OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אולף תון

אולף תון (בגרמנית: Olaf Thon; נולד ב-1 במאי 1966 בגלזנקירכן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני. שיחק בשאלקה 04 ובבאיירן מינכן בעיקר בעמדת הקשר.

==קריירת מועדונים==
תון שיחק בילדותו בהורסט-אמשר ובהמשך בקבוצת הנוער של שאלקה 04. בגיל 17 עלה לבוגרים של שאלקה, שם השפיע באופן מיידי על הקבוצה, וסייע לה כבר בעונתו הראשונה בבוגרים להעפיל לבונדסליגה עם 14 שערים ב-38 משחקים. תון התפרסם בשלושער שכבש במשחק חצי גמר הגביע מול באיירן מינכן שהסתיים בתוצאה 6-6. השלושער לא סייע לשאלקה, שהפסידה לבאיירן מינכן במשחק הגומלין. 

בשנת 1988, לאחר חמש עונות ו-56 שערים בבוגרים של שאלקה 04, חתם תון בבאיירן מינכן, במקום לותר מתאוס שעזב לאינטר מילאנו. תון הפך לבורג מרכזי בקבוצה הבווארית, ושיחק בה במשך 6 עונות, בהן זכה בשלוש אליפויות והבקיע 30 שערים.

בשנת 1994 חזר תון לשאלקה 04, ועבר לתפקיד הגנתי יותר, דבר שהתבטא בירידה במספר השערים, 10 שערים בשמונה עונות. עם זאת, הפך לבורג חשוב בקבוצה, וזכה עמה בגביע אופ"א בשנת 1997, כשהוא מבקיע בבעיטות ההכרעה מ-11 מטרים בגמר נגד אינטר מילאנו. בעונותיו האחרונות בשאלקה סבל מפציעות רבות ומיעט לשחק, ובשנת 2002 פרש מכדורגל, והשתלב במחלקת השיווק של שאלקה.

==קריירת נבחרות==
תון החל לשחק בנבחרת גרמניה בכדורגל במוקדמות מונדיאל 1986, והיה חלק מהסגל הגרמני במונדיאל 1986, יורו 1988 ובמונדיאל 1990, בו זכתה הנבחרת הגרמנית. תון החמיץ את שלושת הטורנירים הגדולים הבאים, יורו 1992, מונדיאל 1994 ויורו 1996 מסיבות שונות כמו פציעות וסכסוך עם מאמן הנבחרת ברטי פוגטס. במונדיאל 1998 חזר תון לייצג את גרמניה, שהודחה ברבע הגמר. לתון יש 52 הופעות ושלושה שערים במדים הלאומיים.

==קריירת אימון==
תון התנסה באימון בעונת 2010/2011, כשאימן את VFB הולס.

==תארים==
עם שאלקה 04:
* הגביע הגרמני (2): 2000/2001, 2001/2002
* גביע אופ"א: 1996/1997

עם באיירן מינכן:
* אליפות הבונדסליגה (3): 1988/1989, 1989/1990, 1993/1994

עם נבחרת גרמניה המערבית:
* מונדיאל: 1990

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1966
פיז'ו 92'

"פיז'ו 92" הוא הסינגל הרביעי מתוך האלבום השני של הזמרת־יוצרת קרן פלס, מבול. השיר נכתב והולחן על ידי פלס ויצא ביולי 2008.

השיר הגיע במצעדים השבועיים למקום השלישי ברשת ג' ולמקום החמישי בגלגלצ. במצעד השנתי של גלגלצ הגיע השיר למקום ה־26.

הסינגל השני שיצא לאחר צאת האלבום.

== וידאו קליפ ==
את הקליפ לשיר ביים אודי אפרת.

הקליפ משלב בתוכו קטעי וידאו מילדותה של פלס, צילומים שלה על הבמה ועוד.

הקליפ צבר כ־480,000 צפיות ביוטיוב.

== הופעות חיות ==
פלס שרה את השיר ברוב סיבובי ההופעות שלה, כמו שני פסנתרים ואיך שהשמש תזרח.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=4314&wrkid=21075 מילות השיר] באתר "שירונט"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2008
קטגוריה:סינגלים מ-2008
קטגוריה:שירי קרן פלס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי לואי להב
קטגוריה:שירים על מכוניות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
בילי בראון

בילי בראון (באנגלית: Billy Brown; נולד ב-30 באוקטובר 1970) הוא שחקן אמריקאי. מוכר בשל תפקידו בסדרת הדרמה המשפטית "המדריך לרוצח", ובשל גילום דמויות בסדרות "דקסטר", "ילדי האנרכיה" ו"כיבוי אורות".

== חייו וקריירה ==
בראון נולד וגדל באינגלווד, קליפורניה. הוא ידוע בשל גילום דמותו של הבלש מייק אנדרסון בסדרת הדרמת פשע של רשת שואוטיים, "דקסטר" מ-2011 עד 2012. קודם לכן הוא גילם את המתאגרף ריצ'רד "עונש מוות" ריינולדס בסדרה הקצרה של רשת FX, "כיבוי אורות". ב-2012 הוא קיבל תפקיד חוזר בתור אוגוסט מרקס בעונה החמישית של "ילדי האנרכיה". הוא גם מספק את קולו השני של קליף ג'אמפר בסדרת האנימציה "רובוטריקים: פריים". ב-2013, הוא גילם את סוכן טרוי ריילי בעונה הראשונה של סדרת הדרמה "המעקב".

בשנת 2013 עד 2014 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של CBS - "בני ערובה", הגרסה האמריקאית לסדרת הישראלית באותו שם ששודרה בערוץ עשר. ב-2014, הוא לוהק לצד ויולה דייוויס לסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC, "המדריך לרוצח" שיצר פיטר נובאק.

== פילמוגרפיה ==
===קולנוע===
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה
! סרט
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| rowspan="2" | 1993
| ג'רונימו: אגדה אמריקאית
| אינדיאני
|
|-
| Dreamrider
| ילד בבוסטון
|
|-
| rowspan="2" | 1997
| הקוסמטיקאית והחיה
| כבאי אש
|
|-
| פארק היורה: העולם האבוד
| עובד בחברת InGen
|
|-
| 2001
| Second Coming
|
|
|-
| 2002
|הטורנברים הפרועים
| רינו
| דיבוב
|-
| 2004
|גברים בחלל 2: גיבור הפדרציה
| אוטיס בריק
|
|-
| 2005
|בית המתים 2
| גריפין
| סרט טלוויזיה
|-
| rowspan="2" | 2008
| קלוברפילד
| סמ"ר פרייס
|
|-
| Lakeview Terrace
| שוטר
|
|-
| rowspan="2" | 2009
| המירוץ להר המכשפות
| קרסון
|
|-
| סטארטרק
|
|
|-
| rowspan="2" |2018
|מתנקשת ושמה מרי
|טום
|
|-
|יחידת המתאבדים: כרטיס לעזאזל
|טיגריס הארד
|דיבוב
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| rowspan="2" | 2004
| CSI: ניו יורק
| ג'ורג' תומאס
| פרק: "Grand Master"
|-
| NCIS
| מפקד פטי קצין ולאט
| פרק: "Heart Break"
|-
| 2005
|פשע מן העבר
| דונלד ויליאמס
| פרק: "Strange Fruit"
|-
| 2005–2006
| E-Ring
|
| rowspan="2" | 3 פרקים
|-
| 2007–2008
| לכלוך
| טוויטי מק'דניאל
|-
| rowspan="2" | 2009
|סאות'לנד
| טליב
| 2 פרקים
|-
| קליפורניקיישן
| הדייט של מרסי
| פרק: "The Land of Rape and Honey"
|-
| 2010
| CSI: ניו יורק
| איש עסקים
| פרק: "Unfriendly Chat"
|-
| 2011
| כיבוי אורות
| ריצ'רד "עונש מוות" ריינולדס
| rowspan="2" | 11 פרקים
|-
| 2011–2012
| דקסטר
| הבלש מייק אנדרסון
|-
| 2012
| חוק וסדר: מדור מיוחד
| ג'ו מרשל
| פרק: "Official Story"
|-
| 2012–2014
| ילדי האנרכיה
| אוגוסט מרקס
| 14 פרקים
|-
| 2013
| המעקב
| הסוכן טרוי ריילי
| 3 פרקים
|-
| 2014–2013
| בני ערובה
| ארצ'ר פטיט
| 14 פרקים
|-
| 2014
| זהות נרדפת
| רוברט מק'קומבס
| פרק: "Rogue"
|-
| 2020–2014
| המדריך לרוצח
| הבלש נייט לאהי
| 90 פרקים
|-
| 2015
| סטייקים (מתוך הרפתקאות פין וג'ייק)
| מלך הערפדים
|3 פרקים; דיבוב
|}

===משחקי וידאו===
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה
! משחק
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2000
| Jet Set Radio
| rowspan="2" | די ג'יי פרופסור ק'
| rowspan="3" | קול
|-
| 2002
| Jet Set Radio Future
|-
| 2004
| !Hot Shots Golf Fore
| T-Bone
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
ממותה צמרית

ממותה צמרית (שם מדעי: Mammuthus primigenius) היא מין בסוג ממותה שחי בתקופת הפליסטוקן.

