OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אל תקנה לי ורד (שיר)

"אל תקנה לי ורד" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית יעל לוי.<ref></ref> הוא יצא לאור בפברואר 1992, בהוצאת חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך אלבום האולפן השלישי שלה, אל תקנה לי ורד (1992).<ref name=":0"></ref> את השיר כתבה תרצה אתר ללחן של ורד קלפטר והפקה מוזיקלית של צוף פילוסוף.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום השמיני במצעד העברי השבועי של רשת ג'.<ref name=":0" />

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי תרצה אתר, הולחן על ידי ורד קלפטר (בלחן אשר קיים דמיון בינו לבין זה של השיר "A Horse With No Name" של אמריקה) והופק על ידי צוף פילוסוף.<ref name=":0" /> באוקטובר 2020 פורסמה כתבה ב-Xnet בה נכתב: .

ב-23 במאי 2019 אירחה לוי את קלפטר בהופעה חיה במסגרתה בוצע "אל תקנה לי ורד".<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
ל"אל תקנה לי ורד" לא יצא וידאו קליפ רשמי, אך הופעה של לוי בביצועו פורסמה ב-5 ביולי 2011 ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|פברואר 1992
|תקליט 12 אינץ'
|הד ארצי
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1992
קטגוריה:סינגלים מ-1992
קטגוריה:שירי יעל לוי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי תרצה אתר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ורד קלפטר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
סוהרוורדיה

כופי מרוקאי, עם סימנים דיאקריטיים באדום. כתוב על עור צבי.]]
המסדר הסוּהרָוָוארדִי (الطريقة السهروردية) הוא אחד המסדרים הסוּפיים הסוניים שנוסד על ידי שיהאב א-דין עומר א-סוהרווארדי (), שנפטר בשנת 1168 לספירה.<ref name=":0"></ref>

א-סוהרווארדי כתב ספר בשם "חִכְּמָת אל-אִשרָאק" (בערבית: حكمة الإشراق) שפירושו: "חוכמת ההארה האלוהית", שבו הוא קישר את כל התובנות הדתיות והמדעיות שהיו בזמנו בכל העולם, וניסח דת רוחנית שבה ימצא כל אדם את האמת. לכן נקרא בפי רבים "שייח' אל-אִִשראק".<ref></ref><ref>תרגום המונח "שייח' אל-אִשראק" נמצא ב: איילון ד., שנער פ., מילון ערבי עברי, עמוד 179, מאגנס, 1972</ref>

עקרונות מסדר הסוהרווארדיה נוצרו בהשראת השייח' הסופי אל-ג'ונייד אל-בגדאדי () שנפטר בשנת 910. המסדר הסוּהרָוָוארדִי נפוץ בעיקר במערב איראן ובהמשך בהודו.

בהיעדר מבנה ריכוזי, לאחר מותו של המייסד, המסדר התחלק לענפים שונים.

כיום, המסדר עדיין פעיל בעיראק.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסלאם סוני
קטגוריה:עיראק: דת
קטגוריה:סופיות
שמואל שפרינגמן

שמואל שפרינגמן (15 ביוני 1905–1988) היה מנהיג ציוני בהונגריה בתקופת השואה.

== תולדות חייו ==
שמואל שפרינגמן נולד בזניסיני, פרבר של לבוב. בהיותו בן שנה המשפחה עברה לבודפשט שם גדל.

שפרינגמן היה צורף ותכשיטן במקצועו. במסגרת עבודתו רקם קשרים עם פקידים הונגרים ועם דיפלומטים זרים, קשרים אשר סייעו לו בפעילות ההצלה בתקופת השואה. בשנת 1933 נישא לאילונה לבית גולדשטיין.

שפרינגמן היה מראשי תנועת פועלי ציון בהונגריה וייצג את התנועה במשרד הארצישראלי בבודפשט<ref name=":0"></ref>.

== בתקופת השואה ==
משנת 1939, כאשר החלו להגיע להונגריה פליטים יהודים שברחו מפולין, הוא פעל רבות בעזרה וסיוע לפליטים אלה. בשנת 1942 היה שפרינגמן אחד ממקימי ועדת העזרה וההצלה בבודפשט, לצד אוטו קומוי, ישראל קסטנר ויואל והנזי ברנד. שפרינגמן היה אחת הדמויות הבולטות והפעילות בוועדה. הוא ניצל את קשריו כדי לסייע לקליטת פליטים יהודים שברחו מסלובקיה להונגריה. כאשר הוקמה באיסטנבול ועדת ההצלה מטעם היישוב, ביסס שפרינגמן את התקשורת בין בודפשט לאיסטנבול ומונה כמקשר העיקרי בין הגופים. את הקשר עם איסטנבול קיים באמצעות בלדרים אותם גייס<ref></ref>. הבלדרים העבירו מכתבים וכן כספי תמיכה שנועדו לכל התנועות הציוניות בהונגריה.
שאלת חלוקת הכספים בין התנועות השונות יצרה מחלוקת ומאבקים קשים ונתנה כוח פוליטי רב לוועדת העזרה וההצלה.<ref name=":0" /><ref></ref>.

בינואר 1944 ניסו שפרינגמן ואשתו לעלות לארץ ישראל. השניים נתפסו בידי הבריטים בגבול סוריה-פלשתינה והועברו לכלא במצרים. ביולי 1944 שוחררו מהכלא. הם חיו בתל אביב.

אמו ושני אחיו שנותרו בבודפשט יצאו באמצעות "רכבת קסטנר".

== לקריאה נוספת ==
* כהן אשר, [https://www.infocenters.co.il/yadyaari/pdf_viewer.asp?lang=HEB&dlang=HEB&module=search&page=pdf_viewer&rsvr=9@9&param=%3Cpdf_path%3Emultimedia/images/moreshet/הוצאה%20לאור/ילקוט%20מורשת%20OCR/29/29.pdf%3C/%3E%3Cbook_id%3E240182%3C/%3E&param2=&site=yadyaari דמותה של "ועדת העזרה וההצלה" בבודפשט בראשית דרכה], בתוך "ילקוט מורשת" כ"ט, מורשת, תש"ם.
* ברנד יואל, בשליחות נידונים למוות, הוצאת עיינות, תל אביב, תשי"ז.
* שטאובר רוני, פעולות של ועד העזרה וההצלה בבודפשט עד הכיבוש ההונגרי, (עבודה לתואר מוסמך, אוניברסיטת תל אביב, אוקטובר 1990).
* שטאובר רוני, [https://humanities.tau.ac.il/sites/humanities.tau.ac.il/files/media_server/humanities/zionism/ציונות/טז/10.pdf ועדת העזרה וההצלה והמנהיגות הציונית בבודפשט ערב הכיבוש הגרמני], בתוך "הציונות" ט"ז, 1991.
* נדיבי אילה, [https://www.daat.ac.il/daat/hungary/document/nedivi/c1-2.htm המשרד הארצישראלי בבודפשט בשנים 1943-1944] באתר "דעת".

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:פעילים ציונים בהונגריה
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:יהודים שפעלו להצלה בתקופת השואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
ניקולאי צ'ורקין

ניקולאי פבלוביץ' צ'ורקין (בבלארוסית: Мікалай Паўлавіч Чуркін, ברוסית: Чуркин, Николай Павлович נולד ב-1 בפברואר 1949) הוא גנרל, פוליטיקאי ואיש עסקים רוסי-בלארוסי. הוא כיהן כראש המטה הכללי הראשון של בלארוס בין 1992–1995, וכחבר מועצת הפדרציה של רוסיה.

==ביוגרפיה==
צ'ורקין נולד 1 בפברואר 1949. ב-1972 הוא סיים את לימודיו בבית הספר לשריון צ'ליאבינסק. לאחר מכן המשיך ללמוד בבית הספר לשריון על שם מלינובסקי אותו סיים ב-1980. בין השנים 1986–1988 הוא השתתף בלחימה באפגניסטן. לאחר מכן למד באקדמיה הצבאית של המטה הכללי, אותה סיים ב-1990. לאחר פירוק ברית המועצות הוא עבר לבלארוס ומונה בידי נשיא המדינה מייצ'סלב הריב לראש המטה הכללי ולסגן שר ההגנה הראשון בלארוס. ביולי 1994, הובס הריב בבחירות, ומחליפו אלכסנדר לוקשנקו, פיטר צ'ורקין משני התפקידים. ב-1995, עזב צ'ורקין את בלארוס וחזר לרוסיה.

צ'ורקין הקים ברוסיה את חברת "אגרוימיפקס" הסוחרת בלתת מבלארוס. הוא שימש כמנהל החברה עד 2001, וכיום הוא מחזיק ב-50% ממניות החברה. בדצמבר 1995 סגן יו"ר הדומה בוריס גרומוב מינה את צ'ורקין לעוזרו. בינואר 2000 הפך גרומוב למושל מחוז מוסקבה, ומינה את צ'ורקין לעוזרו.

ב-21 בינואר 2001 נבחר צ'ורקין לחבר מועצת הצירים של העיר אודינצובו. ב-1 בינואר 2002 הוא נבחר לנציג מושל מחוז מוסקבה במועצת הפדרציה של רוסיה. הוא שימש כסגן יו"ר הוועדה הפדרלית למדיניות חקלאית ומזון וניהול טבע. הוא סיים את תפקידו ב-1 במאי 2012.

