OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לאדורה

לאדורֶה (בצרפתית: Ladurée) היא חנות ומותג מגדנאות יוקרה שמרכזו בפריז, צרפת. ידועה כממציאת המקרון בעל השכבה הכפולה, ממנו נמכרים חמישה עשר אלף מדי יום. היא עדיין אחת מיצרני המקרון הידועות בעולם.

==היסטוריה==
לואי ארנסט לאדורה היה טוחן וסופר פורה שכתב בסוגות ספרותיות רבות: מחזות, שירה, רומנים, מסות, ספרים היסטוריים ומדעיים. הוא היה תומך גלוי ברפורמות חברתיות, למרות חוקי צנזורה נוקשים ועונשים חמורים לאלה שהפרו אותם. כפולמוסן חברתי, הוא נהג לבקר בכתביו חוסר סובלנות, דוגמה דתית ומוסדות צרפתיים בני-זמנו. הוא ייסד את המאפיה ברחוב רויאל, פריז ב-1862. במהלך התקוממות הקומונה הפריזאית של 1871 נשרפה המאפיה. באותו מקום נבנתה המאפיה מחדש וז’יל שרה הופקד על עיצוב הפנים שלה. כרובים לבושים בבגדי אופים צוירו על התקרה, ויצרו את סמל החברה. פנים הבניין נצבע באותו צבע צהוב-ירקרק כמו חזית הבניין. לאדורה עלתה לגדולה ב-1930 כשעלה במוחו של נכדו, פייר דפונטן, רעיון המקרון הכפול: הדבקת שני מקרונים ביחד בעזרת מילוי גנאש שמנתי.

קטרינה דה מדיצ'י הביאה את המקרונים מאיטליה לצרפת במאה ה-16, והמתכון לביסקוויט בקושי השתנה במהלך השנים, אולם כמויות המרכיבים ומראהו של המוצר הסופי משתנות בין אופה לאופה.

דפונטן גם פתח חדר תה במאפיה. באותם ימים נשים לא הורשו להיכנס לבתי קפה, שהיו נחלתם הבלעדית של הגברים. הייתה זו הצלחה גדולה עבור הגברות, שנהנו מפגישות ללא הגבלה בחדר התה במקום להיות ספונות בבתיהן.

==ההווה==
ב-1992 קבוצת "הולדר" השתלטה על חברת "לאדורה". משפחת הולדר היא גם הבעלים של רשת "פול" בצרפת. בעקבות ההשתלטות, החלה החברה בהתרחבות, והקימה חנויות מאפה וחדרי תה בשאנז אליזה וב-Le Printemps Haussmann ב-1997, הסניף הבא היה "לאדורה בונאפרטה" ב-2002. ההתפשטות הבינלאומית של "לאדורה" החל ב-2005, עם הסניף בלונדון.

חנויות "לאדורה" נמצאות כיום גם במונקו, שווייץ, יפן, איטליה, לבנון, טורקיה, איחוד האמירויות הערביות, לוקסמבורג, כווית, אירלנד וארצות הברית.

"לאדורה" הכינה את העוגות לסרט "מארי אנטואנט", בבימויה של סופיה קופולה; המקרונים המפורסמים שלה נראים בסצנה בה מופיעה מארי אנטואנט והשגריר מרסי. ניתן גם לראות אותן בסדרת הטלוויזיה "אחת שיודעת" כדברי המאפה החביבים על בלייר וולדורף.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פריז: כלכלה
קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:חנויות מזון
קטגוריה:חברות צרפתיות
עסכר

עַ֫סְכַּר (בערבית: عسكر) הוא מחנה פליטים פלסטינים בפאתי העיר שכם, המזוהה כעיר 'סוכר' בעת העתיקה. כיום זהו למעשה פרבר מזרחי של שכם. הוא הוקם בשנת 1950 על ידי הירדנים על שטח שנחכר מתושבי הכפר עזמוט. לפי מפקד התושבים של שנת 2006 חיו במחנה 31,630 תושבים. השליטה במקום היא של הרשות הפלסטינית והכניסה לישראלים אסורה.

==היסטוריה==
המחנה שוכן במקום בו שכן בעבר יישוב קדום בשם 'עין סוכר' הנזכר במשנה ותלמוד וגם בברית החדשה. המקום מצוי בקרבת שכם הקדומה, היא תל בלאטה, ובקרבה לקבר יוסף. הודות לפוריות האזור, המקום מתואר כאחד המקומות ממנו הביאו את מנחת העומר לבית המקדש כשלא נמצאו שעורים במקום קרוב יותר לירושלים.<ref></ref>

לפי המחקר, המקום מוזכר בשם 'סוכר' בברית החדשה<ref>הבשורה על פי יוחנן, ד, ה</ref>, בתור עיר שמולה שכן קבר יוסף, בינה לבין שכם הקדומה, היא תל בלאטה (שהייתה חרבה באותה העת), ומולה שכנה חלקת השדה שקנה יעקב:

: ”וַיָּבֹא לְעִיר מֵעָרֵי שֹׁמְרוֹן וּשְׁמָהּ סוּכַר מִמּוּל חֶלְקַת הַשָּׂדֶה אֲשֶׁר־נָתַן יַעֲקֹב לְיוֹסֵף בְּנוֹ וְשָׁם בְּאֵר יַעֲקֹב וְיֵשׁוּעַ הָיָה עָיֵף מִן־הַדֶּרֶךְ וַיֵּשֶׁב־לוֹ עַל־הַבְּאֵר וְהָעֵת כַּשָּׁעָה הַשִּׁשִּׁית:”.

שנקה הציע כי ראשית היישוב במקום בתחילת תקופת הברזל,<ref></ref> ואילו קמפבל תיארך את השרידים הקדומים ביותר בכפר לתקופה ההלניסטית.<ref></ref>

בהמשך התקיים מקום יישוב שומרוני. על-פי כתבים שומרונים עתיקים, התגוררו במקום כהנים גדולים שומרונים.<ref>Conder, 1876, p. [https://archive.org/stream/quarterlystateme07pale#page/196/mode/1up 196]</ref> מאוזליאום שומרוני שעדיין היה בשימוש במאה הרביעית לספירה, התגלה במקום.<ref name=":0"></ref> בשלב מסוים התאסלמו שומרונים שחיו ביישוב.

במהלך המאה ה-19 היישוב נעזב ועמד שומם, עד לאמצע המאה כאשר מספר תושבי ביתא הסמוכה התיישבו בו. כיום עסכר מחולק לשני מחנות פליטים (עסכר הישן ועסכר החדש).

==ארכאולוגיה==
בחלקו הצפוני של המחנה ישנם קברים מהתקופה הישראלית, ההלניסטית, הרומית והביזנטית.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:שכם
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:מחנות פליטים פלסטיניים ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:יישובים שומרוניים לשעבר
קטגוריה:נפת שכם
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קוסטורינו

קוֹסְטוּרִינוֹ (במקדונית: Костурино) הוא כפר השוכן בדרום מזרח מקדוניה הצפונית, בשטח הרשות המקומית סטרומיצה שבמחוז הדרום מזרחי במדינה, השוכן 12 קילומטרים מסטרומיצה וסמוך לגבול יוון. במהלך מלחמת העולם הראשונה היה הכפר אזור קרבות במסגרת החזית המקדונית.

בסמוך לכפר מצויים שרידי מצודה מתקופת האימפריה הבולגרית השנייה. בראשית המאה ה-20 מנה הכפר 790 נפשות והיו בו כנסייה ובית ספר יסודי. לאחר מלחמת הבלקן השנייה נכלל הכפר בתוך שטחי ממלכת בולגריה בכפוף לסיכומי הסכם בוקרשט (1913). במהלך מלחמת העולם הראשונה היה הכפר בקו החזית המקדונית ובספטמבר 1918 נכבש על ידי כוחות מדינות ההסכמה. לאחר סיום המלחמה, בהתאם לתנאי חוזה ניי, הועבר הכפר לשטחי ממלכת יוגוסלביה.

באפריל 1941 נכבש האזור על ידי גרמניה הנאצית ועם סיום מלחמת העולם השנייה נכלל בשטחי יוגוסלביה. בספטמבר 1991 הפכה מקדוניה למדינה עצמאית וקוסטרינו נכלל בשטחה. ב-2002 נמנו בכפר 1,280 תושבים. באזור שורר אקלים ממוזג ללא השפעות ממתנות כך שישנם הפרשים ניכרים בין עונת החורף לקיץ.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מקדוניה הצפונית: כפרים
מיכאיל אוסינוב

מיכאיל סביאטוסלבוביץ' אוסינוב (ברוסית: Михаил Святославович Осинов; נולד ב-8 באוקטובר 1975) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בעמדת הקשר וכיום עוזר מאמן ברוסטוב.

== קריירה ==
אוסינוב שיחק במספר קבוצות ברוסיה, ובעונת הגיע לישראל ושיחק תקופה קצרה במכבי תל אביב.

בשנים 2001–2009 שיחק ברוסטוב, והחל מ-2004 היה קפטן הקבוצה למשך 5 שנים. עבור נאמנותו למועדון הפך לאהוב האוהדים מרוסטוב על הדון. את משחקו האחרון במדי רוסטוב ערך מול קובאן קרסנודר ב-19 בספטמבר 2009.

