שטיחי קיר השואה

שטיחי קיר השואה מאת ג'ודית ויינשל ליברמן הם סדרה של שישים כרזות בד תלויות רופפות בגדלים משתנים שנוצרו בין השנים 1988 ו-2002.<ref name="theclevelandjewishnews"></ref><ref name="holocaustwallhangings5"></ref> הם ממחישים את מצוקתם של העם היהודי ומיעוטים אחרים במהלך שואת מלחמת העולם השנייה.<ref name="JudithWeinshallLiberman1"></ref><ref name="holocaustwallhangings4"></ref>

== רקע ==
יהודית ויינשל ליברמן נולדה בשנת 1929 וגדלה בחיפה, ארץ ישראל המנדטורית (ישראל של היום) בשנות השואה.<ref name="nbcnews"></ref> בשנת 1947, היא עברה לאמריקה כדי ללמוד בקולג' וקיבלה ארבעה תארים אוניברסיטאיים אמריקאים כולל תואר JD מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו ותואר ראשון. תואר שני מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת מישיגן. בשנת 1956, היא הפנתה את תשומת לבה לאמנויות והחלה ללמוד רישום, ציור, פיסול ואמצעי אמנות אחרים במכון האמנות של בוסטון (שנקרא אז בית הספר לאמנות מעשית),<ref name="Libermanwebsite" /> בית הספר של המוזיאון לאמנויות יפות,<ref name="Libermanwebsite"></ref><ref name="schoolofmuseumoffinearts"></ref> בית הספר למוזיאון דקורדובה,<ref name="Libermanwebsite" /> מכללת אוניברסיטת בוסטון לאמנויות<ref name="Libermanwebsite" /> ומכללת מסצ'וסטס לאמנות ועיצוב.<ref name="Libermanwebsite" />

בשנת 1988, לאחר שבילתה שנה בציור יותר משני תריסר יצירות על השואה על בד מתוח, ויינשל ליברמן החלה להשתמש בבד תלוי רופף כרקע לאמנות שלה.<ref name="holocaustwallhangings5" /> בספרה משנת 2002, "שטיחי קיר השואה", ויינשל ליברמן חושפת כי ההחלטה להציב תמונות בנושא השואה על בד תלוי רופף נוצרה בהשראת זיכרונות ילדותה של כרזות תעמולה ודגלי הרייך השלישי<ref name="nazipropaganda"></ref><ref name="holocaustwallhangings5" /> שנתלו בדרך כלל על במות, מרפסות וקירות בעצרות ובטקסים של מפלגת הפועלים הגרמנית הלאומית-סוציאליסטית (NSDAP).<ref name="podiumanddecorativebannersofthethriedreich"></ref> מכיוון שהכרזה והסמל שלהם קידמו אידאולוגיה נאצית ורצח עם, ויינשל ליברמן מצאה לנכון להשתמש בבדים תלויים דומים במחווה האמנותית שלה לאלה שסבלו במהלך השואה.<ref></ref>
ידיים למעלה מאת ג'ודית ויינשל ליברמן (1989) / סצינות השואה / 46"x97"
שטיחי קיר השואה מקובצים לשלוש קטגוריות: סצנות השואה, המתמקדות באנשים המוצגים כמבודדים לחלוטין או מתוארים כחלק ממיסה דה-פרסונלית; מפות השואה<ref name="annefrankhonored"></ref> המתעדות את השואה עם מקומות, מספרים<ref name="clevelandjewishnews8"></ref> וסמלים אחרים של הרס,<ref name="holocaustwallhangings5" /> :1וקבוצה שלישית, האפילוג של שטיחי הקיר, החוקרים בעיקר את יחסו של אלוהים לשואה.<ref></ref>

== חומרים ==
כדי להעביר את תחושותיה לגבי השואה, ויינשל ליברמן בחרה בבדים בגובה שבין 46 עד 246 ס"מ ובאורך בין 53 עד 437 ס"מ. :61–78היא השתמשה בפלטת צבעים שכללה בעיקר אדום, אפור ושחור - אדום: דם ואש; אפור: סבל וייאוש; שחור: מוות<ref name="holocaustwallhangings5" /> :1 - ומלבד השימוש העיקרי בציור ובדפוס בלוק, ויינשל ליברמן השתמשה בשילובים שונים של שבלונות, תפירה, אפליקציה, רקמה, חרוזים והעברת תמונות.<ref name="holocaustwallhangings5" /> :80

== תערוכות ==
שטיחי קיר השואה הוצגו בתערוכות בארצות הברית, בישראל ובהונגריה והוצגו במספר רב של מוזיאונים ומוסדות ציבוריים אחרים, כולל יד ושם<ref name="yadvashemmuseum"></ref> בירושלים, מוזיאון המשכן לאמנות<ref name="israelmuseum"></ref> בעין חרוד, במוזיאון השואה של פלורידה בסיינט פיטרסברג, פלורידה ; מוזיאון בית הכנסת לאמנות, דת ותרבות יהודית<ref name="jewishartrelgionandculturemuseum"></ref> של בית הכנסת תפארת-ישראל בביצ'ווד, אוהיו; מוזיאון מלץ למורשת יהודית<ref name="templetiferethmaltzmuseum"></ref> בביצ'ווד, אוהיו; מוזיאון דקורדובה בלינקולן, מסצ'וסטס; ובמוזיאון לונג איילנד לאמנות, היסטוריה ומרכבות בלונג איילנד, ניו יורק. בשנת 2009, שטיחי הקיר הוצגו בבית הכנסת רומבך בבודפשט, הונגריה בתערוכה "אנה פרנק בעיני האמנים",<ref name="annefrankintheartistseyes"></ref> ביום הולדתה ה-80 של אנה פרנק.

== ביקורת ==
שטיחי קיר השואה של ויינשל ליברמן הוכרו על ידי פרסומים ומוסדות כמו הניו יורק טיימס,<ref name="NYTimes-28Feb99"></ref> חדשות NBC,<ref name="nbcnews3"></ref> מרכז המשאבים למורים לשואה,<ref name="holocaustteacherresourcecenter"></ref> הטמפה ביי טיימס<ref name="tampabaytimes2"></ref> ו-Cleveland Jewish News. הלן א. הריסון מ"הניו יורק טיימס" קובעת כי בתוך שטיחי קיר השואה, "התפשטות וחזרה מוחלים על הסמליות של ההדחקה, מסלקות אותה מתחום הסבל האישי ומעלות אותה לרמה של טרגדיה אוניברסלית".<ref name="NYTimes-28Feb99" /> אורי סולטס, מורה לאמנות ותאולוגיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון ולשעבר מנהלת המוזיאון היהודי הלאומי בני ברית קלוצניק בוושינגטון, סבורה שהחומרים הרכים שבהם משתמשת ויינשל ליברמן בעבודתה "מהווים ניגוד חשוב לטרגדיית השואה".<ref name="nbcnews3" /> סולטס אומר, "השימוש בחומר מהסוג הזה למשהו שהוא כה קשוח וקשה בעיני הוא סוג של קפיצה רעיונית מעניינת."<ref name="nbcnews3" /> במאמרה "עבודות עוצמתיות על בד מחווה לשואה",<ref name="clevelandjewishnews12"></ref> מציינת המבקרת פראן הלר מ-Cleveland Jewish News כי "פלטת הצבעים של ליברמן של אדום, אפור ושחור מסמלת דם ואש, סבל, ייאוש ומוות (ו)זה גם כוחני וגם מרגש מבחינה אסתטית."<ref name="theclevelandjewishnews" />

== אַרְכִיוֹן ==
המסמכים של ויינשל ליברמן, 1960–2003,<ref name="archivesofamericanartsmithsonian"></ref> אוסף של תצלומים, שקופיות, סרטונים וכתבי יד של דיוני פאנל ומיצבי תערוכות<ref name="weinshalllibermafamilypapers"></ref> הנוגעים לשטיחי קיר השואה, קוטלגו על ידי הארכיון של מכון סמית'סוניאן אמנות אמריקאית. ספרה של ויינשל ליברמן "שטיחי קיר השואה" (2002), יצירה נלווית לאוסף התלייה על הקיר, הועבר לארכיון דיגיטלי במחלקת האמנויות היפות בספרייה הציבורית של בוסטון.<ref name="holocaustwallhanings11"></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.jliberman.com/gallery%20holocaust%20wh/holocaust%20wh.html גלריה מקוונת לשטיחי קיר השואה]
* [https://www.youtube.com/watch?v=xMw5A0brvRU "סדרת אנה פרנק שטיחי קיר השואה, האמנית יהודית ליברמן מעירה"]
* [https://www.youtube.com/watch?v=pFUaVgK4VFI "שטיחי קיר השואה – תערוכה של יצירות אמנות טקסטיל במוזיאון דקורדובה"]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצירות שנות ה-2000
קטגוריה:יצירות שנות ה-1990
קטגוריה:יצירות שנות ה-1980
קטגוריה:זיכרון השואה
קטגוריה:אמנות טקסטיל