OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הוקי מים

משחק הוקי מים
הוקי מים (באנגלית: Underwater hockey) הוא ענף ספורט אותו משחקים תוך כדי שחייה וצלילה. המשחק נערך על קרקעית הבריכה בצלילה חופשית על ידי שתי קבוצות של שישה שחקנים. כל שחקן לובש סנפירים, משקפת, שנורקל, וכפפת-מגן ליד. לכל שחקן מחבט קצר (עד 30 ס"מ) בו חובטים בדסקית במטרה להכניסה לשער היריב.

==המשחק==
במשחק משתתפות שתי קבוצות, בנות עשרה שחקנים כאשר רק שישה משחקים כל פעם וארבעה שחקנים הם "מחליפים". כאשר שחקן צריך לעלות לפני הבריכה על מנת לנשום יכול שחקן מחליף להיכנס במקומו ולהצטרף מיידית למהלך המשחק.

לפני תחילת המשחק הדיסקית ממוקמת במרכז הבריכה והשחקנים ממתינים לשריקה או מכה במים שמסמנת את תחילת המשחק.

במהלך המשחק מעבירים השחקנים ביניהם את הדיסקית לאורך הבריכה על ידי מסירות מחבט בלבד והתקדמות בצלילה אל השער של הקבוצה הנגדית.

שתי הקבוצות נבדלות האחת מהשנייה בצבעם השונה של: המחבט, כובע המגן ובמקרים מסוימים, גם בצבעו של בגד השחייה.

כל חברי שתי הקבוצות חופשיים לשחות בכל מקום בבריכה ולנסות להבקיע לקבוצה הנגדית או להגן על שער קבוצתם - המשחק משוחק ללא שוערים.

המשחק מתקיים בבריכה שאורכה בין 21 ל-25 מטר ורוחבה בין 12 ל-15 מטר - אך שטחה הכולל הוא לפחות 300 מטר מרובע. עומקה של הבריכה בין 2 ל-3.65 מטר (סטייה של עד 10% מגבולות העומק מתאפשרת בהיתר מיוחד), והיא חייבת להיות שטוחה או כמעט שטוחה (גרדיאנט מקסימלי של 1 ל-20) ותחומה בקירות - קירות הבריכה הקבועים, או קירות שמוקמים במיוחד לצורך המשחק שגובהם לפחות 30 סנטימטר מהקרקעית. רוחב השער, הממוקם באמצע כל קיר רוחב בקצוות הבריכה וצמוד לקרקעית, הוא 3 מטרים.

המשחק נמשך שלושים דקות והוא מחולק לשני חצאים של חמש עשרה דקות, שביניהם שלוש דקות הפסקה.

מגע בדיסקית ביד אסור ובמקרה של נגיעה בשוגג, אסור לשחקן לחבוט בה שוב עד ששחקן אחר נוגע בה.

ניתן לחלק את חברי הקבוצה לשחקני התקפה ושחקני הגנה וגם שחקנים שמשלבים בין הגנה להתקפה.

משחק ההוקי מים יכול להתקיים רק בבריכות שהקרקעית שלהם עשויה מקרמיקה או שיש (רצפות חלקות שהדיסקית יכולה להחליק עליהן).

הדסקית עשויה בדרך כלל מעופרת ונמצאת בתוך כיסוי פלסטיק כדי לצמצם את החיכוך שלה עם קרקעית הבריכה. משקלה הוא כ-1.5 ק"ג וקוטרה כ-7.5 ס"מ.

== היסטוריה==
הספורט פותח בשנת 1954 על ידי אלן בלייק ככל הנראה כדי לשמור ולשפר את כושר הצלילה של צוללני חיל הים הבריטי. גרסה אחרת טוענת שהמשחק הומצא במועדון צלילה בים ונועד לעונת החורף, בה קר מדי לצלול בים. ב-1955 התקיים באנגליה הטורניר הראשון בו השתתפו שלושה מועדונים.

ב-1959 הוקמה הפדרציה העולמית לפעילויות מתחת למים (נקראת בקיצור CMAS), שמרכזת את הפעילויות וההתאחדויות בעולם. כל שנתיים מקיימת הפדרציה תחרות בינלאומית בחודשים אפריל-מאי. ב-2006 התקיימה אליפות העולם לקבוצות, בה השתתפו 17 מדינות. מאז 2008 פעילה בתחום גם "התאחדות האתגר המימי" (World Aquachallenge Association) או בקיצור WAA שמארגנת את אליפויות העולם.

עד 2021 הייתה קיימת בישראל קבוצה אחת של הוקי תת-מימי, שמשחקת בבריכות גבעת אלה מאז 1997 בעונות הקיץ בלבד, ובקריית טבעון במהלך כל השנה, באוקטובר 2021 הקבוצה עזבה את בריכת חנה סנש בטבעון וכיום קבוצה זו מתאמנת בחיפה בבריכת מכבי שברחוב ביכורים על יד מרכז הכרמל.
באוגוסט 2021 הוקם מועדון הוקי מים נוסף בחיפה. שחקני הקבוצה מתאמנים בימי חמישי בבריכת בית בירם שבמתחם בית הספר הריאלי בחיפה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ענפי ספורט מים
קטגוריה:משחקי מחבט
מפעיל רשת סלולרית וירטואלית

מפעיל רשת סלולרית וירטואלית (באנגלית: Mobile Virtual Network Operator, MVNO) הוא מפעיל של חברת טלפונים ניידים המספק שירותים ישירות ללקוחות, אם כי אינו מחזיק בנכסי רשת סלולרית, תדרי רדיו ותשתיות טכנולוגיות, אלא חוכר אותם ממפעיל רשת סלולרית (MNO) באזורו, ומשווק אותם ללקוחותיו. המודל העסקי של מפעיל וירטואלי מבוסס על כך שהוא קונה כמויות גדולות של זמן אוויר (דקות שיחה) ושירותים נוספים (כמו גישה לאינטרנט) במחיר סיטונאי נמוך ומוכר אותם ללקוחותיו במחיר קימעונאי יותר גבוה.

המפעיל הווירטואלי עובד באופן עצמאי ממפעיל הרשת הסלולרית, קובע בעצמו את התעריפים ואת תוכניות התקשורת ללקוחותיו, ומשלם עבורם למפעיל המארח. המפעיל הווירטואלי בדרך כלל גם מחזיק ברישומי הלקוחות, מערך מספור מספרי הטלפון (MSISDN) ולעיתים שירותים תומכי עסק (BSS), כמו שירות לקוחות וגבייה, לעיתים עם הסכמים עם חברות אחרות, שקופות למשתמש ולצרכן.

== היסטוריה ==
מפעיל הרשת הסלולרית הווירטואלית הראשון בעולם היה FastFone באוסטרליה, אשר הושק בשנת 1997.<ref></ref>
{| class="wikitable"
|+המפעילים הווירטואליים הראשונים באירופה היו:<ref></ref>
!שם המפעיל
!תאריך השקה
!רשת תשתית
!מדינה
|-
|Virgin Mobile UK
|1 בנובמבר 1999
|One2one
|בריטניה
|-
|Sense
|17 בינואר 2000
|Telenor
|נורווגיה
|-
|Club Blah Blah
|1 באוקטובר 2000
|Sonofon
|דנמרק
|-
|Tele2 A/S
|9 באוקטובר 2000
|Sonofon
|דנמרק
|-
|Telmore
|30 באוקטובר 2000
|TDC
|דנמרק
|}
מפעיל הרשת הסלולרית הווירטואלית הראשון בארצות הברית היה Virgin Mobile USA אשר הושק בשנת 2002 והשתמש ברשת הסלולרית של חברת Sprint.<ref></ref>

== מפעילים וירטואליים בעולם ==
בסוף שנת 2022:<ref></ref>
* היו בעולם 1,986 מפעילים וירטואליים, יותר ממחציתם באירופה (1,012). ביבשת אמריקה 378 ובאסיה 322.
* מספר המפעילים הווירטואליים היה יותר מכפול ממספר מפעילי הרשתות הרגילות (MNO).
* היקף השוק הגלובלי הוערך ב-65 מיליארד דולר.
בשנת 2018 היו בעולם למעלה מ-1,300 מפעילים וירטואליים ב-79 מדינות.<ref></ref>

במאי 2011 היו 645 מפעילי רשת סלולרית וירטואליים בעולם, המופעלים על ידי 515 חברות (לעיתים חברה אחת מחזיקה יותר מזיכיון בודד למפעיל וירטואלי במדינה נתונה), ו-120 מפעילים וירטואליים בעולם מציעים גם שירותי פס רחב סלולריים.

