OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ידידה

ידידה הוא מערך דיור ומעון לחינוך מיוחד. נמצא בהרי ירושלים בדרך מעלה החמישה.

מעון ידידה, הפועל ככפר פנימייתי, מטפל באנשים עם מוגבלות שכלית התפתחותית ובאוכלוסייה על רצף האוטיזם, מגיל 21 ומעלה. המעון הוקם ב-1960 והוכר כיישוב מוסדי ב-1964. 

מערך הדיור כולל מספר מסגרות:
* מעון בו נמצאים כ-176 דיירים בדרך מעלה החמישה.
* שלוחות ודיור בקהילה במבשרת ציון עם כ-40 דיירים נוספים.
* הוסטל "בית הזית" לאוכלוסייה על רצף האוטיזם.

מערך הדיור והמעון כוללים שירותים וצוות רחב בתחומי הרפואה, הפרא רפואי, השיקום, החינוך המיוחד ופעילויות הפנאי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.yedida-h.co.il אתר האינטרנט של מערך דיור ומעון ידידה]
* [http://www.yedida-h.co.il/beithazaithostel הוסטל בית הזית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1964
קטגוריה:ישראל: מוסדות לחינוך מיוחד
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: חינוך
קטגוריה:אבו גוש: מבנים
...
דרך הענבר

מרכזי הסחר בענבר ונתיבי הדרך העיקריים באירופה
דרך הענבר (בגרמנית: Bernsteinstraße; באיטלקית: Via dell'Ambra; בפולנית: Szlak Bursztynowy או Jantarowy Szlak) הוא הכינוי לדרך סחר עתיקה בתקופה הפרהיסטורית ובעת העתיקה, אשר שימשה את הסחר בענבר, שהיה מרכיב חשוב בחפצי נוי ובתכשיטים מאז תקופת הברונזה, ונעשה בו שימוש במצרים העתיקה, ביוון העתיקה וברומא העתיקה. עוד נחשב הענבר כמקור לאנרגיה ולחימום.

הענבר הובל מחופי הים הבלטי והים הצפוני בדרכי יבשה ולאורך נהרות הוויסלה והדנייפר לאיטליה, יוון, מצרים ולחופי הים השחור, מקום בו נפגש הנתיב עם דרך המשי שהובילה מזרחה לאסיה. כך לדוגמה, נמצא ענבר מצפון אירופה בקברו של תות ענח' אמון וידוע כי נעשה בו שימוש גם במקדשי דלפי. בימינו עושים אזורים שונים באירופה שימוש במושג "דרך הענבר" כמותג תיירותי.

==נתיבי הדרך==
ככל הנראה, כבר בתקופת אוגוסטוס או טיבריוס במאה ה-1, הוביל הנתיב העיקרי, או המזרחי, של דרך הענבר מצפון אירופה דרך הוויסלה בפולין ודרך סלובקיה של ימינו; וחצה את הדנובה סמוך לווינה, מקום בו נכנס לתחומי האימפריה הרומית. משם הובילה הדרך שהופיעה במפת פויטינגר עד לאקוויליה שלחופו הצפוני של הים האדריאטי. את שמה של הדרך טבע, ככל הנראה, פליניוס הזקן.

נתיבים נוספים להובלת ענבר היו הנתיב המערבי, או הימי, שהוביל דרך הים הצפוני מאנגליה ודרכה; הנתיב שעבר במרכז גרמניה ואשר נסמך על עורקי הספנות בנהרות האלבה והאודר; ונתיב דרך מערב גרמניה לאורכם של הנהרות המז והריין.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20130512233038/http://www.bernsteinstrasse.net/website.php?id=%2Fen%2Famberroad.htm דרך הענבר האוסטרית]
* [https://web.archive.org/web/20080228035433/http://www.ambertrail.info/greenways_amber_trail.htm אודות דרך הענבר בפולין, הונגריה וסלובקיה]
* [https://web.archive.org/web/20060509181451/http://www.balticamberroad.net/ דרך הענבר הבלטית]
* [http://www.slovenia.info/en/Amber-Route.htm?jantarjeva_pot=0&lng=2 דרך הענבר בסלובניה]
* 

קטגוריה:דרכים וכבישים
קטגוריה:ענבר
סרט הרפתקאות

סרט הרפתקאות הוא ז'אנר קולנועי אשר עלילתו מתרחשת לרוב סביב חקירה וגילוי של מקומות חדשים, אקזוטיים ומסתוריים בעולם, בדרך אנרגטית ופעילה (דרך הדומה לזו שבסרט פעולה). לעיתים קרובות הסרט הוא תקופתי ומתרחש סביב רקע היסטורי מסוים, אך העלילה היא בדיונית. בסרט יכולים להתבטא יסודות רומנטיים מסוימים, והוא עשוי לכלול גם קרבות פיזיים בין הדמויות, עיסוק במונרכיות ומלכים, או דמויות פיראטים.

סרטי הרפתקאות היו פופולריים בהוליווד בשנות ה-30 וה-40, אז כיכבו בהם שחקנים ידועים כגון ארול פלין וטיירון פאואר. בעבר היו גיבורי סרטי ההרפתקאות בעיקר גברים; בתקופה המודרנית משולבות בסרטים אלו גם נשים ככוכבות, למשל דמותה של לארה קרופט בסרט "טומב ריידר" (2001).

==ראו גם==
* ערכים על סרטי הרפתקאות
* סיפור הרפתקאות

==קישורים חיצוניים==

* [http://us.imdb.com/Sections/Genres/Adventure/ רשימת סרטי הרפתקאות] באתר IMDb

==הערות שוליים==

*
הרפתקאות
אינטגרליזם ברזילאי

דגל מפלגת "הפעולה האינטגרליסטית הברזילאית"
אינטגרליזם ברזילאי (בפורטוגזית: Integralismo brasileiro) הייתה תנועה פשיסטית ברזילאית. התנועה נוסדה באוקטובר 1932 בידי פליניו סאלגאדו (Plínio Salgado), דמות ידועה בקרב חוגי הספרות בברזיל, אשר התפרסם במהלך אירועי שבוע האמנות המודרנית ב-1922, שנערכו בסאו פאולו.

התנועה אימצה לעצמה מאפיינים של תנועות ההמונים באירופה באותן שנים, בפרט אלה של הפשיזם האיטלקי, אך בידלה עצמה מצורות פשיזם מסוימות בכך שסאלגאדו לא הטיף לגזענות. התנועה אף אימצה לעצמה את הסלוגן "אחדות בין כלל הגזעים וכלל בני האדם". עם זאת, נתגלעו בתנועה גם גילויי אנטישמיות. היחס כלפי היהודים היה נושא שנוי במחלוקת בקרב מנהיגי התנועה. סאלגאדו נרתע מאנטישמיות, אך גוסטבו בארוזו, ראש המיליציה האינטגרליסטית (ארגון פָרָא-צבאי), הפגין עוינות רבה כלפי יהודים. לפחות בשני עיתויים, גרמה סוגיה זו לקרעים משמעותיים בתנועה: לראשונה ב-1935 ופעם נוספת ב-1936, כאשר סאלגאדו כמעט פרש מהנהגת התנועה.

העקרונות החשובים של האינטגרליסטים השתקפו דרך ביטויים כמו "תהפוכה פנימית" או "תהפוכת העצמי", אשר באמצעותם הטיפו להימנעות מדרך חיים אנוכית ונהנתנית, ואימוץ דרך חיים המקדשת את המולדת והמשפחה.

לתנועה הייתה גם זרוע פָרָא-צבאית, שחבריה לבשו חולצות ירוקות וענדו דרגות מעין-צבאיות וערכו מפגנים ומצעדים כמו-צבאיים, אימצו רטוריקה שכוונה נגד מרקסיזם וליברליזם ואף הצדיעו במועל יד. הם דגלו בלאומנות שתביא לגיבושה של אומה הטרוגנית וסובלנית, המעוצבת על פי "ערכים נוצריים". בדומה לפשיסטים באירופה, חברי התנועה השתייכו בעיקר למעמד הביניים. בפרט, שאבה התנועה תמיכה מקציני צבא, במיוחד כאלה ששירתו בצי הברזילאי, והייתה פופולרית בעיקר בקרב ברזילאים ממוצא גרמני או איטלקי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברזיל: היסטוריה
קטגוריה:אידאולוגיות
קטגוריה:פשיזם
הפארק הגאולוגי סרדיניה

מגדל המעליות למכרות הפחם ב[[קרבונה]]
הפארק הגאולוגי סרדיניה (באיטלקית: Parco Geominerario della Sardegna), הוא אתר תיירות המשמש בעיקר לסיורים גאולוגיים. הפארק הוכרז באי סרדיניה בשנת 1997, והוא הראשון מסוגו באי. הוא הוקם ליד העיר קרבונה בפרובינציית קרבוניה-איגלסיס, במקום שבו פעלו מכרות במשך 6,000 שנה. מכרה הפחם שבפארק היה פעיל משנת 1937 עד לשנת 1964

שטחו הכולל של הפארק הוא 3,500 קמ"ר, הוא משתרע על שמונה חלקים והוא נחשב לפארק הגדול והמגוון ביותר באירופה.

באוקטובר 1997 החליט ארגון אונסק"ו להכריז על הפארק כפארק הגאולוגי הראשון ברשת הפארקים הגאולוגיים האירופית הכוללת עד היום 32 פארקים באירופה. טקס ההכרזה של הפארק נערך בעיר קליארי בספטמבר 1998.

הפארק, בדומה לפארקים גאולוגיים אחרים, הוקם על מנת לסייע בפיתוח התיירות הכפרית והתיירות גאולוגית. בשטח הפארק שוחזרו קטעים מהמכרות, מסופר תהליך הייצור של המחצב בהתאם לתאוריות הגאולוגיות ומוצגות תמונות וקטעי סרטים מהימים שבהם פעל המכרה.

==מוזיאון הפחם==
תערוכת המנורות של הכורים
המרכז האיטלקי לחקר הפחם, ( Centro Italiano della Cultura del Carbone (CICC), חנך בנובמבר 2006 בשטח מכרות "סרבריו" בעיר קרבוניה את מוזיאון הפחם. האתר שאינו פועל משנת 1964 שוקם במטרה להיות אתר לימודי ותיירותי.

הביקור המוזיאון כולל:
* אוסף של מנורות אשר שימשו את כורי הפחם ושאר האביזרים אשר שימשו את הכורים, תולדות כריית הפחם, אופן היווצרותו בסביבה הגאולוגית ותולדות העיר קרבונה.
* גלריה שבה מוצגות הטכניקות של החציבה ושל הפקת הפחם בשנת ה-30 של המאה ה-20 - כאשר המכרה הגיע לשיא תפעולו.
* ירידה למכרה, בקבוצות מאורגנות של 20 איש בהדרכת מדריך מקומי.

==תמונות מהפארק==
<gallery>
Parco Geominerario1.JPG|מבט ממעגן הטעינה
Parco Geominerario 2.JPG|בדרך מהמכרות אל מעגן הטעינה
Parco Geominerario3.JPG|מבט על החוף
Parco Geominerario4.jpg|קרונית משא בתחום המכרה לשעבר
</gallery>

==תמונות מהמוזיאון==
<gallery>
Miniera Serbariu da monte Rosmarino.jpg|מבט כללי על שטח המכרה
Berline carbone miniera Serbariu.jpg|הרכבת
Tagliatrice.JPG|המכונה החוצבת
Galleria sotterranea.JPG|במנהרה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20080221153641/http://www.museodelcarbone.it/parco_geominerario.htm Parco Geominerario] 8 האזורים של הפארק 

קטגוריה:סרדיניה
קטגוריה:גאולוגיה
נאורית

נאורית (Dorerin Naoero) היא שפה אוסטרונזית המשמשת כאחת משתי השפות הרשמיות ברפובליקת נאורו. כמחצית מאוכלוסיית נאורו, כ-7,000 איש, דוברים את השפה. כמעט כל דובריה שולטים גם בשפה האנגלית. מספר דובריה נמצא במגמת ירידה.

נאורית שייכת למשפחת השפות המיקרונזיות בשפות האוסטרונזיות.

==הגיית השפה וכתיבתה==
{| class=wikitable style=text-align:center; style="float: right;"
|+פונמות בנאורית
|
! colspan=2 | וילוני
! colspan=2 | חכי
! colspan=2 | שִנִּי
! colspan=2 | דו־{{ש}}שפתי
|-align=center
! אפי
| width="15px" style="border-left: 0;"|(ŋ(<span style="color:red;">ʷ</span>||width="15px" style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|n||width="15px" style="border-right: 0;"|
| width="15px" style="border-left: 0;"|mʲ/<span style="color:red;">ˠ</span>||width="15px" style="border-right: 0;"|
|-align=center
! סותם
| width="15px" style="border-left: 0;"|g<span style="color:red;">ʷ</span>||width="15px" style="border-right: 0;"|k<span style="color:red;">ʷ</span>
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|d||width="15px" style="border-right: 0;"|t
| width="15px" style="border-left: 0;"|bʲ/<span style="color:red;">ˠ</span>||width="15px" style="border-right: 0;"|pʲ/<span style="color:red;">ˠ</span>
|-align=center
! חוכך
| rowspan=2 width="15px" style="border-left: 0;"|ɣʷ||width="15px" style="border-right: 0;"|
| rowspan=2 width="15px" style="border-left: 0;"|ʝ||width="15px" style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
| colspan=2 |
|-align=center
! מקורב
| style="border-right: 0;" |
| style="border-right: 0;" |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
|-align=center
! רוטט
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|r<span style="color:red;">ʲ</span>||width="15px" style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
|-
| colspan=9 | <span style="color:red;">*</span> תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט
|}

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.ethnologue.com/show_language.asp?code=nau מידע על נאורית] באתר Ethnologue 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפות אוסטרונזיות
קטגוריה:נאורו
אנטרקוט

נתח אנטרקוט
באדום – מיקום הנתח
אַנְטְרֶקוֹט (מצרפתית Entrecôte – "בין הצלעות"; בעברית: ורד הצלע) הוא מונח המשמש במטבח הצרפתי המסורתי בפרט, ובמאכלי בשר בקר בכלל, לאומצה או לצלי, שמקורם בבשר שבין צלעות הבקר. האנטרקוט הוא נתח בשר עתיר סיבי שומן ("משויש").

נתח אנטרקוט מסורתי מכיל רקמת שריר, עוביו כשלושה סנטימטרים ומשקלו בין 400 ל-500 גרם. עם זאת, המושג משמש גם לנתחי בשר אחרים, שנלקחו, לדוגמה, מצידה האחר של הצלע, ומשקלם אינו אחיד.

== פרמטרים לבחירת נתח אנטרקוט איכותי ==
כאשר אנו רוצים לבחור נתח אנטרקוט איכותי צריך לשים לב למספר פרמטרים:<ref></ref>

ריח – נתח אנטרקוט טרי צריך להיות בעל ריח נעים וחלש ולא בעל ריח חריף ולא נעים. ריח לא טוב יכול להעיד על חוסר טריות של הנתח ואף להעיד על בשר מקולקל.

מרקם הנתח – נתח איכותי אמור להיות רך ונעים למגע, כאשר הנתח מרגיש קשה או יבש זה עשוי להיות נתח פחות איכותי ואף פחות נעים לאכילה.

צבע הבשר – צבעו של הנתח (חלקו של הבשר לא של השומן) צריך להיות אדום כהה אשר מעיד על טריות ואיכות. בנוסף נתח איכותי יכלול שומן רב בחלקו הסיבי של הבשר (חלקו האדום הכהה) אשר יקנה לו טעם עשיר ומרקם רך. נתח פחות איכותי וטרי עשוי להראות חיוור או כהה מידי.

יישון ואריזה – נתחי האנטרקוט צריכים לעבור תהליך יישון בשר על מנת שהבשר יהיה יותר רך ונעים למאכל, לכן חשוב לבדוק עם הקצב האם הנתח עבר את תהליך זה. דבר נוסף שחשוב הוא בדיקת אריזת הנתח כאשר הנתח צריך להיות ארוז בוואקום או עם ניילון נצמד כדי לשמור על טריות.<ref></ref><ref></ref>

כל אלה הם פרמטרים אשר יכולים לעזור בבחירת נתח אנטרקוט איכותי וטרי אך קיימות דרכים נוספות לבחירת נתח טוב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* Aliza Green, הספר "[https://books.google.co.il/books?id=hHElBgAAQBAJ&lpg=PR8&ots=EGHUjlGjwy&dq=How%20do%20you%20choose%20an%20entrecote%20cut%3F&lr&hl=iw&pg=PP1#v=onepage&q=How%20do%20you%20choose%20an%20entrecote%20cut?&f=false Field Guide to Meat]" מתאר על הרבה נתחי בשר ביניהם גם אנטרקוט, 28 באפר׳ 2015
* ירון קסטנבוים, [https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-4701255,00.html מה זה בכלל אנטרקוט? שיעור מאת ירון קסטנבוים], באתר ynet, ב־17 בספטמבר 2015

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילים וביטויים בצרפתית
קטגוריה:נתחי בשר
הסכם לונדון (1867)

עמוד החתימות והחותמות בהסכם

הסכם לונדון (מכונה לעיתים הסכם לונדון השני. באנגלית: Treaty of London; צרפתית: Traité de Londres) היה הסכם בינלאומי שנחתם ב-11 במאי 1867. כיוון שנחתם לאחר מלחמת שבעת השבועות ולאחר משבר לוקסמבורג, להסכם היו השלכות נרחבות על לוקסמבורג ועל מערכת היחסים בין המעצמות האירופיות.

==השפעות==
התוצאה המיידית החשובה ביותר של ההסכם, כפי שנכתב בסעיף 1, הייתה אשרור האוניה הפרסונלית בין ארצות השפלה ולוקסמבורג, תחת שלטון בית אורנז'-נאסאו. משבר לוקסמבורג פרץ לאחר שנפוליאון השלישי, הקיסר הצרפתי, ניסה לקנות את לוקסמבורג מווילם השלישי. כתוצאה מכך השמירה על לוקסמבורג בבעלות הולנדית, ללא התערבות של צרפת, הייתה בעלת חשיבות עליונה לפרוסיה.

הנייטרליות של לוקסמבורג, שעליה הוסכם בהסכם לונדון הראשון, אושררה גם כן. הצדדים שלא חתמו על ההסכם הראשון הפכו לאחראים על הנייטרליות של לוקסמבורג (בלגיה הייתה יוצאת דופן כיוון שהיא עצמה הייתה מחויבת לנייטרליות).

על מנת לוודא שלוקסמבורג תישאר נייטרלית, הוחלט כי ביצורי העיר לוקסמבורג (הידועים בכינוי "גיברלטר של הצפון") יפורקו ולא ייבנו מחדש. הפירוק של מערכת הביצורים נמשך שש-עשרה שנים, ועלה 1.5 מיליון פרנק צרפתי. במסגרת פירוק הביצורים נהרסו 24 ק"מ של ביצורים תת-קרקעיים ו-40,000 מ"ר (10 אקרים) של חרכי ירי, סוללות, קסרקטינים וכדומה. יתר על כן, נקבע כי חיל המצב הפרוסי ייסוג מהעיר לאחר ששהה בה מאז קונגרס וינה של 1815.

בעקבות מלחמת שבעת השבועות קרסה הקונפדרציה הגרמנית. שתיים מחברות הקונפדרציה לשעבר, הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג ודוכסות לימבורג, עברו לחזקתו של המלך ההולנדי. פירוק הקונפדרציה אושרר בהסכם לונדון על מנת לפשט את המצב, והוצהר כי מעתה ואילך לוקסמבורג יהיו "חלקים חשובים בממלכת ארצות השפלה". לוקסמבורג הצטרפה להסכם המכס הגרמני החדש, הצולפריין, ונותרה בו עד ה-1 בינואר 1919.

==החותמים==
נציגי כל המעצמות האירופיות הגדולות חתמו על ההסכם:
* רודולף אפוניי ייצג את האימפריה האוסטרית
* סילביין ואן דה וייר ייצג את ממלכת בלגיה
* הנסיך דה לה טור ד'אווריין-לוראגו ייצג את הקיסרות הצרפתית השנייה
* המרקיז ד'אזליו ממלכת איטליה
* הברון דה טורנאקו ועמנואל סרוואיס ייצגו את הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג
* הברון בנטינק ייצג את ממלכת ארצות השפלה
* הרוזן ברנסטרוף-סטינטנברג ייצג את ממלכת פרוסיה
* הברון ברונואו ייצג את האימפריה הרוסית
* לורד סטנלי ייצג את הממלכה המאוחדת

איטליה לא הייתה אמורה להגיע לכנס, אך המלך ויטוריו אמנואלה השני שכנע את המלכים והקיסרים האחרים להזמין את נציגו. הקשר בין איטליה ללוקסמבורג היה רופף מאוד, וההסכם לא השפיע על איטליה בצורה משמעותית. אולם, הייתה זו הפעם הראשונה שבה איטליה הוזמנה להשתתף בוועידה בינלאומית על בסיס היותה מעצמה, ומסיבה זו להזמנה הייתה חשיבות סמלית רבה באיטליה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lib.byu.edu/~rdh/wwi/1914m/1867.html הנוסח המלא בצרפתית של הסכם לונדון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוקסמבורג: היסטוריה
לונדון (1867)
לונדון (1867)
לונדון (1867)
לונדון (1867)
לונדון (1867)
לונדון (1867)
קטגוריה:1867
קטגוריה:לונדון: היסטוריה
לונדון (1867)
מזרקת בקינגהאם

מזרקת בקינגהאם ביום
מזרקת בקינגהאם בלילה
מזרקת בקינגהאם (באנגלית: Buckingham Fountain) היא מזרקת מים מפורסמת אשר ממוקמת בגראנט פארק באזור "הלולאה" בשיקגו.
== היסטוריה ==
המזרקה עצמה עוצבה על ידי אדוארד בנט והפסלים הממוקמים על המזרקה עוצבו על ידי ז'אק לאמברט בהשראת מזרקת לאטונה בארמון ורסאי. המזרקה נתרמה לעיר על ידי קייט בקינגהאם לזכר אחיה, קלארנס בקינגהאם.

המזרקה נפתחה באופן רשמי ב-26 באוגוסט 1927. המזרקה פועלת מ-8:00 בבוקר עד 11:00 בלילה כל יום מאמצע חודש אפריל עד אמצע חודש אוקטובר, בתלות במזג האוויר. כל שעה עגולה המזרקה משפריצה זרם חזק של מים בגובה 46 מטר באוויר במשך 20 דקות. בחשכה, מתלווה למיצג גם מופע אור-קולי. המופע האחרון בשעות הלילה מתחיל ב-10:00 בלילה.

המזרקה מכילה 5.7 מיליון ליטרים של מים. במשך המיצג שמתקיים כל שעה, מוזרמים מעל 53,000 ליטרים של מים לדקה דרך 133 סילונים שונים.

==אזכורים בתרבות==
* המזרקה הופיעה במהלך שיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה האמריקנית הקומית "נשואים פלוס".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיקגו: מבנים
בקינגהאם
וינצ'נצו יאקווינטה

וינצ'נצו יאקווינטה (באיטלקית: Vincenzo Iaquinta, נקרא לעיתים באופן שגוי וינצ'נזו יאקווינטה; נולד ב-21 בנובמבר 1979 בקרוטונה שבאיטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי. לזכותו של יאקווינטה 40 הופעות במדי נבחרת איטליה, עימה זכה במונדיאל 2006.

== קריירה ==
יאקווינטה נולד בדרום איטליה, ובילדותו היגרה משפחתו לצפון איטליה בשל קשיים כלכליים. יאקווינטה שיחק בנעוריו בקבוצות מליגות המשנה באיטליה. בעונת 1996/97 שיחק ברג'יולו, בשנת 1998 שיחק במדי פאדובה, ובקסל די סניירו מהליגה השלישית בין 1998 לבין 2000. באודינזה היה לאחד משחקניה הגדולים בכל הזמנים של הקבוצה, ובחמש עונותיו במדיה הבקיע 58 שערים ב-176 משחקים. בשנת 2005 זומן לראשונה לנבחרת איטליה.

יאקווינטה היה שותף להעפלה היחידה של אודינזה לליגת האלופות, בעונת 2005/06. במשחק הראשון שלו ושל הקבוצה בטורניר הבקיע שלושער. במשך השנה שלאחר מכן הייתה מריבה בין יאקווינטה לבין הנהלת הקבוצה בנוגע למשכורתו ורצונו לעבור לקבוצה אחרת. למרות זאת, הוא נשאר בקבוצה עד קיץ 2007. 

הבעלים של אודינזה, ג'מפאולו פוצו, חשף כי ברצלונה פנתה אליהם בנוגע להחתמת השחקן בינואר 2006. אף על פי כן, יובנטוס החתימה את יאקווינטה על חוזה של חמש שנים בקיץ 2007. יובנטוס שילמה על העברתו מאודינזה 11.3 מיליון אירו. בשנת 2013 שוחרר מקבוצת יובנטוס.

מרצ'לו ליפי, מאמן הנבחרת האיטלקית בכדורגל, זימן את השחקן להשתתף במונדיאל 2006. הוא כבש את השער השני של הנבחרת במשחק הפותח מול נבחרת גאנה. הוא שותף ב-5 מתוך 7 משחקי הנבחרת, כולל חצי הגמר והגמר בו איטליה ניצחה.

יאקווינטה נשוי ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080420124410/http://juventus.com/site/eng/TAS_schedagiocatoreprimasquadra_AB8FAC0627F44920B9EA37FA34852B6A.asp פרופיל] באתר יובנטוס הרשמי

==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פדובה
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1979
In a Mellow Tone

In a Mellow Tone, סטנדרט שהולחן ב-1939 על ידי דיוק אלינגטון ונכתב על ידי מילט גבלר.

השיר בוצע פעמים רבות על ידי זמרים וזמרות וזכה גם לביצועים כליים (אינסטרומנטליים) רבים. בין היתר שרה אותו אלה פיצג'רלד באלבום מחווה לדיוק אלינגטון (Ella Fitzgerald Sings the Duke Ellington Songbook) וקולמן הוקינס ניגן את השיר ביחד עם אדי דייוויס (Eddie Davis).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing)

It Don't Mean a Thing (If It Ain't Got That Swing) הוא סטנדרט שהולחן על ידי דיוק אלינגטון ונכתב על ידי אירוינג מילס.

השיר בוצע פעמים רבות על ידי זמרים וזמרות וזכה גם לביצועים כליים (אינסטרומנטליים) רבים. בין היתר שרו אותו אלה פיצג'רלד באלבום Ella Fitzgerald Sings the Duke Ellington Songbook, נינה סימון באלבום Nina Simone Sings Ellington וטוני בנט באלבום MTV Unplugged, כמו כן ת'לוניוס מונק ניגן את השיר באלבום Thelonious Monk plays the Music of Duke Ellington.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ג'אז
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
אפרים בן-דב

אפרים בן-דב (1890 – אוקטובר 1972) היה אגרונום ישראלי שפיתח זן גויאבות נפוץ.

==קורות חיים==
נולד בשם אפרים קושילביץ', בעיירה קטנה בליטא בשם בוטרמנץ. עלה, יחיד ממשפחתו, לארץ ישראל בשנת 1911 בימי העלייה השנייה.

עם עלייתו החליף את שם משפחתו מקושילביץ' ל"בן דב", על שם אביו דב. הוא הגיע ליפו ומשם הגיע לפתח תקווה, לעבוד בפרדסים באזור. עבר לדגניה א', ואחר כך נמנה עם המתיישבים הראשונים של מושב עטרות. למד חקלאות במונפלייה שבצרפת ובאלג'יר, והתמחה בגידול גפנים ומטעים. נישא לציזה לבית זיידלר (נפטרה בספטמבר 1963), יחד איתה הקים משק חקלאי במושבה רמת השרון, מקום בו היו בין המתיישבים הראשונים.

בן-דב נפטר ב-1972 ונקבר ברמת השרון.

==פעילות חקלאית==

* הקמת משתלת הגפן הראשונה בארץ .
* כחלק מעיסוקו כאגרונום, פיתח את זן הגויאבות הנפוץ ביותר עד כה, הנקרא עד היום על שמו - בן-דב.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.orianit.edu-negev.gov.il/atarot1/cp/homepage%5CregFiles%5Creshima%20mekubetzet1.doc משפחות עטרות] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:רמת השרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
קטגוריה:עטרות
All of Me (סטנדרט ג'אז)

All of Me זהו שיר פופולרי וסטנדרט שנכתב ב-1931 על ידי ג'רלד מרקס (Gerald Marks) וסיימור סימונס (Seymour Simons).

השיר בוצע והוקלט פעמים רבות בין היתר על ידי בילי הולידיי, אלה פיצג'רלד, פרנק סינטרה ג'אנגו ריינהארדט ולואי ארמסטרונג.
לרוב השיר מבוצע בסגנון סווינג, אך הוא זכה לגרסת פאנק (Punk) על ידי הלהקה האמריקאית NOFX.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1931
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי השפל הגדול
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
זדנק גריגרה

זדנק גריגרה (בצ'כית: Zdeněk Grygera; נולד ב-14 במאי 1980) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדות הבלם, המגן הימני ושחקן הכנף.

==ביוגרפיה==
גריגרה שיחק עבור הנבחרת הצ'כית במהלך יורו 2004 ומונדיאל 2006 שנערך בגרמניה. גריגרה היה צפוי לעזוב את קבוצתו הקודמת אייאקס אמסטרדם כבר במהלך קיץ 2006 ולעבור ליובנטוס, אולם בגלל השערורייה שהתחוללה באותו הזמן בכדורגל האיטלקי מעברו בוצע סופית רק בקיץ 2007 כאשר חתם באיטליה כשחקן חופשי.

באוגוסט 2006, התרוצצו שמועות שקשרו את גריגרה למעבר אל טוטנהאם האנגלית, למרות שהגיב להשערות אלו בהתעקשות שאינו רואה את עתידו בכדורגל האנגלי.

ב-10 בינואר 2007, המנהל הטכני של אייאקס, מרטין ואן חאל, אישר סופית שגריגרה יעבור ליובנטוס במסגרת חוק בוסמן בהעברה חופשית כאשר חוזהו באיאקס יפוג ביוני 2007. גריגרה הספיק כבר להודות על העונג שנעשה לו בעקבות היותו באותה הקבוצה בה משחק עמיתו הצ'כי פאבל נדבד.

בשנת 2011 עבר לשחק בקבוצת פולהאם. בדצמבר 2012 פרש ממשחק הכדורגל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:בלמי כדורגל צ'כים
קטגוריה:מגני כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני ספרטה פראג
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים צ'כים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צ'כים באנגליה
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1980
חיים מאיר יחיאל שפירא (נארול)

רבי חיים מאיר יחיאל שפירא
רבי חיים מאיר יחיאל שפירא (כ' באלול ה'תרס"ז, 30 באוגוסט 1907 - י"ח בתמוז ה'תשס"ז, 4 ביולי 2007) היה רב ואב"ד בקהילת נארול (יידיש: נאראל) בגליציה. לאחר השואה שימש רב בניו יורק ולאחר מכן בבני ברק. 

שימש גם כאדמו"ר ובשנותיו האחרונות כונה "זקן האדמו"רים".

==תולדותיו==
נולד בעיירה נארול שבגליציה. אביו, דוב בעריש ריינמן, היה בנו של רבי שלום ריינמן, רב העיירה וחתנו של הרב שמואל אהרן רובין מקארטשין, מחבר הספר "בית אהרן" על הלכות גיטין ועוד ספרים. אמו הייתה נינת רבי שלום רוקח (שר שלום) ראשון שושלת חסידות בלז. נקרא על שם אבי אמו, רבי חיים מאיר יחיאל שפירא מרדיכוב. 

בשנת ה'תרפ"ג נסע לראשונה לעיירה בעלז אל קרובו האדמו"ר ר' ישכר דב רוקח (הזקן) מבעלז. שנים ספורות לאחר מכן, כשנפטר סבו, הוכתר תחתיו רבי חיים מאיר יחיאל לרבנות העיירה. הוא קיבל סמיכה מהרב מנחם זמבה ועוד. 

גם לאחר הכתרתו הוא המשיך ללמוד אצל רבנים. קיבל תורה מהרב הרצ'לי בק בעיר לויביטש, ומהרב דוד מנחם מאניש באב"ד מטרנופול, אצלו למד גם פסיקה מעשית. בל"ג בעומר ה'תרצ"א החל לפסוק, על פי הוראתו של האדמו"ר רבי אהרן רוקח מבעלז.

בשנת ה'תרצ"ב נישא לפערל רבקה, בתו של האדמו"ר רבי משולם זלמן יוסף מטופורוב, שהיה חתנו של האדמו"ר אהרן פרלוב מקוידנוב. בנארול נולדו להם ארבעה ילדים. אחד נפטר בצעירותו, שניים נרצחו בשואה ורק אחד נותר.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח הרב שפירא לטופורוב. בקיץ 1940 גורש על ידי הרוסים לסיביר יחד עם אשתו ובנו הגדול. כאשר שוחרר משם עבר לסמרקנד, שם פעל להקמת מקווה טהרה, תפילות בציבור ולימוד תורה בסתר. 

בשנת ה'תש"ו עזב את ברית המועצות. שהה בפראג וטיפל שם בהקמת מטבח כשר עבור פליטי השואה. לאחר מכן עבר לאנטוורפן שבבלגיה, וגם שם פעל בעזרה לפליטי השואה. בשנת ה'תש"י היגר לארצות הברית, והתגורר בתחילה בבורו פארק ולאחר מכן באיסט סייד של מנהטן. נתמנה לרב בית הכנסת של חסידי בעלז. ארגן משלוח חבילות מזון לישראל, שהייתה נתונה תחת משטר הצנע.

בשנת ה'תשל"ב עלה לישראל והתיישב בבני ברק, שבה הקים בית מדרש. עסק רבות בתורתו של ה"מנחת חינוך" ומסר שיעורים קבועים בספר זה. היה מקורב לאדמו"ר מבעלז - הרב ישכר דב רוקח, שנהג להושיבו על ידו בעת שערך את שולחנו, ולהאזין לתיאוריו אודות האדמו"רים הקודמים.

נפטר בשנת תשס"ז, בגיל 100. 

לאחר פטירתו הוציאה [חסידות נאראל] את הספר הוד קדומים לזכרו, ובו בעיקר דברי תורה של רבי שמואל אהרן רובין מקארטשין על הכנסת ספר תורה, וכן חידושי תורה של הרבי מנארול ותולדות חייו. בספר גם תמונות ותעודות שונות מחייו.

==משפחתו==
בנו היחיד הוא הרב דוב בעריש שפירא, ממלא מקומו בהנהגת החסידות. חתנו של האדמו"ר מקוזלוב, רבי משה רוקח.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://up193.siz.co.il/up3/jn3yzez5mmji.jpg תמונתו, בשמחת בית נארול] (אתר בחדרי חרדים)
* [http://www.col.org.il/show_news.rtx?artID=30644 על חייו, ודיון לגבי הצגה זו] (באתר col)
* [http://www.bhol.co.il/news_talkback.asp?ArticleID=3222 זכרונות מכיריו וקרוביו] באתר בחדרי חרדים
* [http://www.shturem.net/index.php?id=644&section=cols עדות שליח חב"ד באוהיו] על הרבי מנארול (אתר שטורעם.נט)

קטגוריה:רבני בעלז
קטגוריה:בני ברק: אדמו"רים
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אדמו"רים אמריקאים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:אבות בתי דין

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
חסן סאליחמיג'יץ'

חסן סאליחמיג'יץ (בבוסנית: Hasan Salihamidžić; נולד ב-1 בינואר 1977, ביאבלניצה, בוסניה והרצגובינה, יוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר בוסני ששיחק כקשר.

במהלך הקריירה המקצוענית שלו שיחק במגוון עמדות, בהן בכנף הימנית כמגן שמאלי אחורי בבאיירן מינכן, וכשחקן כנף שמאלי בנבחרת הלאומית.

בשנים 2017–2023 סאליחמיג'יץ' היה המנהל המקצועי של באיירן מינכן.

==חייו==
סאליחמיג'יץ' נולד למשפחה בוסנית. אביו אחמד ואימו שפיקה נתנו לו את הכינוי "בראזו" שפירושו "אח קטן", בגלל שיש לו אחות גדולה. הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון ושיחק במועדון כדורגל מקומי. אחר כך, סאליחמיג'יץ' עבר לקבוצת ולז' מוסטאר בה שיחק עד שנת 1992. במהלך אותה תקופה, סאליחמיג'יץ' הצעיר ייצג את נבחרת הנוער של יוגוסלביה, בגלל שבאותה העת בוסניה והרצגובינה היו עדיין חלק מיוגוסלביה.

==קריירה כבוגר==
בנובמבר 1992, סאליחמיג'יץ' הגיע להמבורג ובעזרת אחמט חלילהודז'יץ' (שהיה בהמשך מאמן איינדהובן וליל) הוא הצטרף לקבוצת הנוער של מועדון הבונדסליגה המבורג. הוא שיחק בה שלוש עונות בטרם עלה לקבוצה הבוגרת.
הוא נשאר לשחק בשורות המבורג עד 1998 כאשר עבר למועדון הפאר הבווארי באיירן מינכן. בעונה הראשונה בקבוצה הוא שותף ב-43 משחקים והבקיע חמישה שערים. בין השאר הוא נכנס כמחליף בסוף המשחק הדרמטי של גמר ליגת האלופות 1999, בו הפסידה באיירן למנצ'סטר יונייטד. לאחר עוד שנתיים טובות, הוא החל לסבול מפציעות בין 2001 ל-2003 ושיחק בשתי העונות האלה בסך הכל 50 משחקים. בשנים שלאחר מכן חזר לכושר ושותף במשחקים רבים. בין השאר בישל את השער המהיר בהיסטוריה של ליגת האלופות שהובקע 11 שניות משריקת הפתיחה, במשחק נגד ריאל מדריד. עם באיירן מינכן הוא זכה בשש אליפויות גרמניה, ארבעה גביעים, ליגת האלופות והגביע הביניבשתי.

ב-15 בינואר 2007, לאחר שחוזהו בבאיירן הסתיים, הוא חתם על חוזה ל-4 שנים ביובנטוס והצטרף לקבוצה רשמית בקיץ של אותה השנה. המאמן קלאודיו רניירי כלל אותו בהרכב הפותח והוא שיחק בעונה הראשונה 30 משחקים והבקיע חמישה שערים. בעונה השנייה הגיע עם יובנטוס למקום השני בליגה, אך גם בעונה זו וגם בעונה שאחריה הוא שוב סבל מפציעות ושיחק פחות, עד אשר המאמן לואיג'י דלנרי שחרר אותו מהקבוצה ביוני 2011.

הוא חתם בוולפסבורג לעונה אחת. עוד לפני תחילת העונה, במשחק ידידות, הוא שבר את ידו השמאלית בהתקלות עם שחקן יריב.

===נבחרת בוסניה והרצגובינה===
הנבחרת הלאומית של בוסניה והרצגובינה, בהיסטוריה הקצרה שלה, לא העפילה לשום טורניר גדול כשסאליחמיג'יץ' שיחק בה, אבל במהלך טורניר המוקדמות ליורו 2004, רק שער אחד במהלך המשחק האחרון בטורניר נגד נבחרת דנמרק מנע מהנבחרת לטוס לטורניר הקיץ בפורטוגל. בשנת 2006, פרש מהנבחרת.

==תארים==
;באיירן מינכן
* אליפות גרמניה: 1998/99, 1999/2000, 2000/01, 2002/03, 2004/05, 2005/06
* הגביע הגרמני: 1999/2000, 2002/03, 2004/05, 2005/06
* גביע הליגה הגרמנית: 1998, 1999, 2000, 2004
* ליגת האלופות: 2001
* הגביע הביניבשתי: 2001

==חייו האישיים==
לסאליחמיג'יץ' יש שלושה ילדים מאשתו הספרדייה אסתר קופדו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:קשרי כדורגל בוסנים
קטגוריה:כדורגלני ולז' מוסטאר
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:ילידי 1977
ז'ונתן זבינה

ז'ונתן זבינה (בצרפתית: Jonathan Zebina; נולד ב-19 ביולי 1978 בפריז) הוא כדורגלן עבר צרפתי. זבינה תיפקד כמגן ימני ולעיתים כבלם, על אף שבתחילת הקריירה שימש כחלוץ. הוא היה ידוע במשחק הנוקשה שלו ובתיקוליו החריפים שתרמו לו רבות לצבירת כרטיסים רבה ביותר.

זבינה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת קאן מהליגה הצרפתית השלישית בשנת 1996. שנתיים מאוחר יותר, ב-1998 הוא עבר לשחק בקליארי האיטלקית, והמשיך משם לרומא בשנת 2000. הוא עבר ליובנטוס עם מאמנו פאביו קאפלו בתחילת עונת שם שיחק עד שנת 2010, משם עזב לברשה ובמדיה שיחק עונה אחת. בשנת 2011 עבר לברסט שם שיחק עונה אחת ואחריה עבר לטולוז. בעונת עבר לארל בה שיחק חצי עונה עד ששוחרר.

זבינה רשם הופעה אחת במדי נבחרת צרפת במשחק נגד שוודיה ב-9 בפברואר 2005.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:כדורגלני טולוז
קטגוריה:כדורגלני ארל אביניון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1978
כריסטיאנו זאנטי

כריסטיאנו זאנטי (באיטלקית: Cristiano Zanetti; נולד ב-14 באפריל 1977 בקרארה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר.

==ביוגרפיה==
זאנטי התחיל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 1993 בפיורנטינה האיטלקית. לאחר מכן עבר בין הקבוצות ונציה, רג'ינה, אינטר מילאנו, קליארי ורומא. הוא אף זכה עם רומא באליפות איטליה בעונת . זאנטי הועבר ליובנטוס בשנת 2006 בהעברה חופשית, על אף ירידת הקבוצה לסרייה ב' בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א'.

זאנטי החל לשחק בנבחרת איטליה בשנת 2001. הוא זומן לסגלה למשחקי מונדיאל 2002 ויורו 2004, אך לא זומן אליו מאז שנת 2004. לזכותו 17 הופעות במדי הנבחרת ושער אחד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:קרארה: כדורגלנים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1977
דרור פיילר

דרור אלימלך פֵיילר (נולד ב-31 באוגוסט 1951) הוא פעיל שמאל רדיקלי, מוזיקאי ואמן ישראלי-שוודי. פיילר התפרסם בתקשורת הודות לביטויים קשים נגד מדינת ישראל. הוא הגדיר את חמאס "תנועת שחרור לאומית" לגיטימית ויזם מאמץ אירופאי להעמדת קצינים ישראלים לדין בינלאומי.

==קורות חיים==
פיילר נולד בתל אביב. ב-1967 עברו הוריו של פיילר לקיבוץ יד חנה. אמו פנינה, שנפטרה ב-2022 בגיל 98, הייתה אחות, ופעילת "רופאים למען זכויות אדם" שהתנדבה בכפרים פלסטיניים ביהודה ושומרון. ב-2010 הייתה גיבורת סרטם הדוקומנטרי של דני דותן ודליה מבורך "פנינה פיילר אחות קומוניסטית". אביו אליעזר, שנפטר ב-1992, היה מזכירו של שמואל מיקוניס. ב-1986 נפגש האב בבוקרשט עם קבוצת פלסטינים נציגי אש"ף, כשהדבר היה אסור על פי החוק הישראלי, ונשפט על כך.

ב-1973 עבר דרור פיילר להתגורר בשוודיה. לצורך קבלת אזרחות שוודית, הוא ויתר על אזרחותו הישראלית. הוא למד פרשנות למוזיקה מודרנית בשנים 1975–1977, מוזיקולוגיה באוניברסיטת סטוקהולם בשנים 1977–1978, והלחנה, באקדמיה למוזיקה של סטוקהולם, מ-1978 עד 1983.

ב-2021 נעצר פיילר על ידי הרשויות בשוודיה בחשד לפלילים, עקב מספר גנבות מצרכים בסופרמרקט<ref></ref>.

===פעילות בנושא הסכסוך ישראלי-פלסטיני===
בזמן האינתיפדה הראשונה, חיבר פיילר את "המאבק", הכולל קטעים מההמנון הפלסטיני.

===="שלגיה ושגעון האמת"====

"שלגיה ושגעון האמת"
בינואר 2004 התפרסם פיילר מחוץ למעגל המוזיקה כשהציג, יחד עם רעייתו, גונילה חלד-פיילר, את היצירה "שלגיה ושיגעון האמת" (Snow White and The Madness of Truth, בשוודית Snövit och sanningens vansinne) במוזיאון ההיסטורי הלאומי שבסטוקהולם. המיצב הכיל בריכה ארוכה של מים צבועים בצבע אדום כדם; במים צפה סירה קטנה, אשר עליה כתוב "Snövit" ("שלגיה"), ובתוך הסירה נמצא דיוקן של הנאדי ג'רדאת, מחבלת מתאבדת שרצחה 21 ישראלים בפיגוע במסעדת מקסים. המיצב לווה בקנטטה של יוהאן סבסטיאן באך "Mein Herze schwimmt im Blut" ("לבי שוחה בדם").

היצירה התפרסמה לאחר שצבי מזאל, שגריר ישראל בשוודיה, שהוזמן לפתיחה, ניתק את תאורת המיצב והפיל את אחד הפנסים לתוך הבריכה. עקב כך נגרם קצר חשמלי, וצבי מזאל התבקש לעזוב את המקום. מאוחר יותר הוא הוזמן לבירור במשרד החוץ השוודי. מזאל טען שהיצירה מאדירה את דמותה של הרוצחת. לדברי האמנים, המיצב נעשה על מנת להפנות את תשומת לב האנשים לכך ש"אנשים חלשים מסוגלים לעשות דברים נוראיים".

====המשט לעזה====
פיילר השתתף במשט לעזה מטורקיה שאורגן על ידי ה-IHH ב-2010, ובמהלך העימות עם לוחמי שייטת 13 נפצע באורח קל בפניו. ביוני 2011 נטל חלק מרכזי בארגון המשט לעזה (2011) ושימש כדוברו. ב-19 ביולי 2011 הפליג על סיפון הספינה היחידה שיצאה בסופו של דבר למשט מיוון לרצועת עזה ונעצרה על ידי חיל הים הישראלי.

בעקבות השתתפותו במשט הוציא משרד הפנים לפיילר צו הרחקה מישראל למשך 10 שנים, שאושר על ידי שר הפנים גדעון סער. בנובמבר 2013 עתר פיילר נגד החלטה זו בנימוק שהוא מעוניין לשהות עם אמו החולה. בית המשפט המחוזי בירושלים דחה את העתירה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים שוודים
קטגוריה:אמנים שוודים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים שוודים
קטגוריה:פעילי שמאל רדיקלי ישראלים
קטגוריה:מהגרים ישראלים
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אהבה אחת גדולה

אהבה אחת גדולה הוא שם אלבומה השלישי של הזמרת והיוצרת ורד קלפטר. האלבום יצא לחנויות ב-10 באפריל 2008 בחברת התו השמיני, בהפקה מוזיקלית של עמוס עבר הדני, ששיתף עימה פעולה עוד מימי להקת "לגמרי לא שקטים".

האלבום כולל 11 שירים אותם כתבה והלחינה קלפטר, ובנוסף את השיר "פרידה", אותו הלחינה למילותיה של לאה גולדברג, שיצא במסגרת הפרויקט "שרות לאה גולדברג" וזיכה אותה בפרס אקו"ם לשנת 2007. מתארח בו יצחק קלפטר, בעלה לשעבר, בדואט "שלך לעד", בו הוא גם משתתף בנגינה על גיטרה חשמלית.

האלבום מינורי ואינטימי, בולטת בו נגינת הגיטרות ומרבית הטקסטים עוסקים בזוגיות ובאהבה.

==רשימת השירים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=100|שיר
!width=70|אורך
!width=70|מילים
!width=70|לחן
!width=70|עיבוד
|-
! חלומות לאוויר
| 03:45
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! למרות כל זאת
| 04:00
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! לירית
| 03:35
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! אם תשאל
| 03:27
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! ספטמבר
| 03:39
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! הכל מתבהר
| 04:19
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! במרחק הגדול
| 03:46
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! דייט
| 04:17
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! שלך לעד
| 03:27
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! אותך אני אוהבת
| 04:39
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! זה החורף
| 04:27
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
|-
! פרידה
| 04:34
| לאה גולדברג
| ורד קלפטר
| עמוס עבר הדני
 |}

==אמנים משתתפים==
*ורד קלפטר - גיטרות אקוסטיות, כותבת מילים, מלחינה
*עמוס עבר הדני - גיטרות חשמליות, קלידים, מעבד, מפיק מוזיקלי
*אלון הילל - תופים
*אלון נדל - גיטרה בס
*אלי מגן - קונטרבס
*עדי רנרט - קלידים
*רוני עברין - כלי הקשה
*פיטר רוט - גיטרה בס ב"ספטמבר"
*גיל לדין - תופים ב"ספטמבר"
*יצחק קלפטר - גיטרה חשמלית ב"שלך לעד"

==סינגלים==

==קישורים חיצוניים==

* טל פרי, [https://web.archive.org/web/20171201031050/http://mooma.mako.co.il/Article.asp?GroupID=1912&itemID=90236&ArtistID=1133 יצחק וורד קלפטר שוב ביחד], באתר MOOMA, 27 בפברואר 2008

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
חוזה פריז (1815)

חוזה פריז של 1815 נחתם ב-20 בנובמבר 1815, בעקבות תבוסתו והתפטרותו של נפוליאון בונפרטה. נפוליאון חזר מגלותו באלבה בפברואר, הגיע לפריז ב-20 במרץ, והחל בשלטון מאה הימים. ארבעה ימים לאחר תבוסתה של צרפת בקרב ווטרלו, ב-22 ביוני, נפוליאון השתכנע להתפטר פעם נוספת. המלך לואי ה-18 חזר לשלטון ב-8 ביולי, לאחר שנמלט מהמדינה כאשר נפוליאון הגיע לפריז.

אזורי הכיבוש בצרפת מיוני 1815 עד נובמבר 1818

החוזה נכתב כולו בצרפתית, הלינגואה פרנקה של התקופה.

תנאי ההסכם היו קשים יותר עבור צרפת בהשוואה לחוזה 1814, שנחתם לאחר תבוסתו הראשונה של נפוליאון ונוסח לאחר תמרונים הפוליטיים של שארל-מוריס דה טליראן. אחת הסיבות לכך הייתה התמיכה העממית הרחבה שזכה לה נפוליאון בשובו מאלבה. צרפת נאלצה לסגת לגבולותיה משנת 1790; היא איבדה את הישגיה הטריטוריאליים שהושגו בשלב הראשון של מלחמות המהפכה הצרפתית, בין 1790 ל-1792, שלפי ההסכם הקודם היא שמרה ברשותה. צרפת נאלצה גם לשלם פיצויים בסך 700 מיליון פרנקים בחמישה תשלומים שנתיים, ולממן מתקציבה למשך חמש שנים את 150,000 חיילי הצבאות המנצחים, שהוצבו בגבול המזרחי של הטריטוריות הצרפתיות, החל מתעלת למאנש ועד הגבול עם שווייץ. המטרה הכפולה של הכיבוש הצבאי הובהרה בוועידה שהייתה בסמוך לחתימת ההסכם, שבה תוארו התנאים שבהם צרפת תוכל לנהל משא ומתן על קשרי מסחר למטרת תשלום הפיצויים: בנוסף לווידוא כי המדינות השכנות לא יאלצו לחשוש מתחייתה של המהפכה בצרפת, באמצעות הנוכחות הצבאית הובטח גם כי צרפת תעמוד בסעיפים הכלכליים של החוזה.

אף שחלק מבעלות הברית, ובייחוד פרוסיה, דרשו שצרפת תוותר על שטח גדול יותר במזרח, היריבויות בקרב המעצמות ורצון הכללי להחזיר את בית בורבון לשלטון הפכו את הסכם השלום לפחות מכביד ממה שהוא היה עשוי להיות. במקרה הזה צרפת המובסת לא הייתה חתומה על המסמך: החוזה נחתם בין ארבע המעצמות המנצחות בריטניה, אוסטריה, רוסיה ופרוסיה.

החוזה הוכרז באופן רשמי "בשמו של השילוש הקדוש והבלתי מתחלק", כהקדמה לחזרתם של הישועים ולחידוש מעמדה הגבוה של הדת, בייחוד הקתולית, בתגובה לתקופתו של נפוליאון. החוזה קצר מאוד. בנוסף ל"שמירה על צרפת ואירופה מפני התהפוכות שהומטו עליה על ידי נפוליאון בונפרטה", חותמי החוזה גם התנערו "מהמערכת המהפכנית שנוצרה בצרפת".

החוזה הוצג "מתוך רצון לאחד באמצעות שימור לא-אלים של הסמכות המלכותית, ובאמצעות השבת החוקה וסדר הדברים בצרפת על כנם". החוקה שאליה התייחסו הייתה חוקת צרפת משנת 1791, שנקבעה על ידי השלטון הישן זמן קצר לפני פרוץ המהפכה הצרפתית. הסעיפים שנגעו לפעילות הממשלה בצרפת הפכו במהרה לאות מתה: החוזה סייג את השינויים בסדרי הממשל בהסכמתו של מלך צרפת. חוזה פריז הראשון, שנחתם ב-30 במאי 1814, והכינוס האחרון של קונגרס וינה ב-9 ביוני 1815, אושררו פעם נוספת. הנסיכויות והערים החופשיות שלא היו חתומות על החוזה הוזמנו לקבל את תנאיו, כיוון שהוא היה אמור להפוך לחלק מהחוק הציבורי באירופה, מלבד האימפריה העות'מאנית, שלפיו "יתקיימו יחסים שמהם ניתן יהיה לגזור מערכת של שיווי משקל אמיתי וקבוע באירופה".

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.bartleby.com/65/pa/Paris-Tr.html חוזה פריז באנציקלופדיה קולומביה] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פריז (1815)
פריז 1815
קטגוריה:שוודיה: היסטוריה
פריז (1815)
פריז (1815)
פריז (1815)
קטגוריה:1815
פריז (1815)
פריז (1815)
חוזה פריז (1815)
היהודים (אלבום)

היהודים הוא האלבום השני של להקת הרוק הישראלית "היהודים". האלבום הוקלט באולפני די. בי. ויצא לאור באוגוסט 1998.
כל המילים והלחנים באלבום הם פרי יצירתם של תום פטרובר ואורית שחף.
האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב ומכר כ-20,000 עותקים. בעטיפת אלבום זה מופיע לראשונה לוגו הלהקה.

==רשימת שירים==

== קרדיטים ==
* תום פטרובר - הפקה, שירה, פסנתר ("לעוף")
* אורית שחף - שירה
* יהב ליפינסקי - תופים
* אבי סטרול - בס
* איציק סולם - גיטרות
* ערן מיטלמן - קלידים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי היהודים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קרדיט (יצירה)

שמותיהם של המשתתפים בתכנון והקמת מגדל התצפית של מרטין רייניש, בחצר בית הנסן בירושלים, מפורטים בשלט למרגלותיו.
קרדיט (מאנגלית: Credit; האקדמיה ללשון העברית הציעה את המילה מִזְכֶּה כחלופה, אך השימוש בה אינו נפוץ) ליוצר הוא ציון שמו בעת אזכור של מידע, רעיון או ניסוח שיצר, על מנת לייחס את היצירה ליוצר ולא למי שמאזכר אותה.
לעיתים אדם מעדיף שלא לקבל קרדיט על רעיון, ומציין זאת במפורש.

==סוגים==
ביצירה מקורית, כגון סרט קולנוע, ספר, תקליטור וכדומה, ניתנת רשימה של השותפים ליצירתה. בסרט קולנוע, למשל, מצוינים כל השחקנים (לעיתים למעט ניצבים, שתרומתם פחות משמעותית ומספרם רב), וכל העוסקים ביצירת הסרט, ברשימה המופיעה בסופו. מרבית העיתונים נותנים קרדיט לעיתונאי על כל ידיעה או מאמר שמסר לפרסום (יוצא דופן בולט הוא השבועון האקונומיסט, שמרבית תוכנו מתפרסם ללא קרדיט), ושמו של העיתונאי מתנוסס בראש הכתבה. שותפים נוספים ליצירת הכתבה, כגון עורך שיזם את כתיבתה, עורך לשוני שסגנן אותה ואחרים, אינם מקבלים קרדיט לכתבה הספציפית, אך לעיתים הם מוזכרים באזור קרדיטים כללי בעיתון.
לעיתים במאי קולנוע מסרב לקבל קרדיט על סרט שביים, למשל בעקבות חילוקי דעות עם המפיק. במשך תקופה מסוימת נהוג היה לתת את הקרדיט על הבימוי במקרה זה לאלן סמית'י.
גם ברישיונות של תוכנה חופשית או תוכן חופשי, כגון GNU FDL, המאפשרים העתקה חופשית של הקוד או המסמך, נדרש מתן קרדיט ליוצרים.

בעת ציטוט של יצירה יש לציין את מקור הציטוט. גם בעת הצגה של רעיון מקורי בדרך של ציטוט ישיר יש לציין את מקורו. עיקרון זה הוא עיקרון קדום, כפי שאמר רבי אלעזר בשם רבי חנינא "כל האומר דבר בשם אומרו, מביא גאולה לעולם" (). חובה למתן קרדיט מוטלת בחוק בעת ציטוט של יצירה המוגנת בזכויות יוצרים. גם כאשר אין חובה כזו מכוח חוק, נהוג לעשות כך. שימוש ברעיון בלי מתן קרדיט ליוצרו נחשב לעיתים לפלגיאט.
קרדיט נועד לתת ליוצר את הכבוד המגיע לו. מתן קרדיט למאמר אקדמי הוא יותר מאשר כבוד - בין הקריטריונים למדידת חשיבותו של מאמר אקדמי נמצא גם מספר ההתייחסויות אליו במאמרים אחרים (citation index).

==זכות יוצרים וזכות מוסרית==
חוקי זכויות יוצרים עוסקים בזכות על יצירה. הזכות הבסיסית ביצירה היא זכות יוצרים, שהיא סוג של זכות קניין, המקנה לבעליה שליטה מלאה ביצירה, וניתנת להעברה מהיוצר לאדם אחר, כגון מו"ל או מזמין של היצירה. גם כאשר זכות היוצרים ביצירה אינה בידי היוצר, עוסק החוק בזכותו לקרדיט, זכות הקרויה "זכות מוסרית".

בישראל נכנס לתוקף במאי 2008 חוק זכויות יוצרים חדש, המחליף את החוק שהיה בתוקף מתחילת תקופת המנדט. שני החוקים עוסקים בזכות יוצרים.

בחוק הישן נקבע: "מחבר זכאי ששמו ייקרא על יצירתו בהיקף ובמידה המקובלים" (סעיף א(1) לפקודת זכות יוצרים, 1924).

בפרק ז' לחוק החדש הוגדרה הזכות המוסרית של היוצר ביתר הרחבה:

חידוש משמעותי של החוק משנת 2007 הוא הכפפת הזכות המוסרית לסייג של סבירות. סעיף 50(ב) קובע ש"... עשיית פעולה ביצירה הפוגעת בזכות המוסרית האמורה בסעיף 46(2) אינה מהווה הפרה של הזכות האמורה, אם הפעולה הייתה סבירה בנסיבות העניין". סעיף 50(ג) מונה שיקולים שעל בית המשפט להתחשב בהם בעת קביעת הסבירות של הפעלת הזכות המוסרית. משמעות הסייג תיקבע בבתי המשפט.

==קישורים חיצוניים==

* פרופ' נחום רקובר, [https://www.daat.ac.il/daat/vl/copyright/copyright01.pdf זכות היוצרים במקורות היהודיים] פרק שני: "החובה לומר דבר בשם אומרו", 17. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1991.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קניין רוחני
אנטיגרציוזו

"אנטיגרציוזו" (באיטלקית: Antigrazioso) הוא פסל מאת האמן הפוטוריסטי אומברטו בוצ'וני, אשר נוצר בין השנים 1912–1913 כיציקת גבס ונוצק בברונזה בין השנים 1950–1951. הוא מצוי בכמה אוספים ברחבי העולם.

הפסל מהווה דיוקן של אמו של בוצ'וני. הוא משתמש בשפת הפיסול הקוביסטית כדי לחלק את הנפח לצורות גאומטריות. הפסל מנסה להדגים את השילוב בין מסת הגוף בין הסביבה בצורה מוחשית, על ידי כך שהוא משלב בדמות אלמנטים חיצוניים מסביבתה כגון ירקות וחפצים אחרים.

בכך מנסה בוצ'וני לערער על תפיסות אסתטיקה ויופי מקובלת. היופי האמיתי הוא בביטוי של חיים המודרניים. שמו של הפסל מדגיש מסר זה: "אנטיגרציוזו" פירושו באיטלקית "נגד הגרציה", כלומר נגד הגראציות המסמלות בתרבות המערבית את החן והיופי, ומהוות "השראה" או "מוזה" בעבור האמנים.

הפסל הוצג לראשונה בתערוכת פסלים של בוצ'יוני אשר נערכה בגלריה "La Boëtie" בפריז בחודש יוני 1913. 
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.metmuseum.org/works_of_art/collection_database/modern_art/Antigraceful/viewObject.aspx?&OID=210005731&PgSz=1 הפסל] באתר מוזיאון המטרופוליטן (באנגלית)
קטגוריה:פיסול פוטוריסטי
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:אומברטו בוצ'וני: פסלים
ארז פילוסוף

ארז פילוסוף (נולד ב-12 באוקטובר 1971) הוא יזם אינטרנט, מייסד אתר וואלה! עם שותפו גדי הדר.

==ביוגרפיה==
ארז פילוסוף עסק בפיתוח תוכנה מגיל 15, סיים תיכון במגמת אלקטרוניקה ומחשבים, לאחר התיכון שירת בצה"ל כטכנאי אלקטרוניקה ומפתח תוכנה בחיל המודיעין.

לאחר השירות הצבאי, הצטרף בשנת 1994 כמתכנת לחברת "טלטל ערוצי תקשוב" אשר פיתחה שירותים לרשת תקשוב ישראלית בשם TVTEL.

בשנת 1995 לאחר שנחשף לרשת האינטרנט הקים, כפרויקט צדדי, מדריך אתרי אינטרנט בסיסי בשם וואלה!, אשר לימים גדל והפך לפורטל אינטרנט פופולרי.האתר וואלה! הפך לפעילות העיקרית של החברה, ופילוסוף הפך לשותף בה. עם התקדמות האתר הפך פילוסוף למנכ"ל אתר "וואלה!". במקביל הוקמה חברת החזקות בשם "וואלה! תקשורת בע"מ", שהונפקה ב. תחת חברה זו הוקמו פעילויות נוספות, דוגמת שירות דואר אלקטרוני ואתר פיננסי. אחר כך רכשו את השליטה בחברה בזק בינלאומי וקבוצת הארץ. במאי 2001 מונה כמשנה למנכ"ל הקבוצה כולה. בתפקיד זה היה אחראי לפעילות הטכנולוגית, מערכות המידע והתשתית שלה.

בשנת 2006 נבחר במקום השני ברשימת האנשים המשפיעים באינטרנט הישראלי של מגזין העסקים TheMarker.

במרץ 2007 הפסיק לכהן בתפקיד ניהולי ב"וואלה!", אך המשיך לעסוק בהשלמת הפיתוח של מספר מוצרי מפתח שהחברה עמדה להשיק, כיועץ למנכ"ל במשרה חלקית במשך כחצי שנה. בדצמבר 2007 הצטרף כיועץ לסטארט-אפ ויראל גורוס (ViralGurus.com) שהקים אתר לשיתוף קבצים. במקביל הקים סטארט-אפ משלו בתחום, "ליבוקס" , לניהול ושיתוף קובצי מדיה באיכות HD. באפריל 2008 גייסה החברה מיליון דולר. בפברואר 2009 השיקה "ליבוקס" את הפלטפורמה שלה, אך היא נסגרה באפריל 2011, לאחר שגייסה כ-3 מיליון דולר בסך הכל. לאחר שנסגרה הוצעו הפטנטים שלה למכירה.

הפרויקט הבא של פילוסוף היה מיזם אינטרנט בשם "Hopflow" לגילוי תוכן (Content discovery platform ). השירות של המיזם הושק בנובמבר 2012. בהמשך השירות עבר כמה גלגולים ועסק בפיתוח שיפורים לתיבת האמייל המסורתית כך שתפעל יותר כצ'אט. בנובמבר 2018 הוקמה על בסיס השירות חברת "Spike , בה משמש פילוסוף כסמנכ"ל טכנולוגיות והיא גייסה באותה עת 5 מיליון. ביוני 2020 גייסה החברה 8 מיליון דולר נוספים. החברה מספקת תוכנה כשירות לארגונים המאחדת תחת ממשק אחד שירותים כגון: אימייל, מסרים מיידיים, שיתוף קבצים, ועבודת צוות מרחוק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* - ריאיון
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי אינטרנט ישראלים
קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:סגל וואלה!
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
סיגיסוולד קאוקן

סיגיסוולד קאוקן (בפלמית: Sigiswald Kuijken, נולד ב-16 בפברואר 1944) הוא כנר, ויולן ומנצח הנודע בנגינה בכלים אותנטיים.

== קריירה ==
קאוקן היה חבר בהרכב אלאריוס מבריסל בין 1964 ל-1972 והקים את "התזמורת הקטנה" (La Petite Bande) ב-1972, שעימה הקליט עשרות אלבומים. מאז 1971 לימד כינור בארוק בקונסרבטוריונים המלכותיים בהאג ובבריסל. מחלוצי יישום הטכניקה המוקדמת של השענת הכינור על הכתף בלי משענת-כתף, במקום להחזיקו מתחת לסנטר. 

חבר ב"רביעיית המיתרים קאוקן", שאותה ייסד ב-1986. בשנים האחרונות הופיע גם כמנצח על סימפוניות מן התקופה הרומנטית.

אחיו ידועים גם הם בביצוע המודע היסטורית: ברתולד קאוקן הוא חלילן ווילאנד קאוקן הוא צ'לן ונגן ויולה דה גמבה. השלושה הירבו לעבוד עם נגן הצ'מבלו גוסטב לאונהרדט, ומופיעים בקביעות ברחבי העולם.

ב-2 בפברואר 2007 העניקה לו האוניברסיטה הקתולית של לוון בבלגיה תואר דוקטור לשם כבוד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כנרים בלגים
קטגוריה:ויולנים
קטגוריה:מנצחים בלגים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
סיגיסוולד
קטגוריה:ילידי 1944
דאריו שימיץ'

דאריו שימיץ (קרואטית: Dario Šimić; נולד ב-12 בנובמבר 1975 בזאגרב, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר קרואטי. שימיץ' נחשב בעיני רבים כשחקן ההגנה הקרואטי הטוב בכל הזמנים.

==קריירה==
שימיץ' החל את הקריירה בגיל 13 בדינמו זאגרב (אז נקראה קרואטיה זאגרב), בה שיחק בכל מסגרות הנערים והנוער. קצת לפני הגעתו לגיל 18, הוא שיחק בפעם הראשונה בקבוצה הבוגרת בניצחון 4-0 על נ.ק זאגרב. שימיץ' שיחק בקבוצה במשך 7 עונות, וזכה עימה ב-5 אליפויות. בעקבות יכולתו זומן לנבחרת קרואטיה הבוגרת כבר בגיל 20. במדי הנבחרת, שיחק רק פעם אחת במהלך יורו 1996, אך במונדיאל 1998 הפך לשחקן הרכב. בטורניר, שימיץ' שיחק ב-6 מתוך 7 משחקיה של הנבחרת, וסיים עם נבחרתו במקום השלישי.

בעקבות יכולתו המשכנעת, הן במדי הנבחרת והן במדי דינמו זאגרב, חתם בקבוצה האיטלקית אינטר מילאנו, בינואר 1999, והיה לשחקן הקרואטי הראשון במדינה ובקבוצה. אך, במשך ארבע השנים, בילה בעיקר על הספסל ושיחק מספר מועט של דקות משחק. בגלל סיבה זו הוא עבר לשחק במילאן, יריבתה העירונית, בעסקת חליפין עם אומיט דאיבאלה הטורקי, שעשה את הדרך ההפוכה. שימיץ' שיחק במילאן כמעט באופן קבוע, אך לאחר שתי עונות שוב איבד את מקומו בהרכב על חשבון שחקנים חדשים שנרכשו על ידי הקבוצה.

למרות שהקריירה שלו דעכה, המשיך שימיץ' להיות אחד משחקניה החשובים של נבחרת קרואטיה ואחד מעמודי הטווח שלה, ובמונדיאל 2002 הוא שיחק ב-2 מתוך 3 ממשחקי הנבחרת, כמו שנתיים לאחר מכן ביורו 2004. בטורנירים אלו קרואטיה לא עברה את שלב הבתים המוקדם.
ב-2003 שימיץ' המשיך בעלייתו, וזכה עם מילאן בליגת האלופות, אך לאחר עונה זאת איבד שימיץ' את מקומו בהרכב ומיעט לשחק במדי הקבוצה. שימיץ' הצהיר שהוא רוצה לעזוב את הקבוצה, אך לאחר מספר שבועות, האריך את חוזהו במפתיע עד 2009, כאמור, הכסף הרב וגילו המתקדם והגבוה הכריעו אותו.

במונדיאל 2006 שוב כשלה קרואטיה בניסיון להעפיל אל מעבר לשלב הבתים המקדם, ושימיץ' שיחק בכל שלושת משחקיה. זמן מועט לאחר מכן הוא גם פרש מהנבחרת.

באוגוסט 2008 שימיץ' עזב את מילאן ועבר אל מונקו.

מחוץ למגרשים, ניצל שימיץ' את מעמדו בקרואטיה כדי להילחם בעוני ובמצוקה של חולי האיידס ביבשת אפריקה. הוא ידוע כנכדו של איש העסקים הידוע, אנדריצ'ה שימיץ', השחקן מחזיק בבעלותו חברה של מים מינרלים, כעסק לאחר פרישתו. בנו הוא כדורגלן רד בול זלצבורג רוקו שימיץ'.

==תארים==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:מגני כדורגל קרואטים
קטגוריה:בלמי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:זאגרב: אישים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1975
יופלה

מחלבת יופלה (צרפתית: Yoplait) נוסדה בשנת 1965 בצרפת.

המחלבה הוקמה על ידי חקלאים שרצו לייצר מוצרי חלב ולשווק את תוצרתם החקלאית. כיום יופלה הוא קונצרן מזון בינלאומי המשווק באירופה ובארצות הברית.

בישראל קיבלה חברת תנובה את הזיכיון לייצר ולשווק את מוצרי יופלה ב-2001. זאת במקום המותג אמי - Emmi השווייצרי. מאז 2004 מיוצרים מוצרי יופלה בישראל במחלבת אלון תבור. 

בסוף 2018 הופסק בישראל מסע פרסום שיצרה מקאן תל אביב למוצר יופלה טיוב, מסדרת המוצרים של יופלה, תוך פחות מיממה מעלייתו לשידור וזאת בעקבות תלונות הורים על מסע פרסום שעודד צריכת מזון בעל כמות משמעותית של סוכר ולעג בצורה בוטה למזון בריא ולילדים שצורכים מזון בריא.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות צרפתיות
קטגוריה:יצרני מוצרי חלב
קטגוריה:תנובה