OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם

הוועדה הציבורית לציון חסידי אומות העולם היא ועדה שהוקמה ביד ושם לשם הגשמת תפקידו של יד ושם על פי החוק, להנציח את "חסידי אומות העולם ששמו נפשם בכפם להצלת יהודים."

==רקע==
חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם חייב את רשות הזיכרון לשואה ולגבורה להנציח - לצד הנצחת זכר השואה, היהודים שנספו בה והקהילות שהתקיימו לפניה ונפגעו בה - את מציליהם של היהודים, אלה שסיכנו את חייהם ולא קיבלו תמורה על כך. בשנים שלאחר חקיקת החוק פנו ניצולי שואה רבים ליד ושם בבקשה להוקיר את מציליהם. ביום הזיכרון לשואה ולגבורה בשנת 1962 נחנכה באתר יד ושם בהר הזיכרון בירושלים שדרת עצים לזכר חסידי אומות העולם. באותה שנה הקימה הנהלת יד ושם, ביוזמתו של יו"ר ההנהלה אריה קובובי, ועדה עצמאית כדי לקבוע את הקריטריונים להענקת התואר "חסיד אומות העולם" וכדי להחליט מי זכאי לאות חסיד אומות העולם. בשנת 1963 החלו כינוסי הוועדה בראשות יושב ראש הוועדה, השופט משה לנדוי. הוועדה ביקשה לקבוע את הקריטריונים לקביעת חסיד אומות העולם ולמצוא דרכים לאמוד את מידת הסיכון שנטל המציל.

==הרכב הוועדה==
עם הקמתה היו חברי הוועדה ניצולי שואה. יושב ראש הוועדה הוא שופט בית המשפט העליון. יושב הראש הראשון היה משה לנדוי, שכיהן בין השנים 1962–1970. אחריו כיהן משה בייסקי במשך 25 שנה, ומשנת 1995 כיהן יעקב מלץ. משנת 2005 כיהן יעקב טירקל. בפברואר 2024 מונה חנן מלצר לתפקיד יושב ראש הוועדה. <ref></ref><ref></ref>
רוב חברי הוועדה ב-2014 היו ניצולי שואה.

==פעולה==
הוועדה מקבלת בקשות להכרה במצילים בליווי תעוד הכולל עדויות ניצולים או עדים לניסיון ההצלה, מסמכים רשמיים מתקופת השואה, מכתבים, יומנים, "התכתבויות לאחר המלחמה בין הניצולים ובני משפחותיהם לבין המצילים ובני משפחתם, זיכרונות או עדויות של ניצולים לאחר המלחמה, עדויות של אנשים אחרים שידעו על מעשה ההצלה", כן "כל מסמך אחר שעשוי לשפוך אור על מעשה ההצלה והיחסים בין המצילים לניצולים".

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/watch?v=SKqBvfDpTLc על ייחודו של מפעל ההכרה בחסידי אומות העולם] - הרצאתה של אירנה שטיינפלד, מנהלת מחלקת חסידי אומות העולם ביד ושם, בערוץ היוטיוב של יד ושם

==הערות שוליים==

*
*
קטגוריה:זיכרון השואה בישראל
קטגוריה:חקר השואה
קטגוריה:חקר האנטישמיות
קטגוריה:הצלה בשואה
ברונתותריומים

שחזור של [[אמבולותריום]]
שחזור של [[פרוטיטאנופס (Protitanops)]]
ברונתותריומים (שם מדעי: Brontotheriidae) היא משפחה נכחדת מסדרת מפריטי הפרסה, שהתקיימה בתקופת האאוקן, בין 53.4 ל-33.9 מיליון שנה לפני זמננו באזור צפון אמריקה ואירואסיה. על אף הדמיון החיצוני הם אינם שייכים למשפחת הקרנפיים, אך קרובי משפחתם וכן גם של הסוסיים והטפיריים - כולם שייכים לאותה סדרה.
== מאפיינים ==
לברונתותריומים היו ארבע אצבעות ברגליים הקדמיות ושלוש ברגליים האחוריות, וניזונו מעשבים.

המינים הראשונים במשפחה, כמו האאוטיטאנופס היו קטנים יחסית, לא יותר ממטר גובהם, וללא קרניים. אולם מינים מאוחרים יותר, פיתחו גוף בעל ממדים גדולים יותר (עד 2.5 מטרים) וגולגולת בעלת צורה דמוית קרן. לדוגמה, המגצרופס הצפון אמריקני, פיתח דו-צורתיות זוויגית שלזכר קרניים גדולות מעל אפו. הדבר מרמז כי החיה חיה בקבוצה, כשהזכרים מתמודדים (בדומה להתנהגות חיות אחרות כיום) על מקומם בקבוצה.

בשונה מקרנפים, ה"קרן" עשויה מעצם המצח ולא גדלה על גבי העור, כמו כן הקרניים גדלו זו לצד זו ולא אחת לפני השנייה כמו אצל הקרנפים.

סיבת הכחדת המשפחה היא ככל הנראה חוסר הסתגלותם להופעת צמחים קשים יותר ולאקלים יבש יותר, שהיו נפוצים בתקופת האוליגוקן.

==סוגים==
{|
|
* Balochititanops
* Pakotitanops
* אאוטיטאנופס (Eotitanops)
* פלאוסיופס (Palaeosyops)
* Bunobrontops
* Mesatirhinus
* ספנוקואלוס (Sphenocoelus)
* Desmatotitan
* Acrotitan
* Microtitan
* Sthenodectes
* Epimanteoceras
* Nanotitanops
* Fossendorhinus
* Metarhinus
* Telmatherium
* Metatelmatherium
* Wickia
* Qufutitan
* Protitan
* Protitanotherium
|
* Rhinotitan
* Pollyosbornia
* Gnathotitan
* אקטאוטיטאן (Aktautitan)
* Pygmaetitan
* Brachydiastematherium
* Metatitan
* Nasamplus
* Protembolotherium
* אמבולותריום (Embolotherium)
* Diplacodon
* Pachytitan
* Parvicornus
* Parabrontops
* Eubrontotherium
* פרוטיטאנופס (Protitanops)
* Notiotitanops
* Dianotitan
* Duchesneodus
* מגצרופס (Megacerops)
* Arctotitan (?)
* Mulkrajanops (?)
* Sivatitanops (?)
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

*
וועקער

[[שי אביבי בדמות "המעורר" בסרטו של רנן שור "המעורר"]]
וועקער (נהגה: "וֶקֶר"; בעברית: מעורר) היה כינויו של הממונה להעיר את בני העיירה לתפילת שחרית, ובפרט לאמירת סליחות. התפקיד היה בדרך כלל באחריותו של שמש העיר. נוהג זה היה בעיקר בשטעטלאך במזרח אירופה וביישוב הישן.

הוועקער נהג לדפוק על חלונות הבתים, ולקרוא: "קומו לעבודת הבורא" ("שטייט אויף צו עבודת הבורא"), או בימי הסליחות "קומו לאמירת סליחות" ("שטייט אויף צו סליחות"). חלק מהמעוררים נהגו להוסיף משפט מוסר או שירים להשכמת הבוקר. את קריאתו היה אומר בנעימה מיוחדת.

בשנים האחרונות חידשו חסידי בעלז את המנהג, ובשכונת קריית בעלז בירושלים מסתובב כרוז עם רמקול, הקורא לקום לאמירת הסליחות. לחסידות בעלז נוסח מיוחד, שחלקו מורכב מפיוט ליום כיפור: "ישראל עם קדושים, שטייט אויף צו עבודת הבורא, שטייט אויף צו סליחות, שטייט אויף צו עבודת הבורא, אנא כנה, עורו נא, התעוררו נא, עימדו נא, התייצבו נא, קומו נא, חלו נא, בעד הנפש חנו נא, פני דר עליון, שטייט אויף צו סליחות, שטייט אויף צו עבודת הבורא, אשרי יושבי ביתך עוד יהללוך סלה". 

====וועקער בישיבות====
תפקיד הוועקער (בכל ימות השנה), קיים בישיבות בהן יש פנימייה. בחלק מהישיבות ניתן התפקיד ל"אלטער בחור", בחור מהשכבה המבוגרת בישיבה.

==אזכורים בתרבות==
בעשור הראשון של המאה ה-20 הופיע עיתון בשם "דער יודישע וועקער" בגליציה ועיתון בשם "המעורר" בלונדון.

י.ל. פרץ כתב ספר שירה בשם "דער וועקער".

בספרו של חיים ולדר, "שימו לב אל הנשמה", מופיע סיפור (בדיוני) בו עומדת דמותו של ר' יהודה (יידל) כהן, שהיה וועקער בשכונות מאה שערים ובתי אונגרין בירושלים. שם הספר ניתן על שם כותר הסיפור, בשל מנהגו של ר' יידל לשיר את הפיוט "אודה לאל לבב חוקר" בעת העירו את האנשים. בספרו "יש דברים נסתרים" מופיעה דמות של וועקער בישיבה (בספר הוא מכונה "פאטשער").

באוסף בדיחות חכמי חלם, מופיעה בדיחה העוסקת ב"וועקער"
ההתייחסות הקולנועית הראשונה לדמות המעורר בארץ ישראל תחת השלטון העותומאני אירעה בסרטו של רנן שור "המעורר", שהוקרן לראשונה בפסטיבל דוקאביב במאי 2024. סצנת הסיום של הסרט נכתבה כממואר של סבו של שור, הרב אברהם זיידה הלר, הנזכר כיצד זמרתו של המעורר הייתה מרגיעה אותו מסיוטיו בחודש הסליחות בצפת. השחקן שי אביבי, שגילם את דמות המעורר, שר את הגרסה בעברית של שיר המעורר, ובמקביל מוקרן סרטון של הרב הלר מזמר את השיר.

