OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תותח 76 מ"מ M1902

תותח 76 מ"מ M1902 במוזיאון הצבאי ב[[הלסינקי]]
תותח ה-76.2 מ"מ הדיוויזיוני מודל 1902 (רוסית : 76-мм дивизионная пушка образца 1902 года) היה תותח שדה רוסי קל שנעשה בו שימוש רב במלחמת רוסיה–יפן, מלחמת העולם הראשונה, מלחמת האזרחים ברוסיה וסכסוכים נוספים באזורי האימפריה הרוסית. גרסאות משופרות של התותח שירתו אף בשלביה הראשונים של מלחמת העולם השנייה

==היסטוריה==
התותח, שכונה "שלושה אינץ'" (трёхдюймовка) פותח במפעלי פוטילובסקי בסנקט פטרסבורג בשנת 1902. המתכננים הראשיים היו ל.א בישליאק, ק.מ סוקולובסקי וק.א ליפניצקי. בתכנון התותח יושמו חידושים רבים לאותה תקופה: כן עם התקנים לשיכוך רתע, מנגנוני הנמכה וצידוד, כוונות מדויקות לירי בכינון ישיר ועקיף, בריח תבריג חלקי ידני ופגז אחוד.

על מנת לאפשר יצור פשוט וזול של התותח, נעשה שימוש מקסימלי בפלדת פחמן פשוטה עם שימוש מזערי בתוספים נדירים ויקרים יחסית כניקל, מנגן וכרום. התותח ירה פגזי חומר נפץ מרסק, רסיסים או כדוריות נגד אדם. היו גם פגזי עשן, הצתה ואף פגזי נשק כימי. פגזים רבים היו צרפתיים במקורם, אך התאימו לירי גם בתותח זה.

==בשירות==
תותח זה היה כלי הארטילריה העיקרי של האימפריה הרוסית ומאפייניו דמו לתותחי ה-75 מילימטר הצרפתיים והגרמניים בני זמנו. לאחר התמוטטות האימפריה הרוסית ב-1917, נעשה שימוש בתותח בצבא האדום, בקרב מתנגדיו ה"לבנים", כוחות לאומניים שונים כשל הפולנים והפינים ואף בידי קבוצות אנרכיסטיות שהצליחו לשים ידן על תותחים אלו. במלחמת האזרחים ובמלחמת רוסיה-פולין (1920) הופעל ה-M1902 בהצלחה כנגד טנקי רנו FT-17 וטנקים בריטיים כ-MARK V ו"וויפט" שכן אלו ניחנו בשריון דק שהגן בעיקר בפני קליעים קלים, ואילו ה-M1902 היה בעל מהירות לוע גבוהה ומדויק בכינון ישיר.

לאחר מלחמת העולם הראשונה שיכללו רוסיה ופולין את מלאי ה-M1902 שהיה ברשותן. בפולין נוצר בשנת 1926 הדגם wz. 02/26 שהותאם מחדש לירי פגזי 75 מ"מ. בברית המועצות המשיכו בייצור המוני של התותח עד 1931, אז הוחלף בדגם המשופר שקנהו הוארך מקליבר 30 ל-40 M1902/30 וזווית הגבהתו שופרה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמצעי לחימה סובייטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:תותחים רוסיים
קטגוריה:אמצעי לחימה רוסיים במלחמת העולם הראשונה
חומצה בנזואית

חומצה בנזואית היא החומצה הקרבוקסילית הארומטית הפשוטה ביותר, המורכבת מקבוצת בנזן שלאחד מאטומי הפחמן שלה קשורה קבוצת קרבוקסיל. החומר הוא מוצק גבישי בטמפרטורת החדר ונוסחתו הכימית C<sub>6</sub>H<sub>5</sub>COOH.

החומצה הבנזואית משמשת כחומר שימור במזון. כתוסף מזון תסומן בקוד E210, מלחים של החומצה יסומנו כE211 (מלח הנתרן), E212 (מלח האשלגן) ו E213 (מלח הסידן). החומר מונע התפתחות עובש, שמרים וחיידקים.
מנגנון הפגיעה באורגניזמים הוא ספיחה של החומצה לתא ובעקבותיה ירידה ביכולת הפירוק האנאירובי של גלוקוז באמצעות האנזים פוספופרוקטוקינאז (phosphofructokinase). ב pH נמוך מ 5 (חומצי) מתקבל עיכוב של 95% בפרוק הגלוקוז. היעילות, תלויה בחומציות המזון ולכן משתמשים בחומצה ובמלחיה לשימור של מזונות חומציים כמיצי פירות המכילים חומצת לימון, משקאות מוגזים (שהם חומציים בשל הפחמן הדו-חמצני המומס בהם), חמוצים ומזונות חומציים אחרים. ריכוז אופייני של חומר השימור במזון : 0.05–0.1%.

== ראו גם ==
* תגובת קניצרו

==קישורים חיצוניים==

* גיליון בטיחות חומרים - [http://hazard.com/msds/mf/baker/baker/files/b1356.htm MSDS של חומצה בנזואית (אנגלית)]
* 

בנזואית, חומצה
בנזואית, חומצה
בנזואית, חומצה
רודולף קלאוזיוס

רודולף יוליוס עמנואל קלאוזיוס (בגרמנית: Rudolf Julius Emanuel Clausius; 2 בינואר 1822 – 24 באוגוסט 1888), היה פיזיקאי ומתמטיקאי גרמני ונחשב לאחד האבות המייסדים של התרמודינמיקה. 

בעקבות קריאת מאמרו של סאדי קרנו מ-1824 "הרהורים על כוחה המניע של האש", ומאמרים נוספים, פרסם את העבודה החשובה ביותר שלו על התאוריה המכנית של חום ב-1850, אשר כללה רעיונות יסודיים בעניין החוק השני של התרמודינמיקה. ב-1865 הציג את מושג האנטרופיה. ב-1888 נפטר בבון שבגרמניה.

קלאוזיוס נולד בסלין (כיום קושאלין) בפומרניה. את השכלתו הבסיסית רכש מאביו. ב-1844 סיים ללמוד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת הומבולדט (אז אוניברסיטת ברלין), וכן למד היסטוריה. ב-1847 השיג את הדוקטורט שלו באופטיקה מהאוניברסיטה של ויטנברג.

בתזה של קלאוזיוס לדוקטורט שלו באופטיקה הציע כי צבעם הכחול של השמיים במשך היום וגוני האדום בעליית השמש ושקיעתה (בין תופעות אחרות) נובעים מהשתקפות ושבירה של אור. במחקריו השתמש קלאוזיוס בגישה מתמטית יותר מקודמיו.

עבודתו החשובה ביותר, "Huber die bewagged Kraft der Warm" (בגרמנית: על כוחו המניע של החום) פורסמה ב-1850. בעבודה זו הוא הראה שהייתה סתירה בין העיקרון של קרנו לחוק שימור האנרגיה. קלאוזיוס ניסח מחדש את שני חוקי התרמודינמיקה, כדי להתגבר על סתירה זאת (החוק השלישי של התרמודינמיקה פותח על ידי ולטר נרנסט, במשך השנים 1906–1912).

ב-1857 תרם קלאוזיוס לתאוריה הקינטית של הגזים אחרי שהוסיף למודל של אוגוסט קרוניג תנודה סיבובית של מולקולות הגז. באותה עבודה הסביר את המושג "מהלך חופשי ממוצע של חלקיק". בנוסף הגה את נוסחת קלאוזיוס קלפרון בתחום התרמודינמיקה, הנקראת על שמו.

לאחר מכן התמנה לפרופסור לפיזיקה באקדמיה המלכותית ובבית ספר להנדסה בברלין ומרצה באוניברסיטה של ברלין. ב-1855 מונה לפרופסור במכון הטכנולוגי של ציריך, שם נשאר עד שנת 1867. בשנה זו עבר לוירצבורג ושנתיים אחר כך, ב-1869, לבון. ב-1870 ארגן קלאוזיוס סגל רופאים למלחמת צרפת–פרוסיה. הוא נפצע בקרב והפך לנכה. הוענק לו עיטור צלב הברזל על שירותיו.

אשתו, אדלהייד רימפם, מתה בלידה ב-1875, והותירה אחריה שישה ילדים, ועקב כך נאלץ קלאוזיוס להקדיש פחות זמן למחקר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וירצבורג
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של ציריך
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1822
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1888
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
אמברקיה

אמבּרקיה (ביוונית: Ἀμβρακία, לעיתים: אמפּרקיה, Ἀμπρακία) הייתה עיר עתיקה בצפון-מערב יוון. היא הוקמה במאה ה-7 לפנה"ס על ידי מתיישבים מקורינתוס באמצעו של מישור פורה ומיוער בעיקול הנהר ארכאתוס, מרחק 7 מילין מהמפרץ הנושא את שמה. לאחר כיבושה ב-189 לפנה"ס על ידי הרומאים איבדה העיר את חשיבותה, ובראשית המאה ה-1 לספירה ננטשה. סמוך לחורבותיה הוקמה בתקופה הביזנטית עיר חדשה בשם ארטה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
שארל, קרדינל לורן

שארל, קרדינל לורן (17 בפברואר 1524 - 26 בדצמבר 1574) היה מדינאי צרפתי.

== חייו ==
שארל נולד בז'ואנוויל (שבצפון חבל בורגון) לקלוד, דוכס גיז ולאשתו אנטואנט דה בורבון. אחיו הבכור היה פרנסואה, דוכס גיז ואחותו, מארי דה גיז שנישאה לג'יימס החמישי, מלך סקוטלנד, הייתה אמה של מרי סטיוארט.

