OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
המשולש הקטן

המשולש הקטן הוא כינוי מתקופת מלחמת העצמאות לאזור במישור החוף מול המורדות המערביים של הכרמל, שצורתו כמשולש. שבו שכנו הכפרים הערביים איג'זים, ג'בע ועין ע'זאל<ref></ref>. שם האזור נגזר מ"המשולש הגדול".
==היסטוריה==
על פי תוכנית החלוקה נכללו כפרי המשולש הקטן בתחום המדינה היהודית.

במלחמת העצמאות תקפו אנשי הכפרים ששכנו במשולש הקטן, בסיוע אנשי הכפר טנטורה, את התחבורה היהודית על כביש תל אביב חיפה הישן, והביאו לחסימתו.
עקב החסימה הופנתה התחבורה היהודית לדרך חלופית - דרך ואדי מילק וממזרח לכרמל.

הכפרים נכבשו על ידי צה"ל ב"מבצע שוטר" במהלך ההפוגה השנייה.

תושבי הכפרים גורשו על ידי חיילי צה"ל בספטמבר 1948, חלקם לכפרי ואדי עארה וחלקם ללבנון.

הכפרים נהרסו ובשטחם הוקמו מספר יישובים:
*על אדמות איג'זים הוקם המושב כרם מהר"ל.
*על אדמות עין ע'זאל הוקמו המושב עין איילה ומצפה עופר.
*על אדמות ג'בע הוקם המושב גבע כרמל.

==לקריאה נוספת==
* אבשלום שמואלי, יצחק שנל, ארנון סופר, המשולש הקטן: גלגולו של אזור, אוניברסיטת חיפה, המרכז היהודי-ערבי, המכון לחקר המזרח התיכון, 1985

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמת העצמאות
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:מישור החוף הצפוני
קטגוריה:הכרמל
פלסטוכרון

פלסטוכרון (plastochron או plastochrone) המוכר גם כאינדקס-פלסטוכרון או אינדקס-פלסטוכרוני של עלים), היא דרך למדידת גילו של צמח כתלות בתכונות המורפולוגיות שלו, יותר מאשר גילו הכרונולוגי, ומכאן שממד הזמן פחות משחק בו תפקיד. כך ניתן להימנע מטעויות במדידת גיל הצמח שיכולות לנבוע מגורמים שונים המשפיעים על קצב הגדילה וההתפתחות שלו.

קטגוריה:בוטניקה
בית הכנסת אוהל שרה

בית הכנסת אוהל שרה שוכן בשכונת מאה שערים בירושלים כיום הוא אחד מן המרכזים של נטורי קרתא.

==תולדות בית הכנסת==
בית הכנסת הוקם בשנת תר"ן (1890) באמצעות כספה של הנדבנית האמריקאית שרה ליבא דייוויס.

במשך שנים רבות נהג ללמוד במקום הרב יוסף שלום אלישיב כשהוא לבדו.

בתחילת המאה ה-21 עברו למקום אנשי הפלג הקיצוני של נטורי קרתא, שקודם לכן השתייכו לקהילת תורה ויראה. קודם לכן היה בית הכנסת נטוש. בית הכנסת היה מעוטר קודם לכן בציורי קיר, אולם אנשי נטורי קרתא צבעו אותו בלבן, מחשש שהמקום ייהפך לאתר תיירות. מדי שנה נערך בחול המועד סוכות כינוס אידאולוגי במקום.

על מתפללי בית הכנסת נמנים הרב שמעון אליהו קרישבסקי, מנהל ארגון "הוועד הארצי למשפחות במצוקה" הרב שמואל לובצקי ויואל (יואליש) קרויס.

== קישורים חיצוניים ==
* 
*[http://www.nrg.co.il/online/54/ART1/947/061.html שווים תפילה: קבלו את בתי הכנסת הנחשבים ביותר בעיר], nrg
* [http://maps.google.co.il/maps?q=בלכר+5,+ירושלים&hl=iw&ie=UTF8&ll=31.78644,35.222745&spn=0.001646,0.002384&sll=31.786450,35.222738&layer=c&cbp=13,332.21,,0,7.09&cbll=31.786439,35.222745&hnear=בלכר+5,+ירושלים&t=h&z=19&iwloc=A&panoid=GnJNjfcLrcaT7i6LEhiLpA בית הכנסת אוהל שרה] באתר גוגל תצוגת רחוב

אהל שרה
אהל שרה
קטגוריה:מאה שערים
קטגוריה:נטורי קרתא
אברהם צבי קלוגר

הרב אברהם צבי קלוגר (לפעמים נכתב קלוגער ; נולד בג' בסיוון תשכ"ח, 30 במאי 1968) הוא משפיע חסיד ברסלב, ראש קהילת "נזר ישראל" בבית שמש.

==קורות חייו==
נולד בירושלים לשמעון יהושע קלוגר, חסיד צאנז. נשוי לבתו של מרדכי יהודה הרצל בנו של המשפיע החב"די הרב פנחס הרצל. אחיו הוא משה מנחם קלוגר, מנהל מוסדות קבר רחל.

למד בבחרותו בישיבת צאנז בנתניה. לאחר חתונתו התגורר בירושלים ולאחר מכן עבר לבית שמש. בסביבות שנת תשנ"ה התחיל ללמוד את תורת ברסלב אצל הרב ניסן דוד קיוואק. במהלך השנים עזב את הכולל והחל ללמוד באופן עצמאי, בעיקר את תורת חב"ד, ברסלב וספרי חסידות כלליים. במקביל העמיק את ידיעותיו בקבלה. לאחר שרכש ידיעות רחבות בספרי חסידות החל למסור שיחות בסעודה שלישית בבית הכנסת ברסלב בבית שמש. בסביבות שנת תש"ס החל למסור שיעורים ושיחות לחסידים. בסביבות שנת תשס"ד פתח בית מדרש וכולל בבית שמש בשם נזר ישראל.

==קהילת נזר ישראל==
בקהילה יש כיום כמה מאות חסידים מכל העולם ועוד מאות אוהדים. מדי ראש השנה נוסע קלוגר עם חסידיו לאומן ומקיים שם מניין עצמאי. אחד מכותבי שיחותיו הוא תלמידו הסופר הרב ברוך לב. במשך שנתיים פרסם הרב לב בעיתון המודיע מדור בשם 'דברי חכמים בנחת' ובו שיחות מהרב קלוגר. המדור נאסף בשני כרכים עם השם הנ"ל.

תורתו של הרב קלוגר נוגעת בין היתר במנוחת הנפש, יציאה ממוסכמות, עשיית המצוות מתוך הרגשה של יחס אב ובן לקדוש ברוך הוא ועם ישראל. את שיעוריו ניתן לשמוע גם בקול הלשון.

==ספריו==
* נזר ישראל ארבעה חלקים, על התורה ועל המועדים.
* יחוד ההתבודדות, על מהות ההתבודדות ודרכה.
* דברי חכמים בנחת, מאמרים שנתפרסמו תחת שם זה ב"המודיע" - יצאו לאור שני חלקים.
* קרבה אל נפשי.
* אותך אבקש שיעורים לנשים.
* ישראל בחירי (סוד הבחירה האלוקית המסורה ביד ישראל, יסודות הבחירה אור שיר השירים, הבחירה בשרשי התורה והדורות).
* מאמרי שיר השירים (מתוך הספר "ישראל בחירי").
* אשיחה בחוקיך שיחות סעודה שלישית.
* מלוך שיחות לראש השנה.
*"מרפא לשון" על שמירת הלשון.
* "שרביט המלך" על פורים וד' פרשיות.
* "ויושט המלך" על מגילת אסתר.
* "יחוד השבת" על שבת קודש.
* בני בכורי ישראל - שיחות על פסח.
* בני בכורי ישראל - הגדה של פסח.
* רב חסד שיעורים בספר סיפורי מעשיות (עד כה שני כרכים - על מעשה מזבוב ועכביש ומעשה מהז' בעטלירס).

==שיעוריו==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משפיעים חסידים
קטגוריה:רבני ברסלב
קטגוריה:בית שמש: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:בוגרי ישיבת צאנז קלויזנבורג - נתניה
סול (מטבע)

סול או נואבו סול (סול חדש) (בספרדית: Nuevo sol) הוא המטבע הרשמי של פרו. שמו הוא חזרה אל המטבע ההיסטורי של פרו שהיה בשימוש מהמאה ה-19 ועד 1985 והוחזר בשנת 1991. מקור שמו של המטבע מהמילה הלטינית Solidus שמשמעותה מוצק, וכן מספרדית, בה פירוש המילה sol הוא שמש.

==היסטוריה==
בשל מצב המשק וההיפר-אינפלציה שפקדה את פרו בראשית שנות ה-80, לקראת סוף העשור הממשלה נאלצה לנטוש את מטבע האינטי ולהציג את מטבע הסול החדש.

המטבע הוכנס לשימוש ב-1 ביולי 1991 (לפי חוק מספר 25295) והחליף את האינטי בשיעור של: 1 נואבו סול = 1,000,000 אינטיס. עד כה הסול החדש שומר על אינפלציה נמוכה של 1.5%.

מאז שהמטבע החדש הוכנס לתוקף, הוא הצליח לשמור על שער חליפין יציב של בין 2.3 לבין 3.65 סול חדש לדולר אמריקני.

מתוך כל המטבעות באזור אמריקה הלטינית, הסול הפרואני חדש הוא אחד המטבעות היציבים והאמינים ביותר. הוא גם הושפע הכי פחות מהחלשות הדולר האמריקאי.
===מטבעות כסף===
מטבעות הסול הנוכחיים הוצגו בשנת 1991 בערכים של 1, 5, 10, 20, ו - 50 סנט ו - 1 נואבו סול. מטבעות 2 ו - 5 נואבו סול נוספו בשנת 1994. למרות שמטבעות 1 - ו 5 - סנט נמצאים רשמית במחזור, הם בשימוש רק לעיתים נדירות. מסיבה זו, מטבע 1 סנט הוסר מהמחזור ב-1 במאי 2011.

בעסקאות במזומן, קמעונאים חייבים לעגל את המחיר עד ל 5 סנט הקרובים. בעסקאות אלקטרוניות משתמשים בסכום המדויק.

בכל המטבעות מופיע סמל פרו ומסביבו טקסט בספרדית: "Banco Central de Reserva del Perú" - הבנק המרכזי של פרו.

===שטרות כסף===
בשנת 1990 הוצגו שטרות הסול החדשים בערך של 10, 20, 50, ו-100. השטרות בעריך של 200 סול הוכנסו באוגוסט 1995.

כל השטרות הם בגודל 140X65 מ"מ, ובכל אחד דיוקן של דמות פרואנית היסטורית ידועה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.gigapan.org/gigapans/75943/ מידע על מטבע הסול הפרואני] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטבעות

קטגוריה:פרו: היסטוריה
קטגוריה:פרו: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אמריקה הלטינית
ג'אני אניילי

אניילי עם סבו, מייסד [[פיאט, 1940]]
ג'ובאני (ג'אני) אניילי (באיטלקית: Giovanni (Gianni) Agnelli; 12 במרץ 1921 – 24 בינואר 2003) היה תעשיין איטלקי ונשיא חברת ההחזקות המשפחתית של משפחת אניילי, אשר כללה בעלות על חברת הרכב פיאט, קבוצת הכדורגל יובנטוס, העיתון לה סטמפה ועוד. אניילי נחשב לאיטלקי העשיר ביותר בהיסטוריה המודרנית של איטליה ואיש שכונה "המלך הבלתי מוכתר" של איטליה, עקב השפעתו על חיי הכלכלה, החברה והפוליטיקה במדינה.

אניילי נולד בשנת 1921 בעיר טורינו. הוא נקרא על שם סבו ג'ובאני, שהיה ממייסדי תעשיית הרכב "פיאט" ובעל השליטה המרכזית בחברה, אך כדי להבדיל בין השניים, הוא נודע בשם הפרטי ג'אני. אניילי הוכשר מאז ילדותו להיות היורש של נכסי המשפחה. בשנת 1966 התמנה אניילי להיות נשיא תעשיית הרכב "פיאט". במהלך נשיאותו הרחיב ג'אני אניילי את פעילותה העסקית של החברה. חברת "פיאט" החלה להקים מפעלים מחוץ לגבולות איטליה, בעיקר בארצות אמריקה הלטינית וברוסיה. במהלך משבר הנפט העולמי בתחילת שנות ה-70 נאלץ אניילי למכור חלק ממניות "פיאט" לחברת השקעות לובית, בבעלות מועמר קדאפי. מאוחר יותר רכש אניילי בחזרה מניות אלה.

במהלך שנות ה-80 כאשר באיטליה התרבו השביתות הכלליות הצליח אניילי לשבור את כוח הוועדים בחברת "פיאט" וגרם לכך שמפעלי החברה שבראשותו ימשיכו לתפקד כרגיל. צעדו של אניילי גרם לכך שהוא ומנהלי החברה הפכו יעד להתנקשויות מצד ארגון הטרור הבריגדות האדומות. בשנת 1991 מונה אניילי על ידי נשיא הרפובליקה האיטלקית לכהן בסנט האיטלקי כסנאטור לכל חייו. לאחר התאבדותו של בנו היחיד ומותו ממחלה של אחיינו החליט אניילי להוריש את חברת ההחזקות שבבעלותו לנכדו ג'ון אלקן. אניילי מת בשנת 2003 מסרטן הערמונית.

דמותו מופיעה בסרט "פרארי" (2023).

==ראו גם==
* לנצ'יה
* אלפא רומיאו

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיינים איטלקים
קטגוריה:חברי הסנאט של איטליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורינו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1921
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2003
מסלול לווייני בינוני

דיאגרמה המראה מסלולים סביב כדור הארץ, המסלול הלוויני הבינוני מסומן בצהוב
מסלול לווייני בינוני (באנגלית: MEO - Medium Earth Orbit) הוא אזור החלל מסביב לכדור הארץ, שנמצא מעל למסלול הלווייני הנמוך (שגובהו עד 2,000 קילומטר) ומתחת למסלול הגאוסטציונרי (שגובהו 35,786 קילומטר).

הלוויינים הנפוצים בעיקר באזור זה הם לווייני ניווט כמו לווייני ה-GPS (בגובה של 20,200 קילומטר), GLONASS (בגובה של 19,100 קילומטר) וגלילאו (בגובה של 23,222 קילומטר). לווייני תקשורת שמרחפים מעל הקוטב הצפוני והדרומי גם כן נמצאים במסלול זה.

זמן ההקפה של לוויינים הנמצאים באזור זה נע בין שעתיים ל־24 שעות.

==ראו גם==
*מונחים בחקר החלל
*מסלול קוטבי

מסלולי לוויין על פי גבהים סביב כדור הארץ

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדעי החלל
קטגוריה:מסלולים סביב כדור הארץ
שמואל שמעון בן-ציון

שמואל שמעון בן-ציון (13 בספטמבר 1894 – 20 באוגוסט 1954) היה רב, פעיל ציוני ועסקן ציבור בארצות הברית ובארץ ישראל, מבוני ארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, מייסד שכונת כרם משה בתל אביב ושכונות "בן-ציון" בירושלים ובחיפה. נרצח ב-20 באוגוסט 1954.

==קורות חיים==
בן-ציון נולד בירושלים למרדכי בן-ציון, שהיה בנו של משה-אלתר בן-ציון, ממייסדי מאה שערים, וחתנו של יהושע שטמפפר, ממייסדי פתח תקווה. בקטנותו גדל בבית סבו מצד אמו, ובגיל 9 נסע עם הוריו לארצות הברית והתגורר בפרובידנס שברוד איילנד. ב-1919 קיבל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטה בניו יורק. הוסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים באמריקה.

==קריירה==
שימש רב בקליבלנד, בפילדלפיה ובניו יורק. היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית באמריקה וניהל מגביות עבור הקרן הקיימת, קרן היסוד וקרן ארץ ישראל של המזרחי. היה ציר בקונגרס הציוני ה-12. פרסם מאמרים בשבחה של ארץ ישראל בעיתונות היהודית בארצות הברית.

בשנת 1923 שב לארץ ישראל עם משפחתו והתיישב בתל אביב. היה שותף לאביו בייסוד "בנק אמריקה - ארץ ישראל" בתל אביב וכיהן בו כיו"ר ומנהל. כמו כן היה יו"ר הסתדרות עולי אמריקה. בשנת 1924 נבחר כחבר מועצת עיריית תל אביב.

בן-ציון עסק בבניית בתים ברחבי הארץ - בכרמל, בשרון, בתל אביב ובירושלים. הקים את שכונת "כרם משה" בתל אביב, שנקראה על שם סבו משה בן-ציון. כמו כן בנה שכונות מגורים בחיפה ובירושלים, והן כונו על שם משפחתו - שכונת בן-ציון. את בתי הדירות שבנה היה משכיר לדיירים פרטיים. בניין הדירות בחיפה שווק באמצע שנות השלושים כ"בניין הכי יפה וחדיש בהר הכרמל המרכזי". היה סגן נשיא התאחדות בעלי הבתים בישראל.

==הרצח==
עבר להתגורר בירושלים. שנתיים לפני מותו לקה בשיתוק, אולם המשיך בפעילותו הציבורית. בערב שבת, 20 באוגוסט 1954, נורה למוות בדרכו מבית הכנסת בשכונת קריית משה בירושלים. חתנו עו"ד גדעון ריינר נפצע. הרצח בוצע על ידי אחד הדיירים אשר הסתכסך עם בן-ציון לאחר שהתברר לו לטענתו ששילם דמי מפתח גבוהים יותר מהדיירים האחרים בבניין. הדייר הפסיק לשלם דמי שכירות ובעקבות זאת קיבל צו פינוי מהבית. במאי 1955 נידון הדייר למאסר עולם.

בן-ציון נטמן בבית הקברות סנהדריה.<ref></ref> על שמו נקרא הרחוב שבו שכנו "בתי בן-ציון", בשכונת קריית משה בירושלים.

==חיים אישיים==
בשנת 1921 נישא לחנה מירסקי, בת צבי מירסקי. בניו הם יהושע בן-ציון ומשה נתנאל בן-ציון, שהיה רב בווירג'יניה. בנותיו הן יהודית בן-ציון ועו"ד מאירה ריינר, אשת עו"ד גדעון ריינר. ילדיהם של מאירה וגדעון ריינר הם עו"ד צביה בלאו ואיש ההיי-טק שמואל ריינר, המתגוררים באפרת.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:קליבלנד: רבנים
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:פילדלפיה: רבנים
קטגוריה:בנקאים ביישוב
קטגוריה:קבלני בניין ארץ-ישראלים
קטגוריה:חברי מועצת העיר תל אביב-יפו
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
קטגוריה:חיפה: מייסדי שכונות
קטגוריה:תל אביב-יפו: מייסדי שכונות
קטגוריה:משפחת בן-ציון
קטגוריה:משפחת שטמפפר
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:קורבנות רצח בישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק 
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1954
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
הרפורמציה באנגליה

מדליון זהב בלטינית, עברית ויוונית שנטבע לכבוד מינויו של המלך הנרי למושל העליון ("ראש עליון") של כנסיית אנגליה ואירלנד ("ובעדת אנגליאי והיברניאי").
הרפורמציה האנגלית היא סדרת שינויים בחוקי הדת והמדינה שהתחוללו באנגליה במאה ה-16, במהלכם התפלגה הכנסייה האנגליקנית מן הכנסייה הקתולית, והשליטה בה עברה מן האפיפיור אל השלטון החילוני.

אירועים אלו היו מקושרים בחלקם לתהליך האירופאי הרחב יותר של הרפורמציה הפרוטסטנטית, שערערה את שלטונה של רומא ואת המסורת הכנסייתית בכל היבשת. גורמים רבים תרמו לתהליך הרפורמציה באנגליה בפרט ובאירופה בכלל: דעיכת הפיאודליזם ועליית ממלכות חזקות, עלייתו של המשפט המקובל, המצאת מכונת הדפוס והפצתה המתגברת של הביבליה, הפצתם של ידע ורעיונות חדשים בין המלומדים והמעמדות הגבוהים, הסוחרים והאומנים. אך שלביה השונים של הרפורמציה באנגליה (שהתפשטה גם לאירלנד וויילס), הונעו בעיקר משינויים במדיניות הכתר והסתגלות הדרגתית של דעת הקהל אליה.

תחילתה של הרפורמציה האנגלית נגרמה עקב רצונו של הנרי השמיני, מלך אנגליה לבטל את נישואיו, ולפיכך הייתה הרפורמציה יותר לעניין פוליטי מאשר לוויכוח תאולוגי. מציאות הפערים הפוליטיים המשמעותיים בין רומא לאנגליה היוותה מצע להתפתחותם של ויכוחים תאולוגיים חדשים. לפני תחילתה של הרפורמציה הדוקטרינה נקבעה על ידי האפיפיור והכנסייה הקתולית על פי המשפט הקאנוני, מיסי הכנסייה שולמו ישירות לרומא והאפיפיור היה הפוסק העליון לגבי מינוי הבישופים. ההתפלגות מרומא הפכה את השליט האנגלי למושל העליון של הכנסייה האנגליקנית על פי שורת חוקים שחוקק הפרלמנט בין 1532 ל-1534, ביניהם "חוקי העליונות", כך שהכנסייה האנגליקנית הפכה לכנסיית המדינה. המלוכה הפכה להיות הסמכות הסופית בסכסוכים דוקטרינריים ומשפטיים, הבעלים של הכנסות הכנסייה והפוסקת לגבי מינוי הבישופים.

מבנה ותאולוגיית הכנסייה הפכו לנושא מחלוקת חריף בין אנשי הדת והשלטון באנגלייה למשך דורות רבים. ויכוחים אלו נסתיימו עם המהפכה המהוללת בשנת 1688, שלאחריה נקבעו ההסדרים הדתיים הנוגעים לכנסייה. לאחר המהפכה המהוללת, הקתולים באנגליה התקיימו במחתרת, כשהם נתונים לאפליה חוקית חמורה ולענישה, עד ראשית האמנציפציה שלהם ב-1791.

== ראו גם == 
* פירוק המנזרים באנגליה

==לקריאה נוספת==
*Eamon Duffy, The Stripping of the Altars: Traditional Religion in England, 1400-1580. הוצאת אוניברסיטת ייל, 2005.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:נצרות פרוטסטנטית
קטגוריה:יחסי דת ומדינה
קטגוריה:הכנסייה האנגליקנית
רפורמציה
קטגוריה:יחסי פרוטסטנטים–קתולים
קטגוריה:הנרי השמיני
לנובו

מתחם החברה ב[[בייג'ינג בירת סין]]
לנובו גרופ בע"מ (באנגלית: Lenovo Group Ltd., בסינית: 联想集团有限公司) היא חברה סינית רב-לאומית, המייצרת מכשירים אלקטרוניים כגון מחשבים אישיים, מסכי מחשב, ציוד היקפי, טאבלטים וסמארטפונים. החברה נוסדה בשנת 1984 בהונג קונג. את חלק ממוצריה רכשה מחברות אחרות דוגמת IBM. לנובו היא מהמובילות במכירת מחשבים בישראל ובעולם.

החברה שייכת בחלקה לחברת Legend Holdings – שקרוב ל-40% ממנה בבעלות ממשלת סין.

מחשבי החברה נאסרו לשימוש בסוכנויות הביון של מדינות מערביות רבות ובראשן ארצות הברית, עקב חשש מפרצות אבטחה שמובנות בקושחה.

== היסטוריה ==
"חברת לנובו" קמה בסין ב-1984, בתור יצרנית ציוד היקפי למחשבים. בסוף שנות ה-80 החלה לייצר מסכי מחשב ומחשבים. ב-1992 החלה לייצר את סדרת המחשבים הניידים Thinkpad, אשר זכו להצלחה רבה. בשנת 1999 השיקה את המחשב הנייד הראשון ששקל פחות מקילו וחצי.

בשנת 2005 חברת המחשבים IBM האמריקאית הגיעה להסכם עם לנובו לפיו לנובו תרכוש את מוצריה של IBM; בכך הפכה לנובו לאחת החברות המצליחות בעולם בתחום המחשוב. לנובו הפכה בעקבות הרכישה לחברה המובילה באסיה, ובמיוחד בסין, בתחום המחשוב. כיום הספק המועדף של IBM הוא לנובו.
בעשור השני של המאה ה-21, החליטה לנובו להיכנס לשוק הטאבלטים והסלולר. לנובו מכריזה מדי כמה חודשים על מכשירים המריצים את מערכת ההפעלה אנדרואיד מבית גוגל האמריקנית.

בינואר 2014 הגיעה לנובו להסכמה עם חברת IBM על מכירת חטיבת השרתים של IBM ללנובו, תמורת 2.3 מיליארד דולר.

בינואר 2014 הודיעה חברת גוגל על מכירת מוטורולה מוביליטי האמריקנית לחברת לנובו, תמורת 2.91 מיליארד דולר, תוך שמירת מרבית הפטנטים של מוטורולה מוביליטי בידי גוגל. לנובו הודיעה כי העסקאות האחרונות נועדו להכניס את המותג "לנובו" לכל בית ברחבי העולם, ובפרט בתחום הסמארטפונים. החברה גם הכריזה שהיא מתכוונת להתחרות אף בענקיות כמו סמסונג הדרום־קוריאנית ואפל האמריקנית; ובאוקטובר 2014 אף קיימה את ההכרזה כשהפכה, בעקבות סיום רכישת מוטורולה, הפכה ליצרנית הסמארטפונים השלישית בגודלה בעולם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.ibm.com/ibm/il/he/pcannouncement/ על IBM ולנובו], באתר IBM

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יצרני חומרה
קטגוריה:יצרני טלפונים חכמים
לארי וולטרס

קבוצת בלונים מלאי הליום המשמשים לשהיה באוויר
לארי וולטרס (באנגלית: Larry Walters; 19 באפריל 1949 - 6 באוקטובר 1993) היה נהג משאית אמריקאי, שהתפרסם בעקבות טיסתו בעזרת בלוני הליום.

הוא נולד ב-19 באפריל 1949 בלוס אנג'לס ומילדותו חלם להיות טייס. הוא ניסה להתקבל לחיל האוויר של ארצות הברית אך נפסל עקב ראיה ירודה. בהמשך נהיה לנהג סמיטריילר.

לאחר שפרש מעבודתו החליט להגשים את חלומו. ב-2 ביולי 1982 קנה 45 בלוני מזג אוויר ומילא אותם בהליום. לאחר מכן חיבר אותם לכיסא, לבש על עצמו מצנח ולקח רובה אוויר בעזרתו התכוון לרדת על ידי פיצוץ הבלונים, רדיו CB, כריכים ומצלמה. התכנון שלו היה לעלות מספר מטרים מעל הקרקע אך כשחבריו חתכו את החבל שחיבר את הכיסא לאדמה הוא עלה לגובה של כ-15 אלף רגל (כ-4,600 מטר).

תחילה הוא נמנע מלהשתמש ברובה מהפחד שאי יציבות תגרום לו להחליק למטה. לאחר 45 דקות שהיה באוויר וכניסה למסלול נחיתה של שדה תעופה לונג ביץ' הוא התחיל לירות בבלונים אך לאחר שפוצץ כמה מהם הרובה שלו החליק. הדבר גרם לו לרדת בכל זאת אך הכבלים של הבלון נתפסו בעמודי מתח גבוה ויצרו קצר ל-20 דקות באזור לונג ביץ'.

לאחר שירד מטה הוא נעצר מיד. כשנשאל על מניעיו על ידי כתב הוא ענה: "בן אדם לא יכול רק לשבת". הוא נקנס ב-4,000$ ולאחר ערעורו הקנס הורד ל-1,500$.

בהמשך הוא עבד במספר עבודות והתאבד ב-6 באוקטובר 1993 בגיל 44 ביער לאומי אנג'לס.

וולטרס "זכה" בעיטור "שורד בסיכון" מטעם פרס דרווין ההיתולי על "מאמצו" להגיע לקריטריונים לזכייה (כלומר, מוות או סירוס).

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתאבדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
ג'ון אלקן

ג'ון פיליפ ג'ייקוב אלקן (באנגלית: John Philip Jacob Elkann; נולד ב-1 באפריל 1976) הוא תעשיין איטלקי, יושב ראש תאגיד הרכב, סטלנטיס (שבבעלותה המותגים פיאט ופרארי) ומנכ"ל חברת ההשקעות המשפחית Exor. הוא יורשו וממשיך דרכו של סבו התעשיין ג'אני אניילי.

== ביוגרפיה ==
ג'ון אלקן נולד בניו יורק. אמו, מרגריטה אניילי, הייתה בתו הבכורה של נשיא חברת "פיאט" ג'אני אניילי. אביו, אלאן אלקן, הואעיתונאי וסופר ממוצא איטלקי יהודי. הוריו התגרשו בשנת 1981. בשנת 2000 סיים אלקן תואר בהנדסה וניהול מהפוליטיכניקו של טורינו.

בשנת 1997 הוכרז ג'ון אלקן על ידי סבו כיורש של חברת ההשקעות המשפחתית. חברה זו מחזיקה את מניות השליטה בחברת הרכב "פיאט", בעיתון לה סטמפה ובקבוצת הכדורגל יובנטוס. מאז שהוכרז כיורש, הוא הוכשר לנהל את החברות השונות שבבעלות משפחתו. לאחר מותו שלג'אני אניילי ב-2003, ואחריו מותו של דוד-רבא שלו (אחי סבו) אומברטו אניילי ב-2004, מונה אלקן לסגן יו"ר פיאט, וזאת בהיותו בגיל 28.

אלקן היה מעורב בהתאוששות עסקי קבוצת פיאט תחת הנהגתו של המנכ"ל סרג'יו מרקיונה, לאחר שנים של הפסדים וירידה במכירות. בשנת 2010 מונה ליושב ראש פיאט, שנה לאחר שרכשה 25% מקרייזלר האמריקאית. בדצמבר 2014 הוביל את מיזוג פיאט וקרייזלר לייצירת קבוצת FCA (Fiat Chrysler Automobiles). בינואר 2021 הוביל את המיזוג בין פיאט לפז', שיצר את סטלנטיס, יצרנית הרכב הרביעית בגודלה בעולם שהוא משמש מאז יושב הראש שלה.

ב-2009 יזם את הקמת Exor, כחברת החזקות אחת של כל עסקי המשפחה. בנוסף יזם כניסה של המשפחה להשקעות בעסקי המדיה והעיתונות. ב-2013 רכשה את השליטה בעיתון קוריירה דלה סרה, וב-2015 רכשה את השבועון הבריטי האקונומיסט.

==חיים אישיים==
אלקן נישא בשנת 2004 לרוזנת לבינה לבית בורומאו, אחת ממשפחות האצולה הוותיקות באיטליה. בחתונה השתתפו, בין היתר, הנרי קיסנג'ר, מישל פלאטיני וקרלה ברוני. לזוג שלושה ילדים.

אחיו הצעיר לאפו אלקן, היה בזוגיות עם הדוגמנית הישראלית מורן אטיאס, המגדיר את עצמו כיהודי למרות שגדל כקתולי. לאפו אלקן גם מעורב בעסקי המשפחה ושימש בתפקידים שונים בתאגיד פיאט.
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1976
מורית

מורית (שם מדעי: Monomorium) היא סוג של נמלה הנפוץ בכל רחבי העולם, ובפרט בעולם הישן ובאפריקה.

הסוג כולל כ-360 מינים, שרבים מהם לארצות כמו אוסטרליה, ניו זילנד או מדינות באפריקה. המין המפורסם והנפוץ ביותר בסוג הוא מורית פרעה שמפורסמת כמזיק ברחבי העולם, בבתים ואף בבתי חולים.

==מאפיינים המשותפים למינים השונים==
כמעט כל המינים קטנים מאוד, ויש נמלים בוגרות מהסוג שגודלן אינו עולה על מילימטר וחצי. בנוסף, כמעט כל המינים הם אוכלי כול. שתי עובדות אלו הובילו לכך שמינים רבים הם מזיקים הפולשים למשכנות האדם.

ריבוי מלכות בקן אחד גם הוא תופעה רווחת מאוד אצל מיני המורית השונים, אם כי נדירה יחסית אצל כלל הנמלים.

לכל הנמלים מסוג זה יש עוקץ פעיל, אם כי לא מזיק או מסוכן לבני אדם.

הקו המבדיל בין מוריות לנמלים אחרות מאותו שבט אינו מוגדר לחלוטין. מירמקולוגים רבים סבורים שיש לאחד את הסוג עם סוגים אחרים כמו Anillomyrma ו-Megalomyrmex. בישראל אין נמלים ידועות מסוגים אלה.

==מינים השייכים לסוג==
*מורית פרעה (Monomorium pharaonis) – המין המפורסם ביותר בסוג, נפוץ בכל העולם. צבע הפועלות משתנה מחום אדמדם לצהוב, מלבד קצה הבטן, שהוא חום תמיד. אורכן נע בין מילימטר וחצי לשני מילימטרים. המלכה חומה לחלוטין ואורכה עד 5 מילימטרים.
*מורית ננסית (Monomorium claviorne) – נמלה צהובה, נפוצה רק בישראל. אורך הפועלות הוא עד 1.8 מילימטר
*מורית הבתים (Monomorium mayri) – נפוצה בשפלה ובמישור החוף. אורך הפועלות הוא כ-3 מילימטרים. בטנן שחורה, וצבע הגוף חום. אורך המלכה הוא כ-2 מילימטרים.
*מורית נאה (Monomorium venustum) – נפוצה בכל אזורי הארץ. דומה מאוד במראה למורית הבתים, וזהה לה בגודלה. ניתן להבדיל בין השתיים לפי החזה הבהיר יותר של המורית הנאה, שלעיתים הוא אף בצבע צהוב.

==לקריאה נוספת==
*רשימה של מינים נוספים בוויקיפדיה האנגלית
*יעקב עופר, נלך אל נמלה: מדריך נמלים בישראל, הוצאת יובל עופר, ירושלים, 2000. תחת: מורית נאה, מורית הבתים, מורית פרעה, מורית ננסית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוסטב מיר
קטגוריה:נמליים
Heart of Oak

Heart of Oak (בעברית: לב אלון) הוא המארש הרשמי של הצי המלכותי הבריטי. הוא משמש כמארש הרשמי של ציים נוספים של מדינות חבר העמים הבריטי, ובהן קנדה, אוסטרליה וניו זילנד.

המארש מבוסס על שיר, הלקוח מתוך האופרה "Harlequin's Invasion" מאת המחזאי והשחקן הבריטי בן המאה ה-18 דייוויד גריק. היא נכתבה והועלתה לראשונה בשנת 1759. המנגינה לשיר נכתבה על ידי המלחין הבריטי ויליאם בויס.

השיר נכתב על מנת להלל את הניצחונות הימיים של בריטניה בשנת 1759, המכונה כ"שנה הנפלאה" (Wonderful Year) בבית הראשון של מילותיו. הבולטים שבניצחונות, במסגרת מלחמת שבע השנים, היו קרב לגוס (Battle of Lagos) באוגוסט 1759 וקרב מפרץ קיברון (Battle of Quiberon Bay) בנובמבר אותה שנה, שבשניהם גבר הצי הבריטי על הצי הצרפתי.

האלון שבשם השיר הוא אזכור של עץ האלון ששימש לבניית ספינות המלחמה הבריטיות בעידן ספינות המפרש (Age of Sail) מן המאה ה-16 ועד לאמצע המאה ה-19. הביטוי "Heart of Oak" הופיע לראשונה בפואמה הרומית אינאיס.

== מילות המארש ==
<div style="direction: ltr;">
Come, cheer up, my lads, 'tis to glory we steer,

To add something more to this wonderful year;

To honour we call you, as freemen not slaves,

for who are so free as the sons of the waves

Heart of oak are our ships, jolly tars are our men,

we always are ready; Steady, boys, steady!

We'll fight and we'll conquer again and again.

We ne'er see our foes but we wish them to stay,

they never see us but they wish us away;

If they run, why we follow and run them ashore,

and if they won't fight us, what can we do more.

We still make them feel and we still make them flee,

and drub them at shore as we drub them at sea,

so cheer up me lads with one heart let us sing,

oh soldiers and sailors, our statesmen and King.
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מארש
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:שירים פטריוטיים בריטיים
קטגוריה:מצעדים צבאיים
קטגוריה:מוזיקה צבאית
פאנטם

הפאנטם
פאנטם הוא כלי מתכתי ממשפחת כלי ההקשה. 

הכלי המקורי, שנקרא hang, נוצר בשנת 2000 על ידי Felix Rohner and Sabina Schärer בעלי חברת פאנארט (PANart). 
צלילי הפאנטם מזכירים את צלילו של הנבל, אולם הוא נוצר בהשראת האודו, תוף כד כדורי, ותופי מתכת מטרינידד הבנויים מחביות גדולות שבחלקם העליון יש ריקועים ושכל הקשה עליהם יוצרת צליל שונה. ההבדל בין תופי המתכת מטרינידד, שנוצרו לאחר שחביות דלק נשכחו שם על ידי האמריקאים, לבין הפאנטם מתבטא בעיקר בכלי הניגון עליהם ובגודלם. על הפאנטם מנגנים בעזרת הידיים, בעוד שעל תופי המתכת - באמצעות מקל.

==דוגמאות לצלילי הכלי==
<center>
{| class="wikitable"
| הדור הראשון של הפאנטם (2005), נוגן כשהכלי היה במאוזן לגוף|| קובץ:low hang 2005 horizontal.jpg
|| הדור השני של הפאנטם (2007), נוגן במאונך לגוף || קובץ:2nd gen hang 2007 vertical.jpg
|}</center>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.drum.co.il/todot.php?id=17 מידע על הפאנטם באתר להקת מתופפי המדבר]
* [http://www.fresh.co.il/vBulletin/printthread.php?t=243635 מידע על פאנטם באתר פרש]
* [http://www.hangblog.org/hang-library/ מידע על הפאנטם באתר Hang Library] 
* [https://panart.ch/en/news/ אתר הבית של PANart] 

קטגוריה:כלי הקשה
Every Teardrop Is a Waterfall

"Every Teardrop Is A Waterfall" הוא שיר של להקת הרוק האלטרנטיבי הבריטית, קולדפליי. השיר, אשר יצא לאור ב-3 ביוני 2011, הוא הסינגל הראשון מתוך אלבום האולפן החמישי של הלהקה, Mylo Xyloto.

ב-23 במאי 2011 הועלה סרטון ליוטיוב שבו נראה איש צבעוני הולך במשך זמן כדקה עם רקע שחור. כותרת הסרטון הייתה שלוש השורות הראשונות מתוך השיר. במשך כשבוע צייצו קולדפליי בטוויטר סימנים וסרטונים מוזרים אשר בלבלו את המעריצים. בסרטונים ותמונות אלו הלהקה המשיכה לפרסם מילים מתוך השיר.
ב-31 במאי הודיע מתופף הלהקה, ויל צ'מפיון, על שחרור הסינגל.

הסינגל יצא להורדה דיגיטלית ברחבי העולם ב-3 ביוני 2011, ולבריטניה ב-5 ביוני 2011. ב-27 ביוני 2011, יצא הסינגל כמיני אלבום ב-iTunes, כשבגרסת המיני אלבום ישנם שני שירים נוספים: "Major minus" ו-"Moving to Mars". באותו תאריך יצא הסינגל לשווקים גם על תקליט ויניל. הסינגל עשה את הופעות הבכורה שלו בתחנות הרדיו בארצות הברית ב-21 ביוני.

ב-29 ביוני 2011 פרסמה הלהקה את הקליפ של הסינגל אשר צולם במפעלי בית המילניום אשר בלונדון.

השיר מכיל אלמנטים משירו של פיטר אלן "I Go To Rio", אשר נכתב על ידי פיטר אלן ואדריאן אנדרסון.

Every Teardrop Is A Waterfall הגיע בשבוע הראשון לצאתו למקום ה-29 במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, ומאז הגיע בשיאו למקום ה-14 במצעד זה. השיר הגיע גם למקום ה-6 במצעד הסינגלים הבריטי ולמעמד זהב באוסטרליה.

== היסטוריית מצעדים ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה
| 70,000
|-
! בלגיה (BEA)
| זהב
| 15,000
|-
! איטליה (FIMI)
| פלטינה
| 30,000
|-
! שווייץ (IFPI Switzerland)
| זהב
| 15,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| פלטינה
| 600,000
|-
! colspan="3" |סטרימינג
|-
! דנמרק (IFPI Danmark)
| זהב
| 50,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי קולדפליי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ויל צ'מפיון
קטגוריה:שירים על מוזיקה
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:מחלוקות הקשורות לדגימת מוזיקה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיסלנד
קטגוריה:שירי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
קובי וינר

יעקב "קובי" וינר (יליד רחובות, 2 בינואר 1949) הוא מאמן נבחרת ישראל בטניס בכיסאות גלגלים.

== רקע ==
וינר הוא מאמנם האישי של בועז קרמר ושרגא ויינברג, מאז 2004, והספיק להוביל אותם לזכייה במדליית כסף באולימפיאדת בייג'ינג 2008וזכייה במקום הראשון באליפות צרפת הפתוחה ב-2009. בשנת 2010 זכתה הנבחרת במקום שני באליפות העולם בטורקיה ושנה לאחר מכן שמרה על מקומה בדרום אפריקה.

קובי וינר היה הראשון לעבור קורס מאמנים בכיסאות גלגלים בשנת 1984 במכון ווינגייט והוא נכה שנפגע ממחלת הפוליו בהיותו בן שנתיים.

הוא נחשב מחלוצי טניס בכיסאות גלגלים מ-1979 והוא חבר בוועדות הטניס הבנלאומיות של פדרציית הטניס הבינלאומית.

מלבד עיסוקו בטניס בהתנדבות, מקצועו העיקרי: שמאות אלמנטרית והוא שותף במשרד ברנפלד שמאים בינלאומיים.

קובי וינר נשוי לאסתר ויש להם 4 ילדים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני טניס ישראלים
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:טניסאים נכים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
איזידור אחרון

איזידור אחרון
איזידור אחרון (11 בנובמבר 1892 - 12 במאי 1948) היה פסנתרן ומלחין יהודי, אחיו הצעיר של המלחין יוסף אחרון.

== קורות חיים ==
איזידור אחרון נולד בוורשה וכבר בילדותו התעניין במוזיקה. שלא כאחיו הגדול, שהתמחה בכינור, אהב איזידור את הפסנתר ואביהם רשם גם אותו לקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג, שם למד אצל הפסנתרנים אנט אסיפוב וניקולאי דובאסוב. בהמשך למד הלחנה אצל אנטולי ליאדוב, ותזמור אצל מקסימיליאן שטיינברג. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה אחרון באמצע לימודיו, והוא גויס לתקופה של 3 שנים. עם שחרורו מהשרות חזר לקונסרבטוריון ובשנת 1918 סיים את לימודיו.

עם סיום לימודיו החל במסעות קונצרטים ברחבי רוסיה וגרמניה. בפבלובסק הוא הופיע כסולן עם תזמורת סימפונית גדולה, ובברלין, במהלך עונה אחת, הוא נתן ארבעה קונצרטים.

בשנת 1922 הגיע לארצות הברית. את הופעת הבכורה שלו בעולם החדש ערך אחרון באולם הקונצרטים קרנגי הול בניו יורק. בשנת 1923 קיבל מהכנר יאשה חפץ הזמנה להצטרף אליו כמלווה לסיבוב הופעות במזרח. הזמנה זאת, שהתקבלה על ידי אחרון בשמחה, הייתה התחלה של שיתוף פעולה בין השניים, שנמשך כעשור. אחרון הופיע עם חפץ בכל העולם כשהוא מלווה אותו בפסנתר ועורך פרטיטורות, עבור חברת התקליטים ויקטור. לאחר שעזב את חפץ ביסס אחרון את הקריירה שלו כסולן, ובשנת 1935 הוא נישא לזמרת הפינית לאה קרינה.

איזידור אחרון החל בהלחנה רק בשלב מאוחר בחייו. בשנת 1937 ניגנה הפילהרמונית של ניו יורק, בניצוח ג'ון ברבירולי, את הקונצ'רטו לפסנתר הראשון שלו בקרנגי הול בניו יורק. הופעה זאת זכתה להצלחה רבה. בשנת 1938 כתב את הקונצ'רטו השני שלו, אך הראשון בו הופיע אחרון עצמו כסוליסט. שאר יצירותיו של איזידור אחרון, 18 במספר, הן קצרות וכתובות עבור כינור ופסנתר.

בשלהי מלחמת העולם ביצע אחרון רסיטל בקרנגי הול. ברסיטל זה, שהיה שירת הברבור שלו, השמיע יצירות שלו בצד יצירות של מוצרט, שופן, ליסט, ראוול. ב-12 במאי 1948 טרם הגיעו לגיל 56 לקה אחרון בהתקף לב ונפטר בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.answers.com/topic/isidor-achron ביוגרפית איזידור אחרון], באתר Answers 
* [http://yiddishmusic.jewniverse.info/achronjoseph/01.rar ריקוד יהודי], יצירתו של יוסף אחרון, מנגן יאשה חפץ, מלווה בפסנתר איזידור אחרון.
* [http://yiddishmusic.jewniverse.info/achronisidor/ Isidor Achron (1892-1948)], באתר yiddishmusic 

קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים פולנים
קטגוריה:מלחינים יהודים פולנים
קטגוריה:ילידי 1892
קטגוריה:נפטרים ב-1948
באזבי ברקלי

באזבי ברקלי (Busby Berkeley, 29 בנובמבר 1895 - 14 במרץ 1976) היה במאי קולנוע הוליוודי בעל השפעה וכוריאוגרף של סרטים מוזיקליים. ברקלי ידוע בסגנון מיוחד של סרטים מוזיקליים אשר המציא ומכונה על שמו. 

סרטיו אופיינו בכך שלא היו ריאליסטיים הם התמקדו בעיקר באסתטיקה ופחות במשמעות השוטים, הם כללו קטעי שירה, ריקודים פנטסטיים והפקות מוזיקליות משוכללות אשר לעיתים קרובות מעורבים בהם דגמים גאומטריים מורכבים. הקטעים המוזיקליים של סרטיו צולמו באולפנים גדולים, בהשתתפות עשרות רקדנים ורקדניות, תוך שימוש באביזרים רבים, שהכוריאוגרפיה שלהם דימתה לרוב צורות גאומטריות משתנות המזכירות קליידסקופ והוא נחשב בזמנו לפורץ דרך בשל סגנונו הייחודי.

== ביוגרפיה ==
בארקלי החל את הקריירה שלו כאשר שירת בצבא ארצות הברית ב-1918 כסגן בחייל התותחנים והיה אחראי על תהלוכות צבאיות. לאחר מלחמת העולם הראשונה ערך מופעים לחיילים אשר חזרו מן המלחמה. לאחר שירותו הצבאי הפך לשחקן תיאטרון ובמאי בהופעות קטנות. עד מהרה הפך למנהל מחול מוביל בברודוויי. המפיק פלורנץ זיגפלד ג'וניור ראה את כישרונו בבימוי רקדנים ונתן לו להיות הכוריאוגרף לסרט Whoopee! ב-1930. בארקלי המשיך בתפקידו ככוריאוגרף לעוד 7 סרטים עד 1933, אז אף חשב לחזור לברודוואי. ב-1933 הזמין אותו אחד המפיקים הראשיים של האחים וורנר להיות כוריאוגרף של הסרט רחוב 42, הסרט זכה להצלחה גדולה ובארקלי החל לקבל תפקידים מורחבים מעבר לכוריאוגרפיה. הוא קיבל חוזה ל-7 שנים אצל האחים וורנר ויצר בשנים הללו סרטים מוזיקליים רבים אשר מיקמו אותו כפורץ דרך בסגנון הבימוי של הרקדנים וצילום הכוריאוגרפיה. ב-1939 כאשר החלו האחים וורנר לאבד עניין בז'אנר הסרטים המוזיקליים עבר בארקלי לחברת אמ.ג'.אמ. וצילם עד 1942 עוד מספר סרטים. בשנת 1949 הוא ביים סרט עבור רשת פוקס ובשנות ה-50 הוא החל יוצא מן התודעה בהוליווד.

בשנות ה-60 החלה התעוררות לסרטים אשר עשה ובארקלי חזר לברודוויי כדי לביים הפקות מוזיקליות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:כוריאוגרפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1976
קונטרה-בסון

קונטרה־בסון (ידוע גם כבסון כפול), הוא סוג הנמוך יותר מהבסון והוא א־טרנספוזיצי, כלומר מכוון עם פסנתר. הקונטרה־בסון נחשב גם כסבו של האבוב כיוון צליליו הנמוכים, לעומת האבוב שהוא יותר גבוה. בגלל צליליו הנמוכים של הקונטרה־בסון הוא נכתב במפתח פה ודו (וגם הבסון). האבוב, לעומתם, נכתב במפתח סול, בגלל צלילו הגבוה.

==מידע על הקונטרה־בסון==
בסון כפול, תוצרת וינה במחצית הראשונה של המאה ה -19
הקונטרה־בסון המודרני מיוצר לרוב מעץ המייפל, בעיקר ממינים חזקים וקשיחים. דגמים זולים יותר של הקונטרה־בסון, המיוצרים מפלסטיק קשיח, משמשים בעיקר נגנים מתחילים בשנות לימודיהם הראשונות. בעבר, יוצרו גם קונטרה־בסונים ממתכת, אך מאז 1889 הופסק יצור סוג זה לחלוטין.

הקונטרה־בסון הופיע לראשונה בצורתו המודרנית בשנת 1800, והוא אחד הכלים היחידים שלא שונתה צורת בנייתם באופן מהותי מאז המצאתם.
לקונטרה־בסון יש את היכולת להפיק צליל נמוך באוקטבה משל הבסון (אוקטבה נמוכה של הקונטרה־בסון, ואוקטבה אחת גבוהה יותר של הבסון), וההפרש ביניהם משפיע על הגוון של כל אחד מהם.

==השתלבותו של הקונטרה־בסון==
הקונטרה־בסון, כשמו כן הוא - הכלי הנמוך ביותר בקבוצת כלי הנשיפה מעץ. מנעדו משתרע מתחום הבס. צליליו נכתבים במפתח פה או במפתח דו טנור. הקונטרה־בסון מתפקד כחוליה בהרכבים סימפוניים וקאמריים. בהרכבים ובאנסמבלים אלו הוא מנגן לרוב את תפקיד הבס, שהם תפקידים שונים משל הבסון. 

בימינו קיימות שתי אסכולות עיקריות לבניית בסונים: האסכולה הצרפתית והאסכולה הגרמנית. כל אסכולה מייצרת בסונים משלה אשר גווניהם שונים ואיצבועיהם שונים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.contrabassoon.org/contrabassoonists.html האינטרנט קונטרה־בסון משאבים]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי נגינה
קטגוריה:כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:בס
תת-מודול קטן

בתורת החוגים, תת-מודול קטן של מודול <math>M</math> מעל חוג <math>R</math>, הוא תת-מודול <math>S</math> כך שלכל תת-מודול אמיתי <math>N</math>, גם הסכום <math>N+S</math> אמיתי. במילים אחרות, לא ייתכן ש-<math>N+S=M</math> אלא אם <math>N=M</math>. תת-מודול האפס הוא תמיד קטן, אבל הטרמינולוגיה עשויה להטעות: אם יש למודול תת-מודול המכיל כל תת-מודול אמיתי אחר, אז הוא קטן.

== תכונות ==

אוסף התת-מודולים הקטנים של מודול <math>M</math> סגור תחת "כלפי מטה" (כלומר, תת-מודול של תת-מודול קטן הוא קטן בעצמו), וגם תחת סכומים סופיים. אם <math>S</math> תת-מודול קטן של <math>M</math>, אז הוא תת-מודול קטן של כל מודול המכיל את <math>M</math>. הכיוון ההפוך נכון באופן חלקי מאד: אם <math>S</math> מוכל במודול <math>M</math> והוא קטן בסכום ישר <math>M \oplus M'</math>, אז הוא קטן גם ב-<math>M</math>. קטנות נשמרת תחת מנה בתת-מודול קטן, כלומר: אם <math>K</math> תת-מודול קטן של <math>M</math> המוכל בתת-מודול <math>E</math>, אז <math>E</math> קטן ב-<math>M</math> אם ורק אם המנה <math>E/K</math> קטנה ב-<math>M/K</math>.

התכונה של תת-מודול להיות קטן ניתנת לאפיון פנימי: <math>S</math> הוא תת-מודול קטן של מודול כלשהו, אם ורק אם הוא תת-מודול קטן בסגור האינג'קטיבי של עצמו.

סכום תת-המודולים הקטנים של <math>R</math>, כמודול מעל עצמו, הוא רדיקל ג'ייקובסון של החוג. הרדיקל עצמו הוא תת-מודול קטן, ולפי הלמה של נקאימה <math>J(R)M</math> הוא תת-מודול קטן של <math>M</math> לכל מודול נוצר סופית <math>M</math>.

== ראו גם ==
* תת-מודול גדול (נקרא גם תת-מודול עיקרי)

קטגוריה:תורת החוגים
דיאן ראדיץ'

דיאן ראדיץ (בסרבית: Дејан Радић / Dejan Radić; נולד ב-8 ביולי 1980 באינג'יה שבסרביה) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת השוער.

== קריירה ==
ראדיץ' החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של פ.צ. רד. ב-2000 הוא התחיל לשחק בהרכב הקבוצה. בעונת 2003/2004 הושאל ראדיץ' למועדון ראדניצ'קי באוגרד. בינואר 2004 עבר לאלניה ולדיקווקז, שם רשם 26 הופעות.

בקיץ 2005 חזר לסרביה ושיחק במועדון וויבודינה נובי סאד במשך חצי שנה. בינואר 2007 עבר ראדיץ' לספרטק נלצ'יק שם שיחק 3 עונות ורשם 43 הופעות. בינואר 2010 חתם חוזה עם רוסטוב לשנתיים. במחזור השישי בעונת 2011/2012 נפצע קשה במשחק מול טרק גרוזני עקב התנגשות עם חלוץ טרק זאור סדאייב. בשל כך הוא נאלץ לעבור נפרקטומיה (כריתת כליה). בסוף חודש מאי הוא התחיל אימונים קלים, אולם מאוחר יותר החליט לפרוש ממשחק פעיל.

==חייו האישיים==
ראדיץ' נשוי ואב לשני בנים ובת. אשתו דראגנה מאינג'יה, פרוור של בלגרד, שם הם הכירו ב-1998.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rfpl.org/player/id1143 סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* [https://web.archive.org/web/20120613191309/http://www.fc-rostov.ru/command/players/119 דף השחקן] באתר הרשמי של רוסטוב 

קטגוריה:כדורגלני אלניה ולדיקווקז
קטגוריה:כדורגלני וויבודינה נובי סאד
קטגוריה:כדורגלני ספרטק נלצ'יק
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:שוערי כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1980
רימייק

[[האיש שידע יותר מדי (סרט, 1956) הוא רימייק של היצ'קוק לסרטו שלו באותו השם מ-1934.]]
רימייק (מאנגלית: Remake) הוא תיאור של יצירת אמנות מצורה מסוימת, אשר מבוססת בעיקר על עבודה מוקדמת יותר, באותו המדיום (ראו גם: ריבוט). זאת לעומת יצירה המבוססת על עבודה מוקדמת, אך במדיום אחר ונקראת אדפטציה.

בתעשיית הקולנוע, רימייק הוא יצירה חדשה של סרט קולנוע, לרוב בהתבסס על התסריט המקורי עם שינויים, תוך שימוש באותו עולם ואותן דמויות ראשיות. האלמנטים החדשים בסרטי רימייק הם לרוב הבמאי ובימוי, צוות השחקנים והאפקטים המיוחדים. למעשה, שיפור ביכולות הטכניות של אפקטים מיוחדים ושילוב גרפיקה ממוחשבת, שלרוב לא היו זמינים בעת צילום הסרט המקורי, הם סיבה נפוצה לצילום רימייק. לעיתים יש גם שינויים בתסריט, ואם השינויים גדולים (ומהווים התחלה לסרטת סרטים חדשה) הסרט נקרא "ריבוט/אתחול". תהליך נפוץ פחות הוא עיבוד סרט או סדרה לחוברת קומיקס צילום או קומיקס קולנועי.

לפי קביעת האקדמיה ללשון העברית משנת תשע"ב, 2012, המונח העברי ל"רימייק" הוא "מֶחְדָש".

==ראו גם==
* סיקוול
* עיבוד קולנועי
* פריקוול
* ריבוט

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מינוחים בקולנוע
קריוובס באסקט

מועדון הכדורסל קריוובס (באוקראינית: Кривбас баскет) היא קבוצת כדורסל אוקראינית מהעיר קריבי ריה, המשחקת בליגת העל האוקראינית בכדורסל.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה בשנת 2000 והחלה לשחק בליגה האזורית. בעונת 2002/03 זכתה באליפות הליגה השנייה, אך ויתרה על השתתפות בליגה הבכירה עקב בעיות תקציביות. בסיום עונת 2003/04 העפילה הקבוצה לסופרליגה. בעונת 2008/09 הייתה שותפה להקמת ליגה אוקראינית בכירה נפרדת, בסיום אותה עונה זכתה באליפות הליגה האוקראינית, עם המאמן זבזדן מיטרוביץ'. בעונת 2009/10, לאחר איחוד הליגות הבכירות של אוקראינה, חזרה הקבוצה לשחק בסופרליגה.

== תארים והישגים ==
* הליגה האוקראינית:
**אליפות (1): 2009

==שחקנים בולטים==
* ויקטור קונדרטובץ 
* דמיטרי קורבלב
* ג'ארט האוול
* לואיס הינאנט
* ג'רל אלן
* אנדריאוס אלכסנדרובס
* מרקו אנטונייביץ' 
* בויאן באקיץ'
* מילאן פופוביץ'
* ויטאלי בליזניוק

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל אוקראיניות
שיטת UDC

בספרנות, שיטת UDC (ראשי תיבות של: Universal Decimal Classification - מיון עשרוני אוניברסלי) היא שיטה למיון וסימון ספרים הנהוגה בחלק מהספריות, הדומה לשיטת דיואי, ומהווה מעין הרחבה שלה. כמו בשיטת דיואי, נעשה מיון הספרים בשיטה זו על-פי נושאים והנושאים מחולקים לתת-נושאים וכך הלאה. הספרים מסומנים באמצעות מספרים, ובשונה משיטת דיואי, בתוספת סימנים שונים. שיטה זו מאפשרת לציין, למשל, כי ספר שייך לנושאים אחדים, ולא לנושא אחד בלבד כפי שמחייבת שיטת דיואי.

==ראו גם==
* שיטת דיואי
* שיטת ספריית הקונגרס
* שיטת קטר המתפשטת
* שיטת המיקום הקבוע

==קישורים חיצוניים==

* 

UDC
כרם משה

כרם משה היא שכונה קטנה במרכז תל אביב.

השכונה הוקמה באמצע שנות ה-20 על ידי הרב ד"ר שמואל שמעון בן-ציון ונקראה על שם סבו, משה-אלתר בן-ציון, ממייסדי שכונת מאה שערים בירושלים. היא נמצאת בחלק מרחוב רש"י, בסמוך לשכונת מרכז בעלי מלאכה. 

בן-ציון, שהיה מגדולי בוני הבתים בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, בנה את בתי השכונה והשכירם לדיירים. עם השנים נהרסו הבתים, שהיו בני קומה אחת, ובמקומם נבנו בתי קומות.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
קרל אנדרה

קרל אנדרה (באנגלית: Carl Andre; 16 בספטמבר 1935 – 24 בינואר 2024) היה אמן מינימליסטי אמריקאי. הוא נודע בזכות פסליו המורכבים מעשרות אלמנטים זהים המסודרים במבנים גאומטריים. בשנת 1988 נשפט וזוכה מאשמת רצח אשתו, האמנית אנה מנדייטה.

== ביוגרפיה ==
נולד בקווינסי שבמסצ'וסטס. הוא למד באקדמיית פיליפס בין השנים 1951 ל-1953. באקדמיה התחבר עם הוליס פרמפטון, קולנוען ויוצר אקספרימנטלי רדיקלי, שהיה להשפעה על גישתו הייחודית לאמנות בעתיד. אנדרה שירת בצבא האמריקאי בצפון קרוליינה בין השנים 1955–1956.

בשנת 1957, לאחר שהשתחרר נסע לניו יורק, שם הכיר לו פרמפטון את הפסל המפורסם קונסטנטין ברנקושי וגם את האמן פרנק סטלה, עמו חלק סטודיו בין השנים 1958–1960. באותה תקופה אנדרה כתב שירה.

אנדרה החשיב את עצמו כאמן מרקסיסטי, אולם יותר בכיוון התרבותי מאשר הפוליטי.

בשנת 1985 נרצחה אשתו השלישית, האמנית אנה מנדיטה. אנדרה היה חשוד ברצח, נשפט באשמה זו ויצא זכאי בשנת 1988, אולם מאז אירוע זה היה כצל על חיו האישיים ועל המוניטין שלו כאמן.

אנדרה היה נשוי ברביעית לאמנית מליסה קרטשמר (Melissa Kretschmer).

== יצירותיו ==
יצירותיו הראשונות של אנדרה היו פסלי עץ אשר הושפעו מברנקוזי. עם הזמן התפתח לפיסול בעזרת קבוצות של אלמנטים זהים ממגוון חומרים כמו גרניט, אבן, ברזל, נחושת ועוד.

תצוגת היחיד הראשונה של אנדרה נערכה ב-Tibor de Nagy Gallery בניו יורק בשנת 1965. בשנת 1970 נערכה לו תערוכת רטרופרספקטיבה במוזיאון סולומון ר. גוגנהיים בניו יורק.

בין יצירותיו המוכרות נכללות Lament for the Children, משנת 1976. היצירה מורכבת ממאות גושי בטון הניצבים בשורות אנכיות של עשר בשורה כך שהוא יוצרים תבנית של רשת. היצירה הוצגה לראשונה בגן ילדים נטוש לכבוד חנוכת תערוכה חדשה ב-Contemporary Art Center. היצירה נהרסה לאחר מכן ונוצרה מחדש בשנת 1996 בעבור תערוכה בגרמניה ומשנת 2004 מוצגת ב־Paula Cooper Gallery בניו יורק. היצירה משרה תחושה קודרת בעקבות הדמיון של הגושים למצבות. השם של הפסל לקוח משיר סקוטי מהמאה ה-17 העוסק במותם של חמישה ילדים בשריפה מאת ג'יימס מק'קול.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.nytimes.com/2011/07/17/arts/design/carl-andres-work-is-the-subject-of-a-new-book-and-show.html For Carl Andre, Less Is Still Less], באתר הניו יורק טיימס, 17 ביולי 2011
* 

קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
שממית הצוקים הווייטנאמית

שממית הצוקים הווייטנאמית (שם מדעי: Cnemaspis psychedelica) היא מין אנדמי של שממית אשר נמצא באי הון-חאוי, כ-18 דרומית לחצי האי סה-מאו אשר בדרום וייטנאם. השממית מתאפיינת בצבעיה הססגוניים אשר מופיעים בשני המינים ובכל הגילאים. לשממית רגליים קדמיות ואחריות וזנב בצבע כתום בהיר, צוואר בעל נקודות צהובות, פנים ירוקות, וגב כחול.

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.mapress.com/zootaxa/2010/f/z02352p058f.pdf A colorful new species of insular rock gecko (Cnemaspis Strauch 1887) from southern Vietnam Zootaxa 2346: 17–28], 2010, LLEE GRISMER 
* [http://blogs.ngm.com/blog_central/2010/12/dna-tests-suggest-c-psychedelica-is-millions-of-years-older-than-its-closest-relatives-the-rocky-thickly-wooded-vietnam.html In Southeast Asia, Scientists Find Geckos Galore]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:שממיתיים
קטגוריה:וייטנאם: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:וייטנאם: זוחלים
פרויקט פרסאוס

פרויקט פרסאוס (באנגלית: Perseus Project) הוא ספרייה וירטואלית המופעלת על ידי אוניברסיטת טאפטס שבבוסטון, ארצות הברית, ומכילה כתבי מקור ותרגומים בתחום מדעי הרוח, עם התמקדות בתרבות הקלאסית של יוון ורומא. בין השאר נמצא בפרויקט גם חלק ניכר מאוסף הפפירוסים של זנון.

הפרויקט החל בשנת 1987 במטרה לקבץ מסמכים מיוון העתיקה. הוא פורסם תחילה בשני תקליטורים, ובשנת 1995 עלה לאינטרנט. עם הזמן נוספו לפרויקט גם מסמכים מהתקופה הרומית וכן מתקופת הרנסאנס האנגלי. עורך הפרויקט הוא גרגורי קריין (Crane). 

רוב המסמכים בפרויקט הם ברישיון חופשי, המאפשר את העתקתם ושכפולם ללא בעיות של זכויות יוצרים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ספריות דיגיטליות
קטגוריה:לימודים קלאסיים
קטגוריה:מדעי הרוח
שזיף לב אדום

שזיף לב אדום הוא תת-סוג של עץ נשיר ממשפחת הורדיים שפירותיו נאכלים חיים או מבושלים.

==זני השזיף==
הזנים של שזיפי לב אדום מחולקים לשלוש קבוצות, הכוללות: שזיף אדום ציפה, שזיף פלמגרנט ושזיף אבטיח. הפירות נמכרים בישראל, ארצות הברית, דרום אמריקה, אפריקה, במזרח הרחוק ובאירופה.

===שזיף אדום הציפה===
מחקר שנערך במכון וולקני על ידי פרופ' יוסי קנר מצא ששיעור נוגדי החמצון בשזיף אדום הציפה גבוה משמעותית מפירות אחרים: פי 3 מאשר ברימון ופי 5 מאשר ביין אדום, תפוח או בננה.

שזיפים אדומי ציפה מתאפיינים במראה של קליפה שחורה ובשר פרי אדום הבהיר לעומת שאר הזנים. גודל הפרי גדול וקליפתו מנוקדת. עונת ההבשלה של הפרי נמשכת לאורך כל עונת פירות הקיץ.
זן נוסף מהמשפחה הוא שזיף מריל, זן של שזיף יפני עם ציפה בגוון אדום כהה, טעמו מורכב מעסיסי מתוק וחמיצות מועטה.

===שזיף אבטיח===
שזיפים בעלי קליפה ירוקה שלעיתים מנוקדת באדום, בשר הפרי בגוון אדום כהה ומכיל עסיס רב. טעמם מושפע מאיזון בין רמות הסוכר והחומצה של הפרי. שזיפי האבטיח מבשילים מחודש מאי ועד ספטמבר.
זן נוסף הוא קרוקודיל דנדי.

===שזיפי הפלמגרנט (שזיף רימוני)===
השזיפים כהים מבחוץ ובשרם בצבעי ארגמן ושני המכיל רמות גבוהות של סוכר. הזנים של שזיף פלמגרנט מניבים פירות גדולים שהבשלתם ממאי ועד ספטמבר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.news1.co.il/Archive/001-D-202499-00.html?tag=09-45-18&bss3=12118 כתבה מאתר news1] על השזיף לב אדום.

קטגוריה:ארץ ישראל: עצים
קטגוריה:ורדיים
קטגוריה:ארץ ישראל: ורדיים
לה סטמפה

לה סטמפה (באיטלקית: La Stampa) הוא אחד העיתונים הנפוצים והמשפיעים בתקשורת האיטלקית. העיתון יוצא לאור בעיר טורינו. בעליו הנוכחיים היא חברת פיאט בבעלות משפחות ג'אני אניילי ונכדו ג'ון אלקן.

העיתון נוסד בשנת 1867 בשם "גזטה פיימונזה" (Gazzetta Piremontese). בשנת 1895 שונה שם העיתון ל"לה סטמפה" (בעברית- "הדפוס"). בשנת 1924 רכשה את העיתון משפחת אניילי האיטלקית, מבעלות תעשיית הרכב פיאט ושל קבוצת הכדורגל יובנטוס. בשנת 1999 החלה להתפרסם מהדורת האינטרנט של העיתון.

בין אנשי הרוח שכתבו בעיתון נמנים פרימו לוי, נטליה גינצבורג, פיאמה נירנשטיין וא.ב. יהושע. העיתון פרסם בשנת 2006 את הקריקטורות של מוחמד.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:איטליה: עיתונים
מיקום (גאוגרפיה)

בגאוגרפיה, מיקום הוא איתור וזיהוי מרחב מוגדר נקודת ציון (נ"צ) או אזור, בכדור הארץ ובחלל. מיקום במדעי הטבע וברפואה, הוא גם איתורו והגדרתו של שטח או נפח.

על המיקום, אשר ניתן למדידה גאומטרית, מושלכת בתודעה האנושית משמעות של תרבות, זהות, לאומיות וכלכלה.

משמעות המונח בשפה העברית היא גם הנחת חפצים באתר וקביעתם בו.

==ראו גם==
* קרטוגרפיה
* GPS

; בוויקיפדיה
* תבנית:מפת מיקום
* תבנית:מיקום מפורט בישראל

==לקריאה נוספת==
* ארן פרסלר, אופטימיזציה של מדידות מיקום ואקטיביות עם גלאי קרינת גאמא, עבודת דוקטור, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ח 2008.
* דוד נחמן, תחרות מיקום עם בידול מחירים מיזוגים ושיפורים טכנולוגיים, עבודת דוקטור, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ח 2008.
* מריה סולומון, אלגוריתם חדיש למציאת מיקום במערכות GPS, עבודת דוקטור, אוניברסיטת תל אביב, תשס"ו 2005.
* עמירם גונן, השפעתם של תנאי ייצור וקשרי מסחר על מיקום חרושת בגלעין המטרופולין של תל אביב, מחקרים בגאוגרפיה של ארץ-ישראל, ח, תשל"ב, עמ' 42–64.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:ניווט
קטגוריה:קרטוגרפיה
בי.סי. דניפרו

מועדון הכדורסל דניפרו (באוקראינית: Дніпро баскетбольного клубу) היא קבוצת כדורסל אוקראינית מהעיר דניפרו, המשחקת בליגת העל האוקראינית בכדורסל. הקבוצה היא ההמשך הישיר של קבוצת דינמו דניפרופטרובסק.
==היסטוריה==
בשנת 2003, כששיחקה בסופרליגה האוקראינית, שונה שם הקבוצה מדינמו לדניפרו.

בעונת 2008/09, הקבוצה הייתה שותפה להקמת ליגה בכירה נפרדת בשם הליגה האוקראינית, שהתאחדה לאחר עונה בודדת עם הסופרליגה. בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה בגביע הסופרליגה האוקראינית, שהוא התואר הראשון בתולדותיה.

הקבוצה השתתפה ביורוצ'לנג' בעונת 2004/05. ובעונת 2006/07 השתתפה יורוקאפ צ'לנג', בו הגיעה עד לשלב חצי הגמר והפסידה לקראבנוס הקפריסאית בסיכום שני מפגשים.

בעונת 2011/12 הקבוצה השתתפה בטורניר המזרח-אירופאי הליגה המאוחדת של VTB אך חדלה מלהשתתף בה מאז 2014. בעונת 2020 זכתה לראשונה באליפות ליגת העל האוקראינית בכדורסל.

==שחקנים בולטים==
* דניאל קוזלוב
* אלכסי שחפקין
* סטניסלב טימופיינקו
* מריו אוסטין
* סטיב בארט
* דנהאם בראון
* פטריק בוורלי

==תארים==
* אליפות הסופרליגה (1): 2019/2020
* גביע הסופרליגה (2): 2011/12, 2015/2016
* גביע המדינה (2): 2016/2017, 2017/2018

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל אוקראיניות
קטגוריה:דניפרו: ספורט