== מאפיינים ==
היא אחת מהממותות האחרונות בענף גנטי שתחילתו בממותה הדרום האפריקנית (Mammuthus subplanifrons) מתחילת תקופת הפליוקן. הממותה הצמרית התפצלה מממותת הערבה (Mammuthus trogontherii) לפני 150,000 שנה במזרח אסיה. המראה וההתנהגות של מין זה נחקרו יותר מכל חיה פרהיסטורית אחרת, זאת בשל השיירים הקפואים שנמצאו בסיביר ובאלסקה, שם רעו עדרים גדולים של הממותות וליחכו עשבים ודגניים שונים.

ממותה זו הייתה דומה בגודלה לפיל אפריקני בגובה של 2.7-3.4 מטרים ומשקל של קצת יותר מ-6 טונות בערך. כמו הפילים של היום הממותות הנקבות היו קטנות יותר, בגובה 2.6-2.9 מטר ומשקל של 4 טונות. כהתאמתה לחיים בעידן הקרח היא הייתה מכוסה בפרווה עבה על עורה ששמר על חום הגוף. הממותות הזכרים היו בעלי חטים ארוכים ששימשו ללחימה.

לאחר עידן הקרח האחרון לפני 4,000 שנה בערך נכחדו הממותות לחלוטין, כנראה בשל שילוב של שינויי אקלים וציד. בתום עידן הקרח כנראה היה קל יותר לבני האדם לצוד ממותות שעירות מפני שהיו להם אזורים קטנים יותר לרעות בהם. <ref></ref>

כיום קבוצת מדענים מאוניברסיטת הרווארד מנסים "להקים לתחייה" בעל חיים זה בעזרת פיל אסייתי וחלקי דנ"א עתיקים.

==בתרבות==
ממותה זו היא המוכרת ביותר מבין הממותות ומוצגת במגוון סרטים, סדרות ומשחקים:
*ממותה צמרית בשם מני היא הדמות הראשית בסדרת הסרטים עידן הקרח. בהמשך מוצגים גם דמויותיהם של אשתו אלי, בתו פיצס וחתנו ג'וליאן.
*בסרטי לילה מוטרף במוזיאון, הסרט אחי הדוב והסרט "Journey to the Beginning of Time" נראים פרטי ממותה זו.
*בסרט 10,000 לפנה"ס מתוארים ממותות שניצודות בידי אנשים אך גם מאולפות לסחיבה של אבנים גדולות לשם בניית פירמידות.
*בסדרה משחקי הכס נראות ממותות צמריות הנמשכות בידי ענקים במהלך המלחמה מול טירת שחור (עונה 4), אך בקרב הם בורחים והורגים את רוכביהם.
*ממותות צמריות נראות בסדרת ה-BBC, ללכת עם חיות בפרק האחרון, ובסדרות: מפלצות שפגשנו, העולם החדש הפראי ולפני ששלטנו על הארץ.
*בסדרה פארק פרהיסטורי נראית בפרק השני ממותה בשם מרתה, אותה נייג'ל מארוון מוביל לפארק.
*ממותות נראות במשחק המחשב Zoo Tycoon.
*עצמות ממותה צמרית נראית בזיכיון פארק היורה: בסדרה עולם היורה: מחנה הקרטיקון במעבדה של ד"ר הנרי וו וכן במשחקי מחשב של הסדרה: Jurassic Park Builder, עולם היורה: המשחק ובמשחק הדומה: Ark: Survival Evolved.
*בסדרת הלגו של צ'ימה נראים כמה פרטי ממותות צמריות.

בנוסף מאובניה הם מאובנים לאומיים במדינות: אלסקה, נברסקה (לצד ממותה קולומביאנית) ובוורמונט - בה היא מאובן יבשתי לעומת מאובני לבנתן המשמשים כמאובנים ימיים.

==תמונות==
<gallery widths=200>
תמונה:Woolly mammoth (Mammuthus primigenius) - Mauricio Antón.jpg
תמונה:Stuffed mammoth.jpg
תמונה:Mammuthus by J. Smit.jpg
תמונה:Mammothquagga.jpg
תמונה:Woolly mammoth mount.jpg
תמונה:Reconstitution d'un mammouth 3.jpg
תמונה:Mammoth skull replica.jpg
תמונה:Mammuthus_primigenius_lectotypes.jpg|איור שיניים של הממותה הצמרית
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1799
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך בלומנבך
קטגוריה:פיליים נכחדים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפליסטוקן באירואסיה
קטגוריה:מגה-פאונה של הפליסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שחיו בפליסטוקן באסיה
קטגוריה:יונקים שחיו בפליסטוקן באמריקה הצפונית
קטגוריה:יונקים שנכחדו בהולוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1799
הפיגועים בביירות (2015)

הפיגועים בביירות התרחשו ב-12 בנובמבר 2015. שני מחבלים מתאבדים התפוצצו ברובע בורג' אל-ברג'נה, המזוהה עם חזבאללה. בפיגועים נהרגו 43 בני אדם ונפצעו 239. ארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות על הפיגועים.

אלה הפיגועים החמורים ביותר בביירות מאז שהסתיימה מלחמת האזרחים בלבנון. הם התרחשו כשבועיים לאחר פיצוץ המטוס הרוסי מעל חצי האי סיני, בו נהרגו 224 בני אדם, ויום לפני שהתרחשו הפיגועים בפריז, בהם נהרגו 129 בני אדם. ארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות גם על פיגועים אלה.

בימים שלאחר הפיגועים עצרו כוחות ביטחון הפנים של לבנון כעשרה חשודים, רובם סורים, במחנה פליטים פלסטינים בבורג' אל-ברג'נה וכן בדירה בשכונת אשרפייה, שעל פי החשד שימשה להכנת חגורות נפץ. התוכנית המקורית הייתה, כנראה, לשלוח חמישה מחבלים מתאבדים לבית חולים בשכונה, אבל האבטחה הכבדה בבית החולים אילצה אותם לשנות את היעד לאזור אחר המאוכלס בצפיפות.

==רקע==

מלחמת האזרחים בסוריה שפרצה בשנת 2011 זלגה ללבנון ויצרה קרעים חברתיים. חלק מאזרחי לבנון מעורבים בלחימה בסוריה, בעיקר לוחמי חזבאללה המסייעים לכוחותיו של נשיא סוריה, בשאר אל-אסד. כמו כן לבנון מתמודדת עם ואקום פוליטי מאז מאי 2014, עקב סיום תקופת כהונתו של נשיא לבנון, מישל סלימאן, מכיוון שלא הושגה הסכמה על בחירתו של נשיא חדש, דבר המעכב גם את הבחירות לפרלמנט הלבנוני.

==הפיגועים==
שני פיגועי ההתאבדות אירעו בסביבות השעה 6 בערב במרכז הקניות של רובע בורג' אל-ברג'נה, שרוב תושביו שיעים התומכים בחזבאללה. אחד המחבלים ניסה להיכנס למסגד שיעי ונהדף על ידי אחד האזרחים, שנהרג ומנע אסון גדול עוד יותר. לאחר מספר דקות, בזמן שעוברי אורח נחלצו לטפל בקורבנות הפיגוע, התפוצץ מחבל נוסף במאפייה הסמוכה למסגד. באזור הפיגועים אותרה גופתו של מחבל שלישי, שלא הצליח לפוצץ את חגורת הנפץ שהייתה עליו. כוחות הביטחון הלבנוניים ואנשי חזבאללה סגרו את האזור.

בפיגועים נהרגו 43 אנשים ונפצעו 239. בין הנפגעים היו שני אנשי צוות של האוניברסיטה האמריקנית בביירות, וכן בכיר במנגנון הביטחון של חזבאללה, חאג' חוסיין יארי. החשודים שנעצרו קשרו עצמם גם לפיגוע שבוצע בעיירה ערסאל ב-5 בנובמבר, בו נהרגו ארבעה בני אדם.

==תגובות לפיגועים==
ממלא מקום הנשיא וראש ממשלת לבנון, תמאם סלאם, הכריז על יום אבל לאומי ב-13 בנובמבר, וקרא: "לכונן ממשלת אחדות כנגד הניסיון לפלג את החברה הלבנונית". חוסיין ח'ליל, עוזרו של מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה, אמר: "מה שקרה כאן הוא פשע ... המאבק בטרור יימשך. זו תהיה מלחמה ארוכה בינינו." נסראללה עצמו אמר מאוחר יותר כי אירועים כאלה "רק יגדילו את הנחישות שלנו להילחם." הוא הודה לכוחות הביטחון ולאזרחים שסייעו לקורבנות לאחר הפיגוע.

מזכ"ל חזבאללה, חסן נסראללה, נשא נאום ב-14 בנובמבר, בו כרך את הפיגוע עם הפיגועים בפריז, וטען כי הפיגוע נעשה בידי שני מחבלים ממוצא סורי וכי בידי מנגנוני הביטחון הלבנוניים מצויים עצורים נוספים שהופעלו על ידי המדינה האסלאמית ואמר כי הפיגוע יגביר את נחישות ארגונו להאבק במדינה האסלאמית.

מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון, קרא ללבנון "לא לאפשר למעשה נתעב זה להרוס את השקט היחסי ששרר במדינה בשנה האחרונה." מדינות רבות גינו את הפיגועים, בהן צ'כיה, צרפת, איראן, איטליה, ירדן, כווית, פקיסטן, קטר וארצות הברית.

==לקריאה נוספת==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביירות: היסטוריה
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה
קטגוריה:פעולות טרור ב-2015
קטגוריה:פיגועי התאבדות
ביירות
סמי פרץ

סמי פרץ (נולד ב-9 באוקטובר 1966) הוא עיתונאי ישראלי. שימש כעורך הראשי של עיתון ואתר "דה מרקר".

== ביוגרפיה ==
פרץ נולד וגדל בדימונה. את עבודתו כעיתונאי החל בגיל 12 ככתב ספורט ברשת "ידיעות תקשורת", שימש במשך שנתיים ככתב כלכלי בעיתון הכלכלי "טלגרף", וביולי 1995 הצטרף למדור הכלכלי של "הארץ" ככתב לענייני בנקאות וביטוח. בשנת 2003 מונה לסגן עורך המדור הכלכלי של הארץ.

פרץ הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמסלול האקדמי של המכללה למנהל ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב במסלול למנהלים (EMBA).

ב-2004 הוביל יחד עם גיא רולניק ומירב ארלוזורוב את הקמת עיתון דה מרקר, שהיה מיזוג של המדור הכלכלי של הארץ ושל אתר דה מרקר. הוא שימש עורך העיתון היומי מ-2005 ועורך ראשי של העיתון והאתר מ-2013 ועד ספטמבר 2017.

מפרסם מדי שבוע טור בשם "תקציר מנהלים" שממוקד בסוגיות של שוק העבודה, אי שוויון, מאקרו כלכלה, המערכת הפיננסית, שכר מנהלים, תחרותיות ועוד. במאמריו יש דגש לכמה ערכים שדה מרקר מוביל בשנים האחרונות, ובכלל זה עידוד תחרות ויזמות והקטנת הריכוזיות בכלכלה, רגולציה קפדנית על מוסדות פיננסים, צמצום האי שוויון, מאבק בשחיתות, וקידום רפורמות משקיות.

מרצה משנת 2013 במסלול האקדמי של המכללה למנהל לתואר שני במנהל עסקים על זירת ההשפעה הישראלית, צדק חברתי, ואחריות תאגידית.

שימש כראש תחום חברה ועסקים בבית ספר למנהל עסקים במסלול האקדמי של המכללה למנהל.

מרצה אורח במוסדות אקדמיים ובפורומים שונים של צה"ל. הגיש את התוכנית "צבע הכסף" ברשת ב' בשנים 2016-2017.

החל מאוקטובר 2017 ועד מאי 2018 הגיש יחד עם סיון קלינגבייל את התוכנית “עובר ושב" בערוץ עשר מדי בוקר בשש ורבע.

החל מ-2017 משמש כחבר הנהלת מערכת "הארץ" ומפרסם מדי שבוע טור בנושאים פוליטיים וכלכליים בעמודי הדעות.

החל מ-2018 מגיש יחד עם איתן אבריאל את הפודקאסט היומי "האינטרסנטים" מבית דה מרקר. הפודקאסט מנתח את האירועים בזירת העסקים, הכלכלה והפוליטיקה, ומנסה לפענח את הכוחות שפועלים מאחורי הקלעים.<ref></ref>

ב-2020 יצר (יחד עם רותי יובל ואלון וולפיילר בהפקה של שולה שפיגל ודנה עדן) ומגיש את הסדרה הדוקומנטרית "עושים לביתנו" בכאן 11 על האירועים הכלכליים שעיצבו את הכלכלה והחברה הישראלית מהקמת המדינה ועד היום. הסדרה עוסקת בחמישה פרקים באירועים כמו השילומים מגרמניה, הצנע, גלי העלייה, המאבק על קצבאות הילדים, פרויקט מטוס הלביא, האינפלציה הגבוהה וקריסת הבנקים בשנות ה-80', תוכנית הייצוב ששיקמה את הכלכלה ב-1985 ואת אחת מתוצאות הלוואי שלה - הפרטת חברות ממשלתיות שיצרה בין השאר את דור הטייקונים.

החל מינואר 2022 מגיש את התוכנית הכלכלית חברתית "החיים עצמם" בגלי צה"ל.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ע"ש ליהמן (דימונה)
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל TheMarker
קטגוריה:סגל המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים כלכליים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
יחידת אריות הים המלכותיים של תאילנד

יחידת התקיפה להריסה תת-ימית (בתאית: หน่วยทำลายใต้น้ำจู่โจม) היא יחידת קומנדו ימי של הצי המלכותי התאילנדי.

היחידה ידועה בשם หน่วยซีล, שפירושו בתאית "אטמים" (באנגלית: Seals). בשל כך, היחידה ידועה יותר בשם אריות הים של תאילנד (אריה ים באנגלית: SEALs). כמו אריות הים של ארצות הברית.

==היסטוריה==
במהלך מלחמת העולם השנייה, נלחמה תאילנד בבעלות הברית ובמדינות הציר לסירוגין, במהלך המלחמה השתמשו התאילנדים בכוחות מיוחדים מאולתרים. הם היו קבוצות אליטה קטנות של חיילים המאומנים להרוס ספינות, מבנים, ומקומות אסטרטגיים אחרים. כמו גם פעולות חבלה ומשימות חשאיות אחרות. לאחר סיום המלחמה, המשיך הצבא המלכותי של תאילנד להשתמש ביחידות קומנדו מיוחדות, אם כי לא הייתה יחידת קומנדו ימית. בשנת 1952, במשרד הביטחון התאילנדי החלו לחשוב על ארגון צוותי קומנדו ימי. נציגים תאילנדיים נפגשו עם קצינים מצבא ארצות הברית, במטרה לתאם פעילות אימונים משותפת. התוכנית בוטלה לבסוף מכיוון שלא נמצאו מדריכים אמריקאיים מתאימים.

היחידה הוקמה בפועל רק בשנת 1956, בהשראת אריות הים של ארצות הברית ובסיוע אמריקאי נלהב. היחידה כוללת 144 אנשים, המחולקים לשתי מחלקות נפרדות, הראשונה עוסקת בלחימה בים באוויר וביבשה, והשנייה עוסקת באיסוף מודיעין ובפעולות חשאיות מיוחדות. מרבית הנשק של היחידה נקנה מגרמניה וארצות הברית, ואנשיה פועלים בשיתוף פעולה עם ה-CIA האמריקאי במסגרת המלחמה העולמית בטרור. נכון להיום צוותים של היחידה פועלים במפרץ עדן נגד שודדי ים סומלים וייתכן שגם בפיליפינים.

חיילי היחידה השתתפו בחילוץ הנערים מהמערה בתאילנד בשנת 2018.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.nationreligionking.com/defense/royalthainavy/navysealudt/ מידע] באתר Thailand: Nation, Religion, King.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאילנד: צבא וביטחון
קטגוריה:יחידות קומנדו ימי
סוגדיאנוס

סוגדיאנוס (ביוונית: Σογδιανός της Περσίας΄ בפרסית: سغدیانوس) היה מלך ממלכת פרס האחמנית, במשך זמן קצר. הוא דמות היסטורית מעורפלת ושנויה במחלוקת.

==ביוגרפיה==
עיקר המידע אודותיו מגיע מההיסטוריון היווני קטסיאס, הנחשב כמקור לא אמין ומפוקפק. על פי קטסיאס, סוגדיאנוס היה אחד מבניו הבלתי-חוקיים של ארתחששתא הראשון, שמלך בין השנים 465 לפנה"ס - 425 לפנה"ס. על פי קטסיאס, לארתחששתא היו 17 בנים לא חוקיים מפילגשים שונות, ובנו החוקי היחיד היה חשיארש השני. חשיארש ירש את ארתחששתא כמלך בשנת 425 לפנה"ס, ומלך 45 ימים. סוגדיאנוס, ששימש כסטרפ (מושל פרובינציה) של עילם, שיתף פעולה עם עוד מספר אישים רבי השפעה בחצר המלכות הפרסית, ורצח את חשיארש בעת ששכב שיכור.

סוגדיאנוס ירש את הכתר, אולם הצבא שנא אותו על רצח אחיו. קטסיאס מציין שהוא חילק סכומים גדולים כדי לזכות בתמיכת הצבא, אולם ללא הועיל. האח השלישי בסדר הירושה, אוכוס, היה מסוכסך עם סוגדיאנוס, ואף נהנה מתמיכת הצבא. הוא פתח במרד, ובסיוע הצבא כבש את פרסוליס, והכריח את סוגדיאנוס להניח בעצמו את הכתר על ראשו. אוכוס הכתיר עצמו כדריווש השני, אולם המשיך לחשוש מסוגדיאנוס, ורצח אותו באמצעות קבורתו בתוך אפר. סוגדיאנוס מלך בסך הכל שישה חודשים ו-15 ימים. 

הלוחות הכרונולוגיים מאותה תקופה אינם מזכירים כלל את חשיארש או סוגדיאנוס, והם לא נזכרים גם בשום מקור אחר. על כן חלק מהחוקרים סבורים, שמיד כאשר מת ארתחששתא, הכריזו על עצמם בו זמנית חשיארש, סוגדיאנוס ואוכוס כמלכים. על פי השערות אותם חוקרים, חשיארש הפך למלך לתקופה קצרה, בעוד סוגדיאנוס הפך לשליט בשטח עילם, ואוכוס בשטח הירקניה שבו שימש כסטרפ.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* S. Zawadzki, "The Circumstances of Darius II's Accession" in Jaarbericht Ex Oriente Lux 34 (1995-1996) 45-49
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:מלכי פרס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
אסהיקאווה

אָסָהִיקָאוָה (ביפנית: 旭川市) היא העיר השנייה בגודלה (אחרי סאפורו) בחבל הוקאידו שבצפון יפן. העיר שוכנת על גדות נהר אישיקארי. ב-1 באפריל 2000 הוכרזה אסהיקאווה כעיר ליבה , דבר שזיכה אותה באוטונומיה יחסית. העיר ידועה בזכות גן החיות שלה, ובגרסה המקומית למנת האטריות ראמן.

