חוסה לואיס קמינרו

חוסה לואיס פרס קמינרו (בספרדית: José Luis Pérez Caminero; נולד ב-8 בנובמבר 1967 במדריד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מנהלה המקצועי של קבוצת אתלטיקו מדריד.

קמינרו היה מהכדורגלנים הספרדים הבולטים בשנות ה-90. קריירת המשחק שלו נפרשה בעיקר של שני מועדונים, ריאל ואיאדוליד ואתלטיקו מדריד. בשורות האחרונה זכה קמינרו בדאבל בעונת . הוא ייצג את נבחרת ספרד 21 פעמים, בהם בטורנירי מונדיאל 1994 ויורו 1996. הוא כבש שמונה שערים במדי ספרד, כולל בשני הטורנירים בהם שיחק.

לאחר פרישתו התמנה למנהל מקצועי בריאל ואיאדוליד, והחל משנת 2011 הוא נושא בתפקיד דומה באתלטיקו מדריד.

== קריירת משחק ==
קמינרו החל את דרכו בקבוצת הנוער של ריאל מדריד מעיר הולדתו. בעונת , לאחר שסיים את גילאי הנוער, קודם קמינרו לשורות ריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים מליגת המשנה. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן שתיים תחת המאמן ויסנטה דל בוסקה, אך לא זכה לקידום לקבוצה הראשונה של המועדון.

משלא הצליח להתקדם במדי ריאל, עבר קמינרו לריאל ואיאדוליד מהליגה הבכירה בעונת . הוא השתלב היטב במועדון וערך 31 הופעות ליגה בעונת הבכורה שלו, בה ניצלה הקבוצה מירידה לליגת המשנה. בשתי העונות הבאות תפס מקום מרכזי אף יותר, והחמיץ שלושה משחקי ליגה בלבד במצטבר בשתי העונות. הראשונה מביניהן הסתיימה במקום התשיעי, הרחק ממאבקי הירידה, אך בסיום עונת לא הצליחה הקבוצה ונשרה לליגת המשנה. קמינרו נותר לעונה רביעית בקבוצה וסייע לה לחזור לליגה הבכירה תוך עונה אחד בלבד, לאחר שסיימה את העונה במקום השני. בסך הכול בארבע עונות במדי ואיאדוליד רשם קמינרו 134 הופעות ליגה, בהן כבש שלושה שערים.

לקראת עונת חתם קמינרו בשורות אתלטיקו מדריד. בעונה קשה, שבה הובילו את הקבוצה שישה מאמנים שונים והסתיימה במקום ה-12 בלבד, היה קמינרו משחקניה הבולטים של הקבוצה, כשכבש שישה שערי ליגה ב-26 הופעות. שער הבכורה שלו בקבוצה נכבש ב-30 באוקטובר 1993, והיה לשער ניצחון דרמטי בעשרה שחקנים מול ברצלונה, שקבע 3:4 דקה אחת לסיום. גם העונה שאחריה התנהלה תחת חילופי מאמנים תכופים, כשבסך הכול ארבעה מאמנים שונים הובילו את הקבוצה באותה עונה, שהסתיימה במקום ה-14 בליגה. בעונה זו תפס קמינרו מקום מרכזי אף יותר במרכז הקישור, עם תשעה שערי ליגה ב-31 הופעות.