==ראו גם==
*מעורר
==קישורים חיצוניים==
*[http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/music/daily_song/Pages/hitorerut-leslichot.aspx המעורר] באתר הספרייה הלאומית
*[http://www.youtube.com/watch?v=kJ4KsgApqR4 שטייט אויף], ירמיה דמן, יוטיוב.
*[http://www.ivelt.com/forum/download/file.php?id=29862 ציור של וועקער], [http://www.ivelt.com/forum/download/file.php?id=29880 ציור נוסף].

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקצועות עבר
קטגוריה:תארים ותפקידים יהודיים
קטגוריה:ימים נוראים
קטגוריה:דמויות בפולקלור היהודי
קטגוריה:שינה
פרנסיסקו חאבייר רודריגס

פרנסיסקו חאבייר רודריגס (בספרדית: Francisco Javier Rodríguez; נולד ב-20 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן מקסיקני המשחק בעמדת הבלם בלובוס BUAP ובנבחרת מקסיקו.

==קריירה==
רודריגס, יליד מסטלאן שבמקסיקו, החל את קריירת הכדורגל המקצועית בגוודלחרה מליגת העל המקסיקנית, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בעונת 2002. ב-9 במאי 2008, נודע כי רודריגס הועבר אל הקבוצה ההולנדית פ.ס.וו. איינדהובן תמורת סכום של 1.8 מיליון דולר והפך אותו למקסיקני השני בסגל ההולנדים יחד עם קרלוס סלסידו. רודריגס פתח את עונת הבכורה שלו במועדון בעיקר על הספסל. הוא כבש את שער הבכורה שלו במועדון ב-25 בנובמבר 2008, בבעיטה חזקה מ-25 מטרים במשחק הליגה נגד הראקלס אלמלו.

ב-14 ביולי 2011, רודריגס חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצת הבונדסליגה הגרמנית שטוטגרט תמורת סכום שלא פורסם. רודריגס ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה ב-6 באוגוסט 2011 בניצחון 3-0 על שאלקה 04. במשחק זה, רודריגס בישל את השער השני לקאקאו.

ב-2 בינואר 2013, רודריגס עבר לקבוצה המקסיקנית קלוב אמריקה. בעונה שלאחר מכן, ב-4 ביוני 2014, הוא חתם בקרוס אסול.

==תארים==
===קבוצתיים===
====גוודלחרה====
* ליגת העל המקסיקנית (1): 2006

====פ.ס.וו.====
* מגן יוהאן קרויף (1): 2008

====קלוב אמריקה====
* ליגת העל המקסיקנית (1): 2013

===בינלאומיים===
====מקסיקו====
* גביע הזהב של CONCACAF: 2011, 2015

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1981
קטגוריה:כדורגלנים מקסיקנים
קטגוריה:בלמי כדורגל מקסיקנים
קטגוריה:כדורגלני גוודלחרה
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני קלוב אמריקה
קטגוריה:כדורגלני קרוס אסול
קטגוריה:כדורגלני לובוס BUAP
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקסיקו
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2005
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2007
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2007
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2011
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2015
מרקו ושוביץ'

מרקו וֶשוֹבִיץ (במונטנגרית: Marko Vešović; נולד ב-28 באוגוסט 1991) הוא כדורגלן מונטנגרי המשחק בעמדת המגן הימני בקרבאך.

==קריירה==
ושוביץ' נולד בטיטוגרד (כיום פודגוריצה) שבמונטנגרו, ולאחר כמה שנים עברה משפחתו ללוצ'אני שבסרביה ושיחק במועדון המקומי. בגיל מאוחר יותר חזר לפודגוריצה ושיחק בבודוצ'נוסט פודגוריצה. בשנת הושאל למלאדוסט פודגוריצה, ובעונת חזר לבודוצ'נוסט. ביוני עבר להכוכב האדום בלגרד. בינואר , טורינו הביע עניין בשחקן. ב-7 בפברואר 2014 חתם במועדון, אך ערך סך הכול 3 הופעות. בקיץ הושאל לרייקה הקרואטית עד לסיום העונה. באוגוסט 2015 נמכר לספציה אך הושאל שוב לרייקה.

ב-16 ביולי 2021, ושוביץ' חתם בקרבאך מליגת העל האזרית.

בצעירותו, ושוביץ' שיחק בנבחרת הנוער ובנבחרת הצעירה של מונטנגרו. ב-20 במאי 2013 ושוביץ' זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת. ב-15 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת.

==תארים==
; הכוכב האדום בלגרד
*הגביע הסרבי: 

; רייקה
*ליגת העל הקרואטית: 
*הגביע הקרואטי: 

;לגיה ורשה
* ליגת העל הפולנית: 
* הגביע הפולני: 

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים מונטנגרים
קטגוריה:מגני כדורגל מונטנגרים
קטגוריה:פודגוריצה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בודוצ'נוסט פודגוריצה
קטגוריה:כדורגלני OFK טיטוגרד
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני רייקה
קטגוריה:כדורגלני ספציה
קטגוריה:כדורגלני לגיה ורשה
קטגוריה:כדורגלני קרבאך
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מונטנגרו
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים מונטנגרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקרואטיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ספורטאים זרים באזרבייג'ן
קטגוריה:מונטנגרים שנולדו ב-1991
משה סוקולובסקי

רבי משה סוקולובסקי (תרכ"ח, 1868, רוז'ינוי - י"ט בטבת תרצ"א, 2 בינואר 1931, בריסק דליטא) היה ראש ישיבה ליטאי. נודע בעולם הישיבות על שם ספרו ה"אמרי משה".

הרב סוקולובסקי כיהן כראש ישיבת תורת חסד בבריסק.

==ביוגרפיה==
נולד לרב שמואל סוקולובסקי בעיירה רוז'ינוי, הסמוכה לבריסק דליטא. בילדותו התפרסם בשם "העילוי מרוז'ינוי". בשנת תרנ"א, בהיותו בן 23, נישא למליה בתו של תושב בריסק בנימין חארי, שהיה אדם אמיד.

בשנה הראשונה לנישואיו כתב את ספרו הראשון "מלאכת יום טוב" העוסק בסוגיותיה של מסכת ביצה והלכות יום טוב, אך לא הדפיסו. בשנה שלאחריה הכיר את רבי חיים סולובייצ'יק שהתחיל אז לכהן כרבה של בריסק, ובעקבות היכרותם שינה את שיטת לימודו. מסיבה זו לא רצה להדפיס את ספרו זה שנכתב בתקופת לימודיו המוקדמת. הספר נדפס בידי אלמנתו חמש שנים לאחר פטירתו.

במשך שנים למד בבתי המדרש בבריסק, הייתה לו פינה קבועה לצד ארון הקודש והוא היה יושב ולומד בה עשרים שעות ביממה. הרב איסר יהודה אונטרמן בזכרונותיו, הדגיש את כושר הריכוז שלו, לדבריו היה יכול להתמקד במחשבה אחת במשך זמן רב ברציפות.

בשנת תרנ"ו הוזמן על ידי רבי חיים סולובייצ'יק, בו ראה את רבו המובהק, לעמוד בראשות ישיבת "תורת חסד" בעיר בריסק, אך סירב. כפשרה נקבע שהאחראי לישיבה יהיה הרב שמחה זליג ריגר, מרבני העיר, ואילו אמירת השיעור השבועי, "שיעור כללי", המועבר מסורתית בידי ראשי ישיבות, הופקדה בידי הרב סוקולובסקי.

ספרו השני "אמרי משה" (ורשה תרפ"א), פרסם למעשה את שמו בעולם הישיבות, הספר הפך לאחד מספרי היסוד הישיבתיים בני תקופה זו שבין מלחמות העולם, והוא שימושי בעיקר בעת לימוד מסכת יבמות, שרבים מפרקיו עוסקים בסוגיותיה. הספר הודפס בתחילה ללא כריכה, בחוברות בודדות, בשל בעיות תקציב. בשנים שאחר כך זכה הספר למהדורות רבות.

במהלך שיעור שהעביר בי"ג בטבת תרצ"א, בסוגיות "זיקה" הסבוכות שבמסכת יבמות, לקה בדמם תוך מוחי, ונפטר לאחר שבוע. על מקומו בראשות הישיבה עמד הרב ישראל חיים קפלן.

== מתלמידיו ==
* הרב אברהם נשר (אדלר)
* הרב אריה פומרנצ'יק
* הרב בנימין פאלער
* הרב זאב איידלמן
* הרב יהודה לייב מאשבוים, רבה של טרסטינה ומחבר "ברכת הארץ"
* הרב משה סולובייצ'יק
* הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן

== חיבוריו ==
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://forum.otzar.org/forums/viewtopic.php?p=69377 אשכול] על הרב משה סוקולובסקי, הכולל מקורות ותמונות. פורום אוצר החכמה.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:ברסט: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:תלמידי רבי חיים סולובייצ'יק
קטגוריה:ילידי 1868

קטגוריה:נפטרים ב-1931
סהר וכוכב

עיצוב עתיק של סמל הכוכב והסהר כפי שהיה בשימוש ב[[ביזנטיון במאה הראשונה לפנה"ס.]]
מטבע מ[[האימפריה הסאסאנית מהמאה ה-7|200x200 פיקסלים]]

סהר וכוכב (בתו מחשב: ☪) הוא שילוב של שני סמלים הנפוצים, כל אחד לחוד, או יחדיו, כסמל של דת האסלאם.