ב-1538, בהיותו בן ארבע עשרה שנה בלבד, התמנה לארכיבישוף של ריימס. ב-27 ביולי 1547, יום אחד בלבד אחרי שהכתיר את אנרי השני למלך צרפת בקתדרלה של ריימס, התמנה לקרדינל לורן. יחד עם אחיו פרנסואה, דוכס גיז, שימש כיועצו הראשי של המלך.

כאחד ממנהיגי בית גיז הקתולי, היה אויבם המושבע של הפרוטסטנטים והתנגד לוויתורים של קטרינה דה מדיצ'י שנועדו לפייסם. ב-10 ביולי 1559 מת אנרי השני ובנו פרנסואה, שהיה ילד חולני, עלה על כס המלוכה בשם פרנסואה השני. מאורע זה היה ניצחון גדול בעבור בית גיז ושארל, קרדינל לורן השתלט על ענייני הכספים של הממלכה.

הוא נחשב לאחד האחראים למלחמות הדת בצרפת בין קתולים לבין הוגנוטים, וכמי שניסה להחדיר את האינקוויזיציה לצרפת. ב-1563 אחרי רצח אחיו, פרנסואה דוכס גיז, הפך שארל קרדינל לורן לראש בית גיז ולמנהיג הקתולים שלחמו נגד ההוגנוטים, והאשים את מנהיגם גאספאר דה קוליני השני ברצח אחיו.

ב-1569 ניהל משא ומתן שהביא לנישואיו של שארל התשיעי, מלך צרפת לאליזבט מאוסטריה. ב-1570 ניסה לבקש את ידה של מרגריט דה ולואה, בתה של קטרינה דה מדיצ'י, אך ללא הצלחה. ב-1572 התנגד לנישואיו של אנרי מלך נווארה (אנרי הרביעי, מלך צרפת לעתיד) למרגריט דה ולואה - נישואים שנועדו להשכין שלום בין הצדדים הלוחמים - וניסה לשכנע את האפיפיור גרגוריוס השלושה עשר שלא לתת את הסכמתו לנישואים אלה.

בהיותו ברומא, משנודע לו על טבח ליל ברתולומאוס הקדוש (שהחל ב-24 באוגוסט 1572) הביע את שמחתו וניסה לשוב לפריז כדי לתפוס שוב את מקומו במועצת המלך שארל התשיעי, אולם קטרינה דה מדיצ'י הודיעה לו כי איננו רצוי בחצר המלכות.

שארל, קרדינל לורן מת באביניון ב-1574.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:חשמנים צרפתים
קטגוריה:בית גיז
קטגוריה:ילידי 1524
קטגוריה:נפטרים ב-1574
מיראז' (משפחת מטוסים)

[[מיראז' 3 של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, מציג את צורת הגחון והכנפיים]]
מיראז (מצרפתית: Mirage – חזיון תעתועים) היא משפחת מטוסים צבאיים על־קוליים מתוצרת חברת דאסו תעופה הצרפתית. במשפחה פותחו מטוסי קרב, מטוסי תקיפה ומפציצים.

תכנון מטוסי המשפחה החל בשנות ה־50 של המאה ה־20 והם יוצרו בצרפת ובמדינות נוספות במגוון דגמים ופיתוחים. ייצור מטוסים במשפחה נמשך עד שנת 2007.

המטוס הסדרתי הראשון במשפחה זאת, המיראז' 3, היה בין מטוסי הקרב של הדור השני המוצלחים והנפוצים. המטוס נמכר לחילות אוויר רבים ברחבי העולם תוך שהוא מיוצר במשך למעלה מעשור. ישנם חילות אוויר המשתמשים בדגם זה כמטוס קו ראשון גם כיום, ובהם חילות האוויר של ארגנטינה, צ'ילה, קונגו, מצרים, גבון, לוב, פקיסטן ופרו. בישראל היה מטוס זה בשנות ה-60 של המאה ה-20 מטוס הקרב העיקרי של חיל האוויר הישראלי.

==דגמים עיקריים==
במשפחה זו יוצרו הרבה דגמים, בהם נסיוניים כגון מטוס הקרב ממריא אנכית מיראז' 3V, שנבנו מהם רק אבות טיפוס ולא נכנסו לקו ייצור. הדגמים העיקריים שיוצרו בייצור המוני הם:
* מיראז' 3 – מטוס קרב. הוצג ב־1961 ויוצרו 1,422 מטוסים.
* מיראז' 4 – מפציץ אסטרטגי. הוצג באוקטובר 1964 ויוצרו 62 מטוסים.
* מיראז' 5 – מטוס תקיפה שפותח על בסיס מיראז' 3 לבקשת חיל האוויר הישראלי. הוצג ב־1967.
* מיראז' G – סדרת מטוסי קרב ניסיוניים בעלי כנף משיכה משתנה. טסו לראשונה בשנת 1967.
* מיראז' F1 – מטוס קרב לעליונות אווירית. הוצג ב־1973 ויוצרו כ־700 מטוסים.
* מיראז' 2000 – מטוס קרב רב-משימתי. הוצג ביוני 1984 ויוצרו 611 מטוסים.
* מיראז' 4000 – מטוס קרב. הוצג ב בשנת 1980.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת צרפת
צוגשפיצה

ממוזער
צוּגְשְׁפִּיצֶה (בגרמנית: Zugspitze, נהגה: צוּקשְפִּיצֵה) הוא ההר הגבוה ביותר בגרמניה<ref></ref>. הוא נמצא בגבול אוסטריה, בקרבת העיירה גרמיש-פרטנקירכן אשר במדינת בוואריה.

ההר הוא חלק מרצועת הרי האלפים הבוואריים. גובהו 2,962 מטר מעל לגובה פני הים (2,963 מטר על פי נתוני ה-CIA).<ref></ref> שמו של ההר נגזר מהמילה הגרמנית שמשמעותה מפולות שלגים המאפיינות את המורדות הצפוניים (הגרמניים) שלו<ref></ref>.

הניסיון המוצלח המתועד הראשון לטפס לפסגתו התרחש ב-27 באוגוסט 1820, אם כי מעריכים כי תושבים מקומיים עשו זאת קודם לכן כבר ב-1770. רק חמישים שנה מאוחר יותר, בשנת 1870, מופה ושורטט באופן מקצועי במפת גרמניה. ב-7 בינואר 1882 הצליחה משלחת מטפסים לכבוש לראשונה את פסגתו בתקופת החורף.

ההר מהווה מוקד משיכה תיירותי הן בקיץ בשבילי ההליכה הרבים שלו<ref></ref>, והן בחורף במסלולי הגלישה, המאפשרים פעילות סקי עד לסוף חודש מאי.
על פסגת ההר בנוי מבנה תיירותי מרווח ומשוכלל ותחנת חיזוי למזג אוויר.

הגישה לפסגה מתאפשרת בשתי דרכים: במעלה ההר מותקנת רכבת נוסעים הררית הפועלת באמצעות "מסרק וגלגל משונן" ועוברת במנהרה חצובה בבטן ההר בדרכה לפסגה. בנוסף לרכבת ההררית, מותקן רכבל דו-כיווני אל הפסגה, הן מן הצד הגרמני והן מן הצד האוסטרי של ההר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוואריה: גאוגרפיה
קטגוריה:הרי האלפים
קטגוריה:אתרי סקי בגרמניה
קטגוריה:טירול: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול אוסטריה–גרמניה
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
קטגוריה:גרמניה: הרים
עוררות

עוֹרְרוּת היא מצב פיזיולוגי ופסיכולוגי של ערנות. מצב זה מערב אקטיבציה של מערכת ההפעלה הרשתית שבגזע המוח, של מערכת העצבים האוטונומית ושל המערכת האנדוקרינית, אשר מביאה להגברת קצב הלב ולחץ הדם, ולמצב של דריכות חושית ונכונות לנוע ולהגיב.

רמת העוררות הכללית יכולה להשפיע על זיכרון העבודה, אשר נפגע ממצבים של עייפות ולחץ.

==מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים==
מערכות עצביות רבות ושונות מעורבות במה שנודע ביחד כמערכת העוררות.

התלמוס הוא אחד הרכיבים המעורבים בתהליכי העוררות.
התצורה הרשתית ממלאת תפקיד חשוב בשליטה על מנגנונים הקשורים לעוררות ושינה.

== ראו גם ==
* דחק
* חרדה
* עוררות מינית
*חרדה פרודקטיבית

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sport-psychology.blogspot.com/2008/06/blog-post_11.html רמת עוררות ועקומת ה-U ההפוך], באתר [http://sport-psychology.blogspot.co.il/ פסיכולוגיית ספורט]

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:קשב
ז'וזפ סוניול

ז'וזפ סוניול גאריגה (בקטלאנית: Josep Sunyol i Garriga; 21 ביולי 1898 – 6 באוגוסט 1936) היה עורך דין, עיתונאי ופוליטיקאי קטלאני, ונשיאה של קבוצת הכדורגל ברצלונה. 

סוניול נולד בברצלונה, והגיע ממשפחה עשירה ואף משורה ארוכה של פוליטיקאים קטלאנים לוחמניים. הוא היה חבר בקבוצת השמאל "אצ'יו קטלוניה" ובמפלגת רפובליקה השמאלנית של קטלוניה.

ב-1928 סוניול מונה לתפקיד מנהל ברצלונה, וב-1930 ייסד עיתון שמאלני בשם "La Rambla", שהתנגד למשטרו של מיגל פרימו דה ריברה. ב-1931 הוא נבחר לקורטס (הפרלמנט) כנציג מפלגת הרפובליקה השמאלנית של קטלוניה. הוא נבחר שוב בשנים 1933 ו-1936. הוא שימש גם כנשיאם של קבוצת "Reial Automòbil Club de Catalunya" ושל פדרציית הכדורגל הקטלאנית. בשנת 1935 מונה סוניול לתפקיד נשיא ברצלונה, ונתלו בו תקוות שישקם את המועדון מהמצב הכלכלי הקשה בו שרר. בתקופתו בה זכתה הקבוצה באליפות קטלוניה, ואף הגיעה לגמר הגביע הספרדי מול ריאל מדריד.

ב-6 באוגוסט 1936, במהלך ימיה הראשונים של מלחמת האזרחים בספרד, נעצר סוניול בידי גדודיו של השליט פרנסיסקו פרנקו ברכס גוואדרמה, ומאוחר יותר נרצח על ידם. גופתו הוצאה מהקבר בשנות ה-90 לאחר ש"Els Amics de Josep Sunyol" (חבריו של ז'וזפ סוניול) מסרו אותה לידי קבוצת ברצלונה לציון יום השנה ה-60 למותו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.today/20120730090217/http://www.fcbarcelona.com/web/english/club/historia/presidents/josepsunyol.html ז'וזפ סוניול (1935-1936)] באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה

קטגוריה:פוליטיקאים קטלאנים
קטגוריה:פוליטיקאים ספרדים
קטגוריה:עורכי דין ספרדים
קטגוריה:נשיאי ברצלונה (כדורגל)
קטגוריה:עסקני ספורט ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1898

קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1936
הקטלוג המאוחד של הספריות בישראל

260px
הקטלוג המאוחד של ספריות ישראל (בקיצור ULI ובאנגלית: Union List of Israel) הוא קטלוג ציבורי מקוון המכיל מעל שמונה מיליון רשומות ביבליוגרפיות המבוססות על הקטלוגים של ספריות המחקר המרכזיות בישראל – ובכללם הספריות של כל האוניברסיטאות, רוב המכללות, ומספר ספריות מחקר נוספות. החיפוש בממשק פרימו של ULI מאפשר למשתמש להגיע לקטלוגים המקומיים של המוסדות בהם נמצא הפריט ולבדוק את מיקומו המדויק ואת זמינותו. תהליכי קליטת הקטלוגים המקומיים, עיבודם ויצירת הרשומות האחודות מנוהל על ידי הספרייה הלאומית.

ULI מכיל רשומות המייצגות את כל סוגי החומר בספריות (ספרים, כתבי עת, מפות, חומר אור-קולי, פרסומים דיגיטליים ועוד), למעט מאמרים ותדפיסים. ניתן לערוך חיפוש במאגר המלא ולסנן אותו לפי חתכים מסוגים שונים.

==היסטוריה==
המאגר הוקם בשנת 1997, ובראשית דרכו הופעל על-ידי מלמ"ד ("המרכז לשירותי מידע דיגיטליים"), יחידת משנה של מחב"א ("מרכז החישובים הבינאוניברסיטאי"). בתחילת 2015, האחריות על הקטלוג עברה לספרייה הלאומית.

הקטלוג המאוחד מבוסס על ריכוז ומפתוח ממוחשב של רשומות ביבליוגרפיות הנשלחות מהספריות המשתתפות, ללא התערבות ידנית. המאגר איננו רושם את המצאי של הספריות השונות אלא רק מקשר לרשומה הרלוונטית בקטלוגים שלהן, שם ניתן לצפות בפירוט המצאי.

==שימוש==
יתרונו העיקרי של ULI לציבור הרחב הוא בכך שהוא מרכז במקום אחד גישה נוחה למצאי של כל הספריות החברות וחוסך בכך את הצורך לחפש בנפרד בקטלוג של כל ספרייה. עבור הספריות החברות (וגם כאלה שאינן), המאגר משמש תשתית לשיתופי פעולה בענייני קטלוג: מקור להעתקת רשומות קיטלוג איכותיות אל הקטלוגים המקומיים, מה שמביא לחסכון בעבודת ניהול הקטלוג המקומי; בסיס לבקרת איכות ולגיבוש מדיניות קטלוג ארצית; ומקור לעבודה משותפת על מאגר הזהויות הלאומי.

==ניהול טכני==
המאגר נוהל עד שנת 2023 בגרסאות שונות של תוכנת אל"ף של חברת אקס-ליבריס ועברה בשנה 2023 לתוכנת "עלמא" של החברה. מנשק החיפוש הציבורי של ULI הוא עכשיו "פרימו" של אקס ליבריס.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://uli.nli.org.il/discovery/search?vid=972NNL_ULI_C:MAIN ULI - הקטלוג המאוחד של ספריות ישראל]
* [https://uli.nli.org.il/discovery/search?vid=972NNL_ULI_C:MAIN&lang=en ULI - הקטלוג המאוחד של ספריות ישראל - ממשק אנגלית]
* [https://meli.org.il/events/211223/ הפנים החדשות של ULI – והמֹח החדש שלו – אריאל לוק ופרופ’ אלחנן אדלר, הספרייה הלאומית]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:הספרייה הלאומית
קטגוריה:מאגרי מידע ביבליוגרפיים עבריים
מאיץ LEP

[[מהוד מחילה ששימש להאצת חלקיקים במאיץ LEP]]
מאיץ LEP (Large Electron-Positron Collider) שימש כמתקן הניסוי המרכזי של CERN בשנים 2000-1989. חלקו המרכזי של LEP נבנה במנהרה טבעתית שאורכה 27 קילומטרים, המצויה בעומק של 100 מטר, ואשר נחצבה במיוחד לצורך הניסוי. בצינורות שהותקנו בתוך המנהרה נעו אלקטרונים ופוזיטרונים בכיוונים מנוגדים. סביב כל אחת מארבע נקודות האינטראקציה (התנגשות) של האלקטרונים והפוזיטרונים נבנה גלאי חלקיקים שנועד למצוא את החלקיקים שנוצרים באינטראקציה ולמדוד את תכונותיהם ואת התכונות של תוצרי ההתפרקות שלהם.

==היסטוריה==
האישור לבניית מאיץ LEP התקבל בשנת 1981 וחציבת המנהרה החלה ב-1983. בפברואר 1988 הסתיימה החציבה, והפעלתו הראשונית של המאיץ התרחשה ביולי 1989. בשלב הראשון פעל המאיץ באנרגיה הדרושה ליצירת בוזון Z (כ- GeV 91). בהמשך הועלתה האנרגיה על מנת לייצר זוג בוזוני W (כ-GeV 161). בשלב האחרון של הפעלתו הועלתה האנרגיה עוד יותר, עד כדי GeV 209, וזאת על מנת לנסות לייצר את בוזון היגס. הואיל ובוזון היגס לא נתגלה, הוחלט להפסיק את הפעלת מאיץ LEP בשנת 2000, וזאת על מנת לא לעכב את בנייתו של מאיץ LHC באותה מנהרה.

==מבנה==
האלקטרונים והפוזיטרונים הואצו במספר שלבים לפני כניסתם לצינורות הטבעתיים הראשיים של מאיץ LEP. לשם כך נעשתה התאמה של מאיצים ישנים יותר, דוגמת מאיץ SPS, לצורך האצת לפטונים. ההאצה עצמה התבצעה באמצעות מהודי מחילה שעבדו בתדר רדיו (RF cavity). כיפוף קרני האלקטרונים והפוזיטרונים, על מנת שינועו במסלול טבעתי, נעשה בעזרת מגנטים דיפוליים, וריכוז הקרניים נעשה בעזרת מגנטים ארבע-ראשים (קוואדרפוליים). 

סביב נקודות האינטראקציה של מאיץ LEP הותקנו ארבעה גלאים רב-תכליתיים: אלף (ALEPH), דלפי (DELPHI), L3 ואופל (OPAL). שלושה מוסדות מחקר ישראליים, מכון ויצמן, אוניברסיטת תל אביב והטכניון, היו שותפים לניסוי OPAL ונטלו חלק בבניית החיישנים שלו. בניית ארבעה גלאים שונים למטרות זהות נועדה לעודד את התחרות ולאפשר ביקורת הדדית.

==תוצאות==
הניסויים שנערכו באמצעות מאיץ LEP הצליחו לאשש מספר גדול מתחזיות המודל הסטנדרטי, בעיקר אלו הנוגעות לכוח האלקטרו-חלש, ולמדוד בדיוק רב את המסות של בוזוני W ו-Z אשר התגלו בניסוי קודם של CERN בשנת 1983. מדידת רוחב פיק המסה של בוזון Z, שיכול להתפרק לחלקיקי נייטרינו, איששה את ההנחה שקיימים בדיוק שלושה דורות של חלקיקי נייטרינו קלים. 

לקראת סוף הפעלתו של מאיץ LEP נראה היה שקיימות ראיות לקיומו של בוזון היגס במסה של GeV 114. הוחלט להאריך את משך הניסוי במספר חודשים, אולם ראיות נוספות לא נתגלו בפרק זמן זה. לאחר ניתוח מדוקדק של המידע בעזרת כל הגלאים נמצא שלא ניתן לאשש את קיומו של בוזון היגס בעזרת מאיץ LEP. בעזרת התוצאות שנאספו הוצב חסם תחתון למסה שלו - GeV 114.4 בוודאות של 95%. החסם נמוך יותר אם מדובר בבוזון היגס במסגרת תורת הסופר-סימטריה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://public.web.cern.ch/public/en/Research/LEP-en.html מאיץ LEP באתר של CERN]
*[http://delphiwww.cern.ch/offline/lepwgs.html קבוצות המחקר וגלאי החלקיקים של מאיץ LEP]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאיצי חלקיקים
קטגוריה:CERN
וילה ריטולה

וילה איינו ריטולה (בפינית: Vilho ("Ville") Eino Ritola; 18 בינואר 1896 – 24 באפריל 1982) היה רץ פיני שהתמחה בריצות ארוכות וזכה בשמונה מדליות אולימפיות מהן 5 זהב בשנות ה-20 של המאה ה-20. בזירה הבינלאומית, ריטולה וחבריו הפינים, שבלטו בעולם האתלטיקה של אותה תקופה, כונו "הפינים המעופפים".

== ביוגרפיה ==
ריטולה נולד ב-Peräseinäjoki שבפינלנד והיגר לארצות הברית כשהיה בן 17, כדי להצטרף לשבע אחיותיו, שהיגרו קודם לכן. בארצות הברית הצטרף ריטולה למועדון האתלטיקה הפיני-אמריקני והתאמן יחד עם הנס קולמיינן, שעבר להתגורר בארצות הברית לאחר אולימפיאדת סטוקהולם (1912). קולמיינן ניסה לשכנע את ריטולה להצטרף למשלחת הפינית לאולימפיאדת אנטוורפן (1920) אך ריטולה אמר שאינו מוכן עדיין.

באולימפיאדת פריז (1924) היה ריטולה בכושר מצוין וזכה בארבע מדליות זהב ושתי מדליות כסף. בהיעדרו של בן ארצו פאבו נורמי, זכה ריטולה בריצת 10000 מטר תוך שהוא שובר את שיא העולם בו החזיק ביותר מ-12 שניות ומקדים את הבא אחריו בכ-200 מטר. שלושה ימים לאחר מכן, הוא ניצח בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא אולימפי חדש של 9:33.6 דקות לפני בן ארצו היהודי אליאס כץ (9:44.0 דקות) ופול בוטם מצרפת (9:45.2 דקות). למחרת זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר אחרי נורמי. גם בריצת שדה זכה במדליית כסף אחרי נורמי ובמדליית זהב הקבוצתית. במדליית זהב נוספת זכה יחד עם הקבוצה הפינית בריצת 3000 מטר קבוצתי ביחד עם נורמי וכץ.

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה ריטולה במדליית זהב בריצת 5000 מטר לאחר שברח לנורמי בקשת האחרונה והשיגו ב-12 מטר. בנוסף, זכה במדליית כסף, אחרי נורמי, בריצת 10000 מטר.

ריטולה מעולם לא התחרה באליפות פינלנד, אבל זכה בכמה מדליות באליפויות החובבים בארצות הברית, במרוצים לשישה ועשרה מייל, מרוץ שדה ובמרוץ ל-2000 יארד מכשולים.

לאחר המשחקים האולימפיים פרש ריטולה מאתלטיקה והמשיך להתגורר בארצות הברית.

ב-1971 שב חזרה לפינלנד שם חי עד יום מותו בהלסינקי ב-1982, בגיל 86.

הקריירה של ריטולה נתנה השראה לביטוי בפינית "Ottaa ritolat", ובתרגום חופשי "למשוך את ריטולה" שפירושו לבצע יציאה מהירה איפשהו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 5,000 מטרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 10,000 מטרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 3,000 מטרים מכשולים (גברים)
קטגוריה:רצים פינים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:אלופים אולימפיים פינים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם פינים: אתלטיקה
קטגוריה:מהגרים מפינלנד לארצות הברית
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1896
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-1982
חואן ולדס

לוגו ארגון הגג של יצרני הקפה בקולומביה
סניף בית הקפה של חואן ולדס ב[[ניו יורק, Lexington Ave. 695]]
חואן ולדס (בספרדית: Juan Valdez) הוא דמות בדיונית שהופיעה בפרסומות של הפדרציה של מגדלי הקפה בקולומביה (בספרדית: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia), והפכה להיות מזוהה עם הקפה הקולומביאני בעולם. זהו גם שמה של רשת בתי קפה קולומביאנית המפעילה סניפים במדינות שונות. 

דמותו של חואן ולדס כאיכר רכוב על פרד המעבד מטעי הקפה, הופיעה לראשונה על אריזות קפה מתוצרת קולומביה בשנות ה-60 של המאה ה-20 כחלק ממסע פרסום בארצות הברית. השחקן הקולומביאני חוזה דובל גילם את הדמות שאופיינה בחיוך, שפם וכובע סומבררו. מסע הפרסום נחל הצלחה רבה והביא להתעניינות בקפה הקולומביאני. לימים, "התאהב" חוזה דובל בתפקיד שגילם, רכש בעצמו חוות קפה קטנה בארצו, והעסיק בה פועלים שעיבדו עבורו את המטעים.

בין 1969 ל-2006 גילם את הדמות השחקן קרלוס סאנצ'ז אשר גם הופיע בדמות זו בקומדיה האמריקאית "ברוס הגדול מכולם".

השאלה אם חואן ולדס יכול להיחשב למותג המייצג את הקפה הקולומביאני בלבד הגיעה לבית המשפט לאחר שחברה המשווקת קפה שמיוצר בקוסטה ריקה השתמשה במשפט "חואן ולדס שותה קפה מקוסטה ריקה" כסטיקר ולצורך הדפסה על חולצות טי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.juanvaldezcafe.com האתר הרשמי של רשת בתי הקפה Juan Valdez] 

קטגוריה:קפה
Mixed Spice

Mixed Spice (מילולית: תבלין מעורב), מכונה לעיתים אף "פודינג ספייס" (באנגלית: pudding spice) היא תערובת תבלינים מתוקים בריטית, הדומה לתערובת התבלינים ההודית גאראם מסאלה. השימוש בתערובת זו הוא בדרך כלל לתיבול פירות או מאכלים מתוקים.

השימוש במינוח "Mixed Spice", כדי לציין תערובת זו של תבלינים, נמצא בספרי בישול החל משנת 1828 וכנראה אף לפני כן.

== מרכיבי התערובת ==
תערובת תבלינים זו מכילה בדרך כלל:
* קינמון
* אגוז מוסקט
* פלפל אנגלי (allspice)

התערובת עשויה להכיל אף:
* ציפורן
* ג'ינג'ר
* זרעי כוסברה
* כרוויה תרבותית (קימל)
* פלפל קאיין

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תערובת תבלינים
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:סינטרקלאס
המשמר האזרחי של וייטצ'אפל

ג'ורג' לאסק ראש המשמר האזרחי של וייטצ'אפל
המשמר האזרחי של וייטצ'אפל (באנגלית: The Whitechapel Vigilance Committee) היה ארגון של מתנדבים ששם לעצמו מטרה לעצור את מעשי הרצח שפקדו את שכונת וייטצ'אפל בלונדון בסתיו של שנת 1888 ושבוצעו ככל הנראה על ידי הרוצח הידוע לשמצה ג'ק המרטש. המשמר הוקם על ידי מספר אנשי עסקים מקומיים שהביעו דאגה מהשפעת הרציחות על עסקיהם. בראש המשמר עמד, ג'ורג' לאסק, קבלן בניין במקצועו, שנבחר לתפקיד בישיבה הראשונה שעשה המשמר ב-10 בספטמבר 1888.

מתוקף תפקידו, שמו של לאסק הופיע רבות בעיתונים ועלונים מאותה תקופה. בפרסומים אלה קרא לאסק לציבור הרחב למסור מידע שייתכן וקיים ברשותו אודות זהותו של המרטש והתרעם על כך שהרשויות לא הציעו פרס כספי למי שימסור מידע זה. אנשיי המשמר פעלו רבות בניסיון לשכנע את הממשל הבריטי, ברשותו של ראש הממשלה רוברט ססיל, להציע פרס עבור מידע שיוביל לתפיסת הרוצח. לאחר שניסיונות אלה כשלו החליט המשמר להציע פרס כספי משלו. המשמר שכר גם שני חוקרים פרטים שחקרו את הפרשה בנפרד מהמשטרה.

איור המתאר את אנשיי המשמר בוחנים את תוכן הקופסה שצורפה למכתב שנשלח ללאסק
בעקבות חוסר שביעות רצון שפשטה באוכלוסייה המקומית מרמת הביטחון שסיפקה המשטרה התקבלה החלטה במשמר להתחיל לבצע סיורים משלהם. הסיורים החלו להתבצע החל מה-3 באוקטובר 1888, בעיקר על ידי אנשים מובטלים שנשכרו לצורך כך על ידי המשמר. אנשים אלה עבדו ברובע המזרחי של לונדון בכל לילה בין השעות ארבע בצהרים לחמש בבוקר בתמורה לשכר קטן אותו קיבלו מהמשמר. הסיירים סיירו באזורים קבועים תוך שהם מצוידים במשרוקית ואלה חזקה. המשמר עצמו נפגש בכל ערב בשעה תשע בפאב מסוים ולאחר שזה היה נסגר נהגו לצאת ולבצע ביקורות לסיירים ולעיתים אף הצטרפו לסיורים עצמם. ככל שחלף הזמן והרציחות לא פסקו החלו יותר ויותר אנשים להצטרף מיוזמתם לסיורים הללו.

בעקבות הפרסום הרב לו זכה לאסק בתקשורת הוא החל לקבל מכתביי איום רבים שנשלחו כביכול על ידי המרטש. אחד המכתבים הללו זכה לפרסום רב כאשר נשלח ללאסק בצירוף קופסה המכילה חצי כליה אנושית וזאת שבועיים לאחר שהמרטש לקח איתו כליה מאחת הקורבנות. למרות שקיימת הסכמה כי מכל המכתבים שנשלחו, מכתב זה הוא בעל הסיכויים הגבוהים ביותר להיות אותנטי, הטענה הרווחת היא שגם מכתב זה, בדומה לכל האחרים, היה מתיחה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ג'ק המרטש
קבוע קפרקר

קבוע קפרקר, הקרוי על שמו של המתמטיקאי ההודי דאטארייה רמאצ'אנדרה קפרקר שגילה את תכונותיו, הוא המספר 6174, שמתאפיין בכך שרצף פעולות חשבוניות מסוימות על מספר כלשהו בן 4 ספרות יסתיים תמיד בהגעה ל-6174.

בחר מספר בן ארבע ספרות (שלא כולן שוות זו לזו). מותר להוסיף למספר אפסים מובילים כך שיהיה בן 4 ספרות. כעת:
# סדר את ספרות המספר בסדר יורד וכן בסדר עולה, לקבלת שני מספרים שונים בעלי 4 ספרות (תוך הוספת אפסים מובילים במקרה הצורך).
# חסר את המספר הקטן מהמספר הגדול.
# חזור על התהליך עם המספר החדש.

מתברר שתהליך זה יוביל תוך שבעה צעדים לכל היותר למספר 6174, ושם ייעצר, כיוון שביצוע תהליך זה על המספר 6174 יחזיר את אותו המספר עצמו (&lrm;7641 - 1467 = 6174).

דוגמה, עבור המספר 4915:

* &lrm;9541 - 1459 = 8082
* &lrm;8820 - 0288 = 8532
* &lrm;8532 - 2358 = 6174

דוגמה נוספת, עבור המספר 2111:

* &lrm;2111 – 1112 = 0999 
* &lrm;9990 – 0999 = 8991 (יש לזכור להוסיף את הספרה 0 למספר שהתקבל בצעד הקודם, כיוון ש-&lrm;999 - 999 = 0)
* &lrm;9981 – 1899 = 8082 
* &lrm;8820 – 0288 = 8532 
* &lrm;8532 – 2358 = 6174 

המספרים היחידים בעלי 4 ספרות שעבורם תהליך זה אינו מסתיים במספר 6174 הם רצפים של 4 ספרות זהות. רצף כזה, כגון 3333, יגיע למספר 0 לאחר ביצוע צעד אחד.

תכונתו של קבוע קפרקר מאפשרת להציגו כקסם של קריאת מחשבות שתמציתו: בחר מספר כלשהו בן 4 ספרות, עשה פעולות אלה, חשוב היטב על התוצאה, נכון שהגעת ל-6174? 

למספר 495 תכונה דומה, והוא מתקבל מתהליך דומה עבור מספר כלשהו בן 3 ספרות. ביצוע התהליך על מספר בין 2 ספרות יביא תמיד למספר 9.

==הוכחה שקבוע קפרקר יחיד אם הוא קיים==
נראה כי 6174 הוא המספר הארבע-ספרתי היחיד שהפעלת התהליך שתואר בראש הערך עליו מחזירה את אותו מספר. מכאן שאם התהליך עוצר, הוא עוצר במספר הזה (הוכחה זו אינה מראה שהתהליך עוצר: הוא עשוי, א-פריורי, להגיע למחזור, או למספר כגון 3333; בדיקת כל האפשרויות מראה שהתהליך אכן מגיע בסופו של דבר ל-6174). 

נניח כי המספר המתקבל מהסידור היורד הוא abcd, והמספר המתקבל מהסידור העולה הוא dcba, כך ש: <math> 9\geq a\geq b\geq c\geq d\geq 0 </math>.

נניח כי החיסור ביניהם נותן את המספר ABCD. מתוך כללי החיסור, עולה כי:

* &lrm;D = 10 + d - a (כיוון ש-&lrm;a > d)
* &lrm;C = 10 + c - 1 - b = 9 + c - b (כיוון ש-&lrm;b > c - 1)
* &lrm;B = b - 1 - c (כיוון ש-&lrm;b > c)
* &lrm;A = a - d

המספר ABCD שיגרום לעצירת שרשרת הצעדים הוא מספר שספרותיו A, B, C ו-D הן תמורה מסוימת של הספרות a, b, c ו-d. כל אחת מ-&lrm;4! = 24 התמורות האפשריות מספקת מערכת של 4 משוואות עם 4 נעלמים, הניתנת לפתרון. הפתרון היחיד שנותן מספרים שלמים בין 0 ל-9 הוא הפתרון שבו &lrm;ABCD = bdac, והפתרון המספרי הוא: &lrm;a=7, b=6, c=4, d=1. למערכת המשוואות אין פתרון אחר במספרים שלמים, ולכן 6174 הוא המספר היחיד בעל התכונות של קבוע קפרקר. ואכן, 6174=7641-1467.

==ראו גם==
* השערת קולץ

==קישורים חיצוניים==

* [http://plus.maths.org/issue38/features/nishiyama/index.html מאמר אודות המספר 6174]
* [http://kaprekar.sourceforge.net/output/sample.php הרחבת התכונות של קבוע קפרקר למספרים בעלי מספר ספרות אחר]
* 

קטגוריה:מספרים טבעיים
קטגוריה:שעשועי מתמטיקה
קטגוריה:תכונות התלויות בבסיס הספירה
קטגוריה:הוכחות
קיאה (אי)

קֶיאָה (ביוונית: Κέα; ביוונית עתיקה: Κέως, קֶיאוֹס) הוא אחד מן האיים הקיקלאדיים בים האגאי שביוון. בירת האי, יוּלִיס, שוכנת במקום נישא הרחק מן החוף, כמו רוב מקומות היישוב הקיקלאדיים הקדומים, להגנה מפני פירטים. כפרים חשובים נוספים המצויים באי הם קוֹרִיסִיָה (הנמל) וווֹרְקָארִי (כפר דייגים). האי, שסבל עשרות בשנים מהידלדלות אוכלוסין, זוכה לעדנה מחודשת כאתר נופש בסופי שבוע וכיעד להפלגות יכטות של תושבי אתונה.

==גאוגרפיה==
קיאה, המשתייך לקבוצת האיים הקיקלאדיים, הוא הקרוב ביותר ביניהם לאטיקה שביבשת, מהלך שעת הפלגה אחת במעבורת מלאווריו. אקלימו צחיח ואדמתו הררית. אורכו של האי 19 קילומטרים מצפון לדרום ורוחבו 9 קילומטרים ממערב למזרח. שטחו 129 קמ"ר, והמקום הגבוה ביותר בו מתנשא לגובה 560 מטרים. צפונית-מערבית לקיאה נמצא האי מרקוניסוס, הנכלל בתחומו המינהלי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:האיים הקיקלאדיים
קטגוריה:יוון: תיירות
קיתנוס

רחוב טיפוסי בדריופיס
קיתנוס (ביוונית: Κύθνος) הוא אי יווני במערב האיים הקיקלאדיים, בין קיאה ובין סריפוס, מרחק 56 קילומטרים מנמל פיראוס ושעה ו 40 דקות מנמל לבריון. מבחינה מנהלית שייך האי לאזור האגאי הדרומי ומאז המאה ה -12 הוא ידוע גם בשם "תרמה". שטחו 100 קמ"ר ואורך קו החוף שלו כ-100 קילומטרים. באי מצויים למעלה מ-70 חופים, אשר רבים מהם נגישים לרכב. ראוי לציון מיוחד מצר היבשה דמוי הסהר בקולונה, בו יכולים משתזפים לנוח כשגלי הים לוחכים את שני צדיו של החוף החולי.

באי כ-1600 תושבים, המתרכזים בשני כפרים. הכפר מסריה (הקרוי גם קיתנוס, או מכונה פשוט חורה, χώρα, כפי שמכנים יושבי האיים את המרכז הכפרי שלהם) והכפר דריופיס או דריופידה. חורה ידוע גם בשל הכנסייה האורתודוקסית בו.

האי ידוע גם בשל מעיינות חמים בשטחו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האיים הקיקלאדיים
קטגוריה:יוון: תיירות
קרוטונה

קרוטונה (באיטלקית: Crotone) היא עיר בקלבריה, בדרום איטליה, לחוף הים היוני. היא נוסדה בסביבות 710 לפנה"ס על ידי מתיישבים יוונים מאכאיה ונקראה בפיהם "קרוטון" (Κρότων). שמה בלטינית היה "קרוטונָה" (Crotona), ומאז ימי הביניים ועד 1928 נודעה בשם "קוטרונה" (Cotrone), אז הוחלף שמה ל"קרוטונֶה". ב-1994 נקבעה כבירת נפת קרוטונה החדשה. ב-31 בדצמבר 2004 מנתה אוכלוסיית העיר 60,517 נפש.

העיר העתיקה מוכרת כמקום מושבם של פיתגורס ושל תלמידי האסכולה הפיתגוראית וכמקום לידתו של אלקמאון מקרוטון.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
* 
* 

קטגוריה:קלבריה: ערים
קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:איטליה: ערי חוף
סיפנוס

סיפנוס (ביוונית: Σίφνος) הוא אי בקבוצת האיים הקיקלאדיים שביוון. העיירה הראשית באי, אפולוניה, נמצאת במרכזו. העיירה השנייה בגודלה היא ארטמון. יישוב נוסף הוא הכפר קאסטרו, השוכן במרומי צוק גבוה בחוף הדרום-מערבי של האי. עיירת הנמל של סיפנוס, הנקראת קאמארס, מצויה בחופו המערבי של האי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:האיים הקיקלאדיים
סריפוס

סֶרִיפוֹס (ביוונית: Σέριφος) הוא אי יווני בים האגאי, הנכלל בקבוצת האיים הקיקלאדיים ושוכן דרומית לקיתנוס וצפונית-מערבית לסיפנוס. שטחו 75 קמ"ר, וב-2001 מנתה אוכלוסייתו 1,414 נפש. האי נמצא מרחק 170 קילומטרים מנמל פיראוס שביבשת.

סריפוס נזכר במיתולוגיה היוונית כביתו של פרסאוס. לאחר שהוזהר על ידי אורקל כי יירצח בידי נכדו, הניח אקריסיוס מלך לינקאוס שבארגוליס את בתו דנאה ואת תינוקה בסירה והפקירם לחסדי הים. הגלים נשאו אותה ואת בנה פרסאוס אל האי סריפוס, שם הצילם דייג וגידל את התינוק כבנו.
מראה מן האוויר

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:האיים הקיקלאדיים
טיסנאות חופשית

שחרור של דאון חופשי מסוג ד-2
טיסנאות חופשית היא תחום ספורט בינלאומי במסגרת ענף הטיסנאות, שבו מטרת המתחרה לגרום לטיסן חופשי, הטס ללא התערבות המטיס או חיבור כלשהו לקרקע, לשהות זמן מקסימלי באוויר.

ספורט זה משלב את הצורך ברמת דיוק גבוהה בבניית הטיסנים ואיזונם מראש, כמו גם הבנה ושימוש בטכנולוגיות מתקדמות, ידע והבנה באווירודינמיקה, היכרות והבנה בנושאי מזג אוויר וזרמי אוויר, כושר גופני ויכולת הטסה גבוהה.

==טיסנים חופשיים==
השלכת דאון חופשי מסוג ג-2
תת-מחלקות של קבוצה זו הם:
* טיסני דאון-חופשי, ד-1 (F1H) וד-2 (F1A), המשוגרים מהקרקע באמצעות כבל ולאחר מכן גולשים לקרקע.
* טיסני מנוע-גומי, ג-1 (F1G) וג-2 (F1B), המונעים על ידי רצועות אלסטיות המסובבות מדחף אשר מעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש לקרקע.
* טיסני מנוע-חופשי, מ-1 (F1J) ומ-2 (F1C), המונעים באמצעות מנוע בוכנה הפועל מספר שניות בודדות ומעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש לקרקע.
*P-30 - טיסני מנוע-גומי למתחילים. הטיסנים דומים לטיסני הג-1 והג-2, אך קטנים ופשוטים יותר.
*גילשונים - טיסנים קטנים יחסית המשוגרים מהקרקע על ידי השלכה ידנית או באמצעות מקלע רצועות אלסטיות.
*טיסני פנים, פ-1 (F1L) ופ-2 (F1D) - טיסני מנוע-גומי ששוקלים גרמים בודדים ומוטסים באולמות סגורים בלבד.
*)שיגור טיסן חופשי עם מנוע חשמלי (F1Qטיסני מנוע חשמלי (F1Q),המונעים באמצעות מנוע חשמלי הפועל מספר שניות בודדות ומעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש לקרקע.
*טיסני מנוע פחמן דו-חמצני (F1K)-טיסנים הממונעים על ידי מנוע פחמן דו-חמצני הפועל עד אשר מכל הגז נגמר ובזמן זה מעלה את הטיסן לגובה שממנו הוא גולש. (מחלקה זו אינה קיימת בארץ ועדיין חדשה יחסית בעולם)
*טיסני מדרון (F1E) - טיסנים המושלכים לאוויר ממדרון (מחלקה שלא פעילה בארץ).

==טיסנאות חופשית בישראל==
בישראל כ-21 מועדונים (סניפים) של קלוב התעופה לישראל, הפזורים בכל רחבי הארץ, מנהריה שבצפון ועד באר שבע בדרום.

הפעילות הטיסנאית מתאפיינת בבניית טיסנים, תוך שימוש בטכנולוגיות מתקדמות כגון חומרים מרוכבים וכדומה, איזון והטסת הטיסנים כשלב אימון והשתתפות בתחרויות השונות.

התחרויות הארציות והבינלאומיות, נפרדות על פי סוגי הטיסנים כמובן, מתקיימות לרוב בדרום הארץ, בשטחים חקלאיים מישוריים פתוחים, כמו אלה שליד היישובים אורים, צאלים ואשלים, בשטחי הטסה קטנים יותר ליד פלמחים, מגידו ובני ציון ובאולמות ספורט שונים.

במהלך השנה מתקיימות כ-8 תחרויות עיקריות, במחלקות הבינלאומיות, שבהן מתחרים הטיסנאים על הזכות לייצג את נבחרות ישראל באליפויות אירופה והעולם, כמו גם תחרויות רבות נוספות במחלקות הפנים ארציות, תחרויות אזוריות וכדומה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.aeroclub.org.il/ קלוב התעופה לישראל- ארגון הגג הרשמי של הטיסנאות החופשית בישראל]
* [http://www.club4u.org.il/ קלוב התעופה חדרה- עמותה הפועלת תחת ארגון קלוב התעופה לישראל]

קטגוריה:תעופה
קטגוריה:תחביבים
אוקרוג סוחומי

אוקרוג סוחומי (ברוסית: Сухумский округ) אחד ממחוזות האימפריה הרוסית תחת מלכות המשנה של הקווקז, שהשתרע באזור אבחזיה, בין קווי הרוחב '3042° - 44°, ובין קווי האורך 39° - 41°. המחוז גבל מצפון וממערב ברכס הרי הקווקז הגדול, שהפרידו אותה מצ'רקסיה; ממזרח הוא גבל בסמגרלו ומדרום בים השחור.

ב-17 באוגוסט 1866 נוסד האגף או הגזרה הצבאית של סוחומי (Сухумский военный отдел), שבירתה סוחומי. בשנת 1883, נוסד אוקורג סוחומי שהיה כפוף מנהלית לפלך כותאיסי. שטח המחוז היה 7,575 ורסטה ריבועית (верста), ואוכלוסייתה מנתה בשנת 1897 100,498 איש.

== היסטוריה ==

האימפריה הרוסית ניצלה את ההזדמנות של חוסר שקט יחסי באימפריה העות'מאנית, ובשנת 1810 כבשה את סוחומי. בשנת 1832 הפכה סוחומי לאזור בו הוצבו עמדות מכס ונמלה הימי שודרג בשנת 1866. בשנת 1864 אולץ הנסיך האבחזי מיכאיל (חמוד-ביי) לוותר על כס השלטון בנסיכות אבחזיה, ושטח הנסיכות אוחד עם האימפריה הרוסית. שנתיים לאחר מכן נוסד האוקרוג הצבאי של סוחומי.

ב-25 בדצמבר 1904, הופרד חלק מהאזור בין גגרה לסוצ'י, שהיה מאוכלס בעבר בזיגים, בצו של הצאר, מידי אוקרוג סוחומי שהיה חלק מפלך כותאיסי לטובת פלך הים השחור (גוברניית הים השחור). המדיניות הרוסית באזור, שהביאה לגל של מוג'הירים גרמה להתדלדלות האוכלוסייה. מצד שני אוכלס האזור בידי מספר רב של גאורגים וארמנים. למרות זאת, התעקשו הגנרל דניקין ועמיתיו כי הגבול בין גאורגיה (שלא הייתה מוכרת עדיין על ידי שתי ההנהגות הלבנה והסובייטית) והרפובליקה הקובנית, שנשלטה על ידי הצבא הלבן, צריך להיות הגבול שעבר בין פלכי האימפריה הרוסית - פלך כותאיסי ופלך הים השחור. כלומר, מעט צפונית לנהר הבזיב.

== דמוגרפיה ==
צפון-מזרח [[הים השחור, 1892]]
בין השנים 1864–1878, נמלטו מעל ל-60% מאוכלוסיית אבחזיה (כ-200,000 איש) דרומה. כדי לפצות על איבוד התושבים עודדו השלטונות הגירה של גאורגים, רוסים וארמנים לאזור. כ-40,000 איש היגרו לאבחזיה ושינו את המאזן הדמוגרפי לרעת האבחזים. אזורים רבים במחוז היו לא מיושבים והרוסים החלו במדיניות ליישוב נוצרים באזורים אלה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבחזיה: היסטוריה
סוחומי, אוקרוג
קטגוריה:סוחומי
קטגוריה:גאורגיה בתקופת האימפריה הרוסית
קטגוריה:מלכות המשנה של הקווקז
קטגוריה:האימפריה הרוסית: חלוקה מנהלית
ארמיוני

ארמיוני (ביוונית: Ερμιόνη; ביוונית עתיקה: Ερμιόνη῾, נהגה הֶרְמִיוֹנֵה) היא עיר יוונית עתיקה וכיום עיירה ואתר נופש פופולרי במזרח הפלופונסוס, ממול האי אִידְרָה. ניתן להגיע אליה בהפלגה בת שעתיים בסנפירית מאתונה. ארמיוני הוא גם שם האפארכיה (פרובינציה) של אותו האזור, שבירתה קראנידי. לדברי ההיסטוריון היווני הרודוטוס, ייסדו את הרמיונה הדריאופים (Dryopes), שגורשו על ידי הראקלס ואנשי מאליס מחבל הארץ שנקרא בימיו דוריס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* הערך Hermione ב-[http://artfl.uchicago.edu/cgi-bin/philologic/getobject.pl?c.22:1:172.geography Smith's Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854]

קטגוריה:יוון העתיקה: ערים
קטגוריה:יוון: ערים
קטגוריה:יוון: ערי חוף
טרויזן

טְרוֹיזֵן (ביוונית: Τροιζήν) הוא שמה הקדום של עיירה קטנה בצפון-מזרח הפלופונסוס שביוון, על מורדות הר אדרס, דרומית-מערבית לאתונה, הנקראת כיום טְרִיזִינָה (Τροιζήνα) ובטורקית דמאלה (Damala). טריזינה היה גם שמה של הרשות המקומית לשעבר (עד 2010) של אותו אזור, שמרכזה בגלאטאס (Γαλατάς) ושטחה 190 קמ"ר, אשר הפכה לרשות המקומית טריזיניה-מתאנה במסגרת היחידה האזורית האיים החדשה שבמחוז אטיקה.

==העיר טרויזן במיתולוגיה היוונית ==
טרויזן היה בנם של פֶּלוֹפְּס והִיפּוֹדַמֵיָה ואח לפִּיתֶאוּס. שני האחים שלטו על ערים נפרדות, זה על הִיפֶּרֵיָה והאחר על אַנְתֵיָה. לאחר מות טרויזן איחד פיתאוס את שתי הערים לממלכה אחת וקרא לה על שם אחיו המת.

טרויזן נזכרת במיתולוגיה היוונית בעיקר בהקשר עם תֵסֶאוּס. כאן נולד הגיבור-המייסד של אתונה לאַייתְרָה בת פּיתֶאוּס מלך טרויזן מזרעם של האל פּוסֵיידוֹן ושל אַייגֵאוּס מלך אתונה.

בטרויזן גם גדל הִיפּוֹלִיטוֹס, בנו של תסאוס מאשתו האַמַזוֹנָה, ובה אף מצא את מותו כאשר נמלט מזעם אביו לאחר שפַיידְרָה, אמו החורגת, העלילה עליו כי אנס אותה.

על פי אחת מגרסאות המיתוס, בטרויזן ניטהר אורסטס לאחר שהרג את אמו קליטמנייסטרה וכך נפטר מרדיפת האריניות.

טרויזן הוא מקום עלילת הטרגדיה היפוליטוס של אוריפידס, המגוללת את סיפור בנו של תסאוס, שנפל קורבן לתשוקתה של פיידרה, אמו החורגת. העלם הצעיר נמלט מן העיר, ובשעת מנוסתו תקף והפך את מרכבתו שור שעלה מן הים והוא נהרג. מחזות אחרים על אותו נושא נכתבו על ידי סנקה וז'אן רסין, וגם בהם מקום העלילה הוא טרויזן.

בעיר הקדומה נבע מעיין, שנוצר על פי המסופר במקום בו ירד מן השמיים פגאסוס, הסוס המכונף.

==טרויזן בתולדותיה של יוון העתיקה==
בעיר התקיים פולחן, שנוצר בעקבות האגדה אודות היפוליטוס. על פי המסורת המקומית, הקדישו נערות העיר להיפוליטוס תלתל משערן קודם נישואיהן.

בעת פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון (480 לפנה"ס), לפני קרב סלמיס, הועברו נשות האתונאים וילדיהם למקום מבטחים בטרויזן על פי הצעתו של המדינאי האתונאי תמיסטוקלס. ב-1959 נתגלה בבית קפה מקומי בטרויזן לוח שיש, ועליו כתובת המנציחה את החלטת תמיסטוקלס לפנות את אתונה מתושביה. כתובת זו מתוארכת על ידי חוקרים מודרניים לתקופה המאוחרת במאתיים שנים לקרב סלמיס, והיא קרוב לוודאי העתק של נוסח ההחלטה המקורית.

==לקריאה נוספת==
* אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית. תל אביב, ספרי תל אביב, תש"ס-2000.

==קישורים חיצוניים==

* 
* הערך Troezen ב-[http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.04.0064%3Aalphabetic+letter%3DT%3Aentry+group%3D15%3Aentry%3Dtroezen-geo02 Smith's Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854].

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוון העתיקה: ערים
אוריביאדס

אֶוּרִיבִּיאָדֵס בן אֶוּרִיקְלֶיידֵס מספרטה (ביוונית: Ευρυβιάδης) היה המפקד הראשי של צי הברית ההלנית במערכה שניהלו היוונים ב-480-479 לפנה"ס נגד קסרקסס מלך פרס שפלש לארצם. הוא עמד בראש הצי המלחמתי המשותף ליוונים בהתנגשות במימי ארטמיסיון ובקרב סלמיס, הקרב הימי שהכריע את גורל הפלישה כולה לטובתם. למרות שאתונה העמידה את המספר הרב ביותר של אוניות לצי המשותף, נמסר הפיקוד העליון על הצי לידי ספרטה. תמיסטוקלס, שעמד בראש השייטת האתונאית, שהייתה הגדולה ביותר בצי הברית, היה מטבע הדברים בעל השפעה רבה לא רק על ניהול הלחימה בים, אלא על ניהול המערכה כולה.
 

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
נארה

נָארָה (ביפנית 奈良市, "נָארַה-שִי") היא בירת מחוז נארה בחבל קנסאי שביפן. העיר ממוקמת בחצי האי קיאי. בין השנים 710–784 הייתה העיר, שנקראה אז הֵייג'וֹ-קיוֹ, בירת יפן, ומכאן שם התקופה הזאת בהיסטוריה של יפן – תקופת נארה. 

בעיר נמצאים שמונה מקדשים בודהיסטים גדולים, כאשר הגדול מביניהם טודאי-ג'י, הוא ככל הנראה בניין העץ הגדול בעולם. המקדשים של נארה, ביחד עם שרידי ארמון הייג'ו, הם בעלי מעמד של אתר מורשת עולמית. 

ברחובות העיר מתהלכים איילים מאולפים; לפי אגדה עתיקה, הם הובאו לעיר על ידי אל, ומאז הם אמורים להגן על העיר ועל המדינה. 

בנארה גם ממוקמת אוניברסיטת הנשים של נארה, אחת משתי אוניברסיטאות הנשים הלאומיות של יפן, וכן המוזיאון הלאומי של נארה.

==ראו גם==
* המונומנטים ההיסטוריים של נארה העתיקה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:קנסאי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1898
*
אפטאי

אַפֶטַאי (ביוונית: Ἀφεταί) הייתה עיר בתסאליה שביוון, לחופו של מפרץ פאגאסאי.

ההיסטוריון היווני הרודוטוס מספר, כי שם המקום, הנגזר מן הפועל ביוונית שמשמעו "להפליג", ניתן לו משום שכאן על פי המסורת עצרו הארגונאוטים את מסעם בים כדי להצטייד במים, ועל חופה של אפטאי השאירו יאסון וחבריו את הגיבור הראקלס והמשיכו בדרכם אל קולכיס בחיפוש אחר גיזת הזהב.

ב-480 לפנה"ס, בעת פלישת קסרקסס מלך פרס ליוון, היה חופה של אפטאי מקום עגינת הצי הפרסי לפני ההתנגשות הראשונה עם אוניות היוונים בקרב ארטמיסיון.

==קישורים חיצוניים==
* הערך Aphetae ב-[http://artfl.uchicago.edu/cgi-bin/philologic/getobject.pl?c.11:1:518.geography Smith's Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854].

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוון העתיקה: גאוגרפיה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
מיכאיל, נסיך אבחזיה

מיכאיל או חמוד ביי (მიხეილ შარვაშიძე, מת ב-1866) מבית שרוואשידזה היה הנסיך ששלט בנסיכות אבחזיה משנת 1823 ועד 1864.

מיכאיל עלה לשלטון זמן קצר לאחר שנסיכות אבחזיה הוכרזה למדינת חסות של האימפריה הרוסית במניפסט שפורסם על ידי הצאר אלכסנדר הראשון. במהלך מלחמת קרים (1853–1855) פלשו העות'מאנים לאבחזיה ומיכאיל אולץ להכריז על נאמנותו לטורקים. הצהרה זו רדפה אותו מאוחר יותר, בשנת 1864, כאשר הרוסים כבשו בחזרה את אבחזיה והאשימו אותו בשיתוף פעולה עם הטורקים במהלך המלחמה. הוא אולץ לוותר על כיסאו והוגלה לוורונז' שברוסיה. הצעד לא נתקבל באהדה בקרב תושבי אבחזיה.

מיכאיל מת בגלות זמן קצר לאחר הגלייתו, בשנת 1866. מותו סימן את סוף השלטון העצמי של אבחזיה. ביוני 1864, בוטלה הנסיכות והחלפה במחוז צבאי של האימפריה הרוסית – אוקרוג סוחומי. בשנת 1866 החלה התקוממות עממית בראשות בנו של מיכאיל, גיאורגי השני, שלא האריכה ימים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:אבחזיה: היסטוריה
קטגוריה:אבחזיה: אצולה
קטגוריה:אבחזים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1806
קטגוריה:נפטרים ב-1866
גבול (הרלדיקה)

[[ארג'נט, בורדור גולס]]
הבורדור (Bordure) הוא גבול בעל צבע מנוגד למגן, בדרך כלל ביחס של 1:6 משטח המגן העוטף את כל המגן, למעט החריגות הבאות:
* כאשר שני שלטי אבירים משולבים לשלט אחד הכלל אומר כי הגבול של אחד השלטים לא ימשיך לאורך קו החלוקה. כרוזים אחדים יעידו כי ישנו יוצא מן הכלל, כאשר הגבול עצמו טעון במספר מטענים לא ניתן לצמצם את מספרם ולכן החוק אינו תקף.
* צ'יף תמיד יונח על הגבול. אלא אם הגבול הוענק לשלט אשר כבר הכיל צ'יף.
כמו כל צורה הרלדית גם הגבול יכול להופיע בטינקטורה אחת או בחלוקה, קווי המתאר שלו יכולים להיות ישרים או בצורה כלשהי או להיות מוטען במטען מוקטן כלשהו.

==ראו גם==
* מסגרת (הרלדיקה)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטענים הרלדיים
הנודעת

הנודעת (באנגלית: Notorious) הוא מותחן משנת 1946 אשר בוים והופק על ידי אלפרד היצ'קוק. השחקנים הראשיים הם קרי גרנט ואינגריד ברגמן. עלילת הסרט מתארת שלושה אנשים שמערכת היחסים ביניהם עוברת תהפוכות.

== עלילת הסרט ==
אלישיה הוברמן (אינגריד ברגמן), בתו האמריקאית של מרגל נאצי אשר הורשע, מגויסת על ידי סוכן הממשלה ט.ר דוולין (קרי גרנט) להסתנן לקבוצה של גרמנים אשר עברו לגור בברזיל אחרי מלחמת העולם השנייה.

בזמן ההכשרה שלה בריו דה ז'ניירו, אלישיה מתאהבת בדוולין. הרגשות שלו כלפיה מתונים מכיוון שהוא יודע על עברה. כאשר מורים לדוולין לשכנע את אלישיה לפתות את אלכס סבסטיאן (קלוד ריינס), אחד מחבריו של אביה וחבר בקבוצה הגרמנית, על מנת לגלות מה הוא זומם, הוא מתייסר לפני שהוא בוחר בחובה על פני אהבה. אלישיה, אשר מתמרמרת על בגידתו, מתחתנת בסופו של דבר עם אלכס.

אלישיה מספקת את המידע הנדרש למפעיליה האמריקאיים, אך באותו זמן מתחיל אלכס בעלה לחשוד בה, והוא מגלה לבסוף שהיא סוכנת אמריקאית. לאלכס נוצרה בעיה: הוא חייב להשתיק את אלישיה, אך הוא לא יכול לחשוף אותה בלי להיות חשוד על ידי חבריו הנאצים. אלכס מבקש עצה מאימו, אשר מציעה שאלישיה "תמות לאט", בהדרגה על ידי רעל. הרעל מעורב בקפה של אלישיה והיא נופלת למשכב במהירות. דוולין חושד כאשר אלישיה פוגשת בו ואומרת לו שבסך הכל יש לה חמרמורת, אך היא בכל זאת מראה סימנים של מחלה רצינית. הוא נבהל כאשר היא לא מופיעה לפגישה הבאה שלהם. הוא מגיע לביתו של בעלה, אלכס, ונושא אותה בזרועותיו מחוץ לביתו, כאשר כל החברים בקבוצת הגרמנים צופים. הוא משאיר את אלכס לרחמיהם של "חבריו", אשר חושדים לאחר הפרידה המוזרה של אלישיה.

== קישורים חיצוניים ==

אינגריד ברגמן וקרי גרנט במטוס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1946
קטגוריה:סרטי אלפרד היצ'קוק
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אינגריד ברגמן
קטגוריה:סרטי קרי גרנט
ארז'ן

100px
בהרלדיקה, ארז'ן (מצרפתית: Argent, כסף) הוא טינקטורת כסף. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הבהירות, ה"מתכתיות", והיא מצוירת על פי רוב כצבע לבן. בגילוף ובחריטה נותרים האזורים הצבועים בארז'ן ריקים או מסומנים בסימון .ar.

שם הטינקטורה שאוב מן המילה הלטינית Argentum הלקוחה בתורה מן המילה היוונית Αργυρος שמשמעותה "כסף" או "מתכת לבנה" (למילה "ארז'ן" אותה המשמעות בבלאזון הצרפתי הישן).

במספר תיאורים היסטוריים של שלטי אצולה נוסף כעין עלה כסף לאותם התקנים אשר היו ארז'ן. במרוצת הזמן השחירו אותם חלקים מוכספים עד כי נעשה קשה להבדיל בינם ובין החלקים של סאבל.

==הארז'ן והלבן==

בספרו The Art of Heraldry: An Encyclopaedia of Armory, טוען ארתור צ'ארלס פוקס-דייוויס (Fox-Davies) כי על אף היותה נדירה, התקיימה הטינקטורה לבן כטינקטורה נפרדת בהרלדיקה. כבסיס לטענה זו מציג פוקס-דייוויס את התוויות הלבנות המבדילות בין שלטי האצולה של משפחת המלוכה הבריטית. למרות זאת, נטען כבר כי התוויות הלבנות הן "תוויות לבנות תקניות", וכי על כן הן אינן בבחינת טינקטורה הרלדית.

בהרלדיקה הפורטוגלית, הלבן אכן נראה כטינקטורה נפרדת מהכסף; דוגמה לכך נמצאת בסמל העיר סנטיאגו דו קאסם פורטוגל, שם נבדל צבע לבושו של המורי החלל ופרוותו של סוס האביר מצבע הכסף של המתכות (כמו שריון האביר) והטירה הרחוקה.

==ייצוגים נוספים==

הארז'ן מייצג גם:
* אבני החן - את הפנינה
* בגופים השמימיים - את הירח
* במתכות - את הכסף

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טינקטורות

ru:Argent
צ'ארלס ראשמור

צ'ארלס א. ראשמור (באנגלית: Charles E. Rushmore; 2 בדצמבר 1857 – 31 באוקטובר 1931) היה איש עסקים ועורך דין אמריקאי, אשר על שמו קרוי הר ראשמור. נולד בעיר ניו יורק לאדוארד קארמן ראשמור ולמארי אליזה ראשמור. במשך חייו נישא למעצבת ג'אנט קרפנטר.

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1857
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1931
קקטוס קלב (קומיקס)

קקטוס קלבּ (בצרפתית: Cactus Club) היא סדרת קומיקס בצרפתית העוסקת במדריכי ספורט ובנופשים במועדון נופש בחוף טרופי. גיבור הסדרה הוא מדריך ספורט בשם פיל. הסדרה שופעת הומור וכל עמוד שלה הוא סיפור קצר בפני עצמו – דבר ההופך את קריאת ספרי הסדרה בלוויית מילון לכלי נוח להעשרת אוצר המילים הצרפתי.

החוברת הראשונה של קקטוס קלבּ יצאה בשנת 1997 ובשנת 2005 יצאה החוברת התשיעית בסדרה. בשנותיה הראשונות של הסדרה היא נעזרה בכתב העת ספירוּ לשם פרסומה. דפים נבחרים מהסדרה פורסמו בספירו לצד דפי חידות של קקטוס קלבּ שפורסמו בספירו בלבד ולא בסדרה עצמה.

יוצרי הסדרה: כתיבה – פרנואה גילסון, איור – פיליפ ברסקוביסי, צביעה - סריז.

קטגוריה:קומיקס
ארטפרנס (בן ארטפרנס)

אַרְטַפְרֶנֵס בן ארטפרנס (ביוונית: Ἀρταφέρνης) היה מצביא פרסי, שפעל בראשית המאה ה-5 לפנה"ס תחת דריווש הראשון מלך פרס ואחר כך תחת קסרקסס יורשו. אביו, ארטפרנס בן היסטספס, היה אחיו של דריווש והסטרפ של סרדיס במהלך המרד האיוני.

לאחר כישלון המסע של מרדוניוס ליוון ב-492 לפנה"ס, מינה דריווש את דאטיס ואת ארטפרנס בראש מסע מלחמה נוסף להכנעת האיים במרכז הים האגאי ולהענשת אתונה וארטריה על סיוען למרד האיוני. חיל המשלוח נאסף בקיליקיה שבאסיה הקטנה, ומכאן יצא לדרכו ב-600 טריארות. הצי הפליג תחילה אל סאמוס ומשם אל האיים הקיקלאדיים. לאחר כיבוש נאקסוס, הכנעת דלוס והחרבת קאריסטוס וארטריה שבאי אובויה, נחת הצבא הפרסי במרתון. בקרב המפורסם שניטש במישור מרתון נחלו הפרסים מפלה (490 לפנה"ס), ולאחר ניסיון כושל לתקוף את אתונה מן הים שבו לאסיה.

בעת פלישת קסרקסס ליוון, ב-480 לפנה"ס, פיקד ארטפרנס על חילות הלידים והמיסים.

==מקורות==
* הרודוטוס, היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. תל אביב, פפירוס - בית ההוצאה של אוניברסיטת תל אביב, תשנ"ד-1998.
* כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה-1945. העתק דיגיטלי באתר [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=119 "דעת"].

== קישורים חיצוניים ==
<div style="direction: ltr;">
* "Datis" in: [http://www.livius.org/da-dd/datis/datis.html Livius.org].
* s.v. "Artaphernes" (2) in: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867. Digitized copy in: [http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.04.0104%3Aalphabetic+letter%3DA%3Aentry+group%3D47%3Aentry%3Dartaphernes-bio-2 Perseus].
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:מצביאים פרסים
מעצב פנים

מעצב פנים הוא אדם המתמחה בעיצוב פנים של מבנה.

ההגדרה "מעצב פנים" החלה בתחילת המאה העשרים, שכן עד אז היה מקובל כי תכנון הפנים הוא חלק מהתכנון האדריכלי הכולל. גם כיום אדריכלים רואים בתכנון הפנים חלק ממקצוע האדריכלות.

מעצב פנים אינו חייב להיות בעל תואר אקדמי.

מעצבי הפנים בישראל, מאוגדים באגודת אדריכלי הפנים בישראל.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:אדריכלות