==קישורים חיצוניים==

* [http://council.gov.ru/services/reference/9751/ ניקולאי צ'ורקין] באתר מועצת הפדרציה של רוסיה
* [https://www.biografija.ru/biography/churkin-nikolaj-pavlovich.htm ניקולאי צ'ורקין] באתר הביוגרפיה הרוסית

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים בלארוסים
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:מלחמת אפגניסטן (ברית המועצות): אישים
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:חברי מועצת הפדרציה של רוסיה
קטגוריה:ילידי 1949
G-Drive ארנה

G-Drive ארנה (ברוסית: G-Drive Арена) הוא אולם הוקי קרח של מועדון ההוקי אוונגרד מהעיר אומסק. נבנה במקום שבו הייתה אומסק ארנה, שנהרסה ב-2019 עקב אפשרות של קריסת המבנה.

== היסטוריה ==
בשנת 2019, ארנה אומסק נהרסה. הוחלט על בניית זירה חדשה, בה הייתה אמורה להתקיים אליפות העולם לנוער 2023 במשותף עם נובוסיבירסק (לימים נשללה מרוסיה הזכות לארח טורניר זה עקב הפלישה לאוקראינה).

הבנייה החלה בשנת 2020. בשנת 2022 הוכרז השם - "G-Drive ארנה"<ref>https://omsk-arena.ru/index.php/novaya-ledovaya-arena-v-omske-poluchila-nazvanie-g-drive-arena/</ref>.

המשחק הראשון בזירת G-Drive התקיים ב-24 בספטמבר 2022. במסגרת האליפות הרגילה של MHL.

המשחק הראשון של אליפות KHL בזירה החדשה התקיים ב-1 באוקטובר 2022. אוונגרד ניצחה את נובוסיבירסק סיביר בתוצאה 1:2.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:G-Drive Арена вид с ул. Лукашевича.jpg
קובץ:G-Drive Arena Omsk front.jpg
קובץ:G-Drive Arena Omsk KHL.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אומסק: ספורט
קטגוריה:היכלי קרח ברוסיה
יצחק שטיינברג (רב)

הרב יצחק הלוי שטיינברג (כ"א בטבת ה'תרמ"ו, ינואר 1886 - כ"ז בחשוון ה'תשכ"ז, 9 בנובמבר 1966) היה רבן של האליץ' וירוסלב, רב בבריסל ובתל אביב ואב בית הדין הרבני בתל אביב.

==ביוגרפיה==
נולד בכ"א בטבת ה'תרמ"ו, 16/17 בינואר 1886 בטרנוב שבגליציה (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום בפולין) לאביו הרב שמעיה שטיינברג, רבה של פרמישלן ולאמו שרה. סבו היה הרב אברהם מנחם הלוי שטיינברג מברודי, בעל "מחזה אברהם". בגיל צעיר התגלה כעילוי ובגיל בר מצווה כבר ידע בעל פה את מסכת שבת. לצד השכלה תורנית רחבה רכש גם השכלה כללית ושלט היטב בשפה הפולנית. בגיל 17 נסמך לרבנות מידי הרב שלום מרדכי הכהן שבדרון (מהרש"ם) מברז'אן ובגיל 22 מידי הרב מאיר אריק.

לאחר נישואיו התגורר בברודי, שם שימש את סבו ולמד מפיו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה נמלט לווינה, ולאחר תום המלחמה התקבל לרבנות בקהילת האליץ'. ב-1921 התמנה לרבה של ירוסלב, לאחר שנתמך הן על ידי המסורתיים והם על ידי המשכילים בעיר. ב-1927 נתקבל לרבנות קהילת ראדום, אך הוא חזר בו לאחר שגילה שיש מחלוקות בקהילה. שמו עלה כמועמד לכהן כרבה של לבוב, אלא שאז פרצה מלחמת העולם השנייה. בתקופת המלחמה גלה לסיביר. לאחר שחרורו מסיביר הגיע לסמרקנד ובהמשך היגר לבלגיה ונתמנה לרב ואב"ד בבריסל. בשנת ה'תש"י (1950) עלה ארצה והתיישב בתל אביב, שם התמנה לאב בית הדין הרבני בעיר. ב-1957, לאחר שיצא לגמלאות, התמנה לרב בית הכנסת "ישורון".

נפטר בכ"ז בחשוון ה'תשכ"ז, 9 בנובמבר 1966, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.

בגיל צעיר כתב חיבור על מסכת מכות וספר "שערי יצחק" על הלכות מזוזה, אך שניהם (וכן כתבים נוספים, כולל כתבים שכתב מהזיכרון בעת גלותו בסיביר) אבדו בתלאות מלחמות העולם או הושמדו על ידו מאימת הנ.ק.ו.ד.

==משפחתו==
הרב שטיינברג נישא שלוש פעמים. אשתו הראשונה, שרה לבית שפרונג, נפטרה בשנת 1930, וממנה נולדו לו שני בנים. לאחר פטירתה נישא להינדא מירל, בת הרב אליהו פרנקל תאומים רבה של פשוורסק, וממנה נולד לו בן נוסף. לאחר פטירתה בשנת 1952 נישא לסימא לבית שטיין (נפטרה ב-1985).

בנו הבכור, הרב משה שטיינברג היה רבה של קריית ים מעל שלושים שנה. בן נוסף, בנימין זאב, נפטר בפתאומיות לאחר השואה בעת שהמשפחה שהתה בסמרקנד.
נכדו הרב פרופ' אברהם שטיינברג הוא רב ורופא, מומחה לאתיקה רפואית ולרפואה והלכה ומנהל היחידה לאתיקה רפואית בבית החולים שערי צדק.

==לקריאה נוספת==
* מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה חלק ה, תשנ"ז, עמ' 174 - 176.
==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:בריסל: רבנים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
משרד המפלגה הנאצית למדיניות קולוניאלית

משרד המפלגה הנאצית למדיניות קולוניאלית (בגרמנית: Kolonialpolitisches Amt der NSDAP) הייתה מחלקה במפלגה הנאצית שהוקם ב-1934. מטרתו המוצהרת הייתה לגבש תוכניות לכיבוש מחדש של המושבות הגרמניות לשעבר של האימפריה הקולוניאלית הגרמנית. המשרד איבד חלק ניכר ממשמעותו וכוחו הפוליטי לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה והמחלקה פורקה לאחר תחילת התבוסות הצבאיות הגרמניות בגרמניה הנאצית ב-1943. לראש המשרד התמנה נציב הרייך של בוואריה, פרנץ ריטר פון אפ שהרקע הקולוניאלי שלו היה מעורבות ברצח העם של ההררו והנאמה.

המשרד הכין תוכניות לשטח קולוניאלי עצום במיטלאפריקה מאזור גאנה לאזור נמיביה וכן מאזור צ'אד לאזור טנזניה. בשיתוף עם האס אס הורכב צוות מרכזי להשתלטות עוינת על מושבות מידי "אויבי המלחמה של גרמניה" (כאשר הכוונה היא בעיקר לכוחות האימפריה הבריטית שמוצבים באפריקה). המחלקה הכינה תוכניות להקמת מנגנון החוק הקולוניאלי וכן קורסי הכשרה למנהלים קולוניאליים פוטנציאליים עתידיים. בפרט, היא גם הגתה תוכניות להפרדה גזעית במסגרת "חוק דם קולוניאלי".

== היסטוריה ==
חניכת "בית ספר לקולוניאליזם", בנוכחות ראש המחלקה, [[פרנץ ריטר פון אפ]]
לאורך השנים כמה ארגונים קודמים שנוצרו בתגובה ל"בעיה הקולוניאלית הגרמנית" במפלגה הנאצית, חלק ניכר מהארגונים פעלו תחת אס אה. לאחר הטיהור ורצחי אנשי האס אה בליל הסכינים הארוכות, המחלקה למדיניות קולניאלית הוקמה ב-1943, כאשר פרנץ ריטר פון אפ מונה לתפקיד ראש המחלקה. תפקידה היה לספק הנחיות ברורות וקווי מדיניות למפלגה ולעיתונות שלה בכל בעיה קולוניאלית, פוליטית וכלכלית. בנוסף, גיבש המשרד גם תוכניות לכיבוש מחדש של המושבות הגרמניות לשעבר. זה היה צריך להתאים למדיניות הקולוניאלית של המשטר המרכזי.

בקשתו של אפ להקצות למשרדו תפקיד כגוף הממלכתי המרכזי לגיבוש מדיניות קולוניאלית נדחתה על ידי אדולף היטלר ב-1938. המשימות שהוטלו עליה הורחבו בכל זאת. היטלר הורה לפון אפ שהמשרד צריך להתכונן לתקופה חדשה של כיבוש קולוניאלי שלאחריה ההשתלטות על המושבות עצמה תהיה תחת תחום השיפוט של משרד החוץ ולא של המחלקה.

