OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
I Talk to the Wind

I Talk to the Wind (בעברית: אני מדבר אל הרוח) הוא שיר מאת להקת הרוק המתקדם הבריטית קינג קרימזון שיצא בשנת 1969 כשיר השני באלבום הבכורה פורץ הדרך שלהם, In The Court of The Crimson King.

== מילות השיר ==
השיר נכתב על ידי פיטר סינפילד, כותב השירים של הלהקה. השיר מתאר תמונה לא ברורה, שהיא ככל הנראה התגלות ("אני עומד בחוץ / ומסתכל בפנים / מה אני רואה?"). השיר כתוב בגוף ראשון יחיד ככה שהכותב כאילו מספר על עצמו; הוא מספר על כך שהוא מדבר אל הרוח אל האוויר, מטאפורה לשאולתיו של המספר לגבי ה'רוח' (מהמילה רוחניות), אלא שהוא לא מקבל מענה לשאלותיו ("אני מדבר אל הרוח / מילותיי נסחפות הרחק / אני מדבר עם הרוח / אך הרוח לא שומעת"). הבתים הם מטאפורים ומופשטים, כשלא ברור אל מה התכוון הכותב ("הייתי פה ו... / הייתי שם ו... / הייתי באמצע").

יש המייחסים את מילות השיר דווקא להקשר של סמים (ה"סטרייט מן" הוא מי שאינו על סם). הבנאדם מדבר לרוח, אבל לא שומע אותה. המציאות (outside) מול המבט פנימה (his mind). הוא "רואה" מצבים של מבוכה והתפכחות מאשליה<ref></ref>. השיר הוא השיר היחיד באלבום שלאף אחד מהקטעים שלו אין כותרת נפרדת.

== סקירה מוזיקלית ==
השיר הוא ניגוד מוחלט של השיר הקודם באלבום, "21st Century Schizoid Man", שנגמר בקקופוניה מוחלטת. השיר הנוכחי הוא רגוע הרבה יותר, כשחלילו של איאן מקדונלד הוא התפקיד הדומיננטי ביותר. השיר אורך כשש דקות, אך בניגוד לשירים "21st Century Schizoid Man" ו-"In The Court of The Crimson King" שמופיעים בתחילת ובסוף האלבום, I Talk to the Wind הוא פחות אינסטרומנטלי ודומה במבנהו לשיר ממוצע.

על אף שתפקיד החליל הוא הדומיננטי ביותר בשיר, והוא פותח את השיר, מנגן לאורך הבתים והפזמונים, מקבל "C Part" ומנגן שני סולואים - הוא כלל לא היה חלק מהשיר במקור<ref></ref>. בהקלטת דמו מקורית שפורסמה לאחר יציאת האלבום ניתן לשמוע כי החליל של איאן מקדונלד כלל לא מנגן. הוא הוסף רק בשיפורים האחרונים שנעשו לשיר לפני הקלטתו השלמה. יתרה על זאת, בהקלטת הדמו הנגנים מנגנים מהר יותר והמוזיקה דומה יותר ויותר לרוק, דבר שכלל לא מאפיין את הגרסה הסופית, שהיא דומה בהרבה למוזיקה קלאסית.

השיר נפתח באקורדים שמנגן מקדונלד על חלילו, ולאחר מכן מצטרפת גם הגיטרה האקוסטית של רוברט פריפ והשירה של גרג לייק. הבית הראשון חולף ואז נכנסים לפזמון, בו התופים והבס נכנסים גם הם. לאחר הפזמון יוצאים חברי הלהקה מיד לבית שני, בו הם כבר מנגנים גרוב מלא. לאחר הבית פזמון שני ולאחריו "C Part". חלק זה בשיר מיועד לסולו חליל ארוך, בו מצטרף גם סולו בס קצרצר ואז פזמון חוזר בפעם השלישית. אחרי פזמון זה מגיעה קודה שבה סולו החליל חוזר לצד הגרוב הג'אזי של התופים. השיר מסתיים לאט לאט ונחלש בהדרגה, כפי שהיה מקובל אז.

== קרדיטים ==
* גרג לייק - גיטרה בס, שירה
* איאן מקדונלד - כלי נשיפה, חליל וסקסופון בפרט
* רוברט פריפ - גיטרה
* מייקל ג'יילס - תופים, כלי הקשה
* פיטר סנפילד - מילים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:שירי רוק מתקדם
קטגוריה:רוק מתקדם
קטגוריה:קינג קרימזון
ברנרד לובל

אלפרד צ'ארלס ברנרד לובל (אנגלית: Sir Alfred Charles Bernard Lovell; 31 באוגוסט 1913 - 6 באוגוסט 2012) היה פיזיקאי ואסטרונום בריטי מחלוצי חקר הקרינה הקוסמית.

== אודות ==
נולד בעיירה אולדלנד קומון שליד בריסטול באנגליה. למד ב-Kingswood grammar school ואחר כך למד פיזיקה באוניברסיטת בריסטול וסיים תואר ראשון בשנת 1934 ובשנת 1936 קיבל דוקטורט. במהלך מלחמת העולם השנייה היה בצוות שעבד על פיתוח מערכות מכ"ם בעבור כלי טיס.

בשנת 1945, לאחר המלחמה היה לובל מחלוצי חקר הקרינה הקוסמית. הוא ייסד את מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק, אשר עשה שימוש בטכנולוגיות שפותחו במהלך המלחמה לזיהוי כלי טיס.

זכה בפרס המדליה המלכותית לשנת 1960. בשנת 1961 מונה לקצין במסדר האימפריה הבריטית. היה חבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. בשנת 1937 נישא למרי ג'ויס צ'סטרמן ולזוג שלוש בנות ושני בנים.

== מספריו ==
<div class="mw-content-ltr">
Lovell, Bernard, Our Present Knowledge of the Universe, Manchester University Press, UK (1967)
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.guardian.co.uk/science/2012/aug/07/sir-bernard-lovell Sir Bernard Lovell obituary], Fred Hoyle, הגרדיאן.
* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:אסטרונומים בריטים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית לאסטרונומיה
קטגוריה:זוכי מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1913
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2012
לואיס קראסנר

לואיס קראסנר (באנגלית: Louis Krasner; 21 ביוני <small>(לפי הלוח היוליאני: 8 ביוני)</small> 1903 – 4 במאי 1995) היה כנר יהודי-אמריקאי יליד אוקראינה. פרופסור למוזיקה באוניברסיטת סיראקיוז ומורה למוזיקה בקונסרבטוריון של ניו אינגלנד במרכז המוזיקה של ברקשייר.
ביצע בנגינת בכורה את הקונצ'רטי של אלבן ברג ושל ארנולד שנברג.

==קורות חייו==
לואיס קראסנר נולד בעיר צֶ'רקָאסי שבדרום-מערב רוסי (אוקראינה), בנם של שרה והארי קראסנר. בגיל 5 הגיע לארצות הברית. בשנת 1922 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של ניו אינגלנד והמשיך להשתלם אצל לוסיאן קָאפֶּה (Lucien Capet) בפריז, אוטאקאר שבצ'יק (Otakar Ševčík) בפִּיסֶק שבצ'כוסלובקיה, וקרל פלש בברלין. הקריירה הקונצרטית שלו החלה באירופה, שם דחף לביצוע הקונצ'רטי של יוסף אחרון ואלפרדו קאזלה.

בשנת 1935 הזמין אצל אלבן ברג קונצ'רטו לכינור וניגן אותו בביצוע בכורה באפריל 1936 בברצלונה, בניצוח הרמן שרכן. בדצמבר 1940 ניגן בביצוע בכורה את הקונצ'רטו לכינור של ארנולד שנברג, עם לאופולד סטוקובסקי ותזמורת פילדלפיה. בין המלחינים האמריקאים שאת יצירותיהם ניגן בביצועי בכורה היו רוג'ר סשנס, הנרי קוול ורוי האריס.

קראעסנר פרש מהופעות סולו והיה הקונצרטמייסטר של התזמורת הסימפונית של מיניאפוליס בשנים 1944–1949. מ-1949 עד 1972 כיהן כפרופסור למוזיקה באוניברסיטת סיראקיוז. בשנת 1976 הצטרף לסגל המורים של קונסרבטוריון ניו אינגלנד למוזיקה ושל מרכז המוזיקה של ברקשייר.

לואיס קראסנר מת בשנת 1995, בן 91.

