אנדרו דוסונמו

אנדרו דוסונמו (Andrew Dosunmu) הוא צלם, במאי קולנוע ווידאו קליפים ניגרי המוכר בארצות הברית בשל וידאו קליפים שביים בין היתר לאייזק הייז, לאנג'י סטון, לקומון, לטרייסי צ'פמן, לווייקליף ז'אן, לקליס, לארון נוויל, לטאליב קוולי ולמקסוול.

דוסונמו ביים את סרט הדרמה "עיר חסרת מנוחה" (2011), שהקרנת הבכורה שלו הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס 2011. סרטו הבא, "אמו של ג'ורג'", שגם הוא הוצג לראשונה בסאנדנס, נבחר לערב הסגירה בפסטיבל הקולנוע מארילנד 2013. דוסונמו מתגורר בין ניו יורק ולאגוס שבניגריה.

== קריירה ==
===צילום===
דוסונמו החל את הקריירה שלו בתור עוזר עיצוב בבית האופנה איב סן לורן. מאוחר יותר הפך למנהל קריאייטיב (שימש מנהל בעיצוב עטיפות אלבומים של אריקה באדו ופאבליק אנמי), צלם אופנה, ותמונות שלו הופיעו במגוון מגזינים בינלאומיים. ב-2007 התבקש לשאת הרצאה בוועידת TED בינלאומית. הוא ביים וצילם פרסומות לטלוויזיה ולמדיות מודפסות עבור חברות כגון AT&T, ג'נרל מוטורס, לוי שטראוס ושות', ג'ורדנו ג'ינס (Giordano Jeans), קנת' קול (Kenneth Cole), "Buddy System" עבור ABC, "My Kind of Town" עבור AMES ו-"Soul Food" עבור שואוטיים. תמונות שצילם עבור סרטו הדוקומנטרי "The African Game" ("המשחק האפריקאי") פורסמו בתצורת ספר מתנה (פורמט הנקרא בארצות הברית "ספר לשולחן הקפה") על ידי הוצאת הספרים powerHouse Books. דוסונמו נבחר ב-2008 להשתתף בתערוכת הצילומים "Snap Judgments: New Positions in Contemporary Photography" ("שיפוט מהיר: עמדות חדשות בצילום עכשווי") במרכז הבינלאומי לצילום, לצד כ-30 אמנים אפריקאיים אחרים. תמונות שצילם דוסונמו הופיעו במגזינים ובעיתונים כמו Vibe, Clam, Fader, Face, Paper, Interview, i-D, Vogue Hommes – צרפת ואיטליה, Complex ו-Ebony.

=== בימוי ===
דוסונמו עשה את עבודת הבימוי הראשונה שלו ב-1996, אז ביים וידאו קליפ לשיר של אייזק הייז. מאז ביים דוסונמו וידאו קליפים לאמנים ומוזיקאים רבים אחרים, כולל אנג'י סטון (Angie Stone), קומון (Common), וייקליף ז'אן, קליס, ארון נוויל (Aaron Neville), מקסוול (Maxwell), טרייסי צ'פמן וטאליב קוולי. סרטו הדוקומנטרי משנת 1999 "Hot Irons", זכה בפרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר ב-FESPACO, פסטיבל הקולנוע והטלוויזיה הפאן-אפריקני של ואגאדוגו. דוסונמו ביים פרקים של סדרת הטלוויזיה הדרום-אפריקאית "Yizo, Yizo", אשר מציגה על מסך הטלוויזיה את דיוני המדיניות סביב חינוך בבית ספר תיכון ביוהנסבורג בדרום אפריקה של אחרי האפרטהייד. בשנת 2010, לכבוד גביע העולם בכדורגל שנערך אז לראשונה באפריקה, יצר דוסונמו סרט דוקומנטרי נוסף, "The African Game" ("המשחק האפריקאי"), שבו הוא בוחן את משחק הכדורגל ביבשת האפריקאית ואת קשריה לתרבות האפריקאית על כל גווניה. המעבר שלו לסרטים עלילתיים הגיע ב-2011 עם הסרט "עיר חסרת מנוחה" (Restless City), שהוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס וזכה לביקורות חיוביות באופן כללי. היו אף שקראו לו "הסרט האפריקאי הטוב ביותר של 2011".

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
|-
!שנה
!שם
!תפקיד
!סוגה
! class="unsortable" |פרסים
|-
|1999
|Hot Irons
|במאי
|דוקומנטרי
|הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בטקס הפרסים FESPACO 
|-
|2004
|Yizo Yizo
|במאי
|סדרת טלוויזיה
|
|-
|2010
|The African Game
|במאי/מפיק
|דוקומנטרי
|
|-
|2011
|עיר חסרת מנוחה
|במאי
|דרמה
|
|-
|2013
|אמו של ג'ורג'
|במאי
|דרמה
|בחירת ערב הסיום, פסטיבל מרילנד
|-
|2017
|איפה קיירה?
|במאי/תסריטאי
|דרמה
|
|-
|2022
|ביוטי
|במאי
|דרמה
|
|-
|TBA
|Marked Man
|במאי
|דרמה
|
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע ניגרים
קטגוריה:במאי טלוויזיה
קטגוריה:צלמים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ניגרים
קטגוריה:מהגרים מניגריה לארצות הברית