בקיץ של שנת 1939, שבועות ספורים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, נערכה ביוזמתו של פון אפ תערוכה קולוניאלית בעיר דרזדן שנקראה "התצוגה הקולוניאלית הגרמנית". בתערוכה נטלו חלק המוזיאון לאתנולוגיה, המכון הלאומי ליחסי חוץ ומושבות ומוסדות אקדמיים. בפתיחת התערוכה סקר פון אפ משמר כבוד של אנשי אס אס וראש העיר דרזדן נשא נאום בו קרא בגלוי להחזרתן לגרמניה של מושבותיה לשעבר מכוח הזכות ההיסטורית.

ב-1940 ההוצאות המדווחות שלו היו יותר מ-870,000 ︁רייכסמארקים, עלייה של כ-555% לעומת שנים קודמות. בתחילת 1943, עם התגברות ההפסדים והתבוסות הצבאיות של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה, הורה הפיהרר וקנצלר גרמניה, אדולף היטלר לסגור את כל משרדי המפלגה שאינם קשורים ישירות לתחזוקת המלחמה, ב-17 בפברואר 1943 המחלקה פורקה.
== קישורים חיצונים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה הקולוניאלית הגרמנית
קטגוריה:ארגונים נאצים
קטגוריה:גרמניה הנאצית: ארגונים
הריברטו סדה

הריברטו סדה (באנגלית: Heriberto Seda; נולד ב-31 ביולי 1967) המכונה לעיתים קרובות "רוצח הזודיאק מניו יורק" או "הצלף מברוקלין", הוא רוצח סדרתי אמריקאי שפעל בעיר ניו יורק בין השנים 1990 עד 1993.
הוא ירה למוות בשלושה בני אדם ופצע שישה נוספים (ארבעה מהם באופן אנוש) לפני שנתפס ב-18 ביוני 1996.

סדה תקף אנשים ברחבי העיר ניו יורק, ושלח הודעות מתגרות למשטרה ולעיתונות לאחר כל פשע שביצע.
ההודעות כללו קודים המבוססים על דגלי אותות ימיים בינלאומיים, שעיתונאי הניו יורק טיימס פיענח אותם בסיוע של חותנו, יוצא צבא ארצות הברית שעסק בקריפטוגרפיה ומודיעין אותות בזמן מלחמת העולם השנייה.

אנשים מעריכים כי סדה העריץ את רוצח הזודיאק המקורי מסן פרנסיסקו על כך שהצליח לחמוק מלכידה.
המשטרה תיארה את סדה, תושב ברוקלין, כמתבודד בעל אובססיביות לאסטרולוגיה ומוות.
הוא הואשם רשמית בתיק ב-21 ביוני 1996, הורשע ב-24 ביוני 1998, ונידון ל־232 שנות מאסר.

קטגוריה:רוצחים סדרתיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
הלילה עם תם ויעל

הלילה עם תֹם ויעל היא תוכנית אירוח ובידור לילית ישראלית בהנחיית תם אהרון ויעל פוליאקוב, בה מתארחים אורחים מתחום הבידור והמוזיקה. התוכנית עלתה לאוויר בעקבות מלחמת חרבות ברזל, ושודרה החל מ-10 בנובמבר 2023 עד 26 בינואר 2024 ברשת 13.

== תוכן ==
בכל תוכנית, תם אהרון ויעל פוליאקוב מסכמים את השבוע החדשותי מזווית קומית עם אורחים באולפן מתחום הבידור והמוזיקה. במהלך התוכנית משולבות כתבות חוץ בהן תם יוצא לפגוש אנשים מהשטח (אנשי העדה הדרוזית, עולים חדשים ועוד), ויעל יחד עם משפחתה יוצאים לנסות דברים חדשים יחד (ירי במטווח, קטיף חקלאי ועוד).

== רקע לעליית התוכנית ==
בעקבות מלחמת חרבות ברזל, ערוצי הטלוויזיה הישראלים עברו למתכונת שידורים מיוחדת בה משודרים רק משדרי חדשות העוסקים בדיווחים על המלחמה. בעקבות כך, נדחקו מן המסך תוכניות בידור. לאחר מספר שבועות של שידורי חדשות, הוחלט ברשת 13 להעלות לאוויר תוכנית אירוח חדשה בהגשת תם אהרון ויעל פוליאקוב שתואמת למצב.

== סקירת הסדרה ==

== פרקים ==
===עונה 1===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! rowspan="2" scope="col" style="background:#E97F11; color:#000;" |מספרפרק
! rowspan="2" scope="col" style="background:#E97F11; color:#000;" |אורחים
! rowspan="2" scope="col" style="background:#E97F11; color:#000;" |
! colspan="2" scope="col" style="background:#E97F11; color:#000;" |נתוני צפייה
! rowspan="2" scope="col" style="background:#E97F11; color:#000;" |מקור
|-
! scope="col" style="background:#E97F11; color:#000;" |
! scope="col" style="background:#E97F11; color:#000;" |
|-
| 1
|
|
|
|
|
|-
|2
|
|
|
|
|
|-
| 3
|
|
|
|
|
|-
|4
|
|
|
|
|
|-
|5
|
|
|4.1%
|89,000
|
|-
|6
|
|
|4.3%
|
|
|-
|7
|
|
|3.5%
|79,000
|
|-
|8
|
|
| 2.8%
| 59,000
|
|-
| 9
| ,
| 
| 3.4%
| 77,000
|
|-
| 10
| ,
| 
|
|
|
|-
| 11
| ,
| 
|
|
|
|-
| 12
| ,
| 
| 3.4%
| 79,000
|
|}

== ביקורת ==
סמדר שילוני מאתר "ynet" נתנה לתוכנית ביקורת חיובית: .

אבישי סלע מאתר "TimeOut" נתן גם הוא לתוכנית ביקורת חיובית וכתב: .

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
כתובת הניצחון בכרנכ (שושנק)

תיאור על הקיר הדרומי במקדש אמון-רע מ[[כרנך של מסע הכיבושים של ששונק הראשון בארץ ישראל המתוארך ל-925/6 לפנה"ס, ותוצאותיו - שבויי מלחמה אשר סביב צווארם קשורים חבלים המוחזקים על ידי אמון-רע]]
כתובת הניצחון בכרנכ חרוטה על שער בתוך קומפלס המקדש של אמון, על צד מקדשו של רעמסס השלישי. היא מתעדת את הכיבושים ומסעותיו הצבאיים של מלך מצרים שושנק הראשון באזור ארץ ישראל בשנת 925 לפנה"ס בשנה החמישית למלך רחבעם. שושנק מזוהה עם המלך המצרי שישק הנזכר בספר מלכים א' וספר דברי הימים ב' אשר עלה על ירושלים ובזז אותה:

==היסטוריה==
השער הוקם על ידי המלכים של השושלת ה-22 של מצרים. היא ממוקמת בצד הדרום-מזרחי של מקדש רעמסס III. למרות שכרנכ הייתה ידועה לאירופאים מאז ימי הביניים, חשיבותה של כתובת הניצחון לא נודעה עד פענוח כתב חרטומים. ז'אן-פרנסואה שמפוליון, שפענח את כתב החרטומים, ביקר באזור שש שנים לאחר פרסום אבן רוזטה וזיהה לראשונה את התיאום בין מסעותיו של שישק לבין מסעותיו של שושנק כפי שמתואר בספר מלכים.

==תיאור==
על הכתובת תבליט של שושנק, , מלכים של השושלת ה-22, מציעים מנחה לאלוהי מצריים. סצנה אחרת מראה את אמון אוחז בקבוצה של שבויים בשיער ומוחה אותם עם אלה. מאחוריו ומתחתיו מופיעים שמות על ערים כנעניות מחולקות לפי אזורים. חלק גדול מן השמות אבדו או נותרו ללא זיהוי, אך במקור מצוינים 155 ערים<ref></ref>. אחת השמות המעניינים ביותר הוא מקום הקרוי 'שדות אברהם'. הכתובת לא נותנת אף פרטים על המסע מלבד השמות. ניתן על פי סדר השמות ללמוד את מסלולו של שושנק.

==בחקר המקרא==
כתובת הניצחון בכרנכ היא אחת הכתובת החיצוניים היחידים שמתייחסות לאזור ארץ ישראל במאה ה-10 לפנה"ס. בקרב חוקרי המקרא, הועלתה השאלה מדוע הכתובת אינה מזכירה את ירושלים או ישות פוליטית משמעותיות כממלכת יהודה וישראל כפי שמתואר בספר מלכים ודברי הימים. הארכיאלוג זאב הרצוג מציג את עמדתה של האסכולה המינימליסטית:

.
מנגד כותב עמיחי מזר:

== קישורים חיצוניים ==

==ראו גם==
*שישק
*שושנק הראשון
==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:מצרים: אתרים ארכאולוגיים
עובדיה בן דוד

רבי עובדיה בן דוד בן עובדיה היה חכם ותוכן יהודי בן המאה ה־14. מחבר הפירוש על הלכות קידוש החודש בספר "משנה תורה" לרמב"ם.

== חייו ==
מעט ידוע לנו אודות רבי עובדיה. הוא כיהן כדיין, ובפירושו משתמש לא פעם בביטויים ערביים, וניתן להסיק מדבריו שכתב את הפירוש במצרים.

