OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פטימה ביווי

פטימה ביווי (באנגלית: M. Fathima Beevi; 30 באפריל 1927 – 23 בנובמבר 2023) הייתה שופטת הודית. היא מונתה לבית המשפט העליון של הודו ב-1989, והפכה לשופטת הראשונה בו<ref></ref><ref name="supremecourtofindia"></ref><ref name="indiaepostoffice"></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> והמוסלמית הראשונה שהתמתנתה לבית משפט גבוה בהודו. עם פרישתה מבית המשפט, היא שימשה כחברה בוועדה הלאומית לזכויות האדם, ולאחר מכן כמושלת מדינת טאמיל נאדו בהודו בין השנים 1997 ל-2001. בשנת 2023, היא זכתה בפרס Kerala Prabha , הפרס השני בחשיבותו מתוך שלושה הניתן כל שנה על ידי ממשלת קרלה.<ref name="indiaepostoffice" /><ref></ref><ref></ref>

== ביוגרפיה ==
פטימה ביווי נולדה באפריל 1927 בפאטהנאמטיטה בממלכת טרוונקור (כיום במדינת קרלה), למשפחה מוסלמית. הוריה היו אנווייטיל מיר סאהיב וחדיג'ה ביווי למשפחת רוותר.<ref></ref> היא הייתה הבכורה מבין שמונה ילדים. אביה שהיה עובד מדינה דאג להשכלתם של כל ילדיו.<ref name=":0"></ref>

ביווי סיימה את בית ספר התיכון הקתולי בפאטהנאמטיטה ב-1943, וקיבלה את התואר הראשון שלה בכימיה מהמכללה לנשים, בטריוונדרום. אביה, ששאב השראה מסיפורה של אנה צ'אנדי, שכנע אותה לפתח קריירה במשפטים.<ref></ref> היא סיימה תואר במשפטים מהמכללה הממשלתית למשפטים בטריוונדרום.<ref></ref><ref></ref>

=== קריירה ===
==== קריירה משפטית ====
ביווי נרשמה כעורכת דין ב-14 בנובמבר 1950 לאחר שסיימה במקום הראשון במבחני הלשכה של מועצת עורכי הדין ב-1950.

היא החלה את הקריירה המשפטית שלה במערכת המשפט בקרלה כאשר ב-1958 מונתה כשופטת מקומית (מונסיף ), תחת שירותי המשפט של קרלה. היא קודמה לשופטת בכירה ב-1968 ולשופטת מחוזית ב-1972, וכשופטת מחוז ומושב ב-1974.

בינואר 1980 מונתה ביווי לחברה בחבר השופטים של בית הדין לערעורים של מס הכנסה.

ב-4 באוגוסט 1983 מונתה כשופטת בבית המשפט העליון של הודו והייתה האשה הראשונה בתפקיד בהודו. ב-14 במאי 1984 היא הפכה לשופטת קבועה בבית המשפט העליון. היא פרשה מתפקידה ב-29 באפריל 1989, אך ב-6 באוקטובר 1989 הוחזרה לתפקיד שופטת בבית המשפט העליון וכך פרשה פעם נוספת באפריל 1992.בית המשפט העליון של הודו

==== מושלת טאמיל נאדו ====
מאוחר יותר ביווי הפכה למושלת טאמיל נאדו ב-25 בינואר 1997.<ref></ref> נשיא הודו שנקר דיאל שרמה אמר בטקס מינויה שהתקיים לצד מינוי השופט סוחדב סינג קאנג, לשעבר נשיא בית המשפט העליון בג'אמו וקשמיר, למושל קרלה, כי "ניסיונם ותובנותיהם לגבי עקרונותיה של החוקה והחוקים מהווים נכסים יקרי ערך".<ref></ref>

כמושלת המדינה, היא דחתה את בקשות החנינה שהגישו ארבעת האסירים הנידונים בתיק ההתנקשות ברג'יב גנדי. האסירים שלחו את בקשות הרחמים למושלת, והתחננו בפניה שתפעיל את סמכותה לפי סעיף 161 לחוקה (סמכותו של המושל להעניק חנינה).<ref></ref>

כמושלת המדינה כיהנה גם כנשיאת אוניברסיטת מדרס .<ref></ref> היא שימשה גם כיו"ר ועדת קרלה למעמדות נחשלים (1993) וחברה בוועדה הלאומית לזכויות אדם (1993–1997).

הקריירה הפוליטית של ביווי נעצרה בשנת 2001 כאשר היא התפטרה מתפקידה לאחר שקבינט האיחוד טען כי היא לא מימשה את חובותיה החוקתיות. למרות שהיא פרסמה הצהרה על התפטרותה, היא שמרה על שתיקה לגבי הביקורת נגדה.<ref name=":0" />

=== מותה ===
ביווי נפטרה ב-23 בנובמבר 2023, בגיל 96.<ref></ref><ref></ref>

== ראו גם ==
* אנה צ'אנדי

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפטנים הודים
קטגוריה:מושלי המדינות והטריטוריות של הודו
קטגוריה:ילידות 1927
קטגוריה:נפטרות ב-2023
קטגוריה:שופטות
מבצר פניש

מבצר פניש (בפורטוגזית: Praça-forte de Peniche או Fortaleza de São Francisco) הוא מבצר בשטח של שני דונם בפניש, פורטוגל, שנבנה לראשונה ב-1557–1558. המבצר הוא חלק מטירת אטוגויה דה באלייה . המבצר שימש מספר תפקידים בהיסטוריה של פורטוגל, כולל ככלא לאסירים פוליטיים במהלך המדינה החדשה (פורטוגל) .<ref name="Fortalezas"></ref>

המבצר נחשב כאנדרטה לאומית בפורטוגל מאז 1938.

נכון ל-2019, המבצר עובר שיקום לצורך הסבה למוזיאון, שייקרא המוזיאון הלאומי להתנגדות וחופש.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פורטוגל: מבנים
קטגוריה:אירופה: מבצרים
כשזה עמוק

כשזה עמוק הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת הישראלית קורין אלאל. את האלבום הוציאה בשנת 1997 לאור חברת התקליטים NMC על גבי תקליטור וקלטת שמע. לצורך קידומו המסחרי הוצאו מתוכו שלושה סינגלים מסחריים: "לחיות", "פירמידות" ו"כשזה עמוק".

== רקע ==
האלבום כולל שתים עשרה רצועות ורמיקס אחד, שנכתבו על ידי שבעה כותבים שונים – מירי פיגנבוים, יענקל'ה רוטבליט, אהוד מנור, ענבל פרלמוטר, דפנה ערוד, מאיר גולדברג ויעקב גלעד. "כשזה עמוק", שיר הנושא, הוא גם הרצועה התשיעית באלבום. הוא נכתב על ידי אלאל ופרלמוטר, שנפטרה זמן קצר לאחר מכן בתאונת דרכים. אלאל הקדישה לזכרה את אלבומה הבא, תנינענק (2001). הוא דורג במקום השישי במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. כמו כן, הוא נכנס למצעד השנתי של התחנה במקום ה-28.

כשזה עמוק הוא אלבומה הראשון של אלאל שלא הופץ בפורמט תקליט. מפיקו, ערן צור, עבד עם הזמרת בעבר כשהוציאו יחד עם דנה אינטרנשיונל ורונה קינן את "וזה לא מה ש..." מתוך האלבום אתה חברה שלי (1997).<ref name=":0"></ref> בנוסף, "Dacha", נחשב לשירה הראשון של אלאל באנגלית.

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1997
קטגוריה:אלבומי קורין אלאל
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
טומאני קמארה

טומאני קמארה (בצרפתית: Toumani Camara; נולד ב-8 במאי 2000) הוא כדורסלן בלגי שמשחק בקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס מליגת ה-NBA, בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. קמארה הוא השחקן הבלגי השני אי פעם שנבחר בדראפט ה-NBA (אחרי אקסל הארוול), וכן הבלגי השני ששיחק בליגת ה-NBA (אחרי די. ג'יי. מבנגה).

==קריירת מכללות==
קמארה נולד בבריסל, בלגיה, ובגיל 16 עבר למיאמי שבארצות הברית על מנת להשתתף בליגת התיכונים האמריקאית.

בשנת 2019 החל ללמוד ולשחק באוניברסיטת ג'ורג'יה, יחד עם כוכב ה-NBA לעתיד אנתוני אדוארדס. בשתי עונותיו עם ה"בולדוגס" קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק. בשנת 2021 עבר ללמוד באוניברסיטת דייטון אשר בדייטון, אוהיו. בשתי עונותיו בדייטון העמיד ממוצעים של 12.4 נקודות ו-7.8 ריבאונדים למשחק.

==קריירה ב-NBA==
קמארה נבחר על ידי פיניקס סאנס בבחירה ה-52 של דראפט ה-NBA{{כ}} 2023. בספטמבר 2023, כשלושה חודשים לאחר הדראפט, הועבר עם ג'רו הולידיי ודיאנדרה אייטון לפורטלנד טרייל בלייזרס במסגרת טרייד אשר שלח את דמיאן לילארד למילווקי באקס, ואת גרייסון אלן, יוסוף נורקיץ', נאסיר ליטל וקיאון ג'ונסון לפיניקס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלנים בלגים
קטגוריה:בריסל: ספורט
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דייטון
קטגוריה:כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
קטגוריה:בחירות דראפט של פיניקס סאנס
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-2000
חנית (מרגמה)

חנית (באנגלית: Spear) היא מערכת מרגמה 120 מ"מ, המבוססת על מרגמת קרדום של סולתם מערכות.

החנית בעלת יכולות אוטונומיות מלאות וכן יכולת ייחודית של רתיעה מופחתת ל-12 עד 15 טון, המאפשרת להתקין אותה על גבי מגוון רכבים קלים כגון האמר וסוגי ג'יפים שונים, בשונה ממרגמת "קשת" הניתנת להרכבה רק על גבי כלים כבדים כגון M-113. יכולת זו מאפשרת ניידות מוגברת של המרגמה גם בהטסה במגוון מטוסי תובלה ומסוקים וגם בתנועה גלגלית מהירה.

ה"חנית" הושקה על ידי אלביט במאי 2014, ובשנת 2017 השיקה החברה את חנית סימן 2, גרסה משופרת של הדגם הראשון.

המערכת נמצאת בצה"ל בשימוש יחידות חי"ר מובחרות, כגון מגלן ועוד.

== דגמים נוספים ==
* חנית קרקעית (מכונה גם: סלינג, באנגלית: Sling). במערכת זו המרגמה מקופלת מעל הרכב, ובעת הצורך היא נשלפת ומוצמדת לקרקע ובכך מעבירה את הרתע לקרקע במקום לרכב. המרגמה מוכנה לתפעול תוך 30 עד 60 שניות. מערכת זו נכנסה לשימוש בצה"ל בשנת 2021.
* חנית לטווח ארוך (באנגלית: Spear LR). בגרסה זו המרגמה מצוידת בקנה ארוך של 2 מטרים ומסוגלת לשגר פצצות לטווח של עד 10 קילומטרים. בשל אורך הקנה ועל מנת לצמצם את חשיפת הצוות לאויב, מצוידת המרגמה במערכת טעינה חצי אוטומטית שבה הלוחם מכניס את הפצצה למיכל בקצה ידית הטעינה והידית מניפה את הפצצה אל תוך הלוע.

== משתמשים ==
* : בשימוש צה"ל נמצאת החנית משנת 2018 והחנית קרקעית משנת 2021.
* : החנית נמצאת בשימוש צבא ארצות הברית, בינואר 2023 פורסם כי כוח מיוחד בחן את השימוש בחנית קרקעית.
* : במאי 2023 רכשה את המרגמה על גבי רכבי JLTV.
* : רכשה את החנית במרץ 2023.
* : חשפה כי ברשותה המרגמה לצד ארטילריה וכטב"מים ישראליים במהלך מצעד צבאי ב-2021.
* : רכשה את המערכת בשנת 2017, מורכבת על גבי משאית.
* : רכשה את המערכת בשנת 2018, מורכבת על גבי נגמ"ש קל, בשירות משמר הגבולות. תועדה בשימוש מבצעי במהלך מלחמת נגורנו קרבאך השנייה בשנת 2022.
* : מפעילה את הגרסה לטווח ארוך (מכונה בדנמרק, Cardom 10). המרגמה מותקנת על גבי Piranha 5.

== ראו גם ==
* קשת (מרגמה)
* עוקץ פלדה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://elbitsystems.com/product/spear/ חנית], באתר אלביט מערכות 
* [https://elbitsystems.com/product/sling/ חנית קרקעית], באתר אלביט מערכות 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרגמות
קטגוריה:אלביט מערכות: מוצרים
קטגוריה:חיל התותחנים הישראלי: אמצעי לחימה
קטגוריה:חיל הרגלים הישראלי: אמצעי לחימה
לינדה תומפסון

לינדה תומפסון (באנגלית: Linda Thompson; נולדה ב-1950) היא שחקנית ומוזיקאית אמריקאית.

==ביוגרפיה==
תומפסון נולדה בממפיס, היא זכתה במספר תחרויות יופי וביניהן בתחרות היופי של אוניברסיטת ממפיס, ב-1970 הייתה הסגנית השלישית למיס טנסי, ב-1972 נבחרה ל"מיס טנסי ארצות הברית" וייצגה את טנסי במיס ארצות הברית, בתקופה זו הכירה את אלביס פרסלי והם היו זוג לזמן מה.

ב-1977 החלה להופיע באופן קבוע בתוכנית הטלוויזיה "Hee Haw", היא גם ביצעה הופעות אורח בסדרות הטלוויזיה סטארסקי והאץ' ובוורלי הילס 90210. היא כתבה את המילים לשירו של קני רוג'רס "Our Perfect Song" ואת המילים לשיר To" Where You Are" של ג'וש גרובן, היא הייתה שותפה לכתיבת השיר I Have Nothing של ויטני יוסטון.

היא הייתה נשואה לאתלט ברוס ג'נר ונולדו להם שני בנים, מ-1991 ועד 2005 הייתה נשואה למלחין הקנדי דייוויד פוסטר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס ארצות הברית
מיריאנה ספוליאריץ' אגר

מיריאנה ספוליאריץ' אגר (בקרואטית: Mirjana Spoljaric Egger; נולדה ב–1972) היא דיפלומטית שווייצרית-קרואטית, המכהנת כנשיאת הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום החל מ-1 באוקטובר 2022, והיא האשה הראשונה בתפקיד זה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.icrc.org/en/person/mirjana-spoljaric מיריאנה ספוליאריץ' אגר] באתר הוועד הבין-לאומי של הצלב האדום.
* 

קטגוריה:הצלב האדום
שלוש מילים בודדות

שלוש מילים בודדות (באנגלית: Three Little Words) הוא סרט מוזיקלי ביוגרפי אמריקאי משנת 1950 בבימויו של ריצ'רד ת'ורפ, עם פרד אסטר, ורה-אלן, רד סקלטון וארלן דאהל בתפקידים הראשיים.

זה סיפור ביוגרפי על הפזמונאי ברט קלמר והמלחין הארי רובי שעבדו בניו יורק בסמטת מחבתות הפח וחברו יחד להיטים רבים.

זה סרטה השלישי של דבי ריינולדס והיא מופיעה בו בתפקיד קטן ביחד עם קרלטון קרפנטר בתפקיד הזמרת הלן קיין כשקולה מדובב על ידי קיין בשיר "I Wanna Be Loved by You" שפורסם אחר כך בביצועה של מרילין מונרו.

פרד אסטר זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט מוזיקלי או קומדיה (הזוכה הראשון בקטגוריה זו).

==תקציר העלילה==
ברט קלמר (פרד אסטר) הוא זמר ורקדן בלהקת וודביל בניו יורק שם הוא מופיע ביחד עם שותפתו ובת זוגו ג'סי בראון (ורה-אלן). הוא רוצה להתחתן אתה אך היא מהססת.

ברט מופיע להנאתו גם בתור קוסם בעילום שם ששולף שפנים מהכובע. העוזר שלו הוא המלחין הארי רובי (רד סקלטון) שמגויס לשמש לו כעוזר על ידי מנהל הלהקה. רובי משבש לו את כל ההצגה והוא נאלץ לרדת מהבמה בבושת פנים. הוא נפגע בברכו ונאלץ לנוח ולבטל הופעות לתקופה ארוכה. כעת הוא מסרב להצעת הנישואיו של ג'סי כי אינו בטוח ביכולתו לפרנס אותה והם נפרדים.

ברט הצולע מתפנה לכתיבת שירים. במשרד הפקה בסמטת מחבתות הפח הוא פוגש ברובי שמלחין לו שיר שמצליח מאד במכירות והם מתפרסמים. רובי מתאהב בזמרת טרי לורדל (גייל רובינס) אך היא מעדיפה אחר ולבסוף הוא מתאהב בזמרת איילין פרסי (ארלן דאהל) והם נישאים. ג'סי מצליחה בהופעותיה, ברט מחלים מפציעתו, נפגש עם ג'סי והם מתפייסים, נישאים וממשיכים להופיע.

ברט מחבר מחזה אך רובי חושב שהוא גרוע ועלול לגרום להם להפסדים ופועל אצל המשקיעים שיידחו אותו. לאחר שהאמרגן שלהם צ'רלי קופ (קינן ווין) מגלה זאת לברט הוא מאד והם נפרדים לזמן ארוך.

