OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ייקוב סיפיו

ג'ייקוב מונטאז סיפיו (באנגלית: Jacob Muntaz Scipio; נולד ב-10 בינואר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.

== ביוגרפיה ==
סיפיו נולד באיסלינגטון, לונדון, אנגליה. הוא ממוצא הודו-גואייני ואנגלי.<ref></ref> סיפיו למד בבית הספר היסודי של כנסיית סנט מייקל של אנגליה בהייגייט, ולאחר מכן המשיך את לימודיו בבית הספר פורטיסמר במוסוול היל. הוא למד באוניברסיטת אסקס, שם קיבל תואר ראשון בקולנוע וספרות.

== קריירה ==
קריירת המשחק של סיפיו החלה כאשר קיבל את תפקידו הראשון בגיל 9 חודשים בפרק בסדרת הטלוויזיה "Bambino Mio", בו גילם את בנה המאומץ של ג'ולי וולטרס. במהלך לימודיו התמקד במשחק, ושיחק במספר תפקידים ראשיים בטלוויזיה, בקולנוע ובתיאטרון, כולל העיבוד של ערוץ 4, לרומן "White Teeth", של זיידי סמית', שם גילם בגיל 10 את התפקידים של האחים התאומים מילט ומג'יד. הוא שיחק בתיאטרון, והופיע במחזמר המלך ואני של רוג'רס והמרשטיין בתפקיד "הנסיך צ'וללונגקורן" לצד איליין פייג' בפלדיום של לונדון.

== קריירת קולנוע ==
בשנת 2019 שיחק לצד ז'אן-קלוד ואן דאם בסרט הקולנוע "אנחנו מתים צעירים". באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "The Outpost".
בינואר 2020, גילם סיפיו את האנטגוניסט הראשי, ארמנדו ארטאס, בסרט בקולנוע "בחורים רעים לתמיד". כמה חודשים לאחר מכן כיכב בסרט הקולנוע "לכודים תחת אש", סיפורם של חיילים אמריקאים שהותקפו על ידי לוחמי טאליבאן בימים האחרונים לנוכחות הצבא האמריקאי באפגניסטן. סקיפיו גילם את ג'סטין ט. גאלגוס, חייל של צבא ארצות הברית, שזכה בעיטור צלב השירות המצוין.

בשנת 2021 שיחק בסרט בקולנוע "ללא חרטה". 

בשנת 2022 שיחק בסרט הדרמה והמסתורין "פשע הוליוודי" בדמותו של דון קיו. באותה שנה לוהק לתפקיד לא ידוע בסרט הקולנוע העתידי "באטגירל".

בשנת 2024 שיחק בסרט "בחורים רעים: הכל או כלום".

== קריירת טלוויזיה ==
בשנת 2008, שיחק סיפיו את התפקיד של ביפ בעונה השנייה של הקומדיה הבריטית "אחרי הצלצול".

תפקידו הבא שלו היה בסדרת הטלוויזיה "היכון, חידון, הופ!".<ref></ref> לאחר מכן שיחק בהפקת "Life In My Shoes" משנת 2012, קמפיין למודעות למחלת האיידס, שהוקרן בפסטיבל קאן 2012.<ref></ref>

ב-2013 שיחק בתפקיד 'טיילר בליין' בעונה השנייה של הקומדיה הבריטית, "Some Girls".<ref></ref>

בין השנים 2015–2018 דיבב את קולו של "ליאו" בסדרת הטלוויזיה לילדים בוב הבנאי.

בינואר 2021, פורסם שסיפיו לוהק לתפקיד מייקל ורגאס בסדרת המתח של נטפליקס, "אני אף אחת", עיבוד לרומן של קארין סלוטר באותו השם.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1993
איגור מאטוויינקו

איגור מאטוויינקו (ברוסית: Игорь Игоревич Матвиенко; נולד ב-6 בפברואר 1960) הוא מלחין ומפיק רוסי.

== חייו ==
איגור מאטוויינקו נולד במוסקבה למשפחת איש צבא וכלכלנית. בשנת 1980 הוא סיים מכללה למוזיקה במקצוע מנהל מקהלה. החל משנת 1981 הוא התחיל לשתף פעולה עם להקות שונות. בשנת 1987 הוא עבר באולפן הקלטות. במקביל הוא היה שותף עם ניקולאי רסטורגוייב בהקמת להקת "ליובה". מאטוויינקו כתב מספר שירים ללהקה. בנוסף ללהקה זו שירי מאטווייקנו בוצעו על ידי "בליי אוריול", "איבנושקי אינטרנשיונל" וזמרים ולהקות נוספות.

בשנת 1991 מאטוויינקו הקים מרכז הפקה. בשנת 2002 הוא היה מנהל הפקה של העונה הראשונה של תוכנית טלוויזיה "מפעל הכוכבים". בשנת 2014 הוא היה מפיק מוזיקלי של טקס הפתיחה וטקס הסגירה של אולימפיאדת סוצ'י. בשנת 2020 הוענק לו תואר אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית.

בשנת 2016 הוא הלחין מוזיקה לסרט "הוויקינג".

איגור מאטוויינקו כתב המנון עבור כוחות היבשה הרוסיים.

מאטוויינקו ידוע בתמיכה במדיניות של ולדימיר פוטין. הוא מונה למספר תפקידים לברות יושב ראש הוועדה הציבורית ליד רוסקומנדזור. כמו כן הוא חבר של המועצה הנשיאותית לתרבות ואמנות.

מאטוויינקו היה נשוי מספר פעמים. מאשתו הנוכחית יש לו שלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://svpressa.ru/persons/igor-matvienko/ ביוגרפיה]

קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1960
הוקאריס

הוקאריס (שם מדעי: Houcaris) הוא סוג של פרוק רגליים נכחד שהתקיים בראשית הפלאוזואיקון בחלק השני של תקופת הקמבריון (מסביבות 521 עד 509 מיליון שנה מהיום). יצור זה השתייך לסדרה הקדומה דינוקרידידה והתקיים על קרקעית הים במים רדודים לאורך סין וארצות הברית הקדומים. הסוג כולל 2 מינים: Houcaris saron, שהתגלה בממצאים ביונאן שבסין ו-Houcaris magnabasis, שהתגלה בממצאים בנבאדה. מינים אלה התגלו ב-1995 אך שויכו לסוג אנומלוקאריס. רק ב-2021 הופרדו לסוג עצמאי עקב מספר הבדלים אנטומיים במבנה השלד החיצוני והגפיים.

הסוג היה דומה במראהו ללובסטר או חסילון גדול אך אין כל קשר טקסונומי ביניהם. היו בפלג הגוף העליון משטח קשה באורך של 12 עד 17 ס"מ בקירוב מתוכו בלטו זוג עיניים מורכבות וזוג לסתות דמויות-מחושים חדים ונוקשים ששימשו לפיצוח וקריעת טרף בעל שריון קשה כמו צדפות או טרילוביטים, כשהוא נע בידי זרועות רבות הדומות לאלה של רבי-רגליים מודרניים, אף שאלה הותאמו לתנועה ימית ואולי הם התאימו לשחייה מהירה.

==בתרבות==
*ייתכן שיצור זה נראה בפרק הראשון (בחלק אחד), של סדרת ה-BBC ללכת עם מפלצות, אף שהוא נחשב גם לאנומלוקאריס (אליו השתייך בעבר).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דינוקרידידה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקמבריון באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2021
רפאל שלמה הבדלה

רבי רפאל שלמה הבדלה (לפעמים נכתב: עבדלה; מוראה, ? – ירושלים, ה'ת"ץ) היה מחכמי סלוניקי ובסוף ימיו ראש ישיבה ורב העיר ירושלים.

==קורות חייו==
נולד במוראה ובהיותו יתום עבר ללמוד תורה בסלוניקי. בסלוניקי למד עם רבי שלמה אמריליו, רב העיר ואביו של רבי משה אמריליו. בהמשך עלה לירושלים שם היה בבית דינו של רבי אברהם יצחקי, יצא כשד"ר לטובת יהודי אשכנז בירושלים עם רבי אייזיק מסלוצק. לבסוף נתמנה בירושלים לרב העיר ולראש ישיבה. חכמי דורו מרבים להביא מפסקי ההלכה שלו (כגון רבי אברהם ישראל זאבי, רבי חיים שבתי, רבי אשר שלם (בעל "מטה אשר", ועוד). הותיר שו"ת וחידושי הלכה שרובם נותרו בכתב יד. חידושי ההלכות שלו נקראים "מנחת זיכרון".

היה גיסו של רבי נסים חיים משה מזרחי, ודודו של רבי רפאל מיוחס.

נטמן בהר הזיתים. על מצבתו נכתב: "ציון הרב הכולל כמהור"ר רפאל שלמה עבדלה".

==לקריאה נוספת==
* יעקב שמואל שפיגל, עניינים הקשורים לפסח ולקריאת התורה מתוך ספר מנחת זיכרון לר' רפאל שלמה הבדלה, בתוך מוריה, ניסן תשע"א, עמ' מ - נה

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: רבנים ראשיים
קטגוריה:סלוניקי: רבנים
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
יוזף שמידט (אתלט)

יוזף שמידט (בפולנית: Józef Szmidt; 28 במרץ 1935 – 29 ביולי 2024) היה אתלט פולני, פעמיים ברציפות אלוף אולימפי (רומא 1960 וטוקיו 1964) ושיאן עולם (1960–1968) בקפיצה משולשת.

