OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גן יעקב

כתובת הנצחה בכניסה לגן יעקב
שלט הסבר בגן יעקב
גן יעקב, המעבר והשקמים
המעבר בין כיכר הבימה לשדרות ח"ן
גן יעקב הוא גן בתל אביב, במתחם הבימה בין היכל התרבות, תיאטרון הבימה וביתן איל עופר, בין הרחובות תרס"ט ודיזנגוף. הגן תוכנן על ידי האדריכל יעקב רכטר ונקרא על שמו של יעקב סוראסקי (1928-1952), בנו של הבנקאי אליאס סוראסקי ממקסיקו שתרם להקמתו.

==הקמת הגן==
גן יעקב הוקם על גבעה, שנמצאת בין בית הבימה והיכל התרבות. במקור תוכנן להקים על גבעה זאת את מוזיאון תל אביב ועל כן נבנה בית הלנה רובינשטיין בסמוך לה. אולם, על מנת לשמר את עצי השקמה העתיקים והעבותים שצמחו על הגבעה, הוחלט לבנות את מוזיאון תל אביב במיקומו הנוכחי ולהקים במקום גן שישתלב עם השקמים.

את הגן תכנן האדריכל יעקב רכטר עם אדריכל הנוף אברהם קרוון, והוא נחנך בשנת 1964. על תכנון הגן קיבל רכטר את פרס רוקח בשנת 1965. יעקב רכטר תכנן גם את היכל התרבות, שנחנך בשנת 1957 ואת ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות, משנת 1960.

הגן בנוי בשני מפלסים. הכניסה אל המפלס התחתון היא מצד בית הבימה ושדרות תרס"ט ובה מוצבים ספסלים בפינות צל מוריקות. משם עולות מדרגות אל מפלס הביניים, היוצא אל רחוב דיזנגוף מול שדרות ח"ן, והלאה, משני העברים, אל הגבעות שהשתמרו מן הגבעה המקורית, ועליהן עצי השקמה עבי הגזע. במקור, למעט עצי השקמה, לא היו בגן עצים נוספים ועל כן הוא היה שטוף שמש במהלך היום.

בין גן יעקב להיכל התרבות מפרידה בריכת מים צרה וארוכה. המפלס העליון של הגן מוקף מעקה בטון, שמטפסים עולים בעמודיו ומשתלשלים מעליו כלפי מטה.

== שיפוץ הגן ==
במסגרת השיפוצים הכלליים באזור כיכר התרבות בשנת 2010, נכלל גם גן יעקב. בשיפוץ הורדה הרמפה מכיוון שדרות ח"ן ונוצר מעבר רציף בין כיכר הבימה לבין השדרות. כמו כן שוקמו השקמים והוסרה צמחייה עבותה.

== גלריה ==
<gallery>
Gan Yaakov 1.jpg | המפלס התחתון לפני השיפוץ
Gan Yaakov 2.jpg | המפלס העליון לפני השיפוץ
File:Gan Yaakov lower platform.jpg | המפלס התחתון לאחר השיפוץ
File:Gan Yaakov two levels.jpg | שני המפלסים בגן
File:Gan Yaakov locked garden.jpg | הגן הנעול
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* (עם רישום של השקמים בגן יעקב מאת חנה לרנר)
* (על תוכנית העירייה לערוך שינויים מרחיקי לכת בגן יעקב)
* 
* [http://www.notes.co.il/roy/40365.asp על מוטיב ה"מא" בגן יעקב], ניתוח תפישה יפנית של חלל דרך גן יעקב, מוטוקו סוגאסה, "רשות הרבים", מוזיאון תל אביב 2002
* [http://www.moag.gov.il/agri/subject/lechabek_etz/Itineraries_stories_Trees/trees_story/ficus_sycomorus_tel_aviv.htm השקמים של גן יעקב בתל אביב] באתר משרד החקלאות
* [https://www.temaland.com/gan-yaakov דף פרויקט השיפוץ] מאתר האדריכלים המבצעים
* 
* 

==הערות שוליים==

יעקב
קטגוריה:כיכר התזמורת
שלמה מלאחי

הרב שלמה (סלימאן) מלאחי (או מלאכי) (ה'תרנ"א (1891), ד'מאר, תימן - ו' בניסן, תשל"ח (13 באפריל 1978), תל אביב) היה רב ואב"ד בעיר דמאר והמחוז, ולאחר מכן שימש כרב שכונת התקווה בתל אביב.

==ביוגרפיה==
====שנותיו המוקדמות====
נולד לאברהם. בצעירותו למד שחיטה אצל הרב שלמה בן סעיד מקיטן, שהיה מלמד תינוקות בעירו ד'מאר. לאחר מכן למד תורה בעיר צנעא, במשך כשנתיים, בישיבת הרבנים הראשיים הרב יחיא יצחק הלוי, הרב יחיא קאפח והרב אהרן הכהן. בנוסף, למד אצל הרבנים אברהם עמראני, יחיא אלאביץ' ויחיא גיאת. סמיכה לרבנות ניתנה לו על ידי רבני צנעא, לשחיטה, סידור גיטין וקידושין. כמו כן ערך בריתות.

====רב העיר דמאר והמחוז====
הרב מלאחי החל לשמש כרב בעיר דמאר ובמחוז יחד עם הרבנים יחיא אלג'רידי ויוסף סעיד מנצור. לאחר שאלה נפטרו, שימש הרב מלאחי כרב יחידי.

וכך כתב בהקדמת ספרו חשק שלמה:(שעדין בעריכה) "שמשתי את העדה לבדי כמה זמן, והיה קשה עלי. משום שהרבנים בעירנו הם השוחטים והבודקים, הם המקדשים והמגרשים, הם המוהלים והדיינים... והן אני נשארתי לבדי ונשאתי עול הצבור עלי זמן מועט, ועלינו כולנו לארץ ישראל בשנת תש"ט".

הרב מלאחי פעל רבות להברחת יתומים יהודים מפני השלטונות המוסלמיים שביקשו לאסלם אותם, ואף נכלא מספר פעמים בשל פעילותו זו.

===רב שכונת התקווה===
עם עלייתו לישראל, מונה הרב מלאחי בידי הרבנים הראשיים לתל אביב דאז - הרב יעקב משה טולידאנו והרב איסר יהודה אונטרמן, לתפקיד רב השכונה. הרב מלאחי שימש בתפקידו עד לפטירתו בו' בניסן תשל"ח.

לאחר פטירתו שימש בנו, הרב מאיר מלאחי, כרב השכונה במקומו.

==לקריאה נוספת==

*ד"ר משה גברא, "מלאחי-מלאכי, שלמה בן אברהם", אנציקלופדיה לחכמי תימן ע' 322, בני ברק, המכון לחקר חכמי תימן, תשס"א.

קטגוריה:רבני מרכז תימן
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:רבנים תימנים ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבני שכונות

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1891
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
אמירה סרטני

אמירה סרטני (נולדה ב-17 בנובמבר 1931) היא אשת ציבור ישראלית שכיהנה כחברת הכנסת מטעם מפ"ם בכנסת ה-11.

סרטני נולדה במרחביה ולמדה במוסד החינוכי שומריה במשמר העמק. בהמשך למדה הוראה במכללת אורנים וסוציולוגיה ומדעי המדינה באוניברסיטת תל אביב. פעילותה הציבורית החלה מטעם התנועה הקיבוצית. לאחר כהונתה כמזכירת הקיבוץ, החלה לפעול במסגרת התנועה הקיבוצית המאוחדת ובמפ"ם. בשנת 1971 נבחרה לראשונה כחברת הוועד הפועל של הקיבוץ הארצי. בשנים 1976–1984 הייתה מרכזת מחלקת החברות במפלגה וראש סיעתה בנעמת.

בשנת 1984 נבחרה לכנסת ה-11 מטעם חטיבת מפ"ם במפלגת המערך, ועם כניסת המערך לממשלת האחדות נמנתה עם הפעילים לפילוגה. פעלה כחברה בוועדת החינוך והתרבות והובילה לחקיקת חוק חינוך מיוחד.

בבחירות לכנסת ה-14 הוצבה במקום ה-90 ברשימת מרצ, בבחירות לכנסת ה-18 הוצבה במקום ה-108, בבחירות לכנסת ה-19 הוצבה במקום ה-111, בבחירות לכנסת ה-20 במקום ה-105, ובבחירות לכנסת ה-25 במקום ה-108.

במקצועה אשת חינוך. בעבר מנהלת בית הספר האזורי בעמק יזרעאל. הייתה נשואה לאמן אריה סרטני.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://meretz.org.il/0011778/ ריאיון עם אמירה סרטני], באתר מרצ 

קטגוריה:חברות הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברות הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברות הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:פעילות מרצ
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי שומריה
קטגוריה:בוגרות אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מרחביה: חברי הכנסת
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
שרה מרום שלו

שרה מרום שלו (נולדה ב-23 בספטמבר 1934) היא חברת הכנסת ה-17 לשעבר מטעם סיעת גיל.

==ביוגרפיה==

מרום שלו נולדה בי"ד בתשרי ה'תרצ"ה, 23 בספטמבר 1934 בדורוחוי, רומניה ועברה בה את מלחמת העולם השנייה. מתוך משפחה של שש נפשות, שרדו את השואה רק שלוש – מרום שלו, אחיה, ואמם. הם העפילו לארץ ישראל, גורשו על ידי הבריטים לקפריסין ולאחר מכן שהו במחנה עתלית. כששוחררו, שוכנו בשכונת שעריים ברחובות. אחיה של מרום-שלו נהרג במהלך קרבות התקומה במדינת ישראל והיא נשארה עם אמה.

עבדה בעיריית רחובות ושימשה יו"ר ועד עובדי העירייה. מאז פרישתה, במהלך שנות השמונים, עומדת בראש ארגון הגמלאים של העירייה.

בבחירות לכנסת ה-17 התמודדה מטעם מפלגת הגמלאים ונבחרה לכנסת לאחר שמוקמה שביעית ברשימתה. כחברת כנסת, הייתה חברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בוועדה לקידום מעמד האישה ובוועדה המיוחדת לבעיית העובדים הזרים, ומ-19 בנובמבר 2007 גם בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות. בנוסף, עמדה בראש השדולה למען ניצולי השואה.

במהלך כהונתה בכנסת יזמה מרום שלו תיקון לחוק נכי המלחמה בנאצים, המתיר לנכה המתייצב בפני ועדה רפואית מכוח החוק להתלוות בשני מלווים. כן יזמה תיקון לחוק התכנון והבניה, הקובע כי תוכנית מתאר מקומית תכלול הוראות לגבי הימנעות מפגיעה בצמחייה ובערכי טבע, נוף ומורשת, וכן הוראה לפיה בין שימושי הקרקע הנקבעים בתוכנית יש לקבוע גם שטחים ציבוריים פתוחים.

==התפלגות הסיעה==
ב-28 באפריל 2008 הגישה יחד עם חבריה לסיעת גיל, משה שרוני ואלחנן גלזר לוועדת הכנסת בקשה להתפלג מהסיעה ולהקים סיעה עצמאית בשם "צדק לגמלאים". ב-4 במאי כינסו השלושה מסיבת עיתונאים משותפת עם גאידמק ובה הודיעו על הקמת סיעה חדשה בכנסת בשם "צדק לגמלאים". לאחר שוועדת הכנסת דחתה פעמיים את בקשת ההתפלגות בעקבות חשד לאי-חוקיות בהסכם עם גאידמק, אישרה הוועדה ב-2 ביוני את בקשת ההתפלגות, וזאת לאחר שהשלושה הודיעו כי ניתקו כל קשר עם גאידמק. עוד בטרם אושר הפילוג, החליטה סיעת גיל כי מרום שלו תישאר הנציגה מטעמם רק בוועדה לקידום מעמד האשה.

לבסוף, ולאחר שבוטל ההסכם עם גאידמק, אישרה ועדת הכנסת ב-2 ביוני את התפלגות הסיעה ואת הקמת סיעת "צדק לזקן". ב-15 באוקטובר, בעת נסיונותיה של ציפי לבני להקים ממשלה חדשה בראשותה, הודיעו ראשי שתי הסיעות על איחוד מחודש. חבר הכנסת גלזר הודיע כי יישאר בסיעת היחיד "צדק לזקן".

== חיים אישיים ==
כיום מתגוררת מרום שלו ברחובות, גרושה ואם לשניים.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גיל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם צדק לזקן
קטגוריה:ילדים בשואה: רומניה
קטגוריה:רחובות: חברי הכנסת
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולות לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברות הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:עובדי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
פיינל פור

פיינל פור (באנגלית: Final Four, ארבע האחרונות) הוא טורניר גמר שבו משתתפות 4 קבוצות. בשלב הראשון הן משחקות בשני משחקי חצי גמר, והמנצחות נפגשות באותו מקום (בדרך כלל כעבור יומיים) למשחק הגמר של האליפות.

צורת הכרעה זו מקובלת בעיקר בכדורסל, ומקורה בפיינל פור של טורניר אליפות המכללות. מאז סוף שנות ה-80 היא נהוגה בליגה האירופאית הבכירה כיום יורוליג ובעבר בסופרוליג.

בליגת העל בכדורסל נקבעה השיטה כדי להגדיל את התחרותיות בליגה. סיכוייה של קבוצה נחותה להפתיע ולנצח משחק אחד גדולים יותר מאשר בשיטת פלייאוף המבוססת על סדרות, כיוון שטעות הדגימה קטנה ככל שמספר המקרים גדול יותר.

הפיינל פור של אליפות המכללות בהוקי קרח בארצות הברית זכה לכינוי "ארבע הקפואות" (Frozen Four).

בשיטה זו נערכה אליפות אירופה בכדורגל מתחילתה ב-1960 עד 1976.

===בישראל===
שיטת הפיינל פור הונהגה גם בליגת העל בישראל החל מ-2006 ועד לעונת 2012/2013. בתאריך 30 במרץ 2014 החליטה מנהלת הליגה בכדורסל בישראל להחזיר שיטה זו למשך שלוש עונות.
בהמשך במנהלת הוחלט להמשיך עם זה עוד שתי עונות עד עונת 2019/2020 ואז יחזרו לסדרות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורט
קטגוריה:מושגים בכדורסל
קטגוריה:4 (מספר)
המרדף אחר ורמר

המרדף אחר ורמר הוא ספר מאת בלו באלייט שעוסק בילדה מתבודדת בשם פטרה שחובבת ספרים, ובילד בשם כולדר, שחובב חידות. השניים מגלים שבאזורם מתרחשים דברים מוזרים, שאותם הם מחליטים לחקור ביחד. ציור של יאן ורמיר בשם "הגבירה הכותבת", שמופיע במוזיאונים ברחבי העולם, נגנב כשהוא מגיע למוזיאון של עירם, והם מתחילים לחקור את הגנבה. לבסוף השניים מצליחים לתפוס את הגנב, ולהחזיר את הציור.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי הוצאת מטר
סטנלי מילר

סטנלי לויד מילר (באנגלית: Stanley Lloyd Miller; 7 במרץ 1930 - 20 במאי 2007) היה כימאי אמריקני-יהודי.

נולד באוקלנד, קליפורניה. התפרסם בעקבות ניסוי מילר-יורי. תואר ראשון קיבל באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. דוקטורט קיבל ב-1954 באוניברסיטת שיקגו. עד מותו היה פרופסור אמריטוס באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.

==מחקר מדעי==
כתלמיד מחקר ערך מילר, בשנת 1953, בהנחייתו של המדען האמריקאי וחתן פרס נובל הרולד יורי, סדרה של ניסויים המדמים את הסביבה ששררה על כדור הארץ הקדמון לפי המשוער, במטרה לבחון האם חיים יכלו להיווצר באופן ספונטני בסביבה זו. בניסויים אלו הדגים מילר היווצרות ספונטנית של תרכובות אורגניות מורכבות מחומרי מוצא פשוטים. מילר הראה כי חומצות אמינו, חומר המוצא לחלבונים, יכולות להיווצר מתערובת של מתאן, אמוניה, מים ומימן.

מחקרו של מילר עסק מוצא החיים וניסה לאפיין סינתזות פרהביוטיות (תגובות כימיות אשר התרחשו לפני הופעת החיים) ליצירת אבני הבניין הכימיות כגון חומצות גרעין. הוא השתייך לתת-אסכולה של אסכולת עולם הרנ"א, הגורסת כי האב הקדמון המשותף לכל צורות החיים הכיל מידע גנטי אשר אוחסן במולקולות דמויות RNA, שקדמו להופעת ה-RNA עצמו ולהופעת הDNA אחריו.

==ראו גם==
* מוצא החיים
* עולם הרנ"א
* ניסוי מילר-יורי
* הרולד יורי

==קישורים חיצוניים==

* לוטם אליהו, [http://www.hayadan.org.il/ancient-soup-ready-to-serve-1305116/ המרק הקדום מוכן להגשה], הידען, 13 במאי 2011

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-לטבי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
לאלו שיפרין

לאלו שיפרין (ספרדית: Lalo Schifrin; נולד ב-21 ביוני 1932) הוא פסנתרן ומלחין ארגנטינאי יהודי, שהתפרסם בעיקר הודות לנעימת הנושא המלווה את הפתיל הבוער בסדרת הטלוויזיה "משימה בלתי אפשרית".

== קורות חיים ==
לאלו שיפרין נולד בשם בוריס קלאודיו שיפרין למשפחה יהודית בבואנוס איירס. אביו, לואיס שיפרין, היה כנר ראשון בקבוצת הכינור השני בתזמורת תיאטרון קולון במשך שלושים שנה.