נכון ליולי 2011, האוכלוסייה בעיר עמדה על 352,105 תושבים, ב-173,961 משקי בית. שטח העיר הוא 747.6 קמ"ר, וצפיפות האוכלוסין בה עמדה על 470.96 איש לקמ"ר. ברחבי העיר זורמים כ-130 נהרות ונחלים, והוקמו בה כ-740 גשרים.

בעבר, אנשי האיינו (הילידים באי הוקאידו) כינו את אחד הנהרות הזורם בעיר בשם "צ'יו פט" (Chiu Pet, כלומר "נהר הגלים"), אך השם השתבש ל"צ'ופ פט" (Chup Pet, "נהר השמש"). לפיכך עם הזמן נקרא נהר זה בשם "נהר אסהי" ביפנית (משמעותו של "אסהי" היא "שמש הבוקר"). על שם הנהר נקראת העיר אסהיקאווה.

== ערים תאומות ==
לאסהיקאווה שלוש ערים תאומות:
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

נהר אישיקארי, המהווה אחד מסמלי העיר]]

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:הוקאידו: ערים
Gleichwie der Regen und Schnee vom Himmel fällt, רי"ב 18

Gleichwie der Regen und Schnee vom Himmel fällt (בעברית: כי כאשר ירד הגשם והשלג מן השמים) רי"ב 18, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. הוא הלחין אותה בהיותו בוויימאר לכבוד תפילת יום "סקסגסימה" (Sexagesima), הוא יום ראשון החל שבועיים לפני יום רביעי של האפר. שנת ההלחנה והביצוע הראשון אינה ידועה בוודאות ומשערים שהיה זה בין 1713 ל-1715, כאשר אחת האפשרויות היא שהוא הלחין אותה ב-1713 וביצע אותה רק ב-1715.

==היסטוריה ומילים==
באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708, וב-1714 קודם לתפקיד הממונה על המוזיקה. בתפקיד זה היה אחראי להלחנה של יצירה חדשה מדי חודש, בעיקר של קנטטות. 

היצירה הזו בוצעה לכבוד הסקסגסימה, שסדר הקריאה באותו יום כולל פסוקים מן האיגרת השנייה אל הקורינתים ואת משל הזורע מתוך הבשורה על-פי לוקאס. הלברית נכתבה על ידי התאולוג והמשורר הלותרני ארדמן נוימייסטר (Erdmann Neumeister) שכתב את הלברית גם לרי"ב 61.
החלק הראשון בקנטטה מורכב משני פסוקים מתוך ספר ישעיהו: "כי כאשר ירד הגשם והשלג מן השמים" המקושרים רעיונית למשל הזורע. שאר הטקסט נכתב על ידי משוררים לותרנים. כעשר שנים מאוחר יותר, ביצע באך את הקנטטה שוב בשינויים קלים, בלייפציג באותו מועד בשנת 1724, כנראה יחד עם קנטטה 181.

==מבנה והרכב מבצע==
הקנטטה נכתבה עבור שלושה סולנים, סופרן, טנור ובס ומקהלה בת ארבעה קולות. הכלים המשתתפים הם ארבע ויולות, צ'לו, בסון ובאסו קונטינואו. ההרכב חריג ביחס לקנטטות אחרות שלו, בהן יש בדרך כלל כינורות וויולה אחת. בלייפציג הוא הוסיף שתי חליליות ושינה את הסולם מסול ללה. בקנטטה חמישה חלקים:
# סינפוניה
# רצ'יטטיב לבס: Gleichwie der Regen und Schnee vom Himmel fällt (כי כאשר ירד הגשם והשלג מן השמים)
# רצ'יטטיב וכורל (ליטניה) לטנור, בס ומקהלה: Mein Gott, hier wird mein Herze sein (אלי, פה יהא לבי)
# אריה לסופרן: Mein Seelenschatz ist Gottes Wort (אוצר נפשי הוא דבר אלהים)
# כורל (מקהלה): Ich bitt, o Herr, aus Herzensgrund (אני מפציר בך, אדון, מעומק לבי)

==מוזיקה==
הסימפוניה הפותחת מתארת במנגינה ובצליליה את הגשם והשלג היורדים מן השמים. הציטוט מספר ישעיהו מושר על ידי הבס, המבצע המקובל של קולו של ישו ביצירות של באך. החלק השלישי הוא ייחודי אצל באך ובו חוזרת המנגינה ארבע פעמים. בכל אחת הסולנים הגברים נושאים קטע התפילה ובסיומו קוראת המקהלה "שמע קולנו, אדוננו ואלהינו!". הקנטטה מסתיימת במקהלה בת ארבעה קולות, סיום שבאך השתמש בו ברבות מהקנטטות.

==הקלטות==
את הקנטטה ביצעו והקליטו בין השאר מספר מנצחים ידועים בהם ניקולאוס הרנונקור (ב-1971), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1997) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bach-cantatas.com/BWV18.htm פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך]
* [http://www.bach-cantatas.com/Texts/BWV18-Heb1.htm טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
דנדי (קוסם)

שמואל אסרף (נולד ב-23 באוגוסט 1957), ידוע בשם הבמה "דנדי", הוא קוסם ואמן אשליות ישראלי. בעבר היה יו"ר אגודת הקוסמים בישראל (2004-2000).
ריחוף על כיסאות מופע יום הולדת

== ביוגרפיה ==
דנדי נולד בבאר שבע בשם שמואל אסרף. מגיל צעיר אהב לעשות קסמים ומתיחות. את רזי הקסמים למד כילד על ידי קוסמים שהופיעו במועדון שפתח אחיו רפי. את שרותו הצבאי עבר בגרעין הנח"ל בבית גוברין. לאחר השחרור הדריך בתנועת הנוער העובד והלומד בצפת ושימש בתפקיד מזכיר הפועל בצפת. בהמשך הדריך טיולים בסיני ולאחר מכן, שימש בתפקיד מזכיר הנוער העובד והלומד במועצת הפועלים בבאר שבע. במקביל לעיסוקים אלו עבד כקוסם.

במופע הקסמים שלו הוא מבצע גם מופעי טלפתיה ואשליה, יחד עם שולייתו אלכסנדה וולושין.

בשנים 2000 עד 2004 כיהן כנשיא אגודת הקוסמים בישראל. בתקופה זו הצטרפה האגודה לאמ"י, ודנדי כיהן כחבר הוועד המנהל באמ"י, כנציג הקוסמים בישראל. לאחריו כהונתו קיבל תואר נשיא כבוד של אגודת הקוסמים בישראל.

== בטלוויזיה ==
* הלילה יענקל'ה לאן? - במשך כשנתיים כקוסם הבית של התוכנית, ערוץ 33 בהנחיית יעקב מנדל
* ארץ נהדרת - עונה ראשונה, פרק 1, כתב פלילי

== עיסוקים נוספים ==
אסרף עובד בחברת נדל"ן העוסקת במכירה וקניית בתים בבאר שבע כסוכן, ובעל חברה להשכרת שמלות ערב בשותפות עם וולושין.

בעבר פתח יחד עם וולושין בר סוכנות דוגמניות. 

דנדי מעלה סרטונים לטיקטוק שהגיעו למעל 2 מיליון צפיות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* הקוסם דנדי https://www.tiktok.com/@dandimagic?lang=he-IL

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קוסמים ישראלים
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
רדיסון בלו

מלון רדיסון בלו אולימפיסקי ב[[מוסקבה]]
מלון רדיסון בלו ב[[שצ'צ'ין שבפולין]]
רדיסון בלו (באנגלית: Radisson Blu), המוכר גם בשמו הקודם, רדיסון סאס (באנגלית: Radisson SAS), הוא מותג יוקרה לבתי מלון של רשת בתי המלון רדיסון. המותג "רדיסון בלו" נפוץ בעיקר מחוץ לארצות הברית במטרה לבדל אותו משאר מלונות רדיסון בעולם. הפעלת ואחזקת רשת בתי המלון נעשית בידי קבוצת רדיסון.

עד שנת 2009 הייתה חברת סקנדינביאן איירליינס בעלת רוב המניות בקבוצת קארלסון רזידור ועל המותג רדיסון סאס. בשנת 2009 מכרה החברה את החזקותיה בקבוצה, ולכן שונה שמו של מותג היוקרה מ"רדיסון סאס" ל"רדיסון בלו".

בשנת 2012 התאחדו החברות קארלסון הוטלס וקבוצת רזידור הוטלס לקבוצת קארלסון רזידור אשר שינתה שמה בשנת 2017 לקבוצת רדיסון.

מותג היוקרה רדיסון בלו כולל 265 בתי מלון בארצות הברית, אירופה, אסיה ואפריקה.

==היסטוריה==
בשנת 1960 נפתח בית המלון הראשון בקופנהגן, דנמרק.

המותג רדיסון סאס נוצר לראשונה בשנת 1994 כאשר סאס אינטרנשיונל הוטלס (SAS International Hotels) הצטרפה לרשת בתי המלון רדיסון באירופה, המזרח התיכון ואפריקה במטרה למתג עצמה מחדש.

בשנת 2000 נפתח בית המלון ה-100 של רשת רדיסון.

==בארצות הברית==
בית המלון הראשון בארצות הברית של מותג היוקרה רדיסון בלו נפתח בנובמבר 2011 בגורד השחקים, אקווה, שבשיקגו.
בית המלון השני של המותג נפתח ב-5 במרץ 2013 בבלומינגטון, מינסוטה וחובר ל"מול אוף אמריקה" (Mall of America).
לאחר השיפוץ של מלון רדיסון פלאזה-וורוויק בסך 17 מיליון דולר אמריקאי, נפתח הרדיסון בלו השלישי בפילדלפיה בקיץ 2013.
בית המלון הרביעי נפתח בתחילת 2014 במיניאפוליס, מינסוטה.

==בישראל==
היה לרשת את מלון רדיסון-מוריה פלאזה ירושלים שכולל 292 חדרים, והוא דורג ברמת 4 כוכבים. המלון ממוקם ברחוב קרן היסוד. המלון נמכר בשנת 1999 לרשת מלונות דן, והופסקה הפעילות של הרשת בארץ.

==ראו גם==
* הפיגוע במאלי (2015) - פיגוע שהתרחש במלון רדיסון בלו בבמקו

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:רשתות בתי מלון
קטגוריה:מותגים
מקס צונדק

מקס צונדק (1868–1933) היה רופא יהודי-גרמני, מנתח ופרופסור לכירורגיה ואורולוגיה.

==קורות חיים==

מקס הוא בנם של שמואל וברטה צונדק, דודם של הרופאים הפרופסורים גאורג צונדק, הרמן צונדק וברנרד צונדק.

נולד ב-Wronke(), בפרובינציית פוזן שבגרמניה (כיום במערב פולין). התמחה בכירורגיה ובניתוחי כליה. היה תלמידו של המנתח המפורסם היהודי בברלין, פרופ' ג'יימס ישראל.

צונדק היה מחברם של כמה ספרים ידועים בעולם בנושא של אורולוגיה, ביניהם: "הכירורגיה של השופכנים (אורטרים) (1905). 

ב-1913 נתמנה לפרופסור לכירורגיה בברלין ושימש בזמנו כאחד המנתחים המפורסמים בעולם באורולוגיה.

==ביבליוגרפיה==
* אנציקלופדיה יהודית : מקס צונדק

jia-jewish telegraphic agency 19.9.1933

קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:כירורגים גרמנים
קטגוריה:כירורגים יהודים
קטגוריה:אורולוגים יהודים
קטגוריה:משפחת צונדק
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1933
מאט מקגורי

מת'יו דייוויד "מאט" מקגורי (באנגלית: Matthew David "Matt" McGorry; נולד ב-12 באפריל 1986) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי. הוא ידוע בעיקר בשל גילום הדמויות של ג'ון בנט בסדרת הדרמה קומית של נטפליקס, "כתום זה השחור החדש", ואשר מילסטון בסדרת הדרמה המשפטית של רשת ABC, "המדריך לרוצח".

== ביוגרפיה ==
מקגורי נולד וגדל במנהטן, ניו יורק, והחל להופיע בגיל תשע. לאחר שסיים את לימודי התיכון בניו יורק, החל ללמוד באמרסון קולג' בבוסטון, מסצ'וסטס. לפני שפתח בקריירת משחק, מקגורי עבד בין היתר כמאמן אישי, כותב טור דעה בענייני בריאות במזין הלייפסטייל "Men's Journal" ומפתח גוף. 

מאט מגדיר עצמו כפמיניסט ומתעניין בנושאים חברתיים שונים, כמו גם חבר בתנועה הפוליטית "התנועה לפירוק המשטרה".

==קריירה==
בשנת 2011 מקגורי עשה את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה באופרת הסבון של רשת ABC, "לחיות את החיים". הוא מאוחר יותר הופיע עם תפקידי אורח קטנים בסדרות "מבוקש", "אחת שיודעת", "רופא להשכיר" ו"אלמנטרי". 

ב-2013, קיבל תפקיד משנה בתור הסוהר ג'ון בנט בסדרת הדרמה קומית של נטפליקס, "כתום זה השחור החדש" שנוצרה על ידי ג'נג'י כהן ומבוססת על ספרה האוטוביוגרפי של פייפר קרמן. דמותו שבה לתפקידי אורח בעונה השנייה והשלישית של הסדרה.

בשנים 2014-2020 הוא גילם במשך שש עונות את דמותו של הסטודנט למשפטים אשר מילסטון בסדרת הדרמה המשפטית "המדריך לרוצח" שיצרה והפיקה שונדה ריימס עבור רשת הטלוויזיה ABC. 

בשנת 2018 שיחק בסרט הקומדיה "סטפ סיסטרס"; סרט מקורי של הזרמת המדיה נטפליקס. 

בשנת 2020 שיחק בסרט הדרמה של הבמאי פרנטיס פני "בוסר"; גם הוא סרט של נטפליקס, שם שיחק בתפקיד של הרווארד, חברו ללימודים של אלייז'ה (מאמדו אצ'יי). לאחר מכן, המשיך לשחק בהפקות מקוריות של נטפליקס, בין היתר בקומדיה הרומנטית משנת 2021; "טוב על הנייר" בדמותו של בראט, דודן של אנדראה (אלייזה שלזינגר).

בשנת 2022 כיכב בסדרת האימה והמסתורין "ארכיון 81" בדמותו של מארק היגינס, מנחה פודקאסט הפאונד פוטג' העל-טבעי "אותות מסתוריים". הסדרה עלתה לסטרימינג של נטפליקס ב-14 בינואר וקיבלה ביקורת אוהדות לרוב. 

== פילמוגרפיה ==
===קולנוע===
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה
! סרט
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2006
| Thursday
| גריי מלקולם
|
|-
| 2010
| Afghan Hound
| טום
|
|-
| rowspan="3" | 2015
| סטוקר
| מייקל
|
|-
| How He Fell in Love
| טרוויס
|
|-
|Loserville
|קייסי האריס
|
|-
|2018
|סטפ סיסטרס
|דיין
|
|-
| rowspan="2" |2020
|בוסר
|הרווארד
|
|-
|מכירה אחרונה
|אנדי
|
|-
|2021
|טוב על הנייר
|בראט
|
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| rowspan="2" | 2011
| לחיות את החיים
| ספיידר מן
| 3 פרקים
|-
| מבוקש
| חובש מס' #1
| פרק: "Foe"
|-
| rowspan="2" | 2012
| אחת שיודעת
| קונה אישי
| פרק: "Crazy, Cupid, Love"
|-
| רופא להשכיר
| חובש
| פרק: "You Give Love a Bad Name"
|-
| 2013
| אלמנטרי
| השוטר סם קלצ'קו
| פרק: "Details"
|-
| 2013–2015
| כתום זה השחור החדש
| ג'ון בנט
| תפקיד משני (עונות 3-1); 25 פרקים
|-
| 2014–2020
| המדריך לרוצח
| אשר מילסטון
| תפקיד ראשי (6 עונות); 90 פרקים
|-
| 2015
| Public Morals 
| מר פורד
| פרק: "A Fine Line"
|-
|2022
|ארכיון 81
|מארק היגינס
|תפקיד משני; 8 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:פמיניסטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפתחי גוף אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת אמרסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
פנטילין

פנטילין (Fenethylline) (אמפטמינו-אתיל-תאופילין או אמפתילין) הוא חומר ממריץ סינתטי ממשפחת האמפטמינים, שנמכר לשימוש תחת השמות קַפְּטַגוֹן, פיטון (כך מוכר בישראל) וביוקפטון. הוא חומר שנגזר מחיבור (על ידי גשר אתילי) בין אמפטמין לתאופילין כפרו-חומר לשני חומרים אלה.

בעבר שימש הקפטגון לטיפול בהפרעות קשב בילדים, אך בשל פוטנציאל גבוה להתמכרות, הופסק השימוש בו. החומר נותן תחושה של אנרגיה רבה ואופוריה ומדכא את התיאבון ואת הצורך בשינה. תכונותיו נודעו גם לגורמים לוחמים כמו אלו של החזבאללה בלבנון שהחלו לייצר אותו, כדי לספק אותו ללוחמיהם וכדי לסחור בו לצורך מימון פעולותיהם.

מלחמת האזרחים בסוריה יצרה ביקוש גדול לסם וייצורו עבר לשם. החומר נמצא בשימוש כסם על ידי הכוחות השונים בסוריה, בין השאר על ידי פעילי ארגון המדינה האסלאמית (דאעש), וכמויות ממנו הוברחו גם לישראל דרך ירדן. מאוחר יותר, נמצאו עדויות לשימוש בסם גם אצל פעילי חמאס ברצועת עזה.

השימוש בסם הזול והממכר (שנקרא בשל כך גם "האקסטזי של העניים" או "הקוקאין של העניים") שמיוצר בסוריה ובלבנון התפשט במדינות המפרץ, סעודיה ומצרים בכל שכבות האוכלוסייה. במדינות המפרץ נוטלים אותו נהגי משאיות כדי לנהוג 16 שעות ולהגדיל את הכנסתם. בסעודיה רוב הצרכנים הם בני 12–22. פתוות (פסקי הלכה איסלאמית) רבות פורסמו נגד נטילת הסם.

==היסטוריה==
הפנטילין סונתז לראשונה בשנת 1961 על ידי חברת התרופות הגרמנית דגוסה (Degussa). היה בשימוש למשך מעל 20 שנה כחלופה מתונה לאמפטמין ולחומרים ממריצים דומים בטיפול בילדים הסובלים מהפרעת קשב וריכוז ולעיתים רחוקות יותר בטיפול בנרקולפסיה ובאסתמה (בגלל הקשר לתאופילין), כאוגמנטציה בטיפול בדיכאון, במקרים של תשישות וכו'. בהתחלה נראה שיש לחומר יתרון בכך שאינו מעלה במידה רבה את לחץ הדם וניתן לטפל בו גם במי שסובל מהפרעות לב וכלי דם.

בשנות ה-1970 שימש בארצות מסוימות, כמו צרפת, כסם לצורך הנאה (recreational drug) בחוגים של אמנים ואנשי תקשורת, ועד לשנות ה-1990 כסם ממריץ (בלתי חוקי) לספורטאים.

בשנת 1981 נאסר החומר לשימוש בארצות הברית. ב-1986 הוא נרשם כחומר מסוכן על ידי משרד האומות המאוחדות למאבק בסמים ובפשיעה. בצרפת הופסקה מכירתו בשנת 1993 בגלל תופעות לוואי בלב. אחרי 1986 במדינות רבות התחיל להיחשב לסם מסוכן בגלל הפוטנציאל הגבוה להתמכרות.

128 שקיות עם קפטגון שנתפסו במאי 2018 בחזקת לוחמי דאעש בדרום סוריה על ידי כוחות אמריקאים

לאור העובדה שהסם מדכא פחד, נעשה בחומר שימוש בקרב פעילי טרור. למשל, בחדר המלון שבו התאכסנו המחבלים שלקחו חלק בפיגועי נובמבר 2015 בפריז נמצאו כדורי קפטגון. גם חלק מהמחבלים של ארגון הטרור חמאס והג׳יהאד האיסלאמי שהשתתפו במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023 השתמשו בסם הקפטגון; עדויות לכך נמצאו גם אצל שבויים וגם על גופות שהכדורים נמצאו בבגדיהם.

=== תעשיית הקפטגון הסורית ===

על פי הערכות מ-2023 כ-80% מהקפטגון מיוצר בסוריה, ומיוצא מנמל לטקיה בסיוע הממשל הסורי בפיקוד של מאהר אל-אסד.<ref></ref> ההערכות ששוק הסחר בקפטגון עומד על בין 5.7 מיליארד דולר ל-57 מיליארד דולר.<ref></ref><ref></ref>
== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סמים ממריצים
הפיגוע במאלי (2015)

הפיגוע ברדיסון בלו בבמקו הוא פיגוע טרור שהתרחש ב-20 בנובמבר 2015. במהלך הפיגוע נהרגו 20 אנשים, ונחטפו כ-170 בני ערובה בבית המלון רדיסון בלו בבמקו, בירת מאלי. הפיגוע בוצע במשותף על ידי ארגון הטרור התוניסאי "אל-מוראביטון" ואל-קאעידה במגרב האסלאמי.

==האירוע==
בשעה 7:00 בבוקר לערך (שעון UTC) הגיעו 3-4 חמושים בכלי רכב בעלי לוחית רישוי של דיפלומטים, השתלטו על מלון היוקרה רדיסון בלו ולקחו כ-170 בני אדם כבני ערובה, מתוכם 140 אורחי המלון ועוד 30 אנשי צוות.
בין בני הערובה היו עשרה אזרחים סיניים, עשרים אזרחים הודיים, שבעה אנשי צוות של חברת טורקיש איירליינס ועוד מספר לא ידוע של אזרחים צרפתים ופעילי או"ם. מבין האנשים שחולצו שנים עשר אנשי צוות של חברת אייר פראנס, ושלושה פעילים מטעם האו"ם.

{| class="wikitable sortable floatright" style="font-size:86%; margin:0 0 1.5em 1.5em; width:20%"
|-
! style="text-align:left; | מדינה
! style="text-align:left;" | מקרי מוות
|-
| style="text-align:right;" | 
| 1
|-
| style="text-align:right;" | 
|2
|-
| style="text-align:right;" | 
|1
|-
| style="text-align:right;" | 
|6
|-
| style="text-align:right;" | סין 
|3
|-
| style="text-align:right;" | 
|6
|-
| style="text-align:right;" | לא ידוע
|1
|-
| style="text-align:right;" | בסך הכל
|20
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעולות טרור ב-2015
קטגוריה:מאלי: היסטוריה
גיאורגי אליאבה

פרופ' גאורגי אליאבה (בגאורגית: გიორგი ელიავა, 13 בינואר 1892 - 10 ביולי 1937) היה רופא ומיקרוביולוג גאורגי שהקדיש את חייו למחקר על בקטריופאג'ים. הקים וניהל את המכון למיקרוביולוגיה בטביליסי שלימים נקרא "מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה".
אליאבה הוצא להורג בידי הסובייטים במסגרת הטיהורים הגדולים ברחבי ברית המועצות.

==קורות חייו==
אליאבה נולד ב-13 בינואר 1892 בסצ'חרה שבמרכז גאורגיה להורים ממוצא מגרלי. הוא התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטת אודסה בשנת 1909, בה למד על לשנת 1912. בין השנים 1912–1914 למד רפואה באוניברסיטת ז'נבה ולאחר מכן עבר למוסקבה, שם השלים את לימודיו בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת מוסקבה. עם תום לימודיו במוסקבה מונה אליאבה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטרבזון שבטורקיה, ובשנת 1917 מונה למנהל המעבדה הבקטריולוגית בטביליסי. בשנת 1923 הקים וניהל את "המכון למיקרוביולוגיה" בטביליסי.

בין השנים 1918–1921 ופעם נוספת בין השנים 1926–1927 עבד אליאבה במכון פסטר שבפריז. בשנת 1926 פגש את פרופסור פליקס ד'ארל (Felix d'Herelle), מיקרוביולוג צרפתי-קנדי שעבד במכון וגילה, בשנת 1917, במקביל לפרופסור פרדריק טוורט (Frederick Twort) את הבקטריופאג'ים. אליאבה התרשם מאוד מהפוטנציאל הרפואי שטמון בבקטריופאג'ים ועם חזרתו הסופית לגאורגיה, בשנת 1927, הביא עמו את כל מחקרו של ד'ארל (ומאוחר יותר גם את ד'ארל עצמו שהושפע מאוד מהקומוניזם בברית המועצות) לטביליסי. בשנת 1926 הוקצה לאליאבה שטח של 17 הקטארים על הגדה הימנית של נהר הקורה לשם בניית מכון גדול למחקר בבקטריופאג'ים. היה זה המכון הראשון בתחומי ברית המועצות שעסק באופן שיטתי במחקר אודות בקטריופאג'ים.

בשנת 1937 נעצרו אליאבה ואשתו על ידי הנ.ק.ו.ד. והוקעו כאויבי העם במסגרת הטיהורים הגדולים ברחבי ברית המועצות. הסיבה למעצרו של אליאבה הייתה, ככל הנראה, בשל השתייכותו לאליטה האינטלקטואלית של גאורגיה, או מפני שהתאהב באותה אישה שבה ראש הנ.ק.ו.ד. בגאורגיה, לברנטי בריה, היה מאוהב גם כן. בני הזוג הוצאו להורג בירייה בטביליסי ב-10 ביולי 1937 ובתם היחידה הוגלתה למרכז אסיה.

בשנת 1988 שונה שמו של המכון אותו הקים אליאבה ל-"מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה".

===מינויים נוספים===
במהלך הקריירה שלו מילא אליאבה שלושה תפקידים חשובים נוספים בתחום הרפואה והאקדמיה:
* ראש מחלקה בתחום ההיגיינה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טביליסי (מונה בשנת 1927).
* ראש מחלקה בתחום המיקרוביולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טביליסי (מונה בשנת 1929).
* מקים ומנהל המרכז לבקרה וניטור מחלת הדבר (החל משנת 1930).

==ראו גם==
* מכון גאורגי אליאבה לבקטריופאג'ים, מיקרוביולוגיה ווירולוגיה
* בקטריופאג'

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.eliava-institute.org/ עמוד הבית של מכון אליאבה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגרלים
קטגוריה:ביולוגים סובייטים
קטגוריה:מיקרוביולוגים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:ילידי 1892
קטגוריה:גאורגים שנפטרו ב-1937
חוק קונוויי

חוק קונוויי הוא אמרה אשר מיוחסת וקרויה על שם המתכנת מלווין קונוויי. החוק זכה לשם ״חוק קונוויי״ לראשונה על ידי משתתפים ב"סימפוזיון הלאומי לתכנות מודולרי" ב-1968. החוק טוען כי: על אף שלעיתים מתייחסים לאמירה בתור אנקדוטה הומוריסטית, מטרתו המקורית של חוק קונוויי הייתה אבחנה סוציולוגית לגיטימית. האמירה מתבססת על ההגיון שטוען שכדי ששני מודולים של תוכנה יוכלו להתממשק באופן תקין, חובה על המתכננים של שני המודולים לתקשר אחת עם השנייה. על כן מבנה הממשק של מערכת תוכנה ישקף את המבנה החברתי של הארגון אשר ייצר את התוכנה הזאת.

== וריאציות ==
אריק ס. ריימונד, פעיל קוד פתוח אשר הקים את "היוזמה לקוד פתוח", ניסח מחדש את חוק קונוויי ב"מילון החדש להאקר". הניסוח של ריימונד היה: "הארגון של תוכנה והארגון של צוות הפיתוח של התוכנה יסכימו". ריימונד סיכם את המאמר המקורי של קונוויי ובסיכום זה הוא הדגים את הניסוח המחודש שלו על צוות פיתוח של מהדר. בדוגמה זאת הוא הסביר שאם ארבעה צוותים יעבדו על מהדר אז ייווצר מהדר שעובר על הקוד ארבע פעמים כדי להדר את הקוד.

ג'יימס קופליין וניל הריסון טענו כי ״אם חלקים מארגון (כגון צוותים, מחלקות או חטיבות) לא משקפים את החלקים ההכרחיים של המוצר, או אם היחסים בין הארגונים לא משקפים את החלקים השונים במוצר, אז המוצר בצרות...על כן צריך לוודא שהארגון מותאם לארכיטקטורה של המוצר״.

ניתן לראות את ההשפעה של חוק קונוויי בעיצוב של אתרי אינטרנט של חברות. נייג'ל ביבן, מומחה שמישות, טוען כי ״ארגונים באופן תדיר יוצרים אתרי אינטרנט עם תוכן ומבנה שמשקף את הדאגות הפנימיות של הארגון במקום את הצרכים של המשתמשים של האתר״. ניתן לראות אפקט דומה כאשר אתרי אינטרנט מתוכננים על ידי ועדה של מתכננים שאין להם חזון או מטרה משותפים.

הוול סטריט ג'ורנל כתב בשנת 2014 שחוק קונווי עדיין תקף וכן שבעולם מושלם של מנהל מערכות מידע, אוסף מערכות המידע של ארגון הן שיקוף מדויק ורציונלי של המטרות ומערכות השליטה של העסקים של ארגון מסוים.

== עדויות תומכות ==
עדות מדעית אשר תומכת בחוק קונוויי היא מחקר שפורסם שנערך על ידי צוות חוקרים משותף של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ובית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת הרווארד, אשר מצאו "עדויות חזקות אשר תומכות [מה שהם תופסים להיות המקבילה]...של היפותזה שקולה". הצוות גם טען כי "הבדלים ניכרים במודולריות [של המוצר]" היו "עקביים עם נקודת המבט שצוותים מבוזרים נטו לייצר מוצרים עם יותר מודולריות".

נוסף על כך חקר של מקרים נוספים של חוק קונוויי התבצע באוניברסיטת מרילנד על ידי נאצ'י נאגאפאן, ברנדן מרפי וויקטור בסילי בשיתוף עם חברת מיקרוסופט מצאו תוצאות דומות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הנדסת תוכנה
מלון עג'ור

250px
מֵלוֹן עג'ור (שם מדעי: Cucumis melo var. chate; לעיתים נקרא גם "מלון הקַתַא") הוא תת-מין של פרי מאכל הנמנה עם המלון שבמשפחת הדלועיים.

הפרי שעיר וירוק, מעט מוארך, ויחסי האורך והרוחב שלו עומדים על 1:3 והוא משמש למאכל בהיותו צעיר ועסיסי. מלון העג'ור קרוי במצרית "עגור" והוא ה"קשוא" המוזכר במקרא ואליו התגעגעו בני ישראל בלכתם במדבר: "זכרנו, את-הדגה, אשר-נאכל במצריים, חינם; את הקישואים, ואת האבטיחים, ואת-החציר ואת-הבצלים, ואת-השומים" (במדבר י"א, ה'). הכינוי "מקשה" המוזכר במקרא בתקופת הבית הראשון, התייחס לשדות מיוחדים בהם גדלו 'קשואים'.

בעת העתיקה מלון העג'ור היה אחד מצורות המלונים החשובות בחקלאות המקומית. צורה זו של מלון הוחלפה בצורות חדשות שהחליפו אותה. כך, עם כניסת הקישוא המודרני לחקלאות, הוא קיבל את שמו המקראי של פרי העג'ור, והחליף אותו בחקלאות המקומית. עם זאת, מחוץ לישראל נוהגים לגדל את מלון העגור, למשל, באיטליה.

== מלון עג'ור באמנות ==
עיצובים מדויקים וריאליסטיים של מלוני עג'ור מופיעים על גבי פסיפס הכנסייה בגיהנום.

==לקריאה נוספת==
*זהר עמר, צמחי המקרא, הוצאת ראובן מס, ירושלים תשע"ב, הפרק "קישואים", עמ' 115-113. 

קטגוריה:דלועיים
הקריה הכלכלית על שם המלך עבדאללה

הקריה הכלכלית על שם המלך עבדאללה (בערבית: مدينة الملك عبدالله الإقتصادية; תעתיק: מדינת אלמלכ עבדאללה אלאקתצאדיה) היא עיר מתוכננת העומדת בבניינה במחוז מכה שבמערב ערב הסעודית, ומיועדת להוות – יחד עם ארבע ערים אחרות כמותה – מוקד למשיכת פעילות של עסקים מקומיים ובינלאומיים, במטרה לפתח את כלכלת הממלכה.

==העיר==
[[אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה בבנייה]]
נמל המלך עבדאללה העיר
מיזם הקמת העיר הוכרז בשנת 2005 על ידי עבדאללה, מלך ערב הסעודית דאז. הקמת העיר וארבע ערים כלכליות אחרות כמוה נועדה להשיג מספר מטרות: העלאת האטרקטיביות של ערב הסעודית כיעד להשקעות בינלאומיות; גיוון הפעילות הכלכלית במדינה, שכלכלתה מבוססת בעיקרה על תעשיית הנפט; הפחתת צפיפות האוכלוסייה בערי המדינה; יצירת מקומות עבודה חדשים.

העיר ממוקמת לחוף הים האדום, במערב המדינה, כמאה קילומטרים צפונית לעיר ג'דה. שטחה הכולל המתוכנן הוא 173 קילומטרים רבועים. הקמתה הייתה אמורה להסתיים עד לשנת 2020, אך עד 2015 הושלמו רק 15% ממנה.

עם השלמתה, העיר אמורה לכלול את המרכיבים הבאים:
*אזור תעשייה בשטח של כ-63 קילומטרים מרובעים;
*נמל המלך עבדאללה, על פני שטח מתוכנן של כ-14 קילומטרים מרובעים, ובו תשתית לקליטת אוניות גדולות וקיבולת מכולות של 10 מיליון TEU בשנה. הנמל יוכל לטפל גם ב-300 אלף עולי רגל בשנה, שיגיעו אליו בדרכם אל הערים הקדושות מכה ואל-מדינה שבקרבת העיר;
*רובע מגורים ובו דירות מגורים, בתי מגורים ותשתיות ציבוריות לעד 500 אלף נפש;
*אתר תיירות שיהיה מיועד למשוך תנועת תיירות גדולה ויכיל 120 מלונות ובהם 25 אלף חדרים, מרכזי קניות ומתקני נופש;
*מתחם חינוך שיכיל קמפוס רב-אוניברסיטאי לכ-18 אלף סטודנטים ו-7,500 אנשי סגל ושני פארקי מחקר ופיתוח
*רובע עסקים על פני שטח של כארבעה קילומטרים מרובעים, שיהיו בו שטחי משרדים, מלונות ושטחי מסחר.

העיר חוברה למסילת הרכבת המערבית, הקושרת בינה לבין הערים מכה, ג'דה, מדינה ונמל התעופה הבינלאומי בג'דה ובינם לבין רשת הרכבות הארצית. תחנת הרכבת בקו זה המוקמת בעיר תוכננה על ידי האדריכל הבריטי נורמן פוסטר.

תקוות המתכננים היא שהקמת העיר תביא ליצירת עד מיליון מקומות עבודה חדשים.

פיתוח העיר נעשה על ידי התאגיד הפרטי אעמאר נכסים (Emaar Properties) בפיקוח הרשות הסעודית להשקעות.

בקרבת העיר ממוקמת אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* Crispin Thorold, [http://news.bbc.co.uk/2/hi/middle_east/7446923.stm New cities rise from Saudi desert], באתר חדשות ה-BBC, 11 ביוני 2008
* Sylvia Smith, [http://www.bbc.com/news/world-middle-east-31867727 Saudi Arabia's new desert megacity], באתר חדשות ה-BBC, 20 במרץ 2015

==הערות שוליים==

כלכלית המלך עבדאללה
כלכלית המלך עבדאללה
קטגוריה:ערב הסעודית: כלכלה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2005
קטגוריה:מגה-פרויקטים
ספר מחזור

[[עטיפת ספר מחזור של מחזור הכשרה בבסיס חיל האוויר האמריקני "המילטון", שנת 1968]]
"ספר מחזור" הוא ספר היוצא בעת סיום מחזור מסוים בבית ספר או מסלול הכשרה אחר, על מנת לתעד ולהנציח את בוגרי מחזור תוכנית הלמידה או ההכשרה.

בספר המחזור מופיעות תמונות של בוגרי המחזור וסיכומים בכתב של חוויות שעברו ביחד, כגון טיול שנתי או טקסים. כמו כן מופיע סיכום קצר על כל בוגר, ביניהם דברים שמאפיינים אותו שנכתב על ידו או על ידי אחד אחר מבני המחזור. מופיעים גם סיכומים על המורים, המפקדים או המדריכים, שלימדו את המחזור וברכותיהם לבוגרי התוכנית. ברוב בתי הספר בישראל מקובל להוציא ספרי מחזור בסוף שנת הלימודים. ישנן גם אוניברסיטאות, מכללות ויחידות צבאיות, העורכות ספרי מחזור. קיימות גם מהדורות דיגיטליות של ספרי מחזור.

==ראו גם==
* פגישת מחזור

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.classmates.com/yearbooks/ מאגר של ספרי מחזור שונים ממגוון בתי ספר מארצות הברית]
*[http://www.e-yearbook.com/alabama_yearbooks.html חיפוש ארכיוני של ספרי מחזור]
*[http://search.ancestry.com/search/db.aspx?dbid=1265 חיפוש מכרים דרך ספרי מחזור]
*[https://web.archive.org/web/20151017023732/http://locustforkhs.blount.k12.al.us/alumni_online_yearbooks.html ארכיון ספרי מחזור של בית ספר תיכון באלבמה]

קטגוריה:בית ספר
קטגוריה:תיעוד
קטגוריה:חיי צבא
המכון הבריטי ללימודי עיראק

המכון הבריטי ללימודי עיראק (BISI) (בעבר נקרא בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בעיראק) הוא הגוף היחיד בממלכה המאוחדת שמוקדש למחקר התרבויות והשפות העתיקות של מסופוטמיה.

==היסטוריה==
בית הספר רשום כארגון צדקה והמשרדים שלו שוכנים באקדמיה הבריטית במבנה קרלטון האוס טראס (Carlton House Terrace) בלונדון.

בית הספר נוסד בשנת 1932 כזיכרון לחייה ועבודתה של גרטרוד בל, אזרחית בריטית שהייתה מעורבת בהקמת מדינת עיראק, וייסדה את המוזיאון הלאומי של עיראק. מטרת הקמת המוסד הייתה לעודד, לתמוך ולבצע מחקרים ארכאולוגיים בעיראק ובמדינות השכנות. המחקרים עסקו בטווח הזמן מהתקופות הקדומות ביותר ועד שנת 1700 לספירה.

מאז 1934 המוסד מפרסם כתב עת בשם Iraq המפורסם כעת אחת לשנה בחודשים נובמבר/דצמבר.
שנהב מנמרוד, עם מוטיב האישה בחלון
לוח שנהב מעוצב כספינקס
בית הספר ערך חפירות ארכאולוגיות בעיראק לפני מלחמת העולם השנייה. פעילותו התחדשה ב-1948 והוא המשיך להיות פעיל בחפירות עד 1990. מסיבות פוליטיות הפסיק בית הספר לבצע מחקרים באתרים בעיראק.  המוסד שמר על קשרים עם מחלקת העתיקות של עיראק, וביקורים באתרים נעשו על בסיס פרטי.

בתקופה שלאחר מלחמת עיראק שהתרחשה ב-2003, בית הספר הקדיש משאבים כספיים כדי לסייע בשיקום המורשת של עיראק. המכון מקבל מימון מממשלת בריטניה. בנוסף  מקבל מימון ממקורות פרטיים. יש לו כ-650 חברים, והגוף מנוהל על ידי מועצה שנפגשת בלונדון אחת לשנה. חבריה נבחרים אחת לשנה על פי התקנון הקיים מאז 1932.

ב-12 בדצמבר 2007, החליט המוסד לשנות את שמו לשם הנוכחי המכון הבריטי ללימודי עיראק (לזכרה של גרטרוד בל).

== שנהבים אשוריים ==
בבעלות המכון היה אוסף של 6,000 שנהבים שנחפרו בתל נמרוד (כלח) בעיראק שתוארכו למאות ה7-9 לפנה"ס. שנהבים אלה התגלו בין השנים 1963-1949 בחפירות ארכאולוגיות שנוהלו על ידי מקס מלוואן. בשנת 2011 מכר המכון שליש מאוסף שנהבי נמרוד ( Nimrud Ivories) שהיו ברשותו. האוסף נמכר למוזיאון הבריטי תמורת סכום של 1.7 מיליון ליש"ט. שליש נוסף נתרם למוזיאון הבריטי מתוך הכרה על כך שהמוזיאון אחסן את האוסף מעל 24 שנים. השליש האחרון מתוכנן להיות מוחזר בעתיד לעיראק. מבחר מאוסף השנהבים הוצגו במוזיאון הבריטי בשנת 2011.

== מנהלי המכון ==
* מקס מלוואן מ-1947 - ?
* דייוויד אוטס (David Oates) בין השנים 1969-1965
* ניקולס פוסטגייט (Nicholas Postgate) בין השנים 1981-1975
* רוג'ר מתיוס (Roger Matthews) בין השנים 1995-1988

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://islamictourism.com/PDFs/Issue%2013/English/36-38%20British%20school%204p.pdf British School of Archaeology in Iraq - A new organisation for a new era]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארכאולוגיה
קטגוריה:עיראק: תרבות
קטגוריה:ארגוני תרבות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים
ואט פרה קוו

ואט פרה קוו (בתאית: วัดพระแก้ว, בתרגום לעברית: "מקדש הבודהה מאמרלד") הוא מקדש בודהיסטי (ואט) בבנגקוק הנחשב לקדוש ביותר בתאילנד. פסל בודהה מברקת (אמרלד) ממוקם במבנה המרכזי בתוך מתחם המקדש, והוא נחשב דמות מגינה על החברה התאית, וסמל דתי-פוליטי. המקדש ממוקם במרכז ההיסטורי של בנגקוק, בתוך מתחם הארמון הגדול.
== המבנה ==
המבנה המרכזי במתחם המקדש הוא קודש הקודשים, בו ממוקם פסל הבודהה ובו מתפללים המאמינים. על פי האגדה, מקורה של דמותו של בודהה האמרלד הוא בהודו, בה החכם הבודהיסטי נגסנה (בערך בשנת 150 לפני הספירה), ניבא כי הבודהה מאמרלד יביא שגשוג ודומיננטיות לכל מדינה בה הוא יוצב. כך הפכה דמותו לדמות המגינה על תאילנד, על פי האמונה. עם זאת, על פי ממצאים ועדויות היסטוריות, הפסל התגלה בצ'אנג ראי במאה ה-15, ולאחר מספר מקומות בהם שכן, הוא הועבר במאה ה-18 לבנגקוק, שם מוקם בוואט פרה קוו ב-1782, במהלך תקופת מלכותו של ראמה הראשון, מלך תאילנד.

פסל הבודהה עשוי מברקת ירוקה-כהה, בגובה 66 סנטימטרים, והוא עוצב מאבן ברקת שלמה אחת. הדמות בפסל נמצאת בתנוחת מדיטציה, בסגנון אסכולת "לאנה" מצפון תאילנד. מלבד מלך תאילנד, איש לא רשאי לגעת בפסל. המלך מחליף את הגלימה העוטפת את הפסל שלוש פעמים בשנה, בהתאמה לעונות הקיץ, החורף, והעונה הגשומה, בטקס חשוב שנועד להבטיח מזל טוב למדינה לאורך העונה הקרובה.

== גלריה ==
<gallery>
Wat Phra Kaew by Ninara TSP edit crop.jpg|ואט פרה קוו, במתחם הארמון הגדול בבנגקוק
Emerald Buddha Photo D Ramey Logan.jpg|פסל הבודהה מאמרלד במבנה המרכזי במקדש
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* Eric Roeder, [http://scholarspace.manoa.hawaii.edu/bitstream/handle/10125/2542/The%20Origin%20and%20Significance%20of%20the%20Emerald%20Buddha.pdf?sequence=1 Explorations in Southeast Asian Studies: The Origin and Significance of the Emerald Buddha]. A Journal of the Southeast Asian Studies Student Association. 1999.
* [http://www.sacred-destinations.com/thailand/bangkok-wat-phra-kaew-emerald-buddha Wat Phra Kaew, Bangkok]. Sacred Destinations
</div>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תאילנד: תרבות
קטגוריה:בנגקוק: מקדשים בודהיסטיים
ברנד דורנברגר

ברנהארד "ברנד" דורנברגר (בגרמנית: Bernhard "Bernd" Dürnberger; נולד ב-17 בספטמבר 1953 בקירשנשורינג שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני, ששיחק בעמדת הקשר האחורי בבאיירן מינכן.

== קריירה ==
===קריירת מועדונים===
דורנברגר העביר בבאיירן מינכן את כל קריירת הבוגרים שלו, שנמשכה 13 עונות. הוא שיחק 375 משחקים והבקיע 38 שערים, ונמצא במקום השביעי ברשימת שיאני ההופעות בבאיירן מינכן בכל הזמנים (נכון ל-2015). דורנברגר היה חלק מבאיירן מינכן שזכתה בשלושה טורנירים רצופים של גביע אירופה לאלופות בין השנים 1974-1976, ולזכותו חמש אליפויות בבונדסליגה ושני גביעים. דורנברגר זכה בנוסף בטורניר הגביע הביניבשתי עם באיירן מינכן בשנת 1976, לאחר ניצחון מצטבר 2-0 במפגש כפול מול קרוזיירו הברזילאית.

===נבחרת לאומית===
דורנברגר שיחק בנבחרות הצעירות ונבחרות החובבים של גרמניה הבוגרת, אך מעולם לא שיחק בנבחרת גרמניה המערבית הבכירה. עובדה זו מקנה לו שיא במשותף עם שוער העבר הגרמני של אייאקס אמסטרדם היינץ סטוי. שניהם זכו ב-11 תארים קבוצתיים מבלי לשחק ולו משחק אחד בנבחרת.

==תארים ==
* בונדסליגה: 1972/73, 1973/74, 1979/80, 1980/81, 1984/85
* הגביע הגרמני: 1981/82, 1983/84
* גביע אירופה לאלופות: 1973/74, 1974/75, 1975/76
* הגביע הביניבשתי: 1976

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1953