OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תיאו גרהאם

תיאו פריס לי גרהאם (באנגלית: Theo Farris Lee Graham; נולד ב-20 ביוני 1997) הוא שחקן בריטי. הוא התפרסם בזכות תפקידו כהאנטר מקווין באופרת הסבון "הוליאוקס" של ערוץ E4, עבורו זכה והיה מועמד לפרסים בטקס פרסי אופרות הסבון הבריטיים.

==ביוגרפיה==
גרהאם נולד במנצ'סטר, הממלכה המאוחדת.<ref></ref> בצעירותו למד בתיכון הרומי-קתולי סנט פטרוס<ref></ref> ולמד בהרחבה את מקצוע אמנויות הבמה במנצ'סטר קולג', במסגרת תעודת סיום התיכון שלו מטעם ה-BTEC הבריטי.<ref></ref>

== קריירה ==
בתחילת הקריירה שלו התארח גרהאם באופרת הסבון הרפואית "Doctors" בערוץ BBC One, בתפקיד וייד בנטון בפרק בשנת 2015, ובתפקיד בארני טרנר בחמישה פרקים בשנת 2016.<ref></ref>

בין השנים 2016 ל-2018 כיכב באופרת הסבון הבריטית "הוליאוקס" של ערוץ E4, בתפקיד האנטר מקווין.<ref></ref><ref></ref> עבור תפקיד זה הוא זה בפרס "הצמד הטוב ביותר על המסך" בטקס פרסי אופרות הסבון הבריטיים לשנת 2018, יחד עם השחקן האנגלי מאליק תומפסון-דווייר , ובמועמדות בקטגוריית השחקן הטוב ביותר.<ref></ref>

בשנת 2016 הופיע גרהאם בתפקידים משניים במיני-סדרה "Brief Encounters" של רשת ITV ובשנת 2019 בסדרה "Clink" של ערוץ 5Star.

בשנת 2021 גילם את דמותו של דיין בסדרת הדרמה "גורל: סאגת ווינX" מבית נטפליקס, עיבוד לייב-אקשן לסדרה המונפשת "מועדון ווינX".<ref></ref><ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable unsortable"
!שנה
!סדרה/סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2014
|All at Sea 
|בראד
|פרק: "Wreath"
|-
| rowspan="2" |2015
|Ordinary Lies 
|לאד הצעיר
|פרק אחד
|-
|The Hunter
|גארי
|סרט קצר
|-
|2015–2016
|Doctors 
|וייד בנטון / בארני טרנר
|6 פרקים
|-
|2016–2018
|הוליאוקס 
|האנטר מקווין
|125 פרקים
|-
|2016
|Brief Encounters 
|ריצ'י
|
|-
|2017
|In the Dark 
|ילד מס' 1
|מיני-סדרה; פרק אחד
|-
|2019
|Clink 
|הקצין קיילב ויליאמס
|3 פרקים
|-
| rowspan="2" |2021
|גורל: סאגת ווינX
|דיין
|13 פרקים
|-
|Flatmates 
|זאק
|תפקיד משנה
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable plainrowheaders sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!סדרה/סרט
!תוצאה
!הערות
|-
| rowspan="2" |2018
| rowspan="2" |פרסי אופרות הסבון הבריטיים
|השחקן הטוב ביותר
| rowspan="2" |הוליאוקס 
|
| align="center" |<ref></ref>
|-
|הצמד הטוב ביותר על המסך
|
| align="center" |<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנצ'סטר: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1997
מסיבת החוף

מסיבת החוף (באנגלית: The Beach Party) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס משנת 1931 בבימויו של ברט גילט. זהו הסרט הקצר ה-34 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" והעשירי שיצא באותה השנה. עלילת הסרט עוקבת אחר מיקי וחבריו שהולכים ליום כיף בחוף הים עד שהם נתקלים בתקלה בלתי צפויה שפלוטו שולה מהים.

== עלילה ==
לחוף הים הוראס הורסקולר וקלרבל הפרה מגיעים בבגדי ים כשהראשון מעשן סיגר, אחריהם מגיע פלוטו הנושא בפיו סלסלה ובזנבו קנקן קפה. מיד מגיעה מיני מאוס עם שמלת מלמלה גדולה המתגלה כשמשייה הנשואה על ידי מיקי מאוס.

החבורה מגיעה והוראס מבצע זינוק לא מוצלח אל הים בעוד מיקי מנפח גלגל ים בעזרת פלוטו כמשאבה. מיקי ממהר להיכנס לים עם הגלגל אך פלוטו נרתע מהמים, בדיוק כמו קלרבל אשר גל גדול נשטף עליה ומיקי שרואה זאת משליך אליה את הגלגל. בינתיים מיני מארגנת את הפיקניק והוראס מזנק בשנית, בל שוב הוא נכשל. קלרבל צפה על הגלגל ומאבדת את החלק התחתון של בגד הים שלה אשר בתוכו מיקי נתקע. קלרבל רואה את הבגד שלה זז וחובטת בו עם מקל ומגלה בתוכו את מיקי.

לאחר התכתשות קצרה של פלוטו עם סרטן, מיני וקלרבל קוראים לשאר שהארוחה מוכנה. החבורה מתיישבת לאכול בננות, זיתים, תירס, אבטיח ולפלוטו מיקי משליך חתיכת בשר עוף ושורת נקניקים. אך הנקניקים נכנסים לתוך המים ופלוטו, שחשב שהוציא אותם, הוציא במקום זרוע של תמנון. התמנון הזועם דולק אחר פלוטו עד שהשניים מגיעים אל שאר החבורה הנמלטת באימה. מיקי בא לעזרת פלוטו האומלל, שנמצא מתחת לשמיכת הפיקניק, ומשליך צלחות לעבר התמנון שתופס את כולם בזרועותיו הרבות ומשליך אותם חזרה על מיקי. מיני משליכה עליו קערת רוטב שגם אותה הוא תופס ומשליך על פרצופו של הוראס. קלרבל מתחילה ליירט על התמנון זיתים לצידו של הוראס שאוכל פלח אבטיח ויורה את הגרעינים לעברו, מה שאכן גורם לתמנון להסתתר מאחורי סלע.

לטקטיקה הבאה החבורה יורה על התמנון צנצנות של זיתים באמצעות שמיקי שם אותם בגרונה של קלרבל, מיני דוחפת אותם פנימה על ידי משוט והוראס מטיס אותם בכך שהוא בועט בקלרבל. הצנצנות אכן עפות לכיוונו של התמנון אך הן מתנפצות על הסלע בעוד התמנון לועג להם. מיקי אז משליך לעברו עוגן המחובר לחבל אשר כובל את התמנון אליו ושוקע יחד איתו למעמקים. החבורה מריעה בניצחון תוך כדי שפלוטו מגיח מתחת לשמיכת הפיקניק כשעל ראשו קנקן הקפה.

== דמויות ומדבבים ==
* מיקי מאוס – וולט דיסני
* מיני מאוס – מרסלייט גארנר
* פלוטו – פינטו קולביג
* קלרבל הפרה
* הוראס הורסקולר

== טריוויה ==
* גבותיו של מיקי בסרט זה נעלמו.
* סרט זה מוצג כחלק מהמיני-משחק של הממלכה הקלאסית במשחק הווידאו Kingdom Hearts III.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:מיקי מאוס
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנימציה של סרטי קולומביה
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטים באנגלית
פסגת פרגרינוס

פסגת פרגרינוס (באנגלית: Peregrinus Peak) היא פסגה באזור חוף פאלייר, של ארץ פאלמר, שבמרכז חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

פסגת פרגרינוס ממוקמת לאורך הגדה הצפונית של קרחון איירי;

פסגת פרגרינוס ממוקמת 6 קילומטרים דרום-מזרחית מהר טימוסתנס;

גובהה של הפסגה 1,915 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הפסגה ===

פסגת פרגרינוס התגלתה ב-27 בנובמבר 1947 בצילום אוויר שבוצע על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (Ronne Antarctic Research Expedition (בראשי תיבות: RARE);

אזור הפסגה מופה בדצמבר 1958, על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד (Falkland Islands Dependencies Survey (בראשי תיבות: FIDS)).

=== מקור השם ===

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה (The UK Antarctic Place-Names Committee (בראשי תיבות: UK-APC)).

הפסגה נקראת על שמו של פטרוס פרגרינוס (Petrus Peregrinus)- מתמטיקאי, פיזיקאי וחוקר מגנטיות צרפתי שחי ופעל בשנת 1269 לערך.

פרגרינוס
פרגרינוס
פרגרינוס
אברהם סתהון

הרב אברהם סתהון (תצ"ה בערך – תקע"ו) היה ראב"ד וראש הרבנים בעיר חלב שבסוריה. נחשב לאבי משפחת סתהון בחלב.

==ביוגרפיה==
נולד בסביבות שנת תצ"ה (1735) לרב שלמה סתהון.
בצעירותו למד אצל הרב יצחק ברכה מחבר הספר 'בירך יצחק', ממנו קיבל את דרך הפלפול בהלכה.

אחר נישואיו סירב להתפרנס מלימוד תורה (למרות מנהג החכמים שבאותו דור להסתמך על קבלת מלגות המיועדות לתלמידי חכמים), ועסק לפרנסתו יום אחד בשבוע, ובשאר הימים עסק בתורה. עם השנים הצליח בעסקיו והתעשר, ובשנת תקס"ב זנח את מסחרו והקדיש את כל עתותיו ללימוד תורה עד לפטירתו. על תקופתו האחרונה כתב נכדו הרב משה סתהון כי .

לצד גדלותו בתורה היה בקי גם בחכמות כלליות, ובפרט באסטרונומיה וחשבון. כמו כן נודע כמשורר פורה שכתב שירים ופזמונים רבים, אך רובם לא שרדו.

מונה לשמש כדיין בבית הדין של קהילת ארם צובא תחת הראב"ד רבי יצחק הררי, ולצד הדיינים האחרים רבי אליהו שמאע הלוי ורבי ישראל ששון. בשנת תקס"ט (בערך) כאשר עלה הרב הררי לארץ ישראל מונה תחתיו רבי אליהו שאמע, ועם הסתלקותו של האחרון בשנת תקע"ד מונה הרב סתהון לשמש כראב"ד ורבה הראשי של ארם צובא, עד לפטירתו.

נפטר בי"ד כסלו תקע"ו. נוסח מצבת קבורתו נוסח על פי הוראתו: "מצבת קבורת נבזה וחדל אישים, יודע מרת נפשו, איש צעיר ושמו אברהם בכה"ר שלמה סתהון. תנצב"ה". בניו הידועים לנו הם רבי יוסף ורבי עזרא.

אחריו שימש הרב אברהם ענתיבי כרבה הראשי של העיר. חתנו הוא רבי יצחק עטייה.

==חיבוריו==
* מלל לאברהם – ספר דרשותיו המפורסם, ובו גם הספדים על פטירת חכמים שונים בני דורו, בהם: החיד"א (דרוש כג), רבי יום טוב אלגאזי (דרוש כד), רבי חיים עטייה ורבי חיים מודעי (דרוש ה) רבי יצחק הררי (דרוש ז), רבי רפאל שלמה לניאדו (1793) (דרוש יב), רבי יהודה קצין (דרוש יג), ועוד. נדפס בליוורנו בשנת תר"ח, ובמהדורה חדשה בירושלים תשמ"א על ידי מכון הכתב.
* דלי בפסקיא – שאלות ותשובות על חלק חושן משפט. חיבור זה היה מצוי בידי חכמי דורו שכינוהו בשם 'מי ימלל'. במשך השנים היה נחשב כאבוד, עד שנמצא והודפס על ידי מוזיאון למורשת יהדות סוריה (תשע"ו).
* מלל לאברהם – שאלות ותשובות בארבעת חלקי השולחן ערוך. הוצאת מכון אהבת שלום, תשע"ו. בספר נושא ונותן המחבר עם חכמי עירו, כמו רבי אליהו שאמע הלוי, רבי אפרים לניאדו, רבי משה סוויד, רבי אברהם ענתיבי, ועוד.

==ראו גם==
* (פירושונים) - לרבות רבנים נוספים ממשפחת סתהון.

==לקריאה נוספת==
* שו"ת מלל לאברהם, הוצאת מכון אהבת שלום (ירושלים, תשע"ו), מבוא.
* שו"ת דלי בפסקיא חלק חושן משפט לרבי אברהם סתהון, הוצאת מוזיאון למורשת יהדות סוריה (תשע"ו), מבוא.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1815
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
מנשה סתהון

הרב מנשה מטלוב סתהון (? – כ"ד באלול ה'תרל"ו) כיהן כרב בעיר חלב וכרבה הראשי של צפת.

==ביוגרפיה==
נולד לרב מטלוב מנשה סתהון (שם המשפחה הראשון מציין ייחוס מצד האבא והשני מצד האמא). משפחת מנשה היא משפחה שבאה לחלב עם גירוש ספרד..

עסק במסחר (מכירת תבלינים) לפרנסתו. היה ידוע כגדול בתורה והעידו עליו שחזר על התלמוד כולו עשר פעמים. מלבד זאת התפרסם כבעל השכלה כללית רחבה וכבקי בהנדסה, חשבון, אסטרונומיה, חכמת העיבור וסידור הלוחות, ומתהלכים סיפורים על ידענותו המופלגת בתחומים אלו.

מחוץ לחכמי עירו נשא ונתן בהלכה עם רבי חיים פלאג'י המכנה אותו "הרב המובהק המאיר כברק כמוהר"ר מנשה מטלוב סתהון נר"ו יאיר אורו". בעודו בצפת נשא ונתן בעניין כשרות גט עם רבי חזקיה מדיני הכותב אודותיו: "כתב אלי במכתב אחד המיוחד ראש על ארץ צפת אמת תוב"ב מני"ר הרב הגדול מוהר"ם סתהון נר"ו".

כאשר הגיעה השמועה אודות כתר ארם צובא הנמצא בחלב לארץ ישראל, ביקשו רבני ירושלים מרבי מנשה שיערוך עבורם השוואה בין הכתר לספרי התנ"ך המצויים בידם.

בעת פטירת רעייתו נסע לירושלים, ובדרכו חזרה לעירו עבר בצפת, שם ביקשו ממנו רבני העיר לכהן כראב"ד העיר. הרב סתהון נענה לבקשתם, וכיהן כרב העיר במשך ארבע שנים. בצפת נישא בשנית לאישה ממשפחה אשכנזית, ומאשתו זאת נולד בנו חיים. בשנת תרל"ב שב לחלב, ושימש ברבנות בעיר.

לאחר כשנתיים מונה לכהן כרבה של העיר אלכסנדריה (נא אמון) שבמצרים, ובדרכו לשם חלה ונפטר בעיר אסכנדרון שבסוריה, בכ"ד אלול תרל"ו, ושם נטמן.

===צאצאיו===
ידועים מספר בנים שלו, המפורסמים שבהם הם:
* רבי הלל דוד סתהון – בנו הבכור ומפוסקי חלב
* רבי חיים סתהון – נולד בצפת מאשתו השנייה. התייתם מאביו בהיותו בן חמש, ואמו נישאה בשנית לרב יצחק יעקב סאליצר. בבגרותו למד אצל רבנים אשכנזים וספרדים, היה מפוסקי צפת החשובים ומחבר הספר הנודע 'ארץ חיים'.

==יצירתו==
* כנסייה לשם שמים – בו יצא כנגד מנהג שהיה מקובל בקרב חלק מהנשים וכונה בשם "אינדלוקו", שכאשר חלה אדם ונטה למות היו עושות לו הנשים טקסי הקטרה וניסוך לשדים בכדי לרצותם שלא יזיקו לחולה. הרב סתהון ראה במנהג זה איסור גמור של עבודה זרה, וכתב פסק ארוך המחולק ל-11 פרקים לאסור דבר זה. על פסקו זה קיבל הסכמות מרבני חלב, רבני ערים רבות בארץ ישראל (ירושלים, חברון, צפת, טבריה, יפו, חיפה) ומקומות נוספים. את הספר הדפיס בירושלים שנת תרל"ד.
* מטה מנשה – שאלות ותשובות. נדפס בשנת תשס"ז מכתב יד המחבר על ידי הלל סתהון.
* מחברת כללי דקדוק הקריאה – נדפסה על ידי רבי אליהו חמווי בסוף ספרו פה אליהו ח"א (תרע"ד).

==לקריאה נוספת==
* הרב דוד ציון לניאדו, לקדושים אשר בארץ (תשס"ט), תי"ז – רבי מנשה סיתהון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:צפת: רבנים ראשיים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
פרד הייז

פרד הייז (באנגלית: , נולד ב-14 בנובמבר 1933) הוא טייס ניסוי אמריקאי לשעבר, מהנדס אווירונאוטיקה בחיל הים האמריקאי, ואסטרונאוט מטעם נאס"א. הוא היה אחד מעשרים וארבעה האסטרונאוטים שטסו לירח. הוא טס לירח במסגרת אפולו 13.

לאחר שעזב את נאס"א הוא עבד בחברות שונות.

== ביוגרפיה ==
פרד הייז נולד בעיירה בילוקסי שבמיסיסיפי. לאחר סיום בית ספר עירוני הוא התגייס לחיל הים של ארצות הברית ועבר קורס טיס. לאחר סיום הקורס הוא ביצע מספר תפקידים. החל משנת 1959 הוא למד באוניברסיטת אוקלהומה וסיים אותה עם תואר בהנדסת אווירונאוטיקה.

בשנת 1959 הייז נקלט בנאס"א ועבד כטייס ניסוי. בשנת 1966 הוא נבחר ליחידה להכנת אסטרונאוטים. הוא היה בצוות משנה של אפולו 8 ו-אפולו 11. באפריל 1970 הוא שוגר לחלל כטייס של אפולו 13. הוא היה אמור לנחות על הירח. בגלל פיצוץ בלון חמצן והשלכותיו על ציוד החללית הנחיתה בוטלה. היה חשש לנחיתה על כדור הארץ אך היא הסתיימה שלום.

בהמשך הייז היה בצוות משנה של אפולו 16 ומפקד של "אפולו 19", אך שיגור בוטל.

בשנים 1976-1978 הוא היה בצוות בדיקות של מעבורת החלל אנטרפרייז וביצע כמה טיסות ניסוי. הוא היה מתוכנן לעשות עם המעבורת גם טיסה לחלל. בגלל בדחיות של טיסה הוא החליט לעזוב את נאס"א בשנת 1979.

בשנים 1979-1996 הייז עבד בחברת גראמן.

הייז התחתן בשנת 1954 והתגרש בשנת 1978 לזוג נולדו 4 ילדים. בשנת 1979 הוא התחתן שנית. בשנת 1973 הוא עבר תאונה קשה במהלך נחיתה וסבל בכווייה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/haise_fred.htm ביוגרפיה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי צי ארצות הברית
קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:מהנדסים אמריקאים
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:מקבלי מדליית החירות הנשיאותית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקלהומה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
צ'יצ'רון

צ'יצ'רון (בספרדית: Chicharrón; בפורטוגזית: Torresmo; בצרפתית: Oreilles de Crisse) הוא מאכל ספרדי שמקורו באזור אנדלוסיה ונפוץ במדינות דרום אמריקה, ספרד, פורטוגל, פיליפינים, קנדה וארצות הברית<ref></ref><ref></ref><ref></ref>.

המאכל עשוי מעור חזיר המתובל ומטוגן בשמן עמוק.

למאכל גרסאות המשתנות לפי המדינה ומלבד גרסת החזיר, קיימות גם גרסאות המבוססות על עור של תרנגול, בקר, צלעות חזיר דגים וגם גרסה צמחונית<ref></ref>.

נהוג להגיש את הצ'יצ'רון בליווי תפוח אדמה, רוטב שום, רוטב סלסה, סופריטו או אפונה.

== גרסאות ==
לצ'יצ'רון גרסאות שונות ומלבד הגרסה הרגילה קיימות גם גרסאות מבוססות על עור של תרנגול, בקר או צלעות חזיר.

* ברזיל – מוכר בשם טורסמו, מטוגן עם שומן ומוגש עם שום ותבלינים.
* בוליביה – גרסה העשויה מצלעות חזיר ומתובלת בשום, אורגנו ולימון וסלסת עגבניות.
* קנדה – מוכר בשם אוזני המשיח (Oreilles de Crisse) גרסה העשויה מגלדי שומן חזיר בטיגון עמוק.
* קולומביה – גרסה העשויה מבשר חזיר או עוף המוגש לרוב בזמן ארוחת הבוקר.
* צ'ילה – עשוי משומן חזיר ומוגש לצד בשר ולחם ביתי.
* הרפובליקה הדומיניקנית – גרסה המבוססת על בשר חזיר מיובש, הנחתך לחתיכות קטנות ומתובל במיץ לימון ומלח.
* קוסטה ריקה – גרסה המבוססת על צלעות חזיר המוגש לצד מיץ ליים, יוקה מטוגנת וטורטיות.
* אל סלבדור – הצ'יצ'רון משמש במלית לטורטיות הפופוסה.
* גואטמלה – הצ'יצ'רון מוגש בליווי טורטיות, ליים, גוואקמולי ומורינגה.
* מקסיקו – הגרסה העיקרית מבוססת שומן חזיר המוגש לצד צ'ילי ולימון, אך קיימת גם גרסה צמחונית העשויה מבלילה של קמח תירס. הצ'יצ'רון נחשב לחטיף פופולרי במקסיקו וניתן לאכול אותו גם בתוך טורטייה עם אבוקדו או גבינת שמנת.
* פרו – גרסה המבוססת על עור ושומן של חזיר, עוף או דגים המבושלים יחדיו ולאחר מכן עוברים טיגון ומוגשים על באגט, בצל וליים.
* פיליפינים – קיימות גרסאות שונות המבוססות עור של חזיר, מעי של עוף ועור של טונה. נחשב לחטיף אהוב ונפוץ שנאכל בזמן צריכת משקאות אלכוהוליים ומשמש גם כציפוי על ירקות ואטריות מקומיות<ref></ref><ref></ref>.
* ארצות הברית – חטיף הנמכר בשקיות ניילון בדומה לחטיפי תפוח אדמה.
* אורוגוואי – גרסה המבוססת מהשומן הרך ביותר של הפרה הממוקם על הכליות (Grasa de Pella) ומוגשים כמילוי ללחם מסורתי שנקרא רוסקה דה צ'יצ'רונס (Rosca de Chicharrones).
* ונצואלה – גרסה המבוססת בשר חזיר ומוגשת על מאכל העשוי בצק תירס טחון הנקרא קצ'אפה (Cachapa).

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.gotravel.co.il/travel/?p=1723 כל מה שרציתם לדעת על המטבח הפרואני], באתר GoTravel
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח המקסיקני
קטגוריה:אוכל רחוב
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
The Turbans (להקת מוזיקה)

The Turbans, [[נמל יפו, 2022]]
The Turbans, [[פסטיבל גלסטונברי, 2019]]
The Turbans היא להקת מוזיקת עולם מלונדון. גרעין הלהקה מונה שבעה חברים, ואליהם מתווספים אחרים חד פעמית.<ref></ref>

The Turbans הוקמה כאשר אושן מהוני ודריוס לוק תומפסון (שניהם חצי איראניים), נפגשו ברכיבה על אופניים בנפאל. החברים הנוספים: מקסים שצ'דרוביצקי נולד בבלארוס וגדל בישראל, מירוסלב מורסקי הוא גם זמר פופ ידוע בבולגריה, הבסיסט פרדי שטיץ היה חבר ב- Razorlight. כולם גרו בשלב מסוים ברובע האקני בלונדון.

באפריל 2018 הוציאו את אלבום הבכורה שלהם בשם The Turbans. ביוני 2019 הם ניגנו בפסטיבל גלסטונברי.<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2016
קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:מוזיקת עולם
כפתור מתכת ללא תפירה

כפתור מתכת ללא תפירה
כפתור תיק-תק 
כפתור מתכת ללא תפירה מוצמד לבד באמצעות נעץ המוחדר לתוך הכפתור מצידו האחורי של הבד בעזרת צבת או מכשיר תעשייתי. כִּפְתוּר הבגד באמצעות כפתור זה מצריך שימוש באִבְקָה (לולאה).

מקרה פרטי של כפתור מתכת ללא תפירה הוא כפתור לחצנית או תיק-תק שאינו מצריך שימוש באִבְקָה. התקן סגירה זה מורכב משני חלקים – באחד שקע ובשני בליטה. בלחיצת החלקים זה לזה הבליטה מתקבעת בתוך השקע. גם חלקים אלה מוצמדים לבגד באמצעות צבת או מכשיר מסמור תעשייתי. <ref></ref>

כפתורים המחוברים בדרך זאת אינם "נושרים" לכן מומלצים מאוד לשימוש בבגדי עבודה.

הפטנט הראשון עבור כפתורי מתכת ללא תפירה הוצא בשנת 1840 בארצות הברית על ידי אדם בשם פֶסְטוּס היידן.<ref></ref>

השימוש בכפתורים אלה פרץ לתודעת הציבור עם הכללתם בסרבלי העבודה שיוצרו על ידי חברת לוי שטראוס ושות' החל משנת 1875. במרוצת השנים, עם הופעת שיפורים רבים באופן הייצור שלהם, דבר שאפשר את הרחבת ההיצע, הם הפכו לפריט אופנתי עבור חולצות, שמלות, מעילים, חגורות ואף תיקים.

המשטח העליון של הכפתור מיוצר ממתכת בצבע דמוי זהב או כסף, או ממתכת מצופה בחומר פלסטי או צבע. המשטח יכול להיות חלק, קמור או קעור, או מעוטר בריקועים שונים.<ref></ref>

יצרנים אחדים הגו את הרעיון לייצר כפתור מתכת ללא תפירה שניתן לחברו בקלות לבגד, באופן זמני, במקום כפתור שנשר. כפתורים אלה קיבלו את הכינוי "כפתורים לרווקים", רמז לכך שחיבורם אינו מצריך כישורי תפירה.<ref></ref>

== ראו גם ==
* כפתור
* ניטים לחולצה
* חולצה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אביזרי אופנה
הר נשף

הר נשף בזריחה
הר נשף הוא הר בגובה 899 מטרים מעל פני הים בהרי אילת, בדרום הנגב.

ההר ממוקם על גבול ישראל–מצרים, כשני קילומטרים מדרום־מערב לקניון האדום וכ־15 קילומטרים מצפון־מערב לאילת. כביש 12 חולף ממזרח להר. הר נשף הוא ההר הגבוה ביותר מבין הרי אילת.

==קישורים חיצוניים==

נשף
סופיה, נסיכת סקסוניה

הנסיכה סופיה מריה פרידריקה אוגוסטה לאופולדינה אלכסנדרינה ארנסטינה אלברטינה אליזבת מסקסוניה, דוכסית סקסוניה (בגרמנית: Prinzessin Sophie Maria Friederike Auguste Leopoldine Alexandrine Ernestine Albertine Elisabeth von Sachsen, Herzogin zu Sachsen; 15 במרץ 1845 – 9 במרץ 1867), הייתה בתו של יוהאן, מלך סקסוניה ואשתו של קרל תאודור, דוכס בבוואריה.

== ביוגרפיה ==
הדוכסית סופי בבוואריה, 1866
סופיה נולדה ב-15 במרץ 1845 בדרזדן, ממלכת סקסוניה, והייתה ילדתם הצעירה ביותר של יוהאן, מלך סקסוניה ואמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה ואחותם הצעירה של אלברט, מלך סקסוניה וגאורג, מלך סקסוניה. ב-11 בפברואר 1865 התחתנה סופי בדרזדן עם קרל תאודור, דוכס בבוואריה, בנם של מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ולודוביקה, נסיכת בוואריה, ממנו נולדה לה בת אחת, אמליה, דוכסית בבוואריה (1865–1912). הלידה גרמה לסופי לבעיות נשימה קשות, שהחלישו אותה בהדרגה, למרות שהצליחה להתאושש מהם. עם זאת, שנה לאחר מכן חלתה במקרה חמור של שפעת שלא הצליחה להתגבר עליה. סופי מתה זמן קצר לפני יום הולדתה ה-22 ב-9 במרץ 1867 במינכן, ממלכת בוואריה ונקברה במנזר טגרנזי.

