OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שמש בוגדנית

שמש בוגדנית (ברוסית: Утомлённые солнцем) הוא קופרודוקציה רוסית-צרפתית, סרט קולנוע דובר רוסית עטור שבחים בבימויו של ניקיטה מיכאלקוב. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס הפדרציה הרוסית. בנוסף גרף הסרט את פרס דקל הזהב של פסטיבל קאן 1994.

לסרט יצאו 2 סרטי המשך בשנים 2010–2011: "שמש בוגדנית 2: הציפייה" ו"שמש בוגדנית 2: המצודה".

זו דרמה היסטורית חזקה שמתמקמת בלבה של משפחת גנרל רוסי בתקופת הטיהורים הגדולים של סטלין בשנות ה-30. לאידיליה הצ'כובית הזו, על שדות החיטה שלה, הסמובר המסורתי ושירי הבללייקה, חודר מאהבה לשעבר של האישה, המשמש סוכן במשטרה החשאית, התליינית הרשמית של המשטר הרצחני.

==תקציר עלילת הסרט==
ברית המועצות, קיץ 1936. בני משפחה וחוג ידידיה, מרביתם אמנים מוזיקאים וסופרים, מעבירים את ימי הקיץ בדאצ‘ה כפרית שלווה במבואות מוסקבה. את האידיליה מפר איש המשטרה החשאית של סטלין, דמיטרי החוזר לבקר את מַרוסיה, אהובתו לשעבר לאחר שלא התראו עשר שנים. היא בינתיים נישאה למפקד בכיר ונערץ בצבא האדום סרגיי קוטוב ונולדה להם בת, נדיה. מסתבר שבינתיים הצטרף דמיטרי אל שורות המשטרה החשאית של סטלין ועוסק בחיסול המתנגדים למשטר. עד מהרה מתגלה האמת על ביקורו: שילוב של נקמה אישית עם עבודה.

סרגיי קוטוב — הוא קצין צבאי מוערך, קומוניסט בלב ונפש, עטור באותות וגיבור מלחמת האזרחים. הוא חי בדאצ'ה עם רעייתו מַרוסיה, ילדתם הקטנה נדיה וקרוביה של מרוסיה, משפחת אינטלקטואלים, בעלי עבר מפואר עוד מתקופת הצאר.

אל חייהם השקטים פורץ מיטיה — אציל לשעבר ואיש התנועה הלבנה שהיה מאהבהּ של מרוסיה, לפני היעלמותו בשנת 1928. עם הגעתו הוא מוצג בפני נדיה בתור "הדוד מיטיה", אך עד מהרה מתברר כי הוא הגיע אל הכפר על מנת לעצור את קוטוב בהוראה מגבוה וכחלק מהטיהורים הגדולים.
==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable"
|-
!פרס
!קטגוריות
!מועמדים
!תוצאה
!הערות
|-
|פרס אוסקר
| הסרט הזר הטוב ביותר
| rowspan="4" | ניקיטה מיכאלקוב
| 
|
|-
| rowspan="2" |פסטיבל הקולנוע בקאן
| פרס גראן פרי
| 
| rowspan="2" |
|-
| פרסי Ecumenical Jury
| 
|-
|פרס הפדרציה הרוסית
| פרס המדינה
| 
|
|-
|פרסי מכון הסרטים האוסטרלי
|הסרט הזר הטוב ביותר
| rowspan="2" |ניקיטה מיכאלקוב ומישל סיידו
| 
|
|-
|פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע
|הסרט הזר הטוב ביותר
| 
|
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 1994
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
קטגוריה:סרטים רוסיים מועמדים לפרס אוסקר
קטגוריה:קהילת המודיעין הסובייטית בתרבות ובאמנות
מאגנוס שבינג

מאגנוס אורן אייולפסון שבינג (באיסלנדית: Magnús Örn Eyjólfsson Scheving; נולד ב-10 בנובמבר 1964) הוא יזם, סופר, מפיק, שחקן, דוגמן, מרצה ואתלט איסלנדי. הוא היה היוצר, המפיק וכוכב סדרת הטלוויזיה לילדים "נווה עצלנות", בה גילם את דמותו של ספורטקס.

== בצעירותו ==
שבינג נולד בפורקרנס, איסלנד ב-10 בנובמבר 1964. את עבודתו הראשונה עשה בגיל 15 כמרכזן טלפוניה בעיירת הולדתו. בגיל 20 הוא החליט עם חברו פיילניר פורגיירסון (Fjölnir Þorgeirsson) שכל אחד יבחר ענף ספורט מסוים, ולהצטיין בו תוך שלוש שנים. שבינג בחר בסנוקר בעבור פיילניר, ופיילניר בחר בפעילות אירובית בעבור שבינג.

== השתתפות בהפקות קולנוע וטלוויזיה ==
{| class="wikitable sortable" style="margin-right: 0px; margin-bottom: 10px;"
|-
!שנה
!הפקה
! style="width:65px;" |שחקן
! style="width:65px;" | במאי
! style="width:65px;" | תסריטאי
! style="width:65px;" | מפיק
! style="width:65px;" | יוצר
|-
|2010
|מרגל במשרה חלקית
| 
| 
| 
| 
| 
|-
| 2004-07; 2013-14
| נווה עצלנות
| 
| 
| 
| 
| 
|-
| 2008
|נווה עצלנות אקסטרה
| 
| 
| 
| 
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איסלנדים
קטגוריה:סופרים איסלנדים
קטגוריה:ילידי 1964
קפה דה פלור

קפה דה פלור, 2007
קפה דה פלור (בצרפתית: Café de Flore) הוא בית הקפה הוותיק ביותר בפריז. הוא שוכן בפינת הרחובות שדרות סן ז'רמן ורחוב סן בנואה, סן ז'רמן דה פרה והרובע השישי של פריז. הוא נודע בשל הלקוחות הידועים שפקדו אותו.

==היסטוריה==
שוקו חם
הקפה נוסד בשנות השמונים של המאה ה-19, בתקופת הרפובליקה הצרפתית השלישית. שמו לקוח מפסלה של פלורה , אלת הפרחים ועונת האביב במיתולוגיה הרומית, הניצב בצידה השני של השדרה. הסופרים ז'וריס-קרל הויסמנס ורמי דה גורמון היו שניים מהידוענים הראשונים שנמנו על סועדיו הקבועים של המקום. בשלהי המאה ה-19 שארל מוראס כתב את ספרו Au signe de Flore בקומתו הראשונה של קפה דה פלור, בה גם נוסדה Revue d'Action Française בשנת 1899.

קפה דה פלור נודע כמקום מפגש של סופרים ופילוסופים. ז'ורז' בטאיי , Robert Desnos, Léon-Paul Fargue, רֵמוֹן קֶנוֹ היו בין באי המקום הקבועים, כמו גם פבלו פיקאסו.

ראש ממשלת הרפובליקה העממית של סין ג'ואו אנלאי היה אף הוא לקוח קפה של קפה דה פלור במהלך שהותו בצרפת בשנות העשרים של המאה העשרים.

קפה דה פלור מעוצב בסגנון אר דקו עם מושבים בצבע אדום, מהגוני ומראות, וחזותו השתנתה רק במעט מאז מלחמת העולם השנייה. מתחרהו העיקרי,
קפה לה דה מאגו היה חביב על האליטה האינטלקטואלית הצרפתית בתום מלחמת העולם השנייה. במאמרו "סיפורם של בני בתי קפה" ובספרו "פריז לירח", הסופר האמריקני אדם גרופניק נותן הסברים אפשריים לכך שקפה דה פלור נהפך בשלהי שנות התשעים לפופולרי ואופנתי יותר מאשר קפה לה דה מאגו, חרף העובדה שלה דה מאגו היה הקפה החביב על ז'אן-פול סארטר, סימון דה בובואר, אלבר קאמי והוגים מפורסמים נוספים בשנות הארבעים ושנות החמישים.