ג'סי ואיילין פועלות לגישור בין הבעלים ומכינים להם הופעה שתשודר ברדיו. בחוסר רצון הם מגיעים ומשמיעים לקט מהשירים המפורסמים ומסיימים בשיר "שלוש מילים בודדות" (אני אוהב אותך) לקול תשואות הקהל.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|פרד אסטר
|ברט קלמר
|פזמונאי
|-
|ורה-אלן
|ג'סי בראון
|זמרה מדובבת של אניטה אליס
|-
|רד סקלטון
|הארי רובי
|מלחין
|-
|קינן ווין
|צ'רלי קופ
|אמרגן
|-
|ארלן דאהל
|איילין פרסי
|זמרת
|-
|דבי ריינולדס
|הלן קיין
|זמרה מדובבת של הלן קיין
|-
|גייל רובינס
|טרי לורדל
|זמרת
|-
|גלוריה דהייבן
|זמרת
|
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=lyNxK5014EA קדמון לשלוש מילים בודדות], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=-S4DQVouaJA היכן מצאת את הנערה הזאת, פרד אסטר וורה-אלן], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=pd6suTj5wQ0&t=109s מר וגב' הופר - פרד אסטר וורה-אלן], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=Vb7weNy2NkA בואי לאבא - ורה אלן], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=w_iQbNx2jeI אני חושב עליך - פרד אסטר וורה - אלן], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=ayMDaVZ1fhk&t=39s דבי ריינולדס שרה בקולה של קיין], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=AtdyhZzKaBU סצנת הסיום - שלוש מילים בודדות - אני אוהב אותך], באתר יוטיוב
*[https://www.tcm.com/tcmdb/title/454/three-little-words#overview שלוש מילים בודדות], באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1950
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
ואליד בשטי

ואליד בשטי (נולד ב-1976 בלונדון, בריטניה) הוא אמן וסופר מלוס אנג'לס.

בשטי היה פרופסור חבר במחלקה לאמנות לתואר שני ב־Art Center College of Design, פסדינה, ולימד בבתי ספר רבים כולל אוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס; אוניברסיטת קליפורניה, אירווין; מכון קליפורניה לאמנויות; בית הספר לאמנות של שיקגו; ותוכנית MFA במכללת בארד. בשטי הציג תערוכות רבות במוסדות וגלריות רבות ברחבי העולם. הוא מבקר בפקולטה במכון לארכיטקטורה בדרום קליפורניה .

== לימודים ==
בשטי קיבל תואר ראשון באמנויות מבארד קולג', ניו יורק ב-1999, ותואר שני באמנויות יפות מבית הספר לאמנות של אוניברסיטת ייל ב-2002.

== עבודות ==
למרות שבשטי ידוע בעיקר בעבודתו בצילום, גופי עבודתו משתרעים על מגוון רחב של מדיה לרבות פיסול, ציור, מיצב ווידאו. לגבי הבחנות בין מדיומים, הוא הדגיש כי הוא "מנסה לשקול כל גוף עבודה במונחים שלו, באופן דיסקרטי, כך שמונחים כמו 'פיסול' או 'צילום', במובן הרחב שלהם, לא ממש נכנסים לתוך החשיבה [שלי] ... " <ref>Mikkel Carl, "Interview: Walead Beshty," Malmö Konsthall, 2011. http://www.konsthall.malmo.se/upload/pdf/Walead_Beshty_Interview.pdf</ref>

== אוספים ציבוריים ==
עבודתו של בשטי נמצאת באוספים קבועים של מוזיאונים ברחבי העולם, כולל:
* המכון לאמנות של שיקגו, שיקגו, IL
* מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים, ניו יורק
* מוזיאון האמר, לוס אנג'לס, קליפורניה
* מוזיאון הירשהורן וגן הפסלים, וושינגטון הבירה
* מוזיאון מחוז לוס אנג'לס לאמנות
* המוזיאון לאמנות עכשווית, שיקגו, שיקגו, IL
* המוזיאון לאמנות עכשווית, לוס אנג'לס, קליפורניה
* המוזיאון לאמנות מודרנית, ניו יורק
* מוזיאון סן פרנסיסקו לאמנות מודרנית, סן פרנסיסקו, קליפורניה
* טייט, לונדון, בריטניה
* מוזיאון לאמנות של אוניברסיטת מישיגן, אן ארבור, MI
* מוזיאון ויקטוריה ואלברט, לונדון
* מוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית, ניו יורק

== קישורים חיצוניים ==
* [https://frieze.com/article/picture-industry-provisional-history-technical-image מקס אנדרוז, "תעשיית התמונות: היסטוריה זמנית של התמונה הטכנית", פריז מקוון, 20 בדצמבר 2018.]
* [http://www.regenprojects.com/attachment/en/54522d19cfaf3430698b4568/Press/5a4ed949fdc03801288b4569 נועם מ' אלקוט, "תעשיית התמונות", פורום אמנות, כרך 2.] [http://www.regenprojects.com/attachment/en/54522d19cfaf3430698b4568/Press/5a4ed949fdc03801288b4569 56, לא. 4, בדצמבר 2017.]
* [https://vimeo.com/93572454 דאגלס פוגל בשיחה עם Philippe Verge, Walead Beshty & Jean-Luc Moulene, שיחה לרגל "2014 Sound and Vision: The Conversations" ב-Paris Photo, Paramount Pictures Studios, לוס אנג'לס, קליפורניה, 25 באפריל 2014.]
* [http://bombmagazine.org/article/3348/walead-beshty-eileen-quinlan "וואלד בשטי ואיילין קווינלן בשיחה", מגזין פצצה, ספטמבר 2009.]
* [https://vimeo.com/92307704 הרצאות של המחלקה לאמנות ב-UCLA: Walead Beshty, מוזיאון האמר, לוס אנג'לס, קליפורניה, 2010.]
* [http://dailyserving.com/2015/01/walead-beshty-a-partial-disassembling-of-an-invention-without-a-future-at-barbican-center/ Jordan Amirkhani, Walead Beshty: A Partial Disassembling of an Invention Without a Future at Barbican Center, הגשה יומית: פרסום בינלאומי לאמנות עכשווית, 26 בינואר 2015.]
* https://www.actionstakenunderthefictitiousnamewaleadbeshtystudiosinc.com
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בארד קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
רי רוזנפלד

רִי (רִבקַה אֵלזָה) רוֹזנפלד (נולדה ב-25 בספטמבר 1967; שמה מופיע גם כ"רי רוזנפלד (קומר)") היא שחקנית, תסריטאית ויזמית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
רי רוזנפלד נולדה בשדרות לילה רוז בפריז ועלתה לארץ בשנת 1969.

גדלה במשפחה אורתודוקסית אדוקה והעבירה את ילדותה בין רמת גן לבית אל עקב גירושי הוריה. בגיל 14, יצאה בשאלה ועברה ללמוד בבית הספר תלמה ילין במגמת אמנות. בגיל שמונה עשרה, עברה להתגורר בתל אביב.

בשנת 1986, התגייסה לצה"ל ואת שירותה החלה בגלי צה"ל כתחקירנית בתוכנית "שישים שניות" עם אהוד גרף. לאחר מכן, שירתה במדור אמצעי המחשה וב.

=== בקולנוע ===
ב-1985, לפני הגיוס לצה"ל, שיחקה רוזנפלד בתפקיד ראשי בסרטו של יוחנן וולר "כל אהבותיי", כאהובתו המיתולוגית של דניאל, אותו גילם אלון אבוטבול.

ב-1986 יצא לאקרנים הסרט "נאדיה", המבוסס על ספרה של גלילה רון פדר, בבימוי של אמנון רובינשטיין. רוזנפלד שיחקה בסרט את תמי, חברתה לחדר של נאדיה.

בשנת 1988, במהלך שירותה בצה"ל שיחקה בסרט "מלך הסלים" בתפקיד ורד, העיתונאית החוקרת, לצד דובי גל (שגם ביים את הסרט).

ב-1990 שיחקה בסרטו של הבמאי הצרפתי קלוד ללוש "La Belle Histories", בתפקיד אפרת הצנחנית.

=== בטלוויזיה ===
רי רוזנפלד שיחקה במספר דרמות טלוויזיוניות ובהן "משחקים בחורף" (1988) המבוססת על אסופת הסיפורים "שקיעה כפרית" של הסופר יצחק בן-נר. הסרט מגולל את אהבתה האסורה של נערה בתקופת המנדט הבריטי. הסרט שודר בערוץ הראשון.

בשנת 1994, שיחקה בדרמת הטלוויזיה "אור אחר" של אלון ארניה בתפקיד הראשי לצד שרון אלכסנדר כמפיקה תל אביבית הסוחפת את בן זוגה החוזר בשאלה אל אורח החיים התל אביבי התוסס.

בשנת 2015, שיחקה בסדרת הטלוויזיה "לכודים בתוך הרשת" פסיכולוגית המתמחה בטיפול משפחתי. הסדרה שודרה בערוץ הראשון.

במהלך השנים, שיחקה רי רוזנפלד במגוון פרסומות וקליפים ידועים. בין השאר, כזהבה בתשדיר השירות הידוע של מועצת הפירות לקיווי בהשראת זהבה ושלושת הדובים, פרסומות למשביר לצרכן ולגולף, אפרופו, קוקה קולה, עוף טוב, דאב ובנק הפועלים. כמו כן, שיחקה בקליפ לשירה של להקת "אבטיפוס": "תשאירי לי מקום לחבק אותך בחלום" לצד איל שכטר וכמו כן בקליפ לשירו של שי זורניצר, "צולל בך".

