OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מטאוריט סיחוטה-אלין

מטאוריט סיחוטה-אלין היה מטאוריט ברזל שחלקיו נפלו ב-12 בפברואר 1947 בחבל פרימוריה שברוסיה. הוא נחשב לאחד מעשרת המטאוריטים הגדולים ביותר שנפלו על כדור הארץ. החלק הגדול ביותר שקל לפני הפגיעה כ-23 טון, והמשקל הכולל הוערך ב-60 עד 100 טון.

המטאוריט נפל ב-12 בפברואר 1947, בשעה 10:30 בערך, באזור מאוכלס בדלילות בהרי סיחוטה-אלין, כ-440 קילומטר צפונית ל. נפילתו נראתה ונשמעה עד למרחק של 300 קילומטר, וחלקים ממנו התפזרו על שטח של 35 קמ"ר. מכתש הפגיעה הגדול ביותר היה בקוטר של 28 מטרים ובעומק של 6 מטרים. בהתאם לניתוח שבוצע, המטאוריט הכיל כ-94% ברזל, 5.5% ניקל, 0.4% קובלט, וכמויות קטנות של יסודות כימיים נוספים. מעריכים כי פיצול המטאוריט החל בגובה של 25 קילומטר, והסתיים בפיצוץ בגובה של 5.6 קילומטר.

טייסי המינהל הגאולוגי המקומי בחברובסק איתרו את מקום הנפילה המדויק ב-14 בפברואר, וכעבור מספר ימים הגיעו לשטח גאולוגים שהחלו בחקר האירוע. באפריל 1947 הגיעה לאזור משלחת מדעית של האקדמיה הרוסית למדעים, בראשות ואסילי פסנקוב. היא כללה 9 מדענים ו-13 אנשי עזר מכוח הנדסה קרבית של הצבא האדום. במשך שנים נאספו בשטח עשרות אלפי רסיסים במשקל כולל של כ-27 טון. החלק הכבד ביותר שנמצא שוקל 1,745 קילוגרם. רוב הרסיסים שנאספו נמצאים עתה במוזיאון הטבע בחברובסק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://meteorites.ru/menu/description/sikhote.html תיאור חקר המטאוריט]

קטגוריה:מטאוריטים
קטגוריה:1947 בברית המועצות
קטגוריה:פרימוריה: גאוגרפיה
אורית אברמוביץ'

אורית אברמוביץ (נולדה בשנת 1957) היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת אסיה (1974) אלופת ישראל, שיאנית ישראל במשך 13 שנים ואלופת המכביה התשיעית (1973) בקפיצה לגובה. שיאה הישראלי (1.78 מטר) החזיק מעמד 10 שנים.

== ביוגרפיה ==
אברמוביץ' נולדה וגדלה בחדרה. בגיל 11 עברה עם משפחתה לנתניה היא למדה בבית ספר יסודי ביאליק בנתניה. היא התאמנה בקבוצת הפועל חדרה בהדרכתו של שורה רפפורט.

בכינוס הפועל התשיעי שנערך במאי 1971 קבעה אברמוביץ בקפיצה לגובה שיא נערות חדש של 1.60 מטר. בתחרות בינלאומית שנערכה באתונה שביוון ביוני אותה השנה היא קבעה שיא נערות חדש של 1.65 מטר, 2 ס"מ פחות מהשיא הישראלי.

===שיאנית ישראל===
בתחרות שנערכה במערב גרמניה ב-26 ביולי 1971 קבעה אברמוביץ' בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.68 מטר, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של מיכל למדני (1.67 מטר).

===אלופת המכביה===
בתחרות האתלטיקה של המכביה התשיעית ביולי 1973 זכתה אברמוביץ' במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.60 מטר, לפני רות זלוצ'נקו מישראל (1.55 מטר) ואיירן מלך מישראל (1.50 מטר).

בתחרות שנערכה במכון וינגייט ב-13 באפריל 1974 קבעה אברמוביץ' בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.73 מטר. באליפות בתי הספר העל יסודיים שנערכה בפירנצה שבאיטליה בתחילת יוני אותה שנה היא קבעה בקפיצה לגובה שיא ישראלי חדש של 1.74 מטר.

===אלופת אסיה===
בתחרות האתלטיקה של משחקי אסיה שנערכה ב-11 בספטמבר אותה שנה זכתה אברמוביץ' במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.78 מטר, לפני מיקיקו סון מיפן (1.78 מטר) ווו פוסאן מסין (1.74 מטר). שיא זה נשבר בשנת 1984 על ידי גבי רוזן (1.79 מטר).

בכינוס הפועל העשירי שנערך ב-5 במאי 1975 זכתה אברמוביץ בקפיצה לגובה במדליית כסף בתוצאה של 1.68 מטר, אחרי וירג'יניה יוהאן מרומניה (1.75 מטר).

== תארים והישגים ==
ב-2010 הוענק לאברמוביץ' מטעם הכנסת עיטור כבוד על "פעילות והישגים באתלטיקה קלה".

== ראו גם ==
*ישראל במשחקי אסיה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20170519001021/http://www.iaa.co.il/iaa/news/11620 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה לגובה נשים], באתר איגוד האתלטיקה בישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:אלופות אסיה ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:שיאניות ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:בוגרי בית הספר ביאליק (נתניה)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
אודנן

אֻדְנָן (שם מדעי: Otonycteris hemprichii) מין עטלף יחיד בסוגו. נקרא "אודנן" בגלל אוזניו הענקיות (אודנא זה אוזן בארמית. הזואולוג ד"ר אבי ארבל הציע את השם "אודנן ארך-אוזניים" כדי להיצמד למתכונת השם הכפול הנהוג בטקסונומיה). האודנן הוא עטלף חרקים הנפוץ בעיקר באזורים מדבריים, בעיקר באסיה, אפריקה והמזרח התיכון אך ניתן למצאו גם בארץ ישראל.

== מאפיינים ==
האודנן הוא עטלף חרקים גדול יחסית (אך קטן ביחס לעטלפי פירות). אורך גופו וראשו נע בין 73 ל-81 מילימטר ואורך הזנב הוא 47-70 מ"מ נוספים. אורך האמה הוא 57-67 מ"מ. משקלו של זכר בוגר הוא 18-20 גרם. אוזניו גדולות, 40 מ"מ אורכן, מכוונות לצדדים ומחוברת באזור המצח על ידי רצועת עור. צבעו נע בין צבע חולי בהיר, אפור וחום כהה. גחונו בדרך כלל לבנבן. לנקבות יש שני זוגות של פטמות. מעופו של האודנן הוא איטי וחסר צורה.

האודנן נמצא בעיקר באזורי אקלים צחיח ומדבריות, שבהן יש צמחייה מועטה והקרקע די סלעית. נמצאו זוג אודננים שדרו בנגב בנקיק בסלע. האודנן דר גם בבניינים.

האודנן הוא עטלף טורף הצד בעיקר פרוקי-רגליים שוכני קרקע. מזונו העיקרי הם עכבישנים וחגבאים. את החרקים הוא צד באמצעות אקולוקציה (איכון הד, איתור באמצעות קול) כאשר הוא משחרר קריאות קול בתדרים 20-40 קילוהרץ ההדים מגלי הקול החזקים שלו מגיעים לאוזניו הגדולות במיוחד, דבר המאפשר לו לאתר את מיקומו של החרק בדייקנות רבה. מחקר שנערך בישראל מצא ב-70% מהגללים של אודנן שרידי עקרבים, לרבות עקצן צהוב ארסי. במחקר במעבדה התגלה שהעטלף מאתר את העקרב לפי הרעשים שהוא עושה בעת הליכתו, עט עליו ונושך את ראשו. האודנן נעקץ לעיתים על ידי העקרב, אך לא נתגלו סימני הרעלה, דבר המעיד על כך שהאודנן ככל הנראה פיתח חסינות לארס העקרב. תיעוד של אודנן צד עקצן צהוב בנגב הופיע בסדרת הטלוויזיה עולם מופלא 2 של סר דייוויד אטנבורו וה-BBC.

בארץ ישראל שוכן האודנן במערות יבשות וסדקים בסלעים בעיקר באזורי המדבר. נמצאו אודננים בנגב ובערבה. בעוד שבשאר העולם הוא נפוץ ונמצא ללא סיכון, בישראל הוא בסכנת הכחדה.

== ראו גם ==
* אוזנן

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.wildisrael.com/?q=content/אודנן אודנן באתר מערכת מן השדה]
* [http://www.wildisrael.com/?q=content/נישפוניים-vespertilionidae משפחת הנישפוניים באתר מערכת מן השדה]
* [http://www.iucnredlist.org/details/15663/0 מידע] באתר IUCN
* [http://www.flickr.com/photos/herpeton/8027172750/ תמונה של אודנן] בפליקר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:ארץ ישראל: נשפוניים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1859
קטגוריה:נשפוניים
גבי רוזן

גבי רוזן (נולדה ב-27 בינואר 1966) היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופת ישראל, ושיאנית ישראל בקפיצה לגובה.

== ביוגרפיה ==
רוזן נולדה וגדלה בירושלים. היא למדה בבית הספר "דנמרק" ובוגרת בית הספר תיכון בויאר. היא התאמנה בהפועל ירושלים בהדרכת ויקטור בוביס.

===1980===
באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני 1980 זכתה רוזן במדליית כסף בקפיצה לגובה לאחר שהישוותה את שיא ישראל לנערות של אורית אברמוביץ' (1.68 מטר), אחרי בת אגודתה ורד עצמון (1.71 מטר).

===1981===
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 1981 זכתה רוזן במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.64 מטר, אחרי רחל אורנשטיין ממכבי חיפה (1.64 מטר) ולפני סיגל בסון מאס"א תל אביב (1.62 מטר).

===1984===
באליפות בתי הספר שנערכה בהדר יוסף ב-5 באפריל 1984 ניצחה רוזן בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 1.76 מטר, התוצאה השלישית בטיבה של אתלטית ישראלית בכל הזמנים, באותה העת.

====אלופת ישראל ושיאנית ישראל====
באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ב-7 ביולי 1984 זכתה רוזן במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.79 מטר, שיפור לשיא בן ה-10 שנים של אורית אברמוביץ' (1.78 מטר), לפני דליה נבות וסיגל בסון (1.75 מטר). שבוע לאחר מכן, באליפות הפועל היא זכתה ב-3 מדליות כסף, בקפיצה לגובה בתוצאה זהה לזו של המנצחת דליה נבות (1.75 מטר), בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 5.64 מטר, אחרי נבות (5.77 מטר) ובריצת 100 מטר משוכות (15.69 שניות) שוב אחרי נבות (14.96 שניות).

===1985===
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בהדר יוסף בתחילת יולי 1985 זכתה רוזן במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.74 מטר, אחרי דליה נבות שקבעה שיא אישי חדש של 1.77 מטר ולפני סיגל בסון (1.71 מטר). שבועיים לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכה הדר יוסף ב-23 ביולי היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.69 מטר, אחרי דליה נבות (1.72 מטר) ולפני סיגל בסון (1.64 מטר).

===1986===
בתחרות שנערכה בבריסל שבבלגיה ב-23 באוגוסט 1986 זכתה רוזן במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא ישראלי חדש של 1.81 מטר.

===1987===
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1987 זכתה רוזן במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.70 מטר.

===1990===
בתחרות שנערכה באנטוורפן שבבלגיה בשנת 1990 קבעה רוזן בקפיצה לגובה תוצאה של 1.80 מטר.

== חיים אישיים ==
רוזן הייתה נשואה לעמי ברן אלוף ושיאן ישראל בעבר בהטלת כידון. ב-1996 נישאה לאוהד ברמן. בשנת 1995 סיימה לימודי משפטים ועובדת מאז כעורכת דין.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.iaa.co.il/index.php?lang=he&site_id=1&uri=/top_50_all_times/display/91 הטובים בכל הזמנים - קפיצה לגובה] באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* [https://web.archive.org/web/20130928163839/http://www.iaaf.net/athletes/biographies/country=isr/athcode=64713/index.html גבי רוזן] באתר ההתאחדות הבינלאומית לאתלטיקה (IAAF) 
* [http://www.gbrathletics.com/nc/isr.htm אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה] באתר gbrathletics 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:בוגרות תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:שיאניות ישראל בקפיצה לגובה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
אוף מונסטרס אנד מן

אוף מונסטרס אנד מן (באנגלית: Of Monsters and Men, בתרגום לעברית: על מפלצות ואנשים) היא להקת אינדי פולק פופ מאיסלנד השרה באנגלית.

==היסטוריה==
הלהקה חתמה עם רפאבליק רקורדס בחודש פברואר 2011.

אלבום הבכורה שלהם My Head Is an Animal פורסם בחודש ספטמבר 2011. הסינגל שלהם, Little Talks, הפך ללהיט ברחבי העולם.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* Into the Woods - 2011
* 2011 - My Head Is an Animal
* 2013 - Live from Vatnagarðar
* 2015 - Beneath the Skin
* 2019 - Fever Dream

===סינגלים===
* Little Talks - 2011
* Dirty Paws - 2012
* Mountain Sound - 2012
* King and Lionheart - 2013
* 2015 - Crystals
* 2015 - I of the Storm
* 2015 - Empire
* 2015 - Hunger
*2019 - Alligator

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות אינדי
קטגוריה:להקות איסלנדיות
קטגוריה:אמני ריפבליק רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2010
חמאס עיראק

סמליל חמאס עיראק
חמאס עיראק (בערבית: حماس العراق) הוא ארגון חמוש המבוסס בעיראק ומשתייך לאסלאם הסוני הארגון נוסד עם פרישת אנשיו מבריגדת מהפכת 1920 ב-18 במרץ 2007. ב-2014 הארגון חבר לארגון חמאס שבעזה. בעקבות עלייתה של המדינה האסלאמית נהרגו בארגון מנהיגים ומפקדים של הארגון, אך בעזרה של חמאס ואיראן שיקם את עצמו. ב-16 ביוני 2015 חייליו עזרו לצבא עיראק לשחרר את העיר פלוג'ה מהמדינה האסלאמית שיגיעו למוסדות של העירייה.

הקבוצה מייחסת לעצמה מעשי חבלה שונים נגד חיילי ארצות הברית השוהים בעיראק. מנגד, בריגדת מהפכת 1920 טוענת כי הארגון סייע לכוחות ארצות הברית במתקפה שביצעו על פעילי אל-קאעידה במחוז דיאלא שבעיראק. ב-11 באוקטובר 2007 חבר הארגון למועצה פוליטית התומכת במאבק מזוין נגד כוחות ארצות הברית שבעיראק.

בשנת 2007 הארגון פרסם משנה אידאולוגית, בה נכתב:

"התנועה מאמינה בג'יהאד מזוין כאמצעי לגירוש הכובש, וקוראת לדעת הקהל וסוכנויות ומוסדות בינלאומיים לכבד זכות זו ... זכות של כל העמים להתנגד לכיבוש, ולהבחין בין זה לבין פשעים חמושים אשר יעדם הוא באזרחים חפים מפשע".

"אנו מאמינים בקשר הכרחי בין מאמצים הצבאיים ופעילות פוליטית – שני מכשירי תמיכה הדדית להשגת היעדים של התנגדות לשחרור וגאולה ומניעת התנועות הפונדמנטליסטיות מקצירת הפירות של ההתנגדות."

"אנחנו מאשרים את נחיצות המשך ההרג עד ליציאתו של החייל האחרון מהצבאות הכובשים, ולא לנהל משא ומתן עם האויב אלא בהסכמת הפלגים של הג'יהאד וההתנגדות העיראקית; ובנסיבות והתנאים המתאימות".

ב-2014 חבר חמאס עיראק לארגון חמאס בעקבות מלחמה מול המדינה האסלאמית. אחד מההישגים שלהם הוא כיבוש העיר פלוג'ה עם צבא עיראק מידי המדינה האסלאמית. בה חיילי הארגון וחיילי צבא עיראק הניפו את דגל עיראק בבניין העירייה. אזורים גדולים של עיר נמצאים בשליטת מדינת עיראק. שאזורים אחרים נלחמים מול המדינה האסלאמית. יש דיווחים שהארגון נשבע אימונים למדינת עיראק.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.defenselink.mil/news/newsarticle.aspx?id=47180 מסמך המתאר שיתוף פעולה בין כוחות ארצות הברית לקבוצה בפעולה שבוצעה במחוז דיאלא שבעיראק]

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיראק: צבא וביטחון
קטגוריה:טרור אסלאמי
קטגוריה:עיראק: ארגונים
מוחמד דאוד

מוחמד דאוד אל עבאסי (בערבית: محمد داود; 1914–1972) היה איש צבא ירדני ממוצא פלסטיני, ששימש עשרה ימים כראש ממשלת ירדן בעיצומם של אירועי ספטמבר השחור.

==ביוגרפיה==
מוחמד דאוד נולד בשנת 1914 בכפר סילוואן שבירושלים. בגיל 19 התגייס למשטרת המנדט. שירת כקצין משטרה בטולכרם עד שנת 1948. בימי מלחמת העצמאות היה קצין זוטר בתחנת הקישלה שבעיר העתיקה של ירושלים. ב-1950 עבר מהמשטרה הירדנית לצבא ירדן ובשנת 1952 החל לשרת במשלחת הירדנית לוועדת שביתת הנשק עם ישראל. בשנת 1956 נפצע בעת שדרך על מוקש נעל סמוך למובלעת הר הצופים כשליווה משקיפי או"ם בעת תקרית גבול. אהרון קמארה, המפקד הישראלי של יחידת מצוף 247 בהר הצופים חילץ אותו משדה המוקשים, לאחר שחבריו הירדנים של דאוד, חששו לעשות זאת. בעת פרוץ מלחמת ששת הימים היה דאוד ראש המשלחת הירדנית לוועדת שביתת הנשק. לאחר כיבוש ירושלים המזרחית בידי צה"ל, הסגיר עצמו דאוד לידי כוחות צה"ל ושוחרר לאחר 17 ימי מעצר. זמן קצר לאחר מכן הועלה לדרגת זעים (אלוף) בצבא ירדן.

ב-1969 הגיע מוחמד דאוד לירושלים כדי להשתתף בהלוויה של אשתו לאחר שקבל אישור מיוחד מהמלך חוסיין ומשלטונות ישראל.

בשנת 1970, בעקבות אירועי ספטמבר השחור והידרדרות היחסים בין המלך חוסיין לבין ארגוני הפדאיון במדינה, החליט המלך ב-15 בספטמבר, לאחר התייעצות עם בכירי צבא, על הקמת ממשלה צבאית זמנית כדי לפתור את המשבר. הממשלה החדשה, שהורכבה למחרת, כללה שנים-עשר שרים, כולם קציני צבא. בראשה הועמד דאוד, שהיה ממוצא פלסטיני.

מטרתו של מינוי ראש ממשלה ממוצא פלסטיני הייתה להוות מס-שפתיים לארגונים הפלסטיניים ולהביאם למשא-ומתן. יחד עם דאוד, התמנו לשרים שלושה קצינים נוספים שהיו ממוצא פלסטיני. עם זאת, דאוד שימש כבובת ראווה בלבד בממשלתו. הוא לא זה שהרכיב אותה בפועל, ואילו את השליטה המעשית במדינה קיבלו ראש הצבא חאבס אל-מג'אלי וסגנו מאזן אל-עג'לוני. בזמן כהונתו הקצרה של דאוד התרחשו האירועים הקשים ביותר של אירועי ספטמבר השחור: הצבא השתלט על הערים זרקא וסלט, שהיו בשליטת הפדאיון, וכיתר את כוחות הפדאיון בבירה עמאן. חטיבה סורית שפלשה לירדן במסווה של צבא שחרור פלסטין נהדפה גם היא בידי הלגיון הערבי.

דאוד, שלא היה מוכן לשמש כעלה תאנה בממשלה הירדנית, התפטר ב-24 בספטמבר בעת שהותו בקהיר בניסיונות לחתום על הסכם הפסקת אש עם ראש אש"ף יאסר ערפאת. הוא ברח ממלונו, מלון הילטון שבבירה המצרית והותיר אחריו מכתב התפטרות. לאחר שסורב לבקשת מקלט במצרים, עבר ללוב ושם בקשתו נענתה. לאחר כחודש בלוב שב לקהיר והתגורר במלון בעיר תחת משמר צבאי כבד.

בסוף 1971 התגלה גידול ממאיר במוחו ובעקבות כך קיבל חנינה ושב לקבל טיפול רפואי ברבת עמון. לאחר שמצבו לא השתפר בירדן, הוא הועבר לפריז אך גם שם לא הצליחו הרופאים לשפר את מצבו הרפואי. דאוד ביקש משלטונות ישראל לעבור ניתוח מוח בבית החולים הדסה שבירושלים ובקשתו נענתה, אך מצבו הרפואי התדרדר לפני שהספיק להגיע לישראל והוא נפטר כעבור ימים אחדים. הוא נקבר בכפר הולדתו סילוואן שבמזרח ירושלים ב-21 בינואר 1972.

==לקריאה נוספת==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/watch?v=mWkRKX9C34k&feature=youtu.be הסרט "סיפורים לאחר בוא השלום"] סיפורו של מוחמד דאוד וראיונות עם אהרון קמארה ורפי סיטון - מאת יוסי אבישר

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:אנשי צבא ירדנים
קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:פלסטינים
קטגוריה:החברה הפלסטינית בארץ ישראל המנדטורית: אישים
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-1972
אחמד טוקאן

אחמד טוקאן (בערבית: احمد طوقان; 15 באוגוסט 1903–1981) היה פוליטיקאי ירדני ממוצא פלסטיני, שימש כראש ממשלת ירדן במשך חודש בזמן אירועי ספטמבר השחור.

==ביוגרפיה==

אחמד טוקאן נולד ב-15 באוגוסט 1903 בשכם למשפחת טוקאן, בנו של חיידר טוקן, שהיה מן הבולטים שבאישי שכם, ואחיהם של המשוררים איבראהים טוקאן ופדווא טוקאן. משפחתו הייתה בת ברית מסורתית של בית האשם ומקורבת לשלטון (בין היתר בת המשפחה עליא טוקאן הייתה לאשתו השלישית של המלך חוסיין בשנת 1972). טוקאן למד בביירות ובהמשך באוניברסיטת אוקספורד.

בשנת 1929 היה מרצה ב"קולג' הערבי", ב-1935-1937 מנכ"ל משרד החינוך בערב הירדן. ב-1937 התמנה למפקח במחלקת החינוך המנדטורית ובשנת 1944 הוא התמנה למנהל בית ספר כדורי לחקלאות בטולכרם. במסגרת תפקידו הוא ארח בבית הספר את חברי ועדת אונסקו"פ בביקורם בטולכרם ביוני 1947.

החל משנת 1948 החזיק במספר משרות בכירות בממשל הירדני. באפריל 1950 מונה לשר החינוך והעבודה, תפקיד בו החזיק במספר ממשלות. בתחילת מרץ 1951 מונה לשר החוץ, אולם הוא הודח מתפקידו לאחר כחודש וחצי, על רקע חילוקי דעות עם המלך על יחסי החוץ ובמיוחד הקשרים עם ישראל. עם זאת, הוא המשיך להיות מעורב בענייני חוץ לאחר רצח עבדאללה. בספטמבר 1951 הוא שותף במשלחת הירדנית לוועידת פריס ובשנים 1951–1953 היה נציג ירדן בוועדת שביתת הנשק. בתחילת 1954 הוא מילא את מקומו של שר החוץ, חוסיין אל-ח'אלידי, שהיה חולה. באפריל 1954 הוא התפטר מהממשלה ובמאי 1954 התמנה ליועץ לענייני חינוך באונר"א. בשנת 1961 הוא עבר מאונרר"א לכהן כיועץ לענייני חוץ בבנק העולמי. בתפקידים אלו התגורר שנים רבות בז'נבה.

באפריל 1967 הוא מונה לשר החוץ בממשלתו של סעד ג'ומעה. בתחילת אוגוסט 1967 הוא עבר לכהן כסגן ראש הממשלה והמשיך לכהן בתפקיד זה גם בממשלתו של בהג'ת א-תלהוני. בדצמבר 1968 הוא קיבל לידיו גם את תיק ההגנה ובמרץ 1969, עם הקמת ממשלתו של עבד אל-מונעם א-ריפאעי, הוא קיבל לידיו גם את תיק החוץ. בסוף יוני 1969, הועבר משרד ההגנה לאחריותו של עמר חאמש, אולם בסוף אוגוסט הושב תיק ההגנה לאחריותו של טוקאן. באפריל 1970 קיבל טוקאן לאחריותו גם את המשרד לעניינים כפריים ועירוניים. טוקאן לא נכלל בממשלתו של עבד אל-מונעם א-ריפאעי שהוקמה בסוף יוני 1970 ונועדה לרצות את תומכיהם של אש"ף.

בפרוץ אירועי ספטמבר השחור ב-16 בספטמבר 1970 מונה טוקאן לראש לשכתו של המלך חוסיין. ב-26 בספטמבר מונה טוקאן לראש ממשלה חצי אזרחית במקום ראש הממשלה הצבאית הזמנית מוחמד דאוד. בצו המינוי כתב חוסיין שלאחר "הימים השחורים" על ממשלת טוקאן "להחזיר את הסדר על כנו, להשליט ביטחון בקרב האוכלוסייה ולסלול את הדרך להתפייסות לאומית". מינוי פלסטיני לראש ממשלה אמור היה להציג נדיבות של מנצחים ביחס לארגונים הפלסטיניים ולקרוא להפסקת האש ולחזרת החיים למסלולם. יום לאחר שמונה לראש ממשלה נחתם הסכם הפסקת אש בקהיר בין ראש אש"ף יאסר ערפאת לבין המלך חוסיין. למרות ההסכם, הלגיון הירדני המשיך לפעול כנגד הפדאיון בצפון המדינה. טוקאן התפטר מראשות הממשלה כחודש לאחר שקיבל לידיו את התפקיד, ב-28 באוקטובר 1970. ירש אותו בתפקיד וספי א-תל, שהיה ידוע במדיניותו הקשוחה כלפי הארגונים הפלסטיניים. טוקאן מונה במקום זאת להיות שר החצר.

בדצמבר 1974 מונה טוקאן לחבר הסנאט הירדני.
 
טוקאן נפטר בעמאן בשנת 1981 לאחר מחלה.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:שרי התיירות של ירדן
אחמד
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-1981
בחינת הבגרות בהיסטוריה

בחינות הבגרות בהיסטוריה היא בחינת בחינות בגרות מטעם משרד החינוך בישראל, להן נדרש כל נבחן על מנת להיות זכאי לתעודת בגרות מלאה<ref></ref>.

הבגרות בהיסטוריה היא בהיקף 2 יחידות לימוד חובה וניתן להרחיב את המקצוע ל-5 יחידות. בעבר, הבגרות בהיסטוריה הייתה מורכבת משני שאלונים - היסטוריה א' והיסטוריה ב'. השאלון הראשון שעסק בלאומיות ובתקופת בית שני או בערים וקהילות בימי הביניים, והשאלון השני שעסק בתקופת השואה ובהקמת מדינת ישראל. כל חלק עוסק הן בהיסטוריה היהודית והן בהיסטוריה העולמית<ref>[https://meyda.education.gov.il/files/Curriculum/history_mm_10_12.pdf תוכנית הלימודים בהיסטוריה לכיתות י'-י"ב] שפרסם משרד החינוך בשנת תש"פ</ref>.

החל משנת תשע"ו בתוכנית הרפורמה החדשה ללמידה משמעותית התבטלו השאלונים היסטוריה א' והיסטוריה ב', ושני השאלונים חוברו לשאלון אחד שבו הנושאים הם: מלחמת העולם השנייה והשואה, לאומיות וציונות, הקמת מדינת ישראל וסוגיות נבחרות בתולדות המדינה<ref></ref>. היבחנות בבחינת הבגרות בהיסטוריה מהווה 70% מהציון הכולל הסופי (כולל ציון שנתי). 

בנוסף לבחינה, על התלמידים לעבור הערכה חלופית בבתי ספר בהיקף של 30% מהמקצוע. בעבר היה זה על נושא מלחמת העולם השנייה והשואה אך החל מ-2020 ההערכה בנושא בית שני או ערים וקהילות בימי הביניים. זאת ועוד, לראשונה הורשו התלמידים להשתמש בחומר פתוח בבואם לענות על פרק "מלחמת העולם השנייה והשואה" בבחינת הבגרות, החל מ-2024 גם פרק לאומיות וציונות יהיה עם ספר פתוח ובסופו של דבר כל בחינת הבגרות תהיה עם ספרים פתוחים.

==ראו גם==
* הוראת ההיסטוריה בישראל
==הערות שוליים==

היסטוריה
קטגוריה:הוראת ההיסטוריה בישראל
בהג'ת א-תלהוני

בהג'ת א-תלהוני (בערבית: بهجت التلهوني; 1913 – 30 בינואר 1994) היה פוליטיקאי ירדני, שימש ארבע פעמים כראש ממשלת ירדן בשנות ה-60 של המאה ה-20.

==ביוגרפיה==

בהג'ת א-תלהוני נולד במעאן שבדרום עבר הירדן בשנת 1913. למד משפטים בדמשק. בשנת 1938 הוא מונה לשופט בכרכ ובשנת 1952 קודם להיות נשיא בית המשפט לערעורים. התמנה לשר הפנים הירדני במאי 1953. נמנה עם דור הפוליטיקאים החדש ששורשיו היו בבורגנות המשכילה של עבר-הירדן, אשר החליף את הדור הפלסטיני הישן ששלט בפוליטיקה הירדנית בשנות ה-40 וה-50. בנובמבר 1953 הוא הועבר לתפקיד שר המשפטים ונטען שהדבר נבע מכך שהוא התיר קיום הפגנות בירושלים המזרחית לאחר פעולת קיביה, וההפגנות כוונו נגד השלטון הירדני. משנת 1954 היה שלישו וראש לשכתו של המלך חוסיין. באפריל 1957, במהלך קשר זרקא, דרשה האופוזיציה את פיטוריו וראתה בו את האחראי למהלכים של חוסיין.

ב-29 באוגוסט 1960, התמנה לראשות הממשלה לאחר הירצחו של קודמו היזאע אל-מג'אלי בידי מתנקשים של האופוזיציה הירדנית מסוריה. ממשלתו הראשונה התאפיינה בניסיון להרגיע את הרוחות לאחר הרצח הפוליטי, ולאור המצב הקשה של ירדן בזירה הבין-ערבית. א-תלהוני הצליח במשימה זו, הרבה בזכות הפשרת היחסים עם מצרים ופירוק קע"ם בספטמבר 1961. באוקטובר נערכו בחירות כלליות להפרלמנט של ירדן, ללא מפלגות אשר הוצאו לחוק בשנת 1957 בעקבות ניסיון ההפיכה ("קשר זרקא"). אחוז ההצבעה היה נמוך יחסית וממשלת א-תלהוני המשיכה לכהן לאחר מכן. את כהונתו הראשונה סיים א-תלהוני ב-28 בינואר 1962, לאחר שביקש להתפטר. החליף אותו וצפי א-תל. בזמן ממשלתו הששית של סמיר א-רפאעי (מרץ 1963) כיהן א-תלהוני בתפקיד ראש הלשכה המלכותית.

כהונתו השנייה של א-תלהוני בתפקיד ראש הממשלה החלה ב-6 ביולי 1964, לאחר שהחליף את קודמו המזדקן חוסיין בן נאצר. הוא אחז בתפקיד במשך כשמונה חודשים, עד ל-14 בפברואר 1965. התמנה לראש ממשלה בפעם השלישית ב-7 באוקטובר 1967, לאחר התפטרותו של סעד ג'ומעה בעקבות הכישלון הירדני במלחמת ששת הימים ואובדן יהודה ושומרון. בכהונה זו פעל א-תלהוני לשמר את הקשר עם אזורים אלה ולחזק את הסולידריות הלאומית. ממשלתו המשיכה לממן אנשי דת ומנהל, למרות שלא התגוררו עוד בשטח ירדני. כמו כן ממשלת א-תלהוני הרחיבה את חוק גיוס החובה הירדני, במטרה לחזק את הפטריוטיזם הלאומי.

א-תלהוני החזיק במשרת ראש הממשלה עד ל-24 במרץ 1969, אז התפטר בעקבות חילוקי דעות באשר לפעולות הפדאיון בהן צידד. החליפו בתפקיד עבד אל-מונעם א-ריפאעי. לאחר חצי שנה חזר לתפקיד באוגוסט 1969, אולם התפטר ביוני 1970 בעקבות התחזקות פעולות האיבה בין הלגיון לבין הפדאיון וניסיונות חוסיין לתמרן בין השגת הסדר עם המחבלים לבין מלחמה בהם. 

א-תלהוני המשיך להחזיק במשרות פוליטיות חשובות גם לאחר כהונותיו כראש ממשלה. בנובמבר 1973 ייצג את ירדן כראש הלשכה המלכותית בוועידת הפסגה השישית של הליגה הערבית באלג'יר. בדצמבר 1974 הוא מונה ליושב ראש הסנאט הירדני, תפקיד בו כיהן למשך מספר שנים.

נפטר ב-30 בינואר 1994 בעמאן בירת ירדן.

==לקריאה נוספת==
* 
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-1994
חוסיין בן נאסר

השריף חוסיין בן נאסר (בערבית: حسين بن ناصر, בתעתיק מדויק: חסין בן נאצר; 1906 - 1982) היה פוליטיקאי ירדני, שימש פעמיים כראש ממשלת ירדן בשנות ה-60 של המאה ה-20.

==ביוגרפיה==
חוסיין היה אחי אמו של המלך חוסיין, והלה מינה אותו לתפקידים בכירים כאשר היה צורך באישיות שתהיה נאמנה לחלוטין לבית המלוכה הירדני. הוא כיהן כשגריר ירדן באנקרה ובמדריד ובשנת 1963 הוא היה שר החצר. לאחר מהפכות הבעת' בעיראק ובסוריה בראשית שנת 1963, הכריזו ב-17 באפריל מצרים, סוריה ועיראק על כוונתן לכונן "איחוד משולש". הכרזה זו הביאה למהומות קשות בממלכה, בייחוד בגדה המערבית, שבהן נהרגו מספר מפגינים ונפצעו עשרות. בעקבות המשבר התפטר ראש הממשלה סמיר א-ריפאעי, והמלך מינה את חוסיין בן נאסר לראש ממשלת מעבר ב-21 באפריל. בבחירות שנערכו ביולי של אותה שנה זכה חוסיין בן נאסר לתמיכה והקים ממשלה שמרנית. ממשלה זו כיהנה בתפקיד במשך כשנה, עד ל-6 ביולי 1964. אז התפטר מטעמי בריאות והוחלף בידי בהג'ת א-תלהוני. עלתה הסברה שההתפטרות נבעה ממגמת ההתקרבות בין ירדן ומצרים.

בשנת 1966 כיהן בן נאסר כשראש לשכת החצר של המלך חוסיין.

כהונתו השנייה של חוסיין בן נאסר גראש ממשלה הייתה קצרת מועד. בעקבות ההסלמה ביחסים עם אש"ף, התפטר ראש הממשלה וספי א-תל ב-4 במרץ 1967, והבחירות לפרלמנט נקבעו לתאריך ה-15 באפריל. חוסיין בן נאסר מונה בידי המלך לשמש כראש ממשלת מעבר בתקופה זו. בבחירות שנערכו במועדן התמנה סעד ג'ומעה לראש הממשלה. בן נאסר התמנה לראש המועצה המייעצת של המלך.

נפטר בשנת 1982.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:ילידי 1902

קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-1982
קטגוריה:שגרירי ירדן
קטגוריה:שגרירים בטורקיה
קטגוריה:שגרירים בספרד
תמנון דמבו

תמנון דמבו (שם מדעי: Grimpoteuthis) הוא סוג של תמנון מטרייה אשר חי במעמקי הים באזור השכבה הבתיפלגית באוקיינוס. סנפירים דמויי אוזניים בולטות אשר בולטים לרוחב בדיוק מעל העיניים שלהם. מינים אחדים הם קצרים, גוצים וצהובים, בעוד אחרים דומים למדוזה בעלת נעל גדולה בצבע חום. חלקם נראים כמו תמנון רגיל עם תוספת של "אוזניים" בצבע כחול או בצבע אחר. הוא נקרא כך משום שהוא בעל סנפירים גדולים הבולטים מצידי ראשו, כך שהפרטים מזכירים דמותו של דמבו הפיל המעופף של וולט דיסני. זוהו לפחות 13 מינים מסוג זה, לכל אחד חזות שונה. השוני מאופיין בגודל ה"אוזניים" או בצבעים שונים. חיה זו מתקיימת בקרקעית הים שם אספקת המזון קטנה מאוד. תמנון הדמבו הוא טורף, הטרף שלו כולל סרטנים, צדפות, תולעים ושטרגליים. תוחלת החיים של מגוון תמנוני הדמבו היא בין שלוש לחמש שנים.

כל המינים של תמנון הדמבו הם יצורים החיים במעמקי הים, הם מתקיימים בעומקים קיצוניים של 3,000 עד 4,000 מטר מתחת לפני הים וחלקם אף מגיעים לעומקים של 7,000 מטר. הם נחשבים לתמנונאים נדירים. הם נצפו ברחבי העולם במימי ניו זילנד, אוסטרליה, אורגון, הפיליפינים, מרתה'ס ויניארד, גינאה החדשה ובאיים האזוריים. תמנון הדמבו הגדול ביותר שנצפה היה באורך של 1.8 מטר ובמשקל של 5.9 ק"ג. האורך הממוצע של רוב המינים הוא 20-30 ס"מ. המשקל הממוצע עדיין לא נקבע.

==אנטומיה==
התכונה הפיזית שהיא גם סימן ההיכר של תמנון הדמבו היא הסנפירים דמויי האוזניים, המזכירים את אוזניו של דמבו, הפיל המעופף של וולט דיסני. תכונה נוספת היא הזרועות. כאשר תמנון הדמבו שוחה, זרועותיו פרושות לצדדים ונוצרת צורה דמוית חצאית סביב גופו. בזכות זרועות אלו מסווג תמנון הדמבו כסוג של תמנון המטרייה. תמנון הדמבו קיים בצבעים שונים, לרבות אדום, כתום, כחול ובחלק מהמקרים אף סגול. בין עיניו לחלקו התחתון של גופו, לתמנון הדמבו יש שקע/חור שבו נמצא איבר-דמוי-מקור, הדומה בצורתו למקור העופות. "מקור" זה משמש ללכידה ואכילת המזון. בממוצע, מינים של תמנון הדמבו יכולים להגיע עד לאורך של כ-20 ס"מ. לחיה זו יש עיניים גדולות מאוד: בממוצע, רוחב העיניים הוא 12 מילימטרים.

==מינים==
<div class="mw-content-rtl">[[Grimpoteuthis umbellata]]
*Grimpoteuthis abyssicola, red jellyhead
*Grimpoteuthis bathynectes
*Grimpoteuthis boylei
*Grimpoteuthis challengeri
*Grimpoteuthis discoveryi
*Grimpoteuthis hippocrepium
*Grimpoteuthis innominata, small jellyhead
*Grimpoteuthis meangensis
*Grimpoteuthis megaptera
*Grimpoteuthis pacifica
*Grimpoteuthis plena
*Grimpoteuthis tuftsi
*Grimpoteuthis umbellata
*Grimpoteuthis wuelkeri – possibly same as G. umbellata or G. plena</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=PvnViyjrJzw תמנון דמבו], באתר יוטיוב.
* [https://www.youtube.com/watch?v=xTswB7fO9Ss תערוכת המעמקים - מוזיאון המדע בירושלים], באתר יוטיוב.

קטגוריה:תמנונאים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1932
יהודה המתעורר

יהודה המתעורר הוא פסל מאת אברהם מלניקוב. הפסל ניצב בפארק הלאומי ברמת גן. 

שמו של הפסל מהווה חידוש איקונוגרפי-ציוני של דמות "יהודה השבויה", המופיעה על מטבעות הנצחה שטבעו הרומאים לאחר ניצחונם על היהודים במרד הגדול. מוטיב זה דומה למוטיב המופיע על גבי אריח קרמיקה מזוגג שהוכן בסדנאות בית הספר "בצלאל" עבור "בית ביאליק" בתל אביב-יפו במחצית הראשונה של שנות ה-20 של המאה ה-20.

בשונה מהייצוג על גבי אריח הקרמיקה, בחר מלניקוב להמיר את הייצוג הנשי של האומה ("בת ציון") בדמות גברית. הדמות מתוארת ככורעת, כשאחת מידיה מתוחה מאחורי הראש. עיצוב הדמות הוא מונומנטלי המתבטא בהדגש השרירים ועיצוב תווי הפנים בצורה מעט סכמאטית, בהשפעת הפיסול של המזרח הקרוב.

== ראו גם ==
* יהודה המשתחררת
* ראש אפנדי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסלי עירום
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:רמת גן: פסלים
קטגוריה:הפארק הלאומי (רמת גן)
צריף

צריף כפרי
צריף הוא מבנה פשוט, המיועד למגורים ארעיים, או משמש כמחסן או כבית מלאכה. לרוב הצריף בנוי מעץ או מחומרים קלים אחרים, ולא מבנייה קבועה.

==אטימולוגיה==
המילה צריף מופיעה בלשון חז"ל:

המילה מקורה מהפועל "צירוף", היות שבניית הצריפים נעשתה על ידי צירוף הקרשים והנצרים, שמהם נוצר הצריף. מכאן מקור שמה של העיר העברית העתיקה "גנות (או: גגות) צריפין", ושם מחנה צריפין. בסלנג מכונה הצריף לעיתים "בּוּדְקֶה".

==סוגי צריפים==
===צריף אחסון/מחסן===
צריפים פשוטים המשמשים כמחסן גינה, זמינים לעיתים בערכת עשה זאת בעצמך, עשויים מעץ או מפלסטיק, משמשים כדי לאחסן כלי בית או כלי גינון, חומרים כגון דלק, חומרי הדברה וקטילת עשבים. בישראל נפוצים מחסני פלסטיק, למשל תוצרת כתר מוצרים לבית ולגינה. 

=== צריף מגורים===
חלונות ועליית גג]]
צריפים ב[[רחובות, 1920]]
צריפים גדולים, הבנויים בדרך כלל מעץ, לחלקם יש מרפסת. בישראל היו נפוצים בעבר בעיקר ביישובים כפריים ובמושבות. 

==ראו גם==
* צריף הביל"ויים
* פחון

==קישורים חיצוניים==

*
הפועל העברי

"הפועל העברי" הוא פסל מאת האמן והאדריכל הישראלי אריה אלחנני בשנות ה-30 של המאה ה-20.

הפסל "הפועל העברי" הוקם על ידי אריה אלחנני בכיכר פלומר שבמתחם "יריד המזרח", שאלחנני היה מתכננו ואף יצר כמה מן המבנים בו (ראו ארמון תוצרת הארץ). הפסל, משנת 1934, מציג דמות גבר הנושא על גבו קורה. הוא היה עשוי ברזל צבוע ועוצב בסגנון קונסטרוקטי. הדמות הוצבה על גבי במה משופעת, שהדגישה את הקומפוזיציה הדינאמית של הפסל.

החל משנת 1989 ניצב במתחם היריד שיחזור עשוי בטון ופלדה של הפסל המקורי, שבו נוספה על הקורה הכתובת "הפועל העברי 1934".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:יריד המזרח
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:תל אביב-יפו: פסלים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אריה אלחנני
המנולוגיון של בסיליוס השני

המֶנוֹלוֹגְיֹון של בסיליוס השני הוא כתב יד מאויר מיניאטורות, המעוצב כלוח שנה כנסייתי או ספר טקסי של הכנסייה האורתודוקסית המזרחית (מנולוגיון), שנערך בסביבות שנת 1000 לספה"נ, עבור קיסר ביזנטיון בסיליוס השני (1025-976). הספר כולל 430 ציורים מיניאטוריים מאת שמונה אמנים. עושר צבעים כזה היה יוצא דופן למנולוגיון מתקופה זו. כיום שמור הספר בספריית הוותיקן (Ms. Vat. gr. 1613).

העתק מלא נוצר בשנת 1907.

==גלריית תמונות==
{| align=center
|<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="4">
File:Menologion of Basil 008 page.jpg|יונה והלוויתן
File:Menologion of Basil 024.jpg|ועידת ניקיאה השנייה
File:Menologion of Basil 011.jpg|הרמיונה הקדושה
File:Menologion of Basil 037.jpg|הצגת ישו במקדש
File:Abraham Kidunaia (Menologion of Basil II).jpg|אברהם הקדוש מקידונאיה
File:Menologion of Basil 049.jpg|אנסטסיה מפרס
File:Athanasius and Cyril of Alexandria (Menologion of Basil II).jpg|אתנסיוס וקירילוס האלכסנדרוני
File:Domnina of Syria (Menologion of Basil II).jpeg|דומינה מסוריה
File:Epimachus of Alexandria (Menologion of Basil II).jpg|אפימאכוס מאלכסנדריה
File:Tatiana of Rome (Menologion of Basil II).jpg|הוצאה להורג של טטיאנה
File:Holy patriarchs (Menologion of Basil II).jpg|פטריארכים קדושים
File:Pope Agatho (Menologion of Basil II).jpg|האפיפיור אגאטו</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנות ביזנטית
קטגוריה:ספרי המאה ה-10
אונגני

אונגני (ברומנית: Ungheni, ההיגוי קרוב ל"אונגֱןּ",עם "ן" מרוכך בסוף, ברוסית Унге́ны, היגוי קרוב ל"אונגני") ן מרוכך בסוף) היא עיר השוכנת במרכז מולדובה, סמוך לגבול עם רומניה. משנת 2003 משמשת העיר כבירת מחוז אונגני. בשנת 2013 התגוררו בעיר 38,200 תושבים, נתון הממקם אותה במקום השביעי בגודלו במדינה.

אונגני שוכנת לגדה נהר פרוט. על הגדה שממול שוכנת עיירה רומנית בעלת אותו השם.

== היסטוריה ==
האזכור הראשון לעיר מתוארך ל-1462. בשנת 1875 נבנתה מסילת רכבת בין אונגני לבירה קישינב, כהכנה למלחמה העות'מאנית-רוסית שנערכה בין השנים 1877–1878. לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה המסילה העוברת בעיר, לקישור העיקרי בין מדינות ברית המועצות לרומניה.

==יהדות אונגני==

על פי מפקד האוכלוסין, בשנת 1897 היו באונגני 997 יהודים, והם היו רוב האוכלוסייה מתוך 1,697 תושבים סך הכל. במפקד ב-1930 נמנו בעיירה 1,390 יהודים מסך 3,253 תושבים.

על כס הרבנות באונגני ישב בשנים 1905–1913 הרב יהודה לייב פישמן מיימון, לימים שר בממשלת ישראל. החליף אותו הרב משה רבילסקי (לימים-אבינרי) הוא כיהן בתפקידו עד עלייתו לארץ ישראל ב-1925.

== גשר אייפל ==

גשר אייפל ברומנית: "Podul Eiffel" הוא גשר רכבת המתוח מעל נהר פרוט. הגשר נבנה בשנת 1874, ועליו עברה הרכבת ליאסי. בשנת 1876 עלה הנהר על גדותיו, והרס את הגשר שזה עתה נבנה. מנהלת הרכבת הזמינה את האדריכל הצרפתי גוסטב אייפל לתכנן מחדש את הגשר, והוא נפתח באפריל 1877, ימים ספורים לפני תחילת המלחמה.

== דמוגרפיה ==
{|class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
!width="100px"|שנה
!width="80px"|תושבים
!width="80px"|שינוי
|-
|1959 ||12,595||-
|-
|1970 ||19,558|| 55.3%
|-
|1979 ||27,062|| 38.4%
|-
|1989 ||37,788|| 39.6%
|-
|2004 ||35,311|| 6.6%
|-
|2012 ||38,100|| 7.9%
|}
== ערים תאומות ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מולדובה: ערים
קטגוריה:מולדובה: רשויות עירוניות
קטגוריה:יהדות מולדובה
ויקיפדיה הבולגרית

ויקיפדיה הבולגרית היא הגרסה בשפה בולגרית של אנציקלופדיית האינטרנט החופשית ויקיפדיה. היא הושקה ב־6 בדצמבר 2003, ונכון ל-{{יום מקומי}} ב{{שם חודש מקומי}} {{שנה מקומית}} ישנם בה ערכים ו- משתמשים פעילים.

==היסטוריה וסטטיסטיקות==
===מספר ערכים===
ב־3 באוקטובר 2004 נכתב בוויקיפדיה הבולגרית הערך ה־10,000. ב־24 בנובמבר 2005 נכתב הערך ה־20,000.

ב־26 בדצמבר 2007 נכתב הערך ה־50,000. ב־24 במאי 2010 נכתב הערך ה־100,000, ובאותו היום ויקיפדיה הבולגרית שינתה את הלוגו שלה ללוגו עם המספר 100,000. לאחר מספר ימים הלוגו שונה בחזרה ללוגו הרגיל.

נכון ל-{{יום מקומי}} ב{{שם חודש מקומי}} {{שנה מקומית}} ישנם בו ערכים.

===מספר משתמשים===
לקראת סוף שנת 2011 ויקיפדיה הבולגרית הגיעה ל־100 אלף משתמשים רשומים. בתחילת שנת 2014 היו בוויקיפדיה הבולגרית כ־150 אלף משתמשים רשומים.

נכון ל-{{יום מקומי}} ב{{שם חודש מקומי}} {{שנה מקומית}} ישנם בו משתמשים פעילים (משתמשים שביצעו לפחות עריכה אחת ב־30 הימים האחרונים).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

בולגרית
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
קטגוריה:בולגריה: חינוך
קדיש (אלן גינסברג)

"קדיש" או "קדיש לנעמי גינסברג, 1894–1956" (באנגלית: Kaddish) היא פואמה מאת המשורר האמריקאי אלן גינסברג. הפואמה פורסמה לראשונה בשנת 1961 בספרו של גינסברג "Kaddish and Other Poems". גינסברג עיבד את הפואמה לתסריט שהוצג כמחזה לראשונה בשנת 1971.

==רקע והיסטוריה==
הפואמה "קדיש" כתובה כיצירה בעלת שני חלקים. גינסברג הקדיש את הפואמה לאמו, נעמי גינסברג, שנפטרה ב9 ביוני בשנת 1956. שמה של היצירה מהווה אזכור לתפילת ה"קדיש" היהודית. בכך היא מהווה מעין אלגיה. חלקה השני של היצירה נכתב בדצמבר 1957 ב"מלון ביט" (Beat Hotel) בפריז במשך של כ-30 שעות רצופות. חלקה הראשון נכתב בהמשך אותה שנה בניו יורק.

הפואמה כתובה כמעט ללא שימוש בנקודות בסוף המשפטים, אמצעי רטורי המעניק ליצירה אופי של דחיפות ומהירות, כמעיין הזיה. ביצירה מתאר גינסברג את אמו, את התמודדותה של משפחתו עם ההפרעה הנפשית של אמו, את הרקע הסוציאליסטי של משפחתו ועוסק גם בזהותו כהומוסקסואל.

גינסברג עיבד את הפואמה לכדי תסריט במטרה להופכו לסרט קולנוע. בשנת 1971 הוצג תסריט זה כמחזה בתיאטרון של צ'לסי באקדמיה למוזיקה בברוקלין, ניו יורק. בשנת 1976 הוצג המחזה לראשונה גם בישראל בתיאטרון הבימה, בתרגומו של דוד אבידן, שאף תרגם קטעים מן הפואמה, בבימוי ועיבוד של חנן שניר. בשנת 1988 ראה אור תרגומו של נתן זך לפואמה בהוצאת עם עובד. גרסה נוספת למחזה הוצגה ב"הבימה" בשנת 2000, אז נעשה שימוש בתרגומו של זך לקטעים מן הפואמה. שוב בעיבוד ובימוי של חנן שניר. עם מוזיקה שכתב יוסי מר-חיים בהשתתפות: גילה אלמגור, אלכס פלג, יורם חטב, עידית צור, ענבל שוהם, יונתן רוזן ועופר סקר. "הבימה" העלה אחר כך את ההצגה גם במוסקבה וניו יורק.

בשנת 1997 יצר משה גרשוני ספר-אמן שהתבסס על הפואמה של גינסברג.

==תרגומים לעברית==
*"קדיש ושירים אחרים", עם עובד, תל אביב, 1988 (תרגום: נתן זך)
*"קדיש" (שני קטעים מתוך הפואמה), הוצאת דחק, תל אביב 2013 (תרגום: דוד אבידן)
*"קדיש" (המחזה), הוצאת דחק, תל אביב 2013 (תרגום: דוד אבידן)

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.youtube.com/watch?v=jlKilmEx6po אלן גינסברג קורא את "קדיש"] באתר YouTube
*צבי גורן, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=1&Area=1&ArticleID=22567 ביקורת על המחזה "קדיש" מאת גינסברג], הבמה, 8 ביולי 2014

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי הספד
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלן גינסברג
קטגוריה:שירי 1961
פוסטוינה

פוסטוינה (בסלובנית: Postojna, בגרמנית: Adelsberg, באיטלקית: Postumia) היא עיר השוכנת בדרום-מערב סלובניה, ומרוחקת כ-35 קילומטרים מטריאסטה שבאיטליה. העיר משמשת כבירת אזור נוטרנסקו-קראשקה, ונפת פוסטוינה.

העיר שוכנת לגדת נהר הפיווקה (Pivka), סמוך לה נמצאת מערת פוסטוינה, אחת מאתרי התיירות הפופולריים ביותר בסלובניה.

== היסטוריה ==
ממצאים ארכאולוגיים שנמצאו במערה סמוכה לעיירה, מתארכים את היישוב הקדום באזור לתקופת האבן הקדומה. ההתיישבות המודרנית בעיירה מוזכרת לראשונה במאה ה-13. בימי הביניים המאוחרים הייתה העיר חלק מדוכסות קרניולה, שהייתה חלק מהמונרכיה ההבסבורגית. פוסטוינה הוכרזה כעיר בשנת 1909, בין השנים 1918–1943 הייתה העיר תחת שלטון האיטלקים והיא צורפה מנהלתית לנפת טריאסטה.

בעיר נמצא קבר אחים בו נקברו קרבנות מלחמת העולם השנייה. הקבר, המכונה בסלובנית "בור הקבורה באורן" (Grobišče Brezno v borovcih), ממוקם דרומית-מזרחית לעיר, ובו שרידי גופות לא מזוהים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:סלובניה: ערים
ואנגארד (משגר)

משגר הוואנגארד (באנגלית: Vanguard) הוא משגר שהיה אמור להיות המשגר הראשון של ארצות הברית, אך בעקבות משבר הספוטניק שנגרם כתוצאה מכישלונו של משגר הוואנגארד להביא את הלוויין ואנגארד TV-3 למסלול, הוחלט להשתמש לשיגור הלוויין אקספלורר 1 במשגר ג'ונו 1. דבר שהפך את שיגור הלוויין ואנגארד 1 לשיגור המוצלח השני של לוויין למסלול בתולדות ארצות הברית. 

משגר הוואנגארד שימש לשיגור לוויינים בין השנים 1957 עד 1959 כחלק מפרויקט ואנגארד. שלשה מתוך אחד עשר השיגורים היו מוצלחים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/lvs/vanguard.htm Encyclopedia Astronautica Vanguard (אנגלית)]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משגרים אמריקאיים
סרטי גבע

יצחק אגדתי (מימין) ומרדכי נבון
אולפני גבע לפני הריסתם
סרטי גבע בע"מ הייתה חברה ישראלית אשר עסקה בהפקת סרטי קולנוע.

==היסטוריה==
חברת "סרטי גבע" הוקמה בשנת 1949, על ידי מרדכי נבון, יצחק אגדתי ויוסף נבון. תחילה שכנה החברה במבנה זמני בגבעת רמב"ם שבגבעתיים. ב-1950 עד 1952 החברה סיפקה שירותי מעבדה להסתדרות העובדים, לצה"ל ולסרטי תעודה והסברה ממשלתיים. החברה הייתה שותפה להפקת יומן קולון שהפך ב-1953 ליומן חדשות דו-שבועי המוכר בשם "יומני גבע". בתנאים ששררו בישראל בשנות החמישים היה צורך במאבק הישרדות יומיומי על-מנת להבטיח את קיום החברה. הסרט התעודי הראשון של האולפן עסק במבשרת ציון.
מנהלי גבע החלו לגבש צוות עובדים מקצועי ומיומן, לדאוג לרצף הזמנות ולשפר באופן מתמיד את איכות היומן וסרטי התעודה. בשנת 1958 עברה החברה למבנה מודרני בגבעתיים<ref></ref>, ובו ציוד מתקדם, מעבדות, חדרי עריכה, ואולפן צילומים. בשנת 1963 הפך מרדכי נבון למנהלה היחיד של החברה, עד למותו הפתאומי במהלך צילומי הסרט "שני קוני למל", בתחילת 1966. 

בשנת 1967 נמכרו האולפנים והמעבדה של "סרטי גבע" לשותפות ישראלית-אמריקאית, בראשות אנשי העסקים יצחק (איז'ו) שני ויוסף דיאמנט, ושמם הוחלף ל"ברקי פטה המפריס", שהמשיכו את הפקת הסרטים הישראלים בשנות השבעים ובשנות השמונים.
 
במהלך השנים הפיקה "סרטי גבע" מאות יומני קולנוע, ירחונים לעולים, סרטי תעודה, סרטי הסברה וסרטים עלילתיים, ונתנה שירותי מעבדה ואולפן להפקות חיצוניות.

בספטמבר 2011 נהרס בנין "סרטי גבע" בגבעתיים ובמקום הוקמו שני מגדלי מגורים (מגדלי גבע).

==רשימת סרטים עלילתיים של "סרטי גבע"==
* 1956 – "מעשה במונית" בבימויו של לארי פריש. 
* 1959 – "עמוד האש" בבימויו של לארי פריש.
* 1960 – "איי לייק מייק" בבימויו של פיטר פריי. 
* 1963 – "אלדורדו" בבימויו של מנחם גולן.
* 1963 – "חבורה שכזאת" בבימויו של זאב חבצלת.
* 1964 – "שמונה בעקבות אחד" בבימויו של מנחם גולן
* 1964 – "דליה והמלחים" בבימויו של מנחם גולן.
* 1965 – "חור בלבנה" בבימויו של אורי זוהר. 
* 1965 – "פיצוץ בחצות", קופרודוקציה ישראלית-צרפתית, בבימויו של הרווה ברומברג'ה.
* 1966 – "שני קוני למל" בבימויו של ישראל בקר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* סרטון של יעקב גרוס [https://www.youtube.com/watch?v=Y9nZvjeMXqQ "סרטי גבע נהרסו היום"], 31 באוגוסט 2011
* סרטון של נעמי לבנטל [https://www.youtube.com/watch?v=WcFLXKm6GAU "אולפני גבע - הסוף"], 2011
* כתבה של רומי נוימרק בערוץ 10 [https://www.youtube.com/watch?v=GbIFWvin2NA לקראת סגירת אולפני גבע], יולי 2011

==הערות שוליים==

קטגוריה:קולנוע ישראלי
קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:גבעתיים: חברות
קטגוריה:ישראל: אולפני טלוויזיה
בנק אל-תקווא

בנק אל-תקווא (בערבית: بنك التقوى, תקווא הוא מונח אסלאמי שפירושו: "הפחד מהאל"; נקרא בקיצור אל-תקווא) הוא מוסד כלכלי בנקאי שנוסד בשנת 1998. משרדי הבנק נמצאים באיי הבהמה, בשווייץ ובליכטנשטיין. הבנק הואשם על ידי ארצות הברית בקשרים לארגוני טרור איסלאמיים, ובהיותו מבין המממנים המרכזיים של פעולותיו של אוסאמה בן לאדן ומקורביו. ב-2 באוגוסט 2010 הבנק הוסר מרשימה המתוחזקת על ידי מועצת הביטחון של האו"ם, ומכילה גופים ויחידים הקשורים לארגון אל-קאעידה..

==מייסדי הבנק==
בשנת 1988 הוקמה רשת של חברות פיננסיות על ידי חברים בולטים מארגון האחים המוסלמים שהידוע מתוכם הוא מיסד אל תקווא יוסוף נאדה. מאוחר יותר, אחמד הובר, שווייצרי שהתאסלם ומעריץ נלהב של אדולף היטלר, החל לעבוד בחברה, משום שהזדקקה לאדם בעל אזרחות שווייצרית שיפעל למענה. מייסד נוסף היה פרנסואה ז'נו, אחד ממנהלי נכסי הנאצים הגדולים לאחר מלחמת העולם השנייה, ואשר נודע בכך שפרסם את יומניו של יוזף גבלס.

==טענות על קשרי טרור==
בין בעלי המניות ב"אל תקווא" קיימים חברי משפחתו של אוסאמה בן לאדן, אך לטענתם אין כל קשר בינם לבין האיש והם לא מסייעים לו. ב-2001 שללו רשויות איי הבהמה את כל רישיונות הבנקאות של ״אל תקווא״, בעקבות חוק חדש שנחקק שם ואשר נושאו היה איסור הלבנת הון. בעקבות החוק נדרש הבנק לפתוח סניף באופן פיזי במדינה, אך הבנק סירב לכך. מאוחר יותר באותה שנה נערכה פשיטה על סניפי הבנק שבשווייץ וליכטנשטיין, וכן על ביתם של יוסוף נאדה, אחמד הובר, ומנהל נוסף של הבנק. רשויות החוק פשטו על המקומות משום שהבנק נכנס אל רשימת מממני הטרור שנוצרה תחת ממשל ג'ורג בוש. ממצא מפליל שנמצא בביתו של נאדה היה מסמך שנכתב תחת הכותרת "המיזם" ועניינו היה השלטת משטר האל בכל העולם, על ידי יצירת מסגרות דתיות, השכלתיות, ומוסדות צדקה ברחבי העולם המערבי. המסמך גם מעודד את קוראיו להתעסק בהבנת מוקדי הכוח המקומיים וברחבי העולם של הקורא, והיכולת להשפיע עליהם, וכן בטיפוח שנאה בכל דבר הקשור ליהודים. נאדה טען כי אינו יודע מי כתב את המסמך או כיצד הגיע לביתו.

ירדן האשימה את הבנק במתן סיוע כלכלי לארגוניהם של קאדר אבו גושאר ואבו מוסעב א-זרקאווי, אשר ביצעו פעולות טרור בעת "חגיגות המילניום" בירדן.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.youssefnada.ch/Vedio%20Interviews.asp אתרו של יוסוף נאדה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:האחים המוסלמים
אל-תקווא
קטגוריה:אל-קאעדה
קטגוריה:מימון טרור
סמל אוסטריה עילית

סמל אוסטריה עילית הוא סמלה של המדינה האוסטרית אוסטריה עילית.
== עיצוב ==
הסמל מעוצב כמגן מחולק בניצב כשהחלק הימני מציג שדה שחור ובו מוטען עיט זהב שלשונו וטפריו אדומים והוא מביט ימינה. החלק השמאלי מחולק לארבעה פסים, שניים אדומים ושניים לבנים. מעל המגן, כתר ארכידוכס.

בעבר הייתה מעל המגן קסדה, מעטה וציצה שהייתה מורכבת מעיט זהב שמחזיק במקורו מאזניים. היה זה סמלו של אלברכט השישי, ארכידוכס אוסטריה (1418 - 1463) ששלט באזור בזמן שלטונו של אחיו, פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הציצה עוצבה על פי סמלים קדומים יותר, מהמאה ה-13. הסמל הנוכחי שואב את עיצובו מסמלי דוכסי אוסטריה מהמאה ה-14 והוא נקבע בחוק ב-3 ביולי 1997.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.land-oberoesterreich.gv.at/cps/rde/xchg/SID-3DCFCFC3-41EAF069/ooe/hs.xsl/27584_DEU_HTML.htm הסמל באתר המדינה]
* [http://www.ngw.nl/heraldrywiki/index.php?title=Ober%C3%B6sterreich הסמל באתר סמלי העולם]

אוסטריה עילית
קטגוריה:אוסטריה עילית
סטפאנו מאורי

סטפאנו מאורי (באיטלקית: Stefano Mauri; נולד ב-8 בינואר 1980 בעיר מונצה שבאיטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר. מאורי שיחק מעל לעשור בקבוצת לאציו, בה אף שימש כקפטן.

מאורי משחק בעיקר בתור קשר התקפי, או כשחקן כנף, והתכונות העיקריות שהוא טוב בהן הן כדרור ומסירות. רגלו החזקה היא הרגל השמאלית והוא משתמש בה באופן ניכר, אולם יש לו גם כישרון מסוים ברגלו הימנית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני מודנה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1980
בית הזיכרון לשואה ולגבורה באריאל

בית הזיכרון לשואה ולגבורה באריאל הוא מוסד להנצחת זכר השואה, הנמצא באריאל, ישראל.

==בית הזיכרון==
בית הזיכרון הוקם בשנת 1992 על ידי בני הזוג וודיסלבסקי - יעקב ואירנה (נולדה ב-1936), שניהם ניצולי שואה, לאחר שנוכחו לדעת כי זכר השואה נמחק מן הדורות הצעירים.

ארבע קומות מתוך השש של ביתם משמשים להנצחה:

קומה 1: קומת ההרצאות - שם מציגים גם סרטים בנושאי השואה. <br>
קומה 2: קומת הגלויות - שם ישנן מאות גלויות שנשלחו מגטאות בגרמניה, פולין, הונגריה, רומניה ועוד ולצידן תרגום לעברית.<br>
קומה 3: קומת התמונות והפסלים - עבודות של אמנים ניצולי שואה, כגון הפסל שמואל וילנברג והצייר אוזיאש הופשטטר.<br>
קומה 4: קומה המכילה מוצגים רבים הקשורים בשואה, כגון מדים, מסמכים ועוד.<br>

==הזוג וודיסלבסקי==
ב-16 באפריל 2008 זכו קובה ואירנה בתואר יקירי העיר אריאל על פועלם למען תושבי העיר והדור הצעיר, בפרט בהקמת בית זיכרון לשואה ולגבורה בעיר. קובה ואירנה זכו גם בפרס על מפעל חיים למפעלים חינוכיים ב-6 ביוני 2013.

===יעקב וודיסלבסקי===
יעקב (קובה) וודיסלבסקי (1926 - 7 במאי 2013) גדל בגטו צ'נסטוחובה, פולין. כשפרצה מלחמת העולם השנייה, התחבאו יעקב ואחיו - שניהם בהירי עור ושיער ושולטים בפולנית רהוטה - והיו מסתננים מן הגטו אל העיר צ'נסטוחובה כדי להשיג מזון. בשנת 1943 חוסל גטו צ'נסטוחובה. יעקב ואחיו נשלחו למחנה עבודה ואילו הוריהם נשלחו לטרבלינקה, שם נספו. במחנה העבודה עבד יעקב בבית חרושת לתחמושת. לאחר שנה נמלטו יעקב ואחיו לכפר ססמין, שם הסתירה אותם משפחה פולנית בבור בתוך אסם במשך 8 חודשים. בינואר 1946, אחרי שהסתיימה המלחמה, הגיע יעקב לארץ ישראל בעזרתו של יצחק צוקרמן.

יעקב נתפס בידי הבריטים ונכלא במחנה המעצר בעתלית. הוא התגייס לצה"ל, נלחם במלחמת העצמאות בכרמל והיה ממשחררי חיפה. לאחר מכן נלחם במנרה שם נפצע ברגלו.

בשנת 2009 הוציאו לאור יד ושם את ספרו של יעקב - "הנקמה שלי" בה מתוארת הביוגרפיה שלו, החל מילדותו, וכלה בהגעתו לארץ ישראל. הפרק האחרון של הספר מוקדש לבית עצמו ומתאר את המוצגים שנמצאים בו.

===אירנה וודיסלבסבקי===

אירנה העידה היא כי ניצלה ממוות בזכות מראה האירופי - בהירת עור ושיער בלונדיני חלק. כשהייתה ילדה, הוכנסה לחדר ובו חיילי אס אס. החיילים דיברו איתה מעט ובחנו אותה. היא נראתה להם גרמניה ובכך שוחררה. אירנה גם סיפרה כי בעת ביקור בבית קברות ראתה גופות של יהודים אשר נרצחו, בין הגופות ראתה חברה של אימה.

==ראו גם==
* השואה – מונחים
* הנצחת זכר השואה
* בית העדות להנחלת זיכרון השואה
* שם עולם
* יד ושם

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* [http://www.datili.co.il/index.php?id=41105 בני הזוג וודיסלבסקי מאריאל, הקדישו את ביתם לזיכרון השואה באתר דתילי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים להנצחת השואה
קטגוריה:חקר השואה
קטגוריה:חקר האנטישמיות
קטגוריה:אריאל: מבנים
דגם כדור-מקל

דגם ממוחשב של ציקלוהקסן בדגם כדור-מקל
מולקולת [[מורפין מוצגת בדגם כדור-מקל. ניתן לראות את הקשרים והסידור במרחב של האטומים]]
מולקולת [[מורפין מוצגת בדגם מילוי מרחב (קאלוט) שאינו מבחין בסוג הקשר הכימי]]
דגם כדור-מקל משמש בכימיה להצגה תלת-ממדית של מולקולה. הכדור מייצג את האטום והמקל את הקשר הכימי.
==שימוש==
שימוש בדגם זה מאפשר צפייה פשוטה יחסית במבנה המולקולה, לעומת שיטות הצגה הדורשות לימוד מקדים או שאינן מבחינות בין סוגי הקשרים הכימיים (קשר סיגמא, קשר פאי ועוד) או במבנה התלת-ממדי של המולקולה. האטומים לרוב מיוצגים על ידי ספירות המחוברות במוטות אשר מייצגים את הקשרים. קשרים כפולים ומשולשים לרוב מיוצגים על ידי שניים או שלושה מוטות קעורים, בהתאמה. בדגם טוב, הזוויות בין המוטות צריכות להיות זהות לזוויות בין הקשרים, והמרחקים בין מרכזי הספירות צריכים להיות ביחס זהה למרחקים בין הגרעינים האטומיים. לרוב, יש הפרדה של היסודות הכימיים בדגם לפי צבע הספירה.

==יתרונות הדגם==
בדגם מקל-כדור, רדיוס הספירות לרוב קטן בהרבה ביחס לאורכי המוטות, זאת כדי לאפשר הבנה של המבנה האטומי והקשרים בין האטומים. כתוצאה מכך, הדגם לא נותן הבנה נכונה בנוגע לנפח שתופסת מולקולה. לצורך כך קיים דגם מילוי מרחב (קאלוט) , לרוב זהו דגם ממוחשב, שבו באים לידי ביטוי הרדיוסים האטומיים ביחס זהה לאורכי הקשרים בין האטומים ולכן מציגים את הנפח התפוס אך לא את הקשרים.

דגמי כדור-מקל יכולים להיות דגמים ממשיים או דגמים ממוחשבים. ניתן לקנות ערכות בנייה המכילות מספר ספירות בצבעים שונים בעלי חורים לחיבור המוטות, ומספר מוטות בצורות שונות לצורך המחשת סוגי הקשרים השונים. צבעי הספירות לרוב מתייחסות לשיטת צביעה CPK . בחלק מערכות הבנייה המוטות יכולים לנוע ולאפשר הבנה בנוגע לתנועת האטומים במבנה.

== היסטוריה ==
בשנת 1865, הכימאי הגרמני אוגוסט וילהלם פון הופמן הציג לראשונה את דגם הכדור-מקל. הוא נהג להשתמש בדגמים אלו בהרצאותיו במכון המלכותי של בריטניה הגדולה.

==ראו גם==
* כתיב כימי
* מבנה לואיס
* דגם מילוי מרחב (קאלוט)
* שיטת צביעה CPK

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כימיה תאורטית
פייקסוויל

העיר פָּיְיקְסְוִויל (באנגלית: Pikesville) היא פרבר של מחוז בולטימור, מרילנד השוכנת מצפון מערב לבולטימור. בעיר חיים 30,764 לפי מפקד אוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010.. בעיר זו גרים רוב היהודים שבמטרופולין של בולטימור.

פייקסוויל משתרעת על פני שטח 32.1 קמ״ר.

פייקסוויל נקרא על שמו חייל אמריקאי זבולון פייק (1779 - 1813).

==חינוך==
===בית הספר ציבוריים===
*פורט גריסון
*מילברוק
*בדפורד
*סאמיט פארק
*ולווד
*וייננדס
*אולד קורט
*פייקסוויל
*סאדברוק
*מילפורד מיל

===בתי ספר פרטיים===
*פארק
*סנט מרקס
*בית תפילה
*אודיסי
*סנט טימותיס
*קריגר שכטר

===מוסד להשכלה גבוהה===
*ישיבת נר ישראל
*מעלות בלטימור

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרילנד: יישובים
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
קטגוריה:בולטימור
Mega (אתר אינטרנט)

Mega הוא אתר המספק שירותי העלאות ואחסון של קבצים מסוגים שונים במהירות גבוהה (סוג שירות המכונה "One-click hosting"). האתר הוא יורשו של האתר Megaupload, והוא הושק על ידי איש העסקים קים דוטקום ב-19 בינואר 2013, שנה בדיוק לאחר שהאתר Megaupload נסגר בפתאומיות על ידי ה-FBI.

== היסטוריה ==
האתר Megaupload, שהיה אתר שירות אירוח הקבצים הראשון של קים דוטקום, נסגר בפתאומיות ב-19 בינואר 2012 על ידי ה-FBI ומחלקת המשפטים האמריקנית. האתר Mega הושק ב-19 בינואר 2013 - שנה בדיוק לאחר ש-Megaupload נסגר. ביממה הראשונה לאחר השקת האתר נרשמו אליו כבר מעל ל-500 אלף משתמשים.

ב-4 ביולי 2013 הושק יישום האנדרואיד הרשמי של האתר בחנות המקוונת Google Play.

באוגוסט 2013 קים דוטקום הצהיר כי במהלך 2014 האתר יכיל גם שירות נפרד של דואר אלקטרוני מאובטח אשר לטענתו יספק למשתמשי האתר את היכולת לשלוח ולקבל הודעות דואר אלקטרוני מוצפנות מבלי לקחת את הסיכון שהדואר האלקטרוני שנשלח ושמתקבל נמצא תחת מעקב של ארגון הביון הממשלתי האמריקני NSA.

== מאפיינים ==
האתר פועל לפי המודל העסקי Freemium אשר במסגרתו השירות הבסיסי המוצע לכל המשתמשים, ללא תשלום כלשהו, הוא שטח אחסון בגודל 50 ג'יגה בייט. ניתן לקבל שטח אחסון נוסף או רוחב פס יותר גדול בתשלום.

== ראו גם ==
* Google Drive
* Dropbox

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיתוף קבצים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2013
קטגוריה:שירות אחסון קבצים בענן
קטגוריה:אתרי אינטרנט שצונזרו