פרס דה פלור אותו ייסד פרדריק בגבדה בשנת 1994, מחולק מדי שנה בקפה דה פלור.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרובע השישי של פריז
קטגוריה:פריז: בתי קפה
יאיר אור

יאיר אור (נולד בשנת 1978) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, המכהן כסגן מפקד עוצבת הגליל. קודם לכן פיקד על חטיבת קרייתי.

== ביוגרפיה ==

אור גדל בקיבוץ טירת צבי. אביו זולי (שלמה) אור היה קצין שריון ששימש קצין אג"ם וראש מטה חטיבה 679. אור התגייס לצה"ל בשנת 1996 לאחר מסלול לוחם עבר קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. הוא שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד פלוגת וולקן בגדוד 77 וקצין אג"ם של חטיבה 7. בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד 77 וגדוד 196. בשנת 2012 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 77, ושימש בתפקיד עד שנת 2014. בהמשך שימש סגן מפקד חטיבה 7 בשנים 2014–2015 כולל במהלך במבצע צוק איתן. לאחר מכן מונה למפקד גדוד דקל בבה"ד 1 בשנים 2015–2016. ב-11 ביוני 2017 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת קרייתי. במקביל לתפקידו כמפקד חטיבת קרייתי שימש כראש תחום שריון במפקדת זרוע היבשה. ב-2019 מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל.

בשנת 2022 פרש משירות פעיל. עדיין משמש בשירות המילואים כסגן מפקד עוצבת הגליל. לאחר פרישתו מונה לתפקיד מנכ"ל החברה הכלכלית של מועצה אזורית עמק המעיינות. 

אור נשוי ואב לארבע- זיו, אליה, זהר ונרי, הוא נכדו של מאיר אור, סופר והוגה דעות ציוני דתי, ונינו של הרב יוחנן זרחי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי גדוד 77
קטגוריה:מפקדי גדוד דקל
קטגוריה:מפקדי חטיבת קרייתי
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:טירת צבי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
עונת 1986/1987 בבונדסליגה

עונת 1986/1987 הייתה העונה ה-24 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-8 באוגוסט 1986 והסתיימה ב-17 ביוני 1987. 

בלאו-וייס ברלין ופ.צ. הומבורג עלו מהליגה השנייה בפעם הראשונה בתולדות המועדונים.

באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם השלישית ברציפות ובפעם התשיעית בתולדות המועדון. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.

פורטונה דיסלדורף ובלאו-וייס ברלין ירדו לבונדסליגה השנייה. פ.צ. הומבורג שיחקה בצמד משחקי מבחן (מפגש כפול) נגד פ.צ. סנט פאולי ונותרה בליגה הבכירה.

==כדורגלנים מצטיינים==
אובה ראן (בורוסיה מנשנגלדבך) שכבש 24 שערים זכה בתואר מלך השערים של הליגה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 1.
| באיירן מינכן (אלופה)
|34
|20
|13
|1
|67
|31
|36
|53||העפלה לגביע אירופה לאלופות
|- style="background:#FFFF75 
| 2.
| המבורג
|34
|19
|9
|6
|69
|37
|32
|47||זכייה בגביע הגרמניהעפלה לגביע מחזיקות הגביע
|- style="background:#97DEFF 
| 3.
| בורוסיה מנשנגלדבך
|34
|18
|7
|9
|74
|44
|30
|43||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF 
| 4.
| בורוסיה דורטמונד
|34
|15
|10
|9
|70
|50
|20
|40||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF 
| 5.
| ורדר ברמן
|34
|17
|6
|11
|65
|54
|11
|40||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF 
| 6.
| באייר לברקוזן
|34
|16
|7
|11
|56
|38
|18
|39||העפלה לגביע אופ"א
|- 
| 7.
| פ.צ. קייזרסלאוטרן
|34
|15
|7
|12
|64
|51
|13
|37
|- 
| 8.
| באייר אורדינגן
|34
|12
|11
|11
|51
|49
|2
|35
|- 
| 9.
| נירנברג
|34
|12
|11
|11
|62
|62
|0
|35
|- 
| 10.
| פ.צ. קלן
|34
|13
|9
|12
|50
|53
|3-
|35
|- 
| 11.
| בוכום
|34
|9
|14
|11
|52
|44
|8 
|32
|- 
| 12.
| שטוטגרט
|34
|13
|6
|15
|55
|49
|6
|32
|- 
| 13.
| שאלקה 04
|34
|12
|8
|14
|50
|58
|8-
|32
|- 
| 14.
| וולדהוף מנהיים
|34
|10
|8
|16
|52
|71
|19-
|28
|- 
| 15.
| איינטרכט פרנקפורט
|34
|8
|9
|17
|42
|53
|11-
|25
|- style="background:#FFCCCC;"
| 16.
| פ.צ. הומבורג
|34
|6
|9
|19
|33
|79
|46-
|21||משחקי מבחן
|- style="background:#FF8888;"
| 17.
| פורטונה דיסלדורף 
|34
|7
|6
|21
|42
|91
|49-
|20||rowspan=2 align=right|ירדו ליגה
|- style="background:#FF8888;"
| 18.
| בלאו-וייס ברלין 
|34
|3
|12
|19
|36
|76
|40-
|18
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duit87.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/tger1986-87.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1987
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1986
לאזר זין

לָאזְר זִין (ברומנית: Lazăr Zin: 1899–1991) היה צייר יהודי-רומני.

זין נולד בבוקרשט, רומניה, בשם "זינגר לאזר" (Singer Lazăr), במשפחה של יהודים עניים, בסביבה חסידית, בקרבת בית הכנסת "פורדים". בגלל המצב הכלכלי הקשה החל לעבוד כבר בנעוריו, אך היה צמא ללימודים ולמד בתיכון ערב ולאחר סיומו, ב-1923, נרשם ל"אקדמיה לאמנויות יפות של בוקרשט", בכיתתו של הפסל פרדריק סטורק. המצב הכלכלי אילץ אותו להפסיק לימודיו כעבור שנתיים והוא התגייס לצבא רומניה. ב-1927 שב ללימודים, הפעם ב"בית הספר החופשי לציור" בבאיה מארה, שם הפיק עבודות חשובות, שרק מעטות נשמרו. זין הציג מיצירותיו בהזדמנויות שונות ב"סלון הרשמי" וב-1928 קיבל את פרס אנאסטאסה סימו (פרס למצטיינים בציור המוענק על ידי עיריית בוקרשט).

בתחילת שנות השלושים נסע לצרפת ונרשם ללימודים ב"בית הספר הרומני שב-Fontenay aux Roses", אך סולק כעבור חצי שנה. לדבריו סולק על ידי ניקולאה יורגה על רקע היותו יהודי וקומוניסט. נסע למקומות רבים במטרה לשפר את אמנותו בציור פורטרטים, נסע לבלצ'יק, סוריה, פולין, יוון וארץ ישראל.

ב-1938, כאשר התכונן לתערוכה של ציוריו, בה התכונן להציג פורטרטים של יהודים וערבים באזור הכותל המערבי ופורטרטים של כורים, החלה רדיפת היהודים ברומניה והחקיקה האנטישמית והתערוכה לא יצאה לפועל. מרבית ציוריו אבדו יחד עם ביתו והסטודיו שלו, שהופצצו במלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה היה בין עובדי הכפייה היהודים שנשלחו לפרק את הקברים בבית העלמין היהודי סבסטופול בבוקרשט. במהלך העבודה, שנמשכה שנים, זין צייר 53 מצבות, כדי לשמר את האמנות של בוני המצבות.

אחרי המלחמה נשאר ללא מקום מגורים עד שקיבל דיור בדירה קטנה, בה לא היה לו מקום לצייר. ב-1945 הציג ב"סלון הרשמי לציור, חריטה וכרזה" שלוש כרזות מתוך הסדרה על יצרני התחמושת. הוא עבד כפועל פשוט והתקשה לעסוק בציור. ב-1964, כשהשלטונות החליטו לפרק את בית הכנסת "קולטורה", נרתם להנציח את המראה החיצוני והפנימי על ידי הציור שלה. מכאן המשיך במלאכת התיעוד על ידי ציור מצבות ישנות בבתי עלמין יהודיים בדורוחוי, מיכאילן ושטפנשט ועל כך קיבל פרס ב-1968.

זין הלך לעולמו בגיל מופלג, בבית אבות בבוקרשט.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.facebook.com/media/set/?set=a.752300901474267.1073741841.615413725162986&type=3 Lazăr Zin/ Singer Lazăr (1899 – 1991, București)] 
* [https://web.archive.org/web/20141114051913/http://www.j-art.ro/listing.php?uid=21 ציורים של לאזר זין]
* [https://web.archive.org/web/20170203081928/http://www.dependentdearta.ro/adina-paula-moscu-portretul-pictorului-lazar-zin.html הדיוקן של לאזר זין מצויר על ידי עדינה פאולה מוסקו]

קטגוריה:ציירים רומנים
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ציירים יהודים רומנים
קטגוריה:קומוניסטים רומנים
קטגוריה:קומוניסטים יהודים
קטגוריה:ילידי 1899

קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1991
רולף נוסקווית'

רולף נוסקווית (באנגלית: Rolf Noskwith; 19 ביוני 1919 – 3 בינואר 2017) היה מתמטיקאי, תעשיין ואיש עסקים יהודי-בריטי יליד גרמניה, שבמלחמת העולם השנייה נמנה עם הצוות שעסק בפיצוח האניגמה בבלצ'לי פארק.

==קורות חיים==
רולף נוסקווית' נולד ב-1919 בקמניץ שבגרמניה. הוריו, חיים ומלכה נוסקוביץ', נולדו בלודז' שבפולין והיגרו לגרמניה, שם הקימו מפעל טקסטיל. עם החמרת המצב הפוליטי והכלכלי ברפובליקת ויימאר מכרו הוריו את נכסיהם בגרמניה ובשנת 1932 היגרו עם ילדיהם, רולף ואלכסנדרה, לאנגליה והתיישבו בנוטינגהאם. בשנת 1936 הקים אביו מפעל טקסטיל בשם צ'רנוס (Charnos), באילקסטון שבמחוז דרבישייר.

נוסקווית' למד מתמטיקה בטריניטי קולג' של אוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1939 נפסל לשירות צבאי מחמת בריאותו. כעבור שנה נבחנה שנית מועמדותו לשירות צבאי, הפעם כבלשן ומפענח צפנים, אך הוא נדחה מחמת מוצאו הגרמני. בניסיון גיוס שלישי, שבו ראיינו אותו צ'ארלס פרסי סנואו ויו אלכסנדר הוא גויס ביוני 1941 לבלצ'לי פארק. הוא עבד ב"צריף 8", שבראשו עמד אלן טיורינג, והתמקד במכונת ההצפנה "אניגמה", ופענח תשדורות מוצפנות של הקריגסמרינה וגורמים נוספים עד 1945. בין השאר נודע בכישרונו לשימוש בטכניקת התקפת גלוי-ידוע. הוא נשאר בבלצ'לי פארק גם לאחר המלחמה, והמשיך לעסוק בפענוח צפנים.

ביוני 1946 פרש מבלצ'לי פארק והצטרף למפעל הטקסטיל שייסד אביו, וב-1952 מונה ליושב ראש החברה. בסביבות שנת 2000 הפך ליו"ר לא פעיל. 

נוסקווית' התחתן עם אנטה גרינבאום, שהגיעה מגרמניה לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורט, ולהם בן אחד.

רולף נוסקווית' נפטר ב-3 בינואר 2017, בגיל 97.

==קישורים חיצוניים==

* 
* Martin Sugarman, [http://www.jewishvirtuallibrary.org/jewish-personnel-at-bletchley-park-in-world-war-ii World War II: Jewish Personnel at Bletchley Park], Jewish Virtual Library
* Robert Hannigan, [https://www.thejc.com/lifestyle/features/jewish-codebreakers-who-help-ed-win-the-war-1.431345 The Secret story of the Jewish codebreakers who helped win the war], The Jewish Chronicle, January 26, 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:סגל בלצ'לי פארק
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:קריפטואנליסטים בריטים
קטגוריה:קריפטואנליסטים יהודים
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (קיימברידג')
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2017
טל איילה

טל איילה (נולד ב-12 בפברואר 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר במועדון ספורט טירה.

==קריירה==
איילה נולד באתיופיה וכשהיה בן שנתיים עלתה משפחתו לישראל. תחילה גר ביקנעם עילית ולאחר מכן עברה המשפחה לבת ים. כשהיה בן שמונה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, וב-6 במרץ 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בפתיחת המחצית השנייה במשחק מול מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. במקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער, ובעונת 2008/2009 ערך שתי הופעות נוספות בגביע הטוטו. בינואר 2010 הושאל למכבי עירוני בת ים מליגה א'. בספטמבר 2010 הושאל להפועל נחלת יהודה מליגה א', במדיה כבש את שערו הראשון בקריירה, אך כעבור שלושה חודשים עבר לקבוצת מכבי השקמה/רמת חן, במדיה שיחק עונה וחצי בליגה א' וכבש עשרה שערים ב-38 הופעות. בהמשך הושאל איילה לבית"ר כפר סבא, במדיה כבש חמישה שערים ב-34 הופעות בליגה א'.

בקיץ הרשים את הצוות המקצועי של הפועל רמת גן וחתם בשורות המועדון, אך נעצר על ידי המשטרה הצבאית באשמת עריקות משירות צבאי. איילה נידון לתשעה חודשי מאסר, אך שוחרר לאחר שריצה שישה מהם עקב התנהגות טובה. לאחר שיצא מהכלא חזר לשחק בשורות הפועל מרמורק עד לסיום העונה. בקיץ חתם בעירוני קריית גת מהליגה הלאומית. בקריית גת הפך לשחקן מוביל בעונה בה סיימה הקבוצה בחלק העליון של הטבלה. בקיץ הצטרף למכבי נתניה. ב-22 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק מול מכבי פתח תקווה. בינואר חתם בהפועל כפר סבא. ב-14 במאי 2016 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 מול קבוצתו הקודמת מכבי נתניה. איילה המשיך בהפועל כפר סבא גם בעונה שלאחר מכן, בה כבש שני שערים ב-27 הופעות, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-15 ביוני 2017 חתם לעונה אחת בהפועל אשקלון. במחזור הפתיחה של עונת 2017/2018 כבש את שערו הראשון במועדון, בהפסד 1–3 להפועל חיפה, ובסך הכל כבש שלושה שערים בעונה זו, אשר בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. ב-3 ביוני 2018 חתם לשנתיים הפועל רעננה.

ב-4 בפברואר 2019 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית.

ב-12 באוגוסט 2019 חתם במכבי יבנה מליגה א'. 

ב-13 בינואר 2020 חתם בבית"ר נורדיה ירושלים עד לסוף העונה.

ב-8 בנובמבר 2020 חתם בהפועל אשדוד, עמה עלה לליגה הלאומית בסיום העונה.

ב-8 באוגוסט 2021 הצטרף למ.ס. דימונה. בדצמבר חתם בצעירי טייבה מהמחוז הצפוני.

באוקטובר חזר לליגה הלאומית וחתם במכבי יפו. ב-24 בינואר 2023 חתם בהפועל כפר שלם.

ב-3 באוגוסט 2023 חתם במכבי עירוני קריית מלאכי.אך לבסוף נשאר בהפועל כפר שלם.בסיום עונת 2023/2024 העפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית.ב-22 ביולי 2024 חתם במועדון ספורט טירה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:בת ים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני בת ים
קטגוריה:כדורגלני מכבי השקמה רמת חן
קטגוריה:כדורגלני בית"ר כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:כדורגלני מכבי קריית גת
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר נורדיה ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
אמיר בן שמעון

אמיר בן שמעון (נולד ב-14 בדצמבר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי.

