OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אורז מטוגן סיני

צַ'אוֹ-פַאן או אורז מטוגן סיני (בסינית: 炒饭; מסורתית: 炒飯; פין-יין: chǎofàn) היא משפחה של מוקפצים על בסיס אורז האופיינית למטבח הסיני. בסעודות רשמיות בסין נפוץ להגיש מנת צ'או-פאן בתור המנה הלפני אחרונה<ref>[http://eastasianpeoples.imb.org/stories/view/chinese-fried-rice-recipe Landing Page]</ref><ref>[https://www.ibiblio.org/chineseculture/contents/food/p-food-c01s01.html The Cultural Heritage of China :: Food & Drink :: Cuisine :: Introduction]</ref>, כלומר לפני הקינוח.

גם במדינות השכנות לסין נהוג להכין גרסאות שונות של מנות אורז מטוגנות.

== מחוץ לסין ==
צ'או-פאן (באנגלית: Chinese fried rice) נמכר בארצות הברית ברשתות מזון מהיר המתמחות במטבח הסיני. הצורה הנפוצה ביותר מורכבת מכילה תערובת של ביצים, בצל ירוק, ירקות, עם בשר קצוץ, בדרך כלל מתובלים עם רוטב סויה במקום מלח. אורז מטוגן מתוצרת אמריקאית יכול להשתנות במראה במסעדות סיניות בארצות הברית, מחום כהה הנפוץ בחוף המזרחי, עד חום בהיר הנפוץ יותר במערב התיכון האמריקאי<ref></ref>. לפעמים מוגש במסעדות סיניות בארצות הברית יחד עם צ'ופ-סואי.

צ'או-פאן היא מנה עממית נפוצה גם בבריטניה, וקוריאה.

לרשת מקדונלד'ס יש מנת צ'או-פאן הנקראת מק-צ'או.

==גלריה ==
<gallery class="center" widths="220" heights="160" classes="center">
קובץ:SplitcomboYinYoengCantonesecuisine.jpg|אורז יין-יאנג מטוגן () מנה קנדית
קובץ:Chinese fried rice by stu spivack in Cleveland, OH.jpg|אורז יאנג-ג'ואו () בארצות הברית
קובץ:Hokkien Fried Rice.jpg|מנת "הוקיאן" () בהונג קונג
קובץ:Chopsueywithrice.jpg|צ'ופ סואי על גבי צ'או-פאן, מוגש במסעדה סינית בארצות הברית
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:אורז
קטגוריה:מוקפצים
איסוזו C

איסוזו C (ביפנית: いすゞ・C系, באנגלית: Isuzu C) הם מספר דגמים של אוטובוסים מתוצרת יצרן הרכב היפני איסוזו, (באנגלית: Isuzu Motors Ltd, ביפנית: いすゞ自動車株式会社) אשר יוצרו בין השנים 1980–1984 ביפן

==ממאפייני "איסוזו C"==
* אוטובוס עירוני.
* אוטובוס חד-סיפוני.
* מנוע אחורי.
* דלתות: 1–2 באמצעות מדרגות.
* מערכת היגוי: מימין (ביפן).

===דגמים===
* "K-CLM/CLA".
* "K-CJM/CJA".
* "K-CPM/CPA".
* "K-CQM/CQA" (משנת 1982).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Towadakanko ISUZU K-CLA500.jpg | "איסוזו C"
קובץ:HachinoheCityBus K-CLM470-FHI No.2346.jpg | "איסוזו C"
קובץ:Nishitetsu bus05.jpg | "איסוזו C"
קובץ:Isuzu 36.jpg | "איסוזו C"
קובץ:Isuzu CQA650AT BMTA 1-543-3032.jpg | "איסוזו C"
קובץ:Isuzu 36.jpg | "איסוזו C"
קובץ:Isuzu K-CJM500 Cockpit By-NanbuBus.jpg | "איסוזו C" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Isuzu K-CJM550 Seat By-NanbuBus.jpg | "איסוזו C" - מבט למושבי הנוסעים
</gallery>

==ראו גם==
* איסוזו
* איסוזו גאלה מיו
* איסוזו סופר קרוזר
* איסוזו ג'ורני K

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1980
קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב יפניים
C
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
ארגילורניס

ארגילורניס (שם מדעי: Ergilornis) הוא סוג נכחד של עוף לא מעופף ממשפחת האאוגרואידיים שבסדרת העגוראים. הוא חי באזור מונגוליה הקדומה שבין האאוקן לתחילת המיוקן. הסוג הוגדר ב-1981 בידי החוקר הרוסי יבגני קורוצ׳קין . מרבית המאובנים שלהם השתמרו בצורה גרועה, בייחוד של הרגליים.

הארגילורניס היה עוף דמוי יען מודרני, אך היה קרוב יותר לעגורים המודרניים או לחצוצרנים. גובהו הגיע לגובה 1.2 עד 1.5 מטר ומשקלו ל-35 עד 80 קילוגרם, כך שהיה מהגדולים שבעגורים מעולם.

לעוף זה היו שרירי כנפיים מנוונים מכדי לעוף וצוואר ארוך עם ראש קטן. מבנה רגליו הזכירו את רגלי היענים ושאר בני הקבוצה עופות קדומים חסרי שיניים והיו ארוכות ושריריות בעלות שתי אצבעות חזקות בכל רגל - מבנה ששימש לעזור לעוף הלא-מעופף להימלט במהירות מטורפי הערבות הקדומות. עם זאת רוב החוקרים רואים בהם קרובים של העגורים עקב מאפיינים נוספים ברגליים ושאר השלד כאשר הדמיון ליענים הוא כתוצאה מאבולוציה מתכנסת עקב אורח חיים דומה. לעומתם החוקר אולסון (Olson 1985), קבע שלמרות המרחק מיענים ייתכן שהם צאצאים מאוחרים של היענים האמיתיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עגוראים
קטגוריה:עופות חסרי יכולת תעופה
קטגוריה:עופות שחיו בפלאוגן
קטגוריה:עופות שחיו במיוקן
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באירואסיה
מחנה נוריה

מחנה נוריה (כונה גם "מפקדת אוגדת עזה בגוש קטיף") היה בסיס צבאי של צה"ל בסמוך להתנחלות נווה דקלים שבגוש קטיף, המחנה היה המפקדה הראשית של אוגדת עזה והוא היה ממוקם בין גני טל לנווה דקלים.

הבסיס היה הבסיס הצה"לי הגדול ביותר בגוש קטיף וריכז את מרבית פעולות צה"ל ואוגדת עזה ברצועת עזה מהקמתו בשנות ה-90 ועד ביצוע תוכנית ההתנתקות.

== היסטוריה ==

לאחר כיבוש רצועת עזה במלחמת ששת הימים הוקמה חטיבת קטיף והוקמה לה מפקדה בעיר הפלסטינית ח'אן יונס שבדרום מזרח רצועת עזה, אך עם חתימת הסכמי אוסלו ב-1993, הועברה מפקדת חטיבת קטיף של אוגדת עזה מח'אן יונס למחנה נוריה שבסמוך לנווה דקלים.

בנובמבר 2004 נפצעו שני חיילים ואזרח בעקבות טיל נגד טנקים שנחת בתוך הבסיס, על פי מקורות הטיל נורה מאזור ח'אן יונס. אירוע זה בא זמן קצר לאחר שצה"ל סיים את מבצע חצר המלך בו צה"ל פעל כנגד מספר חוליות שהיו משגרי הפצמ"רים העיקריים לעבר יישובי גוש קטיף.

כמה ימים לאחר האירוע בו נורה הטיל נגד טנקים התפטר מפקד האוגדה שמואל זכאי, זאת לאחר עימות עם הרמטכ"ל משה יעלון (לימים שר הביטחון) וכן מפקד פיקוד הדרום דן הראל וזאת לאחר חשד להדלפת חילוקי הדעות בין הדרג המדיני לדרג הצבאי האם להמשיך את מבצע ימי תשובה, אירוע זה בא בעת ההכנות של האוגדה והצבא בכלל לביצועה של תוכנית הנסיגה מחבל עזה, תוכנית ההתנתקות ואירועים מסוג זה הוערכו כגורמים משפיעים על עבודות המטה לביצוע התוכנית.

לאחר פרשת ההדלפה התמנה אביב כוכבי (לימים הרמטכ"ל) למחליפו של זכאי, בעת טקס ההשבעה של כוכבי במפקדת הבסיס בנווה דקלים התקיימה מחאה של מספר תושבי גוש קטיף בכניסה לבסיס בדרישה שצה"ל יגביר את מאמציו לפעול כנגד ירי פצצות מרגמה אשר מבוצע לעבר יישובי הגוש ועוטף עזה.

בספטמבר 2005 התקיים בבסיס טקס אשר ציין את יציאת כוחות צה"ל משטחי הרצועה וזאת לאחר כ-38 שנים של שלטון ישראל בה (ממלחמת ששת הימים). בטקס השתתפו מספר בכירים בצמרת הביטחונית בהם הרמטכ"ל דן חלוץ, אלוף פיקוד דרום דן הראל ומפקד אוגדת עזה, אביב כוכבי. מלבד הבסיס פונו ברצועה מספר מתקנים צבאיים נוספים בהם בסיס צה"ל בסמוך לפאת שדה, ציר פילדלפי (ומוצביו – מוצב אלוף, מוצב טרמית ומוצב חרדון) ובסיס התיאום והקישור במעבר ארז, זמן קצר לאחר עזיבת כוחות צה"ל את שטחי הרצועה הניפו כוחות הביטחון הפלסטיניים את דגל הרשות הפלסטינית בכניסה לבסיס ואף דובר על הפיכת הבסיס למטה הראשי של כוחות הביטחון הפלסטיניים של גזרת דרום הרצועה. הבניין המרכזי בבסיס לא נהרס והיה מהמבנים הבודדים בגוש קטיף שהצבא החליט לא להרוס, לצד בתי הכנסת והישיבות.