בגיל שש החל שיפרין תקופת לימודי פסנתר בת שש שנים אצל אנריקה ברנבוים, אביו של הפסנתרן והמנצח דניאל בארנבוים. בגיל 16 החל שיפרין ללמוד פסנתר אצל הגולה הרוסי אנדריאס קאראליס, לשעבר ראש הקונסרבטוריון של קייב, והרמוניה אצל המלחין הארגנטינאי חואן-קרלוס פאס. בתקופה זו גם החל להתעניין בג'אז.

את התואר הראשון שלו עשה בסוציולוגיה ומשפטים באוניברסיטת בואנוס איירס, אך המוזיקה מילאה את חייו. בגיל 20 קיבל מלגת לימודים בקונסרבטוריון של פריז ושם למד אצל אוליבייה מסייאן ושרל קכלין, תלמידו של מוריס ראוול. בלילות ניגן ג'אז במועדוני פריז. בשנת 1955 ייצג שיפרין את ארצו בפסטיבל הג'אז הבינלאומי בפריז.

אחרי שובו לארגנטינה, הקים שיפרין תזמורת ג'אז, להקה בת 16 כלים, שהשתתפה דרך קבע בתוכנית בידור שבועית בטלוויזיה של בואנוס איירס. הוא הוזמן להופיע גם בסרטי קולנוע, טלוויזיה ורדיו. בשנת 1956 פגש את דיזי גילספי והציע לכתוב יצירה ארוכה לתזמורת הג'אז של גילספי. שיפרין השלים את היצירה, "גילספיאנה", בשנת 1958. בהמשך אותה שנה החל לעבוד כמעבד מוזיקלי לתזמורת הריקודים הפופולרית של חוויאר קוגאט.

בהיותו בניו יורק בשנת 1960 פגש שיפרין את גילספי, שפירק בינתיים את תזמורתו בגלל בעיות מימון. גילספי הזמין את שיפרין להיות הפסנתרן בחמישייה שלו והוא עבר לניו יורק. ב-1963 עבר להוליווד לכתוב מוזיקה לסרט הרפתקאות בהזמנת חברת MGM.

שנת השיא שלו הייתה 1966, כשבגיל 33 שהוציא את טרילוגיית האלבומים המפורסמת שלו - פסקול הסרט Murderer's Row (בכיכובו של דין מרטין), "המרקיז דה סאד" ביוני 1966 ופסקול הסרט "Cool Hand Luke" (בכיכובו של פול ניומן). באותה שנה גם הלחין שיפרין את נעימת הנושא הידועה לסדרה "משימה בלתי אפשרית". 

עד כה כתב שיפרין יותר ממאה פרטיטורות לסרטי קולנוע, לטלוויזיה ולמשחקי וידאו. בין הידועים שבהם "משימה בלתי אפשרית", "הנשר נחת", "מאניקס", "הנועזים בעורף האויב", "המורד", "השועל", "הנער מסינסינטי", "בוליט", "הארי המזוהם", "מסע הארורים", "חברים, חברים, אבל..." ועוד.

ב-2019 זכה בפרס אוסקר לשם כבוד.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:מלחינים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:מלחיני קולנוע
קטגוריה:זוכי אוסקר: פרסי כבוד
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1932
SageTV

SageTV היא תוכנת PVR ל-HTPC המשמשת להקלטה של שידורי טלוויזיה והצגה שלהם. התוכנה תומכת בניגון שירים, סרטים ותמונות.
 
תוכנה זו תומכת בהקלטה מתוכננת לפי שם התוכנית או לפי זמן השידור בעזרת לוח שידורים אלקטרוני (באנגלית: EPG) המתעדכן דרך האינטרנט. בנוסף יש לה מספר תוכנות לקוח שמטרתן להציג תוכן במחשב אחר באותה רשת, באינטרנט או ביחידה קטנה המתחברת לרשת הנקראת MVP - קופסה להזרמת מדיה דיגיטלית לסלון. 

התוכנה עובדת עם כרטיסי הקלטה כמו PVR-150 ועם IR-BLASTER שתפקידו להחליף ערוצים בעת הפעלה להקלטה מתוכננת.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.sagetv.com קישור ליצרן]
* [https://web.archive.org/web/20090223112955/http://orenshapir.com/ קישור לתמיכה העברית]
* [http://www.hometheater.co.il קישור לפורום תמיכה HTPC]

קטגוריה:קולנוע ביתי
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
קטגוריה:תוכנות PVR
קטגוריה:אלקטרוניקה בידורית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2002
GB-PVR

GB-PVR היא תוכנת PVR למחשב מסוג HTPC. כמו כל תוכנת PVR, גם תוכנה זו מסוגלת לבצע הקלטה מתוזמנת, הקפאה ומעבר להקלטה וכן להציג מרחב רב של מדיות דיגיטליות כמו השמעת מוזיקה, צפייה בסרטי DVD, צפייה בתמונות, והקשבה לשידורי רדיו אינטרנט ו-FM. התוכנה תומכת בכרטיסי טלוויזיה ל-PVR פופולרים ובנגן רשת מסוג media MVP. כמו כן תומכת התוכנה בכרטיסי טלוזייה לשידורי טלוויזיה דיגיטליים ודואר אלקטרוני מסוג שידור וידאו דיגיטלי. 

התוכנה תומכת רק בכרטיסי טיונר המשתמשים במקודד חומרה.

קהילת פיתוח פעילה מאוד מפיקה כמות גדולה של פלאג אינים להרחבת תכונות התוכנה, אך היישום עצמו אינו קוד פתוח. התוכנה מספקת תמיכה טובה לשפה העברית.

== ראו גם ==
* מקליט ווידאו דיגיטלי

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20040114080630/http://www.gbpvr.com/ אתר היצרן]
* [http://www.hometheater.co.il פורום קולנוע ביתי ]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קולנוע ביתי
קטגוריה:טלוויזיה: טכנולוגיה
קטגוריה:תוכנות PVR
קטגוריה:אלקטרוניקה בידורית
קלאודסאט

קלאודסאט (CloudSat) הוא לוויין של נאס"א, וחלק מסדרת לווייני תצפית כדור הארץ שוגר על גבי טיל מדגם דלתא 2 ב-28 באפריל 2006.

הלוויין צופה על שכבות העננים של כדור הארץ באמצעות מכ"ם, מודד את גובה ועובי העננים, ועל ידי כך מוסיף נתונים אודות הקשר בין העננים והאקלים כדי לפתור שאלות הקשורות להתחממות הגלובלית. 

קלאודסאט טס במבנה מתואם המכונה "A Train" ביחד עם לוויינים נוספים: אקווה, אאורה, קליפסו (ששוגר יחד עמו), והלוויין הצרפתי פאראסול.

המכ"מ שעל גבי קלאודסאט משגר פעימות קצרות של גלי מיקרו לאטמוספירה, ובאמצעות פיענוח הדרך שבה הפעימות הללו נקלטות בחזרה בלוויין, יוצר תמונה של מבנה ותכולת המים בעננים. עוצמת החזר אותות המכ"ם קשורה ישירות לכמות המים בעננים. למעשה הדבר מאפשר למדענים אפילו 'לשקול' את העננים.

הלוויין קלאודסאט מתופעל על ידי אוניברסיטת קולורדו.

הלוויין קלאודסאט בסיום ההרכבה

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://cloudsat.atmos.colostate.edu דף הבית של הלוויין באתר אוניברסיטת קולורדו]
* 
קל
קליפסו (לוויין)

קאליפסו (CALIPSO) הוא לוויין סביבתי אמריקאי-צרפתי, ששוגר על גבי הטיל דלתא 2 ב-26 באפריל 2006 מבסיס חיל האוויר האמריקני ונדנברג שבקליפורניה. שמו הוא ראשי תיבות של "Cloud-Aerosol Lidar and Infrared Pathfinder Satellite Observations." 

הלוויין מנטר באמצעות לייזר את העננים במשך 24 שעות ביום. קליפסו טס בתצורה המכונה "A Train" ביחד עם הלוויינים קלאודסאט ששוגר ביחד עמו וכן עם הלוויינים אקווה, אאורה, והלוויין הצרפתי פאראסול.

==מכשירים==
* CALIOP מתקן Lidar - LIght Detection And Ranging המספק תמונה אנכית ברזולוציה גבוהה של האירוסולים והעננים.
* מצלמת שדה רחב - גרסה משופרת של מצלמה מסחרית המשמשת למעקב אחר כוכבים. הותקנה גם בלוויין אקווה
* רדיומטר באינפרה אדום (IIR) - משמש לאיתור גודל החלקיקים והתכונות האחרות של ענני הצירוס. 

מכשיר ה-CALIOP מתואם לאמצע תמונת ה-IRR כדי לבצע אופטימיזציה של התצפית.

==חקר האירוסולים==
האירוסולים הם חלקיקים המרחפים באוויר בעלי צורות מורכבות ומכילים מגוון של מרכיבים כימיים שיכולים להיות מוצקים או נוזליים ואפילו חלקיקי חומרים מוצקים בתוך טיפות נוזלים. אורך החיים שלם משתנה - כאשר כמה תרכובות אירוסולים חיים רק כמה ימים לפני שהם מתפרקים בעוד שאחרים שוהים באוויר במשך חודשים. מדידת אירוסולים קשה מאוד ולכן יש צורך במגוון רחב של מכשירים.

העננים תלויים למעשה באירוסולים כדי להיווצר. האירוסולים מספקים לעננים את הגרעינים שסביבם מתגבשות טיפות המים. עננים הנוצרים באזור שבו האוויר נקי מורכבים מטיפות הנותות להיות גדולות יותר משום שהן נוצרות ממספר קטן יותר של גלעינים, ועננים אלה צפויים ליצור יותר גשם. עננים שנוצרים באזורים מלוכלכים יוצרים הרבה יותר טיפות גשם אך הטיפות קטנות יותר. עננים אלה גם נראים בהירים יותר.
באמצעות איסוף בנפרד של הנתונים הללו יסייע קליפסו למדענים להבין את ההשפעות הישירות והעקיפות של האירוסולים על האקלים.

שיגור הלוויינים קלאודסאט וקליפסו על גבי טיל דלתא 2 ב-26 באפריל 2006
המכשור של קליפסו

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20100316180550/http://www-calipso.larc.nasa.gov/ לדף הלוויין באתר נאס"א]
* 
קליפסו
קטגוריה:תוכנית החלל הצרפתית
קטגוריה:2006 בצרפת
קטגוריה:2006 בארצות הברית
תהלוכן

שיירה של זחלי תהלוכן האורן
זחל של תהלוכן האלון
תהלוכן (שם מדעי Thaumetopoea), המוכר גם בשם טַוואי התהלוכה, הוא סוג של עש ממשפחת התהלוכניים, בעל גלגול מלא.

רוחב הבוגר 6–8 מ"מ ואורכו 10–20 מ"מ, צבעו חום צהוב וכנפיו בצבע חום-אפור. קיימת דו-צורתיות זוויגית כשהנקבה גדולה מהזכר.

== שלב הזחל ==
אורכו המרבי 30–40 מ"מ. גוף הזחל מכוסה בשערות המכילות חומר ארסי, היכול לגרום לצריבות ונפיחות (סרפדת). קצות השערות הללו כדוגמת חוד קרס הדיג, והן נשלפות החוצה מגופו של הזחל.

ההטלה חלה בחודשים ספטמבר-אוקטובר, והבקיעה לאחר 6 שבועות. הזחלים טווים קורים ומכאן שמו השני.

בראשית האביב הם עוזבים את העץ בשיירה (על כן שמם) ומתגלמים באדמה. הגולם עובר תקופת דיאפאוזה המסתיימת לרוב בשלהי הקיץ.

=== מינים בישראל ===
*תהלוכן האורן (שם מדעי: Thaumetopoea pityocampa), הוא המין הנפוץ והחשוב ביותר בשלושת המינים המצויים בישראל ממשפחת התהלוכניים. צבע הזחל חום והוא דומה לזחל דובון הקורים שגם טווה קורים, אך לא הולך בשיירה.
:נפוץ ברוב הארצות באגן הים התיכון. בישראל, מצוי בעיקר במרכז הארץ, מן הכרמל עד דימונה וירוחם, וכן במטולה ובצפון הרי נפתלי, אך ממשיך להתפשט. הזחלים ניזונים במחטים של כל מיני האורן הגדלים בארץ. לזחלי תהלוכן האורן שערות הגורמות לצריבה במגע. הזחלים גורמים נזק לעצי האורן בעיקר לעצים הצעירים.
* תהלוכן האלה (שם מדעי: Thaumetopoea solitaria) - צבע הזחלים אפור, המטווה נבנה על עצי אלה.
*תהלוכן האלון או תהלוכן האוג (שם מדעי: Thaumetopoea processionea).
התקדמות על פני השטח במעגל משורשר
==הדברה==
בערים שונות בישראל הותקן חוק עזר עירוני, המחייב את בעלי הנכסים בהן, שבשטחם יש עצי אורן, להדביר הזחלים של תהלוכן האורן<ref></ref>.

== לקריאה נוספת ==
*עזריה אלון, החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 - חרקים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע, 1989; עמ' 296
* שולט ומנדל, תהלוכן האורן. הרפואה, ספטמבר 2002, 141 (9): 810-814

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sviva.gov.il/subjectsEnv/PestControl/Pests/PineProcessionaryMoth/Pages/default.aspx תהלוכן האורן], באתר של המשרד להגנת הסביבה
* 
* אריאל נוי, [https://news.walla.co.il/item/1673126 12 ילדים שיחקו עם זחל רעיל, ופונו לביה"ח] 10 במאי 2010, באתר ואלה!
* 
* 
* [http://www.nature-of-oz.com/thaumetopoeidae.htm תמונה של תהלוכן האלה בוגר]

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Thaumetopoea solitaria.JPG|שיירה של זחלי תהלוכן האלה
קובץ:Traumatocampa pityocampa01.jpg|עש של תהלוכן האורן
קובץ:Thaumetopoe convoy.jpg|שיירה של תהלוכנים
File:שלט סכנה ביער תהלוכן.jpg|ממוזער|שלט סכנה ביער תהלוכן
</gallery>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יקוב הובנר
קטגוריה:תהלוכניים
קטגוריה:פרוקי רגליים ארסיים
צבי שילוח

צבי שילוח (לַנגזַם) (6 במרץ 1911 – 10 באוקטובר 2000) היה איש ציבור ישראלי, חבר תנועת גורדוניה, חבר מרכז מפא"י, חבר מועצת עיריית הרצליה וסגן ראש העירייה, חבר רפ"י, ולאחר מלחמת ששת הימים ממקימי התנועה למען ארץ ישראל השלמה, חבר הנהלת הליכוד וממקימי ומראשי התחיה, שמטעמה כיהן כחבר הכנסת בכנסת העשירית.

==ביוגרפיה==
צבי לנגזם נולד בשנת 1911 בבוריסלב שבפולין, צאצא לר' פסח לנגזם, ומכאן קרוב משפחה למספר שושלות אדמו"רים. למד בגימנסיה פולנית בעירו. (לימים למד היסטוריה כללית ותולדות עם ישראל באוניברסיטת תל אביב.)

היה חבר תנועת גורדוניה בפולין, וחבר ההנהגה הראשית בלבוב.

בשנת 1932 עלה לארץ ישראל, והיה לחבר קיבוץ חולדה עד 1933. בשנת 1934 הצטרף למפא"י, וב-1938 החל לעבוד מטעמה במועצת פועלי הרצליה. באותה שנה נישא לסוניה אפרימסון.
ב-1941 נענה לקריאת המוסדות הלאומיים והתגייס לחיל התותחנים של הצבא הבריטי.

ב-1945, לאחר שחרורו, היה ראש משלחת הבריגדה היהודית למחנות העקורים במינכן. עם חזרתו ארצה פעל להקמתה של תנועת נוער חלוצי מאוחד (נוח"ם).

בשנים 1949–1954 היה עורך עיתון "הדור" של מפא"י.
בשנת 1950 נבחר למרכז מפא"י. בשנים 1954–1964 היה חבר מועצת עיריית הרצליה מטעם מפא"י, וסגן ראש העיר הרצליה בשנים 1960–1964.

בשנת 1965 הצטרף לרפ"י והיה חבר מזכירות התנועה.

בעקבות מלחמת ששת הימים עבר מהפך אידאולוגי, והיה בין מקימי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. תקופת מה ערך את ביטאונה הדו-שבועי "זאת הארץ".

במסגרת השינוי האישי הצטרף לליכוד עם הקמתו בשנת 1973. היה חבר הנהלת המפלגה, ובשנת 1977 פרש ממנה.
בהמשך היה ממקימי ומראשי התחיה, שמטעמה כיהן כחבר הכנסת בכנסת העשירית (7 במרץ 1984 ועד 13 באוגוסט 1984), במקום חנן פורת. לקראת הבחירות לכנסת ה-12 שובץ במקום ה-59 והאחרון ברשימת מפלגת מולדת לכנסת ה-12.

פרסם בעיתוני הארץ מאמרים בנושאים מדיניים. היה בעל טור שבועי ב"ידיעות אחרונות".

קברם של צבי וסוניה שילוח, בחלקת חברי ההגנה בבית הקברות הישן בהרצליה
נפטר בשנת 2000, בגיל 89, ונטמן ליד אשתו, סוניה, בחלקת חברי ההגנה בבית הקברות הישן בהרצליה.

==ספריו==
* ארץ גדולה לעם גדול: סיפורו של מאמין, תל אביב: אותפז, תש"ל. (רעיונותיו של פעיל בתנועה למען ארץ-ישראל השלמה)
* אשמת ירושלים, תל אביב: קרני, תשמ"ט 1989. (על הסכסוך הישראלי-ערבי)
* השמאלנות בישראל תל אביב: י’ גולן, תשנ"א 1991.

==לקריאה נוספת==
* סמדר בת-אדם, 'המפא"יניק האחרון', נקודה 143 (1990), 22-25, 65.
;ספר יובל
* צבי סלונים, אמונה אלון, חברים מקשיבים לקולך: לצבי שילוח בהגיעו לגבורות, [הפיקו:] מדרשת ארץ-ישראל, קדומים; הוצאת ספרית בית-אל, בית אל, תשנ"ב/1992. (שמונה מאמרים לכבודו של שילוח ושני מאמרי תשובה שלו)

==קישורים חיצוניים ==

* 
* 

מפרי עטו:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* , עמ' 13–15

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי גורדוניה
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם התחיה
קטגוריה:חברי מועצת העיר הרצליה
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת העשירית
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הישן בהרצליה
קטגוריה:פעילי מפלגת מולדת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
פלאו גואל

פָּלַ֫אוּ גוּאֵ֫ל (בקטלאנית: Palau Güell – "ארמון גואל") הוא ביתה של משפחת גואל השוכן בשכונת אל רבאל בסמיכות לשדרות הרמבלס של ברצלונה שבספרד. המבנה תוכנן על ידי האדריכל הקטלאני אנטוני גאודי עבור משפחת התעשיין הקטלאני העשיר אאוזבי גואל (Eusebi Güell).
בשל יופיו, הוכרז המבנה על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

==תיאור המבנה==
המבנה הוקם על ידי גאודי עבור משפחת התעשיין אוסביו דה גואל לאחר שזה ראה עבודות מוקדמות שעשה גאודי במונטסראט. גאודי תכנן עבור משפחת גואל כניסה ייחודית שאפשרה למרכבות להיכנס אל תוך הבית, להוריד את הנוסעים בכניסה הראשית למבנה, ולרדת למרתף הבית שם היו האורוות ושם יכלו לסובב את המרכבות על מנת להעלותן שוב לקומת הכניסה, לצורך העלאת הנוסעים עליהן.

המבנה בנוי בסגנון גאודי – סגנון שהיווה חלק מתנועת המודרניסטה בארכיטקטורה. גאודי בנה כניסה מיוחדת לאורחים שהובילה לחדר קבלת האורחים שבקירותיו ובתקרתו היו חרכי הצצה מוסווים שדרכם יכלו בעלי הבית להציץ ולראות מי הגיע מבלי שנראו בעצמם, וזאת על מנת לאפשר להם להתלבש בהתאם.

תקרת חדר האוכל במבנה מחוררת ובה חלונות זעירים שאפשרו לתקרה להיראות כשמיים מלאי כוכבים (בלילה הודלקו עששיות מעל החלונות).

החל משנת 2005 נערכים שיפוצים בבניין. החל מפברואר 2008 הבניין נפתח למבקרים – אך רק באופן חלקי ומאוחר יותר באופן מלא.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.bluffton.edu/~sullivanm/spain/barcelona/gaudiguell/guell.html מידע על פלאו גואל].
* [http://www.gaudidesigner.com/anglais/elements/pguell.html תיאור פלאו גואל].
* [https://web.archive.org/web/20090404084703/http://www.palauguell.cat/fitxa.php?idm=12&idsm=0&idioma=Eng קישור לאתר הרשמי].

קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן אנטוני גאודי
קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מודרניזם קטלאני
ג'ון קייג'

ג'ון קייג' (משמאל) - 1992
ג'ון מילטון קייג (באנגלית: John Milton Cage; 5 בספטמבר 1912 - 12 באוגוסט 1992) היה מלחין אמריקני אוונגרדי שחיבר מוזיקה ניסיונית, סופר ואמן חזותי. מזוהה בעיקר עם יצירתו 4′33″ (משנת 1952), ששלושת פרקיה מבוצעים מבלי לנגן ולו תו אחד.

==ביוגרפיה==
קייג' נולד בלוס אנג'לס ולמד בתיכון לוס אנג'לס. הוא ממוצא אנגלי וסקוטי.
קייג' למד במכללת פומונה, ובשנה השנייה ללימודיו נשר ונסע לאירופה, שם נשאר 18 חודשים, ועבד כעוזר אדריכל. באירופה כתב את החומרים הראשונים שלו במוזיקה, אך הוא לא אהב את מה שיצר והשאיר את היצירות מאחוריו. קייג' חזר לקליפורניה ב-1931.
ב-1935, נישא קייג' לאמנית אקסניה אנדריונה קאשהיורף.
בסוף שנות ה-30 קייג' נרשם לבית הספר לאומניות בסיאטל, וושינגטון.

לוח פסנתר מותקן של ניומן
קייג' היה מראשוני המלחינים שחיברו מה שהוא עצמו כינה "מוזיקת מקרה", ושאחרים החליטו אחר כך לתייגה כ"מוזיקה אליאטורית" - מוזיקה בה חלק מהאלמנטים נקבעים על פי מקריות. קייג' עשה שימוש לא-סטנדרטי בכלי נגינה ביצירותיו, בין השאר בפסנתר המותקן שהמציא ב-1940, פסנתר שצליליו עברו מניפולציה על ידי חפצים שונים שהונחו על, מתחת או בין המיתרים. קייג' היה חלוץ בחקר המוזיקה האלקטרונית. רוב יצירותיו היו שנויות במחלוקת. אף על פי כן, קייג' נחשב כיום לאחד היוצרים החשובים ביותר של תקופתו ובמיוחד בעצם נגיעתו בשאלה המהותית "מהי מוזיקה?".

קייג' יישם את אמונתו הזן-בודהיסטית דרך המוזיקה. הוא תיאר את המוזיקה שלו כ"משחק ללא מטרה", אך "משחק זה הוא אישור מחדש של החיים — לא ניסיון ליצור סדר מתוך תוהו ובוהו ואף לא לנסות לשפר את הבריאה עצמה, אלא פשוט להתעורר לתוך אותם החיים ממש שאנו חיים, שהם כה מצוינים ברגע שאדם מפנה מדרכו את מחשבותיו ומאוויו ונותן להם לזרום על פי נטייתם הטבעית".

קייג' היה מיקולוג (חוקר פטריות) חובב ואספן פטריות נלהב. בשותפות עם שלושה ידידים ייסד את "החברה המיקולוגית ניו יורק". קייג' היה שותף-אמנותי לטווח ארוך ובן זוגו של הכוראוגרף מרס קנינגהם.

קייג' המציא את צורת השיר מזוסטיק, שיר כתוב בו משתלב אקרוסטיכון אנכי באמצע השורה ולא בתחילתה, כנהוג.

קייג' נפטר ב-1992, בניו יורק, כמה שבועות לפני מסיבת יום הולדתו ה-80 שאורגנה על ידי מחבר השירים וולטר זימרמן והמוזיקולוג סטאפן סקדלר.

ויליאם אנסטסי כתב ספר על ידידותו רבת השנים עם קייג'.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=dGCZ7iKSZIM אינטרמצו עם אריק ורדי, 4′33″ של ג'ון קייג'], באתר יוטיוב
* 
* 
* 

קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:ביסקסואלים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי פרס קיוטו
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:מיקולוגים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אסתטיקה
קטגוריה:אנרכיסטים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני בלט
קטגוריה:מוזיקאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה
קטגוריה:מיסטיקנים
קטגוריה:אסתטיקנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1992
קאזה באליו

קאזה באליו (בקטלאנית: Casa Batlló - "בית באליו") הוא בית מגורים ברובע אישמפלה בברצלונה, בירת קטלוניה שבספרד. המבנה ממוקם בשדרת גרסיה (Passeig de Gràcia) מס' 43, ומהווה חלק מגוש הבניינים המכונה "תפוח המריבה" (L'Illa de la Discòrdia), שזכה לשמו בשל העובדה ששוכנים בו בתים של מספר אדריכלים מודרניסטים. בשנת 2005 הוכרז המבנה, יחד עם מספר מבנים נוספים של גאודי ברחבי ברצלונה, כאתר מורשת עולמית.

==היסטוריה==
המבנה הוקם בין השנים 1875-1877 ומאוחר יותר נרכש על ידי ז'וזפ באליו אי קאסנובס (Josep Batlló i Casanovas) שעל שמו הוא קרוי. בעל הבית החדש שקל בתחילה להרוס את הבניין ולהקים מבנה אחר תחתיו, אך הוא שינה את דעתו, ופנה אל האדריכל הקטלוני אנטוני גאודי על מנת שיעצבו מחדש. העבודות התקיימו בין השנים 1904–1906. המבנה עוצב בסגנון המודרניסטה, ונותר ברשותה של משפחת באליו עד שנמכר ב-1954. הוא החליף מספר ידיים ושופץ בשנים 1970 ו-1999. ב-1984 הותקנה בחזיתו של הבניין תאורה חשמלית המאירה אותו בשעות הערב, וב-1995 נפתח חלק ממנו לציבור הרחב.