== פרסים ואותות הוקרה ==
* 1983 – מדליית סאנפורד מאוניברסיטת ייל
* 1995 – פרס הקומונוולת'

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.today/20160219073057/http://death-records.mooseroots.com/l/151128263/John-M-Kuypers Krasner, Louis, 1903-1995. Louis Krasner papers: Guide], באתר ספריית אוניברסיטת הרווארד 
* [https://web.archive.org/web/20121013122258/http://necmusic.edu/faculty/louis-krasner?lid=6&sid=4 Louis Krasner: Violin, Chamber Music (BSO)], באתר הקונסרבטוריון של ניו אינגלנד 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* Jamie James, [http://www.nytimes.com/1994/03/20/arts/classical-music-a-model-t-fuels-a-masterpiece.html?pagewanted=all&src=pm CLASSICAL MUSIC; A Model T Fuels a Masterpiece], The New York Times, March 20, 1994; Rebecca Rae Stern, [http://www.nytimes.com/1994/04/17/arts/l-louis-krasner-very-much-in-touch-779768.html LOUIS KRASNER; Very Much In Touch] (To the Editor), The New York Times, April 17, 1994
* Allan Kozinn, [http://www.nytimes.com/1995/05/05/obituaries/louis-krasner-violinist-and-teacher-dies-at-91.html Louis Krasner, Violinist and Teacher, Dies at 91], The New York Times, May 5, 1995 (נקרולוג)
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:סגל הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סירקיוז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995
הפדרציה העולמית של יהדות תוניסיה בישראל

הפדרציה העולמית של יהדות תוניסיה בישראל מאגדת עמותות, ארגונים וקהילות של בני העדה התוניסאית בישראל.

עם מטרותיו העיקריות של הארגון נמנים: קידום השוואת זכויותיהם של ניצולי השואה מקרב העדה התוניסאית מול הזכויות שניתנו לניצולי אירופה; סיוע לכלל העמותות התומכות בעדה התוניסאית; הענקת מלגות ללומדי לימודים גבוהים ולדוקטורנטים שיחזקו את חקר יהדות תוניסיה באקדמיה.

ארגון הגג נוסד מתוך רצון לצמצום פערים בין יוצאי תוניסיה ליוצאי אירופה, למשל השוואת המשקל הניתן למורשת של יוצאי ארצות האסלאם בלימודי ההיסטוריה במערכת החינוך.

באוגוסט 2012 נבחרה ד"ר מרים גז-אביגל ליו"ר הפדרציה העולמית של יהדות תוניסיה בישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:יהדות תוניסיה
קטגוריה:ספרדים ועדות המזרח בארץ ישראל
ישעיהו לזרסון

ישעיהו (שעיה) לָזַרסון (10 באוגוסט 1927 – 21 בפברואר 2022) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, ששירת כראש להק כוח האדם בחיל האוויר.

==ביוגרפיה==
לזרסון נולד בקיץ 1927 בעיר לודז' שבפולין בשם שעיה לֶיזֶרסוֹן, בנם של דבורה לבית ליטוִוין ואברהם ליזרסון, ואח צעיר למרים. במלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו בגטו לודז', עד שב-1944 נשלח לאושוויץ ומשם למחנה ריכוז בגרליץ שבסקסוניה. לאחר המלחמה גילה שכל בני משפחתו נספו בשואה. הוא עבר למחנה העקורים ברגן-בלזן, היה פעיל ב"הגנה" ובתנועת הבריחה. בשנת 1947 עלה לארץ ישראל מגרמניה.

בארץ נקלט בקיבוץ יד מרדכי ולחם כחבר משק בהדיפת התקפות המצרים במלחמת העצמאות. התגייס לצה"ל, סיים קורס מס' 1 של מקלעני אוויר בחיל האוויר ושירת כמקלען במטוסי B-17 מבצר מעופף בטייסת 69. ב-1953 יצא לקורס קצינים, פיקד על קורס מקלענים וקורס מכין בבית הספר לטיסה. ב-1956 לחם במבצע קדש כמקלען אוויר ראשי במטוסי B-17 שהוחזרו לשירות, והשתתף בגיחות הפצצה ברצועת עזה ובשארם א-שייח'. לאחר המלחמה שב לתפקידי הדרכה בבית הספר לטיסה והיה ממניחי היסודות לשינוי בתוכנית האימונים של פרחי הטיס ולהכללתם של סדרות מילוט ומסעות. ב-1962 מונה למפקד טייסת מפקדה בבסיס רמת דוד וב-1965 לראש מחלקת פרט בחיל האוויר. בספטמבר 1969 מונה למפקד בסיס רפידים בסיני. ב-1970 מונה לראש מחלקת שלישות בחיל האוויר, שלאחר מלחמת יום הכיפורים הפכה ללהק כוח האדם. ב-1975 פרש משירות הקבע.

לאחר שחרורו מילא תפקידים בכירים בהם סמנכ"ל לענייני עבודה ומשאבי אנוש בהתאחדות התעשיינים, מנכ"ל קרן ביטוח המעסיקים בתעשייה וחבר ההנהלה הבכירה של עלית. היה ממייסדי עמותת חיל האוויר.

עסק בכתיבת שירה, וכן בכתיבת סיפורת ובאמנות פלסטית. פרסם שירים וביקורת ספרות ב"מאזנים".
בשנת תשס"ג 2003 פרסם ספר שירה בשם "ריח הלחם ריח הגשם" בהוצאת גוונים, ב-2013 פרסם את ספר השירה השני שלו, "בשער הסתיו", בהוצאת ספרי עתון 77.

== חיים אישיים ==
נישא לאהובה הרשקו והיה אב לשלוש בנות ובן, התגורר ביישוב תל מונד.

נפטר ב-21 בפברואר 2022 בביתו בכפר הגמלאים בבני דרור והובא למנוחות בבית העלמין מורשה ברמת השרון.

==לקריאה נוספת==
* זאב שיף ואיתן הבר (עורכים), לקסיקון לביטחון ישראל, זמורה, ביתן, מודן, 1976.
<div class="mw-content-ltr">
* "Lazarson, Yeshayah," in: Who's who in Israel and Jewish personalities from all over the world: 1985-86, p. 197.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://nillydagan.com/סופ-ש-שירה/1229-שעיה-לזרסון שעיה לזרסון באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית באתר של נילי דגן]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילדים בשואה: פולין
קטגוריה:אסירים במחנות ריכוז
קטגוריה:אסירים בגטו לודז'
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ראשי להק כוח אדם
קטגוריה:מפקדי בסיס רפידים
קטגוריה:אנשי צוות אוויר ישראלים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
מיריי הדס-לבל

מיריי הדס-לבל
מיריי הדס-לבל (Mireille Hadas-Lebel; נולדה ב-26 בספטמבר 1940) היא פרופסור אמריטה באוניברסיטת פריז IV, היסטוריונית יהודיה-צרפתיה החוקרת את תחומי העת העתיקה בכלל, וביהדות בפרט.

== קורות חיים ==
נולדה ב-26 בספטמבר 1940 בתוניסיה למשפחה שמוצאה מיהדות ליבורנו. שם משפחתה המקורי הוא בונן (Bonan). היא למדה באקול נורמל סופרייר לנערות, (École normale supérieure de jeunes filles) ואחר כך לימדה במכון לשפות מזרחיות בפריז (Institut national des langues et civilisations orientales), שם כיהנה במשך מספר שנים כראש המחלקה לעברית. בנוסף הייתה פרופסור מן המניין באוניברסיטת פריז 4 (סורבון) בתחום ההיסטוריה של הדתות. היא חיברה מספר ספרים, בהם שתי ביוגרפיות חשובות: יוספוס פלביוס (1989) ופילון האלכסנדרוני (2003). 

היא משמשת כסגן הנשיא של האגודה לידידות נוצרית יהודית בצרפת (Amitié judéo-chrétienne de France) וכן היא חברה בלגיון הכבוד הצרפתי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:היסטוריונים יהודים צרפתים
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל
קטגוריה:חוקרות תולדות עם ישראל
קטגוריה:היסטוריוניות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1940
פובליוס פטרוניוס

פובליוס פטרוניוס (לטינית: Publius Petronius) היה מדינאי רומאי בעל ניסיון מדיני רב.
בשנת 19 לספירה הוא היה קונסול ברומא והתפרסם בחקיקה לטובת עבדים.
בשנים 29 עד 35 היה פרוקונסול בפרובינקיה אסיה, ובשנת 39 נשלח לסוריה, להחליף את הנציב ויטליוס. הוא היה ממשפחה מכובדת וזכה לפרסום ולהוקרה ברומא.

==פובליוס פטרוניוס והיהודים==
יוסף בן מתתיהו מזכיר את תקופת שלטונו של פטרוניוס בפרובינקיה סוריה בספרו "קדמוניות היהודים". בעקבות אירוע ביבנה בו התגרו המקומיים הנוכרים באוכלוסייה היהודית, הורה הקיסר גאיוס קליגולה על הצבת פסלו בבית המקדש וביצוע המשימה נפל בחלקו של פטרוניוס. תפקיד זה לא היה קל וגם לא היה לרצונו, אך הוא לא היה חופשי להשתחרר ממנו. בהנחה שצפויים קשיים בא פטרוניוס בלוויית שני לגיונות לעיר עכו (פתולמאיס).

בהיוודע דבר בואו של פטרוניוס נהרו לקראתו אלפי יהודים והתחננו לפניו, שלא יעמיד את הקיסר בבית המקדש. הנציב ניסה להסביר להם, שהוא רק ממלא פקודה של הקיסר, ואינו רשאי לשנותה, ואילו הם מצידם הסבירו שאינם יכולים בגלל אמונתם לתת לו לבצע פקודה כזו. היהודים הבהירו שיעדיפו למות מאשר לראות פסל ניצב במקדש. היה ברור שביצוע הפקודה יגרום לשפיכות-דמים מרובה. פטרוניוס החליט לשקול את העניין ובינתיים נסע לטבריה. היהודים לא הניחו לו והלכו אחריו בהמוניהם עד טבריה, והוסיפו להפציר בו. פנייה מיוחדת באה מקרב בני משפחת הורדוס (ובראשם אריסטובולוס הצעיר) ומראשי העם, לבל תקוים הפקודה, אשר תקומם את כל העם היהודי נגד הרומאים. הם ניסו לשכנע את פטרוניוס לכתוב אל גאיוס קליגולה ולהסביר לו, עד כמה חמורה הדרישה שלו מהיהודים ואלו השלכות צפויות לה.
חשוב לציין כי גזירת גאיוס קליגולה זעזעה את כל העולם היהודי שמחוץ לארץ-ישראל. 
על אף הסיכון שנטל על עצמו הסכים פטרוניוס בסופו של דבר לפנות לקיסר במכתב ולבקשו לא לפגוע בחוקי היהודים.

נראה שהיו לפטרוניוס שתי סיבות שהניעו אותו לנקוט עמדה זו נגד גזירת הקיסר: האחת אישית והאחרת מדינית. הסיבה האישית הייתה אהדתו ליהדות, כפי שהעיד עליו פילון האלכסנדרוני; והשיקול המדיני נבע מהרצון למנוע מרד כללי של יהודים, שהיה יכול להקיף לא רק את יהודי ארץ-ישראל וקהילות שבתחומי האימפריה הרומית, אלא גם את יהודי פרתיה, האויבת המושבעת של רומא.

מטעמים אלו ניסח פטרוניוס מכתב זהיר אל גאיוס קליגולה, במטרה לעורר אותו לביטול הגזרה, או - בינתיים - לזכות לפחות בדחייה. אומנם פטרוניוס לא הצליח, אך הישועה באה מהתערבותו של אחד מידידיו הקרובים של גאיוס קליגולה, אגריפס הראשון. הקיסר נענה לבקשתו של אגריפס וכתב לפטרוניוס מכתב בו הוא מורה על ביטול הגזירה. על אף הביטול, פטרוניוס עצמו לא יצא מכלל סכנה, כי מכתביו עוררו עליו את חמתו של גאיוס קליגולה, ששלח אליו איגרת ובה הוראה להתאבד, על שהעז לעכב את ביצע דבר הקיסר. למזלו של פטרוניוס הגיעה אליו הידיעה על רצח גאיוס קליגולה ברומא לפני שהגיע המכתב ובו פקודת ההתאבדות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קונסולים בקיסרות הרומית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
התאחדות האדריכלים ובוני הערים בישראל

הכניסה למשרדי עמותת האדריכלים ביפו
התאחדות האדריכלים ובוני ערים בישראל (לשעבר עמותת אדריכלים מאוחדים בישראל) היא אחד הגופים המייצגים של אדריכלי ישראל. העמותה חברה בלשכת המהנדסים והאדריכלים בישראל ומייצגת במסגרת הלשכה את מקצוע האדריכלות. בראש העמותה עומדת כיום האדריכלית אורנה אנג'ל.

== היסטוריה ==
העמותה הוקמה בשנת 1998 על ידי קבוצה של אדריכלים ובראשם האדריכל יצחק ליפובצקי ליר שכיהן באותו זמן כיו"ר אגודת האדריכלים בלשכת המהנדסים. הקבוצה החליטה לפרוש מלשכת המהנדסים והאדריכלים ולהקים עמותת אדריכלים עצמאית.

מקום משכנה של העמותה הוא בבית האדריכל' ברחוב המגדלור 15 ביפו העתיקה. חברות בעמותה כרוכה בתשלום דמי חבר. רוב חברי העמותה הם אדריכלים ותיקים.

== תחומי פעילות ==
* תחרויות אדריכלים - העמותה שותפה לארגון ויזום תחרויות ביחד עם קרנות שונות ורשויות מקומיות.
* תערוכות - הגלריה בבית האדריכל פועלת במשכנה של עמותת האדריכלים והיא בין הגלריות הבודדות בישראל המתמקדות בהצגת אדריכלות ותופעות אדריכליות במבט ייצוגי ובמבט ביקורתי.
* השתלמויות וכנסים – העמותה מארגנת ושותפה בארגון כנסים שונים בתחום התכנון והבניה.
* פרסומי העמותה - ביטאון העמותה 'פרספקטיבה' בהוצאת עמותת האדריכלים מהווה ביטאון מקצועי.
* סיורי 'ארכיתור - סדרת סיורים בדגש אדריכלי תכנוני, הסיורים מועברים בעיקר על ידי אדריכלים על בניינים וסוגיות תכנוניות.
* אות יקיר העמותה – במסגרת יום האדריכל, מוענק בכל שנה אות יקיר העמותה לאנשים שנבחרו על שום הצטיינותם בתחומים שונים, בין הזוכים ניתן למצוא אדריכלים משפיעים כגון: אדריכל זאב דרוקמן, אדריכל מיכאל טרנר, אדריכל חיים דותן, אדריכל שמואל מסטצ'קין, אדריכל נחום זולוטוב.
* פרסים – העמותה מעניקה ושותפה לפרסים שונים בתחום האדריכלות, פרס עזריאלי לפרויקט גמר מצטיין בשיתוף עם קרן עזריאלי, פרס אטיאס לאדריכלים צעירים. בנוסף שותף יו"ר העמותה להענקת פרס רכטר כחלק מחבר הנאמנים.

== ראו גם ==
* ארגון המהנדסים והאדריכלים העצמאיים בישראל
* איחוד האדריכלים הבינלאומי

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אדריכלות
אדריכלים מאוחדים
אדריכלים מאוחדים
קטגוריה:ישראל: ארגוני תרבות
קטגוריה:ישראל: אדריכלות
גברים בשחור (תאוריית קשר)

איור של אחד מה"גברים בשחור"
המונח גברים בשחור מתייחס לתאוריית קשר לפיה אנשים מסתוריים (בעיקר גברים) הלבושים בחליפות שחורות, מתיימרים להיות סוכני ממשל אמריקנים, ונוהגים להטריד או להפחיד עדים שצפו בעב"מים, על מנת לוודא שלא ידווחו על מה שראו. המונח גם משמש לעיתים רבות לתיאור גברים מסתוריים שפועלים עבור ארגונים חשאיים, כמו גם לארגוני ממשל שונים שממוקדים כביכול בהגנה על סודות מדינה. זהו מונח כללי, שמשמש על מנת להתייחס לכל אדם המתנהג באופן חריג או משונה, שהופעתו בזירה שבה נצפה עב"ם עשויה להיות קשורה באופן כלשהו לתקרית.

== בתרבות הפופולרית ==
הסרט "גברים בשחור" (1997), בכיכובם של טומי לי ג'ונס וויל סמית', התבסס על סדרת קומיקס בעלת אותו השם מאת לואל קנינגהם, ובהוצאת מארוול קומיקס, העוסקת בארגון ממשלתי חשאי של גברים הלבושים בחליפות שחורות המגנים על כדור הארץ מפני פעולות איבה על-טבעיות מצד שדים, מוטנטים וחוצנים. בשנת 2002 יצא סרט ההמשך "גברים בשחור 2" ובשנת 2012 יצא הסרט השלישי בסדרה "גברים בשחור 3", ולאחריו "גברים בשחור אינטרנשיונל". בעקבות הצלחת סדרת הסרטים הופקה גם סדרת טלוויזיה בזיכיון (1997–2001).

בפרק ה-20 של העונה השלישית של הסדרה "תיקים באפלה" הופיעו גברים בשחור אשר היו הן בני אנוש והן חוצנים.

הגברים בשחור מופיעים גם כדמויות במשחק הווידאו "Deus Ex".

== ראו גם ==
* תקרית רוזוול
* תאוריית קשר

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nrg.co.il/online/55/ART1/945/271.html הדבר האמיתי: האם "גברים בשחור" פועלים בבריטניה?] - פורסם ב-nrg ב-22 בספטמבר 2009

קטגוריה:עצמים בלתי מזוהים
קטגוריה:תאוריות קשר
Starless and Bible Black

Starless and Bible Black (בתרגום חופשי לעברית: ללא כוכבים ושחור תנ"כי) הוא אלבום על ידי להקת הרוק המתקדם, קינג קרימזון. רוב השירים בעלי המילים עוסקים בסאטירה אודות הסיאוב והחומרנות בחברה. יוצא מן הכלל, הן במילים והן במלודיה הוא השיר הלירי, The Night Watch.
== הפקה ==
שם האלבום הוא כשם הקטע האינסטרומנטלי הארוך הפותח את צידו השני של האלבום. השם לקוח מפתיחת יצירתו של דילן תומאס, "תחת חרש חלב" (Under Milk Wood).

באלבום שמונה שירים ושניים מהם הן יצירות אינסטרומנטליות ארוכות. הראשונה נמשכת 9 דקות והשנייה נמשכת 11 דקות. לכן בתקליט הויניל המקורי, שתי היצירות מכסות את כל הצד השני. חמישה מהשירים באלבום הוקלטו בהופעות חיות ונערכו באולפן – רק שני השירים הפותחים את האלבום הוקלטו באולפן. השיר The Night Watch עד 1:57 דקות לשיר הוקלט בהופעה והלאה מנקודה זו, הוקלט באולפן. שני אלבומי הופעה של הלהקה שיצאו מאוחר יותר: The Great Deciver ו-The Night Watch נקראים על שם שני שירי האלבום.

זהו האלבום האחרון של הלהקה בו כנר הלהקה, דייוויד קרוס והאחרון בו השתתף הפזמונאי האורח, ריצ'רד ג'יימס פאלמר. למרות שהיצירה האינסטרומנטלית Trio מנוגנת ללא תופים, מתופף הלהקה ביל ברופורד נכלל בקרדיט על השיר.

==רשימת הקטעים==

==הרכב הנגנים==
*רוברט פריפ – גיטרה, מלוטרון, פסנתר חשמלי, אביזרים
*ג'ון וטון – גיטרה בס, שירה
*ביל ברופורד – תופים, כלי הקשה
*דייוויד קרוס – כינור, ויולה, מלוטרון, פסנתר חשמלי

==קישורים חיצוניים==

* אורי ברייטמן, [http://www.mitkadem.co.il/reviews/crimson_starless.html סטארלס אנד בייבל בלאק], אתר Mitkadem.co.il, 29 בינואר 2003
* [http://www.elephant-talk.com/wiki/Starless_and_Bible_Black מילות השירים באלבום]
* Gordon Fletcher, [https://web.archive.org/web/20090116051053/http://www.rollingstone.com/artists/kingcrimson/albums/album/174583/review/5946322/starless_and_bible_black Starless and Bible Black], ביקורת ברולינג סטון, 6 ביוני 1974
* Bruce Eder, [http://www.allmusic.com/album/mw0000190627 Starless and Bible Black], ביקורת באתר allmusic
* Benjamin Ray, [http://dailyvault.com/toc.php5?review=4792 Starless and Bible Black], ביקורת באתר Daily Vault, 4 בדצמבר 2007

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1974
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי קינג קרימזון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
לאו השלושה-עשר

סמלו
פורטרט של האפיפיור לאו השלושה-עשר מ-1878
לאו השלושה עשר (2 במרץ 1810 – 20 ביולי 1903) היה האפיפיור ה-256 של הכנסייה הקתולית מפברואר 1878 עד מותו ביולי 1903.

==ביוגרפיה==
הוא נולד ב-2 במרץ 1810 בעיר קארפינטו רומאנו, למשפחת הרוזנים האיטלקית מבית פצ'י. שמו המלא היה וינצ'נצו ג'ואקינו רפאלה לואיג'י פצ'י (Vincenzo Gioacchino Raffaele Luigi Pecci).

בסיום לימודי התאולוגיה והמשפט בסמינר הקתולי בעיר ויטרבו מונה פצ'י לתפקיד נונציו (שגריר מדינת האפיפיור) בבלגיה בשנת 1843. שלוש שנים לאחר מכן קודם לתפקיד הבישוף של העיר פרוג'ה באיטליה. בתחילת שנת 1878 מונה לתפקיד הבכיר בהיררכיה הכנסייתית, כראש לשכת האפיפיור פיוס התשיעי. שמונה חודשים לאחר המינוי לתפקיד זה נבחר לכהן כאפיפיור לאחר מותו של קודמו בתפקיד.

לאו השלושה עשר המשיך את מדיניות קודמו בכל הקשור ליחס העוין לאיחוד איטליה. הוא נחשב לאחד האפיפיורים האינטלקטואליים, וכמי שזכויות הפועלים והעובדים היו חשובים לו ביותר - כפי שבא לידי ביטוי באנציקליקה Rerum novarum שפרסם ב-1891.

בשנת 1896 הופיע בסרט דוקומנטרי בשם Santità papa (הוד קדושתך) וכך הפך לאפיפיור הראשון שאי פעם הופיע בסרט.

לאו השלושה עשר היה האפיפיור המבוגר ביותר שכיהן בתפקיד (מת בגיל 93). תקופת כהונתו היא השלישית באורכה (אחרי קודמו בתפקיד פיוס התשיעי והאפיפיור יוחנן פאולוס השני).
גופתו של האפיפיור מוצבת במהלך טקס קבורתו ביולי 1903.
ב-20 ביולי 1903 מת לאו השלושה עשר ברומא, ואחריו נבחר לאפיפיור פיוס העשירי.

==ראו גם==
* הקונגרס האויכריסטי הבין-לאומי של 1893
*תאודור קוהן
תמונה מתוך הסרט Sua Santità papa Leone XIII (הוד קדושתך האפיפיור לאו ה-13), הייתה זו הפעם הראשונה שבה אי פעם אפיפיור הופיע בסרט

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נונציו (שגרירים אפיפיוריים)
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:שגרירים בבלגיה
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1810
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1903
Beat

Beat (קצב) הוא האלבום השני של קינג קרימזון מאז הפסקה של 7 שנים. זהו האלבום השני בו השתתפו אדריאן בלו על הגיטרה המלווה ועל השירה, וטוני לוין על הבס. למרות זאת שניים מחברי הלהקה היו מהרכב הקלאסי. האלבום כולל להיטים כמו Neal, Jack and Me ו-Heartbeat. זהו האלבום היחיד של הלהקה בלי שיר נושא. הקטע האינסטרומנטלי Requiem היה מועמד לפרס גראמי ליצירת הרוק האינסרומנטלי הטוב ביותר ב-1983.

==רשימת שירים==
# "Neal and Jack and Me" – 4:22
# "Heartbeat" – 3:54
# "Sartori in Tangier" – 3:54
# "Waiting Man" – 4:27
# "Neurotica" – 4:48
# "Two Hands" – 3:23
# "The Howler" – 4:13
# "Requiem" – 6:48

==ביצוע==
*רוברט פריפ - גיטרה, עוגב, פריפאטרוניקס (טכניקה של מוזיקה אלקטרונית אשר הומצאה על ידי פריפ)
*אדריאן בלו - גיטרה, שירה, תופים בשיר "Sartori in Tangier"
*טוני לוין - סטיק, גיטרת בס, שירה מלווה
*ביל ברופרד - תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי קינג קרימזון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי 1982
Three of a Perfect Pair

Three of a Perfect Pair (שלושה מזוג מושלם) הוא האלבום העשירי של קינג קרימזון שיצא ב-1984. זהו האלבום האחרון בהרכב הזה של הלהקה (רוברט פריפ, אדריאן בלו, טוני לוין וביל ברופורד). בתקליט הויניל, יש שני צדדים וקראו להם הצד הימני והצד השמאלי ב-2001, יצאו רצועות בונוס שנקראו הצד האחר. באלבום נמצא החלק השלישי של היצירה, Larks' Tongues in Aspic החלקים הראשונים נמצאים באלבום בעל אותו השם. האלבום כולל להיטים כמו שיר הנושא ו-Sleepless. אלבום זה נכשל מבחינה מסחרית ונחשב לאחד מהאלבומים החלשים של הלהקה. מעריצים רבים חשבו שבגלל אלבום זה, קינג קרימזון כבר לא הלהקה אשר הייתה בעבר. לבסוף הלהקה התפרקה שנית, והתאחדה מחדש בשנות ה-90 בשנים אלו קינג קרימזון חזרו אל צלילם המוכר וכך חזרו המעריצים ופופולריות הלהקה עלתה שוב.

==רשימת שירים==
# "Three of a Perfect Pair" – 4:13
# "Model Man" – 3:49
# "Sleepless" – 5:24
# "Man with an Open Heart" – 3:05
# "Nuages (That Which Passes, Passes Like Clouds)" – 4:47
# "Industry" – 7:04
# "Dig Me" – 3:16
# "No Warning" – 3:29
# "Larks' Tongues in Aspic (Part III)" – 6:05

==ביצוע==
*אדריאן בלו - גיטרה, שירה
*רוברט פריפ - גיטרה
*טוני לוין - סטיק, סינתיסייזר, שירה מלווה
*ביל ברופרד - תופים (אקוסטיים ואלקטרוניים)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי קינג קרימזון
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי 1984
קטגוריה:אלבומים באנגלית
Thrak

Thrak הוא האלבום האחד-עשר של קינג קרימזון. המיני אלבום Vroom, כלל כמה שירים מהאלבום לפני צאתו של התקליט. האלבום הוקלט בהרכב של "דאבל טריו" של הלהקה. זהו האלבום הראשון בו השתתפו פאט מאסטלוטו וטריי גאן. זהו האלבום האחרון שבו השתתפו ביל ברופורד וטוני לוין.

==רשימת שירים==
#"VROOOM" – 4:38
#"Coda: Marine 475" – 2:41
#"Dinosaur" – 6:37
#"Walking on Air" – 4:38
#"B'Boom" – 4:11
#"THRAK" – 3:59
#"Inner Garden I" – 1:47
#"People" – 5:53
#"Radio I" – 0:44
#"One Time" – 5:22
#"Radio II" – 1:03
#"Inner Garden II" – 1:16
#"Sex Sleep Eat Drink Dream" – 4:50
#"VROOOM VROOOM" – 5:50
#"VROOOM VROOOM: Coda" – 3:01

==ביצוע==
*רוברט פריפ - גיטרה, מלוטרון
*אדריאן בלו - גיטרה, שירה
*טוני לוין - סטיק, גיטרת בס, שירה מלווה
*טריי גאן - סטיק, שירה מלווה
*ביל ברופורד - תופים, כלי הקשה
*פאט מאסטלוטו - תופים, כלי הקשה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי קינג קרימזון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
The ConstruKction of Light

The ConstruKction of Light הוא האלבום ה-12 של להקת קינג קרימזון שיצא לאור בשנת 2000. זהו האלבום הראשון ללא ביל ברופורד (שהצטרף ב-1973 בשל שעזב את להקת יס) וטוני לוין (שהצטרף ב-1981). באלבום זה, הלהקה התרחקה מסגנון הרוק המתקדם הידוע שלה ולעומת זאת ניכרת ההשפעה של מוזיקת המטאל, אשר באה לידי ביטוי גם באלבום הבא. באלבום הזה יש את החלק הרביעי (מתוך חמישה) של היצירה Larks' Tongues in Aspic שחלקיה הראשונים נמצאים באלבום בעל אותו השם והחלק השלישי שנמצא ב-Three of a Perfect Pair.
==רשימת השירים==

==ביצוע==
*רוברט פריפ - גיטרה
*אדריאן בלו - גיטרה, שירה
*טריי גאן - גיטרות Warr
*פאט מאסטלוטו - תופים, כלי הקשה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי קינג קרימזון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
The Power to Believe

The Power to Believe הוא אלבום ה-13 של קינג קרימזון שיצא בשנת 2003. המיני אלבום, Happy With What You Have to Be Happy With מכליל כמה משירי האלבום לפני יציאתו של האלבום. גרסות אלטרנטיביות לשירים Eyes Wide Open ו-Happy With What You Have to Be Happy With נמצאים במיני אלבום. הלהקה חזרה לפעולה ב-2009. ב-2012 בראיון, רוברט פריפ שהוא לוקח הפסקה מתעשיית המוזיקה ומשאיר את עתידה של קינג קרימזון כלא בטוח.

==רשימת שירים==
#"The Power to Believe I: A Cappella" – 0:44
#"Level Five" – 7:17
#"Eyes Wide Open" – 4:08
#"EleKtriK" – 7:59
#"Facts of Life: Intro" – 1:38
#"Facts of Life" – 5:05
#"The Power to Believe II" – 7:43
#"Dangerous Curves" – 6:42
#"Happy with What You Have to Be Happy With" – 3:17
#"The Power to Believe III" – 4:09
#"The Power to Believe IV: Coda" – 2:29\

==ביצוע==
*רוברט פריפ - גיטרה
*אדריאן בלו - גיטרה, שירה
*טריי גאן - גיטרות Warr
*פאט מאסטלוטו - תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2003
קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי קינג קרימזון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
ויילון ג'נינגס

250px
ויילון ארנולד ג'נינגס (באנגלית: Waylon Arnold Jennings; 15 ביוני 1937 – 13 בפברואר 2002) היה זמר ויוצר קאנטרי אמריקאי וחלוץ של מוזיקת Outlaw country. ב-2001 נכנס להיכל התהילה של הקאנטרי.

== קריירה ==
לאורך הקריירה נחשב לזמר שערורייתי, שובר מוסכמות ואנטי ממסדי באופן חריף ונרדף על ידי תעשיית המוזיקה עד לכדי יצירת ז'אנר רק עבורו ובודדים כמוהו. הוא היה חברם הטוב של אמני קאנטרי נודעים כמו ג'וני קאש, וילי נלסון וקריס קריסטופרסון. בין 1966 ל-1995 הוציא לאור 54 אלבומים, 11 מהם הגיעו למקום הראשון במצעד הקאנטרי בארצות הברית.

השפעתו של ג'נינגס ניכרת אצל אמנים עכשוויים כמו להקתו של מארשל טאקר, האנק ויליאמס ג'וניור, סטיב ארל, ג'ון אנדרסון ואחרים. ויילן היה ידוע בנאשוויל בתור "The Singer of Sad Songs" - קולו העמוק סיפר תמיד על כאב ואהבה נכזבת.

שנים רבות עברו עד שזכה להכרה שהתקרבה לזאת של אמנים אחרים בני זמנו, ועיקר חשיפתו הייתה בזכות ביצועים משותפים ואלבומים משותפים לו ולאמנים מפורסמים ממנו כמו ווילי נלסון, ובזכות השתתפותו בתוכניות הקאנטרי של ג'וני קאש. ג'נינס היה חברו הטוב ביותר של קאש בתעשייה, השניים הוציאו ביחד אלבומים משותפים והיו שותפים בדירתם בנאשוויל הרבה לפני שהם פרצו. ידידות ארוכת שנים זאת תרמה רבות לפופולריות של ג'נינגס - למרות מאמצים כבדים של התעשייה להשתיק ולהתעלם ממנו עקב חוסר הקונפורמיות וציות למוסכמות ששררו בתעשיית המוזיקה ובנאשוויל בפרט באותם זמנים. לבסוף זכה למעט עדנה ואחרי עשורים של עשייה זכה לדריסת רגל במוסדות המיינסטרים של הקאנטרי - בין התארים שזכה בהם היו ווקליסט השנה של ה-CMA, ומספר פרסי גראמי<ref></ref> על ביצועיו כזמר וכיוצר קאנטרי.

ג'נינגס התחתן 4 פעמים ונולדו לו 6 ילדים. הפעם הרביעית הייתה ב-1969 נישא לאמנית הקאנטרי ג'סי קולטר. לזוג נולד ילד אחד, שוטר ג'נינגס, שהמשיך את דרכו של הוריו בתור זמר.

ג'נינגס שחרר 67 אלבומי סטודיו, 21 אלבומי קומפילציה ו-95 סינגלים ש-25 מתוכם הגיעו למקום הראשון במצעד הקאנטרי.

ג'נינגס השתמש בסמים במהלך חלק נכבד מחייו, דבר שהביא למותו ב-2002 באריזונה. על יד קברו שרה אשתו ושותפתו הארוכה לחיים ג'סי קולטר את שירם "Storms Never Last".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרי קאנטרי
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
ספיניס

ספיניס (באנגלית: Spinneys) היא רשת סופרמרקטים הפועלת ברחבי המזרח התיכון. הרשת סיפקה מצרכי מזון לבריטים ברחבי שטחי המנדט הבריטי, ובכללם בשטח ישראל של היום. כיום רוב מניותיה של הרשת מוחזקות על ידי חברת ההשקעות Abraaj Capital מדובאי.

== אודות ==

הרשת הוקמה על ידי ארתור ספיני (Arthur Rawdon Spinney) בבריטניה. ספיני התלווה אל הגנרל אדמונד אלנבי והקים חנות של הרשת בפרבר של אלכסנדריה שבמצרים בשנת 1924, תחילה כספק של חברת הרכבות ואחר כך החל להפעיל שירותי אוטובוס. לאחר מכן הקים חנות בחיפה, אשר מכרה סחורות שקיבל מבריטניה ואחר כך פתח סניפים נוספים, בהם ברחוב ממילא שבירושלים. בעכו הקימה החברה מפעל ששאב מים מינרליים ממעיינות כברי.

<gallery>
Spinney's Mineral Water Factory (מפעל לייצור מים מינרליים ומשקאות קלים בעכו)-ZKlugerPhotos-00132hz-090717068512576f.jpg|מפעל ספיניס בעכו, 1941
Spinney's Mineral Water Factory (מפעל לייצור מים מינרליים ומשקאות קלים בעכו)-ZKlugerPhotos-00132hz-907170685125771.jpg|מפעל ספיניס בעכו, 1941
2011 deli Spinneys HyperMarket grocery Cairo 5384776750.jpg|סופרמרקט ספיניס בקהיר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:רשתות מרכולים
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: חברות
קטגוריה:המנדט הבריטי: כלכלה
קטגוריה:ארץ ישראל: כלכלה
אדואר-אנרי אבריל

אדואר-אנרי אבריל (בצרפתית: Édouard-Henri Avril; 21 במאי 1849 – 28 ביולי 1928) היה צייר ופסל צרפתי. הוא נודע תחת שם העט פול אבריל (Paul Avril) בזכות ציוריו הפורנוגרפיים.

== קורות חיים ==
אבריל נולד באלג'יר. אביו היה מפקד בלגיון הזרים של הצבא הצרפתי. כמו אביו גם אדואר-אנרי הפך לקצין ושירת ברגימנט ה-51 בחיל הרגלים ואף לחם במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1870.

אבריל שימש כמאייר לספרים רבים בני זמנו, בהם שלמבו של גוסטב פלובר.

== גלריה ==
{| style="clear:both; " class="toccolours mw-collapsible mw-collapsed"
! ציורים של אדואר-אנרי אבריל
|-
|
<gallery widths="180px" heights="120px" perrow="4">
קובץ:Édouard-Henri Avril (18).jpg|ציור המציג מין אנאלי בין גברים
קובץ:Édouard-Henri Avril (12).jpg|ציור המציג את תנוחת החדירה בעת עמידה
קובץ:Édouard-Henri Avril (20).jpg|ציור המציג מין אוראלי בגבר (פלאשיו)
קובץ:Édouard-Henri Avril (30).jpg|ציור המציג תנוחת מין קבוצתית
קובץ:Édouard-Henri Avril (14).jpg|ציור המציג את התנוחה המיסיונרית ההפוכה
קובץ:Édouard-Henri Avril (16).jpg|ציור המציג אישה שמאוננת לגבר
קובץ:Édouard-Henri Avril (17).jpg|ציור המציג תנוחת מין אנאלי באישה
</gallery>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:פורנוגרפיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1849
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1928
הנרי קאוול

הנרי קאווֶל (באנגלית: Henry Cowell; 11 במרץ 1897 – 10 בדצמבר 1965) היה מלחין, תאורטיקאי מוזיקה, פסנתרן, מורה, מו"ל ואמרגן אמריקאי.

את תרומתו לעולם המוזיקה סיכם וירג'יל תומסון, שכתב בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20:

== חייו ==
=== ילדות ונעורים ===
הנרי קאוול נולד להורים, שבחרו בדרך חיים אנרכיסטית וייסדו עיתון פילוסופי-אנרכיסטי. התנגדותם לשלטון חלה גם על החינוך הציבורי המקובל. הם בנו קוטג' קטן בשולי מנלו פארק, באזור שהיה עדיין כפרי, שם החלה בנייתה של אוניברסיטת סטנפורד. הנרי קאוול נולד שם, ומנלו פארק היה לבסיסו העיקרי עד 1936.

הנרי גילה כישרון מוזיקלי מגיל צעיר, ואביו ביקש לעשותו לכנר מצליח, אך הלחץ שהופעל עליו מגיל חמש בתקווה להציגו כילד פלא השיג את המטרה ההפוכה והנרי נטש את הכינור. הוריו התגרשו בשנת 1903 והנרי נשאר עם אמו ולאחר שנים אחדות עבר עמה ועם אחיו הבכור לניו יורק. משאבי התרבות העצומים של העיר קסמו לנער המחונן, אך חסרון-כיס שהביאם אל סף רעב אילץ את המשפחה לחזור אל אחות אמו בקנזס.

בשנת 1910 שבה המשפחה למנלו פארק. הנרי החל ללמוד בבית הספר, אך הצקות התלמידים הביאו את אמו להוציאו משם ולחדש את החינוך הביתי, שבו החלה בניו יורק. בעיות בריאות של אמו ומחסור מחריף והולך אילצו את הנרי למצוא דרכים להשתכר כסף למחייתם. בשלב מסוים משך את תשומת לבו של פסיכולוג אוניברסיטת סטנפורד, לואיס טרמן, שעסק אז במחקר בילדים מחוננים בקליפורניה והתרשם מאוד מהיקף הידע, רהיטות הדיבור ואוצר המילים הרחב של הנער המוזנח והפרוע, בד בבד עם שליטתו הירודה בחשבון ובאיות. טרמן סבר, שהנרי קאוול יוכל להצליח בה במידה כמדען או כמוזיקאי.
"רמת משכל כמו שלו", ציין טרמן, "יש גם לאחרים, אבל הנרי יש רק אחד."

קאוול החל להלחין כבר בגיל 10, אך משנת 1913 ואילך, כשהחל לנהל רישום של יצירותיו, התנסה בפרץ יצירתיות. יציאתו הראשונה לקהל כפסנתרן ומלחין התרחשה ב-5 במרץ 1914, בקונצרט בחסות המועדון המוזיקלי של סן פרנסיסקו. בהמשך לכך, דאג טרמן, יחד עם סמיואל סיווארד, פרופסור לאנגלית בסטנפורד, לייסד קרן, שתשחרר אותו מן הדאגה לאמו, שמתה במחלת הסרטן שנתיים לאחר זאת. הקרן הזאת תמכה בהנרי קאוול עד אמצע שנות ה-20' של המאה ה-20.

===לימודים וראשית קריירה ===
ב-1914 החל קאוול בלמודי מוזיקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ראש מחלקת המוזיקה, צ'ארלס סיגר, התרשם ביותר מכישרונו והסדיר לו שיעורי הרמוניה וקונטרפונקט אצל א. ג. סטריקלנד וואלאס סאבין, ושיעורי פסנתר אצל אודה ואלדרופ, והוא עצמו ניהל עמו שיחות שבועיות על מוזיקה עכשווית, שבעקבותיהן ציין, כי קאוול הוא "הסטודנט המבריק הראשון בנסיוני כמורה". קאוול כתב לאחר זמן על סיגר בהערצה יוצאת דופן, והשניים השארו ידידים ועמיתים קרובים לכל חייהם. פירות הקשר הזה הן הרביעיות קצב-הרמוניה (1919-1917) והטיוטה הראשונה של New Musical Resources, שנכתב בעזרתו הספרותית של סיווארד ויצא לאור, לאחר עריכה מקיפה, ב-1930 בניו יורק. שפע האפשרויות שבספר הזה, "תאוריה של יחסיות מוזיקלית" שקוול הגה ועיצב בעצמו, מטביע את חותמו על דורות של מלחינים רדיקליים בארצות הברית ובאירופה.

בשנת 1930 הוא בנה את הריתמיקון הראשון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמרגנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:ביסקסואלים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:מו"לים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
אליאה

אליאה (יוונית עתיקה: Ελέα) הייתה מושבה יוונית שנוסדה במחצית המאה השישית לפנה"ס, בדרום איטליה (היא יוון הגדולה) בידי יוצאי אזור פוקיס שביוון. בתחילה נקראה היילה (יוונית עתיקה: Ὑέλη). בתקופה הרומית היא כונתה וליה, וכיום מצויה בה עיירה בשם קסטלומרה, כשישים ק"מ מדרום לפסטום.

תהילתה באה לה מן האסכולה הפילוסופית האלאטית שנוסדה בה בשלהי המאה השישית לפנה"ס, ובראשה עמדו המייסד פרמנידס ואחר-כך זנון איש אליאה ומליסוס. 

בחפירות שנערכו באתר נחשפו קטעים מחומת העיר ואחד משעריה, ושרידי תיאטרון יווני. 

האתר הוכרז כאתר מורשת עולמית.

==לקריאה נוספת==
* The Oxford Classical Dictionary, eds. S. Hornbowler and A. Spawforth, Third Edition, Oxford, p.516, s.v. Elea

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:איטליה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:איטליה: אתרים ארכאולוגיים מתקופת יוון העתיקה
ד"ר כץ, מטפל מקצועי

עטיפת ה-DVD של פרקי הסדרה
ד"ר כץ, מטפל מקצועי היא סדרת אנימציה אמריקאית אשר שודרה בקומדי סנטרל ברחבי ארצות הברית.

הסדרה שודרה מ-28 במאי 1995 ועד 24 בדצמבר 1999. בנוסף לכך, שלושה פרקים שנגנזו שודרו בשנת 2002. התוכנית כללה 81 פרקים ב-6 עונות. שפת התוכנית הייתה אנגלית, היא לא דובבה לשפות אחרות.

התוכנית נוצרה על ידי "ברבנק, קליפורניה", חברה להפקת אומנויות בידור פופולריות (Burbank, California production company Popular Arts Entertainment), על ידי יונתן כץ וטום שניידר.

==עלילה==
התוכנית התרכזה בדמות הראשית ד"ר יוֹנתן כָּץ, דמות מצוירת שדובבה והתבססה על הקומיקאי יונתן כץ. בתוכנית מתואר כץ כפסיכותרפיסט מקצועי, אשר המטופלים שלו הם שחקנים וקומיקאים מפורסמים, בדרך כלל שניים בכל פרק.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:קומדי סנטרל
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה על יהודים ויהדות
צ'ארלס מוריס (קצין ימי)

קומודור צ'ארלס מוריס (באנגלית: Charles Morris; 26 ביולי 1784–27 בינואר 1856) היה קצין בצי האמריקני, ששירותו השתרע על פני המחצית הראשונה של המאה ה-19.

==ביוגרפיה==
מוריס נולד בוודסטוק שבקונטיקט. הוא הצטרף לצי האמריקני, וביולי 1799 מונה לפרח קצונה (midshipman). במהלך שירותו ארוך השנים השתתף במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת, במלחמות הברבריות ובמלחמת 1812. במרץ 1813 הועלה לדרגת קפטן. 