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1867
אמליה, דוכסית בבוואריה

אמליה מריה, דוכסית בבוואריה (בגרמנית: Amalie Maria, Herzogin in Bayern; 24 בדצמבר 1865 – 26 במאי 1912), הייתה אשתו של וילהלם קרל, דוכס אוראך (לימים מינדאוגאס השני, מלך ליטא).

== ביוגרפיה ==
אמליה נולדה ב-24 בדצמבר 1865 במינכן, ממלכת בוואריה, והייתה בתם היחידה של קרל תאודור, דוכס בבוואריה ואשתו הראשונה סופיה, נסיכת סקסוניה, בתם של יוהאן, מלך סקסוניה ואמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה. היא נקראה בגרסה הצרפתית של שמה, אמלי, והייתה ידידה לכל החיים עם בת דודתה, מריה ולריה, ארכידוכסית אוסטריה.

ב-4 ביולי 1892 התחתנה אמליה בטגרנזי עם וילהלם קרל, דוכס אוראך, בנם הבכור של וילהלם, דוכס אוראך ואשתו השנייה פלורסטין, נסיכת מונקו, ממנו נולדו לה 9 ילדים. אמליה מתה בשטוטגרט, ממלכת וירטמברג, ב-26 במאי 1912, בגיל 46, לאחר לידת בנה התשיעי.

== משפחתה ==
ב-4 ביולי 1892 התחתנה אמליה עם וילהלם קרל, דוכס אוראך, בנם הבכור של וילהלם, דוכס אוראך ואשתו השנייה פלורסטין, נסיכת מונקו, ממנו נולדו לה 9 ילדים:
* מריה גבריאלה, נסיכת אוראך (1893–1908)
* אליזבת, נסיכת אוראך (1894–1962), התחתנה עם קרל, נסיך ליכטנשטיין, דודו של פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין
* קרולה, נסיכת אוראך (1896–1980)
* וילהלם, נסיך אוראך (1897–1957), התחתן בנישואים מורגנטיים עם אליזבת טוירר
* קרל גרו, דוכס אוראך (1899–1981), התחתן עם גבריאלה, רוזנת ולדבורג-זיל
* מרגרטה, נסיכת אוראך (1901–1975)
* אלברכט, נסיך אוראך 1903–1969), התחתן עם רוזמרי בלקאדר, ולאחריה התחתן עם אוטה וולדשמידט
* אברהרד, נסיך אוראך (1907–1969), התחתן עם איניגה, נסיכת טורן וטקסיס
* מכטילד, נסיכת אוראך (1912–2001), התחתנה עם פרידריך קרל, נסיך הוהנלוהה-וולדנבורג-שילינגספירסט

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידי 1865
קטגוריה:נפטרים ב-1912
JL-2

ה-JL-2 (קוד דיווח נאט"ו: CSS-N-14) הוא טיל בליסטי בין יבשתי מהדור השני המשוגר מצוללות מתוצרת סין, שהותקן בצוללות מסוג 094 של חיל הים של צבא השחרור העממי. הוא יורשו של ה-JL-1 שנפרס בצוללת מסוג 092.

ה-JL-2 מספק לסין את ההרתעה הגרעינית הימית הראשונה שלה.

== פיתוח ==
ה-JL-2 הוא גרסה ימית של ה-DF-31 היבשתי.<ref name="globalsecurity"></ref> מנוע הרקטות המשותף שלהם בקוטר 2 מטרים הפועל על דלק מוצק, נוסה בהצלחה בסוף 1983,<ref name="globalsecurity" /> ומאמצי המחקר והפיתוח אורגנו מחדש החל מ-1985 כדי לייצר את שני הטילים.

השיגור הראשון של JL-2 בים התרחש בשנת 2001 מצוללת מדגם 031. התוכנית התעכבה לאחר מבחן שנכשל בשנת 2004.<ref name="globalsecurity" /> שיגורים מוצלחים התרחשו ב-2005 וב-2008. הטיל שוגר בהצלחה לראשונה מצוללת מדגם 094 בשנת 2009, שהיא הפלטפורמה המבצעית המיועדת לטיל זה.<ref name="globalsecurity" /> סדרה של שיגורי ניסוי התרחשו בשנת 2012.<ref name="gertz2012"></ref> שיגור ניסוי נוסף התרחש בינואר 2015.<ref name="gertz2015"></ref>

במהלך הפיתוח, דווח כי סין שוקלת לשנות את הטיל כך שיתאים לראש נפץ אנטי-לווייני כדי להעניק לו יכולת אנטי-לוויינית בשיגור ימי.

סיורי הרתעה של צוללות מדגם 094 עם טילי JL-2 החלו בדצמבר 2015.

נכון ל-2017 קיימים 48 משגרי JL-2 ידועים בצוללות.

== מאפיינים ==
ה-JL-2 הוא טיל תלת-שלבי בדלק מוצק, עם טווח מרבי של 7,200 קילומטרים. הוא מכיל ראש נפץ בודד של 1 מגהטון או 3–8 ראשי נפץ של 20, 90 או 150 קילוטון.

== ראו גם ==
* R-29
* RSM-56 בולבה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טילים בליסטיים סיניים
קטגוריה:טילים בליסטיים בין-יבשתיים
ספר הגזרות

ספר הגזרות נקרא גם ספר גזירתא היה ככל הנראה ספר חוקים של כת הצדוקים בתקופת בית המקדש השני.
במגילת תענית נכתב כי בארבעה בתמוז (בנוסחים אחרים: בעשרה בתמוז) נקבע יום טוב משום שבו בוטל ספר הגזרות.

הספר עסק בעונשי מוות ודינים שונים שאינם על בסיס התורה שבכתב ולכן עורר את התנגדות הפרושים.

בסכוליון נלמד מתוך המעשה בספר הגזרות שאסור לכתוב את התורה שבעל פה: .

==לקריאה נוספת==
* בן-ציון לוריא, "מחקרים במגילת תענית: י"ד בתמוז", בית מקרא ג, חוברת א–ב [ה–ו] (ניסן תשי"ח), עמ' 36–40. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:התקופה החשמונאית בארץ ישראל
קטגוריה:ספרות יהודית בתקופת בית שני
קטגוריה:מגילות
רמת יותם

רמת יותם היא רמה קטנה בגובה של בין כ־200 לכ־300 מטרים מעל פני הים בהרי אילת, בדרום הנגב.

הרמה ממוקמת כשני קילומטרים מערבית לאילת וכ־3.5 קילומטרים מגבול ישראל–מצרים. כביש 12 חולף דרך הרמה. בתחומי הרמה ממוקמים בסיס צבאי, מנחת מסוקים ו"אתר רמת יותם" של קצא"א.

כמו הרים נוספים באזור, גם רמת יותם נקראת על שמו של אחד ממלכי יהודה, יותם.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.tiuli.com/camping/307/רמת-יותם רמת יותם], באתר טיולי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרי אילת
ההצהרה המשולשת (1950)

ההצהרה המשולשת של 1950 הייתה הצהרה משותפת של ארצות הברית, הממלכה המאוחדת וצרפת כדי להבטיח את קיום הסטטוס קוו הטריטוריאלי שנקבע לאחר חתימת הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות בין מדינת ישראל למדינות ערב שמסביבה, מצרים, ירדן, סוריה ולבנון.

ההצהרה התוותה את מחויבותם של הצדדים לשלום וליציבות במזרח התיכון. המעצמות אף התחייבו לנקוט בפעולות כדי למנוע הפרות של ההסכם, הן בעצמן והן בעזרת האומות המאוחדות.

== רקע ==
מעצמות המערב שאפו לשמור על יציבות על מנת לשמור על זרימה חופשית של נפט ממדינות ערביות במזרח התיכון וכן כדי לצמצם את הסכסוך הישראלי-ערבי ולשכנע את הערבים והישראלים להתאחד על מנת להיות מוכנות לאיום מצד ברית המועצות עליהן<ref name="Concise">A Concise History of the Arab-Israeli Conflict, Background to the 1956 War, p. 123</ref>.

ארצות הברית הייתה הכוח המרכזי מאחורי ההסכם: נשיא ארצות הברית, דווייט אייזנהאואר ראה ב"ההצהרה המשולשת" כלי ראוי להבטיח נייטרליות של המערב, ובמיוחד של ארצות הברית, בסכסוך הישראלי-ערבי<ref></ref>. המטרה הסופית הייתה למנוע כל תפיסה במזרח התיכון בכוח.

כחלק מתפיסת הנייטרליות התחייבו שלושת המעצמות לערוב לקיומו של סטטוס-קוו במזרח התיכון ולקיומו של מאזן נשק ומאזן כוחות באזור. בהצהרה נכללה הגדה המערבית בשטח ירדן, ובעמאן ראו זאת כהכרה דה-יורה של צרפת וארצות-הברית בסיפוח הגדה המערבית לירדן.

== השפעת ההצהרה ==
ביוני 1952 הקימו האמריקאים, הבריטים והצרפתים את הוועדה לתיאום סחר נשק למזרח הקרוב (NEACC) שבאמצעותה תיאמו מכירת כלי נשק לכל אחד מהצדדים בסכסוך. ארצות הברית כמעט ולא מכרה נשק למדינות במזרח התיכון, ועיקר אספקת הנשק הגיעה מצרפת ומהממלכה המאוחדת. הוועדה פעלה עד 1955 ובמהלך תקופה זו נמנעו הן הבריטים והן הצרפתים מלמכור נשק לאחד מהצדדים בסכסוך הישראלי-ערבי<ref name="Gale">[http://www.answers.com/topic/tripartite-declaration Gale Encyclopedia of the Mideast & N. Africa], Tripartite Declaration (1950), 2004</ref>. עם זאת, המעצמות הכירו בכך שישראל ומדינות ערב יכולות להתחמש במידה מסוימת לצורכי ביטחון פנים ולמטרות הגנה עצמית, ואף אמרו כי ישקלו למכור נשק למטרות אלו. סעיף חשוב בהצהרה שהיה כמעט ובלתי אפשרי למימוש היה שהמעצמות ימכרו נשק רק שכהן יודעות שהמדינות הרוכשות ישתמשו בנשק להגנה עצמית ולא על מנת לתקוף מדינה אחרת.

לדבריו של חוקר מדע המדינה ג'רלד שטיינברג, ההצהרה לא מנעה ממדינות ערב להשיג נשק באמצעות בריתות שנחתמו עם ספקי תעשיית הנשק, אך ישראל קיבלה רק סיוע-חוץ מצומצם מארצות הברית. בקשות של פקידי צבא ישראלים לרכוש נשק מהאמריקאים נענו בשלילה<ref></ref>.

=== הפרת ההצהרה ===
בעסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית שנערכה בספטמבר 1955, הסכימה ברית המועצות שצ'כוסלובקיה תמכור למצרים נשק מודרני בשווי שהוערך בכ-250 מיליוני דולרים. הבריטים, הצרפתים והאמריקאים ראו בכך הפרה של תנאי ההצהרה המשולשת וניסו, ללא הצלחה, למנוע את עסקת הנשק ומימושה.

לאחר עסקת הנשק, החלו גם הצרפתים להעביר נשק מודרני רב לישראל תוך הפרה של ההסכמות בהצהרה המשולשת אך בעידוד אמריקאי<ref></ref>. בכך תמו דה פקטו התחייבויות הצדדים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: יחסי חוץ
קטגוריה:צרפת: יחסי חוץ
קטגוריה:יחסי הממלכה המאוחדת – צרפת
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – צרפת
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – הממלכה המאוחדת
בסיבוב

בסיבוב הוא סינגל של הראפר הישראלי טונה והזמרת הישראלית צליל דנין, שיצא לאור ב-29 באפריל 2018, כסינגל החמישי מתוך אלבום האולפן השני של טונה, "טונהפארק", על ידי חברת התקליטים עננה.

== רקע וכתיבה ==
בדומה למרבית השירים באלבום "טונהפארק", את השיר כתבו והלחינו טונה וניר דנן, הפקת השיר בוצעה על ידי דנן ויקיר בן טוב והעיבוד מוזיקלי שלו בוצע על ידי טונה, דנן ובן טוב. השיר עוסק בילדה החולמת להיות רקדנית, אך כשהיא מתבגרת מוותרת על חלום זה, חייה משתנים והיא מתחילה לעסוק בחשפנות.<ref></ref>

== הצלחה מסחרית ==
בסמוך לצאתו כסינגל, נכנס השיר למצעד הרשמי של גלגלצ והגיע בשיאו למקום הרביעי. בשירות הזרמת המדיה ספוטיפיי, השיר צבר למעלה מ-6 מיליון השמעות, והוא נמנה בין השירים המצליחים ביותר של טונה בפלטפורמה, וכן בין השירים העבריים המושמעים ביותר.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי טונה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על ריקודים
הבחירות הפרלמנטריות באוסטרליה 2022

הבחירות הפרלמנטריות באוסטרליה נערכו ביום שבת, 21 במאי 2022 על מנת לבחור את חברי הפרלמנט האוסטרלי ה-47. ממשלת הקואליציה הליברלית-לאומית המכהנת, בראשות ראש הממשלה סקוט מוריסון, ניסתה לזכות בקדנציה רביעית ברציפות. למרות זאת, הובסה הממשלה על ידי האופוזיציה שהובלה על ידי מפלגת הלייבור בראשות אנתוני אלבניזי. בבחירות עמדו לבחירה כל 151 המושבים בבית הנבחרים (הבית התחתון), ו-40 מתוך 76 המושבים בסנאט (הבית העליון).

מספר הנציגים מכל מדינה וטריטוריה נקבע על ידי ועדת הבחירות כשנה לאחר הבחירות הקודמות. אם המספר במדינה כלשהי משתנה, תידרש חלוקה מחדש באותן מדינות. חבבחירות אלו הוועדה הסתמכה על נתוני הלשכה האוסטרלית לסטטיסטיקה מדצמבר 2019.

הפרלמנט עצמו פוזר ב-11 באפריל. סגירת המועמדויות התבצע ב-21 באפריל. ההצבעה המוקדמת החלה ב-9 במאי. אחוז ההצבעה עמד על כ-89.82% בבחירות לבית הנבחרים ו-90.47% בבחירות לסנאט.

בסופו של דבר, מפלגת הלייבור הרכיבה ממשלת רוב, לראשונה מאז 2007. זאת לאחר שזכתה ב-77 מושבים בבית הנבחרים. אלבניזי הושבע לראש ממשלה ב-23 במאי. בכך הפך למנהיג הרביעי מהלייבור שעולה לשלטון לאחר שהות באופוזיציה, מאז מלחמת העולם השנייה. זאת לאחר גוף ויטלם ב-1972, בוב הוק ב-1983 וקווין ראד ב-2007.<ref></ref> עם היוודע התוצאות בליל הבחירות, מוריסון הודה בתבוסה והכריז כי יתפטר מתפקידו כמנהיג הליברלים.<ref></ref> לאחר מכן הוחלף בפיטר דטון.<ref name="Dutton elected"></ref> במקביל לניצחון הלייבור על הליברלים, נבחרו גם מספר מועמדים עצמאיים וירוקים. לראשונה, הירוקים זכו ביותר ממושב אחד בבית הנבחרים, לאחר שזכו בארבעה מושביםׁ (מתוכם שלושה בבריזבן).

== תוצאות ==
=== בית הנבחרים ===
{| class="wikitable"
|-
!מפלגה
!קולות
!%
!מושבים
!שינוי
|-
|מפלגת הלייבור
|4,776,030
|32.58%
|77
|9+
|-
|המפלגה הליברלית
|3,502,713
|23.89%
|27
|17-
|-
|המפלגה הליברלית-לאומית של קווינסלנד
|1,172,515
|8%
|21
|2-
|-
|המפלגה הלאומית
|528,442
|3.6%
|10
|0
|-
|הירוקים
|1,795,985
|12.25%
|4
|3+
|-
|אחרים ועצמאיים
|1,883,357
|19.68%
|12
|7+
|-
|בסך הכול
|14,659,042
|100%
|151
|
|}

=== סנאט ===
בבחירות לסנאט המפלגה הלאומית וזו הליברלית התמודדו ביחד בחלק מן האזורים, ובאזורים אחרים בנפרד.
{| class="wikitable"
|-
!מפלגה
!קולות
!%
!מושבים שנבחרו
!מושבים שלא הועמדו לבחירה
!מושבים בסך הכול
!שינוי
|-
|מפלגת הלייבור
|4,525,598
|30.09%
|15
|11
|26
|0
|-
|הירוקים
|1,903,403
|12.66%
|6
|6
|12
|3+
|-
|רשימה משותפת של המפלגה הליברלית והמפלגה הלאומית
|2,997,004
|19.93%
|5
|6
|11
|1-
|-
|המפלגה הליברלית-לאומית של קווינסלנד
|1,061,638
|7.06%
|2
|3
|5
|1-
|-
|המפלגה הליברלית
|1,052,571
|7%
|7
|8
|15
|2-
|-
|המפלגה הליברלית של הטריטוריה הצפונית
|32,846
|0.22%
|1
|0
|1
|0
|-
|המפלגה הלאומית
|3,969
|0.03%
|0
|0
|0
|0
|-
|אחרים ועצמאיים
|3,463,630
|23.01%
|4
|2
|6
|1+
|-
|בסך הכול
|15,040,658
|100%
|40
|36
|76
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוסטרליה: פוליטיקה
קטגוריה:בחירות 2022
הבחירות לנשיאות צרפת 1965

הבחירות לנשיאות צרפת נערכו ב-5 בדצמבר 1965, והסיבוב שני נערך ב-19 בדצמבר. אלו היו הבחירות הישירות לנשיאות הראשונות מאז הרפובליקה השנייה ב-1848. הציפייה הציבורית הייתה שהנשיא המכהן שארל דה גול ייבחר בקלות, אך במפתיע רבים הצביעו לפרנסואה מיטראן. אחוז ההצבעה עמד על כ-84%.

== תוצאות ==
למרות שניהל קמפיין מעט דל, דה גול ניצח בסיבוב הראשון בלמעלה משלושה מיליון קולות. עם זאת, הוא קיבל פחות מ-50% ולכן התקיים סיבוב שני ב-19 בדצמבר.

דה גול מינה שנית ז'ורז' פומפידו לראשות הממשלה, אך החליט לבצע שינוי בקבינט. בין השאר הוא פיטר את שר הכלכלה ואלרי ז'יסקר ד'אסטן.
{| class="wikitable"
|+
! rowspan="2" |מועמד
! colspan="2" |סיבוב ראשון
! colspan="2" |סיבוב שני
|-
!קולות
!%
!קולות
!%
|-
|שארל דה גול
|10,828,521
|44.65%
|13,083,699
|55.2%
|-
|פרנסואה מיטראן
|7,694,005
|31.72%
|10,619,735
|44.8%
|-
|אחרים
|5,732,030
|23.63%
| colspan="2" |
|-
|בסך הכל
|24,254,556
|100%
|23,703,434
|100%
|}

==קישורים חיצוניים==

1965
קטגוריה:1965 בפוליטיקה
קטגוריה:1965 בצרפת
הבחירות לנשיאות צרפת 1969

הבחירות לנשיאות צרפת 1969 נערכו בשני סבבים: ב-1 ביוני וב-15 ביוני. הם התרחשו עקב התפטרותו של הנשיא שארל דה גול ב-28 באפריל 1969. אחוז ההצבעה עמד על 77.59% בסבב הראשון לעומת 68.85% בסבב השני. בבחירות ניצח ראש הממשלה לשעבר ז'ורז' פומפידו מן המפלגה הגוליסטית. הוא היה פופולרי מאוד בקרב הבוחרים השמרנים בשל הצמיחה הכלכלית כשהוביל את הקבינט (1962–1968) ותפקידו ביישוב משבר מאי 68.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
|+
! rowspan="2" |מועמד
! colspan="2" |סבב ראשון
! colspan="2" |סבב שני
|-
!קולות
!אחוזים
!קולות
!אחוזים
|-
|ז'ורז' פומפידו
|10,051,783
|44.47%
|11,064,371
|58.21%
|-
|אלן פואר
|5,268,613
|23.31%
|7,943,118
|41.79%
|-
|מועמד המפלגה הקומוניסטית
|4,808,285
|21.27%
| colspan="2" |
|-
|אחרים
|2,475,243
|10.95%
| colspan="2" |
|-
|בסך הכל
|22,603,924
|100%
|19,007,489
|100%
|}

==קישורים חיצוניים==

1969
קטגוריה:1969 בפוליטיקה
קטגוריה:1969 בצרפת
הבחירות לנשיאות צרפת 1974

הבחירות לנשיאות צרפת נערכו בשני סבבים במהלך מאי 1974: הראשון ב-5 במאי, ואילו השני ב-19 במאי. בחירות אלו התקיימו לאחר מותו של הנשיא ז'ורז' פומפידו. בבחירות ניצח ואלרי ז'יסקר ד'אסטן את פרנסואה מיטראן מהמפלגה הסוציאליסטית ב-1.6% מהקולות. הפרש צמוד זה הופך את מערכת בחירות זו לצמודה ביותר בתולדות צרפת.

אחוז ההצבעה עמד על כ-84.2% בסבב הראשון ועל כ-87.33% בסבב השני.

== קמפיין ==
פומפידו נבחר לכהן כנשיא צרפת לכהונת בת שבע שנים בבחירות לנשיאות שנערכו ב-1969. עם זאת, הוא מת בתפקידו ב-2 באפריל 1974, והבוחרים הצרפתים נקראו לבחור את מחליפו.

בצד השמאלי של המפה הפוליטית, המפלגה הסוציאליסטית (PS), המפלגה הקומוניסטית הצרפתית (PCF) ותנועות שמאל נוספות התאחדו מאחורי פרנסואה מיטראן. בנוסף על שני המועמדים הבולטים, התמודדו גם ז'אק שבאן-דלמאס וז'אן-מארי לה פן.

לראשונה בתולדות הבחירות לנשיאות צרפת, אורגן עימות טלוויזיוני. מיטראן הציג את המתחרה שלו כמייצג של האליטות הלא-הוגנות, בעוד שז'יסקר ד'אסטן ביקר את יריבו כ"איש העבר". אחוז ההצבעה הגיע לשיא של למעלה מ-87% וז'יסקר ד'אסטן נבחר בהפרש של 424,599 קולות בלבד. הוא מינה את שיראק לראש הממשלה.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
|+
! rowspan="2" |מועמד
! colspan="2" |סבב ראשון
! colspan="2" |סבב שני
|-
!קולות
!%
!קולות
!%
|-
|פרנסואה מיטראן
|11,044,373
|43.25%
|12,971,604
|49.19%
|-
|ואלרי ז'יסקר ד'אסטן
|8,326,774
|32.6%
|13,396,203
|50.81%
|-
|ז'אק שבאן-דלמאס
|3,857,728
|15.11%
| colspan="2" |
|-
|ז'אן-מארי לה פן (האיחוד הלאומי)
|190,921
|0.75%
| colspan="2" |
|-
|מועמדים אחרים
|2,118,840
|8.29%
| colspan="2" |
|-
|בסך הכל
|25,538,636
|100%
|26,367,807
|100%
|}

==קישורים חיצוניים==

1974
קטגוריה:1974 בפוליטיקה
קטגוריה:1974 בצרפת
הבחירות לנשיאות צרפת 1981

הבחירות לנשיאות צרפת בשנת 1981 נערכו בשני סבבים: ב-26 באפריל וב-10 במאי. הנשיא לשעבר פרנסואה מיטראן ניצח את הנשיא המכהן, ואלרי ז'יסקר ד'אסטן ובכך הפך לנשיא הסוציאליסט הראשון של הרפובליקה החמישית.<ref></ref>

אחוז ההצבעה עמד על כ-81.09% בסבב הראשון אל מול 85.85% בסבב השני.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
|+
! rowspan="2" |מועמד
! colspan="2" |סבב ראשון
! colspan="2" |סבב שני
|-
!קולות
!%
!קולות
!%
|-
|ואלרי ז'יסקר ד'אסטן
|8,222,432
|28.32%
|14,642,306
|48.24%
|-
|פרנסואה מיטראן (המפלגה הסוציאליסטית)
|7,505,960
|25.85%
|15,708,262
|51.26%
|-
|ז'אק שיראק
|5,225,848
|18%
| colspan="2" |
|-
|מועמד המפלגה הקומוניסטית
|4,456,922
|15.35%
| colspan="2" |
|-
|מישל דברה
|481,821
|1.66%
| colspan="2" |
|-
|אחרים
|3,145,134
|10.82%
| colspan="2" |
|-
|בסך הכל
|29,038,117
|100%
|30,350,568
|100%
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

1981
קטגוריה:1981 בפוליטיקה
קטגוריה:1981 בצרפת
הבחירות לנשיאות צרפת 1988

הבחירות לנשיאות נערכו בצרפת ב-24 באפריל וב-8 במאי 1988. אחוז ההצבעה עמד על כ-81.3% בסבב הראשון, לעומת 84% בסבב השני.

בשנת 1981 נבחר מנהיג המפלגה הסוציאליסטית, פרנסואה מיטראן, לנשיאות ובמקביל השמאל ניצח בבחירות לקונגרס. עם זאת, בשנת 1986 הימין חזר לשלוט בקרונגרס. הנשיא מיטראן נאלץ למנות את ז'אק שיראק השמרני לעמוד בראשות הממשלה. שיראק הוביל את מדיניות הפנים בעוד שהנשיא התמקד במדיניות החוץ והביטחון.

הקבינט של שיראק דגל במדיניות ליברלית-שמרנית, בהורדת מיסים ובהפרטת חברות ציבוריות.

== תוצאות ==
בסופו של דבר פרנסואה מיטראן נבחר מחדש לנשיאות ואילו ז'אק שיראק התפטר מראשות הקבינט. הוא הוחלף על ידי מישל רוקארד. שיראק הפך לנשיא לאחר שניצח בבחירות 1995.
{| class="wikitable"
|+
! rowspan="2" |מועמד
! colspan="2" |סבב ראשון
! colspan="2" |סבב שני
|-
!קולות
!%
!קולות
!%
|-
|פרנסואה מיטראן (המפלגה הסוציאליסטית)
|10,367,220
|34.1%
|16,704,279
|54.02%
|-
|ז'אק שיראק
|6,063,514
|19.94%
|14,218,970
|45.98%
|-
|רמון באר
|5,031,849
|16.55%
| colspan="2" |
|-
|ז'אן-מארי לה פן (האיחוד הלאומי)
|4,375,894
|14.39%
| colspan="2" |
|-
|נציג המפלגה הקומוניסטית
|2,055,995
|6.76%
| colspan="2" |
|-
|אחרים
|2,511,566
|8.26%
| colspan="2" |
|-
|בסך הכל
|30,406,038
|100%
|30,923,249
|100%
|}

==קישורים חיצוניים==

1988
קטגוריה:1988 בפוליטיקה
קטגוריה:מערכות בחירות לנשיאות
קטגוריה:1988 בצרפת
הבחירות לנשיאות צרפת 1995

הבחירות לנשיאות צרפת בשנת 1995 נערכו בשני סבבים: 23 באפריל וב-7 במאי 1995.

הנשיא הסוציאליסטי פרנסואה מיטראן (שכיהן מאז 1981) לא התמודד לכהונה שלישית. זאת לאור גילו המבוגר, מצבו הבריאותי והמצב הפוליטי של מפלגתו, שהפסידה בבחירות לקונגרס. המועמדים המובילים שהעפילו לסיבוב השני היו ליונל ז'וספן וז'אק שיראק. ז'אן-מארי לה פן מהאיחוד הלאומי הגיע למקום השלישי עם 15% מהקולות.

