OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
האספה הלאומית של מונקו

האספה הלאומית של נסיכות מונקו (בצרפתית: Conseil National de Monaco) היא הפרלמנט של נסיכות מונקו. האספה מורכבת מעשרים וארבעה חברים, שנבחרים מתוך מפלגות על ידי אזרחי מונקו. חברי המועצה מכהנים במשך חמש שנים. נסיך מונקו רשאי לפזר את האספה, בתנאי שבחירות יתקיימו תוך 3 חודשים.

המועצה נפגשת לפחות פעמיים בשנה בכדי להצביע על תקציב המדינה ועל הצעות חוק.

נשיא האספה הלאומית הנוכחי הוא סטפן ולרי.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
האספה הוקמה בשנת 1911, לאחר המהפכה המונגסקית. בתחילתה, היא הורכבה מ-12 חברים ובנוסף, האספה לא בחרה את נשיאה, אלא הנסיך.

בשנת 1962 הוחלט שלאספה יבחרו 16 חברים, ובשנת 2002 הוחלט שלאספה יבחרו 24 חברים.

בשנת 2012 עברה האספה למטה חדש.

== נשיאי האספה ==
{| class="wikitable"
!נָשִׂיא
!שנים
|-
|יוג'ין מרקט
|1911–1914<ref name=":1"></ref>
|-
| colspan="2" |האספה פורקה
|-
|יוג'ין מרקט
|1918–1928<ref name=":1" />
|-
|ז'אן מרסן
|1929 <ref></ref>
|-
|יוג'ין מרקט
|1930<ref name=":1" />
|-
| colspan="2" |האספה פורקה
|-
|אנרי סטימו
|1933–1944 <ref></ref>
|-
|צ'ארלס בלנדו
|1944–1950<ref></ref>
|-
|לואי אורגליה
|1950–1954<ref name=":2"></ref>
|-
|ג'וזף סימון
|1954–1955<ref name=":3"></ref>
|-
|לואי אורגליה
|1955–1958<ref name=":2" />
|-
|ג'וזף סימון
|1958–1959<ref name=":3" />
|-
| colspan="2" |האספה פורקה
|-
|ג'וזף סימון
|1962–1968<ref name=":3" />
|-
|אוגוסט מדקין
|1968–1978<ref></ref>
|-
|ז'אן צ'ארלס ריי
|1978–1993<ref></ref>
|-
|ז'אן לואי קמפורה
|1993–2003<ref></ref>
|-
|סטפן ולרי
|2003–2010
|-
|ז'אן פרנסואה רובילון
|2010–2013<ref></ref>
|-
|לורן נוביון
|2013–2016 <ref></ref>
|-
|כריסטוף שטיינר
|2016–2018<ref></ref>
|-
|סטפן ולרי
|2018 – הווה<ref name=":0" />
|}

== ראו גם ==

* בתי מחוקקים לפי מדינה

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

מונקו
קטגוריה:מונקו: פוליטיקה
דוד כהן (היסטוריון)

דוד כהן (דבנטר, 31 בדצמבר 1882 – אמסטרדם, 3 בספטמבר 1967) היה חוקר תרבויות יוון ורומא העתיקות (קלאסיציסט) הולנדי ואחד משני יושבי ראש המועצה היהודית במהלך מלחמת העולם השנייה.<ref></ref>

== השכלה וקריירה עד 1940 ==
כהן היה מורה בהאג והפך למרצה פרטי באוניברסיטת ליידן. בשנת 1924 הפך לפרופסור במינוי מיוחד באותה אוניברסיטה.<ref></ref> שנתיים לאחר מכן מונה לפרופסור מן המניין להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת אמסטרדם. כהן היה ממייסדי הרמנאוס - כתב העת החודשי לתרבות עתיקה, שהמהדורה הראשונה שלו הופיעה בשנת 1928, והיה עורך כתב העת.<ref></ref>

== מלחמת העולם השנייה ואחריה ==
בשנת 1941 כהן ואברהם אשר מונו על ידי הכובשים הגרמנים כיושבי ראש המועצה היהודית באמסטרדם.<ref name="encyclopedia.com"></ref> בספטמבר 1943 נעצרו השניים והועברו למחנה המעבר וסטרבורק.<ref></ref> מאוחר יותר גורשו משם. כהן גורש לגטו טרזין שם שרד את המלחמה.<ref name=":1"></ref>

לאחר המלחמה נמתחה ביקורת קשה על נשיאות המועצה היהודית. בשנת 1947 אסרה על כהן מועצת הכבוד היהודית למלא תפקיד בקהילה היהודית; החלטה זו בוטלה בשנת 1950. כהן שב לתפקידו לאחר המלחמה באוניברסיטת אמסטרדם, ופרש בשנת 1953.<ref name=":0"></ref>

== משפחה ==
כהן היה אביו של האדריכל הרמן כהן (2005-1914), שעזר מבוני ארץ ישראל ומדינת ישראל בין השנים 1939 - 1967. אחד מנכדיו הוא הרופא ופוליטיקאי מפלגת העבודה בהולנד רוב אודקרק. הוא היה אחיו של הסופר יוסף כהן.

== ספרות ==
* 

<div style="direction: ltr;">
** David Cohen, Roaming and Wandering. The Jewish refugees in the Netherlands in the years 1933-1940, with an introduction about the years 1900-1933. Haarlem: De Erven F. Bohn NV, 1955.
** Piet Schrijvers, Rome, Athene, Jerusalem. Life and work of Prof. dr. Dr. David Cohen. Groningen: Historical Publisher, 2000, 
** Herman Cohen, Jew in Palestine. Memories 1939-1948. Amsterdam: Meulenhoff, 1995, 
** Erik Somers, President of the Jewish Council. The memories of David Cohen (1941-1943). Introduced and annotated by Erik Somers. Zutphen: Walburg Press, 2010, 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים הולנדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1882
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1967
בילי גראטי

ויליאם (בילי) גראטי (באנגלית: William Garraty; 6 באוקטובר 1878 – 6 במאי 1931) היה כדורגלן אנגלי, ששיחק בעמדת החלוץ. מלך שערי הליגה האנגלית לעונת 1899/1900, לאחר שכבש 27 שערים במדי אסטון וילה.

==ביוגרפיה==
גראטי נולד ב-1878 בעיר ברמינגהאם, וכשהיה בן 19 החל לשחק בקבוצה העירונית, אסטון וילה. אחרי שתי עונות על ספסל הקבוצה, הפך גראטי ב-1899 לשחקן מפתח וכבר בעונתו הראשונה בהרכב הראשון זכה עם הקבוצה באליפות הליגה. באותה עונה, הוא אף כבש 27 שערים ב-33 משחקים וסיים כמלך השערים של הליגה. עד היום, הוא השחקן שכבש הכי הרבה שערים לעונה במדי אסטון וילה, למעט טום וורינג ב-1931.

ב-1903 ערך גראטי את הופעתו הראשונה והאחרונה במדי נבחרת אנגליה, במשחק נגד ויילס במסגרת אליפות הבית הבריטית. שנתיים לאחר מכן, בגמר הגביע האנגלי ב-1905, ניצחה אסטון וילה 0–2 את ניוקאסל יונייטד וזכתה בתואר בפעם הרביעית בתולדותיה. גראטי, שהיה אחד מחמשת החלוצים הפותחים של הקבוצה, נבחר לשחקן המצטיין של המשחק.

שנה אחרי הזכייה בגביע, איבד גראטי את מקומו בהרכב הפותח של אסטון וילה, וב-1908 החליט לעזוב ללסטר פוס. הוא שיחק רק 6 משחקים במדי הקבוצה, ובסיום אותה עונה ירד עימה לליגה השנייה. לאחר מכן עבר גראטי לוסט ברומיץ' אלביון, ששיחקה גם היא בליגה המשנה באותם ימים. במהלך שתי עונות במועדון, הוא כבש 22 שערים ב-53 משחקים. עונתו האחרונה של גראטי כשחקן הייתה ב-1911, בה שיחק בלינקולן סיטי ובסופה פרש מכדורגל.

גראטי הוא סבא רבא-רבא של ג'ק גריליש, קשרה של מנצ'סטר סיטי ונבחרת אנגליה כיום.

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:ברמינגהאם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני לינקולן סיטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1878
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1931
אשלי בונד

אשלי בונד (באנגלית: Ashlee Bond; נולדה ב-15 באפריל 1985) היא רוכבת קפיצות ראווה אמריקאית-ישראלית, המתמודדת מטעם ישראל. ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020) ובאולימפיאדת פריז (2024).

== ביוגרפיה ==
בונד נולדה בלוס אנג'לס לאמה הקולנוענית האמריקאית סינדי, ולאביה השחקן והדוגמן יליד-ישראל, סטיב בונד (במקור: שלמה גולדברג).<ref name=":1"></ref><ref name=":2"></ref> אמה של בונד היא נוצרייה, אם כי אביה יהודי.<ref name=":4"></ref>

בשנת 2018, הוציאה גם אזרחות ישראלית.<ref name=":4" /> בנוסף לקריירה ברכיבה היא השתתפה ב-2001 בסרט הקולנוע Extreme Days בתפקיד אמנדה והשתתפה בדיבוב בסרט עשרת הדיברות שיצא ב-2007.

== קריירה ==
בונד החלה ללמוד רכיבה בגיל שלוש ולהתמודד בתחרויות בגיל שש, וזכתה ב (הרמה הגבוהה ביותר בקפיצות ראווה ורכיבה אמנותית על סוסים) הראשון שלה בגיל 16.<ref name=":3"></ref><ref name=":2" /> בונד נבחרה בשנת 2001 לרוכבת הרוקי של הגרנד פרי על ידי התאחדות הרכיבה של ארצות הברית (USEF) ועל ידי איגוד הסוסים של חוף האוקיינוס השקט.<ref name=":3" />

בשנת 2009, כשהיא בת 24, היא הייתה בין 40 המובילים בדירוג העולמי של פדרציית הרכיבה הבינלאומית, במקום השני בדירוג הקפיצות של התאחדות הרכיבה של ארצות הברית, ונבחרה לרוכבת קפיצות הראווה של אותה השנה.<ref name=":3" />

בשנת 2009, השתתפה במופע הסוסים CHIO Aachen.<ref name=":3" />

היא זכתה בתואר קפיצות הראווה בגביע העולם בשנת 2016, ובקדם גביע העולם בשנת 2017.<ref name=":3" />

בונד העפילה לאולימפיאדת טוקיו, והתחרתה בה בתחרות האישית של קפיצות ראווה וגם בתחרות הקבוצתית כחלק מנבחרת ישראל.<ref name=":0" /> בתחרות האישית עלתה לגמר מהמקום הראשון, ובגמר עצמו סיימה במקום ה-11.

=== 2024 ===
השתתפה באולימפיאדת פריז (2024) כחלק מנבחרת ישראל שהעפילה לגמר בקפיצות ראווה לראשונה בתולדות המדינה. הנבחרת סיימה במקום התשיעי.

== חיים אישיים ==
בונד התחתנה עם הכדורגלן הבלגי רוי מיוס בשנת 2015, ובשנת 2016 נולדה בתם.<ref name=":1" />

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוכבי סוסים ישראלים
קטגוריה:רוכבות סוסים אמריקאיות
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:עולות בשנות ה-2010
קטגוריה:עולים לא-יהודים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
הרברט קרלסון

קנוט הרברט "מורן" קרלסון (בשוודית: Herbert Karlsson; 9 באוגוסט 1896 – 12 באוקטובר 1952), בעיקר ידוע כהרברט קרלסון, היה כדורגלן שוודי, ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירה==
קרלסון נולד בשנת 1896 בגטבורג שבשוודיה, והחל את הקריירה בשלושה מועדונים מקומיים. הוא הצטרף ב-1917 לגטבורג שם הפך לכוכב הראשון הגדול שלה. קרלסון זכה עימה בשנה שלאחר הצטרפותו בליגה השוודית. בשנת 1922 עבר לשחק בארצות הברית עם ניו יורק ויקינגס מליגת העיר ניו יורק. לאחר ששיחק גם בקבוצות האמריקאיות אינדיאנה פלורינג, ניו יורק נאיונלס
וניו יורק ג'יינטס, קרלסון שב ב-1936 לשוודיה שב נשאר עד מותו.

במדי נבחרת שוודיה השתתף באולימפיאדת 1920, ובסיבוב הראשון כבש חמישייה בניצחון 0–9 על יוון. נבחרתו הודחה על ידי הולנד ברבע הגמר לאחר תוצאה 5–4 בהארכה, משחק בו כבש צמד וסיים ככובש המצטיין בטורניר עם שבעה שערים. לאחר חזרתו לאירופה על מנת להשתתף באולימפיאדת 1936, קרלסון חזר לשחק בשוודיה. בסך הכל ערך במדיה 20 הופעות וכבש 19 שערים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:חלוצי כדורגל שוודים
קטגוריה:גטבורג: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני גטבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:ילידי 1896
קטגוריה:נפטרים ב-1952
פסב

פסב (בהונגרית: Paszab) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית פסב קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 1,214 תושבים ובשנת 2020 רק 1,163 תושבים.

הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14.

==יהודי פסב==
יהודים חיו בפסב במאה ה-18 ובמאה ה-19, בשנת 1885 החלה הקהילה להיות כפופה לקהילת טיסברצל. הקהילה התקיימה עד להשמדתה בשנת 1944 בשואת יהודי הונגריה.

בדף הקהילה ממפקד קהילות הונגריה כתבו התושבים שבקהילה חיים 129 חברים, מנהיגי הקהילה הם אדולף קליין ואישטוואן שוויגר, ורב הקהילה הוא אדה פריד.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|25
|
|-
|1880
|50
|904
|-
|1910
|71
|
|-
|1920
|65
|
|-
|1930
|47
|
|-
|1941
|55
|1,438
|-
|}

==לקריאה נוספת==
* [https://books.google.co.il/books?id=M60JAQAAIAAJ&lpg&hl=iw&pg=PA317#v=snippet&q=Tiszabercel&f=false טיסברצל (פסב)] בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 317–318
* טיסא-בארצאל (פאסאב), בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 179. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אביב שיר-און

אביב אהרון שיר-און (נולד ב-31 באוקטובר 1952, תל אביב) הוא דיפלומט ישראלי, שכיהן כשגריר ישראל באוסטריה, שווייץ והולנד.

== ביוגרפיה ==
אביב שיר-און נולד בשנת 1952 לאב ניצול שואה גרמני.

בין השנים 1971–1974 עשה את שירותו הצבאי, ובמלחמת יום הכיפורים לחם כקצין טנקים ברמת הגולן. לאחר שירותו הצבאי, בין השנים 1974–1978, למד יחסים בינלאומיים ב.

בשנת 1978 החל שיר-און את שירותו הדיפלומטי. הוא שימש כדיפלומט בוושינגטון די. סי., וכמזכיר מחלקה בשגרירות ישראל בבון שבגרמניה בין השנים 1981–1985.

בין השנים 2003–2006 היה שגריר ישראל בשווייץ ובליכטנשטיין, ולאחר מכן עבד כסגן מנכ"ל משרד החוץ, והיה ממונה במשרד על יבשת אירופה.<ref name=":0"></ref>

באוקטובר 2009, החליף שיר-און את דן אשבל בתור שגריר ישראל באוסטריה. בשנת 2013, סיים את כהונתו כשגריר ישראל באוסטריה. בין השנים 2016 עד לפרישתו לגמלאות בשנת 2019 כיהן כשגריר ישראל בהולנד.<ref name=":0" />

== חיים אישיים ==
שיר-און נשוי ואב לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:שגרירי ישראל באוסטריה
קטגוריה:שגרירי ישראל בהולנד
קטגוריה:שגרירי ישראל בשווייץ
קטגוריה:שגרירים בליכטנשטיין
קטגוריה:עובדי משרד החוץ
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:בוגרי תיכון תגר (אשקלון)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
גלית כהן

גלית כהן (נולדה ב-26 באוקטובר 1969) היא אשת ציבור ישראלית. לשעבר מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה.

== ביוגרפיה ==
כהן נולדה בשדרות. בעלת תואר ראשון במדעי כדור הארץ ותואר שני בגאוגרפיה בהתמחות בתכנון מדיניות וניהול סביבה, באוניברסיטה העברית בירושלים ובעלת תעודת הוראה.

עבדה במשרד להגנת הסביבה משנת 2000 וביצעה מגוון תפקידים באשכול תכנון, מדיניות ואסטרטגיה. תפקידה הראשון במשרד היה פרויקטורית למגעים בין ישראל וסוריה במטרה לחתום על הסכם שלום בין המדינות, תפקיד שהוטל על כתפיה ביולי 2000. לאחר מכן שימשה, בין היתר, כראש אגף מדיניות סביבתית וכסגנית יו"ר הוועדה למדיניות סביבתית ב-OECD. מאז 2010 כיהנה בתפקיד סמנכ"לית בכירה תכנון, מדיניות ואסטרטגיה במשרד.

משמשת יועצת למועצה לשיתוף פעולה בין-לאומי בנושאי סביבה ופיתוח של סין (CCICED), החל מ-2017 שימשה סגנית יו"ר הוועדה למדיניות סביבה של ה-OECD (EPOC) בשנים 2013–2019 וכיהנה בתפקיד יו"ר הוועדה הבין-משרדית להטמעת אג'נדה 2030 לפיתוח בר קיימא.

ביוני 2021 מינתה השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג את כהן למנכ"לית המשרד להגנת הסביבה. כהן החליפה את המנכ"ל הקודם דוד יהלומי. בינואר 2023, על רקע חילופי הממשלה והשרה במשרד הודיעה על סיום תפקידה.

== חיים אישיים ==
כהן מתגוררת בירושלים עם בן זוגה ושתי בנותיה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:עובדי המשרד להגנת הסביבה
קטגוריה:יועצות ישראליות
קטגוריה:יועצים ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנכ"ליות משרדי ממשלת ישראל
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
אביטל ליבוביץ

אביטל ליבוביץ (נולדה ב-18 באוקטובר 1971) היא מנכ"לית הוועד היהודי-האמריקאי בישראל וסגן אלוף במילואים, ששירתה ביחידת דובר צה"ל.

== ביוגרפיה ==
ליבוביץ' סיימה תואר ראשון בספרות אנגלית ומדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן בשנת 1992, ותואר שני ביחסים בין-לאומיים באוניברסיטת חיפה בשנת 1998, ובשנת 2002, היא קיבלה תעודה בדוברות, תקשורת ויחסי ציבור מהמחלקה לענייני חוץ באוניברסיטת בר-אילן.

ליבוביץ' שירתה במשך 22 שנה בצבא ההגנה לישראל, והגיעה לדרגת סגן אלוף. בצבא, שירתה במספר תפקידים הקשורים לתקשורת ויחסי ציבור, ותפקידה האחרון היה ראש ענף התקשורת האינטראקטיבית של חטיבת דובר צה"ל.

ליבוביץ' הייתה גם ראש ענף העיתונות הזרה, עבדה מעל שבע שנים בנושא עיתונות זרה, וביססה קשרים חזקים בין צה"ל לתקשורת הבינלאומית.

לאחר שירותה הצבאי, החלה לעבוד כמנכ"לית הוועד היהודי-האמריקאי (AJC) בישראל.

בשנת 2021 הוכתרה על ידי נשיא אלבניה איליר מטה לאבירה במסדר סקנדרבג על פעילותה לחיזוק הקשרים בין ישראל-ארצות הברית-אלבניה וקירוב בין האלבנים לקהילות היהודיות.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת סגן-אלוף
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:דוברות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
Faith (אלבום של פופ סמוק)

Faith הוא אלבום האולפן השני של הראפר האמריקאי פופ סמוק לאחר מותו. האלבום יצא לאור ב-16 ביולי 2021, על ידי חברות התקליטים ויקטור ויקטור וורלדווייד וריפבליק רקורדס.

==רקע והכרזה==
ב-23 ביוני 2021 הכריזו חברות התקליטים ויקטור ויקטור וריפבליק רקורדס כי אלבום נוסף בן 17 רצועות של פופ סמוק לאחר מותו עתיד לצאת בחודש יולי, יחד עם צאתו של טריילר לאלבום בערוצו של פופ סמוק ביוטיוב.<ref></ref><ref></ref> ב-5 ביולי 2021, האלבום הפך לזמין בהוצאה מוקדמת בפלטפורמת אפל מיוזיק, תחת שמו של פופ סמוק, יחד עם רצועת הסיום של האלבום, שבסופו של דבר לא הופיעה בו.<ref></ref>

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2021
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
OceanLotus

אושן לוטוס (באנגלית: OceanLotus; מוכרת גם בשם הקיצור: APT32) היא קבוצת תקיפה וייטנאמית המבצעת פעולות סייבר התקפיות נגד מתנגדי משטר, עסקים ופקידים זרים<ref></ref>.

מיקומם של חברי הקבוצה הוא בווייטנאם, אך פעילותם מתבצעת דרך חוות השרתים OVH בצרפת<ref></ref><ref></ref>.

התקפותיה של הקבוצה מתמקדות נגד חברות מסחריות ממדינות זרות שפועלות בווייטנאם ועל פי דיווחים קשורה לממשלת וייטנאם<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>.

== היסטוריה ==
בחודש מרץ 2018, חשפה חברת ESET, פעילות התקפית של הקבוצה ומספר שיטות בהן היא משתמשת כדי לשתול את הדלת האחורית ולמנוע את זיהויה<ref></ref>.

בחודש דצמבר 2019 פרצה הקבוצה לרשתות המחשבים של חברות הרכב BMW ויונדאי מוטור<ref></ref>.

בחודש אפריל 2020 דיווחה חברת החדשות בלומברג כי הקבוצה תקפה את משרד ניהול החירום של סין ואת עיריית ווהאן על מנת להשיג מידע על מצבה של סין ומגפת הקורונה<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>.

בחודש נובמבר 2020 פורסם דו"ח של חברת אבטחת הסייבר וולקסיטי (Volexity), בו נמצא שקבוצת התקיפה הקימה אתרי חדשות ועמודי פייסבוק מזויפים על מנת להפיץ תוכנות זדוניות<ref></ref><ref></ref>.

בחודש נובמבר 2020 פורסם דו"ח של חברת קספרסקי, בו נמצא שקבוצת התקיפה הפיצה את הנוזקות שלה באמצעות חנות האפליקציות Google Play<ref></ref>.

בחודש פברואר 2021, ארגון זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל דיווח שקבוצת התקיפה עמדה מאחורי קמפיין תקיפה להפצת רוגלות נגד פעילי זכויות אדם וייטנאמים ובראשם Bui Thanh Hieu<ref></ref>.

== ראו גם ==
* לוחמת רשת
* טרור קיברנטי
* האקינג
* משחקי מלחמה (אבטחת מידע)
* האקטיביזם

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.israeldefense.co.il/node/33438 נוזקה חדשה משתמשת בקבצים חתומים על ידי סימנטק ומקאפי], באתר Israel Defense
* [https://mdb.omegaton.com/2020/05/oceanlotus-apt32.html מידע על קבוצת OceanLotus], באתר Omegaton.com
* [https://www.haaretz.co.il/captain/software/.premium-MAGAZINE-1.9977026 8 שנים בכלא לפוסטים בפייסבוק, 5 לדגל הלא נכון: עוד לקוחה של סלברייט], באתר הארץ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וייטנאם: צבא וביטחון
קטגוריה:קבוצות האקרים
קטגוריה:לוחמה קיברנטית
הרייכסטאג של שפייר

חורבות בית המשפט של מועצת שפייר משנת 1789
הרייכסטאג (אספה פוליטית ומחוקקת) של שפייר כונס למעלה מחמישים פעמים בתקופת האימפריה הרומית הקדושה. יום הכינוס הראשון בשפייר נערך על ידי לואי החסיד בשנת 838.

==כינוסים==
=== 1526 ===
פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, שהיה אז עדיין ארכידוכס אוסטריה ומישייצג את אחיו קארל החמישי בשפייר, קרא בנאום הפתיחה שלו לתמוך בהונגריה נגד האיום העות'מאני. מאוחר יותר אושרה בקשה זו על ידילאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה. כמה אחוזות קיסריות, ובראשן פיליפ הראשון, רוזן הסן ויוהאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, התעקשו קודם כל להבהיר את שאלות המדיניות הנוצרית.<ref></ref>

=== 1529 ===
כנסיית הזיכרון ה[[נאו-גותית בשפייר מנציחה את המחאה על החלטת הרייכסטאג]]
בשנת 1529 הרייכסטאג נמשך מ־15 במרץ עד 22 באפריל. לאחריו התקיימה ההפגנה בשפייר נגד הרייכסטאג, שבה הנסיכים הפרוטסטנטים מחו נגד הטלת חרם קיסרי על מרטין לותר. בעקבות כך הם סירבו לתת לפרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה תמיכה צבאית כלשהי נגד יאנוש הראשון זאפויה וסולימאן הראשון במלחמה.<ref></ref>

=== 1542 ===
בשנת 1542 הרייכסטאג נמשך מ-29 בדצמבר 1541 עד 11 באפריל 1542. הסיבה לכינוס הייתה האיום על האימפריה מצד האימפריה העות'מאנית (כיבוש בודה (עיר) בספטמבר 1541). הרייכסטאג התקיים בהיעדר קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ובהנחיית פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ושני נציבים קיסריים. האחוזות הקיסריות הטילו מס למימון הצבא הקיסרי.

=== 1544 ===
ה[[פריווילגיה (כתב זכות) ליהודים שניתנה בשנת 1544. עמוד 1 מתוך 7]]
בשנת 1544 הרייכסטאג נמשך מ-20 בפברואר עד ל-10 ביוני. ברייכסטאג זה הוחלט לסייע לקיסר במלחמה נגד צרפת וההאימפריה העות'מאנית.

עם נתינת הפריווילגיה (כתב זכות) ליהודים בשנת 1544, אישר קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את ההגנה על קהילת יהודי שפייר וחידש את זכויותיהם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:שפייר
כף דוקור

כף דוקור (באנגלית: Cape Ducorps) היא לשון יבשה בחוף הצפוני של חצי האי טריניטי, שבצפון-מזרח חצי ההאי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

הכף מהווה את הקצה הצפוני של חצי האי קוקרל.

הכף מהווה את הצד המערבי של הכניסה למפרץ יואון.

== היסטוריה ==
=== גילוי הכף ===

הכף התגלתה על ידי המשלחת הצרפתית השנייה לחקר אנטארקטיקה, אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1837–1840, בפיקודו של קפטן ז'ול דומון ד'אורוויל.

הכף מופתה על ידי המשלחת הצרפתית השנייה ב-27 בפברואר 1838.

הכף מופתה בשנית על ידי משלחת מטעם סקר שטחי חסות איי פוקלנד, שיצאה ממפרץ התקווה בשנת 1946.

=== מקור השם ===

ד'אורוויל נתן ללשון היבשה את שמה.

ד'אורוויל קרא ללשון היבשה על של לואי דוקור (Louis Ducorps), חבר המשלחת.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Defense Mapping Agency 1992, [https://books.google.co.il/books?id=sgSnbMOD_VsC&pg=PA332&lpg=PA332&dq=%22Cape+Ducorps%22&source=bl&ots=qcQLqrTiy5&sig=ACfU3U39JrZ33N-DcTThjgwpqtTAdsqJHA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiZ5qupyLPyAhUIhv0HHZEBDBU4KBDoAXoECBEQAw#v=onepage&q=%22Cape%20Ducorps%22&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica], P 332</div>

<div class="mw-content-ltr">• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, [https://books.google.co.il/books?id=5YRNAQAAMAAJ&pg=PA140&lpg=PA140&dq=%22Cape+Ducorps%22&source=bl&ots=tb3yRmwEo0&sig=ACfU3U2WlLClFKghEBYQFZSDUAkeHquRSA&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjR7M7Ly7PyAhWQC-wKHfzJBEI4MhDoAXoECAIQAw#v=onepage&q=%22Cape%20Ducorps%22&f=false Sailing Directions for Antarctica: Includes Islands South of Latitude 60°], P 140</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:4129 כף דוקור] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=108579 כף דוקור] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=3922&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR כף דוקור] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

דוקור
ערן בר-טל

ערן בר-טל הוא העורך הראשי של ערוץ הכלכלה. בעבר היה ראש דסק הכלכלה של ערוץ עכשיו 14 והעורך הכלכלי של עיתון ישראל היום<ref></ref>.

==ביוגרפיה==
ב-2008 ערך את השבועון הכלכלי ביזנסוויק בעברית.
ברטל הוא יועץ בתנועת הריבונות בשנים 2017–2021 היה העורך הכלכלי של עיתון ישראל היום.

שימש מרצה ל"פיתוח חשיבה כלכלית" בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן. ערך את המהדורה העברית של הספר החופש לבחור מאת מילטון פרידמן, מנהל תוכנית "כלכלה בשבילך" של מרכז איין ראנד, המקדמת השכלה כלכלית.

באוגוסט 2023 הצטרף לערוץ 14, והחל לשמש כפרשן הכלכלי של הערוץ, ובשנת 2024 עזב את הערוץ לטובת הקמתו של ערוץ הכלכלה, ערוץ הטלוויזיה הכלכלי הראשון בישראל.

==חיים אישיים==
בר-טל נשוי ליאנה ואב לשלושה, מתגורר בהרצליה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.israelhayom.co.il/writer/ערן-בר-טל דף הכותב של ערן-בר-טל] באתר ישראל היום
* [https://mida.org.il/author/eranbartal דף הכותב של ערן-בר-טל] באתר מידה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי כותרת - בית ספר לעיתונאות ולתקשורת
קטגוריה:סגל ישראל היום
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
צינון אוקסיגניוס

צינון אוקסיגניוס (שם מדעי: Polyprion oxygeneios) הוא מין של דג גרם ממשפחת הצינוניים החי לאורך האוקיינוסים הפתוחים ונמצא לחופי דרום אוסטרליה, דרום אמריקה הדרומית, דרום אפריקה, טריסטן דה קונה וניו זילנד בעומק של 30 עד 800 מטרים. מין זה הוא קרובו של המין צינון אמריקני.
== מאפיינים ==
הצינון הוא דג טורף מהיר באורך של 60 עד 180 ס"מ ובמשקל של עד 100 ק"ג. הקשקשים שלו כחולים-כסופים והוא בעל ראש גדול עם עיניים בולטות, לסתות ארוכות וחזקות, סנפיר הגב פונה אחורה וזנב חזק בעל אונות רחבות. דג זה מגיע לבגרות מינית בגיל 10 עד 13 ויכול לחיות מעל 60 שנה.

הוא מצוי לאורך האוקיינוס הפתוח בימים הטרופיים והסובטרופיים, לרוב במים עמוקים אך גם במים רדודים באזורי מערות או סדקי סלעים. הוא טורף מובהק הניזון מלהקות דגים כמו בקליים, גדליים, פארניים וסרטנאים כמו סרטנים קצרי-בטן או חסילונים. 

זהו דג מאכל הנידוג בקצב מסחרי בשוק הבינלאומי וכן מגודל בחקלאות ימית. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ריינהולד פורסטר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:צינוניים
קטגוריה:מגה-פאונה ימית
סטראולפיס דוידרלייני

סטראולפיס דוידרלייני (שם מדעי: Stereolepis doederleini) הוא מין של דג גרם גדול ממשפחת הצינוניים, המצוי בטבע במערב האוקיינוס השקט הממוזג שלחופי יפן, קוריאה ומזרח רוסיה. הוא קרובו לסוג של הדג הענקי סטראולפיס גיגאס והוא תואר למדע ב-1969.

==תיאור==
זהו דג גדול דמוי דקר שיכול להגיע לאורך של 210 ס"מ ולמשקל 84 ק"ג. הוא בעל לסתות גדולות בולטות בעלות שיניים חדות ובעל סנפיר גבי פרוק הפונה אחורה ובעל סנפירי חזה קצרים ומשולשים וזנב רחב ושרירי.

הדג הוא טורף של דגים אחרים קטנים יותר וחסרי חוליות מימיים. את הטרף הוא תופס בלסתותיו או שואב במהירות ללועו.

ביפן דגים אותו להכנת סושי או סשימי אך בשרו עלול לגרום להרעלות. לא ידע על ירידה באוכלוסייתו הכללית והוא אינו מצוי בסכנת הכחדה חמורה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צינוניים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1969
קטגוריה:דגי האוקיינוס השקט
סטראולפיס

סטראולפיס (שם מדעי: Stereolepis) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הצינוניים, המכילים את המינים הגדולים ביותר במשפחה ומדגי הגרם הגדולים ביותר בצפון האוקיינוס השקט. בסוג ישנם 2 מינים.

מינים אלה יכולים להגיע לאורך 2.5 מטרים ולמשקל 250 ק"ג אצל המין סטראולפיס גיגאס המצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע. הם טורפים מהירים ושריריים החוטפים דגים אחרים וסרטנים.

חלק מדגים אלה נידוגים כדגי מאכל באזור חיותם, אך בכמה מדינות הדיג אסור ונאכף באדיקות.

==מינים==
* סטראולפיס דוידרלייני (Stereolepis doederleini)
* סטראולפיס גיגאס (Stereolepis gigas)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צינוניים
התרסקות מטוס חיל האוויר של הפיליפינים (2021)

התרסקות מטוס חיל האוויר של הפיליפינים היא תאונה אווירית, שהתרחשה ב-4 ביולי 2021, כאשר מטוס מסוג לוקהיד C-130 הרקולס של חיל האוויר הפיליפינים (PAF) התרסק לאחר ניסיון נחיתה בנמל התעופה ג'ולו , שבסולו , הפיליפינים. בתאונה נספו 50 נוסעים, מתוכם 47 שהיו על המטוס, ושלושה נוספים שהיו על הקרקע. זו היא תאונת התעופה הקטלנית ביותר בתולדות צבא הפיליפינים.

== התאונה ==
ב-4 ביולי 2021, המריא המטוס מנמל התעופה בבסיס חיל האוויר וילאמור בפסאי ומשם פנה לכיוון נמל התעופה לומביה , שבקגאיאן דה אורו, אסף נוסעים נוספים, ופנה לכיוון נמל התעופה ג'ולו, שבסולו. בשעה 11:30 בבוקר התרסק המטוס בעת שניסה לנחות בנמל התעופה ג'ולו. המטוס עבר את מסלול ההמראה, התרסק במחצבה באזור מיושב בעיריית פטיקול הסמוכה, ועלה באש עם ההתרסקות.<ref></ref>

בזמן ההתרסקות היו 96 נוסעים על המטוס, כולל 3 טייסים, 5 אנשי צוות נוספים ו-84 אנשי צבא הפיליפינים. על המטוס היו גם חמישה כלי רכב צבאיים. החיילים נועדו לתגבר את אוגדת הרגלים ה-11 שבסיסו בג'ולו.

47 נוסעים ושלושה אזרחים שהיו על הקרקע מתו במקום, בעוד ש-49 נוסעים ו-4 אזרחים שהיו על הקרקע נפצעו. ההתרסקות היא תאונת התעופה הצבאית הקטלנית הגדולה בהיסטוריה של צבא הפיליפינים, כשמטוס מסוג דאגלס C-47 דקוטה של חיל האוויר של הפיליפינים התרסק בשנת 1971, בתאונה אז נהרגו 40 איש.<ref></ref><ref></ref>

הצבא שלל את האפשרות שההתרסקות נגרמה כתוצאה מהתקפה כנגד המטוס.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-2021
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה של כלי טיס צבאיים
קטגוריה:הפיליפינים: היסטוריה
הבחירות לאספת הנבחרים הראשונה

הבחירות לאספת הנבחרים הראשונה התקיימו ב-19 באפריל 1920, א' באייר ה'תר"ף (מאורעות תר"פ הביאו לדחיית הבחירות בשמונה ימים בירושלים וביפו) ותוצאות הבחירות קבעו את הרכב הסיעות באספת הנבחרים הראשונה.
אחדות העבודה בראשות דוד בן-גוריון התייצבה כמפלגה הגדולה ביותר וזכתה ב-70 מתוך 314 המושבים.

בסביבות 22,000 מתוך 26,000 המצביעים הרשומים השתתפו בבחירות הראשונות לאספה הנבחרים (בערך כ-84.62% הצבעה).

== רקע ==
לאחר הניצחון של מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה החל הכיבוש הבריטי בפלשתינה (א"י) ב-1917. בנובמבר 1917, נפגשו מנהיגי היישוב היהודי בארץ ישראל כדי לדון באפשרות לאמנה שתייצג את היישוב היהודי<ref>Zalman Abramov (1976) Perpetual dilemma: Jewish religion in the Jewish State Fairleigh Dickinson Univ Press, p 87–88</ref>. לאחר שהבריטים כבשו את ירושלים החליטו קבוצת המנהיגים להתכנס בשנית, הפעם ביפו ובדיון על הקמת ארגון ליהודי ארץ ישראל. בשלב מסוים הקימו קבוצת המנהיגים היהודים ביחד עם אנשי המנדט הבריטי ועדה משותפת לקראת קיום הבחירות לאספה הנבחרים.

בעוד שצפון ארץ ישראל, עדיין הייתה תחת כיבוש עות'מאני, נערך ביפו כינוס נוסף, עוד ביולי 1918 ובו הוחלט כי עד סוף אותה שנה יתקיימו הבחירות<ref name="SZA1">Abramov, p88</ref>. לאחר חתימת הסכם שביתת הנשק בנובמבר, נדרשו הנציגים לבחור נציגים לועידת השלום בפריז והוחלט שלוועדה תשלח משלחת של ועד המשלחות היהודיות בראשות חיים ויצמן, ובהשתתפות נחום סוקולוב, מנחם אוסישקין, אהרון אהרנסון, אנדרה ספיר מצרפת, ואחרים והפקידה את מפת דרישותיו הטריטוריאליות של העם היהודי בידי ועידת השלום.

הבחירות נדחו מאז מספר פעמים, בשלב מסוים שנקבעו הבחירות לאוקטובר 1919, ויצמן ביקש לדחות פעם נוספת את הבחירות וזאת לאחר שחשש שהפילוגים הפנימיים ביישוב יחלישו את העמדה היהודית במשא ומתן שנערך בפריז.

בסופו של דבר, הוחלט לקבוע את הבחירות ל-19 באפריל 1920.

== מערכת בחירות ==
בפגישה הראשונה ביפו הוחלט כי הבחירות יתקיימו באמצעות הצבעה חשאית ובשיטת הבחירות הישירות.עם זאת, הצדדים לא הגיעו להסכום בעניין מתן זכות הבחירה לנשים שביישוב. בפגישה השנייה הוחלט כי גברים ונשים מעל גיל 21 יהיו זכאים להצביע, אף כי נושא המועמדות נותר ללא מענה ופתרון מוסכם. הנושא של זכות בחירה לנשים הועלה בכנס השלישי שנערך ביפו ולמרות התנגדותם של הנציגים החרדים, הוחלט כי נשים יורשו לרוץ בבחירות. בשל כך, ערכו החרדים בחירות נפרדות בירושלים ב-3 במאי ושם נאסר על נשים להשתתף<ref name="SZA3">Abramov, p90</ref>.

== אחרית דבר ==
דרישת הוועד הזמני לכנס את האספה לאחר בחירתה נתקלה בהתנגדותם של הבריטים. לאחר הגעתו של הנציב העליון הרברט סמואל הועלו בקשות הכינוס בפניו ואושרו על ידו באוקטובר 1920, שישה חודשים לאחר מועד הבחירות.

== תוצאות הבחירות ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

ראשונה
קטגוריה:1920
פורד ברונקו ספורט

פורד ברונקו ספורט (באנגלית: Ford Bronco Sport) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי פורד משנת 2020. המכונית הוצגה ביולי 2020,<ref></ref> ומבוססת על פורד ברונקו.<ref></ref>

== מפרט טכני ==
היא כוללת שתי אפשריות למנועים בעלי הנעה כפולה ותיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים.

מנוע בנזין בנפח 1.5 ליטר טורבו המספק כ-182 כ"ס ומומנט מרבי של 24.5 קג"מ.

מנוע בנזין בנפח 2.0 ליטר טורבו המספק כ-248 כ"ס ומומנט מרבי של 37.9 קג"מ.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:2021 Ford Bronco Sport Badlands rear view.png|מבט אחורי
קובץ:2021 Ford Bronco Sport Badlands front view.png|מבט קדמי
קובץ:2021 Ford Bronco Sport Outer Banks, Front Left, 01-17-2021.jpg|מבט צדדי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

ברונקו ספורט
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים במקסיקו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2020
זרוע האוויר של הצבא (הממלכה המאוחדת)

זרוע האוויר של הצבא (באנגלית: Army Air Corps או בר"ת: AAC) היא זרוע האוויר של הצבא הבריטי, המרכזת את כלל היכולות האוויריות של הצבא בעיקר בסיוע אווירי לכוחות היבשה.

זרוע האוויר הוקמה לראשונה במהלך מלחמת העולם השנייה ב-1942 וכללה את הרגימנט המוצנח, רגימנט מפעילי הדאונים, רגימנט הנחיתה האווירית וטייסות הניתור האווירי, בהמשך גם שירות האוויר המיוחד (SAS) הוקם תחת פיקוד הזרוע. בין היתר ניהלה הזרוע את מרכיב הנחיתות האוויריות והמוצנחות של הפלישה לנורמנדי ומבצע מרקט גארדן. אחרי המלחמה ב-1947 פורקה זרוע האוויר, רגימנט ה-SAS חזר להיות עצמאי והרגימנט המוצנח ומפעילי הדאונים אוחדו לכדי זרוע הצנחנים ומפעילי הדאונים. ב-1957 הוקמה מחדש עם רגימנט מפעילי הדאונים וטייסות הניתור האוויר שהועברו מפיקוד הארטילריה המלכותית (הרגימנט המוצנח הפך לרגימנט עצמאי), החל משנות ה-70 המרכיב המשמעותי של הזרוע הפך לסיוע אווירי על בסיס מסוקי תובלה ותקיפה, כאשר היא אמונה על כלל יכולות האוויר של הצבא ומספקת הסקה וסיוע בשדה הקרב.

זרוע האוויר כוללת כ-2,000 משרתים ב-15 טייסות אוויר ויחידות סיוע, הכוח האווירי של הזרוע כולל כ-200 כלי טיס, בהם האוגוסטה ווסטלנד אפאצ'י בתפקיד סיוע אווירי, ה-AW159 ויילדקט והאיירוספסיאל גאזל בתפקידי סיור, וה-AS365 דולפין ובל 212 בתפקידי תובלה והסקת לוחמים.

==מבנה ויעוד==
אגוסטה ווסטלנד אפאצ'י של טייסת 662 באימון סיוע לכוחות קרקעיים]]
רוב יחידות זרוע האוויר נמצאים בתהליך של כניסה תחת פיקוד חטיבת האוויר הראשונה, מהלך שצפוי להסתיים ב-2023.

החטיבה האווירית הראשונה
:סיור אווירי:
* הרגימנט הראשון (AW159 ויילדקט); כולל את טייסת 659, טייסת 661 וטייסת 652.
* הרגימנט החמישי (איירוספסיאל גאזל); כולל את טייסת 651 וטייסת 665.
:מטה הטיסה ווטישהאם:
:מטה הטיסה כולל את מרכיב הסיוע האווירי העיקרי של הזרוע, עם חמש טייסות המבוססות על מסוק התקיפה אוגוסטה ווסטלנד אפאצ'י (דגם ייצור מקומי של ה-AH-64 אפאצ'י של בואינג).
* הרגימנט השלישי (אגוסטה ווסטלנד אפאצ'י); כולל את טייסת 662, טייסת 663 וטייסת 653.
* הרגימנט הרביעי (אגוסטה ווסטלנד אפאצ'י); כולל את טייסת 656 וטייסת 664.
:יחידות מילואים:
* הרגימנט השישי כולל את יחידות המילואים טייסת 675, טייסת 677, טייסת 678, טייסת 679 וקבוצת האוויר המיוחדת

כנף התעופה המשולבת לכוחות מיוחדים
* טייסת 658 (אגוסטה ווסטלנד AW109)

==ראו גם==
* זרוע האוויר של הצי המלכותי
* חיל האוויר של צבא ארצות הברית
* החטיבה האווירית הראשונה (הממלכה המאוחדת)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יחידות צבא בריטניה
קטגוריה:הכוחות המזוינים של בריטניה: יחידות אוויריות
קטגוריה:תעופה צבאית
ציקו (כפר)

ציקו (בהונגרית: Cikó בגרמנית: Zickau) הוא כפר בהונגריה במחוז טולנה, נפת בונהאד.

== מיקום ==
היישוב ממוקם שישה קילומטרים דרומית מזרחית לבונהאד, בעמק סיפלקי.

=== נגישות ===
ציקו הוא יישוב ללא מוצא והוא נגיש לכניסה וליציאה רק מכביש אחד מספר 5603 שמסתעף בדרום מזרח בונהאד מכביש 56&nbsp;וכביש צדדי 102.

ניתן להגיע ברכבת מספר 50 של MAV דומבובאר–באטאסק, אשר עוצרת ביישוב. תחנת ציקו ממוקמת בין תחנת הרכבת הידאש-בונהאד לתחנת מצ'ני והיא נמצאת פיזית בקצה הצפוני של האזור הפנימי של הכפר.

== היסטוריה ==
על פי עדויות ארכאולוגיות, המקום כבר היה מיושב בתקופות פרהיסטוריות. היישוב התרוקן לחלוטין מאוכלוסייה במשך כל תקופת הכיבוש הטורקי במאה ה-16 ובמאה ה-17 ואז החל להתפתח שוב בעקבות יישובם של גרמנים במקום. בתחילת המאה העשרים הפך לכפר הקטן והמשמעותי ביותר במחוז שהיה מיושב גרמנים. ב-30 באפריל 1939 קיים כאן הפולקסבונד ((Volksbund, השם המלא Volksbund der Deutschen in Ungarn, כלומר התאחדות הגרמנים בהונגריה) שהיה ארגון של המיעוט הגרמני בהונגריה)) את אספתו הלאומית והארגון המקומי הראשון שלו הוקם כאן. אחרי מלחמת העולם השנייה גורשו כמאתיים מתושבי הכפר לעבודות כפייה בשל שיתוף הפעולה שלהם עם גרמניה הנאצית ונעקרה מרבית האוכלוסייה הגרמנית. עד 1950 נותרו בכפר כשלושים משפחות מהאוכלוסייה הגרמנית הוותיקה. מאותה שנה היא הפכה למועצה עצמאית בנפת בונהאד.

== אתרים בעלי חשיבות ==
הריסות הכנסייה במריאספלק. עד סוף [[המאה ה-19 סברו כי אלה חורבות מנזר ציקאדור שמופיע במקורות כתובים, אך מאז הוכח כי חורבות הכנסייה הן של העיר סיפלק לשעבר (חורבות מנזר הציקאדור נחפרו בבאטאסק)]]
* חורבות הכנסייה במריאסיפלק - חורבות כנסייה דו-מגדלתית, בעלת שלוש-ספינות בסגנון רומנסקי מתקופתו של גזה השני, מלך הונגריה.
* חורבות כנסיית אסתרפוסטה - הכנסייה בפאתי הכפר, במקום היישוב לשעבר שנקרא Östör, נבנתה בסגנון האמנות הגותית במאה ה-15.
* כנסיית השילוש הקדוש - נבנתה בין השנים 1767 - 1784 בסגנון בארוק. טור הזיכרון בחצר הכנסייה מנציח את קורבנות מלחמות העולם הראשטינה והשנייה, ואת הגירושים.
* קפלת רוכוס הקדוש - ההנחה היא שנבנתה בשנת 1746 על יסודותיה של כנסייה מימי הביניים.
* פסל יוחנן הקדוש מנפומוק - הפסל בכיכר המרכזית של הכפר מהמאה ה-18 בסגנון בארוק.

== ילידי המקום ==
* מאייר קראוס (1809 - בודפשט, 1894) היה סוחר יהודי-הונגרי תעשיין.

== ראו גם ==
* [http://gportal.hu/23pj 23.] קבוצת [http://gportal.hu/23pj ילדות הצופים יוליה פודמניצקי ציקו]
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:גטאות בהונגריה
פרדריק קרל גוטוולד

פרדריק קרל גוטוולד (באנגלית:Frederick Carl Gottwald ; 15 באוגוסט 1858 – 23 ביוני 1941) היה צייר אמריקאי מסורתי שהיה בעל השפעה על התפתחותו של בית הספר לאמנות בקליבלנד. הוא לימד בבית הספר לעיצוב לנשים ווסטרן ריזרב, ונאמר כי הוא "תרם יותר מכל אדם אחר להתפתחותה האמנותית של קליבלנד".

== ביוגרפיה וקריירה ==
גוטוולד נולד באוסטריה, לפרדריק וקרוליין גוטוולד, והיגר כתינוק לקליבלנד, אוהיו. הוא למד לראשונה ציור אצל ארצ'יבלד וילארד בשנת 1874, איתו ייסד את מועדון האמנות קליבלנד בשנת 1876. לאחר מכן עבר להתגורר בעיר ניו יורק כדי להמשיך בהכשרתו בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק, ואחריה למד באקדמיה המלכותית מינכן, באקדמיה ז'וליאן בפריז, ובקופר יוניון בניו יורק.

עם שובו לקליבלנד בספטמבר 1885, הצטרף לבית הספר לעיצוב והיה קשור אליהם במשך 41 השנים הבאות, וכיהן כמנהלו בשנים 1889–1891, אך הסתכסך ופוטר מתפקידו. אף שגוטוולד הורשה להמשיך בבית הספר כמדריך, הוא מעולם לא חזר לתפקיד המנהל. כמדריך לימד מספר רב של אמנים מקליבלנד, כמו צ'ארלס בורשפילד, הנרי קלר, הבל ורשבסקי ופרנק וילקוקס.

שנות ה -90 היו שנותיו המצליחות ביותר של גוטוולד כאמן. בתקופה זו הציג כמעט מדי שנה באקדמיה הלאומית לעיצוב, ובמועדון האמנות של בוסטון. היו לו שתי יצירות בתערוכה הקולומביאנית העולמית בשנת 1893 בשיקגו, אילינוי.

לאחר פרישתו מבית הספר בשנת 1926, הוא ואשתו מריה סקוט עברו לאיטליה. הם גרו שם מספר שנים, חזרו לקליבלנד בשנת 1930, ולאחר מכן פרשו לפסדינה, קליפורניה בשנת 1932.

גוטוולד נפטר שם ב -1941.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="190">
File:Frederick Gottwald (American, 1860-1941) - Head of a Woman - 1943.324 - Cleveland Museum of Art.jpg

File:Frederick Gottwald (American, 1860-1941) - Italian Landscape - 1942.123 - Cleveland Museum of Art.jpg

File:Gottwald - Italian landscape.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
פולמן (וושינגטון)

פולמן (באנגלית: Pullman) היא העיר הגדולה ביותר במחוז וייטמן בדרום-מזרח מדינת וושינגטון. העיר קרויה על שם התעשיין ג'ורג' פולמן.

== היסטוריה ==
העיר הוכרזה ב-11 באפריל 1888, לאחר שהייתה נקודת התיישבות קודם לכן. נקודת היישוב נקראה "שלושה יובלים" (Three Forks) על שם התחברותם של שלושה נחלים: Missouri Flat Creek, Dry Fork והיובל הדרומי של נהר פאלוּס (Palouse River). העיר נקראה על שמו של ג'ורג' פולמן כאות הוקרה. הוא לא חי בעיר ולא ייצר בה.

ב-1885 חוברה העיר למסילת ברזל וב-1890 הוקם בה הקולג' החקלאי שיהפוך לימים לאוניברסיטת המדינה של וושינגטון. ב-3 ביולי 1890 נשרפה העיר כמעט כליל, כאשר כל מבני העץ שבה עלו באש. הדבר הוביל לתקנה עירונית לפיה ייבנו כל בתי העיר מלבנים. במאי 1980 החשיכה את העיר התפרצות הר הגעש סנט הלנס והעיר כוסתה באפר געשי במשך מספר שבועות.

== גאוגרפיה ==
העיר נמצאת על קו פרשת המים של הנהרות סנייק וקולומביה.

העיר פרוסה על גבי ארבע גבעות לס: Sunnyside Hill מדרום-מערב; Pioneer Hill מדרום-מזרח, קרויה גם Methodist Hill על שם הכנסייה המתודיסטית ושכונת המאמינים המתודיסטיים; College Hill בצפון מזרח, מקום הקמפוס של אוניברסיטת המדינה של וושינגטון ו-Military Hill בצפון מזרח על שם מכללה צבאית שהייתה שם.

במרכז, בין שתי הגבעות הצפוניות לשתי הגבעות הדרומיות זורם היובל הדרומי של נהר פאלוּס ובערך בתוואי שלו עובר הרחוב הראשי - רחוב מיין. בין College Hill ל-Military Hill זורם נחל Missouri Flat Creek בערך בתוואי שלו עוברת שדרת גרנד.

העיר הקרובה ביותר היא מוסקו, איידהו, ביתה של אוניברסיטת איידהו והערים חולקות אזור מטרופולין משותף ובכללו נמל התעופה האזורי פולמן-מוסקו.

== כלכלה ==
המעסיק הגדול בעיר ובמחוז וייטמן כולו היא אוניברסיטת המדינה של וושינגטון התופסת גם כשליש משטח העיר. בנוסף, מתפחת בעיר מרכז תעשיית היי-טק Palouse Knowledge Corridor.

== תושבים ידועים ==
* מזכיר ההגנה של ארצות הברית ג'יימס מאטיס, נולד בעיר וגדל בה
* שחקן הפוטבול ג'ון אלווי התגורר בעיר

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://pullmanchamber.com/ אתר לשכת המסחר של פולמן]
* [https://curlie.org/en/Regional/North_America/United_States/Washington/Localities/P/Pullman/ העיר בקטלוג curlie]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינת וושינגטון: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1888
סכר באיחטאן

סכר באיחטאן (בסינית: 白鹤 滩 大坝; בסינית מסורתית: 白鶴 灘 大壩; בפין-יין: Báihètān Dàbà) הוא סכר הידרואלקטרי גדול בדרום מערב סין, במחוזות סצ'ואן ויונאן, השוכן על נהר הג'ינשה, החלק העליון של נהר היאנגצה.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>

הסכר הוא סכר קשת, המתנשא לגובה של 277 מטר, ורוחבו הוא 72 מטר בבסיסו ו -13 מטר בראשו. הסכר הוא הסכר ההידרואלקטרי השלישי בגודלו בסין והרביעי בגודלו בעולם, מבחינת נפח הסכר.<ref name=":0" /><ref name=":2"></ref>

== ייצור החשמל ==
המתקן יפיק כוח על ידי שימוש ב-16 טורבינות, כל אחת עם כוח ייצור של ג'יגה וואט אחת, ובסך הכל 16 ג'יגה וואט. תחנה זו היא תחנת הכוח ההידרואלקטרית השנייה בגודלה בעולם, לאחר סכר שלושת הערוצים.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

== בנייה ==
בשנת 2002 ניתן לחברת תאגיד שלושת הערוצים של סין האישור לבנות ארבעה סכרים על נהר היאנגצה, ביניהם: סכר שלושת הערוצים, סכר באיחטאן וסכר וודונגדה.

מדידת האתר נעשתה בשנת 1992. במקור, הסכר היה אמור להיבנות בין השנים 2009 ל-2018, אך הבנייה בפועל החלה בשנת 2017. המאגר החל להתמלא באפריל 2021, והסכר אמור להתחיל לייצר חשמל באופן מלא ביולי 2021. עד יולי 2022, הסכר אמור להיות פעיל לחלוטין. מומחים ציינו כי תקופת הבנייה לארבע שנים מהירה במיוחד עבור פרויקט מסוגו.<ref name=":2" />

ב-28 ביוני 2021, הסכר החל לייצר חשמל באופן חלקי, כאשר שתי הטורבינות הראשונות של הפרויקט החלו לפעול.<ref></ref> יחידת ייצור רביעית ואחרונה חוברה לרשת החשמל בדצמבר 2022.

עלות הבנייה של הסכר היא 6.3 מיליארד דולר.

==ראו גם==
* סכר שלושת הערוצים
* סכר וודונגדה
* סכר גג'ואובה

== הערות שוליים ==

באיחטאן
קטגוריה:יאנגצה
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: תחנות כוח הידרואלקטריות
קטגוריה:תאגיד שלושת הערוצים של סין
באיחטאן
הארי סידונס מובריי

הארי סידונס מובריי (באנגלית: Harry Siddons Mowbray; ) היה אמן אמריקאי. הוא ביצע עבודות ציור שונות עבור ג'יי. פי. מורגן, פ. וו. ונדרבילט ולקוחות אחרים. הוא שימש כמנהל האקדמיה האמריקאית ברומא בין השנים 1902–1904.

== ביוגרפיה ==
מובריי נולד להורים אנגלים באלכסנדריה, מצרים. אביו, ג'ון הנרי סידונס, ייצג בנק בריטי באלכסנדריה; הוא נפטר שנה לאחר שנולד בנו. אמו של מובריי עברה לאמריקה עם בנה. כשמובריי היה בן חמש מתה אמו בתאונה ביתית שנגרמה על ידי דלקה ממנורה. הילד אומץ על ידי דודתו, אחות אמו ובעלה ג'ורג' מובריי. המשפחה התיישבה בצפון אדמס, מסצ'וסטס.<ref>Gerald M. Ackerman, The Orientalists of the American School (ACR Édition Internationale, Paris, 1994), 140</ref>

לאחר שנה באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט,<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Mowbray, Harry Siddons". Encyclopædia Britannica. 18 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 948.</ref> נסע לפריז ונכנס לאטלייה של ליאון בונה ( Léon Bonnat ) בשנת 1879. ציורו הראשון, "אלאדין", הביאה אותו לידיעת הציבור. הוא למד אצל בונה עד 1883. בשנת 1886 הוא הפך לחבר באגודת האמנים האמריקאים. ציורו "רוח ערב" קיבל את פרס קלארק באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1888, והוא נבחר לחבר עמית באקדמיה, הפך לחבר מלא באקדמיה בשנת 1891.

לאחר מכן, מובריי היה ידוע בעיקר בזכות עבודתו הדקורטיבית, במיוחד ציוריו בבית המשפט לערעורים; תקרה בית המגורים של פ. וו. ונדרבילט, התקרות בספריית מורגן ובבניין האגף של ספריית מורגן והמוזיאון. כמו כן התקרה והקירות של הספרייה של מועדון האוניברסיטה בניו יורק.

הוא לימד בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק בסביבות 1901. הוא היה חבר בוועדה האמריקאית לאמנויות יפות בין השנים 1921 ל -1928.

בין תלמידיו של מובריי היו הציירים מורטימר ליכטנאואר, פלורנס וולף גוטהולד וקלרה טגארט מקצ'ני.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Henry-Siddons-Mowbray-The-Calenders-1889.jpg

File:Henry Siddons Mowbray (1858-1928)-Iridescence.jpg

File:Idle Hours Henry Siddons Mowbray (1895).jpg

File:The Aquafortists by Henry Siddons Mowbray, 1892.jpg

File:Mowbray, Henry Siddons - Rose Harvest - 1887.jpg

File:Mowbray128.jpg

File:Henry Siddons Mowbray - Le Destin - 1979.39 - Museum of Fine Arts.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1928
Mercury – Act 1

Mercury - Act 1 הוא אלבום האולפן החמישי של הרכב מוזיקלי האמריקאי Imagine Dragons.<ref name=":0"></ref> האלבום יצא לאור ב-3 בספטמבר 2021, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-Kidinakorner.<ref name=":0" /> מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים.

== רקע והכרזה ==
ב-29 ביוני 2021, ביקשה הלהקה בעמוד טוויטר שלהם מאנשים שינחשו את שמו של האלבום, והבטיחו לחשוף אותו למחרת אם מישהו ינחש זאת נכון. לאחר מכן הוכרז על האלבום בחשבון הטוויטר של הלהקה ב-30 ביוני 2021, וחשפו את עטיפת האלבום ותאריך יציאתו.<ref></ref> האלבום הופק על ידי ג'ואל ליטל וריק רובין.<ref></ref>

== הוצאה ==
ב-12 במרץ 2021, הוציאו הלהקה את שני הסינגלים המובילים יחד "Follow You" ו-"Cutthroat".<ref></ref><ref name="Mercury: Act I"></ref> ב-2 ביולי, יצא לאור הסינגל השלישי "Wrecked". האלבום יצא לאור ב-3 בספטמבר 2021.<ref name="Mercury: Act I"/>

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!פרס
!שנה
!קטגוריה
!תוצאה
|-
! rowspan="1" |פרס המוזיקה האמריקאית
| rowspan="1" |2022
|אלבום רוק אהוב
|
|-
! rowspan="1" |פרסי המוזיקה של בילבורד
| rowspan="1" |2022
| rowspan="1" |אלבום הרוק המוביל
|
|}

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

=== מצעדי סוף שנה ===

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Mercury – Act 1
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!גרסה
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|rowspan="2" |3 בספטמבר 2021
|תקליט • תקליטור • הורדה דיגיטלית • סטרימינג • מארז תקליטורים • קלטת שמע
|סטנדרטית
|אינטרסקופ • Kidinakorner
|<ref name="AppleMusic"></ref><ref></ref><ref></ref>
|-
!יפן
|rowspan="2" |תקליטור
|יפנית
|יוניברסל מיוזיק גרופ יפן
|<ref name="UMJ"></ref>
|-
!ברזיל
|15 באוקטובר 2021
|סטנדרטית
|יוניברסל מיוזיק גרופ ברזיל
|<ref></ref>
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2021
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ואל ליטל
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
הספרייה הלאומית של אזרבייג'ן

הספרייה הלאומית של אזרבייג'ן על שם מירזה פתאלי אחונדוב (אזרית: Azərbaycan Milli Kitabxanası) היא הספרייה הלאומית של אזרבייג'ן, הממוקמת בבאקו.

==היסטוריה==
הספרייה נוסדה בשנת 1922, פתיחתה הרשמית התקיימה ב-23 במאי 1923. האוסף הראשוני של הספרייה, עם פתיחתה, מנה 5,000 כרכים. בשנת 1925 האוסף הגיע ל-51,000 אלף כרכים, ואילו בשנת 1928 הוא הגיע כבר לכדי 300,000 כרכים.

האינדקסים הביבליוגרפיים הראשונים נכתבו על ידי הספרייה בשנת 1927, היו אלו אינדקסים בנושא מזרח, הראשון על "מאמרים על המזרח" והשני "הספרות הסובייטית על המזרח אשר יצאה לאור בשנת 1927". באותו זמן נפתח בספרייה אולם קריאה ראשון ועבדו בה 13 אנשים. הספרייה הייתה ממוקמת במספר משרדים של בניין האקדמיה למדעים של אזרבייג'ן.

החל משנת 1939 הספרייה נקראת על שמו של הסופר האזרי המפורסם מירזה פתאלי אחונדוב. בשנת 1961 הספרייה עברה למשכנה הנוכחי במרכז באקו.

בשנת 2000 בספרייה נפתח אולם האינטרנט. שנה לאחר מכן, בשנת 2001 נפתח מרכז לימודי בספרייה.

בשנת 2004 ממשלת אזרבייג'ן החליטה להעניק לספרייה מעמד של ספרייה לאומית.

בשנת 2020, בעקבות משבר קורונה נסגרה הספרייה בפני קהל המבקרים. הספרייה עברה לפעילות רשת, היא הקימה ספרייה דיגיטלית עם 40,000 כותרים אשר נקראו על ידי 3,000,000 קוראים.

==אדריכלות==
בנייתו של משכן הספרייה החדש הושלמה בשנת 1960 לפי תכנונו של מיכאל אוסיינוב, ושנה לאחר מכן הספרייה השתכנה במבנה. חזיתות המבנה מעוטרים בפסליהם של סופרים ומשוררים אזריים ועולמיים מפורסמים, ביניהם המשורר הגאורגי שותא רוסתוולי, מדען רוסי דמיטרי מנדלייב, סופר רוסי וסובייטי מקסים גורקי, משורר רוסי אלכסנדר פושקין, מלחין אזרי אוזייר חאג'יביוב. הפסלים הם מעשה ידיהם של פסלים שונים.

מבנה הספרייה הוא בעל ארבע קומות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

אזרבייג'ן
קטגוריה:אזרבייג'ן: ספריות
ספרייה
גדת מוסקבורצקאיה

גדת מוסקבורצקאיה (ברוסית: Москворецкая набережная) היא גדה הממוקמת על הצד השמאלי של גדת נהר מוסקבה ברובע טברסקוי וטגנסקי במוסקבה.

הגדה ממוקמת בקיטאי-גורוד, בין גשר מוסקבורצקי הגדול, וגשר אוסטינסקי הגדול<ref>https://www.zaryadyepark.ru/en/services/embankment/</ref> .

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Moskva River, Moscow, Russia.jpg| מבט מגדת מוסקבורצקאיה על מלון בלצ'וג קמפינסקי, גשר מוסקבורצקי הגדול, והקרמלין
קובץ:Москворецкая набережная (октябрь 2020).jpg|גדת מוסקבורצקאיה
קובץ:Moscow Orphanage asv2018-01.jpg|בית היתומים הקיסרי במוסקבה 
קובץ:Church of Anna's Conceiving in Ugol 05 (2017).jpg|כנסיית התעברות של אנה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

מוסקבורצקאיה
מוסקבורצקאיה
סכר וודונגדה

סכר וודונגדה (בסינית: 乌东德水电站, בפינין: Wū dōng dé shuǐdiànzhàn) היא תחנת כוח הידרואלקטרית גדולה בדרום מערב סין, במחוזות סצ'ואן ויונאן, השוכן על נהר הג'ינשה, החלק העליון של נהר היאנגצה.<ref name=":0"></ref> תחנה זו היא תחנת הכוח ההידרואלקטרית הרביעית בגודלה בסין והשביעית בעולם.

תחנת הכוח מבוססת סכר קשת, המתנשא לגובה ממוצע של 270 מטרים.<ref name=":0" /> עוביו הממוצע 40 מטרים וגובה היסודות 30 מטרים. הסכר מנוהל על ידי תאגיד שלושת הערוצים של סין.

עקב הקמת הסכר, פונו מביתם 32,182 תושבים.<ref name=":0" />

עלות בניית הסכר הייתה 120 מיליארד יואן (16.95 מיליארד דולר).<ref name=":0" />

== ייצור חשמל ==
המתקן יפיק כוח באמצעות 12 טורבינות, כל אחת עם כושר ייצור של 850 מגה וואט, ובסך הכל 10,200 מגה וואט.<ref name=":0" /><ref></ref>

== בניה ==
בשנת 2002 ניתן לחברת תאגיד שלושת הערוצים של סין האישור לבנות ארבעה סכרים על נהר היאנגצה, ביניהם: סכר שלושת הערוצים, סכר באיחטאן וסכר וודונגדה.

הבנייה החלה בשנת 2015 וחפירת היסודות נסתיימה ב-18 בדצמבר 2016. ב-16 בדצמבר 2017, יצקו את הבטון למחסן הראשון של הסכר.<ref name=":0" /> הגנרטור הראשון היה מוכן בשנת 2018, שתי הטורבינות הראשונות היו מוכנות ביולי 2020, והתחנה כולה אמורה לפעול בדצמבר 2021.<ref name=":1"></ref>

אורכה של תחנת הכוח הראשית של הסכר הוא 333 מטרים, רוחבה 32.5 מטר וגובהה 89.8 מטר.<ref name=":1" /> תחנת הכוח התת-קרקעית היא תחנת הכוח הגבוהה ביותר בעולם.

השטח הכולל של הסכר הוא 138.65 קמ"ר ושטחו של מאגר המים של הסכר הוא 127.1 קמ"ר.

סך הבטון שיצקו לבניית הסכר הוא 2.7 מיליון מטר מעוקב.

הטורבינות שממוספרות במספרים 1 עד 6 ממוקמות בגדה השמאלית של המפעל, והטורבינות הממוספרות במספרים 7 עד 12 ממוקמות בגדה הימנית של המפעל.

== ראו גם ==
* סכר שלושת הערוצים
* סכר באיחטאן
* סכר גג'ואובה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

וודונגדה
קטגוריה:יאנגצה
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: תחנות כוח הידרואלקטריות
קטגוריה:תאגיד שלושת הערוצים של סין
וודונגדה