בעונת , תחת המאמן רדומיר אנטיץ', הפגינה אתלטיקו יכולת משובחת וזכתה בדאבל מרשים. קמינרו היה משחקניה הבולטים של הקבוצה באותה העונה, אותה סיימה אתלטיקו בפער ארבע נקודות מסגניתה ולנסיה. הוא כבש תשעה שערי ליגה ב-37 הופעות, ובגמר גביע המלך הספרדי עלה בהרכב קבוצתו בניצחון 0:1 על ברצלונה בהארכה. בסיום העונה, בעקבות יכולת השיא אותה הפגין, זכה קמינרו בפרס דון בלון לכדורגלן הספרדי המצטיין של העונה, ובתואר כדורגלן העונה מטעם העיתון אל פאיס. הוא היה לשחקנה היחיד של אתלטיקו שזוכה בשני התארים האלו באותה עונה. עונה אחר כך לא הצליחה אתלטיקו לשחזר את ההישג וסיימה חמישית בלבד, אך קמינרו שדרג עוד יותר את יכולת כיבוש השערים שלו וסיים את העונה עם 14 שערי ליגה, הפעם היחידה בקריירה בה כבש כמות דו ספרתית של שערי ליגה.

קמינרו נותר בקבוצה עונה אחת נוספת, חמישית במספר, בטרם סיים את דרכו במועדון. בסך הכול בחמש העונות במדריד כבש קמינרו ארבעים שערי ליגה ב-149 הופעות. לקראת עונת חזר לקדנציה שנייה בריאל ואיאדוליד. הקדנציה השנייה שלו במועדון נמשכה שש עונות, כאשר בשלהי הקריירה הוסט לאחור ושימש גם כבלם. הוא כבש 15 שערי ליגה ב-155 הופעות בקדנציה השנייה במועדון, שהביאו אותו לסך הכול של 289 הופעות ו-18 שערי ליגה במדי הקבוצה במצטבר. בסיום עונת , בה ירדה הקבוצה לליגת המשנה, פרש קמינרו ממשחק פעיל בגיל 37.

=== נבחרת ספרד ===
קמינרו החל את דרכו בנבחרת ספרד תחת המאמן חבייר קלמנטה ב-8 בספטמבר 1993, במשחק ידידות ביתי מול . קמינרו עלה מהספסל במחצית המשחק, שהסתיים בניצחונה של ספרד בתוצאה 0:2. שבועיים אחר כך עלה קמינרו לראשונה בהרכב הנבחרת, למשחק החוץ שלה מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. בדקה ה-67 של המשחק כבש קמינרו את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער שקבע את תוצאת המשחק, 5:1 לספרד.

קמינרו זומן על ידי קלמנטה לסגל ספרד לקראת מונדיאל 1994 בארצות הברית. במשחקה הראשון של הנבחרת, שהסתיים בשוויון 2:2 מול , עלה קמינרו מהספסל בדקה ה-47. הוא עלה בהרכב ושיחק תשעים דקות במשחק מול שהסתיים בשוויון 1:1. קמינרו עלה בהרכב והצטיין במשחק השלישי, בו גברה ספרד 1:3 על . בדקה ה-19 הובילה הגבהה טובה של קמינרו לפנדל לזכות הספרדים, שנוצל היטב על ידי ז'וזפ גוארדיולה. בדקה ה-66 הכפיל קמינרו את התוצאה לאחר שקיבל כדור עומק באגף השמאלי מסרג'י ברז'ואן, ובנגיעה אחת מזווית קשה גלגל לרשת של בוליביה. דקה אחר כך צימקה בוליביה ל-1:2, אך בדקה השבעים השלים קמינרו צמד שקבע את תוצאת המשחק, לאחר שהשתלט עם החזה על כדור שהוגבה לרחבה, וגלגל אותו פנימה מול השוער. המשחק הסתיים באכזבה מסוימת עבור קמינרו, שבדקה התשעים ספג כרטיס צהוב בפעם השנייה בטורניר, מה שגרם לו להחמיץ את הניצחון 0:3 על בשמינית הגמר. קמינרו חזר להרכב ברבע הגמר מול , בו כבש שער מרהיב. בדקה ה-58, במצב של יתרון 0:1 לאיטלקים, קיבל קמינרו כדור שטוח על סף הרחבה ובעט בנגיעה ברגל שמאל אל החיבורים. שתי דקות לסיום המשחק קבע רוברטו באג'ו 2:1 לאיטליה, וספרד סיימה את דרכה בטורניר.

שנתיים לאחר המונדיאל, זומן קמינרו על ידי קלמנטה לסגל לקראת יורו 1996 באנגליה. קמינרו פתח במשחק הראשון שהסתיים בשוויון 1:1 מול , ובמשחק השני מול שמר על מקומו בהרכב ואף כבש שער שוויון דרמטי בדקה ה-85 שקבע את תוצאת המשחק, שוויון 1:1. קמינרו לא שותף בניצחון 1:2 על שהבטיח לספרד את הכרטיס לשלב הבא, וברבע הגמר מול המארחת עלה מהספסל במחצית המשחק. ההתמודדות עברה להכרעה בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר שוויון 0:0 בהארכה, ושם גברה אנגליה 2:4 וסיימה את דרכה של ספרד בטורניר.

ההפסד לאנגליה היה להופעתו האחרונה של קמינרו במדי ספרד. בסך הכול הוא ערך 21 הופעות במדי ספרד, שבהן כבש שמונה שערים.

== לאחר הפרישה ==
בשנת 2006 התמנה לתפקיד המנהל המקצועי בקבוצה בה פרש, ריאל ואיאדוליד. בזמן כהונתו בתפקיד זכתה הקבוצה באליפות ליגת המשנה לעונת , ושמרה על מקומה בליגה הבכירה עונה לאחר מכן. בסיום עונת עזב את התפקיד מסיבות אישיות.

בשנת 2009 נעצר קמינרו בחשד למעורבות בהברחת סמים, לאחר שלפי החשד הלבין כספים עבור הארגון. יחד עמו נעצרו עוד שלושים חשודים בפרשה, והוא שוחרר עם הקראת זכויותיו.

לקראת עונת חזר לשמש כמנהל מקצועי, כשהתמנה לתפקיד באתלטיקו מדריד. שיתוף הפעולה עם המאמן דייגו סימאונה, שזכה עמו כשחקן בדאבל ב-1996, הביא לתוצאות חיוביות עבור הקבוצה, ובתקופת כהונתו זכה המועדון בליגה האירופית, באליפות ובגביע בספרד וכן העפיל פעמיים לגמר ליגת האלופות.

== תארים ==
;אתלטיקו מדריד
* אליפות ספרד: 
* הגביע הספרדי: 

;תארים אישיים
* פרס דון בלון לכדורגלן העונה בליגה הספרדית: 

== סטטיסטיקות ==
=== מועדונים ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!rowspan="2"|עונה
!rowspan="2"|קבוצה
!rowspan="2"|ליגה
!colspan="2"|בליגה
|-
!הופעות!!שערים
|-
|||rowspan="3"|ריאל מדריד קסטיליה||rowspan="3"|הליגה הספרדית השנייה||14||0
|-
|||2||0
|-
|||23||4
|-
|||rowspan="4"|ריאל ואיאדוליד||rowspan="3"|ליגת העל הספרדית||31||0
|-
|||36||1
|-
|||37||1
|-
|||הליגה הספרדית השנייה||30||1
|-
|||rowspan="5"|אתלטיקו מדריד||rowspan="5"|ליגת העל הספרדית||26||6
|-
|||31||9
|-
|||37||9
|-
|||30||14
|-
|||25||2
|-
|||rowspan="6"|ריאל ואיאדוליד||rowspan="6"|ליגת העל הספרדית||27||4
|-
|||23||4
|-
|||33||5
|-
|||23||1
|-
|||22||0
|-
|||27||1
|-
!colspan="3"|סך הכול בקריירה!!477||62
|-
|}

=== נבחרת לאומית ===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan=3 | נבחרת ספרד
|-
!שנה!!הופעות!!שערים
|-
|1993||3||2
|-
|1994||8||3
|-
|1995||6||2
|-
|1996||4||1
|-
!סה"כ||21||8
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1967