OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אתרי טוסה

אתרי טוסה (בסינית: 土司遗址; בפין-יין: Tǔsī Yízhǐ) הם אחד מאתרי מורשת עולמית של אונסק"ו ברפובליקה העממית של סין שנוסף לרשימת אתרי המורשת העולמית ב-3 ביולי 2015. זהו אתר המורשת העולמית ה-48 בסין. אתר המורשת העולמית כולל שלושה אתרים ארכאולוגיים של מרכזים מנהליים של מערכת טוסה.

== רקע ==
מערכת טוסה (בסינית: 土司; בפין-יין: Tǔsī, מילולית המנהיג / מנהיג השבט) הייתה שיטת שלטון באימפריה של סין מאז המאה ה-13, מנהיגי השבטים או קבוצות האתניות באזורים עם מיעוטים לאומיים בדרום-מרכז ודרום-מערב סין מונו לפקידי ממשל סיניים. התואר טוסה עבר בירושה. לדוגמה, היו שליטי טוסה ביונאן, בגוויג'ואו, בסצ'ואן ובטיבט, ובמחוזות האוטונומיים של שְׂיָאנְגְשִׂי בחונאן ואֶנְשְׁה בחוביי. המערכת התנהלה באופן זה למשך 1,000 שנים, ולאחר הקמת הרפובליקה העממית של סין היא בוטלה.

== אתר המורשת העולמית==
ב-3 ביולי 2015, נוספו שלושת אתרי טוסה לרשימת אתרי מורשת התרבות העולמית, במפגש ה-39 של ועדת המורשת העולמית בבון, גרמניה. על פי הודעת הוועדה, מערכת טוסה נועדה לאחד את הממשל, ובו זמנית להרשות למיעוטים אתניים לשמור על מנהגיהם ודרך חייהם.

שלושת אתרי טוסה שהוכרזו על שטח כולל של 7,813 דונם ושטח חיץ בן 31,253 דונם, כוללים חורבות של מבנים ששימשו את המערכת הפוליטית העתיקה של טוסה: בית מגורים, מקדש, בית קברות, מבצר, בית משפט, תעלת שפכים ועוד.

{| class="wikitable"
!מספר האתר
!שם
!מיקום
!גודל שטח האתר (בדונם)
!גודל אזור החיץ (בדונם)
!קואורדינטות
!תיאור
|-
|1474-001
|אתר לָאוסְה-צֶ'נְג (Lǎosī chéng) של טוסה
|מחוז חונאן
|5,342
|10,239
|28°59′55″N109°58′01″E
|העיר על גדות הנהר לינגשי. נבנתה בשנת 1135 וננטשה בשנת 1724. הייתה בירת חמולת פנג. השרידים שנחפרו כוללים את ארמונו של השליט, מקדש של האבות הקדמונים של חמולת פנג, קשת ניצחון, רחובות מרוצפים בתבניות של חלוקי נחל ומתחם קבורה.
|-
|1474-002
|אתר טָאנְגְיָה (Táng yá) של טוסה
|מחוז חוביי
|866
|974
|29°41′26″N 109°00′19″E
|העיר נבנתה בשנת 1355 וננטשה בשנת 1755. הייתה בירת טאנגיה, שנשלטה על ידי שושלת צ'ין.
|-
|1474-003
|ארמון הָאיְלונְגְטוּן (Hǎilóng tún) של טוסה
|מחוז גוויג'ואו
|1,604
|11,278
|27°48′42″N 106°49′01″E
|מבצר בָּוֹג'וֹאוּ, שנבנה בשנת 1257, היה ממוקם על הר והוקף משלושה צדדים במדרונות תלולים בלתי נגישים. לאחר מרד בָּוֹג'וֹאוּ הכושל, נהרס המבצר בשנת 1600 ושלטון טוסה פוזר.
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סין: אתרי מורשת עולמית
עבדות בסין

עבד סיני, בערך שנת 1900
עבדות בסין היא תופעה רבת שנים שהשפיעה על מיליוני אנשים במדינה זו, וממשיכה להשפיע גם במאה ה-21. ב-2007 נודעה "שערוריית העבדים הסינים", בה תוארה עבדותם של אלפי סינים, ובהם ילדים, שנחטפו והוכרחו לעבוד במפעלי לבנים. עבדות בסין כוללת גם שעבוד מקומי וקיבוץ נדבות בכפייה,, וכן ניצול מיני של נשים וילדים.

== היסטוריה ==
בזמן שושלת שאנג, כ-5% מהאוכלוסייה שועבדו. בזמן שושלת צ'ין, עבדים גברים הוכרחו לעבוד על פרויקטים כמו צבא הטרקוטה. חלק מהעבדים היו אנשים שהורשעו בפשעים כמו אונס ועונשם היו עיקור כפוי ושיעבוד. הקיסר ואנג מאנג אסר על עבדות, אבל איסור זה בוטל לאחר מותו. בזמן שושלת טאנג, היה מחסור בנשים באוכולוסייה, שגרם לסחר בנשים עם הקוריאנים. בזמן שושלת מינג נאסרה העבדות, אך למרות זאת היא המשיכה בפועל. בזמן שושלת צ'ינג גברה תחילה העבדות בסין, אך ננקטו צעדים למלחמה בעבדות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עבודת כפייה
קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: היסטוריה
קטגוריה:סין: פגיעה בזכויות האדם
גרשה

גרשׂה (או גֶרָסָה) הייתה עיר קדומה בפרובינקיה יהודה, הנזכרת בכתביו של יוסף בן מתתיהו.

== אזכור העיר בספר מלחמת היהודים ==
יוסף בן מתתיהו מזכיר במלחמת היהודים את גרשה (בכתיב יווני: Γἐρασα) כעיר שנכבשה על ידי אספסיאנוס, באמצעות הטריבון לוקיוס אניוס, בעת המרד הגדול:

יוספוס מתאר כיצד לאחר חסימת הגישה לירושלים ממזרח וממערב, באמצעות הקמת מחנות צבאיים רומיים ביריחו ובחדיד, בהתאמה, חפץ אספסיאנוס בחסימת הגישה לירושלים גם מאזור ההר, ועל כן, שלח חיל פרשים ורגלים רבים לגרשׂה, הרג בה כאלף גברים יהודים, לקח את משפחותיהם בשבי, ולאחר מכן הצית את בתיה.

באזכור נוסף, מציין יוספוס כי מוצאו של שמעון בר גיורא, ממפקדי המרד הגדול, היה מגרשׂה.

== זיהוי העיר ==
חורבת גרס (ח'רבת ג'וריש), הוצעה כזיהוי אפשרי של העיר גרשה.
במהלך השנים הציעו חוקרים השערות שונות לגבי זיהויה של העיר. הנרי תאקרי , חוקר מקרא מקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג', זיהה ב-1928 את גרשה עם העיר ג'רש (גרסה) בעבר הירדן המזרחי. השערה זו אינה מקובלת על חוקרים כיום, שכן יוספוס כותב שיהודי גרסה עזבו את העיר בתחילת המרד ומהתיאור של גרשה משתמע שהיא נמצאת באזור ירושלים. חוקרים אחרים זיהו את העיר עם תל גזר. בתרגומו למלחמת היהודים הוסיף יעקב נפתלי שמחוני הערת שוליים בה כתב "גֶרַסָּה. ואין זו העיר היונית בעבר־הירדן הנזכרת למעלה, רק עיר יהודית, שלא נודע טיבה. ויש מתקנים: גַּזַרָה = גזר". משה פישר, בנימין איזק וישראל רול הסכימו עם השערה זו. לטענת בועז זיסו, השערה זו אינה עולה בקנה אחד עם מהלך הדברים על פי תיאורו של יוספוס, שכן גזר נפלה מוקדם יותר במרד.

יוספוס מציין ששמעון בר גיורא נולד בגרשה ופעל תחילה במחוז עקרבת. כיוון שכך, זיהה מיכאל אבי-יונה את גרשׂה עם הכפר הערבי ג'וריש, הנמצא כ-3 ק"מ דרומית מערבית לכפר הערבי עקרבה בשומרון, המשמר את שמה של עקרבת הקדומה. לפי זאב ספראי ובועז זיסו, השערה זו אינה תואמת לתיאור של יוספוס, שכן עקרבה נכבשה לפיו שנה לאחר המסע הרומי ביהודה.

זאב ספראי הציע ב-1981 השערה לפיה גרשה היא חורבת גרס (ח'רבת ג'וריש) הנמצאת בראש גבעה סמוך לצור הדסה, זאת על בסיס מיקומה האסטרטגי מעל דרך רומית, שעולה מבית גוברין לירושלים. ב-1992 החל בועז זיסו בסקירה ארכאולוגית של חורבה זו ושל חורבת ג'ראש, שנמצאת ליד שרידי הכפר הפלסטיני ג'רש , שננטש במהלך מלחמת העצמאות, ליד מושב זנוח. בחורבת גרס הוא מצא עדויות ליישוב יהודי מתקופת בית שני, כגון שלושה מקוואות, מערכת מסתור, ומערות קבורה. בחורבת ג'רש הוא מצא מערה שייתכן כי שימשה כמקווה ושרידים של חווה חקלאית וגתות, ככל הנראה גם מתקופת בית שני. הוא העריך שאכן חורבת גרס, שנמצאת במיקום אסטרטגי יותר, היא העיר גרשה שמתאר יוספוס.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המרד הגדול
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
גרשה (גרשה)
המאוזוליאום למאו דזה-דונג

המאוזוליאום למאו דזה-דונג
המאוזוליאום למאו דזה-דונג (סינית מפושטת: 毛主席纪念堂, סינית מסורתית: 毛主席紀念堂, פין-יין: Máo Zhǔxí Jìniàn Táng) - הוא מאוזוליאום לאחד המייסדים והמנהיגים של המפלגה הקומוניסטית של סין והרפובליקה העממית של סין מאו דזה-דונג. נבנה בין השנים 1976–1977, ממוקם במרכז כיכר טיין-אן-מן בבירת סין בייג'ינג. 

חוץ מהמאוזוליאום של מאו דזה-דונג קיימים שלושה מאוזוליאומים נוספים של מנהיגי מדינות סוציאליסטיות (המאוזוליאום של לנין, ארמון השמש קומסוסאן ומאוזוליאום הו צ'י מין).

בנייתו של המאוזוליאום החלה זמן קצר לאחר מותו של מאו ב-9 בספטמבר 1976. אבן הפינה של המבנה הונחתה ב-24 בנובמבר 1976, הבניה הושלמה ב-24 במאי 1977. בבנייתו של המאוזוליאום השתתפו כ-700,000 איש, חלקם באופן התנדבותי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
מאו דזה-דונג
קטגוריה:מאו דזה-דונג
ג'אורג'ה מרזסקו

ג'אורג'ה ג. מרזסקו (ידוע גם כ"גאורגה ג. מרזסקו"; ברומנית: George G. Mârzescu); 4 ביולי 1876 - 12 במאי 1926), היה משפטן ופוליטיקאי רומני, שכיהן כראש עיריית יאשי ומילא גם תפקידי שר בממשלת רומניה.

== ביוגרפיה ==
מרזסקו נולד ביאשי כבנו של הפרופסור והפוליטיקאי גאורגה מרזסקו. ג'אורג'ה מרזסקו סיים לימודי תיכון ביאשי ולמד משפטים באוניברסיטת יאשי. את לימודי המשפטים השלים ללימודי מוסמך באוניברסיטת בוקרשט עם תזה בשם Condițiunea juridică a străinilor în România. המשיך ללימודי דוקטורט בפריז, אך לא השלים אותם.

החל מ-1896 היה ראש לשכה במשרד הדתות וההדרכה, שבראשו עמד אביו. ב-1901 הצטרף למפלגה הלאומית ליברלית ומילא תפקידי ניהול נכבדים וגם היה פרופסור מחליף למשפט אזרחי באוניברסיטת יאשי. בשנים 1904–1906 היה מנהל העיתון "ליברלול" ביאשי. ב-1907 מונה לתפקיד סגן פרפקט של יאשי ונבחר לראשונה כחבר פרלמנט רומני. בספטמבר 1909 ייסד את כתב העת Mișcarea (התנועה), ביטאון המפלגה הליברלית ביאשי. במקביל לכל הפעילויות, הוא גם תפקד כעורך דין פעיל.

בשנים 1914 - 1916 שימש ראש עיריית יאשי והצטיין בקליטת הממשל שעבר מבוקרשט ליאשי. מ-11 בדצמבר 1916 ועד 28 בינואר 1918 כיהן כשר החקלאות. מ-29 בנובמבר 1918 ועד 26 בספטמבר 1919 כיהן כשר הפנים. מ-19 בינואר 1922 ועד 26 באפריל 1922 כיהן כשר העבודה וההגנה הסוציאלית. מ-26 באפריל 1922 ועד 30 באוקטובר 1923 כיהן כשר הבריאות וההגנה הסוציאלית. מ-30 באוקטובר 1923 ועד 29 במרץ 1926 כיהן כשר המשפטים.

בשל עמדותיו, הציבו אותו קורנליו זליה קודריאנו וחבריו בקשר של גבעת ספיריי בראש רשימת המיועדים לחיסול.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://legeaz.net/personalitati-juridice/george-g-marzescu George G Mârzescu] 

קטגוריה:יאשי: אישים
קטגוריה:ראשי עיריות ברומניה
קטגוריה:שרי ממשלת רומניה
קטגוריה:שרי המשפטים של רומניה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:נפטרים ב-1926
גשר ארבעת האריות

גשר ארבעת האריות (ברוסית: Львиный мост, Мост о четырех львах) הוא גשר להולכי רגל שאורכו 28 מטרים. הוא נמצא מעל תעלת גריבוידוב שבסנקט פטרבורג שברוסיה, ומחבר את רחוב לויניי דרייב (L'vinyi Drive) לרחוב מלאיה פודיקסקאיה (Malaya Podyacheskaya).

בפינותיו של הגשר ממוקמים ארבעה פסלי אריות העשויים מברזל יצוק, זאת הסיבה לשם הגשר. הגשר, שנתלה באמצעות כבלים היוצאים מתוך פיות האריות, נבנה בשנת 1825 על פי תכנון של שני בוני גשרים, שהיו ידועים באותה תקופה, וילהלם וון טרייטור ובזיל כריסטיאנוביץ.

הגשר שוחזר מספר פעמים בהיסטוריה, הפעם האחרונה שהוא שוחזר הייתה בשנת 2018.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Bridge of Four Lions2006.jpg|
קובץ:Bridge of Four Lions001.jpg|
קובץ:Bridge of Four Lions002.jpg|
קובץ:Bridge of Four Lions 2011.jpg|
קובץ:Мост Львиный, Санкт-Петербург.jpg|
קובץ:Мост Львиный (пешеходный мост).jpg|
קובץ:Sankt Petersburg Löwenbrücke 2005 a.jpg|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

ארבעת האריות
קטגוריה:סנקט פטרבורג: מבנים
אריות
קטגוריה:אריות באמנות
דיאויוטאי סטייט גסטהאוס

הכניסה לדיאויוטאי סטייט גסטהאוס
המלון
דיאויוטאי סטייט גסטהאוס (בסינית: 釣魚台國賓館 בפין-יין: Diàoyútái Guó Bīnguǎn) הוא מלון ובית הארחה היסטורי בבייג'ינג, סין. המלון כולל מספר בתים וגנים. שמו של המקום אינו קשור לאיי סנקאקו (אחד מהאיים נקרא דיאויוטאי). המלון הוא אחד ממספר אתרים שנבנו ב-1959 לכבוד יום ההולדת העשירי של סין.

המלון מארח מכובדים ופקידי ממשל. במהלך מהפכת התרבות בסין שימש המלון כמעונו של מאו דזה-דונג, ג'יאנג קינג, חן בודהה וקאנג שהאנג.
במלון מוצעים גם חדרים לקהל הרחב.

==קישורים חיצוניים==

* 
 

קטגוריה:בייג'ינג: מבנים
גלוד

גלוֹד היה יישוב יהודי קדום בנפת עקרבת שמדרום לשכם, הנזכר באופן יחידאי בשטר מהתקופה הרומית שנמצא במערות המפלט במדבר יהודה.

היישוב נזכר בשטר הכתוב יוונית שנמצא במערות מורבעת, ככפר מוצאו של בעל השטר, אליה בן שמעון. עוד מצוין בשטר כי היישוב נמצא במחוז עקרבת.

בשל אזכור גלוֹד במחוז עקרבת, מזוהה היישוב הקדום עם הכפר הערבי ג'אלוד, כ-7 ק"מ דרומית-דרומית-מערבית לכפר הערבי עקרבה, המשמר את שמה של עקרבת הקדומה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
בניין סוני (טוקיו)

בניין סוני היה מבנה גבוה בשכונת גינזה שבטוקיו, יפן. הוא מוקם בצומת סוקיבאשי (Sukiyabashi) פינת ארומי-דורי (Harumi-dori), וכניסה אליו התאפשרה ישירות מיציאה B9 בתחנת הרכבת בגינזה.

הבניין עוצב על ידי האדריכל היפני יושינובו אשיארה בסגנון פוסט-מודרני, ונפתח ב-29 באפריל 1966.

אולם התצוגה הראשי חולק לקומות מעל לקומה 6, כאשר כל רבעון של אולם התצוגה גבוה ב-90 סנטימטרים מהקודם, זאת על מנת ליצור אולם תצוגה רציף.

ב-1992 שופץ הבניין, והחלק החיצוני שוחזר לאופן בו נראה במקור. רפפות ואריחים חיצוניים הוחלפו, דלתות כניסה חדשות הותקנו, והכיכר בפינת הצומת שופצה. החזית המקורית, תצוגת אור המורכבת ממספר רב של צינורות קרן קתודית 5 אינץ', הוחלפה עם 74 לוחות אלומיניום. גם פנים המבנה שופץ.

ב-2017 הבניין נסגר, ובאותה שנה נהרס. בשטח הבניין הוקם באופן זמני פארק סוני, ובאותו השטח צפוי עד 2022 להיבנות בניין סוני החדש.

== ראו גם ==
* בניין סוני, ניו יורק

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טוקיו: מבנים
קטגוריה:סוני
לאו חנין

לאו חנין (Leo Hanin; 20 בנובמבר 1913 - 21 בספטמבר 2008) היה פעיל ציוני בסין וביפן, יליד וילנה.

==ביוגרפיה==
אריה לאו חנין נולד למשפחה יהודית בווילנה. בהיותו בן 3 (בשנת 1916), בתקופת האימפריה הרוסית, עזב עם משפחתו לחרבין שבמנצ'וריה (צפון סין). שם הצטרף חנין לקבוצה ציונית ולמד היסטוריה יהודית בבית ספר יסודי יהודי. לאחר מכן למד בבית ספר תיכון רוסי. כאשר יפן השתלטה על מנצ'וריה ב-1931, הוא עבר לשאנגחאי, שם למד בבית ספר בריטי, והתנדב בחיל שאנגחאי. הוא הנהיג את בית"ר שאנגחאי, ארגון הנוער הציוני הרוויזיוניסטי.

ב-1937, הוא עבר לקובה שביפן, כדי לעבוד בחברת טקסטיל. הקהילה היהודית הקטנה שם בחרה בו למזכיר הכבוד שלהם. מאוגוסט 1940 עד נובמבר 1941 הגיעו לקובה אלפיים פליטים יהודים פולנים-ליטאים, שניצלו מהשואה על ידי סגן-הקונסול היפני בקובנה ובליטא, צ'יאונה סוגיהארה; הקהילה היהודית בראשות חנין עזרה להם במציאת מגורים, תרומת ציוד רפואי וביגוד, ובטיפול בוויזות שלהם כדי שיוכלו להישאר ביפן (בסיוע שגריר פולין ביפן, תדיאוש רומר).

ב-1942 חזר חנין לשאנגחאי ועבד שם עד סיום מלחמת העולם השנייה. הוא היגר לישראל ב-1948, ולאחר מכן עבר ללוס אנג'לס שבארצות הברית ב-1972.

הוא תיאר את הקהילה היהודית בקובה ואת פעילותיה בראיון מיוחד ב-1999.

נפטר בלוס אנג'לס ב-21 בספטמבר 2008.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ushmm.org/wlc/en/idcard.php?ModuleId=10006693 לאו חנין], באתר מוזיאון השואה האמריקאי

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים סינים
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:וילנה: אישים
קטגוריה:פעילים ציונים בסין
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
היער הלאומי דשוטס

היער הלאומי דשוטס (באנגלית: Deschutes National Forest) הוא יער לאומי של ארצות הברית המכסה שטח בן 6,462 קמ"ר על המורדות המזרחיים של רכס קסקייד במרכז מדינת אורגון במחוזות דשוטס, קלאמת, לייק וג'פרסון. היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית, כשהמשרד המנהל את היער שוכן בבנד.

היער הלאומי דשוטס הוקם ביולי 1908 על חלקים מרכס ההרים הכחולים, רכס קסקייד והיער הלאומי פרימונט. ב-1911 הופרדו חלקים מהיער הלאומי דשוטס על מנת להקים את היער הלאומי אוצ'וקו (Ochoco National Forest), והיער הלאומי פאולינה (Paulina National Forest), וחלקים מהיערות הלאומיים קסקייד ואורגון נוספו לדשוטס. ב-1915 הושבו אדמות היער הלאומי פאולינה ליער הלאומי דשוטס.

מחקר של שירות היערות מ-1993 העריך ש-1,409 קילומטרים רבועים משטח היער הם יערות ראשוניים. בתחומי היער שוכן המונומנט הגעשי הלאומי ניוברי (Newberry National Volcanic Monument), חרוטי אפר, קילוחי לבה וצינורות לבה. בסך הכול כלולים בתחומי היער הלאומי דשוטס כ-250 מערות. כמו כן כלולים בתוך שטח היער חמישה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי, שישה נהרות מוגנים, אזור הנופש אורגון קסקייד, ואזור השימור מטוליוס (Metolius Conservation Area).

היער מנוהל על ידי שירות היערות של ארצות הברית, כשהמשרד המנהל את היער שוכן בבנד, כשיש משרדים של שומרי היערות מקומיים בבנד, בנקודת היישוב קרסנט (Crescent) ובעיירה סיסטרס (Sisters).

פעילויות נופש קיציות נפוצות ביער הלאומי דשוטס כוללות: הליכה, קמפינג, שיט, דיג, צפייה בחיות הבר, רכיבה על סוסים, אופני הרים שעבורם יש מערכת מפותח של שבילים. בחורף אפשר לעשות סקי על מורדות הר בצ'לור (Mount Bachelor), הר געש שכבתי ברכס קסקייד, שגובהו 2,764 מטרים מעל פני הים. על פי נתוני 2006 ביקרו ביער 3,162,000 מבקרים.

==אזורי טבע בראשיתי==
בתוך היער הלאומי דשוטס חמישה אזורי טבע בראשיתי מוכרים רשמית שהם חלק מהמערכת הלאומית לשימור אזורי טבע בראשיתי. כולם משותפים מנהלית עם יערות לאומיים שכנים:
*דיאמונד פיק (Diamond Peak Wilderness, מילולית "פסגת היהלום") – בשותפות עם היער הלאומי וילאמט (Willamette National Forest)
*מאונט ג'פרסון (Mount Jefferson Wilderness, מילולית "הר ג'פרסון") – שוכן בעיקר ביער הלאומי וילאמט ובחלקו ביער הלאומי הר הוד (Mount Hood National Forest)
*מאונט תיאלסן (Mount Thielsen Wilderness, מילולית "הר תיאלסן") – מרביתו ביער הלאומי וינמה (46.99%), או ביער הלאומי אומפקווה (40.36%)
*מאונט וושינגטון (Mount Washington Wilderness, מילולית "הר וושינגטון") – שוכן בעיקר ביער הלאומי וילאמט
*תרי סיסטרס (Three Sisters Wilderness, מילולית "שלוש אחיות") – שוכן בעיקר ביער הלאומי וילאמט

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==
"גבעת לבה" (Lava Butte) במונומנט הגעשי הלאומי ניוברי

קטגוריה:אורגון: יערות לאומיים
דלית להב-דורסט

דלית להב-דורסט (ילידת 1956) היא מתרגמת, עורכת, אוצרת והיסטוריונית ישראלית-צרפתייה.

==ביוגרפיה==
דורסט היא ילידת ריו דה ז'ניירו וגדלה בסאו פאולו, שם למדה ספרות השוואתית. לאחר מכן עברה לפריז, שם עסקה בהיסטוריה של האמנות, ביקורת אמנות, ושימור.

מאז שנת 2008, דורסט היא האוצרת הראשית של קרן מ.ת. אברהם, ומאז שנת 2014 היא עומדת בראש המחלקה לחילופי תרבות בקרן מוזיאון ההרמיטז' בישראל.

דורסט היא פוליגלוטית ולצד עיסוקה באמנות היא מתרגמת ספרים מפורטוגלית לעברית.

==ספרים שתרגמה לעברית==
* דון קסמורו: אדון סר וזעף, מאשאדו די-אסיס, הוצאת גוונים, 1997
* הברון; נהר קוצף, שתי נובלות פורטוגליות, הוצאת מבע, 2009
* אלף, פאולו קואלו, ידיעות ספרים, 2012
* המגילה מעכו, פאולו קואלו, ידיעות ספרים, 2013
* זקן ספוג דם, דניאל גלרה, ידיעות ספרים, 2015
* לתרגם את חנה, רונלדו ורובל, ידיעות ספרים, 2015

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:אוצרות ישראליות
קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מפורטוגזית לעברית
קטגוריה:ישראליות ילידות ברזיל
קטגוריה:ישראלים ילידי ברזיל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
הארי לוריין

הארי לוריין (; 4 במאי 1926 – 7 באפריל 2023) היה קוסם ואמן זיכרון אמריקאי. לוריין נודע בעיקר בזכות ההדגמות שלו של טכניקות מנמוניקה במספר תוכניות טלוויזיה. ספרו "ספר הזיכרון" היה ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס. פרסם עשרות ספרים בנושא זיכרון, קסמים וטכניקות מנמוניקה.

לוריין נודע ביכולת שלו לזכור שמות. כהדגמה ליכולת זו היו מציגים בפני לוריין מאות אנשים, כאשר לוריין התחייב לשלם 1,000 דולר לכל אדם, אשר לא יזכור את שמו, דבר שמעולם לא קרה.

==ביוגרפיה==
לוריין גדל בלואר איסט סייד שבניו יורק. בגיל 18 החל להופיע כקוסם במועדון מקומי. השחקן ויקטור ג'ורי היה מבקר קבוע במועדון, ותגובותיו לקסמיו של לוריין, עזרו ללוריין לשפר הופעותיו. ב-1958 החל להופיע בטלוויזיה הארצית בתוכנית "I've Got a Secret", ובהמשך הופיע בתוכניות רבות נוספות.

נפטר ב-7 באפריל 2023.

==ספריו שתורגמו לעברית==
* מדריך למשתמש בזיכרון – הוצאת שפע
* סודות כוחו של המח – הוצאת אור עם

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קוסמים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
ארמיית הבוג (האימפריה הגרמנית)

ארמיית הבוג הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.

==היסטוריה==
ארמיית הבוג הוקמה ב-8 ביולי 1915 על ידי שינוי שמה של ארמיית הדרום, ולמפקדה מונה גנרל אלכסנדר פון לינסינגן. הארמייה פעלה 
בהמשך כחלק מקבוצת הארמיות פון לינסינגן, והשתתפה בבלימת מתקפת ברוסילוב, ובכיבוש אוקראינה בידי מעצמות המרכז.

==סדר הכוחות==
===8 ביולי 1915===
בעת הקמתה ב-8 ביולי 1915, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
{| class="wikitable" border=0 
! ארמייה
! קורפוס
! דיוויזיה
|-
| ROWSPAN=7 | ארמיית הבוג
| ROWSPAN=2 | קורפוס המילואים ה-40
| דיוויזיית המילואים ה-81
|-
| דיוויזיית המילואים ה-82
|-
| ROWSPAN=2 | קורפוס המילואים ה-24
| הדיוויזיה הבווארית ה-11
|-
| הדיוויזיה ה-107
|-
| ROWSPAN=3 | הקורפוס ה-6
| דיוויזיית המילואים ה-25
|-
| דיוויזיית המילואים ה-35
|-
| הדיוויזיה ה-4
|}

==ראו גם==
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/kmdost.html Die höchsten Kommandostellen des Heeres.] אתר בגרמנית על צבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:ארמיות גרמניות במלחמת העולם הראשונה
נובה פרילוקה

נובה פרילוקה (באוקראינית: Нова Прилука; ברוסית: Новая Прилука, נובאיה פרילוקה) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. היישוב נזכר לראשונה במאה ה-12.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים. בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה נערכו ביהודי העיירה מספר פוגרומים.

באמצע יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך זמן קצר כ-30 גברים יהודים, בסיוע האוכלוסייה המקומית. כעבור מספר שבועות נרצחה בסמוך לעיירה קבוצת נשים וילדים יהודים.

בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן, בו נצטוו לשלם לשלטונות סכומי כופר. בנובמבר 1941 נורו כ-350 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה, ולאחר מכן ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים מהעיירה, ורצחו את מי שאיתרו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:מחוז ויניצה: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
נובה מיאסטו על הפיליצה

נובה מיאסטו על הפיליצה או נובה מיאסטו על נהר הפיליצה (בפולנית: Nowe Miasto nad Pilicą, נהגה: נובה מיאסטו נאד פיליצון) היא עיירה במחוז גרוייץ שבפרובינציית מזוביה בפולין, על גדת נהר הפיליצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
לנובה מיאסטו הוענקו זכוית עיר בראשית המאה ה-15, ובמאות ה-18 וה-19 התפתחה כלכלת היישוב. בעקבות שרפה גדולה שפרצה ביישוב באמצע המאה ה-19, ניטל ממנו מעמדו העירוני, וזה הושב לו בשנת 1916.

==יהודי נובה מיאסטו על הפיליצה==
מאמצע המאה ה-18 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,300 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. במהלך שנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, תוך קריאה לחרם על עסקיהם.

בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן גיוס לעבודות כפייה וחובת תשלום סכומי כופר. בד בבד רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אשר שעריו ננעלו באפריל 1941. בזמן פעילות הגטו הובאו אליו מאות פליטים יהודים מהסביבה וכ-600 יהודים שגורשו מאוסטריה, ובשל הצפיפות הרבה שנוצרה בו, התפשטה בו מגפת טיפוס הבהרות. מעת לעת ערכו שוטרים גרמנים מעשי שוד ורצח בקרב יהודי הגטו.

ב-22 באוקטובר 1942 גורשו כ-3,000 יהודי הגטו שבעיירה לדז'וויצה, וממנה שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

מיהודי העיירה שרדו את השואה 55 איש.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1241 נובה מיאסטו על הפיליצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
Gott ist mein König, רי"ב 71

הדף הראשון של הקנטטה, חתום בכתב ידו של באך
הדף הראשון במהדורה המודפסת הראשונה
Gott ist mein König (בעברית: אלוהים הוא מלכי), רי"ב 71, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך. הוא הלחין אותה בהיותו במילהאוזן, לכבוד טקס שנערך בכנסייה לכבוד מינוי מועצת העיר, ב-4 בפברואר 1708.

==היסטוריה ומילים==
מ-1707 עבד באך כנגן עוגב בכנסיית דיוי בלאסי (Divi Blasii) והטקס עצמו נערך בכנסייה המרכזית בעיר, כנסיית מריה הקדושה. מספר הנגנים היה גדול מאשר בקנטטות אחרות שלו מאותה תקופה, כיוון שהיא בוצעה באירוע חגיגי והוא פיזר אותם בעמדות שונות ברחבי הכנסייה.

זוהי הקנטטה היחידה שנדפסה בימי באך ושרדה עד ימינו, דבר שמראה על חשיבותה ועל המעמד לו זכתה כבר בזמן ביצועה.

לא ידוע מי חיבר את הטקסט שמבוסס על מזמור ע"ד מספר תהלים ועל פסוקים נוספים מהתנ"ך, משולבים עם טקסט עצמאי. הטקסט פונה בבית האחרון ישירות אל יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהעיר מילהאוזן שהייתה עיר חופשית קיסרית, הייתה כפופה ישירות לסמכותו.

==מבנה והרכב מבצע==
הקנטטה נכתבה עבור ארבעה סולנים, סופרן, אלט, טנור ובס ומקהלה בת ארבעה קולות. הכלים המשתתפים הם שלוש חצוצרות, טימפני שתי חליליות, שני אבובים, בסון, עוגב אובליגטו, שני כינורות, ויולה, ויולה דה גמבה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שבעה חלקים:

# מקהלה: Gott ist mein König von altersher (אלהים מלכי מקדם; תהילים ע"ד, י"ב)
# אריה לטנור בליווי כורל לסופרן: Ich bin nun achtzig Jahr (בן שמונים שנה אנוכי היום; על פי ספר שמואל ב', פרק י"ט)
# פוגה בארבעה קולות: Dein Alter sei wie deine Jugend (כימיך דבאך; על פי דברים, פרק ל"ג כ"ה)
# אריוזו לבס: Tag und Nacht ist dein (לך יום, אף לך לילה; תהילים ע"ד, ט"ז)
# אריה לאלט: Durch mächtige Kraft (באמצעות כוחך האדיר)
# מקהלה: Du wollest dem Feinde nicht geben (אל תתן לחית; תהילים ע"ד, י"ט)
# מקהלה: Das neue Regiment auf jeglichen Wegen (ממשלנו החדש בכל אשר יפנה)

==הקלטות==
היצירה בוצעה והוקלטה על ידי מנצחים ידועים, בהם ניקולאוס הרנונקור (ב-1976), טון קופמן (ב-1994) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bach-cantatas.com/BWV71.htm פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך]
* [http://www.bach-cantatas.com/Texts/BWV71-Heb1.htm טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
מגלן קדוש

מגלן קדוש או איביס קדוש (Threskiornis) הוא סוג במשפחת הכפניים, להם ראש, צוואר ורגליים שחורים והם בעלי מקור שצורתו קשתית ומזכירה מגל, וזה המקור לשמם. המין מגלן קדוש אפריקני היה קדוש בעיני המצרים, וסימל את האל תחות (איביס), אשר הופיע בתרבות המצרית (ציור, פיסול) כאדם בעל ראש של מגלן, בדרך כלל, ולעיתים בעל ראש של בבון.

===מינים===
בסוג זה 5 מינים ומין נכחד אחד:
*מגלן קדוש אפריקני (Threskiornis aethiopicus)
*מגלן קדוש מדגסקרי (Threskiornis bernieri)
*מגלן שחור-ראש (Threskiornis melanocephalus)
*מגלן קדוש אוסטרלי (Threskiornis molucca)
*מגלן לבן-צוואר (Threskiornis spinicollis)
*מגלן ראוניון (Threskiornis solitarius) - נכחד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:כפניים
מפקדת הגנת החופים (האימפריה הגרמנית)

מפקדת הגנת החופים הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה, והגנה על חופי גרמניה מפני פלישה של מדינות ההסכמה.

==היסטוריה==
ב-15 באפריל 1916 הוקמה מפקדת הגנת החופים, בפיקודו של גנרל לודוויג פון פלקנהאוזן. הארמייה הגנה על חופי צפון גרמניה, מפני פלישה אפשרית דרך הים הצפוני, הים הבלטי, ודנמרק, ובהמשך אף הגנה על פלישה מכיוון הולנד. ב-29 באוגוסט 1916 מונה פון פלקנהאוזן למפקד הארמייה השישית, ובמקומו מונה גנרל יוזיאס פון הרינגן. ב-18 בספטמבר 1918 פרש גנרל פון הרינגן מתפקידו, וב-1 בנובמבר 1918, פורקה המפקדה.

==מפקדים==
* לודוויג פון פלקנהאוזן (15 באפריל 1916 - 29 באוגוסט 1916)
* יוזיאס פון הרינגן (29 באוגוסט 1916 - 1 בנובמבר 1918)

==ראו גם==
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/kmdost.html Die höchsten Kommandostellen des Heeres.] אתר בגרמנית על צבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:יחידות צבא גרמניות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ארמיות גרמניות
שרה סמארט

שרה סמארט (באנגלית: Sarah Smart; נולדה ב-3 במרץ 1977) היא שחקנית אנגלייה.

==ביוגרפיה==
סמארט נולדה בברמינגהאם שבאנגליה. היא התחילה את הקריירה שלה כילדה ושיחקה בסדרת הטלוויזיה לילדים "אריק" ().

היא מוכרת משורה של תפקידים בסדרות טלוויזיה כמו וירג'יניה בריית'ווייט, הבת במשפחה של זוכי לוטו, בדרמה הקומית "At Home with the Braithwaites". ב-2002 שיחקה בסדרת הדרמה "Sparkhouse" בהפקת "Red Production Company" וה-BBC. הופעתה בסדרה "ג'יין הול" בתפקיד הראשי ציינה קשר פורה בינה לבין המחזאית והתסריטאית סאלי ויינרייט.

בין 2008 ו-2010 גילמה סמארט את אן-בריט הוגלנד בסדרה "וולנדר", 6 סרטים באורך מלא עיבוד לספריו של הנינג מנקל עבור ה-BBC. עוד השתתפה סמארט בתסכיתי דרמה ברדיו.

ב-2011 שיחקה סמארט בתפקיד אורח בעונה השישית של סדרת המדע בדיוני הפופולרית "דוקטור הו" של BBC1. היא גילמה את דמות ה'נבל' בפרקים "הבשר המורד" ו"הכמעט אנשים"

היא הייתה תלמידה בבית הספר לבנות "סנט פול" בברמינגהאם, ומאז היא חוזרת בתקופת הקיץ לחלק חתימות.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2012
| הסוד של קריקלי הול
| dir="ltr" | The Secret of Crickley Hall
| מגדה קריבן
|
|-
| 2011
|
| dir="ltr" | Death In Paradise
| סוזי פארק
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2011
|
| dir="ltr" | Fast Freddie, The Widow and Me
| לורה קופר
| ספיישל חג המולד
|-
| 2011
| המשפט של היטלר
| dir="ltr" | The Man Who Crossed Hitler
| מרגוט פורסט
| סרט טלוויזיה
|-
| 2011
| דוקטור הו
| dir="ltr" | Doctor Who
| ג'ניפר
| בפרק "The Almost People"ובפרק "The Rebel Flesh"
|-
| 2011
| רציחות במידסומר
| dir="ltr" | Midsomer Murders
| ג'ו סטרלינג
| בפרק "Echoes of the Dead"
|-
| 2011
| מונרו
| dir="ltr" | Monroe
| אליסון באניסטר
| סדרת דרמה
|-
| 2009
| מיס מארפל
| dir="ltr" | Agatha Christie's Marple
| מילדרד
| בפרק "They Do It with Mirrors"
|-
| 2009
|
| dir="ltr" | Casualty 1909
| אדה ראסל
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2008
| פוארו
| dir="ltr" | Agatha Christie's Poirot
| מוד
| בפרק "Mrs McGinty's Dead"
|-
| 2008
| וולנדר
| dir="ltr" | Wallander
| אן-בריט הוגלנד
|
|-
| 2008
|
| dir="ltr" | Casualty 1907
| אדה ראסל
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2007
| חמישה ימים
| dir="ltr" | Five Days
| שרה וילר
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2006
| ג'יין הול
| dir="ltr" | Jane Hall
| ג'יין הול
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2006
|
| dir="ltr" | Casualty 1906
| אדה ראסל
|
|-
| 2005
|
| dir="ltr" | Funland
| לולה סאטון
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2003
|
| dir="ltr" | Hildan Way
|
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2002
|
| dir="ltr" | Sparkhouse
| קרול בולטון
| סדרת טלוויזיה
|-
| 2000
| דייוויד קופרפילד
| dir="ltr" | David Copperfield
| קלרה קופרפילד
| סרט טלוויזיה
|-
| 2000
|
| dir="ltr" | At Home with the Braithwaites
| וירג'יניה בריית'ווייט
| סדרת טלוויזיה
|-
| 1998
| אנקת גבהים
| dir="ltr" | Wuthering Heights
| קתרין לינטון
|
|-
| 1997
|
| dir="ltr" | Soldier Soldier
| לוסי פיצפטריק
| סדרת טלוויזיה
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1977
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1977
נובה מיאסטו על הסונה

נובה מיאסטו על הסונה או נובה מיאסטו על נהר סונה (בפולנית: Nowe Miasto Nad Soną, נהגה "נובה מיאסטו נאד סונון"; לעיתים רק נובה מיאסטו) הוא כפר במחוז פלונסק שבפרובינציית מזוביה בפולין, על גדת נהר סונה (Sona), בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב, והטירה שנבנתה בו, נזכרים מהמאה ה-14, ובשנת 1420 הוענקו ליישוב זכויות עיר. זכויות אלה ניטלו מהיישוב בשנת 1869 בידי הרוסים לאחר מרד ינואר.

==יהודי נובה מיאסטו==
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,700 יהודים, קרוב למחצית תושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד.

ב-5 בספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד ורצח בקרב יהודיו, תוך חטיפתם לעבודות כפייה, והטלת גזירות שונות עליהם, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה וחובת תשלום סכומי כופר.

עם סיפוח אזור היישוב באוקטובר 1939 לרייך השלישי, החלו הגרמנים לגרש את יהודיו לשטחי הגנרלגוברנמן. בנובמבר 1941 רוכזו יהודי היישוב הנותרים, כ-2,000 איש, בגטו שהוקם בו, אליו הובאו כעבור כחודש בין 1,200 ל-1,500 יהודים מצ'חאנוב וכ-700 יהודים מדרובין. בשל תנאי המחיה הקשים בגטו, מתו בין 170 ל-200 מיושביו ממגפת טיפוס הבהרות. מעת לעת פשטו על הגטו שוטרים גרמנים, וביצעו בו מעשי שוד ורצח.

ב-18 בנובמבר 1942 גורשו כל יושבי הגטו שביישוב לגטו פלונסק, ממנו גורשו כעבור פחות משבועיים למחנה ההשמדה אושוויץ.

מקהילת נובה מיאסטו על הסונה שרדו את השואה 21 יהודים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1242 נובה מיסאטו (מחוז פלונסק)] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
וורטון (נמל תעופה)

וורטון (באנגלית: Warton Aerodrome, יאט"א: WRT, קוד ICAO: EGNO) הוא נמל תעופה הממוקם ליד הכפר וורטון שבמישור פלייד, לנקשייר, אנגליה. נמצא 11 ק"מ מערבית לפרסטון (בירת מחוז לנקשייר).

כיום משמש שדה התעופה מתקן מרכזי לניסויים ופיתוח של חטיבת "צבא אוויוניקה ומידע" של חברת BAE סיסטמס. הוא חלק מהאזור המסחרי של לנקשייר.

לשדה התעופה אישור CAA (מספר P748) אשר מאשר העברת נוסעים ציבורית והדרכות טיסה כפי שאושרו ברישיון "BAE Systems (Operations) Limited"

== היסטוריה ==
בשנת 1940 נבנו מסלולי שדה תעופה בוורטון. המטרה הייתה שישמש שדה תעופה חלופי או משלים עבור בסיס "RAF Coastal Command" (מבנה ארגוני שהיה קיים בעבר (1936-1969) בתוך חיל האוויר המלכותי), שב"סקויירס גייט", בלקפול.

הוא שימש את חילות האוויר של צבא ארצות הברית (USAAF) בזמן מלחמת העולם השנייה תוך שהוא משרת אלפי כלי טיס בדרכם לשירות בבריטניה, צפון אפריקה, המזרח התיכון וברחבי אירופה. 

בשנת 1944 גרמה התרסקות מפציץ מסוג B-24 שהמריא מהשדה לאסון האווירי בפרקלטון.

לאחר המלחמה הוא הפך להיות בסיס של חיל האוויר המלכותי.

בשנת 1947 השתלטה על שדה התעופה חברת אינגליש אלקטריק ובשנת 1948 העבירה לשם את משרדיה הראשיים.

שנת 1960 התמזגה אינגליש אלקטריק עם יצרנים מרכזיים נוספים בבריטניה, והאתר כונה "British Aircraft Corporation Site" (BAC). 

בשנת 1977 הולאם BAC ומוזג עם "Hawker Siddeley" ועם "Scottish Aviation" ויחד נקראה החברה החדשה "British Aerospace" (BAe). בשנת 1981 הופרטה BAe ושמה שונה לBAE סיסטמס בשנת 1999.

האתר משמש שדה ניסוי עבור מספר כלי טיס מובילים כגון: קנברה, אינגליש אלקטריק לייטנינג, TSR-2 , יגואר, טורנדו, הוק ויורופייטר טייפון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנגליה: שדות תעופה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: צבא וביטחון
קטגוריה:לנקשייר
עורק הכליה

אבי העורקים וסעיפיו. עורקי הכליה יוצאים בחלקה העליון של התמונה לעבר הכליות, מוסתרים על ידי ורידי הכליות.
עוֹרֵק הַכִּלְיָה (TA: arteria renalis) הוא עורק בבטן היוצא מאבי העורקים ומספק דם לכליה. דרך עורקי הכליה עובר כשליש מתפוקת הלב.

== אנטומיה ==
===מהלך===
עורקי הכליה יוצאים מצדדיו של אבי העורקים, ממש מתחת לעורק מתלה המעי העליון, בכיוון שוקי הסרעפת. קוטרם כחצי סנטימטר. בשל מיקומם של אבי העורקים, הווריד הנבוב התחתון והכליות, עורק הכליה הימני ארוך יותר ומעט נמוך יותר מן השמאלי. העורק הימני עובר מאחורי הווריד הנבוב התחתון, וריד הכליה הימני, ראש הלבלב והחלק היורד של התריסריון. לעומתו, העורק השמאלי נמצא מאחורי וריד הכליה השמאלי, גוף הלבלב ווריד הטחול, והוא נחצה על ידי וריד מתלה המעי התחתון.

=== סעיפים ===
בטרם מגיע עורק הכליה לשער הכליה הוא מתפצל לארבעה או חמישה ענפים. הענפים הקדמיים נעים בין וריד הכליה לשופכן, כשווריד הכליה מלפנים והשופכן מאחור, ואילו ענף אחורי אחד או יותר נעים על פי רוב מאחורי השופכן. מעורק הכליה מתפצל גם עורק יותרת הכליה התחתון, המספק דם לבלוטת יותרת הכליה, לשופכן ולשרירים ורקמות נוספים.

=== שונות באוכלוסייה ===
לעיתים קרובות ניתן למצוא עורקי לוואי לכליה, במיוחד בצד שמאל, שכן הם יוצאים על פי רוב ישירות מאבי העורקים, מעל או מתחת לעורק הכליה הראשי. עורקים אלה אינם נכנסים אל הכליה בשער הכליה, אלא חודרים את חלקה העליון או התחתון של הכליה.

== היבטים קליניים ==
היצרות עורק הכליה תביא ליתר לחץ דם, מאחר שהכליות המושפעות מכך חשות בנפח דם נמוך ומפרישות רנין על מנת להעלות את לחץ הדם ולשמור על אספקת הדם לכליות. מחלה זו מאובחנת על ידי אולטרה סאונד דופלר של עורקי הכליות. הטיפול בה הוא באמצעות אנגיופלסטיה ותומכנים.

טרשת עורקים גם כן עלולה לפגוע בעורקי הכליה ולהוביל לאספקת דם ירודה לכליות, ואף לאי-ספיקת כליות.
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
בעז קראוס

בעז קראוס (נולד ב-30 בספטמבר 1961) הוא עורך דין ישראלי, הנמנה עם עורכי הדין הבולטים בישראל בתחום דיני הירושה והעיזבון.

== ביוגרפיה ==
קראוס נולד בישראל, למד במדרשית נועם, שירת כלוחם בחטיבת הצנחנים ולמד משפטים באוניברסיטת בר-אילן. את התמחותו עשה בפרקליטות המדינה ואצל יו"ר לשכת עורכי הדין עו"ד דרור חוטר ישי.

משרד עורכי הדין "בעז קראוס, משרד עורכי דין", שהקים בשנת 1986 מופיע ברשימת מאה משרדי עורכי הדין המובילים בישראל לפי דירוג החברות של "גלובס DUN'S 100", ודורג כמשרד מוביל בתחומו. קראוס הוא יו"ר ועדת ירושה בלשכת עורכי הדין וחבר בארגון הבינלאומי STEP העוסק בתחום הירושה והנאמנויות.

== פועלו המשפטי ==
במהלך שנות פעילותו בתחום, קראוס טיפל במספר גדול של לקוחות ועיזבונות בולטים, כגון עיזבון המנוח רו"ח יגאל ברייטמן ז"ל, עיזבון השרה לשעבר שולמית אלוני ז"ל, עיזבון הזמרת המנוחה שושנה דמארי ז"ל, עיזבון השופט העליון משה בייסקי ז"ל, עיזבון דודו טופז ז"ל, עיזבון עוה"ד צבי לידסקי ז"ל ועוד.

במסגרת תפקידו כיו"ר ועדת ירושה, פעל להוספת מספר שינויים בחוק הירושה על מנת לתקן את מה שלתפיסתו פגום בחוק הקיים. בין השינויים הללו ניתן למנות את תיקון סעיף 16 לחוק הירושה העוסק בהכרה בילד מאומץ כיורש, תיקון שהתקבל בשנת 2012; תיקון סעיף 5 לחוק הירושה העוסק בשלילת זכאותו של רוצח לרשת גם במצב בו לא הועמד לדין מחמת העדר כשירות; תיקון סעיף 34 לחוק הירושה בעניין הגבלת זכויות ירושה של מטפלים אשר יורשים את מטופליהם ועוד.

בין התקדימים המשפטיים שהוביל משרד עו"ד בעז קראוס, נמנה מקרה מפורסם בו רצח בן את אמו הרופאה בשישים ושש דקירות סכין. לאחר שהוכרז כבלתי כשיר לעמוד לדין הגיש בקשה לרשת את אמו, כבנה. בהליך משפטי תקדימי הביא קראוס לכך שזכאותו של הבן לרשת את אמו נשללה למרות העובדה שלא הורשע ברצח כפי שדורש חוק הירושה ותוך קביעה כי מודעות למעשה עשויה לשלול זכאות לרשת אף בהיעדר הרשעה ברצח.

תיק נוסף שבו טיפל ושהוביל לשינוי המצב המשפטי, הוא תיק בו ביקשו מאומצים לרשת את דודם המנוח, מציאות שעד לאותו מועד הייתה בלתי אפשרית לאור הוראותיו של חוק הירושה, אשר הפלה לרעה ילד מאומץ לעומת צאצא ביולוגי. מציאות בלתי שוויונית זו שונתה במהלך שהוביל קראוס לשינוי חוק הירושה והשוואת מעמדים של ילדים מאומצים למעמדם של ילדים ביולוגיים בכל הנוגע לירושת קרובי המאמץ.

== פרסומים וחיבורים ==
*דיני ירושה ועיזבון, 6 כרכים, בהוצאת המכון למחקרי משפט וכלכלה, תל אביב, 2000.
*המדריך המעשי למוריש וליורש, בהוצאת תמר, תל אביב, 1996.
*כשרות משפטית ואפוטרופסות, בהוצאת המכון למחקרי משפט וכלכלה, תל אביב, 2002.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.boazkraus.co.il/ אתר המשרד]
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
הוגו פרנד

הוגו פרנד משמאל, ב[[ריצת 110 מטר משוכות באתונה 1906]]
הוגו מוריס פרנד (באנגלית: Hugo Morris Friend ; 21 ביולי 1882 - 29 באפריל 1966) היה אתלט אמריקאי יהודי. אלוף ארצות הברית (1905) ובעל מדליית ארד (אתונה 1906) בקפיצה לרוחק ואלוף ארצות הברית בריצת 110 מטר משוכות (1905).

== ביוגרפיה ==
פרנד נולד בפראג, צ'כיה. בגיל שנתיים היגר עם משפחתו לשיקגו, ארצות הברית. בשנת 1901 החל ללמוד באוניברסיטת שיקגו.

===אלוף ארצות הברית===
באליפות ארצות הברית שנערכה בפורטלנד ביוני 1905 זכה פרנד בשתי מדליות זהב, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.02 מטר ובריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 16.2 שניות. הוא קבע בשלבים המוקדמים בריצת 110 מטר משוכות שיא אישי חדש של 15.8 שניות.

===מדליית ארד אולימפית===
באולימפיאדת אתונה (1906)זכה פרנד במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.96 מטר אחרי בן ארצו מאיר פרינסטיין (7.20 מטר) ופיטר אוקונור מבריטניה (7.025 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 110 מטר משוכות.

בשנת 1908 הוסמך פרנד לעריכת דין ו-12 שנים מאוחר יותר התמנה לשופט.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 110 מטר משוכות: 15.8 שניות (1905) 
* קפיצה לרוחק: 7.02 מטר (1905)

== קישורים חיצוניים ==
 
* [http://trackfield.brinkster.net/Profile.asp?ID=7657&Gender=M&Page=Back&Tour=N&Year=1905&TF=T הוגו פרנד], Track and Field Statistics 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:קופצים לרוחק אמריקאים
קטגוריה:רצי משוכות אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
העורקים הבין-צלעיים

הרווחים הבין-צלעיים, מבט משמאל
הָעוֹרְקִים הַבֵּין-צַלְעִיִּים (TA: arteriae intercostales) הם קבוצה של עורקים המספקים דם לרווחים הבין-צלעיים.

==העורקים הבין צלעיים הקדמיים==
הענפים הבין-צלעיים הקדמיים של עורק החזה הפנימי מספקים דם לחמשת או ששת הרווחים הבין-צלעיים הראשונים. לאחר הסתעפותם ממנו, מתפצל עורק החזה הפנימי לעורק רום הבטן העליון ולעורק הסרעפת השרירי. מעורק הסרעפת השרירי מסתעפים יתר הענפים הבין-צלעיים הקדמיים.

הענפים הבין-צלעיים הקדמיים, שניים במספר בכל רווח, נעים הצדה, כשאחד קרוב לגבול התחתון של הצלע מעל והשני קרוב לגבול העליון של הצלע מתחת. לבסוף, עורקים אלה משיקים לעורקים הבין-צלעיים האחוריים היוצאים מאבי העורקים.

ענפים אלה ממוקמים בחלקם הראשון בין האדר לבין השרירים הבין-צלעיים הפנימיים, ולאחר מכן בין השרירים הבין-צלעיים הפנימיים לשרירים הבין-צלעיים הפנימיים ביותר. הענפים מספקים דם לשרירים הבין-צלעיים, וכן לשריר החזה הגדול, שריר החזה הקטן והשד, דרך סעיפים החודרים את השרירים הבין-צלעיים החיצוניים.

==העורקים הבין-צלעיים האחוריים==
העורק הבין-צלעי העילאי (arteria intercostalis suprema) הוא עורק שממנו מתפצלים העורקים הבין-צלעיים האחוריים הראשון והשני, אשר מספקים דם לרווחים בין-צלעיים אלה. עורק זה מסתעף מגזע הצלע והצוואר, ענף של העורק התת-בריחי. תשעת העורקים הבין-צלעיים האחוריים האחרים יוצאים ישירות מאבי העורקים.

בשל מיקומו של אבי העורקים לשמאל עמוד השדרה, העורקים הימניים ארוכים יותר מעורקים השמאליים. העורקים הימניים עוברים על פני גופי החוליות, מאחורי הוושט, צינור החזה והווריד האי-זוגי. הם מכוסים על ידי הריאה הימנית והאדר. לעומתם, העורקים השמאליים יוצאים אחורנית לצד החוליות, מכוסים על ידי הריאה השמאלית והאדר. שני העורקים השמאליים העליונים נחצים על ידי הווריד הבין-צלעי העילאי השמאלי, ואילו העורקים התחתונים נחצים על ידי הווריד האי-זוגי המחציתי (vena hemiazygos). ממול לראשי הצלעות, עובר מטה קדמית להם הגזע הסימפתטי. עצבי הקרביים יורדים גם הם קדמית לעורקים התחתונים.

כל עורק בין-צלעי אחורי מתקדם לאורך הגבול התחתון של הצלע ממעל, יחד עם הווריד הבין-צלעי והעצב הבין-צלעי של אותו רווח. הווריד נמצא מעל לעורק, ואילו העצב מתחתיו.

מכל עורק בין-צלעי אחורי מתפצל ענף גבי (ramus dorsalis), המלווה את הענף הגבי של עצב השדרה ומספק את חוט השדרה, עמוד השדרה, שרירי הגב והעור בגב. כמו כן, מכל עורק מתפצל גם ענף עקיף החוצה את המרווח הבין-צלעי ונע לאורך הגבול העליון של הצלע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עורקי בית החזה
הצורף

הצורף היא סדרת מתח ישראלית שעלתה לשידור ב-HOT3 ב-26 בנובמבר 2015. במאי ויוצר הסדרה הוא דרור סבו, והיא נכתבה על ידי ברק סלונים, ארז קו-אל ודרור סבו. 

הסדרה כוללת שבעה פרקים ופרק נוסף של מאחורי הקלעים. הסדרה הסתיימה ב-7 בינואר 2016.

==עלילה==
לילה אחד, ארי מילוס (אדיר מילר), פסיכיאטר מומחה להפרעות שינה, נרדם במיטתו ומתעורר כמה שעות לאחר מכן בבר תל אביבי ואין לו שמץ של מושג כיצד הגיע לשם. ארי, שבילדותו סבל בעצמו מסהרוריות לילה, עולה לירושלים אל שכונת ילדותו על מנת להיבדק אצל הרופא שטיפל בו באותם ימים. חזרתו של ארי אל העיר שבה נולד מאלצת אותו להתמודד עם עברו הטראומתי המודחק ולילותיו הסהרוריים הופכים אותו לחשוד מרכזי במעשה רצח.

==השחקנים והדמויות==
*ארי מילוס (אדיר מילר)
*הרב אליהו מילוס (יהורם גאון / משה אשכנזי כדמותו הצעירה)
*יעקב בן-דוד, "הצורף" (ליאור אשכנזי)
*יוספה (סופי) בן-דוד (נועה ברקאי / שירה האס כדמותה הצעירה)
*לאון כץ (יואב הייט)
*חפציבה (דניאלה קרטס)
*ציפורי מילוס (לירון וייסמן)
*מאיר לוי (מיכה לבינסון)
*מישל קוגמן (יהושע סובול)
*הניה גלפנד (אלונה איב)
*מנשה מילוס (גלעד קלטר)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://magazine.hot.net.il/category/hatzoref/ הצורף באתר מגזין HOT Connect]
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות מתח ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הוט 3
קטגוריה:יהורם גאון
פרפקט

פרפקט צרפתי לבוש מדים ביום חגיגי
פְּרֵפֶקְט (בלטינית: praefectus, שמשמעותו היא "עומד בחזית") הוא תואר הניתן בארצות שונות למנהל אדמיניסטרטיבי של אזור או של תחום מוגדר.

תואר הפרפקט מקורו באימפריה הרומית, אף שיש אזכורים למושג גם לפני כן. התואר שימש בתחום האזרחי וגם בתחום הצבאי ומאוחר יותר בתחום האקדמי ובתחום הכנסייתי. התחום בו שולט הפרפקט והאדמיניסטרציה שלו נושאים את השם "פרפקטורה". יש גם פרפקטים חסרי פרפקטורה ויש פרפקטורות ללא פרפקט.

המושלים הרומיים של פרובינקיה יודיאה נשאו בתחילה את התואר פרפקט.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.dreptonline.ro/legislatie/lege_institutia_prefectului_340_2004_2008.php תיאור תפקיד הפרפקט בחקיקה הרומנית] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוסדות, תפקידים ותארים ברומא העתיקה
נמל התעופה הבין-לאומי באסל אל-אסד

נמל התעופה הבינלאומי באסל אל-אסד (בערבית: مطار باسل الأسد الدولي, יאט"א: LTK, קוד ICAO: OSLK) הוא בסיס טיסה ונמל תעופה בינלאומי הממוקם בג'בלה, ומשרת את לטקיה, עיר הנמל העיקרית בסוריה. נמל התעופה נקרא על שמו של באסל אל-אסד (1962–1994), בנו של מנהיג סוריה לשעבר חאפז אל-אסד ואחיו של המנהיג הנוכחי בשאר אל-אסד.

== מבנה ==
נמל התעופה נמצא בגובה 48 מטרים מעל פני הים. יש לו מסלול מרכזי בכיוון 17/35 עם משטח אספלט בממדים 2,797 על 45 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

באסל אל-אסד
קטגוריה:לטקיה
אסד
אפרים פרדיננד איינהורן

הרב אפרים פרדיננד איינהורן (בסינית: 艾恩宏; 12 בספטמבר 1918 – 15 בספטמבר 2021) היה איש עסקים ורב אורתודוקסי אוסטרי-בריטי, ואחד משני הרבנים היחידים שגרו בטאיוואן.

== ביוגרפיה ==
איינהורן נולד בווינה, אוסטריה. הוא עבר לממלכה המאוחדת בגיל 14, והוסמך לרבנות ב-1940. הוריו נרצחו בשואה מחנה הריכוז זקסנהאוזן.

בשנות ה-40 עבד כמנהל מידע של הקונגרס היהודי העולמי, ולאחר מכן עסק בסיוע לקהילות יהודיות במדינות ערב. בשנות ה-50 עבר לארצות הברית וקנדה, ושימש רבי בקהילות בטורונטו, פנסילבניה, דטרויט ולוס אנג'לס, עד שהקים עסק למסחר, במסגרתו הגיע לטאיוון.

איינהורן הגיע לטאיוואן בינואר 1975 מכווית. בתקופה זו לקהילה היהודית בטאיוואן לא היה מבנה בית כנסת קבוע. חלק מן הקהילה היו שוכרים מבנים לצורכי תפילה עד שהיו נדרשים לפנותם, בעוד חלק אחר היו משתתפים במניין אורתודוקסי שהתקיים במלון פרזידנט בעיר. איינהורן החל לנהל מניין נוסף בחדר שהוסב לבית כנסת במלון ריץ בעיר התחתית כ-5 שנים לאחר הגעתו. בשנות ה-90, עם הידלדלות הקהילה עקב עזיבת אנשי עסקים רבים, ואובדן היכולת לשכור מבנה, השתלבו שני המניינים למניין של איינהורן, לקהילה שנחשבת יותר מסורתית מאשר אורתודוקסית או רפורמית. ב-2008 עבר בית הכנסת למלון שרתון, ובאפריל 2014 עבר לבסוף לבניין משרדים במזרח טאיפיי, במשרד ששימש לפני כן סוכנות נסיעות, בחסותו של איש העסקים הטאיווני ג'פרי ד. שוורץ. איינהורן ניהל את בית הכנסת עד שבעיות בריאות מנעו זאת ממנו, ובשנת 2019 העביר את ניהול הטקסים לחזן לאון פנסטר שהגיע מלונדון, והמשיך להשתתף באירועים וטקסים עד למותו.

לצד תפקידיו בתחום הדתי, איינהורן היה מקורב לאישים במערכת הפוליטית והכלכלית, כמו גם לאישים בקהילות יהודיות בטאיוואן ומחוצה לה; הוא סייע לקידום היחסים הדיפלומטיים בין הממשלה הטייוואנית לבין מדינות מזרח אירופה כגון צ'כיה, הונגריה, לטביה, ליטא, פולין, רומניה, מקדוניה ואוקראינה. הוא גם היה יו"ר ארגון "רפובליקנים בחו"ל" (Republicans Abroad) של טייוואן.

ב-2009 הממשלה האוסטרית העניקה לו עיטור כבוד על שירותיו למען אוסטריה.

איינהורן נפטר ב-15 בספטמבר 2021 בגיל 103.

==חייו הפרטיים==
איינהורן נישא ב-1953 לרות ויינברג, והיו לו שתי בנות: דפנה ושרונה.

==ראו גם==
* יהדות טאיוואן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:בריטים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-אוסטרי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1918
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:טאיוואנים שנפטרו ב-2021
דייל דיי

דייל אדם דיי הבן (באנגלית: Dale Adam Dye, Jr; נולד ב-8 באוקטובר 1944) הוא סופר, שחקן ויועץ טכני-צבאי לקולנוע אמריקאי.

==חייו==
דיי נולד וגדל בקייפ ג'יררדו, מיזורי. בשנת 1964 התגייס דיי לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם בחיל הרגלים ולחם במלחמת וייטנאם. בשל כישוריו הבולטים בכתיבה סווג מקצועו הצבאי מחדש והוא הוסב לכתב צבאי, אולם התעקש לקחת חלק בלחימה ולחם בין היתר בקרבות הבלימה במתקפת הטט. במהלך המלחמה עוטר דיי בכוכב הארד ובשלושה עיטורי לב הארגמן. לאחר 13 שנות שירות כחוגר, והוא כבר רב-סמל, הוסמך דיי לקצונה. הוא הוצב בביירות ושב לארצות הברית זמן קצר לפני ההתקפה על בסיס הנחתים בעיר. דיי פרש מן החיל בשנת 1984 בדרגת קפטן. לאחר פרישתו הפך לסופר וליועץ טכני לעניינים צבאיים בסרטי קולנוע. בנוסף פיתח דיי קריירה כשחקן, כשהוא מגלם בעיקר אנשי צבא וכוחות הביטחון. בין היתר ייעץ בהפקת הסרטים והסדרות פלאטון, להציל את טוראי ראיין, אחים לנשק, שחרור בעורף האויב והפסיפיק.

==ספריו==
ספרי דיי שתורגמו לעברית הם:
* "פלאטון", הוצאת אור-עם, 1987.

==פילמוגרפיה חלקית==
* פלאטון (1986)
* נולד בארבעה ביולי (1989)
* ג'י. אף. קיי - תיק פתוח (1991)
* מצור ימי (1992)
* שמיים כחולים (1994)
* רוצחים מלידה (1994)
* מצור ימי 2 (1995)
* התפרצות (1995)
* משימה בלתי אפשרית (1996)
* גברים בחלל (1997)
* להציל את טוראי ראיין (1998)
* פקודה לא חוקית (2000)
* משחקי ריגול (2001)
*ברנדון הנעדר (2003) 
* שחרור בעורף האויב (2005)
* כמו יום ולילה (2010)
*The Last Full Measure (2019)
*המשפט הצבאי של המרד על הקיין <small>(אנ')</small> (2023)

==קישורים חיצוניים==

* 

* . 
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
אבי גולדברג

אבי גולדברג (נולד ב-1964) הוא רופא ישראלי המכהן כמנהל מרכז רפואי כרמל מנובמבר 2015. קודם לכן כיהן כמנהל המרכז הרפואי יוספטל. 

==ביוגרפיה==
גולדברג למד רפואה באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית והתמחה ברפואת משפחה. בצה"ל שירת בשנים 1999 עד 2004, ושימש כרופא גדודי וכרופא חטיבתי בחיל השריון. שימש סגן רופא חילי בחיל הים ועמד בראש מדור היערכות בתי חולים לתרחישים בלתי קונבנציונליים בפיקוד העורף. 

לאחר שחרורו הצטרף לשירותי בריאות כללית ושימש במגוון תפקידי הנהלה. הוא אחראי על פיתוח התיק הרפואי הממוחשב במערכת ניהול המידע הרפואי "קליקס". כיהן כמנהל המחלקה לשעת חירום בחטיבת בתי החולים של שירותי בריאות כללית. סיים התמחות במנהל רפואי ולמד מינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד מטעם קרן וקסנר. ב-2008 מונה למנהל המרכז הרפואי יוספטל. בתקופת כהונתו הוקם חדר המיון החדש, שופצה מחלקת הילדים, הוקמה מחלקה נוירולוגית לילדים, הוקם תא לחץ חדש, מרפאה גריאטרית ומרפאות בשכונת שחמון ובבית תמר בעיר. 

בנובמבר 2015 מונה למנהל מרכז רפואי כרמל.

גולדברג בעל תואר שני (.M.H.A) בניהול מערכות בריאות מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני (M.P.A) במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד (במסגרת תוכנית קרן וקסנר).

הוא נשוי ואב לשתי בנות.

==לקריאה נוספת==
* [http://www.gfn.co.il/inner.asp?page=17&item=12516 ביה"ח כרמל: ד"ר אבי גולדברג ינהל ] מגזין מושבות, 3 בנובמבר 2015

==קישורים חיצוניים==
*
*[http://hospitals.clalit.co.il/hospitals/Carmel/he-il/About/News/Pages/avi.aspx מנהל חדש בכרמל - ד"ר אבי גולדברג], אתר מרכז רפואי כרמל

קטגוריה:רופאי משפחה ישראלים
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי כרמל
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי יוספטל
קטגוריה:סגל מרכז רפואי כרמל
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי תוכנית קרן וקסנר בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
יוסף פרס

יוסף פְּרֵס הוא רופא ישראלי, מומחה ברפואת ילדים, ראומטולוגיה ורפואה דחופה. עד לפרישתו לגמלאות כיהן כמנהל מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל, כיום משמש כנשיא עמותת למענכם. 

==ביוגרפיה==
פרס למד רפואה באוניברסיטת קובנה בליטא בשנים 1971 עד 1977. ב-1978 החל בסבב התמחות במרכז רפואי סורוקה בבאר שבע. בשנים 1984 עד 1990 התמחה ברפואת ילדים בסורוקה. בשנים 1993 עד 1994 עשה התמחות-על בראומטולוגיה בבית החולים לילדים סיק-קידס בטורונטו שבקנדה. שימש מנהל המחלקה לרפואה דחופה בילדים בסורוקה וכיו"ר החטיבה לרפואת ילדים בסורוקה. 

ב-2002 מונה לפרופסור חבר בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון. בינואר 2008 מונה למנהל מרכז שניידר לרפואת ילדים. בשנת 2010 מונה לפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב.

ב-2014 זכה בפרס "ליטא הגלובלית".

פרס נשוי לד"ר פרננדה פרס, מנהלת היחידה להריון בסיכון גבוה בסורוקה. אב לשתי בנות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://med.tau.ac.il/profile/press פרופ' יוסף פרס באתר הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב]
* [https://cris.tau.ac.il/en/persons/joseph-press פרופ' יוסף פרס במערכת CRIS באתר אוניברסיטת תל אביב]
*[http://www.schneider.org.il/?CategoryID=834&ArticleID=2576 פרופ' יוסף פרס - מנהל מרכז שניידר לרפואת ילדים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלי בתי חולים בישראל
קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:מומחים ישראלים לרפואה דחופה
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
קטגוריה:סגל מרכז שניידר לרפואת ילדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20