OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
האגודה לתרבות הדיור

האגודה לתרבות הדיור היא עמותה ישראלית שמטרתה טיפוח איכות החיים ושמירה על הרכוש המשותף בבתים משותפים. האגודה הוקמה בשנת 1964 כמלכ"ר על ידי ממשלת ישראל.

האגודה נחשבת כתאגיד ממשלתי מתוקף ועל כן נמצאת בפיקוח רשות החברות הממשלתיות. נכון לשנת 2020 מנכ"ל האגודה הוא ראובן צדוק. הנהלת האגודה יושבת ביהוד.
הלוגו הישן של האגודה
באגודה חברים כיום כ-30,000 ועדי בית המהווים כ-400,000 משקי בית המשלמים דמי חבר של כ-30 ש"ח ליחידת דיור לשנה. האגודה מספקת שירותים משפטיים, הנדסיים, מידע והדרכות.

== מטרות האגודה==
לאגודה מספר מטרות העוסקות בהחדרת המודעות לשמירה על הרכוש המשותף, טיפוח החיים בבית המשותף, הדרכה וניהול תקין של ענייני הבית המשותף, יצירת מערכת שכנות נאותה ובפרויקטים ברחבי כגון שיקום שכונות.

==סניפי האגודה==
לאגודה 90 סניפים ברחבי ישראל, המחולקים לארבעה מחוזות: מרכז, דרום, צפון וירושלים. סניפי האגודה נמצאים בחסות הרשויות המקומיות ומונחים מקצועית על ידי האגודה. שירותי האגודה ניתנים דרך סניפיה לוועדי בתים שבחרו להיות חברים בה. סניפי האגודה פועלים בין יומיים לחמישה ימים בשבוע בשעות הבוקר ולעיתים גם אחר הצהריים, בהתאם לכל סניף. האגודה מפרסמת את רשימת הסניפים, כתובתם, פרטי ההתקשרות, בעלי התפקידים ולעיתים אף כתובות דוא"ל.

==שירותי האגודה==
האגודה מעניקה סל שירותים שנתי לחבריה הכוללים שירותים משפטיים, שירותים הנדסיים, הטבות מיוחדות, קורסים ושירותי פניות הציבור. שירותים אלו כוללים לדוגמה (רשימה חלקית):
* רישום בתים משותפים בטאבו
* ייצוג משפטי בבתי המשפט
* פיקוח הנדסי
* חוות דעת הנדסית הקבילה בבית המשפט
* ייעוץ למקלוט 
* ייעוץ אדריכלי
* ייעוץ שמאי
* ייעוץ גינון 
* ביטוחים לרכוש המשותף
* בדיקת גז רדון
* בדיקת תקינות מערכת החשמל ברכוש המשותף 
* קורסי מחשוב 
* קורס עזרה ראשונה

==פרסומי האגודה==
האגודה מפרסמת עיתון לחבריה פעם ברבעון המפרסם את סל השירותים, חדשות הקשורות לאגודה, עצות בענייני ניהול הבית המשותף, אחזקתו ושיפוצו, ראיונות שונים ומידע נוסף הקשור לדיור בישראל. העיתון מחולק חינם לחברי האגודה וניתן לרכישה על ידי אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [https://newbuilding.co.il/?p=3109&preview=true מדריך לשיפוץ בניין משותף בליווי האגודה לתרבות הדיור]

קטגוריה:ישראל: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ישראל: דיור
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:משרד הבינוי והשיכון
ברנווארד מהילדסהיים

ברנווארד מהילדסהיים (Bernward, נולד בשנת 960 לערך - 20 בנובמבר 1022) הוא קדוש נוצרי שהיה הבישוף של הילדסהיים בשנים 993–1022. משמעות שמו בגרמנית עילית עתיקה הוא "המגן מפני הדב".

ברנווארד היה בן למשפחת אצולה סקסונית וסבו היה אדלברו מסקסוניה. הוא למד בסמינר בהילדסהיים. החל מ-977 הוא שימש כלבלר וכהיסטוריון החצר של אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ורעייתו תאופאנו; והחל מ-987 ועד 993 היו ברנוורד והאפיפיור העתידי סילבסטר השני חונכיו של המלך הצעיר אוטו השלישי.

"דלתות ברנווארד", [[קתדרלת מריה הקדושה בהילדסהיים]]
השושלת הדומיננטית בתקופתו הייתה השושלת האוטונית, שהיו קרובים רחוקים שלו ושורשיהם היו באזור הילדסהיים. העיר הייתה בתקופה זו מרכז כוח באימפריה הרומית הקדושה וברנווארד התאמץ להקנות לעיר תדמית מתאימה למעמדה. בין היתר בנה את "דלתות ברנווארד" בקתדרלת מריה הקדושה בהילדסהיים, דלתות ברונזה שמתארות את ההיסטוריה הנוצרית, במחווה לדלתות העץ של סנטה סבינה ברומא; את "עמוד ישו" (שמתאר את חיי ישו ומושפע מעמודי טראיאנוס ומרקוס אורליוס לכבוד הקיסרים הרומים) ואת כנסיית מיכאל הקדוש (שבנייתה הסתיימה לאחר מותו). כנסיית מיכאל הקדוש הייתה אמורה להוות חזון של ירושלים של מעלה ושם קבור ברנווארד. יצירות אלו נחשבות כיום לאתרי מורשת עולמית.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:הילדסהיים
קטגוריה:ילידי 960
קטגוריה:נפטרים ב-1022
התנועה הלאומית-דמוקרטית האמהרית

התנועה הלאומית-דמוקרטית האמהרית היא מפלגה באתיופיה והסיעה השנייה בגודלה במפלגת האיחדג לשעבר. מפלגה שזכתה ב-327 מושבים מתוך 527 מושבים בבחירות האחרונות לבית הנבחרים האתיופי שהתקיימו ב-15 במאי 2005. בבחירות לבית הנבחרים במחוז אמהרה מפלגה זו זכתה ב 188 מושבים מתוך 294..

== היסטוריה==
ה[[אמהרים, הקבוצה האתנית המשפיעה ביותר באתיופיה.]]
התנועה הוקמה במחתרת ב-1980 במחוז באגמדיר תחת השם "התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית" ודגלה באידאולוגיה מרקסיסטית-לניניסטית, תנועה זו הייתה כפופה ליחאפה, מפלגה שהונהגה על ידי אדיסו לאגסה ואיתגרה את כוחות הממשלה במחוז גוג'אם. בתקופה מאוחרת יותר, המפלגה דחתה את הגישה המיליטנטית של היחאפה ודרשה להפסיק בכוח צבאי את מלחמת אריתריאה ולאחד את כל הארגונים תחת ארגון גג שילחם כנגד הדרג. עקב השינוי האידאולוגי, המפלגה התאחדה עם הארגון הצבאי וויאנה. הקבוצה המאוחדת יכלה לעמוד מול הדרג מבחינה צבאית. המפלגה שלטה באזורים נרחבים שבהם חיים האמהרים במחוזות באגמדיר, וואלו ושאווה. ב-1989 שתי המפלגות הקימו יחדיו את האיחדג ויחד עם ארגוני הגרילה האחרים פעלו להפיל את שלטון הדרג ב-1991. בסתיו 1994 התנועה העממית-דמוקרטית האתיופית שינתה את שמה לתנועה הלאומית-דמוקרטית האמהרית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמת האזרחים האתיופית
קטגוריה:אתיופיה: מפלגות
קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1982
אצטדיון ספרטק (נלצ'יק)

אצטדיון ספרטק הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בעיר נלצ'יק ומשמש כמגרשה הביתי של ספרטק נלצ'יק ששיחקה בעברליגת העל הרוסית.

האצטדיון נבנה בשנת 1960 ועבר הרחבה ושיפוץ נרחב עם עליית הקבוצה לליגת העל הרוסית ב-2005 וזאת כדי להתאימו לסטנדרטים של ליגת העל. האצטדיון מכיל כיום 13,800 מקומות ישיבה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20080316083221/http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/europe/russia/naltchik_spartak.shtml אצטדיון נלצ'יק] ב-WorldStadiums

ספרטק (נלצ'יק)
קטגוריה:נלצ'יק
קטגוריה:ספרטק נלצ'יק
לאו בלך

לאו בלך
קברו של לאו בלך בבית העלמין הישן של ויימאר
לאו בלך (בגרמנית: Leo Blech; 21 באפריל 1871 – 24 באוגוסט 1958) היה מלחין ומנצח אופרה יהודי-גרמני, שעיקר פרסומו בא לו מעבודתו ב"בית התיאטרון המלכותי" Königliches Schauspielhaus, כיום האופרה של ברלין, Staatsoper Unter den Linden) בשנים 1906 עד 1937, ואחר כמנצח האופרה העירונית של ברלין מ-1949 עד 1958. בלך נודע בייחוד באופרות של וגנר, ורדי וכרמן של ביזה (שעליה ניצח יותר מ-600 פעמים), וברגישותו כמלווה.

==ביוגרפיה==
===ילדות, נעורים ולימודים===

בלך נולד למשפחה יהודית באאכן. אחרי לימודים בבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין, למד נגינה בפסנתר אצל ארנסט רודורף וקיבל שיעורים פרטיים בהלחנה מוולדמר ברגיל ואנגלברט הומפרדינק.

