ג'ס גלין

ג'סיקה האנה "ג'ס" גלין (באנגלית: Jessica Hannah "Jess" Glynne; נולדה ב-20 באוקטובר 1989) היא זמרת ופזמונאית יהודייה-אנגלייה, החתומה בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. היא התפרסמה בזירה הבינלאומית באמצעות שיתוף הפעולה עם להקת קלין בנדיט, ביניהם השיר זוכה פרס גראמי "Rather Be" וכן "My Love" יחד עם המוזיקאי Route 94, אשר שניהם הגיעו לראש מצעד הסינגלים הבריטי ב-2014. סינגל הבכורה שלה כאמנית סולו "Right Here", הגיע גם הוא למקום הראשון באותה השנה.

בשנת 2015, הפכה גלין לזמרת הסולו השנייה לאחר שריל, שהגיעה להישג של חמישה שירים שהגיעו לראש המצעד הבריטי. זאת, בעקבות שיריה "Hold My Hand" ו -"Don't Be So Hard on Yourself", וכן כאמנית אורחת לשיר "Not Letting Go" של טייני טמפה. אלבום הבכורה של גלין "I Cry When I Laugh", יצא לאור ב-2015 והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.

==קורות חיים==
=== 1989–2013: ילדות ותחילת הקריירה ===
ג'ס גלין נולדה בהמפסטד וגדלה במוסוול היל, שבצפון לונדון למשפחה יהודית. אביה היה סוכן נדל"ן, ואימה עבדה ב-A&R בתעשיית המוזיקה. היא הגישה את תוכנית הטלוויזיה אקס פקטור בריטניה כשהייתה בת 15, אך נשרה מתהליך האודישן בעקבות מחלוקת עם המפיקים. היא למדה בית הספר היסודי ברודוס אווניו, ולאחר מכן בבית הספר פורטיזמיר, היכן שלמדה רמה מתקדמת של GCE בשנת 2008, ועבדה בעבודות שונות בבית בוטיק, חדר כושר ומספרה. לאחר תקופה של נסיעה בעולם, גלין עבדה עבור חברה להפקת מוזיקה בסוף שנות העשרה שלה והחלה לעבוד עם כותבי שירים ומפיקים.

גלין השתתפה במשך שנה בקורס מוזיקה לפיתוח אמנים במזרח לונדון, שם פגשה את משתפי הפעולה העתידיים שלה, כותבת השירים ג'ין ג'ין והמפיק בייס ביטס. אחת היצירות של גלין וג'ין ג'ין תפסה את תשומת לבם של בלאק באטר רקורדס, אשר החתימו את גלין על עסקת פרסום והציגו אותה בפני מנהלי מוזיקה ועורכי דין. נשיא בלאק באטר רקורדס, ג'ו גוסה אמר על גלין "הקול שלה פשוט שיגע אותי [...] היא יכולה לדבר על דברים יומיומיים בדרך זו, זה פשוט אדיר". היא חתמה על חוזה עם אטלנטיק רקורדס באוגוסט 2013 וכתוצאה מכך נאלצה לעזוב את עבודתה באותה עת בניהול מותג עבור חברת משקאות.

=== 2013–2014: פריצת דרך ===
במהלך 2013, מפיק הדיפ-האוס ראוט 94 ניגש לגלין עבור שכתוב והשתתפות בשירו, שנקרא "My Love", אשר הכיל באותה עת מדגם שאסור היה לו להשתמש בו. "My Love", בהשתתפות גלין, פורסם באלבום האוסף של אני מאק "Annie Mac Presents" באוקטובר 2013. להקת האלקטרו קלין בנדיט האזינה "האהבה שלי לשיר, ופנתה לגלין על מנת שתשתתף בשירה "Rather Be". ג'ק פטרסון, חבר להקת קלין בנדיט אמר "דקויות אמיתיות של רגש בקולה [...] אתה יכול לשמוע את השבריריות של האישיות שלה, אבל באותו הזמן ישנו כוח חי".

השיר "Rather Be" פורסם כסינגל בינואר 2014, והגיע כבר בשבועו הראשון לראש מצעד הסינגלים הבריטי והפך לסינגל השלישי שנמכר באופן המהיר ביותר ולשיר המוזרם ביותר בשנת 2014. הרצועה הגיעה לחמשת המקומות הראשונים במדינות רבות ברחבי אירופה, אוקיאניה, ולעשרת הראשונים במצעד הבילבורד הוט 100. בחודש פברואר 2014, "My Love" פורסם כסינגל, שהגיע אף הוא לראש המצעד הבריטי בשבועו הראשון. שני השירים היו מועמדים בטקס פרסי המוזיקה בריטי לפרס הסינגל הבריטי הטוב ביותר, והשיר "Rather Be" אף זכה בפרס גראמי עבור הקלטת הדאנס הטובה ביותר, ואף היה מועמד לשיר השנה בטקס פרסי המוזיקה של ה-BBC.

=== 2014–הווה: "I Cry When I Laugh"===
בחודש פברואר 2014, הועלה לאינטרנט הווידאו קליפ של השיר "Home" (שהופק על ידי בלס ביטס). סינגל הסולו הראשון שלה, "Right Here", פורסם בחודש יולי 2014, ונכנס למספר מצעדים, ביניהם למקום השישי בבריטניה. גלין הופיע במספר פסטיבלי מוזיקה בריטיים במהלך אמצע 2014, כולל בסטיבל, גלסטונברי, לוב-בוקס, סדרת קיץ בבית סאמרסט, פסטיבל V, וויירלס. היא הופיעה ברחבי בריטניה במסגרת סיבוב ההופעות שלה מאוקטובר 2014, אשר החל בהופעה בשפילד והסתיים באלקטריק בריקסטון. גם במהלך 2014, שיתפה גלין פעולה עם איגי אזליה, ליטל מיקס, M.O, ריטה אורה, רודימנטאל, וטייני טמפה בכתיבת שירים. שיתוף הפעולה השני עם קלין בנדיט, "Real Love", פורסם בחודש נובמבר 2014 והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.

הסינגל של גלין "Hold My Hand", הוא השני שלה כזמרת סולו, הגיע למקום הראשון בבריטניה בסוף מרץ 2015, בו שהה שלושה שבועות. גלין השתתפה בסינגל "Not Letting Go" בשנת 2015, של הראפר טייני טמפה, אשר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, והפך לסינגל הרביעי של גלין אשר הגיע להישג זה. היא עברה ניתוח במיתרי הקול שלה באמצע 2015, וכתוצאה מכך ביטלה מספר הופעות חיות, כולל הופעה פסטיבל גלסטנברי. אלבום הבכורה של גלין "I Cry When I Laugh", פורסם בבריטניה באוגוסט 2015, בעקבות הסינגל "Don't Be So Hard on Yourself". באלבום משתתפים בין היתר נוקס בראון, נאטי בוי, סטארסמית', סוויטץ', וכן ג'ין ג'ין ובלס ביטס ששיתפו איתה פעולה בעבר. גלין הפכה לזמרת הבריטית הנקבה השנייה לאחר שריל שהגיע להישג של חמישה סינגלים בראש מצעד הסינגלים הבריטי, כאשר "Don't Be So Hard on Yourself" הגיע גם הוא למקום הראשון. I Cry When I Laugh, הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי.

בספטמבר 2015 הוכרז כי גלין תופיע באקס פקטור בריטניה כשופטת אורחת בשלב הבתים, בביתה של שריל קול. באותו חודש היא הציגה את הסרט התיעודי "הפלישה הבריטית" שתיעד את עלייתו של ז'אנר ה-EDM ומוזיקה בריטית בארצות הברית. הסינגל של גלין "Take Me Home" פורסם בתור סינגל הצדקה הרשמי של "Children in Need 2015" בנובמבר, והגיע לשיא של המקום ה-6 בבריטניה והפך לסינגל השמיני של גלין שנכנס לעשירייה הפותחת במצעד הסינגלים הבריטי.

ב-2016, השתתפה בסינגל "Kill the Lights".

ביוני 2016, נחשף סירובה של גלין להיות שופטת בדה ווייס בריטניה, ומתעקשת כי היא "פשוט לא מעוניינת" בתפקיד בתוכנית. ביוני 2016, הודיעה גלין על סיבוב ההופעות שלה בבריטניה שיתקיים במהלך נובמבר, תחת הכותרת: Take Me Home Tour. ב-2 באוגוסט 2017, שהה אלבום הזמרת יותר מ-100 שבועות ב-100 המקומות המובילים במצעד האלבומים הבריטי, מאז פרסומו ב-2015, במקום ה-74.

ב-16 במרץ 2018, היא התארחה בסינגל "Mind on It" של יונגן .

ב-17 באוגוסט 2018, היא הוציאה את הסינגל "All I Am".

ב-24 במאי 2019, הוציאה, יחד עם ג'קס ג'ונס, את הסינגל "One Touch".

== השפעות ==
מבין ההשפעות המוזיקליות של גלין נמנים פרנק אושן ואיימי ויינהאוס. גלין מציינת את סם קוק, דסטיניז צ'יילד, אריתה פרנקלין, ויטני יוסטון ואטה ג'יימס כהשראה לסגנון הקול שלה ולראפרים כמו אמינם, ג'יי זי וקנדריק לאמאר כהשראה לכתיבת השירים שלה. היא אף מחשיבה את אינדיה ארי, ביונסה, מייוויס סטאפלס, מרי ג'יי בלייג' ומריה קארי להשראות מוזיקליות עיקריות שלה. גלין מסבירה כי "The Miseducation of Lauryn Hill" של לורין היל היה האלבום שהניע אותה להתחיל לכתוב שירים.

== דיסקוגרפיה ==
===אלבומי אולפן===
* 2015: I Cry When I Laugh
* 2018: Always In Between
* 2024: Jess

==הופעות==
=== סיבובי הופעות ===
* Ain't Got Far To Go Tour :2015
* 2016–2017: Take Me Home Tour
* 2018–2019: Always In Between Tour

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable" style="margin-bottom: 10px;"
! שנה
! שם
! תפקיד
|-
| 2015
|"אקס פקטור בריטניה"
| שופטת אורחת
|-
| 2016
|"הדנגינרים"
|אורחת
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable" style="margin-bottom: 10px;"
!שנה
! פרס
! קטגוריה
! מועמד
! תוצאות
|-
| 2014
|טקס פרסי המוזיקה של ה-BBC
|Song of the Year
| rowspan="4" | "Rather Be"
| 
|-
| rowspan="10" | 2015
| פרסי גראמי
| הקלטת הדאנס הטובה ביותר
| 
|-
| פרסי המוזיקה הבריטית
| הסינגל הבריטי של השנה
|rowspan="13" 
|-
|פרס המוזיקה של בילבורד
| שיר הדאנס/אלקטרו הטוב ביותר
|-
| rowspan="2" |פרסי MOBO
| השיר הטוב ביותר
| "Not Letting Go"
|-
| האקט הנשי הטוב ביותר
| rowspan="5" | עצמה
|-
|פרסי המוזיקה של MTV יפן
| האמן הבינלאומי החדש הטוב ביותר
|-
| rowspan="3" | פרסי המוזיקה של MTV אירופה
| האקט החדש הטוב ביותר
|-
| הפוש-אקט הטוב ביותר
|-
| האקט הבריטי&אירי הטוב ביותר
|-
| טקס פרסי המוזיקה של ה-BBC
| שיר השנה
| rowspan="3" | "Hold My Hand"
|-
| rowspan="10" | 2016
| פרסי איבור נובלו
| PRS For Music Most Performed Work
|-
| rowspan="3" | פרסי המוזיקה הבריטית
| הסינגל הבריטי של השנה
|-
| פריצת השנה
| rowspan="5" | עצמה
|-
| סינגל הסולו הנשי הבריטי הטוב ביותר
|-
| פרסי קלף כסף
| פרס ה"חדש" הטוב ביותר
| rowspan="4" 
|-
| פרסי ה-A&R
| פריצת השנה
|-
| rowspan="2" | פרסי ואנגארד ASCAP
| פרס ואנגארד
|-
| פרסי שירי EDM
| "Hold My Hand"
|-
| פרסי המוזיקה של MTV אירופה
| ביצועי הבמה העולמיים הטובים ביותר
| rowspan="2" |עצמה
| rowspan="2" 
|-
| טקס פרסי המוזיקה של ה-BBC
| אמן השנה
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:זמרים יהודים בריטים
קטגוריה:זמרות-יוצרות בריטיות
קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זמרות-יוצרות יהודיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1989
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1989
קטגוריה:זוכי פרס גראמי למוזיקת דאנס ואלקטרונית