הכוכב והסהר היו הסמלים בדגל האימפריה העות'מאנית ובדגלי מדינות שונות שבאו בעקבותיה: טורקיה, לוב (בין השנים 1951–1969 והחל מ-2011), תוניסיה (החל מ-1956) ואלג'יריה (החל מ-1958). גם בדגלי אז'רבייג'ן, פקיסטן, מלזיה ומאוריטניה מופיע הסמל. גרסאות שונות של הסמל מופיעות גם בדגל אוזבקיסטן, טורקמניסטן, ברוניי, קומרו, וכן בדגלים וסמלים של ישות תת־מדינתיות או בעלות הכרה מוגבלת, כגון אמירות אום אל-קיוין (באיחוד האמירויות הערביות), צפון קפריסין, רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית וישויות אחרות.

בעולם המערבי קיבל הסמל החל משנות השבעים של המאה ה-20, משמעות של סמל האסלאם. הסמל אומץ בידי ארגוני הלאומיות הערבית, וכן בידי תנועת אומת האסלאם וארגונים אחרים המטיפים לאסלאמיזם.

==שימוש היסטורי בסמל==
ציור בן המאה ה-14 המתאר את חיילי [[הסולטנות הממלוכית במהלך הקרב על חומס בשנת 1299|250x250 פיקסלים]]
[[מינרט בקצהו של הטאג' מהאל מעוטר בכוכב וסהר המוסלמים בגרסה המוגולית]]
בעבר הרחוק, הסמל שימש עבור המואבים והשומרים, כשהסמל מופיע על בולות עם שמות מואביים. הפרשנות המקובלת היא שהסהר מייצג את אל הירח סין ואת אשתר המיוצגת בדמות כוכב-הלכת נוגה.

שילוב הסמלים הגיע למסופוטמיה במאה הראשונה לפני הספירה, ומיתרידטס הראשון, מלך פרתיה הטביע מטבעות עם סמלים אלו, אם כי הקשר לשימוש בידי המואבים והשומרים.

השימוש בשילוב הסמלים באזור נמשך, ושימש את מיתרידטס השישי, מלך פונטוס כחותמו, כשהסהר מייצג אלת ירח מקומית והכוכב את אהורה מזדא (או זאוס היווני). במהלך תקופת האימפריה הסאסאנית נטבעו מטבעות עם שילוב הסמלים.

בימי הביניים השימוש בסמל לא היה משויך לאסלאם ומופיע גם בסמלים נוצריים. תחילת השיוך לאסלאם קשורה עם מסעי הצלב, כשלעיתים צוירו הצבאות המוסלמים כשעל דגליהם הכוכב והסהר.

שאה ג'האן, מלך האימפריה המוגולית, נודע בשימושו בסהר ובכוכב בסמליו, אך הסהר בגרסתו מופנה כלפי מעלה ולא לצידו של הכוכב. כך למשל בקצה הטאג' מהאל מופיע הסמל בצורה זו, כשמקורו מהאימפריה המוגולית.

==שימוש בסמלים דומים==
במדינות שונות נעשה שימוש בסמלים דומים, אך ללא קשר ולרוב עם דמיון רופף בלבד לסמל. כך למשל דגל איי קוקוס נושא סהר וחמשת כוכבי הצלב הדרומי, גם דגל סינגפור נושא סהר וחמשה כוכבים, אך אף הוא ללא קשר לכוכב ולסהר המזרח-תיכוני או לדגל איי קוקוס.
[[סמל מלזיה]]

=== הסמל במאונך ===
[[סמל סינגפור]]

ישנן מדינות רבות ומוסדות רשמיים רבים בעולם הנושאים סמל זה - בפרט במדינות מוסלמיות שונות כמו ברוניי, מאוריטניה ומלזיה.

לעומת זאת, ישנן מדינות בהן סמלים אלה לא-מייצגים בהכרח זיקה מובהקת לדת האיסלאמית. למשל, בסמל של רפובליקת סינגפור מייצג הסהר את מולד הירח, כשהכוכבים מסמלים את חמשת עקרונותיה של סינגפור: דמוקרטיה, שלום, קידמה, צדק ושוויון.

==ראו גם==
*סהר
*מולד הירח
*מינרט
*אדריכלות אסלאמית
*אמנות האסלאם
*תרבות אסלאמית
*העולם המוסלמי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סמלים
קטגוריה:אמנות דתית
קטגוריה:דגלים וסמלים דתיים
קטגוריה:הירח באומנות
גביע המלך פהד 1995

גביע המלך פהד 1995 (בערבית: كأس الملك فهد 1995) הוא הטורניר השני במסגרת התחרות שתקרא לימים גביע הקונפדרציות, והאחרונה שנקראה בשמה הישן "גביע המלך פהד". התחרות נערכה בין ה-6 ל-13 בינואר 1995 ואורחה על ידי ערב הסעודית באצטדיון הבינלאומי המלך פהד שבריאד. בגמר גברה על מחזיקת הגביע בתוצאה 2-0.

הטורניר נערך באמצעות חלוקה של הנבחרות המשתתפות לשני בתים בני שלוש נבחרות, כאשר המסיימות ראשונות בבתים מעפילות לגמר, והמסיימות שניות עורכות משחק על המקום השלישי.

==נבחרות שהשתתפו בטורניר==
הנבחרות שהשתתפו בגביע המלך פהד 1995. באדום נבחרות שהשתתפו בבית 1, ובכחול נבחרות שהשתתפו בבית 2
{| class="wikitable"
|-
!נבחרת
!מייצגת קונפדרציה
!משתתפת בתור
|-
|
|AFC 
|מארחת
|-
|
|CONMEBOL
|זוכת קופה אמריקה 1993
|-
|
|UEFA
|זוכת יורו 1992
|-
|
|AFC
|זוכת גביע אסיה 1992
|-
|
|CONCACAF
|זוכת גביע הזהב 1993
|-
|
|CAF
|זוכת גביע אפריקה לאומות 1994
|}

==מהלך הטורניר==
ששת הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשני בתים: באחד , ו, ובשני , ו.

===בית 1===

----

----

----

----

===בית 2===

----

----

----

----

===המשחק על המקום השלישי===
----

----

===הגמר===
----

----

==מלך השערים==
לואיס גרסיה פוסטיגו המקסיקני היה מלך השערים של הטורניר, לאחר שהבקיע שלושה שערים. גבריאל בטיסטוטה הארגנטינאי, פטר ראסמוסן הדני ודניאל אמוקאצ'י הניגרי הבקיעו צמד שערים כל אחד. 10 שחקנים נוספים הבקיעו שער בודד. אף לא גול עצמי הובקע במהלך הטורניר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.fifa.com/tournaments/archive/confederationscup/saudiarabia1995/index.html גביע המלך פהד 1995], באתר פיפ"א

קטגוריה:גביע הקונפדרציות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1995
קטגוריה:תחרויות כדורגל בערב הסעודית
קטגוריה:ריאד: ספורט
קטגוריה:1995 בערב הסעודית
יורם אוחיון

יורם אוחיון (נולד ב-1963) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת תת-ניצב. בתפקידו האחרון כיהן כסגן מפקד מחוז תל אביב.

==ביוגרפיה==
אוחיון למד בכפר הנוער בן שמן ושירת בצה"ל בחטיבת גולני. ב-1985 התגייס לשורות משטרת ישראל. שירת ביחידה המרכזית של מחוז תל אביב, פיקד על תחנת המשטרה במזרח ירושלים, פיקד על היחידה למקומות קדושים בירושלים, עמד בראש מדור מבצעים ובראש מחלקת מבצעים באגף המבצעים. ביולי 2009 מונה למפקד מרחב יפתח במחוז תל אביב. ביולי 2011 מונה למפקד מרחב ירקון. במהלך כהונתו התמודד המרחב עם המטלות שנבעו ממחאת האוהלים. ב-2012 עמד בראש מפקדה שהוקמה לצורך הריסת הבתים בגבעת האולפנה ובמגרון. במאי 2013 מונה לראש מטה המזכירות הביטחונית של השר לביטחון הפנים.

בתפקידו האחרון שירת כסגן מפקד מחוז תל אביב עד פרישתו ב-2016.

אוחיון נשוי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ותואר שני בלימודי המזרח התיכון.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי כפר הנוער בן שמן
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
שאנטונגוזאורוס

איור אפשרי של שאנטונגוזאורוס
שאנטונגוזאורוס (שם מדעי: Shantungosaurus) הוא סוג של דינוזאור הדרוזאורי ענק שחי באזור סין בתקופת הקרטיקון עליון. הוא נתגלה בתצורת ואנגשי שבחצי האי שאנדונג שבסין, ונקרא על שמו ב-1973.

==תיאור==
=== גודל ===

שאנטונגוזאורוס מהמין Shantungosaurus giganteus הוא כנראה הדינוזאור הגדול ביותר בסדרה בעלי אגן דמוי עוף (Ornithschia). אורך הגולגולת הוא 163 ס"מ ואורכו של השלד המשוחזר שבמכון הגאולוגי של סין שבבייג'ינג הוא 14.72 מטר. במשך שנים נחשב לדינוזאור בעל אגן דמוי עוף הגדול ביותר עד לגילויו של Zhuchengosaurus maximus (ג'וצ'נגוזאורוס) שאורכו היה 16.6 מטר. עם זאת, ייתכן שדינוזאור זה הוא פשוט פרט מבוגר של שנטונגוזאורוס (ראו בהמשך). משקלו של הפרט הכבד ביותר הוא כ-16 טון.

