OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גילוי גופתו של הולופרנס (בוטיצ'לי)

גילוי גופתו של הולופרנס (באיטלקית: Scoperta del cadavere di Oloferne) הוא ציור טמפרה על לוח עץ, מעשה ידי הצייר סנדרו בוטיצ'לי משנת 1472 לערך. היצירה מוצגת בגלריית אופיצי בפירנצה.<ref name=WGABotticelliHO1>
 
</ref>

== היסטוריה ורקע==
שובה של יהודית לבתוליה]]
הציור מבוסס על סיפורה של יהודית, אלמנה יהודייה מהעיר בתוליה שהצילה את עם ישראל משליטה זרה על ידי עריפת ראשו של הולופרנס, שר הצבא האשורי של נבוכדנצר, לאחר שהסתננה למחנהו, ונותרה לבדה בלילה עם הולופרנס באוהלו. למחרת עם אשמורת הבוקר, מצאו אותו חייליו באוהלו וראשו ערוף, ליבם חרד והצבא האשורי התפזר לכל עבר (ספר יהודית פרק יד', פסוק יט').<ref name=YZF1>

</ref>
 
הציור נוצר קרוב לוודאי כזוג של שובה של יהודית לבתוליה, שני הציורים תועדו בסוף המאה ה-16 באוסף בית מדיצ'י, לשם הגיעו כמתנה שקיבלה ביאנקה קאפלו, אשתו השנייה של פרדיננדו הראשון דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה. קנה המידה הקטן של הציורים מעיד על כך שהם לא נועדו להצגה קבועה על קיר. ידוע על פי תיעודים בני התקופה כי ציורים בממדים קטנים כאלו נשמרו כחפצי ערך יקרים בארונות או בנרתיקי עור, ונחשפו על ידי בעליהם באירועים מיוחדים. העדינות וההקפדה על הפרטים הקטנים, מובילה להנחה שגם הלוחות הקטנים האלו נועדו למטרה זו.

בשנת 1633 היצירה צורפה לגלריית אופיצי.

== תיאור היצירה ==
הציור מתאר את הרגע שבו חייליו של הולופרנס מצאו את גופתו באוהלו. החיילים עומדים בדאגה סביב המיטה, שעליה מונחת גופתו נטולת הראש של מפקדם הולופרנס. הם ציפו למצוא אותו בזרועותיה של יהודית, אשר בשלב זה כבר ממהרת בחזרה לביתה. יש רק תיאור קצר של הסצנה בספר יהודית, והיא עוררה בבירור את דמיונו של בוטיצ'לי. קיימת סתירה מסוימת בין שני ציוריו של בוטוצ'לי: גופו המתואר בציור זה הוא של אדם צעיר. לעומת זאת, הראש המתואר ב"שובה של יהודית לבתוליה" הוא של אדם מבוגר.<ref name=WGABotticelliHO1></ref>

גופתו של הולופרנס, העטופה בסדינים, היא בעלת קווי מתאר אנטומיים מושלמים. האוהל העשוי בד כבד מדגיש את האווירה העגמומית, וזאת מבלי למנוע מהאור לחדור פנימה ולהשתקף על מדי השריון והאריגים העשירים. תיאור הדמויות בהיר והן מבטאות אימה, הפתעה ותמיהה. הציור ממקד את העין הן בגופתו של הולופרנס והן בדמות החייל נושא השריון אשר מרים את הסדין. מימין, שתי דמויות שלוות על סוסים, שנראה שהתגלית המקאברית אינה נוגעת להן.

למרות גודלם הקטן, שני הציורים של בוטיצ'לי הם יצירות מופת אמיתיות בשל מורכבות הקומפוזיציה, תשומת הלב לפרטים זעירים ובחירה נכונה של התפאורה השונה לכל סצנה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודית באמנות
קטגוריה:סנדרו בוטיצ'לי
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:אוספי גלריית אופיצי
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-15
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורי טמפרה
אישטוואן תומאן

אישטוון תומאן (בהונגרית: Thomán István; הומונה, 4 בנובמבר 1862 – בודפשט, 22 בספטמבר 1940)<ref>Halálesete bejegyezve a Bp. XIV. ker. állami halotti akv. 808/1940. folyószáma alatt.</ref> היה פסנתרן ומורה למוזיקה יהודי-הונגרי. הוא היה אחד המורים המשמעותיים ביותר לפסנתר בהונגריה. אביה של הכנרית מאריה תומאן, אחיינו של הרופא יאקאב תומאן.<ref></ref>

==קורות חיים==
תומאן נולד במשפחה יהודית. אביו היה ד"ר דוד תומאן, אמו רוזה וייסברגר. הוא למד משפטים בווינה ובבודפשט ובאותה תקופה במקביל בין 1881 לבין 1885 למד גם באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט היה תלמידם של המלחינים פרנץ ארקל, שאנדור ניקוליץ' ורוברט פולקמן, ואחר כך בשנתיים האחרונות של פרנץ ליסט. הוא הפך לאחד התלמידים המועדפים של ליסט, ולכן ליווה אותו במסעותיו לוויימאר ולרומא, למשל. תומאן נכח גם במותו וגם בהלווייתו של ליסט.

משנת 1888 עד לפרישתו לגמלאות הוא היה מורה של מוסדות אקדמיים למוזיקה, שם חינך כמה פסנתרנים הונגרים מצוינים (כמו בלה בארטוק, ארנסט פון דוהנאני, אימרה קירי-סאנטו), ומאוחר יותר כמורה הפרטי של המורים לעתיד של האקדמיה למוזיקה (כמו ג'רג' פרנצי ושל איבאן אנגל). הוא היה מגדולי המורים של הפסנתר בהונגריה, ממשיך מסורתו של ליסט. הוא הופיע גם בחו"ל כמוזיקאי קאמרי.

עבודתו הכתובה הפדגוגית המשמעותית ביותר, שמשמשת גם היום, היא "טכניקת הנגינה בפסנתר", שפורסמה בשנת 1906. וכן "תרגילים בסיסיים לשליטה בנגינה הווירטואוזית", עבודה בת שישה כרכים. מחקריו ומאמריו הופיעו בכתב העת "סקירת המוזיקה" ודומיהם. מותו נגרם מסרטן המעי הגס וטרשת עורקים. אשתו הייתה ולריה נוישלוס.

== תלמידיו המפורסמים ==

== הנצחה ==
ברובע 12 בבודפשט רחוב נושא את שמו.<ref>[http://old.utcakereso.hu/bp.12.Thomán_István_utca A Thomán István utca az Utcakeresőn]</ref>

לאסלו סינטאר ביים סידרה על חייו של פרנץ ליסט, בו הופיע דמותו של תומאן.<ref>[http://www.imdb.com/title/tt0156218/?ref_=nm_flmg_act_8 A Liszt Ferenc című sorozat az IMDb-n]</ref>

לרגל יום הולדתו ה-150, בשנת 2012, הוקם לכבודו פסל בהומונה.<ref>[http://www.felvidek.ma/felvidek/regio/34920-homonnan-szobrot-emelnek-thoman-istvan-zenemuvesznek Felvidek.ma]</ref>

== לקריאה נוספת ==
* [https://web.archive.org/web/20141129022144/http://lfze.hu/notable-alumni/-/asset_publisher/fLQ9RSuRgn0e/content/thoman-istvan/10192;jsessionid=20B77962B286BFBB733DEA6994DC1EBB באתר האקדמיה למוזיקה]
* לקסיקון יהודי הונגרי. אד. פטר אויווארי. בודפשט: 1929

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרנץ ליסט
קטגוריה:מוזיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:נגנים יהודים הונגרים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:פסנתרנים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1862
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1940
ערן שיינזינגר

ערן שיינזינגר (נולד ב-3 בדצמבר 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער בליגת העל ובנבחרת ישראל.

==קריירה==
שיינזינגר החל את הקריירה בקבוצת הפועל כפר סבא. הוא שיחק במחלקת הנוער של הקבוצה, ובגיל 18, בעונת 1994/5, עלה לקבוצה הבוגרת. באותן שנים, סבלה הקבוצה מחוסר יציבות בעמדת השוער, כאשר מדי עונה מוחלף השוער, דבר אשר פגע ביציבות ההגנה. בעונה הקודמת (1993/4), הקבוצה, תחת הדרכתו של המאמן אברהם מרצ’ינסקי, סבלה מהגנה רעועה, ספגה 64 שערים, וירדה לליגה הארצית (אז הליגה השנייה). בעקבות הירידה, פוטר מרצ’ינסקי, ואת מקומו תפס המאמן הצעיר וכוכב העבר אלי יאני. יאני החליט להמר על השוער הצעיר, וכבר בעונתו הראשונה בבוגרים החליט לתת לו את המפתחות להרכב הראשון. כבר בעונתו הראשונה, סייע שייזינגר לקבוצה לעלות בחזרה לליגה הלאומית (אז הליגה העליונה), תוך שהוא סופג 32 שערים בלבד.

בתום ארבע עונות בקבוצה (שלוש מתוכן בליגה הראשונה), החליט שיינזינגר לעבור למכבי נתניה, שבנתה קבוצה שאפתנית בליגה השנייה, מתוך מטרה לעלות בחזרה לליגה הראשונה. בעונתו הראשונה בנתניה סייע שינזינגר לקבוצה להעפיל לליגה הראשונה תוך שהוא סופג 20 שערים בלבד. יכולתו הטובה של שיינזינגר לא נעלמה מעיניו של מאמן הנבחרת דאז, שלמה שרף, והוא החליט לזמן את שייזינגר לשער הנבחרת. הישג נדיר יחסית לשחקן המשחק בליגת המשנה. בסך הכול רשם שיינזינגר שלושה משחקים בשער הנבחרת.

לאחר עונה נוספת בליגה הראשונה בנתניה, עבר שיינזינגר לצפרירים חולון, ועונה אחר כך חזר להפועל כפר סבא. שיבה זו סימנה את תחילת דעיכת הקריירה של שיינזינגר, כאשר אחרי שתי עונות במועדון, החל מסע נדודים בליגות הנמוכות. תחילה במקסים לוד, לאחר מכן עירוני טבריה, מ.כ. כרמיאל/צפת, ולבסוף, בגיל 36, פרש שיינזגר ממשחק פעיל במועדון ספורט בועיינה אחמד.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני צפרירים חולון
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:כפר סבא: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
Strawberry Shortcake (שיר)

Strawberry Shortcake (בעברית: עוגת תותים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, K-12.<ref name=":0"></ref> השיר יצא כסינגל שיווקי מתוך האלבום, יחד עם High School Sweethearts. השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, יחד עם שאר שירי האלבום, והסרט.<ref name=":0" />

הוידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-12 בדצמבר 2019.<ref name=":2" /> נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-9 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== רקע ==
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, יחד עם מייקל קינן ואמילי ווארן, והופק על ידי קינן<ref name=":0" />, שעבד עם מרטינז גם על יתר שירי האלבום (למעט Drama Club)<ref name=":1"></ref>, וכן על השירים "Piggyback"<ref></ref>, ו-"Gingerbread Man"<ref></ref>.

בטרם פרסום שירי האלבום, עלה לערוץ היוטיוב של מרטינז קטע קצר מתוך השיר<ref></ref>.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-37 מיליון השמעות<ref></ref>.

== הצלחה במצעדים ==
עם יציאתו, נכנס השיר למצעד ה-LyricFind Global, בו הגיע בשיאו למקום ה-16<ref name="billboard.com"></ref>, וכן למצעד ה-LyricFind U.S, כאשר הגיע בשיאו למקום ה-5, בו שהה שלושה שבועות<ref name="billboard.com"/>. בנוסף, נכנס השיר נכנס לרשימת השירים המוזרמים ביותר בספוטיפיי בארצות הברית באותו היום, בו הגיע למקום ה-129<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!רחבי העולם
|6 בספטמבר 2019
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|אטלנטיק
|<ref name=":2"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=0EQ-NNM8l64 Strawberry Shortcake - וידאו קליפ ביוטיוב]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי מלאני מרטינז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מלאני מרטינז
קטגוריה:שירים על בית ספר
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
Orange Juice

Orange Juice (בעברית: מיץ תפוזים) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, K-12.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, יחד עם שאר שירי האלבום, והסרט.<ref name=":0" />

הוידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-3 בפברואר 2020.<ref name=":2" /> נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על מעל ל-12 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== רקע ==
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, יחד עם מייקל קינן, והופק על ידי קינן<ref name=":0" />, שעבד עם מרטינז גם על יתר שירי האלבום (למעט Drama Club)<ref name=":1"></ref>, וכן על השירים "Piggyback"<ref></ref>, ו-"Gingerbread Man"<ref></ref>.

בטרם פרסום שירי האלבום, עלה לערוץ היוטיוב של מרטינז קטע קצר מתוך השיר<ref></ref>.

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-31 מיליון השמעות<ref></ref>.

== הצלחה במצעדים ==
עם יציאתו, נכנס השיר למצעד ה-LyricFind Global, בו הגיע למקום ה-8<ref name="billboard.com"></ref>, וכן למצעד ה-LyricFind U.S, בו הגיע למקום ה-6<ref name="billboard.com"/>. בנוסף, נכנס השיר לרשימת השירים המוזרמים ביותר בספוטיפיי בארצות הברית באותו היום, בו הגיע למקום ה-195<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!רחבי העולם
|6 בספטמבר 2019
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|אטלנטיק
|<ref name=":2"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=GDKyZRZEt70 Orange Juice - וידאו קליפ ביוטיוב]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי מלאני מרטינז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מלאני מרטינז
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
Class Fight

Class Fight (בעברית: ריב כיתתי) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מלאני מרטינז, מתוך אלבום האולפן השני שלה, K-12.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-6 בספטמבר 2019, על ידי חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, יחד עם שאר שירי האלבום, והסרט.<ref name=":0" />

הוידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מלאני מרטינז ב-17 באוקטובר 2019.<ref name=":2" /> נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על מעל ל-31 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== רקע ==
השיר נכתב על ידי מלאני מרטינז, יחד עם מייקל קינן, והופק על ידי קינן<ref name=":0" />, שעבד עם מרטינז גם על יתר שירי האלבום (למעט Drama Club)<ref name=":1"></ref>, וכן על השירים "Piggyback"<ref></ref>, ו-"Gingerbread Man"<ref></ref>.

בטרם פרסום שירי האלבום, עלה לערוץ היוטיוב של מרטינז קטע קצר מתוך השיר<ref></ref>.

השיר נכנס לרשימת השירים המוזרמים ביותר בספוטיפיי בארצות הברית באותו היום, כאשר הגיע למקום ה-185<ref></ref>. נכון לאוקטובר 2020, זכה השיר למעל ל-49 מיליון השמעות בספוטיפיי<ref></ref>.

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!רחבי העולם
|6 בספטמבר 2019
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|אטלנטיק
|<ref name=":2"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=XAVFWtus75k Class Fight - וידאו קליפ ביוטיוב]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי מלאני מרטינז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מלאני מרטינז
קטגוריה:שירים על בית ספר
יחסי אסוואטיני–טאיוואן

יחסי אסוואטיני–טייוואן הם היחסים הדיפלומטיים בין ממלכת אסוואטיני לרפובליקה הסינית (טאיוואן). אסוואטיני מחזיקה שגרירות בטאיפיי, וטאיוואן מחזיקה שגרירות במבבנה.

== היסטוריה ==
שגרירות הרפובליקה הסינית (טאיוואן) בממלכת אסוואטיני
אסוואטיני הכירה ברפובליקה הסינית (ROC) על פני הרפובליקה העממית של סין (PRC) ב-16 בספטמבר 1968, ומאז שמרה על יחסים דיפלומטיים רשמיים עם הרפובליקה הסינית.<ref name="ROC Foreign Relation Yearbook 2016"></ref>

אסוואטיני היא אחת מ-15 מדינות שמכירות ברפובליקה הסינית באופן רשמי. במאי 2018 עברה בורקינה פאסו להכיר ברפובליקה העממית של סין<ref></ref> ובכך סיימה את הקשרים הדיפלומטיים עם טאיוואן, והפכה את אסוואטיני למדינה האפריקאית האחרונה שהכירה ברפובליקה הסינית במקום ברפובליקה העממית של סין כנציגה היחידה של "סין".<ref>[https://books.google.co.uk/books?id=udKYBAAAQBAJ&lpg=PA107&dq=Embassy%20of%20the%20Republic%20of%20China%20(Taiwan)%20in%20%20Swaziland&pg=PA107#v=onepage&q=Embassy%20of%20the%20Republic%20of%20China%20(Taiwan)%20in%20%20Swaziland&f=true Swaziland], Mike Unwin, Richard E. Grant, Bradt Travel Guides, 2012, page 107</ref>

== ביקורים דו-צדדיים ==
ביוני 2018, מסוואטי השלישי, מלך אסוואטיני, ביקר בטאיוואן לאחר שהנשיאה הטאיוואנית צאי יינג-ון ביקרה באסוואטיני באפריל באותה שנה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ארץ זרה

ארץ זרה (באנגלית: Foreign Land) הוא סרט תיעודי ישראלי-אמריקאי אותו ביים שלומי אלדר. פרט לאלדר, בסרט משתתפים גסאן עבאס, שחקן טלוויזיה ותיאטרון ערבי-ישראלי, וד"ר עז א-דין אבו אל-עייש, רופא פלסטיני תושב רצועת עזה (בעת הצילומים) ששכל שלוש מבנותיו במהלך מבצע עופרת יצוקה.

==אודות הסרט==
הסרט מתאר את התהליכים החברתיים העוברים על החברה הישראלית בעשור השני של המאה ה-21, מנקודת מבטם של שני אנשים: גסאן עבאס, שחקן תיאטרון ערבי, ושלומי אלדר, עיתונאי יהודי.

במהלך מבצע עופרת יצוקה, ד"ר עז א-דין אבו אל-עייש, רופא פלסטיני תושב רצועת עזה, שכל שלוש מבנותיו, שנהרגו מפגיעת פגז צה"לי בביתם. אבו אל-עייש התקשר אל חברו, שלומי אלדר, עיתונאי יהודי-ישראלי מזה כשני עשורים המסקר את הסכסוך הישראלי-פלסטיני ואת רצועת עזה, בזמן שזה ישב באולפן חדשות 10. אלדר העלה לשידור חי את אבו אל-עייש ושידר את זעקות השבר שלו על הרג בנותיו. ב-2011 הוציא אבו אל-עייש ספר המבוסס על סיפור חייו בשם "לא אשנא", אשר עובד להצגת יחיד שהועלתה בתיאטרון הבימה, בכיכובו של גסאן עבאס, כוכב סדרת הטלוויזיה משנות ה-80 "המסעדה הגדולה". עבאס הזמין את אלדר לצפות בהצגה (בה עבאס מגלה את דמותו של אבו אל-עייש), ובמפגש ביניהם הם מגלים כי הקהל שלהם הולך ומצטמצם, ככל שהחברה הישראלית משנה את פניה והופכת לקיצונית יותר יותר. עבאס מקבל הרבה פחות תפקידים, דיווחיו של אלדר נדחקים לשולי מהדורות החדשות, וכל אחד מהם בדרכו מחפש מקום ותחושת שייכות אליו.

==משתתפים==
* גסאן עבאס
* שלומי אלדר
* נדים עבאס (בנו של גסאן)
* ד"ר עז א-דין אבו אל-עייש
* ידין אלדר (בנו של שלומי)

==פרסים ומועמדויות==
ב-2017 זכה הסרט בפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל חיפה. בנימוקי הפרס כתבו השופטים שהסרט מתאר אבלות על המציאות הישראלית באמצעות סיפורם האישי של הבמאי שלומי אלדר ושחקן התיאטרון הערבי, תושב אום אל-פחם, גסאן עבאס. הסרט נרכש לשידור בתאגיד השידור הציבורי ועורר את מחאתה של שרת התרבות מירי רגב שטענה כי אין מקום לשדר סרט המבקר את ישראל בערוץ טלוויזיה ציבורי.

ב-2018 זכה הסרט בפרס אופיר בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר מעל 60 דקות. בטקס הענקת הפרס אמר אלדר: "את 'ארץ זרה' התחלתי לצלם לפני שש שנים, הרבה זמן במונחים של סרט, פסיק בחייה של מדינה. לפני שש שנים, אף אחד עוד לא חשב לעלות עם D-9 על בית המשפט, אומנים לא נרדפו ואוימו, הורים שכולים לא ננזפו, הערבים לא נהרו לקלפיות, סיפוח היה רעיון עיוועים של ימין קיצוני שולי, הדתה לא הייתה מילה בלקסיקון שלנו, ולא היה חוק לאום שהגדיר סופית ערבים, דרוזים וצ'רקסים כאזרחים סוג ב'."

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
;ביקורות
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2017
פרכלורט

פרכלורט או על-כלורט היא תרכובת כימית המכילה את היון העל-כלורי שנוסחתו <sup>-</sup>ClO<sub>4</sub> . רוב הפרכלורטים הם מלחים כדוגמת נתרן פרכלורט, אשלגן פרכלורט או אמוניום פרכלורט כלומר תוצרי הסתירה של חומצה על-כלורית. פרכלורטים הם מחמצנים חזקים. כך למשל מגיב יון פרכלורט עם יוני טיטניום 3+

<math>ClO_^- +8Ti^_ +8H_3O^+_ \rightarrow Cl^-_ +8Ti^_ +12H_2O_</math>

בחימום יון הפרכלורט מתפרק ומשתחרר חמצן

<math>ClO_4^- \rightarrow Cl^- +2O_2</math>

פרכלורטים משמשים כמחמצנים בדלק טילים (פרופלנטים). זהום סביבתי בפרכלורט מהווה סכנה בריאותית, הרדיוס היוני של פרכלורט קרוב לזה של יון היוד <sup>-</sup>I ולכן פרכלורט מקטין את ספיגת היוד בבלוטת התריס ומדכא את פעילותה. 

מרבצים טבעיים של מלחי פרכלורט נמצאו, מעורבים בנתרן חנקתי במדבר אטקמה בצ'ילה. פרכלורט מיוצר מכלור המופק בתהליך כלור-אלקלי. במקום להפריד את תוצרי התהליך: הכלור וההידרוקסיד מגיבים אותם לתת יון כלורט
<chem>3Cl_2 +6OH^- -> 5Cl^- +ClO_3^- +3H_2O </chem>

יון הכלורט מחומצן בתגובה אלקטרוכימית נוספת לקבלת פרכלורט
<chem>ClO_3^- +3H_2O -> ClO_4^- +2H_3O^+ +2e^- </chem>

רוב מלחי הפרכלורט מסיסים. יוצאי דופן הם יוני אשלגן, רובידיום וצזיום היוצרים משקע לבן בנוכחות פרכלורט
<math>HClO_ + KCl_ \rightarrow KClO_ +HCl_</math>

סידן פרכלורט Ca(ClO<sub>4</sub>)<sub>2</sub> ומגנזיום פרכלורט Mg(ClO<sub>4</sub>)<sub>2</sub> נמצאו באדמת מאדים בריכוז משקלי של 0.6%

אמוניום פרכלורט מנוצל כדלק לשיגור חלליות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יונים
קטגוריה:כימיה אי-אורגנית
קטגוריה:כלור: תרכובות
נאג'י עזרא זילכה

נאג'י עזרא ציון זילכה (בערבית: عيزرا ناجي زلخا; ינואר 1927 – 26 בינואר 1969, ח' בשבט ה'תשכ"ט) היה יהודי-עיראקי, שנעצר על ידי שלטונו של סדאם חוסיין באשמת ריגול למען ישראל, והוצא להורג בשנת 1969.

==ביוגרפיה==
עזרא זילכה נולד במוסול שבעיראק, כבן למשפחה עשירה מבצרה. היו לו שני אחים ושלוש אחיות. כשגדל, השיג תעודת ביניים שהכשירה אותו לעבוד כשכיר בארכיון משרד התעשייה והמסחר בבגדאד. בשנת 1952 הוא התחתן, אך כעבור שנה אשתו נפטרה ממחלת הטיפואיד. משפחתו עלתה לישראל בחלקה. נאג'י נותר בעיראק יחד עם אחיו יחזקאל, כדי לסיים את מכירת עסקי המשפחה, ולאחר מחכן להצטרף למשפחתם בישראל.

בשנת 1968, שבועות אחדים לפני עלייתו ארצה, הואשם בפעילות ציונית ובריגול למען ישראל. הוא נכלא ונשפט במשפט ראווה יחד עם קבוצה מעורבת של יהודים וערבים שמנתה כעשרים איש והואשמה בהיותה רשת ריגול וחבלה ציונית. הוא נמצא אשם ונגזר עליו עונש מוות.

ב-26 בינואר 1969, הוצא להורג בתלייה בכיכר השחרור בבגדד, יחד עם שמונה יהודים וחמישה ערבים.

אחיו יחזקאל, איתר את גופתו במטמנה והביאו לקבורה בבית העלמין היהודי בבצרה.

==הנצחה==
נאג'י עזרא הוכר כהרוג מלכות על ידי מדינת ישראל. שכונת "יד התשעה" בהרצליה, נקראת על שם תשעת הרוגי המלכות שהוצאו להורג. בכפר סבא, הוקם לזכרם "גן התשעה" בשכונת יוספטל.

==ראו גם==
* התליות בבגדאד (1969)

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.btl.gov.il/SystemFiles/HarugueiMalchut/details.aspx?key=77 נאג'י עזרא זילכה], באתר הנצחת הרוגי המלכות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים עיראקים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעיראק
קטגוריה:ילידי 1927
קטגוריה:נפטרים ב-1969
נשיא ממשלת קטלוניה

נשיא ממשלת קטלוניה (בקטלאנית: President de la Generalitat de Catalunya) הוא אחד המשרות המוגדרות בחוקת האוטונומיה של קטלוניה, נקבע במסגרת ז'נרליטט דה קטלוניה ולצד הפרלמנט, הממשלה, נציב קבילות הציבור הוא מהווה חלק מהרשויות החשובות באוטונומיה. הנשיא משמש גם כראש ממשלת קטלוניה, עומד בראש הרשות המבצעת של הז'נרליטט דה קטלוניה, היא ממשלת קטלוניה.

הנשיא הנוכחי הוא פר אראגנס , שמונה בעקבות פסילתו של ז'ואקים טורה מכהונת הנשיא ב-28 בספטמבר 2020.<ref></ref>

== הנשיאות הנוכחית ==
הנשיא נבחר על ידי הפרלמנט של קטלוניה וממונה על ידי מלך ספרד. למשרה תפקידים טקסיים וממשלתיים כאחד.

=== סמכויות טקסיות ===
הנשיא מחזיק בנציגות הגבוהה ביותר של הז'נרליטט באזור. הוא גם אחראי על היחסים הפנימיים עם שאר גופי המדינה ועם הקהילות האוטונומיות של ספרד שקטלוניה חולקת איתן אינטרסים. הנשיא אחראי גם על קריאה לבחירות (שיש לעשות זאת לפחות כל ארבע שנים) ולמינוי השרים האזוריים (הנקראים רשמית קונסלרים או קונסיירוס) ומשרות גבוהות אחרות כמפורט בחוק. כנציג רגיל של המדינה באזור, הוא מפרסם חוקים בשם המלך.

=== סמכויות ממשל ===
הנשיא חבר בממשלת קטלוניה ומוביל אותה ומתאם את פעילויותיה. הוא בוחר ויכול לפטר את הקונסולרים (שרי הממשלה), לקרוא לישיבת המועצה ולכהן כיו"ר שלה. יתר על כן, הוא חותם על צווים שניתנו על ידי המועצה המבצעת ומורה על פרסומם. הוא יכול גם לקרוא לישיבה יוצאת דופן של הפרלמנט הקטלוני, בהתחשב במקרה, ניתן להורות על פירוקה או לקיים דיון כללי.

יתר על כן, על הנשיא לתאם את סדר היום החקיקתי של ממשלתו, את פיתוח סדר היום הכללי ולתת את כל המידע שהפרלמנט עשוי להחליט לבקש.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קטלוניה
קטגוריה:ספרד: אישים לפי קהילה אוטונומית
קטגוריה:ז'נרליטט דה קטלוניה
Starman (שיר)

"Starman" (בעברית: "איש כוכב") הוא שיר שנכתב והוקלט על ידי המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי עבור אלבום הקונספט שלו "עלייתם ונפילתם של זיגי סטארדסט ועכבישי המאדים" (אנגלית: "The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars") משנת 1972.

השיר מתאר את האלטר אגו של בואי, זיגי סטארדסט, מעביר מסר של תקווה לנוער בכדור הארץ דרך הרדיו. הסיפור מסופר מנקודת מבטו של אחד הנערים ששומע את זיגי. יש הטוענים כי השיר חזה את עלילת הסרט מפגשים מהסוג השלישי.

האקורדים של תחילת הפזמון מבוססים במעורפל על פזמון השיר המפורסם אי שם מעבר לקשת ששרה ג׳ודי גרלנד בסרט הקוסם מארץ עוץ, המרמזים על מקורותיו החוצניים של זיגי.

== סגל ==
* דייוויד בואי - שירה, גיטרה אקוסטית
* מיק רונסון - גיטרה חשמלית, מלוטרון, קולות רקע
* טרבור בולדר - גיטרה בס
* מייק וודמנסי - תופים

== שחרור ==
השיר שוחרר כסינגל מוביל ב-28 באפריל 1972.
מנקודת מבט מסחרית, השיר היה לאבן דרך בקריירה של בואי, והלהיט הראשון שלו לאחר ההצלחה של Space Oddity, שלוש שנים קודם לכן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 1972
קטגוריה:סינגלים מ-1972
קטגוריה:שירי דייוויד בואי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דייוויד בואי
קטגוריה:שירים על החלל החיצון
קטגוריה:שירים על חיים מחוץ לכדור הארץ
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות רוק
טיילר ברנהרדט

טיילר דייוויס ברנהרדט (באנגלית: Tyler Davis Barnhardt; נולד ב-13 בינואר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בתפקידו כצ'רלי סנט ג'ורג' בסדרת הדרמה "13 סיבות" של נטפליקס.

== ביוגרפיה ==
ברנהרדט נולד בראלי שבקרוליינה הצפונית וגדל במתיוס, פרבר של העיר שרלוט. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון דייוויד וו. באטלר בשנת 2011.<ref></ref> ברנהרדט קיבל תואר ראשון באמנויות התיאטרון מבית הספר למוזיקה, תיאטרון וריקוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בגרינסבורו בשנת 2015.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה ==
בשנת 2016 הופיע ברנהרדט בפרק בסדרה "המרגלים של וושינגטון". בשנת 2017 לוהק ברנהרדט כמת'יו רו בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הבריחה מג'ורג'יה" והיה לו תפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "צוות עקרב".

בשנת 2019 הוא לוהק לתפקיד צ'רלי סנט ג'ורג' בסדרת הטלוויזיה "13 סיבות" המשודרת בשירות ההזרמה, נטפליקס, והופיע לראשונה בעונה השלישית.<ref></ref> <ref></ref><ref></ref><ref></ref> בנובמבר 2019 הופיע ברנהרדט על שער המגזין "Visual Tales". <ref></ref>

בשנת 2020 חזר לשחק בעונה הרביעית של הסדרה "13 סיבות" בתפקיד יותר גדול, ושיחק דמות ראשית בסדרת הדרמה, "סיפורים מהלולאה". באותה שנה התארח בסדרת הטלוויזיה "בית המשפט!" ברשת CBS בכיכובה של סימון מיסיק.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2017
|Laura Gets a Cat
|דילן
|
|-
|2022
|השמיניסטית
|בליין בצעירותו
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2016
| המרגלים של וושינגטון
| סנטרי
| פרק: "Blade on the Feather"
|-
| rowspan="3" | 2017
| הבריחה מג'ורג'יה
| מתיו רו
| 3 פרקים
|-
| בול
| קרטר הייז
| פרק: "A Business of Flavors"
|-
| צוות עקרב
| איירמן ג'ייקובס
| פרק: "Nuke Kids on the Block"
|-
| 2018
| חשד
| מרקו
| סרט טלוויזיה
|-
| 2019
| המעבר
| ג'ייקוב
|פרק: "You Owe Me a Unicorn"
|-
| 2020-2019
| 13 סיבות
| צ'רלי סנט ג'ורג'
| תפקיד ראשי; (עונות 4-3); 23 פרקים
|-
| rowspan="2" | 2020
| סיפורים מהלולאה
| דני ג'נסן
| 3 פרקים
|-
| בית המשפט!
| ג'סי פרוסט
| 2 פרקים
|-
| rowspan="2" |2022
|החיים עצמם
|מייק
|פרק: "Every Version of You"
|-
|בל אייר
|קונור סאטרפילד
|4 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בגרינסבורו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
ברני קסל

ברני קסל (באנגלית: Barney Kessel; 17 באוקטובר 1923 – 6 במאי 2004) היה גיטריסט ג'אז יהודי-אמריקאי ממוצא יהודי.

==ביוגרפיה==
ברני קסל נולד בעיירה באוקלהומה למשפחת מהגרים יהודים. אביו היה מהונגריה ואימו נולדה באימפריה רוסית.

בגיל צעיר ברני קסל עזב את בית הספר ומגיל 14 החל לנגן ג'אז בלהקות שהיו מורכבות מאפרו-אמריקאים. בשנת 1942 ברני קסל עובר ללוס אנג'לס. בקיץ 1944 הוא הופיע כחלק של ביג בנד בניהול של צ'רלי ברנט. הוא השתתף בצילומי סרט קצר Jammin' the Blues.

בהמשך ברני קסל היה חלק מתזמורת בניהול של ארל ספנסר וניגן בה לצד ארווין גריסון. בשנות ה-50 של המאה ה-20 ברני קסל ארגן הרכב משלו והחל משנת 1953 הקליט בחברת Contemporary. באותה תקופה הוא היה נחשב לגיטריסט הטוב של התקופה במספר מצעדים.

בשנות ה-60 של המאה ה-20 ברני קסל ניגן עבור זמרים רבים לרבות ברברה סטרייסנד, דוריס דיי, ביץ' בויז ורבים נוספים. במצעדי פזמונים שבועיים רבים היו 3–4 פזמונים בהם הוא ניגן. בשנת 1964 ביחד עם אשתו השנייה ברני קסל הקים חברת תקליטים משלו Emerald Records. בשנת 1967 הוא פרסם ספר נגינה על גיטרה.

בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא היה לסמל. ג'ון לנון וג'ורג' הריסון ציינו אותו כגיטריסט הטוב בהיסטוריה. הוא היה מוזמן לבית הלבן להופיע מפני ג'ימי קרטר ורונלד רייגן.