אוסינוב הוא שיאן ההופעות במדי רוסטוב בכל הזמנים, כאשר שיחק בקבוצה 222 משחקים בכל המסגרות. סך הכל בליגה הרוסית (בכל המועדונים) הוא ערך 308 משחקים (מקום 13 בין כל השחקנים).

ב-10 בינואר 2010 עבר אוסינוב כשחקן חופשי לאוראל, ולאחר מכן עבר לקבוצת מיתוס נובוצ'רקסק. ב-11 בספטמבר 2011, במשחק ליגה מול אולימפיה גאלנדצ'יק, כבש אוסינוב כבר אחרי 3.17 שניות. מקורות שונים, בהם הצהובון הבריטי "הסאן", טענו שזהו השער המהיר ביותר בתולדות הכדורגל. בקיץ 2012 עזב אוסינוב את מיתוס נובוצ'רקסק, ולאחר מכן החל לשחק בקבוצות חובבים.

== תארים ==
;רוסטוב
* זכייה בליגה הרוסית הראשונה - 2008
* גמר הגביע הרוסי - 2002/03
;אישיים
*השחקן המצטיין בליגה הרוסית הראשונה - 2008

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20111210142855/http://www.rfpl.org/player/id1062 סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני אורל
קטגוריה:כדורגלני רוטור וולגוגרד
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים רוסים בישראל
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1975
טיילת לואי

אובליסק הקיסר וילהלם השני ואשתו
טיילת לואי היא טיילת שהוקמה ב-1992 לאורך רחוב יפה נוף בחיפה הנמתחת על קו הרכס ממלון bay view (נוף לשעבר) עד אנדרטת הקיסר ומשקיפה לנוף מפרץ חיפה.
הטיילת נתרמה על ידי פול ומאי גולדשמידט, תושבי חיפה שעלו מדרום אפריקה, לזכר בנם לואי (אוריאל) שנהרג בתאונת דרכים (ב-15 במאי 1971). פול גולדשמידט היה הקבלן הראשי של הגנים הבהאיים והטיילת, שאורכה כ-400 מטרים, שולבה ככניסה לגנים. לימים תרמה משפחת גולדשמידט גם לשיפוץ גן החיות ואף הוא נקרא על שם בנם.

==אתרים לאורך הטיילת==
===מסעדת הרונדו===
מסעדת הרונדו של מלון דן כרמל, שתוכננה על ידי שמואל רוזוב, בנויה ממבנה מעוגל העומד על עמודים אלכסוניים וממנו נשקף נוף מפרץ חיפה. המסעדה משמשת את אורחי המלון ולאירועים. בתוכנית המקורית של המבנה תוכנן להבנות קיוסק מתחת למסעדה אך תוכנית זאת לא יצאה אל הפועל והרחבה מתחתיו משמשת כחלק מן הטיילת.

===מרפסת תצפית===
מרפסת התצפית בנויה מעל הרחוב וממנה תצפית למפרץ חיפה, לגליל המערבי (בואכה ראש הנקרה) ולרכס רמים.

===בריכת האיילה===
גן "יפה נוף" תוכנן גם הוא על ידי שמואל רוזוב כחלק מתכנון הגנים הציבוריים בשנות ה-50. בגן שולבה בריכה עם מפל קטן ופסל של איילה ולמרגלותיה עופר שפוסל בידי אריה רזניק.

===אובליסק הקיסר===

חורשה קטנה ובמרכזה עמוד זיכרון שהוקם ב-1910 לזכר ביקור הקיסר הגרמני וילהלם השני ב-1898. העמוד המקורי שפניו היו צפונה נהרס בחלקו עם כיבוש חיפה בידי הבריטים במלחמת העולם הראשונה. המקום שופץ בביקור נכדו של הקיסר בחיפה ב-1982, בעידודו של פרופ' אלכס כרמל (ראשון חוקרי הטמפלרים בארץ). כיום נמצא במקום גם תותח ימי בלגי (שיוצר בלייז') ממודל צרפתי, בעל טעינת לוע, שהובא למקום מגן הזיכרון כ"משקל נגד" לצד הגרמני-טורקי שהפסיד במלחמה.

==מוקד תיירות==
הטיילת משמשת כמוקד תיירות בחיפה בשל הנוף הנשקף ממנה, קרבתה לכניסה לגנים הבהאים וכמקום אירוח ירידים שונים. בבניית הטיילת ניתנה תשומת לב גם לחנייה ולשירותים.

בדצמבר 2021 החליטה עיריית חיפה להרחיב את אירועי החג של החגים גם לטיילת לואי שבן יתקיימו במשך 4 ימים בין 25 ל-28 בדצמבר פסטיבל הכולל שלושה מופעים כל ערב, מופעי רחוב וממכר ושוק של אוכל<ref></ref>.

נוף מטיילת לואי בלילה דצמבר 2021

==ראו גם==
* מרכז הכרמל
* כרמלהיים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tour-haifa.co.il/טיילת_לואי_.html טיילת לואי] באתר עיריית חיפה

== הערות שוליים ==

לואי
קטגוריה:רובע כרמל
דניס פרנץ

דניס פרנץ שאלצ'טה (אנגלית: Dennis Franz Schlachta; נולד ב-28 באוקטובר 1944) הוא שחקן אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב, ארבעה פרסי האמי ושני פרסי גילדת שחקני המסך על הופעותיו כבלש אנדי סיפוויץ' בסדרת המשטרה "NYPD Blue&lrm;".

==ביוגרפיה==
פרנץ נולד בעיר מייווד שבאילינוי להורים מהגרים מגרמניה, אמו אלינור הייתה עובדת דואר ואביו פרנק שאלצ'טה היה בנקאי. למד ב"אוניברסיטת מערב אילינוי" שבעיר קארבונדייל.

לאחר שסיים את לימודיו התגייס פרנץ לצבא ארצות הברית ושירת בדיוויזיה המוטסת ה-82 במהלך מלחמת וייטנאם.

התחיל את דרכו כשחקן בחברת תיאטרון אורגנית שבשיקגו.

התפרסם לראשונה בהוליווד כשחקן קולנוע בתחילת שנות ה-80 במותחנים של בריאן דה פלמה "לבוש לרצח", בתפקיד הבלש מרינו ו"התפוצצות".

ב-1983 שיחק במותחן הפסיכולוגי "פסיכו 2" בתור מנהל המוטל וורן טומי.

באמצע שנות ה-80 השתתף בשתי עונות סדרת הדרמה המשטרתית "בלוז לכחולי המדים", בתור קצין המשטרה נורמן באנץ.

ב-1990 שיחק בסרט הפעולה "מת לחיות 2", בתפקיד השוטר קפטן קארמין לורנזו.

התפרסם בפעם האחרונה בבמה הקולנועית בשנת 1998 בדרמה הרומנטית "עיר של מלאכים", בה שיחק לצידו של ניקולס קייג' בתור נת'ניאל מסינגר, פציינט של המנתחת מגי רייס (מג ראיין).

== NYPD Blue ==

זכה להכרת הקריירה שלו כשקיבל בשנת 1993 את התפקיד הראשי של הבלש המשטרתי הגזען אנדי סיפוויץ' בסדרת המשטרה "NYPD Blue".

פרנץ זכה על הופעותיו בסדרה בארבעה פרסי האמי, שני פרסי גילדת שחקני המסך ובפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה בשנת 1994.

== פילמוגרפיה ==
* זכור את השם שלי (1978)
* הזעם (1978)
* זוג מושלם (1979)
* לבוש לרצח (1980)
* פופאי (1980)
* התפוצצות (1981)
* פסיכו 2 (1983)
* החבילה (1989)
* מת לחיות 2 (1990)
* באפלו אמריקאי (1996)
* עיר של מלאכים (1998)

=== טלוויזיה ===
* בלוז לכחולי המדים (1985–1987)
*בנים מטונפים (1990)
* NYPD Blue (1993–2005)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום אילינוי
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
ג'ין מ. אואל

ג'ין מרי אואל (באנגלית: Jean Marie Auel; נולדה ב-18 בפברואר 1936) היא סופרת אמריקאית. היא ידועה בזכות סדרת הספרים "ילדי האדמה", שהראשון והידוע מביניהם הוא שבט דוב המערות, המתרחשת באירופה הפרה-היסטורית ועוסקת, בין השאר, ביחסים בין האדם המודרני, ההומו ספייאנס, לבין הניאנדרטלים. נכון לשנת 2010 נמכרו ספריה בלמעלה מ-45 מיליון עותקים ברחבי העולם.

== ראשית חייה והשכלה ==
אואל נולדה בשיקגו למשפחה ממוצא פיני. היא למדה באוניברסיטת פורטלנד והצטרפה למנסה. לאחר מכן, בשנים 1965–1976, עבדה ככותבת טכנית ומנהלת אשראי בטקטרוניקס . בשנת 1976 קיבלה תואר שני במנהל עסקים בשנת 1976.