== ביוגרפיה ==
שמידט נולד ב-1935 בעיירה מיצ'וויץ' (Miechowice) שבקרבת העיר ביטום, פולין, אח לאדוארד שמידט , שייצג את פולין באולימפיאדת מלבורן בריצת 200 מטר. בתקופה בה נולד שמידט היה האזור חלק מגרמניה ובעקבות שינויי הגבולות לאחר מלחמת העולם השנייה סופח השטח לפולין. בנעוריו רכש מקצוע כמכונאי.

הקריירה הספורטיבית של שמידט נמשכה מ-1958 עד 1971. בנוסף להישגיו הבינלאומיים זכה שמידט 13 פעמים באליפות פולין בקפיצה משולשת. כמו כן זכה בתחרויוית בקפיצה לרוחק.

ב-1975 עזבו שמידט ומשפחתו את פולין ועברו לגור בגרמניה המערבית אך חזרו לפולין ב-1992 ורכשו משק חקלאי בכפר זגוזד . נפטר ביולי 2024 שבוע לאחר פטירת אשתו.

== קריירה ספורטיבית ==
=== 1958 ===
באליפות אירופה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא לאומי ובשיא אליפות חדש של 16.43 מטר, לפני אולג רייקובסקי מברית המועצות (16.02 מטר) ווילהלמור איינרסון מאיסלנד (16.00 מטר).

=== 1960 ===
==== שיאן עולם ====
ב-5 באוגוסט קבע שיא עולם בקפיצה משולשת (17.03 מטר) בתחרות שנערכה בעיר אולשטין שבפולין. הייתו זו הפעם הראשונה שספורטאי עבר את הרף של 17 מטר והיווה שיפור של 33 ס"מ משיאו של השיאן הקודם אולג פיודוסייב מברית המועצות. השיא החזיק מעמד עד 1968 כשנשבר על ידי ג'יוזפה ג'נטילה במהלך אולימפיאדת מקסיקו סיטי.

==== אלוף אולימפי ====
באולימפיאדת רומא זכה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אולימפי חדש של 16.81 מטר, לפני ולדימיר גורייב (16.63 מטר) וויטולד קרייר (16.43 מטר), שניהם מברית המועצות. נוסף לכך, הוא השתתף בריצת שליחים 4x100 מטר, אך הרביעייה הפולנית שקבעה את התוצאה השביעית בטיבה פסלה.

=== 1962 ===
באליפות אירופה שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה זכה במדליית זהב בשיא אליפות חדש של 16.55 מטר, לפני ולדימיר גורייב (16.39 מטר) ואולג פיודוסייב (16.24 מטר).

=== 1964 ===
==== אלוף אולימפי ====
באולימפיאדת טוקיו זכה בפעם השנייה בברציפות במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אליפות חדש של 16.85 מטר, לפני אולג פיודוסייב (16.58 מטר) וויקטור קרבצ'נקו מברית המועצות (16.57 מטר).

=== 1966 ===
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה הוא סיים במקום חמישי בתוצאה של 16.45 מטר.

=== 1968 ===
באולימפיאדת מקסיקו סיטי הוא סיים במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 16.89 מטר ולא הצליח להגן על תוארו.

=== 1971 ===
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד הוא סיים במקום 11 בתוצאה של 15.62 מטר, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 16.27 מטר.

== משפחתו ==
שמידט נישא ללוצ'ה (Łucją) ולזוג נולדו שני ילדים, דריוס ובוריס.

נפטר ב-29 ביולי 2024.

== אותות הערכה ==
* בשנים 1960 ו-1964 זכה בתואר "ספורטאי השנה" בפולין.
* ב-1970 יצא לאקרנים סרט על חייו של שמידט בו שיחק תפקיד ראשי (בבימויו של אנדז'יי טרזוס-ראסטביצקי).

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20090830135850/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/sz/jozef-szmidt-1.html יוזף שמידט], באתר sports-reference.com
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה משולשת
קטגוריה:קופצי משולשת
קטגוריה:שיאני עולם פולנים: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1935
קטגוריה:נפטרים ב-2024
ויטלי סקקון

ויטלי וולודימירוביץ' סקקון (באוקראינית: Віталій Володимирович Скакун; 19 באוגוסט 1996 – 24 בפברואר 2022) היה פלס בצוות הנדסה של גדוד נחתים אוקראיני.

== ביוגרפיה ==
סקקון נולד בבז'ז'ני שבאוקראינה.

במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, תפקידו של הגדוד של סקקון היה הגנה על העיירה הניצ'סק, הממוקמת ליד מצר פרקופ. כאשר שיירת טנקים רוסית התקרבה למקום, הכוחות האוקראיניים החליטו להרוס את גשר הניצ'סק, על-מנת להאט את התקדמות החיילים הרוסים שהתקדמו צפונה מחצי האי קרים במהלך המתקפה על חרסון. סקקון, מהנדס קרבי, התנדב להטמין מוקשים על הגשר. עם זאת, לאחר שהטמין את המוקשים, לא היה לו זמן לסגת מהגשר, ולאחר שהודיע על כוונותיו לחבריו החיילים האוקראינים, הוא פוצץ את המוקשים, הרג את עצמו והרס את הגשר. פעולותיו האטו את התקדמות האויב, ואפשרו לגדודו להתארגן מחדש.

גורמים רשמיים עבדו במהירות על-מנת להעניק לסקקון אות הוקרה צבאי לאחר מותו, וב-26 בפברואר 2022 הוענק לו אות מסדר כוכב הזהב, הגרסה הצבאית של אות גיבור אוקראינה , על-ידי נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

גיבורי אוקראינה
קטגוריה:אנשי צבא אוקראינים
קטגוריה:אישים שנהרגו בפלישה הרוסית לאוקראינה
קטגוריה:אישים שהקריבו את עצמם
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1996
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2022
טיגריס נגנדונג

טיגריס נגנדונג (שם מדעי: Panthera tigris soloensis) הוא תת-מין נכחד של הטיגריס. שרידיו נמצאו בסונדאלנד, אינדונזיה והם מתוארכים לפליסטוקן.

שרידיו של טיגריס הנגנדונג נחפרו בעיקר ליד כפר נגנדונג, ומכאן שמו. עד כה, נמצאו רק 7 שרידים ידועים. דבר המקשה בלחקור את הטיגריס הנכחד.

השרידים המעטים של טיגריס הנגנדונג מרמזים שהוא היה בגודל של טיגריס בנגלי. עם זאת, בהתחשב לגודלם של שרידים אחרים, ייתכן שהוא היה גדול יותר מטיגריס מודרני (אפילו מהטיגריס הסיבירי). זכר גדול יכל לשקול 400 ק"ג, ובמקרה כזה היה גדול מכל טיגריס חי כיום. בגודלו הוא דמה לאריה האמריקאי ולסמילודון. דבר ההופך אותו לאחד החתוליים הגדולים ביותר שחיו אי פעם.

בנוסף לשרידי טיגריס הנגנדונג, התגלו שרידים של בעלי חיים נוספים בנגנדונג. בהם פילאים קדומים (כמו סטגודוניים), תאואים, איילים, טפירים וקרנפים. בנוסף למאובנים אלה, נמצאו גם שרידים של הומו ארקטוס (מתת-המין הנכחד, Homo erectus soloensis).

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1933
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוסטב פון קניגסוולד
קטגוריה:טיגריס
קטגוריה:פנתרים פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שנכחדו מאינדונזיה
קטגוריה:טורפים שחיו בפליסטוקן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1933
סמוטריץ' (נהר)

נהר סמוטריץ (באוקראינית: Смотрич; בפולנית: Smotrycz) הוא נהר ביובל השמאלי של הדניסטר. הנהר נמצא ברמת פודוליה שבמערב אוקראינה. אורכו הוא 168 ק"מ, ואגן הניקוז שלו משתרע על פני 1,800 קמ"ר. רוחבו הממוצע של הנהר הוא 10–15 מטר, ובנקודה מסוימת הוא אף עולה על 40 מטר.

הנהר מובחן במיוחד בגדותיו הגבוהות, המשוות לו מראה של גיא. הוא משמש לאספקת מים, להשקיה ולדיג. על גדות הנהר ממוקמת תחנה הידרואלקטרית קטנה, כמו גם העיר קמניץ-פודולסקי, היישוב האורבני סמוטריץ' והעיירה הורודוק.

שם המשפחה סמוטריץ' נגזר משם נהר זה והעיירה סמוטריץ' הממוקמת על גדותיו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקראינה: נהרות ונחלים
הר ברסקין

רכס סנטינל]]
הר ברסקין (באנגלית: Mount Bearskin) הוא הר ברכס סנטינל שבהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 2,850 מטרים מעל פני הים.

הר ברסקין ממוקם 9 קילומטרים צפונית-מזרחית מהר טיירי.

אוכף פודגורה מקשר את הר ברקסקין לרכס טיירי.

== היסטוריה ==
ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1957–1959.

