OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אדולף אלבין

אדולף אלבין (ברומנית: Adolf Albin; 4 בספטמבר 1848 – 1 בפברואר 1920) היה שחמטאי רומני וסופר שחמט. מוכר במיוחד בזכות הגמביט הנגדי הנושא את שמו וספר השחמט הראשון שנכתב בשפה הרומנית.

== ביוגרפיה ==
אלבין נולד בבוקרשט למשפחה אמידה ממוצא גרמני - אבותיו הגיעו מהמבורג לז'יטומיר באוקראינה ומשם עברה משפחתו לרומניה. לאחר שהשלים את לימודיו בווינה חזר לרומניה, שם ניהל את בית הדפוס Frothier בבוקרשט. בשלב מאוחר יותר בחייו חזר לווינה עם אשתו ושלושת ילדיו. הוא מת בגיל 72 בווינה.

== קריירת השחמט ==
אלבין למד לשחק בשנות העשרים לחייו ולא שיחק בתחרויות בינלאומיות עד לשנות הארבעים לחייו. תוצאתו הטובה ביותר הייתה בתחרות ניו-יורק בשנת 1893, כאשר סיים במקום השני עם 8.5/13 לאחר עמנואל לסקר שצבר 13/13, ולפני ג'קסון שוואלטר, הרי נלסון פילסבורי ואחרים. אלבין שיחק בתחרויות החזקות של הייסטינגס 1895 (8.5/21) ונירנברג 1896 (7/18). תוצאותיו בתחרויות לא היו יציבות, אך הוא ניצח במשחקים בודדים מול שחקנים חזקים מאוד, כולל נגד אלוף העולם בשחמט וילהלם שטייניץ בתחרות ניו-יורק בשנת 1894 ובתחרות נירנברג 1896.

אלבין חיבר את ספר השחמט הראשון ברומנית, Amiculŭ Joculu de Scachu Teoreticu şi Practicu שפורסם בבוקרשט בשנת 1872. 

שמו של אלבין נקשר למספר הסתעפויות בפתיחה, ובפרט לגמביט הנגדי בגמביט המלכה. 1. ד4 ד5 2. ג4 ה5 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}
העמדה לאחר 1. ד4 ד5 2. ג4 ה5 

והתקפת אלבין בהגנה הצרפתית 1. ה4 ה6 2. ד4 ד5 3. פג3 פו6 4. רז5 רה7 5. ה5 פוד7 6. ח4. הסתעפות זו מכונה גם התקפת אלכין- שאטארד. 

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0" 
|

|}

העמדה לאחר . ה4 ה6 2. ד4 ד5 3. פג3 פו6 4. רז5 רה7 5. ה5 פוד7 6. ח4

==התמודדויות==
{| class="wikitable sortable"
! שנה !! מיקום !! המתמודד השני !! class="unsortable" colspan="2" | תוצאה
|-
||1891 || וינה|| יוהאן הרמן באואר || 4 מ-4||הפסד
|-
||1891 || וינה|| וינסנז חרובי || 3.5 מ-9||הפסד
|-
||1892 ||בודפשט ||ויקטור אקסנר|| 4.5 מ-9||תיקו
|-
|1893 || ניו יורק || אלברט הודגס || 4 מ-8 || תיקו 
|-
|1894 ||ניו יורק || ג'קסון שוואלטר || 11 מ-25|| הפסד
|-
|1894 ||ניו יורק || אז'ן דלמאר || 5 מ-7|| ניצחון
|-
|1897 ||וינה || אדולף שוורץ || 1.5 מ-4|| הפסד 
|-
|1898 ||אמסטרדם || יאן דה קולסט|| 5 מ-7|| ניצחון
|-
|1900 ||וינה || שמעון אלאפין || 3 מ-6|| תיקו 
|-
|1901 ||פריז || ז'אן טאובנהאוס || 3.5 מ-4|| הפסד 
|-
|1901 ||וינה || גאורג מרקו || 4 מ-10|| הפסד 
|-
|}

== ספר אודותיו ==
<div style="direction: ltr;">
Adolf Albin, A Chess Master in Late Nineteenth Century America by Olimpiu G. Urcan 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

 
* [http://www.chessworld.net/chessclubs/statistics_pgn_rating_chart.asp?username=Albin,Adolf סטטיסטיקות על מד הכושר של אלבין], chessworld.net
* [http://www.chessarch.com/excavations/0015_albin/albin.shtml אלבין- המורה של אהרון נימצוביץ' ?] , chessarch.com 
* [http://www.chesscafe.com/text/skittles239.pdf מאמר על אלבין (חלק א')], chesscafe.com
* [http://www.chesscafe.com/text/skittles241.pdf מאמר על אלבין (חלק ב')], chesscafe.com
* [http://www.chessbase.com/newsdetail.asp?newsid=2157 משחק מודרני בפתיחת אלבין, כולל קטע עליו], chessbase.com

קטגוריה:שחמטאים רומנים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט
קטגוריה:ילידי 1848

קטגוריה:נפטרים ב-1920
אדוונט

אפיסקופלית מדליק זר אדוונט (הנרות בצבע סגול, צבעה הליטורגי של העונה).]]
אדוונט (בלטינית: Adventus, לעיתים קרוי בעברית תקופת הציפייה) היא העונה החגיגית שלפני חג המולד, המצוינת במרבית הכנסיות המערביות, כולל הכנסייה הקתולית הרומית, הכנסייה האנגליקנית וחלק גדול מהפלגים הפרוטסטנטיים, אם כי לא בקרב האוונגליקלים ועוד כמה. לשיטת כמעט כל הכנסיות, תקופת האדוונט מתחילה ביום ראשון הרביעי שלפני חג המולד, ללא קשר למספר השבועות המדויק, ונמשכת עד ערב החג עצמו. הוא מהווה את פתיחת השנה הליטורגית בכנסיות המערביות. מקור המונח בלטינית במובן של "ביאה" או "הגעה". זהו תרגום המילה היוונית "פארוסיה" (παρουσία), הביאה השנייה. הציפייה היא כפולה: לידת ישו בשעתו והן את הייחול לביאתו בשנית. התקופה היא אחת משתי העונות החשובות של הלוח הליטורגי הנוצרי, יחד עם התענית שלפני הפסחא.

תקופת האדוונט מצוינת במסורות רבות לפי השיוך הכנסייתי והאזור הגאוגרפי. אצל לותרנים ואחרים נהוג להעניק לילדים "לוח שנה של תקופת האדוונט", ובאמצעותו הם יכולים לחשב את הימים שנותרו מ-1 בדצמבר עד חג המולד. בבית ובכנסייה רבים תולים זרים חגיגיים עם ארבעה נרות, שכל אחד מהם מודלק מדי יום ראשון עד תום העונה. הצבעים הליטורגיים (כלומר, הגוון המתחלף של מדי הכמורה, המפה על המזבח וקישוטים בתוך הכנסייה) הנהוגים בזמן האדוונט הם סגול או כחול. ישנן תפילות מיוחדות רבות לעונה, לפי נוהגי הכנסיות השונות, ומקראות מכתבי הקודש. מקהלות מתחילות לשיר מזמורים ברוח החג ברחובות. ישנן מסורות עממיות רבות שהתפתחו והתווספו לאדוונט, כמו גם תוספות חילוניות שהתקבעו, בהן עריכת קניות לחג, השמעת שירי חג המולד של הלהקות הפופולריות, והפקת סרטים ברוח משפחתית.

בכנסיות המזרחיות השונות נוהגים לצום ארבעים יום בטרם חג המולד, ואין מקבילה מדויקת לתקופת האדוונט. בעבר נהגו גם הקתולים המערביים לצום ולהתענות בתקופה זו, ויש שעדיין מקפידים על כך במועדים שונים, בהם ה-7 בדצמבר (ליל העיבור ללא חטא) וה-24 בדצמבר, ערב חג המולד.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חג המולד
קטגוריה:תעניות בנצרות
קטגוריה:אירועים בחודש נובמבר
קטגוריה:אירועים בחודש דצמבר
1990 בספרות

== אירועים חשובים ==
* מוקמת עמותת הליקון וכתב העת באותו שם, בנושא שירה ישראלית חדשה
* סוכן המוסד לשעבר ויקטור אוסטרובסקי מפרסם את ספרו "By Way of Deception" ("בתחבולות תעשה לך מלחמה") על המוסד, אשר הפך לרב-מכר לאחר שמדינת ישראל ניסתה לנקוט באמצעים משפטיים למנוע פרסומו

== ספרים ==
פורסמו לראשונה בשפת המקור: 
* "הזדמנות אחרונה לראות", דאגלס אדמס 
* "סודות אל.איי", ג'יימס אלרוי 
* "Brazzaville Beach", ויליאם בויד 
* "A Graveyard for Lunatics", ריי ברדבורי
* "Devices and Desires", פ.ד. ג'יימס 
* "A Tenured Professor", ג'ון קנת גלבריית
* "The Bourne Ultimatum", רוברט לדלום 
* "תפוס את שורטי", אלמור לנארד 
* "Pilgrimage", ג'יימס מיצ'נר 
* "הספר השחור" ("Kara Kitap"), אורהאן פאמוק
* "Vineland", תומאס פינצ'ון 
* "Eric", "Moving Pictures", טרי פראצ'ט
* "play dead", הרלן קובן 
* "הבודהא מהפרברים", חניף קוריישי 
* "סכנה ברורה ומיידית", טום קלנסי 
* "קדיש לילד שלא נולד" ("Kaddis a meg nem született gyermekért"), אימרה קרטס
* "פארק היורה", מייקל קרייטון 
* "Двойная фамилия" ("שם משפחה כפול"), דינה רובינה

=== ספרות ושירה עברית ===
* בתיה גור, "מכביש הרעב שמאלה" (עיון)
* זרובבל גלעד, "מעיין גדעון" (אוטוביוגרפיה, לאחר מותו)
* שולמית לפיד, "מה משמח עכבישים", ו"רחם פנדקי"
* דבורה עומר, "חיות מספרות לי" ו"התרופה הטובה"
* יהודית קציר, "סוגרים את הים"
* יונדב קפלון, "אלמנט עברי" (שירה)
* מאיר שלו, "הכינה נחמה"

== נולדו ==
* רועי אהרוני, סופר ילדים

== נפטרו ==
* 24 בפברואר – מלקולם פורבס, מוציא לאור
* 26 בספטמבר – אלברטו מורביה, סופר איטלקי
* 22 באוקטובר – לואי אלתוסר, פילוסוף צרפתי
* 23 בנובמבר – רואלד דאל, סופר בריטי
* ש. שלום, סופר ומתרגם עברי
* ע. הלל (הלל עומר), סופר ישראלי

== פרסים ==
* פרס נובל לספרות - אוקטביו פס (מקסיקו)
* פרס פוליצר - 
** לספרות בדיונית: אוסקר היחואלוס על ספרו The Mambo Kings Play Songs of Love
** לשירה: צ'ארלס סימיק, "העולם אינו נגמר" (The World Doesn't End)
** לדרמה: אוגוסט וינטר, "The Piano Lesson" 
* פרס ניומן - עמליה כהנא-כרמון 
* פרס גונקור - ז`אן רואו על ספרו "שדות התהילה" 
* פרס מאן בוקר - א.ס. ביאט על ספרה "Possession: A Romance" 

==קישורים חיצוניים==

*
שומר ראש

שומרי הראש של [[ויקטור יושצ'נקו בעת יציאתו מגדנסק]]
שומרי ראשו של ה[[מלך לואי ה-16]]
שומר ראש הוא שומר, איש ביטחון או סוכן ממשלתי אשר תפקידו לשמור על אדם - לרוב ידוע בציבור, בעל הון או דמות פוליטית חשובה - מפני תקיפה פיזית, חטיפה, התנקשות, אובדן מידע מסווג או כל איום אחר.

לרוב, דמויות ציבור ידועות, כמו ראשי מדינות ושרים, מאובטחים על ידי קבוצה של שומרי ראש מסוכנויות אבטחה או כוחות משטרה. במדינות שונות, שבהן מושל מנהיג צבאי או דיקטטור, שומרי הראש שלו עשויים להיות חלק מיחידות צבאיות מובחרות. אישי ציבור חשובים פחות, או בעלי סיכון קטן יותר לפגיעה, לרוב מלווים על ידי שומר ראש בודד שלעיתים משרת גם כנהג. במקרים רבים שומרי הראש מצוידים גם בכלי נשק (בדרך כלל אקדח או תת מקלע) ובאמצעי הגנה פיזיים כגון אפודי מגן ומכוניות משוריינות.

בישראל, הפוליטיקאים בדרגות הבכירות זכאים להגנת שומרי ראש מהמדינה. על ההגנה אחראי האגף לאבטחת אישים בשירות הביטחון הכללי, אשר ממנה לרוב לתפקיד בוגרי יחידות מובחרות בצבא ובמשטרה. בארצות הברית אחראי על אבטחת הבכירים השירות החשאי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אבטחה
קטגוריה:מקצועות
קטגוריה:נותני שירות
פנינה זר

פנינה זר (זילברשטין) (18 בנובמבר 1930 – 8 בספטמבר 2005) הייתה סופרת ילדים ונוער ישראלית, המוכרת בזכות ספרה "לוחמים בלילה" על הקצין הבריטי אורד צ'ארלס וינגייט.

==ביוגרפיה==
זר נולדה בתל אביב, ובה גדלה. סיימה את לימודיה בתיכון חדש. היא למדה טבע מיהושע מרגולין והייתה חובבת צפרות. זר הצטרפה לתנועת הנוער המחנות העולים ובמלחמת העצמאות התגייסה יחד עם חברי התנועה לפלמ"ח ושירתה בחטיבת יפתח (הגדוד השלישי).
לאחר המלחמה למדה בחוג לחינוך בסמינר הקיבוצים, בחוג לחינוך באוניברסיטת תל אביב ובבית הספר הגבוה להשתלמות מורים. לימדה בבתי ספר עממיים בקיבוץ חולתה, בשכונות עוני בדרום תל אביב ובגבעתיים.
אחד הפדגוגים שהשפיעו עליה היה א.ס. ניל, שהקים את בית הספר הפתוח הראשון בעולם, סאמרהיל.
זר עסקה באופן מתמיד ביצירת דרכים חדשות ומשחקיות שנועדו לקרב את תלמידיה לאהבת השפה העברית. אותן דרכים חדשות הקנו לה הצלחה רבה בכיתות שבהן לימדה ובעקבות כך הוזמנה על ידי משרד החינוך לכתוב תוכניות לימוד ולהדריך מורים.
בזכות אהבתה להוראה, חוש ההומור שלה והאמון שרחשה לתלמידיה, הייתה מורה אהובה.

==עבודתה הספרותית==
סיפוריה הראשונים ראו אור בשנת 1953 בשבועון לילדים "הארץ שלנו". במשך מספר שנים ערכה בשבועון זה מדור בשם "הלל המדריך", שבו השיבה על שאלות הקוראים.
בשנת 1971 ראה אור בהוצאת עם עובד ספרה "אורד וינגייט הידיד הלוחם" (או כפי שנקרא מאוחר יותר, "לוחמים בלילה"), ביוגרפיה סיפורית של אורד וינגייט. בשנת 1972 זיכה אותה הספר בפרס למדן. הספר זכה להצלחה אדירה ופורסם במהדורות רבות.

==ספרה==
* אורד וינגייט – הידיד הלוחם; רישומים ומעטפת מאת מילוא שור, תל אביב: עם עובד ('ספריית דן חסכן'), תשל"א.
** מהדורה חדשה: לוחמים בלילה: סיפורו של אורד וינגייט, ירושלים: יד יצחק בן-צבי ('סדרת ראשונים בארץ'), תשנ"ב 1992.

==קישורים חיצוניים==

* [http://yam-hasefer.co.il/index.php/פנינה_זר פנינה זר] באתר "ים הספר"
* [http://www.am-oved.co.il/page_1463 "לוחמים בלילה"] באתר עם עובד

ביקורות על ספרה:
* 

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס למדן
קטגוריה:זוכי פרס למדן
קטגוריה:בוגרות תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרות סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:בוגרות המחנות העולים
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
בורג' אל-מלח

יורה המכונה תצורת מאליח]]
מתקופת היורה בבורג' אל-מלח]]
בורג' אל-מלח או "מבצר המלח" היא מצודה ממלוכית הנמצאת בצפון מדבר שומרון, ממערב לחמאם אל-מליח. המצודה נמצאת כ-200 מטר מעל פני הים ו-100 מטר מעל פני השטח. היא בנויה על כתף טופוגרפי בקצה שלוחה הררית, אשר למרגלותיה עובר כביש תיאסיר-מחולה.

==תיאור המבצר==
המצודה בנויה מאבני גזית בצורת ספינה או אליפסה; פינות המבצר מעוגלות. שטחה 4,750 מטר רבוע (95 מטר אורך ו-50 מטר רוחב). ישנו שער עם שתי מזוזות אבן מעובדות ובהן פותות לנעילה, בית שער, ששרידי משקוף שער מוטלים על ריצפתו ושרידי חדרים מלבניים, בעלי תקרה קמורה. בפינה הצפונית של המבצר יש תעלה גדולה עמוקה, כנראה חפיר. החרסים שנמצאו במקום הם מימי הביניים.

המצודה שלטה על דרך עתיקה שקישרה בין שכם לצפון בקעת הירדן ולעמק בית שאן. מיקומה של המצודה הוא במקום בו הדרך העתיקה, העוברת בצמוד לוואדי אל-מליח, עוברת במעבר צר.

ניתן לזהות במצודה זאת את השיטתיות הצלבנית: במבט דרומה ניתן לראות את פסגת הסרטבה שבה הייתה מצודה צלבנית, ומצפון את כוכב הירדן - מצודה נוספת; כך ניתן היה לשמור על קשר עין על פני עשרות קילומטרים ולהעביר הודעות מהירות.

==גאולוגיה==
המבצר ממוקם בשיאו של העתק גאולוגי: רוחבי, ממזרח למערב, אשר מקורו בתזוזות של בקעת הירדן; ואורכי, מצפון לדרום, בעקבות תנודות בשבר הסורי-אפריקני. כתוצאה מכך מופיעים על פני השטח סלעים מתקופות גאולוגיות קדומות ובהמשך הוואדי מופיעות נביעות של מים חמים. הגבעה בנויה מסלעי אבן גיר אשר בהם ניכרת השפעה הסחיפה. כך נוצרת צורה מינאטורית של קרחונים. תופעה המוסברת במבנה המיוחד של אבן הגיר מתקופת היורה עליון בורג' אל-מלח. מנחם מרקוס כותב בספרו כי מבנה דומה של סלעים, המכונה טרשונים (Lapie's), מצוי באזור רמתא - שובא - הר דב, במורדות החרמון, אף הוא מתקופת היורה.

מצפון-מערב למצודה מתנשא רכס ראס-אל-רמאלי (הר החול) המורכב מחול צבעוני - אבני חול נוביות. למרגלות הגבעה סלעי בזלת וטוף געשיים שגוונם סגול, אדום וצהוב מתצורת תיאסיר. הכתם הוא הר געש שהתפרץ (כנראה תת-מימי) בקרטיקון, והקנומן והטורון שמעליו התבלו וחשפו את הבזלת. זו אותה התצורה שבבקעת מהר"ל בכרמל, בוואדי פרעה בבקעה ובוואדי מליח בצפון השומרון. בעובי משוער של 232 מטר, שהיא שלב מעבר מסלעי תקופת היורה לסלעי הקרטיקון התחתון - אחד המקומות היחידים בשומרון. מרקוס מציין כי מחשוף יפה במיוחד של תצורה זו בולט במורדות הדרומיים של "אס אבו שושה" - 800 מטר מצפון לכתף בורג' אל-מליח.

בדרום מערב השומרון התגלו כשלושים ריכוזים של מחשופים וולקניים דומים.

בראש הגבעה "ראס רמלי", נקודת גובה 419 מטר, במורד מצוי גלעד הבנוי מסלעים כבדים ושברי מטוס סיור קל. על לוח האבן מצוין כי במקום זה נפלו שני קציני צה"ל, דורון גביש ודוד גבעון, ב-11 באוקטובר 1970 במסגרת פעולה לבלימת חדירת חוליות המחבלים.

==נוף המקום==

<gallery>
תמונה:Burj_el_Maleh_general_view.jpg|מבט מהתל
תמונה:Burj_el_Maleh_A.jpg|שרידי המצודה בפסגה
תמונה:Panorama_from__Burj_el_Maleh__to_Jordan_valley.jpg|מבט מהמצודה למזרח אל בקעת הירדן
תמונה:The_hill_of__Burj_el_Maleh.jpg|מבט על הגבעה
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* מנחם מרקוס, בקעת הירדן ומזרח השומרון, רשות שמורות הטבע, 1992.
* צבי אילן, בקעת הירדן ומדבר שומרון, הוצאת עם עובד - תרבות וחינוך, תל אביב, 1973
* י' מימרן, מחקרים גאולוגיים חדשים ביהודה ושומרון, החברה הגאולוגית הישראלית, מרץ 1972

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מבצרי צלבנים בארץ ישראל
קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:השומרון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מדבר שומרון
קטגוריה:אנדרטאות באזור הצפון
לאריסה (כדורגל)

פ.צ לאריסה (ביוונית: Αθλητική Ένωση Λάρισας) היא קבוצת כדורגל יוונית, המייצגת את העיר לאריסה. הקבוצה משחקת בליגה היוונית השנייה.

הקבוצה נוסדה בשנת 1964. הקבוצה זכתה באליפות אחת (בשנת 1988) ופעמיים בגביע היווני (בשנים 1985, 2007). כמו כן, הקבוצה שיחקה במסגרות אירופאיות. בין הישגיה באירופה ניתן למנות את רבע גמר גביע המחזיקות בעונת 1984/85, כאשר הפסידה לדינמו מוסקבה ואת שלב הבתים של גביע אופ"א בעונת 2007/08.
בשנת 2009 שיחק בה בפעם הראשונה שחקן ישראלי אשר הוא שמעון אבו חצירא ששיחק בה עד לשנת 2011.
בסוף עונת סיימה לאריסה במקום ה-15 בליגת העל היוונית וירדה לליגה היוונית השנייה. בסיום עונת 2015/16 עלתה חזרה לליגת העל היוונית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל יווניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1964
אלברט אלמוזנינו

אלברט אלמוזנינו (באנגלית: Albert Almoznino; 3 במרץ 1923 – 7 באפריל 2020) היה אמן ישראלי רב-תחומי (ציור, איור, ויטראז' וצלליות), שזכה לפרסום בינלאומי בשנים 1958–1975 כאשר הופיע עם אמנותו הייחודית לפני מיליוני אנשים באולם המוזיקה רדיו סיטי בניו יורק, באולם אולימפיה בפריז, בעיר השעשועים רינו בנבדה ובתוכנית הטלוויזיה האמריקאית של אד סאליבן.

==קורות חייו==
אלמוזנינו נולד במוגדור, שבמרוקו, בן למזל (לבית כנפו) ואהרון אלמוזנינו. היה נצר למשפחת הרבנים כנפו, נכדו של הרב דוד כנפו, שהיה אב בית הדין של קהילת מוגדור. בילדותו נהרג אביו בתאונת דרכים. ב-1949 עלה לישראל עם אמו ואחותו, והתגייס לחטיבת הצנחנים. אחרי השירות בצה"ל למד במדרשה למורים לציור והופיע בתיאטרון בובות, עד שנבחר בשנת 1958 להופיע בתוכניתו של אד סאליבן, "המופע של אד סאליבן". הופיע גם בתוכנית "טונייט שואו" של ג'וני קרסון ובאולם "רדיו סיטי" בניו יורק. במקביל להופעותיו האמנותיות עבד במעבדה במכון ויצמן ברחובות, ממנה פרש לגמלאות בשנת 1988.

אלמוזנינו היה איטר יד ימינו, אך בבית הספר הוכרח לכתוב בידו הימנית וכך למד להשתמש בשתי ידיו. הוא כתב, צייר ועשה צלליות בשתי ידיו.

==אמנותו==
אלברט אלמוזנינו נודע כאמן הצלליות היחיד בישראל והיה בעל שם עולמי.

הטלת צלליות היא אמנות ייחודית בישראל ומחוצה לה, אמנות זו הייתה נפוצה במאה ה-19. לצורך הצגת הצלליות נמתח נייר לבן על מסגרת ומאחוריו הוצבו נרות אחדים. האומן ישב בין הנרות למסך הלבן והראה לקהל צלליות של דמויות בפרופיל, גזורות מקרטון, שהצטיירו על גבי הנייר המואר מאחור.

אלמוזנינו החיה את האמנות העתיקה באמצעים פשוטים ביותר - פנס כיס, סדין לבן ושתי ידיו, שבהן בלבד יצר פרופילים של חיות, צמחים, רוכבי סוסים, וכן דמויות מפורסמות מהפוליטיקה האמריקאית והעולמית.

אלמוזנינו הצייר צבר ניסיון באמנותו, שכלל ופיתח אותה לרמה גבוהה וקירב אותה אל הקהל הרחב. אלמוזנינו התארח בתוכניות הטלוויזיה של אד סאליבן בארצות הברית בשנות ה-60 וזכה להתייחסות אוהדת מצד מבקרי תיאטרון בניו יורק טיימס. הוא השתתף ב"יזראלי מיוזיקל" בתיאטרון המפורסם "אולימפיה" בפריז. הופיע גם בדרום אפריקה. בישראל הוא התארח בתוכניות טלוויזיה ולקח חלק בקמפיין פרסום שלטי חוצות לבית הספר לבגרות ופסיכומטרי של יואל גבע, בו התנוססו הצלליות שלו.

בשנת 2000 יצא למכירה ספרו בגרסה העברית, "שעשועי צלליות", אותו צילם יהודה פינס. בדרך זו הוא קיווה לשמר אומנות ייחודית זו.

אלמוזנינו היה מוכר בישראל גם כצייר, והשתתף במספר תערוכות בראשון לציון, עיר מגוריו, בתל אביב ובאשדוד.

נפטר ב-7 באפריל 2020. הותיר אחריו אישה, שולה, בן ובת. התגורר בראשון לציון.

== ספרים ==
* אלברט אלמוזנינו, "שעשועי צלליות", 2000
*אשר כנפו, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-1560.htm הפייטן השתקן ומספר הסיפורים], איורים: אלברט אלמוזנינו

== ראו גם ==
* תיאטרון צלליות

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גני אסתר בראשון לציון
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
נחושת (צבע)

הצבע נחושת הוא צבע בעל גוון חום אדמדם הקרוב ביותר לזה של המתכת נחושת.

התחושה החזותית המקושרת עם המתכת נחושת היא בוהק מתכתי. לא ניתן לחקות זאת על ידי משטח צבע פשוט, מכיוון שהבוהק המתכתי נובע מזוויות פגיעות האור על שטח המתכת. ולכן משתמשים באומנות בצבע מתכתי שלפחות מנצנץ כמו נחושת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צבעים
קטגוריה:נחושת
נבחרת גביע דייוויס של איטליה

נבחרת גביע דייוויס של איטליה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של איטליה המשחקת בבית העליון של גביע דייוויס העולמי-שנתי. הנבחרת מורכבת מבכירי הטניסאים האיטלקים.

שיאה של נבחרת גביע דייוויס של איטליה היה הזכייה בטורניר (1976).

איטליה משחקת בגביע דייוויס משנת 1922. נכון לשנת 2017 היא שיחקה ב-246 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה ב-161. ניקולה פיאטרנגלי הוא השחקן בעל מספר ההשתתפויות הבינלאומיות הגדול ביותר, 164 בסך הכול, והוא גם השחקן בעל שיא הניצחונות במשחקים, 120 משחקים.

