OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יקונו אמלק, קיסר אתיופיה

יקונו אמלק היה קיסר אתיופיה הראשון מקרב השושלת הסולומונית. אמלק שנולד בארבגאנו שבטרה הנמצאת בשאווה היה בנו של טאספה ייאסוס מלך שאווה. אמלק אומץ וחונך על ידי אזזאז כאלה. אמלק הוכתר כקיסר אתיופיה ב-10 באוגוסט 1270 בעיר דברה ברהן תחת שם אביו "טאספה יאסוס".

== חייו ==

המסורת מספרת שאמו של אמלק הייתה שפחה של מלך שאווה בעיירה סגרט, אמלק חונך ואומץ על ידי אזזאז כאלה במנזר יסטיפנוס שעל חופה של אגם היאק שבאמבסל שם פגש את הקדוש תקלה היימנות והוא זה שעזר לו יותר מאוחר להדיח את אחרון קיסרי הזאגווה. מסורות אחרות גורסות שזה היה ראש המנזר, ייאסוס מועא אשר עזר לאמלק להדיח את הקיסר. המסורת ממשיכה ומספרת שאמלק הדיח את הקיסר הזאגווי "זא-ילמקנון" ("הלא ידוע") בעיירה מלוט שם הוא הצליח לברוח. לאחר מכן יקונו הצליח לאסוף תמיכה באימפריה בעיקר מצד התגרים והאמהרים הנוצרים והצליח להביס את הקיסר. שמו של הקיסר שהודח לא ידוע והיסטוריונים מתווכחים ביניהם, רובם גורסים שזה היה הקיסר יטברק וחלק נאקוטו לאב. אחת המערכות הצבאיות המתועדות שניהל היה כנגד ממלכת דמות השוכנת דרומית לנילוס הכחול.

בתקופתו האימפריה החלה לצאת מהקיפאון במערכת יחסי החוץ והיו קשרים מסחרים עם הקיסר הביזנטי מיכאל השמיני. לעומת זאת מערכת היחסים עם המדינות השכנות המוסלמיות הייתה מעורבת, בתחילה ידידותית, אך לאחר שהיה צורך במינוי אבונא לכנסייה האתיופית, אדם שהגיע ממצרים האסלאמית, שבאותו הזמן סולטאן מצרים ביברס צר על פטאריך אלכסנדריה היה לא לרוחו. לאחר מספר בקשות אמלק החל להאשים את סולטאן תימן בעיכוב השליח למצרים.

לאור עובדה זו אמלק שלח את שני בניו לפטאטריך אנטיוכה שזה יימנה אבונא חדש. באותו הזמן הפטריארכים של אלכסנדריה ואנטיוכיה נאבקו ביניהם על מינוי פטריארך ירושלים. עד אז הייתה זו הזכות המיוחדת של פטריארך אנטיוכיה. אמלק קיבל את מבוקשו ופטאריך אנטיוכה מנה צליין אתיופי לאבונא, אך זה מעולם לא קיבל עליו את התפקיד ולכן אמלק החל להסתמך על בישופים סוריים שהגיעו לקיסרותו.. אמלק היה זה שיזם את בנייתה של כנסיית גאנטה מריאם שלד לליבלה שמכילה את הציורים המוקדמים ביותר של וויכוחי דת.

יקונו אמלק נפטר בדברה ברהן ב-19 ביוני 1285 ונקבר בכנסיית גאורגיוס הקדוש שבמנזר אטרסנה אגזאטנה מריאם שבסאינט.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1285
מרכז טיים וורנר

מרכז טיים וורנר
מרכז טיים וורנר (באנגלית: Time Warner Center) הוא מרכז הכולל צמד גורד שחקים הנמצא בניו יורק. הוא עוצב על ידי דייוויד צ'ילדס ומוסטפא קמל אבאדן מסקידמור, אווינגס ומריל, ומקיף כחצי מכיכר קולומבוס שבמרכז מנהטן (מידטאון מנהטן). המרכז כולל מרכז קניות המכיל חנויות יוקרתיות וחנות של רשת הול פודס. שטח המגדלים מחולק בין משרדים (ובעיקר משרדיה של חברת האחים וורנר דיסקברי ), דירות מגורים ומלון המנדרין אוריינטל. ערכו של הבניין הוא הגבוה בניו יורק.

==בנייה ועיצוב==
בניית המרכז החלה בשנת 2000, אחרי הריסתו של הניו יורק קוליסאום, והושלם ב-2004. הוא נבנה במקור בשם "מרכז טיים וורנר AOL". 

הבניינים היו גורדי השחקים הגבוהים הראשונים שהושלמו לאחר פיגועי 11 בספטמבר. בזמן שכמה תושבים הבחינו בדמיון בין המגלים למגדלי התאומים, החברה הבונה את המרכז הכחישה שהדמיון בין המגדלים מכוון. ב-2003 יזם מקסיקני רכש דירת פנטהאוז במגדל ב-54.7 מיליון דולר.

כתובתו הרשמית של המרכז היא כיכר קולומבוס 10, אבל החברה הבונה את המרכז השתמשה בשם "סנטרל פארק אחד" כדי לקדם את מכירת הדירות. הכתובת "סנטרל פארק ווסט אחד", לעומת זאת, שייכת למגדל אחר השייך לדונלד טראמפ. כשהמרכז הושלם, טראמפ תלה שלט גדול על בניינו שבו היה כתוב "הנוף שלכם לא כל כך טוב, הלא כן?".

עיצובו של המרכז הוא גם מעין מחווה לעיר ניו יורק: הבסיס עוגל לפי התוואי של כיכר קולומבוס, זוויתם של שני המגדלים מתיישרת עם ברודוויי והמרחק בין שני המגדלים יוצר את האשליה שהרחוב ה-59 עובר דרכם.

==ראו גם==
* גורדי שחקים בניו יורק

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20031126052739/http://onecentralpark.com/ סנטרל פארק אחד] - מכירת דירות מגורים ומידע
* [https://web.archive.org/web/20071209081349/http://www.related.com/index.asp?model=homeRelated&view=1&companyid=7 The Related Companies] - אתר החברה שבנתה את המרכז

==הערות שוליים==

טיים וורנר
קטגוריה:וורנר מדיה
קטגוריה:רחוב ברודוויי
יאגבה ציון, קיסר אתיופיה

יאגבה ציון (גם יאגבו ציון) היה קיסר אתיופיה במהלך תקופת תור הזהב. ציון היה בנו של הקיסר יקונו אמלק וירש את אביו כאשר נפטר ב-18 ביוני 1285 תחת השם "סלומון הראשון". 

לפני שהוכתר כקיסר ציון שלט במשותף עם אביו מספר שנים עד שזה נפטר, ציון דגל בתיקון היחסיים עם המדינות המוסלמיות וכן ניסה כמו אביו להשיג מינוי לאבונא חדש על הכנסייה האורתודוקסית האתיופית אך נכשל כמו אביו. בתחילת שלטונו הוא ניהל מאבק צבאי כנגד סולטנות יפאט וממלכות נדרום האסלמיות והפגניות. 

מרקו פולו הזכיר בכתביו שמישהו מ "הנסיכים" של אתיופיה בשנת 1288 התכון לעלות לרגל לירושלים, יחד עם פמלייה, הוא בסופו של דבר ביטל זאת אך שלח במקומו בישוף. בשובו מעליית הרגל, הבישוף הזה עוכב על ידי "הסולטאן של עדן", שהצליח לאסלאם רבים, אך הוא נכשל עם אותו בישוף, לפני שהוא שחרר אותו הסולטאן דאג שימולו אותו. הבישוף סיפר זאת לאותו "נסיך" והוא צעד לעדן עם צבאו, ועם תמיכה של בעלי ברית מוסלמים הצליח להכניע את סולטאן עדן ולכבוש את בירתו. מספר היסטוריונים גורסים שזהו היה ציון אך מתקנים את הגרסה ושוללים שמדובר ב"עדן" אלא בסולטנות אדאל ובבירתה זילע..

כאשר ציון רצה למנות יורש עצר ולכן החליט שכל אחד מילדיו ימונה לקיסר לשנה, אך היסטוריונים אחרים גורסים שהייתה מלחמה על הכתר בין ילדיו על הכתר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1294
צרה (יהדות)

צרה הוא מונח מתאר את הקשר המשפחתי בין אישה אחת לרעותה כאשר שתיהן נמצאות במקביל בקשר נישואים עם אותו הגבר. נישואים של גבר ליותר מאישה אחת מותרים על פי התורה, אך אסורים מתוקף חרם דרבינו גרשום.

==מקור הביטוי==
ב נכתב איסור מיוחד על נשיאת שתי אחיות: . בעקבות לשון 'צרור' שבפסוק, נשותיו של אדם נקראות "צרות" זו לזו. רש"י כותב שמשמעות המילה צרות ביחס לשתי נשים היא: ביחד - סמוכות, כיוון שנשים אלו סמוכות זו לזו. המצודת ציון מפרש כי נקראות צרות "מלשון צר ואויב כי על פי רוב שונאות זו לזו".

==שימוש במושג==
בתנ"ך, המקום היחיד שמופיעה המילה "צרה" במשמעות זו היא בתחילת ספר שמואל א', על נשות אלקנה, חנה ופנינה – "וְכִעֲסַתָּה צָרָתָהּ גַּם כַּעַס בַּעֲבוּר הַרְּעִמָהּ". בתלמוד בבלי נפוץ השימוש בביטוי זה ביחס לשתי נשים, בעיקר בעניין צרת הבת במסכת יבמות.

==ראו גם==
* פוליגמיה
* פוליגניה
* ריבוי נשים ביהדות

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחה
קטגוריה:נישואים ביהדות
קטגוריה:נשים ביהדות
קטגוריה:פוליגמיה
לפרקון

ייצוג מודרני של לפרקון מהסוג שזכה לפופולריות במאה ה-20
לפרקון הוא שד בפולקלור האירי.

==אטימולוגיה==
למקור שמם יש מספר גרסאות. על פי פטריק דינין, היסטוריון ובלשן אירי, מקור שמם מגיע מהמילה האירית "luchorpan" שפירושה הוא: "ננס, סוג של שדון החי בקרבת מקורות מים". פירוש נוסף למקור המילה הוא: חצי גוף, גוף קטן. מילון אוקספורד מבאר לפרקון כ"שדון-סנדלר".

==אופי ואורח חיים==
הפולקלור האירי הלפרקון מחביא אוצר זהב בקצה הקשת בענן]]
הלפרקון מתואר בסיפורי עם כיצור לא מזיק באופן כללי, אך עם זאת הוא שובב וחובב מעשי קונדס, לעיתים נקשר שמו במעשי תרמית והונאה מתוחכמים שהקנו לו תדמית נכלולית - רודפת בצע.

על פי סיפורי עם אלה הלפרקונים מבכרים את חיי הבדידות, ומתרחקים מהציוויליזציה, אולם קיימות עדויות המצביעות על כך שייתכן שהם נהנים מחברת יצורים קסומים אחרים. קרוב משפחתו של הלפרקון נקרא "קלוריקון", דמותו מופיעה לעיתים רחוקות, הוא חובב משקאות חריפים, מסיבות פרועות, וחיי הוללות. הלפרקונים הם חובבי ממון מושבעים וידועים בעושרם. את אוצרותיהם הם מחביאים במקומות נסתרים מעיני כל, אך ניתן להתחקות אחר עקבות האוצר אם מגיעים אל המקום בו נוגעת הקשת באדמה.

==הופעה חיצונית==
על פי סיפורי העם ישנם מספר גרסאות ללבושו של הלפרקון, אשר יכלול מעיל אדום או ירוק, מצנפת, מגפיים, ואבזם החגור לגופו, כל הפריטים מעוטרים ברקמות זהב.

הספר "פיות ועמים", המקבץ את אגדות איכרי אירלנד, שראה אור בשנת 1888 מתאר את הלפרקון כיצור גנדרן, לבוש מעיל אדום - ובמרכזו שבעה כפתורים, דמותו עוטה מצנפת מחודדת ושמוטה שיושבי הארצות הצפון מזרחיות נהגו לעטות לראשם.

בפואמה מהמאה ה-18 "הלפרקון; או השדון-הסנדלר" (The Lepracaun; or, Fairy Shoemaker) מתאר בחרוזים ויליאם אלינגהם את מראם: פניהם חרושי-קמטים, הליכתם כפופה, בעלי גיבנת, דומים לאלף מזוקן, משקפיהם שמוטים בקצה אפם, לגופם סינר עור, וחגורת כסף למותניהם. בתיאור זה סטה אלינגטון מהתיאור המסורתי שתיאר את הלפרקון כדמות העוטה גלימת אזמרגד ירוקה המעניקה את הידע למציאת אוצר נסתר.

==סמל אירלנד==
ברבות הימים הפך הלפרקון לאטרקציה תיירותית ולאחד הסמלים של אירלנד. בפוליטיקה האירית כינו תומכי האיחוד עם הבריטים את מתנגדיהם בביטוי המעליב "דוברי לפרקונית".

==אזכורים תרבותיים==
הלפרקון מאוזכרים רבות בסרטי קולנוע, סרטי אימה, סרטי אנימציה, ופרסומות, תוך שהם מסמלים בעיקר את אירלנד או מוצרים שמקורם באירלנד. בספר "הארי פוטר וגביע האש", הרביעי בסדרת ספרי הארי פוטר, הלפרקונים מופיעים כמעודדי קבוצת הקווידיץ' של אירלנד במשחק גמר הגביע העולמי בקווידיץ'. לפרקונים עומדים במרכז עלילת הסרט דרבי אוגייל והאנשים הקטנים ובמרכז עלילת סדרת הספרים "ארטמיס פאול".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fantasy-ireland.com/leprechaun-legend.html הלפרקון בתרבות הפופולרית]
* [http://www.sacred-texts.com/neu/yeats/fip/fip24.htm ויליאם אלינגהאם, הפואמה: הלפרקון או שדון סנדלר]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצורים בדיוניים
קטגוריה:מיתולוגיה קלטית
קטגוריה:אירלנד: תרבות
קטגוריה:פולקלור אירי
פרונוס

פְּרוּנוּס (שם מדעי: Prunus) הוא סוג של עצים ושיחים בעלי פרחים, הכולל את האפרסק, שקד, דובדבן, שזיף ומינים רבים אחרים. קיימים למעלה מ-430 מינים שונים של פרונוס, הצומחים בכל אזור בעל אקלים ממוזג בעולם.

==חלוקה פנימית==
את המינים בסוג זה נהוג לחלק למספר תת-סוגים, שהבולטים בהם הם הבאים:
*אמיגדלוס (Amygdalus): תת-סוג הכולל את האפרסק, הנקטרינה והשקד. פריחה מגיעה בשלישיות ניצנים, בראשית האביב. הפרי עצמו מחורץ לאורכו, כאשר הגלעין הקשה בעל פנים מחוספסות ומחורצות.
*פרונוס (Prunus): תת-סוג בעל אותו שם, תחתיו מצויים השזיף והמשמש. ניצנים יחידים, פורחים באביב. הפרי מחורץ בצדו, הגלעין קשה ועגול.
*דובדבן (Cerasus): תת-סוג המונה את הדובדבן, הדובדבן החמוץ ורבים אחרים. ניצנים בודדים, הפרי לא מחורץ וגלעינו קטן, קשה ועגול.
*דובדבנים גמדיים (Lithocerasus)
*דובדבני ציפורים (Padus)
*דובדבני דפנה (Laurocerasus)

==שימושים==
עצים ושיחים ממשפחת פרונוס תורבתו פעמים רבות באירופה ובאסיה, ונוצרו מבין זני הבר מספר רב של זנים מתורבתים, חלקם כבר לפני אלפי שנים. עקב כך, הסוג נפוץ ביבשות ואזורים רבים כגידול חקלאי, על אף שאינו גדל בהם בר.

עלי העצים מסוג זה משמשים כמזון בלעדי למספר רב של פרפראים, חלקם אוכלים אך ורק עלי סוג זה, כגון משפחות העשים Coleophoridae ו-Bucculatricidae.

==על השם==
פרונוס נקרא בשמו כבר במאמרו המפורסם של קארולוס ליניאוס "Hortus Cliffortianus" מ-1737, והופיע לאחר מכן ב-1753 בספר "Species Plantarum", כאשר מקור השם נשאב מהכינוי הלטיני לפרי השזיף. המילה פרונוס עצמה הגיעה ללטינית מהכינוי היווני של הפרי.

בעברית נקבע לעת עתה השם הלועזי Prunus כרשמי (תחת הניקוד פְּרוּנוּס), אף על פי שבאנגלית פרונוס הוא כינוי לשזיף (ומכאן המילים Prune ו-Plum), והמין שזיף הוא פרונוס מתת-סוג פרונוס מסוג פרונוס. האקדמיה ללשון העברית קבעה כך במאמרה "בוטניקה: צמחי א"י (תש"ו), 1946".

==בארץ==

בארץ ישראל גדלים חמישה מינים מסוג זה:
*תחת תת-הסוג פרונוס גדל מין אחד, והוא שזיף הדב (Prunus ursina)
* תחת תת-הסוג אמיגדלוס גדלים שני מינים: שקד ערבי (Prunus arabica) ושקד מצוי (Prunus communis)
* תחת דובדבן גדלים דובדבן שרוע (Prunus prostrata) ודובדבן קטן-פרי (Prunus microcarpa).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ורדיים
בניו של יאגבה ציון

*סינפה ערד הרביעי היה הקיסר בין 1294 – 1295 הוכתר בשם "סינפה אסגד".
*חיזבה אסגד היה הקיסר בין 1295 – 1296.
*קידמה אסגד היה הקיסר בין 1296 – 1297.
*ג'ין אסגד היה הקיסר בין 1297 – 1298 הוכתר בשם "ג'ס אסגד".
*סבא אסגד היה הקיסר בין 1298–1299.

בניו של הקיסר יאגבה ציון כל אחד מהם שלט כשנה באתיופיה. היסטוריונים מתווכחים מה בדיוק המצב הפוליטי בזמן זה. חלק טוענים שיאגבה ציון לא יכול היה להחליט על יורש ולכן בניו כיהנו שנה כל אחד, אך חלק גורסים שהמצב היה שונה מכיוון שכל אחד מהבנים טען לעצמו את הכתר והיה מצב של בלבול ואנרכיה באימפריה ולכן הקיסרים התחלפו כמעט כל שנה. בתקופה זו החל גם השימוש בבית סוהר באמבה גישן על ידי ג'ין אסגד לקרובי משפחה בעיתיים של הקיסר, כאשר הוא הוכרח לאסור את אחיו המסוכן סבא אסגד, באותו הזמן הוא כלא שלושה מבניו ומאחיו באמבה גישן.

לא ידוע במדיוק מתי הסתיימה תקופה זו שבסיומה עלה לכס הקיסרות וודאם ערד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
יואנס זונאראס

יואנס זונאראס (ביוונית: , בלטינית: Ioannes Zonaras) היה היסטוריון ומחבר קנונים ביזנטי, שחי משלהי המאה ה-11 עד אמצע המאה ה-12.

