ח'רבת זנוטה

ח'רבת זנוטה (בערבית: خربة زنوتا) הוא אתר ארכאולוגי בנפת חברון.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> הממוקם 20 ק"מ דרומית לחברון. באתר הוקם מאחז פלסטיני בלתי חוקי.

== היסטוריה ==
האתר תועד כבר במאה ה-19 על ידי קונדר ומתועד גם בארכיוני הסקר של ישראל, יהודה ושומרון.<ref name=":0" /><ref name=":1" /> האתר נסקר על ידי משה כוכבי בסקר החירום תשכ"ח (1968 "ע,) ש. גוטמן בסקר המשלים בשנת 1969, כמו גם בידי אבי עופר בסקר הר – יהודה. בסקר החירום מתואר האתר כחורבה ובה שרידי מבנים, בהם בולט מבנה מודרני של אורווה בצפון האתר, מבנה מאבנים מזוייזות במרכז החורבה, ומבנה מאבנים מזוייזות, עם קירוי קשתות וחרכי ירי, בדרום החורבה.<ref name=":0" /><ref name=":1" /> בנוסף תועדו מערות וגדרות ששימשו כבר בתקופת הסקר וכנראה גם הרבה לפני כן, כמכלאות צאן. ממצא החרסים מעיד על יישוב קיים מתקופת הברזל – מאה 7 – 8 לפנה"ס ושל יישוב מהתקופה הביזנטית באופן רציף עד היום.<ref name=":1" />

בעבר הוצע לזהות את האתר עם העיר המקראית זנוח (יהושע ט"ו פסוק נ"ה, אולי גם דברי הימים א, פרק ד, פסוק י"ח). הזיהוי נפסל עקב אי התאמה גאוגרפית לרשימה בספר יהושע, וכן משום שסברו בטעות שאין באתר ממצא מתאים. לעומת זאת, הארכאולוג אבי עופר הציע לזהות את המקום עם העיר המקראית "דנה".<ref name=":1" /> עיר מתקופת המלוכה המאוחרת שמוזכרת בקבוצה החמישית של ערי יהודה שבדרום הר חברון (יהושע ט"ו פסוק: מ"ט; גרסת תרגום השבעים: רנה): בשל הממצא והמיקום הגאוגרפיים המתאימים, כאשר ישנו גם הדמיון בשם (כידוע האותיות ד-ז מתחלפות תכופות בין העברית לערבית).<ref name=":1" /> בתקופה הביזנטית האתר מגיע לשיאו כאשר הוא מקיף שטח של כ-35 דונם מיושבים, הפזורים על שטח נרחב יותר של כ-50 דונם. בימי הביניים והתקופה העות'מאנית הצטמצם השטח ונראה כי האתר לבש את אופיו כפי שנתגלה לסוקרים המודרניים, מכוכבי (1968) ועד אל אבי עופר (1982): יישוב של רועים ופלאחים המתגוררים בשרידי המבנים הקדומים ומערות המגורים שלידם.<ref name=":1" />

=== מאבק משפטי ===
באתר הוקם מאחז בלתי חוקי פלסטיני. בנובמבר 2007 הגישו התושבים הפלסטינים עתירה לבג"ץ במטרה למנוע את הריסת המבנים הבלתי חוקיים שבשטח האתר הארכאולוגי.<ref>[https://supremedecisions.court.gov.il/Home/Download?path=HebrewVerdicts/07/150/097/H01&fileName=07097150_h01.txt&type=4 החלטת בג"צ בתיק 9715/07]</ref> במרץ 2008 הורה בג"ץ על הקפאת צווי ההריסה עד להכרעה בעתירה, בתנאי שהמשך הבנייה במקום תוקפא.<ref>[https://supremedecisions.court.gov.il/Home/Download?path=HebrewVerdicts/07/150/097/h06&fileName=07097150_h06.txt&type=4 החלטת בג"צ בעניין].</ref> עם זאת, המשיכו תושבי המקום בבנייה תוך הפרת צו בית המשפט.<ref>[https://www.regavim.org.il/wp-content/uploads/2024/07/עתירה-למתן-צו-על-תנאי.pdf בעתירה למתן צו על תנאי].</ref>

בספטמבר 2017, הודיעה המדינה כי צווי ההריסה לא יאכפו עד שימוצו הניסיונות להסדרת המאחז, ובכפוף לכך שלא תורחב הבנייה הבלתי חוקית במקום.<ref>[https://supremedecisions.court.gov.il/Home/Download?path=HebrewVerdicts/07/150/097/m02&fileName=07097150.M02&type=4 המשך הטיפול בתיק 9715/07].</ref> אולם גם לאחר מחיקת העתירה, נמשכה הבנייה הבלתי חוקית במקום, ובכלל זה הוקם בית ספר במקום.<ref></ref> בדצמבר 2018 עתרה תנועת רגבים לבית המשפט המחוזי בדרישה לאכוף את החוק כנגד מבנה בית הספר. אולם בפועל הדרישה לא נאכפה.<ref>[https://www.regavim.org.il/wp-content/uploads/2024/07/עתירה-למתן-צו-על-תנאי.pdf עתירה נוספת] למתן צו על תנאי.</ref>

== המצב כיום ==
כיום קיים במקום יישוב ערבי מצומצם, הנמצא בסמיכות ליישובים דאהרייה מצפון-מערב וח'רבת שוויקה מצפון-מערב, כמו גם שתי התנחלויות, טנא עומרים ממערב ושמעה ממזרח. אזור התעשייה מיתרים ממוקם ממזרח לכפר. הכפר צמוד לקו הירוק. בשנת 2013 התגוררו בכפר 130 תושבים. ארבע המשפחות העיקריות הן א-סאמאמה, אל-תל, אל-בטאט ואל-קייסיה. בח'רבת זנוטה אין בתי ספר, מתקני בריאות או בתי מרקחת, והתושבים נוסעים 10 ק"מ עד דאהרייה כדי להשיג שירותים אלה. החקלאות היא הפעילות הכלכלית העיקרית, המעסיקה את מרבית תושבי הכפר. השטח הכפר הכולל הוא כ-12,000 דונם, מתוכם כ-3,000 מעובדים, לרוב בגידולי שדה. הרשויות הישראליות לוחצות על התושבים לעזוב.

==קישורים חיצוניים==
* שולי הרטמן, [https://bimkom.org/wp-content/uploads/חרבת-זנוטה-חוות-דעת-אנתרופולוגית.pdf חוות דעת בנושא ח'רבת זנוטה], יולי 2012, באתר במקום
* [https://law.acri.org.il/he/27976 לא לפגוע בכבשת הרש – לא להרוס את הכפר ח'רבת זנוטה], 17 ביולי 2013, באתר האגודה לזכויות האזרח בישראל

==הערות שוליים==

*