לאחר פינוי הבסיס והצורך בתכנון היערכותו של הצבא בגבול ה"חדש" בין ישראל לרצועת עזה וכן מתוך ראייה מערכתית אשר מטרתה הייתה לחסוך בהוצאות הוחלט לאחד מספר בסיסים ולהקים את מחנה רעים בחבל אשכול אשר משמש כמפקדה החדשה של אוגדת עזה.

עשור לאחר ביצועה של תוכנית ההתנתקות פורסם כי לא רחוק מהמקום שבו ישבה בעבר עזה הקימו הפלסטינים את הפארק "אסדה סיטי" המתפקד כמתחם בילוי אשר כולל לונה פארק, מגלשות מים וגן חיות קטן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוגדת עזה
קטגוריה:בסיסי צה"ל ברצועת עזה
קטגוריה:בסיסי צה"ל שנסגרו
מחלף אלכסנדר

מחלף אלכסנדר הוא מחלף שעתיד לקשר בין כביש 6 לכביש 444 וכביש 553. המחלף אמור לפתור את העומסים באזור כוכב יאיר צור יגאל, צור יצחק וטירה.

המחלף נקרא על שם נחל אלכסנדר שאפיקו תוחם את צפון המחלף. במסגרת הפרויקט כביש 553 יורחב עד לצומת עם כביש 562.

== היסטוריה ==
המחלף נכנס לתוכנית תחבורה באזור בשנת 2018 והתבנית הסופית של המחלף פורסמה בשנת 2020.

== תוואי ==
למחלף יהיו שלוש רמפות יהלום ולולאת תלתן. כמו כן, יהיו בתחומו 3 צמתים.

== הערות שוליים ==

אלכסנדר
אלכסנדר
אלכסנדר
איסוזו BU

איסוזו BU (ביפנית: いすゞ・BU, באנגלית: Isuzu BU) הם מספר דגמים של אוטובוסים מתוצרת יצרן הרכב היפני איסוזו, (באנגלית: Isuzu Motors Ltd, ביפנית: いすゞ自動車株式会社) אשר יוצרו בין השנים 1962–1980 ביפן.

==ממאפייני "איסוזו BU"==
* אוטובוס חד-סיפוני.
* מנוע אחורי.
* דלתות: 1-2 באמצעות מדרגות.
* מערכת היגוי: מימין (ביפן).

==דורות "איסוזו BU"==
* דור ראשון - יוצר משנת המודל 1963 – 1972.
* דור שני - יוצר בין השנים 1972 – 1980.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Bu10kp.jpg | "איסוזו BU"
קובץ:Bu04-1978.jpg | "איסוזו BU"
קובץ:Bu05d.jpg | "איסוזו BU"
קובץ:BU20K-Tokai-Bus-846.jpg | "איסוזו BU"
קובץ:HachinoheCityBus BU04-FHI No.1706.jpg | "איסוזו BU"
קובץ:Tomytec Isuzu BU 3491 rear.jpg | "איסוזו BU"
קובץ:Nishitetsu bus 2745.jpg | "איסוזו BU"
קובץ:Chiba-chuo bus BU.jpg | "איסוזו BU"
קובץ:Isuzu BU04 drivers-seat.jpg | "איסוזו BU" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
</gallery>

==ראו גם==
* איסוזו
* איסוזו גאלה מיו
* איסוזו סופר קרוזר
* איסוזו ג'ורני K
* איסוזו טורקוויז

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1962
קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב יפניים
BU
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
רנאטו יאראק

רנאטו-גבריאל<ref name=":0">תיק אפוטרופסות מס' 76/45. ההזמנה לצו מנוי אפוטרופסות, בבית המשפט המחוזי בירושלים, עיתון "הבקר", 25 באפריל 1945, עמ' 3.</ref> יאראק הוא עורך דין ישראלי. כיהן בעבר כראש מחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה, כיום שותף ועומד בראש מחלקת משפט מנהלי ודיני מכרזים במשרד עורכי דין מ. פירון ושות' , אחד מעשרת המשרדים הגדולים בישראל נכון ל-2023. נחשב לאחד מבכירי עורכי הדין בישראל.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בירושלים. הוריו, רנאטו ולוצ'יאנה<ref name=":0" />, עלו מאיטליה בשנת 1939 כתוצאה מחקיקת חוקי הגזע. כאשר אמו הייתה בהריון, נהרג אביו בתאונת דרכים באזור לטרון.<ref>בתאונה נהרג ד"ר רנאטו יאראק ונפצעו עוד שלשה נוסעים, עיתון "הבקר", 4 בינואר 1945, עמ' 4.</ref>

יאראק בוגר תואר ראשון ושני במשפטים באוניברסיטה העברית. לאחר שנת התמחות בבית המשפט העליון, אצל השופט משה לנדוי ושנה אצל עו"ד שלמה תוסיה-כהן, הוסמך כעורך דין והצטרף לפרקליטות המדינה.

במסגרת עובדתו בפרקליטות, תחילה הופיע יאראק בבית המשפט העליון בערעורים פליליים. בחלוף 5 שנים הציע לו מישאל חשין שהיה אז ראש מחלקת הבג"צים בפרקליטות, להצטרף למחלקה. בשנת 1982 החל יאראק לכהן כראש מחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה עד לפרישתו בשנת 1986. סך הכל עבד כ-16 שנה בפרקליטות המדינה.

בשנת 1986 הקים בירושלים את משרד עורכי דין רנאטו יאראק, המשרד התמחה התחום הליטיגציה האזרחית, במיוחד בתחום המשפט החוקתי, המינהלי.

בשנת 2001 מוזג המשרד עם משרד עורכי דין מ. פירון ושות', אחד ממשרדי עורכי הדין הגדולים בישראל ומאז עומד בראש מחלקת משפט מנהלי ודיני מכרזים במשרד.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.firon.co.il/heb/Our-Team/Renato_Jarach פרופיל] באתר משרד עורכי דין מ. פירון ושות'
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עובדי פרקליטות המדינה
פרוספקט ורנדסקוגו

פרוספקט ורנדסקוגו (ברוסית: Проспект Вернадского) הוא ראיון של המחוז המערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 4.6514 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 64,228 תושבים (2020).

בשטח הראיון ישנם שני פארקים גדולים. הפארק במלאת 50 שנה לאוקטובר, שנוסד בשנת 1967, מוצב על גדות נהר רמנקה, בין רחובות אודלצובה ושדרת ורנדסקי. בשנת 2018 הושלם שחזור מקיף בפארק: 12 גני שעשועים ו-12 מגרשי ספורט, מסלול רכיבה על אופניים וריצה, בניית ביתנים חדשים.

לקראת המשחקים האולימפיים בקיץ 1980, הוקם פארק הכפר האולימפי על גבול ראיון ורדדסקי פרוספקט וטרופאריובו-ניקולינו. בשנת 2015 החלו כאן עבודות שחזור שתוכננו לראשונה מאז הקמת הפארק. השיפור בוצע בדגש על תשתיות ספורט: הונח שביל אופניים, מועדון גולשים ורצים, מגרשי כדורעף וכדורסל ומתקנים נוספים נפתחו.

== אתרים ראויים לציון ==
* המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה
* אקדמיית עמל ויחסים חברתיים
* הפארק במלאת 50 שנה לאוקטובר
* הכפר האולימפי, מיקרו ראיון שנבנה במסגרת ההכנה לאולימפיאדת מוסקבה 1980.
* אושה סיטי קפיטוליי
* תחנות מטרו: פרוספקט ורנדסקוגו (קו סוקולניצ'סקאיה), פרוספקט ורנדסקוגו (קו הטבעת הגדול).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: נפות
מנקין זנב-תיל

מנקין זנב-תיל (שם מדעי: Manacus vitellinus) הוא מין של ציפור ממשפחת המנקיניים החיה ביערות הגשם הטרופיים וסביבות ביצות טרופיות באמריקה הדרומית. הוא חי במערבה של אמזוניה מצפון פרו, מזרח אקוודור וקולומביה ודרום-מערב ונצואלה מרכס האנדים, דרך מישורי האורינוקו ועד לחופים. כמו כן הוא מצוי בצפון ברזיל הטרופית.

מנקין זה מגיע לאורך של 11 סנטימטרים ולמשקל של 14 גרם בלבד. הזכרים גדולים ומקושטים מהנקבות. הם בעלי פנים, חזה ובטן צהובים עזים, נוצות גב וכנפיים שחורות, הראש והעורף אדומים והמקור אפור וקצר. הזנב שחור, מפוצל ופונה כלפי מעלה. הנקבות בעלות נוצות ירוקות-כהות עם בטן בהירה יותר ורגליים שחורות.

המנקינים נוהגים לחזר אחרי הנקבות תוך ריקודים על ענפים מיוחדים ביער בזירות חיזור מיוחדות, בהם מתאספים זכרים ורוקדים לפני הנקבות. הזכרים משתמשים בזנבם הזקור כדי למשוך את הנקבה ולעיתים אף מדגדגים אותה בעזרתו כדי להרשים אותה.