==קריירה==
בן שמעון, בנו של כדורגלן העבר והמאמן מירו בן שמעון ואחיו הצעיר של הכדורגלן רן בן שמעון, התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מועדון ספורט אשדוד, וב-2 במאי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1–2 למכבי חיפה במסגרת חצי גמר גביע המדינה. עד לסיום העונה רשם עוד 3 הופעות בליגת העל. בעונת 2012/2013 הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת, ושותף ב-19 משחקי ליגה. בעונת 2013/2014 ערך 18 הופעות ליגה, ובמקביל זומן לסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה ערך שמונה הופעות וכבש שער אחד. לפני תחילת עונת 2014/2015 שיחק את משחקו האחרון בנבחרת, בניצחון 3–0 נגד מקדוניה, בו קרע את הרצועה הצולבת.

ב-18 בדצמבר 2015 שיחק בן שמעון את משחקו הראשון מאז הפציעה בתיקו 3–3 נגד הפועל בני לוד. אולם לאחר שחזר מהפציעה התקשה למצוא את מקומו בקבוצה, ובקיץ הושאל להפועל ירושלים מהליגה הלאומית. ב-5 בדצמבר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–0 נגד הפועל רמת גן. ב-10 בינואר 2017 חזר לליגת העל, כאשר חתם בהפועל אשקלון עד לסיום העונה, וסייע לה להינצל מירידה לליגה הלאומית.

את עונת פתח ללא קבוצה, וב-31 באוקטובר 2017 חתם בסניצה מליגת העל הסלובקית, אך כעבור זמן קצר שוחרר מהקבוצה. בפברואר חתם באינטר ברטיסלאבה מהליגה השנייה בסלובקיה.

ביוני חתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש שני שערים ב-30 הופעות בעונת 2018/2019.

ב-19 במאי 2019 חתם בן שמעון בעירוני קריית שמונה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:אשדוד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני סניצה
קטגוריה:כדורגלני אינטר ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני הפועל קטמון ירושלים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט כפר קאסם
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בסלובקיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
שון האניטי

שון האניטי (באנגלית: Sean Hannity; נולד ב-30 בדצמבר 1961) הוא מנחה רדיו וטלוויזיה אמריקאי, סופר ופרשן פוליטי שמרני. 

האניטי נולד בניו יורק, למשפחה ממוצא אירי. למד באוניברסיטת ניו יורק אך לא סיים את הלימודים.

החל את דרכו ברדיו בתחנת סטודנטים בשנת 1989. כיום מנחה תוכנית רדיו יומית בת 3 שעות בשם The Sean Hannity Show, תוכנית שהחלה את שידוריה ב-10 בספטמבר 2001. התוכנית משודרת בסינדיקציה ברחבי ארצות הברית, במעל ל-500 תחנות. 

בשנים 1996–2009 הגיש האניטי בערוץ פוקס ניוז את תוכנית הטלוויזיה היומית "האניטי וקולמס", יחד עם אלן קולמס. התוכנית עסקה בפוליטיקה ואקטואליה. האניטי היה על תקן המגיש השמרן, לצד קולמס הליברל. התוכנית הייתה הפופולרית ביותר בערוץ לאחר תוכניתו של ביל או'ריילי. בשנים 2007–2009 הגיש בערוץ גם תוכנית אירוח שבועית בשם Hannity's America. 

החל משנת 2009 מנחה האניטי את תוכנית הטלוויזיה היומית Hannity בערוץ פוקס ניוז. 

האניטי כתב שלושה ספרים שהגיעו לרשימת רבי המכר של הניו-יורק טיימס. 

במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, זכה האניטי לתשומת לב רבה בזכות הקידום של המועמד הרפובליקאי דונלד טראמפ, שלימים הפך לנשיא ארצות הברית.

בפברואר 2020, בזמן תחילת מגפת הקורונה בארצות הברית אמר האניטי כי אנשי שמאל משתוקקים כי נגיף הקורונה יזרע הרס בארצות הברית כדי לצבור נקודות פוליטיות. במרץ של אותה שנה הוא טען כי הווירוס הוא "מתיחה" ואמר "שאולי זה נכון" שהתפרצות הקורונה היא מזימה שתוכננה על ידי ה"Deep state".[https://www.nytimes.com/2020/03/11/us/politics/coronavirus-conservative-media.html] [https://www.mediamatters.org/coronavirus-covid-19/sean-hannity-it-may-be-true-deep-state-using-coronavirus-manipulate-markets] מאוחר יותר באותו חודש, לאחר שהתפרצות המחלה הפכה למגפה וטרמפ הכריז על מצב-חירום לאומי, האניטי החל לתייחס לווירוס ברצינות גדולה יותר, והכחיש כי התייחס כי טען שהמגפה היא מתיחה. [https://www.washingtonpost.com/politics/2020/03/19/sean-hannity-denied-calling-coronavirus-hoax-nine-days-after-he-called-coronavirus-hoax/]

האניטי נשוי ואב לשני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סגל פוקס ניוז
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
סנדי ולש

סנדי ולש (באנגלית: Sandy Welch; נולדה ב-6 בדצמבר 1953) היא תסריטאית קולנוע וטלוויזיה בריטית.

==ביוגרפיה==
ולש נולדה בעיר צ'סטר שבאנגליה. היא בוגרת בית הספר הלאומי לקולנוע ולטלוויזיה .

כתסריטאית כתבה ולש סדרות טלוויזיה רבות עבור ה-BBC. בין השאר כתבה את "The Magnificent 7", עיבוד לרומן "ידידנו המשותף" מאת צ'ארלס דיקנס, ומיני-סדרה "צפון ודרום" עיבוד לרומן באותו שם מאת אליזבת גאסקל. עוד כתבה את התסריט למיני-סדרה "ג'יין אייר" המבוססת על הרומן מאת שרלוט ברונטה ששודר לראשונה ב-2006. ב-2009 עיבדה את הרומן "אמה" מאת ג'יין אוסטן ואת הסיפור "בטבעת החנק".

ב-1999 זכתה ולש בפרס באפט"א לסדרת הדרמה הטובה ביותר על המיני-סדרה "ידידנו המשותף". היא חלקה את הפרס עם קתרין ורינג וג'וליאן פרינו. ב-1999 הייתה מועמדת לפרס אדגר לסרט הטלוויזיה או המיני-סידרה הטובים ביותר עבור "A Dark Adapted Eye". ב-2007 הייתה ולש מועמדת לפרס אמי לתסריט מצטיין למיני-סדרה סרט או ספיישל דרמה עבור המיני-סדרה "ג'יין אייר".

===חיים אישיים===
ב-1983 התחתנה ולש עם המחזאי סטיבן פוליאקוף. לבני הזוג יש שני ילדים.

==תסריטים==
* גרנג' היל (1981) Grange Hill - 2 פרקים
* (1990) 4 Play - פרק אחד
* (1992) A Fatal Inversion
* (1994) A Dark Adapted Eye
* (1995) Tears Before Bedtime
* (1996) Frontiers
* ידידנו המשותף (1998) Our Mutual Friend
* (2001) Sweet Revenge - סרט טלוויזיה
* צפון ודרום (2004) North & South
* (2005) Magnificent 7 - סרט טלוויזיה
* ג'יין אייר (2006) Jane Eyre
* אמה (2009) Emma
* בטבעת החנק (2009) The Turn of the Screw
* רומיאו ויוליה (2014) Romeo and Juliet

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תסריטאיות קולנוע בריטיות
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1953
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1953
עונת 1987/1988 בבונדסליגה

עונת 1987/1988 הייתה העונה ה-25 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-31 ביולי 1987 והסתיימה ב-21 במאי 1988. 

הנובר 96 וקרלסרוהה עלו מהליגה השנייה.

ורדר ברמן זכתה בתואר האליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.

שאלקה 04 ופ.צ. הומבורג ירדו לבונדסליגה השנייה. וולדהוף מנהיים שיחקה במשחקי מבחן נגד דרמשטאדט 98. המפגש הכפול הסתיים ללא הכרעה. במשחק השלישי, לאחר 120 דקות של משחק ללא שערים ההכרעה עברה לבעיטות עונשין. וולדהוף מנהיים ניצחה 5:4 ונותרה בליגה הבכירה.

