OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מדינאי

מְדִינַאי הוא אדם שעיסוקו בניהול והנהגת המדינה. תואר זה נקשר הן לנבחרי ציבור מכל שכבות האוכלוסייה ולמנהיגי מפלגות ופוליטיקאים; והן לבעלי תפקידים ומשרות שמונו על ידי המדינה, ואף התמקצעו בעבודתם, כגון דיפלומטים, העוסקים בניהול יחסי החוץ שבין מדינתם לבין מדינות זרות.

בתואר "מדינאי" נעשה שימוש מאז העת העתיקה.

השאלה אם אדם מסוים יוגדר כמדינאי או לא היא לרוב סוגיה סובייקטיבית ותלויה בעיקר בדעתו ובהשקפתו של האדם המגדיר.

פוליטיקאים המוגדרים כמדינאים הם לרוב מבוגרים מאוד, פופולריים ובעלי עשייה יוצאת דופן. פוליטיקאים הפורשים מתפקידם לרוב מכונים מדינאים על ידי תומכיהם.

==לקריאה נוספת==
* אדם רון (עורך), אבא אבן - מדינאי ודיפלומט: ספר לזכרו של שר החוץ לשעבר, ירושלים: משרד החוץ, 2003.
* נתן שפיגל, קיקרו: מדינאי, נואם, סופר, הוגה-דעות, ירושלים: אקדמון, תשמ"א 1981.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:משרות פוליטיות
סמל בנגלדש

סמל בנגלדש (בבנגלית: বাংলাদেশের জাতীয় প্রতীক) הוא סמלה הרשמי של הרפובליקה העממית של בנגלדש. הסמל אומץ זמן קצר לאחר קבלת העצמאות בשנת 1971, והוא מורכב מעיגול ואשר בתוכו מספר אלמנטים אומנותיים המסמלים את המדינה.

מאגר המים בא לסמל את הנהרות הרבים שזורמים בבנגלדש. לצידי מאגר המים יש שני צרורות של אורז, ומטרתם לסמל את האוכל והחקלאות של המדינה. בראש הסמל מופיעים 4 כוכבים ונבט של פרח.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Badge of British Bengal.svg|alt=|סמל בנגלדש בתקופת השלטון הבריטי
קובץ:Seal of the President of Bangladesh.svg|alt=|סמל נשיא בנגלדש
קובץ:Seal of the Prime Minister of Bangladesh.svg|alt=|סמל ראש ממשלת בנגלדש
קובץ:৫০ পয়সা ২০০১ সালের নকশা সম্মূখভাগ - 50 Paisa year 2001 Front Part.png|alt=|סמל בנגלדש על מטבע (50 פאיסה)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בנגלדש: סמלים לאומיים
בנגלדש

בנגלדש
מונגולים

המונגולים הם ממרכז וצפון אסיה המונה כ-10 מיליון אנשים. מרבית הקבוצה מתגוררת בסין (בעיקר במונגוליה הפנימית ובשינג'יאנג) למרות שמדינת הלאום של המונגולים היא מונגוליה, אך קיימים מיעוטים גם ברוסיה ובמדינות החברות לשעבר בברית המועצות. קבוצה השייכת למונגולים מתגוררת בבוריאטיה, רפובליקה בפדרציה הרוסית. למונגולים תרבות ושפה משותפת, הידועות כקבוצת השפות המונגוליות.

==הגדרה==
המונגולים כוללים קבוצות רבות, הנבדלות בתרבותם, שפתם ומגוריהם. מקורו של המונח משושלת טאנג במאה ה-8, כשהמונח שימש להגדרת שבט מונגולי מסוים. המונח שב וחזר לשימוש במאה ה-11 בעת שלטון שושלת לְיָאו החיטאנית. לאחר נפילת שושלת ליאו ב-1125, הפך השבט ח'מאג לשבט השולט. בראשית מאה ה-13 הורחב המינוח לכלל השבטים המדברים בשפות מונגליות, שהונהגו תחת פיקודו של ג'ינגיס חאן.

==היסטוריה==

מקורם של המונגולים לעיתים מיוחס לשיונגנו, אם כי הדבר שנוי במחלוקת ויש המשייכים אותם להונים. סה-מה צ'יאן מצביע על הדונגו כמי שהתגוררו בשטחי המונגולים במאה ה-7, דבר שמצביע על קשר ביניהם.

האימפריה המונגולית הייתה האימפריה השנייה בשטחה בתולדות האנושות (אחרי האימפריה הבריטית), והגדולה ביותר מבחינת שטח יבשתי רציף, כשהיא מתפרשת בשיאה (בשנת 1268) על פני כ-33 מיליון קמ"ר – מדרום-מזרח אסיה ועד לאירופה. האימפריה נוסדה על ידי ג'ינגיס חאן בשנת 1206. תחת שלטון האימפריה חיו 22.3% אוכלוסיית העולם בזמנו, כ-110 מיליון תושבים, והיא שלטה גם במדינות גדולות כמו סין, איראן ורוסיה. בסוף המאה ה-13 החלה האימפריה המונגולית להתפרק וחולקה לארבעה חלקים.

== שפה ==
מקורן של השפות המונגוליות אינו ברור, חוקרים נוטים לשייכן יחד עם השפות הטורקיות והשפות הטונגוסיות אל קבוצת השפות האלטאיות, אך עדיין הדבר נתון בוויכוח. השפה המרכזית בין השפות המונגוליות היא המונגולית, עם כ-6 מיליון דוברים ברחבי העולם.

== דת ==
בקרב המונגולים החל מראשית ההיסטוריה המתועדת נהג השמאניזם, אולם החל מהמאה ה-5 לספירה החל הבודהיזם להשתרש בקרב המונגולים. הדבר יצר "שמאניזם צהוב" – עירוב של שמאניזם ובודהיזם טיבטי (מאסכולת הכובעים הצהובים, ובעקבות כך השם). גם הנצרות קנתה אחיזה בין המונגולים.

ב-1245 ארגן מונגקה חאן ויכוח בחרחורין בין שלוש הדתות הגדולות בממלכתו: הבודהיזם, הנצרות והאסלאם.

== צבא ==
הצבא המונגולי נוצר כהמשך טבעי לאורח החיים הנוודי של המונגולים אולם עבר התפתחות רבה בידי ג'ינגיס חאן ומפקדיו. במשך הדורות טקטיקות וטכנולוגיות רבות אומצו לתוך הצבא המונגולי שמקורותיהם בצבאות זרים כנגדם נלחם. במהלך השנים נלחם הצבא המונגולי נגד מרבית האימפריות באירו-אסיה. הם הובסו לראשונה בידי הבולגרים של הוולגה ב-1223. הצבא המונגולי נחל תבוסה שנייה בקרב עין ג'אלות ב-1260, בידי כוחות הממלוכים שאומנו במיוחד להילחם בטקטיקות הצבא המונגולי. כוחו של הצבא המונגולי ירד משמעותית בעקבות כישלון הפלישות המונגוליות ליפן.

צבאו של ג'ינגיס חאן ושל יורשיו היה מאורגן לפי השיטה העשרונית עם יחידות בנות עשרה, מאה, אלף ועשרת אלפים לוחמים.

היחידה הגדולה ביותר היא הטומן, המורכב מעשרה מינגאנים, מינגאן היה מורכב מעשרה יאגונים, יאגון היה מורכב מעשרה ארבאנים וארבאן היה יחידה בסיסית של עשרה לוחמים. תוארם של מפקדי היחידות היה זהה לשם היחידה, כך מפקד של ארבאן כונה ארבאן. המפקדים השונים נשאו פאיצה שהעידה על מעמדם, הטומנים והמינגאנים נשאו פאיצה של זהב והאחרים פאיצה של כסף. על הפאיצה של הטומנים היה ראש של נמר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מונגוליה: תרבות
קטגוריה:קבוצות אתניות
קטגוריה:רוסיה: קבוצות אתניות
יזמים צעירים

יזמים צעירים ישראל הוא ארגון המפעיל פרויקטים העוסקים בחשיפתם של בני נוער בגילאי תיכון לעולם העסקים והיזמות, במסגרתם הם מתנסים בהקמת מיזם עסקי והפעלתו במשך שנת לימודים אחת, בליווי של מורים ומנחים עסקיים מתנדבים מהקהילה העסקית והאקדמיה, וכן נחשפים לתחומי ידע נוספים.

בתוכנית "עושים עסקים", בעזרת מנחים פדגוגים ומנחים עסקיים, מקימים בני הנוער למעשה חברה ועוסקים בניהולה השוטף - קביעת בעלי תפקידים, כתיבת תוכנית עסקית, גיוס הון ושיווק המוצר לקהל היעד.

==יזמים צעירים ישראל J.A Israel==
הארגון שמפעיל את הפרויקט בישראל, ארגון יזמים צעירים ישראל, הוא ארגון ללא מטרות רווח שהוקם במתכונתו הנוכחית בשנת 1998 על ידי היו"ר אלה גליל. מנכ"לית הארגון היא יעל חן נחמן.

הארגון חבר בארגון-הגג הבינלאומי Joniur Achievement מארצות הברית שבו חברות, נכון לעשור השני של המאה ה-21, 102 מדינות.

בתום כל שנה עסקית, אשר בה הקבוצה מתגבשת, עובדת, מתכננת מוצר ומוכרת אותו, משתתפים חברי הקבוצה בתחרויות מחוזיות וארציות, כשבסופן נבחרת הקבוצה הטובה מכולן אשר נוסעת לתחרות בינלאומית בה היא מציגה את מוצרה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.yazamim.org.il/ אתר הבית של יזמים צעירים ישראל]
* 

קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:יזמות
זווית התקפה

בדיאגרמה זו החצים השחורים מייצגים את כיוון הרוח. הזווית α היא זווית ההתקפה
זווית התקפה (באנגלית: AOA - Angle Of Attack), בכלי תעופה היא הזווית שבין מיתר של משטח אווירודינמי מסוים (כנפיים, זנב וכדומה) לבין כיוון הזרימה היחסית בכיוונו. במילים אחרות, זווית התקפה נמדדת בין המיתר לבין כיוון התקדמותו.

קיימת הפרדה בין זווית התקפה של כנף לזווית התקפה של מטוס, בעוד זאת של הכנף מתייחסת לזווית בין הפרופיל הממוצע בכנף למהירות הזרימה המציפה, זווית התקפה של מטוס מתייחסת לזווית הנוצרת בין הציר האורכי של מטוס לזרימה המציפה. בהינתן שהמבנה של המטוס ידוע, ניתן מזווית כללית זאת להגיע לזוויות ההתקפה הנוצרות על הכנפונים השונים.

המונח רלוונטי בעיקר לגבי התקדמות בחלל המכיל גז או נוזל. ככל שגדלה זווית ההתקפה, כך גדל כוח התגובה של הגז או הנוזל המופעל על המשטח.
כיוון הכוח הוא השקול שבין כיוון ההתקדמות לזווית ההתקפה, ובמקרה של כלי טיס גדל כוח העילוי ככל שגדלה זווית ההתקפה של הכנף או להב המדחף או הרוטור, אך רק עד גבול מסוים שנקרא "זווית הזדקרות", שמעבר לו קטן כוח העילוי עד אפס.

זווית ההתקפה הגבוהה ביותר עד היום, שבה מטוס נשאר יציב לאורך יותר מ־10 שניות היא 89.8°, שהושגה על ידי המטוסים הרוסיים סוחוי Su-35 וסוחוי Su-37.

==שימושים==
השימוש העיקרי בזויות התקפה מופיע במשואת הכוחות הנוצרים על גוף בזרימה מציפה. ככלל, ניתן להגיד שככל שזווית ההתקפה גדולה יותר, הכוח שיפעל על הגוף יהיה גדול יותר. בזווית התקפה גדולה, הזרימה מתנתקת מהגוף בתהליך הקרוי "הזדקרות" והגוף מאבד את הכוחות שפועלים עליו.
כוח עילוי על פרופיל ניתן על ידי:

<math>L=\frac{1}{2} \rho v^2SC_{L_\alpha}\alpha</math>

כאשר -

:<math>L</math> - כוח העילוי (<math>N</math>)
:<math>\rho</math> - צפיפות האוויר, הקטנה ככל שעולים בגובה (<math>\frac{kg}{m^3}</math>)
:<math>v</math> - המהירות היחסית בין הכנף לבין האוויר (<math>\frac{m}{s}</math>)
:<math>S</math> - שטח הכנף (<math>m^2</math>)
:<math>C_{L_\alpha}</math> - מקדם העילוי (חסר ממדים)
:<math>\alpha</math> - זווית התקפה (רדיאנים)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אווירודינמיקה
חולות חלוצה

חולות חלוצה הוא שטח של חולות נודדים בדרום־מערב מדינת ישראל. שטח החולות ממוקם מדרום־מזרח לרצועת עזה ומזרחית לגבול ישראל-מצרים. שטח החולות כמעט שאינו מיושב, ומשמש בעיקר כשטח אש של צה"ל.

==גבולות==
גבולות השטח הגאוגרפי של חולות חלוצה הוא רצועת עזה והקיבוצים כרם שלום וגבולות בצפון, כביש 211 בדרום באמצע פתחת ניצנה, גבול ישראל מצרים במערב וכביש 222 במזרח. שטח האזור מצוין כ-1,090 קמ"ר, באתר המשרד להגנת הסביבה.

==גאוגרפיה==
שטח חולות חלוצה מאופיין גאולוגית באדמה נודדת האופיינית לאזור הנגב, בעיקר אדמת לס. השטח ברובו בגובה של בין 10 ל-100 מטר מעל גובה פני הים ויש בו מאגר מי תהום מליחים המכיל כמות מים כפולה מזו של הכנרת אך הוא מנוצל רק על ידי יישובי חבל שלום לצורכי חקלאות.

מקורם של החולות הוא בבליית הרי גרניט במזרח אפריקה, שהוסעו לאורך הנילוס לעבר הים התיכון, ונישאו על ידי הרוח לפנים הארץ מצפון סיני.

שימושי הקרקע בחולות חלוצה כוללים:
* גן לאומי חלוצה – אתר מורשת עולמית בו שרידי עיר נבטית
* חולות עגור צפון – שמורת טבע בחלקו הצפוני של האזור
* חולות עגור – שמורת טבע בחלקו המרכזי של האזור
* חולות נחל סכר – שמורת טבע בחלקו המזרחי של האזור
* חולות שונרה – שמורת טבע בחלקו הדרומי של האזור
* חבל שלום – גוש יישובים ושטחים חקלאיים בשוליים הצפוניים של האזור
* פתחת ניצנה – גוש יישובים ושטחים חקלאיים בשוליים הדרומיים של האזור
* שטחי אש – רוב שטח חולות חלוצה מוגדר שטח אש בשימוש המרכז הלאומי לאימונים ביבשה

==התיישבות==
במאי 2001 ממשלת ישראל הסכימה על הצעת ההחלטה, שהביא לממשלה שר התשתיות אביגדור ליברמן, בגיבוי ראש הממשלה, אריאל שרון, על תוכנית להקמת חמישה יישובים בחולות חלוצה. מטרת ההחלטה הייתה למנוע מסירת השטח במסגרת הסכם לחילופי שטחים כחלק מהסדר הקבע עם הפלסטינים. זאת לאחר שעלתה אפשרות שהאזור ישמש כחלק ממדינה פלסטינית עתידית, במסגרת חילופי שטחים, ותיתן מענה לצפיפות האוכלוסין ברצועת עזה. הצעה כזו נכללה, לדוגמה, ביוזמת ז'נבה, וגם אהוד ברק תמך ברעיון זה בהיותו ראש הממשלה, בשנת 2000.
מיד הוחל בתכנון שלושה יישובים, שלומית, ניצנית וחלוצית והוקמה ועדת היגוי.

במקביל, בשנת 2002, אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובניה רמת נגב את הכרזתה של שמורת טבע בחולות חלוצה על מנת למנוע בנייה שתפגע בשטחי הטבע שבהם נמצאים בעלי חיים וצמחים מוגנים. בין המתנגדים לפיתוח השטח היה ארגון חיים וסביבה שטען כי הקמת יישובים חדשים לא רק תפגע בטבע, אלא גם תחליש יישובים קיימים בפריפריה, על ידי הפניית תקציבים לפיתוח חדש על חשבון השקעה ביישובים קיימים.

בינואר 2003, החלו העבודות על הקמת היישוב באר מילכה בדרום חולות חלוצה כחלק מפיתוח פיתחת ניצנה, וביוני 2006 אוכלס.

בינואר 2005 אישרה הוועדה מקומית לתכנון ולבנייה אשכול את התוכניות להקמת שלומית, בה בשלב הראשון 1,500 יחידות דיור וחלוצית 4, שתוכנן, בשלב ראשון, ל-300 יחידות דיור, שבחלקן נחלות חקלאיות. בפברואר 2005 הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה הפקידה תוכנית מפורטת ליישוב שלומית, בה רק 500 יחידות דיור ואת התוכנית להקמת שני יישובים: חלוצית 1 וחלוצית 4 (שקיבלו אחר כך את השמות בני נצרים ונווה) שנועדו למפוני רצועת עזה לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות.

== ראו גם ==
*חבל שלום
*חולית (גאוגרפיה)

==לקריאה נוספת==
* תמר נוי, ענת מרחב ודניאל ציפר, חולות חלוצה: סקר פרהיסטורי, הוצאת מוזיאון ישראל, 1971

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנגב
קטגוריה:אזור ניצנה
קטגוריה:ישראל: חולות
קטגוריה:חבל שלום
תוכנית לובלין

אזור [[גנרלגוברנמן, 1945-1939]]
תוכנית לובלין (או בשמה הנוסף תוכנית ניסקו) הייתה תוכנית של הנאצים לרכז את היהודים במתחמים סגורים באזור לובלין שבפולין.

==רקע==
תוכנית לובלין הופעלה לפני הפתרון הסופי, השמדת יהודי אירופה כתוכנית כוללת, שהחל רק עם פתיחת מבצע ברברוסה ביוני 1941, בעת שהנאצים חפשו דרכים להפטר מהיהודים על ידי גירושם למקומות רחוקים. תוכנית דומה, שנולדה מאוחר יותר, עם נפילת צרפת, הייתה תוכנית מדגסקר.

זמן קצר לאחר הפלישה לפולין, עוד במהלך חודש הפלישה, עלה הרעיון של ריכוז היהודים ב"שמורה יהודית" ("Judenreservat" בלשון הנאצים). כמקום המיועד לכך נבחר אזור לובלין.

== התוכנית ==
המבצע נפתח ב-20 באוקטובר 1939 בשעה 22:00 וכלל אלף יהודים, שהיו אמורים להיות כשירים לעבודה, שיצאו מאוסטרבה. ליהודים סופק על ידי הקהילה היהודית ציוד לצורך הקמת צריפים בניסקו, וכן נשלחו עמם מצרכי מזון לתקופה של 4 שבועות. החל מהמשלוח הרביעי של היהודים יבחרו משפחות שלמות. בנוסף לכך מלווה כל משלוח ב-25 אנשי משטרה בפיקודו של מפקד המשטרה שתפקידם למנוע בנשק כל סכנת בריחה.

=== מחנה ניסקו ===
בחודש אוקטובר 1939 החל אדולף אייכמן לשלוח יהודים מווינה לפולין, למחנה שבסביבת הכפר ניסקו באזור לובלין. בחודשי החורף שלאחר מכן הועברו לאזור עוד יהודים מצ'כיה ("הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה"), מהשטחים המערביים של פולין ומגרמניה עצמה.

התוכנית, שהייתה פרי יוזמתו של אייכמן, נתקלה בקשיי ביצוע. המשרד הראשי לביטחון הרייך אסר, לאחר זמן קצר, את הגירושים. הכוונה המקורית הייתה להגלות כ-80,000 יהודים, אולם בפועל הוגלו רק כעשרים אלף.

בחודש מרץ 1940, הביע היטלר עצמו ספק בפתרון זה, ובחודש אפריל 1940 בוטלה התוכנית, המחנה פורק והמגורשים בחלקם הוחזרו למקומות מוצאם. מתוך אלף מגורשי אוסטרבה חזרה לעיר רק כ-280.

בזמן קיומו של המחנה בניסקו התגוררו המגורשים בצריפים שבנו בעצמם. החיים במחנה היו טובים ביחס לאימי השואה שהתחוללו לאחר מכן. באפריל 1940 פורק 

התוכנית ירדה מן הפרק, ורק יהודי לובלין הוגלו לגטו לובלין. במהלך השואה הקימו הנאצים באזור לובלין מחנות עבודה, מחנות ריכוז ואת מחנות ההשמדה בלזץ, מיידנק וסוביבור.

=== הסיבה לכישלון התוכנית ===
הסיבה העיקרית לכישלון התוכנית הייתה התנגדותו של הנס פרנק, שהיה האחראי מטעם הצבא על אזור הגנרלגוברנמן. התנגדותו נבעה מהחשש שמא העברתם של "המוני יהודים אירופאים מסריחים" תגרור לתסיסה בקרב האוכלוסייה הפולנית שחששה שמא תהפוך לפח הזבל של אירופה, ועל כן ייתכן שיתרחשו מרידות, דבר שעלול לפגוע בתוכנית לפלוש כשנתיים לאחר מכן לברית המועצות דרך פולין. שהרי כדי להגיע לברית המועצות יש להעביר המוני חיילים וציוד דרך פולין, ומרד יכול להפריע למהלך זה.

חשיבותה של התוכנית הייתה בכך שהנאצים הבינו שאת בעיית היהודים לא ניתן לפתור בגירושם לאזור מרוחק באירופה (אזור ניסקו ולובלין) אלא יש לגרשם לאתר רחוק יותר, דוגמת הרעיון בתוכנית מדגסקר.

==בתרבות==
בשנת 1939 פרסם המשורר נתן אלתרמן בעיתון הארץ טור המתייחס לתוכנית לובלין. אלתרמן, בפרפרזה על אחד ממזמורי שיר המעלות שבספר תהלים, כתב:

ומסיים בשורות הכמו-נבואיות, שניתן להסיק מהן רבות על הדעה ביישוב היהודי בא"י על התוכנית:

== לקריאה נוספת ==
* גשן זאב, מבצע ניסקו (1939-1940), דפים לחקר תקופת השואה ב (תשמ"ב), עמ' 195-177.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www1.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%201453.pdf תוכנית לובלין], באתר יד ושם
* [https://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=15383 הספרייה של מט"ח], ערך לובלין, רזרוט ('תוכנית ניסקו ולובלין')

==הערות שוליים==

קטגוריה:השואה: מחנות ריכוז
קטגוריה:לובלין
נחם

נַחַם (נהגה במלעיל, כמו נחל) הוא מושב סמוך לעיר בית שמש השייך לפועל המזרחי. נוסד בשנת 1950, על ידי עולים מתימן וקוצ'ין.

נקרא על שם ראש בית אב בשבט יהודה, שבתחומו נמצא היישוב: 

== היסטוריה ==
המושב הוקם על חורבות הכפר הערבי ערטוף שנכבש במלחמת העצמאות. בין משפחות המייסדים ניתן למנות את צברי, דוד, ערוסי, חוברה ויחיא. בשנותיו הראשונות סבל המושב מפגיעות של מסתננים בגלל קרבתו לגבול.

בשבת, 10 במרץ 1956 (כ"ז אדר תשט"ז), חדרו מחבלים (פדאיון) ובראשם מוסטפא סמואלי למושב וארבו מתחת לביתו של ר' שלמה סלימאן צובארה (נסים). צובארה, שישב ולמד משנה ועיין בספר עין יעקב לאור עששית ונרות השבת, שמע רעשים מחוץ לביתו וברגע שקם אל החלון לבדוק את פשר הרעש, ספג צרור כדורים מנשק אוטומטי. בשארית כוחותיו רשם צובארה על הקיר "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני". המתנקש סמואלי נתפס ונהרג כמה קילומטרים משם, ליד המושב מחסיה.

ב-2003 נוסדה במקום ישיבה תיכונית של רשת אמי"ת נחשון, המשמשת כבית ספר מקיף לנוער דתי.

הספר "מפאתי תימן: מסוק אלאת'ניין עד מושב נחם" (2010) מאת נעמי חובארה, ממייסדי המושב, מגולל את סיפור הקמתו של המקום ומתאר את העלייה ההמונית למדינת ישראל בשנות החמישים, דרך סיפורן האישי של נשות יהדות תימן.

לרבים מתושבי המושב קשרי משפחה. בין המשפחות התימניות הוותיקות והגדולות במושב נמנית משפחת שמריהו (במקור מחפוד, שמשמעותו בתימנית שמירת האל).

סמוך למושב ניתן לראות את שרידי המושבה הישנה הר טוב כמו בית המיסיון, בית הקברות (באזור התעשייה הר טוב)
ומספר בתי אבן, שבאחד מהם מוזיאון קטן לתולדות הר-טוב. לידו הוקמה יד למייסדי הר-טוב. המושבה הוכרזה כאתר לשימור של המועצה לשימור אתרים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=WdLBrJdQ1sLHY%2BXA0uRnlUGRpBtWro7LUYzBkXqp4ZXTK9FHSTMFKWBV2m9N3%2Bv%2BYw%3D%3D&mode=image&href=DAV%2F1956%2F03%2F11&page=1&rtl=true כתבה על הרצח בנחם של שלמה ניסים] מתוך דבר
* [http://www.shimur.org/gallery.php?op=cat&id=83 נחם], גלריית תמונות באתר המועצה לשימור אתרים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
גזר

גֶּזֶר (שם מדעי: Daucus carota sativus) הוא ירק שורש, תת-מין של גזר הגינה ממשפחת הסוככיים, אשר מאופיין בצבעו הנע בין כתום עז ללבן, וכן במרקמו הקשה והפריך, ובערכו התזונתי הרב.

מקורם של אבותיו הפראיים של הגזר ככל הנראה באפגניסטן, שהיא עדיין המרכז לסוגים השונים של הגזר. לגזר התרבותי יש קרוב-משפחה בשם גזר קיפח. גזרים תרבותיים הופכים במהרה לאב קדמון משותף הפראי שלהם לאחר שהם נותנים זרע. קיימים כ-643 מיני גזרים שונים.

==מבנה ==
מינים שונים של גזר, בעלי צבעים שונים
בעשיית חתך רוחב של הגזר ניתן לראות שני אזורים: קליפה רכה יחסית, המכילה בקרבה את רוב חומרי התשמורת, וליבה בה עוברים צינורות העצה (במרכז) והשיפה (בהיקף) שהיא חלק עצי וקשה יותר, הדל יחסית ברכיבים תזונתיים.
זרעונים של גזר בהגדלה

בפרח של הגזר ישנם חמישה עלי כותרת מופרדים בצבע לבן-צהבהב וחמישה אבקנים. הפרחים מושכים חרקים שמעבירים את הזרעים ובכך מסייעים בתהליך ההאבקה של הגזר.

==ערכים תזונתיים==

הגזר עשיר בבטא-קרוטן, חומר המשמש ליצירת ויטמין A, והמעניק לגזר את צבעו הכתום. גזר הבר המקורי היה ורוד, סגול או צהוב, והכיל פחות בטא קרוטן. תירבותו של גזר הגינה במהלך האלף השני לספירה לווה בטיפוח הזן שצבעו כתום. 100 גרם גזר מכילים כ-8 מ"ג בטא קרוטן, המספקים את רוב התצרוכת היומית המומלצת לאדם של ויטמין זה. טעות רווחת היא שוויטמין A משפר את יכולת הראייה בלילה, אולם השיפור הוא בהשוואה למצב שבו קיים חוסר בוויטמין, ואין לגזר סגולות לשיפור הראייה.הגזר עשיר גם בסיבים תזונתיים, נוגדי חמצון ומינרלים, והוא מאכל בסיסי.

צריכה עודפת של בטא קרוטן עלולה לגרום לעור לקבל גוון כתום-צהבהב (Carotenodermia), הדבר מיוחס בעיקר לגזרים אך נכון לגבי כל מאכל עשיר בבטא קרוטן.

==שימוש למאכל ==
האדם אוכל את שורש הגזר, שהוא בעל ערך התזונתי הרב.
עלי הגזר גם הם טובים למאכל, אם כי ברוב התרבויות לא נהוג להשתמש בהם.

הגזר נאכל במגוון דרכים. ניתן לאוכלו כשהוא טרי. מכיוון שרק 3% מהבטא קרוטן בגזרים טריים נספג בתהליך העיכול, ניתן להעלות את הכמות הנספגת ל-39% על ידי מעיכה, כתישה, בישול או הוספת שמן בישול. הגזרים מעובדים על ידי קיצוץ, טיגון, אידוי או בישול כחלק ממרק או נזיד. לאחר הבישול הגזר מתרכך, ומשמש גם כמזון לתינוקות. גזר מגורד משמש להכנת עוגות ורפרפות (פודינג). יחד עם בצל וסלרי, גזר הוא המרכיב העיקרי במירפואה הצרפתי, להכנת מרקי בשר שונים.

נמצא כי תרכובות מסיסות בשמן בגזר מעכבות את תהליך החמצון של שמן לטיגון.

ניתן גם לסחוט מהגזרים מיץ גזר וניתן להכין מהגזרים עוגת גזר ועוד.

==הגזר בחקלאות==
בחקלאות מגדלים את הגזר מזרעים. זרע הגזר נובט בתחילת החורף, ובעונת הגשמים הראשונה מפתח שושנת עלים ושורש עמוק. את השורש המיועד למאכל אוספים בשנה הראשונה לגידולו, בשנה השנייה מפתח צמח הגזר תפרחת ומייצר את הזרעים.
אנשים רבים מגדלים את הגזר - שנחשב קל לגידול - בעצמם בגידול אורגני.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.eatwell.co.il/?CategoryID=158&ArticleID=953 גזר, מלך הבריאות]
* [https://web.archive.org/web/20120501101624/http://www.mevashlim.com/Ingredient/19300.asp גזר], באתר "מבשלים"
* [http://www.ars.usda.gov/pandp/people/people.htm?personid=5186 מידע על גזר], באתר USDA 
* [http://www.carrotmuseum.co.uk/ מוזיאון הגזר] 
* [https://web.archive.org/web/20130616092218/http://www.edugal.org.il/hokrim/organism/or012.htm על גזר] באתר "חוקרים חקלאות"
* [https://web.archive.org/web/20141027091619/http://bloginun.com/index.php?n=2289 גידול גזר] בבלוגינון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירקות
קטגוריה:סוככיים
קטגוריה:גזר
קטגוריה:תת-מיני צמחים
זיתן

בית הכנסת בושאייף
זיתן הוא מושב של תנועת המושבים במחוז המרכז בישראל ליד נמל התעופה בן-גוריון השייך למועצה אזורית שדות דן. זיתן הוא היישוב המזרחי ביותר במועצה. המושב נמצא דרומית מזרחית למושבים יגל ואחיעזר, צפונית מזרחית למסילת הרכבת תל אביב לוד, צפונית לעיר לוד ומערבית למחלף לוד.

== מקור השם ==
השם הוא סמלי ולו מספר משמעויות:
# דומה לשם היישוב זליתן בלוב ממנו עלו רוב מייסדי היישוב.
# נגזר מהמילה זית, בעבר היו באזור עצי זית רבים.
# זיתן מובא במקרא כשם פרטי לאחד מבני שבט בנימין, שהתנחל בסביבה זו, מזרחה בהרים: ()

==היסטוריה==
המושב נוסד ביום כ' בסיוון תש"י, 5 ביוני 1950 על ידי עולים מלוב, בעיקר, יוצאי עיירה בשם זליתן , ומיהדות מרוקו. המושב הוקם ל-73 משפחות שכל אחת קיבלה 23 דונם. המתיישבים הגיעו לנקודה ב-1 ביולי 1950 והתגוררו תחילה באוהלים. בתחילה גידלו עופות וכבשים אך זה לא צלח והוקמו רפתות. בשנת 1954 הורחקו מהמושב שני מתיישבים שלא עבדו את המשקים שלהם. בשנת 1962, בהתאם למדיניות משרד החקלאות להרחיק את הרפתות לפריפריה, חוסלו הרפתות במושב. לאור פיתוח מקומות העבודה באזור, עברו רוב התושבים בסוף שנות ה-60 לעבודות חוץ והשכירו את משקיהם. בין השאר גודלו במשקים המושכרים בוטנים. חלק מהמשקים הוזנחו.

בתחילת 1955 הושלם הכביש למושב. עד שנת 1969 טרם הותקנה מערכת ביוב במושב ולבתים אפילו לא היו בורות ספיגה.

במקום פעל בעבר בית ספר יסודי, אך כיום ילדי גיל בית הספר היסודי נוסעים לבית ספר אזורי במושב ניר צבי (לחינוך ממלכתי) ובית ספר במושב חמד (לחינוך ממלכתי-דתי). בוגריו לומדים בערים לוד, שוהם ויהוד.

חלק מתושבי המושב משכירים מחסנים בשטחים ששימשו אותם בעבר לחקלאות. בשנים האחרונות הופשרו קרקעות נוספות בתוכנית ההרחבה, והמושב קולט משפחות נוספות.

== גאוגרפיה ==
זיתן נמצא כ-45 מטר מעל גובה פני הים. בשכנות לזיתן נמצאים המושבים אחיעזר ויגל.

== בית הכנסת בושאייף ==

תושבי המושב מסורתיים ודתיים. במקום הוקם ב-1978 בית כנסת על שם בושאייף, צדקת יהודיה מהעיר זליתן שבלוב. בבית הכנסת מתקיימות תפילות בכל ימות השבוע. לימים הוקם במקומו בית כנסת גדול ומפואר במיוחד, המהווה העתק מדויק של בית הכנסת בזליתן שבלוב. בית הכנסת נחשב לאחד ממוסדות הליבה של יהדות טריפולי, ובמקום נערכות הילולות המוניות בחג סוכות ובל"ג בעומר. בשנת 2023 פורסמה כתבה בערוץ כאן 11 שסקרה את ההילולה ואת האמונות והמסורות סביבה, כמו גם את הקשר של יהודי טריפולי לצדקת בושאייף.[https://www.youtube.com/watch?v=Rjms80x2IIs]

מלבד החגיגה הדתית-מיסטית במקום מתקיים יריד מזון הכולל דוכנים צבעוניים, ואוכל מהמטבח הצפון אפריקאי.

==ניהול היישוב==
היישוב מנוהל על ידי 2 וועדות:
*הועד המנהל של האגודה החקלאית (נבחר בבחירות בעלי המשקים)
*הועד המוניציפלי הכפוף למועצה האזורית (נבחר בבחירות כלל התושבים)

== אישים ==
האישים הבאים קשורים למושב זיתן:

* הרב צוריאל שקד - היה זקן חכמי טריפולי, לוב, מורה ומחנך, מנהיג ציוני של קהילת יהודי לוב. בלוב התגורר בעיירה זליתן ושימש בה כרב בבית הכנסת בושאייף. לאחר עלייתו ארצה לימד בין היתר גם בבית הספר בזיתן.
* רוני חפר - סופר ילדים ומאייר ישראלי. מתגורר במושב זיתן.
* תמיר מורג - עיתונאי ישראלי. מתגורר במושב זיתן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.emek-lod.org.il/752/ זיתן], באתר המועצה האזורית שדות דן

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
דגל בלגיה

דגל בלגיה (בהולנדית: Vlag van België; בצרפתית: Drapeau de la Belgique; בגרמנית: Flagge Belgiens) הוא דגלה הרשמי של ממלכת בלגיה. צבעי הדגל הם צבעי דוכסות בראבנט ההיסטורית אשר שכנה בשטחי הממלכה - שחור, צהוב ואדום, מסודרים בצורת טריקולור אנכי על פי עיצובו של דגל צרפת. ממדיו הרשמיים של הדגל הלאומי הם 13:15, אולם הם כמעט ואינם בשימוש, ודגל בממדי 2:3 מונף תדיר גם על ידי גופי ממשלה רשמיים.

== עיצוב הדגל ==
המדריך הרשמי לפרוטוקול הדגל הבלגי מציין כי הדגל הלאומי גובהו 2.60 מטרים ורוחבו 3.00 מטרים, מידות אשר נותנות יחס של 13:15. כל אחד מהפסים מהווה שליש מרוחבו של הדגל.

{| class="wikitable"
|-
! width=100|סכמת הצבעים
! colspan=2 width=100|שחור
! colspan=2 width=100|צהוב
! colspan=2 width=100|אדום
|- align=center
| פנטון
| style="background-color:#000000"|
| שחור
| style="background-color:#FFE936"|
| צהוב 115
| style="background-color:#FF0F21"|
| אדום 32
|- align=center
| CMYK
| style="background-color:#FF0F21"|
| 0-0-0-100
| style="background-color:#FFE936"|
| 0-8.5-79-0
| style="background-color:#000000"|
| 0-94-87-0
|- align=center
| RGB
| style="background-color:#FF0F21"|
| 0-0-0
| style="background-color:#FFE936"|
| 255-233-54
| style="background-color:#000000"|
| 255-15-33
|}

== היסטוריה ==
לאחר מותו של קארל הגדול במאה ה-9, סופחה הטריטוריה שעליה שוכנת בלגיה כיום (למעט פלנדריה) ללוטרינגיה, אשר דגלה היה טריבנד של אדום ולבן. עם הכתרתו של קרל החמישי כקיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1519, עברה הטריטוריה לידיים ספרדיות, וצבעי הצהוב-אדום הספרדיים נוספו לדגל ארצות השפלה הדרומיות, ולעיתים צלב בורגונדי הוטען על הפס הלבן.

במהלך תקופת השלטון האוסטרי הונפו מספר סוגים של דגלים עד אשר כפה הקיסר את הדגל האוסטרי על ארצות השפלה. אוכלוסייתה של בריסל לא אהדה את המהלך, וסיכות בצבעי דוכסות בראבנט (שחור-צהוב-אדום) החלו להופיע בהשפעת הסיכות הצרפתיות של המהפכה הצרפתית. האדום ייצג את האריות האדומים של אינו, של לימבורג ושל לוקסמבורג, הצהוב את האריה הצהוב של בראבנט, והשחור את האריות השחורים של פלנדריה ושל נאמור.

ב-26 באוגוסט 1830, יום למחרת המהומות באופרה של בריסל ותחילתה של המהפכה הבלגית, הונף הטריקולור הצרפתי מעל בית עיריית בריסל, אך הוחלף במהרה בטריקולור אופקי של אדום-צהוב-שחור, דומה לזה שהונף במהלך המהפכה הבראבנטית של 1789, אשר נתפר בחופזה בחנות בדים סמוכה. כתוצאה מכך, סעיף 193 של חוקת בלגיה קובע כי הצבעים הלאומיים של בלגיה הם אדום, צהוב ושחור ולא על פי סדרים אחרים אשר היו נפוצים גם כן. ב-23 בינואר 1831 שונה סידור הפסים בדגל מאופקי לאנכי וב-12 באוקטובר באותה השנה נקבע כי הפס השחור יהיה הפס אשר צמוד לתורן.

== גרסאות נוספות ==
לדגל הלאומי הרשמי ממדים של 13:15, אך גרסה זו של הדגל אינה בשימוש נפוץ. דגל בממדים של 2:3, או בממדים דומים מונף כדגל הלאומי אפילו בידי גופים ממשלתיים רשמיים, גרסה זו היא למעשה הדגל הימי האזרחי של כלי שיט הרשומים בבלגיה. הדגל הימי הצבאי הוא למעשה סאלטייר בצבעי הדגל הבלגי על רקע לבן, כאשר בחלקו העליון מוטען כתר שחור וזוג תותחים מוצלבים ובחלקו התחתון עוגן שחור. הדגל נוצר בשנת 1950 עם הקמתו מחדש של הצי הבלגי, לאחר שהיה חלק מהצי המלכותי הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה. כדגלון חרטום מניף הצי הבלגי דגל מרובע בצבעי הדגל הלאומי.

==ראו גם==

* דגלי בלגיה

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלגיה: סמלים לאומיים
בלגיה, דגל

בלגיה

בלגיה
סטרדיאן

ייצוג גרפי של סטרדיאן
סטרדיאן הוא יחידת מידה לזווית במרחב תלת-ממדי. הזווית המרחבית פרופורציונית לשטח שהיא מכסה מפני השטח של כדור.

גודלה של זווית מרחבית, בסטרדיאנים, הוא היחס בין שטח הכיפה שהזווית מגבילה לריבוע הרדיוס של הכדור. באופן זה, זווית המכסה כדור שלם שווה ל-<math>\ 4\pi</math> סטרדיאנים - (שטח המעטפת של הכדור לחלק לריבוע הרדיוס- <math>4\pi r^2/r^2=4\pi</math>). הגדרה זו של זווית מרחבית היא אנלוגית להגדרת הרדיאן במישור, שלפיה זווית שמכסה מעגל שלם שווה ל-<math>\ 2\pi</math> רדיאנים - היקפו של מעגל לחלק לרדיוס שלו (<math>2\pi r/r=2\pi</math>).

==שימושים==

בקירוב של זווית מרחבית קטנה (בגבול לאפס), שטח הכיפה מתקרב לשטח העיגול שבבסיסה וניתן להחליף את האחד בשני.

אחד השימושים החשובים של הזווית המרחבית הוא בתחום האופטיקה: מכיוון שמקור אור פשוט פולט אור בצורה אחידה לכל הכיוונים, הרדיומטריה מתייחסת לכמות האור שמקור פולט ליחידת סטרדיאן כנתון לגבי המקור, הנקרא "בהיקות", דרכו נוכל לחשב את ההקרנה של המקור על פני שטח מסוים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mathsisfun.com/geometry/steradian.html איורים ממחישים]
* 
* 

קטגוריה:יחידות מידה: זווית
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
דגל המלדיביים

דגל המלדיביים הנוכחי אומץ בשנת 1965, השנה שבה המדינה זכתה בעצמאות מבריטניה.

דגל המלדיביים המקורי, היה אדום כולו. הסיבה לכך מאוד מעשית, והיא כדי שהדגל יבלוט על רקע הים הכחול.

בדגל הנוכחי, מסמלים השוליים האדומים את ההקרבה של גיבורי המאבק לעצמאות, והמלבן הירוק והסהר הלבן במרכזו מסמלים את האסלאם.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:האיים המלדיביים: סמלים לאומיים
המלדיביים
המלדיביים
המלדיביים
שפופרת ריק

שפופרת ריק
רדיו משנות החמישים עם שפופרות ריק
שפופרת ריק (באנגלית: Vacuum tube) היא רכיב אלקטרוני, המבוסס על שפופרת קתודית, שהומצא בתחילת המאה ה-20 על ידי ג'ון פלמינג (המציא את הדיודה) ולי דה פורסט (המציא את הטריודה).

השפופרת מכילה בתוכה נימה הנמצאת בריק ופולטת אלקטרונים כאשר היא מחוברת למתח חשמלי, ומתחממת כתוצאה מזרם חשמלי העובר דרכה. הפעלת מתח חשמלי על השפופרת, יוצרת שדה חשמלי אשר מושך אלקטרונים אלו אל האנודה. כיוון שהאנודה אינה פולטת אלקטרונים, אין זרם בכיוון ההפוך. כך משמשת שפופרת ריק מסוג דיודה ליישור זרם. בטריודה מופיע גם סריג בין הקתודה לאנודה, והמתח שלו מאפשר לשלוט על כמות האלקטרונים העוברים בה. כך משמשת הטריודה להגברת אותות.

יש לציין שברוב שפופרות הריק הנימה אינה מתפקדת כקתודה. בשפופרות אלה הנימה מוקפת בגליל מתכת שמהווה את הקתודה והוא מחומם עד התלהטות על ידי הנימה שבתוכו.

שפופרות ריק שימשו בדור הראשון של המחשבים כמתגים בעלי שני מצבים.
המצאת הטרנזיסטור בשנת 1948 דחקה את שפופרות הריק בהדרגה משימוש, עד שהפכו לרכיב נדיר במעגלים אלקטרוניים החל מאמצע המאה ה-20.

כיום השימוש העיקרי של שפופרות ריק הוא במגברי צליל במערכות שמע יוקרתיות. יש הטוענים כי בשל מספרם הרב של האלקטרונים בשפופרת מושג דיוק סטטיסטי רב יותר. אחרים מזהים "חמימות" בצליל. ה"חמימות" היא למעשה עיוות (distortion) הנגרם על ידי שפופרת הריק, חלק מחובבי ההאזנה מוצאים בטשטוש הצליל הנאה. זוהי 'רוויה-רכה' הנגרמת משימוש יתר (הכוונה לשימוש מעבר ליכולות השפופרת) בשפופרות, הגורמת למעגלים המשתמשים בשפופרות להישמע טוב יותר ממעגלים המשתמשים בטרנזיסטורים כאשר ההספק המוזן אל הרמקול עולה על ההספק המקסימלי נטול העיוותים.

שפופרות משמשות גם במגברים המשמשים גיטרות, שמתוכננים לשימוש יתר, היות שקיימת בהם התכונה של העברה לא-קווית (non-linear) יותר משקיימת בטרנזיסטורים, היוצרת תחום הרמוניות עיוותים נעימה יותר. משתמשים בשפופרות גם עבור מגברים בתדרי רדיו, זאת עקב הספק המוצא הגדול יותר שניתן להפיק מהן בהשוואה לטרנזיסטורים. כמו כן, בניסויים פיזיקליים מסוימים יש העדפה לשפופרות ריק בגלל יכולתן לעמוד בשינויי עומס גדולים יותר.

==ראו גם==
* טריודה
* שפופרת קתודית
* מגנטרון
* מגבר מנורות
* מכפילור
* ג'יירוטרון

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רכיבים חשמליים
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
קטגוריה:מכשירי חשמל: רכיבים
משמר הירדן (מושב)

מבט מכיוון מערב, 2007
מִשְׁמַר הַיַּרְדֵּן הוא מושב ברמת כורזים, במדרון הצפוני של רמת כורזים מדרום לעמק החולה, בתחום המועצה האזורית מבואות החרמון. הוא ממוקם לצד כביש 91 בין מחניים לגדות. 
== היסטוריה ==
בקרבות משמר הירדן במלחמת העצמאות, פלשו הסורים לשטח מדינת ישראל, כבשו את המושבה משמר הירדן והחריבו אותה. בכפוף להסכם שביתת הנשק בין ישראל לסוריה, שנחתם ב-20 ביולי 1949, פינתה סוריה את צבאה מן האזורים שעל פי תוכנית החלוקה נועדו להיות בתחום המדינה היהודית. נקבע שהשטחים שפונו, שכללו את האזור בו שוכנים מושב משמר הירדן וקיבוץ גדות, יכללו בשטח מפורז. לפי הפרשנות הסורית, שטח מפורז היה שטח הפקר, שאין להקים בו יישובים חדשים אלא רק לשמר את המצב שהתקיים לפני המלחמה, ואילו לפי הפרשנות הישראלית היה זה שטח ריבוני ישראלי שאסור להחזיק בו צבא. הבדלי פרשנות אלה ורצונה של ישראל לבטא את ריבונותה בשטח היו אחד הגורמים להקמת משמר הירדן, יחד עם הרצון ליישב מחדש את המושבה משמר הירדן שחרבה. 

לאחר המלחמה הועלו לאדמות המושבה שחרבה שני ארגוני התיישבות: ארגון של הנוער העובד מדרדרה שהתמקם על בתי המושבה החרבה והקים את גדות, שנקרא בתחילה משמר הירדן ב', וארגון "בני צפת" הבית"רי שהתמקם כ-2 קילומטרים מערבית למושבה שחרבה והקים את מושב משמר הירדן, שנקרא בתחילה משמר הירדן א'. 

המושב נוסד בנובמבר 1949 על ידי חברי ארגון "בני צפת", שהורכב מאנשי בית"ר הצעירה מצפת ותל אביב ונספחים, שעברו הכשרה בשוני. בתחילה התנגדו פקחי האו"ם להקמת היישוב בשטח המפורז ועל כן בשבועות הראשונים נאלצו המתיישבים להתגורר באוהלים וטקס חנוכת הבתים התקיים רק בינואר 1950. הטקס התקיים בנוכחות מנחם בגין ורבים מאנשי בית"ר. המושב ביקש להתקבל למועצה אזורית הגליל העליון אולם נדחה, למרות הוראה של משרד הפנים, ממניעים פוליטיים. לאחר שתושבי המושב הגישו עתירה לבג"ץ שפסק לטובתם, החליטו במועצה האזורית לקבל את המושב. אולם אז קיימו במועצה האזורית בחירות נוספות שהוציאו את נציג המושב. בדצמבר 1951 הנושא נדון בוועדת הפנים של הכנסת.

ב-1951 הצטרפו למושב חברים מבית"ר בצפון אפריקה, אולם המושב נשאר קטן. בסוף 1952, עת היו במקום שישה בתים, החליטו חברי המושב לנטוש את דרך המושב השיתופי והפכו למושב לא שיתופי החל מתחילת 1953. בשנת 1953 מנעו אנשי המושב מהסוכנות להשתמש במלט מגרמניה בבניית הבתים במקום. המושב המשיך לסבול מקשיים ובדצמבר 1958 קיימו אנשי המושב שביתת שבת במשרדי הסוכנות בצפת. אנשי משמר הירדן שבו להפגין בתחילת 1962.

בגלל קרבתו לגבול עם סוריה סבל המושב מגנבות בידי מסתננים ומהפגזות. גם במלחמת ששת הימים סבל המושב מהפגזות.

סמוך למושב נמצא האתר הארכאולוגי ואתר הקרבות חורבת ירדה, וממנו תצפית רחבה לעבר עמק החולה ורמת הגולן.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20160304090906/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13244&BSP=13029%2F משמר הירדן] במרכז המידע להתיישבות בגליל 
* [https://jfc.org.il/news_journal/27575-2/93840-2/ במשמר הירדן המשוחררת, דצמבר 1949], באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים 
* [https://www.youtube.com/watch?v=hZSRoOrCCiw#t=69 ארגון "בני צפת" מתנחל במשמר הירדן החרבה], טקס במעמד מנחם בגין. יומני כרמל מרץ 1950 <small><small>(התחלה 1:09)</small></small>
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:משקי חרות בית"ר
קטגוריה:רמת כורזים
אלפא קנטאורי A

אלפא קנטאורי A הוא הכוכב המרכזי של מערכת הכוכבים המשולשת אלפא קנטאורי. הוא מסיווג ספקטרלי G2 הזהה לשמש אם כי הוא קצת יותר גדול ממנה. אלפא קנטאורי A ואלפא קנטאורי B מקיפים את מרכז מסתם המשותפת ב-80.1 שנות ארץ.

==ראו גם==
*פרוקסימה קנטאורי
*אלפא קנטאורי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג G
A
קטגוריה:קטלוג לויטן
Visual C++

Visual C++ היא סביבת פיתוח משולבת (IDE) שנוצרה עבור שפות התכנות C ו-C++ ותוכננה בידי מיקרוסופט. יש בה כלים לפיתוח ולניפוי שגיאות קוד של ++C, בייחוד קוד שנכתב עבור Microsoft Windows API, ה-DirectX API וסביבת העבודה .NET של מיקרוסופט. הסביבה היא חלק מויז'ואל סטודיו הכולל כלי פיתוח לשפות תכנות נוספות.

==יכולות==
++Visual C מתפארת בתכונות כמו צביעת מבנים תחביריים בעורך הקוד בצבעים שונים (syntax highlighting), השלמת קוד באופן אוטומטי (IntelliSense) ויכולות ניפוי שגיאות מתקדמות.

לדוגמה, סביבת הפיתוח מאפשרת ניסוי שגיאות מרחוק על מחשב נפרד על ידי הרצת הקוד שורה אחרי שורה.
יכולות ניפוי שגיאות מתקדמות נוספות הן האפשרות לקפוץ לכל שורה בקוד בזמן ניפוי שגיאה, עריכה של שורות והמשך ניפוי השגיאות בזמן ריצה (Edit and Continue) ללא צורך בבניית הפרויקט מחדש, ועוד.

סביבת ההידור והקישור נותן אפשרויות של Precompiled Headers, Incremental Link, Minumal Rebuild אשר מקצרות באופן משמעותי את זמני ההידור והקישור.

== לקריאה נוספת ==
* דייוויד קרוגלינסקי, סקוט ווינגו, ג'ורג' שפרד, המדריך השלם Visual C++ 6,אנגלית: מיקרוסופט פרס, עברית: הוצאת הוד עמי, בעריכת יצחק עמיהוד, 1998, 1,032 עמ'.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://msdn.microsoft.com/visualc/ מרכז פיתוח ++Visual C של מיקרוסופט] - אנגלית
* [http://msdn.microsoft.com/visualc/community/ מרכז פיתוח ++Visual C של מיקרוסופט - קהילה] - אנגלית
* [http://www.microsoft.com/express/vc// הורדת Visual C++ 2012 Express edition] - אנגלית

קטגוריה:כלי פיתוח מבית מיקרוסופט
קטגוריה:סביבות פיתוח משולבות לשפת C
קטגוריה:סביבות פיתוח משולבות לשפת C++
פיטנגו

פיטנגו או פיטנגה הוא כינויה של איגניה חד-פרחית (Eugenia uniflora) שהוא צמח טרופי שמוצאו מברזיל. נעשה בו שימוש בגינון כגדר חיה, הניתנת לגיזום. הצמח אינו נמנה עם צורכי מים, ירוק כל השנה, פורח באביב ונותן פירות בקיץ. פירותיו אכילים, עדינים וחמצמצים, ובצבעי כתום, אדום ובמינים מסוימים גם סגול כהה (כמעט שחור).
ככל שצבע הפרי כהה יותר, כך הוא מתוק ובשל יותר. בכל פרי ישנם בין 1 ל-3 גלעינים.

==שמות הפרי==
מקור השם פיטנגו או פיטנגה הוא בפורטוגזית. באנגלית הוא נקרא "דובדבן סורינאם", בהודו הוא מכונה "דובדבן ברזיל", ובצרפתית הוא מכונה "סֶריזיֶיה דה-קאיֶין", על שם העיר בגיאנה הצרפתית.
פרי פיטנגו לאחר קטיף

==שימושים==
פרי הפיטנגו עובר שינויי צבע רבים עד להבשלתו - החל בירוק בהיר, המשך בכתום אדום ועד לבורדו כהה - אז הוא מוכן לאכילה. הפירות קטנים ולכן יש לקטופם בידיים, מה שהופך אותם ליקרים מאוד. יחד עם השימוש בפירותיהם למאכל, נעשה שימוש בעליהם לשם הרחקת חרקים על ידי פיזור עלים על הרצפה ודריכתם, תהליך המשחרר שמן דוחה חרקים. קליפת העץ מכילה הרבה טאנין.

==הפיטנגו בישראל==
למרות מוצאו הטרופי השיח גדל מצוין גם בתנאים סובטרופיים. הוא הגיע לישראל לראשונה בשנות העשרים של המאה ה-20, על ידי שמואל צבי הולצמן. בשנות ה-70 של המאה ה-20, נמצא בגינת בית בנהריה זן גדול וטעים במיוחד. הזן נקרא "גתית" על שם בעלת הבית. מטפח הצמחים אפרים סלור, עסק בהפצתו. פרי הגתית הוא כתום, מצולע וגדול. יש לו ארומה מיוחדת, המבדילה אותו מפירות הפיטנגו הרגילים. 

אף על פי כן נכשלו עד היום הניסיונות לגדל את פרי הפיטנגו בצורה מסחרית בישראל, בגלל חיי המדף הקצרים שלו ובגלל היותו קשה מאוד לקטיף.

==גידול==
את הזרעים מוציאים מהפרי, מנקים אותם מציפת הפרי שמכילה חומרים מעכבי נביטה ומייבשים בשמש משך יום אחד. הזרע זקוק לחודשיים עד לנביטה וגדל במגוון גדול של אקלימים וקרקעות אך מעדיף אקלים טרופי וקרקע לחה, מנוקזת היטב וחומצית מעט (מכל מקום עדיף שלא תהיה מלוחה). לשתול במקום שאינו חשוף לרוחות ולקור או לאור שמש מלא. מהפריחה עד הפרי עוברים שלושה שבועות ואיכותו תלויה מאוד בהשקיה ובתזונה בזמן התפתחות הפרי. הצמח עמיד מאוד בתקופות יובש ארוכות, אך זקוק להרבה מים מזמן הפריחה ועד זמן הבשלת הפרי. על מנת לקבל פרי איכותי, מומלץ לקחת ייחורים משיח שידוע שפריו טוב, כדי לקבל עץ זהה גנטית. לא ידועות מחלות וטפילים המיוחדים לפיטנגו אך תיתכן נגיעות של הפרי ברימות של זבוב הפירות הים תיכוני.
==מאפיינים==
הפיטנגו הוא שיח צפוף ותדיר-ירק, ונוח לעיצוב. העלים שלו בעלי גוון ירוק חזק וניצניו ניחנים בגוון אדמדם. כמו כן, אין הוא צורך מים רבים ולכן משמש כצמח גדר-חיה. הפיטנגו פורח בין פעמיים לשלוש בשנה.
==גלריית תמונות==
{| align=center
|<gallery widths="220px" heights="190px" perrow="3">
File:ענפי שיח פיטנגו עם פירות בנשר 05.jpg| שיח פיטנגו פולש לרחוב מעבר לגדר.
קובץ:ריבת פיטנגו.jpg|ממוזער|ריבת פיטנגו
File:Fruits of Eugenia uniflora.jpg|פירות פיטנגו
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:פירות טרופיים
קטגוריה:הדסיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
פונקציה רב-ערכית

במתמטיקה, פוּנְקְצְיָה רַב־עֶרְכִּית היא יחס מלא. כלומר, לכל איבר (ערך) בקבוצת התחום מותאם איבר (ערך) אחד לפחות בקבוצת הטווח. בשל ריבוי הערכים האפשרי, השם "פונקציה רב-ערכית" הוא מטעה מעט, שכן פונקציה צריכה להתאים לכל איבר בתחום איבר אחד ויחיד מהטווח. עם זאת, ניתן להסתכל על פונקציה רב-ערכית מהתחום A לטווח B בתור פונקציה חד-ערכית מהתחום A לקבוצת החזקה של B (כלומר, כפונקציה שמתאימה לכל איבר ב-A קבוצה של איברים מתוך B) ואז ההגדרה היא תקינה פורמלית.

==דוגמאות==
פונקציית השורש הריבועי היא פונקציה רב-ערכית מעל המרוכבים, שכן לכל מספר ממשי או מרוכב יש בדיוק שני שורשים מרוכבים (על פי המשפט היסודי של האלגברה), כשהמספר שונה מ-0 הם שונים. לכן פונקציית השורש הריבועי, כשהיא מופעלת על מספר כלשהו, מחזירה שני ערכים. מכיוון ששני המספרים נבדלים ביניהם רק בסימנם, נהוג לרוב לצמצם את הפונקציה כך שתחזיר רק את הערך החיובי מבין השניים, ואז היא פונקציה חד-ערכית תקינה.

הפונקציות הטריגונומטריות ההפוכות הן רב-ערכיות שכן הפונקציות הטריגונומטריות הן מחזוריות. למשל, מתקיים <math>\sin0=\sin\pi=\sin2\pi=\dots =0</math> ולכן ניתן לחשוב על <math>\ \arcsin0</math> כמחזירה ערכים רבים, ביניהם <math>\ 0,\pi,2\pi\dots</math>. לכן נהוג לצמצם גם את הפונקציות הטריגונומטריות ההפוכות לקטע שבו הן חד-ערכיות, למשל <math>\ [-\pi /2,\pi /2]</math>.

באופן כללי, הגבלת טווח הערכים של פונקציה לכזה שבו הפונקציה חד-ערכית נקרא "לקיחת ענף". באופן פורמלי יותר, ענף של פונקציה רב ערכית הוא פונקציה חד-ערכית, שהערך שהיא מקבלת בכל נקודה שייך לקבוצת הערכים שהפונקציה הרב-ערכית יכולה לקבל באותה נקודה, ובנוסף לכך היא רציפה.

בשל דרישת הרציפות, כאשר מגדירים ענף של פונקציה עשויות להתקבל נקודות, שכאשר הפונקציה מקבלת ערכים על מסלול שמקיף אותן, היא עוברת בין ענפים שונים של הפונקציה הרב-ערכית. נקודות כאלו מכונות נקודות הסתעפות.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יחסים מתמטיים
קטגוריה:פונקציות מתמטיות
יזנוב קטן

יזנוב קטן (שם מדעי: Rhinopoma hardwickei) הוא יונק ממשפחת היזנוביים מסדרת העטלפים.

== מאפיינים ==
המין קטן מהיזנוב הגדול ונפוץ ממנו. אמתו קצרה מזנבו ואורכה פחות מ-61 מ"מ. הפנים והאוזניים ורודות בהירות. הוא חי בעיקר לאורך עמק השבר הסורי אפריקני, אך גם בגליל, בתוך מערות יבשות וסדקים. הוא חדר לחבל הים תיכוני כנראה משהתמעטו שם עטלפי החרקים האחרים.

תפוצה בעולם: אפריקה (סביב הסהרה), ישראל, ערב ומשם מזרחה עד הודו. פועל בלילה ומגיח עם דמדומים וניכר במעוף גלי, החותר וגולש חליפות. משקלו בין 6-22 גרם ואורך אמתו בין 51-61 מ"מ. הוא חי בקבוצות קטנות (4-10) שפרטיהן מרוחקים זה מזה. הוא אוגר שומן לחורף בבסיס הגב, במפשעה וביד. אין הוא פעיל בלילות חורף קרים, אך אינו חורף. סביבות המחיה המועדפות על היזנוב הקטן הן סוואנות טרופיות וסבטרופיות, אזורים סלעיים, מערות, מדבריות חמים ואזורי מחיה תת-קרקעיים (לא רק מערות). משתמש באקולוקציה במאפייני QCF בתדרים 30-35kHz.

העטלף חי במדינות: אפגניסטן, אלג'יריה, בנגלדש, בורקינה פאסו, צ'אד, דג'יבוטי, מצרים, אריתריאה, אתיופיה, הודו, איראן, עיראק, ישראל, ירדן, קניה, כווית, ליביה, מאלי, מאוריטניה, מרוקו, מיאנמר, ניגריה, ניז'ר, עמאן, פקיסטן, ערב הסעודית, סומליה, סודאן, תאילנד, תוניסיה ותימן.

==ראו גם==
* יזנוב גדול

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/19599/summ יזנוב קטן] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יזנוביים
קטגוריה:ארץ ישראל: עטלפים
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:מרוקו: יונקים
קטגוריה:ג'יבוטי: יונקים
אוקסימטזולין

אוקסימטזולין (Oxymetazoline) הוא מפחית גודש לשימוש מקומי המשווק בצורת תרסיס או טיפות אף של אוקסימטזולין הידרוכלוריד בריכוזים של 0.1% - 0.05%. בישראל הוא משווק תחת השמות המסחריים אלרין, סינאף, רינוקליר, אוטריווין, וסינולן.

==אופן השימוש==
השימוש בתכשיר בריכוז 0.1% מותר למבוגרים בלבד, השימוש במקרה גודש חמור: לחיצה אחת או טיפה אחת בכל נחיר פעמיים ביום בלבד למשך שלושה ימים בלבד.

==אופן הפעולה==
לאוקסימטזולין תכונות סימפטומימטיות, הוא פועל על ידי הפעלת קולטנים אלפא אדרנרגים. דבר הגורם לכיווץ נימי הדם באף ובסינוסים, להפחת של הפרשה רירית (נזלת) ולהפחתת דימום.

==אזהרות ותופעות לוואי==
לתרופה זו כמו לרוב האמינים הסימפטומימטים יש תופעות לוואי אנדרנרגיות (של שחרור אדרנלין), אבל היות שהתרופה ניתנת במתן מקומי בלבד ובריכוז נמוך, אין לה (בשימוש נכון) תופעות של עירור מערכת העצבים המרכזית. בניגוד למפחיתי גודש מבוססי אפדרין.

אין מספיק מידע קליני לקבוע אם השימוש בנשים בהריון בטוח. באופן תאורטי התכונות המכווצות של התכשיר עלולות לזרז צירים לקראת סוף ההריון.

בשימוש יתר של מעל 5-3 ימים רצוף הוא עלול ליצור תגובת יתר של הריריות בצורת "אפקט ריבאונד", כלומר, מיד לאחר הפסקת השימוש ריריות האף פגועות ונפוחות אף יותר. כתוצאה מתגובה זו המשתמש עלול לחזור לצרוך את התרופה בתדירות גבוהה יותר מה שעלול לגרום לסבילות פיזיולוגית ואף לתלות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרופות
קטגוריה:אף אוזן וגרון
קטגוריה:מכווצי כלי דם
גרעין האקומבנס

גרעין האקומבנס (NAc) הוא אזור במוח הממוקם בסטריאטום, הוא החלק העיקרי של הסטריאטום הגחוני (ventral striatum) ואחד מגרעיני הבסיס של המוח הגדול. 

מבחינה פונקציונלית, גרעין זה הוא חלק מהמערכת המזולימבית ומהמערכת הלימבית.

==תפקוד==
הקישורים העצביים לגרעין האקומבנס (AMY = amygdala; HC = hippocampus; PFC = prefrontal cortex; NAc = nucleus accumbens; VTA = ventral tegmental area).

גרעין האקומבנס הוא חלק מהמערכת הדופמינרגית

גרעין האקומבנס מקבל מידע ממבנים לימביים החיוניים לעיבוד רגשי וכן ממבנים האחראיים על קואורדינציה של התנועה.
הוא מקושר לטגמנטום הגחוני כחלק מהמערכת המזולימבית mesolimbic system של המוליך העצבי דופמין.

גרעין האקומבנס מעורב במנגנוני חיזוק וקשב. אותות דופמינרגיים הנשלחים אל גרעין האקומבנס מסמנים נוכחות או אפשרות של גמול. לפיכך, הוא מעורב בתהליכים שונים הקשורים להנעה (מוטיבציה) וגמול, ולעיתים אף מכונה "מרכז העונג" של המוח. 
גרעין האקומבנס שולח מידע אל קליפת המוח הקדם-מצחית כדי לסייע בארגון של פעולות מוטוריות וקוגניטיביות
וממלא תפקיד מרכזי במערכת החיזוק במוח.

לגרעין האקומבנס יש חשיבות רבה לתהליכי הוויסות של התנהגויות המכוונות לקבלת גמול.
הוא חיוני ליצירת אינטגרציה של מידע מוטיבציוני לצורך ויסות ההתנהגות.
עלייה ברמות הדופמין שמגיע לגרעין האקומבנס מתרחשת בעקבות ציפייה לגמול עתידי ולא רק בעקבות גישה לתגמולים קיימים. 
על ידי כך הוא מעודד בחירה של פעולות, אשר יובילו לגמול מצופה.

בנוסף, לגרעין האקומבנס יש תפקיד מרכזי בוויסות של אימפולסיביות.

אזור זה נחקר רבות בהקשרים של התמכרות לסמים, וידוע כי סמים ממכרים גורמים לעלייה ברמת הדופמין בתוך גרעין האקומבנס.

==מבנה==
גרעין האקומבנס מורכב משני חלקים עיקריים:
* ליבה (The NAC core (NACc - לליבה של גרעין האקומבנס יש תפקיד חיוני ביכולת של חיזוקים מותנים (CR - Conditioned Reinforcer) להשפיע על ההתנהגות.
* קליפה The NAC shell -

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטריאטום
קטגוריה:המערכת הלימבית
חומאי

חומאי (בטובאנית: Хөөмей) הוא סוג של שירת גרון שנמצא בשימוש במוזיקה העממית שמגיעה מרפובליקת טובה.

המילה משמשת הן לתיאור אחד מהסגנונות האופייניים של שירת הגרון במוזיקה העממית של טובה (סגנון שנשמע דומה לזמזום ומלווה בטרמין - סוג של כלי נגינה אלקטרוני) והן כדי לתאר את כל סגנונות שירת הגרון של בני טובה (המשתנים מקול נמוך רועם דמוי רעידת אדמה, לצליל בינוני בלווית מקצב ועד סגנונות שונים של קול גבוה). בכל סגנונות שירת הגרון של בני טובה נעשה שימוש במבנה חלל הפה על מנת ליצור צליל הרמוני מהצליל הבסיסי שנוצר על ידי מיתרי הקול, והתוצאה - שירה בו זמנית של כמה גובהי צליל.

את ההשראה למוזיקה קיבלו מחברי השירים מהנופים ומבעלי החיים של הערבה, והשירים הם לרוב על סוסים, כך שמבחינת הנושאים דומה השירה העממית של טובה למוזיקת קאנטרי, אך הטכניקה של החומאי והשפה האוריינטלית גורמים לכך שהמוזיקה נשמעת זרה לחלוטין לאוזניים מערביות.

סגנונות השירה של טובה השפיעו על המוזיקה של תרבויות שונות. בזמנים הקדומים אמצו נזירים טיבטיים את סגנון זימרת התפילות לצלילים הנמוכים של הסגנון הקרוי "קרגירה" (kargyraa), בעוד שבזמנים המודרניים מוזיקאים אמריקאים של העידן החדש הושפעו מהצלילים שלא מהעולם הזה של החומאי וה"סיגיט" (sygyt), צליל בלתי אנושי גבוה שאינו זהה לפַלסֶטוֹ.

קיים ויכוח לגבי המספר המדויק של הסגנונות או הטכניקות שבשימוש בני טובה לשם שירת גרון. שלושת הסגנונות העיקריים הם חומאי, קרגירה וסיגיט. סגנונות מוכרים נוספים כוללים את "בורבאנגנדיר" (borbangnadyr), "צ'ילנדיק" (chylandyk), "דומצ'וּקטר" (dumchuktaar), "אזנגיליר" (ezengileer) ו"קאנזיפּ" (kanzip). יש החושבים כי סגנונות נוספים אלה הם ואריאציות או שינויים של שלושת הסגנונות העיקריים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.ubu.com/ethno/soundings/tuva.html דוגמאות לשירת גרון מטובה]

קטגוריה:פולקלור
אבדרה

חורבות העיר העתיקה
אַבְּדֵרָה (ביוונית עתיקה: Ἄβδηρα) הייתה פוליס ביוון העתיקה ששכנה על חופה הדרומי של תראקיה. היא נוסדה ב-654 לפנה"ס על ידי מתיישבים מהעיר האיונית קלזומנאי. נהרסה בידי התראקים ויושבה מחדש בסביבות 543 לפנה"ס בידי מתיישבים מטאוס. העיר שגשגה מסחרית במשך שנים רבות, ואף הייתה חברה בברית האטית-דלית במאה ה-5 לפנה"ס. ממנה יצאו פילוסופים רבים, ביניהם דמוקריטוס, פרוטגורס והקטאיוס.

הקמתה של אבדרה מיוחסת במיתולוגיה היוונית להרקולס, שייסד אותה לזכרו של חברו אבדרוס, אשר נטרף על ידי הסוסות אוכלות האדם של דיומדס.

למרות החכמים שיצאו ממנה, בפולקלור זכורה אבדרה דווקא כעיר של טיפשים, תדמית שקיבלה חיזוק בתרבות האירופית, בשל ספרו של כריסטוף מרטין וילנד, Die Abderiten ("האבדריטים"), משנת 1774.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

קטגוריה:פולייס ביוון העתיקה
קטגוריה:תראקיה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
קטגוריה:פיניקים: מושבות
סמל חוף השנהב

סמל חוף השנהב בצורתו הנוכחית אומץ בשנת 2011. הסמל המקורי, שתבניתו נשמרת עד היום, אומץ בשנת 1964.

במרכז הסמל נמצא מגן ירוק, שהוא אחד מהצבעים הכלל אפריקאים ונמצא גם בדגל חוף השנהב. בתוך המגן מוטען ראש פיל בצבעים לבן-זהב. לפיל יש חשיבות לאומית רבה באומה הזו כיוון שכמות החיות הרבה הקיימת בחוף השנהב היא המקור לשנהבים על שמם נקראת המדינה. מעל המגן הירוק נמצאת שמש עולה, גם היא בצבעים זהב-לבן, המסמלת את התחלות חדשות ותקופה חדשה. מתחת למגן הירוק נמצאת כרזה, אף היא בצבעים זהב-לבן. בכרזה נכתב שמה המלא של המדינה בצרפתית, השפה הרשמית של חוף השנהב: "République de Côte d'Ivoire". לצדי הכרזה יש שני עצי דקל, גם בצבעים זהב-לבן.

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חוף השנהב: סמלים לאומיים
חוף השנהב, סמל

חוף השנהב
קטגוריה:פילים בתרבות
הידרוקסיל

הידרוקסיל (Hydroxyl) המסומן לעיתים בנוסחה: ROH, הוא קבוצה פונקציונלית, המורכבת מאטום אחד של חמצן ואטום אחד של מימן הקשורים בקשר קוולנטי דרך החמצן אל קבוצה אחרת של אטומים או אל אטום בודד. הקבוצה נקראת כך כאשר אין בה מטען עודף. צמד האטומים OH ללא מטען עודף נקרא הרדיקל ההידרוקסילי. 

לעומת המצב בהידרוקסיל, כאשר צמד אטומי החמצן והמימן OH מחוברים בקשר יוני, וישנו אלקטרון עודף, המקנה ליון מטען חשמלי שלילי , הם נקראים יון הידרוקסיד, ובאנגלית: Hydroxide

מודל תלת-ממדי של קבוצה הידרוקסילית
שמה של הקבוצה מורכב מהשורשים היווניים הידרו (קיצור של "מימן") ואוקסי (קיצור של "חמצן").

== הידרוקסיל ==

קבוצת ההידרוקסיל מסוגלת ליצור קשרי מימן עם אטומי מימן במולקולות אחרות (ובעיקר: עם מים), עובדה המקנה קוטביות מסוימת לכל התרכובות בהן קיימת קבוצת הידרוקסיל.

התרכובות האורגניות הפשוטות ביותר המכילות קבוצת הידרוקסיל הן הכהלים. כוהל יכול להכיל יותר מקבוצת הידרוקסיל אחת; דיולים מכילים שתי קבוצות, טריולים - שלוש, וכן הלאה.

נגזרות של כהלים מכילות גם הן קבוצת הידרוקסיל. אנולים, למשל, מכילים קבוצת הידרוקסיל הצמודה לקשר קוולנטי כפול בין שני אטומי פחמן.

קיימות כמה נגזרות לקבוצת ההידרוקסיל עצמה: קבוצת אלדהיד (מסומלת CHO ולעולם לא COH, כדי להבדילה מאטום פחמן הקשור לקבוצת הידרוקסיל) וקבוצת קרבוקסיל (COOH; שמה מורכב מהמילים קרבוניל והידרוקסיל).

כהלים מתנהגים לעיתים כחומצות ולעיתים כבסיסים. כבסיסים הם מסוגלים להגיב עם חומצות קרבוקסיליות לקבלת מלחים אורגניים הקרויים אסטרים, והמכילים את הקבוצה הפונקציונלית COO.

פחמימות מכילות קבוצות הידרוקסיל רבות; כמעט לכל אטום פחמן בסוכרים קשורה קבוצת הידרוקסיל. קיומה או היעדרה של קבוצת הידרוקסיל באחד מאטומי הפחמן של הסוכר ריבוז, המהווה מרכיב בכל הנוקלאוטידים, יוצר את אחד ההבדלים העיקריים בין DNA ל-RNA.

השיירים של שלוש חומצות אמינו (סרין, תראונין וטירוזין) מסתיימים בקבוצת הידרוקסיל, המקנה להן קוטביות חשמלית. זירחון קבוצת ההידרוקסיל, קרי הוספת יון זרחה (<math>\ _{PO_4^{-3}} </math>) אליה, מגדיל באופן ניכר את הקוטביות החשמלית של השייר האמיני. כך גדלה ההידרופיליות של השייר ומסיסותו במים ובחומרים קוטביים אחרים משתפרת. זירחון שיירים באתרי מפתח לאורך החלבון עשוי לשנות את הקיפול המרחבי שלו וכך להשמיש או להשבית אותו.

== הידרוקסיד ==

נוכחות של יוני הידרוקסיד בתמיסה מימית נקראת בסיסיות. ערך ה-pOH של תמיסה מהווה מדד לבסיסיותה, והוא למעשה היפוכו של ערך ה-pH, המודד חומציות. ניתן לחשב את ערך ה-pOH על ידי החסרת ערך ה-pH מ-14. לדוגמה, תמיסה בעלת pH=2 היא בעלת pOH=12.

תרכובת של מתכת עם יון הידרוקסיד היא תמיד בסיס. הידרוקסידים של המתכות האלקליות, ובמיוחד נתרן הידרוקסידי (NaOH) ואשלגן הידרוקסידי (KOH) הם בסיסים חזקים מאוד, המסוגלים לאכל כמעט כל חומר. כשהידרוקסיד מגיב עם חומצה מתקבל מלח, וכמה מהמלחים הידועים ביותר נוצרים בתגובות כאלו, ביניהם מלח בישול, הנוצר כשנתרן הידרוקסידי מגיב עם חומצת מימן כלורי.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קבוצות פונקציונליות
קטגוריה:הידרוקסידים
קטגוריה:כהלים