OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אבות ובנים (רומן)

אבות ובנים ( תעתיק: אוצי אי דֶטִי) הוא רומן מאת הסופר הרוסי איוואן טורגנייב, שפורסם לראשונה בשנת 1862.<ref name=":0"></ref> הרומן עוסק בעימות בין דורות וההבדלים בערכים בין מסורתנים ואינטלקטואלים ברוסיה של המאה ה-19. זהו אחד מהרומנים המוכרים והמשפיעים ביותר בספרות הרוסית.<ref name=":0" />

== תקציר העלילה ==
העלילה מתחילה בשנת 1859, כאשר ניקולאי פטרוביץ' קירסאנוב, בעל אחוזה כפרית ברוסיה, מחכה לבנו ארקדי, שסיים זה עתה את לימודיו באוניברסיטת פטרבורג. ארקדי מגיע לאחוזה עם ידידו הקרוב והמנטור שלו יבגני בזארוב, סטודנט לרפואה וניהיליסט. בזארוב מתנגד לכל סוג של סמכות ומקדש את המדע והעקרונות הטבעיים בלבד.

במהלך הרומן, מתפתחים יחסים מורכבים בין הדמויות. ניקולאי ואחיו פאבל מתמודדים עם התפיסות המהפכניות של בזארוב וארקדי. פאבל, אריסטוקרט מסורתי, מתנגד בעקשנות לרעיונותיו של בזארוב, מה שמוביל לעימותים בין השניים. בזארוב, מצידו, מתמקד בעבודות מדעיות ובניסויים כימיים, אך גם נכנס לסיטואציות רומנטיות מסובכות, במיוחד עם אנה אודינצובה, אלמנה צעירה ומרשימה אותה הוא פוגש באירוע חברתי.<ref name=":0" />

== נושאים מרכזיים ==
הנושא המרכזי ברומן הוא המתח בין הדור הישן לדור החדש. טורגנייב מציג את הדור הצעיר, המיוצג על ידי בזארוב וארקדי, כמי שמאתגר את המוסכמות הישנות ומחפש אחר שינוי חברתי ופוליטי, בעוד שהדור הישן, המיוצג על ידי ניקולאי ופאבל, מנסה לשמור על הערכים המסורתיים.<ref name=":0" />

== דמויות מרכזיות ==
* ניקולאי פטרוביץ' קירסאנוב - בעל אחוזה כפרית, אביו של ארקדי.
* פאבל פטרוביץ' קירסאנוב - אחיו של ניקולאי, אריסטוקרט מסורתי.
* ארקדי קירסאנוב - בנו של ניקולאי, בוגר אוניברסיטת פטרבורג, חברו הקרוב של בזארוב.
* יבגני בזארוב - ניהיליסט, סטודנט לרפואה, הדמות המרכזית המייצגת את הדור החדש.
* אנה אודינצובה - אלמנה צעירה ומרשימה, מושא התעניינותו הרומנטית של בזארוב.<ref name=":0" />

== חשיבות ספרותית ==
הרומן "אבות ובנים" נחשב לאחת היצירות הגדולות של הספרות הרוסית במאה ה-19. הוא מציג בצורה חדה את הקונפליקטים החברתיים והפוליטיים של התקופה, וכן את התהליכים האישיים שעוברים הדמויות במאבקיהן הפנימיים והחיצוניים. הרומן היה שנוי במחלוקת בעת פרסומו בשל הצגתו הביקורתית של הדמויות המסורתיות והניהיליסטיות כאחד.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרות רוסית
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
קטגוריה:ספרי 1892
שלום אזולאי

רבי שלום אזולאי
הרב שלום מרדכי אזולאי (ה'תרמ"ז, 1878 - כ"ו בשבט ה'תשכ"א, 1961) היה מחנך, פוסק הלכה, אב בית הדין העדה המערבית בירושלים, רבה של העיר העתיקה וראש ישיבת אור עולם בעיר, חבר מועצת הרבנות הראשית לישראל וחבר בית הדין הגדול. בצעירותו היה פעיל ציוני.
==קורותיו==
נולד בצפרו לאביו ר' עמרם ולאימו שמחה. משפחתם הייתה מיוחסת בכהונה עד צדוק הכהן. למד אצל חכמי צפרו: רבי חיים אליהו אברהם בן שטרית, חמיו רבי חיים מאמאן, ורבי אבנר אג'ייני.<ref> חכמי המערב בירושלים בערכו; עם רם עמ' 548.</ref> בהמשך היגר לפאס שם שימש כמנהל ומלמד בתלמוד תורה 'אם הבנים'.<ref name=":0"> 'חכמי המערב בירושלים' בערכו.</ref> כמו כן, נמנה עם יוזמי הקמת הארגון 'אם הבנים' ששיפר את החינוך לילדי מרוקו.<ref> קהלת צפרו חלק ג עמ' 212-3.</ref>

בשנת תרס"ח, החלו להתארגן קבוצות יהודים בתוך ערי מרוקו לאגודה ציונית. הם ייסדו את חברת "חיבת ציון" שמטרתה הייתה להעלות צעירים לארץ ישראל בכדי שיעסקו בהפרחת השממה ושכלול היישוב היהודי בארץ ישראל. החברה הורכבה משתי כיתות, כיתה אחת מנתה את האנשים המבוגרים בראשות הרב ישמ"ח עובדיה, וכיתה שנייה בה היו הצעירים, בראשותו של רבי שלום אזולאי. חברי 'חיבת ציון' היו חברים בתנועת המזרחי, אך לאחר כשלוש שנים, בהשפעתה של ממשלת צרפת, התפרדה החבילה.<ref> הרב ישמח עובדיה, צבא ימי דף יט, כ, בתוך: תורה וחיים מהד' תשי"ב.</ref>

בשנת תרפ"א עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. הצטרף לחברת לומדי הקבלה בישיבת עוז והדר בחברתו של הרב אליהו אלעז'ימי. בירושלים, מצבו הכלכלי ירד, והרב ישמ"ח עובדיה ביקש מהרב יעקב מאיר שיתן לו קצבה הגונה. בשנת תרפ"ו התמנה לחבר בית הדין של עדת המערביים, לצד רבי שמואל עזראן ורבי עמרם אבורביע ורבי יוסף שלוש. כמו כן שימש כר"מ בישיבה בירושלים, שם לימד הלכות אבן העזר בעיון. כמו כן לימד קבלה.<ref name=":0" />

בחג החנוכה ה'תש"א, הוכתר במעמד הרב עוזיאל כרבה של העיר העתיקה.<ref>מכמני עוזיאל חלק ה סימן שפג; שושנים לדוד [שלוש] עמ' רפג.</ref> כמו כן עמד בראש ישיבת אור עולם בעיר העתיקה.<ref> נוהג כצאן יוסף - סדר ההנהגה ומנהגי ההלכה בישיבת פורת יוסף, נספחים: עמ' ריד.</ref> בבית מדרשו היה נוהג לדרוש בשבתות במשך כארבע שעות להמון העם.<ref name=":0" />

החל מב' אייר ה'תש"ח עד שנת ה'תשט"ו, שימש חבר מועצת הרבנות הראשית לישראל.<ref>ראו 'הרבנות הראשית לישראל' חלק ג עמ' 1165.</ref> שימש כחבר בית הדין הגדול לצד הרבנים הראשיים הרב עוזיאל והרב הרצוג.<ref> אוסף פסקי דין חלק ב עמ' 11, 39, 55.</ref> כמו כן כיהן כאב בית דין בבית הדין האזורי בירושלים, לצד הרב אליעזר יהודה וולדינברג והרב יוסף קאפח.<ref> יביע אומר חלק י חלק חו"מ סימן ה אות ג.</ref> הרב כמו כן שימש כחבר מועצה ב"אגודת הרבנים הספרדים בישראל".<ref> אמת לדוד [לזכר הרב דוד שלוש] עמ' 327.</ref>

בשנת ה'תש"ט חתם על כרוז לפיו יש לראות בהקמת מדינת ישראל אתחלתא דגאולה, וכן שיש להצביע למפלגת החזית הדתית המאוחדת.<ref> 'הרבנות הראשית לישראל' חלק ג עמ' 1122.</ref>

נפטר בירושלים בכ"ו שבט ה'תשכ"א ונקבר בהר המנוחות.

בנו המפורסם הוא הרב עמרם אזולאי. רבי עמרם היה חותנו של הרב יעקב יוסף.<ref name=":1"> קובץ מרי"ח ניחוח פרשת בלק תשע"ג.</ref>

== חיבוריו ==
* דרשות על המקרא - בכתב יד. מעט ממנו ראה אור.<ref name=":1" />
* פסקי דין - חלקם נדפסו בספרי חכמי דורו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:חברי מועצת הרבנות הראשית
קט:העיר העתיקה: רבנים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
הכוחות המזוינים של כווית

הכוחות המזוינים של כווית () הם הכוח הצבאי של מדינת כווית, אשר כולל את חיל האוויר הכוויתי, הצבא הכוויתי, הצי הכוויתי ומשמר הלאומי הכוויתי. גוף הממשל שאחראי לכוחות אלו הוא משרד ההגנה של כווית.