== קריירה כסופרת ==
בשנת 1977 החלה אואל בתחקיר היסטורי לקראת כתיבת ספריה. היא קראה על עידן הקרח ועל התפתחות האדם, ביקרה באתרי ארכאולוגיה פרה-היסטוריים ברחבי אירופה והתייעצה עם מומחים עולמיים בנושא. מחקרה כלל קורסים בכישורי הישרדות, שכללו בניית מערות קרח, הדלקת אש, עיבוד עורות, וסיתות כלי נשק מאבן.

ספרה הראשון, שבט דוב המערות, משנת 1983, זכה להצלחה רבה והיה מועמד לפרס לספר ביכורים מאיגוד מוכרי הספרים האמריקאי. בשנת 1986 עובד הספר לסרט קולנוע באותו השם. בעקבות הצלחת הספר היא כתבה חמישה ספרים נוספים בסדרה, האחרון שבהם הוא "ארץ המערות המצוירות", שיצא בשנת 2011.

על הישגיה קיבלה אואל תוארי דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה של פורטלנד, פסיפיק יוניברסיטי, פורטלנד סטייט יוניברסיטי, אוניברסיטת מיין ואוניברסיטת מאונט ורנון.

== חיים אישיים ==
אואל מתגוררת בפורטלנד, אורגון ואם לחמשה ילדים.

==תרגומים עבריים של ספריה==
* שבט דוב המערות, הוצאת מעריב, 1983. תרגם: יורם שרת.
* עמק הסוסים, הוצאת הד ארצי, 1985.
* ציידי הממותות, הוצאת מעריב, 1986.
* ערבות המעבר, הוצאת מעריב, 1991. תרגמה: צילה אלעזר.
* מושבות האבן, הוצאת כתר, 2005.
* ארץ המערות המצוירות, הוצאת כנרת, 2012.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פורטלנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורטלנד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1936
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
מגדלי התאומים (רמת גן)

מגדלי התאומים הם שני מגדלי משרדים זהים ברחוב ז'בוטינסקי 33 ו-35 ברמת גן, בני 14 קומות שנחנכו בשנת 1994. מערבית למגדלי התאומים נבנה מגדל מנורה מבטחים.

== היסטוריה ==
מגדלי התאומים נבנו על מגרש בו שכן מפעל "עסיס", שאבן הפינה שלו הונחה ב-17 בנובמבר 1929. מפעל זה הוקם על אדמות בבעלות יצחק ליב גולדברג. ב-1989 רכשה קבוצת משקיעים פרטיים (בהם קבוצת מנחמוב, אהרונוב ובביוף) את המגרש תמורת סכום של כ-6 מיליון דולר. היזם היה מסעוד אליקהאני. הרכישה התבצעה באמצעות חברות מגדלי התאומים בע"מ ומגדלי עסקים (אחזקות) בע"מ. הבניינים תוכננו על ידי א. גבירצמן מתכננים בע"מ וכוללים שטח בנוי של 26,000 מטר רבוע. חזיתות הבניינים מחופות בזכוכית רפלקטיבית בהתאם לסגנון הפוסט-מודרני. בין שני המגדלים מפרידה רחבה עם מזרקה במרכזה, שעוצבה ונבנה על ידי הפסל יצחק שמואלי מעין הוד. לכל בניין שתי כניסות - אחת מרחוב ז'בוטינסקי, קומה מסחרית (E2), והשנייה מהלובי (E1). בכל בניין שש מעליות, מתוכן ארבע לקומות ושתיים לחניון תת-קרקעי משותף שהכניסה אליו בצמוד לבניין 1.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

תאומים, מגדלי ה-
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
קטגוריה:כביש 481
אלכסנדר מיכלבסקי

אלכסנדר מיכלבסקי (נולד ב-11 במרץ 1958) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי. מאמנו של אחיו הצעיר, ויקטור מיכלבסקי, מגיל 6 ועד לסיום לימודיו.

מיכלבסקי, יליד הומל, ברית המועצות (בלארוס), עלה לישראל עם משפחתו ב-1991. בשנת 1992 השיג ציון לדרגת רב אמן.

נכון לאפריל 2021, מדורג במקום ה-51 בדירוג בישראל לפי מד כושר.

מיכלבסקי אב לשניים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.365chess.com/players/Alexander_Mikhalevski משחקי שחמט של אלכסנדר מיכלבסקי], באתר 365chess 

קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:שחמטאים יהודים בלארוסים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
אמון הדדי

אמון הדדי (באנגלית: Trust) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1990 בכיכובם של אדריאן שלי ומרטין דונובן. זהו סרטו העלילתי השני של התסריטאי והבמאי האל הרטלי.

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-9 בספטמבר 1990, במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, אולם יצא לאקרנים רק ב-26 ביולי 1991.

==תקציר העלילה==
עלילת הסרט מתמקדת בסיפורם של שני צעירים לא יוצלחים, המשוטטים ברחובותיה של אותה עיירה קטנה בלונג איילנד. כאשר מריה (אדריאן שלי), צעירה שנשרה מבית ספר תיכון, מודיעה למשפחתה על הריונה הלא מתוכנן - אביה מת מהתקף לב במקום, אימה מגרשת אותה מהבית ובן-זוגה (אבי התינוק) נפרד ממנה. בודדה, וללא שום מקום ללכת אליו, מריה משוטטת ברחובות העיירה בחיפוש אחר מקום ללון בו. בדרכה, היא פוגשת במת'יו (מרטין דונובן), טכנאי אלקטרוניקה צעיר בעלי מצב רוח קיצוניים, המתקן מכשירים אלקטרוניים למחייתו. מת'יו פוטר לאחרונה ממקום עבודה בחברת מחשבים, בשל מחאתו על האיכות הירודה של המוצרים שהחברה משווקת. בין שני הצעירים מתפתח רומן א-מיני יוצא דופן, המבוסס על אמון.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|אדריאן שלי
|מריה
|
|-
|מרטין דונובן
|מת'יו
|
|-
|מריט נלסון
|ג'ין
|אימה של מריה
|-
|ג'ון מק'קיי
|ג'ים
|אביו של מת'יו
|-
|אידי פאלקו
|פג
|אחותה של מריה
|}

==ביקורות ותגובות==
הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 81% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 21 ביקורות.

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| width="90%" class="wikitable"
|-
! width="10%"| שנה
! width="35%"| פרס
! width="40%"| קטגוריה
! width="15%"| תוצאה
|-
| align="center" | 1991
| align="center" | פסטיבל הקולנוע בדוביל, צרפת
| align="center" | פרס חביב הקהל - האל הרטלי
| 
|-
| align="center" | 1991
| align="center" | פסטיבל הקולנוע בדוביל, צרפת
| align="center" | פרס המבקרים - האל הרטלי
| 
|-
| align="center" | 1991
| align="center" | פסטיבל סאנדנס
| align="center" | פרס התסריט הטוב ביותר - האל הרטלי
| 
|-
| align="center" | 1991
| align="center" | פסטיבל סאנדנס
| align="center" | פרס חבר השופטים - האל הרטלי
| 
|-
| align="center" | 1991
| align="center" | פסטיבל הקולנוע בסאו פאולו, ברזיל
| align="center" | פרס חביב הקהל - הסרט הטוב ביותר - האל הרטלי
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
מדליית ווטרלו

מדליית ווטרלו (באנגלית: Waterloo Medal) הייתה מדליית מערכה של הצבא הבריטי אשר ניתנה לכל חיילי הצבא אשר נלחמו במהלך שלוש המערכות של 'מלחמת מאה הימים'; קרב ליני, קרב קאטר ברה וקרב ווטרלו. זוהי המדליה הראשונה אשר הוענקה על ידי הממשל הבריטי לכל החיילים אשר השתתפו במערכה ולא רק לקצינים הגבוהים (כמו מדליית הזהב הצבאית). בנוסף, המדליה היא הראשונה אשר שם המקבל נכתב על הדופן שלה באופן רשמי.

==תיאור==
המדליה מורכבת מדיסק עשוי כסף בקוטר 37 מ"מ אשר תלוי בעזרת טבעת מסרט העיטור. בצידה הקדמי של המדליה מתוארת דמותו של העוצר ג'ורג' הרביעי, כאשר מקיפה אותו האימרה; 'ג'ורג' נסיך עוצר' (GEORGE P. REGENT). בצד האחורי של המדליה מאוירת דמותו של 'הניצחון' המכונפת כאשר היא ישובה. מעל הדמות נכתב 'וולינגטון' (WELLINGTON) על שם ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון, המפקד העליון של כוחות הברית כנגד נפולאון ומתחת לדמות נכתב 'ווטרלו' (WATERLOO) והתאריך '15 ביוני 1815' (JUNE 15 1815) לציון השם ותאריך הקרב של קרב ווטרלו אשר היה הקרב הסופי במערכה כנגד נפולאון.

סרט העיטור, בדומה לסרט העיטור של המדליות הנוספות בתקופה כמו מדליית השירות הצבאי הכללי ומדליית הזהב הצבאית, הורכב מסרט אדום בעל שני פסים כחולים בקצוות. צורה זאת הונהגה גם באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור שהורכבה מפס צבעוני).

==קישורים חיצוניים==

ווטרלו
ווטרלו
תפילה זכה

תפילה זכה היא תפילה שנהוג לאומרה ברבות מקהילות אשכנז בכניסת יום הכיפורים, קודם תפילת כל נדרי. עיקרה של התפילה הוא וידוי של האדם על חטאיו ועוונותיו, ובקשת למחילה. התפילה היא תפילה אישית, ואינה נאמרת בציבור, אלא בידי כל אחד ואחד.

== מחבר התפילה ==
התפילה חוברה על ידי הרב אברהם דנציג והובאה בספרו חיי אדם (כלל קמ"ד, סימן כ'), במהדורה השנייה שנדפסה בשנת תקע"ט (1819). הוא חיבר תפילה זו כדי שתיאמר בכניסת היום דווקא, משום שישנם פוסקים הסבורים שיש להתוודות ביום הכיפורים עם כניסת היום. וכך כתב: "אחר זה (=סעודה מפסקת) ילך לבית הכנסת באימה ורעדה… וכבר נדפס בחמדת הימים התפילה שסידר, ואמנם לא כל אדם מבין הדברים רק למי שבא בסוד ה' ומי שאינו יודע הוא להם כספר החתום, ולכן העתקתי מספרים קדמונים תפילה בלשון קל, כי בלאו הכי לדעת הרבה פוסקים מצות וידוי הוא סמוך ללילה דווקא, וראוי לכל אדם לאומרה... ואשרי מי שיאמר אותה גם בשחרית". התפילה התפשטה בקרב יהודי אשכנז, הודפסה בקונטרסים נפרדים ובהמשך הוכנסה לתוך המחזורים.

בעקבות פנייה של הרב בן ציון שטרנפלד אל הרב ישראל מאיר הכהן, פעל האחרון להקדים את החלקים העוסקים ב"בין אדם לחברו" בתפילה זכה, לתחילת התפילה, בשל חשיבות עניינים אלו והאפשרות שאנשים לא יאמרו את התפילה כולה והמודעות לחשיבות המצוות שבין אדם לחברו תיפגע.

== תוכן התפילה ==
התפילה מנוסחת כפנייה אישית של המתפלל לבוראו וכל אחד אומר אותה בשקט בינו לבין בעצמו. נוסח התפילה כולל וידוי וחרטה על חטאי השנה שחלפה ובקשה לקבלת יסורי התענית והרהורי תשובה. באחת הפסקאות מופיע נוסח הבעת מחילה מצד המתפלל לכל מי שפגע בו במשך השנה. היו שכתבו שאם הזמן קצר כדאי לומר לפחות את הפסקה הזאת.

אליהו כי טוב בספר התודעה כותב על התפילה:
:"ונאה תפילה זו לשמה; זכה היא בכל אמריה, ומזככת את לבות אומריה, ומכשרתם לקבל עליהם את יום הכיפורים בקדושה וטהרה ומחילת עוונות. גופה של תפילה זכה, שיש בה קבלת הצום בכל חמשת עינויו וגם יש בה פתיחת הלב לחרטה ולוידוי. ואולם עיקרה של תפילה זו שבשעת פתיחת הלב בתשובה ובחרטה ובדברי ריצוי לפני המקום ברוך הוא, היא נותנת בפי השבים דברי סליחה ומחילה בכל חטאות האדם בינו לחברו... וניטלים מחסומי הכפרה ונפתחים שערי הרחמים בשמים".

==לקריאה נוספת==
* מרדכי מאיר, "על 'תפילה זכה'", כנישתא ב (תשס"ג), עמ' קיט-קלח.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יום הכיפורים
קטגוריה:תפילות ביהדות
מרטין שורט

מרטין הייטר שורט (באנגלית: Martin Hayter Short; נולד ב-26 במרץ 1950), הוא שחקן, קומיקאי, סופר, זמר ומפיק קנדי-אמריקאי. הוא מפורסם בגין תפקידיו הקומיים, בעיקר במסגרת תוכנית הטלוויזיה "סאטרדיי נייט לייב" ובסרטי הקולנוע "שלושה אמיגוס", "יום במלכודת", "אבי הכלה" ו"הפלישה ממאדים".

== ביוגרפיה ==
בשנת 1971 סים לימודי תואר ראשון בעבודה סוציאלית מאוניברסיטת מקמסטר.

באוקטובר 2023, שורט, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות מתקפת הפתע על ישראל. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא . המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.<ref></ref>

==פילמוגרפיה חלקית==
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה
! שם הסרט
! שם הדמות
! class="unsortable" | הערות
|-
| 1986
| שלושה אמיגוס
| נד נידלנדר
|
|-
| 1987
| יום במלכודת
| ג'ק פוטר
|
|-
|1989
|התמונה הגדולה
|נייל סוזמן
|
|-
| 1989
| שלושת הגנובים
| נד פרי
|
|-
| 1991
| אבי הכלה
| פרנק אגלהופר
|
|-
| 1993
| אנחנו חוזרים! סיפור הדינוזאורים
| סטאבס הליצן
| דיבוב
|-
| 1996
| הפלישה ממאדים
| ג'רי רוס
|
|-
| 1998
| נסיך מצרים
| הוי
| דיבוב
|-
|1999
|החברים של ממפורד
|ליונל דילארד
|
|-
| 1999
| אליס בארץ הפלאות
| הכובען המטורף
|
|-
|2001
|נסיך החלומות
|רודני
|סרט טלוויזיה
|-
| 2002
| כוכב המטמון
| בן הרובוט
| דיבוב
|-
|2004
|ג'ימיני גליק בלה לה ווד
|ג'ימיני גליק
|
|-
| rowspan="2" |2006
|סנטה במשרה חלקית 3
|ג'ק פרוסט
|
|-
|Khan Kluay
|ג'יי
|דיבוב 
|-
| 2012
| מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה
| סטפנו אריה הים
| דיבוב
|-
|2014
|Working the Engels
|צ'אק פסטרי
|פרק: "Jenna vs. Big Pastry"
|-
|2015-2014
|מולייני
|לואיס "לו" קאנון
|סדרת טלוויזיה; 13 פרקים
|-
|2015
|אנשים קשים
|בתפקיד עצמו
|סדרת טלוויזיה
|-
|2019
|משפחת אדמס
|סבא פראמפ
|דיבוב
|-
|2020
|משפחת וילובי
|וולטר וילובי
|דיבוב
|-
|2021
|שמיגדון!
|לפרקון
|תפקיד משני; 6 פרקים
|-
|2021–הווה
|רק רוצחים בבניין
|אוליבר פוטנאם
|תפקיד ראשי; 20 פרקים

* מועמד פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית <small>(2024)</small>
* מועמד פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בקומדיה או סדרה מוזיקלית <small>(2024)</small>
|-
|2022
|פעמיים ריטה
|צ'יז
|דיבוב
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תסריט
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקמסטר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קרלו פטריני

קרלו פטריני (באיטלקית: Carlo Petrini; נולד ב-22 ביוני 1949) הוא מייסד תנועת מזון איטי.

קרלו פטריני נולד בעיר ברה , בנפת קונאו, איטליה. הוא זכה לפרסום בשנות השמונים כשלקח חלק במסע הפרסום נגד פתיחת סניף רשת המזון המהיר מקדונלד'ס, בסמוך למדרגות הספרדיות ברומא. 

ב-1977 החל פטריני לכתוב מאמרים קולינריים ביומונים הקומוניסטים "איל מניפסטו" ו"ל'אוניטה". הוא עורכם של פרסומים רבים בבית ההוצאה לאור Slow Food Editore. הוא כתב טור שבועי בעיתון היומי לה סטמפה וכיום הוא עובד בעיתון לה רפובליקה. ב-1986 הוא ייסד את תנועת מזון איטי, שבאה לתת חלופה למזון המהיר, שואפת לשמר את המטבח המסורתי של כל אזור ומעודדת גידולים של ירקות, פירות ובעלי חיים שמאפיינים את סביבתם הטבעית. כיום התנועה מונה 100,000 חברים ב-132 ארצות. באוקטובר 2004 הוא ייסד את האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה, מוסד שמטרתו לגשר על הפער בין חקלאות לגסטרונומיה.

==ביבליוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">
*Slow Food Nation: Why Our Food Should Be Good, Clean, and Fair, Rizzoli, May 2007, 
*Slow Food Revolution: A New Culture for Dining and Living in conversation with Gigi Padovani, Rizzoli, September 2006, 
*Slow Food: The Case for Taste (Arts & Traditions of the Table: Perspectives on Culinary History), Columbia University Press, April 2003, 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* אלן דיקאס, [http://www.time.com/time/magazine/article/0,9171,708942,00.html "מהפכת המזון המהיר"], טיים מגזין, 3 באוקטובר 2004
* ניק וייק, [http://www.timesonline.co.uk/tol/life_and_style/food_and_drink/real_food/article4103579.ece "חלוץ אוכל אמיתי: קרלו פטריני"], טיים מגזין, 10 ביוני 2008
* קלייטון ניומן, [http://www.time.com/time/specials/2007/time100walkup/article/0,28804,1611030_1610841_1609888,00.html "קרלו פטריני ברשימת מאה הנבחרים של הטיים"], [http://www.time.com/time/specials/packages/completelist/0,29569,1611030,00.html רשימת מאה הנבחרים של הטיים - האם הם שווים את זה ?"], טיים מגזין, 20 באפריל 2007
* אליסון רוברטס, [http://www.independent.co.uk/news/people/profiles/carlo-petrini-the-slow-food-tsar-427783.html "קרלו פטריני: צאר המזון המהיר"], אינדפנדנט, 10 בדצמבר 2006
* ג'ספר ז'רארד, [http://www.guardian.co.uk/environment/2007/jun/17/food.lifeandhealth "גורו המזון האיטי מפיץ את תורתו בחלונות הגבוהים"], גארדיאן, 17 ביוני 2007
* [http://www.youtube.com/watch?v=8WfRfzDEFSU קרלו פטריני נואם בתיאטרון קורוול - חלק ראשון], 2007 (תרגום סימולטני מאיטלקית)
* [https://web.archive.org/web/20090428215643/http://www.practicallyedible.com/edible.nsf/pages/slowfood אודות תנועת מזון איטי]
* 

קטגוריה:עיתונאים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1949
אוסקר אהומאדה

אוסקר אדריאן אהומאדה (בספרדית: Oscar Adrián Ahumada; נולד ב-31 באוגוסט 1982 בסראטה שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

== קריירה ==
ערך את הופעת הבכורה שלו בריבר פלייט ב-24 בנובמבר 2002 במשחק מול אולימפו. ב-2004 עבר לוולפסבורג הגרמנית, אך כבר ב-2005 חזר למולדתו בשל עניינים משפחתיים. אחרי 5 שנים בריבר פלייט עבר לוראקרוס המקסיקנית. ב-30 באוגוסט 2011 חתם חוזה ל-2.5 שנים עם רוסטוב. לראשונה במדי רוסטוב הופיע ב-21 בספטמבר 2011 במשחק הגביע הרוסי מול טום טומסק (המשחק נגמר 1-3 לזכות רוסטוב).

==נבחרות צעירות==
לאהומאדה יש 3 הופעות בנבחרת הנוער עד גיל 20, יחד עם הנבחרת הוא זכה באליפות העולם לנוער 2001.

== תארים ==
;קבוצתיים
* גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2001
* אליפות ארגנטינה - 2003, 2004, 2008 (ריבר פלייט)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלני וראקרוס
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1982
ניקולס רידלי

הבישופים האנגליקנים [[יו לטימר, תומאס קרנמר וניקולס רידלי מועלים על המוקד. ויטרז' בכנסייה אנגליקנית בארקנסו]]

ניקולס רידלי (באנגלית: Nicholas Ridley; 1500 לערך - 16 באוקטובר 1555) היה בישוף לונדון והכומר האישי של הנרי השמיני, מלך אנגליה. היה מבין ראשי הכנסייה האנגליקנית והוצא להורג בעוון כפירה ובגידה על ידי מרי הראשונה, מלכת אנגליה הקתולית. מרטיר (קדוש מעונה) של הכנסייה האנגליקנית.

==תולדות חייו==
רידלי היה נצר למשפחה מיוחסת מנורת'מברלנד שבצפון אנגליה. ב-1518 החל ללמוד בקולג' פמברוק שבאוניברסיטת קיימברידג'. ב-1526, לאחר קבלת תואר מוסמך אוניברסיטה, עבר ללמוד בסורבון ובאוניברסיטת לוון. עם שובו התמנה לאחד ממשגיחי האוניברסיטה (פרוקטור) ולאחר מכן היה לכומר האוניברסיטה. ב-1534 חתם על גילוי דעת של כמרי האוניברסיטה המכריז על חוסר הסמכות החוקית של האפיפיור באנגליה. הוא נודע כמטיף, נואם ואיש ויכוח מוכשר. ב-1537 זכה לתואר בתאולוגיה ומונה על ידי הארכיבישוף מקנטרברי, תומאס קרנמר לאחד מעוזריו. ב-1541 התמנה לכומר האישי של המלך הנרי השמיני ולקאנון של קנטרברי. ב-1547 התמנה לבישוף רוצ'סטר וסייע לקרנמר בהשלמת ספר התפילות של הכנסייה האנגליקנית. ב-1549 התמנה לבישוף לונדון.

בתפקידו כבישוף לונדון חתם ב-9 ביולי 1553 על ההצהרה הכנסייתית לפיה, כיוון שהן נישואיו של הנרי השמיני לקתרין מאראגון, אמה של מרי והן נישואיו לאן בולין, אמה של אליזבת הוכרזו כמבוטלים, הרי שהן מרי והן אליזבת הן ממזרות ואינן ראויות לרשת. לפיכך היורשת החוקית של הכתר לאחר מות אדוארד השישי, מלך אנגליה היא הליידי ג'יין גריי. ב-10 ביולי הוכתרה ג'יין גריי כמלכה ומרי נמלטה, אך תשעה ימים לאחר מכן חזרה מרי ללונדון ותפסה את הכס. ג'יין ורידלי נתפסו ונכלאו במצודת לונדון.

ב-1554 נכלאו יחד עם רידלי גם בישוף ווסטר, יו לטימר והארכיבישוף מקנטרברי, תומאס קרנמר, תחילה במצודת לונדון ולאחר מכן בכלא פוקסום באוקספורד. השלושה הואשמו בכפירה (עקב אמונתם הפרוטסטנטית) ובבגידה (עקב תמיכתם בהכתרתה של ג'יין גריי למלכה) ועברו עינויים. ב-16 באוקטובר 1555 הוצאו לטימר ורידלי להורג על ידי העלאה על המוקד ברחבה שלפני קולג' באליוול באוקספורד (כיום נמצאת במקום אנדרטה ויקטוריאנית לזכרם). הם קרויים "המרטירים מאוקספורד" (כחצי שנה לאחר מכן הצטרף אליהם גם תומאס קרנמר) וב-16 באוקטובר מצוינת הכנסייה האנגליקנית את זכרם.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Bernard, G. W., The King's Reformation: Henry VIII and the Remaking of the English Church, London: Yale University Press, 2005 
* Diarmaid MacCulloch, Thomas Cranmer: A Life, Yale University Press, 1998 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nndb.com/people/540/000094258 ביוגרפיה באתר NNDB] 
* [http://www.historylearningsite.co.uk/nicholas_ridley.htm ביוגרפיה] 
* פרק XVI מ"ספר המרטירים של פוקס", ראו סעיף 1.19
* 
* 

קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בבריטניה ואירלנד
קטגוריה:מרטירים
קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:אישים בחצר הנרי השמיני
קטגוריה:בישופים אנגליקנים
קטגוריה:הבישופים של לונדון
קטגוריה:ילידי 1500
קטגוריה:נפטרים ב-1555
שביתת הנשק של סלוניקי

תנאי הסכם שביתת הנשק של סלוניקי
שביתת הנשק של סלוניקי הוא הסכם שביתת נשק בין מדינות ההסכמה לממלכת בולגריה, שנחתם ב-29 בספטמבר 1918. ההסכם קבע את תנאי יציאתה של בולגריה ממלחמת העולם הראשונה, וחתם את קרבות החזית המקדונית.

==רקע==

במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמה ממלכת בולגריה לצד מעצמות המרכז. לאחר הכרעת המערכה על סרביה, התפתח מאבק בין הצדדים הלוחמים על השליטה בגזרות הסמוכות לעיר סלוניקי והוא נודע בהמשך כחזית המקדונית.

במשך מספר שנים התחוללה באזור מלחמת התשה תוך הישגים לשני הצדדים. עם הצטרפות כוחות צבא ממלכת יוון ללחימה לצד מדינות ההסכמה מחד והעברת כוחות גרמנים לחזית המערבית מאידך, נוצר יתרון ניכר למדינות ההסכמה באזור.

ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה במתקפת הבקעה כוללת על קווי החזית המקדונית לאורך עמק הווארדאר. לאחר קרב דוברו פולה נפרצו קווי החזית, חלק מהחיילים הבולגרים התמרדו נגד המלך פרדיננד הראשון ונעו לתוך שטחי בולגריה. ב-18 בספטמבר נוצרה פרצה ברוחב 30 קילומטרים בקו החזית, תוך שכוחות מדינות ההסכמה נעים אל גבולות בולגריה.

==ההסכם ותנאיו==
בולגריה הייתה נתונה בסכנת הפיכה צבאית מחד ואובדן עצמאותה מאידך וראשי הממשל הבולגרי החליטו לפעול מיידית ליציאתה מהמערכה. ב-24 בספטמבר הורה ראש הממשלה הבולגרי, אלכסנדר מלינוב, לגנרל איוון לוקוב מפקד הארמייה הבולגרית השנייה, להגיע למפקדת כוחות מדינות ההסכמה בסלוניקי ולמסור לגנרל פראנשה ד'אספרה בקשה לשביתת נשק. למחרת הגיע השר אנדריי ליאפצ'ב לעמוד בראש צוות המשא ומתן הבולגרי, תנאי ההסכם גובשו והוא נחתם במעמד נציגי הצדדים. במסגרת ההסכם נכנעה בולגריה למדינות ההסכמה. הצבא הבולגרי חדל מכל פעילות התקפית בכל החזיתות ונסוג מכל השטחים אשר נכבשו בממלכות יוון וסרביה. בנוסף, הוטלו מגבלות על גודלו של הצבא ועל חימושו והוא חויב בהחזרת ציוד צבאי רב ליוונים. הבולגרים חויבו למסור את כל כלי השיט שברשותם לידי כוחות מדינות ההסכמה. שביתת הנשק של סלוניקי הייתה בתוקף עד חתימתו של חוזה ניי אשר קבע סופית את תנאי כניעתה של ממלכת בולגריה למדינות ההסכמה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.firstworldwar.com/source/armistice_bulgaria.htm שביתת הנשק של סלוניקי], באתר firstworldwar.com 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה: אמנות והסכמים
קטגוריה:שביתות נשק
סלוניקי
גישבור

גישבור (הלחם של המילים "גישור" ו"בוררות"; באנגלית: Med-Arb) הוא שיטה אלטרנטיבית ליישוב סכסוכים. גישבור מתחיל כגישור רגיל והופך לבוררות אם הצדדים לא מצליחים להגיע להסכמה. המגשר שמתחיל את ההליך הופך לבורר.

קיים מושג גישוררות בעל משמעות זהה אך השימוש בו נדיר יותר.

==שימוש בגישבור==
בדרך כלל, משתמשים בגישבור בפתרון סכסוכים בין עובדים באותו מקום עבודה, כאשר המגשר והבורר הוא המנהל או הממונה עליהם. הצדדים שמתחילים את התהליך יודעים שלמגשר יש סמכות להכריע, במקרה הצורך. דוגמה בולטת היא הצעה לשימוש בגישבור על ידי מפקדים בצה"ל.

שימוש נוסף בגישבור הוא במהלך גישור לגירושין.

==יתרונות וחסרונות==
כאשר הצדדים המעורבים בסכסוך יודעים שהכרעה בלתי נמנעת, הם שואפים יותר להגיע לפתרון בכוחות עצמם.

החסרון של השיטה הוא בחוסר נייטרליות של המגשר (והבורר). המגשר בהליך חייב להוכיח שאינו נוטה לטובת צד כלשהו כדי להבטיח שיתוף פעולה והגעה להסכמה.

==ראו גם==
* Conflict resolution research

==קישורים חיצוניים==

* ד"ר מיכל אלברשטיין, [https://web.archive.org/web/20051227192144/http://www.hamishpat.com/Courses/99630/630-notebook-2004-boaz.doc דרכים ליישוב סכסוכים]
* עדי צור, [http://www.e-mago.co.il/Editor/bikoret-219.htm חדירתה של תרבות הגישור אל בתי המשפט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גישור
קטגוריה:שיטות אלטרנטיביות ליישוב סכסוכים
Where Them Girls At

"Where Them Girls At" (בעברית: "איפה אותן הבנות") הוא שיר של ה-DJ והמפיק הצרפתי, דייוויד גטה, בשיתופם של הראפר האמריקני פלו ריידה וזמרת ההיפ הופ הטרינידדית, ניקי מינאז'.

השיר הופץ ב-2 במאי 2011 על ידי חברת התקליטים, וירג'ין רקורדס, כסינגל הראשון מתוך אלבומו של גטה, "Nothing but the Beat".

השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הפזמונים ברחבי העולם, תוך שנכנס לעשרת המקומות הראשונים בבריטניה, צרפת, אוסטרליה, איטליה ואירלנד.

==רקע וכתיבה==
גטה שיתף פעולה בעבר עם הראפר האמריקאי פלו ריידה בשיר, "Club Can't Handle Me" מתוך האלבום, "Only One Flo" (חלק 1), של פלו ריידה ובפסקול לסרט סטפ אפ 3D, בשנת 2010. שיתוף הפעולה בין הצדדים התנה גם השתתפותו של פלו ריידה באלבומו של גטה. מאוחר יותר, הצטרפה הראפרית האמריקנית ניקי מינאז' שמשתפת פעולה בשיר נוסף באלבומו של גטה.

גרסה מוקדמת של השיר הכוללת קולות בלבד (א-קפלה), הושגה והודלפה לאינטרנט לאחר שהאקרי מחשב פרצו למחשבים באולפן ההקלטות של גטה, דרך רשת ה-Wi-Fi.

==מיקומי שיא==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!בריטניה (BPI)<ref></ref>
|פלטינה 2×
|1,200,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:סינגלים מ-2011
קטגוריה:שירי דייוויד גטה
קטגוריה:שירי פלו ריידה
קטגוריה:שירי ניקי מינאז'
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ניקי מינאז'
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דייב מאיירס
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
הארגון הבין-לאומי של הגפן והיין

חברות בארגון נכון לשנת 2011
הארגון הבין-לאומי של הגפן והיין (בצרפתית: L'Organisation Internationale de la Vigne et du Vin; בראשי תיבות: OIV) הוא ארגון בין-ממשלתי שעוסק בהיבטים הטכניים והמדעיים של גידול גפנים וייננות. הארגון עוסק בענייני גידול גפן, לא רק לשם הכנת יין, אלא גם כענבי מאכל ולשם ייצור צימוקים. אחת מפעילויות הארגון היא איסוף נתונים סטטיסטיים מרחבי העולם בנושאים הנוגעים לתחום הגפן.

מטה הארגון ממוקם בפריז וחברות בו 50 מדינות נכון ל-2023 ובהם גם מדינת ישראל.

==היסטוריה==
הקונגרס העולמי ה-38 של הארגון הבינלאומי של הגפן והיין
המבשרים של הארגון הבינלאומי של הגפן והיין היו הוועידות הבינלאומיות שנערכו במאה ה-19 בתגובה למגפת הפילוקסרה, כשהבולט שבהם היה קונגרס של חמש מדינות במונפלייה שנערך בין ה-26 ל-30 באוקטובר 1874. הרעיון של הקמת ארגון בינלאומי עלה מספר פעמים במהלך העשורים הבאים, ולבסוף, ב-29 בנובמבר 1924, חתמו שמונה מדינות על הסכם ליצירת "משרד יין בינלאומי" Office international du vin (OIV)) בפריז. בתום החתימה הוא שב למדינות השונות לשם אישורו. מושב העבודה הראשון נערך ב-Salon de l’Horloge ב-3 בדצמבר 1927. ב-4 בספטמבר 1958, שונה שמו של הארגון ל"משרד הגפן והיין" (Office International de la Vigne et du Vin).

הארגון הבינלאומי של הגפן והיין הנוכחי נוסד בעקבות הסכם בין 35 מדינות ב-3 באפריל 2001, והחליף את "משרד הגפן והיין". ההסכם הזה נכנס לתוקפו ב-1 בינואר 2004.

== מדינות חברות ==
* 
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.oiv.int OIV's האתר הרשמי של הארגון הבינלאומי של הגפן והיין]
* [https://web.archive.org/web/20111010070728/http://www.oiv.int/oiv/info/frmembresobservateurs "חברים ומפקחים"], אתר הארגון הבינלאומי של הגפן והיין

==הערות שוליים==

קטגוריה:יין
קטגוריה:ארגונים בין-ממשלתיים
ויקיפדיה האיטלקית

ויקיפדיה האיטלקית (Wikipedia in italiano) היא מהדורה של אתר ויקיפדיה בשפה האיטלקית, שהוקמה ב-11 במאי 2001. נכון ל-{{יום מקומי}} ב{{שם חודש מקומי}} {{שנה מקומית}} ישנם בו ערכים. זוהי הוויקיפדיה ה-9 בגודלה במספר ערכים. נכון לדצמבר 2023, מדד העומק של ויקיפדיה זו, המשמש מדד גס לאיכות הערכים, עמד על 186.52, לעומת 267.86 לוויקיפדיה העברית ו-1214.95 בוויקיפדיה בשפה האנגלית.

באוגוסט 2005 ויקיפדיה האיטלקית עקפה את מהדורות השפה הספרדית והפורטוגזית, והפכה למהדורה השמינית בגודלה במספר ערכים. הסיבה העיקרית לזינוק המהיר מ-56,000 ל-64,000 ערכים היה בוט שיצר ערכים על יותר מ-8,000 עיריות בספרד במבצע המכונה "Comuni spagnoli". ב-8 בספטמבר 2005 עקפה ויקיפדיה האיטלקית את ויקיפדיה ההולנדית ויום אחד לאחר מכן, ב-9 בספטמבר, הגיעה ל-100,000 ערכים. ב-11 בספטמבר עקפה בגודלה את ויקיפדיה השוודית, והפכה לוויקיפדיה החמישית בגודלה. שוב, בוטים תרמו רבות לצמיחה. למשל, בוט שיצר יותר מ-35,000 ערכים על העיריות של צרפת. אבל ב-23 בספטמבר ויקיפדיה הפולנית עקפה אותה. ב-22 ביוני 2010 עברה את סך 700,000 הערכים. ב-28 בספטמבר 2010 עקפה ויקיפדיה האיטלקית את ויקיפדיה הפולנית, והפכה לוויקיפדיה הרביעית בגודלה, אם כי באוקטובר 2010 ובתחילת 2011 התחרו ויקיפדיה האיטלקית והפולנית על המקום הרביעי במספר ערכים. ב-12 במאי 2011 הוויקיפדיה הגיעה ל-800,000 הערכים ועקפה את ויקיפדיה הפולנית. ב-22 ביוני 2013 הגיעה ויקיפדיה האיטלקית למיליון ערכים.

ביולי 2019, היו 1,847,360 משתמשים רשומים בוויקיפדיה האיטלקית, בהם 109 מפעילים. המפעילים נבחרים בהצבעה, ונדרשת השתתפות של כ-70 ויקיפדים בהצבעה ו-80% תומכים כדי להפוך למפעיל. הרשאות המפעילים מועמדים שוב להצבעה אוטומטית מדי שנה. מפעילים שאינם פעילים למשך שישה חודשים מאבדים באופן אוטומטי את הרשאותיהם. בניגוד למקובל בוויקיפדיה האנגלית והצרפתית, אין בה ועדת בוררות. כמו כן נעשה בה שימוש רב בבוטים אוטומטיים להעלאות המוניות של ערכים (בעיקר ערכי עיריות בצרפת ובספרד). ערכים אלו מהווים כ-20% מהאנציקלופדיה.

בשנת 2009 ויקיפדיה האיטלקית זכתה בפרס Premiolino, הפרס הוותיק והיוקרתי ביותר בעיתונות האיטלקית, בקטגוריית המדיה החדשה.

== סגירת ויקיפדיה האיטלקית ==
הודעת ויקיפדיה האיטלקית על סגירת האתר והסיבות לכך
ב-4 באוקטובר 2011, בעקבות החלטה שהתקבלה על ידי קהילת עורכי הוויקיפדיה האיטלקית, כל הערכים באתר הוסתרו ונחסמו על ידי מנהליה (אף שהגרסה הניידת עודנה נגישה), זאת כמחאה על סעיף 29 של הצעת חוק האזנות סתר (intercettazioni DDL) שנדון בפרלמנט האיטלקי. הצעת החוק מציעה שמי שנפגע מתוכן של אתר אינטרנט יוכל תוך 48 שעות וללא התרעה מוקדמת לתבוע את האתר ולאלץ למחוק את התוכן. הצעת החוק כוללת מגבלות חמורות על חופש המידע כמו גם לגישה ועריכה משותפת של מיזמי ויקימדיה. הייתה זו הפעם הראשונה בוויקיפדיה שהוסתר כל תוכנהּ כאות מחאה. קרן ויקימדיה תמכה רשמית בהחלטה של ויקיפדיה האיטלקית בהודעה שפורסמה באותו יום. נכון ל-5 באוקטובר 2011, המנשר שהחליף את ויקיפדיה האיטלקית זכה לכמעט 8 מיליון כניסות.

ב-6 באוקטובר האתר נפתח מחדש, והוצגה חלונית עליונה ובה הודעה שמסבירה את ההחלטות שהתקבלו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

איטלקית
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2001
קטגוריה:איטלקית
קטגוריה:איטליה: חינוך
קלרה יונג

קלרה יונג ואמה
יונג עם חברים בחבורת התיאטרון שלה ב[[ניקולאייב]]
יונג בניקולאייב
קלרה יונג (ביידיש: קלאַראַ יאָנג; 1882 לערך, זלוצ'וב, גליציה – 1952, מוסקבה) הייתה שחקנית בתיאטרון יידיש.

==קורות חייה==
=== שנותיה הראשונות ===
נולדה בסביבות שנת 1882 בזלוצ'וב שבגליציה בשם חיה ריסייה שפיקוליצר, בת להורים שאהבו את הבמה. את שנות ילדותה המוקדמות בילתה בבית שבו היו חזרות של להקות תיאטרון נודדות. אחרי מות אביה היגרה המשפחה לארצות הברית, שם היא הצטרפה לאגודה הדרמטית של אברהם גולדפדן. היא התחילה לשיר במחזה "די כישוף-מאכערין" של גולדפדן. אחרי זמן לא רב היא עברה ללהקת טנצמן ועברה לבוסטון ומשם ללהקתו של זולוטרבסקי במונטריאול ואחרי כן לטורונטו ולתיאטרון של משה פינקל בפילדלפיה.

===קריירה===
ב-1903 היא שיחקה ב-People's Music Hall, שם עשתה לה שם בשירים כמו "די דאמע פון בראדוויי" ו"ליבע מיינע". ב-1909 היא עברה לתיאטרון טאליה (Thalia), שם היה בעלה בועז יונג שותף לניהול יחד עם דוד קסלר. שם היא שיחקה לראשונה במחזות רציניים, למשל גילמה את תפקיד ציפעניו במחזה "גאט, מענטש און טייוול" ('אלוהים, אדם ושטן') מאת יעקב גורדין ואת צילה במחזה "קרייצער סאנאטא" ('סונאטת קרויצר') מאת גורדין, על פי טולסטוי. במחזה "דאס יידישע הארץ" היא שרה קופלט שכתב עבורה זיגמונד מוגולסקו. היא שיחקה במחזה "די ביגאמיסטן" (זיין ווייבס מאן) ובמחזה "אלרייטניקעס" מאת אברהם שמ"ר בלונדון ב-1911 ואחרי כן בלודז' ב"גרויס טעאטער" וב"עליסעאום טעאטער" בוורשה.

הצלחתה עודדה את הזוג לחזור לוורשה, שם היא כיכבה במחזה של אנשל שור ויוסף רומשינסקי "דאס מיידל פון דער וועסט, אדער, די אמעריקאנערין" ('הנערה מן המערב, או, האמריקאית'). המחזה משך גם קהל לא-יהודי ויהודים מתבוללים. ב-1915 הופיעה בתפקיד במחזה של בועז יונג "דזשייקעלע בלאפער" (ג'קלה הבלפן) באודסה. תפקיד זה הזניק את הפופולריות שלה. אחרי חזרה לאמריקה בין השנים 1920 ו-1932 היא נדדה בעולם: ברית המועצות, פולין, ארגנטינה, ברזיל ארצות הברית, שוב פולין, לונדון, מקסיקו וקובה.

===חייה הבוגרים===
בשנת 1934, בשיא השפל הגדול בארצות הברית, חזרה יונג לברית המועצות בלי בעלה ובתה. היא לא ראתה עתיד לעצמה כשחקנית ולתיאטרון היידיש בכלל בארצות הברית. היא קיבלה אזרחות סובייטית וחייתה את שארית חייה במוסקבה. בברית המועצות הקימה להקה שהצליחה למדי. בתקופת מלחמת העולם השנייה היא נשלחה מטעם המדינה למסע הופעות בקזכסטן ואוזבקיסטן.

==לקריאה נוספת ==

* בועז יאָנג, מיין לעבן אין טעאטער. ניו יארק: איקוף, 1950. ('חיי בתיאטרון')
* לעקסיקאן פון יידישן טעאטער, באנד 2, עמ' 921-917.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:שחקניות יידישאיות

קטגוריה:ילידות 1882
קטגוריה:נפטרות ב-1952
ג'ד רובנפלד

ג'ד רובנפלד (באנגלית: Jed Rubenfeld, נולד ב-1959) הוא פרופסור למשפטים באוניברסיטת ייל, מומחה למשפט חוקתי, פרטיות והתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, וסופר.

רובנפלד קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 1980. בין 1980 ל-1982 למד תיאטרון בבית הספר ג'וליארד. לאחר מכן השלים תואר J.D. במשפטים באוניברסיטת הרווארד. התמחה בלשכת השופט הפדרלי ג'וזף סניד ועבד במשרד עורכי הדין הידוע Wachtell, Lipton, Rosen & Katz וכתובע פדרלי. הצטרף לבית הספר למשפטים של ייל בשנת 1990 וקיבל דרגת פרופסור מן המניין ב-1994. לימד כמרצה אורח בבתי הספר למשפטים של אוניברסיטת סטנפורד ואוניברסיטת דיוק.

נשוי לאיימי צ'ואה, ולשניים שתי בנות.

==ספריו==
* פשר הרצח, 2006. גרסה עברית יצאה לאור בשנת 2007 בהוצאת כתר ספרים
<div style="direction: ltr;">
* Freedom and Time: A Theory of Constitutional Self-Government :2001
* Revolution by Judiciary: The Structure of American Constitutional Law :2005
* The Death Instinct :2010
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.law.yale.edu/faculty/JRubenfeld.htm דף הבית של רובנפלד] 

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
קטגוריה:סגל בית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל
מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית

מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית (באנגלית Australian National Kennel Council, ראשי תיבות ANKC) היא מועדון כלבים הקיים באוסטרליה. מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית אחראית לקידום הרבעה, תצוגות, מבחנים, משמעת ונושאים אחרים הקשורים לכלבנות, והיא אחראית לבריאותם הגופנית והמנטלית של כלבים גזעיים הנמצאים בבעלות אנשים פרטיים ברחבי אוסטרליה. המועצה הוקמה בסידני בשנת 1949, והיא מקיימת כנסי גזעי כלבים לאומיים שנתיים.

נשיא מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית מאז 1998 הוא יו ג'נט (Hugh Gent). נשיאים קודמים היו אדון א. האווי (A. Howie) (1959-1986) ואדון ג'י. ג'י. ו. האד (J. G. W. Head) (1986-1997).

מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית היא הארגון האוסטרלי היחיד שהוכר כחבר בפדרציה הבינלאומית לכלבנות.

==גזעים==
מועצת הכלבנות האוסטרלית מחלקת את גזעי הכלבים לשבע קבוצות, כשכל קבוצת גזעים מבוססת על נושא אחר, כגון מראה, שימוש או תכונה. קבוצות מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית זהות לקבוצות מועדון הכלבים של ניו זילנד, ודומות לרוב הקבוצות של מועדוני כלבים ברחבי העולם. שבע הקבוצות הן:
#כלבי טוי
#טריירים
#כלבי מציאה
#כלבי ציד
#כלבי עבודה
#כלבים שימושיים
#כלבים לא ספורטיביים

בכל קבוצה הגזעים מסודרים לפי סדר אלפביתי.

==גופים ממלכתיים החברים במועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית==
מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית מייצגת את הגופים הממלכתיים הבאים:
*אגודת הכלבנות הדרום אוסטרלית
*אגודת הכלבנות הוויקטוריאנית
*אגודת הכלבנות הטסמנית
*אגודת הכלבנות המערב אוסטרלית
*אגודת הכלבנות הצפון אוסטרלית
*אגודת הכלבנות של שטחי בירת אוסטרליה
*מועצת הכלבנות המלכותית של ניו סאות' ויילס
*מועצת הכלבנות המפקחת (קווינסלנד)

==ראו גם==
*מועדון כלבים
*הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות

==קישורים חיצוניים==
* 

*
+
סבריו מרקאדנטה

סבריו מרקדאנטה
ג'וזפה סבריו רפאלה מרקאדנטה (באיטלקית: Giuseppe Saverio Raffaele Mercadante, הוטבל לנצרות ב-17 בספטמבר 1795 - 17 בדצמבר 1870) היה מלחין איטלקי, בעיקר של אופרות. מרקאדנטה לא זכה אומנם לתהילה בינלאומית, כזו שהייתה נחלתם של גאטנו דוניצטי או ג'ואקינו רוסיני, מעבר לתקופת חייו, אך במספר היצירות המרשים שחיבר לא נפל משני אלה, והמבנים האופראיים, הסגנונות המלודיים והתזמור שפיתח תרמו משמעותית ליסודות שעליהם בנה ג'וזפה ורדי את הטכניקה הדרמטית שלו.

== חייו ==
מרקאדנטה למד בקונסרבטוריון של נאפולי אצל צינגרלי. בראשית דרכו התבלט כמלחין מוזיקה אינסטרומנטלית, אך בשנת 1820 כבר עשה לו שם בנאפולי כמלחין אופרות. את ההצלחה הראשונה הגדולה נחל בלה סקאלה שבמילאנו, באופרה "אליזה וקלאודיו" (1821), שהועלתה תוך זמן קצר על בימות כמה מן התיאטראות החשובים באירופה. להצלחה דומה ולמשך חיים ארוך ברפרטואר האופראי זכתה "קאריטיאה, מלכת ספרד" (שנודעה גם בשם "דונה קאריטיאה"; ונציה 1826). מרקאדנטה ניסה למצוא משרה בספרד, ומשנכשל בכך, חזר ב-1831 לאיטליה. ב-1832 עלתה האופרה שלו "הנורמנים בפאריג'י" בטורינו. בשנת 1833 התמנה למאסטרו די קאפלה בנובארה ובמהלך שבע השנים הבאות הלחין הן מוזיקה דתית והן אופרות נוספות.

בשנת 1835 הזמין התיאטרון האיטלקי בפריז אופרה ממרקאדנטה. האופרה, "אי בריגאנטי", לא הייתה לטעם הקהל הפריזאי, אבל השפעת תרבות האופרה הפריזאית, בעיקר זו של ג'אקומו מאיירבר, מצאה ביטוי ביצירתו הבאה, "איל ג'וראמנטו" מ-1837, שהרפורמות שנקט בה התגלו גם באופרות הבאות שלו, בייחוד ב"איל בראבו" וב"לה וסטאלה". ב-1840 התמנה מראקדנטה למנהל הקונסרבטוריון של נאפולי, שם נשאר 30 שנה, עד מותו. עם תלמידיו שם נמנה גם פאולו טוסטי. 

השפעתו של רוסיני ניכרת מאוד באופרות הראשונות של מרקאדנטה, אך מראשית שנות ה-30 גוברת עליה השפעת הסגנון החדש שהביאו בליני ודוניצטי. בסוף שנות ה-30 ובשנות ה-40 הכניס חידושים נוספים בעבודתו, כשנמנע מקישוטיות-יתר ווקאלית והרחיב את הטווח ההרמוני, לצד התאמה רבה יותר לפעילות על הבמה. הדבר צלח בידו פה ושם, אבל הוא התקשה לקיים תנופה דרמטית לפרקי זמן ממושכים. מאמצע שנות ה-40 נחלשה יצירתו בהשוואה לזו של ורדי, ששליטתו בזירת האופרה גברה והלכה, בדומה לרוסיני בשנות ה-20. עם זאת, באופרות הראשונות של ורדי, כגון "אוברטו, רוזן סן בוניפאצ'ו", עוד ניכרת השפעתו של מרקאדנטה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
<div style="direction: ltr;"> 
* [https://web.archive.org/web/20091027134321/http://www.geocities.com/Vienna/8917/Mercdisc.html A Mercadante discography] (rather outdated)</div>
* [https://www.youtube.com/watch?v=QfUXG5nMJTs יוטיוב, קונצ'רטו לחליל של מרקדנטה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחיני אופרה איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1795
קטגוריה:נפטרים ב-1870
לאו שאין בו מעשה

בהלכה, לאו שאין בו מעשה הוא מצוות לא תעשה שעבירה עליה אינה כרוכה במעשה פיזי. העובר על לאו שאין בו מעשה אינו לוקה עליו.

מצוות לא תעשה, המכונה גם לאו, היא מצווה המתחילה במילה "לא". על מנת לעבור על חלק מהלאווים, נדרשת עשיית מעשה, כגון: "לא תרצח". אך קיימות מצוות לא תעשה, שהעבירה עליהן אינה כרוכה במעשה, כגון הנודר נדר להקריב קורבן לאלוהים אם יעברו שלושה רגלים, והנודר לא יקריב את הקורבן, הרי הוא עבר על מצוות לא תעשה של בל תאחר, מבלי לעשות מעשה באופן פיזי.

==הפטור ממלקות==
בניגוד לשאר הלאווים, על לאו שאין בו מעשה על פי רוב לא נענשים במלקות, כיוון שעונש מלקות נלמד מפסוק שהוקש לאיסור של חסימת שור, ובו יש מעשה. ישנם מקרים יוצאים מהכלל, בהם מושת עונש מלקות על העובר על לאו שאין בו מעשה:

במקרה בו אדם נשבע שיעשה מעשה מסוים תוך זמן קצוב, ולא קיים את שבועתו, הוא עובר (לפי כמה דעות) על הלאו של "לא יחל דברו". אולם הוא לא נענש עליו מכיוון שהפרת הלאו לא הייתה כרוכה בעשיית מעשה. זאת בניגוד לאדם שנשבע שלא יעשה מעשה מסוים וכן עשהו, שנענש, שכן כאן הפרת השבועה כללה מעשה פיזי.

==איסור לאו בדיבור==
בתלמוד מובאת מחלוקת בין רבי יוחנן לריש לקיש, האם דיבור נחשב מעשה. לדעת רבי יוחנן, דיבור נחשב למעשה, בעוד לדעת ריש לקיש, דיבור לא נחשב למעשה. לדעת התוספות, רבי יוחנן סובר שדיבור נחשב למעשה רק אם הדיבור גורם למשהו לקרות, אבל אם הדיבור עצמו הוא החטא אז גם רבי יוחנן מסכים שזה לא נחשב מעשה. להלכה נפסק כדעת רבי יוחנן.

==איסורים שניתן לעבור עליהם במעשה ובלא מעשה==
דעתו של הרמב"ם היא שאם אדם עבר את האיסור על ידי עשייה הגם שהלאו אינו מורה על אי עשיית מעשה, חייב מלקות. לדוגמה, הקונה חמץ בפסח לוקה משום האיסור של "לא יראה" ו"לא ימצא" למרות שאיסורים אלו אינם מורים על אי עשיית מעשה.

בספר החינוך כתוב שלאו שניתן לעבור עליו ללא עשיית מעשה, גם כאשר אדם עובר עליו על ידי עשיית מעשה הוא לא לוקה, כיוון שהלאו נחשב ללאו שאין בו מעשה.

במגיד משנה מובא הסבר לפיו לאו שיש אפשרות לעבור עליו במעשה נחשב כלאו שיש בו מעשה, גם אם האדם עבר עליו ללא מעשה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הלכה
קטגוריה:סוגי לאווים
קטגוריה:משפט עברי: ענישה