בשנת 1992 בעיצומו של סבב הופעות באוסטרליה, ניו זילנד וארצות הברית הוא עבר שבץ מוחי והפסיק להופיע.

ברני קסל נפטר בגיל 80 בביתו בסן דייגו.

==דיסקוגרפיה==
* Vol. 1: Easy Like (Contemporary 1953/1955)
* Vol. 2: Kessel Plays Standards (Contemporary 1954/1955)
* Vol. 3: To Swing or Not to Swing (Contemporary 1955)
* Music to Listen to Barney Kessel by (Contemporary 1956)
* The Poll Winners (Contemporary 1957)
* Let’s Cook! (Contemporary 1957)
* The Poll Winners Ride Again (Contemporary 1958)
* Kessel plays Carmen (Contemporary 1958)
* The Poll Winners Three! (Contemporary 1959)
* Some Like It Hot (Contemporary 1959)
* The Poll Winners — Exploring the Scene! (Contemporary 1960)
* Barney Kessel’s Swingin' Party at Contemporary (Contemporary 1960)
* Bossa Nova (1962)
* Workin' Out with the Barney Kessel Quartet (Contemporary 1961)
* Hair Is Beautiful (Atlantic 1968)
* Feeling Free (Contemporary 1969)
* Autumn Leaves (Black Lion 1969)
* The Poll Winners — Straight Ahead (Contemporary 1975)
* Soaring (Concord Jazz 1976)
* Solo (Concord Jazz 1981)
* Spontaneous Combustion (Contemporary 1987)
* Red Hot and Blues (Contemporary 1988)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נגני ג'אז: גיטריסטים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:נגנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
פרנקי וג'וני (סרט, 1991)

פרנקי וג'וני (באנגלית: Frankie and Johnny) הוא סרט קולנוע מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1991 בבימויו של גארי מרשל, עם אל פצ'ינו ומישל פייפר בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי טרנס מקנאלי והוא מבוסס בחלקו על מחזהו "פרנקי וג'וני באור הירח" שהוצג באוף ברודוויי ב-1987. במחזה היו רק שני שחקנים שנמצאים בדירה אחת. בסרט נוספו שחקנים בתפקידי משנה.

העלילה היא על איש ואישה בודדים שעובדים יחד במסעדה בניו יורק ומנסים לבנות יחסי קרבה למרות החששות וההבדלים ביניהם.

אל פצ'ינו ומישל פייפר מופיעים ביחד לאחר שמונה שנים מאז פני צלקת.

==תקציר העלילה==
ג'וני (אל פצ'ינו) משתחרר מבית הסוהר בו נכלא בגלל זיוף המחאות. בתקופת הכלא רכש מיומנות כטבח וכעת הוא רוצה לחפש למצוא עבודה בשטח הזה. הוא נכנס למסעדת "קפה אפולו" בניו יורק ובעל המקום, ניק (הקטור אליזונדו) מקבל אותו לניסיון למרות עברו.

במסעדה מכיר ג'וני את המלצרית פרנקי (מישל פייפר) ומתחיל לחזר אחריה אף על פי שהיא דוחה אותו. הוא מסתפק בהתחלה בסטוץ עם המלצרית קורה (קייט נליגן) שלא מסתירה זאת משאר העובדים במסעדה. פרנקי גרה בדירה קטנה ונעזרת בשכן טים (נייתן הייל), הומוסקסואל שמסייע לה ביחד עם בן זוגו בובי בעבודות בדירה ובעצות אישיות.

לבסוף מסכימה פרנקי להתלוות לג'וני למסיבת פרידה לאחד העובדים. טים מייעץ לה מה ללבוש ולאחר המסיבה הוא מלווה אותה לדירה והם מקיימים יחסים.

ג'וני רוצה להתחתן אבל פרנקי דוחה אותו ולבסוף מגלה לו כי בן זוגה האחרון הכה אותה קשות בעת שהייתה בהריון והיא אבדה את הוולד ומאז היא בפחד ומתרחקת מזוגיות. ג'וני מספר לה כי הוא גרוש עם שני ילדים וכי גרושתו התחתנה שוב עם גבר מבוסס וכי התבונן בהם ממכוניתו ולא היה לו כוח נפשי ליצור קשר אתם.

ג'וני מתקשר לתוכנית לילה ברדיו ומספר על קשייו עם בת זוגו ומבקש להשמיע את המנגינה האהובה עליה - "אור הירח" של קלוד דביסי. בקשתו נענית והם מתפייסים לקול המנגינה מהרדיו.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|אל פצ'ינו
|ג'וני
|טבח
|-
|מישל פייפר
|פרנקי
|מלצרית
|-
|נייתן ליין
|טים
|שכן של פרנקי
|-
|קייט נליגן
|קורה
|מלצרית
|-
|הקטור אליזונדו
|ניק
|בעל מסעדה
|}

==פרסים==
* הסרט זכה בפרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
* מישל פייפר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
* קייט נליגן זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה National Board of Review Award לשחקנית משנה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=FqbByda2v2g קדימון לפרנקי וג'וני], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=9dCHSNdHZQs ג'וני מתקבל לעבודה], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=6zF7Eqxto74 סצנה מפרנקי וג'וני], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=lVFvkbADmQU סצנת הסיום - אור הירח], באתר יוטיוב

קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטי אל פצ'ינו
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מישל פייפר
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי גארי מרשל
אלזה הירש

אלזה הירש (בגרמנית: Else Hirsch; 29 ביולי 1889 – 1942 או 1943) הייתה מורה יהודייה מהעיר בוכום, גרמניה, וחברה בתנועת ההתנגדות הגרמנית נגד הרייך השלישי. היא ארגנה את העברתם של ילדים יהודים להולנד ואנגליה, והצילה אותם מגירוש למחנות הריכוז וההשמדה. הירש נספתה בגטו ריגה בגיל 53 או 54.

==קורות חיים==
נולדה בבוצוב, בדוכסות הגדולה מקלנבורג-שוורין, הירש הגיעה מברלין לבוכום בסוף 1926 והתגוררה עם אמה. היא ניגשה לבחינת הגמר כדי להיות מוסמכת כמורה לתלמידים בגילאי העשרה, אך הייתה מובטלת לכן החלה ללמד בבית הספר היהודי. בתחילה לא מרוצה מכך, אך עד מהרה התמקדה בעבודה. בזמנה הפנוי עבדה הירש במועדון הנשים היהודי בבוכום והעבירה שיעורי עברית לבנות עד שהפעילות הופסקה על ידי הנאצים בסתיו 1933.

באוקטובר 1937 למדה קורס אנגלית מטעם הנציגות הארצית של יהודי גרמניה, בברלין כדי ללמד לשיעורי אנגלית למי שעשוי להיות מסוגל להגר. היא נסעה לארץ ישראל ביוני 1938.

ב־11 בנובמבר 1938, בליל הבדולח, בית הכנסת בוכום נשרף.<ref>[http://www.vosizneias.com/13238/2007/12/16/bochum-germany-new-synagogue/ "Bochum, Germany - New synagogue Inaugurated Nearly 70 Years After Kristallnacht"]. The Voice of the Orthodox Jewish Community (16 December 2007). Retrieved 24 April 2010</ref> בית הספר היהודי נהרס גם על ידי האס אה. לאחר מכן גורשו כל הנציגים הרשמיים של הקהילה היהודית. הירש נלחמה לפתיחת בית הספר מחדש, אך הוא נותר פתוח רק זמן קצר. 

הירש החלה לארגן את העברתם של ילדים ובני נוער בתיאום עם הראשי הקהילה היהודית. בין דצמבר 1938 לאוגוסט 1939 היא ארגנה את העברתם להולנד ואנגליה. הירש דאגה לכל הכנות הנסיעה, מילאה את הטפסים הנדרשים, רשמה את הילדים, אספה מסמכים נדרשים, שיגרה ניירות ללונדון, שמירת מקומות ישיבה ברכבות, קניית הכרטיסים ושמירה על קשר הדוק עם ההורים.

היא נשארה עם התלמידים שנותרו כמורה היהודית היחידה עד לסגירת בית הספר בספטמבר 1941. הגירה ליהודים הייתה אסורה לאחר שנת 1941. בסוף ינואר 1942 גורשו הירש וכמה מתלמידיה לגטו ריגה. תלמיד ששרד סיפר כי במשך תקופה קצרה היא המשיכה ללמד ילדים. היא גם ארגנה ארוחות לאנשים חלשים ולקשישים. בפעם האחרונה בה התלמיד ששרד ראה אותה, היא אספה סרפד ועלי שן הארי כדי לבשל מרק ירקות לקשישים. היא נפטרה בגטו בשנת 1942 או 1943.

== הנצחה ==
[[אבן נגף ושמה של הירש מוטבע עליה במרכז העיר בוכום]]
רחובות בבוכום ובאד לוזיק נקראים על שמה.<ref>[https://maps.google.com/maps?f=q&source=s_q&hl=en&geocode=&q=Else-Hirsch-Straße,+Bochum,+Deutschland&sll=37.0625,-95.677068&sspn=61.323728,87.714844&ie=UTF8&hq=&hnear=Else-Hirsch-Straße,+Wiemelhausen+44789+Bochum,+Nordrhein-Westfalen,+Germany&z=16 Map link to Else-Hirsch-Straße, 44789 Bochum, Germany] Google Maps. Retrieved 24 April 2010</ref><ref>[https://maps.google.com/maps?f=q&source=s_q&hl=en&geocode=&q=Else-Hirsch-Straße,+Bad+Lausick,+Deutschland&sll=37.0625,-95.677068&sspn=61.323728,87.714844&ie=UTF8&hq=&hnear=Else-Hirsch-Straße,+04651+Bad+Lausick,+Leipzig,+Sachsen,+Germany&z=16 Map link to Else-Hirsch-Straße, 04651 Bad Lausick, Germany] Google Maps. Retrieved 24 April 2010</ref>

בבוכום הוטבעה אבן נגף ברחוב הויס 28, שם לימדה בין השנים 1927 – 1941.

== ראו גם==
* אנה אסינגר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי מחתרת יהודים בשואה
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים גרמנים
קטגוריה:אסירים בגטו ריגה
קטגוריה:אנשי מחתרת שנספו בשואה
קטגוריה:אנשי חינוך שנספו בשואה
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:ילידות 1889
פרדריק גודאל

פרדריק גודאל (באנגלית: Frederick Goodal; 17 בספטמבר 1822 – 29 ביולי 1904) היה אמן אנגלי, שהתפרסם בעקבות ציוריו ממצרים.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
פרידריך גודאל נולד בלונדון בשנת 1822, בנו השני של חרט אדוארד גודאל (1795–1870). את השכלתו קיבל באקדמיה לוולינגטון רואד.

עבודתו הראשונה של גודאל, הייתה עבור איזמברד ברונל, שישה ציורי צבעי מים של מנהרת התמזה שנבנתה בין השנים 1825–1843. ארבעה מהם הוצגו באקדמיה המלכותית לאמנויות כשהיה פרידריק בן 16. ציור השמן הראשון שלו זכה במדליית כסף של האגודה לאמנויות. הוא הציג עבודות באקדמיה המלכותית 27 פעמים בין 1838 ל־1859. הוא נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית (ARA) בשנת 1852 ולאקדמאי מלכותי מלא (RA) בשנת 1863.<ref></ref>

גודאל ביקר פעמיים במצרים; בשנת 1858 ושוב בשנת 1870, בשתי הפעמים נסע עם שבטים בדואים. בביקורו הראשון במצרים, הוא חלק בית וסטודיו עם האמן קרל האג והשניים שרטטו לעיתים קרובות יחד, הן ברחובות והן מחוץ לקהיר, במיוחד באזור סביב הפירמידות. בביקורו השני בשנת 1870 התגורר בסקארה, ליד הפירמידות, במטרה להתבונן ישירות באורחות החיים של הבדואים. לאחר שובו לאנגליה, צייר וריאציות רבות מאותם נושאים מזרחיים. על מנת לספק פירוט אותנטי לציוריו, הביא גודאל כבשים ועזים ממצרים. הנושא המצרי בלט בעבודתו, כאשר 170 ציורים הוצגו באקדמיה המלכותית במשך 46 שנים.

עבודתו של גודאל זכתה לשבחים רבים מצד מבקרים ואמנים כאחד והוא זכה בהון מציוריו. היה לו בית שנבנה ב"גרייק דייק", הארו וולד, שם היה מבדר אורחים כמו הנסיך מוויילס.

== משפחה ==
גודאל התחתן עם אן תומסון, בתו של החרט ג'יימס תומסון, בשנת 1846. בין חמשת ילדיהם היו האמנים פרדריק טרוואליאן והווארד גודאל. פרדריק טרוואליאן היה צייר מצליח אבל בקריירה קצרה מאוד, ומת בעקבות תאונת אקדח בגיל 24. לאחר מותה של אשתו אן בשנת 1869, התחתן גודול עם האמנית אליס מאי טרי בשנת 1872. נולדו להם שני ילדים.<ref></ref>

אחיו של פרדריק גודאל, אדוארד אנג'לו גודאל (1819–1908), היה גם הוא אמן מחונן ביותר, שהציג באקדמיה המלכותית בשנים 1846 עד 1853. בהיותו מומחה בצבעי מים, הוא הוזמן להצטרף לחברה המלכותית בצבעי מים בשנת 1856 והציג 328 תמונות בתערוכות. אדוארד היה זה שהוטל עליו המשימה לארגן את מכירת התמונות של אחיו כשהוכרז כפושט רגל בשנת 1902. גם אחיו השני, וולטר גודאל, ואחותו אליזה גודאל, היו אמנים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="160"> 
File:Frederick Goodall RA - Passionate encounter.jpg | מפגש אוהבים
File:Frederick Goodall - The Finding of Moses.jpg | מציאת משה בתיבה

File:Frederick Goodall Raising the Maypole.jpg | הרמת התורן

File:Miranda - Frederick Goodall.jpg | מירנדה

File:Frederik Goodall Eine vornehme Gesellschaft 1861.jpg | חברה טובה

File:Frederick-Goodall, Street musician, two woman and a man.jpg | שירת העבד הנובי

File:The Madrasa by Frederick Goodall, 1859-1870, oil on paper.jpg | בית ספר במצרים

File:Frederick Goodall - A New Light in the Harem.JPG | אור חדש
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1822
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1904
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
שארלוט יואל

שארלוט יואל (בגרמנית: Charlotte Joël; 1882 או 1887 – 1943) הייתה צלמת יהודייה-גרמנייה שצילמה דיוקנאות של מפורסמי התקופה, בעלת סטודיו לצילום שנסגר על ידי הנאצים.

== קריירה ==
חותמת גומי של סטודיו לצילום
יואל חברה לצלמת מארי היינזלמן בסביבות 1918 ופתחה את סטודיו הצילום "יואל והיינזלמן" שרלוטנבורג, ברלין.<ref>Berliner Adreßbuch 1918, p. 1201:[https://digital.zlb.de/viewer/readingmode/10089470_1918/1225/ Joel – & Marie Hinzelmann, (sic !) Charlotte, Atel. f. moderne Photogr, Charlottenbg., Hardenberg= <br />str, 24 IV T. Steinpl. 2079 9–6]</ref> היא יואל התעניינה בעיקר בצילומי פורטרטים, דיוקנאותיה של אנשים ידועים כללו את ולטר בנימין, מרלן דיטריך, קרל קראוס, הדוויג לכמן וגוסטב לנדאואר.
שטולפרשטיין (אבן נגף) לזכרה של שארלוט יואל

לאחר עלייתו של אדולף היטלר לשלטון, היא כבר לא הייתה יכולה לעבוד במקצועה כיהודייה משנת 1933, אך הסטודיו לצילום המשיך לפעול בשם "יואל והיינזלמן" עד שנת 1938/39.<ref>Last entry in Berliner Adreßbuch 1939, p. 1245:<br />[https://digital.zlb.de/viewer/readingmode/34115495_1939/1281/ Joël – Joël u Heinzelmann mod Photogr Charlottenb <br /> Hardenbergstraße 24]</ref> בעזרת חברתה קלרה גרונוואלד הגיעה ג'ואל ללנדוורק נוינדורף, מושבת עובדים והכשרה יהודית, שם עבדה בחנות המכולת.<ref>Horst Helas: Eine Fürstenwalder Geschichte. [https://www.rosalux.de/fileadmin/rls_uploads/pdfs/Themen/Rechtsextremismus/Eine_F_rstenwalder_Geschichte.pdf PDF document]. Retrieved 2018-10-21.</ref>

דיוקן של [[קרל קראוס צילום: שארלוט יואל]]

ב־19 באפריל 1943 גורשה יואל מברלין למחנה ההשמדה אושוויץ בטרנספורט מס' 37, שם נרצחה.

בשנת 2013 הונחה אבן נגף בברלין ב-Klopstockstraße 19 עם שמה של יואל.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמניות יהודיות
קטגוריה:אמנים יהודים גרמנים
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:צלמים יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודיות גרמניות
קטגוריה:צלמות גרמניות
קטגוריה:צלמי דיוקן
קטגוריה:ילידות 1882
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1943
לואיז קאוטסקי

לואיז קאוטסקי (במקור: רונספרגר; 11 באוגוסט 1864 – 8 בדצמבר 1944) נולדה למשפחה יהודית בווינה. הייתה פוליטיקאית גרמנייה, עיתונאית, עורכת ומתרגמת וחברה ב-USPD.

== חיים וקריירה ==
קאוטסקי הייתה פעילה סוציאליסטית וחברה במפלגה הסוציאל-דמוקרטית החדשה בגרמניה. היא התחתנה עם התאורטיקן המרקסיסטי, קרל קאוטסקי.<ref></ref> היא הייתה מיודדת עם רוזה לוקסמבורג. קאוטסקי הייתה חברת מועצת העיר ברלין מטעם מפלגת USPD. בשנת 1938, בגלל היותה יהודייה, היה עליה לברוח לפראג ואז להולנד. בשנת 1944 גורשה מווסטרבורק לאושוויץ, שם נספתה.

קשת תחנת הרכבת בין קנטשטראסה לפאסאננשטראסה בשרלוטנבורג-וילמרסדורף נקראת על שמה. בשנת 1999 החליטה מועצת מחוז שרלוטנבורג להתקין לוח זיכרון לזכרה בווילנדשטראסה 26.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:יהודים בשואה: הולנד
קטגוריה:פעילים פוליטיים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1864
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1864
קטגוריה:נפטרות ב-1944
יפים קרימרמן

קרימרמן ב-2014
יפים קרימרמן (ברוסית: Ефим Кримерман; 1923, בלץ – 2015, אאכן) היה משורר, פזמונאי ועיתונאי סובייטי מולדובני בשפה הרומנית וגרמני ממוצא יהודי. עלה לישראל לזמן קצר ב-1980 והתיישב אחר כך בגרמניה.

==ביוגרפיה==
יפים קרימרמן נולד ב-1923בבלץ, אז חלק מממלכת רומניה. הוא למד בגאלאץ ובבוקרשט, וחזר לקישינב זמן קצר לפני סיפוחה לברית המועצות. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא גויס לצבא האדום ושוחרר בשנת 1945 בדרגת קצונה.

הוא החל ללמוד באוניברסיטת קישינב בשנת 1946, וקיבל תואר בשפה וספרות.

בהיותו במולדובה הסובייטית כתב מילים לפזמונים רבים. במשך שנים הוא כתב מילים ליצירות של מיכאי דולגן, אולג מילשטיין, ארקדי לוקסמבורג ומלחינים נוספים. בשנת 1968 פזמון שלו זכה במקום הראשון בפסטיבל בסוצ'י. רוב היצירות נכתבו תחת שם העט "יפים צ'ונטו".

בשנת 1980 עלו יפים קרימרמן ומשפחתו לישראל, אך תוך זמן קצר עברו לגרמניה. בגרמניה הוא עבד במחלקה הרומנית של רדיו אירופה החופשית תחת שם העט "גריגורה סינגורל". בשנת 1994 הוא יצא לגמלאות.

יפים קרימרמן נפטר בשנת 2015 באאכן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://esp.md/podrobnosti/2017/06/02/urozhenec-belc-efim-krimerman-avtor-tekstov-k-hitam-noroka קורות חיים] 

קטגוריה:משוררים סובייטים
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:עיתונאים גרמנים
קטגוריה:פזמונאים רוסים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1923
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1923
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2015
יונס סליר

יונס סליר (בהולנדית: Jonas Slier; 22 במרץ 1886 – 5 בנובמבר 1942) היה מתעמל אולימפי יהודי-הולנדי באולימפיאדת לונדון (1908), שנספה באושוויץ. אחד מארבעת חברי נבחרת ההתעמלות ההולנדית שנרצחו ב.

==ביוגרפיה==
סליר נולד וגדל באמסטרדם, בן למשפחה יהודית, ילד שני מבין עשרה ילדים, בנם של בטייה בנג'מין (1862–1943) ופיליפ סליר (1858–1937) 

באולימפיאדת לונדון (1908) סיים סליר ביחד עם חבריו לנבחרת בתחרות הקבוצתית במקום שביעי. בתחרות הקרב-רב אישי הוא סיים במקום 96 עם 96 נקודות. אברהם דה אוליביירה, איזידור כאודקט ואברהם מוק חבריו לנבחרת ההתעמלות אף הם נספו בשואה.

== חיים אישיים ==
סליר התחתן עם אנה פלאס ב-24 ביולי 1912. לזוג נולדו שני בנים, לואיס (1912–1943) וארנולד "נול" (1917–1995). הם מכרו בגדים ותכשיטים בדוגן שלהם בניומארקט באמסטרדם. אמו, אשתו, לואיס בנו וכל תשעת האחים שלו ובני משפחתם ניספו בשואה. בנו ארנולד היחיד מכל בני המשפחה מדרגה ראשונה ששרד את השואה ונפטר באלקמאר ב-16 בינואר 1995.
 
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.joodsmonument.nl/nl/page/102870/jonas-slier יונס סליר], באתר Joods Monument 
* [http://www.olympisch.info/gymnastiek.html יונס סליר], באתר Olympisch 

קטגוריה:ספורטאים יהודים הולנדים
קטגוריה:מתעמלים יהודים
קטגוריה:יהודים בשואה: הולנד
קטגוריה:ספורטאים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:ילידי 1886
קטגוריה:נפטרים ב-1942
קלייב באנקר

קלייב ויליאם באנקר (באנגלית: Clive William Bunker; נולד ב-30 בדצמבר 1946) הוא מתופף בריטי. ידוע בעיקר בשל היותו המתופף המקורי בלהקת הרוק המתקדם ג'ת'רו טאל<ref name=":0"></ref>. באנקר טוען כי מעולם לא ידע הכל על סודות התיפוף, ונגינתו היא כלי המאפשר לו לחקור את הרוקנרול והבלוז. הוא מציין כהשראה העיקרית שלו את המתופפים ג'ינג'ר בייקר ומיטש מיטשל<ref name=":1"></ref> ובאדי ריץ'<ref name=":0" />.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
באנקר נולד בלוטון, המפשייר, ולמד תופים מגיל צעיר. בשנות השישים החל לנגן עם להקתו הראשונה, "The Warriors". מאוחר יותר הקים באנקר יחד עם מייק אברהמס את הלהקה "McGregor's Engine". בתקופה זו שבה הופיע באנקר בפאבים קטנים, לא הייתה לו מערכת תופים סטנדרטית, אלא אוסף של תופים מיצרנים שונים, שבאנקר מצא והרכיב לכדי מערכת<ref name=":1" />.

=== ג'ת'רו טאל ===
בין 1967 ל-1971 היה באנקר המתופף של להקת הרוק המתקדם ג'ת'רו טאל. הוא הצטרף אליה עם הקמתה, והיה שותף ביצירת כמה מהאלבומים החשובים של הלהקה, ובסוגת הרוק המתקדם בכלל, כדוגמת This Was, Stand Up ו- Benefit. לאחר שפרסם עם הלהקה את האלבום המצליח ביותר שלה עד אותו הזמן, Aqualung, החליט לפרוש מהלהקה כדי להתחתן ולבלות יותר זמן עם אשתו.

הוא הוחלף על ידי בארימור בארלו, חבר וותיק של הסולן איאן אנדרסון. באנקר התראיין על החלטתו לעזוב בשנת 1990, וסיפר כי: "תמיד אמרתי לאיאן, 'אם אמצא את הגברת הנכונה, אני אלך', ועשיתי בדיוק את זה. היה זה בדיוק בתחילת סיבוב ההופעות העולמי שלהם ב-71', וידעתי שלא אוכל לחזור לבריטניה לתקופות ארוכות. לכן חשבתי שאדיף שאסיים עם זה. חוץ מזה, בארי [בארימו בארלו] תמיד היה מוכן להצטרף, אז ידעתי שלא אעזוב אותם במצב קשה. אתה חייב להבין, לא היה לנו חופש אז; זו הייתה עבודה ללא הפסקה, ואני רציתי לבלות עם אשתי"<ref></ref>.

=== קריירה מאוחרת ===
אחרי שעזב את ג'ת'רו טאל, באנקר הקליט כמתופף אורח מוזיקה עם אמנים רבים, בהם סטיב האו, מנפרד מן, ג'ק ברוס, אולי ג'ון רות' ועוד. את רוב כספו לא הרוויח מהופעות, אלא מהקלטות סשנים, בהם נשכר כדי לתופף עבור להקות אחרות. כך למשל היה המתופף באלבום Valley of the Dolls משנת 1979.

בשנת 1978 באנקר הקים את להקת Aviator יחד עם ג'ק לנקסטר, ויוחד הוציאו שני אלבומים, Aviator ו- Turbulence. שנים אחר כך, הוציא באנקר את אלבום הסולו הראשון שלו, הנושא את השם Awakening, ב-1998, בו ניגן גם איאן אנדרסון חברו הוותיק.

== דיסקוגרפיה חלקית ==
=== סולו ===
* (Awakening (1998

=== עם ג'ת'רו טאל ===
* (This Was (1968
* (Stand Up (1969
* (Benefit (1970
* (Aqualung (1971

=== עם סטיב האו ===
* (The Steve Howe Album (1980

=== עם Generation X ===
* (Valley of the dolls (1979

=== עם אוויטור ===
* (Aviator (1979
* (Turbulence (1980

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתופפים בריטים
קטגוריה:ג'ת'רו טאל
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
ג'מבו (חנויות צעצועים)

Jumbo Societe Anonyme (בעברית: ג'מבו, ביוונית: τζαμπο) היא חברת קמעונאות יוונית של צעצועים, פריטי תינוקות, פריטים עונתיים, פריטי קישוט ופריטים בחנויות ספרים. חנות ג'מבו הראשונה הוקמה בשנת 1986 בגליפאדה.

== היסטוריה ==
עד יוני 2019 היו לקבוצה 79 חנויות, מתוכם 52 ביוון, 5 בקפריסין, 9 בבולגריה ו-13 ברומניה. בנוסף שיש לה גם חנות מקוונת. לקבוצה, באמצעות שותפויות, נוכחות עם חנויות הנושאות את המותג ג'מבו, בשש מדינות נוספות: אלבניה, קוסובו, סרביה, צפון מקדוניה, מונטנגרו ובוסניה והרצגובינה. 

ב־19 ביולי 1997 הונפקה בבורסה לניירות ערך באתונה. מאז יוני 2010 היא משתתפת במדד FTSE / ATHEX. 20.

בספטמבר 2020 הוכרז כי קבוצת פוקס רכשה את הזכות להקים ולתפעל חנויות של הרשת ג'מבו בישראל. במרץ 2023 נפתחה החנות הראשונה במקום בו פעל פארק השעשועים "עיר המלכים" באילת.

== חברות בת ==
חברות הבת של JUMBO הן:
* Jumbo Trading LTD, חברה הממוקמת בניקוסיה, קפריסין.
* Jumbo EC.B. LTD, חברה הממוקמת בסופיה, בולגריה.
* Jumbo EC.R. S.R.L, חברה הממוקמת בבוקרשט, רומניה.
* Aspetto Ltd, מבוסס בניקוסיה, קפריסין.
* Westlook SRL, חברת בת של ASPETTO Ltd, שבסיסה בקרדנטיה, מחוז דיבוביצה.
* Geocam Holdings Limited חברת בת של החברה JUMBO TRADING LTD, הממוקמת בניקוסיה, קפריסין.
* Geoform limited, חברת בת של ג'מבו סחר בע"מ, הממוקמת בניקוסיה, קפריסין.

== מדינות עם סניפי ג'מבו ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!מספר חנויות
|-
|יוון
|55
|-
|רומניה
|16
|-
|בולגריה
|10
|-
|אלבניה
|8
|-
|קפריסין
|6
|-
|קוסובו
|6
|-
|בוסניה והרצגובינה
|6
|-
|מקדוניה הצפונית
|4
|-
|סרביה
|4
|-
|ישראל
|2
|-
|מונטנגרו
|2
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות יווניות
קטגוריה:חברות צעצועים
קטגוריה:רשתות שיווק
Sorry (שיר של הלסי)

Sorry (בעברית: סליחה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית הלסי, מתוך אלבום האולפן השני שלה, Hopeless Fountain Kingdom. הוא נכתב על ידי הלסי והופק על ידי גרג קורסטין. השיר הוא בלדה בה היא מתנצלת בפני מאהביה הפוטנציאליים על שלא נתנה להם להתקרב אליה. הקליפ לשיר ביימו סינג ג'י ליי והלסי והוא יצא לאור ב-2 בפברואר 2018 בערוץ Vevo של הלסי. השיר הגיע למעלה מ-140 מיליון השמעות בספוטיפיי, והיה השיר השלישי ביותר שהושמע באלבום.

== הרכב השיר ==
השיר נכתב על ידי הלסי וגרג קורסטין, שגרג גם הפיק את השיר. השיר הוא בלדה מסודרת לפסנתר באורך 3:40 (שלוש דקות וארבעים שניות). נכתב במפתח A מז'ור בקצב של 74 פעימות לדקה. טווח הקול של הלסי משתרע בין פה ל-סי. רוב שפילד מרולינג סטון דיבר על התוכן של השיר ואמר "מדאיג אם היא אי פעם תאהב את עצמה כדי לתת למישהו להתקרב אליה". השיר מתחיל בפתיחת מנגינת פסנתר "קודרת", ואחריו השורות "התגעגעתי לשיחות שלך במשך חודשים נראה / לא מבינה כמה אני יכול להיות / כי לפעמים אני יכולה להתייחס לאנשים / שאני אוהבת כמו תכשיטים. במהלך הפזמון היא שרה "אז אני מצטער לאהובי הלא ידוע / מצטערת שאני לא מאמינה / שמישהו אי פעם באמת / מתחיל להתאהב בי". לקראת הסוף היא שרה "מישהו יאהב אותך / אבל לא אני".

== וידאו קליפ ==
ב-2 בפברואר 2018 יצא לאור וידאו קליפ הנלווה לשיר בוים סינג על ידי ג'י לי והאלסי, שגם ניהל את הקליפים לסינגלים הקודמים,"Now or Never" ו-"Bad at Love ". הסרטון מתחיל עם כשרואים את הלסי עם פצעים בפנים לאחר תאונת דרכים, היא מתחילה ללכת ברחוב לצד אש עם גופות ורכבים נטושים בכל מקום.

== קרדיטים וכוח אדם ==
קרדיטים שהותאמו מטיידל.<ref name="tidal"></ref>
* הלסי - כתיבה, שירה
* גרג קורסטין - כתיבה, הפקה, גיטרה, מלוטרון, פסנתר, מהנדס הקלטות
* ג'ון האנס - מהנדס ערבוב
* ג'רמי וורניק - A&R
* גניאה סרבנית - מיקסר
* אלכס פסקו - מהנדס הקלטות
* ג'וליאן בורג - מהנדס הקלטות

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:שירי הלסי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הלסי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:שירי פלטינה בארצות הברית
אנה קוקן

פרסומת ל- "Kammgarnspinnerei Hampe" <ref>[https://www.helmstedt-wiki.de/wiki/Kammgarnspinnerei_Hampe Article on the "Kammgarnspinnerei Hampe"] @ Helmstedt Wiki.</ref>, מתוך ה- Illustrirte Zeitung
אנה קוקן (באנגלית: Änne Koken; 28 במאי 1885, הנובר – 19 באפריל 1919, הנובר) הייתה אמנית גרמניה. בנוסף לנופים וציור חפצים דוממים, היא עיצבה ויטראז'ים, בגדים וכריכות ספרים דקורטיביות. היא עבדה גם כאמנית בחברות מסחריות, בעיקר בחברות באלסן ו- Günther Wagner (חברת תרופות, כיום חטיבה ב- Pelikan AG )<ref>Hugo Thielen: Koken, (1) Änne in: Stadtlexikon Hannover, pg.362</ref>.

== ביוגרפיה ==
אביה היה הצייר והחרט, גוסטב קוקן. היא לקחה ככל הנראה את שיעורי האמנות הראשונים שלה מאביה, ואז למדה ב"בית הספר לציור ואמנות דקורטיבית" במינכן אצל הנס אדוארד פון ברפלש-ולנדס, בתקופה שאמנות בפרסום בפועל הייתה עדיין רעיון חדש<ref>Kaiserkern, Babette: Änne Koken – Einführung in Leben und Werk (Exhibition catalog) 2007. Historisches Museum Hannover.</ref>.

בשנת 1909 עיצבה את הסימן המסחרי של לובסטר עבור חברת מזון, "אפל פיינקוסט", אשר עבר עיבוד מודרני והוא עדיין בשימוש כיום. שנה לאחר מכן היא פתחה סטודיו משלה בהנובר. בשנת 1911 היא הייתה חברה בוועד המייעץ האמנותי של חברת באלסן ועיצבה סמל החברה. במהלך השנים הבאות היא סייעה לחברה לבסס את תדמיתה. היא עבדה אצלם עד מותה. לאחר 1912 עיצבה בגדים, כובעים ופריטי טקסטיל שהופיעו במגזין "Neue Frauenkleidung und Frauenkultur", שיצא לאור עד שנות השלושים של המאה העשרים.

בשנת 1913, פורסם מאמר מרכזי עליה ב-"Das Plakat", מגזין אמנות המוקדש להדפסת פוסטרים. בשנת 1914 הוצגו עבודותיה בתערוכות של אמנות, כולל זו בורקבונד היא גם נבחרה לחברת דירקטוריון מוזיאון אוגוסט קסטנר. בשנת 1918 היא השתתפה בתערוכה הראשונה של ה- "Vereins für Deutsche Frauenkleidung und Kultur" (האגודה לבגדי נשים ותרבות גרמנית). קוקן פעלה למען זכויות נשים.

בשנת 1919 היא נפטרה מדלקת ריאות. שבועיים לאחר שילדה את בתה.
לובסטר אפל פיינקוסט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאיירים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרות ב-1919