OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סלוודור סאנצ'ס סרן

סלוודור סאנצ'ס סרן
סלוודור סאנצ'ס סרן (בספרדית: Salvador Sánchez Cerén; נולד ב-18 ביוני 1944) הוא פוליטיקאי סלוודורי שכיהן בשנים 2019-2014 כ נשיא אל סלוודור. סנצ'ס נבחר מטעם החזית לשחרור לאומי פרבונדו מרטי אחרי ששימש קודם כסגן נשיא בשנים 2014-2009. בימי מלחמת האזרחים האחרונה היה מפקד של כוחות גרילה והיה הראשון מבין חברי הגרילה המהפכנית לשעבר שכיהן כנשיא.

==ביוגרפיה==
סאנצ'ס סרן נולד בקצאלטפקה, והיה הבן התשיעי במשפחה בת 12 ילדים. אביו היה נגר ואמו מוכרת בשוק. הוא החל לעבוד בגיל צעיר עם הוריו, כדי לסייע בפרנסת המשפחה. לאחר סיום לימודיו התיכוניים החל ללמוד הוראה בסן סלוודור, ומשהוסמך כמורה, עסק בכך במשך כעשור.

במהלך לימודיו בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 החל לגלות עניין בפוליטיקה. הוא הצטרף לתנועת סטודנטים שהתנגדה להתערבות האמריקנית בענייניהן של מדינות אחרות, בהן אל סלוודור עצמה. בהמשך, הצטרף לתנועות נוספות, בהן תנועת החזית המאוחדת לפעולה מהפכנית (FUAR), המפלגה המהפכנית של אפריל ומאי (PRAM), האיחוד הדמוקרטי הלאומי (UDN) ומפלגת הפעולה החדשנית (PAR). כמורה, היה חבר גם בארגון המורים הסלוודורי ANDES 21 de Junio, שהושפע מהאידאולוגיה של המחנך הברזילאי פאולו פריירה. בשנות ה-70 של המאה ה-20 הצטרף לתנועה המרקסיסטית חזית השחרור לאומי פרבונדו מרטי (FMLN).

עם פרוץ מלחמת האזרחים ב-1980, הפך ה-FMLN לארגון גרילה, וסאנצ'ס סרן החל למלא בו תפקידים צבאיים, בכינוי המחתרתי "המפקד לאונל גונסאלס". ב-1984 התמנה למפקד ה-FMLN, תפקיד בו החזיק עד לחתימת הסכמי צ'פולטפק ששמו קץ למלחמת האזרחים, ב-1992. כחלק מההסכם, הניח הארגון את נשקו, והפך למפלגה פוליטית. סאנצ'ס סרן המשיך להיות חבר במפלגה, אך לא הנהיג אותה.

בשנת 2000 נבחר לראשונה סאנצ'ס סרן כחבר באספה המחוקקת של אל סלוודור. הוא נבחר לכהונות נוספות ב-2003 וב-2006, אז גם הפך למנהיג הסיעה באספה המחוקקת, בעקבות מותו של שאפיק הנדל. בשנת 2009 נבחר מועמד המפלגה מאוריסיו פונס לנשיא אל סלוודור, וסאנצ'ס סרן היה לסגנו. הייתה זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של המדינה שבה היא הונהגה בידי השמאל.

בבחירות לנשיאות המדינה שנערכו בשנת 2014, היה סאנצ'ס סרן למועמד ה-FMLN לנשיאות. בסיבוב הבחירות הראשון זכה בכ-48.9% מהקולות, לעומת 38.9% למועמד הימין נורמן קיחאנו. לקראת הסיבוב השני הצליח קיחאנו לצמצם את מרבית הפער, ובסופו של דבר ניצח סאנצ'ס סרן ברוב של 50.11% בלבד, על חודם של 6,364 קולות.

סאנצ'ס סרן הושבע לנשיא ב-1 ביוני 2014.

==כהונתו==
החל מאוקטובר 2016 ניסה ממשלו של סנצ'ז סרן לקדם חוק להתרה חלקית של ההפלות בהמקרים מיוחדים כמו אונס או סכנה לחיי האם אך נתקל בהתנגדות עזה מצד האופוזיציה הימנית בפרלמנט. באפריל 2017 תחת הנהגתו הייתה אל סלוודור המדינה הראשונה בעולם שאסר על כריית מתכות בשטחה, מסיבות הגנה על הסביבה ועל בריאות הציבור. באוגוסט 2018 החליט ממשלו להקים יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין ולנתק את היחסים הדיפלומטיים עם טאיוואן. בשנת 2017 ממשלתו אסרה רשמית את נישואי הקטינים. המשיך במדיניות העלאת שכר המינימום שהתחילה בימי הנשיא הקודם. סנצ'ס סרן העדיף לא להשתמש במגורים הנשיאותיים הרשמיים ועת כהונתו כנשיא התגורר בבית פרטי. את הגלריה האמנותית שבארמון הנשיאותי פתח בפני הציבור לביקורים פעם בשבועיים. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים סלוודורים
קטגוריה:אנשי חינוך
קטגוריה:סגני נשיאים
קטגוריה:נשיאי אל סלוודור
קטגוריה:ילידי 1944
סויוז 40

סויוז 40 (ברוסית: Союз-40) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-14 במאי 1981 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 6. דומיטרו פרונאריו היה הקוסמונאוט הרומני הראשון. בו הייתה הטיסה האחרונה של חללית מדגם זה.

==צוות==
* לאוניד פופוב - מפקד
* דומיטרו פרונאריו - קוסמונאוט - חוקר
===צוות גיבוי ===
* יורי רומננקו - מפקד
* תואדר טדיו - קוסמונאוט-חוקר

==תיאור המשימה==
"סויוז 39" שוגרה ב-14 במאי 1981 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T (טיסה סדירה ראשונה). השיגור בוצע מכן שיגור מס' 1 בעזרת משגר סויוז U. זו הייתה הטיסה האחרונה של חללית מדגם זה.

המטרה היית הלבצע עגינה בתחנת החלל "סאליוט 6". העגינה בוצעה ב-15 במאי לתא העגינה הקדמי. לאחר העגינה עבר הצוות לתחנת החלל בה כבר שהו באותה העת ולדימיר קובליונוק וויקטור סביניך כחברי משלחת מס' 5. במשך כשבוע ביצע הצוות שמנה ארבעה אנשים מספר ניסויים בתחומי הטכנולוגיה, הביולוגיה והרפואה. בין היתר בוצעו ניסויים בתחום חקר השדה המגנטי של כדור הארץ.

ב-22 במאי 1981 הקוסמונאוטים חזרו לתא החללית, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ. הנחיתה בוצע בהצלחה בשטח קזחסטן של כיום.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/s/soyuz40.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-40.htm נתוני המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1981 בברית המועצות
סינתזה גרעינית קדמונית

סינתזה גרעינית קדמונית (באנגלית: Big Bang nucleosynthesis) היא תאוריה באסטרופיזיקה ובפיזיקת החלקיקים אשר מסבירה את תהליך ההיווצרות של היסודות הקלים בטבלה המחזורית ברגעים הראשונים שלאחר המפץ הגדול. היווצרות היסודות התחילה לאחר היווצרות הפרוטונים והנייטרונים בתהליך המכונה באריוגנזה והסתיים כשלוש דקות לאחר מכן.

== מבוא == 
תאוריית המפץ הגדול המתארת את היווצרות היקום גורסת כי בראשיתו היקום נוצר ללא חומר. תהליך היווצרות החומר נמשך כשנייה לאחר המפץ הגדול בתהליך המכונה באריוגנזה. בשלב זה טמפרטורת היקום הייתה גבוהה מידי על מנת לאפשר קשרים גרעיניים. כאשר טמפרטורת היקום ירדה אל מתחת למיליארד מעלות קלווין, הפוטונים כבר לא יכלו לשבור קשרים גרעיניים ולכן התחילו להיווצר היסודות הקלים בתהליך של היתוך גרעיני. בשלב זה נוצרו היסודות הליום וליתיום. בנוסף ליסודות אלו רוב הפרוטונים לא עברו תהליך של היתוך ונשארו כגרעינים של מימן.

== תאוריה מול תצפיות == 
התאוריה אשר מתארת את תהליך הסינתזה הגרעינית צופה כי התפלגות החומר תהיה 75% מימן, 25% הליום 4, כמה אלפיות האחוז של דאוטריום (איזוטופ של מימן) והליום 3, ועשר מיליארדיות האחוז ליתיום. תצפיות אסטרופיזיקליות על ענני גז ענקיים ביקום מאששות את היחס הצפוי בין מימן להליום. אישוש נוסף מגיע מתצפיות בקרינת הרקע הקוסמית אשר תואמות את התחזית עבור הליום 3 ו-4 ועבור דאוטריום. ישנה אי התאמה בין שני הניסויים לגבי תכולת הליתיום של היקום. בעיה זו היא אי התאמה ברמה של <math>5\sigma</math>. בעיה זו ידועה כבעיית הליתיום. בעיה זו היא שאלה פתוחה ועדיין לא ידוע האם היא נובעת משגיאות מדידה של תכולת החומר ביקום, משגיאות חישוב הנכנסות בכל חישוב של פיזיקה גרעינית, או שאולי יש תהליך פיזיקלי שאינו מוכר למדע הפותר שאלה זו.