סיסמת הקמפיין של שיראק הייתה "La France pour tous" ("צרפת לכולם") לעומת "הצבעה ברורה לצרפת צודקת יותר" של ג'וספין.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
|+
! rowspan="2" |מועמד
! colspan="2" |סבב ראשון
! colspan="2" |סבב שני
|-
!קולות
!%
!קולות
!%
|-
|ליונל ז'וספן (המפלגה הסוציאליסטית)
|7,097,786
|23.3%
|14,180,644
|47.36%
|-
|ז'אק שיראק
|6,348,375
|20.84%
|15,763,027
|52.64%
|-
|ז'אן-מארי לה פן (האיחוד הלאומי)
|4,570,838
|15%
| colspan="2" |
|-
|נציג המפלגה הקומוניסטית
|2,632,460
|8.64%
| colspan="2" |
|-
|תנועת לרוש
|84,959
|0.28%
| colspan="2" |
|-
|אחרים
|9,728,215
|31.94%
| colspan="2" |
|-
|בסך הכל
|30,462,633
|100%
|29,943,671
|100%
|}

==קישורים חיצוניים==

1995
קטגוריה:1995 בפוליטיקה
קטגוריה:1995 בצרפת
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2004

הבחירות הכלליות בקנדה נערכו ב-28 ביוני 2004. ממשלתו הליברלית של ראש הממשלה פול מרטין איבדה את הרוב שלה בבית הנבחרים אך המשיכה לתפקד לאחר הבחירות בתור ממשלת מיעוט. אלו היו הבחירות הראשונות שבהן התמודדה המפלגה השמרנית שאוחדו במסגרתו שתי מפלגות מרכז-ימין. המפלגה השמרנית הונהגה על ידי סטיבן הרפר. אחוז ההצבעה עמד על כ-60.9%, כשלושה אחוזים פחות מהבחירות ב-2000. אחוז זה היה הנמוך ביותר בתולדות קנדה עד אז.

המושלת הכללית, אדריאן קלרקסון, הכריזה על פיזור בית הנבחרים ב-23 במאי 2004, וזאת ביוזמתו של מרטין. בכך הוקדמו הבחירות בשנה וחצי.

הבחירות סבבו סביב מספר נושאים מרכזיים:
* חשדות לשחיתות במפלגה הליברלית
* הקיצוצים וביקורות על יעילותה של מערכת הבריאות הציבורית
* ביקורת על חלוקת התקציב הפדרלית בין הפרובינציות והטריטוריות של קנדה.
* מיסוי – השמרנים תמכו נחרצות בהורדת מיסים ובהקלת רגולציות בעסקים. הליברלים, המפלגה הקומוניסטית וה-NDP התנגדו להפחתת מיסים משמעותית ותמכו במימון השירותים החברתיים.
* רפורמה פרלמנטרית: השמרנים האשימו את הליברלים בהנצחת "פרקטיקות לא דמוקרטיות" בפרלמנט, על ידי הגבלת סמכויות חברי הפרלמנט. השמרנים תמכו בהפיכתו של הסנאט לנבחר על ידי הציבור (במקום מינוי חבריו על ידי המושל הכללי). ה-NDP תמך בביטול הסנאט.
* רפורמה בבחירות: השמרנים הבטיחו תאריכי בחירות קבועים. המפלגה הדמוקרטית החדשה תמכה ברעיון הבחירות היחסיות.
* נישואים חד מיניים: בלוק קוויבק וה-NDP תמכו נחרצות בנישואים חד מיניים. הליברלים היו חלוקים בין עצמם בנושא זה. רוב המועמדים השמרנים התנגדו לנישואים מאין אלו.
* מלחמת עיראק: השמרנים תמכו בפלישה האמריקאית לעיראק, בניגוד לשאר המפלגות.
* הזכות לנשיאת נשק – השמרנים תמכו בהקלות מסוימות ביכולת לשאת נשק, בניגוד לשאר המפלגת.
* לגליזציה של סמים קלים: הליברלים והאופוזיציה תמכו בלגליזציה, בניגוד לשמרנים. בלוק קוויבק מתמכו במדיניות של אי-הפללה.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
|+
!מפלגה
!קולות
!%
!מושבים
!+\-
|-
|המפלגה הליברלית
|4,982,220
|36.73%
|135
|37-
|-
|המפלגה השמרנית
|4,019,498
|29.63%
|99
|21+
|-
|בלוק קוויבק
|1,680,109
|12.39%
|54
|16+
|-
|המפלגה הדמוקרטית החדשה
|2,127,403
|15.68%
|19
|6+
|-
|עצמאים
|64,864
|0.48%
|1
|1+
|-
|אחרים
|690,608
|5.09%
|0
| -
|-
|בסך הכל
|13,564,702
|100
|308
|7+
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:2004 בפוליטיקה
קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בקנדה
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2006

הבחירות הפרלמנטריות בקנדה נערכו ב-23 בינואר 2006, על מנת לבחור את 308 חברי בית הנבחרים של קנדה כחלק מהפרלמנט ה-39.

הבחירות הגיעו לאחר שממשלת המיעוט הליברלית בהנהגת פול מרטין הפסידה בהצבעת אי-אמון ב-28 בנובמבר 2005. הצבעת אי-אמון זו נבעה מפרשיות שחיתות במפלגה הליברלית. ביום שלאחר ההצבעה מרטין נפגש עם המושלת הכללית מיקאל ז'אן על מנת לפזר את הפרלמנט.

המפלגה השמרנית, שהוקמה כשלוש שנים טרם הבחירות, השיגה את הניצחון הראשון שלה אי פעם. השמרנים הפכו למפלגה הגדולה ביותר וזכו ב-124 מתוך 308 המושבים (40.3%). זאת בהשוואה ל-99 מושבים ב-2004. בכך הסתיימו 12 שנות שלטון ליברלי. הארפר הקים את ממשלת המיעוט הקטנה ביותר בהיסטוריה של קנדה (מבחינת שיעור המושבים בפרלמנט), והפך לראש הממשלה ה-22 של קנדה. המפלגה הדמוקרטית החדשה התחזקה מעט בעוד שמספר המושבים של בלוק קוויבק נשאר כמעט זהה.

מערכת הבחירות נמשכה כמעט שמונה שבועות – הארוכה ביותר מזה שני עשורים, זאת מכיוון שהבחירות נדחו לאחר חג המולד וראש השנה האזרחית. אחוז ההצבעה עמד על כ-64.7% – כמעט 4% יותר מהבחירות הקודמות.

== תוצאות ==
הבחירות נערכו ב-23 בינואר 2006. הקלפיות הראשונות נסגרו בשעה 19.00, והתוצאות הראשונות החלו להתפרסם ב-22.00. כשהתוצאות החלו להתבהר באותו הלילה, ראש הממשלה המכהן פול מרטין הודה בתבוסה, והודיע כי יתפטר מתפקידו כמנהיג המפלגה הליברלית. בבוקר שלאחר מכן הודיע זאת רשמית גם למושלת הכללית. מאוחר יותר באותו יום, הארפר הוזמן אל המושלת הכללית על מנת לקבל את המנדט להקמת ממשלה. הארפר מונה רשמית והושבע לראש ממשלה ב-6 בפברואר<ref>[https://wayback.archive-it.org/all/20071203142801/http://www.gg.ca/media/doc.asp?lang=e&DocID=4657 Date for the Swearing-in of the Honourable Stephen Harper as the 22nd Prime Minister and of his Cabinet]</ref>
{| class="wikitable"
!מפלגה
!קולות
!%
!מושבים
!+\-
|-
|המפלגה השמרנית
|5,374,071
|36.27%
|124
|25+
|-
|המפלגה הליברלית
|4,479,415
|30.23%
|103
|32-
|-
|בלוק קוויבק
|1,553,201
|10.48%
|51
|3-
|-
|המפלגה הדמוקרטית החדשה
|2,589,597
|17.48%
|29
|10+
|-
|עצמאים
|81,860
|0.55%
|1
| -
|-
|אחרים
|739,015
|4.99%
|0
| -
|-
|בסך הכל
|14,817,159
|100
|308
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2006 בפוליטיקה
קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בקנדה
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2008

הבחירות הפרלמנטריות בקנדה נערכו ב-14 באוקטובר 2008, על מנת לבחור את חברי בית הנבחרים של קנדה כחלק מהפרלמנט ה-40. זאת לאחר שהפרלמנט הקודם פוזר על ידי המושלת הכללית מיקאל ז'אן ב-7 בספטמבר 2008. אחוז ההצבעה עמד על כ-58.8% – הנמוך ביותר בתולדות הבחירות בקנדה.<ref></ref>

במאי 2007 הפרלמנט העביר חוק הקובע תאריכי בחירות פדרליים בכל ארבע שנים ולכן הבחירות הקרובות היו אמורות להתקיים ל-19 באוקטובר 2009. למרות זאת, החוק לא הגביל (ולא יכול היה) להגביל את סמכויות המושל הכללי לפזר את הפרלמנט בכל עת. בנוסף על כך, היכולת לפזר את הממשלה בהצבעת אמון נשארה על כנה. בבחירות אלו לא התקיימה הצבעת אמון, אך ראש הממשלה ביקש מהמושלת הכללית לקיים בחירות.

במערכת הבחירות נערכו שני עימותים טלוויזיוניים – אחד באנגלית (2 באוקטובר) ואחד בצרפתית (1 באוקטובר). אשר כללו מנהיגי חמש מפלגות: סטיבן הארפר מהשמרנים, סטפן דיון מהליברלים, ג'ק לייטון מה-NDP, ז'יל דוצ'פה מבלוק קוויבק ואליזבת מיי מפלגת הירוקים.

הבחירות הביאו לממשלת מיעוט שנייה אך מחוזקת של המפלגה השמרנית בראשות ראש הממשלה המכהן, סטיבן הרפר. המפלגה הליברלית בראשות סטפן דיון איבדה 18 מושבים כאשר המפלגה הדמוקרטית החדשה ובלוק קוויבק נשארו בכוחם ואף התחזקו מעט. בעקבות הבחירות, התרחש ניסיון להקים קואליציה של המפלגה הליברלית והמפלגה הדמוקרטית החדשה, אך ניסיון זה נכשל.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
!מפלגה
!קולות
!%
!מושבים
!+\-
|-
|המפלגה השמרנית
|5,209,069
|37.65%
|143
|19+
|-
|המפלגה הליברלית
|3,633,185
|26.26%
|77
|26-
|-
|בלוק קוויבק
|1,379,991
|9.98%
|49
|2-
|-
|המפלגה הדמוקרטית החדשה
|2,515,288
|17.48%
|37
|8+
|-
|עצמאים
|94,844
|0.69%
|1
| -
|-
|אחרים
|1,001,877
|7.94%
|0
| -
|-
|בסך הכל
|13,834,294
|100%
|308
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2008 בפוליטיקה
קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בקנדה
פאוו צ'וינינג דורג'י

פאוו צ'וינינג דורג'י (באנגלית: Pawo Choyning Dorji; בדזונגקה: དཔའ་བོ་ཆོས་དབྱིངས་རྡོ་རྗི། ; נולד ב-23 ביוני 1983) הוא יוצר קולנוע וצלם בהוטני יליד הודו. סרט הבכורה שלו כבמאי "לונאנה: יש יאק בכיתה" (2019) היה מועמד לסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-94.

== ראשית חייו והשכלתו ==
דורג'י, בנו של דיפלומט, נולד בדרג'ילינג, הודו.<ref></ref> הוא למד בבית הספר הבינלאומי Kodaikanal במהלך מגוריו בהודו ובתיכון Yangchenphug בשובו לבהוטן. הוא סיים תואר בממשל וביחסים בינלאומיים באוניברסיטת לורנס בארצות הברית ב-2006. לאחר מכן השלים הסמכה בפילוסופיה בודהיסטית במכון הבודהיסטי Sarah בשנת 2009.<ref name="curriculum"></ref>

== קריירה ==
כצלם, תרם דורג'י לכתבי עת כגון VICE, Esquire ו- Life. הוא כתב כמה ספרי מאמרים בנושא צילום.<ref></ref> הצילומים בספרו השלישי Light of the Moon צולמו במשך חמש שנים.<ref name="curriculum"></ref>

בשנת 2006 פגש דורג'י את המאסטר הבודהיסטי והקולנוען קיינטסה נורבו וגילה בעבודה לצדו את העשייה הקולנועית, תחילה כעוזר במאי ב-Vara: A Blessing ב-2013 ולאחר מכן כמפיק של Hema Hema ב-2016.<ref></ref>

דורג'י צילם את סרט הבכורה שלו כבמאי במשך חודשיים בבית ספר נידח בכפר לוננה שבהרי ההימלאיה. הבכורה העולמית של לונאנה: יש יאק בכיתה נערכה בפסטיבל הסרטים ה-63 של BFI בלונדון.<ref></ref> הסרט זכה בפרס בחירת הקהל ובפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל פאלם ספרינגס הבינלאומי 2020. <ref></ref> תחילה, נועד הסרט להיות ההגשה השנייה של בהוטן לסרט הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-93,<ref name="Bhutan"></ref> אולם בטעות הוא הוגש מחדש בשנה שלאחר מכן והיה למועמד הראשון של בהוטן לאוסקר.<ref></ref> דורג'י הגיב על כך באומרו "החלק הקסום ביותר בכך הוא שזה היה כל כך לא צפוי. . . אני מקווה שהוא יעניק השראה ליוצרי קולנוע מבהוטן ומההימלאיה."<ref name="bhutan debuts"></ref>

== חיים אישיים ==
דורג'י נישא בשנת 2009 לשחקנית והמפיקה הטייוואנית פאניון "סטפני" לאי, בתו של המחזאי סטן לאי.<ref></ref> <ref></ref> לזוג בת ובן. המשפחה חולקת את זמנה בין טייוואן, בהוטן והודו.<ref></ref><ref name="bhutan debuts"></ref>

== ביבליוגרפיה ==

* Seeing Sacred: Lights & Shadows Along the Path
* Turquoise Heart: Bhutanese remembers a Bhutanese (2017)
* The Light of the Moon: The Legacy of Xuanzang of Tang (2019)

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
|+
!שנה
!סרט
! width="65" |במאי
! width="65" |תסריטאי
! width="65" |מפיק
!שונות
!הערות
|-
|2013
|Vara: A Blessing
| 
|
|
|צלם סטילס
|
|-
|2016
|Hema Hema
|
|
| 
|
|
|-
|2019
|לונאנה: יש יאק בכיתה
| 
| 
| 
|
|סרט עלילתי ראשוןמועמד לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר
|-
|2024
|הנזיר והרובה
!כן
!כן
!כן
|
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=hLNuw8cieQQ&ab_channel=BhutanBroadcastingService ראיון עם פאוו צ'וינינג דורג'י על סרטו לונאנה: יש יאק בכיתה באתר YouTube]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בהוטנים
קטגוריה:במאי קולנוע
קטגוריה:צלמים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לורנס
קטגוריה:ילידי 1983
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2011

הבחירות הפרלמנטריות בקנדה נערכו ב-2 במאי 2011 על מנת לבחור את חברי בית הנבחרים של קנדה כחלק מהפרלמנט הקנדי ה-41.

הבחירות הוכרזו על ידי המושל הכללי דייוויד ג'ונסטון ב-26 במרץ. ראש הממשלה, סטיבן הרפר, המליץ למושל הכללי לפזר את הפרלמנט לאחר שהעביר הצעת אי אמון נגד הממשלה. כמה ימים קודם לכן, האופוזיציה דחתה את הצעת התקציב של ממשלת המיעוט השמרנית.<ref name="macleans1"></ref>

המפלגה השמרנית נותרה בשלטון, והפכה לסיעת הרוב בפרלמנט עם 53% מהמושבים. זוהי הפעם הראשונה מאז 1988 שמפלגת ימין הקימה ממשלת רוב. המפלגה הליברלית, שזכתה לפעמים לכינוי "מפלגת השלטון הטבעית", נגחעה לראשונה למקום השלישי וקיבלה את מספר המושבים המועט ביותר בתולדותיה. גם בלוק קוויבק איבד מרבית מכוחו. בניגוד לכך, המפלגה הדמוקרטית החדשה בראשות ג'ק לייטון זכתה במספר המושבים הגדול ביותר בתולדותיה (בין השאר בזכות פריצת דרך בקוויבק), מה שאיפשר לה להוביל את האופוזיציה בפעם הראשונה בתולדותיה. לראשונה, נבחרה נציגה ממפלגת הירוקים.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
!מפלגה
!קולות
!%
!מושבים
!+\-
|-
|המפלגה השמרנית
|5,835,270
|39.63%
|166
|23+
|-
|המפלגה הדמוקרטית החדשה
|4,512,411
|30.65%
|103
|66+
|-
|המפלגה הליברלית
|2,783,076
|18.9%
|34
|33-
|-
|בלוק קוויבק
|891,425
|6.05%
|4
|45-
|-
|הירוקים
|572,095
|3.89%
|1
|1+
|-
|עצמאים
|72,861
|0.49%
|0
|2-
|-
|אחרים
|56,842
|0.39%
|0
| -
|-
|בסך הכל
|14,723,980
|100%
|308
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בקנדה
קטגוריה:2011 בפוליטיקה
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 2019

הבחירות הפרלמנטריות בקנדה נערכו ב-21 באוקטובר 2019. בבחירות אלו נבחרו חברי בית הנבחרים שהרכיבו את הפרלמנט הקנדי ה-43. הפרלמנט ה-42 השלים את כהונתו בת ארבע השנים, ולכן הבחירות הוכרזו על ידי המושלת הכללית ז'ולי פאייט ב-11 בספטמבר 2019.

עם 33.12% מהקולות למפלגה הליברלית בראשות ראש הממשלה המכהן ג'סטין טרודו, בחירות אלו דורגו במקום השני (לאחר בחירות 2021) עבור אחוז הקולות הנמוך ביותר למפלגה שהקימה ממשלת מיעוט.<ref name="np"></ref> הליברלים אמנם ניצחו במושבי בית הנבחרים, אך הפסידו בהצבעה העממית למפלגה השמרנית באחוז אחד.<ref name=":26"></ref> זוהי הפעם השנייה בהיסטוריה הקנדית שמפלגת שלטון קיבלה פחות מ-35% מקולות הבוחרים. הפעם הראשונה התרחשה בבחירות 1867.

השמרנים בראשות אנדרו שיר זכו ב-121 מושבים והובילו את האופוזיציה. בלוק קוויבק בראשות איב פרנסואה בלאנשט, זכה ב-32 מושבים וחזרו למקום השלישי – לראשונה מאז 2008. המפלגה הדמוקרטית החדשה זכתה ב-24 מושבים – המעט ביותר מאז 2004. מפלגת הירוקים בראשות אליזבת מיי לראשונה קיבלה שלושה מושבים ולמעלה ממיליון קולות. הייתה זו גם הפעם הראשונה שנבחר נציג ירוק מחוץ לקולומביה הבריטית.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
!מפלגה
!קולות
!%
!מושבים
!+\-
|-
|המפלגה הליברלית
|6,018,728
|33.12%
|157
|27-
|-
|המפלגה השמרנית
|6,239,227
|34.34%
|121
|22+
|-
|בלוק קוויבק
|1,387,030
|7.63%
|32
|22+
|-
|המפלגה הדמוקרטית החדשה
|2,903,722
|15.98%
|24
|20-
|-
|הירוקים
|1,189,607
|6.55%
|3
|2+
|-
|עצמאים
|74,291
|0.41%
|1
|1+
|-
|אחרים
|538,754
|2.93%
|0
| -
|-
|בסך הכל
|18,350,359
|100%
|338
|
|}

== טענות למעורבות זרה ==
ב־2022 פרסם ה־ טענות למעורבות הרפובליקה העממית של סין בניסיונות להשפעה על הבחירות והבחירות ב־2021.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בחירות 2019
קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בקנדה