נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם

המדינות בהן קיימות נציגויות ישראליות בכחול
משרד החוץ של מדינת ישראל מפעיל ברחבי העולם כמאה משלחות דיפלומטיות, מתוכן 78 שגרירויות, 22 קונסוליות כלליות, משרדי ייצוג וקישור, וחמש משלחות מיוחדות. בשל העובדה שלישראל יחסים דיפלומטיים עם 163 מדינות, רבות מהשגרירויות מואמנות ליותר ממדינה אחת. בנוסף, לישראל שבעה שגרירים ניידים, היושבים בירושלים ומואמנים למדינות שונות ברחבי העולם.

==רקע==
מספר הנציגויות של מדינת ישראל לאורך השנים, בהשוואה למספר המדינות שעמן קיימה יחסים דיפלומטיים. מתבסס על נתוני [http://iad.org.il/wp-content/uploads/2015/07/2014-12-01-מדד-הדיפלומטיה-הישראלית-2014.pdf מדד הדיפלומטיה הישראלית 2014]
בשנים שקדמו להקמת המדינה היו נציגי הסוכנות היהודית פרוסים במדינות רבות, ובכמה מהם נהנו ממעמד דומה לזה של נציגים דיפלומטיים. לאחר קום המדינה ומשעה שאותן מדינות הכירו בה, הפכו שלוחותיה של הסוכנות לנציגויות רשמיות של מדינת ישראל. שר החוץ, משה שרת, הכריע כי הנציגויות החדשות יוגדרו צירויות ולא שגרירויות, וזאת מטעמי צניעות. הצירות הראשונה של ישראל נפתחה בוורשה (פולין) ב-26 בספטמבר 1948. עד סוף 1949 זכו למעמד רשמי גם צירויות ישראל באנקרה, בואנוס איירס, בודפשט, בוקרשט, בלגרד, בריסל, וושינגטון, לונדון, מונטווידאו, מונטריאול, מוסקבה, סידני, פראג, פריז, ורומא וכן הנציגויות לאו"ם בניו יורק ובז'נבה, כשלצידן פועלות גם קונסוליות רשמיות באיסטנבול, אמסטרדם, אתונה, וינה, לוס אנג'לס, ניו יורק וציריך.

בעשורים הראשונים לקיומה השתדלה ישראל לפתוח נציגות דיפלומטית בכל מדינה שהסכימה לכונן עמה יחסים דיפלומטיים, מתוך רצון לבסס את מעמדה בקהילה הבינלאומית, בפרט בשל הסכסוך הישראלי-ערבי. ישראל עשתה מאמצים רבים להתקרב אל מדינות אסיה ואפריקה, שהחלו להשתחרר באותן שנים מעול הקולוניאליזם. בשנים 1950–1959 עלה מספר הנציגויות התושבות של ישראל בעולם מ-37 ל-80. בשנת 1967, ערב פרוץ מלחמת ששת הימים, היו לה כבר 96 נציגויות דיפלומטיות תושבות ברחבי העולם.

בשנים שלאחר מלחמת ששת הימים חלה פגיעה במעמדה הבינלאומי ישראל, דבר שגרם לצמצום מספר המדינות שעמן קיימה יחסים דיפלומטיים. כפועל יוצא, נאלצה ישראל לסגור רבות מנציגויותיה בעולם. האירועים הבולטים ביותר בהקשר זה הם ניתוק היחסים עם ברית המועצות ועם מרבית מדינות הגוש הקומוניסטי אחרי מלחמת ששת הימים וניתוק היחסים עם מרבית מדינות אפריקה בעקבות מלחמת יום כיפור. רק עם השתנות הנסיבות הדיפלומטיות בעקבות סיום המלחמה הקרה ותחילתו של תהליך שלום בין ישראל לשכנותיה בשנות ה-90 של המאה ה-20, התאפשר כינונם מחדש של מרבית היחסים הדיפלומטיים שנותקו. בד בבד, נפילת מסך הברזל הביאה ליצירתן של מדינות חדשות רבות במזרח אירופה ומרכז אסיה, שרובן שאפו לכונן יחסים עם ישראל. ואולם, לא בכל מדינה שעמה כוננו או חודשו היחסים נפתחה גם נציגות דיפלומטית ישראלית. בפועל, בעשור השני של המאה ה-21 מחזיקה ישראל נציגות דיפלומטית תושבת רק בכמחצית מהמדינות שעמן יש לה יחסים דיפלומטיים מלאים. בשנת 2019 פתחה ישראל את הנציגות הדיפלומטית בקיגאלי בירת רואנדה, אולם עם אישור תקציב המדינה ל--2019 נקבע גם כי ישראל תסגור 7 נציגויות דיפלומטיות.

ב-2020, בעקבות חתימת הסכמי הנורמליזציה עם מדינות במפרץ הפרסי, משרד החוץ פתח שגרירויות באיחוד האמירויות הערביותו, בחריין ומרוקו.

==רשימת נציגויות ישראל בעולם==
===שגרירויות===
{| class="wikitable sortable"
|-
! מואמנת ל- 
! עיר !! שנת פתיחה !! האמנה נוספת !! ראש הנציגות
|-
| 
| טשקנט|| 1992 || || זהבית בן הלל(מיועד: גדעון לוסטיג)
|-
| 
| וינה|| 1949|| מוסדות האו"ם, הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית|| דוד רוט
|-
| 
| קנברה|| 1950|| 
| אמיר מימון
|-
| 
| קייב|| 1993 || || מיכאל ברודסקי
|-
| 
| מונטווידאו|| 1948 || || מיכל הרשקוביץ
|-
| 
| באקו|| 1993 || || ג'ורג' דיק
|-
| 
| אבו דאבי|| 2021|| || אמיר חייק
|-
| 
| רומא|| 1949|| 22x22 פיקסלים ארגון המזון והחקלאות
| אלון בר
בני כשריאל (מיועד)
|-
| 
| דבלין|| 1993 || || דנה ארליך
|-
| 
| טירנה|| 2012|| || גלית פלג
|-
| 
| לואנדה|| 1994 || 
| שמעון סולומון
|-
| 
| קיטו|| 1964 || || צח שריד
|-
| 
| בואנוס איירס|| 1949|| || אייל סלע
|-
| 
| וושינגטון|| 1948 || || מיכאל הרצוג
|-
| 
| אדיס אבבה|| 1989|| || אללי אדמסו (מיועד: אברהם נגוסה)
|-
| 
| סופיה|| 1990|| || יוסי לוי-ספרי
|-
|
|מנאמה
|2020
|
|איתן נאה
|-
| 
| מינסק|| 1993|| || אלכס גולדמן-שיימן
|-
| 
| בריסל|| 1949 || || עידית אבו רוזנצווייג
|-
| 
| ברזיליה|| 1952|| || דני זוהר זונשיין
|-
| 
| טביליסי|| 1993 || || הדס מיצד
|-
| 
| אקרה|| 2011|| || שלומית סופה (מיועד: רועי גלעד)
|-
| 
| גואטמלה סיטי|| 1960 || || יפתח קוריאל
|-
| 
| ברלין|| 1965|| || רון פרושאור
|-
| 
| קופנהגן|| 1952 || || דוד עקוב
|-
| 
| פרטוריה|| 1950|| 
| אלי בלוצרקובסקי(מיועד: אלון לביא)
|-
| 
| ניו דלהי|| 1992 || 
| נאור גילאון(מיועד: ראובן עזר)
|-
| 
| האג|| 1949|| || מודי אפרים
|-
| 
| בודפשט|| 1989|| || יעקב הדס-הנדלסמן
|-
| 
| טגוסיגלפה|| || || אלדד גולן 
|-
| 
| לונדון|| 1949|| || ציפי חוטובלי
|-
| 
| מנילה|| 1962|| || אילן פלוס
|-
| 
| סנטו דומינגו|| 1964 || 
| רסלאן אבו רוקן 
|-
| 
| האנוי|| 1993 || || ירון מאיר
|-
| 
| אביג'אן|| 1986|| || רוני ידידיה קליין
|-
| 
| אנקרה|| 1949|| || אירית ליליאן
|-
| 
| אשגבאט|| 2013|| || איסמעיל חאלדי
|-
| 
| אתונה|| 1990|| || נעם כץ
|-
| 
| טוקיו|| 1953 || || גלעד כהן
|-
| 
| עמאן|| 1994 || || רוגל רחמן
|-
| 
| ריגה|| 1992 || || שרון רפפורט(מיועדת: סנדרה סימוביץ')
|-
| 
| וילנה || 2015 || || הדס ויטנברג
|-
| 
| יאנגון|| 1953|| || רות זך
|-
| 
| קהיר|| 1980 || || אמירה אורון
|-
| 
| מקסיקו סיטי|| 1953|| || עינת קרנץ-נייגר
|-
|
|רבאט|| 2021||
|דוד גוברין
|-
| 
| אוסלו|| 1955|| || אבי ניר
|-
| הקהילה הכללית של מדינות מערב אפריקה
| אבוג'ה|| 1993|| || מייקל פרימן
|-
| 
| ולינגטון|| 2011|| || רן יעקובי
|-
| 
| קטמנדו|| 1961 || || חנן גודר (מיועד: אריה בס)
|-
| סין
| בייג'ינג|| 1992 || || אירית בן אבא
|-
| 
| סינגפור|| 1969|| || אלי ורד חזן
|-
| 
| ברטיסלאבה|| 2006 || || איתן לבאון
|-
| 
| דקר|| 1994|| || בן בורגל
|-
| 
| מדריד|| 1986|| || רודיקה רדיאן-גורדון
|-
| 
| בלגרד|| 1997|| || יהל וילן
|-
| 
| ורשה|| 1990|| || יעקב ליבנה
|-
| 
| ליסבון|| 1977|| || דור שפירא
|-
| 
| הלסינקי|| 1950 || || חגית בן יעקב
|-
| 
| פנמה סיטי|| 1965 || 
| איתי בר-דב
|-
| 
| לימה|| 1956|| || ערן יובן
|-
| 
| סנטיאגו דה צ'ילה|| 1950|| || גיל ארציאלי
|-
| 
| פראג|| 1990|| || אנה אזרי
|-
| 
| פריז|| 1949|| || חיים וקסמן - ממלא מקום(מיועד: יהושע זרקא)
|-
| 
| בוגוטה|| 1960 || || גלי דגן
|-
| 
| סן חוסה|| 1966|| || מיכל גור-אריה
|-
| 
| סיאול|| 1992|| || עקיבא תור
|-
| 
| אסטנה|| 1992 || || אדווין יאבו
|-
| 
| יאונדה|| 1986|| 
| איזי ינוקא ז"ל (נפטר ב-8.4.23 בעודו מכהן, טרם מונה מחליף) 
|-
| 
| אוטווה|| 1953|| || עידו מועד
|-
| 
| ניירובי|| 1963|| מוסדות האו"ם || מיכאל לוטם
|-
| 
| ניקוסיה|| 1961|| || אורן אנוליק
|-
| 
| זאגרב|| 2005 || || גרי קורן
|-
| 
| רומא|| 1994 || || רפאל שוץ
|-
| 
| קיגאלי|| 2019|| || עינת וייס
|-
| 
| בוקרשט|| 1948 || || ראובן עזר
|-
| 
| מוסקבה|| 1991|| || אלכסנדר בן צבי
|-
| 
| סטוקהולם|| 1950 || || זיו נבו קולמן
|-
| 
| ברן|| 1951|| || יפעת רשף
|-
| 
| בנגקוק|| 1958|| || אורנה שגיב
|}

===שגרירים ניידים===
{| class="wikitable sortable"
|-
! מואמן ל- !! שגריר מכהן
|-
| 
| יואל ליאון
|-
| 
| אייל סלע(מיועד: זאב בוקר)
|-
| || דן אורין(מיועדת: סימונה פרנקל)
|-
| ||מיועדת: תמר זיו
|-
| || גרשון קידר
|-
| 
| רועי רוזנבליט
|-
| 
| עפרה פרחי
|}

===קונסוליות===
{| class="wikitable"
!מדינה
!עיר
!תאריך פתיחה
!קונסול
|-
| 
| דובאי|| 2021|| לירון זסלנסקי
|-
| rowspan="8" | 
| לוס אנג'לס || 1949 || הלל ניומן (מיועד: ישראל בכר)
|-
| אטלנטה|| 1956 || ענת סולטן-דדון
|-
| בוסטון|| 1965<ref></ref>|| מירון ראובן
|-
| יוסטון|| 1962|| ליביה לינק
|-
| ניו יורק|| 1948 || אסף זמיר (סיים את כהונתו, טרם מונה מחליף)
|-
| סן פרנסיסקו|| 1962
| מרקו סרמונטה
|-
| מיאמי|| 1982
| מאור אלבז סטרינסקי
|-
| שיקגו|| 1952 || ינעם כהן
|-
| rowspan="2" | 
| מומבאי|| 1953|| קובי שושני
|-
| בנגלור|| 2012 || תמר בן חיים
|-
| 
| איסטנבול|| 1949|| חני נחמיאס (מיועד: רמי חתן)
|-
| rowspan="4" | 
| הונג קונג|| 1985|| עמיר לאטי
|-
| גואנגג'ואו || 2009 
| פלג לוי (מיועד: אלכס גולדמן-שיימן)
|-
| צ'נגדו || 2014 
| גדי הרפז
|-
| שאנגחאי || 1995 || אדוארד שפירא (מיועדת: רוית בר)
|-
| rowspan="2" | 
| מונטריאול|| 1949|| פול הירשון, עידו מועד (מיועד)
|-
| טורונטו || 1961 
| עידית שמיר
|-
| 
| מינכן || 2011 || טליה לדור פרשר
|-
| 
| סאו פאולו || 2010 || רפאל ארדרייך
|-
| 
| סנקט פטרבורג || 2011 || אורי רזניק
|-
| 
| טאיפיי|| 1993|| עומר כספי
|}

===נציגויות בארגונים בינלאומיים===
{| class="wikitable sortable"
|-
! מואמנת ל- 
! עיר !! שנת פתיחה !! האמנה נוספת !! ראש הנציגות
|-
| מוסדות האו"ם
| ז'נבה || 1949 ||
|מירב אלון-שחר(מיועד: דניאל מירון)
|-
OECD
| פריז|| 1964|| מועצת אירופה || חיים אסרף (מיועד: שי כהן)
|-
| 
| בריסל|| 1959|| || חיים רגב
|-
| מוסדות האו"ם 
| ניו יורק|| 1949||
|גלעד ארדן
|}

==נציגויות דיפלומטיות של ישראל לשעבר==
===נסגרו מסיבות פוליטיות===
{| class="wikitable sortable"
!מואמנת ל-
!עיר
!סוג
!שנת פתיחה
!שנת סגירה
!סיבת הסגירה
|-
| איראן
| טהראן || שגרירות|| 1964 || 1979 || ניתוק יחסים עם ישראל בעקבות המהפכה האיראנית
|-
| 
| אסמרה || שגרירות || 1993 || 2022 ||סירוב ממשלת אריתריאה לאשר את הגעת השגריר הישראלי למדינה
|-
| דהומיי
| קוטונו || שגרירות || 1964 || 1973 || ניתוק יחסים בעקבות מלחמת יום כיפור. כיום השגרירות המואמנת לבנין היא שגרירות ישראל באביג'אן, חוף השנהב
|-
| הרפובליקה המלגשית
| טננריב || שגרירות || 1960 || 1973 || ניתוק יחסים בעקבות מלחמת יום כיפור. השגרירות המואמנת למדגסקר היא שגרירות ישראל בדרום אפריקה
|-
| 
| בנגי || שגרירות || 1961 || 1973 || ניתוק יחסים בעקבות מלחמת יום כיפור כיום השגרירות המואמנת לרפובליקה המרכז-אפריקאית היא שגרירות ישראל ביאונדה, בירת קמרון.
|-
| וולטה עילית
| ואגאדוגו || שגרירות || 1964 || 1973 || ניתוק בעקבות מלחמת יום כיפור. כיום השגרירות המייצגת את ישראל בבורקינה פאסו נמצאת באביג'אן, חוף השנהב.
|-
| 
| קראקס || שגרירות || 1958 || 2009 || ניתוק יחסים עם ישראל על רקע מבצע עופרת יצוקה
|-
| 
| ביירות|| נציגות|| 1982 || 1984 || ביטול הסכם ישראל-לבנון והתחזקות המעורבות הסורית במדינה
|-
| 
| במאקו || שגרירות || 1960 || 1972 || ניתוק יחסים עם ישראל בלחץ מדינות ערב
|-
| מאוריטניה
| נואקשוט || שגרירות|| 1999 || 2009 || ניתוק יחסים עם ישראל על רקע מבצע עופרת יצוקה
|-
| 
| ניאמי || שגרירות || 1961 || 1972 || ניתוק יחסים עם ישראל בלחץ מדינות ערב
|-
| 
| מסקט || נציגות מסחרית || 1996 || 2000 || ניתוק הקשרים בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה
|-
| 
|אסונסיון || שגרירות || 2015 || 2018
|משבר דיפלומטי שנגרם בין המדינות עקב העברת שגרירות פרגוואי בישראל בחזרה לתל אביב.
|-
| 
| פור לאמי || שגרירות || 1961 || 1972 || ניתוק יחסים עם ישראל בלחץ מדינות ערב. כיום השגרירות המואמנת לצ'אד היא שגרירות ישראל בדקאר, סנגל
|-
| 
| הוואנה|| שגרירות || 1960 || 1973 || ניתוק יחסים עם ישראל ערב מלחמת יום כיפור
|-
| 
| תוניס || נציגות || 1996 || 2000 || ניתוק הקשרים בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה
|}

===נסגרו מסיבות תקציביות===
{| class="wikitable sortable"
|-
! נציגות !! סוג !! מואמנת ל- !! שנת פתיחה !! שנת סגירה 
|-
| ציריך || קונסוליה כללית || || 1949 || 1990 
|-
| קינגסטון || שגרירות || || 1975 || 1995~ 
|-
| סובה || שגרירות || || 1987 || 1995~ 
|-
| טגוסיגלפה || שגרירות || || 1986 || 1995~ 
|-
| מילאנו || קונסוליה כללית || || 1967 || 1996 
|-
| מבבנה || שגרירות || || 1968 || 1996 
|-
| לילונגווה || שגרירות || || 1964 || 1997 
|-
| לה פאס || שגרירות || || 1975 || 2003 
|-
| סן סלוודור || שגרירות || || 1974 || 2016 
|-
| אלכסנדריה || קונסוליה כללית || || 1982 || 2002 
|-
| סידני || קונסוליה כללית || || 1949 || 2002 
|-
| ריו דה ז'ניירו || קונסוליה כללית || || 1949 || 2002 
|-
| מרסיי || קונסוליה כללית || || 1951 || 2015 
|-
| פילדלפיה || קונסוליה כללית || || 1964 || 2015 
|}

===הועברו לעיר אחרת===
{| class="wikitable sortable"
|-
! נציגות !! סוג !! מואמנת ל- !! שנת פתיחה !! שנת סגירה !! הסיבה לסגירה
|-
| דאלאס || קונסוליה כללית || || 1960 || 1962 || פתיחת קונסוליה כללית ביוסטון
|-
| קלן || קונסוליה כללית || || 1955 || 1967 || העברת השירות הקונסולרי לשגרירות בבון
|}

==נציגויות דיפלומטיות של ישראל שנסגרו==
{| class="wikitable sortable"
|-
! נציגות !! סוג !! מואמנת ל- !! שנת פתיחה !! שנת סגירה !! הסיבה לסגירה
|-
| קונקרי || שגרירות || || 1959 || 1967 || ניתוק יחסים עם ישראל בעקבות פרוץ מלחמת ששת הימים
|-
| אמסטרדם || קונסוליה כללית || || 1949 || 1970 ||
|-
| קמפלה || שגרירות || || 1962 || 1972 || ניתוק יחסים מצד אידי אמין
|-
| ברזוויל || שגרירות || || 1960 || 1972 || ניתוק יחסים עם ישראל בשל קשרים עם הגוש המזרחי
|-
| לומה || שגרירות || || 1962 || 1973 || ניתוק יחסים עם ישראל ערב מלחמת יום כיפור
|-
| לאגוס || שגרירות || ניגריה || 1960 || 1973 || rowspan="6" | ניתוק יחסים מצד מדינות אפריקה בעקבות מלחמת יום כיפור
|-
| דאר א-סלאם || שגרירות || || 1961 || 1973 
|-
| לוסקה || שגרירות || || 1964 || 1973 
|-
| פריטאון || שגרירות || || 1961 || 1973 
|-
| ליברוויל || שגרירות || || 1963 || 1973 
|-
| מונרוביה || שגרירות || || 1957 || 1973 
|-
| פנום פן || שגרירות || || 1967 || 1975 || הצטננות היחסים עד לניתוקם על ידי הקמר רוז'
|-
| יוהנסבורג || קונסוליה כללית || דרום אפריקה || 1949 || 1980 ||
|-
| פורט או פרינס || שגרירות || || 1973 || 1990 ||
|-
| קולומבו || "מדור אינטרסים" || || 1983 || 1990 || ניתוק יחסים
|-
| רבאט || משרד קישור || || 1994 || 2000 || ניתוק הקשרים בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה
|-
| קינשאסה || שגרירות || קונגו (1960-1971) זאיר / קונגו || 1982 || 2003 ||
|}

== תקיפת נציגויות ישראליות ==

מספר נציגויות ישראליות ברחבי העולם היו יעד לפיגועי טרור ולמתקפות.

* הפיגוע בשגרירות ישראל באקוודור – פיגוע נגד שגרירות ישראל באקוודור ב-1982 שהרג שלושה בני אדם.
* הפיגוע בקונסוליה הישראלית בסידני – פיגוע נגד הקונסוליה הישראלית בסידני ב-1982.
* הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה – פיגוע מכונית תופת שבוצע על ידי החזבאללה ב-1992. נהרגו 29 איש, בהם 4 נציגים של ישראל.
* הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון – פיגוע מכונית תופת מחוץ לשגרירות ישראל בלונדון ב-1994.

==גלריה==
<gallery mode="packed">
קובץ:Israeli Embassy Washington DC 3221.JPG|שגרירות ישראל בוושינגטון
קובץ:SchmargendorfAugusteViktoriaStraßeEmbassyIsrael2.JPG|שגרירות ישראל בברלין
קובץ:Embajada de Israel en Perú.jpg|שגרירות ישראל בלימה
קובץ:Israeli embassy Oslo.jpg|שגרירות ישראל באוסלו
קובץ:Israel embassy Prague 2318.jpg|שגרירות ישראל בפראג
</gallery>

==ראו גם==
* נציגויות דיפלומטיות בישראל
* מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
* יחסי החוץ של ישראל
* משרד החוץ

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gov.il/he/Departments/dynamiccollectors/israeli-consular-services?skip=0 חיפוש נציגויות ישראל בעולם], משרד החוץ
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:משרד החוץ
קטגוריה:ישראל: יחסי חוץ
קטגוריה:ישראל: היסטוריה
ישראל