OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פראנש-קונטה

פראנש-קונטה (בצרפתית: Franche-Comté) היה חבל אדמיניסטרטיבי במזרח צרפת משנת 1972 עד לסוף 2015. החבל הורכב מארבעה מחוזות: דו, ז'ורה, סון עילית וטריטוריית בלפור. בתחילת 2016 אוחד עם חבל בורגון במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית לחבל בורגון-פראנש-קונטה.

== היסטוריה ==
האזור היה מיושב מאז התקופה הפלאוליתית ונכבש על ידי הגאלים. לאחר מכן התיישבו בו שבטים גרמנים במהלך ההגירות הגרמניות, בעיקר הבורגונדים, שהתיישבו באזור לאחר שהגאלים פינו את האזור. מאוחר יותר, האזור היה חלק משטחם של האלמנים ב, ולאחר מכן חלק מממלכת בורגונדי מ-457 עד 534. הבורגונדים אימצו את הנצרות, וניצרו את האזור. בשנת 534 היא הפכה לחלק מהממלכה הפרנקית. בשנת 561 היא נכללה בממלכת בורגונדי המרובינגית תחת גונטרם, בנו השלישי של כלותר הראשון. בשנת 613, כלותר השני איחד מחדש את הממלכה הפרנקית תחת שלטונו, והאזור נותר חלק מממלכת בורגונדי תחת המרובינגים והקרולינגים המאוחרים יותר.

=== רוזנות בורגונדי ===
השם Franche Comté de Bourgogne או Freigrafschaft Burgund בגרמנית (המחוז החופשי של בורגונדי) לא הופיע רשמית עד 1366. האזור היה טריטוריה של רוזנות בורגונדי משנת 888, הרוזנות הפכה כפופה ל ב-1034. הופרד סופית מהדוכסות השכנה של בורגונדי עם התאגדותה של האחרונה בממלכת צרפת בשנת 1477. באותה שנה בקרב ננסי במהלך מלחמות בורגונדיה, הדוכס האחרון, שארל הנועז, נהרג בקרב. למרות שהרוזנות, יחד עם הדוכסות, נתפסה על ידי לואי האחד עשר, מלך צרפת, בשנת 1492, בנו שארל השמיני העביר אותה לפיליפ מאוסטריה, נכדו ויורשו של שארל הנועז. כאשר בנו של פיליפ, הקיסר קרל החמישי, ירש את כס המלכות הספרדי בשנת 1516, פראנש-קונטה, יחד עם שאר אדמות בורגונדיה, עברו לידי הספרדים.

=== מחוז של ממלכת צרפת ===

קומטה נכבשה על ידי צרפת בשנת 1668, אך חזרה לספרד במסגרת הסכם אקס-לה-שאפל. היא נכבשה בשנית ב-1674, ולבסוף נמסרה לצרפת בהסכמי ניימכן (1678). מובלעות כמו מונבליאר נותרו מחוץ לשליטת צרפת.

פראנש-קונטה היה אחד האזורים האחרונים בצרפת עם צמיתות. בשנת 1784, מחצית מהאוכלוסייה הייתה מורכבת מצמיתים, שהיוו 400,000 מתוך מיליון צמיתים צרפתים. בעלי הקרקע לקחו שתים עשרה ממחיר המכירה אם צמית רצה למכור. צמיתים לא נאלצו להישאר על האדמה, אבל האדון יכול היה לתבוע droit de suite, לפיו איכר שמת הרחק מאחזקתו השאיר אותה לאדון, גם אם היו לו יורשים. אדמת צמית נמלט הוחרמה לאחר עשר שנים. לואי השישה עשר, מלך צרפת הוציא צו האוסר על שיטות אלה ב-8 באוגוסט 1779, אך הפרלמנט של בזנסון חסם זאת עד 1787.

=== אחרי 1790 ===
אוכלוסיית האזור צנחה בחמישית מ-1851 ל-1946, מה שמשקף צמיחה טבעית נמוכה של צרפת והגירה לאזורים עירוניים יותר של המדינה. רוב הירידה התרחשה ב- Haute-Saône וב-Jura, שנותרו בין האזורים התלויים יותר בחקלאות במדינה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בורגון-פראנש-קונטה
קטגוריה:צרפת: חבלים לשעבר
פרסי סנדס

פרסי רוברט סנדס (אנגלית: Percy Robert Sands; 1881 - דצמבר 1965) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בארסנל במשך שבע עונות.
== חייו ==
סנדס נולד בנורווד שבלונדון, למד הוראה, והצטרף לוולוויץ' ארסנל (שמו של המועדון באותה תקופה) כשחקן חובב בשנת 1902. בזמן שהיה שחקן חובב הוא היה הקשר המרכזי הבכיר של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד בלקפול בעונת 1903/1904. רק כעבור שלוש שנים הוא חתם על החוזה של שחקן מקצועי, ובזמן שלא שיחק בארסנל עבד כמורה.

המועדון העפיל לליגה העליונה ב-1904, וסנדס הפך לשחקן קבוע בהרכב. על אף שהמועדון סיים בדרך כלל במרכז הטבלה ולא התבלט ביכולת המשחק שלו, הוא הצליח להפעיל לחצי גמר גביע ה-FA בעונת 1905/1906 ובעונת 1906/1907. סנדס נחשב באותה תקופה לשחקן אמין, ושיחק במועדון בתקופה הלא טובה שלו, כולל הקשיים הכספיים והירידה לליגה השנייה בסוף עונת 1912/1913, שבה היה הקפטן והמועדון עבר לשחק באצטדיון הייבורי ושינה את שמו לארסנל בלבד.

משחקי הכדורגל הרשמיים הושהו בעקבות פריצתה של מלחמת העולם הראשונה, אך סנדס המשיך לשחק עבור ארסנל במשחקים הלא רשמיים על אף שכבר היה בן 33. בשלב מאוחר יותר של המלחמה סנדס עזב את ארסנל והתגייס לחיל האוויר המלכותי, שהציב אותו בחזית המערבית של המלחמה. לאחר המלחמה הוא הצטרף למועדון סאות'נד יונייטד מהליגה הדרומית, ולאחר מכן פרש. סנדס שיחק ב-350 משחקים במדי ארסנל, וקבע שיא מועדון שנשבר על ידי בוב ג'ון כעבור 15 שנים.

הוא מעולם לא שיחק בפועל בנבחרת אנגליה על אף שזומן מספר פעמים למבחנים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 
</div>

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1881
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1965
בילי מק'קולו

ויליאם ג'יימס "בילי" מק'קולו (באנגלית: William James "Billy" McCullough; נולד ב-27 ביולי 1935 בקאריפרגוס) הוא כדורגלן עבר צפון אירי.

==ביוגרפיה==
מק'קולו החל את הקריירה שלו במועדון פורטאדאון, וב-1958 הוחתם על ידי ארסנל. הוא שיחק בעמדת הבלם השמאלי, וערך את הופעת הבכורה בארסנל במשחק נגד לוטון טאון ב-26 בדצמבר 1958. באותה עונה הוא שיחק רק בעשרה משחקים, מק'קולו הפך לבלם השמאלי הקבוע לאחר שלן וילס עבר לעמדת הבלם הימני בתחילת עונת 1959/1960.

מק'קולו התפרסם בזכות העקביות וכושרו הגופני. הוא לבש את החולצה מס' 3 של ארסנל במשך שש העונות הבאות, והחמיץ בהן משחקים ספורים בלבד. בעונה הראשונה של מק'קולו המועדון סיים במקום השלישי, אך בשאר העונות סיים רק במרכז הטבלה ולא הצליח להתחרות על התארים השונים.

הוא הופיע לראשונה במדי נבחרת צפון אירלנד במשחק ידידות נגד נבחרת איטליה ב-25 באפריל 1961, שהסתיים בניצחון 3 - 2 לטובת איטליה. מק'קולו הופיע במדי נבחרתו בעשרה משחקים שבהם לא כבש, והאחרון שבהם היה בהפסד 0 - 2 לנבחרת אנגליה ב-22 בדצמבר 1966.

בעונת 1965/1966 נאלץ מק'קולו להתחרות על מקומו בהרכב עם פיטר סטורי הצעיר. כאשר ברטי מיי החל לאמן את ארסנל בסיום אותה עונה הוא שאף לבנות סגל צעיר, והכניס את מק'קולו לרשימת ההעברות של ארסנל לאחר סוף העונה. מק'קולו שיחק ב-268 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 4 שערים. הוא הועבר למילוול באוגוסט 1966, ולאחר מכן שיחק תקופות קצרות בבדפורד טאון, קורק סלטיק ודרי סיטי.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צפון אירים
קטגוריה:בלמי כדורגל צפון אירים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני מילוול
קטגוריה:כדורגלני דרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צפון אירלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1935
שרה דבורצקי

שרה דְבוֹרֶצְקי (4 באוגוסט 1915 – 12 בדצמבר 1972) הייתה מתרגמת ישראלית, כלת פרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת מעיריית תל אביב לשנת 1966.