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של קפטן לילנד ס. ברקסקין (Leland S. Bearskin), מחיל האוויר של ארצות הברית, אשר השתתף בהקמת תחנת הקוטב הדרומי בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-85.53364204455767,-78.3204303420859,11&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור ההר, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix
* [https://www.geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=1128&fid=antgeo_102 מידע כללי]

קטגוריה:ארץ אלזוורת': הרים
קטגוריה:הרי אלזוורת'
הר יואש

הר יואש הוא הר בגובה של 734 מטרים מעל פני הים בהרי אילת. הוא ממוקם כ־6 קילומטרים מצפון־מערב לאילת, לצד כביש 12. כמו רוב ההרים בהרי אילת, גם הר יואש קרוי על שם מלך ממלכת יהודה – יואש. ההר קרוב לגבול ישראל–מצרים ולמעבר נטפים.

== תצפית ==
גדר [[גבול ישראל-מצרים, מבט מהר יואש]]
אל ההר מוביל כביש סלול בחלקו העולה עד לפסגה. כמו כן, עוברים לידו שביל ישראל ונחל יואש. מפסגת ההר ניתן לראות את ים סוף ו־4 מדינות: ישראל, מצרים, ירדן וערב הסעודית. את ההר ניתן לראות ממקומות רבים, וגם מהעיר אילת. בולטות בו האנטנות על פסגתו.

== ראו גם ==
* הרי אילת
* כביש 12

==קישורים חיצוניים==

* [https://eilat.city/tours/תצפית-הר-יואש תצפית הר יואש], באתר אילת+

יואש
רובע חואנגפו

רובע חואנגפו (בסינית מפושטת: 黄浦; בסינית מסורתית: 黃浦; בפין-יין: Huángpŭ) הוא החלק המזרחי של הליבה העירונית המסורתית של העיר שאנגחאי, וכיום הוא המחוז המרכזי ביותר מבין 18 הרבעים של העיר. רובע חואנגפו הוא מקום מושבו של השלטון מקומי, והוא מכיל מספר אטרקציות מרכזיות בולטות בהן אזור הבונד, ואזורי קניות פופולריים כגון ו.

רובע חואנגפו הוא כיום אחד הרבעים העירוניים הצפופים ביותר בעולם. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 חיו ברובע חואנגפו 662,030 תושבים, כאשר צפיפות האוכלוסין הייתה 32,310 תושבים לקמ"ר.

הרובע נקרא על שם .

==מקומות בולטים==
* מוזיאון שאנגחאי
* מוזיאון תכנון העיר של שאנגחאי
* הבונד
* מדרחוב נאנג'ינג דונג לו
* גן יויואן
* פארק הואנגפו

==גלריית תמונות==
<gallery widths="250px">
Shanghai Museum exterior 1.jpg|מוזיאון שאנגחאי
Shanghai - Nanjing Road.jpeg|המדרחוב של רחוב נאנג'ינג הוא אחד מאזורי השופינג הפופולריים ביותר בשאנגחאי כיום
Crowded Bund on summer evening.jpg|אזור הבונד
Bund Sightseeing Tunnel 2528.JPG|החשמלית המתוירת שעוברת באזור שכונת הבונד שבהואנגפו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שאנגחאי: רבעים
קאלם לינץ'

קאלם פינבר לינץ (באנגלית: Calam Finbar Lynch; נולד ב-7 בנובמבר 1994) הוא שחקן בריטי ממוצא אירי.

== ביוגרפיה ==
לינץ' נולד בווריקשייר לשחקנים האירים ניב קיוזאק ופינבר לינץ'. הוא בילה חלק מילדותו בעיירה מורטם סנט אנדרוס בצ'שייר, ולמד באקדמיה המקומית בזמן שהוריו עבדו במנצ'סטר.<ref></ref> לאחר מכן עברה המשפחה לבארנס, דרום מערב לונדון. הוא למד בבית הספר התיכון לאטימר בהמרסמית'. לינץ' בוגר סומרוויל קולג', אוקספורד, בלימודים קלאסיים וסיים את לימודיו בשנת 2017.<ref></ref> הוא קיבל השראה לשחק על ידי בן דודו מקס איירונס והשתתף בהפקות במה במהלך תקופת לימודיו באוניברסיטה.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה ==
בשנתו השלישית והאחרונה באוקספורד, לינץ' הוחתם בסוכנות שחקנים והופיע בסרט הקולנוע "דנקרק". לאחר שסיים את לימודיו, הוא שיחק את קלאודיו במחזה "מהומה רבה על לא דבר" בתיאטרון רוז קינגסטון ובתפקיד "גורדון וילסון", בנה של גב' וילסון אותה גילמה רות וילסון במיני-סדרה "גברת וילסון".<ref></ref> באותה שנה, שיחק בתפקיד אורח בפרק של קומדיית המצבים "בנות דרי" של ערוץ 4.<ref></ref>

בשנת 2019 הופיע במחזה "Wife" בתיאטרון קלין.<ref></ref>

בשנת 2020 שיחק בסרט "הסייח השחור" לצד מקנזי פוי, שהופק על ידי דיסני+.<ref></ref>

בשנת 2021 לוהק לתפקיד בסרט הביוגרפי "Benedicion", בכיכובו של טום בליית' ולתפקיד משנה בעונה השנייה של הדרמה התקופתית של נטפליקס, "ברידג'רטון".<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2017
| דנקרק
| דיל סיילור
|
|-
| 2019
| Poppycock
| לורנס באוור
| סרט קצר
|-
| 2020
| הסייח שחור
| ג'ורג' וינטורפ
|
|-
| 2022
| Benediction 
| סטיבן טננט
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| rowspan="2" | 2018
| בנות דרי
| ג'ון פול אוריילי
| פרק: "הנשף"
|-
| גברת וילסון
| גורדון וילסון
| מיני סדרה
|-
| 2022
| ברידג'רטון
| תיאו שארפ
| עונה 2
|-
|TBA
|Miss Austen
|
|מיני-סדרה עתידית של BBC
|}

== תיאטרון ==
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2018
| מהומה רבה על לא דבר
| קלאודיו
| תיאטרון רוז קינגסטון
|-
| 2019
| Wife
| אריק / קאס
| תיאטרון קילן, לונדון
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגלים ממוצא אירי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1994
ויסנטה לוקה

ויסנטה לוקה (באנגלית: Vicente Catta Preta Luque; נולד ב-27 בנובמבר 1991) ידוע בכינוי The Silent Assassin) הוא לוחם MMA אמריקאי ממוצא ברזילאי המתחרה ב-UFC בקטגוריית משקל חצי-בינוני (welterweight).

==ביוגרפיה==
ויסנטה לוקה נולד וגדל בעיירה בניו ג'רזי למשפחה בעלת שורשים מברזיל וצ'ילה. הוא התחיל להתאמן באמנויות הלחימה מגיל צעיר, תחילה בקראטה. כאשר הוא היה בן שש, הוריו התגרשו והוא עבר עם אימו לברזיל. בברזיל הוא המשיך להתאמן באמנויות הלחימה השונות. בשנת 2021 הוא קיבל חגורה שחורה בג'ו ג'יטסו ברזילאי.

ויסנטה לוקה התחיל בקריירה מקצועית בברזיל בשנת 2009. הוא השתתף בהופעות שונות בברזיל והשיג מספר ניצחונות.

בשנת 2015 הוא הגיע לתחרות UFC והפסיד בגמר. בנובמבר 2016 הוא ניצח את בלל מוחמד במערכה ראשונה. הם צפויים להיפגש בקרב נוסף באפריל 2022.

נכון לתחילת 2022 לוקה השתתף ב-29 קרבות וניצח ב-21. הוא קיבל מספר פעמים פרסים על "הופעת הלילה" ו-"קרב הלילה". ויסנטה לוקה נחשב למתאבק המוצלח מהיבט ניצחונות בגרמים עם 13 ניצחונות מ-14 הופעות בגמר.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אמני לחימה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ברזילאי
קטגוריה:לוחמי אליפות הלחימה האולטימטיבית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
זמן קריאת שמע

זמן קריאת שמע הוא הזמן שבו ניתן לקיים את מצוות קריאת שמע מהתורה או מדרבנן, ולאחר זמן זה הפסיד את המצווה. זמן קריאת שמע של היום זמנו להלכה עד שלוש שעות, זמן קריאת שמע של הלילה זמנו מהתורה כל הלילה.

== קריאת שמע של שחרית ==
תחילת זמן קריאת שמע היא "משיכיר את חברו הרגיל עמו קצת", ובדיעבד אם קרא מעלות השחר יצא.

אמנם לגבי סוף זמן קריאתה, נחלקו התנאים אם הוא בהנץ החמה או בסוף שלוש שעות זמניות, ולהלכה נפסק כדעה השנייה. 

באחרונים דנו מדוע זמנה של קריאת שמע של לילה הוא כל הלילה, ואילו ביום הוא רק עד שלוש שעות. מכוח קושיה זה הסיק רבי יוסף קארו בספרו כסף משנה, כי אכן מהתורה זמן קריאת שמע של שחרית הוא כל היום כולו, וחכמים הגבילו את זמנה עד שלוש שעות: 

אמנם להלכה נקטו אחרונים רבים שהשיעור מהתורה הוא עד שלוש שעות. 

== שיעור שלוש השעות ==
בראשונים נחלקו האם שיעור שלוש שעות, הכוונה לשעות זמניות או לשעות שוות: הרא"ש כתב שהכוונה היא לשעות שוות, ולדעתו זמן קריאת שמע לעולם הוא עד שעה 9 ביום. אמנם רוב הפוסקים נקטו שכדעת הראשונים ששיעור 3 שעות הכוונה לשעות זמניות, ושיעורם משתנה לפי עונות השנה, אמנם יש שכתבו להחמיר כשתי הדעות, ויש שכתבו שאין להחמיר כנגד דעת השולחן ערוך והרמ"א.

מחלקות נוספת נחלקו הפוסקים היא מאימתי מתחילים לחשב 3 שעות אלו:

* לדעת המגן אברהם פוסק שאפילו לשיטת שלעניין פלג המנחה מודדים משקיעת החמה, לעניין קריאת שמע ותפילה מודדים מעלות השחר. את דבריו הוא מוכיח מתוספות.
* לדעת הגר"א והבעל התניא, מחלוקת הראשונים לגבי פלג המנחה תקפה גם לעניין זמן קריאת שמע ותפילה, ופסק ההלכה הוא כשיטות שהיום נמדד לפי הנץ והשקיעה.

=== לאחר הזמן ===
מי שלא קראה בשעה זו יכול לקוראה עם ברכותיה עד סוף השעה הזמנית הרביעית, ויש הסוברים שיכול לקוראה עד חצות בברכותיה. לאחר מכן יקראנה בלא ברכותיה ויקבל על כך שכר כלימוד תורה. המובחר ביותר הוא לקרוא קריאת שמע סמוך להנץ החמה, ומיד להתפלל תפילת שחרית. תפילה שכזו, בה קריאת שמע נעשית סמוך להנץ החמה והתפילה מיד לאחריה נקראת תפילת ותיקין.

== זמן קריאת שמע של ערבית ==
תחילת הזמן היא בשעת צאת הכוכבים. לכתחילה יש לקרא לפני חצות הלילה, ואם לא הספיק, יקראנה לפני עלות השחר ולפחות לפני הנץ החמה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמני היום בהלכה
פורטיסימו קפיטל

פורטיסימו קפיטל היא קרן השקעות פרטיות ישראלית, שנוסדה בשנת 2004 ולה השקעות בחברות רבות בישראל, בעיקר חברות תעשייה וטכנולוגיה. מייסד הקרן ומנהלה הוא יובל כהן. פורטיסימו גייסה עד סוף 2023, 2.7 מיליארד דולר, במסגרת שש קרנות, מגופי השקעה מוסדיים ופיננסיים מישראל, ארצות הברית ואירופה.

עם החברות שבהן מושקעת הקרן נמנות סלע מעבדות תוכנה, ג'יגה ספייסס, מלח הארץ, סוגת, סודהסטרים, אפימילק, סלופארק טכנולוגיות, טחינת אל ארז, כצט ועוד.

עם חברות שבהן הקרן השקיעה בעבר ומכרה את חלקה נמנות אמבלייז (נמכרה ב-2013) פניציה, קארדו סיסטמס אינקרדיבילד, אורג'יאן זרעים, קדנט, סטארהום ועוד.

עם חברות שבהן הקרן השקיעה והובילה להנפקה ראשונה לציבור נמנות קורנית דיגיטל (הונפקה באפריל 2015 בבורסת נאסד"ק), טלרד (הונפקה ביוני 2017 בבורסה לניירות ערך בתל אביב).

במאי 2024 רכשה קבוצה בראשות קרן פורטיסימו 35.5% ממניות חברת סלקום מחברת השקעות דיסקונט.

==גיוסי הון==
בשנת 2004 גייסה פורטיסימו קפיטל קרן ראשונה בסך 80 מיליון דולר.

בשנת 2008 גייסה פורטיסימו קפיטל קרן שנייה בסך 110 מיליון דולר.

בספטמבר 2012 השלימה פורטיסימו קפיטל גיוס קרן שלישית בסך 265 מיליון דולר.

באפריל 2015 השלימה פורטיסימו קפיטל גיוס קרן רביעית בסך 470 מיליון דולר.

בפברואר 2020 השלימה פורטיסימו קפיטל גיוס קרן חמישית בסך 650 מיליון דולר.

בדצמבר 2022, השלימה פורטיסימו קפיטל גיוס קרן שישית בסך 1.06 מיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קרנות השקעה ישראליות
לאסלו צ'באי

לאסלו צ'באי (במקור ויינברגר, בהונגרית: Csabay László; באנגלית: Leslie Chabay; בקשצ'בה, 31 בדצמבר 1907<ref></ref> – סרסוטה, פלורידה, 16 במרץ 1989) היה זמר אופרה (טנור) יהודי-הונגרי-אמריקאי וחבר במטרופוליטן אופרה בשנים 1946–1951.

== ביוגרפיה ==
לאסלו צ'באי נולד במשפחה יהודית.<ref>[https://books.google.hu/books?id=9y4O-oNU6FoC&pg=PA47&lpg=PA47&dq=leslie+chabay&source=bl&ots=OiiL60thU5&sig=0I3mx45O9sT3RDoWguzPALROGuY&hl=hu&sa=X&ei=W7qJVM6VGJPgasXBgcgO&ved=0CDYQ6AEwBTgK#v=onepage&q=leslie%20chabay&f=false Guillaume, Robert–David Ritz: A Life] p. 47</ref> הוריו היו שלמה ויינברגר, סוחר וסידוניה קוהן (כהן). הוא עבד תחילה כסוחר ולאחר מכן למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. הוא המשיך את לימודיו אצל פריץ פיינהלס (Fritz Feinhals) במינכן ואצל אדוארדו גארבין (Edoardo Garbin) במילאנו. בשנים 1932–1933 סייר ב: בלגיה, אסטוניה גרמניה כחבר באופרה נודדת גרמנית. בין 1933 לבין 1935 היה אמן בתיאטרון הגרמני בברנו. הוא חזר לבודפשט ב-1935 והפך לזמר בתיאטרון העירוני (שמו היום תיאטרון ארקל). בשנים 1937–1938 הופיע לראשונה בצפון אמריקה עם להקה מזלצבורג. כשחזר לאירופה שהפכה יותר ויותר פשיסטית, הצטרף כחבר בתיאטרון העיר ברן. בשנים לאחר מכן הופיע גם כאורח בתיאטראות בציריך ובז'נבה. הוא עבר לארצות הברית אחרי מלחמת העולם השנייה ב-1946 וחתם במטרופוליוטן של ניו יורק (New York Metropolitan) לחמש שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-16 בנובמבר 1946, בתפקיד דון קורציו בנישואי פיגרו של מוצרט. הוא הופיע גם על במות אופרה מרכזיות אחרות בארצות הברית בשנים אלו. ההופעה האחרונה שלו בלהקת "מטל" (Mettel) הייתה ב-11 במאי 1951. הוא שר את גסטון בהופעת האורח בלה טרוויאטה בשיקגו. לאחר מכן עבד בעיקר כזמר קונצרטים. צ'באי היה מומחה לכתיבת שירה רומנטית גרמנית וגם לימד שירה. הוא היה מורה זמר נודע בוושינגטון די. סי.. לאחר פרישתו התגורר בסרסוטה.

צ'באי התחיל את דרכו כטנור לירי ואחר כך שר תפקידי קומפרימאריו (קומפרימאריו הוא תפקיד משנה קטן באופרה או כינוי לזמר ששר את התפקידים הללו). צורות הבופו שלו זכו להערכה במטרופוליטן. הוא גם הופיע במספר אופרטות בשווייץ ובארצות הברית. הוא השתתף בהקלטה המפורסמת של ארטורו טוסקניני של האופרה אותלו, אך ניתן היה לשמוע אותו גם כסולן במספר אורטוריות בארוק.

== תפקידיו ==
<div class="mw-content-ltr">

</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20141213035652/http://hosting.operissimo.com/triboni/exec?method=com.operissimo.artist.webDisplay&xsl=webDisplay&id=ffcyoieagxaaaaabribw Operissimo.com]
* [http://archives.metoperafamily.org/archives/scripts/cgiip.exe/WService=BibSpeed/gisrch2k.r?Term=Chabay,%20Leslie%20%5BTenor%5D&limit=500&vsrchtype=no&xBranch=ALL&xmtype=&Start=&End=&theterm=Chabay,%20Leslie%20%5BTenor%5D&srt=&x=0&xHome=&xHomePath= במאגר המידע של המטרופוליטן אופרה]
* [http://www.bmlo.lmu.de/c0441 Bayerisches Musiker Lexikon Online]
* [http://www.bach-cantatas.com/Bio/Csabay-Laszlo.htm הפרופיל שלו] באתר bach-cantatas.com
* [http://mek.oszk.hu/06600/06654/html/06.htm פיטר וארנאי: לקסיקון האופרה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:בקשצ'בה: אישים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:זמרי אופרה יהודים הונגרים
קטגוריה:זמרי אופרה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא הונגרי
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
אנטון בורגר

אנטון "טוני" בורגר (בגרמנית: Anton "Toni" Burger; 19 בנובמבר 1911 - 25 בדצמבר 1991) היה האופטשטורמפיהרר (קפטן, Hauptsturmführer) באס-אס, שפעל ביוון ובצ'וסלובקיה הכבושה, שם היה מפקד גטו טרזין.

==קריירה צבאית==
אנטון בורגר נולד בנוינקירשן, אוסטריה, בנו של סוחר כלי כתיבה. הוא הצטרף לצבא האוסטרי ב-1930 ולמפלגה הנאצית האוסטרית ב-1932. ביוני 1933 נאסרה פעילותה של המפלגה הנאצית באוסטריה על ידי ממשלתו של אנגלברט דולפוס, וביולי שוחרר בורגר מהצבא בחוסר כבוד. הוא עבר באופן בלתי חוקי ללקפלד ליד אוגסבורג בגרמניה, שם הפך לחבר בלגיון האוסטרי, קבוצה צבאית למחצה שהורכבה מגולים אוסטרים פרו-נאצים. זמן קצר לאחר מכן הצטרף לאס-אה. ב-1935 קיבל אזרחות גרמנית.
בורגר נסע לווינה כדי להשתתף, עם הלגיון האוסטרי, באנשלוס ב-12 במרץ 1938. הוא התקבל לאס-אס והוצב ב, שם היה חבר ב ובמסגרתו - בקבוצת הפעולה המיוחדת "אייכמן" (RSHA Sondereinsatzkommando, תחת אדולף אייכמן).

בקיץ 1939 הועבר בורגר למשרדי הסוכנות המרכזית להגירה יהודית בפראג, שם השתתף בהפקעת כ-1,400 בתי אב יהודים. באפריל 1941 הועלה לדרגת אוברשטורמפיהרר (סגן שני). באביב 1941 קודם לתפקיד ראש סניף המשרד הראשי לביטחון הרייך (RSHA) בברנו.
בשנת 1942 הצטווה בורגר על ידי אייכמן לנסוע לבריסל כדי לתאם את המאמצים לגירוש יהודי בלגיה, הולנד וצרפתים. בורגר שירת במחנה הריכוז אושוויץ ב-1943 וב-3 ביולי 1943 מונה למפקד גטו טרזין. הוא נודע באכזריותו. ב-11 בנובמבר 1943 הורה לכל אוכלוסיית המחנה, כ-40,000 איש, לעמוד במזג אוויר קפוא במהלך מפקד. כ-300 אסירים מתו כתוצאה מהיפותרמיה.
ב-7 בפברואר 1944 נשלח בורגר ליוון על ידי אייכמן כדי להחליף את דיטר ויסליצני. כראש האס-דה באתונה תחת פיקודו של קולונל ולטר בלום, ארגן בורגר גירוש יהודים רומניוטים וספרדים מרודוס, קוס, אתונה, יואנינה וקורפו (למעלה מ-3,000 איש), וקודם לדרגת אס-אס האופטשטורמפיהרר (SS-Hauptsturmführer, קפטן) ביוני 1944.

==לכידתו ובריחתו==
לאחר המלחמה נעצר בורגר באלטאוזה (Altaussee) שבאוסטריה והוחזק במחנה מעצר ליד זלצבורג. הוא הורשע שלא בפניו על ידי בית המשפט העממי בליטומריצה (Litoměřice) שבצ'כיה ונידון למוות. ביוני 1947, זמן קצר לפני ביצוע גזר דין המוות, נמלט בורגר מבית המעצר. הוא חי תחת שם בדוי בעיר הולדתו נוינקירשן (Neunkirchen). במרץ 1951 נעצר שוב והוחזק במעצר בווינה. ב-9 באפריל 1951 נמלט שוב ונעלם.
הוא חי על גבול גרמניה-אוסטריה תחת שמונה כינויים שונים. מ-1960 עד 1961 עבד כסוהר בהר ליד נהר אלם. לאחר 1961 עבר עם אשתו אלפרידה לעיר אסן והחל לעבוד כסוחר תחת השם וילהלם באואר. בשנת 1974 פוטר ולקה בהתקף לב. הוא חי באסן עד מותו מסיבות טבעיות בחג המולד 1991. זהותו לא נחשפה עד מרץ 1994, יותר משנתיים לאחר מותו. זהותו אושרה בפני מרכז שמעון ויזנטל בווינה על ידי המחלקה המשפטית (Landeskriminalamt) של בוואריה.
ב-2011 נחשף כי השם שאימץ בורגר, "וילהלם באואר", היה שמו של אסיר יהודי בטרזין שבורגר רצח ב-1944. באותה תקופה שיתף בורגר פעולה עם הנאצים ויצר סרט תעמולה בשם "טרזיינשטט", מתוך אמונה ששיתוף הפעולה יסייע לו בהישרדות לאחר המלחמה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Hans Safrian: Eichmann und seine Gehilfen. Fischer-Taschenbuch-Verlag, Frankfurt am Main 1995, .
* Ernst Klee: Das Personenlexikon zum Dritten Reich: Wer war was vor und nach 1945. Fischer-Taschenbuch-Verlag, Frankfurt am Main 2007, .
</div>

קטגוריה:נאצים
קטגוריה:טרזיינשטט
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1991
קטגוריה:מפקדי מחנות ריכוז
קרל לוונשטיין

קרל לוונשטיין (בגרמנית: Karl Loewenstein; נודע גם בשם קרל לוסטן (Karl Loesten); 2 במאי 1887, זיגן – 1976, באד נוינאר-ארוויילר (Bad Neuenahr-Ahrweiler) ) היה איש עסקים יהודי-גרמני, בנקאי, ניצול השואה ומפקד שירות הסדר היהודי בגטו טרזין.

==קורות חיים==
לפי מספר מקורות, היה לוונשטיין יהודי למחצה. חלק מקביעותיו של לוונשטיין על נעוריו, כמו השתתפותו במלחמת העולם הראשונה כקצין בחיל הים או שהוא בעל תואר דוקטור בכלכלה, אינן ניתנות לאימות. לאחר המלחמה הצטרף לפרייקורפס כדי להילחם נגד המרידות בשלזיה. ב-1922 עבר לברלין. בין השנים 1924–1941 עמד בראש סניף הבנק של בנק Busse בברלין.

===כליאתו בגטאות===
בנובמבר 1941 נעצר על ידי הגסטפו, נאלץ למכור את מניותיו בבנק לארים וגורש לגטו מינסק. הנציב הכללי של הגטו, וילהלם קובה (Wilhelm Kube) , סבר שהוא קשור ללוונשטיין מבחינה משפחתית, והיה בקשר עם היטלר כדי להשיג את שחרורו. באפריל 1942 שוחרר לוונשטיין, נשלח לווינה, ולאחר כמה ימים - לגטו טרזין. הוא נהנה שם מיחס מועדף. הוא קיבל פטור מעבודה ונהנה מתנאי לינה ותזונה פחות קשים. ב-17 בספטמבר 1942 הפקיד אותו זיגפריד זיידל, מפקד הגטו, על ניהול האבטחה (שירות הסדר) בגטו. לוונשטיין ניהל את שירות הסדר בגטו, וכן את שירות ההדרכה, המשטרה הפלילית, מכבי האש, ההגנה האווירית, הפיקוח על העבודות ומשרד הבקרה הכלכלית. הייתה לו גישה חופשית למפקד הגטו. הוא פרסם דיווח יומי והאמין שהוא יכול להשפיע על זיידל. הוא נקט אמצעים תקיפים נגד גניבות ושחיתות, תוך התמקדות בהוגנות בחלוקת מזון והגנה על קשישים. ביוני 1943 הודח זיידל ואנטון בורגר קיבל את הפיקוד על המחנה. הוא גרש ופיטר חלק מאנשי שירות הסדר בגטו והשעה את לוונשטיין מתפקידו. לאחר מספר ימים נעצר לוונשטיין, הובא בפני בית המשפט היהודי ונידון לחמישה חודשי מאסר, שהופחתו בערעור לשלושה, ופוטר מתפקידו בעילת שימוש לרעה בכוח ומעילה. הוא ניצל מגירוש לאושוויץ, כשכמעט כל חברי היודנרט בגטו חוסלו.

===לאחר המלחמה===
כששוחרר הגטו, נעצר לוונשטיין על ידי חיילים סובייטים ונשפט בפראג על שיתוף פעולה. הוא תואר כ"קפדן אך הוגן", ושוחרר ב-1947. הוא היגר לאוסטרליה, עבד בטווייה, וב-1952 חזר לגרמניה כדי לתבוע פיצויים. תביעות אלו, כמו גם ההליכים להשבת רכושו, כשלו. הוא נפטר לפני תום ההליכים.

==ספרות==
<div style="direction: ltr;">
* Aus der Hölle Minsk in das ‚Paradies‘ Theresienstadt. Typoskript im Archiv des IfZ München* Minsk. Im Lager der deutschen Juden. Bonn 1961 (auch: Minsk – Im Lager der deutschen Juden. In: Beilage zur Wochenzeitschrift Das Parlament. B 45/46 vom 7. November 1956, S. 706–718) (= 1. Teil von Aus der Hölle Minsk ...) - als Typoscript im Archiv des IfZ München
* Korrespondenz mit H.G. Adler, Nachlass Adler, Deutsches Literaturarchiv Marbach.
* Seine Ermittlungen vor dem Volksgericht Litoměřice, Archiv des tschechischen Innenministeriums.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרזיינשטט
קטגוריה:בנקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:ימאי הצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1976
אליזבת בוהם

אליזבת בוהם (ברוסית: Елизавета Бём: 1843–1914) הייתה ציירת רוסית, מעצבת פופולרית של גלויות. <ref></ref> <ref></ref> <ref></ref>

==קורות חיים==
היא נולדה בסנקט פטרסבורג למשפחת אצולה רוסית של אנדאורוב שמקורה היה טטרי. היא בילתה את ילדותה באחוזת הוריה: הכפר שיפטסי, מחוז ירוסלב. בגיל 14 היא נכנסה לבית הספר לציור באגודה לקידום אמנים שם למדה אצל איוואן קראמסקוי ופאבל צ'יסטיאקוב. <ref></ref> בשנת 1865 סיימה את בית הספר עם מדליית הכסף הגדולה. היא לקחה שיעורים פרטיים מקראמסקוי ולמדה באקדמיה הקיסרית לאמנויות שם הוענקה לה מדליית עידוד גדולה על ציורי החיות שלה. <ref></ref>

היא נישאה לכנר רוסי-הונגרי לודוויג בוהם, פרופסור בקונסרבטוריון סנט פטרבורג אליזבת ציירה בצבעי מים, איירה ספרי ילדים מסדרת הספרייה העממית שם היא הוצגה על ידי ליאו טולסטוי. היא גם התנסתה ביצירה בזכוכית וקרמיקה. עבור תחריטיה ויצירות הזכוכית שלה היא קיבלה מדליות בירידים העולמיים בשיקגו של 1893, פריז של 1900, מינכן של 1902 ומילאנו של 1906 (מדליית זהב).

היא ידועה בעיקר כאחת מיוצרות הגלויות הרוסיים הבולטים. היא יצרה יותר מ-350 גלויות. רוב הגלויות שלה הודפסו על ידי אגודת הרווחה של יוגניה. היא יצרה סגנון מזוהה של גלויות, המתארות פני ילדים וצלליות.

על פי מחקרם של טרטיאקוב וגוטרמן היא הייתה מחברת הגלויות החשובה ביותר באימפריה הרוסית.<ref>ВОЗМОЖНОСТИ ИСПОЛЬЗОВАНИЯ ОТКРЫТОК ДЛЯ АНАЛИЗА НЕКОТОРЫХ ЯВЛЕНИЙ ОБЫДЕННОГО СОЗНАНИЯ РОССИЯН С 1900 ПО 1917 ГОД Archived 2004-08-17 at the Wayback Machine by V. P. Tretyakov and A. A. Guterman "Клио" N 2 (14) за 2001 г.</ref>

אליזבת בוהם מתה בשנת 1914.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:41. Old Russian Easter Postcard.jpg

File:Postcards by Elizaveta Bem by Richard - 028.jpg

File:Postcards by Elizaveta Bem by Richard - 027.jpg

File:Bem postcard 37.jpg

File:Postcard by Elizabeth Bohm, 080.jpg

File:Postcard by Elizabeth Bohm, 077.jpg

File:Postcard by Elizabeth Bohm, 103.jpg

File:Postcards by Elizaveta Bem by Richard - 062.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:מעצבות
קטגוריה:ילידות 1843
קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:נפטרות ב-1914
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1943
ישעיה הלוי

רבי ישעיה בן רבי אברהם הלוי (נפטר בג' באייר ה'תפ"ג, 8 במאי 1723) היה רב ופרשן ה"שולחן ערוך". מחבר הספר באר היטב (הראשון) על חלק אורח חיים שבשולחן ערוך.

== חייו ==
נולד למשפחת תלמידי חכמים מפורסמת בברודי. נכדו של הרב דוד הלוי סגל, בעל הטורי זהב, ונינו של רבי יואל סירקיש, בעל הבית חדש.

בשנת ה'תפ"ג ניסה לעלות לארץ ישראל עם אשתו ובתו. בג' אייר לנו באכסניה בעיירה מוהילב. במקום פרצה שרפה ושלושתם נשרפו ומתו.<ref> סעיף שצח</ref> נספד בידי רבי מאיר איזנשטט בעל 'פנים מאירות', וההספד נכלל בספרו "כתנות אור".

== ספרו ==
בשנת ה'תס"ח הודפס ספרו 'באר היטב' על חלק אורח חיים בשולחן ערוך, הידוע כ'באר היטב הראשון'. רבי ישעיה מזכיר בהקדמתו שקיים חיבור דומה על חלק יורה דעה, אך חיבור זה לא נדפס מעולם. בנוסף, הוא מסביר בה שקיבל על עצמו לכתוב את החיבור כהודאה על כך שניצל ממוות, ושסגנון החיבור קצר בשל מחסור בכסף להדפסה ומפני אהבת הקיצור:

רבי יהודה אשכנזי, בעל הספר באר היטב הפופולרי יותר, מזכירו לפעמים כ'באר היטב אשר לפניי'.

הספר לא זכה לתהודה רבה בקרב הפוסקים. רבי יעקב עמדין ביקר את חידושיו ותעוזתו: (תרגום: זו עדות גדולה שגם הספר וגם הכותב לא מוחזקים כמומחים).

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:נפטרים ב-1723
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קרב ואסילקיב

קרב ואסילקיב היה קרב צבאי שהחל ב-26 בפברואר 2022, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה.

==מהלך הקרב==
ב-26 בפברואר, בשעות הבוקר המוקדמות, החלו צנחנים רוסים לנחות ליד העיר ואסילקיב, רק 40 קילומטרים דרומית לקייב, בניסיון לאבטח את בסיס חיל האוויר ואסילקיב האוקראיני. קרבות קשים בין הצנחנים הרוסים למגנים אוקראינים התרחשו בעיר.

לפי גורמים אמריקאים ואוקראינים, בשעה 01:30, מטוס קרב אוקראיני סוחוי Su-27 הפיל מטוס תובלה איליושין Il-76 רוסי שנשא צנחנים. בשעה 03:20 הופל Il-76 שני מעל העיר הסמוכה בילה צרקווה.

ראש עיריית ואסילקיב הצהיר כי יותר מ-200 אוקראינים נפצעו בקרב. מאוחר יותר הוא טען כי כוחות אוקראינים הדפו את ההסתערות של צנחנים רוסים על בסיס האוויר הצבאי הסמוך לעיר ולרחוב המרכזי, כשהמצב בעיר נרגע. ה"וול סטריט ג'ורנל" דיווח כי כוחות אוקראינים סיירו בבוקר בעיר וחיפשו אחר מתחזים רוסים.

בשעות הבוקר המוקדמות של 27 בפברואר, טיל רוסי פגע במחסן נפט בואסילקיב והצית אותו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הסכסוך האוקראיני-רוסי
ואסילקיב
קטגוריה:מחוז קייב
קונסטנטין בוגייבסקי

קונסטנטין בוגייבסקי (ברוסית: Константин Богаевский : 24 בינואר 1872 – 17 בפברואר 1943) היה צייר רוסי אוקריאני <ref></ref> <ref></ref> מפורסם בנופיו הסימבוליסטים.

== ביוגרפיה ==
קונסטנטין בוגייבסקי נולד בעיר פאודוסיה שבמזרח קרים למשפחה איטלקית-גרמנית ותיקה ב-24 בינואר 1872. הוא לקח שיעורים ראשונים באמנות מאיוואן אייווזובסקי.

בשנים 1891–1897 למד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות בכיתתו של ארכיפ קוינג'י. האמנות של קונסטנטין הצעיר לא הייתה פופולרית באקדמיה והוא אפילו שוחרר בשלב מסוים מהאקדמיה בגלל "חוסר כישרון". למרות זאת, קוינג'י תמיד נתן כבוד רב לתלמידו והגן עליו. בשנת 1898 נסע קונסטנטין לאיטליה ולצרפת שם התוודע ליצירותיו של קלוד לורן, שעליו הכריז כמורו האמיתי. התערוכה הראשונה שלו הייתה במוסקבה ב-1898.

משנת 1900 עבד בוגייבסקי בפאודוסיה. הנושא המרכזי של יצירותיו הפך לנופים סימבוליסטים של ארץ דמיונית שראה בחלומותיו. קונסטנטין בוגייבסקי הפך לצייר פופולרי לאחר שמקסימיליאן וולושין פרסם סדרת חיבורים בשם קונסטנטין בוגייבסקי. וולושין שיבח מאוד את הסמליות של ציוריו של בוגייבסקי.

בוגייבסקי היה חבר באיגוד האמנים הרוסים. בשנת 1906 הוא הציג את ציוריו בתערוכה דה ל'ארט רוסה שאורגנה על ידי סרגיי דיאגילב. ב-1911 הוא ביקר באיטליה וגילה בעצמו את ציוריו של אנדראה מנטניה, שהשפיעו מאוד על יצירתו המאוחרת של בוגייבסקי.

בוגייבסקי חזר ב-1912 לפאודוסיה שם נשאר עד סוף חייו. הוא שמר על ידידות של שנים רבות עם אלכסנדר גרין, כמו גם עם קבוצה של האינטליגנציה הרוסית כולל מקסימיליאן וולושין, מרינה צבטייבה ואוסיפ מנדלשטאם.

לאחר מהפכת אוקטובר נסוג בוגייבסקי מפרסום, אם כי יצירותיו כמו נמל עיר דמיונית משנת 1932 זכו להערכה רבה כאמנות בבית הספר לציור הריאליזם הסוציאליסטי של הדנייפר.

הוא מת בפאודוסיה ב-17 בפברואר 1943. <ref></ref>

== סגנון ועבודות ==
בשנים 1902–1903 יצר קונסטנטין בוגייבסקי סדרת ציורים המבוססת על נופי חצי האי קרים המוכרים ("קרים העתיקה", "המבצר העתיק"). במשך זמן רב לאחר מכן, הוא צייר נופים, לא קשורים למקומות מסוימים. הם מתאפיינים בתאורה מיוחדת, שמקורה במספר כתמי צבע, ושמים אקספרסיביים.

בהשפעת מקסימיליאן וולושין, בוגייבסקי צייר את מה שמכונה "המחזור הקימרי" של הציורים של הנופים המדומיינים שלו. <ref></ref>

משנת 1906, מופיעים ביצירתו של בוגייבסקי מוטיבים פילוסופיים הקשורים לבדידות ולקטנות האדם.

לאחר נסיעה באירופה, משנת 1910, צייר בוגייבסקי נופים קלאסיים, בהשראת ברורה של אמני הרנסאנס הגרמניים (דירר, אלטדורפר) והאיטלקים (מנטניה), וכן בהשפעתו של קלוד לורן, ממנו שאל בוגייבסקי את הרעיון של האור.

גלריית טרטיאקוב, המוזיאון הרוסי, הגלריה לאמנות פאודוסיה, המוזיאון לאמנות סבסטופול, המוזיאון לאמנות סימפרופול ומוזיאון האמנות של סוצ'י הם המוזיאונים בהם נשמרת יצירתו.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="190">
File:Bogaevsky cloud.jpg

File:Bogaevsky Autumn Evening.jpg

File:Bogaevsky Mantegna.jpg

File:Bogaevsky Night by the Sea.jpg

File:Bogaevsky Romantic Landscape 1914.jpg

File:Bogaevsky Tropics.jpg

File:Классический пейзаж, 1910.jpg

</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1943
בצל הסהר והצלב

בצל הסהר והצלב (שם מלא: בצל הסהר והצלב: היהודים בימי הביניים; באנגלית: Under Crescent and Cross) הוא ספר של ההיסטוריון מרק ר. כהן משנת 1994. הספר ראה אור בעברית בתרגומה של מיכל סלע בשנת 2001, בהוצאת אוניברסיטת חיפה וזמורה-ביתן.

הספר בוחן את אופי היחסים בין יהודים ומוסלמים בימי הביניים בהשוואה עם מצבם בעולם הנוצרי. מסקנתו העיקרית של הספר היא כי אף שלא ניתן לתאר יחסים אלה כאוטופיה של אחווה בין-דתית, היחסים בין יהודים ומוסלמים היו הרבה פחות אלימים ולעומתיים מאשר בין יהודים ונוצרים.

במאמר שפרסם בשנת 2009, ובו הרחיב את הדיון אל זמננו, כהן אמר שבספר הוא דבק בסוגיות ההיסטוריוגרפיות וההיסטוריות ביחסים בין מוסלמים ויהודים, במיוחד העדרה של אנטישמיות בעולם המוסלמי בימי הביניים, שבו בזמן שגשגה בעולם הנוצרי<ref></ref>.

== ביקורת ==
המבקרים שיבחו את כהן על שהפריד את הדיון בהיסטוריה היהודית של ימי-הביניים ומההיבטים האדאולוגיים והמעשיים של המציאות הפוליטית באזור כיום, במיוחד הסכסוך הישראלי-ערבי<ref></ref>, הצגת ההבדלים בין מצב היהודים תחת הנצרות ותחת האסלאם באופן מקיף וברור<ref></ref>, הנכונות לפתוח דיון מושכל ולא להחניקו<ref>Andre A. Aciman, New York Newsday</ref>, והסמכותו על מגוון רחב של עדויות ממקורות יהודיים ולא-יהודיים בעולם המוסלמי והנוצרי<ref>David Wasserstein, The Times Literary Supplement</ref>.

== הכרה ==
בשנת 1994 הספר זכה בפרס הלאומי לספרים יהודיים בקטגוריה היסטוריה יהודית.

בשנת 2010 הספר זכה בפרס יצחק גולדציהר מטעם המרכז ללימוד יחסי יהודים-נוצרים-מוסלמים באוניברסיטת מרימאק .

הספר תורגם לעברית, טורקית, גרמנית, ערבית, צרפתית וספרדית.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990021008150205171/NLI בצל הסהר והצלב : היהודים בימי הביניים] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 1994
אסף נאוי

אסף נאוי (נולד ב-8 בינואר 1981) הוא מפיק, יוצר קולנוע וטלוויזיה ובעלים של חברת ההפקות נאוי פרו בע"מ.

== ביוגרפיה ==
נאוי נולד באילת וגדל בחולון ובת ים. הוא בוגר לימודי קולנוע וטלוויזיה ממכללת אריאל.

לאחר לימודיו עבד כמפיק בפועל ב"חטופים" (2010), "הפרלמנט" (2012), "אופוריה" (2012), "האחיות המוצלחות שלי" (2016) וכמפיק ראשי בעונה שנייה והשלישית (2018, 2019) של "האחיות המוצלחות שלי", ב"מלבי אקספרס" (2013), "רד ודביר" (2013) ועוד.

במרץ 2017 פתח את חברת ההפקות "נאוי פרו" שהפיקה בין היתר את "היום בלילה עם גורי אלפי" (3 עונות לקשת 12), "מועדון לילה" (עונה 6, קשת 12) סדרת הנוער המצליחה "האחיין שלי בנץ" (כאן 11), " סדרת התעודה "היהודי החדש" (כאן 11), דוקו ריאליטי "המייקרז" (כאן 11), "רותם באה אליכם" (קשת 12), סרט הדוקומנטרי "בין חומות" (הוט 8),"האולפן של בנץ" (כאן 11) וסרט הקולנוע "עוד סיפור אחד" (סרטי יונייטד קינג ונאוי פרו) וביקורו של קונאן אובריין בישראל.

בשנת 2020 הקים, יחד עם גל ישר, איציק קרחילי ועודד תורג'מן ו"מיטב דש", את חברת "ניו לג'נד אינטרטיינמנט".

נאוי גם מרצה בנושא קולנוע וטלוויזיה בבית-הספר "מייק מדיה" של "שידורי קשת" ובמכללת כנרת. הוא חבר בהנהלת איגוד המפיקים.

== פילמוגרפיה ==
=== סרטים וסדרות כמפיק ויוצר ===
* היהודי החדש - 2021
* לרותם יש בעיה
* רותם באה אליכם - 2022
* מייקרז - 2022

=== סרטים וסדרות כמפיק ומפיק אחראי ===
* מפיק ראשי - מלבי אקספרס (Malabi Express) – 2013
* מפיק ראשי - המופע של רד ודביר (Red And Dvir's Show) - 2013
* מפיק - היי סקול פסטיגל 2 (High School Festigal 2) – 2015
* מפיק - היי סקול פסטיגל (High School Festigal) – 2015
* מפיק ראשי - היום בלילה עם גורי אלפי (Hayom Ba'Layla with Guri Alfi) – 2015-2018
* מפיק אחראי - האחיות המוצלחות שלי עונה שנייה ושלישית (Sisters) – 2016
* מפיק מקומי - הביקור של קונאן או׳בריין בישראל (Conan Without Borders - Israel Special) – 2017
* מפיק – בחזרה לטאוצ'י (Return To Tuichi) - 2017
* מפיק אחראי - מוטלים בספק (Doubtfull) – 2018
* מפיק - המסע המטורף של גורי בארצות הברית (Guri's Crazy Journey In The United States) - 2018
* מפיק - רותם באה אליכם (Rotem Abuhav Stand-up Specials) - 2020-היום
* מפיק - האחיין שלי בנץ עונה ראשונה ושנייה (My Nephew From Hell) – 2021-2023
* מפיק - האולפן של בנץ עונה ראשונה ושנייה (My Talk Show From Hell) – 2021-2023
* מפיק - בין חומות (Between Walls) - 2021
* מפיק - עוד סיפור אחד (One More Story) - 2021
* מפיק - בלי פאניקה (Don't Panic!) - 2022
* מפיק - הפודי היהודי (Jewish Foodie) - 2022
* מפיק - מה שתגידו (Whatever You'll Say) - 2023

=== סרטים וסדרות כמפיק בפועל ===
* אופוריה, הפקת הצילומים מחוץ לישראל – 2012
* הומלנד, הפקת הצילומים בישראל - 2012
* הפרלמנט, עונה ראשונה – 2012
* איביזה – 2015
* האחיות המוצלחות שלי, עונה ראשונה – 2016

== קישורים חיצוניים ==
* 
 
* [https://www.kinneret.ac.il/staff/נאוי-אסף/ מר נאוי אסף], באתר האקדמית כנרת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ויקיפדיה: ערכים של משתמשים חדשים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אריאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
קרב איוואנקיב

קרב איוואנקיב היה קרב צבאי בין הכוחות המזוינים של אוקראינה לבין הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית שהתחיל ב-25 בפברואר 2022 והסתיים ב-10 במרץ 2022, בזמן הפלישה הרוסית לאוקראינה. בשעות הבוקר המוקדמות, טור של כוחות היבשה הרוסיים התקרב לעיירה איוואנקיב במחוז קייב מכיוון צפון-מערב לאחר שהכוחות פרצו בעקבות קרב צ'רנוביל.

== הקרב ==
בבוקר 25 בפברואר, כוחות אוקראינים הרסו את הגשר באיוואנקיב שחוצה את נהר טטריב, אשר הפסיקה את התקדמות דיוויזיית שריון רוסית שהתקדמה לכיוון קייב. כוחות מוטסים אוקראינים תקפו חיילים רוסים באיוואנקיב וליד העיירה דיימר.

חלק מהכוחות הרוסים הצליחו לפרוץ דרך איוואנקיב וכבשו את נמל התעופה אנטונוב לאחר התנגשות. נמל התעופה נמצא רק 20 קילומטר צפון-מערבה מקייב.

הלחימה באיוואנקיב המשיכה לאחר הצהריים ובערב 25 בפברואר, כאשר כוחות רוסים הפגיזו את העירייה בארטילריה, שגרמה לכמה אבדות לאזרחים. איוואנקיב היא גם המקום לצינור גז מרכזי, שאם יהרס יכול להפסיק את העברת הגז האוקראיני ברוב אירופה.

ב-26 בפברואר הלחימה באיוואנקיב המשיכה.

בבוקר 27 בפברואר, שיירה של כלי רכב רוסים נראו בתמונות לוויין מתקדמים לעבר איוונקיב.

== לאחר הקרב ==
העיירה שימשה את הצבא הרוסי כבסיס קרקעי לתגבור המתקפה על קייב. BBC ציטטה תושבים מקומיים שאמרו כי הכוחות הרוסיים לא אפשרו פינוי ופתחו באש לעבר כל מי שניסה לעזוב את העיירה.<ref></ref> ב-1 באפריל 2022, כוחות אוקראינים השיבו את השליטה על איוואנקיב.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הסכסוך האוקראיני-רוסי
איוואנקיב
קטגוריה:מחוז קייב
אלכסיי מורדשוב

אלכסיי אלכסנדרוביץ' מורדשוב (ברוסית: Алексей Александрович Мордашов; נולד ב-26 בספטמבר 1965) הוא מיליארדר רוסי. בעל המניות העיקרי ויושב ראש סברסטל, קונגלומרט רוסי המחזיק בחברות מתכת, אנרגיה וכרייה.

נכון ל-9 באפריל 2021, העריך מדד המיליארדרים של בלומברג את הונו האישי של מורדשוב ב-25.8 מיליארד דולר, האדם הרביעי בעושרו ברוסיה.

בדירוג פורבס, המתחשב בנכסי המשפחה כולה, מדורג מורדשוב במקום הראשון בקרב המיליארדרים הרוסים והונו מוערך ב-29.1 מיליארד דולר.

==ביוגרפיה==
מורדשוב בן לפועלי פלדה שנולד וגדל בצ'רפובץ במחוז וולוגדה בברית המועצות, סיים תואר ראשון במכון ההנדסי-כלכלי בלנינגרד (כיום אוניברסיטת סנקט פטרבורג להנדסה וכלכלה ) ותואר שני באוניברסיטת נורת'מבריה בניוקאסל על הטיין בצפון-מזרח אנגליה. במהלך לימודיו פגש את אנטולי צ'ובאיס שהיה מרצה שלו לכלכלה.

את הונו הראשוני עשה בתור מנהל הכספים של מפעל המתכות בעיר מולדתו צ'רפובץ, לפני הפרטת החברה הורה לו מנהל המפעל לרכוש מניות של המפעל, הוא הקים קרנות השקעה ורכש נתח גדול מהבעלות במפעל באמצעות רכישת מניות עובדים. ב-1996 מונה למנכ"ל החברה, ותחת הנהגתו רכשה החברה חברות רבות בתחום הפלדה, הפחם והכרייה.

ב-2003 הפך לשותף בבנק רוסיה.

מ-2004 נכנס הקונגלומרט בהנהגתו לשוק האמריקאי, הוא רכש ושיפץ מפעלי פלדה בארצות הברית. ב-2011 רכשה קבוצת Renco של איירה רנרט חלק מנכסים אלו, וכלל ההשקעות של הקבוצה בארצות הברית נמכרו עד שנת 2014 בסכום נמוך מזה שהושקע ברכישתן.

מורדשוב הוא בעל המניות הגדול ביותר בקבוצת התיירות הגרמנית-בריטית TUI Travel .

ב-2012 איחד את כלל חברות כריית הזהב של הקונגלומרט ויצר מהן את התאגיד Nordgold הנסחר בבורסה לניירות ערך בלונדון, מורדשוב הודיע כי בכוונתו למחוק את החברה מהמסחר בבורסה, ובפועל מחזיק ב-91% ממניות החברה, 16% מעל מה שמתירות תקנות הבורסה הלונדונית.

ב-2015 פרש מניהול בפועל של סברסטל ומינה לתפקיד זה את ואדים לארין.

ב-2022 עקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הטיל האיחוד האירופי סנקציות על אוליגרכים רוסיים בהם מורדשוב.

==גלריה==
<gallery mode=packed heights="180px">
קובץ:Vladimir Putin and Alexey Mordashov (2018-02-21).jpg| בפגישה עם פוטין, 2018 
קובץ:Yacht Nord in Vladivostok.jpg|יאכטת NORD שבבעלות מורדשוב בולדיווסטוק, 2022
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.forbes.com/profile/alexey-mordashov/ אלכסיי מורדשוב], פרופיל באתר המגזין "פורבס"

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיליארדרים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1965
אנדריי מלניצ'נקו

אנדריי איגורביץ' מלניצ'נקו (ברוסית: Андрей Игоревич Мельниченко; בבלארוסית: Андрэй Мельнічэнка; נולד ב-8 במרץ 1972) הוא תעשיין ופילנתרופ מיליארדר רוסי.

מלניצ'נקו הוא המחזיק העיקרי ביצרנית הדשנים יורוכם ובחברת אנרגיית הפחם SUEK (ראשי תיבות של 'חברת אנרגיית הפחם של סיביר' ). הוא חבר בדירקטוריון של שתי החברות אך לא מנהל אותן.

נכון ל-11 במאי 2021, העריך מדד המיליארדרים של בלומברג את הונו האישי של מלניצ'נקו ב-17.7 מיליארד דולר, מקום 121 בעולם כולו, ועשירי ברוסיה.

בדירוג פורבס, המתחשב בנכסי המשפחה כולה, מדורג מלניצ'נקו במקום השביעי בקרב המיליארדרים הרוסים (ו-95 בעולם כולו) והונו מוערך, נכון ל-12 ביוני 2021, ב-19.8 מיליארד דולר.

מלניצ'נקו נמנה עם הדור הצעיר של בעלי הון ברוסיה ולא עשה את הונו בהפרטות של החברות הממשלתיות של ברית המועצות, לאחר התפרקותה בראשית שנות ה-90, כפי שעשו אוליגרכים רוסים אחרים.

לאחר נפילת ברית המועצות, הוא החל לסחור במטבעות עם שני חברים בעודו סטודנט לפיזיקה באוניברסיטת מוסקבה, ואף רשם בנק, בנק MDM. הוא התעניין בשוק הסחורות והחל לקנות נכסים - מפעלים ומכרות בתחום הפחם והדשנים, שרבים מהם נקלעו למצוקה ונמכרו במחירים נמוכים.

הוא חיסל את אחזקותיו בתחום הבנקאות ב-2007, לפני פרוץ המשבר הכלכלי העולמי של 2008, ועובדה זו איפשרה לו להגדיל את הונו בהשקעה בתעשייה, ברכישת מפעלים ואיחודם. לפי בלומברג, פעל מלניצ'נקו בתעשיות שלא נחשבו אסטרטגיות לכלכלה הרוסית ולפיכך גם לא היו נתונות להשפעה פוליטית משמעותית כבמגזרים אחרים של הכלכלה הרוסית, כמו כריית יהלומים וזהב והפקת גז ונפט. סדרת השקעותיו אלו של מלניצ'נקו הובילו בסופו של תהליך ליצירת שתי חברות הענק שבאמצעותן הוא שולט באימפריית הדשנים והפחם שלו.

מלניצ'נקו הוא מגדולי הפילנתרופיים החברתיים ברוסיה. הוא מפעיל תוכניות צדקה והשקעות חברתיות, וקרן הנושאת את שמו ומפעילה פרויקטים בתחום המדע והחינוך ותומכת בילדים מחוננים באזורים שבהם פועלות חברות התעשייה שלו, כדי ליצור ולאפשר ניעות חברתית ברוסיה.

ב-2022 בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הטיל האיחוד האירופי סנקציות על אוליגרכים רוסיים בהם מלינצ'קו. ב-11 במרץ דווח כי הרשויות באיטליה עיקלו יאכטה בשווי 580 מיליון דולר בבעלותו.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.forbes.com/profile/andrey-melnichenko אנדריי מלניצ'נקו], פרופיל באתר המגזין "פורבס"
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיליארדרים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1972