=== מראה ===

שאנטונגוזאורוס היה הדרוזאור טיפוסי. בחזית פיו היה מקור שטוח דמוי-ברווז נטול שיניים. השיניים רוכזו בסוללות גדולות (היו לו כ-1,500 שיניים) בחלק האחורי של פיו ולעסו את המזון שאכל, שהיה מורכב מצמחים. חור גדול ליד נחיריו היה כנראה מכוסה בשק עור שאותו היה ניתן לנפח לצורכי תצוגה והפקת קול.

== גילוי ומינים ==

שאנטונגוזאורוס נתגלה לראשונה ב-1973 וידוע מ-5 שלדים חלקיים. הפלאונטולוג הסיני שו שינג (Xu Xing) ועמיתיו שתיארו את השאנטונגוזאורוס דומה מאוד לאדמונטוזאורוס וכנראה היה ה"אח" האסייתי שלו. ב-2007 נתגלו בשאנדונג שבסין מספר שלדים כולל גולגולות, ואלה סווגו כסוג טקסונומי חדש Zhuchengosaurus maximus (ג'וצ'נגוזאורוס). עם זאת, מחקר שנערך מצא שככל הנראה ז'וצ'נגוזאורוס הוא בסך הכל פרט מבוגר של שאנטונגוזאורוס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

ענפים שונים (למעלה) והשוואה של גודלי הדינוזאורים הגדולים ביותר - הטיטאנוזאורים (למטה). מקרא ומפתח מינים: , , , , , , , , , , , , .]]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זאורולופיים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באסיה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1973
נתיב (מחשוב)

נתיב במחשוב מציין את המיקום הייחודי של קובץ או תיקיה במערכת הקבצים. ההצבעה על מיקום האובייקט מתבצעת על ידי שמו, כשלפניו מחרוזת המכילה את עץ התיקיות (במידה וקיים) המופרדות על ידי תו תוחם. התווים התוחמים הנפוצים ביותר הם לוכסן (<code>/</code>), לוכסן שמאלי (<code>\</code>), או נקודתיים (<code>:</code>), אך יש כמה מערכות הפעלה המשתמשות בתוחם שונה. נתיבים נמצאים בשימוש נרחב במדעי המחשב כדי, לייצג את מערכות יחסים בספרייה / קובץ, ונפוצים במערכות הפעלה מודרניות. בנוסף הם חיוניים לבניית מען משאבים אוניברסלי (URL).

==נתיב יחסי מול נתיב מוחלט==
מערכות יכולות גם להשתמש בנתיב יחסי (הידוע גם בשם נתיב חלקי) או בנתיב מוחלט (הידוע גם בשם נתיב מלא). נתיב מוחלט ונתיב יחסי, עשויים להצביע על אותו מקום במערכת הקבצים. בעוד שהנתיב המוחלט מכיל את כל המחרוזת משורש מערכת הקבצים ועד האובייקט (קובץ\תיקייה) הרצוי, נתיב יחסי מכיל חלק מהמחרוזת וכולל את שם האובייקט, ולפעמים אף מספר תיקיות נוספות שבעץ מערכת הקבצים, אך אינו מגיע עד השורש. בנתיב יחסי תוכנת המחשב יודעת לחפש את האלמנט המבוקש על פי שגרת חיפוש ידועה מראש.

===דוגמאות===
נתיב מוחלט בלינוקס
 /home/users/c/computerhope/public_html/cgi-bin 
נתיב יחסי בלינוקס
 public_html/cgi-bin
נתיב מוחלט בחלונות
 C:\Windows\calc.exe
נתיב יחסי בחלונות
 calc.exe
נתיב מוחלט בכתובת URL
 http://www.computerhope.com/oh.htm
נתיב יחסי בכתובת URL
 oh.htm

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.linfo.org/path.html הגדרת נתיב] במיזם המידע של לינוקס (LINFO)
* [http://msdn.microsoft.com/en-us/library/aa365247(VS.85).aspx על שמות קבצים, נתיבים, ורווחים בין שמות] בספריית MSDN
* [http://www.computerhope.com/jargon/p/path.htm נתיב], [http://www.computerhope.com/jargon/a/absopath.htm נתיב מוחלט] ו[http://www.computerhope.com/jargon/r/relapath.htm יחסי] באתר Computer Hope

קטגוריה:מערכות קבצים
משה ברקת

משה בָּרֶקֶת (נולד ב-27 בספטמבר 1966) הוא קצין משטרה בדימוס בדרגת ניצב, בתפקידו האחרון כיהן כמפקד מחוז מרכז במשטרת ישראל.

==ביוגרפיה==
ברקת נולד בירושלים ולמד בתיכון בית הספר רנה קסין בשירותו הצבאי שירת ברקת באגף המודיעין. התגייס לשורות משטרת ישראל ב-1992. את שירותו התחיל ביחידה המרכזית של מחוז ירושלים, ושירת במחוז בתפקידי קצונה. לאחר מכן שירת במטה הארצי כראש מדור סדר וביטחון/מחקר. ב-2006 מונה למפקד היחידה למקומות קדושים בירושלים, בהמשך שירת כראש מדור מבצעים, עוזר המפכ"ל דודי כהן ומפקד מרחב דוד במחוז ירושלים. ב-2013 מונה לראש חטיבת שיטור וקהילה. במהלך כהונתו מונה ב-2014 לראש צוות הבדיקה לנושא הכשל המשטרתי בטיפול בשיחה בין הנער החטוף גיל-עד שער למוקד חירום של מחוז ש"י.

מונה למזכיר הביטחוני של השר לביטחון פנים בתקופת כהונתו של יצחק אהרונוביץ', ופעם נוספת בתקופת כהונתו של גלעד ארדן בשנת 2014.

ב-18 בפברואר 2016 הועלה לדרגת ניצב וב-16 במאי נכנס לתפקידו כמפקד מחוז ש"י. בפברואר 2021 מונה למפקד מחוז מרכז. באוקטובר 2020 פורסם בכאן חדשות כי ברקת הפר את מגבלות הסגר השני משסעד לצד יותר מעשרה אנשים, בחדר קטן וממוזג וללא חלונות. ביולי 2021 הכריז כי בכוונתו לפרוש מהמשטרה.

== השכלה וחיים אישיים ==
בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון והאסלאם ותואר שני בקרימינולוגיה. הוא נשוי לרינה ואב לשניים. מתגורר במודיעין.

==קישורים חיצוניים==

*
==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי תיכון רנה קסין
קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז ש"י במשטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז המרכז במשטרת ישראל
קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות: אישים
קטגוריה:מזכירים ביטחוניים לשר לביטחון הפנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
לוריס עפארה

לוריס עפארה (נולדה ב–6 במרץ 1980) היא קראטיסטית ערביה ישראלית בעבר. היא אלופת ישראל 7 פעמים ברציפות (2004 - 2010), אלופת שלוש מכביות (2005, 2009 ו-2013) ובעלת מדליית ארד באליפות אירופה בקראטה במשקל 53 ק"ג (סטוונגר 2006) במקצה הקרבות. בכך הייתה לישראלית הראשונה שהגיעה להישג זה.

== ביוגרפיה ==
לוריס עפארה, ערביה נוצרייה ישראלית, נולדה וגדלה בכפר מזרעה. בנעוריה למדה בתיכון מעלות תרשיחא. בעלת תואר ראשון בחינוך גופני מטעם מכללת אוהלו. כבר מילדותה אהבה לעסוק בפעילויות ספורטיביות, כמו ריצת שדה ועד גיל 16 השתלבה בהן במסגרת בית הספר ובפעילות בצופים.

בכפר בו גדלה, קראטה היה תחום המיועד לבנים בלבד. בשל סיבה זו נבצר ממנה להשתתף בחוג, דבר שהגביר את רצונה להשתתף למרות היותה בת. עם הזמן נרשמה לחוג קראטה בהדרכתו של המאמן ג'יהאד חדד בעמותת "שוטוקאן ריו נהריה", ושנה לאחר מכן עברה להתאמן בהדרכת סנסאי אריה פרקש. לצד עם עמית מוסקוביץ, ועוד כמה נוספים. מאז, היא השתתפה בכל שנה באליפות המועדונים ובאליפות הקראטה המסורתית, וזכתה במקום הראשון בקרבות.

===אלופת ישראל===
בשנת 2004, זכתה עפארה לראשונה בקריירה שלה במדליית זהב באליפות ישראל. תחרות זו היוותה כרטיס כניסה לנבחרת ישראל ותחילת הקריירה התחרותית.

===מדליית ארד היסטורית באליפות אירופה===
באליפות אירופה בקראטה שנערכה בסטוונגר שבנורווגיה במאי 2006 זכתה עפארה במדליית ארד ובכך הייתה לספורטאית הישראלית הראשונה שזכתה במדליה בענף הקראטה התחרותי.

בשנת 2008 זכתה עפארה במדליית זהב באליפות הפתוחה של הונגריה שנערכה בבודפשט, בשנת 2009 היא סיימה במקום רביעי במשחקי העולם בקראטה שנערכו בטאיוואן בקרבות ובאותה שנה, היא זכתה באליפות יוון הפתוחה במדליית זהב.

במכביה השמונה-עשרה שנערכה בשנת 2009 זכתה עפארה בשתי מדליות זהב, אחת בקרבות עד משקל 55 ק"ג והשנייה בקרבות קבוצתית.

בשנים 2011–2012 זכתה עפארה במדליות זהב במשחקי אס"א שנערכו באילת.

== קידום ספורט נשי ==
משנת 2001 מאמנת עפארה בכפר מזרעה שלוש קבוצות קראטה, בהן יש רוב של נערות. היא שגרירה בפרויקט אתנה (איגוד לקידום נשים בספורט) בענף הקראטה ומשמשת כאחראית על איתור נערות בענף זה והכנתן לרמה התחרותית.

בשנת 2010 סיימה עפארה את הקריירה התחרותית שלה, ומאז היא שותפה בקידום ספורטאיות נוספות בענף.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.karaterec.com/en/competitors/loris-afarah/ לוריס עפארה], באתר karate records 
* 
* [http://www.ayelet-sport.org.il/Product.aspx?cid=2045&pid=3559 תמונות מהקרבות של לוריס עפארה במשחקי העולם 2009], באתר "אילת"
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאיות ערביות ישראליות
קטגוריה:אלופות המכביה
קטגוריה:קראטיסטיות ישראליות
קטגוריה:קראטיסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
שלמה במברגר

רבי שלמה זלמן במברגר (תקצ"ה - תרע"ח, מכונה הרב מזנהיים) היה רבה של זנהיים (כיום בצרפת) (). מחבר ספרות תורנית ומחבר הספר לימוד ערוך על ספר הערוך.

==קורות חייו==
נולד בב' באייר תקצ"ה (1835) בוויסנברון, פרבר של וירצבורג, גרמניה, לרבי יצחק דב במברגר. 

בסביבות שנת תרכ"ב נשא את לאה בת הרב אברהם אדלר אב"ד אשפנבורג.

היה זמן קצר מורה בהאספורט ובזלצבורג. הוסמך לרבנות על ידי רבי יעקב אטלינגר באלטונה ועל ידי רבי מנחם דרייפוס בזלצבורג.

לאחר מכן עבר ללנגנאו, שווייץ, שם, בשנת תרל"ה נפטרה אשתו.

בשנת 1881 תרמ"א עבר לנידרהגנטל, ובשנת 1886 תרמ"ו החל לכהן כרבה של זנהיים.

במלחמת העולם הראשונה התחוללו בזנהיים קרבות קשים בין הצרפתים לגרמנים ומשום כך נאלצו רוב היהודים לברוח מהעיר והרב במברגר עבר לגור אצל בנו נפתלי בקיצינגן. 

נפטר בוירצבורג בכ"ו באדר תרע"ח, לאחר מחלה קשה.

בנו הוא הרב פינחס במברגר. בן נוסף היה ד"ר יצחק במברגר.

==חיבוריו==
*[http://www.hebrewbooks.org/36662 הגיון שלמה] - תיקונים וביאורים לספר הערוך על פי כתב יד, מגנצא: יחיאל בריל, תרל"ה

*למוד ערוך - פירוש תיבות ועניינים בהלכות ואגדות בתוך ספר הערוך [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=38816&st=&pgnum=2 ראש השנה, תענית, סוכה], [http://www.hebrewbooks.org/38817 מגילה], [http://www.hebrewbooks.org/32982 ברכות], [http://www.hebrewbooks.org/32982 שבת]

*[http://www.hebrewbooks.org/34873 קונטרס תודה]
*[http://www.hebrewbooks.org/32891 ליקוטים]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* שלמה במברגר (נינו), מזקנים אתבונן, תרגומים אודותיו מעיתונות גרמנית

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
שלמה במברגר
קטגוריה:פרשני הערוך
קטגוריה:ילידי 1835
קטגוריה:נפטרים ב-1918
פרץ עמר

פרץ עמר (נולד ב-1961) הוא קצין במשטרת ישראל בדרגת ניצב המכהן כמפקד מחוז תל אביב.

==ביוגרפיה==
נולד במושב שרשרת לעזיזה ועמוס שעלו בשנת 1949 מן האי ג'רבה אשר בתוניסיה והתיישבו בנגב. למד בבית הספר האזורי "מעגלים". עמר שירת בשירות הסדיר כחובש קרבי במשמר הגבול, ב-1982 עבר למשטרה הכחולה. שירת כחובש בחיל הרפואה. ב-1986 סיים קורס קציני משטרה ומונה לקצין חובשים. ב-1987 מונה למפקד בית המעצר. בהמשך שירותו שימש ראש לשכת תנועה נגב. ב-1995 קודם לדרגת סגן ניצב. פיקד על שלוש תחנות משטרה במחוז הדרום: תחנת העיירות, תחנת דימונה ותחנת באר שבע. ב-2006 מונה לסגן מפקד מרחב לכיש ולאחר מכן שירת כקצין אג"ם של מחוז הדרום. ביולי 2011 קודם לדרגת תת-ניצב ומונה למפקד מרחב נגב.

ב-2014 מונה לסגן מפקד מחוז דרום. בדצמבר 2017 הועלה לדרגת ניצב ומונה למפקד מחוז חוף. בינואר 2021 מונה למפקד מחוז דרום ובפברואר נכנס לתפקידו.

במהלך חודש מאי 2021 במסגרת מבצע שומר החומות התמודד יחד עם פיקוד המשטרה של מחוז דרום, מול אלימות ביישובים הבדואים, אלימות חסרת תקדים, וכך אמר בדיון בוועדה לביטחון הפנים של הכנסת:

"כבישי הנגב היו מלאים באבנים, זכוכיות, אפילו הפילו עמודים – כדי להפיל עמוד על כביש צריך עבודה לא קטנה, זה סיכן בעיקר את הבדואים". עוד הוסיף ניצב עמר "הובאו לבית המשפט 135 עצורים עם כתבי אישום חמורים ביותר, מימיי לא ראיתי כתבי אישום כל כך חמורים" <ref></ref>.

ביוני 2023 מונה למפקד מחוז תל אביב וביולי נכנס לתפקידו.

עמר תושב מושב שרשרת, נשוי ואב לארבעה. בן דודו הוא שמעון מזוז, לשעבר ראש המועצה המקומית מיתר.

==קישורים חיצוניים==

* תמי מאור, [https://web.archive.org/web/20160303205619/http://www.local.co.il/beer-sheva/85153/article.htm מפקד חדש למרחב נגב], אתר Local
* [https://www.police.gov.il/contentPage.aspx?pid=267&mid=2 פרץ עמר] באתר משטרת ישראל
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז חוף במשטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הדרום במשטרת ישראל
קטגוריה:שרשרת: אישים
קטגוריה:מפקדי מחוז תל אביב במשטרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
רפאל משה בולה

רבי רפאל משה בולה (סלוניקי - כ"ז באדר תקל"ג, 20 באפריל 1773, ירושלים) היה רב מחכמי ירושלים. שימש תקופה קצרה בתפקיד הראשון לציון.

מיצירתו התורנית נודע בעיקר ספרו "גט מקושר" העוסק בהלכות ומנהגי גירושים וגיטין.

== ביוגרפיה ==
נולד ככל הנראה בסלוניקי לרב יוסף בולה (נפטר א' בחשוון ה'ת"ק), נשא את בתו של הרב שמואל קמחי. בצעירותו שימש תקופה מסוימת כרב באנקונה, שבמארקה, איטליה. עלה לארץ ישראל, והשתקע בירושלים.

בשנת תקי"ב (1752) יצא כשד"ר היישוב הירושלמי לטורקיה. במהלך שהותו בה הדפיס בקושטא את ספרו הראשון, קובץ הדרשות "חיי עולם". מדבריו בהקדמת ספרו זה עולה שבתקופתו גבר קצב העלייה לירושלים, והדבר עורר את חמתם של הערבים המקומיים.

חזר לירושלים והיה מחכמי ישיבת "נוה שלום", לאחר פטירת ראש הישיבה הקודם, רבי ישראל יעקב אלגאזי בקיץ תקט"ז, התמנה במקומו כראש הישיבה. בשנת תקי"ח הוא מוזכר בתואר נשיא הישיבה.

בשנת תקכ"ז הדפיס בקושטא את ספרו "גט מקושר", ספר זה הקנה לו פרסום נרחב גם בעולם התורה באירופה. אולם אף שהספר עוסק לפרטי פרטים בצורת סידור הגירושים מן הפן ההלכתי, וזכה לשבחים רבים מחכמי דורו, הוא לא התקבל כספר-עזר מעשי במערכת בתי הדין, יש שתולים זאת בכך שלא פוצלו ההלכות המעשיות לפרטיהן, מנימוקי הפסיקה, מה שמקשה מאוד את הקריאה השוטפת. 

בשנת תק"ל חתם על איגרת שליחותם של ר' יום טוב אלגאזי ור' יעקב חזן.

ביום י"ח באב תקל"ב, נפטר הראשון לציון רבי חיים רפאל בן אשר, והוא התמנה תחתיו לכהונת הראשון לציון. באותה עת שרר בירושלים רעב, וכמה מאות מתושביה מתו כתוצאה מהרעב וממחלות נלוות. גם רבי רפאל משה בולה היה בין החולים.

הוא נפטר בירושלים ביום כ"ז באדר תקל"ג, 20 באפריל 1773 ונטמן בהר הזיתים; בח' בניסן תקל"ז (15 באפריל 1777) נפטרה רעייתו זינבול ונטמנה לצדו.

=== משפחתו ===
* בנו היה רבי שלמה בולה, מחבר הספר "לחם שלמה" (שאלוניקי תקנ"ה).
* בתו נישאה בזיווג שני לרב יום טוב אלגאזי, מדייני בית דינו ויורשו בתפקיד הראשון לציון.