==ביוגרפיה==
דבורצקי נולדה בשם שרה שניאורסון באוקראינה, בת לאהרן מנחם מנדל וחיה שניאורסון (איש חינוך ופעיל חברתי, בן למשפחה שמיוחסת לרבי שניאור זלמן מלאדי) ולחנה טְבֶרסקי. בשנת 1924 עלתה יחד עם אחיה ואמה לארץ ישראל. הם התגוררו בתל אביב עד שנת 1929, אז עלה אביה ארצה והמשפחה עברה לגור בירושלים. אביה היה פעיל בסוכנות היהודית ושימש כגזבר האוניברסיטה העברית. שרה דבורצקי למדה בגימנסיה רחביה, עשתה את לימודיה האקדמיים באוניברסיטה העברית, שם למדה חוג ראשי פילוסופיה וחוג משני לשונות קלאסיות, וקיבלה תואר שני בשנת 1938. בזמן מלחמת העולם השנייה עבדה במשרדי ממשלת המנדט. בשנת 1940 נישאה לאריה דבורצקי, לימים פרופסור למתמטיקה, נשיא מכון ויצמן למדע ונשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

שרה דבורצקי עסקה בתרגום מלטינית לעברית של חשובי ההיסטוריונים הקלאסיים.

==משפחתה==
דבורצקי הייתה אם לבת ובן. בנה, גדעון דבורצקי, לחם במלחמת יום הכיפורים ו[https://web.archive.org/web/20160303181640/http://www.aka-idf.idf.il/iturim/asp/displayOneSoldier.asp?docId=29002 קיבל] את עיטור העוז עבור פינוי תחת אש של נפגעי החווה הסינית. מספר ימים לאחר קרב זה נהרג בפאיד.

אחיה, מרדכי שניאורסון, היה איש משרד החוץ, שגריר במקסיקו, בברזיל וביפן וציר בצרפת.

==ספרים שתרגמה==
* קורנליוס טאקיטוס, דברי הימים ; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הוסיף הערות: עקיבא גלבוע, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ה. (הדפסה שנייה: מוסד ביאליק והוצאת כרמל, תש"ע-2010.)
* קורנליוס טאקיטוס, ספרי השנים ; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הקדים מבוא: חיים וירשובסקי והוסיף הערות: עקיבא גלבוע, ירושלים: מוסד ביאליק תשכ"ב. (הדפסה שנייה: מוסד ביאליק והוצאת כרמל, תש"ע-2010.)
* גאיוס סאלוסטיוס קריספוס, קאטילינא, יוגורתא, קטעים מדברי הימים; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הקדים מבוא: חיים וירשובסקי; והוסיף הערות: ישראל שצמן, ירושלים: מוסד ביאליק, תשכ"ח.
* טיטוס ליוויוס, תולדות רומא: ספרים א, ב, כא, כב, ל; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הקדים מבוא: דוד אשרי והוסיף הערות: ישראל שצמן, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ב.
* אמיאנוס מארקלינוס, דברי הימים: ספרים יד–יט; תרגמה מרומית: שרה דבורצקי; הקדים מבוא: ארנאלדו מומיליאנו; הוסיף הערות וביאורים: דוד רוקח. ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמות מלטינית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מלטינית לעברית
קטגוריה:זוכות פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:משפחת טברסקי: ענף צ'רקס-שניאורסון
קטגוריה:אמהות שכולות: חללי צה"ל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
סמי נלסון

סמואל "סמי" נלסון (אנגלית: Samuel "Sammy" Nelson; נולד ב-1 באפריל 1949 בבלפסט, צפון אירלנד) הוא כדורגלן עבר צפון אירי, שהצטרף לארסנל ביום הולדתו ה-17.

== קריירה ==
בתחילת הקריירה שלו נלסון שיחק בעמדת הקיצוני השמאלי, אך בשלב מאוחר יותר עבר להגנה והפך לבלם שמאלי. הוא היה שחקן הרכב קבוע בקבוצת המילואים של ארסנל במשך מספר עונות, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק נגד איפסוויץ' טאון ב-25 באוקטובר 1969. נלסון היה מחליפו של הבלם הוותיק בוב מקנאב, ורק כאשר מקנאב נפצע בעונת 1971/1972 הוא הפך לשחקן הרכב קבוע. עם זאת, כאשר מקנאב היה מחלים מהפציעות שלו הוא היה מועדף בהרכב על פני נלסון.

ב-21 באפריל 1970 נערך משחק בין נבחרת צפון אירלנד לנבחרת אנגליה, ונלסון עלה בו כמחליף וערך את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו. נלסון שיחק בנבחרתו ב-51 משחקים, כולל שני משחקים במסגרת מונדיאל 1982.

מקנאב עזב את ארסנל בקיץ 1975, ונלסון זכה לבסוף למקום קבוע בהרכב במשך חמש העונות הבאות. בעונות הללו הוא שיחק בשלושת משחקי גמר גביע ה-FA שהמועדון העפיל עליהם (1978 - הפסד, 1979 - ניצחון, 1980 - הפסד), ובהפסד ב-1980 לוולנסיה בגמר גביע המחזיקות.

נלסון היה ידוע בזכות קשיחותו ותיקוליו, והיה אחד מהשחקנים האהודים על הקהל. שמו הוכתם לאחר שהוחלט בהנהלת ארסנל להשעותו, כיוון שלאחר שהבקיע את שער השוויון במשחק בהייבורי נגד קובנטרי סיטי, הוא הוריד את מכנסיו והפנה את אחוריו אל היציע הצפוני של האצטדיון.

עם הגעתו למועדון של האנגלי הבינלאומי קני סנסום ב-1980 נלסון מצא את עצמו פעם נוספת בקבוצת המילואים. הוא עזב את ארסנל ב-1981 על מנת להצטרף לברייטון אנד הוב אלביון. הוא שיחק במדי ארסנל ב-339 משחקים, והבקיע בהם 12 שערים.

נלסון שיחק בברייטון במשך שתי עונות, ולמרות שלא הצליח להציל את המועדון מירידת ליגה בעונת 1982/1983, הוא הצליח להוביל אותו לגמר גביע ה-FA (הרביעי בקריירה שלו), אך המועדון הובס במשחק החוזר של הגמר בתוצאה 0-4 על ידי מנצ'סטר יונייטד, לאחר 2-2 במשחק הראשון. נלסון פרש מכדורגל באותו קיץ, ולאחר שאימן את ברייטון במשך תקופה קצרה הוא עזב את תחום הכדורגל והחל לעסוק בתעשיית הביטוח. בנוסף, נלסון עובד באצטדיון האמירויות של ארסנל כחלק מסיור מיוחד.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160308184127/http://www.arsenal.com/news/news-archive/gunners-greatest-players-35.-sammy-nelson פרופיל השחקן] באתר הרשמי של ארסנל

קטגוריה:כדורגלנים צפון אירים
קטגוריה:בלמי כדורגל צפון אירים
קטגוריה:בלפסט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צפון אירלנד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1949
פיטר סימפסון (כדורגלן אנגלי)

פיטר פרדריק סימפסון (אנגלית: Peter Frederick Simpson; נולד ב-13 בינואר 1945 בגורלסטון, נורפוק) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

== קריירה ==
סימפסון הצטרף לסגל המקצועי של ארסנל ב-1960, וחתם על חוזה של שחקן מתלמד באוקטובר 1961. הוא חתם על חוזה של מקצוען במאי 1962. בתחילת הקריירה שלו ככדורגלן הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של ארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבוגר במשחק הליגה נגד צ'לסי ב-14 במרץ 1964, שהסתיים בהפסד 2 - 4 של ארסנל.

בשלוש עונותיו הראשונות בסגל הבוגר הוא השתתף ב-22 משחקים בלבד. אולם, עם מינויו של ברטי מיי לתפקיד המאמן לפני תחילת עונת 1966/1967 הוא קודם להרכב הראשון, ונשאר בו עד סוף העשור. הוא החל את הקריירה כשהוא משחק בכל עמדה במגרש, אך כאשר הפך לשחקן הרכב קבוע הוא עבר לשחק בעמדת הקשר המרכזי, בדרך כלל לצידו של פרנק מקלינטוק.

