OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סוון יונסון

סוון יונסון (בשוודית: Sven Jonasson; 9 ביולי 1909 – 17 בספטמבר 1984) היה כדורגלן ומאמן שוודי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא מלך השערים בליגה השוודית בכל הזמנים.

==ביוגרפיה==
יונסון נולד ב-9 ביולי 1909 בבורוס שבשוודיה. במשך כל הקריירה שלו שיחק באלפסבורג בה נחשב לשחקן הגדול ביותר ששיחק בהיסטוריית המועדון ונכנס גם להיכל התהילה השוודי. מאז הופעת הבכורה שלו בליגה השוודית שהייתה ב-11 בספטמבר 1927 שיחק יונסון 344 משחקי ליגה רצופים ללא הפסקה, דבר שהקנה לו שיא. במשך 19 שנים באלפסבורג זכה עימה בשלושה תוארי ליגה, סיים פעמיים כמלך השערים וכבש בסך הכל 252 שערים ב-410 הופעות בכל המסגרות. יונסון היה גם למאמנה בין 1952–1954.

במדי נבחרת שוודיה יונסון השתתף בגביע העולם של 1934 בו כבש צמד שערים בשמינית הגמר נגד ארגנטינה שהעלה אותם לרבע הגמר, בו הפסידו לגרמניה. באותו טורניר ארבעה שנים אחר כך הגיע עם נבחרתו לחצי הגמר בו הפסידו להונגריה ובמשחק על המקום השלישי כבש יונסון נגד ברזיל שניצחה אותה. בנוסף לכך השתתף גם במשחקים האולימפיים של אולימפיאדת 1936. בסך הכל ערך 42 הופעות בהם כבש 20 שערים במדים הלאומיים.

==תארים==
;אלפסבורג
*אליפות שוודיה (3): 1935/36, 1938/39, 1939/40
;נבחרת שוודיה
*מקום רביעי בגביע העולם: 1938
;אישיים
*מלך השערים בליגה השוודית (2): 1933/34, 1935/36
*היכל התהילה השוודי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1938
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:כדורגלני אלפסבורג
קטגוריה:מאמני כדורגל שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרים ב-1984
אנדרה וסי

אנדרה וסי לוח זיכרון על ביתו
אנדרה וסי (בהונגרית: Vészi Endre;19 באוקטובר 1916 – 9 ביולי 1987) היה משורר, וסופר ומחזאי יהודי-הונגרי, ניצול שואה, זוכה בפרס קושוט ופרס אטילה יוז'ף.

== ביוגרפיה ==
וסי נולד בבודפשט למשפחה יהודית, אביו היה יצרן סבון. לאחר שסיים את לימודיו בבית ספר היסודי (חטיבת ביניים), למד את אומנות החריטה. הוא עבד בפירמת גדולדיגר (Geduldiger) בשנים 1932–1938. משנת 1934 שיריו הופיעו בעיתונים ובכתבי עת שונים: נפסבה, ניוגט, ספ סו (Szép Szó) שפירושו "מילה יפה", פשטי נפלו, ועוד. כרך השירה הראשון שלו ראה אור בשנת 1935. ומשנת 1937 גם מאמריו הציבוריים ודיווחיו הסוציוגרפיים הופיעו בעיתונים. הרומן הראשון שלו, "שוחררת", זכה בפרס קלמן מיקסאט של הוצאת הספרים פנתיאון (Pantheon) בשנת 1937. בשנת 1942 כיהודי נשלח לשרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) ולאחר מכן כאסיר במחנות ריכוז. הוא שרד את מלחמת העולם השנייה ואת השואה ושב לביתו בשנת 1945. באותה השנה הפך לכתב של העיתון נפסבה עד שנת 1951. משנת 1948 הופיעו ברציפות יצירותיו השונות: כרכי שירה ופרוזה תסכיתי רדיו, מחזות, סרטים, משחקי טלוויזיה.

בשנת 1950 נשא לאישה את מרגיט דלבולה. הוא היה מזכיר התאחדות הסופרים ההונגרית משנת 1955 עד 1956. הוא התפטר בשנת 1956. 

וסי נפטר ב-1987 בבודפשט.
== עבודותיו ==
=== שירים ===

=== פּרוזה ===

=== מחזות ===

== סרטים ==

== תסכיתי רדיו ==

== פרסים ==

== לקריאה נוספת ==
* מיהו מי בספרות ההונגרית? 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://mek.oszk.hu/03300/03312/index.phtml אנדרה וסי (1916-1987)] (MEK)
* [http://mek.oszk.hu/03000/03013/ אנדרה וסי: אנגי ורה] (MEK)
* אנדרה וסי[http://www.mek.oszk.hu/03000/03015/ : גביע הכסף] (MEK)
* [http://mek.oszk.hu/02300/02321/ אנדרה וסי: גביע הכסף – ספר שמע] (MEK)

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:יהודים זוכי פרס אטילה יוז'ף
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1916
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1987
הטרדה

שמעי מקלל את דוד), חיתוך עץ מ-1860 מאת יוליוס שנור פון קרולספלד]]
הטרדה (באנגלית: Harassment) מכסה מגוון רחב של התנהגויות בעלות אופי פוגעני. בדרך כלל, הטרדה מובנת כהתנהגות שמביאה את האדם, לביזוי או ביוש אדם אחר, והיא מזוהה באופן אופייני על ידי אי-הסבירות שלו מבחינת הסבירות החברתית והמוסרית. במובן המשפטי, מדובר בהתנהגויות שנראות מטרידות, מרגיזות או מאיימות. זאת מאחר שאנשים מפתחים מטעמים מפלים, והם משפיעים על ביטול זכויותיו של אדם מסוים או פגיעה באדם מסוים כדי שלא יהנה מזכויותיו. כאשר התנהגויות אלו חוזרות על עצמן, ניתן להגדיר אותן גם כבריונות. ההמשכיות או החזרתיות וההיבט של מצוקה, דאגה או איום עשויים להבדיל את ההטרדה מעלבון.

סוגים אחדים של הטרדה נחשבים לחמורים במיוחד, וזכו להתייחסות מיוחדת:
* הטרדה מאיימת: פעולות שתכליתן לרדת לחייו של הקורבן, לערער את ביטחונו העצמי, לשבש את שגרת חייו ולהעניק לו תחושת "ניצוד". בישראל עוסק בכך חוק מניעת הטרדה מאיימת. 
* הטרדה מינית: התנהגות של כפייה בהקשר מיני, ובכלל זה מגע כפוי באיבר גוף הנחשב למיני (איברי המין והרבייה החיצוניים, הישבן והחזה), הטרדות מילוליות או פיזיות בהקשר הגוף והזהות המגדרית. בישראל עוסק בכך חוק למניעת הטרדה מינית.
* הטרדת עד: פעולה של הטרדה המופנית כלפי אדם בנוגע להודעה שמסר, או עומד למסור, בחקירה על פי דין, או בנוגע לעדות שמסר האדם, או עומד למסור, בהליך שיפוטי. בישראל עוסק בכך .

==ראו גם==
* מטרד ליחיד
* מטרד לציבור

== קישורים חיצוניים ==

* [https://curlie.org/Society/Issues/Violence_and_Abuse/Harassment/ הטרדה], Curlie

קטגוריה:פשעים
גאליצ'יצה

גאליצ'יצה (במקדונית: Галичица; באלבנית: Mali i Thatë) הוא הר שנמצא בגבול אלבניה–מקדוניה הצפונית. בצד המקדוני של ההר, יש פארק לאומי, השוכן בין שני האגמים הגדולים ביותר במדינה: אגם אוחריד ואגם פרספה. הפארק הלאומי, שבו נמצאו למעלה מ-1,600 מינים, משתרע על שטח של כ-227 קמ"ר.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Panorama View of Ohrid and Prespa Lakes from top of Galicica (2).jpg |נוף לאגם אוחריד ואגם פרספה ממרומי גאליצ'יצה
קובץ:Galicica ohrid lake.jpg|מבט מגאליצ'יצה מחלקו הדרומי של אגם אוחריד
קובץ:Galicica 1.jpg|גאליצ'יצה באביב
קובץ:Galicica ko.jpg|מבט מגאליצ'יצה מחלקו הצפוני של אגם אוחריד
קובץ:Galicica to ohrid.jpg|נוף מגליצ'יקה על העיר אוחריד
קובץ:Galicica inside2.jpg|גאליצ'יצה בקיץ
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.galicica.org.mk/ הפארק הלאומי של גאליצ'יצה]

קטגוריה:קצרמר אלבניה
קטגוריה:מקדוניה הצפונית: הרים
קטגוריה:אלבניה: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול אלבניה–מקדוניה הצפונית
בדפורד SB

בדפורד SB (באנגלית : Bedford SB) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב המסחרי הבריטית Bedford Vehicles , אשר יוצר בין השנים 1986–1950.

==דגמים "בדפורד SB"==
* "SB" - בדגם הורכב מנוע בנזין "בדפורד"
* "SBG" - בדגם הורכב מנוע בנזין "בדפורד"
* "SB3" - בדגם הורכב מנוע בנזין "בדפורד"
* "SB0" - בדגם הורכב מנוע דיזל "Perkins" 
* "SB1" - בדגם הורכב מנוע דיזל "בדפורד"
* "SB5" - בדגם הורכב מנוע דיזל "בדפורד"
* "SB8" - בדגם הורכב מנוע דיזל "ליילנד"
* "SB13" - בדגם הורכב מנוע דיזל "ליילנד"

=="בדפורד SB"==

* יוצרו 54,000 יחידות מהם 38,000 יחידות לייצוא.
* מתוכם יוצאו לניו זילנד 1,200 יחידות שנרכשו על ידי חברת האוטובוסים "New Zealand Railways Road Services" . בדגמים שיוצאו ל-"ניו זילנד" הורכב מנוע מתוצרת קטרפילר מסוג "C7" ששודך לתיבת הילוכים מתוצרת "Allison Transmission" 
* דגם "בדפורד SB" היה הרכב תוצרת "בדפורד" הראשון שעוצב בתצורה "שליטה קדימה", כאשר מושב הנהג נמצא מימין למנוע והמנוע הקדמי מתחתיו
* אוטובוס בינוני
* 1 דלת כניסה באמצעות 2 מדרגות
* הצבא הבריטי, חיל האוויר המלכותי הצי המלכותי הבריטי, ועוד מספר מחלקות ממשלתיות אחרות, רכשו חלק גדול מהדגמים. גרסת כוחות הביטחון הייתה גמישה יותר מגרסאות אזרחיות ויכולה הייתה להמיר לאמבולנסים בשעת חירום
* ייצור הדגם הופסק בדצמבר 1986

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:BedfordSB-181ECV.jpg | "בדפורד SB"
קובץ:Crimson Tours coach 1962 Bedford SB Duple Super Vega 675 OCV.jpg | "בדפורד SB", שנת 1962
קובץ:Bedford coach (SHO 628P), 25 September 2010.jpg | "בדפורד SB"
קובץ:Whiteway coach (DCC 125), Showbus 2012 rally.jpg | "בדפורד SB"
קובץ:King Alfred coach (326 CAA), 2010 Cobham bus rally.jpg | "בדפורד SB"
קובץ:King Harry UUO198 (875606630).jpg | "בדפורד SB"
קובץ:Brentwood Coaches coach (558 FBF), Showbus 2012 rally.jpg | "בדפורד SB"
קובץ:Lodges Coaches coach (MJB 481), Felixstowe, 2 May 2010 (1).jpg | "בדפורד SB"
קובץ:Tantivy Blue Coach Tours coach 37 (A747 DWP), 2010 North Weald bus rally.jpg | "בדפורד SB"
</gallery>

<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:1958 - Bedford SB3 - VVP 911 - Flickr - ozz13x.jpg | "בדפורד SB", שנת 1958 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
</gallery>

==ראו גם==
* בדפורד CA
* בדפורד OB
* בדפורד OY
* בדפורד TJ

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1950
קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
SB
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
Incesticide

Incesticide (מאנגלית "הדברה") הוא אלבום האוסף הראשון של להקת נירוונה, שיצא ב-1992 בחברת DGC רקורדס. הוא שוחרר ב-14 בדצמבר 1992 באירופה וב-15 בדצמבר 1992 בארצות הברית. האוסף הגיע בשיאו למקום ה-39 במצעד הבילבורד 200 האמריקאי.

== רקע ==
בתחילת 1992, ג'ונתן פונמן מהלייבל סאב פופ, יצא קשר עם גארי גרש, שהחתים את נירוונה בלייבל DGC רקורדס, והודיע לו כי לסאב פופ מספר שירים שהוקלטו ולא שוחררו על ידי הלהקה. במקור הלהקה התכוונה לשחרר את שירים אלו דרך סאב פופ ולקרוא לו בשם הציני "Cash Cow", אולם סאב פופ לא יכלה לייצר ולקבל את יחסי הציבור המספיקים לדעת הלהקה, כמו רשת ההפצה הרגילה שלהם, גפן רקורדס. סאב פופ מכרה את הזכויות לאוסף השירים הללו לגפן רקורדס בכפוף לכך שהלהקה תאשר ותפיץ אלבום כזה עד לקריסמס 1992.

בזמן זה שירים אלו הסתובבו באופן לא רשמי בין מעריצי הלהקה (באיכות נמוכה), והלהקה רצתה לתת למעריציה את השירים באיכות גבוהה יותר. בספר "Cobain Unseen" כתב צ'ארלס ר. קרוס בדיעבד כי קורט קוביין הסכים לשחרור האוסף כיוון שניתנה לו הזכות המלאה לעצב את עטיפת האלבום.

השירים הוקלטו בתקופות שונות, וחלקם הוקלטו כאשר ללהקה לא היה הרכב יציב, וכך יצא שבאוסף זה ישנם ארבעה מתופפים שונים: צ'אד צ'אנינג, דן פיטרס, דייל קרובר ודייב גרוהל.

6 מתוך 15 השירים באלבום הם גרסאות שלא שוחררו מעולם: "Been A Son", "Polly", "Hairspray Queen", "Aero Zeppelin", "Big Long Now", "Aneurysm""

== רשימת השירים ==

== נתוני מכירות ==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1992
קטגוריה:נירוונה
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
יחסי ליכטנשטיין–מקסיקו

קונסוליית הכבוד של מקסיקו בוואדוץ
יחסי ליכטנשטיין–מקסיקו הם יחסי החוץ בין ליכטנשטיין לבין מקסיקו.

== סקירה כללית ==
היחסים בין המדינות כוננו ב-1 ביולי 1994.

לליכטנשטיין אין שגרירות שהוסמכה למקסיקו.
מקסיקו מוסמכת לליכטנשטיין משגרירותה בברן, שווייץ, ובנוסף היא מחזיקה בקונסוליית כבוד בוואדוץ.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
מונאר

מונאר (במלאיאלאם: മൂന്നാർ, באנגלית: Munnar) היא עיירה במדינת קרלה, הודו, אשר ידועה בזכות מטעי התה הרבים בשטחה המעניקים לה מראה ייחודי.<ref name=":2" /> העיירה נמצאת כ-1,600 מטרים מעל גובה פני הים, על הרי הגהט המערביים.<ref></ref>

מונאר מהווה את אחד ממוקדי התיירות המרכזיים של מדינת קרלה,<ref></ref> ואף מוכרת בקרב תרמילאים ישראלים ומהווה חלק משביל החומוס בדרום הודו.<ref name=":2" />

== אטימולוגיה ==
בשתי השפות, מלאיאלאם וטמילית, השם מונאר משמעותו "שלושה נהרות". השם נובע ממיקומה של העיירה, הנמצאת בסמוך לנהרות מודיראפוז'ה, נלאת'ני, וקונדלי.<ref></ref>

== היסטוריה ==
לפני תקופת הודו הבריטית והגעת הבריטים לאזור בשנת 1870, הוא היה שייך לבני השבט מוטהובן שהגיעו לשם, ככל הנראה, עוד במהלך המאה ה-10 מאזור מאדוראי. מעט ידוע על השבט ועל ההיסטוריה שלהם.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>

בשנת 1877 הבריטים החלו ליישב את האזור והקימו מטעי גידול שונים, כגון קפה, הל, סיסל. אולם, כל הגידולים ננטשו לאחר שהתגלה שגידול תה היה היעיל ביותר, ועד שנת 1915 העיירת הבריטית מנתה יותר מ-16 מפעלי תה. למעשה מאז ועד היום, גם לאחר שהבריטים עזבו את העיירה והודו הכריזה על עצמאותה, הכלכלת של האזור מתבססת בעיקר על גידולי תה.<ref name=":0" /><ref name=":1" /> כיום, רוב מטעי התה בעיירה הם בשליטת קבוצת טאטא.<ref name=":2"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרלה: יישובים
קטגוריה:הודו: ערים
שמעי

שמעי הוא שמם הפרטי של מספר גברים בתנ"ך:
*שמעי, בנו השני של גרשון (, , )
*שמעי בן גרא, ממשפחת שאול (, )
*שמעי, אחד מחבריו של דוד ()
*שמעי בן אלא, אחד מה-12 "נצבים" של שלמה ()
*שמעי בן פדיה, נכדו של יכניה ()
*שמעי, משבט שמעון, ואביהם של 16 בנים ו-6 בנות ()
*שמעי, משבט ראובן ()
*שמעי, מבני בניו של מררי ()
*שמעי, מבני בניו של גרשון ()
*עוד לוויים ששמם שמעי (, , )
*שמעי, משבט בנימין, ואביהם של 9 בנים ()
*שמעי הרמתי ()
*אנשים שונים שהצטוו להיבדל מנשיהם הנוכריות, שלשה מהם שמם שמעי (, , )
*שמעי בן קיש, זקינו של מרדכי ()

קטגוריה:אישים בתנ"ך
שורשי עץ (ואן גוך)

שורשי עץ (בצרפתית: Racines d'arbres) הוא ציור בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך, שנוצר בשנת 1890 באובר-סור-אואז שבצרפת.<ref>van der Veen, Wouter; Knapp, Peter (2010). Van Gogh in Auvers: His Last Days. The Monacelli Press. p. 242. .</ref> כיום, היצירה מוצגת במוזיאון ואן גוך שבאמסטרדם. זוהי אחת מהיצירות האחרונות שואן גוך יצר.<ref>Hulsker (1980) p. 476.</ref>

==אודות היצירה==
ואן גוך התגורר בעיירה אובר-סור-אואז אשר צפונית לפריז במשך כמה חודשים לפני מותו ולאחר שעזב את המוסד לבריאות הנפש בסן רמי במאי 1890.<ref>Naifeh, Steven; White Smith, Gregory (2011). Van Gogh: The Life. Profile Books. p. 822 ff. .</ref> ואן גוך השתמש בקנבס שבו הרוחב כפול פי שניים מהאורך. הוא השתמש בסגנון הזה לכמה מיצירותיו האחרונות. ביצירה ניתן לזהות את שורשי וגזעי העצים, אך קשה להבין מהו הנושא של היצירה.<ref>van der Veen and Knapp (2010) pp. 164, 242.</ref>

כבר ב-1882, כאשר הצייר התגורר בהאג, הוא יצר רישום ל-"שורשי עץ" בתקופה שבה הוא השלים גרסה אבודה ליצירה, "צער". במכתב לאחיו תיאו, ואן גוך כתב כי הוא רצה להמחיש באמצעות הרישום את קשיי החיים. לא ברור אם גם היצירה משנת 1890 בעלת אותה משמעות כמו לרישום, אך סביר להניח שאין קשר לתחושה זו מפני הצבעים הבהירים בציור שאפיינו יצירות יותר אופטימיות של הצייר.

בשנת 2020, חוקרים ממוזיאון ואן גוך גילו את המקום המדויק שבו נמצאים שורשי העץ המוצגים ביצירה. הם התבססו על גלויה היסטורית של אזור אובר-סור-אואז. המיקום הוא כ-150 מטר מאכסניית ראבו, היכן שהתגורר ואן גוך בחודשים האחרונים לחייו.

<gallery widths="220" heights="220" perrow="2">
קובץ:Vincent van Gogh - Undergrowth with Two Figures (F773).jpg|סבך עם שתי דמויות, 1890, מוזיאון האמנות בסינסינטי, אוהיו (F773, JH2041)
קובץ:Vincent van Gogh - Study of a Tree (F933).jpg|שורשי עץ בחול (רישום), 1882, מוזיאון קרולר-מילר, אוטרלו (F933, JH142)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
קטגוריה:אוספי מוזיאון ואן גוך
ארז מזרחי

ארז מזרחי (נולד ב-7 ביוני 1980) הוא במאי ועורך טלוויזיה וקולנוע ישראלי.
==ביוגרפיה==
ארז מזרחי גדל בבת ים, בן לאב פנסיונר של צבא הקבע ואם העוסקת בהוראה. בצה"ל שירת כפקח טיסה ומבצעים בחיל האוויר. בעל תואר ראשון בקולנוע וטלוויזיה ממכללת ספיר,

מזרחי יוצר בטלוויזיה הישראלית מאז שנת 2008.

בשנים 2008–2011 שימש כבמאי ועורך כתבות צבע בערוץ הספורט, בשנים 2011–2012 שימש במאי כתבות חוץ בערוץ 8. ערך את "מאסטר שף 4" (קשת), "בייבי בום" (ערוץ 10), "כחולים" (קשת), "המתמחים" (קשת), "ארבע חתונות" (רשת), הסדרה הדוקומנטרית "מקדש מעט" (כאן 11), "כפולים 2" (קשת), "בואו לאכול איתי" עונות 1–4 (כאן 11), "שמונים וארבע" (כאן 11), "האח הגדול" (רשת) ו"אמא מחליפה" (רשת).

בינואר 2018 יצא סרטו הראשון של מזרחי באורך מלא, "הלומים" והוקרן בבתי קולנוע ברחבי הארץ. בסרט משחקים בתפקידים הראשיים עמוס תמם ואדוה בולה והוא השתתף ב־15 פסטיבלים ברחבי העולם ואף זכה בפרסים, ביניהם פרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הסרטים של שאנגחאי; פרס הסרט האירופי הטוב ביותר בפסטיבל טיראנה, אלבניה; פרס השחקן ופרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל סלנטו, איטליה; פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל סומרוויל, ארצות הברית ובפסטיבל ורונה, איטליה. את הסרט יצר, ביים והפיק יחד עם סהר שביט, אותו הכיר בלימודיו במכללת ספיר. והוא זכה לתמיכה מקרן הקולנוע הישראלי, קרן מקור, הקרן לעידוד קולנוע ישראלי ומפעל הפיס.

ב-2008 יצר וביים יחד עם סהר שביט את "צלקות", סרט דרמה בן ה-42 דקות שהועלה בפסטיבל קולנוע דרום. ב-2018 הפיק וביים סרט הדרכה עלילתי בן 30 דקות עבור מרכז יצחק רבין. ביים second unit של The Leak (פיילוט לסדרת טלוויזיה), "דוז פואה", סדרת דרמה שהוקרנה בכאן 11 ו"אביב נעורים", סרט דרמה שהוקרן בקשת.
כיום (2020) מסיים את כתיבת סרט הקולנוע השני שלו, "עלמא" שיופק על ידי חברת ההפקות "נורמה" (אסף אמיר) על השתלת איברים בין ישראלית לפלסטינית. הרעיון לתסריט השתתף בתחרות הפיצ'ינג הבינלאומית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה 2018.

ארז מזרחי מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לשתי בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 

*[https://vimeo.com/236153853 הסרט "צלקות"], באתר vimeo
*
*[http://sff.sapir.ac.il/2016/csf.sapir.ac.il/indexb53b.html?films=הלומים-קאיד-אבו-לטיף-מראיין-את-ארז-מזרח הלומים: קאיד אבו לטיף מראיין את ארז מזרחי וסהר שביט], באתר מכללת ספיר, פסטיבל קולנוע דרום ה-15, 2016
*
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:עורכי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
קטגוריה:בת ים: אישים
ולדימיר ניקולייב

ולדימיר ניקולייביץ' ניקולייב (ברוסית: Владимир Николаевич Николаев; נולד ב-16 במרץ 1959) הוא רוצח וקניבל רוסי; בשנת 1997 הוא נידון למוות, עונשו הוחלף במאסר עולם בשנת 1999.

== ביוגרפיה ==
עוד לפני הרציחות בילה ניקולייב את רוב חייו במוסדות כליאה על עבירות של גניבה, אלימות ושוד. את עונש המאסר הראשון הוא קיבל בשנת 1980, לאחר מכן נשפט פעמיים נוספות. הוא לא שהה בכלא זמן רב: כחודשיים-שלושה, כשהמאסר האחרון היה שבעה חודשים. בשבעת חודשי החופש האלה בשנת 1997 החל ניקולייב להרוג.

הרצח הראשון, כפי שאמר לימים ניקולייב, התרחש במקרה: במהלך ריב בשכרות, הוא הרג את חברו לשתייה עם מכת אגרוף. לאחר מכן ניקולייב, שלא ידע כי חברו לשתייה מת, לקח את הגופה לביתו, שם ניסה להחיות את חברו עם כמה מכות על לחייו ומים קרים מהמקלחת. לאחר שהבין שהוא מת, הוא החל לבתר אותו כדי להיפטר מהגופה, ואז החליט לטעום את מבשרו. הוא כרת חתיכה מרגלו, בישל אותה וטעם אותה. ניקולייב לא אהב את טעם הבשר. לאחר מכן טיגן את הביס הבא וסיים לאכול. חלק מהבשר נתן לחברו, שהביא את הבשר הביתה. אשתו הכינה פלמני, שלדברי ניקולייב היא אכלה בעצמה והאכילה את הילדים; ניקולייב החליף קצת מהבשר באלכוהול.

ניקולייב ביצע את הרצח השני בכוונה. עד מהרה נחשף ניקולייב: החבר, יחד עם אשתו, הכינו כיסונים, שניתנו גם לשכנים. טעמם של הכיסונים נראה לאלה חשוד, והם הראו לרופא את הבשר המוזר. הבדיקה הפשוטה ביותר הראתה כי הבשר הטחון מכיל עקבות של דם אנושי. עד מהרה נעצר ניקולייב בחשד לרצח. הוא הודה במהירות בפשעים.

החל מאפריל 2020 הוא חי וממשיך לרצות את עונשו ב"הדולפין השחור"<ref>https://www.cheatsheet.com/health-fitness/youll-never-believe-what-really-happens-in-russias-most-terrifying-prisons.html/</ref>.

==קישורים חיצוניים==
* מתוך תוכנית הטלוויזיה "הנידונים לכל החיים"

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוצחים רוסים
קטגוריה:קניבלים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1959
ג'יימס סנט

ג'יימס סנט (באנגלית: James Sant; 1820 – 1916) היה צייר בריטי שהתמחה בפורטרטים ונודע בעיקר כצייר של נשים וילדים היה צייר חצר המלכות אחרי 1871.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
סנט נולד בקרוידון, סורי, אנגליה, ב-23 באפריל 1820. הוא למד תחילה ציור בצבעי מים אצל ג'ון ורלי, אחר כך אצל אוגוסטוס וול קאלקוט,<ref></ref> ומגיל עשרים למד בבתי הספר של האקדמיה המלכותית.

הוא חי עד גיל 96 והציג בתערוכה בגלריה גרוסוונור וכן ייצר כמעט שלוש מאות בדים לתערוכות באקדמיה. הראשון שבהם, דיוקן של אביו ויליאם סנט, שהוצג בשנת 1840; האחרון הוצג בשנת 1915.<ref></ref>

בשנת 1851 התחתן עם אליזבת תומסון, בתו של ד"ר תומסון, רופא מנתח וחבר באגודה הגננות והחקלאות בהודו.<ref></ref> תמונתו של הנביא שמואל משנת 1853 הייתה ההצלחה הראשונה שלו, וכן תחריטים של הציור "כיפה אדומה" נמכרו בכמויות גדולות.

בשנת 1861 הוצגו בגלריה בפול מאל דיוקנאות שצייר והתערוכה שיפרה את המוניטין שלו והוא נבחר לאקדמיה המלכותית, ומאוחר יותר עמד כראשה. בשנת 1871 הוא מונה לצייר הראשי של המלכה ויקטוריה, לאחר שהתפרסם בזכות דיוקנאות ילדי המלוכה שצייר, ובמיוחד דיוקנו של הנסיך לאופולד והנסיכה ביאטריס בשנת 1870. הוא היה האמן האחרון שהחזיק בתואר הזה.
ג'יימס סנט, הדואט
סנט ידוע בעיקר בזכות דיוקנאות של נשים וילדים. הוא כונה "קיסר הילדים". עם זאת, רבות מתמונותיו היו של נופים ובמיוחד גנים. הוא גם צייר נופי ים, נופים עם בעלי חיים ונושאים אחרים]. תמונותיו המאוחרות יותר היו חופשיות בסגנונן. חלקן הושווה לעבודת האימפרסיוניסטים הצרפתים.

נופיו יכולים לכלול דמויות עם תווי פנים ריקים או מעוותים או רק צלליות פשוטות כמו "הנזירה שבקירות המנזר" (1910).<ref></ref> הוא המשיך לצייר עד זקנה.

הוא התפטר מהאקדמיה המלכותית ב-1914 כדי "לפנות מקום לציירים צעירים יותר".

הוא נפטר בלונדון, ב-12 ביולי 1916.

את עבודותיו ניתן למצוא בגלריה טייט ובגלריית הפורטרטים הלאומית בלונדון.

אחותו שרה שרווד קלארק הייתה גם אמנית. אך כל הידועה על יצירתה הוא אוסף של 48 תמונות של סקוטלנד משנת 1854.<ref></ref> אלה הוצגו לראשונה בתערוכה של "צבעי מים על נייר " בשנת 2010 בלונדון.<ref></ref>

אחיו ג'ורג' סנט היה חבר החברה המלכותית של אמנים בריטים (1821–1877), היה צייר נוף ושני האחים שיתפו פעולה מדי פעם בציורים. גם ג'יימס וגם ג'ורג' סנט היו בין מכריו האמנים הבולטים של צ'ארלס דודג'סון (לואיס קרול); ג'יימס סנט, בתו שרה פאני והבן ג'מי היו נושא לעבודות הצילום של דודג'סון.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery widths="180px" heights="180px" perrow="4">
File:James Sant Selbstporträt 1844.jpg| דיוקן עצמי, 1844
File:James Sant Frau und Tochter.jpg| אשתו אליזבת ובתו, 1852
File:Sant-Thorn.jpg| קוץ בין השושנים, 1887
File:James Sant - The Novice.jpg|הטירונית, 1856
File:Sant-Ophelia.jpg|אופליה
File:James Sant Russell sisters.jpg|האחיות ראסל, 1858
File:James Sant (1820-1916) - Prince Leopold (1853-1884) - RCIN 404258 - Royal Collection.jpg| הנסיך לאופולד
James Sant - The Fairy Tale - Google Art Project.jpg| סיפור פיות, 1845

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1820
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1916
נים (כדורגל)

אולימפיק נים (בצרפתית: Nîmes Olympique) המכונה בדרך כלל נים – Nîmes, הוא מועדון כדורגל צרפתי מהעיר נים. המועדון נוסד ב-10 באפריל 1937 המשחק בליג 2, ליגת המשנה הצרפתית. נים משחקת את משחקיה הביתיים בסטאד דה קוסטייראס שבעיר.

== היסטוריה ==
מועדון הספורטינג נומיס (SCN) הוקם בשנת 1901 על ידי אנרי מונייר, הוא החליט להקים מועדון חדש בנים, עיר הולדתו. במקור, הקבוצה הייתה מיועדת לפרוטסטנטים צעירים בלבד.

המועדון הפסיק את פעילותו עקב מלחמת העולם הראשונה. לאחר סיום המלחמה, ב-15 באפריל 1919, פעילותו חודשה. בשנת 1922, SCN התאחדה עם מועדון אחר מ-Nîmes, FA Nîmois, והפכה למועדון אחד.

הקבוצה החדשה שפועלת בשם "Sporting Club Nîmois" שיחקה באליפות דרום-מזרח צרפת בשנת 1925. בשנת 1927, Les Nîmois זכתה במקום הגבוה ביותר, שזכה אז לכינוי-Division d'Honneur.

באוקטובר 1931 חנך נשיא הרפובליקה הצרפתית, גאסטון דומרג, את אצטדיון ז'אן בוין.

עקב בעיות כלכליות, נטשה SCN את פעילותה המקצועית בשנת 1937. בעקבות מאמצי אנשי עסקים מקומיים, עבר המועדון למחוז לוזר-גארד בנימס, והוקם מחדש כאולימפיק נים.

הקבוצה עברה לסטאד דה קוסטייראס ב-15 בפברואר 1989. משחק הליגה הראשון באצטדיון היה ב-4 במרץ 1989, מול מונטסו במשחק במסגרת הליגה השנייה, במשחק נכחו 3,647 צופים. נוכחות השיא הייתה 25,051, שנרשמה בעונת 1991/1992, במשחק ליגה בליגת העל הצרפתית מול מרסיי.

בשנים 1995–1996 הגיעה נים לגמר הגביע הצרפתי, מה שהעניק למועדון כרטיס לגביע אופ"א, היא הודחה בסיבוב השני ל-Allmänna Idrottsklubben השוודית.

ב-5 במאי 2018, הבטיחה נים את העלייה חזרה לליגה הבכירה לראשונה מאז עונת 1992/93 לאחר שסיימה במקום השני בליגת המשנה. בעונת 2018/2019, סיימה הקבוצה במקום התשיעי בליגה. בעונת 2019/20 המקוצרת עקב נגיף הקורונה, הייתה הקבוצה במקום ה-18 אך ניצחה מירידה בעקבות השהיית הליגה, אולם בעונה שלאחר מכן, עונת 2020/2021 שבה הקבוצה לליגת המשנה, ובעונה שלאחר מכן סיימה במקום ה-19 וירדה ליגה נוספת לליגה השלישית.

==סגל הקבוצה==
;נכון ל-5 באוגוסט 2021 <ref></ref>

 (בהשאלה מיורגודן)

 (בהשאלה מלוריאן)

== תארים ==
* אליפות ליגת המשנה: 1950

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל צרפתיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1937
קטגוריה:נים (כדורגל)
קטגוריה:נים (עיר)
קטגוריה:1937 בצרפת
קטגוריה:אוקסיטניה (חבל מנהלי): ספורט
יום העצמאות (ג'מייקה)

יום העצמאות של מדינת ג'מייקה הוא חג לאומי במדינת ג'מייקה, המציין את קבלת העצמאות מידי הממלכה המאוחדת.

== רקע ==
מושבת ג'מייקה קיבלה את עצמאותה מהממלכה המאוחדת ב־6 באוגוסט 1962, לאחר יותר מ־300 שנה שהאזור היה בשליטתה. הלאומיות השחורה אומנה במיוחד בג'מייקה במחצית הראשונה של המאה ה-20, כאשר המנהיג הבולט ביותר במדינה היה מרקוס גארבי, מנהיג העבודה וחסידי תנועת החזרה לאפריקה, שקראה לאנשים ממוצא אפריקני לחזור למולדת אבותיהם<ref name="back"></ref>. הסנטימנט הלאומני הגיע לשיא במהלך אי שקט העבודה הבריטי במערב הודו בשנות ה-30 של המאה ה-20, שבמהלכו התרחשו מחאות בין תושבים ילידים ובריטים של איי הודו המערבית הבריטיים. לאחר תום מלחמת העולם השנייה החל דה-קולוניזציה, כאשר פוליטיקאים מקומיים בג'מייקה ובאימפריה הבריטית העבירו את מושבות הכתר שלהם למדינות עצמאיות.

== חגיגות ==
פארק העצמאות הוא מקום החגיגות של יום העצמאות. 
סגן שר החוץ הבריטי [[הנרי בלינגהאם באירוע שנערך בבית ג'מייקה לציון 50 שנה לעצמאות ג'מייקה, 6 באוגוסט 2012.]] 
החגיגות העיקריות מתקיימות בשעות הערב בזירה הלאומית בפארק העצמאות. ביום העצמאות ג'מייקנים משתתפים בצעדות רחוב ענקיות, לובשים בגדים צבעוניים כמו דגל ג'מייקה ומלבישים כל מיני תצוגות תרבותיות<ref>https://www.caribbeannationalweekly.com/caribbean-breaking-news-featured/jamaicans-emancipation-independence-celebrate/</ref>.

== ציר זמן ==
* ביום שג'מייקה קיבלה את עצמאותה, הוחלף דגל בריטניה בדגל ג'מייקה. הנסיכה מרגרט פתחה את המושב הראשון של פרלמנט ג'מייקה באיחוד<ref></ref>.
* פארק האמנציפציה בקינגסטון נפתח ימים לפני יום העצמאות וערב יום האמנציפציה בשנת 2002<ref name="TnTNewsday 2012"></ref><ref></ref>.
* בשנת 2019, נשיא קניה, אוהורו קניאטה, נכח בחגיגות יום השנה ה-57, כחלק מביקור ממלכתי בן שלושה ימים בג'מייקה כאורח ראש הממשלה אנדרו הולנס.

== הערות שוליים ==

ג'מייקה
קטגוריה:אירועים בחודש אוגוסט
קטגוריה:ג'מייקה: סמלים לאומיים
מוטב שיהיו שוגגין ואל יהיו מזידין

מוטב שיהיו שוגגין ואל יהיו מזידין הוא עיקרון הלכתי לפיו אין להוכיח אדם שעובר על חטא בשוגג, אם ידוע לנו שהוא לא ימנע מעבירה זו אף לאחר התוכחה, הטעם לכך הוא מפני שעדיף שאדם יעבור על איסור קל - איסור בשוגג, מאשר איסור חמור יותר - במזיד.

== מקור הכלל ==
מקור הכלל הוא בתלמוד בבלי במסכת שבת, שם מסופר ששאל רבא בר רב חנן לאביי, מאחר שההלכה היא שאין למחוא כף ביום טוב, אם כך האיך ישנם אנשים שמוחאים כפים ואין מי שימחה בהם, ויוכיח אותם על כך. רבא ענה על כך בהקדימו שהרי מצינו מקרים נוספים בהם שאנשים עושים אותם אף על פי שהדבר גובל באיסור, ובכל זאת לא מצינו אדם שימחה באותן שעושים כך. מסקנתו של רבא מכך היא - שאכן אין למחות ולהכויח בכל מקרה שאדם עובר על עבירה בשוגג אם לא ימנע לאחר שנוכיח אותו מפני ש:

בהמשך הסוגיה נאמר שכלל זה תקף הן באיסורים דאורייתא והן באיסורי דרבנן, לעולם אין להוכיח אדם על מעשיו, במקרה ואנו יודעים שלא ימנע מכך, מאחר שעדיף שיעבור בשגגה על העבירה ממה שיעבור עליה בזדון. בהמשך דברי התלמוד אף הובאה לכך ראיה, שהרי ראינו אנשים שרגילים לאכול בערב יום כיפור עד החשיכה ממש, ולא מוסיפים תוספת מחול על קודש אף על פי שהדבר נצרך מהתורה. מכך ניתן להוכיח שאף באיסורי תורה תקף כלל זה.

כאמור כלל זה תקף רק במקרה והאדם הוא שוגג, אך במקרה והאדם מזיד יש להוכיחו על מעשיו אף אם ברור לנו שלא ימנע מחמת כך מהעבירה. אמנם יש שכתבו שבאדם פורק עול באופן קבוע לא נאמרה מצוות תוכחה ואין שום חיוב להוכיחו במקרה וידוע שלא ישמע לו.

== הסתייגויות ==
כאמר כלל זה נאמר הן באיסורי תורה, והן באיסורי דרבנן. אמנם בראשונים הובאו כמה הסתייגויות בהן לא נאמר כלל זה:
* מוסכם על כל הראשונים שכלל זה נאמר רק במקרה שהדבר וודאי שלאחר התוכחה, האדם לא ימנע ממעשיו, אך במקרה שאין הדבר וודאי, יש להוכיח - ולא נאמר כלל זה.<ref>כך פוסק המשנה ברורה ב[https://www.sefaria.org.il/Mishnah_Berurah.608.3 או"ח תר"ח ס"ק ג']: בשם התוס' והתשב"ץ, ודבר זה מוסכם, ולא מצינו חולקים.</ref>
* מובא בראשונים שכלל זה נאמר רק על איסורי תורה שאינם מפורשים בתורה, אך איסורי תורה המפורשים בתורה ממש, בהם לא נאמר הכלל.
* יש שהוסיפו שאפילו באיסורי תורה שלא נכתבו במפורש בתורה אך הם ידועים ומפורסמים לכל, לא נאמר כלל זה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://olamot.net/shiur/מצות-תוכחה מצוות תוכחה] באתר עולמות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הלכה
קונור קודי

קונור דייוויד קודי (באנגלית: Conor David Coady; נולד ב-25 בפברואר 1993) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת הבלם בקבוצת לסטר סיטי.

== קריירת מועדונים ==
קודי, יליד ליברפול, מרזיסייד, גדל ותמך בליברפול.<ref></ref> הוא תוצר של האקדמיה לנוער של ליברפול לאחר שהצטרף למועדון בשנת 2005. במהלך עונת 2010/11, קדי היה חלק מהסגל הרחב של הקבוצה הבוגרת. קודי מונה לקפטן מועדון הנוער של המועדון עד גיל 21 וב-12 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו והיחידה בניצחון 1–3 על פולהאם.

=== שפילד יונייטד ===
קודי הושאל לחצי שנה לשפילד יונייטד מהצ'מפיונשיפ ב-22 ביולי 2013. קודי כבש את שער הבכורה הראשון שלו בתיקו 1–1 בלייטון אוריינט ב-30 בנובמבר 2013. במהלך חלון העברות של ינואר 2014, האריכה שפילד את תקופת ההשאלה שלו עד לסיום העונה. קודי שיחק בקביעות בבשפילד בהמשך העונה וחזר לליברפול לאחר ששיחק 50 משחקים וכבש שישה שערים בכל המסגרות בשפילד יונייטד.<ref></ref>

=== האדרספילד טאון ===
ב-6 באוגוסט 2014 חתם בהאדרספילד טאון לשלוש שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כמחליף בתבוסה 4–0 לבורנמות' ב-9 באוגוסט. ב-1 באוקטובר, הוא הבקיע את שערו הראשון עבור המועדון מול וולברהמפטון וונדררס, במשחק בו ניצחה טאון 1–3.<ref></ref>

=== וולברהמפטון וונדררס ===
ב-3 ביולי 2015 חתם קודי בוולברהמפטון וונדררס לשלוש שנים תמורת סכום שנע סביב ה-2 מיליון ליש"ט.<ref></ref> ב-9 באוגוסט 2016 הבקיע את שערו הראשון עבור הקבוצה בניצחון 1–2 של בגביע הפוטבול ליג בסיבוב הראשון מול קרולי טאון.

בספטמבר 2017 חתם על חוזה חדש לארבע שנים.<ref></ref> בהמשך, מונה לקפטן הקבוצה. ב-15 בפברואר 2019 חתם קודי על חוזה חדש שיימשך עד לקיץ 2023.<ref></ref> ב-2 במרץ 2021 קודי כבש את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד של קבוצתו למנצ'סטר סיטי.

=== אברטון ===
ב-8 באוגוסט 2022 עבר בהשאלה לאברטון לעונה אחת.<ref></ref> ב-13 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה בהפסד 1–2 לאסטון וילה. ב-1 באוקטובר כבש שער בכורה, בניצחון 1–2 על סאות'המפטון.

=== לסטר סיטי ===
ב-1 ביולי 2023 חתם בסלטר סיטי לאחר שזו ירדה לצ'מפיונשיפ.

== קריירה בינלאומית ==
קודי ייצג את נבחרת אנגליה מתחת לגיל 16 ועד גיל 20. הוא הופיע בה 17 פעמים. כמו כן היה חלק מאליפות אירופה תחת גיל 19 של אופ"א בשנת 2012 באסטוניה בה אנגליה הגיעה עד חצי הגמר בו הודחה מול נבחרת יוון. הוא מונה לקפטן נבחרת עד גיל 20 באנגליה ב-2013.

ב-8 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת אנגליה בתיקו 0-0 נגד דנמרק במסגרת ליגת האומות. בהופעה זו הפך לשחקן הראשון מוולבס שפותח בהרכב נבחרת אנגליה מאז 1990 אז היה זה סטיב בול.<ref></ref> קודי אף נבחר לאיש המשחק על ידי סקיי ספורט.<ref></ref> ב-8 באוקטובר 2020 כבש קודי את שערו הראשון באנגליה בהופעתו השנייה בלבד, בניצחון 0–3 במשחק הידידות מול ויילס שנערך באצטדיון ומבלי.

נכלל בסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2022.

== תארים ==
==== וולברהמפטון וונדררס ====
* אליפות הצ'מפיונשיפ: 2017/2018

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני שפילד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני האדרספילד טאון
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1993
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
הנדידה הגדולה

זברות מצויות נודדות בבוטסואנה.]]
להקה של פרפרי [[דנאית מלכותית בנדידה.]]
הנדידה הגדולה (באנגלית: Great Migrations) היא סדרת טבע תיעודית בת שבעה פרקים של ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, אשר שודרה במהלך חודש נובמבר 2010 ועוסקת בנדידת בעלי חיים שונים והאתגרים שעמם הם מתמודדים במהלכה. בארצות הברית שימש אלק בולדווין כקריין הסדרה ובבריטניה הקריין הוא סטיבן פריי.

"הנדידה הגדולה" הייתה אחת מהתוכניות היקרות להפקה והמצליחות של הערוץ, וצולמה במשך מעל שנתיים וחצי בעשרות אתרים בעולם. היא אחת מהתוכניות הנצפות ביותר מבין סדרות הערוץ. הסדרה זכתה בפרס אמי לבידור בפריים טיים על הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר.

על סדרה זו יצא ספר מלווה, גם הוא בהוצאת נשיונל ג'יאוגרפיק.

==פרקים==
בנוסף לארבעת הפרקים הראשונים, המתעדים את נדידת בעלי החיים, ישנם שלושה פרקים מלווים.
# נולדו לנוע: הפרק מלווה מיני חיות שונות והצורך שלהם לנדוד, ביניהם נראים סרטנים אדומים באי חג המולד נודדים לעבר הים כדי להתרבות תוך התמודדות בלגיון נמלים צהובות, עדרי זברות וגנואים נודדים אחרי עשב ומושכים טורפים כמו ברדלסים ותניני יאור רעבים, פרפרי דנאית מלכותית במסע שלוקח לארבעה דורות עד השלמתו וראשתן גדול-ראש נודד מעל מיליון ק"מ בחיפושים אחר מזון.
# הצורך להתרבות: בפרק זה נראים נדידות לאתרי רבייה שונים, בין השאר של שועלים מעופפים גדולים הנודדים בלהקות ענק כשגוריהם מפתחים כנפיים, באיי פוקלנד נראים מושבות עופות ים כמו פינגווינים מצויצים ואלבטרוסים נאלצים להתמודד עם איום של קרקרות ולצידם מושבות רבייה של פילי ים רגזניים, נמלי גדוד טורפות צועדות בקוסטה ריקה וצילומים נדירים של קובוס הנילוס מציגים מסע הזדווגות קטלני בדרום סודאן.
# המירוץ להישרדות: בפרק נראים עדרי זברות וגנואים נודדים מעל 240 ק"מ לעבר האוקוונגו בבוטסואנה כדי לחלץ מינרלים חיוניים. באוקיינוס השקט ניבתנים נודדים הופכים לקורבנות של שינויי אקלים באזור הקוטב, כאשר הם נדחקים לאי גדוש בצפיפות הגורם לרמיסת הצעירים. בויומינג עדרי אנטילוקפרות ממשיכים בנדידתם המסורתית וכן נראה כריש לווייתני הנודד לאורך האוקיינוסים ומוצא השרצת לוטייניים בבליז. ביערות בורניאו עץ פיקוס הפורח פעם בכמה שנים מושך מכל הג'ונגל אוכלי פירות כמו אורנגאוטן בורנאי, גיבון אפור-פרווה וקופי לנגור, קוף חוטמני ומקוק וכן לטאות דואות וקלאוניים.
# לזלול או לצום: בפרק נראים הפילים החסונים של מאלי בנדידה הארוכה ביותר של פילים, במהלכה הם מתמודדים עם סופות אבק, יובש וחיפוש אחרי בארות לצד שבטי הטוארג ולהקת ענק של שתאים. עמלצים לבנים נודדים כל שנה מאות קילומטרים בין הוואי למקסיקו כדי לסעוד על דוב ים גואדלופה, ופילי ים ונראה מאבקם הברוטלי בפילי הים. בפלאו נראות להקת מדוזות חסרות ארס ממין Mastigias papua במסעם אחרי השמש ובנהר המיסיסיפי נחיל גדול של בריומאים מגיחים מהמים לרבייה ומושכים טורפים כמו ציפורי שיר. לצדם להקות של עופות מים כמו שקנאים, אווז קנדי, ברבורים, אגמייה אמריקאית, ברכיות ועוד נודדים לאגם כדי לאכול ולהתרבות. קבוצת העופות מושכת טורפים כמו עיטם לבן-ראש ובז נודד.
# מאחורי הקלעים: מאחורי הקלעים של הצילומים.
# מדעי הנדידה: עובדות מדעיות על נדידת החיות.
# קצב החיים: הפרק האחרון הוא פרק מלווה במוזיקה מקורית לצד קטעים מהפרקים הקודמים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תוכניות טבע
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-2010
טים הטרינגטון

טים הטרינגטון (באנגלית: Tim Hetherington 5 בדצמבר 1970 – 20 באפריל 2011) היה צלם עיתונות בריטי-אמריקאי, שנהרג במהלך מלחמת האזרחים בלוב. אלמנתו אידיל איברהים מתגוררת בניו יורק.

==ביוגרפיה==

טים הטרינגטון נולד בעיירה במרזיסייד, אנגליה. בשנת 1989 הוא סיים לימודים באוניברסיטת אוקספורד בה למד אנגלית והיסטוריה. לאחר סיום הלימודים הוא קביל מסבתה מענק שאיפשר לו לטייל בהודו וסין במשך שנתיים. לאחר חזרה לבריטניה הוא למד צילום בקרדיף.

בתחילת הקריירה טים הטרינגטון עבד בעיתון The Big Issue בלונדון. בהמשך הוא נסעה לליבריה, סיירה לאון וניגריה. בהיותו באפריקה, הטרינגטון השתתף בפעולות האומות המאוחדות בחקירת הנעשה בליבריה בשנים 2006 ו-2007.

בשנים 2007–2008 טים הטרינגטון היה באפגניסטן כאשר הוא הצמיד את עצמו לאחד מיחידות של צבא ארצות הברית במדינה. בשנת 2010 טים הטרינגטון עבר ללוב ונהרג בקרבות סביב העיר מיסראתה.

על פעילותו בתחום הצילום, הטרינגטון קיבל ארבע פעמים World Press Photo. בנוסף לכך הוא כתב מספר ספרים על מסעותיו בעולם. בשנים 2009–2010 הוא צילם כמה סרטים קצרים.

לאחר מותו, World Press Photo החליטו על הענקת מלגה על שמו לטובת צלם שמכין פרויקט על זכויות האדם.

הורים של הטרינגטון הקימו קרן על שמו. בברונקס הוקמה ספרייה עם 1200 ספרים בנושא צילום שנתרמו על ידי משפחתו. בעקבות הקמת הספרייה, גם צלמים נוספים כמו יוג'ין ריצ'רדס וגופים נוספים תרמו ספרים בתחום הצילום.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:צלמים בריטים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:צלמי מלחמה שנהרגו במסגרת עבודתם
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
Singles

Singles ("סינגלים") הוא מארז תקליטורים הראשון של להקת נירוונה, שיצא ב-1995 בחברת גפן רקורדס. הוא שוחרר בדצמבר 1995.

המארז מכיל את כל ששת הסינגלים הבודדים שיצאו, מתוך שני אלבומי האולפן האחרונים של הלהקה: "Nevermind" ששוחרר ב-1991 ו-"In Utero" ששוחרר ב-1993:

למרות היותו מארז דיסקים, הוא נחשב לסינגל במצעדי התקליטים: במצעד הסינגלים הלאומי בדנמרק (מצעד "Tracklisten") כיכב המארז במקום ה-5 בשיאו ונשאר בטופ 20 במצעד במשך 11 שבועות ברצף, במצעד הסינגלים הלאומי בצרפת (מצעד "SNEP") הגיע למקום ה-17 ונשאר במצעד במשך 8 שבועות ברציפות. כמו כן הופיע במצעד 100 הסינגלים החמים של אירופה (מצעד המגזין "Music & Media") במקום ה-55 לכשיצא.

== רשימת השירים ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:נירוונה
קטגוריה:אלבומי 1995
קטגוריה:אלבומי חברת גפן רקורדס
קטגוריה:אלבומי אוסף שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
יוסף צלמייסטר

יוסף צלמייסטר (בפולנית: Józef Celmajster; 27 בדצמבר 1901 – 7 בדצמבר 1968) היה רופא ופיזיקאי יהודי-פולני שהיה אחראי הרפואה של האיגוד הצבאי היהודי בגטו ורשה.

==קורות חיים==
יוסף צלמייסטר נולד ב-1901 בוורשה ליאן ודבורה ולסדורף. הוא שירת בצבא הפולני ושם סיים לימודי רפואה. לאחר מכן נסע ללמוד באוניברסיטת וילנה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה לחם עם צבא פולין כנגד גרמניה הנאצית בקרב על כיבוש פולין.

אחר תום הכיבוש יצר קשר עם הזוג הנריק וויקטוריה איוונסקי. הזוג הבריח את צלמייסטר, אשתו וילדיו לדירה ברחוב זלוטה 56 וכך הצילום מידי הגרמנים. לפי עדותו אחרי המלחמה, איוונסקי עורר את רצונו לתקוף את הגרמנים והוא אף אימן אותו ללחימה בקרב. בהמשך הוא הצטרף לתנועת בית"ר. בקום האצ"י חבר לארגון, שהיה מורכב מרובו מאנשי בית"ר כמו פאוול פרנקל וליאון רודל, והיה לאחראי על תחום הרפואה.

באפריל 1943, במרד גטו ורשה, השתתף בקרבות אצ"י בכיכר מורונובסקה. הוא הקים באזור הכיכר תחנת עזרה ראשונה ללוחמים הפצועים. במהלך המרד נתפס ונשלח למחנה אושוויץ. הוא שרד את השואה וחזר לוורשה.

אחרי המלחמה עבד בוורשה כפיזיקאי. הוא נפטר ב-1968.

==לקריאה נוספת==
* [https://www.infocenters.co.il/gfh/notebook_ext.asp?book=29105&lang=heb&site=gfh יוסף צלמייסטר], באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות
* [http://www.jabotinsky.org/ארכיון/חיפוש-פשוט/פריט-ארכיון/?itemId=161359 יוסף צלמייסטר], באתר מכון ז'בוטינסקי

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יהודים פולנים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:רפואה בגטו ורשה
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:לוחמי ארגון צבאי יהודי
קטגוריה:לוחמי מרד גטו ורשה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1968
דוני פרימן

דונלד "דוני" פרימן (באנגלית: Donald "Donnie" Freeman; נולד ב-18 ביולי 1944) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1967–1976. בעונת 1972/1973 זכה באליפות ה-ABA כשחקן אינדיאנה פייסרס, ולאורך 8 עונותיו בליגה נבחר 5 פעמים להשתתף במשחק האולסטאר, ורשם ממוצעים כוללים של 18.9 נקודות, 3.5 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.

ניצב במקום השביעי ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ליגת ה-ABA, עם 11,544 נקודות בסך הכול. בשנת 1997 נבחר לאחד מ-30 חברי קבוצת כל הזמנים של ה-ABA.

==קריירת מכללות==
פרימן נולד וגדל בעיר מדיסון שבאילינוי, ובין השנים 1962–1966 למד באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצת האוניברסיטה שיתף פעולה עם הרכז טל ברודי, וקלע 16.3 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו השלישית והאחרונה קלע את ממוצע הנקודות העונתי הגבוה בתולדות הקבוצה – 27.8 נקודות למשחק – ובעת סיום לימודיו ניצב כקלעי המוביל בתולדותיה, עם 1,449 נקודות בסך הכול.

==קריירת משחק מקצועית==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1966 נבחר פרימן על ידי פילדלפיה 76' בבחירה ה-29, אולם בחר לשחק עבור קבוצת מינסוטה מאסקיז מליגת ה-ABA. בכל 3 עונותיו בקבוצה (אשר בשנת 1968 שינתה את שמה ל"מיאמי פלורידיאנס") נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA, ובעונת 1969/1970 קלע שיא קריירה של 27.4 נקודות למשחק, אשר היה ממוצע הנקודות השלישי בגובהו בליגה.

בתחילת עונת 1970/1971 עבר לשחק ביוטה סטארס, ובמהלכה נשלח יחד עם ויין הייטאוור בטרייד לטקסס צ'אפרלס, תמורת רון בון וגלן קומבס. בעונה העוקבת קלע 24.2 נקודות בממוצע למשחק עבור הצ'אפרלס, ונבחר לחמישייה הראשונה של העונה ב-ABA.

בקיץ 1972 עבר לאינדיאנה פייסרס, אף היא מליגת ה-ABA. באינדיאנה השלים חמישייה פותחת דומיננטית, לצד מל דניאלס, ג'ורג' מקגיניס, רוג'ר בראון ופרדי לואיס, אשר הובילה את הקבוצה לזכייה באליפות הליגה. לאורך פלייאוף 1973 קלע פרימן ממוצע של 15.6 נקודות למשחק.

בעונת 1974/1975 שיחק עבור סן אנטוניו ספרס, במדיה שיחק בגלגולה הקודם כ"טקסס צ'אפרלס".

לקראת עונת חתם על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA. בעונתו היחידה ב-NBA, בטרם פרש ממשחק, קלע 10.8 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של גייל גודריץ'.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אילינוי: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין
קטגוריה:בחירות דראפט של פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-ABA
קטגוריה:כדורסלני דאלאס צ'אפרלס
קטגוריה:כדורסלני אינדיאנה פייסרס
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
גיל שרון

גיל שרון הוא מנהל ישראלי שכיהן כיו"ר בזק עד 2023. כיהן כיו"ר ומנכ"ל גולן טלקום ופלאפון.

==ביוגרפיה==
שרון בעל תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.

היה ראש אגף השיווק בסלקום ולאחר מכן מונה למנכ"ל 013 ברק. ב-2001 מונה למשנה למנכ"ל פלאפון תקשורת וב-2006 מונה למנכ"ל החברה, תפקיד בו כיהן עד לשנת 2015. בתקופת כהונתו, הוקם ועד העובדים הראשון בחברות הסלולר. לאחר סיום התפקיד בפלאפון, נבחר שרון לכהן כיושב ראש דיסקונט השקעות אך מינויו בוטל בעקבות התנגדות ציבורית לחבילת השכר שסוכמה עימו. הוא מונה ליו"ר ומנכ"ל גולן טלקום ולקראת סיום תפקידו, הוביל את מכירת החברה לסלקום.

ב-2 באוגוסט 2020 אישר דירקטוריון בזק את מינויו ליו"ר החברה במקום שלמה רודב שפרש.

שרון פרש מתפקידו בשנת 2023 לאחר שלוש שנים. לאחר הפרישה הקים קרן השקעות פרטיות.

==קישורים חיצוניים==
*
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יו"ר בזק
קולחיאטה דה סנטה מריה לה מאיור

המגדל של קולחיאטה דה סנטה מריה לה מאיור
קולחיאטה דה סנטה מריה לה מאיור (בספרדית: Colegiata de Santa María la Mayor), היא קתולית מהמאה ה-12 בעיר קלטיוד, באראגון שבספרד. הכנסייה היא דוגמה בולטת לאדריכלות בסגנון מודחאר. יחד עם כנסיות אחרות בטרואל ובמחוז סרגוסה היא מוגדרת מ-2001 כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם אדריכלות מודחאר באראגון.

==היסטוריה==
הכנסייה הוקמה לראשונה ב-1120 לאחר הרקונקיסטה של קלטיוד על ידי המלך אלפונסו הראשון, מלך אראגון. כנסייה זו הוקמה במקום בו היה קודם המסגד הראשי של העיירה.

הכנסייה היא הכנסייה הגדולה ביותר בקלטיוד, והיו כמה פעמים ניסיונות להעלותה לדרגת קתדרלה, אך ניסיונות אלו לא צלחו. הכנסייה קיבלה מעמד היסטורי בכך שהיא אירחה כמה מהפגישות של קורטס דה קלטיוד (Cortes de Calatayud, אספת האצולה) בתקופת שלטונו של המלך פדרו הרביעי, מלך אראגון, והאתר שבו נשבעה העיירה אמונים לקיסר קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומאוחר יותר למלך פליפה השלישי, מלך ספרד. בשנת 1884 הוכרזה הכנסייה כמונומנט לאומי (Monumento Nacional), כיום "אתר של עניין תרבותי" (Bien de Interés Cultural).

==אמנות ואדריכלות==
הכנסייה הנוכחית נבנתה בתחילת המאה ה-17. מתוך הבנייה המקורית בסגנון אדריכלות גותית-מודחארית, הכנסייה שמרה על הקלויסטר, המגדל והאפסיס. במאה ה-16 פוסל השער באלבסטר על ידי חואן דה טלאוורה (Juan de Talavera) ואסטבן דה אובראי (Esteban de Obray).

בשנת 1884 הוכרזה הכנסייה כמונומנט לאומי (Monumento Nacional), והשער המרכזי נחסם על ידי גדר.

===מגדל סנטה מריה===
המגדל הבנוי מלבנים מתנשא לגובה של 70 מטרים. בסיס המגדל מתומן, וכמו רוב המגדלים מסוג זה גדלה כמות העיטורים ככל שעולים בגובה. הבנייה ארכה מאות שנים. בבסיס עובי הקירות הוא מטר וחצי. חדר המדרגות מתפתל כלפי מעלה בין קיר פנימי וחיצוני. הצריח מעל מתקן הפעמונים נבנה בין אמצע לסוף המאה ה-18.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.calatayud.es/turismo/ficha_visitar/colegiata-de-santa-maria-la-mayor תיאור ותמונות של קולחיאטה דה סנטה מריה לה מאיור] 
*[http://www.calatayud.es/turismo/ficha_visitar/torre-mudejar-de-santa-maria-la-mayor תיאור מגדל סנטה מריה לה מאיור] 

קטגוריה:ספרד: אדריכלות
לוחמה לא קונבנציונלית

לוחמה לא קונבנציונלית (באנגלית: Unconventional warfare) היא פעולת סיוע לתנועות מחתרת כדי להביא להחלפת השלטון או למלחמה בכוח כובש, והיא נשענת על כוחות מקומיים חתרניים ומלחמת גרילה. בעוד שלוחמה קונבנציונלית משמשת לצמצום יכולתו הצבאית של היריב ישירות באמצעות התקפות ותמרונים, לוחמה לא קונבנציונלית היא ניסיון להשיג ניצחון בעקיפין באמצעות כוח שלוח (פרוקסי).<ref></ref>

מחלקת ההגנה של ארצות הברית מגדירה לוחמה לא קונבנציונלית כ"פעולות המתבצעות על מנת לאפשר לתנועת התנגדות או להתקוממות לכפות, לשבש או להפיל ממשלה או כוח כובש באמצעות כוחות מחתרת וגרילה באזור בו מוכחשת פעילות אמריקאית" (נקרא גם UW).<ref></ref>

== יעדים ==
מטרת הלוחמה הלא קונבנציונלית לנצל את החולשות הפוליטיות, הצבאיות, הכלכליות והפסיכולוגיות של היריב באמצעות כוחות התנגדות מקומיים להשגת יעדים אסטרטגיים.

== שיטות וארגון ==
לוחמה בלתי קונבנציונלית מתמקדת באוכלוסייה האזרחית בכוונה להשפיע על רגשותיהם, מניעיהם, ובסופו של דבר רתימתם, הכשרתם וציודם למאבק בשלטון או בכובש. היא מכוונת רק נגד גופים צבאיים ופוליטיים, תוך שהיא מבקשת לפגוע במורל כוחות הממשלה ולהפוך את מיומנותו הצבאית של האויב ללא רלוונטית באמצעות מלחמת גרילה.

במסגרת זו כוחות מיוחדים, המוחדרים לשטח האויב, מאמנים, מציידים, ומייעצים לכוחות מליציה מקומיים המתנגדים לממשלתם, ומסייעים להם בפשיטות, מארבים, התנקשויות, חבלה ובחסימת דרכי אספקה צבאית.מבנה ארגוני גרילה.
== ראו גם ==
* לוחמה אסימטרית
* לחימה בעצימות נמוכה
* פרטיזן
* לוחמה פסיכולוגית
* מחתרת
* טרור
* לוחמה באמצעות שליח (מלחמת פרוקסי)
* מלחמה בטרור
* כוחות מיוחדים

==הערות שוליים==

לא קונבנציונלית
לגור איתו

לגור איתו הוא פזמון שכתבה מירית שם אור, הלחין צביקה פיק וביצעה ריקי גל. השיר יצא לאור בשנת 1979.

==רקע==
השיר יצא לאור כחלק מפסקול הסרט "דיזנגוף 99".

במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תש"ם (1980) דורג השיר במקום ה-22. במצעד שירי צביקה פיק שערכו רשת ג' ואתר ynet הגיע השיר למקום העשירי

ריקי גל סיפרה על השיר:"צביקה פיק פנה אלי עם 'לגור איתו' לסרט 'דיזנגוף 99'. בגדול, לא אהבתי את השיר הזה בהתחלה. למה הוא כל כך הצליח? יש בו איזהשהי אמת כובשת, רוק-פופ תמים של בחורות צעירות שמתאהבות לפעמים בגברים נשואים וחולמות לעבור לגור איתם יום אחד". 
==בתרבות פופולרית==
ביצוע מוכר נוסף הוא של פיק עצמו עם להקת "נושאי המגבעת" ב-1992, במסגרת מסע ההופעות שלהם ביחד.

שיר זה נכלל במחזמר הלהיטים "מרי לו" שעלה לראשונה בתיאטרון הבימה בשנת 2002 ומבוסס על 25 משיריו של צביקה פיק.

בשנת 2020 פרסמה כאל פרסומת עם הקומיקאית ליאת הר לב שרה את השיר במילים שונות לקידום המוצר "cal pay".

בשנת 2017 בתוכנית הטלוויזיה "היהודים באים"<ref></ref> בסיום אחד המערכונים הדמויות המופיעות המערכון שרות את השיר לגור איתו

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990050579770205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1979
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מירית שם אור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי צביקה פיק
קטגוריה:שירי ריקי גל
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
יחסי מלטה–מקסיקו

יחסי מלטה–מקסיקו הם יחסי החוץ בין מלטה לבין מקסיקו.

== סקירה כללית ==
היחסים בין המדינות כוננו ב-29 באוקטובר 1975.
* מקסיקו מוסמכת למלטה משגרירותה ברומא, איטליה ומחזיקה בקונסולית כבוד בוואלטה.
* מלטה מוסמכת למקסיקו ממשרד החוץ שלה בוואלטה ומחזיקה בקונסוליית כבוד במקסיקו סיטי.

== הערות שוליים ==
Boogie with Canned Heat

Boogie with Canned Heat (בתרגום חופשי: בוגי עם קנד היט) הוא האלבום השני של להקת הבלוז רוק והבוגי ווגי האמריקאית Canned Heat, שיצא בשנת 1968.
== הפקה ==
בשונה מאלבומם הראשון שיצא שנה קודם לכן, שכלל בעיקר גרסאות כיסוי לשירי בלוז מוכרים, אלבום זה הכיל בעיקר חומר מקורי. האלבום כלל 10 מהלהיטים הגדולים ביותר של הלהקה, בהם On the Road Again שהיה השיר המצליח ביותר של הלהקה מבחינה מסחרית. השיר "Amphetamine Annie", אשר מדבר על הסכנות שבשימוש רב באמפטמין, זכה להשמעות רבות ברדיו האמריקאי והבריטי. בשנת 2005 יצא האלבום כתקליטור ובו נכללו כמה קטעי בונוס שיצאו בשנות השישים כסינגלים. מלבד השיר On the Road Again בו ניגן המתופף המקורי פרנק קוק, בכל שאר האלבום מבצע את תפקיד התופים אדולפו דה לה פארה. מלבדו, באלבום מנגנים כל חברי ההרכב המקורי.

האלבום הוא אלבום בלוז רוק שסימן את פריצת הדרך של הלהקה. הלהיטים שיצאו מתוך האלבום העלו את המודעות ללהקה, והאלבום נמכר במדינות רבות בהן ארצות הברית, בלגיה, אוסטרליה, איטליה, אירלנד, גרמניה המערבית ועוד, ושבר שיאי מכירות שונים.

== רשימת רצועות ==

== קרדיט ==
=== חברי הלהקה ===
* בוב הייט - שירה, מפוחית פה
* אלן וילסון - שירה, גיטרה שנייה, מפוחית פה
* הנרי וסטין - גיטרה מובילה
* לארי טיילור - גיטרה בס
* אדולפו דה לה פארה - תופים
* פרנק קוק - תופים (רק ב- On the Road Again)

=== נגנים אורחים ===
* מלקולם ג'ון רבנאק - עיבוד מוזיקלי, פסנתר
* סאנילנד סלים - פסנתר (רק בשיר "Turpentine Moan")

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי קנד היט
קטגוריה:אלבומי חברת ליברטי רקורדס
דוד גרנות

דוד גרנות (נולד ב-30 בינואר 1947) הוא כלכלן ומנכ"ל ישראלי.

==ביוגרפיה==
גרנות נולד בפולין ובשנת 1950 עלה לישראל. הוא בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1971 התקבל לעבודה במשרד האוצר בו התקדם עד לתפקיד חשב עסקאות מטבע חוץ. ב-1978 מונה למנהל מחלקת הלוואות בחטיבה הבינלאומית בבנק לאומי לישראל ובשנת 1980 מונה למנהל מחלקת מטבע זר. בשנת 1983 מונה למנהל מחלקת ניירות ערך במשרד הראשי של בנק לאומי. גרנות שימש כדירקטור בבורסה לניירות ערך (מטעם לאומי). בשנת 1986 עבר לארצות הברית כשמונה לאחראי על ארבעה מסניפי הבנק.

ב-1988 מונה לראש חטיבת שוק ההון ושירותים פיננסיים, וניהל את חברות הבת בנק לאומי הפועלות בשוק ההון. כחלק מתפקידו, שימש יו"ר מועצת המנהלים של ויזה כ.א.ל, ונציג בנק לאומי בדירקטוריון מגדל ובבורסה לניירות ערך. ב-1991 מונה לדירקטור ומנכ"ל בנק לאומי בבריטניה וחבר מועצת המנהלים של בנק לאומי בצרפת ולוקסמבורג.

ב-1995 מונה למנכ"ל ודירקטור בנק איגוד עד שהתפטר ביולי 1998 ומונה למנכ"ל בנק דיסקונט בו כיהן עד לשנת 2000.

בשנת 2001 מונה למנכ"ל הבנק הבינלאומי אותו ניהל עד לשנת 2007. בתחילת 2008, מינה אותו בני שטיינמץ ליו"ר מועצת המנהלים בחברת הנדל"ן סקורפיו. גרנות כיהן כדירקטור בהראל השקעות, אלרוב, אורמת טכנולוגיות וטמפו. הוא נחקר בנוגע לחשדות לעבירות שוחד והלבנת הון של בני שטיינמץ ושוחרר ללא הגבלות. בשנת 2017, לאחר שהחלה חקירתו של שאול אלוביץ' בפרשת 4000, מונה ליו"ר הזמני של בזק. הוא כיהן בתפקיד זה עד לאוגוסט 2020 בו מונה גיל שרון ליו"ר קבוע.

==חיים אישיים==
גרנות נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.israelidiamond.co.il/ויקידיאמונד/אישים/דוד-גרנות-יקיר-תעשיית-היהלומים/ דוד גרנות] באתר מכון היהלומים הישראלי
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנהלי בנקים ישראלים
קטגוריה:מנהלי בנק דיסקונט לישראל
קטגוריה:מנהלי הבנק הבינלאומי
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
I Can't Go On

I can't Go On (בעברית: אני לא יכול להמשיך) הוא שיר של הזמר השוודי רובין בנגטסון, אשר השתתף בתחרות האירוויזיון לשנת 2017 מטעם שוודיה.

השיר הגיע למקום הראשון בתחרות המוזיקה מלודיפסטיבלן אשר משמשת כקדם האירוויזיון השוודי, ומתוקף כך ייצג את מדינתו בתחרות הבינלאומית לשנת 2017 שהתקיימה בעיר קייב, אוקראינה. בחצי גמר האירוויזיון סיים השיר במקום השלישי, ובגמר במקום החמישי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2017
קטגוריה:שירי שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:שירי מלודיפסטיבלן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס