OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דוד גדליה

דוד גדליה (נולד ב-1938) הוא תת-אלוף בדימוס בצה"ל. שירת כקצין המודיעין של פיקוד הדרום במלחמת יום הכיפורים ובתקופה שקדמה לה.

==ביוגרפיה==
דוד גדליה נולד ב-1938 בארץ ישראל. ב-1956 התגייס לצה"ל, הוצב בחיל השריון והוכשר כמפקד טנק. עבר קורס קצינים, ועקב פגיעה בעצב השמיעה הועבר לחיל המודיעין והוכשר כקצין ביטחון שדה. בשנים 1965–1959 שירת בתחום זה בפיקוד הצפון ובמטכ"ל.

בשנים 1965–1967 שירת כמדריך בקורס קציני מודיעין ובמקביל מילא תפקיד של קצין המודיעין של חטיבה 520 - חטיבת שריון במילואים, ושירת בתפקיד זה גם במלחמת ששת הימים. בשנת 1968 שירת כקצין המודיעין של חטיבה 7, ובהמשך היה חניך במכללה הבין זרועית לפיקוד ומטה (פו"ם). בשנים 1969–1970 שירת כקצין המודיעין של אוגדה 143 - אוגדה משוריינת במילואים. לאחר מכן שירת כעוזר קצין המודיעין הפיקודי של פיקוד הדרום.

בשנים 1971–1974 שירת כקצין המודיעין של פיקוד הדרום בדרגת סגן-אלוף. בשבוע שקדם למלחמת יום הכיפורים חיבר סגן סימן טוב בנימין, ששירת תחת גדליה, שני דו"חות לפיה היערכות צבא מצרים מעידה על הכנות למלחמה. גדליה ראה סתירה בין הדו"חות שחיבר בנימין לבין עמדת מחלקת המחקר של אגף המודיעין, שחוברה על ידי סא"ל יונה בנדמן, ראש ענף מצרים, ובחר לקבל את עמדתו של בנדמן. בדו"חות שהעביר לאלוף הפיקוד, שמואל גונן, מיתן את דברי בנימין, ובכך נוצרה לגונן הצגה חסרה של היערכות צבא מצרים.

לאחר המלחמה קבעה ועדת אגרנט שגדליה "לא מילא את חובתו המיוחדת כקצין מודיעין בחזית המפתח, בימים שבהם היה זה חיוני במיוחד לעמוד על כוונות האויב המצרי, לפיכך אין עוד להעסיקו בתפקידי מודיעין", והוא הועבר מתפקידו. בשנים 1975-1974 שירת כמדריך בפו"ם ובשנים 1975–1976 שירת כמדריך הראשי שם. בינואר 1977 הועלה לדרגת אלוף-משנה. בשנים 1977–1979 עמד בראש מחלקת תכנון וארגון באגף המטה הכללי ובשנים 1979–1981 עמד בראש מחלקת בניין צה"ל באגף התכנון. בשנים 1982–1984 שימש כסגן ראש אגף התכנון בדרגת תת-אלוף.

בשנים 1984–1987 שימש נספח צה"ל בצרפת, בלגיה ולוקסמבורג. בשנת 1988 השתחרר מצה"ל.

עם סיום שירותו בצה"ל הצטרף לרשת שופרסל ושימש בה כסגן ראש אגף תפעול. בשנת 1995 מונה למנכ"ל תת-הרשת יוניברס קלאב (שבהמשך שונה שמה לשופרסל דיל). באוגוסט 2005 פרש משופרסל.

גדליה הוא בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

==לקריאה נוספת==
* צבי נטע, סימנים מעידים - מחדל המודיעין בפיקוד הדרום במלחמת יום הכיפורים, הוצאת ידיעות ספרים, 2022

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:קציני מודיעין של פיקוד הדרום
קטגוריה:חיילי חיל המודיעין במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:עובדי שופרסל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:חיילי חיל המודיעין במלחמת ששת הימים
ספריית Z

ספריית Z (באנגלית: Z-Library או z-lib בעבר: BookFinder) היא ספריית צללים מקוונת המאפשרת גישה למאמרים מדעיים, טקסטים וספרים. היא החלה כמראה של ספריית ג'נסיס, אך גדלה מאז דרמטית. במדד התעבורה של אלקסה, האתר דורג במקום ה-8,182 במדד האתרים הפעילים ביותר באוקטובר 2021.<ref></ref> הארגון ללא מטרת רווח, ומתבסס על תרומות.<ref></ref> מלבד שיתוף ספרים אלקטרוניים, הפרויקט הרחיב את פעילותו ומפעיל מספר מוקדים אותם הוא מכנה בשם "Z-Points" ברחבי העולם, בהם ניתן לשתף ספרים פיזיים.<ref></ref><ref></ref>

הפרויקט הוכרז כלא חוקי במספר תחומי שיפוט, והסטטוס החוקי שלו נתון בוויכוח.<ref></ref>

== מאפיינים ==
פעילות האתר ממומנת על ידי תרומות ממשתמשים, שנאספים פעמיים בשנה בחודשים ספטמבר ומרץ בקמפיין התרמה.<ref></ref> במהלך השנים, האתר השתמש במספר רב של כתובות כדי לחמוק מחסימה של האתר על ידי הרשויות.<ref></ref> בניגוד לספריות צללים אחרות כספריית ג'נסיס, ו-Sci-Hub, לא ידוע רבות על המפעילים, האופרציה או הסטטוס הפיננסי של ספריית Z, שלא פותחת את מסד נתונים שלה לציבור. יחד עם זאת, ארכיונאים הצליחו להעתיק את מסד הנתונים שלה, מלבד הספרים שמקורם בספריית ג'נסיס.<ref></ref>

במאמץ למנוע את הכנסת הדומיינים לרשימה השחורה על ידי ספקיות האינטרנט, המיזם השתמש בדומיין נח לזכירה שהכיל רק את דף הבית של האתר ובו רשימה של מספר דומיינים שעובדים בארצות שונות,<ref></ref> שחלקם הכילו מספרים והשתנו פעמם רבות, אסטרטגיה שלבסוף לא סייעה לאתר, לאחר שגם אתר הבית בכתובת "z-lib.org" שלו נחסם.<ref></ref> ב-2023 יצרה הספרייה דומיין אישי לכל משתמש רשום, כדי להקשות על הרשויות לחסום את הגישה למיזם.<ref name=":0"></ref>

צוות האתר טען במרץ 2019 שבבעלותו שרתים בפינלנד, גרמניה, לוקסמבורג, מלזיה, פנמה, רוסיה, וארצות הברית, וכי גודל מסד הנתונים שלו גבוה מ-200 טרה בייט.<ref></ref><ref></ref> באוגוסט 2023, הספרייה השיקה תוסף לדפדפן כדי לסייע במעבר המהיר של האתר בין דומיינים שונים.<ref></ref> למיזם יישומון למערכת ההפעלה אנדרואיד, ובוט בטלגרם.<ref></ref><ref name=":0" />

== ראו גם ==
* הארכיון של אנה
* ספריית ג'נסיס
* Sci-Hub

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספריות צללים
קטגוריה:ארכיונאים
קטגוריה:ספריות דיגיטליות
סאבו (מחוז היסטורי)

סמל סאבו
סאבו (בפינית: Savo; בשוודית: Savolax) היה מחוז היסטורי במזרח פינלנד. המחוז גבל בטבסטיה, אוסטרובוטניה וקרליה. סאבו מחולק כעת לשני מחוזות: סאבו הצפונית וסאבו הדרומית. הערים הגדולות בסאבו לפי אוכלוסייה הן קואופיו, מיקלי, סבונלינה, ורקאוס ואיסלמי.

== מנהל ==
שטח המחוז ההיסטורי סאבו בכחול כהה (המחוזות המודרניים משורטטים בצהוב)
במאה ה-19 חולק סאבו בין מחוז קואופיו למחוז מיקלי. משנת 1997 עד 2010, נוהל החבל תחת המחוז המנהלי של מזרח פינלנד. למחוזות כיום אין תפקיד מנהלי אך הם נותרו כיחידות טקסיות. מאז 2010, סאבו מחולק בין האזורים של סאבו הצפונית וסאבו הדרומית.

== היסטוריה ==
סאבו הוא מולדתם הסבונים, אחת מתתי הקבוצות שלימים נטמעו ויוצרו את הפינים. מאזור זה גם התפתחו הדיאלקטים הסבוניים.

תושבי המחוז נודעו כעוסקים בחקלאות לאורך ההיסטוריה. הם היו ידועים בשיטותיהם המיוחדות, אותן אחר כך הפיצו למחוזות השכנים לאוסטרובוניה וקאינו, וורמלנד בדרום מערב שוודיה ומזרח נורווגיה.

סאבו הייתה תחת חלוקתה המנהלית של שוודיה עד המאה ה-13, אז הופרדה משוודיה כאשר פינלנד נמסרה לרוסיה בספטמבר 1809.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פינלנד: אזורים
קטגוריה:פינלנד: היסטוריה
הבחירות הפרלמנטריות בהולנד 2023

ב-22 בנובמבר 2023 התקיימו בהולנד בחירות כלליות מוקדמות לבחירת חברי בית הנבחרים.<ref></ref><ref></ref> הבחירות היו צפויות להתקיים ב-2025, אך בחירות בזק נקראו לאחר נפילת הקבינט הרביעי של ראש ממשלת הולנד מארק רוטה ב-7 ביולי 2023 עקב חילוקי דעות על מדיניות ההגירה.<ref name=":0"></ref> ראש הממשלה המכהן רוטה, ממפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה, (VVD) הודיע כי לא יוביל את מפלגתו לבחירות וכי הוא יפרוש מהפוליטיקה.<ref></ref> אף שהסקרים המקדימים הצביעו על מרוץ צמוד בין המפלגה למען החירות (PVV) של חרט וילדרס, והרשימה המשותפת של מפלגת העבודה ומפלגת הירוקים,<ref></ref> זכתה PVV במקום הראשון בפער ניכר, עם 23.7% מהקולות ו-37 מושבים (לעומת 17 בבחירות הקודמות). הרשימה של מפלגת העבודה-מפלגת הירוקים היא השנייה בגדולה עם 15.5% מהקולות ו-25 מושבים, ואילו ה-VVD איבדו 10 מושבים ונשארו עם 24 מושבים. הזוכה הגדול השני בבחירות הוא פיטר אומטזיכט, שמפלגתו החדשה חוזה חברתי חדש זכתה במקום הרביעי עם 20 מושבים.

== רקע ==
הבחירות הכלליות של 2021 הביאו להקמת הקבינט הרביעי של רוטה, המורכב ממפלגת העם לחופש ודמוקרטיה (VVD), המפלגה הנוצרית דמוקרטית (CDA), דמוקרטים 66 (D66) והאיחוד הנוצרי (CU). מארק רוטה המשיך בתפקידו כראש ממשלה.<ref></ref>

הממשלה התפטרה ב-7 ביולי 2023 לאחר שארבעת הצדדים לא הצליחו להסכים על הגבלה מוצעת של איחוד משפחות לפליטים שנמלטו מעימות מזוין.<ref name=":0" /><ref></ref>

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
|-
!colspan="6"-
!colspan="2"| מפלגה
! מושבים
! קולות
! אחוזים
! שינוי
|-
|המפלגה למען החירות
| style="background:#21468B;"|
|37
|2,442,318
| 23.61%
| 20
|-
| GroenLinks–PvdA איחוד של מפלגת הירוקים ומפלגת העבודה
| style="background:#DC1F26;"|
| 25
| 1,620,792	
| 15.67%
|8
|-
| מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה
| style="background:#0A2CCA;"|
| 24
| 1,574,504
| 15.22
| 10
|-
|חוזה חברתי חדש
|style="background:#F0C400;"|
| 20
|1,329,698
|12.86%
|מפלגה חדשה
|-
|דמוקרטים 66
| style="background:#00AE41;"|
|9
|647,297
|6.26%
| 15
|-
| תנועת האזרח החקלאי
| style="background:#96c219;"|
| 7
|481,576
|4.66%
|6 
|-
|המפלגה הנוצרית-דמוקרטית
|style="background:#2CC84D;"|
|5
|343,529
|3.32%
|10 
|-
| המפלגה הסוציאליסטית 
|style="background:#EE161F;"|
|5
|325,893
|3.15%
|4
|-
| DENK 
|style="background:#34C1C4;"|
|3
|247,406
|2.39%
|
|-
| מפלגה עבור בעלי החיים 
|style="background:#006B28"|
|3
|230,058
|2.24%
|3 
|-
| הפורום למען הדמוקרטיה 
|style="background:#A5191C;"|
|3
|230,058
|22%.2
|5 
|-
| המפלגה הפוליטית הרפורמציטיבית 
|style="background:#E95D0F;"|
|3
|216,895
|2.10%
|
|-
| האיחוד הנוצרי 
|style="background:#00D7FF;"|
|3
|211,476
|2.04%
|2 
|-
|וולט 
|style="background:#512479;"|
|2
|174,590
|1.69%
|1 
|-
|JA21 
|style="background:#242B57;"|
|1
|70,621
|0.68%
|2
|-
| מפלגות נוספות
||
|0
|194,902
|1.84%
|
|-
|סך הכל
||
|150
|10,343,309
|100%
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הולנד: פוליטיקה
קטגוריה:2023 בפוליטיקה
קטגוריה:מערכות בחירות פרלמנטריות
מרכז שיגור הלוויינים ונצ'אנג

מרכז שיגור הלוויינים ונצ'אנג (בסינית: 中国文昌航天发射场, באנגלית: Wenchang Spacecraft Launch Site – בקיצור WSLC) הוא נמל חלל המשרת את סוכנות החלל הסינית בשיגורי החלל שלה. הנמל ממוקם באי האינאן. הוא אתר השיגור הרביעי של סין ודרומי ביותר.

==היסטוריה==
האתר ממוקם בחוף הצפון-מזרחי של האי. קרבתו לקו המשווה מעניקה לו יתרון לעומת אתרי שיגורים אחרים של סין. המשגרים והלוויינים מובאים דרך הים.

שטח האתר הוא כ-20 קמ"ר וניתן להרחיב אותו עד ל-30 קמ"ר. החלטה על הקמת המתחם התקבלה בשנת 2007. בהמשך, לאחר הגדרת המיקום המדויק החל הליך תכנוני שכלל בין היתר פינוי כ-6,000 תושבי הכפר שנמצא במקום. עבודות הקמה הסתיימו באוקטובר 2014 וב-25 ביוני 2016 בוצע שיגור ראשון.

באתר נבנו שני כני שיגור:
* LC-101 מותאם לשיגור משגר מדגם צ'אנגג'נג 5. בקרבתו הוקם מרכז הרכבה עם מגדל בגובה של כ-100 מטר.
* LC-201 מותאם לשיגור משגר מדגם צ'אנגג'נג 7. בקרבתו הוקם מרכז הרכבה עם מגדל בגובה של כ-96 מטר.

נכון לנובמבר 2023 בוצעו 24 שיגורים. בין היתר בוצעו שיגורים של גשושית לכיוון מאדים ומודול חדש של תחנת החלל הסינית.

באתר הוקם מרכז מבקרים.

נכון לשנת 2023 באתר מבוצעות עבודות בהקמת כן שיגור חדש לטיסות מסחריות. כמן כן מתוכנן להגדיל מספר שיגורים מהמתחם לכ-20–30 בכל שנה, כולל שיגורים מאוישים לכיוון הירח

==קישורים חיצוניים==

*[https://chinaspacereport.wordpress.com/facilities/wenchang/ תיאור האתר] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נמלי חלל סיניים
קטגוריה:תוכנית החלל הסינית
משטרת פרובינציית בואנוס איירס

ניידת של משטרת הפרובינציה.
שוטרי משטרת הפרובינציה, 2018.
משטרת פרובינציית בואנוס איירס (בספרדית: Policía de la Provincia de Buenos Aires, או Policía Bonaerense) היא כוח המשטרה הפועל בפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה. זהו אחד מגופי המשטרה הגדולים במדינה ולו אחריות על אוכלוסייה של 15 מיליון תושבים, המהווים כ-38% מאוכלוסיית המדינה. במשטרה מועסקים למעלה מ-90,000 שוטרים.

המשטרה אינה אחראית על עיר הבירה הפדרלית בואנוס איירס, בה פועל כוח משטרה נפרד. המשטרה כפופה למשרד הביטחון של הפרובינציה. במשטרה פועלת מחלקת מודיעין (Inteligencia de la Policía Bonaerense), המהווה חלק מערך הביון של ארגנטינה.
==ראו גם==
*משטרת העיר בואנוס איירס
==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060923084417/http://www.pol.gba.gov.ar/ האתר הישן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס
קטגוריה:ארגנטינה: צבא וביטחון
קטגוריה:ארגונים משטרתיים
שגרירות ארצות הברית בפודגוריצה

שגרירות ארצות הברית בפודגוריצה היא הנציגות הדיפלומטית של ארצות הברית במונטנגרו.

== רקע ==
ארצות הברית הכירה בעצמאותה של נסיכות מונטנגרו בקונגרס ברלין ב-1878. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים החלו ב-30 באוקטובר 1905,<ref name="history.state.gov"></ref> לאחר ששגרירות ארצות הברית ביוון קיבלה את האחריות על הנציגות האמריקאית במונטנגרו.<ref name="diplomacy.state.gov"></ref> לאחר מלחמת העולם הראשונה שולבה מונטנגרו בממלכת יוגוסלביה. בעקבות זאת הודיע נשיא ארצות הברית וודרו וילסון על ביטול ההכרה בנסיכות מונטנגרו ב-1920.<ref name="history.state.gov" />

== היסטוריה ==
ב-12 ביוני 2006 ארצות הברית הכירה ברפובליקת מונטנגרו והחלה לקיים עימה יחסים דיפלומטיים חודשיים אחר כך, ב-15 באוגוסט. השגרירות האמריקנית בפודגוריצה הוקמה ב-5 באוקטובר 2006, כאשר הקונסוליה האמריקאית שודרגה למעמד של שגרירות, כאשר ארלין פריל שימשה כממונה הזמנית על היחסים.

בשנת 2018 אדם יליד סרביה השליך רימון יד לעבר השגרירות ולאחר מכן פוצץ את עצמו מחוץ למבנה. השלכת הרימון אירעה בחצות, שעה שהשגרירות הייתה סגורה, וכתוצאה מכך לא היו נפגעים.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

מונטנגרו
קטגוריה:מונטנגרו: יחסי חוץ
קטגוריה:פודגוריצה
סויוז TMA-19M

סויוז TMA-19M (ברוסית:Союз TMA-19M) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-15 בדצמבר 2015 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-18 ביוני 2016. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה איש צוות שהתווסף למשלחת מס' 46 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==הצוות==
* יורי מלנצ'נקו - מפקד
* טימותי קופרה - מהנדס טיסה 
* טימותי פיק - מהנדס טיסה 

===צוות גיבוי===
* אנטולי איוואנישין - מפקד
* תקויה אונישי - מהנדס טיסה
* קת'לין רובינס - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז TMA-19M" שוגרה ב-15 בדצמבר 2015 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית התחברה למודול "ראסווט" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור 6 שעות. ניסיון עגינה אוטומטי לא הצליח ובוצע עגינה ידנית כעבור 10 דקות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 46 בפיקוד סקוט קלי.

צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 47.

"סויוז TMA-19M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. 

ב-18 ביוני 2016 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה.

עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 48 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tma-19M.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/iss-soyuz-tma19m.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2015 ברוסיה
קטגוריה:2016 ברוסיה
אמט שיר

אמט שיר (נולד ב-1983) הוא יזם ומשקיע אינטרנט אמריקאי. שימש כמנכ"ל Twitch.tv מאז שהוקמה הפלטפורמה המקורית לשידור וידאו חי (Justin.tv) עד מרץ 2023 וכן שימש כשותף חלקי ב-Y Combinator, בנובמבר 23 היה לכמה ימים המנכ"ל המכהן של חברת הבינה המלאכותית OpenAI, לאחר הדחתו של סם אלטמן ב-19 בנובמבר.

== חייו המוקדמים והשכלתו ==
אמט גדל בסיאטל, וושינגטון, ולמד בבית הספר Evergreen לילדים מחוננים. בגיל 8, בזכות שיעורי מתמטיקה למחוננים ומשחקי Magic: The Gathering משותפים הכיר את שותפו העתידי, ג'סטין קאן.

שיר סיים תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת ייל שם למד עם ג'סטין קאן ושותף עתידי נוסף, מייקל סיבל.

== קריירה ==
===Y Combinator===
שיר, יחד עם ג'סטין קאן, הגישו מועמדות לכיתת הבכורה של Y Combinator בשנת 2005. כחלק מ-Y Combinator, הם בנו אפליקציית לוח שנה בשם Kiko, שנמכרה באיביי תמורת 250,000 דולר לאחר ש-Google Calendar הושק.

Justin.tv
בשנת 2006, השניים, יחד עם מייקל סייבל וקייל ווגט, הקימו את Justin.tv, שידור חי 24/7 של חייו של ג'סטין קאן, ששודר דרך מצלמת רשת המחוברת לראשו.

ה"חיים המשודרים" של ג'סטין קאן נמשכו כשמונה חודשים, אך ארבעת השותפים החליטו לעבור להצעת פלטפורמת וידאו חיים כך שכל אחד יוכל לשד

=== Justin.tv ===
בשנת 2006, יחד עם מייקל סייבל וקייל ווגט, הקימו את Justin.tv, עדכון וידאו חי 24/7 של חייו של ג'סטין קאן, המשודר באמצעות מצלמת אינטרנט המחוברת לראשו. הפרויקט נמשך כשמונה חודשים עד שארבעת השותפים החליטו ליצור פלטפורמה שתאפשר שידור לייב (שידור חי) כדי שכל אחד יוכל לשדר בעצמו. בשנת 2007 הושק Justin.tv שהייתה אחת מפלטפורמות הווידאו החי הגדולות בעולם עם יותר מ-30 מיליון משתמשים ייחודיים מדי חודש עד שהיא נסגרה ב-5 באוגוסט 2014.

=== Twitch ===
לאחר השקת Justin.tv ב-2007, החלו היזמים לבנות קטגוריות תוכן ספציפיות כמו ערוצי טכנולוגיה, ספורט, בידור, חדשות ואירועים ומשחקים. המשחקים, במיוחד, צמחו מהר מאוד והפכו לתוכן הפופולרי ביותר באתר.

ביוני 2011, החברה החליטה להפריד את תוכן המשחקים תחת מותג ואתר נפרדים. הם קראו לזה TwitchTV, בהשראת המונח twitch gameplay. ב-29 באוגוסט 2011, שיר הפך למנכ"ל Justin.tv, ונשאר בתפקיד זה כשהחברה מותגה מחדש תחת Twitch ב-2014, שהפכה במהרה למוצר הליבה של החברה.

ב-25 באוגוסט 2014, אמזון רכשה רשמית את Twitch תמורת 970,000,000$

במרץ 2023, שיר הודיע כי הוא מתפטר מתפקיד המנכ"ל, ודניאל ג'יי קלנסי ייכנס לתפקידו.

=== השקעות ===
שיר הפך לשותף חלקי ב-Y Combinator ביוני 2011, שם סייע ונתן ליווי לסטארטאפים החדשים.

=== OpenAI ===
ב-19 בנובמבר 2023, מונה שיר כמנכ"ל הזמני של OpenAI לאחר הדחתו של סם אלטמן על ידי הדירקטוריון יומיים קודם לכן.<ref></ref>

שיר הצהיר בפומבי שהוא מודאג מההשפעה שיכולה להוות בינה מלאכותית על הציוויליזציה, וטען כי ההסתברות להכחדה של האדם מ-AI, בין 5 ל-50 אחוזים.

ב-21 בנובמבר 2023 הושג הסכם להחזיר את סם אלטמן לתפקיד מנכ"ל OpenAI.

== פילנתרופיה ==
במרץ 2020, במהלך מגפת ה-COVID-19, באמצעות Twitch, תרם שיר את מיליון הדולר הראשוני להקמת SF New Deal, ארגון ללא מטרות רווח שהזמין ארוחות ממסעדות בסן פרנסיסקו והעביר אותן לאנשים נזקקים. הארגון הוקם על ידי חברתו לכיתה לאונורה אסטרדה, שהייתה בבעלותה את Three Babes Bakeshop בשכונת Bayview בסן פרנסיסקו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בינה מלאכותית
קטגוריה:יזמים אמריקאים
LANIUS (רחפן)

LANIUS הוא חימוש משוטט טקטי קצר טווח לאיתור ותקיפת מטרות שונות, מתוצרת אלביט מערכות. הוא רכיב במערכת האוטונומית המכונה "Legion-X". הוא בעל יכולות תמרון גבוהות בפרט במתאר אורבני.

LANIUS מסוגל לסרוק ולמפות מתאר בנוי לא מוכר, תוך איתור וסווג מטרות בתוכו. הוא מסוגל לשאת מטענים שונים בהתאם למשימה שהוטלה עליו, כולל חימושים.

הרחפן נחשף על ידי אלביט בנובמבר 2022 ונעשה בו שימוש במלחמת חרבות ברזל.

לפי פרסום ב-WAR ZONE משקל ההמראה הוא 1.25 ק"ג, מהירות עד 20 מטרים בשנייה, ומשך שהייה באוויר עד שבע דקות.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://elbitsystems.com/product/lanius/ הדף של LANIUS באתר אלביט מערכות]
* [https://www.youtube.com/watch?v=G7yIzY1BxuI סרטון על LANIUS מאת אלביט], Youtube
* [https://www.israeldefense.co.il/node/56345 אלביט חושפת חימוש משוטט למנהרות], Israel Defense, נובמבר 2022

קטגוריה:חימוש משוטט
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים ישראליים
קטגוריה:אלביט מערכות: כלי טיס בלתי מאוישים
אל-מוסתקבל

אל מוסתקבל (בערבית: المستقبل; מילולית העתיד) הוא עיתון מקוון בשפה הערבית בלבנון, שבסיסו בביירות ומהווה פרסום רשמי של תנועת זרם העתיד. בשנת 2019 הוכרז כי העיתון יפסיק לפרסם את מהדורת הנייר שלו, אך ימשיך באינטרנט.

== היסטוריה ופרופיל ==
אל מוסטקבל הושק ב-1999 על ידי ראש ממשלת לבנון לשעבר מנהיג תנועת זרם העתיד, רפיק אל-חרירי.<ref></ref><ref name="adl12"></ref> משרדי העיתון נמצאים בעיקר בביירות.<ref></ref> Arab United Press הוא המוציא לאור.<ref></ref>

=== בעלי תפקידים בולטים ===
* רפיק נקיב - היה מנכ"ל העיתון בשנים 1999–2015.
* חני חממוד - העורכת ראשית.
* ג'ורג' בקאסיני - עורך מנהל
* פואד הוטייט - ראש מחלקת החדשות הבינלאומיות
* הלה סגביני - ראש המחלקה הכלכלית.
* יקזן תקי - ראש אגף תרבות
* מוחמד פוואז - ראש מחלקת ספורט
* נביל איסמעיל - ראש מחלקת צילומים
* מוראד מוראד - כתב ארצות הברית ואירופה
* כותבי טורים: פול שאול, ויסאם סעאדה, אסד היידר, סוראיה שאהין, עלי נון, חאיראללה ח'יראללה, בצ'ארה ח'יראללה, פארס חצ'אן, מוחמד סמאק, סלאח תקידין, רובה קברה, פאטימה חואו ונאסיף חיטי.
* עיתונאים לבנונים מהעבר: נאסיר אלאסאד, רדואן סייד, מישל נופל ופייסל סלמאן.<ref></ref>

לעיתון היה מוסף תרבות בשם נאואפיז, שנוהל במשך שנים על ידי יוסף באצי. פרסום המוסף הסתיים באוקטובר 2015 כאשר מספר עמודי היומון הצטמצם מ-24 ל-20 עמודים.<ref></ref> משנת 1999 היה ליומון עמוד שבועי העוסק בנושאי איכות הסביבה.<ref></ref>

סקר משנת 2009 של Ipsos Stat קבע שאל מוסטקבל היה בין חמשת העיתונים הפופולריים ביותר בביירות.<ref name=":0"></ref> העיתון הפסיק לפרסם עותק קשיח בשנת 2019.<ref name="gpost"></ref>

== עמדה פוליטית ==
העיתון מביע את עמדותיה של תנועת זרם העתיד ותומך מחנה 14 במרץ הלבנונית.<ref name=":0" /><ref></ref> בנוסף, היומון הוא אחד העיתונים האנטי-סוריים הבולטים במזרח התיכון.

== הגבלות ==
ליומון היה עיתון מקוון שנאסר על פרסומו בסוריה ביולי 2007.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונים בערבית
קטגוריה:לבנון: עיתונים
מרחב קדם

תחנת משטרת מרחב קדם ב[[שועפאט]]
מרחב קדם הוא אחד משלושת המרחבים של מחוז ירושלים של משטרת ישראל. תחומי אחריותו של המרחב על גזרת מזרח ירושלים, ממעבר רחל בדרום ועד מעבר קלנדיה בצפון, מתוואי גדר ההפרדה במזרח ועד כביש 1 במערב.<ref name=":0"></ref>

מפקד המרחב הנוכחי הוא תת-ניצב סמי מרציאנו.

== היסטוריה ==
מרחב קדם נוסד בשנת 2014 לאחר מטה ארגונית על מנת להנגיש את שירותי המשטרה לתושבי השכונות הערביות במזרח ירושלים. בשנת 2016, במסגרת התכנית לחיזוק ביטחון ירושלים, הפך מרחב קדם למרחב משטרתי מן המניין.

החל מהקמתו, פתח המרחב מרכזי השירות המשולבים פועלים להנגשה ושיפור של שירותי משטרה וממשל לתושבי השכונות.<ref name=":0" />

== תחנות ==
מרחב קדם מאגד 3 תחנות:<ref name=":0" />
{| class="wikitable"
|+
!תחנה
!כתובת
!תחום אחריות בגזרת התחנה
|-
|עוז
|על"ר 1, ירושלים
|אחראית על השכונות: הר חומה, ארמון הנציב, ארנונה, צור באהר, ג'בל מוכאבר ואבו תור
|-
|שלם
|צלאח א-דין 1, ירושלים
|אחראית על השכונות: סילואן, ראס אל-עמוד, א-טור, מע"ר מזרח, ואדי אל-ג'וז, עיסאוויה והגבעה הצרפתית
|-
|שפט
|לאה גולדברג 1, ירושלים
|אחראית על השכונות: פסגת זאב, נווה יעקב, בית חנינא, שועפאט, מחנה הפליטים שועפאט, עטרות וכפר עקב
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרחבי משטרת ישראל
קטגוריה:מחוז ירושלים (משטרה)
ניידים ונייחים - מאבקן של האליטות כנגד הדמוקרטיה הישראלית

ניידים ונייחים - מאבקן של האליטות כנגד הדמוקרטיה הישראלית הוא ספר עיון מאת ד"ר גדי טאוב שיצא לאור ב-2020 ב "ספריית שיבולת" של סלע מאיר.

בספר כותב טאוב שבישראל יש מאבק בין "ניידים" ו"נייחים", כהגדרתו: אלו ש"אינם תלויים במקום מבחינה כלכלית, חברתית ותרבותית" ואלו ש"אחוזים בשורשיהם במדינות הלאום". הספר מנסה לשרטט את מפת הרעיונות המעצבת את הפוליטיקה בת זמננו במערב בכלל ובישראל בפרט.<ref name=":0" />

== הספר ==
בספר טאוב מציג תזה שאין בישראל מלחמת מעמדות, אלא מלחמת רעיונות. קבוצה אחת מצדדת בגלובליזציה ("ניידים"), וקבוצה שנייה מגינה על הלאומיות ("נייחים"). לפי התזה של טאוב קבוצת "הניידים" מנסה להחריב את הזהות הלאומית מלמעלה על ידי גלובליזציה מוקצנת, וכן חותרת תחתיה גם מלמטה, על ידי פירוק הזהות הלאומית באמצעות פוליטיקת הזהויות.<ref></ref>

עיקר התזה של הספר היא ביקורת על "מחנה הניידים": לטענת טאוב הניידים הם אליטה גלובליסטית, קוסמופוליטית ופוסט-לאומית שנאמנה יותר לחבריה הניידים האחרים מאשר לבני עמם. לטענתו הם מנסים לכפות על ישראל ערכים פרוגרסיביים ופוסט-ציוניים בניגוד לרצון הרוב, ולשם כך נוקטים גם בכלים אנטי-דמוקרטיים.

בספרו מצביע טאוב על התפתחותו של “ליברליזם אנטי-דמוקרטי” שלדעתו היא התופעה המסוכנת ביותר. לטענתו הזן החדש של “ליברליזם אנטי-דמוקרטי” חותר תחת הלאומיות כחלק ממאמץ רחב יותר שתכליתו להפקיע את הכוח הפוליטי מידיהם של המוני האזרחים ולהעבירו לידי מיעוט נאור בעיני עצמו, המבקש לשמש להם אפוטרופוס באמצעות קידום מדיניות הגירה, מתקפה על הלגיטימיות של זהויות לאומיות, העצמת כוחן של בירוקרטיות לא נבחרות על חשבון פוליטיקאים נבחרים ופוליטיזציה של האקדמיה וחתירה להגמוניה בשיח הציבורי .<ref name=":0"></ref>

==תגובות וביקורת==
עמיחי שיקלי תיאר את הספר כ"מורה נבוכים למלחמת העולם הרעיונית שבה אנו נתונים בין הפרוגרס למדינות הלאום", משה בן עטר בהארץ כתב שהתיאוריה של טאוב ישנה ונכתבו עליה לא מעט ספרים, יובל אלבשן ביקר את המחבר על כך שהספר יצא באמצעות קרן תקווה בעוד בספר טאוב מבקר ארגונים הנתמכים על ידי קרנות זרות כמו הקרן החדשה לישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://www.kan.org.il/content/kan/podcasts/p-8362/44251/ שיחה עם הד"ר גדי טאוב בתוכנית "כיוון הרוח"], באתר כאן - תאגיד השידור הישראלי, 15 במרץ 2021
* הרב חיים נבון [https://www.facebook.com/Tikvah.Fund.Israel/videos/הרב-חיים-נבון-משוחח-עם-גדי-טאוב-על-ניידים-ונייחים-פוליטיקת-זהויות-ופוסטמודרניזם-/735429487341392/ משוחח עם ד"ר גדי טאוב], וידאו מעמוד הפייסבוק של "קרן תקווה ישראל", 9 בפברואר 2021
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי הוצאת סלע מאיר
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:ספרות פוליטית ישראלית
ארון ג'איטלי

ארון ג'איטלי (בהינדי: अरुण जेटली; 28 בדצמבר 1952 – 24 באוגוסט 2019) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כשר האוצר וכשר ההגנה של הודו.

== ביוגרפיה ==
ארון ג'איטלי נולד ב-28 בדצמבר 1952 בניו דלהי למשפחה ברהמינית מפנג'אב. ב-1973 השלים תואר ראשון במסחר וב-1977 קיבל תואר במשפטים, שניהם מאוניברסיטת דלהי. במהלך לימודיו באוניברסיטה נעשה חבר בתנועת הנוער של ראשטריה סוויאמסווק סאנג, וב-1974 נבחר למנהיג הסניף באוניברסיטת דלהי. ג'איטלי השתתף בהפגנות נגד מצב החירום בהודו, ונעצר בעקבותם, כשהוא מחוזק במעצר במשך תשע עשרה חודש.

לאחר שחרורו ב-1977 הצטרף ג'איטלי לג'אנה סנג', שהפכה למפלגת העם ההודית ב-1980. ובמקביל החל ב-1977 לעסוק בעריכת דין.