מזונם הוא מפירות רכים, גרגרים וחרקים שהם תופסים בתעופה. הם אינם נמצאים בסיכון גבוה להכחדה בטבע.

==תת-מינים==
לציפור זו 2 תת-מינים:
* Pipra filicauda filicauda
* Pipra filicauda subpallida

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פון שפיקס
קטגוריה:מנקיניים
קטגוריה:פרו: עופות
קטגוריה:אקוודור: עופות
קטגוריה:עופות יער האמזונאס
ביל מקגיל

ביל מקגיל (באנגלית: Bill McGill; 16 בספטמבר 1939 – 11 ביולי 2014) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1962–1970. במשך 3 עונותיו הראשונות שיחק בליגת ה-NBA, לאחר שנבחר בבחירה הראשונה של דראפט 1962, ובעונות 1969 ו-1970 שיחק בליגת ה-ABA. לאורך 5 עונותיו בשתי הליגות רשם ממוצעים כוללים של 10.5 נקודות, 4.4 ריבאונדים ו-1.1 אסיסטים למשחק.

נודע כממציא זריקת ה-"Jump hook" – זריקת וו תוך כדי קפיצה.

==קריירת מכללות==
מקגיל נולד בעיר סן אנג'לו שבטקסס, ובין השנים 1958–1962 למד באוניברסיטת יוטה. בשנת 1959 הפך לשחקן האפרו-אמריקאי הראשון בתולדות קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, בה שיחק תחת המאמן חבר היכל התהילה של הכדורסל ג'ק גארדנר. בעונת 1960/1961 הוליך את הקבוצה להעפלתה השנייה אי פעם לפיינל פור טורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים של 27.8 נקודות ו-13.9 ריבאונדים למשחק. במשחק חצי הגמר קלע מקגיל 25 נקודות, אולם קבוצתו הפסידה מול אוניברסיטת סינסינטי, בתוצאה 67–82. בעונה העוקבת היה "מלך הסלים" של ליגת המכללות, כאשר קלע 38.8 נקודות בממוצע למשחק. במשחק מול אוניברסיטת בריגהאם יאנג, ב-24 בפברואר 1962, קבע שיא קריירה ושיא מועדון של 60 נקודות.

==קריירת משחק מקצועית==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1962 נבחר מקגיל על ידי קבוצת שיקגו זפרס, בבחירה הראשונה (אחרי דייב דבושר וג'רי לוקאס שנבחרו כבחירות טריטוריאליות). בעונתו הראשונה בשיקגו קלע 7.4 נקודות בממוצע למשחק בלבד.

לאחר שישה משחקים בעונת הועבר בטרייד לניו יורק ניקס, תמורת ג'ין שו ופול הוג. עד לסיום אותה עונה הצטיין עם ממוצעים של 16.0 נקודות ו-5.9 ריבאונדים למשחק, אולם הניקס רשמו את מאזן הניצחונות הנמוך ביותר בליגה (22–58). לאורך עונת שותף ב-24 משחקים בסך הכול כשחקן סנט לואיס הוקס ולוס אנג'לס לייקרס, בטרם עזב את ליגת ה-NBA. ביוני 1966 חתם בקבוצת גולדן סטייט ווריורס (בשמה באותה עת - סן פרנסיסקו ווריורס) אך לא שיחק בה ולו משחק אחד ושוחרר לאחר כמה חודשים.

בין השנים 1964–1968 שיחק עבור הקבוצות "גרנד ראפידס טאקרס" ו"הולנד קארברס" מ"ליגת הכדורסל הצפון-אמריקאית" (NABL).

לקראת עונת 1968/1969 הצטרף לקבוצת דנוור רוקטס מליגת ה-ABA, ובעונתו היחידה במדיה קלע 12.8 נקודות בממוצע למשחק. בעונה העוקבת שיחק ב-ABA עבור לוס אנג'לס סטארס, פיטסבורג פייפרס ודאלאס צ'אפרלס, ובקיץ 1970 פרש ממשחק, בגיל 30.

==לאחר הפרישה ממשחק==
לאחר פרישתו נכנס מקגיל לחובות, והיה חסר בית במשך כשנתיים, בטרם הועסק על ידי חברת יוז איירקראפט.

ב-11 ביולי 2014 נפטר מקגיל במיאמי שבפלורידה, בגיל 74.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:בחירות דראפט של שיקגו זפרס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו זפרס
קטגוריה:כדורסלני בולטימור בולטס (1963–1973)
קטגוריה:כדורסלני סנט לואיס הוקס
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:כדורסלני דנוור רוקטס
קטגוריה:כדורסלני דאלאס צ'אפרלס
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-ABA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
החברה הלאומית הממלכתית לטלוויזיה ורדיו (בלארוס)

מגדל השידור של החברה ברחוב קאמוסטישצ'נאיה 6 במינסק.
החברה הלאומית הממלכתית לטלוויזיה ורדיו של הרפובליקה של בלארוס (בבלארוסית: Нацыянальная дзяржаўная тэлерадыёкампанія Рэспублікі Беларусь) היא רשת השידור הממלכתית לטלוויזיה ורדיו של בלארוס. מאז 1993 מהווה חברה פעיל באיגוד השידור האירופי תחת השם הטלוויזיה והרדיו הבלארוסי (BTRC).<ref></ref>

החברה הוקמה בשנת 1956 כשירות הטלוויזיה והרדיו של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית.

== טלוויזיה ==
החברה מפעילה שישה ערוצי טלוויזיה, מתוכם חמישה בעלי תפוצה ארצית וערוץ בינלאומי:<ref name="TV Channels (EN)"></ref><ref></ref>
* בלארוס 1 &#x2013; חדשות, אקטואליה
* בלארוס 2 &#x2013; בידור וספורט
* בלארוס 3 &#x2013; תרבות. משדרת לרוב בבלארוסית
* בלארוס 4 &#x2013; חדשות, בידור ותרבות אזורית. שידורים נפרדים לברסט, ויטבסק, גומל, גרודנו, מינסק ומוהילב
* בלארוס 5 &#x2013; ערוץ ספורט
* בלארוס 24 &#x2013; ערוץ בינלאומי לצופים מחוץ לבלארוס
* NTV בלארוס &#x2013; גרסה בלארוסית של NTV רוסיה; כולל תוכן מתוך NTV רוסיה וערוצים רוסיים אחרים<ref></ref>

== רדיו ==
החברה מפעילה 2 שירותי רדיו ארציים ושלושה שירותי FM אזוריים:<ref name="Radio Channels (EN)"></ref>
* הערוץ הראשון &#x2013; ערוץ הרדיו הארצי הגדול ביותר בבלארוס
* תחנת הרדיו "בלארוס" &#x2013; שירות לאומי ובינלאומי עם תוכניות בשבע שפות (בלארוסית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, פולנית, רוסית וספרדית)<ref></ref>
* ערוץ "תרבות" &#x2013; שירות FM אזורי, תרבות ומוזיקה.
* רדיו "סטוליצה" &#x2013; שירות FM אזורי, תוכניות מקומיות.
* Radius-FM &#x2013; שירות FM אזורי, מוזיקה המוכוונת לנוער.

== צנזורה ותעמולה ==
באופן מסורתי, מומחים בינלאומיים והאופוזיציה בבלארוס מכנים את הטלוויזיה הממלכתית כאחד מכלי התעמולה העיקריים של המשטר הסמכותי של אלכסנדר לוקשנקו. היא מואשמת במתן מידע שגוי, תומכת בדיכוי פוליטי ובקידום בחירות והסתרת מבקרי המשטר.<ref>[http://www.pravda.com.ua/articles/2011/11/8/6740159/ Посол Польщі Генрик Літвін: Втратити добрий час – це великий ризик для України] - СЕРГІЙ ЛЕЩЕНКО, Ukrayinska Pravda, 8 November 2011. Henryk Litwin, former ambassador of Poland to Belarus: "Television in Belarus is exclusively state propaganda"</ref><ref>[http://www.edwardlucas.com/2017/01/20/belarus-propaganda/ Edward Lucas Podcast: Belarus propaganda] - 20.01.2017. Edward Lucas, editor at The Economist: “in Belarus the state television maintains Soviet levels of venom and mendacity.“</ref> בזמן המהומות במדינה, בעקבות הבחירות לנשיאות בלארוס 2020, חלק גדול מעובדי החברה הודיעו על התפטרותם כהבעת סולידריות עם המפגינים.

עובדים ומנהלים מובילים של ערוצי טלוויזיה ממלכתיים, היו פעמים רבות נתונים לסנקציות מצד האיחוד האירופי ומארצות הברית.<ref>[https://nn.by/?c=ar&i=61552 Поўны спіс 208 беларускіх чыноўнікаў, якім забаронены ўезд у ЕС] [Full list of 208 Belarusian officials banned from entering the EU] - Nasha Niva, 11 October 2011</ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלארוס: תרבות
קטגוריה:1956 בברית המועצות
קטגוריה:שידור ציבורי
קטגוריה:תעמולה בברית המועצות
איסוזו טורקוויז

איסוזו טורקוויז (באנגלית: Isuzu Turquoise; קרוי גם: Turkuaz) הוא אוטובוס תיירים מתוצרת יצרנית המשאיות והאוטובוסים הטורקית Anadolu Isuzu Automotive Industry & Trading A.Ş אשר בבעלות יצרן הרכב היפני איסוזו, (באנגלית: Isuzu Motors Ltd; ביפנית: いすゞ自動車株式会社), והחברה הטורקית Anadolu Group, ובשיתוף פעולה (Joint venture) בין התאגיד היפני Itochu Corporation , והתאגיד ההעוסק בתעשיית ייצור, הרכבה והפצה של כלי רכב DRB-HICOM .

== "איסוזו טורקוויז"==

* "איסוזו טורקוויז" מוגדר בקטגוריה של "Midibus" 
* מנוע דיזל 4 צילינדרים
* סוג הנעה: הנעה אחורית
* דלתות: 2-1, כניסה על ידי מדרגות
* מספר נוסעים: 31 / 26
* קיבולת מכל דלק - 160 ליטר
* שלדה: Isuzu N-Series
* צמיגים : 225/75 R 17,5

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Isuzu Turquoise at pier 6, Carl Lutz quay, 2018 Újlipótváros.jpg | "איסוזו טורקוויז"
קובץ:Isuzu Turquoise - Transexpo 2010.jpg | "איסוזו טורקוויז", שנת 2010
קובץ:SE-BK 31, Omnibus Guhl. Isuzu Turquoise midi bus. Hamburg. - Flickr - sludgegulper.jpg | "איסוזו טורקוויז"ʒ
קובץ: Isuzu Turquoise, Kraków Tours - side.jpg| "איסוזו טורקוויז"
קובץ:Zličín, autobus Isuzu (01).jpg | "איסוזו טורקוויז"
קובץ:ISUZU Turquoise TransExpo 2016 (8) Travelarz.JPG | "איסוזו טורקוויז"
קובץ:ISUZU Turquoise TransExpo 2016 (1) Travelarz.JPG | "איסוזו טורקוויז"
קובץ:ISUZU Turquoise TransExpo 2016 (2) Travelarz.JPG | "איסוזו טורקוויז" - מבט למושבי הנוסעים
קובץ:ISUZU Turquoise TransExpo 2016 (3) Travelarz.JPG | "איסוזו טורקוויז" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:ISUZU Turquoise TransExpo 2016 (4) Travelarz.JPG | "איסוזו טורקוויז"
</gallery>

==ראו גם==
* איסוזו

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2001
קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בטורקיה
טורקוויז
אורוסטוני

אורוסטוני (בהונגרית: Orosztony) הוא כפר במחוז זאלה, בנפת נג'קניז'ה, בהרי זאלה, באזור רכס זאלאפאט.

== מיקום ==
זהו יישוב קטן של כ-400 תושבים במחוז זאלה, מערבית לזלסבאר ונג'ראדה, בסמוך לקרצ'ני. הוא ממוקם לאורך כביש 7525, המחבר את אזור הבלטון-הקטן עם עמק תעלת הפרינציפאלי, המחבר בין כבישים 7522 ו- 7527; הכביש עובר דרך פלשהאורוסטוני.

== היסטוריה ==
הממצאים המוקדמים ביותר מתוארכים לתקופת ארפאד, כאשר חלק מאורוסטוני היה בבעלות משפחת בוּזַאד-הַהוּת. האזכור הראשון בכתבים הוא משנת 1251, כאשר הוא כתוב בצורה של וְרוּצטְוּן. זה ממצא לא ברור, והוא כנראה שם התיישבות סלאבית. בימי הביניים, היישוב היה צמיתות של המנזר זאלהוואר והיה מורכב משלושה יישובים נפרדים.

פרנסת אוכלוסיית הכפר הובטחה תמיד על ידי הייצור החקלאי. תרבות גידול בעלי החיים המתקדמת שלה הייתה ידועה מעבר למחוז, והשכבה התעשייתית נוצרה רק כדי לשרת את הייצור החקלאי.

לפני 1945 ובשנים שלאחר מכן, אורוסטוני היה מקום מושבו של משרד הנוטריון המחוזי. בגבולותיה, לאחר מלחמת העולם השנייה, הוקמו שני קואופרטיבים חקלאיים, אשר לאחר מכן התמזגו. תקופת הזוהר של היישוב היה בשנות החמישים והשישים. אוכלוסייתה עברה אז את 1,200 התושבים. בשנת 1970 סופח הכפר לגלשה.

שתי עמותות ממלאות תפקיד בחיים האזרחיים של אורוסטוני:
* ארגון הכבאים המתנדבים, הפועל מאז 1889
* איגוד הספורט, שנוסד בשנת 1991

לא ידוע על יישוב יהודי במקום וכנראה התיישבו בכפר משפחות בודדות בלבד.

== אתרים בעלי חשיבות ==

* מצפון לכפר נמצא אזור גידול היין המפורסם פוגאניוואר. 
* פארק הזיכרון מציין את שנת האלפיים לנצרות ואלף שנה להקמת המדינה ההונגרית. 
* את הכפר חוצה מסלול ההליכה הכחול הלאומי. 
* המבנה המונומנטלי של הכפר הוא פסל השילוש הקדוש.

== ילידי המקום ==
* מנו קרטס (בהונגרית: Kertész Manó, נולד בשם קוהן (כהן) בכפר, 1881 – בודפשט, 1942) היה בלשן ולשונאי יהודי-הונגרי לשפות פינו-אוגריות, דוקטור לפילוסופיה ובעל תעודת הוראה לבתי ספר תיכוניים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אוצ'אקובו-מאטבייבסקויה

נפת אוֹצָ'אקוֹבוֹ-מַאטְבֵיֵיבְסְקוֹיָה (ברוסית: район Очаково-Матвеевское) היא נפה של המחוז המערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטחה הוא 17.5436 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 130,975 תושבים (2020).

בנפה נמצאת תחנת כוח תרמית וחום 25 שהיא החזקה ביותר במוסקבה ואחת החזקות ביותר ברוסיה. מייצרת כ-10% מסך החשמל של מוסאנרגו. ישנם כ-300 חברות וארגונים תעשייתיים בנפה.

בנפה מתקיימת בניית דיור "נקודתית", בתוקף תוכנית של הריסה ושחזור בנייני דיור רעוע ואזור התעשייה של אוצ'קוב.

המצב האקולוגי בנפה מוערך כלא טוב בגלל אזורי התעשייה מספר 37 "אוצ'קובו", מס' 37 "יוז'נואה אוצ'קובו" ומס' 37 "סברנויה אוצ'קובו", התופסים יותר מ-60% משטחו של הראיון.
== אתרים ראויים לציון ==
* בית העלמין טרויקורובסקויה
* האוניברסיטה המוסקבאית הממלכתית לכלכלה, סטטיסטיקה ומידע 
* תחנת כוח תרמית וחום 25 
* שוק מאטבייבסקי 
* תחנת מטרו אוזרנאיה ואמיניאבסקאיה 
* מתחם המגורים "קוטוזובסקאיה רביירה"

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: נפות
צ'ארלס סאמנר המלין

צ'ארלס סאמנר המלין (באנגלית: Charles Sumner Hamlin; 30 באוגוסט 1861 – 24 באפריל 1938) היה עורך דין ועובד ציבור אמריקני, אשר היה הראשון לכהן כיושב ראש הפדרל ריזרב בארצות הברית.

==ביוגרפיה==

המלין נולד בבוסטון מסצ'וסטס, בנם של אנה ואדוארד המלין. אביו, סוחר פחם, היה יליד המקום ואילו אמו נולדה באנגליה להורים אירים. המלין למד באוניברסיטת הרווארד. הוא השלים תואר ראשון ב-1883 ותואר שני ב-1886. במקביל ללימודים לתואר שני, למד גם משפטים. הוא עסק בעריכת דין בבוסטון בשנים 1886 עד 1893 וכן בשנים 1898 עד 1913. בשנים 1893 עד 1897 שימש כעוזר בכיר למזכיר האוצר של ארצות הברית, ג'ון גריפין קרליסל. בשנים 1913 עד 1914 שימש כעוזר בכיר למזכיר האוצר של ארצות הברית, הפעם תחת ויליאם גיבס מקאדו. בשנים 1902 ו-1903 הרצה באוניברסיטת הרווארד על ממשל. פרסם פמפלטים ועבודות בסטטיסטיקה, מסחר ופיננסים. המלין מילא תפקידים ציבוריים רבים במהלך חייו. בשנים 1902 ו-1910 הוא התמודד ללא הצלחה על הזכות להיות המועמד הדמוקרטי בבחירות למשרת מושל מסצ'וסטס.

ב-13 בדצמבר 1913 נוסד הפדרל ריזרב – הבנק המרכזי של ארצות הברית. ב-10 באוגוסט 1914 מונה המלין ליושב הראש הראשון של הפדרל ריזרב, תפקיד אשר כונה בשעתו "מושל הפדרל ריזרב". הוא מונה לתפקיד על ידי הנשיא וודרו וילסון בעצת מקאדו. הוא כיהן בתפקיד במשך שנתיים ואז הוחלף על ידי וילסון בוויליאם פ' ג' הארדינג. במהלך כהונתו כיושב ראש הוא נתן למשרד האוצר לקבוע את המדיניות של הפדרל ריזרב. המלין המשיך לשבת במועצת הנגידים של הפדרל ריזרב עד 1936 ושימש כיועץ מיוחד למועצה עד מותו ב-1938. הוא קיבל שני תוארי דוקטור לשם כבוד, האחד מאוניברסיטת וושינגטון ולי שבווירג'יניה (1895) והשני מאוניברסיטת קולומביה שבניו יורק (1938).

ב-1898 נישא באולבני להייברטי לנסינג פראיין (1878 – 1964), בתו של ג'ון ו' ל' פראיין (1811 – 1877), פוליטיקאי מניו יורק ונכדתו (מצד אמה) של אמסה ג' פארקר (1807 – 1890), אף הוא פוליטיקאי מניו יורק. לו ולרעייתו הייתה בת אחת, אנה המלין (1900 – 1925).

המלין מת בוושינגטון הבירה ממחלה. הוא נקבר בבית העלמין פורסט היל שבבוסטון.
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.loc.gov/collections/charles-s-hamlin-papers/?fa=contributor:hamlin,+charles+s.+%28charles+sumner%29 כתביו ופרסומיו של המלין] באתר ספריית הקונגרס
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:חברי מועצת הנגידים של הפדרל ריזרב
קטגוריה:יושבי ראש הבנק הפדרלי של ארצות הברית
 קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1861
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1938
רחוב ההסתדרות (חולון)

רחוב ההסתדרות הוא אחד מהרחובות הראשיים והארוכים בעיר חולון. הרחוב קרוי על שם ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, שסניף חולון שלה שוכן ברחוב זה. רחוב זה הוא מבין הוותיקים בעיר, הוא מתחיל בכיכר סירן (בצומת ההסתדרות-אילת בשכונת נאות רחל) ומסתיים במעגל תנועה במפגשו עם רחוב משה שרת. הרחוב כולל 200 מספרי בניינים מה שהופך אותו לארוך בחולון.

הרחוב עובר דרך השכונות נאות רחל, קריית עבודה, רסקו ונאות שושנים. סגנון הבנייה ברחוב מאופיין בבתים נמוכים עד שתי קומות שנבנו בשנות ה-40, לצד בנייני רכבת שנבנו בין שנות ה-50 לשנות ה-60 ועד מבנים מודרניים (למשל: מגדל הדר בצומת חנקין). בעשור האחרון נערכים פרויקטים רבים שכוללים הריסת מבנים ישנים ובנייה במקומם מבנים חדשים ומודרניים. בפינת ההסתדרות ושנקר נבנה בשנות ה-50 "בית האבות משען", שהיה בית האבות הראשון בארץ שנבנה באופן עצמאי ולא על ידי צדקה.

בשנת 2011, ועדת השמות החליטה לשנות את שמו של מקטע ברחוב ההסתדרות למשה רום (ראש עיריית חולון לשעבר). דיירי הרחוב ובעלי העסקים במקטע זה הגיבו למהלך זה בביקורת חריפה וטענו שמהלך זה עשוי לבלבל את הלקוחות ולגרום לנזק כלכלי לעסקיהם, מה שהוביל את העירייה לחזור בה.

רחוב זה מהווה ציר תחבורה מרכזי בעיר ועוברים בו קווי אוטובוס חשובים. מתוכננת סלילת נתיב אופניים לאורך כל הרחוב. ברחוב עתיד לעבור הקו הירוק של הרכבת הקלה ועל כן תקום תחנה ייעודית לקו זה בצומת הרחובות ההסתדרות-פיכמן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חולון
הרמן שרייבר

הרמן שרייבר (באנגלית: Hermann Schreiber;) היה ד"ר לפילוסופיה, רב ועיתונאי יהודי גרמני - בריטי.

== קורות חיים ==
בית הספר התיכון בשרם, בו למד שרייבר
שרייבר הוא צאצא למשפחה יהודית שהתיישבה בשרים שבפרוסיה (כיום העיירה Srem בפולין). המשפחה הייתה בעלת אוריינטציה גרמנית ודיברה את השפה הגרמנית כשפת אם. אביו, פדזור שרייבר, לימד יהדות בבית הספר היהודי והיה עוזרו של הרב. אמו, בלבינה נאה, ניהלה את משק הבית. הרמן היה הצעיר והבן היחיד בחמשת ילדיהם.

בשנת 1901 סיים את בחינות האביטור בבית הספר התיכון, ולאחריו פנה ללימודי יהדות בבית המדרש לרבנים בברסלאו, שם הוסמך לרב. לאחר מכן פנה ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת ברסלאו, שם סיים תואר דוקטור לפילוסופיה.

== פעילות בגרמניה ==
בשנים 1912–1938 גר הרמן שרייבר בפוטסדאם. הוא כתב מאמרים בכתבי העת (כולל Israelitisches Familienblatt), תרגם את התורה מעברית לגרמנית, והיה רב קונסרבטיבי בבית הכנסת בפוטסדאם במשך שנים רבות.

היה יו"ר איגוד הנוער היהודי הליברלי, שהוקם בפוטסדאם בשנת 1921.

הוא גם היה חבר פעיל באיגוד שרים (Verein der Schrimmer), ארגון שהוקם בברלין בשנת 1902 על ידי יהודים שמוצאם מן העיירה שרים (Schrimm) שהיגרו לימים למחוזות אחרים בגרמניה.

== ההגירה לבריטניה ==
כאשר עלו הנאצים לשלטון בגרמניה בשנת 1933, נרדף שרייבר בידי השלטון הנאצי כשאר אחיו היהודים. בשנת 1938, בליל הבדולח, היה עד להריסת בית הכנסת בפוטסדאם, ששימש כרבּו.<ref>See an article by Julius H. Schoeps, Die Szene war schauervoll, in: "Spiegel spezial", Issue 2/1993, 1000 Jahre Potsdam, </ref> זמן קצר אחר כך הוכנס למחנה הריכוז זקסנהאוזן. בתחילת 1939, לאחר שחרורו מהמחנה, הצליח להגר עם אשתו ובנו ללונדון.

הוא המשיך בעבודתו העיתונאית, כתב מאמרים באנגלית, ותרם בעבודתו לבית הדין של איגוד בתי הכנסת בבריטניה. הוא השתתף גם בחיי הקהילה היהודית באמסטרדם.

משנת 1952 החל לחגוג את ראש השנה במערב ברלין, תוך שהוא נוטל חלק פעיל בהנהגת הקהילה.

קברם של שרלוט והרמן שרייבר
בראש השנה 1954, נשא דרשה בבית הכנסת ברחוב פסטאלוצי (Pestalozzistrasse) במערב ברלין ומיד לאחריה התמוטט ונפטר.

נקבר בבית הקברות היהודי בווייסנזה שבברלין.

== חיים אישיים ==
בסביבות שנת 1910 התחתן עם שרלוט נוימן, וממנה נולד לו בן אחד - פאול.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Hermann Schreiber, Schrimm – Memories from Our Youth, (transl. Werner S. Zimmt), in: "Stammbaum", Issue 25, 2004, pp.&nbsp;10–19, [https://web.archive.org/web/20200223084539/http://digital.cjh.org///exlibris/dtl/d3_1/apache_media/242209.pdf]
* Harold Reinhart, In Memoriam – Hermann Schreiber, in: "The Synagogue Review", volume XXIX, 1954, No 3, pp.&nbsp;66–67
* Hermann Schreiber, Schrimmer Jugenderinnerungen, Verein der Schrimmer, Berlin, 1927
* Hermann Schreiber, Wspomnienia z mojej młodości w Śremie, transl. Danuta Banaszak, in: "Śremski Notatnik Historyczny", Issue 2, 2008, pp.&nbsp;37–73 (Polish translation)
* Irene A. Diekmann, Jüdisches Brandenburg, Potsdam, 2008
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:עיתונאים יהודים בריטים
קטגוריה:פילוסופים יהודים בריטים
קטגוריה:פילוסופים יהודים גרמנים
קטגוריה:עיתונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954
התאחדות המלונות בישראל

התאחדות המלונות בישראל היא הארגון היציג של המלונות בישראל.

==אודות ההתאחדות==
ההתאחדות הוקמה בשנת 1932, כחלק מהתאחדות הסוחרים בישראל, לימים איגוד לשכות המסחר. בשנת 1960 התאגדה ההתאחדות באופן עצמאי כאגודה עות'מאנית.

ההתאחדות היא ארגון מעסיקים, אשר מקיף כ-450 מלונות ממטולה ועד אילת, עם כ-48 אלף חדרי מלון וכ-44 אלף מועסקים.

ההתאחדות משמשת ארגון שמטרותיו לפעול לקידום, פיתוח והרחבה של התיירות בישראל ולסייע בהעלאת הרמה המקצועית של המלונות. היא מייצגת את המלונות במוסדות וארגונים בישראל ומחוצה לה, ובפני גופים ממשלתיים, מקבלי החלטות מוסדות ורשויות מקומיות.

מוסדות ההתאחדות הם: הנשיאות, מועצת ההתאחדות, הוועידה הארצית. כמו כן פועלת ההתאחדות גם באמצעות ועדות המורכבות מחברי ההתאחדות, ובין היתר: ועדה ארגונית, ועדת עבודה, ועדת הכשרה, ועדת כלכלה, ועדת שיווק, ועדת חדשנות, ועדת ביקורת.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ארגוני מעסיקים בישראל
קטגוריה:אגודות עות'מאניות
ג'וליו טונוני

ג'וליו טונוני (באיטלקית: Giulio Tononi; נולד בשנת 1960) הוא מדען מוח ופסיכיאטר, המשמש כראש הקתדרה ע"ש דייוויד פ. ווייט ברפואת שינה, וכן בעל מושב כבוד בקתדרה למדעי התודעה באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. הוא מוכר בעיקר בזכות תאוריית המידע המשולב , תאוריה מתמטית של תודעה אותה הציע לראשונה ב-2004 וסמלה הוא פי (φ).<ref name=":2"></ref><ref name="Scholarpedia"></ref>

== ביוגרפיה ==
טונוני נולד בטרנטו, איטליה, וסיים תואר MD בפסיכיאטריה ודוקטורט בנוירוביולוגיה ממכון סנט-אנה ללימודים מתקדמים בפיזה, איטליה.

טונוני הוא סמכות בחקר השינה, ובמיוחד בנושאי הגנטיקה והאטיולוגיה של השינה.<ref></ref><ref>
</ref><ref>
</ref><ref>
</ref><ref></ref><ref>
</ref><ref>
</ref> טוניוני ושותפיו היו חלוצים בכמה גישות משלימות לחקר השינה:
* גנומיקה
* פרוטאומיקה
* מידול עם זבובי פירות
* מודלים של מכרסמים המעסיקים הקלטות פוטנציאליות רב-יחידות / מקומיות בשדה בהתנהגות בעלי חיים
* וולטמטריה ומיקרוסקופיה אין ויוו
* הקלטות EEG בצפיפות גבוהה וגרייה מגנטית מוחית (TMS) בבני אדם
* מודלים ממוחשבים בקנה מידה גדול של שינה וערות

מחקר זה הוביל להשערה מקיפה על תפקיד השינה (יחד עם חוקר השינה קיארה סירלי), "השערת ההומאוסטזיס הסינפטית".<ref></ref> על-פי השערה זו, ערות מביאה לעלייה נטו בכוח הסינפטי , ושינה הכרחית כדי לייצב מחדש הומאוסטזיס סינפטי. להשערה השלכות על הבנת ההשפעות של חסך שינה ופיתוח גישות אבחוניות וטיפוליות חדשות להפרעות שינה והפרעות נוירופסיכיאטריות.<ref></ref>

טונוני הוא גם חוקר מוביל בתחום מחקרי התודעה,<ref></ref> וכתב יחד עם זוכה פרס נובל ג'רלד אדלמן ספר בנושא.<ref></ref><ref></ref>

טונוני פיתח את תאוריית המידע המשולב (IIT): תאוריה מדעית המנסה לענות על שאלות כמו מהי תודעה, כיצד ניתן למדוד אותה, כיצד היא מתואמת עם מצבי מוח, ומדוע היא דועכת כשאנו שוקעים בשינה נטולת חלומות וחוזרת כשאנחנו חולמים. התיאוריה נבחנת באמצעות הדמיה עצבית, גרייה מגנטית מוחית (TMS) ומודלים ממוחשבים.<ref></ref> עבודתו תוארה על ידי החוקר כריסטוף קוך כ"תיאוריה המבטיחה היחידה לגבי תודעה בסיסית".<ref>
</ref>

== מפרסומיו ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* 
* 
* </div>

==קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכיאטרים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי שינה
קטגוריה:פילוסופיה של הנפש
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:מדעני מוח אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
הסכם בורינג

הסכם בורינג (באנגלית: Bowring Treaty) הוא הסכם שנחתם בין בריטניה לבין סיאם ב-18 באפריל 1855. מטרת ההסכם הייתה להקל על המסחר הזר בסיאם. על ההסכם חתמו סר ג'ון בורינג מבריטניה ומצד סיאם המלך ראמה השני.

ההסכם החליף את הסכם ברני שנחתם בין שתי המדינות ב-1826. מטרת ההסכם החדש הייתה להקל על הסוחרים הזרים בסיאם, לקבוע רגולציה חדשה ולנסח מערכת ייבוא וייצוא חדשה. ההסכם הביא לפתיחתה של סיאם למסחר והשפעה מערבית.

== רקע ==
ההסכם הראשון שעליו חתמה סיאם מול מדינה אירופית היה הסכם ידידות ומסחר בין ממלכת איוטהאיה לבין פורטוגל בשנת 1516. באותה עת, הותר לפורטוגזים להתיישב בממלכה, בתמורה לרובים ותחמושת. הסכם דומה נחתם ב-1598 מול ספרד, וב-1604 הסכם מסחר נחתם גם עם הולנד, שסחרה בכותנה בתמורה לעורות ופלפל. באותה עת החלו להירקם קשרים עם התרבות היפנית, וב-1593 שירתו בצבא איוטהאיה 500 חיילים יפנים.

הבריטים יצרו לראשונה קשר עם הממלכה ב-1612 כשחברת הודו המזרחית הבריטית קיבלה זכויות מסחר ואדמה. עם זאת, פעילות החברה לא הניבה רווחים והיא עזבה את איוטהאיה ב-1625. הקשר עם בריטניה חודש ב-1821, כשג'ון קרופורד נשלח מטעם חברת הודו המזרחית לדון בהסכם סחר חדש, אחרי שנים של מונופול על המסחר מצד בית המלוכה, שמצידו היה ללא יכולת לגבות מיסים, ועל כן נקט בהסדר שהעלה את מחירי הטובין שיוצאו לעולם וב-1826 נחתם הסכם ברני בין המדינות. ההסכם החזיק מעמד עד 1855, כשנחתם הסכם בורינג שהקל על המסחר אחרי ביקורו של ג'ון בורינג בסיאם.

== עיקרי ההסכם ==
על אף הפתיחה הרחבה יותר של תאילנד למסחר מערבי, ההסכם הותיר הגבלות רבות על החברות הזרות. ההסכם קבע מכסים של 3% על כל הסחורות המיובאות, היתר לנתינים בריטים לסחור בכל נמלי תאילנד, התאפשר להחזיק באדמות ליד בנגקוק וכן הוענקה זכות התנועה החופשית בכל רחבי הממלכה.

כמו כן, הוא העניק לבריטים פטור מחובת ציות לרשויות המקומיות, בצעד שהפך בהמשך ליעד לביטול של המדינאים התאילנדים עקב בעיות שהתעוררו כפועל יוצא מכך. הקלות נוספות היו ההיתר לבריטים לסחור ישירות מול נתיני סיאם בלי חובת צד שלישי.

מנגד, ממשלת סיאם קיבלה את האפשרות לאסור ייצוא מלח, אורז ודגים בכל עת שבה התעורר חשש ליצירת מחסור.

== השלכות ==
ההסכם הביא לשילוב מהיר של סיאם בכלכלה העולמית, וקידם אותה למדינת לאום מודרנית. עם הסרת החסמים, נדרש בית המלוכה לתור אחר מקורות הכנסה אחרים, דוגמת העלאת המיסים על אופיום, הימורים ואלכוהול.

בין השנים 1850 ל-1907 עלה ייצוא האורז מ-5% ל-50% מכלל היבול בתאילנד. כ-80% מהאורז שיוצא מתאילנד נשלח לסינגפור והונג קונג. בשנים אלו הייתה ירידה חדה בייצור הטקסטיל עם הופעתן של סחורות מערביות בשוק. ההסכם הביא גם ליצירת מקומות עבודה חדשים במקומות רבים ברחבי תאילנד, ובדגש על בנגקוק. רובם נתפסו על ידי מהגרים סינים.

השינוי שהתחולל בתאילנד באותן שנים חריג בהיסטוריה, מאחר שבניגוד לאזורים רבים אחרים ברחבי העולם ובדרום-מזרח אסיה בפרט, הוא התרחש באמצעות האליטה המקומית, ולא נכפה על ידי שליטים אירופאים.

== קישורים חיצוניים ==

*
* 

בורינג
בורינג
קטגוריה:1855
פרנקלין מקוויי

פרנקלין מקוויי (באנגלית: Franklin MacVeagh; 22 בנובמבר 1837 – 6 ביולי 1934) היה פוליטיקאי, עורך דין ובנקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ויליאם הווארד טאפט.

==ביוגרפיה==
פרנקלין מקוויי נולד בפיניקסוויל, פנסילבניה למייג'ור ג'ון מקוויי ולרעייתו מרגרט לבית לינקולן. אחיו, ויין מקוויי היה התובע הכללי של ארצות הברית בממשליהם של הנשיאים ג'יימס גרפילד וצ'סטר ארתור.

ב-1858 סיים מקוויי את לימודיו באוניברסיטת ייל, שם הוא היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות. ב-1864 הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה. הוא עבד כמוכר בחנות סיטונאית וכעורך דין. מקוויי היה מתודיסט באמונתו. ב-1868 הוא נשא לאישה את אמילי אימס ולשניים נולדו חמישה ילדים.

במשך 29 שנים היה מקוויי חבר מועצת המנהלים של הבנק הלאומי של שיקגו (Commercial National Bank of Chicago). ב-1909 מינה אותו חברו לאחוות הגולגולת והעצמות, הנשיא ויליאם הווארד טאפט, כמזכיר האוצר בממשלו. הוא לא התמודד עם הבעיה הקשה של הרפורמה המוניטרית, והותיר אותה לוועדה ההמוניטרית הלאומית שהוקמה על פי חוק אולדריץ'-ורילנד משנת 1908. עם זאת הוא הדגיש את הצורך הדחוף ברפורמה בדוח השנתי שלו. הוא זכור בשל חיזוק היעילות והקידום של מחלקת האוצר. הוא ביטל 450 משרות מיותרות, שיקם את שירות המכס של ארצות הברית באמצעות הכנסתן לפעולה של מערכות שקילה אלקטרוניות אוטומטיות והנהגתם של תשלומי מכס ומיסים באמצעות המחאות בנקאיות. הוא גם היה מעורב ביצירתו של הניקל באפלו.

==חיים אישיים==
ביתו בוושינגטון די. סי. נבנה בשנים 1910–1911 ותוכנן על ידי האדריכל הנודע נייתן וייאת'. כיום שוכן במבנה זה המכון לתרבות מקסיקו של שגרירות מקסיקו בארצות הברית. בבעלותו גם הייתה אחוזת קיץ בדבלין שבניו המפשייר, שרשומה כיום במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים וידועה בשם נולווד.

פרנקלין מקוויי נפטר בשיקגו ב-6 ביולי 1934 בגיל 96 ונטמן בבית הקברות גרייסלנד שבעיר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://home.treasury.gov/about/history/prior-secretaries/franklin-macveagh-1909-1913 פרנקלין מקוויי] באתר מחלקת האוצר של ארצות הברית 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ויליאם האוורד טאפט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בנקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1837
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1934
קטגוריה:חברי אחוות הגולגולת והעצמות
מסוף החמישה

מסוף החמישה, הידוע גם כ"מסוף בית רבקה" הוא מסוף אוטובוסים, הממוקם ליד בית החולים בית רבקה, הממוקם ברחוב החמישה בפתח תקווה. השירות מן המסוף דל יחסית.

== קווי אוטובוס בתחנה ==
{| class="wikitable"
!קו
!מפעילה
!מסלול
!הערות נוספות
|-
|20
| rowspan="4" |אפיקים
|בית רבקה - מחנה יהודה - אחדות - כפר גנים ב - כפר גנים ג - נווה גנים - בית חולים שניידר - ז'בוטינסקי - מחלף גהה - בני ברק, פרדס כץ - רכבת בני ברק - תל אביב-יפו, רמת החייל - נאות אפקה - רמת אביב החדשה - אזורי חן
|♿
|-
|22
|הדר גנים-עמישב - שערייה - בית רבקה - מחנה יהודה - אחדות - כפר גנים א - כפר גנים ג - נווה עוז - רמת סיב - מסוף החרש
|♿
|-
|23\23א
|בית רבקה - שעריה - מחנה יהודה - קריית ארגוב - עין גנים - שטמפפר - נווה מעוז - בית עלמין סגולה
|♿23א פועל בשבתות בלבד
|-
|25
|בית רבקה - מחנה יהודה - אחדות - סלנט - עיריית פתח תקווה - מסוף משה ארנס
|♿🔁
|-
|42
|מטרופולין
|בית רבקה - כפר גנים א - נווה גנים - בית חולים שניידר - אם המושבות - אם המושבות החדשה - סגולה - רכבת סגולה - מחלף ירקון - הוד השרון, רמתיים - מגדיאל - רכבת סוקולוב - כפר סבא, ויצמן - אזור תעשייה כפר סבא
|♿
|-
|82
| rowspan="2" |דן
|בית רבקה - ארלוזורוב - בית חולים שניידר - ז'בוטינסקי - מחלף גהה - בני ברק, ז'בוטינסקי - רמת גן, ז'בוטינסקי - תל אביב-יפו, שדרות שאול המלך - כיכר רבין - המלך ג'ורג' - כרמלית
|♿
|-
|266
|בית רבקה - סלנט - אם המושבות - רכבת קריית אריה - רמת גן, קניון איילון - בני ברק, רכבת בני ברק - תל אביב-יפו, רמת החייל - עתידים
|♿
|}
מקרא סימנים:

♿-אוטובוס עירוני נגיש

🔁 - קו סיבובי
קטגוריה:פתח תקווה: תחנות מרכזיות ומסופי אוטובוסים
סוקולינאיה גורה

נפת סוקולינאיה גורה (ברוסית: район Соколиная Гора, מילולית: נפת "גבעת הבזים") היא נפה במחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 7.8441 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 92,337 תושבים (2020). השטח סופח לעיריית מוסקבה בשנת 1917 והנפה הוקמה בשנת 1991.

ייחודו של המקום טמון בריכוז חברות של ענפים שונים בשטח הנפה. למעלה מ-90 חברות תעשייתיות של הנדסת מכונות ועבודות מתכת נמצאים בו. 39.8% מכלל המועסקים בחברות בענף הייצור של המחוז המזרחי עובדים בחברות של הראיון.

== אתרים ראויים לציון ==
* מרכז העסקים "גבעת הבזים" בכיכר סמיונובסקאיה
* מקדש דמטריוס של סלוניקי בבלגושה 
* קולנוע "רודינה" 
* בניין מרכז מחשוב עיקרי של המינהל המרכזי לסטטיסטיקה
* חברת מנועי מטוסים "סאליוט" 
* תחנת המטרו אלקטרוזאבודסקאיה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: נפות
כריס ג'ונס

כריסטופר ג'יימס "כריס" ג'ונס הבן (באנגלית: .Christopher James "Chris" Jones Jr; נולד ב-14 באפריל 1993) הוא כדורסלן אמריקאי בגובה 1.88 מטרים, המשחק בעמדת הרכז בוולנסיה.

==ביוגרפיה==
ג'ונס נולד בגרלנד, במכללות הוא שיחק במכללת צפון טקסס מדיוויז'ן 1 כשהוא מדורג שלישי בכל הזמנים של המכללה, משם עבר למכללת אנג'לו סטייט (טקסס) מדיוויז'ן 2, שם נבחר שלוש פעמים לשחק ההגנה של המחזור, פעם אחת לשחקן ההתקפה של המחזור, חמישיית העונה וחמישיית ההגנה.

לאחר שסיים את שנתו האחרונה ולא נבחר בדראפט 2015 ב-NBA, פתח את עונת 2015/2016 פתח בליגה המונגולית בכדורסל. לאחר מכן, עבר ג'ונס לבזל השווייצרית, שם העמיד ממוצע של 19.75 נקודות, 5.6 ריבאונדים, 4.6 אסיסטים ו-2.3 חטיפות למשחק.

בעונת 2017/2018 עבר ג'ונס לבלפיוס מונס-אנו הבלגית, במדיה גם השתתף במסגרת היורופקאפ של פיב"א. בבלגיה רשם ג'ונס בעונתו הראשונה ממוצעים של 13.8 נקודות, 1.6 חטיפות, 4.03 אסיסטים ו-3.66 ריבאונדים, ועונה אחר כך 14.8 נקודות, 4.5 אסיסטים, 3.88 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק.

אחרי שנתיים בבלגיה, בעונת 2019/2020 עבר לבורסאספור , העולה החדשה לליגת העל הטורקית בכדורסל. ג'ונס סייע לקבוצה להפוך לאחת מהפתעות העונה בטורקיה, כשסיימה במקום העשירי. ב-23 משחקים במדיה הוא רשם 15.3 נקודות, 6.8 אסיסטים ו-3.2 ריבאונדים בממוצע למשחק. במהלך העונה הוא היה מועמד להצטרף למכבי תל אביב, בעקבות הפציעות של נייט וולטרס וג'ון דיברתולומאו, אך העסקה לא יצאה לפועל לאחר שנשיא בורסאספור הטיל וטו על המהלך.

ב-16 באוגוסט 2020 הודיעה מכבי תל אביב על החתמתו של ג'ונס לשנה, עם אופציה לשנה נוספת.

ב-20 ביולי 2021 חתם ג'ונס בווילרבאן.

ב-27 ביוני 2022 חתם בוולנסיה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.maccabi.co.il/player.asp?PlayerID=987&cYear=2021 פרופיל], באתר מכבי תל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני אסוול ליון-וילרבאן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
יצחק יהושע העשיל פרידמן

רבי יצחק יהושע העשיל פרידמן (נולד בכ"ד באייר תשנ"ו, 13 במאי 1996) הוא האדמו"ר מסדיגורה. 

באופן חריג הוכתר לאדמו"ר על אף גילו הצעיר ולמרות היות אחיו גדולים ממנו.

== ביוגרפיה ==
הרב יצחק יהושע העשיל, עם אחיו הרב אהרן דב בער האדמו"ר מסדיגורה-לונדון
נולד בסטמפורד היל, לונדון, בן חמישי לרבי ישראל משה פרידמן ולשרה בתו של חיים משה פלדמן, חסיד ויז'ניץ אמיד מלונדון, דודו של אביו. הוא נקרא על שם זקנו רבי אברהם יהושע השיל מאפטא ובנו רבי יצחק מאיר מז'ינקוב.

למד בתלמוד תורה ובישיבה קטנה של בעלז בשכונת סטמפורד היל בלונדון, ובישיבת גייטסהד. בשנת ה'תשע"ו, עבר ללמוד בישיבת מיר בירושלים, שם למד בשיעור של הרב אשר אריאלי.

בז' בשבט תשע"ח נישא למלכה, בת הרב אשר חיים שטרנבוך, רב בית הכנסת "אהל יעקב" ודיין בקהילת "מחזיקי הדת" באנטוורפן, ובנו של הרב אליהו שטרנבוך וחתן הרב דוד שפיגל מניו יורק.

לאחר נישואיו התגורר באנטוורפן ולמד בכולל אברכים בעיר.

לו שתי בנות ושני בנים.
===מינויו לאדמו"ר===
לאחר פטירת אביו, שלא כמקובל בהלוויות של אדמו"רים חסידיים, הצוואה לא הוקראה במהלך ההלוויה<ref></ref>, ולא הוכתר אדמו"ר חדש. בצוואה<ref></ref> שפורסמה בתום השבעה, נכתב שרק רבי יצחק יהושע העשיל יוכתר כאדמו"ר מסדיגורה, וחלק מאחיו הגדולים יכהנו כרבני קהילות בחסידות, הכפופים למרותו<ref></ref>.

חרף הצוואה המפורשת, למחרת, פרסמה אמו (רעייתו של הנפטר) מכתב שיש למנות גם שניים מאחיו הגדולים לאדמו"רים; האח הגדול רבי מרדכי שלום יוסף פרידמן לאדמו"ר מסאדיגורה-ירושלים, והאח השלישי רבי אהרן דב בער פרידמן לאדמו"ר מסאדיגורה-לונדון. בנוסף פורסם מכתב נוסף עליו חתומים דיינים המסכימים למתווה פשרה זה.

בתמוז תשפ"ב הוציא בד"צ בני ברק צו מניעה זמני, לפיו אסור לאחי האדמו"ר להשתמש בשם "סאדיגורה" או "רוז'ין"<ref></ref>.

רוב מוחלט של החסידים בישראל ובעולם קיבלו את מרותו של רבי יצחק יהושע העשיל; החסידים בירושלים פרשו מבית הכנסת הוותיק בו מכהן רבי מרדכי שלום יוסף באדמו"רות ופתחו בית כנסת חדש. על שלושת בנייני המוסדות בירושלים נערך מאבק משפטי, לאחר שניסיון הידברות ופשרה לא צלח.

== פעילותו כאדמו"ר==

בכסלו תשפ"ב חנך את בית הכנסת 'עטרת ישראל' בלייקווד שבארצות הברית, שהחל להבנות עוד בחיי אביו האדמו"ר הקודם. באותה שנה נפתח בית כנסת לחסידיו בחיפה.

בשנת תשפ"ד נרכש הבניין הסמוך למרכז החסידות בבני ברק, על שטחו מתוכנן להיבנות בית כנסת גדול ומרכזי לחסידי סדיגורה.

דברי תורתו מודפסים מדי שבוע בחוברות "ילקוט אמרי קודש" וכן יוצא לאור מדי שבוע גיליון 'פונע'ם רעבינ'ס הויף' ובו מתוארים חיי החצר וכן שיחות של האדמו"ר עם אדמו"רים ורבנים.

== קישורים חיצוניים ==
*
*
* 
* 
* [https://www.bechatzros.com/post/054384 הזכירו לפניו: יארצייט פון הרה"ק בעל 'עקבי אבירים' מסאדיגורה זצוק"ל בצל נכדו מ"מ האד' מסאדיגורה], באתר בחצרות הקודש, י"ט טבת תשפ"ד
==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רי סדיגורה
קטגוריה:בני ברק: אדמו"רים
קטגוריה:אדמו"רים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת גייטסהד
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (ירושלים)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
קטגוריה:ישראלים ילידי בריטניה
קטגוריה:משפחת שטרנבוך
ג'ונתן אגודלו

ג'ונתן אלכסנדר אגודלו ולסקס (בספרדית: Jonathan Alexander Agudelo Velásquez) הוא כדורגלן קולומביאני, המשחק בעמדת החלוץ 

==קריירה==
===מיונאריוס===
החל את הקריירה המקצוענית שלו במיונאריוס ב-2013, אליה הגיע מהקבוצה החובבנית, לונדו ביו.
את הבכורה ערך ב-15 באוגוסט 2013 במשחק הגביע מול ג'וניור ברנקייה, כשמיונאריוס ניצחה 0–2 והמאמן הרנן טורס נתן לו את ההזדמנות להיכנס בדקה ה-64 במקומו של ג'וני רמירס. כעבור יומיים רשם את הבכורה שלו בליגה במשחק מול אונסה קלדס, כאשר נכנס בדקה ה-71 במקומו של מאייר קנדלו. ב-7 בדצמבר 2013, בשלב הפלייאוף של טורניר הפינליססיון, כבש אגודלו את שער הבכורה שלו בבוגרים כשמיונאריוס ניצחה את קלדס 1-3. ב-28 באוגוסט 2014 כבש את שער הבכורה שלו במפעלים הבינלאומיים במשחק מול אוניברסידד ססאר ואייחו מפרו במסגרת הקופה סודאמריקנה. עונתו הטובה ביותר בקבוצה הייתה ב-2015, שבה כבש 10 שערים ב-35 משחקים בכל המסגרות והפך לאחד השחקנים הטובים בקבוצה.

===סנטה פה וחגוארס===
לאחר שלא הצליח לשמור על מקומו בהרכב ב-2016 ושיחק רק 8 משחקים, החליט ביולי של אותה שנה לחצות את הכביש ליריבה העירונית, אינדפנדיינטה סנטה פה, עימה חתם לשלוש שנים, אך גם שם מיעט לשחק, ושותף רק ב-6 משחקים ולא כבש. הוא כן היה שותף לזכיית הקבוצה באליפות הליגה.
בתחילת 2017 הושאל לקבוצה הקטנה, חגוארס קורדובה, אך גם שם לא הצליח להביא את יכולתו לידי ביטוח, שיחק 7 משחקים ולא כבש. היה נדמה כאילו הביטחון אבד לו ובצעד לא פשוט החליט לרדת לליגה השנייה ולהצטרף לקוקוטה דפורטיבו.

===קוקוטה דפורטיבו===
בקוקוטה אגודלו החזיר לעצמו את הביטחון, קיבל את הגיבוי מהמאמן והפך לחלוץ המוביל של הקבוצה. בחצי הראשון של העונה כבש 5 שערים ב-10 משחקים, אבל בכל עונת 2018 היה הכובש המצטיין של הקבוצה וכבש 17 שערים ב-32 משחקים, שעזרו לקוקוטה להעפיל לליגה הבכירה. הוא המשיך ביכולתו הטובה גם בליגה הראשונה וכבש 14 שערים ב-36 הופעות כדי לסיים במקום השמיני בטבלה המשוקללת ולהישאר בליגה הראשונה.

===חימנסיה לה פלאטה===
היכולת הטובה של בקוקוטה לא נעלמה מעיניו של דייגו מראדונה, שאימן באותו הזמן את חימנסיה לה פלאטה וביקש להשאיל את אגודלו. אגודלו שיחק 3 משחקים וכבש גול אחד, לפני שנפצע ובעצם סיים את העונה, בעיקר כי מגפת הקורונה עצרה את הליגה.

===הפועל באר שבע===
אגודלו היה אמור לחזור מההשאלה חזרה לקוקוטה, אך מאחר שזו הייתה חייבת לו משכורות ומצבה הכלכלי לא איפשר זאת, הגיע עימם להסכם על סיום חוזהו, מה שהפך אותו לשחקן חופשי. מי שהחתימה אותו על חוזה לשנתיים הייתה הפועל באר שבע. את משחק הבכורה קיים במסגרת מוקדמות הליגה האירופאית מול לאצ'י ב-17 בספטמבר 2020 וכבש את שער השוויון בדקה ה-90, במשחק אותו ניצחה לבסוף באר שבע 1–2. למרות זאת, העונה בישראל הייתה אכזבה עבורו, כאשר שיחק רק 23 משחקי ליגה, רובם כמחליף ולא הצליח לכבוש ולו שער אחד. בתום העונה שוחרר וחתם באגילס דוראדס.

==תארים==
;אינדפנדיינטה סנטה פה
* ליגת העל הקולומביאנית (1): 2016 - קלאוסורה
* גביע סורוגה בנק (1): 2016

;קוקוטה דפורטיבו
* ליגת המשנה הקולומביאנית (1): (אלופת הליגה השנייה 2018)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קולומביאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל קולומביאנים
קטגוריה:מדיין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מיונאריוס
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה סנטה פה
קטגוריה:כדורגלני חימנסיה לה פלאטה
קטגוריה:כדורגלני קוקוטה דפורטיבו
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בארגנטינה
קטגוריה:ספורטאים קולומביאנים בישראל
קטגוריה:קולומביאנים שנולדו ב-1992
קים טוק-הון

קים טוק-הון (בקוריאנית: 김덕훈; נולד בשנת 1961) הוא ראש ממשלת קוריאה הצפונית מאז אוגוסט 2020<ref>[https://nkinfo.unikorea.go.kr/nkp/theme/viewPeople.do?nkpmno=10302 N.K. leader warns against accepting outside assistance over flood damage due to virus risk]</ref>. בנוסף הוא חבר מלא בפוליטביורו של מפלגת הפועלים של קוריאה, המפלגה השלטת בקוריאה הצפונית.

==ביוגרפיה==
שימש בעבר ראש וועדת התקציב בפרלמנט הצפון קוריאני, אספת העם העליונה. בנוסף היה שליח במשלחות שיתוף פעולה עם קוריאה הדרומית. לאחר מכן מונה לסגן ראש הממשלה. במאי 2016 במהלך הקונגרס השביעי של מפלגת הפועלים של קוריאה הוא מונה לחבר הוועד המרכזי של המפלגה. ב-11 באפריל 2019 מונה לחבר ללא זכות הצבעה בפוליטביורו וב-31 בדצמבר של אותה שונה מונה לחבר בעל זכות הצבעה כמו גם סגן ראש המפלגה עם אחריות לאגף פרסונל (כוח אדם). יכול להיות כי קודם הודות לפרשיית שחיתות שחשף בפני המנהיג קים ג'ונג און בפברואר 2020.

ב-13 באוגוסט, עם הדיווחים אודות התפרצות נגיף הקורונה בקוריאה הצפונית והצפות שפקדו את חלקה הדרומי של המדינה, הוא מונה לראש ממשלת קוריאה הצפונית (ראש הקבינט) ומונה לחבר בפרזידיום של הפוליטביורו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים צפון קוריאנים
קטגוריה:ראשי ממשלת קוריאה הצפונית
קטגוריה:ילידי 1961