== מינויו כראשון לציון==
רבי רפאל משה בולה שימש זמן קצר בתפקיד הראשון לציון, כפי הנראה מדובר היה במינוי של פשרה זמנית. עם פטירת הראשון לציון רבי רפאל מיוחס, ציווה למנות כיורשו את בנו הרב משה יוסף מרדכי מיוחס. מינוי זה התעכב, כי אנשי ירושלים העדיפו למנות את הרב יום טוב אלגאזי שהתגורר בירושלים ונחשב לאחד מגדולי התורה. נראה שבתקופת ביניים זו מונו לתפקיד הרבנים חיים רפאל בן אשר, ואחריו רבי רפאל משה בולה. לאחר פטירת הרב בולה, מונה לתפקיד הרב אלגאזי, ופרצה מחלוקת סביב המינוי. המחלוקת נפתרה כאשר הלכה לעולמה אשתו של הרב מיוחס הבן, הוא נשא בזיווג שני את בתו של הרב אלגאזי והשנים נעשו לידידים טובים. לאחר פטירת הרב אלגאזי, מונה הרב מיוחס הבן לכהונת הראשון לציון.

== לקריאה נוספת ==
* משה גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, ח"ב, ירושלים, תרצ"ח. עמ' 132–134.

== קישורים חיצוניים ==
;אודותיו
* 
* 
* 	

;חיבוריו
* 	
* 	
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשונים לציון
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1773
משחק השקט

משחק השקט הוא משחק ילדים חברתי חינוכי.

==שיטת המשחק==
מטרת המשחק היא לשמור על שקט לאורך זמן רב ככל הניתן. במהלך המשחק נאסר על המשתתפים לדבר, לצחוק ואף להשמיע קולות לא רצוניים כגון עיטוש. כל משתתף במשחק המשמיע קול נפסל, עד שנותר שחקן אחד, שהוא המנצח במשחק. בגרסאות מסוימות של המשחק, מותר למשתתפים לנסות להצחיק את המשתתפים האחרים באמצעות הבעות פנים או התנהגות מצחיקה, בניסיון להביא לפסילתם, אולם לרוב נאסר על מגע פיזי בין המשתתפים (כך שאסור לדגדג את המשתתפים על מנת לנסות ולהביא לפסילתם).

במשחק זה נעשה שימוש בגני ילדים, בבתי ספר וכן בעת נסיעה ברכב עם ילדים.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
*[https://books.google.com/books?vid=ISBN0876592582&id=ZyyagKYQFY4C&dq=quiet+game Creating Readers: Over 1000 Games, Activities, Tongue Twisters, Fingerplays, Songs, and Stories to Get Children Excited about Reading] by Pam Schiller, [https://web.archive.org/web/20071012233503/http://www.ghbooks.com/ Gryphon House], Beltsville, Maryland (2001). 447 pages. .
</div>

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי חברה
מילון היסטורי של שווייץ

ממוזער
עמוד לדוגמה מהמהדורה ה[[צרפתית של המילון]]
מילון היסטורי של שווייץ (בגרמנית: Historisches Lexikon der Schweiz; בצרפתית: Dictionnaire historique de la Suisse; באיטלקית: Dizionario storico della Svizzera) הוא אנציקלופדיה מקיפה על ההיסטוריה של שווייץ, כפי שהיא משתקפת במחקר ההיסטורי המודרני, במטרה להנגיש את מסקנותיו לקהל רחב ככל האפשר.

פרויקט עריכת המילון החל בשנת 1988 ועם השלמתו בסוף 2014, הוא כולל 13 כרכים, המכילים כ-36,000 ערכים.

== המילון ==
האנציקלופדיה-מילון מתפרסמת על ידי קרן של האקדמיה השווייצרית למדעי הרוח והחברה (SAGW/ASSH) והחברה ההיסטורית השווייצרית (SGG-SHH), וממומנת בעיקר ממענקי מחקר ממשלתיים. צוות העורכים של האנציקלופדיה כולל 35 איש המרכזים את העריכה וההוצאה לאור, ולצידם פועלים כ-100 יועצים אקדמיים, 2,500 היסטוריונים ו-100 מתרגמים.

האנציקלופדיה נערכת בשלוש השפות הלאומיות השווייצריות במקביל, בגרמנית ("Historisches Lexikon der Schweiz", ובקיצור: HLS), צרפתית ("Dictionnaire Historique de la Suisse", ובקיצור: DHS) ואיטלקית (Dizionario storico della Svizzera).

המילון מכיל כ-40,000 ערכים, הכוללים: ביוגרפיות, ערכים על משפחות שווייצריות, על מקומות (ערים, קנטונים, מדינות לאום אחרות, מבצרים, ועוד) ומאמרים אנציקלופדיים אוניברסליים (תופעות ומושגים היסטוריים, מוסדות, אירועים וכדומה).

== מהדורה מקוונת ==
החל מ־1998, זמינה ברשת האינטרנט מהדורה מקוונת של המילון. בכך מנגישה ההוצאה את כל התוכן הטקסטואלי שבמהדורה המודפסת בחינם לקהל הגולשים. ניתנת גישה לכל המאמרים, אולם תמונות ואיורים אינם מוצגים.

== תוכן כרכי המילון ==
מרקו יוריו, עורך המילון ההיסטורי של שווייץ, ב"יום [[ויקיפדיה" שנערך בברן ב־2007]]

=== כרכי המהדורה הגרמנית ===

=== כרכי המהדורה הצרפתית ===
שבעת הכרכים הראשונים של המילון במהדורתו הצרפתית

=== כרכי המהדורה האיטלקית ===

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.hls-dhs-dss.ch/ דף הבית של המילון] בשלוש שפות
* [http://www.swissinfo.ch/ger/historisches-lexikon--eine-geschichte-mit-fortsetzung/5605194 ריאיון עם עורך המילון] 

קטגוריה:שווייץ: היסטוריה
קטגוריה:אנציקלופדיות
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה הגרמנית
קטגוריה:אנציקלופדיות בשפה הצרפתית
גן הזיכרון (בית הכרם - יפה נוף)

גן הזיכרון הוא גן עירוני בפאתי שכונת בית הכרם בירושלים, שבו ניצבת אנדרטה לזכר 75 בני שכונות בית הכרם ויפה נוף, שנפלו במערכות ישראל.

הגן נבנה על גבי מדרון ההר המשתרע בין רחוב הארזים לדרך איש-שלום. אורכו כמאתיים מטרים והוא מעוצב כשביל המתמשך בין עצים, צמחייה, קירות אבן וסלעיות. בפינות אחדות לאורך השביל הוקמו רחבות ובהן מתקני משחקים לילדים.

במרכז הגן ניצבת האנדרטה - קיר אבן לבנה קשתי, נמוך ומאורך, שלפניו כיכר דשא מעוגלת קטנה. על גבי הקיר נחרתו שמות החללים בסדר אלפביתי, כל אחד בציון שנת לידתו ושנת מותו. בראש הקיר משמאל נקבעה הכתובת: לזכרם של בני השכונות בית הכרם ויפה נוף שנפלו למען ביטחון ישראל.

מהגן מתמשך שביל אל מנהרה שנבנתה מתחת לדרך איש שלום ומובילה על היער הנטוע במדרון שתחתיה.

הגן נבנה ביוזמת עיריית ירושלים וארגון יד לבנים. הוא תוכנן על ידי האדריכל ירמי אפשטיין.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.izkor.gov.il/en_9ddebc65860bc9df29a6123d4a85f5c4 גן הזיכרון] באתר יזכור

זיכרון
קטגוריה:ירושלים: אנדרטאות לזכר חללי מערכות ישראל
קטגוריה:אנדרטאות לזכר חללי ערים, יישובים ושכונות
קטגוריה:בית הכרם
אפי חביביאן

אפרים (אפי) חביביאן (נולד ב-1962) הוא קצין משטרה ישראלי בדרגת תת-ניצב המכהן כנציג משטרת ישראל במטה לביטחון לאומי.

== חייו ==
חביביאן היה חניך ומדריך בתנועת בני עקיבא. שירת בצה"ל כלוחם וכקצין בחטיבת הצנחנים והשתחרר לאחר מילוי תפקיד של סגן מפקד פלוגה.

התגייס למשטרת ישראל ב-1984, הצטרף ליס"מ ירושלים ב-1991 כסגן מפקד היחידה וב-1995 מונה למפקדה.

במהלך יולי 1995 היה מעורב באירוע בו הפעיל אלימות פיזית נגד נשים מהישוב היהודי בחברון שמחו על מעצר בנות משפחתן. חביביאן נדון לארבעה חודשי מאסר על תנאי ולקנס בסך של 5000 ש"ח לאחר שהורשע בבית משפט השלום בעבירה של תקיפה הגורמת לחבלה ממשית לאשה אחת ותקיפה סתם של שתי נשים.

כיהן כסגן מפקד מרחב דוד. ב-2007 קודם לדרגת ניצב משנה ומונה לקצין אג"ם של מחוז ירושלים. בתפקידו הבא שירת כסגן מפקד מרחב נגב במחוז דרום. בינואר 2014 מונה למפקדו של מרחב קדם, מרחב חדש של המחוז שאחראי על פעולות השיטור במזרח ירושלים. באוקטובר 2014 מונה למפקד מרחב ציון בדרגת תת-ניצב.

בעקבות רצח שירה בנקי והדקירות במצעד הגאווה בירושלים ב-2015 נרשמה לחביביאן הערה פיקודית לאור ליקויים בפעילות מרחב ציון, בעיקר בציר המודיעיני. במרץ 2016, מונה חביביאן לתפקיד נציג משטרת ישראל במטה לביטחון לאומי.

חביביאן נשוי, אב לארבעה ומתגורר בכפר מנחם.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.police.gov.il/articlePage.aspx?aid=3121 חילופי מפקדים במרחב ציון], אתר משטרת ישראל, 19 באוקטובר 2014

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורשעים בתקיפה בישראל
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:כפר מנחם: אישים
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
הבניה אישית

גוונים של הצבע ה[[ירוק. אדם הלוקה בעיוורון צבעים עלול להבנות את הפוטונים שמחזיר אליו אובייקט זה כמשקפים צבעים אחרים, על אף ההבניה הקולקטיבית השונה בהקשר זה.]]
הבניה אישית (באנגלית: Personal construct) היא אחד משני הסוגים העיקריים של הבניה מנטלית, ולמעשה הסוג הבסיסי המתרחש בקרב הנפש (Mind) של האדם עצמו. זאת להבדיל מהבניה קבוצתית, שהיא הופעה של אותה ההבניה פחות או יותר, בנפשם של פרטים מקבוצה מובחנת מסוימת, כגון הבניית מציאות שחולקים רופאים בהקשר יעילותה של תרופה מסוימת לטיפול בבעיה מסוימת.

המונח הבניה אישית אינו מאוד שונה ממונח האב שלו (הבניה מנטלית, Mental construct), ויכול לחפוף לעיתים למונח הנגדי שלו, "הבניה קבוצתית" (Collective construct). עם זאת, מונח זה עלול לשמש חוקרים מסוימים (מן הפילוסופיה והמדע כאחת) בעודם מעוניינים להדגיש את הפרסונליות של מבנה מנטלי מסוים, בו הם עוסקים.

==היסטוריה של המונח ==
את המונח הבניה אישית, טבע הפסיכולוג ג'ורג' קלי (1905-1967) כחלק מתאוריית ההבניה האישית, שפיתח. מונח זה שמיש מאוד בפילוסופיה ובמדעים כמתאר את הפרשנות הנפשית שמנהיג הפרט לאובייקט או תרחיש פיזיקליים.

== דוגמאות ==
כמונח המדגיש את ההטעמה האישית, או לחלופין, את הפרשנות האישית הספציפית לאובייקט פיזיקלי נתון, הרי שייתכנו אינספור דוגמאות להבניה מנטלית:
*מצב שבו אדם מַבנה אדם אחר שהוא מזוקן וחובש כיסוי-ראש דמוי כיפה כ"יהודי" כשבפועל הוא בכלל משתייך לדת האסלאם (הלבוש של יהודים ומוסלמים דתיים מקהילות מסוימות אכן דומה מאוד לעיתים).
*אדם מבנה שיר מסגנון מוזיקה א' כ"שייך בוודאות" לסגנון מוזיקה ב' (בגלל דמיון) כאשר ההבניה הקבוצתית מצד הסובבים אותו היא שמדובר בסגנון מוזיקה א'.
*אדם מבנה אישה טרנסקסואלית כאישה לכל דבר ועניין בעוד שכמה אחרים בסביבתו יבנו אישה זו כ"גבר".
*אדם מבנה אדם אחר כ"עצבני" לאחר שראה אותו מתעצבן פעם אחת ויחידה.
*אדם בעל יכולת חישת רעש גבוהה מאוד, עלול לחוש שיר במספר נתון של דציבלים חזק הרבה יותר משיחושו אותו אחרים בסיבתו, ועל כן הוא מַבנה מנטלית את הסאונד כ"חזק מאד", בעוד שרבים אחרים בסביבתו יבנו אותו כ"רגיל" או "לא חזק במיוחד".

אין לבלבל בין הבניה מנטלית פרסונלית לבין מנגנוני עיבוד נוירוביולוגיים (או צורותם הייחודית בכל פרט נתון); הבניה מנטלית נוגעת לפרשנות הנפשית המתקבלת לגירוי (שיכול להיות בעצמו נפשי ולא חיצוני) ולא לעיבוד המידע הנוירונאלי בהקשרו.

== הקשר לחשיבה סטריאוטיפית ואשליות תפיסה ==
מבנה מנטלי כוזב יכול להוות אשליית תפיסה (Illusion); כאשר אדם א' רואה דמות אנושית (אדם ב') ממרחק רב אך בטוח כי מדובר למעשה בפאדם ג', הוא הרי מבנה הבניה כוזבת לפיה אדם ב' הוא אדם ג'. כאשר יתקרב אליו יותר ויזהו כאדם ב' יבין כי טעה, והמבנה המנטלי (כלומר, הפרשנות המנטלית שלו לאובייקט הפיזיקלי שהוא אותה דמות), יתמוגג. במצב זה בפירוש קיימת הבניה מנטלית פרסונלית, אך לא כזו שהיא קבוצתית (קולקטיבית).

מבנה מנטלי פרסונלי עלול להיות צורה ראשונית של חשיבה סטריאוטיפית; מבנה מנטלי זה יכול להיות נפוץ (או מופץ) בקרב אנשים שונים הנמצאים בקרבת מושא ההבניה, ובכך להפוך להבניה חברתית, אך גם לשמש כסטריאוטיפ המעצב את עיבוד המידע שלהם בהקשרו. כך למשל, אדם א' שהוא צבר, עלול להיקלע לשיחה לא נעימה עם עולה חדש, ולהבנות עליו מבנה תאורטי לפיו הוא "אדם מעצבן"; אם רבים אחרים יבנו הבניה כזאת בעצמם, או יאמצו אותה לחיקם (מתוקף ביקורת ששמעו על אותו עולה חדש), הרי שעל פי הדעה הרווחת ההבניה הזו תזכה גם להיקרא קולקטיבית.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
מדבר פארן

יב}}}}
מִדְבַּר פָּארָן מוזכר שבע פעמים בתנ"ך, בדרך כלל כשם כללי למדבריות חצי האי סיני וגם כשם כולל לשטחו של חצי האי סיני. שמו של המדבר מופיע בתנ"ך כאחד מהאתרים בו חנו בני ישראל בתקופת הנדודים במדבר.
מפת אזורי ארץ ישראל

==אזכוריו בתנ"ך==
בספר בראשית, כ"א, כ"א מסופר כי לאחר שאברהם גירש את הגר וישמעאל, התיישב ישמעאל במדבר פארן: . 

במהלך נדודי בני ישראל במדבר מוזכר מדבר פארן כמקום בו חנו בני ישראל. עוד מסופר בספר במדבר כי, בני ישראל יצאו לדרכם אל מדבר פארן לאחר שמרים נרפאה מהצרעת. שנים עשר המרגלים אשר שלח משה יצאו לתור את הארץ ממדבר פארן.

בסיפור נבל הכרמלי יוצא דוד לכיוון מדבר פארן. ייתכן כי המחבר המקראי מעוניין להדגיש כי דוד יצא מגבולות הארץ מיד עם היוודע דבר מותו של שמואל. יש הסוברים כי נוסח המסורה השתבש ואין זו אלא טעות כתיב של המחבר המקראי וזאת לפי גרסת תרגום השבעים B בו מופיע הכתוב: "מדבר מעון". ייתכן שהכוונה לעיר המקראית מעון. וכך גם מפני שבהמשכו של הסיפור מתברר כי דוד נמצא בנחלת יהודה.

==פארן בתלמוד==
בתלמוד מובאת דעה ש"מדבר פארן" הוא שם נרדף למדבר סיני: 

==זיהוי המקום==
ראב"ע כותב בפירושו: 
 

יואל אליצור סובר כי מדבר פארן הוא האזור ההררי ממערב לערבה, כלומר פארן מציין את אזור המדבר הגדול במרכז חצי האי סיני. לשיטתו איל פארן ומדבר פארן הם שני אזורים שונים, כאשר הוא מזהה את איל פארן עם הערבה. 

השם פארן מופיע גם במפת פויטינגר.

משלח את הגר וישמעאל בנה למדבר. איור מעשה ידי גוסטב דורה]]

==מדבר פארן במסורת האסלאם==
שמו של מדבר פארן אינו נזכר בקוראן אך האזור בו נמצאת העיר מכה נקרא גם הוא פארן. שם זה מיוחס למדבר פארן המוזכר בתנ"ך. 

המסורת המוסלמית טוענת כי גבולות מדבר פארן הם גבולות החג'אז וכי ישמעאל השתקע במקום, שבו עומדת העיר מכה בערב הסעודית. כך כתב היהודי שהתאסלם סמואל אל-מוגרבי בספרו אפחאם אל-יהוד, וטען שהתורה ניבאה את הופעתה העתידית של נבואת מוחמד ממדבר פארן: .<ref></ref>

הגאוגרף יאקות אל-חמאווי, טוען כי פארן היא מילה עברית, שהושאלה לערבית וכי פארן הוא אחד משמותיה של העיר מכה המוזכרים בתורה. "תל פארן" היא שמה של אחת הגבעות אשר נמצאת באזור העיר מכה.

==הערות שוליים==

תמונת מפת פויטינגר רחבה, אפשר לגלגל אותה על הסרגל.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
פארן
טונאטיאו

טונאטיאו
במיתולוגיה האצטקית, טונאטיאו (Ōllin Tōnatiuh "תנועת השמש") היה אל שמש. העם האצטקי ראה בו כמנהיג של טולן, העולם הבא. אל זה היה ידוע כשמש החמישית, משום שהאצטקים האמינו כי הוא היה השמש שהחליפה את השמש הרביעית לאחר שזו גורשה מהשמים.

==תיאור==

על פי המיתולוגיה האצטקית כל שמש היא אל עם עידן קוסמי משלו, האצטקים האמינו שהם עדיין בעידן של טונאטיאו. לפי מיתוס הבריאה האצטקית, האל דרש קורבנות אדם כמחווה ובלעדיה יסרבו להעביר דרך השמים. נהוג לחשוב כיום כי 20,000 בני אדם הוקרבו בכל שנה לטונאטיאו ואלים אחרים, אם כי ייתכן שמספר זה מנופח על ידי האצטקים, שרצו לעורר פחד באויביהם, או על ידי הספרדים, שרצו להכפיש את האצטקים. האצטקים היו מוקסמים מהשמש וצפו בה בזהירות, והיה להם לוח שנת שמשי דומה לזה של המאיה. ברבים מהמונומנטים האצטקים שנותרו היום יש מבנים מיושרים עם השמש.

