OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ימים של יין ושושנים

ימים של יין ושושנים (באנגלית: Days of Wine and Roses) הוא סרט דרמה אמריקאי בשחור-לבן משנת 1962 בבימויו של בלייק אדוארדס עם ג'ק למון ולי רמיק בתפקידים הראשיים.

התסריט של ג'.פ. מילר מבוסס על סרט טלוויזיה שלו בשם זה משנת 1958 עם קליף רוברטסון ופייפר לורי. העלילה היא על זוג נשוי המתמודד עם בעיית אלכוהוליזם קשה הפוגעת והורסת את חיי משפחתם.

שיר הנושא של הסרט בלחן של הנרי מנסיני ומילים של ג'וני מרסר זכה בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר. השיר זכה לביצועים רבים כמו: אלה פיצג'רלד, אנדי ויליאמס, פרנק סינטרה, רוזמרי קלוני, ג'ולי אנדרוז, פגי לי, שירלי בייסי, פטי פייג', ברנדה לי, טוני בנט ועוד.

ג'ק למון היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, ולי רמיק הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר על העיצוב האמנותי ופרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר.

==תקציר העלילה==
ג'ו קליי (ג'ק למון) עובד במשרד יחסי ציבור בסן פרנסיסקו. הוא לא מרוצה מעבודתו ומרבה בשתיית אלכוהול. הוא מתחיל לחזר אחרי אחת המזכירות במשרד, קירסטן (קירסט) ארנסן (לי רמיק) שנענית לו לאחר כמה ניסיונות עקרים.

הוא לוקח אותה למסעדה. קירסט מתעבת שתיית אלכוהול, אך אוהבת שוקולד ולכן מזמין לה ג'ו ברנדי אלכסנדר, המשקה מוצא חן בעיניה וזו ההתחלה של האלכוהוליזם שלה.

הם נישאים ומבשרים זאת לאביה של קירסט (צ'ארלס ביקפורד) המתייחס לג'ו בחשדנות. נולדת להם בת, דבי, אך השתייה משפיעה על שניהם. ג'ו מתרשל בעבודתו ומועבר למשרה נחותה יותר ביוסטון. הוא נקרא לחזור בדחיפות לאחר שקירסט גרמה לשריפה בדירתם.

ג'ו מפוטר ועובר ממשרה למשרה. הם ממשיכים בשתייה עד שיום אחד מסתכל ג'ו במראה ונחרד ממראהו. הוא מחליט לעבור עם קירסט לאביה, לעבוד שם בחממת הפרחים שלו.

ג'ו וקירסט מתנזרים במשך חודשיים עד שיום אחד מחביא ג'ו בקבוקי אלכוהול בחממה ועל רגליו ומשדל את קירסט לשתות אותו. הם מתחילים לשתות ולהשתכר. תוך זמן קצר מתרוקנים הבקבוקים וג'ו הולך לחממה בגשם שוטף והורס את העציצים בניסיון למצוא את הבקבוקים שהחביא.

הוא מאושפז בסניטריום לגמילה מאלכוהוליזם וסובל מתסמונת גמילה מאלכוהול. במוסד הוא נפגש עם ג'ים הונגרפורד (ג'ק קלוגמן), אלכוהוליסט לשעבר ופעיל באלכוהוליסטים אנונימיים. הוא משכנע אותו לבוא למפגש עם האלכוהוליסטים, להציג את עצמו ולהודות שהוא אלכוהוליסט.

ג'ו מתנזר מיין, אבל קירסט לא רוצה להכיר בעצמה כאלכוהוליסטית ממשיכה לשתות ובורחת. ג'ו מאתר אותה במוטל, והיא משכנעת אותו לשתות אתה. תוך זמן קצר הוא משתכר, פורץ לחנות משקאות נעצר ונשלח שוב לסניטריום. ג'ים פוגש אותו שוב ומשכנע אותו להישאר פיכח גם אם הדבר דורש היפרדות מקירסט.

ג'ו משתקם מפסיק לשתות מוצא עבודה ומגדל את דבי. הוא משלים עם אביה של קירסט ומשלם לו על הנזק שגרם. האב מספר לג'ו שקירסט נעלמת לזמנים ארוכים ומסתובבת בברים עם כל מיני גברים. לבסוף קירסט מגיעה לדירתם, אבל אינה מוכנה להיענות לדרישת ג'ו להפסיק לשתות ומסרבת לראות את דבי. היא עוזבת את הדירה וג'ו עוקב אחריה מהחלון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=4cN3Rh7OY6k קדימון לסרט ימים של יין ושושנים], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=PNlT7Rx77y8 שיר הנושא מתוך ימים של יין ושושנים], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1962
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ג'ק למון
קטגוריה:סרטים על אלכוהוליזם
כבל חשמל תת-ימי

טורבינות רוח בקינגסטון, קנדה]]
כבל חשמל תת-ימי הוא כבל חשמלי המיועד להתקנה בסביבה ימית. הליבה החשמלית מורכבת ממוליכי חשמל, מסביבם שכבת בידוד חשמלי, מספר שכבות מגן וציפוי חיצוני. בנוסף למוליכי החשמל יש בכבל סיבים אופטיים להעברת נתונים ומדידת טמפרטורה.

==מבנה הכבל==
כבל [[מתח גבוה חשוף, במרכזו מוליכי חשמל העשויים מסיבי אלומיניום וסביבם שכבת בידוד חשמלי העשויה מפוליאתילן.]]
כבל חשמל תת-ימי מורכב ממספר כבלים מוליכי חשמל ומסביבם שכבת בידוד חשמלי, מספר שכבות מגן וציפוי חיצוני.
* במרכז הכבל ישנם מוליכי חשמל העשויים מסיבי נחושת או אלומיניום.
* שכבת הבידוד החשמלי עשויה בדרך כלל מפוליאתילן בקשר צולב (XLPE) בעובי של עד 30 מ"מ, עם שכבות נוספות של נייר וחומרים סינתטיים גמישים.
* שכבות מגן וציפוי עשויות לרוב מעופרת, שהיא החומר המיועד למניעת חדירה של מים. כבל חשמל תת-ימי מכיל מספר שכבות עופרת כשכבות הגנה.
* השכבה החיצונית עשויה בדרך כלל מחוטי פלדה המצופים בביטומן למניעת חלודה, ולעיתים שכבה נוספת של נירוסטה, נחושת או פליז.

==זרם ישר וזרם חילופין==
רשת חשמל ארצית משתמשת בדרך כלל בזרם חילופין (AC), אך העברת חשמל למרחקים גדולים, ביבשה ובכבלים תת-ימיים יעילה וזולה יותר בזרם ישר (DC), במיוחד אם אורך הכבלים הוא עשרות ק"מ ומעלה. כאשר משתמשים בכבלי חשמל בזרם ישר, נדרש ממיר זרם בכל קצה כבל כדי לחבר אותו לרשת הולכת החשמל הרגילה.

קיימים כיום בעולם כבלי חשמל תת-ימיים רבים, הן בזרם חילופין, למרחקים קצרים יחסית, והן בזרם ישר, למרחקים ארוכים. מגשר אירו-אסיה משתמש בכבלי חשמל תת-ימיים בזרם ישר.

==ראו גם==
*כבל תקשורת תת-ימי

==לקריאה נוספת==
* 

קטגוריה:חשמל
קטגוריה:הנדסת חשמל
קטגוריה:כבלים תת-ימיים
ריצ'רד ברגמן

ריצ'רד ברגמן (באנגלית: Richard Bergmann; 10 באפריל 1919 - 5 באפריל 1970) היה שחקן טניס שולחן יהודי-אוסטרי ובריטי, בעל 22 מדליות באליפויות עולם בטניס שולחן, מהן 7 זהב, 4 ביחידים (באדן 1937, קהיר 1939, לונדון 1948 ובודפשט 1950), שני בכל הזמנים אחרי ויקטור ברנה. עקב מלחמת העולם השנייה נמנע ממנו להשיג מדליות זהב ומדליות אחרות רבות נוספות. הוא זכה בשתי מדליות זהב לפני המלחמה ובשתי מדליות זהב נוספות אחרי המלחמה. ברגמן היה לשחקן טניס השולחן הצעיר ביותר שזכה באליפות העולם ליחידים כשזכה בגיל 18, עד לשנת 2004.

ברגמן נחשב לאחד משחקני טניס השולחן הגדולים היסטוריה ולשחקן ההגנה הטוב בהיסטוריה.

==קורות חיים==
ברגמן נולד וגדל בווינה, בן למשפחה יהודית ממוצא פולני ואיטלקי. היו לו ארבע אחיות ואח.

באליפות העולם שנערכה בבאדן, אוסטריה בתחילת פברואר 1937 הוא זכה במדליית הזהב הראשונה שלו ביחידים לאחר ניצחון במשחק הגמר על אלויזי ארליך שחקן יהודי-פולני ב-5 מערכות (21-19, 21-23, 21-19, 14-21, 11-21) ובכך היה לשחקן טניס השולחן הצעיר ביותר שזכה בתואר זה עד לשנת 2004. לפני מלחמת העולם השנייה הוא זכה במדליית הזהב השנייה באליפות העולם שנערכה בקהיר, מצרים בתחילת מרץ 1939 לאחר ניצחון ב-3 מערכות (7-21, 15-21, 18-21), שוב על אלויזי ארליך.

עם פלישת הגרמנים לאוסטריה, ברח ברגמן לאנגליה. בגלל מלחמת העולם נמנע ממנו לזכות במדליות רבות נוספות כולל מדליות זהב. הוא קיבל אזרחות בריטית בשנת 1946.

באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 1948 הוא זכה במדליית הזהב השלישית שלו ביחידים, במדליית כסף זכה בוהומיל וניה מצ'כיה. במדליית הזהב הרביעית ביחידים באליפות העולם שנערכה בבודפשט בשנת 1950, במדליית כסף זכה פרנץ שוש מהונגריה ששנה קודם לכן, הדיח אותו באופן מפתיע בשלב שמינית הגמר. בשנת 1951 איגוד טניס השולחן הבריטי מנע ממנו להגן על תוארו העולמי בגלל שהוא השתתף בתחרויות בדרום אפריקה בניגוד להוראות.

בשנת 1948 הוא נישא לאלן או'פלין ושנתיים לאחר מכן הם התגרשו. בשנות ה-50 הוא הפך לשחקן טניס שולחן מקצוען הראשון בענף והחל להשתתף בתחרויות ברחבי העולם ולהופיע עם כדורסלני הארלם גלובטרוטרס. 

בשנת 1970 נפטר ברגמן מסרטן המוח.

==תארים והישגים ==
* בשנת 1982 נבחר ברגמן להיכל התהילה של הספורט היהודי 
* בשנת 1993 נבחר ברגמן להיכל התהילה הבינלאומי של טניס השולחן

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:ספורטאים יהודים בריטים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן יהודים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן אוסטרים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן בריטים
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: בריטים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אוסטרים
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-אוסטרי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1919
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1970
טיטל

טִיטֶל (בסרבית קירילית: Тител, בסרבית בכתב לטיני: Titel) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת לגדת הנהר טיסה, במחוז באצ'קה הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה.

==היסטוריה==
תיעוד בכתובים ליישוב במקום קיים מהמאה ה-9 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. בשלהי המאה ה-11 הקימו ההונגרים במקום מנזר אוגוסטיני. ב-1439 חנה ביישוב צבאו של אלברכט השני, מלך גרמניה בדרכו לסמדרבו. ב-1526 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה טיטל על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותרה בשטח הספר של הממלכה.

בהמשך נשלט היישוב על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה טיטל בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור טיטל נמסר לחזקת הונגריה. ההונגרים ביצעו טבח בתושבי העיירה היהודים, הסרבים ובני רומה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז אזורי של תעשייה זעירה וטחנות רוח. ולאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.

==דמוגרפיה==
לאחר מלחמת העולם השנייה ועד לראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 היה גידול מתון ויציב במספר תושבי העיירה. בין 1948 ל-1981 גדלה האוכלוסייה ב-10.21 אחוזים. החל משנות ה-80 של המאה ה-20 התהפכה המגמה והחל קיטון מתון. מספר התושבים בעיירה ירד מ-6,227 ב-1982 ל-5,247 ב-2011, קיטון של 15.74 אחוזים. הגיל הממוצע של תושבי העיירה הוא 40.1. למעלה מ-90 אחוזים מתושבי העיירה הם ממוצא סרבי.

==הקהילה היהודית==
תיעוד לקהילה יהודית בעיירה קיים מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1882 נמנו בעיירה 22 יהודים. ב-1900 נמנו בטיטל 73 יהודים ובעיירה הוקם בית כנסת לקהילה. ב-1921 הגיעה הקהילה לשיא גודלה עת מנתה 204 נפשות. ראש הקהילה היה ד"ר אויגן פישר. ב-1931 נפתח בעיירה סניף התנועה הציונית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 47 נפשות. בין ה-6 ל-23 בינואר 1942 ערך צבא הונגריה את הראצייה בכל אזור דרום באצ'קה ובמהלכה הוציאו ההונגרים להורג כ-4,000 יהודים, סרבים ובני רומה. לטיטל הגיעו ההונגרים ב-10 בינואר ובמשך יומיים עצרו את בני הקהילה. הם הובלו למחסנים ריקים, הוכו קשות ונשים נאנסו. ההונגרים רצחו לפחות 36 מבני הקהילה. הגופות הועמסו על משאיות והושלכו לנהר טיסה. אלו שלא נרצחו בראציה נרצחו בהמשך כחלק משואת יהודי הונגריה. ב-1950 נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות היוגוסלביים.

== קישורים חיצוניים ==

* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,[http://www.kirj.ee/public/trames_pdf/2014/issue_1/Trames-2014-1-39-55.pdf The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia] 
* [https://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20767.PDF יהדות באצ'קה], באתר "יד ושם"

==הערות שוליים==

טיטל
טיטל
גרטרוד קליין

גרטרוד "טראוטה / טרודה" קליין / קליינובה (בצ'כית: Gertrude "Traute / Trude" Kleinová; 13 באוגוסט 1918 – 9 באפריל 1976) הייתה שחקנית טניס שולחן אמריקאית ממוצא יהודי-צ'כוסלובקי וניצולת שואה. אלופת עולם, בעלת 3 מדליות זהב מאליפויות העולם בטניס שולחן, אחת בזוגות מעורבים (פראג 1936) ושתיים קבוצתיות (ומבלי 1935 ופראג 1936).

== ביוגרפיה ==
קליינובה נולדה וגדלה בברנו והתאמנה במועדון מכבי ברנו.

באליפות העולם שנערכה בוומבלי בפברואר 1935 היא זכתה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. בטורניר ליחידות היא הפסידה בשלב רבע הגמר 1–3 במערכות למרסל דלקור מצרפת.

באליפות העולם שנערכה בפראג, במרץ 1936 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ובטורניר זוגות מעורבים ביחד עם מילוסלב המר.

בשנת 1939 נישאה קליין ליעקב שלינגר, נשיא ליגת הטניס שולחן. בדצמבר 1941 היא נשלחה על ידי הנאצים יחד עם בעלה ומאמנה אריק פוגל לטרזיינשטט ומשם לאושוויץ. שם נרצח בעלה. היא ומאמנה שרדו ובשנת 1946 הם התחתנו. ב-1948 הם היגרו לארצות הברית.

קליין נפטרה בשנת 1976 מסרטן.

==תארים והישגים ==
* בשנת 1994 נבחרה קליין להיכל התהילה של הספורט היהודי

== קישורים חיצוניים ==
* Jacov Sobovitz, [https://jwa.org/encyclopedia/article/kleinova-traute Traute Kleinova 1918 – 1975], באתר Jewish Women's Archive 
* 

קטגוריה:ספורטאיות צ'כוסלובקיות
קטגוריה:יהודים צ'כים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן צ'כוסלובקים
קטגוריה:שחקניות טניס שולחן יהודיות
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:אלופות עולם יהודיות
קטגוריה:יד לאיש הספורט היהודי
קטגוריה:ספורטאים יהודים בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:ניצולות השואה
קטגוריה:מהגרות לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מצ'כוסלובקיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1976
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1976
תחרות העל בלונדון

תחרות העל בלונדון היא תחרות על בשחמט שנערכת מדי שנה החל מ-2009 בלונדון. בנוסף לתחרות הראשית היא כוללת תחרויות ברמה נמוכה יותר, תחרות נוער, הרצאות וכו'.

התחרות מתקיימת בשיטת ליגה, הכוללת משחק בודד בין כלל המשתתפים. בהתאם לחוקים ניתנות 3 נקודות עבור ניצחון ונקודה בודדת עבור תיקו.

אלוף העולם המכהן, מגנוס קרלסן, ניצח בתחרות זו ארבע פעמים.

==תוצאות==
{| class="wikitable centre alternance" style="text-align:right;"
! colspan=2 | מס' ושנה || מועדים !! קטגוריה || מס' משתתפים
|width=140 style="background:gold;" |זהב
|width=140 style="background:silver;"|כסף
|width=140 style="background:#cc9966;"|ארד

|-
| 1 || 2009 || 8–15 בדצמבר || 18 ||8 || מגנוס קרלסן || ולדימיר קרמניק || דייוויד האוול מייקל אדמס
|-
| 2 || 2010 || 8–15 בדצמבר || 20 ||8 || מגנוס קרלסן || היקארו נקמורה || לוק מקשיין
|-
| 3 || 2011 || 3–12 בדצמבר || 20 ||9 || ולדימיר קרמניק || היקארו נקמורה || מגנוס קרלסן
|-
| 4 || 2012 || 1–10 בדצמבר || 21 ||9 || מגנוס קרלסן || ולדימיר קרמניק || היקארו נקמורה <br/> מייקל אדמס
|-
| 5 || 2013 || 11–15 בדצמבר || שחמט מהיר || 16 || היקארו נקמורה || בוריס גלפנד הפסיד בגמר|| ולדימיר קרמניק מייקל אדמס
|-
|6 || 2014 || 10–14 בדצמבר || 22 || 6 || וישוואנתן אנאנד (בטיי ברייק) || ולדימיר קרמניק אניש גירי
|
|-
|7 || 2015 || 4–13 בדצמבר || 22 || rowspan=3 | 10 || מגנוס קרלסן (בטיי ברייק) || אניש גירי<br/>5,5 / 9 (+2 =7) || מקסים ושייה-לגראב (בטיי ברייק)
|-
|8 || 2016 || 9–18 בדצמבר || 22 || וסלי סו || פביאנו קרואנה || היקארו נקמורה<br/> וישוואנתן אנאנד<br/> ולדימיר קרמניק
|-
|9 || 2017 || 29 בנובמבר - <br/>11 בדצמבר || 22 || פביאנו קרואנה (בטיי ברייק) || יאן נפומניאשצ'י|| מקסים ושייה-לגראב<br/> וסלי סו<br/> מגנוס קרלסן
|-
|10 || 2018 || 11–17 בדצמבר <br/> || || 4 || היקארו נקמורה || מקסים ושייה-לגראב || לבון ארוניאן פביאנו קרואנה
|-
|11 || 2019 || 2–8 בדצמבר <br/> || || 4 || דינג לירן || מקסים ושייה-לגראב || לבון ארוניאן מגנוס קרלסן
|-
|12 || 2021 || 3–12 בדצמבר <br/> || || 6 || ניצחון של נבחרת עולם||
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
טמרין (סרביה)

טֶמֶרִין (בסרבית קירילית: Темерин, בסרבית בכתב לטיני: Temerin) היא עיירה ורשות מקומית בסרביה השוכנת במחוז באצ'קה הדרומי אשר בפרובינציית וויבודינה, 20 קילומטרים צפונית לנובי סאד.

==היסטוריה==
תיעוד בכתובים ליישוב במקום קיים מ-1322. ב-1526 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית וטמרין נכללה בשטח סנג'ק סגד של האימפריה. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה טמרין על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותרה בשטח הספר של הממלכה. ב-1799 הוכרז היישוב כעירוני וניתנו לו זכויות עיר ובכללן הזכות לקיים 4 ירידי סחר בהמות שנתיים. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה חרבה העיירה, הועלתה באש ותושביה נמלטו לבאצ'קה טופולה וסביבתה.

בהמשך נשלט היישוב על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1899 חוברה העיירה לקו מסילת הברזל נובי סאד-טמרין-בצ'יי ונבנתה בה תחנת רכבת. ב-1900 התגוררו בטמרין 9,581 תושבים ו-91 אחוזים מהם דיברו הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה טמרין בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941 במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור טמרין נמסר לחזקת הונגריה. ההונגרים ביצעו טבח בתושבי העיירה היהודים, הסרבים ובני רומה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והיה מרכזו של אזור חקלאי. לאחר התפרקות יוגוסלביה עברה טמרין לחזקת סרביה.

==דמוגרפיה==
לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה אוכלוסיית הרשות המקומית טמרין במגמת גידול. עם זאת, במהלך העשור השני של המאה ה-21 נעצרה מגמת הגידול. בין 1948 ל-1971 גדלה האוכלוסייה ב-28.75 אחוזים. מ-1971 ועד 2002 גדלה האוכלוסייה בשיעור של 43.94 אחוזים לכדי 28,275 נפשות. מ-2002 ועד 2011 נרשם גידול זניח במספר התושבים שעמד על 12 תושבים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי נכון ל-2011, 67.56 אחוזים מהאוכלוסייה היו ממוצא סרבי ו-26.37 אחוזים היו הונגרים.

==הקהילה היהודית==
תיעוד לקהילה יהודית בעיירה קיים מהמחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1878 הוקם בית הכנסת הקהילתי. ב-1931 נמנו בטמרין 92 יהודים. ראש הקהילה היה ד"ר שמעון שוסברגר. ב-1938 נפתח בעיירה סניף התנועה הציונית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 80 נפשות. בין ה-6 ל-23 בינואר 1942 ערך צבא הונגריה את הראצייה בכל אזור דרום באצ'קה ובמהלכה הוציאו ההונגרים להורג כ-4,000 יהודים, סרבים ובני רומה. לטמרין הגיעו ההונגרים ב-7 בינואר ובמשך יומיים עצרו את בני הקהילה. הם הובלו למחסנים ריקים, הוכו קשות ונשים נאנסו. ההונגרים רצחו לפחות 42 מבני הקהילה. הגופות הועמסו על משאיות והושלכו לנהר טיסה. אלו שלא נרצחו בראציה נרצחו בהמשך כחלק משואת יהודי הונגריה. ב-1947 נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות היוגוסלביים. חלקת בית העלמין היהודי נמצאת בקצהו של בית העלמין הקתולי בעיר. במקום ישנן 80 מצבות והכיתוב עליהן הוא בהונגרית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,[http://www.kirj.ee/public/trames_pdf/2014/issue_1/Trames-2014-1-39-55.pdf The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia] 
* [https://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20767.PDF יהדות באצ'קה], באתר "יד ושם"

==הערות שוליים==

טמרין
טמרין
מלון לאונרדו רויאל ריזורט אילת

מלון לאונרדו רויאל ריזורט אילת (או מלון פלמירה כשמו המקורי של המלון) הוא מלון נופש שממוקם בחלק הצפוני של העיר אילת. המלון מנוהל על ידי רשת מלונות פתאל כחלק ממותג לאונרדו. מלון לאונרדו רויאל ריזורט כולל 228 חדרים וסוויטות. במלון קיימת בריכת שחייה, חדר כושר, ספא, מסעדה שפונה לבריכה, מועדון ילדים ואולם "דקל" שמתאים ל-180 אורחים.

== היסטוריה ==
המלון הוקם בשנות ה-90 כמלון פלמירה.

המלון נרכש על ידי רשת מלונות פתאל בשנת 2007. עקב הרכישה המלון החל לנשוא את מותג המלונאות גולדן טוליפ ושם המלון שונה לרויאל טוליפ.

בשנת 2010 שם המלון השתנה בשנית ללאונרדו רויאל רזורט כחלק מהטמעת המותג לאונרדו בישראל אשר רשת פתאל עושה בו שימוש באירופה מאז 2005 והפסקת השימוש במותגים אשר אינם נמצאים בבעלות הרשת שגולדן טוליפ הוא מביניהם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

לאונרדו רויאל ריזורט אילת
השביתה הכללית במצרים (2008)

השביתה הכללית במצרים נערכה ב-6 באפריל 2008. אף על פי שעל פי חוקי מצרים אסור לשבות, פועלי הטקסטיל במדינה פתחו בשביתה כמחאה על תנאי שכר נמוכים, תנאי עבודה ירודים, ליקויי בטיחות ועלייה במחירי המזון . השביתה נקראה לעיתים בשם "האינתיפאדה המצרית", והיא התרחשה יומיים לפני מערכת הבחירות המוניציפליות במדינה. פעילי המחאה תיאמו את פעולותיהם באמצעות הרשתות החברתיות.

השביתה דוכאה בתקיפות על ידי משטרת מצרים, שניסתה ללא הצלחה לחדור לשורות השובתים ולהשתלט על מפעלי הטקסטיל. התקשורת הממלכתית במצרים, תחת השפעת הרודן חוסני מובארכ, הכריזה על השביתה ככישלון, אך בפועל השביתה השיגה את מטרתה: העלאת המודעות לתנאי העבודה הקשים של מעמד הפועלים במצרים וברחבי העולם הערבי. שביתה זו היוותה אירוע מקדים לאירועי האביב הערבי, בשנת 2011, והייתה ניסיון ראשון מסוגו לארגן פעולות מחאה המוניות בעזרת רשתות חברתיות בעולם הערבי.

==ארגון השביתה==
השביתה אורגנה על ידי תנועת הנוער של ה-6 באפריל ותנועת כפאיה, בהן הייתה נוכחות בולטת של פועלי תעשיית הטקסטיל. הם תכננו את השביתה לקראת ה-6 באפריל בעיקר בעזרת פייסבוק, בלוגים באינטרנט ומסרונים. הפעילים תכננו שביתה נרחבת בערים רבות במצרים, מלווה בהפגנות ופעולות מחאה, וביקשו מפועלי הטקסטיל לא להגיע לעבודתם באותו יום. שביתת הפועלים המרכזית הייתה במחלה אל-קוברא, ונתמכה על ידי פעילי האחים המוסלמים במצרים, כאות התנגדות לשלטון מובארכ.

ב-5 באפריל בשעות הערב עצרה משטרת מצרים בלוגר שהפיץ מידע על השביתה ושלושה פעילים ממפלגת העבודה האסלאמית שהפיצו מודעות לקראת השביתה.

כוחות הביטחון בקהיר מכים מפגינים, 6 באפריל 2008
==יום השביתה==
השביתה במחלה אל-קוברא, כשעה נסיעה מקהיר, הייתה אמורה להתחיל בשעה שבע בבוקר, אך אנשי כוחות הביטחון המצריים חדרו למפעלי הטקסטיל בלבוש אזרחי וניסו לאיים על העובדים. חלקם אילצו פועלים לעבוד, ועצרו קבוצות של פעילים בניסיון למנוע מחאה המונית. עיתונאים שנכחו במקום הכריזו על השביתה ככישלון ועזבו את המקום לפני שהמהומות החלו. רק לקראת הצהריים פרצה מחאה אלימה, ומשטרת מצרים השתמשה בגז מדמיע, כדורי גומי ותחמושת חיה נגד המפגינים. שני בני אדם, בהם נער בן 15, נהרגו על ידי המשטרה. כמו כן נעצרו מנהיגי מפלגות האופוזיציה ומארגני ההפגנות. הבלוגר מוחמד אל-שרקאווי נדון ל-4 שנות מאסר ועונה קשות בכלא המצרי.

ערוצי התקשורת הרשמיים, שנשלטו על ידי ממשלת מצרים, קראו לאזרחים לא להשתתף בשביתה, ואיימו במאסר על השובתים. כוחות משטרה נרחבים הוצבו במרכז קהיר, במחלה אל-קוברא ובאוניברסיטאות מצרים בניסיון להרתיע ולמנוע פעולות מחאה. בכיכר א-תחריר החלה הפגנה ספונטנית, אך המפגינים נעצרו מיד על ידי המשטרה. למרות נוכחות המשטרה, סטודנטים באוניברסיטת חלואן ובאוניברסיטת קהיר קיימו הפגנות והביעו הזדהות עם פועלי הטקסטיל.

השביתה העלתה את המודעות לתנאי העבודה הקשים של מעמד הפועלים במצרים וברחבי העולם הערבי, אך לוותה באלימות רבה ובהשתתפות נמוכה מזו שציפו לה המארגנים.

מארגני השביתה ניסו שוב את כוחם בארגון אירועי מחאה נגד ממשלת מובארכ לקראת ה-4 במאי 2008, יום הולדתו של מובארכ, אך נחלו כישלון. למרות זאת, השביתה הכללית ב-6 באפריל נחשבת לאירוע מקדים לאירועי האביב הערבי, בשנת 2011, והייתה ניסיון ראשון מסוגו לארגן פעולות מחאה המוניות בעזרת רשתות חברתיות בעולם הערבי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קלואה (חברה)

קלואה (בצרפתית: Chloé) הוא בית אופנה צרפתי אשר הוקם בשנת 1952. החברה הוקמה על ידי גבי אגיון, וכיום היא חלק מקבוצת ריצ'מונט.

==היסטוריה==
גבי אגיון נולדה במצרים בשנת 1921 ועברה לצרפת ב-1945. בשנת 1952 הקימה את קלואה, והמשיכה לנהל את החברה עד שנת 1985, שבה נרכשה על ידי יצרן הטבק אלפרד דנהיל, וכיום החברה מהווה חלק מקבוצת ריצ'מונט.

ייחודה של אגיון היה בכך שייצרה בגדים המוכנים ללבישה , בניגוד לבגדים שהיו זקוקים למדידות והזמנה אישית, ונרכשו בעיקר על ידי המעמד הגבוה. בזמן שבו אופנת הוט קוטור הייתה בשיאה עם חברות כמו דיור ושאנל, אגיון שברה את המוסכמות בייצור סגנון שונה של בגדים ופנתה לאוכלוסייה רחבה יותר. החברה התאפיינה בפריטים כמו חולצות מכופתרות ודקיקות, צבעי בז'-קפה-לבן ששידרו פרקטיות מסוגננת המתאימה לאישה המשוחררת.<ref></ref> הראשון שחיקה את הסגנון של אגיון היה אובר דה ז'יבנשי שהוציא קולקציה מוכנה ללבישה בשנת 1956, ארבע שנים לאחר פתיחת החנות הראשונה של אגיון.

ב-1966 התמנה קרל לגרפלד למעצב הראשי של החברה, ומשך אליה לקוחות כמו ג'קלין קנדי-אונאסיס, בריז'יט בארדו, מריה קאלאס וגרייס קלי. 

ב-1975 נכנסה החברה לתחום הבישום עם יצירת הניחוח Chloe, ומאז הוציאה החברה מעל ל-30 בשמים שונים. 

ב-1997 מונתה המעצבת סטלה מקרטני למעצבת הראשית של החברה למורת רוחו של לגרפלד. ב-2001 מונתה למעצבת הראשית פיבי פילו, אשר משכה לחברה מפורסמות כמו קירסטן דנסט ונטלי פורטמן. שנה לאחר מכן החברה השיקה קולקציה של נעליים ותיקי עור לראשונה. 

המשרדים הראשיים של קלואה נמצאים ברובע השמיני של פריז, ולקלואה יש כיום מעל 140 חנויות ברחבי העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מותגי אופנה עילית
קטגוריה:חברות אופנה צרפתיות
RTL 7 (הולנד)

RTL 7 הוא הערוץ השלישי של קבוצת RTL בהולנד, והושק ב-1 בספטמבר 1995. RTL 7 מוגדר כערוץ לגברים ומשודרים בו סרטי פעולה, ריאליטי, כדורגל, ספורט מוטורי ותוכניות אירוח בנושא ספורט. בעבר בשעות היום שידר ערוץ RTL Z שהוא ערוץ עסקי ופיננסי, עד ש-RTL Z קיבל רישיון שידור ב-7 בספטמבר 2015.

הערוץ משודר באופן רשמי תחת רישיון של לוקסמבורג, וכך הוא נמנע מהפיקוח הנוקשה של הרשויות ההולנדיות בעוד בלוקסמבורג הפיקוח פחות קפדני.

== היסטוריה ==
=== ורוניקה (1995–2001) ===
הערוץ החל לשדר ב-1995 תחת המותג "ורוניקה" והיה מיזם משותף של RTL 5, RTL 4 ו-Veronica Association.

בשנה הראשונה הערוץ שידר הרבה סדרות טלוויזיה אמריקאיות, ובהן בוורלי הילס 90210, מלרוז פלייס, משמר המפרץ ואחרות. בסוף השנה הראשונה הוריד הערוץ את כל התוכניות הקשורות לחדשות ומיצב את עצמו כערוץ בוגר-צעיר עם תוכניות בעלות אופי פרובוקטיבי. בשנים שלאחר מכן היה הערוץ חלוץ בתחום הטלוויזיה על ידי הצגת מגוון רחב של תוכניות, והיה הערוץ שהשיק בשנת 1999 את תוכנית הריאליטי המצליחה האח הגדול.

בשנת 2000 הודיע ארגון ורוניקה כי יפרוש מהמיזם המשותף כיוון ורצה להקים ערוץ טלוויזיה עצמאי. לבסוף בשנת 2003 חתם הארגון על עסקה עם SBS.

=== יורין (2001–2005) ===
RTL נאלצו לשנות את שם הערוץ. בתחילה הוצע השם ME אך חברת אופנה בהולנד התלוננה על הדמיון בין שם הערוץ לשמה. לבסוף מותג הערוץ מחדש תחת השם יורין ב-2 באפריל 2001.

=== RTL 7 (מאז 2005) ===
כאשר איל המדיה ההולנדי וממציא "האח הגדול" ג'ון דה מול ייסד את חברת ההפקה טלפה, והחל ליצור קשרים עם מנחי טלוויזיה הולנדיים פופולריים רבים, בקבוצת RTL התעורר הצורך לארגן מחדש את ערוצי הטלוויזיה שלה, ומלבד התחדשות פיזית, השתנו ערוצים RTL 4, RTL 5 ו-Yorin. כדי להדגיש את הקשר בין שלושת הערוצים, הוחלף השם Yorin על ידי RTL 7 ב-12 באוגוסט 2005. מבחינת תוכן, כל התוכניות של Yorin הועברו ל-RTL 5 ובוצעו מעברים שונים בין תוכניות טלוויזיה של הקבוצה.

המספר 7 נבחר (במקום 6, שיותר הגיוני כיוון שיוצר רצף בין ערוצים 4,5,6) כיוון שבאותה תקופה בה הערוץ המקורי, ורוניקה נוסד, הערוצים המסחריים SBS 6 ו-TMF עלו לאוויר.

ב-15 באוקטובר 2009 החלו ערוצים RTL 7 ו-RTL 8 לשדר בהפרדה גבוהה.

== תוכניות ==
RTL 7 משדר תוכניות רבות בנושא ספורט, כגון כדורגל, ספורט מוטורי ועוד, אם כי סיקור ספורט מוטורי מהווה עיקר שידורי הספורט של הערוץ, כשזה כולל שידור חי של טורניר פורמולה 1 ואת מוטו GP.

== טלטקסט ==
הערוץ הציע בעבר שירות טלטקסט, עד שהופסקה פעילותו ב-1 באפריל 2017.

== גלריה ==
<gallery widths="170" heights="170" perrow="5">
קובץ:Yorin logo nl television Logo.png|סמליל הערוץ בין 2001 עד 2005
קובץ:RTL7 2010 Logo.png|סמליל הערוץ בין 2010 עד 2017
קובץ:RTL 7 logo 2017.png|סמליל הערוץ מאז 2017
</gallery>

== ראו גם ==
* TV3
* 3sat
* TV4

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה הולנדיים
פולרטון

פולרטון (באנגלית: Fullerton) היא עיר בצפון מחוז אורנג', קליפורניה, ארצות הברית. בעבר העיר היוותה מרכז חקלאי ותעשייתי שייצרה בעיקר פירות הדר, גיטרות חשמליות (בעיקר בזכות חברת ליאו פנדר) ונפט.

== היסטוריה ==
הפעם הראשונה בה אירופאים הגיעו לאזור פולרטון הייתה במסגרת משלחת חקר שהגיעה לסביבה בשנת 1769. במהלך המאה ה-19 התפתחה חקלאות מקומית. ההתיישבות עצמה אוגדה כעיר בשנת 1904. בשנת 1880 החל קידוח נפט במקום, דבר שהביא לשגשוג רב. תחילת המאה ה-21 התאפיינה במתח מעמדי רב בין חלקי העיר.

== דמוגרפיה ==
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, מתגוררים בעיר כ-135,161 תושבים בכ-45,391 משקי בית, כאשר צפיפות האוכלוסין היא 2,333.6 נפש לקמ"ר. חציון הכנסה הוא 67,617$, כאשר 14.6% מהאוכלוסייה חיה מתחת לקו העוני.

ההרכב הגזעי הוא:

* 72,845 תושבים (53.9%) לבנים
* 3,138 תושבים (2.3%) אפרו-אמריקאים
* 842 תושבים (0.6%) אינדיאנים
* 30,788 תושבים (22.8%) אסיאתיים
* 21,760 תושבים (16.1%) מגזעים אחרים
* 5,788 תושבים (4.3%) משני גזעים או יותר

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז אורנג' (קליפורניה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1904
אורנג' (קליפורניה)

אורנג (באנגלית: Orange) היא עיר במחוז אורנג', קליפורניה, ארצות הברית הממוקמת כ-4.8 ק"מ מצפונית לסנטה אנה. אוכלוסיית העיר נאמדה בשנת 2016 בכ-140,000 תושבים.

== דמוגרפיה ==
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-136,416 איש בכ-43,367 משקי בית כאשר צפיפות היא כ-2,139 נפש לקמ"ר. 11.8% מהאוכלוסייה חיה מתחת לקו העוני הפדרלי. מבחינה גזעית, החלוקה היא: 67.1% לבנים, 11.3% אסייתים, 1.6% אפרו-אמריקאים, 0.7% אינדיאנים, 15.4% מגזעים אחרים וכ-4% משני גזעים או יותר.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז אורנג' (קליפורניה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
מלון רויאל ביץ' אילת

מלון רויאל ביץ' אילת הוא מלון יוקרה שממוקם על החוף הצפוני שבעיר אילת. המלון מנוהל על ידי רשת ישרוטל. רויאל ביץ' מדורג ב-5+ כוכבים על פי משרד התיירות. מלון רויאל ביץ' כולל 363 חדרים וסוויטות.
== היסטוריה ==
המלון נפתח בשנת 1993 כמלון ישרוטל רויאל ביץ'. בשנת 2012 המלון הוכלל תחת מותג חדש של ישרוטל למלונות היוקרה שלה הנקרא Isrotel Exclusive Collection. עקב כך חדל המלון מלנשוא את השם ישרוטל בו ולוגו המלון השתנה יחד עם שני מלונות נוספים של הרשת אשר הוכנסו למותג זה בעת יצירתו.

במלון קיימות שלוש מסעדות: מסעדת ויסטה, מסעדת ראנץ' האוס ומסעדת לה קוצ'ינה. כמו כן, המלון כולל שתי בריכות שחייה, בריכת פעוטות, שירות ספא, חדר כושר, בר, טרקלין עסקים VIP, חדר ישיבות, בית כנסת, אולמות כנסים, מועדון ילדים וחדר משחקי וידאו. בנוסף, המלון כולל חוף פרטי.
במלון זה קיים ספא "יערות הכרמל" היוקרתי, המציע למעלה מ-70 טיפולי גוף, בריאות ויופי

נכון לשנת 2019, זהו המלון הפעיל הגבוה באילת.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Isrotel Royal Beach Eilat.jpg
קובץ:Royal Beach Hotel in Eilat.JPG
קובץ:Royal Beach Hotel in Eilat (1).JPG
קובץ:Royal Beach Hotel 2024 (2).jpg
קובץ:Eilat IMG 2089.JPG
קובץ:Eilat IMG 2098.JPG
קובץ:Eilat IMG 2090.JPG
קובץ:Eilat IMG 2102.JPG
קובץ:Eilat Blick vom Südstrand auf die Innenstadthotels 1.JPG
</gallery>

== ראו גם ==
* מלונות ישרוטל

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

רויאל ביץ' אילת
קטגוריה:ישרוטל
מסקיט (טקסס)

מסקיט (באנגלית: Mesquite) היא פרוור ממזרח לדאלאס, טקסס, ארצות הברית. נכון לשנת 2013, אוכלוסייתה הוערכה בכ-143,000 נפש, מה שהופך אותה לעיר ה-20 בגודלה בטקסס.

== היסטוריה ==
לפני הקמתה של מסקיט, סביבת העיר שימשה כאם דרך מסחרית ששימשה את האינדיאנים. העיר נוסדה ב-14 במרץ 1878. כלכלת העיר והחקלאות שבה שגשגו מאוד בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הזינוק המהיר ביותר היה בשנים 1950-1970. בשנת 1970 התגוררו בעיר כ-55,000 תושבים, לעומת 1,700 בשנת 1950. בשנת 1959 הוקם קניון בעיר.

== דמוגרפיה ==
לפי מפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-139,824 תושבים בכ-48,390 משקי בית, כאשר הצפיפות היא 1,241.7 נפש לקמ"ר. החלוקה הגזעית היא 59% לבנים, 21.8% אפרו-אמריקאים, 3.24% אסייתים, 0.84% אינדיאנים, 0.07% מגזעים אחרים, 3.12% משני גזעים או יותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:טקסס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1878
אוטמרסום

אוטמרסום (בהולנדית: Ootmarsum) היא עיר במחוז אוברייסל בהולנד.

בשנת 2008 התגוררו באוטמרסום כ-4,400 נפש. שטחו הבנוי של היישוב הוא 1.5 קמ"ר ובמרכזו חיים פחות מאלפיים תושבים. שאר תושבי היישוב חיים באזור הכפרי המשתייך ליישוב.

==היסטוריה==
בשנת 770 לערך נבנתה באוטמרסום אחת הכנסיות הראשונות באזור טוונטה. בחודש נובמבר 917 נפטר באוטמרסום הבישוף של אוטרכט. בשנת 1000 לערך אוטמרסום הייתה אחת הקהילות הגדולות באזור טוונטה.

בשנת 1325 קיבלה אוטמרסום זכויות של עיר. העיר הפכה למבצר עם תעלת מגן המקיפה אותה וסוללות עפר. במאה ה-16 נכבשה אוטמרסום בידי הספרים בעת המרד ההולנדי, אולם בשנת 1597 כבש אותה מאוריץ, נסיך אורנז'. בקיר הכנסייה העתיקה במקום עדיין ניתן לראות כדור תותח מן המרד שהטיל על העיר.

עד לשנת 2001 שמרה אוטמרסום על עצמאות שלטונית ואז הפכה לחלק מן הרשות האזורית דינקלנד עם מרכז בעיר דנקאמף.

==יהודי אוטמרסום==
באוטמרסום התקיימה קהילה יהודית קטנה לאורך מאות בשנים, עד לשנת 1943, אז נשלחו 11 יהודי העיר למחנה הריכוז ראוונסבריק ומשם למחנה ההשמדה אושוויץ, רק אחד מהם ניצל. בעיר פעל בית כנסת ואבן פינה המוצגת לזכר הקהילה בעיר נושאת את הכתובת: "בשנת ק' באו שעריו בתורה". אם כתובת זו מדויקת הרי שבית הכנסת נוסד בשנת 1340. במאה ה-17 אוטמרסום הייתה מן הערים הבודדות בהולנד בה יהודים הורשו לרכוש בתים, בסוף המאה ה-17 הותר לשוחט להתיישב בעיר.

יהודים שהתגוררו בדנקאמף הסמוכה היו משתייכים לקהילה יהודית של העיר.
<gallery>
325 - Ootmarsum synagogue memorial.jpg|כתובת זיכרון ליהודי אוטמרסום שנשלחו למחנה הריכוז ראוונסבריק בשנת 1943
326 - Ootmarsum synagogue dedication stone.jpg|אבן פינה לבית הכנסת באוטמרסום
Ootmarsum, Jewish cemetry - panoramio.jpg|בית הקברות היהודי באוטמרסום
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://jck.nl/nl/page/ootmarsum נתונים על קהילה יהודית]
==הערות שוליים==

קטגוריה:הולנד: ערים
קטגוריה:אוברייסל
ז'אק קונפינו

ד"ר ז'אק קונפינו (בסרבית: Жак Конфино; 22 ביוני 1892, לסקובאץ, ממלכת סרביה – 16 באוגוסט 1975, בלגרד הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה איש ציבור יהודי ויו"ר הקהילה היהודית בלסקובאץ. קונפינו היה רופא אשר ניהל את בית החולים הצבאי המרכזי של כוחות הפרטיזנים של טיטו בבלגרד. כמו כן היה גם סופר פורה אשר פרסם מספר רב של ספרים ונובלות.

==קורות חיים==
ז'אק קונפינו נולד ב-1892 בלסקובאץ למשפחת אומנים יהודית ספרדית. הוא סיים בית ספר יסודי בעירו ובית ספר תיכון בבלגרד. ב-1910 החל בלימודי רפואה באוניברסיטת וינה וב-1917 הוסמך לרפואה באוניברסיטת ברן בשווייץ. בהמשך, התמחה בכירורגיה בלוזאן. ב-1920 שב ליוגוסלביה והשתלב במערך הרפואה הציבורית. בין השאר כיהן כראש מערך הרפואה בביטולה. במאי 1921 שב לעיר הולדתו ונבחר למנהל מערך הרפואה בעיר. במקביל, פתח קליניקה פרטית. ב-1926 התפטר קונפינו ממערך הרפואה הציבורית, פתח וניהל בית חולים פרטי בלסקובץ. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 כיהן כיושב ראש הקהילה היהודית בלסקובאץ. בשלהי 1936 עזב את לסקובץ ועבר לבלגרד. בבלגרד עבד במספר בתי חולים ציבוריים וגם בקליניקות פרטיות.

ב-1943, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית נלכד קונפינו בידי כוחות צבא איטלקיים. הוא נמלט משביו, הגיע ללוזאן בשווייץ ושם עסק בפעילות פוליטית למען השבת המלוכה ביוגוסלביה. הוא נעצר על ידי השלטונות השווייצריים ולבסוף עזב את המדינה. בשלהי 1944 שב ליוגוסלביה והצטרף למערך הרפואה בכוחות הפרטיזנים של טיטו. בין אוקטובר 1944 למרץ 1946 ניהל את בית החולים הצבאי המרכזי בבלגרד. בהמשך כיהן כרופא הקהילה היהודית בבלגרד. ז'אק קונפינו נפטר בבלגרד ב-1975 והוא בן 83 שנים.

לאורך הקריירה הספרותית שלו שהחלה ב-1934 פרסם קונפינו עשרות סיפורים קצרים, רומנים, דרמות ונובלות. ספריו תורמו למספר שפות ובכללן: אנגלית, גרמנית, פולנית וטורקית. כן כתב את התסריט לסרט הטלוויזיה היוגוסלבי "Екс Гертруде Шулц" מ-1960.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.jevrejski-glas.freeservers.com/10-feb/Galerija.html Lekar, doktor za književnost], באתר jevrejski-glas ("הקול היהודי") 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מסרביה
קטגוריה:סופרים יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברן
קטגוריה:מנהלי בתי חולים יהודים
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:יוגוסלבים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרים ב-1975
1954 בגרמניה

שנת 1954 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה גרמניה 83 שנות לאום.

== הנהגה ==
* נשיא גרמניה - תיאודור הויס
* קנצלר גרמניה - קונראד אדנאואר 

== אירועים ==
* 17 באוקטובר - בחירות כלליות במזרח גרמניה

== נולדו ==
* 16 בינואר - וולפגנג שמידט, ספורטאי גרמני
* 19 בינואר - קתרינה טלבך, שחקנית גרמנייה
* 19 בינואר - יואכים דקרם, שחקן כדוריד גרמני
* 10 בפברואר - פיטר רמסאוור, פוליטיקאי גרמני
* 19 בפברואר - ריינר האזלוף, פוליטיקאי גרמני
* 26 בפברואר - ארנסט אוגוסט, נסיך הנובר
* 1 במרץ - פולקר ויקר, רמטכ"ל הבונדסוור הנוכחי
* 6 במרץ - הראלד שומאכר, כדורגלן גרמני
* 1 באפריל - דיטר מילר, כדורגלן גרמני
* 3 ביולי - הרברט היינר, איש עסקים גרמני
* 17 ביולי - אנגלה מרקל, פוליטיקאית גרמנייה, קנצלרית גרמניה
* 25 ביולי - יורגן טריטין, פוליטיקאי גרמני

== נפטרו==
* 7 במרץ - אוטו פאול הרמן דילס, כימאי גרמני (נולד ב-1876)
* 6 במאי - צציליה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, נסיכת הכתר הגרמנית (נולדה ב-1886)
* 30 בנובמבר - וילהלם פורטוונגלר, מנצח ומלחין גרמני (נולד ב-1886)
* 14 בדצמבר - אמיל ראוש, שחיין גרמני (נולד ב-1883)
* 30 בדצמבר - גונטר קוונדט, תעשיין גרמני (נולד ב-1881)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שנים בגרמניה
גרמניה
קטגוריה:1954 בגרמניה
מארק צייטלין

מארק צייטלין (ברוסית: Марк Цейтлин; 23 בספטמבר 1943 – 25 בינואר 2022) היה שחמטאי סובייטי-ישראלי בדרגת רב-אמן, שהיה ארבע פעמים אלוף לנינגרד ושלוש פעמים אלוף אירופה בשחמט לסניורים (בשנים 2004, 2005 ו-2008). בנוסף, היה מאמן שחמט.

==קורות חיים==
מארק צייטלין נולד בלנינגרד, ברית המועצות לשעבר, כיום סנקט פטרבורג ברוסיה. למד לשחק שחמט במועדון של פיונירים בעירו.

במשך שנים השתתף בתחרויות בתוך ברית המועצות, לרבות אליפות ברית המועצות בשחמט. הוא השתתף במספר אליפויות ברית המועצות. בשנת 1970 הוא סיים במקום ה-21 ובאליפות ברית המועצות בשנת 1971 סיים במקום ה-22.

מספר פעמים צייטלין היה חבר בצוות מקצועי של מועמדים לתואר אלוף העולם.

עלה לישראל מברית המועצות לשעבר בשנת 1990 והתיישב בבאר שבע. צייטלין היה מאמן במועדון השחמט המקומי.

בשנת 2004 צייטלין היה שותף בנבחרת ישראל לסניורים (יחד עם יעקב מוריי, ידעאל סטפק ויאיר קריידמן), שזכתה באליפות העולם.

צייטלין לא היה פעיל במשחק תחרותי מיוני 2016 ועד למותו.

==קבלת דרגות בינלאומיות==
* 1978 – אמן בינלאומי
* 1997 – רב-אמן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רבי-אמנים ישראלים
קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:מאמני שחמט ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
סוזוקי איגניס

סוזוקי איגניס (באנגלית: Suzuki Ignis) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב היפנית סוזוקי מוטור אשר יוצרה בין השנים 2000–2008 בתצורת סופרמיני, ואשר מיוצרת משנת 2016 ועד היום בתצורת קרוסאובר קומפקטי.

==דורות "סוזוקי איגניס"==
=== דור ראשון (יוצר בין השנים 2000-2006)===
 
* דגמי: HT51S, HT81S
* יוצר ביפן
* 3 דלתות האצ'בק
* 5 דלתות האצ'בק
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 11.9 שניות (מנוע 1,328 סמ"ק)
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 8.9 שניות (מנוע 1,490 סמ"ק)

===דור ראשון (יוצר בין השנים 2001-2008)===

* דגמי: HR51S, HR81S
* יוצר ביפן ובהונגריה בעיר אסטרגום
* יוצר על ידי שברולט (ג'נרל מוטורס) בין השנים 2001-2008
* יוצר על ידי סוזוקי מוטור בין השנים 2003-2008
* הנעות: 4x2, 4x4
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 11.1 שניות (מנוע 1,328 סמ"ק)

===דור שני (מיוצר משנת 2016 ועד היום)===

* דגם FF21S
* מיוצר ביפן ובהודו
* 5 דלתות הצ'בק
* הנעות: 4x2, 4x4
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 11.8-12.2 שניות

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Suzuki Ignis Mk1.JPG |"סוזוקי איגניס" - דור ראשון 
קובץ:Suzuki Ignis II front 20091124.jpg |"סוזוקי איגניס" - דור ראשון (II)
קובץ:Suzuki Ignis - Mondial de l'Automobile de Paris 2016 - 005.jpg | "סוזוקי איגניס" - דור שני, שנת 2016
קובץ:Suzuki Ignis - Mondial de l'Automobile de Paris 2016 - 002.jpg | "סוזוקי איגניס" - דור שני, שנת 2016
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* [http://www.carbuyer.co.uk/reviews/suzuki/ignis/suv/review "סוזוקי איגניס" - סקירה] (carbuyer.co.uk/reviews/suzuki/ignis/suv/review )
* [https://www.mako.co.il/cars-Video-Auto/video/Video-e579c52e36b3951006.htm סוזוקי איגניס - מבחן דרכים] (מגזין אוטו, 26 בדצמבר 2016)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:קרוסאובר
איגניס
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2000
קטגוריה:כלי רכב יפניים
רות ארונס

רות יוז ארונס (באנגלית: Ruth Hughes Aarons; 13 באוגוסט 1918 - 9 באפריל 1976) הייתה טניסאית שולחן יהודיה-אמריקאית. פעמיים ברציפות אלופת עולם ביחידות (פראג 1936 ובאדן 1937), בעלת 5 מדליות, מהן 3 זהב מאליפויות העולם. היא טניסאית השולחן האמריקאית היחידה שזכתה בתואר ליחידים.

==קורות חיים==
ארונס נולדה בסטמפורד, קונטיקט, למשפחה יהודית עשירה. אמה, לילה יוז, הייתה זמרת אופרה ואביה, אלפרד, היה מפיק בתיאטראות ברודוויי. היא גדלה בניו יורק והחל לשחק טניס שולחן לגמרי במקרה בשנת 1933, במהלך משחק טניס שהופסק בשל סופת גשמים. היא גילתה את המשחק והוקסמה.

בשנים 1936 ו-1937 זכתה ארונס בשתי אליפויות עולם רצופות בטורניר ליחידות, והייתה לאמריקאית הראשונה שזכתה באליפות עולם בטניס שולחן ליחידים, והיחידה שהשיגה זכייה כפולה רצופה ליחידים. באליפות אנגליה הפתוחה שנערכה ב-1937 היא זכתה בשני תארים, ביחידות ובזוגות מעורבים.

ארונס פרשה מטניס שולחן תחרותי בשנת 1938. היא הייתה סוכנת מצליחה של שחקנים בתעשיית הקולנוע והתיאטרון וזכתה להצלחה רבה. בין השחקנים שהיו מיוצגים בחברה שהקימה היו: שירלי ג'ונס, ג'ק קסידי , שון קסידי , דייוויד קסידי, סוזן דיי, ג'ורג' צ'קיריס, ג'ניס פייג' , סלסט הולם ועוד.

שנים לאחר מכן, היא התמכרה לתרופה, סקונל, תרופה ממשפחת הברביטורטים. חברה הקרוב דייוויד קסידי גילה בביתה אלפי כדורים של תרופה זו. התרופה גרמה בסופו של דבר למותו הטרגי של אביו, ג'ק קסידי, שנרדם עם סיגריה ביד ונשרף ב-12 בדצמבר 1976. בעקבות מצבה ואירוע טרגי זה, עזבו כל לקוחותיה את החברה שניהלה, כי איבדו את האמון ביכולתה.

ב-6 ביוני 1980, חמישה ימים לפני יום הולדתה ה-62, נמצאה ארונס מתה במקלחת ביתה בבוורלי הילס, ככל הנראה מנפילה ופגיעה בראשה.

==תארים והישגים ==
* בשנת 1966 נבחרה ארונס להיכל התהילה של טניס השולחן האמריקאי.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.teamusa.org/USA-Table-Tennis/History/Hall-of-Fame/Profiles/Ruth-Aarons Ruth Hughes Aarons], באתר Team USA 

קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ספורטאיות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות טניס שולחן יהודיות
קטגוריה:שחקני טניס שולחן אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם יהודים
קטגוריה:אלופות עולם יהודיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
ידעאל סטפק

ידעאל סטפק (נולד ב-21 באוגוסט 1940, חיפה) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן פיד"ה.

בשנת 1958 הוא זכה באליפות ישראל לנוער בשחמט עד גיל 20. הוא השתתף באליפות ישראל בשחמט 1961 וסיים במקום הרביעי. בשנות ה-60 של המאה ה-20 החל סטפק לשחק בתחרויות בינלאומיות.

בשנת 2004 הוא היה חבר בנבחרת ישראל לסניורים (לצידם של מארק צייטלין, יעקב מוריי ויאיר קריידמן), שניצחה בתחרות לסניורים. בשנת 2011 הוא זכה במקום השני באליפות ישראל לסניורים.

בשנת 2014 הוא ניצח באליפות ישראל לסניורים (הקדים, בין היתר, את מארק צייטלין שסיים במקום השלישי).

== ידעאל סטפק באולימפיאדת השחמט ==
בשנת 1964 השתתף סטפק באולימפיאדת שחמט:
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="65%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || קבוצה|| מד כושר|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1964||2 עת || ישראל || ||3.5 מ-11||1+ 5= 5-||31.8|| 14 קבוצתי, 19 אישי
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אמני פיד"ה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
מאלי איג'וש

מָאלִי אִיג'וֹש (בסרבית קירילית: Мали Иђош, בסרבית בכתב לטיני: Mali Iđoš, בהונגרית: Kishegyes) הוא כפר ורשות מקומית בסרביה השוכן במחוז באצ'קה הצפוני אשר בפרובינציית וויבודינה. עד מלחמת העולם השנייה התגוררה בכפר קהילה יהודית בת כמה עשרות נפשות אשר הושמדה בשואה.

==היסטוריה==
תיעוד בכתובים ליישוב במקום קיים מ-1476 עת נשלט האזור על ידי מתיאש הראשון, מלך הונגריה. לאחר קרב מוהאץ' עבר האזור לחזרת האימפריה העות'מאנית ובמהלך הקרבות חרב הכפר והועלה באש על ידי העות'מאנים. מתעודות עות'מאניות העוסקות בגביית מסים עולה, כי לקראת סוף המאה ה-16 שבו תושבים להתגורר בכפר אשר שכן באזור ספר שבין האימפריה העו'תמאנית לממלכת הונגריה. בשלהי המאה ה-17 ננטש הכפר מיושביו. ב-1769 חודשה ההתיישבות במקום כאשר 81 משפחות קתוליות היגרו מאזור בקש והתיישבו באזור הכפר. ב-1788 הוקמה הכנסייה על שם אנה הקדושה. הכפר התרחב ובתיו נבנו לאורך גדת הנהר קריוואיה. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה התחולל באזור הכפר קרב מכריע בין כוחות המדינה ההונגרית העצמאית תחת לאיוש קושוט לצבא האימפריה האוסטרית שהסתיים בניצחון ההונגרים. בהמשך, עבר היישוב לחזקת האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל בשטח ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים מכח חוזה טריאנון.

באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית לממלכת יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת ההונגרים שהיו בעלי בריתם של הגרמנים. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ולאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לחזקת סרביה.

==דמוגרפיה==
מלאחר מלחמת העולם השנייה ועד לראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 היה קיטון מתון ויציב במספר תושבי הכפר. בין 1948 ל-1991 קטנה האוכלוסייה ב-17 אחוזים ב-43 שנים. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 התגברה מגמת הקיטון. מספר התושבים בכפר ירד מ-5,803 ב-1991 ל-4,890 ב-2011, קיטון של 15.73 אחוזים ב-20 שנים. 54 אחוזים מתושבי העיירה הם ממוצא הונגרי וכ-20 אחוזים הם סרבים.

==הקהילה היהודית==
תיעוד לקהילה יהודית אשכנזית קיים מראשית המאה ה-19. במהלך מהפכת 1848 בהונגריה, נבזזו בתי הקהילה. ב-1900 נמנו במאלי איג'וש 145 יהודים שהיוו 2.5 אחוזים מכלל התושבים בכפר. במקום הוקמה חלקת בית קברות יהודי. ב-1926 הוקם בית הכנסת הקהילתי. מספר התושבים במאלי איג'וש קטן בהדרגה. ב-1931 התגוררו במאלי איג'וש 67 יהודים וב-1940 נמנו 30. יושב ראש הקהילה היה שאנדור קֶרְטֶס. בני הקהילה הובלו למחנות ההשמדה במקביל לשואת יהודי הונגריה. ב-1948 נהרס מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות היוגוסלביים. ב-1955 הוקמה בכפר אנדרטה לזכר הנרצחים בשואה. ב-2000 הועברו המצבות מבית העלמין היהודי הנטוש בכפר לבית העלמין בסובוטיצה.

לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר פֶקֶטִיץ'. קהילה נוסדה שם בסוף המאה ה-19 וב-1900 הוקם בית כנסת. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת.

== קישורים חיצוניים ==

* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,[http://www.kirj.ee/public/trames_pdf/2014/issue_1/Trames-2014-1-39-55.pdf The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia] 
* [https://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20767.PDF יהדות באצ'קה], באתר "יד ושם"

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
מאלי איג'וש
מאלי איג'וש
ריכרד שטיין (מלחין)

העטיפה המקורית של השיר "מזחלת עם פעמונים" (1937).
ריכרד שטיין (Richard Stein; 1909–1992) היה פסנתרן, מלחין ומנצח יהודי-רומני, שחיבר בין היתר את הלהיט מזחלת עם פעמונים.

== קורות חיים ==
שטיין נולד ברומאן, רומניה, בן שני למנהל סניף הבנק המקומי. האח הבכור מת בגיל 16 והוריו הביאו לעולם בת, שעתידה להיות המתרגמת הפורה אנטואנט ראליאן. שטיין למד מוזיקה בקונסרבטוריון בבוקרשט ובפריז וניצח על תזמורות. הוא היה מיודד עם סרג'יו צ'ליבידאקה, בן אותה עיר, והשניים הופיעו יחד על שני פסנתרים.

שטיין חיבר בשנים 1934 - 1936 את השיר "מזחלת עם פעמונים", שנכתב בסגנון עממי ונועד, יחד עם שני שירים נוספים שלו, במיוחד לזמרת מריה טנאסה. המנגינה חוברה למילות שיר מאת המשורר היהודי רומני ליביו דלאנו (Liviu Deleanu). טנאסה לא התרשמה מהשיר והחליטה לא לקבל אותו.

ב-1937 הודפסו שני תקליטים עם השיר, האחד בביצוע הזמר סילביאן פלורין (פיינשטיין) והשני בביצוע הזמר יונל פסקו. על עטיפת התקליט הודפס שם המלחין כ-S. Richard ובכך נידון מחבר המנגינה לאלמוניות. מתחת לשם השיר ניתנה כותרת משנה בשם Cling, cling, cling, צליל הפעמונים. המנגינה זכתה לפופולריות רבה, שפיתתה זמרים וזמרות לבצע פלגיאטים.

אחרי 1949, הזמרת מריה לטרצו (Maria Lătărețu), שהתמחתה במוזיקה עממית, הורידה מהשיר את הפזמון החוזר והוסיפה כמה בתים. עיבודים של מלחינים ומבצעים שונים נמשכו בעולם, כך ברפרטואר של אדית פיאף מופיע השיר בשם Johnny tu n'est pas un ange. המשורר היוגוסלבי "דראגומיר ריסטיק" (Dragomir Ristic) החליף את המילים ושינה את קצב השיר לסווינג. בשנות החמישים לקח לס פול את המנגינה ופרסם אותה בשם Johnny is the Boy for Me מבלי להזכיר את המלחין המקורי ועל כך תבע אותו שטיין למשפט וזכה במשפט, חרף העובדה שלא יכול היה להופיע בעצמו במשפט בארצות הברית בגלל מגבלות מסך הברזל.

השיר קיבל גם גרסה עברית (עם מנה גדושה של יידיש) בשם "גוי של שבת" בביצוע רביעיית מועדון התיאטרון. ירדנה ארזי הקליטה את השיר "רוח ואש" על פי המנגינה של מזחלת עם פעמונים עם הטענה השגויה שמדובר בלחן צועני. אהוד מנור כתב את מילות השיר.

למרות הקביעה המשפטית, בציבור עדיין המחבר לא מזוהה, כך שבגרסת כיסוי שערכה הלהקה הבלגית Vaya Con Dios ב-1988 נתנה את הקרדיט ללס פול ואת התמלוגים המשיכו לשלם ליורשי לס פול במקום ליורשי שטיין. שטיין עצמו ביקר בישראל ומסר שיר בשם "פלאפל" ללסלו רוט, כאשר זה ביקר ברומניה, ב-1969, עם מקהלת הילדים על שם צדיקוב.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.discogs.com/artist/920815-Richard-Stein Richard Stein] 
* [http://193.231.13.10:8991/F?func=find-b&request=000020588&find_code=SYS&local_base=BCU10&CON_LNG=ENG Richard Stein] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגנים יהודים רומנים
קטגוריה:מלחינים יהודים רומנים
קטגוריה:מנצחים יהודים רומנים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים
קטגוריה:מנצחים יהודים
וו"ס מוסקבה

וו"ס מוסקבה (ברוסית: ВВС, שהוא ראשי התיבות ל-Военно-воздушные силы, שמשמעותו: חיל האוויר) היה מועדון כדורגל סובייטי מהעיר מוסקבה.

==היסטוריה==
המועדון הוקם בשנת 1944 במוסקבה בחסות בית הספר הצבאי לתעופה.

המועדון ייצג את חיל האוויר הסובייטי ושחקניו שיחקו במדי צהוב-כחול. משחקי הבית נערכו באצטדיון "דינמו" ובאצטדיון "סטלינץ".

הישג השיא של הקבוצה באליפות ברית המועצות הוא מקום 4 בליגת העל בעונת 1950. בליגת העל הקבוצה שיחקה 161 משחקים. בטורניר הגביע הסובייטי ההישג הגבוה ביותר היה העפלה לחצי גמר בעונת 1951.

אחד ממאמניה הנודעים ביותר היה וסבולוד בוברוב שכיהן כמאמן הקבוצה בעונת 1952.

במאי 1953, הקבוצה התפרקה עקב הפחתה בכוחות המזוינים.

== הישגים ותארים ==
אליפות ליגת המשנה הסובייטית: 1946

==ראו גם==
*וו"ס מוסקבה (הוקי קרח)
*וו"ס מוסקבה (כדורסל)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.klisf.info/numeric/index.app?cmd=comm&lang=ru&id=761548173718263563281330786693 סטטיסטיקה באתר] Klisf

קטגוריה:קבוצות כדורגל סובייטיות
קטגוריה:מוסקבה: מועדוני כדורגל לשעבר
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בברית המועצות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1945
וו"ס מוסקבה (כדורסל)

מועדון כדורסל וו"ס מבא"ו מוסקבה (ברוסית: Баскетбольный клуб ВВС МВО) הוא מועדון כדורסל סובייטי מהעיר מוסקבה, שהתקיים בשנים 1945 - 1959.

לאחר מלחמת העולם השנייה בהוראת סטלין הוקמה חברת הספורט של חיל האוויר של המחוז הצבאי המוסקבאי (ברוסית: Военно-воздушные Силы, בראשי תיבות ВВС МВО). חברת הספורט כללה מועדוני כדורגל, הוקי קרח, כדורסל וכדורעף. למנהל החברה מונה וסילי סטלין.

קבוצת הכדורסל הפכה לאחת החזקות בברית המועצות ושלא כמו מועדוני הכדורגל וההוקי שהתפרקו בשנת 1953, קבוצת הכדורסל המשיכה להתקיים עד 1959.
== הישגים ותארים ==
* אליפות ברית המועצות: 1952
* גביע ברית המועצות: גמר 1951, 1952
== ראו גם ==
* וו"ס מוסקבה (כדורגל)
* וו"ס מוסקבה (הוקי קרח) 
* צס"ק וו"ס (מועדון כדורסל)
==קישורים חיצוניים==
*[http://www.slamdunk.ru/history/basketballhistory.html?Id=63729 תולדות מועדוני הכדורסל בברית המועצות] 
קטגוריה:קבוצות כדורסל סובייטיות
וו"ס מוסקבה (הוקי קרח)

מועדון ההוקי קרח וו"ס מבא"ו מוסקבה VVS MVO (ברוסית: Хоккейный клуб ВВС МВО, וו"ס מבא"ו מתייחס לראשי התיבות ברוסית של Военно-воздушных сил Московского военного округа, חיל האוויר של המחוז הצבאי המוסקבאי, שבחסותו פעלה הקבוצה) היה מועדון הוקי קרח מהעיר מוסקבה. הוקם ב-21 בדצמבר 1946. התמודד בשבע העונות הראשונות של אליפות ברית המועצות. שלוש פעמים זכה באליפות ברית המועצות בהוקי קרח.
== היסטוריה ==
לאחר מלחמת העולם השנייה בהוראת סטלין הוקמה חברה של חיל האוויר של מחוז מוסקבה שכללה מועדוני ספורט בענפים כמו כדורגל, הוקי קרח, כדורסל וכדורעף. לראש חברת הספורט מונה וסילי סטלין. עמוד השדרה הורכב מספורטאים, בוגרי האקדמיות הצבאיות, המאמן הראשון היה אנטולי טראסוב שגם שיחק בקבוצה כמאמן-שחקן, ב-1947 הוא עבר לקריירה מצליחה בצסק"א מוסקבה. ב-1949 הקבוצה סיימה כסגנית האלופה. 
=== אסון ההתרסקות ===
 
בעונת 1949/1950 אירע אסון התרסקות. ב-7 בינואר בתחומי סברדלובסק מטוס מדגם דאגלס C-47 ועליו כמה משחקני הקבוצה התרסק בעת נחיתה בשדה התעופה קולצובו, כל מי שהיה על המטוס נהרג. מהם 8 שחקנים, רופא הקבוצה והמאמן. כולם נקברו בקבר אחים בסברדלובסק. 
===לאחר ההתרסקות===
לאחר התרסקות מונה וסבולוד בוברוב למאמן הקבוצה והורכבה קבוצה חדשה שזכתה בהמשך ב-3 אליפויות רצופות. בין שחקני הקבוצה באותה תקופה היה ויקטור טיחונוב, לימים מאמן צסק"א מוסקבה ונבחרת ברית המועצות שנחשב היום לאחד מגדולי המאמנים בכל הזמנים.

ב-1953, לאחר שזכתה באליפות השלישית, הקבוצה מוזגה לתוך קבוצת צסק"א מוסקבה והפסיקה להתקיים כקבוצה עצמאית.

== תארים ==
* אלופת ברית המועצות: 1951, 1952, 1953
* מחזיקת גביע ברית המועצות: 1952
== ראו גם ==
* נבחרת ברית המועצות בהוקי קרח
* וו"ס מוסקבה (מועדון כדורגל)
* וו"ס מוסקבה (מועדון כדורסל)
קטגוריה:קבוצות הוקי קרח סובייטיות
קטגוריה:קבוצות הוקי קרח שהתפרקו
קטגוריה:מוסקבה: מועדוני ספורט