זונאראס שירת כמפקד המשמר והמזכיר האישי של הקיסר אלכסיוס הראשון קומננוס, ועם מותו פרש למנזר באי של אַיִיָה גְלִיקֶרִיָה (Αγία Γλυκερία, כיום Incirli Adasi), שם בילה את שארית ימיו בכתיבת ספרים. 

חיבורו החשוב ביותר, "תמצית ההיסטוריה" (Επιτομή Ιστορίων) בשמונה-עשר ספרים, מקיף את קורות העתים מבריאת העולם עד מות הקיסר אלכסיוס (1118). החלק העוסק בהיסטוריה הקדומה מבוסס במידה רבה על יוסף בן מתתיהו; לכתיבת ההיסטוריה של רומא עד שנת 146 (ספרים 7–9) הסתמך בעיקר על דיו קאסיוס, שעשרים הספרים הראשונים של חיבורו אינם ידועים ממקום אחר. ניקטאס אקומינאטוס המשיך את חיבורו ההיסטורי של זונאראס מן המקום בו נפסק. 

חיבורים תאולוגיים שונים יוחסו לזונאראס – פירושים על האיגרות הקנוניות של אבות הכנסייה ועל הפואמות של גרגוריוס מנזיאנזוס; חיי הקדושים; ומסה על הקנונים האפוסטוליים – ואין כל סיבה להטיל ספק כי אומנם הוא שכתבם. ברם, הלקסיקון שהגיע לידינו ונושא את שמו נכתב קרוב לוודאי על ידי אדם בשם אנטוניוס מונאכוס (Antonius Monachus).

== לקריאה נוספת ==
* הערך John Zonaras, באנציקלופדיה הקתולית, מהדורת 1913 
* Fergus Millar, A Study of Cassius Dio, Oxford: Clarendon, 1964, Appendix I: Xiphilinus' and Zonaras' Epitomes of Dio Book 54, pp. 195-203

==קישורים חיצוניים==

* [http://openlibrary.org/books/OL7040945M/Ioannou_tou_Zonara_Epitome_historion. תמצית ההיסטוריה] באתר ה-Open Library.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:תאולוגים ביזנטים
FTP-MOI

FTP-MOI היה ארגון מחתרתי שפעל במסגרת תנועת ההתנגדות הצרפתית, נגד גרמניה הנאצית בתחומי צרפת, ממרץ 1942 עד נובמבר 1943.

FTP-MOI הם ראשי תיבות של Francs-Tireurs Partisans ושל Main d’Oeuvre Immigrée, השם שהחליף את השם הקודם, Mouvement Ouvrier International. "תנועת העובדים הבינלאומית" (Mouvement Ouvrier International) הוקמה בשנות השלושים של המאה ה-20 על ידי המפלגה הקומוניסטית. לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות, כשקידום המהפכה הקומוניסטית ברחבי העולם עבר למצב לטנטי ופינה את הבמה, בסדר היום של ההנהגה הסובייטית, לטובת "המלחמה הפטריוטית" נגד הכובשים, שונה שם הקבוצה ל"כוח הפועלים המהגרים" (Main d’Oeuvre Immigrée), בהתבסס על כך שרבים מאוד מבני הקבוצה היו מהגרים או בני מהגרים, מארצות שונות ורבים ביניהם היהודים. השם החדש שמר על ראשי התיבות של השם הקודם.

== הארגון הלוחם ==
המפקד הצבאי הראשון של הקבוצה ומייסד הסקציה הפריזאית היה בוריס הולבן (Boris Holban), יהודי יליד בסרביה. הארגון היה מחולק ל-4 קבוצות משנה, האחת של יוצאי רומניה, השנייה של יהודים יוצאי פולין, השלישית של איטלקים והרביעית של מומחים לחבלה במסילות רכבת וכן השתתפו גם שלושה יהודים-הונגרים (ביניהם אימרה בקש גלאס וטמאש אלק ויוז'ף בוצור). הולבן פיקד על הקבוצה ממרץ 1942 ועד אוגוסט 1943, כשהוחלף על ידי מיסאק מנוחיאן. הולבן הוחלף לאחר שסירב להגביר את תדירות הפעולות - הוא חשב שהדבר יביא לחשיפתם. המפקד החדש, מיסאק מנוחיאן, הוביל את הקבוצה לפעולות נוספות עד להיחשפותה ולכידת מרבית פעיליה בנובמבר 1943. הקבוצה, שכללה כשלושים פרטיזנים ועוד כארבעים מסייעים, חלקם מוותיקי מלחמת האזרחים של ספרד ורבים ביניהם היהודים, ביצעה 229 פעולות מזוינות נגד הגרמנים, הנודעת ביותר הייתה הריגת הגנרל אס אס יוליוס ריטר (Julius Ritter), האחראי לשילוחם של מאות אלפי צעירים צרפתים לעבודות כפייה בגרמניה.

== הלכידה וההוצאה להורג ==
לא ידוע מה הביא ישירות ללכידת הקבוצה על ידי הגסטפו, אך העובדה היא שבנובמבר 1943 נלכדו 24 חברי הקבוצה, 23 גברים ואשה אחת, גולדה בנצ'יק. בני הקבוצה נשפטו ביום 18 בפברואר 1944 ונידונו למוות - הגברים הוצאו להורג ביריה, אך לא כך גולדה בנצ'יק, כי החוק הצרפתי אסר על הוצאה להורג של נשים. גולדה בנצ'יק הועברה לשטח גרמני, שם נשפטה מחדש לפי החוק הגרמני ונידונה למוות בעריפה. ראשה נכרת ב-10 במאי, יום הולדתה.

== הכרזה האדומה ==
שלטונות הכיבוש הגרמניים בצרפת והמשטר של וישי ניצלו את תפיסת הקבוצה ואת ההרכב המגוון שלה - בני פולין, רומניה, הונגריה, ספרד, איטליה, גרמניה וצרפת, 12 מתוך ה-24 היו יהודים - לצורכי תעמולה. הם הפיקו כרזה אדומה (l’affiche rouge) עם תצלומיהם של עשרה מחברי הקבוצה. המפיקים בחרו את התצלומים של אותם חברי קבוצה ששמותיהם ופניהם נראו ונשמעו רחוקים יותר מהמקובל בצרפת וזאת כדי לעורר קסנופוביה כלפיהם. הכרזה הציגה את מעשיהם כפשעים נגד האוכלוסייה ולעגה להתימרותם להיות "משחררים". את הכרזה הפיצו בכל המקומות בהם התגודדו אנשים וצבעה העז משך תשומת לב רבה.

בשנת 1974 הפיק הבמאי הצרפתי, יליד מרוקו, פרנק קאסנטי, סרט קולנוע על הפרשה - הסרט נשא את השם המתבקש, "הכרזה האדומה".

== ראו גם ==
* גולדה בנצ'יק

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080704143826/http://ro.altermedia.info/cultura/les-morts-ne-vieillissent-jamais_8088.html Adrian Irvin Rozei - מאמר ב"אלטרמדיה" על אולגה בנצ'יק - המאמר כולל את תמונתה ודיון שהתפתח בעקבות פרסומו] ברומנית

קטגוריה:תנועת ההתנגדות הצרפתית
מרד קאחתי-חבסורתי

מרד קאחתי-חבסורתי (בגאורגית: კახეთ-ხევსურეთის აჯანყება) היה מרד כנגד הכוחות הבולשביקים בעקבות פלישת הצבא האדום לגאורגיה, שהתרחש בשנת 1922 במחוזות קאחתי וחבסורתי בגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה).

מרד החל אחרי מרד שהתרחש באותה שנה במחוז ההררי סוואנתי ונקרא מרד סוואנתי, ואורגן על ידי הוועד לעצמאות גאורגיה והוועדה הצבאית שלו, שהורכבה מקצינים לשעבר ברפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה. מנהיג המרד היה הנסיך ככוצה צ'ולוקאשווילי, קולונל בצבא הגאורגי, פולקובניק (полко́вник) (קולונל) בצבא האימפריה הרוסית וגיבור קרב סארקמיס (Sarıkamış) במהלך מלחמת העולם הראשונה. מאביב 1921 החל צ'ולוק'שווילי לארגן מיליציה חזקה בקאחתי וחבסורתי, מהאצילים הגאורגים שברחו בעקבות פלישת הצבא האדום לגאורגיה ובכללם מ. לשקראשווילי, סימון בגרטיון-מוחרנלי, ל. לקווינדזה, ס. אנדרוניקאשווילי, א. סומבאטאשווילי, ש. ואצ'נדזה, פ. שלוואנדישווילי, ש. שלוואנדישווילי ועוד. למיליציה היה קשר קרוב לפטריארך הקתולי, אמברוסה ונהנה מתמיכתם של השבטים ההרריים של מזרח גאורגיה.

== הקרבות ==

בתחילה חסמה המיליציה את כל כבישי המובילים לתושתי, פשאבי וחבסורתי ולאחר הניצחון בקרב בז'ינוואלי, עבר הצבא לחבסורתי. הבולשביקים השתמשו בצורה נרחבת בחיילים לא מנוסים ובכללם שימוש במטוסי קרב, כנגד אנשי המיליציה וסבלו אבדות כבדות בנפש כאשר לכוחותיו של צ'ולוק'שווילי היו מעט אבדות ואף, בכמה מן המקרים, ללא אבדות.

ההנגשות הראשונה התרחשה ליד העיר סיר'נגי ביוני 1922. בקיץ של אותה שנה, צ'ולוק'שווילי ותומכיו ארגנו מרד כפריים במחוז ההיסטורי חבסורתי. היחידות של הצבא הסובייטי שרפו כמה כפרים עד לאפר, אולם צ'ולוק'שווילי ארגן את בריחתם לשכניהם הצ'צ'נים.

בסופו של דבר נחלש המרד, כתוצאה משתי סיבות. הראשונה הייתה חילוקי דעות שנתגלעו בין המפלגות הפוליטיות השונות בגאורגיה. בין יתר הוויכוחים סברו הסוציאל-דמוקרטים כי צ'ולוק'שווילי, עקב היותו אציל, לא צריך להנהיג את הצבא הפרטיזני. הסיבה השנייה הייתה פעילותם המוצלחת של הבולשביקים במעצר והוצאתם להורג של תומכי המיליציה בכארתלי ובקאחתי והעבירו דיוויזיות נוספות לאזור מגרוזני.

שילוב של עוינות של צ'ה קה (קדם לק.ג.ב.) כנגד האוכלוסייה בגאורגיה והוויכוחים בין המפלגות הפוליטיות השונות, הכריח, כאמור, את צ'ולוק'שווילי לברוח לצ'צ'ניה השכנה. הוא חזר בנובמבר, ערך מספר פלישות ותקף את הכוחות הבולשביקים שוב. אחיו סווימון צ'ולוק'שווילי נהרג באחד הקרבות. חברי משפחת צ'ולוק'שווילי נעצרו ואביו החורג הוצא להורג בידי הסובייטים. הפלישות מנעו מהבולשביקים את האפשרות לקנות אחיזה בהרי מזרח גאורגיה לפני המרד הגדול באוגוסט 1924.

== מקורות ==

* סטיפן ג'ונס (1988), "התבססות הכוח הסובייטי בעבר הקווקז: המקרה של גאורגיה 1921-1928", ביטאון לימודי סובייטיות 40, No. 4: 616-639 
* אקקי סורגולדזה ופ. סורגולדזה, "היסטוריה של גאורגיה, 1783-1990", טביליסי, 1992
* ולרי בנידזה (1991), "מרד 1924 בגאורגיה", עמ' 10, טביליסי, סמשובלו, 

קאחתי-חבסורתי, מרד
קאחתי-חבסורתי, מרד
קאחתי-חבסורתי, מרד
קטגוריה:קאחתי
אקוורין

אֶקְווֹרִין (Aequorin) הוא חלבון הנמצא במדוזות לומינסנטיות, כדוגמת מינים שונים מהסוג Aequorea, בהם Aequorea victoria, ובמגוון אורגניזמים ימיים נוספים.

אקוורין מורכב משתי יחידות נפרדות: האפופרוטאין אפואקוורין (apoaequorin), שמשקלו המולקולרי הוא כ-22 kDa, וקבוצה פרוסטטית קואלנטראזין (coelenterazine), שמשקלה המולקולרי 472, והשייכת למשפחת מולקולות הלוציפרין.

260px
בנוכחות חמצן מולקולרי שני המרכיבים את האקוורין עוברים שינוי ספונטני, המביא לחלבון פעיל. בחלבון קיימים מספר אזורי EF hand, אשר מתפקדים כאתרי קישור ליוני Ca<sup>2+</sup>&lrm; : כאשר יוני Ca<sup>2+</sup>&lrm; נקשרים לאתרים אלו בחלבון, עובר החלבון שינוי קונפורמציה והקבוצה הפרוסטטית קואלנטראזין הופכת בתהליך של חמצון לקואלנטראמיד מעורר ולפחמן דו-חמצני. כאשר חוזר הקואלנטראמיד המעורר למצב לא מעורר, אור כחול (באורך גל של 469 ננומטר) נפלט.

מאחר שאת האור הנפלט קל למדוד באמצעות מכשיר לומינומטר, באקוורין נעשה שימוש רב בביולוגיה מולקולרית לשם מדידת רמות יוני סידן תוך תאי. תאים מתורבתים המבטאים את גן האקוורין יכולים לשמש להפקה יעילה של החלבון: עם זאת, ביטוי רקומביננטי מניב רק את האפופרוטאין, ולפיכך נדרשת הוספה של קולנטראזין אל מדיום הגידול של התאים לשם השגה של חלבון פעיל שיכול לשמש למדידת ריכוז יוני סידן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלבונים
רפאל סוביס

רפאל אוגוסטו סוביס (נולד ב-17 ביוני 1985 בארכים שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בעבור מועדון סיארה מהליגה הברזילאית.

==קריירה קבוצתית==
סוביס החל בקבוצות הנוער של אינטרנסיונל ובמהרה זכה למקום בקבוצה הראשונה. סוביס הבקיע 19 שערים ב-35 משחקים בעונת 2005 בגיל 19. בשנה שלאחר מכן, הוא היה אחד הברגים המרכזיים בהרכב קבוצתו שהגיעה עד למקום השני בליגה הברזילאית, ונבחר על ידי ארגון הכדורגל הברזילאי ב"קבוצת הכוכבים" בסוף העונה. עונת 2006 החלה באיטיות עבורו, שכן התמודד עם סדרה של פציעות. הוא החזיר את מקומו לקבוצה הראשונה ועזר לקבוצה לזכות בגביע ליברטדורס אחרי שהבקיע שני שערים במשחק הגמר הראשון נגד סאו פאולו.

לאחר התעניינות מצד קבוצות כמו מילאן וסנטאנדר, חתם סוביס בריאל בטיס באוגוסט 2006 עבור 8 מיליון אירו, ולמשך שמונה שנים. הוא הוצג רשמית לעיתונות ב-8 בספטמבר 2006, והופעת הראשונה שלו בליגה הייתה במשחק מול אתלטיק בילבאו יומיים לאחר מכן, משחק בו בטיס ניצחה 3-0.

סוביס הבקיע את שעריו הראשונים בספרד נגד היריבים העירוניים סביליה ב-17 בספטמבר, משחק בו בטיס הפסידה 3-2. סוביס הצליח להבקיע שער נגד סלטה ויגו, במשחק הבכורה של המאמן החדש לואיס פרננדז. בעקבות פציעה במשחק מול מיורקה הוא נעדר מהליגה למשך חודש. סוביס תרם רבות לעיצוב העונה כאשר שער השוויון שלו בדקות הסיום נגד ברצלונה הוריד אותה למקום השני.

ביוני 2007 בטיס דחתה הצעה של ארבעה עשר מיליון אירו מספרטק מוסקבה. סוביס החל את עונתו השנייה בעיר סביליה היטב, כאשר הבקיע שלושה שערים בשישה משחקים, כולל שערים נגד ולנסיה, אספניול ומיורקה.

ב-2 בספטמבר 2008 עבר לאל-ג'זירה, קבוצת כדורגל מאבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות, תמורת 10 מיליון אירו.

==נבחרת ברזיל==
הופעת הבכורה של סוביס עבור נבחרת ברזיל הייתה ב-3 בספטמבר 2006 נגד נבחרת ארגנטינה באצטדיון האמירויות של ארסנל. ברזיל ניצחה 3-0, וסוביס נכנס כמחליף בדקות האחרונות. הוא שיחק שוב עבור נבחרתו כאשר הביסה את נבחרת ויילס 2-0. הוא גם נבחר כחלוץ המרכזי במשחק ידידות נגד נבחרת פורטוגל.

סוביס השתתף עם הנבחרת האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג. הוא הבקיע שער אחד בשלב הבתים ואת שער היתרון בהארכה של רבע הגמר מול נבחרת קמרון. לבסוף זכתה נבחרתו במדליית ארד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sambafoot.com/en/players/890_Rafael_Sobis.html הפרופיל של השחקן באתר סמבה-פוט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני אינטרנסיונל
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:כדורגלני אל-ג'זירה (אבו דאבי)
קטגוריה:כדורגלני פלומיננסה
קטגוריה:כדורגלני טיגרס
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1985
363

== אירועים ==

* על פי עדויות היסטוריות מסוימות, בשנה זו, בי"ח באייר, החלו יהודי ירושלים לבנות את יסודות בית המקדש השלישי (ביודעם כי בחודש זה החלה בניית שני בתי המקדש הקודמים), באישורו של הקיסר הרומי יוליאנוס הכופר. בערבו של היום סוכלה כוונתם בשל רעש אדמה חזק מאוד ונודע כי הקיסר נרצח ואישורו בוטל. כמו כן, נמצאה עדות בלתי תלויה לרעידת אדמה שהתרחשה בי"ח באייר בשנה זו וגרמה לחורבנה של סוסיתא.

== נולדו ==
* וו ליו סונג (), מייסד שושלת לְיוּ-סונְג (), תקופת השושלות הדרומיות, סין הקיסרית. 

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
367

== אירועים ==
* קרב שטרסבורג - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד האלמנים והם עוזבים את אזור הריין.
* קרב סוליצינום - אימפריה הרומית ניצחה בקרב נוסף נגד האלמנים.
* פלישה סקוטית לבריטניה.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
371

== אירועים ==

== נולדו ==
* ולנטיניאנוס השני, קיסר רומי ואוגוסטוס (נפטר ב-392)

== נפטרו ==
* הילריון, נזיר מתבודד, מייסד המנזר הראשון בנגב. 
* זנון מוורונה, קדוש נוצרי

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
374

== אירועים ==

ללא תאריך מדויק: 
* מתחילה "נדידת העמים" הגדולה: ההונים חוצים את הדון, מביסים את האלאנים וגורמים למנוסה של אלה האחרונים מערבה
* ולנטיניוס הראשון נלחם באיליריה נגד הסרמטים והקואדים 
* תאודוסיוס (שיוכתר אחר כך כקיסר) מפסיד לסרמטים שתי דיווזיות בפאנוניה; זמן קצר לאחר מכן הוא מודח מתפקידו הצבאי על ידי הקיסר ולנטיניוס הראשון 
* מסמך רומי מזכיר לראשונה בכתובים את העיר "באזילאה"
* החוק הרומי רואה ברצח תינוקות עבירה פלילית 
* אמברוזיוס מוכרז כבישוף מילאנו
* סוסורים, מלך גוגוריאו, ממיר דתו לבודהיזם 

== נולדו ==

ללא תאריך מדויק: 
* גוואנגאטו הגדול, מלך גוגוריאו (מת ב-413) 
* פו ליאנג, פוליטיקאי סיני (מת ב-426) 

== נפטרו ==

ללא תאריך מדויק: 
* גרגוריוס הזקן מנזיאנזוס, הבישוף מנזיאנזוס (נולד לפני 280) 

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
375

== אירועים ==
* גרטיאנוס הופך לקיסר הקיסרות הרומית המערבית.
* הירונימוס פורש למדבר ליד כלקיס שבסוריה.

== נולדו ==

== נפטרו ==
* ולנטיניוס הראשון , קיסר רומי.
* פאולוס אורוסיוס, כומר והיסטוריון

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
וודאם ערד, קיסר אתיופיה

וודאם ערד היה קיסר אתיופיה בין השנים 1299–1314. הוא היה אחיו של הקיסר יאגבה ציון, ועלה לשלטון לאחר אחיינו.

ישנה רק מערכה צבאית אחת שנרשמה בתקופתו. בשנה הראשונה למלכותו, השייח' אבו עבדאללה אסף חסידים רבים, והכריז ג'יהאד כנגד אתיופיה. ערד שלח מספר שליחים לתוך המחנה של אבו עבדאללה, שהצליחו לשכנע את רוב צבאו לערוק. בלי כוח-אדם מספיק, אבו עבדאללה הוכרח להסכים לאמנה עם הקיסר ונתן לאתיופיה אדמות הנמצאות בגבולה של שאווה וידועות בשם "עבדאללה".

בשנת 1306 הקיסר שלח משלחת של 30 שגרירים לאירופה על מנת לחפש את "מלך הספרדים" (ככל הנראה ממלכת קסטיליה וממלכת אראגון). כנראה בגלל החדשות שהגיעו על ההצלחות של הנוצרים כנגד אל-אנדלוס בספרד, הקיסר שאף להקים ברית הגנה הדדית עם הספרדים כנגד האויבים המוסלמים. לא ידוע אם השגרירים הגיעו ליעד שלהם, אך הם ביקרו ברומא והגיעו עד לאביניון. בדרך חזרה לאתיופיה, הם עברו בג'נובה, ושם רואיינו על ידי הגאוגרף ג'ובאני דה כריגנו ("Giovanni da Carignano"). דיווחו של ג'ובאני על הראיונות אבד, אך סיכום של דוח זה נכתב על ידי ג'קומו פיליפו פוראסטי ("Giacomo Filippo Foresti") בסופלמנטום כרוניקרום (Supplementum Chronicarum), החיבור הראשון המזהה את ממלכתו של הכומר יוחנן עם האימפריה האתיופית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1314
מלוח (צמח)

מַלּוּחַ (שם מדעי Atriplex) הוא סוג של שיח בעל פרחים, הצומח לרוב באדמות יבשות ומלוחות, כגון מדבריות. קיימים בין 100 ל-200 מינים של מלוח בתפוצה עולמית.

אין לבלבל בין סוג זה לסוג ימלוח מסדרת האלתאים.

==מאפיינים==
עלי המלוח בשרניים ובעלי שפה פשוטה. צבע העלים לעיתים אדום ורדרד או לבן, אך ברוב המינים הוא ירוק-אפרפר. טעם העלים מלוח. הפרחים ירוקים וזעירים.

==במקורות==
המלוח מוזכר גם במקרא, בספר איוב: 

==תפוצה בישראל==
בישראל קיימים כ-15 מינים של מלוח הצומחים בר. ניתן למוצאם בבקעת הירדן, הנגב ומדבר יהודה, בעיקר בערוצי נחלים:
* מלוח קיפח (Atriplex halimus)- אחד המינים הנפוצים ביותר
* מלוח תרבותי (Atriplex hortensis) - המין המתורבת, מגיע עד לגובה של 2.5 מטרים. בעל תכונות תזונתיות דומות לתרד. בעבר היה נפוץ באירופה, אך כיום הוא פחות נפוץ ביבשת בשל כניסת התרד.
* מלוח מבריק (Atriplex sagitata נקרא גם A. nitens וגם A. hortensis)
* מלוח רגלני (Atriplex portulacoides) - נקרא גם מלוחית הרגלה
* מלוח ההרים (Atriplex rosea)
* מלוח מלבין (Atriplex leucoclada)
* מלוח ספוגי (Atriplex holocarpa נקרא גם A. spongiosa)
* מלוח קטן-עלים (Atriplex glauca)
* מלוח הענבות (Atriplex semibaccata) - בעל פרי אדום ועסיסי
* מלוח שעיר-פרח (Atriplex lasiantha)
* מלוח קטן-פרי (Atriplex suberecta) - התגלה לראשונה על ידי אבינועם דנין ב-1982
* מלוח דייוויס (Atriplex davisii) - מין חד שנתי
* מלוח מפושק (Atriplex prostrata נקרא גם A. patula)
* מלוח הנגב או מלוח שנוי-פירות (Atriplex dimorphostegia) - נפוץ רק בדרום הארץ
* מלוח המטבעות (Atriplex nummularia) - צומח בקרקעות שאינן מלוחות

<gallery>
|מלוח קיפח
תמונה:Atriplex sp habitus.jpeg|מלוח מפושק
תמונה:Starr_030923-0242_Atriplex_semibaccata.jpg|מלוח הענבות
תמונה:Sea Purslane.jpg|מלוח רגלני
תמונה:Starr_040125-0020_Chenopodium_murale.jpg|מלוח קטן-פרי
תמונה:Atriplex nitens3pl.jpg|מלוח מבריק
תמונה:Atriplex nummularia.JPG|מלוח המטבעות

</gallery>

==שימושים==
המלוח נחשב בעבר למאכל לעניים, ובדואים משתמשים בו למאכל לעיתים קרובות. גם הולכי רגל במדבר נוהגים לקטוף את עליו ולאוכלם, או רק למצוץ את המלח ולירוק.

באיטליה משתמשים בעלי מלוח שנצבעו כתיבול או קישוט לפסטות שונות.

בבשרן של כבשים המגודלות לשחיטה וניזונות ממלוח (בין אם בר ובין אם כמספוא) יש כמויות מוגדלות של ויטמין E, והוא נוטה להיות יותר עסיסי.

מלוח מקובל כתרופה ברפואה העממית, בעיקר כנגד מחלות בדרכי העיכול.

==בתרבות הפופולרית==
בשיר "חורשת האקליפטוס" מאת נעמי שמר מופיעה השורה "וריח המלוח על המים". שורה זו עוררה ביקורת בוטנית לאור העובדה שלצמח זה אין ריח. נעמי שמר שנדרשה לעניין הסבירה זאת בכך שכוונתה לריח המיוחד של הגבעה עליה צומח המלוח, בחורשת האקליפטוס שבקבוצת כנרת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.gamnon.net/AG-NewHerbal/Herbs13-Mem/Heb-Spices-Mem-Orache.htm תיאור המלוח התרבותי], באתר גאמנון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ירבוזיים
קטגוריה:שיחים
ניואיה קראסטוס, קיסר אתיופיה

ניואיה קראסטוס (בגעז: ንዋየ ክርስቶስ נוויה כרסתוס) היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. קראסטוס נולד בשם "קונסטנטינוס" והיה בנו בכורו של הקיסר עמדה ציון הראשון מאשתו הראשונה בלנה סבא. ירש את אביו כאשר נפטר ב-1344 תחת השם "ሰይፈ አርድ סאיפה ארד". 

לאחר מותו של אביו, הסכים ניואיה קראסטוס להפצרות של אבונה יעקב השלישי לקיים את ההבטחה שנתן אביו לחיות חיי מונוגמיה שלא כמו הקיסרים הקודמים שדגלו בפוליגמיה, אולם, במהלך השנים הוא הפר את ההבטחה ונשא שלוש נשים.

במשך שלטונו של עלי אבן סאבר אד-דין התמרדה שושלת וולאשמה. בתגובה פתח ניואיה קראסטוס במערכה צבאית בגבול המזרחי של אתיופיה בשטחים של אדאל ויפאט. בגלל חוסר תמיכה מנתיניו, המרד של עלי אבן סאבר אד-דין לא הייתה מוצלח, והוא נלכד עם כל ילדיו, ואתיופיה הרסה את יפאט כמדינה עצמאית. ניואיה קראסטוס אסר את עלי אבן סאבר אד-דין וילדיו חוץ מאחמד אבן עלי, שמונה למושל יפאט. אחרי שמונה שנים עלי אבן סאבר אד-דין שוחרר מבית הסוהר וחזר למשול. אחמד אבן עלי ובניו האחרים הודחו מכסאם, ונדרשה התערבותו הישירה של הקיסר האתיופי לצורך השבת אחמד אבן עלי לתפקידו.

חרף פעולותיו המוקדמות כנגד הכנסייה האורתודוקסית האתיופית, לקראת סוף תקופת מלכותו הוא עזר לפטריארך אלכסנדריה מארק הרביעי, שנכלא על ידי אל-סאליה, סולטאן מצרים. ניואיה קראסטוס כלא את כל הסוחרים המצריים בממלכתו, ופנה לעבר מצרים בראש צבא. על פי המסורת שבעל פה הפטריארך שוחרר והקיסר חזר לממלכתו. ניואיה קראסטוס חזר, אך השאיר את המשלחת לחסום אורחים בלתי רצויים.

ניואיה קראסטוס הוא הקיסר אשר בנה מחדש את בנין הכנסייה העתיקה דאברה יגזיבהר הנמצא באגם האיק. הכנסייה נגזלה ונשרפה על ידי אחמד אבן איברהים אל-גאזי בשנת 1531.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1372
ניואיה מריאם, קיסר אתיופיה

ניואיה מריאם היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. בנו של הקיסר ניואיה קראסטוס, יירש את אביו כאשר נפטר ב-1372 תחת השם "וודאם אספר" והיה ידוע גם בכנוי "גרמה אספר". 

במשך מלכותו, חאק אד-דין השני משושלת וולאשמה הצליחה להביא תחת שליטתה של יפאט הנמצאת על הגבול הדרום-מזרחי של אתיופיה ב-1376 פשיטות על האימפריה האתיופית. ההיסטוריה המלכותיות מציינת שהיה ידוע מעט על ניואיה מריאם, והוא נפטר ללא התעניינות. על פי המסורת מריאם הודח על ידי אחיו הצעיר דווית הראשון ב-1382 ומת באותה שנה, נקבר בכנסיית גאורגיוס הקדוש שבמנזר אטרסנה אגזאטנה מריאם שבסאינט.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:תקופת תור הזהב האתיופית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-1382
דת בקוריאה

קיימות מספר מסורות דתיות בקוריאה: נצרות, קונפוציאניזם, בודהיזם ושמאניזם מסורתי משחקים תפקיד בהיסטוריה הדתית ובעולם הערכים הדתיים הקוריאני. חלוקת קוריאה לשתי מדינות (קוריאה הדרומית וקוריאה הצפונית) שינתה גם חלק ניכר מיחס האוכלוסייה לדת במדינות אלו, בין היתר בשל ההגבלות הקשות על חופש הדת בצפון. קוריאה היא גם מקור לחלק מן הדתות החדשות החשובות כיום, כולל כנסיית האיחוד בהנהגת סון מיונג מון (ה"מוניס").

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קוריאה
קוריאה
עטאש (צימאון)

עטאש (בערבית: عطش, בעברית: צימאון) הוא סרט ביכוריו של הבמאי והתסריטאי הערבי ישראלי תאופיק אבו ואיל משנת 2004. זוכה פרס וולג'ין בפסטיבל ירושלים, פרס אופיר עבור הצילום ופרס הביקורת בפסטיבל קאן.

בזכות שלמותו הסגנונית, מערך הסימבולים המורכב, השימוש המסוגנן באור וצל ובשחקנים לא מקצועיים והביקורת הפנימית הנוקבת על החברה הערבית-פלסטינית המסורתית, הפך הסרט לאבן דרך בקולנוע הישראלי בכלל ובקולנוע הישראלי פלסטיני בפרט.

==עלילה==
הסרט עוקב אחר משפחה ערבית המתגוררת באום אל-פחם, אך למרות זאת הסרט נטול סממנים ישראליים של כאן ועכשיו ומתרחש במציאות פלסטינית סגורה. הבת במשפחה, עוברת תקיפה מינית. על-פי הקודים המסורתיים בחברה הערבית-מוסלמית, חייב האב להרוג את בתו על רקע חילול כבוד המשפחה, אך הוא מסרב. בעקבות סירובו, נאלצת המשפחה לעזוב את העיר ויוצאת להתגורר במקום אחר, כמעט מופשט, למעשה מעין "שום מקום". בהדרגה מתקוממת המשפחה נגד הבידוד שנכפה עליה ונגד אב המשפחה, דמות פטריארכלית רודנית ואלימה.

==משחק ודמויות==
תאופיק אבו ואיל עבד עם צוות שחקנים לא מקצועיים (Non-Actors)

{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
! שם
! דמות
|-
| חוסיין יאסין מחאג׳נה || אבו שוקרי 
|-
| עמאל בויראט || אום שוקרי 
|-
| ג'מילה אבו חוסיין || חלימה 
|-
| רובא בלאל-עספור || ג'מילה 
|-
| מוחמד שאפיק חבש || אבו סאמיה 
|-
| אחמד עבד אל-ע'ני || שוקרי 
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

*
*

;ביקורות
*
*
*
*

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:תרבות ערבית בישראל
סנדמן (DC קומיקס)

סנדמן (באנגלית: Sandman; בעברית: איש החול) הוא דמות בדיונית של גיבור-על, המופיעה בחוברות הקומיקס חברת הצדק של אמריקה ביקום DC קומיקס. סנדמן המקורי (וסלי דודס) הופיע לראשונה בחוברת New York World's Fair Comics #1 מאפריל 1939, ונוצר על ידי הכותב גרדנר פוקס והמאייר ברט קריסמן.

סנדמן הוא האלטר אגו אותו חלקו שבע דמויות - וסלי דודס, סנדרסון "סנדי" הוקינס (המזוהה ביותר עם הדמות), גארט סנפורד, הקטור הול, דניאל הול, וקיארן מארשל. הוא גם אחד השמות בהם משתמש חלום, אחד מהנצחיים. דמותו של דודס עוצבה במקור לפי דמויות ספרות זולה כדוגמת "הצל".

==ביוגרפיה בדיונית==
===וסלי דודס===
וסלי דודס היה לדמות הבדיונית הראשונה של חברת DC שנטלה את השם סנדמן. מאפייניו החיצוניים כוללים חליפה מחויטת ירוקה, מגבעת ומסכת גז. הוא הרבה להשתמש באקדח היורה גז מרדים. דודס הפך לחבר מייסד של חברת הצדק של אמריקה. בהמשך הוא השתמש בחול ולהביור כדי ליצור חומות במהירות, והתחבר לשותף צעיר בשם סאנדי, ילד הזהב.

===סאנדי הוקינס===
שותפו הצעיר של דודס, סנדרסון "סאנדי" הוקינס, הפך לסנדמן השני עם פרישתו של דודס כאשר נשמתו נגזלה ממנו בידי ברוט וגלוב, שתי ישויות סיוט בלתי מזיקות ששוחררו מכלאם בעזרת קסם. הוא לוקח את השליטה על ממד החלום. ניצל בידי חברת הצדק.

===גארט סנפורד===
סנדמן השלישי, שהופיע בתור הארד של הקומיקס, היה גארט סנפורד, פרופסור לפסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שנלכד בממד חלום ונכנס לתרדמת בעוד הוא חווה סיוטים על מפלצת עוצמתית.

===הקטור הול===
הקטור הול, בנו של קרטר הול (הוקמן), נטל את זהותו של סנדמן למשך זמן קצר לאחר שסנפורד נדחף לכדי שגעון עקב בדידותו הרבה בממד החלום והתאבד. בהמשך, הוא נוטל את זהותו של דוקטור פיית.

===חלום===

חלום, שידוע גם בכינויו מורפיוס, אוֹנרוֹס, סנדמן ועוד, הוא אחד משבע ישויות ארכיטיפיות הנקראות "הנצחיים" ואשר מגלמות אספקטים שונים של הקיום. הוא הדמות הראשית ברוב סדרת סנדמן שנכתבה בידי ניל גיימן עבור ורטיגו והייתה סדרת הדגל של החותם במשך כל שנות פרסומה. חלום הוא רעיון החלימה מואנש, והוא שליט ממלכת החלומות והסיפורת. חלום אינו גיבור על וחולק מעט מאוד מאפיינים משותפים עם שאר הדמויות שנקראו סנדמן, חוץ מדניאל הול. השם חלום הוא הגדרת תפקיד יותר מאשר שם של ישות עקבית, ולכן כשחלום המקורי מת בסוף סדרת הרומנים הוא מוחלף בדניאל הול, בנו של הקטור הול.

===דניאל הול===
דניאל הול, בנו של הקטור הול, נוטל את מקומו של חלום לאחר שזה האחרון מת. כמוהו, דניאל הוא התגלמות כל החלומות, הסיפורים והמציאות. מכנה את עצמו בשם "חלום מהנצחיים", וטוען כי החלק שבו שהיה ילד התמותה דניאל הול כבר איננו עוד.

===קיארן מארשל===
ברומן הגרפי Sandman Mystery Theatre: Sleep of Reason, הצלם קיארן מארשל נוטל למשך זמן קצר את זהות סנדמן כדי ללחום בטרוריסטים באפגניסטן, כהשראה מביקורו של וסלי דודס באזור מעט לפני מותו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://dc.wikia.com/wiki/Sandman דף הדמות] בפרויקט ויקיה של DC קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
389

== אירועים ==
* תאודוסיוס הראשון מפרסם סידרה של חוקים נגד פגניות.

== נולדו ==

== נפטרו ==
* גרגוריוס מנזיאנזוס, ממורי הכנסייה (נולד ב-329)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
390

== אירועים ==
* בתגובה לרצח המצביא בותריק, מורה תאודוסיוס הראשון על טבח בתושבי סלוניקי. אמברוזיוס, שנחרד מהאכזריות של המעשה, מחליט להחרים את תאודוסיוס.
* תאודוסיוס הראשון מביא אובליסק ממצרים להיפודרום קונסטנטינופול
* הירונימוס מסיים את תרגום הברית החדשה ללטינית ופונה לתרגום התנ"ך

== נולדו ==
* בלדה, מלך ההונים (נפטר ב-445)
* (בערך) גאלא פלקידיה, ביתו של תאודוסיוס הראשון (נפטרה ב-450)

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
391

== אירועים ==

*הרס הספרייה הגדולה של אלכסנדריה על פי סיבות של כבישת שטחים וסיבות דת.
*הקיסר הרומי תאודוסיוס הראשון קבע את הנצרות כדת הרשמית של האימפריה הרומית

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
הלוח ההודי

הלוח ההודי מסומן באדום}}
בעקבות [[נדידת היבשות, הלוח ההודי התנתק ממדגסקר והתנגש בלוח האירו־אסיאתי. דבר זה גרם להיווצרות הרי ההימלאיה.]]
הלוח ההודי הוא לוח טקטוני קטן יחסית, שהיה במקור חלק מהיבשת הקדומה גונדוונה. לוח זה התאחד עם הלוח האוסטרלי לפני כ־50 עד 55 מיליוני שנים. כיום הלוח מהווה חלק בלוח האוסטרלי, וכולל את תת־היבשת ההודית וחלק מהאוקיינוס ההודי.

לאחר ההתנתקות של הלוח ההודי מגונדוונה, הלוח התנתק ממדגסקר לפי כ־90 מיליוני שנים, בתקופת הקרטיקון העליון. הלוח התחיל לנוע צפונה במהירות של 20 סנטימטרים בשנה, ולפני כ־50 עד 55 מיליוני שנים החל הלוח את התנגשותו עם אסיה, בתקופת האאוקן אשר בעידן הקנוזואיקון. עד ימינו, הלוח ההודי עבר מרחק הנע בין 2,000 ל־3,000 קילומטרים, ובכך הוא הלוח המהיר ביותר מכל הלוחות. גאולוגים גרמניים גילו כי הסיבה לתזוזתו המהירה של הלוח ההודי היא שעוביו הוא כחצי מעוביים של שאר הלוחות שהרכיבו בעבר את גונדוונה.

התנגשות הלוח ההודי עם הלוח האירו־אסיאתי לאורך הגבול בין הודו ונפאל עיצבה את החגורה האורוגנזית, שיצרה את הרמה הטיבטית ואת הרי ההימלאיה.

נכון להיום, הלוח ההודי נע בכיוון צפון־מזרח במהירות של 5 סנטימטרים בשנה, בעוד שהלוח האירו־אסיאתי נע צפונה במהירות של רק 2 סנטימטרים בשנה. דבר זה גורם ללוח האירו־אסיאתי להתעוות, וללוח ההודי להידחס בקצב של 4 מילימטר בשנה.

== רעידת האדמה באוקיינוס ההודי בשנת 2004 ==

רעידת האדמה בעצמה 9.3 בסולם ריכטר באוקיינוס ההודי שאירעה ב־26 בדצמבר 2004 נגרמה עקב לחץ באזור ההפחתה בין הלוח ההודי והלוח האירו־אסיאתי באוקיינוס ההודי המזרחי. באזור זה, בו הלוח ההודי גולש מתחת ללוח האירו־אסיאתי בקצב של 6 סנטימטר בשנה, נמצאת שקע סונדה. רעידות אדמה באזור זה נגרמות כאשר ההעתק מחליק בזווית ישרה אל התעלה, או כאשר חומר הנמצא מזרחית להעתק מחליק לכיוון התעלה.

כמו בכל רעידות האדמה הגדולות הדומות, רעידת האדמה הזו נגרמה עקב החלקת ההעתק בזווית ישרה אל התעלה. סדק בעומק 100 קילומטר גרם לכ־1,600 קילומטר מההעתק להחליק 15 מטרים, ולקרקעית הים להעלות מספר מטרים.

== ראו גם ==
* תת־היבשת ההודית
* טקטוניקת הלוחות

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.scotese.com/indianim.htm ההתנגשות של הודו ואסיה (לפני 90 מיליוני שנים — היום)], מאת כריסטופר ר. סקוטיס 

== הערות שוליים ==

הודי
קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: גאולוגיה
393

== אירועים ==

==== רומא ====
* תאודוסיוס הראשון מבטל את המשחקים האולימפיים בהשפעת הכנסייה.
* תאודוסיוס פוקד על הרס של מקדשים פגאנים, ואתרים קדושים בכל האימפריה הרומית.

==== סין ====

* אסטרונומים סינים צופים בכוכב אורח SN 393 (ככל הנראה פיצוץ סופרנובה של אותו כוכב).

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
ירדלי סמית'

ירדלי סמית (באנגלית: Yeardley Smith; נולדה ב-3 ביולי 1964) היא שחקנית ומדבבת אמריקאית זוכת פרס אמי, המוכרת בעיקר כמדבבת דמותה של ליסה סימפסון בסדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון".

==ביוגרפיה==
סמית' נולדה בשם מרת'ה מריה ירדלי סמית' בפריז, בירת צרפת, ובגיל שנתיים עברה עם הורייה לוושינגטון, ארצות הברית.

== קריירה ==
סמית' הופיעה גם בקומדיות המצבים "בראש של הרמן" ו"דארמה וגרג", וכבוניטה רוקאקי, אסירה צעירה, בפרק בקומדיית המצבים "Mama's Family".

הופיעה בסרט "הכי טוב שיש" כאחת מידידותיו של סיימון הצייר. בשנת 1986 גילמה את דמותה של קוני בת זוגו של קרטיס, בני זוג אשר נאלצו להתבצר במסעדת מעצור הדרכים של המשאיות, דיקסי בוי לאחר שרכבם נפל קורבן בידי חבורת משאיות קטלניות שהתעוררו לחיים בעקבות קרינה חיצונית בסרט המדע הבדיוני, מקסימום אוברדרייב. בשנת 2010 שיחקה בקומדיה "משיכה" (Tug), לצד שרה דרו וונדי מקלנדון-קובי. בשנת 2011 שיחקה בסרט הקומי "הורה מלווה"

==חיים אישיים==
בשנת 1990 נישאה סמית' לשחקן הקנדי כריסטופר גרוב והתגרשה ממנו בשנת 1992. בשנת 2002 נישאה לדניאל אריקסון.

סמית' התוודתה בתוכנית הטלוויזיה The Jane Pauley Show שהיא נלחמה בבולימיה במשך 25 שנים. הדמות שהיא מדבבת במשפחת סימפסון, ליסה סימפסון, סבלה גם היא מהפרעות אכילה בפרק "Sleeping with the Enemy". ב-2007 השתתפה בהצגה בשם More, בה חשפה את הפרעות האכילה שלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:מדובבי משפחת סימפסון
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: דיבוב
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
סנגיראן

גולגולת ההומו ארקטוס{{ש}}אשר נמצאה בסנגיראן ב-1937
סנגיראן (אינדונזית Sangiran) הוא אתר ארכאולוגי בעמק הנהר סולו (Bengawan Solo) במרכזו של האי ג'אווה באינדונזיה, אשר התפרסם במאובנים רבים של הומו ארקטוס שנמצאו בו, מהעתיקים ביותר שנמצאו עד כה.

הסטרטיגרפיה של אזור סנגיראן מכסה תקופה של שני מיליוני שנים מאז סוף הפליוקן. בשכבות הפליסטוקן הקדום והתיכון נמצאו מאובנים וכלי-אבן רבים. חמישים מאובנים השייכים לאדם הקדום (הומו ארקטוס וכן Meganthropus palaeo, הגדרה ישנה למאובנים דומים להומו ארקטוס אך גסים יותר) נמצאו במקום. עוד נמצאו מאובני בעלי חיים וצמחים, וכן כלי אבן מתקופת האבן הקדומה, כלים עשוים מעצם וגרזנים מתקופת האבן החדשה.

ממצאים אלה מראים כי הומינינים יישבו את האזור כבר לפני כ-1.5 מיליון שנה, והכלים מתקופת האבן הקדומה מתוארכים ללפני 800,000 שנה לערך. הממצאים המאוחרים יותר מראים על המשכיות של היישוב האנושי עד לתקופת האבן החדשה.

החפירות במקום נערכו על ידי גוסטב פון קניגסוולד (Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald) החל בשנת 1934.

בשנת 1996 החליט ארגון אונסק"ו להכריז על המקום כאתר מורשת עולמית, וזאת, בין היתר, בשל היותו:

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרים פלאואנתרופולוגיים
קטגוריה:התקופה הפלאוליתית
קטגוריה:ג'אווה
קטגוריה:אסיה: אתרים פלאונטולוגיים
מנזר זדאזני

מנזר זדאזני
מנזר זֶדַּאזְנִי (בגאורגית: ზედაზენი) הוא מנזר אורתודוקסי בגאורגיה, על גדת נהר האראגווי מזרחית למצחתה על הר זדאזני שברכס סָאגוּרַאמוֹ .

== היסטוריה ==
המנזר נוסד במאה השישית על ידי יוֹאֲנֶה זֶדַאזְנֵלִי (יוחנן מזדאזני), אחד משלוש עשרה האבות האשורים, על מקדשה של אל הפיריון האיברי זָדֵנִי. יוחנן הגיע ללמצחתה שבגאורגיה בשנת 535 והתיישב על הר זדאזני שהיה מקום פולחן פגני לאל זָדֵנִי או זַדֵּן שנקרא לאחר מכן יוחנן מזדאזנלי (იოანე ზედაზნელი יוֹאֲנֶה זֶדַאזְנֵלִי) משם שלח יוחנן תלמידים לחלקים שונים במזרח גאורגי - כארתלי וקאחתי. יוחנן עצמו לא בנה את מבנה המנזר אלא שינה את מקדש אל הפיריון לקפלה. עם מותו בשנת 573 נקבר בקבר שנבנה במיוחד עבורו. לאחר קבורתו החלה בניית המנזר. ברבע השלישי של המאה השלישית, הקתוליקוס של כארתלי קלמנטה בנה בזיליקה בת שלושה חלקים וכלל את קבר יוחנן זדאזנלי בחלק הצפוני של הבזיליקה. לאחר מכן שופר המנזר. בתקופתו של הקתוליקוס גבריאל השני , במחצית הראשונה של המאה ה-9, נבנה שער הבזיליקה. המנזר שופר בתקופת הקתוליקוס מיכאל השלישי והקתוליקוסים שבאו אחריו.

בשנת 1101 כבש דוד הבנאי, מלך ממלכת גאורגיה, את המנזר והמבצר שנמצאו בנקודה אסטרטגית והגנו על הגישה לממלכת קאחי-הרתי. הוא הכניע את האימפריה הסלג'וקית (סלג'וקים) וצבא קוויריקה הרביעי מלך ממלכת קאחתי-הרתי, שהיה כפוף לסלג'וקים, לאחר שורה של קרבות, והשתלט על המנזר יחד עם קוויריקה שמצא בה מקלט.

משנת 1479 נמצאת במנזר הקריפטה של משפחת זֶדְגֵּנִידְזֶה -גּוּרָמִישְׁווִילִי . בשנת 1705, הופסקו זמנית חיי הנזירות במנזר לאחר שעבאס שאה הראשון החריב אותה. במאה ה-18 נבנו מגדל פעמונים. באותה מאה, הקתוליקוס דומנטיוס הרביעי שיפץ את הכנסייה. בשנת 1889, בתקופתו של בישוף גוריה-סמגרלו, אלכסנדר אוֹכּרוֹפִּירִידזֶה , חודשו שוב חיי המנזר, הכנסייה כוסתה ב"גג ברזל", נוספה כניסה בקיר המערבי ועוד. 

במהלך התקופה הסובייטית, בשנים 1938 ו-1970/71, בוצעו במנזר עבודות חיזוק וניקיון.

ב-20 במאי (7 במאי על פי הלוח היוליאני) הוא יום חג לזכר יוחנן מזדאזני. החגיגות מתקיימות במקום קבורתו של יוחנן שנמצא במקדש הראשי של המנזר.

== קישורים חיצוניים == 

== הערות שוליים ==

זדאזני, מנזר
אראגווי (נהר)

האראגווי (בגאורגית: არაგვი) הוא נהר בגאורגיה הנובע ממדרונותיו הדרומיים של הרי הקווקז. אורך הנהר הוא 112 ק"מ ואגן הניקוז שלו משתרע על 2,724 קמ"ר. שכבת הקרקע של הנהר הוא ברובו אבן חול, צפחה ואבן גיר. תחנת כוח הידרואלקטרית שנבנה על הנהר מספקת אנרגיה רבה לסביבה. בניית סכר על הנהר, בשנת 1986, יצרה את מאגר ז'ינוואלי. ליד מאגר המים על גדת הנהר נמצאת מצודת אנאנורי.

האראגווי נשפך לנהר הקורה קילומטרים ספורים מהסכר ליד העיר מצחתה. מיקומו של מבצר אנאנורי הוא במעלה הנהר מעל לסכר. כמו כן ממוקם על גדת הנהר גם מנזר זדאזני.

<gallery>
קובץ:Ananuri Monastery.jpg|מכלול טירת אנאנורי והאראגווי
קובץ:Zhinvali reservoir.jpg|מאגר ז'ינוואלי
קובץ:Zhinvali Dam.jpg|סכר אראגווי
קובץ:Aragvi Source July2009.jpg|מקור נהר האראגווי
קובץ:View to Mtskheta (G.N. 2011).jpg|מצחתה והאראגווי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.webcitation.org/query?id=1256591284780910&url=www.geocities.com/jinvali/ אתר הקומפלקס ההנדסי ההידראולי ז'ינוואלי]

אראגווי
אראגווי
אראגווי
אומרי טגמלאק אברה

אומרי טְגאַמְלָק אַבֵרָה (נולד ב-12 ביולי 1973) הוא ישראלי ממוצא אתיופי הפעיל למען שמירת מורשת עולי אתיופיה בישראל, שכתב את הספר אַסתרי.

==ביוגרפיה==

טגאמלק הוא ילד חמישי מבין שישה ילדים, אימו הייתה קדרית ואביו אורג. נולד באזור ווזבה שבאתיופיה, וגדל בכפר יהודי ללא חשמל ובתי ספר, ועסק ברעיית צאן. יום אחד החליט הכפר כולו לעלות לישראל, ב-1983–1984 הם נדדו שנה בדרכים ועברו את סודאן, ועלו לישראל במסגרת מבצע משה. טגמאלק למד שנה בפנימייה תורנית, בגיל שבע עשרה היה לחילוני ועבר לפנימיה חילונית. בצבא שירת כמפקד כיתה במשמר הגבול. החל ללמוד חינוך באוניברסיטת חיפה אך הפסיק את לימודיו ועבד בבנייה, בחנות ירקות וכמאבטח.

ספרו אַסתרי קרוי על שם הציפור המיתולוגית של יהודי אתיופיה, אסתרי, שנודדת לפי האגדה בין אתיופיה לירושלים, מספרת ליהודי אתיופיה על נפלאות ארץ הקודש ומספרת לאנשי ירושלים על יהודי אתיופיה שומרי המצוות. אסתרי הוא גם שם באמהרית ל"יום כיפור". הספר מתאר את עלילות ביתא ישראל באתיופיה, מסעם לישראל וחייהם בישראל, וגם נוגע בהתנכרות החברה הישראלית אליהם.

טגמלאק אברה מוזמן לבתי ספר ואירועי תרבות כמספר על הסאגה של יהודי אתיופיה ועלייתם לישראל.

==ספרו==
* אסתרי; הוצאת ידיעות אחרונות, תל אביב, 2007, תשס"ח.
:בשנת 2009 הספר הופיע בתרגום לצרפתית של רוזי פנחס-דלפואש בהוצאה לאור Actes Sud בארל, בסדרת Lettres hébraiques

==לקריאה נוספת==
* יהודית רונן, "על "אתיופיה" מאת הגר סלמון ועל "אסתרי" מאת אומארי טגאמלק אברה", עתון 77, גיליון 331, יולי 2008, עמ' 12–17

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* אריק גלסנר, [http://arikglasner.wordpress.com/2008/01/25/ביקורת-על-אסתרי-של-אומרי-טגאמלק-אברה-ה/ ביקורת על "אסתרי"], מעריב, 2008
* [http://www.tapuz.co.il/blog/viewentry.asp?entryid=1151757 אסתריי - אומרי טגמלאק אברה]
* [http://www.icast.co.il/PlayerWin.aspx?file=http://pod.icast.co.il/78a27e2c-5d4c-4dca-b6b9-5a7d2304d86b.icast.mp3&IndexID=469738&name=iCast ריאיון עם אומרי] בתוכנית אנשים בלילה עם קובי מידן בגלי צה"ל, 2014
* [http://mediatheques.drancydugnylebourget.fr/CAAEB/doc/SYRACUSE/954014/asterai-roman-omri-teg- amlak-avera רוויו על הספר בתרגום בצרפתית - באתר לתרבות mediatheques]
* [http://mediatheques.drancydugnylebourget.fr/CAAEB/doc/SYRACUSE/954014/asterai-roman-omri-tegamlak-avera- באתר FNAC]

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
את הינך כרם

את הינך כרם (בגאורגית: შენ ხარ ვენახი, שֶן חַר וֶנאחי) הוא פיוט גאורגי מימי הביניים שנכתב על ידי דמטרה הראשון, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת (1093-1156), והיה ההמנון של הממלכה הגאורגית המאוחדת. הפיוט הוקדש לגאורגיה, לפטרונית של הבתולה מרים ותפילת הלל למרים בידי הכנסייה הגאורגית האורתודוקסית-אפוסטלית.

הפיוט בוצע בעיקר על ידי מקהלה ללא כלי נגינה קלאסיים וללא המאפיין הקלאסי של מוזיקת המקהלה הגאורגית. מבחינת הקומפוזיציה מאופיין הפיוט כפוליפונית מאוד ובעלת דמיון לרנסאנס הגאורגי המסורתי מסוף ימי הביניים. 

== הפיוט את הינך בכרם ==

{|
|-
|
:בגאורגית:
:შენ ხარ ვენახი, ახლად აყვავებული,
:ნორჩი კეთილი, ედემს შინა ნერგული,
:(ალვა სუნელი, სამოთხეს ამოსული,)
:(ღმერთმან შეგამკო ვერვინა გჯობს ქებული,)
:და თავით თვისით მზე ხარ და გაბრწყინვებული.
|
:תעתיק:
:שֶן חַר וֶנַחי, אחלַד אקווַאבֶבּוּלי, 
:מוֹרצ'י קֶתילי, אֶדֶנס שינה נֵרגוּלִי, 
:(אלווא סוּנֵלִי, סַאמאוֹתחֵס אַמוֹסוּלי,) 
:(ר'מֵרתמַן שֵׁגַאמקוֹ, וֶרוִינָה גְג'וֹבּס כֵּבּוּלִי,) 
:דַא תַאווִית מְזֶה חַאר דַא גַאבּרצקִינבֵבּוּלִי. 
|
:תרגום לעברית:
:את הינך בכרם, מלבלבת מחדש. 
:עדינה ויפהפייה, נטועה בגן עדן, 
:(אלווי מבושם מגן עדן,)
:(אלוהים קישט אותך, איש לא ראוי להילולים כמוך,)
:ובעצמך כמו שמש בוהקת.
|}

== קישורים חיצוניים == 

* תווי הנגינה בסיפרם של דויד דרילוק, ג'ון אריקסון, הלן ברסליק אריקסון (2005), [http://books.google.com/books?id=DCKFyxLBI4gC&pg=PA240&dq=Thou+Art+a+Vineyard&ei=HPJaR7SCGqOuiQHl5-2GDw&sig=4TTTIL7ScxUERzJ9zqlkXF82E6M טקס הסעודה של ישו (בנצרות המזרחית)], עמ' 240, 

קטגוריה:גאורגיה: תרבות 
קטגוריה:ממלכת גאורגיה