על פי המיתולוגיה האצטקית, טונאטיאו נודע בשם "השמש החמישית", מתוך חמש השמשות, חמישה ניסיונות בריאה. טונאטיאו מתואר כאל עז ולוחמני, הוא נראה לראשונה באמנות הפוסט-קלאסית הקדומה של הציוויליזציה הפרה-קולומביאנית המכונה . הקשר הסימבולי של טונאטיאו עם הנשר רומז לאמונה האצטקית במסעו כשמש הנוכחית, הנוסע על פני השמים בכל יום, שם ירד במערב ועלה במזרח. האצטקים סברו כי מסעו מתקיים על ידי הקרבה יומיומית של בני אדם. טונאטיאו נחשב לאל המרכזי באבן לוח השנה האצטקי. בתרבות הטולטקית, טונאטיאו מזוהה לעיתים קרובות עם כוכב הלכת ונוס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלים אצטקיים
אוטו רש

אמיל אוטו רש (בגרמנית: Emil Otto Rasch; 7 בדצמבר 1891 – 1 בנובמבר 1948) היה בריגדפיהרר (תת-אלוף) באס אס ופושע מלחמה נאצי. הוא פיקד על איינזצגרופה C, שפעלה בשטחי הכיבוש הגרמניים באוקראינה שבברית המועצות ורצחה כ-221 אלף אזרחים, רובם ככולם יהודים, והיה ממפקדי הטבח בבאבי יאר.

==ביוגרפיה ==

רש נולד בפרידריכסרו שבצפון גרמניה, ובמלחמת העולם הראשונה שירת כקצין זוטר בחיל הים. לאחר המלחמה למד פילוסופיה, משפטים ומדע המדינה וקיבל תואר דוקטור במשפטים ותואר דוקטור נוסף בכלכלה פוליטית. בשנת 1931 החל לעבוד כעורך דין במגזר הפרטי בדרזדן והצטרף למפלגה הנאצית. בשנת 1933 הצטרף לאס אה ולאס אס ומונה לראש עיריית רדברג, בשנת 1935 מונה לראש עיריית ויטנברג.

משנת 1936 שירת במשרה מלאה באס דה, סוכנות המודיעין של המפלגה הנאצית. ב-1 באוקטובר 1937 מונה למפקד משטרת המדינה בפרנקפורט, ובמרץ 1938 מונה למפקד שירות הביטחון באוסטריה עילית. ביוני 1938 קיבל סמכויות שונות במשרד הראשי לביטחון הרייך, ומונה למפקד משטרת הביטחון והאס דה בפראג.

בנובמבר 1939 הועבר לקניגסברג שבמזרח גרמניה, שם יזם ופיקח על רצח המוני של אסירים פוליטיים פולנים שנתפסו בידי האיינזצגרופן. הרציחות בוצעו ביערות, ובגלל שמשכו תשומת לב רש יזם את הקמתו של מחנה הריכוז סולדאו בצפון-מזרח פולין, שהיה מחנה מעבר לפני גירושים לגנרלגוברנמן ובו נרצחו יותר מ-10,000 אסירים פולנים ויהודים.

לקראת הפלישה לברית המועצות ביוני 1941, רש מונה למפקד איינזצגרופה C בדרגת בריגדפיהרר (תת-אלוף). היחידה פעלה באוקראינה בעקבות קבוצת ארמיות דרום ורצחה כ-220 אלף אזרחים, רובם ככולם יהודים. הפשע הבולט ביותר שביצעה היה הטבח בבאבי יאר, בו נרצחו 33,771 יהודים ביומיים, 29 ו-30 בספטמבר 1941. רש פיקד על הטבח לצד מושל קייב גנרל קורט אברהרד ושטנדרטנפיהרר (אלוף-משנה) פאול בלובל. רש נחשב למפקד אכזרי ודרש שכל אנשי היחידה, לרבות המפקדים, ישתתפו אישית ברצח היהודים.

באוקטובר 1941 עזב רש את התפקיד, ובתחילת 1942 מונה למנהל חברת קונטיננטל אויל בברלין.

=== אחרי מלחמת העולם השנייה ===
בספטמבר 1947 הואשם במשפט האיינזצגרופן בנירנברג בפשעים נגד האנושות, בפשעי מלחמה ובחברות בארגון פשע. ההליך המשפטי נגדו הופסק ב-5 בפברואר 1948 בגלל מצבו הבריאותי - הוא סבל ממחלת פרקינסון ומדמנציה.

רש מת ב-1 בנובמבר 1948 בנירנברג.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:איינזצגרופן
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה

קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
קטגוריה:נאצים שנפטרו במעצר
סזאר בן-עטר

סזאר בן-עטר (בצרפתית: César Benattar; 1868–1937) היה עורך דין, הוגה דעות ליברלי וסופר יהודי-תוניסאי.

==קורות חיים==
בן-עטר נולד בתוניסיה בשנת 1868. היה עורך דין במקצועו וחבר לשכת עורכי הדין בתוניס הבירה.

בשנת 1904 ייצג בבית משפט את הפוליטיקאי התוניסאי עבד אל-עזיז א-ת'עאבי , לימים ממנהיגי התנועה הלאומית התוניסאית וממייסדי המפלגה הלאומית דוסתור, אשר הואשם בהפרת הסדר הציבורי עקב הבעת זלזול פומבי בקוראן ובהעלבת עבד אל-קאדר אל-ג'ילאני (מייסד הקאדריה מהמאה ה-12). האשמות אותן אלת'עאבי הכחיש. בבית המשפט טען בן-עטר כי אי אפשר להעמיד לדין אדם על דעות שהביע במרחב הפרטי. למרות התמיכה של העיתונות הצרפתית באלת'עאבי, גזר עליו בית המשפט התוניסאי עונש מאסר של חודשיים, כנראה כדי לרצות את אנשי מעמד העולמא.

בשנת 1905, כשנה לאחר שחרור אלת'עאבי מבית הכלא, חיברו בן-עטר ואלת'עאבי חיבור משותף בצרפתית בשם "הרוח הליברלית של הקוראן" (L’Esprit libéral du Coran). בחיבור טענו השניים כי בימי הביניים היה נהוג לפרש את הקוראן בצורה רציונלית וליברלית, ולכן זכה האסלאם לפריחה התרבותית והרוחנית הידועה כתור הזהב של האסלאם. בהמשך זנחו המוסלמים את הפרשנות הרציונלית לקוראן ולכן התדרדרו רוחנית ותרבותית. הספר קרא למוסלמים לחזור לפרשנות ליברלית של האסלאם, וקרא לרפורמות מעשיות כגון מתן חינוך לנשים וביטול החיג'אב (כיסוי הראש המוסלמי). למרות שאלת'עאבי היה ידוע בעמדותיו הלאומיות-תוניסאיות ועוינות לצרפת, ששלטה באותה עת בתוניסיה כמדינת חסות, הספר מציג עמדה פרו-צרפתית ואף מצדיק את רעיון המשימה המתרבתת. הספר היה ציון דרך בתולדות ההגות הליברלית בתוניסיה.

בן-עטר עסק גם בכתיבת ספרות יפה ובשנת 1922 הוציא לאור בפריז את ספרו "הכפר בזרקור" (Le Bled en lumière), קובץ סיפורים קצרים מהפולקלור היהודי-תוניסאי, ובכך היה מראשוני הסופרים היהודים-תוניסאים בצרפתית שכתבו על הפולקלור של קהילתם. בשנת 1927 חיבר נובלה בשם "בית הקולנוע בגיהנום" (Le Cinéma aux enfers) שעלילתה בעלת נימה פרו-צרפתית ומאזכרת דמויות ידועות מהפוליטיקה וההיסטוריה של תוניסיה.

בשנת 1926 חיבר מחקר על "המושבות היהודיות בתוניסיה" (Les colonies israélites de Tunisie) הסוקר את הקהילות היהודיות בתוניסיה, שפורסם כחלק מספרו של רוז'ה דסור על ההיסטוריה של תוניס.

קיבל מצרפת בשנת 1900 את תואר הכבוד "קצין האקדמיה הצרפתית".

==פרסומים==
<div class="mw-content-ltr">
*'[http://dar.bibalex.org/webpages/mainpage.jsf?PID=DAF-Job:145304&q=Revue_tunisienne_39 Hospitalité et fanatisme. (Document sur la mentalité indigène.)]', Revue tunisienne 39 (1903), pp. 192–194.
*César Benattar, el-Hadi Sebai, Abdelaziz Ettéalbi. L'esprit libéral du Coran, E. Leroux, 1905. ([https://archive.org/details/lespritlibraldu00ettgoog הספר] באתר ארכיון האינטרנט)
*Le Bled en lumière : folklore tunisien, Paris : Tallandier, 1923.
*'Les colonies israélites de Tunisie', Dans Roger Dessort, Histoire de la ville de Tunis, Alger, 1926.
*Le Cinéma aux enfers, Tunis: Maison française d'édition et de publications, 1927.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים תוניסאים
קטגוריה:פילוסופים יהודים תוניסאים
קטגוריה:סופרים יהודים צרפתים
קטגוריה:עורכי דין יהודים תוניסאים
קטגוריה:ילידי 1868
קטגוריה:נפטרים ב-1937