בשנת 2002 ביימה את הסרט הדוקומנטרי "כלבלב לי" ששודר בערוץ 2. ב-2014 שימשה כתחקירנית ועורכת תוכן ודיאלוגים בסדרה "לכודים בתוך הרשת" עם עמיר מאורי.

רוזנפלד הייתה נשואה לשדרן והקריין גיל קומר. לזוג נולדה בת.

ב-2011 חלתה רי רוזנפלד בסרטן ולאחר שהחלימה, הקימה מספר מיזמים וסדנאות לרווחת מטופלים חולי סרטן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:ישראליות ילידות צרפת
מיכאל פלדמן

מיכאל פלדמן (1926 – 25 במרץ 2005) היה פרופסור לביולוגיה של התא במכון ויצמן למדע.

==ביוגרפיה==
מיכאל פלדמן נולד בשנת 1926 בתל אביב. במלחמת העצמאות שירת כחוקר בחיל המדע. בשנת 1949 קיבל תואר שני מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1952 קיבל בה תואר דוקטור, על עבודה שכותרתה "ההתפתחות האונטוגנית של הכונדרוקרניום : אוסטאוקרניום ושרירים קרניאליים ב-Pelobates syriacus". בשנים 1952–1955 התמחה בפוסט דוקטורט במיקרוביולוגיה אצל פרופ' וודינגטון באוניברסיטת אדינבורו בסקוטלנד. בשנת 1955 הצטרף לסגל מכון ויצמן למדע. בשנת 1961 מונה לפרופסור חבר במחלקה לביולוגיה של התא, שאותה ייסד, ועמד בראשה עד 1992. בשנת 1963 מונה ליושב ראש המועצה המדעית של המכון. בשנים 1966–1971 היה דיקן מדרשת פיינברג, ו בשנים 1983–1985 היה דיקן הפקולטה לביולוגיה. כיהן כפרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, באוניברסיטת סטנפורד, ב-מכונים הלאומיים לבריאות, במכון סלואן קטרינג לחקר הסרטן ועוד.

מחקרו עסק באימונולוגיה, ובפרט בקשר שבין המערכת החיסונית למחלת הסרטן.

בשנים 1972–1976 היה נשיא העמותה הישראלית לאימונולוגיה.

בשנת 1977 נבחר לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. ייסד בה את הוועדה המייעצת לחקר גנום האדם ואת הוועדה לנושא ההבטים המשפטיים והחברתיים בפרויקט גנום האדם (לימים ועדת הביואתיקה). היה חבר המועצה להשכלה גבוהה. נמנה עם מייסדי הטלוויזיה החינוכית והנחה בה את הוראת מדעי החיים. נמנה עם מייסדי האוניברסיטה הפתוחה והיה חבר בוועד הפועל שלה. 

היה העורך הראשי של כרך "מילואים ג'" של האנציקלופדיה העברית ועורך "לקסיקון אנציקלופדי חדש".

נבחר לחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

==הוקרה==
* 1984: פרס גריפואל של האיגוד הצרפתי לחקר הסרטן.
* 1986: פרס רוטשילד.
* 1988: דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: ביולוגיה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכי פרס גריפואל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
אורית קדר

אורית קדר היא פרופסור חברה במחלקה למדעי המדינה ועמיתה של מרכז פדרמן לחקר הרציונליות באוניברסיטה העברית בירושלים. תחום המחקר המרכזי שלה הוא פוליטיקה השוואתית והיא חוקרת ישראלית מובילה בסוגיות הנוגעות לפוליטיקה אלקטורלית, ייצוג ומגדר ופוליטיקה. עבודת הדוקטורט שלה זכתה ב: Noxon Toppan Award for Best Dissertation in Political Science מטעם המחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת הארוורד וספרה Voting for Policy, Not Parties: How Voters Compensate Power Sharing זכה בפרס ויליאם ה. ריקר לשנת 2010 מטעם האגודה האמריקאית למדעי המדינה,<ref></ref> המוענק ל"ספר הטוב ביותר על כלכלה פוליטית שפורסם במהלך שלוש השנים הקלנדריות האחרונות".<ref></ref>

== קריירה אקדמית ==
קדר החלה את לימודיה באוניברסיטת תל אביב, שם השלימה לימודי תואר ראשון במדע המדינה ובכלכלה בהצטיינות. את לימודיה המתקדמים השלימה בארצות הברית, לימודי המוסמך באוניברסיטת בראון ואת לימודי הדוקטורט באוניברסיטת הרווארד.

לאחר שסיימה את הדוקטורט, הצטרפה קדר למחלקה למדע המדינה באוניברסיטת מישיגן, שם גם הייתה עמיתה של המכון ללימודים פוליטיים והמכון ללימודי אירופה. מ-2006 עד 2007 היא הייתה פוסט-דוקטורנטית באוניברסיטת תל אביב, ולאחר מכן עברה לפקולטה למדעי המדינה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס MIT. ב-2009 הצטרפה כחוקרת ומרצה במחלקה למדע המדינה באוניברסיטה העברית. בשנת 2012 היא זכתה בפרס בן פורת לחוקר צעיר מצטיין באוניברסיטה העברית והצטרפה למרכז לחקר הרציונליות. במקביל, לימדה באוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטה האירופית.

ב-2017 התמנתה קדר לנשיאה של האגודה האירופת לחקר מדעי המדינה (the European Political Science Association). באותה שנה, מאמרה של קידר "Are Voters Equal under the Proportional Representation", שפורסם בכתב העת American Journal of Political Science, זכה בפרס לורנס לונגלי לשנת 2017 מהאגודה האמריקאית למדעי המדינה על המאמר הטוב ביותר שמתפרסם בכל שנה בנושא ייצוג ומערכות בחירות.<ref></ref> קדר נבחרה לנשיאת האיגוד האירופי למדעי המדינה בשנים 2018–2019.<ref></ref><ref></ref>

כיום היא משמשת כעורכת בשני כתבי עת מובלים: European Union Politics ו-Political Analysis. ובמהלך השנה האקדמית 3–2022, קידר מכהנת כעמיתת מחקר במכון Radcliffe Institute ללימודים מתקדמים, באוניברסיטת הרווארד. בנוסף לפרסומים האקדמיים שלה, כתבה קידר מאמרים עבור "הארץ"<ref></ref> ולבלוגים של LSE.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* [https://oritkedar.huji.ac.il/ אורית קדר], באתר האוניברסיטה העברית בירושלים 

== הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מדע המדינה
קטגוריה:חברי האקדמיה הצעירה הישראלית
קטגוריה:חוקרות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
ריד'לן

ריד'לין (בוולשית: Rhuddlan) היא עיירה וקהילה בצפון מחוז דנבישייר שבצפון-מזרח ויילס.

לאורך השנים הייתה ריד'לן מוקד כוח חשוב על הגבול הצפוני בין ויילס לאנגליה, היא כוללת במרכזה טירה מבוצרת שחלשה על האזור, והייתה גם המקום בו נחתם חוק ריד'לן שסיפח את נסיכות ויילס לממלכת אנגליה.

==היסטוריה==
העיירה ריד'לן נוסדה בשנת 921 על ידי אדוארד הזקן כאשר במרכזה טירת ריד'לן, היא ישבה בנקודה אסטרטגית חשובה ששלטה בקצה הצפוני של הגבול בין ממלכת וסקס האנגלו-סקסונית וממלכת גוויניד' הוולשית. הטירה והאזור סביבה נקראו תחילה בשם האנגלו-סקסוני קלדאמת'ה (Cledematha) שמשמעו שפך נהר הקלוויד, במשך השנים האזור הועבר מספר פעמים בין הוולשים לאנגלים וקיבל את השם הוולשי ריד'לן שמשמעו גדת הנהר האדומה. במהלך המאה ה-11 הייתה ריד'לן ביידי ממלכת גוויניד' ואף שימשה כבירה וכס המלכות של גריפיד' אפ ל'ואלין שמלך בשנים 1055–1063. כחלק מהפלישה הנורמנית לבריטניה, ריד'לן נכבשה ב-1083 ואף הוזכרה בספר יום הדין כעיירה קטנה במחוז צ'שייר.

ריד'לן נותרה בידי האנגלים כחלק מאדמות רוזנות צ'סטר, ב-1157 הביצורים והטירה שופצו באופן ניכר אל מול האיום הצבאי של ממלכת גוויניד', ולמרות זאת ב-1167 אווין גוויניד' כבש את ריד'לן מידי האנגלים ואף הקים בה מטבעה מלכותית שהטביעה את המטבעות הוולשיות הראשונות מאז שלטונו של הוול ד'ה. לאחר מספר שנים נפלה שוב לידי האנגלים, עד שבשנת 1220, כבש אותה נכדו של אווין, מלך גוויניד' ונסיך ויילס הראשון ל'ואלין הגדול.

בשנים 1282–1283, נבשה ויילס בידי צבאותיו של אדוארד הראשון, מלך אנגליה, וריד'לן הפכה למרכז שלטוני אנגלי חשוב. בתקופה זו נבנתה הטירה הנוכחית בעיירה והוקמו בה מוסדות אדמיניסטרטיביים, כולל מבנה פרלמנט ששימש את המלך אדוארד ובו נחתם לבסוף חוק ריד'לן (הקרוי על שם העיירה) שסיפח באופן רשמי את אדמות ויילס לאנגליה והביא לסיום נסיכות ויילס.

==תחבורה==
בשנת 1858 נחנכה תחנת הרכבת ריד'לן על מסילת הרכבת עמק קלוויד, קו שחיבר את עיירת החוף ריל מצפון לריד'לן, לאורך העמק דרומה לעיירה דנבי. תחנת הרכבת בריל שירתה גם את קו הרכבת צ'סטר - הוליהד, ותחנת הרכבת בדנבי שירתה את קו דנבי - קורוון שהתחברה למסילת הרכבת לונדון וצפון מזרח. מסילת עמק קלוויד נסגרה לתנועת נוסעים ב-1955 ונסגרה סופית ב-1968, כך גם תחנת הרכבת בריד'לן. עם זאת, קו הרכבת צ'סטר - הוליהד המשיך לפעול (כיום הקו הראשי של צפון ויילס) ותחנת הרכבת ריל משרתת גם את תושבי ריד'לן הסמוכה.

ריד'לן ממוקמת ב-3.5 קילומטרים צפונית לחיבור עם הכביש המהיר ה-A55 הנקרא גם כביש צפון ויילס המהיר, המחבר את צ'סטר להוליהד לאורך החוף הצפוני של ויילס.

==אתרים חשובים==
<gallery>
קובץ:Rhuddlan Castle, May 2012.jpg|הריסות טירת ריד'לן
קובץ:Bodrhyddan Hall - geograph.org.uk - 5025771.jpg|בית בודריד'ן
קובץ:St Mary's church, Rhuddlan - geograph.org.uk - 4169024.jpg|כנסיית סנט מרי
קובץ:Cofnod o Statud Rhuddlan Stryd Fawr 07.JPG|בית הפרלמנט
</gallery>

==ראו גם==
* חוק ריד'לן
* טירת ריד'לן
* הספר הוולשי

==קישורים חיצוניים==

* [https://rhuddlantowncouncil.gov.uk/ אתר העיירה]
* [https://www.genuki.org.uk/big/wal/FLN/Rhuddlan/RhuddlanGaz1868 תיאור העיירה] משנת 1868, מתוך "The National Gazetteer of Great Britain and Ireland 1868".
* [https://www.visitmidwales.co.uk/showmewales/information/product-catch-all/rhuddlan-p1730511 עמוד על העיירה] באתר Visit Mid Wales.

קטגוריה:ויילס: עיירות
קטגוריה:דנבישייר
סוף שושלת האן

[[פרסקו של 9 מרכבות, 50 סוסים, ויותר מ-70 גברים, מקבר לויאנג]]

סופה של שושלת האן היא תקופה בהיסטוריה הסינית שנמשכה משנת 189 עד 220 לספירה, אשר חופפת כמעט לחלוטין עם שלטונו הסוער של השליט האחרון של שושלת האן, הקיסר שיאן. בתקופה זו נקלעה התחוללה סערה מדינית נוכח פריצתו של מרד הטורבן הצהוב (184–205). במקביל, מוסדות האימפריית נהרסו על ידי דונג ג'ו ופוצלו למשטרים אזוריים שנשלטו על ידי מצביאים שונים, אשר חלקם היו אצילים ופקידי החצר האימפריאלית של שושלת האן. אחד מאותם מצביאים, צאו צאו, איחד בהדרגה את האימפריה, לכאורה תחת שלטונו של הקיסר שיאן; אולם בפועל הקיסר וחצרו נשלטו למעשה על ידי צאו צאו עצמו.

מאמציו של צאו צאו לאחד מחדש את הארץ עלו בתוהו בקרב הצוקים האדומים ב-208/209 כאשר צבאותיו הובסו על ידי כוחות בעלות הברית של סאן צואן וליו ביי. שלטונה של שושלת האן הסתיים רשמית בשנת 220 כאשר בנו ויורשו של צאו צאו, צאו פי, הפעיל לחצים על הקיסר שיאן על מנת שזה יתפטר וצאו פי יחליף אותו כשליט. התקופה מנפילת שושלת האן בשנת 220 ועד לאיחודה מחדש של סין תחת שושלת ג'ין במאי 280 ידועה בתור עידן שלוש הממלכות.
מפה המציגה את [[מרד הטורבן הצהוב .]]
הכיבושים של קאו קאו משבט יואן 200–207

קטגוריה:שנות ה-220
קטגוריה:שנות ה-210
קטגוריה:שנות ה-200
קטגוריה:שנות ה-190
קטגוריה:שנות ה-180
קטגוריה:שושלת האן
קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (סינית)
פקסימתיה

פַּקְסִימַתיָה (ביוונית: παξιμάδια, מאוית גם paximadia), הוא לחם קשה ממוצא יווני, בדומה לצנים (ביסקוויט קשה ויבש או לחם שנאפה פעמיים), שמכינים מחיטה מלאה, חימצה או קמח שעורה.<ref name="Kochilas-Stenos-Pittas-1999">.</ref><ref name="Hoffman-Wise-129">.</ref><ref name="Kremezi">.</ref> היא דומה מעט לביסקוטי או לסוג של ביסקוטי.<ref>.</ref> פקסימתיה הוא מאכל נפוץ ביוון ומאפיות יווניות רבות מוכרות את הלחם הזה, המוגש לעיתים קרובות כאוכל לארוחת בוקר עם ריבה או גבינה.<ref name="Kochilas-Stenos-Pittas-1999" /><ref name="Kochilas-1993-50">.</ref> פקסימתיה נמכרת גם בחנויות מתמחות יווניות באזורים רבים גם מחוץ ליוון.<ref name="Kochilas-1993-50" />

== אטימולוגיה ==
השם פקסימתיה מגיע מהמונח היווני paximadion (ביוונית: παξιμάδιον), שמקורו בפקסמוס, סופר יווני מהמאה ה-1 שכתב, בין הרבה דברים, ספר בישול מקיף.<ref></ref> המילה מופיעה לראשונה במתכון לביסקוויטים נגד שלשולים שחיבר הרופא היווני קלאודיוס גלנוס.<ref></ref>

== היסטוריה ==
פקסימתיה נצרכת באופן מסורתי על ידי חקלאים יוונים, וכן בזמנו על ידי הצבא הביזנטי וכמרים חסכנים.<ref></ref> חקלאים יוונים היו אוכלים פקסימתיה בשדותיהם לאחר השרייתה במים ובשמן זית, מה שריכך אותה.<ref name="Kochilas-1993-50" /> לפעמים היא הייתה מלווה במאכלים כמו גבינה תוצרת בית וכמה זיתים, לעיתים קרובות כמאכל יחיד.<ref name="Kochilas-1993-50" /> פעם נהגו לאפות אותה בתנורים חיצוניים בערך כל עשרה עד חמישה עשר ימים, ולאחר מכן היו פורסים את הלחם לפרוסות עבותות ומכניסים חזרה לתנורים לייבוש לשימורה.<ref name="Kochilas-Stenos-Pittas-1999" /><ref name="Kochilas-1993-50" /> פקסימתיה הייתה מזון בסיסי עבור תושבי כרתים.

== הכנה ==
פקסימתיה מוכנה עם קמח חיטה מלאה, חומוס או שעורה. מרכיבים אחרים המשמשים להכנתה עשויים לכלול ביצים, שמן צמחי, קינמון, ציפורן וגרידת תפוז.<ref>.</ref> בתקופות עכשוויות, פקסימתיה נאפית בדרך כלל במשך הלילה בתנורים כבויים של אופים, לפיהם הלחם נאפה מהחום שנותר. שיטה זו אופה את הלחם למצב יבש מבלי ליצור שבירות שעלולה לגרום להתפוררות לא רצויה.<ref name="Kochilas-1993-50" /> פקסימתיה נשברת לפעמים לחתיכות ומוגשת בסלטים לאחר הרטבה.<ref name="Kochilas-1993-50" />

== סוגים ==
חבילת פקסימתיה של כרתים ([[מעמד גאוגרפי מוגן )]]
פקסימתיה מהווה את הבסיס למזה דאקוס של כרתים. בכרתים, יש מגוון של פקסימתיה הנקראים Koulouri (סימיט), שהם בצורת טבעת, מוכנים מיובשים, מוגשים מטופטפים בשמן זית ובתוספת אורגנו ועגבנייה מגוררת.

יש גם לחם או פקסימתיה שהוכן עם חימצה המכונה eptazymo או eftazymo.

== ראו גם==
* מטבח יווני
* רשימת לחמים
* רשימה של מזונות שנאפו פעמיים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח היווני
קטגוריה:סוגי לחם
ליטרטורסקיה מוסטקי

ליטרטורסקיה מוסטקי (ברוסית: Литераторские мостки) היא חלקה בבית הקברות וולקובסקויה בסנקט פטרבורג, מוזיאון-נקרופוליס שקבורים בו סופרים, מוזיקאים, שחקנים, אדריכלים, מדענים ואישי ציבור רבים, רוסים וסובייטים. 

==אנשים מפורסמים הקבורים בבית העלמין==
* דמיטרי מנדלייב
* איוואן טורגנייב
* איוואן פבלוב
* אלכסנדר בלוק
* מיכאיל סלטיקוב-שצ'דרין
* גאורגי פלחנוב
* איוואן גונצ'רוב
* ויסאריון בלינסקי
* ורה זסוליץ'
* ניקולאי לסקוב
* ולדימיר בכטרב
* סמיון נדסון
* אברם יופה
* יצחק ברודסקי
* אנדריי מרקוב
* גריגורי קוזינצב
* לב ברג
* ארקדי רילוב
* וסילי סולוביוב-סדוי
* אלכסנדר קופרין
* אלכסיי קרילוב
* קוזמה פטרוב-וודקין
* מיכאיל קוזמין
* מריה אוליאנובה (אמו של ולדימיר איליץ' לנין)
* אגריפינה ואגאנובה
* ניקולאי קוסטומרוב
* מאריס יאנסונס
* איסאק שוורץ

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי קברות
קטגוריה:סנקט פטרבורג: אטרקציות תיירותיות
צ'והיי (משקה)

משקאות שימורים שונים של צ'והיי מ[[יפן]]
המשקה צ'והיי (ביפנית: チューハイ או 酎ハイ) הוא משקה אלכוהולי שמקורו ביפן.

== מאפיינים ==
צ'והיי מסורתי עשוי משוצ'ו שעורה ומים מוגזים בטעם לימון, אבל כמה גרסאות מסחריות מודרניות משתמשות בוודקה במקום שוצ'ו, וחברות המשקאות גיוונו למגוון טעמים, כולל ליים, אשכולית, תפוח, תפוז, אננס, ענבים, ענבי קיוהו, קיווי, אומה, יוזו, ליצ'י, אפרסק, שמנת מתוקה, תותים וקרם סודה.

== הגשה ==
תכולת האלכוהול של צ'והיי הנמכר בברים ובמסעדות יכולה להיות נמוכה למדי, מה שמאפשר לאלה עם סובלנות נמוכה לאלכוהול לשתות בבטחה. עם זאת, צ'והיי משומר יכול להיות בעל רמות גבוהות יותר של אלכוהול, והוא נמכר לעיתים קרובות בחנויות נוחות ובמכונות אוטומטיות. אף על פי שכמות האלכוהול משתנה (בדרך כלל מתחילה ב-3%), צ'והיי משומר מכיל פחות מ-10% אלכוהול ביפן, מכיוון שכל דבר גבוה יותר גורם לשיעור מס גבוה יותר.<ref>Gordenker, Alice, "[https://www.japanesefoodguide.com/chuhai/ What is Chuhai and Why does Alcohol Content Vary Depending on Flavor?]", Japanese Food Guide</ref> צ'והיי מוגש בכוסות גבוהות או ספלים כמשקאות ליחידים, מה שהופך אותו לפחות חברתי ממשקאות בר יפניים מסורתיים אחרים כמו סאקה, בירה או ויסקי, שניתן לחלוק על ידי מזיגת מנות מבקבוק גדול. לעיתים מוגש גם nama chūhai טרי (生酎ハイ), הכולל מיץ סחוט טרי. במקרים מסוימים האורחים סוחטים את המיץ שלהם בעצמם. בשל תכולת הסוכר הגבוהה, מספר הקלוריות בכל בקבוק יכול להיות גבוה למדי בהשוואה למשקאות אלכוהוליים אחרים.

במרץ 2018, קוקה-קולה הודיעה שהיא תתחיל למכור מוצר צ'והיי ביפן בשם Lemon-dou.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:משקאות מוגזים
מרי בונו

מרי בונו (באנגלית: Mary Bono; נולדה ב-24 באוקטובר 1964) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוזות הקונגרס ה-44 וה-45 של מדינת קליפורניה בין השנים 1998–2013.

== ביוגרפיה ==
בונו נולדה בשם מרי ויטאקר בקליבלנד שבאוהיו, בתם של קארן לי (לבית טיילור), כימאית, וד"ר קליי וסטרפילד ויטאקר, רופא ויוצא מלחמת העולם השנייה. ב-1963 עברה המשפחה לדרום פסדינה שבקליפורניה. בשנת 1979 השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון סאות' פסדינה, ולאחר מכן השלימה באוניברסיטת דרום קליפורניה לימודי תואר ראשון בהיסטוריית האומנות. בצעירותה הייתה בונו מתעמלת, ובשנות העשרים לחייה עבדה כמוזגת.

בשנת 1986 נישאה ויטאקר למוזיקאי והפוליטיקאי סוני בונו, והשניים עברו לפאלם ספרינגס. בונו כיהן שם כראש העירייה מ-1988 עד 1992, וב-1994 נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית. ב-5 בינואר 1998, בעודו מכהן בבית הנבחרים, נהרג בתאונת סקי והותיר אחריו מושב לא מאויש בקונגרס – אליו תיבחר בעתיד אלמנתו הטרייה.

ב-1998 זכתה בונו במועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס ה-44 של קליפורניה בבית הנבחרים האמריקאי בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות מותו של בעלה. היא נבחרה לקונגרס ב-7 באפריל אותה שנה, וב-3 בנובמבר נבחרה לתקופת כהונה מלאה בת שנתיים. באותה שנה, לקראת הליכי ההדחה של הנשיא ביל קלינטון, צורפה בונו בידי ההנהגה הרפובליקנית אל ועדת המשפט של בית הנבחרים, ובכך נהפכה לאישה הרפובליקנית היחידה בוועדה במהלך משפט ההדחה של קלינטון. בונו הצביעה לפי הנחיות סיעתה בכל ארבע ההצבעות להדחה הן בוועדה והן במליאת בית הנבחרים, על אף שרפובליקנים מתונים אחרים הצביעו נגד סעיפים אחדים בכתב האישום של קלינטון. נוכחותה של בונו בוועדת המשפט הגדילה את חשיפתה הלאומית לציבור האמריקאי.

בונו כיהנה בקונגרס במשך 15 שנה. בדצמבר 2010 נמנתה בין המחוקקים הרפובליקנים הבודדים שהצביעו בעד ביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר שהונהגה בכוחות המזוינים של ארצות הברית. בשנת 2011, הצעת החוק שלה "H.R. 2715", נחתמה כחוק בתמיכה דו-מפלגתית לתיקון חוק שיפור בטיחות מוצרי הצרכן משנת 2008. לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010 נעשה מחוז הקונגרס של בונו היספני וליברלי יותר, ומוספר מחדש כמחוז הקונגרס ה-36. בבחיות האמצע באותה שנה הפסידה לראול רואיז, מועמד המפלגה הדמוקרטית, וגרפה 47.1% מהקולות לעומת 53 האחוזים שגרף רואיז.

בדצמבר 2007 נישאה בשנית לחבר הקונגרס קוני מאק הרביעי מפלורידה. השניים התגרשו בשנת 2013. ב-2015 נישאה בשלישית לאסטרונאוט סטפן אוסוולד. ב-2018, בעקבות פרשת ההתעללות המינית באוניברסיטת המדינה של מישיגן, מונתה לנשיאת איגוד ההתעמלות האמריקאי. ימים ספורים לאחר מכן ניצבה בפני ביקורת ציבורית נוקבת מצד האלופות האולימפיות סימון ביילס ואלי רייזמן לאחר שהתגלה כי עבדה במשרד עורכי הדין שייצג את לארי נאסר, שעמד במרכז הפרשה ועליו הוטלו 300 שנים בכלא משהורשע בהתעללות מינית במתעמלות, והיא התפטרה בעקבות כך.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקליפורניה
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
דוד שושן

דוד שושן (נולד ב-3 ביולי 1959) הוא ישראלי שבנעוריו גילם את הדמות "מיקו" בסרט "צ'רלי וחצי" משנת 1974.

== צ'רלי וחצי ==
שושן גדל בירוחם. בשנת 1973, כשהיה בן 13, רואיין לכתבה עיתונאית על ירוחם. בועז דוידזון, במאי "צ'רלי וחצי", צפה בה והזמין את שושן לאודישן לתפקיד הנער מיקו, חברו הטוב של גיבור הסרט צ'רלי, ושושן נבחר לתפקיד. הסרט "צ'רלי וחצי" עלה לאקרנים בשנת 1974 והוא בין הסרטים הישראליים הנצפים ביותר בישראל. משפטים מהסרט בסצנות בהשתתפותו של מיקו הפכו לביטויים מוכרים. שושן העיד ש"גילם את עצמו" מבחינת הסלנג והמבטא, שהיו מאפייניו האותנטיים.

מבקרי הסרטים יצחק בן נר ונתן גרוס שיבחו את שושן וכתבו כי הוא וברקן "גנבו את ההצגה". לפי חוקרות הקולנוע יעל מונק ונורית גרץ, דמותו השולית של מיקו מייצגת חתרנות, מי שמנגנוני החיברות המוסדיים שכחו אותו, והוא גדל על הפרת האתוס של הפרחח צ'רלי, עד שלבסוף למד את הלקח ועזב את הארץ<ref>במבט לאחור: קריאה חוזרת בקולנוע הישראלי 1990-1948, האוניברסיטה הפתוחה, 2015</ref>.

== לאחר הסרט ==
שושן דחה הצעה להשתתף בסרט "יהיה טוב סלומוניקו" מ-1975. הוא נשאר בירוחם ובהמשך התפרנס כנהג משאית. נישא לאבלין ולהם שבעה ילדים.

בשנת 2014 תבע את חברת מקדונלד'ס לאחר שהשתמשה באחת מהפרסומות שלה בקטע מהסרט בו הוא מופיע. התביעה הסתיימה בפשרה ובפיצוי כספי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירוחם: אישים
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
נכל

נִכַּל (באכדית: Nikkal, וכך גם בחורית, חתית ואוגריתית)<ref name=":0">Annette Zgoll, [https://publikationen.badw.de/en/rla/index#8648 "Ningal. A. I. In mesopotamien"], Reallexikon der Assyriologie, 1998, p. 352</ref> או נִכַּל ואִב (באוגריתית: 𐎐𐎋𐎍𐎟𐎆𐎛𐎁)<ref name=":1"></ref> היא אלה בפנתאונים קדומים בסהר הפורה, אשת אל הירח.

מקור השם "נִכַּל" הוא בשם אלת הירח השומרית NIN.GAL (במשמעות "הגבירה הגדולה"), במעתק הג' לכ' ובהידמות הנ' לכ' העוקבת. באוגריתית מופיעה האלה לעיתים בצורת שם כפול, נכל־ואִב; משמעות המלה "אִב" איננה ודאית, אך סביר שנובעת מהמלה "יב"/"הב" (בחילופי י־ה־א), פיל או ביתר דיוק שן הפיל הלבנה, שנהב – הדומה לסהר הירח במולדו. סברות אחרות מקשרות את "אִב" ל"אִבּוֹ" (), "אִבֵּי הנחל" () או "אִנְבֵּה" () במקרא, או למלה ebbu ("טהורים").

בשירה האוגריתית מופיעה נכל ואִב בשיר חתונת ירח ונכל, בו מבקש האל ירח מחֿרחֿב מלך הקיץ את בתו נכל לאישה, ולאחר שמתעקש על כנות כוונותיו ומשלם את המוהר, נושא אותה בחגיגה ובברכת הכושרות, ונכל הרה. בכתבי אוגרית מופיעה נכל בסמיכות לאל ירח בלוחות פולחניים כאלה המקבלת קרבנות;<ref>KTU<sup>2</sup> 1.41, 1.87, 1.106</ref> וכן מופיעה במזמורים החוריים מאוגרית.<ref></ref>

== ראו גם ==
* אל ירח
* חתונת נכל וירח
* המזמורים החוריים מאוגרית

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלות ירח
קטגוריה:אלים כנעניים
קטגוריה:אלים מסופוטמיים
קטגוריה:אלים חתיים
חתונת ירח ונכל

ירח מלא בשעת [[דמדומים, מעל הכנרת]]
חתונת ירח ונכל הוא שיר עלילה מהשירה האוגריתית, המתאר את חיזורי האל ירח אחר האלה נכל ואב וחתונתם.

היצירה נמצאה על לוח אחד, שלם למדי, בן כחמשים שורות וכתוב משני צדיו, באקרופוליס של אוגרית (כיום שמור במוזיאון הלובר מחוץ לתצוגה).<ref></ref> הניב בו נכתב מעט שונה מרוב השירה האוגריתית, המאופיין במעתקי הגאים חריגים מעט: נטייה לדֿ (ḏ) במקום ד (d), ולטֿ (ẓ) במקום ט (ṭ) וצ (ṣ).<ref></ref>

== תוכן ==
דמויות אלוהיות משתמשות ב[[מאזנים, תבליט קיר ממקדש בסת מאעת]]
הלוח פותח בהכרזה: "אָשִׁירָה לְנכל־ואִב, בת חֿרחֿב מלך קיץ, חֿרחֿב מלך יבול", ולאחר מכן, באוירת שמחה וחג, בשעת שקיעת שמש, האל ירח חובק את נכל, העתידה ללדת לו בן או בת.<ref name=":0"></ref> הכושרות נקראות לשמוח כי העלמה (נכל) תלד לו (לירח) בן. ירח, המכונה "נור שמים", שולח לחֿרחֿב (אבי נכל): "תן נכל!" הוא מבטיח לתת מוהרה – אלף כסף ורבבת חרוץ, יקנים טהורים, יעשה שׂדותיה כרמים וגנים, ותבוא לביתו.<ref></ref> חֿרחֿב עונה: "הוי נעמן (נעים) אֵלים, לוּ התחתן בבעל! פדרי בת אור, אקרבך לאביה בעל", כלומר בוחן את כנות כוונותיו בהצעה להתחתן עם בתו של בעל; לאחר מכן מציע לו להתחתן עם דמות בשם "יברדמי" (אולי בתו או אחותו של עשתר המוזכר לצדה, ואולי שם נוסף לפדרי).<ref></ref> אולם ירח מתעקש ועונה: "עם נכל חתונתי!".<ref name=":1"></ref> הוא משלם את מוהרה, ואביה משית (מניח) את ניצב המאזנים, אמה את כפות המאזנים, אחיה יערכו את טבור המאזנים (כנראה המוט והציר שבמרכז), ואחיותיה את אבני המאזנים (המשקולות). השיר נחתם במילים: "נכל ואב זוּ אָשיר, אור ירח וירח יאירֵךְ!".

לאחר מכן, נמתח קו אופקי לרוחב הלוח ותחתיו נכתב מזמור קצר לכושרות, המתוארות "בנות הלל סננת"; מלים רבות בו סתומות, אך מוזכרים בו "בעל גמל" ו"לטפן אֵל בר־לב", וכנראה גם שמותיהן של הכושרות.<ref></ref>

=== הקבלה למקרא ===
מספר נושאים בלוח ניתנים להשוואה לספרות המקראית:<ref></ref>
* את הפתיחה, "אָשִׁירָה לְ...", ניתן להשוות לפתיחת "שירת הכרם" שב.
* את הסירוב לשאת אשה אחרת, ניתן להשוות לסירובו של שמשון לשאת אשה במקום דלילה ותשובתו: "אוֹתָהּ קַח לִי" ().
* את נתינת המתנות לאחי הכלה ולאמה, ניתן להשוות למעשה אליעזר ורבקה ().

== ראו גם ==
* נכל
* ירח (אל)
* המזמורים החוריים מאוגרית
* שירה אוגריתית

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== ביאורים ==

__ללא_תוכן__

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירה אוגריתית
קטגוריה:חתונה בתרבות
קטגוריה:שירים על הירח
ליאור רוזנטל (כדורגלן)

ליאור רוזנטל (נולד ב-2 באוגוסט 1965) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.

==קריירה==
רוזנטל נולד בשכונת קריית אליעזר בחיפה לאב שעלה מרומניה ולאם שעלתה ממרוקו. רוזנטל התחיל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל חיפה וכעבור שנה עבר לזו של מכבי חיפה. ב-1 בדצמבר 1984 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 נגד שמשון תל אביב. במהלך עונת 1987/1988 נפצע ברצועות ובגידים וגמר את העונה. את שני העונות שלאחר מכן העביר כשחקן מושאל בבני יהודה ומכבי תל אביב בהתאמה.

בקיץ חזר למכבי חיפה בה התאחד עם שלמה שרף שאימן אותו כשעלה לקבוצה הבוגרת. בעונה זו רוזנטל היה שותף בכיר לזכייה בדאבל היחיד של המועדון בהיסטוריה. שנה לאחר מכן קרע את הרצועה בשנית ונאלץ לעזוב את המועדון. בקיץ הושאל לבית"ר תל אביב ובמהלך העונה להפועל חיפה. בהפועל נפצע באחד מאימוני הקבוצה ועקב זאת הודיע על פרישה מכדורגל בגיל 29 בלבד.

ב-2 בדצמבר 1987 ערך את הופעתו היחידה בנבחרת ישראל בתיקו 1-1 נגד .

==חיים אישיים==
ליאור הוא אחיו של כדורגלן העבר רוני רוזנטל. ליאור נשוי בשנית ואב לשני בנים מאשתו הראשונה ולבת מנשואיו השניים. מתגורר בטירת כרמל.

לאחר הפרישה רוזנטל ניהל סוכנות ביטוח ביחד עם גילי אחיו של אלי גוטמן ובאותן שנים סבל מהתמכרות להימורים. כיום הוא מדריך במכון לגמילה מהימורים.

==תארים==
; מכבי חיפה
*אליפות ישראל: 1984/1985, 1990/1991
*גביע המדינה: 1990/1991, 1992/1993

==קישורים חיצוניים==

*ליאור פרי, [https://haifa.mynet.co.il/sports/article/r1zu5bw93 השחקן ליאור רוזנטל: נכנסתי למערבולת של החיים. התמכרות היא מחלה], באתר mynet בחיפה, 4 בדצמבר 2023 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
The Indian Express

The Indian Express (האינדיאן אקספרס) הוא יומון אנגלי היוצא לאור בהודו מ-1932.

על פי סקר שנערך בהודו ב-2017, העיתון הוא העיתון האנגלי השישי הכי נקרא, עם 1.6 מיליון קוראים. העיתון מוציא לאור גם את הבינזנס סטנדרד, יומון כלכלי, ושני יומונים במראטהית והינדי.

== היסטוריה ==
ה-Indian Express הוקם ב-1932 במדראס (היום צ'נאי) על ידי , שנאלץ למוכרו לאחר זמן קצר עקב קשיים כלכליים. הקונה, , פתח ב-1933 משרד נוסף של העיתון בבומביי, והחלה הוצאת מהדורה בטמילית. ב-1935 מכר סדננד חלק מהעיתון כאג"ח להמרה ל, שנהיה לבעליו של העיתון לאחר שסדננד פשט את הרגל. ב-1935 קנה גונקה עיתון מביל בטלוגו, שהצטרף לחברה.

ב-1942 נסגרו העיתונים לזמן מה כמחאה על דיכוי תנועת צאו מהודו, והעיתון שימש כלי חשוב במאבק באינדירה גנדי לאחר תום מצב החירום בהודו.

ב-1999, שמונה שנים לאחר מות גוננקה, נחלק העיתון בין המשרד במומבאי, שנקרא מעתה The Indian Express, והסניף בצ'נאי שנקרא The New Indian Express.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו: עיתונים
קטגוריה:עיתונים באנגלית
או דה וי

או דה וי (בצרפתית: Eau de vie שפירושו "מי חיים") הוא ברנדי פרי צלול וחסר צבע המיוצר באמצעות תסיסה וזיקוק כפול. טעם הפרי במשקה הוא בדרך כלל קל מאוד.

במדינות דוברות אנגלית, או דה וי מתייחס לאלכוהול מזוקק העשוי מפירות שאינם ענבים. מונחים דומים עשויים להיות תרגומים מקומיים או עשויים לציין את הפרי המשמש לייצורו. אף על פי ש-או דה וי הוא מונח צרפתי, משקאות דומים מיוצרים במדינות אחרות (למשל, שנאפס גרמני, ρακί יווני, rakı טורקית, rakia בלקנית, צויקה רומנית, pálenka צ'כית וסלובקית, פאלינקה (pálinka) הונגרית וערק קוקוס סרי לנקי). בצרפתית, לעומת זאת, או דה וי הוא מונח כללי למשקאות חריפים מזוקקים. המונח הצרפתי הראוי לברנדי פירות הוא eau-de-vie de fruit, בעוד ש-eau-de-vie de vin פירושו אלכוהול יין (ברנדי), ועוד מספר קטגוריות של משקאות חריפים (מזוקקים מפירות, ענבים, משקע יין, בירה, דגנים, וכו') מוגדרים גם מבחינה משפטית כ-eau-de-vie באופן דומה. להרבה או דה וי העשויים מפירות, יין, פומאס או שיפון יש כינוי מקור מוגן (PDO) באיחוד האירופי.

== הפקה ==
=== אלכוהול פירות ===
משקאות חריפים מסורתיים מיוצרים מפירות בשלים שמותססים, מזוקקים ומבוקבקים במהירות כדי לשמר את הטריות והארומה של פרי האב. או דה וי בדרך כלל אינם מיושנים בחביות עץ, ולכן הם צלולים. על אף שחוסר יישון הוא הנוהג המקובל, חלק מהמזקקים מיישנים את המוצרים שלהם לפני הביקבוק.<ref></ref>

== סוגים ==
הטעמים הנפוצים ביותר הזמינים בצרפת הם או דה וי דה פואר (אגס, המכונה או דה וי דה פואר ויליאמס כאשר הוא עשוי מאגס מזן ויליאמס), או דה וי דה פרמבואז (פטל), או דה וי דה פום (תפוח), או דה וי דה מירבל - de vie de mirabelle (שזיף מיראבל), ו-eau de vie de pêche (אפרסק). כאשר הוא עשוי מפומאס, הוא נקרא ברנדי פומאס או מארק.

בעוד שרוב האו דה וי מהאזורים האלפיניים של אירופה נחים רק לזמן קצר מאוד במיכלי זכוכית, אחרים מתיישנים בחביות עץ לפני הביקבוק. לפיכך, קלבדוס, אלכוהול מבוסס על תפוח מצפון מערב צרפת, מחויב על פי חוק לבלות לפחות שנתיים בחביות עץ, ורוב היצרנים מציעים לשוק גם מוצרים מיושנים בהרבה (עד 20 שנה ומעלה). חלק מהסליבוביץ' מיושנים גם בחביות עץ, מה שמעניק להם את צבעם הזהוב או הענברי וכמה טעמים נוספים. țuică bătrână הרומנית מיושנת בחביות עשויות עץ תות, המעניקות לו צבע חום בהיר.

באיים הקריביים, או דה וי עשוי מפירות טרופיים כמו בננה, אמברלה, גויאבה, מנגו, אננס וספודילה.

המונח יכול להתייחס גם למייפל או דה וי, העשוי מסירופ מייפל . Acerum הוא או דה וי קנדי המיוצר בקוויבק מסירופ מייפל.<ref name="laterre1"></ref>

== הגשה ==
או דה וי בכוס חרטום מסורתית
או דה וי מוגש בדרך כלל כדיז'סטיף. גודל מנה טיפוסי הוא 30 עד 60 מיליליטר, בשל תכולת האלכוהול הגבוהה של האלכוהול ומשום ששותים אותו בדרך כלל לאחר ארוחה שבמהלכה כבר הוגש יין, או משקה אלכוהולי אחר.

או דה וי צריך להגיש קר.<ref name="nyt-1979"></ref>

== ראו גם ==
* אקוויט
* אקווה ויטה
* Aguardiente
* ברנדי
* צ'אצ'ה
* דמאסין
* גראפה
* קירש
* אורוחו
* פאלינקה
* ראקיה
* שנאפס
* ווילימין 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.foodandwine.com/articles/buying-guide-top-eau-de-vie-producers מדריך קנייה] מ-Food & Wine
== הערות שוליים ==

קטגוריה:משקאות מזוקקים
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
יחסי לוב–קניה

יחסי לוב–קניה הם היחסים הבילטרליים בין לוב לקניה.

== היסטוריה ==
בתקופת נשיאותו של דניאל אראפ מוי, היחסים בין קניה ללוב היו עוינים, ולוב אף סומנה כמדינה הנותנת חסות לטרור. בדצמבר 1987 סגרה קניה את שגרירות לוב בניירובי. לוב הואשמה בהתערבות גסה בענייניה הפנימיים של קניה. מאז מאי 1987 קניה גירשה ממנה שישה דיפלומטים לובים. נטען כי היחסים בין שתי המדינות היו עוינים בעקבות יחסיה הקרובים של קניה עם המערב. מלבד זאת, ממשלת קניה חששה שלוב מנסה לערער את היציבות במדינה.

בתקופת נשיאותו של מוואי קיבאקי, היחסים עם לוב התחממו בהדרגה. היחסים הובילו בסופו של דבר לכך שלוב הפכה לאחת משותפות ה-FDI המובילות של קניה. הנשיא קיבאקי אף ביקר בלוב.

מיד לאחר נפילת שלטונו של מועמר קדאפי, קניה הכירה במועצת המעבר הלאומית כממשלה החדשה של לוב. ראש מועצת המעבר הלאומית אף נפגש עם שר החוץ של קניה בניו יורק בספטמבר 2011.

למרות זאת, ממשלת קניה הודיעה כי סוגרת את שגרירות קניה בטריפולי ביולי 2014,<ref></ref> כנראה בעקבות מלחמת האזרחים השנייה בלוב.

== נציגויות דיפלומטיות ==

* ללוב יש שגרירות בניירובי.
* לקניה אין שגרירות בלוב.

== הערות שוליים ==
יחסי גואטמלה–פרו

יחסי גואטמלה–פרו הם היחסים הבילטרליים וההיסטוריים בין גואטמלה לפרו. שתי המדינות חברות באו"ם (וב-G77), הקהילה של אמריקה הלטינית והמדינות הקריביות, , , ארגון מדינות אמריקה, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות ו.

== היסטוריה ==
שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הספרדית וכוננו את יחסי החוץ ביניהן ב-1857.

שגריר גואטמלה בפרו חוסה מריה ארגוטה הוחזק כבן ערובה במהלך .

ב-6 בדצמבר 2011 חתמו שתי המדינות על הסכם סחר חופשי.<ref></ref>

בשנת 2017 נשיאי שתי המדינות, פדרו פבלו קוצ'ינסקי וג'ימי מוראלס, נפגשו בפריז עם , נשיא הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח.

== נציגויות דיפלומטיות ==

* לגואטמלה יש שגרירות בלימה.<ref></ref>
* לפרו יש שגרירות בגואטמלה סיטי.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==