OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מייק פרדינס

מייק פרדינס (אנגלית: Mike Paradinas) מוכר כ- µ-ziq (מבטאים "מיוּזיק"), הוא מוזיקאי בריטי שכותב מוזיקה אלקטרונית, בעיקר מז'אנר ה-IDM. פרדינס הקים ומנהל את חברת התקליטים "פלנט מיו" ("פלנט מיו").

== דיסקוגרפיה ==
להלן דיסקוגרפיה (רשימה של אלבומים ואוספים) נבחרת מהקריירה של מייק פרדינס.
* 1993 - Tango N' Vectif
* 1994 - Bluff Limbo
* 1994 - PHI*1700
* 1995 - Salsa With Mesquite
* 1995 - In Pine Effect
* 1995 - Dauphine
* 1997 - Lunatic Harness
* 1997 - Urmur Bile Trax Part 1 & 2
* 1997 - My Little Beautiful
* 1998 - Brace Yourself
* 1999 - Royal Astronomy
* 1999 - The Fear
* 2003 - Bilious Paths
* 2007 - Duntisbourne Abbots Soulmate Devastation Technique
* 2013 - Chewed Corners

== דיסקוגרפיה תחת כינויים אחרים ==
==== Tusken Raiders ====
* 1995 - Bantha Trax
* 1999 - Bantha Trax 2
* 1999 - The Motorbike Track

==== Kid Spatula ====
* 1995 - Spatula Freak
* 2000 - Full Sunken Breaks
* 2004 - Meast

==== Slag Boom Van Loon ====
* 1998 - Slag Boom Van Loon
* 2001 - So Soon

==== Gary Moscheles ====
* 1997 - Shaped to Make Your Life Easier

==== Diesel M ====
* 1993 - M for Multiple
* 1995 - M for Mangoes

==== Jake Slazenger ====
* 1995 - Makes A Racket
* 1995 - Megaphonk
* 1996 - Nautilus
* 1996 - Das Ist Ein Groovy Beat, Ja?

==== Rude Ass Tinker ====
* 2001 - Imperial Break

==== אחרים ====
* ב-1996 חברו יחדיו פרדינס ואפקס טווין (ריצ'רד דייוויד ג'יימס) לכתיבת האלבום Mike & Rich (אשר מאופיין בצלילים מוזרים ממשחקים שונים ומוזיקה קונדסית).

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20070929092454/http://xltronic.com/disco/artist/10/mike-paradinas דיסקוגרפיה מלאה]
* [http://www.planet-mu.com/ חברת התקליטים "פלנט מיו"]

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:אנגלים ממוצא ספרדי
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1971
אספים לחופש

אַסְפִּים לחופש (באנגלית: Aspies For Freedom) היא ארגון זכויות אוטיסטים בינלאומי. המונח 'אספים' מתאר אנשים עם תסמונת אספרגר שמסווגת כיום כאוטיזם בתפקוד גבוה. הארגון נוסד בשנת 2004, על ידי איימי וגארת' נלסון, זוג אוטיסטים בתפקוד גבוה מבריטניה.<ref></ref> הוא זכה למכתבי תמיכה מכמה מומחים לאוטיזם, כגון סיימון בארון-כהן, טוני אטווד ודונה ויליאמס. כמו כן, הוא אוזכר במספר כתבי עת מדעיים. מטרת הארגון היא להסביר לציבור שהאוטיזם אינו תמיד ליקוי, ושבנוסף לחסרונותיו, יש לו גם יתרונות. לשם כך, ייסד הארגון את חג האוטיסטים הבינלאומי.<ref></ref>הארגון גם פועל כנגד טיפולים הפוגעים באוטיסטים.

מחאה כנגד האגודה הלאומית לחקר האוטיזם, שקיים חבר אספים לחופש ג'ו מיל, הייתה המחאה הראשונה שביצע אוטיסט כנגד ארגוני ריפוי אוטיזם שזכתה לכיסוי תקשורתי בינלאומי. המחאה הייתה אירוע חשוב בהיסטוריה של הקהילה האוטיסטית, ובעקבותיה הגיעו מחאות כנגד קמפיין "האוטיזם מדבר" של רשת אן.בי.סי,<ref></ref> כנגד קמפיין "רפאו את האוטיזם עכשיו" וכנגד מרכז השופט רוטנברג, הנוהג לתת מכות חשמל לילדים אוטיסטים.<ref></ref><ref></ref>

לאספים לחופש יש מטרה ארוכת טווח לזכות את הקהילה אוטיסטית במעמד של קבוצת מיעוט. הפעילות בנידון החלה בנובמבר 2004, לאחר דיון בין חברי הארגון, שבעקבותיו נוסחה הצהרה בשם 'הצהרת הקהילה האוטיסטית'. ההצהרה מפרטת את הסיבות לבקשת מעמד מיוחד מהאו"ם.

סמלים צבעוניים המייצגים גיוון, קבלה והכלה בניגוד לסמלי פאזל והצבע הכחול הנתפסים כפוגעניים, מרמזים על חלקיות וחידתיות
השימוש בסמל האינסוף כמייצג האוטיזם, שאספים לחופש התחילו בו ביוני 2004, היווה תגובה להקשרים השליליים של סמל הפאזל שארגוני הורים נוהגים להשתמש בו. סמל הפאזל נתפס על ידי רוב חברי הקהילה האוטיסטית כהתייחסות מעליבה לכך שאוטיסטים עשויים להיראות חידתיים.<ref></ref> אספים לחופש הרגישו שסמל האינסוף מהווה ייצוג טוב יותר של האוטיזם, כי הוא מסמל הגיון, התמדה, חזרתיות ואחדות צורנית.

==ראו גם==
* תרבות אוטיסטית

==קישורים חיצוניים==
* [https://aheartforallstudents.com/autism-infinity-symbol-vs-puzzle-piece/ הסבר על יתרונות סמל האינסוף לעומת סמל הפאזל]
* [https://www.theguardian.com/society/2007/aug/07/health.medicineandhealth זו אינה מחלה, זו דרך חיים] - ריאיון עם גארת' נלסון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני זכויות האדם
קטגוריה:הקשת האוטיסטית: ארגונים
אדמה משוגעת

אדמה משוגעת הוא סרט קולנוע ישראלי של הבמאי והתסריטאי דרור שאול שצולם בשנת 2005 בקיבוץ רוחמה ובקיבוץ ניר אליהו. הסרט מבוסס על חוויותיו האישיות של הבמאי מקיבוץ כיסופים בו גדל. הסרט יצא לאקרנים בספטמבר 2006, ותוך חודשיים למעלה מ-100,000 צופים צפו בו בקולנוע.

==עלילה==
עלילת הסרט מתרחשת בקיבוץ בדרום ישראל, בשנות ה-70. מירי היא אלמנה מעורערת בנפשה ודיכאונית, המתקשה ליישר קו עם האידאולוגיה של האחידות והשוויון הקיבוציים, ובולטת בחריגותה. העלילה מעמידה במרכז את דמותו של דביר, בנה המתבגר של מירי, המוצא עצמו נקרע בין ערכי הקיבוץ והחינוך המשותף שלאורם הוא מתחנך, מול התנהגויות לא הולמות של חברים בקיבוץ, ויחסיו הקרובים עם אמו החריגה והמעורערת, עליה הוא מנסה להגן.
==הפקה ==
בהפקתו היו שותפות קרן הקולנוע הישראלי, שידורי קשת, קרן "קולנוע השקעות" ו-yes. לאחר שהתסריט התקבל ל"מעבדת סאנדנס", מסגרת של מכון סאנדנס לקולנוע שבוחרת מדי שנה שמונה תסריטים מתוך חמשת אלפים מועמדים מכל העולם לפיתוח והפצה, הוא זכה להשקעה גם מקרן גרמנית ומשיקע צרפתי. לבסוף באמצעות "שידורי קשת" ערוץ הטלוויזיה היפני NHK השקיע מאה אלף דולר בהפקה, תמורת זכויות ההפצה הבלעדיות ביפן.

==פרסים==
הסרט זכה בפרס אופיר 2006 לסרט הטוב ביותר. הסרט היה מועמד בעשר קטגוריות וזכה גם בפרס הפסקול, המלחין והעיצוב האמנותי. הסרט זכה בפרס סרט הדרמה הבינלאומי הטוב ביותר בפסטיבל סאנדנס. הסרט השתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2006, פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2007, פוסאן קוריאה, ברלין, מיאמי, איסטנבול ועוד רבים.

הסרט נבחר לייצג את ישראל בתחרות פרסי האוסקר, בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר, ואף היה מועמד לייצג את ישראל בפרס גלובוס הזהב, אך הוא לא זכה בפרסים אלו. בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין זכה הסרט בדב הקריסטל לסרט עלילתי בקטגוריית סרטי הילדים והנוער. כמו כן זכה בפרס חביב הקהל בפסטיבל מיאמי, ובפסטיבל הסרטים העצמאיים בברמודה זכה הסרט בפרס הראשון (יחד עם הסרט "CashBack" של הבמאי הבריטי שון אליס).

== שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקנ/ית !! דמות
|-
| תומר שטיינהוף|| דביר אבני
|-
| רונית יודקביץ' || מירי
|-
| שי אביבי || אברם
|-
| אנרי גרסין|| סטפאן
|-
| גל זייד || שמשון
|-
| פיני טבגר || אייל
|-
| שרון צוקרמן|| אתי
|-
| דניאל קיציס || מאיה
|}

== פסקול ==
# שדות שבעמק - ביצוע: המקהלה הקאמרית תל אביב
# אני ממשיך לשיר - ביצוע: שי אביבי
# האינטרנציונל
# בטהובן – סונטה לפסנתר מס' 8, אופוס 13, "הפתטית" פרק שני
# לאן נושבת הרוח - הגבעטרון

==לקריאה נוספת==
* פבלו אוטין, קרחונים בארץ החמסינים - הקולנוע הישראלי החדש - שיחות עם במאים, רסלינג, 2008, הפרק "'אדמה משוגעת' - שיחה עם דרור שאול", עמ' 179–203.

==קישורים חיצוניים==

* - ביקורת
* 
* [http://www.openu.ac.il/Personal_sites/download/EldadDissRevised.pdf הקיבוץ והקולנוע הישראלי] 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:זוכי פרס סאנדנס
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סרטים
קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:רוחמה
קטגוריה:כיסופים
קטגוריה:ניר אליהו
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2006
כריס וילקוקס

כריס ריי וילקוקס (באנגלית: Chris Ray Wilcox; נולד ב-3 בספטמבר 1982) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד.

==תיכונים ומכללות==
וילקוקס למד בבית הספר התיכון "וייטוויל" שבקרוליינה הצפונית, בו הוא הוביל את קבוצת הכדורסל לאליפות ליגת התיכונים השנייה של המדינה ב-1999. לאחר מכן הוא עבר לבית הספר התיכון "אנלו" שבעיר ראלי. לאחר לימודיו התיכוניים למד באוניברסיטת מרילנד, והוביל את קבוצתה לאליפות ליגת המכללות הראשונה בתולדות האוניברסיטה.

==קריירה ב-NBA==
בדראפט ה-NBA לשנת 2002 נבחר בבחירה השמינית על ידי קבוצת לוס אנג'לס קליפרס. לאחר שלוש וחצי עונות בקבוצה, בהן העמיד ממוצעים של 6.5 נקודות ו-3.8 ריבאונדים למשחק, נשלח בטרייד לסיאטל סופרסוניקס בתמורה לפורוורד ולדימיר ראדמנוביץ'. ב-4 באפריל 2006 רשם וילקוקס שיא קריירה של 24 ריבאונדים בניצחון קבוצתו על יוסטון רוקטס. זהו מספר הריבאונדים הגבוה ביותר של שחקן בסיאטל סופרסוניקס מאז 25 הריבאונדים שהוריד ג'ק סיקמה בעונת . תקופתו בסיאטל הייתה הטובה ביותר בקריירה של וילקוקס, ולאורך ארבע עונותיו במדי הסופרסוניקס קלע 12.6 נקודות והוריד 7.1 ריבאונדים בממוצע למשחק, לרוב כשחקן חמישייה.

במהלך עונת נשלח וילקוקס בטרייד לניו יורק ניקס בתמורה לפורוורד מליק רוז. בסיום אותה עונה חתם כשחקן חופשי על חוזה לשנתיים בדטרויט פיסטונס.

בתחילת עונת , ב-9 בדצמבר 2011, חתם על חוזה בבוסטון סלטיקס. לקראת סיום העונה, ב-23 במרץ 2012, שוחרר מהקבוצה בעקבות הפרעת קצב בלב, אולם הוחתם מחדש בעונת לאחר שהוכשר לשחק.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.nba.com/playerfile/chris_wilcox/index.html פרופיל של שחקן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:כדורסלני סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של לוס אנג'לס קליפרס
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
הדפס

מדפיסים בסדנת ההדפס, [[הדפס עץ משנת 1568.]]
הדפס הוא יצירת אמנות שנוצרה על ידי צייר או גרפיקאי באמצעות טכניקת דפוס.

ישנם סוגים שונים של הדפס המובחנים באופן שבו מוטבע הדימוי על גבי הנייר:
*דפוס בלט (Relief prints) בו הדימוי בולט כתבליט על פני לוח ההדפסה, כגון חיתוך עץ.
*דפוס שקע (Intaglio) בו הדימוי נחרץ אל תוך לוח ההדפסה, כגון טכניקות תחריט, תצריב.
*דפוס שטח (Planographic) בו הדימוי מוטבע על גבי לוח הדפסה באופן ישיר, כגון הדפס משי, הדפס אבן. 

בדרך כלל נהוג להדפיס על-גבי נייר, אולם יש ובאמנות העכשווית מדפיסים על חומרים שונים, כגון פלסטיק, קירות מבנים ועוד. ייחודו של ההדפס, לעומת ציור או רישום, הוא באפשרות לשכפל את יצירת האמנות במאות עותקים ובאיכות אמנותית זהה, ובכך לאפשר את הפצתה במחיר נמוך יחסית לזה של יצירה כמו ציור שמן, הנוצר כעותק יחיד. 

הדפס מיוצר בדרך כלל במהדורה מוגבלת. נהוג למספר את ההדפסים במספר סידורי המכיל את מספר העותקים הכולל ואת מספרו של ההדפס מתוך כל העותקים. סימון "20/100", לדוגמה, פירושו שהדפס זה הוא העותק ה-20 מתוך 100 עותקים שנוצרו. האמן חותם על כל אחד מהעותקים של ההדפס, כהוכחה למקוריותו, אולם לעיתים נוצר ההדפס לאחר מותו של האמן, ללא חתימתו האישית.

בישראל פועלות מספר סדנאות הדפס, המארחות אמנים ישראלים ומחו"ל. שתי סדנאות ההדפס המרכזיות והמשוכללות ביותר נמצאות בירושלים ובקיבוץ כברי.

==לקריאה נוספת==
* גדעון עפרת (עורך), 100 שנות אמנות הדפס בישראל, הוצאת סדנת ההדפס בירושלים, 2015

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דפוס
*
קטגוריה:טכניקות אמנותיות
קטגוריה:ציור
חוק בויל-מריוט

המחשה של חוק בויל-מריוט, מראה את היחס בין לחץ לנפח, כאשר הטמפרטורה וכמות החומר נשמרים
חוק בויל-מריוט הוא אחד מחוקי הגז האידיאלי, אשר נוסח ב-1662 על ידי המדען האירי רוברט בויל. (למעשה, חוקר קצת פחות מוכר, ריצ'רד טונאלי (Richard Towneley) ביחד עם הנרי פואר (Henry Power) הראו את הקשר בין לחץ ונפח במערכת סגורה), וקרוי על שמו. אדם מריוט הצרפתי גילה את אותו החוק באופן עצמאי 14 שנים לאחר-מכן, בשנת 1676, אך מדידותיו היו מדויקות יותר מאלה של בויל, ולכן החוק נקרא בשם הכפול, אף שיש המקצרים אותו לחוק בויל או חוק מריוט. החוק עצמו, כמו שהסתבר מאוחר יותר, הוא מקרה פרטי של משוואת הגז האידיאלי לתהליך איזותרמי.

חוק בויל-מריוט קובע כי מכפלת הנפח בלחץ של כמות קבועה של גז אידיאלי בטמפרטורה קבועה היא קבועה. או, במילים אחרות: בהינתן כמות קבועה של גז הנמצא בטמפרטורה קבועה, ככל שנגדיל את הלחץ המופעל עליו, כן יירד נפחו, ולהפך.

הביטוי המתמטי של חוק בויל הוא:
<math>\qquad\qquad P V = K </math>
כאשר:
*V - נפח הגז.
*P - לחץ הגז.
*K - קבוע.

ערכו של K מחושב על פי מדידות הלחץ והנפח של כמות גז קבועה. לאחר שמבצעים שינוי למערכת, לרוב על ידי שינוי נפח כלי הקיבול של הגז, נמדדים ערכיהם החדשים של הלחץ והנפח. מכפלת שני ערכים אלה תהיה שווה לערך הקבוע K.

==ראו גם==
*משוואת הגז האידיאלי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תרמודינמיקה
בויל-מריוט
קטגוריה:נפח
de:Thermische Zustandsgleichung idealer Gase#Gesetz von Boyle-Mariotte
שלישיית בלוויל

שלישיית בלוויל (בצרפתית: Les Triplettes de Belleville), הידוע גם בכינויו "בלוויל רנדוו" (בצרפתית: Belleville Rendez-vous), הוא סרט הנפשה בלגי-צרפתי-קנדי מאת סילוון קומה. 

את הסרט דיבבו מישל קושטה, ז'אן קלוד דונדה, מישל רובין ומוניק וייגאס. הוא היה מועמד לפרס אוסקר על שיר מקורי, שיר הנושא של הסרט, "Belleville Rendez-Vous" ששר מתיו שדיד, וכן לפרס אוסקר בקטגוריית סרט ההנפשה הטוב ביותר. הסרט זכה בפרס סזאר על הפסקול שלו, ובפרס לומייר ובפרס ג'יני לסרט הטוב ביותר.

