OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מכטרוניקה

מכטרוניקה היא תחום הנדסה בין-תחומי, המשלב בין הנדסת מכונות, הנדסת אלקטרוניקה והנדסת תוכנה. התכלית של תחום הנדסה זה היא חקר אוטומטים מפרספקטיבה הנדסית כדי לשרת את המטרה של שליטה במערכות מורכבות ומשולבות חומרה ותוכנה כמערכות ייצור, רובוטי חלל, תתי-מערכות אוטומטיות לרכב (מערכות בלימה ללא נעילה, מערכות לסיוע בסיבובים) וציוד יומיומי (מצלמות עם מיקוד אוטומטי, וידאו, כוננים קשיחים, נגני סי די, מכונות שטיפה, צעצועים מכניים ועוד).

תחום המכטרוניקה מתמקד במכונות, אלקטרוניקה ומחשבים, ענפים שבשילובם ניתן להפוך את הדור הבא של המערכות לפשוט, כלכלי יותר, אמין ורב תכליתי. הקניית השכלה רב תחומית מאפשרת למהנדס לתכנן מערכת ביתר קלות בהשוואה לעבודה של צוות הכולל אנשי מקצוע העוסקים כל אחד בתחומו ובעלי השקפות שונות לגבי אותה מערכת. 

המילה "מכטרוניקה" (כשילוב של מכניקה ואלקטרוניקה) הוטבעה על ידי טצאורו מוריה, מהנדס בכיר של חברת יאסקווה היפנית, ב-1969. מכטרוניקה נקראת גם "מערכות אלקטרו-מכניות".

==לימודי מכטרוניקה בישראל==
=== לימודים תיכוניים ===
ישראל היא בין המדינות היחידות בעולם בו נלמד המקצוע מכטרוניקה ברמת התיכון. את הפעלת תוכנית הלימודים יזמה רשת החינוך אורט ישראל בשיתוף משרד החינוך. במסגרת הלימודים בונים התלמידים רובוטים ומשתתפים בתחרויות בינלאומיות וזוכים בפרסים יוקרתיים. בין היתר, מכללות ספורות בארץ מעניקות תואר הנדסאי מכטרוניקה.<ref></ref>
=== לימודי הנדסאים ===
לימודי הנדסאי מכטרוניקה מוגדר במסגרת מה"ט תחת התואר הנדסאי מכונות מגמת משנה מכטרוניקה ורובוטיקה. בישראל ניתן ללמוד הנדסאי מכטרוניקה במכללות הבאות:
* [http://www.atid.org.il/ מכללת עתיד (חיפה)]
* מכללת הנדסאים תל אביב 
* מכללת שבח (תל אביב)
* מכללת רופין (עמק חפר)
* מכללות אורט ([https://crehovot.ort.org.il/ רחובות], [https://s.ort.org.il/ סינגאלובסקי], [http://www.ks.ort.org.il/ כפר סבא], [https://hermelin.ort.org.il/ הרמלין] וירושלים)
* מכללת ספיר (שער הנגב-שדרות)
*מקיף א לתעופה ולחלל (אשדוד)
*מקיף ה דרכא (אשקלון)
*אורט אדיבי (אשקלון)
* מכלול (מעלה לבונה)
* מכללת כנרת (כנרת)
*עירוני ב' ישיבה, פרחי אהרון (חיפה)
*מכינת אמית בניה (מעלה אדומים)
[https://neurim.org.il/technological_college/courses/ מכללת הדסה נעורים]

=== לימודים בתר-תיכוניים ===
בישראל ניתן ללמוד מכטרוניקה (תואר ראשון) במוסדות הלימוד הבאים:
* בית מדרש ברקאי - חספין. מכללה טכנולוגית- תורנית לנוער חרדי
* מכללת אדיר במרום - בשילוב עם בית מדרש ברקאי - חספין.
* אוניברסיטת בן-גוריון בנגב (באר שבע)
* הטכניון (חיפה)
* אוניברסיטת אריאל בשומרון (אריאל)
* המכללה האקדמית להנדסה ״אורט בראודה״ (כרמיאל)
* אוניברסיטת תל אביב
* אפקה - המכללה האקדמית להנדסה בתל אביב
* המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון (באר שבע ואשדוד)
במרבית המוסדות מדובר בלימודי הנדסת מכונות ובחירת המכטרוניקה כמסלול התמחות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ariel.ac.il/me/ מחלקת הנדסת מכונות-מכטרוניקה באוניברסיטת אריאל]
* [http://mop.ort.org.il/mechatronics/scripts/default.asp אתר מכטרוניקה-תיכון אורט]
* [http://www.s.ort.org.il/ אתר אורט סינגאלובסקי]
* [http://www.ted.com/talks/vijay_kumar_robots_that_fly_and_cooperate.html ויג'יי קומאר: רובוטים שטסים.... ומשתפים פעולה זה עם זה] – הרצאה באנגלית מאתר [http://www.ted.com/ TED] עם כתוביות בעברית 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:אלקטרוניקה
JavaServer Pages

JavaServer Pages (בראשי תיבות: JSP) היא טכנולוגיית צד-שרת מבוססת Java המאפשרת יצירה של דפי HTML, XML וקבצים אחרים, בתשובה לבקשות HTTP. טכנולוגיה זאת, מבית סאן מיקרוסיסטמס, מאפשרת לקוד Java ופעולות מוגדרות לשנות וליצור דפים בתשובה לכל בקשה.

התחביר של JSP כולל תגי XML נוספים, הנקראים פעולות JSP, המאפשרות לקרוא לפעולות של השפה. בנוסף, הטכנולוגיה מאפשרת יצירה של ספריות תגי JSP, שיכולות להשתלב עם תגי XML רגילים. ספריות התגים מאפשרות ליצור יישומי צד-שרת שאינן כבולות לשרת Web ומערכת הפעלה מסוימים.

דפי JSP מהודרים על ידי מהדר JSP לכדי Java Servlets. מהדר ה־JSP יכול ליצור את ה־Servlets כבר בשפת הביניים של Java או בשפת Java ממש, שתהודר בתורה על ידי מהדר Java רגיל.

== ראו גם ==
* J2EE
* JavaServer Faces
* Java Servlet
* יישום ווב

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://java.sun.com/products/jsp/ Sun's JSP product description]
* [http://www.youtube.com/playlist?list=PLE0F6C1917A427E96 JSPs and Servlets] – סדרת מדריכי וידאו באתר יוטיוב 

קטגוריה:טכנולוגיות צד-שרת
ירגזי (סוג)

ירגזי (שם מדעי: Parus) הוא סוג של ציפור שיר ממשפחת הירגזיים (Paridae). הסוג ירגזי הכיל בעבר מעל 50 מינים, אבל כיום הוא מכיל ארבעה: ירגזי מצוי, ירגזי יפני, ירגזי אפרפר, וירגזי ירוק-גב. המינים מצויים באירואסיה וצפון-מערב אפריקה.

== טקסונומיה ==
קארולוס ליניאוס הגדיר את הסוג ירגזי ב–1758 בספרו Systema Naturæ.<ref></ref> מתוכו קיבלה המשפחה את שמה. מתוך 12 המינים שתוארו על ידי ליניאוס, המין ירגזי מצוי נבחר להיות הטיפוס של הסוג Parus על ידי ג'ורג' רוברט גריי ב–1840.<ref></ref>

הסוג ירגזי כלל בעבר מעל 50 מינים שונים, אבל כיום הוא מכיל ארבעה שחיים כיום.<ref></ref><ref name=":0"></ref><ref></ref>

העץ הפילוגנטי של משפחת הירגזיים על פי יוהנסון ואחרים (2013):<ref name=":02"></ref>

בעבר נחשב הירגזי המצוי לבעל 36 תת־מינים וקבוצת תתי־המינים bokharensis נחשבה למין עצמאי, ושניהם נחשבו למיני טבעת, אבל תיאוריה זו נזנחה עקב חקר של דנ"א מיטוכונדריאלי, שהראה שהקבוצות major, minor, cinereus ו–bokharensis נפרדות, והכלאות נדירות וקורות כתוצאה ממגע משני לאחר תקופה זמנית של בידוד.<ref></ref> מחקר מ–2005 אישר שהקלייד שמכיל את הירגזי האפרפר והירגזי היפני והקלייד שמכיל את הירגזי המצוי ואת bokharensis התפצלו לפני כמיליון וחצי שנים. הוערך שהפיצול בין major ו–bokharensis קרה לפני כחצי מיליון שנים. המחקר גם בדק הכלאות בין הירגזי היפני והירגזי המצוי מהמזרח הרחוק הרוסי. הכלאות אלו נדירות מאוד, מה שמראה שקיימים מכשולים לרבייה בין הירגזי המצוי לירגזי היפני. המחקר המליץ לפצל את הירגזי היפני והירגזי האפרפר מירגזי המצוי, אבל לאחד אותו עם P. bokharensis,<ref name=":1"></ref> כפי שביצעו ITIS<ref></ref> וה–IOC.<ref name=":0" /> מקור אחר (Handbook of the Birds of the World) בחר במיון המיושן,<ref></ref> דבר שגרר ביקורת.<ref></ref>

העץ הפילוגנטי של הסוג, מבוסס על פקרט ואחרים (2005):

== מינים ==
מיני הסוג:<ref name=":0" />
* ירגזי מצוי (Parus major) - מצוי בישראל
* ירגזי יפני (Parus minor)
* ירגזי אפרפר (Parus cinereus)
* ירגזי ירוק-גב (Parus monticolus)
ידועים גם שלושה מינים נכחדים מתקופת הפליוקן בהונגריה:<ref>Kessler, E. 2013. [https://www.researchgate.net/publication/287410379_Neogene_songbirds_Aves_Passeriformes_from_Hungary Neogene songbirds (Aves, Passeriformes) from Hungary]. – Hantkeniana, Budapest, 2013, 8: 37-149.</ref>
* Parus robustus
* Parus parvulus
* Parus medius

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
לואי ברייל

לואי ברייל (בצרפתית: Louis Braille; 4 בינואר 1809 – 6 בינואר 1852) היה מחנך צרפתי וממציא כתב ברייל, שיטת כתיבה וקריאה המיועדת לבעלי לקות ראייה.

== ביוגרפיה ==
לואי ברייל נולד בכפר קטן ליד פריז, צרפת. בגיל 3 התעוור לואי, לאחר ששיחק במרצע של אביו הבורסקאי (מעבד עורות). אף על פי שאיבד את ראייתו, הוא למד במשך שנתיים בבית הספר שבכפרו יחד עם חבריו הרואים, עד שהגיע למסקנה שלא יוכל להתקדם יותר מבלי שילמד לכתוב ולקרוא. בגיל 12, הוא נשלח לבית-ספר לילדים עיוורים בפריז.

בית-הספר לעיוורים בפריז הוקם ב-1784 על ידי ולנטין האווי (Valentin Haüy). האווי גילה, שעיוורים יכולים לזהות טקסט שנכתב באותיות מובלטות, והצליח ללמד ילדים עיוורים לקרוא בדרך זו. בנוסף למדו הילדים בבית-הספר מיומנויות בסיסיות שיעזרו להם להתפרנס.

גם ברייל למד לקרוא בדרך זו, אלא שהוא נתקל בכמה בעיות. ראשית, האותיות היו מאוד גדולות ולכן הספרים היו גדולים ומגושמים. שנית, הספרים שהודפסו על ידי לחיצה של תיל נחושת לתוך צד אחד של הדף באמצעות מכבש דפוס, היו יקרים, ובית-הספר החזיק רק ארבעה עשר ספרים כאלה. בנוסף לכך, הקריאה בספרים הייתה מסורבלת, מכיוון שהשיטה שבה הדפיסו את הספרים יצרה קושי להפריד בין האותיות, וגם מפני שהקריאה הייתה כל כך איטית, שעד שברייל הגיע לסוף משפט הוא כבר שכח את תחילתו. למרות כל הקשיים, ברייל קרא את כל ארבעה עשר הספרים שעמדו לרשותו.

ברייל ניסה להמציא שיטה פשוטה יותר שתאפשר לאנשים עיוורים לקרוא ספרים במהירות, אך ללא הצלחה. התפנית הגיעה, ב-1821, כשבבית הספר הופיע חייל בשם שארל ברבייה (Charles Barbier), וסיפר על שיטה שהמציא בשם "כתיבת לילה". השיטה, אפשרה להעביר פקודות בין חיילים בתוך תעלה, ללא צורך לדבר ולחשוף את מיקומם, על ידי שימוש במטריצות של שתים-עשרה נקודות מובלטות. השיטה אמנם הייתה מסובכת ונדחתה על ידי הצבא, אך ברייל ששמע על השיטה הבין מיד את הפוטנציאל של שימוש בנקודות מובלטות, ופיתח שיטה פשוטה יותר המבוססת על מטריצות של שש נקודות.

כתב ברייל במקור היה חסר סימון עבור האות W.

ברייל נפטר בשנת 1852, בהיותו בן 43, כתוצאה ממחלת השחפת.

כתב ברייל התקבל כתקן שנתיים לאחר מותו של לואי. ממשלת צרפת הכירה בו באופן רשמי כשפה רשמית של העיוורים. ברייל כונה "גוטנברג של העיוורים".

==הנצחתו==
לאחר מותו, הפך ביתו למוזיאון. במלאת 100 שנים למותו הועבר הקבר שלו לפנתיאון, מקום קבורתם של גדולי האומה.

האסטרואיד 9969 Braille שהתגלה במאי 1992 על ידי אלינור הלין וקנת' לורנס נקרא על שמו. השם ניתן במסגרת תחרות של האגודה הפלנטרית לנתינת שם לאסטרואיד.

ב-2020 עלתה ההצגה "נקודות של אור", על חייו של לואי ברייל בתיאטרון השעה הישראלי ביצירתם של דפנה אנגל מחרז, רענן ניסים פררה ומשה בן שושן.

== לקריאה נוספת ==
* ג'ן בראינט, שש נקודות: ספורו של לואי בריל, תל אביב: צלטנר, 2017. תרגום: יהודה אטלס

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.his.com/~pshapiro/braille.html סיפורו של לואי ברייל]
* [http://www.rnib.org.uk/aboutus/aboutsightloss/famous/Pages/louisbraille.aspx חייו של לואי ברייל]
* [http://www.brailler.com/braillehx.htm כיצד נוצר כתב ברייל]
* 
* [http://www.google.com/doodles/louis-brailles-107th-birthday יום הולדתו ה-107 של ברייל] צוין על ידי גוגל בשרבוט גוגל מיוחד, 4 בינואר 2006
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:ממציאים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בפנתאון של פריז
קטגוריה:נכים צרפתים
קטגוריה:עיוורים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי פולין
קטגוריה:צרפתים שנפטרו משחפת
קטגוריה:ברייל
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1809
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1852
הרמוניה טונאלית פונקציונלית

הרמוניה טונאלית פונקציונלית היא אוסף של חוקי ההרמוניה שהתייצבו בסביבות ראשית תקופת הבארוק ואותם כתב והנחיל לדורות המלחין והחוקר ז'אן-פיליפ ראמו. חוקים אלו התבהרו בתקופת הברוק, בייחוד ביצירותיו הכוראליות של באך. כיום נלמדים החוקים בישראל תחת השם "הרמוניה מסורתית" במגמות המוזיקה התיכוניות, ושליטה בנושא היא חובה לבחינות הכניסה לבתי הספר למוזיקה באוניברסיטאות .

ההרמוניה הפונקציונלית מתבססת על סולם מינורי או סולם מז'ורי לסוגם. הפונקציונליות בהרמוניה בבסיסה בנויה על-פי עקרון של היררכיה ברורה בין דרגות הסולם ה"יציבות" (דרגות 1,3,5) ל"לא יציבות" כאשר לכל דרגה "שאיפה" אחרת ליציבות.

לדוגמה: דרגה 7 (סי בסולם דו מז'ור) נחשבת בעלת זיקה מאוד חזקה לדרגה 1 (דו) וברוב המקרים נדרשת לעשות תנועת חצי טון למעלה לפתרון.

מן החוקים האלה נגזרים חוקי ההרמוניה.
חוקי ההרמוניה הפונקציונלית הם חוקים לאקורדים בעלי שניים או שלושה מרווחי טרצות שונות או אחידות (אקורד מז'ור, מינורי, מוגדל, מוקטן, ספטאקורד ואקורד חסר) הבנויים בדרך כלל בכתיבה לארבעה קולות - סופרן, אלט, טנור, ובס.

== חוקי ההרמוניה הבסיסיים ==
בהרמוניה הפונקציונלית ישנה חלוקה ברורה של האקורדים הבנויים על כל דרגות הסולם בהיפוכם השורשי (ראו היפוכי אקורדים) ל-3 פונקציות היררכיות מרכזיות:
# טוניקה - יציבות.
# דומיננטה - חוסר יציבות (משיכה רק לטוניקה או לדרגה יותר דומיננטית מזאת הנתונה).
# סובדומיננטה - פיתוח (מוביל לדומיננטה או טוניקה).
סדר האקורדים נקבע על ידי הפונקציונליות שלהן בתהליך יצירת המתח וההרפיה.

<center>
חלוקת הפונקציונליות האפשריות (כל פונקציה מרכזית ניתן להחליף בפונקציה אחרת חלשה יותר או חזקה יותר בהתאם לתרחיש):

דרגה 3 <- דרגה 1 (טוניקה מרכזית) -> דרגה 6
 
דרגה 3 <-דרגה 5 (דומיננטה מרכזית) -> דרגה 7

דרגה 2 <-דרגה 4 (סובדומיננטה מרכזית)-> דרגה 6

</center>
מהלכים הרמוניים בסיסיים ינועו לרוב על ציר 
"יציבות -> (הכנה למתח ->) מתח -> יציבות.
אם נסתכל על ציר זה בעזרת הדרגות, יראה מהלך זה כך:

<math>I -> IV -> V -> I</math>

מהלך נוסף הוא מהלך ה"שתיים-חמש-אחת" השכיח מאוד בג'אז. המהלך כשמו כן הוא: דרגה 2 -> דרגה 5 -> דרגה 1 (סובדומיננט -> דומיננט -> טוניקה):

<math>II -> V -> I</math>

== היפוכי אקורדים ==
היפוך בנוי על העברת הצליל התחתון באקורד אוקטבה למעלה. משמאל לימין ההיפוכים הם: שורש (טרצקווינאקורד),סקסטאקורד וקוורטסקסטאקורד
לאקורד בעל שלושה צלילים ישנם שלושה היפוכים, וכך הלאה.
להיפוכים תפקיד חשוב בהרמוניה הפונקציונלית, הואיל והקול הנמוך ביותר שעליו נבנה האקורד או היפוכו (הבס) נחשב למכתיב ההתקדמות ההרמונית.

== הולכת קולות ==
ההרמוניה המסורתית היא בעלת איסורים שמהם נבנים החוקים להולכת הקולות (בדרך כלל ארבעה קולות).

* הדרגות הראשיות יופיעו לפי הסדר: טוניקה, סוב דומיננטה, דומיננטה.(לטוניקה מותר לבוא בכל שלב, אך לסוב דומיננטה אסור לבוא אחרי הדומיננטה)
* אסור שאותה פונקציה תופיע בסוף תיבה ובראשית התיבה הבאה.
* אסורה תנועת בס של שתי (או יותר) קוורטות או קווינטות באותו כיוון. 
* אסור שקול יעלה מעל או ירד מתחת לקול הקרוב לו.
* אוקטבות: אסור שיהיה מרווח של יותר מאוקטבה בין כל הקולות הקרובים למעט הבס והטנור (מותר עד 2 אוקטבות).
* קולות מקבילים: תנועה מקבילה של קווינטות ואוקטבות בין כל שני צלילים אסורה.
* אסורה גם הכפלת הטון המוביל הוי אומר - הכפלת הטרצה באקורד דומיננטי

==קישורים חיצוניים==

טונאלית פונקציונלית

ro:Harmonia (oraș)
ישיבת אורות שאול

הלוגו הישן של ישיבת אמית אורות שאול
ישיבת אורות שאול היא ישיבת הסדר בראשות הרב יובל שרלו, הרב תמיר גרנות וראש בית המדרש הרב איתמר אלדר. הישיבה שוכנת כיום בשיכון הפועל המזרחי שע"י קריית שלום שבתל אביב. בישיבה לומדים כמאתיים תלמידים, חלקם בשירות פעיל בצה"ל. בין תוכניות הלימוד: בית מדרש "שערים" לבוגרי צבא ומכון להכשרת מורים בשיתוף עם מכללת הרצוג. ישיבת ההסדר מהווה חלק מעמותת רוח הגולן.

==תולדות הישיבה==
הישיבה הוקמה באלול ה'תשנ"ח (ספטמבר 1998) על ידי הרבנים יובל שרלו, דוד סתיו ושי פירון. הישיבה הוקמה בפתח תקווה מתוך תפיסה שהתורה צריכה להימצא במרכז החיים ובמרכז הארץ. בסמוך לה הוקמה ישיבה תיכונית בראשות הרב שי פירון. בשנת תשס"ט החל הרב אברהם בלידשטיין (כיום רב היישוב תקוע) לכהן כסגן ראש הישיבה. בכסלו תשע"ב, הצטרפה הישיבה לרשת אמי"ת. היא נקראת על שם התורמים שאול ומירה קושיצקי.

לקראת שנת הלימודים ה'תשע"ג עברה הישיבה למתחם כפר בתיה ברעננה ולהנהגתה הצטרפו הרב תמיר גרנות כראש ישיבה והרב איתמר אלדר כראש בית מדרש 'שערים' לבוגרי צבא. במסגרת זו בוחרים התלמידים ב"שער" שבו הם רוצים להתמקד: 'שער הגמרא' בהנחיית הרב מאיר ליכטנשטיין, 'שער התנ"ך' בהנחיית הרב אלדר ושער אגדה והגות בהנחיית הרב אייל קהלני. ר"מים נוספים הם הרב גיל דביר, הרב מומי פאלוך, הרב יובל וקסלר, הרב איציק וולטרס, הרב הלל נגן והרב הראל רביב.

בשנת ה'תש"ף עברה הישיבה לשכונת שפירא בתל אביב. במקביל עזבה את רשת אמי"ת והצטרפה למוסדות עמותת רוח הגולן.

== דרכה של הישיבה ==
הישיבה נחשבת לאחת ממייצגות הקו הפתוח והמתון בקרב ישיבות ההסדר. הלימוד בה כולל עיסוק בתחומי תלמוד, תנ"ך, אגדה, חסידות, מחשבה ומוסר. אופן הלימוד כולל לימוד ישיבתי קלאסי, שילוב כלים ספרותיים ואקדמיים וחיפוש היבטים רוחניים ואישיים בלימוד. מלבד לימוד התלמוד הירושלמי והמדרשים, שנתחדשו בארץ ישראל, הישיבה עוסקת בסוגיות ציבוריות הקשורות בצביונה הדתי של מדינת ישראל ובשאלות ממלכתיות, עיוניות והלכתיות, כחלק מהחיפוש אחר תורת ארץ ישראל ברוח משנתו של הרב קוק. לימוד התנ"ך נעשה מתוך שאיפה לאמץ את דברי הנביאים כהכוונה בעבודת ה' במציאות הישראלית האקטואלית.

הישיבה מעודדת פיתוח יצירה מקורית. היא מוציאה עלון שבועי פנים-ישיבתי בשם "פתחון פה", שבו מאמרים של תלמידי הישיבה; רבעון עיוני בשם "פתיחתא", וקובץ בשם "פיתוחי חותם", שבו מאמרים עיוניים פרי עטם של תלמידי הישיבה בנושאי תנ"ך, תלמוד, אגדה ומחשבת ישראל. בנוסף, הוציאה הישיבה קובץ ספרותי בשם "טפטופים", שבו יצירות שירה ופרוזה פרי עטם של תלמידי הישיבה. בשנת תשס"ד (2004) פרסמה הישיבה ספר בשם "באי היום - תלמידי ישיבה כותבים", ובו שירים וקטעי פרוזה שפורסמו לראשונה ב"טפטופים". בשנים תשע"ה-תשע"ז יצאו לאור קובצי מאמרים של בית המדרש 'שערים': "שער לגמרא" - מאמרים על מסכת בבא קמא, מסכת כתובות ומסכת שבת. ו"שער לאגדה" - מאמרים על הבעל שם טוב ותלמידיו.

== מבוגרי הישיבה ==
* עקיבא ביגמן - עיתונאי ישראל היום וערוץ 14.
* נטעאל בנדל - עיתונאי ישראל היום.
* אריאל הורוביץ - סופר וחוקר ספרות.
* עמיחי שטיין - עיתונאי כאן חדשות.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* - כתבה על קובץ היצירה "באי היום" בהוצאת הישיבה
* [http://www.rambish.org.il/results.asp?SearchFunction=find&SearchCode=F2_WSR&SearchRequest=33 מאמרי כתב העת פתוחי חותם], באתר רמבי"ש

==הערות שוליים==

אורות שאול
אורות שאול
קטגוריה:רעננה: חינוך
אורות שאול
קטגוריה:אמי"ת
קול המחתרת העברית

קול המחתרת העברית הייתה תחנת השידור החשאית של הלח"י.

הקריין של התחנה היה נתן מרפיש (גד), וטכנאי הרדיו שהקים ותפעל את התחנה היה יעקב יצחקי (אלכס).

== היסטוריה ==
תחנת קול המחתרת העברית החלה את שידוריה בשנת 1941, ושידוריה נמשכו לסירוגין עד להקמת מדינת ישראל. עם קרייני התחנה נמנתה גאולה כהן, לימים חברת הכנסת.

כשהתחנה נתפסה על ידי שלטונות המנדט הבריטי נשלחו נתן מרפיש ויעקב יצחקי למחנה המעצר בלטרון ומשם הוגלו למחנות המעצר באפריקה, באסמרה שבארתריאה ולגילגיל בקניה.

== לקריאה נוספת ==
* קול המחתרת העברית : תוכן הדברים ששודרו בימים ט"ו, כ"ד וכ"ז בכסלו וב' בטבת תש"ו מתחנת השידור של לוחמי חרות ישראל, לוחמי חרות ישראל, תל אביב, תש"ו

== קישורים חיצוניים ==
* [https://lehi.org.il/?p=9955 שידורי המחתרת], באתר העמותה להנצחת מורשת לח"י

קטגוריה:לח"י: תקשורת
קטגוריה:תחנות רדיו ביישוב
קטגוריה:רדיו פיראטי
א.כ. נס ציונה

אייקון המועדון המופיע על חולצות המשחק
האולם הביתי "צימרמן החדש"
א.כ. נֵס צִיּוֹנָה היא אגודת ספורט ומועדון כדוריד ישראלי מהעיר נס ציונה, המתמודד בליגת העל בכדוריד.

==היסטוריה==
הקבוצה נוסדה בשנת 1980 בעיר נס ציונה על ידי מני ויצמן ויוסי גבע. הקבוצה נחשבה עד תחילת עונת כאחת מהקבוצות המובילות בענף; חלק משחקני הקבוצה שיחקו בנבחרת ישראל. הקבוצה מטפחת מחלקת נוער מצליחה.

בעונות – סיימה הקבוצה כמדורגת רביעית בארץ, ובעונת סיימה הקבוצה את העונה כאשר היא מדורגת שלישית בארץ. בעונת הידרדרה הקבוצה לתחתית הטבלה ולא התמודדה על האליפות בפלייאוף.

הקבוצה משחקת בתלבושת בצבעים כתום וכחול. עד דצמבר 2013 שיחקה הקבוצה באולם צימרמן, אשר שנפתח ב-1987 והכיל כ-500 מקומות. בעקבות קריסת הגג באולם בסופה חורפית הוחלט להרוס את האולם. בעקבות זאת עברה הקבוצה לשחק בהיכל הספורט לב המושבה במשך כשלוש שנים. באוקטובר 2016 נחנך בעיר היכל הספורט צימרמן החדש המכיל 420 מקומות, והקבוצה עברה לשחק בו. ההיכל נבנה בעלות של כ-17 מיליון שקלים וכולל גם חדר כושר.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.handballisr.co.il/Teams.asp?ClubId=26 דף הקבוצה באתר איגוד הכדוריד]

נס ציונה
קטגוריה:נס ציונה: מועדוני ספורט
עצם העצה

עצם העָצֶה או הסקרום (TA: Os sacrum) היא עצם משולשת בבסיס עמוד השדרה. העצה מהווה גם את הגבול העליון והאחורי (פוסטריורי) של אגן הירכיים. העצה קשורה לעצמות הכסל משני צידיה במפרקים הידועים בשם מפרקי העצה והכסל. הכסל היא אחת משלוש עצמות המרכיבות כל חצי אגן. חלקה העליון של העצה קשור לחוליה המותנית החמישית. בין השניים יש מפרק המורכב גם מדיסק בין-חולייתי. זהו אתר המועד לפורענות לפריצת דיסק. החלק התחתון של העצה מכונה חוד (Apex ossis sacri; Apex ossis sacralis) והוא קשור לעצם העוקץ ("עצם הזנב"). אצל האדם, מנח העצה בעמידה אינו ישר אלא אלכסוני. החלק העליון של העצה הוא הקדמי ביותר.

==העצבים==
ההוראות של המוח עבור כל אזור האגן עוברות דרך מקלעת העצה ששורשיה הם שורשי העצבים המותניים הרביעי והחמישי.

בתוך מקלעת העצה העצבים מחליפים ביניהם סיבים שלאחר מכן הופכים שוב לעצבים ראשיים. הללו כוללים את עצב העכוז העליון והתחתון, את עצב השת המעצבב את שרירי הגפיים התחתונות; את העצבים הספינליים (s1,s2,s3) אשר מסייעים בוויסות עשיית הצרכים (צואה ושתן) על ידי שליטה בסוגרים הפנימיים של המעי הגס ושל השופכה, ומעורבים במהלך הזקיפה של הפין אצל גברים ושל הדגדגן אצל נשים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עמוד השדרה ושלד החזה
גונג פו (מושג)

קונג פו או גוֹנג פוּ (מסינית מפושטת: 功夫, פין-יין: gōngfu) הוא מושג סיני המתאר מומחיות בדיסציפלינה. במערב המושג משמש כשם כללי לאמנויות לחימה סיניות, שגיאה שהפכה לנפוצה בעקבות סרטיו של ברוס לי וסרטים אחרים שהופקו בהונג קונג וכונו במערב "סרטי קונג פו". בסין נהוג להשתמש במושג כדי לכנות מיומנות ברמה גבוהה בכל תחום, במיוחד בהקשר של אמנויות סיניות קלאסיות, כמו קליגרפיה, קדרות וחליטת תה. לדוגמה, השיטה הסינית לחליטת תה נקרא גונג-פו צ'ה.

המונח הסיני המשמש לתיאור אמנויות לחימה שמקורן בסין הוא וו-שו (סינית: 武術, פין-יין: wǔshù). התו הסיני "גונג" (功) משמעו "שליטה", "מצוינות" או "מאמץ" והתו "פו" (夫) משמעו "אדם".

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150401071552/http://www.tianjin.co.il/#!article-history/czfv מאמר בעברית אודות ההיסטוריה של הקונג פו הסיני]
* 

קטגוריה:סין: תרבות
הגלגל

שער השבועון "הגלגל" שיצא ביום 10.5.45, בשבוע בו הוכרז ניצחון בעלות הברית על הנאצים
שער הגיליון השני
דוגמה ללוח שידורים
"הַגַּלְגַּל" היה שבועון בשפה העברית של תחנת הרדיו המנדטורית "קול ירושלים", שהציג את עצמו כ"דו שבועון לבעיות העולם ולקול ירושלים". השבועון, שנערך על ידי דב קמחי, יצא לאור מטעם "מיניסטריון המודיעין הבריטי, על ידי לשכת המודיעין הממשלתית בירושלים".

== היסטוריה ==
שבועון "הגלגל" החל להופיע ב-13 ביולי 1943, והופעתו נמשכה עד סמוך להקמת המדינה. הוא הופיע אחת לשבועיים עד ל-30 בנובמבר 1944 (גיליון 11 בכרך ב') ומאז התחיל להופיע כשבועון.

"הגלגל" פרסם את לוחות השידורים של התחנה, סקירות על הנעשה בה, תקצירים של הרצאות שניתנו במסגרת שידורי התחנה, ענייני מדע ותרבות, ותמונות שהתקבלו מרחבי העולם, כמו גם מבחר פרשנויות, כתבות מגזיניות וידיעות, שתורגמו לעברית מעיתונים בריטיים כ"דיילי אקספרס" או "האקונומיסט".

היה זה השבועון המצויר השני, לאחר "העולם הזה" שהופיע ביישוב, הכולל צילומים ואיורים. בשל האמצעים שהועמדו לרשותו על ידי השלטונות, הודפס השבועון על גבי נייר משובח וצילומיו היו איכותיים.

"הגלגל" לא הסתפק בסיקור חדשות ובנעשה ברדיו, אלא סיקר באופן נרחב את חיי התרבות בארץ, ונתן ליוצרים מקומיים במה להעלאת יצירותיהם. פורסמו בו סיפורים פרי עטם של מחברים מבני היישוב (בכללם סיפור מפרי עטו של יצחק נבון, לימים נשיא מדינת ישראל, ושל חנוך ברטוב שפרסם בשבועון את ביכורי יצירתו). בשל כל אלה זכה השבועון לתפוצה רבה.
סגן העורך של "הגלגל" היה יוסף חריש, לימים היועץ המשפטי לממשלת ישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://hayooyamim.unaux.com/Yerushalaim/Kol-israel/Hagalgal.html הגלגל], באתר "היו ימים"
* 

קטגוריה:תרבות ביישוב
קטגוריה:שבועונים בארץ ישראל
קטגוריה:שנות ה-1940
הילדסהיים

הילדסהיים (בגרמנית: ) היא עיר בסקסוניה התחתונה שבגרמניה. העיר ממוקמת במחוז הילדסהיים, כ-25 קילומטרים דרום-מזרחית להנובר על גדות נהר אינרסטה, יובל של נהר לאינה הזורם דרך הנובר. אוכלוסייתה מונה 106,100 נפש, נכון לשנת 1999. 

הילדסהיים הפכה למקום מושבו של בישוף בשנת 815 ונשלטה משך ארבע מאות שנה על–ידי אנשי דת, עד שנבנה במקום בית עירייה ולתושבים ניתנה השפעה מסוימת. בשנת 1367 הפכה הילדסהיים חברה בברית ערי הנזה. העיר נפגעה קשה בהפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה ולב העיר, ששימר בניינים מתקופת ימי הביניים חרב לחלוטין. מרכז העיר נבנה מחדש בסגנון מודרני ובשנות השבעים החל שחזור של הלב ההיסטורי של העיר, כשבתי הבטון שנבנו מוסרו והוחלפו בתעתיקים של בנייניה העתיקים. בתקופה זו נוסדה במקום גם אוניברסיטה. 

בעיר נמצאות כנסיית מיכאל הקדוש וקתדרלת מריה הקדושה שזכו בתואר אתר מורשת עולמית.

עם ילידי העיר המפורסמים נמנה הנס אדולף קרבס, ביוכימאי ממוצא יהודי, זוכה פרס נובל על גילוי מעגל קרבס.

==יהודי הילדסהיים==
בעיר התקיימה לאורך השנים קהילה יהודית גדולה. בין רבניה נמנו רבנים ידועי שם ובהם: רבי צבי הירש אופנהיים; רבי אליקום גץ (נפטר 1705); רבי מנחם מנדל שטיינהארט (1768–1825) ורבי יהודה ליב בודנהיימר (1799–1868).

== ערים תאומות ==

* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/digitallibrary/pages/viewer.aspx?presentorid=MANUSCRIPTS&docid=PNX_MANUSCRIPTS000090671-1#|FL28728940 פנקס קהילת הילדסהיים], לעיון מקוון באתר בית הספרים הלאומי

*
קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ערים
קטגוריה:ערי הנזה
476

==שנת מעבר==
שנת 476 היא השנה בה הודח רומולוס אוגוסטולוס, הקיסר האחרון של האימפריה הרומית המערבית בידי המצביא הגרמאני אודואקר, ולכן נקבעה כשנת המעבר מתקופת העת העתיקה לתקופת ימי הביניים - לפי תיקוף ההיסטוריה העולמית, על פי המקובל בהיסטוריוגרפיה המערבית.
__תוכן__

== אירועים ==
* 476 - פטר פולו מושב לתוארו כפטריארך אנטיוכיה.

== נולדו ==
* 476 - אריאבהטה, אסטרונום הודי.

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
395

חלוקת האימפריה הרומית בשנת 395

== אירועים ==
עם מות תאודוסיוס קיסר רומי, חולקה האימפריה הרומית בין בניו. החלק המזרחי תחת שלטון ארקדיוס והחלק המערבי, תחת שלטון הונוריוס. 

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
רומולוס אוגוסטולוס

פלביוס רומולוס אוגוסטוס (Flavius Romulus Augustus) (נולד בסביבות 460 לספירה, מת אחרי 511) המכונה גם רומולוס אוגוסטולוס היה הקיסר האחרון של האימפריה הרומית המערבית.

== חייו ==
רומולוס היה בנו של פלביוס אורסטס, פוליטיקאי רומי שהיה ככל הנראה ממוצא גרמאני בחלקו. אורסטס מונה לתפקיד ראש הצבא (מגיסטר מיליטום) על ידי הקיסר הרומי יוליוס נפוס בשנת 475. ב-28 באוגוסט 475 אורסטס חולל הפיכה והשתלט על הממשלה ברוונה, בירת האימפריה הרומית המערבית מאז שנת 402. יוליוס נפוס נמלט לדלמטיה שבבלקן, ושם שלט עד מותו בשנת 480.

אורסטס הפך לשליט בפועל של הפרובינקיות שממערב לדלמטיה, אך לא נחשב כשיר לרשת את הכתר בעצמו, ולכן הכריז ב-31 באוקטובר 475 על בנו רומולוס כקיסר (אימפרטור). ההכרזה לא הוכרה על ידי קיסר האימפריה הביזנטית, זנון.

בעת התרחשות האירועים היה רומולוס ילד כבן עשר ותפקד כבובה תחת שלטון אביו. זמן קצר אחרי שאורסטס סירב להעניק אדמות להתיישבות לשכירי החרב ההרולים, הסקירים והטורקילינגים התחוללה הפיכה תחת הנהגתו של אחד ממפקדי הצבא, הגרמני אודואקר. אורסטס נלכד ליד פיאצ'נצה ב-28 באוגוסט 476 והוצא להורג.

אודואקר התקדם לרוונה ולכד את העיר והקיסר הצעיר בה. רומולוס הוכרח לוותר על כיסאו ב-4 בספטמבר 476. מכיוון שאחר ויתורו על הכתר לא מונה קיסר אחר, ויתור זה נחשב לקיצה של האימפריה הרומית המערבית, אף כי חלקה המזרחי המשיך להתקיים עד שנת 1453. השלטון בפועל בשטחי הפרובינקיות הרומיות המערביות, מכל מקום, היה מסור מזמן בידי מנהיגי השבטים הגרמאניים.

בגלל גילו הצעיר, חס אודואקר על חייו של הקיסר לשעבר ושלח אותו למחוז קמפניה, שם גרה משפחתו. הוא גם העניק לו פנסיה שנתית, אותה המשיך להקציב לו גם מנצחו של אודואקר, תאודוריק הגדול בשנת 507 ושוב בשנת 511. רומולוס ייסד מנזר ששרד משך מאות בשנים, אך ככל הנראה לא חי עד תקופת שיקום הסמכות הרומית באיטליה בשנת 536.

== יצירות המתייחסות לדמותו ==
*פרידריך דירנמט כתב מחזה על שמו, שבו הוויתור של רומולוס מוצג בצורה אירונית-קומית.
*הלגיון האחרון - סרט מ-2007, המבוסס באופן חופשי על ימי נפילתה של האימפריה הרומית, ומתאר את חייו כקיסר שנלחם על חייו כמנהיג הלגיון האחרון

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6
טרנסאוקסאניה

טראנסאוקסאניה עם [[ח'וראסאן רבתי דרומית וח'ווארזם מערבית לה]]
טראנסאוקסאניה או "טראנסאוקסיאנה" (פירוש מילולי בלטינית: "מעבר לנהר האוקסוס"; שמות נוספים: בערבית: ما وراء النهر Ma Wara' un-Nahr שפירושו "מעבר לנהר", בפרסית: فرارود "Farārud") הוא שטח נרחב במרכז אסיה הנפרש בין נהרות אמו דריה לסיר דריה, כיום בין אוזבקיסטן, טג'יקיסטן ודרום קזחסטן.

==היסטוריה==
המושג נכנס לשימוש בזמן כיבושיו של אלכסנדר מוקדון אז נהיה לגבול צפון-מזרחי של האימפריה שלו במאה ה-4 לפנה"ס. מאז ועד הכיבוש הערבי התרבות באזור נשארה שילובם של תרבויות יוון, פרס, סין ובודהיזם וקיבלה שם סרינדיאנית.

בתקופת הממלכה האחמנית באיראן חלק מן האזור קיבל את השם סוגדיאנה שבתקופת האימפריה הסאסאנית התפשט לכלל האזור על מנת להבדילו מבאקטריה הסמוכה. בין הממלכה לאימפריה הוא נכלל בשליטת הממלכה הסלאוקית, ממלכת יוון-בקטריה, האימפריה הפרתית ואימפריית קושאן.

מגלה הארצות הסיני ג'אנג צ'יאן היה הסיני הראשון המתועד שסיפר על האזור אותו הוא ביקר ב-126 לפנה"ס יחד עם ביקורו בבקטריה ופרתיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אסיה: גאוגרפיה
לוך נס

הריסות טירת אורקהארט שנבנתה בין [[המאה ה-13 למאה ה-16 לצד לוך נס]]
לוך נס (באנגלית: Loch Ness, בגאלית סקוטית: Loch Nis) זהו לוך, אגם עמוק של מים מתוקים, הנמצא בהיילנדס בסקוטלנד. האגם הוא גוף המים הגדול ביותר לאורכו של השבר הגאולוגי הקרוי גלן אלבין או "הגלן הגדול" (גלן בגאלית סקוטית: עמק) שמתחיל באינוורנס בצפון ונגמר בפורט ויליאם בדרום; חלק מתוואי התעלה הקלדונית שמחברת בין הימים בשני קצותיו של גלן אלבין עובר בלוך נס.

לוך נס מורכב מסדרת אגמים אשר נוצרו כתוצאה מהפשרת קרחוני ענק בסוף תקופת הקרח האחרונה. לוך נס הוא האגם השני בגודלו בסקוטלנד, שטחו כ-56 קמ"ר (שליש משטח הכנרת). האגם נודע בגלל המפלצת המיתולוגית שנצפתה בו, כביכול, וקרויה לכן "המפלצת מלוך נס". מאז התאוריות על המפלצת מלוך נס, היו עדויות ואנשים שטענו שראו אותה. באפריל בשנת 1934 התפרסמה תמונה שפרסם מרמדיוק וודרהל, שבה ראש של יצור משונה מגיח מהאגם, לאחר זמן התמונה התבררה כמזויפת. התברר שהוא רצה לנקום בחבריו לאחר שלגלגו לו, לכן הוא רצה למתוח אותם. לכן הוא בנה דגם של ראש מחימר שחיבר לסירת צעצוע. בנו צילם את התמונה מזווית מרוחקת כדי שתיראה אמינה. אחד ההסברים לקיומה של אגדת המפלצת הוא ריבוי צלופחים באגם, שייתכן שאנשים טועים לראות בהם מפלצת. טענה זאת אוששה באמצעות דגימת הDNA של מימי האגם, שנמצאו בה כמויות גדולות של DNA של צלופחים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סקוטלנד: לוכים
קטגוריה:היילנדס
פטרוס מקאסטלנו

פטרוס מקאסטלנו (בצרפתית: Pierre de Castelnau) היה השליח האפיפיורי שנשלח על ידי האפיפיור אינוקנטיוס השלישי במטרה לנסות ולפתור את בעיית המינות האלביגנזית בדרום צרפת. ב-15 בינואר 1208 נרצח במהלך פעילותו, דבר שגרם לאפיפיור להכריז על "מסע צלב" נגד האלביגנזים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דת, מסדרים ותנועות דתיות בימי הביניים
קטגוריה:ילידי 1170
קטגוריה:נפטרים ב-1208
קסנופנס

קסנופנס (ביוונית: Ξενοφάνης), משורר ופילוסוף יווני, חי בסביבות השנים 570 לפנה"ס - 475 לפנה"ס.

== חייו ==
קסנופנס נולד בקולופון שבאסיה הקטנה. כשהיה בן עשרים וחמש נכבשה עירו על ידי הפרסים, והוא הפך לפליט והחל בחיי נדודים ברחבי יוון. חיבר שירים רבים שמתוכם נשתמרו קטעים בודדים בלבד.

בשירתו הוא מותח ביקורת על האמונות הדתיות של בני דורו, ויוצא נגד התפיסה המקובלת של האלים כעשויים בצלמו ובדמותו של האדם. הוא טוען שכל עם מייחס לאלים את תכונותיו הגופניות: התראקים מתארים את האלים כאדומי-שיער ותכולי-עיניים, ואילו האתיופים רואים אותם ככהי-עור ופחוסי-אף. 

הוא מוסיף ואומר, שאילו רק לסוסים ולשוורים היו ידיים לפסל בהם אלילים, היו יוצרים אלו את אליהם בדמות סוסים, ואלו- בדמות שוורים.

בעיקר הוא מפנה ביקורת כלפי הומרוס והסיודוס, המיחסים בשיריהם לאלים את אותן חולשות ותאוות הקיימות אצל בני-אנוש, במטרה להצדיק אותן בחברה האנושית. לביקורת מסוג זה יהיה שותף, מאוחר יותר, גם אפלטון.

האל האמיתי, לדעת קסנופנס, אינו ניתן לתפיסה והבנה. הוא אינו דומה בדבר לבני-אדם, חסר גוף וצורה, רואה כל, שומע כל ויודע כל, ובמחשבתו בלבד מניע את העולם. בשל כך היה למבשר ראשון של התפיסה המונותאיסטית בתרבות המערב (במקורות מאוחרים מובא שכאשר נדרש על ידי עצמו או אחרים לתאר את האל, תיאר אותו באמצעות כדור, אשר לפי התפיסה הגאומטרית היוונית היה הצורה המושלמת).

== תרגומים ==
* חריץ מושחת: מבחר מהשירה הלירית היוונית במאה השישית לפנה"ס, בחר ותירגם מיוונית עתיקה שמעון בוזגלו, אבן חושן, 2017
(הספר מכיל כמעט את כל מה שנשאר מיצירתו של קסנופנס, בליווי הקדמה והערות לכל אחד מהשירים).

== קישורים חיצוניים ==

* מתוך האתר של שמעון בוזגלו
* 
* 

קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:פליטים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
היימדאל

הֵיימְדַאל (בנורדית עתיקה: Heimdallr) הוא אחד מאלי האייסיר במיתולוגיה הנורדית. תפקידו העיקרי הוא לזהות כל סכנה המתקרבת לאסגארד ולהזהיר את שאר האלים.

== דמותו של היימדאל ==
היימדאל והקרן גְיאַלְהוֹרְן, איור ממהדורה של ספר האדה הפואטית משנת 1893
היימדאל היה בנו של אודין ושל תשע אמהות שונות, כולן אחיות, אשר הולידו אותו. על פי אחת הסברות, מדובר בתשע בנותיו של אל הים אייגיר. כדי להצליח בתפקידו כשומר אסגארד ניחן היימדאל בחושים מחודדים במיוחד. ראייתו כה חדה עד כי הצליח לראות למרחק של כמאה ליגות (כ-500 קילומטר) ביום ובלילה ושמיעתו אפשרה לו לשמוע את צמיחת הדשא על האדמה והצמר על גבי כבשים. בנוסף, לא היה זקוק כלל לשינה (אלים אחרים, ביניהם אודין וסיף - אשתו של תור - כן ישנים בסיפורים מסוימים). אחת הפואמות של האדה הפואטית מתארת את היימדאל כבעל כוח פיזי אדיר, בסיפור אחר בו נגנבת מקבתו של תור (מְיוֹלְניר) על ידי הענק תְרים, מעלה היימדאל את הרעיון כיצד לקבלו בחזרה ובכך מוצג כחכם, במיוחד לאור העובדה כי תפקיד ממציא הרעיונות שמור בדרך כלל ללוקי.

היימדאל היה שומר הקרן גְיאַלְהוֹרְן (בתרגום חופשי "הקרן המצלצלת", קשורה גם לצעקה ושירה), אשר הייתה שייכת ככל הנראה לאודין. משכנו של היימדאל נקרא הימינְבְיוֹרְג (בתרגום מילולי "הר שמיים") אשר נמצא בקרבה לבּיפְרוֹסְט, גשר הקשת הענן המוביל לאסגארד. האדה הפרוזאית טוענת כי מבין הסוסים השונים אשר היו בבעלות האלים, הסוס גוּלְטוֹפ (בתרגום חופשי "מכוסה בזהב") היה שייך להימדאל. העובדה לא מופיעה בשום מקור אחר וייתכן כי מדובר באחד מניסיונות האדה הפרוזאית להכניס סדר במיתולוגיה, בנוסף לא ברור מדוע היה זקוק שומר השער לסוס.

היימדאל היה יריבו של לוקי. הפואמה הוסדראפה (Húsdrápa) מתארת בין השאר כיצד לוקי נלחם עם "בנם של תשע אמהות" על חפץ מסוים הקרוי האַפְנירַה (כנראה חתיכת ענבר). האדה הפרוזאית מספרת כי לוקי גנב מחרוזת מהאלה פריה והיימדאל יצא להחזיר אותה. לוקי הפך את עצמו לכלב ים והתחבא ביניהם. היימדאל מצא אותו, הפך עצמו גם כן לכלב ים, הביס את לוקי והחזיר את המחרוזת. בסיפור הראגנארוק יזעיק היימדאל את האלים לקרב כאשר ינשוף בקרן גְיאַלְהוֹרְן. בקרב עצמו ילחם מול האל לוקי, שניהם יהרגו. בנוסף לזאת, מזכירה האדה הפרוזאית פואמה אחרת - "הֵיימְדַאלגַאלד" - אשר ככל הנראה עסקה בהיימדאל אולם לא נשתמרה.

היימדאל היה ידוע במספר שמות נוספים - האל הלבן, הַאלינְסְקידי ("מקל מכופף"), גּולינְתַאני ("שיני זהב") ווינְדְלֶר ("מחסה מפני הרוח"). שלושת הכינויים הראשונים מקשרים את היימדאל לאיל, הכינוי הַאלינְסְקידי ("מקל מכופף") הוא גם שם ציורי לאיל, ככל הנראה בגלל הצורה המעוקלת של הקרניים. הכינוי גּולינְתַאני יכול להתייחס לשיניים הצהובות של אילים מבוגרים ואילו "אל לבן" קשור לצבע הפרווה. הקשר לאיל מתחזק מכוון שהמונח "ראשו של היימדאל" הוא שם ציורי לחרב.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.sacred-texts.com/neu/pre/ האדה הפרוזאית] - תרגום לאנגלית של ארתור ברודור. היימדאל מוצג כאחד האייסיר ורוב מעלותיו מצוינות בחלק הראשון אשר נקרא גילבגינינג ("ההטעיה של גילבי"), קטע 27.
* [http://www.sacred-texts.com/neu/poe/index.htm האדה הפואטית] - תרגום לאנגלית של הנרי בלואוס.
* [https://web.archive.org/web/20160303201722/http://userpage.fu-berlin.de/~alvismal/2heimdal.pdf מאמר] על היימדאל - Sayers, William, 1993, Irish Perspectives on Heimdallr
* [http://www.bookrags.com/Heimdall מידע על היימדאל] ממספר אנציקלופדיות.
* 
* 

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
קטגוריה:אלים נורדיים
קטגוריה:פגאניזם גרמאני
חיים אבירי

חיים אבירי (25 באפריל 1920 - ינואר 2013) היה מורה למתמטיקה ומחבר ספרי לימוד בתחום זה. 

חיים אבירי נולד במקוב מזובייצקי, פולין. עלה לארץ בשנת 1935. הוא קיבל תואר שני מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עם סיום לימודיו החל לעבוד בהוראת מתמטיקה בבתי ספר תיכוניים ובפרט "אהל שם" ברמת גן. 

אבירי מוכר בעיקר בשל ספרי הוראת המתמטיקה שכתב במשך עשרות שנים, ומאות אלפי תלמידי תיכון נעזרו בהם בלימודיהם.

==מספריו==
להלן מספר מהספרים שהוציא:

* אלגברה לבחינות בגרות: שלוש יחידות לימוד יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1981
* אלגברה מצומצמת; אוסף בעיות שיטתי לתלמידי בתי ספר תיכונים ונבחנים חיצוניים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1968, מכיל 88 עמודים
* אלגברה ספרותית: מבחר בעיות בצירוף הדרכה ופתרונות, יצא לאור על ידי הוצאת המכון הישראלי להשכלה בכתב, בשנת 1974 
* אלגברה רחבה; אוסף שיטתי של בעיות לתלמידי המגמות המתמטיות ולמתכוננים לקונקורסים לבתי-ספר גבוהים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב - מכון ישראלי להשכלה, בשנת 1983
* אלגברה רחבה: ארבע וחמש יחידות לימוד - אוסף חדש של בעיות ותרגילים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1985
* אלגברה תיכונית - חוג ראשון + חוג שני, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1979
* אלגברה תיכונית מורחבת: 4-5 יחידות לימוד, יצא לאור על ידי הוצאת מישל"ב - מכון ישראלי להשכלה בכתב, בשנת 1980
* בעיות באנליזה מתימטית: שלוש יחידות לימוד, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1983
* גאומטריה אנליטית (4 ו-5 יחידות לימוד): אוסף בעיות - מהדורה מורחבת ומעודכנת, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1997
* גאומטריה וטריגונומטריה: ספר לימוד לתלמידים בכל מסלולי החינוך הטכנולוגי, יצא לאור על ידי הוצאת אורט, בשנת 1994
* חשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי - מבחר שיטתי של בעיות ותרגילים, יצא לאור על ידי הוצאת חידוש, מכיל 82 עמודים
* טריגונומטריה - ספר לימוד ושאלון, יצא לאור על ידי הוצאת חידוש, בשנת 1990, מכיל 188 עמודים
* יסודות המתמטיקה המודרנית : ספר לימוד לתלמידים בבתי-ספר על-יסודיים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1979
* מתמטיקה : תדריך לסימנים, הגדרות, נוסחות ומשפטים, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב - מכון ישראלי להשכלה, בשנת 1974
* סטטיסטיקה - מגמה חברתית, יצא לאור על ידי הוצאת מכון ישראלי להשכלה
* שאלון טריגונומטרי, יצא לאור על ידי הוצאת חידוש, בשנת 1964, מכיל 67 עמודים
* שיעורים בגאומטריה של המישור (מהד' מורחבת), יצא לאור על ידי הוצאת מישלב, בשנת 1988
* שעורים בהסתברות ובסטטיסטיקה : 3 יחידות לימוד, יצא לאור על ידי הוצאת מישלב - מכון ישראלי להשכלה, בשנת 1983

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:מורים למתמטיקה בישראל

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
לבבות

לבבות הוא משחק קלפים מסוג משחקי ה"לקיחה" או "הצבע השליט" (Trump card). המשחק מיועד עבור ארבעה שחקנים ומטרתו היא לקבל כמה שפחות נקודות. המשחק מסתיים כאשר ראשון השחקנים עובר את סף 100 הנקודות. המנצח הוא בעל הנקודות הנמוך ביותר באותו שלב. בגרסאות שונות, המשחק גם קרוי מלכה שחורה.

==אופן החלוקה==
משתמשים בחבילה מלאה של 52 קלפים, לא כולל ג'וקרים או קלפי פרסומת למיניהם. יש לחלק ל-4 שחקנים כאשר כל שחקן מקבל בתחילת המשחק 13 קלפים. משמעות הדבר היא כי כל החבילה מחולקת, בלי שתישאר "קופה".
את הקלפים מומלץ לסדר לפי סימן (משמאל לימין: , , , ולפי סדר עולה (משמאל לימין: מקלף מספר שתיים ועד אס).

==חלוקת הנקודות==
כל קלף לב שווה נקודה והקלף מלכה עלה שווה 13 נקודות. סך כל הנקודות המחולקות בסיבוב אחד הוא 26.

==מהלך המשחק==
לאחר חלוקת הקלפים, כל שחקן מעביר שלושה קלפים (הקלפים אותם הוא יעדיף שלא להחזיק, בהתחשב ביתר הקלפים שבידיו. על פי רוב, מומלץ להעביר את שלושת הקלפים בעלי הערך הגבוה ביותר, או לנסות ליצור חוסר (Void) באחת מסדרות המיינור, קלאב ודיאמונד). בסיבוב הראשון - לשחקן שמשמאלו, בסיבוב השני - לשחקן שמימינו, בסיבוב השלישי - לשחקן היושב מולו, ובסיבוב הרביעי לא מעבירים כלל. בסיבוב החמישי שוב לשחקן שמשמאלו וחוזר חלילה <br />
את המהלך הראשון יתחיל תמיד השחקן שיש לו את הקלף , ואז כל שחקן שם קלף תלתן בעל ערך כלשהו (שחקן שאין בידיו תלתן, רשאי להניח כל קלף אחר, פרט ללבבות ו-). השחקן ששם את הקלף מהסוג ששם הראשון, בערך הגבוה ביותר, לוקח את ארבעת הקלפים (בסיבוב הראשון, יהיה זה השחקן שהניח את התלתן הגבוה ביותר), ושם אותם הפוכים לידו, ואז הוא מתחיל את המהלך הבא עם כל קלף שירצה מלבד הלבבות.<br />
את קלף לב הראשון, ניתן להניח רק במידה ולשחקן אין אף קלף, בכל ערך שהוא, מהסוג שהניח הראשון. במקרה כזה, הוא רשאי (אך אינו חייב) להניח קלף לב.
מרגע זה ואילך, רשאי כל שחקן הפותח סיבוב, לפתוח בלב.
לאחר 13 סיבובים, כל משתתף סופר את הנקודות שהוא אסף על פי הקלפים המונחים לידו, ואז נרשם לכל אחד את כמות נקודות אשר הוא קיבל.
בצורה כזאת משחקים עד ששחקן אחד צובר 100 נקודות, ואז הוא מפסיד והמשחק נגמר.

==כללים מיוחדים==
* אסור לפתוח בקלף לב כלשהו כל עוד אף אחד מהמשתתפים לא שבר את הלב (שיחק לב כאשר לא נותרו לו קלפים בסדרה ששחקן אחר פתח בה במהלכים קודמים). אם ביד שחקן נותרו רק לבבות והוא נדרש לפתוח, הסיבוב מסתיים אוטומטית, ורישום הנקודות מתבצע כמו במצב של "ירייה בירח" כמתואר בסעיף הבא.
* שחקן שאסף את כל הקלפים ששווים נקודות (כל הלבבות ובנוסף את המלכה עלה) לא מקבל אף נקודה, וכל שאר השחקנים מקבלים 26 נקודות. נוצר מצב של ״יריה בירח״(Shoot The Moon). לנסות להגיע לכך זו אסטרטגיה מסוכנת, אבל אם משחקים היטב, היא עשויה להתברר כמשתלמת ביותר.
* בתור הראשון אין לשחק מלכה עלה או כל קלף מסדרת הלב.
* יש גרסה למשחק בהן נהוג כי לקיחת הקלפים Q,J מעניקה 10- נקודות לשחקן הלוקח. עוד גרסה היא שלקיחת הקלף Q♣ מאפסת את ערכה של Q♠ באותו סיבוב אם שחקן אחד לקח את שני הקלפים גם יחד.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משחקי קלפים
פנצ'ו וייה

חוסה דורוטאו אראנגו אראמבולה (ספרדית: José Doroteo Arango Arámbula; 5 ביוני 1878 - 20 ביולי 1923) הידוע יותר בשם פרנסיסקו וייה (Francisco Villa) או בקיצור פנצ'ו וייה היה אחד הגנרלים הבכירים במהפכה המקסיקנית.

==ביוגרפיה==
חוסה דורוטאו נולד בעיירה סן חואן דל ריו שבמדינת דורנגו במקסיקו. לא ידוע רבות על מוצאו, בעיקר בשל חוסר תיעוד רשמי. התאוריה הרווחת גורסת כי היה בנו של החוואי לואיס פרמן גורולה.

בתחילת דרכו הועסק כאיכר בחוות אביו, אולם לאחר זמן מה עזב והפך לפורע חוק ושודד בדורנגו, מאוחר יותר היגר למדינת צ'יוואווה הסמוכה ושם המשיך במעשיו. הוא נתפס מספר פעמים באשמות של שוד, גנבות סוסים ובקר, אך הצליח להשתחרר מהאישומים בעזרת קשרים.

שינוי משמעותי בחייו התרחש לאחר פגישתו עם אברהם גונסלס, נציג של המהפכן פרנסיסקו מדרו (שמאוחר יותר יהיה נשיא) בצ'יוואווה. גונסלס חשף אותו לראשונה לעולם הפוליטיקה ושינה את דרכי חשיבתו לגבי יחסו לפוליטיקה ולאנשים בעמדות הכוח. מאותו זמן התחיל להחשיב עצמו למהפכן הנלחם למען עמו.

ב-1911 עזר וייה לניצחון צבא המהפכנים של מדרו (בתמיכת ארצות הברית) על הצבא הפדרלי של הנשיא הדיקטטור פורפיריו דיאס. בתגובה נדון במשפט צבאי שלא בפניו למוות, ועל כן ברח לגבול ארצות הברית עד יעבור זעם. יותר מאוחר המשיך בסדרת המרידות נגד בני בריתו לשעבר, השליט הצבאי החדש ויקטוריאנו אוארטה ולאחר מכן מחליפו ונוסטיאנו קאראנסה. 

ב-9 במרץ 1916 הוביל וייה כ-1,500 מורדים מקסיקניים במתקפה על העיירה קולומבוס שבניו מקסיקו, בתגובה להודעת התמיכה של ארצות הברית במשטרו של קאראנסה. במתקפה נהרגו 17 מתושבי העיירה ובתים רבים נשרפו. בתגובה, שלח הנשיא וודרו וילסון משלחת של 12,000 חיילים במטרה לתפוס את וייה ולהביאו למשפט. משלחת זו הוכתרה ככישלון בינואר 1917.

פנצ'ו וייה היה בעליה של מכונית מסוג דודג' 30-35.

ב-1923, נרצח וייה בהתנקשות בעיירה פאראל שבמדינת צ'יוואווה. וייה עדיין זכור במקסיקו כגיבור עממי, שמרד נגד העריצים למען הצדק והעם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://worldcat.org/identities/lccn-n50-13996 פנצ'ו וייה] באתר WorldCat
* 
* 

קטגוריה:אנשי צבא מקסיקנים
קטגוריה:המהפכה המקסיקנית
קטגוריה:קדושים עממיים
קטגוריה:שודדים
קטגוריה:הרוגי התנקשויות
קטגוריה:ילידי 1878
קטגוריה:נפטרים ב-1923
הספקטרום האלקטרומגנטי

אורך הגל מול התדירות]]
הספקטרום האלקטרומגנטי, כפי שמבוטא ב[[אורך ובתדירות הגל האלקטרומגנטי, טמפרטורה, יכולת כניסה באטמוספירת כדור הארץ, ובגודל חפץ פיזי לשם השוואה. גדלים שונים ביחס להספקטרום האלקטרומגנטי: ננומטר, מטר, מילימטר. סנטימטר הוא טווח קרינת מיקרו. קרינת גמא מהווה את הגלים בקצה הימני של הספקטרום]]
אייקונים תחתונים}}
הספקטרום האלקטרומגנטי הוא אוסף כל הגלים האלקטרומגנטיים בכל התדרים האפשריים.

הספקטרום של גופים שונים מכיל מידע פיזיקלי אודותיהם: לדוגמה, באור הכוכבים יש מידע רב על הרכבם, טמפרטורת פני השטח, מהירותם ועוד. תחומים שונים של הספקטרום האלקטרומגנטי משמשים בתחומים רבים, בהם תקשורת מידע (טלפונים חוטיים, אלחוטיים וסלולריים, העברת מידע בסיבים אופטיים, תקשורת לוויינית ועוד), רפואה (מדידת חום גוף, מדידת לחץ דם, אבחון לא פולשני ועוד) בתחומי מדע שונים נעשים שימושים רבים נוספים לתחומים שונים של הספקטרום האלקטרומגנטי. תחום הפיזיקה שעוסק בספקטרום האלקטרומגנטי הוא האלקטרומגנטיות.

== חלוקת הספקטרום ==
חלוקת הספקטרום לטווחים שונים שונה במקצת בין הגופים המגדירים ותחומי השימוש. נהוג לחלק את הספקטרום האלקטרומגנטי למספר חלקים, כאשר גבולות החלוקה אינם חדים ועשוים להשתנות מעט:
*גלי רדיו, בעלי תדירות נמוכה (מתחת ל-300 מגהרץ) ואורך גל אופייני של כמטר ומעלה. גלי רדיו משמשים בעיקר לתקשורת קולית בשידורי רדיו וטלפונים אלחוטיים.
*גלי מיקרו, שתדירותם גבוהה יותר ולהם אורך גל אופייני של מספר סנטימטרים. בתנור מיקרוגל נעשה שימוש בגלים שאורכם 12.24 סנטימטר.
*קרינה תת-אדומה, בעלת אורך גל אופייני של מיקרומטר. בתחום זה קורן הגוף האנושי.
*אור נראה, בעל אורך גל אופייני של מאות ננומטרים. תחום זה מכיל את צבעי היסוד אותם בני האדם מסוגלים לראות.
*קרינה אולטרה סגולה, בעלת אורך גל אופייני של עשרות בודדות של ננומטרים. שכבת האוזון של כדור הארץ חוסמת את מרבית הקרינה האולטרה סגולה הנפלטת מן השמש, אך המעט שחודר עלול לגרום לנזק לעור ולעיניים בחשיפה מרובה לאור שמש.
*קרינת רנטגן (הנקראת גם קרינת X Ray), בעלת אורך גל אופייני של אנגסטרומים בודדים. לקרינת רנטגן שימושים רבים ברפואה והנדסה הודות ליכולתה לעבור דרך חומרים שהאור הנראה לא מסוגל לחדור דרכם.
*קרני הגמא, בעלות התדירות הגבוהה ביותר ואורך גל אופייני של מאיות אנגסטרום. קרינה זו נחשבת למסוכנת ביותר בגלל יכולתה ליצור פגמים ב-DNA של יצורים חיים.

כל סוגי הקרינה האלקטרומגנטית הם אותם גלים הנבדלים זה מזה בתדירות או באורך הגל בלבד. מהירות האור קושרת בין התדירות לאורך הגל על סמך הנוסחה:
<math>\lambda = \frac{c}{\nu}</math>
כאשר <math>{\nu} \,</math> היא התדירות, <math>c \,\!</math> מסמל את מהירות האור בריק ו-<math>\lambda \,\!</math> מסמלת את אורך הגל. האנרגיה של פוטון נקבעת על ידי תדירותו, או אורך הגל של הפוטון, על פי הנוסחה:
<math> E=h{\nu} \,</math> כאשר, <math>h \,\!</math> הוא קבוע פלאנק ו-<math>E \,\!</math> היא האנרגיה של פוטון בודד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120108024201/http://missionscience.nasa.gov/ems/ Tour of the Electromagnetic Spectrum], באתר נאס"א
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קרינה אלקטרומגנטית
הרצון הכללי

[[ז'אן-ז'אק רוסו]]הרצון הכללי (בצרפתית: volonté générale) הוא מושג מתוך הפילוסופיה הפוליטית של ז'אן-ז'אק רוסו, המופיע בספרו "על האמנה החברתית" אשר יצא לאור בשנת 1762. מושגי המפתח 'הרצון הפרטי' ו'הרצון הכללי' מייצגים את הבידול הקיים בין האינטרס של היחיד לאינטרס הכולל של החברה. 
רוסו מייחס חשיבות גדולה למושג הרצון הכללי. מושג זה מייצג על פי רוסו את סך כל ה"רצונות הפרטיים", שיש לכל הפרטים אשר שותפים באמנה החברתית. רצון זה אינו ניתן לחלוקה, ולא ניזון מהשפעות זרות של האינטרסים הפרטיים בחברה. החירות של היחיד באה לידי ביטוי ברצון הכללי. הפרטים בחברה מוסרים את עצמם ואת כל זכויותיהם לידי הגוף הציבורי, כך שבסופו של התהליך, לא מסר בעצם אף אחד את עצמו לשום אדם. הפרט אמנם מאבד את חירותו הטבעית, אך זוכה בחירות ממוסדת. הנחת היסוד הבסיסית של רוסו בכל הקשור לרצון הכללי, היא כי אדם מסוגל לוותר על שיקוליו האנוכיים ולפעול למען טובת הכלל. בסופו של דבר זו גם טובתו שלו. 

אחד המשפטים היותר שנויים במחלוקת בספרו של רוסו, האמנה החברתית, הוא המשפט שבו טוען רוסו כי במידה שיהיה מישהו "שימאן להישמע לרצון הכללי, יכריחהו לכך הגוף כולו. דבר זה אין פירושו אלא זה שיכריחוהו להיות חופשי". יש הרואים במשפט זה יסוד טוטליטרי עד כדי היווצרותה של דמוקרטיה טוטליטרית, כפי שתיאר ההיסטוריון יעקב טלמון. ברם, יש לו גם היבט חיובי מאוד בכל הקשור לתפיסתו האופטימית של רוסו בכל השייך לעניין טובתו של כל פרט באותה חברה אידיאלית שהוא הגה.

בתפיסתו של רוסו אדם חופשי הוא אדם החי על פי התבונה ונשמע לרצון הכללי. החוק במדינתו הוא ביטוי לרצון הכללי. רוסו ראה בחוק ערך מקודש המשמש כמחסום השומר על הפרט במדינה מפני שרירות לבו של השלטון. בני האדם כולם משרתים למעשה אחד את השני אבל אין להם אדון.

==ראו גם==
* אמנה חברתית
* הצהרת זכויות האדם והאזרח
* משפט הטבע
* עוצמה פוליטית
* שלטון החוק
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:פילוסופיה מדינית
קטגוריה:מונחים ומושגים בפוליטיקה
מקס אוגוסט צורן

מקס אוגוסט צורן (Max August Zorn נולד ב-6 ביוני 1906 בקרפלד, גרמניה, נפטר ב-9 במרץ 1993 בבלומינגטון, אינדיאנה, ארצות הברית) היה מתמטיקאי גרמני אמריקאי.

צורן עסק באלגברה, בתורת הקבוצות ובאנליזה נומרית. התפרסם בעיקר בשל הלמה של צורן, למה שימושית במיוחד השקולה לאקסיומת הבחירה.

כיהן כפרופסור באוניברסיטת אינדיאנה משנת 1946 ועד מותו.

צורן היה נגן גיטרה נלהב. תמונה שלו מנגן בגיטרה תלויה בבניין הפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת אינדיאנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלגבראיסטים
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בגרמניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
שריון קשקשים

רומאי]]
שריון קשקשים רומי (תקריב)
שריון קשקשים הוא שריון גוף המורכב מקשקשים (דמויי קשקשי בעלי חיים) - פיסות מתכת מוארכות, בדרך כלל בצורת מלבנים, עלים או טיפות מים, התפורות על מעיל מרופד. תפקידו של שריון הקשקשים היה להדוף פגיעות נשק קר. הקשקשים סודרו כך שכל אחד מהם כיסה את הבא אחריו, וכך החץ היה צריך לחדור מספר שכבות של קשקשים על מנת לפצוע את הלוחם. עם פיתוח שריונות מתקדמים יותר כגון שריון השרשראות ושריון הלוחות נזנח שריון זה בהדרגה וננטש לחלוטין עם המצאת הנשק החם. 

שריון הקשקשים ידוע עוד מהעת העתיקה והוא השריון הראשון שנעשה בו שימוש במתכת להגנת הלוחם. לפני המצאתו השתמשו בדרך כלל במעיל מרופד מעור או מבד עבה. בגלל מחירה הגבוה של המתכת בעת העתיקה והידע הטכני הרב שנדרש לייצור שריונות מסוג זה, השתמשו בו בתחילה רק באזורים מפותחים דוגמת אשור או מצרים. עם הזמן פותחו טכנולוגיות יעילות יותר לעיבוד מתכות והשריון נפוץ בכל רחבי העולם העתיק. הסקיתים השתמשו בטכניקה זו להרכבת פיסות מתכת אף על הקסדות והמגנים. 

שריון זה היה מסורבל למדי ולא גמיש במיוחד ולכן נזנח בתקופה מאוחרת יותר לטובות שריונות אחרים, דוגמת שריון השרשראות.

הפעם הראשונה ששריון קשקשים מוזכר במקרא היא בסיפור על גוליית, ענק פלשתי שיצא ללחום בדוד המלך ().

==ראו גם==
* חיל רגלים כבד
* חיל פרשים כבד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שריון

cs:Zbroj#Šupinová zbroj