לאחר הקמת ממשלת ו. פ. סינג ב-1989, מונה ג'איטלי ליועץ המשפטי הנוסף של הודו , תפקיד במשרד התובע הכללי של הודו. בתפקיד זה היה מעורב בחקירת פרשת בופורס, פרשת שוחד שהתחוללה תחת ממשל רג'יב גנדי, בה נצידי חברת הנשק השוודית בופרוס שיחדו את בכירי הקונגרס הלאומי ההודי עבור עסקאות נשק עם הכוחות המזוינים של הודו.

== קריירה פוליטית ==
ב-1991 הצטרף ג'איטלי להנהלה הלאומית של מפלגת העם ההודית, הגוף העליון בהיררכיה הפנימית של המפלגה, והיה דובר המפלגה בתקופה שלפני הבחירות ללוק סבהה ב-1999.

ג'אטלי שימש במספר תפקידים בממשלת אטאל ביהארי ואג'פאי השלישית, בהם שר המידע והשידור (1999–2000) ושר המשפטים (2000–2002). ב-2002 פרש מהממשלה והיה למזכיר הכללי של מפלגת העם ההודית ודובר המפלגה. ב-2003 שב לממשלה, שוב כשר המשפטים ושר התעשייה והמסחר.

באפריל 2000, מעט לאחר מינויו לשר, נבחר ג'איטלי לרג'יה סבהה, במחוז בחירה בגוג'ראט. הוא המשיך לכהן ברג'יה סבהה עד מותו ב-2019, אך ב-2018 עבר לכהן מטעם מחוז בחירה באוטר פרדש. ב-2009 נבחר למנהיג האופוזיציה ברג'יה סבהה.

לאחר המהומות בגוג'ראט ב-2002, ג'איטלי היה מתומכיו של נרנדרה מודי, שהואשם בגרימת המהומות, והשפיע על ואג'פאיי שלא להדיח אותו מראשות ממשלת גוג'ראט.

בבחירות הכלליות בהודו ב-2014 התמודד ג'איטלי על מושב בלוק סבהה בפנג'אב אך הובס. בעקבות ניצחון מפלגת העם ההודית בבחירות, מונה לשר ההגנה ושר האוצר והיה למנהיג הרוב ברג'יה סבהה. הוא התפטר מתפקיד שר ההגנה לאחר מספר חודשים והוחלף במאנוהר פרקיר. לאחר שפראקיר חזר לכהן כראש השרים של גואה במרץ 2017 מונה ג'איטלי לתפקיד בשנית, והחזיק בו עד מינויה של נירמלה סיטרמן בספטמבר 2017.

במהלך כהונתו כשר האוצר הביא ג'איטלי להנהגת מספר רפורמות, בהם ביטול התקציב המיוחד של הרכבות ואיחודו עם התקציב הכללי. בעקבות התדרדרות במצבו הבריאותי הוא הוחלף פעמיים בידי פיוש גואיל, ששימש כממלא מקום בעוד ג'איטלי משמש כשר בלי תיק.

לקראת הבחירות בהודו ב-2019 הודיע ג'איטלי שלא ייקח חלק בממשלה הבאה, עקב התדרדרות מצבו הבריאותי.

ג'איטלי נפטר ב-24 באוגוסט 2019.

== הנצחה ==
בספטמבר 2019 שונה שם אצטדיון פרוז שאה קוטלה שבדלהי לאצטדיון הקריקט ארון ג'איטלי על שמו.

== חיים אישיים ==
ג'איטלי נישא במאי 1982 לסנג'טה, ונולדו להם שני ילדים, בן ובת.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שרי האוצר של הודו
קטגוריה:שרי ההגנה של הודו
קטגוריה:שרי המשפטים של הודו
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:שרי ממשלות נרנדרה מודי
קטגוריה:משפטנים הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1952
קטגוריה:נפטרים ב-2019
קטגוריה:אישים שנכלאו במהלך מצב החירום בהודו
בית הכנסת בית רחל (אסטנה)

בית הכנסת בית רחל הוא בית כנסת באסטנה, קזחסטן. בית הכנסת הוקם ב-7 בספטמבר 2004,<ref></ref><ref></ref> והוא בית הכנסת הגדול ביותר במרכז אסיה.

בטקס הפתיחה של בית הכנסת השתתפו נשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב והרב האשכנזי הראשי לישראל יונה מצגר.<ref></ref> בנייתו מומנה על ידי המיליארדר הקזחי-ישראלי אלכסנדר משקביץ'.<ref></ref><ref></ref> בית הכנסת נקרא על שם רחל יופה, אמו של אלכסנדר משקביץ', מנהיג יהדות קזחה ונשיא ה-EAJC.<ref name=":0"></ref> ה"ג'קרטה פוסט" תיאר את בית הכנסת כדוגמה נדירה מסוגה במדינה בעלת רוב מוסלמי, כ"סמל לאופן שבו מדינה מוסלמית יכולה לבנות ולקיים יחסי שלום בין האסלאם ליהדות".<ref></ref>

בבית הכנסת פועל בית חב"ד מקומי בשם חב”ד ליובאוויטש נור-סולטן.<ref></ref>

== עיצוב אדריכלי ==
שטחו של בית הכנסת "בית רחל" הוא 5.6 אלף מ"ר. הגג מגיע לגובה של 25 מטר. חלקו העליון של הגג מעוטר במגן דוד המהווה סמל לאמונה ולקהילה. בפנים יש אולמות תפילה נפרדים לגברים ולנשים. ישנם חדרים ללינת לילה לאלו המגיעים להתארח לשבת.<ref name=":0" />

== ראו גם ==
* יהדות קזחסטן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסיה: בתי כנסת
קטגוריה:יהדות קזחסטן
קטגוריה:אסטנה: מבנים
מה חדש, טייגר לילי?

מה חדש, טייגר לילי? (באנגלית: ?What's Up, Tiger Lily) הוא סרט קומדית פשע אמריקאי משנת 1966 בכתיבה ובימוי וודי אלן שנחשב כעבודת הבימוי הקולנועית הראשונה שלו.

אלן לקח סרט יפני משנת 1965, מחק את כל הפסקול שלו, ערך אותו מחדש, דיבב אותו, שינה את העלילה, קיצר אותו, שינה את שמו, הוסיף קטעי מוזיקה עם להקת The Lovin' Spoonful והפך אותו לסרט פרודיה על סרטי ג'יימס בונד. הוא מופיע בסרט בתור מרואיין על הסרט. העלילה מטופשת והסרט מלא במכות, יריות, שוד, עינויים והרוגים בשפע כפי רצונו של אלן.

==תקציר העלילה==
פיל מוסקוביץ (טאטסויה מיאשי) הוא סוכן חשאי שנלחם כל הזמן באנשים רעים ושליחיהם שרוצים להרוג אותו אבל הוא מצליח תמיד להתגבר עליהם. הוא מתייצב לפני השליט של מדינת ראשפור שאינה קיימת עדיין על המפה. השליט מטיל עליו משימה כבדה - המרשם של סלט ביצים שהיה בכספת שלו, נגנב על ידי העבריין שפרד וונג (טדאו נקאמורו) שמחזיק אותו בכספת בספינת הקזינו שלו בנמל יוקוהמה שמלאה בנערות ליווי.

גם העבריין וינג פט (סוסומי קורובה) נמצא על הספינה מתכונן לשדוד את הכספת לאחר שהרוויח הון במשחק וקבל כסף מזויף. פיל מצליח להתגנב לספינה עם האחיות סוקי יאקי (אקיקו ואקבאיאשי) וטרי יאקי. פיל מציג עצמו כנציג משרד הבריאות ואומר שיש לפנות את הספינה ולחטא אותה. האנשים יורדים ופיל בעזרת עוזרים וסוקי יאקי שמומחית בפריצות מצליחים לפרוץ את הכספת ולמצוא את הוראות המרשם שהן מוצפנות. ויג פט תופס אותם והם מסכימים על חלוקת השלל ביניהם. בינתיים חוזרים שפרד וצוותו ומתנהל קרב יריות אך הם מצליחים להימלט ולהגיע לחוף. המסמך כתוב בצופן ופיל מפענח אותו אך אז וינג פט בוגד בהם ואוסר אותם אך הם מצליחים להשתחרר וממהרים לספינה שם עומד וינג פט להעביר את המרשם לשפרד אך יורה בו ושפרד הגוסס אומר שהשטרות במזוודה הם ממשחק מונופול. פיל מגיע לספינה ובדו-קרב אקדחים מצליח להרוג את וינג פט ועוזרו וכעת המרשם אצלו.

לבסוף רואים את וודי אלן שוכב על מיטה ולידה דוגמנית מתערטלת. מופיעות כותרות הסרט ונכתב כי מי שמסתכל עליהם ולא על הדוגמנית ראוי שייבדק על ידי פסיכיאטר או רופא עיניים....

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|טאטסויה מיאשי
|פיל מוסקוביץ
|סוכן חשאי
|-
|אקיקו ואקבאיאשי
|סוקי יאקי
|
|-
|מיה האמה
|טרי יאקי
|
|-
|טדאו נקאמארו
|שפרד וונג
|עבריין
|-
|סוסומו קורובה
|וינג פט
|עבריין
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=HVtQYSvwa54 קדימון למה חדש, טייגר לילי?], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=aRmOV0COJcI סוף הסרט], באתר יוטיוב
*[https://www.tcm.com/tcmdb/title/95458/whats-up-tiger-lily/#overview מה חדש, טייגר לילי], באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטי וודי אלן
קטגוריה:סרטי פרודיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
מרחב שפלה

מרחב שפלה הוא אחד משלשת המרחבים במחוז מרכז של משטרת ישראל. מרחב שפלה חולש בדרום בגדרה, במערב יבנה, במזרח מודיעין-מכבים-רעות ובצפון ראשון לציון.

מפקד המרחב הנוכחי הוא תת-ניצב רונן אבניאלי<ref name=":0"></ref>.

מטה המרחב שוכן בדם המכבים 26, מודיעין-מכבים-רעות<ref name=":0" />. עד שנת 2020 מטה המרחב שכן ברחובות.

== תחנות ==
תחנת משטרת [[רחובות, בה שכן מטה המרחב עד שנת 2020]]
מרחב שפלה מאגד 6 תחנות:
{| class="wikitable"
|+
!תחנה
!מיקום
!תחום אחריות בגזרת התחנה
|-
|ראשון לציון
|ז'בוטינסקי 106, ראשון לציון
|כפר חב"ד, בית דגן, צפריה, חמד, גנות, משמר השבעה, ראשון לציון
|-
|יבנה
|הגלבוע 74, יבנה
|יבנה, פלמחים, גן שורק, נטעים, בית-חנן, אירוס, בית עובד,עיינות, כפר הנגיד, גאליה, בן זכאי, שדמה, בית גמליאל, בניה,כפר אביב, עשרת, מישר, משגב דב, קדרון, גדרה, יד בנימין, חפץ חיים, בית חלקיה, בני ראם
|-
|רחובות
|הרצל 206, רחובות
|מזכרת בתיה, קריית עקרון, רחובות, נס ציונה, מועצה אזורית ברנר, וחלק מישובי מועצה אזורית גזר
|-
|מודיעין
|דם המכבים 26, מודיעין-מכבים-רעות
|מבוא מודיעים, לפיד, מודיעין-מכבים-רעות, כפר רות, שילת, שעלבים, נוף איילון
|-
|לוד
|כצנלסון 2, לוד
|לוד, יגל, אחיעזר, אחיסמך, גנתון, בן שמן, כרם בן שמן, זיתן
|-
|רמלה
|הרצל 80, רמלה
|רמלה, משמר איילון, כפר בן נון, כרמי יוסף, גזר, בית עוזיאל, בית חשמונאי, יד רמב"ם, כפר שמואל, עזריה, פתחיה,
פדיה, בית עוזיאל, ישרש, נצר סרני, מצליח, באר יעקב, ניר צבי
|}

== הערות שוליים ==

שפלה
קטגוריה:מחוז המרכז (משטרה)
מדרש ויושע

מדרש ויושע הוא מדרש קצר העוסק בפסוקי ספר שמות העוסקים בקריעת ים סוף ושירת הים, שנערך ככל הנראה בסוף המאה ה-11 או בתחילת המאה ה-12.

== שם ==
שמו של המדרש נגזר מהפסוק המקדים את שירת הים . בכתבי יד מכונה המדרש גם "אגדות על ויושע" ו"דרש אל ויושע".

== זמנו ומקומו ==
י"ל צונץ הצביע על איחורו של המדרש על פי לשונו - עברית בעלת ביטויים מאוחרים, בהם "יתברך שמו של הקב"ה", "אמרו חכמינו ז"ל" ועוד. כמו כן נראה כי מחבר המדרש עשה שימוש במדרשים מאוחרים.

== הדפסה ==
המדרש נדפס לראשונה בתוך חבור המעשיות והמדרשות קושטא בשנת רע"ט.

סוף המדרש הוא כמו רוב המדרשים מדבר על הגאולה וימות המשיח.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:שמות
סטיוארט פרייס

סטיוארט דייוויד פרייס (באנגלית: Stuart David Price; נולד ב-9 בספטמבר 1977) הוא מוזיקאי, די ג'יי, פזמונאי ומפיק מוזיקלי אנגלי הידוע בעבודתו עם להקות ואמנים שונים כולל מדונה, דואה ליפה, הקילרס, ניו אורדר, קיילי מינוג, אקסמפל, טייק ד'את, מיסי אליוט, פט שופ בויז, ברנדון פלאוורס, גוון סטפאני, סיל, קין, ג'סי וייר, הרטס ורינה סאוואיאמה.<ref name=":0"></ref>

פרייס זכה בשלושה פרסי גראמי בשנים 2005 ו-2007.<ref></ref> הוא עבד על האלבום הבין-לאומי Confessions on a Dance Floor שזכה להצלחה.<ref></ref>

== ביוגרפיה וקריירה ==
פרייס נולד בפריז אך גדל ברידינג, אנגליה. הקריירה המוזיקלית שלו התחילה באמצעות שתי דרכים שונות.<ref name=":0" /> הוא הקים את זוט וומן עם אדם בלייק וג'וני בלייק, ומיני-אלבום הבכורה של הלהקה שהופץ בפורמט 12 אינץ', Sweet to the Wind EP, פורסם בשנת 1995.<ref></ref> באותו הזמן עבד פרייס בשם העט ז'אק לו קאנט.

בשנת 2003 עבד פרייס עם הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה במהלך כתיבת השיר "X-Static Process" שנכלל באלבום האולפן התשיעי שלה, American Life,<ref name=":1"></ref> ובמהלך סיבוב ההופעות החמישי שלה, "Drowned World Tour".<ref></ref> בשנת 2005 התרכז בעבודה על אלבום האולפן העשירי שלה, Confessions on a Dance Floor.<ref name=":2"></ref> הוא השתתף בעבודות על "", "", "History" (בי-סייד של "Jump"), "", "", "", "", "Let It Will Be", "" ו-"Sorry".<ref name=":2" />

פרייס גם יצר מספר רמיקסים לשיריה של מדונה: "Hollywood" מתוך האלבום American Life ו-"Miles Away" מתוך האלבום Hard Candy.<ref></ref><ref name=":1" /> מדונה בחרה ברמיקס שלו ל-"Hollywood" במהלך הופעתה בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV עם בריטני ספירס, כריסטינה אגילרה ומיסי אליוט. בשנת 2023 מדונה הזמינה שוב את פרייס (שבע-עשרה שנים לאחר שיתוף הפעולה האחרון שלהם) בתור מנהל מוזיקלי במסגרת סיבוב ההופעות הרטרוספקטיבי הראשון שלה, "The Celebration Tour".<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!עבודה מועמדת
!תוצאה
!מקור
|-
!2024
!פרס גראמי
|הקלטת הדאנס/אלקטרונית הטובה ביותר
|"Strong" (בתור מפיק ומיקסר)
|
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקליטנים בריטים
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית בריטים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:פזמונאים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1977
קול אנד דה גאנג

קול אנד דה גאנג, 2012
קול אנד דה גאנג (באנגלית: Kool & the Gang) היא להקת רית'ם אנד בלוז, נשמה ופאנק אמריקאית שנוסדה בשנת 1964 בעיר ג'רזי סיטי אשר במדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. חבריה המייסדים של הלהקה כוללים את האחים רוברט "קול" בל ורונלד בל, דניס תומאס, רוברט מיקנס, צ'ארלס סמית', ג'ורג' בראון, וודרו ספארו וריקי וסטפילד. לאורך השנים הרכב הלהקה השתנה פעמים רבות והלהקה שילבה סגנונות מוזיקליים רבים ברפרטואר שלה, כולל מוזיקת ג'אז, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה, מוזיקת פאנק, מוזיקת דיסקו, מוזיקת רוק ומוזיקת פופ. בשנת 1969 הלהקה הוציאה לשווקים את אלבום הבכורה שלהם "Kool and the Gang".

הלהקה זכתה לראשונה להצלחה גדולה כאשר האלבום הרביעי של הלהקה, "Wild and Peaceful", יצא לשווקים בשנת 1973 והוא הכיל את שתי סינגלים שנכנסו למצעד עשרת השירים המובילים בארצות הברית - "Jungle Boogie" ו-"Hollywood Swinging". לאחר מכן הלהקה חוותה תקופה של דעיכה עד אשר הלהקה זכתה להצלחה מסחרית נוספת בין השנים 1979 ל-1986 בעקבות השותפות של הלהקה עם המפיק הברזילאי אומיר דאודטו ובעקבות הצטרפותו של הזמר ג'יימס טיילור להרכב. האלבומים המצליחים ביותר של הלהקה בתקופה זו כוללים את "Ladies' Night" (שיצא לשווקים בשנת 1979), "" (שיצא לשווקים בשנת 1980), ו-"Emergency" (שיצא לשווקים בשנת 1984) שהיה האלבום הנמכר ביותר של הלהקה אשר מכר מעל לשני מיליון עותקים בארצות הברית לבדה. הלהיטים הגדולים ביותר של הלהקה באותה התקופה כללו את "Ladies' Night", את השיר "Celebration" שהגיע למקום הראשון במצעד האמריקני, "Get Down on It", ""Joanna", "Milled" ו-"Cherish". הלהקה ממשיכה להופיע ברחבי העולם, כולל כמופע חימום ללהקת הרוק האמריקנית ואן היילן ב-2012 וכמו כן הלהקה ערכה סבב ההופעות בשנת 2014 לציון חמישים שנות קיומה של הלהקה.

לאורך השנים הלהקה זכתה בפרסים רבים, כולל שני פרסי גראמי, ושבעה פרסים בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית. כמו כן, ללהקה יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. הדיסקוגרפיה של הלהקה כוללת 23 אלבומי אולפן ו-70 סינגלים. לאורך השנים הלהקה להקה מכרה מעל ל-70 מיליון אלבומים ברחבי העולם.

== דיסקוגרפיה ==
;אלבומי אולפן
* 1969 - Kool and the Gang
* 1972 - Music Is the Message
* 1972 - Good Times
* 1973 - Wild and Peaceful
* 1974 - Light of Worlds
* 1975 - Spirit of the Boogie
* 1976 - Love & Understanding
* 1976 - Open Sesame
* 1977 - The Force
* 1978 - 
* 1979 - Ladies' Night
* 1980 - 
* 1981 - Something Special
* 1982 - As One
* 1983 - In the Heart
* 1984 - Emergency
* 1986 - Forever
* 1989 - Sweat
* 1992 - Unite
* 1996 - State of Affairs
* 2001 - Gangland
* 2004 - The Hits: Reloaded
* 2007 - Still Kool
* 2013 - Kool for the Holidays
* 2021 - Perfect Union
* 2023 - People Just Wanna Have Fun

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:להקות אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:הרכבים ולהקות שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1964
דב סנדרוב

דב (דובי) סנדרוב (4 באפריל 1949, כ"ח בניסן ה'תש"ט – 8 במרץ 2022, ה' באדר ב' ה'תשפ"ב) היה איש חינוך ופוליטיקאי ישראלי, שכיהן כראש המועצה הנבחר הראשון של המועצה המקומית קציר-חריש, ויו"ר פורום הרשויות הקטנות בישראל, בשנים 1998–2003. לפני כן, ניהל את בית-הספר האזורי "שקד", בצפון השומרון, בשנים 1983–1998.

== ביוגרפיה ==
דב (דובי) סנדרוב נולד בתל אביב. הוריו היו טובה ושמעון. דב היה הבן האמצעי במשפחה; קדמה לו אחותו בתיה מלמד כהן, ילידת 1947. האח הצעיר, חנוך סנדרוב, יליד 1951, נפל במלחמת יום הכיפורים.

משפחת סנדרוב התגוררה בתל אביב, ברחוב אחד העם. כאשר דב היה בן 13 הוא עבר ללמוד ולגור בקיבוץ איילון, ולאחר כשנתיים עבר לקיבוץ מרחביה שם סיים את לימודיו. דב התגייס לצה"ל בשנת 1968 ושירת כלוחם בסיירת גולני. במהלך שירותו הצבאי הכיר את אשתו, רבקה, איתה התחתן בתום השירות, לשניים ארבעה ילדים.

בבחירות למועצה המקומית קציר-חריש ב-1998 נבחר סנדרוב לראשות המועצה. הוא כיהן בתפקיד קדנציה אחת.

ב מוקם סנדרוב במקום השלושים ברשימת הדרך השלישית. המפלגה לא עברה את אחוז החסימה.

== הערות שוליים ==

2023 11
קטגוריה:חריש: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
סויוז TMA-20M

סויוז TMA-20M (ברוסית:Союз TMA-19M) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-19 במרץ 2016 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-7 בספטמבר 2016. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 47 לתחנת החלל הבין-לאומית.

זו הייתה הטיסה האחרונה של חללית "סויוז" מדגם "TMA-TM".
==הצוות==
* אלכסיי אובצ'ינין - מפקד
* ג'פרי ויליאמס - מהנדס טיסה
* אולג סקריפוצ'קה - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* סרגיי ריז'יקוב - מפקד
* אנדריי בוריסנקו - מהנדס טיסה
* שיין קימברו - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז TMA-20M" שוגרה ב-19 במרץ 2016 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית התחברה למודול "פואיסק" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור 6 שעות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 47 בפיקוד טימותי קופרה.

צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 48.

"סויוז TMA-20M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.

ב-7 בספטמבר 2016 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה.

עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 48 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tma-20M.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/iss-soyuz-tma20m.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2016 ברוסיה
סויוז MS-01

סויוז MS-01 (ברוסית:Союз МС-01) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-7 ביולי 2016 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-30 באוקטובר 2016. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה איש צוות שהתווסף למשלחת מס' 48 לתחנת החלל הבין-לאומית.

זו הייתה הטיסה הראשונה של חללית "סויוז" מדגם "MS". בדגם זה הותקנה מערכת ניווט ובקרה חדשה, הוגדלה יכולת של פאנל סולארי ובוצעו שינויים טכניים נוספים.
==הצוות==
* אנטולי איוואנישין - מפקד
* קת'לין רובינס - מהנדס טיסה
* טקויה אונישי - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* אולג נוביצקי - מפקד
* תומא פסקה - מהנדס טיסה
* פגי ויטסון - מהנדסת טיסה

==תיאור המשימה==
החללית הייתה מתוכננת לשיגור ב-21 ביוני. לצורך ביצוע בדיקות נוספות הוחלט לדחות את השיגו לחודש יולי.

חללית "סויוז MS-01" שוגרה ב-7 ביולי 2016 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית התחברה למודול "ראסווט" של תחנת החלל הבין-לאומית ב-7 ביולי ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 48 בפיקוד ג'פרי ויליאמס.

צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם עברו למשלחת מס' 49.

"סויוז MS-01" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.

ב-30 באוקטובר 2016 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה.

עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 49 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-ms.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz-ms-01.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2016 ברוסיה
בית הכנסת החדש (שיראז)

בית הכנסת החדש בשיראז (בפרסית: کنیسه حاداش) הוא בית כנסת בשכונה היהודית העתיקה, מעלי עבאד בשיראז, איראן.

ב-26 בדצמבר 2017 חולל בית הכנסת על ידי אלמונים. שני ספרי תורה של בית הכנסת נקרעו לחלוטין. סידורים וספרי קודש נוספים נמצאו בחדר השירותים ואף הושלכו לאסלה. יומיים לאחר המקרה חולל בית כנסת נוסף, בית הכנסת קאשי בשיראז.

הפדרציה של יהודי איראן בלוס אנג'לס וניו יורק הביעה דאגה מהוונדליזם בבית הכנסת החדש בשיראז ודרשה את עונשם של האחראים לכך. על פי הדיווחים, משטרת איראן פתחה בחקירת האירוע.

== ראו גם ==
* יהדות איראן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איראן: בתי כנסת
קטגוריה:שיראז: מבנים
מערכת סגריר-אבא

מערכת סגריר-אבא הייתה מערכת מוטסת על גבי מסוק אנפה (בל 212) שעשתה שימוש בהפלת אבני חצץ קטנות מאד – שאמורות לגרום פגיעות קלות בלבד – לצורך פיזור הפגנות אלימות ומהומות.<ref></ref><ref></ref><ref name=":0"></ref> המערכת הייתה בשימוש חיל האוויר הישראלי.

== רקע ==
בזמן האינתיפאדה הראשונה עלה הצורך בשיטה לפיזור מהומות המוניות מבלי לגרום לפגיעה בנפש. בחיל האוויר פותחה מערכת שהייתה התאמה אווירית לרעיון החצצית הקרקעית.

== מבנה המערכת ==
לצידו של מסוק אנפה הותקן מיכל חצץ ובתחתיתו משפך. בתחתית המשפך היה פתח שניתן היה לפתוח אותו באמצעות ידית. את המיכל אפשר היה למלא בחצץ מתוך ארגזים שהיו בבטן המסוק. כשהמכונאי המוטס היה מפעיל את ידית הפתיחה החצץ היה נשפך מטה מכוח הכובד..

== שיטת ההפעלה ==
ביצוע יעף הטלה מעל המפגינים מגובה של כ־300 רגל (כ-100 מטר) ובמהירות של 60 קשר (כ-110 קמ"ש).

== שימוש ==
במערכת בוצע שימוש מספר פעמים בזמן האינתיפאדה הראשונה. לאחר מכן היא נזנחה ולא נעשה בה יותר שימוש.

==ביאורים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:נשק אל-הרג
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:אמצעים לפיזור הפגנות
פעולה פסיכומוטורית

פעולה פְּסִיכוֹמוֹטוֹרִית היא פעולה אשר נסמכת על הקשר בין תפקודים קוגניטיביים לתנועה גופנית. כישורים פסיכומוטורים באים לידי ביטוי במיומנויות גופניות כגון תנועה, קואורדינציה, מניפולציה, מיומנות, חן, כוח, מהירות - פעולות אשר מדגימות את המיומנויות המוטוריות העדינות או הגסות, כגון שימוש בכלים או כלים מדויקים והליכה. ספורט וריקוד הם התחומים העשירים ביותר של מיומנויות פסיכומוטוריות גסות.

דוגמאות התנהגותיות כוללות נהיגה במכונית, זריקת כדור ונגינה בכלי נגינה. במחקר בנושא למידת מיומנויות פסיכומוטוריות ניתנת תשומת לב ללמידה של פעילות מתואמת המערבת את הידיים, הידיים, האצבעות והרגליים, בעוד שתהליכים מילוליים אינם מודגשים.

== שלבי התפתחות פסיכומוטורית ==
על פי מודל שלושת השלבים של פול פיץ ומייקל פוזנר , כאשר לומדים מיומנויות פסיכומוטוריות, אנשים מתקדמים בשלבים הבאים: השלב הקוגניטיבי, השלב האסוציאטיבי והשלב האוטונומי. השלב הקוגניטיבי מתאפיין בתנועות איטיות ומגושמות שהלומד מנסה לשלוט בהן. על הלומד לחשוב על כל תנועה לפני שהוא מנסה אותה. בשלב האסוציאטיבי, הלומד מבלה פחות זמן במחשבה על כל פרט, אולם התנועות עדיין אינן חלק קבוע מהמוח. בשלב האוטונומי, הלומד יכול לחדד את המיומנות באמצעות תרגול, אך אינו צריך עוד לחשוב על התנועה.

=== גורמים המשפיעים על מיומנויות פסיכומוטוריות ===
* משוב פסיכולוגי
* כמות התרגול
* מורכבות המשימה
* חלוקת עבודה
* תמריצים מניעים
* גורמים סביבתיים

== תיעוד פעולות מוטוריות ==
קליפת המוח הקדם-מוטורית מעורבת ביצירה ובשימור של זיכרונות ומיומנויות. כאשר אדם לומד תנועות פיזיות, הדבר מוביל לשינויים בקליפת המח המוטורית. ככל שתנועה מתורגלת יותר, כך הקידוד העצבי מתחזק. מחקר בחן כיצד נוירונים בקליפת המוח הקדם-מוטורית מעבדים תנועות ונמצא שנוירונים אלו משנים את התנהגותם במהלך ואחרי ביצוע משימות.

== ראו גם ==
* אגיטציה פסיכומוטורית
* האטה פסיכומוטורית

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:שליטה מוטורית
אמיל סטלה

אמיל נסטור סטלה (בפינית: Eemil Nestor Setälä; 27 בפברואר 1864 – 8 בפברואר 1935) היה פוליטיקאי פיני ויושב ראש הסנאט של פינלנד, מספטמבר 1917 עד נובמבר 1917, כאשר חיבר את הכרזת העצמאות הפינית.

נוסף על פעילותו הפוליטית, היה בלשן, פרופסור לשפה וספרות פינית באוניברסיטת הלסינקי מ-1893 עד 1929. הוא היה בעל השפעה רבה על חקר השפה הפינית, מייסד מכון המחקר Suomen suku ("משפחת השפה הפינית"), ויוצר האלפבית הפונטי האוראלי.

== ביוגרפיה ==
סטלה ראשון מימין שורה אחורית. יחד עם בלשנים ופולקלוריסטים פינים משפיעים
סטלה נולד ב-1864. ב-1892 התחתן עם הסופרת והעורכת, הלמי קרון , והיא קיבלה את השם Setälä שבו השתמשה עד שהשניים התגרשו ב-1913. גירושים היו חריגים בתקופה זו בפינלנד.<ref name="Goodwin2012"></ref>

האדריכלית והסופרת סלמה סטלה הייתה בתם.<ref></ref>

פעילותו הפוליטית הביאה אותו להיבחר מספר פעמים לפרלמנט, למפלגה הפינית הצעירה ולמפלגת הקואליציה הלאומית. למשך תקופה קצרה בתום מלחמת העולם הראשונה, שימש סטלה כראש המדינה כיושב ראש הסנאט. מאוחר יותר כיהן סטלה בתפקידי קבינט כמו שר החינוך (1925) ושר החוץ (1925–1926).<ref></ref>

בשנים 1927–1930 היה נציג פינלנד לדנמרק והונגריה.

מ-1926 עד 1935 היה דקאן אוניברסיטת טורקו.<ref name="Chancellors"></ref>

נקבר בבית הקברות הייטנימי בהלסינקי.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:שרי החוץ של פינלנד
קטגוריה:ילידי 1864
קטגוריה:נפטרים ב-1935
ארנסט פרנץ פון וייזל

ארנסט פרנץ (יעקב) פון וייזל (בגרמנית: Ernst Franz von Weisl; 3 במאי 1857 – 18 ביוני 1931) היה משפטן יהודי אוסטרי. מראשוני יהודי וינה שהצטרפו לתמיכה ברעיונות הציונות של הרצל. נודע כמי שניסח את חוקת השיפוט הצבאית של האימפריה האוסטרו־הונגרית.

==ביוגרפיה==
מודעת אבל על ארנסט פרנץ (פון) וייזל. [[נויה פרייה פרסה, 24 ביוני 1931]]
ארנסט פרנץ בן וולף וייזל, נולד ב-3 במאי 1857 בסאבכליץ (Sabechlitz) שבבוהמיה (כיום חלק מהמרחב העירוני של פראג).

למד באוניברסיטת פראג בין השנים 1874–1878, אז השלים את לימודי הדוקטורט במשפטים. זמן מה עבד כעורך דין בפראג, ובשנת 1886 התיישב בבירה וינה. נישא לשרלוטה לבית פופר-מיכלופ.

התמתחותו העיקרית הייתה בתחום המשפט הצבאי, שבו פרסם מספר יצירות. עבודתו העיקרית שהקנתה לו פרסום רב, הייתה ניסוח חוקה לשיפוט הצבאי של האימפריה האוסטרו־הונגרית, שלאחר אישורה בפרלמנט הפכה לחוקה הצבאית המודרנית הראשונה, והחליפה את החוקה בת 200 השנים שנהגה באימפריה מאז ימי הקיסרית מריה תרזה.

בשנת 1915 התמנה לסגן התובע הכללי הצבאי.

במסגרת שירותו הצבאי, זכה ב-1912, לעיטור מסדר כתר הברזל מדרגה שלישית. וב-1918 זכה בתואר אצולה.

פון וייזל היה מעורב בתחום ההגירה, וכיהן בין השנים 1905–1919 כנשיא האגודה הקולוניאלית האוסטרו-הונגרית.

כמשפטן, כיהן כנשיא לשכת עורכי הדין הבינלאומית (1923–1929) ושל ההסתדרות הציונית החדשה. כן כיהן כנשיא ה-"Allgemeine Kreditvereinsbank" (הבנק הכללי לאשראי) בווינה, כחבר הנהלת בנק בוהמיה בפראג וכדירקטור בכמה חברות ביטוח.

פון וייזל היה מראשוני היהודים בווינה שתמכו ברעיונות הציוניים של הרצל. בנו בנימין זאב פון וייזל הלך בעקבותיו בפעילות הציונית ואחרי שפגש בזאב ז'בוטינסקי היה לאחד מראשוני וראשי התנועה הרוויזיוניסטית.

==משפחתו==
ארנסט פרנץ פון וייזל ואשתו שרלוטה לבית פופר-מיכלופ ניהלו אורח חיים דתי, נולדו להן שני ילדים:

בתם מריאנה בת' (1889–1984) הייתה משפטנית פמיניסטית, האישה האוסטרית הראשונה שזכתה לתואר דוקטור למשפטים ב-1921. ב-1906 היא נישאה לפילוסוף הפרוטסטנטי קרל בת' שנחשב לאחד האבות המייסדים של תחום הפסיכולוגיה של הדת והתנצרה. בדצמבר 1938 הוסרה ממרשם לשכת עורכי הדין האוסטרית בשל יהדותה, המשפחה נמלטה לארצות הברית ומריאנה לימדה שם במוסדות אקדמיים שונים. גם בעלה, שהיה דקאן הפקולטה התאולוגית הפרוטסטנטית באוניברסיטת וינה, המשיך בקריירה אקדמית תאולוגית בארצות הברית.

בנם בנימין זאב פון וייזל שהיה מראשוני התנועה הרוויזיוניסטית עלה לארץ ישראל והתיישב בגדרה שבה חי ופעל עד מותו.

בנם גיאורג מרטין פון וייזל (1898–1974) המשיך להתגורר באוסטריה עד פטירתו.

==לקריאה נוספת==
;על משפחת פון וייזל
* שרלוטה פון-וייזל, הספר של סבתא שרלוטה: תולדות משפחה, 1934-1660, מגרמנית: אלדעה קרסיקוב (לבית פון וייזל) ודן פון וייזל; הביאה לבית הדפוס וערכה: ניבה פון וייזל, תשס"ח 2008

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.biographien.ac.at/oebl/oebl_W/Weisl_Ernst-Franz_1857_1931.xml וייזל, ארנסט פרנץ פון־], במהדורה המקוונת של הלקסיקון הביוגרפי האוסטרי 1815–1950 
* [https://thisworld.online/1980/2212 נכדת המנהיג], כתבה על נינתו ניבה פון וייזל, בגיליון 23 בינואר 1980 של "העולם הזה", עמוד 37

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
קטגוריה:אצולה יהודית אוסטרית
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19