OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלברכט הרביעי, רוזן הבסבורג

אלברכט הרביעי, רוזן הבסבורג (בגרמנית: Albrecht IV. von Habsburg; 1188 - 25 בנובמבר 1239), היה רוזן הבסבורג בין השנים 1232–1239, ואביו של רודולף הראשון, מלך גרמניה.

==ביוגרפיה==
אלברכט נולד בשנת 1188, לרודולף השני, רוזן הבסבורג ולאגנס משטאופן, בתו של גוטפריד שטאופן. בשנת 1232 מת אביו רודולף השני, רוזן הבסבורג, ואלברכט ירש את נחלותיו יחד עם אחיו רודולף השלישי, רוזן הבסבורג, אולם אלברכט ירש את עיקר הנחלה. בשנת 1239 השתתף אלברכט במסע הצלב של הברונים, וב-25 בנובמבר אותה שנה מת באשקלון כתוצאה ממגפה.

==משפחתו==
בשנת 1217 התחתן רודולף עם היילוויג מקיבורג, בתם של אולריך, רוזן קילבורג ודילינגן ואנה מצרינגן, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* רודולף הראשון, מלך גרמניה (1218–1291)
* קוניגונדה מהבסבורג (1230–לא ידוע)
* בת (לא ידוע)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.deutsche-biographie.de/gnd136117643.html#ndbcontent אלברכט הרביעי, רוזן הבסבורג]

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| אלברכט הרביעי, רוזן הבסבורג בית הבסבורג נולד:1188 מת:25 בנובמבר 1239
|-
| rowspan="1" align="center"| רודולף השני
| rowspan="1" align="center"| רוזנות הבסבורג 1232–1239
| rowspan="1" align="center"| רודולף הרביעי
|}

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:ילידי 1188
קטגוריה:נפטרים ב-1239
רודולף השני, רוזן הבסבורג

רודולף השני, רוזן הבסבורג (בגרמנית: Rudolph II. von Habsburg; לא ידוע - 10 באפריל 1232), היה רוזן הבסבורג בין השנים 1199–1232.

==ביוגרפיה==
רודולף נולד לאלברכט השלישי, רוזן הבסבורג ולאיטה פון פולנדורף, בתו של רודולף, רוזן פולנדורף. בשנת 1199 מת אביו אלברכט השלישי, רוזן הבסבורג, ורודולף ירש את נחלותיו. ב-10 באפריל 1232 מת רודולף, ובניו אלברכט הרביעי, רוזן הבסבורג ורודולף השלישי, רוזן הבסבורג ירשו את נחלותיו.

==משפחתו==
רודולף התחתן עם אגנס משטאופן, בתו של גוטפריד שטאופן, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* ורנר הרביעי, רוזן הבסבורג
* אלברכט הרביעי, רוזן הבסבורג (1188–1239)
* רודולף השלישי, רוזן הבסבורג (לא ידוע–1249)
* גרטרוד מהבסבורג (1196–1256)
* היילוויג מהבסבורג (לא ידוע–1260)

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| רודולף השני, רוזן הבסבורג בית הבסבורג
|-
| rowspan="1" align="center"| אלברכט השלישי
| rowspan="1" align="center"| רוזנות הבסבורג 1199–1232
| rowspan="1" align="center"| אלברכט הרביעי
|}

קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:ילידי 1168
קטגוריה:נפטרים ב-1232
רלף קדוורת

רלף קדוורת (באנגלית: Ralph Cudworth; 1617 – 26 ביוני 1688) היה קלאסיציסט, תאולוג ופילוסוף אנגלי בן המאה ה-17, מראשי קבוצת הפלאטוניסטים של קיימברידג' .

ב-1639 החל ללמד בקולג' עמנואל שבאוניברסיטת קיימברידג' שם גם למד. ב-1645 התמנה כפרופסור רגיוס לעברית בקיימברידג', משרה שבא נשא עד יום מותו. במקביל הרצה גם בקולג' קלר בין השנים 1645–1654 ובקולג' הישועי מ-1654 ועד מותו.

ספרו העיקרי הוא "The True Intellectual System of the Universe" (בתרגום חופשי: המערכת התבונית האמיתית של היקום) שראה אור בשנת 1678, ובו תקף את יריבו העיקרי, תומאס הובס, והרעיון המטריאליסטי.

בתו הייתה ליידי דאמריס מאשם.

==קישורים חיצוניים==

* קדוורת, רלף, במהדורת 1911 של האנציקלופדיה בריטניקה
* 

קטגוריה:פילוסופים אנגלים
קטגוריה:תאולוגים אנגלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ילידי 1617
קטגוריה:נפטרים ב-1688
יפה לוי

יפה לוי-אוחנה (נולדה ב-18 במרץ 1956) היא שחקנית טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע ישראלית, אשר משחקת בקביעות באנסמבל התיאטרון המרוקאי.

== פילמוגרפיה ==
=== טלוויזיה ===
* "הקלמרים" בתפקיד סבתא חרירה
* "שנות ה-80" בתפקיד ראשל עובדיה
* "להיות איתה" בתפקיד שוש
* "רמזור" בתפקיד ציונה
* "חברות" בתפקיד שרה
* "לה פמיליה"
* "האחיות המוצלחות שלי"
*"רון" בתפקיד פקידה
* "אטלנטיקה"
* "ילדי בית העץ" בתפקיד ג'ולייט
* "מתים לרגע" בתפקיד מלכה
* "שנות ה-90" בתפקיד ראשל עובדיה
* "בני אור" בתפקיד פיבי

=== קולנוע ===
* "הקפות" בתפקיד מלי
* "תל אביב על האש" בתפקיד דודתו של אסי
* "ההילולה" בתפקיד ראשל עובדיה
* "המנצחים" בתפקיד ג'ורג'ט

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
מוטי בן ישי

מוטי בן ישי (נולד ב-4 באוגוסט 1962) הוא שחקן ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד ברמלה. למד משחק בניסן נתיב ושירת בתיאטרון צה"ל. במהלך השנים חזר בתשובה.

== קריירה ==
הופיע בסדרות ״שנות ה-80״ בתפקיד רבי מאיר אוחנה, ״פולישוק״ בתפקיד אלי בראשי, ״החממה״ בתפקיד ניסים מימון, ״האושפיזין״ בתפקיד אדרי, ״תמונות יפואיות״ בתפקיד חזוקה, ״חולה אהבה בשיכון ג'״ בתפקיד מאיר. כמו כן, בן-ישי הופיע הופעה קצרה בסדרה "רמזור" בתור מוסכניק, בסדרה ״הבורר״ בתפקיד משה פדלון, בסדרה ״חברות״ בתפקיד מוכר, בסדרה "השוטר הטוב" בתפקיד הרב אבו רביע. בסדרה ״קופה ראשית״ כמקובל, ובסדרה ״צומת מילר״ בתפקיד עופר מנאפולי. 

ב-2007 השתתף בסרט "ג'וליה מיה" בתור דיין בבית דין רבני.

בנוסף שיחק בתפקיד ראשי בסרט "סודו של חשמונאי", סרט קולנוע חרדי. 

ב-2015 שיחק בסרט ״תפוחים מן המדבר״ בתפקיד שאלתיאל. 

ב-2016 שיחק בסרטו של דורון ערן, "רוח חדשה".

ב-2020 החל לשחק בסדרה "מנאייכ" בתפקיד איש העסקים מאיר שמר.

ב-2022 שיחק בתפקיד רבי מאיר אוחנה בסדרת ההמשך של "שנות ה-80" שנקראת "שנות ה-90".

ב-2023 שיחק בסרט "ההילולה", באותו התפקיד רבי מאיר.

ב-2024 עתיד לשוב לדמותו של חזוקה בסרט "תמונות יפואיות" סרט המשך המבוסס על הסדרה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:שחקני קולנוע חרדי
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
אליזבת פאקרד

אליזבת פרסונס וור פאקרד (באנגלית: Elizabeth Parsons Ware Packard; 1816–1897) הייתה סופרת ומתקנת חברתית אמריקנית.

==ביוגרפיה==
פאקרד נישאה לכומר תיאופיליוס פאקרד ב-1839. הזוג וששת ילדיהם התגוררו באילינוי. לאחר שנות נישואים רבות החלה לפקפק באמונות הדתיות של בעלה ובהשקפותיו התומכות בעבדות, וביטאה דעות מנוגדות לשלו.

ב-1860 החל פאקרד בהליכים לאשפוזה הפסיכיאטרי של אשתו. לפי החוק בעת ההיא ניתן היה לאשפז אישה נשואה לבקשת בעלה או האפוטרופוס שלה, ללא עדויות אחרות לאי שפיות שנדרשו במקרים אחרים. פאקרד שהתה שלוש שנים בבית מחסה. ב-1863 הכריזו עליה הרופאים כבלתי ניתנת לריפוי ושחררו אותה לביתה, שבו נכלאה שוב על ידי בעלה. פאקרד נמלטה מביתה בסיוע חבריה.

ב-1864 ניהלה פאקרד משפט ציבורי שארך חמישה ימים בלבד, וסוקר במדינה כולה, ובו הוכרה כשפויה. לאחר מאבק משפטי נוסף זכתה במשמורת על ילדיה.

פאקרד ייסדה ארגון שיצא נגד בתי המחסה לבלתי שפויים, הובילה שינויי חקיקה באילינוי וב-30 מדינות נוספות, ופרסמה כמה ספרים ובהם:
Marital Power Exemplified, ; Three Years Imprisonment for Religious Belief ; The Mystic Key or the Asylum Secret Unlocked

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1816
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1816
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1897
טריגון נהרות ענק

איש מלטף טריגון ענק
טריגון נהרות ענק (שם מדעי: Urogymnus polylepis) הוא מין של טריגון ענקי החי בנהרות ושפכי נהרות בדרום-מזרח אסיה, ובייחוד בבורנאו ואינדונזיה.
== מאפיינים ==
זהו טריגון גדול מאוד שיכול להגיע לאורך של 5 מטרים עם הזנב, לרוחב 1.5 מטר ולמשקל של 300 ק"ג, גדול גם יותר מטריגון קצר-זנב. הוא בעל ראש חרוטי עם חוטם מחודד ובעל "כנפיים" עצומות שטוחות השטות על הקרקעית. הפה נמצא מתחת הגוף והעיניים מעל. מאחורי הפה העצום נמצאים הזימים איתם הוא נושם. ביוני 2022 נתפס הפרט הכבד ביותר שהיה גדול גם משפמנון המקונג, מה שהופך אותו לכבד שבדגי המים המתוקים. פרט זה הגיע למשקל 300 ק"ג, לאורך 3.98 מטרים עד הזנב ולרוחב 2.2 מטרים.

הטריגון שוחה בצמוד לקרקעית הנהר ומחפש טרף קטן. הוא אוכל דגים קטנים, רכיכות, תולעים, וסרטני מים מתוקים שונים. הוא משתמש באמפולות לורנציני כדי לחוש בטרפו ומועך אותו עם לסתותיו הקשוחות. 

הטריגונים משריצים ולדות חיים.

==ראו גם==
*טריגון מנגרובים - קרוב לסוג החי במי הים

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1852
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:טריגוניים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:אינדונזיה: דגים
מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה

מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (באנגלית: Defense Superior Service Medal ובקיצור DSSM) היא עיטור שמוענק על ידי מחלקת ההגנה של ארצות הברית לקצינים בכירים שהתבלטו בשירות במסגרת תפקיד שבו נשאו באחריות גדולה. 

העיטור נוסד בפברואר 1976 בהוראת נשיא ארצות הברית ג'רלד פורד. הוא מוענק לקצינים בכירים שמילאו תפקיד במחלקת ההגנה, במטות המשולבים, סוכנות ביטחון או פעילות משולבת זרועות אחרת. המדליה מוענקת על ידי מזכיר ההגנה של ארצות הברית או מי שהוסמך על ידיו.

==תיאור==
המדליה דומה בעיצובה למדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, למעט צבע המדליה, שהוא כסוף ולא זהב, וכמו כן צבעי הסרט והאות שונים.

חזית המדליה מורכבת מסמל משרד ההגנה של ארצות הברית בצבע כסף: עיטם לבן-ראש האוחז בטפריו שלושה חצים ולצדיו 13 כוכבים המסמלים את 13 המושבות. העיטם נמצא על רקע מחומש (פנטגון) כחול המסמל את חמש זרועות הכוחות המזוינים וכן את הפנטגון, מטה משרד ההגנה. 

בגב העיטור חרותות המילים: "For Superior Service", ובמרכז המדליה "From The Secretary of Defense To".

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20170615024940/http://www.afpc.af.mil/About-Us/Fact-Sheets/Display/Article/421881/defense-superior-service-medal/ על המדליה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית

קטגוריה:מחלקת ההגנה של ארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: עיטורים
פימלודיים

Pseudoplatystoma tigrinum
פּימֶלוֹדיים (שם מדעי: Pimelodidae) היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים ובה מיני דגים גדולים. במשפחה זו 30 סוגים.

אלה הם דגים טורפים אגרסיביים בעלי שפמים ארוכים העוזרים להם לחוש את טרפם במים. הם מצויים ברחבי נהרות ואגמים במקסיקו, אמריקה המרכזית ואמריקה הדרומית. אורכו של הגדול במיני המשפחה, פיראיבה, עשוי להגיע ליותר מ-3 מטר.

==סוגים==

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
מכון איינשטיין למתמטיקה

מכון איינשטיין למתמטיקה הוא המחלקה למתמטיקה של האוניברסיטה העברית בירושלים. המכון הוא חלק מהפקולטה למתמטיקה ומדעי הטבע, שממוקמת בקמפוס אדמונד י. ספרא בגבעת רם. במסגרת המכון מתקיימים, מלבד מחקר במגוון תחומים במתמטיקה, גם הוצאתו לאור של כתב-העת הישראלי למתמטיקה, Israel Journal of Mathematics, וכן ספרייה למתמטיקה ולמדעי המחשב.

ראש המכון הוא פרופסור יעקב סולומון.

== היסטוריה ==
חזית בניין ווטנברג, הבניין ההיסטורי של מכון איינשטיין למתמטיקה בהר הצופים.
עם הקמת האוניברסיטה העברית ב-1925 הוחלט על הקמת מכון למתמטיקה עיונית. המכון הוקם בחורף 1927 עם הגעתו של אדמונד לנדאו לעמוד בראשו. כבר בסוף אותה שנה עזב לנדאו וכראשי מכון תפסו את מקומו אברהם הלוי פרנקל ומיכאל פקטה. עד 1948 ישב המכון בהר הצופים, בבניין איינשטיין-ווטנברג למתמטיקה שנחנך ב-1928.

בשנת 1970, נוסדה במכון המחלקה למדעי המחשב, שלימים הפכה למכון בפני עצמו, מכון בנין להנדסה ולמדעי המחשב. כמו כן, המרכז לחקר הרציונליות שבאוניברסיטה כולל בתוכו, בין השאר, מתמטיקאים שצמחו במכון, בפרט בתחומי תורת המשחקים וכלכלה מתמטית.

== חוקרים ידועים הקשורים למכון ==
בין בוגרי וחוקרי המכון, ניתן למצוא:
* ישראל אומן, חתן פרס נובל לכלכלה, חוקר בתחום תורת המשחקים.
* הלל פורסטנברג, חתן פרס אבל, חוקר בתחום תורת הקבוצות, התורה הארגודית ותורת המספרים.
* אילון לינדנשטראוס, זוכה מדליית פילדס, חוקר בתחום התורה הארגודית ותורת המספרים.
* שהרן שלח, חתן פרס וולף, חוקר בתחומים לוגיקה מתמטית, תורת המודלים ותורת הקבוצות
* דוד קשדן, חתן פרס שאו, חוקר בתחום תורת ההצגות של חבורות, הוגה תכונת קשדן
* אברהם הלוי פרנקל, חוקר בתחום תורת הקבוצות. אקסיומות צרמלו-פרנקל נקראות על שמו ועל שם ארנסט צרמלו.
* אדמונד לנדאו, חוקר גרמני-יהודי שעסק בתורת המספרים, והיה ממקימי האוניברסיטה העברית
* יעקב לויצקי
* שמשון עמיצור
* אריה דבורצקי
* אלכסנדר לובוצקי, חתן פרס ישראל, חוקר בתחום תורת החבורות
* אליהו ריפס, הידוע בזכות מחקריו בתורת החבורות הגאומטרית ובשל עבודתו על הצופן התנ"כי
* צליל סלע, חוקר בתחום תורת החבורות, חתן פרס ארדש
* תמר ציגלר, כלת פרס ארדש, חוקרת בתחומים קומבינטוריקה אדיטיבית, התורה הארגודית ותורת המספרים
* רות לורנס-נאימרק, חוקרת בתחומי תורת הקשרים והטופולוגיה האלגברית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

* 
* 
* 
* 

<div class="mw-content-ltr">
* </div>

== הערות שוליים ==

איינשטיין למתמטיקה
איינשטיין למתמטיקה
קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: יחידות אקדמיות
עונת 1939/1940 בסרייה א'

עונת 1939/1940 בסרייה א הייתה העונה ה-40 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-17 בספטמבר 1939 והסתיימו ב-2 ביוני 1939. 

בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

פיורנטינה וונציה היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה.

אמברוזיאנה זכתה באליפות בפעם החמישית בתולדות המועדון.
 
בסיום העונה לליגת משנה ירדו סמפיירדרנסה ומודנה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו אטאלנטה וליבורנו.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
|הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1. || אמברוזיאנה|| 30 || 20 || 4 || 6 || 56||23 || 33 || 44||זכייה בליגה
|- 
| 2. || בולוניה || 30 || 16 || 9 || 5 || 44||23 || 21 || 41
|- 
| 3. || יובנטוס || 30 || 15 || 6 || 9 || 45||40 || 5 || 36
|- 
| 4. || לאציו || 30 || 12 || 11 || 7 || 44||36 || 8 || 35
|- 
| 5. || גנואה || 30 || 14 || 5 || 11 || 56||47 || 9 || 33
|- 
| 6. || טורינו || 30 || 13 || 7 || 10 || 47||41 || 6 || 33
|- 
| 7. || רומא || 30 || 11 || 7 || 12 || 28||31 ||3-|| 29
|- 
| 8. || מילאן || 30 || 10 || 8 || 12 || 46||38 || 8 || 28
|- 
| 9. || נובארה || 30 || 12 || 3 || 15 || 27||35 ||7-|| 27
|- 
| 10. || ונציה || 30 || 10 || 7 || 13 || 34||46 ||12-|| 27
|- 
| 11. || בארי || 30 || 9 || 9 || 12 || 33||46 ||13-|| 27
|- 
| 12. || טריאסטינה || 30 || 10 || 6 || 14 || 38||43 ||5-|| 26
|- bgcolor=#99BADD 
| 13. || פיורנטינה || 30 || 9 || 6 || 15 || 37||48 ||11-|| 24|| זכייה בגביע איטליה
|- 
| 14. || נאפול || 30 || 9 || 6 || 15 || 26||41 ||15-|| 24
|- bgcolor=#F08080 
| 15. || סמפיירדרנסה || 30 || 7 || 10 || 13 || 25||44 ||19-|| 24||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080 
| 16. || מודנה || 30 || 7 || 8 || 15 || 39||43 ||4-|| 22||ירדה ליגה
|}

==כדורגלנים מצטיינים==
אלדו בופי שחקנה של מילאן כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השנייה ברציפות.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.rsssf.com/tablesi/ital40.html נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
עונת 1940/1941 בסרייה א'

עונת 1940/1941 בסרייה א הייתה העונה ה-41 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-6 באוקטובר 1940 והסתיימו ב-4 במאי 1941. 

בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

אטאלנטה וליבורנו היו הקבוצות שהעפילו מליגת משנה.

בולוניה זכתה באליפות בפעם השישית בתולדות המועדון.
 
בסיום העונה לליגת משנה ירדו נובארה ובארי. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו סמפיירדרנסה ומודנה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
|הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1. || בולוניה|| 30 || 16 || 7 || 7 || 60|| 37 || 23 || 39||זכייה בליגה
|- 
| 2. || אמברוזיאנה || 30 || 14 || 7 || 9 || 52||42 || 10 || 35
|- 
| 3. || מילאן || 30 || 12 || 10 || 8 || 55||34 || 21 || 34
|- 
| 4. || פיורנטינה || 30 || 14 || 6 || 10 || 60||49 || 11 || 34
|- 
| 5. || יובנטוס || 30 || 12 || 8 || 10 || 50||47 || 3 || 32
|- 
| 6. || אטאלנטה || 30 || 11 || 9 || 10 || 45||38 || 7 || 31
|- 
| 7. || טורינו || 30 || 11 || 8 || 11 || 54||50 ||4 || 30
|- 
|8. || נאפול || 30 || 11 || 8 || 11 || 41||48 ||7-|| 30
|- 
| 9. || טריאסטינה || 30 || 9 || 11 || 10 || 43||39 || 4 || 29
|- 
| 10. || גנואה || 30 || 10 || 9 || 11 || 46||44 || 2 || 29
|- 
| 11. || רומא || 30 || 9 || 11 || 10 || 48||46 || 2 || 29
|- bgcolor=#99BADD 
| 12. || ונציה || 30 || 8 || 13 || 9 || 39||44 ||5-|| 29|| זכייה בגביע איטליה
|- 
| 13. || ליבורנו || 30 || 9 || 10 || 11 || 40||51 ||11-|| 28
|- 
| 14. || לאציו || 30 || 7 || 13 || 10 || 38||42 ||4-|| 27
|- bgcolor=#F08080 
| 15. || נובארה || 30 || 8 || 11 || 11 || 31||38 ||7-|| 27||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080 
| 16. || בארי || 30 || 5 || 7 || 18 || 31||84 ||53-|| 17||ירדה ליגה
|}
==כדורגלנים מצטיינים==
אטורה פוריצ'לי שחקנה של בולוניה כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השנייה בקריירה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.rsssf.com/tablesi/ital41.html נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
פרנסיסקו סולואגה

־
פרנסיסקו דה חסוס סולואגה רודריגס (בספרדית: Francisco De Jesus Zuluaga Rodriguez; 4 בפברואר 1929 – 8 בנובמבר 1993) היה אחד מהשחקנים הבולטים בכדורגל הקולומביאני. זכור בעיקר כשחקן שכבש את השער הראשון אי פעם של נבחרת קולומביה במונדיאל, אשר נכבש בטורניר של 1962 כמו כן הוא זכור כקפטן הגדול ביותר שהיה לקבוצת מיונאריוס והשחקן שזכה עימה בהכי הרבה תארים.

==ביוגרפיה==
סולואגה החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-1948, אותה שנה שבה הקימה הדימיור את הליגה המקצוענית בקולומביה. הוא החל לשחק בקבוצת מיונאריוס בתקופת "הזהב" של הכדורגל הקולומביאני, וזכה לשחק עם שחקנים כמו אלפרדו די סטפנו, אדולפו פדרנרה, נסטור ראול רוסי, חוליו קוסי וגבריאל אוצ'ואה אוריבה. מכיוון שלא הייתה הגבלה על כמות הזרים שכל קבוצה יכולה להביא, סולואגה היה הקפטן והקולומביאני היחידי שהיה שחקן משמעותי בקבוצה הכחולה של אותם הימים. בנוסף, הוא השחקן שזכה בהכי הרבה תארים בהיסטוריה של מיונאריוס - שש אליפויות סך הכל ועוד גביע אחד.

ב-1962 שיחק סולואגה עם נבחרת קולומביה במונדיאל 1962 שנערך בצ'ילה, הראשון בו השתתפה. הוא שיחק במשחק הראשון מול אורוגוואי וכבש שער בפנדל, השער הראשון אי פעם של קולומביה בטורניר גביע העולם. באותה שנה עבר לקבוצת אינדפנדיינטה סנטה פה, לאחר 14 שנים שבהן לבש את המדים של היריבה העירונית, מיונאריוס.

 
סולואגה פרש ממשחק פעיל ב-1966 במדי קבוצת אתלטיקו נסיונל והפך להיות עוזר המאמן של נסטור ראול רוסי תחילה בהורקאן הארגנטינאית ואחר כך במיונאריוס. ב-1968 מונה למאמנה של מיונאריוס ולאור הצלחתו, קיבל את אימון הנבחרת למוקדמות מונדיאל 1970. קריירת האימון הקצרה שלו הסתיימה שנה מאוחר יותר, לאחר שאימן את אתלטיקו נסיונל. 

נפטר ב-8 בנובמבר 1993 כשהוא נחשב לאחר מהשחקנים הגדולים ביותר ששיחקו במיונאריוס בפרט, וכן לאחד הגדולים בכדורגל הקולומביאני בכלל.

==תארים==
===תארים כשחקן===
;מיונאריוס
* אליפות קולומביה (5) – 1959, 1953, 1952, 1951, 1949
* קופה קולומביה (1) - 1953

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:בלמי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:כדורגלני מיונאריוס
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה סנטה פה
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו נסיונל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:מאמני כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:מאמני מיונאריוס
קטגוריה:מאמני נבחרת קולומביה בכדורגל

קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1929
קטגוריה:קולומביאנים שנפטרו ב-1993
יום הקפה הבין-לאומי

כוס קפה
יום הקפה הבין-לאומי הוא מאורע המשמש כדי לחגוג ולקדם את הקפה כמשקה. התאריך הרשמי הראשון היה 1 באוקטובר 2015, כפי שהוסכם על ידי ארגון הקפה הבינלאומי, והושק במילאנו.
יום זה משמש גם כדי לקדם סחר הוגן בקפה, ולהעלות את המודעות למצוקתם של מגדלי הקפה. ביום זה, עסקים רבים מציעים כוסות קפה ללא תשלום או בהנחה. ישנם עסקים שמשתפים קופונים ומבצעים מיוחדים, לעוקבים שלהם ברשתות החברתיות. ישנן יצרניות כרטיסי ברכה שמוכרות כרטיסי ברכה ליום הקפה הבינלאומי, או מציעות כרטיסי ברכה מקוונים בחינם.

== היסטוריה ==
בפגישה שהתקיימה בין התאריכים 3–7 מרץ 2014, ארגון הקפה הבינלאומי החליט להשיק את יום הקפה הבינלאומי הרשמי הראשון במילאנו במסגרת אקספו 2015.

התקיימו אירועים שונים, שכונו יום הקפה או יום הקפה הלאומי, רבים מהם בסביבות ה-29 בספטמבר.

המקור המדויק של יום הקפה הבינלאומי אינו ידוע. בשנת 1983 נערך ביפן אירוע על ידי אגודת הקפה של כל יפן (全日本コーヒー協会). בארצות הברית "יום קפה לאומי" הוזכר בפומבי כבר בשנת 2005. השם "יום קפה בינלאומי" היה בשימוש לראשונה על ידי המוזיאון לדברי מאכל ומשקה דרומיים, שכינס מסיבת עיתונאים ב-3 באוקטובר 2009 כדי לחגוג את המאורע ולהכריז על פסטיבל הקפה הראשון של ניו אורלינס. בסין היום צוין לראשונה על ידי ארגון הקפה הבינלאומי ב-1997, והפך לחגיגה שנתית בתחילת אפריל 2001. טאיוואן חגגה לראשונה את יום הקפה הבינלאומי בשנת 2009. נפאל חגגה לראשונה את יום הקפה הלאומי ב-17 בנובמבר 2005. אינדונזיה, שחגגה לראשונה את יום הקפה הלאומי ב-17 באוגוסט 2006, חוגגת את המאורע ביום העצמאות שלה.

== ימי הקפה הבינלאומיים ==
פולי קפה קלויים.
{| class="wikitable" style="margin
! תאריך
! מדינות
|-
| תחילת אפריל
|סין
|-
|14 באפריל
| פורטוגל
|-
| 6 במאי
|דנמרק
|-
| 24 במאי
| ברזיל
|-
|26 ביוני
| קולומביה
|-
|22 באוגוסט
| פרו
|-
| 12 בספטמבר
|קוסטה ריקה
|-
| 19 בספטמבר
| אירלנד
|-
| 20 בספטמבר
|מונגוליה
|-
| השבת הראשונה בספטמבר
| גרמניה
|-
| 28 בספטמבר
| שווייץ
|-
| 29 בספטמבר
|
* מקסיקו
* אוסטרליה
* אוסטריה
* בלגיה
* קנדה
* אנגליה
* אתיופיה
* הונגריה
* איסלנד
* הודו
* אינדונזיה
* מלזיה
* ניו זילנד
* נורווגיה
* הפיליפינים
* סקוטלנד
* רומניה
* סלובקיה
* דרום אפריקה
* שוודיה
* טאיוואן
* ארצות הברית
|-
|1 באוקטובר
|
* יפן
* סרי לנקה
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירועים בחודש אוקטובר
קטגוריה:אירועים בחודש ספטמבר
קטגוריה:מועדים בין-לאומיים
קטגוריה:קפה
נילס אידן

נילס אידן (; 25 באוגוסט 1871 – 16 ביוני 1945) היה היסטוריון ופוליטיקאי ליברלי שוודי שכיהן כראש ממשלת שוודיה בין השנים 1917 – 1920. יחד עם ילמאר ברנטין הוא נחשב כאדריכל המעבר של שוודיה ממונרכיה אבסולוטית למחצה לדמוקרטיה פרלמנטרית שבה הונהגו זכות בחירה לנשים בפרט וזכות בחירה אוניברסלית בכלל.

==ביוגרפיה==
נילס אידן נולד בעיירה פיטיו (Piteå) שבמחוז נורבוטן. אביו היה מנהל בית ספר. את לימודיו התיכוניים הוא סיים בבית ספר בעיר לולאו.

===לימודים וקריירה אקדמית===
ב-1889 החל את לימודיו באוניברסיטת אופסלה, ב-1899 הוא השלים את לימודי הדוקטור ובאותה שנה הוא היה לדוצנט בהיסטוריה באוניברסיטה. התמחותו של אידן הייתה בהיסטוריה של שוודיה במאות ה-16 וה-17, אך הוא גם כתב על נושאים הנוגעים לאיחוד השוודי-נורווגי. על עבודת הדוקטורט שלו שנושאה היה "ארגון הממשלה המרכזית במהלך תקופת שושלת ואסה המאוחרת (1523–1594)" הוענק לו פרס גייר.

ב-1899 קיבל אידן משרת מרצה להיסטוריה באוניברסיטת אופסלה, ב-1903 הוא קיבל תואר פרופסור חבר וב-1909 פרופסור מן המניין. הוא שימש בתפקידו זו עד 1920, עת מונה לתפקיד מושל מחוז סטוקהולם. בה בעת הוא היה פעיל כפוליטיקאי ליברל וכתב על נושאים בוערים בנוגע לאיחוד השוודי-נורווגי בראשית שנות התשעים של המאה ה-19. הוא עורר דיונים בקרב הסטודנטים באופסלה לקידומו של גיוס חובה שהוצע עם ביטולה של "מערכת ההקצאה" (indelningsverket, לגיוס חיילים לצבא) ב-1901 ולמען הנהגת זכות הבחירה האוניברסלית.

===קריירה פוליטית===
ב-1908 נבחר אידן לבית התחתון של הריקסדאג (הפרלמנט השוודי). ב-1911 הוא נבחר להיות חבר בוועדת החוקה הפרלמנטרית וב-1912, כאשר נבחר קרל סטף הליברלי לתפקיד ראש הממשלה, נבחר אידן להיות יושב ראש הקבוצה הליברלית בבית התחתון. לאחר מותו של סטף ב-1915, עלה כוחו של אידן כמנהיג הליברלים. הוא השתייך לאגף הליברלי-ימני, שהחזיק בדעות האגף הימני בנושאי ביטחון, אך לא היה שותף לדעותיהם של ליברלים רבים מחסידי ההינזרות מאלכוהול וחברי התנועות החופשיות של הכנסייה, שנציגם הבולט היה קרל גוסטב אקמן. לאחר הבחירות של 1917, שהיוו הצלחה הן מבחינת הסוציאל-דמוקרטים והן מבחינת הליברלים, הוצע תפקיד הרכבת הממשלה לליברל השמרן, יוהאן ווידן, שכשל במשימתו. עקב כך הוצע תפקיד ראש הממשלה לאידן והוא הצליח להרכיב קואליציה עם הסוציאל-דמוקרטים בהנהגתו של ילמאר ברנטין שקיבל את תפקיד שר האוצר.

בסופו של דבר עלה בידה של ממשלת אידן להשיג רוב פרלמנטרי לטובת זכות בחירה אוניברסלית. החשש מהתפתחות מהפכנית בשוודיה, על רקע האירועים ברוסיה ובגרמניה שלאחר מלחמת העולם הראשונה, גרמו ללחץ להאצת תהליך הדמוקרטיזציה ובהצבעה אחת ב-1921 עבר חוק לזכות בחירה אוניברסלית. ב-1920 התפטרה ממשלת אידן על רקע הוויכוח על הצטרפות לחבר הלאומים.

לאחר פרישתו מכס ראש הממשלה מונה אידן לתפקיד מושל מחוז סטוקהולם, תפקיד אותו הוא המשיך למלא עד 1938 ובמקביל המשיך להיות חבר הפרלמנט. התנגדותו חקיקת לחוק היובש, מהלך שהובל על ידי הרוב במפלגתו, גרם לו ולשליש מחברי הסיעה הליברלית בפרלמנט לפרוש מהמפלגה ב-1923 ולהקים מפלגה חדשה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://sok.riksarkivet.se/Sbl/Presentation.aspx?id=16602 Nils Edén - Svenskt Biografiskt Lexikon - Riksarkivet] 
* 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת שוודיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:היסטוריונים שוודים
קטגוריה:חברי הריקסדאג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1871
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1945
מאיר נחמד

הרב מאיר רחמים נחמד (19 במרץ 1876 – 28 במאי 1943) היה רב, מורה, איש ציבור ופעיל ציוני מחלב שבסוריה, חוקר יהדות סוריה וארם צובא, וממנהיגי ורבני הקהילה היהודית בעיר.

== קורות חיים ==
נולד ב-19 במרץ 1876 (כ"ג באדר ה'תרל"ו) בחלב שבסוריה לכדום ולרב חיים נחמד. סבו, הרב שלמה נחמד שימש כרבה הראשי של חלב. בצעירותו התחנך ולמד אצל הרב עזרא חמווי, ובסיום לימודיו הוסמך להוראה ונמנה עם רבני העיר.

נישא לשרה סיטון-דבח, וכבר בצעירותו החל לעסוק בפעילות ציבורית ושימש במשך תקופה כמורה בבית הספר של כל ישראל חברים בעיר. בהמשך ייסד יחד עם אליהו יוסף שמאע והרב רפאל שלמה לניאדו את חברת "צדקה ומרפא" שסייעה לחולים ולעניים. במסגרת החברה ייסד יחד עם הנ"ל בית חולים יהודי שסייע לאלפי משפחות, וניהל אותו במשך עשרות שנים. כן שימש כחבר בוועד התרבות של הקהילה, חבר באגודת בני ברית, יו"ר וועד העלייה, סוכן ומנהל קרן קיימת לישראל וקרן היסוד בחלב ובשנות מלחמת העולם הראשונה כחבר בוועד ההגירה.

במסגרת מחקריו, שעסקו בין היתר בהתיישבות הקדומה של יהודים בחלב ובבתי הכנסת העתיקים שבעיר, כתב מאמרים בעיתונים שונים, בהם הארץ, דואר היום ו"העולם". כן שימש כסוכן החרות בחלב, וכתב מאמרים תורניים בהמאסף של הרב בן ציון קואינקה.

שימש מספר פעמים כציר בקונגרס הציוני מטעם יהדות סוריה, סייע רבות לעליות הנוער, ויצא לשם כך לשליחויות לארצות שכנות.

בשנת 1934 (ה'תרצ"ד) עלה לישראל והשתכן בתל אביב.

הלך לעולמו ב-28 במאי 1943 (כ"ג באייר ה'תש"ג) ונקבר בהר הזיתים בירושלים.

== חיבוריו ==
* כתר ארם צובא - סיכום על כתרי ארם צובא, כולל סקירה על כל הכתבים הנמצאים בחלב, חלב ה'תרצ"ג
חידושים שכתב הודפסו בהמאסף בעריכת הרב בן ציון אברהם קואינקה, שנה א' וב'

== קישורים חיצוניים ==
* 
* מנחם ידיד, [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HMF%2F1943%2F06%2F06&id=Ar00304&sk=FE7D2510 ר' מאיר נחמד ז"ל], המשקיף, 6 ביוני 1943
* י.א. לופס, [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HED%2F1943%2F06%2F08&id=Ar02903&sk=28166573 ר' מאיר נחמד זצ"ל], הד המזרח, 8 ביוני 1943
* 
* [http://aleppojews.com/%D7%94%D7%A8%D7%91-%D7%9E%D7%90%D7%99%D7%A8-%D7%A8%D7%97%D7%9E%D7%99%D7%9D-%D7%A0%D7%97%D7%9E%D7%93/ הרב מאיר רחמים נחמד זצ"ל], באתר המרכז העולמי למורשת יהדות ארם צובא
* [https://www.geni.com/people/Meir-Rahamim-Nehmad/6000000002238211365#/tab/media Meir Rahamim Nehmad], באתר Geni

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים סורים
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:פעילים ציונים בסוריה
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:מורים יהודים עד אמצע המאה ה-20

קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:נפטרים ב-1943
מברישן הגלגל

מברישן הגלגל (שם מדעי: Carparachne aureoflava) הוא מין של עכביש ממשפחת המברישניים המצוי רק במדבר נמיב שבנמיביה.
== מאפיינים ==
עכביש זה מאוד דומה למין Leucorchestris arenicola. הוא מגיע לאורך 20 מ"מ ואין הבדל בין הזוויגים. העכביש בצבע לבן-אפור בהיר עם בטן שחורה. הוא ארסי לטרף קטן כמו חרקים ופרוקי-רגליים נוספים אותם הוא צד בלילות המדבר, אך אינו קטלני לאדם.

עכביש זה הוא טרפן של צרעות עכבישים (Pompilidae) החיות במדבר ומטרתן לשתק את העכביש ואחר כך להטיל עליו ביצים שיבקעו ויאכלו את העכביש המשותק. העכביש מתגונן מהצרעות על ידי נפילה מהדיונות התלולות של המדבר והתהפכות על הצד, בדומה לגלגל. הוא מסוגל לעשות 44 סיבובים בשנייה בעת הנפילה.

העכביש אינו בונה רשת קורים. במקום זה הוא מתחפר בחול החם ויוצר מאורה בעומק 40-50 ס"מ. כאשר צרעה חופרת בעצמה לעבר מאורתו הוא בורח במורד הדיונות כל עוד הוא יכול.

העכביש דומה בהתנהגות זו למין Cebrennus rechenbergi, החי במדבריות מרוקו.

== קישורים חיצוניים ==

 
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1966
קטגוריה:מברישניים
קטגוריה:אפריקה הדרומית: עכבישים
דייוויד לידינגטון

דייוויד לידינגטון (באנגלית: David Lidington; נולד ב-30 ביוני 1956) הוא פוליטיקאי בריטי חבר המפלגה השמרנית. כיהן כחבר בבית הנבחרים הבריטי מטעם מחוז איילסברי, כשר משרד הקבינט וצ'נסלור של דוכסות לנקסטר וכלורד צ'נסלור (שר המשפטים) בקבינט של תרזה מיי.

==ביוגרפיה==
לידינגטון בעל תואר שלישי בהיסטוריה של העידן האליזבתני מקולג' סידני סאסקס באוניברסיטת קיימברידג'. בתקופת לימודיו בקיימברידג' שימש יושב ראש תא המפלגה השמרנית וסגן יושב ראש אגודת הסטודנטים. הוא עבד בחברת BP ובחברת ריו טינטו.

ב-1987 התמודד ללא הצלחה למושב מחוז ווקסהול בבית הנבחרים הבריטי. היה ליועצו של שר הפנים דאגלס הארד והמשיך בתפקיד זה גם כשהארד מונה לשר החוץ. 

ב-1992 נבחר לפרלמנט הבריטי מטעם מחוז איילסברי, ומאז נבחר עוד שש פעמים לתקופות כהונה נוספות. כיהן כחבר בוועדת החינוך של בית הנבחרים. בשנים 2001–2010 כיהן בממשלות הצללים של המפלגה השמרנית, כשר לענייני מימון, שר לענייני סביבה ומזון ואזורי הכפר, שר החקלאות, השר לצפון אירלנד ושר החוץ.

לאחר ניצחון המפלגה בבחירות 2010 מונה לשר לענייני האיחוד האירופי ונאט"ו במשרד החוץ. לאחר היבחרה של תרזה מיי לראש ממשלת בריטניה מונה למנהיג ראש בית הנבחרים והלורד נשיא המועצה. ביוני 2017 מונה ללורד צ'נסלור. בינואר 2018 ערכה מיי שינויים בקבינט ומינתה את לידינגטון לשר משרד הקבינט במקומו של דמיאן גרין וכן לצ'נסלור של דוכסות לנקסטר. הוא לא התמודד בבחירות ב-2019.

לידינגטון נשוי להלן, מורה במקצועה, ואב לארבעה בנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20170614052131/http://davidlidington.com/ אתר הבחירות של דייוויד לידינגטון]
* [https://www.parliament.uk/biographies/commons/david-lidington/15 דייוויד לידינגטון] באתר הפרלמנט הבריטי

קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1992–1997)
קטגוריה:חברי המפלגה השמרנית (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:לורד צ'נסלורים
קטגוריה:הלורד נשיא המועצה
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1997–2001)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2001–2005)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2005–2010)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2010–2015)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2015–2017)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2017–2019)
קטגוריה:צ'נסלורים של דוכסות לנקסטר
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1956
דמיאן גרין

דמיאן גרין (באנגלית: Damian Green; נולד ב-17 בינואר 1956) הוא פוליטיקאי בריטי חבר המפלגה השמרנית. ייצג את מחוז אשפורד בבית הנבחרים הבריטי מאז 1997 ועד 2024. כיהן כשר הראשון וסגן ראש ממשלת בריטניה, בקבינט של תרזה מיי.

==ביוגרפיה==
גרין נולד בבארי שבוויילס ולמד בתיכון ברדינג. סיים תואר ראשון בכלכלה, פסיכולוגיה ופילוסופיה בבייליול קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד. בתקופת לימודיו באוקספורד שימש נשיא אוקספורד יוניון, חוג הדיבייט ושימש סגן יושב ראש תא המפלגה השמרנית. לאחר לימודיו עבד בכתב כלכלי ב-BBC, בערוץ 4, ובטיימס. 

ב-1992 התמודד ללא הצלחה למושב מחוז מזרח ברנט בבית הנבחרים הבריטי. הוא שימש יועץ בצוות המדיניות של ראש ממשלת בריטניה ג'ון מייג'ור עד 1994. 

ב-1997 נבחר לבית הנבחרים מטעם מחוז אשפורד ומאז נבחר מספר פעמים לתקופות כהונה נוספות. שימש דובר המפלגה השמרנית בנושאי חינוך ותעסוקה ובנושאי סביבה. בשנים 2001–2010 כיהן בממשלות הצללים של המפלגה השמרנית, כשר החינוך, שר התחבורה, שר לענייני פנים, ושר לענייני הגירה. 

בנובמבר 2008 נעצר גרין ונערכו חיפושים במשרדו ובביתו בחשד ש"קשר קשר לבצע עברה במשרד ציבורי וסיוע לביצוע עברה במשרד ציבורי". בחיפוש התגלו מסמכים מסווגים בענייני הגירה שהודלפו לגרין. המעצר עורר תרעומת במערכת הפוליטית ובתקשורת. גרין שוחרר ולא הוגש נגדו כתב אישום. 

בעקבות ניצחון המפלגה בבחירות 2010 מונה לשר לענייני הגירה במשרד הפנים. בספטמבר 2012 מונה לשר לענייני משטרה במשרד הפנים ובמשרד המשפטים. ביולי 2014 פוטר מתפקידו על ידי ראש הממשלה דייוויד קמרון. 

ביולי 2016 מונתה תרזה מיי, חברתו של גרין מתקופת לימודיהם באוקספורד, לראשת הממשלה, ומינתה את גרין לשר העבודה והקצבאות בקבינט שלה. לאחר הבחירות הכלליות בבריטניה 2017 מונה למזכיר הראשון של המדינה, השלם הראשי, שר משרד הקבינט וסגן ראש ממשלת בריטניה. גרין תמך לאורך פעילותו הפוליטית באיחוד האירופאי והתנגד לברקסיט. 

ב-20 בדצמבר 2017 התבקש גרין להתפטר מקבינט ממשלת בריטניה לאחר שנמצא כי הוליך שולל בכך שטען כי המשטרה לא הודיעה לו שבמחשבו נמצאו חומרים פורנוגרפיים, על אף שכן קיבל הודעה כזו.

בבחירות 2019 חזר גרין וזכה בבחירות המחוז אשפורד. הוא התמודד מול 4 מועמדים וזכה ב-67% מהקולות. מאז הוא חבר בוועדות התרבות התקשורת והספורט של הפרלמנט.<ref></ref> בבחירות 2024 הפסיד את מושבו לסוג'אן ג'וזף מהלייבור.

גרין נשוי ואב לשתי בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.damiangreen.co.uk/ אתר הבחירות של דמיאן גרין]
* [https://www.parliament.uk/biographies/commons/Damian-Green/76 דמיאן גרין] באתר הפרלמנט הבריטי

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי המפלגה השמרנית (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:שרי העבודה של בריטניה
קטגוריה:סגני ראש ממשלת בריטניה
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1997–2001)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2001–2005)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2005–2010)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2010–2015)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2015–2017)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2017–2019)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2019–2024)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1956
רמי אטר

רמי אָטֵר (נולד ב-5 באוקטובר 1960) הוא אמן רב תחומי ישראלי, מתמקד בפיסול בברזל, תוך שיח עם המופשט .

== ביוגרפיה ==
אָטֵר נולד וגדל בישראל. שרת כקצין בהנדסה קרבית והשתחרר בשנת 1983, לאחר מלחמת לבנון הראשונה אשר הותירה בו את חותמה.

בתחילת דרכו עסק בצילום והוציא ספר שירה (הספר "מילים" בהוצאת סער<ref></ref>), ונגע לראשונה בפיסול בברזל. לאחר פסק זמן בו עבד לפרנסתו בתחום ההיי-טק, התמחה אטר בפיסול בברזל בסדנה של רמי רודיך, ומאז הפך הפיסול לעיסוקו העיקרי.
בשנת 2010, בעידודה של האמנית זיו פלג, החל להציג את עבודותיו לקהל הרחב, ומאז מציג בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בישראל ומחוצה לה. בינואר 2020 הציג במוזיאון היהודי במוסקבה לצידם של כריסטיאן בולטנסקי מצרפת, מירוסלב בלקה מפולין, סיגלית לנדאו, טל שוחט, מיכל רובנר, מוש קאשי, נלי אגסי ואמנים נבחרים נוספים בתערוכה "Not) a Good Time for Love)". אטר הוא חבר באיגוד האמנים הפלסטיים, ועבודותיו מוצגות בחללים ציבוריים כמו מוזיאון וולפסון בירושלים ובבית גבריאל שבכנרת.

== יצירתו ==
אטר מפסל בברזל, לעיתים עם נגיעות פליז, בטכניקות שפיתח בעצמו במאמץ להוסיף רבדים ליצירתו. פסליו מתאפיינים בשימוש בתנועה ובחלל, ונוצרים מתוך שפה שגבולותיה אינם ברורים, באמצעותה מוזמן הצופה לפרש את הדיאלוג בין הגשמי לנראה לעין, ובין החלל החסר הנוצר בתוכו. יצירתו האקספרסיבית מושפעת מחייו, מהאנשים הסובבים אותו, מאלה הקיימים ושאינם קיימים עוד. כל אלה מתווים את קווי פסליו, כך שלעיתים החסר יוצר בהם את הקיים, והמסה המלאה מעצבת ויוצרת את הסביבה העוטפת את העבודה.

יצירותיו מתייחסות למניפסט הריאליסטי של הפיסול משנת 1920 בו הוגדרו האמנים כמממשים את תפיסת העולם בעיצוב החלל והזמן. פסליו הקונסטרוקטיביסטיים של אָטֵר, כמו הפסלים המיתיים הידועים מהיסטורית הפיסול לדורותיה, מהווים ישות קיימת מעוצבת בפשטות, ומהווים אובייקטים הנמצאים בזכות עצמם, נוהגים על פי חוקיהם הם, אך נטענים במשמעות מתוך התייחסותם למוטיב התנועה ולמוטיב הזמן - מן העימות בין חוקיהם לחוקים חיצוניים להם.

<gallery>
קובץ:Insights (7) . 33.5x37.7x15.7 in . 85x96x40 cm.jpg|
קובץ:Oblivion (7) . 81.9x51.2x43.3 in . 208x130x110 cm.jpg|
קובץ:Oblivion (1) . 37.4x43.3x19.7 in . 95x110x50 cm.jpg|
קובץ:Insights (1) . 57.4x15.7x15.7 in . 148x40x40 cm.jpg|
קובץ:On the way (4) . 50.x19.7x17.7 in . 127x50x45 cm.jpg|
קובץ:Insights (8) (Barrier) . 37.4x31.5x11.8 in . 95x80x30 cm . מוזאון וולפס.jpg|
קובץ:On the way (3) . 28.3x45.3x10.6 in . 86x107x44 cm.jpg|
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
*[https://museum.imj.org.il/artcenter/newsite/he/?artist=אטר,%20רמי דף האמן] במרכז המידע לאמנות של מוזאון ישראל
*[https://betgabriel.co.il/רמי-אטר/ דף האמן] של רמי אטר באתר מרכז בית גבריאל
* עמוד התערוכה "[http://artisthouse.co.il/exhibitions/תעתועי-שכחה/ תעתועי שכחה]" באתר בית האמנים בתל אביב
* כתבה בעקבות התערוכה "[http://www.artportal.co.il/?CategoryID=128&ArticleID=1148 ביניים]" באתר Artportal
* [https://www.aicf.org/rami-ater/ ראיון] עם רמי אטר באתר aicf (באנגלית)
* עמוד התערוכה "[http://www.artbeat.co.il/Exhibition.php?ind=2744#.WVg5uYiGM2x Insights]" באתר Artbeat

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
שמואל דוד לוין

הרב שמואל דוד לוין (ה'תר"ן ~1890 - כ"ה בכסלו ה'תש"ג, 4 בדצמבר 1942) היה מחבר ספרים וחלוץ המחקר ההלכתי בעת החדשה על חידוש הפרה האדומה. נספה בשואה.

==קורותיו==
המידע אודותיו מועט. נולד בבוברויסק בשנת תר"ן לרב אברהם אליעזר ואמו בתיה. נישא למניה, בתו של אברהם משה בונימוביץ, שהיה מעשירי העיירה זברזה המרוחקת כ-10 ק"מ מוולוז'ין, ושם התגורר ושקד על התורה. היה הדמות התורנית הבולטת בעיירה, אך לא שימש בתפקיד רבני רשמי. נספה בשואה עם אשתו מניה ובניו חיים מוטה ושלמה. על פי רישומים באתר יד ושם אשתו עסקה בחקלאות והבנים בהוראה ומלאכה.

חתם על קריאות ציבוריות שונות יחד עם רבנים רבים אחרים.

תמך בפעולות מעשיות לגאולת ישראל, כפי שמשתקף מספריו שלהלן, וממכתב לרב זלמן סורוצקין, בו הביע תמיכה בחידוש הסנהדרין.

==ספריו==
* לשד השמן (וילנא תרפ"ט ושוב בדפוס-צילום בברוקלין תשנ"ב) - חידושים בענייני הלכה בכל חלקי השולחן ערוך, ובסופו קונטרס לקדושת המקדש שדן בשאלה האם מותר להיכנס למקום המקדש בטומאה בזמן הזה. המחבר מגדיר את השאלה: "שאלה בוערת בפרט בזמננו זה, אתחלתא דגאולה וקיבוץ גלויות". הספר נכתב בתגובה לספר "דלתי לבנון" שיצא לאור באותה שנה, אשר התיר את הכניסה למקום המקדש, ואילו הרב לוין הסיק שלדעת הרמב"ם הדבר אסור.
* טהרת הקדש (פיטרקוב תר"ץ, ושוב בדפוס צילום בברוקלין) - לבירור האפשרות לעשיית פרה אדומה בימינו. זהו הספר הראשון שנכתב במגמה מעשית לברר האם וכיצד ניתן לעשות פרה אדומה בימינו. המחבר מפרט שורה של שאלות הלכתיות שדורשות פתרון, כגון יחוס הכהנים, בגדי הכהונה, עשיית פרה אדומה ללא היכל, ועוד. מסקנתו היא שניתן לעשות פרה אדומה, אך מחמת ספקות שונים ניתן יהיה לאחר עשייתה להיכנס למקום המקדש אך לא להקריב קרבנות. לדעת המחבר, הכניסה למקום המקדש היא בעלת חשיבות רוחנית ופוליטית: "דאיכא בזה תקנת ישראל שיוכלו להתפלל במקום המסוגל ביותר שתישמע תפילתם. וגם יוכל להיות בזה משום ישוב ארץ ישראל, אם על ידי זה יגדל זכותנו הפוליטי בארץ ישראל".

המחבר הפיץ גרסה מוקדמת של ספר זה בין רבנים שונים, כגון הרב אברהם צבי קמאי. הללו כתבו לספרו הסכמות עם הערות הסתייגות מחלק מחידושיו. לאחר כמה חודשים יצא הספר לאור במתכונת מורחבת ובה תשובות מפורטות של המחבר להשגות המבקרים.

==לקריאה נוספת==
וולוזין, ספרה של העיר ושל ישיבת עץ חיים, עמ' 383.

==קישורים חיצוניים==
[https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=6959&st=&pgnum=1 ספרו טהרת הקודש העוסק בבירור האפשרות לעשיית פרה אדומה בימינו. באתר hebrewbooks]

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידי 1890
פרס גילדת הכותבים של אמריקה

פרס גילדת הכותבים של אמריקה (באנגלית: WGA Award) הוא פרס המחולק משנת 1949 עבור הישגים יוצאי דופן בקולנוע, בטלוויזיה, ברדיו, ובשנת 2008 נוספה גם קטגוריית משחקי וידאו. הקטגוריות כוללות כתיבה בדיונית ושאינה בדיונית. הפרס מחולק על ידי שתי גילדות הכותבים של אמריקה, מזרח ומערב. החל משנת 2004 חלוקת הפרסים משודרת בטלוויזיה.

זכאים להתמודד על הפרס, סרטים שהוצגו בקולנוע במהלך השנה הקלנדרית הקודמת. פרסי הטלוויזיה הם עבור סדרה שהופקה ושודרה בין ה-1 בדצמבר - 30 בנובמבר ללא קשר למספר הפרקים ששודרו במהלך תקופה זו.
בנוסף, התסריטים צריכים להיות מופקים תחת סמכות השיפוט של גילדת הכותבים של אמריקה או תחת הסכם שיתופי עם קנדה, אירלנד, ניו זילנד או בריטניה.

מדי שנה מוענקים שני פרסי מפעל חיים עבור תסריטאות וכתיבה לטלוויזיה. וכן, ניתנים פרסים במגוון קטגוריות, בהן: התסריט המקורי, התסריט המעובד, תסריט דוקומנטרי, סדרת דרמה, סדרת קומדיה, סדרה חדשה, אנימציה, סדרת דרמה יומית ועוד.

==פרסים==
רשימה חלקית של הפרסים הבולטים בתחרות, הכוכבית מסמלת סרטים שזכו בפרס אוסקר של אותה השנה.

===התסריט המקורי הטוב ביותר===
*1969: בוב וקרול וטד ואליס
*2003: באולינג לקולומביין
*2004: אבודים בטוקיו*
*2005: שמש נצחית בראש צלול*
*2006: התרסקות*
*2007: מיס סנשיין הקטנה*
*2008: ג'ונו *
*2009: מילק*
*2010: מטען הכאב*
*2011: התחלה 
*2012: חצות בפריס*
*2013: כוננות עם שחר
*2014: היא*
*2015: מלון גרנד בודפשט
*2016: ספוטלייט*
*2017: אור ירח* (זכה בפרס התסריט המעובד)
*2018: תברח*
*2019: כיתה ח'
*2020: פרזיטים*
*2021: צעירה מבטיחה
*2022: אל תסתכלו למעלה
*2023: הכול בכל מקום בבת אחת
*2024: נשארים לחג

===התסריט המעובד הטוב ביותר===
*1975: צמד בכותרות
*1981: עשירות ומפורסמות
*2003: השעות
*2004: אמריקן ספלנדור
*2005: דרכים צדדיות*
*2006: הר ברוקבק *
*2007: השתולים *
*2008: ארץ קשוחה *
*2009: נער החידות ממומביי*
*2010: תלוי באוויר
*2011: הרשת החברתית *
*2012: היורשים*
*2013: ארגו*
*2014: קפטן פיליפס 
*2015: משחק החיקוי*
*2016: מכונת הכסף *
*2017: המפגש
*2018: קרא לי בשמך*
*2019: האם אי פעם תסלחי לי?
*2020: ג'וג'ו ראביט*
*2021: בוראט 2
*2022: CODA
*2023: נשים מדברות
*2024: מעשייה אמריקאית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסים אמריקאיים
קטגוריה:כתיבה
קטגוריה:פרסי טלוויזיה אמריקאיים
*
המגן (כתב עת)

כתב העת "המגן" נוסד בסוף המאה ה-19. הוא יצא לאור במשך 30 שנה בשפה הרומנית, והיה לחלק מהעיתונות היהודית הציונית ברומניה. כתב העת עסק בעיקר בנושאי ציונות ובדילמות שאיתן התמודדו היהודים בגולה. כתב עת זה ביטא את עמדות "חובבי ציון" ותמך בעלייה לארץ ישראל, בניגוד לכתב העת המתחרה "האחווה", אשר התנגד בכל תוקף לעלייה לארץ ישראל. 

== תולדות כתב העת ==
תחילת כתב העת במחלוקות בין שני בעלי "האחווה" (Fraternitatea), כתב עת יהודי אחר. מחלוקות אלה הביאו לפרישת אחד מהם, א.ס. גולד (A.S. GOLD), אשר החליט  על פתיחתו של כתב עת מתחרה בשם "המגן" (Apărătorul). בין שני כתבי העת התגלעה מחלוקת סביב נושא העלייה לארץ ישראל, כאשר "המגן" תמך בכך.

בשנת 1931- 1862 הונהגו נגד כתב עת זה תקנות צנזורה חמורות שהתבססו על "התקנון האורגני",  אשר אסר על הופעתם של פרסומים פוליטיים העלולים לפגוע בסדר הציבורי. אך בשנת 1862 בוטלה הצנזורה, ובכך ניתנה הסכמה להופעת כתבי עת יהודיים "פוליטיים" ברומניה כדוגמת "המגן". 

== האידאולוגיה של כתב העת ==
כתב העת "המגן" נלחם בו זמנית באנטישמיות ובאורתודוקסיה, ובנוסף בגל האמרות וה- rasaritul, הביטאון הרשמי של התנועה הציונית ברומניה במאות ה-19 וה-20.

המאבק למען אמנציפציה והשתלבותם של היהודים בחיי המסחר והתרבות היו שני נושאיו העיקריים של כותבי כתב העת, בנוסף הוא פעל ללא הרף להשוואת הזכויות של היהודים לאלה של הרומנים, ובכך שיקף את אורח החשיבה של יהודי הארץ והעולם, אך הוביל להחרפת היחסים עם השלטונות. 

== תוכני כתב העת ==
כתב העת עסק הן בנושאים יהדות והן בנושאים כלליים. ניתן היה למצוא בו מידע על אירועים יהודיים מקומיים ובינלאומיים הקשורים בתנועה הלאומית היהודית כמו  איגודים, קונגרסים, ועדות, ביקורות, משאבים, נשפים, חתונות וחגים. בנוסף כתב העת עודד את היהודים לפעילות אזרחית, משפטית ופוליטית, ונתן ליהודי הרומני תחושה שהוא שותף בחיים הקהילתיים היהודיים בארץ ובעולם.

בין הנושאים הכלליים שהעסיקו את כותבי כתב העת היו דיווחים על אירועים בחיי המדינה, על מדיניות פנים וחוץ ועל פעילות המדינה הרומנית וכן גם אירועי ספרות ואמנות. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונות יהודית ברומניה
קטגוריה:רומניה: כתבי עת
רולנד דשיין

רולנד דשיין איש גלעד הוא גיבור סדרת הספרים "המגדל האפל" מאת סטיבן קינג. הסדרה משויכת לסוגת המדע הבדיוני/פנטזיה/אימה. הדמות גולמה על ידי אידריס אלבה בסרט המבוסס על סדרת הספרים משנת 2017.

לא הרבה ידוע על עברו של דשיין. הוא היה בן טובים שעבר מילדותו את ההכשרה לתפקיד האקדוחן, מעין שופט נודד שתפקידו לעשות צדק עם החלשים וחסרי המגן, אך הוא האקדוחן האחרון. רולנד יוצא למרדף אחרי "האיש בשחור". בהמשך יתברר כי יעדו הסופי של רולנד איננו האיש בשחור אלא המגדל האפל.

==רקע==
המגדל האפל הוא מבנה בעל כוח אינסופי השולט במספר כמעט אינסופי של יקומים מקבילים, או הרב-יקום, ומהווה את אבן היסוד והחוט המקשר בין כולם. האמונה הרווחת היא שאם המגדל האפל ייהרס, יקרוס הרב-יקום כולו וישתרר תוהו ובוהו.

על רקע זה מתנהל המאבק בין כוחות הטוב (הלבנים), המיוצגים על ידי תאגיד טט בראשות רולנד דשיין, לבין כוחות הרע (האדומים), המיוצגים על ידי תאגיד סומברה בבעלות מלך הארגמן. מלך הארגמן מבקש להשמיד את היקום שלנו או לשלוט בו על ידי תפיסת חזקה על המגרש הריק ורמיסת הוורד, ואילו משימתו של רולנד דשיין היא לרכוש את המגרש הריק ולמנוע את רמיסת הוורד. זהו רק השלב הראשון במאבק על השליטה ברב-יקום כולו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סטיבן קינג
קטגוריה:דמויות ספרותיות
מנדל כהן

מנחם מנדל כהן (ז' בחשוון תרנ"ו, 25 באוקטובר 1895 - כ"ב באב תש"ל, 24 באוגוסט 1970) היה נגר ירושלמי ידוע, ראש ארגון האומנים ובעלי המלאכה. אחיו הצעיר, אברהם כהן, היה איש מערכת הביטחון ודיפלומט.

==קורות חיים==
===ראשית חייו===
כהן נולד בירושלים להוריו דוד ורוחה כהן (לבית אברהם יצחק לוי ממזכרת בתיה). הוא למד בתלמוד התורה של ישיבת עץ חיים (שפעל באותה תקופה בחצר החורבה ולאחר מכן בבית הספר למל. מאוחר יותר למד בבית המדרש למורים בירושלים, בתקופה זו למד גרמנית וצרפתית והתקרב לתרבות החילונית.

בזמן מלחמת העולם הראשונה גויס כהן לצבא העות'מאני ושירת כמתורגמן במפקדת הצבא בבאר שבע. בתום המלחמה החל לעסוק בהוראה, בעיקר בתחום המלאכה.

===פעילותו כנגר===
לאחר שנות הוראה החליט כהן להתפרנס מנגרות, מקצוע בו עסקו אביו וסבו. הוא הקים נגריה גדולה בירושלים ופעל גם בתחומים שונים המשיקים לעבודה זו.

נגרייתו של מנדל כהן - "החרש", הייתה הגדולה והמפורסמת שבין הנגריות בירושלים. ראשית פעולתה הייתה בשכונת "נחלת שבעה", בעורף בתי פיינגולד ולפני מלחמת העצמאות עברה לשכונת תל ארזה. נגרייה זו ביצעה עבודות נגרות במבני ציבור חשובים בירושלים ובהם ארמון הנציב, מוזיאון רוקפלר, בניין ימק"א ובית הדואר המרכזי.

החל משנת 1937, בעקבות פגישה עם המלך עבדאללה הראשון בבית הנציב העליון ארתור ווקופ, עבד כהן במשך עשר שנים בחצרו של המלך בעבר הירדן. עבודתו החלה מבניית רצפת פרקט בארמון המלך בעמאן והמשיכה במערכת יחסים ארוכה במסגרתה בנה, שיפץ וריהט ארמונות ברחבי עבר הירדן. בתקופה זו הצטרף אליו גם אחיו הקטן - אברהם, וכמו כן גם האדריכלים חיים (היינץ) פנחל ונתן ברין<ref></ref> . על תקופה זו ועל מערכת יחסיו עם עבדאללה וחצרו, כתב כהן ספר בשם: "בחצר המלך עבדאללה" (ראו ב"לקריאה נוספת").

מומחיותו הגדולה של כהן הייתה בעבודות בעצי זית ובעיקר במלאכת שיבוץ של פיסות עץ קטנות.
אחת מעבודותיו הגדולות בעצי זית היא ריהוט בית הכנסת "בית הכנסת אוהבי ציון" בירושלים, במיוחד ארון הקודש שעיצב האמן זאב רבן ושכהן בנה מתשליבים של פיסות עץ זית.

כהן נפטר ב-1970 ונקבר בהר המנוחות.

===פעילות ציבורית===
בנוסף לעבודתו כנגר אומן היה כהן פעיל ציבור בתחומים הקשורים לעבודתו. הוא היה ממייסדי הירחון המקצועי "הנגר", שנועד לעוסקים בחרושת העץ והמקצועות הקרובים אליה, היה ממקימי 'קופת מלווה וחסכון ופעל בארגון בעלי המלאכה בירושלים. כמו כן, עסק בחידוש מילים ומונחים עבריים בתחום חרושת העץ.

==לקריאה נוספת==
* מנדל כהן, בחצר המלך עבדאללה, אחרית דבר מאת חנוך ברטוב, תל אביב: עם עובד, תש"ם 1980.
* נירית שלו-כליפא, "מנדל כהן, 'הנגר הנאור': הגות, יצירה וחזון עץ הזית", מותר, 13 (תשס"ו), עמ' 69–74.

==קישורים חיצוניים==
* [http://ehudweb.wixsite.com/arts/mendel-cohen מנדל כהן], באתר "אומנות"
* [http://hayooyamim.unaux.com/Yerushalaim/Ohavey-Tziyon/Ohavey_Tziyon.html בית הכנסת אוהבי ציון], באתר "היו ימים"
* מרדכי אשל, [https://archive.today/20111118222425/http://www.segulamag.com/he/articles/view-article.asp?article=21 הנגר הירושלמי], סגולה, 9 (שבט תשע"א, פברואר 2011), עמ' 54–63
* , "בצרור אחד" בהנחיית יעקב בן-הרצל, קול ישראל
* (עם הופעת זיכרונותיו)
* 
* 
* , 
* 
* , 
* 
* 
* 

מפרי עטו:
* , 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:נגרים ישראלים
קטגוריה:נגרים ביישוב
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:כותבי זיכרונות ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
ז'ואקים ברוגה

ז'ואקים ברוגה אי ארס (בקטלאנית: Joaquim Brugué i Heras, נקרא לעיתים בשם הספרדי "חואקין" (Joaquín); 18 ביולי 1931; באניולס שבספרד - 5 באוקטובר 2001; ברצלונה שבספרד) היה כדורגלן ספרדי-קטלאני ששיחק בשנות ה-50 של המאה ה-20 במדי ברצלונה בעמדת הבלם.

== קריירה ==
ברוגה נולד וגדל בעיירה באניולס, שבקרבת ז'ירונה שבקטלוניה. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצה של העיירה, באניולס. ב-1949 הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה, מהבכירות בכדורגל בספרד. כעבור שנה הועבר למשך שנה לאספנייה אינדוסטריאל, ששימשה הלכה למעשה קבוצת מילואים לברצלונה. כעבור שנה שב לקבוצה, והוא זכה למעט הזדמנויות בשנותיו הראשונות בברצלונה. את הופעת הבכורה בליגה הספרדית ערך ב-9 בדצמבר 1951, בניצחון 2 - 0 אצל לאס פאלמס. כעבור שבוע הופיע פעם נוספת ואחרונה לעונה זו, וברצלונה זכתה בסיום העונה, עונת 1951/1952, בדאבל - זכייה באליפות ובגביע. בעונה הבאה שותף ב-6 משחקי ליגה ובשני משחקים בגביע, וברצלונה השלימה זכייה שנייה ברציפות בדאבל. בעונת 1953/1954 שיחק לסירוגין בברצלונה ובליגה השנייה במדי אספנייה אינדוסטריאל כמושאל, על מנת לצבור דקות משחק.

בעונת 1954/1955, כאשר גוסטאו ביוסקה סבל מפציעה חמורה, תפס ברוגה את מקומו במרכז ההגנה של ברצלונה. במהלך עונה זו ערך 26 הופעות בליגה, וקבוצתו סיימה במקום השני. בתחילת העונה הבאה המשיך לשחק בהרכב הקבוצה, אך כשביוסקה החלים, ברוגה מיעט לשחק. את שערו הראשון והיחיד בליגה הספרדית הבקיע ברוגה ב-1 בינואר 1956, אז ניצחה ברצלונה את אספניול, יריבתה העירונית, בתוצאה 3 - 0. בעונת 1955/1956, עם דומנק בלמניה כמאמן, שב ברוגה למלא תפקיד משמעותי בהרכב הקבוצה. ב-23 בספטמבר, בניצחון 7 - 3 על אתלטיקו מדריד, הבקיע ברוגה שער עצמי לרשת קבוצתו. בסך הכול הופיע ב-24 משחקי ליגה בעונה זו, אך ברצלונה הגיעה למקום השלישי בלבד. בסיום העונה זכה עם ברצלונה בגביע הספרדי, כשברוגה אף פותח במשחק הגמר ב-16 ביוני 1957 בו גברה ברצלונה על אספניול בתוצאה 1 - 0.

בעונה הבאה פתח ברוגה ב-11 משחקי ליגה בלבד. לקראת סוף העונה הוחלף בלמניה בהלניו הררה. עמו זכתה הקבוצה בגביע ערי הירידים הודות לכך שגברה על לונדון XI בתוצאה המצטברת 8-2, כשברוגה פותח בגומלין שהסתיים בניצחון 6 - 0. לאחר מכן השתתף ב-5 משחקים בגביע, אך ברצלונה הודחה על ידי אתלטיק בילבאו בחצי הגמר. במשחק נגד סביליה ב-1958 נפצע באופן חמור, פציעה שסימנה את סוף הקריירה שלו. כעבור מעל לשנה, הוא שיחק בעוד שני משחקים, והוא פרש מכדורגל, בהיותו בן 28 בלבד. בסך הכול, הן במסגרות רשמיות ובן במשחקי ידידות, הופיע ברוגה 140 פעמים במדי ברצלונה, בהן הבקיע 7 שערים.

בנוסף להיותו שחקן ברצלונה, ערך ברוגה הופעה בודדת במדי נבחרת קטלוניה, הנבחרת הלא רשמית של חבל הארץ, ב-1958.

== תארים ==
=== ברצלונה ===
* אליפות ספרד (4): 1951/1952, 1952/1953, 1958/1959, 1959/1960
* הגביע הספרדי (4): 1951/1952, 1952/1953, 1956/1957, 1958/1959
* קופה אווה דוארטה (2): 1952, 1953
* גביע ערי הירידים (2): 1955/1958, 1958/1960

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.blaugranas.com/wiki/joaquin_brugue ז'ואקים ברוגה] באתר Blaugranas.com
* [http://hemeroteca.mundodeportivo.com/preview/2001/10/06/pagina-15/461100/pdf.html El Mundo Deportivo Hemeroteca], 6.10.2001, עמ' 15

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2001