== מבנה וארגון ==
הצבא הכוויתי הוא הוותיק ביותר מבין כוחות הכווית והוא נוסד בשנת 1953. חיילי הצבא פועלים בהגנת הגבולות ובביטחון הפנים, בעוד חיל האוויר וחיל הים מתמקדים בהגנה על מרחב האוויר והים של המדינה. נכון ל-2024 הכוח הכוויתי מונה כ-103,500 חיילים, מתוכם 72,000 חיילים פעילים, 24,000 חיילי מילואים.

== תרגילים צבאיים ושיתופי פעולה בינלאומיים ==
כווית משתתפת באופן קבוע בתרגילים צבאיים בינלאומיים על מנת לשפר את יכולותיה ולחזק את השותפויות האסטרטגיות שלה. אחד התרגילים המרכזיים הוא תרגיל "מגן נמרץ" (Eager Defender), שבמסגרתו מתקיימים תרגילים ימיים בשיתוף פעולה עם צבא ארצות הברית. תרגיל זה מתמקד בביטחון ימי, טקטיקות יחידות קטנות ופעולות אמפיביות משותפות.

== תקציב ובניית יכולות ==
כווית הגדילה את תקציב הביטחון שלה כדי להתמודד עם אתגרים אזוריים ולהתחדש בציוד מתקדם. תקציב הביטחון צפוי להגיע ל-8.1 מיליארד דולר עד שנת 2028, עם דגש על רכישת טנקים, מטוסים צבאיים ואוניות. השקעות אלו כוללות רכש של מערכות טילים מתקדמות, כלי טיס בלתי מאוישים ומטוסי קרב מודרניים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כווית
כווית
מוזיאון השואה של רומא

מוזיאון השואה ברומא הוא מוזיאון לתיעוד השואה הנמצא בבנייה ברומא, איטליה. עם השלמתו, יהיה זה מוזיאון השואה הראשון באיטליה.

== היסטוריה ==
התכנון הראשוני להקמת המוזיאון הוצע לראשונה בשנת 2005. בשנת 2012, מועצת העיר רומא אישרה את התוכניות הסופיות למוזיאון. עם זאת, המימון הצפוי מהעירייה נחסם בשל הנחיות לצמצום תקציבי. העיר רומא תכננה לשלם את עלות הבנייה של המוזיאון בסך 30 מיליון דולר.<ref></ref>

התכנון המקורי בשנת 2013 היה שחוקר השואה האיטלקי מרצ'לו פצטי ישמש כמנהל המוזיאון. פצטי עמד בראש הוועדה המפקחת על מתקני התצוגה והמחקר של המוזיאון. פצטי אמר בשנת 2013 כי הוא רוצה שהמוזיאון "ישלב את השואה בהקשר האיטלקי לתוך ההקשר האירופי."<ref></ref>

לאחר שנים של עיכובים בשל בעיות ביורוקרטיות ופיננסיות, ראש ממשלת איטליה ג'ורג'יה מלוני ושר התרבות שלה ג'נארו סנג'וליאנו הקצו 10 מיליון יורו לפרויקט המוזיאון במרץ 2023. ב-16 באוקטובר, יום השנה ה-80 לפשיטה על יותר מ-1,200 יהודים רומאים על ידי הנאצים בשנת 1943, החלו המחוקקים בבית הנבחרים האיטלקי לדון במימון, שיתמוך בתצוגות המוזיאון. ב-18 באוקטובר, אישר הבית הנבחרים את המימון.

הפרויקט צפוי להסתיים בשנת 2026. לוקה זבי הוא האדריכל של המוזיאון.

== מיקום ==
מוזיאון השואה ייבנה בשטחי וילה טורלוניה, אחוזה מהמאה ה-19 ששימשה כמעון המגורים של הדיקטטור האיטלקי בניטו מוסוליני בין השנים 1925 ו-1943. באתר נמצאים גם קטקומבות יהודיות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיאונים להנצחת השואה
קטגוריה:רומא: מוזיאונים
קטגוריה:שואת יהודי איטליה
טיטן 3C

טיטאן 3C (באנגלית: Titan IIIC) היה משגר שפותח מטיל בליסטי בין־יבשתי טיטן 2. המשגר שימש לשיגור חלליות בשנים 1965-1982. השינוי העיקרי לעומת הטיל הבליסטי היה הוספת שלב שלישי ומאיץ.

==תיאור המשגר==
הסיבה לפיתוח משגר חדש היה צורך במשגר שיהיה מותאם לשיגור חללית מאוישת "בואינג X-20 דיינה-סור". פרויקט זה בוטל ומשגר היה בשימוש לשיגור חלליות לא מאוישות.

לפי הפעלת השלב הראשון של המדגר הופעלו מאיצים. הדבר איפשר להגדיל באופן משמעותי משקל הלוויינים שניתן לשגר על ידי המשגר. השיגור הראשון בוצע בשנת 1965 מכן שיגור LC-40 בנמל החלל קייפ קנוורל. לשיגורים של משגר הותאם גם כן שיגור LC-41.

בשנות ה-70 בוצעו שיגורים של גרסת טיטן 3 (23)C עם ביצועים משופרים.

בסך הכול בוצעו 36 שיגורים מהם 31 היו מוצלחים. הדיגורים הופסקו בשנת 1982.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20141225140441/http://www.astronautix.com/lvs/titan3c.htm תיאור המשגר] 
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau_det/titan-3c.htm רשימת שיגורים]
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau_det/titan-323c.htm רשימת שיגורים של גרסה משופרת]

קטגוריה:סדרת טילי טיטן
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
קטגוריה:תוכנית ג'מיני
קטגוריה:חברת גלן ל. מרטין
אבינועם פרץ

אבינועם פרץ (6 במרץ 1969 – 22 בספטמבר 1992) היה לוחם ימ"מ בדרגת רס"ם, שנפל בקרב בשנת 1992, והוענק לו עיטור המופת.

==קורותיו==
אבינועם פרץ נולד בט"ז אדר התשכ"ט, 6 במרץ 1969, לחנניה וסימה פרץ, הוא התגורר במגדל העמק, למד בבית הספר גיורא יוספטל ובחטיבת הביניים רוגוזין בעיר<ref name=":0"></ref>.

בשירותו הצבאי שירת בגולני. לאחר מכן, התגייס לימ"מ במשמר הגבול, שירת כמדריך קורסים והיה חברו ליחידה של קובי שבתאי (לימים המפכ"ל).

==נפילתו בקרב==
בכ"ד אלול תשנ"ב - 22 בספטמבר 1992 שב פרץ מחופשה ליחידתו, בעוברו בצומת הגבעה הצרפתית בירושלים הבחין ליד הטרמפיאדה בחשוד החמוש ברובה M-16, הוא ניגש לתשאל אותו אך המחבל ירה בו והרגו, חבריו של פרץ לכדו את המחבל.

פרץ הובא למנוחות בחלקה הצבאית בבית העלמין של מגדל העמק, הוא היה בן 23 בנופלו, והניח אחריו הורים, שני אחים ושתי אחיות<ref name=":0"/>.
==הנצחה==
לאחר מותו הוענק לו עיטור המופת המשטרתי, בנימוק ש"במעשהו הקריב את נפשו כדי למנוע אסון ולהציל חיי אחרים, תוך הפגנת עוז רוח ואומץ לב הראויים לשמש מופת לכלל המשרתים במשטרת ישראל"<ref name=":0" /><ref></ref>.

משמר הגבול מקיים תחרות ירי שנתית לזכרו<ref></ref><ref></ref>.

בשנת 2019 הוקם לזכרו של פרץ מצפה ביער בלפור<ref></ref>, בשיתוף פעולה של משפחתו, משמר הגבול קק"ל ועיריית מגדל העמק<ref>אביטל טביב, [https://www.calameo.com/read/004780457d20da5c2759e הצללת בלפור], "נופשים", גיליון 380, עמוד 26, 26 ביולי 2024.</ref>.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.izkor.gov.il/אבינעם%20פרץ/en_073e48a76d43742bcd59511158f17000 אבינועם פרץ] באתר יזכור
* [https://www.gvura.org/a344573-רס-ל-אבינועם-פרץ-ז-ל אבינועם פרץ] באתר הגבורה
* [https://www.masbiran.com/מצפה_אבינועם מצפה אבינועם] באתר מסבירן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת
קטגוריה:חללי משטרת ישראל
קטגוריה:חיילי חטיבת גולני
קטגוריה:מגדל העמק: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
הליגה האנטישמית

הליגה האנטישמית () הייתה ארגון שנוסד בשנת 1879 בגרמניה על ידי הסופר והפוליטיקאי וילהלם מאר. מטרת הארגון הייתה להיאבק נגד השפעת היהודים בחברה ולהפיץ רעיונות אנטישמיים. מאר עצמו טבע את המונח "אנטישמיות" לתיאור שנאת יהודים על בסיס גזעי ולא דתי.<ref name=":0"></ref>

== הקמה ופעילות ==
וילהלם מאר ייסד את הליגה האנטישמית לאחר שפרסם את ספרו "ניצחון היהדות על הגרמניות" (Der Sieg des Judenthums über das Germanenthum) בו טען כי היהודים השתלטו על גרמניה ויש לפעול נגדם. הליגה האנטישמית הפיצה תעמולה אנטי-יהודית ופעלה ליצירת דעת קהל עוינת כלפי היהודים.<ref name=":0" />

== אידיאולוגיה והשפעה ==
האידיאולוגיה של הליגה האנטישמית התבססה על רעיונות גזעניים שראו ביהודים גזע נחות ומסוכן שיש להיאבק בו. הליגה טענה שהיהודים מהווים איום על החברה הגרמנית והתרבות האירופית ויש לגרש אותם מגרמניה.<ref name=":0" />

הליגה האנטישמית הייתה אחד הגורמים המרכזיים בהפצת רעיונות אנטישמיים בגרמניה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. רעיונות אלה השפיעו על התנועה הנאצית ועל האידיאולוגיה שלה, שהובילה לרדיפת היהודים בשואה.

== סגירה ==
הארגון חדל להתקיים עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, אך רעיונותיו האנטישמיים המשיכו להשפיע על החברה הגרמנית והובילו לרדיפת יהודים בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20.<ref></ref>

==ראו גם==
* הליגה האנטישמית של צרפת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנטישמיות
אלתר יעקב שחראי

רבי יעקב אלתר שחראי (1874 – 29 בנובמבר 1937) היה סופר ועיתונאי יהודי והיה ואחד ממייסדי הקהילה היהודית בירושלים בתקופת העלייה השנייה.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
אלתר יעקב שחראי נולד בשנת 1874 בקרסניסטב שבפולין. בילדותו ובנעוריו שימש את הרבנים מברזין, שדליץ ואוסטרובצה והיה חסיד של חסידויות גרודזיסק וקוז'ניץ.<ref name=":1"></ref> שם המשפחה המקורי היה שירמן, והוא שונה לשחראי בשנת 1922 כשהצטרף לעיתונות העברית.<ref name=":1" />

אשתו חסידה נפטרה בגיל צעיר יחסית, והוא גידל את ילדיהם לבדו.<ref name=":0" />

שחראי עסק בכתיבה והיה סופר ועיתונאי ידוע. הוא הגיע לארץ ישראל ככתב של העיתון הוורשאי־יידי "היינט" והצטרף למאבק למען השפה העברית. בנוסף, הוא עבד בעיתון החרדי "המוריה" ובהמשך שימש כעורך עיתון "התור" של תנועת המזרחי. מאמרים פרי עטו פורסמו גם ב"על המשמר" וב"הצופה".<ref name=":1" />

במסגרת העלייה השנייה עלה שחראי לארץ ישראל עם אשתו חסידה ושלושת ילדיו. לאחר פטירת אשתו, גידל שחראי את ילדיהם לבדו. הוא היה פעיל בתנועת המזרחי ונעשה חבר בוועד הזמני של יהודי ארץ ישראל לאחר מלחמת העולם הראשונה.<ref name=":0" />

יעקב שחראי היה מיודד עם חיים נחמן ביאליק. המשורר אף כתב מכתב המלצה עבור בתו של שחראי, בלהה, כאשר רצתה להתקבל לעבודה במפעל לשיניים תותבות.<ref name=":0" /> הוא שירת את המאבק למען השפה העברית בירושלים בתקופת מלחמת השפות.<ref name=":1" />

כתיבתו עסקה בנושאים חברתיים, תרבותיים ופוליטיים הוא חיבר חוברות מונוגרפיות, כולל "טבריה", "הדת ומולדתי"<ref name=":1" />, ו"ישראל בתפיסתו של הרב קוק".<ref name=":0" />

=== מותו והנצחה ===
שחראי נפטר בתל אביב ב-29 בנובמבר 1937 (כ"ה בכסלו תרצ"ח). הוא נקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים. על מצבתו נכתב: "פ"נ ר' אלטר יעקב שחראי .. ממיסדי קהלת (קהילת) ירושלים". על שמו קרוי רחוב בשכונת בית וגן בירושלים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
נבחרת ישראל בכדורסל עד גיל 18

נבחרת ישראל בכדורסל עד גיל 18, הידועה גם בשם נבחרת הנוער, היא נבחרת כדורסל ישראלית המנוהלת על ידי איגוד הכדורסל הישראלי ומייצגת את ישראל בתחרויות כדורסל בין-לאומיות עד גיל 18. את הנבחרת מאמן מאז ינואר 2023 שרון אברהמי.

== אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 ==
{| class=wikitable style=text-align:center
|+הישגי הנבחרת באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18
!colspan=5|דרג א'
!colspan=5|דרג ב'
|-
!שנה
!
!
!
!
!שנה
!מק'
!מש'
!נ'
!ה'
|-
| 1964
|colspan=4 rowspan=2|לא התחרתה
|-
| 1966
|-
| 1968||7||8||4||4
|-
| 1970
|colspan=4|לא התחרתה
|-
| 1972||4||7||4||3
|-
| 1974||11||9||3||6
|-
| 1976||8||8||2||6
|-
| 1978
|colspan=4|לא התחרתה
|-
| 1980||7||7||3||4
|-
| 1982||9||7||3||4
|-
| 1984
|colspan=4 rowspan=2|לא התחרתה
|-
| 1986
|-
| 1988||10||7||2||5
|-
| 1990
|colspan=4|לא התחרתה
|-
| 1992||5||7||5||2
|-
| 1994||10||7||3||4
|-
| 1996
|colspan=4|לא העפילה
|-
| 1998||6||8||5||3
|-
| 2000||10||7||3||4
|-
| 2002||6||8||4||4
|-
| 2004||8||8||3||5
|-
| 2005||7||8||3||5
|-
| 2006||11||8||5||3
|-
| 2007||11||8||3||5
|-
| 2008||10||8||4||4
|-bgcolor=#faa
| 2009||15||6||2||4
|-
| 2010
|colspan=4 rowspan=6|לא העפילה
| 2010||4||9||6||3
|-
| 2011
| 2011||7||8||5||3
|-
| 2012
| 2012||7||9||7||2
|-
| 2013
| 2013||5||9||7||2
|-
| 2014
| 2014||6||9||6||3
|-bgcolor=#afa
|bgcolor=#f8f9fa| 2015
| 2015||||10||8||2
|-bgcolor=#faa
| 2016||15||6||1||5
|-
| 2017
|colspan=4 rowspan=3|לא העפילה
| 2017||4||8||9||2
|-
| 2018
| 2018||9||8||7||1
|-bgcolor=#afa
|bgcolor=#f8f9fa| 2019
| 2019||||8||8||0
|-
| 2020
|colspan=9 rowspan=2|בוטל בעקבות מגפת הקורונה באירופה
|-
| 2021
|-
| 2022||8||7||3||4
|-
| 2023||6||7||4||3
|-
| 2024||4||7||3||4
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורסל ישראליות
ישראל18
כדורסל, נוער
נוער
שחר ברקאי

שחר ברקאי הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת יהודה. קודם לכן שימש מפקד בא"ח גולני ומפקד גדוד 12.

== ביוגרפיה ==
התגייס לצה"ל בשנת 2005 והתנדב ליחידת אגוז. ועבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר.

בשנים 2017 - 2018 שימש כקצין אג"ם של חטיבת גולני. בשנים 2019 - 2020 שירת כראש ענף חי"ר במרכז לאימונים טקטיים. בשנת 2020 מונה למפקד גדוד 12 וכיהן בתפקיד עד שנת 2022. לאחר מכן מונה למפקד בא"ח גולני. באוקטובר 2023 שב לפקד על גדוד 12 במלחמת חרבות ברזל בעקבות פציעת מפקד הגדוד, סגן אלוף עומר סולימאן. ב-14 בדצמבר 2023 נפצע בינוני בלחימה בח'אן יונס. בפברואר 2024, לאחר החלמתו, שב לפקד על בא"ח גולני עד יולי 2024. ב-1 באוגוסט 2024 מונה למפקד חטיבת יהודה בדרגת אלוף-משנה.

ברקאי בעל תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.

ברקאי נשוי ואב לשתיים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.idf.il/media/xsbahhla/________________________-3.pdf קורות חייו], אתר צה"ל, 1 באוגוסט 2024.
* .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:מפקדי חטיבת יהודה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
דונקי קונג קאנטרי

דונקי קונג קאנטרי (באנגלית: Donkey Kong Country) הוא משחק פלטפורמה משנת 1994 שפותח על ידי חברת Rare ופורסם על ידי נינטנדו עבור קונסולת המשחקים סופר נינטנדו. המשחק הינו אתחול לזיכיון של נינטנדו דונקי קונג והינו המשחק הראשון בזיכיון דונקי קונג קאנטרי.

המשחק מתמקד בגורילה דונקי קונג ובאחיינו דידי קונג אשר יוצאים בעקבות מטמון הבננות הגנוב שלהם אשר נגנב על ידי התנין קינג ק. רול וצבאו, הקרמלינגס. במצב שחקן יחיד צריך להשלים 40 שלבים שונים מסוג גלילה צדדית ובהם צריך לקפוץ מפלטפורמה לפלטפורמה ולהתחמק ממכשולים שונים. לאורך השלבים צריך לאסוף פריטים שונים, לנסוע במכוניות קארטינג, לרכב על בעלי חיים שונים, להביס אויבים ובוסים שונים ולגלות שלבי בונוס סודיים. במצב מרובה משתתפים שני השחקנים עובדים בשיתוף פעולה או מתחרים זה בזה.

עלילת המשחק מתרחשת באי "דונקי קונג" בו הגיבור הראשי, הגורילה דונקי קונג, ואחיינו דידי קונג, יוצאים למסע בעקבות מטמון הבננות שנגנב מהם על ידי הנבל קינג ק. רול וצבאו, הקרמלינגס. במצב שחקן יחיד צריך להשלים 40 שלבים מגוונים מסוג גלילה צדדית המתרחשים בין היתר בג'ונגלים, מתחת למים, בהרים מושלגים ועוד ואשר בהם השחקן צריך לקפוץ מפלטפורמה לפלטפורמה ולהתחמק ממכשולים שונים. לאורך השלבים צריך לאסוף פריטים שונים, לנסוע במכוניות קארטינג, לרכב על בעלי חיים שונים, להביס אויבים ובוסים שונים ולגלות שלבי בונוס סודיים. במצב מרובה משתתפים שני השחקנים עובדים בשיתוף פעולה או מתחרים זה בזה. בעוד שדונקי קונג חזק יותר ויכול להביס אויבים גדולים יותר, דידי קונג מהיר יותר וזריז יותר.

המשחק עשה שימוש בגרפיקה תלת־ממדית נוצרה מבעוד מועד - טכניקה חדשה באותה תקופה אשר העניקה למשחק סגנון ויזואלי ייחודי.

המשחק זכה להצלחה מסחרית ניכרת כאשר לאורך השנים נמכרו בסך הכל מעל לתשעה מיליון עותקים של המשחק ברחבי העולם, מה שהופך אותו לאחד ממשחקי הסופר נינטנדו הנמכרים ביותר בכל הזמנים. ההצלחה הניכרת של המשחק הובילה לפיתוח שני משחקי המשך - "Donkey Kong Country 2: Diddy's Kong Quest" שיצא לשווקים ב-1995 ו-"" שיצא לשווקים ב-1996.

== קישורים חיצוניים ==

* (מארכיון האינטרנט)

קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
קטגוריה:משחקי סופר נינטנדו
קטגוריה:משחקי גיים בוי אדוונס
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1994
ליאון לבקוביץ'

ליאון לבקוביץ (בפולנית: Léon Lewkowicz; נולד ב-1930, זדונסקה וולה, פולין) הוא ניצולי השואה שעבר את תלאות השואה בגטו לודז' ובמחנה בירקנאו. לאחר המלחמת העולם השנייה היגר לצרפת, שם הצליח להשתקם ולהתבלט בתחום התכשיטנות. בגיל 19 הפך לאלוף צרפת בהרמת משקולות. בשנת 2024, בגיל 94, נשא את הלפיד האולימפי במהלך טקס הפתיחה של אולימפיאדת פריז (2024), כסמל לעמידותו ולנחישותו לאורך השנים.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
לבקוביץ' נולד בזדונסקה וולה, פולין, בשנת 1930. הוא נכנס לגטו לודז' בגיל עשר, ונשלח למחנה בירקנאו בגיל ארבע עשרה. לאחר מכן נשלח למחנה בוכנוולד, שם שרד את צעדות המוות ונשאר שם עד לשחרורו ב-1945. הוא היה בין 426 הצעירים ששוחררו מבוכנוולד על ידי ארגון אוז"ה ביוני 1945 והועברו לצרפת יחד עם אלי ויזל והרב ישראל מאיר לאו. במהלך תקופה זו הוא עבר מסע הישרדות שכלל עבודת כפייה תחת שלטון גרמניה הנאצית, רעב ומחסור תמידי. הוא שרד את צעדות המוות, והצליח לשרוד את הזוועות של מחנות ההשמדה הנאציים.<ref name=":1"></ref>

==== חיים בצרפת ====
לאחר השחרור, הגיע ליאון לצרפת והשתלב במערכת החברתית והמקצועית של המדינה. הוא התחנך בבתי הילדים של אוז"ה, שם קיבל תמיכה וסיוע כדי לשקם את חייו.<ref></ref>

בצרפת הוא פגש את מוריס ברוך, מאמן אתלטי, ניצול שואה גם הוא שארגן תחרויות ולימד את לאון התעמלות וכיצד להרים משקולות. ליאון למד מהר ובגיל 19 הפך למרים משקולות מקצועי. בשנת 1955, בהיותו בן 25, הפך לאלוף צרפת בהרמת משקולות. בזמנו, הוא לא השתתף במשחקים האולימפיים מכיוון שלא היה אזרח צרפתי, אך הצלחתו בתחום הספורט היוותה מקור גאווה לצרפת כולה.<ref></ref>

==== הנפת הלפיד האולימפי ====
ב-2024, בגיל 94, לבקוביץ' נשא את הלפיד האולימפי במהלך טקס הפתיחה של אולימפיאדת פריז. הוא נשא את הלפיד מתחנת המטרו ביר-חקיים עד לגינת הזיכרון של ול ד'איב, מלווה בתשואות הצופים הרבים שהגיעו לתמוך בו. המעמד היווה סמל לעמידות ולהשרדותו של לווקוביץ' לאורך השנים (Aish) (Oeuvre de secours aux enfants).<ref name=":1" /><ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:מרימי משקולות
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:תכשיטנים
קטגוריה:אסירים בגטו לודז'
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:ילידי 1930
Forever (אלבום של שר)

Forever (בעברית: לנצח) הוא אלבום האוסף ה-11 של זמרת האמריקאית שר. אלבום האוסף ייצא לאור ב-20 בספטמבר 2024 על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס.

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Forever
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט (ים)
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!rowspan="2" |כלל העולם
|20 בספטמבר 2024
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט
|וורנר רקורדס
|<ref>Release formats for Forever on August 1, 2024:
* </ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2024
קטגוריה:אלבומי ביונסה
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
סופר סבתא

סופר סבתא (באנגלית: Super Gran) היא סדרת טלוויזיה סקוטית, המתמקדת בדמותה של סבתא סמית' בעלת כוחות העל. הסדרה מבוססת על סדרת ספרים שנכתבו על ידי פורסט וילסון.

הסדרה שודרה בין 1985 ל-1987, ובסך הכל נכללו בה 26 פרקים רגילים בשתי עונות (13 פרקים בכל עונה), וכן פרק ספיישל מיוחד לחג המולד. עלילת הסדרה מתרחשת בעיירה הבדיונית צ'יזלטון, ובכל פרק סבתא סמית' משתמשת בכוחות העל שלה כדי לסכל את מזימותיהם של הנבלים המקומיים.

השחקנים העיקריים בסדרה עם גודרון אר (Ure) בתפקיד סבתא סמית', איאן קת'ברטסון בתפקיד הנבל סקונר קמפבל, וביל שיין בתפקיד הממציא בלק.

==קישורים חיצוניים==
יצחק (איז'ו) שני

יצחק (איז'ו) שני (נולד ב-14 באפריל 1935) הוא מפיק סרטים בולט בקולנוע הישראלי. בין הסרטים שהפיק ניתן למצוא את "עזית הכלבה הצנחנית", "גבעת חלפון אינה עונה", "הגונב מגנב פטור" ו"אלכס חולה אהבה". בשנת 1980 הקים יחד עם אשתו נורית את רשת בתי הקולנוע "לב". בשנת 2011 זכה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע על מפעל חיים.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
שני נולד בשנת 1935 בקריית חיים. הוא למד משפטים באוניברסיטה העברית והחל את דרכו כעורך דין של אפרים קישון.

בשנות ה-70 החל לעסוק בהפקת סרטים, כולל סרטים כמו "עזית הכלבה הצנחנית" (1972), "גבעת חלפון אינה עונה" (1976), "הגונב מגנב פטור" (1977), ו"אלכס חולה אהבה" (1986). בשנת 1978 הוביל לאיחוד בין "ברקי-פאטה-המפריס" ל"אולפני הרצליה" ופרש מניהול האולפנים.<ref name=":1"></ref>

בשנת 1980, שני ואשתו נורית הקימו את רשת בתי הקולנוע "לב" בדיזנגוף סנטר בתל אביב, שהתמקדה בסרטי איכות אירופאיים וישראליים.<ref name=":1" />

בשנת 2011 זכה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע (פרס אופיר) על מפעל חיים, כהכרה על תרומתו לתעשיית הקולנוע הישראלית.<ref name=":0" />

== הפקות בולטות ==
* "גבעת חלפון אינה עונה" (1976)
* "אלכס חולה אהבה" (1986)
* "עזית הכלבה הצנחנית" (1972)
* "הטוב, הרע והלא נורא" (1987)
* "ג'ירפות" (2001)

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:מנהלי בתי קולנוע בישראל
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: מפעל חיים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
ארלי ברק (DDG-51)

USS ארלי ברק (DDG-51), על שם אדמירל צי ארצות הברית ארלי אלברט ברק (1901–1996), היא הספינה המובילה של המשחתות מסדרת ארלי ברק. היא הונחה על ידי חברת Bath Iron Works בבאת' שבמיין, ב-6&nbsp;בדצמבר 1988; הושקה ב-16&nbsp;ספטמבר 1989; והוזמנה ב-4&nbsp;יולי 1991.

המעצבים של ארלי ברק שילבו לקחים רבים שנלמדו על ידי הצי המלכותי הבריטי במהלך מלחמת פוקלנד וסיירות הטילים טיקונדרוגה. סיירות מסוג טיקונדרוגה הפכו יקרות מדי להמשך בנייה וקשות מדי לשדרוג ותחזוק.<ref></ref> ארלי ברק הייתה המשחתת המודרנית הראשונה שתוכננה עם תכונות שנועדו להקטין את שטח חתך המכ"ם שלה, מה שמשפר את יכולתה של ספינה להתחמק מזיהוי מכ"ם. היא גם השתמשה בגרסה מופחתת מעט של אאגיס, המאפשרת שיגור, מעקב והתחמקות מטילים בו זמנית. מבנה הפלדה שלה מספק הגנה טובה למבנה העל שלה, בעוד שמערכת ההגנה הקולקטיבית שלה מאפשרת לה לפעול בסביבות המזוהמות מחומרים כימיים, ביולוגיים או רדיולוגיים.
שר ההגנה דיק צ'ייני נשא את הנאום המרכזי במהלך טקס ההזמנת USS ארלי ברק, ב 4 ביולי 1991.]]
מלח סיפון ארלי ברק ב-2014.

== גלריה ==
<gallery mode="nolines">
קובץ:Arleigh_Burke_DDG-51.jpg|טקסט=USS Arleigh Burke on 31 March 1993|USSארלי בורקב-31 במרץ 1993
קובץ:USS_Arleigh_Burke_(DDG_51)_departs_Clyde_Naval_Base.jpg|טקסט=USS Arleigh Burke leaving HMNB Clyde on 6 June 2005|USSארלי בורק עוזבת את בסיס HMNB ב-6 ביוני 2005
קובץ:USS_Arleigh_Burke_(DDG_51)_in_Crete.jpg|טקסט=USS Arleigh Burke in Crete on 27 July 2007|USS ארלי ברק בכרתים ב-27 ביולי 2007
קובץ:US_Navy_111002-N-FI736-010_The_Royal_Netherlands_navy_frigate_HNLMS_De_Ruyter_(F804)_is_moored_alongside_the_guided-missile_destroyer_USS_Arleigh_B.jpg|טקסט=USS Arleigh Burke and HNLMS De Ruyter on 2 October 2011|USS ארלי ברק -HNLMS De Ruyter ב-2 באוקטובר 2011
קובץ:USS_Arleigh_Burke_visits_Souda_Bay_120217-N-MO201-024.jpg|טקסט=USS Arleigh Burke entering Souda Bay on 17 February 2012|USS ארלי ברק נכנסת למפרץ סודה<nowiki/>ב-17 בפברואר 2012
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחתות בצי ארצות הברית
צבי הירש ברוידא (סלנט)

הרב צבי הירש ברוידא (נפטר בערך בשנת ה'ת"ר (1839-1840)<ref>בהספד משנת ה'תר"א מוזכרת פטירתו של רבי צבי הירש מסלנט שאירעה בשנה האחרונה, ההספד נמצא בתוך , עמ' 176.</ref>) היה רב, אב בית דין וראש ישיבה בעיר סלנט שבליטא.

==ביוגרפיה==
נולד לרב אהרן ברוידא, שהיה אב בית דין של העיר קלווריה שבליטא, ונכדו של הרב אברהם ברוידא. למד בישיבת וולוז'ין אצל רבי חיים מוולוז'ין.

כיהן כרב באלסיאד ולאחר מכן מונה לרבה של סלנט, שם עמד בראש בית מדרש. נודע בהעמקתו בדברי התוספות, עד שיש שכינוהו "רבי הירשל תוספות".

בין תלמידיו היו: רבי יוסף זונדל מסלנט, רבי ישראל סלנטר, הרב שמואל סלנט, הרב אלכסנדר משה לפידות, הרב אליהו לוינזון, הרב בנימין רבינוביץ', הרב נתן פרידלנד והרב מרדכי פלונגיאן.

==לקריאה נוספת==
*הרב יהושע העשיל כ"ץ סינגר, זכרון בספר, וילנא תר"ס
*מנחם מנדל פלאטו, אור ישראל מסלנט, בני ברק תשע"ח, עמ' 121–126

==קישורים חיצוניים==
* , עמ' 30
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלנט: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:משפחת ברוידא-זיו
ויליאם סמית' (מושל ויסקונסין)

ויליאם א. סמית (באנגלית: William E. Smith; ) היה סוחר ופוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, איש המפלגה הוויגית עד 1854, ולאחר מכן המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר אספת המדינה של מדינתו בשנים 1851–1852 ובשנים 1871–1872 (בהן כיהן כיושב ראש הבית), כחבר הסנאט המדינתי בשנים 1858–1860 ובשנים 1864–1866, כגזבר המדינה בשנים 1866–1870, וכמושל ויסקונסין ה-14 בשנים 1878–1882. כאיש עסקים, הוא היה מייסד שותף של חברת "סמית', רודני ושות'", שהפכה לימים לרשת המרכולים "רודניס".
==ראשית חייו==
ויליאם סמית' נולד באינוורנס שבסקוטלנד, כבנם של אלכסנדר ושרה (לבית גרנט) סמית'. כילד הוא היגר לארצות הברית עם משפחתו, וחי בניו יורק ובמישיגן. הוא התחנך בבתי ספר מקומיים עד שבגיל 17 החל לעבוד כפקיד בחנות. ב-1846 הוא החל לעבוד עבור חנות הכלבו "לורד וטיילור", ובשנה שלאחר מכן החל לעבוד בחברה סיטונאית. ב-1849 הוא עבר לעיר פוקס לייק שבוויסקונסין, שם היה לשותף בחברת סחר.
==קריירה פוליטית==
סמית' כיהן בכמה משרות פוליטיות בוויסקונסין, החל משתי התקופות בהן כיהן כחבר אספת המדינה בשנים 1851–1852 ובתקופת כהונה נוספת, בה כיהן כיושב ראש הבית, בשנים 1871–1872. בתחילת דרכו הוא היה חבר המפלגה הוויגית, וב-1854 סייע בארגונה של המפלגה הרפובליקנית. הוא כיהן בשתי תקופות כהונה בסנאט של ויסקונסין בשנים 1858–1860 ובשנים 1864–1866. בשנים 1866–1870 הוא כיהן כגזבר המדינה של ויסקונסין. בשנים 1858–1876 הוא שימש כחבר מועצת המנהלים של הקולג'ים, וכמנהל בית הסוהר המדינתי בשנים 1874–1878.

ב-1872 עבר סמית' למילווקי, שם היה שותף להקמת רשת המרכולים "רודניס" . ב-1877 הוא נבחר כמושל ויסקונסין, וכיהן בתפקיד בשנים 1878–1882.
==חיים אישיים==
ב-1849 נשא סמית' לאישה את מרי בות', ולשניים נולדו ארבעה ילדים.

ויליאם סמית' נפטר במילווקי ב-13 בפברואר 1883. הוא נטמן בבית הקברות פורסט הום שבעיר.
== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://archive.org/details/biographicaldire0004unse/page/1732/mode/2up Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1733-1734
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/william-e-smith/ ויליאם סמית'] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/smith9.html#572.98.35 ויליאם סמית'] באתר The Political Graveyard 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי ויסקונסין
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מזכירי אוצר במדינות ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של ויסקונסין
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סקוטי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1824
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1883
לילי אונדן

לאוני (לילי) אונדן (בגרמנית: Léonie (Lily) Unden 26 בפברואר 1908 - 5 בספטמבר 1989) הייתה משוררת, ציירת ומחנכת מלוקסמבורג. אונדן חברת המחתרת של לוקסנבורג נגד הנאצים, נשלחה למחנה הריכוז ראוונסבריק במהלך מלחמת העולם השנייה. הודות לציורי הפרחים שלה, היא זכורה כאחת הציירות המפורסמות ביותר של לוקסמבורג.<ref name="al"></ref><ref name="city"></ref>

== ביוגרפיה ==
ילידת לונגווי, צרפת, לילי אונדן הייתה בתו של אמיל צ'ארלס אונדן, יליד לוקסמבורג, היה מהנדס אזרחי במפעל בלונגווי-באס. <ref></ref> היא חזרה ללוקסמבורג עם משפחתה מעט לפני מלחמת העולם הראשונה, והתיישבה ברובע מוהלנבאך בעיר לוקסמבורג. היא סיימה את לימודיה באקול סן-ז'וזף, ולאחר מכן למדה אמנות בבריסל, פריז, מץ ושטרסבורג.<ref name="al" />

אונדן עבדה כציירת עד הכיבוש הגרמני, אך מכיוון שסירבה להצטרף לתנועת פולקסדויטשה הנאצית, היא חויבה לעבוד בבית מרקחת. היא הפכה לחברה במחתרת של לוקסמבורג ונעצרה על ידי הגסטפו ב-3 בנובמבר 1942 ונשלחה למחנה הריכוז ראוונסבריק. בזמן שהותה במחנה, היא פגשה את המשוררת ססיל ריס (1911–1985) שעודדה אותה לכתוב שירה על חוויותיה במחנה.<ref name="city" /><ref></ref>

היא חזרה ללוקסמבורג לאחר ששוחררה ב-1945 ולימדה ב-Lycée de jeunes filles או בתיכון לבנות. בשנים 1947 ו-1948 היא למדה אמנות באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ולאחר מכן עמדה בראש מגמת החינוך לאמנות ב־Lycée de jeunes filles. ב-1949 לימדה צרפתית ב-École professionalnelle de l'État ב- אש-סור-אלזטה.<ref name="al" />

כאמנית, בנוסף לטבע הדומם ולנופיה של לוקסנבורג, היא איירה אוספי שירה, כולל אלה של ססיל ריס ואן ברגר (ילידת 1951). כמשוררת, היא זכורה בעיקר בזכות יצירותיה בהשראת חוויותיה בתקופת המלחמה, במיוחד מתקופת מאסרה ברוואנסבריק.<ref name="al" />

לילי אונדן מתה בעיר לוקסמבורג.<ref name="al" /> בשנת 2015 נפתח בית לפליטים בלימרצברג שנקרא על שמה. <ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות המאה ה-20
קטגוריה:מתנגדים לנאצים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ראוונסבריק
קטגוריה:ילידי 1908
קטגוריה:לוקסמבורגיות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:נפטרים ב-1989
Shawn

Shawn (בעברית: שון) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמר הקנדי שון מנדס. האלבום עתיד לצאת לאור ב-18 באוקטובר 2024, על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. הוא עתיד להיות אלבומו הראשון של מנדס מאז קודמו Wonder מ-2020. בשביל האלבום, עבד מנדס עם מוזיקאים שונים, בהם , ו. מתוך האלבום עתידים לצאת לאור שני הסינגלים – הסינגל המוביל "Why Why Why" ו-"Isn't That Enough" – ב-8 באוגוסט 2024.

== רקע ==
בשנת 2022 התקיים סיבוב ההופעות החמישי של מנדס, Wonder: The World Tour, לקידום אלבומו הרביעי Wonder, שיצא לאור ב-4 בדצמבר 2020. במהלך סיבוב ההופעות, לאחר שהתקיימו כבר שבע הופעות, הודיע מנדס על הפסקתו עקב מצבו הנפשי. בהמשך סיפר מנדס: "הרגשתי כאילו לא היה לי שמץ של מושג מי אני [...] לא הייתי יכול להיכנס לאולפן מבלי להיכנס לפאניקה מוחלטת". בריאיון לעיתון וול סטריט ג'ורנל, מנדס הרחיב בנושא: "התברר שהייתי צריך לקחת את הזמן שמעולם לא לקחתי לעצמי, כדי לייצב את עצמי ולחזור חזק יותר". לאחר הפסקה בת שנה, חזר מנדס לאולפן כדי להקליט את השיר "", העוסק במשבר האקלים.

ב-27 במרץ 2024, מנדס פרסם ברשתות החברתיות קטע סולו גיטרה מתוך שיר שטרם התפרסם בשם "Nobody Knows". חודשיים לאחר מכן, הזמר אישר כי אלבומו הבא "יגיע בקרוב". בהמשך הוא גם חזר לבמה כאורח מיוחד בהופעה של אד שירן, שם השניים ביצעו את השיר "Lego House" וכן ביצוע אקוסטי של "There's Nothing Holdin' Me Back".

ב-31 ביולי 2024 הודיע מנדס ברשתות החברתיות שלו על האלבום, וחשף את עטיפת האלבום ואת תאריך יציאתו, כמו גם את שמם של שני הסינגלים שיצאו לאור ראשונים מתוך האלבום, "Why Why Why" ו-"Isn't That Enough". על פי ההודעה לעיתונות ששוחררה, האלבום נכתב והוקלט "במשך שנתיים".

האלבום Shawn עתיד לצאת ב-18 באוקטובר 2024 על ידי חברת התקליטים איילנד רקורדס. האלבום יהיה זמין בפורמטים של סטרימינג, הורדה דיגיטלית, קלטת שמע, תקליטור ושני סוגי LP (ויניל). ב-31 ביולי 2024, יום ההודעה הרשמית על האלבום, נפתחה ההזמנה המוקדמת לאלבום. באותו יום נחשפו גם שמות הרצועות באלבום. כמו כן, הזמר שיתף טריילר לאלבום הכולל טיזר לסינגל "Isn't That Enough" מתוכו, ובו ניתן לראות אותו סביב מדורה עם חברים מנגן בגיטרה ושר את השיר.

== קידום ==
באוגוסט 2024, פורסם כי מנדס הצטרף להרכב ההופעות בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2024 ויבצע לראשונה שיר מהאלבום.

== רשימת רצועות ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" |אזור
! scope="col" |תאריך
! scope="col" |פורמט
! scope="col" |חברת תקליטים
! scope="col" |מקור
|-
! scope="row" |שונות
|18 באוקטובר 2024
|תקליט • תקליטור • קלטת שמע • סטרימינג • הורדה דיגיטלית
|איילנד
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומי שון מנדס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
גאומטריה אבסולוטית

גאומטריה אבסולוטית (או גאומטריה מוחלטת) היא גאומטריה המתבססת על מערכת האקסיומות של הגאומטריה האוקלידית ללא אקסיומת המקבילים או כל אחת מהחלופות שלה. באופן מסורתי, פירוש הדבר הוא שבמסגרתה מותר שימוש רק בארבע האקסיומות הראשונות של אוקלידס. המונח נטבע לראשונה על ידי יאנוש בויאי ב-1832. מערכת גאומטרית כזאת מכונה לעיתים גאומטריה נייטרלית, שכן היא נייטרלית ביחס לאקסיומת המקבילים.

== תכונות ==
בספר היסודות של אוקלידס, 28 הטענות הראשונות וטענה 31 נמנעות מלהשתמש באקסיומת המקבילים, ולפיכך הן תקפות בגאומטריה אבסולוטית. ניתן להוכיח בגאומטריה אבסולוטית גם את הגרסה החלשה של משפט הזווית החיצונית במשולש (זווית חיצונית למשולש גדולה יותר מכל אחת מזוויותיו הפנימיות המרוחקות), כמו גם את משפט סאקרי-לז'נדר, אשר קובע כי סכום הזוויות במשולש הוא לכל היותר 180°.

טענה 31 מתארת את הבנייה של ישר מקביל לישר נתון דרך נקודה שאינה על הישר הנתון. כיוון שההוכחה שלה מערבת רק את טענה 27 (משפט הזוויות הפנימיות המתחלפות), זוהי בנייה תקפת בגאומטריה אבסולוטית. ביותר דיוק, בהינתן ישר l וכל נקודה P שאינה על l, ישנו לפחות קו אחד דרך P שמקביל ל-l. ניתן להוכיח זאת בעזרת בנייה מוכרת: בהינתן ישר l ונקודה P שאינה על l, נוריד את האנך m מ-P ל-l, ואז נעביר אנך n ל-m דרך P. על פי משפט הזוויות הפנימיות המתחלפות, l מקביל ל-n (משפט הזוויות הפנימיות המתחלפות קובע שאם הקווים a ו-b נחתכים על ידי קו רוחבי t כך שמתקבל צמד זוויות פנימיות מתחלפות, אז a ו-b מקבילים). בנייה זאת, ומשפט הזוויות הפנימיות המתחלפות, אינן תלויים באקסיומת המקבילים ולפיכך הם תקפים בגאומטריה אבסולוטית.

בגאומטריה אבסולוטית, ניתן להוכיח גם ששני ישרים הניצבים לאותו ישר אינם נחתכים (מה שהופך את שני הישרים למקבילים לפי ההגדרה של הקבלה), מה שמוכיח שזוויות הבסיס העליון של מרובע סאקרי לא יכולות להיות קהות, ושלפיכך גאומטריה כדורית אינה גאומטריה אבסולוטית.

== הקשר לגאומטריות אחרות ==
המשפטים של הגאומטריה האבסולוטית תקפים הן בגאומטריה היפרבולית, שהיא גאומטריה לא-אוקלידית, והן בגאומטריה אוקלידית. עם זאת, היא אינה עקבית עם הגאומטריה האליפטית: בגאומטריה זאת, אין ישרים מקבילים בכלל, בעוד שזהו משפט של גאומטריה אבסולוטית שישרים מקבילים קיימים.

== מישורי הילברט ==
מישור שמקיים את אקסיומות החיתוך, הסדר והחפיפה של הילברט מכונה מישור הילברט. מישורי הילברט הם מודלים של גאומטריה אבסולוטית.

== אי-שלמות ==
גאומטריה אבסולוטית היא מערכת אקסיומטית לא שלמה, במובן שניתן להוסיף לה אקסיומות בלתי תלויות נוספות מבלי לפגוע בעקביות המערכת האקסיומטית. ניתן להרחיב את הגאומטריה האבסולוטית באמצעות הוספת מגוון אקסיומות על ישרים מקבילים ולקבל מערכות אקסיומות שאינן מתיישבות הדדית אך שכל אחת בנפרד היא עקבית, ובכך לקבל את הגאומטריה האוקלידית או ההיפרבולית. לפיכך כל משפט של גאומטריה אבסולוטית הוא משפט של גאומטריה היפרבולית וגאומטריה אוקלידית. עם זאת, ההפך אינו נכון.

== ראו גם ==
* גאומטריה לא-אוקלידית

==לקריאה נוספת==
* אברהם הלוי פרנקל, מבוא למתמטיקה, כרך שני: האינסוף והמרחב, הוצאת מסדה, עמ' 364–382
* H. S. M. Coxeter, Introduction to Geometry (2nd ed.), John Wiley & Sons, 1969

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* Victor Pambuccian, [https://www.researchgate.net/publication/225230618_Axiomatizations_of_Hyperbolic_and_Absolute_Geometries Axiomatizations of Hyperbolic and Absolute Geometries], In book: Non-Euclidean Geometries: János Bolyai Memorial Volume (pp.119-153), 2006
</div>
== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאומטריה
חיים מנור

חיים מנור (1945 – 17 ביולי 2011) היה מפיק טלוויזיה ישראלי ובעל חברת ההפקות "מעגלות".<ref name=":0">, מאגר הידע העברי לקולנוע ישראלי ועולמי</ref> מנור היה דמות מרכזית בתעשיית הטלוויזיה הישראלית והיה אחראי על הפקות רבות.

== ביוגרפיה ==
חיים מנור נולד בשנת 1945 בישראל. הוא החל את דרכו האמנותית בקולנוע בשלהי שנות ה-1970, אך החל לבלוט במיוחד כאשר עבר להתמקד בהפקות טלוויזיה עם הקמת ערוץ 2 בשנת 1993. במהלך הקריירה שלו, מנור הפיק מספר רב של תוכניות פופולריות אשר השפיעו על תרבות הפנאי בישראל.<ref></ref>

== קריירה ==
בין התוכניות הידועות שהפיק מנור ניתן למנות את<ref></ref>:
* "גלגל המזל"
* "מי רוצה להיות מיליונר"
* "הלילה עם ליאור שליין"
* "מצב האומה"
* "משחק מכור"

מנור היה בעל חברת ההפקות "מעגלות" והיה חבר באיגוד המפיקים וחבר הנהלת האיגוד במשך שנים רבות.

== חייו האישיים ==
הוא נפטר ב-17 ביולי 2011 לאחר מאבק ממושך במחלה קשה, בגיל 66. הלווייתו נערכה בבית העלמין בקיבוץ שדות ים.<ref name=":1"></ref>

חיים מנור השאיר חותם משמעותי על תעשיית הטלוויזיה הישראלית. תוכניותיו ממשיכות להשפיע על התרבות הפופולרית בישראל והן מהוות חלק בלתי נפרד מההיסטוריה הטלוויזיונית של המדינה. חבריו ומכריו זוכרים אותו כאיש מקצוע מהמעלה הראשונה אשר תרומתו ונוכחותו הורגשו תמיד בתעשייה.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בשדות ים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
אסמאעיל אל-ע'ול

אסמאעיל מאהר ח'מיס אל-ע'ול (בערבית: إسماعيل ماهر خميس الغول; 14 בינואר 1997 – 31 ביולי 2024) היה מחבל ועיתונאי פלסטיני וכתב של רשת אל-ג'זירה בעזה. הוא נחשב לאחד העיתונאים הבולטים שסיקרו את מלחמת חרבות ברזל.

ב-31 ביולי 2024 הוא נהרג בתקיפה של חיל האוויר הישראלי במחנה הפליטים שאטי בעזה, יחד עם הצלם ראמי א-ריפי, זמן קצר לאחר שסיקרו את ההתנקשות באסמאעיל הנייה בטהראן. לדברי דובר צה"ל, אל-ע'ול היה מחבל ביחידת הנוח'בה של חמאס ולקח חלק בטבח 7 באוקטובר. רשת אל-ג'זירה דחתה את הטענות.

== קריירה מקצועית ==
=== תחילת דרכו ===
אסמאעיל אל-ע'ול קיבל תואר ראשון בעיתונאות מהאוניברסיטה האסלאמית בעזה, והחל את עבודתו בתחום העיתונות המודפסת ככתב בעיתונים המקומיים אל-רסלה ופלסטין.

=== אל-ג'זירה ===
עם תחילת מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, והלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל שהחלה בעקבותיה, חתם אסמאעיל על חוזה עם ערוץ אל-ג'זירה הקטרי בחודש נובמבר 2023. הוא התחיל בדיווח חדשות באמצעות שיחות טלפון מעזה, לפני שהחל להכין דיווחים בטלוויזיה, ולאחר מכן, עם חלוף השבועות, החל להופיע בשידורים חיים מלב העיר עזה ומאזורי הצפון.

הוא נעצר בבוקר יום שני, 18 במרץ 2024, על ידי כוחות צה"ל, יחד עם עשרות אחרים, במהלך מבצע ניתוח מקומי. לאחר 12 שעות של חקירה הוא שוחרר. לטענתו, החיילים תקפו אותו.<ref></ref> ארגון "עיתונאים ללא גבולות" דיווח כי הוא הוכה וציודו הושמד.<ref></ref>

איסמעיל המשיך להופיע ככתב הראשי של הערוץ הקטארי והופיע על המסך שלו כמעט מדי יום בסיקור ישיר.

ב-29 במרץ 2024, במהלך המלחמה, איבד אסמאעיל את אחיו ח'אלד בהפצצה ישראלית על דירה בה שהה.

=== חמאס ===
בהודעת דובר צה"ל נאמר כי אסמאעיל אל-ע'ול היה חבר בזרוע הצבאית של חמאס ומחבל נוח'בה שלקח חלק במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר. בהודעה נמסר כי כחלק מתפקידו בזרוע הצבאית הדריך אחרים כיצד לתעד את הלחימה, ולקח חלק פעיל בתיעוד והפצת סרטוני פיגועים נגד כוחות צה"ל.<ref></ref>

אל-ג'זירה דחתה את הטענות הישראליות בדבר מעורבותו בפעילות טרור, שלדבריה הן "חסרות בסיס" והוצגו ללא שום הוכחות.<ref name=":0"></ref>
היא טענה שאל-ע'ול נעצר על ידי צה"ל במבצע ניתוח מקומי במרץ 2024 ושוחרר באותו חודש, מה שלדבריה מפריך את דברי צה"ל.<ref></ref><ref name=":0" />

ב-3 באוגוסט 2024 הציג צה"ל מסמך מחשב של חמאס שנתפס בפעילות צבאית-מודיעינית, ובו רשימה של אלפי פעילי חמאס. המסמך מתוארך ל-2021 ובו מופיע אל-ע'ול בתפקיד הנדסאי בחטיבת עזה של הזרוע הצבאית של חמאס.

== הריגתו ==
ב-31 ביולי 2024 עלה אסמאעיל לשידור ב"אל-ג'זירה" בחדשות הצהריים, שם הופיע מול ביתו ההרוס של אסמאעיל הנייה במחנה הפליטים שאטי, וסיקר את תחושותיהם של תושבי עזה ותגובותיהם למשמע החדשות על ההתנקשות באסמאעיל הנייה בטהראן. סמוך לשעה 17:00 תקף חיל האוויר הישראלי ליד ביתו של הנייה. אסמאעיל ומלווהו הצלם ניסו להימלט במכוניתם, אך הכטב"ם הישראלי איתר אותם ותקף אותם.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
אסמאעיל היה נשוי. לו ולאשתו הייתה בת אחת.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים פלסטינים
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:סגל אל-ג'זירה
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1997
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2024
מרקיזות טוסקנה

מרקיזות טוסקנה (באיטלקית: Marca di Tuscia) הייתה מרקיזות של ממלכת איטליה והאימפריה הרומית הקדושה במהלך ימי הביניים. היא הייתה ממוקמת בצפון-מערב מרכז איטליה, וגבלה במדינות האפיפיור בדרום, בים הליגורי במערב ובלומברדיה בצפון. היא כללה אוסף של מחוזות, בעיקר בעמק נהר הארנו, ובמקור מרכזה היה בלוקה.

== היסטוריה ==
המרקיזות הייתה יצירה קרולינגית, יורשת של הדוכסות הלומברדית טוסקיה. לאחר נפילת האימפריה הרומית המערבית, טוסקיה משנת 568 הייתה חלק מממלכת הלומברדים האיטלקית (Langobardia Major) עד שבשנת 754 התערבו המלכים הפרנקים בסכסוך עם האפיפיור סטפנוס השני. על ידי מתת פפין, החלק הדרומי של טוסקיה סביב ויטרבו הפך לחלק ממדינות האפיפיור החדשות שהוקמו, בעוד שהחלק הצפוני (או טוסקנה הלומברדית) התפתח למרקיזות הקיסרית של טוסקנה לאחר שקרל הגדול כבש סופית את ממלכת לומברדיה ב-773/774. לומברדיה עצמה הפכה לגרעין של הממלכה הקיסרית של איטליה, יחד עם הצעדות של טוסקנה וורונה.

המרקיז הטוסקני הראשון היה אדלברט הראשון, שקיבל את התואר הזה בשנת 846. לפניו, אביו וסבו, הרוזן בוניפאציוס הראשון מלוקה ובוניפאציו השני, כנראה ממוצא בווארי, שלטו ברוב המחוזות של האזור והחזיקו גם בתארים גבוהים יותר, כמו נשיא קורסיקה או דוכס לוקה. בני בוניפאצ'י שלטו במרקיזות עד 931. במהלך סוף המאה ה-9 ותחילת המאה ה-10, תמיכתם של מרקיזי טוסקנה הייתה מכרעת לכל מועמד שרצה להיות מלך איטליה.

בשנת 931, איג מארל, שהמליך את עצמו למלך איטליה, נישל את הבוניפאצ'ים בניסיון לגבש את כל הנחלות החשובות של איטליה בידי קרוביו. הוא העניק את טוסקנה לאחיו בוסו. היא נשארה בידי בני המשפחה הידועים בשם הבוסונידים עד שנת 1001. היא גם שמרה על השפעתה לגבי הבחירות המלכותיות. עוד בשנת 1027 הודח רניירי מהמרקיזות על ידי קיסר האימפריה הרומית הקדושה קונרד השני בגלל שהתנגד לו כמלך.

בשנת 1027 הוענקה הדוכסות לרוזני קנוסה. בוניפאציו השלישי השתמש בתואר : דוכס ומרקיז. הוא היה בעל ברית של קיסרים האימפריה הרומית הקדושה, אך כוחו היה כה גדול עד שהוא איים על זה של הקיסרים באיטליה. הוא איחד את ירושת קנוסה, שהייתה ברובה באמיליה, לטוסקנה והעביר אותה לבתו מטילדה. מלבד התואר החשוב העצום שלה, רכושה הגדול ביותר היה טוסקנה, המוחזקת באופן פיאודלי, והיא ניצלה אותו לטובת האפיפיור במאבק האינווסטיטורה. עם מותה של מטילדה ב-1115, חלף עידן הנסיכים הפיאודליים בצפון איטליה, והוחלף בדומיננטיות של מדינות הערים, הרפובליקות הימיות והקומונות.
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי איטליה
כנופיית ברמינגהאם (סרט)

כנופיית ברמינגהאם (באנגלית: Peaky Blinders) הוא סרט דרמת פשע תקופתית שנכתב על ידי סטיבן נייט, המהווה המשך לאירועי סדרת הטלוויזיה הבריטית באותו השם. בסרט שב לככב קיליאן מרפי בדמותו של טומי שלבי.

==צוות השחקנים==
* קיליאן מרפי – טומי שלבי
* רבקה פרגוסון

==הפקה==
סרט זה מהווה המשך לאירועי סדרת הטלוויזיה הבריטית "כנופיית ברמינגהם", ששודרה במשך שש עונות בין השנים 2013–2022. בריאיון שנערך בינואר 2021 לקראת סיום עונתה האחרונה של הסדרה ובו נשאל על עתידה, ציין יוצר ומפיק הסדרה, סטיבן נייט, כי ייתכן ובעתיד יופק סרט עלילתי באורך מלא על מנת להביא את העלילה לסיום שלם.

בריאיון עם המגזין "רולינג סטון" במאי 2023, הביע השחקן קיליאן מרפי, שגילם את דמותו הראשית של טומי שלבי לאורך הסדרה, את נכונותו לשוב לגלם את הדמות, באומרו "אם יש עוד סיפור שם, אני אשמח לעשות את זה. אבל זה חייב להיות נכון, סטיב נייט כתב 36 שעות של טלוויזיה, ועזבנו בשיא. אני ממש גאה בעונה האחרונה". בדצמבר 2023, אישר נייט כי כתיבת התסריט לסרט הסתיימה. ביוני 2024, נמסר על הפקת הסרט יופקדו נייט, קארין מנדבאך, קיליאן מרפי וגאי הילי.

במרץ 2024, אישר נייט שמרפי אכן ישוב לגלם את דמותו של שלבי. בנוסף, אישר נייט כי צילומי הסרט עתידים להתחיל בספטמבר 2024 במחוז דיגבת', לונדון. ביולי 2024, נמסר על הצטרפותה של רבקה פרגוסון לצוות השחקנים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטי פשע בריטיים
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
סיירוס לושר

סיירוס לושר (באנגלית: Cyrus Locher; 8 במרץ 1878 – 17 באוגוסט 1929) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו חבר המפלגה הדמוקרטית. ייצג את אוהיו בסנאט של ארצות הברית.

הוא סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב. הוא גם למד לזמן קצר באוניברסיטת מישיגן.

לושר שימש בתפקידים שונים כתובע וכעורך דין ציבורי, כמו גם כפרופסור למשפטים בקליבלנד, אוהיו במהלך העשור השני של המאה ה-20 ושנות ה-20 של המאה ה-20. הוא מונה לסנאטור מטעם מדינת אוהיו ב-4 באפריל 1928, עם מותו של הסנאטור פרנק ויליס. הוא כיהן עד 14 בדצמבר 1928, לאחר שהפסיד במועמדות בבחירות מיוחדות למילוי שארית כהונתו של ויליס.

הוא מת כמה חודשים אחר כך, באוגוסט 1929.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאוהיו
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1878
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1929
לובסנג סנגאי

לובסנג סנגאי הוא פוליטיקאי טיבטי ומשפטן ששימש כנשיא המנהל המרכזי הטיבטי (CTA) בין השנים 2011–2021. הוא הראשון שהחזיק בתפקיד זה ללא רקע דתי והראשון שנולד מחוץ לטיבט. במהלך כהונתו כנשיא, פעל לקידום אוטונומיה אמיתית לטיבטים בתוך סין.

== ראשית חייו ==

לובסנג סנגאי נולד בשנת 1968 במחנה פליטים טיבטי בדרג'ילינג, הודו. אביו, שהיה נזיר בודהיסטי לשעבר, עבד בגידול בקר וחתך כדי לממן את חינוך בנו. סנגאי למד באוניברסיטת דלהי, שם קיבל תואר ראשון במשפטים (LLB) והצטרף לארגון נוער טיבטי, שם הפך לחבר בהנהלה המרכזית של הארגון הפועל למען עצמאות טיבט<ref></ref><ref name=": 0"></ref>.

לאחר סיום לימודיו בדלהי בשנת 1994, סנגאי התקבל לאוניברסיטת הרווארד שם השלים תואר שני במשפטים (LLM) ותואר דוקטור במשפטים (SJD). בשנת 2004, קיבל את פרס Yong K. Kim על מצוינות בעבודת הדוקטורט ותרומה להבנה של מזרח אסיה בהרווארד.<ref name=": 0" />

== קריירה ==

סנגאי נבחר בשנת 2011 לנשיא המנהל המרכזי הטיבטי, בעקבות החלטתו של הדלאי לאמה ה-14 לוותר על סמכויותיו הפוליטיות לטובת המנהל המרכזי הטיבטי. במהלך כהונתו, סנגאי המשיך לדחוף למען אוטונומיה טיבטית אמיתית במסגרת החוק הסיני, בהתאם לגישת ה-"Middle Path" (הדרך האמצעית), המציעה אוטונומיה אמיתית לטיבטים במסגרת סין, אך לא עצמאות מלאה.<ref name=": 1"></ref><ref name=": 2"></ref>

כחלק מתפקידו, סנגאי נאלץ לנסוע רבות בין קהילות טיבטיות בכל רחבי העולם כדי לשמר קשרים ולתמוך במאבקם. הוא ביקר כמעט בכל ההתנחלויות הטיבטיות בהודו, כמו גם בקהילות טיבטיות גדולות בצפון אמריקה ובאירופה.<ref name=": 1" />

==== דיאלוג עם סין ויחסי חוץ ====

סנגאי השקיע מאמצים רבים בניהול דיאלוג עם סין על מנת להשיג אוטונומיה אמיתית לטיבט. עם זאת, נושא זה נשאר מאתגר בגלל המתח והיחסים המורכבים בין סין לקהילה הטיבטית בגלות. במהלך כהונתו, הוא הצליח לשמר את התמיכה הבינלאומית בטיבט והשתתף בפגישות רבות עם מנהיגים גלובליים כדי לקדם את ענייני הטיבטים.<ref name=": 1" /><ref name=": 2" />.

== חייו האישיים ==

לובסנג סנגאי הוא אזרח אמריקאי, ולמד גם באוניברסיטת הרווארד, שם הוא משמש כחוקר וכמרצה בתוכנית ללימודי משפט מזרח אסיה. במהלך שנותיו בהרווארד, ארגן שבעה סבבים של מפגשים וכנסים בין מלומדים טיבטים, מערביים וסינים, כולל מפגש היסטורי בין הדלאי לאמה ל-25 מלומדים ותלמידים סינים<ref name=": 0" /><ref name=": 2" />.

== הערות שוליים ==
KOSDAQ

Korean Securities Dealers Automated Quotations) ;KOSDAQ) היא בורסה לניירות ערך הפועלת בדרום קוריאה, והיא מעין גרסה המקבילה לבורסת הנאסדא״ק האמריקאית בדרום קוריאה. היא הוקמה בשנת 1996 על ידי איגוד ההשקעות הפיננסי של קוריאה, במטרה שתפעל באופן עצמאי מהבורסה הקוריאנית. בדומה לנאסד״ק, פעילות המסחר מתנהלת באופן מקוון לגמרי. שעות הפעילות בשוק הן 09:00 עד 15:30 לפי הזמן המקומי.

נכון לפברואר 2021, כ-1476 חברות רשומות ב-KOSDAQ.

== הקמה ==
ביולי 1986, ממשלת דרום קוריאה העבירה חוק שנועד לספק דרך לעסקים קטנים ובינוניים לגייס הון באמצעות מכירה של מניות ציבוריות, וכן במטרה לספק למשקיעים מסלולים חדשים של השקעות. הפעילות החלה באפריל 1987, אז נרשמו שלוש החברות הראשונות.<ref name=":0"></ref>

ב-17 במאי 1996 הוקמה הבורסה לניירות ערך KOSDAQ שנועדה להיות פלטפורמת מסחר הפועלת באופן ממוחשב לגמרי. היא נכנסה לפעילות מלאה ב-1 ביולי 1996.<ref name=":0"></ref>

במהלך המשבר הפיננסי באסיה של 1997, מדדי השוק של KOSDAQ צנחו והמשקיעים ספגו הפסדים כבדים, אולם בהמשך, בתוך זמן קצר הכלכלה הדרום קוריאנית התאוששה, וכן אצל KOSDAQ הייתה התאוששות מהירה, ואף עלייה בשווי השוק שלה בהמשך, בתחילת המאה ה-21.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (קוריאנית)
קטגוריה:בורסות לניירות ערך
קטגוריה:קוריאה הדרומית: כלכלה