OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הגליאנים ימניים

הגל עם אות מסדר העיט האדום ]]
הגליאנים ימניים (בגרמנית: Rechtshegelianer), הגליאנים מבוגרים (Althegelianer), או הימין ההגליאני (die Hegelsche Rechte) הוא כינוי לקבוצת אינטלקטואלים, תאולוגים, סופרים ופילוסופים גרמנים פוסט-הגליאנים, שהיו ברובם מחוג תלמידיו של גאורג וילהלם פרידריך הגל, ונטו לשמרנות פוליטית ודתית.

קבוצה זו מונגדת על פי רוב להגליאנים השמאליים או ה"צעירים", שהורכבה ברובה מהדור השני של תלמידי הגל ונטה לפרש את הפילוסופיה הפוליטית של הגל כדי לתמוך בפוליטיקה שמאלית, ליברליזם וביקורת הדת.

== סקירה כללית ==

הימין ההגליאני נטה לפרש את הגותו הפוליטית של הגל כביטוי לסטטיזם, ותפס אותה כאישור של הפוליטיקה הממסדית והדת האורתודוקסית בפרוסיה. הגליאנים ימניים האמינו שחברות אירופיות מתקדמות, כפי שהתקיימו במחצית הראשונה של המאה התשע-עשרה, הן פסגה של כל התפתחות חברתית, תוצר של דיאלקטי של ההיסטוריה עד כה. רובם שיבחו את המדינה הפרוסית, שנהנתה ממערכת שירות אזרחית ענפה, אוניברסיטאות טובות, תיעוש יחסי עובד–מעביד מתקדמים יחסים, כהתגלמותו של הצייטגייסט. רבים מחברי הימין ההגליאני המשיכו לקריירה מכובדת באקדמיה הציבורית או בכנסייה הלותרנית. כאסכולה, הם היו קשורים קשר הדוק עם אוניברסיטת ברלין, והחזיקו בה בקתדרלות לפילוסופיה ותאולוגיה.

המוניטין האקדמי והתהילה ההגליאנים הימניים הואפלה בידי דור ההגליאנים השמאליים, בהם דוד שטראוס, ברונו באואר, ארנולד רוגה, לודוויג פוירבך, משה הס, קרל מרקס ופרידריך אנגלס. הם השאירו את חותמם בעיקר בתאולוגיה. מאמציהם לא הביאו את האפקט המיועד של חיזוק תחושת הבלתי נמנעת של אמונה כתוצר של היסטוריה; במקום זאת, הם היו חלוצים בהכנסת ביקורת היסטורית על ידי הדגמת השפעתו של עידן על התפתחות הנצרות. מחקרים מאוחרים הטילו ספק בפרדיגמה החלוקה בין שמאל וימין של ההגליאניזם.<ref>Karl Löwith, From Hegel to Nietzsche: The Revolution in Nineteenth-Century Thought, translated by David E. Green, New York: Columbia University Press, 1964.</ref> אף הגליאנים מהתקופה מעולם לא התייחסו לעצמם כ"הגליאנים הימניים", שזה היה מונח של עלבון שמקורו בניתוח של שטראוס.

=== דמויות בולטות ===
* קארל דאוב (1765–1836). האסכולה הספקולטיבית.<ref></ref>
* פיליפ קונרד מארהיינקה (1780–1846) – עורך הרצאות על הפילוסופיה של הדת. האסכולה הספקולטיבית.<ref></ref>
* קרל פרידריך גאשל (1781–1861). האסכולה הספקולטיבית.<ref></ref>
* יוהנס שולצה (1786–1869).
* גאורג אנדראס גאבלר (1786–1853).
* אדוארד גנז (1798–1839) – עורך קווי יסוד לפילוסופיה של המשפט. נחשב ליברל על אף השתייכותו לדור תלמידי הגל.
* לאופולד פון הנינג (1791–1866).
* הרמן פרידריך וילהלם הינריקס (1794–1861).
* קארל שנאסה (1798–1875).
* קרל לודוויג מישלה (1801–1893) – עורך הרצאות על תלודות הפילוסופיה. נחשב "הגליאן אמצעי".
* לודוויג בומן (1801–1871).
* היינריך גוסטב הוטו (1802– 1873) – עורך הרצאות על האסתטיקה.
* קארל רוזנקרנץ (1805–1873) – הביוגרף הראשון של הגל.<ref>Georg Wilhelm Friedrich Hegels Leben. Duncker & Humblot, Berlin 1844 ([https://books.google.de/books?id=-55RAAAAMAAJ&printsec=frontcover&hl=de&source=gbs_ge_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false Digitalisat]); Nachdruck: Darmstadt 1977 und 1998.</ref> נחשב "הגליאן אמצעי".
* יוהאן אדוארד ארדמן (1805–1892).
* יוליוס שאלר (1810–1868).
* קונסטנטין רוסלר (1820–1896).
* אדולף לאסון (1832–1917).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ימין פוליטי
קטגוריה:גאורג וילהלם פרידריך הגל
ארוויג והמכשפה

ארוויג והמכשפה (ביפנית: アーヤと魔女) הוא סרט הנפשה ממוחשבת יפני משנת 2020, אשר בוים על ידי גורו מיאזאקי על בסיס תסריט מאת קייקו ניווה ואמי גונג'י. הסרט מבוסס על ספר באותו השם מאת הסופרת הבריטית דיאנה וין ג'ונס.

זוהי הפקה משותפת של האולפנים ג'יבלי, NHK ו-NHK. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-18 באוקטובר 2020.

הסרט, אשר מאופיין בסגנון הנפשת תלת-ממד ייחודי, שונה מכל יתר הסרטים של סטודיו ג'יבלי שהם בהנפשה מסורתית שצוירו ביד.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט מתמקדת בנערה יתומה בריטית בשם ארוויג, אשר מאומצת על ידי מכשפה בשם בלה יאגה ועוברת לגור איתה בבית מסתורי וקסום.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סטודיו ג'יבלי: סרטים
קטגוריה:סרטים שיציאתם נדחתה בעקבות מגפת הקורונה
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטי 2020
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
בית לואיזידיס

בית לואיזידיס הוא מבנה בשכונת קטמון שבירושלים ברחוב רחוב רחל אמנו 39, על כיכר רחה פריאר. המבנה בנוי אבן ירושלמית באדריכלות הסגנון הבין-לאומי, בעוד שער הכניסה והחלונות עוצבו בסגנון האופייני לאר דקו.

==היסטוריה==
המבנה הוקם כבית דירות פינתי בשנת 1930 עבור הסוחר ואיש העסקים הנוצרי יווני-אורתודוקסי העשיר קמנדוס לואיזיזיס (Louisidis), אשר רכש את השטח במרכזה של כיכר עבדאין בי חושיימי (עד שנת 1948, בהמשך החליפה את שמה לכיכר אחלמה ומאז שנות השמונים נקראת ביזמתו של טדי קולק על שם מייסדת עליית הנוער רחה פריאר). סביב הכיכר המחברת את הציר המזרחי-מערבי של שכונת קטמון הישנה, נבנו עד 1948 חמשה בתים: בית עבדין בי חושיימי ששימש בהמשך כקונסוליה הפולנית, ולאחר מכך כקונסוליה של ונצואלה (עד 1980), הבית ברחוב כובשי קטמון 32 ששימש את הקונסוליה של לבנון, "פנסיון לוירר", בבעלות המשפחה הווינאית-יהודית לוירר, ששימש נופשים יהודיים ובית לואיזידיס. עם הקמתו התגורר לואיזיזיס עם משפחתו בקומת הקרקע, כאשר יתר הדירות במבנה נבנו למטרות השכרה עבור אנשי ממשל בריטים בכירים, בהמשך שימש המבנה את הבולשת הבריטית. בחזית המבנה הוצב תורן בבסיס שיש לתליית דגל האימפריה הבריטית. קומת הממסד מחולקת לשתי דירות, כאשר באמצע המבנה גרם מדרגות פנימי המאפשר גישה לקומה העליונה המחולקת גם היא לשתי דירות.

לאחר מלחמת העצמאות שימש המבנה כבית חולים צבאי אחלמה לשיקום פצועי צה”ל ובהמשך הועבר הבית לידי האפוטרופוס על נכסי נפקדים והושכר לעולים חדשים, בהם המשורר יחזקאל בר-נחום. כיום, רוב המבנה נשאר כפי שהיה ללא שינויים דרסטיים ונמצא ברשימת המבנים לשימור.

==ראו גם==
* וילה ברחל אמנו
* בית מילקן

==לקריאה נוספת==
* דוד קרויאנקר, שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית, כתר הוצאה לאור, 2002.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קטמון
קטגוריה:ירושלים: בתי מגורים
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:הסגנון הבין-לאומי בארץ ישראל
רק אתמול

רק אתמול (ביפנית: おもひでぽろぽろ) הוא סרט דרמה בסגנון אנימה משנת 1991. הסרט נכתב ובוים על ידי איסאו טקהאטה, והוא מבוסס על סדרת מאנגה באותו השם משנת 1982 מאת הוטארו אוקמוטו ויוקו טונה. הסרט הופק על ידי סטודיו ג'יבלי והופץ על ידי טוהו.

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-20 ביולי 1991.

הסרט זכה להצלחה קופתית מפתיעה, והפך לסרט היפני הרווחי ביותר ביפן במהלך שנת 1991.

ב-26 בפברואר 2016 חברת GKIDS הייתה הראשונה שהפיקה גרסה עם דיבוב לאנגלית של הסרט, כאשר השחקנים דייזי רידלי, דב פאטל, אליסון פרננדז, לורה ביילי ואשלי אקשטיין השתתפו בדיבוב הדמויות הראשיות.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1982 ומתמקדת בטא'אקו אוקאג'ימה בת 27, אשר גרה ועובדת בטוקיו ועודנה רווקה. אוקאג'ימה מחליטה לקחת פסק זמן מחיי העיר העמוסים על מנת לבקר את בני המשפחה של הבעל של אחותה הגדולה אשר גרים באזור הכפר ועל מנת לסייע בקציר החריע השנתי. בעודה נוסעת אל היעד היא מתחילה להיזכר בזיכרונות רבים מהילדות ומגיל ההתבגרות.

בעקבות כך העלילה משלבת מאותו הרגע ואילך בין שני צירי זמן, ומציג הן את חוויותיה של אוקאג'ימה בהווה והן פלאשבקים של זכרונות מהילדות ומגיל ההתבגרות. בעודה מטיילת בנופים הציוריים של מחוז יאמאגטה הכפרי אוקאג'ימה חושבת רבות על הרגעים המכוננים בילדותה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סטודיו ג'יבלי: סרטים
קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטי אנימה מ-1991
קטגוריה:סרטי אנימה שמבוססים על סדרות מאנגה
תערוכת הרכב של לוס אנג'לס

תערוכת הרכב של לוס אנג'לס (באנגלית: LA Auto Show) היא תערוכת רכב המתקיימת אחת לשנה במרכז הכנסים של לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. התערוכה מתקיימת בחודשים נובמבר או דצמבר ונמשכת 10 ימים. שטח התצוגה הוא 71,000 מטר רבוע.

==היסטוריה==
תערוכת הרכב של לוס אנג'לס החלה בשנת 1907 עם תשעים ותשעה כלי רכב שהוצגו במשטח ההחלקה של מורלי. בשנת 1910 האירוע נערך באוהל בד גדול שהוקם בפארק פיאסטה. הגידול בתעשיית הרכב הוביל לשינוי מקום התערוכה מספר פעמים במהלך שנות העשרים על מנת להתאים למספר ההולך וגדל של ספקים ומכוניות. בשנת 1926 עברה התערוכה לאולם בפינת הרחובות היל וושינגטון, שם התקיימה במשך ארבע השנים הבאות. במהלך התערוכה של 1929 קצר חשמלי גרם לשריפה שהרסה את המקום כולו והביא לנזק של למעלה ממיליון דולר, ללא נפגעים בנפש. התערוכה נפתחה מחדש למחרת באודיטוריום שריין.

התערוכה זכתה להצלחה רבה לאורך שנות השלושים. מלחמת העולם השנייה הובילה להפסקת האירוע בין השנים 1940 עד 1951. התערוכה שבה להתקיים בשנת 1952 באודיטוריום פאן-פסיפיק עם 152 כלי רכב בתצוגה, שכללה גם יצרנים בינלאומיים. מספר הרכבים גדל בהתמדה ובסיום אותו עשור עמד על 400.

בשנת 2006, שינתה התערוכה את התאריכים בה התקיימה מתחילת ינואר לסוף נובמבר/תחילת דצמבר, ובאותה שנה התקיימה התערוכה פעמיים. באירוע השני ציינה התערוכה 100 שנים להיווסדה, למרות שהאירוע אמור היה להתרחש רק שנה מאוחר יותר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תערוכות רכב
קטגוריה:לוס אנג'לס
בית הכנסת נר ישראל - זופניק

בית הכנסת "נר ישראל" (מוכר יותר בכינוי בית הכנסת זופניק) הוא בית כנסת הכולל גם שטיבלאך ומקווה טהרה בשכונת גבעת שאול בירושלים, אחד מבתי הכנסת המרכזיים בשכונה. רב בית הכנסת הוא הרב אברהם יצחק אולמן, חבר הבד"ץ של העדה החרדית, המכהן כרב השכונה מטעמה.

==היסטוריה==
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הוקמה בפאתי שכונת גבעת שאול (באזור רחוב גבעת שאול של היום) "קריית שומרי החומות" שנועדה לחברי כולל שומרי החומות בירושלים. בשנותיה הראשונות, לא נבנה בה בית כנסת, ותושביה התפללו בבתי כנסת מרוחקים יותר בגבעת שאול או בבתים פרטיים. באותן שנים החלו מגעים עם נדבנים יהודים מחו"ל בנוגע למימון בניית בית כנסת מרכזי בשכונה, ובהם ישראל זופניק, חסיד סאטמר מארצות הברית והירצקע שפירא מאנטוורפן. ב-1966 שפירא תרם סכום ראשוני של 5000 דולר. בחג הפסח של אותה השנה התארח זופניק בקריית שומרי החומות, והחליט לתרום את יתרת הסכום הנדרש להקמת בית הכנסת.

מיד לאחר החג, בכ"ג בניסן התקיים טקס הנחת אבן פינה לבית הכנסת במגרש הצמוד לישיבת פרשבורג, בהשתתפות חברי בית הדין של העדה החרדית הרבנים פנחס אפשטיין, דוד יונגרייז וישראל יצחק רייזמן. חנוכת הבניין התקיימה שנה לאחר מכן, בחול המועד פסח ה'תשכ"ז, אז החלו להתפלל בבית הכנסת. בית הכנסת נקרא "נר ישראל" על שמו של זופניק. באותו הזמן, כלל בית הכנסת אולם תפילה אחד גדול. במקביל נמשכה הבנייה עד שנת 1969, אז הורחב בית הכנסת, ובקומתו התחתונה הוקם תלמוד תורה (פעל במקום חמש שנים) ומקווה טהרה. בשנותיו הראשונות של בית הכנסת פעל בו כולל אברכים של כולל שומרי החומות בראשות הרב יששכר דב גולדשטיין.

מספר שנים לאחר הקמתו נוספו קומות נוספות ל"שטיבלאך".

בית הכנסת היה המרכזי בשכונה עד לשנת 1993, אז הוקם בית כנסת גדול נוסף - "משכן באב"ד".
בית הכנסת זופניק

במשך עשרות שנים שימש בנימין הרשקוביץ כגבאי של בית הכנסת, עד לפטירתו בקיץ 2023.

==רבנים==
בשנת 1969 התמנה הרב יעקב יחזקיה סופר (נכדו של הרב יעקב יחזקיה גרינוולד מפאפא וחתנו של הרב ישראל משה דושינסקי) כרב בית הכנסת עד שנת ה'תשמ"ז (1986/1987), אז יצא לכהן כרב בטורונטו. במקומו החל לכהן הרב אברהם יצחק אולמן, חבר בית הדין של העדה החרדית ורב השכונה מטעמה. הרב משה מאיר פראג היה ממתפללי בית הכנסת והעביר בו שיעורים.

==מקווה טהרת ישראל==
בראשית ימי השכונה לא פעל בה מקווה טהרה. בהמשך הוקמו מקוואות קטנים שלא סיפקו את צורכי התושבים. ב-1967 הוקם מקווה "טהרת ישראל" בקומתו התחתונה של בית הכנסת, ובמשך שנים היה המקווה היחיד בשכונה. בשנת 1999 עבר המקווה שיפוץ נרחב בתרומתו של הרב רפאל הלפרין.

המקווה פעיל עד היום ומשמש לטבילת גברים, ובחצר בית הכנסת נמצא בור לטבילת כלים.

==לקריאה נוספת==
* בנימין קלוגר, גבעת שאול ושכנותיה, ירושלים תשפ"א, עמ' 174 - 194.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nli.org.il/he/archives/NNL_ARCHIVE_AL997009638211005171/NLI בנין "זופניק" ושער הכניסה לבית המדרש, רחוב גבעת שאול 11, שכונת גבעת שאול, ירושלים] צילום משנות ה-90 מארכיון יד יצחק בן צבי, באתר הספרייה הלאומית.

==הערות שוליים==

נר ישראל זופניק
קטגוריה:גבעת שאול
קטגוריה:כולל שומרי החומות
קטגוריה:שטיבלאך
קטגוריה:הנצחת אמריקאים בישראל
דרגון C106

דרגון C106 (באנגלית:Dragon C106) היא קפסולת חלל שהייתה מיועדת להעברת מטענים לתחנת החלל הבין-לאומית ובדרך חזרה הועמסה בציודים ומסמכים. הטיסה הראשונה בוצע בשנת 2014. טיסה השלישית ואחרונה הסתיימה בשנת 2020.

החללית יכולה להעביר לתחנת החלל ולהחזיר ממנה 3,300 ק"ג של מטען. היא מצוידת בפאנל סולארי שמספק כ-4 קוו"ט חשמל. חיבור לתחנת החלל בוצע על ידי זרוע רובוטי קנדארם2. נחיתה על כדור הארץ מבוצעת בעזרת מערכת מצנחים.

החללית הייתה קפסולת חלל מדגם דרגון השישית שנבנתה על ידי SpaceX. היא שוגרה לראשונה בשנת 2014 במסגרת משימה "SpaceX CRS-4". השיגור בוצע מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 41 לתחנת החלל הבין-לאומית. נחיתה לכדור הארץ בוצע ב-25 באוקטובר בקרבת החוף המזרחי. לאחר החלפת מגן טרמי ושדרוגים במספר מערכות היחידה הייתה מוכנה לשימוש חוזר.

השיגור השני בוצע ביוני 2017 במסגרת משימה "SpaceX CRS-11". השיגור בוצע על ידי משגר שמתואם לשימוש חוזר. המשגר נחת הצלחה באזור נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית. הנחיתה התרחשה ב-3 ביולי בקרבת חופי קליפורניה.

השיגור השלישי בוצע בדצמבר 2019 במסגרת משימה "SpaceX CRS-19". השיגור בוצע על ידי משגר שמתואם לשימוש חוזר. היא נחתה בהצלחה באסדה ימית OSICLY. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 61 לתחנת החלל הבין-לאומית. הנחיתה התרחשה ב-3 ביולי בקרבת חופי קליפורניה.

לאחר חזרה ממשימה השלישית הוחלט להוציא את החללית משימוש עקב מעבר לשימוש בחללית מדגם דרגון 2

==תיאור משימות==
{|class=wikitable
|-
!| מספר טיסה
!| לוגו/משימה
!| משגר
!| תאריך שיגור
!| תעריך נחיתה
!| מטען בהמראה, ק"ג
!| מטען בנחיתה, ק"ג
!| הערות
|-
|| 1
|SpaceX CRS-4
|| פאלקון 9 v1.1
|| 21 בספטמבר 2014
|| 25 באוקטובר 2014
|| 2,216
|| 1,489
|| המטען כלל בין היתר לוויין ששוגר בהמשך על ידי צוות תחנת החלל
|-
|| 2
|SpaceX CRS-11
|| פאלקון 9 B1035.1
|| 3 ביוני 2017
|| 3 ביולי 2017
|| 2,708
|| 1,980
|| המטען כלל בין היתר 5 לוויין ששוגרו בהמשך על ידי צוות תחנת החלל. כמו כן לתחנת החלל הגיע חלק ראשון של פאנל סולארי מסוג ROSA.
|-
|3
|SpaceX CRS-19
|| פאלקון 9 B1058.1
|| 5 בדצמבר 2019
|| 7 בינואר 2020
|| 2,617
|| 1,633
|| המטען כלל בין היתר 12 לוויינים שבהמשך שוגרו על ידי צוות תחנת החלל ובחלקו הועברו לחללית מדגם סיגנוס ושוחררו למסלול ממנה
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nasa.gov/wp-content/uploads/2018/07/spacex_crs-4_mission_overview-1.pdf משימה SpaceX CRS-4]
* [https://www.nasa.gov/wp-content/uploads/2018/07/spacex_crs-11_mission_overview.pdf משימה SpaceX CRS-11]
* [https://www.nasa.gov/wp-content/uploads/2018/07/spacex_crs-19_mission_overview.pdf משימה SpaceX CRS-19]

קטגוריה:חלליות מטען ואספקה
קטגוריה:SpaceX
אפולינרי הרטגלס

מקסימיליאן אפולינרי הרטגלס (בפולנית: Apolinary Hartglas; 7 באפריל 1883 - 7 במרץ 1953) היה פעיל ציוני ואחד המנהיגים הפוליטיים העיקריים של יהודי פולין בין המלחמות, עורך דין, פובליציסט וסגן יושב ראש הסיים מ-1919 עד 1930.

== חייו ==
הרטגלס נולד למשפחת עורכי דין מפודלאסי (Podlasie). בין 1892 ל-1900 למד בגימנסיה בביאלה פודלסקה. הוא קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת ורשה בשנת 1904.<ref name="Kunert">Andrzej Krzysztof Kunert, Małgorzata Smogorzewska, ed. "Posłowie i senatorowie Rzeczypospolitej Polskiej 1919-1939. Słownik biograficzny, tom II: E-J" (Delegates and senators of the Second Polish Republic 1919-1939, Biographical Dictionary, Vol II: E-J), Warszawa 2000</ref> בין השנים 1907–1919 עסק בעריכת דין בשדליץ והיה לו משרד נוסף בוורשה. בהיותו באוניברסיטה השתלב בתנועה הציונית ובשנת 1906 השתתף בוועידת הלסינגפורס הציונית בהלסינקי.<ref name="Kunert" />

בדצמבר 1939 הצליח להימלט לטריאסטה שבאיטליה ועלה לארץ ישראל. הוא התיישב בירושלים. לאחר קום מדינת ישראל שימש כמנהל בכיר במשרד הפנים. <ref>Yad Vashem, "Pinkas Hakehillot:“Biala Podlaska” - Encyclopedia of Jewish Communities in Poland, Volume VII", pgs. 84-89. </ref>

== קריירה פוליטית ==
בשנת 1919 נבחר על ידי בוחרי ביאלה פודלסקה כסגן יו"ר סיים הראשון של המדינה הפולנית העצמאית. על הסיים זה עתה הוטלה כתיבת חוקה חדשה. הוא כיהן שלוש קדנציות כציר. לפני הבחירות של 1922, יחד עם יצחק גרינבוים, היה שותף ליצירת גוש המיעוטים הלאומיים, ארגון פרלמנטרי שמטרתו הייתה לייצג מיעוטים אתניים בפרלמנט הפולני. <ref>Gershon David Hundert, The YIVO Encyclopedia of Jews in Eastern Europe, Yivo Institute for Jewish Research and Yale University Press, 2008. </ref> אחד מפעולותיו הראשונות כסגנו של יו"ר הסיים היה להנהיג חוק שביטל את כל החוקים שחוקקה רוסיה (ששלטה בפולין עד הקמת פולין העצמאית), חוקים שהפלו את היהודים בפולין הקונגרסאית לשעבר. <ref>Robert Blobaum, "Antisemitism and its opponents in modern Poland", Cornell University Press, 2005, pg. 150 </ref>

ב-1920 השתתף במלחמת פולין-ברית המועצות כמתנדב. בין השנים 1938–1939 היה חבר במועצת עיריית ורשה. במהלך תקופה זו פרסם מאמרים בעיתונים היהודיים "Głos Żydowski", "Tygodnik Żydowski" ו-"Życie Żydowskie". <ref>HOLOKAUST NA TERENIE REGIONU BIALSKOPODLASKIEGO: Życie społeczno - polityczne. </ref>

== יצירות שפורסמו ==
ב-1996, זכרונותיו פורסמו לאחר מותו בפולין תחת הכותרת על גבול שני העולמות (Na pograniczu dwóch światów) (). הוא תיאר את המציאות החברתית והפוליטית של פולין בתחילת המאה, במהלך מלחמת העולם הראשונה ובין המלחמות. בספר כתב: <ref>Apolinary Hartglas, Na pograniczu dwóch światów, Warszawa Oficyna Wydawn. Rytm 1996 , .</ref> <ref>Natalia Aleksiun, "Narratives under Siege: Polish-Jewish Relations and Jewish Historical Writings in Interwar Poland", The Stephen Roth Institute for the Study of Antisemitism and Racism, Tel Aviv University, 2003 </ref>

== ראו גם ==
* יהושע טהון

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי היישוב
קטגוריה:פעילים ציונים בפולין
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ילידי 1883
קטגוריה:נפטרים ב-1953
קוקו (מאכל)

קוקו סבזי
קוּקוּ (פרסית: کوکو) הוא מאכל מהמטבח הפרסי העשוי מביצים ורכיבים נוספים. הקוקו מזכיר את הפריטטה האיטלקית, על אף שהוא על פי רוב מכיל פחות ביצים ומטוגן במשך פחות זמן על חום נמוך, לפני שהוא נהפך ומקבל צליה קלה לקבלת שכבה עליונה פריכה.

המנה מוגשת חמה או קרה, כמתאבן, מנה צדדית או מנה עיקרית, ויכול להיות משולב עם יוגורט וסלט. 

המנה מוזכרת כבר בספרי בישול מתקופת השושלת הספווית (1501-1736) והשושלת הקג'ארית באירן (1789–1925).

==הכנה==
הכנת הקוקו כוללת על פי רוב טיגון מרכיביו בשמן על אש נמוכה ובמחבת מכוסה. כיום מקובל גם לאפות את הקוקו ולעיתים להוסיף לו שמרים. התוצאה הסופית היא חביתה עבה המזכירה פשטידה המוגשת על פי רוב לצד לחם או אורז.

==סוגים==
קוקו ירוק, המכונה בפרסית קוקו סבזי (פרסית: کوکو سبزی, (באזרית göyərti küküsü) הוא הסוג הפופולרי ביותר, ומוגש באופן מסורתי בנורוז ובחג הפסחא הנחוג על ידי הארמנים והגיאורגים האירנים. הוא עשוי מביצים עם ירקות ירוקים בהם כרישה, פטרוזיליה וכוסברה. בצפון אירן מקובל להוסיף לו גם שום.

בחלק מהווריאציות, גרדו קוקו בפרסית או קוזלו קוקו באזרית, מוסיפים לקוקו הירוק גם אגוזי מלך שמשנים את מרקם המנה.

סוג אחר של קוקו נעשה עם בצל מקורמל ופרחי כרובית, מכונה קוקו-יה גולקלם. קוקו סיבזמיני נעשה עם תפוחי אדמה ותבלינים דוגמת זעפרן וכורכום.

קוקו עם חצילים מכונה קוקו-יה בדאנג'אן, ונעשה עם חצילים מעוכים, ביצים ורכיבים נוספים כמו פטרוזיליה, אגוזי מלך, בצלים וברברית.

ישנה גם גרסה של המנה בשם אשבל או שנעשית עם ביצי דגים.

==ראו גם==
* חורשט סבזי
* סבזי חורדאן

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.hashulchan.co.il/מתכונים/קוקו-סבזי-פשטיד%D%AA-ירק-פרסית/ קוקו סבזי] מתכון בבלוג האוכל 'השולחן'
* [https://www.hamatkonim.co.il/קוקו-באדמגאן מתכון לקוקו חצילים (בדאמג'אן)] באתר 'המתכונים' למתכוני עדות

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הפרסי
קטגוריה:מאכלי ביצים
רויאל מץ'

רויאל מץ (באנגלית: Royal Match) הוא משחק וידאו פופולרי מתוצרת חברת דרים גיימז הטורקית. המשחק הושק בשנת 2021 והוא זמין כאפליקציה למכשירי iOS ואנדרואיד. ביולי 2023 הפך המשחק לבעל ההכנסות החודשיות הגדולות ביותר מבין כל משחקי המובייל. זהו השחק הראשון שפותח בחברת דרים גיימז.

על השחקן במשחק לסייע למלך רוברט לשחזר את תהילתה של טירתו המלכותית. אפשר לשחק באופן אישי ובקבוצה. המשחק הוא מסוג פרימיום, כלומר התקנתו והמשחק בו ניתנים חינם, אך בשלבים מתקדמים נדרש תשלום, שהוא הבסיס להכנסות של מפתחי המשחק.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2021
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי חשיבה ממוחשבים
מרכבא

מַ֫רְכַּבַּא (בערבית: مركبا) הוא כפר בדרום לבנון, במחוז א-נבטיה, בקרבת מרג' עיון. גרים בו כ-3,250 תושבים, אך בחודשי הקיץ מגיעים אליו תושבים ומספר תושביו יכול להגיע ל-10,000.
מרכבא נמצא דרומית לרב א-ת'לאת'ין, מזרחית לבני חיאן וצפון מזרחית לטלוסה. הוא ממוקם 4 קילומטרים מקיבוץ משגב עם, בתוך ישראל.
לאורך השנים הוא היה אתר חיכוך בין כוחות צה"ל לכוחות ערביים שונים, עוד ממלחמת העצמאות של ישראל.

חלק מחמולות הכפר הן: חמוד, עטווי, זראקט, שחימי, שמס א-דין, חיידר, יונס, נור א-דין, מובארכ, שהלה, בייד֗ון, ס֗אלח, עוואד֗ה, פהדא, קריאני, אל-ח'ליל, בורג'י, ח'מיס, מוראד, רע'דא, אל-חוסייני, קשמר, אל-אשקר, ריד֗א, דקיק, נור א-דין ומוסלמאני.

==מקור השם==
השם מרכבא מגיע מארמית, והוא מצוין בתלמוד.
החוקר אדווארד פאלמר טוען שמקור שמו של הכפר בשמו של אדם פרטי, או מלשון המילה "לרכב" או "לשקר".

==היסטוריה==
הכפר מתועד מהתקופה העות'מאנית בסקר של שנת 1596. באותו זמן הוא נקרא גם "מרג' קבא", במחוז (נאחיה) תיבנין, בתת-מחוז (סנג'ק) צפת. הכפר מתועד עם 15 בתי אב, ששילמו מס של 25% על רווחיהם מחקלאות ורעיית צאן. רווחי הכפר מתועדים ב-5,110 אקצ'ות עות'מאניות.

בשנת 1875 החוקר הצרפתי ויקטור גרן תיעד שהוא מצא בכפר מרכבא 150 תושבים מוסלמים שיעים.<ref name=":0"></ref> הוא גם ציין כי בכפר יש מסגד, שמחליף כנסייה או בית כנסת עתיק במקום, שבו היו שברי עמודים ואבנים חצובות טוב, וכעשרים בורות חצובים בסלע וסרקופג. אלו מוכיחים, לטענתו, את חשיבות הכפר בזמנים עברו.<ref name=":0" />

בשנת 1881 הקרן לחקר ארץ ישראל תיעדה את הכפר: כפר בנוי אבן, המכיל כ-400 שיעים, ממוקם על ראש גבעה, מוקף תאנים, זיתים ואדמה מעובדת, ובסמוך לו צלע, בורות מים ומעיין.

גם נרשם כי הכפר מכיל שרידים של כנסייה נוצרית מוקדמת. ישנה כתובת יוונית על אבן, וצלב על אבן אחרת. ליד הכפר יש בית יין, בורות מים חצובים ודולמן.

===מלחמת העצמאות===
במהלך מלחמת העצמאות מיליציית צבא ההצלה של קאוקג'י התבססה בכפר, ויצאה ממנו לתקוף יישובים יהודים באצבע הגליל.

ב-22 באוקטובר 1948 כוחות צה"ל יצאו לתקוף את המשלט ליד הכפר אך נכשלו.

במבצע חירם הצליח צה"ל לכבוש את דרום הגליל (עד לגבול הבינלאומי), וגרם לנסיגת צבא ההצלה למדינת לבנון. במהלך המבצע, ב-30 באוקטובר יציאה פלוגה מגדוד 22 של חיל המשמר וכבשה את מרכבא. בשעה 17:00 תושבי הכפר נכנעו ללא התנגדות.

לאחר חתימת הסכם שביתת הנשק מרכבא נשארה בשטח לבנון.

===מלחמת לבנון השנייה===
במהלך מלחמת לבנון השנייה התרחשו קרבות קשים בסביבת הכפר, באחד מהם הופצץ טנק ונהרגו בו ארבעה חיילי צה"ל.

===מלחמת חרבות ברזל===
במהלך מלחמת חרבות ברזל צה"ל ביצע הפצצות בכפר והרג פעילי חזבאללה.

==מזג אוויר==
הכפר יושב בגובה 950 מטר מעל פני הים, בדומה ליישובי הגליל, השומרון והר חברון. על כן מזג האוויר בכפר יבש בקיץ ולח בחורף.

בחורף מזג האוויר יכול להגיע ל-0 מעלות צלזיוס, ובקיץ לשיא של 35 מעלות צלזיוס.

==כלכלה==
רוב תושבי הכפר, כמו רוב הכפריים בלבנון, עוסקים בחקלאות; גידול עצי זית, חיטה וטבק.

כסף מגיע לכפר גם מתושבים שעברו לחו"ל או מתושבי הכפר שעובדים בערים הגדולות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז א-נבטיה: יישובים
צבי בראל

צבי בראל (נולד ב-1949) הוא עיתונאי, מזרחן, מרצה וחוקר. הוא משמש כפרשן עיתון הארץ לענייני המזרח התיכון, בעל טור, וחבר הנהלת מערכת העיתון.

== קורות חיים ==

למד בתיכון חדש בתל אביב במגמת מזרחנות. סיים את לימודיו לתואר ראשון בשפה וספרות ערבית ובהיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית. בשנת 1971, לאחר סיום לימודיו, החל לשמש "יועץ לענייני ערבים" בממשל הצבאי בעיר חברון. לאחר מיכן שימש כקצין מבצעים וכסגן המושל של חברון<ref></ref>. בשנת 1977 התמנה לדובר הממשל הצבאי באזור יהודה ושומרון<ref></ref>.

שימש ככתב לענייני מזרח ירושלים במקומון כל העיר. בשנת 1982 הצטרף לעיתון הארץ ככתב לענייני השטחים. בין השנים 1984 ו 1989 שימש ככתב העיתון בוושינגטון. עם חזרתו שימש כרכז המערכת ובהמשך שימש גם כעורך מישנה בעיתון. משנות ה-90 של המאה העשרים משמש פרשן לענייני המזרח התיכון.

בעל תואר דוקטור מהמחלקה ללימודי המזרח התיכון מאוניבסיטת בן-גוריון בנגב. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "התפתחות מושג המערב בשיח הזרם הדתי המרכזי במצרים מראשית המאה ה-19 ועד ימינו".

בשנת 2009 קיבל את פרס סוקולוב לעיתונות הכתובה, על מפעל חיים<ref></ref>.

שימש כמרצה באוניברסיטת בן-גוריון, באקדמית תל אביב יפו והיה עמית מחקר במכון טרומן באוניברסיטה העברית.

משמש כמרצה בכיר במכללה האקדמית ספיר.

== ספריו ==
* כשמכוניות נפלו מהשמיים: מסע בין כיבושים, הקיבוץ המאוחד,2011

== ראו גם ==
* יהודה ליטני

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.researchgate.net/profile/Yoav-Kapshuk/publication/322931378_Introduction_On_the_Importance_of_the_discussions_regarding_optional_settlements_between_the_sea_and_the_river/links/5a782e1c45851541ce5aaac2/Introduction-On-the-Importance-of-the-discussions-regarding-optional-settlements-between-the-sea-and-the-river.pdf אוריה שביט על ספרו של צבי בראל כשמכוניות נפלו מהשמים: מסע בין כיבושים], המרחב הציבוריːכתב עת לפוליטיקה וחברה, גיליון מספר 6, 2012, עמ'181

== קישורים חיצוניים ==
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:פרשנים לענייני ערבים
קטגוריה:מזרחנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
ג'מימה מונטאג

ג'מימה מונטאג (באנגלית: Jemima Montag; נולדה ב-15 בפברואר 1998) היא אתלטית אוסטרלית-יהודייה, זוכת מדליית ארד אולימפית (פריז 2024), סגנית אלופת העולם (בודפשט 2023), אלופת חבר העמים הבריטי (גולד קוסט 2018), סגנית אלופת האוניברסיאדה (נאפולי 2019) בהליכה ל-20 ק"מ.

== ביוגרפיה ==
מונטאג נולדה במזרח מלבורן ויקטוריה, בת למשפחה יהודית. היא לומדת מדעים באוניברסיטת מלבורן ועובדת בחברה שמספקת אוכל למשפחות מוחלשות.

=== 2018 ===
באליפות אוקיאניה בהליכה תחרותית שנערכה באדלייד, אוסטרליה הדרומית בפברואר היא זכתה במדליית כסף בתחרות ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:31:26 שעות.
====אלופת חבר העמים בריטי ====
במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט בשנת 2018 היא זכתה במדליית זהב בהליכה תחרותית ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:32:50 שעות, לפני אלנה ברבר מניו זילנד (1:34:18 שעות) ובטן דייוויס מוויילס (1:36:08 שעות).

=== 2019 ===
באליפות אוקיאניה בהליכה תחרותית שנערכה בטאונסוויל, קווינסלנד בפרבואר היא זכתה במדליית זהב בהליכה ל-10 ק"מ בתוצאה של 43:50:84 דקות.
==== סגנית אלופת האוניברסיאדה ====
באוניברסיאדה שנערכה בנאפולי, איטליה ביולי 2019 האי זכתה במדליית כסף בהליכה תחרותית ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:33:57 שעות, אחרי בת ארצה קייטי הייוורד (1:33:30 שעות) ולפני אנשקה דרהוטובה מצ'כיה (1:35:44 שעות).

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר באוקטובר סיימה במקום עשירי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:36:54 שעות.

=== 2021 ===
==== מקום שישי באולימפיאדת טוקיו ====
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום שישי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:30:39 שעות.

=== 2022 ===
==== מקום רביעי באליפות עולם ====
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית ביולי היא סיימה במקום רביעי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:28:17 שעות. חודש לאחר מכן, היא זכתה במדליית זהב במשחקי חבר העמים שנערכו בבירמינגהאם, בהליכה תחרותית ל-10,000 מטר בשיא משחקים חדש של 42:34.30 דקות, לפני פריאנקה גוסאוומי מהודו (43:38.83 דקות) ואמלי וומוסי נג'י מקניה (43:50.86 דקות)

=== 2023 ===
==== סגנית אלופת העולם ====
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכתה במדליית כסף בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:27.16 שעות, אחרי מריה פרס מספרד (1:26.51 שעות) ולפני אנטונלה פאלמיסאנו מאיטליה (1:27.26 שעות).

=== 2024 ===
==== אולימפיאדת פריז ====
היא זכתה בשתי מדליות ארד בהליכה, אישית ומיקס.<ref></ref><ref></ref> היא הייתה האוסטרלית הראשונה שזוכה במדליה בתחרות מאז זכתה ג'יין סאוויל בארד באתונה ב-2004.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתחרות בהליכה תחרותית
קטגוריה:אתלטיות אוסטרליות
קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:מתחרות בהליכה תחרותית באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפות אוסטרליות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפות אוסטרליות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ילידות 1998
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1998
אמנזיית גל-מאן

אמנזיית גל-מאן, היא התופעה שבה מומחים בתחום מסוים שמים לב לשגיאות מהותיות בדיווחי תקשורת הנוגעים לתחום ההתמחות שלהם, אך בשל "אמנזיה" ממשיכים לייחס דרגת אמינות גבוהה לדיווחים בתקשורת אודות תחומים שמחוץ לתחום ההתמחות שלהם.

השם לתופעה ניתן על ידי הסופר מייקל קרייטון בהרצאה שנתן בשנת 2002. לדבריו, קרייטון שוחח על התופעה עם הפיזיקאי הנודע מארי גל-מאן ובחר לקרוא לה על שמו כדי להקנות לה נופך יותר סמכותי: <blockquote>" בתמצית, אמנזיית גל-מאן היא כדלהלן. אתה פותח את העיתון בכתבה על נושא שאתה מכיר היטב. במקרה של מארי, פיזיקה. במקרה שלי, עסקי השעשועים. אתה קורא את הכתבה ומגלה שלעיתונאי אין שום הבנה בעובדות או בנושאים. לעיתים קרובות, הכתבה כל כך שגויה עד כדי הצגה הפוכה של הסיפור בה התוצאה גורמת לסיבה. אני קורא לסיפורים מעין אלו "רחובות רטובים גורמים לגשם". העיתונים מלאים בהם. בכל מקרה, אתה קורא את השגיאות הרבות בסיפור בייאוש או בשעשוע, הופך את הדף לחדשות פנים או חוץ וקורא את שאר העיתון כאילו שהוא אמין יותר לגבי פלסטין מאשר השטויות שקראת קודם. אתה הופך את הדף ושוכח את מה שידעת.

זוהי אמנזיית גל-מאן. אציין שהיא אינה קיימת בתחומים אחרים של החיים. בחיים הרגילים, כשמישהו מגזים או משקר לך בעקביות, מיד תעבור לקחת בערבון מוגבל כל דבר נוסף שיגידו. בבית המשפט, קיימת הדוקטרינה Falsus in uno, falsus in omnibus שפירושה "שקר בחלק אחד שווה שקר בהכל". אבל כשזה מגיע לתקשורת, אנו מאמינים, בניגוד לראיות, שכדאי לנו לקרוא חלקים אחרים של העיתון. כשבפועל, זה כמעט בוודאות לא נכון. ההסבר היחיד להתנהגות מסוג זה הוא אמנזיה." <ref></ref> </blockquote>תופעה דומה לאמנזיית גל-מאן מגולמת ב-"חוק אמינות התקשורת" שתוארה על ידי העיתונאי האמריקני ארווין קנול: "כל מה שאתה קורא בעיתון הוא אמת לאמיתה למעט הסיפור הנדיר לגביו יש לך ידע מכלי ראשון".<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://blog.strawjackal.org/2016/04/1665/ על אמנזיית גל-מאן וחרב הפיפיות שבספקנות], בלוג אקלטיקה אהובתי, 12 באפריל 2016

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספקנות
קטגוריה:קצרמר תקשורת
קטגוריה:עיתונות
נמל האוויר והחלל מוהאבי

נמל תעופה וחלל מוהבי (באנגלית: Mojave Air and Space Port) הוא מתחם להמראות ונחיתות של מטוסים וספינות חלל. הוא כולל 3 מסלולי נחיתה.

==היסטוריה==
שדה תעופה במקום הוקם בשנת 1935 במטרה לשרת מתקני תעשייה ומכרות באזור. הוא כלל 2 מסלולים. בשנת 1941 לאחר המתקפה על פרל הארבור חיל הנחתים של ארצות הברית קיבל שליטה על המתקן והרחיב אותו. במהלך מלחמת העולם השנייה במתחם היו ממוקמות יחידות רבות. בשיא הפעילות באתר פעלו 145 מטוסים, רובם מטוסי אימון. לאחר סיום המלחמה המתחם עבר לצי ארצות הברית ונסגר בשנת 1947. לאחר תחילת מלחמת קוריאה פעילות באתר חודשה.

בשנת 1951 בוצעו פעולות הרחבה משמעותיות של האתר והוא חזר לשרת את חיל הנחתים של ארצות הברית. בשנת 1961 המתחם עבר לידיים אזרחיות והוקמה מנהלת East Kern Airport District (EKAD) לניהול האתר. בשנות ה-70 של המאה ה-20 התקיימו טיסות אזרחיות ללוס אנג'לס.

החל משנות ה-70 באתר התקיימו תחרויות טיס רבות. בעקבות קירבה לבסיס חיל האוויר אדוארדס באתר החל לפעות בית ספר לאומי לטייסי ניסוי.

בעקבות פיתוח תעשיית החלל הפרטית חברות החלו למקם את פעילותם במתחם. בין היתר באתר פעלה חברות שהתמודדו על Ansari X Prize. בשנת 2004 בוצע טיסה ראשונה של ספייס שיפ 1 ובשנת 2004 טיסה בה הוא זכה בפרס Ansari X.

בשנת 2005 באתר החלו טיסות של בואינג X-37.

בשנת 2018 VSS Unity יצאה מהמתחם לטיסה תת-מסלולית הראשונה שלה.

בשנת 2020 בוצע טיסה ראשונה של Launcher One.

==מתקני האתר==
באתר מופעלות 3 מסלולי נחיתה:
* 12/30 באורך 3,811 מ'
* 08/26 באורך 2,149 מ'
* 04/22 באורך 1,447 מ'

בנוסף קיימות מתקני עזק, מתחמי תחזוקה, מתקני בקרה וכו'.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נמלי חלל אמריקאיים
קטגוריה:קליפורניה: מבנים
קטגוריה:נאס"א: מתקנים
האגלסלג

האגלסלאג על פרוסות לחם עם חמאה
האגלסלג (מבוטא גם האחלסלח) (בהולנדית: Hagelslag) הם גרגירי שוקולד קטנים, מאורכים, בעלי טעם מתוק, שמפזרים על פרוסות לחם או טוסט אפוי פעמיים עם חמאה. השם מתייחס לברד, כלומר ברד כלומר משקעים.

== מאפיינים ==
האגלסלג נאכל באופן מסורתי על ידי ההולנדים לארוחת בוקר או צהריים.<ref name=":0"></ref> האגלסלג לרוב אינו זמין במדינות אחרות למעט סורינאם, ברזיל, בלגיה, האנטילים ההולנדיים לשעבר ואינדונזיה (כולן מושבות הולנדיות לשעבר), שם ניתן לקנות האגלסלג בחנויות.<ref name=":0" /><ref></ref> באזורים אלה, לקוחות משתמשים בדרך כלל בהאגלסג לקישוט קינוחים ועוגות. האגלסלג זמין גם בקהילות ההולנדיות האתניות של ניו זילנד, כגון Foxton ב-Manawatū, שם הוא זמין באופן נרחב.<ref></ref><ref></ref>

וריאנט נוסף של האגלסלג הוא ("האגלסלג פתיתים"), פתיתי שוקולד לפיזור על כריכים. יש גם טעמים אחרים של האגלסלג, כגון (שוקולד) ו- (פרי).

== היסטוריה ==
על פי רישומים היסטוריים מארכיון העיר אמסטרדם, האגלסלג הומצא במקור על ידי BE Dieperink, מנהל חברת ממתקי הליקריץ VENCO, בשנת 1919. VENCO השיגה פטנט על השם, מה שאומר שחברות אחרות, לא הורשו להשתמש במונח זה, כדי לתאר את המוצרים שלהם. כתוצאה מכך, חברת דה רויטר (De Ruijter) בחרה לתת שם לפתיתי פיזור שלהם על סמך הטעמים שלהם, תוך שימוש במונח האגל () לאחר ציון הטעם (כגון ב-). דה רויטר הציגה תחרות ל-VENCO עם מבחר הטעמים שלהם, כולל לימון, פטל, תפוז וזרעי אניס. על פי כמה מקורות, ניתן לייחס את מסורת פתיתי הפיזור ההולנדיים לשנת 1919, כאשר מפעל ליקריץ באמסטרדם פיתח האגלסלג בטעם אניס.<ref name=":1"></ref>

== מוצרים דומים ==
במדינות אחרות, לרבות בישראל, יש מגוון שלם של מוצרים דומים להאגלסלג שמשמשים לקישוט עוגות, עוגיות, קינוחים וגלידה. פתיתי פיזור כאלה זמינים ברחבי העולם, ומשמשים ליצירת לחם פיות, קינוח יום הולדת אוסטרלי לילדים, המורכב מלחם עם חמאה ופתיתי שוקולד או סוכריות מעל. ישנם הרבה סוגים בכל הנוגע לצורה (נקראים גם סוכריות קונפטי, אבל לרוב הם בצורת מוטות קטנים. הולנדים, מלבד האגלסלג, אוכלים גם Muisjes ("עכברים קטנים"), שהם זרעי אניס המצופים בקליפה מתוקה.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Two_open_faced_sandwiches_with_hagelslag.jpg|קוביות כחולות ולבנות על לחם עם חמאה
קובץ:Coloured_Sprinkles.jpg|האגלסלג בצורה עגולה
קובץ:Sprinkles.jpg|האגלסלג בצורת מוט
קובץ:Nonpareils.jpg|האגלסלג על ממתק שוקולד
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח האינדונזי
קטגוריה:המטבח הברזילאי
קטגוריה:המטבח הניו זילנדי
קטגוריה:המטבח ההולנדי
קטגוריה:שוקולד
סייד רזי מוסאווי

סייד רזי מוסאווי (בפרסית: سید رضی موسوی, תעתיק מדויק: סיד רצ'י מוסוי; נהרג ב-25 בדצמבר 2023) היה מייג'ור גנרל איראני ששירת בכוח קודס של משמרות המהפכה במהלך הסכסוך האיראני-ישראלי במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. הוא נהרג בתקיפה אווירית שיוחסה לישראל בא-סיידה זיינב, בריף דמשק שבסוריה, במהלך מלחמת חרבות ברזל. הוא היה האיראני המשפיע ביותר בסוריה.<ref></ref>

== קריירה צבאית ==
מוסאווי שירת בסוריה תחת כוח קודס מאז שנות ה-80. היה פעיל בהעברת אמצעי לחימה ומימון לחזבאללה. ב-1990 קיבל על עצמו את תפקיד ראש החטיבה הלוגיסטית האיראנית בסוריה, המכונה יחידה 2250.<ref></ref><ref></ref> במהלך מלחמת האזרחים בסוריה עמד מוסאווי בפני ניסיונות התנקשות מרובים מצד ישראל.

==חיסולו==
מוסאווי נהרג ב-25 בדצמבר 2023 בתקיפה אווירית ממוקדת שיוחסה לישראל, בביתו בא-סיידה זיינב, עשרה קילומטרים מדרום לדמשק, במהלך מלחמת חרבות ברזל.<ref></ref> הוא האיראני הבכיר ביותר שחוסל מאז חיסולו של קאסם סולימאני.

=== תגובות לחיסולו ===
ישראל לא קיבלה אחריות על התקיפה. כאשר נשאל עליה דובר צה"ל, הוא סירב להתייחס ואמר שהוא לא מתייחס לפרסומים זרים.

נשיא איראן, אבראהים ראיסי, כינה את חיסולו של מוסאווי "סימן לתסכול ולחולשה של המשטר הציוני".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.reuters.com/world/middle-east/israeli-air-strike-syria-kills-senior-iranian-revolutionary-guards-member-2023-12-25 Israeli airstrike in Syria kills senior Iranian Revolutionary Guards member], רויטרס, 26 בדצמבר 2023
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי משמרות המהפכה האסלאמית
קטגוריה:אישים שנהרגו בתקיפות אוויריות ישראליות
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אישים
קטגוריה:ילידי המאה ה-20
קטגוריה:איראנים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:החזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל
האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר

האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר או צ'האטיסגאר וידאהן סבהה (בהינדי: छत्तीसगढ़ विधान सभा), היא הפרלמנט המדינתי של צ'האטיסגאר, הודו. באספה חברים 90 נציגים, הנבחרים ממחוזות בחירה.

== היסטוריה ==
האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר הוקמה בנובמבר 2000, כשמדינת צ'האטיסגאר הוקמה על ידי פיצול 16 מחוזות ממאדהיה פרדש. 90 מושבים שייצגו את המחוזות במדינה החדשה עברו מ לאספה המחוקקת של צ'האטיסגאר.

הבחירות הראשונות לאספה המחוקקת נערכו בספטמבר 2003.

באוגוסט 2020 הונה אבן הפינה לבית האספה המחוקקת בראיפור.

== הרכב נוכחי ==
ההרכב הנוכחי של האספה המחוקקת של צ'האטיסגאר היא האספה המחוקקת ה-6, שנבחרה בנובמבר 2023. בהרכב שולטת מפלגת העם ההודית, המחזיקה ב-54 מושבים. הקונגרס הלאומי ההודי שבאופוזיציה, מחזיקה ב-35 מושבים, ומושב אחד שייך למפלגה נוספת.

האספה בוחרת את חמשת נציגי צ'האטיסגאר ברג'יה סבהה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צ'האטיסגאר
צ'האטיסגאר
ישיבת משנת עקיבא

ישיבת "משנת עקיבא" (לשעבר ישיבת בית שמואל) השוכנת בקריית מטרסדורף בירושלים, היא ישיבת קיבוץ הקרויה על שם הרב עקיבא ארנפלד.

== היסטוריה ==
הישיבה נוסדה באלול תש"פ על ידי הרב יצחק יחיאל ארנפלד המשמש גם כרב שכונת קריית מטרסדורף בירושלים, היא החלה את דרכה עם עשרות תלמידים ממבחר ישיבות מהזרם הליטאי חרדי, (קבוצת תלמידים זאת קרויה "המייסדים"), בשכונת גאולה בירושלים ועברה לאחר מספר חודשים לרחוב פנים מאירות בקרית מטרסדורף, למבנה בו שכנה ישיבת בית שמואל שנסגרה.

הישיבה מתנהלת במתכונת ישיבתית קלאסית בדרך הלימוד המקובלת בעולם הישיבות. הישיבה היא אמנם ישיבת קיבוץ אך בשונה מרוב ישיבות הקיבוץ, רוב התלמידים באים להשתקע בישיבה מספר שנים ואף מתחתנים בישיבה.

הישיבה מונה במתכונתה הנוכחית כ-100 תלמידים. תנאי הקבלה נחשבים לקשים על מנת לשמור על איכות הישיבה.

==צוות הישיבה ==
בראשות הישיבה עומד הרב יצחק יחיאל ארנפלד, שמשמש כראש הישיבה ומוסר את השיעור כללי, כשבמקביל דואג גם להחזקתה הכלכלית. כ'ראש הקיבוץ' מכהן חתנו הרב נחום בר חיים, שמשמש גם כר"מ בישיבת חברון.

המשגיח הוא הרב אברהם משה קירשנבוים שמכהן גם כר"מ בישיבת נחלת הלווים בחיפה. המשיבים בישיבה הם: הרב זאב נוימן חתנו של הרב אליעזר כהנמן, והרב יהודה ארנפלד בנו של ראש הישיבה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

2023 12
משנת עקיבא
משנת עקיבא
משנת יעקב
קטגוריה:קריית מטרסדורף
כופתאות כבד

כופתת כבד במרק בקר 
כופתאות כבד (בגרמנית: Leberknödel) הוא מאכל מסורתי לצד מאכלים גרמניים,<ref></ref> אוסטריים וצ'כיים.

== מאפיינים ==
לברקנדל עשוי בדרך כלל מכבד בקר, אם כי באזור פלטינט (בגרמנית: Pfalz) הגרמני משתמשים בבשר חזיר כחלופה. הבשר נטחן ומעורבב עם לחם, ביצים, פטרוזיליה ותבלינים שונים, לרוב אגוז מוסקט או מיורן. באוסטריה גם טחול מעורבב לעיתים קרובות עם הכבד ביחס של 1/3.

== הכנה ==
בעזרת 2 כפות לחות יוצרים מהבלילה כופתאות ומבשלים במרק בקר או מטגנים בשומן. בשל עקביותם הרופפת יותר, הכופתאות המבושלות מיועדות לאכילה כטריות לאחר ההכנה, אם כי הגרסה המטוגנת פחות מתכלה במקצת בגלל הקרום שנוצר בטיגון.

בפאלץ, לברקנדל מוגשים לעיתים קרובות עם כרוב כבוש ומחית תפוחי אדמה. בבוואריה ובאוסטריה, הם מוגשים בדרך כלל במרק שנקרא Leberknödelsuppe (מרק כופתאות כבד).

== ראו גם ==
* כופתה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:המטבח הצ'כי
קטגוריה:המטבח האוסטרי
חזיר באוויר

חזיר באוויר (ביפנית: 紅の豚) הוא סרט הרפתקאות-פנטזיה בסגנון אנימה משנת 1992. הסרט נכתב ובוים על ידי הייאו מיאזאקי. הסרט מבוסס על סדרת המאנגה "היקוטי ג'ידאי" (בתרגום חופשי לעברית "עידן הסירה המעופפת") שנוצרה בשנת 1989 על ידי מיאזאקי.

הסרט הופק על ידי סטודיו ג'יבלי. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ביפן ב-18 ביולי 1992.

פסקול הסרט נוצר על ידי המלחין היפני ג'ו היסאישי.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט, אשר מתרחשת בשנת 1929, מתמקדת בהרפתקאותיו של טייס איטלקי אשר בעבר לחם במלחמת העולם הראשונה ועובד בהווה באופן עצמאי כצייד ראשים הנלחם ב"שודדי האוויר" בים האדריאטי. עם זאת, קללה יוצאת דופן הופכת אותו לחזיר אנתרופומורפי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סטודיו ג'יבלי: סרטים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטי הייאו מיאזאקי
קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
קטגוריה:סרטים יפניים
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי אנימה מ-1992
קטגוריה:סרטי אנימה שמבוססים על סדרות מאנגה
בואי נדבר

"בואי נדבר" הוא שיר של הזמר הישראלי ששון איפרם שאולוב, שיצא לאור כסינגל ב-27 בספטמבר 2023. את השיר כתב והלחין שאולוב והפיק תמיר צור.

== הצלחה מסחרית ==
השיר נכנס למקום ה-42 במצעד "היטליסט" של מאקו ב-17 באוקטובר 2023. בדצמבר, נכנס השיר לעשירייה הפותחת במצעד ובשיאו הגיע למקום השישי. במצעד העשירייה של כאן גימל, הגיע השיר למקום התשיעי.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!כלל העולם
|27 בספטמבר 2023
|סטרימינג הורדה דיגיטלית
|הוצאה עצמאית
|<ref></ref>
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי ששון איפרם שאולוב
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי תמיר צור
קטגוריה:בלדות פופ
סויוז MS-17

סויוז MS-17 (ברוסית:Союз МС-17) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-14 באוקטובר 2020 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-17 באפריל 2021. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה צוות שהתווסף למשלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==הצוות==
* סרגיי ריז'יקוב - מפקד
* סרגיי קוד-סברצ'קוב - מהנדס טיסה
* קת'לין רובינס - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* אולג נוביצקי - מפקד
* פיוטר דוברוב - מהנדס טיסה
* מארק ואנדה חיי - מהנדס טיסה

תחילה תוכנן שכל הצוות יהיה מרוסיה. בדצמבר 2019 סוכם לכלול בצוות נציג ארצות הברית תמורת 90 מיליון $ והסכמה להביא לתחנת החלל מצרכים שונים בחלליות מטען אמריקאיות.

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז MS-17" שוגרה ב-14 באוקטובר 2020 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז 2.1A". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית התחברה למודול "פואיסק" של תחנת החלל הבין-לאומית כעבור כ-3 שעות ללא בעיות. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 63 בפיקוד כריסטופר קסידי.

צוות החללית הצטרף למשלחת שגדלה ל-6 אנשי צוות. בהמשך הם הצטרפו למשלחת מס' 64.

"סויוז MS-17" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.

ב-19 במרץ 2021 חללית התנתקה מתחנת החלל ותוך זמן קצר התחברה מחדש למודול "פואיסק".

ב-17 באפריל 2021 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות.

עם ניתוק החללית מתחנת החלל החלה לפעול משלחת מס' 64 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-ms-17.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz-ms-17.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2020 ברוסיה
קטגוריה:2021 ברוסיה
ג'אקומו ריצולטי

ג'אקומו ריצולטי (באיטלקית: Giacomo Rizzolatti; נולד ב-28 באפריל 1937) הוא נוירו-פיזיולוג איטלקי העובד באוניברסיטת פארמה (Parma). הוא נולד בקייב שבאוקראינה הסובייטית. הוא מדען בכיר בצוות המחקר שגילה את נוירוני המראה בקליפת המוח, באונה המצחית והקודקודית של קוף המקוק, וכתב מאמרים מדעיים בנושא. הוא הציע את התיאוריה הפרה-מוטורית של תשומת לב (Premotor theory of attention).<ref></ref> הוא נשיא לשעבר של האגודה האירופית למוח והתנהגות. ריצולטי קיבל ב-2007, יחד עם לאונרדו פוגאסי וויטוריו גאלסה, את פרס גראומאייר לפסיכולוגיה מאוניברסיטת לואיוויל.<ref name="grawemeyer.org"></ref> הוא חבר באקדמיה אירופיאה,<ref name="auto"></ref> באקדמיה הלאומית למדעים,<ref></ref> ובחברה המלכותית<ref name="auto" /> בשנת 2020 הוא הצהיר על קרבה לאסכולה הפילוסופית האמפתיסטית (Empathism).<ref></ref>

== פרסים ==
* פרס נסיך אסטוריאס לשנת 2011 למחקר טכני ומדעי.
* פרס גולג'י לפיזיולוגיה
* פרס ג'ורג' מילר
* פרס פלטרינלי לרפואה
* פרס הרליצקה לפיזיולוגיה

== מחקרים נבחרים ==
<div style="direction: ltr;">
* 
* 
</div>

== הערות שוליים ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20090207060139/http://www.unipr.it/arpa/mirror/english/staff/rizzolat.htm ביוגרפיה באוניברסיטת פארמה]

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פדובה
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:ילידי 1937
ראצוכי

רצוכי (בפולנית: Racuchy) הוא מאכל מסורתי מהמטבח הפולני מאותה משפחת מאכלים כמו הקרפ ודומה לפנקייק האמריקאי או הסקוטי.

== מאפיינים ==
ראצוכי עשוי מקמח, חלב, ביצים, סוכר וקורט מלח. ראצוכי עשוי עם שמרים או בגרסאות אחרות, אבקת אפייה או סודה לשתייה. ראצוכי מטגנים במחבת בשמן. בפולין אוכלים ראצוכי בדרך כלל לארוחת צהריים, או לארוחת ערב, אך גם כחטיף.

ניתן לאכול ראצוכי רגיל, לפזר סוכר, או אבקת סוכר. בגרסאות חלופיות ניתן להשתמש בשמנת או בשמנת חמוצה. באזורים מסוימים מכינים ראצוכי מלוחים יותר ומוגשים עם מרק דגים או מרק פטריות במהלך ארוחת ערב חג המולד.

== ראצוכי ממולא ==
הגרסה הפופולרית ביותר של ראצוכי ממולאת בפרוסות תפוח עץ ומוגש עם סוכר.<ref></ref> לפעמים, בגרסאות מודרניות יותר, ניתן להשתמש בפירות אחרים, למשל בננות. יש גם גרסה מתובלת מלוחה-מתוקה של ראצוכי ממולא, במילוי תפוחי אדמה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ממולאים
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:המטבח הפולני
יגל אושרי

יגל אושרי (נולד ב-23 באוגוסט 2000) הוא זמר ואושיית רשת ישראלי.

==ביוגרפיה==
יגל אושרי נולד בנתניה וגדל ביישוב אליכין. הוא הבכור מבין שלושה אחים. אביו הוא קצין אג"מ בשירות בתי הסוהר, אמו היא קוסמטיקאית ופדיקוריסטית רפואית. את לימודיו היסודיים סיים בבית ספר דתי "מחשבת ישראל", ומשם עבר לבית ספר חילוני בתיכון רופין שבעמק חפר. לאחר מכן התגייס לצה"ל לאיסוף קרבי ושירת כלוחם. הוא יצא לקורס מ"כים ושימש סמל טירונים במשך שמונה חודשים. את שירותו סיים בתור מנהל ידע פלוגתי בעזה.

הוא החל לעסוק במוזיקה בגיל 15. בספטמבר 2020 החל לפרסם תוכן בפלטפורמת טיקטוק, שבעיקרו סרטונים הומוריסטים ביחד עם משפחתו וגרסות כיסוי לשירים שונים.

ב-2021 הוציא את סינגל הבכורה שלו, "פסנתר", שזכה למאות אלפי צפיות באתר יוטיוב. באותה השנה, הוציא את השיר "בר-אל", לזכרו של בר-אל חדריה שמואלי, חלל צה"ל ששירת במשמר הגבול בימ"ס דרום. בהמשך השנה, הוציא את "סיני וגיטרה" ו"למה לך לטוס".

בשנת 2022 הוציא מספר סינגלים, ובהם "אף אחד לא מושלם" ו"אופניים", שזכו לאהדה ברשת.

בשנת 2023 הוחתם אושרי בחברת התקליטים של הזמר איל גולן, "ליאם הפקות". ב-10 במאי הוציא את הסינגל "לא תמיד צודקת". באוגוסט, הוציא את הסינגל "לצאת מדיכאון", שזכה בצאתו להצלחה מתונה, ובאוקטובר, לאחר מלחמת חרבות ברזל, הפך ללהיט והגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים הישראליים היטליסט, העשירייה והמצעד הרשמי של גלגלצ. השיר הפך מזוהה עם התקופה עד כדי שהוגדר כ"המנון מלחמה", ואף הפך ויראלי ברשתות החברתיות, כאשר התנגן ברקע של סרטונים רבים בהם חיילים חוזרים מהחזית לבתיהם כדי לבקר את משפחתם לאחר ימים רבים שלא התראו. 

ב-16 בינואר 2024 הוציא את הסינגל "חברים". ב-5 במרץ 2024, ענבל ביבי ואושרי הוציאו לאור שיר משותף בשם "תפילה". השיר נכתב והולחן בשיתוף אושרי וביבי, בהפקה ועיבוד מוזיקלי של צוק אלגזי.<ref></ref> ב-31 במרץ 2024 הוציא את הסינגל "להאמין". ב-9 ביוני הוציא את הסינגל "נמשך אלייך". ב-16 ביולי הוציא את הסינגל "אני אשמור עלייך".<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! rowspan="2" |שם
! rowspan="2" |שנה
! colspan="4" |מיקומי שיא
|-
!<small>מדיה פורסט</small>
!<small>גלגלצ</small>
!<small>היטליסט</small>
!<small>העשירייה</small>
|-
!"פסנתר"
|2020
|—
|—
|—
|—
|-
!"בר-אל"
| rowspan="3" |2021
|—
|—
|—
|—
|-
!"סיני וגיטרה"
|—
|—
|—
|—
|-
!"למה לך לטוס"
|—
|—
|—
|—
|-
!"אף אחד לא מושלם"
| rowspan="5" |2022
|—
|—
|—
|—
|-
!"מזל טוב"
|—
|—
|—
|—
|-
!"אופניים"
|—
|—
|—
|—
|-
!"סוף העולם"
|—
|—
|—
|—
|-
!"לא מאמין במזל"<small>(עם צוקי)</small>
|—
|—
|—
|—
|-
!"לא תמיד צודקת"
| rowspan="2" |2023
|—
|—
|—
|—
|-
!"לצאת מדיכאון"
|2<ref></ref>
|2<ref></ref>
|1<ref></ref>
|1<ref></ref>
|-
!"חברים"
| rowspan="6" |2024
|—
|—
|—
|—
|-
!"תפילה"<small>(עם ענבל ביבי)</small>
|11
|—
|—
|—
|-
!"להאמין"
|—
|—
|—
|—
|-
!"לחיי העם הזה"<small>(עם אליה רוסיליו ורמי קלינשטיין)</small>
|—
|—
|—
|—
|-
!"נמשך אלייך"
|—
|—
|—
|—
|-
!"אני אשמור עלייך"
|—
|—
|—
|—
|-
! colspan="6" |שיתופי פעולה
|-
!"יאללה בלאגן"<small>(אורין ציון בהשתתפות יגל אושרי וג'הבי)</small>
|2022
|—
|—
|—
|—
|}

==חיים אישיים==
אושרי מתגורר עם משפחתו במועצה המקומית אליכין.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:טיקטוקרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
ברינדזובה הלושקי

ברינדזובה הלושקי (בסלובקית: Bryndzové halušky) הוא מאכל לאומי סלובקי, העשוי כופתאות תפודים (הלושקי) עם גבינת ברינדזה.<ref name="cravens2006p75"></ref><ref name="dunford2007p452"></ref>

== מאפיינים ==
המנה מורכבת מהלושקי<ref name="sinkovec2004"></ref><ref name="sinkovec2004" /> וברינדזה.<ref name="cheese.com"></ref> ניתן לפזר על המנה חתיכות מטוגנות של שומן חזיר מעושן או בייקון, וכן עירית או בצל ירוק.

באופן מסורתי, מלווה המנה בשתיית ז'ינצ'יצה חלב כבשים מותסס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:כופתאות
קטגוריה:מאכלי גבינה
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:סלובקיה: תרבות
חיתוך גלי

חיתוך גלי (באנגלית: Crinkle-cutting) הוא חיתוך שמותיר משטח גלי על המזון. החיתוך יכול להיעשות כדי לשפר את המרקם או את התכונות הפיזיות של מזון. טוגנים בחיתוך גלי עשויים להשתפר בפריכותם, כמו גם להשתפר ביכולתם לשמור עליהם על רוטב הטבילה, כלומר על המטבל.<ref name=":0"></ref> המכשיר המקובל לחיתוך גלי הוא מנדולינה.

== טוגנים למיניהם ==
טוגני "וופל" בחיתוך גלי עם המבורגר
רקיקי תפוחי אדמה (Pommes gaufrettes), טוגני רשת (חיתוך גלי שתי וערב כרשת), טוגני "וופל", טוגנים חתוכים קצוצים ועוד הם טוגנים המתקבלים על ידי הפיכת תפוח האדמה ברבע סיבוב לפני כל העברת הלהב הגלי של מנדולינה ולאחר מכן טיגון עמוק. החיתוך בצורה זו מגדיל את שטח הפנים של המזון ביחס לנפחו, חושף שטח גדול יותר לתהליך הטיגון או הבישול ומאפשר כך ליותר אדי מים לברוח ומהר יותר. כתוצאה מכך המזון הופך לפריך יותר ואולי גם טעים יותר ככל שיותר ממנו נתון להשחמה, וייצור את אפקט הצבע והטעם האמצעות תגובת מייאר המתרחשת במהלך הבישול.<ref>
</ref><ref>
</ref>

== גלריה ==
<gallery widths="220px" heights="160px">
קובץ:McCoy's_Crisps.jpg|חטיף תפוחי אדמה גלי
קובץ:Sweet_potato_fries_(1).jpg|טוגני בטטה או "צ'יפס גלי"
</gallery>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלים מטוגנים
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
בורחה לאמה

בורחה לאמה בניטו (בספרדית: Borja Lema Benito; נולד ב-7 בנובמבר 1990) הוא מאמן כדורגל ספרדי.

==קריירת אימון==
לאמה התחיל לאמן בקבוצות מהליגות הנמוכות בספרד. בגיל 27 עבר לאמן בקבוצת כדורגל באוניברסיטה ביפן ולאחר מכן הצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד.

בשנת הצטרף לצוות המקוצעי במחלקת הנוער של הפועל באר שבע כחלק משיתוף הפעולה בין שני המועדונים. שנתיים לאחר מכן מונה למאמן קבוצת הנוער של המועדון וכעבור חצי שנה מונה לעוזרו של קרלוס גארסיה בבית"ר תל אביב בת ים. בעונת 2022/2023 שימש כעוזר מאמן ומאמן גופני בהפועל כפר סבא.

בקיץ מונה לעוזרו של מייקל ואלקאניס בהפועל תל אביב. ב-30 באוקטובר 2023 מונה למאמן ראשי לאחר שוואלקאניס עזב לאייאקס. לקראת סוף ינואר, לאחר שהקבוצה הודחה מגביע המדינה ועם 28% הצלחה בלבד פוטר מתפקיד המאמן.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני כדורגל ספרדים
קטגוריה:מדריד: ספורטאים
קטגוריה:מאמני הפועל תל אביב
קטגוריה:מאמני כדורגל זרים בישראל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1990