמנית, והודחה לאחר הפסד בתוצאה גבוהה של 3–6 במשחק הראשון ו-0–2 במשחק הגומלין.

עונה לאחר מכן שיחקה אקטובה נגד הפועל תל אביב במוקדמות ליגת האלופות באותו סיבוב. אחרי שניצחה במשחק הראשון 0–1, במשחק השני הפסידה 1–3, מה שגרם להדחתה מהמפעל.

==תארים==
* ליגת העל הקזחית:
** 2005, 2007, 2008, 2009, 2013
* הגביע הקזחי:
** 2008
* הסופר קאפ הקזחי:
** 2008, 2010, 2014

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל קזחיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1967
נבחרת מלזיה בכדורסל

נבחרת מלזיה בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של מלזיה. 

נבחרת מלזיה העפילה פעם אחת בתולדותיה לאליפות העולם בכדורסל בשנת 1986, אך הפסידה בכל חמשת משחקיה וסיימה במקום ה-24 האחרון.

נבחרת מלזיה השתתפה פעמים רבות באליפות אסיה בכדורסל והישג השיא שלה הוא המקום הרביעי בו סיימה פעמיים באליפויות אשר אותן אירחה בשנים 1977 ו-1985.

נבחרת מלזיה מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים.

== כל אליפות העולם בכדורסל ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;;"
!colspan=5|אליפות העולם בכדורסל
|-
|שנה
|מיקום
|משחקים
|ניצחונות
|הפסדים
|-
| 1959|| colspan="4" rowspan="7" |לא העפילה
|-
| 1963
|-
| 1967
|-
| 1970
|-
| 1974
|-
| 1978
|-
| 1982
|-
| 1986||מקום 24||5||0||5
|-
| 1990|| colspan="4" rowspan="7" |לא העפילה
|-
| 1994
|-
| 1998
|-
| 2002
|-
| 2006
|-
| 2010
|-
| 2014
|-
| 2019|| colspan="4" |לא נרשמה
|-
| 2023|| colspan="4" |לא העפילה
|-
| 2027
|
|
|
|
|-
|סך הכל||הופעה אחת||5||0||5
|}
== כל אליפויות אסיה בכדורסל ==
* 1960 - מקום שביעי
* 1963 - מקום חמישי
* 1965 - מקום שישי
* 1967 - מקום שמיני
* 1969 - מקום שביעי
* 1971 - מקום חמישי
* 1973 - מקום תשיעי
* 1975 - מקום שמיני
* 1977 - מקום רביעי
* 1979 - מקום שביעי
* 1981 - מקום שישי
* 1983 - מקום 11
* 1985 - מקום רביעי
* 1987 - מקום שביעי
* 1989 - מקום תשיעי
* 1991 - מקום 17
* 1993 - מקום 14
* 1995 - מקום 14
* 1997 - לא השתתפה
* 1999 - מקום 15
* 2001 - לא העפילה
* 2003 - מקום 16
* 2005 - מקום 16
* 2007 עד 2009 - לא העפילה
* 2011 - מקום 11
* 2013 - מקום 15
* 2015 - מקום 16
* 2017 עד 2025 - לא העפילה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

מלזיה
קטגוריה:מלזיה: ספורט