אליהו אשתור שיער שרבי עובדיה בן דוד, הוא "רבי עובדיה המצרי", שהיה רבו של רבי יהודה משקוני; אך צבי לנגרמן מזהה את רבי עובדיה המצרי עם רבי עובדיה בן רבי אברהם הנגיד (השני), מצאצאי הרמב"ם ואחיו של רבי יהושע הנגיד ("עובדיה השני").

== חיבוריו ==
כאמור רבי עובדיה התפרסם בעיקר בזכות פירושו להלכות קידוש החודש לרמב"ם, שחיבר בצעירותו. בשנת ה'פ"ה כבר אחז באמצע כתיבת הפירוש, וסיימו רק בכ"ה באדר ה'ק"ב (1342). הפירוש נדפס לראשונה בקושטא בשנת ה'רס"ט (1509), ללא ציורי המחבר, כהוספה ל"משנה תורה". הציורים נדפסו לראשונה במהדורת ויניציאה, ה'של"ד, בעריכת רבי אברהם מנחם פורט.

בהקדמתו לפירוש, ציין שאף שהרמב"ם ביאר את דרכי חשבון הלוח העברי וראיית הירח, הוא לא הביא את ההוכחות עליהן התבסס, ומטרת הפירוש להביא "ביאורים יפים ומופתים (=הוכחות) מדויקים" לדברי הרמב"ם, ולשומרן לעת זקנותו. במקום נוסף כתב, שמדובר בחיבור הראשון המפרש הלכות אלו. 

רבי עובדיה מציין בפירושו שחיבר חיבורים נוספים על חכמת התכונה, וייתכן שהוא המפרש האנונימי של הלכות "יסודי התורה" בספר "משנה תורה". מחיבורו "קונטרסים בחשבון ימי המחזורים" השתמר בכתב יד החלק העוסק במולד הלבנה במחזורים רס"א–רס"ח (ד'תתק"מ–ה'ע"ג, 1180–1313) ב.

==קישורים חיצוניים==
*
*

==ביאורים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני מצרים
קטגוריה:מדענים יהודים מצרים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:נושאי כלים של רמב"ם
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-14
מגיד דבריו ליעקב

מגיד דבריו ליעקב הוא ספר חסידות המכיל לקוטי אמרים מהרב המגיד ממעזריטש שלוקטו ונאספו על ידי תלמידו המגיד מלוצק. הספר הינו האסופה הראשונה של תורת המגיד שהופיעה בדפוס.

שמו של המגיד ממעזריטש נרמז בסופי תיבות של שם הספר "מגיד דבריו ליעקב" (דוב).

הספר נדפס לראשונה בשנת ה'תקמ"א (1781) ומאז שב ונדפס פעמים רבות במהדורות שונות. המהדורות הבולטות שבהם מהדורת הוצאת ספרים קה"ת בהוראת הרבי מליובאוויטש בעריכת הרב יהודה לייב גרונר והרב אהרון חיטריק בשנת ה'תשל"ג, מהדורת האדמו"ר רבי אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרון בשנת ה'תשל"א, המהדורה הביקורתית של ד"ר רבקה ש"ץ-אופנהיימר בשנת ה'תשל"ו ושוב מהדורת קה"ת המוערת בהוצאה החדשה בעריכת הרב עמנואל שוחט בשנת ה'תש"ע. מהדורה מבוארת לספר יצאה בשנת ה'תשפ"ד בהוצאת מעיינותיך עם ביאור מהרב מענדל וועכטער.

במהדורת השונות של הספר נוספו הסכמות מרבי לוי יצחק מברדיטשוב ורבי אשר צבי מאוסטראה.

==תוכן הספר==
בספר מובאים תורות הרב המגיד ממעזריטש על פרשיות התורה, המועדים ומאמרי חז"ל.

בפתח הספר מופיעה התנצלות מהמחבר, בחלק מהמהדורות הסכמות מרבי לוי יצחק מברדיטשוב ורבי אשר צבי מאוסטראה, הקדמת הספר מהמחבר. לאחר מכן מופיעה הקדמה שנייה.

החל מההדורה השנייה נדפסים עם הספר גם לקוטים חדשים מהמחבר, במהדורת קה"ת נוספו גם תורות ופתגמי הרב המגיד שלא מופיעים בספר, מלוקטים מתורת אדמור"י חב"ד. אמרות קודש של הרב המגיד אודות רבו הבעל שם טוב, הגהות וביאורים מאת אדמור"י חב"ד על תורות הרב המגיד. אמרות קודש מאדמור"י חב"ד אודות הרב המגיד. מנהגי הרב המגיד. מכתבי הרב המגיד והסכמות שנתן לספרים, קטע מספר בית רבי על הרב המגיד, נוסח המצבה ואגרות קודש. בסוף הספר נוספו מפתחות, הערות ציונים ומראי מקומות.

כבספרי חסידות רבים הספר דן בתפקידו של האדם בעולם, בסוגיית הצמצום והבריאה, בתיקון המידות, באהבת השם ויראתו, באמונה בהשם, בתפקידו ומעלתו של הצדיק ומעלת הבעל תשובה, בהשגחה פרטית והשגת אלוקות.

==מהדורות הספר==
* מגיד דבריו ליעקב - מהדורה ראשונה - קורץ, ה'תקמ"א
* מגיד דבריו ליעקב - מהדורה שנייה, בתוספת ליקוטים חדשים מהרב המחבר - קורץ, ה'תקמ"ד
* מגיד דבריו ליעקב - לבוב, ה'תקנ"ב
* מגיד דבריו ליעקב - בתוספת הסכמה מרבי אשר צבי מאוסטראה, אוסטראה, ה'תקנ"ד
* מגיד דבריו ליעקב - בהוספת הסכמה מרבי לוי יצחק מברדיטשוב ברדיטשוב, ה'תקס"ח
* מגיד דבריו ליעקב - לעמבערג, ה'תרכ"ג
* מגיד דבריו ליעקב - סאטמער, ה'תרס"ה
* מגיד דבריו ליעקב - לובלין, ה'תרפ"ז
* מגיד דבריו ליעקב - ירושלים, ה'תשכ"ב
* מגיד דבריו ליעקב - מהדורת ישראל קלפהולץ, בהוספת ספרים נוספים המלקטים את תורת המגיד, אור האמת ואור תורה ובהוספת תולדות הרב המגיד מהסופר אהרון סורסקי, תל אביב, ה'תשכ"ט
* מגיד דבריו ליעקב - על ידי האדמו"ר רבי אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרון, ירושלים,ה'תשל"א
* מגיד דבריו ליעקב - מהדורה חדשה עם הוספות, בעריכת הרב יהודה לייב גרונר והרב אהרון חיטריק, קה"ת, ברוקלין, ניו יורק, ה'תשל"ג, ה'תש"מ, ה'תשס"ו, ה'תשפ"א
* מגיד דבריו ליעקב - מהדורה ביקורתית, רבקה ש"ץ-אופנהיימר, ירושלים, ה'תשל"ו, מהדורה שנייה, מאגנס, ה'תשמ"ט
* מגיד דבריו ליעקב, קה"ת, ברוקלין, ניו יורק, ה'תשס"ה
* מגיד דבריו ליעקב - מהדורה מוערת בעריכת הרב עמנואל שוחט, קה"ת, ברוקלין, ניו יורק, ה'תש"ע
* מגיד דבריו ליעקב המבואר - עם ביאור הרב מענדל וועכטער, בהוצאת קה"ת ומעיינותיך, כפר חב"ד, ה'תשפ"ד

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990018700670205171/NLI דף הספר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי חסידות
קטגוריה:ספרי 1781
קטגוריה:יצירות שהתפרסמו לאחר מות מחבריהן
קטגוריה:המגיד ממזריטש
דייוויד ברקוביץ

דייוויד ריצ'רד ברקוביץ (באנגלית: David Richard Berkowitz; נולד בשם ריצ'רד דייוויד פאלקו, ב-1 ביוני 1953), הידוע גם בשם "בנו של סם" ו"רוצח קליבר 44.", הוא רוצח סדרתי אמריקאי ממוצא יהודי שהודה ב-8 מקרי ירי שהחלו בניו יורק ב-29 ביולי 1976.

==ביוגרפיה==
ברקוביץ' גדל בעיר ניו יורק ושירת בצבא ארצות הברית.
באמצעות אקדח בולדוג קליבר 44 מיוחד שהחזיק, הוא רצח שישה אנשים ופצע שבעה אחרים עד יולי 1977. במקביל הטיל אימה על תושבי ניו יורק וזכה למוניטין עולמי. 
ברקוביץ' הצליח לחמוק מהמצוד המשטרתי הגדול ביותר בתולדות העיר ניו יורק, תוך שהוא שולח מכתבים שלעגו למשטרה ומבטיח לבצע פשעים נוספים, שזכו לפרסום רב בעיתונות.

ברקוביץ' נעצר ב-10 באוגוסט 1977, ולאחר מכן הוגש נגדו כתב אישום בגין שמונה מקרי ירי. הוא התוודה עליהם, וטען בתחילה כי ציית לפקודות של שד שהתגלה אליו בדמות של כלב שחור השייך לשכנו "סם".
לאחר שנמצא כשיר נפשית לעמוד לדין, הוא הודה ברצח מדרגה שנייה ונידון לשישה מאסרי עולם רצופים עם אפשרות לשחרור על תנאי לאחר 25 שנים.
לאחר מכן הוא הודה שסיפור הכלב היה מתיחה. בחקירות המשטרה התגלה כי ברקוביץ' היה מעורב גם בתיקי הצתות רבים שלא היו פתורים בעיר ניו יורק.

סיקור תקשורתי אינטנסיבי של המקרה העניק לברקוביץ' סוג מעמד הדומה לזה של ידוענים, וצופים רבים מהצד ציינו כי נראה שהוא נהנה מה"תהילה".
בית המחוקקים של מדינת ניו יורק חוקק חוקים חדשים, הידועים בכינויים "חוקי בנו של סם" (באנגלית: Son of Sam laws) שנועדו למנוע מפושעים להרוויח כלכלית מהפרסום שנוצר מפשעיהם, וחוקים דומים נחקקו בכמה מדינות אחרות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רוצחים סדרתיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
לנדון ליברון

לנדון ליבוירון (באנגלית: Landon Liboiron נולד ב-10 במרץ 1991 <ref></ref> ) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי.

== ביוגרפיה ==
ליבוירון הוא הצעיר מבין שלושה בנים. הוא גדל בקהילה חקלאית קטנה בג'נר, אלברטה, שם גדלו הוא ושני אחיו הגדולים. הוא בנם של לוריין מאק ומרסל ליבוירון.<ref name="TVGuide-bio"></ref> אמו, אמנית, <ref></ref> ותמכה ברצונו לשחק, והסיעה אותו לוונקובר לשיעורי משחק ואודישנים. <ref></ref>

== קריירה ==
ליבוירון שיחק בכמה סרטי טלוויזיה לפני תפקיד הפריצה שלו בסדרת הטלוויזיה של דרמה לנוער הקנדית "דגראסי -הדור הבא" .

בשנת 2011, ליבוירון גילם את ג'וש שאנון בסדרת המדע הבדיוני "טרה נובה", בנה של הדמות הראשית, בגילומו של ג'ייסון או'מרה, ואשתו, בגילומה של שלי קון. <ref></ref>

בשנת 2013, לוהק לתפקיד ראשי לצד ביל סקושגורד ופמקה ינסן כתלמיד תיכון ואיש הזאב פיטר רומאננק בסדרה המקורית של נטפליקס, המלוק גרוב. <ref></ref> <ref></ref>

בשנת 2016 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "פרונטיר", המשודרת בנטפליקס.<ref></ref>

בשנת 2017, ליבוירון לוהק לתפקיד קרטר / סם מיהן במותחן העל-טבעי בהפקת בלומהאוס, מת או חובה. <ref></ref> <ref></ref> הסרט יצא לאקרנים בבתי הקולנוע ב-13 באפריל 2018. <ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2007
|Crossroads: A Story of Forgiveness
| ברודי מורקמי
|
|-
| 2007
|Don't Cry Now
| סם
|
|-
| 2007
|Moondance Alexander
| פרדי
|
|-
| 2008
|Mayerthorpe
| בריאן רנפילד
|
|-
| 2008
|Passchendaele
| חייל גרמני צעיר
|
|-
| 2008
|Run Rabbit Run
| סקייט פארק קיד
|
|-
| 2010
|Altitude
| ברוס פארקר
|
|-
| 2010
|Daydream Nation
| פול
|
|-
| 2011
|The Howling: Reborn
| וויל קידמן
|ישיר לווידאו
|-
| 2012
|Girl in Progress
| טרוור
|
|-
| 2015
|Burning Bodhi
| דילן
|
|-
| 2018
|מת או חובה
| קרטר / סם מיהן
|
|-
| 2020
|Come True
| ג'רמי
|
|-
| 2023
|Door Mouse
| קלי
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2007
|The Virgin of Akron, Ohio
|
|
|-
| 2008
|Flashpoint
| סיימון סטראכן
|פרק אחד
|-
| 2009
|Wild Roses
| ג'וד
| 6 פרקים
|-
| 2009–2010
|דגראסי - הדור הבא
| דקלן קווין
| תפקיד קבוע
|-
| 2010–2011
| חיים בלתי צפויים
| סם בראדשו
| 5 פרקים
|-
| 2011
| טרה נובה
| ג'וש שאנון
| תפקיד קבוע; 13 פרקים
|-
| 2011
|שעה מכושפת
| ג'וש
|פרק אחד
|-
| 2013–2015
|המלוק גרוב
|פיטר רומאנקק
|תפקיד ראשי, 33 פרקים
|-
| 2016–2018
|פרונטיר <small>(אנ')</small>
| מייקל סמית'
| תפקיד ראשי (3 עונות); 18 פרקים
|-
|}

=== אינטרנט ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! כותרת
!תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2016
|Last Teenagers of the Apocalypse
|גרים
| 4 פרקים
|-
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
! קטגוריה
! פרס
!תוצאה
!הערות
|-
| 2010
| ההופעה הטובה ביותר בתוכנית או סדרה לילדים או לנוער
|פרס ג'ימיני
|
|<ref></ref>
|-
| 2017
| ההופעה הטובה ביותר של שחקן בתפקיד ראשי בסדרת דרמה
| פרסי המסך הקנדיים
|
|<ref></ref>
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קנדים ממוצא גרמני
קטגוריה:קנדים ממוצא צרפתי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1992
סיטראם קסרי

סיטראם קסרי (15 בנובמבר 1919 – 24 באוקטובר 2000) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כנשיא הקונגרס הלאומי ההודי מספטמבר 1996 ועד מרץ 1998.

== ביוגרפיה ==
סיטראם קסרי נולד למשפחה מקאסטת הבניה ב-1919 בביהר. הוא נעצר חמישה פעמים מ-1931 ועד 1942 עקב מעורבותו בתנועת העצמאות ההודית.

נבחר ב-1967 ללוק סבהה מטעם הקונגרס הלאומי ההודי. ב-1971 נבחר לחבר ברג'יה סבהה מטעם ביהר, תפקיד בו החזיק במשך חמש כהונות עד ל-2000, כשהקונגרס החליט שלא להריץ אותו.

בינואר 1983 התפטר מתפקידו כשר התובלה, ונותר כאוצר המפלגה.

לאחר תבוסת הקונגרס בבחירות ללוק סבהה ב-1996, הפטר פ"ו נרסימהה ראו מראשות הקונגרס, וקסרי נבחר לתפקיד. הוא כיהן כנשיא הקונגרס כשהמפלגה תמכה מבחוץ בממשלות הג'נטה דאל.

קסרי הביא להתפטרות ה. ד. דווה גאודה מראשות ממשלת הודו באפריל 1997, לאחר שהכריז על משיכת תמיכת הקונגרס בו, אך הקונגרס לא הצליח להקים ממשלה חילופית ואינדר קומאר גוג'ראל מהג'נטה דאל הושבע לממלא מקומו. לאחר דליפת מסמכים מהוועדה שחקרה את התנקשות ברג'יב גנדי ב-1991 שקשרו את ממשלת דראווידה מונטרה קזגאם בטמיל נאדו לכשלי אבטחה שסייעו למתנקשי הטיגריסי השחרור של טאמיל אילם, הסירה הקונגרס סופית את תמיכתה בממשלה בנובמבר 1997, לאחר שגוג'ראל נמנע מלהדיח את הדראווידה מונטרה קזגאם ממשלתו.

בבחירות ללוק סבהה ב-1998 נדחק קסרי מהנהגת הקמפיין, שנוהל בפועל בידי סוניה גנדי, שהחליטה להיכנס לפוליטיקה במשך השנה הקודמת. לאחר תבוסת המפלגה בבחירות, האשימו תומכי גנדי את קסרי באחריות לתבוסה, והדיחוהו בישיבת הוועדה המנהלת של הקונגרס ב-15 במרץ 1998.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תנועת העצמאות ההודית
קטגוריה:חברי הלוק סבהה
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:נשיאי הקונגרס הלאומי ההודי
קטגוריה:ילידי 1919
קטגוריה:נפטרים ב-2000
ליאוניד מלצב

ליאוניד סמיונוביץ' מלצב (בבלארוסית: Леанід Сямёнавіч Мальцаў, נולד ב-29 באוגוסט 1949) הוא גנרל בלארוסי בדימוס. כיהן כראש המטה הכללי הבלארוסי בין השנים 1994–1996, וכשר ההגנה בין השנים 1996-1997, ושוב בין 2001–2009.

==ביוגרפיה==
מלצב נולד ב-29 באוגוסט 1949. הוא למד באקדמיה הצבאית סוברוב שבמינסק, וב-1967 סיים את לימודיו והתגייס לצבא האדום. ב-1971 הוא סיים את לימודיו בבית הספר לפיקוד בקייב. במשך תקופה הוא הוצב בחיל המצב הסובייטי בגרמניה. ב-1979 הוא סיים את לימודיו באקדמיית המטה הכללי "פרונזה", ושירת בהמזרח הרחוק הרוסי.

לאחר פירוק ברית המועצות, מלצב חזר למולדתו, בלארוס, והתגייס לצבא בלארוס. ב-1994 הוא מונה לראש המטה הכללי וסגן שר ההגנה. ב-1996 הוא מונה לשר ההגנה. ב-1997 הוא מונה לסגן הרמטכ"ל המשותף של חבר המדינות. ב-24 בספטמבר 2001 הוא מונה בשנית לתפקיד שר ההגנה. הוא כיהן בתפקיד עד 4 בדצמבר 2009.

ב-2 בנובמבר 2013 הוא מונה ליו"ר ועדת הגבולות של בלארוס. ב-2016 הוא עזב את הצבא.

==קישורים חיצוניים==

* [https://bis.nlb.by/ru/documents/138098 ליאוניד מלצב] באתר הספרייה הלאומית של בלארוס

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים בלארוסים
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:ילידי 1949
אהבה צעצוע

אהבה צעצוע הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הישראלית יעל לוי.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור בשנת 1984 בהוצאת חברת התקליטים הד ארצי.<ref name=":0" />

== רקע ==
בשנת 1984 הוציאה את אלבומה השני אהבה צעצוע, שהוקלט בין 1983 עד 1984.<ref name=":0" /> האלבום כלל שירים מתורגמים (בין השאר כאלו שבוצעו במקור על ידי הזמרת הברזילאית ריטה לי) ונע בין ג'אז לבוסה נובה. הוא הופק מוזיקלית בידי עמיקם קימלמן, זכה לאהדה אמנותית על ידי מבקרי המוזיקה, אך נכשל מסחרית, כמעט ולא הושמע ברדיו ולא הותיר אחריו להיטים. בעקבות הכישלון התעכבה מאוד הקלטת האלבום השלישי של לוי שיצא רק אחרי 8 שנים. "אהבה צעצוע" מעולם לא הודפס על קומפקט-דיסק ונחשב לתקליט נדיר.

לאחר השנים הרבות בהן חדלה מלהוציא אלבומים, החליטה לוי בשנת 1992 להוציא את אל תקנה לי ורד שהחזיר אותה לקדמת הבמה.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1984
קטגוריה:אלבומי יעל לוי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
שוך הסערה

שוך הסערה הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הישראלית יעל לוי.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור בשנת 1997 בהוצאת חברת התקליטים הד ארצי.<ref name=":0" />

== רקע ==
האלבום שוך הסערה שיצא לאור בשנת 1997 בהפקתו של ג'וני שועלי כלל לראשונה שירים אותם כתבה לוי בתור פזמונאית ויוצרת.<ref name=":0" /> שוך הסערה זכה להצלחה נאה ובלט בו להיט אחד: "אל תאכזב אותי" (מילים: יעל לוי, לחן: ג'וני שועלי). הוא דורג בשיאו במקום השני במצעד העברי השבועי של רשת ג'.<ref></ref>

"שוך הסערה" שפורסם בתור שיר הנושא מתוך האלבום דורג בעשירייה הפותחת ברשת ג' גם כן.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.discogs.com/release/14106987-יעל-לוי-שוך-הסערה שוך הסערה] באתר Discogs

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1997
קטגוריה:אלבומי יעל לוי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
חמש (אלבום של יעל לוי)

חמש הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת הישראלית יעל לוי.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור במרץ 2004 בהוצאת חברת התקליטים נענע דיסק.<ref name=":0" />

== רקע ==
במרץ 2004 יצא אלבום האולפן החמישי שלה חמש, ממנו הצליח במידה מועטה השיר "פלנקטון". כל שירי האלבום נכתבו והלחנו על ידי המוזיקאית ורד קלפטר, למעט שני שירים שהולחנו למילותיה של תרצה אתר ("חמש" ו"סתיו").<ref name=":0" /> קלפטר הפיקה מוזיקלית את שירי האלבום בשיתוף עם גיל סמטנה.<ref name=":0" />

בשונה משאר שירי האלבום, השתתף המוזיקאי גיורא קנת בהפקת השיר "אקליפטוסים".<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.discogs.com/release/14107118-יעל-לוי-Yael-Levi-חמש חמש] באתר Discogs

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2004
קטגוריה:אלבומי יעל לוי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
אי ירוק בים

אי ירוק בים הוא אלבום האולפן השישי והאחרון של הזמרת הישראלית יעל לוי.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור באפריל 2011 בהוצאת חברת התקליטים היי פידליטי.<ref name=":0" />

== רקע ==
באפריל 2011 הוציאה לוי אלבום כפול ראשון בשם "אי ירוק בים". בתקליטור הראשון הופיעו חידושים ללהיטיה הגדולים – "אי ירוק בים", "אל תקנה לי ורד", "לך לאן שתלך" ו"בלדה לנאיבית". התקליטור השני הכיל שירים חדשים בשיתוף פעולה עם המוזיקאית ורד קלפטר.<ref name=":0" />

העיבודים בחלק השני היו מינימליסטיים, והתבססו על שירה, גיטרה וקולות בלבד.<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.discogs.com/release/10344352-יעל-לוי-אי-ירוק-בים אי ירוק בים] באתר Discogs

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומי יעל לוי
קטגוריה:אלבומים בעברית
חטיבת קרייתי במלחמת חרבות ברזל

במלחמת חרבות ברזל לחמה חטיבת קרייתי (חטיבה 4). בשלב השני של הלחימה השתתפו כוחות החטיבה בתמרון הקרקעי בעומק שטח רצועת עזה. החטיבה לחמה בדרום רצועת עזה, בקרב ח'אן יונס תחת אוגדה 98. גדודים 7421 ו 9218 נפרדו מהחטיבה בשלבים המוקדמים של המלחמה. גדוד 7421 הועבר לחטיבת הצנחנים הסדירה ולחם תחת פיקודה בקרב על עזה, בקרב שג'אעייה ובהמשך בקרב ח'אן יונס. גדוד 9218 הועבר לחטיבת כפיר ולחם תחת פיקודה בקרב שג'אעייה ובהמשך בקרב ח'אן יונס. 

== רקע ==

בעקבות מתקפת הפתע הכריזה ישראל על יציאה למלחמת חרבות ברזל לשם מיטוט שלטון החמאס ברצועת עזה וחיסול כל המחבלים השוהים שם.

== התמרון הקרקעי ==

חטיבת קרייתי הוכפפה לעוצבת האש (אוגדה 98) יחד עם חטיבות עוז, גבעתי, 55 ו-7. במהלך הקרב, החטיבה הייתה אחראית על אבטחת ציר כיסופים ועל מניעת מעבר של אזרחים ופעילי חמאס מדרום הרצועה לצפונה.

ב-7 בדצמבר 2023 תקפו כוחות עוצבת האש את מרחב ח'אן יונס. צוות הקרב החטיבתי (צק"ח קרייתי) יחד עם צק"ח 55 השתתף בכיתור העיר ח'אן יונס ובהתקפה כנגד פלוגות של חטיבת חאן יונס של החמאס. במסגרת פשיטות כנגד מחבלי החמאס חשפו כוחות הצק"ח במרחב בתי ספר אמצעי לחימה רבים. לוחמי צק"ח 4 השתלטו על מפקדה של חמאס בתוך מסגד ובו הסתתרה חוליית מחבלים, וחיסלו את החוליה. הכוחות השמידו חוליית מחבלים שניסתה לברוח לעבר מנהרת לחימה.

ב-10 בדצמבר לוחמי צק"ח קרייתי פשטו על מפקדה של הג'יהאד האיסלאמי ואיתרו כלי נשק רבים, בהם פצצות מרגמה, מטעני חבלה, ציוד טכנולוגי כגון מערכות הפעלה, מסמכי מודיעין ופיר המוביל לתשתית תת-קרקעית שהושמד. בקרב נוסף במרחב בית ספר נהרגו 5 לוחמים מגדוד 8111.

ב-28 בינואר 2024 יצאו חיילי החטיבה מרצועת עזה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חטיבת קרייתי
קטגוריה:יחידות צה"ל במלחמת חרבות ברזל
עברתי רק כדי לראות

"עברתי רק כדי לראות" הוא שיר שכתבה אַסְתָּר שמיר. את השיר הלחין ועיבד בעלה של אסתר אז, אפרים שמיר. השיר יצא ב-18 בנובמבר 1975 בביצוע של אסתר שמיר, ולאחר מכן כחלק מהאלבום אפרים ואסתר שמיר שיצא בשנת 1977.<ref name=":0">[https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990036605630205171/NLI עברתי רק כדי לראות] באתר הספרייה הלאומית</ref> השיר היה ללהיט עם יציאתו ולאחר מכן עם יציאת האלבום המשותף.<ref></ref>

השיר צעד במצעד הפזמונים העבריים של גלי צה"ל בשנת 1976, ובמשך שישה שבועות, במצעד הגל הקל מנובמבר 1975 עד ינואר 1976.<ref></ref><ref></ref> בשנת 2006 בוצע השיר במסגרת תוכנית כוכב נולד 4 על ידי מאיה רוטמן.<ref></ref><ref></ref> השיר הגיע למקום ה-11 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ בשנת 2008<ref></ref> באותה שנה עובד השיר מחדש במסגרת פרויקט עבודה עברית בביצוע תומר יוסף ובן הנדלר.<ref></ref>

== פרשנות ==
את השיר כתבה אסתר שמיר. על פרשנות המילים סיפרה בראיון עמה:

בראיון אחר הסבירה:

== לחן ==
את השיר הלחין אפרים שמיר, עם מנגינה אותה ייבא מארץ מכורתו, פולין.<ref>[https://www.kan.org.il/content/kan/podcasts/p-8654/23102 הפזמונאים - אסתר שמיר], אתר כאן 11, 26 בינואר 2020</ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990036605630205171/NLI עברתי רק כדי לראות] באתר הספרייה הלאומית
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1975
קטגוריה:סינגלים מ-1975
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אסתר שמיר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אפרים שמיר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
הסדר הטוסקני

הסדר הטוסקני הוא אחד הסדרים הקלאסיים שפותחו על ידי הרומאים לצד הסדר המשולב.
לוח 3 מתוך "חמשת הסדרים של האדריכלות" של [[ג'אקומו בארוצי דה ויניולה]]
הסדר הטוסקני מושפע מהסדר הדורי אך עם עמודים לא חרוצים ועם אנטבלטורה פשוטה יותר ללא טריגליפים. בעוד שעמודים פשוטים יחסית עם כותרות עגולות היו חלק מהאדריכלות העממית של איטליה וחלק גדול מאירופה מאז האדריכלות האטרוסקית (אנ') לפחות, הרומאים לא ראו בסגנון זה סדר אדריכלי מובהק. לדוגמה, האדריכל הרומי ויטרוביוס לא כלל את זה לצד תיאוריו של הסדרים היווניים הדוריים, היוניים והקורינתיים. סיווגו כסדר פורמלי נפרד מוזכר לראשונה באטימולוגיות של איזידורוס מסביליה. עיקר התבססותו כסדר לגיטימי בין הסדרים הקלאסיים נעשה בתקופת הרנסאנס האיטלקי על ידי אנדראה פלאדיו וסבסטיאנו סרליו.
בספרו הרביעי של סרליו "Regole generali di architettura" הוא מונה חמישה סדרים ובהם את המסדר הטוסקני אותו הוא מתאר "המוצק והפחות מקושט". מנקודת מבטו הסדר הטוסקני היה צורה ארכיטקטונית פרימיטיבית קדומה יותר, קודמת לצורות היווניות. הוא מקשר את הסדר עם הפרקטיקה האדריכלית של טוסקנה ושיטת הבנייה "הכפרית" שבה השתמשו באבנים בולטות עם גימור מחוספס ולא מסותת.

בשל חוזקו ופשטותו היחסי, סדר זה נחשב למתאים ביותר עבור אדריכלות צבאית ותעשייתית. סרליו מצא שהוא "מתאים למקומות מבוצרים, כגון שערי עיר, מבצרים, טירות, אוצרות, או היכן ששמורים ארטילריה ותחמושת, בתי כלא, נמלי ים ומבנים דומים אחרים המשמשים במלחמה". הסדר הטוסקני משמש לעיתים קרובות לפתחים וכניסות אחרות בהן נדרשים רק זוג עמודים, ושימוש בסדר אחר עשוי להיראות יומרני.

== התפשטות מאוחרת ==
כנסייה נדירה יחסית הבנויה על פי הסדר הטוסקני היא St Paul's, Covent Garden בתכנונו של האדריכל האנגלי איניגו ג'ונס. על פי סיפורו של הוראס וולפול, לורד בדפורד הקציב לג'ונס תקציב נמוך מאוד וביקש ממנו כנסייה פשוטה "לא הרבה יותר טובה מאסם", והאדריכל השיב לו "אז יהיה לך את האסם הכי יפה באנגליה". תיאור זה מתיישב עם פרשנותו של פלאדיו למקדש הרומי הקדום המבוסס על אדריכלות אטרוסקית על פי ויטרוביוס, ולאמירתו של פלאדיו כי המסדר הטוסקני מתאים למבנים חקלאיים.

מבנה מפורסם נוסף שנעשה בו שימוש בסדר הטוסקני הוא West Wycombe Park באנגליה, שנבנה במאה ה-18. למבנה חזית כפולה בעלת 2 קומות, בקומה התחתונה נעשה שימוש בסדר הטוסקני ובקומה העליונה נעשה שימוש בסדר הקורינתי. ייתכן שהדבר נעשה בהשראת פאלצו (ארמון) קיארקטי של פלאדיו בו השתמש בסדר הדורי עבור הקומה התחתונה והיוני עבור הקומה העליונה.

=== גלריה ===
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:St. Paul's Church, Covent Garden, London.jpg|St. Paul's Church, Covent Garden, איניגו ג'ונס, לונדון
קובץ:The South Front of West Wycombe Park.jpg|החזית הדרומית של West Wycombe Park
קובץ:Palazzo Chiericati (Vicenza).jpg|Palazzo Chiericati, ויצ'נצה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.institute-of-traditional-architecture.org/self-study/classical-elements/ סדרים קלאסיים] באתר המכון לארכיטקטורה מסורתית (באנגלית)
* 
* 

קטגוריה:אדריכלות הרנסאנס
קטגוריה:אדריכלות רומית
קטגוריה:אדריכלות קלאסית
טוסקני
דוד גולדבאום

דוד גולדבאום (בספרדית: David Goldbaum; 28 ביוני 1859–11 במרץ 1930) היה פוליטיקאי ומודד קרקעות יהודי מקסיקני. כיהן משנת 1927 ועד מותו ב-1930 כראש עיריית אנסנדה במדינת באחה קליפורניה שבצפון מערב מקסיקו, לחופו של האוקיינוס השקט. מיפה חלקים נרחבים של באחה קליפורניה וחיבר חיבורים חשובים על ההיסטוריה והדמוגרפיה של המדינה.

==ביוגרפיה==
גולדבאום נולד ב-1858 במקסיקו. אביו היה יהודי פולני שהיגר למקסיקו כחלוץ. דודו מצד אביו, מרקוס גולדבאום , הגיע לאמריקה מפרוסיה, התיישב בטריטוריית אריזונה וניסה לנהל משא ומתן לשחרור שבויים, עם אינדיאנים, בין השנים 1866–1870. מאוחר יותר, ב-1886, נרצח מרקוס בידי האפאצ'י. בן דודו, ג'וליוס גולדבאום, מכר טבק, יין וגבינות באמצעות חברה שנשאה את שמו ופעלה מאריזונה. הוא היה גם בעל זכויות כרייה באריזונה.

בילדותו נחטף גולדבאום עם כמה מחבריו לבית הספר, על ידי שודד נודע לשמצה שכונה "הטיגריס מהאליקאס" ("Tiger of the Allicas") ושוחרר לאחר שאביו שילם כופר. זמן קצר לאחר מכן נשלח להשתלם בסן פרנסיסקו שבארצות הברית. הוא סיים את לימודיו בבית הספר למכרות בקולורדו , שם למד מינרלוגיה.

גולדבאום סקר את רוב שטחה של באחה קליפורניה, כולל אנסנדה, שבה התיישב. הוא ניהל את המוזיאון האזורי באנסנדה, שבו הוצגו בין היתר ממצאים חשובים שאסף במסעותיו. ומאוחר יותר כיהן כראש העיר בין השנים 1927–1930.

לפי סוכנות הידיעות היהודית (JTA), היה גולדבאום "ידיד אישי" של הנשיאים פורפיריו דיאס, פלוטארקו אליאס קאייס ואמיליו פורטס חיל.

גולדבאום נפטר ב-1930. שני בניו, פדריקו ורודולפו, מתו מקדחת צהובה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.jta.org/archive/david-goldbaum-son-of-jewish-pioneer-in-mexico-dies-at-71 ידיעה על מותו] באתר סוכנות הידיעות היהודית JTA, 12 במרץ 1930

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים מקסיקנים
קטגוריה:ראשי עיריות במקסיקו
בלילות הסתיו

"בְּלֵילוֹת הַסְּתָו" הוא שיר שנכתב על ידי דוד פוגל. את השיר הלחין שם טוב לוי. השיר נכלל באוסף השירים "לפני השער האפל" שראה אור לראשונה ב-1923.<ref></ref>

== תוכן השיר ==
השיר נפתח בתיאורו של עלה שלכת בודד הנושר, באפלת הלילה. בשיר קיים מתח עצום בין העלה הקטן והבודד, למרחב היערות ולזמן הנשירה שלא מוגדר בבהירות. בבית השני של השיר מתואר המתח בין היחיד למרחב האינסופי. תיאור הדג לא קיים רק "הֵד נְקִישָׁה לַחָה'" שלו כשהוא שב אל מי הנחלים. הנחל הוא אינו מקום מוגדר אף הוא בשיר. בבית השלישי מתוארים סוסים שלא ניתן להבחין בהם ("סוּסִים לֹא נִרְאִים הַנְּמַסִּים וְהוֹלְכִים"), אלא רק צליל דהרותיהם נשמע, "בַּמֶּרְחָק הַשָּׁחוֹר". הבית האחרון חוזר אל ההֵלֶךְ הנודד, מושא הרחש הלילה. ההלך אינו מצליח להגדיר את עוצמת האפלה שעוטפת אותו אך ברגישות מקשיב לצלילים וגופו מגיב להתרחשות פיזית. השיר מאפיין את שירת האופל של פוגל ואת חייו כאדם בודד, עייף ונרדף. ההלך שאף הוא אינו מוגדר בשם רק שומע את המראות ואינו עד להם.

== גרסאות לשיר ==
את השיר ביצעה לראשונה מירי אלוני בשנת 1975 בליווי להקת "קצת אחרת".<ref></ref> את השיר הלחין שם טוב לוי, והוא הופיע לראשונה באלבום ששת הנושא את שם ההרכב, בשנת 1976.<ref></ref> השיר היה מועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־6 במרץ 1978, ולא הצליח להיכנס למצעד.<ref></ref> ידוע גם הביצוע של שם טוב לוי עם שלמה גרוניך בהופעה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בשנת 2016.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:שירי 1976
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שם טוב לוי
סתיו
בלוטות רוק צינוריות

בלוטות רוק צינוריות, הידועות גם בשם בלוטות הרוק, הן זוג בלוטות רוק המצויות בבני אדם בין חלל האף והגרון.<ref name="CNN"></ref>

בלוטות הרוק הצינוריות נמצאות בדפנות הצדדיות של לוע האף העומד על הטורוס טובאריוס.<ref name="original"></ref><ref name="hindu"></ref>

הבלוטות התגלו על ידי קבוצה של מדענים הולנדים במכון הסרטן של הולנד בספטמבר 2020 באמצעות סריקות PET/CT.

עיקר החשיבות של בלוטות הרוק הצינוריות נובעת מחשיבותן ברדיותרפיה. יש המאמינים שהימנעות ההקרנות של הבלוטות תמנע הרבה מתופעות הלוואי של הקרנות, כגון קסרוסטומיה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלוטות
רוברט לוולין בראדשו

רוברט לוולין בראדשו (16 בספטמבר 1916 – 23 במאי 1978) היה ראש הממשלה הראשון של סנט קיטס ונוויס. בנוסף כיהן כשר ראשי, מחוקק ופעיל מרכזי במפלגת הלייבור של סנט קיטס ונוויס

== חייו המוקדמים ==
בראדשו נולד בכפר סנט פול קפיסטר בסנט קיטס למרי ג'יין פרנסיס, עקרת בית ולוויליאם בראדשו, נפח. הוא גדל על ידי סבתו לאחר שאביו עבר לארצות הברית כאשר בראדשו היה בן תשעה חודשים.<ref name="a"></ref> הוא למד בבית הספר היסודי של סנט פול והגיע עד לכתה ז' הרמה הגבוהה ביותר של השכלה לאותה התקופה.

בגיל 16 הפך בראדשו החל התמחות במפעל הסוכר בסנט קיטס, שם החל להתעניין בתנועת הפועלים. ב-1940 הוא עזב את מפעל הסוכר בעקבות שביתה למען שכר גבוה יותר והחל לעסוק כפקיד באיגוד הסחר והעובדים של סנט קיטס ונוויס.

עם השנים עלה המוניטין שלו באיגוד והוא החליף את ג'וזף מתיו סבסטיאן כנשיא האיגוד ב-1944

== קריירה פוליטית ==
בשל עברו, בראדשו תמך בשיפור זכוייתהם של עובדי הסוכר במדינה והיה אחד הפעילים הפוליטיים החשובים של המדינה. ב-1945 הוא הפך לנשיא מפלגת הלייבור של סנט קיטס-נביס-אנגווילה.<ref></ref> הוא נכנס לפוליטיקה ב-1946 וזכה במושב במועצה המחוקקת בבחירות באותה שנה, לאחר מכן הפך לחבר במועצה המבצעת. ב-1956 היה שר המסחר והייצור של סנט קיטס-נביס-אנגווילה. הוא חי תקופה קצרה בהפדרציה הקצרה של איי הודו המערבית (מ-1958 עד 1962) באותה תקופה נבחר לבית הנבחרים הפדרלי ושימש בתפקיד שר האוצר של הפדרציה של איי הודו המערבית.<ref></ref>

לאחר התפרקות הפדרציה של איי הודו המערבית, בראדשו חזר לסנט קיטס מטרינידד, ב-1967 הפך לראש הממשלה הראשון של סנט קיטס-נביס-אנגווילה אשר באותה תקופה הייתה מדינת חסות של הממלכה המאוחדת. תחת הנהגתו, כל אדמות הסוכר, וכן מפעל הסוכר המרכזי, נקנו על ידי הממשלה. מה שגרם לכך שהחלה התנגדות לשלטונו של בראדשו. ההתנגדות הייתה גדולה במיוחד באי נוויס, שם הרגישו שהאי מוזנח ולא מושקעים בו מספיק משאבים מהמדינה לשיפור המצב. בראדשו לרוב התעלם מתלונותיהם של תושבי נוויס, אך התפכחות הנוויסיאנית ממפלגת הלייבור הוכיחה את עצמה כגורם מפתח בנפילתה הסופית של המפלגה מהשלטון. האופוזיציה באנגווילה הייתה חזקה אף יותר, כאשר האנגווילים פינו את משטרת סנט קיטס מהאי שלהם וערכו משאלי עם בשנים 1967 ו-1969, בשתי הפעמים הצביעו ברוב מכריע להתנתק מסנט קיטס-נאביס ולהישאר טריטוריה בריטית נפרדת.<ref></ref>

== מוות ==
בראדשו נפטר ב-23 במאי 1978 מסרטן הערמונית בביתו בבאסטר כאשר כיהן כראש ממשלה.<ref></ref> הוא הוחלף על ידי סגנו, פול סאות'וול. הוא נקבר בבית הקברות ספרינגפילד בבאסטר.

== מורשתו ==
בשנת 1996, לאחר מותו זכה בתואר הגיבור הלאומי הראשון על ידי האספה הלאומית של סנט קיטס ונוויס ומדי שנה מכבדים אותו ביום הגיבורים הלאומי, המצוין ביום הולדתו.<ref></ref> בנוסף לכך שמו של שדה התעופה גולדן רוק בסנט קיטס לנמל התעופה הבינלאומי רוברט ל. ברדשו ביום הגיבורים הלאומי הראשון בשנת 1998.<ref></ref> בשנת 2007 נחנך פארק הזיכרון של רוברט לוולין ברדשו במקום הולדתו בסנט פול.<ref></ref> ב-17 בספטמבר 2010, בניין רוברט לוולין בראדשו נחנך בקמפוס בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ווינדזור בקיון.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סנט קיטס ונוויס: פוליטיקה
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:אישים מסנט קיטס ונוויס שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:נפטרים ב-1978
הצוללות מסדרת אקולה

פרויקט 941 "אקולה" (ברוסית: Акула, משמע: "כריש"; קוד דיווח נאט"ו: "טייפון") הייתה סדרת צוללות נושאות טילים בליסטיים בעלי יכולת לשאת ראשי קרב גרעיניים שיוצרה לשירות בצי הסובייטי החל מאמצע שנות ה-70 והושקה בשנת 1981.

שליט ברית המועצות, ליאוניד ברז'נייב, תיאר בזמנו את פיתוח סדרת אקולה כתגובה להשקת הצוללות הגרעיניות מסדרת אוהיו בידי הצי האמריקאי, במסגרת המלחמה הקרה.

הצוללות, שפעלו במסגרת הצי הצפוני, היו הגדולות ביותר בעולם, באורך 175 מטרים, עם כוח אדם של 160 נפשות<ref></ref>. במסגרת הסדרה נבנו שש צוללות מתוך שבע בתכנון המקורי. הצוללות היו משתנה מרכזי בארסנל ההרתעה הגרעינית של ברית המועצות במלחמה הקרה, הן שהו באוקיינוס הקרח הצפוני ובצפון האוקיינוס האטלנטי במשך רוב הפעילות המבצעית ויכלו לאיים על מרכזי האוכלוסייה של ארצות הברית בעזרת טילים בליסטיים לטווח בינוני<ref></ref>. כל צוללת בסדרה נשאה עד 20 טילים בליסטיים מסוג SS-N-20, כל אחד בעל עד 10 ראשי קרב גרעיניים, כל אחד בעל עוצמה של עד 200 קילוטון<ref></ref>.

לצוללות מסדרת אקולה עיצוב ייחודי שמיועד לאזן את משקלן בהתחשב בכך שהטילים הבליסטיים מותאמי הצוללות שנשאו היו מהכבדים ביותר בעולם. הגוף הראשי של הצוללת הכיל שתי "קליפות לחץ", שישבו במקביל זו לזו ושלישית, היושבת מעליהם. עיצוב ייחודי זה מגדיל את הרוחב ומפשט את הסידור הפנימי של הצוללת<ref></ref>.
תרשים צוללות מסדרת אקולה.
כעיקרון הצוללות יכלו לשהות מתחת לפני המים לכל הפחות 120 יום ויכלו להגיע לעומק מקסימלי של 400 מטר מתחת לפני הים. סדרת אקולה שימשה השראה לסרט המרדף אחר אוקטובר האדום<ref></ref>.

צוללות אקולה עברו ב-1991 למסגרת הצי הרוסי ונותרו בשירות מבצעי עד 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צוללות גרעיניות
קטגוריה:צוללות טילים בליסטיים
קטגוריה:ברית המועצות: צבא וביטחון
קטגוריה:תוכנית הגרעין הרוסית