דימיטרי בראמכי

שנות ה-30]]
דימיטרי קונסטנטין בַּראמכּי (Dimitri Constantine Baramki, בערבית: ديمتري برامكي; 1909, ירושלים – 1984, קליפורניה, ארצות הברית) היה ארכאולוג פלסטיני ששימש בשנים 1938–1948 כמפקח העתיקות הראשי במחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי. משנת 1952 ועד לפרישתו היה אוצֵר המוזיאון הארכאולוגי באוניברסיטה האמריקנית בביירות שבלבנון וכיהן בה כפרופסור לארכאולוגיה.

== קורות חייו ופועלו ==
דימיטרי בַּראמכּי נולד בירושלים, אז באימפריה העות'מאנית, למשפחה ערבית נוצרית אורתודוקסית. למד בבית הספר סנט ג'ורג' . ב-1929 החל בעבודתו במחלקת העתיקות של ממשלת המנדט הבריטי כמפקח עתיקות. ב-1934 סיים לימודים אקדמיים כאקסטרן באוניברסיטת לונדון. בשנים 1938–1948 כיהן כמפקח עתיקות ראשי במקומו של רוברט המילטון, שמוּנה למנהל המחלקה.

במשך שנות עבודתו בארץ ישראל פרסם בַּראמכּי מאמרים לרוב, בעיקר בכתב העת של מחלקת העתיקות (QDAP), על אתרים שונים – מקברים של תקופת הברונזה ועד כנסיות ביזנטיות. אתרי פעולתו המועדפים היו באזור יריחו. מ-1934 ועד 1948 ניהל חפירות וחקירות בח'רבת אל-מפג'ר. בַּראמכּי מצא במקום את כתובת הגרפיטי המזכירה את השאם אבן עבד אל-מלכ ובהתאם לכך תיארך את בנייתו של הארמון (קביעה שנדחתה בהמשך המחקר) לשנות שלטונו (724–743), בהקבלה לקסר אל-חייר אל-ע'רבי שבסוריה, וכינה אותו "ארמון הִשׁאם". התזה לתואר דוקטור של בַּראמכּי, שהוגשה ב-1953 לאוניברסיטת לונדון, עסקה באדריכלות האומיית והסתמכה על ממצאי חפירותיו בח'רבת אל-מפג'ר.

במסגרת עבודתו באזור יריחו גילה בַּראמכּי ב-1936 את בית הכנסת שלום על ישראל.

בסיום המנדט הבריטי במאי 1948 ניהל דימיטרי בַּראמכּי במשך תקופה קצרה את מוזיאון רוקפלר. דוּבר על מינויו לראש מחלקת העתיקות של הגדה המערבית מטעם ממשלת ירדן, אך הוא מצא את מקומו בבית הספר האמריקאי לחקר המזרח בירושלים כיועץ וכספרן. ב-1950 וב-1951 המשיך בחפירותיו באזור יריחו במשלחתו של האמריקני ג'יימס קֶלסוֹ.

ב-1952 הוזמן בַּראמכּי לשמש כאוצֵר המוזיאון הארכאולוגי באוניברסיטה האמריקאית בביירות שבלבנון ובה לימד עד לפרישתו ב-1975.

בשנת 1969 פרסם בַּראמכּי את ספרו על "האמנות והאדריכלות בארץ-ישראל מימי קדם ועד התקופה העותמאנית".
הספר, שראה אור בהוצאת מרכז המחקר של אש"ף בביירות, הוגדר כ"חיבור -פוליטי".

בַּראמכּי נישא לוויולט לבית חמיס. בסוף חייהם חי הזוג בקרבת בנם בהנטינגטון ביץ', מחוז אורנג', קליפורניה.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Helga Seeden, "Baramki, Dimitri Constantine". The Oxford Encyclopedia of Archaeology in the Near East, 2009
</div>

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20161105223505/http://archive.thisweekinpalestine.com/details.php?id=3945&ed=215&edid=215 Dimitri C. Baramki 1909–1984]. This Week In Palestine 178, February 2013
* Donald Whitcomb, Hamdan Taha, "[https://www.jstor.org/stable/10.5325/jeasmedarcherstu.1.1.0054?seq=1 Khirbat al-Mafjar and Its Place in the Archaeological Heritage of Palestine]", Journal of Eastern Mediterranean Archaeology and Heritage Studies, vol. 1, no. 1, 2013, pp. 54–65
* Donald Whitcomb, [https://www.palestine-studies.org/sites/default/files/jq-articles/JQ_55_Dimitri_Baramki_0.pdf "Dimitri Baramki: Discovering Qasr Hisham"], Jerusalem Quarterly, Institute for Palestine Studies, 2014, pp. 78-82
*	Sarah Irving, "[https://www.researchgate.net/publication/346647279_Palestinian_Christians_in_the_Mandate_Department_of_Antiquities_History_and_Archaeology_in_a_Colonial_Space/link/5fcb51b992851c00f8515f6f/download?_tp=eyJjb250ZXh0Ijp7ImZpcnN0UGFnZSI6InB1YmxpY2F0aW9uIiwic Palestinian Christians in the Mandate Department of Antiquities: History and Archaeology in a Colonial Space]", In: European Cultural Diplomacy and Arab Christians in Palestine, 1918–1948: Between Contention and Connection, 2021, pp.161–185
</div>
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארכאולוגים ערבים
קטגוריה:ארץ ישראל: ארכאולוגים
קטגוריה:נוצרים פלסטינים
קטגוריה:נוצרים אורתודוקסים
קטגוריה:אנשי אקדמיה פלסטינים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1909
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-1984