OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ALD

ALD (ראשי תיבות: Adrenoleukodistrophy; בכתיב עברי: אדרנולויקודיסטרופיה) היא מחלה תורשתית של מערכת העצבים המועברת בין אם לבנה (האם אינה חולה במחלה, אלא היא נשאית שלה).

המחלה פוגעת בעיקר בגברים בגיל הנעורים, ורק לעיתים נדירות מתגלה אצל נשים. היא מעכלת את שכבת המיאלין העוטפת את סיבי העצב (בדומה לטרשת נפוצה) על ידי מספר חומרים שומניים רוויים - חומצה קרוטית (C-26) ו Lignoceric acid) C-24) הנמצאים אצל חולי ALD בכמות הגדולה פי ארבעה מאשר אצל אדם בריא. זכר חולה יכול להיות מאובחן במחלה עם מעורבות מוחית (אדרנולוקודיסטרופיה מוחית או בקיצור CALD), מעורבות חוט השדרה (אדרנומיאלונורופתיה או בקיצור AMN) ו/או מעורבות בלוטות יותרת הכליה (primary adrenocortical insufficiency). 

"השמן של לורנצו" הוא סרט קולנוע המבוסס על מקרה אמיתי, של ילד חולה ALD שהוריו, ללא השכלה רפואית, הצליחו למצוא טיפול להאטת המחלה.

== דיאגנוזה ==
הדיאגנוזה מבוססת על ממצאים קליניים ועל זיהוי של שרשראות ארוכות מאוד של חומצות שומן (very long-chain free fatty acid; VLCFA) בסרום. בדיקת MRI תראה חריגות בחומר הלבן. במרכזים רפואיים מסוימים ניתן גם לבדוק הימצאות של הגן הפגום.

כ-1 מכל 42,000 בנים מאובחן כנושא ALD בתאחיזה ל-X.

== גורמים ==
הצורה הנפוצה ביותר של ALD היא בתאחיזה ל-X, כלומר הגן הפגום מועבר על כרומוזום X. גן זה נמצא ב-Xq28 והמחלה מתאפיינת בהצטברות יתר של שרשראות ארוכות מאוד של חומצות שומן, שאלו חומצות שומן המורכבות משרשראות של 24-30 פחמנים. הגן האחראי ל-ALD התגלה ב-1993, והחלבון שאותו הוא מקודד שייך למשפחת חלבוני העברה, והוא לא אנזים. לא ברור כיצד רמה גבוהה של שרשראות ארוכות מאוד של חומצות שומן גורמת לאיבוד מיאלין.

הגן (ABCD1) מקודד לחלבון המעביר חומצות שומן לפראוקסיזום, אברון שבו עוברות חומצות השומן חמצון בטא. גן פגום גורם להצטברות של שרשראות ארוכות מאוד של חומצות שומן.

ALD אוטוזומלי קשור לגנים: PEX1, PEX5, PEX10, PEX13, ו-PEX26.

== פרוגנוזה ==
הטיפול הוא סימפטומטי. התנוונות נירולוגיות הולכת ומחמירה הופכת את סיכויי ההישרדות לנמוכים. מתים מן המחלה שנה עד עשר שנים לאחר הופעת הסימפטומים. כיום נחקרות מספר שיטות לטיפול במחלה בהן שמן לורנצו, השתלת מח עצם וריפוי גני.
==ראו גם==
* תסמונת גייאן-בארה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הפרעות מטבוליות
גשר סאת'ק

גשר סאת'רק - מבט מאזור [[סאות' בנק - הגדה הדרומית של נהר התמזה. ברקע ניתן לראות את מגדל 42 ואת בניין סוויס רה.]]
גשר סאת'ק (באנגלית: Southwark Bridge) הוא גשר קשתות על נהר התמזה המקשר בין הסיטי של לונדון הנמצאת צפונית לנהר, לבין אזור סאת'ק, בו נמצאים מוזיאון טייט מודרן ומוזיאון כלא קלינק, דרומית לנהר. 

חלקו הצפוני של הגשר נמצא בסמוך לתחנת הרכבת רחוב קנון.

הגשר נמצא בין גשר המילניום במעלה הנהר לבין גשר רחוב קנון במורד הנהר.

==היסטוריה==
הגשר הראשון במיקום זה תוכנן על ידי המהנדס ג'ון רני ונפתח לציבור בשנת 1819. הגשר נבנה במיקום בו נהגו משיטי סירות להעביר נוסעים מצד אחד של הנהר למשנהו.

הגשר הנוכחי, שתוכנן על ידי אנרסט ג'ורג' ובזיל מוט, נפתח לציבור בשנת 1921. הגשר נמצא בבעלות ובניהול חברת אחוזת ברידג' האוס - קרן צדקה בפיקוח תאגיד לונדון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הסיטי של לונדון: מבנים
סאת'ק
קטגוריה:סאת'ק
קטגוריה:אנגליה: מבנים רשומים דרגה II
גשר רחוב קנון

גשר הרכבת של רחוב קנון (באנגלית: Cannon Street Railway Bridge) הוא גשר רכבת במרכז לונדון מעל נהר התמזה. הגשר מאפשר מעבר רכבות מסאת'ק שבגדה הדרומית של הנהר לתחנת רחוב קנון בגדה הצפונית של הנהר.

==היסטוריה==
בעת הקמתו נקרא הגשר "גשר אלכסנדרה" (באנגלית: Alexandra Bridge) על שם אלכסנדרה מדנמרק אשתו של המלך אדוארד השביעי.
הגשר תוכנן על ידי ג'ון הנקשו וג'ון וולף-בארי עבור קו הרכבת סאות' איסטרן, ונפתח לציבור לאחר שלוש שנות בנייה, בשנת 1866. הגשר כלל חמש קשתות ברזל יצוק העומדות על עמודים דוריים מברזל. הגשר הורחב בין השנים 1886–1893 על ידי פרנסיס בריידי ושופץ בין 1979–1982.

בשנת 1989 אירע מתחת לגשר אסון מרצ'יונס.

==ראו גם==
* תחנת רחוב קנון

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הסיטי של לונדון: מבנים
רחוב קנון
קטגוריה:סאת'ק
מוזיקת פולק

מוזיקת פולק או מוזיקה עממית (באנגלית: Folk music) היא מוזיקה המבוססת על מסורות עממיות אזוריות מסוימות.<ref name=":0"></ref> אלמנטים, השפעות וכלים מסורתיים הם עמוד השדרה העיקרי, אך מאפיינים עכשוויים עשויים להיות נוכחים גם כן.<ref name=":0" /> תת-ז'אנרים של מוזיקת פולק מסורתית כוללים ז'אנרים המושרשים עמוק במסורות האזוריות, גם אם גלגוליהם המודרניים אינם מסורתיים ככאלה.<ref name=":0" />

== מוזיקת פולק מסורתית ==
מוזיקת פולק מסורתית או מוזיקה עממית מסורתית (באנגלית: Traditional folk music) הוגדרה כמוזיקה המבוססת על מסורות עממיות אזוריות מסוימות,<ref name=":0" /> כמוזיקה העוברת מפה לאוזן, כמוזיקה ישנה שאין לה מחבר ידוע, וכ"מוזיקה שהאנשים שרו".

מקורו של המונח "מוזיקת פולק" הוא במאה ה-19, אם כי ברור שמוזיקה זו הייתה קיימת הרבה לפני כן. יש המרחיבים את המוזיקה האתנית גם למסורות המוזיקה של התפילה ומוזיקה השייכת למנהגים ולפולחן הסובבים את הדת והמסורת, כמו פיוטים.

מוזיקת פולק התחילה וגם שורדת בחברות שעוד לא הושפעו מתקשורת ההמונים ומהמסחור של התרבות. בדרך כלל כל הקהילה נטלה בה חלק וכדי להופיע לא נדרשה מומחיות או ידע מוזיקלי מקצועי. את מוזיקת הפולק למדו בעל פה ולכן שירי העם והמחולות עברו גלגולים רבים והשתנו מדור לדור.

מוזיקת הפולק כוללת שירי פולחן, שירי חג, שירי אהבה, שירי מלחמה, שירי ערש, נעימות וריקודי עם.

במאה ה-19 החלו מלחינים להתעניין במוזיקת הפולק ושילבו אותה ביצירותיהם. בקהילות השונות הופצו שירי עם שתיארו את החיים
וכך נוצרו מסורות וסגנונות עממיות. חקר מוזיקת הפולק הביא גם להתפתחות של איסוף שירים ומנגינות עממיות באופן נרחב. המחקרים על מוזיקת הפולק גילו שרוב מחברי מוזיקת הפולק הם אנשים כפריים.

בראשית שנותיה של מדינת ישראל וכחלק מתחיית הלשון העברית תורגמו לעברית מגוון שירים מתרבויות שונות. באותן שנים היה נפוץ המונח "לחן עממי", גם עבור שירים מודרניים שנכתבו בתקופה שקדמה להקמת המדינה. תופעה זו, של תרגום שירים לועזיים לעברית נמשכה גם בעשורים הבאים, והתבססה בעיקר על מוזיקה רוסית ויוונית.

== מוזיקת פולק עכשווית ==
 או מוזיקה עממית עכשווית (באנגלית: Contemporary folk music) המכונה לעיתים קרובות פשוט "פולק", הוא מונח המתייחס לסגנונות המוזיקה המושפעים ממוזיקת פולק מסורתית, שהתעוררו בעקבות תחיית הפולק האמריקאית באמצע המאה ה-20.<ref name=":1"></ref> מוזיקת פולק עכשווית היא בדרך כלל אקוסטית, עם עיבודים מינימליים, ולרוב מורכבת יותר רק מגיטרה ושירה.<ref name=":1" />

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
*
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:סוגי שירים
קטגוריה:שירה
קטגוריה:אתניות
סוואנים

הסוואנים (בגאורגית: სვანები, מילולית: סוואנֶבּי) הם קבוצה אתנוגרפית של הגאורגים שמתגוררים בעיקר במחוז ההיסטורי, סוואנתי שבגאורגיה. הם דוברים בשפה שלהם שנקראת סוואנית. כמו כן מתגוררים סוואנים בקודורי עילית שבאבחזיה, שעד לפני הפלישה הרוסית לגאורגיה הייתה האזור היחיד באבחזיה שהיה בשליטת הממשל בטביליסי.

== היסטוריה ==
איכר סוואני, [[מסטיה סוף המאה ה-19]]
הסוואנים הם בדרך כלל מזוהים עם ה"סואנים" (Soanes) הנזכרים בכתבי סטרבון, שמיקם אותם, פחות או יותר, באזור סוואנתי של היום. 

עד שנת 1930, המגרלים והסוואנים במפקד האוכלוסין סווגו לקבוצות נפרדות, אבל נכללו באותה קטגוריה כגאורגים לאחר מכן. 

במאות ה-4 ה-6 התנצרו והשתייכו לכנסייה הגאורגית. למרות זאת, חלק מהפולתאיסטים המבוגרים שנותרו, נשארו עובדי אלילים. גיאורגי הקדוש, הקדוש הפטרון של גאורגיה, הוא הקדוש המכובד ביותר. הסוואנים שימרו הרבה ממסורתם, כולל נקמת דם. משפחותיהם קטנות, והבעלים הם ראשי המשפחה. הסוואנים מכבדים מאוד את הנשים הזקנות במשפחותיהם.

הנסיך מיכאיל סיומונביץ' וורונצוב, הנציב העליון של מלכות המשנה של הקווקז, הניח כי הסוואנים היו בעברם בני דת משה.

== שפה == 

שפתם היא דו לשונית, הם משתמשים גם בגאורגית וגם בשפתם שנקראת, סוואנית, שיחד עם הגאורגית, המגרלית והלאזית מרכיבים את השפות הכרתווליות או השפות הדרום קווקזיות. השפה הסוואנית הוחלפה ברובה על ידי גאורגית תיקנית.

== תרבות ==

התרבות הסוואנית שרדה בצורה נפלאה על שיריה וריקודיה. השירה הפולילונית שלה היא המורכבת ביותר בשירה הגאורגית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמים גאורגיים
קטגוריה:גאורגים
קטגוריה:סוואנתי
קטגוריה:עמים קווקזיים
מנוע יונים

מנוע יונים בניסוי של [[נאס"א]]
מנוע יונים הוא מנוע־דחף חשמלי המשמש בעיקר להנעת גשושיות או לתיקוני מסלול של לוויינים. המנוע משתמש באלומות יונים שהואצו בעזרת שדה חשמלי חזק כדי ליצור דחף. אף על פי שהספקו נמוך מאוד, בגלל כמות האנרגיה החשמלית המוגבלת הזמינה בגשושית או בלוויין, מנוע זה מייצר מתקף סגולי גבוה מאוד ביחס למנוע רקטי ולכן הוא שימושי בתחום החלל. השימוש במנועי יונים נעשה בעיקר לצורך תיקוני מסלול, והם מופעלים לתקופות ממושכות, בניגוד למנועים רקטיים המופעלים כל פעם למשך שניות ספורות. על פי רוב, מנוע יונים משתמש ביוני קסנון, שהוא גז אציל שהופך מגז לפלזמה בתהליך ההאצה החשמלי.

בשנת 1998 נאס"א שיגרה גשושית Deep Space 1 עם מנוע יונים.

בשנים 2013–2016 ערכה חברת רפאל בשיתוף חברת ALTA האיטלקית ניסוי משותף בפיתוח מערכת ההנעה החשמלית MEPS שמשקלה כ־15 ק"ג בלבד עבור מיקרו לוויינים.<ref></ref> חברת רפאל גם פיתחה את המנוע היוני עבור הלוויין המדעי "ונוס" הישראלי־צרפתי ששוגר ב־2017. על פי פרסומים החל מ־2015<ref></ref>, גם לוויין התקשורת עמוס E מיועד להצטייד במנוע יונים שכזה, דבר שיסייע לו להיות לוויין תקשורת בעל משקל קל מקודמיו.

ב־2020 סוכנות החלל הישראלית וחברת רפאל חתמו על הסכם עם סוכנות החלל ההודית לאספקת מנוע יונים מתקדם הפועל בטכנולוגיית EPS עבור לוויין שתייצר הודו לשיגור למשימה במסלול לווייני נמוך.

== קישורים חיצוניים ==
<div style="float:right;"></div>

== הערות שוליים ==

יונים
קטגוריה:שיטות הנעה של חללית
מגרלים

המגרלים (בגאורגית: მეგრელები, מֶגרֶלֶבּי) הם קבוצה אתנוגרפית של הגאורגים המתגוררים בעיקר במחוז ההיסטורי סמגרלו שבגאורגיה. ריכוז גדול של המגרלים נמצא גם באבחזיה ובטביליסי. בעקבות הסכסוך הגאורגי-אבחזי, בתחילת שנות ה-90, והטיהור האתני של גאורגים מאבחזיה הבדלנית, גורשו מאבחזיה כ-180,000 - 200,000 צאצאי מגרלים.

בני הקבוצה דוברים הן מגרלית והן גאורגית, אך משתמשים לכתיבה רק באלפבית הגאורגי.

==היסטוריה==
עד שנת 1930 המגרלים והסוואנים נספרו כקבוצות אתניות נפרדות במפקד האוכלוסין, שנערכו בברית המועצות ולפני כן באימפריה הרוסית, אבל לאחר מכן קוטלגו ביחד עם קבוצת הגאורגים.

הנשיא הראשון של הרפובליקה של גאורגיה, ד"ר זוויאד גמסחורדיה, היה מגרלי. לכן, בתקופת ההפיכה האלימה של 21 בדצמבר 1991 - 6 בינואר 1992, סמגרלו הפכה למרכז של מלחמת אזרחים, שהסתיימה בתבוסת כוחות תומכי גמסחורדיה.

==מגרלים נודעים==
* גיאורגי אליאבה - רופא, מיקרוביולוג, וחוקר בקטריופאג'ים.
* גיגי אוגולאווה - ראש עיריית טביליסי מ-2005.
* לברנטי בריה - מזכ"ל המשטרה החשאית בתקופת סטלין.
* זוויאד גמסחורדיה - הנשיא הראשון של גאורגיה העצמאית הפוסט-סובייטית.
* קונסטנטין גמסחורדיה - אחד המשוררים המשפיעים ביותר במאה ה-20.
* מרב קוסטבה - גיבור לאומי 
* חוויצ'ה קווארצחליה
גאורגי.

==ראו גם==
* פרשת המגרלים 

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמים גאורגיים
קטגוריה:גאורגים
קטגוריה:עמים קווקזיים
מ"ט שערי טומאה

מ"ט שערי טומאה הוא ביטוי ביהדות המשמש לתאר את מצבם של עם ישראל בסוף גלות ושעבוד מצרים. 

כיום משמש הביטוי, לעיתים, לתאר אדם הנמצא בשפל המדרגה מבחינה מוסרית או רוחנית. 

49 מידות כנגד 7 הספירות הנמוכות : חסד, גבורה, תפארת, נצח, הוד, יסוד ומלכות. כל ספירה היא מידה (תכונת אופי) באדם, המורכבת משבע הספירות לאיזון.

== מקור והסבר ==
המקור העיקרי לביטוי מצוי בספר הזוהר חדש המסביר את שורש ספירת העומר, בזוהר תחילה מסופר כי ישראל שהו במצרים, נטמאו ולכלכו את עצמם בכל מיני טומאה וזה לשונו:

יש שסברו שבני ישראל יכולים היו להיגאל משעבוד מצרים רק כל זמן שלא הגיעו לשער הנו"ן, ולכן יציאת מצרים נעשה בחיפזון כדי למנוע את הירידה לשער הנו"ן. כך למשל כותב בעל החסד אברהם: 

יש שכתבו שבמהלך 49 הימים שבין יציאת מצרים למתן תורה, יצאו בני ישראל כל יום משער טומאה אחד, כך שלאחר מ"ט יום יצאו ממ"ט שערי טומאה ונכנסו למ"ט שערי קדושה. ועל פי הזוהר אמרו כי כנגד זה ציוותה התורה לספור את ספירת העומר בכל שנה בין יום טוב הראשון של פסח לבין חג השבועות.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.acheinu.co.il/?p=2277 מ"ט שערי טומאה וחמישים ימי הספירה] באתר "אחינו"
* [http://forum.otzar.org/viewtopic.php?f=7&t=4582#p38599 שער החמישים דטומאה- יש כזה דבר?] - בפורום אוצר החכמה
*[https://www.davidifergan.co.il/%D7%A4%D7%A1%D7%97-%D7%9E%D7%98-%D7%A9%D7%A2%D7%A8%D7%99-%D7%98%D7%95%D7%9E%D7%90%D7%94/ פסח – מ"ט שערי טומאה] - ערוץ התוכן של הרב דוד איפרגן

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
קטגוריה:יציאת מצרים
קטגוריה:ספירת העומר
זולטאן ציבור

זוֹלְטַאן צִיבּוֹר (בהונגרית: Czibor Zoltán; 23 באוגוסט 1929 – 1 בספטמבר 1997) היה כדורגלן הונגרי ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי בנבחרת הזהב, איתה זכה במדליית זהב אולימפית ובסגנות הגביע העולם בכדורגל. ציבור שיחק בליגת העל ההונגרית עד המהפכה הקומוניסטית של 1956 וזכה בשלוש אליפויות. אחר כך עבר לספרד וזכה עם ברצלונה בשתי אליפויות ובגביע ערי הירידים.

== ביוגרפיה ==
ציבור היה ידוע כמי שהשכיל להבקיע במשחקי גמר, כולל במשחק גמר אליפות העולם בכדורגל 1954, שאותו הפסידו ההונגרים למערב גרמניה. ב-1955 היה מלך השערים של הליגה ההונגרית עם 20 כיבושים. הונבד זכתה אז באליפות ועל כן הייתה זכאית לשחק ב-1956 בגביע אירופה לאלופות. בעת שהקבוצה שהתה בבילבאו, לאחר המשחק הראשון בהתמודדות מול אתלטיק המקומית בסיבוב הראשון של גביע האלופות, פרצה המהפכה בהונגריה.

שחקני הונבד החליטו שלא לחזור בינתיים להונגריה, אלא לשחק את המשחק הביתי של הונבד באצטדיון הייזל שבבריסל. הונבד סיימה משחק זה בתיקו 3-3, לאחר ששוערה נפצע וציבור נאלץ לעמוד בשער במקומו. ההדחה מגביע אירופה העמידה את השחקנים בפני ההחלטה, האם לשוב הביתה אם לאו. לאחר שקנו זמן מה על ידי יציאה לסיבוב משחקים באירופה ובדרום אמריקה, החליטו לבסוף חלק מהשחקנים לשוב להונגריה, בעוד חלקם יצאו לגלות. בכללם של האחרונים היו ציבור ופרנץ פושקש, שהיגרו לספרד. צ'יבור חתם, בהשפעת חברו לאסלו קובאלה, בברצלונה ומיד הפך לשחקן חשוב בסגל, בעוד פושקש חתם אצל היריבה ריאל מדריד. המעבר הביא אל קיצה לא רק את הקריירה הבינלאומית של ציבור, אלא פירק למעשה את נבחרת הונגריה הגדולה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lfp.es/historico/primera/plantillas/historial.asp?jug=2444 כל משחקיו בליגה הספרדית] 
* [https://web.archive.org/web/20120206091412/http://www.sportmuzeum.hu/aranycsapat/labdarugo.php?id=16 כל משחקיו בנבחרת הונגריה] 

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל הונגרים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:כדורגלני פרנצווארוש
קטגוריה:כדורגלני בודפשט הונבד
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני אוסטריה וינה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1954
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1929
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1997
יוסף משיתא

יוסף משיתא היה יהודי המוזכר במדרש בראשית רבה כמי שמסר את המנורה לידי "שונאים" ולאחר מכן חזר בתשובה ומסר את נפשו. הוא מובא כדוגמה למעלתם של בני ישראל, גם הרשעים שבהם.

== סיפור המעשה ==
על פי המסופר במדרש רבה, כשנכנסו "שונאים" לבית המקדש, רצו שיהודי ייכנס ראשון ויתחיל בביזה. לשם כך קראו ליוסף משיתא והבטיחו לו שיקבל במתנה כל כלי שיבחר. 

נכנס יוסף משיתא והוציא את המנורה. כשראו במה בחר, אמרו לו: "אין דרכו של הדיוט להשתמש בזו"; היכנס שוב וקח לך חפץ אחר. יוסף משיתא סירב לעשות זאת שוב. על פי רבי פנחס המוזכר שם, הציעו לו אויבי ישראל כי יקבל תחת המנורה כספי מכס של שלוש שנים, והוא עמד בסירובו. כנראה שהחוויה של הוצאת המנורה והצורך למוסרה לרומאים גרמו לו לשינוי דעתו. 

יש מציינים שמכאן רואים את כוחה של כניסה לבית המקדש (אף שהיא בחורבנו) והיא הייתה הגורם לשינוי דעתו עד כדי מסירות נפשו במיתה משונה. אמר: "לא דיי שהכעסתי לאלוהי פעם אחת, אלא שאכעיסנו פעם שנייה?!". 

שונאי ישראל ראו סירוב זה בחומרה והענישוהו על כך בעונש מוות בייסורים: "נתנו אותו בחמור של חרשים והיו מנסרים בו. היה מצווח ואומר: 'ווי אוי אוי שהכעסתי לבוראי'".

במדרש לא נתפרש מי הם ה"שונאים". הרב אהרן הימן סבר שהמעשה אירע בעת גזירות אנטיוכוס.

== ראו גם ==
* אגדות החורבן
* רבי אלעזר בן דורדיא
* יקים איש צרורות

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://acheinu.co.il/?categoryid=163&articleid=2032 מאמר על המוסר השכל מסיפורו של יוסף משיתא]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים הקשורים לבית המקדש
קטגוריה:אגדות יהודיות
DotNetNuke

הדף הראשי של התקנת DotNetNuke
DotNetNuke (ראשי תיבות: DNN) היא מערכת בקוד פתוח ליצירה וניהול של אפליקציות אינטרנט, הכתובה בשפת VB.NET לשרתי ASP.NET.

המערכת תוכננה להיות קלה לתפעול, לתחזוקה ולהרחבה, על ידי שימוש במודולים וסקינים, וניתן לנהל באמצעותה מערכות אינטראנט, אקסטראנט ואינטרנט.

מערכת DotNetNuke משוחררת תחת רישיון BSD, אולם יש לתוכנה גם מהדורות קנייניות.

התוכנה פותחה במקור על ידי חברת Perpetual Motion הקנדית, אולם החל משנת 2006 מפותחת על ידי בעיקרה על ידי חברת DotNetNuke שהוקמה למטרה זו.

== ראו גם ==
* PHP-Nuke

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.dotnetnuke.com אתר של הבית של פרויקט DotNetNuke]
* [http://dotnetnuke.codeplex.com/ אתר הפיתוח] בCodePlex

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אינטרנט
קטגוריה:תוכנה חופשית
טיפון

טיפון
טיפון או טיפאוס (ביוונית, Τυφάων או Τυφωεύς) היא מפלצת אגדית מן המיתולוגיה היוונית.

== תיאורו ==
המשמעות המקורית של המפלצת, כסופה, השתמרה, ואילו דמותו של טיפאוס תוארה כבן הזקונים של טרטרוס וגאיה (או של הרה לבדה, עקב זעמה על זאוס שאתנה נולדה ממצחו). פינדרוס מתאר את טיפאוס כמפלצת בעלת מאה ראשים, עיניים מטילות אימה וקול מבעית.

טיפון מתואר לעיתים כסופה מחריבה ולעיתים כענק יורק אש. טיפון מוזכר אצל הומרוס ואילו אצל הסיודוס מתוארים טייפאון וטיפאוס כשתי ישויות נפרדות. טייפאון מוצג אצל הסיודוס כבנו של טיפאוס וכסופה מבעיתה, שיחד עם אכידנה הוליד את הכלבים אורתוס וקרברוס, את ההידרה, כימרה ואת הספינקס. פרטים אלו מתוארים גם ב"ביבליותקה" של פסבדו-אפולודורוס. בסיפורים אחרים מתואר טיפון כדרקון ענק נושף אש, שמכתפיו יוצאים נחשים ויצורים בעלי מאה ידיים.

== המלחמה עם האלים ==
לפי הסיודוס ביקש טיפאוס לקנות לו שליטה בכל האלים, אך הוכנע על ידי זאוס במכת ברק. לפי תיאורים אחרים, מת טיפאוס אחרי הקרב עם זאוס ונקבר בטרטרוס, תחת הר אטנה, נפחייתו של הפייסטוס, אך תיאורים אחרים גורסים כי הוא גר במערה בסיציליה. 
טיפאוס נחשב אבי הרוחות המזיקות ואבי ההרפיות, אך הרוחות המיטיבות לא נחשבו בניו. אצל המשוררים המאוחרים יותר מקושר טיפאוס לעיתים תכופות עם מצרים, שם אין האלים מסוגלים להתמודד עמו ועל כן הם הופכים, בפחדם, לבעלי חיים (מלבד זאוס ואתנה).

במצרים התלמיית זוהה טיפון עם האל המצרי סת, אשר תואר בתקופה זו כחמור. על פי עלילת החמור, זוהה טיפון-סת גם כאלוהי היהודים.

לפי אחד המיתוסים, הוא תוקף את האולימפוס ורק זאוס נשאר להתמודד מולו. טיפון לוקח את זאוס למערתו, מנקר את עיניו וכובל אותו, עד שהרמס ואיגיפן באו לעזור לו ויחד הם מביסים אותו וכולאים אותו מתחת להר אטנה.

== בתרבות הפופולרית ==
בספר פרסי ג'קסון ותקוות האולימפוס מוזכר טיפון כענק שגופו בעננים ורגליו באדמה ובני האנוש אינם מסוגלים לראותו והם חושבים שהנזק שטיפון גורם הוא סופה טרופית חריגה. טיפון כמעט ומשמיד את האולימפוס לאחר שקרונוס מתעורר, אך הקיקלופים, ובניהם אחיו למחצה של פרסי, טייסון, מפילים אותו לים בעזרת חבלים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.theoi.com/Gigante/Typhoeus.html תיאורי טיפון בספרות היוונית-רומית]
*[http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0022%3Atext%3DLibrary%3Abook%3D1%3Achapter%3D6%3Asection%3D3 פסאודו-אפולודורוס, ביבליותקה, ספר 1, פרק 6, פסקה 3.] - על טיפון 
* 

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
לודוויג ארהארד

לודוויג ארהארד (4 בפברואר 1897 – 5 במאי 1977) היה פוליטיקאי גרמני שכיהן כקנצלר מערב גרמניה.

== שנותיו הראשונות ==
לודוויג וילהלם ארהארד נולד בעיר פירט שבגרמניה. לאחר סיום בית הספר עבד כמוכר בחנות הבגדים של אביו.

ארהארד התגייס לחיל התותחנים של הצבא הגרמני בשנת 1916 ונלחם במלחמת העולם הראשונה, הוא נפצע באופן חמור בקרב איפר בשנת 1918. בשל הפציעה לא היה מסוגל עוד לעבוד בחנותו של אביו ולכן החל ללמוד כלכלה בנירנברג ובפרנקפורט וקיבל תואר דוקטורט בשנת 1925 מידיו של פרנץ אופנהיימר.

במהלך שהותו בפרנקפורט הוא נשא לאישה את לואיז שאוסטר ובשנת 1925 חזר לפירט ועבד כמנהל בחנות המשפחתית. לאחר שלוש שנים החל ארהארד לעבוד כעוזר במכון למחקר כלכלי של תעשיית הלבוש הגרמנית (גרמנית: Institut für Wirtschaftsbeobachtung der deutschen). מאוחר יותר קודם לתפקיד של סגן מנהל במכון.

כתוצאה מפציעותיו במלחמה ארהארד היה פטור משירות צבאי במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה הוא עבד על רעיונות לתקופת השלום שלאחר המלחמה, דבר שהנאצים לא ראו בעין יפה. הוא איבד את עבודתו בשנת 1942 אך המשיך לעסוק בנושא באופן פרטי. בשנת 1944 כתב ארהארד מחקר בשם "כלכלת מלחמה וחוב" (גרמנית: Kriegsfinanzierung und Schuldenkonsolidierung) שנבנה על ההנחה שגרמניה תפסיד במלחמה. הוא שלח את מחקרו אל קרל פרידריך גרדלר, אחד מן האישים הבולטים בהתנגדות הגרמנית לנאצים.

== אחרי המלחמה ==
ארהארד הועסק כיועץ כלכלי על ידי רשויות הכיבוש האמריקאית בבוואריה שגם מינו אותו לשר הכלכלי בממשלתו של וילהלם הוגנר. אחרי איחוד אזורי הכיבוש של בעלות הברית המערביות ארהארד הפך ליו"ר של ועדת המומחים שהכינה את הרפורמה במטבע בשנת 1947.

בשנת 1948 נבחר ארהארד למנהל הכלכלה של אזור הכיבוש המערבי. לאחר הכנסת המרק הגרמני לשימוש, ביטל ארהארד את השליטה על המחירים והיצור שקבעה ממשלת הכיבוש (ראו: הנס הכלכלי).

בשנת 1949 הוא התמודד מטעם מחוז הבחירה של באדן-וירטמברג על מושב בבונדסטאג. הוא נבחר ובשנת 1950 הצטרף למפלגת האיחוד הנוצרי-דמוקרטי. מונה לשר הכלכלה בממשלתו הראשונה של קונראד אדנאואר. רעיונותיו בדבר מדינת רווחה הפכו לחלק ממצע מפלגתו.

ארהארד נבחר לקאנצלר עם התפטרותו של אדנאואר בשנת 1963, בשנת 1966 הוא נבחר לכהונה נוספת.

ב-26 באוקטובר 1966 נפלה ממשלתו כתוצאה מהגשת התפטרותם של שרי המפלגה הדמוקרטית החופשית במחאה על הצעת התקציב של הממשלה. ארהארד התפטר באחד בדצמבר וקורט גאורג קיזינגר ירש אותו כקנצלר גרמניה.

ארהארד המשיך את פעילותו הפוליטית ונשאר חבר הבונדסטאג עד ליום מותו בשנת 1977.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:קנצלרי גרמניה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
קטגוריה:חברי הבונדסטאג
קטגוריה:בוואריה: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1977
רחוב הלל

[[כיכר רומא ברחוב הלל]]
מפת מרכז ירושלים משנת 1946, רחוב הלל היה במקור חלק מרחוב בצלאל
קולנוע אור-גיל (הכניסה נמצאת בצד שמאל של התמונה), במורד הרחוב - קולנוע רון הנושא את כרזת הסרט "[[חולות לוהטים", 1960]]
בית [[מכללת ליפשיץ ברחוב הלל]]
רחוב הלל הוא רחוב מרכזי בירושלים, המהווה חלק חשוב מן המע"ר של ירושלים. הרחוב משמש כציר תנועה המקשר בין רחוב המלך ג'ורג' החמישי לרחוב בן-סירא ולממילא, במקביל למדרחוב בן-יהודה. חלקו התחתון של הרחוב גובל מצידו האחד בשכונת נחלת שבעה ומצידו השני בגן העצמאות.

==היסטוריה==
הבניין הראשון ברחוב, בניין בית הספר שמידט, נבנה בין השנים 1880 - 1886. מרבית הבניינים ברחוב נבנו בתקופת המנדט הבריטי ומשקפים את הסגנון האדריכלי של התקופה. האזור היה חלק ממתחם "גן אנטימוס" (לעיתים נכתב גם כ "גן אבטימוס" - על שמו של נזיר יווני אורתודוקסי שגר במקום ועיבד את האדמה) שנקנה מהפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים על ידי חברת הכשרת היישוב, שהתפתח לאזור המשולש. באזור רחוב הלל חברת הכשרת היישוב הקימה מספר מבנים ומכרה או חכרה חלק מהמגרשים, עליהם הוקם בית היולדות סדובסקי ברחוב הלל 14 שנחנך בשנת 1933, מולו נחנך "בית החינוך לילדי עובדים ע"ש ח' ארלוזורוב בירושלים" באותה שנה ומלון עדן מצידו השני של הרחוב ב-1938.

בתקופת המנדט רחוב הלל היה חלק מרחוב בצלאל. לאחר הקמת המדינה שונה שם הרחוב ונקרא על שם הלל הזקן, ובסמוך לו מקבילו, רחוב שמאי, על שם שמאי הזקן. בין רחוב הלל לרחוב שמאי מקשר רחוב דרום (על שם החנות והוצאת הספרים של מיכל יצחק רבינוביץ' שחרבה בפיגוע ברחוב בן-יהודה ב-1948). רחוב זה נקרא בסלנג הירושלמי "הפסאז'" ושיכן בעבר את קולנוע אורנע וקולנוע אוריון ובתי עסק רבים אחרים, כמו גם את משרדי מינהל מקרקעי ישראל. ברחוב הלל עצמו שכנו מספר בתי קולנוע. עוד בתקופת המנדט שכן בקצהו מדרום-מזרחי, בפינת רחוב שלומציון המלכה, קולנוע רקס. בין שנות החמישים לשנות התשעים שכנו בו בתי הקולנוע "אורגיל" ו"רון". בשנות ה-50 הוקם "בית הכשרת הישוב" העומד במרכז הרחוב (באתר בו שכן בית היולדות סדובסקי) שימש כמשרדיה של חברת הכשרת הישוב טרם הופרטה ונמכרה לאיש העסקים יעקב נמרודי, שהעביר את המשרדים לתל אביב.

== אתרים ומבנים לאורך הרחוב ==
הרחוב הוא עסקי ומסחרי ברובו, ולאורכו חנויות, בתי קפה, פאבים ובנייני משרדים. ברחוב ממוקמים הסניפים הראשונים והמקוריים של שתי רשתות בתי קפה מוכרות, שהחלו את דרכן ברחוב הלל ועם הזמן צמחו והתפשטו ברחבי הארץ - ארומה אספרסו בר וקפה הלל (שהרחוב העניק לו את שמו). עסקים נוספים שהתחילו דרכם ברחוב הלל הם רשת החנויות "שש", פיצת "צ'ילי", רשת New Deli ועוד. מבנים אחרים לאורך הרחוב אכלסו, וחלקם עודם מאכלסים, שלוחות ואגפים של משרדי ממשלה שונים כמו גם את לשכת העיתונות הממשלתית בבית אגרון.

מבנים בולטים וראויים לציון לאורך הרחוב הם:
* בניין מלון עדן (בעבר משרד הקליטה וקודם לכן משרדי בנק ישראל)
* בית הכשרת הישוב (הלל 14, שהוקם על מקומו ההיסטורי של בית היולדות סדובסקי שפעל בין השנים 1933 עד 1948 ונהרס בשנות החמישים). בבניין שכנו משרדי העיתון מעריב בירושלים עד שנת 2009.
* מלון מגדל ירושלים
* בית הכנסת האיטלקי
* בית אגרון
* הקמפוס הירושלמי של מכללת ליפשיץ
* בית הספר הניסויי ירושלים
* מוזיאון הסובלנות

במהלך שנת 2006 בוצעו עבודות תשתית נרחבות שנעשו כחלק מפרויקט שיקום מרכז העיר ירושלים. רחוב הלל הפך לרחוב משולב עם מדרחוב, שבו נתיב אחד בלבד לכלי רכב - מרחוב המלך ג'ורג' עד כיכר החתולות. שיפוץ זה נעשה בתכנונה של אדריכלית הנוף יעל מוריה.

== ראו גם ==
* כיכר רומא

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
הלל
קטגוריה:הלל הזקן
גשר גרובנור

גשר גרובנור. ברקע, תחנת הכוח באטרסי.
גשר גרובנור (באנגלית: Grosvenor Bridge), המכונה גם גשר הרכבת ויקטוריה (באנגלית: Victoria Railway Bridge), הוא גשר רכבת מעל נהר התמזה בלונדון. הגשר נמצא בין גשר ווקסהול לבין גשר צ'לסי, ומקשר בין פימליקו וצ'לסי בגדה הצפונית של הנהר, לבין שכונת ניין אלמס ובאטרסי בגדה הדרומית של הנהר. בסמוך לגשר נמצאים בית החולים המלכותי צ'לסי בגדה הצפונית של הנהר, ותחנת הכוח באטרסי ופארק באטרסי בגדה הדרומית.

==היסטוריה==
הגשר מורכב משני גשרים שנבנו באמצע המאה ה-19. הגשר המזרחי נבנה עבור קו הרכבת לונדון-צ'טהם-דובר בין 1858 ו-1860 במטרה להוביל רכבות לתחנת ויקטוריה. גשר זה היה גשר הרכבת הראשון שנבנה על התמזה באזור מרכז לונדון. הגשר המערבי נבנה עבור קו הרכבת לונדון-ברייטון-החוף הדרומי זמן קצר לאחר מכן.

שני הגשרים נהרסו ונבנו מחדש מפלדה בין השנים 1963–1967.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:וסטמינסטר: תחבורה
גרובנור
גשר צ'לסי

גשר צ'לסי (באנגלית: Chelsea Bridge) הוא גשר תלוי מעל נהר התמזה במרכז לונדון. הגשר ממוקם בין גשר גרובנור וגשר אלברט.

בצידו הצפונית מהווה הגשר את קו ההפרדה בין שכונת פימליקו שברובע וסטמינסטר במזרח לבין צ'לסי במערב. בית החולים המלכותי צ'לסי מצוי צפונית לגשר.

גשר צ'לסי. מבט מהגדה הצפונית לכיוון מורד הנהר. ברקע - [[גשר גרובנור, ינואר 2006]] 

בגדה הדרומית של הנהר מגיע הגשר לשכונת ניין אלמס ולבאטרסי. תחנת הכוח באטרסי נמצאת דרומית לגשר, ופארק באטרסי דרומית מערבית לו.

==היסטוריה==
ההצעה הראשונה להקים גשר במיקום זה הוצעה בשנת 1851 במטרה להקל על הגישה לפארק באטרסי. ההצעה אושרה בחוק של הפרלמנט הבריטי בשנת 1846. בניית הגשר, שתוכנן על ידי תומאס פייג' (Thomas Page) החלה בשנת 1851, והגשר נפתח לציבור ב-28 במרץ 1858 כגשר אגרה. אורכו של הגשר היה 213.36 מטרים (700 רגליים) ואורך המקטע המרכזי בו היה 106.68 מטרים (350 רגליים). הגשר המשיך לפעול כגשר אגרה עד שנת 1879.

הגשר הראשון במיקום זה הוחלף בגשר חדש באורך זהה וברוחב 20 מטר, שתוכנן על ידי ג'. טופהאם פורסט (G. Topham Forest) ונפתח לציבור ב-6 במאי 1937.

גשר זה, ומזנון התה שעליו (המוצג כיום במוזיאון התחבורה של לונדון) הפך נקודת בילוי ידועה לרוקיסטים בשנות ה-60 של המאה ה-20, בשל קרבתו לפארק השעשועים באטרסי.

השיר "גשר צ'לסי" של המלחין בילי סטרייהורן קרוי על שם גשר זה.

==לקריאה נוספת==
* Loobet, Patrick — Battersea Past, 2002, p48. Historical Publications Ltd. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:וסטמינסטר: תחבורה
צ'לסי
צ'לסי
קטגוריה:אנגליה: מבנים רשומים דרגה II
יוונית הומרית

יוונית הומרית היא צורה של השפה היוונית העתיקה, שבה השתמש הומרוס באיליאדה ובאודיסאה. זוהי גרסה עתיקה ליוונית יונית, עם תוספות מניבים יוונים אחרים, כגון היוונית האיולית. בתקופה מאוחרת יותר, צורה זו של היוונית שימשה בסיס ליוונית אֶפִּית, השפה של השירה האפית, שהתאפיינה בהקסמטר דקטילי של משוררים כמו הסיודוס. שלא כמו צורות מאוחרות יותר של היוונית, היוונית ההומרית לא כללה שימוש של תווית יידוע (ה' הידיעה) אמיתית. חיבורים ביוונית אֶפִּית מקורם בשנים שבין התקופה היוונית ועד המאה ה-3 לספירה.

== ראו גם ==
* דיאלקטים יווניים

הומרית
שילוש מקדונלד

שילוש מקדונלד (ידוע גם כ"השילוש של הסוציופתיה") הוא כינוי לשלוש תכונות או התנהגויות אצל ילדים, שנטען ב-1963 כי הן יכולות להצביע על כך שהילדים יגדלו להיות רוצחים סדרתיים. הן תוארו לראשונה על ידי פרופסור ג"מ מקדונלד במאמרו "האיום להרג", מתוך כתב העת האמריקאי לפסיכיאטריה.

== התכונות ==
* פירומניה - לכאורה בשל הריגוש של הרס רכוש.
* אכזריות כלפי בעלי חיים - ילדים רבים מבטאים לפעמים התנהגויות "קלות" כמו תלישת רגליים מעכביש, אך נטען כי ילדים שיהיו רוצחים סדרתיים בעתיד מתעללים והורגים חיות גדולות כגון חתולים וכלבים, וכי מעשיהם לא מבוצעים לשם ריצוי הסובבים אותם, אלא להנאתם האישית.
* הרטבת לילה - הרטבה במהלך השינה בגיל מאוחר מהנורמה (גיל 5 ומעלה), לפחות פעמיים בשבוע למשך מספר חודשים.

== תאוריות נגד ==
שילוש התכונות, אשר פותח בשנת 1963, עורר ביקורת והעלה שאלות אצל חוקרים. במחקרים נוספים שנערכו, נמצא כי ילדים ומתבגרים רבים שנוהגים להצית שריפות או להתעלל בחיות, עושים זאת מסיבות רבות ומגוונות שאינן קשורות לאפיון דמות של רוצח סדרתי (כמו שיעמום, חיקוי של עונשים שהמבוגרים מטילים עליהם, חיפוש זהות "קשוחה", ואף מתוך תסכול וייאוש). לכן יש קושי רב לקבוע האם התנהגויות אלו מצביעות בהכרח על דמיון לרוצח סדרתי, ואם כן אז באיזו כמות ומינון.

==ראו גם==
* הפרעת אישיות אנטיסוציאלית
* קרימינולוגיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכיאטריה
קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות
קטגוריה:רצח
קטגוריה:פסיכולוגיה פופולרית
אודות שמידט

אודות שמידט (אנגלית: About Schmidt) הוא סרט קולנוע אמריקני משנת 2002, בבימויו של אלכסנדר פיין ובכיכובו של ג'ק ניקולסון. הסרט מבוסס על ספר הנושא שם זהה, פרי עטו של הסופר לואיס ביגלי. ג'ק ניקולסון משחק את דמותו של וורן שמידט, והופ דייוויס משחקת בתפקיד בתו, ג'יני.
==תקציר העלילה==
וורן שמידט הוא אקטואר (אדם העוסק בחישוב שיעורי הסיכונים התשלומים והפרמיות של ביטוח) בחברת ביטוח באומהה, נברסקה, ובתחילת הסרט פורש לגמלאות. הוא זוכה למסיבת פרידה בחברת הביטוח בה עבד, ומוחלף בידי עובד חדש וצעיר. הוא מתקשה להסתגל לאורח חייו החדש, ומרגיש חסר תועלת. הוא מבין שלמרות כל השנים שבהן עבד והניסיון אותו צבר, הוא בר החלפה. יום אחד שמידט רואה בטלוויזיה פרסומת על תוכנית לאימוץ ילדים אפריקנים על ידי תמיכה כספית. הוא נכנס לתוכנית ה"אימוץ", ולאחר כמה זמן מקבל חבילה בדואר ובה פרטים על הילד הטנזני ה"מאומץ" שלו, אנדוגו (NDugu).

שמידט מספר במהלך הסרט על מערכת היחסים עם אשתו, אשר הייתה מנוכרת כלפיו. היא מתה לפתע מקריש דם במוח. חבריו ובתו ג'יני מנסים לנחמו. הוא נקלע לוויכוחים עם ג'יני, המתעתדת להתחתן עם ראנדל הרצל (מגולם על ידי דרמוט מלרוני), מהלך ששמידט מתנגד לו. שמידט סבור, שהוא לא מתאים לבתו. ג'יני ורtנדל עוזבים לאחר זמן קצר חזרה לדנוור, קולורדו. שמידט מוצא את עצמו לבדו.

שמידט מזניח את עצמו, הוא מפסיק לתפקד. הוא נרדם ומתעורר מול הטלוויזיה, יוצא לטיולים בחצר בפיג'מה שלו, ולבסוף אף גומר את כל האוכל במטבח שלו. לבסוף הוא מחליט לערוך מסע במעונוע שלו כדי לראות את ג'יני ולשכנע אותה לא להתחתן עם ראנדל. הוא מתקשר לג'יני כדי להודיע לה על כך שהוא מגיע, והיא דורשת ממנו לא להגיע אלא זמן קצר לפני החתונה. הוא מחליט לערוך טיול למחוזות ילדותו. הוא מגיע לדנוור זמן קצר לפני החתונה, ופוגש את המשפחה של ראנדל. הוא ממשיך לנסות להניא את בתו מלהינשא. אף על פי שמתעורר ויכוח גדול ומכוער, בחתונה נושא שמידט נאום ונמנע מלהזכיר את ביקורתו, וחוזר חזרה לביתו.

שמידט מתחיל לתאר את סיפור חייו לאנדוגו במכתבים אותם הוא שולח לו. הוא תוהה במכתביו אילו הישגים השיג במהלך חייו, ונדמה שהכתיבה היא סוג של תרפיה והתבוננות עצמית, ששמידט מתחיל לעבור לאחר מות אשתו והפרישה. לקראת סוף הסרט מקבל שמידט חבילה מטנזניה, ובה מכתב מנזירה המטפלת באנדוגו. היא אומרת שהוא לא יודע לקרוא או לכתוב, אולם מאוד שמח לשמוע את תוכנם. שמידט מתרגש מאוד למשמע הדברים, ועיניו מתחילות לדמוע.

==מועמדויות ופרסים==
{| class="wikitable"
|+
!פרס
!קטגוריה
!מועמד
!תוצאה
|-
| rowspan="2" |טקס פרסי אוסקר ה-75
|השחקן הטוב ביותר
|ג'ק ניקולסון
|
|-
|שחקנית המשנה הטובה ביותר
|קתי בייטס
|
|-
| rowspan="5" |טקס פרסי גלובוס הזהב ה-60
|הסרט הטוב ביותר - דרמה
|
|
|-
|הבמאי הטוב ביותר
|אלכסנדר פיין
|
|-
|התסריט הטוב ביותר
|אלכסנדר פיין וג'ים טיילור
|
|-
|השחקן הטוב ביותר - סרט דרמה
|ג'ק ניקולסון
|
|-
|שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט דרמה
|קתי בייטס
|
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי מסע אמריקאיים
קטגוריה:זקנה בקולנוע
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים זוכי גלובוס הזהב - התסריט הטוב ביותר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
Starsailor

Starsailor הוא אלבומו השישי של הזמר טים באקלי, אשר יצא ב-1970.

האלבום מציין את המעבר של הזמר מפולק רוק לשילוב של ג'אז עם סגנונות אוונגרדיים, ונחשב לאלבום לא קליט. האלבום מכיל את שירו המוכר ביותר של באקלי "Song to the Siren". אמנים רבים ביצעו גרסאות כיסוי לשיר זה, כשהמוכרת ביותר היא מ-"This Mortal Coil", פרויקט מוזיקלי שיצא כאלבום בשנת 1984, ובו ביצעו חברי להקת קוקטו טווינס את השיר.

החידוש של "Song to the Siren" חידש עניין בטים באקלי בשנות ה-80.

== רשימת שירים ==
# Come Here Woman – 4:09
# I Woke Up – 4:02
# Monterey – 4:30
# Moulin Rouge – 1:57
# Song to the Siren – 3:20
# Jungle Fire – 4:42
# Starsailor – 4:36
# The Healing Festival – 3:16
# Down by the Borderline – 5:22

== משתתפים ==
* טים באקלי – גיטרה, שירה
* לי אנדרווד – גיטרה ראשית, מקלדת
* ג'ון באלקין – באס
* באנק גרדנר – קרן
* מאורי בייקר – הקשה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי טים באקלי
Greetings from L.A.

Greetings From L.A הוא אלבומו השביעי של הזמר טים באקלי שיצא ב-1972.

== רשימת שירים ==
#Move With Me – 4:52
#Get on Top – 6:33
#Sweet Surrender – 6:47
#Nighthawkin' – 3:21
#Devil Eyes – 6:50
#Hong Kong Bar – 7:08
#Make It Right – 4:07

== משתתפים ==
*טים באקלי – גיטרה, שירה
*לי אנדרווד – גיטרה ראשית, מקלדת
*ונטה פילדס, קליידי קינג ולורנה וילארד – שירה
*ג'ו פאלסיה – גיטרה
*ריינהולד פרס, צ'אק רייני – באס
*הארי היאמס, ראלף שייפר – ויולה
*לואיס קיבמן – כינור
*רוברט קונראד – כינור, גיטרה
*ויליאם קוראש – כינור
*ג'סי ארליך – צ'לו
*קווין קלי – אורגן, פסנתר
*פול נורוס, יוג'ין סיגל – סקסופון
*ג'רי גולדסטין – הקשה, עורך, מפיק
*קארטר קולינס – תופי קונגה
*אד גרין – תופים
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי טים באקלי
יפה נוף (ירושלים)

יפה נוף היא שכונה במערב ירושלים, אשר הוקמה ב-1929. יחד עם רמת בית הכרם וגבעת בית הכרם היא מרכיבה את שכונת בית הכרם רבתי. שמה של השכונה, יפה נוף, הוא אחד משמות ירושלים.

יפה נוף, אוגוסט 2007

==מיקום==
השכונה שוכנת במערב ירושלים, בגובה 775 מטר מעל פני הים. ממנה נשקף מערבה ודרום-מערבה נוף הרי יהודה ויער ירושלים. במזרח היא גובלת בשדרות הרצל ושכונת בית הכרם, בדרום בהר הרצל, ובמערב ובצפון נושקים בתי השכונה ליער ירושלים.
בשל הסמיכות הרבה ליער פונו בתי השכונה בשרפה הגדולה ביער ירושלים שהתרחשה ב-17 ביולי 2011 כולל ביתו של יו"ר הכנסת דאז, ראובן ריבלין למספר שעות.

==אופי השכונה==
בשנות ה-30 הייתה השכונה מרוחקת ממרכז ירושלים ודמי השכירות בה היו מהנמוכים בעיר.

השכונה מאופיינת בבנייה רוויה של בתים בני 3 קומות, ומעט קוטג'ים. לשכונה הוותיקה יש תדמית סולידית, שסייעה לה לשמור על האטרקטיביות שלה גם בתקופות מיתון במחירי הדירות בירושלים, בין היתר בשל אוכלוסייתה האיכותית, הקרבה ליציאה מהעיר ונוף ההרים הנצפה מרבים מבתיה. 

מראשית ימי השכונה ועד 1992 חי ופעל ביפה נוף הצייר בעל השם הבינלאומי מרדכי ארדון, ונופי המקום שימשו השראה ליצירתו. בשנות ה-80 לאחר פרישתו מראשות הממשלה, התגורר מנחם בגין ברחוב צמח בשכונה. בנו, חבר הכנסת לשעבר בני בגין עדיין מתגורר בשכונה. גם השרה מירב כהן מתגוררת בשכונה. עוד מתגורר בה הנשיא לשעבר רובי ריבלין.

===מוסדות בשכונה===
* בית ארגון "יד שרה" ומשרדיו הראשיים (בשדרות הרצל).
* בית הספר יפה נוף, שהוא בית הספר המדגים של המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין.
* תחנת הרכבת הקלה "יפה נוף" (בשדרות הרצל).

==רחובות השכונה==
רחובות השכונה קרויים ברובם על שם צמחים ושאר שמות הקשורים לטבע. מהרחוב הראשי בשכונה, הנושא את השם יפה נוף, יוצא רחוב פרחי חן המהווה את הכניסה העיקרית ליער ירושלים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: שכונות
Sefronia

Sefronia הוא אלבומו השמיני של הזמר טים באקלי. הוא יצא בשנת 1973.

== רשימת שירים ==
#Dolphins – 3:10
#Honey Man – 4:10
#Because of You – 4:25
#Peanut Man – 2:52
#Martha – 3:10
#Quicksand – 3:22
#I Know I'd Recognize Your Face – 3:58
#Stone in Love – 3:27
#Sefronia: After Asklepiades, After Kafka – 3:15
#Sefronia: The King's Chain – 2:23
#Sally, Go 'Round the Roses – 3:43

== משתתפים ==
*טים באקלי – גיטרה, שירה
*לי אנדרווד – גיטרה ראשית
*ג'ו פלסיה – גיטרה
*בוב ראפקין – גיטרה
*מרשה וולדורף, שרון בירד, מירנה מת'יוז וליסה רוברטס – שירה, קולות רקע
*ברני מיסיו – באס
*ריינהולד פרס – באס
*מארק טירנן – מקלדת
*דני ראנדל – מקלדת, מפיק, עיבודים
*טום סקוט – סקסופון
*פרד סלדון – חליל
*לארי באנקר – הקשה
*קינג אריסון – הקשה, תופי קונגה, תוף מרים
*קן ווטסון – הקשה, טימפני
*באדי היים – תופים
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי טים באקלי
הג'יהאד האסלאמי המצרי

הג'יהאד האסלאמי המצרי (בערבית: الجهاد الإسلامي المصري; בתעתיק מדויק: אלגהאד אלאסלאמי אלמצרי) הוא ארגון טרור אסלאמי שהוקם במצרים בשלהי שנות ה-70. מקימיו היו פלג צעיר של האחים המוסלמים שהושפעו מכתביו של סייד קוטב, בעיקר מהספרון מעאלם פי א-טריק. מנהיגו, עבד א-סלאם פרג, כתב את הספר "המצווה המוזנחת", "אל-פרידה אל-ע'איבה", שבו הוא פורש את משנתו הרעיונית של הארגון ומדבר על הצורך להחליף שליט הנוהג בניגוד לאסלאם כדי להקים אמירות, מדינה אסלאמית תאוקרטית שבה ישלוט ח'ליפה.

לארגון היו מספר תאים מחתרתיים ששאפו לממש חזון זה. לאחד מהם השתייך סגן ח'אלד שוקי אל-אסלאמבולי, רוצחו של אנואר סאדאת, נשיא מצרים. לאחר המשפט שנערך לאחראים לרצח סאדאת, הוצאו להורג בתלייה כמה מתומכי הארגון, בהם פרג'. בין פיגועי הטרור שביצע הארגון ניתן למנות את פיצוץ מכונית התופת בשגרירות מצרים באסלאמאבאד, בירת פקיסטן, בנובמבר 1995, בו נהרגו 17 איש, וניסיון להתנקש בחוסני מובארכ ביוני 1995, בזמן שביקר באתיופיה לרגל כינוס ארגון אחדות אפריקה.

אימן א-זוואהרי, מחליפו של אוסאמה בן לאדן בארגון אל-קאעידה, נמנה בעבר עם ראשי הארגון עד חיסולו ב-31 ביולי 2022 בקאבול באפגניסטן.

==ראו גם==
* הג'יהאד הסלפי

==לקריאה נוספת==
* עמנואל סיון, קנאי האסלאם, תל אביב, עם עובד, תשמ"ו, 1986.
* בנימין בן סימון, תובנות על ארגון אל-קאעידה, חממה ספרותית, תשע"א, 2011.

==קישורים חיצוניים==
* יעל פרייס-שמשי, [http://www.lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=14876 הג'יהאד האסלאמי המצרי], הספרייה הווירטואלית של מטח
* [https://web.archive.org/web/20140511124612/http://www.gloria-center.org/1999/09/zeidan-1999-09-01/ מחקר המשווה בין האידאולוגיה של ארגונים אסלאמיסטיים במצרים] 
* [http://www.pwhce.org/faraj.html ביוגרפיה של עבד א-סלאם פרג] 
* 
* יהושע קליסקי, [https://www.inss.org.il/he/social_media/shield-and-arrow-3/ הנשק החדש של הג'יהאד האסלאמי: "מלחמת העצבים"], המכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS), 11 במאי 2023

קטגוריה:קצרמר מצרים
קטגוריה:תנועות אסלאמיות

קטגוריה:ארגוני טרור סוניים
קטגוריה:האחים המוסלמים
קטגוריה:מצרים: פוליטיקה
קטגוריה:ארגונים המסונפים לאל-קאעדה
קטגוריה:אפריקה: טרור
Look at the Fool

Look At The Fool (צופה בטיפש) הוא אלבום הסטודיו התשיעי והאחרון של הזמר טים באקלי שיצא ב-1974, שנה לפני מותו של באקלי ב-1975.

== רשימת שירים ==
#Look at the Fool – 5:13
#Bring It on Up – 3:27
#Helpless – 3:20
#Freeway Blues – 3:12
#Tijuana Moon – 2:41
#Ain't It Peculiar – 3:36
#Who Could Deny You – 4:23
#Mexicali Voodoo – 2:25
#Down in the Street – 3:21
#Wanda Lu – 2:38

== משתתפים ==
*טים באקלי – גיטרה, שירה
*לי אנדרווד – גיטרה ראשית, מקלדת
*ונטה פילדס, קליידי קינג ושירלי מת'יוז – שירה, קולות רקע
*ג'ו פלסיה – באס, גיטרה, מעבד, מפיק
*ג'ים פילדר, ג'ים היוארט וצ'אק רייני – באס
*ג'סי ארליך – צ'לו
*דייוויד בלופילד – מקלדת, קלוינט
*מייק מלוויין – אורגן, פסנתר, מוג סינתיסיזר
*מארק טיארנן – מקלדת, פסנתר חשמלי
*טרי הארינגטון – קרן, סקסופון
*ריצ'רד נאש, ויליאם פיטרסון, ג'ון רוטלה ואנת'וני טראן – קרן
*קינג אריסון – תופי קונגה
*גארי קולמן – הקשה
*ארל פאלמר – תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי טים באקלי
דייוויד האפמן

דייוויד אלברט האפמן (באנגלית: David Albert Huffman; 9 באוגוסט 1925 – 7 באוקטובר 1999) היה חלוץ אמריקאי בתחום מדעי המחשב.

האפמן תרם תרומה משמעותית למחקרים בנושא אוטומטים, מעגלי מיתוג, שגרות סינתזה ותכנון אותות. עבודתו המפורסמת מכל היא קוד האפמן, שיטה לדחיסת נתונים על ידי קידוד בגודל משתנה. עבודה זו נכתבה בסיום לימודיו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס אותו סיים ב-1953.

"קודי האפמן" משמשים כיום כמעט בכל תוכנית מחשב המשתמשת בדחיסת נתונים ותקשורת של מידע דיגיטלי כמו פקסים, מודמים, תקשורת מחשבים, שידורי טלוויזיה באיכות גבוהה וכדומה. השיטה מתבססת על אורך משתנה לסימנים, כך שסימן נפוץ יוצג באמצעות מספר קטן של סיביות.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.nytimes.com/1999/10/13/us/d-a-huffman-computer-expert-dies-at-74.html D. A. Huffman, Computer Expert, Dies at 74], הניו יורק טיימס, October 13, 1999
</div>

קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז
קטגוריה:זוכי מדליית ריצ'רד המינג
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
א-טייב סאלח

אַ-טַּייב סַאלִח (בערבית: الطيب صالح; ידוע גם כא-טייב צאלח; בתעתיק מדויק: אלטיב צאלח; 12 ביולי 1929–18 בפברואר 2009) היה סופר סודאני. עסק בכתיבתו בפוליטיקה ובנושאי הקולוניאליזם, המגדר והחברה הערבית. שנותיו הרבות בבריטניה הביאו אותו לגעת גם בהיבטים השונים של תרבויות המערב והאסלאם וההבדלים ביניהן. סאלח נחשב, במיוחד בשל סיפוריו הקצרים, לאחד הסופרים המשמעותיים בני-דורו, העומד בשורה אחת עם סופרים כגון ג'ובראן ח'ליל ג'ובראן, טה חוסיין ונגיב מחפוז<ref></ref>.

==ביוגרפיה==
סאלח נולד במחוז מרווה שבצפון סודאן. משפחתו הגיעה מרקע של חקלאים ומורי-דת, וכוונתו המקורית הייתה לעסוק בחקלאות, אולם הוא למד באוניברסיטת חרטום ולאחר מכן באוניברסיטת לונדון. למעט ניסיון קצר כמנהל בית ספר, את רוב שנותיו העביר ברשות השידור הבריטית.

ספרו, "עונת הנדידה אל הצפון", פורסם לראשונה בערבית בשנות ה-60 המאוחרות בביירות, וסאלח הוכתר כ"גאון הספרות הערבית". בשנת 2001 זכה ספרו להיקרא על ידי האקדמיה לספרות ערבית בדמשק כ"רומן הערבי הטוב ביותר במאה העשרים".

סאלח פרסם שלושה רומנים ואסופת סיפורים קצרים. הנובלה זן מתחתן עובדה לדרמה בלוב ולסרט קולנוע זוכה פסטיבל קאן על ידי הבמאי הכוויתי ח'אלד צדיק בסוף שנות ה-70. ספריו תורגמו ליותר מ-30 שפות.

בתחום העיתונות כתב סאלח במשך עשר שנים טור שבועי בעיתון הלונדוני היוצא לאור בשפה הערבית "אל-מג'לה". במהלך עבודתו ברשות השידור הבריטית סקר נושאי ספרות שונים תחת המחלקה לשידורים בערבית. לאחר מכן עבר לכהן כמנכ"ל משרד המידע בדוחה, בירת קטר. את עשר שנות עבודתו האחרונות העביר באונסק"ו בפריז, שם כיהן במשרות שונות, האחרונה שבהן הייתה נציג אונסק"ו למדינות המפרץ הפרסי.

==מספריו==
*חופן תמרים
*דומת וד חאמד
*עונת הנדידה אל הצפון - 1967
*זן מתחתן, תרגום לעברית: רחל חלבה, הוצאת אנדלוס, 2001.
*בנדרשאה, תרגום לעברית: רחל חלבה, הוצאת אנדלוס, 2006. מכיל את הנובלות "דו-אלבית" ו"מריוד".

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Waïl S. Hassan Tayeb Salih: Ideology and the Craft of Fiction
*Season of Migration to the North, by Tayeb Salih: Back Cover of the Heinemann African Writers Series edition in English
</div>
* 

==קישורים חיצוניים==

* יוסף אלגזי, [https://web.archive.org/web/20160303175843/http://www.defeatist-diary.com/index.asp?p=culture_new256 אלטייב צאלח - (2009-1929) הסופר מסודאן שחי בין שני עולמות], 29 במרץ 2009
* 
* 

<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20061231165935/http://collegerelations.vassar.edu/2001/677/ Lecture by Tayeb Salih]
* [http://www.arabworldbooks.com/authors/tayeb_saleh.htm Tayeb Saleh]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:סודאנים
קטגוריה:סופרים ערבים
קטגוריה:סודאנים שנולדו ב-1929
קטגוריה:סודאנים שנפטרו ב-2009
טינדראוס

טינדראוס (Tyndareus ביוונית: Τυνδάρεως) מגיבורי המיתולוגיה היוונית, מלך ספרטה (לקדימון), ובעלה של לדה.

על פי הגרסה המקובלת, זאוס פיתה את לדה בדמות ברבור, ובסמוך לכך שכבה עם טינדראוס. לדה ילדה/הטילה שתי ביצים. מהאחת בקעו ילדי זאוס - הלנה ופולוקס, ואילו מהשנייה ילדי טינדראוס, קסטור וקליטמנסטרה. מחזרים רבים באו לבקש את ידה של הלנה, שהייתה היפה בנשים, בהם איאס, מנלאוס, אודיסאוס, פטרוקלוס, ואידומנאוס. כולם הביאו עמם מתנות נפלאות לטינדראוס, אך זה סירב בתוקף לקבלן, וחשש מפני מריבות ושפיכות דמים שיטילו רבב בחצרו. אודיסאוס הציע לטינדראוס לפרוש מהתחרות ולפתור עבורו את הבעיה, במידה והלה יסייע לו להשיג את פנלופה, בתו של איקריוס אחיו. טינדראוס הסכים, ואודיסאוס הציע לו לחייב את כל המחזרים להישבע אמונים לבעל הנבחר כתנאי להשתתפות בתחרות על ליבה של הלנה. כולם הסכימו, וטינדראוס בחר במנלאוס, וכך זכו מנלאוס, שירש את טינדראוס כמלך ספרטה, ואחיו אגממנון מלך ארגוס והמלך העליון במיקנה (שנשא את קליטמנסטרה) לתמיכת כל מלכי האכאים במלחמת טרויה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:גיבורים מהמיתולוגיה היוונית
נייס גיא

נייס גיא הייתה תוכנית סאטירה ונונסנס ישראלית בהנחיית גיא מרוז ויוני להב ששודרה בערוץ 2 הניסיוני בשנים 1992–1993 והייתה לתוכנית הסאטירה הרביעית בטלוויזיה מאז "ניקוי ראש", "מוצ"ש" ו"העולם הערב" אחרי שנים רבות בהן היו רק פינות סאטיריות בתוכניות ליל שבת של הערוץ הראשון.

מרוז היה המנחה הראשי ולהב היה הסיידקיק ("שוליה") בעל המימרה הקבועה "יש לי זקפה שקשה לתאר, רוצה לראות?" (שאלה שעליה היה משיב מרוז בשלילה). 

התסריטים נכתבו על ידי מרוז, להב ויורם שרתוק, שהיה גם העורך הראשי של התוכנית.

התוכנית הייתה מלאה בהומור עצמי על רדידותם של המנחים והתכנים. שיר הפתיח נכתב על ידי מרוז ולהב, הולחן והושר על ידי גיא מרוז, ומילותיו היו בדיחה עצמית על ההפקה נטולת התקציב ("תשב מהר על הכיסא כי עוד מעט הוא לא יהיה"). המימון והחסות הקבועה לתוכנית היו של חברת יורוקום והשניים חילקו ממוצרי החברה בתוכניות. גם על כך התבדחו השניים ב"פינת הספונסר" שבה גילם את הספונסר הפנטומימאי חנוך רוזן.

שחקנים נוספים שהשתתפו בתוכנית היו אורנה רוטברג, דרור טפליצקי, קרן מור וצביקה הדר, אז עוד שחקן אלמוני שהתוכנית העניקה לו את הפרסום הטלוויזיוני הראשון. בין הדמויות שגילם בה הייתה דמות של ערס שהייתה מעין גרסה ראשונית לז'וז'ו חלסטרה, הדמות המזוהה איתו מתוכנית הקומדי סטור בערוץ 2 המסחרי.
	
התוכנית הייתה חדשנית בגישתה הסאטירית אך זכתה לביקורות שליליות בשל הפרובוקציות הרבות שיצרה, למשל: מתנחל שהורג ערבי בסוף כל מערכון; פינת בישול לבעלי מוגבלויות: קטועי יד, חולים סופניים, חולי אפילפסיה; הפוליטיקאי זיבי נתניהו (בגילומו של צביקה הדר) שבמהלך ריאיון הסיר את החליפה, נשאר בבגדי דראג קווין צבעוניים, ירד על ארבע והתמסר להצלפות השוט של יוני להב (ברמיזה לפרשת הקלטת הלוהטת). שערורייה זכורה במיוחד עורר מערכון שבו הופיעה מיכל ינאי לבושה כגבירת סאדו מאזו עם שוט וביריות והנחתה תוכנית מיוחדת של "תיבת ההפתעות" בערוץ 6 (כביכול) המיועדת ל"ילדים חריגים". ינאי קראה לצופים להגשים את הפנטזיות שלהם תוך שהיא מדברת בנימה מפתה, גונחת ומשמיעה רמיזות מיניות כשברקע מנוגן השיר הפרובוקטיבי Je t'aime... moi non plus של סרז' גינסבורג וג'יין בירקין. המערכון צונזר במקור ושודר לבסוף רק במסיבת הפרידה מערוץ 2 הניסיוני שהגיש רון לוינטל ב-31 באוקטובר 1993.

בשנת 2000 חזרו מרוז ולהב לשתף פעולה בתוכנית הסאטירה "המחשוף" בערוץ 2 (שידורי קשת), אך היא לא זכתה להצלחה רבה וירדה לאחר עונה אחת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
קטגוריה:תוכניות מערכונים ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ערוץ 2 הניסיוני: תוכניות וסדרות
נעים כאמל הנו

שייח' נעים כאמל הנו (בערבית: نعيم كامل هنو; נולד ב-1941) הוא קאדי-מד'הב בבית הדין הדתי הדרוזי לערעורים בישראל. הוא בנו של השייח' כאמל הנו (كامل هنو) שכיהן בתפקיד מזכיר בית הדין השרעי הדרוזי הראשון, ממכובדי העדה הדרוזית.

==קורות חיים והשכלה==
נעים כאמל הנו נולד בשנת 1941 בכפר ג'וליס בגליל המערבי למשפחה דרוזית דתית והוא הבכור במשפחתו שכללה חמישה אחים ושלוש אחיות. את לימודיו התיכוניים סיים בבית הספר התיכון בכפר יאסיף, לאחר מכן למד הוראה במכללת עמק יזרעאל.
 
הוא עבד כמורה בבית הספר היסודי ג'וליס. בשנת 1974 לאחר פטירת אביו שייח' כאמל הנו, התמנה נעים כאמל הנו במקומו כמזכיר בית הדין השרעי.

בשנת 1984 נבחר על ידי הוועדה למינוי קאדים-מד'הב לתפקיד קאדי-מד'הב בבית הדין הדתי הדרוזי בישראל ובמסעדה שברמת הגולן, והיה הקאדי היחיד עד שנת 2001 שכיהן בתפקיד.

בשנת 2001 קיבל הנו את המעמד השני בהנהגה הרוחנית, אחרי השייח' מופק טריף, מנהיגה הרוחני של העדה הדרוזית, וכמו כן מונה לתפקיד קאדי-מד'הב בבית הדין הדתי הדרוזי לערעורים.

קטגוריה:אנשי דת דרוזים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך דרוזים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית עמק יזרעאל
קטגוריה:ג'וליס: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
לאזיסטן

לאזיסטן (בטורקית עות'מאנית: لازستان; בלאזית: ლაზონა, לאזוֹנה; בגאורגית: ლაზეთი, לאזֶתי או ჭანეთი, צ'אנֶתי) היה סנג'ק עות'מאני (מחוז היסטורי טורקי) בווילאייט טרבזון. המחוז נקרא על שם תושביה הלאזים דוברי הלאזית, שהם קבוצה אתנוגרפית גאורגית השוכנת לאורך חופיו הדרום-מזרחיים של הים השחור. עם זאת גבולות המחוז לא כיסו את כל שטח המחיה של דוברי הלאזית, שישבו גם נפת ריזה ואזור החוף של נפת ארטווין של היום.

הגאורגים מכנים את לאזיסטאן - צ'אנתי ואת תושביה צ'אנים. השם העות'מאני לאזיסטן נגזר מהשם עות'מאני לסוואנים שהם המקור. הקידומת "לָא" לציון שם מקום ו"זָאן" (צ'אן). צורת השורש צ'אן נפוצה באזור הקווקז, במיוחד בתקופה בה החלו להשתמש במתן שמות לשבטים ולמקומות במערב-גאורגיה. השפה הלאזית קרובה במידה רבה למגרלית, שנקראים אף הם צ'אנים ("צ'אנאר") על ידי שכניהם הסוואנים.

בימי קדם היה המחוז חלק מממלכת קולכיס. ימי הביניים הייתה חלק מהממלכה המאוחדת של גאורגיה עד שנכבשה, בשנת 1578, על ידי העות'מאנים. בשנת 1878 עבר החלק המזרחי של לאזיסטן (כולל בתומי) לידי האימפריה הרוסית, ומרכז הסנג'ק עבר מבתומי לריזה. לאחר כיבוש הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה על ידי רוסיה הסובייטית בשנת 1922, חולק השטח בין הכאמליסטים הטורקים לבין הרוסים הבולשביקים. הסנג'ק והשם בוטלו על ידי הרפובליקה של טורקיה בשנת 1925.<ref>Thys-Şenocak, Lucienne. [https://books.google.co.il/books?id=ffNADgAAQBAJ&dq=Thys-%C5%9Eenocak,+Lucienne.+Ottoman+Women+Builders&hl=iw&source=gbs_navlinks_s Ottoman Women Builders: The Architectural Patronage of Hadice Turhan Sultan]. Routledge, 2017. </ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: סנג'קים
קטגוריה:בתומי
קטגוריה:יחסי גאורגיה–טורקיה
אולליה ממרידה

אֶוּלליה הקדושה ממרידה (ספרדית Santa Eulalia de Mérida) היא קדושה נוצרייה והקדושה של הערים מרידה ואוביידו שבספרד. משמעות שמה הוא "המדברת (lal) טובות (eu)".

==קורות חיים==
אולליה מהעיר אמריטה אוגוסטה בלוסיטניה (כיום מרידה שבספרד) נרדפה כנוצרייה על ידי חיילים רומיים במצוות הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס ששלט יחד עם הקיסר מקסימיאנוס. לפי סברה אחרת היא נרצחה בתקופת הקיסר טרויאנוס דסיוס (249 - 251 לספירה).

ישנה מחלוקת בשאלה האם אולליה ממרידה ואולליה מברצלונה, אשר סיפור חייהן זהה, הן בעצם אותה דמות.

בהיותה בת 12 (או 14 לפי גרסה אחרת), הייתה אולליה נוצרייה אדוקה, וסירבה להתפלל לאלים הרומיים ולקיסר הרומי. על פי המשורר הספרדי רומאי, פרודנטיוס מהמאה ה-5 היא אמרה: 
 

בשל כך היא הופשטה על ידי חיילים רומיים, ננעצו בה לפידים וקרסים והיא הועלתה על המוקד. על פי האגדה, יונה עפה מפיה, ושלג פלאי כיסה את מערומיה. אולליה נחשבת כקדושה כבר משנת 350 לספירה, בשל נסים אלה, והוקמה כנסייה על מקום קברה. בשנת 560 נבנתה בזיליקה על קברה ובשנת 780 הועבר ארונה לאוביידו על ידי המלך סילו מאסטוריאס. ארונה הוכנס לתוך ארון כסף שנתרם על ידי המלך אלפונסו השישי מקסטיליה בשנת 1075. בשנת 1639 הוכרזה אולליה כקדושה של אוביידו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20061024163201/http://www.catholic-forum.com/saintS/sainte06.htm אולליה ממרידה] באתר catholicforum.
* [https://web.archive.org/web/20061019143045/http://www.catholic-forum.com/saints/ste06001.htm אולליה ממרידה] ספרו של באטלר "חיי כל הקדושים".

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בשרפה
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 290
קטגוריה:נפטרים ב-304