מרים הנביאה

מִרְיָם הנביאה היא דמות מקראית, בת עמרם ויוכבד, משבט לוי, אחות אהרן ומשה. נמנית עם שבע הנביאות שקמו לישראל.

==מקור ומשמעות שמה==
במצרית קדומה פירוש השם הוא "אהובה"<ref></ref>, ובמחקר המקראי משערים שזה המקור לשמה.

בסדר עולם דרשו שנקראה כך מכיוון שכבר בעת לידתה המצרים מיררו את החיים של עם ישראל במצרים:"על שם מירור". ייתכן ששמה סימל את המרי שלה כלפי המצרים, כאשר היא השתתפה בהתנגדות לגזירת רצח הבנים של פרעה ושמרה על משה בתיבה. יש שהדגישו את היות השם בעל שורש משותף עם "הרמה".

==ילדותה של מרים הנביאה==
במסורת חז"ל הייתה מרים האחות הבכירה שבמשפחה. לפי חזיונות עמרם נולדה 122 שנה אחרי ירידת יעקב למצרים, לפי המדרש נולדה 123 שנה אחרי הירידה למצרים. המסורת מספרת כי בעת גזרת פרעה "כָּל-הַבֵּן הַיִּלּוֹד הַיְאֹרָה תַּשְׁלִיכֻהוּ", החליט עמרם שמוטב להתגרש מהנשים כדי שלא ייולדו תינוקות. בגמרא נאמר:

תיבה, ציור מעשה ידי ג'יימס טיסו.]]

בהקשר ללידת משה והשלכתו ליאור מופיע מדרש נוסף המתאר את נבואת מרים: מרים הייתה מתנבאה ואומרת: "עתידה אמי שתלד בן, שיושיע את ישראל. ובשעה שנולד נתמלא כל הבית כולו אורה. עמד אביה ונשקה על ראשה אמר לה: בתי, נתקיימה נבואתיך. וכיון שהשליכוהו ליאור, עמד אביה וטפחה על ראשה ואמר לה: בתי היכן נבואתיך?"

לפי המסופר ב אחות משה (לא נאמר במפורש שמה) היא זו אשר צפתה על משה ביאור, ראתה את בת פרעה אוספת אותו והציעה לה כמינקת את אמה:

==זיהויה כפועה המיילדת==
לפי מסורת חז"ל הייתה מרים אשת איש ומיילדת, לעיתים מתוארת כאמו של חור, לעיתים כאשתו של כלב בן יפונה, ולעיתים כסבתו של בצלאל<ref>רש"י שמות ל"ה, ל.</ref>. לפי חזיונות עמרם, נישאה מרים לעוזיאל בן קהת כשהייתה בת 30, שנה לפני מות אביה.

שפרה ופועה, המיילדות העבריות שלא צייתו לפקודת פרעה להמית את הזכרים – מזוהות על ידי חז"ל כיוכבד אם משה, ומרים אחות משה.
כך נאמר בגמרא: "שפרה - זו יוכבד, ולמה נקרא שמה שפרה? שמשפרת את הולד; דבר אחר: שפרה - שפרו ורבו ישראל בימיה. פועה - זו מרים, ולמה נקרא שמה פועה? ... שהייתה פועה ברוח הקודש, ואומרת: עתידה אמי שתלד בן שמושיע את ישראל". וכן מסביר רש"י: פועה - זו מרים שפועה ומדברת והוגה לוולד כדרך הנשים המפייסות תינוק.

==תפקידה ביציאת מצרים==
מרים מכה בתוף, [[כנסיית דורמיציון, ירושלים]]

מרים מוזכרת במפורש בשמה לאחר קריעת ים סוף כשתופפה בתופים וחוללה במחול את שירת מרים:

הנביא מיכה מציין אותה במפורש לצד משה ואהרן כמחוללי יציאת מצרים: "כִּי הֶעֱלִתִיךָ מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם וּמִבֵּית עֲבָדִים פְּדִיתִיךָ, וָאֶשְׁלַח לְפָנֶיךָ אֶת-מֹשֶׁה אַהֲרֹן וּמִרְיָם". המהר"ל מפראג כותב בספרו נצח ישראל כי מרים הייתה אחת משלשת הגואלים של יציאת מצרים (משה, אהרן ומרים), והיה לה תפקיד מיוחד, לבטא את ההשתוקקות והחיבור של עם ישראל לאל.

לטענת הרש"ר הירש, מרים הייתה דמות ומופת לאישה היהודית: .

לטענתו של בעל ה"כלי יקר", בקריעת ים סוף מרים נהפכה לנביאה: .

==צרעת מרים==
טיסו משנת 1896 לערך.]]

בספר במדבר מסופר כי מרים ואהרן, ריכלו על משה "עַל-אֹדוֹת הָאִשָּׁה הַכֻּשִׁית אֲשֶׁר לָקָח". הם טענו כי ה' דיבר גם אתם ולכן הם נביאים כמשה, ומעמדם צריך להיות כמעמדו: "וַיֹּאמְרוּ: הֲרַק אַךְ בְּמֹשֶׁה דִּבֶּר ה'? הֲלֹא גַּם-בָּנוּ דִבֵּר; וַיִּשְׁמַע ה'.". דברים אלו מכעיסים את ה', והוא מתגלה אליהם ומסביר להם שהם אינם עומדים במעלתו של משה: "לֹא-כֵן עַבְדִּי מֹשֶׁה: בְּכָל-בֵּיתִי נֶאֱמָן הוּא, פֶּה אֶל-פֶּה אֲדַבֶּר-בּוֹ, וּמַרְאֶה וְלֹא בְחִידֹת, וּתְמֻנַת ה' יַבִּיט; וּמַדּוּעַ לֹא יְרֵאתֶם לְדַבֵּר בְּעַבְדִּי בְמֹשֶׁה".

העונש שמביא ה' על מרים בגלל כפירתה במנהיגותו של משה היה צרעת; אהרן ומרים מבינים את טעותם ומביעים חרטה, ואהרן מבקש ממשה: "בִּי אֲדֹנִי, אַל-נָא תָשֵׁת עָלֵינוּ חַטָּאת אֲשֶׁר נוֹאַלְנוּ וַאֲשֶׁר חָטָאנוּ". משה מתפלל לה' עבור מרים - "אֵל, נָא רְפָא נָא לָהּ" - וה' מוסר לו כי על מרים להיענש לפני שירפא לה, על שביזתה את ה' ואת נביאו: "וַיֹּאמֶר ה' אֶל מֹשֶׁה: וְאָבִיהָ יָרֹק יָרַק בְּפָנֶיהָ, הֲלֹא תִכָּלֵם שִׁבְעַת יָמִים; תִּסָּגֵר שִׁבְעַת יָמִים, מִחוּץ לַמַּחֲנֶה". רק לאחר שבעת הימים נרפאת מרים מהצרעת ושבה אל המחנה.

== היחסים בין האחים: מרים אהרון ומשה ==
היחסים בין האחים מתאפיינים במאבק על ההנהגה. לפי חוקרת המקרא לאה מזור, זהו מקרה מיוחד של משפחה שכל האחים בה נביאים. למרות היתרון של משה על אחיו, (הוא מכונה על ידי אלוהים "עבדי") כורתים מרים ואהרון ברית ביניהם ומתייצבים נגדו, כשמרים הבכורה בין האחים, היא היוזמת. הם הובסו, ואלוהים הכריע במאבק. משה היה פסיבי ולא הגיב. יש הסבורים שהיעדר התגובה נובע מאופיו העניו. אהרון מתואר כקרוב לאחותו. לאחר שניסיון ההתקוממות כשל, הוא מודה בחלקו בחטא ופונה למשה, כדי לעזור למרים שנענשה בצרעת. ורק אז מבקש משה מאלוהים הקלה בעונש, שהטיל על מרים<ref></ref>.

== בארה של מרים ==

על פי המסורת, בנדודי בני ישראל במדבר לוותה אותם באר שנעה בדרך נס, לבאר זו מיוחסות תכונות פלאיות רבות, והיא התקיימה בזכותה של מרים (על פי רש"י זוהי משמעותו של סיפור משה והסלע, כי לאחר מות מרים משה היה צריך להחזיר את הבאר). בתלמודים ישנן דעות שונות על מקום גניזתה של הבאר. בירושלמי ובמדרש רבא, נכתב כי נגנזה בתוך ים כנרת, אולם בתלמוד הבבלי סבורים כי היא מצויה בים התיכון, סמוך כנראה להר הכרמל, קישורו של הכרמל לבארה של מרים נובע ככל הנראה מהמדרש, על הפסוק "ככרמל בים יבא", לפיו השתתף הכרמל בקריעת ים סוף.

==פטירתה ומקום קבורתה==
מות מרים מופיע בפרשת חוקת, בין תיאור השנה השנייה ליציאת מצרים לתיאור שנת הארבעים:

התרגום המיוחס ליונתן, מגילת תענית בתרא וסדר עולם רבה מציינים את תאריך פטירתה בי' בניסן, בשנה הארבעים ליציאת מצרים. לידתה על פי המסורת הייתה בשנת .

לטענת מפרשים רבים (ובכללם גם רש"י), מות מרים הנחשבת לצדיקה מכפר כמו פרה אדומה שהיא הפרשה הקודמת לפני מות מרים: .

לדברי רבי חיים בן עטר ב"אור החיים", העם זילזל ולא שם לב למותה של מרים ולא עשה איתה חסד של אמת: .

לטענת הפרשנים, מרים מתה במיתת נשיקה כמו אחיה אהרון<ref>פירוש רש"י פרק כ, פסוק א, ד"ה "ותמת שם מרים" (השני).</ref>.

לפי התנ"ך מרים נקברה בקדש. ההיסטוריון יוספוס פלביוס מוסיף שהיא נקברה בהר סין ליד פטרה.

עד המאה הרביעית לספירה אכן יש עדות כתובה למסורת של עלייה לרגל לקברה של מרים באזור פטרה, אולם מאז נשתכחה מסורת זאת ומקום הקבר נשכח גם הוא. יש המזהים אותו במבנה המפואר של אל-דיר במערבה של פטרה.

על פי מסורת יהודית מאוחרת (כ-2500 שנה אחרי מותה) המופיעה לראשונה בספר המסע "תוצאות ארץ ישראל", מרים קבורה לצד יוכבד וצפורה במתחם קבר האמהות טבריה.

== בקוראן ==
במקום אחד בקוראן מכונה מרים אם ישו "אחות אהרן", ובמקום אחר "מרים בת עמרם",<ref>[https://benyehuda.org/read/10569#fn:3235 הערות] יוסף יואל ריבלין לתרגומו לקוראן, </ref> ובעקבות כך חלק מהפרשנים המוסלמים זיהו את מרים אחות אהרן עם מרים אם ישו.<ref>הערות הרמן רקנדורף לתרגומו לקוראן, ; </ref>

==ראו גם==

* עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה
* תוף מרים
* זכירת מעשה מרים
* שירת מרים
* בארה של מרים

==לקריאה נוספת==
* יוכי ברנדס, הפרק "מרים", שבע אימהות, הוצאת זמורה ביתן, 2010, עמ' 121–161.
* , עמ' 43–49.
* רחל רייך, האשה אשר נתתה עמדי - נשים כעילה לסכסוך ולמלחמה במקרא, תל אביב: הילל בן חיים-הקיבוץ המאוחד, 2005, עמ' 91–100.
* אילנה פרדס, הבריאה לפי חוה, ישראל: הקיבוץ המאוחד, 2006. עמ' 13–16.
* אברהם נחום, אנשי שוליים בתקופת המקרא, ירושלים: מוסד ביאליק, ה'תשע"א, עמ' 72–74.
* יעל לוין, "מרים הנביאה כגואלת בגאולת מצרים: עיון בספרות חז"ל ובספרות הראשונים", אשה ויהדותה, שיח פמיניסטי-דתי עכשווי, בעריכת טובה כהן, ירושלים: ראובן מס וארגון קולך, תשע"ג, עמ' 247–259.
* יהודה טאוב, [https://drive.google.com/file/d/1A0MtALtZEpzxwNgtOXsp_zUf7HJ7f0Br/view קורות חייה של מרים הנביאה. הוצאת קול תודה, אשדוד תשע"ט]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://mikranet.cet.ac.il/pages/item.asp?item=14212 מרים | מחברת: גליה סמו], באתר מקראנט
* 
* 
* מנחם פוזנר, [https://he.chabad.org/library/article%20cdo/aid/5149161 מי הייתה מרים הנביאה?], באתר Chabad.org.
* נתן קלר,[https://www2.biu.ac.il/JH/Parasha/behaalot/Keller.pdf עיון מחודש בפרשת דיבורה של מרים במשה], הדף השבועי אוניברסיטת בר-אילן.
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שבע נביאות
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר: אישים
קטגוריה:ילדים במקרא
קטגוריה:לוויים בתנ"ך
קטגוריה:אישים בתנ"ך שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:נשים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:אישים שהונצחו על מדליות ישראל
קטגוריה:אישים בספר במדבר
קטגוריה:נשים בתורה
קטגוריה:אישים בפרשת שמות
קטגוריה:אישים בתנ"ך שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:נשים בשירה
קטגוריה:אישים בתנ"ך שהגיעו לגיל 110