בשנת 2003 נשרה איטליה לבית 2, דרג הטניס השלישי בחשיבותו, אף איטליה חזרה כעבור שנה לבית א'.

בשנת 2009 הייתה איטליה קרובה לחזור לבית העליון היא הצליחה להעפיל למפגש על החזרה לבית העליון אך היא נוצחה בידי שווייץ בביתה. בשנת 2011 היא חזרה לבית העליון. 

איטליה משחקת בצבעים כחול ולבן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.daviscup.com/en/teams/team.aspx?id=ITA דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס]
==הערות שוליים==

איטליה
טניס
קטגוריה:איטליה: טניס
פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד

פלאסיו דה דפורטס דה לה קומונידד דה מדריד ("ארמון הספורט של קהילת מדריד") הוא היכל ספורט במדריד שבספרד. ההיכל בעל קיבולת מקסימלית של 18,000 מקומות ישיבה והוא משמש לתחרויות ספורט (בעיקר כדורסל), הופעות ואירועים שונים. שמו המסחרי הוא WiZink Center.

==היסטוריה==
ההיכל מבפנים
ההיכל המקורי, שהוקם בסוף שנות ה-50 באזור ששימש בעבר כזירה למלחמות שוורים, נפתח בשנת 1960. במשך השנים נערכו בו אירועי ספורט שונים ובהם אליפות העולם בכדורסל ב-1986, בה ניצחה נבחרת ארצות הברית בגמר את נבחרת ברית המועצות 87:85. האולם שימש כאולם הביתי של ריאל מדריד מ-1986 עד 1998 ושל אסטודיאנטס מ-1998 עד שנת 2001, אז נהרס עקב שרפה.

בשנים 2002–2005 נבנה ההיכל מחדש כהיכל מודרני ומפואר בעלות 124 מיליון אירו. ההיכל המחודש היה בין 6 האולמות שאירחו את אליפות אירופה בכדורסל 2007. שם התקיימו כל שלבי הנוק-אאוט של האליפות, כולל משחק הגמר שהסתיים בניצחונה של נבחרת רוסיה בהדרכת המאמן הישראלי דייוויד בלאט 60:59 על נבחרת ספרד.

ב-2 במאי עד 4 במאי 2008 נערכו באולם משחקי הפיינל פור של היורוליג. במשחק הגמר גברה צסק"א מוסקבה על מכבי תל אביב בתוצאה 91:77.

בשנת 2014 נערכה תחרות גביע העולם בכדורסל. במשחק הגמר גברה נבחרת ארצות הברית על נבחרת סרביה בתוצאה 129:92. ב-17 במאי 2014 משחקי הפיינל פור של היורוליג לעונת 2014/2015 נערכו באולם פעם נוספת, לאחר 7 שנים, ובהם ריאל מדריד ניצחה את אולימפיאקוס בתוצאה 78:59.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אולמות כדורסל בספרד
קטגוריה:מדריד: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:ריאל מדריד (כדורסל)
בית"ר ירושלים (כדורסל)

סמל הקבוצה בעבר
בית"ר ירושלים היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר ירושלים, המתמודדת בליגה א' דרום.

==היסטוריה==

=== הקמה ראשונה ===
בשנות ה-70 שיחקה הקבוצה חמש עונות רצופות בליגת העל - החל מעונת 1971/1972, עונת הבכורה שלה בליגה הבכירה, ועד לעונת עונת 1975/1976 שבסופה נשרה הקבוצה לליגה השנייה. בהמשך שיחקה עוד מספר עונות בליגות נמוכות ובסוף שנות ה-80 פורקה.

הישגה הגדול ביותר של הקבוצה היה העפלה לגמר גביע המדינה בעונת 1972/73, אז הפסידה למכבי תל אביב 118:79. הכוכב של הקבוצה היה ג'ק אייזנר, שקלע 2,370 נק' ב-110 משחקים בליגת העל. יושב ראש הקבוצה דאז היה משה דדש, אשר היה גם יושב ראש מועדון הכדורגל בית"ר ירושלים. הקבוצה שיחקה שנים רבות במגרש הפתוח בעמק המצלבה. משחקי הקבוצה זכורים במיוחד עקב האווירה הסוערת ואף האלימה לפרקים ביציעים.

=== הקמה מחדש ===
במרץ 2012 הודיעו המאמנים גבי גפן, צור לביא ואיש העסקים יעקב כהן, כי יביאו להקמת הקבוצה מחדש, בסיוע יושב ראש הקבוצה לשעבר, משה דדש, וכי הם בעיצומו של תהליך גיוס השחקנים והמשאבים הדרושים לשם הפעלת הקבוצה.

הקבוצה החלה פעילותה בעונת המשחקים 2012/2013 בליגה ב' - מחוז ירושלים, כאשר באותה העונה זכתה הקבוצה בגביע האיגוד של ליגה ב' כשגברה על מכבי טבריה בסיכום שני המשחקים, ובנוסף העפילה בסיומה לליגה א' עם מאזן מושלם.

בעונת 2013/2014 שיחקה הקבוצה בליגה א' - מחוז דרום. הקבוצה סיימה את העונה במקום השני והעפילה לטורניר המבחנים לליגה ארצית, אולם לא הצליחה להעפיל לליגה הארצית.

לקראת עונת 2014/2015 העלה איגוד הכדורסל את הקבוצה לליגה ארצית דרום על חשבון קבוצות שהתפרקו. בעונתה הראשונה בליגה לא הצליחה הקבוצה להגיע להישגים, סיימה את העונה עם ניצחון אחד בלבד וחזרה לליגה א'.

בעונת 2016/2015 שיחקה הקבוצה בליגה א' דרום, וסיימה את העונה במקום התשיעי עם מאזן של תשעה ניצחונות ושלושה עשר הפסדים.

בעונת 2017/2018 שיחקה הקבוצה בליגה ב'. בעונה זו חזרו לאמן את הקבוצה גבי גפן ואסי טיכטל. הקבוצה סיימה את העונה במקום הראשון במאזן 20-1 והעפילה לליגה א'.

בעונת 2018/2019 שיחקה הקבוצה בליגה א', וסיימה במקום האחרון במאזן 18-4.

את עונת 2023/2024 סיימה הקבוצה במקום ה-11 (הלפני אחרון), עם שני ניצחונות ו-20 הפסדים.

==אולם==
הקבוצה ערכה את משחקיה הביתיים באולם מתנ"ס פיליפ ליאון בקרית יובל משך 3 עונות. בהמשך עברה להתאמן ולשחק באולם הספורט בתיכון פולינסקי בקרית היובל.

==תארים והישגים==
גביע המדינה:
*סגנות (1): 1972/1973

גביע האיגוד לליגה ב' :
*זכייה (1): 2012/2013

אליפות ליגה ב' (מחוז ירושלים):
*זכייה (2): 2012/2013,2017/2018

==צוות מקצועי ==

*מאמן ראשי: גבי גפן
*עוזר מאמן: אסי טיכטל

== מחלקת הנוער ==
מחלקת הנוער של בית"ר ירושלים הוקמה כבר בעונתה הראשונה של המועדון. מנהל מחלקת הנוער הוא אסי טיכטל. בעונתה השנייה של המחלקה, החזיק המועדון קבוצות קט-סל, ילדים ונערים. בעונת 2015-2016 פתחה קבוצת נוער.

==שחקני עבר בולטים==

==קישורים חיצוניים==
* 
*[https://www.facebook.com/Beitar.BC דף הפייסבוק הרשמי] של בית"ר ירושלים בכדורסל
*[https://www.instagram.com/betar_jer_bc/ האינסטגרם הרשמי] של בית"ר ירושלים בכדורסל
* 
* [http://www.nrg.co.il/online/3/ART2/363/833.html?hp=3&cat=620 חגיגה באימון הבכורה של בית"ר ירושלים]
* 
* אילון סבג, [http://www.beitar-jerusalem.net/article_4615 בית"ר ירושלים בכדורסל יוצאת לדרך!] באתר בית"ר.נט
* 

==הערות שוליים==

ירושלים
ירושלים
קטגוריה:בית"ר ירושלים
מיישר זרם

מיישר זרם הוא מעגל חשמלי או רכיב אלקטרוני שתפקידו להפוך זרם חילופין לזרם ישר.

הייצור, ההפצה והצריכה של אנרגיה חשמלית מתבצע בזרם חילופין ואילו רוב הרכיבים האלקטרונים האקטיביים כמו טרנזיסטורים או מעגלים משולבים במכשירים שונים פועלים בזרם ישר. כאשר ישנה מערכת חשמלית או מכשיר חשמלי הניזון מזרם ישר, ממירים לזרם ישר את זרם החילופין שמתקבל מרשת החשמל באמצעות מיישר הזרם. רכיבים מיישרי זרם הם חלק חשוב בספקי כוח ומטעני הסוללות של רוב המכשירים האלקטרוניים.

מיישרי זרם משתתפים גם בהמרה של רמת DC מסוימת לרמת DC אחרת. אחת השיטות לבצע המרת DC/DC היא על ידי המרה ל-AC, שינוי עוצמה באמצעות שנאי, והמרה חזרה ל-DC באמצעות המיישר.
שימוש נוסף הוא לפענוח של שיטות אפנון שונות במקלטי רדיו.
ישנן טכנולוגיות רבות למימוש מיישרי זרם, ביניהן אלקטרומכניקה, אלקטרוכימיה ואלקטרוניקה.