==תיאור המבנה==
תקריב החזית על מרפסותיה וחלונותיה
גאודי התמקד בחזית, בגג ובחצר הפנימית של המבנה והוסיף לו קומה חמישית אשר נועדה עבור צוות המשרתים. מאפייניו המקוריים של המבנה הושפעו מרצונו של גאודי להאיר בתאורה טבעית את הקומה הראשונה בה התגוררו בעלי הבית. לשם כך בנה בחזיתו מרפסות נרחבות מאבן חול אשר הובאה ממונז'ואיק, ואשר עמודיהן הדקים עוצבו אגב שימוש במוטיבים מעולם הצומח. צורתן של המרפסות וקוויהם המעוגלים העניקו למבנה את אחד מכינויו - "בית העצמות" (Casa dels ossos). חלונות המרפסות עשויים בחלקם מזכוכית שעליה דוגמאות של עיגולים צבעוניים, ובין החלונות והמרפסות, קבע גאודי פיסות קרמיקה מזוגגת בצבעים שונים. 

גג המבנה מעוטר בסגנון המודרניסטה, ומקושט באריחי מוזאיקה בצבעי צהוב, ירוק וכחול. עליית הגג של המבנה הייתה בזמנו חידוש כאשר נבנתה חלולה ומעוקמת ורצופה בקשתות לבנות. צורת בנייה זו העניקה לקומה העליונה צורת דרקון, עובדה שהעניקה לו גם את הכינוי "בית הדרקון". לפי אחת הסברות המבנה מסמל את מאבקו של סאנט ז'ורדי (Sant Jordi - "גאורגיוס הקדוש"), הקדוש המגן של קטלוניה, בדרקון, והצלב בראשו של המבנה מסמל את חרבו של ז'ורדי הקדוש הנעוצה בדרקון.
ארובות המבנה מעוקמות ומצופות באבני פסיפס צבעוניות ושקופות בחלקן המרכזי. חלקן העליון מצופה בקרמיקה והן מסתיימות בצורת חרוטים. גאודי עיצב גם את החצר הפנימית, וקירה אותה בתקרת זכוכית הנתמכת בעמודים וקשתות ברזל. גם קירותיה של החצר הפנימית כוסו באריחים בגווני לבן וכחול. 

{| style="float: right; clear: none; padding: 0.1em"
|-
|
<gallery widths="150px" heights="150px">
CasaBatllo 0080.JPG|פרט מגג המבנה
Jfader batto roof.jpg|פרטי הארובה
CasaBatllo 0097.JPG|הנוף דרך המרפסות החוצה מהבית 
Casa Batlló vue d'ensemble.JPG|קאזה באליו מימין
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.hakolal.co.il/195666/קאסה-באליו דף מידע בעברית על קאזה באליו]
* [http://www.greatbuildings.com/buildings/Casa_Batllo.html קאזה באליו באתר GreatBuildings.com]
* [http://www.barcelona-tourist-guide.com/albums-en/gaudi-casa-batllo/index.html תמונות של קאזה באליו]
* [http://www.gaudidesigner.com/anglais/elements/batllo.html קרזה באליו]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:מודרניזם קטלאני
קטגוריה:מבנים שתכנן אנטוני גאודי
קטגוריה:ספרד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:ספרד: בתי מגורים
באתי, ראיתי, ניצחתי

יוליוס קיסר
"באתי, ראיתי, ניצחתי" או "באתי, ראיתי, כבשתי" (בלטינית: VENI, VIDI, VICI - אוּאֶנִי, אוּאִידִי, אוּאִיקִי<ref>לפי ההגייה הקלאסית; ב-IPA: [ˈu̯eːniː ˈu̯iːdiː ˈu̯iːkiː]</ref>) הוא ביטוי לטיני שטבע המצביא והמדינאי הרומי יוליוס קיסר. לפי ההיסטוריון הרומי סווטוניוס, הביטוי הופיע בכתובת שהוצגה בטריומף שערך קיסר ברומא, לאחר ניצחונו המהיר על פארנאקס השני, מלך פונטוס, בקרב זלה, שנערך ב-2 באוגוסט בשנת 47 לפנה"ס. לפי ההיסטוריון אפיאנוס, קיסר השתמש בביטוי במכתב ששלח לסנאט הרומי לאחר הניצחון בקרב. ככל הנראה, קיסר השתמש בביטוי הן במצעד הניצחון שלו והן במכתב ששלח לסנאט.
לפי פלוטרכוס, קיסר כתב את המילים לאחד מידידיו ברומא, אמאנטיוס, כשביקש לבשר לו את מהירותו של אותו קרב. בעוד שסווטוניוס כתב את המילים בלטינית, פלוטרכוס ואפיאנוס כתבו את תרגום המילים ביוונית.

יש המחזיקים בדעה כי משפט זה בא להראות את הניצחון המהיר של קיסר בקרב ואת עוצמתו וכישוריו הצבאיים. מצד שני, יש הטוענים כי המשפט נועד לבטא את הבוז שקיסר רחש לסנאט הרומי.

=== מטבע לשון ===
ביטוי זה הפך למטבע לשון שגור בעולם המערבי, לציון השגת מטרות או ניצחונות אשר באים בקלות וללא מאמץ רב.

קדמו לביטוי זה גרסאות דומות, העונות על כלל השלושה בכתיבה:

* פתגם יווני האומר: 
* המחזאי הרומי טרנטיוס כתב בעקבות הפתגם היווני: Imus, venimus, videmus – אנו הולכים, באים, רואים.
* בשירת הים המקראית מצוטטת קריאת הקרב של פרעה לחילו לפני היציאה למרדף אחרי עם ישראל, , שגם היא מורכבת משלושה חלקים קצרים (ובסך הכל - 4 מילים בלבד): פרעה החדיר מוטיבציה בצבאו על ידי התרברבות על קלות המשימה והשלמתה במהירות.

=== בתרבות ===
בשנות ה-50 של המאה ה-20 שימש המשפט כמוטו על הלוגו של מותג הסיגריות "מרלבורו" של חברת הטבק פיליפ מוריס<ref></ref>.

בסרט "מכסחי השדים" משנת 1984, ד"ר פיטר ונקמן, אחד משלישיית גיבורי הסרט, אומר את המשפט "We came. We saw. We kicked its ass!". משפט זה היה בין 400 המועמדים בתחרות "100 המשפטים מפורסמים של מכון הסרטים האמריקאי (AFI)"<ref></ref>.

ביוני 2024 הוציאה הזמרת אנה זק, שיר בשם "באתי, ראיתי, ניצחתי"<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.cambridge.org/core/journals/classical-quarterly/article/veni-vidi-vici-and-caesars-triumph/2EA3991576722595B28F33D54D8BAB9B VENI VIDI VICI AND CAESAR'S TRIUMPH], באתר אוניברסיטת קיימברידג'

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוליוס קיסר
קטגוריה:אמרות כנף בלטינית
גנאדי טרטקובסקי

[[המעבדה של דקסטר. מסרט סטודנטים לסדרה מצליחה.]]
 גנאדי בוריסוביץ' טרטקובסקי (ברוסית: Геннадий Борисович Тартаковский; באנגלית: Gennady Borisovich Tartakovsky; נולד ב-17 בינואר 1970) הוא אנימטור ובמאי יהודי. עבודתו מושפעת בעיקר מקומיקס אמריקאי ומאנימה.

טרטקובסקי נולד במוסקבה שבברית המועצות למשפחה יהודית. אביו בוריס עבד כרופא שיניים עבור משרדים ממשלתיים ועבור נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח, ואמו, מרים, הייתה עוזרת מנהל בבית ספר. לפני שהיגרו לארצות הברית חיו באיטליה, ובהיותו בן 7 עברו לארצות הברית בשל גילויי אנטישמיות.
טרטקובסקי למד קולנוע בקולג' קולומביה בשיקגו, ובמכון האמנויות בקליפורניה.
קריירת האנימציה המוקדמת שלו הורכבה מעבודותיו בסדרות אנימציה שונות, כמו באטמן: הסדרה המצוירת והמבקר. מאוחר יותר, הוא התקבל לעבודת ציורי לוחות-עלילתיים (storyboards) בשביל תוכניתה של האנה-ברברה, שני כלבים טיפשים.

==עבודות עיקריות==
טרטקובסקי ידוע בעיקר בזכות יצירת, כתיבת ובימוי הסדרות המצוירות המעבדה של דקסטר וג'ק הסמוראי שזכו להצלחה רבה. המעבדה של דקסטר התפתחה מסרט סטודנטים הנשא את אותו השם, אשר הופק על ידו בזמן שהוא למד במכון האומניות בקליפורניה. בנוסף, הוא עזר להפיק את הסדרה בנות הפאוור פאף, בה ביים פרקים רבים, ושימש כמנהל האנימציה של גרסת הסרט. הוא גם ביים את מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים, סדרת טלוויזיה מצליחה ביקום מלחמת הכוכבים, המבוססת על עלילות מלחמת המשובטים.

בשנת 2021 עבד על התסריט של הסרט "מפלצת של מלון: הפוך על הפוך" שביים דרק דריימון. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: אנימציה
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אנימטורים יהודים
קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון לאמנויות של קליפורניה
קטגוריה:מלחמת הכוכבים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מברית המועצות לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
יונה חיים קרוננברג

יונה חיים קרונֶנבֶּרג (1897, פיוטרקוב – 12 בינואר 1986, ב' בשבט ה'תשמ"ו, תל אביב) היה סופר עברי, מתרגם ומדפיס.

קרוננברג נולד בעיר פיוטרקוב שליד לודז' שבפולין, בן לנתן-נטע קרוננברג. משפחתו ניהלה בית דפוס ובית הוצאה לאור, והוא ספג את אהבת הדפוס העברי מינקותו. למד ב"חדר", ובמיוחד דקדוק עברי ומסתרי הלשון העברית, ובתום לימודיו עבד בבית הדפוס המשפחתי בעיר בילגוריי.

בשנת 1936, כשהיה סמוך לגיל ארבעים, עלה לארץ ישראל, וייסד בתל אביב, ברחוב כפר גלעדי, מסדרת דפוס חדשנית, שהפיקה עבודות נקיות ביותר. הוא היה מדפיס, מתרגם וסופר, ובצד ניהול המסדרה כתב ביאורים לתנ"ך, תרגם מפולנית וכתב סיפורי ילדים על פי האגדות והסיפורים ששמע בפולין בילדותו. הוא אהב במיוחד את ספריה של הסופרת הפולנייה אליזה אורז'שקו.

יונה חיים קרוננברג הצטיין בסגנון עברי נמלץ מבריק ומלוטש, ששובצו בו ניבים קדומים רבים, פתגמים ומשלי חכמה. ספרים אחדים שלו נדפסו בבית הדפוס שלו, דפוס קרוננברג. 

נישא לחיה שרה, ולהם בת אחת. נפטר בתל אביב ב-12 בינואר 1986 והובא לקבורה בבית העלמין הדרום.

== מספריו ==
* ספר יהושע, מבואר לפי פירוש רש"י ועוד, תל אביב, ת"ש.
* ספר שופטים, עם באור המקרא, תל אביב, תשי"ח.
* השודד שהיה לשר , מסיפורי ארצות המזרח, ציורים חנה אליצור, תל אביב, 1950.
* שאול והל מלך פולין, סיפור היסטורי, מסופר על ידי י"ח קרוננברג, תל אביב, 1936.
* מסתרי ארמון החליף , מסיפורי ארצות המזרח, עיבד וסיפר י"ח קרוננברג, תל אביב, 1955.
* כך סיפרו , סיפורי ילדים, ירושלים, קריית ספר, 1965.
* בארמון מלך פולין , ירושלים, קריית ספר, 1950.
* אגדות אלכסנדר הגדול , גרעיני הפלא, העין שאינה יודעת שובע, הטיס הראשון, ארץ האושר והצדק, מסופרות על ידי י"ח קרוננברג, תל אביב, 1949.

=== תרגומיו ===
* על גדות הטיבר , סיפור מחיי היהודים ברומא בתקופת חורבן ירושלים, מאת אליזה אורז’שקו, תרגם י.ח. קרוננברג מפולנית, תל אביב: ש' שרברק, 1955.
* הדסה , סיפור מחיי היהודים ברומא בתקופת החורבן, מאת אליזה אורז’שקה, תרגם י.ח. קרוננברג, תל אביב, 1946.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:דפוס עברי
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מתרגמים יהודים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מפולנית לעברית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
קולנוע ביתי

קולנוע ביתי הוא שם נפוץ למכלול מכשירי האלקטרוניקה הביתיים המשמשים ליצירת "חוויה של קולנוע" בבית הפרטי. בפרט, שימוש מקובל בשם זה הוא לתיאור מערכת האודיו מרובת הערוצים, בניגוד למערכת סטריאו ביתית רגילה. 
חדר קולנוע ביתי

==שמע - רמקולים ==
מערכת האודיו מכילה בדרך כלל מערך רמקולים הקפי. מבנה נפוץ הוא 5.1 - חמישה רמקולים (מרכז-קדמי, ימין-קדמי, שמאל-קדמי, ימין-אחורי ושמאל-אחורי) ורמקול נוסף עבור תדרי שמע נמוכים (באסים). מבנה מקובל נוסף הוא 7.1 - דומה ל-5.1 בתוספת שני רמקולים צדדיים. 

==חוזי (וידאו)== 
בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21 נגני DVD היו מקור החוזי המקובל למערכות ביתיות, אולם כיום משתמשים בנגני וידאו בהבחנה גבוהה עקב איכות החוזי העדיפה שהם מאפשרים.

==שמע-מגברים==
מערכות קולנוע ביתי כוללות בדרך כלל מגבר עם חיבורי כניסה ויציאה דיגיטליים SPDIF או אנלוגיים (6 כאלה בדרך כלל). במערכות פשוטות יותר מוחלף המגבר במגבר הנמצא על רמקול אקטיבי מרכזי.

הסרט מוצג בדרך כלל על מסכים גדולים במיוחד, להשגת התחושה ה"קולנועית". המסך משמש בדרך כלל גם לצפייה בטלוויזיה, ותקציב הרוכש קובע בדרך כלל את הטכנולוגיה - מסך טלוויזיה (CRT), מסך שטוח (פלזמה או LCD) או מקרן. 

המערכות החדשות משלבות מחשב HTPC או נגני מדיית רשת שמאפשרים השמעה וגם הקלטה לרשת המחשבים. במערכת HTPC ניתן להשתמש לא רק להשמעת מוזיקה וסרטים אלא גם להצגת תמונות כתחליף לאלבומי תמונות מסורתיים.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.hometheater.co.il אתר העוסק בתחום האודיו והקולנוע הביתי בישראל]
*[http://www.dtown.co.il/articles/433.html קולנוע ביתי מול קולנוע מסחרי - דומה ושונה]

*
DivX

DivX הוא אלגוריתם לקידוד ודחיסה מאבדת נתונים (lossy compression) של אות וידאו. DivX משתמש בדחיסת MPEG-4 חלק 2, שמתפשרת על איכות הווידאו כדי לקבל דחיסה טובה יותר (כלומר צריכת הזיכרון פחותה).

היתרון ביחס לפורמט DVD המבוסס על דחיסת MPEG-2 שאף היא מאבדת נתונים הוא בגודל תוצר הווידאו המכווץ. לפיכך ניתן להשתמש בקידוד זה לשמירת סרטים בצורה יעילה, ולהעברת מידע באינטרנט או ברשתות אלחוטיות אחרות בשימוש חסכוני יותר ברוחב פס.

הדחיסה המשופרת, מאפשרת לאחסן סרט עלילתי סטנדרטי, על CD בגודל 700MB, באיכות טובה. ואכן רוב הסרטים המופצים באינטרנט תחת פורמט זה מותאמים לאחסון על CD.

קיימת גרסה חופשית דומה לפורמט זה שנקראת XviD. מבחני איכות שנעשו באתר Doom9.org בשנים 2003-2005 העלו ש-XviD עולה בביצועיו על DivX.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20050412081731/http://www.doom9.org/ Doom9] - מקור למדריכים ותוכנות לגבי דחיסות שונות 

קטגוריה:פורמטים דיגיטליים
מדיה דיגיטלית

מדיה דיגיטלית היא מדיה שבה המידע נשמר בצורה דיגיטלית, כלומר אוסף של רשומות מספריות. לדוגמה: קובץ תמונה במחשב הוא מדיה דיגיטלית, אך סרט צילום אינו מדיה דיגיטלית.

יתרונה של מדיה זו ביכולת האחסון הקומפקטי שלה, טיפול בה בתוכנת מחשב ובחיבוריות פשוטה למחשב ללא צורך בכרטיס דגימה וביכולת שידור שלה ברשת האינטרנט וברשת מחשבים ביתית. למעשה ויקיפדיה היא בעצמה מדיה דיגיטלית של אנציקלופדיה, שבמקור הייתה מודפסת על ספרים, אבל מונח זה מתייחס בדרך כלל לשלושה סוגים עיקריים:
* תמונות - בפורמטים GIF, JPEG, PNG, TIFF ועוד הבאים בדרך כלל ממצלמה דיגיטלית, סורק או תוכנה לעריכה גרפית.
* מוזיקה - בפורמט Ogg WAV ASF MP3.
* וידאו - שבא ממצלמת וידאו בפורמט AVI או MP4 או MPEG-2 או מסרטים VOD בפורמטים DIVX XVID MKV ומתוכנות לכידה של טלוויזיה PVR או מתוכנות עריכה של סרטים.

פורמטים שונים של מדיה דיגיטלית (כגון Ogg ומטרוסקה) יכולים לכלול סוגי מדיה רבים: ערוצי קול, ערוצי וידאו, כתוביות בשפות שונות, ועוד.

את המדיה אפשר לראות (או לשמוע) במחשב עם תוכנה מתאימה (נגן מדיה), או מכשיר שהוא בעיקרו מחשב נייד עם תוכנה דומה (נגן מדיה נייד או אף בקולנוע ביתי).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מחשבים
קטגוריה:קולנוע ביתי
קטגוריה:וידאו
קטגוריה:אחסון נתונים
מלחמת האופיום

מלחמות האופיום (בסינית מפושטת: 鸦片战争; בסינית מסורתית: 鴉片戰爭; באנגלית: Opium Wars) היו שתי מלחמות שהתנהלו בין שושלת צ'ינג למעצמות המערב באמצע המאה ה-19, ופרצו על רקע הרצון של שליטי סין למנוע סחר באופיום בשטחן.
==פירושונים==
אמה (סרט, 1996)

אמה (באנגלית: Emma) הוא סרט קולנוע משנת 1996. עיבוד קולנועי לספר של ג'יין אוסטן באותו שם מ-1815.

==תקציר עלילה==
אמה וודהאוס היא צעירה עשירה וסימפתית שאוהבת להתערב בענייני זולתה. באופן קבוע היא מנסה לשדך בין גברים ונשים שאינם מתאימים זה לזה. אחרי שמיס טיילור, המחנכת שלה ובת לווייתה, נשאה למר וסטון אמה מתיידדת עם הארייט סמית. אמה מעודדת את הארייט לשאוף לנשואין עם גבר ממעמד גבוה משלה. היא מנסה לשדך בין הארייט, שהיא בת לא חוקית, לכומר המקומי מר אלטון. למרות חיבתה לרומנטיקה אמה אינה בוגרת מספיק ולא מודעת לרגשותיה, ולחיבתה למר נייטלי, האיש הקרוב אליה ביותר.

על אף שהתסריט של דאגלס מקגרת' נאמן ברוחו לרומן של אוסטן, מקגרת' הוסיף חילופי דברים והתלוצצויות בין אמה התוססת למר נייטלי המיושב בדעתו, כך שהם מבליטים את המשיכה שביניהם.

==צוות השחקנים==
* גווינת' פלטרו – אמה וודהאוס
* ג'רמי נורת'הם – מר נייטלי
* יואן מקגרגור – פרנק צ'רציל
* טוני קולט – הארייט סמית
* פולי ווקר – ג'יין פיירפקס
* סופי תומפסון – מיס בייטס
* פילידה לאו – מרת בייטס
* ג'יימס קוזמו – מר וסטון
* גרטה סקאקי – מיס טיילור, מרת וסטון
* ג'ולייט סטיבנסון – מרת אלטון
* אלן קמינג – מר אלטון
* ג'ון פרנקלין-רובינס – מר קול
* אנג'לה דאון – גברת קול

גווינת' פלטרו זכתה לשבחי הביקורת על תפקידה ובעיקר על יכולתה להסוות את המבטא האמריקני שלה. הדמויות של מרת בייטס ובתה מיס בייטס גולמו על ידי אם ובת, השחקנית פילידה לאו ובתה סופי תומפסון. הקומיקאי הבריטי אלן קמינג והשחקנית ג'ולייט סטיבנסון גנבו את ההצגה ברגעים הקומיים שבסרט בתפקידיהם כמר ומרת אלטון.

==פרסים==
רייצ'ל פורטמן זכתה בפרס האוסקר על פסקול מקורי לסרט קומדיה או מחזמר. הסרט היה מועמד לאוסקר נוסף עבור התלבושות.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:סרטים לפי ספרי ג'יין אוסטן
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי מיראמקס
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1996
אלכסנדר מילינקביץ'

אלכסנדר מילינקביץ'
אלכסנדר ולדימרביץ' מילינקביץ (בבלארוסית: Алякса́ндар Уладзі́меравіч Мілінке́віч, ברוסית: Алекса́ндр Влади́мирович Милинке́вич; נולד ב-25 ביולי 1947 בהורדנה) הוא פוליטיקאי בלארוסי ואחד ממנהיגי האופוזיציה במדינה.

בוגר המכון לפיזיקה של האקדמיה למדעים של בלארוס. עבד כמורה בבית ספר וחוקר במכוני מחקר בבלארוס וצרפת. מ-1980 עד 1984 עסק בהקמת הפקולטה לפיזיקה באוניברסיטת סטיף באלג'יריה.

פרסם מאמרים מדעיים רבים בנושא הלייזרים וכן עבודות על ההיסטוריה, התרבות והאדריכלות של בלארוס.

דובר בלארוסית, רוסית, צרפתית, אנגלית ופולנית.

==קריירה פוליטית==
משנת 1990 עד 1996 שימש כסגן ראש עיריית הורדנה המופקד על נושאי חינוך ותרבות.

לאורך שנות התשעים היה פעיל בארגונים לאומיים דמוקרטיים בבלארוס.

בשנת 2001 שימש כראש מטה הבחירות של המועמד לנשיאות בלארוס סיאמיון דומש, שהפסיד לאלכסנדר לוקשנקו.

==הבחירות לנשיאות ב-2006==
בשנת 2005 נבחר בכנס של מפלגות האופוזיציה בתור המועמד המאוחד של הכוחות הדמוקרטים המאוחדים של בלארוס לבחירות לנשיאות שהיו אמורות להיערך ביולי 2006. הבחירות הוקדמו בהחלטת הנשיא המכהן לוקשנקו ל-19 במרץ. בנוסף למילינקביץ' רצו נגד לוקשנקו מועמד המפלגה הסוציאליסטית אלכסנדר קאזולין ומועמד המפלגה הליברל-דמוקרטית סיארהיי היידוקביץ'.

על-פי התוצאות הרשמיות לוקשנקו זכה בבחירות עם תמיכה של מעל 80% ומילינקביץ הגיע למקום השני עם כ-6% בלבד. מילינקביץ וקאזולין טענו שהתוצאות זויפו וניסו להוביל מאבק עממי למען בחירות חוזרות. שניהם נעצרו ונשפטו על הפרת סדר ציבורי. מילינקביץ' שוחרר לאחר ריצוי 15 ימי מאסר, ואילו קאזולין נשלח לכלא לחמש שנים וחצי.

מילינקביץ' ממשיך לשמש כמנהיג האופוזיציה העיקרי בבלארוס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים בלארוסים
קטגוריה:זוכי פרס סחרוב
קטגוריה:גרודנו: אישים
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1947
סומליו"ן

סומליו"ן הייתה יוזמה להקמת איגוד מקצועי של סופרי הילדים והנוער בישראל. שמו מורכב מראשי תיבות של "סופרים ומשוררים לילדים ונוער".

סומליו"ן הוקם, בין השאר, כדי להגן ולשמור על זכויותיהם של סופרי הילדים והנוער, שהיו שהחשיבו כנופלים וכנחותים מסופרים למבוגרים, המאוגדים בארגונים "אגודת הסופרים", ו"איגוד כללי של סופרים בישראל". מקימי סומליו"ן פעלו לקידום ספרות הילדים והנוער בארץ, ארגנו פעילות ספרותית במערכת החינוך, בבתי ספר, בחוגים לכתיבה לנוער, ובסדנאות.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20060415035933/http://planet.nana.co.il/somalion/ עותק שמור מאתר סומליו"ן] נכון לשנת 2006

קטגוריה:אגודות מקצועיות בישראל
קטגוריה:ספרות ילדים ונוער בישראל
רולף קנלר

רולף קנלר (1921 - 21 ביולי 2005) היה צלם קולנוע ישראלי.

== חייו ==
רולף מיכאל קנלר נולד למשפחה יהודית בברלין.
בצעירותו למד ציור וגרפיקה.
בעקבות קורס צילום שעבר, עבד בשנות ה-30 כמתלמד באולפני הקולנוע UFA, שהוקמו בידי המשטר הנאצי.
לאחר שהתגלה מוצאו היהודי ובעקבות התנכלויות מצד הגסטאפו עלה באביב 1939 לארץ ישראל.

בארץ עבד בהסרטת יומני קולנוע, עד שגויס לצבא הבריטי.
המשיך בפעולתו כצלם קולנוע.
קנלר השתתף ב-1952 בפגישה בדירתו של יעקב מרקס ברחוב הירקון בתל אביב, שבה הוחלט על הקמת איגוד ההסרטה, על יסוד פסטיבל קולנוע בחיפה ועל חלוקת "פרס צבר". עמו השתתפו בפגישה הצלם נפתלי אבנון (רובינשטיין), מפקד יחידת ההסרטה בצה"ל, הבמאי אלפרד שטיינהרדט והצלם יעקב יונילוביץ'.
בשנת 1961 נקרא לצלם את משפטו של אדולף אייכמן יחד עם מילק קנבל ויעקב יונילוביץ'.
ב-1988 הציג בגרמניה תערוכה מצילומיו בשם "Und sie haben Deutschland verlassen müssen" (והם היו חייבים לעזוב את גרמניה). בשנת 2003 זכה לרטרוספקטיבה מיצירותיו במכון גתה בירושלים. 
קנלר נפטר בירושלים בשנת 2005.

== פילמוגרפיה ==
סרטים שצולמו בידי קנלר, מתוך אוסף ארכיון שפילברג
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* דני ועליזה, (1953)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:צלמי קולנוע ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
קטגוריה:משפט אייכמן: אישים