מייקל אורן

מייקל (מיכאל) אורן (נולד בורנשטיין) (באנגלית: Michael Oren ; נולד ב-20 במאי 1955) הוא מדינאי, דיפלומט, סופר, היסטוריון, ואיש ציבור ישראלי. כיהן כשגריר ישראל בארצות הברית בשנים 2009 עד 2013 וכיהן כחבר הכנסת העשרים וסגן שר לענייני דיפלומטיה במשרד ראש הממשלה מטעם מפלגת כולנו.

אורן הוא מחברם של ספרים, מאמרים ומסות בנושא ההיסטוריה של המזרח התיכון. בעבר שימש כפרשן לענייני המזרח התיכון ב-CNN וב-CBS.<ref></ref><ref></ref>

== קורות חיים ==
אורן בהרצאה ב[[אוניברסיטת אריאל (2018)]]

=== ילדותו ===
נולד בשם מייקל סקוט בורנשטיין (Michael Scott Bornstein) במדינת ניו יורק שבארצות הברית, למרילין, מטפלת זוגית ומשפחתית, וללסטר-מילטון, מנהל בית חולים. אביו שירת כקצין בצבא ארצות הברית, והשתתף בפלישה לנורמנדי ובקרב על הבליטה במהלך מלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה.<ref></ref> דודו של מייקל אורן השתתף בשחרור מחנה הריכוז בוכנוולד.<ref name=":3" />

אורן גדל בבית יהודי ציוני, בעיירה ווסט אורנג', ניו ג'רזי. משפחתו חיה בשכונה קתולית, והייתה שם המשפחה היהודית היחידה. ולימים הוא סיפר רבות על האנטישמיות בה נתקלו הוא ומשפחתו באותה תקופה<ref name=":0"></ref>. בראיון סיפר כי בגיל 15, בעת פגישה עם השגריר הישראלי דאז (יצחק רבין) במהלך נסיעה לוושינגטון, החליט כי בעתיד יהיה הוא בעצמו שגריר ישראל בארצות הברית.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref>

=== התבגרותו והעלייה לישראל ===
אורן הגיע לראשונה לישראל כשהיה בן 15, כאשר הגיע להתנדב בקיבוץ גן שמואל, במסגרת תנועת הבונים-דרור והשומר הצעיר בין השנים 1970–1971. מאז, בשנים שלאחר מכן המשיך להגיע לישראל בכל קיץ, והתנדב בקיבוץ גונן.<ref></ref> ב-1977 אף התחרה כחותר במכבייה העשירית, וזכה בשתי מדליות זהב ובמדליית כסף.<ref></ref>

אורן בעל תואר ראשון בהיסטוריה ולימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת קולומביה ב-1977 ותואר שני בלימודי המזרח התיכון מבית הספר ליחסים בינלאומיים שבאוניברסיטת קולומביה ב-1978. קיבל תואר שני ודוקטורט בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת פרינסטון. היה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, באוניברסיטת ייל, ובאוניברסיטת ג'ורג'טאון.<ref></ref> כמו כן, היה עמית-שגריר ב-Atlantic Council וכן עמית בכיר ב-Wilson center .<ref></ref><ref></ref>

אורן עלה לישראל בשנת 1979, בהיותו בן 22. הוא התגייס לצה"ל כחייל בודד ושירת כלוחם בצנחנים. במלחמת לבנון הראשונה לחם אורן כאיש מילואים, בין היתר נפלה יחידתו קורבן למארב סורי וספגה נפגעים רבים. במהלך המלחמה התחתן, ולמחרת ליל הכלולות שב לביירות.<ref name=":1" /> אורן המשיך לשרת במילואים כלוחם במבצעי צה"ל עד 2000. לאחר מכן, עבר אורן לשמש כקצין בדרגת רב-סרן ביחידת דובר צה"ל, במהלך האינתיפאדה השנייה ומלחמת לבנון השנייה.<ref name=":2" /> אורן לקח חלק כדובר בשירות מילואים גם במבצע עופרת יצוקה ברצועת עזה, ופעל להסביר את פעולות צה"ל ברשתות התקשורת הזרות.

=== פוליטיקה ופעילות ציבורית ===
עוד בעת שירותו בצה"ל, היה אורן יועץ למשלחת הישראלית באו”ם. לאחר מכן, עם שחרורו משירות סדיר, היה שליח ”נתיב” בברית המועצות.<ref></ref> בהמשך עבד אורן במחלקה לענייני היחסים בין הדתות במשרד הדתות בזמן ממשלת רבין ושירת כקצין קשר של ישראל עם הצי השישי של ארצות הברית במהלך מלחמת המפרץ.<ref></ref> בשנים 1999–2000 היה יועץ עבור אבא אבן.<ref></ref>

אורן הוא אזרח ישראלי מאז 1979, אך שמר כל השנים גם על אזרחותו האמריקאית, עליה ויתר רק ב-2009, עם מינויו לשגריר ישראל בארצות הברית. במהלך תקופתו כשגריר, פרסם אורן מאמר בדבר הצורך של מדינת ישראל בהצטיידות במערכת כיפת ברזל. בעקבות כך, התקיים דיון בקונגרס האמריקאי על מנת לתקצב את הגדלת הסיוע לישראל. בדצמבר 2013 סיים את כהונתו כשגריר.

בינואר 2014 התמנה אורן לפרשן לענייני המזרח התיכון בתחנת הטלוויזיה CNN.

בדצמבר 2014, במהלך מערכת הבחירות לכנסת העשרים, הצטרף אורן למפלגת כולנו בראשות משה כחלון והוצב במקום הרביעי ברשימה. הוא נבחר לכנסת לאחר שהסיעה קיבלה 10 מנדטים.

ב-4 באוגוסט 2016 מונה לתפקיד סגן שר לענייני דיפלומטיה במשרד ראש הממשלה.

לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הודיע על פרישה ממפלגת כולנו ומהחיים הפוליטיים.

אורן הקים ומנהל ארגון בשם Israel Advocacy Group (IAG), אשר מטרתו לחזק את הקשר של ישראל עם יהודי ארצות הברית.<ref></ref> כמו כן, אורן מכהן כיו״ר מרכז הדס, עמותה הנקראת על שם הדס מלכא. העמותה מעניקה סיוע ותמיכה ללוחמי מג״ב, חללי מג״ב ומשפחותיהם.<ref></ref>

== חיים אישיים ==

אורן היה נשוי לסאלי מדריכה למחול ועובדת המרכז לאמנות יהודית ויש להם 3 ילדים משותפים, ו-6 נכדים. התגרש ב-2016. כיום מתגורר ביפו יחד עם רעייתו תמרה.

השחקן והקומיקאי האמריקאי ג'ון רודניצקי הוא אחיינו.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, התנדב אורן למילואים בכיתת הכוננות קיבוץ כפר בלום.

==ספרים==
אנדרטה לזכר קרבנות אסון מגדלי התאומים לציון 15 שנה לאסון.]]
אורן הוא מחבר הספר "שישה ימים של מלחמה: המערכה ששינתה את פני המזרח התיכון", שהיה רב מכר של "הניו יורק טיימס" וזכה לפרסי הספר היהודי הלאומי וספר ההיסטוריה של השנה של "לוס אנג'לס טיימס". ב"ניו יורק טיימס" נכתבה ביקורת אוהדת על ספרו זה וה"וושינגטון פוסט" כינה אותו: "הספר הטוב ביותר שנכתב עד כה על מלחמת ששת הימים... שיישאר כנראה הטוב ביותר בעתיד". ביקורות אוהדות התפרסמו גם ב"אטלנטיק", ב"ניו ריפבליק", ב"ניוזוויק" וב"אקונומיסט", והוא צוין לשבח על ידי ההיסטוריונים ג'ון קיגן, בני מוריס ומוטי גולני.

ספרו "עוצמה אמונה ודמיון: ארצות הברית והמזרח התיכון מ־1776 ועד ימינו" עוסק בהיסטוריה של המעורבות האמריקאית במזרח התיכון. הספר פורסם בידי ו"ו נורתון ונעשה אף הוא לרב מכר של "ניו יורק טיימס", וכן זכה לביקורות אוהדות מ"ניוזוויק", מ"וושינגטון פוסט", ממדור הספרים של "הניו יורק טיימס", מ"סן פרנסיסקו כרוניקל" ומ"דה וילמט וויק". הספר יצא בתרגום עברי ב-2019.

ב-2015 אורן פרסם ספר זכרונות באנגלית שנקרא Ally: My Journey Across the America-Israel Divide שהפך לרב מכר של הניו-יורק טיימס. הספר, שתורגם לעברית בשם ״בן ברית״, עורר מחלוקת בשל תיאורו של יחסי ישראל-ארה״ב בימי נתניהו ואובמה.

אורן כתב אף ספרות בדויה: למשל, ספרו מפגש מחודש ("Reunion") עוסק בחיילי יחידת חיל רגלים שלחמו בארדנים הבלגיים במלחמת העולם השנייה והשורדים שבהם הוזמנו חמישים שנה אחרי כן לפגישת מחזור באתרי הקרבות. הדבר פותח אצלם תיבת פנדורה של עימותים מן העבר, על רקע הנוגות של חיי הזיקנה. כמו כן, אורן פרסם עוד ארבעה ספרי מדע בדיוני, רומן, ושלושה קובצי סיפורים קצרים.

ב-2023 פרסם אורן את הספר ״2048: המדינה הייחודית״, בו פירט את חזונו למדינת ישראל ב-2048 (שנת המאה לקיום מדינת ישראל).<ref></ref>

=== רשימת ספרים ===
*Origins of the second Arab-Israel war: Egypt, Israel, and the great powers, 1952-56, לונדון, אנגליה: פרנק קאס , 1992
*(עם יורם חזוני ודניאל פוליסר): המהפכה השקטה בהוראת תולדות הציונות: מחקר השוואתי על ספר הלימוד של משרד החינוך בנושא המאה העשרים (כיתה ט'), ירושלים: מרכז שלם, ה'תש"ס – 2000
*Sand devil: a Negev trilogy, קונטיקט, ארצות הברית: טובי, 2001
*שישה ימים של מלחמה: המערכה ששינתה את פני המזרח התיכון, אור יהודה: דביר, תשס"ד 2004 (מהדורה מקורית באנגלית – אוקספורד, אנגליה: אוניברסיטת אוקספורד, 2002; תורגם גם לדנית ולפורטוגלית)
** 
*Reunion, ניו יורק, ארצות הברית: פלום , 2004
*(עריכה עם דוד ויורם חזוני:) מאמרים חדשים על הציונות, ירושלים, מרכז שלם, תשס"ז 2006
*עוצמה, אמונה ודמיון: אמריקה במזרח התיכון מ־1776 ועד ימינו, ירושלים: מרכז שלם, ה'תשע"ט – 2019 (מהדורה מקורית באנגלית – ניו יורק: ו"ו נורטון ושות' , 2007)
*בן ברית: חיי כגשר בין ישראל לארצות הברית, תל אביב: ידיעות ספרים, 2016 (מהדורה מקבילה באנגלית – ניו יורק: רנדום האוס)
*The night archer and other stories, ניו יורק: הבן הרשע, 2020
*To all who call in truth: a novel, ניו יורק: הבן הרשע, 2021
*2048 המדינה הייחודית (עברית אנגלית וערבית), הוצאת מגיד, 2023.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* גיל תמרי, [https://web.archive.org/web/20120711150909/http://israblog.nana10.co.il/tblogread.asp?blog=549233&blogcode=10815036 השגריר החדש של ישראל בוושינגטון – ד"ר מייקל אורן], 4 במאי 2009
* 
* צור ארליך, [http://tsurehrlich.blogspot.co.il/2010/01/blog-post_848.html איך קרו ששת הימים. ריאיון עם מיכאל אורן], באתר של צור ארליך, 8 בינואר 2010
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://claritywithmichaeloren.substack.com/ כלהרטי סובסטק]

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:פעילי הסברה ישראלית
קטגוריה:שגרירי ישראל בארצות הברית
קטגוריה:פעילים ציונים בארצות הברית
קטגוריה:סגל מרכז שלם
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם כולנו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי הפרס הלאומי לספרים יהודיים
קטגוריה:חברי הכנסת: דיפלומטים
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי מחקר ואקדמיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:כפר בלום: אישים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת חרבות ברזל