OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שוסון או פום

שוסון או פום (מצרפתית: Chausson aux pommes, בתרגום מילולי: "נעלי בית עם תפוחים" תיאור הנובע מהדמיון במראה המאפה לנעל בית מרושלת) הוא מאפה בוקר אישי מהמטבח הצרפתי עשוי מבצק עלים בצורת "חצי עיגול" הממולא במלית תפוחים טחונה או לא, הדומה בהרכבה למלית טארט תפוחים צרפתי. 

השוסון או פום נפוץ מאוד בקונדיטוריה הצרפתית (ה"פטיסרי") ביחד עם מאפי בוקר מוכרים, כגון הקרואסון, הבריוש, ה"פאן או שוקולה" (קרואסון שוקולד), הקוגלהוף ועוד.
 
בדרך כלל, לפני אפייה מברישים את השוסון בחלמונים פעמיים לקבלת צבע עמוק וכהה באפייה ואף חורצים את פני הבצק בעזרת כלי חד חריצים דקורטיביים. לאחר אפייה מזגגים בסירופ סוכר פשוט (מורכב מכמויות שוות של סוכר ומים 1:1) למראה מבריק ומושך.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lefigaro.fr/sortir-paris/2010/08/31/03013-20100831ARTFIG00572-le-test-des-meilleurs-chaussons-aux-pommes.php ה"שאסון או פום" הטוב בפריז], כתבה באתר של העיתון הצרפתי "Le Figaro"
* מאיר דנון, [http://marakperot.blogspot.com/2010/10/blog-post.html ג'יל, ג'יל - גלגולו של קרואסון צרפתי], פוסט על קורס מאפי בוקר של בית הספר הצרפתי לבישול ואפייה "לנוטר" (Ecole Lenôtre) 

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:מאפי בצק עלים
קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
מפתח אלן

מפתחות אלן בגדלים שונים
ממוזער
ברגי אלן
מפתח אלן (על שם היצרן, Allen Manufacturing Company) או מפתח משושה הוא מפתח ברגים. חתך הרוחב שלו הוא משושה, והוא לרוב עשוי מתכת.

==מאפיינים==
* הכלי קטן ופשוט.
* אזור ההשקה בין המפתח לבורג עטוף ומוגן מנזקים והפרעות חיצוניות.
* יש שישה מישורי השקה בין המפתח לבורג.
* ניתן להשתמש במפתח גם עבור בורג ללא ראש.
* ניתן להכניס את הבורג למקומו המיועד באמצעות המפתח.
* כוח הפיתול מושפע מאורך ומעובי המפתח.
* ברגים מאוד קטנים ניתנים להתאמה.
* הכלי זול לייצור, כך שפעמים רבות כלול במוצרים רבים הדורשים שימוש בו.

==היסטוריה==
קיימים מסמכים מהם ניתן להסיק כי הרעיון של מפתח אלן היה קיים כבר בתקופה שבין שנות ה-60 לשנות ה-80 של המאה ה-19, אז נרשמו פטנטים רבים לעיצובי ברגים ומברגים בארצות הברית, אולם מפתחות אלן לא יוצרו קודם לשנת 1910. בין הפטנטים שנרשמו באותה תקופה היו ברגים בעלי חתך רוחב משולש ומרובע, אולם אלה לא יוצרו בגלל עלותם. בורג ומפתח בעל חתך מרובע יוצר באופן מסחרי לראשונה בשנת 1908, בקנדה. 

בשנים 1909-1910 רשם ויליאם ג. אלן פטנטים על שיטה של כבישה קרה לייצור ראשי ברגים בתבנית משושה. החל משנת 1910 החל אלן לפרסם את המוצר בשם: Allen safety set screw, אשר יוצר על ידי חברתו בהרטפורד, קונטיקט. אף שייתכן כי אלן לא היה הראשון שחשב על בורג ומפתח משושה, הוא היה חלוץ ברישום פטנט על שיטת ייצור יעילה אשר הגשימה את הרעיון.

תקופת מלחמת העולם השנייה, בה היה צורך דחוף בייצור תעשייתי המוני, הייתה כנראה האירוע שהפיץ את המודעות למפתחות אלן בציבור הרחב ולא רק בין אנשי מקצוע.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אלן
קטגוריה:משושים
מדבר געשי

הר הגעש הקלה שבאיסלנד]]
מדבר געשי הוא אזור מדברי הנעדר צמחייה בשל פעילות געשית. המונח מתייחס בדרך כלל לאזורים נרחבים דוגמת המדבריות במתחם הגעשי פויווה-קורדון קאויה שבהרי האנדים בצ'ילה ורמות האיסלנדיות המכסות את מרבית פנים איסלנד (למשל; באזור הר הגעש הקלה).

==היווצרות וסיבות==
במדבריות געשיים קיימים משקעים המאפשרים את קיומה של צמחייה, אך הם כמעט נעדרים אותה לגמרי בשל החלחול המהיר של מים אל עומק האדמה וכיסוי חוזר ונִשְׁנֶה של פני הקרקע בטפרה לאחר התפרצויות געשיות.

גורם נוסף להיווצרות מדבר געשי הוא פליטת הגז גופרית דו-חמצנית מהרי געש. דוגמה לכך מהווה מדבר קאו (Kaʻū Desert) – שטח נטול צמחייה לחלוטין השוכן מדרום מערב לקלדרה של הר הגעש הפעיל קילוואה באי הוואי במדינה הוואי שבארצות הברית. אף שבאזור זה יורדים גשמים מרובים (מעל ל-1,000 מ"מ גשם בשנה), הרי שהתגובה הכימית בין הגופרית הדו-חמצנית ללחות באוויר יוצרת טיפות של חומצה גופריתית, הנושרות לקרקע כגשם חומצי שערך ה-pH שלו מגיע לרמה של 3.4 על הקרקע. החומציות הגבוהה של המים מונעת היווצרות צמחייה באזור זה.

הקרקע במדבר געשי מאופיינת בהיעדר עושר מינרלי בשל הבְּלָיָה הכימית הנגרמת על ידי אקלים קר או טפרה פלסית עמידה.

==תהליך הפיך==
על אף התנאים הקשים, מצב זה הפיך ועשויה להתרחש התחדשות של צמיחה, כפי שקרה במדבר הגעשי בפסגת הר הגעש פוג'י ביפן – שם התחדשה צמיחתו של Reynoutria japonica, עשב רב שנתי האופייני למזרח אסיה ומצוי באופן טבעי ביפן, בסין ובקוריאה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.traveladventures.org/continents/asia/marib06.shtml נוף במדבר מַאְרִבּ (مأرب), תימן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:וולקנולוגיה
געשי
פול אנרי ד'אטורנל דה קונסטן

פול אנרי בנז'מן באליה ד'אטורנל דה קונסטן, הברון מקונסטן ומרֶבֶּק (בצרפתית: Paul Henri Benjamin Balluet d'Estournelles de Constant; 22 בנובמבר 1852 – 15 במאי 1924) היה דיפלומט ומדינאי צרפתי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1909 במשותף עם אוגוסט ברנארט הבלגי.

== חייו ==
קונסטן נולד בעיירה לה פלש (La Flèche) שבעמק הלואר למשפחה אריסטוקרטית ידועה; הפילוסוף בנז'מן קונסטן היה אחיו של סבו. קונסטן למד משפטים ושפות זרות בפריז ובשנת 1876 החל בקריירה דיפלומטית.

במסגרת תפקידו הוצב קונסטן בין השאר במונטנגרו, באימפריה העות'מאנית, בהולנד ובתוניסיה. ב-1882 חזר לפריז ושירת כעוזר למנהל במשרד החוץ הצרפתי, וב-1890 נשלח ללונדון כ-chargé d'affaires, והיה ממונה על יחסי צרפת עם בריטניה. קונסטן החל לחוש תסכול ממגבלות השירות הדיפלומטי וב-1895 החליט לרוץ בבחירות לפרלמנט, שם כיהן עד 1905, אז זכה למקום בסנאט.

בתור סנטור קונסטן הקדיש את עצמו לענייני חוץ והיה מתנגד נמרץ למדיניות הקולוניאלית של הרפובליקה השלישית. קונסטן דגל בביטול המושבים בפרלמנט שהוקצו לקולוניות, ותמך בדרך פעולה של הקמת מדינות חסות במקום המדיניות הרפובליקנית של התבוללות. הוא במיוחד התנגד לייסוד מושבה צרפתית במדגסקר ולהתערבות המעצמות בענייניה של סין.
לאחר מותו של אמיל זולא, קונסטן היה מהתומכים בהעברת שרידיו לפנתאון של פריז והנצחתו כאישיות דגולה על חלקו בפרשת דרייפוס.

קונסטן היה פעיל במספר ארגוני שלום בינלאומיים, בהם בית המשפט הקבוע לבוררות בהאג (Cour permanente d'arbitrage), והיה נציג צרפת בשתי ועידות השלום בהאג (1898 ו-1907), שם הציג את חזונו לאירופה מאוחדת. בשנת 1909 זכה קונסטן בפרס נובל לשלום, ביחד עם אוגוסט ברנארט.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:דיפלומטים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1852
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1924
חרוט געשי

חרוט געשי
מבנה של חרוט אפר
חרוט געשי הוא אחד הצורות הגעשיות הפשוטות והנפוצות ביותר והמבנה האופייני במרבית הרי הגעש. החרוט נוצר מהתפרצות געשית הנערמת סביב לוע הר געש בצורת חרוט עם שקע במרכז פסגתו. 

כל התפרצות גורמת להצטברות חומר נוסף המגביה ומעבה את הסוללה, וכך מתפתח הר געש בצורת חרוט. חרוטים געשיים נבדלים זה מזה בהרכב ובגודל החלקיקים הבונים אותם ובהתאם לאופי וגודל השברים הנפלטים במהלך ההתפרצות. ומהבולטים שבהם הוא חרוט האפר שהוא גם הנפוץ שבהם וגובהו אינו עולה על כמה מאות מטרים. החרוט נוצר מנפילת טפרה – חומר פירוקלסטי המועף מצינור ההזנה לאוויר ושב ונוחת על הקרקע.

בהר געש בו הלבה הנשפכת דלה בגזים, בדרך כלל יתקבל חרוט געשי שטוח במיוחד הנקרא חרוט מגן. לחרוטים אלה מדרונות מתונים. חרוטי מגן נפוצים בהוואי ואף בכמה מקומות ברמת הגולן, למשל ברכס דלוה, הנמצא בסמוך לחורבות הכפר דלוה.

==חרוט אפר==
חרוט אפר הוא הסוג הפשוט והנפוץ ביותר של החרוט הגעשי. הוא בנוי מחלקיקים וגושים של לבה קרושה שנפלטת מסוללה אחת. בדומה לגז טעון, הלבה מתפוצצת בכוח רב באוויר ונשברת לרסיסים קטנים המתגבשים ונופלים בצורת גחלים סביב פתח האוורור ויוצרים חרוט עגול או סגלגל. במרבית החרוטים הגעשיים יש מכתש קעור בפסגתו וגובהו מגיע לכמה מאות מטרים בלבד. 

חרוט אפר מפורסם הוא פריקוטין שנוצר בשנת 1943 לנגד עיניהם של איכרים מהכפר הסמוך הממוקם במקסיקו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://pubs.usgs.gov/gip/volc/types.html סוגים עיקריים של הרי געש], באתר usgs.gov

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:וולקנולוגיה
גונאר מירדאל

קרל גונאר מירדאל (בשוודית: Karl Gunnar Myrdal; 6 בדצמבר 1898 - 17 במאי 1987) היה כלכלן, סוציולוג ופוליטיקאי שוודי, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 1974 ביחד עם פרידריך האייק על עבודתם החלוצית בתחום הכסף והתנודות הכלכליות, ועל האנליזה של הקשר בין כלכלה, חברה וממסד.

==ביוגרפיה==
מירדאל קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת סטוקהולם ב-1923 ודוקטורט לכלכלה בשנת 1927. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בהשפעת ציפיות על המחירים. לאחר מספר שנים בבריטניה, בגרמניה, בארצות הברית ובשווייץ הוא שב לשוודיה ובשנת 1933 נבחר לפרלמנט השוודי מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. במקביל כיהן בשנים 1933–1947 כפרופסור בבית הספר לכלכלה של סטוקהולם. החל משנת 1938 הוא חקר את יחסי הגזעים בארצות הברית ובשנת 1944 הוא פרסם ספר בנושא. ספר זה צוטט על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית בפסק דין בראון נגד מועצת החינוך. במהלך מלחמת העולם השנייה, נקט מירדאל בעמדה אנטי-נאצית. בשנים 1945–1947 הוא כיהן כשר המסחר של שוודיה. בשנים 1947–1957 הוא כיהן כיושב ראש הוועדה הכלכלית לאירופה של האומות המאוחדות.

בשנת 1924 הוא נישא לאלווה מירדאל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים שוודים
קטגוריה:כלכלנים שוודים
קטגוריה:סוציולוגים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נובל שוודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטוקהולם
קטגוריה:סגל בית הספר לכלכלה של סטוקהולם
קטגוריה:ילידי 1898

קטגוריה:נפטרים ב-1987
לשכת השלום הבין-לאומית בשווייץ

לא ממוסגר
לשכת השלום הבין-לאומית בשווייץ (בצרפתית: Bureau international de la paix) היא ארגון בין-לאומי שבסיסו בעיר ז'נבה בשווייץ. הארגון נוסד בברן ב-1891 וזכה בפרס נובל לשלום לשנת 1910. 

מטרות הלשכה הן לתאם בין פעילויות של ארגוני שלום שונים, ולקדם את התפיסה של פתרון סכסוכים בין-לאומיים בדרכי שלום. בשנות פעילותה הראשונות הייתה הלשכה מזוהה עם התנועה הפציפיסטית שפעילותה גברה באותן שנים באירופה. חברי הלשכה פעלו כדי לייסד בית משפט בין-לאומי לבוררות וקראו לשיתוף פעולה והידברות בין מדינות. ביחד עם ארגונים דומים שקמו באותה תקופה, ניסתה הלשכה להשפיע על מדינאים, כמו גם על אזרחים, לשאוף לשלום ולקדם רעיונות שהובילו להקמת חבר הלאומים.

בשלהי המאה ה-20 איבדה הלשכה מכוחה, ולאחר מלחמת העולם השנייה הוקמה מחדש בעזרת חקיקה מיוחדת בשווייץ ובסיסה הועבר לז'נבה. כיום הארגון ממשיך לפעול למען מימוש מטרותיו.

== פרס נובל ==

בשנת 1910 זכתה הלשכה בפרס נובל לשלום כהכרה על פעילותה. בנוסף, מספר חברים בארגון הוכרזו גם הם כחתני הפרס במהלך השנים:

* 1902: אלי דוקומון, נשיא הלשכה, ושארל אלבר גובאט, מזכיר ולאחר מכן נשיא הלשכה.
* 1905: ברטה פון זוטנר, נשיאת כבוד.
* 1908: פרדריק באייר, נשיא כבוד.
* 1913: אנרי לה פונטן, נשיא הלשכה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20110726184918/http://ipb.org/i/index.html אתר לשכת השלום הבין-לאומית] 
* 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:ז'נבה: ארגונים
קטגוריה:שלום
אבי עמית

אבי עמית (נולד בינואר 1978 בחיפה) הוא עיתונאי ובמאי תחקירים ישראלי מזה למעלה מ-20 שנה. הגיש בעבר את תוכנית התחקירים "המפצח" ששודרה במסגרת מגזין השבת של חדשות 13. בשנת 2021 הצטרף ככתב וכבמאי לתוכנית התחקירים של תאגיד השידור הציבורי כאן 11 - זמן אמת.

== ביוגרפיה ==
את ילדותו עשה עמית בשכונות הכרמל בחיפה והוא בוגר בית הספר הריאלי.

החל את דרכו בתקשורת בתוכנית "בולדוג" עם מיקי רוזנטל בערוץ 8. מאוחר יותר ערך מספר סדרות דוקומנטריות, בהן "תעשיית היופי" ו"אובדן הפרטיות" בערוץ 2, והגיש כתבות תחקיר ב"אולפן שישי". פרסם תחקירים במוסף "סופשבוע" של מעריב. לאחר מכן, שימש במאי ראשי של התוכנית "שומר מסך" בהגשת אמנון לוי. בהמשך, שימש כתב ובמאי בתוכנית התחקירים "המקור" בערוץ 10.

בעשור השני של המאה ה-21, שימש כראש דסק התחקירים וכתבות ההרחבה של "חדשות 10", שהפכו ל"חדשות 13". הגיש את פינת "המפצח" במגזין המשודר מדי מוצאי שבת. הפינה עסקה בתחקירים אודות סוגיות שונות בכלכלה הישראלית ובבעיות חברתיות בה. כמו כן, הגיש סדרות תחקיר דוקומנטריות במהדורה המרכזית של חדשות עשר. ביולי 2020 פוטר במסגרת קיצוצים ב"חדשות 13". במונולוג הפרידה שלו<ref></ref>, ששודר לאחר תחקיר על העלויות המאמירות של מטוס ראש הממשלה, טען עמית כי . באומרו זאת, רמז עמית לכך שפיטוריו, כמו גם פיטורי עורך מהדורת השבת ניר בכר, נעשו ממניעים פוליטיים ולא משיקולים ענייניים.

בראשית 2021 הצטרף עמית אל תוכנית התחקירים "זמן אמת" המשודרת בתאגיד השידור הציבורי כאן 11 ככתב וכבמאי. במסגרת התוכנית פרסם מספר תחקירים שזכו לתהודה רבה, ביניהם תחקיר על עסקת הנפט הסודית של קצא"א, תחקיר אודות הדלפות של מידע רגיש מהנהלת בתי המשפט, תחקיר שעסק בדרך שבה הצליחו הבנקים הגדולים בישראל למסמס את החוק להגברת התחרותיות וצימצום הריכוזיות במערכת הבנקאית וכן תחקיר שעסק במיליארדר דן גרטלר ובהירתמות של ראש המוסד לשעבר יוסי כהן לעזרתו.

עמית מתגורר בהרצליה. הוא נשוי לרופאת ילדים ואב לארבע בנות.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://13tv.co.il/writer/avi-amit/ אבי עמית] באתר רשת 13
* 
* [https://13news.co.il/tags/the-cracker/ כל תחקירי "המפצח"], בהובלת אבי עמית, באתר חדשות 13
* הדף של [https://www.facebook.com/aviamit78 אבי עמית] ברשת החברתית פייסבוק
* [https://www.haaretz.co.il/ty-WRITER/0000017f-da5a-d42c-afff-dffa5a5a0000 כתבות של אבי עמית] באתר הארץ
* [https://www.the7eye.org.il/topic/%D7%90%D7%91%D7%99-%D7%A2%D7%9E%D7%99%D7%AA מאמרים מאת אבי עמית] באתר העין השביעית
* תחקיר דן גרטלר חלק א': https://www.youtube.com/watch?v=ByMqBJIObno&t=24s
* תחקיר דן גרטלר חלק ב': https://www.youtube.com/watch?v=71xmxPoqv30&t=1940s
* תחקיר <nowiki></nowiki>על העיוורון<nowiki></nowiki>- הקונספציות שהובילו את ישראל לטבח השבעה באוקטובר: https://www.youtube.com/watch?v=OOLwR0UXFRM
* תחקיר על התנהלות הבנקים: https://www.youtube.com/watch?v=gNQlCSrJvSo&t=538s
* תחקיר על הפניקס: https://www.youtube.com/watch?v=YHrADQA_5qE
* תחקיר החלפת העוברים באסותא: https://www.youtube.com/watch?v=losmJ4ULD80&t=1417s
* תחקיר קצאא- עסקת הביש: https://www.youtube.com/watch?v=apI8FjkzldI&t=2739s
* תחקיר על גדוד נצח יהודה: https://www.youtube.com/watch?v=Yh74b5LLE8Y&t=502s
* תחקיר על נזקי הגז: https://www.youtube.com/watch?v=mHR8PVe8uno
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:סגל ערוץ עשר
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
לונר אורביטר

לונר אורביטר 1
תוכנית לונר אורביטר (באנגלית: Lunar orbiter - מקפת ירחית) הייתה תוכנית של נאס"א לחקר הירח, במסגרתה שוגרו 5 מקפות אל הירח בין 1966 ל־1967. מטרת התוכנית הייתה למפות את פני הירח במטרה למצוא אתרי נחיתה מתאימים למשימות תוכנית אפולו. לוויינים אלו סיפקו את התמונות הראשונות של כדור הארץ מן הירח.

כל 5 המשימות הושלמו בהצלחה וכ־99% מהירח מופו ברזולוציה של 60 מטרים או טוב יותר. בשלוש המשימות הראשונות מופו 20 אתרי נחיתה מיועדים לנחיתת אדם שנבחרו על ידי תצפיות מכדור הארץ. משימות אלו טסו בנטיית מסלול נמוכה. שתי המשימות האחרונות שהו במסלול קוטבי ומיפו את שאר הירח. לונר־אורביטר 4 מיפתה את כל הצד הנראה של הירח וכ־9% מהצד הנסתר. לונר־אורביטר 5 סיימה את מיפוי הצד הנסתר וצילמה אף 36 אזורים שנבחרו מראש ברזולוציה בינונית (20 מטרים) וגבוהה (2 מטרים). כל משימות לונר־אורביטר שוגרו על גבי משגר אטלס־אג'ינה D.

==משימות לונר אורביטר==
התמונה הראשונה של כדור הארץ מהירח
למעלה: הצילום המקורי של כדור הארץ. למטה: התמונה לאחר עיבוד
הירח כפי שצילמה משימת לונר אורביטר 4
*לונר אורביטר 1
**שוגרה ב־10 באוגוסט 1966
**צילמה את הירח בין 18–29 באוגוסט 1966
**התרסקה על הירח ב־29 באוקטובר 1966
**משימת מיפוי עבור תוכנית אפולו
*לונר אורביטר 2
**שוגרה ב־6 בנובמבר 1966
**צילמה את הירח בין 18–25 בנובמבר 1966
**התרסקה על הירח ב־11 באוקטובר 1967
**משימת מיפוי עבור תוכנית אפולו
*לונר אורביטר 3
**שוגרה ב־5 בפברואר 1967
**צילמה את הירח בין 15–23 בפברואר 1967
**התרסקה על הירח ב־9 באוקטובר 1967
**משימת מיפוי עבור תוכנית אפולו
*לונר אורביטר 4
**שוגרה ב־4 במאי 1967
**צילמה את הירח בין 11–26 במאי 1967
**התרסקה על הירח בסביבות ה־31 באוקטובר 1967
**משימת מיפוי ירח
*לונר אורביטר 5
**שוגרה ב־1 באוגוסט 1967
**צילמה את הירח בין 6–18 באוגוסט 1967
**התרסקה על הירח ב־31 בינואר 1968
**משימת מיפוי ירח

==ראו גם==
* תוכנית החלל האמריקאית
* תוכנית סרוויור
* אטלס-אג'ינה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:משימות לחקר הירח
ברוך אל עליון

שמאל
"בָּרוּךְ אֵל עֶלְיוֹן" הוא פיוט שנכתב על ידי רבי ברוך בן שמואל ממגנצא והוא מושר בקהילות אשכנז בזמירות השבת בעת הסעודה השנייה.

נושא הפיוט הוא אמירת דברי שבח לאל, שנתן מנוחה שלמה, גופנית ונפשית לעמו. הוא מתאר את נועם השבת ואת כבודה שאותה מפארים במאכלים ערבים ומיני מטעמים ולבושים חגיגיים; את השכר העצום שיקבל שומר השבת בגן עדן ובעולם הזה, ואף מרחיב בהשפעה הנפשית של השבת על האדם, ואת הרגשות שאותן היא מעוררת; ואת חשיבות השבת לפני הקדוש ברוך הוא שקראה "חמדת הימים".

לפי הפיוט, יום השבת שובר את שגרתם הטבעית של ימי החול ובתוך כך מעלה את האדם היהודי ואת מציאותו לדרגה אחרת. בנוסף לכך מוזכר בשיר כי בזכות יום השבת יגאל האל את עמו: "אמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בן יוחאי, אלמלי משמרין ישראל שתי שבתות כהלכתן מיד נגאלים".

== קישורים חיצוניים ==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:יום שבת
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
טוביאס אסר

טוביאס מיכאל קארל אסר (אשר) (בהולנדית: Tobias Michael Carel Asser; 28 באפריל 1838 – 29 ביולי 1913) היה משפטן ומדינאי הולנדי יהודי-ספרדי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1911, במשותף עם אלפרד הרמן פריד האוסטרי.

== קורות חיים ==
אסר נולד ב-1838 באמסטרדם למשפחה יהודית אמידה. סבו ואביו עסקו בעריכת דין ודודו היה שר המשפטים של הולנד. אסר רכש את השכלתו באוניברסיטאות בליידן ואמסטרדם, שם גם שימש כפרופסור למשפט בינלאומי פרטי. במקביל ניהל גם קריירה פוליטית שהחלה ב-1875 עם מינויו כיועץ משפטי במשרד החוץ, ובהמשך כחבר המועצה הלאומית ובתפקיד שר בלי תיק בממשלה (1904).

אסר השתתף כנציג הולנד בשתי ועידות השלום בהאג (1899 ו-1907). בנוסף, היה פעיל מרכזי בתנועת השלום האירופית ומילא תפקיד חשוב בייסוד המוסד לחוק בינלאומי בבלגיה בשנת 1873. מאוחר יותר עזר להקים את בית המשפט הקבוע לבוררות בהאג (נוסד ב-1899), שהוביל ליצירת האקדמיה למשפט בינלאומי בהאג.
בשנת 1911 זכה בפרס נובל לשלום, ביחד עם אלפרד הרמן פריד.

מוסד ט.מ.ק. אסר (בהולנדית: T.M.C. Asser Instituut) לחקר המשפט הבינלאומי בהאג (נוסד ב-1965) נקרא על שמו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.asser.nl האתר של מוסד ט.מ.ק. אסר] 
* 
* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/אשר-טוביאס/ טוביאס אשר], אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר [https://www.anumuseum.org.il/he/ בית התפוצות].
* 
* 

קטגוריה:משפטנים הולנדים
קטגוריה:משפטנים יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הולנדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:שרים ללא תיק בממשלות הולנד
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים
קטגוריה:זוכי פרס נובל הולנדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1838
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1913
טגו ארגנטינאי

טֵגו ארגנטינאי (שם מדעי: Tupinambis merianae) היא מין זוחל מתת-סדרת הלטאות והגדול שבמיני הלטאות בסוג טגו (Tupinambis).
== מאפיינים ==
הטֵגו הארגנטינאי חי ביערות טרופיים וסוואנות בדרום אמריקה ובארגנטינה (ומכאן שמו). רמת האינטליגנציה שלו גבוהה מהרגיל, וכנראה שהוא מנסה למשוך את תשומת לבם של בני אדם שאיתם הוא בא בקשר, בדומה לכלב או חתול. הוא ערני מאוד במהלך כל השנה. הוא חיית מחמד טובה, כי יש לו נטייה להיקשר לבעליו ובדרך כלל צייתני כבוגר.

גוף הטגו צבוע בקווים חומים וצהובים, וכך גם ברגליו הקדמיות, האחוריות ובזנבו. אורך גופו של הטגו הארגנטינאי יכול להגיע עד ל-1.7 מטר, אולם אורכם בדרך כלל כ-1.5 מטר. הזכר גדול מהנקבה.

כמו זוחלים אחרים, בסתיו הוא נכנס לתרדמת ומתעורר עם שכיכת הטמפרטורה. הטגו אוכל כל. הטגו הוא לא לטאה חברתית, אלא נמצא לבד או עם נקבה. הנקבות יכולות להטיל עד 65 ביצים, אשר בוקעות לאחר כ-130 יום. תוחלת חייו בטבע היא בממוצע 15 עד 20 שנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jerusalemzoo.org.il/aecommerce/c1871/5352.php מידע על הטגו הארגנטינאי], אתר גן החיות התנ"כי
* [http://www.reptipro.com/care-sheets/lizards/43-argentine-tegu-tupinambis-merianae-care-sheet.html Argentine Tegu (Tupinambis merianae) Care Sheet]
* [http://hazanav.co.il/טגו_ארגנטינאי_פולש/ טגו ארגנטינאי: הלטאה הפולשת זורעת פאניקה בפלורידה], מתוך "[http://hazanav.co.il/ הזנב הארוך]" 12 אוקטובר 2013

טגו ארגנטינאי בגן החיות במינכן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרה מרי קונסטנט דומריל
קטגוריה:טגואיים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:ארגנטינה: זוחלים
קטגוריה:פרגוואי: זוחלים
אלפרד הרמן פריד

אלפרד הרמן פריד (בגרמנית: Alfred Hermann Fried; 11 בנובמבר 1864 – 5 במאי 1921) היה עיתונאי וסופר יהודי-אוסטרי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1911, במשותף עם טוביאס אסר ההולנדי, אף הוא יהודי.

== קורות חיים ==
פריד נולד בווינה וב-1883 עבר לברלין, שם פתח חנות ספרים. פריד הושפע רבות מהסופרת האוסטרית ברטה פון זוטנר, אשר ספרה Die Waffen nieder!&lrm; ("הניחו את הנשק!") יצא לאור ב-1889. הוא החל לכתוב, ביחד עם פון זוטנר, בכתב עת באותו השם, ומאוחר יותר ייסד את כתב העת Die Friedenswarte ("ההמתנה לשלום"). בכתביו פרש פריד את השקפת עולמו הפציפיסטית ואת רעיונותיו ליצירת ארגון בינלאומי למען שלום עולמי בדמות חבר הלאומים. בשנת 1892 היה שותף להקמת האגודה הגרמנית לשלום (Deutsche Friedensgesellschaft).

בשנת 1911 זכה פריד בפרס נובל לשלום, ביחד עם טוביאס אסר.

פריד היה חבר בולט בתנועת האספרנטו העולמית וחיבר מספר ספרים בנושא.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.friedens-warte.de אתר המגזין Die Friedenswarte] 
* 
* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/אלפרד-פריד/ אלפרד פריד], אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר [https://www.anumuseum.org.il/he/ בית התפוצות].
* 
* 
* 

קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים אוסטרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:סופרים יהודים אוסטרים
קטגוריה:פציפיסטים יהודים
קטגוריה:אספרנטיסטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1921
פרטנופה נאפולי

פרטנופה נאפולי (באיטלקית: La Polisportiva Partenope Napoli) היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר נאפולי שבדרום איטליה. בעבר השתתפה בליגת העל.

הקבוצה נוסדה ב-1957 והחלה לשחק בליגת העל בעונת 1966/67. 

בעונת 1967/68 זכתה הקבוצה בגביע האיטלקי, לאחר ניצחון בגמר מול אלדורדו בולוניה. ובליגה הגיעה הקבוצה עד לגמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת אורנסודה קאנטו. בעונה שלאחר מכן זכתה הקבוצה בהסופרקאפ האיטלקי ובמקום השלישי בסיום העונה.

בעונת 1969/70 זכתה הקבוצה בגביע המחזיקות לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת וישי מצרפת.

בסוף שנות ה-80 נקלעה הקבוצה לפרשות של מכירת משחקים ובעיות כלכליות ונשרה לליגות הנמוכות. בעונת 1997/98 עוד שיחקה הקבוצה בליגה דואה (הליגה השנייה). כיום משחקת הקבוצה בליגה האזורית באיטליה.

==תארים והשגים==
*הליגה האיטלקית:
**מקום שני: 1968
* הגביע האיטלקי:
**זכייה (1): 1968
**גמר: 1969, 1971
*הסופרקאפ האיטלקי:
**זכייה (1): 1968
*גביע המחזיקות:
**זכייה (1): 1970

==שמות קודמים==
בשל הסכמי חסות, התווסף לשמה של הקבוצה שם הספונסר:
* אינס סוד נאפולי (1967-1968)
* פידס נאפולי (1968-1971)
* פאג נאפולי (1973-1976)
* קוזאטו נאפולי (1976-1977)
* גיס נאפולי (1977-1978)
* פסטה ברוניה נאפולי (1997-1998)

==קישורים חיצוניים==
* 
קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
קטגוריה:נאפולי: ספורט
אנרי לה פונטן

אַנרי לה פונטן (בצרפתית: Henri La Fontaine; 22 באפריל 1854 – 14 במאי 1943) היה משפטן ומדינאי בלגי, חתן פרס נובל לשלום לשנת 1913.

== ביוגרפיה ==
לה פונטן למד באוניברסיטה החופשית של בריסל ומאוחר יותר כיהן שם כפרופסור למשפטים. הוא צבר מוניטין כסמכות בתחום המשפט הבינלאומי, התמנה בשנת 1893 לפרופסור למשפט בינלאומי באוניברסיטה החדשה בבריסל,וב-1895 נבחר לכהן כחבר בסנאט הבלגי מטעם המפלגה הסוציאליסטית. הוא שימש כסגן יו"ר הסנאט בשנים 1919-1932. 

לה פונטן היה פעיל במספר ארגונים בינלאומיים, ביניהם לשכת השלום הבינלאומית בשווייץ, אשר שימש כנשיאה. בשנת 1913 זכה בפרס נובל לשלום על מאמציו לטיפוח השלום בעולם.
לאחר מכן ייצג את בלגיה בוועידת השלום בפריז (1919) ובחבר הלאומים.

לה פונטיין היה מחברם של מספר ספרים משפטיים והיסטוריה תיעודית של בוררות בינלאומית. הוא גם היה מייסד כתב העת La Vie Internationale.<ref></ref>

לה פונטן היה בונה חופשי, ונמנה עם חברי לשכת הבונים החופשיים בבריסל.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים בלגים
קטגוריה:עורכי דין בלגים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:זוכי פרס נובל בלגים
קטגוריה:בלגים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:ילידי 1854
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1943
מכת צפרדע

מַכַּת צפרדע (או צְפַרְדְּעִים) היא המכה השנייה מבין עשר מכות מצרים בסיפור יציאת מצרים, על פי המסופר בספר שמות, במכה זאת, התמלאה כל ארץ מצרים בצפרדעים.

==הסיפור במקרא==
לאחר שמכת דם לא שכנעה את פרעה לשלוח את עם ישראל, המשיך משה למכת צפרדע:

הסיבה לכך שמכה זו נעשתה על ידי אהרון ולא על ידי משה מפורשת בתרגום המיוחס ליונתן על פסוק ב' - מכיוון שהים שימש כמגן למשה כאשר הושלך אליה בתוך התיבה, שלושה חודשים לאחר לידתו, כמחבוא מפני עבדי פרעה שצוו להשליך את בני ישראל המימה<ref>הסיפור מסופר ב</ref>, וכהכרת הטוב לא יכול היה משה להכות את הים.

בעקבות בקשתו של פרעה, מתפלל משה לאלוהים שיפסיק את המכה, ואלוהים נעתר לו. אך לאחר מכן, מסרב פרעה לשלוח את ישראל.<ref></ref>

חז"ל דרשו מהמילים "ותעל הצפרדע" ביחיד, שהייתה צפרדע אחת גדולה שהכו עליה ובעקבות כך יצאו ממנה נחילי צפרדעים קטנות<ref>רש"י על פסוק ב' וגם </ref>, אך על פי פשוטו של מקרא הכוונה היא על מין הצפרדע, וכדוגמה מביא רש"י את דברי יעקב לעשיו בפרשת וישלח "ויהי לי שור וחמור" כשהכוונה היא על שוורים וחמורים רבים<ref>רש"י על בראשית פרק ל"ב פסוק ו'</ref>.

===שאלת פגיעת המכה בעברים===
לדעת רבי אברהם אבן עזרא, פשוטם של המקראות מורה כי המכות הראשונות: דם, צפרדע וכינים, וכן מכת שחין ומכת ארבה, פגעו במידה דומה בין במצרים ובין בעברים. אך הרמב"ם חולק על דעתו וסבור כי פשוטם של המקראות מורה שגם במכות דם וצפרדע, שחין וארבה, לקו המצרים בלבד ולא העברים. לגבי מכת כינים, נוקט הרמב"ם שגם במושבות העברים הופיעו הכינים אך לא ציערו אותם.

==במדרשי חז"ל==
בתלמוד מובא כי כאשר באו בני ישראל לידי ניסיון של מסירות נפש, הם למדו קל וחומר מהצפרדע, שלמרות שלצפרדעים, שעל פי נבואת משה צוו להיכנס למיטות, לתנורים ומקומות נוספים - היו כאלו שנכנסו במסירות נפש דווקא לתנורים למרות המוות הבטוח שנשקף להם.<ref></ref> הסבר דומה נמצא ב.

==טעם המכה==
במדרש הובאו מספר טעמים למכה זו:
*מצרים ציוו את בני ישראל לחפש להם שרצים שיוכלו לשחק בהם (המנהג היה בעבר לשחק בשרצים, ומנהג זה הוזכר בשולחן ערוך על משחק בחגב), ולכן באו שרצים לביתם.<ref></ref>
*היולדות חששו לצעוק מפני פחד עבדי פרעה שציוו להשליך את הילדים ליאור וכך ייסוריהם גדלו, ומסיבה זו באו הצפרדעים לבתי המצריים וקרקרו באוזניהם.
*המצרים ציוו את בני ישראל לאסוף להם טיט, ולכן קיבלו בתמורה צפרדעים שגדלים וחיים בטיט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.aish.co.il/h/pes/p/48862142.html מכת צפרדע - ע"פ מדרשי חז"ל], באתר אש התורה

==הערות שוליים==

צפרדע
קטגוריה:פרשת וארא
קטגוריה:צפרדעים בתרבות
נסים יהודה דנון

הרב נסים יהודה דנון (תרל"ד 1874 - ט"ו בשבט תר"ץ 1930) היה הראשון לציון והחכם באשי האחרון בתקופה העות'מאנית.

==קורות חיים==
[[הרברט סמואל מקבל את פני הרב דנון בפתח בית המושל, 1920]]
הרב דנון
נולד בירושלים לאסתר ולרב מנחם דנון. התחנך בישיבת "תפארת ירושלים". בן 19 הוסמך להוראה, נסע לפריז ולמד בבית המדרש המרכזי לרבנים. לאחר תקופה הפסיק את לימודיו בשל חוסר יכולת מימון וחזר לירושלים, לאחר שרכש ידיעה מספקת לדבר, לכתוב ולנאום בצרפתית. נישא לזינביל בת יעקב ספורטה.

בתמוז תרס"ז (1907) נתמנה לרב ראשי בקהילת ביירות. בתפקיד זו כיהן עד לחודש סיוון ה'תר"ע (1910)..

בחורף תר"ע (1910) הוזמן הרב דנון ליישב את הסכסוכים בין הפלגים השונים בצפת. לאחר ביקורו קיימו ראשי היישוב עם נציגי המושבות אספה, בה נכחו 115 בעלי נתינות עותמאנית, וברוב מכריע הוחלט למנות את הרב דנון לחכם באשי גם בצפת.<ref>ארכיון החכם באשי, תיקיה: TR/Is-65. </ref> אולם למעשה לא הגיע הרב דאנון לצפת, ולאחר הדחתו ממשרת החכם באשי בבירות הוא התמנה לרב ראשי ברודוס לזמן קצר. בזמן כיבוש האי על ידי צבאות איטליה הוא מילא תפקיד מדיני, אך בשל היותו נתין ממלכת טורקיה, נאלץ לעזוב את משרתו ולשוב לארץ ישראל.

בכסלו תרע"א (1910) נבחר מטעם האספה הכללית, ובשמה הטורקי: "מיג'ליש עומומי", לרב ראשי וראב"ד באיזמיר. במשרה זו כיהן עד חודש אלול תרע"ה (1915).

בחשון תרע"ז (1916) בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה התמנה הרב דנון לחכם באשי והראשון לציון בירושלים. וישב על כיסא הרבנות בה עד סוף שנת תרע"ח (1918). 

לאחר כניסת הצבא הבריטי, רבני העיר בחרו בו לרב ראשי והראשון לציון. אז התפטר ממשרתו מרצונו, ולא השתתף בבחירות. נסע לחוץ לארץ בשליחות מוסדות צדקה וחסד וכוללות המערבים בירושלים.

נפטר בספאקס שבתוניסיה, ט"ו בשבט תר"ץ (1930).

==ספריו==
השאיר כתב יד המכיל שו"ת והערות על הרי"ף. עסק בחיבור ספר המפיץ אור על קורותיו במשך זמן שירותו בתור רב וחכם באשי בירושלים וערים אחרות.

== צאצאיו==
* יעקב נסים דנון
* אליהו דאנון

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת ירושלים (ירושלים)
קטגוריה:נושאי משרת חכם באשי
קטגוריה:ראשונים לציון
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:רבנים לבנונים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רודוס: רבנים
קטגוריה:ביירות: רבנים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1874
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1930
בובות (סרט, 2002)

בובות (באנגלית: Dolls יפנית: ドールズ) הוא סרט דרמה יפני, שנכתב ובוים על ידי טקאשי קיטאנו ויצא לאקרנים בשנת 2002.
אחד הסרטים האישיים של קיטאנו ועשוי בסגנונו הייחודי והאסתטי מבחינה ויזואלית ועלילתית.
בניגוד לשאר סרטיו של קיטאנו אותם ביים, בסרט זה הוא אינו מופיע.

==עלילה==
הסרט מתרכז בשלושה סיפורים רומנטיים של אהבות נכזבות ואובססיביות ומערבל את כולן זה בזו.
הסיפורים הם:
זוג צעיר, מאוהב, שנפל לאהבה נכזבת בעקבות בחירה של האחד בקריירה על חשבון הזוגיות.
אדם מבוגר שהיה חבר בכנופיית היאקוזה היפנית וחוזר לפארק במקום בו נהג לפגוש את בת זוגו.
כוכבת פופ נערצת עוברת תאונה מצערת שמשחיתה את פניה ונחשפת לאהבה חסרת פשרות מצד המעריץ הכי גדול שלה.

== שחקנים ==
* מיהו קאנו
* הידטושי נישיג'ימה
* טטסויה מיהאסי
* צ'ייקו מאטוסברה
* קיוקו פוקאדה

במאי וכותב: טקאשי קיטאנו.

==ראו גם==
*טקאשי קיטאנו

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטים יפניים
יום זה מכובד

"יוֹם זֶה מְכֻבָּד" הוא פיוט אשר נהוג לשורר בקהילות ספרד ואשכנז בכל שבת בסעודת הבוקר. הפיוט נקרא כך על שם פזמונו: "יוֹם זֶה מְכֻבָּד מִכָּל יָמִים כִּי בוֹ שָׁבַת צוּר עוֹלָמִים".

== מחבר הפיוט ==
מחבר הפיוט חתם את שמו באקרוסטיכון של הפיוט, "ישראל" (יום ששת ראשון אכול לא). אך לא ידוע מיהו. יש שטענו שהמחבר הוא הרב ישראל הגר, שעל פי ההערכה חי במאה ה-11, והסתמכו על האקרוסטיכון שבבית האחרון (השמים וגם ראו).

== תוכן הפיוט ==
בפיוט מושרים פסוקי מקרא מגוונים הקשורים לשבת והפיוט מזכיר את צידה החושי של השבת, גם מצד חובותיה ומצוותיה של השבת וצד מענגיה של השבת המבוטחת לשומריה. משורר הפיוט מזכיר את הנאמר בתורה לגבי קישור הארץ אל יום השבת - כמו שהארץ נותנת מהטוב שלה כך מעניקה השבת מטובה לאדם השומר אותה.

מקורן של הברכות בפיוט הוא מושא הבית האחרון, בו אף נמצא אחד מהערכים העומדים מאחורי מצוותיה של יום השבת - עדותו של העולם שנברא על ידי הקדוש ברוך הוא. 

בקהילות יהדות אשכנז נהוג לשיר את הפיוט בסעודה השנייה של יום שבת.

==לחנים וביצועים==

* אברהם פריד בלחן של חסידות בובוב באלבומו הווקאלי my zeydes zmiros.
* מנדי וייס בלחן של פינקי ובר באלבומו אלע אלע.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:יום שבת
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
חי ה' וברוך צורי

"חַי ה' וּבָרוּךְ צוּרִי" הוא פיוט המושר בראשית הסעודה השנייה בשבת.

הפיוט הוא מעין הקדמה למזמור כ"ג בספר תהלים המזמור המוכר בפסוקו הפותח: "מזמור לדוד ה' רועי לא אחסר". 

באקרוסטיכון "חיים יצחק", רמז לשם המחבר.

בתנועת החסידות נהוג לשיר את הפיוט לאחר פיוטו של האר"י (אסדר לסעודתא). 
נושא הפיוט הוא דברי שבח לאל ובקשות לשפע של ברכות אשר השרים מבקשים אותו. אף על פי שהשבת רק נרמזת בפיוט וייתכן ששירתו הפכה למנהג שבת בשל הדמיון והשיח עם מזמור כ"ג.

בפיוט מופיעה שורה המזכירה את מידת הביטחון של הלל הזקן, שבשונה מרעו שמאי, לא חיפש אחר מאכלי שבת במשך השבוע ובטח בה' שיזמין לו לשבת, באמרו "ברוך ה' יום יום". בגרסה הנפוצה של הפיוט מופיעה השורה: "אל ההרים אשא עיני, כהלל ולא כשמאי". בחלק מחצרות החסידות (למשל בחצרות רוז'ין וויז'ניץ) תיקנו את הנוסח ל"כהלל וכשמאי", וזאת כי יש פוסקים שבנושא זה הלכה כשמאי, שיש לחפש במשך כל השבוע מאכלים טובים לשבת.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.nli.org.il/he/piyut/Piyut1song_010025000000005171/NLI חי ה' וברוך צורי], באתר הזמנה לפיוט

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
אריק פרידץ

אריק פרידץ (בשוודית: Eric Prydz; נולד ב-17 ביולי 1976) הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי שוודי. הוא גם ידוע בשם הבמה Pryda, הנהגה , לצד מגוון כינויים אחרים כגון Sheridan ו-Cirez D. שיריו מתאפיינים בסגנון האוס. פרידץ גם מחזיק בחברת ההקלטות Pryda.

פרידץ הוא במקור מסטוקהולם. הוא מנהל שלוש חברות תקליטים שונות, שמתמקדות בעיקר במוזיקה מחתרתית, מחוץ למיינסטרים המוזיקלי. עם זאת, פרידץ הצליח גם לפרוץ למיינסטרים וזכה להצלחה מסחרית עולמית. מאז שחבר ל-Data Records הוציא שלושה סינגלים שהגיעו לראש המצעדים בבריטניה. סינגל הבכורה שלו במהלך שיתוף הפעולה עם Data Records היה Call On Me (המבוסס על שירו של סטיב וינווד "Valerie"), שיצא ב-2004 והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי וכן במצעדים במדינות שונות באירופה, וכן דורג במקום ה-29 במצעד הדאנס של מגזין בילבורד האמריקאי. הסינגל מכר 2.5 מיליון עותקים ברחבי העולם. ב-2007 הוציא את Proper Education, רמיקס לשירה של להקת פינק פלויד Another Brick In The Wall, שזכה אף הוא להצלחה. ב-2008 הוציא את הסינגל Pjanoo, שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי.

הוא מהווה אישיות בולטת בסצנת המועדונים ובאוקטובר 2010 דורג במקום ה-30 ברשימת 100 התקליטנים הטובים ביותר שפרסם DJ Magazine. ב-2011 ירד למקום ה-46, בשנת 2012 ירד עוד שישה מקומות אל המקום ה-56 ובשנת 2013 עלה למקום ה-54.

פרידץ סובל מפחד מטיסות. בעבר נמנע בכלל מטיסות, וכך לא הגיע להופיע במקומות מרוחקים מאירופה, כגון אוסטרליה. כשהחליט לבסוף לערוך סיבוב הופעות באוסטרליה, שבמסגרתו היה אמור להופיע במלבורן, בגולד קואסט, בפרת' ובסידני, ביטל את הטיסה ובוטל סיבוב ההופעות, כשנתקף בהתקף בהלה לאחר עלייתו למטוס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20120419212938/http://trance.nu/v4/news/eric-prydz-interview ריאיון עם אריק פרידץ], באתר trance.nu 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:מוזיקאים שוודים
קטגוריה:תקליטנים שוודים
קטגוריה:אמנים שוודים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמני אריסטה רקורדס
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1976
ניקולס אלמגרו

ניקולס אלמגרו סנצ'ז רול (בספרדית: Nicolas Almagro Sanchez Rolle; נולד ב-21 באוגוסט 1985) הוא טניסאי ספרדי מקצועני. בשיאו דורג במקום התשיעי בעולם בדירוג סבב ה-ATP וכיום (מרץ 2017) מדורג במקום ה-57 בעולם. אלמגרו זכה ב-10 תארים ליחידים בסבב ב-ATP.

אלמגרו החל לשחק בנבחרת ספרד בגביע דייוויס בשנת 2008 והמאזן שלו הוא 2-3.

במשחקי הים התיכון שנערכו באלמריה, ספרד בשנת 2005 זכה אלמגרו בשתי מדליות זהב ביחידים ובזוגות ביחד עם גילרמו גרסיה-לופז.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טניסאים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1985
שמרו שבתותי

"שבת היום" (או "שמרו שבתותי") הוא פיוט המושר בקהילות אשכנז בעת הסעודה השנייה בשבת. שם המחבר, שלמה, חתום באקרוסטיכון, ויש המייחסים אותו לרבי שלמה אבן גבירול.

הפיוט עוסק במעלות יום השבת, ורבים בו האזכורים על החירות והמנוחה והגאולה הכרוכות ביום זה. מוזכרים גם הדברים הקשורים לצד הגשמי של יום השבת. 

הפזמון של הפיוט הוא המשפט: "ולוו עלי בני ועידנו מעדני, שבת היום לה'", המבוסס על המדרש בתלמוד: "אמר להם הקדוש ברוך הוא לישראל: בני, לוו עלי וקדשו קדושת היום והאמינו בי ואני פורע".

פיוט זה אף הוא כמו פיוטי שבת אחרים ורבים נחתם בבקשת גאולה לאומית ובבניין ירושלים ובית המקדש. 

== קישורים חיצוניים ==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
אליהו הנביא (פיוט)

"אֵלִיָּהוּ הַנָּבִיא" הוא פיוט המושר בכל קהילות אשכנז ובחלק מקהילות ספרד במוצאי שבת.

==אליהו הנביא ומוצאי שבת==
פיוט לכבוד אליהו בערבית טריפולטנית כמנהג קהילות יהודי לוב לשוררו במוצאי שבת הפיוט מתחיל במילים; נא שלח לנו את אליה רבי שמעון וחברייא
אליהו הנביא עשוי בהופעתו לבשר על בוא הגאולה, כפי שנכתב בספר מלאכי: 

מתקופת הראשונים נהגו להזכיר את אליהו הנביא במוצאי שבת. לאזכור הזה הובאו כמה הסברים:
* משום שנאמר בגמרא שאין אליהו בא לא בערב שבת ולא בערב יום טוב מפני הטורח, וממוצאי שבת והלאה הוא זמן ביאתו. ולכן מזכירים את בואו.
*משום שנאמר בתלמוד "אלמלי שמרו ישראל שבת ראשונה לא שלטה בהם אומה ולשון, שנאמר: "ויהי ביום השביעי יצאו מן העם ללקוט ולא מצאו", וכתוב לאחר מכן "ויבא עמלק וילחם עם ישראל ברפידים". ועוד נאמר שם, אמר רשב"י אלמלי משמרין ישראל שתי שבתות כהלכתן מיד נגאלין... ועל כן אנו אומרים להקב"ה הרי שמרנו את השבת כמו שצויתנו, מעתה שלח לנו את אליהו הנביא.
* במדרש מובא שבכל מוצאי שבת נכנס אליהו לגן ויושב תחת עץ החיים וכותב זכויותיהם של ישראל.

==תוכן הפיוט==
קורות חייו של הנביא אליהו הנביא, כפי המסורת היהודית, נחרזו בפיוט לפי אקרוסטיכון אלפבית, ולפי סדרו של ציר הזמן.

מרכיב נוסף הוא השימוש החוזר במילה "איש". יש הסוברים כי הדבר בא להדגיש את העובדה, שלמרות חייו המופלאים ופטירתו שהיו רצופים בניסים רבים, אליהו הנביא היה בן אנוש.

==הפיוט בתרבות==
יחד עם פתיחתם של הפיוטים "שבוע טוב" ו"המבדיל בין קודש לחול", גם הבית הראשון ב"אליהו הנביא", בביצועו של אפרים די-זהב, פתח במשך עשרות שנים את שידורי מוצאי השבת של קול ישראל. ב-2005 החזירה רשות השידור את רצף הפיוטים בביצועו של די-זהב לתוכניות מוצאי השבת של רשת ב'.

===לחנים וביצועים===
* מקהלת הילדים יונגערליך באלבום יונגערליך.
* אברהם פריד באלבום אנחנו מוכנים, לחן של יוסי גרין<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=jNqwavVKHgM אליהו הנביא], אברהם פריד בלחן של יוסי גרין באלבום אנחנו מוכנים, להאזנה באתר יוטיוב.</ref>.
* יוסף קרדונר באלבום ברסלבר מלווה מלכה<ref>[https://www.youtube.com/watch?v=gR-mKuXk8Oc אליהו הנביא], יוסף קרדונר ברסלבר מלווה מלכה, להאזנה באתר יוטיוב.</ref>.
* הרב שלמה קרליבך.
* יגאל דן בלחן הודי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמירות ופיוטים למוצאי שבת
קטגוריה:אליהו הנביא
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
חדש ששוני

חַדֵשׁ שְׂשׂוֹנִי הוא פיוט המושר ברוב הקהילות בעם ישראל. נהוג לשיר את הפיוט במוצאי שבת. מקובל ששם מחברו היה "שילא" ששמו מופיע בסופי המילים הראשונות של הפיוט.
== תוכן הפיוט ==
בפיוט (כמו בפיוט אליהו הנביא) נוכחת דמותו של אליהו הנביא. רעיון הפיוט הוא בקשת משאלות, חלקן פרטיות ואישיות וחלקן לאומיות וכלליות לאוכלוסיית היהודים. בכל סוף בית בפיוט ישנה הפנייה המבקשת את ביאתו של אליהו הנביא שהוא מבשר הגאולה.

== לחנים ==
לפיוט מספר לחנים. אחד הלחנים המוכרים הוא הלחן של חסידי ברסלב, אשר מושר בפיהם גם בזמירות שבת, בפיוט יום זה מכובד. זהות המלחין אינה ידועה.

לחן נוסף הוא לחן שהלחין הרב יצחק גינזבורג ומופיע בדיסק "שמחת עולם" בביצוע של ישי ריבו.

(בבית השלישי המתחיל במילים כונן לעם זו, באות מ׳ יש שאומרים משנאי יחזה. ויש שאומרים מקנאי).

== קישורים חיצוניים ==
*

קטגוריה:זמירות ופיוטים למוצאי שבת
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:אליהו הנביא
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
פארק צ'אן-ווק

פארק צ'אן-ווק (בהנגול: 박찬욱; ) הוא במאי, תסריטאי ומפיק קולנוע דרום קוריאני ומבקר קולנוע לשעבר.
נחשב לאחד הבמאים הפופולריים בקוריאה הדרומית שסרטיו זכו לשבחים רבים בארצו ובעולם. 
פארק ידוע בסרטיו "אזור ביטחון" ו"צמא" וכמו כן בטרילוגיית הסרטים: "סימפתיה למר נקמה", "שבעה צעדים" ו"סימפתיה לגברת נקמה". בשנת 2022 זכה בפרס הבימוי בפסטיבל הקולנוע בקאן על סרטו ״החלטה לעזוב״.

== ביוגרפיה ==
פארק בפסטיבל קאן מאי 09
פארק נולד וגדל בסיאול, בקוריאה הדרומית, ולמד פילוסופיה באוניברסיטת סוגאנג.
שם הקים מועדון קולנוע אשר נקרא "סוגאנג-קהילת קולנוע" ופרסם מספר מאמרים על קולנוע מודרני.
במקור רצה להיות מבקר אומנות, אך לאחר שצפה בסרטו של אלפרד היצ'קוק - ורטיגו, היה נחוש בדעתו להפוך לבמאי קולנוע.

לאחר סיום לימודיו, כתב מאמרים על קולנוע בעיתון ולא עבר זמן והפך לעוזר במאי.
לאחר חמש שנים ב-1992 עלה לאקרנים סרטו הראשון "הירח הוא החלום של השמש" ולאחר 5 שנים נוספות את סרטו השני 'טריו'.
סרטיו המוקדמים לא זכו להצלחה רבה והוא המשיך כמבקר קולנוע כקריירה ראשית.

בשנת 2000 ביים את הסרט "אזור ביטחון" אשר זכה להצלחה גדולה בקוריאה הדרומית והפך לסרט הכי נצפה בזמנו.
ההצלחה איפשרה לו יותר עצמאות בסרטו הבא - סימפתיה למר. נקמה (2002), שהיווה נקודת ציון נוספת בקריירה שלו וחופש יצירתי בהמשך לסרטיו.

זכה ב-2004 בפרס הגראן פרי בפסטיבל קאן על סרטו "שבעה צעדים" (2003), הפרס השני בחשיבתו במפעל.
בריאיון לאחר הזכייה, נשאל למה מוטיב הנקמה חוזר בסרטיו, תשובתו של פארק הייתה שהוא החליט לביים שלושה סרטים שיעסקו באופן רצוף בנושא נקמה ואיך השפעתה ההרסנית משפיעה על כולנו.

שלושת הסרטים לא תוכננו להיות כטרילוגיה במקור. ב-2005 יצא לאור הסרט האחרון בסדרת סרטי הנקמה - סימפתיה לגברת נקמה.

סרטיו של פארק היוו השראה לבמאי האמריקאי, קוונטין טרנטינו אשר ידוע בחיבתו לקולנוע האסייתי ומעריץ גדול של עבודתיו של פארק, היה אחד הגורמים לזכייתו בפרס הגראן פרי על סרטו "שבעה צעדים", כאחד השופטים בקאן ב-2004.

בראיון הוא סיפר שבין יתר הבמאים מהם הוא קיבל השראה בסרטיו הם: אלפרד היצ'קוק, רוברט אולדריץ', אינגמר ברגמן, סם פולר, רומן פולנסקי וקים קי-יאנג.

פארק עובד בימים אלה על מותחן אימה בכיכובה של ניקול קידמן בשם סטוקר, וזה יהיה סרטו הראשון אשר דובר אנגלית. התסריט נכתב על ידי שחקן הסדרה נמלטים - וונטוורת' מילר.

ב-2018 ביים את דרמת הריגול "המתופפת הקטנה".

== פילמוגרפיה חלקית ==
=== טלוויזיה ===
* המתופפת הקטנה - (2018)
*רכבת הקרח (2020-הווה) - מפיק בפועל
*נאמנות כפולה <small>(אנ')</small> (2024)

=== סרטים ===
* אזור ביטחון - (2000)
* סימפתיה למר נקמה - (2002)
*שבעה צעדים - (2003)
* סימפתיה לגברת נקמה - (2005)
* אני סייבורג, אבל זה בסדר - (2006)
* צמא - (2009)
*סטוקר - (2013)
*המשרתת - (2016)
*החלטה לעזוב (2022)

=== סרטיו כמפיק ===
* אני סייבורג, אבל זה בסדר - (2006)
* לרסק ולהסמיק - (2008)
* צמא - (2009)
*רכבת הקרח (2013)

==ראו גם==
* שבעה צעדים

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kmdb.or.kr/ פארק צ'אן-ווק במסד הנתונים הקולנועיים בקוריאה] (באנגלית/קוריאנית)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:במאי קולנוע דרום קוריאנים
קטגוריה:תסריטאים דרום קוריאנים
קטגוריה:מפיקי קולנוע דרום קוריאנים
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1963
סוניה בראגה

סוניה בראגה, 2010
סוניה מריה קאמפוס בראגה (בפורטוגזית: Sônia Maria Campos Braga; נולדה ב-8 ביוני 1950)
היא שחקנית ברזילאית שהייתה מועמדת לשלושהפרסי גלובוס הזהב ולפרס אמי על הופעותיה בסרטים "נשיקת אשת העכביש", "ירח מעל פארדור" ו"העונה הבוערת".

בשנת 2020, הניו יורק טיימס דירג אותה במקום ה-24 ברשימת 25 השחקנים הגדולים של המאה ה-21.

==ביוגרפיה==
בראגה נולדה בעיר מארינגה שבפרנה בדרום ברזיל. היא דודתה של השחקנית אליס בראגה. התפרסמה לראשונה בברזיל בטלנובלה "גבריאלה" ובקומדיה המועמדת לפרס אוסקר לסרט הזר "דונה פלור נשואה לשניים". על הופעה זו גם זכתה למועמדות לפרס באפט"א לתגלית השנה.

פרצה לתודעה העולמית בשנת 1985 בהפקה הברזילאית-אמריקאית "נשיקת אשת העכביש" בתפקיד משולש שעליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב.
לאחר מכן קיבלה את תפקיד הפעילה החברתית אובי ארצ'ולטה בדרמה של רוברט רדפורד "מילאגרו" ואת תפקיד מדונה מנדז, אשת הדיקטטור בקומדיה "ירח מעל פארדור", בהופעה עליה זכתה למועמדותה השנייה לפרס גלובוס הזהב.

ב-1990 הופיעה במותחן הפעולה של קלינט איסטווד "שיעור באש" וב-1994 בסרט של HBO "העונה הבוערת", שהיה לסרט הרביעי שלה לצדו של השחקן ראול ג'וליה.
על הופעתה הועמדה בראגה לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי.
בהמשך הופיעה לצדה של ג'ניפר לופז בדרמות: "עיני מלאך", בתור ג'וזפין אמה של השוטרת שרון פוג', ו"בורדרטאון", בתפקיד תרזה קסיאס, בעלת ארגון לטיפול בנשים מאוימות בעיר סיודאד חוארס.

בשנת 2002 כיכבה בסדרת הדרמה "משפחה אמריקאית" של רשת PBS, בתור אם המשפחה ברתה גונזלס, אשתו של ג'ס (אדוארד ג'יימס אולמוס), תיק מלחמת קוריאה.

ב-2005 שיחקה בחמישה פרקים בסדרת המתח "זהות בדויה" בתפקיד אלנה.

== חיים אישיים ==
בראגה לא נשואה ואין לה ילדים. היא ניהלה בעבר מערכות יחסים מתוקשרות עם כוכבי ובמאי הקולנוע המצליחים רוברט רדפורד וקלינט איסטווד.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
*The Red Light Bandit (1968)
*דונה פלור נשואה לשניים (1976)
*גברת באוטובוס (1978)
*נשיקת אשת העכביש (1985)
*מילאגרו (1988)
*ירח מעל פארדור (1988)
*שיעור באש (1990)
*תרנגולים (1993)
* (1995) Two Deaths
*בת התליין (2000)
*בושם (2001)
*עיני מלאך (2000)
*אימפריה (2002)
*טסטוסטרון (2003)
*בית ספר לריקודים סלוניים ולנימוסים של גב' הוצ'קיס (2005)
*ברודרטאון (2006)
*המדינה החמה ביותר (2006)
*סימן בלתי נראה (2011)
*פלא (2017)
*The Jesus Rolls (2020)
*חתונה אש! (2022)
* אות משמיים: הסימן הראשון (2024)

=== טלוויזיה ===
* משפחת קוסבי (1986)
* אגדות מעולם המסתורין (1992)
*העונה הבוערת (1994) - סרט טלוויזיה
*צוואה משלהם (1998)
*Four Corners (1998)
* סקס והעיר הגדולה (2001)
* משפחה אמריקאית (2002)
* חוק וסדר (2003)
* CSI: מיאמי (2005)
* זהות בדויה (2005)
* הלוחשת לרוחות (2005)
* הבנות מריו דה ז'ניירו (2010)
* אחים ואחיות (2010)
* סטירות ונשיקות (2011)
* רופא להשכיר (2014)
* מחסן סודי 13 (2014)
* לוק קייג' (2016)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ברזילאיות
קטגוריה:ברזילאיות שנולדו ב-1950
סבסטיאן ראוואל

סבסטיאן ראוואל (בספרדית: Sebastián Raval; 1550 בקירוב – 1604) היה מלחין ספרדי של מוזיקה ווקאלית ואינסטרומנטלית בתקופת הרנסאנס.

סבסטיאן ראוואל – קינות ירמיהו 8300

== ביוגרפיה ==
ראוואל נולד בקרטחנה ושירת בצבא פלנדריה בפלנדריה ובסיציליה. הוא הצטרף למסדר "יוחנן הקדוש מירושלים" אחרי שנפצע במצור על מאסטריכט, עבר לאיטליה ושם כיהן כמוזיקאי בחצר פרנצ'סקו מריה השני דלה רוברה באורבינו, בחצרו של המשנה למלך סיציליה, ברנרדינו דה קרדנאס ובחצרות החשמנים פֶַרֶטי (Peretti) וקוֹלוֹנה (Colonna) ברומא.

ברומא הכריז שהוא "המוזיקאי הטוב ביותר בעולם", ועל כך זומן לתחרות מוזיקלית, תחילה מצד ג'ובאני מריה נאנינו וזמן קצר לאחר זאת מצד פרנצ'סקו סוריאנו. ראוואל הובס בשתי התחרויות.

ב-28 באפריל 1595 החליף את לואיס רואיז כמאסטרו די קאפלה הספרדי האחרון של קאפלת המשנה למלך ספרד בפלרמו.

בסיציליה היה מעורב שוב בתחרות עם המוזיקאי אקילה פאלקונה; התחרות הוכרעה תחילה לטובת פאלקונה, אך לאחר אי-אילו עתירות, נהפכה ההכרעה לטובת ראוואל. אחרי מות פאלקונה בשנת 1600 פרסם אנטוניו פאלקונה, אביו של אקילה, את כל מהלך הדו-קרב המוזיקלי הזה בספרו relazione del successo והביא את יצירותיהם של ראוואל ופאלקונה, שהוגשו לתחרות זו, לדפוס, שכלל כמה קנונים, מדריגלים, מוטטים וריצ'רקרי. הוצאה זו, הכוללת את יצירותיהם של פאלקונה וראוואל גם יחד, מצויה כיום למכירה במהדורה מודרנית.

סבסטיאן רוואל מת בפלרמו בשנת 1604.

בשנת 2004 חלקה קרטחנה, עיר הולדתו, כבוד לראוואל בקונצרט בניצוח הוויולן פר רוס, במלאת 400 שנה למותו.

== יצירותיו ==
ראוואל חיבר מוזיקה פוליפונית דתית, מדריגלים וריצ'קארי אינסטרומנטליים. מכלול יצירתו של ראוואל לא נחקר עדיין לעומק. יצירות ספורות בלבד יצאו לאור בתקופה המודרנית; השאר ממתינות למחקר המוזיקולוגי שהן ראויות לו.
* מוזיקת קודש: – ספר המוטטים הראשון, כרך 5 (רומא 1593) – "קינות הנביא ירמיהו", כרך 5, רומא 1594 – מבחר מוטטים בעיבוד לעוגב, כרכים 3–8, עוגב (פלרמו 1600)
* מוזיקה חילונית – ספר המדריגלים הראשון, כרך 5 (ונציה 1593) – ספר הקנצונטות הראשון, כרך 4 (ונציה 1593) – מדריגלים כרכים 3, 4, 8 (רומא 1595) – ספר הריצ'רקארי הראשון (פלרמו 1596) – 2 מדריגלים ב"אינפידי לומי" (פלרמו 1603) (אבד)

== הוצאות מודרניות ==
* אקילה פאלקונה – "מדריגלים, מוטטים וריצ'רקארי (כולל יצירות של ראוואל). הוצאת לאו ס. אולשקי (פירנצה, 2000)"
* "סבסטיאן ראוואל. 6 קנונים (ספר הריצ'רקארי הראשון. פלרמו 1596)" איגוד המוזיקולוגיה הספרדי, מדריד 1985.
* "סבסטיאן ראוואל. הספר הראשון לריצ'קארי לארבעה קולות זמרה עם לאוטות, מצלתיים וויול ד'ארקו, פלרמו 1596" בעריכת אנדרס סאה גאליאן. פטרימוניו מוזיקל אספניול (מדריד, 2008)
* "ארבעה ריצ'קארי להרכב של ארבעה קולות מספר הקנצונטות הראשון, 1593" בעריכת מילטון סוונסן, אוטווה: הוצאת דוברהאוס, 1981.

== הקלטות ==
מוטטים "דה פאצ'ם דומינה" לשמונה קולות ושתי מקהלות בקנון. הנבל הספרדי.

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20060511133552/http://www.speculumensemble.it/Partiture/Raval-UscivaHomai.pdf Usciva homai sheet music]
* 

</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:מלחינים ספרדים
קטגוריה:ילידי 1550
קטגוריה:נפטרים ב-1604
ג'ים אברהמס

ג'ים אברהמס (באנגלית: Jim Abrahams, נולד ב-10 במאי 1944) הוא במאי קולנוע ותסריטאי אמריקאי יהודי.

אברהמס נולד בשורווד, ויסקונסין, למשפחה יהודית. הוא מוכר בזכות סרטי הקומדיה והפרודיה שכתב והפיק ביחד עם האחים צוקר - דייוויד וג'רי צוקר - בהם: "טיסה נעימה" (אשר היה מועמד לפרס באפט"א על התסריט הטוב ביותר) וכן סדרת סרטי "האקדח מת מצחוק".

הצוות של צוקר, אברהמס וצוקר (המכונה גם "ZAZ") החל למעשה את עבודתו המשותפת, בעת ששלושת הגברים גדלו יחד במילווקי, ויסקונסין. אברהמס מאוחר יותר הפיק סרטים משל עצמו, בהם "עסקים גדולים", "לרקוד עם טייסים" ו-"לרקוד עם לוחמים".

==פילמוגרפיה==
רשימה חלקית של סרטים אותם כתב ו/או ביים ו/או הפיק:
* 1977 - סרט מטוגן
* 1980 - טיסה נעימה
* 1984 - סודי ביותר!
* 1986 - חטיפה נעימה
* 1988 - עסקים גדולים
*1990 - רוקסי מסובבת את העיר
* 1991 - לרקוד עם טייסים
* 1993 - לרקוד עם לוחמים
*1997 - משימתה של אם - סרט טלוויזיה
* 1998 - מאפיה! 
* 2006 - מת לצעוק 4

==ראו גם==
* דייוויד צוקר
* ג'רי צוקר

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
סידורו של שבת

סידורו של שבת הוא ספר חסידות העוסק בעניין קדושת השבת בדרך פרד"ס. את הספר כתב רבי חיים טירר מצ'רנוביץ. בנוסף צירף ר' חיים לספר גם מעט שו"ת בהלכה.

הספר הודפס לראשונה במוהילב, עיר בה כיהן המחבר כרב, בשנת תקע"ג. זה הספר הראשון של ר' חיים שהודפס והיחיד שהודפס בחייו.
מאז נדפס הספר עוד פעמים רבות.

בהקדמת הספר כותב המחבר: 

==מבנה הספר==
הספר מחולק לשני חלקים. בכל חלק הקדמה ותשעה פרקים.
בחלק הראשון כל פרק מכונה 'שורש' והוא מחולק לענפים ועלים (לדוגמה, בשורש השני יש שני ענפים ובהם 15 ו-13 עלים).
בחלק השני רמת החלוקה היא 'דרוש' – 'פרק' – 'מאמר'.
לכל שורש/דרוש יש שם שראשי התיבות שלו הם "שבת" (הדרוש התשיעי, למשל, הוא שלוה בארץ תהיה).

החלק הראשון מסודר לפי סדר יום השבת כשהשורש הראשון עוסק בתוספת שבת, הבא אחריו בנרות שבת, והאחרון בסעודה שלישית.

==מהדורות הספר==
* סדרו של שבת – פולין, ה'תר"כ
* סידורו של שבת – פולין, ה'תק"פ
* סידורו של שבת – ורשה, ה'תרל"ו
* סידורו של שבת - הוצאת האחים לוין-אפשטיין, ירושלים
* סידורו של שבת – הוצאת ספרים אור החיים, ב' כרכים
* קיצור הספר הקדוש סידורו של שבת

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=148 סידורו של שבת], בספריה הווירטואלית (מהדורת ווארשא)

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי חסידות
קטגוריה:שבת
קטגוריה:ספרי 1812
קטגוריה:ספרי המאה ה-18
ג'רי צוקר

ג'רי צוקר (באנגלית: Jerry Zucker, נולד ב-11 במרץ 1950) הוא במאי ומפיק קולנוע יהודי-אמריקאי, המוכר בעיקר בזכות סרטי פרודיה דוגמת "טיסה נעימה" וכן סרטו המצליח "רוח רפאים".

== ביוגרפיה ==
צוקר נולד במילווקי, ויסקונסין.

== קריירה ==
הקריירה המוקדמת שלו, בשיתוף ג'ים אברהמס ואחיו דייוויד צוקר, החלה במסגרת ה"קנטאקי פרייד ת'יאטר" (Kentucky Fried Theatre), תיאטרון קטן ומצליח שהשלושה הקימו יחדיו בשנת 1971 במערב לוס אנג'לס, שבו הם רכשו את המיומנויות הקומיות שלהם, באמצעות כתיבה וביצוע של מערכונים מול קהל חי. משם המשיכו השלושה יחד לשתף פעולה בכתיבת, הפקת ובימוי הסרט "טיסה נעימה" בשנת 1980, ולאחר מכן את "חטיפה נעימה" בשנת 1986.

בשנת 1990 השתמש צוקר בכישורי הבימוי שלו לצורך יצירת סרט שאינו מז'אנר הקומדיה או הפרודיה - וביים את הסרט "רוח רפאים", אשר היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. בשנת 2001 שיתף בשנית פעולה עם כוכבת הסרט וופי גולדברג, כאשר ביים את הסרט "מיליונר מי שגומר ראשון".

==פילמוגרפיה==

{| class="wikitable"
|- style="background:#b0c4de; text-align:center;"
! שנה
! שם הסרט
! במאי
! מפיק
! תסריטאי
|-
|1977
|סרט מטוגן
|
|
| 
|-
|1980
|טיסה נעימה
| 
|
| 
|-
|1984
|סודי ביותר!
| 
|
| 
|-
|1986
|חטיפה נעימה
| 
|
|
|-
|1988
|האקדח מת מצחוק: מתוך תיקי מחלק משטרה!
|
|
| 
|-
|1990
|רוח רפאים
|
|
|
|-
|1991
|האקדח מת מצחוק ½2: ריחו של הפחד
|
|
| 
|-
|1994
|האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון
|
|
| 
|-
|1995
|ראשון האבירים
| 
| 
|
|-
|1995
|אהבה בין הכרמים
|
|
|
|-
|2001
|מיליונר מי שגומר ראשון
| 
| 
|
|-
|2010
|משחק הוגן
|
| 
|
|-
|2011
|ידידים פלוס
|
| 
|
|-
|2012
|Mental 
|
|מפיק
|
|}

==ראו גם==
* ג'ים אברהמס
* דייוויד צוקר

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950