== סוגי מיישרים אלקטרוניים==
* דיודה
* גשר דיודות
* מיישר חצי גל
* מיישר גל מלא

== ראו גם ==
* מהפך - ממיר מ-DC ל-AC
* ממירי זרם ישר ממותגים - מעגל הממיר מקור של זרם ישר מרמת מתח אחת לאחרת

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ממירי מתח וזרם
קטגוריה:מכשירי חשמל: רכיבים
בית הכנסת שער השמים (קהיר)

דקל על הקיר הם סמל מקובל ליהדות מצרים.]]
שער השמים הוא בית הכנסת הראשי בקהיר. בית כנסת זה הוא היחיד בקהיר שפעיל באופן רשמי, ובחלק מהשבתות והחגים נערכות בו תפילות. בעבר נודע בקרב יהודי קהיר כ-Grand Temple Chaar Hachamaïm, ובמיוחד כ"בית כנסת אסמאעיליה" Temple Ismailiyeh (האזור של קהיר שבו הוא נמצא) או משנות ה-1940 הוא מוכר בשם "בית כנסת עאדלי" (לפי רחוב עאדלי שבו הוא נמצא). בית הכנסת הוא בית כנסת ספרדי. הוא ממוקם ברחוב עדלי 17, לא רחוק ממרכז העיר.

==היסטוריה==
הוא הוקם בשנת 1905, מכספי תרומות שגויסו הן בקרב יהודים ספרדים, והן בקרב יהודים אשכנזים. בתקופה זו היו באזור הרבה חנויות ובתי עסק בבעלותם של יהודים אמידים. מבנה בית הכנסת תוכנן על ידי מוריס יוסף כטאווי, ונבנה על ידי האוסטרי אדוארד מטאסק. סגנון הבניה של המבנה משלב אלמנטים יהודיים, עות'מאניים, ומצריים-פרעוניים. נטען כי הרב עובדיה יוסף, ששימש בסוף שנות הארבעים כרב בפורט סעיד, קיים במקום תפילות. מאחורי בית הכנסת נמצא ביתו של אחד התורמים הראשיים לבנייתו, נסים מוסרי, בית שהפך לימים למוזיאון לאמנות מודרנית של מצרים.
לפי תיאור על ידי אחד מבני הקהילה, שמעון ענתבי, בזכרונותיו:

בשנת 1980 עבר בית הכנסת שיקום בעקבות הסכם השלום בין ישראל למצרים ובמימון מנסים גאון והקהילה היהודית הספרדית בז'נבה. מאז שנת 1996, המבנה מוכרז כמונומנט זיכרון על ידי רשות העתיקות המצרית. בשנות ה-2000 זכה בית הכנסת לשיפוץ נוסף. כיום משטרת קהיר דואגת לאבטחת המבנה. חלק גדול מתחזוקת הבניין מבוססת על תרומות לקהילת יהודי קהיר.

== ספריית מורשת יהדות מצרים ==
בשנת 1989 נחנכה בבית הכנסת ספריית מורשת יהדות מצרים, ביוזמת המרכז האקדמי הישראלי בקהיר והקהילה היהודית, בשיתוף רשות העתיקות המצרית, ובמימון גורמים יהודים שונים. בספרייה כ-9,500 ספרים שנאספו מבתים ומבני ציבור של הקהילה. מרבית הספרים בתחומי הקבלה, ההלכה וההיסטוריה והמורשת של יהדות ארצות ערב. ספריות יהודיות נוספות קיימות גם בבית הכנסת בן עזרא בקהיר העתיקה, וברבנות הקראית ברובע עבאסיה.

== לקריאה נוספת ==
* יורם מיטל, [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=8032254 אתרים יהודיים במצרים], הוצאת מכון בן צבי, ירושלים, תשנ"ה.
<div style="direction: ltr;">
* El Nabawi Gabr Serag, The Shaar HaShamayim Synagogue, translated and edited by Carmen Weinstein.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080512074648/http://www.hsje.org/shaar_ha_samayim.htm גלריית תמונות] של בית הכנסת ואירועים שהתקיימו בו באתר האגודה למחקר ולהפצת מורשת יהדות מצרים
* [http://bassatine.net/bassa12.php תמונה ופרטים נוספים - מפי כרמן ויינשטיין ואחרים]
* [https://web.archive.org/web/20080517081032/http://hsje.org/mystory/a_last_stand_by_the_jews_in_egyp.htm "המאחז האחרון של יהודי מצרים"]: כתבה מהעיתון לוס אנג'לס טיימס באתר האגודה למחקר ולהפצת מורשת יהדות מצרים 
* [https://web.archive.org/web/20070608010014/http://www.egy.com/landmarks/99-09-02.shtml בית כנסת שער השמיים בעיתון קאירו טיימס]
* [http://www.hsje.org/Entebi%20Family%20and%20their%20Decendents%20in%20Egypt.pdf אליעוז ענתבי-חפר - "משפחת ענתבי ובניה במצרים - היסטוריה, סיפורים וזכרונות"] 
* יואב קרן, [https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5680713,00.html תפילת שמונה עשרה בקהיר, המצרים משפצים, היהודים ברחו], באתר ynet, 19 בפברואר 2020

==הערות שוליים==

שער השמים (קהיר)
שער השמים (קהיר)
ניקולוז צכיטישווילי

ניקוֹלוֹז צְכּיטישווילי (בגאורגית: ნიკოლოზ ცქიტიშვილი; נולד ב-14 באפריל 1983) הוא כדורסלן גאורגי, ששיחק כפאוור פורוורד. הוא נבחר במקום החמישי בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA על ידי דנוור נאגטס, ושיחק מספר שנים בליגת ה-NBA.

==היסטוריה==
צכיטישווילי נולד בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). כבר בצעירותו הוא בלט עקב גובהו המתנשא ל-2.13 מטר. בהיותו בגיל 18 בלבד, בינואר 2002, הוא עבר לשחק בליגת העל האיטלקית בקבוצת בנטון טרוויזו, כאשר מאמנה מייק ד'אנטוני הוא מאמן NBA שאימן את בנטון זמנית, וזכה עימה באליפות הליגה האיטלקית. הוא שיחק 13 משחקים העמיד ממוצע של 6.6 נקודות למשחק (השיא למשחק היה 15 נקודות), אף על פי ששיחק מעט. הוא הרשים בזכות יכול הקליעה שלו מבחוץ (יחסית לשחקן גבוה).

בקיץ 2002 נבחר צכיטישווילי בדראפט ה-NBA על ידי דנוור נאגטס, כשהוא אחד משני הזרים שנבחרו בעשיריה הראשונה. בעונתו הראשונה בקבוצה, בה נחשב לשחקן הצעיר ביותר בליגה, שיחק דקות מעטות בלבד. בשנתיים שבאו לאחר מכן המשיך לדשדש, לא קלע יותר מארבע נקודות למשחק ולא הוריד מעל שני ריבאונדים למשחק.

ב-25 בפברואר 2005 מכרו דנוור נאגטס את הכרטיס של צכיטישווילי לגולדן סטייט ווריורס יחד עם רודני וייט, בתמורה לאדוארדו נאחרה ולואיס פלורס. לאחר ששיחק 12 משחקים במדי הווריורס הוא חתם באופן עצמאי במינסוטה טימברוולבס. בינואר 2006 הוחלף צכיטישווילי, לאחר שעבר עונה מאכזבת, והועבר לפיניקס סאנס, שמאמנה מייק ד'אנטוני כבר הכיר אותו מתחילת דרכו בבנטון טרוויזו. באותה שנה בחן צכיטישווילי אפשרות להצטרפות למכבי תל אביב כאשר המאמן הנכנס נבן ספאחיה רצה בהצטרפותו, אולם לאחר שסיים את שירותו במדי נבחרת גאורגיה בכדורסל, הודיע כי פניו מועדות למחנה האימונים של סיאטל סופרסוניקס. באוגוסט 2007 הושלמה החתמתו של צכיטישווילי בטראמו האיטלקית.

בקיץ 2016 חתם צכיטישווילי בקבוצת אל מנאמה, המשחקת בליגה הבחריינית הבכירה. בספטמבר 2017 חתם בדינמו טביליסי. בדצמבר 2017 חתם בבייבלוס קלאב מהליגה הלבנונית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.basketball-reference.com/players/t/tskitni01.html סטטיסטיקות משחקי ה-NBA של ניקולוז צכיטישווילי], 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים גאורגים
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני פאניוניוס
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני בנטון טרוויזו
קטגוריה:כדורסלני טראמו
קטגוריה:כדורסלני פואנלברדה
קטגוריה:כדורסלני קחאסול סביליה
קטגוריה:כדורסלני גיפוסקואה
קטגוריה:בחירות דראפט של דנוור נאגטס
קטגוריה:ספורטאים זרים בבחריין
קטגוריה:ספורטאים זרים בסין
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים באיראן
קטגוריה:ספורטאים זרים ביפן
קטגוריה:ספורטאים זרים בלבנון
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1983
הרפתקאות גדולות בארכיאולוגיה

הרפתקאות גדולות בארכיאולוגיה הוא מקבץ סיפורי תגליות ארכאולוגיות בעריכת רוברט סילברברג אשר יצא לאור בעברית בשנת 1967 בהוצאת ספרים אחיאסף, 320 עמודים בכריכה קשה.

הספר יצא לאור לראשונה בהוצאת The Dial Press New-York בשנת 1964 והכיל עשרה סיפורים.

ספר זה פותח בהקדמה בת שישה עמודים מאת העורך ומכיל 13 פרקים:
* בתוך הפירמידה - מאת ג'ובאני בלצוני
* כל ימי חפרתי - מאת פלינדרס פיטרי
* קברו של תות ענח' אמון - מאת הווארד קארטר
* גילוי נינוה - מאת אוסטן הנרי לייארד
* מכשלה בניפור - מאת היו הילפרכט
* גילויה של בבל מחדש - מאת ר. קולדווי
* עירו של אברהם אבינו - מאת לאונרד וולי
* חשיפת טרויה - מאת היינריך שלימאן
* חוקר קונה עיר - מאת ג'ון לויד סטיבנס
* אל תוך באר הקדושה - מאת א. הרברט תומפסון
* ראשוני האדם בארץ ישראל - מאת גאליה קורנפלד
* המגילות הגנוזות <small>של כת מדבר יהודה (קומראן)</small> - מאת גאליה קורנפלד
* מכתבי בר כוכבא מואדי מרבעאת - מאת גאליה קורנפלד
ההוצאה בארץ הוסיפה את הפרקים הדנים בתגליות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החל מגילוי שלדי האדם הקדמון הפרה-היסטורי במערות הכרמל, הסיפור המרתק של המגילות הגנוזות - כיצד נתגלו וכיצד נרכשו, וכלה בתגליות הארכאולוגיות החדישות ביותר: גילוי מכתבי בר כוכבא ושלדי לוחמיו במערות מורבעת.

קטגוריה:ספרי ארכאולוגיה
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרי רוברט סילברברג
קטגוריה:ספרי הוצאת אחיאסף
אקלים שירות

אקלים שירות (באנגלית: Service climate) הוא סוג של אקלים ארגוני הבנוי מתפיסות משותפות של עובדי הארגון באשר לתהליכים, נהלים, נורמות והתנהגויות המצופים מהם בהקשר של שירות איכותי ללקוח. ההתנהגויות האלו ייתפסו על ידי העובדים כהתנהגויות הרצויות על ידי הממונים או כהתנהגויות שעבורן העובדים יקבלו תגמול. 

אם קיימת תפיסה בקרב העובדים שטיב השירות ללקוח חשוב להנהלה, או שהם מתוגמלים עבור נתינת שרות איכותי, אלו תורמים לחיזוק אקלים השירות.<ref></ref> תפיסת המנהל באשר לאקלים השירות מתקשרת גם למאפיינים נוספים כמו תפיסת הלקוח את המותג של הארגון ונכונות לשלם מחיר גבוה יותר.<ref></ref> <br />אקלים השירות היא תופעה מצרפית הנבנית מתפיסות משותפות של עובדי הארגון. אקלים זה נבנה לאור תפיסות ארגוניות המתמקדות בשירות ללקוח. הדרך בה נותני השירות (עובדים הנמצאים במגע עם לקוחות) תופסים את האקלים הארגוני בארגון בו הם נמצאים, קשורה לתפיסת הלקוחות את טיב השירות של אותו ארגון.

== חשיבות אקלים השירות ==
מחקרים הראו ששירות איכותי גורם לנאמנות לקוחות ושמירתם כלקוחות הארגון ובכך תורם להגדלת רווחי הארגון. <br /> <br />

== מנבאים לאקלים השירות == 
מחקרים מאשרים את הקשר החיובי ויכולת החיזוי של משאבי הארגון על אקלים השירות. כמו כן, נמצא שקשר זה מתווך בצורה מלאה על ידי המחויבות לארגון ברמת הקבוצה. לכן, ברמת צוותי עבודה, המחויבות תורמת לשיפור אקלים השירות בצוות.

כמו כן, המחקר מראה שכאשר עובדים בצוות-עבודה, אותם העובדים תופסים את משאבי הארגון כזמינים (הדרכה, טכנולוגיה, חופש פעולה) וככאלה שמסירים מכשולים בעבודה. בתמורה הם מרגישים מחויבות גבוהה יותר למקום העבודה. כתוצאה מכך, נוצר גם אקלים שירות טוב יותר. עבודה בארגון שמקדם את טובת הלקוחות יוצר השפעה רבה על המחויבות הקבוצתית (לדוגמה, חברי צוות העבודה פועלים ביתר נמרצות, התמדה, מסירות ונחישות לבצע את משימותיהם).
הקשר בין אקלים השירות לבין נאמנות לקוחות הוא קשר דו-כיווני. הממצאים מראים שככל שאקלים השירות חזק יותר, כך גדלה נאמנות הלקוחות (הקשר מתווך בחלקו על ידי טיב הביצוע). גם הכיוון השני מתקיים. כלומר, ככל שנאמנות הלקוחות גבוהה יותר, כך עולה אקלים השירות. .

== הערות שוליים ==
 

קטגוריה:משאבי אנוש
טרנסובסטנציאציה

טְרַנְסוּבְּסְטַנְצִיאַצְיָה (מלטינית: Transubstantiatio) היא השינוי של הישויות לחם ויין לבשרו ודמו של ישו במהלך טקס האוכריסטיה. לפי הכנסייה הקתולית, בעוד שהאופן שבו הלחם והיין מיוצגים לא משתנה במהלך הטקס, המהות שלהם משתנה. האמונה בטרנסובסטנציאציה מבוססת על פירושה של הכנסייה לדבריו של ישו בסעודה האחרונה:

== תאולוגיית הטרנסובסטנציאציה במקורות הנוצריים ==
בעוד שהמילה "טרנסובסטנציאציה" עצמה לא מופיעה בכתבי קודש הנוצריים, המאמינים בתאולוגיה טוענים שהיא נרמזת בברית החדשה.

הנצרות האורתודוקסית, הנצרות האוריינטלית והנצרות הקתולית, המייצגות כשני שלישים מהנצרות, מאמינות שהמרכיבים בטקס האוכריסטיה — הלחם והיין — אכן הופכים לגופו ודמו של ישו. את התמיכה לכך הן מוצאות בבשורות הסינופטיות ובאיגרת הראשונה אל הקורינתים. הן מדגישות שבהקשר שבו אמר ישו את הדברים הלחם והיין היו נראים, ולכן כוונתו לא הייתה סימבולית.

פרוטסטנטים רבים לא מקבלים את דבריו של ישו כפשוטם, וטוענים שהדבר נכון לגבי רבים מהתיאורים שבהם מתאר ישו את עצמו, ולעיתים גם את אחרים, לדוגמה: "אני הוא לחם החיים", "אני השער", "אני הגפן" ו"היזהרו מהשְׂאוֹר של הפרושים והצדוקים" לכן, הפרוטסטנטים לא מתייחסים ללחם וליין בטקס האוכריסטיה כפשוטם, ומכבדים את הסמליות שלהם.

בניגוד לרפורמטורים האחרים, שטענו כי המשמעות של טקס האוכריסטיה סמלית בלבד, קיבל מרטין לותר את עקרון ה"נוכחות הממשית" של ישו, אך טען כי ממשויות גופו ודמו מתקיימות ביחד עם הממשות של הלחם והיין. דוקטרינה זו, אשר פותחה על ידי התאולוג הימי-ביניימי ג'ון דנס סקוטוס, נקראה "קונסובסטנציאציה". לותר ראה את דוקטרינת הקונסובסטנציאציה מתאימה יותר לעקרון האינקרנציה (התגלמות).

הנוצרים האורתודוקסים והקתולים לא רואים צורך להוכיח את האמונות שלהם דווקא מתוך פשט הביבליה, מכיוון שהמסורת שבעל-פה של הכנסייה נחשבת למקודשת כמו הכתוב. זאת בניגוד לפרוטסטנטים, המסתמכים רק על הטקסט.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
קטגוריה:כריסטולוגיה
ביט69

ביט 69 הייתה להקת רוק ישראלית שהחלה את פעילותה בשנת 2004. בתחילת דרכה נודעה הלהקה בכך ששלושת חבריה הם בני נוער. הלהקה הוציאה לרדיו מספר סינגלים שהבולט בהם היה "כמו שלך". בלהקה היו חברים רענן פוגל, אורי שפלן ולורל עמיר.
== היסטוריה ==
ב-2005 הוציאה הלהקה דיסק דמו ראשון לקראת תקליט הבכורה העתידי. לאחר הופעה בפני קהל במועדון הקולטורה בו נכח מנהל חברת התקליטים היי פייבר הפקות, נמרוד דוויק, הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים. חברי הלהקה היו בני 12 בלבד.

אלבום הבכורה של הלהקה, חומרים רטובים, יצא במרץ 2007 בהפצת הד ארצי. מפיקו המוזיקלי של האלבום היה יובל מנדלסון. מתוך האלבום בלטו השירים ״כמו שלך״ ו-״עוגות גבינה״ שזכו להשמעות רבות בתחנות הרדיו, האחרון אף לווה בקליפ בבימוי אלון בנארי ואלירן קנולר. לפני הוצאת האלבום הופיעה הלהקה בטקס פרסי עמ"י. באותה שנה ניהלה הלהקה טור שבועי במגזין הנוער ״ראש אחד״, ושיתפה פעולה עם נינט טייב בכפר המוזיקה בניצנים.

באפריל 2008 הלהקה הוציאה לאור את אלבומה השני - בנות אוהבות בנים חזקים, בהפקתו המוזיקלית של יותם בן חורין ובהפצת היי פייבר הפקות. מתוך האלבום בלט השיר ״כל הבנות״ שזכה להצלחה בתחנות הרדיו.

הנושאים העיקריים בשיריהם באותה תקופה הם נושאים מוכרים ואופייניים לתלמידי בתי ספר תיכוניים ולבני נוער בפרט, כדוגמת בית הספר ("נמאס"), מורים, בחינות, שיעורי בית, משחקי מחשב ("משחקי וידאו") ובעיקר בנות ("כמו שלך", "עוגות גבינה", "בנות אוהבות בנים חזקים" ועוד). לפעמים עסקו השירים גם בנושאים כגון סמים ("תפסיקו לעשן" ו"אני מעדיף לישון"), הדחקה ("כל הילדים" ו"המשחק הלא נכון") והתעללות ("ילד מוכה" מתוך הדמו).

בשנת 2009 הפסיקה הלהקה את פעילותה. עמיר עזב את הארץ, שפלן ופוגל התגייסו ללהקת הנח"ל.

בשנת 2020 חידשו פוגל ושפלן את פעילותה של ביט 69 לתקופה קצרה. אלבומם השלישי, טימבוקטו, יצא ב-14 ביולי 2020 בהפצת נענע דיסק. מתוך האלבום שוחרר קליפ לשיר ״לייק עליי״. כמו כן, בשיר האחרון באלבום התארח זבולון מושיאשווילי. באותה שנה פתחו את הופעת האיחוד של להקת שייגעצ בהאנגר 11.

==דיסקוגרפיה==
*ביט 69 - דמו (2005)
*חומרים רטובים (2007)
*בנות אוהבות בנים חזקים (2008)
*טימבוקטו (2020)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:להקות פאנק (Punk) ישראליות
קטגוריה:להקות נוער ישראליות
ברטולד אנגליש

ברטולד אנגליש (בגרמנית: Berthold Englisch; 9 ביולי 1851, האָצ׳פּלאָץ, שלזיה הצ'כית - 19 באוקטובר 1897, וינה) היה שחמטאי יהודי-אוסטרי.

אנגליש נולד בשלזיה הצ'כית למשפחה יהודית. הוא התפרנס למחייתו כסוכן בשוק המניות.

אנגליש ניצח בתחרויות לייפציג 1879 (הקונגרס הגרמני הראשון) ובוויסבאדן 1880 חלק מקום ראשון-שלישי עם ג'וזף הנרי בלקברן ואדולף שוורץ, ולפני אמיל שאלופ, ג'יימס מייסון, הנרי בירד ושמעון אברמוביץ וינוור. בשנת 1883 הגיע למקום הרביעי בתחרות לונדון. בשנת 1887 הגיע למקום השביעי מתוך 21 מתחרים בתחרות פרנקפורט. בתחרות זו ניצח בין היתר את שמעון אלאפין, איזידור גונסברג ויוהנס צוקרטורט. בשנת 1896 ניצח בתחרות שארגן הברון רוטשילד. 

==דו-קרבות==
{| table class="sortable" border="1" cellpadding="2" cellspacing="0"|
! שנה !! מיקום !! המתמודד השני !! תוצאה !!הערות
|-
|1882
|וינה
|וינסנז חרובי
|1.5 מ-5
|הפסד
|-
|1890
|וינה
|עמנואל לסקר
|1.5 מ-5
|הפסד
|-
|1896
|וינה
|הרי נלסון פילסבורי
|2.5 מ-5
|תיקו
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.365chess.com/players/Berthold_Englisch משחקי שחמט של ברטולד אנגליש], באתר 365chess.com 
* [http://rankzero.de/?p=1263 על מותו של אינגליש], באתר rankzero.de

קטגוריה:שחמטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1851
קטגוריה:נפטרים ב-1897
פ.צ. ציריך

פ.צ. ציריך (בגרמנית: FC Zürich) היא קבוצת כדורגל שווייצרית, המייצגת את העיר ציריך. הקבוצה משחקת בליגת העל השווייצרית ברציפות מעונת 1990/1991.

הקבוצה נוסדה ב-1896 וזכתה בשלוש עשרה אליפויות, בעשרה גביעים, ופעם אחת בגביע הליגה. זוהי קבוצה בולטת בליגה השווייצרית והיא משחקת באופן קבוע במסגרות אירופיות.

==היסטוריה==
המועדון הוקם ב-1 באוגוסט 1896 על ידי שלושה מועדונים מקומיים. ציריך זכתה באליפות הסופר-ליג השווייצרי הראשונה שלה בעונת 1901/02, אך לא הצליחו לשחזר את ההישג עד עונת 1923/24.

בין השנים הללו, ציריך היו ב"שנות השממה", המועדון התקשה להתמודד במעלה הטבלה ובסופו של דבר ירד ליגה בעונת 1933/34, כאשר שיחקו בליגה השנייה עד שנת 1941. בעונת 41–1940, חזרו לליגה הראשונה, כשהם יורדים שוב ליגה הפעם בעונת 1945/46. כעבור שתי עונות, חזרו לליגה הראשונה, עד לעונת 57–1956 שבה חזרו לליגה המשנית. הם עלו בחזרה לליגה הראשונה כעבור שנתיים.

תקופה זו הייתה מכונה "שנות הזוהר" של ציריך. באותן שנים, המועדון היה בשליטתו של הנשיא האגדי, אדווין נאגלי, וכלל שחקנים כמו קובי קון, פריטץ קונזלי ועוד רבים. ציריך זכו בשבע אליפויות בין השנים האלה, כאשר שלוש מאליפויותיהם השיגו באופן רצוף בין השנים 1974–1976. המועדון זכה 5 פעמים בנוסף בגביע השווייצרי ופעם אחת בגביע הליגה השווייצרית. ציריך הצליחו גם במפעלים האירופים, כאשר הגיעו בעונת 64–1963 לחצי גמר ליגת האלופות לאחר שניצחו את גלאטסראיי בשמינית הגמר ואת פ.ס.וו. אינדהובן ברבע גמר והודחו על ידי ריאל מדריד ובעונת 77–1976 הגיעו שוב לחצי גמר ליגת האלופות, לאחר שניצחו את טורון פאלוסאורה בשמינית הגמר ואת דינמו דרזדן ברבע גמר רק שהפעם הפסידו לליברפול.

המועדון שב בחזרה לליגה המשנית בשנת 1988 וכעבור שנתיים חזר לליגה הראשונה. המועדון הגיע לשלב שמינית הגמר בגביע אופ"א בעונת 1998/99, אך הפסיד לרומא. המועדון זכה בשנת 2000 בגביע אחרי ניצחון בגמר על לאוזן, ובשנת 2005 אחרי ניצחון על לוצרן.

ב-13 במאי 2006 זכתה ציריך באליפות לראשונה מזה 25 שנה. בעונת החולפת הם זכו פעם שנייה באליפות ברציפות. בעונת 2008/09 חזרו לזכות באליפות לאחר עונה ללא זכייה. ב-21 באפריל 2014 זכתה ציריך בגביע השווייצרי כשגברה בגמר 0–2 על פ.צ. בזל בתום 120 דקות.

בעונת 2015/16 סיימה ציריך במקום העשירי והאחרון בליגה העליונה וירדה ליגה, אך שבה כעבור עונה אחת לאחר שסיימה במקום הראשון בליגה השנייה בעונת 2016/17.

בעונת 2021/2022 זכתה הקבוצה באליפות ה-13 שלה, והראשונה מ-2009.

==הישגי שיא באירופה==
* גביע אירופה לאלופות:
** חצי גמר (2): , 
* הליגה האירופית:
** שלב הבתים (2): , 
* גביע אופ"א:
** שלב 32 האחרונות (1): 2007/2008
* גביע אירופה למחזיקות גביע:
** רבע גמר (1): 1973/1974

== תארים ==

* אליפות שווייץ (13): 1902, 1924, 1963, 1966, 1968, 1974, 1975, 1976, 1981, 2006, 2007, 2009, 2022
* גביע שווייצרי (10): 1966, 1970, 1972, 1973, 1976, 2000, 2005, 2014, 2016, 2018
* גביע הליגה השווייצרי: 1981

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל שווייצריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1896
קטגוריה:ציריך: כדורגל
איבר שהנשמה תלויה בו

אֵיבֶר שהנשמה תלויה בו הוא מושג הלכתי המתאר איבר בעל תפקיד ומשמעות מהותית בגוף האדם, או בגוף הבהמה. לאיבר זה יש תוקף רב מבחינה הלכתית, והוא נחשב כגוף כולו בדינים מסוימים.

==הגדרת איבר שהנשמה תלויה בו==
בתלמוד הבבלי, יש מחלוקת אמוראים בנוגע למה נחשב איבר שהנשמה תלויה בו:

# לדעת רב חסדא, איבר שהנשמה תלויה בו הוא כל איבר שאם יינטל, הבהמה תוגדר כטריפה<ref>וכן הכריע הראב"ד בפירושו לתוספתא- "כל מקום שנעשה בו טריפה אם יחסר מן הבהמה".</ref>. 
# לדעת רבא, איבר שהנשמה תלויה בו הוא כל איבר שאם יינטל, הבהמה תוגדר כנבלה בעת מותה- גם אם נשחטה כדין. בגדר זה נכללים, לדוגמה, ושטה של הבהמה, קנה, ירכה או חללה<ref>עי' בדברי רש"י, "כל דבר הנוטל והופך אותה נבלה מחיים כגון ושט או קנה או הירך או החלל שלה". תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף עח, עמוד ב.</ref>. 
# לדעת רב ששת, איבר שהנשמה תלויה בו הוא רק איבר שנטילתו תוביל למוות מיידי של הבהמה (כמו הלב או הושט).

ידוע לנו בוודאות על איברים מסוימים הנכללים בהגדרה זו. . כלומר, הראש והכבד נחשבים כדבר שהנשמה תלויה בהם.

לשיטת הרמב"ם, גם לב נחשב אבר שהנשמה תלויה בו<ref></ref>. רבי יעקב בן אשר מוסיף גם את הריאות.

הלכה למעשה- אין הכרעה ברורה בעניין אצל הראשונים<ref>האנציקלופדיה התלמודית, כרך א', ערך "אבר שהנשמה תלויה בו", טור ק"ט, הערה 4.</ref>.

==השלכות מעשיות==

=== בדיני הקדש ===
כאשר אדם מקדיש חלק מגוף הבהמה (כגון האומר "רגלה של זו עולה"), ישנה מחלוקת אמוראים האם ההקדש חל על כל הבהמה, או שהוא חל רק על החלק שהוקדש. אך גם לדעת מי שסובר שההקדש אינו מתפשט, היכן שהאדם מקדיש דבר שהנשמה תלויה בו גם הוא מודה שהקידושין מתפשטים בכל הבהמה.

===בדיני ערכין===
כאשר אדם מעריך איבר שהנשמה תלויה בו (כלומר אומר "ערך לבי עלי", לדוגמה), או נודר איבר שהנשמה תלויה בו (כלומר אומר "דמי ריאותי עלי", לדוגמה), הוא חייב לתת את ערך, או את דמי, כל גופו. וכפי שפסק הרמב"ם<ref>תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף כ, עמוד א</ref>:

=== בדיני נזירות ===
אדם המקבל על עצמו נזירות בדבר שהנשמה תלויה בו, כגון שאמר "ראשי נזיר", "כבדי נזיר" וכדומה, נחשב כנזיר.

===אופנים נוספים===
אופנים נוספים בהם דנו בתלמוד ובפוסקים אם דין איבר שהנשמה תלויה בו כדין כל הגוף, הם לעניין תמורה, מכירה, בכור, קידושין ותשלומי ארבעה וחמישה.

כמו כן, תרומת איבר מהאיברים שהנשמה תלויה בהם, כאשר התורם עדיין חי, אסורה גם אם נעשה בהסכמה מלאה של התורם.
==לקריאה נוספת==
*"אבר שהנשמה תלויה בו" בתוך: האנציקלופדיה התלמודית, כרך א', עמ' ק"ט-קי"ג.

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://daat.ac.il/DAAT/kitveyet/assia/sugiyot1-2.htm מכירת אבר שהנשמה תלויה בו], באתר דעת.
*ד"ר חוה טבנקין, [https://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/assia/sugiyot-2.htm סוגיות במכירת כליה מן החי להשתלה], באתר דעת

==הערות שוליים==

קטגוריה:הלכה
קטגוריה:מונחים תלמודיים
קטגוריה:הקדש
קטגוריה:נדרים ושבועות
שמעון אלאפין

שמעון אלאפין (Semyon Zinovievich Alapin; 7 בנובמבר 1856, וילנה – 15 ביולי 1923, היידלברג), היה שחמטאי יהודי-ליטאי, מנתח פתיחות ומחבר חידות.

== קריירה ==
אלאפין היה מטובי שחקני השחמט ברוסיה של שלהי המאה ה-19. בין השנים 1878–1879 הגיע אלאפין למקום השני בתחרות סנקט פטרבורג (ניצח: מיכאיל צ'יגורין). בשנת 1880 הפסיד אלאפין דו-קרב למיכאל צ'יגורין +3 -7 0= (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו), וניצח בדו-קרב את קורט פון ברדלבן +3 -1 =1. בשנת 1899 אלאפין סיים בתיקו דו-קרב עם קרל שלכטר +1 -1 =4.

בין התוצאות הטובות ביותר של אלאפין בתחרויות הנה המקום הרביעי בתחרות וינה 1899, המקום השני אליו הגיע בתחרות וינה 1901, המקום החמישי בתחרות מונטה קרלו 1901, המקום הראשון בתחרות סנקט פטרבורג בשנת 1906, המקום השני בתחרות לודז' בשנת 1908, המקום השני בתחרות מינכן 1909 והמקום הראשון בתחרות מינכן 1911. בדו-קרב מול רודולף שפילמן הפסיד אלאפין +3 -6 =1.

מד הכושר המוערך של אלאפין היה בשיאו 2688 (פברואר 1898) כאשר אלאפין היה ממוקם עשירי בעולם.

בין השנים 1898–1910 פרסם אלאפין עיתון שחמט משלו בשם Der Schachfreund (החבר של השחמט). בשנת 1913 פרסם אלאפין ספר המיועד לשחמטאים מתחילים באותו שם.

היום הוא מוכר בעיקר בזכות תרומתו לתיאורית הפתיחה במרבית הפתיחות החשובות.

== הסתעפויות בפתיחות ==
שמו של אלאפין נקשר להסתעפויות רבות בפתיחה וביניהן:

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0"
|

|}
* הסתעפות אלאפין בהגנה הסיציליאנית: 1. ה4 ג5 2. ג3

{| class="toccolours" style="float: center;margin-right: 0"
|

|}
* הסתעפות אלאפין במשחק הפתוח 1. ה4 ה5 2. פה2
* גמביט אלאפין בהגנה הצרפתית: 1. ה4 ה6 2. ד4 ד5 3. רה3
* הגנת אלאפין בפתיחה הספרדית: 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 רב4
* הסתעפות אלאפין בהגנת קארו-קאן: 1. ה4 ג6 2. ג3
* הסתעפות אלאפין בהגנה הולנדית (ידועה גם כהסתעפות מנהטן) 1. ד4 ו5 2. מהד3
* הסתעפות אלאפין בגמביט המלכה : 1. ד4 ד5 2. ג4 ה6 3. פג3 ב6
* הסתעפות אלאפין שטייניץ של גמביט אבנס : 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ב4 ר:ב4 5. ג3 רא5 6. 0-0 ד6 7. ד4 רז4
* הסתעפות סנדרס אלאפין של גמביט אבנס : 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ב4 ר:ב4 5. ג3 רא5 6. 0-0 ד6 7. ד4 רד7

== משחקים מפורסמים ==
=== לבן: שמעון אלאפין שחור: עקיבא רובינשטיין פראג 1908<ref></ref> ===

=== לבן: שמעון אלאפין שחור: עקיבא רובינשטיין קרלסבד 1911<ref></ref> ===

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S001816000000111000000000001110100 מד כושר מוערך של אלאפין],db.chessmetrics.com

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים יהודים ליטאים
קטגוריה:שחמטאים יהודים רוסים

קטגוריה:ילידי 1856
קטגוריה:נפטרים ב-1923
לנדלר

לנדלר (בגרמנית: Ländler) הוא מחול עממי במקצב 3/4, שהיה פופולרי באוסטריה, דרום גרמניה ושווייץ הגרמנית בסוף המאה ה-18. 
ריקוד לנדלר, תחריט משנת 1897
הלנדלר הוא ריקוד לזוגות, שמאפייניו החזקים שלו היו ניתורים ורקיעות רגליים. לעיתים היה אינסטרומנטלי בלבד ולעיתים כלל חלק ווקאלי, שלפעמים שולב בו גם יודל.

במאה ה-19, כאשר אולמות ריקודים נעשו פופולריים באירופה, נעשה הלנדלר מהיר ואלגנטי יותר והגברים ויתרו על המגפיים המסומרים שנעלו כדי לרקוד אותו. יחד עם מספר מחולות-עם אחרים מגרמניה ומבוהמיה, נחשב הלנדלר במחול שתרם להתפתחות הוואלס.

מלחינים קלאסיים רבים כתבו לנדלר או כללו אותו ביצירותיהם, ביניהם בטהובן, שוברט וברוקנר. בכמה מן הסימפוניות שלו החליף מאהלר את הסקרצו בלנדלר (למשל, בסימפוניית התחייה). הנעימה העממית הקארינתית המופיעה בקונצ'רטו לכינור של אלבן ברג היא לנדלר ועוד לנדלר מופיע במערכה השנייה של האופרה שלו, "ווצק". ה"מחולות גרמניים" של מוצרט ושל היידן דומים גם הם ללנדלר. ב"פיטר גריימס" של בריטן מופיע לנדלר בסצנה של מסיבת הריקודים. 

באחת הסצינות בסרט "צלילי המוסיקה" רוקדים גיבורי הסרט, מריה וקפטיין פון טראפ, לנדלר, אולם במקרה זה אין זה המחול המסורתי אלא כוריאוגרפיה שלו. הנעימה האינסטרומנטלית המשמשת בקטע הזה היא עיבוד מואט של שיר, שנשמע בשלב מוקדם יותר בסרט, "רועה העזים הבודד". 
 
==קישורים חיצוניים==
* 
<div style="direction: ltr;">

*[http://www.notesonfranzschubert.com/qanda.htm Analysis of Schubert's Seventeen Ländler] by pianist Bart Berman
</div>

קטגוריה:אוסטריה: תרבות
קטגוריה:מחול
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים