OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרק ירקות

מרק ירקות הוא מרק נפוץ שמוכן באמצעות ירקות שונים וירקות עליים כמרכיבים העיקריים. מקורו של המרק כבר בהיסטוריה העתיקה, וכיום הוא מוצר מזון בייצור המוני. 

== סקירה ==
מרק ירקות מבוסס לרוב על ירקות וירקות עליים כמרכיבים העיקריים. מרכיבים המוגדרים כפירות יכולים גם הם לשמש כבסיס למרק ירקות או כמרכיבים נוספים, כגון עגבניות, קישואים, ואחרים. אפשרי גם להכין מרק ירקות כציר, או מרק על בסיס שמנת. בנוסף לירקות, מרכיבי-בסיס אחרים למרק ירקות יכולים להיות למשל: שעועית, טופו, אטריות או פסטה מסוגים שונים, ציר ירקות, חלב, שמנת, מים, שמן זית או שמן ממקור צמחי אחר, תבלינים שונים, מלח, פלפל שחור, ועוד מרכיבים רבים אחרים. ישנם כמה סוגים של מרק ירקות שהם מחיתיים ומסוננים לאחר מכן, על מנת ליצור מרקם חלק למרק. מרק ירקות לרוב יוגש חם, אף על פי שחלק ממרקי הירקות, כגון מרק אפונה למשל, יכולים גם להיות מוגשים קרים. מרק ירקות לעיתים משמשים כמנה ראשונה או כמתאבן.

== היסטוריה ==
מרק תרד נימוח
מקורו של מרק הירקות מתוארך בהיסטוריה העתיקה. הספרטנים נהגו לאכול מרק ירקות דל, בשם "מרק שחור" בימי קדם.

באזור המרכזי בהרי האפלצ'ים מרק ירקות, המכונה גם: "מרק ירקות חורפיים" ו"מרק כפרי", הוא מזון בסיסי מסורתי ונפוץ במהלך חודשי החורף: דצמבר–פברואר, באזור הרי האפלצ'ים המכונה "היילנדרס".

מרק בחורף נותן תחושה חמימה ויכול להוות ארוחה שלמה. מרק לא חייב לכלול אבקת מרק.

== ייצור המוני ==
מרק ירקות הוא כיום מוצר מזון בייצור המוני, וניתן להשיגו בצורות שונות: משומר, קפוא, וכסוגים שונים של מרק להכנה מהירה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
הלגה גיטון

הלגה גיטון (בגרמנית: Helga Guitton; נולדה ב-18 בדצמבר 1942) היא מנחת טלוויזיה גרמנייה.

==ביוגרפיה==
גיטון נולדה בקניגסברג שבפרוסיה המזרחית.

היא למדה תקופה משחק, ריקוד ומספר שפות וב-1964 החלה לעבוד ב-RTL, רשת השידור של לוקסמבורג, שם שימשה כמגישת טלוויזיה וכשדרנית רדיו,

היא נבחרה להנחות את אירוויזיון 1973 שנערך בתיאטרון הגדול של לוקסמבורג.

מ-1979 ועד 1988 הנחתה את תוכנית המוזיקה "Liedercircus" בה זמרים ואומנים רבים הציגו את שיריהם.

היא גם הגישה תקופה את התוכנית "Viva – die Lust, zu leben" הכללה בתוכה ראיונות עם ידוענים וחידונים.

ב-1994 עזבה את תחום הטלוויזיה ואחרי כן היא עבדה כמאמנת אישית.

היא מתגוררת בלוקסמבורג וב-1986 זכתה לאות כבוד (Order of Merit of the Grand Duchy of Luxembourg) ביחד עם שני עמיתיה לעבודה מטעם הדוכסות.

היא הייתה נשואה לפובליציסט הצרפתי רנה גיטון ובנה משמש ג'ושי משמש כיום כמוציא לאור וסוכן ספרות בפריז.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.addx.org/textarchiv/04-08-12-15.pdf הקולות הגרמנים מרדיו לוקסמבורג], מאמר אודות שנות פעילות כשדרנית ב- RTL 
* [http://www.fernsehserien.de/helga-guitton/person סדרות טלוויזיה בהגשתה של הלגה], באתר Fernsehserien.de 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שדרניות רדיו וטלוויזיה
קטגוריה:מנחות טלוויזיה גרמניות
קטגוריה:מנחי האירוויזיון בלוקסמבורג
קטגוריה:תקליטנים גרמנים
קטגוריה:מאמנים אישיים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1942
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1942
אורם קלארק

אורם ביגלנד קלארק (באנגלית: Orme Bigland Clarke; 8 באוקטובר 1880 - 31 במרץ 1949) היה משפטן וקצין בצבא הבריטי. עם תומה של מלחמת העולם הראשונה הוטלה על קלארק המשימה לנסח במהירות את המערכת המשפטית של המנדט הבריטי על פלשתינה ובכך הניח את היסודות למערכת משפט מודרנית שהונהגה בארץ תחת מערכת המשפט העות'מאנית.

== ביוגרפיה ==
קלארק נולד בכלכותה ובגיל 25 נשא לאישה את אלפרידה רוזוולט, נכדתו של ג'יימס אלפרד רוזוולט, דודו של נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט.<BR>
הוא למד משפטים באוניברסיטת אוקספורד, הוסמך לעריכת דין בשנת 1906 ועבד עבור התובע הכללי של בריטניה סר ג'ון סיימון במשך כשמונה שנים. בשנת 1914, ככל הנראה בהמלצתו של סיימון, מונה קלארק ליועץ המשפטי של השער הנשגב של קונסטנטינופול. במהלך עבודתו שם ייעץ למשרד בנושאי מודרניזציה של מערכת המשפט הטורקית, עבודה שנקטעה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1915, לאחר תקופה קצרה עם משפחתו בניו יורק, חזר קלארק לבריטניה כדי להתגייס למאמץ המלחמתי. הוא הוצב ביחידת ארטילריה בצרפת והוצב מחדש במהלך המלחמה בקהיר, שם שירת עד לתום הקרבות בשנת 1918. משנכנסה לתוקפה הפסקת האש ובשיחות השלום החלו מסתמנים גבולות חלוקת המנדטים במזרח התיכון, עלה הצורך במשפטן שינסח במהרה מעין 'חוקה' או מערכת משפטית בארץ ישראל. מאחר שהכוחות בפיקודו של גנרל אלנבי גירשו את הטורקים מפלשתינה, השטח היה למעשה תחת כיבוש צבאי, ומשימת הסדרת המערכת המשפטית הוטלה על הצבא. קלארק, שהיה אז בדרגת רב-סרן, היה האדם בעל הניסיון הרלוונטי באזור, והוא הועבר באופן מיידי לירושלים והחל לעבוד על הפרויקט.

לפי חוקר המשפט הישראלי נתן ברון, קלארק עמל בתנאים קשים, לבדו, מבלי שיוכל להתייעץ עם אף גוף או אדם, והשלים את המשימה בתוך חודשים בודדים. משרדו של קלארק בירושלים היה ממוקם במגרש הרוסים, על קרקע שנמכרה לכתר הבריטי על ידי השלטון החדש במוסקבה לאחר מהפכת 1917. במתחם זה קבע קלארק את משכנו של בית המשפט העליון, ושם הוא נותר עד לחנוכתו של המשכן החדש בשנת 1992. קלארק הגדיר את ערכאות המשפט, ייסד את החלוקה האזורית של בתי המשפט ומינה שופטים בכל רחבי הארץ, תוך הקפדה על מתן ייצוג לקהילות היהודיות, הערביות והבריטיות.

בספטמבר 1918 הכריעו אותו דיכאונות ועומס העבודה ובריאותו החלה מתרופפת. הוא התפטר משירות לאחר שלקה במלריה וחזר לביתו שבאנגליה. בשנת 1921 הוענק לו תואר אצולה בשל 'תרומתו הגדולה למנהל המשפטי בטריטוריות הכבושות'. את המשך הקריירה שלו העביר במשרד האוצר הבריטי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* [https://www.alumni.ox.ac.uk/quad/article/oxford-man-who-wrote-israels-constitution The Oxford Man Who Wrote Israel's Constitution] 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפטנים בריטים
קטגוריה:המנדט הבריטי: חוק ומשפט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1880
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1949
אמנון הררי (עיתונאי)

אמנון הררי (נולד ב-8 במרץ 1987) הוא עיתונאי ישראלי, עורך החדשות של "הארץ". בעברו היה עורך הספורט של "הארץ" וכותב בעיתון, עורך התכנית "פגוש את העיתונות" בחברת החדשות של קשת 12, סגן העורכת הראשית של מגזין "טיים אאוט תל אביב".

== ביוגרפיה ==
הררי נולד בשנת 1987 בתל אביב, בנם של הפסיכולוג דור הררי ושל העורכת הללי (ללי) שמר, בתה של הפזמונאית והמלחינה נעמי שמר. הוא למד בעירו בבית הספר הגימנסיה העברית "הרצליה", ובמהלך לימודיו נפצע באורח קשה בתאונת דרכים. למרות מצבו הרפואי הוא התנדב לשירות אותו ביצע ביחידת עילית באגף המודיעין, אליה התגייס ב-2006. הררי אף יצא לקצונה, והשתחרר ב-2010 בדרגת סגן.

אחרי שחרורו מהצבא, החל הררי לעבוד באתר "וואלה! NEWS", תחילה בתפקידי עריכה שונים וב-2012 מונה לראש דסק החדשות באתר, אותו מילא עד 2015. במסגרת תפקידו גם כתב הררי מאמרי דעה באתר בנושאים אקטואליים. הוא גם שימש כשליח האתר לסיקור טורנירי הפיינל-פור של היורוליג ב-2011 וב-2014. מיד עם עזיבתו את "וואלה! NEWS", מונה הררי לתפקיד סמנכ"ל התוכן והעורך הראשי של הסטארט-אפ החברתי ePart. בינואר 2017 הצטרף הררי למגזין "טיים אאוט תל אביב", כסגן העורכת הראשית, עורך האתר ועורך המדור העירוני.

באוגוסט 2018 עבר לעיתון "הארץ", שם שימש תחילה כעורך מדור הספורט בעיתון המודפס ובאתר האינטרנט. במקביל לתפקידו ולכתיבה בתחום הספורט, הררי גם כותב מאמרים בנושאים פוליטיים, כותב לסירוגין את הטור המערכתי "היומית", ובמהלך ארבע מערכות הבחירות לכנסת בין השנים 2019–2021 כתב את המדור הפוליטי "הסקרן". במקביל, מפרסם הררי בעיתון גם כתבות בנושאי תרבות, עבור המוספים "גלריה שישי" ו"גלריה". ב-2022 מונה לעורך החדשות של "הארץ". הררי עמד בראש מערכת החדשות בזמן מערכת הבחירות לכנסת ה-25, הרפורמה המשפטית והמחאה שפרצה בעקבותיה, וכן טבח 7 באוקטובר והמלחמה שפרצה בעקבותיו.

בראשית 2020 ובמקביל לעבודתו ב"הארץ" החל הררי לשמש גם כעורך התכנית "פגוש את העיתונות" בחברת החדשות של קשת 12. הררי שימש בתפקיד בזמן מערכות הבחירות לכנסת ב-2020 ו-2021, הבחירות לנשיאות בארצות הברית ב-2020, ומשבר הקורונה. עם תום מערכת הבחירות ב-2021, סיים את תפקידו והמשיך בעבודתו ב"הארץ".

להררי תואר ראשון בהצטיינות במדע המדינה ובתקשורת מאוניברסיטת תל אביב.

== משפחה ==
הררי הוא נכדה של הפזמונאית והמלחינה נעמי שמר, וכן של איש המוסד מייק הררי. אביו, דור, הוא אחיינה של נשיאת בית המשפט העליון בדימוס, דורית ביניש.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:עיתונאי ספורט
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:משפחת הררי-ורבה-שמר
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
Jurassic Park Builder

Jurassic Park Builder הוא משחק וידאו מסוג סימולציות ניהול ובנייה שיצא ב-23 ביולי 2012 בארצות הברית (וב-10 באוקטובר 2012 בבריטניה) בידי חברת "Ludia" ומבוסס על סרטי פארק היורה וניתן למשחק של שחקן יחיד באנדרואיד, ב־iOS ובפייסבוק.

המשחק מדמה מערכת של בניית פארק שעשועים עם יצורים נכחדים, כולל יצורים שלא נראו בסרטי הסדרה. ב-2015 סמוך לצאת הסרט עולם היורה החברה הוציאה גרסה מעודכנת למשחק בשם "עולם היורה: המשחק" (Jurassic World: The Game).

המשחק הצליח מאוד בבוע הראשון שהופץ וקיבל הורדות רבות לאנדרואיד ול-iOS וכן היה אחד מעשרת המשחקים המרוויחים ביותר שהורדו לאנדרואיד ול-iOS בשנת 2013.

==המשחק==
המשחק הוא למעשה Freemium דו-ממדי ובתוכו אפשר לפתח יצורים תלת-ממדים. לשם כך השחקן צריך לנקות את הפארק ולחפש בין העצים והסלעים ענברים של יתושים לכודים ולהביא אותם למעבדה, שם ינסו לחלץ מהיתוש את ה-DNA וליצור ממנו דינוזאור או יצור אחר. יתושים מתגלים גם על הקרקע בעוד השחקן מנקה את הקרקע.

את המשימות של השחקן הוא מקבל מאת הדמויות שבשני הסרטים הראשונים: אלן גרנט, ג'ון האמונד, איאן מלקולם וקלי קורטיז וכן ד"ר הנרי וו המפעיל של המעבדה. היעדים הם בניית כבישים מעברים לכלובי הדינוזאורים והוספה של יצורים שונים לפארק. לאחר מכן השחקן יכול להוסיף גם מבנים חדשים, בתי מלון ומגוון אטרקציות למבקרים, לרבות כלי רכב שונים וכן שיבוט של זני דינוזאורים חדשים ומרשימים יותר. השחקן צריך לדאוג לגדרות ולמנוע בריחה של דינוזאורים. אם דינוזאור בורח השחקן צריך ללחוץ עליו ולעצור את התקדמותו. השחקן מרוויח כסף מהמבנים והדינוזאור ואפשר להרוויח יותר כסף בידי האכלת הדינוזאורים המשובטים, אף שהם יכולים להסתדר לבד.

בנוסף על הפארק הבסיסי שממוקם על האי "איסלא נובלר" ישנם עוד סוגי פארקים להרצה: פארק הממוקם בקרקעית הים ובו מיני חיות ימיות נכחדים ופארק הממוקם בפטגוניה המבוסס על חיות מעידן הקנוזואיקון וגם על כמה תנינים מהמזוזואיקון.

==עולם היורה: המשחק==
גרסה נוספת של המשחק יצאה ב-29 באפריל 2015, חודשיים לפני יציאת הסרט הרביעי בסדרה - עולם היורה, אחרי שהוכרז עליו שנה לפני כן כחלק מקידום הסרט.

גם בגרסה זו השחקן מקים פארק על האי "איסלא נובלר" והוא בעל מבנים ודינוזאורים דומים לגרסה הראשית, אך הוא יכול להוסיף בה מגוון של מעל 50 זני דינוזאורים ויצורים חדשים שבגרסה זו יכולים גם להילחם ביניהם בתורות ולהשתכלל במשך השלבים. בנוסף מופיעות בו דמויות המופיעות בסרט לרבות אוון וקלייר.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.ludia.com/en/games/jurassic-parktm-builder הדף הראשי של המשחק] 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2012
קטגוריה:פארק היורה: משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי בניית פארקי שעשועים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בקנדה
נורת'רופ F-20 טייגרשארק

הנורת'רופ F-20 טייגרשארק (באנגלית: Northrop F-20 Tigershark) היה מטוס קרב אשר תוכנן ופותח כפרויקט פרטי של חברת נורת'רופ האמריקאית. פיתוח המטוס החל ב-1975 כהמשך למטוס הקרב נורת'רופ F-5 טייגר II שהציג מנוע חדש, אשר שדרג את ביצועי המטוס, ומערכות אוויוניקה מודרניות, שכללו מכ"ם רב עוצמה.

בהשוואה ל-F-5, היה ה-F-20 מהיר בהרבה, בעל יכולת של ירי טילים מעבר לקו האופק וכושר נשיאה של מרבית סוגי החימוש שבידי ארצות הברית למטרות תקיפה קרקעית. בזכות יכולותיו המשופרות, התחרה ה-F-20 ב-F-16 פייטינג פלקון, ואף היה זול יותר לרכישה ולתפעול.

פיתוח ה-F-20 בוצע בחסות משרד ההגנה האמריקאי, בפרויקט שכונה "FX". FX ביקש לפתח מטוסי קרב אשר יהיו מסוגלים ללחום כנגד מטוסי הקרב של הסובייטים, אך ללא שימוש בטכנולוגיות רגישות הנמצאות בשירות חיל האוויר האמריקאי. FX היה תוצר של מדיניות הייצוא של ממשל קרטר אשר ביקש לצייד מדינות זרות בנשק איכותי ללא החשש שטכנולוגיות קו-ראשון אמריקאיות ייפלו לידיים סובייטיות. נורת'רופ קיוותה להצליח עם ה-F-20 בשוק הבינלאומי, אך שינוי המדיניות לאחר בחירתו של רונלד רייגן לנשיא גרם לכך שהמטוס נאלץ להתחרות מול מכירות ה-F-16 אשר פותח על ידי חיל האוויר האמריקאי. תוכנית הפיתוח ננטשה ב-1986 לאחר בניית שלושה אבות טיפוס ומטוס נוסף שבנייתו לא הושלמה.

== מאפיינים ==
F20 בטיסה
* מאפיינים כלליים:
** צוות: 1
** אורך: 47 רגל 4 אינץ' (14.43 מטר)
** מוטת כנפיים: 27 רגל 11 אינץ' (8.53 מטר)
** גובה: 13 רגל 10 אינץ' (4.22 מטר)
** שטח כנף: 18.6 מ"ר
** משקל ריק: 11,810 ליברות (5,357 ק"ג)
** משקל טעון: 16,015 ליברות (7,264 ק"ג)
** משקל המראה מרבי: 27,500 ליברות (12,474 ק"ג)
** הנעה: מנוע טורבו־מניפה אחד מדגם F404-GE-100 של חברת ג'נרל אלקטריק
** דחף ללא מבער אחורי: 11,000 ליברות (49 קילו ניוטון)
** דחף עם מבער אחורי: 17,700 ליברות (79 קילו־ניוטון)
* ביצועים:
** מהירות מקסימלית: מאך 2 (2,414 קמ"ש)
** רדיוס קרב: 630 מייל (1,020 ק"מ) בחתך משימה גבוה נמוך גבוה עם 2 מכלי דלק נתיקים, 2 טילי אוויר-אוויר מסוג AIM-9 סיידוויינדר, ו5 פצצות MK-82 (במשקל 227 ק"ג לאחת)
** טווח מרבי: 3,732 ק"מ (עם מכל דלק מלא+3 מכלי דלק נתיקים)
** סייג רום: 56,800 רגל (17,300 מטר)
** קצב טיפוס: 16,100 רגל/דקה
** עומס כנף: 395 ק"ג / מ"ר
** יחס דחף / משקל: 1.1
* חימוש:
** תותחים: 2 תותחי 20 מילימטר מדגם M39A2
** טילי אוויר־אוויר:
*** 4 טילי אוויר־אוויר מסוג AIM-7 ספארו
*** 2 טילי אוויר־אוויר מסוג AIM-9 סיידווינדר על מסילות שיגור בקצוות הכנפיים
*** 4 טילי אוויר־אוויר מסוג AIM-120 אמראם
** טילי אוויר־קרקע:
*** טילי אוויר־קרקע מסוג AGM-65 מאבריק
** טילים נגד ספינות:
*** טילים נגד ספינות מסוג AGM-84 הרפון
** פצצות:
*** פצצות שימוש כללי מסדרת הפצצות סימן 80
*** פצצות מצרר מדגם CBU-24
**רקטות:
***רקטות אוויר-קרקע CRV7 בקוטר 70 מ"מ, או רקטות SNEB בקוטר 68 מ"מ, או רקטות ZUNI בקוטר 127 מ"מ

ה-F20 בצבעים הראשונים שלו

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ארצות הברית
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
The Ambassador

<span>The Ambassador (השגריר)</span> הוא סרט תיעודי דני משנת 2011, שיצר וביים הקולנוען והעיתונאי הדני מאדס בריגר. הסרט היה מועמד לפרס חבר המושבעים בפסטיבל הסרטים סאנדנס 2012.

== תוכן ==
היוצר מאדס בריגר, שהוא עיתונאי חוקר במקצועו, פועל כסמוי ומתחזה לדיפלומט ואיש עסקים בשם קורטזן, כשמטרתו, לכאורה, היא להקים מפעל גפרורים ברפובליקה המרכז-אפריקאית ולספק עבודה לשבט פיגמים; במציאות, הוא חושף שחיתות המקושרת לתיווך במכירת תפקידים דיפלומטיים כשהוא מצליח לרכוש את תפקיד קונסול מיוחד מטעם ליבריה לרפובליקה המרכז-אפריקאית עבור סכום של 150,000 ליש"ט, וכן ליהלומי דמים, שהברחתם היא לכאורה המטרה האמיתית מאחורי היוזמה העסקית. במהלך ההתנהלויות שמצולמות בסרט, בריגר מצליח להערים על דיקטטורים ומקורביהם, ובה בעת גם על שבט הפיגמים החפים מפשע.

== מחלוקת ==
כתוצאה מהתוכן השנוי במחלוקת שבסרט, ממשלת ליבריה איימה לנקוט בצעדים משפטיים נגד בריגר. איש העסקים ההולנדי וילם טיסן, אשר על פי הסרט תיווך את מכירת התואר הדיפלומטי, ניסה ללא הצלחה להשיג צו למניעת הקרנת הסרט בפסטיבל אידפא, הפסטיבל הבינלאומי לסרטים תיעודיים באמסטרדם. לדברי התקשורת הדנית, טיסן ממשיך לבקש סעד משפטי בדנמרק על כך שצולם במצלמה נסתרת.

== ביקורת ==
הסרט התקבל באופן חיובי על ידי המבקרים, ויש לו דירג של 76% באתר Rotten Tomatoes. קייל סמית, מבקר הניו יורק פוסט, קרא לסרט "פיסת קולנוע גרילה מדהימה, מצחיקה, וחיונית."

קרסטן קסטלן, מבקר ההוליווד ריפורטר, "כתב: "הסרט מאוד קל לצפייה, הוא בבירור (וללא בושה) נצלני, לעיתים קרובות פוגעני – אבל הוא ללא ספק חושף אמיתות לא נעימות על מרכז אפריקה באופן כללי, שחיתות בפרט ותאוות בצע אישית בנוסף. ולמרות הכחשת הבמאי – הסרט אולי מומן בחלקו ממכירת יהלומי דמים."

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים דניים
קטגוריה:סרטים שצולמו בליבריה
קטגוריה:סרטים שצולמו ברפובליקה המרכז-אפריקאית
קטגוריה:סרטים תיעודיים
סכמת קירוב פולינומית

סכמת קירוב פולינומית (PTAS) היא מחלקת סיבוכיות של בעיות אופטימיזציה להן ניתן למצוא פתרון מקורב ככל שנרצה על ידי אלגוריתם קירוב בסיבוכיות פולינומית לגודל הקלט בהתייחס ל-<math>\varepsilon</math> כקבוע.

==הגדרה==
בעיה נמצאת במחלקת PTAS אם ורק אם קיים אלגוריתם קירוב שמקבל <math>\varepsilon</math> כלשהו וקלט לבעיה, כאשר <math>OPT</math> הוא הפתרון האופטימלי עבור קלט זה, ומחזיר תשובה שהיא לפחות <math>(1-\varepsilon)*OPT</math> עבור בעיית מקסימום או לא יותר מ-<math>(1+\varepsilon)*OPT</math> עבור בעיית מינימום, בסיבוכיות פולינומית לגודל הקלט ובהתייחס ל-<math>\varepsilon</math> כקבוע, מה שמאפשר שהאלגוריתם יהיה אקספוננציאלי ביחס ל-<math>1/\varepsilon</math>. 

מחלקה זאת היא תת-קבוצה ממש של מחלקת הסיבוכיות APX שמאגדת את כל הבעיות שקיים להם אלגוריתם קירוב פולינומי, אלא אם כן P=NP מה שיגרור זהות בין הקבוצות.

==סכמת קירוב פולינומית מלאה==
תת קבוצה ממש (אלא אם כן P=NP) של אלגוריתמים אלו היא סכמת קירוב פולינומית מלאה (FPTAS). באלגוריתמים אלו הסיבוכיות פולינומית גם בגודל הקלט וגם ב-<math>1/\varepsilon</math>. לדוגמה, לבעיית תרמיל הגב יש אלגוריתם שכזה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.win.tue.nl/~gwoegi/papers/ptas.pdf Approximation Schemes – A Tutorial] - שיטות ליצירת אלגוריתמי קירוב פולינומיים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחלקות סיבוכיות
פסטוס מוגאה

פסטוס גונטבאני מוגאה (באנגלית: Festus Gontebanye Mogae) נולד ב -21 באוגוסט 1939. הוא פוליטיקאי מבוטוסוואנה ששימש כנשיא השלישי של בוטסואנה בשנים 1998–2008. לפניו בתפקיד כיהן קואט מאסיר כנשיא, ומוגאה החליף אותו ב-1998 ונבחר מחדש שוב באוקטובר 2004; לאחר עשר שנות כהונתו, הוא התפטר ב-2008 והוחלף על ידי ג'נרל איאן קאמה.

== ראשית חייו ==
מוגאה למד כלכלה בבריטניה, תחילה באוניברסיטת אוקספורד, ולאחר מכן באוניברסיטת סאסקס. הוא חזר לבוטסואנה כדי לעבוד כפקיד ציבור לפני שהשתתף בתפקידים עם קרן המטבע הבינלאומית ועם בנק בוטסואנה. הוא היה סגן נשיא בוטסואנה בשנים 1992–1998.

== תפקידו הנשיאותי ==
מפלגתו של מוגאה, המפלגה הדמוקרטית של בוטסואנה (BDP), שמרה על כוחה בבחירות הכלליות באוקטובר 1999, ומוגאה הושבע לתקופה של חמש שנים ב -20 באוקטובר ב-1999 על ידי השופט ג'וליאן נגנונו באצטדיון הלאומי בגאבורון. באירוע זה הוא הבטיח להתמקד במאבק בעוני ובאבטלה.

בעקבות ניצחון מפלגתו (BDP) בבחירות הכלליות באוקטובר 2004, הושבע מוגאה לתקופת כהונה נוספת ב-2 בנובמבר 2004. הוא הבטיח להתמודד עם עוני ואבטלה, ובנוסף גם עם התפשטות מחלת האיידס (HIV), אשר הוא התחייב לעצור בבוטסואנה עד 2016.

הוא התחיל את המאבק בסטיגמה הקשורה ל- HIV, והניח את אחת התוכניות המתקדמות והמפותחות ביותר באפריקה לטיפול במחלה, והתוצאה הייתה ירידה בשכיחות ה- HIV גם לאחר שעזב את תפקידו.

ב -14 ביולי 2007, מוגאה אישר את כוונתו להתפטר תשעה חודשים מאוחר יותר. הוא התפטר מתפקידו כנשיא ב-1 באפריל 2008, והוחלף על ידי סגן הנשיא איאן קאמה.

== לאחר הנשיאות ==
ב5 אוגוסט 2008 מוגאה הקים קבוצה של מנהיגים אפריקאים ידועים הקוראים לעמיתים שלהם לחשוב מחדש ולהגביר את המאמצים כדי למנוע את התפשטות HIV.

מוגאה משמש כיום כנציג של המזכיר הכללי של האו"ם בשינוי האקלים, ובנוסף הוא משמש גם כיו"ר קבוצת המרכולים "צ'ופיס", שם זכה ב-529,000 פולה בשנת 2011. בשנת 2010, הוא הצטרף למועצה המייעצת של מלכ"רים ללא מטרות רווח בארצות הברית.

ב-2013, יחד עם הנשיא לשעבר, בנימין מקאפה מטנזניה, קיים מוגאה דיון פומבי רב משתתפים על פיתוח בר-קיימא, בהנחיית מכון 'אונגוזי' בשיתוף עם מועדון מדריד. ארגון אשר מקאפה גם חבר בו.

בנובמבר 2015 הוא תיפקד כיו"ר דרום סודאן של ועדת הפיקוח וההערכה המשותפת.

== חייו האישיים ==
פסטוס מוגאה התחתן עם ברברה מוגאה ב-1967. יש להם שלוש בנות, שנולדו בין השנים 1970 ו-1987: נאמסטו, קדזאה, וביוקאגו.

== פרסי כבוד ==
למוגאה הוענק 'הצלב הגדול' של לגיון הכבוד על ידי נשיא צרפת ניקולא סרקוזי ב -20 במרץ 2008 על "מנהיגות למופת" ושהפך את בוטסואנה ל'מודל' של דמוקרטיה ממשל טוב.

ב-2008 זכה מוגאה בפרס אברהים בהישגו במנהיגות אפריקאית, וקיבל 5 מיליון דולר בפריסה של 10 שנים, ו -200,000 דולר לשנה לכל החיים. בעירייה בלונדון, ב-20 באוקטובר 2008, הצהיר מזכ"ל האו"ם לשעבר, קופי אנאן, כי "ההנהגה הבכירה של הנשיא מוגאה הבטיחה את המשך יציבותה ושגשוגה של בוטסואנה מול מגפת האיידס, שאיימה על עתיד ארצו ואנשיו".

מוגאה היה ממונה על קרן רודוס משנת 2010. בשנת 2016 פסטוס מוגאה מונה לחבר כבוד של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים בוטסוואנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סאסקס
קטגוריה:ילידי 1939
קטגוריה:נשיאי בוטסואנה
CarPlay

CarPlay הוא תקן המאפשר לרדיו או ליחידת הראש ברכב להפוך למסך ובקר עבור מכשיר האייפון של חברת אפל. הוא זמין עבור אייפון 5 ואילך עם מערכת הפעלה iOS 7.1 לפחות.

קיה ויונדאי היו הראשונות אשר שילבו את מערכת CarPlay (כבר בשנת 2014 בדגמי Soul של קיה; ב־2015 עם דגמי יונדאי).

החל משנת 2016, המערכת שולבה ברוב הדגמים החדשים של יצרניות הרכב הגדולות בעולם.

== תוכנה ==
CarPlay מספק גישה ליישומי אפל, כגון טלפון, מוזיקה, מפות, iMessage, IBooks ופודקאסטים, כמו גם יישומי צד שלישי, כגון iHeartRadio, ספוטיפיי, Google Play Music, Audible, Waze ועוד. מפתחים חייבים להגיש בקשה לאפל כדי לקבל זכאות לפתח אפליקציות המותאמות ל-CarPlay. תמיכה באפליקציות מפות צד שלישי שוחררה ב-iOS 12. CarPlay תומכת בעוזרת הקולית סירי, וניתן לבצע באמצעותה מגוון פעולות (והחל מגרסה iOS 13, ניתן לבצע עימה פעולות ביישומונים של צד־שלישי, כמו Waze וכדומה, עד אז ניתן היה להשתמש בסירי רק עם יישומי אפל), כגון הכתבה קולית עבור כתיבת הודעות טקסט. כאשר CarPlay נמצא בשימוש, סירי דוחה פקודות קוליות מסוימות, כגון הצגת תוצאות חיפוש באינטרנט.

== חומרה ==
בעוד שרוב תוכנת ה-CarPlay רצה על האייפון המחובר, CarPlay משמשת כמערכת השמע והבידור של הרכב. בהתאם ליצרן, CarPlay נשלטת באמצעות מסך המגע של הרכב, חוגה או הלחצנים שעל ההגה.

=== CarPlay אלחוטי ===
iOS 9 מוסיף תמיכה בקישוריות אלחוטית. ה־iPhone מחליף אישורי רשת עם תמיכה מ־CarPlay באמצעות Bluetooth, ולאחר מכן קובע חיבור דו כיווני של WiFi בין המכשירים.

== יצרנים ==
מכוניות עם מערכת ה-CarPlay זמינות ברוב מותגי הרכב הגדולים. יצרנית שלא משווקות כלי רכב עם המערכת, הן לאדה, טסלה ואינפיניטי, אשר הודיעו כי דגמים כאלה יהיו זמינים עד שנת 2019.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.apple.com/ios/carplay/available-models/ רשימת דגמי הרכב שתומכים במערכת], באתר אפל

קטגוריה:תוכנות ואפליקציות של חברת אפל
קטגוריה:עוזרים וירטואליים
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2014
ריס (יחידת מידה)

ריס (או רוס) הוא אחת מיחידות המידה של חז"ל למדידת מרחק. יחידת מידה זו הוזכרה בתלמוד במספר מקומות בנושאים שונים.

== שיעורו ==

בשיעור הריס נאמר בתלמוד .

לדעת רוב הראשונים והאחרונים שיעור המיל שווה ל-2,000 אמה (שיעור תחום שבת). לפיכך הריס הוא אחד משבע וחצי של 2,000 אמה, שהם 266 אמות רס"ו אמה וארבעה טפחים.

שיעור הריס במידות זמננו תלוי במחלוקות האחרונים, האם נתקטנו המידות מגודלן בזמן חז"ל או לא. נפלה מחלוקת על כך במאות השנים האחרונות. לשיטת הרמב"ם שיעור אמה הוא 45.6 ס"מ. פוסקים ובהם רבי יחזקאל לנדא מפראג בעל "נודע ביהודה", הגר"א, החת"ם סופר, והחזון איש, הטילו ספק במהימנות המסורת המקובלת כי אורך האמה הוא 45–48 ס"מ, וסברו כי אורכה 56–58 ס"מ. לפי סברתם שיעור הריס הוא כ-152 מטר.

לעומתם טרחו פוסקים אחרים, ובראשם רבי אברהם חיים נאה, להוכיח כי שיעורה של האמה הוא אכן 45–48 ס"מ. לפי חשבונו שיעור הריס הוא כ-125 מטר.

== שימושיו בתלמוד ובהלכה ==
מידה זו נזכרה במספר מקומות בתלמוד בעניינים שונים:
*מצוות פריקה וטעינה (והשבת אבידה) – .
*כמלוא עיניו – שנאמר לעניין חיוב קימה בפני רבו המובהק, לדעת הסמ"ק והרא"ש הכוונה למרחק של ריס.
*איסור גזל – . טעמה של הלכה זו הוא שלא ילכדו במלכודות אלו יונים פרטיות השייכות לדיירי היישוב.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחידות מידה קדומות
קטגוריה:יחידות מידה: אורך
קטגוריה:שיעורי חז"ל
קטגוריה:יחידות מידה המבוססת על גוף אדם
לולה מרגרט

לולה מרגרט (נולדה בשם: לולה מרגרט אולדיפופו באנגלית: Lola Margaret; היא שחקנית, מפיקת סרטים ובמאית ניגרית. היא התפרסמה לאחר שהיא כיכבה כדמות ראשית בסרט קולנוע "Bisola Alanu" (בתרגום חופשי לעברית: "ביסולה אלנו").

== ביוגרפיה ==
לולה מרגרט נולדה בלסה , עיר הממוקמת באוסון שבניגריה, שם היא למדה בבית הספר היסודי ובתיכון. לולה בעלת תואר ראשון באמנויות, בהיסטוריה ויחסים בינלאומיים, מאוניברסיטת המדינה של לאגוס .

== קריירה ==
הקריירה של לולה מרגרט החלה אחרי שפגשה את בולאג'י עמוסאן , שחקן קומי ניגרי שהביא אותה לעולם המשחק. היא התפרסמה לאחר שהיא כיכבה בסרט הקולנוע "Bisola Alanu", בנוסף היא גם כיכבה במספר סרטים, ביניהם: "Eyin Akuko" (בתרגום חופשי לעברית: "איין אקוקו") ו-"Omo Oloro" (בתרגום חופשי לעברית: "אומו אולורו").

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* "Bisola Alanu"
* "Eyin Akuko" (2008)
* "Omo Oloro" (2016)
* "Agbara Ife" (2016)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ניגריות
קטגוריה:במאיות קולנוע ניגריות
קטגוריה:מפיקות קולנוע ניגריות
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1984
שרפות היער בקליפורניה (2018)

שרפות היער בקליפורניה ב-2018 היו רצף של שרפות, מההרסניים ביותר בתולדות קליפורניה. במהלך 2018, סך של 7,579 שרפות שרפו שטח של 6,749.57 קמ"ר, היקף השרפה הגדול ביותר שתועד בקליפורניה, על פי מחלקת היערנות והגנת האש של קליפורניה ומרכז האש הלאומי, נכון ל-11 בנובמבר.

השרפות גרמו לנזק שמוערך במעל 2.975 מיליארד דולר, כולל $1.366 מיליארד של עלויות תפעול רשויות כיבוי אש. זו אחת משרפות היער הגדולות בהיסטוריה של המדינה, כאשר שטח השרפה עולה על שרפות היער בתומאס אש ובקניון סנטיאגו משנת 1889 והיא שרפת היער הגדולה ביותר בתולדות קליפורניה.

באמצע יולי ואוגוסט 2018, סדרה של שרפות גדולות שפרצו ברחבי קליפורניה, בעיקר בחלק הצפוני של המדינה, הביאה להרס בקנה מידה ענק. ב-4 באוגוסט 2018, אסון לאומי הוכרז בצפון קליפורניה, בשל מסיביות השרפות.

בנובמבר 2018, רוח פן גרמה לסבב נוסף של שרפות גדולות והרסניות שהתפרצו ברחבי המדינה. גל השרפות הביא להרס של יותר מ-6,700 מבנים. בגל השרפות הזה נספו 103 אנשים, וכ-1000 נעדרים; מאות אלפים פונו מבתיהם. כתוצאה מהשרפות השתרר זיהום אוויר קיצוני באזורים נרחבים בקליפורניה, בכללם העיר סן פרנסיסקו.

== ראו גם ==
* שרפת יער
* שינוי אקלים
* שרפות היער של השבת השחורה
* שרפות היער בקליפורניה (2020)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.fire.ca.gov/current_incidents מידע מתעדכן של שריפת היער] - באתר CalFire
* [https://firemap.sdsc.edu/ מפה אינטראקטיבית של השריפה]&#x20;— באתר מרכז מחשב העל של סן דייגו
* 
* , פורסם במקור בניו יורק טיימס
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסונות טבע ב-2018
קטגוריה:שרפות בקליפורניה
קטגוריה:2018 בארצות הברית
קטגוריה:קליפורניה: אסונות טבע
מלחמת שלושים השנים השנייה

מלחמת שלושים השנים השנייה הוא מונח המתאר תיקוף היסטורי בו משתמשים חלק מההיסטוריונים. מונח זה נועד לתאר את תקופת המלחמות באירופה בין 1914 ל-1945 בכלל, ואת שתי מלחמות העולם בפרט, אשר התחוללו במהלך תקופה זו: מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה. על פי טענת ההיסטוריונים הללו, המלחמות בתקופה זו התנהלו בדיוק באותו אופן בו התנהלה מלחמת שלושים השנים הראשונה: כמספר סכסוכים, אשר חלו בסמיכות זה לזה והם מכונים בשם אחד. במהלך תקופה זו ניסו מדינות אירופה למנוע את עלייתה של גרמניה, לנוכח עלייתן של אידאולוגיות חדשות, כגון קומוניזם, פשיזם ונאציזם.

==השימוש במונח==
את המונח טבע לראשונה נשיא צרפת לימים, שארל דה גול, בעת נאום שנשא בבר-לה-דוק שבצפון צרפת ב-28 ביולי 1946. דה גול התייחס בנאומו ל"דרמה של מלחמת שלושים השנים בה ניצחנו זה עתה". לדבריו, שתי מלחמות העולם היו סכסוך אחד גדול, כשהתקופה בין המלחמות הייתה לא יותר מאשר הפסקת אש ארוכה. ראש ממשלת בריטניה במהלך מלחמת העולם השנייה, וינסטון צ'רצ'יל, התייחס אף הוא למונח במבוא לסדרת ספרים שכתב, בשם "מלחמת העולם השנייה". במבוא, ציין צ'רצ'יל כי אם יסיים לכתוב את סדרת הספרים, היא וסדרת ספרים נוספת שכתב על מלחמת העולם הראשונה יצטרפו "לתיאור של מלחמת שלושים שנים שנייה".

סכסוכי מלחמת שלושים השנים השנייה כוללים, בין השאר, את מלחמת העולם הראשונה (1914–1918), את מלחמת האזרחים ברוסיה (1917–1923) המלחמה הפולנית-סובייטית (1919–1921), את מלחמת האזרחים הספרדית (1936–1939) ואת מלחמת העולם השנייה (1939–1945). יש הכוללים את מלחמת החורף (1939-1942) ואת מלחמת הבלקן הראשונה ואת מלחמת הבלקן השנייה (1912–1913) מלחמת שלושים השנים השנייה, אף שהסתיימו טרם פרוץ מלחמת העולם הראשונה.

==ראו גם==
*מלחמת עולם

==קישורים חיצוניים==
*[http://serious-science.org/the-30-years-war-1914-1945-4725 (The Thirty Years’ War (1914-1945], מאמר על מלחמת שלושים השנים השנייה באתר "Serious Science" 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:העת החדשה
פסגת מקדונלד (אנטארקטיקה)

פסגת מקדולנד (באנגלית: MacDonald Peak) היא הר בקצהו הצפוני של רכס סנטינל באנטארקטיקה.

גובהה של הפסגה 1,940 מטרים מעל פני הים.

הפסגה ממוקמת בין פסגת שוקי והר קרופורד. 

==היסטוריה==
===גילוי ההר===
ההר התגלה על ידי לינקולן אלזוורת', בעת שחצה בטיסה את אנטארקטיקה ב-23 בנובמבר 1935.
===מקור השם===
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1961. 

ההר נקרא על שם ויליאם ר. מקדולנד (William R. MacDonald), שעבד במחלקת המפות המיוחדות של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.

== ראו גם ==
* גבעות מקדונלד

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:9204 פסגת מקדונלד] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=119174 פסגת מקדונלד] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=9204&fid=antgeo_114 תצלום לוויין של אזור הפסגה]
* [https://www.nytimes.com/1977/11/11/archives/william-r-macdonald-52-aided-in-us-mapping-of-the-antarctic.html קורות חייו של ויליאם ר. מקדונלד]

==הערות שוליים==

מקדונלד
זארה מהמט יאקוב

זארה מהמט יאקוב (בצרפתית: Zara Mahamat Yacoub) היא יוצרת קולנוע, במאית ועיתונאית צ'אדית.

== ביוגרפיה ==
בילדותה, רצתה יאקוב להיות עורכת דין. בפועל, היא למדה תקשורת באוניברסיטת צ'אד, ולאחר מכן התמחתה במדיה אור-קולית ב - Institut national de l'audiovisuel בברי-סור-מארן, שבצרפת.

עם חזרתה לצ'אד, יאקוב החלה לעבוד בתור שדרנית ועיתונאית ברדיו. לאחר הקמתה של תחנת הטלוויזיה הראשונה בצ'אד, Télé Tchad, היא עברה לתחום זה, ושימשה בתור מנהלת התוכניות. היא הייתה האישה היחידה בכל התחנה. בהמשך, התקדמה יאקוב לתפקיד ראשת מנהל הטלוויזיה הלאומית של צ'אד. היא גם עבדה כעיתונאית עבור רשת הטלוויזיה הדרום אפריקאית Channel Africa.

במשך מספר שנים, יאקוב עבדה באגודת תחנות הרדיו הפרטיות של צ'אד (Union des Radios Privées du Tchad, URPT). היא גם עמדה בראש תחנת הרדיו Dja FM. היא הייתה האישה הראשונה שהשיקה תחנת רדיו עצמאית בצ'אד. היא טענה שתחנות הרדיו בצ'אד משחקות תפקיד חיוני בהתפתחות של צ'אד, והצביעה על כך שהן לא מקבלות תמיכה משמעותית מן המדינה.

בנוסף לקריירה הניהולית שלה ברדיו ובטלוויזיה הצ'אדית, יאקוב גם מפיקה סרטים קצרים, בעיקר דוקומנטריים, דרך חברת ההפקה שהיא יסדה ב-2001, Sud Cap Production. בעבודתה על המסך ובאופן כללי, יאקוב מחויבת לקידום זכויות אדם, במיוחד בנושא שוויון לנשים בצ'אד, דבר אשר הפך אותה למטרה להתעמרות. סרטה הקצר "Dilemme au féminin" אשר מותח ביקורת על השחתת איבר המין הנשי היה שנוי במחלוקת במיוחד. הסרט עורר מחאות חריפות ולהוצאת פתווה.

בשנת 2015, יאקוב נעצרה לאחר קטטה שפרצה בין משפחתה לבין סוחרים שרצו לקנות את ביתה. היא שוחררה לאחר התערבות שכניה.

== פילמוגרפיה ==
* 1994: Dilemme au féminin
* 1995: Les Enfants de la rue
* 1996: La Jeunesse et l'emploi
* 1996: Les Enfants de la guerre
* 1999: Enfance confisquée
* 2002: Marad Al Ma Inda Daw

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפיקות צ'אדיות
קטגוריה:במאיות צ'אדיות
קטגוריה:עיתונאיות צ'אדיות
קטגוריה:פמיניסטיות צ'אדיות
יחסי נפאל–סין

יחסי נפאל–סין הם היחסים הבילטריליים והמדיניים בין הרפובליקה העממית של סין לבין הרפובליקה הפדרלית הדמוקרטית של נפאל.
יחסים בילטרליים כוננו בין שתי המדינות ב-1955, ולשתיהן יש נציגות בדרג שגרירי.<ref></ref>

נפאל וסין חולקות גבול משותף באורך של 1,236 ק"מ.

==היסטוריה==
===נפאל, טיבט וסין===
במהלך המאה ה-18, התקיימו סכסוכים בין נפאל לסין (בשלטון שושלת צ'ין) על זכותן בהחזקת שטחים משטחה של טיבט. לאחר ניצחון שושלת צ'ין במלחמת טיבט-נפאל (1788–1792), נאלץ שליט נפאל לחתום על אמנה בה התחייב שלא להפר את גבולותיה של טיבט ולהשיב שלל שנבזז. שושלת צ'ין סירבה לבקשת נפאל לסיוע במלחמת בריטניה-נפאל ב-1814 , הלכך נפאל נחלה תבוסה במלחמה זו.

ב-1855, פלשה נפאל לטיבט, מה שהוביל למלחמה בין טיבט לנפאל . מלחמה זו הסתיימה ב-1856, עם התערבותה של שושלת צ'ין וחתימת אמנה בין שני הצדדים.

בשנת 1908, במהלך הפלישה הבריטית לטיבט, החליטה נפאל לתמוך ולהיות לצידה של בריטניה. ב-1910, כששושלת צ'ין הביעה את נכונותה להשיב לידה את ריבונותה של טיבט, כרתה נפאל ברית עם הממשלה הטיבטית ועם בריטניה, ויחד הניסו את כוחות סין של שושלת צ'ין ב-1911.

===לאחר ייסוד הרפובליקה העממית של סין===
בשנת 1950 פתח צבא השחרור העממי של סין בקרב צ'מדו נגד טיבט, ונפאל החלה לדאוג לנושא שלמותה הטריטוריאלית וביטחונה. סין קראה לאסור מעבר גבולי לטיבט מנפאל והביעה את תמיכתה במפלגה הקומוניסטית של נפאל אשר פעלה נגד ממלכת נפאל.

שגרירות נפאל ב[[בייג'ינג]]

בשנת 1955 נרקמו יחסים בילטרליים בין נפאל והרפובליקה העממית של סין<ref></ref> וב-1960, כל אחת משתי המדינות שלחה נציגות דיפלומטית.
ב-1956 פג תוקף הסכם טיבט-נפאל שנחתם ב-1856 ונפאל הכירה בשטחי טיבט כחלק מסין. ב-1960 חתמו נפאל וסין על הסכם גבול בין שתי המדינות. ב-1961 הסכימו נפאל וסין על סלילתו של כביש המחבר בין נפאל לטיבט. בזמן מלחמת הודו–סין ב-1962, נפאל הצהירה על עצמה כמדינה נייטרלית.

==הערות שוליים==
פסגת שוקי

פסגת שׁוׂקִי (באנגלית: Shockey Peak) היא הר בקצהו הצפוני של רכס סנטינל באנטארקטיקה. 

גובהה של הפסגה 2,010 מטרים מעל פני הים.

הפסגה נמצאת 3.2 קילומטרים דרומית מזרחית לפסגת אלן. 

==היסטוריה==
===גילוי ההר===
ההר התגלה על ידי לינקולן אלזוורת' בעת הטיסה החוצת אנטארקטיקה שלו ב-23 בנובמבר 1935.

===מקור השם===
שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שם צ'ארלס סי. שוקי (Charles C. Shockey) שעבד במחלקת המפות המיוחדות של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית אשר הכינה בשנת 1962 את המפה של האזור.

==קישורים חיצוניים==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:13760 פסגת שוקי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=131556 פסגת שוקי] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=13760&fid=antgeo_121 תצלום לוויין של אזור הפסגה]
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/forecast/week/shockey-peak_antarctica_6625232 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור פסגת שוקי]

==הערות שוליים==

שוקי
BetBoom ארנה

נפטיאניק (ברוסית Нефтяник; כונה בעבר בשם "BetBoom ארנה") הוא אצטדיון כדורגל באופה, המשמש כמגרש הבית של מועדון הכדורגל "אופה".

== היסטוריה ==
נפתח בשנת 1967. שופץ בשנים 2012–2015, המשחק הראשון לאחר השיפוץ התקיים ב-9 באוגוסט 2015 במסגרת אליפות רוסיה בכדורגל. "אופה" אירחה את אלופת רוסיה, קבוצת הפאר "זניט" (שניצחה 0:1). האצטדיון כולל כר דשא מלאכותי עם מערכת חימום אוטומטית, מערכות השקיה, מושבים עבור 15,132 צופים, מסלולי ריצה לאתלטיקה באורך 400 מטרים, לוח תוצאות אלקטרוני ודיגיטלי ומבנה מינהלה.

ביולי 2021 שונה שם האצטדיון ל"BetBoom ארנה", על שם הספונסר של קבוצת אופה, "BetBoom". ברם, ביולי 2022 הוחזר שמו הקודם.
== קישורים חיצוניים ==

* [http://башкирская-энциклопедия.рф/index.php/2-statya/15683-"Neftyanik",-station-futbolnogo-kluba-"Ufa"] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל ברוסיה
קטגוריה:אופה (עיר): ספורט
קטגוריה:אופה (כדורגל)
אצטדיון גאולוג

אצטדיון גאולוג הוא אצטדיון כדורגל בעיר טיומן. ממוקם במרכז ההיסטורי של העיר (רחוב הקומונה 22). באצטדיון תכולה של 13,057 מושבים והוא משמש כמגרש הבית של קבוצת טיומן.

האצטדיון נבנה בשנת 1982 ובשנים 2001–2011 היה תחת שיפוץ מתמשך. לאחר השיפוץ נפתח ב-31 ביולי 2011. הפתיחה תוזמנה לחגיגות 425 שנה להולדת העיר.

== היסטוריה ==
אצטדיון גאולוג נבנה ב-1982 בתכולה של 16,000 צופים. באותה שנה החל האצטדיון לארח את משחקיה של קבוצת גאולוג טיומן.

בשנת 2001, נסגר האצטדיון לשיפוצים שבוצעו בשלושה שלבים:
*בשלב הראשון (2001–2003) הונח משטח דשא מלאכותי חדש במתחם האימונים וגם הונח חיפוי מלאכותי ושופץ מסלול הריצה.
*בשלב השני (2003–2006) נבנו יציעים עם 550 מושבים, במה שהגדיל את תכולת המושבים ב-11,000 צופים; הותקנו ארבעה עמודי תאורה בעוצמת 1200 לאקס; הותקנה לוח תוצאות חדש ושופצה הגדר המקיפה את המגרש.
*בשלב השלישי (2008–2011) נבנה מבנה מינהלה חדש ויציע בן 1,978 מושבים עם חיפוי מגן. במבנה נמצאים משרדים, חדרי הלבשה, חדרי הדרכה, בית קפה, מלונית, אולם התעמלות אירובי, חדר כושר, מרכז שיקום, מרכז רפואי לשיקום מפציעות ספורט מורכבות. בצד המערבי נבנה תא ובו מרחב עבור כתבים ותאי פרשנויות. תאורה חדשה הותקנה (בעוצמת 1800 Lux), ציוד אקוסטי ולוח אלקטרוני מודרני והונח משטח דשא מלאכותי עם חימום.

משחק הפתיחה של האצטדיון לאחר השלמת השיפוץ התקיים ב-31 ביולי 2011 כאשר קבוצת ותיקי טיומן אירחה את קבוצת "ארטיסט" מוסקבה. קבוצת "טיומן" אירחה לראשונה משחק ב-22 באוגוסט 2012. המארחים אירחו את צ'ליאבינסק לדרבי אזורי של אורל-סיביר, במשחק שהסתיים בתיקו 2:2.

== קישורים חיצוניים ==
* ה[http://fc-tyumen.ru/club/stadion אצטדיון באתר הרשמי של קבוצת טיומן]

== הערות שוליים ==

גאולוג
קטגוריה:טיומן
יוהאן גאורג יעקבי

יוהאן גאורג יעקבי (בגרמנית: Johann Georg Jacobi; 2 בספטמבר 1740 - 4 בינואר 1814) היה משורר גרמני.

==ביוגרפיה==

יוהאן גאורג הוא אחיו הבכור של הפילוסוף פרידריך היינריך יעקבי.

יעקבי למד תאולוגיה ומשפטים, ואף היה פרופסור לפילוסופיה. בשנת 1776 הוא פגש את יוהאן וילהלם לודוויג גליים ועד מהרה נהיה לחברו. גליים עזר ליעקבי להפוך למשורר מצליח ומוערך.

יעקבי נפטר ב 1814, ובהלוויתו נכחו אישים וקהל רב.

==קישורים חיצוניים== 

קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1740
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1814
מקסים מטבייב

מקסים אלכסנדרוביץ' מטבייב (ברוסית: Макси́м Алекса́ндрович Матве́ев; נולד ב-28 ביולי 1982, סבטליי, מחוז קלינינגרד, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי. בעל תואר האמן הנכבד של רוסיה (2018).

מטבייב נולד בעיר סבטליי שבמחוז קלינינגרד ב-28 ביולי 1982. ב-1999 סיים את לימודיו בבית הספר על שם טיכונוב בסראטוב. תחילה רצה ללמוד רפואה ועריכת דין אך לבסוף פנה ללימודי משחק. בשנת 2002 סיים את לימודיו בפקולטה למשחק בקונסרבטוריון של סראטוב, ב-2006 למד בבית הספר של התיאטרון האמנותי במוסקבה.

== משפחתו ==
בשנים 2008—2009 היה נשוי לשחקנית הקולנוע יאנה סקסטה. בשנת 2010 נישא לשחקנית יליזבטה בויארסקאיה (בתו של מיכאיל בויארסקי), לשניים נולד בן בשנת 2012 בשם אנדריי.

== פילמוגרפיה ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:זוכי פרס נשר הזהב הרוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1982
יוסף חיים דוויק הכהן

הרב יוסף חיים דוויק הכהן (ט"ו בכסלו ה'תרל"א, 9 בדצמבר 1870 –כ' באייר ה'תשכ"א 6 במאי 1961) היה איש ציבור, מורה, מחבר ספרים ופובלציסט בשפה הערבית. הרבה לכתוב מאמרים בעיתונות הערבית בנושאי יחסי יהודים וערבים.

==ביוגרפיה==
נולד בדמשק שבסוריה לאברהם דוויק הכהן, שעסק בתפירת מדי קצונה לצבא העות'מאני. בצעירותו למד בבית הספר של חברת כל ישראל חברים בדמשק, ובגיל 13 לערך עלו עמו הוריו לארץ ישראל והשתכנו בטבריה, שם למד בישיבה והוסמך לרבנות.

כשבגר נישא לרבקה בת מאיר ניניו, והחל לשמש כמורה בבית הספר של חברת כל ישראל חברים בטבריה. בשל מאבק של חוגים חרדים בעיר כנגד בית הספר האחרון, עבר הרב דוויק לשמש כמורה בבית ספר בזכרון יעקב, ומשם חזר לאחר מספר שנים לבית הספר בטבריה.

עם מינוי הרב חיים יששכר אבולעפיה בשנת 1911 לחכם באשי של טבריה, נאם הרב דוויק בטקס ההכתרה שנערך בבית הממשלה, והדגיש את היחס החיובי של האימפריה העות'מאנית כלפי היהודים לעומת יחסה השלילי של ספרד ליהודים בתקופת האנקוויזיציה. ממלא מקום קונסול ספרד שנכח בטקס, דרש לכלוא את הרב דוויק, ולהעמידו למשפט באשמת פגיעה בכבודה של ספרד. לבסוף, הכריע קונסול ספרד הכללי מחיפה כי הרב דוויק לא יועמד למשפט, שכן דבריו היו רק ביקורת היסטורית בת מאות שנים על מדינתו. בתקופה זו עזב את טבריה מחשש לרדיפות בשל נאומו, ועבר למטולה, שם שימש כמורה לעברית ולערבית במשך שבע שנים. במקביל, בתקופה זו כיהן כחבר במועצה המחוזית (מג'לס אידארה) בג'דידה.

במלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא העות'מאני, ושירת בו במשך שלוש שנים. בחודש בדצמבר 1916 הוטל עליו לומר ווידוי עם נעמן בלקינד ויוסף לישנסקי לפני שהוצאו להורג באשמת סיוע לצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה.

עם שחרורו מהצבא, החל לשמש כמורה ביסוד המעלה, עד ליציאתו לפנסיה בשנת 1919, אז שוב חזר לטבריה.

בשנת 1955 התפרסם סירובו לעזוב את ביתו בטבריה העתיקה, לאחר הודעת העירייה שבכוונתה להפקיע את קרקעותיו, להרוס את שלושת בתיו ולבנות במקומו בתי מלון וטיילת. התנגדותו הובילה לכך ששר האוצר והרשות לפיתוח קיבלו צו על תנאי מבית המשפט הגבוה לצדק. מנהל רשות הפיתוח, מרדכי שטנר, נחקר גם הוא בידי בית המשפט בשל מעורבות הרשות בניסיון ההפקעה.

הלך לעולמו ב-6 במאי 1961 (כ' באייר ה'תשכ"א).
===חיבוריו===
הרב דוויק חיבר מספר ספרי לימוד ערבית, שבהם השתמש בשיעוריו בבתי הספר, ונותרו בכתב יד. כן כתב מאמרים רבים בעיתונות הערבית למען השלום בין העם היהודי לעם הערבי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://billiongraves.com/grave/יוסף-חיים-רוויק-הכהן/23506259 מצבת קברו], באתר Billion Graves

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים ילידי סוריה
קטגוריה:מורים יהודים עד אמצע המאה ה-20
קטגוריה:מורים לעברית
קטגוריה:מורים לערבית בישראל
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1870
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
מזראטי קריף

מזראטי קריף (באיטלקית: Maserati Karif) היא מכונית קופה, מתוצרת יצרנית מכוניות היוקרה מזראטי אשר יוצרה בין השנים 1988–1993 באיטליה.

יוצרו 222 יחידות.

=="מזראטי קריף"==
 

* מכונית קופה מהודרת.
* 2 דלתות.
* 4 מושבים (2+2).
* מנוע קדמי (הנעה אחורית).
* מנוע קירור מים.
* מכל דלק - 82 ליטר.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 4.8 שניות (מנוע 2,790 סמ"ק המפיק 285 כ"ס).

==ראו גם==
* מזראטי 3200GT
* מזראטי 3500GT
* מזראטי מקסיקו
* מזראטי אינדי
* מזראטי מיסטרל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://www.maserati.com/maserati/international/en אתר "מזראטי"] (maserati.com/maserati/international)

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1988
קריף
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
וולוו 66

וולוו 66 (באנגלית: Volvo 66) היא מכונית משפחתית קטנה מתוצרת יצרנית הרכב ההולנדית VDL Nedcar אשר הייתה חברת בת של יצרנית הרכב השוודית וולוו, ויוצרה בין השנים 1975–1980.

==תצורות==
* 2 דלתות - סדאן
* 3 דלתות - סטיישן
* 2 דלתות - קבריולה

==מנועים==
* 1.1 ליטר (מנוע בנזין)
* 1.3 ליטר (מנוע בנזין)

==וולוו 66==
* 5 נוסעים
* מנוע קדמי
* מנוע הנעה אחורית
* יוצרו 77,637 יחידות מדגם סדאן
* יוצרו 28,400 יחידות מסוג סטיישן
== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Volvo 66 (14599205430).jpg | "וולוו 66" 
קובץ:Volvo 66 DL (13733412943).jpg | "וולוו 66" דגם "DL" 
קובץ:Volvo 66 DL 1.jpg | "וולוו 66" דגם "DL" 
קובץ:Volvo 66 DL 2.jpg | "וולוו 66" דגם "DL" 
קובץ:1980 Volvo 66 DL (17076074568).jpg | "וולוו 66" דגם "DL", שנת 1980 
</gallery>
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:1976 Volvo 66 GLS Combi (14373660307).jpg | "וולוו 66", דגם "GLS Combi" - סטיישן, שנת 1976 
קובץ:1976 Volvo 66 GLS Combi (14373493318).jpg | "וולוו 66", דגם "GLS Combi" - סטיישן, שנת 1976 
קובץ:1977 Volvo 643930, Dutch licence registration 70-YA-78 pic3.JPG | "וולוו 66", דגם "GLS Combi" - סטיישן, שנת 1977 
קובץ:1977 Volvo 643930, Dutch licence registration 70-YA-78 pic2.JPG | "וולוו 66", דגם "GLS Combi" - סטיישן, שנת 1977 
</gallery>

==ראו גם==
* וולוו
* וולוו ÖV4
* וולוו 1800 p
* וולוו PV 36
* וולוו PV51
* וולוו PV444 / PV544
* וולוו L340
* וולוו Duett
* וולוו T6

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

66
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1975
קטגוריה:מכוניות שוודיות
האוניברסיטה האירואסיאתית הלאומית על שם ל. נ. גומיליוב

האוניברסיטה האירואסיאתית הלאומית על שם ל. נ. גומיליוב (בקזאחית: (Л.Н. Гумилёв атындағы Еуразия ұлттық университеті (ЕҰУ, ברוסית: (Евразийский национальный университет имени Л.Н. Гумилёва (ЕНУ) היא האוניברסיטה הלאומית של קזחסטן והאוניברסיטה החשובה ביותר במדינה מבחינת הוראה ומחקר. הקמפוס המרכזי שלה נמצא מול בניין הנשיאות בבירה אסטנה. היא קרויה של שמו של ההיסטוריון והאתנולוג הרוסי לב גומיליוב, שחקר את ההיסטוריה של שבטי הקזחים והביע תמיכה בתנועה הלאומית הקזחית. בשנת 2018 דורגה האוניברסיטה במקום ה-394 בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם ובמקום ה-30 בדירוג חמישים האוניברסיטאות הצעירות מחמישים שנה של הדירוג (). האוניברסיטה נוסדה ב-1996 בצו נשיאותי של נורסולטן נזרבייב, כאיחוד של בית הספר אקמולה להנדסה אזרחית ובית הספר אקמולה לחינוך. בשנת 2000 אוחד לאוניברסיטה גם המוסד ללימודי דיפלומטיה של משרד החוץ הקזחי ושלוחת אוניברסיטת מוסקבה שפעלה בקזחסטן הולאמה ושולבה לתוכה. בשנת 2001, במלאת עשר שנים לעצמאות קזחסטן, נקבעה כאוניברסיטה הלאומית.

האוניברסיטה מציעה תוכניות לימוד עד תואר דוקטור במדעי הרוח, מדעי החברה, מדעי הטבע, הנדסה וכן כוללת אקדמיה צבאית. תחומי הלימוד המובילים הם יחסים בינלאומיים, הנדסה אזרחית, בלשנות, חינוך, פסיכולוגיה ופיזיקה בדגש על אסטרופיזיקה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסיה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:אירופה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:קזחסטן: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:אסטנה: מבנים
וולוו 262C

וולוו 262C (באנגלית: Volvo 262C) היא מכונית סלון בתצורת מכונית קופה מתוצרת יצרנית הרכב השוודית וולוו בשיתוף חברת עיצוב הרכב האיטלקית "Gruppo Bertone" אשר יוצרה באיטליה בעיר טורינו בין השנים 1977–1981.

==מאפיינים==
* דגם ה-"וולוו 262C" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה בשנת 1977.
* יוצרו 6,622 יחידות.
* 2 דלתות.
* 4 נוסעים.
* מנוע קדמי.
* מנוע הנעה אחורית.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Volvo 262 Coupé Bertone (9576959563).jpg | "וולוו 262C"
קובץ:1978 Volvo 262C Automatic (8867861509).jpg | "וולוו 262C", שנת 1978
קובץ:1978 Volvo 262 Coupé Bertone Norge.jpg | "וולוו 262C", שנת 1978
קובץ:Nationale oldtimerdag Zandvoort 2010, 1980 VOLVO 262 COUPE AUTOMATIC, GG-59-NF.JPG | "וולוו 262C", שנת 1980
קובץ:Volvo 262C.jpg | "וולוו 262C"
קובץ:Volvo 262 (4952151470).jpg | "וולוו 262C"
קובץ:Volvo 262 C 2.7 Bertone 1978 - 1364.jpg | "וולוו 262C", שנת 1978
</gallery>
==ראו גם==
* וולוו
== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

262C
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1977
קטגוריה:מכוניות שוודיות
Red Table Talk

Red Table Talk היא סדרת אינטרנט בפורמט תוכנית אירוח בכיכובן של ג'יידה פינקט סמית', בתה וילו סמית', ואמה אדריאן בנפילד-נוריס. בכורת הסדרה התקיימה ב-7 במאי 2018 בערוץ Facebook Watch. ב-13 ביוני 2018, הודיעה פייסבוק שהוזמנו 13 פרקים נוספים של הסדרה, והחלו שידורים ב-22 באוקטובר 2018.

== בסיס הסדרה ==
Red Table Talk מספק "פורום שמשתף את נקודת המבט של שלושה דורות שונים, על מגוון רחב של נושאים."

== הפקה ==
ב-18 בינואר 2018, יצאה ההודעה שפייסבוק הזמינה את הפקת הסדרה, ושצפויות לככב בו ג'יידה פינקט סמית', וילו סמית', ואדריאן בנפילד-נוריס. פינקט סמית' גם נטלה את תפקיד מפיקה בפועל לצד אלן רקיטן ומיגל מלנדז. בכורת התוכנית יועדה לאפריל 2018, והופקו 10 פרקים.

ב-23 באפריל 2018, יצאה ההודעה שבכורת התוכנית תעלה לרשת ב-7 במאי 2018. ב-13 ביוני 2018, הודיעה פייסבוק שהזמינה 13 פרקים נוספים לסדרה, שישודרו החל מאוקטובר 2018.

== פרקים ==

== קבלה ==
=== ביקורת ===
בביקורת חיובית, מבקרת USA Today מייב מקדרמוט שיבחה את הסדרה בשל "האורחים בעלי התבונה, עיסוק בנושאים ללא מעצורים, והאירוח המגנטי של סמית" והשוותה את הסדרה לטובה לעומת סדרות טלוויזיה אחרות, באומרה "בניגוד לתוכניות טלוויזיה אחרות בכיכובם של ידוענים אשר מייצרים באופן מלאכותי דרמות משפחתיות אך מספקות מעט רגעים ממשיים של בהירות, לשיחות החשופות בסדרה Red Table Talk יש שיעורים קשים אך אותנטיים במרכזם." ב-Harpers Bazaar, כותבת נילה אור שהסדרה היא "פנומן" ו"מגה-להיט", וכי מה שמייחד אותו הוא השיח הבין-דורי בין נשים, אשר אינן פוחדות להיות פגיעות, אך מנהלות את השיח כדי להעצים את עצמן ואחרות.

=== צופים ===
ב-17 ביולי 2018, פרק הבכורה של הסדרה נצפתה יותר מ-27 מיליון פעמים, והפרק העשירי צבר 21 מיליון צפיות.

=== פרסים ===
{| class="wikitable sortable" style="width: 100%; margin-bottom: 10px;"
! scope="col" |שנה
! scope="col" |פרס
! scope="col" |קטגוריה
! scope="col" |מועמדת
! scope="col" |תוצאה
! class="unsortable" scope="col" |
|-
| align="center" rowspan="2" |2018
| align="center" |8th Streamy Awards
|Non-Fiction Series
|Red Table Talk
| 
| align="center" |
|-
| align="center" |44th People's Choice Awards
|The Daytime Talk Show of 2018
|Red Table Talk
| 
| align="center" |
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
נמל התעופה הבין-לאומי מהראבאד

נמל התעופה הבין-לאומי מהראבאד (בפרסית: فرودگاه بین المللی مهرآباد; באנגלית: Mehrabad International Airport) הוא אחד משני נמלי תעופה המשרתים את העיר טהראן, בירת איראן. בשנת 2017 עברו בו 17,464,216 נוסעים במסגרת 142,037 תנועות מטוסים. אף שהנמל מטפל בטיסות פנים בלבד הוא נמל התעופה העמוס ביותר במדינה.

==הנמל==
נמל התעופה ממוקם במערבה של טהראן ובתוך שטחה העירוני. שדה תעופה היה קיים באתר הנמל מאז 1938, עת שימש כמסלול המראה לחובבי תעופה. לאחר מלחמת העולם השנייה הפך האתר לנמל תעופה בין-לאומי ולבסיס לחיל האוויר האיראני, שאותו הוא משרת עד היום. ב-1955 נסלל בו מסלול הטיסה הראשון המצופה אספלט. לאחר מכן הוקם בו טרמינל חדש בסגנון האדריכלות המודרנית. בין מתכנניו היה האדריכל ויליאם פריירה.

לאחר פתיחתו לתנועה של נמל התעופה הבין-לאומי האימאם חומייני בקרבת טהראן ב-2007 הועברו בהדרגה אל הנמל החדש כל הטיסות הבין-לאומיות ממהראבאד. בין השנים 2010–2017 חל גידול של 44 אחוזים במספר הנוסעים שעברו בנמל התעופה.

בנמל פועלים שני מסלולי אספלט מקבילים וכן מסלול בטון קצר. מצויים בו שישה מבני טרמינל, ששניים מהם פועלים רק במהלך עונת החג' האסלאמית.

הנמל משרת כ-20 חברות תעופה שכמעט כולן איראניות, מהן חמש חברות מטען. הן מפעילות ממנו טיסות אל כ-60 יעדים ברחבי המדינה. הוא משמש בסיס פעולה מרכזי של ארבע חברות תעופה ובכללן החברה הלאומית איראן אייר וחברת מאהאן אייר.

בנמל ממוקמים מטות ארגון התעופה האזרחית של איראן וחברת איראן אייר.

בנמל ממוקמות שתי תחנות של הרכבת התחתית של טהראן.

בשנים 1974–2015 התרחשו בנמל ובקרבתו שמונה תאונות מטוסים. בחמורה שבהן, ב-6 בדצמבר 2005, התרסק מטוס תובלה צבאי שהמריא מהנמל אל תוך בניין מגורים בטהראן. בתאונה נספו 106 אנשים, מהם 94 שהיו על סיפון המטוס ו-12 על הקרקע.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20160316152945/http://mehrabad.airport.ir/ אתר הנמל]

מהראבאד
קטגוריה:טהראן: תחבורה
קטגוריה:טהראן: מבנים
שילומים (סרט)

שילומים (ברוסית: Контрибуция) הוא סרט קולנוע רוסי בבימויו של סרגיי סנז'קין, בהפקת אולפני לנפילם. מבוסס על הרומן מאת לאוניד יוזפוביץ' באותו שם. בסרט מככבים מקסים מטבייב (כקצין הצבא הלבן אנטולי פפליאייב) ויליזבטה בויארסקאיה (בתפקיד האלמנה).

הסרט שוחרר לתפוצה נרחבת ב-17 במרץ 2016 ואורכו הוא שעה ו-40 דקות. גרסה מורחבת של הסרט (באורך של שעתיים ו-50 דקות) הוקרנה בבתי קולנוע מסוימים והיא שודרה גם בערוץ הראשון ב-5 בנובמבר 2018. הקרנת הסרט לוותה בקונפליקט בין הבמאי והמפיק, וכתוצאה מכך סנז'קין ויוזפוביץ' (התסריטאי) דרשו להסיר את שמם מהקרדיטים.

== עלילה ==
הסרט מתרחש בשנת 1918 בעיר פרם בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה. חיל משמר של הצבא הלבן במרכז סיביר תחת פיקודו של הגנרל הצעיר אנטולי פפליאייב כובש את העיר. הצבא מותש, אין מספיק תחמושת, מדים והוראות ברורות מפיקוד הצבא.

הגנרל מזמין את סוחרי העיר לאסוף כסף עבור הצבא. האלמנה העשירה צ'אגינה מביאה כשיפוי יהלום יקר. למחרת, היהלום נעלם באופן מסתורי. החיילים מציעים לקצין הצ'קה השבוי בידיהם, אנדריי מורזין (שנידון כבר למוות), למצוא את הגנב תמורת חנינה.
== שחקנים ודמויות ==

== הפקה ==
הסרט צולם מינואר עד מרץ 2015 באולפני לנפילם בקרונשטאדט ובביתן החמישי של האולפנים בעיר סנקט פטרבורג, היכן שנבנתה התפאורה עבור מגוריו של מושל העיר.

בצילומים השתתפו מלחי מקהלת "הרוח הבלטית" של מרכז ההדרכה 907 של הצי הרוסי, שגילמו את תפקיד חיל המשמר הלבן.
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lenfilm.ru/cinema/filmography/annotation_catalog/185/ הסרט] באתר לנפילם
* [https://www.1tv.ru/shows/promoroliki/kino-i-serialy/kontribuciya-hudozhestvennyy-film-anons טריילר הסרט] באתר הערוץ הראשון ברוסיה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי פשע רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטים רוסיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי מסתורין רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטי מלחמת האזרחים הרוסית
קטגוריה:לנפילם