===קריירה===

אחרי שעבד זמן קצר במכירות, התקבל בלך לעבודה כמנצח בתיאטרון העירוני של אאכן בשנת 1893. משנת 1899 עד 1906 ניצח בתיאטרון הגרמני החדש בפראג ומשם עבר לבית התיאטרון המלכותי בברלין. ב-1913 קודם לדרגת מנהל מוזיקלי כללי. בין 1923 עד 1926 עבד בלך במשרות שונות בבתי אופרה בברלין ובווינה, ביניהם "בית האופרה הגרמני", פולקסאופר של ברלין ופולקסאופר של וינה. ב-1926 חזר לבית התיאטרון הברלינאי, שנקרא עכשיו "האופרה הממלכתית אונטר דן לינדן", שם נשאר עד שהמדיניות האנטישמית של אדולף היטלר אילצה אותו לצאת לגלות בריגה בשנת 1937. בתקופת מלחמת העולם השנייה ואחריה ניצח בלך באופרה המלכותית השוודית. ב-1949 חזר לברלין לנצח באופרה העירונית, שם עבד עד מותו ב-1958.

==יצירותיו==

* "אגלאיה" (אופרה, 1893)
* "כרובינה" (אופרה, 1894)
* "ראפלקופף" (אופרה, לא בוצעה)
* גאבוט לצ'לו ופסנתר אופוס 10-ב' 1902
* Das war ich (אופרה, דרזדן 1902, לברית של ריכרד באטקה)
* Alpenkönig und Menschenfeind (עיבוד של אופרה מ"ריימונד", דרזדן 1903)
* Aschenbroedel (אופרה, פראג 1905)
* Versiegelt (אופרה, המבורג 1908)
* Die Strohwitwe (אופרטה, המבורג 1920)
* Von den Englein (מקהלת נשים)
* "ליל קיץ"

בלך חיבר גם יצירות תזמורתיות, יצירות למקהלה, מוזיקה קאמרית ושירים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:מנצחים יהודים גרמנים
קטגוריה:מלחינים יהודים גרמנים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:מלחיני אופרה יהודים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1871
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1958
נעלי שלג

זוג נעלי שלג מודרניות
נעל שלג מסורתית
נעלי שלג הן נעליים מיוחדות שנועדו להליכה על שלג.

עיצוב נעלי השלג מבוסס על עקרון הגדלת שטח המגע שבין הנעל ובין השלג, לשם פיזור משקלו של נועל הנעליים והקטנת הלחץ על כל סנטימטר מרובע. הנעליים מאפשרות הליכה בשלג רך, שנוטה להיות "בולעני". הליכה בנעלי שלג איטית לעומת החלקה על מגלשיים, אך מאפשרת להולך בהן גמישות רבה יותר בבחירת המסלול והגעה למקומות שאין אפשרות להגיע אליהם על מגלשיים.

יש המשתמשים בנעלי שלג מיוחדות גם עבור בעלי חיים, במיוחד עבור כלבים וסוסים מושכי מזחלות.

=== היסטוריה ===
נעלי השלג הומצאו כנראה במרכז אסיה באלף הרביעי לפנה"ס. אינדיאנים מאלסקה וקנדה שיכללו את העיצוב של מסגרת הנעליים ויצרו גרסאות שונות<ref></ref>.

בימנו נעלי שלג משמשים בעיקר ציידים, איכרים, חוטבי עצים וספורטאים<ref></ref>. 

=== סוגים ===
ישנם שני סוגים עיקריים:

1) קצר ורחב ללא זנב - משמש יותר לשטחים מיוערים שדורשים תמרון רב יותר

2) ארוך וצר עם זנב - משמש יותר לשטחים פתוחים ומרוצים

=== ספורט ===
מרוצי נעלי שלג התחילו כנראה באזור 1840 במונטריאול בקנדה והיום נחשבים לענף ספורט. 

== ראו גם ==
* ערדליים

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוגי הנעלה
קטגוריה:שלג
קטגוריה:ציוד סיירות
קאסטיו דה לה ריאל פוארסה

הכניסה למבצר
מגדל השעון. מימין למעלה: החיראלדייה המקורית, במוזיאון הוואנה]]
קאסטיו דה לה ריאל פוארסה (בספרדית: Castillo de la Real Fuerza; מילולית: מבצר הכוח המלכותי) הוא מבצר בהוואנה. המבצר שוכן מערבית לנמל הוואנה, בסמוך למרכזה ההיסטורי של העיר.

== היסטוריה ==
במקום בו שוכן המבצר שכן בעבר מבצר אחר, שניזוק קשות בהתקפה של פריבטירים צרפתים בהנהגת ז'אק דה סור ב-1555. ב-1558 הונחו יסודותיו של המבצר, אך הבנייה עצמה החלה רק ב-1562. כוח העבודה, שהתבסס על עבדים ועל אסירים צרפתים, סיים את הבנייה ב-1577. המבצר עשוי אבן גיר שנחצבה בסמוך להוואנה. הוא מוקף בחומה עבה ומשופעת ובחפירים, ואל שערו מוליך גשר מתרומם.

זמן קצר לאחר בנייתו, התברר כי הוא ממוקם רחוק מדי מפתח הנמל, וכי הוא אינו מאפשר את הגנתו של הנמל באופן יעיל. במקומו, הוקמו שני מבצרים אחרים - אל מורו (ממזרח לנמל) וסן סלוודור דה לה פונטה (ממערב לו). לפיכך, הוסב השימוש במבצר והוא הפך למשכנו של מושל הוואנה. המושלים השונים ערכו בו כמה שינויים. ב-1634 נוסף מגדל שעון ועליו שבשבת בדמותה של החיראלדה מקתדרלת סביליה, המכונה "לה חיראלדייה" (La Giraldilla). לא ברור מדוע נבחרה דווקא דמותה של החיראלדה, אך על פי ההשערות, הדבר נעשה לזכרה של אינס דה בובדייה, האישה היחידה שכיהנה כמושלת הוואנה, שנהגה לצפות בים, בציפייה לשובו של בעלה, ארננדו דה סוטו, ממסעותיו בפלורידה. החיראלדייה המקורית נמצאת כיום במוזיאון העירוני של הוואנה, ובמקומה מוצב העתק. שינוי נוסף שנעשה במבנה, היה ב-1851, אז נהרס חלק מחזיתו, כדי לאפשר את הרחבתו של רחוב או'ריילי, וכדי המבצר לא יאפיל על קאפלת אל טמפלטה הסמוכה.

ב-1898 פרצה מלחמת ארצות הברית–ספרד, במהלכה כבשו האמריקאים את קובה. אחרון המושלים הספרדים עזב את המדינה בדצמבר אותה שנה, והמבצר נותר מיותם. ב-1899 השתכן במבצר הארכיון הלאומי, וב-1938 נוספה גם הספרייה הלאומית. ב-1957, הם הועברו למשכנם החדש, בסמוך לפלסה דה לה רבולוסיון. לאחר המהפכה הקובנית ב-1959 שוכנו במבצר משרדי הוועדה הלאומית לאנדרטאות והמרכז לשימור, שחזור ו. לתקופה קצרה הוקם במקום מוזיאון לכלי נשק, אך התנאים במקום לא אפשרו את שימור הממצאים באופן הולם. ב-1977, לרגל יום השנה ה-400 להקמתו, שינה המבצר את ייעודו פעם נוספת, ונפתח בו מוזיאון לאמנות. ב-1990 הוקם בו המוזיאון הלאומי לקרמיקה קובנית, אך הוא נסגר ב-2007.

המבצר שופץ לקראת הכרזת אונסק"ו על הוואנה העתיקה וביצוריה כאתר מורשת עולמית ב-1982.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הוואנה: מבנים
קטגוריה:קובה: מבצרים
ניוקאסל (אוסטרליה)

ניוקאסל (באנגלית: Newcastle) היא אזור מטרופוליני במחוז האנטר, בניו סאות' ויילס שבאוסטרליה, שבמרכזו העיר ניוקאסל סיטי. האזור מצוי 162 קילומטר מצפון-מזרח לעיר סידני, על שפך הנהר האנטר. המטרופולין של ניוקאסל הוא האזור השני הצפוף ביותר בניו סאות' ויילס ובו (נכון ל-2006) 288,732 תושבים, כאשר בעיר ניוקאסל עצמה 141,753 תושבים. לעיר ניוקאסל יש נמל סחורות מפותח, וסביבו מתפתחת כלכלת העיר. ביחס לשאר ערי החוף של ניו סאות' ויילס, התיירות כמעט אינה מפותחת.

==אקלים==
{| class="wikitable"
! חודש
! ינואר
! פברואר
! מרץ
! אפריל
! מאי
! יוני
! יולי
! אוגוסט
! ספטמבר
! אוקטובר
! נובמבר
! דצמבר
! שנה
|- align="right"
! טמפ' מרבית (ממוצע חודשי) (°C)
| 27.8 || 27.4 || 26.1 || 23.6 || 20.2 || 17.6 || 16.9 || 18.5 || 21.1 || 23.5 || 25.3 || 27.2 || 23.0
|- align="right"
! טמפ' מזערית (ממוצע חודשי) (°C)
| 18.0 || 18.0 || 16.3 || 13.2 || 10.1 || 7.8 || 6.4 || 6.9 || 9.0 || 11.9 || 14.2 || 16.5 || 12.4
|- align="right"
! טמפ' מרבית (°C)
| 44.1 || 42.8 || 40.7 || 37.0 || 29.6 || 26.6 || 27.8 || 30.1 || 36.0 || 39.4 || 43.2 || 42.8 || 44.1
|- align="right"
|- align="right"
! טמפ' מזערית (°C)
| 9.4 || 9.6 || 8.6 || 2.1 || -0.6 || 0.0 || -3.9 || -1.9 || 0.4 || 3.0 || 5.1 || 7.9 || -3.9
|- align="right"
! כמות משקעים (מ"מ)
| 101.6 || 120.7 || 121.5 || 100.5 || 115.0 || 116.7 || 72.6 || 78.4 || 57.4 || 74.4 || 80.1 || 81.5 || 1120.4
|}

==ספורט==
ניוקאסל נייטס היא קבוצת הרוגבי של העיר שמשחקת בליגת הרוגבי הלאומית, הקבוצה זכתה באליפות הליגה ב-2001.
ניוקאסל פאלקונס והאנטר פייראטס הן קבוצות לשעבר ששיחקו בליגת העל האוסטרלית בכדורסל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ncc.nsw.gov.au/ אתר העיר ניוקאסל]
* 

קטגוריה:ניו סאות' ויילס: ערים
קטגוריה:אוסטרליה: ערי חוף
קטגוריה:אוסטרליה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1804
תור הזהב (מיתולוגיה יוונית)

תור הזהב, ציור של פיאטרו דה קורטונה
המונח "תוֹר הזהב" (ביוונית: Χρυσόν Γένος, "כריסון ינוס") במיתולוגיה היוונית מתייחס לתקופה המאושרת ביותר בתחילת האנושות (לפני תקופות הברזל הארד והכסף).
הייתה זו תקופה שבה האדם היה טהור ובן אלמוות, ושבה שרר מצב אידיאלי של שלום, הרמוניה, יציבות ורווחה.

המשורר היווני הסיודוס בן המאה השמינית לפנה"ס מסביר בפואמה "עבודות וימים" כי לפני תקופתו התקיימו ארבע תקופות, שהראשונה והמושלמת ביותר שבהן הייתה "תור הזהב". הוא כתב:

תור הזהב מופיע גם ביצירותיהם של המשוררים הרומיים ורגיליוס ("עבודת האדמה") ואובידיוס ("מטמורפוזות"). אובידיוס כתב:

תור הזהב בא לקיצו כשהודח סטורן ויופיטר תפס את מקומו, אז התחיל "תור הכסף" בו נוצרו עונות השנה (במקום האביב התמידי של תור הזהב) והאדמה החלה לדרוש עיבוד כדי להפיק יבול.

המונח משמש בהשאלה לתיאור כל תקופה טובה בתולדות ציוויליזציה כלשהי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
תומר (מושב)

תומר (תֹּמֶר) היא התנחלות וכן מושב עובדים בבקעת הירדן השייך לתנועת המושבים ונמצא בתחום מועצה אזורית בקעת הירדן.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם בשנת 1976 ושמו ניתן לו בגלל עצי התמר הרבים הנפוצים באזור בו הוקם. מקץ שנתיים, בשנת 1978, עבר היישוב למיקומו הנוכחי. מושב תומר ממוקם במרכז בקעת הירדן על כביש 90, מרחק של 4 קילומטר דרומית לצומת פצאל ("מפגש הבקעה").

רוב התושבים עוסקים בענפי חקלאות שונים כגון: כרמים, פרחים וירקות לייצוא.

המבנה המתארי של היישוב הוא בצורת משולש כאשר שכונות המגורים הם 8 אשכולות הפזורים בתוך המשולש. הגישה לאשכולות בדרך היקפית התוחמת את אזור המגורים, וממנו יש כביש המוביל פנימה לאשכול המגורים.

בשנות השמונים המוקדמות, שירת במושב במשך שנה חרט וילדרס הצעיר, לימים חבר בית הנבחרים של הולנד ומייסד המפלגה למען החירות.

==חקלאות==
היקף שטחי הקרקע המיועדים לחקלאות בתומר הוא כ-4,200 דונם. הקרקעות החקלאיות אינן צמודות לבתי המגורים אלא נמצאות בסמוך ליישוב ובמרחק. מרבית חברי המושב עוסקים בחקלאות כמקצוע העיקרי, ומיעוטם מלבד חקלאות עובדים בעיסוק נוסף. הגידולים העיקריים בתומר הם פלפל לייצוא, מטעי תמרים, כרמים (ענבי מאכל), תבלינים, עגבניות שרי ופרחים.

==מבני ציבורי==
* מבנה שירותים מרכזי: מבנה הבנוי כחצי סהר וכולל מספר פונקציות ציבוריות (צרכנייה, מזכירות, מועדון חברים ובית כנסת).
*טיפת חלב: משמש לחברי המושב ולתושבי הבקעה של קופ"ח.
* גן ילדים: משמש כגן רב גילי (3,4,5) אזורי, כולל צהרון.
* פעוטון (משפחתון): מבנה זהה לגן הילדים, משמש כרגע למועדון נוער.
* בריכת שחייה: משמשת את חברי המושב ואורחיהם בלבד.
* מקלט מרכזי (דו תכליתי): משמש בשעת חירום את גן הילדים, כמו כן מועדון נוער לגילאים א'-ז'.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.jordanvalley.org.il/page_49329 תומר], באתר המועצה האזורית בקעת הירדן

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1976
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
משקולית

אימון משקוליות
משקולית היא אביזר התעמלות ופיתוח גוף אשר דומה במראה ובאופן האימון למשקולת התעמלות אך קטן ממנה במשקל ובגודל. המשקולית נמצאת בשימוש רב בחדר כושר ומכוני התעמלות שונים. במשקוליות משתמשים גם נשים וגברים באימונים בעלי מאפיינים אירוביים וזאת משום שהמשקל הנמוך של המשקולית לא מאפשר אימון בעצימות המתאימה לחיזוק השרירים.

== מטרות האימון במשקוליות ==
* בקבוצות אימון של נשים וגברים נהוג שימוש מוטעה במשקוליות קלות משקל שתכליתן העיקרית היא הגברת שריפת קלוריות ומתוך חשיבה מוטעית כי משקוליות מעצבות יותר את השרירים.
* נשים ישראליות רבות נוהגות לבצע הליכות וריצות באופן קבוע על מנת לשפר ולשמר את כושרן הגופני. במהלך ריצות אלה נעשה לעיתים באופן שגוי שימוש במשקוליות שמשקלן כחצי קילוגרם עד קילוגרם אשר מאפשרות אימון של שרירי הידיים תוך כדי הריצה.

== אופן האימון במשקוליות ==
בגלל ההתנגדות הקלה שמספקות המשקוליות עבור קבוצות שרירים גדולות, בדרך כלל יבצעו המתאמנים במשקוליות סטים בעלי מספר חזרות גדול יותר. אימון שבמהלכו מתבמצעים סטים של מספר חזרות גדול במשקל קטן (40–60 אחוזים של RM1) מאפשר שיפור של סיבולת השריר בפרט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציוד ספורט
קטגוריה:פעילות גופנית
צ'נגדו J-10

ממוזער
Chengdu J-10 הוא מטוס קרב רב משימתי מתוצרת סין המיוצר על ידי חברת קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו.
המטוס ידוע בכינויו במערב "Vigorous Dragon" (דרקון נמרץ) (ובסין בשם 歼十, Jiān 10).

==פיתוח==
פיתוח המטוס נשמר בסוד, למרות פרסומים שונים בכלי תקשורת מערביים על מטוס קרב מתקדם המפותח בסין, עד לפרסום הרשמי בטלוויזיה הסינית ב-29 בדצמבר 2006.

פיתוח המטוס עלה לדיון בשנות ה-80 של המאה ה-20 כמענה לאיום הרוסי בדמות מטוסי המיג-29 והסוחוי 27. ב-1986 החליטה ממשלת סין לפתח מטוס קרב אך המטוס ערך את טיסת הבכורה שלו רק ב-24 במרץ 1998. המטוס דומה במידה רבה למטוס הלביא הישראלי, והיו שטענו שפיתוח המטוס התבסס בחלקו על טכנולוגיות ורכיבים שפותחו בישראל ונמכרו לסין.

המטוס מיוצר בשני דגמים - דגם J-10A החד מושבי שמתפקד כמטוס רב משימתי ודגם J-10B הדו מושבי המשמש בין היתר כמטוס אימונים, תקיפה קרקעית ולוחמה אלקטרונית.

בנוסף, סין מפתחת דגם של המטוס שישמש את הצי הסיני ולהיות מתופעל מנושאות מטוסים, ודגם עם יכולות התחמקות ממכ"ם המכונה Super-10.

==שירות מבצעי==
המטוס נמצא בשירות מבצעי בחיל האוויר הסיני וקרוב ל-100 מטוסים נקלטו.
בנוסף, ממשלת פקיסטן הזמינה 36 מטוסים עבור חיל האוויר הפקיסטני שאמורים להיות מסופקים בשנים הקרובות, פקיסטן אמורה להיות המדינה הראשונה והיחידה עד כה מלבד סין לקלוט את המטוס. המטוסים יסופקו תחת השם FC-20.
בסוף 2007 דווחו כלי תקשורת שונים על עסקה בין איראן וסין לרכישת מטוסים מדגם זה אך ממשלת סין הכחישה את הדיווח.

באוגוסט 2015, לאחר חתימה על הסכם הגרעין חתמה סין עם איראן על חוזה בגובה מיליארד דולר על העברת 24 מטוסי J-10 תמורת אספקת נפט גולמי במשך 20 שנה.

==גרסאות==
תרשים של דגמי ה-J-10
*J-10A - הדגם החד מושבי. שם החוץ של הדגם הוא F-10A או FC-10A.
*J-10B - דגם מתקדם יותר, בעיקר בתחום המכ"ם.
*Super-10 - דגם מתקדם, גם בתחום המכ"ם בעיקר. בעל מנוע רוסי מתקדם.
*J-10S - מטוס אימונים דו מושבי.

==מפרט טכני==
===מאפיינים כלליים===
*צוות: 1 (דגם בסיסי), 2 (דגם אימונים/תקיפה) 
*אורך: 14.57 מטר (47.8 רגל 10 אינץ')
*מוטת כנפיים: 8.78 מטר (28 רגל 10 אינץ')
*גובה: 4.78 מטר (15 רגל 8 אינץ')
*שטח כנף45.5 מטר² (490 sup2;)
*משקל ריק: 8,000-9.730 ק"ג (17,637–21,451 ליברות)
*משקל טעון: 5,500 ק"ג (9,920 ליברות)
*משקל המראה מרבי: 18,000 ק"ג (39,683 ליברות)
*הנעה: 1 מנועי טורבו-מניפה מסוג סטורן ליולקה AL-31 בעלי מבער אחורי

===ביצועים===
*מהירות מרבית: 2.2 מאך 
*טווח: 950 ק"מ (מבצעי), 3,000 ק"מ (מקסימלי)
*סייג רום: 18,000 מטר (59,055 רגל)
*עומס כנף: 335 ק"ג/מ"ר

סין אמורה להשלים את פיתוח מנוע ה-WS-10A, שאמור להחליף את מנועי ה-AL-31 הרוסיים.
המטוס מסוגל לשאת טילי אוויר-אוויר כגון PL-8, PL-9, PL-11, PL-12 מתוצרת סין, R-77 מתוצרת רוסיה ופיתון 3 מתוצרת ישראל

, טילי אוויר-קרקע מסוג PJ-9, YJ-9K מתוצרת סין וכן R-73.

==מפעילות==
* סין 
**חיל האוויר הסיני
*:מעל 100 מטוסים בשירות. 300 יחידות אמורות להיות בסך הכל.
* פקיסטן
** חיל האוויר הפקיסטני 
*: 36 מטוסים מדגם J-10A (שם ייצוא: F-10A) הוזמנו לשנים 2009-2010. דגמי ה-J-10B (שם ייצוא: FC-20) המתקדמים יותר הוזמנו לשנים 2014-2015.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת סין
קטגוריה:מטוסי קרב של צבא השחרור העממי
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:כלי טיס בעלי כנף דלתא
קטגוריה:כלי טיס מתוצרת צ'נגדו
תכל'ס

תַּכְלֶ'ס (או תַּכְלֶס), הוא ביטוי סלנג עברי נפוץ בישראל, המציין פנייה אל שורש העניין. מקור הביטוי בהגיית המילה "תכלית" ביידיש (על פי ההגייה האשכנזית של העברית) והביטוי מקובל בישראל בקרב כל שכבות האוכלוסייה. 

ביטויים מקבילים: "בשורה התחתונה" (תרגום של ביטוי מהשפה האנגלית), "לעצם העניין", "לגופו של עניין", "בקיצור" או "גש ישר לעניין". 

== שימוש ==
הביטוי משמש דוברים כמילת הקדמה והתרעה על הגעתם לנקודה עיקרית בסיפור עלילה. מאזינים עושים בו שימוש כמילת שאלה ("ובתכל'ס?") כדי לזרז את המספר להגיע לעיקר. ערכו האמיתי של הביטוי טמון בעובדה שמיד אחריו יושמע הדבר אותו המאזין "באמת" חפץ לשמוע – מה שהופך אותו לביטוי בעל פוטנציאל גדול לקיצורי דרך משמעותיים באופן השיח הישראלי.

שימוש נוסף למילה הוא אישור של הנאמר, לרוב בצירוף סימן קריאה (שירה: "ההופעה הייתה ממש אדירה!" יוסי: "תכל'ס!"), או בצירוף שלוש נקודות (שירה: "וואו, משעמם פה." יוסי: "תכל'ס...").

בנוסף לשימושה המודרני בעברית, המילה חדרה במידת מה גם לגרמנית עם משמעות דומה, כך ישנו עיתון שווייצרי יהודי בגרמנית נושא את השם , וזהו גם שמו של מוזיאון לאמנות עכשווית בברלין מכונה "בית האמנות תכלס" כשהבחירה בשם היא בעקבות מיקומו של המוזיאון ברובע היהודי לשעבר – שויננפירטל, ובזכות משמעותו – דיבור או עשייה לשורש העניין. משמעות הביטוי הגרמני "Rede mal Tacheles!" (בהגייה: רֶדֶה מאל תאכלס) כשהמקבילה לזה בעברית – "דבר תכלס!". 

בשנות ה־90 נעשה שימוש בביטוי לצורכי שיווק בבנק המזרחי בסלוגן "בתכל'ס, בנק המזרחי". השימוש בביטוי המדובר היווה פנייה עממית אל קהל לקוחות פוטנציאלי של הבנק, המחפשים כביכול בנקאות בגובה העיניים.

== ראו גם ==

* יאללה
* תחל'ס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סלנג עברי
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
בוידעם

בּוֹידֶעם או בוידם (בתרגום מיידיש: עליית תקרה) משמש כחלק ממקום מגורים, המיועד לאחסון, שלא נעשה בו שימוש יום יומי, ואיננו נגיש בקלות.
בוידעם
הבוידעם יכול להיות בתוך עליית גג, בחלל אטום מתחת לתקרת רעפים, או גומחה שנבנתה בתוך דירה. לרוב משמש הבוידעם לאחסון חפצים ישנים או כאלה שאינם בשימוש יום יומי. מקור המילה מגרמנית והיא שיבוש וקיצור של dachboden (מילולית: רצפת [עליית] הגג). לעיתים הוא נקרא גם אִינְטֶרְסוֹל, מהמילה הצרפתית entresol (פירוש מילולי: בין הקומות, או קומת ביניים).

בישראל, עד שנות ה-80 של המאה ה-20 נהגו לבנות בכל דירה – שטח אחסון עילי, בוידעם, במעברים בין חדרים או במטבח. רצפתו של הבוידעם הייתה למעשה תקרה נמוכה יותר מהתיקרה בדירה, וביניהן נוצר חלל שיועד לאחסון. בדירות רבות נבנה בוידעם נוסף באמבטיה, ובו מוקם דוד חימום המספק מים חמים. בדירות רבות, הוסב השימוש בחלל הבוידעם ליחידת מיזוג אוויר מפוצל. כיום, הבוידעם אינו עוד חלק אינטגרלי מתכנון הדירה.

==אזכורים תרבותיים==
ביידיש נקשרו בבוידעם ביטויים ואמרות כנף רבות המתייחסות ברובם לנושא או אדם זנוח או נשכח. בין היתר ידוע הביטוי "איך האב אים אויפן בוידעם" (מילולית: "יש לי אותו בבוידעם"), שמשמעותו אינני מתייחס אליו או לדבריו ברצינות.

במילה בוידעם נעשה שימוש בשמות ספרים, תקליטים והצגות בישראל:
* "שירים מהבוידעם" – תקליט ובו אוסף שירים ישראלי ישנים, שיצא בשנת 1992, בהוצאת הד ארצי.
* "שירים מהבוידעם" – מחזה מוזיקלי מאת אירינה גורליק, של תיאטרון מיקרו, הוצג בבמות שונות ובהן בתיאטרון הקאמרי.
* "מונולוגים מהבוידעם" – ערב סיפורי זכרונות על חפצים, של תיאטרון תמונע.
* "רשימות מהבוידעם" – בלוג של הסופר והעיתונאי אבנר שץ.
* "שקרים מהבוידעם" – ספרה של תמרה אבנר, בהוצאת מטר.
* "אריות בבוידם" – ספר ילדים של יעקב קמחי, בהוצאת זמורה-ביתן.
* "פסטיבל בוידעם" – שבו מוצגים יצירות ביכורים של אמנים ישראלים במרכז בכורי העתים בתל אביב.
* "סיפורים מהבוידעם" – סיפורים וזכרונות, ברשת החברתית TheMarker Café.
* במערכון "הקבלנים" של הגשש החיוור, בתשובה לטענת רוכש הדירה כי חסר בה חדר, שאל אותו הקבלן: "חיפשת גם בבוידעם?". השאלה הפכה לאחד המשפטים המפורסמים של מערכוני הגשש החיוור.
* בתוכנית הטלוויזיה הקומית הישראלית "הקומדי סטור", ששודרה בשנות ה-90, הוצג השיר הפארודי "בוידעם", שהמילה היחידה בפזמונו היא "בוידעם".
* בקומדיית המצבים "סברי מרנן" ישנו פרק הנקרא "בוידעם" בעונה הרביעית.

==ראו גם==
* קומת ביניים

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית מגורים
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:מילים וביטויים ביידיש
קטגוריה:אחסון
קטגוריה:תקרות
סיון ארבל

סיון ארבל (נולדה ב-10 ביולי 1967 בגבעתיים) היא במאית טלוויזיה ישראלית.

==ביוגרפיה==
ארבל היא בוגרת בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה שם זכתה בפרס על סרט הגמר שלה, "מרק עוף" (1992).

היא ביימה בין השאר את הסדרות "בטיפול" של הוט 3 ו"מסכים" של yes ישראלי, וכן את הסרטים התיעודיים "שיר ערש" על אמהות שכולות ישראליות ופלסטיניות, "מה שאני עכשיו" (סרט על חוה אלברשטיין שאותו ארבל אף צילמה) ו"ילדה" (על אלונה פרנקל) במסגרת הסדרה "גיבורי תרבות" של ערוץ 8, בה גם השתתפה כעורכת משנה.

בשנת 2007 ביימה את הסרט "שורות שורות" על ספרות "דור תש"ח", סרט הבנוי מראיונות עם סופרים ומשוררים בני הדור, תצלומים וסרטי ארכיון המשקפים את מגוון הנושאים שדור הפלמ"ח התמודד אתם במהלך השנים. בסרט משתתפים: נתיבה בן-יהודה, חיים גורי, חיים חפר, ישראל ויסלר (פוצ`ו), ס. יזהר, עמליה כהנא-כרמון, יורם קניוק, אמנון שמוש, נתן שחם. הסרט הופק על ידי עמותת "אהלי פלמ"ח".

בשנת 2015 יצא לאקרנים בסדרת העברים הסרט הדוקומנטרי "העלמה בלובשטיין, רחל", בהפקתו של יאיר קדר ובבימויה של ארבל. בין המשתתפים: נורית גרץ, דנה אולמרט, יהודית רביץ, חיים באר, מיכאל גלוזמן. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בבית גבריאל למרגלות הכנרת בפסטיבל דוקאביב, גליל, 2015.
==פרסים==
בשנת 2005, זכה סרטה של סיון ארבל "יום ולילה" בפרס הסרט הטוב ביותר ב"דוקאביב", הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע דוקומנטרי.
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
אין סיליקו

200px
אין סיליקו (פסאודו לטינית: In silico) היא טכניקה לביצוע הדמיה של ניסוי בעזרת מחשב. נהוג להשתמש במונח זה להדמיית תהליכים טבעיים או תהליכים שניתן לעשותם במעבדה - בכל מדעי הטבע, אך לא נהוג להשתמש במונח זה לכלל החישובים הנעשים באמצעות מחשב.

שמה של הטכניקה ניתן לפי משקל טכניקות הניסוי אין ויוו (בלטינית: "בתוך החי") ואין ויטרו (בלטינית: "בתוך זכוכית"). ב"אין סיליקו", בהתאם, הכוונה היא ל"בתוך צורן (סיליקון)", שהוא חומר הגלם העיקרי לייצור שבבי מחשב, אם כי לביטוי אין משמעות בלטינית. (ביטוי כזה בלטינית היה אמור להרשם כך: In silicio, ועקב השפעת האנגלית הביטוי המקובל הוא In silico).

==ראו גם==
*אין ויטרו
*אין ויוו
*אין אוטרו
*סימולציה
*חלופות לניסויים בבעלי חיים

קטגוריה:ניסוי
קטגוריה:שיטות ניסוי ביורפואיות
קטגוריה:כימיה
דיגניטאס (ארגון)

דיגניטאס (לטינית: Dignitas, 'כבוד') הוא ארגון שווייצרי ללא כוונות רווח שמטרתו המתה של אנשים הסובלים ממחלות חשוכות מרפא גופניות או נפשיות, שמקום מושבו בציריך. עד 7 בפברואר 2008 הארגון המית למעלה מ-800 בני-אדם מכל העולם.

הארגון נוסד בשנת 1998 על ידי לודוויג א. מינלי, פרקליט שווייצרי, שכשהיה בן 14 נתקל לראשונה בסוגיית המתות החסד סביב מותה של סבתו. לפני כן פעל מינלי בארגון דומה ותיק יותר בשם 'אקזיט'.

==אופן ההמתה==

עלות השירות היא כ-4,000 אירו ו-7,000 אירו לעריכת טקס הלוויה. החברה מוגדרת כחברה ללא כוונות רווח, אולם ספרי חשבונותיה מעולם לא פורסמו בציבור.

לפני ההמתה נערך בירור עם החולה ותיעוד מצולם של רצונו למות. לאחר מכן ניתנת תרופה נוגדת בחילה, ובשלב הבא ניתנת למטופל אבקת הסם סודיום-פנטוברביטל כשהיא מומסת במים עם חומרי טעם. הסם מדכא את מערכת העצבים המרכזית וגורם למטופל להפוך מטושטש ולהירדם בתוך 10 דקות מרגע נטילת הסם. השינה הופכת לתרדמת עמוקה, והחולה נושם עד הפסקת נשימה המתרחשת בתוך 30 דקות משתיית הסם.

בשלב המוות המוחי של החולה, אין אפשרות לשימוש באיבריו לצורך תרומה, מפני שהסם סודיום-פנטוברביטל הורס את רקמות תאי העצב.

==מעמד חוקי==

על-פי החוק השווייצרי, "כל המפתה אדם להתאבדות או מספק סיוע לביצוע התאבדות ממניע של אינטרס עצמי, יוענש, עם השלמת ההתאבדות, בעונש מאסר של עד חמש שנים". הארגון מסתמך בפעילותו על הפרשנות המשפטית של סעיף זה לפיה כל המסייע להתאבדות ממניעים אלטרואיסטיים אינו עובר על החוק.

בנוסף על סיוע להתאבדות של הסובלים ממחלות סופניות דוגמת סרטן, מסייע הארגון גם להתאבדות של הלוקים בנפשם דרך-קבע, בכפוף לכך שהם בעלי כושר-שיפוט ומסוגלים לספק דין-וחשבון רפואי מלא ומפורט שהוכן על ידי רופא-פסיכיאטר, המספק תימוכין לכך שמצבם הרפואי של החולים עונה על התבחינים שקבע בית המשפט הפדרלי של שווייץ, באומרו:

==ראו גם==
* המתת חסד

==לקריאה נוספת==
* ג'וג'ו מויס, ללכת בדרכך, 2012 - רומן שאחד מגיבוריו מסיים את חייו במכון בשווייץ

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* ג'ון מרטין, [http://www.guardian.co.uk/society/2004/sep/02/charities.health Swiss euthanasia charity helps 22 Britons to die], ה'הגרדיאן', 2.9.04
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/2676837.stm Dignitas: Swiss suicide helpers], אתר הBBC, 20.1.03
* פיונה פלק, [http://www.telegraph.co.uk/news/main.jhtml?xml=/news/2002/08/25/weuth25.xml Britons join euthanasia society], 24.8.02, ה'טלגרף'
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגוני זכויות האדם
קטגוריה:התאבדות
קטגוריה:המתת חסד
ברנאר ממנתון

פסלו של ברנאר ב[[מעבר סן ברנאר הקטן]]
ברנאר ממנתון (בצרפתית: Bernard de Menthon) (נולד ב-923 או 983 - מת ב-28 במאי 1008 או ב-15 ביוני 1081) הוא קדוש נוצרי.

ברנאר נולד ככל הנראה בטירת מנתון-סן-ברנאר שליד אנסי, בסבואה עילית, כבן למשפחת אצולה עשירה. בילדותו קיבל חינוך נרחב. על פי הסיפור המסורתי, הוא סירב בבגרותו להתחתן לבת אצולה כפי שסידר אביו, והחליט תחת זאת להצטרף לשירות הכנסייה. בלילה לפני החתונה הוא חמק מן הטירה לאיטליה והצטרף למסדר הבנדיקטיני. בשל התקדמות מהירה הפך לאחראי על אזור אאוסטה ב-966. הוא החליט להקדיש את עצמו למלחמה בפגניות בקרב תושבי הרי האלפים. במשך 42 שנים הוא הטיף באזור האלפים ואף בלומברדיה, ומעבר להמרות דת, קיימים גם ניסים המיוחסים לו (על פי אחת האגדות, כשברח מטירת אביו, קפץ מהחלון ומלאכים תפסו אותו). 

בשנת 1042 הקים את האכסניה על שם ברנאר הקדוש במעבר סן ברנאר הגדול, אשר שירתה את העוברים בדרך הררית קשה זו וטיפלה בנפגעים. באכסניה זו הוכלא גזע הכלבים סן ברנרד, הקרוי אף הוא על שם ברנאר הקדוש. 

ברנאר מת בנוברה. מאז 1923 הוא נחשב לקדוש המגן על מטפסי ההרים ותושבי אזור האלפים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 923
קטגוריה:נפטרים ב-1008
קולומב

קולומב (בצרפתית: Colombes) היא קומונה באו-דה-סן. קולומב היא למעשה פרבר של פריז, ומצויה צפון-מערבית לעיר הבירה באזור איל-דה-פראנס, כ-10.6 ק"מ ממרכז העיר. בקולומב 83,100 תושבים, והיא העיר השלישית בגודלה באו-דה-סן ואחת הערים הגדולות, הן בשטח והן במספר התושבים, בין פרברי פריז.

מקור שם העיר הוא במילה הלטינית columna ("עמודים"), דבר המתייחס לעמודים מגליתים שהעמידו דרואידים גאליים או לעמודי אטריום בווילה גאלו-רומית שהייתה קיימת באזור.

האזור סביב קולומב נושב כבר בתקופה הפרהיסטורית ובחפירות ארכאולוגיות שנערכו ב-1828 נמצאו באזור כלי צור וגרזנים עם ראשי אבן. קיים באזור בית קברות מהתקופה המרובינגית. הכפר קולומב היה כפוף בתקופת ימי הביניים המוקדמים למנזר סן-דני. אחרי שנבנה גשר פון-נוילי על הסיינה השתפר המצב הכלכלי של היישוב, בשל שיפור התשתית התחבורתית והאפשרות לסחור. סוחרים עשירים עברו לעיירה.

הנרייט מארי מצרפת, בתו של אנרי הרביעי, מלך צרפת ורעייתו של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה אהבה מאוד את קולומב והתגוררה שם מ-1657 עד מותה ב-1669.

== ערים תאומות ==

* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:או-דה-סן: ערים
גשר הרכבת מעל עמק איילון

גשר הרכבת מעל עמק איילון (המכונה גם גשר 6) הוא הוויאדוקט הארוך ביותר במדינת ישראל. הגשר חולף מעל עמק איילון והוא חלק ממסילת ירושלים - גנות. אורכו 1.2 קילומטר, וגובהו בנקודה הגבוהה ביותר מהקרקע הוא 40 מטרים.

==מיקום==
תוואי מסילת הרכבת ממודיעין לירושלים, עליו הוחלט בשנת 2001, מכונה חלופה A1. אורך הקטע שמאזור כפר דניאל בסמוך למודיעין עד לתחנת הרכבת ירושלים – יצחק נבון הוא 28 קילומטר, והוא כולל 10 גשרים ו-3 מנהרות באורך כולל של כ-20 קילומטר. הגשר נבנה כדי לאפשר לרכבת לנסוע במהירות של 160 קילומטר לשעה, ובכך לאפשר נסיעה מהירה מירושלים לתל אביב בפחות מ-30 דקות.

גשר 6 חוצה את חלקו הצפוני של עמק איילון, וחולף מעל כביש 3 סמוך למודיעין. צדו המערבי סמוך מאוד ליישוב שעלבים וצדו המזרחי מסתיים בצלע גבעה, בסמוך לפארק קנדה, שם מתחברת המסילה למנהרה מספר 1, שאורכה 3.5 קילומטר.

==מבנה==
למעשה זהו ויאדוקט כפול - עבור שתי מסילות רכבת. כל אחד משני חלקי הוויאדוקט הכפול ניצב על גבי 24 עמודי בטון, ובסך הכל 48 עמודים. בניית הויאדוקט הצריכה 100 אלף מטר מעוקב בטון ו-10 אלף טון פלדה. עלות הקמתו - כ-140 מיליון שקלים. הגשר נבנה על ידי חברת מנרב, החל מהמחצית השנייה של 2006 עד אמצע 2008.

העמודים חלולים, כדי שיעמדו ברעידות אדמה. הם נבנו בשיטת בנייה הנקראת "תבנית מטפסת": יוצקים בטון לתבנית בגובה של כ-5 מטרים ולאחר מכן מרכיבים מעליה תבנית נוספת וחוזר חלילה.

הגשר עצמו הוקם בשיטת בנייה נורווגית הקרויה MSS (Movable Scaffolding System - מערכת פיגומים ניידת), שנוסתה בישראל לראשונה בבניית ויאדוקט זה. בשיטה זו מניחים תבנית יציקה ענקית בין שני עמודים, ויוצקים לתוכה מאות מטרים מעוקבים של בטון. לאחר מכן מזיזים את התבנית באמצעות כוחות הידראוליים אל המרווח שבין העמודים הבאים. כיוון הקמתו של הויאדוקט היה ממערב למזרח.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="150px" heights="150px">
Ayalon valley railway viaduct.jpg|רכבת חשמלית חולפת על גשר הרכבת מעל עמק איילון
Siemens Desiro HC Over Ayalon valley railway viaduct 1.jpg|קרונועי סימנס דזירו במהלך נסיעה על הגשר
Modiin-Jerusalem_Railway_Bridge6_09.jpg|תבנית הבטון הניידת בשיטת הבנייה MSS
Modiin-Jerusalem_Railway_Bridge6_04.jpg|מעבר הויאדוקט מעל כביש 3
Modiin-Jerusalem_Railway_Bridge6_03.jpg|החלק המערבי, ברקע משמאל - שעלבים, ברקע מימין - מודיעין
Modiin-Jerusalem_Railway_Bridge6_08.jpg|הויאדוקט מעל כביש 3 - העמודים הגבוהים ביותר בגובה 40 מטר
</gallery>

== ראו גם ==
* ויאדוקט

==קישורים חיצוניים==

* יאיר אלטמן, [http://www.mnews.co.il/article_focus.asp?article_id=7708 נא להכיר - הגשר הכי גדול בארץ] - מודיעין News, 27 בינואר 2008
* [http://www.alibaba.com/catalog/100230187/Movable_Scaffolding_System.html Movable Scaffolding System] - Minrav engineering & building

קטגוריה:עמק איילון
קטגוריה:קו הרכבת המהיר לירושלים
איילון
קנזינגטון

קנזינגטון (באנגלית: Kensington) היא שכונה במערב לונדון המהווה חלק מהרובע המלכותי של קנזינגטון וצ'לסי, בלונדון בירת הממלכה המאוחדת. השכונה נמצאת כ-4.5 ק"מ מערבית לצ'רינג קרוס. זוהי שכונה בעלת אוכלוסייה אמידה, הידועה במוסדות התרבות הרבים בה (הממוקמים ברובם באזור דרום קנזינגטון) ובחנויות של הרחוב הראשי של קנזינגטון .

מצפון לקנזינגטון נמצא אזור נוטינג היל, ממזרח לה נמצאים האזורים ברומפטון ונייטסברידג', מדרום לה צ'לסי וארלז קורט וממערב לה המרסמית' ושפרדס בוש .

בצפון מזרח האזור נמצא הפארק המלכותי גני קנזינגטון הסמוך להייד פארק. בגנים נמצא ארמון קנזינגטון. פארק נוסף הממוקם בצפון השכונה הוא פארק הולנד. בשכונה נמצאים אתרים ידועים רבים ובהם אנדרטת אלברט למול האלברט הול, הקולג' המלכותי למוזיקה, המוזיאון להיסטוריה של הטבע, מוזיאון המדע, מוזיאון ויקטוריה ואלברט, מכללת הייתרופ , הקולג' המלכותי לאמנות ואימפריאל קולג'.

בשכונה נמצאות שגרירויות ונציגויות דיפלומטיות רבות, כולל שגרירות ישראל בבריטניה.

==מנהל==
[[גני קנזינגטון בקיץ.]]
שכונת קנזינגטון מהווה כיום חלק מרובע קנזינגטון וצ'לסי, וכן מהווה חלק ממחוז הבחירה של הפרלמנט הבריטי קנזינגטון וצ'לסי. קודם לשנת 1965 הייתה השכונה חלק מהרובע המטרופוליני של קנזינגטון . בשנת 1965, עת שהוצע האיחוד עם אזור צ'לסי לצורך הקמת הרובע, התנגדו תושבי הרובע לאיחוד שכונתם היוקרתית עם אזור צ'לסי שבאותה עת היה אזור בוהמייני ואמנותי, אך זול לדיור.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
מריה, מלכת הונגריה

אליזבתה לכודות בשבי]]
מריה הראשונה מאנז'ו (הונגרית : Anjou-házi Mária; קרואטית: Marija Anžuvinska, נולדה בשנת 1371 לערך - מתה בבודה ב-17 במאי 1395) הייתה מלכת הונגריה בין השנים 1385-1382 ו-1395-1387. כמו כן היא מלכה בשותפות עם בעלה זיגיסמונד מלוקסמבורג בין השנים 1395-1387.

מריה נולדה ב-14 באפריל 1371 למלך הונגריה-פולין לאיוש הגדול ולאשתו אליזבתה מבוסניה. ב-1373 מריה התארסה לזיגיסמונד מלוקסמבורג, בנו הצעיר של קיסר האימפריה הרומית הקדושה "קרל הרביעי" אך חתונתם התקיימה רק ב-1385. מכיוון שללאיוש לא היו יורשים זכרים, אלא רק שלוש בנות, הוא החליט ב-1374 שבתו הבכורה קתרין תקבל את הונגריה, ושמריה תקבל את פולין. מותה של קתרין ב-1378 גרם לכך שהוכרז שעם מותו של לאיוש, תירש את שתי הממלכות. לאיוש מת ב-10 במרץ 1382, ומריה הוכתרה "כמלך הונגריה" ב-17 במרץ בסקשפהרוואר. אולם כאשר אליזבתה פנתה בשמה של מריה לאצולה הפולנית, הם התנגדו לשלטון של מלך מבודה ובמיוחד התנגדו לשלטון בעלה של מריה, אשר זה זמן מה בזז את דרום פולין. כך שבסופו של דבר, אחותה הקטנה של מריה "ידוויגה" נסעה לפולין והוכתרה כמלכתה ב-1384. בשנתיים הראשונות למלכותה מריה שלטה ביחד עם אמה אליזבת כאשר פלטין הונגריה הוא מיקלוש הראשון גאראי. אך לשלטון של נערה בהונגריה מהר מאוד קמו מתנגדים וב-1384 בן למשפחת אנז'ו קארלו השלישי מלך נאפולי טען לכתר ההונגרי וב-1384 אילץ את מריה לוותר על הכתר. במשך שנה מריה חיה תחת שלטונו של קארלו אשר הסתיים עם הירצחו ב-1386 על ידי אחד מתומכיה של אליזבתה. לאחר החזרתה של מריה לשלטון, חתמה אליזבתה ביחד עם זיגיסמונד על הסכם גיור בו זיגיסמונד הוכרז רשמית כמלך לצידה של מריה. זמן קצר לאחר שמריה הוחזרה לשלטון, היא ואמא נלכדו במארב על ידי תומכי המלכה האלמנה "מרגרט מדוראצו" ולאחר מאבק קשוח בין אנשי מרגרט לבין הפמלייה של מריה, היא ואמא הועברו לטירת גומנץ ומשם לאחר זמן מה לטירת נוביגראד. בינואר 1387, זיגיסמונד פלש עם צבאו להונגריה ועשה את דרכו אל עבר נוביגראד אך לפני שהספיק להגיע לטירה אליזבתה הוצאה להורג בנוביגראד בפני מריה. לאור העובדה שבמשך כשנה להונגריה לא היה שליט בפועל, ב-31 במרץ זיגיסמונד הוכתר כמלך הונגריה ולאחר מצור בן כ-3 חודשים, טירת נוביגראד נפרצה ומריה שוחררה מכלאה ב-4 ביוני 1387. למרות לאחר שחרורה היא וזיגיסמונד מלכו בשותפות על הונגריה, השפעתה של מריה על הממלכה הייתה מינימלית ביותר כאשר זיגיסמונד לקח ממנה את מרבית הסמכויות. לאחר שלא ראתה את אחותה במשך כ-9 שנים, נפגשה מריה עם אחותה יאדוויגה ב-1392 שם הן ערכו שלום בין ארצותיהן אשר החלו לריב לאחר שזיגיסמונד יצר ברית עם המסדר הטווטוני כנגד בעלה הפגאני לשעבר של יאדוויגה "יוגאילה". מריה מתה ב-17 במאי 1395 ביערות בודה. מריה אשר באותו זמן הייתה בהריון החליטה לצאת לרכב ביערות הבירה, אחר היא נפלה מסוסה אשר התהפך עליה. מריה נכנסה ללידה מוקדמת כאשר נולד לה בן אשר מת זמן קצר לאחר מכן. הפציעה והלידה הקשה הרגו את מריה והיא מתה בגיל 24. היא נקברה בואראד. מריה הייתה היורשת הלגיטימית של ממלכת הונגריה, ולאור העובדה שגם היא וגם בנה מתו, כעת השלטון של זיגיסמונד החל להתערער כאשר בסופו של דבר מלחמתו עם האצילים, הכספים והאדמות שהעניק להם ותחילת המלחמה עם העותמאנים הובילה לשקיעתה האיטית של הממלכה אשר בסופו של דבר תיפול בידי העותמאנים ב-1526.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שליטי הונגריה
קטגוריה:מלכות המאה ה-14
קטגוריה:ילידי 1371
קטגוריה:נפטרים ב-1395
ברוזה במברג

ברוזה באסקט במברג (בגרמנית: Brose Bamberg) היא קבוצת כדורסל גרמנית מהעיר במברג שבמדינת בוואריה, המתמודדת בבונדסליגה.

==היסטוריה==
המועדון נוסד ב-1955 והשתתף ברציפות בליגה הראשונה בגרמניה החל מעונת . הקבוצה זכתה בתשע אליפויות בשנים 2005, 2007, 2010, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016 ו-2017. ובשישה גביעי גרמניה בשנים 1992, 2010, 2011, 2012, 2017 ו-2019.

היריבות העיקריות שלה בליגה הגרמנית הן: סקיליינרס פרנקפורט ואלבה ברלין. במסגרת התחרויות האירופיות, הקבוצה העפילה לשלב ה"טופ 16" של היורוליג בעונת ובעונת השתתפה אך לא עברה את שלב הבתים הראשון.

ברוזה במברג השתתפה ביורוליג בעונת , וסיימה במקום החמישי בשלב הבתים עם מאזן של 3 ניצחונות ו-7 הפסדים. לפני עונת צורפה באמברג ליורוליג במתכונתה החדשה, כאלופת גרמניה. בעונה שלאחר מכן זכתה שוב באליפות והבטיחה את מקומה במפעל גם לעונת .

==תארים והישגים==
*הבונדסליגה:
**אליפות (9): 2005, 2007, 2010, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017
**מקום שני: 2003, 2004
*הגביע הגרמני:
**זכייה (6): 1992, 2010, 2011, 2012, 2017, 2019
**גמר: 2006, 2015

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.euroleague.net/competition/teams/showteam?clubcode=bam דף הקבוצה] באתר היורוליג

*
קטגוריה:קבוצות כדורסל גרמניות
קטגוריה:קבוצות יורוליג
קטגוריה:בוואריה: מועדוני ספורט
הומור רוסי

ההומור הרוסי מתאפיין במשחקי מילים רבים הנובעים מעושרה וגמישותה של השפה הרוסית. כמו בתרבויות אחרות, משתרע ההומור הרוסי על כל הטווח שבין בדיחות גסות, משחקי מילים שטותיים ועד סאטירה פוליטית נוקבת.

==סאטירה פוליטית==
במהלך רובה של ההיסטוריה הרוסית, ההומור הפוליטי היה אחד מערוצי הביטוי החשובים של העם הרוסי, אף על פי שתחת הדוגמטיות הדתית של ימי הביניים נחשב הצחוק לאלילי ובלתי רצוי, וסאטירה פוליטית יכלה להיות אף מסוכנת לכותביה בעת שלטון הצארים. בתקופה הסובייטית הבעת לעג פוליטי כלפי השלטונות הייתה מסוכנת ביותר והובילה לא אחת למעצר ומוות, אך בעיתון הסאטירי הרשמי "קרוקודיל" ניתן חופש רב למדי לכותבים ללעוג ולהגחיך את אירועי היום והדמויות השלטות.

למרות, ואולי בגלל הדיכוי והאיסורים, פרח ההומור הרוסי הפוליטי כאמצעי לשחרור לחץ וכן להתנגדות והגחכה של האליטות השליטות. במהלך שלטונו של ברז'נייב בשנות השבעים והשמונים, האקלים הפוליטי היה יציב למדי, ולכן כוונו חצי הסאטירה הפוליטית כלפי בעיות חברתיות בפנים ברית המועצות. עם נפילת ברית המועצות ניטל במידת מה עוקצו של ההומור הפוליטי, אך תופעות פוסט-קומוניסטיות, כמו האוליגרכים והחיבור בין הון לשלטון, מהוות קרקע פורייה לצמיחת סטריאוטיפים חדשים לסאטירה הפוליטית הרוסית.

==בדיחות==
הצורה הנפוצה ביותר של ההומור הרוסי היא הבדיחה (анекдо́т - "אנקדוטה") שהיא סיפור קצר עם סיום שנון. בבדיחות הרוסיות מופיעות בדרך כלל דמויות עממיות או פופולריות קבועות במצבים נפוצים. דמויות נפוצות הן:
* שטנדרטפיהרר שטירליץ - דמות פופולרית מהסדרה "שבעה עשר רגעים של אביב" של קצין מודיעין סובייטי המסתנן לשורות הנאצים, המתאפיינת בשימוש רב ב-Voice Over (השמעת מחשבות הדמות בקולה היא).
* פורוצ'יק (סגן) רז'בסקי - אציל בן המאה ה-19 שנודע בשפתו הגסה שאינה מתאימה למעמדו.
* רבינוביץ' - היהודי הטיפוסי. ערמומי, מתעב את המשטר הסובייטי ומתוחכם.
* וובצ'קה - ילד תמים לכאורה, אך למעשה מתנהג מבחינה מינית כמבוגר.
* וסילי איבנוביץ' צ'פאייב - אחד מגיבורי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה שנעשה אודותיו סרט ביוגרפי פופולרי מאוד ב-1934. דמותו ההירואית עד כדי גיחוך, נסיבות מותו, ניסיונות הנפל שלו להתקבל לאקדמיה הצבאית של פרונזה ובני לווייתו: פטקה, פורמאנוב הקומיסר ואנקה המקלענית פרנסו בדיחות רבות.;
* צ'וקצ'ים - בני צ'וקוטקה שבסיביר, בעלי סטיגמה של נבערים ותמימים בשל האזור הנידח בו הם חיים.

* הרדיו הארמני, רדיו ירוואן, היווה מסגרת פופולרית לבדיחות בנוסח שאלה-תשובה. לדוגמה: הרדיו הארמני נשאל - "האם זה טוב לקיים יחסי מין עם חלון פתוח?"; הרדיו הארמני ענה - "כן, אך מוטב עם אשה". (ר' הרחבה בנושא בערך בדיחות רדיו ירוואן)

האלמנט המצחיק והמפתיע מושג בשילובים האינסופיים של סיומים משעשעים ומשחקי מילים מתוחכמים.

==קישורים חיצוניים==
* 
*אלתר דרויאנוב, [https://web.archive.org/web/20091118064325/http://benyehuda.org/droyanov/milxama_umahapexa.html ספר הבדיחה והחידוד: מלחמה ומהפכה], באתר פרויקט בן-יהודה

קטגוריה:רוסיה: תרבות
קטגוריה:ברית המועצות: תרבות
קטגוריה:הומור
מבצע בייטינג

מבצע בייטינג (באנגלית: Operation Biting), או הפשיטה על ברונוואל, היה פשיטה של כוחות בריטיים משולבים לתפיסת רכיבי רדאר וירצבורג בברונוואל שבצרפת במהלך מלחמת העולם השנייה אשר נערכה ב-27–28 בפברואר 1942.

מדענים בריטים בראשותו של ר.ו. ג'ונס ביקשו להבין היטב את רדאר וירצבורג הגרמני על מנת שיוכלו לפתח אמצעים נגדו. ג'ונס העריך כי ייתכן שהגרמנים מיקמו מתקני רדאר מסוג וירצבורג בסמוך למערכת רדאר אחרת - פרייה (Freya) ולפיכך ביקש תצלומי אוויר של אתרים שבהם מוקמו רדארי פרייה. ב-22 בנובמבר 1941 צילם מטוס מסוג ספיטפייר תמונות אוויר של אתר שבו שכן רדאר פרייה באזור ברונוואל, כפר באזור החוף הצרפתי. במקום נצפו מבנים לא ברורים. ב-5 בדצמבר טיסת ביון בגובה נמוך שנעשתה באזור הניבה תמונות ברורות של רדאר וירצבורג. בתמונות נראה אדם, והודות לכך ניתן היה להעריך כי קוטר צלחת הרדאר כ-3 מטר. מידע זה איפשר לג'ונס להעריך שבאתר נמצא רדאר וירצבורג.
הצנחנים וכוחות הסיוע מתאמנים על הפינוי מן החוף לקראת מבצע בייטינג.
בעקבות זאת כוחות מיוחדים, בפיקודו של לואי מאונטבאטן, ראש מטה מבצעים משולבים, החלו לבחון אפשרות ביצוע של פשיטה במקום. על פי התוכנית שנרקמה, כוחות צנחנים, שאליהם יצוות מפעיל רדאר של החיל האוויר המלכותי, יצלמו את הרדאר מקרוב, וייקחו כל רכיב שיצליחו לקחת משם. ב-27 בפברואר 1942 כוח הפשיטה בן 116 איש, בפיקודו של רס"ן ג'ון פרוסט, הוצנח בברונוואל באמצעות שנים־עשר מפציצים. הגרמנים גילו התנגדות ניכרת נגד הכוח הפושט, אך הכוח הפושט הצליח לצלם את המתקן, ליטול חלק מהרכיבים האלקטרונים במקום ולחטוף טכנאי של רדאר וירצבורג. משם, בהתאם לתוכנית, התקדם הכוח אל עבר החוף, ופונה חזרה לבריטניה באמצעות כוחות של הצי. הכוח הימי שפינה את כוח הפשיטה חמק מכוח גרמני של משחתת וספינות סיור שעבר במרחק של מייל ממקום הנחיתה. במהלך המבצע נהרגו שני חיילים בריטים, שישה נפצעו, ושישה נפלו בשבי. שני קשרים נתפסו תשעה ימים לאחר מכן כאשר ניסו לחמוק לשווייץ. מנגד, נהרגו חמישה גרמנים ושניים נפלו בשבי, בהם הטכנאי. על האופן שבו פיקד על המבצע קיבל פרוסט את הצלב הצבאי.

הצלחת המבצע התפרסמה בעיתונות הבריטית והעלתה את מורל הציבור לאחר רצף כישלונות, כדוגמת הכישלון במניעת מעברן של הספינות הגרמניות בתעלה האנגלית (מבצע קרברוס) שבועיים קודם לכן. הצלחת הפשיטה גם חיזקה את ההכרה של הרשויות הבריטיות כי המתקנים הבריטים הסמוכים לחוף חשופים לפגיעות דומות מצד כוחות קומנדו. בעקבות זאת הועבר מיקומו של המוסד לחקר טלקומוניקציה.

כלקח מהמבצע הבריטי, החלו הגרמנים לבצר את מתקני הרדאר שלהם. במהלך הפשיטה על דייפ, פשיטת משנה שנעשתה במטרה לתפוס רכיבים של רדאר פרייה נכשלה עקב ביצורים אלו. במסגרת עבודות הביצורים שורטטו הוראות מפורטות כיצד יש להקים ביצורים ראויים. הדבר סייע לבריטים לזהות ביתר קלות מתקנים צבאיים שבוצרו מאשר המתקנים שקודם לכן לא מוגנו, וזאת כיוון שהייתה לביצורים תבנית דומה. לאחר מציאתם של מתקנים כאלו, יכולים היו הבריטים להפציצם מן האוויר.

==ראו גם==
*מבצע תרנגול 53

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

בייטינג
בייטינג
בייטינג
ברונוואל
בייטינג
קטגוריה:צרפת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1942
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: פשיטות
קטגוריה:1942 בצרפת
NIIRS

NIIRS (ראשי תיבות של: National Imagery Interpretability Rating Scale) הוא מדד המשמש לדירוג איכות תמונות שהופקו באמצעות מערכות דימות שונות. NIIRS נחשב לסטנדרט לדירוג איכות תמונה על ידי מרבית מפענחי התצלומים והמדענים. NIIRS מגדיר דרגות שונות של איכות תמונה והיכולת לפענחה על בסיס סוגי המשימות שהמפענח יכול לבצע עם תמונות בעלות דירוג NIIRS נתון. הרעיון הוא שמפענחי תצלומים אמורים להיות מסוגלים להבחין ביותר פרטים ולבצע משימות פיענוח תובעניות יותר ככל שאיכות התמונה עולה.

מדד ה-NIIRS מורכב מ-10 דרגות, החל מ-0 (האיכות הנמוכה ביותר) עד ל-9 (האיכות הגבוהה ביותר).

מאחר שסוגים שונים של מערכות דימות מאפשרות להפיק תמונות שאיתן ניתן לבצע סוגים שונים של משימות פיענוח, מדדי NIIRS נפרדים פותחו עבור ארבעה סוגי דימות עיקריים: התחום הנראה, מכ"ם מִפְתָּח סינתטי (SAR), תת-אדום ומולטי-ספקטרלי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.fas.org/irp/imint/niirs.htm National Image Interpretability Rating Scales], באתר פדרציית המדענים האמריקניים

קטגוריה:דימות
קטגוריה:מדדים
מרב מילר

מרב מילר (נולדה ב-21 במאי 1971) היא שדרנית רדיו וטלוויזיה, עורכת ומגישת חדשות ישראלית.

== ביוגרפיה ==
מילר נולדה וגדלה בכפר סבא. את שירותה הצבאי עשתה כמדריכה בחיל האוויר הישראלי. לאחר שחרורה מצה"ל, עבדה במשך מספר שנים כדיילת אוויר, ולמדה תקשורת במכללה למינהל.

מילר החלה את דרכה המקצועית ככתבת שטח בחדשות HOT. לאחר מכן החלה לעבוד ברשות השידור כעורכת ומגישת חדשות הכלכלה ברשת ב'. ב-2002 עברה לעריכת החדשות בערוץ הראשון, וגם שם הגישה את חדשות הכלכלה, "מבט לכסף". בין פעילויותיה הבולטות ככתבת שטח בערוץ הראשון היו סיקור תוכנית ההתנתקות וסיקור האירועים בגבול הצפון במלחמת לבנון השנייה.

ב-2004 הנחתה את האירוע לבחירת השיר שייצג את ישראל באירוויזיון. בשנה זו גם הגישה את תוצאות הניקוד הישראלי בתחרות.

בשנת 2006 הגישה לראשונה את "מבט" כשהחליפה את חיים יבין באופן חד-פעמי בהגשת מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ הראשון. ב-10 במאי 2007 הודיע יבין כי בכוונתו לפרוש מהגשת "מבט", לאחר כ-40 שנים בהן הגיש אותה כמגיש יחיד. הנהלת הערוץ הראשון ניהלה משא ומתן עם גאולה אבן, אך לאחר מחלוקות כספיות הוחלט כי לא תגיש את "מבט", ושאת המהדורה יגישו מרב מילר וינון מגל. מהדורת "מבט" הראשונה בהגשתם שודרה ב-10 בפברואר 2008.

ב-2008 הנחתה את טקס הענקת פרסי ישראל לצידו של חיים טופול.

בשנת 2012 התגלה כי רשות השידור מוציאה כ-10,000 ש"ח בחודש על הוצאות הנסיעות של מרב מילר במוניות. הפרשייה עוררה גלים ברשת האינטרנט, בעיקר בקרב התומכים בסגירת רשות השידור.

בשנת 2015 עזבה את כיסא "מבט" לטובת יעקב אילון, ועברה להגיש את תוכנית הבחירות "ישראל בוחרת" לצד אמיר איבגי. לאחר הבחירות, עברה להגיש מגזין ראיונות בשם "הערב בשש", ששודר במשך חצי שנה. בהמשך, ועד לסגירת רשות השידור, הגישה מגזין כלכלה יומי ששמו היה "חשבון יומי עם מירב מילר".

ב-2017 שימשה מילר כמגישה מחליפה בתוכנית "הבוקר של קשת" בערוץ 2. באוקטובר אותה שנה מונתה למגישה, לצד מרב בטיטו, של התוכנית "כותרות הבוקר" של קשת בערוץ 2, בה המשיכה גם לאחר המעבר ל"קשת 12". התוכנית ירדה מהאוויר לאחר חודשים ספורים. כיום מילר היא מנחה מחליפה בתוכנית "אנשים", וכן מנחה את תוכנית הנדל"ן של קשת 12 "הקומה ה-12".

לקראת הבחירות המוניציפליות של שנת 2023, שנדחו לפברואר 2024, החלה להגיש באולפן אתר "וואלה" את "הזירה המקומית" - ראיונות עם מתמודדים שונים לראשות ערים ומועצות מקומיות.

מילר גרושה ואם לשניים. מתגוררת בתל אביב. בסרטה "בעיניים פקוחות", ששודר בתוכנית חשיפה, היא סיפרה שבשנת 2019 אובחנה עם גידול בראש שמאיים על ראייתה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:נשות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרניות ומנחות
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:דיילות אוויר ישראליות
קטגוריה:דיילי טאוור אייר
קטגוריה:סגל קשת
קטגוריה:מגישות חדשות ישראליות
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
בית ספר נזירות כרמלית

בית ספר נזירות כרמלית המוכר גם כ"בית הספר התיכון האיטלקי" הוא בית ספר ערבי, פרטי, בבעלות הכנסייה הקתולית, השוכן בעיר חיפה.

== היסטוריה ==
בית הספר נוסד רשמית בשנת 1919 בסיוע Ansmi "האגודה לעזרה למיסיונרים איטלקים", אגודה דתית איטלקית שהוקמה במטרה לסייע לאוכלוסייה נזקקת במזרח התיכון ומתן שירות לצליינים, בעיקר מאיטליה, בעת ביקורם בארץ הקודש. האגודה, בראשות המיסיונר ארנסטו סקיפרלי, הקימה בתי ספר, בתי יתומים, בתי חולים בביירות ובקהיר, ומאוחר יותר את בתי החולים האיטלקיים בחיפה, בנצרת ובירושלים.

כאשר עלה הצורך בהקמת בית הספר, פנה סקיפרלי לנזירה תרזה, שהגיעה בחודש מאי 1907 לארץ ישראל, בברכת האפיפיור פיוס העשירי, במטרה להקים מנזר נשים של מסדר האחים של הבתולה הברוכה מריה מהר הכרמל בחיפה.

הנזירה תרזה הסכימה להרחיב את פעילותה החינוכית, ויחד עם נזירות נוספות הקימה בית ספר במבנה המנזר. תוך ארבע שנים צמח בית הספר למוסד שחינך למעלה מ-300 תלמידים ברוח קתולית אדוקה מצד אחד, ושואפת להשכלה ולפתיחות לעולם מצד שני. בשנת 1968 נפתח בית הספר התיכון.

עם השנים התרחב בית הספר, והוא כולל היום למעלה מ-1,000 תלמידים מגיל הגן ועד כיתה י"ב. בית הספר קלט תלמידים בני דתות שונות, וכיום נחשב כבית ספר יוקרתי בעל אחוזי הצלחה גבוהים בבחינות הבגרות, המחנך את תלמידיו למעורבות בקהילה ולנתינה. בית הספר מגיש 100% מתלמידיו לבחינות הבגרות, מתוכם קרוב ל-90% עוברים את הבחינות בהצלחה.

בשנת 2007 חגגו המנזר ובית הספר 100 שנה להיווסדם.

==ראו גם==

* בית החולים האיטלקי
*מכון הרדג, כיום גן ילדים המופעל על ידי הנזירות

==קישורים חיצוניים==
* 

כרמלית
קטגוריה:ארץ ישראל: נצרות
קטגוריה:העיר התחתית