==ישראל==
למעלה מ-10 חברות בישראל קיבלו רישיון של מפעיל רשת סלולרית וירטואלית (MVNO), אבל רק חלק מתוכן הפכו לפעילות:
* רמי לוי תקשורת, הפועלת על תשתית של פלאפון תקשורת. החברה הראשונה שהחלה להפעיל רשת סלולרית וירטואלית בישראל.
* סלקט תקשורת, הנותנת שירותי תקשורת לעסקים, פועלת על תשתית של פלאפון תקשורת.
* 019 מובייל (טלזר 019), הפועלת על תשתית של פרטנר תקשורת ופלאפון
* גולן טלקום, נרכשה על ידי סלקום ב-2020.<ref></ref>
• annatel חברת צרפתית הפועלת על התשתית של פלאפון ופרטנר

החברות הבאות פעלו בעבר, אך אינן פעילות עוד:
* YouPhone, אשר פעלה על תשתית של פלאפון תקשורת. בעבר פעלה באופן עצמאי ונמכרה לחברת פלאפון לאחר שלא צלחה את התחרות בשוק הסלולר.
*הום סלולר, פעלה על תשתית של סלקום. החברה פעלה בעבר כחברה עצמאית אך נמכרה לחברת סלקום מאחר שלא צלחה את התחרות בשוק הסלולר.
* וואלה! mobile - מותג שנוצר בשנת 2015 והתארח על רשת פלאפון, נמכר ברשת קופיקס וצומת ספרים, ובשנת 2021 הוחזר כמותג בשיתוף חברת הוט מובייל.
*קרביץ mobile - מותג שהחל לפעול בסוף שנת 2016 והתארח על רשת פלאפון. המותג מכר קווי סלולר וסמארטפונים ברשת קרביץ אך בשלב מאוחר יותר נסגר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקשורת סלולרית
אנטוניו נוצ'רינו

אנטוניו נוצ'רינו (באיטלקית: Antonio Nocerino; נולד ב-9 באפריל 1985) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. כיום הוא מאמן את מיאמי.

==קריירה==
נוצ'רינו החל לשחק ב-1997 בקבוצת הנוער של יובנטוס, אך לא הצליח להשתלב בקבוצה הבוגרת והושאל לקבוצת אבלינו.עונה לאחר מכן הוא עבר לגנואה בעסקה שכללה את דומיניק קרישיטו ופרנצ'סקו וולפה. גנואה שילמה כ-450,000 אירו על חצי מכרטיסו. בעונת 2006 חתם בפיאצ'נצה, ואחרי עונה חזר ליובנטוס.

נוצ'רינו שיחק בנבחרת איטליה עד גיל 20 באליפות העולם לצעירים בשנת 2005, ובנוסף שיחק בנבחרת הצעירה של איטליה בטורניר בשנת 2007. לאחר מכן עבר לנבחרת הבוגרת בה שיחק 9 משחקים רשמיים וכן 11 משחקים באולימפיאדה.

בעונת 2008 חתם בפלרמו בעסקה שכללה את גם את אמאורי. הוא הפך לחלק חשוב בקישור של פאלרמו.

נוצ'רינו חתם ב-2011 במילאן וכעבור פחות מחצי עונה נהפך לשחקן הכרחי למועדון. נוצ'רינו הגיע בסכום נמוך של חצי מיליון יורו, מאחר שזוהי הייתה השנה האחרונה לחוזהו, והישארותו בפאלרמו הייתה גורמת לעזיבה בחינם בסוף העונה. הוא הפך להיות שחקן חשוב ואחת מהפתעות העונה של הקבוצה, כשגם הצליח להבקיע שערים, דבר אותו לא ציפו ממנו לעשות. בעונה זו נוצ'רינו היה אחד הכובשים הבולטים של מילאן באותה שנה, עם 11 שערים רשמיים (הכובש בשני בטיבו במילאן באותה עונה לאחר זלאטן איברהימוביץ'). 

לאחר שהושאל ממילאן לווסטהאם האנגלית מהפרמייר ליג, טורינו ופארמה, בפברואר 2016 חתם באורלנדו סיטי האמריקאית מה-MLS. 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.acmilan.com/en/teams/roster_player/7661 הפרופיל של נוצ'רינו] באתר הרשמי של מילאן (אנגלית)

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:נאפולי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני קרוטונה
קטגוריה:כדורגלני מסינה
קטגוריה:כדורגלני פיאצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני פלרמו
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני אורלנדו סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:ספורטאים איטלקים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1985
ז'קלין בואייה

ז'קלין בואייה (בצרפתית: Jacqueline Boyer; נולדה בשם ז'קלין פילס ב-11 באפריל 1941) היא זמרת ושחקנית צרפתייה, זוכת האירוויזיון החמישי עם השיר טום פילבי שנכתב על ידי אנדרה פופ ופייר קור.

==האירוויזיון==
בתחילת שנת 1960 בחרו בצרפת את ז'קלין בואייה בבחירה פנימית לאירוויזיון עם השיר טום פילבי. שיר זה סיים במקום הראשון עם 32 נקודות.

==לאחר האירוויזיון==
לאחר האירוויזיון התחתנה בואייה עם פרנסואה ליביאנה (1940–2011).
בשנת 1970 יצאה לסיבוב הופעות עם שארל אזנבור.

בואייה הוציאה שלושה אלבומים.

בשנת 2008 עברה לגרמניה ושם הייתה לזמרת מצליחה מאוד.

==משפחתה==
אביה, ז'אק פילס (1906–1970), היה זמר צרפתי מפורסם שייצג את מונקו באירוויזיון 1959.

אמה, לוסיין בואייה (1901–1983), הייתה אחת הזמרות הצרפתיות המצליחות ביותר בתקופה שבין שתי מלחמות העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.youtube.com/watch?v=Fz-dIms9Kus השיר טום פילבי] באתר YouTube

קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: צרפת
קטגוריה:נציגי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1960
קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1941
רוסריו קסטיאנוס

רוסריו קסטיאנוס (בספרדית: Rosario Castellanos; 25 במאי 1925 – 7 באוגוסט 1974) הייתה משוררת, סופרת, וחוקרת תרבות מקסיקנית. במהלך חייה כתבה רומנים חשובים, ספרי שירה, היא נחשבת לאחת מהסופרות החשובות במקסיקו וכתביה שעוסקים בין היתר בנושאים כמו מעמד האישה במקסיקו ומעמד היליד (האינדיאני) נחשבים פורצי דרך בתחום לימודי התרבות והפמיניזם. קסטיאנוס הייתה שגרירת מקסיקו בישראל בין השנים 1971 ועד מותה ב-1974 לזכרה הקימו יוצאי מקסיקו בישראל את הקרן לעידוד תרגום ספרות מקסיקנית ולטינו-אמריקנית על שם: רוסריו קסטיאנוס.

==ביוגרפיה==
רוסריו קסטיאנוס נולדה במקסיקו סיטי. היא גדלה בחווה של משפחתה המצויה בקומיטאן במדינת צ'יאפס.

בילדותה היא התוודעה אל מצוקת עובדי החווה של הוריה אשר היו ילידים, בנוסף חוותה אירוע טראומתי מעצב - עת מגדת עתידות בישרה לאימה שאחד משני ילדיה ימות במהרה ותגובת האם הייתה: "רק שזה לא יהיה הבן!".

בשנת 1940 בעקבות הרפורמה האגררית אשר ביצע נשיא מקסיקו לאסרו קארדנאס, התרוששה משפחתה ונאלצה לנטוש את החווה בקומיטאן ולעבור אל מקסיקו סיטי. בשנת 1941 התייתמה קסטיאנוס מהוריה והחלה לפרנס את עצמה. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטה האוטונומית הלאומית של מקסיקו בפילוסופיה וספרות ולאחר מכן היא השתלמה באסתטיקה באוניברסיטת מדריד.

==פעילותה==
בשנים 1956–1957 ניהלה קסטיאנוס את תיאטרון גיניול אשר במקסיקו ואחר כך שימשה כעורכת טקסטים במכון הלאומי לחקר הילידים במקסיקו, למרבה האירוניה את אותו מכון יסד נשיא מקסיקו לאסרו קארדנאס והמכון נבנה על האדמה בו הייתה מצויה פעם החווה של הוריה.

יחד עם עבודת המחקר בנושא תרבות הילידים, קסטיאנוס גם כתבה טור שבועי עבור העיתון היומי המקסיקני "אקסלסיור". ולאחר מכן שימשה כמנהלת כללית של מחלקת העיתונות וההסברה באוניברסיטה הלאומית של מקסיקו.

בשנים 1966–1967 הוזמנה הסופרת להרצות על הספרות הלטינו-אמריקנית באוניברסיטאות ויסקונסין, אינדיאנה וקולורדו אשר בארצות הברית. כשחזרה אל מקסיקו החלה להרצות בנושא הספרות הלטינו-אמריקנית גם באוניברסיטת מקסיקו ובשנת 1971 עברה להתגורר בישראל ולשמש כשגרירת מקסיקו בישראל. ב-7 באוגוסט 1974 נמצאה רוסריו קסטיאנוס חסרת חיים בביתה בהרצליה, הסיבה הייתה כנראה התחשמלות ממנורה משומשת שקנתה בשוק העיר העתיקה בירושלים. היו מספר השערות של מכרים אשר סברו שמדובר היה בהתאבדות אך מעולם לא נמצא ביסוס להשערות אלו.