==תקציר העלילה==

בתחילת הסרט מוצגת פרודיה מונפשת בסגנון שנות ה-30 של המאה ה-20, המציגה שלישייה של זמרות: ויולט, בלנש ורוז (לפי צבעיו של דגל צרפת: כחול, לבן ואדום). לאחר מכן הסרט מתמקד במאדאם סוזה, אישה מבוגרת המגדלת את נכדה צ'מפיון, שהתייתם בילדותו. כדי לעודד את צ'מפיון לאחר מות הוריו, סוזה מנסה לפתות אותו במתנות (כלב קטן, רכבת צעצוע), אולם מצליחה לשמח אותו רק כאשר היא קונה לו זוג אופניים, אחרי שהיא מגלה את הערצתו לרוכבי אופניים.

לאחר שנים של רכיבה ואימונים שנערכים בהדרכתה, צ'מפיון מתחרה בטור דה פרנס. תוך כדי המרוץ הוא ושני רוכבים נוספים נחטפים לעיר הדמיונית בלוויל, הדומה לניו יורק בשנות ה-50 של המאה ה-20, ולה מאפיינים של מונטריאול ושל פריז (אף שמדברים בה רק צרפתית).

הסבתא רודפת אחרי האונייה שחטפה את צ'מפיון בסירת דוושות ששכרה, ומגיעה לעיר הזרה. שם היא מאבדת את עקבותיו ונשארת ללא פרוטה. החוטפים הם חברי מאפיה, המהמרים על הרוכבים בתחרויות אופניים שנערכות במרתף של מועדון יין צרפתי.

הסבתא פוגשת את שלישיית בלוויל, כעת בזקנתן, ובעזרתן ובעזרת הכלב המשפחתי ברונו מצליחה לחלץ את נכדה רגע לפני שהורגים אותו, ואף להרוג את חברי המאפיה.

הסרט הוא סרט סאטירי המתאר את החברה הצרפתית כחברה של גברים עצלנים ופחדנים שבהם שולטות נשים שמנות, ואת החברה האמריקאית כחברה של מאפיונרים גדולים ושל נשים הסובלות מהשמנת יתר. 

הסרט חסר מלל, למעט תיאורו של הטור דה פרנס ונאום שנושא שארל דה גול ומוקרן באחד הקטעים.

הכותב, סילוון קומה, התוודה שהסדרה הקומית האנגלית "המלון של פולטי" השפיעה על עלילת הסרט (דמות המלצר במסעדה שבסרט היא דמותו של בזיל פולטי). כמו כן ניכרת השפעה מצד סרטיו של הבמאי הצרפתי ז'אק טאטי.

עטיפת ה-DVD

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.bellevillerendezvous.com/ שלישיית בלוויל. קום]

קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:סרטי הנפשה בריטיים
קטגוריה:סרטי הנפשה צרפתיים
קטגוריה:סרטי הנפשה קנדיים
קטגוריה:זוכי פרס ג'יני
קטגוריה:זוכי פרס לומייר
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
תזמורת קליבלנד

תזמורת קליבלנד (באנגלית: Cleveland Orchestra) היא אחת התזמורות הגדולות והחשובות בארצות הברית. מקום מושבה הקבוע הוא בקליבלנד, אוהיו. 

מבין "חמש התזמורות הגדולות" באמריקה, היא נחשבת לאירופאית ביותר. רבים מונים אותה עם הטובות בתזמורות העולם. בין דברי ההוקרה:

* ינואר 1994: טיים מגזין דירג את תזמורת קליבלנד כ"תזמורת הטובה ביותר בארץ".
*דצמבר 1994: התזמורת דורגה בין עשר הראשונות ברשימת התזמורות המעולות בעולם בספר יפני בשם "התזמורות".
*פברואר 2005: הניו יורקר דירג את התזמורת כ"מעולה ביותר באמריקה", אם כי הטיל בספק את יכולתה של תזמורת קליבלנד לשרוד את המאה הבאה.

התזמורת נוסדה בשנת 1918 על ידי אדלה פרנטיס יוז, עם ניקולאי סוקולוב כמנצחה הראשי. החל בשלב מוקדם בקיומה, יצאה התזמורת למסעות קונצרטים במזרח ארצות הברית, הופיעה בשידורי רדיו והקליטה אלבומים רבים.
מנצחיה הבאים (שהוכתרו בתואר האמריקאי מנהל מוזיקלי) הם ארטור רודז'ינסקי (1933–1943), אריך ליינסדורף (1943 - 1944), גאורג סל (1946–1970), פייר בולז (יועץ מוזיקלי, 1970 - 1972), לורין מאזל (1972 - 1982) וכריסטוף פון דוהנאניי (1984–2002). כיום מחזיק במשרת מנהל מוזיקלי פרנץ ולזר-מסט.

נוסף לקטלוג עצום של הקלטות שנוצר עם מנהלי המוזיקה של התזמורת, היו לה גם סדרות הקלטות תחת שרביטיהם של ולדימיר אשכנזי ואוליבר נאסן, כמו גם יצירות ספציפיות במשך השנים עם קורט זנדרלינג, יואל לוי, ריקרדו שאיי, מייקל טילסון תומאס ולואיס ליין.

במהלך חודשי הקיץ התזמורת מנגנת במרכז המוזיקה בלוסום במפלי קויאהוגה, אוהיו, חלק מהפארק הלאומי עמק קויאהוגה. בחודשי החורף היא מופיעה בסוורנס הול בקליבלנד. היא גם עומדת בקשרי הופעות ארוכי-ימים עם לוצרן, וינה, ניו יורק ומיאמי ויוצאת מפעם לפעם למסעות מרובי קונצרטים בחוף המערבי מאז שנות ה-60'.

הכנר הישראלי דוד רדזינסקי משמש בתפקיד הכנר הראשי של התזמורת החל משנת 2022.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קליבלנד
קליבלנד
קטגוריה:קליבלנד
קטגוריה:אוהיו: תרבות
מרפס

מבנה הגולגולת בלידה המדגים את המרפס הקדמי והאחורי
מבנה הגולגולת בלידה

מַרְפֵּס (בלועזית: פוֹנטנלה. TA: Fonticuli cranii) הוא אתר אנטומי בגולגולת של תינוקות שבו עצמות הגולגולת אינן שלמות, ולכן מתאפיין בהיותו רך למגע.

הגולגולת בנויה ממספר לוחות עצם הכוללים בין היתר את עצם המצח, עצמות הרקה, עצמות הקודקוד ועצם העורף, המחוברים ביניהם באמצעות תפרי הגולגולת (Suturae cranii).

קיימים שני מרפסים: קדמי ואחורי.

המרפס הקדמי (Fonticulus anterior) מהווה נקודת מפגש של עצם המצח ועצמות הקודקוד ושל תפר המצח (Sutura frontalis persistens), תפר הכתר (Sutura coronalis) והתפר החיצי (Sutura sagittalis).
המרפס האחורי (Fonticulus posterior) קטן מהקדמי ומהווה נקודת מפגש של עצמות הקודקוד ועצם העורף ושל התפר הלמבדואידי (Sutura lambdoidea) והתפר החיצי. המרפס הקדמי נסגר בגיל שנה וחצי לחיים בממוצע, אך ישנם מקרים בהם הוא נסגר בגיל 9 חודשים או פתוח אף עד גיל שנתיים.

חשיבות המרפסים, כמו גם חשיבות התפרים, היא לאפשר את תהליך הגדילה המהיר של הגולגולת בשנות החיים הראשונות.

מתייחסים לסגירת המרפס בהקשר להיקף הראש. היקף ראש קטן (מיקרוצפליה) עם מרפס סגור מחשיד בין השאר לסגירה מוקדמת של תפרי הגולגולת (קרניוסינוסטוזיס) ועלול לדרוש התערבות כירורגית. מרפס גדול או פתוח מעבר לגיל שנתיים מחשיד למספר מצבים ביניהם מחלות עצם כמו רככת, תת-תפקוד של בלוטת התריס, הידרוצפלוס, או תסמונות מסוימות.

את המרפס הקדמי ממששים במהלך בדיקה רפואית. שקיעת העור אל תוך המרפסים יכולה להעיד על בעיה דוגמת התייבשות ולחלופין, מישוש המגלה בליטה מתוך המרפסים יכול להעיד על לחץ תוך-גולגולתי מוגבר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:עצמות הגולגולת
קטגוריה:רפואת ילדים
מייקל טילסון תומאס

מייקל טילסון תומאס (באנגלית: Michael Tilson Thomas; נולד ב-21 בדצמבר 1944), הוא מנצח, פסנתרן ומלחין יהודי אמריקאי.

==קורות חיים==
תומאס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, שם למד באוניברסיטה של דרום קליפורניה, אצל אינגולף דאהל בין היתר. הוא בנו של מנהל במה בברודוויי, טד תומאס, ונכדם של כוכבי תיאטרון היידיש הנודעים בוריס ובסי טומשבסקי. אמו, רוברטה תומאס, הייתה מורה להיסטוריה בחטיבת ביניים. בשנת 1969 ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של בוסטון, כמחליפו של ויליאם שטיינברג, שחש ברע באמצע קונצרט. תומאס נשאר עם ההרכב הבוסטוני כעוזר מנצח עד 1974. הוא שימש מנהל מוזיקלי בתזמורת הפילהרמונית של באפלו משנת 1971 עד 1979, ומשנת 1971 עד 1977 ניצח על סדרה של קונצרטים לנוער בתזמורת הפילהרמונית של ניו יורק.

משנת 1981 עד 1985 היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, ומשנת 1986 עד 1995 היה מנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של לונדון, והיה למנצח מעוטר בהמשך. בשנת 1995 התמנה למנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו. תומאס הוא גם מייסד ומנהל אמנותי של תזמורת העולם החדש של מיאמי, שהיא למעשה אקדמיה תזמורתית שמקום מושבה במיאמי, פלורידה, הפועלת כבסיס הכשרה למוזיקאים צעירים.

תומאס מנצח על מוזיקה מסוגים שונים ורבים, ומעודד במיוחד ביצוע יצירות אמריקאיות מודרניות. הוא הקליט את כל הסימפוניות של צ'ארלס אייבס ואת קלטת הבכורה של "מוזיקת המדבר" של סטיב רייך. הוא התפרסם גם כמפרש יצירותיו של מאהלר. בין היצירות שחיבר: "מיומנה של אנה פרנק"; "שואה", המנציחה את יום השנה החמישים להפצצת הירושימה; שירים של אמילי דיקינסון; ו"אגדה אורבנית". באפריל 2005 ניצח בקרנגי הול על ביצוע הבכורה של "זיכרונות מתיאטרון היידיש של טומשבסקי".

באפריל 2009 ובמרץ 2011 השתתף בתזמורת הסימפונית של יוטיוב. הוא היה המנצח של התזמורת, וזכה להצלחה רבה.

בספטמבר 2020 תומאס סיים את תפקידו בתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו לאחר 25 שנות כהונה בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת. יורשו בתפקיד הוא המנצח הפיני אסה-פקה סאלונן. כיום מייקל טילסון תומאס הוא מנהל מוזיקלי כבוד של תזמורת סן פרנסיסקו.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים יהודים
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
אונה הולברוק

אונה הולברוק (נולדה ב-19 ביולי 1970) היא רקדנית, כוריאוגרפית ומורה למחול ישראלית-קנדית.

==ביוגרפיה==
הולברוק נולדה וגדלה בקנדה לאם ממוצא יהודי ספרדי-מזרחי ממרוקו, ולאב ממוצא אירופאי. היא החלה לרקוד בגיל צעיר – בתחילה ריקוד סיני וריקודי בטן ומאוחר יותר, בגיל 9, בלט קלאסי. למדה בבית הספר הלאומי למחול של קנדה.

בתחילת שנות ה-90, עלתה לישראל, ולמדה באקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין בירושלים. לאחר מכן המשיכה את לימודי המחול באולפן למחול של להקת "בת דור", ב"ברודוויי דאנס סנטר" שבניו יורק, "בלט ג'אז ארט" שבפריז, ובבית הספר Move On שבווינה.

הולברוק נמנית עם הצוות המקורי של להקת "מיומנה" והופיעה עם הלהקה בישראל ומחוצה לה. בהמשך, הופיעה גם עם ההרכב המוזיקלי היהשראלי "שקטק".

עובדת כמורה לריקוד ומתמחה במגוון סגנונות: מודרני, ג'אז, היפ הופ, אפרו, תיפוף גוף ועוד.

הייתה חברת פאנל השופטים בתוכנית המציאות "נולד לרקוד" בערוץ 2 של הזכיינית קשת, לצדם של עידו תדמור, מיכל אמדורסקי ודוד דביר. הדריכה את קבוצת הסטריט בתוכנית ההמשך של קשת "לא נפסיק לרקוד" בערוץ 2.

בשנת 2008 לימדה במגמת המחול בבית הספר התיכון עירוני ה' חיפה.

ב היא בעלת סטודיו למחול בתל אביב.

=== חיים אישיים ===
הייתה נשואה לשחקן והמוזיקאי צחי הלוי, ולהם בן משותף. להלוי ילד נוסף מנישואיו השניים ללוסי אהריש.

==קישורים חיצוניים==
*
*

קטגוריה:כוריאוגרפיות ישראליות
קטגוריה:כוריאוגרפים ישראלים
קטגוריה:שופטות תוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:רקדניות ישראליות
קטגוריה:רקדנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראליות ילידות קנדה
קטגוריה:ישראלים ילידי קנדה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
ז'רום לרואה

ז'רום לרואה (בצרפתית: Jérôme Leroy; נולד ב-4 בנובמבר 1974) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

==קריירה==
ראשית הקריירה של לרואה בעונת , בקבוצה הצרפתית פריז סן-ז'רמן תחת הדרכתו של לואיס פרננדז. בעונת זכה עם הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע.

בעונת עבר לקבוצה לאבל הצרפתית, ובעונה שלאחר מכן חזר לפריז סן-ז'רמן. בעונת עבר לאולימפיק מרסיי, ולאחר עונה וחצי חזר שוב לפריז סן-ז'רמן. בעונת עבר לשחק בקבוצה גנגאן, עמה הגיע לגמר הגביע הצרפתי. בעונת עבר ללאנס.

את עונת החל בלאנס, ובאמצע העונה הגיע לישראל וחתם בבית"ר ירושלים, בתחילת דרכו של ארקדי גאידמק בקבוצה. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש לאחר שבעה משחקים במדי בית"ר, בניצחון 0-1 על מכבי פתח תקווה. במחזור לאחר מכן כבש שער נגד בני סכנין.

בסוף יוני 2006 חזר לרואה לצרפת, למועדון סושו, שם שיחק עונה אחת. בעונה שלאחריה שיחק בסטאד רן והיה מלך הבישולים לעונת . לרואה שיחק בקבוצה עד לשנת 2011 בה עבר לקבוצת אוויאן. בקיץ 2012 פרש ממשחק פעיל.

ב-29 ביוני 2013, לאחר שנה שלא שיחק, החליט לחזור מפרישה וחתם בקבוצת איסטר מהליגה השנייה בצרפת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני לאוואל
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני גנגאן
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני סושו
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני אוויאן
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלני שאטורו
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1974
Vibrio cholerae

Vibrio cholerae (בעברית: ויבריו כולרה) הוא חיידק גרם שלילי בעל צורת מתג כפוף אשר גורם למחלת הכולרה בבני אדם. יחד עם חיידקים אחרים בסוג Vibrio משתייך V. cholerae למחלקת גמא בחיידקים הארגמניים.

==תיאור==
ל"ויבריו כולרה" צורת פסיק ועל כן הוא מכונה גם פסיקון. אורכו של החיידק 1.5-2μm ורוחבו 0.5μm. הוא בעל שוטון דק המקנה לו כושר תנועה. בסוף תהליך החלוקה ולפני הפרדות שני החיידקים הוא בצורת האות האנגלית S. החיידק הוא אווירני (אירובי), גראם-שלילי.

==תנאי מחיה==
החיידק צומח על מצעים פשוטים כגון מי פפטון. הוא מומת במהירות יחסית במים מזוקקים וכן מתקשה להתקיים בתנאי יובש, אך במי שתייה, מי ביוב, בהפרשותיו של אדם חולה ובבגדים רטובים הוא יכול להתקיים מספר ימים.

הטמפרטורה המיטבית להתפתחותו היא בין 30 ל-40 מעלות צלזיוס, אם כי החיידק מסוגל להתקיים על פני טווח טמפרטורות גדול. הוא פוסק להתרבות מתחת ל־16º ומומת בחום של 50º ומעלה.

==גילוי==
החיידק בודד לראשונה כגורם לכולרה על ידי חוקר האנטומיה האיטלקי פיליפו פצ'יני בשנת 1854, אבל הגילוי עלה לכותרות כאשר רוברט קוך, כעבור שלושים שנה, פרסם מידע על המחלה ועל הדרכים להילחם בה.

==השפעה==

גורמי האלימות של הV. cholerae הם שלושה. הראשון הוא שוטון, באמצעותו הוא מגיע למעי הדק. השני הוא פילוס המשמש להיצמדות לדופן המעי. גורם האלימות השלישי הוא רעלן האנטרוטוקסין (Enterotoxin), ה-cholera toxin. רעלן זה הוא חלבון המורכב מ-5 תת-יחידות מסוג B, אשר נצמדות לרירית אפיתל המעי באמצעות התחברות לקולטן ספציפי הנקרא אנטרוציט המצוי על גבי קרום התא, ומתת-יחידה A המשוחרר אל ציטופלזמת התא. כניסת תת-יחידה A לציטופלסמה מעלה את אדנילאט ציקלאז, שגורם להעלאת כמות cAMP (אדנוזין מונו פוספט ציקלי - מעגלי), כתוצאה מכך עולה ריכוז האלקטרוליטים, עלייה זו מלווה באובדן נוזלים ואלקטרוליטים. החיידק אינו פוגע ברירית, בניגוד לחיידק השיגלה.