בתחילת מלחמת 1812 שירת מוריס כלוטננט בפריגטה "קונסטיטושן", ונטל חלק ואף נפצע בקרב בו הכניעה את אה"מ "גרייר". בסוף אותה שנה נמסר לפיקודו הסלופ המלחמתי "אדמס". בשל ההסגר הימי שהטילו הבריטים על מפרץ צ'סאפיק לא הצליחה האונייה לצאת לים אלא ב-18 בינואר 1814. "אדמס" סיירה בחוף האטלנטי של ארצות הברית ובחוף המערבי של אפריקה, לכדה חמש אוניות סוחר ובאפריל אותה שנה חזרה אל סוואנה שבג'ורג'יה. באפריל שוב יצאה האונייה לים, הפליגה צפונה אל חופי ניופאונדלנד ומשם עשתה דרכה מזרחה אל האיים הבריטיים. במהלך הפלגתה תפסה שלל חמש אוניות סוחר נוספות, רדפה אחר שתיים אחרות עד שפך הנהר שאנון וכמעט שנתפסה על ידי אוניית מלחמה בריטית גדולה ממנה. ב-17 באוגוסט, בדרכה חזרה לארצות הברית, עלתה האונייה על שרטון ליד האי הוט (Isle Haute) בנובה סקוטיה וניזוקה קשות, אך הצליחה להגיע מקרטעת אל נהר פנובסקוט שבמיין ונכנסה לנמל המפדן. מוריס ואנשיו הורידו לחוף את תותחי האונייה, ובסיוע מיליציה מקומית ניסו לגונן על האונייה מפני התקפה של חיילים בריטיים שהונחתו בחוף. הניסיון נכשל, והם נאלצו לסגת אל פורטלנד, לא לפני שהטביעו את האונייה כדי שלא תיפול לידי האויב. 

לאחר המלחמה שירת מוריס כקצין מנהלת הצי מ-1823 עד 1827, וכראש ענף בנייה, הצטיידות ותיקונים מ-1844 עד 1847.

הוא מת בוושינגטון די. סי. ב-27 בינואר 1856.

אוניות אחדות של הצי האמריקני נקראו על שמו.

==מקורות==
* ערך זה כולל קטעים מתורגמים מן החיבור Dictionary of American Naval Fighting Ships. Digitized copy in: [https://www.hazegray.org/danfs/ hazegray.org] הנמצא כיום ברשות הכלל.

==לקריאה נוספת==
* Charles Morris, Autobiography of Commodore Charles Morris, USN. Annapolis, Naval Institute Press, 2002.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1784
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1856
אה"מ סייאן (1806)

אוניית הוד־מלכותו "סייאן" (באנגלית: HMS Cyane) הייתה אוניית מפרשים מלחמתית מדרגה שישית (22 תותחים) של הצי המלכותי הבריטי. היא הושקה ב-1806 בשם "קולומביין" (Columbine), אך ב-6 בדצמבר אותה שנה הוחלף שמה ל"סייאן". לאונייה הייתה קריירה רבת השגים בצי המלכותי, וב-1847 נתכבדה בצירוף שתי סיכות הנושאות את שמה והקרבות בהם השתתפה ב-1809 וב-1814 למדליית השירות הימי הכללי (Naval General Service Medal). ב-20 בפברואר 1815, במהלך סיור יחד עם אה"מ "לבנט" ליד מדיירה, נתקלו השתיים בפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן". בקרב שנתלקח הכניעה "קונסטיטושן" בעלת עוצמת האש העדיפה את שתי האוניות ושבתה אותן. "סייאן" צורפה לצי האמריקני באותו שם, עסקה בין היתר במשימות שיטור להדברת הסחר בעבדים, וב-1836 הוצאה מן השירות ונגרטה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
קטגוריה:אוניות מלחמה בצי ארצות הברית
סלופ מלחמתי

"קונסטליישן" (1854), סלופ מלחמתי שנקרא על שמה של הפריגטה המקורית.]] 
סְלוּפּ מלחמתי (באנגלית: Sloop-of-war) היה כינוייה של אוניית מפרשים מלחמתית בצי המלכותי הבריטי במאות ה-18 וה-19, שנשאה על סיפון התותחים היחיד שלה עד 18 תותחים. מאחר ששיטת דירוג האוניות בצי המלכותי הבריטי כללה רק ספינות בעלות 20 תותחים ומעלה, הקיף המונח "סלופ" את כל כלי השיט המלחמתיים הבלתי מדורגים, כלומר מתחת דרגה שישית, ובהם גם את בריגי התותחים (gun-brig) והקאטרים הקטנים ביותר. בשם "סלופ" נקראו גם אוניות מלחמה ייעודיות כמו אוניות הרעשה ואוניות הבערה כאשר לא מילאו את המשימות המיוחדות להן אלא שימשו בתפקידי סיור וליווי.

במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה השתמשו הבריטים בשם "סלופ" ככינוי לאונייה ייעודית לליווי שיירות, כמו הסלופים מדגם Flower במלחמת העולם הראשונה ומדגם Black Swan במלחמת העולם השנייה, שחומשו בכלי נשק ובאמצעי לחימה נגד מטוסים ונגד צוללות; בצי האמריקאי הן נקראו משחתות ליווי (destroyer escort). 

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:כלי שיט מלחמתיים
העצב התועה

עצבי גולגולת 9-11:9 - עצב הלשון והלוע10 - העצב התועה11 - עצב הלוואי]]
העצב התועה או ואגוּס (בלטינית: Nervus vagus; באנגלית: Vagus nerve; נהוג לסמנו: CN X) הוא זוג עצבי הגולגולת העשירי. עיקר תפקידו הוא לעצבב איברים פנימיים בגוף במסגרת מערכת העצבים הפאראסימפתטית. כ-90%-80% מהסיבים בעצב התועה משמשים לתחושה מאותם איברים פנימיים בגוף.

כל יתר 11 עצבי הגולגולת, מעצבבים רק את הראש הצוואר והכתפיים. העצב התועה הוא יוצא דופן מיתר עצבי הגולגולת, כי הוא ממשיך אל בית החזה ואל הבטן, ולכן שמו vagus מלשון נדידה ותעייה מהדרך.

העצב יוצא מהמוח המוארך עובר את הגולגולת דרך "הנקב הצווארי" (jugular foramen) יחד עם עצבי הגולגולת התשיעי והאחד עשר. סעיף פנימי של עצב הלוואי (העצב ה-11) מתאחד לתוך העצב התועה, שממשיך במסלול לכיוון מטה בין העורק התרדמני הפנימי לבין וריד הצוואר הפנימי, ומשם לכיוון בית החזה והבטן. עובר מבית החזה אל הבטן דרך פתח הוושט שבסרעפת.

==עצבוב איברים ומערכות==
העצב התועה מספק הולכה של מערכת העצבים הפאראסימפתטית כמעט לכל האיברים הפנימיים בצוואר, בבית החזה ובבטן, למעט בלוטת יותרת הכליה.
*עצבוב פאראסימפתטי של הלב מאט את קצב הלב. סעיף של העצב התועה הימני מגיע אל קשר הגת והפרוזדור (Nodus sinuatrialis) והפעלתו מורידה את קצב הלב. סעיף של העצב התועה השמאלי מגיע אף הוא אל הלב, ועלול לגרום לחסימה בהולכה החשמלית של הלב. 
*עצבוב פאראסימפתטי של הלב ושל כלי הדם, גורם להורדת תפוקת הלב ולהרחבת כלי דם, ומשפיע על הורדת לחץ הדם.
*עצבוב פאראסימפתטי של הריאות, גורם לכיווץ דרכי הנשימה.
*עצבוב תנועת שרירי בית הקול וקנה הנשימה, ובכלל זה שפתות הקול.
*עצבוב איברי מערכת העיכול, שגורם להגברת התנועות הפריסטלטיות.
*עצבוב בלוטות זיעה, שגורם להגברת הזיעה.
*עצבוב מערכת המין הנקבית מחולל את תחושת האורגזמה אצל נשים.

==תגובה ואזו-ואגאלית==
תגובה ואזו-ואגאלית (Vasovagal response) היא מנגנון הגורם לתופעה שכיחה של הרגשת חולשה ושל התעלפות עקב פעילות מוגברת של העצב התועה. סיבות שונות לתופעה - עמידה ממושכת, התייבשות, מצבי מתח נפשיים, תרופות מסוימות, ריקון "רגיל" של המעיים, לחץ על אזור הרקטום ועוד. כלי הדם מתרחבים, תפוקת הלב יורדת, עד להרגשת חולשה ועד להתעלפות.

==ראו גם==
* רפלקס אוקולו-קרדיאלי

==קישורים חיצוניים==

* 

תועה
הייסטינגס איזמי

הייסטינגס ליונל איזמי, ברון איזמי הראשון (באנגלית: Hastings Lionel Ismay, 1st Baron Ismay; 21 ביוני 1887 - 17 בדצמבר 1965) היה איש צבא ודיפלומט בריטי הידוע בשל תפקידו כעוזרו הצבאי של וינסטון צ'רצ'יל בתקופת מלחמת העולם השנייה, וכמזכיר הכללי הראשון של ברית נאט"ו, בין 1952 ל-1957.

איזמי נולד בהודו ב-1887 והתחנך באנגליה, בבית הספר צ'רטרהאוס ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט . לאחר שסיים את חוק לימודיו באקדמיה הצטרף כקצין לצבא הודו הבריטית. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת בסומלילנד הבריטית, שם סייע בדיכוי מרד "המולה המטורף", מוחמד עבדאללה חסן. ב-1925 היה לעוזר למזכיר הוועדה להגנת האימפריה, (Committee of Imperial Defence - גוף שהיה חלק מממשלת בריטניה בין מלחמת הבורים השנייה למלחמת העולם השנייה, ועסק במחקר ותכנון אסטרטגי). לאחר שהועלה לדרגת קולונל שירת כמזכירו הצבאי של לורד וילינגדון, המשנה למלך בהודו, ואז שב להיות לסגן מזכיר הוועדה להגנת האימפריה בשנת 1936.

ב-1 באוגוסט 1938, כשנה לפני שפרצה מלחמת העולם השנייה, התמנה איזמי למזכיר ועדת ההגנת הקיסרית, והחל בתכנון לקראת המלחמה הקרבה. במאי 1940, כאשר התמנה וינסטון צ'רצ'יל לראש ממשלת בריטניה, התמנה איזמי לעוזרו הצבאי הראשי. בתפקיד זה שימש איזמי כחוליה המקשרת בין צ'רצ'יל וועדת ראשי המטות, שבה ישבו ראשי הצבא הבריטי, הצי הבריטי וה-RAF. איזמי שימש למעשה כחבר נוסף בוועדה, וכמזכיר הוועדה. בתפקידו זה ליווה את צ'רצ'יל לוועידות רבות במהלך המלחמה, בהן דנו ראשי בעלות הברית בניהול המלחמה.

לאחר תום המלחמה נותר איזמי בשירות פעיל למשך שנה נוספת, וסייע בארגון מחדש של משרד ההגנה הבריטי. לאחר מכן פרש משירות פעיל ושימש כראש מטהו של המשנה למלך בהודו הלורד לואי מאונטבאטן. בתפקיד זה סייע בהענקת עצמאות להודו וחלוקתה להודו ופקיסטן. בין 1948 ל-1951 היה יושב ראש המועצה של פסטיבל בריטניה, אירוע חד פעמי חשוב שסייע להעניק לעם הבריטי תחושת שיקום לאחר ההרס שגרמה המלחמה. ב-1951 כאשר שב צ'רצ'יל לשלטון, מינה את איזמי לשר בממשלתו האחראי על היחסים עם מדינות חבר העמים הבריטי, אך איזמי החזיק בתפקיד זה כחצי שנה, ופרש על מנת להיות למזכיר הכללי הראשון של ברית נאט"ו. הוא שירת בתפקיד זה עד שנת 1957 וסייע בהקמתה ובהגדרת שטחי פעולתה של הברית. לאחר פרישתו מנאט"ו, כתב את זכרונותיו, ושירת במגוון של תפקידים ציבוריים ועסקיים. הוא מת בשנת 1965.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פוליטיקאים בריטים
קטגוריה:נאט"ו: אישים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות עמיתים
קטגוריה:חברים במסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:בריטים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1887
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1965
כפאיה

כפאיה (בערבית: كفاية), או בשמה המלא: התנועה המצרית למען שינוי (בערבית: الحركة المصرية من أجل التغيير), היא תנועת מחאה במצרים. משמעות השם "כפאיה" הוא "מספיק".
התנועה הוקמה בשנת 2004 ושאבה השראה מההזדהות עם האינתיפאדה השנייה ועם ההתנגדות לפלישה האמריקאית לעיראק בשנת 2003.
בקיץ 2004 בלטה התנועה בהפגנות למען שינוי המשטר, אחרי שהנשיא חוסני מובארכ עשה שינויים בהרכב הממשלה כדי לחזק את תומכי בנו גמאל מובארכ. 300 אישים חתמו על עצומה שהפכה להצהרת היסוד של התנועה. גם הנשיא לשעבר מוחמד מורסי היה בין מייסדיה.
באוקטובר 2004 קרא השופט טארק אל-בשרי לאזרחי מצרים למרי אזרחי. ב-12 בדצמבר הייתה ההפגנה הראשונה שקראה ישירות להדחתו של הנשיא.

== ראו גם==
* כיכר א-תחריר
* מפלגת אל-ע'ד

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגונים פוליטיים
קטגוריה:מצרים: פוליטיקה
קטגוריה:המהפכה במצרים (2011)
תמותת ילדים

תמותת ילדים לכל 1000 לידות בשנת 2006, על פי ספר העובדות של הCIA
תמותת ילדים היא מוות של ילדים שטרם הגיעו לגיל 5 שנים. 

בשנת 2010 הגיעה תמותת הילדים בעולם ל-7.6 מיליון, ירידה מ-8.1 מיליון בשנת 2009, 8.8 מיליון בשנת 2008 ו12.4 מיליון בשנת 1990.

כמחצית מהמקרים של תמותת ילדים מתרחשים באפריקה. בכ-60 ממדינות העולם מתרחשים 94% ממקרי תמותת הילדים בעולם.

לתמותת הילדים השפעה מהותית על תוחלת החיים: הצלחה בצמצום תמותת ילדים היא גורם עיקרי לעלייה בתוחלת החיים. צמצום תמותת ילדים הוא הרביעי ביעדי הפיתוח של המילניום של האו"ם.

על פי UNICEF מרבית המקרים של תמותת ילדים נובעים מאחד מחמשת הגורמים הבאים (או צירוף שלהם):
* זיהומים חריפים בדרכי הנשימה
* שלשול
* חצבת
* מלריה
* תת-תזונה 

על פי UNICEF כשני-שלישים ממקרי תמותת ילדים ניתנים למניעה. תת-תזונה, שימוש במים מזוהמים והיגיינה בלתי נאותה גורמים למחצית ממקרי המוות. מחקרים מלמדים שמרבית המקרים של תמותת ילדים ניתנים למניעה באמצעים פשוטים ויעילים כחיסונים, אנטיביוטיקה, כילות להגנה מפני חרקים מעבירי מחלות, טיפול משפחתי טוב יותר והנקה. 

==ראו גם==
* תמותת תינוקות

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמוגרפיה
קטגוריה:רפואת ילדים
קטגוריה:רווחת הילד
קטגוריה:מות ילדים
קטגוריה:בריאות הציבור
קטגוריה:ביוסטטיסטיקה
שכחו אותי בבית 4

שכחו אותי בבית 4 (באנגלית: Home Alone 4) הוא סרט משפחה-קומדיה אמריקאי בבימויו של דניאל רוד, שיצא לרגל חג המולד לטלוויזיה ברשת ABC ב-3 בנובמבר 2002.

== תקציר עלילה ==
העלילה עוסקת במשפחת מקאליסטר: קייט האמא, פיטר האבא, באז הילד הבכור, מייגן האמצעית וקווין הקטן. עברו 8 חודשים, מאז שקייט (קלרה קרי) ופיטר (ג'ייסון בייג'ה) התגרשו, ופיטר עמד להתחתן עם אשה בשם נטלי (ג'ואנה גוינג).

פיטר רצה שילדיו יכירו קצת יותר את נטלי (אשר עומדת להיות אמם החורגת), ולכן כאשר הגיע חג המולד, הוא הזמין אותם לבוא אליו בחגים, אך ילדיו סירבו להצעה. עבר יום וקווין (מייק ווינברג) התאכזב ממשפחתו אשר לא נענית לבקשותיו, והוא נזכר שיש לו הזמנה פתוחה אל אביו. קווין הגיע לביתה של נטלי, שמפנקת אותו עד מאוד. שם הוא פגש את מר פרסקוט המשרת (אריק אברי), ואת מלי המנקה (ברברה בבקוק). אחרי כמה ימים קווין פגש את מארב הגנב (פראנץ' סטיוארט) שאותו הוא כבר מכיר ואת אשתו וירה ואמו מלי. לבסוף הוא מנצח וכולם חוגגים את חג המולד.

== שחקנים ==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן !! שם הדמות
|-
| מייק ווינברג || קווין מקאליסטר
|-
| קלרה קרי || קייט מקאליסטר
|-
| ג'ייסון בייג'ה || פיטר מקאליסטר
|-
| גידאון ג'ייקובס || באז מקאליסטר
|-
| צ'אלה רוסו || מייגן מקאליסטר
|-
| ג'ואנה גוינג || נטלי
|-
| אריק אברי || מר פרסקוט
|-
| ברברה בבקוק || מלי
|-
| פראנץ' סטיוארט || מארב
|-
| מיסי פייל || וירה
|-
| ליסה קינג || המלכה
|-
| אנדר רוטמן || המלך
|-
| קרייג ג'לדנהויס || הנסיך
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי חג המולד
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:שכחו אותי בבית (זיכיון)