אורי צבי גרינברג

[[ורשה 1922. משמאל לימין: אסתר שומיאטשר-הירשביין, מנדל אלקין, פרץ הירשביין, אורי צבי גרינברג, חנה קציזנה, אלתר קציזנה ואסתר אלקין]]
אוּרי צבי גרינברג (בראשי תיבות: אצ"ג; ובשמו העברי אורי צבי טור מלכא; 22 בספטמבר 1896 – 9 במאי 1981) היה משורר, סופר ועיתונאי ישראלי, מגדולי המשוררים האקספרסיוניסטים בשירה העברית בכל הזמנים, חבר הכנסת הראשונה מטעם סיעת חרות. חתן פרס ישראל לספרות יפה (1957) וזוכה שלושה פרסי ביאליק לספרות יפה (1947, 1954, 1977).

==קורות חייו==
נציגי "[[הסיעה המקסימליסטית בארץ ישראל" בתנועה הרוויזיוניסטית - מימין לשמאל: יהושע ייבין, אורי צבי גרינברג, אב"א אחימאיר, 25 ביוני 1927]]

נולד בט"ו בתשרי, חג הסוכות בעיירה בילקמין שבגליציה, האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום באוקראינה, למשפחה חסידית. מצד אמו, בת שבע לבית לנדמן, היה צאצא של האדמו"ר רבי אורי מסטרליסק ("השרף"), ונקרא על שמו. אביו, הרב חיים גרינברג היה האדמו"ר מגלינא, מצאצאי רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב ורבי מאיר מפרמישלן. כשהיה בן שנה וחצי, עברה משפחתו לבירת גליציה המזרחית, למברג (לבוב).

בשנת 1912 פרסם את שיריו הראשונים בעברית וביידיש. ביידיש - ערגיץ אויף פעלדער ("אי שם בשדות") 1915. בשנים 1915–1918, במלחמת העולם הראשונה, שירת בצבא האוסטרו-הונגרי ולחם במערכה על סרביה במלחמת העולם הראשונה. בסמוך להכרזת פולין על עצמאותהּ בשנת 1918, נערך פוגרום ביהודי לבוב, ואצ"ג, הוריו ושש אחיותיו ניצלו בנס. חוויה זו השאירה עליו רושם בל-יימחה; רושם שיבוא לידי ביטוי בשירתו. בשנות ה-20 ראה גרינברג בחזונו כי כל יהודי העולם יושמדו, וב-1931 אף כתב את השיר "בָּאֵי במחתרת", שבו הוא מתאר את שני היהודים האחרונים שנותרו בעולם פוגשים זה את זה במחילה מתחת לקרקע. באותן שנים חלם כי יהודים נחנקים ונשרפים לאלפיהם.

גרינברג עלה לארץ ישראל ב-4 בדצמבר 1923 (על פי הודעתו בכתב העת "קונטרס" מיום ו' טבת תרפ"ד-14 בדצמבר 1924),<ref></ref> כחלק מהעלייה השלישית. שיריו התפרסמו בשני השבועונים המרכזיים של מפלגות הפועלים, "קונטרס" ו"הפועל הצעיר" וציבור הפועלים אימץ אותו בהתלהבות. עם מותו של לנין ב-1924, פרסם גרינברג ב"קונטרס" הספד פיוטי. ביוני 1925 הזמין אותו ברל כצנלסון, לכתוב בגיליון הראשון של יומון ההסתדרות "דבר". במקביל, פרסם כתב-עת משלו, "סדן", שהופיע לראשונה בכסלו תרפ"ה. דבריו של גרינברג בביטאונים השונים של תנועת העבודה היו קיצוניים בתוכנם ובאופן ביטויים, ומאז 1924 ועד סוף 1927 הם פורסמו בעיתון דבר ללא צנזורה. במהלך תקופה זו גם הופיעו מאמרים שיצאו להגנתו מפני ביקורת שנכתבה עליו בעיתונים אחרים. ראשי תנועת העבודה הפגינו כלפיו סובלנות עד שלב מאוחר מאוד יחסית, עד שנת 1928.

לאחר מאורעות תרפ"ט העביר ביקורת חריפה על הדרך שבה התמודד היישוב העברי עם מצבו, וחש כנביא שנבואתו התגשמה. בשלב זה החל הקרע בינו לבין תנועת העבודה. בשנת 1930 הצטרף לתנועה הרוויזיוניסטית והחל לפרסם בעיתון שהיה מזוהה עימה אז "דואר היום". הוא התחבר ליהושע ייבין ולאב"א אחימאיר, והוצב במקום השני ברשימה הרויזיוניסטית, אחרי זאב ז'בוטינסקי, ברשימת המועמדים לקונגרס הציוני ה-17. הקרע בינו לבין מחנה השמאל העמיק עוד יותר לאחר פרסום "ספר הקטרוג והאמונה" בשנת 1937, שבו האשים את אנשי קיבוץ משמר העמק (אותו כינה "הפקר העמק") על ההבלגה שנקטו כנגד הפורעים הערבים, וקילל אותם בהשראת קללת דוד את הר הגלבוע: "אל טל בהריך, אל עץ ואל טף". בעקבות ביקורת זו, נודה על ידי מפא"י ועל ידי הנהגת היישוב, והפך למשורר המחנה הרוויזיוניסטי. הוא ביטא בעקביות השקפה לאומית מיליטנטית. אחת משורותיו המפורסמות היא: "ואמת היא תורת בר כוכבא, גם בנפול ביתר".

בעקבות הנידוי, עזב את הארץ וחזר לפולין. הכאב שליווה את העזיבה, בא לידי ביטוי ברבים משיריו. בשנים 1931–1935 ערך בוורשה את העיתון היידי של התנועה הרוויזיוניסטית, "די וועלט״ (יידיש: "העולם"). ב-1936 חזר לארץ ישראל וב-1937 שב לפולין וערך שם את העיתון "דער מאָמענט" (יידיש: "הרגע"). הגיע שוב לארץ ישראל ב-1939, שבועיים אחרי תחילת מלחמת העולם השנייה. הוריו ובני משפחתו נספו בשואה. אובדן הוריו זעזע אותו עמוקות והוא זה שגרם, כנראה, למעצור בכתיבתו. תחושת האשם שלו, של "הבן הבורח", באה לידי ביטוי בשירים שכתב אחר-כך, "שיר אמי והנחל", למשל, או "קינת הבן בברחו מבית אביו ואמו" (בתוך רחובות הנהר, 1951). עד נישואיו חי וגר בארץ עם משפחת ידידו וחברו לדרך ד"ר יהושע ייבין.

בשנים 1949–1951 כיהן כחבר הכנסת בכנסת הראשונה מטעם תנועת החרות. ושימש כחבר בוועדת החינוך והתרבות.

בשנת 1950 נישא למשוררת עליזה גורביץ', שהייתה צעירה ממנו ב-30 שנה, והיה נשוי לה עד למותו (אחותה של עליזה הייתה נשואה לשמואל תמיר). במהלך שבע שנות נישואיהם הראשונות נולדו לבני הזוג חמישה ילדים: חיים צבי, בת שבע שלום ציון, רבקה חבצלת לב ציון, יוכבד רחל בת ציון ודוד יהונתן. הזוג גר זמן מה בתל אביב, אחר כך בירושלים, ובשנת 1954 עברו להתגורר בשיכון ותיקים ברמת גן, בבית שבנו על מגרש שהעניקה העירייה למשורר.

בשנת 1957 זכה בפרס ישראל לספרות יפה, ב-1965 זכה בפרס ניומן וב-1978 זכה בפרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש. לאחר מלחמת ששת הימים חתם, יחד עם נתן אלתרמן, משה שמיר ואנשי רוח נוספים על העצומה של התנועה למען ארץ ישראל השלמה.

בשנת 1977 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.

אצ"ג נפטר בה' באייר תשמ"א (9 במאי 1981) ברעננה ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים. על-פי עדותה של רעייתו, כאשר היה בהכרה מעורפלת בסוף ימיו לא דיבר אלא ציטט שורות מתוך שירים שלו. באותה תקופה סעד אותו המשורר מירון איזקסון שגרינברג חיבב וראה כמשורר מתחיל בעל פוטנציאל רב.

על שמו נקראו כמה רחובות בערי ישראל. ב-1999 הוקם בירושלים בית אורי צבי (בעבר כונה "בית מורשת אצ"ג") במטרה להנחיל את מורשתו ושירתו לציבור הרחב. בית אורי צבי ייסד פרס על שמו של אורי צבי.

ארכיונו מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים ומספרו ARC. 4* 1553.

==הערכת דמותו==
דוד בן-גוריון קשר לגרינברג כתרים של נביא או משורר-נביא. המשורר חיים נחמן ביאליק אמר בהתייחסו לגרינברג: "אִם הַמְשׁוֹרֵר מְטַפֵּס עַל הַקִּירוֹת, כַּנִּרְאֶה הוּא רוֹאֶה דְּבַר-מָה שֶׁמֵּעֵבֶר לָהֶם". חוקר הספרות דן מירון הכתיר את אצ"ג כ'גדול המשוררים בדורו'.<ref></ref>

==יצירתו==
שירתו מורכבת בדרך כלל משירים בעלי יריעה רחבה מאוד, ושורות גדולות ורחבות. אצ"ג לא הסתפק בכתיבת שירים ייחודיים, אלא גם הגן על שיטתו במניפסטים כדוגמת "כלפי תשעים ותשעה", שבו הוא מציג את עצמו כלוחם בודד מול הממסד הספרותי כולו (אחד מול תשעים ותשעה), שם הוא כותב: "הַמְשׁוֹרֵר צָרִיךְ לְהַבִּיעַ אֶת תּוֹרַת הַיְּהוּדִי הַפִּרְאִי, וְאֶת הַמַּצָּב הַקָּטַסְטְרוֹפָלִי שֶׁל הָאֻמָּה". בעקבות כך, התנגד אצ"ג לכתיבת שירה עברית חדשה בז'אנרים הקלאסיים ("למשורר עברי אסור לכתוב סונטות"), ובעד כתיבה אקטואליסטית שתביע את המצב כפי שהוא לאשורו. לדעתו על השירה לפרוץ לתחומים חדשים, שטרם חדרה אליהם.

בשירתו, אצ"ג מבטל את ההפליה בין מילים ממשלבים שונים, והוא מכניס תחת כנפי השירה הכול: שפה גבוהה, תנ"כית, סלנג, יידישיזמים, מילים לועזיות. ניתן למצוא בשיריו בזו לצד זו דמויות שונות מאוד ומגוונות, מההיסטוריה היהודית (דוד המלך, משה), מהפילוסופיה (ברוך שפינוזה) ומהמיתולוגיה הנוצרית. בשירתו המוקדמת, הושפע אצ"ג מאוד מהפילוסופיה של פרידריך ניטשה ומרעיון "מות האלוהים" שלו. הוא הושפע גם מהמיתולוגיה היהודית, כדוגמת השימוש בביטוי "האלף השישי" – ביטוי אסכטולוגי יהודי עתיק.

אצ"ג מנתק את הלשון מכבליה הלוגיים והדקדוקיים. הדימויים בשיריו חריפים וחזקים, והמשמעותי שבהם איננו ההרמוניה עם משמעות השיר, אלא ההעצמה של חוויות הרגע. דימוייו מעמידים לעיתים רבות חיץ בינו לבין הקורא, מכיוון שאצ"ג הרשה לעצמו לצעוד מעבר למובנות הרגילה לקורא העברי:
:
או:
:
בשיריו של אצ"ג, כמאפיין אקספרסיוניסטי, אין משקל מטרונומי ואין חריזה קבועה. את המסרים הפואטיים הוא מעביר באמצעות חיתוך השורות.

מכלול יצירתו רחב יריעה, דן מירון עורך את הוצאת כתביו מוסד ביאליק, עד היום יצאו לאור 21 כרכים מכתביו וכרכים נוספים מתוכננים לצאת בהמשך.

==ספריו==
* ערגיץ אויף פעלדער (1915)
* אין צייטנס רויש (1919)
* מעפיסטא (1921, 1922)
* פארנאכטענגאלד (1921)
* קריג אויף דער ערד (1921)
* אימה גדולה וירח (1924)
* הגברות העולה (1926)
* חזון אחד הלגיונות (1928)
* אנקריאון על קוטב העצבון (1928)
* כלפי תשעים ותשעה - מסה ספרותית (1928)
* אזור מגן ונאום בן הדם (1929)
* כלב בית (1929)
* ספר הקטרוג והאמונה (1937)
* מן החכליל ומן הכחול (1949)
* על דעת הנס הנכסף (1950)
* רחובות הנהר - ספר האיליות והכח (1951)

==ראו גם==
* דיוקן אורי צבי גרינברג (תג'ר)

==לקריאה נוספת==
* אורי צבי גרינברג - כל כתביו, הוצאת מוסד ביאליק
* אורי צבי גרינברג - בעובי השיר מבחר שירים, הוצאת מוסד ביאליק
* דן מירון, אקדמוּת לאצ"ג, הוצאת מוסד ביאליק
* גדעון קצנלסון, גולף הכלים של הכוסף: מסות על שירת אורי צבי גרינברג, בעריכת אבידֹב ליפסקר, תל אביב: ירון גולן, 1993
*שלום לינדנבאום, שירת אורי צבי גרינברג: (העברית והיידית) קווי מיתאר, הוצאת הדר, 1984
* ישראל אלדד, דמע ונגה, דם וזהב - עיונים בשירת אורי צבי גרינברג, הוצאת שוקן, 2003
* מרים ייבין, כמו יומן: הגיונות, והגיגים ומחשבות מיומן השיחות שניהלה מרים ייבין עם המשורר בשנים 1940-1948, ליקטה, ערכה והתקינה לדפוס גאולה כהן, בית מורשת אורי צבי גרינברג, תשס"ג, 2003, ירושלים, (עם א"צ גרינברג).
* שמואל הופרט, [http://www.text.org.il/index.php?book=0603102 קודקוד אש, במחיצתו של המשורר אצ"ג,] ספר חדש המגלה פרטים חדשים ומעניינים על חייו והשקפתו של המשורר
* עידו בסוק, בצל פרדסים על אדמה מצורעת - על יצירתם של אורי צבי גרינברג ומשה סמילנסקי, הוצאת הקיבוץ המאוחד
* חנן חבר, מולדת המוות יפה - אסתטיקה ופוליטיקה בשירת אורי צבי גרינברג, הוצאת עם עובד
*חנן חבר, [http://in.bgu.ac.il/bgi/iyunim/DocLib3/zeev4b.pdf שירת המנהיג ומנהיגות השירה: אורי צבי גרינברג וזאב ז'בוטינסקי], בתוך: אבי בראלי ופנחס גינוסר (עורכים), [http://in.bgu.ac.il/bgi/iyunim/Pages/Jabotinsky.aspx איש בסער], [http://in.bgu.ac.il/bgi/iyunim/Pages/default.aspx עיונים]: סדרת נושא, 2004, [http://bgri-press.bgu.ac.il/cgi-webaxy/item?index הוצאת מכון בן-גוריון], עמ' 253 - 282.
*ש"י פנואלי, אורי צבי גרינברג, ב-"מאזנים" ניסן-אייר תשי"ט, ע' 401–407.
* אבידב ליפסקר, שיר אדום שיר כחול: שבע מסות על שירת אורי צבי גרינברג ושתיים על אלזה לסקר שילר, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2010.
*אורית מיטל, לשנוא גם את אשר אהבנו - משפחה ולאומיות בשירת אורי צבי גרינברג, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2018
* מרדכי גלדמן, אוכל אש, שותה אש - עיונים פסיכואנליטיים ביצירות של פו, אצ"ג ושייקספיר, הוצאת הקיבוץ המאוחד
* [https://web.archive.org/web/20100421220342/http://www.biu.ac.il/js/li/lecturers/wolf-monzon.htm תמר וולף-מונזון], [http://www.text.org.il/index.php?book=0603011 לנגה נקדת הפלא] הפואטיקה והפובליציסטיקה של אורי צבי גרינברג בשנות העשרים
* תמר וולף-מונזון, "'מיין משיחישער ברודער, שלמה', לזיקתו הנפשית של אורי צבי גרינברג אל ר’ שלמה מולכו", מחקרי ירושלים בספרות עברית י"ח, תשס"א 2001. 
* עליזה קורב בונפיל, שם מלים נשתקות, ספרי הילל בן חיים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012 / תשע"ב.
* אילת נגב, [https://benyehuda.org/read/29970 אורי צבי גרינגברג: אורי־צבי גרינברג אמר לי: את אשה מסוכנת], בתוך שיחות אינטימיות, תל אביב: משכל, 1995. גרסה דיגיטלית בפרויקט בן־יהודה
* שלמה יניב, בין 'מעשה' ל'בלדה' בשירתו של אורי צבי גרינברג, דפים למחקר בספרות 7, 1990, עמ' 7–24. 
* ד"ר אברהם הגורני-גרין, לנושא השואה בשירתנו, עיון בשירי: אורי צבי גרינברג, נתן אלתרמן, אברהם שלונסקי, דוד פוגל, אבא קובנר, דוד רוקח, איתמר יעוז-קסט, אבנר טריינין, יעקב בסר, רבקה מרים, הוצאת עקד, 1970.
* גבריאל מוקד, תפישות היהדות של חיים נחמן ביאליק, שמואל יוסף עגנון, ואורי צבי גרינברג, עמדה חדשה, עכשיו, תל אביב, 2014.
* עין טור-מלכא – במלואת מאה ועשרים שנה להולדתו של אורי צבי גרינברג, דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ח', 2017.
* נירית קורמן, '[http://in.bgu.ac.il/bgi/iyunim/29/Kurman.pdf הגברות העולה על גדותיה בשירי אורי צבי גרינברג בשנות העשרים]', [http://in.bgu.ac.il/bgi/iyunim/Pages/default.aspx עיונים: כתב עת רב-תחומי לחקר ישראל] 29, 2018, [http://bgri-press.bgu.ac.il/cgi-webaxy/item?index הוצ' מכון בן-גוריון], אונ' בן-גוריון, עמ' 53 - 81.
* אבי-רם צורף, 'ברנר בעטו של אצ"ג: מושלכות, יתמות ו'ספרות ייעודים' ', [http://in.bgu.ac.il/bgi/iyunim/Pages/default.aspx עיונים: כתב עת רב-תחומי לחקר ישראל] 30, 2018, [http://bgri-press.bgu.ac.il/cgi-webaxy/item?index הוצ' מכון בן-גוריון], אונ' בן-גוריון, עמ' 39 - 63.
* אורי צבי גרינברג – מאמר גנוז (ההדירה: יהושבע סמט שינברג), דחק, כרך יד', 2022.
* קארין נויבורגר-טויטו, הר ירוק ואהבה: אורי צבי גרינברג הצעיר ותולדותיה של השירה היהודית החדשה, הוצאת מאגנס, 2023

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20171009130655/http://uzg-jlm.org/ בית מורשת אורי צבי גרינברג]
* [http://ivrim.co.il/category/ראשי/אורי-צבי-גרינברג/ שיחות וידאו על אצ"ג], באתר "העברים"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://blog.nli.org.il/tag/אורי-צבי-גרינברג/ כתבות ומאמרים על אורי צבי גרינברג], מתוך בלוג "הספרנים", הספרייה הלאומית
* 
* [http://israelidocuments.blogspot.co.il/2016/05/35.html במלאת 35 שנים למותו של אורי צבי גרינברג: מכתבים המבטאים את השקפת עולמו הפוליטית], בבלוג של ארכיון המדינה, 9 במאי 2016
* 
* 

=== אודותיו === 
* ר' בנימין, [https://benyehuda.org/read/30200 אורי צבי גרינברג: ספר הקטרוג והאמונה], בפרויקט בן-יהודה
* ישראל כהן, [https://benyehuda.org/read/5772 אורי צבי גרינברג], בפרויקט בן-יהודה
* , מתוך: ישראל ייבין (עורך), בעקבי השיר א, ירושלים, תש"ט
* , מתוך: ישראל ייבין (עורך), בעקבי השיר א, ירושלים, תש"ט
* אריה אלדד, [http://www.arieheldad.co.il/ארבעה-שערים-לשירת-אצג-האוניברסיטה-המש.php ארבעה שערים לשירת אצג], האוניברסיטה המשודרת, גלי צה"ל
* , מתוך מצודה, תש"ה ג-ד
* 
* 
* אריק א., [http://www.yekod.co.il/העירום_השעיר_והקדמון/ "העירום, השעיר והקדמון" - על האפוס של האני בשירה המוקדמת של אורי צבי גרינברג בא"י], יקוד, 30 באוגוסט 2010 (סדרת מאמרים)
* זאב גלילי, [http://www.zeevgalili.com/?p=2847 אורי צבי גרינברג – המשורר שחזה את השואה], באתר "היגיון בשיגעון", 20 באפריל 2009
* , 
* 
* 
* 
* גדעון עפרת, [http://gideonofrat.wordpress.com/2011/06/01/אצג-והאמנות-הישראלית/ אצ"ג והאמנות הישראלית], באתר "המחסן של גדעון עפרת",
* ערן סבאג, [http://others.co.il/azag "חיים של אחרים" על אצ"ג], באתר "חיים של אחרים", 30 באפריל 2013
* זאב ייבין, [https://web.archive.org/web/20150402190403/http://ivrim.co.il/2013/03/28/זאב-ייבין-על-אצג/ הרצאה על אצ"ג]
* 
* 
* 
* דן מירון, על שירת אצ"ג, לציון 120 שנה להולדתו | [https://www.haaretz.co.il/literature/.premium-1.4446873 חלק א'] | [https://www.haaretz.co.il/literature/.premium-1.4471194 חלק ב'] | [https://www.haaretz.co.il/literature/.premium-1.4510881 חלק ג'] | באתר הארץ, ספטמבר-אוקטובר 2017
* 
* 
* ברוך פלח, [https://youtu.be/hbEI-s4c3-Y א"צ גרינברג: בין מיסטיקה לקבלה], הרצאה בערב לזכר רבי שלמה מלכו, 2 בינואר 2020
* שלום לינדנבאום, [http://jpress.org.il/olive/apa/nli_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR/1974/04/12&id=Ar03300 50 שנה להופעת "ירושלים של מטה" לאורי צבי גרינברג], בעיתון מעריב, 12 באפריל 1974
* שלום לינדנבאום, [http://jpress.org.il/olive/apa/nli_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR/1976/10/15&id=Ar03703 גורלו של הנבחר] ([http://jpress.org.il/olive/apa/nli_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR/1976/10/15&id=Ar03902 המשך]), 15 באוקטובר 1996
* 
* [https://jfc.org.il/news_journal/60249-2/101573-2/ פרס ניומן מוענק לאורי צבי גרינברג], 1965, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* דן מירון, פגישות עם אורי צבי גרינברג ועם שירתו: פרקי זיכרונות | [https://www.haaretz.co.il/literature/tarbut-sifrot/2024-04-21/ty-article/.premium/0000018f-0084-db42-a99f-adbfacec0000 פרק א'] | [https://www.haaretz.co.il/literature/tarbut-sifrot/2024-04-24/ty-article/.premium/0000018f-1067-d97f-abcf-fcef91cb0000 פרק ב'] | [https://www.haaretz.co.il/literature/tarbut-sifrot/2024-04-28/ty-article/.premium/0000018f-1a96-d2e1-a7df-1bb62c100000 פרק ג'] | [https://www.haaretz.co.il/literature/tarbut-sifrot/2024-05-01/ty-article/.premium/0000018f-32c2-d8c4-afef-3ffeaf660000 פרק ד'] | [https://www.haaretz.co.il/literature/tarbut-sifrot/2024-05-07/ty-article/.premium/0000018f-5304-dc9e-a7df-57163fae0000 פרק ה'] | [https://www.haaretz.co.il/literature/tarbut-sifrot/2024-05-11/ty-article/.premium/0000018f-584f-d403-af8f-5fdfda090000 פרק ו'] | [https://www.haaretz.co.il/literature/tarbut-sifrot/2024-05-20/ty-article/.premium/0000018f-95d7-d212-abcf-d7ffa88a0000 פרק ז'] | באתר הארץ, אפריל 2024

=== משיריו ===
* [http://www.newlibrary.co.il/HTMLs/page_623.aspx?c0=15520&bsp=13412 שלושה שירים של אצ"ג], אתר הספריה החדשה
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות ושירה
קטגוריה:חברי כנסת זוכי פרס ישראל
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:זוכי פרס ניומן
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חירות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:עורכי עיתונים ביידיש
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
קטגוריה:רטוריקנים ונואמים ישראלים
קטגוריה:סגל העם
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סגל דער מאמענט
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:זוכי פרס מאנגר
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:משוררים אקספרסיוניסטים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1957
קטגוריה:חברי ברית הבריונים
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981