OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שמורות היער האטלנטי בחוף דסקוברימנטו

שמורות היער האטלנטי בחוף דסקוברימנטו (בפורטוגזית: Reservas de Mata Atlântica da Costa do Descobrimento) כוללות שמונה אזורים מוגנים ביער האטלנטי. 
== גאוגרפיה ==
השמורות משתרעות על פני שטח כולל של כ-1,120 קמ"ר במדינות באהיה ואספיריטו סאנטו בברזיל. האזור בו הן מצויות מכונה "חוף דסקוברימנטו" (Costa do Descobrimento; מילולית: "חוף הגילוי"), שכן בו התקיים, ב-1500 המפגש הראשון בין אירופאים לאינדיאנים של ברזיל של ימינו. בשנת 1999 הוכרזו השמורות בידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

השמורות כוללות שלושה פארקים לאומיים (הר פסקואל, דסקוברימנטו ופאו ברזיל), שתי שמורות ביולוגיות (אונה וסואורטאמה), שתי תחנות מחקר (וראקרוס ופאו ברזיל ספלאק) וכן את שמורת היער ליניארס. תחנת וראקרוס ושמורת היער ליניארס הן בבעלות פרטית, אך ניהולן נעשה בתיאום עם האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע.

היער האטלנטי הוא מהמגוונים והעשירים שביערות הגשם, אך הוא מצוי בנסיגה מתמדת כתוצאה מברוא יערות לצורכי חקלאות והקמת ערים. למעשה, הוא מורכב כיום משתי יחידות ביוגאוגרפיות נפרדות. חלקו הדרומי מצוי בעיקר בשטחיהן של מדינות סאו פאולו ופרנה, וגם בו 25 שמורות שהוכרזו ב-1999 כאתר מורשת עולמית. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אספיריטו סאנטו
קטגוריה:באהיה: גאוגרפיה
מצודת קייפ קוסט

מצודת קייפ קוסט (באנגלית: Cape Coast Castle; בדנית: Carolusborg) היא מצודה השוכנת בעיר קייפ קוסט שבדרומה של גאנה, לחופי האוקיינוס האטלנטי. צורתה של המצודה היא כשל טרפז, אורכה ממזרח למערב מגיע ל-160 מטרים, ורוחבה מדרום לצפון עומד על 80 מטרים. מבני המצודה משתרעים סביב שתי חצרות, המערבית והגדולה יותר בצורת טרפז, והמזרחית בצורת משולש.

==היסטוריה==
תותחי המצודה הפונים לעבר האוקיינוס
המבנה הראשון באתר הוקם על ידי השוודים בשנת 1653, כשנה לאחר שהשתלטו על האזור. הוא נבנה מעץ, וזכה לשם קרולוסבורג (Carolusborg), לכבודו של המלך קרל העשירי גוסטב. מאוחר יותר הוחלף המבנה בבנין אבן. בחודש אפריל 1663 נכבשה המצודה, כמו כל המושבה השוודית בחוף הזהב, בידי הדנים, אך אלה שלטו במקום משך שנה בלבד, ובשנת 1664 הוא נכבש בידי האימפריה הבריטית. המצודה שימשה בעיקר לכליאת עבדים אשר הוחזקו במרתפיה עד לשילוחם באוניות לאמריקה.

בסוף המאה ה-18 נבנתה המצודה מחדש והורחבה, וב-1844 היא הייתה למקום מושבו של מושל המושבה הבריטית של חוף הזהב. בשנות ה-20 של המאה ה-20 המצודה שופצה, וכאשר גאנה זכתה בעצמאותה בשנת 1957, היא הופקדה באחריותה של רשות המוזיאונים והמונומנטים הלאומית (Ghana Museums and Monuments Board). ב-1979 הוכרזה המצודה, יחד עם עשר מצודות נוספות ברחבי המדינה, כאתר מורשת עולמית. בשנות ה-90 שוב שופץ המבנה בסיוען של האומות המאוחדות ושל ארצות הברית. במקום פועל מוזיאון המוקדש לסחר העבדים בחוף הזהב.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאנה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מקומות ששימשו כמושבת עונשין
כנסיית סנט מרגרט

חלל הכנסייה וחלון הויטראז' המזרחי מעל לעוגב
כנסיית סנט מרגרט (באנגלית: Church of St. Margaret) היא כנסייה אנגליקנית נמצאת בשטח מנזר וסטמינסטר, והיא הכנסייה הקהילתית (Parish Church) של שני בתי הפרלמנט של בריטניה. הכנסייה מוקדשת למרגרט הקדושה, המקובלת בכנסייה הקתולית ובכנסייה האנגליקנית.

== היסטוריה ==
הכנסייה נוסדה במאה ה-12 בידי נזירים בנדיקטינים. הקמת הכנסייה נעשתה בהמשך להקמתו של מנזר וסטמינסטר הסמוך, שנוסד באמצע המאה ה-11 על ידי המלך אדוארד המודה, כמנזר בנדיקטיני. המנזר היה אמור להיות מרכזם של הנזירים הבנדיקטינים: הם היו מתכנסים במנזר כמה פעמים ביום, על פי הסדרים שקבע מייסד המסדר, בנדיקטוס הקדוש. כל התכנסות נועדה לפולחן האל, בשירת "החובה האלוהית" (Divine Office); זו הייתה המשימה העיקרית בחייהם של הנזירים, ולכן נקראה אוֹפּוּס דֵיי (Opus Dei) - עבודת האל. אסור היה שדבר יפריע להם למלא חובה מרכזית זו. ואולם, התושבים באזור וסטמינסטר הגיעו למנזר כדי להשתתף בטקס המיסה; כדי שהנזירים יוכלו להמשיך את סדרי הפולחן שלהם, נבנתה כנסייה קטנה יותר ליד המנזר. כנסייה זו נועדה לספק לתושבים את הסקרמנטים ושאר הסעד הכנסייתי, וכך איפשרה לנזירים פולחן לא מופרע. הכנסייה הוקדשה למרגרט הקדושה, שפולחנה היה נפוץ באותה תקופה. 

נראה שכנסיית סנט מרגרט הראשונה נבנתה בחלק האחרון של המאה ה-11, אך התאריך המדויק אינו ידוע. נזירי וסטמינסטר היו הכמרים ששירתו וניהלו את הכנסייה, והקשר הקרוב בין שני המוסדות הכנסיתיים הללו נשמר במשך מאות שנים. הכנסייה הראשונה נבנתה בסגנון רומנסקי. כנסייה זו שרדה עד ימיו של המלך אדווארד השלישי (1327–1377), ואז הוחלפה הספינה ובמקומה נבנתה ספינה חדשה בסגנון גותי ניצב, סגנון שהיה בשיאו באותה תקופה. האפסיס ואזור בית המקהלה היו עדיין במצב טוב. במשך השנים הידרדר מצב הכנסייה, ולקראת סוף המאה ה-15 כבר היה צורך בבנייה מלאה מחדש. ב-1482 הוחל בבנייה מחדש של הכנסייה, בנייה שנמשכה כארבעים שנה; וב-9 באפריל 1523 הוקדשה הכנסייה מחדש. 

ב-1614 הפכה הכנסייה לכנסייה הקהילתית של ארמון וסטמינסטר. מעמד זה של הכנסייה נקבע בעקבות החלטתם של הפוריטנים, שהיו זרם משמעותי בחיים הדתיים של אנגליה באותה תקופה. הם מאסו במנזר וסטמינסטר המפואר מדי לטעמם, ורצו בכנסיית סנט מרגרט המתאימה להם יותר. מנהג זה נמשך עד היום. 

בין 1734 ל-1738 נבנה בפינה הצפון-מערבית של הכנסייה מגדל, ובמקביל צופה המבנה כולה באבן פורטלנד. מאוחר יותר נוספו למבנה מבואות ממזרח וממערב. ב-1877 שופץ בצורה יסודית פנים הכנסייה, אך נותרו בה מרכיבים רבים מן המאה ה-15. 

פרט בולט בכנסייה הוא חלון הויטראז' המזרחי, שנבנה ב-1509, ועשוי מזכוכית פלמית. החלון נבנה לכבוד אירוסי קתרינה, נסיכת אראגון, עם ארתור טיודור, בנו הבכור של מלך אנגליה, הנרי השביעי ואחיו הגדול של המלך הנרי השמיני. חלונות אחרים בכנסייה הם לזכר ויליאם קאקסטון (Caxton), המדפיס הראשון בבריטניה, שנקבר בכנסייה ב-1491, סר וולטר ראלי, שהוצא להורג ב-1618 ונקבר בכנסייה, והמשורר ג'ון מילטון, שהיה ממתפללי הכנסייה. מבנה הכנסייה שהושלם ב-1523 שוקם שוב ושוב, במאות ה-18, ה-19 וה-20, אך המבנה הקיים הוא בעיקרו אותו מבנה שנבנה שהושלם ב-1523. 

הכנסייה הייתה אתר מבוקש לעריכת חתונות של החברה הגבוהה, וביניהם וינסטון צ'רצ'יל. ב-1987 הוכרז מתחם וסטמינסטר - מנזר וסטמינסטר, ארמון וסטמינסטר וכנסיית סנט מרגרט - כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לונדון: כנסיות
קטגוריה:לונדון: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
פרדריק קליי

פרדריק אימס קליי (באנגלית: Frederic Emes Clay; 3 באוגוסט 1838 – 24 בנובמבר 1889), היה מלחין אנגלי אשר כתב בעיקר מוזיקה בימתית. קליי היה חבר טוב של המלחין הידוע יותר, סר ארתור סאליבן. לאחר עבודה משותפת עם המחזאי ויליאם שוונק גילברט, הפגיש קליי בין השניים, שהפכו ברבות הימים לצמד יוצרים מפורסמים.

==ביוגרפיה==
קליי נולד בפריז להורים אנגליים. אביו היה חבר בפרלמנט הבריטי. אמו ואביו היו שניהם בעלי רקע מוזיקלי, כאשר סבתו מצד אמו הייתה זמרת אופרה. קליי התחנך בביתו ולמד נגינה על כינור ועל פסנתר. מאוחר יותר המשיך ללמוד קומפוזיציה אצל וילהלם ברנרד מוליק, וב-1863 עבר ללייפציג להמשך לימודיו אצל מוריץ האופטמן, אשר היה בין השאר גם מורם של סאליבן ושל המנצח הנס פון בילוב. קליי החל בקריירת ההלחנה שלו עוד כשהיה עובד ציבור. לאחר מות אביו ב-1873 וקבלת הירושה, החל לעסוק בהלחנה באופן בלעדי. פרט לכמה שירים, המנונים ומוזיקה כלית, כתב קליי בעיקר מוזיקה בימתית. בין השאר שיתף פעולה עם גילברט, וכתב יחד איתו כמה מיצירותיו המצליחות, ביניהן "לפני עידנים", ו"הנסיכה טוטו". 

לאחר שהות קצרה באמריקה, שב קליי ללונדון ב-1881. הוא סיים לחבר את שתי יצירותיו האחרונות, "הדוכסית העליזה" ו"הטבעת המוזהבת" בשנת 1883. אחרי ביצוע של האחרונה, סבל קליי משבץ מוחי, אשר גדע את קריירת ההלחנה שלו. הוא נמצא ללא חיים באמבטיה (ככל הנראה התאבד) בדירתה של אחותו, והוא בן 51. הוא נקבר בבית הקברות ברומפטון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://musicaltheatreguide.com/composers/clay/frederic_clay.htm רשימת יצירותיו של פרדריק קליי]

קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1838
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1889
קטגוריה:מלחינים בריטים במאה ה-19
אל-בירווה

אל-בירווה (מערבית: البروة) היה יישוב עתיק וכפר ערבי ששכן מזרחית לעכו, וננטש במהלך קרבות מלחמת העצמאות.

== היסטוריה ==

=== העת העתיקה ===
[[תל בירה – מבט מצפון על התל השוכן כיום ממזרח לקיבוץ יסעור]]
עדויות ארכאולוגיות ליישוב כנעני, פיניקי וישראלי באזור מתקופת הברונזה התיכונה עד התקופה ההלניסטית המוקדמת נמצאו באזור תל בירה, מערבית לכפר.

=== ימי הביניים ===
ישנן עדויות לכפר ששכן באזור בתקופה הצלבנית, ושמו בערבית מוזכר בספר מסעות שכתב התייר הפרסי נאצר ח'סרו בשנת 1047.

=== העת החדשה ===
באמצע המאה ה-19 התקיים באל-בירווה כפר קבע שהתרכז סביב מעיין במקום. מספר התושבים בכפר נע בין 450–900 על פי עדויות שונות. רוב התושבים היו מוסלמים, אך היה בכפר מיעוט נוצרי קטן. במפקד 1922 נמנו בכפר 807 תושבים. לפי סקר הכפרים 1945 שהתבסס על מפקד 1931, חיו בכפר כ-1,460 תושבים, ברובם מוסלמים ועסקו בעיקר בחקלאות. אדמותיו השתרעו על שטח של 13,542 דונם מהם 546 דונם בבעלות יהודית. בכפר פעלו שני בתי ספר, לבנים ולבנות, עוד היו בו מסגד, כנסייה, שני קברי קדושים ושלושה בתי בד.

תושבי הכפר השתתפו במרד הערבי הגדול, וב-19 ביולי 1938 אף הניחו ככל הנראה מטען צד שהרג 12 חיילים בריטים. הצבא הבריטי ביצע מספר חיפושים בכפר והטיל עליו קנסות קיבוציים.

לפי תוכנית החלוקה, יועדו שטחי הכפר להיכלל בשטח המדינה הערבית, אולם במהלך מלחמת העצמאות, ערב ההפוגה הראשונה, ב-11 ביוני 1948, כוח של חטיבת כרמלי כבש את הכפר לאחר שהתגבר על התנגדות מקומית. בכפר ובשלושת המשלטים הסמוכים לו החזיקה פלוגת חי"ם מתל אביב שמנתה כ-120 איש שברשותם היה משוריין ובו מכשיר קשר ללא נשק מסייע. ב-23 ביוני 1948, בשעה 21.00 החלה הסתערות על הכפר בכוח גדול ובלווי משוריינים ותוך זמן קצר נכבש הכפר. מיד התארגנה התקפת נגד. הקרב היה קשה ונמשך כל יום 24 ביוני 1948. במהלך היום הוזעקו ערבים חמושים מכל כפרי הסביבה בשיטת הפזעה, ומספרם הגיע ל-800. כן השתתפו 200 לוחמים מצבא ההצלה של פאוזי אל קאוקג'י. רק לפנות בוקר 25 ביוני 1948, הצליחו כוחות צה"ל מחטיבת כרמלי לכבוש את הכפר בחזרה. בקרב נפלו עשרה חיילי צה"ל, ומהערבים נפלו 12 לוחמים של צבא ההצלה ו-30 לוחמים כפריים. ההתקפה בוצעה על ידי צבא ההצלה תוך הפרה של ההפוגה הראשונה, תוך טענה שצבא ההצלה איננו כפוף להפוגה. בתחילת קרבות עשרת הימים הרחיב צה"ל את אחיזתו סביב בירווה וכבש מספר משלטים החולשים עליו. אולם צבא ההצלה הצליח לכבוש חזרה אחד מן המשלטים ואלה היו בידיו לזמן קצר עד קריסת צבא ההצלה בהמשך מבצע דקל.

צה"ל הכריז על האזור כאזור צבאי. תושבי הכפר, שחלקם שהו בתוך ישראל, לא הורשו לחזור אליו (ובכך הפכו לנפקדים נוכחים), ובשנת 1949 נהרסו הבתים ואדמות הכפר הופקעו.
על אדמות הכפר הוקמו קיבוץ יסעור (ב-6 בינואר 1949) ומושב אחיהוד. בשנת 1951 הציעה ישראל בתים וקרקעות לפליטי בירווה במכר, אולם הם סירבו מתוך רצון לחזור לאדמות שלהם בבירווה.

תושבי הכפר וצאצאיהם הקימו וועד להגנה על זכויותיהם, ובכל שנה ביום הנכבה, הם מבקרים את שרידי הכפר ההרוס על מנת להנחיל את מורשת הכפר לדור הצעיר. המשורר הפלסטיני מחמוד דרוויש היה פליט מאל-בירווה.

==לקריאה נוספת==
* חטיבת כרמלי במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות, עמ' 202–203, 1973

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

בירווה (אל-)
קטגוריה:הקרבות מול צבא ההצלה במלחמת העצמאות
קטגוריה:הקרבות מול ערביי ארץ ישראל במלחמת העצמאות
קטגוריה:חזית הצפון במלחמת העצמאות
קטגוריה:הגליל המערבי
קטגוריה:חטיבת כרמלי: קרבות ומבצעים
אמא דבלאם

אמא דבלאם הוא הר ברכס ההימלאיה הנמצא במזרח נפאל. גובהו 6812 מטרים. משמעות שמו היא: "אם ושרשרת הפנינים שלה".

פסגת ההר נחשבת לאחת הפסגות היפות ברכס ההימלאיה ונופו מלווה חלק גדול מן הדרך למחנה הבסיס של האוורסט (הצד הנפאלי). מסלול ההעפלה הקל הוא מהרכס הדרום מזרחי - לפי צללית ההר כפי שנראית בחלקה הימני של התמונה. ההר נכבש לראשונה על ידי קבוצת מטפסים בני לאומים שונים ב-13 במרץ 1961. כמו הרים נוספים בנפאל, יש צורך בהיתר על מנת לטפס על ההר. הטיפוס הקלאסי על ההר כולל שלושה מחנות ביניים, כשהאחרון הוא לרוב על הקרחון. עונת הטיפוס היא בחודשים אפריל - מאי ועונה נוספת מתאפשרת בספטמבר - אוקטובר. בשנת 2006, בלילה שבין 13 ל-14 בנובמבר כתוצאה מהתמוטטות חלל גדול בתוך הקרחון, התרחשה מפולת שלגים גדולה בהר שסחפה מספר אוהלים מהמחנה השלישי והרגה 6 מטפסים, מתוכם שלושה מבני השרפה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.summitpost.org/mountain/rock/150234/ama-dablam.html מידע רב על ההר ]

קטגוריה:נפאל: הרים
קטגוריה:הימלאיה
אלוויזה קונטאריני

אלוויזה קונטאריני (באיטלקית: Alvise Contarini; 24 באוקטובר 1601 - 15 בינואר 1684) היה הדוכס ה-106 של ונציה. קונטאריני כיהן כדוג'ה מאז בחירתו ב-26 באוגוסט 1676 ועד פטירתו, כשבע שנים ומחצה לאחר מכן.

אלוויזה קונטאריני היה הדוג'ה השמיני והאחרון מבית קונטאריני.

==קורות חיים==
אלוויזה קונטאריני נולד בוונציה לניקולו קונטאריני ואלנה מיקיאל. אלוויזה היה בנם השלישי של בני הזוג ואחיינו של פרנצ'סקו קונטאריני, הדוג'ה ה-95 של ונציה (אשר כיהן בין השנים 1623–1624).

אלוויזה קונטאריני לא נישא, והקדיש את חייו לשירות הציבור ולפוליטיקה. הוא כיהן כשגריר לה סרניסימה בצרפת, ספרד, הולנד ובחצר האפיפיור. בעת שירותו בחצר מלך צרפת הוא קיבל מהמלך תואר אבירות (chevalier).

קונטאריני כיהן כסאביו ובאותה עת תמך בהמשך מלחמת כרתים במסגרתה ניסתה ונציה למנוע מהאימפריה העות'מאנית להשתלט על האי כרתים.

בעקבות מותו של הדוג'ה ניקולו סאגרדו ב-14 באוגוסט 1676, המועמד המוביל לבחירה היה אחיו של ניקולו - ג'ובנאי סאגרדו. ג'ובאני הצליח להשיג במהרה את תמיכתם של שלושים מתוך 40 הבוחרים. יריביו טענו כי השתמש באמצעים לא כשרים להשגת קולות אלה, ומהומות פרצו ברחובות העיר.

על מנת לעצור את המהומות, נבחרו 40 בוחרים חדשים, אשר נפגשו ב-26 באוגוסט 1676 ובחרו באלוויזה קונטאריני כמועמד של פשרה.

תקופת כהונתו של קונטאריני מאופיינת כתקופה שלווה, וזאת על אף המלחמה שהתנהלה בין האימפריה העות'מאנית לבית הבסבורג באזור הבלקנים. העות'מאנים נעצרו לבסוף ב-12 בספטמבר 1683 בקרב וינה. הרפובליקה, לעומת זאת, נצלה את השנים להשתקם ממלחמת כרתים, ולא הצטרפה למלחמה. רק בימים האחרונים של כהונתו של קונטאריני החלו שוב מעשי העוינות בין הרפובליקה לבין האימפריה העות'מאנית כאשר בשנת 1683 נערכו דיונים ממושכים בשאלה האם ונציה צריכה לשוב ולהילחם באימפריה, וזמן קצר לאחר מותו פרצה מלחמת מוראה.

קונטאריני השקיע את מלוא מרצו בפסטיבלים ואירועים חגיגיים, ולא ניסה להפעיל סמכויות שלטון. יחד עם זאת, בראשית כהונתו ערך רפורמה במערכת המשפט של הרפובליקה, ופיקח על הצבת שרידי קדושים נוצריים שהובאו מכרתים הכבושה לכנסיות העיר.

בתקופת כהונתו העניקה אוניברסיטת פדובה לראשונה תואר דוקטורט לאישה - אלנה קורנארו פיסקופיה, המתמטיקאית הוונציאנית, קיבלה תואר זה ב-25 ביוני 1678. כמו כן, בתקופת כהונתו, בשנת 1683 נפתח בעיר בית הקפה הראשון. היה זה בית הקפה הראשון באירופה ופופולריותו הביאה להפיכה הקפה למשקה פופולרי.

קונטאריני הלך לעולמו ב-15 בינואר 1684, זמן קצר בטרם החליטה הרפובליקה לשוב ולהילחם בעות'מאנים. הוא נקבר בקפלת המשפחה בכנסיית סן פרנסיסקו דלה ויניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דוכסי ונציה
קטגוריה:ילידי 1601
קטגוריה:נפטרים ב-1684
כריסטיאן פאנוצ'י

כריסטיאן פאנוצ'י (באיטלקית: Christian Panucci; נולד ב-12 באפריל 1973 בסאבונה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ומאמן בהווה. לזכותו של פאנוצ'י 57 הופעות בנבחרת איטליה.

== קריירה ==
=== קריירת מועדונים ===
פאנוצ'י החל את הקריירה שלו בגנואה בשנת 1990, ושיחק במדיה במשך שלוש עונות. ביולי 1993 הוא עבר למילאן, וכבר בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות הסרייה א' ובליגת האלופות. לאחר שלוש עונות במילאן הצטרף פאנוצ'י לריאל מדריד מהליגה הספרדית ב-1996, והפך לאיטלקי הראשון המשחק בקבוצה זו. בעונתו הראשונה בריאל הוא זכה עמה באליפות ספרד וב-1998 זכה בפעם השנייה בקריירה בליגת האלופות.

בשנת 1999 חזר פאנוצ'י לאיטליה והצטרף לאינטר מילאנו. לאחר מכן הוא עבר גם בקבוצות צ'לסי מהפרמייר ליג ומונקו מהליגה הצרפתית, אך בשתיהן לא הצליח להשתלב ומיעט לשחק.

זמן קצר לאחר פתיחת עונת , חתם פאנוצ'י ברומא. ברומא שיחק פאנוצ'י במשך שמונה שנים, והיה לשחקן מפתח ולאחד ממובילי הקבוצה. הוא סייע לקבוצה לזכות פעמיים בגביע האיטלקי - בשנים 2007 ו-2008, וכן לסיים פעמיים במקום השני בסרייה א' באותן שנים. הוא כבש 29 שערים ב-311 הופעות במדי רומא. לאחר סיום חוזהו במועדון, חתם פאנוצ'י ביולי 2009 בפארמה, אותה עזב כעבור שנה.

=== נבחרת ===
בנבחרת הלאומית של איטליה ערך פאנוצ'י את הופעת הבכורה שלו בשנת 1994, וכן השתתף באולימפיאדת אטלנטה. רק מ-2002 הוא הפך לשחקן קבוע בנבחרת, וזומן לטורנירי מונדיאל 2002 ויורו 2004. לאחר טורניר זה הוא לא זומן על ידי המאמן מרצ'לו ליפי לנבחרת במשך כשלוש שנים. הוא הוחזר לסגל על ידי רוברטו דונאדוני למשחקי מוקדמות יורו 2008 וכבש שער חשוב בניצחון על סקוטלנד שסייע לנבחרתו להעפיל ליורו. בטורניר עצמו, שערו מול רומניה הפך אותו למבקיע המבוגר בתולדות אליפות אירופה.

==קריירת אימון==
ב-24 ביולי 2012 מונה על ידי פאביו קאפלו לעוזר המאמן בנבחרת רוסיה. לאחר תקופות אימון קצרות ולא מוצלחות בקבוצות ליבורנו וטרנאנה מהסרייה ב', כאשר מהאחרונה פוטר עוד לפני תחילת העונה, מונה ב-19 ביולי 2017 לתפקיד מאמן נבחרת אלבניה. ב-23 במרץ 2019 פוטר מתפקידו לאחר הפסד ל.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.goal.com/en/people/italy/120/christian-panucci דף השחקן] באתר פארמה
*[http://www.skysports.com/football/player/0,19754,11861_34191,00.html דף השחקן] באתר סקיי ספורטס
*[http://www.goal.com/en/people/italy/120/christian-panucci פרופיל] באתר Goal.com
*[http://soccernet.espn.go.com/players/stats?id=10544&cc=4716 פרופיל וסטטיסטיקות] באתר Soccernet
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים
קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:זוכי פרס בראבו
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני ליבורנו
קטגוריה:מאמני טרנאנה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1973
פרנצ'סקו מורוזיני

מדליה שהוצאה לרגל ניצחונותיו הצבאיים של פרנצ'סקו מורוזיני.
פרנצ'סקו מוֹרוֹזיני (באיטלקית: Francesco Morosini; 1619–1694) היה הדוכס ה-108 של ונציה. מורוזיני כיהן כדוג'ה מאז בחירתו בקיץ 1688 ועד פטירתו.

==קורות חיים==
פרנצ'סקו מורוזיני נולד בוונציה למשפחת אצולה עשירה ומפורסמת, אשר רבים מבניה כיהנו כדוג'ים וכראשי צבא לה סרניסימה.

מורוזיני החל את הקריירה הציבורית שלו בצי הרפובליקה, עשה חיל במעשיו והגיע לדרגת המפקד הכללי של כוחות הצי בכרתים במהלך המצור על קנדיה על ידי האימפריה העות'מאנית. לאחר שנאלץ להיכנע לטורקים, שב לוונציה ובה הועמד למשפט בגין פחדנותו ובאשמת בגידה, אולם זוכה לאחר משפט קצר.

בשנת 1685, עם פרוץ מלחמת מוראה בין הרפובליקה לבין הטורקים, יצא מורוזיני בראש הצי הוונציאני ובזז את קורוני. במהלך השנים הבאות כבש את מרבית מוראה וזכה לכינוי "פלופונזיאקוס" (Peloponnesiacus). בשל ניצחונותיו היה הוונציאני הראשון שזכה לכך שפסל ברונזה שלו יוצב עוד בחייו בארמון הדוג'ה. תחת הפסל נכתב:

==הרס הפרתנון==
במהלך המצור על אתונה בשנת 1687 הורה מורוזיני על הפגזה ארטילרית על אזור האקרופוליס והרס את הבניין שעד אותה עת עמד על תילו. מורוזיני אף פיקח על הביזה של פסלי הפרתנון. הגנרל השוודי אוטו וילהלם אשר שירת תחת מורוזיני כתב שמורוזיני "הצטער על הרס המקדש היפהפה שעמד שלושת אלפי שנים על תילו" אולם בדו"ח של מורוזיני עצמו הוא קורא לפגיעה "יריה בת מזל". מורוזיני אף ניסה לבזוז את פסלי הסוסים שהוקדשו לאתנה, אולם אלה נפלו ממרומי צוק האקרופוליס והתרסקו, ולימים השלטון העות'מאני מכר את שרידי הפסלים שנותרו מהביזה לתושבים אנגלים וצרפתיים (ומרביתם מוצגים כיום במוזיאון הבריטי).

==כהונתו כדוג'ה==
בקיץ 1688 מונה מורוזיני לתפקיד הדוג'ה, ולאחר מינויו תקף את אביה אולם לא הצליח לכבוש את האי. לבסוף מורוזיני נאלץ לסגת בשל מגפה שפרצה בין חייליו.

בשנת 1693 יצא מורוזיני במסע מלחמה נוסף וניסה לכבוש את נגרופונט שבאביה, בלא הצלחה. 

לאחר מותו הוצבה, בשנת 1694, קשת שיש לזכרו בארמון הדוג'ה. חתול המחמד שלו פוחלץ והועבר למוזיאון קורר.

על שמו של מורוזיני נקרא בית הספר של הצי האיטלקי (Scuola Navale Militare Francesco Morosini) וכן ספינת של הצי האיטלקי שהושקה ב-30 ביולי 1885.

==ראו גם==
* הפרתנון
* שיש אלגין

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דוכסי ונציה
קטגוריה:גנרליסימו
קטגוריה:ילידי 1619
קטגוריה:נפטרים ב-1694
גלאטסראיי (כדורסל)

מועדון הכדורסל גלאטסראיי אודֵבנק (בטורקית: Galatasaray Erkek Basketbol Takımı) הוא מועדון כדורסל טורקי מהעיר איסטנבול, המתמודד בליגת העל הטורקית ובליגת האלופות בכדורסל. אולם הבית של גלאטסראיי הוא היכל סינאן ארדם, המכיל 16,000 מקומות ישיבה. לפני כן שיחקה הקבוצה באבדי איפקצ'י ארנה, שהכיל 12,270 מקומות.

==היסטוריה==
כדורסל שוחק לראשונה בטורקיה ברוברט קולג' באיסטנבול, בשנת . שבע שנים לאחר מכן הביא מורה לחינוך גופני את המשחק לתיכון גלאטסראיי. המורה, אחמט רובנסון, הפך לאחר מכן לנשיא הראשון של מועדון הכדורסל של גלאטסראיי.

הקבוצה, המהווה חלק ממועדון הספורט גלאטסראיי, זכתה 5 פעמים (11 אליפויות לפני העידן המקצועני) באליפות הליגה הטורקית, שלוש פעמים בגביע הטורקי ופעמיים בגביע הנשיא.

===במפעלים האירופיים===
בתחילת עונת העפילה הקבוצה לשלב הבתים של היורוליג דרך שלב המוקדמות. הקבוצה השתתפה ביורוליג גם בעונה שלאחר מכן.

בעונת העפילה גלאטסראיי ליורוליג ועלתה לשלב ההצלבה, שבו הפסידה לברצלונה ולא העפילה לפיינל פור. בעונת זכתה לראשונה בתולדותיה ביורוקאפ, כשהיא מנצחת בגמר את שטרסבורג IG, מה שהקנה לה את ההשתתפות בליגת היורוליג במתכונתה החדשה בעונת 2016/2017.

==תארים והישגים==
*הליגה הטורקית:
**אליפות (16): 1947, 1948, 1949, 1950, 1953, 1955, 1956, 1960, 1963, 1964, 1966, 1969, 1985, 1986, 1990, 2013 
*הגביע הטורקי:
**זכייה (2): 1970, 1995
*גביע הנשיאים:
**זכייה (2): 1985, 1990
*אליפות איסטנבול:
**זכייה (20): 1933-1936, 1941-1954, 1958, 1961
* יורוקאפ: 
** זכייה (1): 2016

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.euroleague.net/competition/teams/showteam?clubcode=gal דף הקבוצה] באתר היורוליג

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורסל טורקיות
קטגוריה:קבוצות יורוליג
קטגוריה:איסטנבול: מועדוני ספורט
אוהד מושקוביץ

אוהד מושקוביץ (נולד בט"ו באלול ה'תשל"ד, 2 בספטמבר 1974) הוא זמר דתי ישראלי.

==ביוגרפיה== 
נולד וגדל בבלגיה, שם החל כבר בגיל צעיר את דרכו המוזיקלית כאשר ליווה בקולו את גדולי הזמר היהודי שבאו להופיע בעיר מגוריו. בגיל 18 למד בישיבת כרם ביבנה והתגייס לצה"ל. לאחר נישואיו השתקע בישראל והחל לפתח קריירה מוזיקלית. בתחילה הופיע כזמר בחתונות עם להקתו של אריה ברונר, המפיק דוד פדידה לקחו תחת חסותו, ובשיתוף עם המלחין יוסי גרין הפיקו אלבום שנקרא "וארשתיך". האלבום הצליח ברחוב החרדי, ובשנת 2005 הוא נבחר כזמר השנה בטקס 'אנשי השנה' של המוזיקה החסידית.

לאור הצלחת האלבום הראשון הוציא מושקוביץ אלבום נוסף שנקרא "2 oh", ובשנת 2009 הוציא אלבום נוסף ובו להיטים מהשנים האחרונות וכמה שירים חדשים, שנקרא "המוזיקה שלי".

כמו כן השתתף אוהד במופעי זמר גדולים כגון HASC 20 שהתקיים ב-2007 וב-HASC 21 שנערך בשנת 2008 וכן ב"קונצרט אוהל". הוא גם ביצע את שיר הנושא באלבומו השני של יוסי גרין שנקרא "התו השמיני".וכן השתתף במחזמרים לילדים בבימוי ישי לפידות ודוד פדידה ובהפקתו של פדידה: "שירים ונפלאות בבית הכנסת" שהוצגה לראשונה בחנוכה תשע"א (דצמבר 2010), "שירים ונפלאות בבית הספר" שהועלתה בחנוכה תשע"ב (דצמבר 2011) ו"שירים ונפלאות בבית הספר 2" שהצגת הבכורה שלו הייתה בחנוכה תשע"ג (דצמבר 2012). בדצמבר 2013 יצא הסינגל "גשם שלי" של להקת אתניX בהשתתפותו של מושקוביץ. ב-2015 הוציא את אלבומו החמישי שנקרא "סגולה".

בין השנים 2015-2016 שימש כשופט בתוכנית "הקול הבא" של רדיו קול חי.

באפריל 2021 נבחר כזמר החסידי הישראלי הטוב ביותר מכל הזמנים ברדיו ״קול ברמה״. 

בספטמבר 2022, הוציא יחדעם בנימין נתניהו ביצוע מיוחד ל"תפילה שלום חיילי צה"ל" במנגינת השיר "ארץ צבי", כחלק מקמפיין הליכוד בבחירות לכנסת העשרים וחמש.<ref></ref>

בספירת העומר תשפ<nowiki>ד (2024) הוציא את השיר 'אלוקי נשמה' בגרסה ווקאלית יחד עם מקלת קאפלה לזכרו של יהודה בכר ז</nowiki>ל שנרצח בטבח של שמחת תורה.<ref></ref> 

בין להיטיו הבולטים: ״ברכת הבנים״ "וארשתיך", "מה שהיה", "חביבין ישראל", "סטופ" "מדוע" "למלך" ו"לבדו".

מושקוביץ' מיוצג על ידי חברת ההפקות FDD פרודקשיין.

== חיים אישיים ==
הוא נשוי ללאה, אב לארבעה ומתגורר במודיעין-מכבים-רעות.

== דיסקוגרפיה ==
===אלבומים===
* וארשתיך
* OH 2
* המוזיקה שלי (2009)
* אחד יחיד ומיוחד
* סגולה (2016)
* בשעה טובה (2018)

===סינגלים===

* ברכת כהנים (2011)
* גילה רינה-יחד עם מיכה גמרמן,2013

* בר אלעאי - עם שמילי אונגר לחן של הרשי ויינברגר, 2020
* תינוקות של בית רבן-מילים ולחן של יונתן שיינפלד,2020
* להתפלל - לחן של יונתן שינפלד, 2022

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים חסידיים ישראלים
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:אמני FDD
קטגוריה:ישראלים ילידי בלגיה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קטגוריה:שופטי הקול הבא
סעודת אמנים

סעודת אָמֵנִים היא מנהג מודרני של עריכת סעודה מרובת משתתפים, שבה אומרים המשתתפים מאה פעמים "אמן", כסגולה לפתרון מצוקות שונות, כדוגמת זוגיות, עקרות, בריאות ופרנסה.

כיום המנהג נעשה בדרך כלל עבור נשים.

==מטרה==

לפי המסורת, דוד המלך תיקן שעל כל יהודי לברך בכל יום מאה ברכות. חישוב הברכות הנאמרות כל יום בשלוש התפילות בצירוף ברכות הנהנין וברכות נוספות עולה למאה ברכות לפחות. בשבת, שבתפילת העמידה שלה יש 7 ברכות בלבד, נוהגים להוסיף ברכות על ידי אכילת פירות ומיני מגדים, וברכות על ריח טוב. 

סעודת אמנים מגדילה לעשות, ונאמרים מאה אמנים בה לבדה, בנוסף לאלה המצטברים במשך היום. יש המייחסים לאמירת מאה אמנים מרוכזת זו סגולה לפתרון בעיות. 

יש מי שהסתייג מהמשקל הרב שמיוחס לסעודת אמנים, לטענתו: "מי שמתחבר ליראת שמים ולהודיה לה' באמצעות סעודה המתקיימת בציבור, סעודה בה מברכים ומודים לה', ואומרים "אמן", תבוא עליו ברכה. אך כל זה לא על חשבון תפילה מעומק הלב, ובעיקר תיקון המעשים בכל התחומים". 

==טכניקה==
כדי להגיע למאה אמנים, מוצאים בסעודה מזונות מסוגים שונים, המאפשרים לברך עליהם את חמש הברכות שלפני האכילה (מלבד "המוציא"), שסדרן, כדי להרבות בברכות, מסומן בראשי תיבות "מגע אש": מזונות, גפן, עץ, אדמה, שהכל. כל אחד מהמשתתפים בסעודה מברך בקול רם את הברכה המתאימה למזון שלפניו, וכל יתר המשתתפים עונים אמן. 

לפני הברכה ניתן להביע משאלה, אף היא בקול רם. לכל ברכה מתאימה קטגוריית משאלות משלה, התואמת את שמה:
* בורא מיני מזונות: סגולה לפרנסה
* בורא פרי הגפן: סגולה לשידוך ("ענבי הגפן בענבי הגפן")
* בורא פרי העץ: סגולה לפרי בטן
* בורא פרי האדמה: סגולה לבריאות, משום שאדם נוצר מאדמה
* שהכל: סגולה לכל יתר הצרכים

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:ארוחות
רבי יצחק

רבי יצחק הוא אמורא ארצישראלי שירד מספר פעמים לבבל ומוזכר פעמים רבות בתלמוד בבלי.

במסכת פסחים (כך מוסבר על ידי רש"י ורשב"ם) קיים חילוק לגבי שם אביו של רבי יצחק, בין דברי אגדה ודברי הלכה. ר' יצחק המוזכר באגדתא, שמו האמיתי הוא "יצחק בן פנחס", ואילו "רבי יצחק" המוזכר בהלכה בשמו האמיתי הוא "יצחק בן אחא".

רבי יצחק זה היה חבירו של רב נחמן, ולפי השערת רבנו יהודה בן קלונימוס משפיירא היה תלמידו של רבי יוחנן. רבי יצחק אחר המוזכר בתלמוד היה תלמידו של רבי חייא.

רבי יצחק מוסר הלכות בשם רבי יוחנן, ריש לקיש ואמוראים נוספים; הלכות משמו מוסרים אמוראים רבים, ביניהם רב נחמן, רב חסדא, רב יוסף, רבא, אביי השואל אותו שאלה, ועוד.

רבי יצחק מוסר אגדות בשם כמה אמוראים, ביניהם רבי יוחנן. על המימרות הידועות שלו באגדה נמנית ברכתו לרב נחמן כאשר נפרדו בתום מפגש ארוך בו אמר לו רב נחמן דברי תורה רבים, וכשנפרדו ביקש רב נחמן מרב יצחק שיברכהו. השיב לו רב יצחק: 

==פסקיו==
אחד מפסקיו הידועים הוא , על פיו נפסק בהלכה, כי כסף שנפל מכיסו של בן אדם ברשות הרבים, ברור שידע מכך שהכסף נפל והתייאש, ואין לחשוש שמדובר בייאוש שלא מדעת.

==קישורים חיצוניים==

* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:תלמידי ריש לקיש
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
סוויאטופולק הראשון, נסיך קייב

סוויאטופולק המקולל (ברוסית: Святополк Окаянный; 979–1019) היה נסיך קייב בין השנים 1015–1016 ו-1018–1019.

==ביוגרפיה==
סוויאטופולק נולד בשנת 979 לאשתו של יארופולק, נסיך קייב, אישה ממוצא יווני, שלאחר שנהרג יארופולק נישאה לוולדימיר הראשון. לא ברור מי היה אביו של סוויאטופולק, אך הוא הכיר ביארופולק כאב וראה בוולדימיר רוצח. בשנת 1013 או 1014 התחתן עם בתו של בולסלאב הראשון, דוכס פולין.

לקראת סוף ימיו רצה ולדימיר להוריש את הנסיכות לבנו גלב. ככל הנראה על רקע זה נעצרו סוויאטופולק ואשתו. עם מות ולדימיר ירש אותו סוויאטופולק בתמיכת האצולה והצבא. עם תחילת שלטונו החל השימוש במטבעות חדשים שעליהם נטבע שמו. על חלק מהמטבעות נטבע שמו לאחר התנצרותו – פטר.

במהלך שנת 1015 נהרגו אחיו בוריס, גלב וסוויאטוסלאב. בהתאם לכרוניקה הרוסית הראשונה, הרציחות אורגנו על ידי סוויאטופולק. עם זאת, בעת האחרונה נוספו תאוריות אחרות, שלפיהן דווקא אח אחר – יארוסלאב הראשון – היה מעורב ברציחת שלושת האחים.

בשנת 1016 החלו מאבקי כח בין סוויאטופולק לאחיו יארוסלאב, נסיך נובגורוד. בקרב מכריע הובסו כוחותיו של סוויאטופולק, והוא נמלט לפולין. בהמשך, בשנת 1018, שב בתמיכת בולסלאב הראשון, דוכס פולין. בקרב על נהר הבוג המערבי ניצח הצבא הפולני, וירוסלאב חזר לנובגורוד. סוויאטופולק חזר לקייב, אך תוך זמן קצר חזרו הביתה הכוחות הפולניים. בשנת 1019 אסף יארוסלאב צבא גדול ובתמיכת ורנגים ופצ'נגים החל במתקפה על קייב. בקרב על נהר אלטה נפצע סוויאטופולק ככל הנראה, ומת לאחר מכך.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נסיכי קייב
קטגוריה:ילידי 978
קטגוריה:נפטרים ב-1019
רבי אליעזר בן רבי יוסי הגלילי

רבי אליעזר בנו של רבי יוסי הגלילי היה תנא שחי במאה השנייה לספירה. בן הדור הרביעי לתנאים, הדור שאחרי מרד בר כוכבא. היה מחכמי אושא. רבו המובהק היה רבי עקיבא.

דבריו הובאו במשנה פעם אחת בלבד, אך בברייתות המופיעות בתלמוד הבבלי והירושלמי, וכן במדרשים, ישנם אזכורים רבים של דברי תורתו, מעט בהלכה, והרבה באגדה. מיוחסת אליו הברייתא של "32 מידות שהתורה נדרשת בהן באגדה" (במקביל לברייתא המקבילה למדרש ההלכה, של רבי ישמעאל).

אמרה ידועה שלו היא: 

על כוחו באגדה, אמרו חכמים: "ר' יוחנן אומר משום ר' אלעזר בר' שמעון: כל מקום שאתה מוצא דבריו של ר' אליעזר בנו של ר' יוסי הגלילי בהגדה, עשה אוזניך כאפרכסת". (חולין פט, א)

לפי ה, היה ממשפחת בני סנאה משבט בנימין שיום קורבן העצים שלהם חל בי' באב, אולם בכלל המקורות המקבילים מדובר ברבי אלעזר בן רבי צדוק,<ref>תוספתא, תענית, ג, ו; ירושלמי מגילה א, ד; בבלי עירובין מ"א ע"א; בבלי תענית י"ב ע"א.</ref> ולכן כנראה שהגרסה בירושלמי תענית משובשת.

נקבר סמוך לקבר אביו ואחיו רבי שמואל בן רבי יוסי הגלילי, במושב דלתון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור הרביעי לתנאים
קטגוריה:תלמידי רבי עקיבא
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2
אנה וידוביץ'

אנה וידוביץ (בקרואטית: Ana Vidović; נולדה ב-8 בנובמבר 1980) היא גיטריסטית קרואטית הנחשבת לאחת הווירטואוזיות הצעירות בעולם המנגנות על גיטרה קלאסית.

==ביוגרפיה==
וידוביץ' נולדה בקרלובץ, עיר ליד זאגרב בקרואטיה. היא התחילה לנגן בגיל 5 וכשהייתה בת 7 ניגנה לראשונה בהופעה. כשהייתה בת 11 היא התחילה להופיע ברחבי העולם ובגיל 13 הפכה לתלמידה הצעירה ביותר באקדמיה הלאומית למוזיקה בזאגרב, שם למדה מאיסטבן רומר.

בעקבות פרסומה הגובר באירופה היא קיבלה הצעה ללמוד בבית הספר למוזיקה פיבודי בבולטימור, ארצות הברית. אותו סיימה ב-2001.

==הופעות ופרסים==
וידוביץ' הופיעה מעל אלף פעמים ברחבי העולם. בין היתר בלונדון, פריז, וינה, רומא, סן פרנסיסקו ואף בישראל. פעם אחת כשהייתה בת 12 במסגרת קשרי החוץ-תרבות עם קרואטיה ולשתי הופעות האחת בתל אביב והשנייה בסכנין ב-2009.

וידוביץ' זכתה בפרסים רבים במהלך הקריירה שלה, ביניהם פרס אלברט אוגוסטין האנגלי, פרס פרנסיסקו טארגה הספרדי, פרס האירוויזיון לאמנים צעירים ועוד רבים.

==גיטרה==
הגיטרה של וידוביץ' היא גיטרה קלאסית עם תמיכה (bracing) בסגנון ה"רשת" שנבנתה על ידי ג'ים רדגייט האוסטרלי, ואורך המיתר שלה הוא 640 מ"מ (מעט קצר מהרגיל).

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20090410170759/http://www.playguitar.co.il/News.aspx?NewsID=362 ריאיון עם אנה וידוביץ']

קטגוריה:ילידות 1980
קטגוריה:גיטריסטים קלאסיים
קטגוריה:מוזיקאים קרואטים
קטגוריה:גיטריסטיות
מצודת אמסטרדם

מצודת אמסטרדם (אנגלית Fort Amsterdam) הידועה גם כמצודת קורמנטין (Fort Cormantine), היא מצודה הרוסה בעיר קורמנטין בדרומה של גאנה, השוכנת לחוף האוקיינוס האטלנטי. בשנת 1979 הוכרזה המצודה, יחד עם עשר מצודות נוספות ברחבי המדינה, כאתר מורשת עולמית.

בשנת 1598 הקימו ההולנדים נקודת מסחר באתר, אך לאחר מכן היא ננטשה. ב-1631 הקימו בריטים מ"חברת המסחר לגינאה וביני" (English Company of Adventurers Trading to Guynney and Binney) מבנה על גבעה סמוכה, במטרה לסחור עם השבטים המקומיים, אך הוא עלה באש לאחר מספר שנים. המצודה עצמה הוקמה בין השנים 1638 ל-1645 על ידי הבריטים וזכתה לשם מצודת קורמנטין, על שמו של היישוב הסמוך. ההולנדים שבו והשתלטו על האזור בשנת 1665 והעניקו למצודה את שמה הנוכחי, "מצודת אמסטרדם". הם החזיקו במקום עד סוף 1782, עת הוא שב לשלטון בריטי למשך שלוש שנים בלבד, וב-1785 הוחזר להולנדים מכוח הסכם. ב-1806 השתלטו שבטי האשנטי המקומיים על המצודה ובזזו אותה. חמש שנים לאחר מכן, בשנת 1811, נהרסה המצודה על ידי לוחמי שבט יריב, וכיום שרדו ממנה רק שרידים מעטים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאנה: אתרי מורשת עולמית
סטיבן דדאלוס

סטיבן דדאלוס (באנגלית: Stephen Dedalus) הוא האלטר אגו הספרותי של ג'יימס ג'ויס והגיבור הראשי של הרומן הראשון הסמי-אוטוביוגרפי של ג'ויס "דיוקן האמן כאיש צעיר". כמו כן הוא דמות בדיונית ביצירתו המונומנטלית של ג'ויס "יוליסס". על פי מבקרי ספרות אחדים, ובהם הרולד בלום, דדאלוס הוא גם המספר של שלושת הסיפורים הראשונים ב"דבלינאים".

מבחינות רבות סטיבן דדאלוס הוא בן דמותו של ג'ויס עצמו. סטיבן הוא יליד 1882, כמוהו כג'ויס, ובן למשפחה מרובת ילדים. לפי "יוליסס" אימו נפטרה והוא קיבל על כך מברק בעת ששהה בפריז, תיאור מדויק של האירוע בחייו של ג'ויס.

אחיו של ג'ויס, סטניסלאוס, שליווה אותו בכתיבתו ואף תיעד אותה ביומן שערך, הביע התנגדות לשם דדאלוס מפאת היותו שם לא-אירי, אך ג'ויס הכריע לטובת השארתו, וכפשרה שינה אותו מדיידלוס (Daedalus), כפי שהוא מופיע ברומן הביכורים שלו "סטיבן הירו", נוסחו הראשון של "דיוקן האמן כאיש צעיר", לדדאלוס (Dedalus) ב"דיוקן האמן" וב"יוליסס". הבחירה בשם זה מסמלת את רצונו של ג'ויס לזהות את עצמו עם הממציא היווני, לפרוש כנפיים ולהשתחרר ממגבלות הדת, הלאום והנסיבות הפוליטיות, שעיכבו לתחושתו את מימוש שאיפותיו האמנותיות.
ב"דיוקן האמן" מתבטא סטיבן על תחושת החנק שלו בארצו:

סטיבן דדאלוס מגלם ב"יוליסס" מורה בבית ספר פרטי בפרבר של דבלין, משרה שבה שימש ג'ויס עצמו בקיץ 1904. הוא הדמות המקבילה לטלמאכוס, בנו של אודיסאוס, וגם להמלט, והגיבור של שלושת הפרקים הפותחים את היצירה, לפני שמוצג לאופולד בלום. יחסיו עם בני הזוג בלום תופסים חלק נכבד גם בפרקים המסיימים.

הפרק הראשון ב"יוליסס" נפתח באפיזודה במגדל מרטלו בחוף סנדיקוב שבו היה דדאלוס אורחו של מכרו מלאכי (באק) מאליגן. השניים התעמתו בעקבות זלזולו של מאליגן בכבודה של אמו של דדאלוס שזה עתה נפטרה. מאליגן אמר כי היא "מתה כמו בהמה". מאליגן טען כי לא הייתה לו כל כוונה לפגוע באמו של סטיבן, ואף התקיף את סטיבן על כי סירב למלא את בקשתה האחרונה של אמו ולהתפלל בעבורה. דמותו של מאליגן מבוססת על דמותו של אוליבר סנט ג'ון גוגארטי, שעמו התגורר ג'ויס כשבוע במגדל מרטלו.

חלקו של דדאלוס ביצירה "יוליסס" מפורט בערך יוליסס - מבנה הספר והעלילה.

==ציטוטים==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:יוליסס
מצודת בטנסטיין

תיאור המצודה ב-[[1709]]
מצודת בטנסטיין (באנגלית: Fort Batenstein) היא מצודה הרוסה השוכנת על גבעה לחופו של האוקיינוס האטלנטי, ליד כפר הדייגים בוטרה (Butre), בדרום גאנה.

חברת הודו המערבית ההולנדית הקימה במקום תחנת סחר בשנת 1598, וב-1650 השתלטו עליו השוודים. ההולנדים הסיתו את בני האשנטי המקומיים נגד השוודים, וב-1652 נאלצו האחרונים לנטוש את האתר. ההולנדים ניסחו הסכם עם השבטים המקומיים, ובשנת 1656 הקימו את המצודה. המצודה הייתה קטנה וביצוריה חלשים למדי. הוצבו בה 11 תותחים קלים בלבד, ונאמר עליה שהיא רעדה בעת ירי תותחיה שלה. הבריטים כבשו את המצודה לזמן קצר, וב-1665 היא שבה לידי ההולנדים. בשנת 1872 מסרו ההולנדים את כל נכסיהם לאורך החוף המערבי של אפריקה לידי הבריטים, אך צעד זה נתקל בהתנגדות השבטים המקומיים, והצי המלכותי הרעיש את החוף מהים, דבר שהוביל לחורבנה של המצודה. המצודה נותרה בהריסותיה ולא שוחזרה, ובשנת 1979 היא הוכרזה, ביחד עם עשר מצודות נוספות ברחבי גאנה, כאתר מורשת עולמית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאנה: אתרי מורשת עולמית
בלי חרות ומק"י

בלי חרות ומק"י היא סיסמה שטבע ראש ממשלת ישראל הראשון, דוד בן-גוריון.

הסיסמה נאמרה בעת המגעים על הקמת הקואליציה והממשלה הראשונה. מטרת האמרה הייתה לסמן את גבולות הלגיטימיות הפוליטית במדינה הצעירה. מחד בן-גוריון פסל את מק"י שהיא מפלגה קומוניסטית ופרו-סובייטית שהיוותה סמן שמאלי קיצוני בכנסת, ומאידך פסל את תנועת החרות שהשתייכה לציונות הרוויזיוניסטית והיוותה סמן ימני קיצוני בכנסת.

הקונצנזוס שבן-גוריון יצר נסדק לאחר פרישתו. ערב מלחמת ששת הימים צירף ראש הממשלה לוי אשכול את גח"ל (סיעה משותפת לתנועת החרות ולמפלגה הליברלית) לממשלתו וכעבור עשר שנים זכה הליכוד (רשימה שהיוותה איחוד של מפלגות הימין, כולל חרות) בבחירות לכנסת והרכיב ממשלה בראשות מנחם בגין, מנהיג תנועת החרות.

מק"י מעולם לא הייתה חלק מן הקואליציה, אולם חד"ש (רשימה שמק"י היא מרכיב מרכזי בה) תמכה מהאופוזיציה בממשלת ישראל העשרים וחמש בראשות יצחק רבין, שהייתה ממשלת מיעוט, ובכך מנעה את הפלתה. היא המשיכה לתמוך גם בממשלת ישראל העשרים ושש בראשות שמעון פרס, שהוקמה לאחר רצח יצחק רבין.

== ראו גם ==
* בלי בג"ץ ובלי בצלם

==לקריאה נוספת==
* 

קטגוריה:ביטויים פוליטיים ישראליים
קטגוריה:דוד בן-גוריון
קטגוריה:ישראל: פוליטיקה
Jet2.com

[[בואינג 737-800 של החברה]]
Jet2.com בע"מ היא חברת תעופה במחיר נמוך בריטית. נמל הבית של החברה הוא נמל התעופה לידס.

החברה מפעילה כ-216 קווים סדירים מתשעה שדות תעופה בבריטניה (בלפסט הבינלאומי, ברמינגהאם, מזרח המידלנדס, אדינבורו, גלאזגו, לידס ברדפורד, לונדון סטנסטד, מנצ'סטר וניוקאסל) ואחד בספרד ל-59 יעדים שונים, ומחזיקה רישיון טיס מסחרי להטסת נוסעים, מטען ודואר במטוסים בעלי 20 מושבים או יותר.

בנוסף, החברה מפעילה צי לילי שנושא מטענים בעבור רויאל מייל, ומשווקת שירות צ'רטר באמצעות המותג Jet2charters.

נכון לאפריל 2015 מעסיקה החברה כ-4,000 עובדים.

== היסטוריה ==
Jet2.com בע"מ היא חברת-בת של "קבוצת דארט בע"מ", קבוצת שירותי תעופה והפצה.

החברה החלה את פעילותה בשנת 1978 תחת השם "ערוץ אקספרס".

בשנת 2002 עברה החברה לפעול תחת שם המותג הנוכחי, והחלה להפעיל טיסות במחיר נמוך לנוסעים במטוסי תוצרת בואינג ליעדים בינלאומיים, כאשר בהתחלה הפעילה קו בין שדה התעופה בראדפורד לשדה התעופה סכיפהול אמסטרדם.

במהלך אותה השנה החלה החברה לטוס לשבעה יעדים נוספים.

בחודש דצמבר 2004 החלה החברה לטוס גם מטרמינל 1 של שדה התעופה של מנצ'סטר, ובשנת 2005 החלה לטוס משדה התעופה בניוקאסל. באותה השנה רכשה החברה שני מטוסי בואינג 757-200 על מנת שתוכל להרחיב את טווח הטיסה שלה ליעדים שטווח הטיסה אליהם הוא "בינוני-ארוך", וכן להגדלת נפח הנוסעים בקווים הקיימים.

מטוסים אלו אפשרו לחברה לפתוח קווים נוספים לשדות התעופה בלקפול (שהפסיק לפעול ב-2014) ואדינבורו.

מאז 2006 רכשה החברה מטוסים נוספים מדגם בואינג 737-300 ובואינג 757.

בשנת 2011 הגדילה החברה את צי המטוסים שלה ורכשה מטוסים מדגם בואינג 737-800, ובאוקטובר 2012 רכשה החברה מטוס נוסף מדגם בואינג 757-200.

בשנת הפעילות הראשונה שלה הטיסה החברה מעל ל-600,000 נוסעים, ובשנת 2014 עמד מניין הנוסעים בחברה על כ-6,000,000 נוסעים בשנה, אם כי בשנת 2015 חלה נסיגה קלה בכמות הנוסעים אשר עמדה על 5,850,000 בשנה זאת.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2021:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|+
|- style="color:white;background: #ff3300;"
! style="width:150px;" | כלי טיס
! style="width:50px;" | בצי
! style="width:50px;" | בהזמנה
!נוסעים
! style="width:210px;" | הערות
|-
|איירבוס A321-200
|1
|2
|220
|
|-
|בואינג 737-300
|7
|—
|148
|
|-
|בואינג 737-800
|74
|1
|189
|
|-
|בואינג 757-200
|8
|—
|235
|
|-
|סה"כ
|92
|3
| colspan="2" |
|}

== פעילות החברה בישראל ==
החברה הפעילה ממאי 2009 3 טיסות שבועיות בין נמל התעופה מנצ'סטר לנמל התעופה בן-גוריון על ידי מטוסי בואינג 737-800. הקו נסגר באוקטובר 2013, והחברה הפסיקה את פעילותה בנתב"ג.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jet2.com/ Jet2.com]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברות תעופה בריטיות
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
ישראל חנוקוגלו

ישראל חנוקוגלו (בטורקית: İsrael Hanukoğlu; נולד ב-14 במרץ 1952 בטורקיה) הוא פרופסור מן המניין לביוכימיה וביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת אריאל.

== חייו ==
בשנת 1970 הוא עלה לארץ ישראל ולמד באוניברסיטה העברית, שם סיים בהצטיינות תואר ראשון בביולוגיה ופסיכולוגיה והשלים לימודי חטיבה במדע המדינה.
חנוקוגלו למד ועסק במחקר לתואר שני ושלישי באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון שבארצות הברית (תואר שני ב-1976, ותואר שלישי ב-1980). עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא "מנגנון העברת אלקטרונים במערכות P450 מיטוכונדריאליות". בלימודי הפוסט-דוקטורט באוניברסיטת שיקגו הוא בודד גנים המקודדים לחלבוני מבנה מסוג אקטין וקרטין, וקבע לראשונה את המבנים של חלבונים מסוג קרטין שיוצרים שלד תאי (cytoskeleton) ומרכיבים את סיבי השיער.

בשנת 1994 פרופ' חנוקוגלו התחיל לשתף פעולה עם אחיו פרופ' אהרן חנוקוגלו במחקרים בנושא סינתזה ותפקוד הורמונים סטרואידים. מחקרים אלה הובילו לזיהוי מוטציות האחראיות למחלה תורשתית של חוסר תגובתיות להורמון אלדוסטרון שנקראת פסוידו-היפו-אלדוסטרוניזם (pseudohypoaldosteronism type I). מחקריהם זיהו את המוטציות בגנים המקודדים לתת-יחידות של תעלות נתרן אפיתליאות שנקראות בקיצור ENaC.

חנוקוגלו זכה בפרסים רבים, בהם פרס לינדנר (Lindner) של האגודה הישראלית לאנדוקרינולוגיה, פרס לובל (Lubell) של מכון ויצמן, פרס גוטווירט על הצטיינות במחקר בטכניון, מלגת הרשות הלאומית למחקר בארצות הברית בתחום ביוכימיה.

בשנת 1996 מונה על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו ליועץ המדעי שלו, אך התפטר עקב חתימתו על הסכם ואי ב-1999. נמנה עם מייסדי חוג הפרופסורים לחוסן מדיני והיה יושב-ראש של הארגון משנת 1995. היה בין מובילי המאבק נגד הסכמי אוסלו. בבחירות לכנסת ה-16 הוצב במקום העשירי ברשימת מפלגת חירות ובבחירות לכנסת ה-17 היה במקום השני ברשימת חזית יהודית לאומית בראשות ברוך מרזל, בשתי הפעמים לא עברו הרשימות את אחוז החסימה.

מתגורר ברחלים ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.science.co.il/hi/Korot.php קורות חיים] באתר הפרטי של פרופ' חנוקוגלו.
* 
* [http://www.inn.co.il/Articles/Author.aspx/105 מאמרי דעה מאת פרופ' ישראל חנוקוגלו], באתר ערוץ 7

קטגוריה:ביולוגים ישראלים
קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:ביולוגים מולקולרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי טורקיה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:פעילי עוצמה יהודית
קטגוריה:מתנחלים
קטגוריה:ראשי חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי
קטגוריה:חברי חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: מדעי הטבע
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אפולודורוס מדמשק

[[גשר טראיאנוס בתבליט על עמוד טראיאנוס]]
קשת טראיאנוס בעיר בנוונטו בציור של פיראנזי , אמצע המאה ה-18]]

אפולודורוס מדמשק (ביוונית: Ἀπολλόδωρος ὁ Δαμασκηνός; מת בשנות ה-30 של המאה ה-2 לספירה) היה אדריכל סורי-יווני קדום, המועדף על טראיאנוס ומיוחסים לו מבנים מרשימים רבים שנבנו בתקופתו, בהם גשר טראיאנוס ועמוד טראיאנוס.

גשר טראיאנוס נבנה באזור שערי הברזל של הדנובה ושימש למעבר הצבא הרומי במלחמה הדאקו-רומאית השנייה. על בניית הגשר כתב אפולודורוס ספר שלא שרד עד ימינו, אך חלק מתוכנו מצוטט בספרים קדומים אחרים. אפולודורוס בנה עבור טראיאנוס את פורום טראיאנוס, הפורום הרומאי האחרון ובתוכו בנה, במצוות הסנאט הרומאי, את עמוד טראיאנוס, שבתוכו מצוי כלי זהב המכיל את אפרו של טראיאנוס.

לאפולודורוס מיוחסת גם בנייתן של קשת טראיאנוס (אנקונה), קשת טראיאנוס (בנוונטו), קשת טראיאנוס (מרידה), קשת טראיאנוס (טימגד), גשר אלקונטר (בספרד) ועוד.

לבקשתו של הקיסר אדריאנוס, כתב אפולודורוס מאמר על מכונות מצור (Πολιορκητικά, "פוליאורקטיקה", "תורת המלחמה"). שמו של הקיסר הנמען אינו נזכר אמנם במכתבו של אפולודורוס, אולם האנונימי מביזנטיון (Anonymous Byzantinus, המאה ה-6) ציין כי הוא נכתב לאדריאנוס. המלחמה היחידה שיכולה הייתה להצריך ספר הדרכה מסוג זה בזמן שלטונו של אדריאנוס, הייתה מרד בר כוכבא.

אפולודורוס הוצא להורג על ידי אדריאנוס, לאחר שהארכיטקט ביקר את התוכנית למקדש ונוס ורומא (נחנך בשנת 121).

==לקריאה נוספת==
* שמעון אפלבאום, "למי כתב אפולודורוס את ה"פוליאורקטיקה"?", בתוך: יהודה ואלך ואורי דרומי (עורכים), חקרי מלחמה, הוצאת מערכות, 1988, עמ' 77–80.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים יוונים
קטגוריה:ילידי 50
קטגוריה:נפטרים ב-130
שון סטונרוק

שון אנדרו סטונרוק (באיטלקית: Shaun Andrew Stonerook; נולד ב-19 באוגוסט 1977 בקולומבוס, אוהיו) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-איטלקי ששיחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד.

סטונרוק החל את הקריירה שלו בעונת בקבוצה הבלגית ראסינג אנברסה, במדיה קלע 13.3 נקודות והוריד 12 ריבאונדים בממוצע למשחק ונבחר למשחק האולסטאר של הליגה הבלגית. לאחר מכן עבר לקאנטו האיטלקית ושיחק בה עד לסיום עונת , כשלזכותו 1,449 נקודות ב-150 משחקים וזכייה בסופרקאפ האיטלקי (2004) במדיה.

בעונת חתם בקבוצת היורוליג מונטפסקי סיינה. עם סיינה זכה סטונרוק 3 פעמים באליפות איטליה (2007–2009), פעמיים בסופרקאפ האיטלקי (2007, 2008) ובגביע האיטלקי ב-2009. כמו כן, נבחר ל-MVP של הסופר קאפ האיטלקי ב-2007 ושל גמר הגביע האיטלקי ב-2009.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.euroleague.net/competition/players/showplayer?seasoncode=E2008&clubcode=sie&pcode=JOC פרופיל] באתר היורוליג

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים איטלקים
קטגוריה:כדורסלני אנטוורפ ג'יינטס
קטגוריה:כדורסלני מנס סאנה סיינה
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:כדורסלני קאנטו
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אוהיו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
אוטאבה רימה

אוטאבה רימה (מאיטלקית: Ottava rima, אוקטבה מחורזת; בעברית מיושנת לעיתים: על השמינית) היא מבנה שירי של בית מחורז שבו שמונה טורים בני אחת-עשרה הברות כל אחד (אוקטבה), שששת הראשונים שבהם מתחרזים באופן מסורג (א-ב-א-ב-א-ב) ושני האחרונים מתחרזים ביניהם לחוד (ג-ג).

הצורה, שמקורהּ בשלהי המאה ה-13 באיטליה, שימשה בעבר בפואמות ארוכות שגוללו מעללי גבורה. השימוש הידוע הראשון לאוטאבה רימה הוא ביצירותיו של ג'ובאני בוקאצ'ו.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מבני שירה
מפרץ אראנסאס

מפרץ אראנסאס (באנגלית: Aransas Bay) הוא מפרץ הממוקם לחוף מפרץ מקסיקו, במדינת טקסס שבארצות הברית.
== גאוגרפיה ==
האי סן חוזה מפריד בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ אראנסאס, ומעבר אראנסאס מהווה את הכניסה אל מפרץ אראנסאס ממפרץ מקסיקו. לחופי המפרץ ממוקמות הערים אראנסאס פאס (Aransas Pass - "מעבר אראנסס") ופורט אראנסאס (Port Aransas - "נמל אראנסאס"), וכן העיר רוקפורט. 

המפרץ מקושר למפרץ רדפיש בדרום מערבי, למפרץ קופאנו במזרחי, ולמפרץ סנט צ'ארלס בצפון, ולמפרץ מסקוויט בצפון מזרח. מפרצים מקושרים אלה איפשרו תנועת אוניות סוחר של מדינות הקונפדרציה, עת שספינות צי מדינות האיחוד הפליגו במפרץ מקסיקו במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tshaonline.org/handbook/online/articles/rra02 תיאור המפרץ באתר Handbook of Texas]

אראנסאס
אראנסאס
מפרץ קופאנו

שקיעה במפרץ קופאנו.
מפרץ קופאנו (באנגלית: Copano Bay) הוא מפרץ הממוקם במדינת טקסס שבארצות הברית. המפרץ ממוקם מערבית לעיר רוקפורט, בין מחוז רפוג'יו למחוז ארקנסו. אורכו של המפרץ כ-19 ק"מ ורוחבו כ-10 ק"מ. המפרץ נשפך למפרץ אראנסאס.

מדרומו של המפרץ נמצא מפרץ פורט, מצפונו מפרץ מישון, וממזרחו מפרץ אראנסאס. על שפת המפרץ ובמימי המפרץ הותקנו אסדות להפקת נפט.

==היסטוריה==
המפרץ התגלה בשנת 1766 על ידי דייגו אורטיז פארייה (Diego Ortiz Parrilla), אשר קרא למפרץ בשם "סנטו דומינגו" (Santo Domingo). בשנת 1785 הוקמה בסמוך נמל שנקרא נמל קופאנו על שם שבט אינדיאני ששכן בסמוך, ומאז נקרא המפרץ בשמו הנוכחי.

המפרץ הרדוד (עומקו פחות מ-2 מטרים) משמש אתר נופש לדיג ואתר לציד ברווזים.
מרבית תושבי המפרץ מתגוררים בצידו המזרחי של המפרץ.

==אזכורים תרבותיים==
המפרץ אוזכר בשיר "אני אוהב את טקסס" של זמר הקאנטרי פט גרין, ובשירה של להקת הקאנטרי תזמורת רנדי רוג'רס - "מפרץ קופאנו".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tshaonline.org/handbook/online/articles/rrc03 המפרץ באתר The Handbook of Texas]

קופאנו
קופאנו
מפרץ קורפוס כריסטי

מפרץ קורפוס כריסטי (באנגלית: Corpus Christi Bay) הוא מפרץ הממוקם לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית. המפרץ ממוקם בשטח מחוז נוצ'ז, אף שחופו הצפוני מהווה את גבול מחוז סן פטריקיו.

האי מוסטנג והאי נורת' פאדרה מפרידים בין מפרץ מקסיקו לבין מפרץ קורפוס כריסטי. מעבר המים העיקרי אל המפרץ הוא מעבר אראנסאס.

שטחו של המפרץ 497 קמ"ר, ועמקו הממוצע 3 מטרים. מליחות המפרץ, אליו נשפכים מימי נהר נוצ'ז היא 22 ppt. סביב המפרץ מצויים שטחי ביצות בשטח כולל של 121 קמ"ר.

אזור המפרץ הוכרז כאתר שימור על ידי הרשות לשימור הסביבה של ארצות הברית בשל היותו בית גידול ל-490 מיני ציפורים ו-234 מיני דגים. 

סביב המפרץ ממוקמות ערים רבות: קורפוס כריסטי, פורטלנד, אינגלסייד, ארנסאס פאס ופורט ארנסאס.

==היסטוריה==
ככל הנראה, המפרץ התגלה על ידי אלונזו אלווארז דה פינדה ביום קורפוס כריסטי בשנת 1519, ועל שם החג הנוצרי נקרא המפרץ.

אלונזו דה לאון היה האירופאי הראשון שחצה את המפרץ, וגילה את נהר נוצ'ז ב-4 באפריל 1689. דה לאון נתן לנהר את שמו. בשנת 1746 נשלח חוארין דה אורביו אי באסטרה על ידי מושל האזור הספרדי, חוזה דה אסקאנדון, לחקור את האזור וליישבו. אורביו קרא למפרץ על שם המלאך מיכאל, אולם בדוח של דייגו אורטיז פארליאה משנת 1766 נקרא המפרץ מחדש בשמו הנוכחי. 

המתיישב האירופי הראשון באזור המפרץ היה בלאס מריה דה לה גרצה פאלקון, אשר התיישב בסמוך לנהר נוצ'ז בשנת 1746. הנרי לורנס קיני התיישב באזור לייב אוק פוינט בשנת 1838 וג'נרל צבא ארצות הברית זכרי טיילור נחת באזור בו ממוקמת כיום העיר קורפוס כריסטי עם חייליו ב-31 ביולי 1845. מחנה הצבא שהקים היה הבסיס לעיר הנוכחית.

ביוזמת חבר הקונגרס של מדינת טקסס, ג'ון נאנס גארנר הורה נשיא ארצות הברית וורן הרדינג ב-22 בספטמבר 1922 על הקמת נמל במפרץ, ובשנת 1926 נחפרה במימי המפרץ תעלה באורך של כ-30 ק"מ ובעומק של 8 מטרים על מנת לאפשר כניסת אוניות לנמל. במהלך השנים התעלה הועמקה והורחבה.

כיום מהווה אזור המפרץ, בשל אקלימו הנוח ומימיו השקטים, אתר תיירות ונופש הן בחודשי הקיץ והן בחודשי החורף.

== קישורים חיצוניים==

*[http://www.tshaonline.org/handbook/online/articles/rrc05 תיאור המפרץ באתר the Handbook of Texas]
* 

קורפוס כריסטי
מפרץ גלווסטון

מפרץ גלווסטון (באנגלית: Galveston Bay) הוא מפרץ הממוקם לחוף מפרץ מקסיקו במדינת טקסס שבארצות הברית. לחופו הצפוני של המפרץ ממוקמת העיר יוסטון.

מפרץ גלווסטון מכיל בחובו שישה מפרצים קטנים: מפרץ כריסמס (Christmas Bay - מפרץ חג המולד), מפרץ וסט (West Bay - המפרץ המערבי), מפרץ גלווסטון התחתון (Lower Galveston Bay), מפרץ גלווסטון העליון (Upper Galveston Bay), מפרץ איסט (East Bay - המפרץ המזרחי) ומפרץ טריניטי. אל המפרץ נשפכים הנהרות טריניטי והקינטו (San Jacinto River).

שטחו הכולל של המפרץ הוא 1,500 קמ"ר, אורכו 50 ק"מ ורוחבו 27 ק"מ. עומקו הממוצע של המפרץ הוא כ-3 מטרים. 

תעלת הספינות של יוסטון נחפרה במפרץ על מנת לאפשר מעבר ספינות לנמל יוסטון.

העיר יוסטון היא הגדולה בערים השוכנות לחוף המפרץ. ערים נוספות הן גלווסטון, פסדינה, בייטאון, טקסס סיטי ואנאהואק.

המפרץ משמש כגבול של ארבעה ממחוזות טקסס: מחוז בראזוריה, מחוז צ'יימברס, מחוז האריס ומחוז גלווסטון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tshaonline.org/handbook/online/articles/rrg01 תיאור המפרץ באתר the Handbook of Texas]
* [http://texashistory.unt.edu/ark:/67531/metapth2481/ מפת מצר סן לואיס (אי גלווסטון נראה בחלקה העליון של המפה) בשנת 1853] 
* [http://www.galvbaydata.org/ מצב המערכת האקולוגית של מפרץ גלווסטון] 
* 

גלווסטון
גלווסטון