== ראו גם == 
* המפץ הגדול
* אינפלציה קוסמית
* נוקלאוסינתזה

== קישורים חיצוניים==

* [http://pdg.lbl.gov/2013/reviews/rpp2013-rev-bbang-nucleosynthesis.pdf סינתזה גרעינית קדמונית], באתר Particle Data Group
* J. Beringer et al. Particle Data Group, Phys. Rev. D86, 010001 2012 and 2013 partial update for the 2014 edition PDG

קטגוריה:אסטרופיזיקה
קטגוריה:פיזיקת חלקיקים
וילה מאיראה

וילה מאיראה (בפינית: Villa Mairea) ממוקמת בתוך יער על ראש גבעה במערב פינלנד, ומשמשת כיום כבית הארחה.

הווילה תוכננה בין השנים 1937–1938 על ידי האדריכל אלוור אלטו ונבנתה בין השנים 1938–1939.
אלטו תכנן ועיצב את וילה מאיראה המפוארת בעבור מרי והנרי גוליצ'ן.

אלטו החל לעבוד על הווילה לקראת סוף שנת 1937, מרי והנרי שהיו הלקוחות של אלטו נתנו לו יד חופשית בתכנון ובבנייה.

ההצעה הראשונה שלו הייתה צריף כפרי על פי דגם של בתי חווה.
ולעומת זאת, בתחילת שנת 1938 ההשראה באה ממקור אחר, "Fallingwater", של האדריכל פרנק לויד.

הווילה נבנתה בצורה של "L" כפי חזונו של אלטו והיא מבדילה בין הבית הראוי לסטודיו הנפרד. בווילה יש הפרדה בין אירוח של המשרתים לבין אורחי המשפחה. 
מגוון החדרים בווילה משקיפים לרחבת הדשא, בריכת השחייה והסאונה.
הפנים של הווילה בא לידי ביטוי עשיר בעץ, אבן ולבנים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* The book Villa Mairea: Alvar Aalto

קטגוריה:פינלנד: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן אלוור אלטו
בוריס צ'ירקוב

בוריס צ'ירקוב (ברוסית: Борис Чирков; 13 באוגוסט 1901 – 28 במאי 1982) היה שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי. זכה 4 פעמים בפרס סטלין, בשנת 1950 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות ובשנת 1975 קיבל תואר גיבור העמל הסוציאליסטי. על פעילותו בתחום התיאטרון והקולנוע קיבל מספר עיטורים לרבות 3 פעמים עיטור לנין.

== חייו ==
בוריס צ'ירקוב נולד בכפר לוזובז'ה פטלובקה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, היום (היו: העיירה בריאנקה במחוז לוהנסק שבאוקראינה). תוך זמן קצר המשפחה עברה להתגורר באזור העיר ויאטקה בצפון רוסיה. כנער צעיר החל צ'ירקוב להשתתף בתיאטרון-חובבים. בשנת 1921 נסע עם כמה חבריו ללנינגרד ללמוד הנדסה. אך לאחר מספר חודשי לימודים החליט צ'ירקוב לעזוב את לימודי ההנדסה ולעבור לבית הספר למשחק. בשל קושי כלכלי, במקביל ללימודים עבד צ'ירקוב כסבל.

בשנת 1926 סיים לימודי משחק בבית הספר למשחק בלנינגרד. במשך מספר שנים הופיע על במת תיאטראות שונות בעיר זו, עד שבשנת 1938 עבר למוסקבה. בהיותו במוסקבה הוא כיהן בסגל של מספר תיאטראות. צ'ירקוב שיחק בתיאטרון עד יום מותו.

בשנים 1955-1963 לימד צ'ירקוב ב-VGIK.

צ'ירקוב התפרסם בעיקר מתפקידיו בקולנוע. לראשונה הוא צולם עוד בשנת 1927. בשנות ה-30 השתתף בצילומי טרילוגיה על הנער מקסים בבימויו של גריגורי קוזינצב. בסדרת סרטים זו גילם את התפקיד הראשי וזכה לפופולריות עצומה ברחבי המדינה. בהמשך הצטלם במספר סרטים נוספים של קוזינצבר. בשנת 1954 השתתף בסרט "הידידים הנאמנים" לצד ואסילי מרקורייב ואשתו של השחקן. בסך הכול צ'ירקוב הצטלם ביותר מ-60 סרטים בתקופה עד לשנת 1976.

צ'ירקוב התחתן בגיל 48. אשתו ובתו הן שחקניות תיאטרון.

נפטר במוסקבה ב-28 במאי 1982 לאחר מחלה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140322122343/http://chtoby-pomnili.com/page.php?id=669 קורות חיים] 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1982
חומצה איקוסאפנטאנואית

ממוזער
חומצה איקוסאפנטאנואית (שם מדעי: icosapentaenoic acid; לעיתים קרובות בראשי תיבות: EPA) היא חומצת שומן רב בלתי רווית, כלומר היא חומצה בעלת יותר מקשר כפול אחד. החומצה האיקוסאפנטאנואית היא חומצה מקבוצת האומגה 3. מקורה העיקרי בדגי ים הרינג וסלמון, אך גם מופיעה בחלב אם.

בשנת 2013 הצליחו מדענים באמצעות שינויים גנטיים לגרום לצמח הקמלינה לייצר חומצה איקוסאפנטאנואית.

החומצה הכרחית לתפקוד אופטימלי של תאים בגוף האדם.

נוסחתה המולקולרית: C<sub>19</sub>H<sub>29</sub>COOH או C<sub>20</sub>H<sub>30</sub>O<sub>2</sub>. וברישום מקוצר: C20:5ω3.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
איקוסאפנטאנואית, חומצה
פרט (גאולוגיה)

פרט (באנגלית: Member) הוא יחידת סלעים בסיסית בחלוקה סטרטיגרפית, יחידה ליתוסטרטיגרפית המשמשת למטרת מיפוי גאולוגי. פרט הוא חלוקת משנה של תצורה. הפרט הגאולוגי מורכב מסלעים, הנראים לעין, אשר להם זיקה בשלבי יצירתם, והנבדל משכניו על ידי גבולות סלע ברורים. לפרט הגאולוגי יש תפוצה גאוגרפית מסוימת.

להגדרת שכבה כפרט נקבעו הכללים הבאים:
*הפרט ניחן בתכונות המבדלות בינו לבין החלקים הקרובים אליו בתצורה:
**הבדל בתכונות הליתולוגיות: סוג הסלע, גודל הגרגירים, צבע, הרכב מינרלים, מרקם וכו'
**הבדל כימוסטרטיגרפי כלומר שוני בגאוכימיה של הרכבו. לדוגמה יחידת סלע של פצלים עשויה להיות יותר סולפידית בבסיסה ופחות סולפידית בחלקה העליון, הבדל זה מאפשר לבצע חלוקת משנה של יחידת הסלע לפרט סולפידי.
**הבדל ביוסטרטיגרפי כלומר שוני בהרכב המאובנים. לדוגמה שכבת סלע המכילה אמוניטים
*אין דרישה מחייבת לגבי עובי מינימלי או מקסימלי של הפרט או גודל שטחו המינימלי.
*תצורה תחולק לפרטים רק כשיש לחלוקה מטרה מועילה
*רק חלק מהתצורה יכול להיות מורכב מפרטים, כאשר פרט יכול להשתרע על יותר מתצורה אחת.

הכינוי אותו מקבל הפרט מורכב משתי מילים. סוג הסלע העיקרי הבונה את הפרט ושם המקום בו מצוי הפרט. לדוגמה קונגלומרט שינארמפ. אם אין בפרט סוג סלע אחד בולט נוהגים להשמיט את שם הסלע ולהסתפק בשם המקום כשלפניו מוסיפים את המילה פרט. לדוגמה "פרט חפיר" בתצורת טקיה בנחל צין - דרגש אבן גיר מהקנומן החוצה את סלעי החרסית של תצורת טקיה.

== לקריאה נוספת ==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטרטיגרפיה
Annals of Mathematics

Annals of Mathematics (הנקרא בקיצור Ann. Math או Ann. of Math) הוא כתב עת מתמטי המוצא לאור על ידי אוניברסיטת פרינסטון והמכון למחקר מתקדם. ב-2009 דורג ראשון בעולם מבין 255 כתבי עת מתמטיים מבחינת גורם השפעה.

== היסטוריה ==
כתב העת שהחל כ-The Analyst ב-1874, הוקם ונערך על ידי יואל הנדריקס. הוא נועד להיות אמצעי להצגה וניתוח של כל שאלה ועניין מתמטי ובעיקר "להביא את כל התגליות החדשות והמעניינות באסטרונומיה תאורטית ומעשית, פילוסופיה מכניסטית, והנדסה". הוא יצא לאור בדה מוין, איווה, ופורסם במשך תקופה עד שנסגר לאחר עשר שנים. כתב העת המשיך ממרס 1884 בשמו הנוכחי Annals of Mathematics. הגלגול החדש של כתב העת היה בעריכתו של אורמונד סטון (אוניברסיטת וירג'יניה). לאחר מכן בשנת 1899 עבר לאוניברסיטת הרווארד לפני שהגיע לבית הנוכחי שלו באוניברסיטת פרינסטון ב-1911.

התקופה המשמעותית של כתב העת הגיעה בין השנים 1928–1958 בעריכתו של סולומון ליפשיץ. במהלך תקופה זו, כתב העת הפך יותר ויותר לגורם ידוע ומכובד, שמציב לעצמו סטנדרטים גבוהים. במידה מסוימת באופן עקיף ליפשיץ השפיע על ההתפתחות של המתמטיקה בארצות הברית.

אוניברסיטת פרינסטון המשיכה לפרסם את כתב העת לבדה עד 1933, כאשר המכון למחקר מתקדם הצטרף למערכת. מ-1998 החל כתב העת להיות זמין במהדורה אלקטרונית, לצד המהדורה המודפסת הרגילה שלו. המהדורה האלקטרונית הייתה זמינה ללא תשלום, עד שנת 2008. המהדורות שיצאו לפני שנת 2003 הועברו לארכיון JSTOR שאינו חופשי, ומאמרים אינם זמינים באופן חופשי, עד 5 שנים לאחר פרסומם.

== עורכים ==

העורכים הנוכחיים הם ניקולס כץ, סרג'יו קליינרמן, פרננדו מרקס, אסף נאור וזולטן סאבו (מאוניברסיטת פרינסטון) ופיטר סרנק (מהמכון למחקר מתקדם ומאוניברסיטת פרינסטון).

== השפעה ==
ב-2009 כתב העת Journal Citation Reports, דירג את Annals of Mathematics ראשון מבחינת גורם השפעה מבין 255 כתבי עת בקטגוריה "מתמטיקה". מקדם ההשפעה של כתב העת בשנים 2015–2020 נע בין 3 ל-5, מקדם שנחשב לגבוה במיוחד עבור כתבי עת מתמטיים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי עת מתמטיים
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
לנטחי

לֵנטֵחי (בגאורגית: ლენტეხი) היא עיירה בחבל סוואנתי שבמערב גאורגיה, במורדות הדרומיים של רכס סוואנתי שבקווקז הגדול. לנטחי היא מרכזה המנהלתי של נפת לנטחי שבמחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית; העיירה מרוחקת ב-102 קילומטרים מהעיר כותאיסי שמדרומה.

לנטחי ממוקמת על גדת הנהר לסקדורה (אחד מיובליו של צחניסצקאלי) בגובה 760 מ' מעל פני הים. בזמן המפקד שנערך בשנת 2002, אוכלוסיית העיירה מנתה 1,700 נפש.

תושבי לנטחי מתפרנסים בעיקר מחקלאות ומחטיבת עצים, אם כי על העיסוק האחרון הוטלו מגבלות מתחילת המאה ה-21; בעיירה פועלים גם מספר בתי-מלאכה. מרבית צעירי לנטחי הם מהגרי עבודה בערי גאורגיה ובחוץ לארץ.

בלנטחי ישנה מסעדה אחת, שמגישה מאכלים מסורתיים ורוב אורחיה הם תיירים; היא ממוקמת על גדת הנהר לסקדורה. בראש ההר, שסמוך לעיירה, פועלת כנסייה; ממורד ההר נובע מעיין של מים מינרליים, שתושבי לנטחי שותים בקביעות. 

בלנטחי השתמרה טירה של דוכסי סמגרלו, ששלטו בסוואנתי תחתית אחרי התפצלותה של הממלכה הגאורגית המאוחדת במאה ה-15 (עד הסיפוח הרוסי במאה ה-19).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
סינמה 3

סינמה 3 היא תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ 33 משנת 1995 במשך שנים אחדות.
סינמה 3 היא תוכנית מקור של ערוץ 33, סך הכל שודרו 1000 תוכניות.

התוכנית עסקה בסקירת סרטי קולנוע בארץ ובעולם וכללה גם ראיונות אולפן עם אנשי קולנוע ויוצרים.
בתחילת דרכה הונחתה התוכנית על ידי שני המגישים: ענת גז (כיום ענת חנה עשת) וזהר סדן.
בשנת 1996, לאחר כשנה, החליפה מיכל זוארץ את ענת גז והנחתה לצידו של זהר סדן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ערוץ 33: תוכניות וסדרות
קטגוריה:מיכל זוארץ
מיוצ'ה פראדה

פראדה ב-2011
מיוצ'ה פראדה (באיטלקית: Miuccia Prada, נולדה בשם מריה ביאנקי - Maria Bianchi; 10 במאי 1949, מילאנו, איטליה) היא מעצבת אופנה איטלקייה, והמעצבת הראשית העומדת מאחורי בית האופנה פראדה, הידוע בקלאסיות המינימילסטית והיוקרתית שלו, ושל חברת הבת שלה מיו מיו, הנקראת על שם שם החיבה שלה.

מיוצ'ה היא הצעירה מבין נכדיו של מריו פראדה, מייסד בית האופנה. לפי מגזין פורבס, פראדה ובעלה, פטריציו ברטלי, "תפסו שליטה על פס הייצור המשפחתי ב-1978. מאז, הפכו לבית אופנה מוביל.
מיוצ'ה שינתה את שם משפחתה לפראדה בשנות ה-1980, לאחר שאומצה על ידי דודתה. צעירה מבין 3 אחיות.

ב-1985, פרצה לתודעה לראשונה כשעיצבה קולקציית תיקים שחורים מניילון. ב-1989 עיצבה את קולקציית הביכורים שלה שזכתה להערכה, והמשיכה ב-1995 עם קולקציית הגברים.

את מיו מיו, הקימה ב-1992, כחברה פחות יקרה מפראדה, הפונה לקהל צעיר יותר, בהשראת המלתחה הפרטית שלה. 

מיוצ'ה פראדה ידועה בעיקר בשל המינימליזם הקלאסי, קולי, נוח ויוקרתי שלה. במהלך השנים התפתחה החברה לייצור מוצרי עור, נעליים, בשמים והלבשה לגברים ונשים באחד. כיום, לפראדה יש כ-250 סניפים לערך ב-65 מדינות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110928181553/http://www.indobase.com/fashion/fashion-designers/mario-prada.html ביוגרפיה של מיוצ'ה פראדה]
* [http://www.vogue.co.uk/person/miuccia-prada מיוצ'ה פראדה באתר "ווג"]
* [https://web.archive.org/web/20140322030327/http://www.prada.com/en/the-iconoclasts-2014 האתר הרשמי של פראדה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ילידות 1948
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1948
קטגוריה:מעצבות אופנה איטלקיות
קטגוריה:מיליארדריות
קטגוריה:איטלקים שהופיעו ברשימת טיים 100
מדרש שמואל

מדרש שמואל הוא מדרש אגדה המכיל שלושים ושניים פרקים המבוססים על ספר שמואל (עשרים וארבעה מהם מבוססים על סיפורי ספר שמואל א', ושמונה על סיפורי ספר שמואל ב'). נקרא גם אגדת שמואל, או אגדתא דשמואל.

==עריכתו וזמן חיבורו==
עריכתו מבוססת על המשנה, התוספתא ומדרשי הלכה, שעליהם הוסיף העורך ביאורים ופירושים משל עצמו. שיטה זו של תוספת ביאורים של העורך אינה מוכרת בעריכת מדרשים אחרים, מוקדמים או מאוחרים יותר. המקורות המצוטטים הם של האמוראים. ציטוט מהיצירה נמצא אצל רש"י מהמאה ה-11. רוב מאמריו של מדרש זה לקוטים ומבוססים על התלמוד הירושלמי, פסיקתא, תנחומא, מכילתא דרבי ישמעאל, ויקרא רבה, רות רבה, איכה רבה, קהלת רבה, אסתר רבה ושיר השירים רבה. יש בו מאמר אחד מתלמוד בבלי ממסכת ערובין (ס"ד, בפ"ב אות י').

אבי תנועת "חכמת ישראל", יום-טוב ליפמן צונץ, טען כי מסדר המדרש חי בזמן הגאונים. שלמה בובר סבר כי העורך חי בזמן קדום יותר, וזאת משום ששמות האמוראים הנזכרים במדרש הם שמות ארץ-ישראליים. על עריכה מאוחרת מעידים המבואות שמופיעים במדרש ואשר מנוסחים בנוסח שאינו אופייני לתקופה הקדומה.

==הוצאתו בדפוס==
החיבור ראה אור בדפוס בקושטא בשנת רע"ז. הוא נדפס שוב בשנת ה'ש"ו (1546) בדפוס ונציה ביחד עם מדרש שוחר טוב על תהילים. בדפוס פראג בשנת ה'שע"ג (1613) כתבו על השער מדרש שוחר טוב מדרש תהלים ומשלי רבתא עם מדרש שמואל רבתא. וכאשר נדפס המדרש בדפוס זאלקווע (ז'ובקבה) בשנת ה'תק"ס עם פירושו של יעקב בן נפתלי הירץ מבראדי, כתבו בטעות על השער מדרש שוחר טוב על שמואל. החיבור נדפס גם על ידי שלמה בובר בקרקוב בשנת 1843 ועל ידי מכון שכטר למדעי היהדות בעריכת ברכיהו ליפשיץ בשנת 2009.

==לקריאה נוספת==
* חננאל מאק, 'מדרש שמואל ומדרש במדבר רבה', בתוך: אריה אדרעי [ואחרים] (עורכים) מחקרים בתלמוד ובמדרש, ירושלים: מוסד ביאליק, תשס"ה, עמ' 293–307.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.schechter.ac.il/%D7%A1%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%94_%D7%95%D7%9E%D7%9B%D7%95%D7%A0%D7%99_%D7%9E%D7%97%D7%A7%D7%A8/%D7%9E%D7%A4%D7%A2%D7%9C_%D7%9E%D7%93%D7%A8%D7%A9/%D7%9E%D7%93%D7%A8%D7%A9_%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%90%D7%9C מבוא לסינופסיס של מדרש שמואל] באתר מכון שכטר למדעי היהדות
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדרשי אגדה
קטגוריה:ספר שמואל
בניין המדיאטק בסנדאי

בניין המדיאטק בסנדאי (Sendai Mediatheque) הוא מתקן ציבורי שמשלב בתוכו גם ספרייה וגם גלריות לאומנות הנבנה בעיר סנדאי, יפן.
הספרייה נפתחה ב-26 בינואר 2001 לאחר 5 שנים של עבודה. האדריכל אשר תכנן ופיקח על שלבי הבנייה הוא טויו איטו.

גובה המתקן הוא 36.49 מטרים. שטחו הוא 21,682 מטרים רבועים. הוא נבנה מבטון מזוין, פלדה וזכוכיות. הרעיון בהקמת המתקן הוא ליצור מבנה שקוף, שנותן אשליה שהוא נוזל, צף. הבניין הוא קובייה שקופה שדרך הזכוכיות ניתן לראות את הצינורות שעוברים בין הקומות. הקובייה נראית כמו חלל אינסופי, ההשתקפויות של חזיתות הזכוכית נותנות אשליה של מראה שמתמשך.

מיקום הספרייה הוא בלב העיר סנדאי ביפן, מספר בניינים מבית העירייה. ישנן כניסות בכל 4 הצדדים של הבניין.
המתקן מורכב משלושה אלמנטים עיקריים: צינורות, רצפה ומעטפת. הצינורות הם בטווח של בין 7–30 אינץ'. אף על פי שהם נראים רציפים, הצינורות יצרו למעשה מקטעים שמחברים בין קומה לקומה. תפקיד הצינורות הוא קודם כל לשמש תמיכה לבניין. בנוסף, 4 הצינורות שקרובים לפינות החיצוניות נועדו כדי לעמוד בפני רעידת אדמה.

בניין המדיאטק נחשב ביפן ליצירה גאונית – כזו שהוכיחה את עצמה ברעש האדמה הקשה שפקד את יפן ב-2011 הבניין עצמו לא ניזוק והוכיח את עוצמתו הטכנולוגית (רק חלקים בעיצוב הפנים נפגעו).

החלוקת הקומות במבנה:
*קומה ראשונה – מרחב פתוח – בתי קפה, חנויות, מודיעין.
*קומה שנייה – ספרייה מולטימדיה, ספריית ילדים.
*קומה שלישית ורביעית – ספריות.
*קומה חמישית – גלריית אומנות פתוחה, ציבורית.
*קומה שישית – חדר תערוכות וגלריה מקצועית.
*קומה שביעית – קולנוע, סטודיו, חדר ישיבות ומשרדי הנהלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: מבנים
קטגוריה:טוהוקו
קטגוריה:מבנים שתכנן טויו איטו
ת'ור שטיינר

תור שטיינר (Thor Steinar) היא חברת אופנה גרמנית המתמחה בהלבשה בסגנון ספורטיבי-אלגנטי. החברה מתאפיינת בשימוש הנרחב שהיא עושה בעיטורים סמלים ומוטיבים מן המיתולוגיה הנורדית.

החברה הוקמה ונרשמה בשנת 2002. בשנת 2008 נרכשו המותג וזכויותיו על ידי תאגיד מסחר שמושבו בדובאי. החברה מתמחה בעיצוב ושיווק של הלבשה ספורטיבית אלגנטית לגברים נשים וילדים וכן אביזרי אופנה שונים כגון חגורות תיקים וכדומה. ייצור מוצרי החברה מתבצע בעיקר בטורקיה ובסין.

==מחלוקת הסמלים==
לוגו החברה-הישן (שמאל) והחדש (ימין)
כבר מראשית פעילותה עשתה החברה שימוש בלוגו מעורר מחלוקת אשר היה הורכב משילוב של שני סמלים מן הכתב הרוני, טיוואץ (Tiwaz)-המקבילה לאות T, וזיגרון (Siegrune)-המקבילה לאות S. הבעייתיות בשימוש בסימנים הללו נובע בעיקר מן ההקשר המיתולוגי שלהם המיוחס לכח, עוצמה, אלימות, ושליטה. בנוסף לכך הזכיר הלוגו את הסמל של הס"ס מן התקופה הנאצית. החברה עושה שימוש בסמלים צבאיים החביבים במיוחד על ניאו נאצים כגון מטוסי קרב, כלבים חושפים שיניים ונשרים. על אחד מהמעילים תפור ציור של מטוס מדגם Me-262, מטוס הקרב הסילוני הראשון בעולם, שיוצר על ידי הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה. בשל כך התחבב השימוש בבגדי מותג החברה על ידי קבוצות ימניות קיצוניות בכינוסים ובהפגנות שערכו.

תור שטיינר מפרסמת את עצמה כחברת "אופנה נורדית". החברה עושה שימוש נרחב בהדפסים על הבגדים הכוללים שמות של מקומות יישוב נורווגיים ובהתאם גם שמותיהן של חלק מן החנויות המוכרות את מוצרי החברה. בחלק מן העיצובים והעיטורים של מוצריה משלבת החברה גם את דגל נורווגיה.

==פעילות נגד==
חנות המותג בברלין לאחר שהותקפה בפצצות צבע בידי פעילים אנטי נאצים
לטענת "המוסד להגנת החוקה של ברנדנבורג", ארגונים חברתיים שונים וכלי תקשורת רבים, רובם של העיטורים והסמלים המודפסים על בגדי החברה, מאופיינים בהקשרים של הימין הקיצוני והניאו נאצים. לאור זאת, הוטל איסור על לבישת בגדי המותג בתחומי הבונדסטאג, בית הנבחרים של מקלנבורג-מערב פומרניה ושל סאקסוניה ובתחומי אצטדיוני כדורגל רבים.
לאור ההקשרים הבעייתיים, פנתה הממשלה הנורווגית בדרישה לגרמניה כבר בשנת 2006 לפעול להפסקת השימוש בדגל נורווגיה ובשמות מקומות יישוב בנורווגיה, בטענה להפרת זכויות ושימוש לרעה.
אתרי המכירות הפומביות באינטרנט אמזון ואיביי, אוסרים לסחור בפריטים מתוך הקולקציה של החברה באמצעותן.

לאחר צו של בית משפט מחוזי שהוצא בשנת 2009, האוסר שימוש בלוגו ברחבי גרמניה, מחלוקת ציבורית אשר גרמה לירידה במכירות החברה, ולפגיעה בחנויות שמכרו את מוצריה מצד מפגינים אנטי נאצים, ערכה החברה שינוי בלוגו והחליפה אותו בסימן הרוני גיבו (Gebo) המתקשר למשמעות של מתנה או נדיבות.

בשנת 2013 עלה שוב שמה של החברה לכותרות לאחר שפורסם כי עובדי חברת אמזון בגרמניה נדרשים לעבוד בתנאים פיזיים קשים ותחת שמירה קפדנית. בהקשר זה צוין כי מאבטחי חברת השמירה "הס" הם בעלי חזות מאיימת והיו לבושים בבגדי המותג תור שטיינר. נטען כי השילוב של שם חברת האבטחה וההופעה החיצונית של השומרים מטעמה הזכירו לעובדים מאפיינים נאציים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:נאו-נאציזם
קטגוריה:חברות אופנה גרמניות
זהות (מתמטיקה)

במתמטיקה, זהות היא שוויון בין שני ביטויים שמתקיים לכל הצבה של ערכים במקום המשתנים בכל אחד מהביטויים. מקובל לסמן זהות על ידי סימן שוויון עם שלושה קווים: <math>\equiv</math>.

תוקפה של זהות תלוי בערכים שניתן להציב בביטויים ממנה היא מורכבת, אולם לעיתים אין צורך לציין את הערכים החוקיים במפורש, שכן הדבר ברור מן ההקשר. ניתן לראות בזהות משוואה שכל אוסף של ערכים פותר אותה.

למשל השוויון <math>x^2-y^2\equiv (x-y)(x+y)</math> הוא דוגמה לזהות ידועה בין מספרים, שכן השוויון מתקיים לכל בחירה של ערכים מספריים שיוצבו במקום x ו-y. זהות זו נכונה גם במבנים אלגבריים כלליים יותר, כגון בחוגים חילופיים, אולם היא למשל אינה נכונה באלגברת הקווטרניונים של המילטון.

זהויות לא חייבות לכלול משתנים; ישנן זהויות המייצגות שוויון בין קבועים. דוגמה לזהות כזו היא זהות אוילר: <math>e^{i\pi}+1\equiv 0</math>.

המשתנים בזהות לא חייבים לייצג מספרים. למשל כללי דה מורגן הם זהויות בהם המשתנים מייצגים פסוקים לוגיים או קבוצות.

==ראו גם==
*זהות טריגונומטרית

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מושגים במתמטיקה
סימטריית CPT

סימטריית CPT בפיזיקה תאורטית ופיזיקת חלקיקים היא סימטריה מדויקת (exact symmetry), כלומר, סימטריה שאינה מופרת לעולם, בשום תהליך פיזיקלי מוכר. היא מייצגת סימטריה של חוקי הטבע הבסיסיים להפעלה בו זמנית של שלוש פעולות בדידות (דיסקרטיות): היפוך מטען (C), היפוך מרחב (P) והיפוך זמן (T).
*סימטריית היפוך מטען – סימטריית C, או charge symmetry או charge-conjugation symmetry, היא סימטריה תחת שינוי מטען של חלקיק מסוים, מחיובי לשלילי או להפך. אחד המטענים המשתנים הוא המטען החשמלי, אך סימטריית C מתייחסת גם לשאר המספרים הקואנטיים החיבוריים (additive quantum numbers), כגון איזוספין חלש, איזוספין, קסם וכדומה. סימטריה זו אינה משפיעה על תכונות אחרות של החלקיק, כגון המסה, התנע או הספין. חלקיקים ואנטי-חלקיקים הם סימטריים זה לזה תחת סימטריית C: לפרוטון יש מספרים קואנטיים נגדיים לאלו של האנטיפרוטון (כגון מטען חשמלי של 1 לעומת מינוס 1), אך לשניהם יש את אותם מסה, תנע וספין.
*סימטריית שיקוף או סימטריית זוגיות – סימטריית P, או parity symmetry, היא סימטריה תחת היפוך הקואורדינטות של המרחב, בדומה לשיקוף במראה. מתמטית, היא מיוצגת על ידי הפעולה:
<math display="block">\mathbf{P}: \begin{pmatrix}x\\y\\z\end{pmatrix} \mapsto \begin{pmatrix}-x\\-y\\-z\end{pmatrix}</math>
*סימטריית היפוך זמן – סימטריית T, או time symmetry, מציינת את היפוך כיוון התקדמות הזמן. מתמטית, היא מיוצגת על ידי הפעולה:
<math display="block">\mathbf{T}: t \mapsto -t</math>

כאשר מופעלת יותר מסימטריה אחת בו זמנית, נהוג לסמן זאת עם צירוף האותיות של הסימטריות הרצויות. לדוגמה, היפוך המרחב יחד עם היפוך המטען הוא הפעלת סימטריית CP. אם חוקי הפיזיקה אינם משתנים תחת הפעלת סימטריה מסוימת, התאוריה סימטרית תחת אותה סימטריה. סימטריה הנשמרת מרבית הזמן, אך קיים תהליך פיזיקלי המסוגל לשבור אותה (כלומר, המערכת הפיזיקלית שהתקיימה לפני התהליך אינה סימטרית לזו הקיימת אחריו), היא סימטריה מקורבת (approximate symmetry). דוגמה לכך היא סימטריית CP, המספקת קירוב טוב מאוד של מרבית הפעולות בטבע. עם זאת, הכוח החלש מסוגל לגרום שבירת סימטריית CP.

==משפט CPT==
לעומת הצירופים האחרים של C, P ו-T, הרי צירוף כל השלושה מייצג סימטריה מדויקת, היא סימטריית CPT. הווה אומר, בכל תהליך פיזיקלי מוכר, אם משנים את כל שלושת הגדלים (מספרים קוונטיים, זוגיות וזמן) לערכיהם הנגדיים, המערכת נותרת סימטרית. חשיבותה העיקרית של סימטריית CPT היא בתורת השדות הקואנטית. משפט CPT קובע כי כל תורת שדה קוונטית לוקלית, שהיא אינווריאנטית תחת טרנספורמצית לורנץ ובעלת המילטוניאן הרמיטי, חייבת להיות סימטרית תחת סימטריית CPT.

תאורטית, אילו כל החומר ביקום שלנו היה מוחלף על ידי אנטי-חומר (הפעלת סימטריית C), המיקומים של כל העצמים היו מותמרים לקואורדינטה הנגדית שלהם במרחב (הפעלת סימטריית P) והתנע של כל העצמים היה משתנה לכיוון הנגדי (הפעלת סימטריית T), אזי היקום ה"חדש" היה פועל בדיוק לפי אותם חוקי פיזיקה כמו היקום הנוכחי ולמעשה, לא היה ניתן להבחין בין שני היקומים.

==ראו גם==
*סימטריה
*שבירת סימטריית CP
*פיזיקת חלקיקים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקת חלקיקים
קטגוריה:תורת השדות הקוונטית
קטגוריה:הכוח החלש
קטגוריה:סימטריה בפיזיקה
משוואת היינון של סאהא

משוואת היינון של סאהא (Saha), מכונה לעיתים משוואת היינון של סאהא-לאנגמיור, היא המשוואה המתארת את מצב היינון של יסוד כימי מסוים כפונקציה של הטמפרטורה והצפיפות. המשוואה היא תוצאה של שילוב רעיונות ממכניקת הקוונטים ופיזיקה סטטיסטית. המשוואה פותחה על ידי האסטרופיזיקאי ההודי מדנאד סאהא בשנת 1920, ועל ידי אירווינג לאנגמיור בשנת 1923. המשוואה משמשת, בין השאר, באסטרופיזיקה, ומסבירה את המיון הספקטרלי של כוכבים.

עבור גז בטמפרטורה גבוהה דיה, ההתנגשויות התרמיות בין האטומים יגרמו ליינון. אלקטרון אחד או יותר "ייקרעו" מהקשר בינם ובין גרעין האטום ו"גז אלקטרונים" יתקיים כפאזה נפרדת מהיונים והאטומים הנייטרלים, במצב פלזמה. משוואת סאהא מתארת את דרגת היינון בפלזמה כתלות בטמפרטורה, בצפיפות, ובדרגות היינון של האטומים. המשוואה תקפה עבור דרגות יינון נמוכות בלבד, כאשר אורך דביי גדול. המשמעות היא שה"סיכוך" של המטען החשמלי של היונים והאלקטרונים בידי יונים ואלקטרונים אחרים זניח.

עבור גז המכיל אטומים של יסוד בודד, משוואת סאהא היא:

<math display="block">\frac{n_{i+1} n_e}{n_i} = \frac{2}{\Lambda_e^3} \frac{g_{i+1}}{g_i} \text{exp} \left[ - \frac{\left( \epsilon_{i+1} - \epsilon_i \right)}{k_B T} \right]</math>

כאשר:
* <math>n_i</math> צפיפות האטומים בדרגת היינון i, כלומר כאשר i אלקטרונים עברו יינון.
* <math>g_i</math> ניוון המצבים של יון במצב i.
* <math>\epsilon_i</math> האנרגיה הדרושה על-מנת להפריד i אלקטרונים מאטום נייטרלי, וליצור יון במצב i.
* <math>\Lambda_e</math> אורך גל דה ברויי של אלקטרון
<math display="block">\Lambda_e = \sqrt{\frac{h^2}{2 \pi m_e k_B T}}</math>
* <math>m_e</math> מסת אלקטרון
* <math>T</math> טמפרטורת הגז
* <math>k_B</math> קבוע בולצמן
* <math>h</math> קבוע פלאנק

==ראו גם==
*פלזמה (מצב צבירה)
*פרמטרים של פלזמה
*השערת דה ברויי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פיזיקת הפלזמה
קטגוריה:אסטרופיזיקה
פרנסואז בארה-סינוסי

פרנסואז בארה-סינוסי (בצרפתית: Françoise Barré-Sinoussi; 30 ביולי 1947) היא ביוכימאית צרפתייה. כלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2008, על זיהוי וירוס ה-HIV שגורם לאיידס.

==קורות חייה==
בארה-סינוסי נולדה בפאריס לז'אנין (Jeanine) ורוז'ה סינוסי. היא סיימה את בית הספר התיכון ב-1966. למדה ביולוגיה באוניברסיטת פאריס, סיימה תואר ראשון ב-1968, תואר שני בביוכימיה ב-1971 ודוקטורט ב-1974. במשך כשנה עשתה פוסט-דוקטורט במכון של NIH בבתסדה בארצות הברית. עם שובה לצרפת חזרה למכון פסטר שם קיבלה משרה במחלקה של לוק מונטנייה. בהמשך הקימה מעבדה משלה, שם היא פעילה עד היום (2014).

נשואה מאז 1978 לז'אן-קלוד בארה.

==פעילותה המדעית==
מלכתחילה חקרה את התחום של רטרווירוסים. התמחותה בתחום זה הביאה אותה בשנת 1983, יחד עם המנחה שלה לוק מונטנייה, לזיהוי וירוס ה-HIV שהוא הגורם למחלת האיידס. מאז היא ממשיכה במחקרים הקשורים לאיידס. בין השאר: תגובת המערכת החיסונית, המעבר של וירוס ה-HIV מהאם לוולד, נשאי HIV שאינם חולים באיידס. בארה-סינוסי פרסמה 240 מאמרים, השתתפה ביותר מ-250 כנסים בינלאומיים, וחנכה דורות של חוקרים. (כל הנתונים מתייחסים לתחילת 2014).

==תפקידים וכיבודים==
* משמשת כיועצת לארגון האו"מ למאבק באיידס (UNAIDS-HIV).
* ב-2002 מונתה לנשיאת ארגון האיידס העולמי (International AIDS Society).
* ב-2009 מונתה לחברה באקדמיה הצרפתית למדעים.

==פרסים והנצחה==
* פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2008.
* ב-2006 עוטרה באות לגיון הכבוד הצרפתי וב-2013 ניתן לה עיטור קצין גבוה (Grand officier) בלגיון.
* כלת הפרס של האקדמיה הצרפתית למדעים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכות פרס נובל צרפתיות
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:זוכות פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:חברות האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:חוקרות איידס
קטגוריה:חוקרי איידס
קטגוריה:חברות היכל התהילה של הארגון הבין-לאומי של נשים בטכנולוגיה
קטגוריה:ביוכימאיות צרפתיות
קטגוריה:וירולוגיות
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1947
הנחת החמור ביותר

הנחת החמור ביותר היא גישה בעולם קבלת החלטות, הקובעת שבעת התכוננות לקראת תרחיש אפשרי יש להניח שהתרחיש יתרחש במתכונת בעלת התוצאות הגרועות והחמורות ביותר.

כדי ליישם גישה זו יש לבצע תכנון תרחישים מקיף, לאמוד את הנזקים האפשריים בכל אחד מהמקרים, לנתח ולהעריך את חומרתם ולהניח שהחמור מבניהם יתרחש.

הנחת החמור ביותר מקובלת במקרים בהם הנזק האפשרי מאי-הכנה לתרחיש אימים יהיה בלתי מתקבל על הדעת. על פי גישה זו יש להתכונן למקרה כזה, גם אם לא סביר שיתרחש ואפילו אם מחיר ההכנה גבוה במיוחד.

== דוגמאות ==

* השקעה ביתירות גדולה במערכות חירום של מטוס, על אף שצעד כזה יעלה את מחירן, זאת מפני שהמחיר של כשל במערכת חירום הוא אובדן המטוס.

* היערכות צבאית כנגד כל יכולת שיש לאויב, אפילו אם על פי הערכת המודיעין אין כוונה של האויב להשתמש בה.

==ביקורת==
במאמר "על הנחת החמור ביותר" שפורסם בשנת 1997 על ידי סא"ל (במיל') ד"ר יצחק רביד, חוקר במרכז למחקרים צבאיים ברפא"ל, מבקר רביד את תופעת "הנחת החמור ביותר". בין חסרונות הגישה שמונה רביד: הצטברות של הנחות לחומרה לכדי תרחיש ייחוס לא מציאותי, כפיית חד-ממדיות על סיכון רב-ממדי, טשטוש הגבול בין שיקול עובדתי לשיקול ערכי, טשטוש מידע מדויק וחיוני להחלטה ומשקל יתר לתת-מערכות על פני המערכת בכללותה. כמו כן לטענתו במצבי עימות, סביר להניח את החמור ביותר רק כאשר העימות הוא קוטבי (כל תרחיש חיובי מבחינת צד אחד שלילי מבחינת הצד השני ולהפך) וליריבים יש ידע מלא זה על זה. גם אז, יש להגביל את השימוש בהנחת החמור ביותר לדרג מקבל ההחלטות הגבוה ביותר בלבד, ועל כל הדרגים הנמוכים יותר לשקף לדרג העליון את התרחיש הסביר ביותר.

==ראו גם==
*ניתוח עלות-תועלת

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבלת החלטות
קטגוריה:ניהול סיכונים
זאב הרי הרוקי דרומי

זאב הרי הרוקי דרומי (שם מדעי: Canis lupus youngi), הידוע גם בכינויו: הזאב האפור מהרי הרוקי דרומי, הוא תת-מין של זאב אפור, שנהג לשוטט באזורים ובסביבת נבדה, אריזונה, יוטה וקולורדו. תת-המין נקרא על שם סטנלי פ יאנג (Stanley P. Young). תת-מין זה נכחד בשנת 1935.

זאב הרי רוקי דרומי, הוא קרוב של זאב הרי הרוקי צפוני.
זאב הרי רוקי דרומי, הוא זאב בגודל בינוני שמשקלו הממוצע כ-40.קילוגרם. זאב זה נחשב כ"זאב השני בגודלו בארצות הברית". צבע פרוותו של תת-המין נטה לגוון שחור, עם אזורים בהירים בשולי הפרווה, וכתמים לבנים קטנים באזורים שונים בפרווה.

אזור המחיה העיקרי של הזאב כלל יערות ויערות מחטניים בפרט, וכן שטחי מרעה הסמוכים להם. כל האזורים כלולים במדינות בהם נהג לשוטט.

== ראו גם ==
* זאב הרי הרוקי צפוני
* מינים נעלמים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלב
קטגוריה:אמריקה הצפונית: יונקים שנכחדו
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1937
פטריק וולף

פטריק וולף (נולד כפטריק דניס אפס ב-30 ביוני 1983) הוא זמר-יוצר בריטי. וולף משתמש במגוון כלים רחב: הוא מנגן על יוקולילי, פסנתר וויולה. הוא נודע בסגנונו המוזיקלי המשלב סימפולים אלקטרוניים עם כלים קלאסיים, ובעקבות קהל המעריצים האדוק שלו, שנודע בשם ״Wolfpack״. מבחינה מוזיקלית, הוא נע בין פופ אלקטרוני, פולק אלקטרוני, רוק אלטרנטיבי ובארוק פופ.

== דיסקוגרפיה ==
* Lycanthropy (2003)
* Wind in the Wires (2005)
* The Magic Position (2007)
* The Bachelor (2009)
* Lupercalia (2011)
* Sundark and Riverlight (2012)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:פזמונאים בריטים
קטגוריה:פסנתרנים בריטים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:ויולנים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1983
כתב נושו

נושו - מילולית: 'כתב הנשים' (סינית מפושטת: 女书) הוא כתב סימניות סיני, שהומצא על ידי נשים במחוז חונאן שבסין. נושו הומצא לפני כמה מאות שנים והועבר מאם לבת. כתב הנושו היה כתב סודי שעבר בין נשים בלבד ורק הנשים ידעו לפענח את סימניו.

==היסטוריה==
המצאת כתב הנושו, כמו הכתב עצמו, אינה ידועה. אחת הדעות הנפוצות ביותר טוענת כי הכתב הומצא על ידי פילגש צעירה של אחד הקיסרים שכתבה לאחיותיה על סבלה, כלה זו שינתה את סימניות הכתב הגברי על מנת ששומרי הארמון לא יוכלו להבינו. כתב הנושו כולל בתוכו כ-1,500 סימניות אשר הומצאו במהלך הדורות. הנשים בסין בעבר, מרגע שהחלו לקשור את רגליהן (בערך בגיל 6–8) ועד שנישאו לא היו יוצאות מביתיהם ורוב היום יושבו באגף הנשים בבית, כמו כן, לא הורשו הנשים ללמוד את הכתב הסיני האנזי, כתב הנושו שימש כאמצעי תקשורת בין אישה לחברותיה.

==מאפיינים==
בכתב הנושו קיימות כ-1,500 סימניות ידועות. במקור סימניות הכתב הסיני שונו מעט ונכתבו בקווים עגולים יותר אך במשך השנים הנשים המציא סימניות נוספות השייכות רק לכתב הנושו. הכתיבה בכתב הנושו נעשתה בחרוזים ונכתבה לא רק על דפים אלא גם על מניפות וכן רקמו הנשים את סימניות הכתב על בגדיהם.
==כיום==
כתב הנושו נתגלה כאשר יום אחד בשנות השישים התעלפה קשישה בסין בתחנת הרכבת, השוטרים, שחיפשו מידע עליה בתוך חפציה, מצאו דפים מלאים סימניות לא ידועות בתוכם. כיוון שהימים היו ימי המהפכה התרבותית בסין, נעצרה האישה בחשד לריגול. המלומדים שהובאו על מנת שיפענחו את הצופן הסודי, הבינו כי הצופן אינו קשור למהפכה.
במשך שנות המהפכה בסין, כתב הנושו היה מחוץ לחוק, ולימוד הכתב ושימורו דעכו עד כי היום קיימות נשים בודדות המכירות את הכתב וכן נשארו מעט מאוד כתובות נושו המתעדות את סימניותיו.
כיום, כתב הנושו כבר אינו מחוץ לחוק, ואף מנסים לשחזרו עבור תיירים, ישנם מקומות בסין שכתב זה נלמד בבית הספר אבל תהילתו עברה מן העולם והוא נזכר ככתב המגדרי היחיד בעולם.

==לקריאה נוספת==
* סיפור כתוב במניפה מאת: ליסה סי. מודן הוצאה לאור, 2005

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20140616133934/http://homepage3.nifty.com/nushu/home.htm אתר המסביר על כתב נושו]

קטגוריה:כתב לוגוגרפי
קטגוריה:סין: תרבות
קטגוריה:שפות סיניות
קטגוריה:נשים בסין
קטגוריה:נשים בתרבות
ויליאם קוונדיש, הדוכס הרביעי מדבונשייר

ויליאם קוונדיש, הדוכס הרביעי מדבונשייר, (באנגלית: William Cavendish, 4th Duke of Devonshire; 8 במאי 1720 – 2 באוקטובר 1764) היה מדינאי בריטי מהמפלגה הוויגית שכיהן כראש ממשלת בריטניה. הוא היה בנם של ויליאם קוונדיש, הדוכס השלישי מדבונשייר, ושל קאתרין הוסקינס.

==תחילת הקריירה==
קוונדיש נבחר לבית הנבחרים מטעם מחוז הבחירה של דרבישייר (Derbyshire) בבחירות של 1741 וב-1747. הוא היה מתומכיו של סר רוברט וולפול ולאחר פרישתו היה מתומכיהם של האחים פלהם, הנרי פלהם ותומאס פלהם-הוליס, דוכס ניוקאסל. בין השנים 1751–1755 הוא כיהן כמגיסטר אקוויטום, מינוי שהצריך את פרישתו מבית הנבחרים והעברתו לבית הלורדים ולמועצה המלכותית. דבונשייר תמך בדוכס ניוקאסל לאחר מותו של אחיו הנרי פלהם ב-1754 ומונה כלורד לפטננט של אירלנד מאפריל 1755 ועד ינואר 1757 במסגרת ממשלתו של ניוקאסל. במקביל הוא מונה להיות אחד מלורדי המשפט. בדצמבר 1755 ירש את תואר הדוכס לאחר מות אביו.

מלחמת שבע השנים התנהלה בצורה גרועה מבחינתה של בריטניה תחת מנהיגותו של ניוקאסל ועם התפטרותו באוקטובר 1756, ביקש המלך ג'ורג' השני מדבונשייר להרכיב ממשלה. הוא קיבל את המינוי בתנאי שזה יימשך רק עד לסיום כהונת הפרלמנט. הוא האמין שזוז חובתו להסכים לבקשת המלך כדי שהמלחמה תנוהל באופן נאות.

==ראש ממשלה==
דבונשייר מונה כאביר מסדר הבירית וקיבל את תפקיד הלורד הראשון של האוצר (למעשה היה זה תפקיד ראש הממשלה) בנובמבר 1756 ושירת בתפקיד זה עד למאי 1757. למעשה מי שניהל את פעילותה של הממשלה היה ויליאם פיט האב. ממשלתו של דבונשייר המשיכה להבטיח את הזרמת התקציב לטובת המלחמה, כוחות נשלחו לאמריקה ונחקק חוק המליציה.

בסופו של דבר פוטרה הממשלה של דבונשייר מכמה סיבות שאחת מהן הייתה פרשת משפטו והוצאתו להורג של האדמירל ג'ון בינג. אחריה הוקמה ממשלת ניוקאסל השנייה שהובילה את בריטניה במשך רובה של מלחמת שבע השנים.

==לורד צ'מברלין==
דבונשיר שימש כלורד צ'מברלין בממשלתו השנייה של ניוקאסל והיחסים ביניהם היו קרובים. באוקטובר 1760 מת ג'ורג' השני ובמקומו עלה לכס המלוכה נכדו, ג'ורג' השלישי, שיחסו כלפי דבונשייר וניוקאסל היה חשדני. עם התפטרותו של ניוקאסל במאי 1762, אמר דבונשייר כי הוא לא מתכוון להשתתף בישיבות ממשלתו של ג'ון סטיוארט, הרוזן מביוט. כאשר התבקש דבונשייר על ידי המלך להשתתף בישיבת הקבינט באוקטובר על הסכם השלום, הוא סירב, בטענה שהוא לא מצוי בנושא. ב-28 באוקטובר, בעת נסיעתו מארמון קיו ללונדון, הדביק המלך את המרכבה שבה נסעו דבונשייר וניוקאסל מתוך מחשבה ששני הדוכסים מתכננים מזימה ושדבונשייר מתכוון להגיש את התפטרותו. דבונשייר אכן היה בדרכו לעשות כן. ארבעה ימים לאחר מכן הוא גם הוצא מהמועצה המלכותית.

==שנותיו האחרונות==
כאות הזדהות עם ניוקאסל ועם רוקניגהאם הוא התפטר מתפקידו כלורד לוטננט כאשר אלה פוטרו מתפקידיהם. מצב בריאותו שלא היה שפיר החמיר אף יותר בשנים אלה. הוא מת כאשר שהה לצורך ריפוי באתר מי מרפא בעיר ספא שבבלגיה. מותו היווה אובדן גדול מבחינה פוליטית לבעלי בריתו במפלגתו. הוא היה ראש הממשלה הבריטי שמת בגיל הצעיר ביותר ונקבר בקתדרלת דרבי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* [https://www.gov.uk/government/history/past-prime-ministers/william-cavendish-duke-of-devonshire מידע על ויליאם קוונדיש באתר משרד ראש ממשלת בריטניה]

קוונדיש
קוונדיש, ויליאם
קטגוריה:חברי הפרלמנט של בריטניה הגדולה
קטגוריה:לורד צ'מברלין
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1720
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1764
נבחרת פורטוגל ברוגבי

נבחרת הגברים של פורטוגל ברוגבי היא קבוצת הרוגבי יוניון המייצגת את פורטוגל במשחקים בינלאומיים. 

ממשחקה הראשון ב-13 באפריל 1935 נחשבה הנבחרת הפורטוגלית לקבוצה חובבנית; למרות זאת, הצליחה לזכות באליפות אירופה לאומות ברוגבי בשנת 2003/4.

== היסטוריה ==
משחקה הראשון של נבחרת פורטוגל התקיים ב-13 באפריל 1935 נגד ספרד, משחק אותו הפסידה בנקודה אחת. עד לשנת 1966 הפסידה הנבחרת בכל משחקיה, וניצחונה הראשון היה מול נבחרת ספרד, 9 - 3. עד לשנות ה-70 נחשבה נבחרת פורטוגל לאחת הנבחרות האירופאיות החלשות שהשתתפו בתחרויות רוגבי לאומיות.

מתחילת שנות ה-80 החלה הנבחרת להתחזק והתקדמה בבתים האירופאים של אליפות אירופה לאומות, אולם כשלה פעם אחר פעם להעפיל לגביע העולם. היא התייצבה והשתתפה באחד משני הבתים הראשונים מסוף שנות ה-80. באליפות אירופה של שנת 2003-2004 היא הגיעה לראשות הבית העליון וזכתה באליפות אירופה לאומות, הנחשב לגביע השני בחשיבותו ברוגבי באירופה לאחר טורניר שש האומות.

==העפלה==
* גביע העולם:
** 1987 - לא הוזמנה
** 1991 - לא העפילה
** 1995 - לא העפילה
** 1999 - לא העפילה
** 2003 - לא העפילה
** 2007 - הודחה בסיבוב הראשון
** 2011 - לא העפילה
** 2015 - לא העפילה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.irb.com/ איגוד הרוגבי הבינלאומי]

פורטוגל
רוגבי
טקירדא

המוזיאון בביתו העות'מאני המקורי של [[פרנץ ראקוצי]] 
טקירדא (בטורקית: Tekirdağ; בטורקית עות'מאנית: Tekfurdağı; ביוונית: Βισάνθη או Βυσάνθη (קרי: ויסנת'י) וכן Ῥαίδεστος (קרי: רד'סטוס); בשפות אירופאיות: Rodosto) היא עיר בטורקיה לחופו הצפון-מערבי של ים השיש, באזור מזרח תראקיה (החלק האירופאי של טורקיה), ובירת הנפה הנושאת את שמה. לעיר מעמד של עיר מטרופוליטנית (Büyükşehir - "עיר גדולה") ולפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מנתה כ-1.14 מיליון בני אדם. באתר העיר התקיימה ברציפות עיר בעלת חשיבות מתקופת יוון המיקנית (כ-1000 לפנה"ס) ואף לפניה, דרך תקופות יוון העתיקה, התקופה הביזנטית והאימפריה העות'מאנית ועד העת החדשה.

==היסטוריה==
שרידים ארכאולוגיים בעיר מעידים על התיישבות החל מ-4,000 לפנה"ס. ביצירתו של קסנופון, אנבסיס מוזכרת העיר בשם ביזנטיום כשייכת לתראקיה. הרודוטוס (VII, 137) מזכיר אותה בשם "ביזנטיום".

הדרך הרומית העיקרית ממערב למזרח, ויה אנטיה (Via Egnatia) עברה דרך העיר. בתקופה הביזנטית היא מוזכרת על ידי ההיסטוריון פרוקופיוס בשם ראידסטוס, בהקשר הרפורמות של יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. בשנת 813 נבזזה העיר על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה. למרות שהייתה רוב הזמן חלק מן האימפריה הביזנטית, בין השנים 1204-1235 נשלטה העיר על ידי הרפובליקה הוונציאנית. בשנת 1206 התחולל בה קרב רודסטו בין האימפריה הבולגרית השנייה והאימפריה הלטינית, במסגרתו נבזזה על ידי הבולגרים בפיקודו של קאלויאן, קיסר בולגריה, שכבשו את האזור זמנית.

בעת האימפריה העות'מאנית הוסב שם העיר לטקפורדאג והיא השתייכה לולאיה (מחוז) רומליה ולאחר מכן, בהתאם לשינויים המינהליים באימפריה, לולאיות של גליפולי, סיליסטרה ואדירנה. ב-1717 שיכן הסולטאן אהמט השלישי בעיר את הגיבור הלאומי ההונגרי הגולה פרנץ ראקוצי ואנשיו. העיר הפכה למשך כעשרים שנה מושבה להונגרים גולים, בהם אנשי רוח ואצילים רבים. ביתו של ראקוצי הפך למוזיאון שהוא רכוש ממשלת הונגריה, אבריו הפנימיים קבורים בכנסייה בעיר ומוצב בה קונסול כבוד הונגרי.

בראשית המאה ה-20 כמחצית מ-350,000 תושבי העיר השתייכו לכנסייה היוונית אורתודוקסית וכמחציתם היו מוסלמים, בנוסף חיו בעיר קהילות של יהודים, ארמנים ובולגרים. בסביבות העיר התקיימו כרמי גפנים והראקי (משקה אלכוהולי) שיוצר בה זכה לתהילה. בשנת 1923 הועברו הנוצרים תושבי העיר ליוון במסגרת חילופי האוכלוסין בין יוון וטורקיה.

==העיר כיום==
בזכות הקרבה לאיסטנבול וקלות התחבורה (שעתיים נסיעה בכביש מהיר) נבנו בעיר בתי קיט רבים לתיירות פנים על שפת הים ולתיירים הונגרים רבים המבקרים בה. בעיר נמל לתוצרת חקלאית.

ב-2006 נפתחה בעיר האוניברסיטה על שם נאמיק כמאל.

==ערים תאומות==
לטקירדא 9 ערים תאומות והן:

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20130902200123/http://dmi.gov.tr/veridegerlendirme/il-ve-ilceler-istatistik.aspx?m=TEKIRDAG טבלת אקלים העיר]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טורקיה: ערי חוף
קטגוריה:טורקיה: ערים מטרופוליטניות
כריסטינה פרי

כריסטינה פרי (באנגלית: Christina Judith Perri; נולדה ב-19 באוגוסט 1986) היא זמרת-יוצרת ומוזיקאית אמריקאית.

==ביוגרפיה==
פרי נולדה בבנסלם, פנסילבניה (פרבר של פילדלפיה), בתם וילדתם הצעירה של מרי ודנטה פרי. אחיה הגדול הוא המוזיקאי ניק פרי. אביה מאיטליה ואמה מפולין.

שיר הבכורה שלה, "Jar of Hearts", בוצע ב-2010 בתוכנית ברשת פוקס "So You Think You Can Dance" (מקור הפורמט של "נולד לרקוד"). השיר הפך ללהיט עולמי ומכר מעל 3 מיליון עותקים בארצות הברית לבדה. השיר דורג בעשירייה הפותחת במצעדי פזמונים ברחבי העולם ובמקום ה-19 במצעד הפזמונים הבין-לאומי השנתי לשנת 2012. מספר חודשים לאחר מכן הוציאה מיני-אלבום בשם The Ocean Way Sessions, שכלל את שיר הבכורה וארבעה שירים נוספים.

בעקבות הצלחת שיר הבכורה הוחתמה על חוזה אצל חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. אלבום הבכורה שלה, Lovestrong, יצא במאי 2011. האלבום הוכר על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) כאלבום פלטינה לאחר שנמכרו ממנו למעלה ממיליון עותקים.
ב-2012 כתבה והקליטה עבור הסרט "דמדומים 4: שחר מפציע - חלק 1" את השיר "A Thousand Years". השיר מכר מעל 8 מיליון עותקים בארצות הברית. באוקטובר 2012 הוציאה לאור מיני-אלבום שני, A Very Merry Perri Christmas.

אלבום שני, Head or Heart, יצא ב-1 באפריל 2014. הסינגל המוביל, "Human", יצא בנובמבר 2013. ב-19 באוגוסט 2016, ביום ההולדת ה-30 של פרי, יצא השיר "Brave Enough" של היוצרת לינדזי סטרלינג שאת השירה בו ביצעה פרי.
האלבום השלישי שלה, A Lighter Shade of Blue, יצא ב-15 ביולי 2022

==חיים אישיים==
נשואה לפול קוסטאביל והשניים הורים לבת.

בינואר 2019 הוציאה אלבום המוקדש לביתה, Songs for Carmella: Lullabies & Sing-a-Longs. בנובמבר 2020 פרי דיווחה בחשבון האינסטגרם שלה שחוותה לידה שקטה.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 2011: Lovestrong
* 2014: Head or Heart
* 2019: Songs for Carmella: Lullabies & Sing-a-Longs
* 2021: Songs for Rosie
* 2022: A Lighter Shade of Blue
* 2023: Songs for Pixie
* 2023: Songs for Christmas

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות פופ אמריקאיות
קטגוריה:זמרי פופ אמריקאים
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:רב-נגנים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
יאם

יאם (באנגלית: Yam; בצרפתית: Igname) הוא שמם המשותף של כמה מיני צמחים בסוג דיאוסקוריאה (שם מדעי: Dioscorea) שבמשפחת הדיאוסקוריקיאים (שם מדעי: Dioscoreaceae), אשר יוצרים פקעות הראויות למאכל. אלו הם עשבים מטפסים רב שנתיים, המשתרגים על עצמים שבסביבתם בעזרת קנוקנות.

היאם טופח במיוחד עבור מדינות מתפתחות באפריקה, באסיה, באמריקה הלטינית, באיי הקריביים ובאוקיאניה, כדי לספק לתושביהן מזון עשיר בעמילן.

למרות שהבטטה לא שייכת למשפחה זאת, אלא למשפחת החבלבליים, נוהגים לכנות, בטעות, בחלקים שונים של ארצות הברית ושל קנדה את הבטטה בשם יאם.

ניתן להכין את היאם למאכל בדרכים מגוונות: צלייה על הגריל, אפייה, טיגון, בישול, עישון וגירור למטרת הכנת קינוח.

בניגריה נחשב היאם למאכל העיקרי, ובני שבט האיגבו מכנים אותו בשפתם "ג'י".
מדי שנה בתקופת קציר היאם מקיימים הניגרים והגאנאים את פסטיבל היאם. הם חוגגים את הקציר, ומביאים את היאם מהכפרים לערים, מחלקים מהיבול לנוכחים, ומלווים זאת במוזיקה ובריקודים.

==ראו גם==
* בטטה
* ארטישוק ירושלמי
* יאם סגול

==קישורים חיצוניים==

* 

נשים מוכרות יאם בכניסה לכפר השוכן על הדרך העוברת בצמוד ומדרום לפארק הלאומי קומואה, [[חוף השנהב]]

קטגוריה:ירקות
קטגוריה:טמוסאים
בנק סין לתעשייה ומסחר

בנק סין לתעשייה ומסחר בע"מ (באנגלית: Industrial and Commercial Bank of China Ltd או ICBC, בסינית מסורתית:中國工商銀行, בסינית מפושטת:中国农业银行, פִּין-יִין:Zhōngguó Gōngshāng Yínháng, ובאופן נפוץ רק: 工行 Gōngháng) הוא הבנק הגדול בעולם מבחינת נכסים ושווי שוק, הוא אחד מארבעת הבנקים הגדולים (Big Four) של סין.

יוסד כחברה בע"מ ב-1 בינואר 1984. במרץ 2010 היה בעל נכסים בשווי 1.9 טריליון דולר (ארצות הברית). ב-2013 דורג במקום הראשון בדירוג Forbes Global 2000 לחברות ציבוריות, וכן במקום הראשון ברשימת 1000 הבנקים המובילים בעולם, דירוג שהושג לראשונה עבור בנק סיני.<ref></ref>

ב-10 באוקטובר 2005 נרשמה הפעילות של הבנק בהונג קונג תחת השם ICBC Asia וזאת באמצעות רכישת החברה-הבת המקומית של בנק פורטיס (BNP Paribas Fortis).

ב-28 באפריל 2006, בסיבוב גיוס מוקדם לפני הנפקה מתוכננת גויסו 3.7 מיליארד דולר מ"משקיעים אסטרטגיים". גולדמן סאקס קנו 5.75% מהמניות תמורת 2.6 מיליארד דולר, הסכום הגבוה ביותר שהשקיעה החברה מעולם. בנק דרזדנר הגרמני (Dresdner Bank) השקיע מיליארד דולר. אמריקן אקספרס השקיעה 200 מיליון דולר.

ההנפקה הראשונה אשר ביצע הבנק ב-2010 הייתה הגדולה ביותר בזמנו, והשנייה בגודלה בהיסטוריה הגיוס עמד על 21.9 מיליארד דולר.

ברבעון האחרון של 2014 עמד שווי השוק של הבנק על 271 מיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
תעשייה ומסחר
קטגוריה:חברות בשווי שוק מעל 200 מיליארד דולר
כנסיית האור

כנסיית האור (יפנית 茨木春日丘教会 - "כנסיית קסוגאוקה באיבראקי") היא כנסייה פרוטסטנטית שנבנתה ב-1989 על ידי האדריכל טדאו אנדו, בעיר איבראקי, כ-25 ק"מ צפונית-מזרחית מאוסקה שביפן. אנדו שילב במבנה את המסגרת הפילוספית שלו: שילוב בין טבע ואדריכלות, בו האור יכול להגדיר וליצור תפיסה מרחבית חדשה.

==המבנה==
הכנסייה הייתה חידוש של מתחם נוצרי קיים, ובשנת 1999 הורחב המתחם ונוסף לו מבנה של בית ספר ללימודי יום ראשון.
הכנסייה קטנה למדי ושטחה הכולל הוא 113 מ"ר. היא עשויה משלושה מבנים רבועים.

המבנה עשוי כולו מבטון וסגנונו ברוטליסטי מודרני. הוא נעדר מוטיבים נוצריים מסורתיים, למעט הצלב שבחזית הפונה מזרחה. מעטפת הבטון תורמת לחשכה שבחלל המבנה ומשרה אווירת צניעות ומינימליזם. הצלב שבחזית המזרחית הוא מקור האור היחיד, ונודעת לו משמעות סימבולית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.archdaily.com/101260/ad-classics-church-of-the-light-tadao-ando/ כנסיית האור באתר ארכיטקטורה]
* [http://www.galinsky.com/buildings/churchoflight/ אודות הכנסייה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסיה: כנסיות
קטגוריה:ברוטליזם
קטגוריה:יפן: מבני דת
קטגוריה:קנסאי