OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ריסון (פיזיקה)

מערכת מסה-קפיץ מרוסנת
ריסוּן הוא הגורם למערכת לעבור ממצב מעבר למצב יציב. לכן הריסון קובע את משך תהליך המעבר. במערכת פיזיקלית בה מתרחשת תנודה, הריסון גורם להתיצבות משרעת התנודה לאורך זמן, ובכלל זה חוסר תנודות, הנחשב לתנודה עם משרעת בעוצמה אפס, ואף של תנודה במשרעת מחזורית. במקרים בהם תהליך המעבר אינו מורגש, אפשר לומר שהריסון מתקים בתנאים רחבים, והוא אינסופי בעוצמתו. במקרים אלו נהוג לא לדון בכלל בתהליך המעבר.

==הגדרת הריסון==
בפיזיקה ובהנדסה, ריסון מוגדר מתמטית ככוח המתכונתי בגודלו למהירותו של עצם, והפוך בכיוונו לתנועתו. לדוגמה, בריסון מכני פשוט, הכוח, F, כתלות במהירות, v, יהיה:

: <math>
\ \mathbf{F} = -c \mathbf{v}
</math>

כאשר c הוא מקדם הריסון. 

קשר זה אנלוגי לחוק אוהם, המקשר בין המתח, הזרם וההתנגדות. כוח זה הוא למעשה חיכוך, הנובע מגרר.

במיתרים בכלים מוזיקליים, לריסון יש תפקיד בדעיכת הצליל ובהפסקת התנודה. בכלי מיתר, הריסון הוא תת-קריטי (ראו בהמשך). ניתן למדל את מערכות המיתר כרצף של אלמנטי מסה אינפיניטסימליים, אשר בכל אחד מהם חל ריסון.

==מערכת מסה-קפיץ מרוסנת==
נדון במערכת מסה-קפיץ בעלת מסה m, קבוע קפיץ k, וגורם ריסון בעל מקדם c. כאשר המסה מוסטת במרחק x מנקודת שיווי המשקל שלה, נובע כוח אלסטי מהקפיץ בגודל:
:<math>\ F_s = -kx</math>

הכוח אשר משרה המרסן על המסה הוא:
: <math>
F_\mathrm{d} = - c v = - c \dot{x} = - c \frac{dx}{dt}
</math>

על ידי שימוש בחוק השני של ניוטון, נוכל לקבל משוואה דיפרנציאלית על המיקום כתלות בזמן:

 <math>
\Sigma F=m\ddot{x}

</math>
 <math>
m \frac{d^2x}{dt^2}=-kx- c \frac{dx}{dt}

</math>
 <math>
\frac{d^2x}{dt^2}+\frac{c}{m}\frac{dx}{dt}+\frac{k}{m}x=0
</math>
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מכניקה
רוברט קובאץ'

רוברט קובאץ (קרואטית: Robert Kovač; נולד ב-6 באפריל 1974 במערב ברלין, גרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר קרואטי בינלאומי, ששיחק ברוב הקריירה שלו בבונדסליגה הגרמנית.

== קריירה ==
רוברט קובאץ', ואחיו הגדול ניקו קובאץ', נולדו במערב ברלין למשפחה ממוצא קרואטי, שמקורה מהעיר ליבנו שבבוסניה והרצגובינה. שני האחים היו חלק מקבוצה של שחקנים קרואטים שלא נולדו במדינה, ותרמו רבות לנבחרתב הביאם את קצב המשחק המהיר מן הבונדסליגה לנבחרת.

קובאץ' החל את הקריירה שלו בקבוצות מליגות נמוכות, ראפיד ודינג והרטה צלנדורף (1994–1995) לפני שערך את הבכורה שלו בבונדסליגה בקבוצת נירנברג בשנת 1995. אחר כך הוא עבר לשחק בבאייר לברקוזן (1996–2001), לפני שעבר לשחק בבאיירן מינכן.

קובאץ' שיחק בנבחרת קרואטיה במהלך מונדיאל 2002 ויורו 2004. הוא שיחק בנבחרת גם במונדיאל 2006, אך צבר שני כרטיסים צהובים במשחק נגד נבחרת יפן, בגינם נעדר מהמשחק האחרון של הנבחרת נגד אוסטרליה בשלב הבתים. הגנת קרואטיה התקשתה לשחק בלי קובאץ', ומי שהחליפו במשחק נגד אוסטרליה נגע בכדור בידו ברחבת הקבוצה, דבר שנתן לאוסטרליה את שערה הראשון בטורניר מפנדל. המשחק הסתיים בתוצאה 2-2, שהביאה להדחתה של קרואטיה מהטורניר. גם בנבחרת, גם בלברקוזן, וגם בבאיירן מינכן, רוברט קובאץ' שיחק עם אחיו ניקו באותה הקבוצה.

לקראת עונת 2007/2008 חתם קובאץ' בבורוסיה דורטמונד הגרמנית, איתה הגיע לגמר הגביע הגרמני שם הפסידה קבוצתו לבאיירן מינכן בתוצאה 2:1 בתום תוספת זמן. בינואר 2009 חתם קובאץ' בדינמו זאגרב הקרואטית שהתעניינה בשירותיו עוד באוגוסט 2007. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, רשם קובאץ' 12 הופעות ליגה. בעונה שלאחר מכן סבל קובאץ' מפציעה, שגרמה לו להחמיץ חלק ממשחקי פתיחת העונה של קבוצתו, ממנה החלים בספטמבר 2009 עת חזר לשורות קבוצתו. בסיום אותה עונה הודיע קובאץ' על פרישתו ממשחק פעיל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:מגני כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:ברלין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:ספורטאים גרמנים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים קרואטים באיטליה
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1974
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1974
מפרץ חמאמאת

מפרץ חמאמאת (בערבית: خليج الحمامات, בתעתיק מדעי: ח'ליג' אלחמאמאת; בצרפתית: Golfe d'Hammamet) הוא מפרץ בים התיכון, השוכן בצפון-מזרחה של תוניסיה. המפרץ משתרע בין חצי האי שריק צפונית לעיר מונסתיר בדרום. הוא קיבל את שמו מהעיר חמאמאת שבחלקו הצפוני.

==קישורים חיצוניים==

חמאמאת
חמאמאת
קסבה

סוסה בתוניסיה]]
הקסבה ב[[איית בן חדו במרוקו]]
קסבה (בערבית: قصبة) היא מצודה האופיינית לערי צפון אפריקה אשר שימשה למגורי השליט המקומי וכמעוז הגנתי. לעיתים נבנו הקסבות במקום הגבוה בעיר, והן הוקפו בחומות, בדרך כלל ללא חלונות. למילה הספרדית "אלקסאבה" (Alcazaba) שמקורה במושג הערבי "אל-קסבה" (القصبة), היינו "הקסבה", משמעות זהה בערי אנדלוסיה. מקורו של המושג במילה הערבית לקנה מצוי, ששימש בעבר כחומר בידוד נפוץ בבניינים ברחבי צפון אפריקה.

== משמעויות אחרות ==
בעברית, ולמעשה גם בערבית, נעשה לעיתים שימוש במושג על מנת לתאר את כל הרובע העתיק בעיר מוסלמית, בין אם הוא מוקף חומה ובין אם לאו, ואז משמעותו זהה לזו של המושג "רובע המדינה". הדוגמה הידועה ביותר לשימוש במילה "קסבה" במובן זה היא לתיאור מרכז העיר של אלג'יר. במחזמר "קזבלן" בשיר "כל הכבוד" מופיעה השורה "בקסבה בחצי היום, כשהשוק פתוח..." כדי לתאר את מרכז יפו הפעיל והשוקק חיים.

בעקבות האינתיפאדה השנייה ומלחמת לבנון השנייה גדל השימוש במונח זה לתיאור החלק העתיק בעיר מוסלמית ולאפיין אותו כמקום צפוף, סבוך ומסוכן עם מבוך של סמטאות צרות ולעיתים גם מנהרות תת-קרקעיות (למשל: הקסבה של שכם). הקסבה נחשבת למקום מסוכן וקשה לכיבוש בגלל המבנה שלה, ולעיתים מעדיפים כוחות צבא להימנע מלחימת חיל רגלים בקסבה אלא להרוס אותה בכלים כבדים, חומרי נפץ או הפצצות מהאוויר.

בטורקית המילה "קסאבה" (Kasaba) מתארת בדרך כלל עיירה קטנה. 

במרוקו נעשה לעיתים שימוש במושג כדי לתאר מצודות השוכנות מחוץ לערים, בדרך כלל בהרי האטלס, והמשמשות כמקום מגורים לברברים. במובן זה דומה ה"קסבה" ל"קסר" (רבים "קסור"). דוגמה לשימוש זה ניתן לראות בכפר איית בן חדו במרוקו.

== ראו גם ==
* רובע המדינה
* קסר
* אקרופוליס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אדריכלות
קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
קטגוריה:צפון אפריקה
קטגוריה:המזרח התיכון
קטגוריה:שכונות
קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
קטגוריה:מגרב
בבוטוב

[[קניאז וסילי בבוטוב]]
בבוטוב (ברוסית: Бебутовы) או בֶּבּוּתוֹבי (בגאורגית: ბებუთოვი) או בֶּבּוּתָשווילי (ბებუთაშვილი) הייתה משפחת אצולה גאורגית ממוצא ארמני שמילאה תפקיד חשוב בחיים הכלכליים והתרבותיים של העיר טביליסי במאות ה-17 וה-18, ומאוחר יותר, במאה ה-19, שירתה בצבא האימפריה הרוסית. 

המשפחה מוכרת מתחילת המאה ה-17, כאשר היגרו מן העיר אני שבארמניה לכפר פירשאווי שליד טביליסי גאורגיה, לאחר שהפרסים הרסו את בתיהם. באמצע אותה מאה הם התגלו כאחת ממשפחות הסוחרים העשירות בממלכת כארתלי. הם רכשו נכסים וגנים ובנו בתי מרחצאות. במאה ה-18 הם שירתו כאתנארך של הארמנים בטביליסי ונשאו בתואר מליק-מאמאסאחליסי, ומאוחר יותר כראש אבירי הציד ("מישקרבש") בחצר המלוכה הגאורגית. 

בשנת 1783 העלה ארקלה השני את מעמד המשפחה לתואר "נסיכי בבוטוב", והכליל אותה ברשימת האצולה הגאורגית שצורפה לחוזה גאורגייבסק שנערך עם האימפריה הרוסית. לאחר סיפוח ממלכת כארתלי-קאחתי לאימפריה הרוסית של 1801, התקבלה משפחת בבוטוב כחלק מאצולת הנסיכים של האימפריה, בשנת 1826, וקיבלה את התואר "קניאז". 

== מקורות == 

* יואנה בגרטיוני, [http://www.geogen.ge/indexen.php?id_menu=12&id_menu_up=2&lang=en&id_let=35&abc=1 מקור הנסיכים: בבותובי], באתר שמות משפחה גאורגיים, 
* [http://www.rulex.ru/01021089.htm בבוטוב], הלקסיקון הביוגרפי הרוסי, ברוסית 

== קישורים חיצוניים == 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בתי אצולה גאורגיים
קטגוריה:האימפריה הרוסית: אישים
קטגוריה:ארמנים
קטגוריה:טביליסי: היסטוריה
האוניברסיטה הממלכתית לרפואה של טביליסי

האוניברסיטה הממלכתית לרפואה של טביליסי (בגאורגית: თბილისის სახელმწიფო სამედიცინო უნივერსიტეტი) היא אוניברסיטה מובילה באירופה, הממוקמת בטביליסי שבגאורגיה. נוסדה ב-27 בפברואר 1918 כהמכון לרפואה של טביליסי שהפך, ב-10 ביוני 1930, לפקולטה לרפואה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. לאחר עצמאות גאורגיה, בשנת 1992 הפכה לאוניברסיטה נפרדת בשמה הנוכחי.

כדי לקבל רישיון לעסוק ברפואה, נדרשים הסטודנטים להגיש עבודת מחקר, בשנה השישית ללימודיהם (לאחר שהשלימו את לימודי הבסיס, והלימודים הקליניים).

== קישורים חיצוניים ==
* 

טביליסי
קטגוריה:טביליסי: חינוך
קטגוריה:טביליסי: מבנים
אבישי אביבי

אבישי (אבי) אביבי (26 בדצמבר 1947 - 18 באוקטובר 2016) היה בתחילת דרכו שחקן וזמר, ומשנות השמונים היה אחד המעצבים האמנותיים (ארט דיירקטור) ומעצבי התפאורות הבולטים בישראל, בסרטי קולנוע, בהפקות טלוויזיוניות ובפרסומות. אביבי התגורר בתל אביב והיה נשוי לענת אביבי, נכדתה של מרים ברנשטיין-כהן.

==קריירה==
אביבי החל את דרכו כזמר ושחקן. הוא כיכב ב-1971, לצד עוזי פוקס במחזמר "קפוץ", שעיקרו היה שירים שהלחין עבור המחזמר דני סנדרסון. המחזמר, שכלל סצנות עירום, לא זכה להצלחה רבה. אותה תקופה ביצע אביבי את השיר "תנו ללכת", שחודש מאוחר יותר על ידי גבי שושן תחת השם "בראשית".

אביבי היה בשנות השבעים חבר קבוצת העין השלישית. בין השאר ביצע במסגרת פעילות החבורה את השיר "היי ג'ו בוא נעלה על הגל" של דוד אבידן. השיר הופיע בסרט "שלושה ואחת" של החבורה (1973), בו כיכב לצידם של אסי דיין, יונה אליאן ואורי לוי.

משנות השמונים התמקד אביבי בעיקר בעיסוקו כמעצב אמנותי וכמעצב תפאורות. בין השאר שימש בתפקיד זה בסרטים ישראליים כמו "המיועד" עליו זכה עם ענת אביבי בפרס אופיר; "רומן בהמשכים", "השגעון הגדול", "אלכס חולה אהבה", "סיפור שמתחיל בלוויה של נחש", "איש שאהב בעברית", "מול היערות", "אדמה משוגעת" (עליו זכה בפרס אופיר נוסף), "מלך של קבצנים" ו"המילים הטובות" של שמי זרחין. במקביל, שימש אביבי כמעצב בהפקות הוליוודיות כמו "שעתם היפה ביותר" (של שמעון דותן), "פגישה עם המוות" (עם פיטר יוסטינוב), "הנזל וגרטל" בהפקת קנון גרופ, "לא בלי בתי" (עם סאלי פילד), "רחובות ההרג (עם מייקל פארה), "גיבורים קטלניים" (1994, עם מייקל פארה), "הטל צל ארוך" (של וילמוש זיגמונד, עם מייקל יורק וליב אולמן) ו"המקור" (עם אל פצ'ינו). בשנת 2010 זכה בפרס אופיר על העיצוב האמנותי בסרט "זוהי סדום". אביבי שימש כמעצב אומנותי בסרט "יונה" משנת 2014 של הבמאי ניר ברגמן (עליו זכה בפרס אופיר רביעי). ובשנת 2015 עיצב תפאורה לסרט "המילים הטובות" ובשנת 2016 לסרט "הלהקה האחרונה בלבנון".

החל באמצע שנות התשעים החל אביבי עוסק גם בעיצוב אמנותי לפרסומות ולהפקות טלוויזיה מיוחדות. אביבי עיצב מאות פרסומות ושלח ידו גם בעיצוב תפאורה לתוכניות טלוויזיה כמו "לילה גוב" והפקת ליל בחירות 2006 של ערוץ 10.

==קישורים חיצוניים==

* [http://movies.nytimes.com/person/80258/Avi-Avivi פילמוגרפיה של אביבי] באתר הניו יורק טיימס
* [https://web.archive.org/web/20160305132400/http://www.ice.co.il/article.asp?pgId=121771&catId=17 קדימון בעיצוב תפאורה של אבישי אביבי זכה בפרס כסף בתחרות Promax 2008]

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס אופיר: עיצוב אמנותי
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:מעצבי במה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
חגי זמיר

נבחרת ישראל על דוכן המנצחים לאחר שזכתה במדליית כסף, בכדורעף נכים
חגי זמיר (נולד ב-1951) הוא אלוף פאראלימפי ישראלי, בעל 4 מדליות אולימפיות מהן 3 זהב ו-4 מדליות מאליפות העולם לנכים, מהן 2 זהב בכדורעף נכים.

== ביוגרפיה ==
זמיר נולד וגדל בקיבוץ זיקים והיה בן הקיבוץ הראשון. בשירותו הצבאי היה בסיירת צנחנים. 

ב-22 בינואר 1970, בתקופת מלחמת ההתשה, נשלח זמיר עם יחידתו להשתתף בפשיטה על האי שדואן, במטרה לשבות בשבי כ-100 חיילים מצבא מצרים. הגיעם אל שדה מוקשים עיכב את ביצוע המשימה, בעקבות פציעתם של שלושה חיילים - בהם זמיר ואהרון דנציגר. רגלו השמאלית נקטעה ובתום שישה חודשי שיקום חזר זמיר לקיבוץ ועבד בענף הכותנה. כמו כן הוא חזר לשחק כדורעף ובשנת 1973 הצטרף לראשונה לנבחרת הנכים בתחום. במשך שלושים שנים התחרה זמיר במסגרת נבחרת הכדורעף של בית הלוחם ומטעמה השתתף בשבעה משחקים פאראלימפיים.

זמיר הוא בוגר סמינר הקיבוצים ומוסמך כמאמן כדורעף וטניס. בשנת 1980 הוא החל לעסוק בהוראת חינוך גופני ומשנת 1992 הוא חבר הסגל של מועדון הכדורעף הפועל כפר סבא. בשנת 1994 החל זמיר לאמן את נבחרת הבנות של תיכון "גלילי" בעיר, אשר זכתה פעמים ספורות תחת אימונו באליפות הארץ.

ב-1998 צוין זמיר ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט, מוזיאון המנציח ספורטאים יהודים שהגיעו להישגים יוצאי דופן.

זמיר מתגורר באבן יהודה, נשוי ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/hagai-zamir פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
* [http://www.inz.org.il/article.php?id=517 "לבן הבכור של הקיבוץ הלכה הרגל"] - ריאיון עם זמיר באתר ארגון נכי צה"ל
* [https://shayaloni.co.il/portfolio/%d7%97%d7%92%d7%99-%d7%96%d7%9e%d7%99%d7%a8/ חגי זמיר] באתר הצילום של שי אלוני

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זיקים: אישים
קטגוריה:בוגרי סמינר הקיבוצים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: ישראלים
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:אבן יהודה: אישים
קטגוריה:מאמני כדורעף ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אולימפיאדת סנט מוריץ (1948)

אולימפיאדת החורף החמישית הייתה אולימפיאדת חורף שנערכה מ-30 בינואר ועד 8 בפברואר 1948 בעיר סנט מוריץ שבשווייץ.

זוהי הייתה אולימפיאדת החורף הראשונה מאז אולימפיאדת גרמיש פרטנקירכן (1936). אולימפיאדות החורף ב-1940 וב-1944 לא נערכו עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה.

באולימפיאדה השתתפו ספורטאים מ-28 מדינות.

==מדליות==
{| class="wikitable" border="1"
|- bgcolor="#efefef"
! מקום
! מדינה
| bgcolor="gold" | זהב 
| bgcolor="silver" |כסף
| bgcolor="CC9966" |ארד
! סך הכל 
|-align=center 
|rowspan=2|1||align=right| 
||4||3||3||10
|-align=center 
|align=right| 
||4||3||3||10
|-align=center bgcolor=ccccff
||3||align=right| (מארחת)
||3||4||3||10
|-align=center 
||4||align=right| 
||3||4||2||9
|-align=center 
||5||align=right| 
||2||1||2||5
|-align=center 
||6||align=right| 
||2||0||1||3
|-align=center 
||7||align=right| 
||1||3||4||8
|-align=center 
||8||align=right| 
||1||3||2||6
|-align=center 
||9||align=right| 
||1||1||0||2
|-align=center 
||10||align=right| 
||1||0||0||1
|-align=center 
|rowspan=2|11||align=right|
||0||1||0||1
|-align=center 
|align=right| 
||0||1||0||1
|-align=center 
||13||align=right| 
||0||0||2||2
|-align=center 
!colspan="2"|סך הכל
!22!!24!!22!!68
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.olympic.org/uk/games/past/index_uk.asp?OLGT=2&OLGY=1948 אתר הוועד האולימפי]

1948
קטגוריה:1948 בספורט
סנט מוריץ
קטגוריה:גראובינדן
קטגוריה:סנט מוריץ
ض

האות ד֗אד (בערבית: ضاد) היא האות החמש-עשרה באלפבית הערבי. לפניה באה האות צאד ואחריה האות טא.

דאד מייצגת את העיצור /dˤ/ (), כלומר גרסה מלועלעת של העיצור /d/ (מעין דל"ת משולבת עם עי"ן). דאד היא אחת מחמשת העיצורים הנחציים (האחרים הם צאד, טא, ט'א וקאף), והיא הגרסה הנחצית של דאל.

ישנן שתי דרכים לתעתק את דאד לעברית: כדל"ת (או ד֗) או כווריאנט של צד"י (צ' או צ֗). התעתיק כדל"ת מהווה קירוב טוב יותר של הצליל, בעוד שהתעתיק כווריאנט של צד"י קרוב יותר לדרך הכתיבה הערבית, ומרמז על הקשר בין שורשים ערביים למקביליהם בעברית.

נראה שבערבית הקוראנית, זו שדוברה בזמנו של מוחמד, דאד נהגתה כעיצור [ɮˤ], כלומר כעיצור [ɮ] מלועלע. זהו עיצור מיוחד מאוד ולא נפוץ, שהוביל את המדקדקים הערביים הראשונים לכנות את הערבית "שפת הד֗אד" (لغة الضاد), היות שהם הכירו את העיצור הזה כייחודי לערבית. כינוי זה מצוי עד היום בקרב דוברי הערבית, המִתכנים "המבטאים את האות ד֗אד" (الناطقون بالضاد, "אלנאטקון באלד֗אד").

דאד היא אחת משש האותיות הערביות שאין להן מקבילה באלפבית הפיניקי (האחרות הן ת'א, ח'א, ד'אל, ט'א וע'ין) . על אף שבאלפביתים פרוטו-שמיים כמו האלפבית הדרום-ערבי מופיעה אות לייצוג פונמה זו, שהשתמרה עד היום בשפות שמיות דרומיות, דוגמת ፀ בכתב האתיופי, הרי שבאלפבית הפיניקי, שהוא המקור לאלפבית הערבי, הצליל הזה לא היה קיים. לכן עוצבה האות כגרסה של צאד.

בשחזורים של פרוטו-שמית מופיע העיצור /ɬʼ/ כַּאָב הישיר של העיצור שמייצגת דאד, אם כי הוא אינו האב של צורת האות. ברוב השפות השמיות עיצור זה התמזג עם המקבילות של צאד.

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות למעט אותיות "דוד'ארז".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אותיות בערבית
מחול השעות

מחול השעות, הכנר João Pedro Cunha
מחול השעות הוא בלט מתוך האופרה לה ג'וקונדה (1876) שנכתבה על ידי המלחין האיטלקי אמילקארה פונקיילי (1834-1886).

הבלט, מלווה בקטע תזמורתי, מופיע בסוף המערכה השלישית, ובו אלוויזה - מראשי האינקוויזיציה - מקבל את אורחיו באולם הנשפים הגדול והמפואר. שינויי התלבושות, האפקטים בתאורה, וכמובן התוכניתיות במוזיקה ובכוריאוגרפיה מייצגים את שעות השחר, היום, הדמדומים, והלילה. כוונתו של המחול היא לסמל את המאבק הנצחי בין כוחות האור לכוחות החושך.

בניגוד לסימבוליזם העמוק שבכוונת הכותב, מחול השעות התפרסם כקטע מוזיקלי חביב וקליל בשלל עיבודים ואזכורים. המחול הופיע במלואו (בגרסה קצת מורחבת למעשה) בסרט "פנטזיה" של וולט דיסני משנת 1940. רקדני השחר הם יענים, רקדני היום - היפופוטמים, רקדני הערב - פילים, ורקדני הלילה - תנינים. הם כולם נפגשים בסוף לגראנד פינאלה משעשע. מוזיקת הנושא של פונקיילי שימשה את אלן שרמן בשירו הלו מדה הלו פדה משנת 1964, שמתאר את חוויותיו של ילד אומלל בקייטנת קיץ. גרסה עברית לשירו של שרמן, בשם "מכתב מן הקייטנה", נכתבה על ידי חנוך לוין ובוצעה על ידי להקת גייסות השריון עם הסולנית תיקי דיין ב-1966. מחול השעות מצוטט בעוד מקומות רבים נוספים מגארפילד ועד למשפחת סימפסון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בלט
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
קטגוריה:מוזיקה לבלט
אצטדיון סיטגיק

אצטדיון סיטגיק (באנגלית: SeatGeek Stadium), שבעבר נקרא טויוטה פארק (באנגלית: Toyota Park), הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בין רחוב 71 ושדרת הארלם בברידג'וויו, אילינוי. האצטדיון שימש כאצטדיון הביתי של שיקגו פייר בין השנים 2006–2019, והוא נבנה בעלות של כמעט 100 מיליון דולרים. האצטדיון נפתח לשימוש ב-11 ביוני 2006.

האצטדיון משמש גם כביתה של קבוצת הלקרוס שיקגו משין. רק היציעים המזרחיים של האצטדיון נמצאים בשימוש בעת משחק הלקרוס.

==האצטדיון==
האצטדיון עוצב בסגנון אמריקני מעורב עם סגנון אירופי, ולכן ניתן למצוא באצטדיון מושבים מקוּרִים, כניסה מאבן מעוצבת כקשת, ושלוש שורות המושבים הראשונות מרוחקות רק כ-2.5 מטרים ממשטח הדשא. כמו כן האצטדיון מכיל 42 "סוויטות" מנהלים, ושש שורות מושבים לאח"מים. בנוסף, ישנו גם את "היכל התהילה של הכדורגל באילינוי", ואת המשרדים של קבוצת שיקגו פייר, המשתרעים של שטח של כ-4000 מ"ר.

על פי הצהרתו של נשיא הקבוצה, ג'ון גאפי, האצטדיון עוצב בצורה כזאת, שבבוא העת ניתן יהיה להרחיבו לתכולה של למעלה מ-30,000 צופים, ללא צורך בהשקעה כספית כבדה, ודבר זה ייעשה בעתיד, כאשר הביקוש לכרטיסים יגדל.

שינוי שמו של האצטדיון מאצטדיון ברידג'וויו לאצטדיון טויוטה נעשה ב-2006, כמה חודשים לפני הפתיחה הרשמית של האצטדיון, לאחר שקבוצת ברידג'וויו בנק החליטה לוותר על העלות הכרוכה בתשלום לשמו של האצטדיון ובמקומה נכנסה חברת טויוטה לתמונה. יצרנית הרכב היפנית רכשה את הזכויות על שם האצטדיון ל-10 שנים (עד 2016) עם אפשרות להמשיך את ההתקשרות בין שני הצדדים לכשייסתיים החוזה הנוכחי.

==ראו גם==
*MLS
*שיקגו
*נבחרת ארצות הברית בכדורגל

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/north_america/united_states/illinois/bridgeview_toyota.shtml האצטדיון באתר World Stadiums]
* [https://web.archive.org/web/20080705084941/http://chicago.fire.mlsnet.com/MLS/chf/stadium/ על האצטדיון באתר של שיקגו פייר]

סיטגיק
קטגוריה:שיקגו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:שיקגו: מבנים
סמל סנט קיטס ונוויס

סמל סנט קיטס ונוויס אומץ ב-16 בפברואר 1967. בשנת 1983, ב-19 בספטמבר המוטו הכתוב במגילה שבתחתיתו עבר שינוי. הסמל מייצג את המוטו של המדינה "טובת המדינה מעל טובת הפרט" (באנגלית: Country Above Self). משמעות הסימנים בסמל באה לייצג את הילידים ואת תרומתם של הבריטים והצרפתים למדינה החל מהשתלטותם על האיים במאה ה-17. הסמל דומה במאפיינים רבים לסמל טרינידד וטובגו. עד לשנת 1983 המוטו בתחתית המגילה היה: "איחוד תחת השילוש הקדוש" (באנגלית: Unity in Trinity).

משני צידי הסמל תומכים שני שקנאים חומים , הציפור הלאומית של המדינה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סנט קיטס ונוויס: סמלים לאומיים
סנט ונוויס

סנט ונוויס
קטגוריה:שקנאי בתרבות
עיתון מיוחד

שער "עיתון מיוחד" בכ"ב בכסלו, שבוע לאחר כ"ט בנובמבר
שער גיליון השבועון, [[24 בספטמבר 1948]]
עיתון מיוחד הוא שבועון שיצא לאור בין השנים 1933—1952 על ידי המו"ל והעורך אלכסנדר זאובר. השבועון עסק בפלילים וברכילות על חיי האישים בארץ ישראל ונחשב לעיתון הראשון בארץ ישראל שעסק בעניינים רכילותיים. "עיתון מיוחד" הוא העיתון הראשון בארץ ישראל שהשתמש בצבע בהדפסתו. העיתון לא היה מחויב לשום זרם פוליטי וסמלו היה מטבע גרוש עם חור.

== הרעיון ==
זאובר הגה את הרעיון החדשני של עיתון שיעסוק בפלילים ורכילות לאחר ביקור בבית דפוס, שם ראה את שלמה בן־ישראל משגיח על הדפסתם של ספרי הבלשים של הסופר דוד תדהר, שעסקו בפלילים. הוא הקים את העיתון לאחר שהעיתון הקודם שעבד בו "דואר היום" נסגר.

== העיתון==
את רוב השבועון כתב זאובר עצמו תחת שמות שונים (למשל - שם אחד מני רבים הוא "סבירם", שפירושו סבי רב מיכאל על שם סבו, הרב מיכאל שטרנבך). כותרותיו של זאובר היו יוצאות דופן, סנסציוניות, ובנוסח מחורז: "בעל מלון שכיח, נעל את אשתו על מסגר ובריח, עזב את חברתו ושתי ברחוב הטורים, והתחתן עם אסתר העשירה בפורים". בעל בית דפוס, שהתקשה להאמין בהצלחה שחזה זאובר לעיתון כה סנסנציוני, העיר: "כאן לא הונגריה, אין כאן סיפורים כאלה למלא עיתון ומה שיש נדפס כבר בעיתונות הקיימת". על כך הקשה זאובר: "בתי משפט יש כאן?", ובעל בית הדפוס השיב בחיוב. אמר זאובר: "אם יש בתי משפט, אז יש משטרה ובתי סוהר, ויש גנבים מכל הסוגים, אז יש גם מקום לעיתון שיספר על נושאים אלה". אחד הסיפורים שהעיתון כיסה היה רצח אברהם פוגל מייסדי תל אביב, שמעולם לא פוענח.

העיתון היה מעין בטאון בלתי רשמי של "מפלגת המדינה העברית" בהנהגתו של מאיר גרוסמן.
בשלב מסוים הפך לביטאונה הרשמי כשגרוסמן הפך לעורך בפועל של העיתון כשלצידו המשפטן, העיתונאי וחבר מרכז מפלגתו, משה מילר מולאור, משמש כמזכיר המערכת של העיתון.

זאובר השתדל שלא לעסוק במדיניות חוץ, ובכל ימי "עיתון מיוחד" מעולם לא היה בו סיפור בעל גוון מדיני. הדברים השתנו במקצת לאחר קום מדינת ישראל, ולא פעם תקף זאובר את אנשי מפא"י שבשלטון, אף שרבים מאישיה היו ידידיו.

זאובר הבטיח לעוזרו יהודה אדלשטיין שהתאריך בשער העיתון יהיה תאריך עברי בלבד.

יצחק שדה כתב בשבועון בשם העט "י. נודד". כתבים נוספים בעיתון היו מלכיאל גרינוולד, דוד אלמוג, אייזיק רמבה, ברוך ויינשטיין, אביגדור המאירי, ד"ר אברהם מטמון. כתבי העיתון היו אנשי התנועה הרוויזיוניסטית בדומה למו"ל והעורך הראשי זאובר.

==סגירתו ==

"עיתון מיוחד" זכה לתפוצה גדולה, אך בשל קריאתו של יהודה מוזס לאלכסנדר זאובר להצטרף לסגל "ידיעות אחרונות" החליט זאובר לאחר 19 שנים לסגור את "עיתון מיוחד" ולהמשיך בקריירה העיתונאית שלו ב"ידיעות אחרונות". זאובר הקים את מוסף "7 ימים" שהיווה המשך ישיר לעיתון מיוחד, המוסף קיים עד היום.

==לקריאה נוספת==
* מרדכי נאור, רבותי העיתונות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2004, הפרק "ייחודו של 'עיתון מיוחד'", עמ' 305–315.

== קישורים חיצוניים ==
* אלי אשד, [http://kulmosnet.co.il/articles/eshed/gossip/gossip.htm קיצור תולדות הרכילאות והסלבריטאיות העברית, עיתון הרכילות הראשון] 
* 
* [http://www.nostal.co.il/Site.asp?table=Terms&option=single&serial=10162&subject=%F2%E9%FA%E5%F0%E9%ED%20%E5%F9%E1%E5%F2%E5%F0%E9%ED&portal=%FA%F7%F9%E5%F8%FA%20%EE%E3%E9%E4%20%E5%F4%F8%F1%E5%ED# עיתון מיוחד], באתר "נוסטלגיה אונליין"
==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:שבועונים בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:עיתונות בעברית ביישוב
קטגוריה:תרבות ביישוב
מכתש טיכו

מכתש טיכו הוא מכתש פגיעה בולט הנמצא בדרום הירח. המכתש קרוי על שמו של האסטרונום הדני טיכו ברהה.
מכתש טיכו, נראה במרכז התמונה
מכתש טיכו
== מיקום ותכונות ==

== היווצרות ==
בעקבות דגימות שנלקחו במשימת אפולו 17, הוערך זמן היווצרות המכתש לפני כ-108 מיליון שנים, גיל צעיר יחסית לעומת מכתשים אחרים בירח. הערכות מצביעות על כך שהאסטרואיד שיצר את המכתש הוא חלק ממשפחת בפטיסטינה, קבוצת אסטרואידים שאחד מהם אחראי להיווצרות מכתש צ'יקשולוב, פגיעה שככל הנראה גרמה להיכחדות הדינוזאורים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://the-moon.wikispaces.com/Tycho מכתש טיכו] בוויקי-חלל.
* 

קטגוריה:מכתשי פגיעה על הירח
סמל פרו

סמל המדינה של פרו או הסמל הלאומי שלה מופיעים בארבע גרסאות: סמל המדינה הרשמי (Escudo de Armas), הסמל/המגן הלאומי (Escudo Nacional), חותם המדינה הגדול (Gran Sello del Estado), וסמל הצי (Naval Coat of Arms).

ארבעתם בנויים בצורה של מגן הכולל שלושה מאפיינים: בפינה השמאלית העליונה מופיעה הויקוניה המצויה, שהיא בעל החיים הלאומי של פרו, ומאחוריה שדה כחול המייצג את הפאונה של פרו. העץ בפינה הימנית העליונה הוא צ'ינצ'אה, (המקור לחומר כינין, תרופה ישנה למלריה והמרכיב העיקרי במי טוניק), על רקע לבן המייצג את הפלורה הלאומית. בחצי התחתון מופיעה קרן השפע על רקע אדום, והמטבעות הנשפכים מקרן השפע מייצגים את משאבי המדינה.

<center><gallery>
Escudo de armas del Perú.svg|סמל המדינה Escudo de Armas
Escudo nacional del Perú.svg|הסמל הלאומי Escudo Nacional
Gran Sello de la República del Perú.svg|החותם הלאומי Gran Sello del Estado
</gallery></center>

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

פרו

קטגוריה:פרו: סמלים לאומיים
פרו
קטגוריה:גמליים בתרבות
דברת (דיבור)

דַּבֶּרֶת (בלועזית: לוגוריאה, logorrhea או Logorrhoea; מיוונית: λογορροια, "שטף מילים") היא דיבור מופרז. במובן הרפואי, הכוונה לפטפטת יתר, פעמים רבות בשפה חסרת היגיון או קוהרנטיות, על רקע הפרעה נפשית, כגון מאניה.

במובן הלא-רפואי, הכוונה לשימוש בלשון מליצית, מכבירת מילים ומיותרת על מנת לגרום למסר פשוט או טפשי להראות כאינטלקטואלי, ובגסות עוקצנית מכנים אותה "שלשול וורבלי" או "שלשול של הפה".

==דברת בהפרעות נפשיות וניורלוגיות==
דברת היא הפרעת שפה שמופיעה בשלל בעיות פסיכיאטריות או נוירולוגיות כמו אפזיה, סכיזופרניה קטטונית ואפקט לבילי. הדברת יכולה להופיע במלמול חדגוני, קטפזיה, שינוי אקראי של נושאי שיחה וכדומה. הגורמים לדברת עדיין אינם ברורים דיים, אך נראה כי מקורה הוא באונה המצחית, שככל הידוע קשורה לשפה והגייה. כמו כן, הדיבור הלא מאורגן משקף לרוב את הפגיעה שהתרחשה במהלך החשיבה בהפרעות אלו.

==דברת בתרבות==
בספרו מ-1946, "פוליטיקה והשפה האנגלית", לגלג ג'ורג' אורוול בשימוש המיותר, אבנורמלי ומסווה של מילים, מה שמתקשר לדברת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים לקול ולדיבור
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים להכרה, תפיסה, מצבים רגשיים והתנהגות
קטגוריה:רטוריקה
מנהור קוונטי

מנהור קוונטי היא תופעה פיזיקלית מתורת הקוונטים בה חלקיק יכול, בהסתברות נמוכה, לעבור דרך מחסום פוטנציאל. בהמשלה, תופעת המנהור היא תופעה שבה כדור הנזרק לעבר קיר, יעבור דרך הקיר ויופיע בצידו השני. במכניקה הקלאסית התופעה איננה יכולה להתרחש: חלקיקים אינם יכולים להימצא באזור של מחסום פוטנציאל, ואינם יכולים לעבור דרך מחסום הפוטנציאל. התופעה נובעת מאופיים הגלי של החלקיקים על פי תורת הקוונטים, ולכן ניתן לצפות אותה בתנאים בהם מכניקת הקוונטים תקפה, כלומר עבור חלקיקים קטנים ובטמפרטורות נמוכות.

זוהי תופעה גלית שאינה קשורה דווקא למכניקת הקוונטים, הנקראת צימוד גלים כָּלים (evanescent wave coupling).

סימולציה של תהליך המנהור. חלקיק מתקרב לקיר פוטנציאל, רוב פונקציית הגל של החלקיק מוחזרת על ידי הקיר, אולם חלק קטן ממנה מצליח לבצע מנהור דרך הקיר ולעבור לצדו השני.

תהליך המנהור הקוונטי במקרה חד־ממדי. ב-<math>x=0</math> ניצב מחסום פוטנציאל דק; ניתן לראות שלמרות הפוטנציאל הגבוה, כמחצית מפונקציית הגל של החלקיק עוברת את הקיר כתוצאה מהמנהור.

==הסבר התופעה==
על פי תורת הקוונטים חלקיק מתואר על ידי פונקציית גל המתארת את ההסתברות למצוא את החלקיק בכל מקום. בתוך מחסום פוטנציאל, מקום שעבורו באופן קלאסי חלקיק לא יכול להימצא, ההסתברות למצוא את החלקיק אכן קטנה במהירות, אך מכיוון שפונקציית הגל היא רציפה, אזי הפונקציה איננה יכולה להתאפס בבת אחת. במקום זאת היא דועכת לרוב בצורה מעריכית. מכאן שכאשר מחסום הפוטנציאל איננו רחב מדי, פונקציית הגל של החלקיק לא תדעך דרכו ל-0, ולכן תהיה הסתברות כלשהי למצוא את החלקיק בעברו השני של מחסום הפוטנציאל גם באופן מעשי.

לתופעה יש תקביל קלאסי באופטיקה: ניקח חומר שאינו מעביר אור דרכו ואינו בולע אור, כלומר מחזיר את כל האור, וניצור פרוסה דקה ממנו. מבעד לפרוסה נקבל העברה חלקית של אור. ההסבר לכך הוא אותו הסבר: אור הוא למעשה שדה חשמלי ושדה מגנטי המתנדנדים בזמן. השדה החשמלי הוא פונקציה רציפה ולכן בכניסה לחומר השדה אינו יכול להתאפס בבת אחת, ובמקום זה הוא דועך בתוך החומר באופן מעריכי. אם החומר דק, אזי השדה החשמלי לא ידעך לגמרי בתוך החומר ואור יעבור דרכו.

==היסטוריה==
תופעת המנהור התגלתה על ידי פרידריך הונד ויושמה על ידי גאורג גאמוב שהשתמש בה בשביל להסביר את תופעת ההתפרקות אלפא. התפרקות אלפא היא תהליך של התפרקות רדיואקטיבית שבה גרעין האטום פולט חלקיקי אלפא, שהם למעשה אטומי הליום מיוננים (שני פרוטונים ושני נייטרונים). על מנת שתהיה קרינת אלפא, חלקיקי האלפא צריכים לעבור דרך מחסום הפוטנציאל של הכח החזק ("קיר") הלוכד את חלקיקי האלפא בגרעין. בעקבות הרצאה שנתן גאמוב בנושא, בנו ג'ון קוקרופט וארנסט וולטון מאיץ חלקיקים המגיע לאנרגיה של כמה מיליוני אלקטרון וולט, ובעזרתו הצליחו לראשונה לבקע את הגרעין (תגלית שעבורה הם זכו בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1951). אנרגיית המאיץ לא הספיקה בשביל לעבור את מחסום הפוטנציאל שיוצר גרעין האטום, אך בזכות תופעת המנהור היה ניתן לפרק את הגרעין בכל זאת. ניסוי זה החל עידן חדש בפיזיקה – עידן מאיצי החלקיקים. גאמוב גם הבין שתופעת המנהור היא תופעה קוונטית כללית, שאיננה מיוחדת רק לקרינה גרעינית.

לתופעת המנהור קיימים היום שימושים רבים. מיקרוסקופ מנהור סורק, לדוגמה, משתמש בתופעה על מנת לסרוק פני שטח של חומרים. על בסיס התופעה עובד זיכרון מסוג זיכרון הבזק, כאשר מתאפשר מעבר של אלקטרונים בין הדקי טרנזיסטורים המהווים בורות פוטנציאל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
דברה וינגר

דברה לין וינגר (באנגלית Debra Lynn Winger; נולדה ב-16 במאי 1955) היא שחקנית קולנוע יהודייה-אמריקאית, אשר הייתה מועמדת שלוש פעמים לזכייה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.

==ביוגרפיה==
וינגר נולדה בקליבלנד הייטס, אוהיו שבארצות הברית למשפחה יהודית-אורתודוקסית. אביה היה סוחר של בשר כשר, ובגיל צעיר עברה משפחתה לקליפורניה, שם החלה אהבתה למשחק. בגיל 17 התנדבה מספר חודשים בישראל - בקיבוץ בית זרע שבעמק הירדן. לאחר שובה לארצות הברית החלה ללמוד קרימינולוגיה בקולג', בטרם נפגעה באורח קשה בתאונת דרכים. וינגר סבלה מדימום תוך-גולגולתי ובמשך קרוב לשנה הייתה עיוורת ומשותקת באופן חלקי. באותה תקופה התגבשה בה ההחלטה להפוך לשחקנית.

== קריירה ==
אחד מתפקידיה הראשונים היה בסדרת הטלוויזיה "אשת חיל", בה שיחקה במשך שנתיים את האחות הצעירה של הגיבורה הראשית. תפקידה הראשי הראשון בקולנוע היה בסרט קאובוי עירוני, מ-1980, שם שיחקה לצדו של ג'ון טרבולטה. ב-1982 כיכבה לצדו של ריצ'רד גיר בסרט קצין וג'נטלמן, תפקיד עליו הייתה מועמדת לראשונה לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. ב-1983 הייתה מועמדת פעם נוספת לאוסקר על תפקידה בסרט תנאים של חיבה, ובפעם השלישית ב-1993 על משחקה בסרט ארץ הצללים, לצדו של אנתוני הופקינס. בשנת 1987 שיחקה בקומדיה של אלן רודולף "זיווג משמיים" לצד אלן בארקין. 

בשנת 1995, לאחר משחקה בתפקיד הראשי בקומדיה הרומנטית תשכחי את פריז, יחד עם בילי קריסטל, עזבה וינגר את תעשיית הקולנוע, ובמשך למעלה משש שנים לא הופיעה בתפקיד נוסף. על תקופת היעדרות זו יצרה השחקנית ובמאית הקולנוע, רוזנה ארקט, את סרטה הדוקומנטרי "מחפשת את דברה וינגר", שיצא ב-2002, ובו מתוארים קשיי שחקניות מבוגרות בתעשיית הקולנוע האמריקאית באמצעות סדרת ראיונות עם כוכבות קולנוע. וינגר, שהתראיינה אף היא לסרט, סיפרה בו כי עזבה את הקריירה לצורך טיפוח חייה האישיים. בשנת 2001 חזרה לשחק, בסרט שהפיקה עם בעלה, "אהבה רעה" (Big Bad Love), ומאז השתתפה בסרטי קולנוע וטלוויזיה נוספים בהם הסרטים "מת על ההספד" בכיכובה של זואי דשנל, ו-"רייצ'ל מתחתנת". 

בשנת 2010 גילמה את פרנסיס בסדרת הדרמה האמריקאית "בטיפול" ברשת HBO, אשר מבוססת על סדרת ישראלית באותו שם מאת חגי לוי. 

בשנת 2014 שיחקה לצד גארט ורינג, דסטין הופמן וקתי בייטס בסרט הקולנוע, נער מקהלה. 

בשנת 2016 החלה לככב בסדרת הטלוויזיה הקומית של רשת נטפליקס "החווה" בתור מגי בנט, אימם של קולט ורוסטר (אשטון קוצ'ר ודני מסטרסון). בשנת 2017 שיחקה בסרטו של עזאזל ג'ייקובס "זוג אוהבים". בשנת 2018 הצטרפה לקאסט העונה השנייה של סדרת הדרמה "פטריוט" בפריים וידאו. בשנת 2020 שיחקה בסרטה של מירנדה ג'ולי "קג'יליונר" בכיכובה של אוון רייצ'ל ווד. בשנת 2021 החלה לגלם את רות קורמן, אימו של ג'וש (ג'וזף גורדון-לוויט) בסדרה "מר קורמן" של רשת Apple TV plus.

== חיים אישיים ==
בין השנים 1986 ל-1990 הייתה נשואה לשחקן טימותי האטון, ממנו יש לה בן משותף, ומ-1996 נשואה לשחקן ולבמאי ארליס הווארד, ממנו יש לה בן נוסף.

ב-2008 פרסמה וינגר את ספרה האוטוביוגרפי UNDISCOVERED. היא פעילה בעמותה הבינלאומית Sight Savers International, שמטרתה מניעת עיוורון ומאבק באפליית לקויי ראייה. בביקורה בישראל ב-2008, הביעה תמיכה בפרויקטים לגישור בין יהודים לערבים והתארחה בבתי הספר של עמותת "יד ביד".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בנורת'רידג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בנורת'רידג'
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1955
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
אנטוני הופקינס (מלחין)

אנטוני הופקינס (באנגלית: Antony Hopkins; 21 במרץ 1921 – 6 במאי 2014) היה מלחין, פסנתרן ומנצח אנגלי.

==ביוגרפיה==
נולד בלונדון ובנעוריו שינה את שם משפחתו להופקינס מהשם ריינולדס (Reynolds). הוא נודע בעיקר בזכות ספרי האנליזה שלו למוזיקה קלאסית ולתוכניתו בתחנת הרדיו של ה-BBC - "Talking About Music" (מדברים על מוזיקה). יצירותיו המפורסמות הן האופרות "ליידי רוהסיה" (Lady Rohesia), "האיש מטוסקנה" (The Man from Tuscany) ו"חברת שלושה" (Three's Company); הבלט- Café des Sports; וסצנה אופראית לסופרן וכלי קשת (מאוחר יותר עובד לשלושה קולות ותזמורת).
הוא כתב גם מוזיקה לסרטים כמו בילי באד (1962).

== ספריו ==
* Beating Time 
* Downbeat Music Guide
* Music all Around Me
* Musicamusings
* Music Face to Face (יחד עם אנדרה פרווין)
* Pathway to Music 
* Sounds of the Orchestra: A Study of Orchestral 
* Texture 
* Talking About Concertos 
* Talking About Sonatas 
* Talking About Symphonies
* The Nine Symphonies of Beethoven 
* The Seven Concertos of Beethoven 
* Understanding Music

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.grainger.de/music/composers/hopkinsa.html ביוגרפיה קצרה] על אנטוני הופקינס.

קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2014
שארפ (חברה)

שארפ (SHARP) הוא תאגיד יפני המייצר מוצרי חשמל ואלקטרוניקה בידורית, לשוק הפרטי והתעשייתי.

החברה החלה את דרכה בשנת 1912, עם המוצר הראשון שלה שהיה עט שנשא את שם החברה. בין הפיתוחים החשובים של החברה במהלך השנים, ניתן למצוא את הרדיו הראשון ביפן, הטלוויזיה הראשונה ביפן (1953), פיתוח תנור מיקרוגל הביתי הראשון, המצאת טכנולוגיית ה-LCD בשנת 1973, פיתוח ויצור של סירי אידוי אורז לשוק היפני, פיתוח מקרנים מתקדמים בשיטת ה-DLP, פיתוח רכבי שטח סולאריים המונעים בעזרת אנרגיית השמש בלבד, יצור מסך LCD הגדול בעולם בשנת 2008, ועוד.

בין המוצרים הבולטים של החברה בעשור הראשון של המאה ה-21 ניתן למנות מסכי LCD, מקררים, מצלמות וידאו מסדרת "ויוקום" (שהיו הראשונות שהשתמשו במסכי LCD צבעוניים בעלי רזולוציה גבוהה), מכשירי מיקרוגל וטיהור אוויר, מערכות קולנוע ביתיות, נגני Blu-ray, מסכי מגע, צגים אלחוטיים, רכבי שטח סולאריים, צגי LCD מקצועיים לשימושים מיוחדים, ועוד.

החברה חתמה הסכם הפצה ליצור מסכי LCD עבור חברת Pioneer שבמסגרתו יתאפשר שיתוף פעולה בין החברות, בכל מה שנוגע לשיתוף פעולה בין שתיהן בפסי הייצור, ושימוש טכנולוגי. דוגמה לשיתוף פעולה זה נראה לראשונה בשנת 2008 כאשר החברות הציגו את מסך ה-LCD מסדרת SX.

בדירוג ה-Global 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2011, מוקמה שארפ במקום ה-253. בשנת 2012 צברה החברה הפסדים גדולים שהציבו סימן שאלה על יכולתה של החברה לשרוד.

בישראל נציגת החברה והיבואנית הבלעדית היא חברת ראלקו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
A Moment of Silence

A Moment of Silence הוא אלבום האולפן המלא השני של להקת המטאל הישראלית סיילם. האלבום, שיצא בשנת 1998, היווה את ההפקה הגדולה ביותר של סיילם עד אז. הוא הופק בידי קולין ריצ'רדסון, שהתפרסם עוד קודם לכן על רקע עבודתו עם להקות מטאל כמו פיר פקטורי ומאשין הד. האלבום יצא תחת חברת התקליטים הישראלית .B.N.E, עמה עבדה הלהקה בשנים 1998-2001.

האלבום כולל שילוב בין שירי דום מטאל/מטאל גותי עם השפעות של להקות משנות השמונים כמו הסמיתס והקיור (כמו "Winter's Tear"), לשירי דת' מטאל (כמו "Flames"). ריצ'רדסון ביקש מהלהקה "להוסיף גרוב" לשירים, שהיו איטיים וכבדים יותר בגרסאותיהם המקוריות ודומים יותר לשירי הדום מטאל של האלבום הקודם, "קדיש".

שיר הנושא "A Moment of Silence" ("דקת דומייה") תואר בידי הלהקה כשיר זיכרון המוקדש הן לאנשים שהלכו לעולמם והן לזמנים שנשכחו. "Winter's Tear" הוא אחד משיריה הראשונים של הלהקה הכוללים שילוב של שירתו הגרונית של זאב טננבוים עם שירה נקייה. השיר כולל השפעות גותיות ושירה של המתופף אמיר נויבך שמושפעת מזו של סולן להקת הקיור, רוברט סמית'. נויבך עזב את סיילם מיד לאחר הקלטתו של האלבום, והחליף אותו ניר נקב, מתופף הלהקה עד היום.

השיר "Set the Controls for the Heart of the Sun" הוא גרסת כיסוי לשירה של להקת פינק פלויד מ-1968.

== רשימת השירים ==
*כל השירים מאת זאב טננבוים, ליאור מזרחי, אמיר נויבך ומיכאל גולדשטיין, אלא אם כן מצוין אחרת.
# A Moment of Silence
# Winter's Tear 
# Hour Glass 
# Flames
# Set the Controls for the Heart of the Sun (רוג'ר ווטרס)
# In Another Dimension 
# The Worst To Come
# An Unwanted Guest 
# Symbiosis
# Eyes To Match A Soul
#?Who Will Comfort Me Now

== מבצעים ==
* זאב טננבוים - שירה
* אמיר נויבך - תופים, שירה
* מיכאל גולדשטיין - גיטרה בס
* ליאור מזרחי - גיטרה
* ערן מיטלמן - קלידים
* גיורא הירש - סולו גיטרה ב"A Moment of Silence"

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:אלבומי סיילם
קטגוריה:אלבומי חברת BNE
תנות אמון

תְּנוּת אָמוֹן היה פרעה ומלך מצרים ממוצא נובי בין השנים 664 לפנה"ס - 656 לפנה"ס. הוא היה בנו של שבכה ואחרון מלכי השושלת ה-25 של מצרים.

הניצחון של האשורים בשנת 669 לפנה"ס על צבאו של תהרקה, אילץ את הנובים לסגת בחזרה אל גבולות ממלכתם מדרום לאשד הראשון של נהר הנילוס.
עם נסיגת הנובים, מינו האשורים את נכו הראשון בתור שליט בובה מטעמם ונסוגו צפונה לעבר ארץ ישראל. להזדמנות הזאת בדיוק חיכה תנות אמון וברגע שעזבו אחרוני חייליו של אשורבניפל את אדמת מצרים, הורה לצבאו לשוט במעלה הנילוס ולהשתלט מחדש על ערי מצרים. תנות אמון השתלט על העיר תבאי וקבע שם את בירתו החדשה. לאחר מכן פנו הנובים צפונה לעבר העיר מוף (בירת ממלכת נוביה-מצרים בתקופת שלטון אבותיו), וכבש אותה. נכו הראשון עצמו נהרג באותה המערכה.

כששמע אשורבניפל על המתרחש שיגר מיד את צבאו חזרה לעבר מצרים והצליח להביס את תנות אמון בסדרה של מערכות באזור הדלתה של הנילוס ומיד פנה דרומה ליתר הערים שהיו בשליטת הנובים במעלה הנילוס. הנקודה הדרומית ביותר אליה הגיע האשורים הייתה העיר תבאי, שאף אותה הצליחו לכבוש. כיבוש תבאי אילץ את תנות אמון לסגת בפעם נוספת אל גבולות ממלכת כוש.

תוצאות הכיבוש האשורי שמו קץ לשלטון הנובי במצרים לתמיד, אולם יחד עם זאת השפעתו של תנות אמון עדיין הורגשה במצרים העליונה עד לשנת 656 לפנה"ס, בה הצליח פסמתיך הראשון לאחד מחדש את מצרים ולהשתחרר מההשפעה הנובית בדרום.

תנות אמון המשיך לשלוט בממלכת כוש בלבד שלוש שנים נוספות, עד שנפטר בשנת 653 לפנה"ס. הוא בחר להקבר יחד עם אבותיו בבית הקברות המלכותי באל-קורו, דרום מערבית לבירה נפאטה.

==לקריאה נוספת==
*נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון מס' 117, פברואר 2008, עמ' 54–79. 
*Michael Roaf, Cultural Atlas Of Mesopotamia and the ancient near east, 1991

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-25
קטגוריה:כוש
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס
א.י.ק סולנה

א.י.ק. פוֹטְבּוֹל (בשוודית: AIK Fotboll, קיצור של Allmänna Idrottsklubben – מועדון הספורט הכללי) הוא מועדון כדורגל מהקומין סולנה במחוז סטוקהולם אשר בשוודיה. המועדון נוסד בשנת 1891 ומשחק ברציפות בליגת העל השוודית מעונת 2006.

==היסטוריה==
המועדון נוסד על ידי איסידור בֵּהרנס בשנת 1891 בעיר סולנה, במחוז סטוקהולם, בשם Allmänna Idrottsklubben, ובתרגום משוודית – מועדון הספורט הכללי, או מועדון הספורט הציבורי, ובראשי תיבות א.י.ק. השם ייצג את השאיפה לפנות לקהל רחב של אוהדים, ולהכיל ענפי אתלטיקה מגוונים.

אל ענף הכדורגל נכנס המועדון בשנת 1896, אז נוסדה ליגת הכדורגל בשוודיה. שנתיים לאחר מכן, בעונת 1898, כבר הצליחה הקבוצה לסיים שנייה בליגה. כעבור שנתיים נוספות זכתה א.י.ק סולנה באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-1901 הקבוצה זכתה באליפות נוספת, שנייה ברציפות. בשנים הראשונות של הליגה בשוודיה, עד לשנת 1909, זכתה קבוצת ארגריטה מהעיר גטבורג באליפות שוודיה עשר פעמים, אך בתווך זכתה גם א.י.ק סולנה בשתי אליפויות רצופות כאמור ושלוש פעמים סיימה במקום השני.

סולנה לא שיחקה בליגה השוודית בשנים 1902 ו-1903, ובשנתיים אלה שיחקו בליגה רק קבוצות מגטבורג. ב-1902 שיחקה הקבוצה בליגה ששמה היה סְוֵנסקה בּולסְפֵּלְסְפֶרבונדֶטס טֵבְלינסרייה (ובתרגום "סדרת התחרויות של איגוד משחקי-הכדור השוודי") שהייתה מיועדת רק לקבוצות מסטוקהולם.

בשנת 1904 חזרה א.י.ק סולנה לליגה הראשונה לאחר שנתיים של היעדרות וסיימה במקום הרביעי. בשנה שלאחר מכן חזר התסריט על עצמו. חוסר ההצלחה של הקבוצה נמשך בשנים 1906 עד 1910, ואולם בשנת 1911 הניפה הקבוצה את גביע האליפות השלישי בתולדותיה. לאחר מכן ידע המועדון עוד שלוש עונות יובש, ובשנת 1914 הוא זכה פעם נוספת באליפות, וכך קרה גם ב-1916. לאחר האליפות ב-1916 באו אליפויות בשנים 1923, 1932 ו-1937. מאז, במשך קרוב לחמישים שנה, לא זכתה הקבוצה באליפות.

באותן שנים גרועות בליגה היה המצב בגביע דווקא הפוך. הקבוצה זכתה בגביע השוודי בשנים 1949, 1950 ו-1976. בשנת 1983 חזרה הקבוצה לזכות באליפות, עת זכתה באליפות התשיעית בתולדותיה.

בשנת 1992 זכתה הקבוצה שוב באליפות, לאחר תשע שנות המתנה, דבר שהקנה לה השתתפות במוקדמות ליגת האלופות, אך היא הודחה מהטורניר על ידי ספרטה פראג. בשנת 1998 זכתה הקבוצה באליפות ה-10 שלה.

בשנת 2009 זכתה הקבוצה בדאבל, עם זכייתה באליפות ובגביע השוודי. בשנת 2018 זכתה הקבוצה באליפות ה-12 שלה.

==הזירה האירופית==
הקבוצה החלה את הופעותיה בעונת 1964/1965 במשחקי גביע האינטרטוטו. הקבוצה סיימה במקום השני בבית הכולל את הקבוצות אנז'ה, אינטר ברטיסלאבה וסראייבו. בעונת 1993/1994 הקבוצה שיחקה לראשונה בליגת האלופות. הקבוצה הפסידה בסיבוב הראשון לספרטה פראג והודחה מהטורניר. בעונת 1999/2000 הקבוצה שיחקה בפעם השנייה בליגת האלופות והגיעה להישג הטוב ביותר עד כה, שלב הבתים. היא הוגרלה לבית שכלל את ארסנל, ברצלונה ופיורנטינה, וסיימה עם נקודה בודדת משישה משחקים, לאחר תיקו 0-0 ביתי מול פיורנטינה והודחה מהטורניר.

== תארים ==
* אליפויות (12): 1900, 1901, 1911, 1914, 1916, 1923, 1932, 1937, 1992, 1998, 2009, 2018
* סגנויות (14): 1931, 1935, 1936, 1939, 1947, 1972, 1974, 1984, 1986, 1999, 2006, 2011, 2013, 2016, 2017
* גביע (8): 1949, 1950, 1976, 1985, 1996, 1997, 1999, 2009
* סגנית מחזיקת הגביע (8): 1943, 1947, 1969, 1991, 1995, 2000, 2001, 2002

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל שוודיות
קטגוריה:סטוקהולם: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1891
Resident Evil 5

Resident Evil 5 (בעברית: האויב שבפנים 5; ביפנית: バイオハザード5, מופץ ביפן בשם Biohazard 5) הוא משחק וידאו מסוגת יריות בגוף שלישי, השביעי בסדרת משחקי Resident Evil, שפותח והופץ על ידי קאפקום ב-5 במרץ 2009 לקונסולות המשחקים Xbox 360 ופלייסטיישן 3, ב-17 בספטמבר 2009 למערכת ההפעלה Microsoft Windows, ב-19 במאי 2016 למזרים המדיה Nvidia Shield TV, ב-28 ביוני 2016 לקונסולות המשחקים Xbox One ופלייסטיישן 4 וב-29 באוקטובר 2019 לקונסולת המשחקים הניידת נינטנדו סוויץ'. המשחק הוכרז בשנת 2005, השנה בה המשחק הקודם בסדרה, Resident Evil 4, יצא לאור. העלילה סובבת סביב חקירה בעקבות איום בטרור, אשר מנוהלת על ידי סוכני ה-Bioterrorism Security Assessment Alliance, כריס רדפילד ושיבה אלומר בקיג'וג'ו, מחוז בדיוני באפריקה. כריס לומד כי עליו להתעמת עם עברו בצורת אויבו, אלבר וסקר ושותפתו לשעבר, ג'יל ולנטין.

המשחקיות של Resident Evil 5 זהה למשחק הקודם בסדרה, אף על פי שהוא הראשון בסדרה שתוכנן למשחק שיתופי של שני שחקנים. כמו כן הוא המשחק הראשון בסדרה אשר נטש את סוגת ההישרדות אימה, כאשר הביקורות ציינו כי המשחקיות דומה יותר למשחק פעולה. זהו גם המשחק הראשון בסדרה אשר משתמש בלכידת תנועה ובמערכת מצלמות וירטואליות. מספר מפתחים אשר היו מעורבים בפיתוח המשחק הראשון בסדרה, Resident Evil, השתתפו בפיתוח המשחק. גרסת המחשב האישי פותחה על ידי חברת Mercenary Technology.

Resident Evil 5 זכה לביקורות חיוביות, אף על פי שהביקורות ציינו לשלילה את מכניקת השליטה בדמויות וטענו כי קיימת במשחק גזענות, אך הדבר נחקר על ידי BBFC ולא נמצאה אמת בכך. נכון לספטמבר 2020, נמכרו למעלה מ-7.7 מיליון עותקים של המשחקים. גרסה מיוחדת למשחק, הנקראת "הגרסה המוזהבת" (Gold Edition) נמכרה בלמעלה מ-4.2 מיליון עותקים, כך שסך העותקים של המשחק שנמכרו מזנק ל-11.9 מיליון. זהו המשחק הנמכר ביותר בסדרת המשחקים וכן עד מרץ 2018 היה המשחק הנמכר ביותר שפותח בלעדית על ידי קאפקום, עד שזה הפסיד את התואר למשחק הווידאו Monster Hunter: World. ב-2016 יצא לאור משחק ההמשך, Resident Evil 6.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף שלישי)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2009
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי הישרדות-אימה
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
אטלנטיק איירווייז

אטלנטיק איירווייז (באנגלית: Atlantic Airways) היא חברת תעופה שמרכזה בנמל התעופה ואוגר באיי פארו, והיא חברת הדגל של טריטוריה זו. החברה מקיימת טיסות למספר יעדים בסקנדינביה, בבריטניה ובאיסלנד, וכן טיסות פנים ברחבי איי פארו המתבצעות במסוק. בנוסף מפעילה החברה טיסות שכר וכן את קו הטיסה בין נמל התעופה רייקיאוויק לנמל התעופה נרסארסואק שבגרינלנד בשותפות קוד עם חברת פליגפיילג איסלנדס.

==תולדות החברה==
בשנות ה-80 הועלה הרעיון להקים חברת תעופה מקומית, אשר תתמודד על הפעלת הקו בין נמל התעופה ואוגר לנמל התעופה הבינלאומי קופנהגן-קסטרופ, שנשלט עד אותה עת על ידי חברת מארסק אייר הדנית. אטלנטיק איירווייז נוסדה בנובמבר 1987 ובשלב מוקדם למדי השתלטה ממשלת איי פארו על החברה, והקימה עבורה מתקן תחזוקה בנמל התעופה ואוגר. החברה בחרה לרכוש מטוסי BAe-146 המותאמים לנחיתה ולהמראה במסלולים קצרים יחסית, שכן אורכו של מסלול ההמראה בוואוגר הוא 1,250 מטר בלבד. החברה החלה בשירות סדיר לקופנהגן ב-28 במרץ 1988. שירות המסוקים הפנימי ברחבי איי פארו הופקד באחריותה של אטלנטיק איירווייז בשנת 1994, אך רק מסוק אחד מבין השלושה שברשותה מופעל לשם כך, בעוד ששני האחרים מיועדים למשימות חיפוש והצלה. ב-1995 החלה החברה לטוס לנמל התעופה רייקיאוויק והחל ב-1997 החלה לשרת יעדים נוספים בדנמרק, נורווגיה ובבריטניה.

ב-10 באוקטובר 2006 עלה מטוס BAe-146-200 של החברה באש, לאחר שהחליק מהמסלול בנמל התעופה בעיר סטורד בנורווגיה מיד לאחר נחיתה. במטוס שהיה בטיסה RC670 היו 16 בני אדם, וארבעה מהם מצאו את מותם באירוע.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background: #0066cc;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="2" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:210px;" | הערות
|- style="color:white;background: #0066cc;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A319-100
|2
|—
|144
|144
|
|-
|איירבוס A320-200
|1
|—
|168
|168
|
|-
|איירבוס A320neo
|—
|1
|174
|174
|
|-
!סך הכול
!3
!1
!colspan=3|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:איי פארו: תחבורה
קטגוריה:דנמרק: תעופה
קטגוריה:חברות תעופה דניות
פרונסיס

פרונסיס (יוונית φρόνησις) ב"אתיקה של אריסטו" היא המעלה של חשיבה מוסרית, בדרך כלל מתורגמת כ"תבונה מעשית", ולעיתים כ"פיקחות". 

אריסטו מבחין בין שתי מעלות אינטלקטואליות: סופיה ופרונסיס. סופיה (מתורגמת לעיתים קרובות כ"חוכמה עיונית") היא היכולת לחשוב בצורה טובה על טבעו של העולם, לראות מדוע נוהג העולם באופן שהוא נוהג (עניין זה מזוהה בדרך-כלל עם מדע); סופיה כוללת דיון בנוגע לאמיתות אוניברסליות. פרונסיס היא היכולת להתייחס לאופן הפעולה על מנת ליצור שינוי, בעיקר לשפר את איכות החיים. למרות זאת, אריסטו טוען כי פרונסיס אינה סוג של מיומנות, מכיוון שהיא אינה כוללת רק את היכולת להחליט כיצד להשיג תכלית מסוימת, אלא גם את היכולת להביט ולקבוע מהי אותה תכלית (הנקודה האחרונה נדחית על ידי מבקרים אחדים, אשר טוענים כי אריסטו ראה בתכלית הנחשקת, האושר, כנתונה בפנינו, כך שפרונסיס היא היכולת בלבד להשיג תכלית זו). 

לדבריו של אריסטו, כדי להשיג פרונסיס יש להגיע לבגרות: 

פרונסיס נקשרת עם מקרים פרטניים משום שהיא נוגעת לאופן שבו יש להתנהג במצבים מסוימים. אדם יכול ללמוד את עקרונות הפעולה, אולם יישומם בעולם האמיתי, במצבים שאדם עשוי שלא לצפות אותם, דורש ניסיון והכרה של העולם. לדוגמה, אם אדם יודע שיש להיות ישרים וכנים, הוא עלול לנהוג במצבים מסוימים בדרך פוגעת ומעליבה; היכולת ליישם יושר וכנות באופן מאוזן בשילוב עם שיקולים אחרים ובהקשר מסוים דורשת ניסיון. 

החשיבות של אריסטו לתפישה האירופית של ימי הביניים הובילה את הפרונסיס להיכלל כאחת מארבע מידות המוסר העיקריות (אומץ, מתינות, תבונה, וצדק).

בנט פלוביאר, בספרו "כיצד להפוך את מדעי החברה למשמעותיים", טען כי במקום לנסות לאמץ את המדעים הטבעיים, יש לתרגל את מדעי החברה כפרונסיס. מדעי חברה פרונטיים מתבססים על ארבע שאלות היגיון ערכיות: (1) לאן מועדות פנינו? (2) מי מרוויח ומי מפסיד, ובאמצעות אילו מנגנונים של כוח? (3) האם ההתפתחות רצויה? (4) מה עלינו לעשות בנוגע לכך? 

בספרו "מעבר למידה הטובה", אלסדייר מקינטאייר יוצא בקריאה דומה למדע חברתי פרונטי, בשילוב עם ביקורת כבדה על ניסיונות של סוציולוגיים לאמץ את מדעי הטבע. הוא מציין כי על כל הנחה של תאוריית מדע חברתי קיימת דוגמה נגדית שסותרת אותה. דבר זה נובע מאי היכולת לצפות את התנהגותם של בני האדם, ומתוך העובדה שבן אדם אחד בלתי-צפוי עשוי להוות השפעה מהפכנית לעולם. בעקבות פסקל, הוא מציין כי מבנה אפה של קלאופטרה שינה את פני ההיסטוריה, שהרי אם צדודיתה לא הייתה בעלת יופי קלאסי, אזי סיכוי קלוש שמרקוס אנטוניוס היה מחזר אחריה, דבר שהיה משנה באופן משמעותי את ההיסטוריה הפוליטית של הקיסרות הרומית.

==לקריאה נוספת==
* אלסדייר מקינטאייר, מעבר למידה הטובה, 2006, הוצאת שלם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אריסטו
קטגוריה:אתיקה