==כדורגלנים מצטיינים==
יורגן קלינסמן (שטוטגרט) שכבש 19 שערים זכה בתואר מלך השערים של הליגה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
|1.||ורדר ברמן (אלופה)
||34||22||8||4||61||22||39||52||העפלה לגביע אירופה לאלופות
|-style="background:#97DEFF;" 
|2.||באיירן מינכן
||34||22||4||8||83||45||38||48||העפלה לגביע אופ"א
|-style="background:#97DEFF;" 
|3.||פ.צ. קלן
||34||18||12||4||57||28||29||48||העפלה לגביע אופ"א
|-style="background:#97DEFF;" 
|4.||שטוטגרט
||34||16||8||10||69||49||20||40||העפלה לגביע אופ"א
|-style="background:#97DEFF;" 
|5.||נירנברג
||34||13||11||10||44||40||4||37||העפלה לגביע אופ"א
|- 
|6.||המבורג
||34||13||11||10||63||68||5-||37
|- 
|7.||בורוסיה מנשנגלדבך
||34||14||5||15||55||53||2||33
|-style="background:#97DEFF;" 
|8.||באייר לברקוזן
||34||10||12||12||53||60||7-||32||העפלה לגביע אופ"א כמחזיקת גביע
|-style="background:#FFFF75;" 
|9.||איינטרכט פרנקפורט
||34||10||11||13||51||50||1||31||זכייה בגביע הגרמניהעפלה לגביע מחזיקות הגביע
|- 
|10.||הנובר 96
||34||12||7||15||59||60||1-||31
|- 
|11.||באייר אורדינגן
||34||11||9||14||59||61||2-||31
|- 
|12.||בוכום
||34||10||10||14||47||51||4-||30
|- 
|13.||בורוסיה דורטמונד
||34||9||11||14||51||54||3-||29
|- 
|14.||פ.צ. קייזרסלאוטרן
||34||11||7||16||53||62||9-||29
|- 
|15.||קרלסרוהה
||34||9||11||14||37||55||18-||29
|-style="background:#FFCCCC;" 
|16.||וולדהוף מנהיים
||34||7||14||13||35||50||15-||28||משחקי מבחן
|- style="background:#FF8888;"
|17.||פ.צ. הומבורג 
||34||7||10||17||37||70||33-||24||rowspan=2 align=right|ירדו ליגה
|- style="background:#FF8888;"
|18.||שאלקה 04 
||34||8||7||19||48||84||36-||23
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duit88.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/tger1987-88.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1987
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1988
עונת 1988/1989 בבונדסליגה

עונת 1988/1989 הייתה העונה ה-26 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-22 ביולי 1988 והסתיימה ב-17 ביוני 1989. 

פ.צ. סנט פאולי ושטוטגרטר קיקרס (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) עלו מהליגה השנייה.

באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם העשירית בתולדות המועדון. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.

הנובר 96 ושטוטגרטר קיקרס ירדו לבונדסליגה השנייה. איינטרכט פרנקפורט שיחקה במשחקי מבחן נגד פ.צ. זארבריקן ונותרה בליגה הבכירה.

==כדורגלנים מצטיינים==
תומאס אלופס (פ.צ. קלן) ורולאנד וולפארט (באיירן מינכן) שכבשו 17 שערים זכו בתואר מלך השערים של הליגה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
|1.||באיירן מינכן (אלופה)
||34||19||12||3||67||26||41||50||העפלה לגביע אירופה 
|- style="background:#97DEFF;"
|2.||פ.צ. קלן
||34||18||9||7||58||30||28||45||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF;"
|3.||ורדר ברמן
||34||18||8||8||55||32||23||44||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF;"
|4.||המבורג
||34||17||9||8||60||36||24||43||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF;"
|5.||שטוטגרט
||34||16||7||11||58||49||9||39||העפלה לגביע אופ"א
|- 
|6.||בורוסיה מנשנגלדבך
||34||12||14||8||44||43||1||38
|-style="background:#FFFF75;" 
|7.||בורוסיה דורטמונד
||34||12||13||9||56||40||16||37||זכייה בגביע הגרמניהעפלה לגביע מחזיקות הגביע
|- 
|8.||באייר לברקוזן
||34||10||14||10||45||44||1||34
|- 
|9.||פ.צ. קייזרסלאוטרן
||34||10||13||11||47||44||3||33
|- 
|10.||פ.צ. סנט פאולי
||34||9||14||11||41||42||1-||32
|- 
|11.||קרלסרוהה
||34||12||8||14||48||51||3-||32
|- 
|12.||וולדהוף מנהיים
||34||10||11||13||43||52||9-||31
|- 
|13.||באייר אורדינגן
||34||10||11||13||50||60||10-||31
|- 
|14.||נירנברג
||34||8||10||16||36||54||18-||26
|- 
|15.||בוכום
||34||9||8||17||37||57||20-||26
|- style="background:#FFCCCC;"
|16.||איינטרכט פרנקפורט
||34||8||10||16||30||53||23-||26||משחקי מבחן
|- style="background:#FF8888;"
|17.||שטוטגרטר קיקרס 
||34||10||6||18||41||68||27-||26||rowspan=2 align=right|ירדו ליגה
|- style="background:#FF8888;"
|18.||הנובר 96 
||34||4||11||19||36||71||35-||19
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duit89.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/tger1988-89.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1989
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1988
קטגוריה:1989 בגרמניה
עונת 1989/1990 בבונדסליגה

עונת 1989/1990 הייתה העונה ה-27 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-28 ביולי 1989 והסתיימה ב-12 במאי 1990. 

לפני תחילת העונה פורטונה דיסלדורף ופ.צ. הומבורג עלו מהליגה השנייה.

באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם השנייה ברציפות ובפעם ה-11 בתולדות המועדון. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.

בסיום העונה פ.צ. הומבורג ווולדהוף מנהיים ירדו לבונדסליגה השנייה. בוכום שיחקה במשחקי מבחן נגד פ.צ. זארבריקן ונותרה בליגה הבכירה. פ.צ. זארבריקן הפסידה כרטיס עלייה לליגה הבכירה עונה השנייה ברציפות.

==כדורגלנים מצטיינים==
יורן אנדרסן הנורווגי, שחקנה של איינטרכט פרנקפורט, אשר כבש 18 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה. הייתה זו הפעם הראשונה בה הוענק התואר לשחקן זר.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
|1.||באיירן מינכן (אלופה)
||34||19||11||4||64||28||36||49||העפלה לגביע אירופה 
|- style="background:#97DEFF;"
|2.||פ.צ. קלן
||34||17||9||8||54||44||10||43||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF;"
|3.||איינטרכט פרנקפורט
||34||15||11||8||61||40||21||41||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF;"
|4.||בורוסיה דורטמונד
||34||15||11||8||51||35||16||41||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF;"
|5.||באייר לברקוזן
||34||12||15||7||40||32||8||39||העפלה לגביע אופ"א
|- 
|6.||שטוטגרט
||34||15||6||13||53||47||6||36
|- 
|7.||ורדר ברמן
||34||10||14||10||49||41||8||34
|- 
|8.||נירנברג
||34||11||11||12||42||46||4-||33
|- 
|9.||פורטונה דיסלדורף
||34||10||12||12||41||41||0||32
|- 
|10.||קרלסרוהה
||34||10||12||12||32||39||7-||32
|- 
|11.||המבורג
||34||13||5||16||39||46||7-||31
|-style="background:#FFFF75;" 
|12.||פ.צ. קייזרסלאוטרן
||34||10||11||13||42||55||13-||31||זכייה בגביע הגרמניהעפלה לגביע מחזיקות הגביע
|- 
|13.||פ.צ. סנט פאולי
||34||9||13||12||31||46||15-||31
|- 
|14.||באייר אורדינגן
||34||10||10||14||41||48||7-||30
|- 
|15.||בורוסיה מנשנגלדבך
||34||11||8||15||37||45||8-||30
|- style="background:#FFCCCC;"
|16.||בוכום
||34||11||7||16||44||53||9-||29||משחקי מבחן
|- style="background:#FF8888;"
|17.||וולדהוף מנהיים 
||34||10||6||18||36||53||17-||26||rowspan=2 align=right|ירדו ליגה
|- style="background:#FF8888;"
|18.||פ.צ. הומבורג 
||34||8||8||18||33||51||18-||24
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duit90.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/tger1989-90.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1989
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1990
קטגוריה:1989 בגרמניה
קטגוריה:1990 בגרמניה
טריומף TR3

טריומף TR3 
טריומף TR3 
טריומף TR3, מבט לתא הנהג 
טריומף TR3 
לוגו חברת טריומף על דגם TR3A 
טריומף TR3 
טריומף TR3 היא מכונית ספורט - רודסטר, 2 מושבים, שיוצרה על ידי חברת טריומף האנגלית בין השנים 1955–1962. יוצרו 74,800 יחידות.

מחיר היחידה בהשקה היה 950 לירות שטרלינג.

בשנת 1957 שודרג דגם הטריומף TR3 לטריומף TR3A. יוצרו 58,236 יחידות מהדגם. בשנת 1962 שודרג דגם TR3A לדגם טריומף TR3B.

הטריומף TR3 יוצר באנגליה, אוסטרליה, בלגיה ודרום אפריקה.

==חברת טריומף==
חברת טריומף למכוניות (באנגלית: Triumph Motor Company) היא חברה אנגלית לייצור כלי תחבורה.

החברה נוסדה ב-1885 כאשר זיגפריד בטמן ומוריס שולט הקימו את חברת "בטמן ושות'" ומכרו אופניים בשם "טריומף" ממפעלם בלונדון, שעבר מאוחר יותר לקובנטרי.

==גרסאות טריומף TR3==
* גרסת 2 מושבים- גג בד נפתח.
* גרסת 2 מושבים - גג פח קבוע.

==טריומף TR3 מפרט טכני ומידות==
* מנוע קדמי, 4 צילינדרים, 1,991 סמ"ק, המספק 71 כ"ס ו- 100 כ"ס
* מנוע 2,138 סמ"ק, משנת 1959
* תאוצה 0-97 קמ"ש - 10.8 שניות
* מהירות שיא - 169.5 קמ"ש
* תמסורת ידנית 4 מהירויות + אוברדרייב
* בלמי דיסק קדמיים ותוף אחוריים (משנת 1956)
* אורך הרכב - 3,835 מ"מ
* רוחב - 1,422 מ"מ
* גובה - 1,270 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,235 מ"מ
* משקל - 955 ק"ג

===טריומף TR3A===

* הדגם יוצר משנת 1957
* גריל קדמי רחב
* בלמי דיסק כסטנדרט
* ידיות דלת חיצוניות

===טריומף TR3B===
* הדגם יוצר משנת 1962
* מנוע 1,991 סמ"ק
* מנוע 2,138 סמ"ק
* יחס דחיסה 1:9
* 2 מאיידים
* תמסורת ידנית מסונכרנת
* משקל - 969 ק"ג

== תמונות ==

<gallery>
קובץ:1961 Triumph TR3A - Flickr - The Car Spy (2).jpg| מנוע טריומף TR3A שנת 1961
קובץ:1961 Triumph TR3A - Flickr - The Car Spy (13).jpg| טריומף TR3A שנת 1961, מבט לתוך הרכב
קובץ:1961 Triumph TR3A - Flickr - The Car Spy (6).jpg| טריומף TR3A שנת 1961 - מבט ללוח הבקרה
קובץ:1960 Triumph TR3 pic1.JPG| טריומף TR3A שנת 1960, גרסת גג קשיח

</gallery>

==ראו גם==

* טריומף (כלי רכב)
* טריומף 1300
* טריומף הראלד
* טריומף רודסטר
* טריומף TR2
* טריומף TR5
* טריומף איטליה
* טריומף Stag
* טריומף GT6

==לקריאה נוספת==

* [https://www.youtube.com/watch?v=yBGpUMG2lLM טריומף TR3A] (2:30 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=Mj8L-kcTsG0 טריומף TR3 ] (18:46 דקות), יו-טיוב

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1955
קטגוריה:מכוניות בריטיות
TR3
אלי אלבז

אלי אלבז (נולד ב-21 בינואר 1992) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת החלוץ בעירוני מודיעין.

==קריירה==
אלבז התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, וב-17 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון בליגת העל, בהפסד 0–1 לבית"ר ירושלים. בעונת 2012/2013 הפך לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת, אך שותף רק בשמונה משחקי ליגה, בכולם כמחליף.

בינואר הושאל אלבז למכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית. ב-20 בינואר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–2 על הפועל ראשון לציון, בו כבש צמד. אלבז סיים את העונה עם חמישה שערים בליגה ועוד אחד בגביע המדינה. לקראת עונת 2014/2015 סיכם אלבז על הארכת חוזהו גם לעונה זו. ב-8 בינואר 2015 חתם בעירוני טבריה עד לסיום העונה, וסיים את העונה עם 7 שערים במדי אחי נצרת ושער אחד במדי עירוני טבריה, אשר ירדה בתום העונה לליגה א'.

בתחילת עונת 2015/2016 חזר אלבז להפועל חיפה. ב-16 בדצמבר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1–1 נגד עירוני קריית שמונה במסגרת גביע הטוטו. ב-9 בינואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 2–0 נגד מכבי נתניה. את עונת 2016/2017 התחיל בהפועל חיפה ואף שיחק וכבש במחזור הפתיחה בו הפסידה קבוצתו 2–3 להפועל אשקלון, אך ב-26 באוגוסט 2016 הושאל להפועל כפר סבא עד לסיום העונה, ובמדיה כבש תשעה שערים בעונה זו, אך בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-30 ביוני 2017 חתם אלבז באפולון סמירניס מליגת העל היוונית, ובמדיה כבש שלושה שערים ב-18 הופעות ליגה.

ב-21 ביוני 2018 שב אלבז להפועל חיפה, וחתם על חוזה לעונה אחת. אלבז זכה עם הקבוצה בתואר אלוף האלופים לאחר שנכנס כמחליף בניצחון על האלופה הפועל באר שבע, ובמחזור הפתיחה של עונת 2018/2019 כבש שער בניצחון 5–0 על מכבי נתניה. ב-15 בינואר 2019 חתם במכבי פתח תקווה, במדיה כבש שער אחד ב-11 הופעות, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית ועזב את המועדון.

ב-3 באוקטובר 2019 חתם אלבז בבני סכנין מהליגה הלאומית לעונה אחת.

ב-1 בנובמבר 2020 חתם אלבז בסקציה נס ציונה.

ב-1 בספטמבר 2021 הצטרף אלבז להפועל אשדוד. ב-23 בדצמבר 2021 הושאל להפועל כפר שלם מליגה א'.

ב-17 ביוני 2022 חתם במ.ס. טירה, אך כעבור שלושה חודשים חתם במכבי עירוני אשדוד.
ב-17 ביולי 2023 חזר לקדנציה שנייה בסקציה נס ציונה.בדצמבר 2023 חתם בעירוני מודיעין.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קריית ביאליק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני אפולון סמירניס
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר שלם
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים ביוון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
שמואל כהנא

שמואל כהנא
שמואל כהנא (נולד ב-1902; קמיאנקה בפלך פודוליה שבאוקראינה בבית חסידי לאומי - תש"ם טבת 1980; ירושלים) הוא יקיר ירושלים בתחום התרבות והאמנות בירושלים.

מאנשי "בראשית" של חיי האמנות בארץ, חלוץ האמרגנים והראשון בהם בירושלים,מיסדו ומנהלו של משרד תיאטרוני ראשון, מוקיר תרבות וחובב אמנות יהודית מקורית, אוהב ישראל וציוני נלהב משחר נעוריו, קשור לארץ ישראל ולירושלים בכל נימי נפש. 

== ילדותו ==
סבו היה שוחט ומוסמך לרבנות, אביו היה סוחר אמיד ויושב ראש האגודה הציונית בעיירה. בבית זה ספג אהבה לתרבות יהודית ולארץ ישראל. בן שש עשרה היה כאשר ארגן להקת חובבים שהעלתה מחזות ביידיש והוא שמש לחשן כנהוג בימים ההם. 

עם ראשוני העלייה השלישית עלה גם הוא דרך רומניה לארץ ישראל, עבד כפועל בנין בכל מיני עבודות חלוציות קשות, יסד קבוצת "אבניה" למפעלי בנין בתל אביב, השתתף בהגנת נוה שלום במאורעות תרפ"א ונפצע ביריות שוטרים ערביים, התגורר זמן מה בשכנות ליוסף חיים ברנר, שיעץ לו לעלות לירושלים ולעסוק שם בתיאטרון, שאליו נמשך בכל לבו.

== פועלו התרבותי בירושלים ==
בשנות ה-30 ייסד את משרד הכרטיסים הראשון בירושלים. 

התוודע אל סופרים מחזאים, אמנים ואנשי רוח, חלם על פיתוח אמנות הבמה בארץ, ארגן הצגות ומופעים והביא לירושלים גלריה מובחרת של אמנים, שחקני תיאטרון, נגנים, זמרים, חזנים שחוללו מהפכה בחיי הרוח והתרבות של היישוב העברי בארץ, שעדיין היה בחיתוליו. בין אלה שאת מופעיהם ארגן: התיאטרון של מרים ברנשטיין-כהן, התיאטרון של דוידוב, יאשה חפץ, זיגמונט טורקוב, יוסלה רוזנבלט, יאן פירס, זבולון קווארטין, מוריס שוורץ, גולינקין, האופרה עם אדיס דה פיליפ.

ממיסדי התזמורת הפילהרמונית יחד עם ברוניסלב הוברמן. על פועלו זה קבל תואר יקיר ירושלים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1955%2F02%2F03&id=Ar00418&sk=EDFD2553 אישים ומוסדות], הצופה בפברואר 1955
* [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1955%2F02%2F08&id=Ar00228&sk=23737A67 שמואל כהנא אימפרסריו]

קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
עופר פינקלר

עופר פינקלר (נולד בשנת 1982), הוא שחיין עבר, אלוף ישראל בשחייה. בעל 4 מדליות כסף מהמכביה השבע עשרה (2005).

== ביוגרפיה ==
פינקלר התאמן בקבוצת השחייה של הפועל בת ים בהדרכתו של מאיר לויה. מאיה, אחותו הצעירה של עופר, גם הוא שחיינית מצטיינת. בהיותו בן 21 נסע ללמוד ולשחות באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ("פן סטייט" - Penn State). בארץ הוא שחה עבור קבוצת השחייה של הפועל ירושלים.

===2003===
====אלוף ישראל====
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2003 זכה פינקלר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.85 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 25.01 שניות, לפני גלעד קאופמן מהפועל עמק חפר (25.05 שניות) והשיאן הישראלי אלכסיי מנז'ולה מירושלים רבתי (25.22 שניות) מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 51.88 שניות, אחרי שי לבנת (51.67 שניות).

===2004===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2004 זכה פינקלר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 23.77 שניות, אחרי ויטלי פושקר (23.62 שניות) ולפני שי לבנת מכבי חיפה (23.99 שניות) מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:54.20 דקות, אחרי שי לבנת שקבע שיא בינלאומי חדש של 1:50.62 דקות ושילו איילון מהפועל ירושלים (1:53.87 דקות).

===2005===
בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 זכה פינקלר ב-4 מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.22 שניות, אחרי דשייל רותברג מארצות הברית (23.60 שניות) ולפני אהוד סגל מישראל (24.37 שניות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם מיקי מלול, אופיר סוריאס וויטלי פושקר בתוצאה של 3:33.86 דקות, אחרי ארצות הברית (3:27.24 דקות) במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם שילו איילון, אופיר סוריאס ומיקי חליקה בתוצאה של 7:51.86 דקות, אחרי ארצות הברית (7:30.58 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יואב גת, דני מלניק ונדב כוכבי בתוצאה של 3:49.79 דקות, אחרי ארצות הברית (3:45.47 דקות).

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.swimrankings.net/index.php?page=athleteDetail&athleteId=4029279 עופר פינקלר], באתר swimrankings 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחייני פרפר ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
עונת 1990/1991 בבונדסליגה

עונת 1990/1991 הייתה העונה ה-28 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-8 באוגוסט 1990 והסתיימה ב-15 ביוני 1991. 

הרטה ברלין ווטנשייד 09 עלו מהליגה השנייה.

פ.צ. קייזרסלאוטרן זכתה בתואר האליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.

הרטה ברלין ובאייר אורדינגן ירדו לבונדסליגה השנייה. פ.צ. סנט פאולי שיחקה במשחקי מבחן נגד שטוטגרטר קיקרס ונותרה בליגה הבכירה לאחר משחק השלישי.

==כדורגלנים מצטיינים==
רולאנד וולפארט (באיירן מינכן), אשר כבש 21 שערים, זכה בתואר מלך השערים של הליגה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
|1.||פ.צ. קייזרסלאוטרן (אלופה)
||34||19||10||5||72||45||27||48||העפלה לגביע אירופה
|- style="background:#97DEFF;"
|2.||באיירן מינכן
||34||18||9||7||74||41||33||45||העפלה לגביע אופ"א 
|-style="background:#FFFF75;" 
|3.||ורדר ברמן
||34||14||14||6||46||29||17||42||זכייה בגביע הגרמניהעפלה לגביע מחזיקות הגביע
|- style="background:#97DEFF;"
|4.||איינטרכט פרנקפורט
||34||15||10||9||63||40||23||40||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF;"
|5.||המבורג
||34||16||8||10||60||38||22||40||העפלה לגביע אופ"א
|- style="background:#97DEFF;"
|6.||שטוטגרט
||34||14||10||10||57||44||13||38||העפלה לגביע אופ"א
|- 
|7.||פ.צ. קלן
||34||13||11||10||50||43||7||37
|- 
|8.||באייר לברקוזן
||34||11||13||10||47||46||1||35
|- 
|9.||בורוסיה מנשנגלדבך
||34||9||17||8||49||54||5-||35
|- 
|10.||בורוסיה דורטמונד
||34||10||14||10||46||57||11-||34
|- 
|11.||וטנשייד 09 
||34||9||15||10||42||51||9-||33
|- 
|12.||פורטונה דיסלדורף
||34||11||10||13||40||49||9-||32
|- 
|13.||קרלסרוהה
||34||8||15||11||46||52||6-||31
|- 
|14.||בוכום
||34||9||11||14||50||52||2-||29
|- 
|15.||נירנברג
||34||10||9||15||40||54||14-||29
|- style="background:#FFCCCC
|16.||פ.צ. סנט פאולי 
||34||6||15||13||33||53||20-||27||משחקי מבחן
|- style="background:#FF8888 
|17.||באייר אורדינגן 
||34||5||13||16||34||54||20-||23||rowspan=2 align=right|ירדו ליגה
|- style="background:#FF8888 
|18.||הרטה ברלין 
||34||3||8||23||37||84||47-||14
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tablesd/duit91.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/tger1990-91.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1991
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1990
קטגוריה:1990 בגרמניה
קטגוריה:1991 בגרמניה
930-939 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 939 - 930 לפני הספירה

== אירועים ומגמות ==
* 935 לפנה"ס - מותו של המלך גונג משושלת ג'ואו בסין.
* 935 לפנה"ס - מותו של תגלת-פלאסר השני, מלך אשור.
* 934 לפנה"ס - אשור-דן השני מתמנה למלך אשור לאחר מות אביו תגלת-פלאסר השני.
* 934 לפנה"ס - המלך ייה משושלת ג'ואו מתמנה למלך בסין.
* 931 לפנה"ס - שלמה המלך מת בירושלים, ישראל. מרד ירבעם בן נבט מביא לפילוג הממלכה: ממלכת ישראל בצפון וממלכת יהודה (הכוללת את ירושלים) בדרום.

== אנשים משמעותיים ==
* שלמה מלך ישראל.
* תגלת-פלאסר השני, מלך אשור.
* אשור-דן השני מלך אשור.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-10 לפנה"ס
940-949 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 949 - 940 לפני הספירה

== אירועים ומגמות ==
* 947 לפנה"ס - תחילת בניית בית המקדש הראשון על ידי שלמה המלך.
* 947 לפנה"ס - מותו של המלך מו משושלת ג'ואו בסין.
* 946 לפנה"ס - המלך גונג משושלת ג'ואו מתמנה למלך בסין.
* 945 לפנה"ס - פסוסנס השלישי, המלך האחרון של מצרים מהשושלת ה-21 של מצרים מת. שישק הראשון עולה לשלטון ובכך מתחילה השושלת ה-22 של מצרים.
* 940 לפנה"ס - מושלמת בניית בית המקדש הראשון שנבנה על ידי שלמה המלך.

== אנשים משמעותיים ==
* שלמה מלך ישראל.
* שישק הראשון, מלך מצרים.
* תגלת-פלאסר השני, מלך אשור.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-10 לפנה"ס
טריומף TR5

טריומף TR5 היא מכונית ספורט – רודסטר, 2 מושבים, שיוצרה על ידי חברת טריומף האנגלית בין 29 באוגוסט 1967 ל-19 בספטמבר 1968. מחיר היחידה בהשקה היה 1,260 לירות שטרלינג. יוצרו 2,947 יחידות, מתוכן 1,161 יחידות לשוק האנגלי. 

הטריומף TR5 יוצא לצרפת, בלגיה וגרמניה. לשוק האמריקאי יוצא תחת השם טריומף TR250s בין השנים 1967–1969. יוצרו 8,484 יחידות.

==חברת טריומף==

חברת טריומף למכוניות (אנגלית: Triumph Motor Company) היא חברה אנגלית לייצור כלי תחבורה.

החברה נוסדה ב-1885 כאשר זיגפריד בטמן ומוריס שולט הקימו את חברת "בטמן ושות'" ומכרו אופניים בשם "טריומף" ממפעלם בלונדון, שעבר מאוחר יותר לקובנטרי.

==טריומף TR5 מפרט טכני ומידות==

* רודסטר – 2 מושבים
* מנוע קדמי, הזרקת דלק, 6 צילינדרים, 2,498 סמ"ק, המפיק 145 כ"ס
* יחס דחיסה 1:9.5
* תאוצה 0–97 קמ"ש – 10.6 שניות
* תמסורת ידנית 4 מהירויות + אוברדרייב כאופציה
* מתלה אחורי עצמאי
* בלמי דיסק 
* מכל דלק – 51 ליטר
* אורך הרכב – 3,902 מ"מ
* רוחב – 1,470 מ"מ
* גובה – 1,170 מ"מ
* בסיס גלגלים – 2,240 מ"מ
* משקל – 1,030 ק"ג
* עיצוב – האיטלקי ג'ובאני מיכאלוטי

==גלריה==
טריומף TR5 
טריומף TR5 
טריומף TR5 
טריומף TR5 
מנוע טריומף TR5

==ראו גם==

* טריומף (כלי רכב)
* טריומף 1300
* טריומף הראלד
* טריומף רודסטר
* טריומף TR2
* טריומף TR3
* טריומף איטליה
* טריומף Stag
* טריומף GT6

==לקריאה נוספת==

* [https://www.youtube.com/watch?v=V5tZ6A7dtKI טריומף TR5 ] (4:04 דקות), יו-טיוב

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1967
קטגוריה:מכוניות בריטיות
TR5
טריומף TR2

טריומף TR2 היא מכונית ספורט - רודסטר שיוצרה על ידי חברת טריומף האנגלית בין 1953 ל-1955. יוצרו 8,636 יחידות. מחיר הטריומף TR2 בהשקה היה 900 לירות שטרלינג, תוספת לתיבת הילוכים הכוללת הילוך אוברדרייב היה 56 לירות שטרלינג.

==חברת טריומף==

חברת טריומף למכוניות (אנגלית: Triumph Motor Company) היא חברה בריטית לייצור כלי תחבורה.

החברה נוסדה ב-1885 כאשר זיגפריד בטמן ומוריס שולט הקימו את חברת "בטמן ושות'" ומכרו אופניים בשם "טריומף" ממפעלם בלונדון, שעבר מאוחר יותר לקובנטרי.

==טריומף TR2 מפרט טכני ומידות==

* רודסטר 2 מושבים
* מנוע קדמי, 4 צילינדרים, 1,991 סמ"ק, המפיק 67 כ"ס
* תאוצה 0-97 קמ"ש - 12 שניות
* תמסורת ידנית 4 מהירויות + אוברדרייב כאופציה
* בלמי תוף 
* אורך הרכב - 3,835 מ"מ
* רוחב - 1,397 מ"מ
* גובה - 1,270 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,235 מ"מ
* משקל - 953 ק"ג

==גלריה==
טריומף TR3, שנת 1953 
טריומף TR3 
טריומף TR3, שנת 1954 
טריומף TR3, מבט לתא הנהג

==ראו גם==
* טריומף (כלי רכב)
* טריומף רודסטר
* טריומף 1300
* טריומף הראלד
* טריומף TR3
* טריומף TR5
* טריומף איטליה
* טריומף Stag

==לקריאה נוספת==
* [https://www.youtube.com/watch?v=E-IGspmp-PU טריומף TR2 ] (1:03 דקות), יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=8TPxxtRb7Nw טריומף TR2 ] (2:35 דקות), יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=9RWdl56P-a8 היסטוריה של הטריומף TR2 ] (8:53 דקות), יוטיוב

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1953
קטגוריה:מכוניות בריטיות
TR2
ג'ו ג'ורנו

אברהם "ג'ו" ג'ורנו (1933 – 13 ביוני 2024) היה מתאבק ישראלי, בסגנון חופשי במשקל כבד. היה אלוף ישראל ואלוף המכביה השישית (1961).

== ביוגרפיה ==
ג'ורנו נולד וגדל בתוניס. הוא עלה לישראל בשנת 1950, התגורר בבת ים והתאמן בקבוצת הפועל תל אביב. הוא שרת במשמר הגבול. בשנת 1954 זכה באליפות ישראל בסגנון יווני-רומי.

בכינוס הפועל השישי שנערך בשנת 1956 זכה ג'ורנו במדליית כסף בהיאבקות.

בתחרויות ההיאבקות בסגנון חופשי של המכביה החמישית שנערכו ב-1957 זכה ג'ורנו במדליית ארד בתחרות במשקל חצי כבד.

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1959 זכה ג'ורנו בתואר בתחרות במשקל כבד ובתחרות הקבוצתית.

===אלוף המכביה===
בתחרויות ההיאבקות בסגנון חופשי של המכביה השישית שנערכו בחיפה בספטמבר 1961 זכה ג'ורנו במדליית זהב בתחרות במשקל כבד לאחר שניצח את יריבו, ראובן גנדיאטי מארצות הברית תוך דקה אחת בלבד.

לאחר המכביה עבר ג'ו להשתתף בהיאבקות מקצוענית. הוא ניהל את "מכון ג'ו" לתרבות ופיתוח הגוף בבת ים.

נפטר ב-13 ביוני 2024.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=oJi-Ke7nPME&t=18s ג'ו ג'ורנו], באתר יוטיוב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתאבקים ישראלים
קטגוריה:מתאבקים בסגנון חופשי
קטגוריה:ספורטאי הפועל תל אביב
קטגוריה:אלופי המכביה: מתאבקים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024