==ספריה==
* משיח של חושך, הוצאת עם עובד / ספריה לעם, תרגם מספרדית: יוסף דיין, 1975
* באלון קאנאן, (תורגם לעברית) 1957

==דמותה ויצירותיה במדיה אמנותית אחרת==
===קולנוע===
*הסרט המקסיקני "Los Adioses" בבימוי נטליה ברלשטיין, בה דמות הסופרת מבולמת על ידי השחקנית קרינה חידי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120102180721/http://www.wmich.edu/dialogues/texts/selectedpoemsofrosariocastellanos.htm שירים נבחרים] 
* [https://web.archive.org/web/20110227090515/http://feministsforchoice.com/womens-history-month-rosario-castellanos.htm Women’s History Month: Rosario Castellanos]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים מקסיקנים
קטגוריה:שגרירים בישראל
קטגוריה:דיפלומטים
קטגוריה:משוררות מקסיקניות
קטגוריה:ילידות 1925
קטגוריה:נפטרות ב-1974
נארוהיטו, קיסר יפן

נארוּהיטוֹ, קיסר יפן (ביפנית: 徳仁; נולד ב-23 בפברואר 1960) הוא קיסר יפן ה-126, בנו הבכור של אקיהיטו ורעייתו הקיסרית מיצ'יקו. נארוהיטו החל לכהן כקיסר ב-1 במאי 2019 לאחר פרישת אביו מכס הקיסרות, תקופת מלכותו נקראת "תקופת ראיווה" (令和, "הרמוניה נפלאה"). נארוהיטו הוא הקיסר הראשון שנולד ביפן שלאחר מלחמת העולם השנייה.

== תאריו האקדמיים של הקיסר ==
נארוהיטו הוא בעל תואר ראשון (1982) ושני (1988) בהיסטוריה מאוניברסיטת גקושויין שבטוקיו. בשנים 1983 - 1985 למד בקולג' מרטון שבאוניברסיטת אוקספורד בבריטניה; על תקופת שהייתו שם כתב מספר מאמרים וזכרונות, בהם "The Thames and I: A Memoir of Two Years at Oxford".

== משפחתו ==
נארוהיטו נישא ב-1993 למסאקו, דיפלומטית במשרד החוץ היפני. החתונה נערכה במקדש שינטו בטוקיו בפני 800 מוזמנים, רבים מהם מלכים וראשי מדינות בעולם, והיא סוקרה בהרחבה בתקשורת העולמית. בני הזוג מתגוררים בארמון טוגו שבטוקיו, עם בתם אאיקו, שנולדה ב-2001. בעשור האחרון מתקיים פולמוס ציבורי בעקבות לידת הבת היחידה, סביב השאלה האם לשנות את החוק היפני המונע מנשים לרשת את הכתר. ב-2008 עלתה משפחת הנסיך לכותרות כאשר הנסיך ביקש את הבנת הציבור בהקשר למחלתה של אשתו, שאובחנה כסובלת מהפרעת הסתגלות. ההשערות בתקשורת לגבי מחלתה היו כי הגורם לכך הוא הדחק שחשה סביב הלחצים להביא בן זכר לעולם, בשל החוק היפני.

== תפקידיו ==
תפקיד יורש העצר הועבר לנארוהיטו ב-1991, כשנתיים לאחר מות סבו, הקיסר הירוהיטו. תוארו הרשמי מעליית אביו לשלטון ועד עלייתו שלו היה "נסיך הכתר של יפן".

נארוהיטו מתעניין במדיניות המים ושימורם, והוא חבר כבוד בוועידה העולמית למאה ה-21 בנושא המים, שנוסדה על ידי הבנק העולמי והאו"ם. הוא היה פטרון המשחקים האולימפיים באולימפיאדת נאגנו (1998) שהתקיימה ביפן, ומ-1998 הוא חבר הוועד האולימפי הבינלאומי. מ-1994 הוא מכהן כסגן נשיא של כבוד בצלב האדום היפני. בנוסף נשא בתפקידים ייצוגיים רבים כנסיך, ביפן ובביקורים רשמיים ברחבי העולם. ב-2009 היה הראשון בשושלת הקיסרות היפנית שביקר בווייטנאם הקומוניסטית.

ב-1 במאי 2019 התחיל לכהן כקיסר, לאחר פרישת אביו מתפקיד זה בעודו בחיים. מדובר באירוע נדיר למדי בהיסטוריה של יפן.

ב-22 באוקטובר 2019 התקיימה הכתרתו הרשמית כקיסר יפן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קיסרי יפן
קטגוריה:פוליטיקאים יפנים
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1960
אחי הדוב 2

אחי הדוב 2 (באנגלית: 2 Brother Bear) הוא סרט המשך לסרט "אחי הדוב", שיצא בשנת 2006 ישירות לוידאו ול-DVD.

==עלילת הסרט==
הסרט נפתח בפלאשבק שחווה קנאי: בילדותו שיחק עם חברה בשם ניטה על גבי קרחון. לפתע הקרחון נשבר וניטה נפלה למים, אך קנאי הציל אותה והעניק לה קמע.
 
הסרט עובר ליום חתונתה של ניטה עם גבר בשם אטקה. ממש לפני הנישואין, האדמה נבקעה והפרידה ביניהם. ניטה פנתה לשמאנית הכפר כדי שתסביר לה מדוע נבקעה האדמה, והשמאנית הסבירה שכאשר קנאי העניק לה את הקמיע הוא יצר קשר ביניהם, וכדי לבטל את הקשר ובכך ליצור אפשרות שיתחתנו עם אנשים אחרים, על ניטה לשרוף את הקמיע שנתן לה קנאי יחד איתו במקום שבו נתן לה אותו. כדי שתוכל לדבר איתו, יצרה אצלה השאמאנית יכולת לדבר עם חיות. 

ניטה וקנאי נפגשו והתחילו ללכת אל המקום שבו הביא לה את הקמיע. במהלך המסע המשותף קנאי וניטה מתיידדים, וניטה מתגברת על הפוביה שלה ממים. 

בסוף הסרט, לאחר שהם שרפו יחד את הקמע, הם מכירים באהבתם זה את זה, אך קנאי לא רוצה להפוך בחזרה לאדם ולעזוב את קודה. לכן ניטה הופכת לדובה והם מתחתנים.

==ראו גם==
*אחי הדוב

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטים על דובים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי אנימציה של סטודיו דיסני-טונס
אחוות אורסולה הקדושה

אנג'לה מריג'י (מייסדת האחווה) מלמדת תלמידה, ציור מאת Pietro Calzavacca
אחוות אורסולה הקדושה (Religiosas Ursulinas de la Unión Romana) היא אחווה קתולית שהוקמה בידי אנג'לה מרג'י בברשה שבאיטליה בנובמבר 1535. האחווה נקראת על שם "אורסולה הקדושה".

רוב פעילות האחווה היו נשים מבוגרות עשירות שמטרתן הייתה להשכיל נשים ובייחוד נערות עניות, בתקופה בה נשים לא קיבלו חינוך סדיר ואלו שזכו לחינוך היו רק בנות האליטה החברתית. התנועה החלה בצפון איטליה, התפשטה לדרום צרפת ומשם אל אזורים נוספים באירופה. 

בתחילת פעולתה של האחווה היא לא נתקלה בהתנגדות מצד הכנסייה, אולם בשלהי המאה ה-16 החלה הכנסייה ללחוץ על נשות האחווה להתנזר, הן בשל שתפקיד ההוראה היה נתון בידי אנשי דת והן בשל הפחד וחוסר הנאותות בכך שנשים אלו היו ללא חסות גברית. ב-1612 החלו נשות האחווה בתהליך ההתנזרות, דבר שהקל עליהן להרחיב את פעילותן לאזורים נוספים. 
 
נשות האחווה נטלו על עצמן סיכונים רבים. לדוגמה, ב-1620 הן הקימו בקנדה בית ספר לאינדיאניות, על אף שהאזור נחשב לנידח ולבעל תרבות שונה. 

מריה גיאר דה ל'אינקרנסיון (Marie Guyart de l’Incarnation) ייסדה את הארגון בצרפת החדשה. היא עברה לקוויבק סיטי שבקנדה והשאירה אחריה אוטוביוגרפיה רוחנית ומאות מכתבים על חייה בקרב האינדיאנים אותם חנכה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מסדרים רומיים-קתוליים
קטגוריה:היסטוריה של החינוך
ריינג'ר 2

ריינג'ר 2 (באנגלית: Ranger 2) הייתה משימת ניסוי לגשושית הריינג'ר של נאס"א כחלק מתוכנית ריינג'ר שמטרתה הייתה שליחת גשושיות אל הירח על מנת לקבל תמונות קרובות מפניו. ריינג'ר 2 שוגרה על מנת לבחון את מערכותיה ולבצע מספר תצפיות מדעיות על קרינה קוסמית, שדות מגנטיים, קרינה, חלקיקי אבק וחיפוש אחר "זנב" של גז מימן הנגרר אחרי כדור הארץ.

==מבנה החללית==
ריינג'ר 2 הייתה שייכת לבלוק 1 של גשושיות הריינג'ר והייתה זהה כמעט לחלוטין לריינג'ר 1. היא הייתה בעלת בסיס משושה ברוחב 1.5 מטרים עליו הורכבו מוטות אלומיניום בצורה חרוטית לגובה 4 מטרים. שני לוחות סולאריים באורך 5.2 מטרים הורכבו על הבסיס ונפרשו לאחר השיגור. אנטנה מתכוונת הורכבה בתחתית הבסיס. הכלים המדעיים ושאר הרכיבים הורכבו על הבסיס ומוטות האלומיניום. הכלים כללו: טלסקופ ליימן־אלפא, מגנטומטר אדי־רובידיום, מנתח אלקטרוסטטי, גלאי חלקיקי אנרגיה לטווח בינוני, שני טלסקופים, תא מיינן לקרינה קוסמית, גלאי אבק קוסמי וסופרי סיניטילציית קרני־X קוסמיות.

מערכת התקשורת כללה אנטנה לטווח רחוק, אנטנה לטווח בינוי ושני משדרים. האנרגיה החשמלית סופקה על ידי שני לוחות סולאריים, סוללה במשקל 53.5 ק"ג ומספר סוללות קטנות על חלק מהכלים. השליטה בגשושית הושגה באמצעות בקר זמן, חיישני ארץ ושמש, גירוסקופים ומנועים קטנים. הטמפרטורה נשמרה בצורה פאסיבית באמצעות לוחות זהב, צבע לבן ומשטחי אלומיניום מלוטשים.

==משימה==
ריינג'ר 2 שוגרה למסלול חנייה ארצי במסלול לווייני נמוך ב-18 בנובמבר 1961, אך עקב כשל טכני שלב האג'ינה של המשגר לא הופעל ולכן הגשושית לא הוכנסה למסלולה המתוכנן ונשארה במסלול הנמוך. מסלולה דעך והיא שבה לאטמוספירה ב־20 בנובמבר 1961.

==קישורים חיצוניים==

* [http://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/masterCatalog.do?sc=1961-032A ריינג'ר 2] במסד הנתונים NSSDC 
* [http://ntrs.nasa.gov/archive/nasa/casi.ntrs.nasa.gov/19780007206_1978007206.pdf היסטוריה של תוכנית ריינג'ר 1977] 

קטגוריה:תוכנית ריינג'ר
ממו די פיליפוצ'ו

ממו די פיליפוצ'ו: המדונה והילד, כנסיית Santi Jacopo e Filippo בעיירה קרטלדו שבטוסקנה
ממו די פיליפוצ'ו (באיטלקית: Memmo di Filippuccio; סביבות 1250, סיינה – 1325, סן ג'ימיניאנו), היה צייר איטלקי מסיינה, שבחבל טוסקנה.

המידע המתועד על קורות חייו מועט, זאת בדומה לרבים מהאמנים בני אותה תקופה. על כן הביוגרפיה שלו היא משוערת ברובה, משוחזרת על ידי החוקרים על פי מעט המידע ובמידה רבה על סמך זיהוי יצירותיו שנעשה בעיקר על פי סגנון הציור. לכן יש גם הבדלים בין המקורות השונים.

נולד בסיינה לאב שהיה צורף זהב. בנו ליפו ממי היה צייר אף הוא. ביתו ג'ובנה הייתה נשואה לצייר סימונה מרטיני.

היה פעיל בסן ג'ימיניאנו לפחות מ-1303, ייתכן שבתחילת דרכו יחד עם דוצ'ו. בנו ליפו ממי קיבל את הכשרתו הראשונית בסדנה שלו בסן ג'ימיניאנו. מ-1317 יצרו יחד סדרה של פרסקאות מאסטה לבית העירייה של סן ג'ימיניאנו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wga.hu/frames-e.html?/html/m/memmo/index.html גלריה וירטואלית של עבודותיו של ממו די פיליפוצ'ו]
* [http://www.wga.hu/bio_m/m/memmo/biograph.html קורות חייו באתר Web Gallery of Art] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-13
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-14
על גופתה המתה

על גופתה המתה (באנגלית: Over Her Dead Body) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית שיצא לאקרנים בשנת 2008, בכיכובם של אווה לונגוריה, פול ראד, לייק בל וג'ייסון ביגס.

==עלילה==
קייט (אווה לונגוריה) נהרגת בתאונה ביום בו הייתה אמורה להתחתן עם בחיר ליבה הנרי.

הנרי השבור מנסה להתאושש מהטרגדיה שפקדה אותו ומנסה למצוא נחמה בעזרתה של אשלי שמנסה לעזור לו להתאושש וגורמת להנרי להתאהב בה אלא שרוחה של קייט לא מקבלת בעין יפה את העובדה שהנרי התאושש מהר מהטרגדיה והיא מציקה לאשלי שהיא היחידה שיכולה לשמוע את רוחה של קייט, קייט מחליטה לעשות את המוות לאשלי עד שזאת תוותר על אהבתה החדשה.

==שחקנים==
*אווה לונגוריה - קייט
*פול ראד - הנרי
*לייק בל - אשלי
*ג'ייסון ביגס - דן
*לינדזי סלואן - קלואי
*מישה קולינס - בריאן
*קלי רוחה - "המלאכית"
*ויליאם מורגן שפרד - האב מארקס
*סטיבן רוט - פסל קרח

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
צ'יבה

צ'יבה (ביפנית: 千葉市, באנגלית: Chiba) היא עיר הבירה של מחוז צ'יבה באי הונשו שביפן. העיר ממוקמת כ-40 ק"מ מזרחית לטוקיו, לחופי מפרץ טוקיו.

== היסטוריה ==
צ'יבה נוסדה ב-1 בינואר 1921, וב-1 באפריל 1992 ניתן לה מעמד רשמי של עיר (מעמד המוקנה ביפן לערים בעלות אוכלוסייה מעל חצי מיליון תושבים).

== דמוגרפיה ==
ב-1 ביולי 2021 היו בעיר 977,693 תושבים, המתגוררים בצפיפות של 3,598 נפשות לקמ"ר. במרץ 2007 היו בעיר 19,135 תושבים זרים, כ-2% מכלל האוכלוסייה. צ'יבה מדורגת במקום ה-13 מבין הערים המאוכלסות ביותר ביפן.

== תחבורה ==
נמלי התעופה המשרתים את העיר הם: נמל התעופה טוקיו נריטה ונמל התעופה האנדה.

המונורייל העירוני של צ'יבה שאורכו 15.2 ק"מ עובר במרכז העיר. בתחנת הרכבת בעיר עוברים הקווים: קו סובו-מיין, קו סובו-צ'ו, קו סובו (ראפיד), קו נריטה, קו סוטובו, וקו יוצ'יבו.

== רובעי צ'יבה ==
{| class="wikitable" 
|-
! colspan=2|רובעי צ'יבה
|-
|צ'יבה מחולקת ל-6 רבעים ("קוּ"):
* צ'ו-קו (Chūō-ku)
* האנמיגווה-קו (Hanamigawa-ku)
* אינאגה-קו (Inage-ku)
* מידורי-קו (Midori-ku)
* מיהאמה-קו (Mihama-ku)
* ווקאדה-קו (Wakaba-ku)
|rowspan=|<div style="position:relative; float:right;">
Map of the wards in Chiba.

</div>
|}

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:יפן: ערי חוף
קטגוריה:יפן: ערי נמל
קטגוריה:קאנטו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1921
מנאז' א-טרואה

"אלו החיים", גלויה צבועה משנת [[1910]]
מנאז' א-טרואה (מצרפתית: Ménage à trois, מילולית "משק בית לשלושה") הוא מונח המתאר מערכת יחסים בה שותפים שלושה אנשים. במקור מתייחס המונח לשלושה אנשים המתגוררים יחדיו, כאשר לפחות אחד מהם מקיים יחסי מין עם כל אחד משני האחרים. כיום המונח נמצא בשימוש רחב יותר ומתייחס לכל פעילות שבמצב השכיח כוללת שני אנשים אך בפועל מעורבים בה שלושה, גם אם לא מדובר ביחסים הכוללים מין. בנוסף, משמש המונח לתיאור ספציפי של יחסי מין בשלישייה.

== ראו גם ==

* פוליגיניה
* פוליאמוריה
* פוליגמיה
* שלישייה (מיניות)

קטגוריה:משפחה
קטגוריה:פוליגמיה
קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
נגה יודקוביק-עציוני

נגה יודקוביק-עציוני (נולדה ב-1962) היא אמנית ופסלת ישראלית.

==ביוגרפיה==
נולדה בקיבוץ כפר גלעדי. כיום חיה ויוצרת בתל אביב.

בשנים 1985–1986 למדה בבית הספר לאמנות קלישר בתל אביב. שנה לאחר מכן החלה ללמוד לתואר ראשון באמנות ב"בצלאל"בירושלים, אותו סיימה ב-1991. עד 1993 לימדה אמנות באגף הנוער במוזיאון ישראל, ואז עברה לאמסטרדם, שם סיימה ב-1995 תואר שני באמנות ב-Rietveld Academi. לאחר מכן חזרה לישראל ולימדה אמנות בבית הספר הגבוה לציור "קלישר" עד 1999. משנת 2000 ועד היום מלמדת בסטודיו בדרום תל אביב (קריית המלאכה).

