יי סון-סין

יי סון-סין (בקוראנית: 이순신; 28 באפריל 1545 – 16 בדצמבר 1598)<ref>In Lunar Calendar, Yi was born the 8th day of the 3rd month, 1545, and died on the 19th day of the 11th month, 1598</ref> היה אדמירל וגנרל צבאי קוריאני המפורסם בזכות ניצחונותיו על הצי היפני במהלך מלחמת אימג'ין בתקופת ג'וסאון של ההיסטוריה הקוריאנית.

המספר המדויק של אירועים ימיים שהוביל האדמירל יי נגד היפנים נתון בוויכוח היסטורי,<ref>Choi, Jin-Sup (최진섭), "[https://www.joongang.co.kr/article/8044619#home 충무공 해전 전적은 ‘23전 23승’ 아닌 ‘62전 62승]’" (in Korean), The JoongAng, 1 May. 2012</ref> אך סבורים רבים שהוא ניצח ב-23 קרבות ימיים במהלך המלחמה. ברוב הקרבות הללו, הוא היה נתון בנחיתות מספרית ובמחסור של אספקה נחוצה.<ref>"Admiral Yi Sunsin: A brief overview of his life and achievements". Korean Spirit and Culture, Series I, Diamond Sutra Recitation Group.</ref><ref></ref> ניצחונו המפורסם ביותר היה , שבו הוביל בהצלחה צי קוריאני של 13 ספינות מול צי יפני של לפחות 133.<ref name="Nanjung ilgi 12">Yi Sunsin, Nanjung ilgi, p. 314</ref> יי מת מפציעת ירי ב, הקרב הגדול האחרון במלחמת אימג'ין, ב-16 בדצמבר 1598.<ref>Veritable Records of Seonjo, Year 31, November 24, Article 4 (1598) 軍門都監啓曰: "卽者陳提督差官入來曰: ‘賊船一百隻捕捉, 二百隻燒破, 斬首五百級, 生擒一百八十餘名。 溺死者, 時未浮出, 故不知其數。 李總兵一定死了云。 敢啓。" 傳曰: "知道。"; "According to Chen Lin, Our army captured [approximately] 100 enemy ships, destroyed [approximately] 200 ships, beheaded 500 enemy soldiers, and caught 180-plus soldiers alive. The number of drowned enemy soldiers is unknown, because they have not all sunk.)"".</ref>

יי נחשב לאחד ממצביאי הצי הגדולים ביותר בהיסטוריה, אשר פרשנים משבחים את חזונו האסטרטגי, המודיעין, החידושים והאישיות שלו. הוא אחת הדמויות ההיסטוריות הידועות ביותר בקוריאה,<ref name=":02"></ref> עם מספר נקודות ציון הנצחה, פרסים ועיירות בקוריאה הנקראות על שמו והן סרטים עלילתיים ודוקומנטריים רבים אודות פעילותו. רשימותיו האישיות על שבע שנות המלחמה, המאוגדות בשם , הן חלק מיוזמת זיכרון העולם של אונסק"ו.<ref></ref>

== חייו המוקדמים ==
יי נולד ברחוב גאונצ'אונ-דונג (건천동;乾川洞), Hanseong (היום אינהייאון-דונג, מחוז יונג, סיאול). כילד צעיר, יי שיחק משחקי מלחמה עם נערים מקומיים אחרים, הפגין כישרון מנהיגות מצוין מגיל צעיר, ובנה את הקשת שלו וירה את חיציו כנער. הוא לאחר שנות התבגרותו ובגרותו המוקדמת עבר את הבחינה הצבאית ב, מקום מגוריהם של קרובי אימו.

משפחתו הייתה חלק משבט Deoksu Yi. סבו יי באק-רוק (이백록), פוליטיקאי לשעבר, פרש כאשר הרפורמטור הנאו-קונפוציאני הוצא להורג ב ועבר לכפר ליד המקום שבו ג'ו נקבר. אביו של יי סון-סין, יי ג'אונג התאכזב אף הוא מהפוליטיקה ולא נכנס לשירות ממשלתי כמצופה ממשפחת (אצולה) יאנגבן. היסטוריונים קוריאנים רבים החזיקו באמונה עקבית שיי סון-סין חוה ילדות קשה בגלל הקשרים של משפחתו עם (כפי שמתואר בסדרת הטלוויזיה מערכת השידור הקוריאנית ). למרות זאת, מחקרים אחרונים מצביעים על כך שאין זה נכון, ומשפחתו של יי לא נרדפה פוליטית.<ref></ref><ref>Kim, Duk-su (김덕수), "[https://www.jbnews.com/news/articleView.html?idxno=432248 이순신의 가문을 둘러싼 오해와 진실]" (in Korean), jbnews(중부매일), April 12. 2012</ref>

אחד האירועים החשובים ביותר בחייו המוקדמים היה פגישתו והתיידדותו עם , מלומד בולט בתפקיד המפתח הרשמי של דוכאכאלסה שפקד על הצבא במהלך הפלישות היפניות לקוריאה (1592–1598).

== קריירה צבאית ==
בשנת 1576, יי עבר את . הוא הרשים את השופטים בחץ וקשת, אך שבר רגל בנופלו מהסוס<ref></ref> ולכן לא הצליח לעבור את המבחן הפרשים. לאחר שנבחן מחדש, הוא הוצב ב-Bukbyeong (צבא הגבול הצפוני) במחוז . הוא היה הקצין הזוטר המבוגר ביותר בגיל שלושים ושתיים. שם חווה יי קרבות בהגנה על יישובי הגבול מול שודדי ושמו יצא במהרה בשל כישוריו האסטרטגיים ובמנהיגותו.

העיכובים והנסיגות בקריירה שלו נבעו מסירובו להעניק פרוטקציה למקורבים ולהיות מעורב בשחיתות - עניינים שהיוו עזר כה מהותי להתקדמות בצבא. הוא סירב "לשחק את המשחק". יכולתו וכשר העמידה המוסרית החזק שלו יביאו לו מספר אויבים לאורך השנים, במיוחד בקרב קצינים בכירים מושחתים וחסרי כישורים שעבורם הייתה יושרו מאיים.<ref>Hawley, Samuel. The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China. Conquistador Press. עמ' 156</ref>

ב-1583 פיתה את לקרב, הביס את השודדים ולכד את ראשם, מו פאי נאי. על פי מסורת בת זמנו, היה יי שלוש שנים מחוץ לצבא לאחר שמות אביו נודע לו. לאחר שובו לקו החזית, יי הוביל שורה של מבצעים מוצלחים נגד היורכן.<ref name=":12"></ref>

ההישגים המבריקים שלו מוקדם כל כך בקריירה גרמו לקנאת הממונים עליו, ואלה האשימו האשמות כזב בעריקה במהלך הקרב. את הקשר נגדו הוביל גנרל , שלימים לא הצליח להדוף את הפלישה היפנית ב. נטייה זו לחבל ולהפליל יריבים מקצועיים הייתה נפוצה מאוד בשנים האחרונות של הצבא והממשלה של ג'וסון. ליי נשללה דרגתו והוא נכלא ועונה. לאחר שחרורו הורשה יי להילחם כחייל פשוט. אולם לאחר תקופה קצרה, הוא מונה למפקד המרכז לאימונים צבאיים של סיאול ולאחר מכן הוצב כשופט הצבאי במחוז קטן.<ref name=":12" />

מאמציו של יי בקוריאה הצפונית זכו לתגמול כאשר הוא הוצב כמפקד השמאלי של חיל הים. בטווח של כמה חודשים בסוף 1590, הוא קיבל ארבעה מינויים צבאיים, ברצף מהיר, כאשר כל תפקיד עוקב נושא באחריות גדולה יותר מהקודם: מפקד חיל המצב קוסאריג'ין ב, מפקד חיל המצב של מנפו, גם במחוז פיונגאן, ומפקד חיל המצב וונדו, ב, לפני שלבסוף קיבל את המינוי למפקד מחוז הימי השמאלי ג'אולה. <ref name=":12" />

החצר המלכותית הייתה במצב של בלבול בעניין המלחמה האפשרית עם יפן, שהייתה מאוחדת בעת הזו תחת שלטונו של טויוטומי הידיושי, והמצב הלא יציב במנצ'וריה שבו מנהיג צעיר בשם נורהאצ'י צבר כוח.<ref></ref>

יי נכנס לתפקידו החדש ב ב-13 במרץ 1591.<ref>Samuel Hawley, The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China, Conquistador Press, August 12, 2014, עמ' 157</ref> הוא בנה את הצי האזורי שיתעמת מאוחר יותר עם כוח הפלישה היפני. לאחר מכן הוא חיזק את הצי המחוזי על ידי שורה של רפורמות שכללו בין היתר בניית ספינות צבים.<ref>Samuel Hawley, The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China, Conquistador Press, August 12, 2014, עמ' 158-160</ref>

=== פלישות יפניות לקוריאה (1592–1598) ===
יי זכור בזכות ניצחונותיו הרבים בלחימה ביפנים במהלך הפלישות היפניות לקוריאה (1592–1598). בין עשרים ושלושה ניצחונותיו, ו הם הקרבות המפורסמים ביותר.<ref></ref>

בשנת 1592, טויוטומי הידיושי הורה לפלוש לקוריאה ולהשתמש בה כבסיס קדמי לכיבושה של סין שהייתה בשליטתה של שושלת מינג. לאחר שהיפנים תקפו את בוסאן, יי החל את פעולותיו הימיות מהמפקדה שלו ב. למרות שמעולם לא פיקד על קרב ימי הוא ניצח במהירות בקרבות , ועוד כמה קרבות אחרים ברצף. שורת ניצחונותיו גרמה לחשש פתאומי של הגנרלים היפנים מהאיום החדש בים.<ref>Nussbaum, Louis-Frédéric. (2005). "Ōmi" in Japan Encyclopedia, pp. 993–994, p. 993, at Google Books</ref>

הידיושי היה מודע לגמרה לצורך בשליטה ימית במהלך הפלישה. לאחר שלא הצליח לשכור שני גליאונים פורטוגליים כעזרה, הוא הגדיל את הצי שלו ל-1700 כלי שיט כדי שיוכל להכניע את הצי ג'וסון על ידי עליונות מספרית.

==== ארבעת הקמפיינים של 1592 ====
מפת המבצעים הימיים של אדמירל יי סון-סין – 1592
כוח פלישה יפני נחת בבוסאן ובדאדג'ין, ערי נמל בקצה הדרומי של ג'וסאון. היפנים, בהיעדר כל התנגדות ימית, כבשו במהירות את הנמלים הללו והחלו בצעדת בזק צפונה. הם הגיעו לסיאול תוך תשעה עשר ימים בלבד, ב-2 במאי 1592 וזאת עקב חוסר היעילות של צבא ג'וסון, במיוחד ב והכישלון בהגנה על .

לאחר שכבשו את האנסונג ופיונגיאנג, תכננו היפנים לחצות את נהר יאלו לשטח סיני, ולהשתמש במים ממערב לחצי האי הקוריאני לאספקה לצבאם אך ליי סון-סין היה מודיעין מעודכן על כל פעילויות האויב.

===== קמפיין ראשון =====
יי מעולם לא למד לוחמה ימית באופן רשמי בזמנו המוגבל באקדמיה הצבאית, ולא היה לו או לפיקודיו ניסיון בלחימה ימית לפני הפלישה היפנית.<ref></ref>

ב-13 ביוני 1592, אדמירל יי ואדמירל , מפקד הצי הימני של ג'אולה, הפליגו עם 24 , 15 ספינות מלחמה קטנות, ו-46 ספינות דיג קטנות והגיע למימיו של מחוז גיונגסאנג עד השקיעה.<ref name="turnbull90-12">Turnbull, Stephen. 2002, pp. 90–1.</ref> למחרת הפליג צי ג'אולה למקום מוסכם שבו אמור היה לפגוש אותם האדמירל , ואכן פגש את האדמירל ב-15 ביוני. המשט המוגדל של 91 ספינות<ref name="barry112">Strauss, Barry. p. 11</ref> החל אז להקיף את , לכיוון האי גאדאוק, אך ספינות צופים זיהו 50 ספינות יפניות בנמל אוקפו.<ref name="turnbull90-12" /> לאחר שראו את הצי הקוריאני המתקרב, חלק מהיפנים שהעסיקו את עצמם בביזה חזרו לאניותיהם והחלו לברוח.<ref name="turnbull90-12" /> הצי הקוריאני הקיף את הספינות היפניות והשמיד אותן בהפגזות ארטילריות.<ref name="turnbull91-22">Turnbull, Stephen. 2002, pp. 90–92.</ref> הקוריאנים הבחינו בחמישה כלי שיט יפניים נוספים באותו לילה, והצליחו להשמיד ארבעה מהם.<ref name="turnbull91-22" /> למחרת, הקוריאנים התקרבו ל-13 ספינות יפניות בג'וקג'ינפו, לפי דווח המודיעין שלהם.<ref name="turnbull91-22" /> בדומה להצלחה הקודמת באוקפו, השמיד הצי הקוריאני 11 ספינות יפניות - והשלים את ללא אובדן של אף ספינה.<ref name="turnbull91-22" />

===== קמפיין שני =====
כשלושה שבועות לאחר קרב אוקפו,<ref name="barry122">Strauss, Barry. p. 12</ref> הפליגו האדמירל יי והאדמירל ון עם סך של 26 ספינות (23 מתוכן של אדמירל יי) לעבר מפרץ סכאון לאחר קבלת מודיעיI על נוכחות יפנית.<ref name="turnbull932">Turnbull, Stephen. 2002, p. 93.</ref> אדמירל יי הותיר מאחור את ספינות הדיג שלו שהיוו את רוב הצי שלו לטובת ספינת הצבים שלו שהושלמה לאחרונה.<ref name="barry122" /> אדמירל יי הורה לצי להעמיד פנים של נסיגה ובכך גרם ליפנים לרדוף במרץ אחר הצי הקוריאני עם 12 כלי השיט שלהם.<ref name="barry122" /> כשהספינות היפניות עזבו בשל כך את מבטחו של הנמל, הצי הקוריאני החל להשיב מלחמה, ובהובלת המתקפה על ידי ספינת הצבים השמידו את כל 12 הספינות היפניות.<ref name="barry122" /> אדמירל יי שרד פגיעה בכתפו השמאלית.<ref name="barry122" />

ב-10 ביולי 1592, הצי הקוריאני השמיד 21 ספינות יפניות ב וב-13 באותו החודש - 26 ספינות מלחמה יפניות ב.

===== קמפיין שלישי =====
בתגובה להצלחת הצי הקוריאני, טויוטומי הידיושי החזיר אליו שלושה אדמירלים מפעילות יבשתית: , ו. הם היו היחידים בעלי האחריות הימית בכל כוח הפלישה היפני.<ref name="turnbull98-1072">Turnbull, Stephen. 2002, pp. 98–107.</ref> האדמירלים הגיעו לבוסאן תשעה ימים לפני שהפקודה של הידיושי ניתנה בפועל, והקימו שייטת ללחימה בצי הקוריאני.<ref name="turnbull98-1072" /> כאשר סיים אדמירל וואקיזאקה את הכנותיו, גרמה להיטותו לזכות בכבוד צבאי לצאת מיד למתקפה נגד הקוריאנים מבלי להמתין לאדמירלים האחרים.<ref name="turnbull98-1072" />

הצי הקוריאני המשולב של 70 ספינות<ref name="barry132">Strauss, Barry. p. 13</ref> בפיקודו של האדמירלים יי סון-סין ויי אוק-ג'י החלו במבצע של חיפוש והשמדת ספינות יפניות מכיוון שהחיילים היפנים ביבשה התקדמו ל<ref name="turnbull98-1072" /> אשר היה השטח הקוריאני היחיד שלא נפגע מפעולה צבאית גדולה, ואף שימש בסיס לשלושת האדמירלים ולכוח הימי הקוריאני היחיד הפעיל.<ref name="turnbull98-1072" /> האדמירלים חשבו שעדיף להשמיד את התמיכה הימית של היפנים על מנת להפחית את יעילותם של חיילי הקרקע של האויב.<ref name="turnbull98-1072" />

ב-13 באוגוסט 1592, נודע לצי הקוריאני שהפליג מהאי מירוק בדאנגפו ממקורות מקומיים שצי יפני גדול נמצא בקרבת מקום.<ref name="turnbull98-1072" /> למחרת בבוקר, הצי הקוריאני הבחין בצי היפני של 82 כלי שיט שעוגנו במצר גיאונאריאנג.<ref name="turnbull98-1072" /> בגלל היצרותו של המייצר והסכנה שנשקפה מהסלעים התת-מימיים, שלח אדמירל יי שש מספינותיו לפתות 63 כלי שיט יפניים אל לצאת מהמייצר אל הים הרחב,<ref name="barry132" /> והצי היפני אכן התפתה לעקוב אחריהן.<ref name="turnbull98-1072" /> בים הפתוח מצא הצי היפני עצמו מוקף על ידי צי הקוריאני במערך חצי עיגול שהאדמירל יי קרא "כנף העגורים".<ref name="turnbull98-1072" /> עם לפחות שלוש ספינות צבים (ששתיים מתוכן הושלמו זה עתה) מובילות את ההתנגשות, ירו כלי השיט הקוריאניים מטחי תותח אל תוך המערך היפני.<ref name="turnbull98-1072" /> ואז הספינות הקוריאניות ערכו קרב חופשי עם הספינות היפניות, תוך שמירת די מרחק כדי למנוע מהיפנים לעלות על ספינות יפניות; האדמירל יי התיר קרב קירבה רק נגד ספינות יפניות שניזוקו קשות.<ref name="turnbull98-1072" />

 הסתיים בניצחון קוריאני, עם אבדות יפניות של 59 ספינות - 47 הושמדו ו-12 נשבו.<ref name="barry142">Strauss, Barry. p. 14</ref> כמה שבויי מלחמה קוריאנים חולצו במהלך הקרב. אדמירל וואקיסאקה הצליח להימלט בגלל מהירותה של ספינת הדגל שלו.<ref name="barry142" /> כאשר ידיעת התבוסה הגיעה לטויוטומי הידיושי, הוא הורה לכוחות הפלישה היפניים להפסיק את כל הפעולות הימיות.<ref name="turnbull98-1072" />

ב-16 באוגוסט 1592, יי סון-סין הוביל את הצי ל, שם עגנו 42 כלי שיט יפניים. בקרב זה השמיד הצי הקוריאני 100 ספינות יפניות.<ref></ref>

===== קמפיין רביעי =====
בספטמבר 1592, עזב יי את בסיסו באי הנסן ותקף . בקרב זה הופצו הספינות היפניות עוגנות בבוסאן. יי סון-סין הצליח להשמיד למעלה מ-100 ספינות יפניות ונסוג עם אבדות מינימליות.<ref></ref> יי לא הוציא את כוחותיו למרדף יבשתי אחרי היפנים בנמל בוסאן לאחר הקרב עקב משידע שחייליו באיכותם אינם בעלי ערך שווה לסמוראיים היפנים ביבשה. בנוסף, מלחי ג'וסון היו מותשים ממסעות ימיים וקרבות ארוכים, והיו בנחיתות מספרית גדולה מאוד ביבשה. עד לאותו שלב, יי נלחם עם ספינות ותותחים וניצל את כוח האש העדיף שלו כדי לחפות על החסרונות במספר החיילים. ליפנים היו גם פרשים מאומנים היטב, וזה היה היבט נוסף שחסר לצבא ג'וסון.יי איבד את אחד מהקצינים היקרים שלו, בשם וון.

מלכתחילה התכוון יי סון-סין להשמיד את כל הכוח הכוח היפני הימי הנותר, אולם הוא הבין שכך ילכוד למעשה את החיילים היפנים בחצי האי הקוריאני, שם הם יתקדמו פנימה לחצי האי וישחטו את התושבים הקוריאנים. לכן, השאיר יי בכל זאת מספר קטן של ספינות יפניות שלמות והסיג את הצי ובדיוק כפי שחזה, עלו החיילים היפנים הנותרים בחסות החשיכה על הספינות הנותרות ונסוגו.

===== תוצאות של ארבעת הקמפיינים של 1592 =====
בשנת 1593, אדמירל יי מונה לפקד על הציים המשולבים של שלושת המחוזות הדרומיים עם התואר מפקד הצי של שלוש המחוזות ובכך קיבל את הפיקוד על הציים הימניים והשמאליים של מחוז ג'אולה, הציים הימניים והשמאליים של מחוז גיונגסאנג, והצי של מחוז צ'ונגצ'ונג.

==== ספינות צבים ====

ציור של ספינת צב מהמאה ה-16
אחד ההישגים הגדולים ביותר של יי היה להזיר לשימוש ולשפר את ספינת הצבים. עם מוחו היצירתי ותמיכתם של הכפופים לו, יי הצליח לתכנן את הגאובוקסון, או ספינת הצבים. בניגוד לאמונה הרווחת, ספינת הצבים לא הומצאה בפועל על ידי אדמירל יי; הוא רק שיפר עיצוב ישן יותר מתקופת שלטונו של המלך טאיג'ונג.<ref></ref>

ספינות צבים שימשו לראשונה ב ב-1592 והיו בשימוש כמעט בכל קרב עד , כאשר כל הספינות, כולל ספינת צבים הוטבעו. רק 13 שרדו את הרקב הזה. ספינות הצבים לא הופיעו שוב בקרב עד ל.

ספינות צב שימשו בעיקר כמובילות התקפות. השימוש המיטבי שלהם היה באזורים צמודים וסביב איים ולאו-דווקא בים הפתוח.

==== פיטורי יי סון-סין ====
מרגלים יפנים הוליכו שולל את בטענה הכוזבת שהגנרל היפני האכזרי, , יפליג מהאי היפני צושימה לנמל בוסאן, שהיה מעוז האויב היפני בג'וסון. עקב כך הורה המלך סונג'ו, הנואש לניצחונות שירפו את האחיזה היפנית מממלכתו, ליי סון-סין להמשיך אל הים הפתוח ממש מחוץ לנמל בוסאן כדי לנסות ללכוד את גנרל האויב המפורסם. יי סון-סין סירב לעשות זאת מכיוון שידע שהפקודה של המלך מבוססת על מידע שקרי ושקרים.<ref></ref>

אויביו של האדמירל בחצר המלכות המליצו לעצור את אדמירל יי ומיהרו לעמוד על החלפתו בגנרל , לשעבר מפקד הצי המערבי של מחוז גיונגסאנג ומפקד כוחות היבשה של מחוז ג'אולה.<ref>Samuel Hawley, The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China, Conquistador Press, August 12, 2014, עמ' 522-527</ref>

כתוצאה מכך, בשנת 1597, ניטל מיי הפיקוד והוא נעצר ונלקח בשלשלות לכלא ועינויים בסיאול. המלך Seonjo רצה להוציא את יי להורג, אך תומכי האדמירל בחצר המלכות, ובראשם השר (1526–1605), שכנעו את המלך להימנע מכך בשל שירותו עבר.<ref>Samuel Hawley, The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China, Conquistador Press, August 12, 2014, עמ' 529-530</ref> ראש הממשלה,, שהיה חבר ילדותו של יי ותומכו העיקרי, שתק בעת הקטלנית הזו. לאחר שניצל מעונש המוות, ניטלו מאדמירל יי שוב דרגותיו וחזר להיות חייל חי"ר רגיל תחת פיקודו של הגנרל . עונש זה היה גרוע ממוות עבור הגנרלים של ג'וסון באותה תקופה, מכיוון שהכבוד היה העיקר עבורם. עם זאת, יי הגיב להשפלה זו כצייתן ביותר, תוך שהוא עשה את עבודתו בשקט כאילו דרגתו ופקודותיו החדשים מתאימים אך למרות דרגתו הנמוכה התייחסו אליו בכבוד קצינים רבים, שכן ידעו שהאדמירל לא עשה דבר רע. יי נשאר בפיקודו של הגנרל גוון יול לזמן קצר עד למותו של וון גיון ב שהוביל להחזרתו לתפקיד.<ref name=":12" />

==== תבוסה של ג'וסון בצ'ילצ'ונריאנג והשבתו של אדמירל יי ====
כשהמעמד של יי נשלל והמשא ומתן עם היפנים התפוצץ ב-1596, הורה היידיושי לחזור ולבתקיף את ג'וסון. הפלישה היפנית השנייה יצאה לפועל בחודש הראשון של 1597 עם כוח של 140,000 איש שהובלו ב-1000 ספינות. בתגובה, סין בהנהגת שושלת מינג שלחה אלפי אנשים כסיוע לג'וסון. בעזרתם, הצליח צבא ג'וסון לעצור את מתקפת היפנים ולדחוק אותם אחורה במהלך חורף 1597, לפני שהיפנים הצליחו להגיע לבירת ג'וסון של הנסונג.

בים הפתוח וון גיון, יורשו של יי, לא הגיב לדיווחים מהסיירים שלו ואפשר ללא התנגדות ליפנים להנחית תגבורת קריטית בנמל סוסאנג למתקפה היבשתית שלהם. ללא סיור או תכנון הולם, וון גיון החליט לתקוף כשכל הכוח הימי של ג'וסאון עומד לרשותו; צי המורכב מ-150 ספינות מלחמה אשר הוכנו בקפידה והיו מאוישות ב-30,000 איש שאומנו על ידי אדמירל יי. וון גיון הרים עוגן ב עם הצי והפליג למים שהיו ידועים בסלעים בוגדניים שבהם ארבו היפנים לצי ג'וסון ב ב-28 באוגוסט 1597. ללא ידיעת כוחו וטבעו של האויב, וון נדהם לגלות צי יפני של 500 עד 1000 ספינות שסגרו על הצי הקוריאני מיד לקרב קירבה, דבר שמנע מאוניות ג'וסון את היתרונותיהן בימאות מעולה ובאש תותחים. מלחי ג'וסון המותשים הצטמצמו ללחימה במעבר יפנים אל אוניותיהם בעודם בנחיתות רבה במספרם ולכן נטבחו בהמוניהם.<ref>Hawley, Samuel (2005), The Imjin War, The Royal Asiatic Society, Korea Branch/UC Berkeley Press, עמ' 450</ref>

צי ג'וסון הושמד ורק 12 ספינות מלחמה בפיקודו של האדמירל ביי סאול שרדו היות שנמלט לפני שהקרב היה בעיצומו כדי להציל את ספינותיו. לאחר השמדת צי ג'וסון, וון ג'יון ו, מפקד אחר של ג'וסון, נמלטו לאי אחר עם חבורת ניצולים אך נהרגו על ידי חיילים יפנים שהמתינו במבצר הסמוך. כאשר נודע ל ולחצר המלוכה על התבוסה הקטסטרופלית, הם מיהרו לחון את האדמירל יי ולהחזירו כמפקד צי ג'וסון שהצטמצם מאוד בעקבות התבוסה.<ref></ref>

==== קרב מיונגניאנג ====
אדמירל יי איתר 12 ספינות המלחמה וגייס את 200 המלחים ששרדו. יחד עם ספינת הדגל שלו, כל הצי של אדמירל יי הסתכם ב-13 ספינות, שאף אחת מהן לא הייתה ספינת צב. מתוך אמונה שצי ג'וסון לעולם לא יהיה בר שחזור, שלח צו לאדמירל יי לנטוש את ספינות המלחמה ולקחת את אנשיו להצטרף לכוחות הקרקע תחת הגנרל גוון יול. אדמירל יי השיב במכתב " ...לעבדך עדיין יש שתים עשרה ספינות מלחמה בפיקודו והוא עדיין בחיים, שהאויב לעולם לא יהיה בטוח הים הצהוב (גוף המים הקרוב ביותר להנסונג)."<ref name=":12" />

מלאי ביטחון עצמי ונועזים לאחר ניצחונם בצ'ילצ'ונריאנג, האדמירלים היפניים קורושימה מיצ'יפוסה, טודו טקאטורה, ו - וואקיסאקה יאסוהארו הפליגו מנמל בוסאן עם צי של למעלה מ-300 ספינות, בטוחים ביכולתם להביס את האדמירל יי. חיסול צי ג'וסון יאפשר תנועה חופשית של אספקה ותגבורת מיפן עבור ההתקפה היבשתית לכיוון הנסונג והלאה.

כדי להפיק את המקסימום מהכוח הצנוע הזה, נאמר כי אדמירל יי הורה לצייד את כל כלי השיט שלו כמו ספינות צבים, עם דפנות עץ חזקות וגגות דוקרניים כדי להגן על הצוותים בפנים. בהתחשב בזמן המועט ובמשאבים המוגבלים הזמינים, עבודת זו כנראה הותירה את ספינותיו נראות כמו מבצרים צפים חצובים.<ref name=":2">Hawley, Samuel. The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China. Conquistador Press.

עמ' 583</ref>

לאחר סקירה מדוקדקת של אזורי קרב פוטנציאליים, פיתה באוקטובר 1597 האדמירל יי את הצי היפני לתוך ,<ref>War Diary (亂中日記), the autobiographical diary of Admiral Yi Sun-Sin</ref> על ידי שליחת ספינת מלחמה מהירה ליד בסיס הצי היפני ופיתיונו לצאת מהמעגן. היפנים הניחו שזו ספינת סיור של ג'וסון ושהרדיפה אחריה תוביל למיקומו של אדמירל יי ובכך להזדמנות השמדת שרידי הצי של ג'וסון.הם לא ידעו זה שמפתים אותם לתוך מלכודת שתוכננה למופת.

היו כמה סיבות לכך שאדמירל יי החליט על מיקום זה לקרב. ל היו זרמים ומערבולות חזקות כל כך שרק מספר קטן של ספינות יכלו לעבור בבטחה בכל פעם. זרימת הגאות והשפל מצפון לדרום התהפכה כל שלוש שעות, והגבילה את הזמן שהיפנים יכולים לצאת למתקפה. המיצר היה צר דיו כדי לא לאפשר ליפנים לאגף או לעקוף את צי ג'וסון שהיה נחות מבחינה מספרית. הצללים העמוקים של הגבעות שמסביב סיפקו לספינות ג'וסון הסתרה. באותו יום מסוים היה גם ערפל כבד, שהפחית באופן דרמטי את הראות לטובת צי ג'וסון. לכן, למרות הנחיתות של ציו, ניצל אדמירל יי את ההגבלות הגאוגרפיות לנטרול את היתרון המספרי המדהים של הצי היפני.<ref name=":12" />

"אנחנו תחת פקודות המלך," אמר יי באחת משיחות הדירבון רבות עם אנשיו. "מכיוון שכלו כל הקיצין, עלינו להחליט למות ביחד. הנהסס לפאר את השפע המלכותי עם מותנו המפואר? רק ברירה אחת לנו: ניצחון או מוות!" לאחר שעורר את רוח הלחימה של אנשיו, יי הישביע אותם שבועה חגיגית: יביסו את היפנים או ימותו בניסיון לעשות כך.<ref name=":2" />

יי סון-סין זימן את קברניטיו לפקד עליהם לקראת מה ההתנגשות המכרעת שידע שתהיה למחרת. "לפי עקרונות האסטרטגיה," הוא אמר, " 'המוכן למות יחיה, המחפש לחיות ימות.' שוב, האסטרטגיה אומרת, 'אם מגן אחד יעמוד על משמרתן בשער חזק הוא יכניס אימה עמוק ללב האויבים המונים עשרת אלפים.' אלו הן אמירות זהב עבורנו. מכם, הקברניטים, מצופה למלא אחר פקודותיי בקפדנות ולא - אפילו הטעות הקטנה ביותר לא תסלח אלא תיענש בחומרה ע"פ חוק צבאי."<ref>Hawley, Samuel. The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China (pp. 587-588).</ref>

הצי היפני של כ-333 ספינות (133 ספינות מלחמה ולפחות 200 ספינות תמיכה לוגיסטית) נכנס ל בקבוצות. הספינות היפניות שעברו פגשו את 13 ספינות מלחמה של ג'וסון המוסתרות על ידי צל הגבעות שמסביב, מוכנות עם קשתים ותותחים, והיפנים הרגילים ל מצאו עצמם מנועים מלהילחם ביעילות ולפרוץ את אש המטווח המעולה של ג'וסון. הזרם הבלתי צפוי גרם לבסוף להרס של הצי היפני; ספינותיהם מצאו את עצמן ללא יכולת תמרון והתנגשו זו בזו ונתקעו בזמן התהפכות הגאות ןבכך הפכו מטרה מושלמת לארטילריה הימית של ג'וסון. באופן פלאי הצליח האדמירל יי להדוף כוח עדיף ביחס ספינות של 25 ל-1. כ-31 מתוך 333 הספינות היפניות שנכנסו למיצר מיונגניאנג הושמדו או ניזוקו.<ref name="Nanjung ilgi 22">Yi Sun-sin, Nanjung ilgi, p. 315</ref> אבידות ג'וסון לעומת זאת היו בסביבות עשרה לוחמים נפגעים ואף ספינות לא אבדו. קשתים של ג'וסון הרגו את על ספינת הדגל שלו; גופתו בשריון המעוטר נמשתה מהמים וראשו הכרות הוצג לראווה כדי הוריד לצי היפני את המורל עוד יותר.<ref>Hawley, Samuel. The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China. עמ' 587-592</ref>

==== קרב אחרון ומותו של אדמירל יי ====
מפה המציגה את תנועות חיל הים בקרב.
אחרי מותו של טויוטומי הידיושי ועקב הכישלון בניסיונם השני לכבוש את קוריאה, רצה הצי יפני לחזור הביתה, אך יי סון-סין היה נחוש לא לאפשר זאת ולהשמיד את הצי יפני.<ref name=":3">Hawley, Samuel. The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China

Conquistador Press. עמ' 665.</ref> ב-15 בדצמבר 1598, צי יפני ענק בפיקודו של , נאסף במפרץ , בקצה המזרחי של מיצר נוריאנג. המטרה של שימאזו הייתה לשבור את המצור של כוחות הברית של קוריאה וסין<ref></ref> על , לצרף את שני הציים ולהפליג הביתה ליפן. אדמירל יי, בינתיים, ידע בדיוק היכן נמצא שימאזו, לאחר שקיבל דיווחים מצופים ודייגים מקומיים.

בשלב זה, צי ג'וסאון כלל 82 ספינות ושלוש ספינות צבים, עם 8,000 חיילים תחת אדמירל יי.<ref name="hawley5522">Hawley (2005), p. 552</ref> צי סין של שושלת מינג כלל שישה ג'ונקות מלחמה גדולות, 57 ספינות משוטים קלות יותר<ref name="hawley5532">Hawley (2005), p. 553</ref> ושני פאנוקסאונים שניתנו ל על ידי אדמירל יי, עם 5,000 חיילי מינג משייטת גואנגדונג ו-2,600 נחתי מינג הלוחמים על סיפונן של ספינות ג'וסון.<ref name="hawley5532" /><ref>Choi (2002), p. 213</ref>

הקרב החל בשעה שתיים לפנות ב-16 בדצמבר 1598. כמו הקרבות הקודמים של אדמירל יי, היפנים לא הצליחו להגיב ביעילות לטקטיקות של הקוריאנים. מיצר נוריאנג הצרים מנעו תנועה לצדדים, ותמרוניו של יי מנעו מהצי היפני לקפוץ ולהסתער רגלית על כלי השיט של אויביהם - הטקטיקה הימית העיקרית שלהם.<ref>Hawley, Samuel. The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China Conquistador Press. Kindle Edition. עמ' 666</ref>

כשהיפנים החלו לסגת, הורה האדמירל יי על מרדף נמרץ. במהלך הזמן הזה, כדור ארקבוז תועה מספינת אויב פגע באדמירל יי,<ref name="ha2372">Ha (1979), p. 237</ref> ליד בית השחי השמאלי.<ref>Hawley (2005), pp. 549–550</ref> כשהוא חש שהפצע קטלני ומחשש לחזור על התבוסה של קרב צ'ילצ'ונריאנג, הורה האדמירל לאחיינו וי וואן: "המלחמה בשיאה - לבש את השריון שלי והכה בתופי המלחמה שלי. אל תודיע על מותי."<ref name="ha2372" /> הוא מת רגעים ספורים לאחר מכן.<ref>[https://www.mdilbo.com/detail/etc/429639 Yi Sun-sin dies in the Battle of Noryang],《Mudeung Ilbo》, April 29, 2014</ref>

רק שני אנשים היו עדים למותו: יי הו, בנו הבכור של יי, וי וואן, אחיינו.<ref name="ha2372" /> בנו ואחיינו של אדמירל יי התאמצו להשיב לעצמם את קור רוחם ונשאו את גופת האדמירל אל תאו לפני שאחרים ישימו לב לנפילתו. בכל שארית הקרב, יי וואן לבש את השריון של דודו והמשיך לתופף בתוף המלחמה כדי לעודד את המרדף.<ref name="ha2372" />

==== החבר צ'ן לין ====
אל אף חילוקי דעות התחלתיים אם לאפשר ליפנים לברוח<ref name=":3" />,האדמירל צ'ן לין, מפקד הצי הסיני, ויי סון-סין היו חברים ובני ברית שעזרו וחילצו זה את זה מספר פעמים במהלך הקרב. כך למשל תקפו ספינותיו של יי סון-סין את הספינות היפניות שצרו על ספינתו של צ'ן ופתחו בהסתערות פנים אל פנים.<ref>Hawley, Samuel. The Imjin War: Japan's Sixteenth-Century Invasion of Korea and Attempt to Conquer China Conquistador Press עמ' 668-9</ref> כשצ'ן לין בא לאדמירל יי להודות לו על כך פגש אותו יי וואן והודיע שדודו מת.<ref name="choi2222">Choi (2002), p. 222</ref> מספרים שצ'ן עצמו היה בהלם עד כדי כך שהוא נפל ארצה שלוש פעמים, הכה בחזהו בבכי.<ref>Hawley (2005), p. 555</ref> הידיעה על מותו של אדמירל יי התפשטה במהירות בכל הצי של קוריאה וסין. המלחים של ג'וסון ומינג ולוחמים התייפחו ביגון.<ref name="choi2222" /> מאוחר יותר דיווח צ'ן לין על החדשות על מותו של יי לואן-לי, קיסר סין אשר העניק מתנות והספדים לצ'ן ויי סון-סין. מאז, יי וצ'ן הונצחו כגיבורים לאומיים בקוריאה. בשל תרומתו של צ'ן לין בהבסת היפנים והחברות שלו עם יי סון-סין התקבלו צאצאיו של צ'ן בברכה מאוחר יותר בקוריאה והקימו את .

גופתו של אדמירל יי הובאה להיקבר ליד אביו, יי ג'ונג, בעיר הולדתו באסאן בהתאם למסורת הקוריאנית). מקדשים, רשמיים ובלתי רשמיים כאחד, נבנו לכבודו בכל רחבי הארץ.<ref name="hawley5572">Hawley (2005), p. 557</ref>

== מורשת ==
=== הערכה צבאית ===
יש אומרים ש-יי הוא מופת להתנהלות הן עבור הקוריאנים ואפילו עבור היפנים.<ref name=":02" />

כמה היסטוריונים צבאיים כמו ג'וזף קאמינס וג'ורג' אלכסנדר באלארד מציבים את יי בשורה אחת עם האדמירל הורציו נלסון כאחד ממפקדי הצי הגדולים בהיסטוריה.<ref>The Influence of the Sea on The Political History of Japan (1921), Admiral George Alexander Ballard, </ref><ref></ref>
"אלה שמוכנים למות יחיו, ואלו שמוכנים לחיות ימותו." (必死卽生, 必生卽死) – אדמירל יי.
אדמירל מהצי המלכותי השווה את יי ללורד נלסון של אנגליה:<blockquote></blockquote>אדמירל טוגו ראה באדמירל יי כנעלה ממנו. במסיבה שנערכה לכבודו, טוגו הסתייג מנאום שהשווה את לורד נלסון ויי סון-סין.<blockquote></blockquote>לפני קרב צושימה ב-1905, נזכר סגן מפקד קאוואדה איסאו בזיכרונותיו כי:<blockquote></blockquote>אדמירל מהצי היפני הקיסרי הזכיר את האדמירל הקוריאני בספרו שפורסם ב-1908:<blockquote></blockquote>

=== תארים וכיבודים ===
למרות שחצר המלוכה הקוריאנית התעלמה לעיתים קרובות מהצלחותיו בחייו, לאחר מותו הוענקו לו כיבודים שונים, כולל התואר צ'ונגמוגונג (דוכס הנאמנות והלוחמה),עיטור באות מסדר הצטיינות צבאי מהשורה הראשונה בתקופת שלטונו של , ושני תפקידים לאחר מותו - סגן ראש הממשלה.<ref>"영의정(領議政), yeong-uijeong" (in Korean and English). The Academy of Korean Studies. Archived from the original on September 27, 2011. Retrieved 2009-01-29.</ref> התואר שלו סמדו סוגון טונגיסה, שפירושו המילולי "מפקד הצי של שלושת המחוזות", היה התואר ששימש למפקד הצי הקוריאני עד 1896. של אדמירל יי, צ'ונגמוגונג, משמש עיטור הצבאי השלישי בחשיבותו בדרום קוריאה. לאחר מותו הוענק לו התואר נסיך דיוקפונג צ'ונגמורו. בצפון קוריאה, הצבא מעניק את מסדר האדמירל יי סון-סין (이순신장군훈장) לקציני ומפקדי הצי על מנהיגות יוצאת דופן.<ref>"ODM of North Korea: Order of Admiral Li Sun Sin". 8 March 2012. Retrieved 16 April 2016.</ref>

=== ירושה ===
החרבות הארוכות של יי סון-סין (이순신 장검, 李舜臣 長劍)三尺誓天 山河動色(אני נשבע לשמיים בחרב, ההרים והנהרות רועדים) 一揮掃蕩血染山河(באבחה אחת הוא סוחף, הדם מכתים את ההרים.)שיר חרוט על כל חרב
יי סון-סין השאיר זוג חרבות ארוכות - חרבות יפניות שנעשו על ידי נפח חרבות יפני שנשבה על ידו. הן הוכרזו כאוצרות לאומיים של דרום קוריאה והן מוצגות כעת ב.<ref>https://hcs.cha.go.kr/html/HtmlPage.do?pg=/n_hcs/library/library0302.jsp&mn=HCS_03_03_02&num=0401</ref> יי סון-סין ציווה על הנפחים לייצר את החרבות כדי לוודא שהם אכן בעלי המקצוע הזה כטענתם. לחרבות הללו יש ערך היסטורי רב מכיוון שיש להם עיצוב בינלאומי מתכנס.<ref>환도는 예도의 일종으로 허리에 차는 칼로서, 전체 길이는 1m 정도이다. https://encykorea.aks.ac.kr/Article/E0064978</ref>

== התקבלות ותהילה ==
=== ממשלת ג'וסון ===
אדמירל יי הביס שוב ושוב את כוח הפלישה היפני בקרב, תוך שמירה על חיי חייליו וכיבוד משפחותיהם. יי נתמך על ידי העם של ג'וסון לא רק בזכות ניצחונותיו, אלא גם בזכות טוב ליבו והכרת התודה שלו כלפי אלו שנפגעו מתלאות המלחמה. היה להם אמון רב באדמירל יי והוא נחשב ליותר מסתם אדמירל.<ref></ref>

לעומת זאת, לא השיג דבר. הוא לא הצליח להגן על ממלכתו ומנוסתו הפחדנית ל הורסה את המוניטין שלו. ממשלת ג'וסון הייתה נגועה בפלגנות המונעת על ידי קנאה; השרים בזו לאדמירל המצליח והמוסרי, ותמרנו את המלך סונג'ו לראות באדמירל יי בוגד פוטנציאלי. סביר להאמין שהמלך סאונג'ו וחצרו חששו באמת מהניצחונות והמוניטין של אדמירל יי בקרב העם כבסיס למרד<ref></ref> וזה גרם למלך סונג'ו לעוצרו ולענותו. הקונספירציות פעלו נגד אדמירל יי בכל הקשור להשגת כ"א, הציוד והחופש המבצעי הנחוצים להשמדה המלאה של כוח הפלישה היפני.

על פי מאמר שפורסם לאחרונה ב, גילו היסטוריונים רישומים ממשלתיים כתובים אודות תגובת ממשלת ג'וסון למותו של אדמירל יי. הרישומים מראים שלמלך סונג'ו היה מבע ריק, ללא סימנים לעצב או להלם. כמעט כל הציונים לכבוד האדמירל יי והישגיו הוענקו לו לאחר מותו.<ref></ref>

=== בדרום קוריאה ===
יי מפורסם ברבים בדרום קוריאה המודרנית כגדול הגנרלים בהיסטוריה הקוריאנית. בסקר משנת 2019 של גאלופ קוריאה נבחר יי סון-סין לאישיות הקוריאנית המכובדת ביותר וזכה ב-14% מהקולות. סג'ונג הגדול הגיע למקום השני עם 11% מכלל הקולות.<ref>[https://www.gallup.co.kr/gallupdb/reportContent.asp?seqNo=1057 한국인이 좋아하는 40가지 [사람편] - 스포츠선수/가수/탤런트/영화배우/예능방송인·코미디언/소설가/역대대통령/기업인/존경하는인물 (2004-2019)], (in Korean), Gallup Korea(한국갤럽), polled May 25. 2019</ref>
פסל של אדמירל יי סאן-סין בכיכר גוואנגוואמון, סיאול
פסלים בולטים של אדמירל יי הוקמו באמצע שדרת במרכז סיאול () ובמגדל בוסאן בבוסאן. העיר צ'ונגמו בחוף הדרומי של קוריאה, ששמה שונה כעת ל, נקראת לכבוד תוארו שקיבל לאחר מותו ואת מקום המטה שלו. בנוסף, רחוב במרכז העיר סיאול נקרא על שמו, ו, הגשר התלוי הארוך ביותר בקוריאה, הוקם ליד יאוסו ונפתח לתנועה ב-10 במאי 2012.
וון 1970 נטבע להנצחת האדמירל יי סון-סין]]
תמונת האדמירל יי מוצג בחזית המטבע של 100 וון דרום קוריאני.

המשחתת הימית KDX-II של דרום קוריאה (הספינה המוזמנת הראשונה של מסוגה) נקראות צ'ונגמוגונג יי סון-סין.

מקדש המוקדש ליי עומד כעת ב, שם בילה את שנות התבגרותו.

דפוס טאקוונדו בסגנון ITF נקרא על שמו של יי לאחר המוות, צ'ונגמו.

=== בצפון קוריאה ===
בצפון קוריאה היום זוכה יי לכבוד כפטריוט וגיבור בדיוק כמו בדרום קוריאה. עם זאת, מכיוון שיי נולד למשפחת יאנגבן, מעשיו מיוחסים לג'וסון ול שלו. לפיכך, בהשוואה לדרום, מורשתו זוכה לפחות כבוד יחסית בשל העמדתה כמאבק להגנה על "כס המלכות הפיאודלי" ועל מעמד בעלי הבית היאנגבן.<ref>Lee, Kyu-sang, [https://www.rfa.org/korean/weekly_program/b3c4ba85d559c758-b0a8bd81bb38d559ae30d589/snkliterature-12192022104819.html [바로 보는 한반도 역사] ⑦이순신 장군에 대한 남북의 평가] (in Korean), Radio Free Asia(자유아시아방송), 23 March. 2010,</ref>

== בתרבות ==
=== קולנוע וטלוויזיה ===
חייו תוארו בשני סרטי קולנוע בשם Seong-ung Yi Sun-sin ("הגיבור הקדוש יי סון-סין"). הראשון הוא סרט שחור-לבן משנת 1962, והשני, המבוסס על יומני המלחמה שלו, צולם בצבע ב-1971.

סרט קוריאני משנת 2005, בבימויו של , תיאר את יי סון-סין הצעיר נלחם בשבטי , יחד עם כפריים מקומיים וחיילים צפון ודרום קוריאנים שנסעו אחורה בזמן, מ-2005 עד 1572, עם השביט של האלי. באופן יוצא דופן, הסרט הציג את יי כצעיר ערמומי, מעט אקסצנטרי, ולא כגיבור מחמיר מכובד, כמה עשורים לפני מלחמת אימג'ין. כמה אירועים היסטוריים היו גם מעוותים: בעיקר המערכה של יי נגד היורכן, שלא התרחשה ב-1572 אלא כמה שנים מאוחר יותר, לאחר בחינתו הצבאית ב-1576. הסרט, שמומן בתקציב נוח בסטנדרטים קוריאניים (7–8 מיליון דולר), זכה להצלחה מסחרית יחסית ב-2005. הסרט משתמש בבירור בדמותו של יי, הנערץ כגיבור בשני חלקי קוריאה של ימינו, כדי לקרואלאיחוד מחדש של קוריאה.

מ-4 בספטמבר 2004 ועד 28 באוגוסט 2005 שודרה ב-KBS סדרת דרמה בת 104 פרקים. המופע, שכותרתו , עסק בעיקר באירועים הקשורים לפלישות היפניות לקוריאה, כמו גם בחייו של האדמירל. היא הפכה לדרמה פופולרית בסין ושודרה מחדש בערוצים אתניים מסוימים גם בארצות הברית. הדרמה זכתה לביקורת בשל החירויות האמנותיות הרבות שלקחה לעצמה, כמו הצגת יי כחלש ובודד בחייו המוקדמים ובקשר לאירועים סביב מותו. מצד שני, רבים החמיאו לאופן שבו הדרמה תיארה אותו במגעו האנושי. היא תיארה את האדמירל כאדם אמיתי שנאלץ להתגבר לבדו על סכנות וקשיים רבים לעיתים קרובות למדי ולא כגיבור שמימי. הדרמה הזו הייתה נושא לוהט באותה תקופה, מאחר שהיא חפפה את המתחים העולים בסכסוך המתמשך על ; הסדרה מתחה עוד יותר את היחסים בין דרום קוריאה ליפן בהתפרצות האחרונה של סכסוך.

במאי הסרט יצר . הסרט הראשון, "האדמירל: זרמים שואגים" (2014) נסוב סביב אירועי והוא הפך לסרט הנצפה ביותר בהיסטוריה של דרום קוריאה, ומשך אליו 17 מיליון צופי קולנוע. הסרט השני "הנסן: הדרקון המתעורר" (2022), מבוסס על . הסרט השלישי "נוריאנג הים הקטלני"(2023), מתאר את .
3=פארק הא-איל}} בתור יי סון-סין ב - הנסן: הדרקון המתעורר (2022)

==== שחקנים שגילמו את יי סון-סין ====
* בסרט "חיילי השמים" משנת 2005.
* בסדרת הטלוויזיה KBS1 2004–2005 האדמירל יי סון-סין האלמותי.
* בסדרת הטלוויזיה של MBC משנת 2013 ספר משפחת גו.
* בסרט "האדמירל: זרמים שואגים" משנת 2014.
* בסרט "הנסן: הדרקון המתעורר" משנת 2022.
* בסרט משנת 2023 "נוריאנג הים הקטלני"

=== ספרות ===
יי סון-סין גם היווה השראה ליצירות ספרותיות. בשנת 2001 זכה "שיר החרב", הרומן הראשון של , העיתונאי שהפך לסופר, להצלחה מסחרית וביקורתית בדרום קוריאה. ספרו מתאר את יי עומד בכוונה בקדמת ספינתו בקרבו האחרון כדי להפוך עצמו למטרה עבור היפנים ולזכות בסיום את מכובד של חייו במקום להתמודד שוב עם עוד אינטריגות פוליטיות הצפויות לו בחצר המלוכה של ג'וסון לאחר המלחמה. על הנרטיב הפיוטי הזה בגוף ראשון מנקודת מבטו של יי, הוא קיבל את פרס דונגין לספרות, הפרס הספרותי היוקרתי ביותר במדינה.

=== קומיקס ===
יי מופיע כגיבור הכותרת של , שהופק על ידי Onrie Kompan Productions מאז 2009.

=== משחקי וידאו ===
* יי סון-סין היא דמות שניתן לשחק במשחק הווידאו Mobile Legends: Bang Bang.<ref></ref>
* תרחיש משחק שבו השחקן יכול לקבל את תפקידו של Yi מופיע בחבילת ההרחבה "הכובשים" של Age of Empires II: The Age of Kings.
* יי סון-סין היא דמות שניתן לשחק במשחק הנייד/מחשב עליית הממלכות.
* קמפיין משחק שבו השחקן יכול לקבל את תפקידו של יי סון-סין מופיע ב.

== משפחה ==
* אב: יי ג'ונג (이정; יולי 1511 - 15 בנובמבר 1583), הנסיך הפנימי דאוקיאון (덕연부원군)
** סבא:

יי באק-רוק (이백록 ; ל א ידוע – 1546)
* אם: ליידי בייון משבט צ'וגיה בייון (정경부인 초계 변씨; 1597–1515)
* נשים וצאצאיים:

# אשתו: ליידי בנג של שבט אוניאנג באנג (정경부인 온양 방 씨).
## בן: יי הוא (이회 ; 1 56 7–1625)
## בן: יי יאול (이열)
## בן: יי מיאון (이면 ; 1577 –1597)
## בת: ליידי יי משבט דאוקסו יי (덕수 이씨)
# פילגש: ליידי או משבט האאג'ו א וה (해주 오씨)
## בן: יי הון (이훈; נולד ב-1569)
## בן: יי סין (이신; נולד ב-1574)
## בת: ליידי יי משבט דאוקסו יי (덕수 이씨)
## בת: ליידי יי משבט דאוקסו יי (덕수 이씨)
# פילגש: ליידי בואנדאק (부안댁) - ב לי צ אצאים.

== לקריאה נוספת ==
* השפעת הים על ההיסטוריה הפוליטית של יפן (1921)
* יומן מלחמה (נאן יונג איל גי), יומנו האוטוביוגרפי של אדמירל יי סון-סין
* Katano, Tsugio Yi Sun-Sin and Hideyoshi (1996)
* האולי, סמואל 2005 מלחמת אימג'ין: פלישת יפן לקוריאה במאה השש-עשרה והניסיון לכבוש את סין. הרפובליקה של קוריאה וארצות הברית : הוצאה לאור משותפת של על ידי האגודה המלכותית האסיאתית והמכון ללימודי מזרח אסיה, אוניברסיטת קליפורניה, ברקלי.
* טרנבול, סטיבן. פלישת הסמוראים: מלחמת קוריאה של יפן 1592–1598 (2002) קאסל ושות', לונדון.ISBN 0-304-35948-3

== קישורים חיצוניים ==

* (בקוריאנית) [http://www.yiyeon.com/ Research Institute of Yi Sun-sin] – Institute of Soon Chun Hyang University
* [https://web.archive.org/web/20100527072509/http://english.yi-sunsin.com/main/index.jsp Chungmugong Yi Sun-Sin] – Gyeongsangnam-do האתר הרשמי יי סון-סין של מחלקת התיירות
* [https://web.archive.org/web/20070824223713/http://www.hcs.go.kr/english/main.asp Hyeonchungsa Shrine Management Office]
* [https://web.archive.org/web/20060304014359/http://www.koreanhero.net/en/home.htm Admiral Yi Sun-sin – A Korean Hero]
== באורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפן: יחסי חוץ
קטגוריה:יפן: קרבות
קטגוריה:קוריאה: היסטוריה
קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:שושלת מינג
קטגוריה:יפן: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ילידי 1545
קטגוריה:נפטרים ב-1598