באדם נגוע בכולרה, מספרם של חיידקים אלה מגיע לכ-500 מיליון בכל סמ"ק של נוזל מעי.

תקופת הדגירה של החיידק נמשכת כ-1–4 ימים. החיידק נעלם מהפרשות החולה ימים ספורים (על פי רוב שבוע) לאחר החלמתו. קיים אחוז מזערי של בני אדם המסוגלים להידבק בחיידק אך לא לחלות במחלה עצמה, הללו הופכים למפרישי-חיידקים, ועשויים להפיץ את המחלה מחוץ לאזור המגפה.

לרוב, מקור ההדבקה הוא אדם נגוע המפריש את הפסיקונים בצואתו או מי שתייה מזוהמים (מחזור צואה-פה). רסיסי צואה הנגועים במחלה יכולים לזהם פירות וירקות המושקים במי ביוב וגם את הידיים, אם אין מקפידים לרחוץ אותן היטב לאחר עשיית הצרכים.

==ראו גם==
* Vibrio vulnificus
* מקס פון פטנקופר

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיידקים שתוארו ב-1854

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפו פסיני
קטגוריה:חיידקים ארגמניים
קטגוריה:כולרה
בושידו (קומיקס)

בושידו (באנגלית: Bushido) היה דמות בדיונית של גיבור על שהופיע בחוברות הקומיקס הטיטאנים הצעירים ביקום DC קומיקס.

בושידו הוא האלטר אגו של ריוקו אורסונו, מתבגר יפני שנהפך לבושידו לאחר מות אמו, מעשה שמלווה היסטוריה ארוכה של שושלת משפחתית בה חיו גיבורים מכובדים. הוא פגש לראשונה בקבוצת הטיטאנים הצעירים כאשר אלה הגיעו ליפן כדי לשחרר את חברם לקבוצה ביסט בוי מהשפעתו של השד טנגו. בהמשך, הוא הצטרף לקבוצת "הטיטאנים ל.א." זמן קצר לפני התפרקותם, ובאירועי "יום הדין" נלחם בשדים שיצאו ממעמקי הגיהנום. באירועי המשבר האינסופי של שנים 2005–2006, הוא נלחם יחד עם חברי הקבוצה בסופרבוי פריים נטול הרסן, שהשתמש בראיית החום שלו כדי לקרוע אותו לגזרים.

במהלך אירועי "הלילה האפל ביותר", בושידו קם לתחייה כחבר חיל הפקחים השחורים יחד עם גיבורים אחרים שמתו בידי סופרבוי פריים. הוא עושה את דרכו לעבר כדור הארץ כדי להתעמר בסופרבוי פריים, אך זה האחרון משמיד אותם בעזרת טבעת הכוח השחורה.

בושידו הופיע בעונה החמישית של הסדרה המצוירת הטיטאנים בפרק "קוראים לכל הטיטאנים", שם הוא מתואר כסמוראי צעיר ושקט, כשהוא פוגש את רובין והופך לחבר כבוד בקבוצה. נראה כי הכוח היחידי שלו הוא מיומנות בחרב, לאחר זמן קצר שבו נהפך בושידו לחבר מכובד הוא נקלע למארב על ידי קאטארוהו. למרות מיומנותיו בחרב הוא לא מסוגל להביס את קאטרוהו, ומוקפא יחדיו עם הרבה טיטאנים אחרים. לאחר זמן מה הוא משוחרר עם כל הטיטאנים על ידי מאס ומצטרף לקרב.

==קישורים חיצוניים==
* [http://dc.wikia.com/wiki/Bushido דף הדמות] בפרויקט ויקיה של DC קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
טאוטולוגיה (לוגיקה)

בלוגיקה, טַאוּטוֹלוֹגְיָה (מיוונית: Ταυτολογία; "ταὐτός", אותו דבר, ו-"λόγος", דיבור) היא פסוק שהוא תמיד אמת (נכון) בכל מבנה. פסוק שהוא תמיד שקר (לא נכון / שגוי) נקרא סתירה. כך, שלילתה של טאוטולוגיה היא סתירה, ולהפך.

בתחשיב הפסוקים, פסוק הוא טאוטולוגיה, אם הוא תמיד אמיתי, ללא תלות בערכי האמת של תת-פסוקיו. לדוגמה, המשפט "או שכל הבתים לבנים או שיש לפחות בית אחד שאינו לבן" הוא טאוטולוגיה לוגית, שכן הוא אמיתי תמיד, בלי תלות בצבע הבתים (על פי עקרון השלישי הנמנע). בצורה פורמלית, כאשר <math>X</math> מייצג את הביטוי "כל הבתים לבנים", יתקבל הפסוק <math>X\or\neg X</math>, שיהיה אמיתי תמיד וללא תלות בערך האמת של <math>X</math> – הביטוי מכסה את כל המצבים האפשריים, ולכן, לא ייתכן שיהיה שקר.

הסימן המתמטי לייצוג טאוטולוגיה הוא <math>\models</math>. מסמנים <math>\models\phi</math> כדי לומר ש-<math>\phi</math> טאוטולוגיה.

לודוויג ויטגנשטיין, בספרו "מאמר לוגי פילוסופי", מציג את המשפטים המתארים טאוטולוגיות וסתירות כמשפטים "ללא-מובן", המייצגות את גבול הטענות שעל אודותיהן, לדעתו, ניתן לדבר. מעבר להן, נמצאות הטענות "חסרות המובן" (שלא ניתן להצמיד להן ערך אמת או שקר כלל, מאחר שאינן מייצגות תמונה לוגית בעולמנו) שעל אודותיהן, על פיו, עדיף לשתוק.

==ראו גם==
*אפילו לא שגוי
*הוכחה
*הפרכה
*שקר
*באופן ריק

==קישורים חיצוניים==
*
*

קטגוריה:לוגיקה מתמטית
מיטוב שאילתות

מיטוב שאילתות (בלעז: אופטימיזציה שאילתות) מבוצעת על ידי רכיב ממטב השאילתות (באנגלית: Query Optimizer) במערכת ניהול מסד נתונים. רכיב זה מקבל כקלט שאילתת משתמש (למשל SQL) ואחראי לייצר תוכנית לביצוע השאילתא. על מנת לבצע משימה זו נעזר הממטב בסטטיסטיקות שונות הנאספות ממסד הנתונים, למשל גודל הטבלאות (Relation Cardinality), תדירויות שונות של ערכים (Attribute Domains) ועוד. כמו כן הממטב נעזר במטא-מידע של הטבלאות מתוך קטלוג המערכת (כגון מידע על קיום אינדקסים, מידע על יחסי תלות בין הטבלאות). 

==שלבי תהליך המיטוב==
# תרגום השאילתא לביטוי בשפה פרוצדורלית (כגון RA)
# נירמול הביטוי תוך שימוש בשקילויות
# העברת הביטוי לצורת עץ תכנון ביצוע
# הערכת מחיר הביצוע

קטגוריה:מבני נתונים
ולי

וַלִיּ (בערבית: وَلِيّ, רבים: أَوْلِيَاء) הוא תואר מוסלמי שפירושו "מגן" או "משגיח". מילה זו אומצה על ידי מספר רב של תרבויות איסלאמיות, מלבד זו של הערבים.

בזרם הסופיות, "ולי" או "ולי אללה", הוא כינוי שפירושו "חברו של אללה". חברים בקהילה סופית המכונים בשם זה נחשבים לקרובים לאלוהים (כבכיול כי האל קירב אותם אליו).

קדוש אסלאם שכזה יכול לברך את המאמינים בברכה שנשמרת גם אחרי מותו ומכאן בא "זיארת אל-קבור" - הביקור בקברי השייך (קברי צדיקים באסלאם).

בשיעה המשמעות היא דומה, כלומר "חברו של אללה", אולם רק האימאם השיעי הראשון עלי בן אבי טאלב (בן דודו של הנביא מוחמד) ואשתו פאטמה בת הנביא מוחמד מכונים בתואר כבוד זה.

סלפים, ובהם הווהאבים, מתנגדים להענקת הכינוי "ולי" לבני אדם, הם מסתמכים בכך על פירוש המילה מה"קוראן" בסורת אל-מאאידה (סורה 5), איה 55: "מגנכם/משגיחכם ("ולי") אללה ושליחו (הנביא מוחמד) והמאמינים המקיימים את התפילה והנותנים זכאת כשהם כורעים (לתפילת הצלאה)".

==ראו גם==
*ואלי (תואר שלטוני)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופיות
קטגוריה:תארים ותפקידים באסלאם
ואלי (תואר שלטוני)

וָאלִי (בערבית: وَالِي (وَالٍ); בטורקית: Vali) מילה שמשמעותה מושל או נציב.

הוואלי היה תואר אדמיניסטרטיבי באימפריה המוסלמית ובאימפריה העות'מאנית. זהו היה תוארו של מושל על מחוז שהיה היחידה השלטונית הגדולה ביותר, הנקרא בערבית וילאיה (وِلايَة), ובטורקית היה קרוי איילט (Eyalet; בטורקית עות'מאנית: ايالت) עד 1864, ואחר-כך כונה וילאייט (Vilâyet), כגון איילט סוריה (הכולל את דרום סוריה, ארץ ישראל, ירדן ולבנון של ימינו) או איילט מצרים. מושלים עות'מאנים היו תחת פיקוחו הישיר של "השער הנשגב" - הממשל המרכזי שבאיסטנבול, ולרוב היו קצינים צבאיים בדרגת פאשה.

ואלי מפורסם היה מוחמד עלי (1805-1840) במצרים. הוא התחיל את דרכו כקצין מצטיין ממוצא אלבני, שהובא על ידי העות'מאנים כחייל. אחר כך, צבר כוח פוליטי, מרד בהם, והקים שלטון עצמאי מטעמו בקהיר ב-1805. לאחר מכן, פתח במסעות כיבושים נגד העות'מאנים שבוצעו גם על ידי בנו, אבראהים פאשא, בשנות ה-30 של המאה ה-19.

==ראו גם==
*ולי

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: חלוקה מנהלית
קטגוריה:תארים עות'מאניים
פיפל

פיפל (מאנגלית: People, בתרגום חופשי: אנשים) הוא שבועון אמריקאי, שעוסק בסלבריטאים ובחדשות של תרבות פופולרית ונמצא בבעלות חברת טיים וורנר.
על כריכת המהדורה הראשונה של "פיפל", אשר פורסמה ב-4 במרץ 1974, הופיע דיוקנה של השחקנית מיה פארו, וזאת בעקבות הופעתה בסרט גטסבי הגדול.
ב-1997, החל המגזין להוציא מגזין לנערים שנקרא פיפל נערים. באוסטרליה מופיע המגזין תחת השם WHO, וזאת מכיוון שקיים מגזין גברים אחר שנקרא בשם פיפל.

בכל שנה מפרסם המגזין שלושה פרסומים מיוחדים:
* "50 האנשים היפים ביותר בעולם"
* "המתלבש הגרוע ביותר"
* "הגבר הסקסי ביותר בעולם" החל משנת 1985. לאורך השנים נבחרו דמויות בולטות כמו: שון קונרי, קיאנו ריבס, בראד פיט, מת'יו מקונוהיי, ג'ורג' קלוני, ראיין ריינולדס, דייוויד בקהאם, מייקל בי ג'ורדן פול ראד (2021), כריס אוונס (2022)<ref></ref> ועוד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שבועונים
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
בסיסט

[[ג'אקו פסטוריוס היה בסיסט, מלחין ומנהיג ביג בנד, הנחשב בעיני רבים לגדול נגני הבס בכל הזמנים.<ref></ref> הוא ידוע בעיקר בזכות פרויקטי סולו שלו, חברתו בהרכב Weather Report, ועבודתו עם ג'וני מיטשל ופט מת'ני.]]בסיסט או בסיסטית (באנגלית: Bassist) הוא כינוי למוזיקאי המנגן בכלי בעל מנעד נמוך (בס) כגון קונטרבס, גיטרה בס, קלידי בס (keyboard bass) סינתי-בס (synthbass) ולעיתים גם למי שמנגן בכלי נשיפה נמוך כגון טובה או טרומבון.

קיימת נטייה לקשר סוגות מוזיקליות שונות בכלי בס מסוימים. מאז שנות ה-60, גיטרה בס היא כלי הבס הסטנדרטי בפאנק,<ref></ref> רית'ם אנג בלוז, מוזיקת נשמה, רוקנרול, רגאיי, פיוז'ן, הבי מטאל, קאנטרי ופופ. ואילו קונטרבס הוא כלי הבס הסטנדרטי במוזיקה קלאסית, בלוגראס, רוקבילי וברוב תתי-הז'אנר של הג'אז. כלי נשיפה נמוכים כגון טובה או סוסאפון הם כלי הבס הסטנדרטי בלהקות ג'אז בסגנון דיקסילנד ג'אז וניו אורלינס-סטייל.

למרות הקישור הסטנדרטי בין כלי בס שונים לסוגות מסוימות, ישנם יוצאי דופן. כמה בסיסטים ניגנו בקונטרבס בהרכבי רוק, למשל לי רוקר בסיסט להקת סטריי קאטס.<ref></ref> חלק מנגני הפאנק, R&B, ג'אז, פיוז'ן, משתמשים בבס סינת'י או מקלדת בס במקום בס חשמלי. הקלידן ריי מנזרק מלהקת הרוק The Doors השתמש בקלידים כדי להפיק את תפקיד הבס. בכמה הרכבי ג'אז את תפקידי הבס מנגן נגן אורגן האמונד. כמה להקות דיקסילנד ג'אז משתמשות בקונטרבס או בס חשמלי במקום בטובה. בישראל, בסיסט להקת בום פם, יובל זולוטוב ("טובי"), מנגן בטובה.

== נגני גיטרה בס ==
[[סטינג ב-2007]]
פלי ב-2003]]
ברוב סוגות הרוק, הפופ, המטאל והקאנטרי, נגני הבס מנגנים בגיטרה בס חשמלית, כאשר תפקיד הבס מבטא את ההרמוניה של המוזיקה המבוצעת, ובו בזמן מכתיב את הריתמיקה ואת הגרוב. בנוסף, קיימים סוגי גיטרה בס סטנדרטיים רבים ושונים לז'אנרים מסוימים. לרוב, תפקיד הבס מדגיש את תו השורש של האקורד, כאשר תפקיד משני ניתן להדגשת דרגות נוספות, לרבות החמישית (קווינטה) או השלישית (טרצה). בנוסף, נקודת עוגב, אוסטינאטו וריפים משמשים גם בתור תפקידי בס. בעוד שרוב נגני הבס החשמלי ממעטים לנגן אקורדים (שלושה או יותר צלילים כולם נשמעו בו-זמנית), נעשה בהם שימוש בסגנונות מסוימים, במיוחד פאנק, R&B, ג'אז, והבי מטאל. בסיסטים רבים משתמשים בטכניקת ה"סלאפינג" כדי להדגיש את תפקיד הבס וכדי להגביר את קצב נגינתם.

=== רשימה של נגני גיטרה בס בולטים ===
סטיוארט זנדלר (ג'מירוקוואי)

== נגני קונטרבס בולטים ==
[[גארי קאר|200x200 פיקסלים]]
=== נגני קונטרבס קלאסי ===

=== נגני קונטרבס ג'אז ===
[[רון קרטר ב-2019|200x200 פיקסלים]]
[[אספרנסה ספולדינג|200x200 פיקסלים]]

== בסיסטים ישראליים בולטים ==
אבישי כהן ב-2010|267x267 פיקסלים]]

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.guitarworld.com/bass-player האתר הרשמי] של מגזין Bass Player 
* [https://www.guitarworld.com/features/the-100-best-bass-players-of-all-time רשימת 100 הבסיסטים של כל הזמנים] באתר מגזין Bass Player

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בס
קטגוריה:בסיסטים
קטגוריה:נגנים
קטגוריה:מקצועות מוזיקליים
להק השתתפות ומסוקים

להק השתתפות ומסוקים הוא יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי.

הלהק עוסק במדיניות הטיסה של מערך המסוקים. הלהק הוקם בראשית 1998, בעקבות מסקנות ועדת עברי שחקרה את נסיבות אסון המסוקים שאירע בשנת 1997. ראש הלהק הוא איש צוות אוויר וקצין ממערך המסוקים בדרגת תת-אלוף, והוא מכונה רלה"ם. ב-2014 שונה שם הלהק מלהק אוויר למסוקים ללהק השתתפות ומסוקים.

ללהק כפופה היחידה לשיתוף פעולה (יחשת"פ). יחשת"פ משמשת כמקשרת עיקרית בין זרוע האוויר לזרוע היבשה ואחראית על תחום ההשתתפות של חיל האוויר בלחימה היבשתית. יש לה נציגות בפיקודים, באוגדות ובחטיבות.

==תחומי אחריות==
*פיתוח הכוח במערך המסוקים, הן באמצעות אישור צרכים מבצעיים והגדרת יעדי כשירות והיערכות, והן על ידי קביעת תוכנית אימונים והדרכה.
*משמש כמקשר העיקרי בין זרוע היבשה לחיל האוויר במגוון נושאים, ובעיקר בנושאי פיתוח תורת הלחימה ושיפור האימון המשותף.

==ראשי הלהק==
{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0
|- bgcolor="#F0F0F0"
! שם || תקופת כהונה || הערות
|-
| תא"ל מיקי בר || 1998 ||
|-
| תא"ל שלמה משיח || 1998–2002 ||
|-
| תא"ל אילן הרשקוביץ || 2002–2004 ||
|-
| תא"ל עמרי תמיר || 2004–2007 ||
|-
| תא"ל יעקב שהרבני || 2007–2010 ||
|-
| תא"ל דוד ברקי || 2010–2013 ||
|-
| תא"ל ירון רוזן || 2013–2016 ||
|-
| תא"ל ניר נין-נון || 2016–2019 ||
|-
| תא"ל נעם ריף || 2019–2021 ||
|-
| תא"ל מתן עדין || 2021–2023 ||
|-
| תא״ל גלעד בר-טל || 2023–נוכחי || בזמן מלחמת חרבות ברזל
|}

==קישורים חיצוניים==

השתתפות ומסוקים, להק
קטגוריה:להקי חיל האוויר הישראלי
להק כוח האדם

להק כוח האדם (בראשי תיבות: לכ"א) הוא יחידה ראשית במטה חיל האוויר הישראלי.

הלהק אחראי לניהול, לפיתוח ולטיפוח המשאב האנושי בחיל האוויר. ראש הלהק הוא איש צוות אוויר וקצין בדרגת תת-אלוף, והוא מכונה רלכ"א. 

ראש להק כוח האדם (רלכ"א) הנוכחי הוא תא"ל יובל הראל.

הלהק הוקם בראשית שנות השבעים במסגרת ארגון מחדש שהנהיג מפקד חיל האוויר, האלוף בני פלד, כגלגול של מחלקת כוח האדם (מכ"א) שבראשה עמד קצין בדרגת אלוף-משנה שכונה רמכ"א.
תפקיד רמכ"א/רלכ"א היה במשך שנים רבות תפקיד המטה הבכיר ביותר שאליו הגיעו אנשי צוות אוויר שאינם טייסי קרב (שיכולים היו להתקדם לתפקידי ראש להק אוויר, ראש המטה או מפקד החיל). לדוגמה רלכ"א הראשון, ישעיהו (שייע) לזרסון שהיה מקלען אוויר; יצחק אמיתי שהיה נווט קרב; אמיר השכל שהיה טייס תובלה; ודני גנות שהיה נווט תובלה.

==מבנה==
* מחלקת חובה, תכנון ומקורות כוח אדם (חות"ם)
* מחלקת הסגל
* מחלקת פרט
* מחלקת קצין רפואה חילי (מקרפ"ח)
* סוציולוג חיילי
* הרבנות החיילית
* יועמ"ש (היועץ המשפטי לחיל האוויר)

==ראשי להק כוח האדם==
{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0
|- bgcolor="#F0F0F0"
! שם || תקופת כהונה || הערה 
|-
| ישעיהו לזרסון || 1971–1975 || רמכ"א האחרון ורלכ"א הראשון
|-
| אורי טלמור || 1975–1979 || 
|- 
| צבי גוב-ארי ||1979–1981 || לימים שגריר ישראל בדרום אפריקה וראש עיריית יבנה
|-
| יעקב טרנר || 1981–1985 || לימים מפכ"ל המשטרה וראש עיריית באר שבע 
|-
| משה מורג|| 1985–1990 || 
|-
| אבי ארוך|| 1990–1992 ||
|-
| יואל פלדשו|| 1992–1994 ||
|-
| יצחק אמיתי|| 1994–1997 || 
|-
| גיל רגב || 1997–1999 || לימים ראש אגף כוח האדם
|-
| אמיר השכל || 1999–2002 || 
|-
| רז גור אריה || 2002–2004 || 
|-
| דני גנות || 2004–2007 || 
|-
| רמי בן אפרים || יוני 2007 – יולי 2010 || 
|- 
| אילן בוגר || יולי 2010 – נובמבר 2013|| 
|-
| דוד ברקי || נובמבר 2013 – יולי 2016 || 
|-
| נתן ישראלי || יולי 2016 – דצמבר 2019 ||
|-
| איתמר רייכל || דצמבר 2019 – ספטמבר 2022 ||
|-
| יובל הראל || ספטמבר 2022 ואילך ||
|}

==ראו גם==
* אגף כוח האדם במטה הכללי של צה"ל
* חטיבת כוח האדם במטה זרוע היבשה
* מספן כוח האדם במטה חיל הים

==לקריאה נוספת==
* 

כוח האדם, להק
קטגוריה:להקי חיל האוויר הישראלי
פול סבטייה

פול סבטייה (צרפתית: Paul Sabatier) (5 בנובמבר 1854 בקרקסון - 14 באוגוסט 1941) היה כימאי צרפתי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1912 (לצד ויקטור גריניאר), "על שיטת ההידרוגנציה של תרכובות אורגניות שפיתח".

== חייו ==
סבטייה התקבל בגיל 18 הן לאקול פוליטקניק והן לאקול נורמל סופרייר, ובחר באחרון. הוא סיים את לימודיו ב-1877. במשך רוב חייו לימד קורסים באוניברסיטת טולוז, והתמנה לדיקן הפקולטה למדעים בשנת 1905.
מחקריו המוקדמים, בקולז' דה פראנס, עסקו בתרמוכימיה של גפרית וסולפטים מתכתיים, ועל מחקר זה התבססה תזת הדוקטורט שלו. בטולוז המשיך במחקרים כימיים ופיזיקליים של תרכובות גפרית, כלוריד, כרומט ונחושת. כמו כן, חקר את תחמוצות החנקן וחומצה ניטרוסודיסולפונית ומלחיה. הוא ביצע גם מחקר בסיסי בתחום מקדמי החלוקה (מדד למסיסות תרכובות בממסים שונים) וספקטרום בליעה.

סבטייה תרם רבות לשימוש התעשייתי בהידרוגנציה. ב-1897 גילה כי כמות קטנה של ניקל יכולה לשמש כזרז לסיפוח מימן לתרכובות פחמן (לא רוויות).

עיקר תהילתו על "תגובת סבטייה", ועבודותיו, ביניהן La Catalyse en Chimie Orgarnique (קטליזה בכימיה אורגנית), שפורסמה בשנת 1913. 

סבטייה זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1912, יחד עם עמיתו הצרפתי, ויקטור גריניאר. הפרס ניתן לו על עבודתו בתחום ההידרוגנציה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:סגל קולז' דה פראנס
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי

קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1854
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1941
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
בית גורדון

בית גורדון הוא מוזיאון טבע, חקלאות, היסטוריה, ארכאולוגיה ואנתרופולוגיה בדגניה א'.

== היסטוריה ==
המוזיאון הוקם בשנת 1935 על שם אהרון דוד גורדון להנצחת ערכיו ומורשתו על ידי חברי קבוצת דגניה א'. יעקב פלמוני התבקש לקבל על עצמו את הקמת המוזיאון והוא זה שהנחה את עקרונות עיצובו ותכניו החינוכיים והתרבותיים של הבית. במוזיאון מוצגים פוחלצים של בעלי החיים והציפורים החיים באזור הכנרת, אוספי צמחים וחרקים, וכן, מאז שנת 1977 מוצגים במוזיאון ממצאים ארכאולוגיים וארכיטקטוניים שנמצאו בחפירות ארכאולוגיות מאזור הכנרת. המוזיאון שם דגש על ההיסטוריה של הדיג והשייט בכנרת.

בשנת 1983 נכנס למבנה בית ספר שדה כינרות שפעל מטעם החברה להגנת הטבע. בית ספר זה נסגר.

מבנה המוזיאון, משנת 1935, תוכנן על ידי האדריכל מיכאל לשצ'ינר (אך הדבר אינו ברור לגמרי וייתכן ובפרויקט היו מעורבים גם האדריכלים יוחנן רטנר ובנימין אנקשטיין). המבנה בולט בסגנון הבאוהאוס שלו ובצורה הייחודית של המגדל הבנוי בו, ונחשב מבנה לשימור על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

==לקריאה נוספת==
*בית גורדון, ספר הכנרת, חלק ב': חופים ואתרים בעריכת יצחקי גל, משרד הביטחון, ההוצאה לאור.
*בית גורדון, מטמוני הארץ, מסע אל אוצרות נעלמים, נירית שלו כליפא, מפה, 2006

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* חדשות השבת, כאן 11, איטה גליקסברג 
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2022/02/22/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%92%D7%95%D7%A8%D7%93%D7%95%D7%9F-%D7%91%D7%A7%D7%91%D7%95%D7%A6%D7%AA-%D7%93%D7%92%D7%A0%D7%99%D7%94-%D7%90-100-%D7%A9%D7%A0%D7%99%D7%9D/ סיבוב בבית גורדון בקבוצת דגניה א' – 100 שנים לפטירת א"ד גורדון], באתר 'חלון אחורי', 22 בפברואר 2022
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הכנרת
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:מחוז הצפון: מבנים לשימור
קטגוריה:עמק הירדן
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:דגניה א'
קטגוריה:מוזיאונים במחוז צפון
קטגוריה:מועצה אזורית עמק הירדן: מבנים
קטגוריה:קיבוצים: מוזיאונים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן בנימין אנקשטיין
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים למדע, טכנולוגיה וטבע
תגובת סבטייה

תגובת סבטיֶיה (Sabatier) היא תגובה כימית שהתגלתה על ידי הכימאי הצרפתי פול סבטייה, ונקראה על שמו. 

בתגובה זו מגיב מימן עם פחמן דו-חמצני בטמפרטורה ולחץ גבוהים, ובנוכחות זרז ניקל, ליצירת מתאן ומים. זרז יעיל יותר לתהליך הוא רותניום על אלומינה. 

התיאור הכימי של התהליך: CO<sub>2</sub> + 4H<sub>2</sub> → CH<sub>4</sub> + 2H<sub>2</sub>O

הוצע כי תגובה זו יכולה לסייע לחקר המאויש של מאדים. זאת על ידי נשיאת מימן מכדור הארץ למאדים, שם יוגב עם פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה המאדימית, ליצירת מתאן שישמש כדלק טילים. דבר זה יוביל לחסכון משמעותי במשקל אותו תצטרך לשאת החללית למאדים, ובכך לחסכון בעלות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20051117174221/http://www.isso.uh.edu/publications/A9900/pdf/rich84.pdf תגובות סבטייה משופרות] לניצול משאבים מקומיים במשימות למאדים, אוניברסיטת יוסטון

סבטייה
סבטייה
קטגוריה:מימן
יער שווייץ

יער שווייץ במבט לכיוון טבריה
יער שווייץ הוא יער המצוי במדרון היורד מרכס פוריה לעבר הכנרת (ממערב למזרח). היער נמצא ממערב ומדרום לעיר טבריה ואף בשטחי העיר עצמה.
== היסטוריה ==
היער ניטע על ידי מחלקת הייעור של ממשלת המנדט הבריטי החל משנת 1927. ההחלטה על שתילת היער התקבלה לאור העובדה שכמות שברי הענן באזור רבה, ובמטרה שהיער ימנע את הישחקות המדרון ומפולות הבוץ, וימתן את נזקי השיטפונות באזור (כפי שאכן קרה בשיטפון בטבריה בשנת 1934, בו 32 תושבים מצאו את מותם מהיסחפות במים, ומספר תושבים נוסף מתו בשל מפולות הבתים).
אנדרטה ביער שווייץ
ביער סוגים מגוונים של עצים: עצי שיטה, ברושים, אקליפטוסים, טטרקליניסים, עצי אלה וחרובים. מתכנני היער החליטו לא לטעת ביער עצי אורן.

באזור היער בנתה הקרן הקיימת דרכי מעבר למטיילים, חניונים לעשיית פיקניקים וכן מצפורים. באזור שרידים ארכאולוגיים שנחפרים על ידי רשות העתיקות.

בקרבת יער שווייץ בהמשך הדרך נובע עין פוריה ששוקם ושופר על ידי הקרן הקיימת לישראל.

==לקריאה נוספת==
* יער שווייץ - מצפה הר טבריה, ספר הכנרת, חלק ב': חופים ואתרים בעריכת יצחקי גל, משרד הביטחון, ההוצאה לאור.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kkl.org.il/forestsearch/switzerland_forest.aspx יער שווייץ], באתר קרן קיימת לישראל
* [https://web.archive.org/web/20120418044503/http://www.masa.co.il/article/3448/%D7%99%D7%A2%D7%A8-%D7%A9%D7%95%D7%95%D7%99%D7%A5/ יער שווייץ], באתר "מסע אחר"
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==
 

שווייץ
קטגוריה:הכנרת
קטגוריה:טבריה: אתרים
קטגוריה:רכס פוריה
קטגוריה:ישראל: גנים ופארקים
קטגוריה:שביל ישראל
הבליינים

הבליינים הייתה להקת פופ ורוק ישראלית שהוקמה בשנת 2001. הלהקה הורכבה משניים מיוצאי להקת הרוק זקני צפת: מאור כהן ואורן לוטנברג.

== היסטוריה ==
שיתוף הפעולה בין לוטנברג לכהן, שהופסק לאחר שלוטנברג עזב את זקני צפת ב-1994, חודש ב-2001 עם הקמתו של הצמד "הבליינים". הסינגל הראשון יצא בנובמבר של אותה שנה ונקרא "בטלפון", וסגנונו ההומוריסטי הזכיר לרבים את זקני צפת ויצר ציפיות רבות, שמומשו ב-2003 לאחר שנתיים של הופעות. האלבום נקרא "שירים של מלחמות" ושני הסינגלים הבאים, "שוביניסט" ו"גולה גולה", זכו להצלחה. "שוביניסט" ו"אל תאמר לי לא" הם השירים היחידים באלבום שבהם לוטנברג שר. עוד ניגנו באלבום בין השאר יוצא זקני צפת תום מוכיח, פיטר רוט וז'אן פול זימבריס.

השיר "השד" כולל הופעת אורח של ברי סחרוף. עוד יצאו כסינגלים: "איש אחר", "הכל יכול" (שזכה גם לגרסת כיסוי של פאר טסי) ו"אתה חייב". כמעט כל השירים כוללים נגיעות של מוזיקה אלקטרונית.

הלהקה התפרקה בשנת 2003.

== אלבומים ==
* שירים של מלחמות (2003)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
יואב זיו

יואב זיו (נולד ב-16 במרץ 1981) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן, וכיום משמש כמנהל קבוצת מכבי תל אביב.

==ביוגרפיה==
זיו נולד בחדרה והחל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל גבעת אולגה. לאחר מכן עבר למחלקת הנוער של מכבי חדרה, ומשם עבר למחלקת הנוער של מכבי חיפה. בעונת 2000/2001 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון. זיו ערך הופעה אחת בליגת העל במדי מכבי חיפה, והיה חלק מסגל הקבוצה שזכתה בתום העונה באליפות.

את עונת 2001/2002 החל זיו במכבי חיפה, אך עבר במהלך העונה לקבוצת הפועל חיפה, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית, ובמדיה שיחק גם בעונת 2002/2003. בעונת 2003/2004 שיחק זיו בהפועל נצרת עילית בליגה הלאומית, ובסיומה עלה עמה לליגת העל והמשיך לעונה נוספת במועדון.

בעונת 2005/2006 עבר זיו לקבוצת בית"ר ירושלים, ושם הוסט מעמדת הקשר ההתקפי לעמדת המגן הימני או השמאלי. בעונת 2006/2007 זכה עם הקבוצה באליפות. באוקטובר 2007 קיבל זיו הצעה לחתום בשורות פ.צ. קופנהגן, הקבוצה שהדיחה את בית"ר ירושלים באותה עונה ממוקדמות ליגת האלופות, אך לבסוף נשאר במועדון. בעונת 2007/2008 זכה עם הקבוצה בדאבל.

בינואר 2009 חתם זיו לשתי עונות וחצי בקבוצה הבלגית לוקרן, בה שיחקו עמו שני ישראלים נוספים, עומר גולן ואבי סטרול. עד תום עונה זו כבש זיו שני שערים ב-13 הופעות בליגת העל הבלגית, ובעונה שלאחר מכן כבש שער אחד ב-26 הופעות.

ב-29 במרץ 2010 חתם זיו לשלוש שנים במכבי תל אביב, אליה הצטרף בתחילת העונה שלאחר מכן, יחד עם סטרול שחזר עמו מלוקרן. בעונת 2011/2012 התרחש אירוע חריג במשחק מול סטוק סיטי במסגרת הליגה האירופית כשזיו בעט בנעלו שעפה ופגעה בקוון. מיד לאחר מכן הורחק זיו מהמשחק בכרטיס אדום. התקרית קיבלה תשומת לב תקשורתית רבה, ובעקבותיה הורחק זיו משלושה משחקים על ידי בית הדין של אופ"א. בעונת 2012/2013 זכה עם מכבי תל אביב באליפות. לקראת עונת 2013/2014 האריך את חוזהו בשנתיים נוספות, וזכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות. בעונת 2014/2015 זכה עם מכבי תל אביב בטרבל, ואת שערו היחיד בעונה זו כבש בניצחון 6–2 על הפועל באר שבע בגמר גביע המדינה. בעונת 2015/2016 שותף בתשעה משחקים בלבד בכל המסגרות, ובסופה שוחרר מהמועדון.

באוקטובר 2016 חתם זיו בקבוצת הפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית. במקביל, ב-2 בנובמבר הצטרף לצוות האימון של קבוצת הנוער של מכבי תל אביב כעוזרו של המאמן גיא צרפתי.

ב-3 ביולי 2017 פרש זיו ממשחק פעיל והתמנה למנהל קבוצת הבוגרים של מכבי תל אביב במקומו של בני טבק.

===נבחרת ישראל===
לזכותו של זיו הופעה אחת במדי הנבחרת הצעירה, וב-15 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל הבוגרת, במשחק ידידות מול . בסך הכל ערך זיו 32 הופעות במדי הנבחרת, ואת הופעתו האחרונה ערך ב-16 באוקטובר 2012, במשחק מול במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.

==חיים אישיים==
ב-2008 נישא זיו לבת זוגו.

== תארים ==
;מכבי חיפה
* אליפות: 2000/2001

;בית"ר ירושלים
* אליפות: 2006/2007, 2007/2008
* גביע המדינה: 2007/2008

;מכבי תל אביב
* אליפות: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015
* גביע המדינה: 2014/2015
* גביע הטוטו: 2014/2015

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני לוקרן
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בבלגיה
קטגוריה:חדרה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981