==מלגות==
*טקסט="שמלה" - פסל1989 - מלגה מ"קרן שרת", קרן תרבות אמריקה-ישראל.
*2003 - מלגה מ"קרן רבינוביץ", תל אביב.
*2015 - פרס "האמנות הציונית", משרד החינוך והתרבות, על עבודת "אותות".
*2021 - פרס ״שר התרבות בתחום האמנות הפלסטית״, משרד התרבות הספורט.

==תערוכות יחיד==
"פצצה" - פסל
האמנית נגה יודקוביק–עציוני עם אחת מעבודותיה
*1994 - תערוכת פיסול, Rietveld Academi, אמסטרדם.
*2004 - בכל אי ושרטון הם משנים לפתע כיוון, "בית האמנים", תל אביב. אוצרת: אירית לוין (קטלוג).
*2008 - סלון אמנות, סטודיו פתוח, קריית המלאכה תל אביב.
*2010 - סטודיו פתוח (אוהבים אומנות), קריית המלאכה תל–אביב.
*2016 - "חצי עיגול שלם", הגלריה לאמנות במרכז ההנצחה טבעון, קריית טבעון, אוצרת, מיכל שכנאי.
*2017 - "אינסופאינמוצא", גלריה "גבעת חיים", אוצרות, חנוש מורג ורותי חינסקי אמיתי.
*2018 - "קיר אמן", גלריה "מקום לאמנות", קריית המלאכה תל אביב, אוצרת, דליה דנון.
קישור=קובץ:%22זרים%22_-_פרט,_פסל.jpg"קו רץ" - פסל
==תערוכות קבוצתיות נבחרות==
"קשר עין" - פסל

==פרויקטים==
ימין
*2007 - גן פסלים "שמוליקיפוד", חולון.
*2010 - דואר ישראל הוציא בול של גן פסלים חולון "שמוליקיפוד"
*2014 - פסל חוצות "סנפירים" (בהקמה), חיפה.
*2016 - "repeat & repeat" תערוכה בגלריה "בנימין", תל אביב.
*2017 - פרויקט סטודיו פתוח, "room improvisation", "Cite' International Des Arts", פריז.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nogaetzioni.com/ אתר האמנית - נגה יודקוביק-עציוני]
* 
* [https://web.archive.org/web/20130620121238/http://www.xn----zhcmfrda7a8a5d.com/%D7%91%D7%99%D7%A7%D7%95%D7%A8%D7%AA-%D7%AA%D7%A2%D7%A8%D7%95%D7%9B%D7%94-%D7%90%D7%95%D7%AA%D7%95%D7%AA-%D7%A0%D7%92%D7%94-%D7%99%D7%95%D7%93%D7%A7%D7%95%D7%91%D7%99%D7%A7-%D7%A2%D7%A6%D7%99/ תערוכת אותות נגה יודקביק עציוני]

קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בוגרות בית הספר לאמנות הציור בתל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנות הציור בתל אביב
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:כפר גלעדי: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
עץ על מים

עץ על מים הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמר הישראלי, עמיר בניון, שיצא בשנת 2012.

מהאלבום יצאו חמישה סינגלים; הסינגל הראשון היה אחרי שנקרע הים, הוא יצא לאור ביוני 2011 ומילותיו חוברו על ידי רעייתו של בניון, מרים. הסינגל השני הוא השיר עד מתי אשר יצא לתחנות הרדיו באוקטובר 2011, והפך במהרה ללהיט גדול. הסינגל השלישי הוא שיר אהבה שנקרא אם אשכחך אהובתי, אשר הפך גם הוא ללהיט עם צאתו, בדצמבר 2011. סינגל רביעי נקרא כמו תינוק אשר יצא בינואר 2012 וכבש את ראשות מצעד הפזמונים של רשת ג', 'מקום בצמרת'. הסינגל החמישי נקרא טבעות. סינגל נוסף שיצא הוא שיר הנושא של האלבום עץ על המים שיצא לרדיו במאי. באוגוסט 2012 הוציא לאור סינגל שביעי מתוכו מלך בשדה (תודה). 

חמישה מהשירים באלבום נכתבו בידי אשתו של בניון, מרים. כמו כן הוא כולל גרסת כיסוי לשירה של נעמי שמר, כמו חצב.
האלבום זכה לביקורות אוהדות מאוד.

בעקבות האלבום יצא בניון לסיבוב הופעות הנושא את שם האלבום.

==רשימת השמעה==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלבומי עמיר בניון
קטגוריה:אלבומים בעברית
יוטורנט

יוטורנט (באנגלית: μTorrent) היא תוכנת קליינט של ביטורנט. האות היוונית μ המשמשת לסימון "מיקרו" ומופיעה בשם התכנה, מתייחסת לשימוש הדל יחסית במשאבי המחשב שהיה לה בתחילת דרכה, כאשר תוכננה כך שתצרוך מינימום משאבי מחשב תוך שהיא מספקת פונקציונליות הדומה לתוכנות קליינט פופולריות אחרות המשתמשות במשאבים רבים יותר כגון Vuze או BitComet. מאז רכישת התוכנה על ידי BitTorrent, Inc ב-7 בדצמבר 2006, התוכנה גדלה מאוד והפכה כבדה מאוד על משאבי המערכת. בעשור הראשון של שנות ה-2000 עד לאמצע העשור השני, היה זה הקליינט הנפוץ ביותר של ביטורנט מחוץ לסין, שם "Xunlei" הוא קליינט הביטורנט הנפוץ ביותר. מאז, ירדה הפופולריות של התוכנה באופן דרמטי עקב המודל הזדוני שלה.

התוכנה תומכת במערכות ההפעלה Windows, Linux, OS X ו- Android.

התוכנה נמצאת בפיתוח מאז שהושקה הגרסה הראשונה שלה בשנת 2005. על אף שהתוכנה פותחה במקור על ידי המתכנת השוודי לודוויג סטרייגוס (Ludvig Strigeus), מ-7 בדצמבר 2006, קוד התוכנה הוא בבעלות ומתוחזק על ידי חברת BitTorrent, Inc.

==היסטוריה==
המתכנת השוודי לודוויג סטרייגוס החליט ליצור לקוח ביטורנט אשר יהיה קטן ויעיל בהרבה מתוכנות הלקוח של ביטורנט אשר היו קיימים באותה העת והשתמשו במשאבי מערכת רבים. במהלך הרבעון האחרון של 2004 החל סטרייגוס לעבוד על יצירת התוכנה (הגרסה הראשונה של התוכנה נוצרה ב-17 באוקטובר 2004), בעיקר בשעות הפנאי שלו לפני ואחרי שעות העבודה. בהמשך חדל מלפתח את התוכנה במשך שנה שלמה. סטרייגוס חידש את העבודה על יצירת התוכנה ב-15 בספטמבר 2005, ושלושה ימים לאחר מכן, השיק את גרסה הבטא הראשונה של התוכנה (1.1 beta) אשר הייתה זמינה תחת רישיון חופשי.

ב-7 בדצמבר 2006, יוטורנט נרכשה על ידי חברת BitTorrent, Inc.

ב-18 בספטמבר 2007, שוחררה התוכנה BitTorrent 6.0 אשר מהווה גרסה מחודשת למותג של יוטורנט. על אף שבגרסאות קודמות, יוטורנט הייתה תוכנה חופשית וקוד פתוח, החל מגרסה זו, התוכנה הפכה לתוכנה חינמית וקניינית.

ב-15 ביולי 2011 הודיעה חברת BitTorrent, Inc כי תחל להציע גרסה בתשלום של תוכנת יוטורנט הנקרא "μTorrent Plus" אשר תכלול פיצ'רים נוספים כגון המרת קבצים, אנטי וירוס מובנה ונגן מדיה. ב-6 באוקטובר 2011, גרסת הטרום אלפא של μTorrent Plus הושקה. נכון לפברואר 2012 ניתן לרכוש ולהוריד את גרסה 3.1 של תוכנת μTorrentPlus.

== פעילות זדונית של התוכנה ==
בשנת 2010, משתמשים שהתקינו את התוכנה או שדרגו אותה לגרסה 2.2, החלו לדווח כי סרגל הכלים של קונדואיט, הנחשב לחוטף דפדפנים וכן לנוזקה בכלל, הותקן במחשבם ללא ידיעתם. באוגוסט 2012, החלה התוכנה להציג פרסומות בגרסה החינמית של יוטורנט. במרץ 2015, החלה התוכנה להתקין באופן אוטומטי כורה ביטקוין בשם Epic Scale וליצור בכך עומס על משאבי המערכת ובכללם מעבד המחשב והכרטיס הגרפי. בנוסף, משתמשים טוענים שהתוכנה כבדה מאוד, הן על משאבי המערכת והן בדיסק הקשיח, ביחס למה שהיא הייתה בתחילת דרכה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2005
קטגוריה:לקוח ביטורנט
קטגוריה:תוכנות הכתובות ב-C++
ז'אן-קלוד פסקל

ז'אן-קלוד פסקל (בצרפתית: Jean-Claude Pascal; 24 באוקטובר 1927 – 5 במאי 1992) היה זמר צרפתי שזכה באירוויזיון השישי (1961), בו ייצג את לוקסמבורג עם השיר "אנחנו האוהבים", שנכתב על ידי ז'אק דטן ומוריס וידלן. פסקל ייצג את לוקסמבורג גם בתחרות האירוויזיון ב-1981 עם השיר "אולי זה לא אמריקה", שנכתב על ידי ז'אן-קלוד פסקל, סופי מקאנו וז'אן קלוד פטיט.

==ביוגרפיה==
ז'אן-קלוד פסקל נולד ב-24 באוקטובר 1927 בפריז. בגיל 17 התנדב לצבא צרפת החופשית ונטל חלק בקרבות במזרח צרפת ובגרמניה. על גבורתו בקרבות עוטר בצלב המלחמה. לאחר סיום שירותו הצבאי הוא למד בסורבון. הוא החל לככב בקולנוע בשנות ה-50 המוקדמות. באמצע שנות ה-50 החל לשיר. בשנות ה-70 המוקדמות היה גם לסופר והיסטוריון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=g5ZDbEBt3iY השיר הזוכה ב-1961 "אנחנו האהובים" - מקום 1 31 נקודות] באתר YouTube
* [http://www.youtube.com/watch?v=L9rkbYF2j-8 שירו השני מ-1981 "אולי זה לא אמריקה" - מקום 11 41 נקודות] באתר YouTube
* 

קטגוריה:זוכי האירוויזיון: לוקסמבורג
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1961
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1981
קטגוריה:זמרים לוקסמבורגים
קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:נציגי לוקסמבורג באירוויזיון
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:צרפת החופשית: אנשי צבא
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1992
איזבל אוברה

איזבל אוברה (בצרפתית: Isabelle Aubret; נולדה ב-27 ביולי 1938 בליל) היא זמרת צרפתייה. היא זכתה באירוויזיון 1962 עם השיר "אהבה ראשונה", שנכתב על ידי קלוד אנרי ויק ורונאלד ואלאדי.

אוברה הופיעה גם באירוויזיון 1968 עם השיר "המעיין" שנכתב על ידי דניאל פור, הנרי דיז'אן וגי בונה (נציג צרפת באירוויזיון 1983 ובאירוויזיון 1970).

==ביוגרפיה==
איזבל אוברה נולדה בליל ב-27 ביולי 1938.

ב-1952 הייתה אלופת צרפת בהתעמלות קרקע.

כנערה היא השתתפה בתחרויות שירה והפכה ל"זמרת התזמורת" של העיר לה הבר.

ב-1960 הופיעה באולימפיה (פריז).

לאחר הזכייה פגשה שני זמרים, שלפי דבריה עזרו לה מאוד בקריירה שלה, ז'אק ברל
וז'אן פרה (1930–2010).

היא ניסתה מספר פעמים נוספות לייצג את צרפת באירוויזיון ובין היתר ב-1983 עם השיר הפטריוטי "France, France" איתו הייתה במקום השלישי.

ב-1992 קיבלה את אות לגיון הכבוד מידי פרנסואה מיטראן.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=Zk-ZiIwamHY השיר ״אהבה ראשונה״ - מקום 1 עם 26 נקודות] באתר YouTube
* [https://www.youtube.com/watch?v=7Rzyet8TU7E השיר ״המעיין״ - מקום 3 עם 20 נקודות] באתר YouTube

קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: צרפת
קטגוריה:נציגי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1962
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1968
קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1938
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1938
גרטה ויורגן אינגמן

גרטה ויורגן אינגמן (בדנית: Grethe og Jørgen Ingmann) היה צמד מוזיקלי שהתקיים בין השנים 1955–1975.

הצמד ידוע בעיקר בזכות זכייתו באירוויזיון השמיני, עם השיר "בלדת מחול" שנכתב על ידי אוטו פרנשר וסזאר ולמאר סורנסן.

==יורגן אינגמן==
נולד בשם יורגן פדרסון ב-26 באפריל 1925.
הוא בנו של עובד רכבת ויש לו שני אחים.
בגיל 15 החל אינגמן לנגן בגיטרה.
הוא עבד כשולייה בעסקי דפוס.
שם הבמה הראשון שלו היה יורגן אינגמן והגיטרה שלו.
בשנים 1945–1958 הוא היה חבר בתזמורת של כנר הג'אז דנית.
בשנים 1956–1975 ו-1983–1990 היה נשוי לגרטה אינגמן. נפטר ב-21 במרץ 2015.

==גרטה אינגמן==
נולדה בשם גרטה קלמנסן ב-17 ביוני 1938.
בשנת 1945 החלה לעבוד ברדיו.
אינגמן השתתפה בקדם האירוויזיון הדני בשנת 1979.
ב-8 באפריל 1990 נפטרה גרטה אינגמן ממחלת הסרטן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=PrmbToMHRng בלדת מחול] באתר YouTube

קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:צמדים מוזיקליים
קטגוריה:זמרים דנים
קטגוריה:נציגי דנמרק באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1963
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: דנמרק
שלמה בן ארצי

שלמה בן ארצי (Shlomo Benartzi) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מחקריו עוסקים בתחום הכלכלה ההתנהגותית.

== אודות ==

סיים תואר ראשון בכלכלה בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1989. בשנת 1994 סיים דוקטורט מבית הספר לניהול עסקים באוניברסיטת קורנל בניו יורק. בין השנים 1994 ל-1996 שימש כמרצה באוניברסיטת דרום קליפורניה, בין השנים 1996 ל-2002 שימש כמרצה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, בשנת 2002 קיבל דרגה של פרופסור חבר ובשנת 2007 קיבל דרגה של פרופסור מן המניין.

בן ארצי הוא מהמייסדים של פורום הכלכלה ההתנהגותית (Behavioral Finance Forum), קבוצה של חוקרים ואקדמאים מובילים בתחום מרחבי העולם. 

בן ארצי שימש כחבר בוועד המנהלים של חברות וארגונים שונים, בהם: Alaska State Pension, Fuller and Thaler Asset Management, Guggenheim Partners, Morningstar and the U.S. Department of Labor.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.anderson.ucla.edu/faculty-and-research/behavioral-decision-making/faculty/benartzi דף אישי] באתר האוניברסיטה 
* 
* 
* 
* [https://www.anderson.ucla.edu/documents/areas/fac/accounting/naive_diversification.pdf ריצ'רד ת'יילר, שלמה בן ארצי חסכונות לפנסיה]

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:חוקרי כלכלה התנהגותית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
נהידה רות לצרוס

נהידה רות לצרוס יחד עם בעלה [[מוריץ לצרוס]]
נהידה רות לצרוס (בגרמנית: Nahida Ruth Lazarus; 3 בפברואר 1849, ברלין, גרמניה – 17 בינואר 1928, מראנו, איטליה) הייתה סופרת, מחזאית, עיתונאית, מבקרת ספרות ומסאית גרמנייה שהתגיירה ונישאה לפסיכולוג מוריץ לצרוס.

==ביוגרפיה==
לצרוס נולדה בברלין כנוצרייה בשם אנה מריה קונקורדיה (Anna Maria Concordia) לאמה, הסופרת ופעילת זכויות הנשים נהידה שטורם הפל (Nahida storm Höfel), ואביה, קצין פרוסי שעזב את אמה בטרם לצרוס נולדה. בילדותה הרבתה לנסוע עם אמה ובשנת 1854 הן עברו להתגורר בדרום צרפת, משם ב-1864 לפלרמו ולאחר מכן חזרו לברלין. השפעתה של אמה הייתה קריטית בכל הנוגע לתחום עיסוקה ולדעותיה.

בברלין ביססה לצרוס את מעמדה כסופרת, מחזאית ומבקרת תיאטרון. תחת שם העט "רות נהידה שטורם הפל" (Ruth Nahida Sturmhöfel) היא פרסמה בגיל 22 את הקומדיה הראשונה שלה "Die Rechnung ohne Wirt".

בשנת 1873 נישאה לצרוס למבקר התיאטרון ד"ר מקס רמי (Max Remy) ובכתביה נהגה לחתום כ"נהידה רמי". לאחר מותו ממחלה חשוכת מרפא, היא התגיירה, זאת לאחר שהחלה ללמוד על היהדות אצל הפרופסור מוריץ לצרוס, לו נישאה בשנת 1895.

לצרוס פרסמה מספר רב של מאמרים וספרים וערכה את ספריו של בעלה. היא התפרסמה בעיקר בזכות כתביה בנושא היהדות, כתבים כגון "Das Gebet in Bibel und Talmud" ("התפילה במקרא ובתלמוד", 1892), "Kulturstudien ueber das Judentum" (לימודי תרבות על היהדות, 1893), "Humanitaet im Judentum" (הומניות ביהדות, 1894), והאוטוביוגרפיה "Ich suchte Dich" (בקשתיך, 1898) שכולם נוצרו ברוח היהדות הליברלית, ונכתבו בסגנון סנטימנטלי פופולרי.

ספרה "Das juedische Weib" ("האישה היהודייה", 1891) שנכתב בזמן שעוד הייתה נוצרייה, עם הקדמה מבעלה לעתיד, זכה להצלחה רבה והתפרסם במהדורה רביעית (1922) ותורגם לעברית ואנגלית. הוא שילב בין שני נושאים שלצרוס הרבתה לעסוק בהם: פמיניזם ויהדות.

== פרסומיה ==
===ספריה===
<div class="mw-content-ltr">
* Die Rechnung ohne den Wirt. Lustspiel 1870
* Wo die Orangen blühen, Roman 1872
* Constanze, Schauspiel 1879
* Die Grafen Eckardstein, Drama 1880
* Schicksalswege, Volksschauspiel 1880
* Domenico, Schauspiel 1884
* Nationale Gegensätze Drama 1884
* Sizilianische Novellen 1886 (Neue Ausgabe 1886 mit dem Titel Heißes Blut)
* Liebeszauber, Drama 1887
* Geheime Gewalten, Roman in zwei Bänden, 1890
* Das jüdische Weib 1891
* Culturstudien über das Judenthum 1893 (2. Aufl. 1898 unter dem Titel Das jüdische Haus)
* Ich suchte dich! Biographische Erzählung 1898
* Meine Bildersammlung 1911
</div>

====עריכה====
<div class="mw-content-ltr">
* Moritz Lazarus' Lebenserinnerungen 1906
* Die Erneuerung des Judentums. Ein Aufruf von Moritz Lazarus 1909
* Ein deutscher Professor in der Schweiz. Moritz Lazarus. 1910
* Aus meiner Jugend. Autobiographie von Moritz Lazarus 1913
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות יהודיות גרמניות
קטגוריה:מחזאים יהודים גרמנים
קטגוריה:עיתונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרות
קטגוריה:עיתונאיות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1849
קטגוריה:נפטרות ב-1928
איתמר סימונסון

איתמר סימונסון (נולד ב-25 בדצמבר 1951) הוא פרופסור ישראלי לכלכלה ושיווק. מלמד בבית הספר למוסמכים במינהל עסקים באוניברסיטת סטנפורד.

סימונסון הוא בנו של אדם סימונזון, ובוגר לימודי תואר ראשון במדעי המדינה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים משנת 1976. בשנת 1978 השלים לימודי מוסמך במנהל עסקים מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1987 השלים דוקטורט בשיווק מאוניברסיטת דיוק.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100704204009/https://gsbapps.stanford.edu/facultyprofiles/biomain.asp?id=72739009 דף אישי] באתר אוניברסיטת סטנפורד

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת דיוק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:סגל בית הספר לעסקים של אוניברסיטת סטנפורד
בשרל

בַשַרֶל (צרפתית: Bescherelle) הוא ספר דקדוק פופולרי המכיל הטיות פעלים בצרפתית בזמנים השונים בשפה. הספר הובא לדפוס לראשונה על ידי הלקסיקוגרף והבלשן לואי-ניקולה בשרל במאה ה-19. למרות שהשם "בשרל" הוא שם מסחרי רשום של ההוצאה לאור Hatier, משמש הכינוי "בשרל" כשם גנרי לכל ספרי הטיות של פעלים בצרפתית.

הספר משמש באופן תדיר תלמידים הלומדים צרפתית וכן דוברי צרפתית מלידה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:צרפתית
יהודה סימון

יהודה סימון - 2012
יהודֶה סימון (בספרדית: Yehude Simon Munaro; נולד ב-18 ביולי 1947 בלימה שבפרו) הוא יהודי פרואני, שהיה ראש ממשלת פרו במשך תשעה חודשים, בתקופת נשיאותו של אלן גרסיה איש השמאל-מרכז, מ-14 באוקטובר 2008 עד 12 ביולי 2009. ראש הממשלה היהודי השני בפרו, אחרי אפרים גולדנברג, שכיהן בתפקיד זה במשך כשנה וחצי (1994–1995) (ראש הממשלה היהודי השלישי של פרו היה סלומון לרנר גיטיס, שכיהן מספר חודשים ב-2011).

== קורות חיים ==
סימון נולד ב-1947 בלימה לזוג מהגרים יהודי-איטלקי. למד וטרינריה באוניברסיטה בצפון פרו ואחר כך היה למרצה באותה אוניברסיטה. נשוי לציירת, ננסי לבית ואלקרסל ואב לארבעה.

==פוליטיקה==
===שמאל קיצוני===
סימון נכנס לפוליטיקה ב-1983, ונחשב אותה עת לאיש שמאל קיצוני. הוא אמנם לא תמך, לפחות לא בגלוי, בתנועות הגרילה הפרואניות השונות, כגון "הנתיב הזוהר", או "התנועה המהפכנית טופאק אמארו", אבל כן תמך במשא ומתן עימן והטענות כנגדו היו שהוא אכן תומך טרור. הוא ניסה אותה שנה להיבחר לראשות עיריית צ'יקלאיו, מקום מגוריו, מטעם מפלגת שמאל מאוחדת של הקומוניסטים והסוציאליסטים, ונכשל. ב-1985 הוא הצליח יותר כשנבחר לקונגרס של פרו, מטעם מפלגה זו. ב-1991 הוא ייסד מפלגת שמאל חדשה, שהיו שטענו שהיא הזרוע הפוליטית של ה"טופאק אמארו", אף כי סימון ומפלגתו הכחישו זאת. ביוני 1992, כשהנשיא דאז אלברטו פוג'ימורי פיזר את הקונגרס הפרואני, היה גם סימון בין אנשי השמאל הקיצוני, שנעצרו. הוא נשפט כתומך טרור ונידון לעשרים שנות מאסר, מהן ישב בכלא במשך למעלה משמונה וחצי שנים. הוא שוחרר בתחילת 2001 על ידי הנשיא שנבחר לתקופת הביניים בפרו, אחרי פוג'ימורי, ולנטין פניאגואה.

===שמאל מתון===
תקופת שהותו הממושכת בכלא שינתה ככל הנראה את דעותיו והוא הפך לאיש שמאל מתון יותר וככזה, הוא נבחר לשתי תקופות כהונה כמושל של אחת ממדינות המחוז הפרואניות. הוא עודד את העסקים הפרטיים והתיירות במדינתו ותפקודו כמושל היה מוצלח. הוא אף נבחר לראשות התאחדות המושלים הפרואנית וב-14 באוקטובר 2008 מינה אותו הנשיא אלן גרסיה איש השמאל - מרכז, לראש ממשלתו. ראש הממשלה היהודי השני בפרו, אחרי אפרים גולדנברג, שכיהן בתפקיד זה במשך כשנה וחצי (1994–1995). ראש הממשלה היהודי השלישי של פרו היה סלומון לרנר גיטיס, שכיהן מספר חודשים ב-2011.

המינוי המפתיע של ראש ממשלה מהשמאל, על ידי נשיא יחסית שמרן כגרסיה, נבע גם מהתמתנותו - התמרכזותו הניכרת של סימון וגם מיושרו האישי. ראש הממשלה הקודם וחלק מחברי הממשלה הודחו עקב שחיתות והנשיא ביקש להוכיח שאיננו קשור אליה בשום צורה.

עם זאת, תקופת סימון כראש הממשלה ארכה כתשעה חודשים בלבד. באפריל 2009 פרצו במלוא עוזם חילוקי דעות בין הממשלה לאינדיאנים של האמזונאס, בנוגע לזכויותיהם של האחרונים על קרקעותיהם, למול חברות נפט, גז וכריה שהממשלה עודדה אותן. חילוקי הדעות הגיעו לכדי אלימות של ממש (כחמישים הרוגים) וב-10 ביולי 2009 הגיש סימון את התפטרותו מראשות הממשלה וכעבור יומיים, אכן הוחלף והתייצב לצידם של האינדיאנים וכנגד מדיניות הממשלה.

בבחירות הכלליות של 2011 נבחר סימון מחדש לקונגרס הפרואני כנציג שמאל מתון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ממשלה יהודים
קטגוריה:יהודים פרואנים
קטגוריה:ראשי ממשלת פרו
קטגוריה:ילידי 1947
פיליפ מטישק

פיליפ מטישק (באנגלי: Philip Matyszak; נולד ב-1958) הוא היסטוריון בריטי ומחבר ספרים פופולריים העוסקים בהיסטוריה, בעיקר זו של רומא העתיקה.

מטישק השלים עבודת דוקטורט בהיסטוריה עתיקה מקולג' סיינט ג'ון באוניברסיטת אוקספורד. הוא מתמחה במיוחד בתקופת האימפריה המוקדמת.

== מספריו ==
<div class="mw-content-ltr">
* Chronicle of the Roman Republic: The Rulers of Ancient Rome from Romulus to Augustus, Thames & Hudson (June, 2003)
* The Enemies of Rome: From Hannibal to Attila the Hun, Thames & Hudson (November, 2004)
* The Sons of Caesar: Imperial Rome's First Dynasty, Thames & Hudson (June, 2006)
* Ancient Rome on Five Denarii a Day 	Your guide to Sport, Sightseeing & Shopping in Rome, the City of the Caesars, Thames & Hudson (June, 2007)
* Ancient Athens on Five Drachmas a Day: Where to eat, drink and meet a philosopher your guide to the cradle of Western culture, Thames & Hudson (September, 2008)
* Lives of the Romans. (with Joanne Berry), Thames & Hudson (September, 2008)
* Mithridates the Great: Rome's Indomitable Enemy, Pen & Sword (November 2008)
* Legionary: The Roman Soldier's (Unofficial) Manual, Thames & Hudson (27 April 2009)
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים של העת העתיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1958
חגית סיון

חגית סיון (נולדה ב-1949) היא היסטוריונית ישראלית-אמריקאית, חוקרת העולם העתיק ופרופסור באוניברסיטת קנזס.

== אודות ==
סיימה תואר ראשון בהצטיינות יתרה באוניברסיטת תל אביב (1976), תואר שני מאוניברסיטת ייל (1978) ודוקטורט מאוניברסיטת קולומביה (1983). 

בין השנים 1983 ל-1993 לימדה באוניברסיטת ויטווטרסראנד שבדרום אפריקה. בשנת 1993 החלה ללמד באוניברסיטת קנזס.

מחקרה עוסק בהיסטוריה רומית, תחילת ימי הביניים ותחילת הנצרות, יהדות בעת העתיקה וחקר הנשים בעולם העתיק.

== מספריה ==
<div class="mw-content-ltr">
* The Paintings of the Dura Europos Synagogue (1978)
* Ausonius of Bordeaux: Genesis of a Gallic Aristocracy (1993)
* Dinah’s Daughters: Gender and Judaism from the Hebrew Bible to Late Antiquity (2002)
* Between Woman, Man and God: A New Interpretation of the Ten Commandments (2004)
* Palestine in Late Antiquity (2008)
</div>

 

קטגוריה:היסטוריוניות ישראליות
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריוניות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
שמואל אשכנזי (כנר)

שמואל אשכנזי (באנגלית: Schmuel Aschkenasi; נולד ב-11 בינואר 1941) הוא כנר אמריקאי-ישראלי, תלמידה הראשון של אילונה פהר.

== חייו ==
שמואל אשכנזי נולד בשנת 1941 בתל אביב, אך כבר בהיותו בן חודשיים עזבה משפחתו את העיר בעקבות הפצצת האיטלקים ועברה לחולון, שם גדל והתחנך. אביו, שעלה ארצה מגליציה בשנת 1935 היה בעל מלאכה חובב מוזיקה, וגמר אומר להקנות לילדיו את החינוך המוזיקלי שנשלל ממנו בילדותו. שמואל החל לנגן בגיל שש, תחילה אצל דודו, כנר חובב, ואחר אצל אילונה פהר כתלמידה הראשון של מי שנודעה במשך השנים כ"יוצרת ילדי פלא". הופעתו הפומבית הראשונה הייתה בגיל 12, בנשף העיתונאים בירושלים, וזמן קצר אחר כך הופיע ברסיטל ראשון במוזיאון תל אביב ובקונצרט באולם ימק"א ירושלים, עם תזמורת קול ישראל, בנגינת הקונצ'רטו לכינור של ארנסט שוסון. 

בגיל 15 יצא אשכנזי לארצות הברית ללמוד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה אצל אפרם צימבליסט, תחילה במלגה של קרן נורמן ואחר במלגה מטעם מכון קרטיס.

לאחר גמר לימודיו היה לסולן מבוקש עם תזמורות ידועות ברחבי העולם וכן הרבה לנגן מוזיקה קאמרית עם הרכבים שונים. במשך קרוב ל-40 שנה היה כנר ראשון ברביעיית ורמיר. אשכנזי מלמד במכון קרטיס ובאוניברסיטאות שיקגו וברונסוויק. אשכנזי חבר סגל בסמינר הקיץ לכינור קשת אילון ומקיים במקום כל שנה כיתת אמן<ref></ref>

שמואל אשכנזי נשוי ואב לשניים. אשתו היא כנרת בתזמורת שיקגו. בניו אינם עוסקים במוזיקה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* יוסי שיפמן, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=5&Area=3&ArticleID=10344 ריאיון עם שמואל אשכנזי], אתר "הבמה", 6 באוגוסט 2009

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:תלמידי אילונה פהר
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:בוגרי מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:סגל מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
דוד ארליך (כנר)

דוד ארליך (באנגלית: David Ehrlich; נולד ב-1949) הוא כנר ישראלי המתגורר כיום בארצות הברית.

== חייו ==
ארליך נולד בישראל ולמד אצל אילונה פהר. מגיל 13 קיבל מדי שנה את מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל. בתקופת לימודיו באוניברסיטת תל אביב ניגן ככנר ראשי וסולן בתזמורת הקאמרית תל אביב ויצא כסולן אורח לסיורי קונצרטים עם תזמורות קאמריות אחרות. 

בארצות הברית למד באוניברסיטת נורת' אילינוי אצל שמואל אשכנזי. זכייה בפרס ראשון בתחרות האמן הצעיר של הפדרציה הלאומית של מועדוני מוזיקה הביאה להופעות בקונצרטים ורסיטלים ברחבי ארצות הברית ובשידורי רדיו וטלוויזיה. בהמשך היה כנר ראשי בתזמורת פסטיבל המוזיקה של אספן, בפילארמוניקה דה קאראקס, בתזמורת הסימפונית של שיקגו ובמשך עונות אחדות ניגן הן ככנר ראשי והן כסולן של התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס. מ-1984 עד 2001 היה הכנר הראשון של רביעיית המיתרים אודובון, עמה יצא לסיורי קונצרטים ברחבי העולם, ניהל כיתות אמן והופיע ברדיו ובטלוויזיה. בשנת 2000 התגלע סכסוך שהלך והחריף בין שלושת חברי הרביעייה לבין דוד ארליך, שהביא לסילוקו החטוף מן הרביעייה ולתביעה משפטית וכספית חמורה מצדו כלפי שאר החברים, במשפט שהתנהל עד 2005. 

בשנת 1993 ייסדו ארליך ואשתו, טרזה, את אקדמיית רנסאנס למוזיקה בווירג'יניה, שם הוא מכהן כמורה לכינור, ויולה ומוזיקה קאמרית ומנצח על התזמורת הקאמרית הצעירה. ארליך הוא חבר בהרכב אוואנטי ומנהל מוזיקלי של פסטיבל המוזיקה "רד רוקס" בסדונה, אריזונה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160303193447/http://www.rmahome.com/c/faculty/35-faculty/3-david-ehrlich חברי סגל אקדמיית רנסאנס למוזיקה וירג'יניה]
* [http://www.nytimes.com/2005/12/11/arts/music/11waki.html?pagewanted=all דניאל ג'. ואקין, "מיתר שבור"] (באנגלית), 11 בדצמבר 2005

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה באמריקה
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:תלמידי אילונה פהר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
מזומן הוא המלך

מזומן הוא המלך (באנגלית: Cash is king) הוא ביטוי המשמש לצורכי ניתוח עסקים או תיקי השקעות, המדגיש את חשיבותו של תזרים המזומנים לאיתנות הפיננסית הכוללת של עסק. מבחינת משקיעים עשוי הביטוי לשמש כתיאור היתרון בהחזקת שיעור ניכר של מזומן או נכסים לזמן קצר – נזילים. יתרון שימומש בעתות של נפילות בשווקים הפיננסים או לניצול הזדמנויות להשקעה. הביטוי מבטא עד כמה חיוני להותיר בידי עסק יתרות מזומנים זמינות לצורכי תפעול לזמן קצר, רכישות והשקעות.

נכסים בלתי נזילים, כגון יתרות חוב של לקוחות, משפיעים אמנם בצורה חיובית על ההון העצמי, אך אינם מבטיחים את יכולותיה של החברה לבצע תשלומים מיידיים לספקים או אף לעובדים בגין שכר. ללא יתרות מזומנים ומבלי יכולת לממש נכסים בזמן קצר, עלולה חברה להגיע אף לכדי הליך פירוק למרות הון עצמי חיובי.

המקור לביטוי "מזומן הוא המלך" אינו ברור. נעשה בו שימוש בשנת 1988 על ידי Per G Gyllenhammar, מנכ"ל VOLVO באותה העת, לאחר התרסקות שוק המניות בעולם שנה קודם לכן. הביטוי הוזכר על ידי אלכס ספנוס, מיליארדר אמריקאי שעשה את הונו בתחום הבנייה, ולעיתים הוזכר גם במאמרים של חברת מוטלי פול, חברה אמריקאית המתמחה בייעוץ השקעות במולטימדיה.

במהלך המשבר הפיננסי העולמי שהחל ב-2008, נעשה בביטוי שימוש נרחב כדי לתאר חברות שנאלצו להנפיק מניות בעל כורחן או שנקלעו לפשיטת רגל.

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:שוק ההון
קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית