OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סותבי'ס

סותבי'ס (באנגלית: Sotheby's, בתרגום מילולי: של סותבי) הוא תאגיד רב-לאומי בריטי שבסיסו בניו יורק. סותבי'ס הוא אחד מהמתווכים הגדולים בעולם של אמנות, חפצי נוי, תכשיטים, נדל"ן ופריטי אספנות. הספקטרום של סוגי שירותי החברה נע בין שירותים הדומים לאלו שנותנות חברות סחר באמנות גדולות לבין מכירות פרטיות של חפצי ערך.

==פעילות==
סותבי'ס הוא בית מכירות האמנות הרביעי בעולם בוותק רציף, עם 90 סניפים ב-40 מדינות. בדצמבר 2011 היו לחברה 1,446 עובדים ברחבי העולם. בשנת 2011 היה לעסק האמנות הגדול בעולם, עם מכירות גלובליות בהיקף של 5.8 מיליארד דולר.

===ישראל===
הסניף הישראלי של בית המכירות הוקם בשנת 1985. 

החברה עורכת מדי פעם מכירות פומבית גם בישראל, ושל אמנות ישראלית בניו יורק.

זרוע הנדל"ן של בית המכירות סותבי'ס פועלת בישראל החל מ-2012.

==היסטוריה==
סותבי'ס הוקמה ב-11 במרץ 1744 בלונדון. במשך 200 שנה היא עסקה בעיקר במכירת ספרים. באמצע המאה ה-20 נכנסה סותבי'ס לתחום האמנות והייתה לסוחרת האמנות הגדולה בעולם.

סותבי'ס הפכה לחברה ציבורית בבריטניה בשנת 1977. לאחר ירידה של 25 אחוז במכירות בשנים 1980–1981 החליטה סות'ביס להעתיק את המטה שלה בצפון אמריקה משדרת מדיסון למפעל סיגרים לשעבר בשדרת יורק, בניו יורק, בשנת 1982. בשנה שלאחר מכן, קבוצת משקיעים בראשות מדטרויט רכשה את סותבי'ס, והקימה חברת החזקות המחזיקה בה, באוגוסט 1983 במישיגן. 

בשנת 1988, נרשמו מניות החברה למסחר בבורסה של ניו יורק. בשנת 1989 היו לסותבי'ס כ-60 נציגויות ב-24 מדינות. בחודש יולי 2016, הפכה ענקית הביטוח הסינית "Taikang Life" לבעלת המניות הגדולות ביותר של סותבי'ס.

ביוני 2019, רכש הטייקון פטריק דרהי את בית המכירות בסכום של 3.7 מיליארד דולר. במסגרת עסקת הרכישה, סותבי'ס הפכה לחברה פרטית ומניותה נמחקו מהבורסה הראשית של ניו יורק (NYSE).

==מכירות מיוחדות==
במאי 2012 מכרה סותבי'ס את אחת מארבע גרסאות של ציור "הצעקה", תמורת 120 מיליון דולר, המחיר הגבוה ביותר שבה נרכשה יצירת אמנות במכירה פומבית. השיא נשבר על ידי בית המכירות המתחרה כריסטי'ס בנובמבר 2015, כאשר הציור "עירום בנחת" של אמדאו מודיליאני נמכר ב–170.4 מיליון דולר.

במאי 2016 ערכה מכירה פומבית של תכשיטים ויהלומים בז'נבה, שבה נמכר יהלום ורוד ב-32 מיליון דולר, המחיר הגבוה ביותר ששלום מעולם על יהלום מסוג זה.

באוקטובר 2018, יצירה של האמן בנקסי "ילדה עם בלון" שנמכרה במכירה פומבית של סותבי'ס, השמידה את עצמה מספר שניות לאחר המכירה. בנקסי העלה סרטון ובו הוא מראה כיצד הוא מטמין במסגרת של התמונה מגרסת נייר המופעלת באמצעות שלט רחוק. מיד לאחר רכישת התמונה, הפעיל בנקסי את המגרסה שהשמידה את היצירה באופן חלקי. לאחר גריסת חלק מן התמונה, קפץ מחירה של היצירה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות בריטיות
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:בתי מכירות פומביות
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
הבית הקטן ביותר באמסטרדם

הבית הקטן ביותר באמסטרדם (בהולנדית: Het Kleinste Huis - הבית הקטן) מצוי ברחוב אוד הוג 22 (Oude Hoogstraat), בלב העיר העתיקה של אמסטרדם, בירת הולנד. כינויו של הבית בן ארבע הקומות בא לו ממידותיו הקטנות - רוחב של 2.02 מטרים ואורך של 5 מטרים. עם הלבנים מהן הוא עשוי, גגו המשופע וה"מדרגות" שבראש החזית, הבית הוא דוגמה מיניאטורית לבתי התעלה המפורסמים של אמסטרדם ולאדריכלות המסורתית של העיר.

כיום רשום הבית כאתר מורשת לאומית (rijksmonument) בהולנד, ותיירים נוהגים לפקוד אותו. בקומה הראשונה נמצאת חנות ששימשה לאורך השנים תחומים ועסקים שונים, וכיום קיימת בה חנות תה קטנה. צמוד לבית בנוי שער מפואר המוביל לכנסייה הוולונית העתיקה של אמסטרדם, ומיד אחרי השער נמצא בית הודו המזרחית.

== היסטוריה ==
עד שנת 1733 שכן במספרים 20 ו-22 בית בשם "king david", על שם דוד המלך. בשנה זו נקנה הבית, ובמהלך חמש השנים הבאות נהרס והוחלף בבניין אחר. עיריית אמסטרדם רכשה שארית של המגרש בשטח של כ-10 מטרים רבועים, ועליו בנתה את הבית הקטן. קיומו של הבית מוזכר לראשונה במסמך רשמי משנת 1738, וב-1742 הושכר הבית ליצרן שעונים בשם ז'אן טנקינג, תמורת 150 פלורינים לשנה. בתחילה כלל הבית קומה אחת בלבד, ורק בין השנים 1768 ו-1787 נוספו לו שתי קומות ועליית גג.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.hetkleinstehuis.nl/history.html The Smallest House in Amsterdam], אתר המוקדש לבית 

קטגוריה:אמסטרדם: מבנים
שמואל בן-זכאי

שמואל בן-זכאי (13 במאי 1936 – 10 ביוני 1998) היה שחקן כדורסל כיסאות גלגלים בנבחרת הפאראלימפית.

ב זכה עם נבחרת הכדורסל במדליית ארד, ב זכה עם הנבחרת במדליית זהב וב זכה עם הנבחרת במדליית כסף.

השתתף במשחקי סטוק מנדוויל וזכה להישגים. בתחרויות 1967 התחרה גם בטניס שולחן.

נפטר ב-1998 והוכר כחלל צה"ל שנפטר כתוצאה מפציעתו בשירות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.paralympic.org/shmuel-ben-zakai פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972)
קטגוריה:שחקני כדורסל נכים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:נכי צה"ל שהוכרו לאחר מותם כחללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
ריט 1

REIT1 בע"מ היא חברה ציבורית הפועלת כקרן השקעות בנדל"ן (באנגלית REIT - Real Estate Investment Trust). החברה כלולה במדד תל אביב 125.

==היסטוריה==
REIT1 הוקמה בשנת 2006, כקרן השקעות בנדל"ן הראשונה בישראל זמן קצר לאחר כניסתו לתוקף של תיקון 147 לפקודת מס הכנסה בינואר 2006, ביוזמת בית השקעות אקסלנס נשואה. מטרתה העיקרית של הקרן היא לאפשר למשקיעים להיחשף לנדל"ן מניב, תוך חלוקת מרבית התזרים כדיבידנד, ללא שכבת מס נוספת ותוך מתן יתרון של סחירות ונזילות.

באפריל 2006, השלימה הקרן גיוס של 140 מיליון שקל ממשקיעים מוסדיים, באוקטובר 2006, נרשמה חברת ריט 1 למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. תוך שלוש שנים ממועד הקמתה, רכשה הקרן 18 נכסים מניבים בשווי של כ-1.4 מיליארד שקל, בפיזור של כ-300 שוכרים, והחלה לשלם דיבידנדים לבעלי המניות. נכון לשנת 2016, מחזיקה הקרן ב-30 נכסים מניבים, בשטח כולל של מאות אלפי מ"ר, בתחומי המשרדים, המסחר, התעשייה והשירותים בשווי כולל של למעלה מ-3 מיליארד ש"ח.

==בעלות == 
רוב מניות החברה מוחזקת על ידי משקיעים מוסדיים. ביניהם קופות גמל ותעודות סל בניהולם של: הראל, מנורה מבטחים, אלטשולר שחם, פסגות בית השקעות מגדל שוקי הון ואקסלנס נשואה
==נכסים בבעלות החברה==
בין הנכסים שבבעלות (חלקית או מלאה) של החברה:
* מתחם אמדוקס ברעננה
* מגדל פסגות בתל אביב
* מגדל המילניום בתל אביב
* בניני משרדים ברמת החייל
* בתי חולים סיעודיים בנס ציונה, נשר ואשדוד
* מספר מבנים באזור התעשייה אלון תבור
* חניון קרתא בשכונת ממילא בירושלים

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
קטגוריה:קרנות השקעה בנדל"ן
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2006
ויקטור ציהנקוב

ויקטור ויטליוביץ' ציהנקוב (באוקראינית: Віктор Віталійович Циганков; נולד ב-15 בנובמבר 1997 בנהריה שבישראל) הוא כדורגלן אוקראיני יליד ישראל המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ז'ירונה מהלה ליגה ובנבחרת אוקראינה.

== חיים אישיים ==
ציהנקוב נולד בנהריה שבישראל כאשר אביו, ויטלי ציהנקוב, שוער זר אוקראיני שיחק כדורגל בליגות הנמוכות בישראל. לאחר סיום הקריירה של אביו, היגרה חזרה משפחת ציהנקוב לעיר מולדתו האוקראינית, ויניצה, שם החל ויקטור לשחק כדורגל בבית הספר לספורט הנוער המקומי.

== קריירת מועדונים ==
בשנת 2009 החל ציהנקוב לשחק במחלקת הנוער של ניבה ויניצה, ובשנת 2011 עבר למחלקת הנוער של דינמו קייב מליגת העל האוקראינית. ב-14 באוגוסט 2016 ערך ציהנקוב את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-77 בניצחון 1–2 על סטאל קמיאנסקה במסגרת המחזור הרביעי בליגה. ב-13 בספטמבר ערך ציהנקוב את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כששיחק 73 דקות בהפסד 1–2 לנאפולי במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2016/17. ב-24 בספטמבר הבקיע ציהנקוב את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה התשיעית בניצחון 0–4 על אולימפיק דונצק במסגרת המחזור התשיעי בליגה. ב-28 בספטמבר הבקיע ציהנקוב את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, שער בדקה ה-65 בתיקו 1-1 נגד בשיקטש במסגרת המחזור השני בשלב הבתים.

ב-17 בינואר 2023 חתם על חוזה לארבעה שנים בקבוצת ג'ירונה מהליגה הספרדית הבכירה.

== נבחרת אוקראינה ==
ב-12 בנובמבר 2016 ערך ציהנקוב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה, כשהחליף את יבהן קונופליאנקה בדקה ה-83 בניצחון 0–1 על נבחרת פינלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. את שערו הראשון במדי הנבחרת הבקיע ב-25 במרץ 2019 במשחק מול נבחרת לוקסמבורג במסגרת מוקדמות יורו 2020.

ציהנקוב היה בסגל הנבחרת ליורו 2020. לקח חלק ב4 מתוך 5 משחקי הנבחרת בטורניר. בכל המשחקים נכנס כמחליף במחצית השנייה או בתוספת הזמן.

נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024.

==תארים==
;דינמו קייב
* ליגת העל האוקראינית בכדורגל (1): 2020/21
* הגביע האוקראיני (2): 2019/20, 2020/21
* הסופר קאפ האוקראיני (3): 2018, 2019, 2020

;אישיים
* כדורגלן השנה באוקראינה (1): 2018
* שחקן העונה בליגת העל האוקראינית (1): 2018/19
* שחקן החודש בליגת העל האוקראינית (3): מרץ 2018, דצמבר 2018, אפריל 2019

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:ויניצה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1997
יצחק שמש

יצחק שמש (1930 – 29 ספטמבר 1969) היה ראש מועצת בית שאן בין השנים 1963–1965.

== ביוגרפיה ==
רחוב יצחק שמש בבית שאן
נולד בעיירה עמארה שבעיראק. ב-1946 הצטרף לתנועת החלוץ המחתרתית וארגן עלייה בלתי חוקית של יהודי עיראק דרך איראן.

כשעלה לארץ ישראל שימש כמורה בבית הספר המקומי בבית שאן ובהמשך מונה למנהל בית הספר "גלבוע" בעיר.

ב-1963 נבחר לראשות המועצה המקומית בית שאן ועסק בפיתוח מערכות הרווחה והחינוך בעיר תוך הבאת מורים חדשים.

בין השאר ייעל את מערכות הגבייה המקומית. סיים תפקידו ב-1965, ובספטמבר 1969 נפטר ממחלה קשה.

על שמו רחוב יצחק שמש בבית שאן.

יצחק שמש נפטר ב-29 בספטמבר 1969 ונקבר בבית עלמין (חדש) בית שאן.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.betshean-museum.co.il/ראשי_העיר יצחק שמש], מוזיאון בית שאן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מועצת בית שאן
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
מוזיאון החשיש, המריחואנה והקנאביס

מוזיאון החשיש, המריחואנה והקנאביס (בהולנדית: Hash Marihuana & Hemp Museum) הוא מוזיאון ברובע דה ואלן באמסטרדם שבהולנד. לפי פרסומי המוזיאון, ביקרו בו למעלה משני מיליון איש מאז פתיחתו בשנת 1985. המוזיאון מתמקד בשימושיו ההיסטוריים והמודרניים של הקנאביס, ובכלל זה שימושים למטרות רפואיות, רוחניות ותרבותיות. המוזיאון עוסק גם בשימושים חקלאיים ותעשייתיים של קנבוס. בשנת 2010 פתח המוזיאון שלוחה בברצלונה.

==מוצגים==
המוזיאון כולל גן שבו מוצגים צמחי קנאביס בשלבי התפתחות שונים, אוספים של ג'וינטים ומקטרות, ספר ביבליה משנת 1836 העשוי מסיבי קנבוס תעשייתי, ואביזרים נוספים שיוצרו מקנבוס. המוזיאון מציג גם אומנות חזותית, כגון ציורו של דוד טנירס הבן, "איכרים מעשנים קנאביס בבית עישון". בנוסף, מוצגת במוזיאון אחת מתעודות הזהות המזויפות ששימשו את מבריח הקנאביס המפורסם הווארד מרקס . בסך הכל כולל האוסף של המוזיאון יותר מ-7000 פריטים.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמסטרדם: מוזיאונים
קטגוריה:הולנד: קנאביס
יחסי פינלנד–צרפת

יחסי פינלנד–צרפת הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה של פינלנד. בין שתי המדינות יחסים דיפלומטיים מלאים נכון לשנת 2019.

== סקירה כללית ==
המגעים בין שתי המדינות החלו מיד עם הכרתה של צרפת בעצמאותה של פינלנד ב-4 בינואר 1918. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות כוננו ב-24 בינואר באותה השנה.

על פי סקר ה-BBC World Service כמחצית מהפינים סבורים כי לצרפת יש השפעה חיובית בעולם, כרבע מהם סבורים כי לצרפת יש השפעה שלילית בעולם והשאר אינם מחזיקים בדעה ספציפית.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* צרפת מיוצגת בפינלנד בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בהלסינקי, בירת המדינה. צרפת מיוצגת בפינלנד גם בדרג הקונסולרי באמצעות עשר קונסוליות שהיא מחזיקה בלאפנראנטה, ואסה,, מרייהאמן (שבאולנד) לאהטי, ייבסקילה, אואולו, פורי, רובניימי, טמפרה וטורקו.
* פינלנד מיוצגת בצרפת בדרג השגרירות באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפריז, בירת המדינה. פינלנד מיוצגת בצרפת גם בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש עשרה קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: אז'אקסיו, בורדו, קאן, דיז'ון, ליל, ליון, מרסיי, ננסי, ניס, קמפר, טולוז, שטרסבורג ופפאטה (שבפולינזיה הצרפתית).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.diplomatie.gouv.fr/en/country-files_156/finland_331/index.html Ministry for Foreign Affairs of France about relations with Finland]
* [http://formin.finland.fi/public/default.aspx?nodeid=17243&culture=en-US&contentlan=2 Ministry for Foreign Affairs of Finland about relations with France]
* [https://web.archive.org/web/20081112033209/http://amb-finlande.fr/public/default.aspx?nodeid=32230&contentlan=1&culture=fi-FI History of the relations of Finland and France on Finnish Embassy in Paris websites]
* [https://fi.ambafrance.org French Embassy in Helsinki]
* [https://web.archive.org/web/20100127025317/http://www.amb-finlande.fr/public/default.aspx?nodeid=32223&contentlan=1&culture=fi-FI Finnish Embassy in Paris]

== הערות שוליים ==
שאול (קומיקס)

שאול הוא קומיקס שנכתב ונאייר על ידי תומי זנדשטיין, והתפרסם בשנים 2005-2007 בירחון "זבנג!" לאחר שהמדור זכה בתחרות "מיני קומיקסאי נולד 2005" של ירחון "זבנג!". קומיקס זה היה אחד הפריצות הראשונות של הקומיקסאי תומי זנדשטיין.

== דמויות ==

=== דמויות ראשיות ===
* שאול: שדרן רדיו שמן עם שיער אפור וקוקו, ומשקפי שמש שחורים. מנהל תוכנית רדיו פסיכולוגית. נשוי לשרה סופרסטאר. לפעמים הוא לא אוהב את מאזינו לתוכנית, ולפעמים הוא לא שפוי כלפיהם. טיפש ומוזר מאוד.
* שרה סופרסטאר: אשתו של שאול, שרה זכתה בכוכב נופל ונאווה יחזקאלי רוצה לנקום את נקמתה ולהביס אותה. אשתו של שאול. בעלת קול עבה ולא נעימה למי שסובב אותה. שופטת בכוכב נופל. שמנה ומגעילה. 
* נערת הקפה: בלונדינית, נערת הקפה נוטה להיות אתנחתא קומית בעלילה. כל הזמן מפריעה לשאול בתוכנית ומנסה לשאול אותו אם הוא רוצה קפה. בסוף העונה השנייה צבעה את שערה לשחור ועזבה את הרדיו.

=== דמויות משניות ===
* יוני: מפיק תוכנית הרדיו של שאול, יוני לעיתים נסחף לדברים שהוא לא צריך להיות בהם. משגע את שאול ושרה סופרסטאר לעיתים קרובות.
* נאווה יחזקאלי: הפסידה בכוכב נופל, רוצה לנקום בשרה סופרסטאר לאחר שניצחה אותה בכוכב נופל. מתחזה לצלם צרפתי בחתונתם ורוצה להפיל אותם מהגלגל הענק בסופרלנד אך היא בסוף נופלת.
* ורדה רזיאל-ז'קונט: שדרנית רדיו אחרת, מבוססת על מישהי אמיתית. זנדשטיין מספר כי אמו כל הזמן הייתה מקשיבה לתוכניתה של ז'קונט. מופיעה בתפקיד אורח כמאזינה.

== חוברות ==
* שאול פסיכולוג הרדיו - מלקטת את כל הקומיקסים של שאול עד 2016, את שלוש העונות הראשונות - עונה ראשונה (2004-2005), שכללה את הקומיקסים הראשונים של שאול. עונה שנייה (2005-2007) - שכללה את תקופת "שאול" ב"עיתון זבנג!", ואת העונה השלישית (2011) - הקאמבק של שאול. החוברת יצאה במאי 2016. החוברת מכילה גם בונוס ובו קומיקס של שאול שזדנשטיין צייר בחטיבת הביניים.

קטגוריה:קומיקס
יחסי מוזמביק–צרפת

היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה הצרפתית לבין הרפובליקה של מוזמביק הם יחסים טובים המבוססים על הגנתה של צרפת על מוזמביק. צרפת מחזיקה שגרירות במפוטו בירת מוזמביק ומוזמביק מחזיקה שגרירות בפריז בירת צרפת.

בין מוזמביק וצרפת קיים הסכם דייג, מוזמביקאים יכולים לדוג בשטחי צרפת ובשטחי ארץ אדלי ובתמורה, צרפתים יכולים לדוג בשטחי מוזמביק.

צרפת אינה משותפות הסחר העיקריות של מוזמביק אך על פי מקורות היא דורגה במקום ה-8 בייצוא למוזמביק. חברות צרפתיות רבות פעילות במוזמביק והן מיוחסות בשוק המוזמביקאי, שכן, חברות אלה הן בעיקר חברות טכנולוגיה. צרפת עזרה משמעותית בפיתוח מוזמביק בשנים הראשונות לעצמאותה ושלחה תגבורת לצבאות השלטון במלחמת האזרחים, מאידך, צרפת גם חתרה לשלום והיוותה גורם מרכזי יחד עם איטליה והאומות המאוחדות בתיווך של הסכם רומא.

בין צרפת ומוזמביק התקיימו בעבר מחלוקות על האיים ראוניון ומיוט.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
קומאמון

קומאמון על גבי הרכבת בקומאמוטו
קוּמָמוֹן (ביפנית: くまモン) הוא קמע בצורת דוב שנוצר על ידי ממשל מחוז קוממוטו שבאי קיושו, יפן. פירוש שמו הוא "איש הדוב" – "קוּמָה" פירושו דוב, ו"מוֹן" היא מילה בסלנג הקומי שפירושה "איש". השם מתקשר גם למילה "קומאמוטון", שפירושה אדם שנולד בקומאמוטו.

הקמע נוצר בשנת 2010 כחלק מקמפיין בשם "הפתעה קוממוטואית" שמטרתו הייתה להביא תיירים למחוז, לאחר פתיחת קו קיושו שינקנסן של רשת הרכבות המהירות שינקנסן, שהורחב עד לקומאמוטו. המחוז שכר מעצב, מנבו מיזונו, כדי שיעצב עבורם לוגו לקידום האזור, והוא בחר בסימן קריאה אדום, שאליו הוסיף דוב שחור.

קומאמון היה לפופולרי על ידי יפנים רבים, ובשנת 2011 נבחר לראש רשימת היוּרוּ־קְיַארַה בתחרות היורו-קיארה השנתית, שנערכה באותה שנה בסאיטאמה. כתוצאה מהפופולריות שלו, שעלתה גם כתוצאה מזכייתו בתחרות היורו-קיארה, בובות בדמותו ומוצרים נוספים גרפו 11.8 מיליארד ין יפני במחצית הראשונה של 2012, לעומת 2.5 מיליארד ין שגרפו מוצריו לכל אורך 2011. בנק יפן העריך את הרווח ממכירות מוצרי קומאמון ב-2012 וב-2013 ב-123.2 מיליארד ין.

אחת הסיבות להצלחתו של הקמע היא ויתורם של יוצריו על זכויות היוצרים לשימוש בו, מה שעודד יצרנים להשתמש בו מבלי לשלם תמלוגים. במקום לשלם דמי רישוי למחוז קומאמוטו, על החברות המשתמשות בדוב לפרסום מוצריהם לתמוך בצורה כלשהי במחוז.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://twitter.com/55_kumamon קומאמון] ברשת החברתית טוויטר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דובים בדיוניים
קטגוריה:יפן: תרבות
אוח בלקיסטון

אוחים מתרחצים
אוח בלקיסטון בציד.
אוח בלקיסטון (שם מדעי: Bubo blakistoni) הוא מין של דורס לילה ממשפחת הינשופיים והוא אחד מדורסי הלילה הגדולים ביותר בעולם, קטן מעט מהאוח המצוי שהוא הגדול ביותר. אוח זה מצוי באזורים הקרים ברחבי רוסיה ובאזורים נוספים בצפון אסיה.
== מאפיינים ==
משקלם של הזכרים מגיע ל-2.95-3.6 ק"ג. נקבות יכולות להגיע למשקל 4.6 ק"ג. מוטת הכנפיים הממוצעת 178-190 ס"מ. אורכם 60-72 ס"מ. צבעו של הינשוף חום ורדרד עם פנים אפורות כהות, מקור אפור ועיניים צהובות. כמו רוב בני הסוג אוח יש לו ציצות דמויות אוזניים מצידי הראש.

האוח צד בלילות בקרבה לאגמים ונהרות או גדות יער. המזון העיקר שלו הוא דגים כמו סלמון או טרוטה. הוא יצוד גם דו-חיים, סרטני מים מתוקים, מכרסמים שונים, עופות ועטלפים. לאוח ישנם טפרים גדולים בעלי קרסים העוזרים לתפוס דגים חלקלקים. הוא צד את טרפו ממעקב מהעצים ועף אליו בדממה עד שהוא שולה אותו מהמים.

אוח זה הוא מונוגומי ומתקשר לבן זוג לכל החיים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1884
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי סיבוהם
קטגוריה:ינשופיים
קטגוריה:עופות: טורפי-על
קטגוריה:רוסיה: עופות
יחזקאל ברטלר

הרב רפאל אביגדור יחזקאל ברטלר (כונה: רֶבּ חַצְקְל; ט"ו בסיוון ה'תרצ"ד, מאי 1934 – י"ח באדר א' תשע"ט, 23 בפברואר 2019) היה למדן ליטאי בני ברקי, תלמיד מובהק של החזון איש ומראשי חוג חזון איש.

== ביוגרפיה ==
נולד בלמברג שבאוקראינה, לעזריאל ברטלר, חסיד ויז'ניץ, ומינדל בת הרב יצחק פרנקל מצאצאי הנודע ביהודה. במהלך מלחמת העולם השנייה התחבא בבונקר יחד עם אמו ואחיו היחיד יוסף. לבסוף חולץ עם אמו ואחיו מגטו בוכניה בידי העסקן אליעזר לנדא שהציל מגטו זה אלפי יהודים, אל החבלים המזרחיים של פולין שנתפסו על ידי הצבא האדום ב-19 בספטמבר 1939 בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. אביו לא שב מן המלחמה ואמו קיבלה היתר עגונה מהרבנות הראשית, אולם לא נישאה בשל חוות דעתו של החזון איש שסבר שבמקרה שלה אסור לה להתחתן.

בקיץ של שנת תש"ד עלה עם אמו, סבו ובן דודו לארץ ישראל ונכנס לבתי אבות של פוניבז'. הרב מפוניבז' שעמד על כישרונותיו הביאו בחודש אלול תשי"א אל הרב אברהם ישעיהו קרליץ החזון איש, שהכניסו לביתו, פרס עליו את חסותו, ועל אף גילו הצעיר למד עמו בחברותא רבות. היה האדם היחיד ששהה לצד החזון איש בעת פטירתו.

לאחר פטירת החזון איש למד תקופה קצרה בישיבת מיר אולם רוב חייו, החל מנישואיו בשנת תשי"ז, למד באופן אישי בביתו. כן למד עם חברותות שונות, בהן הרב משה יהושע לנדא, הרב חיים גריינמן, הרב נתן צבי שולמן, והעיקרי שבהם גיסו הרב אברהם רייסנר. תקופות קצרות למד בכולל חזון איש ובבית הכנסת הליגמן בבני ברק.

רבים נהגו להתייעץ עמו בנושאים הלכתיים מורכבים, דוגמת ריבית, מקוואות, עירובין, מצוות התלויות בארץ, טומאת כהנים, קביעת מקום המזוזה במבנים מורכבים, דיני ממונות, קידוש החודש, וכן בנושאים למדניים ישיבתיים. לעיתים נדירות עסק בסיוע לנציגים חרדיים בכנסת, דוגמת ניסוח ההסכם הקואליציוני בממשלת בגין הראשונה, וייעוץ בתחומי ניתוחי מתים ושירות נשים בצה"ל.

הרב ברטלר לא כתב את דברי תורתו, חלק מהם כתב אחיינו ותלמידו הרב מתתיהו רייסנר וכללם בסדרת ספריו "מבא שערים" וספרים נוספים. בשער כל ספר כיתוב המייחס את רוב הדברים בספר לדודו של המחבר, הרב ברטלר.

היה ידוע בחומרות הלכתיות רבות בהן נהג. לא החזיק בחשבון בנק עקב חששו מאיסורי ריבית, בשל חששו זה אף הקנה את כל כספו לאשתו.

בשנים האחרונות לחייו, החל מחודש תשרי תשע"ו, חלה במחלה קשה. באותה תקופה נוסף לו השם "רפאל".

== משפחתו ==
הרב ברטלר היה נשוי לדבורה, בתו של יעקב שכטר שהיה סוחר עורות תל אביבי. גיסיו הם הרב אברהם רייסנר, הרב משה שטרנבוך והרב אריה שכטר.

שלושה מחתניו הם הרב אליהו פוזן המשמש כדיין בבית דין צדק בני ברק, הרב צבי אשר פרידמן המשמש כמורה הוראה בבתי ההוראה של הרב נסים קרליץ, ר"מ בישיבת זכרון מיכאל ומרבני חוג חזון איש והרב אברהם קלמנוביץ (נכד הרב אברהם קלמנוביץ ראש ישיבת מיר בארצות הברית). שלושת חתניו אלו מכהנים גם כר"מים בישיבת זכרון מיכאל בזכרון יעקב. כלתו לשעבר, היא הסופרת חסיה ברטלר.

==קישורים חיצוניים==
;מדברי תורתו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תלמידי החזון איש
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:ילדי טהראן
קטגוריה:משפחת שכטר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
HD 76728

HD 76728 (ידוע גם בשם c בשדרית) הוא ענק כחול אשר נמצא בקבוצת הכוכבים שדרית במרחק של כ-312 שנות אור (96 פארסק) ממערכת השמש ועם בהירות נראית מדרגה 3.84. סיווגו הספקטרלי של הכוכב הוא B8-9 השקול לטמפרטורה של כ-12,000 קלווין. רדיוסו של הכוכב גדול פי 5 מרדיוס השמש ועוצמת הארתו באור נראה היא יותר מפי 200 מעוצמת ההארה של השמש, אך חלק ניכר מקרינתו היא בתחום העל-סגול.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצת הכוכבים שדרית
קטגוריה:ענקים מסוג B
HD 83095

HD 83095  הוא ענק כתום אשר נמצא בקבוצת הכוכבים שדרית במרחק של כ-790 שנות אור ממערכת השמש. לכוכב סיווג ספקטרלי K4III השקול לטמפרטורת פנים של כ-4,600 קלווין, בהירותו הנראית היא מדרגה 5.47, שעבור מרחקו שקולה לדרגת בהירות מוחלטת של 1.45-, כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 325 מעוצמת ההארה של השמש.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצת הכוכבים שדרית
קטגוריה:ענקים מסוג K
מיאזאקי

מיאזאקי (ביפנית: 宮崎市) היא עיר הבירה של מחוז מיאזאקי שעל האי קיושו שביפן.

העיר ממוקמת על חופו של האי, נחצית על ידי מספר נהרות ושוכנת בקרבתם של מספר הרים מוריקים. היא נחשבת למקום נופש מועדף על ידי תיירים יפנים. בעיר שוכן שדה התעופה מיאזאקי ונמל.

ב-1 בינואר 2006 אוחדו לעיר הערים סאדווארה, טאנו וטקואקה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:קיושו: ערים
קטגוריה:יפן: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1924
ג'אסבינדר סאנגרה

ג'אסבינדר סאנגרה (אנגלית: Jasvinder Sanghera), CBE, (נולדה בספטמבר 1965) היא פעילה בולטת למניעת נישואין בכפייה, למען אלו שנישאו בכפייה, ולמען נפגעות ונפגעים מהתעללות על רקע הקשור לכבוד.
סאנגרה נולדה וגדלה בדרבי, אנגליה, במשפחה סיקית שמקורה בפנג'אב. היא ברחה כנערה מנישואים בכפייה, ומאוחר יותר ייסדה ארגון בשם קארמה נירוונה, הפועל עד היום למניעת נישואין כפויים והתעללות על רקע כבוד.
סאנגרה זכתה בפרסים רבים. היא קיבלה תואר CBE ב-2013 בשל פועלה עבור קורבנות נישואין בכפייה והתעללות מבוססת כבוד.

== פרסומים ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.karmanirvana.org.uk אתר הארגון "קארמה נירוונה"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1965
דיוויזיית הפרשים אס אס ה-22

דיוויזיית פרשים אס אס ה-22 "מריה תרזה" (בגרמנית: 22. SS-Kavallerie-Division „Maria Theresia“) הייתה דיוויזיית פרשים של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. היחידה הייתה מורכבת בעיקר מחיילים הונגרים ממוצא גרמני, שנחשבו על פי האידאולוגיה הנאצית ל"פולקסדויטשה".

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-29 באפריל 1944, בעקבות הסכם בין גרמניה הנאצית לבין ממשלת הונגריה בהנהגת מיקלוש הורטי, אשר אפשר להונגרים ממוצא גרמני להתגייס לוואפן אס אס. הדיוויזיה הוקמה על בסיס יחידות שנלקחו מדיוויזיית הפרשים אס אס השמינית ("פלוריאן גאייר"), וכמפקד מונה אוגוסט צֵהֶנְדֶר. כינויה של הדיוויזיה היה "מריה תרזה", על שם מריה תרזה אשר משלה באוסטריה הונגריה ובוהמיה במהלך המאה ה-18. עם זאת, לא ידוע האם הכינוי היה רשמי, או רק נפוץ בקרב החיילים. סמל הדיוויזיה היה דרדר כחול על רקע מגן.

במשך מספר חודשים הדיוויזיה אומנה בהונגריה, וצוידה בנשק שהיה ברובו הונגרי. בתחילת אוגוסט 1944 נשלח הרגימנט ה-52 יחד עם מרבית הציוד והארטילריה להילחם ברומניה, בעוד הרגימנט ה-17 נותר בהונגריה. הכוחות שנשלחו לרומניה לחמו במסגרת קרב דברצן כחלק מקבוצת ארמיות דרום אוקראינה, ונשלחו לאחר הקרב יחד עם רוב הכוחות ההונגריים חזרה להונגריה. באוקטובר של אותה שנה השתתפה הדיוויזיה במבצע פנצרפאוסט בהובלת אוטו סקורצני, אשר במהלכו הודח שליט הונגריה הורטי (אשר הודיע על פרישת הונגריה מהמלחמה), והוחלף בפרנץ סלשי. באותו חודש הועברה תחת הקורפוס השלישי שהיה חלק מהארמייה השישית. בדצמבר של אותה שנה, הועברה הדיוויזיה לבודפשט והייתה חלק מקורפוס אס אס הררי התשיעי בפיקודו של קרל פפר-וילדנברוך, אשר כותר בבודפשט בידי כוחות הצבא האדום וצבא רומניה (המצור על בודפשט). ב-1 בינואר 1945, הארמייה השישית פתחה במבצע קונרד במטרה לשחרר את הקורפוס, כשהיא זוכה להצלחות ומתקדמת באופן מוצלח לשבירת האויב. התקדמות הכוח נבלמה לבסוף רק 28 ק"מ מהעיר, בהמשך החודש נעשו עוד שני ניסיונות לשבירת הצבא האדום וכיבוש בודפשט, אך למרות הצלחות נקודתיות נכשלו הכוחות הגרמנים. ב-12 בפברואר הושמדו הכוחות הגרמניים בבודפשט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/KavallerieDivisionenSS/22SSKavDiv.htm דיוויזיית פרשים אס אס ה-22] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/119-germany-waffen-ss/germany-waffen-ss-divisions/1307-22-ss-freiwilligen-kavallerie-division דיוויזיית פרשים אס אס ה-22] באתר Axis History 

22
אייקוט ארצ'טין

אייקוט ארצ'טין (בטורקית: Aykut Erçetin; נולד ב-14 בספטמבר 1982 בגפינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדת השוער. במשך רוב הקריירה שלו, שימש ארצ'טין כשוער מחליף בגלטאסראיי מליגת העל הטורקית.

== קריירת מועדונים ==
ארצ'טין נולד בגרמניה המערבית. בשנת 2001 החל לשחק במחלקת הנוער של שטוטגרט, ובשנת 2002 ערך שתי הופעות ליגה בשטוטגרט II, קבוצת המילואים של המועדון. לקראת עונת עבר ארצ'טין לגלאטסראיי מליגת העל הטורקית. הוא שיחק במועדון במשך 11 עונות, בהן ערך 39 הופעות ליגה בלבד. ב-16 בדצמבר 2009 ערך ארצ'טין את הופעתו היחידה במפעל אירופי, כששיחק 90 דקות בהפסד 1-0 לשטורם גראץ במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית.

לקראת עונת עזב ארצ'טין את גלאטסראיי וחתם בריזספור מליגת העל הטורקית. ב-21 בפברואר 2015 ערך ארצ'טין את הופעת הליגה היחידה שלו במדי הקבוצה, כששיחק 90 דקות בתיקו 1-1 נגד בורסאספור במסגרת המחזור ה-21 בליגה. הוא הוסיף 9 הופעות בגביע הטורקי. בתום העונה פרש ארצ'טין מכדורגל.

== תארים ==
;גלאסטראיי
* אליפות טורקיה (4): 2005/2006, 2007/2008, 2011/2012, 2012/2013
* הגביע הטורקי (2): 2004/2005, 2013/2014
* הסופר קאפ הטורקי (3): 2008, 2012, 2013

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:שוערי כדורגל טורקים
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני ריזספור
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1982
אורי כהן (רב)

הרב יצחק אורי כהן (נולד ב-25 בפברואר 1939) הוא רב ציוני דתי, מייסד וראש בית מדרש מר"ץ. לשעבר מרבני ישיבת כרם ביבנה.
==ביוגרפיה==
נולד לאלכסנדר כהן, מהנדס העיר בני ברק במשך 33 שנה ולקלרה-ברוריה, השני מתוך שלושה ילדים. לאחר שאמו קלרה נפטרה כשהיה צעיר, נשא אביו את שלי (לבית נורדהיים), אלמנה ניצולת השואה מהולנד עם ארבעה ילדים, ונולדו להם יחד עוד שלושה ילדים. 

אביו היה אחיהם של השופט חיים הרמן כהן, של סגן ראש המוסד שלמה כהן-אברבנאל ושל ליאו כהן, מראשי תנועת הצופים היהודים וממקימי המחתרת היהודית בצרפת, שנרצח בשואה. 

סבו וילהלם-זאב (וילי) נישא למרים קרליבך (1886–1962), בתו של רבה של ליבק, שלמה קרליבך. 

למד במסגרת החינוך "המזרחי" עד כתה ח'. לאחר מכן למד במשך כשנתיים בישיבת בני עקיבא בכפר הרא"ה. שנה אחת למד בתיכון הדתי בבני ברק, ולאחר מכן בישיבת כרם ביבנה, שבמסגרתה התגייס לצה"ל באמצעות תוכנית "הסדר מרכז". לאחר שחרורו מהצבא, נשא לאשה בשנת תשכ"א את ליביה קהתי, בתו של הרב פנחס קהתי, והחל ללמוד בירושלים בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק ובמכון הרי פישל. לאחר שהוקם הכולל בישיבת כרם ביבנה נתבקש לשוב ליבנה ושם קיבל בשנת תשכ"ט סמיכת חכמים מהרב הראשי לישראל, הרב איסר יהודה אונטרמן ומרבנים נוספים.

בשנת תשכ"ט נתבקש על ידי ראש הישיבה, הרב חיים יעקב גולדוויכט, לשמש כר"מ בישיבה, ואחרי שנה להצטרף לצוות החינוכי של הכולל.

בראש חודש אלול תשל"ד הקים יחד עם הרב שבתי זליקוביץ' במבשרת ציון את בית מדרש מר"ץ, ומאז ועד היום עומד בראשותו. מטרת בית המדרש היא הכשרת מורים תלמידי חכמים, שיצאו בסיום הכשרתם ליישובי ספר ועיירות פיתוח. במהלך השנים הראשונות של בית המדרש היה לוקח את תלמידיו לשיעור קבוע אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק. בסוף שנות ה-80 הופיע תקופה קצרה בתוכנית הטלוויזיה "70 פנים", לצידו של אבשלום אליצור.

במשך השנים הכשיר למעלה מ-500 רבנים ומחנכים. כמו כן משמש כפוסק הלכה במבשרת ציון.

לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות הביע תמיכה בדעתו של הרב אברהם שפירא שיש לסרב פקודה לבצע פינוי יישובים.

חבר באיחוד רבני תורת הארץ הטובה.

==משפחתו==
מתגורר במבשרת ציון. היה נשוי לליביה, בתו של הרב פנחס קהתי (נפטרה בכ"א בטבת ה'תשע"ח). באפריל 2019 נישא בשנית. בתו ברוריה נשואה לשר החינוך לשעבר הרב שי פירון. בנו, הרב אלישמע כהן, הוא ראש ישיבת חומש. אחיו, ידידיה כהן, היה מזכ"ל בני עקיבא.
===אילן יוחסין===

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.meirtv.co.il/site/rabbis.asp?rabbi=3949 שיעוריו באתר מכון מאיר]
* [http://www.yeshiva.org.il/midrash/?orderby=256 שיעוריו באתר ישיבה]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:רבני ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:משפחת קרליבך
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:מבשרת ציון: רבנים
קטגוריה:רבנים שקראו לסרב לפקודת פינוי שטחים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:איחוד רבני תורת הארץ הטובה
קטגוריה:משפחת קהתי
קטגוריה:בוגרי מכון אריאל
פיגוע הירי בירושלים (2016)

פיגוע הירי בירושלים היה פיגוע ירי שביצע מחבל פלסטיני ב-9 באוקטובר 2016 בשלוש זירות בירושלים. בפיגוע נרצחו אזרחית ושוטר יס"מ, ו-5 אנשים נפצעו. המחבל, פלסטיני משכונת סילואן שבמזרח ירושלים, נורה למוות.

== הפיגוע ==
סמוך לשעה 10:10 הגיע המחבל בנסיעה ברכבו מכיוון צומת הגבעה הצרפתית לאזור גבעת התחמושת, והחל לירות לכיוון אנשים שעמדו בתחנת הרכבת הקלה אשר מול בניין המטה הארצי של משטרת ישראל. כתוצאה מהירי נפצעה באורח אנוש אישה בת 60, שנפטרה מאוחר יותר מפצעיה. לאחר מכן המשיך המחבל בנסיעה לכיוון שכונת שייח' ג'ראח, וירה באישה שנהגה ברכבה סמוך לצומת קלרמון. לבסוף עצר המחבל את רכבו בצד הכביש בסמוך לשכונת שייח' ג'ראח, וכאשר הבחין בצוות לוחמי יס"מ רכובים על אופנועים, הוא החל לירות לכיוונם. מהירי נפצע באורח אנוש שוטר יס"מ בן 29, שנפטר מאוחר יותר מפצעיו, ושוטר נוסף נפצע באורח בינוני. צוות לוחמי מג"ב שהיה בסמוך לזירה ירה למוות במחבל. מאוחר יותר ביום הפיגוע הותרו לפרסום שמות הנרצחים: לבנה מליחי, בת 60 תושבת העיר ירושלים, ורס"ם יוסף קירמה, בן 29, שוטר יס"מ במשטרת ישראל.

== חקירת הפיגוע ==
על חקירת הפיגוע הוטל תחילה צו איסור פרסום. מחקירת הפיגוע עלה כי הזמן הכולל של פיגועי הירי בשלוש הזירות היה כארבע דקות, וכי חייל צה"ל שנשא רובה סער מדגם תבור נמלט מהזירה מבלי להגיב לאירוע. לעבר המחבל נורו בין 25 ל-30 כדורים עד לחיסולו. ארבעה ימים לאחר הפיגוע הותר לפרסום שמו של המחבל.

== המחבל ==
המחבל, מוסבאח אבו סביח (בערבית: مصباح ابو صبيح), היה בן 39 תושב שכונת סילואן שבמזרח ירושלים, בעל תעודת זהות כחולה, נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא היה פעיל ארגון הטרור חמאס. בשל פעילותו כנגד מדינת ישראל, היה כלוא בעבר בישראל בגין הסתה והורחק מירושלים. בבוקר הפיגוע אמור היה אבו סביח להתייצב בבית סוהר איילון על-מנת לרצות תקופת מאסר בת 4 חודשים בגין תקיפת שוטר.

== תגובות לפיגוע ==
בנימין נתניהו, ראש ממשלת ישראל, אמר לאחר הפיגוע: "הייתה פעולה מהירה מאוד, נחושה מאוד של שוטרי משטרת ישראל שדלקו אחר המחבל וחיסלו אותו". גלעד ארדן, השר לביטחון פנים, אמר: "מדובר באירוע חמור ביותר. בכל הערכות המצב לא היו התרעות לאירוע ממוקד כזה. אמרנו שבעקבות העלייה בהסתה יהיו החלטות של מפגעים בודדים".

ארגון הטרור חמאס בירך על פיגוע הירי וטען כי "זוהי תגובה טבעית על פשעי הכיבוש" והוסיף כי "חמאס מתאבל על בנו השהיד". מתנועת פת"ח נמסר כי "הפיגוע הוא תוצאה של המדיניות הישראלית בירושלים ובהר הבית". בתו של המחבל אמרה: "אנחנו מאושרים מאוד וגאים באבינו. אבא שלי אדם גדול. הקשר שלנו, כאב ובתו, היה מצוין", ואחותו הוסיפה: "תברכו אותנו, אל תנחמו אותנו. אחי מת מות קדושים. אנו מודים לאללה על מות הקדושים של אחי".

== בעקבות הפיגוע ==
בעקבות הפיגוע, נתלו על ביתו של המחבל דגלי חמאס, ורבים באו לחגוג יחד עם משפחתו. סניף פת"ח במזרח ירושלים הכריז על שביתה כללית כאות הזדהות עם המחבל, ועסקים רבים בבעלות פלסטינית נסגרו. ברחוב הראשי סלאח א-דין ובשכונות נוספות במזרח ירושלים התפתחו עימותים בין פלסטינים לבין כוחות הביטחון. במזרח ירושלים ובמקומות נוספים, בין היתר ברצועת עזה, חולקו ממתקים ברחובות כאות שמחה על רצח שני הישראלים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

ירושלים
ירושלים
קטגוריה:גל הטרור (2015–2016)
קטגוריה:צה"ל: פגיעות מפעולות טרור
קטגוריה:פיגועים שבוצעו על ידי ערבים ממזרח ירושלים
מרקו רוחאס

מרקו רודריגו רוחאס (נולד ב-5 בנובמבר 1991) הוא כדורגלן ניו זילנדי המשחק בעמדת הקשר בבריזבן רואר מליגת העל האוסטרלית.

==קריירת מועדונים==
מרקו רוחאס התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל של וינטון רופר. בהמשך שיחק גם בקדמיות של ורדר ברמן, הנובר 96 ובורוסיה מנשנגלדבך עד שחזר לואיקאטו. בשנת הצטרף לקבוצת האמילטון ונדררס ולאחר שנה אחת חזר לוואיקאטו. בקיץ חתם בוולינגטון פיניקס היו זילנדית המשחק גם בליגת העל האוסטרלית. ב-13 בספטמבר 2009 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה במשחק הליגה נגד מלבורן ויקטורי ובגיל 17, 10 חודשים ושמונה ימים הפך לכדורגלן השני הצעיר ביותר שרושם דקות משחק בקבוצה אחרי קוסטה בארבארוסאס. ב-18 בדצמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד ניוקאסל ג'טס. רוחאס נבחר לכדורגלן הצעיר של החודש בפברואר 2011 וב-22 בפברואר נבחר לכדורגלן הצעיר של השנה במועדון.

ב-11 במרץ 2011 חתם לשנתיים במלבורן ויקטורי. ב-8 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון נגד פ.צ. סידני. בעונת שיחק 23 משחקים ולא הבקיע. ב-5 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 1–2 למלבורן סיטי. את העונה סיים עם 15 שערים כמלך שערי הקבוצה וככובש השלישי בטיבו בליגה. בסיום העונה זכה בתואר "הכדורגל הצעיר של העונה".

ב-8 במאי 2013 חתם לארבע שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה אליה הצטרף כשחקן חופשי. במהלך הקיץ נפצע כאשר שיחק עם נבחרת ניו זילנד ובכך גמר את העונה. ב-21 באוגוסט 2014 הושאל לגרויטר פירט עד לסיום העונה, אך ב-3 בינואר 2015 שוחרר מהמועדון והצטרף לתון לשנה וחצי.

ב-25 באוגוסט 2016 שוחרר משטוטגרט וחתם לשנתיים במלבורן ויקטורי.

ביולי חתם בהירנפיין מליגת העל ההולנדית.

ב-22 בינואר 2019 חתם בסונדרייסק מליגת העל הדנית.

ב-22 בינואר 2020 חתם במלבורן ויקטורי.

==קריירה בינלאומית==
ב-25 במרץ 2011 ערך רוחאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניו זילנד בתיקו 1-1 נגד . בקיץ זכה עם נבחרת ניו זילנד בכדורגל עד גיל 20 באליפות אוקיאניה בכדורגל עד גיל 20. ב-11 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–6 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.

==תארים==
; נבחרת ניו זילנד
*גביע אוקיאניה בכדורגל עד גיל 20: 
*גביע אוקיאניה לאומות: 2016

; אישיים
*כדורגלן השנה באוקיאניה: 
*פרס ג'וני וארן: 
*הכדורגלן הצעיר של העונה באוסטרליה: 
*נבחרת העונה בליגת העל האוסטרלית: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ניו זילנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ניו זילנדים
קטגוריה:כדורגלני וולינגטון פיניקס
קטגוריה:כדורגלני מלבורן ויקטורי
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני גרויטר פירט
קטגוריה:כדורגלני תון
קטגוריה:כדורגלני הירנפיין
קטגוריה:כדורגלני סונדרייסק
קטגוריה:כדורגלני קולו-קולו
קטגוריה:כדורגלני בריזבן רואר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניו זילנד
קטגוריה:כדורגלני גביע אוקיאניה לאומות 2016
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטרליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים זרים בצ'ילה
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באוקיאניה
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-1991
גלוריה ניילור

גלוריה ניילור (באנגלית: Gloria Naylor; 25 בינואר 1950 – 28 בספטמבר 2016) הייתה סופרת אמריקאית. התפרסמה בזכות ספרה "נשים שחורות".

== נעורים וחינוך ==
ניילור נולדה בניו יורק ב-25 בינואר 1950, בתם הבכורה של רוזוולט ניילור ואלברטה מקאלפין. הוריה היו אריסים ברובינסונוויל, מיסיסיפי. הם נדדו להארלם במסגרת ההגירה הגדולה כדי לברוח מחיי ההפרדה הגזעית בדרום. אביה עבד בתחבורה; אמה הייתה מרכזנית. למרות חינוכה הדל, אהבה אמה של ניילור לקרוא, ועודדה את בתה לקרוא ולכתוב יומן.

בשנת 1963 עברה משפחתה של ניילור לרובע קווינס ואמה הצטרפה לכת עדי יהוה. ניילור הייתה תלמידה מצטיינת וקראה רבות. היא למדה בכיתות מתקדמות בבית הספר התיכון שלה, ושקעה בחקר סופרים בריטים מהמאה ה-19. ההתנקשות בד"ר מרטין לותר קינג בשנת לימודיה האחרונה בתיכון השפיעה עליה עמוקות. היא החליטה לדחות את לימודיה הגבוהים ולהפוך למיסיונרית עבור עדי יהוה בניו-יורק, צפון קרוליינה ופלורידה. לאחר שבע שנים פרשה, שכן, לדבריה, "הדברים לא נעשו טובים יותר, אלא גרועים יותר."

ניילור השיגה תואר ראשון בספרות אנגלית בברוקלין קולג' באוניברסיטת העיר ניו-יורק בשנת 1981. היא השיגה תואר שני בלימודים אפרו-אמריקאיים באוניברסיטת ייל בשנת 1983. היא הייתה חברת כבוד באגודת הסטודנטים דלתא סיגמא תטא.

== קריירה ==
רומן הביכורים של ניילור, The Women of Brewster Place, פורסם ב-1982 וזכה ב-1983 בפרס הלאומי לספרות  בקטגוריית הרומן הראשון. על בסיס הרומן הופק בשנת 1989 סרט באותו השם על ידי אופרה וינפרי. הספר יצא לאור בתרגום לעברית בשם "נשים שחורות" (הוצאת כנרת, 1989).

במהלך הקריירה שלה בתור פרופסורית, לימדה ניילור כתיבה וספרות במספר אוניברסיטאות, כולל אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת בוסטון ואוניברסיטת קורנל.

ניילור מתה מהתקף לב ב-28 בספטמבר 2016, בעת ביקור בסנט קרואה, שבאיי הבתולה.

== מקורות השפעה ==
במהלך לימודיה בקולג' של ברוקלין, השתקעה ניילור בעבודתן של סופרות אפרו-אמריקאיות כגון זורה ניל הרסטון, אליס ווקר, ובמיוחד טוני מוריסון. היא שאבה השראה ממחברות אלה והחלה לכתוב סיפורים שהתרכזו בחייהן של נשים אפריקאיות-אמריקאיות.

== פרסים ==
* עמיתת הקרן הלאומית לאמנויות, 1985
* פרס הקואליציה הלאומית של 100 נשים שחורות, 1986
* מלגת גוגנהיים, 1988
* פרס ליליאן סמית, 1989

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכות מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי פרס הספר הלאומי האמריקאי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סופרות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2016
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
שום דבר עלינו בלעדינו

"שום דבר עלינו בלעדינו!" (באנגלית: ״Nothing about us without us״) הוא הסלוגן המעביר את הרעיון כי מדיניות צריכה להיקבע תוך השתתפות ישירה של חברי הקבוצה המושפעים על ידה. הסלוגן מתייחס בעיקר לקביעת מדיניות הרלוונטית לקבוצות מודרות (למשל: מדיניות בנושאי עוני, מיעוטים, אנשים עם מוגבלות, נשים ועוד) שלעיתים קרובות נעדרות הזדמנויות פוליטיות, חברתיות וכלכליות.

שורשיו של הביטוי במסורות הפוליטיות של מרכז אירופה ובפרט בפולין ב-1505 שם הועברו תחילה סמכויות החקיקה מן המלך לפרלמנט. לאחר מכן הפך לביטוי שגור בשיח על נורמות דמוקרטיות. ביטוי מקביל ושכיח מאוד הוא הסיסמה 'אין מיסוי ללא ייצוג'. שהיה נפוץ במלחמת העצמאות האמריקנית. 

הביטוי באנגלית נכנס לשימוש על ידי אקטיביסטים נכים במהלך שנות ה-90. ג'יימס צ'רלטון, אקטיביסט וכותב אמריקני, מספר כי הוא שמע לראשונה את המונח בשימוש על ידי אקטיביסט דרום אפריקני בתחום המוגבלויות בשם מייקל מסותה. ויליאם רולנד, אקטיביסט נוסף מספר כי הוא שמע את הביטוי מפעיל ממזרח אירופה בשלב מוקדם יותר במהלך כנס בינלאומי לזכויות אנשים עם מוגבלות. בשנת 1998, צ'רלטון פרסם ספר תחת כותרת זו העוסק בזכויות אנשים עם מוגבלות. אקטיביסט נוסף בשם דייוויד וורנר השתמש באותה הכותרת לספרו שפורסם אף הוא ב-1998. הסלוגן משמש נקודת חיבור בין התנועות לזכויות אנשים עם מוגבלויות ברחבי העולם. הרעיון העומד ביסודו הוא שיש לתת לאנשים עם מוגבלות להחליט, לקבוע ולהשפיע בכל דבר הנוגע להם, כולל החלטות בנוגע לחייהם האישיים, קביעת מדיניות, ארגון מחקר, ועוד. הרקע לכך הוא ההיסטוריה במהלכה לא רק התעלמו מהעדפותיהם של אנשים עם מוגבלות אלא הם נתפסו כמי שאינם מסוגלים להביע העדפות, או שאין לתת לעמדתם משקל משום שהם משוללי רציונליות. עיקרון זה עולה בקנה אחד עם המודל החברתי למוגבלות הגורס כי תיקון החברה יתאפשר רק על ידי מתן ביטוי לקולם של אנשים עם מוגבלויות היות שלהם הידע והניסיון הרלוונטי על מנת לקדם שינוי במצבם.

מאז שנות ה-90 הפך הביטוי לשכיח גם במאבקים של קבוצות אינטרס נוספות מלבד אנשים עם מוגבלות ולתנועות חברתיות נוספות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקה של זהויות
קטגוריה:סוציולוגיה
דארת' פלייגוס

דארת' פלייגיוס ("החכם") הוא אדון סית' ביקום מלחמת הכוכבים, מורהו של דארת' סידיוס. על פלייגיוס נאמר כי היה חזק במיוחד עם הכוח, ואף הצליח ליצור חיים ולרמות את המוות עצמו. הוא נבגד ונרצח בשנתו על ידי תלמידו סידיוס.

== ראשית חייו ==
על פי הידוע על אודותיו, חייזר אחד מגזע הבית' (אחדים מהם נראו מנגנים במסבאה במוס אייסלי בפרק 4) בשם ראגס נום פנה אל אישה אחת מגזע המון (MUUN) על מנת ליצור צאצא משותף אשר יהיה חזק מאוד עם הכוח.

אותו נום אשר בו בזמן היה בסתר אדון אפל של הסית' דארת' טנברוס, הצליח ליצור את אותו צאצא ומאוחר יותר לקח אותו כשולייתו וקרא שמו דארת' פלייגיוס.

כאשר פלייגיוס התחזק והבחין בנער הכשרוני שיב פלפטין, חשק בו כתלמידו והחליט להיפטר ממורהו. כאשר מורו נהרג, הוא הצליח לקחת מפלייגיוס את היכולת לחזות את העתיד, מה שמנע מפלייגיוס לצפות את בגידת תלמידו.

==לפני אירועי אימת הפנטום ==
בתקופה הזו, פלייגיוס עמל רבות על השגת היכולת ליצור חיים מהמידי- כלוריאנים, בין היתר על מנת לרמות את המוות ולהשיג לו חיי נצח. ישנן טענות הסוברות כי אחת התוצאות של ניסויים אלו הייתה אנקין סקייווקר עצמו, שכן נמדדה בו כמות מידי כלוריאנים חסרת תקדים שעלתה על כל דבר שנראה קודם לכן. כמו כן נטען כי לא היה לו אב וכי הוא נולד ישירות מהכוח.

תוכניותיו של פלייגיוס כללו את השתלטותו של תלמידו סידיוס על הסנאט הגלקטי, כשהוא עצמו ייבחר לסגן נשיא וביחד הם ישלטו על הגלקסיה. תוכניות אלו לא התממשו בסופו של דבר, מאחר שהוא נרצח בידי תלמידו.

בציבור הרחב, פלייגיוס היה ידוע כהגו דמאסק (Hego Damask), ראש קבוצת הבנקאים הגלקטית. כל הנהגת קבוצת הבנקאים הגלקטית הייתה מגזעו של פלייגיוס, המונים (MUUNS). כמו כן דמות מגזעו של פלייגיוס הופיעה לזמן קצר במתקפת המשובטים כשחתמו אמנה עם הרוזן דוקו, וכמו כן בנקמת הסית', כאשר כל מנהיגי הבדלנים נהרגו בידי דארת' ויידר.

פלייגיוס התמקד בעיקר בעסקיו, בזמן שתלמידו התמקד בפוליטיקה.

==במהלך אירועי אימת הפנטום ==
בעוד פלייגיוס עסוק במגזר העסקי, תלמידו הצליח להניע את פדרציית הסחר וניוט גאנריי בראשה להטיל מצור על כוכב הלכת נאבו.

בהוראתו של סידיוס, שהוא למעשה סנאטור פלפטין, החלה פלישה מסיבית של דרואידי קרב לכוכב הלכת. מלכת הכוכב פאדמה אמידאלה, חולצה ממנו בידי הג'די ופנתה לסנאט הגלקטי. כשהבינה שהסנאט לא יפעל לטובתה, תחת שכנועיו של פלפטין, החליטה להגיש הצעת אי- אמון בנשיא וולורום. פלפטין היה בין הסנאטורים שנבחרו להתמודד על התפקיד. במהלך האירועים, פלפטין זכה בהצבעה, בזכות הרטוריקה המצוינת שלו וגם עקב העובדה כי הוא עצמו מהכוכב נאבו.

עד לכל מה שאירע, פלייגיוס חש כי תוכניותיו להשתלטות על הגלקסיה והשמדת הג'די קרובות למימוש. הוא החליט לחגוג את המאורע עם תלמידו דארת' סידיוס. הם שתו משקאות אלכוהוליים ופלייגיוס שוכנע לשתות יתר על המידה בידי תלמידו. פלייגיוס, שהיה פרנואיד קיצוני, בעל חרדה תמידית לניסיונות התנקשות, לא הלך לישון כבר כמה שנים טובות, אך עקב כמויות האלכוהול ששתה לא היה יכול להתנגד יותר ונרדם. תלמידו ניצל את הרגע (מה שהוכיח את הפראנויה של פלייגיוס כנכונה), קרב את מיטת מורו, תקף אותו בזרם ברקי כוח והרג אותו בשנתו תוך כדי עינויים קשים. כך מת דארת' פלייגיוס החכם ונפתחה בפני תלמידו האפשרות לשלוט לבד בגלקסיה.

== מורשתו ==
במהלך אירועי "נקמת הסית'", כאשר פלפטין ואנאקין נמצאים באופרה, פלפטין מספר לאנקין את סיפורו של דארת' פלייגוס וקורא למותו "אירוני". סצנה זו בסרט הפכה לתופעת אינטרנט מפורסמת בקרב מעריצי מלחמת הכוכבים.

==ראו גם==
* כרונולוגיית מלחמת הכוכבים
* פלפטין
* סית'

קטגוריה:לורדי סית'
קרבות לקסינגטון וקונקורד

קרבות לקסינגטון וקונקורד היו ההתנגשויות הצבאיות הראשונות במלחמת העצמאות האמריקנית, בין מיליציות מקומיות ממושבת מסצ'וסטס, לכוחות מהצבא הבריטי. הקרבות התרחשו ב-19 באפריל 1775, במחוז מידלסקס, הפרובינציה של מפרץ מסצ'וסטס, בערים לקסינגטון, קונקורד, לינקולן, מנטומי (היום ארלינגטון), קיימברידג', ליד בוסטון. הקרבות מסמנים את פרוץ העימות בין בריטניה לבין שלוש-עשרה המושבות שלה בצפון אמריקה הבריטית.

בסוף 1774 אומץ פתרון סאפוק כהתנגדות לאכיפה של שינויים שבוצעו בממשלה הקולוניאלית של מסצ'וסטס על ידי הפרלמנט הבריטי בעקבות מסיבת התה של בוסטון. העצרת של מושבת מסצ'וסטס הגיבה על ידי יצירת ממשלה פטריוטית בלתי-חוקית הידועה בשם הקונגרס המחוזי של מסצ'וסטס וקריאה למיליציות מקומיות להתאמן לקראת אפשרות של מעשי איבה. הממשלה המורדת מימשה שליטה אפקטיבית על המושבה, מחוץ לשלטון הבריטי בבוסטון. בתגובה, הכריזה הממשלה הבריטית בפברואר 1775 על ההתרחשויות במסצ'וסטס כמרד.

כ-700 חיילים סדירים של הצבא הבריטי בבוסטון, תחת פיקודו של לוטננט-קולונל פרנסיס סמית, קיבלו פקודות סודיות ללכוד ולהשמיד אספקה צבאית של המורדים המאוחסנת על פי הדיווחים על ידי המיליציה של מסצ'וסטס בקונקורד. באמצעות איסוף מודיעין יעיל, קיבלו המתיישבים הודעה שבועות לפני כן שהאספקה שלהם עלולה להיות בסכנה, ולכן רובם עברו למקומות אחרים. הם גם קיבלו פרטים על התוכניות הבריטיות בלילה שלפני הקרב, והצליחו להודיע במהירות למיליציות מהאזור על המשלחת הבריטית.

היריות הראשונות נורו בלקסינגטון בזריחה. אנשי המיליציה היו במיעוט ונהדפו לאחור, והחיילים הבריטים התקדמו לקונקורד, שם הם התחלקו לפלוגות על מנת לחפש אספקה. בערך ב-11:00 בבוקר נפגשו כ-400 אנשי מיליציה עם 100 חיילים בריטים משלוש פלוגות בגשר הצפוני של קונקורד, ושני הצדדים ספגו אבדות. הכוח הבריטי שמצא עצמו לפתע נתון במיעוט מספרי, נהדף מהגשר והצטרף לכוח הבריטי העיקרי בקונקורד.

לאחר שהשלימו את החיפוש בקונקורד אחר ציוד צבאי, החלו הכוחות הבריטיים את צעדת השיבה לבוסטון, בעוד אנשי מיליציה המשיכו להיאסף מערים שכנות. יריות נורו שוב ושוב בין שני הצדדים והן נמשכו לאורך כל היום, בעוד שהחיילים הבריטים צועדים חזרה לכיוון בוסטון. כשהגיעו ללקסינגטון, קיבל הכוח של לוטננט-קולונל סמית כוח-תגבורת של בריגדיר גנרל יו פרסי, דוכס נורת'אמברלנד, המכונה ארל פרסי. הכוח המשולב, שמנה כעת כ-1,700 אנשים, צעד חזרה לבוסטון תחת אש כבדה תוך נסיגה טקטית ובסופו של דבר הגיעו לצ'ארלסטאון, שהיה מקום בטוח עבורם. עוד ועוד אנשי מיליציה חסמו את הדרכים לצ'ארלסטאון ובוסטון, והחלו במצור על בוסטון.

ראלף וולדו אמרסון, ב"המנון קונקורד" שלו, תיאר את היריה הראשונה שירה הפטריוט האמריקני בגשר הצפוני של קונקורד, כ"ירייה שנשמעה ברחבי העולם".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

לקסינגטון
קטגוריה:קיימברידג' (מסצ'וסטס)
רעידת האדמה ביהודה (130)

רעידת האדמה ביהודה בשנת 130 לספירה הייתה רעידת אדמה חזקה שפגעה באזור יהודה תחת שלטון רומאי. הרעידה החריבה את קיסריה וערים נוספות באזור.

== רקע ==
מספר רעידות אדמה מוכרות בתקופה הקלאסית בארץ ישראל מהספרות היהודית של אותה תקופה ומפי היסטוריונים רומיים. מבין הרעידות המוכרות ביותר הן רעידת אדמה בשנת 31 לפנה"ס. לפי יוסף בן מתתיהו רעידה זו גרמה לכ-30,000 הרוגים.

בנוסף, קיימת השערה בדבר קיום רעידת אדמה חזקה בשנות השלושים של המאה הראשונה לספירה ביהודה - רעידה קשה בעוצמה 8.2 בסולם ריכטר, שכנראה מתוארת בברית החדשה ברקע לאירועי הצליבה של ישו.

== הרעידה ==
על פי הכרוניקון של הירונימוס, באולימפיאדה ה-226, בשנה ה-12 לשלטון הקיסר אדריאנוס, פרצה בארץ ישראל רעידת אדמה שהחריבה את הערים אמאוס וקיסריה. על פי הכרוניקון, הרעידה התרחשה בשנת 128 לספירה, אם כי יש המתארכים אותה לשנת 130, ויש המתארכים את הרס אמאוס ברעידת אדמה לשנת 131. הרעידה גרמה נזק לערים נוספות, בהן גם העיר לוד.

לדעת יהודה דוד אייזנשטיין, כאשר נהרסו הערים קיסריה (מושב נציב רומא בארץ ישראל) ואמאוס (מושב חיל מצב רומאי), ראו בכך היהודים אות למרד. בשנת 132 פרץ מרד בר כוכבא.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.hayadan.org.il/history-of-earthquakes-in-israel-120204 הידען - ההיסטוריה של רעידות האדמה בארץ ישראל]

==הערות שוליים==

130
קטגוריה:התקופה הרומית בארץ ישראל
קטגוריה:130
תומאס גייג' (גנרל)

דיוקן של גייג', ציור של [[ג'ון סינגלטון קופלי בסביבות 1768]]
תומאס גייג (באנגלית: Thomas Gage; 10 במרץ 1719 – 2 באפריל 1787) היה גנרל בריטי, הידוע בעיקר בשנים הרבות ששירת בצפון אמריקה, כולל התפקיד שלו כמפקד של הכוחות הבריטיים בימיה הראשונים של המהפכה האמריקאית.

==ביוגרפיה==
גייג' נולד למשפחה אריסטוקרטית באנגליה. הוא החל לשרת בצבא הבריטי במלחמת הצרפתים והאינדיאנים, שם שירת לצד היריב העתידי שלו, ג'ורג' וושינגטון, בקרב של מונונג'אלה, בשנת 1755. לאחר נפילתה של מונטריאול לידי הבריטים בשנת 1760, הוא זכה בתואר המושל הצבאי שלה. במהלך הזמן הזה הוא לא בלט בכשרונותיו הצבאיים, אך הוכיח את עצמו כאדמיניסטרטור מוכשר.

משנת 1763 עד 1775 שימש גייג' כמפקד העליון של הכוחות הבריטים בצפון אמריקה, כך פיקח על התגובה הבריטית למרד פונטיאק בשנת 1763. בשנת 1774 הוא מונה גם למושל מושבת מסצ'וסטס, עם הוראות ליישם את חוקי הכפייה, כעונש למסצ'וסטס על מסיבת התה של בוסטון. ניסיונותיו להשתלט על מאגרי נשק וציוד צבאי של מיליציות מקומיות באפריל 1775 עוררו את קרבות לקסינגטון וקונקורד, שהיו למעשה הקרבות הראשונים במלחמת העצמאות האמריקאית. לאחר ניצחון פירוס ביוני בקרב באנקר היל הוא הוחלף בגנרל ויליאם האו, שהתמנה במקומו למפקד של הכוחות הבריטיים בצפון אמריקה באוקטובר 1775, וחזר לבריטניה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:המהפכה האמריקאית
קטגוריה:אנשי צבא במלחמת העצמאות של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי צבא בריטים
קטגוריה:אנשי ממשל באימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1787
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית