OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ארמאן תיירי

ארמאן תיירי (בפלמית: Armand Auguste Ferdinand Thiéry, 1868, גנט – 1955, לוון) היה כומר קתולי, תאולוג, פסיכולוג, ממציא ומורה בלגי, שהיה חסיד אומות העולם.

==קורות חיים==
משנת 1886 למד תיירי מתמטיקה ופיזיקה וכן משפטים באוניברסיטת לוון וקיבל תוארי דוקטור בתחומים אלה. בעצת מורהו, הכומר דזירה-ז'וזף מרסייה (Désiré-Joseph Mercier), החל תיירי ללמוד פסיכולוגיה באוניברסיטת בון בשנת 1892, ובשנת 1893 החל ללמוד תחת וילהלם וונדט באוניברסיטת לייפציג. בבון היה תיירי חבר באחוות סטודנטים קתוליים ואף ייסד שתי אחוות, אחת בלוון ואחת בבון.

בשנת 1895 חזר תיירי ללוון ומונה למשרת פרופסור במכון לפילוסופיה באוניברסיטת לוון, מכון שנוסד באותה שנה על ידי מורהו, הכומר (באותה עת קרדינל) מרסייה. הוא זכה להכרה כמומחה למשנתו של תומאס אקווינס ובמקביל לימד פסיכולוגיה ניסויית. על עבודתו המדעית זכה בתואר דוקטור של כבוד והיה חבר האגודה הפילוסופית של לוון. בשנת 1896 הוסמך לכמורה ובתקופה זו אף זכה להיפגש פעמיים עם האפיפיור לאו השלושה-עשר. 

משנת 1898 חי בבריסל תקופה ממושכת.

===פעילותו בתקופת השואה===
בשנות הארבעים, לאחר כיבוש בלגיה בידי הגרמנים, כשהיה תיירי בשנות השבעים לחייו, יצר עמו קשר פעיל במחתרת הבלגית שביקש ממנו למצוא מחסה עבור גרוניה שיקארביץ' (Schicharewitsch), יהודייה מטינן (Tienen) שאותה הכיר, מהנדסת באוניברסיטת לוון. תיירי פעל למציאת מסתור עבור שיקארביץ' במנזר בלוון. שיקארביץ' המשיכה לעבוד באוניברסיטה, בחסות מסמכים מזויפים, אך במאי 1943 קיבלה זימון לשילוח למזרח, לכאורה למחנות עבודה. כשהוזהר מפני פשיטה צפויה של הגרמנים במנזר, לקח תיירי עמו את שיקארביץ' לפרבר של לוון, למעון ששימש את הכנסייה לאכסון שליחי דת שהגיעו לאזור. בהמשך המלחמה החל המעון בו הסתתרה שיקארביץ' לשמש גם את המחתרת הבלגית לפעולותיה. בעת זו נוצר צורך לפנות את שיקארביץ' מחשש לביטחונה, והיא הועברה למקומות מסתור שונים בלוון. ביוני 1944 נעצרה שיקארביץ' ונכלאה במחנה מכלן. היא כתבה גלויה לתיירי והוא הגיע לבקרה ומסר לה מזון, חפצים וכן פרטי איש קשר למקרה שתשוחרר. הודות להתערבותו, וכן למסמכי הזהות המזויפים של שיקארביץ', לא יכלו הנאצים להוכיח את יהדותה והיא שוחררה.

בנוסף לכך היה תיירי מעורב במציאת מקומות מסתור ליהודים נוספים בכל רחבי בלגיה.

===הנצחה===
ב-1980 העניק יד ושם את אות חסידי אומות העולם לתיירי.

== לקריאה נוספת ==
*Mikhman, Dan, Gutman, Israel & Bender, Sarah, The encyclopedia of the righteous among the nations: Rescuers of Jews during the Holocaust: Belgium, volume 2, Yad Vashem, Jerusalem, 2005.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בלגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:אנשי דת בלגים
קטגוריה:פסיכולוגים בלגים 
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לוון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:ילידי 1868
קטגוריה:נפטרים ב-1955
המשחתות מסדרת זומוואלט

המשחתות מסדרת זומוואלט (באנגלית: Zumwalt-class Destroyer) היא סדרת משחתות של צי ארצות הברית החמושות בטילים מונחים (סימול נאט"ו למשחתות: DDG). המשחתות מסדרת זומוואלט מתוכננות כספינות רב-משימתיות עם מבנה בטכנולוגיה חמקנית. הן מיועדות ללוחמה קרקעית, לוחמת נ"מ ולוחמה ימית.

למשחתות מסדרת זומוואלט חתימת מכ"ם נמוכה במיוחד. מותקנת עליהן מערכת חשמל אינטגרלית המספקת חשמל למנועים החשמליים ולמערכות הנשק, ומערכות אלה עשויות לכלול בעתיד תותחי לייזר, תותחי מסילה, או חימוש חשמלי אחר.

המשחתת הראשונה שיוצרה נקראת "USS Zumwalt" (מכונה בנאט"ו: DDG-1000) על שם האדמירל אלמו זומוואלט. היא נכנסה לשירות באוקטובר 2016. המשחתת השנייה הושקה ונכנסה לשירות ב-26 בינואר 2019, היא נקראת "Michael Monsoor" על שם מעוטר מדליית הכבוד. המשחתת השלישית "Lyndon B. Johnson" הנקראת על שם הנשיא לינדון ג'ונסון הושקה בדצמבר 2018 וצפויה להיכנס לשירות במהלך 2021.

עלות הייצור חסרת תקדים ועומדת על 4.24 מיליארד דולר למשחתת בודדת. בתחילה תוכננו 32 משחתות, אולם בשל קיצוצים תקציביים נבנו שתיים ואחת נוספת נמצאת בבנייה, ובוטלה ההזמנה עבור 29 הנותרות.

== מבנה ==
=== חמקנות ===

=== מכ"ם ===
במקור תוכננה המשחתת להצטייד במכ"ם מסוג SPY-4 אולם ביוני 2010 הודיע הפנטגון כי הוא לא ישולב במשחתת הראשונה, DDG-1000 כדי להפחית עלויות. לאור זאת נעשו שינויים במכ"ם SPY-3 כדי להתאימו כדי שיוכל לבצע חיפוש נפח. במכ"ם החיפוש הרוחבי מוגבל, אולם הוא עדיין נותן מענה לצורכי הגנה אווירית מקומית. מערכת כזו אמורה לתת ביצועים מעולים לגילוי ולנטירול חסימות במיוחד בשימוש עם CEC (Cooperative Engagement Capability).<gallery mode="traditional" widths="px" heights="px">
קובץ:3d-radarp.jpg|דיאגרמה של תצורת אלומות מכ"ם AN/SPY-3
קובץ:DD(X).png|רכיבים מתוכננים ל DDG-1000
</gallery>

== ראו גם ==
* המשחתות מסדרה 55

== קישורים חיצוניים ==
[http://www.popsci.com/this-is-zumwalt-at-sea סרטון של DDG-1000 במשט ראשון שפורסם על ידי חיל הים], באתר Popular Science, דצמבר 2015

זומוואלט, המשחתות מסדרת
קטגוריה:חמקנות
שארל ון דן בורן

שארל ון דן בורן (בצרפתית: Charles Jean Eugene Van den Borren, 17 בנובמבר 1874 – 14 בינואר 1966) היה מוזיקולוג, מומחה למוזיקת בארוק וחסיד אומות העולם מבלגיה.

==קורות חיים==
ון דן בורן היה דוקטור למשפטים, פסנתרן חובב ותלמידו של המוזיקאי ארנולד דולמטש. לאחר קריירה משפטית שנמשכה מספר שנים פנה לעסוק במוזיקה באופן מקצועי. הוא היה פרופסור למוזיקה, לימד באוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB) ובאוניברסיטת ליאז' והיה ספרן בסניף הקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה בבריסל.

בתו של ון דן בורן, מריאן, נישאה לסאפורד קייפ (Safford Cape), מוזיקולוג אמריקאי ומנצח תזמורת בבריסל. ון דן בורן ואשתו חיו בבית אחד עם מריאן, בעלה ושלוש בנותיה של מריאן בבית בפרברי בריסל. שם חיו גם בתקופת כיבוש בלגיה על ידי הגרמנים, בין השנים 1940–1944.

===מעורבות בפעילות הצלה בתקופת השואה===
עם כיבוש בלגיה בידי הגרמנים התפטר ון דן בורן ממשרותיו באוניברסיטה ומתפקידו כספרן בקונסרבטוריום.

בקיץ 1942, כשהחל ריכוז היהודים לשם גירושם למזרח, יצר פעיל המחתרת הבלגית קשר עם ון דן בורן וביקש ממנו לסייע בהסתרת יהודים. מנובמבר 1942 עד ינואר 1943 הסתיר ון דן בורן בביתו את הילדה היהודיה בת השמונה פלוריס גריפנברג (Gryfenberg), בתם של יהודים יוצאי פולין שחיו בבלגיה. סאפורד קייפ היה בסכנת מעצר עקב אזרחותו האמריקאית, מכיוון שארצות הברית וגרמניה היו במצב מלחמה מסוף 1941. כשהגיעה המשטרה הגרמנית לעוצרו בביתה של משפחת ון דן בורן, נמלט קייפ אך פלוריס עוררה את חשדם של השוטרים עקב שערה הכהה, בניגוד לשערם הבהיר של בני המשפחה, והיה צורך להעבירה למסתור אחר.

למרות התעוררותו של חשד כלפיהם, הסתירו בהמשך בני הזוג ון דן בורן את אחותה של פלוריס, דניאל בת השלוש. הם התייחסו אליה כאל בת משפחה, בלא הבדל בינה לבין יתר ילדיה של מריאן.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1946 מונה ון דן בורן לתפקיד יושב ראש האגודה המוזיקולוגית של בלגיה. כמו כן היה חבר באגודות מוזיקליות מחוץ לבלגיה.

ון דן בורן זכה לאותות הוקרה, בהם אות מסדר לאופולד ואות הכתר הבלגי .

ב-2001 העניק יד ושם לשארל ון דן בורן ולאשתו מדלן את אות חסידי אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.encyclopedia.com/arts/dictionaries-thesauruses-pictures-and-press-releases/van-den-borren-charles-jean-eugene קורות חיים]

קטגוריה:בלגים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:חברים במסדר ההצטיינות
קטגוריה:מוזיקולוגים
קטגוריה:ילידי 1874
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1966
ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן

ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן (בגרמנית: Bernhard I, von Sachsen-Meiningen; 10 בספטמבר 1649 – 27 באפריל 1706) היה הדוכס הראשון של סקסוניה-מיינינגן בין השנים 1675–1706.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
ברנהרד נולד ב-10 בספטמבר 1649 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה, לארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, ולאליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.

===שלטונו===
לאחר מותו של ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה בשנת 1675 שלטו ברנהרד ואחיו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת האחים; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד.

ברנהרד בחר את מקום מגוריו במיינינגן, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-מיינינגן. בשנת 1681 החל ברנהרד בבניית ארמון אליזבתנבורג, לכבוד אשתו השנייה. הבנייה הסתיימה בשנת 1692, והארמון הפך למקום מושבם של דוכסי סקסוניה-מיינינגן.

ברנהרד מת ב-27 באפריל 1706, ובמקומו עלה לשלטון בנו ארנסט לודוויג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן.

==משפחתו==
ב-20 בנובמבר 1671 התחתן ברנהרד עם מריה הדוויג מהסן-דרמשטדט, בתם של גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטדט וסופיה אלאונורה מסקסוניה. ממנה היו לו 7 ילדים:
* ארנסט לודוויג הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן (7 באוקטובר 1672 - 24 בנובמבר 1754).
* ברנהרד (28 באוקטובר 1673 - 25 באוקטובר 1694).
* יוהאן ארנסט (29 בדצמבר 1674 - 8 בפברואר 1675).
* מריה אליזבת (11 באוגוסט 1676 - 22 בדצמבר 1676).
* יוהאן גאורג (3 באוקטובר 1677 - 10 באוקטובר 1678).
* פרידריך וילהלם, דוכס סקסוניה-מיינינגן (16 בפברואר 1679 - 10 במרץ 1746).
* גאורג ארנסט (26 במרץ 1680 - 1 בינואר 1699).

לאחר מותה של אשתו ב-19 באפריל 1680, התחתן ברנהרד ב-25 בינואר 1681 עם אליזבת אלאונורה, רוזנת בראונשווייג-וולפנביטל, בתם של אנטון אולריך, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ויוליאנה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-נורדבורג. ממנה היו לו 5 ילדים:
* אליזבת ארנסטינה (3 בדצמבר 1681 - 24 בדצמבר 1766).
* אלאונורה פרדריקה (2 במרץ 1683 - 13 במאי 1739).
* אנטון אוגוסט (20 ביוני 1684 - 7 בדצמבר 1684).
* וילהלמינה לואיזה (19 בינואר 1686 - 5 באוקטובר 1753).
* אנטון אולריך, דוכס סקסוניה-מיינינגן (22 באוקטובר 1687 - 27 בינואר 1763).

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן בית סקסוניה-מיינינגן (ענף של בית וטין) נולד:10 בספטמבר 1649 מת:27 באפריל 1706
|-
| rowspan="1" align="center"| הקמה חדשה
| rowspan="1" align="center"| דוכסות סקסוניה-מיינינגן 1680–1706
| rowspan="1" align="center"| ארנסט לודוויג הראשון
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1649
קטגוריה:נפטרים ב-1706
בני דגן

בני דגן, 2012
בנימין (בני) דגן (נולד ב-1957) הוא דיפלומט ישראלי. כיהן כשגריר ישראל בדנמרק, כראש המרכז למחקר מדיני וסמנכ"ל משרד החוץ וכשגריר ישראל בשוודיה.

==ביוגרפיה==
דגן נולד לרינה ויהודה דגן. אביו נולד בישראל ואמו עלתה לישראל מבגדאד שבעיראק. הוא למד בגימנסיה רחביה בירושלים, שירת כקצין בצה"ל והשתחרר ב-1979. ב-1984 סיים תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. 

ב-1985 החל לעבוד במשרד החוץ. ב-1986 מונה לנספח פוליטי בשגרירות ישראל בקהיר. ב-1988 מונה לקונסול לענייני אזור המערב התיכון של ארצות הברית בקונסוליה הכללית של ישראל בשיקגו. מילא תפקידים שונים באגף תקשורת והסברה, באגף אירופה המערבית ושימש ראש תחום סוריה ולבנון במרכז למחקר מדיני. ב-1998 מונה ליועץ לענייני המזרח התיכון בשגרירות ישראל בוושינגטון. 

ב-2003 מונה לראש החטיבה למזרח תיכון במרכז למחקר מדיני. ב-2008 מונה לשגריר ישראל בשוודיה. במהלך כהונתו הותקף בעת נאום שנשא באוניברסיטת סטוקהולם על ידי סטודנטים שזרקו לעברו נעליים וספרים. ב-2012 מונה לראש המרכז למחקר מדיני וסמנכ"ל משרד החוץ. ב-2017 מונה לשגריר ישראל בדנמרק, כיהן בתפקיד עד אוגוסט 2021.

דגן נשוי לאירית, להם שני בנים ובת אחת.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.israeldefense.co.il/he/content/%D7%A9%D7%99%D7%97-%D7%9E%D7%95%D7%93%D7%99%D7%A2%D7%99%D7%9F שיח מודיעין], באתר ישראל דיפנס, 26 בספטמבר 2014
* [https://web.archive.org/web/20161122070922/http://www.ucp.pt/site/resources/documents/IEP/CV%20Oradores/CV%20Benny%20Dagan.pdf קורות חיים של בני דגן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי ישראל בשוודיה
קטגוריה:ראשי המרכז למחקר מדיני
קטגוריה:שגרירי ישראל בדנמרק
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
דראפט ההרחבה של שנת 2011 בליגת ה-MLS

דראפט ההרחבה של שנת 2011 בליגת ה-MLS היה דראפט ההרחבה השמיני בתולדות ליגת ה-MLS. הדראפט התקיים ב-23 בנובמבר 2011 לרגל הצטרפותה הצפויה של קבוצת מונטריאול אימפקט לליגה.

==תהליך הבחירה==
הבחירה בדראפט נעשתה על פי הכללים הבאים:

*כל קבוצה קיימת קבלה את האפשרות לבחור 11 שחקנים ולהגן עליהם מפני הבחירה. 
*שחקנים השותפים לפרויקט "אדידס ג'נריישן" קיבלו הגנה באופן אוטומטי, למעט שחקנים שסיימו את התוכנית ועברו לסגל הקבוצה הבוגר עד סוף שנת 2011.
*שחקן הפורש ממשחק לא צריך להכלל ברשימת השחקנים המוגנים. במידה ובסופו של דבר השחקן מחליט להמשיך לשחק, הקבוצה תאבד את זכות הסירוב לשחרורו.
*מספר השחקנים הזרים שכל קבוצה יכולה להעמיד לבחירה הוגבל למספר הזרים שבסגל הקבוצה פחות 3. במידה ולקבוצה היו פחות משלושה זרים הוגבל מספר הזרים האפשרי לבחירה לאחד.
*ברגע שנבחר שחקן לא-מוגן מקבוצה מסוימת לא ניתן לבחור שחקנים נוספים מאותה הקבוצה.

==שחקנים שנבחרו בדראפט==
{| class="wikitable sortable"
|-
! בחירה !! שחקן !! תפקיד !! קבוצת מקור
|-
| 1 || בריאן צ'ינג || חלוץ || יוסטון דינמו
|-
| 2 || זארק ולנטין || בלם || צ'יבאס ארצות הברית
|-
| 3 || ג'סטין מף || קשר שמאלי || פילדלפיה יוניון
|-
| 4 || בובי ברלינג || מגן || סן חוזה ארת'קווייקס
|-
| 5 || ג'ב ברובסקי || מגן || ונקובר וייטקאפס
|-
| 6 || קולין וורנר || קשר || ריאל סולט לייק
|-
| 7 || ג'וש גרדנר || מגן/קשר || קולומבוס קרו
|-
| 8 || סנה ניאסי || קשר || קולורדו ראפידס
|-
| 9 || ג'יימס ריילי || מגן || סיאטל סאונדרס
|-
| 10 || סת' סינוביץ' || מגן || ספורטינג קנזס סיטי
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:דראפט הרחבה: MLS
קטגוריה:2011 בספורט
קטגוריה:2011 בארצות הברית
ז'יל בושרי

ז'יל בושרי (בצרפתית: Jules Boucherit; 29 במרץ 1877, מורלה (Morlaix) – 1 באפריל 1962, פריז) היה כנר צרפתי, מורה לכינור וחסיד אומות העולם.

==קורות חיים==
בושרי למד בקונסרבטואר של פריז, בין היתר תחת המורה ז'יל גארסה . בגיל 27 זכה בפרס הקונסרבטואר. הוא ניגן בתזמורת עם הכנר ז'אק טיבו ופעל עם הכנר מרסל שאיי (Marcel Chailley). בין תלמידיו היו ז'ינט נבה, כריסטיאן פרה (Christian Ferras), מנואל רוזנטל, מישל ורלופ (Michel Warlop), עברי גיטליס ואחרים.

===פעילותו בתקופת השואה===
באוקטובר 1940, מספר חודשים לאחר תחילת הכיבוש הגרמני בבלגיה, בעת מלחמת העולם השנייה, החלה שנת הלימודים בקונסרבטואר, ולבושרי היו לפחות שבעה תלמידים יהודים. הוא המשיך ללמד אותם למרות האיסורים הגרמניים. בתירוץ שבריאותו מעורערת (הוא היה בשנות השישים לחייו) הצליח בושרי לקבל אישור להעביר את כל כיתת הלימוד שלו אל מחוץ לפריז, אל בורון-מארלוט (Bourron-Marlotte), אל מגוריה של הפסנתרנית מגדה טאליאפרו (Tagliaferro) שנאלצה לברוח לדרום אמריקה ונתנה לו רשות להתגורר שם.

בקיץ 1942, עם תחילת גירוש היהודים מפריז, ברחו תלמידים יהודים רבים של בושרי מפריז אל הבית בו התגורר בבורון-מארלוט. הוא המשיך ללמד אותם, נתן להם מחסה וסיפק את צורכיהם. תושבי האזור נמנעו מלדווח לגסטפו וכך הצליח בושרי להציל את תלמידיו.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1956 נשא בושרי את תלמידתו היהודיה דניז סוריאנו (Denise Soriano, 2006-1906), שהפכה עם הזמן לכנרת ידועה ולמורה לכינור בזכות עצמה.

בשנת 1994 הוכר ז'יל בושרי על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://righteous.yadvashem.org/?searchType=righteous_only&language=en&ind=0&itemId=4014075 על ז'יל בושרי] באתר יד ושם 

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:כנרים צרפתים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1877
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1962
לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן

לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Ludwig Karl, von Hessen und bei Rhein; 12 בספטמבר 1837 – 13 במרץ 1892) היה הדוכס הגדול של הדוכסות הגדולה של הסן בין השנים 1877–1892.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
לודוויג נולד ב-12 בספטמבר 1837 בדרמשטאדט שהשתייכה להדוכסות הגדולה של הסן, לקרל, נסיך הסן, ולאליזבת, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם, נסיך פרוסיה ומריה אנה, נסיכת הסן-הומבורג.

===קריירה צבאית===
במלחמת אוסטריה–פרוסיה פיקד לודוויג על כוח הפרשים ההסיאני, שנלחם לצד אוסטריה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה פיקד על הדיוויזיה ה-25, שכללה את הכוח ההסיאני במסגרת הצבא הפרוסי.

===שלטונו===
ב-13 ביוני 1877 מת דודו לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן, ולודוויג עלה במקומו לשלטון.

ב-13 במרץ 1892 מת לודוויג בעיר דרמשטאדט, ובנו ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-1 ביולי 1862 התחתן לודוויג עם אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתם של אלברט, נסיך סקסה-קובורג-גותה וויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. החתונה נערכה בבית אוסבורן שבאי וייט ולאחר מכן עברו הזוג לגור בעיר דרמשטאדט שבהסן. לזוג נולדו שבעה ילדים:
* ויקטוריה (1863–1950), נישאה ללודוויג פון באטנברג, ששינה את שם משפחתו למאונטבאטן - נסיך גרמני שגר בבריטניה מגיל צעיר והגיע לתפקיד ראש הצי הבריטי. ויקטוריה הייתה אמה של לואיז, מלכת שוודיה וסבתו של פיליפ, דוכס אדינבורו.
* אליזבת (1864–1918), נישאה לנסיך הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ', בנו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה. נרצחה על ידי מהפכנים בולשביקים יחד עם חברים נוספים של בית רומנוב.
* אירן (1866–1953), נישאה לבן דודה היינריך, נסיך פרוסיה, בנו של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה.
* ארנסט לודוויג (1868–1937) ירש את אביו כדוכס הגדול של הסן. נישא לוויקטוריה מליטה, נסיכת סקסה-קובורג-גותה, גם היא נכדה של המלכה ויקטוריה.
* פרידריך (1870–1873), היה חולה במחלה ההמופיליה ונפטר מדימום פנימי בגיל שנתיים וחצי.
* אלכסנדרה (1872–1918), נישאה לניקולאי השני, קיסר רוסיה והייתה לצארינה האחרונה של רוסיה. נרצחה יחד עם משפחתה על ידי מהפכנים.
* מריה (1874–1878), מתה ממחלת הדיפטריה בגיל שלוש וחצי.

לאחר מותה של אליס ב-14 בדצמבר 1878, התחתן לודוויג ב-30 באפריל 1884 בנישואים מורגנטיים לאלכסנדרינה הוטן-צ'פסקה, אולם הנישואים בוטלו כעבור שנה בלחץ משפחתו.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן בית הסן נולד:12 בספטמבר 1837 מת:13 במרץ 1892
|-
| rowspan="1" align="center"| לודוויג השלישי
| rowspan="1" align="center"| הדוכסות הגדולה של הסן 1877–1892
| rowspan="1" align="center"| ארנסט לודוויג
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1837
קטגוריה:נפטרים ב-1892
דראפט ההרחבה של שנת 2010 בליגת הפיתוח של ה-NBA

דראפט ההרחבה של שנת 2010 בליגת הפיתוח של ה-NBA הוא דראפט ההרחבה החמישי בתולדות ליגת הפיתוח של ה-NBA. הדראפט התקיים ב-31 באוגוסט 2010 בעקבות הצטרפותה הצפויה של קבוצת טקסס לג'נדס לליגה בעונת 2010/11. המועמדים לבחירה בדראפט היו 14 שחקני קבוצת לוס אנג'לס די-פנדרס, שעמדה בפני השעיית פעילות.

רשימת השחקנים שנבחרו כללה 2 שחקנים ששיחקו באותה שנה במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח: ג'ו קרופורד ודיימון סימפסון.

==שחקנים שנבחרו בדראפט==
{| class="wikitable sortable"
|-
! בחירה !! שם !! עמדה
|-
| 1 || קית' קלארק || פורוורד
|-
| 2 ||ג'ו קרופורד || רכז
|-
| 3 || מייקל פיי || סנטר
|-
| 4 || ריאן פורהן-קלי || רכז/פורוורד
|-
| 5 || גבריאל הוגאס || סנטר
|-
| 6 || ג'יימס פטרס || פורוורד
|-
| 7 || פרנק רובינסון || רכז
|-
| 8 || דיימון סימפסון || פורוורד
|-
| 9 || דר טאקר || רכז
|-
| 10 || ג'יימס רייט || רכז
|}
==הערות שוליים==

קטגוריה:דראפט הרחבה: NBADL
קטגוריה:2010 בספורט
קטגוריה:2010 בארצות הברית
גולדפרב זליגמן

גולדפרב גרוס זליגמן עורכי דין הוא משרד עורכי הדין שנוצר ממיזוג בין המשרדים "גולדפרב, לוי, ערן, מאירי, צפריר ושות'" (שהוקם ב-1972) ומשרד "מ. זליגמן ושות'" (1930), שהתמזגו בשנת 2011. בראש המשרד עומדים עו"ד יודי לוי ועו"ד עמיר צפריר, יושבי ראש הפירמה, עו"ד צבי בר-נתן, סגן יו"ר הפירמה, ועו"ד לוי אמיתי ועו"ד טל עצמון, השותפים המנהלים של הפירמה.
במשרד למעלה מ-520 עורכי דין, מתוכם למעלה מ-100 שותפים.
המשרד נמנה עם המשרדים המובילים בישראל בתחומי המשפט השונים בהם הוא עוסק, לפי דירוגים בינלאומיים ומקומיים דוגמת – Chambers and Partners, The Legal 500, IFLR 1000, BDIcode, Dun's 100 ואחרים.
מבין שורות המשרד יצאו שופטי בית המשפט העליון יואל זוסמן ואלפרד ויתקון.

בעשור השני של המאה ה-21, התפרסם המשרד בעקבות ייצוגו של ראש ממשלת ישראל לשעבר אהוד אולמרט.

המשרד מתמקד בארבעה תחומי ליבה – חברות ושוק הון בישראל ובעולם; ליטיגציה לסוגיה; נדל"ן ותכנון ובניה על כל היבטיהם; מיסים בישראל ומחוצה לה; ולצידם התמחויות בתחומי תעשייה, דיני עבודה, הגבלים עסקיים ותחרות, תשתיות, רגולציה, קניין רוחני ופרטיות, אנרגיה, מימון, בנקאות, ביטוח, הגנת הסביבה ועוד.

ב-2023 התמזג עם משרד עורכי הדין "גרוס", כשהמשרד המשולב הוא המשרד הגדול בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משרדי עורכי דין בישראל
קטגוריה:שותפויות ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1930
דמעות (שיר של מירי מסיקה)

"דמעות" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מירי מסיקה, מתוך אלבומה החמישי, סימנים על החול. השיר יצא לאור ב-12 במאי 2014, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים עננה.

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השני במדיה פורסט, השני ברדיו אמצע הדרך, והשלישי ברשת ג'.

== רקע וכתיבה ==
השיר יצא ב-12 במאי 2014, כחודש וחצי לפני צאת האלבום. הסינגל הוא שיתוף פעולה בין מסיקה לזמרת-יוצרת קרן פלס, חברתה, לאחר שלא שיתפו פעולה מאז אלבומה השלישי של מסיקה, חדשות טובות.

את השיר הפיק אורי זך, שעשה זאת עם שאר שירי האלבום סימנים על החול, פרט ל-"אני שלך".

==וידאו קליפ==
הוידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר יצא לאור ב-22 ביולי 2014, תחת בימויו של עמית עיני. בקליפ מסיקה שרה מול המצלמה כשדמעות נוצצות בעיניה, ורקדניות בלבוש לבן ותסרוקות מוגבהות רוקדות ונעות כשמלמעלה מטפטפים וזורמים עליהן מים.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=d_Lvzumev5s&feature=iv&src_vid=dswtCOm9-9Q&annotation_id=annotation_539296357 הקליפ לשיר] ב-YouTube
* [http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=4226&wrkid=37335 מילות השיר] באתר "שירונט"
* יהל כהן, [http://www.frogi.co.il/music-local/9183.html מירי מסיקה בסינגל שני מתוך אלבומה החדש: "דמעות"], באתר [http://www.frogi.co.il/ פרוגי], 12 במאי 2014
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:סינגלים מ-2014
קטגוריה:שירי מירי מסיקה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים על בכי
מארי-לואיז קארבה

מארי-לואיז קארבה (בצרפתית: Marie-Louise Carven; נולדה בשם "כרמן דה תומאסו" (Carmen de Tommaso), 31 באוגוסט 1909, שאטלרו – 8 ביוני 2015, פריז), הייתה מעצבת אופנה וחסידת אומות העולם מצרפת.

==קורות חיים==
קארבה עיצבה בגדים בשותפות עם אחיה, אמן האוונגארד הצרפתי רובר מאלה-סטבן , שהיה ארכיטקט בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז. בשנת 1941 פתחה את חנות ההוט קוטור הראשונה שלה, בפריז, ובשנת 1945 פתחה חנות נוספת בשאנז אליזה. היא הייתה ידועה בשימוש שלה באריגים כגון תחרה ומכיוון שהייתה בגובה 1.55 מטר, נטתה לעצב בגדים לנשים קטנות מידות. קארבה הייתה מעצבת הבגדים הפריזאית הראשונה שרשמה פטנט על חזיית פוש אפ. בין לקוחותיה היו זמרות, שחקניות קולנוע ונשות חברה רבות, בהן אדית פיאף, לסלי קארון, מרטין קרול ועוד. כמו כן הייתה קארבה יצרנית בשמים. את חוש השיווק המפותח שלה הפגינה ביום השנה העשירי לשחרור פריז, בשנת 1954, כששחררה מעל פריז במצנחים דוגמיות של בשמים מתוצרתה. לאחר שנה יצרה קו אופנה לצעירים והחלה למכור זיכיונות ליצרנים בכל רחבי העולם. בעיצוביה השתמשה בסגנונות אקזוטיים מתרבויות אפריקה ודרום אמריקה.

בשנת 1955 עיצבה קארבה את התלבושות לסרט בנות השטן.

===פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה===
למרות חוקי הגזע של משטר וישי המשיכה מארי-לואיז קארבה להעסיק בשנות מלחמת העולם השנייה יהודי ממוצא רומני שהתאזרח בצרפת בשנת 1926. היהודי, אנרי בריסיאנה (Bricianer), סבר שהוא מוגן מפני גירוש עקב אזרחותו הצרפתית, אך החל מקיץ 1942 גורשו יהודים מצרפת למחנות ההשמדה - אזרחים וזרים כאחד.

באוקטובר 1943 נעצרה אמו של בריסיאנה בניס והועברה למחנה דראנסי. היא גורשה לאושוויץ במשלוח מספר 60. שוטרים צרפתים הגיעו לבית משפחת בריסיאנה בפריז כדי לעצור את בני הזוג וחמשת ילדיהם. המשטרה נתנה למשפחה ארכה של 24 שעות ובריסיאנה פנה למארי-לואיז קארבה. קארבה ארגנה מקומות מסתור ליתר בני משפחתו ורובם הוסתרו אצל אמה ודודיה. קארבה אפשרה לבריסיאנה להתגורר בחשאי בחנותה ולהמשיך לעבוד בחנות. תמורת עבודתו יכול היה בריסיאנה להרוויח כסף ולסייע בפרנסת משפחתו. בני משפחת בריסיאנה השיגו מסמכים מזויפים ושרדו עד השחרור.

==הכרה==
בשנת 1978 קיבלה קארבה את אות מסדר האמנויות והספרות ובשנת 2009 - את אות לגיון הכבוד.

ב-2000 הכיר יד ושם במארי-לואיז קארבה בתור חסידת אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.yadvashem.org/righteous/stories/carven.html פעילותה של מארי-לואיז קארבה] להצלת יהודים בתקופת השואה, באתר יד ושם 
* 

קטגוריה:צרפתיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:מתנגדים לנאצים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:מעצבות אופנה צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2015
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2015
ניב שולמן

220x220px
יניב "ניב" שולמן (באנגלית: Yaniv "Nev" Schulman; 26 בספטמבר 1984) הוא מפיק, צלם ושחקן יהודי-אמריקאי. ידוע בעיקר בזכות הסרט הדוקומנטרי "קאטפיש" משנת 2010.

== ביוגרפיה ==
שולמן נולד למשפחה יהודית בניו יורק שבארצות הברית. אחיו הגדול הוא הקולנוען, אריאל שולמן . לאחר שלמד ריקוד במשך חמש שנים, החל לעסוק בצילום. בשנת 2004 החל לצלם ריקוד והתערה עם קהילת הבלט העכשווית בניו יורק. 

שולמן הוא חבר מייסד של ועדת המנהיגות הצעירה של ארגון הנוער "שחרר את האלימות" (בתרגום חופשי).

בשנת 2010 יצא לאקרנים הסרט התיעודי "קאטפיש", המתאר מערכת יחסים רומנטית שניהל שולמן באמצעות אתר הרשת החברתית המקוונת פייסבוק. הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים בסאנדנס 2010 וזכה לביקורות חיוביות, לצד תהיות באשר לאמינותו. 

שולמן מנחה תוכנית בערוץ MTV העוסקת במערכות יחסים מקוונות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
מל פרר

מל פרר (אנגלית: Mel Ferrer; 25 באוגוסט 1917 – 2 ביוני 2008) היה שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה, במאי ומפיק אמריקאי.

==ביוגרפיה==
פרר נולד בשם Melchor Gastón Ferrer לאב, רופא ממוצא קובני ולאם אמריקאית. הוא למד באוניברסיטת פרינסטון והחל להופיע שם בתיאטרון.

בגיל עשרים ואחת החל להופיע כרקדן בהפקות בברודוויי אך מחלת הפוליו קטעה את הקריירה שלו כרקדן והעניקה לחזותו מראה מעט קפוא. תקופה מסוימת התגורר במקסיקו וב-1946 החל לביים בברודוויי. הוא ביים את סיראנו דה ברז'ראק בכיכובו של חוזה פרר (אין קשר משפחתי ביניהם).

ב-1949 החל להופיע בסרטים. סרטו הראשון היה "גבולות אבודים". ב-1952 הופיע בסרט "סקרמוש". ב-1953 הופיע בסרט לילי כבובנאי המתאהב בנערה צעירה (לסלי קארון) ומתקשר אתה באמצעות הבובות.

ב-1956 הופיע כנסיך אנדריי בסרט מלחמה ושלום לצד אשתו דאז אודרי הפבורן והנרי פונדה. ב-1966 גילם את דמותו של הצייר אל גרקו בסרט שאותו אף הפיק. ב-1964 השתתף בסרט "נפילת האימפריה הרומית".

ב-1959 ביים את הסרט "היכלי ירק" בכיכובה של אודרי הפבורן, שהיה כישלון אמנותי וקופתי. ב-1964 שיחק בסרט "סקס והנערה הרווקה לצידה של נטלי ווד. ב-1967 הפיק את הסרט המצליח "בודדה באפלה" בכיכובה של אודרי הפבורן כעיוורת המצליחה להתגבר על שודדים.

הוא הופיע גם בסדרות טלוויזיה כמו פאלקון קרסט וקולומבו.

למל פרר יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

==משפחה==
פרר היה נשוי חמש פעמים. אשתו הרביעית הייתה אודרי הפבורן. הם נישאו ב-1954 והתגרשו ב-1968. ב-1960 נולד בנם המשותף שון הפבורן פרר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:מפיקים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קובני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
קורשן

קורשן (בליטאית: , קורשנאי; בפולנית: Kurszany, קורשני) היא עיר קטנה במחוז שאולאי שבצפון מערב ליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
העיר נזכרת לראשונה במאה ה-16. מראשיתה נודעה העיר בתעשיית הקדרות שבה. מסוף המאה ה-18 הייתה העיר בבעלות משפחת האצולה גרוזבסקי.

==יהודי קורשן==
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-900 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, תוך קיום בית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם סיפוח ליטא לברית המועצות ביוני 1940.

ב-26 ביוני 1941, כמה ימים לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו רצחו מיד מספר יהודים בה. לאחר מכן, העבידו הליטאים את יהודי העיר בעבודות כפייה.

בהמשך, רוכזו הגברים היהודים מהעיר מגיל 12 ומעלה בבניין בית המדרש המקומי, תוך העלמת החולים, שליחת 15 גברים לשאולאי, ורצח כל יתר הגברים בשתי קבוצות עד 16 ביולי 1941.

הנשים והילדים היהודים שנותרו בעיר רוכזו בגטו צפוף שהוקם בה, אשר ממנו הועברו ב-15 באוגוסט 1941 לגטו זאגר, שם נרצחו בעת חיסול הגטו ב-2 באוקטובר 1941.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז שיאוליאי
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
כף עץ

מודל של [[כף עץ לקידום מכירות.]]
כפות עץ

כף עץ היא כלי נפוץ בהכנת מזון. כף העץ היא גרסה מוגדלת של כף האכילה, אשר עשויה מעץ ומשמשת בעיקר לערבוב.

== היסטוריה ==
כפות העץ הן זולות וקלות לעיצוב, מה שהפך אותן לנפוצות מאוד לכל אורך ההיסטוריה.

הקלטים בעידן הברזל (המאה ה-3 לפני הספירה) בבריטניה עשו בהן שימוש. מצקת קטנה שנמצאה בכפר אגם גלסטונברי משמשת כעדות לכך. כפות עץ מהתקופה הרומית נמצאו בחפירות בלונדון. האנגלו סקסים היו עובדים טובים בעץ, כמו הוויקינגים, וייצרו כפות עץ לשימוש ביתי.

== שימושים ==
לכף העץ ישנם שימושים מעשיים בתחום הבישול כמו גם שימושים סמליים באומנות ובתרבות.

=== בישול ===
היום, כפות העץ הן בגודל בינוני עד גדול ומשמשות לערבוב מרכיבים בבישול או באפייה. חלק מכפות העץ שטוחות וחלק בעלות גומה קטנה במרכז.
מספר כפות עץ בצורות שונות ולמטרות שונות.
לפני שמערבלי מזון אלקטרוניים נהיו נפוצים, כפות העץ שימושו לעיתים לעירבול חמאה וסוכר, במתכונים כגון חמאה פריכה או עוגת ספוג.

כפות העץ עדיין משמשות לערבוב סוגים שונים ורבים של מזון ומשקאות, בעיקר מרקים ופשטידות, למרות שהן סופגות ריחות חזקים כגון בצל ושום. כפות עץ עדיפות לשימוש בגלל הרב שימושיות שלהן. טבחים משתמשים בכפות עץ להכנת ריזוטו, משום שהן לא מעבירות חום כמו כפות ממתכת. כמו כן, אפשר להשתמש בהן בבטחה עם מחבתות וסירים המצופים טפלון כי הן לא שורטות את התחתית שלהם. תכונה זאת שימושית בעת הכנת מנות כמו ביצה מקושקשת.

ניתן לטפל בכפות העץ כך שהן לא יספגו נוזלים קרים בעזרת קוקוס ושמן מינרלים. שמני ייבוש אכילים כגון שמן קנאביס, שמן אגוזים ושמן פשתן משמשים ליצירת גימור עמיד יותר. לקבלת התוצאות הטובות ביותר יש לתת לשמני הייבוש להתפלמר לפני שמשתמשים בכף. יש להימנע משמנים צמחיים אחרים, מפני שהם יעברו הסריה וידלפו למזון. אם חתיכות של עץ נראות לאחר שטיפה או רתיחה, ליטוש קל ושימוש בשמן קוקוס ימנעו מהכף להפוך למחוספסת ומכוסה בחיידקים.

===כף העץ בתרבות ובאמנות===

סמיונוב, רוסיה, 1896.]]
כפות עץ נעשו כמעט בכל אומה על פני כדור הארץ, ובניגוד לכפות כסף, בדיל או זהב, הן מייצגות את האומן הפשוט ואת החיים של האנשים הפשוטים.

כל אזור, ולפעמים כל כפר, ייצר כף עץ בסגנון משלו. בכפות עץ אפריקאיות רבות מגולפות חיות בר והן מכוונות לשוק התיירותי. כפות אחרות משמשות ככפות טקסיות ומכילות הרבה סמלים. כפות צבועות ייחודיות נעשו באזור חוחלומה ברוסיה במשך 200 שנה, במקור הן יועדו לשימוש ביתי ולאחר מכן הן הפכו לאובייקט תיירותי.

באופן מסורתי, כפות אהבה שימשו כמתנה רומנטית בוויילס. כל כפית הכילה משמעויות שונות שבוטאו בסמלים שונים על הכף. למשל: שרשרת סימלה רצון להיות ביחד לנצח, יהלום סימל עושר או מזל טוב, צלב סימל אמון, פרח סימל חיבה ודרקון סימל הגנה. מלחים רבים גילפו כפות אהבה בזמן שהותם בספינה ושילבו סמלים כגון עוגנים וספינות בכפות האהבה שלהם. למרות הסגנון הייחודי של כפות האהבה הוולשיות, סגנונות אחרים של כפות אהבה נעשו בסקנדינביה, במזרח אירופה ובייחוד ברומניה.

באזורים מסוימים, בעיקר של חבר העמים הבריטי וארצות הברית, פרס "כף העץ" ניתן כפרס תנחומים עבור האדם או הקבוצה שהגיעו למקום האחרון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי עבודה במטבח
קטגוריה:העץ בשירות האדם
קנברזאורוס

קנברזאורוס (שם מדעי: Kunbarrasaurus) הוא סוג של דינוזאור בקבוצת הדינוזאורים המשוריינים. בסוג זה יש מין טקסונומי יחיד: Kunbarrasaurus ieversi. הוא חי ביבשת אוסטרליה באמצע הקרטיקון, בגיל האלביאן, כ-119-113 מיליון שנה לפני זמננו. פירוש השם "קנברה" הוא מגן בשפת מאי-קולן הילידית, ואילו "זאורוס" פירושו לטאה או זוחל ביוונית עתיקה.

המאובן של קנברזאורוס התגלה לראשונה ב-1989 בריצ'מונד, קווינסלנד (אוסטרליה) וכלל שלד שהשתמר במצב טוב מאוד, כולל טביעת עור מאובנת. בהתחלה חשבו החוקרים שמדובר פשוט במין של מינמי, דינוזאור משוריין קטן אוסטרלי שכבר היה ידוע למדע. רק לאחר סיום חפירת השלד והכנתו למחקר, אז נחקר ביסודיות, הוחלט שמדובר בסוג טקסונומי חדש של דינוזאור, וב-2015 פרסמה לוסי ליהיי מאמר מדעי המתאר את הקנברזאורוס ומגדיר אותו בשמו. בעזרת סריקת CT הפיקו החוקרים דגם תלת-ממד ממוחשב של הגולגולת של קנברזאורוס ושל קופסת המוח שלו.

הקנברזאורוס היה דינוזאור משוריין פרימיטיבי בגודל כבשה. הוא היה מכוסה במעטפת שריון עצם וקשקשים גרמים בתוספת דוקרנים קרניים שהגנו על גבו, אך מעטה שריון זה היה פחות מסיבי וצפוף מאלה של האנקילוזאורים המתקדמים יותר. הוא היה מצויד במקור בחזית פיו לתלישת צמחייה. מבנה האוזן הפנימית שלו הזכיר את זה מבנה האוזן של הטואטרה. מבנה האף שלו היה פשוט וקטן יותר מאלה של האנקילוזאוריים המתקדמים. הוא כלל פחות לולאות וצינורות בעצמות האף, וככל הנראה היה חלק מדרכו של הקנברזאורוס לקרר את עצמו.

<gallery>
File:Kunbarrasaurus skull reconstruction.png|איור של הגולגולת
File:Kunbarrasaurus skull.png|הגולגולת
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.abc.net.au/news/2015-12-08/kunbarrasaurus-confirmed-as-new-species-of-ankylosaur/7009982 Meet Kunbarrasaurus: Australia's newest dinosaur], חדשות ABC אוסטרליה, 8 בדצמבר 2015
*
*

קטגוריה:אנקילוזאוריה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באוסטרליה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2015
משה ר' מנדלש

רבי משה בן ישעיה מנחם, הידוע בכינויו ר' משה ר' מֶנדֶל'שׂ (="בן מנדל"; בקיצור: ר' משה ר"מ; 1574 – ה'ת"א, 1641), היה רב אשכנזי במאות ה-16 וה-17.

==ביוגרפיה==
נולד לרב ישעיה מנחם ב"ר יצחק (שנקרא ר' מנדל ר' אביגדור'שׂ). אביו תיקן נוסח לשטר היתר עסקה שהתקבל בוועד ארבע ארצות ומוכר בתור "הנוסח של הגאון ר' מנדל" ונפטר בכ"ה באב ה'שנ"ט, 16 באוגוסט 1599. ספרו "באורים כבדו ה'" נדפס בידי בנו.

לאחר נישואיו כיהן כר"מ בקראקא ואחר כך התמנה כרב בשידלוב ובלודמיר. רח"נ דמביצר וחוקרים נוספים סבורים שמאוחר יותר כיהן כרב בפרנקפורט. רב פרנקפורטאי בשם זה נזכר כמי שהקפיד על מנהג פרנקפורט הישן לאכול סעודה שלישית לפני תפילת מנחה של שבת, בניגוד למקובל בכל קהילות ישראל לאכול סעודה זו לאחר התפילה, וגזר בחרם על שמש בית הכנסת בעיר לדאוג לביצוע המנהג. בעקבות פעילותו התקבל המנהג בקהילת פרנקפורט. אך אחרים הראו שמדובר באדם אחר ששמו ושם אביו זהה: ר' משה ר' מנדלש בכרך (נפטר ה'ש"ף, 1620).

אחרי פטירת רבי אפרים לונטשיץ התמנה תחתיו כאב"ד פראג. בתקופת שהותו בפראג הייתה בעיר מגפת אבעבועות שפגעה במיוחד בילדים, הוא חיבר סליחה שפותחת במילים "מושל בעליונים אתה ידעת" שהתקבלה בכמה קהילות מאז.

בשנת ה'שפ"ג-1623 נפטרה בפראג אשתו הראשונה שרה בת ר' משה ר' זלקינד'ס. הוא נישא בשנית לדֶבֶּרִיל בת ר' יעקב קופל הלוי מפראג, אחותם של רבי אהרן מירלש (חתנו של ר' יום טוב ליפמן הלר) ו"הקצין" ר' משה מירלש מווינה (חמיו של רבי יצחק מאיר תאומים-פרנקל).

ראש הקהל של קהילת יהודי פראג, יעקב ב"ש, הביא לפיטוריו מרבנות העיר פראג בשנת ה'שפ"ז (1627), ובקהילה היהודית בעיר רווחו שמועות באשר לקפידה וקללה שהטיל ר' משה על ב"ש ושותפיו להליך ההדחה. הם תלו בקללתו את הסיבה השמימית לפרשת הסתבכותו המשפטית וכליאתו של ה"תוספות יום טוב", ואת מאסרו של ב"ש והסתלקות משפחתו מפראג.

עם פיטוריו מרבנות פראג התקבל בשנת ה'שצ"ו כרבה של פוזנה. הוא חתום על היתר עגונה יחד עם רבי יום טוב ליפמן הלר, מחליפו ברבנות פראג. כהונתו בפוזנה נמשכה עד פטירתו בשנת ה'ת"א, 1641.

==משפחתו==
* בנו ר' ישראל היה עשיר גדול ומפורסם, מחבר "מראת הצדק", בעלה בנישואיה השניים של שרל תאומים בתו של רבי יונה תאומים, מחבר "קיקיון דיונה". (בעלה הראשון היה ר' שמואל מרדכי בנו של הרבי ר' העשיל מקראקא, ובעלה השלישי היה הרב אהרן תאומים מוורמס).
* בתו אידל כתבה והדפיסה את הספר "קיצור יוסיפון" ביודנדויטש (קראקא ה'ת"ל, 1670)
* חתנו ר' ליב היה למדן והש"ך מצטט מדבריו.

==קישורים חיצוניים==
* (מתוך ערכו באנציקלופדיה יודאיקה. עורכי האנציקלופדיה מזהים את נושא הערך ואת הרב משה בכרך כאדם אחד)
* 
* 
*
*[https://www.nli.org.il/he/articles/RAMBI000608007/NLI אברהם מנחם הורוויץ, לתודלות הגאון ר' משה ר' מענדילס מקראקא, ישורון כרך ל"ד,] באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:פוזנה: רבנים
קטגוריה:קרקוב: רבנים
קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:ילידי 1574
קטגוריה:נפטרים ב-1641
הנס להר

הנס (יוהנס) להר (בגרמנית: Hannes Löhr, 5 ביולי 1942 – 29 בפברואר 2016) היה כדורגלן ומאמן גרמני. להר העביר כמעט את כל הקריירה שלו בפ.צ. קלן בעמדת החלוץ, ונחשב לאחד מגדולי שחקניה בכל הזמנים.

==קריירת מועדונים==
להר החל את קריירת הבוגרים שלו בספורטפרוינדה זארבריקן בשנת 1963, וכעבור שנה עבר לפ.צ. קלן, שם שיחק 14 עונות ברציפות, עד לפרישתו בשנת 1978. להר הבקיע 166 שערים ב-381 הופעותיו במועדון, וממוקם במקום העשירי בטבלת המבקיעים של כל הזמנים בליגת הבונדסליגה. בעונתו האחרונה כשחקן פעיל, זכה להר עם פ.צ. קלן באליפות הבונדסליגה היחידה שלו.

==קריירה בינלאומית==
ללהר 20 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן הבקיע חמישה שערים. להר ייצג את גרמניה המערבית במונדיאל 1970 וביורו 1972, בו היה חלק מהזכייה של הנבחרת בתואר, לאחר ניצחון 3-0 על נבחרת ברית המועצות במשחק הגמר, בו לא שיחק. לאחר טורניר זה, להר לא שיחק יותר בנבחרת.

==קריירת אימון==
להר עבד בפ.צ. קלן גם לאחר הפרישה, ואימן בה בין השנים 1983–1986. בשנת 1986 חתם כמאמן בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אותה אימן 16 שנים ברציפות, תחילה כגרמניה המערבית ולאחר מכן כגרמניה, עד לפרישתו בשנת 2002. עם נבחרת זו זכה להר במדליית ארד בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת סיאול בשנת 1988.

ב-29 בפברואר 2016 נפטר להר.

==תארים==
עם פ.צ. קלן:
* אליפות הבונדסליגה: 1977/78
* הגביע הגרמני (3): 1967/68, 1976/77, 1977/78

עם נבחרת גרמניה המערבית:
* אליפות אירופה בכדורגל: 1972

תארים אישיים:
* מלך השערים של הבונדסליגה: 1968
* מלך השערים של הגביע הגרמני (4): 1968, 1970, 1972, 1973

תארים כמאמן:

עם נבחרת גרמניה המערבית האולימפית:
* אולימפיאדת סיאול (1988): מדליית ארד

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:כדורגלני יורו 1972
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1942
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2016
ארצ'ר ג'ון פורטר מרטין

ארצ'ר ג'ון פורטר מרטין (באנגלית Archer John Porter Martin; 1 במרץ 1910 – 28 ביולי 2002) היה כימאי בריטי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1952 (במשותף עם ריצ'רד לורנס מילינגטון סינג') על המצאת שיטת הכרומטוגרפיה למקוטעין.

==ביוגרפיה==
מרטין נולד בלונדון, אביו היה רופא. הוא למד בבית ספר בדפורד עד שנת 1929 ולאחר מכן למד באוניברסיטת קיימברידג' וסיים את לימודיו בשנת 1932.

לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון החל לעבוד במעבדה לכימיה פיזיקלית, ולאחר שנה קיבל משרה במעבדות דאן. בשנת 1938 עבר לעבוד באגודה למחקר בצמר בלידס.

בין השנים 1946 עד 1948 היה ראש חטיבת הביוכימיה של חברת " Boots Pure Drug" בנוטינגהאם, ובשנת 1948 הצטרף לצוות של מועצת המחקר הרפואי - בהתחלה במכון ליסטר, ולאחר מכן במכון הלאומי למחקר רפואי.

בשנת 1952 התמנה לתפקיד ראש החטיבה לכימיה פיזיקלית במכון הלאומי למחקר רפואי, ושימש יועץ כימי בין השנים 1956 עד 1959.

מרטין התמחה בביוכימיה ובטכניקות שהניחו את היסודות לשיטת הכרומטוגרפיה, שיטה המאפשרת הפרדה של חומרים המצויים בתערובת. את שיטת הכרומטוגרפיה למקוטעין פיתח במהלך עבודה על הפרדה של חומצת אמינו. על המצאת שיטה זו זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1952, יחד עם ריצ'רד לורנס מילינגטון סינג.

היה נשוי עם שני בנים ושלוש בנות. בשנותיו האחרונות סבל ממחלת אלצהיימר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nytimes.com/2002/08/06/world/archer-martin-nobel-laureate-in-chemistry-dies-at-92.html הספד שהתפרסם] באתר הניו יורק טיימס 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ביוכימאים אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אנגלים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:כימאים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2002
הפועל יובלים (שחייה)

הפועל יובלים היא אגודת שחייה ישראלית מירושלים. האגודה היא מחלקת השחייה במועדון הספורט בית טיילור. האגודה הוקמה ב-1992. מאז קטפה תארים, בנוסף גם תארים בשחייה אומנותית. שחייני הבריכה מתאמנים בבית טיילור.

בין השחייניות האמנותיות הידועות של האגודה בעבר ובהווה ניתן למנות את השחייניות האולימפיות והבינלאומיות:
* אנסטסיה גלושקוב
* אינה יופה
* אסתר לוי
* יבגניה טטלבאום

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20151210213952/http://isa.one.co.il/General/Article.aspx?id=4596&siteId=8&isEgood=1 הפועל יובלים ירושלים אלופת ישראל לבוגרות 2011 בשחייה אומנותית], באתר one, 9 ביולי 2011
* [https://web.archive.org/web/20151210213855/http://isa.one.co.il/General/Article.aspx?id=4814&siteId=8&isEgood=1 הפועל יובלים ירושלים אלופי ישראל בתרגילים טכניים], באתר one, 11 בפברואר 2012
* [https://web.archive.org/web/20151208051418/http://www.hapoel.org.il/ספורט-הישגי/הישגי-ספורטאי-הפועל-בשנת-2014-2015/ הישגי ספורטאי הפועל בשנת 2014-2015], באתר הפועל התאגדות לתרבות גופנית

יובלים
קטגוריה:ירושלים: מועדוני ספורט
יורפ (אסטרואיד)

54509 יורפ (באנגלית: YORP54509), לשעבר 2000 PH5 הוא אסטרואיד מסוג אפולו שהתגלה על ידי פרויקט LINEAR לגילוי אסטרואידים קרובי ארץ. בדיקת סיבובו העצמי הראתה בפעם הראשונה את אפקט יורפ. מאפייני מסלולו גורמים למדענים לשער שבמקור יורפ נפלט מהמערכת הבינארית כדור הארץ - הירח.

==מעבר ליד כדור הארץ==
האסטרואיד מקיף את השמש בפרק זמן של שנה לערך. מסלולו, הקרוב לזה של כדור הארץ, דומה לפרסה ובשל כך הוא מתקרב אלינו פעמיים כל 100 שנה. ב-2 בינואר 2104 יורפ יעבור במרחק 787,000 ק"מ מאיתנו - פחות מכפליים מרחקו של הירח.

בין 1999 ל-2006 יורפ עבר בקרבתנו 8 פעמים, כל פעם לקראת סוף חודש יולי, כשהמרחק הקרוב ביותר היה ב-2002 - פי 4.5 ממרחק הירח מאיתנו. לא צפויה סכנת התנגשות עמו ב-2,000 השנים הקרובות.

==אפקט יורפ==
יורפ מושפע רבות מהאפקט עקב ממדיו הקטנים וצורתו העקלקלה. נתוני התצפיות באסטרואיד בשנת 2002 היו שונים במעט מאלה של 2001. לאור כך הציע ד. ווֹקְרוּליסְקי שדיוק של 0.1 אלפיות במדידת הסיבוב העצמי יראה את האפקט על האסטרואיד. עונת תצפיות ברדאר ב-2004 איפשרה לקבל מודל תלת-ממדי ולאשר באמצעות סימולציות מחשב שהתאוצה תואמת את החזוי לפי אפקט זה. המודל גם שלל את האפשרות שסיבת השינויים היא כוח הגאות שהאסטרואיד חווה בהתקרבו לכדור הארץ.

מ-2001 עד 2005 התאוצה גרמה לאסטרואיד יורפ להסתובב בעוד כ-270° יחסית לסיבובו הצפוי אם נתוני 2001 היו נותרים ללא שינוי. חישובים מנבאים שמסלול האסטרואיד יישאר יציב עוד 35 מיליון שנה אך מהירות סיבובו העצמי תרד ל-20 שניות. עד אז הוא ישנה את המורפולוגיה שלו ויהפוך לאסטרואיד כפול.

==ראו גם==
* אפקט יארקובסקי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסטרואידים
קטגוריה:גופים קרובי ארץ
Mein Herze schwimmt im Blut, רי"ב 199

Mein Herze schwimmt im Blut (בעברית: לבי רוחץ בדם) רי"ב 199, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בין 1711 ל-1714, בהיותו בוויימאר. מקובל להניח שביצועה הראשון היה ב-12 באוגוסט 1714, יום ראשון ה-11 לאחר חג השילוש הקדוש, אם כי יש סבורים שהיה זה במועד זה ב-1713. היא יצירת סולו לסופרן. כקנטטות נוספות מאותה תקופה, הוא ביצע אותה מספר פעמים נוספות מאוחר יותר, בין היתר כשעבד בלייפציג, ב-1723 באותו מועד.

==היסטוריה ומילים==
באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708, ובמרץ 1714 קודם לתפקיד הממונה על המוזיקה. בתפקיד זה היה אחראי להלחנה של יצירה חדשה מדי חודש, בעיקר של קנטטות, כשמטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה, תוך כמה שנים. לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה השישית בשנה לאחר רי"ב 182, רי"ב 12, רי"ב 172, רי"ב 21 ורי"ב 54 (כנראה) מתוך שמונה שהלחין באותה שנה.

הלברית נכתבה על ידי גאורג כריסטיאן להמס (Georg Christian Lehms) שחי אז בדרמשטאדט, ולכן לא ידוע אם באך פגש אותו אישית בתקופה קודמת, או שחיבורו של להמס הגיע לידיו של באך באופן אחר. כמו כן, לא ידוע אם באך חיבר את הקנטטה במיוחד לכבוד המועד במסגרת תפקידו, או שהוא חיבר אותו בעבר ורק השתמש בו אז. זאת, בדומה לקנטטת הסולו מס' 54 שמשערים שבוצעה בחודש הקודם שהלברית שלה אף היא נכתבה על ידי להמס. הלברית לא קשורה לסדר הקריאה של אותו יום ועוסקת בתהליך חזרה בתשובה וחרטה על החטאים, כאשר בתחילה נדמה החוטא בעיני עצמו כחסר תקווה, אך לבסוף מתנחם בחסד האל.

בביצועים מאוחרים של הקנטטה, בקטן ב-1720 ובלייפציג ב-1273 הוא ערך מספר שינויים כגון החלפת הסולם מדו מינור לרה מינור והחלפת ויולה אובליגטו בצ'לו. הביצוע בלייפציג היה לפני המיסה ולאחריו בוצעה קנטטה מס' 179.

==מבנה והרכב מבצע==
הקנטטה נכתבה עבור סולו סופרן אחד והרכב קאמרי שכולל אבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו שמבוצע גם על ידי בסון וויולונה. בקנטטה שמונה חלקים:
# רצ'יטטיב: Mein Herze schwimmt im Blut (לבי רוחץ בדם)
# אריה: Stumme Seufzer, stille Klagen (דומיית אנחות, שתיקת ייסורים)
# רצ'יטטיב: Doch Gott muss mir genädig sein (אך האל מחויב להעניק לי רחמיו)
# אריה: Tief gebückt und voller Reue (לעפר שחוחה ומלאת חרטה)
# רצ'יטטיב: Auf diese Schmerzensreu (מתוך יסורי החרטה)
# כורל: Ich, dein betrübtes Kind (אני, האומלל בילדיך)
# רצ'יטטיב: Ich lege mich in diese Wunden (אניח גופי ונפשי באלה הפצעים)
# אריה: Wie freudig ist mein Herz (כה יגיל לבי)

==הקלטות==
את הקנטטה ביצעו והקליטו כ-55 פעמים חלקן על ידי מנצחים ידועים כגון ניקולאוס הרנונקור (ב-1989), טון קופמן (ב-1995), מסאקי סוזוקי (ב-1996) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bach-cantatas.com/BWV199.htm Mein Herze schwimmt im Blut, רי"ב 199] באתר קנטטות באך
* [http://www.bach-cantatas.com/Texts/BWV199-Heb2.htm טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
מאוזוליאום המשוררים

מאוזוליאום המשוררים (בפרסית: مزار شاعران, آرامگاه شاعران) הוא מבנה הנמצא בבית הקברות שברובע סורח'אבּ בעיר תבריז באיראן. בו קבורים משוררים, מדענים ואנשים ידועים שתרמו לתרבות האיראנית בתקופות שונות.

בית הקברות של סורח'אב מוזכר לראשונה בספר "נוזהת אל-קולובּ" מאת חמד-אללה מוסתוופי (حمدالله مستوفی).

בתחילת שנות השמונים של המאה העשרים הושלמה בנייתו של המאוזוליאום הנוכחי באתר, בעיצובו של האדריכל ע'ולאם רזא פרזאן-מהר (غلام‌رضا فرزان‌مهر). המאוזוליאום ממוקם באמצע המתחם ומתנשא לגובה של 30 מטרים. הוא משלב יסודות ארכטיקטונים מסורתיים ומודרניים. המשורר האחרון שנקבר באתר (בשנת 1988) הוא מוחמד חוסין שהריאר, המשורר המודרני האיראני המפורסם.

במתחם קבורים יותר מ-400 משוררים, אנשי רוח ויוצרים, והוא מושך אליו אוהבי ספרות ושירה ותיירים רבים מאיראן ומהעולם.

==אישים הקבורים במתחם==
בין האישים הקבורים באתר זה:
* אנוורי אבּיורדי 
* אסדי טוסי 
* המאם-י תבריזי 
* ח'אקאני 
* טאהר "ח'ושנוויס" תבריזי
* לסאני שיראזי
* מוחמד חוסין שהריאר 
* מחמוד מלמאסי 
* מירזא עלי אק'א תבריזי (ת'קת אל-אסלאם תבריזי) 
* עזיז ח'אן מוכּרי 
* קטראן תבריזי 
* שיח' מוחמד ח'יאבּאני 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20151211030710/http://orujtravel.com/en/attraction/maqbaratoshoara/ על המוזואליאום] מתוך אתר בנושא (אנגלית)
* [http://dsv2018.mihanblog.com/post/146/ קורות חיי המשורר שהאריאר (באנגלית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאוזוליאומים
קטגוריה:תבריז: מבנים
משה בכרך

רבי משה בן מנדל בָּכרָך, שנודע בכינויו ר' משה ר' מֶנדֶל'שׂ (="בן מנדל"; בגרמנית: Moses Mendels; ? - י"א באלול ה'ש"ף, 9 בספטמבר 1620), היה רב, פרנס דיין וראש ישיבה בגרמניה. מנהיג קהילת פרנקפורט וראש הישיבה בעיר.

==ביוגרפיה==
נולד בפרנקפורט לרב מנחם מנדלן בכרך. אביו נפטר בב' באלול ה'שנ"ט, 23 באוגוסט 1599 ונקבר בפרנקפורט.

הוא נעשה פרנס ומנהיג בקהילה היהודית בעיר הולדתו, ושימש כדיין בבית דינו של רבי ישעיה בן אברהם סגל אב"ד פרנקפורט. עיקר עיסוקו הייתה ישיבתו הגדולה בעיר שאת תלמידיה הרבים פרנס מכספו הפרטי.

בספר המנהגים של קהילת יהודי פרנקפורט "יוסף אומץ" נזכר כי הקפיד על מנהג פרנקפורט הישן לאכול סעודה שלישית לפני תפילת מנחה של שבת, כשיטת רבנו תם<ref>מסכת פסחים, דף קה.</ref>, וגזר בחרם על שמש בית הכנסת בעיר לדאוג לביצוע המנהג. בעקבות פעילותו התקבל המנהג בקהילת פרנקפורט.

נותרו מפרי עטו רק הסכמות שנתן לספרים רבים. הוא נפטר בי"א באלול ה'ש"ף, 9 בספטמבר 1620 ונקבר בפרנקפורט.

בנו היה הרב יששכר בער בכרך המכונה "החסיד כהר"ר בער גנז בכרך", נפטר בו' באלול ה'תל"ח. הוא היה מחותנו של ר' שמואל קאיידנובר. בנו של ר' בער, ר' נפתלי הירץ גנז בכרך, היה גם הוא פרנס ומנהיג בקהילת פרנקפורט, והוא אחד מכותבי ההסכמות לספר "חות יאיר".

==קישורים חיצוניים==
* 
* (מתוך ערכו באנציקלופדיה יודאיקה. עורכי האנציקלופדיה מזהים את נושא הערך ואת ר' משה ר' מנדלש מפראג ופוזנא כאדם אחד)

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרנקפורט: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה גרמנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בפרנקפורט

קטגוריה:נפטרים ב-1620
אליזה קמפוס

אליזה קמפוס (ברומנית: Eliza Campus; 1908–2004) הייתה היסטוריונית מורה ומחנכת, מחברת ספרי היסטוריה וגם רומן היסטורי, יהודיה רומנייה.

== קורות חיים ==
אליזה קמפוס נולדה בבוקרשט, רומניה, בת למשפחה יהודית ממוצא ספרדי משני הוריה, אחד מאבותיה, אליקים אלגאזי, היה הרופא של שטפן הגדול בשנים 1492 - 1504. היא למדה בבית ספר יסודי של הקהילה היהודית ספרדית ברומניה, המשיכה לבית ספר תיכון של בית הספר המרכזי ולאחר מכן לימודים אקדמאיים בפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת בוקרשט. היא הייתה הסטודנטית המועדפת של פרופסור ניקולאה יורגה ובסיום לימודיה התלוותה אליו בנסיעות המחקר שלו בערי אירופה ואמריקה.

בתקופת שואת יהודי רומניה והממשלות האנטישמיות ברומניה, כשהיהודים סולקו מכל המוסדות הלימודיים הרומנים, קמפוס כיהנה כמנהלת, מורה ומחנכת של בית הספר היהודי (יהודים ספרדים) לבנות בבוקרשט והמשיכה בתפקיד זה עד 1948.

לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת בוקרשט, אך הודחה מתפקידה בשנות החמישים של המאה העשרים. קמפוס המשיכה לעבוד כהיסטוריונית המתמחה בתחום קשרי החוץ והיחסים הדיפלומטיים כחוקרת במכון להיסטוריה על שם "ניקולאה יורגה".

== כתביה ==
* 1968 Mica înțelegere (ההסכמה הקטנה)
* 1969 Studii privind politica externă a României 1919 - 1939 (לימודים הנוגעים למדיניות החוץ של רומניה 1919 - 1939)
* 1972 Înțelegerea Balcanică (ההסכמה הבלקנית)
* 1980 Culegere de studii 1971 - 1977 (אסופת לימודים 1971 - 1977)
* 1980 Din politica externă a României 1913 - 1947 (ממדיניות החוץ של רומניה 1913 - 1947)
* 1983 România la Conferința de Pace de la Paris 1918 - 1920 (רומניה בוועידת השלום של פריז 1918 - 1920)
* 1998 Raymond Poincare - 1860 - 1934; Un om în istoria lumii; Din istoria relațiilor româno-franceze (ריימון פואנקרה - 1860 - 1934; אדם בהיסטוריה של העולם; מההיסטוריה של היחסים הרומנו-צרפתיים) ספר זה זכה לפרס על שם "ניקולאה טיטולסקו".
* 2002 Pentru Moldova (למען מולדובה) רומן היסטורי, שבמרכזו דמותו של דימיטריה קנטמיר.

== לקריאה נוספת ==
* Evrei din România - Breviar biobibliografic Hasefer, București, 2008 עמוד 95 

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.rador.ro/2015/09/17/istoricul-eliza-campus-director-de-%E1%B9%A3coala-au-venit-la-mine-cu-revolverele-in-cancelarie/ Istoricul Eliza Campus, director de ṣcoală: „Au venit la mine cu revolverele, în cancelarie…”] 

קטגוריה:היסטוריונים יהודים רומנים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בוקרשט
קטגוריה:סופרות יהודיות רומניות
קטגוריה:היסטוריוניות רומניות
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1908
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2004