סימפסון היה שחקן מפתח בתקופת ההצלחה הקצרה של ארסנל בתחילת שנות ה-70. לאחר ההפסדים במשחקי גמר גביע הליגה של 1968 ו-1969 הוא היה שחקן מפתח בסגל שזכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970, שבה השתתף ב-57 משחקים. סימפסון נפגע בסחוס והחמיץ את שלושת החודשים הראשונים של עונת הדאבל 1970/1971, הוא הצליח להחלים מפציעתו ולהשתתף במשחקי גביע ה-FA, כולל הניצחון 2 - 1 על ליברפול במשחק הגמר.

למרות הקריירה הארוכה שלו בצמרת הליגה הוא מעולם לא שיחק במדי הנבחרת, למרות שבעונת 1969/1970 הוא זומן מספר פעמים על ידי סר אלף ראמזי. הוא המשיך לשחק בארסנל בשנים חסרות התואר שלאחר הדאבל, ובכל עונה השתתף ביותר מ-35 משחקים. בעונת 1975/1976 הוא כבר היה בן 30, ושיחק רק תשעה משחקים. בעונה שלאחר מכן הוא שיחק ב-25 משחקים, אך בעונה שלאחריה שוב מיעט לשחק. הוא עזב את ארסנל ב-1978 לאחר ששיחק ב-468 משחקים, בהם הבקיע 15 שערים.

הוא שיחק תקופה קצרה בארצות הברית, ולאחר מכן חזר לאנגליה ושיחק במועדון החובבני הנדון, לפני שפרש.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1945
אלן סנדרלנד

אלן סנדרלנד (אנגלית: Alan Sunderland; נולד ב-1 ביולי 1953) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

== חייו ==
סנדרלנד, יליד קוניסברו, יורקשייר, החל את הקריירה שלו כשחקן מתלמד בוולבס ב-1971; בתחילת דרכו שיחק כקשר, אך לבסוף עבר לשחק בעמדת החלוץ המרכזי. במדי וולבס הוא השתתף ביותר מ-200 משחקים, וזכה עם המועדון בגביע הליגה ב-1974 ובאליפות הליגה השנייה ב-1977. סנדרלנד הצטרף לארסנל בנובמבר 1977 תמורת 220,000£, ומייד הפך לשחקן הרכב קבוע.

אחד מהמשחקים הידועים של סנדרלנד במדי ארסנל היה בגמר גביע ה-FA של 1979; תוצאת המשחק הייתה 2 - 0 לטובת ארסנל על פני מנצ'סטר יונייטד משערים של בריאן טלבוט ופרנק סטייפלטון, והמועדון היה על סף ניצחון בדקה ה-85. אולם, שחקני היונייטד הצליחו להבקיע צמד בתוך שלוש דקות, והמשחק נכנס להארכה. בדקה האחרונה של המשחק יצאו שחקני ארסנל להתקפת נגד נמרצת; ליאם בריידי מסר לגרהאם ריקס שהיה בצד השמאלי של המגרש, וסנדרלנד הצליח להבקיע שער ניצחון מהפינה הרחוקה משוער היונייטד לאחר מסירה של ריקס.

סנדרלנד שיחק בארסנל במשך חמש שנים נוספות, מתוכן שנתיים כשותפו להתקפה של פרנק סטייפלטון; הוא היה מלך השערים של ארסנל בעונת 1979/1980 ובעונת 1981/1982, והיה בהרכב השחקנים שהפסיד ב-1980 במשחקי הגמר של גביע ה-FA וגביע המחזיקות.

הופעתו היחידה של סנדרלנד במדי נבחרת אנגליה הייתה בניצחון 2 - 1 במשחק הידידות נגד נבחרת אוסטרליה, שנערך בסידני ב-31 במאי 1980. קודם לכן סנדרלנד שיחק בנבחרת אנגליה ב', בנבחרת עד גיל 23 ובנבחרת עד גיל 21.

סנדרלנד מצא את עצמו מחוץ להרכב של ארסנל לאחר מספר פציעות והגעתו של צ'ארלי ניקולאס. הוא הצטרף לאיפסוויץ' טאון בהשאלה בפברואר 1984, ובקיץ הצטרף למועדון באופן קבוע. הוא שיחק באיפסוויץ' עד 1986, עבר לשחק במשך תקופה קצרה בדרי סיטי מאירלנד, ולבסוף פרש מכדורגל.

לאחר פרישתו הוא פתח פאב באיפסוויץ', לפני שהיגר למלטה. לאחר שעבר למלטה הוא אימן את בירקירקארה במשך תקופה קצרה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני איפסוויץ' טאון
קטגוריה:כדורגלני דרי סיטי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1953
ג'ון סמלס

ג'ונתן צ'ארלס "ג'ון" סמלס (אנגלית: Jonathon Charles "Jon" Sammels; נולד ב-23 ביולי 1945 באיפסוויץ') הוא כדורגלן עבר אנגלי.

== קריירה ==
ב-1961 סמלס הצטרף לארסנל, שהיה המועדון האהוד עליו כנער. הוא היה שחקן הרכב קבוע בקבוצת הנוער, ושיחק בשבעה משחקים במדי הנבחרת הצעירה של אנגליה. משחקו הראשון במדי הבוגרים היה נגד בלקפול ב-27 באפריל 1963. אולם, בעונת 1963/1964 הוא שיחק בשני משחקים בלבד ובעונה שלאחריה אף לא במשחק אחד, והוא זכה למקום קבוע בסגל הבוגרים רק לאחר עזיבתם של ג'ף סטרונג וג'ורג' איסטהאם.

סמלס התפרסם בזכות מסירותיו המדויקות ובעיטותיו החזקות, ופריצתו התרחשה בעונת 1965/1966, כאשר החל מהעונה שלאחריה הוא הופך לשחקן הרכב קבוע בארסנל. בנוסף למשחקיו בארסנל הוא השתתף בתשעה משחקים במדי הנבחרת האנגלית עד גיל 23. סמלס השתתף בשני ההפסדים של ארסנל בגמר גביע הליגה ב-1968 ו-1969, לפני שזכה עם המועדון בגביע ערי הירידים ב-1970; סמלס הבקיע את השער השלישי של ארסנל בניצחון 3 - 0 על אנדרלכט במשחק השני של הגמר, והמועדון זכה בתואר כיוון שבמשחק בבלגיה הוא הפסיד בתוצאה 1 - 3.

אולם, בעונת 1970/1971 סמלס איבד את מקומו בהרכב כתוצאה מפציעה בקרסולו ומעליית קרנו של ג'ורג' גרהאם; למרות שהשתתף במספיק משחקים על מנת להיות זכאי לקבל את המדליה המוענקת לשחקני האלופה, הוא לא נטל חלק במשחק גמר גביע ה-FA שבו גבר המועדון על ליברפול והשלים את הזכייה בדאבל. סמלס ביקש להשתחרר מארסנל, והוא הועבר ללסטר סיטי תמורת 100,000 לירות שטרלינג. במדי ארסנל הוא השתתף ב-270 משחקים, והבקיע בהם 52 שערים.

סמלס היה שחקן הרכב קבוע בלסטר במשך שבע עונות, ושיחק ב-265 משחקים שבהן הבקיע 25 שערים. שחקני לסטר שיחקו היטב תחת הדרכתו של ג'ימי בלומפילד, אך התואר היחיד שבו זכו היה מגן הצדקה ב-1971, והם מעולם לא סיימו מעל המקום השביעי בליגה. סמלס עזב את לסטר בהעברה חופשית ב-1978, ושיחק עבור ונקובר וייטקאפס מקנדה במשך עונה אחת. לאחר מכן הוא פרש מכדורגל וחזר להתגורר באנגליה. לאחר פרישתו החל לעסוק בהוראת נהיגה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.thebluearmy.co.uk/details.asp?key=2A42|0|25C604541438|R|604|1446211272004454801930 ראיון] עם סמלס באתר אוהדים של לסטר

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1945
פארק טרפטו

250px
אנדרטת המלחמה הסובייטית בפארק.]]
250px
פארק טרפטו (בגרמנית: Treptower Park - "טרפטואֶר פארק") הוא פארק הממוקם על גדת נהר השפרה ברובע טרפטו הנמצא בדרומה של העיר ברלין בירת גרמניה.

==היסטוריה==
הפארק משתרע על פני 360 דונם ונבנה בשנים 1876–1878 על פי תוכניותיו של מהנדס הגנים הראשי של ברלין גוסטב מאייר. עלות בניית הפארק הייתה 1.2 מיליון מארק, והוא נחשב לחידוש בזמנו שכן הוא היה פתוח לציבור הרחב, וכלל מתחם למשחקי ספורט. ב-1890 הוצב בחלקו המערבי של הפארק פסלו של מאייר שיצר הפסל אלברט מנתה, וב-1896 נערך בפארק יריד הסחר של ברלין. ב-1946 החלו עבודות על אנדרטת המלחמה הסובייטית, שנחנכה ב-1949 על שטח של 100 דונם. התוספת האחרונה לפארק נעשתה בשנים 1957–1958 וכללה גן ורדים שבו למעלה מ-25,000 שתילים, פסל ומזרקה. ב-14 ביולי 1987 נערך בפארק קונצרט של להקת הרוק הבריטית ברקלי ג'יימס הארווסט, שהיה קונצרט הרוק הראשון של להקה מערבית שנערך באוויר הפתוח בגרמניה המזרחית.

==מונדיאל 2006==
במהלך מונדיאל 2006 התקיים בפארק האירוע "פופ-קיק 06" שמשך אליו 200,000 מבקרים ועורר ביקורת קשה מצד התושבים באזור, שחששו מהרס הפארק ופגיעה בחיות הבר ששוכנות בו. בסופו של דבר, למרות כמות המבקרים שהפתיעה אפילו את מארגני האירוע, הנזק לסביבה היה מועט, ומתוך 135,000 אירו שהוקצו מראש לשיקום הנזקים, רק חלק קטן נוצל.

==גן הבירה==
בחלק המזרחי של הפארק, על גדת השפרה נמצא ה"צנר", גן בירה ופונדק עם 1,500 מושבים. המבנה בן למעלה מ-100 שנה אירח מדי קיץ אירועי תרבות, עד שנקנה על ידי רשת המזון המהיר ברגר קינג.

==פארק שפרה==
בתוך הפארק נמצא פארק שעשועים נטוש, 'שפרה פארק- ברלין'. הפארק פעל בין השנים 1969–2001. הבעלים של הפארק, נורברט וויטה, פשט רגל ועזב את גרמניה בפתאומיות. הוא לקח עמו כמה מהמתקנים בפארק לפרו ושם פתח פארק שעשועים קטן בכיכר ג'וקי בלימה.

== קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.rcdb.com/pd347.htm תיאור השפרה-פארק]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברלין: פארקים
טירגארטן (פארק)

עצי הטירגארטן
עצים בטירגארטן]]
טירגארטן (בגרמנית: Tiergarten; קיצור של Großer Tiergarten) הוא פארק גדול הממוקם ברובע טירגארטן של העיר ברלין, בירת גרמניה.

== גאוגרפיה ==
הפארק ממוקם דרומית לנהר השפרה, והוא גדול מעט יותר מההייד פארק שבלונדון. משמעות שמו של הפארק בגרמנית הוא "גן חיות", שכן הפארק גובל בגן החיות העירוני של ברלין (Zoologischer Garten) בעבר היה הפארק אזור ציד של האלקטורים של ברנדנבורג. הפארק תוכנן בשנות ה-30 של המאה ה-19 על ידי מעצב הנוף פטר יוזף לנה. בתוך הפארק אגמים ושבילים רבים, יערות קטנים ואזורי דשא ופרחים והוא גובל בשער ברנדנבורג במזרחו. במרכז הפארק נמצאת כיכר "הכוכב הגדול" (Großer Stern), ובאמצעה עמוד הניצחון של ברלין (Siegessäule).

בחלקו הצפוני של הפארק נמצא בית תרבויות העולם (Haus der Kultur der Welten). את הפארק חוצה רחוב 17 ביוני (Straße des 17. Juni), המקשר בין שער ברנדנבורג וכיכר הכוכב הגדול, ברחוב עוברות תהלוכות ופסטיבלים רבים, הידוע בהם הוא מצעד האהבה השנתי (Love Parade).

פארק טירגארטן נפגע קשות במהלך מלחמת העולם השנייה, במיוחד בלחימה העזה סביב ברלין בשנה האחרונה למלחמה, וגם סבל בצורה דרמטית בעקבות המלחמה. אל מול מחסור חריף בפחם בחורף 1945/6 כרתו הברלינאים את מה שנשאר מעצי הפארק כדלק, וכמעט כיערו את כל האזור. פארק טירגארטן הוקם מחדש עם עצים משנת 1949, בעיקר הודות לתרומות רבות של עצים מרחבי גרמניה.<ref></ref>

בסמוך לפארק ממוקמים המשרדים החדשים של קנצלר גרמניה והבניין הרייכסטאג – הפרלמנט הגרמני. הפארק מוזכר רבות בכתבי וולטר בנימין.

==ראו גם==

* מגדל הנ"מ בטירגארטן
* רחוב טירגארטן

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברלין: פארקים
פארק ויקטוריה (ברלין)

אנדרטת פרידריך וילהלם השלישי.
חלקו העליון של מפל המים.
פארק ויקטוריה (בגרמנית: Viktoriapark) הוא פארק הממוקם בשכונת קרויצברג בברלין, בירת גרמניה.

במרכז הפארק, בראש גבעה הנקראת קרויצברג, נמצאת אנדרטה לפרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה לרגל ניצחונו בקרבות לשחרור פרוסיה בסיום מלחמות נפוליאון. מהגבעה ניתן להשקיף על מרבית דרומה של העיר ברלין. מהאנדרטה זורם מפל מים מלאכותי במורד הגבעה עד למפגש הרחובות גרוסבֶרן (Großbeerenstraße) וקרויצברג (Kreuzbergstraße).

== היסטוריה==
האנדרטה המרכזית בפסגת הפארק תוכננה בשנת 1821 על ידי האדריכל קארל פרידריך שינקל.

בשנת 1888 עוצב הפארק מחדש על ידי מנהל הפארקים העירוניים הרמן מֶכטיג (Hermann Mächtig) אשר עיצב את הפארק בסגנון טבעי יותר.

בין השנים 1913–1916 נוספו שטחים לפארק והוא הורחב לכיוון מערב.

==ראו גם==

* פארק ויקטוריה שבלונדון

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ברלין: פארקים
האלה אספניולי

האלה אספניולי (1951 - 25 באפריל 2022) הייתה אשת אקדמיה וחוקרת בתחום החינוך הערבי בישראל. כיהנה כסמנכ"ל המכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל - חיפה.

== קורות חייה ==
האלה אספניולי נולדה ב-1951. כיהנה כיו"ר ועדת המעקב לענייני החינוך הערבי וכיועצת שר החינוך, והייתה חברה בהנהלות האגודה לזכויות האזרח ומרכז מוסאוא.

אספניולי הקדישה רבים ממחקריה לפערים במערכת החינוך בין יהודים וערבים בישראל. היא טענה שהסיבה העיקרית לפערים הללו - למשל באחוז הזכאות לתעודת בגרות - היא פער עמוק בשיטות ההוראה ובתשומות כגון בתי ספר ירודים וחסרי תנאים מינימליים שעדיין נפוצים במגזר הערבי. סיבות נוספות שתורמות להבדלים הן מעורבות נמוכה של ההורים בחינוך הערבי ומחסור במערכות שמאתרות ומאבחנות את הילדים שזקוקים ליחס מיוחד. היא הדגישה כי כבר בגן טרום חובה נקודת הזינוק בין יהודים וערבים איננה שווה ולכן בחלוף הזמן הפער רק הולך ומעמיק. כל מערכת החינוך הערבית, היא קובעת, לקויה וסובלת מחסרים – הן מבחינת יחס המערכת אליה והן מבחינת יחס המורים עצמם. במאמריה עמדה על כך שתוכניות הלימודים במערכת החינוך הערבית זרות וגורמות לניכור בקרב התלמידים.

היא האמינה שהפתרון טמון בשוויון בחינוך, שוויון הזדמנויות, שוויון בחלוקת המשאבים, ואף אפליה מתקנת, כאשר המסגרת לכך תהיה הקמת מינהל חינוך ערבי בישראל.

אספניולי הייתה אחותה של נבילה אספניולי, פסיכולוגית קלינית ופמיניסטית פעילה בארגוני נשים.

האלה אספניולי נפטרה ב-25 באפריל 2022. התגוררה בנצרת.

== קישורים חיצוניים ==

* ד"ר האלה אספניולי - [http://www.idi.org.il/ResearchAndPrograms/Shesa/Pages/Research_and_Programs_Shesa_PP_5.aspx אוטונומיה תרבותית לחינוך הערבי], אתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
* 
* 
* [http://news.nana10.co.il/Article/?ArticleID=181038& מחקר של אספניולי על החינוך בגיל הרך], נענע 10
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערביות נוצריות ישראליות
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילי האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:פעילות האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:חוקרות חינוך ישראליות
קטגוריה:חוקרי חינוך ישראלים
קטגוריה:נצרת: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
התאחדות הכדורגל האיטלקית

התאחדות הכדורגל האיטלקית (באיטלקית: Federazione Italiana Giuoco Calcio) היא הגוף האחראי על הכדורגל באיטליה. היא אחראית על כל קבוצות הכדורגל ונבחרות הכדורגל ועל כל הליגות והגביעים באיטליה.

התאחדות הכדורגל נוסדה בשנת 1898, חברה בפיפ"א מאז 1905 וחברה באופ"א מאז 1954. ההתאחדות אחראית בין השאר על ליגת העל האיטלקית ועל ליגת המשנה האיטלקית וכן גם על יתר הליגות הנמוכות יותר, קופה איטליה והסופר קאפ האיטלקי, וכמו כן אחראית על נבחרת הגברים, נבחרת הנשים והנבחרות הצעירות של איטליה.

נשיא ההתאחדות האיטלקית הנוכחי הוא רוברטו פבריסיני.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:איטליה: כדורגל
איטליה
פולדי שצמן

פולדי שצמן
פּוֹלדִי שצמן (8 באוגוסט 1922 – 16 באוקטובר 1994) היה מלחין ומנהל מוזיקלי ישראלי, מהבולטים שבמלחיני המוזיקה לתיאטרון בישראל.

==ביוגרפיה==
פולדי שצמן נולד בשנת 1922 בעיר צ'רנוביץ שבממלכת רומניה (כיום באוקראינה). בוגר בית ספר למוזיקה בצ'רנוביץ. מלחמת העולם השנייה קטעה את מהלך הקריירה שלו ומכאן ואילך היו חייו מסע נדודים רווי אימת המלחמה עד שעלה לארץ ישראל בשנת 1949.

לאחר שהייה קצרה בקיבוצים בית השיטה וניר דוד, שבהם ארגן את הצד המוזיקלי בחגיגות הקיבוצים, הגיע לחיפה, ובהמלצתו של חיים טופול התקבל לעבודה כעוזרו של פרנק פלג בתיאטרון חיפה. במשך שנות עבודתו בתיאטרון הלחין מוזיקה ל-163 הצגות.

בשנת 1968 עבר לתל אביב, ועד שנת 1989 היה המנהל המוזיקלי של תיאטרון הבימה וכתב את המוזיקה לכל ההצגות הבולטות בתיאטרון.
ב-1978 פגש בחנוך לוין, ומאז ועד מותו בשנת 1994 הלחין מוזיקה למחזותיו. בשנת 1981 הוא כתב מוזיקה להצגה בבימוי של הלנה קורקין, ב-1985 כתב את המוזיקה לסרט גשר צר מאד של נסים דיין.

פולדי שצמן ביחד עם מתי כספי, שלמה גרוניך, אלכס וייס, סטו הכהן, וגיל אלדמע היו המעבדים של המופע של חבורת בימות (1972-1973).

לצד עבודתו בתיאטרון, לימד מוזיקה, עיבד וניהל מוזיקלית הפקות פרטיות, כתב קטעי ג'אז לילדים ויצירות מוזיקליות מגוונות.

יוסי מר חיים הגדיר את המוזיקה של פולדי שצמן כ"לירית, מזוקקת, רגשית מאוד ולא מתפרצת לעולם מעבר לטקסט, הוא חי ונשם תיאטרון".

באלבום הכפול "כשתחשכנה עיניי" – שירים ומוזיקה ממחזותיו של חנוך לוין, אפשר לשמוע את חנוך לוין שר כששצמן מלווה אותו בפסנתר. קטע זה הוקלט בחזרות על המחזה "הזונה הגדולה מבבל" ונשמר על ידי שצמן.

עבור כתיבת המוזיקה ל"הקיץ" שבוצעה בקונצרט באדינבורו קיבל פרס בינלאומי.

שצמן נפטר ב-1994, בגיל 72. הותיר אשה, שתי בנות ובן.

לאחר מותו זכה בפרס אקו"ם ע"ש אהרן אשמן, על פועלו בתחום הלחנת מוזיקה לתיאטרון.

ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.

== המחזות הבולטים שהלחין להם מוזיקה ==
* "הביתה, הביתה" (הבימה)
* "מחזור אלכוהולי" (הבימה)
* "המשיח"
* "האשה המופלאה שבתוכנו" (הקאמרי)
* "הוצאה להורג" (הקאמרי)
* "הלוויה חורפית" (הבימה)
* "הזונה הגדולה מבבל" (הקאמרי)
* "יאקיש ופופצ'ה" (הקאמרי)
* "ייסורי איוב" (הקאמרי)
* "הילד חולם" (הבימה)
* "הנשים האבודות מטרויה" (הקאמרי)

==לקריאה נוספת==
* יוסי מר חיים, "פרידה ליריות מאחורי הקלעים", העיר, 21 באוקטובר 1994.
* תמי לוביץ, "פולדי שצמן ז"ל – אבדה לתיאטרון", ערב ערב, 18 באוקטובר 1994.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131006061344/http://www.habima.co.il/show_item.asp?itemId=2498&levelId=64382&itemType=0&template=18 פולדי שצמן] באתר הבימה
* 
* 
* טל גורדון, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=3&Area=1&ArticleId=8576 המוזיקה של חנוך לוין]: ראיון עם ערן ליטוין, באתר "הבמה", 24 בנובמבר 2008

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:תיאטרון בישראל
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
לודמילה גורצ'נקו

לודמילה גורצ'נקו, 1956
לודמילה מרקובנה גורצ'נקו (ברוסית: Людмила Марковна Гурченко; 12 בנובמבר 1935 – 30 במרץ 2011) הייתה כוכבת קולנוע, זמרת, ובדרנית סובייטית ורוסית. בשנת 1983 הוענק לה תואר אמן העם של ברית המועצות.

== חייה ==
גורצ'נקו נולדה בעיר חארקוב, אוקראינה. חלק משנות ילדותה עבר עליה תחת הכיבוש הנאצי. היא עברה למוסקבה שם למדה במכון הלאומי לקולנוע, וזכתה לתהילה כבר בגיל 21 לאחר שכיכבה ב-1956 בסרטו הראשון של הבמאי אלדר ריאזנוב, המחזמר "ליל הקרנבל". הסרט זכה לפופולריות עצומה והפך את גורצ'נקו לכוכבת בין לילה. במהלך השנתיים הבאות סיירה ברחבי ברית המועצות והופיעה בקטעים מתוך המחזמר.

אולם המימסד התרבותי הסובייטי סבר כי סגנון הופעתה "מערבי" מדי וחורג מהסטנדרטים הסובייטים. היא הואשמה כי קיבלה תשלום עבור הופעותיה שחרג מהמשכורת הממשלתית הקבועה. היא הפכה מטרה לפרסומים ביקורתיים חריפים בכמה עיתונים סובייטים על חמדנותה הכספית כביכול ועל "היעדר פטריוטיזם".

ב-1958 הופק סרט מוזיקלי חדש בכיכובה של גורצ'נקו: "נערה עם גיטרה". הסרט צולם ברובו לפני הופעת המאמרים הביקורתיים, ובעקבותיהם לא הומלץ איפוא להפצה נרחבת והיה כישלון קופתי. עניין זה חיזק את השקפת המימסד כי גורצ'נקו זכתה להצלחה חד-פעמית בלבד הויא אינה ראויה לתפקידים רציניים בסרטים נוספים. משמעות הדבר הייתה חרם למעשה על השתתפותה של גורצ'נקו בסרטים והצגות למשך מספר שנים.

בשני העשורים שלאחר מכן נאבקה גורצ'נקו לזכות בתפקידים בולטים בסרטים חדשים, והתפרנסה מהופעות ברחבי המדינה עם קטעי הבידור והשירה שלה.

באמצע שנות ה-70', כיכבה גורצ'נקו במספר סרטים, שלמרות שלא זכו להצלחה מסחררת, איפשרו לה סוף-סוף להציג את כישרון המשחק שלה. בשנת 1976 היא שיחקה תפקיד ראשי בסרט סובייטי-רומני "אמא" לצד מיכאיל בויארסקי, אולג פופוב, סבלי קראמרוב וג'ורג'ה מיכאיצה הרומני. ב-1979 היא זכתה בתפקיד גדול בסרט "סיביריאדה" של הבמאי אנדריי קונצ'לובסקי, וב-1982 הופיעה בסרט "תחנת רכבת לשניים" בבימוי של אלדר ריאזנוב, שגילה אותה בתחילת דרכה. בסרט זה גילמה להפליא את דמותה של ורה, מלצרית כבת 40. זה היה הקאם-בק שלה אל הקולנוע הסובייטי. מאז שיחקה בסרטים רבים נוספים בקולנוע ובטלוויזיה, וקיבעה את מעמדה כאחת האמניות המפורסמות של ברית המועצות.

ב-1983 היא זכתה באות "אמן העם של ברית המועצות": אות הכבוד הגבוה ביותר לאמן מוזיקלי. ב-2005 זכתה באות כבוד מדרגה שלישית על "שירות למולדת" (אחד מאותות הכבוד האזרחיים הגבוהים ביותר ברוסיה). זאת בנוסף לאותו אות מדרגה הרביעית שהיא קיבלה כמה שנים לפני זה.

גורצ'נקו הייתה נשואה 5 פעמים. נישואיה השלישיים היו עם כוכב הזמר הסובייטי יוסף קובזון ב-1969. יש לה בת אחת מנישואיה הראשונים, ושני נכדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רוסיות
קטגוריה:זמרות סובייטיות
קטגוריה:אנשי בידור
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סובייטיות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1935
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1935
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2011
פיטר סטורי

פיטר אדווין סטורי (אנגלית: Peter Edwin Storey; נולד ב-7 בספטמבר 1945 בפרנהאם, סארי) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

סטורי הצטרף לארסנל כשחקן מתלמד ב-1961, חתם על חוזה מקצוען בשנה שלאחר מכן, ולאורך רוב הקריירה שלו שיחק במועדון. הוא החל את הקריירה שלו בעמדת הבלם הימני, ובשלוש עונותיו הראשונות בארסנל הוא שיחק בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים, כאשר הוא מתבלט בסגנון משחקו הקשוח ובשליטה בכדור בשתי הרגליים. משחקו הראשון במדי הסגל הבוגר היה נגד לסטר סיטי ב-30 באוקטובר 1965. הוא הפך מיד לשחקן הרכב קבוע, ושמר על מעמדו במשך עשר השנים הבאות.

סטורי שינה את העמדה שבה שיחק בהמשך הקריירה שלו, ועבר "קדימה" במגרש לעמדת הקשר ההגנתי. הוא היה בהרכב של ארסנל שהפסיד במשחקי גמר גביע הליגה ב-1968 ו-1969, אך מנגד זכה בגביע ערי הירידים בעונת 1969/1970. הוא המשיך להתבלט בתיקוליו הקשוחים ובסגנון משחקו הקשוח, והוא היה חלק חשוב בסגל של ארסנל שהצליח לזכות בדאבל בעונה שלאחר מכן. אחת מנקודות השיא בקריירה שלו בתקופה זו היה הצמד שהבקיע נגד סטוק סיטי בחצי גמר גביע ה-FA, שכפה משחק חוזר שהסתיים בניצחון ארסנל. המועדון העפיל לגמר, שם גבר על ליברפול.

משחקו הראשון של סטורי בנבחרת אנגליה היה ב-1971 נגד נבחרת יוון, כאשר הוא חוזר לעמדת הבלם הימני. בסך הכל הוא השתתף ב-19 משחקים במדי הנבחרת בתחילת שנות ה-70, ושימש בהם כמחליפו של הקשר נובי סטיילס שפרש. הקריירה הבינלאומית של סטורי הייתה הארוכה ביותר בהשוואה לשחקני ארסנל האחרים בעונת הדאבל, אך כיוון שהנבחרת האנגלית לא שיחקה היטב באותה תקופה סטורי לא השתתף בטורניר משמעותי כלשהו.

לאחר שבעונת 1976/1977 הוא איבד את מקומו בהרכב לאחר הגעתו של המאמן החדש טרי ניל, הוא עבר לפולהאם תמורת 10,000£. הוא שיחק במדי ארסנל ב-501 משחקים, והוא השחקן השמיני בדירוג מספר המשחקים של שחקני ארסנל. הוא שיחק בפולהאם במשך עונה אחת, ופרש מכדורגל ב-1978.

לאחר פרישתו מכדורגל הוא הקים דוכן שוק ולאחר מכן ניהל פאב. אולם, הוא היה בתודעה הציבורית בעיקר בשל היתקלויותיו עם החוק. ב-1979 הוא ספג קנס על כך שניהל בית בושת, ומאוחר יותר הוא ריצה עונש מאסר בגין מספר עבירות; העבירות הללו כללו חברות ברשת לזיוף מטבעות, גנבת רכב, וייבוא לא חוקי של סרטי פורנוגרפיה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1945
איזל רוזנטל

איזל רוזנטל (בטורקית: İzel Rozental, נולד ב-2 במרץ 1951 באיסטנבול) הוא קריקטוריסט והומוריסט יהודי-טורקי, בן למשפחה יהודית אשכנזית.

רוזנטל הוא אחד מחשובי הקריקטוריסטים בטורקיה. הוא בעל הכרה בינלאומית רבה, ומכהן כסגן יושב ראש איגוד הקריקטוריסטים העולמי. עיקר עבודתו היא בתחום הקריקטורה הפוליטית. מאז שנת 1999 הוא יוצר באופן קבוע את הקריקטורה הראשית בשבועון היהודי שלום.

רוזנטל כתב מאמרים וביקורות בעיתונים הטורקיים Cumhuriyet ו-Radikal. החל משנת 2004 הוא נמנה עם הכותבים הראשיים בכתב העת ההומוריסטי Güldiken.

==קישורים חיצוניים==
* 

 

קטגוריה:קריקטוריסטים יהודים
קטגוריה:עיתונאים יהודים טורקים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1951
תוניסאייר

תוניסאייר (באנגלית: Tunisair, בערבית: الخطوط الجوية التونسية) היא חברת התעופה הלאומית של תוניסיה. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה קרתגו שבתוניס.

==תולדות החברה==
החברה נוסדה בשנת 1948 בעקבות הסכם שנחתם בין ממשלת תוניסיה לחברת התעופה הצרפתית אייר פראנס, והחלה לפעול כשנה לאחר מכן.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#e62020;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#e62020;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A319-100
|2
|—
|16
|90
|106
|
|-
|איירבוס A320-200
|14
|—
|—
|162
|162
|
|-
|איירבוס A320neo
|—
|5
|colspan=3|טרם נקבע
|
|-
|איירבוס A330-200
|2
|2
|24
|242
|266
|
|-
|בואינג 737-600
|7
|—
|—
|126
|126
|
|-
!סה"כ
!25
!7
!colspan=4|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:התאחדות חברות התעופה הערביות
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:תוניסיה: תחבורה
קטגוריה:חברות תוניסאיות
קטגוריה:אפריקה: חברות תעופה
שמפאן-ארדן

שמפאן-ארדן (בצרפתית: Champagne-Ardenne) הוא חבל ארץ בצפון צרפת, בירת המחוז היא שאלון-אן-שמפאן. החבל מורכב מארבעה מחוזות: ארדן, אוב, מארן ואוט-מארן. 

בתחילת 2016 החבל אוחד עם החבלים לורן ואלזס במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית החבל המאוחד נקרא זמנית גראנד אסט.

על שם חבל ארץ זה נקרא המשקה שמפניה.

==היסטוריה==
שמפאן ההיסטורית התקיימה עד 4 במרץ 1790 כאשר האספה המכוננת הלאומית חילקה אותה למחוזות.

ב- 20 בספטמבר 1792 נערך בשמפאן קרב ואלמי (בשלב הראשון של מלחמות צרפת המהפכנית), שבו הגנרלים הצרפתים דומורייה וקלרמן עצרו את התקדמותו של צבא פרוסיה בפיקודו של הדוכס מבראונשווייג ובכך הצילו את המהפכה הצרפתית.

בין 5 ל-12 בספטמבר 1914 התחולל בשמפאן הקרב הראשון על המארן במלחמת העולם הראשונה שבו הובהלו במוניות אזרחים צרפתים מפריז אל החזית, והגנרל ז'וזף ז'ופר עצר את המתקפה הגרמנית לפני שתוכל להגיע לשעריה של פריז.

הקרב השני על המארן התחולל בשמפאן בין 15 ביולי ל- 6 באוגוסט 1918. בקרב זה עצרו כוחות צרפת, ארצות הברית ובריטניה את המתקפה האחרונה של הגרמנים בחזית המערבית של מלחמת העולם הראשונה, והסבו להם אבדות כבדות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:צרפת: חבלים לשעבר
קטגוריה:גראנד אסט
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1956
אלן סמית' (1962)

אלן מרטין סמית (באנגלית: Alan Martin Smith; נולד ב-21 בנובמבר 1962 בהוליווד, ווסטרשייר) הוא כדורגלן עבר אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ.

== קריירה ==
סמית' החל את הקריירה במועדון אלבצ'רץ' החובבני, ושיחק שם עד שחתם בלסטר סיטי ביוני 1982. בעונתו הראשונה הוא הבקיע 13 שערים כששיתף פעולה בהתקפה עם גארי לינקר, והמועדון הצליח להעפיל לליגה הבכירה (נכון ל-2023 הפרמייר ליג). הוא שיחק בלסטר במשך חמש עונות, והבקיע 84 שערים ב-206 משחקים.

ב-1987 סמית' עבר לארסנל של המאמן ג'ורג' גרהאם תמורת 850,000£, והבקיע שלושער כבר במשחקו הרביעי עבור המועדון. יכולת הבקעת השערים של סמית' התייצבה בעונת 1988/1989, והוא הבקיע 22 שערים שזיכו אותו בתואר מלך השערים. השער החשוב ביותר מבין השערים שהבקיע היה במשחק האחרון של העונה, נגד ליברפול באצטדיון אנפילד; תוצאה המשחק הייתה צריכה להיות 2 - 0 לכל הפחות על מנת שהאליפות תהיה של ארסנל, וסמית' הבקיע את השער הראשון כאשר בדקה ה-90 מייקל תומאס מבקיע את השני.

סמית' זכה עם ארסנל באליפות בעונת 1990/1991 כשהוא מבקיע 22 שערים, ובמקביל שיחק לראשונה במדי נבחרת אנגליה. הקריירה הבינלאומית של סמית' הייתה פחות מוצלחת, והוא השתתף במדי נבחרתו ב-13 משחקים שבהם הבקיע שני שערים. הוא שיחק בשני משחקים ביורו 1992, ובהם הבקיע את שעריו היחידים בנבחרת; במשחק האחרון של הטורניר הוא נכנס כמחליפו של הקפטן גארי לינקר, שהופיע בפעם האחרונה במדי נבחרת אנגליה וניסה להשתוות לבובי צ'רלטון מבחינת מספר שערים. סמית' שיחק גם בארבעה משחקים במדי נבחרת אנגליה ב', והבקיע בהם ארבעה שערים.

סמית' המשיך להצליח בארסנל למרות הקריירה הבינלאומית המאכזבת; הוא היה חלק מהסגל שזכה בדאבל גביע הליגה וגביע ה-FA ב-1993, אך לאחר הגעתו של איאן רייט ב-1991 הוא הבקיע פחות שערים ושיחק פחות. למרות זאת הוא המשיך להבקיע מדי פעם שערים מכריעים עבור ארסנל, כשהחשוב מביניהם היה השער היחיד של ארסנל בניצחון 1 - 0 על פארמה בגמר גביע המחזיקות של 1994.

סמית' נפצע בעונתו האחרונה בארסנל, והחליט לפרוש בקיץ 1995. הוא שיחק בארסנל ב-347 משחקים, והבקיע בהם 115 שערים. לאורך הקריירה שלו הוא הורחק רק פעם בכרטיס אדום, בהארכה של המשחק החוזר נגד שפילד ונסדיי בגמר גביע ה-FA של 1993.

לאחר פרישתו הוא עבד כפרשן עבור סקיי ספורטס וככותב טור בעיתון הדיילי טלגרף. כמו כן, משמש סמית' כקריין לצד מרטין טיילור בסדרת משחקי FIFA החל מ-FIFA 12 ועד היום, לאחר שהחליף בתפקיד את הקריין ושחקן העבר אנדי גריי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20081010154424/http://www.arsenal.com/news/news-archive/gunners-greatest-players-27.-alan-smith מידע] באתר הרשמי של ארסנל
* [http://sporting-heroes.net/football-heroes/searchresults.asp?ButtonLeap=0&FootballHeroName=Alan+Smith מידע] באתר sporting-heroes.net

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:פרשני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1962
פומלהוט

פומלהוט או α בדג דרומי הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים דג דרומי והוא גם אחד מהכוכבים הבהירים ביותר בשמי הלילה. הכוכב מייצג את פי הדג וזהו גם מקור שמו - בערבית "פֻם אַל-חוּת" (فم الحوت) - "פי הלוויתן". הכוכב בולט בשמי הדרום בעונת הסתיו, מכיוון שהוא רחוק מכל כוכב בהיר אחר.

פומלהאוט הוא כוכב־התקן למחלקה הספקטרלית A3Va.

את פומלהוט מקיף כוכב הלכת פומלהוט b שהוא כוכב הלכת הראשון מחוץ למערכת השמש שנצפה באופן ישיר באמצעות טלסקופ.

==תכונות==
פומלהוט הוא כוכב צעיר יחסית, גילו מוערך בכ-200 מיליון שנים והוא צפוי לעזוב את הסדרה הראשית ולהפוך לענק אדום בעוד כמיליארד שנים. זהו כוכב הסדרה הראשית בצבע לבן, דומה בתכונותיו לווגה, אבל מעט קטן יותר ופחות בהיר. מסתו מוערכת במעט יותר משתי מסות שמש, רדיוסו גדול בכ-80% מרדיוס השמש ועוצמת ההארה שלו היא בערך פי 17 משל השמש.
את הכוכב מקיפה דיסקת אבק גדולה שמשתרעת עד למרחק של 158 יחידות אסטרונומיות ממנו. בחלקה הפנימי של הדיסקה יש "חור" ברדיוס של כ-100 יחידות אסטרונומיות, ככל הנראה בעקבות יצירת מערכת של כוכבי לכת מהאבק. עד למרחק של 133 יחידות אסטרונומיות הדיסקה דלילה יחסית, ורוב האבק נמצא בחלקה החיצוני יותר. מרכז הדיסקה נמצא במרחק של 15 יחידות אסטרונומיות מפומלהוט, מה שעשוי להעיד על קיומו של כוכב לכת מסדר הגודל של שבתאי שמקיף את פומלהוט במרחק של 50-70 יחידות אסטרונומיות, אך כוכב לכת כזה טרם נצפה.

===כוכב לכת===
בשנת 2008 התגלה בצילומים של טלסקופ החלל האבל כוכב הלכת פומלהוט b, שמסתו כשלוש מסות צדק ושמקיף את פומלהוט במרחק של כ-115 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של 872 שנים. זהו כוכב הלכת הראשון מחוץ למערכת השמש שנצפה ישירות וקיומו לא רק מוסק על ידי תצפיות עקיפות כמו שינויים מחזוריים בתנועת הכוכב או מדידות ספקטרוסקופיות.
בשנת 2015 בתצפיות חוזרות, טלסקופ החלל האבל לא הצליח לזהות שנית את כוכב הלכת פומהולט b. כיום בקרב החוקרים רווחת הדעה שלמעשה לא היה זה כוכב כלל אלא הצטברות מרוכזת באופן נדיר של אבק ששיקף את האור של הכוכב פומהולט ובכך היה נראה בתצפית ככוכב בפני עצמו.

===כוכב נלווה===
במרחק של פחות משנת אור מפומלהוט נמצא הננס הכתום TW בדג דרומי (גליזה 879). כוכב זה נע באותו כיוון ובאותה מהירות כמו פומלהוט ולכן סביר שהם נוצרו יחד מאותו ענן גז וייתכן אף שמדובר למעשה במערכת זוגית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.solstation.com/stars/fomalhau.htm פומלהוט ב-Solstation]
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/fomalhaut.html פומלהוט באתר של ג'ים קלר]
* 

קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A
קטגוריה:מערכות כוכבי לכת
קטגוריה:קבוצת הכוכבים דג דרומי
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
פרגוואי במשחקים האולימפיים

פרגוואי משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968), אליה שלחה סייף בודד. היא נעדרה מהמשחקים רק פעם אחת, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980) בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

לכל האולימפיאדות בהן השתתפה שלחה פרגוואי ספורטאים בודדים, למעט כאשר נבחרת הכדורגל שלה העפילה למשחקים, באולימפיאדת ברצלונה (1992) ובאולימפיאדת אתונה (2004). נבחרת הכדורגל היא גם היחידה שהגיעה להישגים משמעותיים - בברצלונה העפילה לשלב רבע הגמר (והודחה בידי נבחרת גאנה) ובאתונה זכתה במדליית כסף, לאחר שגברה בחצי הגמר 1–3 על עיראק, והפסידה במשחק הגמר 0–1 לנבחרת ארגנטינה.

למשחקי החורף שלחה פרגוואי נציגה ראשונה באולימפיאדת סוצ'י (2014).

==מדליות ==

===לפי אולימפיאדה===
באולימפיאדות הקיץ:
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%; width:31em;"
! אולימפיאדה
! style="background-color:gold;"| זהב
! style="background-color:silver;"| כסף
! style="background-color:#cc9966;"| ארד
! סך הכל
|-
|align=right| אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת מינכן (1972) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת מונטריאול (1976) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת מוסקבה (1980) || colspan="4" |לא השתתפה
|-
|align=right| אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת סיאול (1988) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת ברצלונה (1992) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת אטלנטה (1996) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת סידני (2000) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת אתונה (2004) || 0 || 1 || 0 || 1
|-
|align=right| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת לונדון (2012) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|align=right| אולימפיאדת טוקיו (2020) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
! סך הכל || 0 || 1 || 0 || 1
|}

===לפי ענף===
בענפי הקיץ:
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%; width:31em;"
! ענף
! style="background-color:gold;"| זהב
! style="background-color:silver;"| כסף
! style="background-color:#cc9966;"| ארד
! סך הכל
|-
|align=right| כדורגל || 0 || 1 || 0 || 1
|-
! סך הכל || 0 || 1 || 0 || 1
|}

==ראו גם==
* פרגוואי במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cop.org.py/ אתר הוועד האולימפי הפרגוואי] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרגוואי: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
אניטה נובינסקי

פרופ' אניטה נובינסקי (Anita Novinsky; 22 בנובמבר 1922 – 20 ביולי 2021) הייתה היסטוריונית ברזילאית יהודייה, ילידת פולין.

==ביוגרפיה==
נובינסקי נולדה בסביבות העיר קרקוב שבפולין והיגרה לברזיל בהיותה בת שנה. את תואר הדוקטור השלימה באוניברסיטת סאו פאולו. נושא תיזת הדוקטורט שלה היה "האינקוויזיציה והאנוסים בברזיל". במשך שנים רבות חקרה וכתבה אודות יהדות פורטוגל ויהדות ספרד ועקירתן לברזיל, הקונפליקטים הפנימיים עימם היו צריכים להתמודד ותפקידם החשוב בפיתוחה החברתי, הכלכלי והתרבותי של צפון-מזרח ברזיל. במשך השנים הרבתה לערוך הרצאות וסמינרים באוניברסיטאות ברחבי העולם וכיהנה כפרופסור אורח במספר אוניברסיטאות בארצות הברית, כמו אוניברסיטת בראון ואוניברסיטת טקסס.

נבחרה ל"אחת מעשר נשות השנה" בברזיל בידי המועצה הלאומית לענייני נשים של ברזיל. נבחרה לעמיתה בקונגרס הבינלאומי לנשים, בזכות עבודתה בחקר ההיסטוריה וכהכרה בתרומתה לשילובן של נשים בפיתוחה הפוליטי, החברתי והכלכלי של ברזיל. היא השתתפה בסרט התיעודי "Paths of Memory", הדן בקורות יהודי פורטוגל.

נפטרה ב-20 ביולי 2021.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים ברזילאים
קטגוריה:היסטוריונים ברזילאים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:היסטוריוניות יהודיות
קטגוריה:ילידות 1922
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:נפטרות ב-2021
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2021
בית פוסטר לחברים דמיוניים

בית פוסטר לחברים דמיוניים (באנגלית: Foster's Home for Imaginary Friends) היא סדרת הנפשה קומית אמריקאית שנוצרה על ידי קרייג מקראקן עבור רשת Cartoon Network. הסדרה שודרה בין אוגוסט 2004 ופברואר 2009. החל מ-2006 שודרה הסדרה בישראל בערוץ לוגי, ומיולי 2009 בערוץ הילדים.

ב-18 ביולי 2022 הודיעה Cartoon Network על הפקת אתחול לסדרה. מקראקן חזר כיוצר, אבל ילוהק צוות מדבבים חדש והסדרה תהיה מיועדת לקהל טרום בית הספר. האתחול יופק באולפני האנה-ברברה אירופה.

== עלילה ==
העלילה מתרחשת בעולם בו חברים דמיוניים הופכים ליצורים תבוניים מהרגע שילדים יוצרים אותם. כשיוצריהם מתבגרים ונוטשים אותם, הם זקוקים לבעלים חדשים בדומה לחיות מחמד. בית פוסטר לחברים דמיוניים משמש בית אומנה המאפשר קליטת חברים דמיוניים של ילדים שאינם חפצים בהם. בית האימוץ מנוהל על ידי אישה זקנה וכעסנית וחברה הדמיוני - ארנב מדבר, ובדומה לבית יתומים מתקיימים ימים שבהם משפחות עם ילדים צעירים יכולות לבקר ולאמץ להם חבר דמיוני.
רוב הסדרה מתמקדת בילד בשם מאק וחברו הדמיוני בלו. בתחילת הסדרה נאלץ מאק לשלוח אותו בבית פוסטר, אף שאינו מעוניין למסור אותו לאימוץ.

בלו מתנהג בצורה טיפשית, וברוב המקרים נאלץ מאק לפתור את הבעיות שבלו גורם.

== דיבוב לעברית ==
* מאק (מיה אלון / מיכל רשף)
* בלוגארד קיו קאזו "בלו" (עמי מנדלמן)
* פרנקי פוסטר (ספיר דרמון)
* מר הרימן (גיורא קנת / שמחה ברבירו)
* ווילט (דור הרפז)
* אדוארדו (צביקה שוורצברג)
* ג'קי קונס (צביקה שוורצברג / קובי אשל)
* קוקו (אורלי קטן)
* גברת פוסטר (אורלי קטן)
* דוכסית (אורלי קטן)
* אמא של מק (אורלי קטן)
* בארי (אורלי תגר / אורלי קטן)
* גו גו גה גה "גו" (טליה ברקאי)
* טרנס (דור סרוגו)
* צ'יז (דור סרוגו)

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:זוכי פרס אנני - תוכניות
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: אנימציה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: הישגים באנימציה
קטגוריה:Cartoon Network: תוכניות וסדרות
אנדרטת המלחמה הסובייטית (פנקו)

ה[[אובליסק במרכז האנדרטה. מבט מבעד לשער הראשי.]]
פרט של תגליף השער.
אנדרטת המלחמה הסובייטית (בגרמנית: Sowjetische Ehrenmal in der Schönholzer Heide) היא אנדרטה לחילי הצבא האדום שנפלו במהלך הקרב על ברלין באפריל ובמאי 1945.

== הקמה ==
האנדרטה הוקמה בין השנים 1947–1949 ושטחה כ-30,000 מ"ר. האנדרטה ממוקמת במתחם שונהולצר היידה (Schönholzer Heide) ברובע פנקו של העיר ברלין בירת גרמניה.

במהלך המאה ה-19 היה מתחם שונהולצר היידה מתחם נופש ופנאי. במהלך מלחמת העולם השנייה הפך האזור למחנה אסירים, ובתום המלחמה החליטו השלטונות הסובייטים להקים במקום, ששימש בית קברות ל-13,200 מחללי הצבא האדם (מתוך 80,000 חללי הצבא האדום בקרב על ברלין), אנדרטה לחללי הצבא האדום (במקביל לשתי אנדרטאות נוספות: אנדרטת המלחמה הסובייטית שבטירגארטן ואנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טרפטו).

סביב האנדרטה 100 לוחות ברונזה שעליהם שמות הנופלים. במרכז האנדרטה אובליסק שגובהו 33.5 מטרים, וסביבו 8 תאי קבורה שבכל אחד קבורים 1,182 חללים. באולם הכבוד שתחת האובליסק קברים של קולונלים של הצבא האדום. בקדמת האובליסק פסלה של "אמא רוסיה" לפניו מניחים זרים. בבסיס הפסל 42 לוחות ברונזה ועליהם חקוקים שמות הקצינים הנופלים.

==ראו גם==

* אנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טירגארטן
* אנדרטת המלחמה הסובייטית שבפארק טרפטו

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.stadtentwicklung.berlin.de/umwelt/stadtgruen/friedhoefe_begraebnisstaetten/de/sowjet_ehrenmale/schoenholzerheide/index.shtml תיאור האנדרטה] 

קטגוריה:ברלין: אנדרטאות
סובייטית, אנדרטת המלחמה (פנקו)
פנקו