OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מכונת מלחמה (סרט)

מכונת מלחמה (באנגלית: War Machine) הוא סרט מלחמה סאטירי אמריקאי, העוסק במלחמת אפגניסטן. עלילת הסרט מבוססת על סיפורו של הגנרל סטנלי מק'קריסטל.

==עלילה==
הדמות הראשית בסרט היא הגנרל גלן מקמהון (בראד פיט) - איש צבא אמריקני ותיק, קשוח ועטור שבחים. מקמהון מתמנה למפקד כוחות נאט"ו באפגניסטן, אולם עד מהרה מגלה שהמלחמה באפגניסטן שונה באופן מהותי מהמלחמות שאליהן הוא התרגל. הוא מבין שהמלחמה באפגניסטן מתנהלת בעיקר בתקשורת ובדעת הקהל, ולפיכך מזמין לאפגניסטן את שון קולן (סקוט מק'ניירי), כתב ציני מהרולינג סטון כדי שיעניק סיקור אוהד למלחמתו.

כדי לחזק את שלטון נאט"ו באפגניסטן מחליט מקמהון לצאת למבצע צבאי לכיבוש מחוז הלמנד ודורש לשם כך 40,000 חיילים מנשיא ארצות הברית ברק אובמה (רג'י בראון). הנשיא מסכים לשלוח רק 30,000 חיילים, וגם את ההקצאה הזו הוא מתנה בכך שהחיילים יתפנו מאפגניסטן כעבור 18 חודשים. כשמקמהון ואנשי צוותו רואים זאת בחדשות, הם פורקים את תסכולם על הנשיא וממשלו בנוכחותו של קולן. כדי להשיג את 10,000 החיילים הנוספים הדרושים למבצע שלו, יוצא מקמהון לאירופה, ומצליח לשכנע את ממשלות צרפת וגרמניה לשלוח כוחות נוספים לאפגניסטן. "מבצע מוסטארק" יוצא לדרך בברכתו של נשיא אפגניסטן חמיד כרזאי (בן קינגסלי) במטרה לכבוש את מחוז הלמנד. תוך זמן קצר נקלע המבצע לצרות כאשר חיילים אמריקנים הורגים בטעות ילדים אפגניים. אולם בעוד המבצע בשיאו, מפרסם קולן את התחקיר שלו ברולינג סטון, ומתברר שמדובר בסיקור עוין למדי המתאר את אזלת ידם של כוחות נאט"ו באפגניסטן ומדווח גם על התבטאויותיהם של מקמהון ואנשיו כנגד הנשיא ונסיעתם לאירופה.

קולן מהרהר בהשפעות של מאמרו ומקווה שהוא ישכנע את ממשלת ארצות הברית להפסיק את המלחמה המיותרת באפגניסטן, אולם תחת זאת הממשל מחליט פשוט לפטר את מקמהון ולשלוח גנרל חדש במקומו.

==הרקע לסרט==
הסרט מבוסס על סיפורו של סטנלי מק'קריסטל, אשר מונה בידי אובמה למפקד כוחות נאט"ו באפגניסטן. ב-2010 נתן מק'קריסטל ראיון שערורייתי למייק הייסטינגס - כתב הרולינג סטון, ובו מתח ביקורת חריפה כנגד אובמה וסגנו ג'ו ביידן. מק'קריסטל זומן לשיחת בירור עם הנשיא אובמה, עזב את תפקידו כמפקד הכוחות באפגניסטן ולבסוף פרש מהצבא. מאוחר יותר פרסם הייסטינגס את הסיפור בספרו "המבצעים".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים באנגלית
אליוט גרונר

אליוט גרונר (באנגלית: Elioth Gruner; 16 בדצמבר 1882 – 17 באוקטובר 1939) היה אמן אוסטרלי.

גרונר זכה שבע פעמים בפרס וויין לציור נוף, הכי הרבה מכל אמן אוסטרלי מלבד הנס הייזן. <ref></ref> הוא נחשב לאחד מציירי הנוף האוסטרלי האהובים ביותר בגלריית האמנות של ניו סאות' ויילס. <ref></ref>

== ביוגרפיה ==

=== ראשית חייו ===
גרונר נולד בגיסבורן, ניו זילנד, בנם הצעיר של אליוט גרונר, פקיד יליד נורווגיה, ואשתו האירית מרי אן, שמתה בשנת 1922. גרונר הובא לסידני לפני שהיה בן שנה ובגיל צעיר הראה רצון לצייר. בגיל 12 בערך אמו לקחה אותו לג'וליאן אשטון, שהעביר לו את השיעורים הראשונים באמנות.<ref></ref> בגיל 14 הוא השיג משרה בחנות בה עבד בין השעות 7.40 בבוקר לשעה 21.30. כדי לסייע בשמירה על משק הבית לאחר מות אביו ואחיו הגדול.

=== קריירה ===
גרונר הצליח קצת לצייר בסופי שבוע, וב -1901 החל לשלוח עבודות לתערוכות של אגודת האמנים בסידני. מסביבות 1907 עבודתו החלה למשוך תשומת לב רצינית מצד הצייר נורמן לינדזי. [3] בשנת 1911 הוקמה חנות קטנה ברחוב בלי, סידני, למכירת יצירות אומנות שצוירו באוסטרליה, ולמשך תקופה מסוימת גרונר לקח עליה את האחריות. לאחר מכן הפך לעוזרו של ג'וליאן אשטון בבית הספר לאמנות בסידני, ובמהלך מחלתו של אשטון נתן את שיעורי הלימוד בבית הספר במשך כשלושה חודשים.

בשנת 1916 הוא היה זכה בפרס ויין עם ציור נוף קטן, "אור הבוקר", <ref></ref> ציור המציג את החווה של ג'ים איננס במישורי אמו. ציור זה נרכש על ידי הגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס (AGNSW). גרונר זכה שוב פרס ויין בשנת 1919 עם ציורו המתאר את חוות ג'ים אינס בבוקר. בשנה שלאחר מכן נאמני הגלריה הזמינו אותו לצייר תמונה גדולה לגלריה "עמק הטוויד". אף על פי שהפרס הוענק לו שוב בשנת 1921 היצירה אינה נמנית עם ציוריו הטובים ביותר.

בשנת 1923 ביקר גרונר שנתיים באירופה. השפעת הנסיעה על עבודתו ניכרה מאוד: בדרך כלל הייתה הרבה יותר פשוטה, תשומת לב רבה יותר נתן לקומפוזיציה, ותנועות המכחול היו חופשיות ורחבות יותר .

הוא התעניין פחות בבעיות האור ומדי פעם עבודתו קיבלה היבט מעט קר. מעריציו לא תמיד קיבלו את השינויים בברכה, אך גרונר צדק שלא הרשה לעצמו לשנות את סגנונו. הוא ערך תערוכת יחיד בשנת 1927, אבל הוא לא היה אמן פרודוקטיבי במיוחד.

גרונר השקיע זמן רב במציאת נושא מתאים, ויותר מכך, בחשיבה מדוקדקת לפני ביצוע משיכות המכחול. מאוחר יותר, גרונר התחיל להתעניין בחקר האור, וכמה יצירות מצוינות בתקופתו האחרונה שילבו את איכויות האמנות שלו ואת התשוקה שלו.

גרונר סבל מדלקת פרקים כרונית ומת בביתו בווברלי ב־17 באוקטובר 1939.

הוא מעולם לא התחתן אך השאיר צאצאים באוסטרליה ובניו זילנד. <ref>Sally Prior, Sydney Morning Herald, 1 March 2014. "Elioth Gruner: The master of light".</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="175">
File:Elioth Gruner - Bondi Beach, 1912.jpg
File:Elioth Gruner - Morning light - Google Art Project.jpg|
File:Elioth Gruner - The wattles - Google Art Project.jpg|
File:Elioth Gruner On the Sands.jpg|
File:Elioth Gruner - Weetangera, Canberra - Google Art Project.jpg|
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1882
קטגוריה:נפטרים ב-1939
Fight Song

"Fight Song" (בעברית: "שיר הקרב") הוא סינגל של הזמרת-יוצרת היהודייה-אמריקאית, רייצ'ל פלאטן, שיצא על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס ב-19 בפברואר 2015. שיר מופיע במיני-אלבום Fight Song (2015) ובאלבום האולפן השלישי שלה, Wildfire (2016). פלאטן כתבה את השיר יחד עם דייב באסט .

== רקע ==
רייצ'ל פלאטן אמרה כי השיר בנוסף, היא אמרה כי: <ref></ref>

== ביקורת ==
"Song Fight" ספג ביקורות חיוביות מצד מבקרים, שמסכימים כי המסר החיובי של השיר וקולו של פלאטן היו המאפיינים החזקים ביותר של השיר. סקירתו של מרקוס פפטדוס מכתב העת Digital Journal קבעה כי: <ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ בבימויו של ג'יימס ליס יצא ב-19 במאי 2015,<ref></ref> לאחר 4 ימי צילומים.<ref name="idolator1"></ref> פלאטן אמרה על הרעיון כי: <ref></ref>

== הופעות חיות ==
פלאטן מבצעת את "Fight Song" בטקס הסיום של [[משחקי אינוויקטוס 2016]]
ב-25 באפריל 2015, ביצעה פלאטן את השיר לראשונה בטקס פרסי המוזיקה לרדיו דיסני 2015. פאלטן הופיעה כאורחת מיוחדת בסיבוב ההופעות של טיילור סוויפט, The 1989 World Tour בפילדלפיה, פנסילבניה, ב-13 ביוני 2015, שבו פלאטן וסוויפט ביצעו את השיר 'Fight Song' ביחד.<ref></ref> ב-16 באוגוסט 2015, ביצעה פלאטן את השיר בטקס פרסי בחירת הנוער 2015 בלוס אנג'לס, קליפורניה.<ref></ref> ב-12 ביולי 2016, ביצעה פלאטן את "Fight Song" ב-MLB All-Star Game 2016 בפטקו פארק , סן דייגו, קליפורניה. באותו ביצוע, אוהדי ושחקני בייסבול החזיקו קלפים עם שמות האנשים שנאבקים בסרטן, בשביל להקדיש להם.<ref></ref> בסילבסטר שבין 2016 לבין 2017, פלאטן ביצעה את השיר כחלק ההרכב שלה במהלך הפסטיבל של כדור טיימס סקוור , וחגיגות ניו יורק לשנה החדשה בטיימס סקוור, שבו היא כיכבה.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה 5×
|350,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה 3×
|240,000
|-
!איטליה (FIMI)
|זהב
|25,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|זהב
|7,500
|-
!פולין (ZPAV)
|פלטינה 2×
|40,000
|-
!שוודיה (GLF)
|זהב
|20,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|פלטינה 2×
|1,200,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה 6×
|2,480,000<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
Fire on Fire

"Fire on Fire" (בעברית: "אש על אש") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר/ת הבריטי/ת סם סמית'. השיר נכתב והופק על ידי סמית' וסטיב מק. השיר הושמע במיני-סדרה "גבעת ווטרשיפ", ששודרה בנטפליקס. את השיר הוציאה לאור חברת התקליטים "קפיטול רקורדס" ב-21 בדצמבר 2018. הוא הגיע לארבעים השירים המובילים במצעדי המוזיקה בהונגריה, שוודיה, נורווגיה, פינלנד, שווייץ ואירלנד. הוא נכלל כרצועת הבונוס באלבומו/ה השלישי של סמית', Love Goes.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== רקע ==
בחודש ספטמבר 2018, הוקלט השיר באולפני אבי רוד שבלונדון, בירת הממלכה המאוחדת.<ref name="Rollingstone"></ref> סמית' אמר/ה בההכרזה על צאתו כי: 

== ביקורות ==
גיל קאופמן ממגזין הבילבורד כינה את השיר "בלדה רודפת ומסעירה".<ref name="billboard"></ref> "סמית' כתב/ה שיר רגיש, המתחבר לפחד, תקווה וחברות.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! דנמרק (IFPI Denmark)
| זהב
| 45,000
|-
! פולין (ZPAV)
| זהב
| 10,000
|-
! בריטניה (BPI)
| כסף
| 200,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| זהב
| 500,000
|-
!אוסטרליה (ARIA)<ref></ref>
|פלטינה 2×
|140,000
|}

== שחרור היסטוריה ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" |אזור
! scope="col" | תאריך
! scope="col" | פורמט
! scope="col" | חברת תקליטים
! scope="col" | מקור
|-
! scope="row" | עולם
| 21 בדצמבר 2018
| הורדה דיגיטלית
| קפיטול
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי סם סמית'
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטיב מק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סם סמית'
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סטיב מק
קטגוריה:בלדות משנות ה-2010
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
הלגיון הרביעי מקדוניקה

הלגיון הרביעי מקדוניקה (בלטינית: Legio IIII Macedonica) היה לגיון רומאי.

==היסטוריה==
הלגיון הוקם ככל הנראה בשנת 48 לפנה"ס בידי יוליוס קיסר, במהלך מלחמתו כנגד פומפיוס מגנוס. הלגיון השתתף בקרב דיראכיום (באותה שנה) ולאחר מכן נשלח למוקדון וקיבל את הכינוי "מקדוניקה". קיסר תכנן להשתמש בלגיון בפלישתו המתוכננת אל האימפריה הפרתית, אולם עם רציחתו באידו של מארס בשנת 44 לפנה"ס, נגנזו תוכניות הפלישה. עם מותו של קיסר פרצה ברומא מלחמת אזרחים חדשה בין סיעתו של מרקוס אנטוניוס אשר חפצה לשמר את מורשתו של קיסר, לבין סיעת רוצחיו של קיסר שהונהגה בידי גאיוס קסיוס לונגינוס ומרקוס יוניוס ברוטוס. אנטוניוס זימן את הלגיון הרביעי לאיטליה כדי להילחם בקסיוס וברוטוס, אולם אז הצטרף למלחמה גורם חדש ומפתיע: אחיינו של קיסר אוקטביאנוס אשר הכריז על עצמו כיורש הליגיטימי של דודו. כמה לגיונות, ובתוכם הלגיון הרביעי, הצטרפו אל אוקטביאנוס והנחילו לאנטוניוס תבוסה ניצחת בקרב מוטינה.

בשנת 42 לפנה"ס החליט אוקטביאנוס לכרות ברית עם אנטוניוס במטרה להביס את אויביהם המשותפים, היינו רוצחיו של קיסר. הלגיונות הנאמנים להם, ובתוכם הלגיון הרביעי, הפליגו בחזרה למוקדון ושם הביסו את צבאם של רוצחי קיסר בקרב פיליפי. לאחר הקרב חזר הלגיון עם אוקטביאנוס לאיטליה, שם סייע בדיכוי המרד של לוקיוס אנטוניוס. בשנת 31 לפנה"ס הפר אוקטביאנוס את בריתו עם מרקוס אנטוניוס ותקף את נחלותיו במצרים. הלגיון הרביעי השתתף בפלישה זו, ובין היתר נכח בקרב אקטיום. לאחר ניצחונו במלחמה, הציב אוקטביאנוס (שכעת קיבל את התואר אוגוסטוס) את הלגיון הרביעי בהיספניה טארקוננסיס והשתמש בו כדי לדכא מרידות של שבטים מקומיות. החל משנת 13 לפנה"ס הגזרה הייתה שקטה, ובמשך קרוב לחמישים הבאות הועסקו חיילי הלגיון בעיקר בעבודות תחזוקה שונות.

לאחר מכן הועבר הלגיון לגרמאניה סופריור והוצב באזור שהוא כיום מיינץ. על פי השערה אחת הקיסר קליגולה היה זה שהעביר את הלגיון מהיספניה לגרמאניה מכיוון שנזקק לתגבורת במלחמתו כנגד שבט הקאטים. השערה אחרת גורסת שהלגיון הועבר רק בשנת 41 בידי הקיסר קלאודיוס. הסיבה להעברה הייתה ככל הנראה מכיוון שקלאודיוס נאלץ להוציא הלגיון הארבעה עשר גמינה למלחמתו בבריטניה וחיפש לגיון חדש שימלא את מקומו. על כל פנים, בגרמאניה נאלצו חיילי הלגיון לחלוק את המחנה שלהם עם חיילי הלגיון העשרים ושניים פרימגיניה. חיילי הלגיון הרביעי קיבלו את הצד הימני המכובד יותר של המחנה, בעוד החיילים הוותיקים של הלגיון העשרים ושניים נאלצו לעבור לחלק השמאלי.

בשנת 68 התאבד הקיסר נירון, ובכך נפתחה מלחמת האזרחים אשר נודעה בתור "שנת ארבעת הקיסרים". הלגיון הרביעי והלגיון העשרים ושניים הכריזו על תמיכה בטוען לכתר ויטליוס והצטרפו אליו בצעדתו מגרמאניה לאיטליה. הם הביסו את אנשיו של הטוען לכתר אותו בקרב קרמונה, והשתלטו על רומא. חלק מהחיילים תוגמלו על נאמנותם בכך שהועברו למשמר הפרטוריאני. אולם באותה שנה צעד אספסיאנוס עם לגיונותיו מארץ ישראל והביס את צבאותיו של ויטליוס. הלגיון הרביעי הוחזר בחזרה למיינץ ובמשך כמה שנים המשיך להגן על גבולות האימפריה מפני השבטים. בשלב מסוים החליט אספסיאנוס כי הלגיון איננו אמין, ולפיכך פרק אותו והקים משרידיו את הלגיון הרביעי פלביה פליקס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.livius.org/articles/legion/legio-iiii-macedonica/ הלגיון הרביעי מקדוניקה], באתר livius.org 
* [http://www.imperiumromanum.com/militaer/heer/legionen04_02.htm הלגיון הרביעי מקדוניקה], באתר Imperiumromanum.com 

רביעי מקדוניקה
סומייל אל-ח'ליל

סומייל אלח'ליל (בערבית: صميل الخليل ; סומייל מתועתק גם כ"צומייל", "צומיל" או "סומיל") היה כפר ערבי שהתקיים בשפלת יהודה, כ-32 ק"מ מערבית לחברון, באזור שמצויים בו כיום המושבים נחלה וסגולה. הכפר נקרא גם ברכאת אל-ח'ליל (כלומר בְּרַכַת אברהם).

== היסטוריה ==
משערים כי הכפר נוסד על ידי מסדר ההוספטלרים ב־1168 במהלך מסעי הצלב, במטרה להגן על המצודה שנבנתה על ידם בבית ג'וברין <ref></ref>. תושבי הכפר האמינו שכפרם נקרא על שם סמואל, אחד הצלבנים שייסדו את הכפר. לא ברור כיצד אמונה זו מתיישבת עם קיומו של כפר נוסף בשם סומייל (סומייל אל-מסעודייה שבתל אביב). השערה נוספת היא כי מקור שמו של הכפר בא מהמילה הערבית "צומיל", שפירושה אדמה יבשה. שמו הנוסף של הכפר, ברכאת אל-ח'ליל (בְּרַכַת אברהם), ניתן לו מפני שהסולטן הממלוכי ברקוּק (מאה ה-14) השתמש בכספי המיסים מהכפר לבניית מסגד אברהם בחברון.

לפי תיאורו של חוקר המקרא האמריקאי הידוע אדוארד רובינסון, שעבר דרך הכפר באמצע המאה ה-19, היה הכפר גדול למדי והיו בו באר ציבורית גדולה וקטע של חומה עתיקה, שככל הנראה הייתה חלק ממבצר. כיום ניתן למצוא את השרידים הללו כ־300 מטר צפונית לגבול הבתים של מושב נחלה.

ערב מלחמת העצמאות חיו בכפר כמעט 1,000 נפש כולם מוסלמים. תושבי הכפר שאבו מים מבאר שכונתה אל-ח'ליל, והתפרנסו בעיקר מחקלאות וגידול כבשים; הגידולים העיקריים היו דגנים, ענבים ותאנים.

הכפר נכבש ביולי 1948 במבצע אנ-פאר על ידי חטיבת גבעתי בקרבות עשרת הימים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כפרים
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
הלגיון הרביעי איטליקה

הלגיון הרביעי איטליקה (בלטינית: Legio IIII Italica) היה לגיון רומאי, אשר פעל בין 231 ל-400 לספירה.

==היסטוריה==
הלגיון הוקם בשנת 231 בידי הקיסר אלכסנדר סוורוס. מגויסי הלגיון הגיעו מאיטליה ומפאנוניה. ייתכן שהלגיון השתתף במלחמתו של סוורוס כנגד האימפריה הסאסאנית באותה שנה. מפקדו הראשון של הלגיון היה מקסימינוס תראקס. בשנת 235 הפך מקסימינוס תראקס לקיסר בעצמו, והוביל את הלגיון במסעות מלחמה כנגד השבטים באזור הדנובה עד שנת 238. בימי הקיסר גורדיאנוס השלישי הועבר הלגיון לפרובינקיות המזרחיות ונלחם כנגד הסאסאנים. ככל הנראה בסיס האם של הלגיון באותן השנים היה במסופוטמיה. בימי הקיסר דיוקלטיאנוס הועבר הלגיון לגאליה.

הלגיון עדיין היה קיים ב והוא נזכר בנוטיטיה דיגניטטום כלגיון עצמאי. גורלו של הלגיון לאחר מכן אינו ידוע. ייתכן שהוא התמזג אל תוך הצבא הביזנטי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.livius.org/articles/legion/legio-iiii-italica/ הלגיון הרביעי איטליקה], באתר livius.org 
* [http://www.imperiumromanum.com/militaer/heer/legionen04_05.htm הלגיון הרביעי איטליקה], באתר Imperiumromanum.com 

==הערות שוליים==

רביעי איטליקה
בנות ה-17 מבלות

קיי קנדל, רקס הריסון, ג'ון סקסון, סנדרה די ב"בנות ה-17 מבלות"
בנות ה-17 מבלות (באנגלית: The Reluctant Debutante) סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1958 בבימויו של וינסנט מינלי, עם קיי קנדל, רקס הריסון, סנדרה די, ג'ון סקסון ואנג'לה לנסבורי בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ג'וליוס אפשטיין והוא מבוסס על המחזה The Reluctant Debutante (אחת שלא אוהבת להיות מוצגת בנשפי החברה הגבוהה) של ויליאם דאגלס הום משנת 1955.

זה סרטה לפני האחרון של קנדל שהייתה אז נשואה להריסון וחולה בלויקמיה.

ב-2003 הופק רימייק בשם מה שבחורה רוצה, עם קולין פירת' ואמנדה ביינס.

==תקציר העלילה==
לורד ג'ימי ברודבנט (רקס הריסון) הוא איש עסקים עשיר שגר בלונדון עם אשתו השנייה שילה (קיי קנדל). בתו מנישואין הראשונים, ג'יין, (סנדרה די) חיה בארצות הברית ועומדת להגיע אליהם לרגל יום הולדתה ה-17.

הם נפגשים בנמל התעופה ומצטרפת אליהם בת דודתה של שילה, מייבל קלרמונט (אנג'לה לנסבורי) ובתה קלריסה (דיאן קליר). מייבל היא אשה שלא מפסיקה לדבר ולרכל. היא מחפשת שידוך מתאים לקלריסה ושילה מחפשת שידוך לג'יין. בלונדון כעת עונת הנשפים של החברה הגבוהה בה מוצגות הנערות שהגיעו לגיל 17 לנערים/בחורים ממעמד דומה.

בנשף מייעדת שילה את ג'יין לדייוויד פנר (דייוויד מאיירס) עשיר וסנוב מהמעמד הגבוה. גם מייבל מייעדת אותו לבתה קלריסה ומתחילה תחרות בין שתי הנשים. ג'יין אינה מחבבת את פנר אבל נקשרת למתופף של תזמורת הריקודים, דייוויד פקסטון (ג'ון סקסון). מתפתח ביניהם סיפור אהבה למגינת ליבה של שילה שרואה בדייוויד רודף נשים ללא מעמד כלכלי וחברתי מבוסס.

כשדייוויד פקסטון מגיע לביתם לאחר שבילה עם ג'יין, שילה משפיעה על ג'ימי שייגרש אותו.

דייוויד פנר מגיע לביתם ומנסה לחבק את ג'יין אך היא זורקת אותו מהבית פורצת בבכי ואומרת לשילה שהיא אוהבת רק את דייוויד פקסטון. שילה מתחילה גם לבכות מרגשות אשמה.

ג'ימי קורא מודעה בעיתון שהדוכס מפוזיטנו מת בגיל 95 והוריש את כל הונו לנכדו דייוויד פקסטון בן 25. הוא שומר זאת בסוד ומתכנן נשף לחברה הגבוהה. מייבל מגיעה עם קלריסה ודייוויד פנר ולפתע מודיע הכרוז את שמו של הדוכס מפוזיטנו ודייוויד פקסטון נכנס. שילה מופתעת, כעת דייוויד הוא דוכס עשיר ומבוסס. דייוויד וג'יין רוקדים ושילה וג'ימי מצטרפים בשמחה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|רקס הריסון
|ג'ים ברודבנט
|
|-
|קיי קנדל
|שילה ברודבנט
|
|-
|סנדרה די
|ג'יין ברודבנט
|
|-
|ג'ון סקסון
|דייוויד פרקסון
|מתופף
|-
|אנג'לה לנסברי
|מייבל קלרמונט
|
|-
|דיאן קליר
|קלריסה קלרמונט
|בתה של מייבל
|-
|פיטר מאיירס
|דייוויד פנר
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.tcm.com/tcmdb/title/392/the-reluctant-debutante#overview בנות ה-17 מבלות], באתר TCM

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי סנדרה די
סקודה סיטיגו

סקודה סיטיגו (בסלובקית: Škoda Citigo) היא מכונית סופרמיני עירונית מתוצרת יצרנית הרכב הצ'כית סקודה, אשר יוצרה בין השנים 2011–2020 במתחם הייצור "Volkswagen Bratislava Plant" של יצרנית הרכב הגרמנית פולקסווגן בעיר ברטיסלאבה בסלובקיה

יצרנית הרכב "סקודה" היא חברה בת של קבוצת פולקסווגן.

=="סקודה סיטיגו"==
* שם הדגם "סיטיגו" מורכב מהמילים (באנגלית): "City" ו-"Go"
* 4 נוסעים
* תצורות: 3 דלתות האצ'בק, 5 דלתות האצ'בק
* סוגי מנוע: מנועי בנזין בפוזיציה קדמית-רוחבית, מנוע גז טבעי דחוס שעיקרו מתאן, מנוע חשמלי מונע מצבר
* נפח תא מטען: 951-251 ליטר (בקיפול המושבים האחוריים)
* קיבולת מכל דלק: 35 ליטר
* בשנת 2017 יוצרו 37,100 יחידות
* משנת 2019 מיוצר דגם מנוע חשמלי הקרוי "סקודה סיטיגו e iV". טווח נסיעה לטעינה 270 ק"מ

===תאוצות===
* תאוצה בן 0–100 היא 14.4 שניות (מנוע בנזין 999 סמ"ק המפיק 59 כ"ס)
* תאוצה בן 0–100 היא 13.2 שניות (מנוע בנזין 999 סמ"ק המפיק 74 כ"ס)
* תאוצה בן 0–100 היא 11.3 שניות (מנוע גז טבעי דחוס 999 סמ"ק המפיק 67 כ"ס)
* תאוצה בן 0–100 היא 12.3 שניות (מנוע חשמלי)

===רמות גימור / אבזור===
* Easy
* Active
* Ambition
* Elegance
* Sport
* Style
* Actvie Pro - מהדורה מיוחדת לשוק ההולנדי, המצוידת בין היתר עם מערכת שמע MP3 / תקליטור, מיזוג אוויר עם פילטר אבקה, ריפודים כחולים, כמו גם בקרות חלון חשמליות, נעילה מרכזית וגלגלים 14 אינץ'
* Monte Carlo
* Fun

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="80">
קובץ:Skoda Citigo 1.0 Ambition – Frontansicht (1), 17. März 2012, Düsseldorf.jpg | "סקודה סיטיגו", 3 דלתות
קובץ:2012-03-07 Motorshow Geneva 4587.JPG | "סקודה סיטיגו"
קובץ:2013 Skoda Citigo Elegance Automatic 1.0 Rear.jpg | "סקודה סיטיגו", שנת 2013
קובץ:Citigo01.jpg | "סקודה סיטיגו"
קובץ:Skoda Citigo-e iV at IAA 2019 IMG 0265.jpg | "סקודה סיטיגו e iV" (מנוע חשמלי)
קובץ:Škoda Citigo in Tallinn.JPG | "סקודה סיטיגו e iV" (מנוע חשמלי)
</gallery>

==ראו גם==
* סקודה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:רכבי סקודה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2011
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בסלובקיה
שברולט טריילבלייזר (קרוסאובר)

שברולט טריילבלייזר (באנגלית: Chevrolet TrailBlazer) היא מכונית במרכב קרוסאובר קומפקטית עם חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי שברולט משנת 2020. היא הוצגה בשנת 2019 והגיעה לישראל בדצמבר 2020.

== מפרט טכני ==
יחידת ההנעה היחידה שמוצעת עם הדגם כוללת מנוע טורבו-בנזין I3 צילנדרים בנפח 1.4 ליטרים עם הספק של 155 כוחות סוס ב-5,600 סיבובים לדקה, לצד תיבת הילוכים רציפה. 

נתון התאוצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה עומד על 9.1 שניות, עד למהירות מרבית של 200 קמ"ש.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:2021 Chevrolet TrailBlazer LS AWD, Rear Right, 03-23-2021.jpg|מבט אחורי
קובץ:2021 Chevrolet Trailblazer LS AWD, front 12.12.20.jpg|מבט קידמי
קובץ:LA19Car076 290 01 97Xk.jpg|מבט לפנים הרכב
קובץ:Chevrolet Trailblazer.jpg|שברולט טריילבלייזר בישראל
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

טריילבלייזר
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2020
.cg

.cg היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) השייכת לרפובליקה של קונגו. הסיומת מנוהלת על ידי חברת ONPT Congo ו-Interpoint Switzerland. הדומיין לשימוש לחברות הגרות או קשורות לרפובליקה העממית של קונגו. אך בפועל מקבלת מעט מאוד שימוש, בעוד שיש יותר שימוש בדומיין .cd השייכת לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.iana.org/root-whois/cg.htm אינפורמציה על הדומיין .cg ב IANA]
* [http://www.nic.cg/ הרשמת דומיין .cg]

קטגוריה:הרפובליקה של קונגו
ג'ן מאיירס

ג'ניס לנור מאיירס (באנגלית: Janice Lenore Meyers; 20 ביולי 1928 – 21 ביוני 2019) הייתה פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הרפובליקנית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת קנזס. היא הייתה האישה הרפובליקנית הראשונה שנבחרה לבית הנבחרים האמריקאי מקנזס.

== ביוגרפיה ==
מאיירס נולדה לינקולן, עיר הבירה של נברסקה. היא למדה בבתי ספר ציבוריים בסופיריור שבדרום נברסקה, ואת השכלתה הגבוהה רכשה לראשונה במכללת ויליאם וודס השוכן בפולטון שבמיזורי. בשנת 1951 השלימה מאיירס לימודי תואר ראשון באוניברסיטת נברסקה–לינקולן. משנת 1951 עד 1954 עבדה כעוזרת לענייני פרסום ויחסי ציבור בתחנת רדיו מקומית באומהה ובחנות כלבו בלינקולן. בשנים 1967–1972 היא הייתה חברת מועצה בעיריית אוברלנד פארק, ובמשך שנתיים (1972-1970) הייתה נשיאת המועצה. מ-1972 עד 1984 מאיירס הייתה חברת הסנאט המדינתי של קנזס. בבחירות 1978 התמודדה אל הסנאט של ארצות הברית, אך הובסה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית, בהן התמודדו מועמדים רבים ולבסוך ניצחה ננסי קאסבאום.

בבחירות 1984 נבחרה מאיירס אל בית הנבחרים של ארצות הברית כנציגת מחוז הקונגרס השלישי של קנזס, והושבעה לתפקידה עם התכנסות הקונגרס ה-99 בראשית ינואר 1985. במהלך הקונגרס ה-104 של ארצות הברית הייתה יושבת ראש ועדת העסקים בקטנים של בית הנבחרים האמריקאי. בבית הנבחרים הייתה תומכת בשמרנות פיסקלית, ופעלה למען הפחתת מסים על עסקים קטנים ובינוניים ופטירתם מחוקי שכר מינימום. לאחר תריסר שנים בבית הנבחרים, לקראת בחירות אמצע הכהונה ב-1996 פרשה מאיירס מהחיים הפוליטיים וכהונתה תמה בינואר 1997.

בנה, פיל מאיירס, התמודד על אחד משני מושביה של הוואי בבית הנבחרים במהלך בחירות 2000, אך הפסיד לניל אברקרומבי, מועמד המפלגה הדמוקרטית. ב-21 ביוני 2019 נפטרה מאיירס לאחר מאבק במחלת לב במרכז הרפואי השוכן בעיירה מריאם על גבול קנזס-מיזורי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של קנזס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנזס
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
.ci

.ci היא סיומת אינטרנט מדינית (ccTLD) השייכת לחוף השנהב.

== תת-סיומות ==
ברוב המקרים, הרשמות ספציפיות של הדומיין משתמשות בסיומת אינטרנט משנית של .ci. חוף השנהב עושה שימוש גם בכינוס מיוחד של צליל chu במקום תת-סיומת אינטרנט משנית.

* שגרירויות: amb-name.ci
* בתי חולים: chu-name.ci
* מרכזי מבקרים: ot-name.ci
* אוניברסיטאות: univ-name.ci
* בתי חברות: cci-name.ci
* בתי עירייה: mairie-name.ci

== תת-סיומות משניות ==
הסיומות הבאות הן התת-סיומות המשניות הקיימות כרגע, השירות מציע תת-סיומות ברמות נוספות ללקוח אם דרוש:
* .org.ci, or.ci – ארגונים בינלאומיים
* .com.ci, co.ci – עסקים
* .edu.ci, ed.ci, ac.ci – חינוך, בתי ספר, גנים, אוניברסיטאות
* .net.ci – שירות אינטרנט
* .go.ci – ארגוני ממשלה
* int.ci – ארגונים בינלאומיים

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.gouv.ci/Main.php הרשמת דומיין .ci]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוף השנהב
גאורגיס ברצוקאס

גאורגיס ברצוקאס (ביוונית: Γιώργος Μπρατζόκας; נולד ב-11 ביוני 1965) הוא כדורסלן עבר יווני, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד וכיום הוא מאמן כדורסל המאמן את אולימפיאקוס פיראוס מליגת העל היוונית בכדורסל ומהיורוליג.

== קריירה ==
=== מארוסי (כשחקן) ===
ברצוקאס חתם במארוסי בקיץ 1981 (בגיל 16). הוא התמודד בדראפט 1987 אך לא נבחר. בסוף עונת 1992, לאחר 11 שנים, פרש ממשחק בעקבות פציעה. את כל קריירת המשחק שלו הוא העביר במארוסי.

=== מארוסי (כעוזר מאמן) ===
11 שנים לאחר שנאלץ לפרוש ממשחק עבר ברצוקאס לאימון. ברצוקאס החל את דרכו כעוזר מאמן במארוסי הקבוצה היחידה בה שיחק בכל הקריירה. שנתיים לפני שברצוקאס הגיע לקבוצה מארוסי הקבוצה זכתה בגביע ספורטה לאחר ניצחון 72–74 על אלאן שאלון הצרפתית.

=== לאריסה (כמאמן) ===
בעונתו הראשונה כמאמן הקבוצה עלתה הקבוצה לפלייאוף הליגה היוונית לראשונה בתולדותיה. בעונתו השנייה בקבוצה הקבוצה לא העפילה לפלייאוף ובשלישית שבה לפלייאוף.

=== מארוסי (כמאמן) ===
בשנת 2009 חזר למארוסי, הפעם כמאמן ראשי. ברצוקאס אימן את מארוסי רק לעונה אחת עד שעזב.

=== פאניוניוס (כמאמן) ===
בעונתו הראשונה בקבוצה נבחר למאמן השנה בליגת בעל היוונית בכדורסל.

=== אולימפיאקוס (כמאמן) ===
ברצוקאס חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית ומהיורוליג לעונות 2012\2013 ו-2013\2014. בעונתו הראשונה בקבוצה, על אף שלא זכה עימה בליגה המקומית, זכה עימה ביורוליג כולל ניצחון מרשים בגמר 88–100 על ריאל מדריד, ניצחון בסדרת רבע הגמר 2–3 על אנדולו אפס וניצחון 52–69 על צסק"א מוסקבה בחצי הגמר, באותה עונה נבחר ברצוקאס למאמן השנה ביורוליג. בעונתו השנייה בקבוצה לא זכה בליגה המקומית ולא ביורוליג: ביורליג סיימו במקום ה-3 בבית א' בשלבי הגמר וכך עלו לרבע הגמר, שם הפסידו 2–3 בסדרה על ידי ריאל מדריד.

=== לוקומוטיב קובאן (כמאמן) ===
לאחר שנתיים מוצלחות באולימפיאקוס חתם ברצוקאס בלוקומוטיב קובאן. בעונתו הראשונה והיחידה בקבוצה עונת 2015\2016 הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לפיינל פור היורוליג שנערך במרצדס בנץ ארנה, הם עלו לאחר שסיימו במקום השני בבית שמינית הגמר וכך עלו לרבע הגמר שם ניצחו 2–3 בסדרה את ברצלונה, ובחצי הגמר הפסידו 81–88 לצסק"א מוסקבה. בקרב על המקום השלישי הם ניצחו 75–85 את באסקוניה ויטוריה.

=== ברצלונה (כמאמן) ===
ב-8 ביולי 2016 חתם ברצוקאס בברצלונה. בעונתו הראשונה והיחידה בקבוצה ברצלונה רשמה עונה כושלת וסיימה במקום ה-11 ביורוליג עם מאזן של 12 ניצחונות לעומת 18 הפסדים. בסוף העונה פוטר ברצוקאס מאימון הקבוצה.

=== חימקי מוסקבה (כמאמן) ===
לאחר עונתו הכושלת בקריירה חתם ברצוקאס בחימקי מוסקבה. בעונתו הראשונה בקבוצה הם העפילו לפלייאוף היורוליג שם הודחו בסדרת רבע הגמר 1–3 לצסק"א מוסקבה. בעונתו השנייה בקבוצה הם סיימו את היורוליג במקום ה-13 עם מאזן של 9 ניצחונות לעומת 21 הפסדים.

=== אולימפיאקוס (כמאמן) ===
לאחר שקסטוטיס קמזורה פוטר מאימון אולימפיאקוס בעקבות אי הצלחה מונה ברצוקאס לאימון הקבוצה. עונתו הראשונה בקבוצה נקטעה על ידי התפרצות מחלת הקורונה ועד אז הקבוצה הגיע למקום ה-11 ביורוליג עם מאזן של: 12 ניצחונות ו-16 הפסדים. בעונתו השנייה בקבוצה הם סיימו במקום ה-12 ביורוליג.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלני מארוסי
קטגוריה:מאמני לאריסה
קטגוריה:מאמני אולימפיאקוס בכדורסל
קטגוריה:כדורסלנים יוונים
קטגוריה:מאמני כדורסל יוונים
קטגוריה:ילידי 1965
שטח חיוני

250 פיקסלים
"שטח חיוני" (1976) היא יצירת אמנות מאת יהושע נוישטיין.
==תיאור==
העבודה "שטח חיוני" (באנגלית: Territorial Imperative) מהווה פעולה אמנותית. מונח זה שימש בשנות ה-70 של המאה ה-20 להגדיר עבודות בעלות היבטים של מיצג ומיצב, שלא היו באותה עת בשפה האמנותית הישראלית. העבודה בוצעה לראשונה על ידי נוישטיין בשנת 1976, ובה האמן הסתובב עם כלב בשטח קיבוץ מרום גולן שברמת הגולן, בקרבת גבול ישראל-סוריה. במקומות בהם השתין הכלב, פעולה שבה הכלבים גם מסמנים את הטריטוריה שלהם, תלה האמן כרזה ועליה תצלום של הכלב עם הטקסט "שטח חיוני". תיעוד של העבודה הוצג בתערוכה "האדמה הזאת", שהוצגה בבית האמנים בתל אביב-יפו במרץ-אפריל באותה שנה.

מספר חודשים לאחר הביצוע הראשוני, תועד נויישטיין מבצע שוב את העבודה עבור צוות צילום של רשות השידור. תיעוד זה הוקרן ב-16 באפריל 1976, במסגרת תוכנית טלוויזיה על אמנות מושגית.

ביצוע נוסף התקיים בעיר קרוזה (Kruså), שעל גבול דנמרק-גרמניה (1977), במסגרת התערוכה "עשרה אמנים מישראל", שהתקיימה במוזיאון לואיזיאנה בדנמרק. כמן כן בוצעה בבלפסט (1978). העבודה הייתה מוזמנת לביצוע נוסף בקאסל, במסגרת התערוכה "דוקומנטה 6" (ינואר 1977). נוישטיין התכוון לבצע אותה על הגבול שבין גרמניה המזרחית לגרמניה המערבית, אולם ברגע האחרון בוטלה ההזמנה בגלל חששות פוליטיים של מארגני התערוכה.

תיעוד העבודה הוצג פעמים רבות. בהן בתערוכות "גבולות" (מוזיאון ישראל; 1980), בתערוכה "עובדי אדמה - אמני שטחים" (גלריה בוגרשוב, 1993); "העיניים של המדינה: אמנות חזותית במדינה ללא גבולות" (מוזיאון תל אביב לאמנות, 1998) ועוד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהושע נוישטיין
קטגוריה:מיצבים
קטגוריה:מיצג ישראלי
קטגוריה:פיסול ישראלי
פרנץ לוי

פרנץ לוי (בהונגרית: Lőwy Ferenc; קרשלדאן, 19 בינואר 1869 – 1944) היה רב, תאולוג, חוקר, מתרגם, יהודי-הונגרי שנספה בשואה.

== ביוגרפיה ==
פרנץ לוי סיים את לימודיו בבית המדרש לרבנים בבודפשט ובבית המדרש לרבנים בברלין עם דוקטורט בפילוסופיה. הוא היה רב בנג'אטאד (1894-1903), אחר כך הרב הראשי של קהילת הסטטוס קוו אנטה של טרגו מורש; הוא כתב מחקרים המסבירים את כתבי הקודש. ספרו בשם "סיפור מקראי מבריאת העולם עד פילוג ממלכת ישראל המאוחדת" (בודפשט, 1904; טרגו מורש, 1922) כספר לימוד, הודפס בשלוש מהדורות. הוא היה חבר ב"אגודת ז'יגמונד קמני" (KZST) הספרותית מאז 1909, שם הרצה על מדעי המזרח (1912), על רוסטם ואמברי (1914), הסובוטניקים (1920) ועל השירה בשם "היסטוריה של המלך תלמי" שכתב פטר שיימש אילושוואי (1930), על הסופר מור יוקאי (1931), והסיבות לאי הכרתו בחו"ל של המשורר יאנוש אראן (1932). הכתיבה שלו על "ההסמכה האחרונה של נסיכי טרנסילבניה" פורסמה במגזיני טרגו מורש (1935) ובשנתונים של KZST.

הוא תרגם מגרמנית להונגרית את הדרמה של מקס נורדאו ד"ר קוהן (כהן). דרמה (קלוז'-נאפוקה, 1920).

== מאמרים קשורים ==
* תרגום ספרותי בטרנסילבניה
* הספרות היהודית בטרנסילבניה

== ראו גם ==
* ג'רג' גאל: ספרות יהודית הונגרית ברומניה. בתוך: שנתון. פורסם על ידי MIOK. בודפשט, 1984.

== לקריאה נוספת ==
* Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés III. (Kh–M). Főszerk. Dávid Gyula. Bukarest: Kriterion. 1994. 

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:תאולוגים יהודים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1869
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
Will You Marry Me?

(בעברית: האם תתחתן איתי?) הוא שיר של הזמרת והרקדנית פאולה עבדול, אשר יצא ב-12 במרץ 1992 על ידי חברת וירג'ין רקורדס. השיר יצא כסינגל החמישי מאלבומה השני של הזמרת. הוא נכתב על ידי עבדול עצמה, סנדרה סטריט ויקטור, וי ג'פרי סמית' ופיטר לורד והופק על ידי לורד וסמית'.

== רקע והצלחה ==
השיר נכתב בהשראת האירוסין שלה לאמיליו אסטבז והוא יצא לאור קצת לפניי חתונתם.

סטיבי וונדר גם מופיע בשיר כאשר הוא מצבע קולות רקע.

השיר מכיל כבי-סייד את השיר "Good Night, My Love (Pleasant Dreams)" אשר שוחרר על מנת לאסוף כסף למלחמה נגד איידס.

השיר זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום ה-19 במדינה והפך לשיר הרביעי מהאלבום לעשות זאת. בקנדה השיר אף זכה להצלחה יותר גדולה כאשר הגיע למקום השישי.

לקליפ לשיר יצאו חמש גרסאות שונות כאשר בכל גרסה עבדול רוקדת בסגנון אחר.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1991
קטגוריה:סינגלים מ-1992
קטגוריה:שירי פאולה עבדול
קטגוריה:שירים באנגלית
נגן האקורדיון

שחזור חובבני של 2 פריימים בשנייה של כל 19 הפריימים; [//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/3/32/The_Accordion.ogv גרסת ה-10 פריימים בשנייה].
נגן האקורדיון (באנגלית: Accordion Player או Accordionist) הוא סרט קצר אילם בריטי משנת 1888. הסרט נוצר ובוים בידי לואי לה פרינס ונחשב לאחד מהסרטים הניסויים המוקדמים בעולם והוא גם מהמוקדמים ביותר ששרדו, ביחד עם איש הולך מעבר לפינה משנת 1887, וסצנת ראונדהיי גארדן ותנועה חוצה את גשר לידס מאותה שנה.

מוזיאון המדיה הלאומי של אנגליה, שמחזיק בעותק של הפריימים המקוריים, בינגוד לשני סרטיו המוקדמים של לה פרינס, לא שיחזר את סרט זו. עם זאת, שיחזור חובבני של 17 הפריימים הראשונים הועלה ליוטיוב. מהירות ההצגה היא כנראה 5–6 פריימים בשנייה.

== הפקה ==
זהו הסרט השני והאחרון שנוצר עם מצלמת העדשה היחידה של לה פרינס, והוא צולם במדרגות ביתו של גוז'ף וויטלי, חמו של לואי לה פרינס וסביו מצד האם של אדולף לה פרינס.<ref></ref><ref></ref> הזמן האפשרי של הצילום הוא 1888.

הצילום נעשה על ידי מצלמת העדשה היחידה LPCCP Type-1 MkII.

תאריך צילום הסרט יכול להיות דומה לתאריך צילום הסרט סצנת ראונדהיי גארדן, כיוון שהמצלמה נמצאת בכיוון דומה ואדולף לבוש אותו דבר.

== עלילה ==
הסרט מציג את אדולף לה פרינס, בנו של לואי לה פרינס מנגן באקורדיון כפתור דיאטוני.

== שחקנים ==
* אדולף לה פרינס בתפקיד עצמו

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.filmweb.pl/Film?id=605172 "נגן האקורדיון"], באתר OFDb
* [http://fdb.pl/film/256365 "נגן האקורדיון"], באתר Filmweb

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 1888
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן בריטיים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים קצרים
ג'ודי ביגרט

ג'ודית בורג ביגרט (באנגלית: Judith Borg Biggert; נולדה ב-15 בנובמבר 1937) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת אילינוי, בין השנים 2013-1999. ביגרט, חברת המפלגה הרפובליקנית, כיהנה טרם היבחרה לקונגרס כחברת בית הנבחרים המדינתי של אילינוי.

== ביוגרפיה ==
ביגרט נולדה בשם ג'ודית גאייל בורג בשיקגו, השנייה מבין ארבעת ילדיהם של אלווין אנדרו ומרג'ורי וירג'יניה בורג. במשך 41 שנה (1969-1928) עבד אביה בתאגיד וולגרינס, ואף בשנים 1969-1963 היה נשיא החברה. סביה מצד האב היגרו לארצות הברית מפינלנד, ומצד אמה ביגרט ממוצא אנגלי. היא גדלה בווילמט ובשנת 1955 השלימה את לימודיה התיכון בבית הספר התיכון ניו טרייר. לאחר מכן למדה יחסים בינלאומיים באוניברסיטת סטנפורד, שם קיבלה תואר ראשון בנושא ב-1959. באוניברסיטת נורת'ווסטרן למדה משפטים, והייתה עוזרת משפטית עבור השופט לוות'ר מריט סווייגרט (Luther Merritt Swygert) בבית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית. 

ב-1992 נבחרה אל בית הנבחרים של אילינוי כנציגת מחוז הבחירה ה-81, ובשנים 1994 ו-1996 נבחרה מחדש. בבחירות 1998 התמודדה ביגרט אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-13 של אילינוי. בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית ניצחה את פיטר רוסקאם, ובבחירות עצמן זכתה ב-58.1% מהקולות. ב-3 בינואר 1999 ביגרט הושבעה לתפקידה., ובמרוצת השנים הייתה חברה בוועדת החינוך והעבודה, בוועדה לשירותים פיננסיים ובוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים.

בקונגרס הייתה ביגרט רפובליקנית מתונה, שתמכה בזכויות הפלה ובביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר. בד בבד, היא התנגדה לרפורמה מקיפה במדיניות ההגירה לארצות הברית ולהעלאת מסים. היא פרשה לגמלאות בראשית 2013 ועזבה את הזירה הציבורית. עם זאת באפריל 2015 מינה אותה מושל אילינוי ברוס ראונר למועצת יחסי העבודה החינוכיים של המדינה

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא פיני
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אנגלי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
My Love Is for Real

My Love Is for Real (בעברית: האהבה שלי אמיתית) הוא שיר של הזמרת והרקדנית פאולה עבדול והזמרת הישראלית עפרה חזה, אשר יצא ב-30 במאי 1995 על ידי וירג'ין רקורדס כסינגל הראשון מתוך אלבומה השלישי. בניגוד לשיריה הקודמים של עבדול השיר לא זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הגיע למקום ה-28 בלבד במצעד האמריקאי הרשמי ונהיה לסינגל היחיד שלה מתוך אלבום אולפן שלא נכנס לעשרים העליונים חוץ מסינגל הבכורה שלה. גם באירופה השיר זכה להצלחה פושרת כאשר הגיע למקום ה-44 בלבד במצעד האירופאי. בקנדה, אוסטרליה וניו זילנד השיר זכה להצלחה כאשר נכנס למקום ה-20 בקנדה וניו זילנד ולמקום ה-7 באוסטרליה.

== רקע ==
השיר נכתב על ידי עבדול עצמה ורת לורנס. מבחינה מוזיקלית השיר הוא שילוב של טריפ הופ ומוזיקה אינדית ביחד עם כלים שיוצרים מוזיקה ים תיכונית. בניגוד לשיריה הקודמים של הזמרת השיר מכיל אלמנטים מוזיקליים אפלים יותר ומוזיקה תעשייתית. השיר מכיל קולות רקע שבוצעו על ידי עופרה חזה.

== הצלחה מסחרית ==
בניגוד לשיריה הקודמים של הזמרת השיר לא זכה להצלחה כאשר הגיע למקום ה-28 בלבד בארצות הברית אם כי במצעד הדאנס השיר הגיע למקום הראשון.

גם באירופה השיר זכה להצלחה פושרת כאשר הגיע למקום ה-44 בלבד במצעד האירופאי הכללי. באוסטרליה וניו זילנד השיר דווקא כן זכה להצלחה כאשר הגיע למקומות 7 ו-20 (בהתאמה) במדינות אלו. בקנדה השיר זכה להצלחה גם כאשר הגיע למקום השביעי במצעד הקנדי.

== קליפ ==
הקליפ לשיר בוים על ידי מייקל האוסמן ומציג את עבדול כפילגש בהרמון במזרח התיכון. השיר היה מועמד לשני פרסי VMA בקטגוריות קליפ הדאנס של השנה והקליפ עם הכוריאוגרפיה הטובה ביותר.

== גרסת הכיסוי של סטרייק ==
בשנת 1996 להקת סטרייק הוציאה לשיר גרסת כיסוי אם כי גרסה זו זכתה להצלחה פחותה כאשר הגיע למקום ה-88 בלבד במצעד האירופאי הרשמי.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1995
קטגוריה:סינגלים מ-1995
קטגוריה:שירי פאולה עבדול
קטגוריה:שירי עפרה חזה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי מייקל האוסמן
קטגוריה:שירי טריפ הופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
בן דייוויס (צלם)

בנג'מין ו. דייוויס<ref name="IEoC2"></ref> (באנגלית: Benjamin V. Davis; נולד בשנת 1961)<ref name="IEoC2" /> הוא צלם קולנוע בריטי שעבד עם הבמאי והמפיק מת'יו ווהן. בין עבודותיו העיקריות: "קיק אס" (2010), "חניבעל: מקור הרוע" (2007) וסרטי אולפני מארוול "שומרי הגלקסיה" (2014), "הנוקמים: עידן אולטרון" (2015), "דוקטור סטריינג'" (2016), "קפטן מארוול" (2019) ו"הנצחיים" (2021).

דייוויס החל את הקריירה שלו ב-Samuelsons Camera House, כיום חלק מחברת ציוד הקולנוע Panavision. הוא עבד כטוען הקלאפר, האחראי על הפוקוס ומפעיל מצלמות בסרטים עלילתיים ובפרסומות. בתקופה זו הוא עבד עם בילי ויליאמס, דאגלס סלוקומב ורוג'ר דיקינס. הוא החל את הקריירה שלו כצלם קולנוע לצילומים מקומיים. הסרט העלילתי הגדול הראשון שלו כצלם היה הסרט הבריטי "Miranda" משנת 2002.<ref name="IEoC2" /><ref></ref>

אביו היה הצלם ומפעיל המצלמות מייק דייוויס.<ref></ref> הוא נשוי לתסריטאית ולבמאית קמיל גריפין. בנם הוא השחקן רומן גריפין דייוויס.<ref name="IEoC2" />

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
!שנה
! שם
! במאי/ת
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2002
| Miranda 
| מארק מונדן
|
|-
| 2004
| לאייר קייק 
| מת'יו ווהן
| שיתוף הפעולה הראשון עם ווהן
|-
| 2005
| קליק 
| אול פארקר
|
|-
| rowspan="3" | 2007
| חניבעל: מקור הרוע
| פיטר ובר
|
|-
| אבק כוכבים
| מת'יו ווהן
|
|-
| שטח בתולין 
| דייוויד לילנד
|
|-
| rowspan="2" | 2008
| פרנקלין 
| ג'רלד מקמורו
|
|-
| פיגוע התאבדות 
| שרון מגווייר
|
|-
| rowspan="3" | 2010
| קיק אס
| מת'יו ווהן
|
|-
| תמרה דרו
| סטיבן פרירס
|
|-
| החוב
| rowspan="2" | ג'ון מאדן
| שיתוף הפעולה הראשון עם מאדן
|-
| rowspan="2" | 2011
| מלון מריגולד האקזוטי
|
|-
| הפולחן 
| מיקאל האפסטרום
|
|-
| rowspan="2" | 2012
| שבעה פסיכופתים 
| מרטין מקדונה
| שיתוף הפעולה הראשון עם מקדונה
|-
| זעם הטיטאנים
| ג'ונתן ליבסמן
|
|-
| 2013
| שנה גג 
| דן מייזר
|
|-
| rowspan="3" | 2014
| ארוכה הדרך למטה
| פסקאל שומיי
|
|-
| לפני השינה 
| רואן ג'ופה
|
|-
| שומרי הגלקסיה
| ג'יימס גאן
| שיתוף הפעולה הראשון עם אולפני מארוול
|-
| 2015
| הנוקמים: עידן אולטרון
| ג'וס וידון
|
|-
| rowspan="2" | 2016
| דוקטור סטריינג'
| סקוט דריקסון
|
|-
| גאון 
| מייקל גרנדג'
|
|-
| 2017
| שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי
| מרטין מקדונה
| היה מועמד לפרס באפט"א לצילום הטוב ביותר ולפרס סטלייט לצילום הטוב ביותר
|-
| rowspan="2" | 2019
| קפטן מארוול
| אנה בודן וראיין פלק
|
|-
| דמבו
| טים ברטון
|
|-
| rowspan="3" |2021
|קינגס מן: ההתחלה
|מת'יו ווהן
|
|-
|הנצחיים
|קלואי ז'או
|
|-
|הדרך לגאולה 
|קלינט איסטווד
|
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמי קולנוע בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1961
רג'י אפשואו

רג'ינלד יוג'ין אפשואו הבן (באנגלית: Reginald Eugene Upshaw Jr.; נולד ב-7 באפריל 1995) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בהפועל תל אביב.

==קריירת תיכונים ומכללות==
אפשואו הוא בנם של סברינה ורג'י אפשואו האב, אשר שיחקו פוטבול באוניברסיטת המדינה של אמצע טנסי. אפשואו למד בתיכון ביילור בצ'טנוגה, טנסי, שם למד כאתלט מצטיין. הוא זכה באליפות המדינה בקפיצה לגובה ובאליפות עם נבחרת הפוטבול והכדורסל של התיכון. אפשואו קיבל מספר הצעות למלגה מתיכונים עבור נבחרת הפוטבול שלהם, אך לאחר ששבר את רגל ימין, הוא בחר להתמקד בכדורסל. בעונתו האחרונה בתיכונים, אפשואו העמיד ממוצעים של 22 נקודות, 12 ריבאונדים ו-3 חסימות למשחק. הוא דורג בשלושה כוכבים על פי יכולתו בתיכונים ובחר ללכת לאוניברסיטת המדינה של אמצע טנסי.

בעונתו הראשונה של אפשואו, הוא העמיד ממוצעים של 6.4 נקודות ו-3.5 ריבאונדים למשחק. בעונתו השנייה, הוא העמיד ממוצעים של 9.9 נקודות ו-7.0 ריבאונדים למשחק. מכללתו סיימה את העונה במאזן 16–19 והפסידה בסיבוב הראשון בטורניר אליפות המכללות.

בעונתו השלישית, נבחר אפשואו לקבוצה השלישית של העונה. מכללתו זכתה באליפות המחוז כשניצחה בגמר 53–55 את אוניברסיטת דומיניון העתיקה. אפשואו, שקלע תשע נקודות בגמר כולל ארבע הנקודות האחרונות של המשחק, נבחר לשחקן המצטיין. בטורניר אליפות המכללות, באחת ההפתעות הגדולות בהיסטוריה של הטורניר, מכללתו גברה על אוניברסיטת מדינת מישיגן 81–90, עם משחק טוב של אפשואו שקלע 21 נקודות והיה הקלע המוביל של המכללה. זה היה הניצחון הראשון של טנסי בטורניר מאז 1989. בסיבוב אחרי, בניגוד למשחק הקודם, מכללתו איבדה יתרון 25 והפסידה לאוניברסיטת סירקיוז, כשאפשואו קלע ב-1 מ-10 מהשדה ומסר אסיסט אחד. אפשואו העמיד ממוצעים של 13.7 נקודות, 8.5 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק בשנתו השלישית. לאחר העונה הוא עבר ניתוח בפרק כף היד.

בעונתו האחרונה במכללה, אפשואו העמיד ממוצעים של 14.5 נקודות ו-6.8 ריבאונדים למשחק. הוא מונה לקבוצה השנייה של ארצות הברית בכל המחוזות. לצד ג'אקורי וויליאמס, הוא הוביל פעם נוספת את מכללתו לטורניר אליפות המכללות. בסיבוב הראשון, מכללתו ניצחה את אוניברסיטת מינסוטה 72–81 כשאפשואו קלע 19 נקודות, במשחק בו טנסי הייתה הפייבוריטית על פי ההימורים. בסיבוב אחרי, טנסי הפסידה 65–74 לאוניברסיטת באטלר.

==קריירה מקצועית==
בשנת 2017, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA, החל אפשואו לשחק במילווקי באקס בליגת הקיץ של ה-NBA. במקום להצטרף למחנה האימונים שלהם לקראת העונה, הוא חתם לעונה בטיבינגן טייגרס מהליגה הגרמנית. בנוגע לבאקס אמר אפשואו, "לא הרגשתי שהחוזה שהיה לי איתם היה הטוב ביותר עבורי בשנה הראשונה שלי". בטייגרס העמיד אפשואו ממוצעים של 14.4 נקודות, 6.7 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.

ב-2018 חתם אפשואו בלוס אנג'לס קליפרס במסגרת ליגת הקיץ. ב-11 ביולי הוא תרם 24 נקודות, 9 ריבאונדים, 2 אסיסטים וחטיפה בניצחון 74–88 על וושינגטון ויזארדס. ב-27 ביולי, חתם אפשואו במוראבנק אנדורה מהליגה הספרדית.

ב-30 ביולי 2019, חתם אפשואו בפלקנסטרו רג'אנה מהליגה האיטלקית. הוא העמיד ברג'אנה ממוצעים של 11 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק. ב-27 במאי 2020, חתם אפשואו במכבי חיפה ממהליגה הישראלית. הוא העמיד ממוצעים של 13.9 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק.

ב-15 באוגוסט 2020, חתם אפשואו בהפועל תל אביב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אמצע טנסי
קטגוריה:כדורסלני פלקנסטרו רג'אנה
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
חיים קוק

הרב חיים הכהן קוק (נולד בכ"ו בתשרי ה'תשט"ו, 23 באוקטובר 1954) מכהן כראש הישיבה הגבוהה ירוחם וכן של ישיבות תורת רפאל הקיימות בביתר עילית ובית שמש.

==ביוגרפיה==
נולד לרב שמחה הכהן קוק, רב העיר רחובות, ולנחמה.

למד בישיבת קול תורה הקטנה ולאחר מכן בישיבת פוניבז' והיה לתלמידו של הרב שך.

בשנת ה'תשל"ח נישא לחיה, בתו של הרב שלמה פישר ראש ישיבת איתרי. לאחר נישואיו התגורר ברחובות, וכיהן כר"מ בישיבת מאור התלמוד שהקים אביו הרב שמחה, בה מכהן דודו הרב אברהם יצחק קוק כראש ישיבה.

היה מקורב לרב יצחק שלמה זילברמן, למד עימו חברותא משך תקופה, ומחשיב עצמו כתלמידו.

בשנת ה'תשנ"ז הקים בירושלים את "ישיבת תורת רפאל" הנקראת על שם סבו, הרב רפאל קוק. בשנת תשפ"ב נסגרה הישיבה. כחצי שנה לאחר מכן פתח ישיבת קיבוץ בירוחם.

הרב קוק ממשיך לשמור על קשר ייחודי עם בוגרי הישיבה גם לאחר חתונתם. רבים מהבוגרים רואים בו את רבם המובהק, וממשיכים להגיע לוועדים שהוא מוסר ולהתייעץ עימו. כמו כן מוסר הרב קוק שיחות וועדים בענייני אגדה וספרי הרמח"ל לבוגרי הישיבה, בירושלים, בני ברק וקרית ספר.

שיחותיו נערכות ומודפסות בקונטרס "שיעורי אגדה" על ידי תלמידיו.

==משפחתו==

הרב קוק נשוי לרבנית חיה ולהם תשעה ילדים.
* בנו הבכור הרב אלנתן משמש כר"מ בישיבת תורת ישראל.
* בנו הרב רפאל נשוי לבתו של הרב חיים מן ההר.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:רמת שלמה: רבנים
חיים קוק
קטגוריה:משפחת מנדלבוים
קטגוריה:משפחת פישר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
צונדוקו

ערימת ספרים שנמצאה לאחר ניקוי חדר
צונדוקו (積ん読 - tsundoku) הוא מונח ביפנית, המתאר רכישה וצבירה של ספרי קריאה, אך מבלי לקרוא אותם.<ref name="huffpost"></ref><ref name="LAtimes"></ref> <ref></ref><ref name="OpenCulture"></ref> המונח משמש גם לספרים על המדף המוכנים לקריאה בשלב מאוחר יותר.

מקורו של המונח בעידן מייג'י (1868–1912) כסלנג יפני.<ref name="open"></ref> הוא משלב את המילים tsunde-oku (, לערום דברים למועד מאוחר יותר ולעזוב אותם) ודוקושו (, ספרי קריאה).
 
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
יונדאי איוניק

יונדאי איוניק (באנגלית: Hyundai Ioniq) היא מכונית משפחתית קומפקטית היברידית, בעלת חמישה מקומות, שיוצרה על ידי יונדאי מוטור בין השנים 2016 ל-2022. היא הוצגה בשנת 2016 והגיעה לישראל בסוף שנת 2016. שם המכונית הוא הלחם בסיסים של המילים ion - unique. זהו הרכב הראשון בייצור המוני שמוצע בגרסאות היברידיות, היברידיות נטענות וחשמליות בגרסה ללא מנוע בעירה פנימית.

יונדאי הודיעה כי ייצור האיוניק יופסק רשמית ביולי 2022<ref></ref>.

== היסטוריה ==
האיוניק ההיברידית הוצגה לראשונה בדרום קוריאה בינואר 2016, כאשר כל שלוש הגרסאות הופיעו בתערוכות הרכב בז'נבה ובניו יורק בשנת 2016. הגרסה ההיברידית הושקה בשוק הבית שלה בדרום קוריאה בפברואר 2016, ואחריה הדגם החשמלי ביולי 2016. הגרסה ההיברידית הנטענת באה בעקבותיה בפברואר 2017.

משנת הדגם הראשונה שלה (2017) ועד שנת הדגם 2019, האיוניק החשמלית הייתה הרכב היעיל ביותר על פי הסוכנות להגנת הסביבה, עם צריכת דלק מדורגת של 136 מייל לשווה ערך בנזין (25.3 קוט"ש / 100 מייל; 15.7 קוט"ש / 100 ק"מ). הגרסה ההיברידית דורגה עם 58 מייל לליטר, מה שהופך אותה לרכב ההיברידי החסכוני ביותר שיוצר בייצור המוני.
== מפרט טכני ==
האיוניק כוללת מנוע בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.6 ליטרים המספק כ-105 כוחות סוס ב-5,700 סיבובים לדקה, עם מנוע חשמלי המספק כ-43.5 כוחות סוס. שני המנועים מספקים יחד 141 כוחות סוס. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית כפולת מצמד בעלת שישה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 11.1 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 185 קילומטרים לשעה.

== גרסאות ==
לאיוניק שתי גרסאות נוספות. הראשונה איוניק חשמלית בעלת מערכת הנעה חשמלית הכוללת מנוע חשמלי המספק כ-120 כוחות סוס, סוללת לתיום יון בקיבולת 28 קילוואט שעה המספקת טווח נסיעה חשמלית של 280 קילומטרים. היא הוצגה בשנת 2016. השנייה איוניק היברידית פלאג-אין גרסה היברידית עם אפשרות לטעינה דרך חשמל. היא כוללת אותה מערכת הנעה כמו הגרסה הבסיסית. היא הוצגה יחד עם הגרסה החשמלית בשנת 2016.

בשנת 2019 עברה האיוניק ושתי גרסאותיה שיפורים בעיצוב, שכללו עיצוב חדש לפנים המכונית כולל מערכת מולטימדיה ומערכת בקרת אקלים חדשה במסך מגע ושדרוג האבזור.

== תמונות נבחרות ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:20161015 Hyundai Ioniq Electric 1.jpg|הגרסה החשמלית
קובץ:20170406 Hyundai Ioniq Plug-In 1.jpg|גרסת הפלאג אין
קובץ:2020 Hyundai Ioniq Hybrid facelift.jpg|הדגם הבסיסי מתיחת פנים 2019
קובץ:Hyundai Ioniq EV CRI 03 2021 7547.jpg|הגרסה החשמלית מתיחת פנים 2019
קובץ:2020 Hyundai Ioniq Plug-in Hybrid Premium SE facelift 1.6.jpg|גרסת הפלאג אין מתיחת פנים 2019
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

איוניק
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות היברידיות
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2016
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
ג'ייפג מאפיה

ברינגטון דוואן הנדריקס (באנגלית: Barrington DeVaughn Hendricks; נולד ב-22 באוקטובר 1989), הידוע בשם הבמה ג'ייפג מאפיה (JPEGMafia), הוא ראפר, זמר ומפיק מוזיקלי אמריקאי.

==קריירה==
הנדריקס פיתח עניין בהפקת מוזיקה בגיל 15, והחל להפיק לאחר שלמד כיצד לדגום.<ref name="tg1"></ref> הוא סימן את קניה וסט, אול' דירטי באסטרד, ת'רובינג גריסטל, אם אף דום, ליל בי, ספייס-גוסט-פורפ, צ'יף קיף, הנסון, אייס קיוב, ריק רובין, קמ'רון ובקסטריט בויז כהשפעותיו המוזיקליות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

במהלך שירותו הצבאי ביפן, הפיק וכתב מוזיקה תחת הכינוי "דבון הנדריקס".<ref name="tg1" /> בשנת 2015 עבר לבולטימור, שם החל ליצור מוזיקה תחת הכינוי ג'ייפג מאפיה.<ref></ref> באפריל 2015 הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Communist Slow Jams. כעבור חודש בלבד, הוציא מיקסטייפ נוסף בשם Darkskin Manson, שנוצר בהשראת מחאות פרדי גריי שהתרחשו בבוטלימור כשעבר לשם.<ref name="tl"></ref> לאחר מספר מיקסטייפים, בפברואר 2016 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Black Ben Carson, באמצעות דת'בומב ארק. באלבום סאונד קשה ומעוות יותר מהפרויקטים האחרים שלו.<ref></ref> ארבעה חודשים לאחר מכן, הוציא מיני-אלבום משותף עם הראפר פריקי בשם The 2nd Amendment.<ref></ref>

על מנת לעבוד על אלבום האולפן הבא שלו, עבר הנדריקס מבולטימור ללוס אנג'לס.<ref name="fader2018-a"></ref> בינואר 2018 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Veteran.<ref></ref><ref></ref> האלבום זכה לשבחי הביקורות הנרחבים ודורג ברשימות סיכום שנה שונות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-13 באוגוסט 2019 הוציא את הסינגל המוביל מתוך אלבומו השלישי, "Jesus Forgive Me, I Am a Thot".<ref></ref> בנוסף, הוא קידם את האלבום על ידי העלאת סדרת הפעלות האזנה לערוץ היוטיוב שלו, שם חבריו דנו והגיבו לאלבום. ב-13 בספטמבר 2019 יצא האלבום, שנקרא All My Heroes Are Cornballs, וזכה להערכה ביקורתית.<ref></ref><ref name="lobf"></ref> האלבום היה לאלבומו הראשון שהגיע למצעדי האלבומים, תוך שהגיע למקום ה-105 במצעד הבילבורד 200.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2016: Black Ben Carson
* 2018: Veteran
* 2019: All My Heroes Are Cornballs
*2021: !LP
*2024: I Lay Down My Life for You

===מיני-אלבומים===
* 2020: EP!
* 2021: EP2!

===אלבומים משותפים===
* 2015: The Wolf Returns 
* 2016: The 2nd Amendment 
* 2023: Scaring the Hoes <small>(עם דני בראון)</small>

===מיקסטייפים===
* 2011: Generation Y 
* 2011: JOECHILLWORLD
* 2011: LISA
* 2012: The Rockwood Escape Plan
* 2012: Dreamcast Summer Songs
*2012: heart emoji
* 2013: The Ghost~Pop Tape
* 2015: Communist Slow Jams
* 2015: Darkskin Manson

===אלבומים ויזואליים===
* 2013: The Ghost~Pop Tape
* 2015: Darkskin Manson

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989