OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
The MAX

דה מקס (באנגלית: The MAX Entertainment Palace) היה בית קולנוע באילת בבעלות גלובוס מקס בו הוקרנו סרטים בטכנולוגיית IMAX יחד עם סרטים בטכנולוגיה רגילה. הוא נבנה בצורת פירמידה וכלל אולם אחד שבו 294 מושבים.

==היסטוריה==
מבנה הפירמידה באור יום
מבנה הפירמידה מואר בלילה
הרעיון להקמת המתחם עלה ב-1998 ובנייתו החלה חמש שנים לאחר מכן, ב-2003. את מבנה הפירמידה תכנן משרד האדריכלים הקנדי זיידלר-רוברטס יחד עם האדריכל הישראלי חיים דותן. בניית המתחם נעשתה על ידי חברת "Epic Entertainment Ltd" בראשות איש העסקים בנט קפלן.

המתחם נפתח למבקרים ב-2004 בשם "IMAX אילת" ומיד לאחר הקמתו, הפך מבנה הפירמידה הכחולה לאחד מסמליה של העיר אילת. המקום אירח מאז הקמתו למעלה מ-10 מיליון מבקרים מישראל ומחוצה לה.

מעבר להקרנות הסרטים, המבנה גם אירח, לפרק זמן מסוים, מוצגים ממוזיאון השעווה הישראלי.

ב-2013, לאחר רכישת המתחם על ידי גלובוס מקס, שונה שם בית הקולנוע ל"דה מקס", וב-2015 הוא נסגר לצמיתות לאחר שלמקום נצברו חובות כספיים.

המקום עמד מספר שנים נטוש וסגור. באוגוסט 2022 החלה הריסת מבנה האיימקס. בתקשורת פורסם שבעלי הנכס הנוכחיים מתוכננים להקים בשטח מרכז מסחרי ואולם מופעים.

=== סמלילים ===
{| align=center
|<gallery widths="225px" heights="170px" perrow="6">
תמונה:IMAX 3D Eilat 2004 logo.svg|סמליל בית הקולנוע מ-2004 עד 2011
תמונה:IMAX Eilat 2004 2.png|סמליל בית הקולנוע השני מ-2004 עד 2011
תמונה:IMAX Eilat 2012.png|סמליל בית הקולנוע ב-2012
 </gallery>
|}

==אטרקציות==
סמליל Amsterdam מוזיאון השעווה
פסל שעווה של [[רומן אברמוביץ' באתר]]

===2004-2012 ("איימקס אילת")===
* סרטי האיימקס - באולם איימקס הוקרנו 7 סרטים בטכנולוגיית IMAX: "טי-רקס 3D", "מסתרי האוקיינוס 3D", "טירת הרוחות 3D", "מקסימום אנימציה 3D", "החייזרים באים 3D", "הנוק-אאוט 3D" ו"כרישים ב-3D"
* Amsterdam מוזיאון השעווה - מוזיאון שעווה בו הוצגו 120 בובות שעווה ממגוון תחומים. המוזיאון פעל בשיתוף עם רשת המוזיאונים מאדאם טוסו ומוקם בלובי בית הקולנוע. בין הדמויות שהוצגו היו אנג'לינה ג'ולי, רוברט דה נירו ואילן רמון.
* משטח החלקה על הקרח - במתחם היה משטח החלקה על הקרח בגודל 250 מ"ר. לאחר סגירת המתחם, ציוד המשטח נרכש על ידי עיריית טבריה ומאז, המתקן פועל ב"פארק ברקו".

===2013-2015 ("דה מקס")===
* Maximum Cinema 3D - באולם הראשי הוקרנו 5 סרטי תלת־ממד בטכנולוגיית IMAX: "הדינוזאורים חיים!", "להעיר את T-REX", "אוקיינוס פראי", "אגדות הטיסה", "הגל האולטימטיבי" ו"ספייס ג'אנק 3D".
* Fantasy Frame - אטרקציית צילומי אשליות אופטיות שבה יכלו ליצור מזכרות ביקור במקום. האטרקציה החליפה את מוזיאון השעווה.
* Hollywood at the MAX - סרטים בטכנולוגיית הקרנה רגילה.
* EVO - מופע אקרובטיקה עם 28 אמנים מרחבי העולם המבצעים תרגילי אקרובטיקה אוויריים ובליווי וידאו ארט על מסך ענק ומוזיקה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160108165732/http://www.themax.co.il/ אתר המתחם]
* [https://web.archive.org/web/20070625134758/http://www.imaxeilat.co.il/hebrew_site/home.htm אתר בית הקולנוע לפני שינוי השם]
* [https://web.archive.org/web/20120322134728/http://www.globusmax.co.il/IMAX/ אתר המתחם ב-2012]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: בתי קולנוע שנהרסו
קטגוריה:אילת: מבנים
קטגוריה:אילת: אטרקציות
קטגוריה:פירמידות
בית הברכה

בית הברכה הוא בית הארחה וגן אירועים בגוש עציון, השוכן על כביש 60, סמוך למחנה הפליטים אל-ערוב. המקום משתרע על 38 דונם וכולל 8 מבנים.

==היסטוריה==
המתחם נבנה בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20 על ידי מיסיונר ורופא אמריקני בשם . במקום פעל בית חולים לחולי שחפת בשם בית אל-ברכה ובו 90 מיטות, בית ספר לאחיות, וכנסייה. לימים הפך המקום אכסניה לצליינים. ב-2008 מכרה הכנסייה הפרסביטריאנית את המתחם הנטוש לחברת קש שוודית, שמאחוריה עמד ארווינג מוסקוביץ'. העסקה התבצעה בסיוע הקרן לאדמות ישראל.

ב-2015 החלו שיפוצים במתחם לקראת אכלוסו.

ב-2016 הורה שר הביטחון בוגי יעלון על צירוף ההתנחלות לשטח השיפוט של מועצה אזורית גוש עציון.

ב-2018 מכרה אלמנתו של מוסקוביץ' את המתחם לאחים ליאור ודודו לוי.

כיום משמשים מבנה בית החולים הישן, ומבנה בית הספר לאחיות הצמוד לו, כבתי הארחה. במרחבים שסביבם נטועים עצי פרי רבים, מרחבים אלו משמשים גם כגן אירועים. מתחתיהם קיימת מערכת מים תת-קרקעית, שניתן לרדת אליה באמצעות סולמות. במתחם גם גרים דודו לוי (בעל המתחם) ומספר סטודנטים. במקום ישנה גם כנסייה נטושה שטרם שופצה, ומבנים שהיו שייכים לעובדי בית החולים.

בית הברכה, מבט מדרום מזרח
בית הברכה, שער מזרחי

==קישורים חיצוניים==
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מועצה אזורית גוש עציון
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קלודאווה

קלודאווה (בפולנית: Kłodawa; בגרמנית: Tonningen; ביידיש: קלאָדעווע) היא עיירה במחוז קולו שבפרובינציית פולין גדול בפולין, על גדות נהר רגיילבקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
קלודאווה כמקום יישוב של בני אדם מהמאה השישית לפני הספירה. בשנת 1430 הוענקו לקלודאווה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 ניזוקה העיר קשות כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, אך זה הושב לו בשנת 1925.

==יהודי קלודאווה==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בקלודאווה הוא משנת 1487. בשנת 1647 הוענק לעיר כתב זכויות, שאסר על מגורי יהודים בה. הגבלות אלה בוטלו באופן רשמי רק בסוף המאה ה-18. החל משנות ה-20 של המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובשנת 1860 נבנה בה בית כנסת מאבן.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,350 יהודים, למעלה משליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר, החרמת רכוש, הגבלות תנועה והשפלות פומביות. בתחילת ינואר 1942 נרצחו 46 מיהודי העיירה. בין ה-9 ל-12 בינואר 1942 גורשו למעלה מ-1,000 היהודים שנותרו בעיירה למחנה ההשמדה חלמנו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160731181408/http://moreshet.pl/he/node/1178 קלודאווה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:פולין גדול: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קלבוב

קלבוב (בפולנית: Klwów; ביידיש: קוויוו) הוא כפר קטן במחוז פשיסחה שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

לקלבוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1413, אך במהלך השנים דעך היישוב, ובמחצית השנייה של המאה ה-19, בעקבות מרד ינואר, הוחזר למעמד כפרי.

בכפר שרידי מצודה מן המאה ה-13 וכנסייה שנבנתה בשנת 1491.

==יהודי קלבוב==
יהודים ישבו ביישוב מראשיתו, וקיימו בו קהילה עצמאית. בשנת 1864 הוצא להורג אחד מיהודי הכפר לאחר שהואשם בסיוע לשלטונות הרוסיים. בשנת 1897 נמנו ביישוב 467 יהודים, ובין מלחמות העולם נמנו בו כ-80 משפחות יהודיות.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לכפר פליטים יהודים, ובמאי 1941 נמנו במקום 546 יהודים. ב-22 באוקטובר 1942 גורשו כל יהודי הכפר לדז'וויצה הסמוכה, ממנה שולחו תוך זמן קצר עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160731180811/http://moreshet.pl/he/node/1175 קלבוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
בן תורג'מן

בן תורג'מן (נולד ב-9 בינואר 1989) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי.

==קריירה==
תורג'מן נולד בנצרת עילית למשה תורג'מן, יליד מרוקו, ולאודליה לבית כהן, ילידת ישראל, והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל נצרת עילית. ב-18 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 1–1 נגד עירוני קריית שמונה במסגרת הליגה הלאומית, ובמשחק זה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה. בעונה זו ערך בסך הכל שש הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער, במדיה שיחק גם בעונה שלאחר מכן. במהלך עונת החל לקבל דקות משחק רבות יותר בקבוצה הבוגרת, לאחר שירדה לליגה הארצית, ולקראת סיום העונה תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה וסייע לה להעפיל בחזרה לליגה הלאומית. בעונה שלאחר מכן שותף רק בשלושה משחקי ליגה לאחר שהיה פצוע במשך רוב שלבי העונה, אך בעונת חזר להרכב הקבוצה, ובמשך שלוש עונות היה המגן השמאלי הבכיר במועדון.

בקיץ חתם בהפועל באר שבע מליגת העל ביחד עם חברו לקבוצה בן ביטון. ב-30 בדצמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 3–1 נגד הפועל תל אביב, בעקבות פציעתו של אופיר דוידזאדה, המגן השמאלי הבכיר של הקבוצה. לאחר שדוידזאדה לא הצליח להתאושש מהפציעה תפס את מקומו בהרכב עד לסיום עונת 2013/2014 וערך בסך הכול 15 הופעות ליגה.

ב-10 ביוני 2014 הושאל להפועל עכו, ובמדיה ערך 16 הופעות ליגה. בפברואר הצטרף להפועל פתח תקווה, במדיה ערך תשע הופעות ליגה ובתום עונת 2014/2015 ירד עמה לליגה הלאומית. בקיץ 2015 חזר להפועל באר שבע, ושותף בשמונה משחקי ליגה בעונת 2015/2016, בה זכתה הקבוצה באליפות ראשונה לאחר 40 שנה. בעונת 2016/2017 שותף ב-14 משחקי ליגה, זכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות, וכן זכה עמה בתואר אלוף האלופים ובגביע הטוטו.

ב-18 ביוני 2017 חתם בבני יהודה תל אביב. ב-6 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול מכבי פתח תקווה בגביע הטוטו. בעונת 2017/2018 ערך 29 הופעות ליגה והיה שותף להעפלתה של הקבוצה לפלייאוף העליון.

ב-13 בינואר 2019 חזר להפועל באר שבע, אך ערך רק שלוש הופעות בכל המסגרות ושוחרר בתום העונה. ב-13 ביולי 2019 חתם במכבי נתניה. במדי הקבוצה ערך 11 הופעות ליגה בכל המסגרות.

ב-20 בינואר 2020 חתם בבני סכנין מהליגה הלאומית עד לסיום העונה.

ב-9 ביולי 2020 חזר לקבוצת נעוריו הפועל נוף הגליל, אך ב-5 בנובמבר 2020 חתם בהפועל אדומים אשדוד מליגה א' דרום.

ב-7 בספטמבר 2021 חתם במועדון ספורט רמלה מליגה ב' דרום ב'.

בשנת 2022 עשה הסבה להייטק וסיים קורס הבטחת איכות.

==תארים==
;הפועל באר שבע
*אליפות: 2015/2016, 2016/2017
*אלוף האלופים: 2016/2017
*גביע הטוטו: 2016/2017

;הפועל נוף הגליל
*גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2020/2021

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:נוף הגליל: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
דור אלו

דור אלו (נולד ב-26 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני.

==קריירת מועדונים==
נולד וגדל בפתח תקווה, לישראל וללילי אלו. אלו התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. לקראת עונת 2012/2013 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וב-10 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשפתח בהרכב בתיקו 0-0 נגד הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו. ב-5 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–2 נגד בית"ר תל אביב רמלה. לאחר המשחק נפצע ולא חזר לשחק עוד בעונה זו, בסיומה העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל. ב-31 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים, ובסך הכל שותף בשבעה משחקים בעונה זו.

בעונת 2014/2015 הגיע לקבוצה המאמן רן בן שמעון, אשר החליט להתבסס על שחקנים צעירים. אלו הפך לשחקן הרכב קבוע והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה שסיימה בפלייאוף העליון. ב-8 במאי 2016 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 על מכבי נתניה. בעונת 2016/2017 הפך לשחק מפתח בקבוצה, וכבש שער אחד ב-33 הופעות בליגת העל.

לקראת עונת 2017/2018 חתם בקבוצת הפועל באר שבע. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך 17 הופעות ליגה, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות. לקראת תחילת עונת 2018/2019 נפצע אלו בברכו, חזר לשחק בינואר 2019 וערך שמונה הופעות בליגת העל.

ב-6 באוגוסט 2019 הושאל לעונה אחת לבני יהודה תל אביב.

לקראת עונת 2020/2021 חזר מההשאלה אל קבוצת הפועל באר שבע אך מיד נמכר לעירוני קריית שמונה.

ב-27 בספטמבר 2021 חזר למכבי פתח תקווה וחתם בה עד לסיום העונה.

ב-26 ביוני 2022 חתם בהפועל תל אביב.

ב-12 ביוני 2023 חתם במכבי בני ריינה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
קטריניבקה

קטריניבקה (באוקראינית: Катеринівка; בפולנית עד 1944: Katerburg, קטרבורג) הוא כפר קטן (לשעבר עיירה) בנפת קרמניץ שבמחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1421, ובשנת 1780 הפך לעיירה, שנקראה על שם אשתו של בעליה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי היישוב==
עד שנות ה-70 של המאה ה-19 היו כמעט כל תושבי היישוב יהודים. מסוף המאה ה-19 חלה ירידה במספר יהודי היישוב, ובשנת 1897 נמנו בו 693 יהודים. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בכפר כ-150 משפחות יהודיות.

בתחילת יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים. ב-28 בפברואר 1942 גורשו יהודי היישוב לגטו לאנוביץ, ובין ה-13 ל-14 באוגוסט 1942 נרצחו יהודי היישוב יחד עם יהודים נוספים בבורות ירי. לפי דו"ח שערך הס"ד, נרצחו בבורות אלו 312 יהודים, ובהם 86 ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160731174942/http://moreshet.pl/he/node/1167 קטרבורג] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:מחוז טרנופול: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
שוואץ

שוואץ (בגרמנית: Schwaz) היא עיר במדינת אוסטריה טירול. היא בירתה של מחוז שוואץ. העיר ממוקמת בחלק התחתון של עמק אין.

העיר ממוקמת כ-30 ק"מ מזרחית לאינסברוק. שטח העיר הוא 20.17 קמ"ר.

שוואץ קיבלה זכויות עיר ב-1898 מפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה.

העיר ידועה כיום כ"עיירת הכסף" בזכות ההיסטוריה הארוכה שלה בתחום כריית נחושת וכסף (ביחוד בימי הביניים). על גבעה המשקיפה על העיר, נמצאת טירת פריינדסברג, שהמגדל האדיר שלה מכיל את המוזיאון להיסטוריה מקומית של העיר. נקודות עיקריות אחרות כוללות את מוזיאון "האוס דר וולקר" המפורסם, פלנטריום זייס ומוזיאון הכרייה, שם יש למבקרים אפשרות ללכת בעקבות הכורים שעבדו באזור זה בירידה של 800 מטר למנהרות התת-קרקעיות.

שוואץ היא גם ביתם של שני פסטיבלי מוזיקה: פסטיבל קלנגספורן למוזיקה מודרנית ופסטיבל Outreach המאורגן בשיתוף עם האקדמיה המקומית למוזיקה.<ref></ref>

== ערים תאומות ==

* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טירול: ערים
קז'ימייז'ה ויילקה

קז'ימייז'ה ויילקה (בפולנית: Kazimierza Wielka) היא עיירה במחוז קז'ימייז'ה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, על גדת נהר נידז'יצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
העיירה מוזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-14 כמרכז כנסייתי. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

הקמת בית חרושת לסוכר בעיירה באמצע המאה ה-19 וחיבורה לרשת מסילות הברזל האיץ את התפתחותה הכלכלית.

==יהודי קז'ימייז'ה ויילקה==
בשנת 1921 נמנו בעיירה 293 יהודים, כעשירית מתושביה, ובין מלחמות העולם פעלו ביישוב בית מדרש ובית ספר יהודי, והתקיימה במקום פעילות ציונית. במהלך שנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם.

לאחר כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, נקבעה העיירה כמרכז שלטון לכפרי סביבתה, ויהודיה מגיל 14 עד 60 גויסו לעבודות כפייה, וחויבו בענידת טלאי צהוב. מעת לעת ערכו אנשי גסטאפו שהגיעו ממייחוב הסמוכה מעשי שוד ורצח בקרב יהודי העיירה, כאשר ביום אחד בלבד בשנת 1940 רצחו ביישוב 25 יהודים. בשנת 1941 הגיעו ליישוב יהודים חסרי כל שגורשו משלזיה, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם.

ב-6 בנובמבר 1942 פשטו כוחות גרמניים על העיירה, וציוו על יהודיה להתכנס במקום ריכוז, אך רובם העדיפו להישאר במקומות מסתור. במהלך חיפושים אחר מסתתרים, רצחו הגרמנים 22 יהודים שגילו בבונקר. כעבור יומיים, הכריזו הגרמנים כי יהודים שיסגירו עצמם ממקומות המסתור יישלחו לעבודה. כ-210 יהודים שהתפתו להבטחות הגרמנים, והסגירו עצמם, נרצחו מיד בידי הגרמנים ביער הסמוך. ב-22 בדצמבר 1942 רצחו הגרמנים 27 יהודים נוספים מהעיירה שהסתתרו בכפר הסמוך בוז'נקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160731182900/http://moreshet.pl/he/node/1165 קז'ימייז'ה ויילקה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
טאובאו

טאובאו (בסינית: 淘宝网, באנגלית: Taobao) הוא אתר אינטרנט סיני מצליח בעל אופי דומה ל-eBay ואמאזון המופעל בסין על ידי קבוצת עליבאבא.

האתר נוסד על ידי עליבאבא במאי 2003 ומספק שירותי C2C (לקוח-לקוח) בו פותחים עסקים קטנים ואנשים פרטיים חנויות מקוונות.

על פי דירוג אלקסה, האתר הוא בין עשרת האתרים המובילים בעולם. בשנת 2013 היה היקף העסקים דרך האתר מעל טריליון יואן.

== Tmall ==
ב-2008 הציגה Taobao את האתר "Taobao Mall" (בסינית: 淘宝商城) המיועד לשירותי B2C (עסק -לקוח). האתר הצליח בצורה יוצאת דופן וב 2010 שיווק את הפלטפורמה שלו בכתובת נפרדת: "Tmall.com".

בשנת 2011 הודיע ג'ק מא על שינויים ארגוניים בחברה במסגרתם הפך Tmall לחברה עצמאית תחת קבוצת עליבאבא. בנוסף הוגדרה טאובאו, כ"שוק טאובאו" והוגדרה חברה נוספת "eTao" - מנוע חיפוש מקוון לקניות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://taobao.com taobao.com] - אתר הבית
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתרי מסחר אלקטרוני סיניים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
קטגוריה:קבוצת עליבאבא
אברהם יעקב גרשון לסר

הרב אברהם יעקב גרשון לסר (בכתיב יידי: לעססער; כ"ג בכסלו ה'תקצ"ד, 5 בדצמבר 1833 - ליל יום הכיפורים, י' בתשרי ה'תרפ"ה, 7 באוקטובר 1924) היה רב ליטאי-אמריקאי. רבן של כמה עיירות בליטא ואחר כך רב בשיקגו ובסינסינטי ונשיא אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה.

==ביוגרפיה==
נולד לרב עזריאל מאיר לסר בעיירה מיר, למד בישיבת מיר ואחר כך בישיבתו של רבי גרשון תנחום ממינסק. היה תלמידם המובהק של רבי יוסף המו"צ מקלצק ושל רבי שמואל אביגדור תוספאה מקרלין, שאף העניק לו סמיכה לרבנות. הוא נסמך לרבנות גם על ידי רבי יוסף רייזין מסלונים ורבי יחיאל הלר מחבר "עמודי אור", רבי יצחק אלחנן ספקטור ורבי יהושע יצחק שפירא (ר' אייזיל חריף) מסלונים.

בשנת ה'תרכ"א, 1861, קיבל משרת רבנות ראשונה באמסטיבאווה () שבפלך גרודנו, ואחריה כיהן בהאלינקה שליד סובאלק, בהורודוק הסמוכה לוולוז'ין ובלודווינוב שבפלך סובאלק.

הוא הוזמן בידי בני עירו שהשתקעו בארצות הברית לבא לכהן כרבם, ובשנת ה'תרמ"ב, 1882, היגר לארצות הברית והתמנה כרבן של קהילות בית המדרש הגדול ו"בני יעקב" בשיקגו. בשנת ה'תרנ"ח, 1898, נקרא לכהן כאב"ד סינסינטי. הוא עבר לעיר וכיהן כרבן של שלוש קהילות של יוצאי רוסיה ופולין, קהילות "בית תפילה". הוא היה מראשוני הרבנים הבכירים שהגיעו לארצות הברית, והיה שותף לייסוד אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה ונשיאה הראשון של האגודה (תרס"ב, 1902) בתור זקן הרבנים האורתודוקסים בארצות הברית. לאחר שהתפטר מתפקידו זה, מונה לנשיא הכבוד של האגודה. השתתף גם בייסוד "עזרת תורה".

מלבד ספריו, פרסם הרב לסר מחידושי תורתו במאסף התורני "בית ועד לחכמים".

הוא נפטר בליל יום הכיפורים, י' בתשרי ה'תרפ"ה, 7 באוקטובר 1924.

לאחר פטירתו החליף אותו ברבנות קהילות "בית תפילה", הרב בצלאל אפשטיין.

==מספריו==
* 
* 

==לקריאה נוספת==
* אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ג', ירושלים תשכ"ה, עמ' 244–245

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* מ. צינוביץ, רבנים ילידי מיר גדולי־התורה בחו"ל: הרב ר' אברהם יעקב לסר, בתוך: ספר מיר, ירושלים תשכ"ג, 433–434 ( תמונה מס. 221)
* [http://kevarim.com/rabbi-avraham-yaakov-gershon-lesser/ עוד מידע וקישורים אודותיו] באתר "kevarim.com"

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:שיקגו: רבנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1833
קטגוריה:נפטרים ב-1924
משפט האידיאל הראשי

משפט האידיאל הראשי של ולפגנג קרול קובע שבתחום שלמות נתרי, אידיאל ראשוני שהוא מינימלי מעל איבר, הוא מינימלי. משפט זה, והכללות שלו, מאפשר לחשב את הגובה של אידיאלים ראשוניים, ודרך זה את ממד קרול של חוגים שונים.

אומרים שאידיאל ראשוני <math>P</math> הוא מינימלי מעל <math>a</math> אם אין ראשוני <math>\ a \in Q \subset P</math>, וסתם מינימלי אם אין ראשוני <math>Q</math> כך ש- <math>\ 0 \subset Q \subset P</math>. לפי ההגדרה, ראשוני מינימלי הוא ראשוני בעל גובה 1 לכל היותר.


מן המשפט נובעת גם התוצאה הכללית יותר ("משפט האידיאל הראשי המוכלל"), שאידיאל ראשוני שהוא מינימלי מעל <math>\ a_1,\dots,a_n</math> הוא מגובה <math>n</math> לכל היותר. בפרט, הגובה של אידיאל ראשוני חסום (מלמעלה) על ידי מספר היוצרים שלו. ולהפך: אידיאל מגובה <math>n</math> אי-אפשר ליצור בפחות מ-<math>n</math> איברים. בפרט, בחוג נתרי קומוטטיבי לכל אידיאל ראשוני יש גובה סופי. מכיוון שממד קרול הוא הסופרימום של גבהי האידיאלים המקסימליים, נובע מכאן גם שלתחום שלמות מקומי יש ממד קרול סופי.

קטגוריה:תורת החוגים
קטגוריה:גאומטריה אלגברית
משאבת דלק

235x235px
משאבת דלק היא מכונה בתחנת דלק המשמשת לשאיבה של דלק לסוגיו: בנזין ברמות אוקטן שונות, סולר למנועי דיזל, אתנול, דלק ביולוגי לסוגיו, וסוגים נוספים, לשם הנעת כלי רכב מנועיים בעלי מנוע בעירה פנימית. משאבות דלק ידועים גם בשם מנפֵק דלק (ארצות הברית), מתדלק (אוסטרליה), משאבות בנזין (חבר העמים הבריטי), ועוד.

== היסטוריה ==
משאבת הדלק הראשונה הומצאה ונמכרה בידי סילבנוס בוו'זר בעיר פורט ויין, אינדיאנה, כבר בספטמבר 1885. המשאבה הייתה סוג של מכלית דלק, ונועדה לא לשם מכוניות, שלא הומצאו עדיין אלא לשם מנורות נפט ותנורים. לאחר מכן שיפר בוו'זר את המצאתו עבור כלי רכב על ידי הוספת אמצעי בטיחות, וכן הוספת צינור שיעביר את הדלק ישירות מהמכל אל המכונית.

== מבנה ==
כיום, משאבת הדלק מחולקת לשני חלקים עיקריים: "ראש" אלקטרוני, המכיל מערכת משובצת מחשב השולטת בפעולת המשאבה, ומערכת מפותלת הכוללת צינורות, שסתומים, ועוד. תפקידה לשאוב את הדלק שממוקם בקרקע באמצעות מנוע חשמלי ולהעבירו למכל הדלק של המכונית המתודלקת.

== ראו גם ==
* תחנת דלק
* תחנות דלק בישראל

== קישורים חיצוניים ==

* 
* בלדד השוחי, [http://news.nana10.co.il/Article/?ArticleID=192924 כיצד משאבות הדלק יודעות מתי להפסיק?], באתר nana10, 10 ביולי 2005 

קטגוריה:דלק
דלק
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:תשתיות אנרגיה
Tmall

Tmall (בסינית: 天猫, פין-יין: Tiānmāo, נקראה בעבר: Taobao Mall) היא חברה סינית המתפעלת אתר אינטרנט של שירותי קמעונאות מקוונים (B2C) אשר התפצלה מטאובאו בשנת 2011 וקיבלה מעמד של חברה עצמאית תחת קבוצת עליבאבא הסינית. <div>הפלטפורמה של Tmall לעסקים סיניים או אחרים למכירת מוצרים בסין, הונג-קונג, מקאו וטאיוואן.</div>

== היסטוריה ==
האתר Tmall.com הוצג לראשונה על ידי טאובאו באפריל 2008 בשם Taobao Mall (קניון טאובאו, בסינית: 淘宝商城) כפלטפורמה המיועד לקמעונאות B2C בתוך האתר המיועד ללקוחות פרטיים של טאובאו.<div class="">בנובמבר 2010, Taobao Mall הושק בכתובת משלו tmall.com כדי להפריד בין רשימות הסוחרים של תחום ה-C2C של טאובאו, ובמקביל הושק קמפיין בשווי 30 מיליון דולר לפרסום האתר החדש והעלאת המודעות אליו.</div>בשנת 2011 הודיע מנכ"ל עליבאבא, ג'ק מא על ארגון מחדש בחברת טאובאו וממנה נוצרו שלוש חברות, אחת שהמשיכה את הקו הקודם של טאובאו, בשם "שוק טאובאו" השנייה היא Tmall והשלישית eTao המספקת שירותי חיפוש עבור קניות מקוונות.

בינואר 2012 TMall.com שינה באופן רשמי את שמו ל Tian Mao (בסינית: 天猫) שהוא האופן בו נהגה השם בסינית ופירושו המילולי הוא "חתול שמיים".

ברבעון הראשון של 2013 החזיק האתר ב-51.3% מהפעולות המקוונות בתחום B2C בסין.

בין המוכרים ב Tmall נמצאים: P&G, אדידס, יוניקלו, GAP, Nine West, Reebak, ECCO, ריי באן, ניו באלאנס, יומברו, Lenovo, Dell, Nokia, Philips, סמסונג, לוג'יטק וליפטון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אתרי מסחר אלקטרוני סיניים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2008
קטגוריה:קבוצת עליבאבא
צבי הירש מסליאנסקי

צבי הירש מסליאנסקי, 1895
צבי הירש מַסליַאנסקי (באנגלית: Tzvi Hirsch Masliansky; ג' בסיוון ה'תרט"ז, 6 ביוני 1856 - ה' בשבט ה'תש"ג, 11 בינואר 1943) היה דרשן יהודי מפורסם, שפעל באימפריה הרוסית ובארצות הברית. התפרסם בשל נאומיו הציוניים וכונה "המטיף הלאומי".

==ביוגרפיה==
נולד לחיים מסליאנסקי בעיר סלוצק שבפלך מינסק ברוסיה הלבנה. מגיל 12 למד במשך שנתיים בישיבת מיר. בהיותו בן 14 נפטר אביו. הוא נסע לפוריץ ולמד אצל הרב המקומי, ר' יחיאל מיכל וולפסון. אחרי תום לימודיו שימש כמורה לעברית ו"מגיד מישרים" בפינסק במשך 14 שנים. בשנת 1887 עבר ליקטרינוסלב וגר בה עד 1891. בשלב זה פגש בו משה לייב ליליינבלום, שעמד על כישרונו כמטיף ושידל אותו לנטוש את ההוראה ולהתמקד בתעמולה למען חובבי ציון. מסליאנסקי היה למגיד נודד ועבר בין ערי רוסיה כשהוא נושא את דרשותיו, שבהן עסק בעיקר בציונות ולאומיות יהודית. דרשותיו, שהקנו לו שם של דרשן ומטיף מן השורה הראשונה, נישאו בדרך כלל ביידיש (שפתם של יהודי האימפריה הרוסית) אך לעיתים גם בעברית. במסע דרשותיו ביקר באודסה ובערים גדולות אחרות, וב-1894 הגיע לאנגליה, שממנה היגר לארצות הברית כעבור שנה.

בארצות הברית המשיך בתחילת דרכו במסעות נאומים, וב-1898 קיבל במה קבועה לנאום בה, במכון היהודי במזרח ברודוויי שבמנהטן. הוא היה נושא נאום שבועי במכון מדי שבת לפני קהל המונים. בן-ציון אייזנשטט כתב עליו כי "ברא תקופה חדשה בדרוש".

ב-1902 היה ממייסדי העיתון היהודי "די וועלט" בניו יורק, ושימש עורכו הראשון במשך כמה שנים.

מלבד ספר הדרשות שהדפיס, "מאסליאנסקי'ס דרשות פיר שבתות וימים טובים" (1909), כונסו כתביו ודרשותיו לאחר מותו בשלושה כרכים בשם "כתבי מאסליאנסקי" (ניו יורק: היברו פאבלישינג קאמפאני, תרפ"ט, 1929). הספר כולל גם את "ספר הזכרונות והמסעות" שלו.

צבי הירש מסליאנסקי נפטר בברוקלין והותיר אחריו את רעייתו, חמישה ילדים ונכדים. חתנו היה הסופר והביבליוגרף פנחס טורברג.

על שמו רחוב בשכונת רמות בירושלים. אוסף על שמו שמור בספרייה הלאומית<ref></ref>.

==לקריאה נוספת==
* היצהרי: ספר תולדות המטיף הלאמי: צבי הירש מאסליאנסקי, והרבה מכתבים, מאמרים, מליצות ושירים מאת אנשי השם, המספרים בשבחו ופעולתו על במות ישראל, יצא לאור על ידי מכבדיו ומוקיריו משה זאבלאצקי ויוסף מזל, מנצ'סטר: דפ' יוסף מזל, 1895.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* צביה נרדי, [http://www.clevelandjewishhistory.net/silver/masliansky-biography.html ביוגרפיה של צבי הירש מסליאנסקי], כתובה בידי נינתו, באתר היסטוריה יהודית של קליבלנד
* [http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/judaica/ejud_0002_0013_0_13380.html MASLIANSKY, ZVI HIRSCH], מתוך ה-Encyclopaedia Judaica
* Moshe D. Sherman, [https://books.google.co.il/books?id=cgMCSrDxKGAC&pg=PA147#v=onepage&q&f=false Orthodox Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook] עמודים 147–149
* אבא הלל סילבר, [http://www.clevelandjewishhistory.net/silver/masliansky.html ר' צבי הירש מסליאנסקי], באתר היסטוריה יהודית של קליבלנד
* [http://www.worldcat.org/search?qt=worldcat_org_all&q=Masliansky%2C+Zvi+Hirsch צבי הירש מסליאנסקי], באתר WorldCat
* 
;מכתביו
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:מגידים
קטגוריה:ילידי 1856
קטגוריה:נפטרים ב-1943
ציקלופירוקס

ציקלופירוקס הוא חומר נגד פטריות המשמש לטיפול דרמטולוגי מקומי בפטרת, ובפרט לטיפול בפטרת Tinea versicolor. התרופה נמכרת בין היתר בצורת לק לציפורניים, עבורו לא נדרש מרשם רופא.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרופות נוגדות פטריות
אדולף מריקס

אדולף מריקס (באנגלית: Adolph Marix; 1848 - 24 באפריל 1919) היה קצין אמריקאי יליד גרמניה בחיל הים האמריקאי.

==קורות חיים==
נולד בסקסוניה והיגר כילד עם משפחתו לארצות הברית. בשנת 1864 החל ללמוד באקדמיה הימית של ארצות הברית באנאפוליס, ובשנת 1868 היה לבוגר היהודי הראשון של האקדמיה.

שירת על ספינת הקרב USS Maine שהתפוצצה בנמל הוואנה, והתמנה כשופט חוקר להתפוצצות זו. הצטיין בשירותו במלחמת ארצות הברית–ספרד. הוא סיים את שירותו הצבאי בשנת 1910 בדרגת סגן אדמירל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:אדמירלים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1848
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1919
Bad Robot Productions

Bad Robot Productions (בתרגום חופשי: הפקות רובוט רע, בעבר Bad Robot) היא חברת הפקת סרטים וסדרות אמריקאית בבעלות ג'יי ג'יי אברהמס. החברה הפיקה בין היתר את סדרות הטלוויזיה "זהות בדויה", "אבודים", "פרינג'", "מבוקש" ו"מהפכה", וכן את סרטי הקולנוע "משימה בלתי אפשרית 3", "קלוברפילד", "סטארטרק", "סופר 8", "האויב בתוכנו - סטארטרק", "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", "משימה בלתי אפשרית: אומת הנוכלים", "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר" ו"סטארטרק: אל האינסוף".

Bad Robot הייתה בעבר חלק מ-Touchstone Television, אך הועברה על ידי אברהמס לסרטי פרמאונט והאחים וורנר לאחר שהחוזה עם ABC הסתיים בשנת 2006.

אברהמס הוא היו"ר והמנהל הכללי של החברה.

משנת 2001 הלוגו של החברה  הוא רובוט אדום, בליווי קולות של שני ילדיו של אברהמס שאומרים "Bad robot!" ("רובוט רע!").

מטה החברה ממוקם בסנטה מוניקה, קליפורניה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
הוברטוס פון פילגרים

הוברטוס פון פילגרים (בגרמנית: Hubertus von Pilgrim; נולד ב-24 באוגוסט 1931) הוא אמן גרמני.

==קורות חייו==
פון פילגרים, יליד ברלין, למד היסטוריה, ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת היידלברג בין השנים 1951-1954. באותה תקופה למד פיסול אצל אריך הקל . בין השנים 1954-1960 למד פיסול אצל ברנהרד הייליגר באוניברסיטה לאמנויות בברלין. כמו כן למד דפוס שקע בפריז אצל 
סטנלי הייטר . בין השנים 1963-1977 לימד באוניברסיטה לאמנות בבראונשווייג. משנת 1977 עד 1995 היה פרופסור באקדמיה לאמנויות במינכן .

==תחומי פעילות==
פון פילגרים הוא פסל, דפס וטובע מדליות. 

פון פילגרים היה סגן נשיא פור לה מריט בין השנים 2009-2013.
פסלו של הוברטוס פון פילגרים, "צעדת המוות מדכאו". העתק המוצב ביד ושם.

==יצירתו==
בין יצירותיו הידועות:
* מטבע עם תבליט דיוקנו של הרמן הסה.
* פסל של צעדת המוות מדכאו, הפסל מנציח את 7,000 אסירי צעדת המוות שיצאו ב-26 באפריל 1945 מדכאו לפהרנוולד - מחנה משנה של דכאו ששכן בעיר וולפראצהאוזן . המקור הוצב בגאוטינג ב-1989 לאחר שבעבודת מחקר של תלמיד תיכון בעיר נחשף סיפור צעדת המוות. בעקבות פרסום המחקר יזמה עיריית גאוטינג תחרות פסלים. מתוך 60 פסלים שהשתתפו בתחרות נבחרה יצירתו של פון פילגרים. שמונה עותקים של הפסל קיימים בכפרים ובעיירות בדרום גרמניה, בהם עברה צעדת המוות. ב-1 בנובמבר 1992 הוצב עותק תשיעי של הפסל ביד ושם.
* תבליט לקפלה של הלמוט שטריפלר (Helmut Striffler).
* פרוטומה של קונראד אדנאואר המוצגת בארמון שאומבורג בבון. הפרוטומה עוצבה בהשפעת התרבות הטולטקית של מסו-אמריקה.

עבודתו של פון פילגרים שמורה ומוצגת במוזיאון ברוקלין לאמנות ובמכון האמנות של שיקגו.

==פרסים ועיטורים==
* פור לה מריט, 1995.
* עיטור מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, 1997.
* עיטור מסדר ההצטיינות הבווארי , 2005.
* עיטור יוהאן וייט דל , 2008.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:פסלים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1931
ננדור גליד

ננדור גליד (בסרבית: Nandor Glid, סובוטיצה 12 בדצמבר 1924 – בלגרד, 31 במרץ 1997) היה פסל, צייר ודפס יהודי יוגוסלבי - סרבי.

==קורות חיים==
גליד נולד במשפחה יהודית. במהלך מלחמת העולם השנייה איבד כמעט את כל בני משפחתו במחנות הריכוז של הגרמנים. הוא הצטרף לתנועת השחרור הלאומית של טיטו. בתקופת המלחמה נפצע מספר פעמים.

לאחר המלחמה, בשנת 1945, נרשם לבית הספר לאמנות שימושית. בשנת 1948 נרשם ללימודים באקדמיה לאמנות בבלגרד, ובשנת 1950 זכה בפרס לפיסול. בשנת 1951 סיים את לימודיו בכיתתם של ראדטה סטנקוביץ' ומרין שטודין .

משלהי 1950 עד סוף שנות ה-60 הציג ופעל מחוץ ליוגוסלביה. הוא היה פרופסור בפקולטה לאמנות שימושית ועיצוב, ובין השנים 1985–1989 היה רקטור האוניברסיטה לאמנויות בבלגרד.
"דכאו – שאת ושבר", מאת ננדור גליד, 1977 

==יצירות==
* אנדרטה לזכר קורבנות דכאו, 1968. העתק של האנדרטה מוצג ביד ושם מאז 1977.
* אנדרטה ליוגוסלבים שנספו במחנה הריכוז מאוטהאוזן, 1958. האנדרטה מוצגת במאוטהאוזן.
* האנדרטה "שולחן לאחד", 1980. האנדרטה מוצגת בקרגוייבץ.
* אנדרטת השואה בסלוניקי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנים יהודים סרבים
קטגוריה:פסלים יהודים
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מיוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מסרביה
קטגוריה:ניצולי השואה: יוגוסלביה
קטגוריה:ניצולי השואה: סרביה
קטגוריה:יהודים בשואה: סרביה
קטגוריה:ילידי 1924
קטגוריה:נפטרים ב-1997
אנלי ארהרדט

אנליזה "אנלי" יאהנס-ארהרדט (בגרמנית: Anneliese "Annelie" Jahns-Ehrhardt; נולדה ב-18 ביוני 1950) היא אתלטית עבר מזרח גרמניה, אלופה אולימפית (מינכן 1972), אלופת אירופה (רומא 1974) ושיאנית עולם בריצת 100 מטר משוכות.

== ביוגרפיה ==
ארהרדט נולדה באורסליבן, סקסוניה-אנהלט.

===סגנית אלופת אירופה===
באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1971 זכתה ארהרדט במדליית כסף בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 12.96 שניות, אחרי בת ארצה שיאנית העולם קארין בלצר שקבעה שיא אליפות חדש של 12.94 שניות ולפני טרזה סוקנייביץ' מפולין (13.21 שניות).

===אלופה אולימפית ושיאנית עולם===
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה ארהרדט במדליית זהב, בריצת 100 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 12.59 שניות, לפני ולריה בופנו מרומניה (12.84 שניות) וקארין בלצר (12.90 שניות).

===אלופת אירופה===
באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1974 זכתה ארהרדט במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בשיא אליפות חדש של 12.66 שניות, לפני בת ארצה אנרוז פידלר (12.89 שניות) וטרזה נובק מפולין (12.91 שניות)

באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה ארהרדט במקום עשירי בריצת 100 מטר משוכות ולא הצליחה להגן על תוארה. בשלב חצי הגמר היא סיימה שלישית בתוצאה של 13.28 שניות שהקנה לה מקום בשלב הגמר, אך הריצה נפסלה ולכן נערכה ריצה נוספת שבה היא סיימה חמישית בתוצאה של 13.71 שניות ולא עלתה לשלב הגמר.

== תארים והישגים ==
* במהלך הקריירה שלה היא זכתה ב-11 תוארי אליפות מזרח גרמניה וקבעה 20 שיאי עולם חדשים.

== שיאי אישיים ==
* ריצת 100 מטר משוכות: 12.3 שניות (1973)

== ראו גם ==

*התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר משוכות (ויקיפדיה האנגלית)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצניות מזרח גרמניות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אלופות אולימפיות מזרח גרמניות: אתלטיקה
קטגוריה:שיאניות עולם מזרח גרמניות: אתלטיקה
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1950
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1950
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 100 מטרים משוכות
זיון איטי ונוח כנגד הקיר

זיון איטי ונוח כנגד הקיר או זיון ארוך ונוח כנגד הקיר (באנגלית: Slow\Sloe Comfortable Screw Up Against The Wall או Slow\Sloe Comfy Screw Against The Wall) הוא קוקטייל המורכב מ-30 מ"ל סלו ג'ין, 30 מ"ל סאות'רן קומפורט, 30 מ"ל וודקה, 30 מ"ל ליקר גליאנו ו-30 מ"ל מיץ תפוזים. מקשטים בפרוסת תפוז.

==מקור השם==
מקור השם של הקוקטייל (באנגלית) נובע ממרכיביו. השם מקל על זכירת המרכיבים:
* "Slow\Sloe" - "סלו ג'ין"
* "Comfortable" - סאות'רן קומפורט
* "Screw" - וודקה ומיץ תפוזים - קוקטייל סקרודרייבר
* "Up Against The Wall" - ליקר גליאנו מגיע בבקבוק גבוה מאוד ומקומו הוא תמיד בקצה המדף, סמוך לקיר

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20101124065555/http://cocktaildb.com/recipe_detail?id=3785 הקוקטייל במסד הנתונים האינטרנטי לקוקטיילים]

קטגוריה:קוקטיילים
סבסטיאן שטייגר

סבסטיאן שטייגר (בגרמנית: Sebastian Steiger; 1918, אוטלינגן - 2012, בזל) היה מורה וחסיד אומות העולם משווייץ.

==קורות חיים==
סבסטיאן שטייגר היה בנו של כומר קלוויניסטי. הוא למד בסמינר למורים בשירס . בין השנים 1940–1943 למד בסמינר למורים בציריך.

===פעילותו למען יהודים בתקופת השלטון הנאצי===
בתחילת 1943 נשלח שטייגר משווייץ לעבוד בבית היתומים בטירה שאטו דה לה היל (Château-de-la-Hille) בארייז'. בית היתומים נוהל על ידי הארגון "סיוע שווייצרי לילדים" (Secours Suisse aux Enfants) אותו הקים מוריס דובואה. ארגון זה היווה סניף של הצלב האדום השווייצרי. בין שוכני בית היתומים היו 120 ילדים יהודים שנמלטו מגרמניה לבלגיה אחרי ליל הבדולח. שטייגר לימד מתמטיקה וצרפתית את הילדים בגיל בית הספר היסודי. בנוסף לכך לקח את הילדים לטיולים בסביבה, לימד אותם שירים וסיפר להם סיפורים. בסוף 1943 נתן את דרכונו השווייצרי ליהודי, לאחר שהחליף את תמונת הדרכון כדי להציל את היהודי מגירוש. יהודי זה, ולטר קמלט (Walter Kamlet), הצליח להימלט לשווייץ בעזרת דרכונו של שטייגר. שטייגר המשיך להתגורר בצרפת ללא הדרכון. כשביקש לחזור לשווייץ, נעצר על ידי המשטרה השווייצרית עד שהצליח להוכיח את זהותו.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה המשיך ללמוד שטייגר הוראה בתחום החינוך המיוחד והמשיך בקריירת הוראה בארלסהיים ובבזל. כמו כן המשיך שטייגר בפעילותו למען יהודים. הוא ייסד אגודה לסיוע לילדים יהודים. הוא נישא ב-1956 ונולדו לו שלושה ילדים. בין השנים 1990-1958 הוביל אירועי זיכרון ביום זיכרון שנתי לילדים היהודים שנספו בשואה (Tag des jüdischen Kindes). הוא היה חבר ועדת התיאום הגרמנית לשיתוף פעולה יהודי-נוצרי , האגודה השווייצרית-ישראלית ועמותת ידידי ילדי קריית יערים.

בשנת 1982 פרסם שטייגר ספר על חוויותיו כמורה בשאטו דה לה היל ("Die Kinder von Schloss La Hille"). בשנת 1985 ביקר שטייגר בלהבות הבשן ונפגש עם הילדים שחינך בשאטו דה לה היל.

==הכרה==
בשנת 1993 הכיר יד ושם בסבסטיאן שטייגר בתור חסיד אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שווייצרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת

קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1918
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-2012
ארי-פקה ליוקונן

ארי-פקה ליוקונן (בפינית: Ari-Pekka Liukkonen; נולד ב-9 בפברואר 1989) הוא שחיין פיני, אלוף אירופה (בודפשט 2021) במשחה ל-50 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
ליוקונן נולד בפיקסמקי.

===2011===
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בסוף יולי 2011 סיים ליוקונן במקום 27 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.67 שניות

===2012===
באליפות אירופה שנערכה בדברצן הונגריה במאי 2012 סיים ליוקונן במקום רביעי, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא פינלנד חדש של 22.22 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 33 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.62 שניות.

באולימפיאדת לונדון (2012) סיים ליוקונן במקום 25 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.57 שניות.

===2013===
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד באוגוסט 2013 סיים ליוקונן במקום 19 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.38 שניות

===2014===
====מדליית ארד באליפות אירופה====
באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה באוגוסט 2014 זכה ליוקונן במדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.93 שניות, אחרי פלורן מנודו מצרפת שקבע שיא אליפות חדש של 21.32 שניות וקונרד צ'רניאק מפולין (21.88 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 38 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.45 שניות.

===2015===
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 סיים ליוקונן במקום 22 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.54 שניות ובמקום 48 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.64 שניות.

באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט, נתניה בדצמבר אותה שנה סיים ליוקונן במקום שישי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.39 שניות. נוסף לכך הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:25.39 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.70 שניות, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי משולב (שתי שחייניות ושני שחיינים) בתוצאה של 1:31.93 דקות, במקום שישי במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב משולב בתוצאה של 1:39.53 דקות, כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.20 שניות ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:35.76 דקות.

===2016===
באליפות אירופה שנערכה בלונדון במאי 2016 סיים ליוקונן במקום חמישי בתוצאה של 22.01 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא פינלנד חדש של 21.92 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 39 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.05 שניות.

===2021===
====אלוף אירופה====
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט במאי 2021 זכה ליוקונן במדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.61 שניות, לפני בן פראוד מבריטניה (21.69 שניות) וכריסטיאן גולומייב מיוון (21.73 שניות).

== חייו האישיים ==
ב-2 בפברואר 2014 ליוקונן יצא מהארון בריאיון לתקשורת.

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר חופשי: 21.58 שניות (2017), שיא פינלנד
* 100 מטר חופשי: 49.44 שניות (2016)

===בריכת 25 מטר===
* 50 מטר חופשי: 21.20 שניות (2018), שיא פינלנד
* 100 מטר חופשי: 47.56 שניות (2012)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים פינים
קטגוריה:שחיינים להט"בים
קטגוריה:אלופי אירופה בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:נושאי דגל פינלנד באולימפיאדה
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1989
יונתן לוי (מחזאי ומשורר)

יונתן לוי (נולד ב-1974 בקנדה) הוא מחזאי, משורר, במאי תיאטרון ומורה ישראלי.

==ביוגרפיה==
לוי הוא בן לדפנה לוי, מתרגמת, ולשמעון לוי, פרופסור אמריטוס לתיאטרון. בילדותו הוריו נפרדו והוא גדל עם אמו בירושלים.

את שירותו הצבאי מילא לוי בעיתון במחנה ולאחריו למד פילוסופיה ולימודי BA כלליים באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית. בזמן לימודיו חבר לליאור ווטרמן והשניים החלו ליצור לתיאטרון, ואף זכו בפרס היוצר המבטיח של פסטיבל עכו בשנת 2004 על יצירתם "מנו מלך אטלנטיס".

סבתו של לוי מצד אביו, חוה לוי, הייתה מראשוני האנתרופוסופים בארץ, ובשנת 2008 היה שותף להקמת המסלול האנתרופוסופי בתיכון אורט ישראל בקריית טבעון, שהפך כעבור ארבע שנים לתיכון "שקד", ושבו הוא מלמד גם כיום. 

בשנת 2011 עלה מחזהו "סדאם חוסיין", שלוי הגדיר כ"מחזמר היסטוריוסופי אלטרנטיבי", וזכה לשבחי המבקרים ולפרס ראש העיר בפסטיבל עכו של אותה שנה. בהמשך דרכו חבר לנועם ענבר, סולן להקת הבילויים והשניים יצרו את המחזה המוזיקלי "רפול והים" שזכה להצלחה דומה. בפסטיבל ישראל 2016 העלה את ההצגה "נפילים", שאותה כתב יחד עם בועז לביא, ועם מוזיקה של נועם ענבר. 

בשנת 2015 יצא לאור "מַלְכִּיטַוָּס", ספר המרכז את מרבית יצירתו עד כה, המאופיינת כ"דרמה שירית ושירה דרמטית", בהוצאת דחק לספרות טובה ובעריכת יהודה ויזן. הספר זכה אף הוא לשבחי המבקרים, ובאותה שנה זכה בפרס שרת התרבות למשוררים בתחילת דרכם.

ב-2017 יזם את "פסטיבל שייח' אבריק לתרבות אזרחית", פסטיבל פתוח וללא תקציב ציבורי כלשהו שהזמין את הציבור ליצור אירועים תרבותיים ברחבי טבעון וסביבתה, תוך שימוש יצירתי במרחבים הפרטיים והציבוריים, מתוך כוונה לבנות קשרים קהילתיים על בסיס משאלות ואינטרסים תרבותיים ואמנותיים חופשיים. הפסטיבל העמיד כ-250 אירועים, עם 700 יוצרים פעילים, בתקציב של 35 אלף ש"ח ומשך אלפי מבקרים. 

לוי מתגורר כיום בטבעון עם בת זוגו ושלושת ילדיהם. בעבר התגורר בכפר הבדואי טבאש בקרבת העיר.

בשנת 2023 הוציא נועם ענבר אלבום סולו בשם "הפניקס" שכל תמליליו נכתבו על ידי לוי<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
*
*
*
*
*[http://tomerpersico.com/tag/מלכיטוס/ מלכיטוס], באתר לולאת האל, הבלוג של תומר פרסיקו, 10 במרץ 2011

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:סגל במחנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי קנדה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
ארמיית קוריאה

ארמיית קוריאה (ביפנית: 朝鮮軍) הייתה ארמייה של הצבא היפני הקיסרי.

==היסטוריה==
במהלך מלחמת רוסיה–יפן, כבשה האימפריה היפנית חלקים גדולים מחצי האי קוריאה. ב-11 במרץ 1904, החליט המטה הכללי של הצבא היפני הקיסרי על הקמת ארמייה מיוחדת שתפקידה יהיה להגן על השגרירות היפנית בסיאול ועל המתיישבים היפנים בקוריאה כולה. ב-29 באוגוסט 1910 נחתם הסכם הדדי בין קיסר קוריאה לבין קיסר יפן, שעיקרו סיפוח מלא של חצי האי הקוריאני לשלטון יפני. בעקבות כך הורחבו מאוד סמכויותיה של ארמיית קוריאה. תפקידה העיקרי היה הגנה על האינטרסים היפניים באזור מפני הצבא האדום. אך גם דיכוי התקוממויות לאומניות שקראו לעצמאות קוריאה. כמו כן, לקחה הארמייה, לצד צבא קוואנטונג, חלק בפלישה היפנית למנצ'וריה.

בשנת 1945 נכללה הארמייה בתוך "הארמייה האזורית ה-17". היא גילתה התנגדות מועטה מול הפלישה לצפון קוריאה. לאחר כניעת האימפריה היפנית, הודיעה הארמייה על נכונותה להיכנע לבעלות הברית. בפועל, בעלות הברית הותירו את כוחות הארמייה חמושים אם כי בפיקוד אמריקאי, במטרה לשמור על הסדר עד שבעלות הברית יוכלו להציב באזור כוח יעיל.
==מפקדים==
* לוטננט גנרל קאנאשאי האראגוצ'י (11 במרץ 1904 – 8 בספטמבר 1904)
* מרשל האסאג'אווה יושאימיצ'אי (8 בספטמבר 1904 – 21 בדצמבר 1908)
* גנרל אוקודו הארונו (21 בדצמבר 1908 – 18 באוגוסט 1911)
* גנרל אריסאווה אואדה (18 באוגוסט 1911 – 14 בינואר 1912)
* גנרל סאדאיושי אנדו (14 בינואר 1912 – 25 בינואר 1915)
* גנרל סאיג'ו אינוקוצ'י (25 בינואר 1915 – 18 באוגוסט 1916)
* גנרל אקיאמה יושאיפורו (18 באוגוסט 1916 – 6 באוגוסט 1917)
* גנרל סטושי מצוקאווה (6 באוגוסט 1917 – 24 ביולי 1918)
* גנרל האיטרו יוצונומיאה (24 ביולי 1918 – 16 באוגוסט 1920)
* לוטננט גנרל ג'ירו אובה (16 באוגוסט 1920 – 24 בנובמבר 1922)
* גנרל סאינוסוקה קיקוצ'י (24 בנובמבר 1922 – 20 באוגוסט 1924)
* גנרל סורוקו סוזוקי (20 באוגוסט 1924 – 2 במרץ 1926)
* גנרל שוסאי מוריוקה (2 במרץ 1926 – 5 במרץ 1927)
* גנרל האנזו קאנאיה (5 במרץ 1927 – 1 באוגוסט 1929)
* גנרל ג'ירו מינאמי (1 באוגוסט 1929 – 22 בנובמבר 1930)
* לוטננט גנרל היאשי סנג'ורו (22 בנובמבר 1930 – 26 במאי 1932)
* גנרל יושיאוקי קוואשימה (26 במאי 1932 – 1 באוגוסט 1934)
* גנרל קנקיצ'י אודה (1 באוגוסט 1934 – 2 בדצמבר 1935)
* גנרל קוניאקי קויסו (2 בדצמבר 1935 – 15 ביולי 1938)
* גנרל קוטרו נקמורה (15 ביולי 1938 – 7 ביולי 1941)
* גנרל סאישאירו אטאגקי (7 ביולי 1941 – 7 באפריל 1945)
* לוטננט גנרל יושאיו קוזוקי (7 באפריל 1945 – 2 בספטמבר 1945)
==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
[http://www.ibiblio.org/hyperwar/Japan/Monos/JM-45/ History of Imperial General Headquarters Army Section (Revised Edition)], HyperWar Foundation.
</div>
קטגוריה:יחידות צבא יפניות במלחמת העולם השנייה
הקורפוס ההררי נורווגיה

הקורפוס ההררי נורווגיה (בגרמנית: Gebirgskorps Norwegen) היה קורפוס הררי של הוורמאכט שלקח חלק במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס ההררי נורווגיה הוקם ב-1 ביולי 1940 בנורווגיה הכבושה בפיקוד אדוארד דיטל. פעולתה הראשונה הייתה "מבצע אייל", שהתרחש ב-22 ביוני 1941 במקביל למבצע ברברוסה. במסגרת המבצע כבש הקורפוס את עיר הנמל האסטרטגית פטסאמו מידי ברית המועצות. בהמשך, במבצע כושל שכונה "מבצע שועל פלטינה", נע הקורפוס לכיוון מורמנסק. דיוויזיות של הקורפוס נעו משני כיוונים במטרה לכתר את העיר, אולם כבר ביום הראשון להתקפה, נתקלו הגרמנים בסדרת בעיות לא צפויות כמו כבישים משובשים וקור, וכמו כן גילו שהמפות שברשותם לא מדויקות. 

הסובייטים גילו התנגדות עזה, ואלמנט ההפתעה אבד. ב-7 ביולי נאלץ דיטל לבקש תגבורת, אולם קיבל רק גדוד מקלענים אחד מנורווגיה. ב-10 ביולי פתחו הגרמנים בהתקפה חדשה, אולם עותק של תוכנית המתקפה נפלה לידי הצבא האדום והגרמנים נאלצו למתוח את כוחותיהם לכל אורכו של נהר ליסטה. בשל הדרכים המשובשות נותקה גם האספקה וההתקפה הגרמנית נבלמה ב-21 בספטמבר. בין אפריל למאי 1942, פתחה הארמייה ה-14 הסובייטית במתקפת נגד, ובאותו החודש סבל הקורפוס מסופת שלגים חמורה שגבתה מחיר כבד. בנובמבר שונה שם הקורפוס להקורפוס ההררי ה-19 (XIX. Gebirgs-Armeekorps). בנובמבר 1944 נאלץ הקורפוס לפנות את לפלנד ולסגת חזרה לנורווגיה שמו שונה ל"פלגת הארמייה נרוויק" (Armeeabteilung Narvik). 

ב-8 במאי 1945 נכנע הקורפוס לבעלות הברית.

==מפקדים==
* גנרל-אוברסט אדוארד דיטל (14 ביוני 1940 - 15 בינואר 1942)
* גנרל-פלדמרשל פרדיננד שרנר (15 בינואר 1942 - 1 באוקטובר 1943)
* גנרל הכוחות ההרריים גאורג ריטר פון האנגל (1 באוקטובר 1943 - 15 במאי 1944)
* גנרל הכוחות ההרריים פרדיננד יודל (15 במאי 1944 - 8 במאי 1945)
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/KorpsGeb/XIXGebKorps-R.htm הקורפוס ההררי נורווגיה] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.axishistory.com/books/149-germany-heer/heer-korps/2816-gebirgs-armeekorps-norwegen הקורפוס ההררי נורווגיה] באתר Axis History 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
קטגוריה:גייסות הוורמאכט
קטגוריה:יחידות הרריות גרמניות במלחמת העולם השנייה
פשמישל פיטר

פשמישל פיטר (בצ'כית: Přemysl Pitter היגוי נכון: פשמיסל או פז'מיסל; 1895, פראג – 1976, Affoltern am Albis שבקנטון ציריך), היה סופר, פעיל זכויות אדם וחסיד אומות העולם מצ'כיה.

==קורות חיים==
פיטר היה מתנדב בצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ועקב מוראותיה, נטה לפציפיזם. הוא החל ללמוד בסמינר תאולוגי אוונגליסטי, החל לפעול בשורות ארגון בינלאומי של סרבני מצפון, הטיף לאי-אלימות והקדיש עצמו לנזקקים. בשנת 1933 ייסד בית יתומים בפראג. פיטר היה חבר בארגון הבינלאומי נגד מלחמה ואחד ממנהליו.

===בתקופת מלחמת העולם השנייה===
בספטמבר 1938 נכנסו כוחות גרמניה הנאצית לחבל הסודטים ובמרס 1939 כבשה גרמניה את כל צ'כיה, ייסדה בה את הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה והחלה ברדיפת יהודים. פיטר קרא לסייע ליהודים, בהרצאות שנשא וכן במאמרים שפרסם בעיתונות. הוא ביקר יהודים והעביר להם ידיעות ואספקה. כמו כן סיפק חלב לבית יתומים בפראג ואסף כסף למען יהודים במצוקה. הוא הסתיר בבית היתומים שייסד ילדים יהודים שיועדו לגירוש למחנות ריכוז ושלח חבילות מזון ליהודים שגורשו. הוא הסתייע באולגה פירץ (Olga Fierz), אזרחית שווייצרית שגרה בפראג וסיפקה לו מזון לשם העברה ליהודים (ולימים הוכרה גם היא בתור חסידת אומות העולם). 

הגסטפו חקר אותו אך הוא לא נרתע והמשיך בפעילותו למען יהודים עד תום המלחמה.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה מונה פיטר לחבר באחד מגופי השלטון הצ'כוסלובקיים ובתפקידו זה נסע לטרזיינשטט והעביר ילדים ניצולי השואה לבתי הבראה ומעונות ברחבי המדינה, בעיקר מדרום-מזרח לפראג. הוא סיפק את צורכי הבריאות, החינוך והתזונה שלהם, ושידך בין יתומים לבין מאמצים פוטנציאליים. כ-35 מהילדים להם סייע פיטר היגרו לישראל, בהם יהודה בקון. עוד סייע פיטר למאות ילדים גרמנים שנכלאו לאחר מלחמת העולם השנייה וגורשו לגרמניה. עם עליית המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה נאלץ פיטר לעזוב את המדינה. הוא היגר לגרמניה ומשם עבר לשווייץ. שם המשיך בפעילות רווחה וכן כתב מספר ספרים, ביניהם ספר על חייו וספר על פעילות ההצלה שלו למען ילדים.

==הכרה==
בשנת 1964 הכיר יד ושם בפשמישל פיטר בתור חסיד אומות העולם. בשנת 1973 קיבל פיטר מנשיא גרמניה גוסטב היינמן את עיטור מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
<gallery>
קובץ:Milíčův dům, pamětní deska Přemysl Pitter (01).jpg|לוח זיכרון על בית היתומים שייסד פיטר ב-1933, בית מיליץ (Milíčův dům)
קובץ:Sauerova, Milíčův dům.jpg|בית מיליץ (Milíčův dům).
File:Přemysl Pitter Büste St. Rupert Nürnberg.JPG|לוח זיכרון לפיטר בכנסיית סנט רופרט בנירנברג
File:Přemysl Pitter tree at Yad Vashem.jpg|thumb|שלט בשדרת חסידי אומות העולם ביד ושם לציון העץ שניטע לזכר פיטר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.yadvashem.org/he/articles/interviews/yeuda-bacon.html על פעילותו של פיטר לאחר השואה], בראיון שקיים יד ושם עם יהודה בקון

קטגוריה:צ'כים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צ'כוסלובקים

קטגוריה:ילידי 1895
קטגוריה:נפטרים ב-1976