OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
1946 בגרמניה

1946 בגרמניה היא השנה בה ציינה גרמניה 75 שנות לאום.

בשנה זו הייתה גרמניה נתונה תחת כיבוש בעלות הברית ועצמאותה מושעית.

== אירועים ==
* מתמזגות מפלגות ה-KPD וה-SPD ויוצרות את מפלגת האחדות הסוציאליסטית הגרמנית
* נוסדה חברת אקסל שפרינגר

== נולדו ==
* 19 בינואר – ריינהרד לאקומי, משורר ומלחין גרמני (נפטר ב-2013)
* 23 בפברואר – בודו האוזר, עיתונאי וסופר גרמני (נפטר ב-2004)
* 24 במרץ – קלאוס דינגר, מוזיקאי גרמני (נפטר ב-2008)
* 6 באפריל – וולפגנג אישינגר, דיפלומט גרמני
* 14 במאי – אלמאר ברוק, פוליטיקאי גרמני
* 15 במאי – קלאוס-פיטר סיגלוך, עיתונאי גרמני
* 17 במאי – אודו לינדברג, זמר גרמני
* 26 ביוני – מריה פון וולצר, עיתונאית גרמנייה
* 26 ביולי:
** ארווין הובר, פוליטיקאי גרמני
** וולפגנג שניידרהאן, רמטכ"ל הבונדסוור בין השנים 2002–2010
* 29 ביולי – רות פוקס, ספורטאית גרמנייה
* 30 בדצמבר – ברטי פוגטס, כדורגלן גרמני

== נפטרו ==
* 8 בפברואר – פליקס הופמן, כימאי גרמני (נולד ב-1868)
* 10 בפברואר – אדוארד פרסניוס, יזם גרמני (נולד ב-1877)
* 14 במרץ – ורנר פון בלומברג, שר המלחמה של גרמניה בין השנים 1935–1938 (נולד ב-1878)
* 22 במרץ – קלמנס פון גאלן, כומר קתולי (נולד ב-1878)
* 24 במרץ – קרל שוהמן, מתעמל גרמני (נולד ב-1869)
* 16 במאי – ברונו טש, כימאי ויזם גרמני (נולד ב-1890)
* 6 ביוני – גרהרט האופטמן, מחזאי גרמני (נולד ב-1862)
* 5 באוגוסט – וילהלם מרקס, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1863)
* 15 באוקטובר – הרמן גרינג, טייס ומפקד הלופטוואפה ומשרד התעופה
* 16 באוקטובר:
** אלפרד רוזנברג, אידאולוג נאצי (נולד ב-1893)
** ארתור זייס-אינקווארט, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1892)
** יואכים פון ריבנטרופ, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1893)
* 30 בנובמבר – גוסטב נוסקה, פוליטיקאי גרמני (נולד ב-1868)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שנים בגרמניה
קטגוריה:1946 לפי מדינות
קטגוריה:1946 בגרמניה
אוניברסיטת קונסטנטינופול

אוניברסיטת קונסטנטינופול (ביוונית: Πανδιδακτήριον, פאנדידקטריון; מילולית: "הוראה כוללת") הייתה מוסד להשכלה גבוהה שהתקיים באימפריה הביזנטית, בחסות קיסרית, משנת 425 ועד כיבוש קונסטנטינופול על ידי צבא האימפריה העות'מאנית ב-1453. מטרת המוסד הייתה הכשרת פקידים לבירוקרטיה האימפריאלית ואנשי מינהל חילוניים לכנסייה (עד 1204 המוסד לא היה מוסד דתי, לא לימד תאולוגיה ולא עסק בהכשרת כמורה).

== תולדות האוניברסיטה ==
את האוניברסיטה יסד הקיסר תאודוסיוס השני כמוסד לימודי גבוה בבירת האימפריה, קונסטנטינופול. החברה הביזטית הייתה חברה בעלת רמה גבוהה של אוריינות, הן בקרב גברים והן בקרב נשים, והעריכה השכלה וידע, כמורשת יוון העתיקה. עוד לפני הקמת האוניברסיטה הממלכתית התקיימו בעיר לימודים ברמה גבוהה בבתי ספר עצמאיים וחלק המשיכו להתקיים גם במקביל אליה (בפרט בית הספר לפילוסופיה של המגנאורה (Μαγναύρα), בסמוך לכנסיית האגיה סופיה). עם הקמת האוניברסיטה היו בה 31 מסלולי לימוד במקצועות כגון משפטים, פילוסופיה, רפואה, אריתמטיקה, גאומטריה, אסטרונומיה, מוזיקה, רטוריקה ועוד. 15 מסלולים נלמדו ביוונית ו-16 בלטינית. לימודי הפילוסופיה במוסד שימרו למעשה את המסורת האפלטונית (והנאו-אפלטונית) והאריסטוטלית למשך אלף שנות ימי הביניים עד לרנסאנס. 

במשך השנים שקעה האוניברסיטה עד שב-1045 פתח קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית מחדש את האוניברסיטה ובפרט ייסד את בית הספר למשפטים (Διδασκαλεῖον τῶν Νόμων), מאורע אשר מסמל את הפיכתו של מקצוע המשפט לתחום נפרד ועצמאי באימפריה, זניחה מסוימת של המשפט הרומי וחזרה מוחלטת אל אופיים של החוקים היוונים המסורתיים. בתקופה זו הונחו היסודות לתקופת הזוהר של המשפט הביזנטי, משפט אשר ישפיע רבות על המערב ובעיקר על איטליה בסוף ימיה של האימפריה.

בשנת 1204 נכבשה קונסטנטינופול על ידי הצלבנים הלטינים (קתולים) במסגרת מסע הצלב הרביעי, אשר הקימו את האימפריה הלטינית. האוניברסיטה שינתה את פניה והפכה למוסד בשירות הכנסייה, להכשרת כמורה ולימודי תאולוגיה. עם כיבוש קונסטנטינופול על ידי צבא האימפריה העות'מאנית ב-1453 באה האוניברסיטה אל קיצה. המלטותם של אנשי האוניברסיטה לכיוון איטליה עקב כך, יחד עם כתבי יד שהצליחו להציל מספרייתה, היו זרז להתפתחות הרנסאנס.

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* Demetrios Constantelos, [http://www.myriobiblos.gr/texts/english/Constantelos_1.html The Formation of the Hellenic Christian Mind] from his book: Christian Hellenism. Essays and Studies in Continuity and Change Publishing by Aristide D. Caratzas, New Rochelle, New York & Athens 
</div>

קטגוריה:האימפריה הביזנטית: תרבות
קטגוריה:מוסדות לימוד ומחקר שאינם פעילים עוד
קטגוריה:קונסטנטינופול
קארין שדויאן

קארין שדויאן (בארמנית: Կարինե Շադոյան; נולדה ב-4 במרץ 1975) היא ארמנית המתאבקת בסגנון חופשי.

שדויאן זכתה במדליית ארד באליפות אירופה בהיאבקות בשנת 2006. היא המתאבקת (האישה) הארמנית הראשונה שזכתה במדליה באליפות אירופה. באותה שנה, היא דורגה במקום 11 בעולם בקטגוריית המשקל שלה (72 ק"ג).

== רקע ==
שדויאן נולדה בסטברופול, שברוסיה, למשפחה ארמנית - סבתה מירוואן. היא הייתה ספורטאית פעילה כבר כילדה: התחילה בענף השחייה, ואז החלה להתאמן בריצת 400 מטר, ובמסוכות 400 מטר. כשהייתה בגיל תיכון, המאמן שלה הזמין אותה להשתתף גם בהיאבקות. היא סירבה, ובסיום התיכון הפסיקה לעסוק בספורט. אך בגיל 22 נמלכה בדעתה, וניסתה את מזלה בהיאבקות בסגנון חופשי. היא מצאה שהיא טובה בזה, וכעבור שישה חודשים הגיעה לתחרות גביע רוסיה, בה הביסה את זומרוד קובנגג'יבה. ב-2005 הייתה זוכת מדליית הכסף באליפות רוסיה. אך היא לא נבחרה לנבחרת רוסיה באולימפיאדת 2004, אז היא החלה להתחרות בארמניה. ב-2006, היא זכתה עבור ארמניה במדליה הראשונה שלה באליפות אירופה.

היא דוברת של מועדון הספורט של האיגודים המקצועיים של ירוואן. מאמניה הם אראיק בגדדיאן ואלדר נשמודינוב.

בת זוגה היא הספורטאית הרוסייה, נטליה גולץ. שדויאן ידועה בשל חוש האופנה שלה ואישיותה התוססת, והפכה לסלבריטאית בארמניה ומחוצה לה. היא מופיעה באורח קבע במדורי סטייל ואופנה.

== תוצאות בתחרויות בינלאומיות ==

=== באליפויות העולם ===

{|class = "wikitable"
!תחרות !!קבוצה !! קטגוריית משקל !! דירוג
|-
|אליפות העולם בהיאבקות 2006 |||| היאבקות נשים, עד 63 ק"ג || 7
|-
|אליפות העולם בהיאבקות 2007 |||| היאבקות נשים, עד 63 ק"ג || 24
|-
|אליפות העולם בהיאבקות 2009 |||| היאבקות נשים, עד 63 ק"ג || 18
|-
|גביע העולם בהיאבקות 2014 |||| היאבקות נשים, עד 63 ק"ג || 16
|-
|}

=== באליפות אירופה ===

{|class = "wikitable"
!תחרות !!קבוצה !! קטגוריית משקל !! דירוג
|-
|אליפות אירופה בהיאבקות 2006 |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || ארד
|-
|אליפות אירופה בהיאבקות 2007 |||| היאבקות נשים, עד 67 ק"ג || 7
|-
|אליפות אירופה בהיאבקות 2008 |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || 8
|-
|אליפות אירופה בהיאבקות 2012 |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || 19
|-
|אליפות אירופה בהיאבקות 2014 |||| היאבקות נשים, עד 69 ק"ג|| 10
|-
|}

=== באליפות אסיה ===

{|class = "wikitable"
!תחרות !!קבוצה !! קטגוריית משקל !! דירוג
|-
|אליפות אסיה בהיאבקות 2004 |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || 5
|-
|}

=== תחרויות אחרות ===

{|class = "wikitable"
!תחרות !!קבוצה !! קטגוריית משקל !! דירוג
|-
|מוקדמות האולימפיאדה במדריד 2004 |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || 15
|-
|טורניר דנה קולובה - נבר פטרובה 2007 |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || ארד
|-
|מוקדמות האולימפיאדה באדמונטון 2008 |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || 7
|-
|Olympic Qualification Tournament (הפרנדה) 2008 |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || 14
|-
|הטורניר הבינלאומי בקייב |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || ארד
|-
|מוקדמות האולימפיאדה בהלסינקי 2012 |||| היאבקות נשים, עד 72 ק"ג || 9
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://unitedworldwrestling.org/ United World Wrestling],

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאיות ארמניות
קטגוריה:ילידות 1975
קטגוריה:מתאבקות ספורטיביות
SIC (פורטוגל)

SIC (בשם המלא: Sociedade Independente de Comunicação, בתרגום לעברית: חברת תקשורת עצמאית), היא רשת טלוויזיה מסחרית פורטוגלית, אשר מפעילה כמה ערוצי טלוויזיה ובראשם SIC, הערוץ המסחרי הראשון בפורטוגל שהחל לשדר ב-6 באוקטובר 1992.

רשימת כל ערוצי הטלוויזיה שהרשת מפעילה:
* SIC - ערוץ בידור כללי;
* SIC Notícias - ערוץ חדשות;
* SIC Radical - ערוץ בידור המכוון לקהל הצעיר;
* SIC Mulher - ערוץ לנשים;
* SIC K - ערוץ ילדים;
* SIC Internacional - ערוץ בינלאומי המשדר לכל רחבי העולם;
* SIC Caras - ערוץ רכילות המתעסק בסלבריטאים

== היסטוריה ==
SIC נוסדה ב-1987, אולם לא פעלה. באותה עת, בעלי השליטה בחברה היו Granada Television, יחד עם Expresso, Impala ו-Projornal. לא ידוע מדוע Granada TV עזבה את החזקותיה בחברה לפני ש-Globo החלה להחזיק בחלק גדול מההחזקות בחברה לפני תחילת השידורים.

בשנת 1992 הושק ערוץ SIC, שהפך לערוץ המסחרי הראשון בפורטוגל והערוץ השלישי אחרי שני הערוצים הציבוריים RTP1 ו-RTP2. בשנים הראשונות לקיומה הייתה SIC בשליטת פרנסיסקו פינטו בלסמאו ובסיוע של Control journal (כיום חברת Impresa, בעלת השליטה בחברה). כבר בתחילת דרכו עקף הערוץ החדש אחרי זמן קצר את הערוץ הציבורי RTP1 והפך לערוץ המוביל בפורטוגל, ובאותה עת התוכניות הנצפות ביותר היו של SIC. בשנים אלו ניחן הערוץ ביצירתיות ובחדשנות לעומת הערוצים האחרים בפורטוגל.

הערוץ הפך למפורסם באירופה, לא רק בזכות נתוני המדרוג הגבוהים, אלא גם בזכות היותו נושא הסרט התיעודי "הטלוויזיה הזאת שלך", ששודר בערוץ ארטה.

בשנת 2005 איבד SIC את ההובלה בטבלות המדרוג לאחר שעקף אותו ערוץ TVI.

כיום, משדר הערוץ בעיקר תוכניות אקטואליה, אופרות סבון וסדרות רכש ממדינות אחרות. כך למשל משדר SIC את סדרות CSI השונות ואת 'מחשבות פליליות' ו'הפמליה'.

בינואר 2021 עמדו שיעורי הצפייה בערוץ על 19%, מה שממקם אותו במקום הראשון במדינה.

== תוכניות ==
=== בידור ===
* The X Factor
* לרדת בגדול

=== ספורט ===
* מונדיאל 2018
* הליגה האירופית

== ראו גם ==
* TV3
* RTP3
* טלוויזיה בפורטוגל

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=EwFf5nvsmEs השקת ערוץ SIC ב-6 באוקטובר 1992] (סרטון מאתר יוטיוב)
* [http://www.impresa.pt/ אתר Impresa] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה פורטוגליים
אי המלך ויליאם

אי המלך ויליאם (באנגלית: King William Island, בצרפתית: Île du Roi-Guillaume, באינוקטיטוט: Qikiqtaq. קודם לכן נקרא ארץ המלך ויליאם) הוא אי במחוז קיטיקמאוט של נונאווט, שהוא חלק מן הארכיפלג הארקטי הקנדי. שטחו מקיף בין 12,516 קמ"ר ל-13,111 קמ"ר, שטח המציב אותו במקום ה-61 בגודלו בעולם ובמקום ה-15 בגודלו בקנדה. נכון ל-2016, באי מתגוררים 1,324 נפש, כולם אינואיטים החיים בקהילה היחידה באי, אוּקְסוּקְטוּק (Uqsuqtuuq).

במהלך החיפושים אחר המעבר הצפון-מערבי, ביקרו חוקרים ארקטיים רבים באי, או חרפו בו.

== גאוגרפיה ==
בין האי לבין חצי האי בותיה מפריד מצפון-מזרח מצר ג'יימס רוס, ומצר רה ממזרח. ממערב נמצא מצר ויקטוריה ומעבר לו האי ויקטוריה. בתוך מצר סימפסון, מדרום לאי, שוכן האי טוד, ומעבר לו, עוד דרומה, חצי האי אדלייד. מפרץ המלכה מוד נמצא דרומית-מערבית לשם.

אלה הם אתרים אחדים על החוף: (בניגוד לכיוון השעון מן הקצה הצפוני) כף פליקס, ויקטורי פוינט וגור פוינט בפתח המפרצון, פואן לה ויקונט, מפרץ ארבוס, כף קרוזייה, (מדרום) מפרץ טרור, איי אירווינג, מפרץ וושינגטון, כף הרשל, גלדמן פוינט, הכניסה למצר סימפסון, איוני טוד, (ממזרח) גיואה הייבן, חצי האי מאתסון, מפרץ לאטרוב, כף מורטון בפי מפרצון פיל, האי מאטי, איי טנט, איי קלארנס, כף פליקס.

== חיות בר ==
האי נודע באוכלוסיות גדולות של קאריבו, שעושים שם את עונות הקיץ לפני שהם נודדים בסתיו בצעידה דרומה על פני קרח הים.

== תפקיד האי בחקר הארקטי ==
=== ג'ון רוס ===
האי היה מיושב שנים רבות על ידי אינואיטים, שאורח חייהם הותאם לתנאי הסביבה הקיצוניים. בשנת 1830 כינה חוקר הארצות הבריטי ג'ון רוס את האי בשם "ארץ המלך ויליאם" על שם המלך הבריטי ויליאם הרביעי; בשעתו סבר רוס, שמדובר בחצי אי. בשנת 1834 צפה ג'ורג' בק, גם הוא חוקר האזור הארקטי, בחופו הדרומי ממפרצון שאנטרי והבין שמדובר באי.

=== ג'ון פרנקלין ===
עוד חוקר בריטי, ג'ון פרנקלין, יצא במשלחת ארקטית כעשר שנים לאחר מכן; שתי ספינותיו קפאו ונלכדו בשנת 1846 בקרח ים צפונית-מזרחית לאי. אחרי שנטשו את ספינותיהם, מתו רוב אנשי הצוות ברעב או קפאו למוות בניסיון לצעוד דרומה סמוך לקו החוף המערבי. שניים מאנשיו של פרנקלין נקברו בהול פוינט על חופו הדרומי של האי. הספינות נחשבו לאבודות לבלי השב, לאחר שמשלחות רבות ניסו בזו אחר זו לאתר אותן, לשווא.

ב-9 בספטמבר 2014 הכריז ראש ממשלת קנדה סטיבן הרפר, שמשלחת מצר ויקטוריה איתרה אחת משתי הספינות של פרנקלין מתחת למים רדודים דרומית לאי המלך ויליאם. הספינה השתמרה במצב מצוין; הסונאר הצליח לאתר את קרשי הסיפון. בתחילת אוקטובר זוהתה הספינה הטרופה כ"ארבוס". הספינה השנייה של המשלחת, "טרור", נמצאה ב-2016 במפרץ טרור, סמוך לחוף הדרום-מערבי של אי המלך ויליאם.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנדה: איים
בית הכנסת רבי יוסף קארו

בית הכנסת רבי יוסף קארו הוא בית כנסת מן המאה ה-16 בעיר העתיקה של צפת, אשר על פי המסורת היה בית מדרשו של רבי יוסף קארו.

==היסטוריה==
רבי יוסף קארו עלה לארץ ישראל מניקופול בשנת ה'רצ"ו (1536), והתיישב בצפת, שם למד בישיבתו של רבי יעקב בירב, והיה אחד מארבעת התלמידים שנסמכו על ידו עם חידוש הסמיכה. עד מהרה הפך לאחד ממנהיגיה הרוחניים של הקהילה היהודית בצפת. הוא קבע את מקומו בבית הכנסת, שהתקיים אז בקומה השנייה של המבנה, שם לימד את תלמידיו ושקד על כתיבת רוב ספריו. רבי יחיא אלצ'אהרי ביקר בבית הכנסת במאה ה-16, וציין כי בבית המדרש לומדים כ-200 תלמידים. ברעידת האדמה הגדולה בשנת ה'תק"כ (1759) נחרב בית הכנסת, ונבנה מחדש במבנה צנוע יותר בקומת הקרקע.

הנוסע ר' שמחה מזאלאזיץ, שביקר בבית הכנסת בשנת 1764, העיד כי למדו בו 700 תלמידים.

רבי ישראל מפולוצק כתב בשנת 1778 כי החסידים שעלו לארץ ישראל שנה קודם לכן והתיישבו בצפת "מתפללין בבית יוסף", עד השלמת בניית של בית הכנסת האר"י האשכנזי.

גם המבנה החדש של בית הכנסת חרב ברעידת האדמה בצפת בשנת 1837, ושוקם במשך עשר שנים במימונו של הגביר רבי יצחק גויטע, שעלה לצפת מאיטליה.

בבית הכנסת קיים ספר תורה ששרד מן המאה ה-16.

==מבנה==
מבנה בית הכנסת מעיד כי ייעודו היה להיות בית מדרש ולא בית כנסת. מעל פתח הכניסה מוצבים שני לוחות שיש ובהם כתובת ארוכה קשה לקריאה, מליצית ומשובצת בחלקי פסוקים, המנציחה את שיקום בית הכנסת לאחר רעידת האדמה:

מתחת לבית הכנסת קיים בית מגורים עם חצר קטנה, בו נמצאת "מערת המגיד", חדרון קטן ומקומר אשר בו על פי המסורת היה המגיד נגלה לרבי יוסף קארו. בסמוך לבית הכנסת ישנה חלקה, ללא ציון קבר, אשר בה, על פי אגדה אורבנית רווחת בצפת נקבר יוסף דלה ריינה.

הסמטה בה נמצא בית הכנסת נקראת "סמטת בית יוסף", ע"ש ספרו של רבי יוסף קארו, שככל הנראה נכתב בבית הכנסת.

==לקריאה נוספת==
* אלי שילר וגבריאל ברקאי (עורכים), בית הכנסת מרן יוסף קארו, בתוך: צפת ואתריה, "אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל", גיליון 157–158, שנה 24, הוצאת אריאל, טבת ה'תשס"ג, 2002, עמ' 157 - 158.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

רבי יוסף קארו
רבי יוסף קארו
קטגוריה:יוסף קארו
ארוס גיולבודגיאן

ארוס גיולבודגיאן (בארמנית: Արուսյակ Գյուլբուդաղյան, נולדה ב-15 בינואר 1979, ירוואן, ארמניה הסובייטית) היא קופצת למים ארמנית לשעבר. בגיל 17 היא התחרתה באולימפיאדת אטלנטה 1996 בקפיצת נשים 3 מטר ממקפצה גמישה. וסיימה במקום ה-20.

יותר מ-15 שנים אחרי תחרותה האולימפית, בדרום קליפורניה שבארצות הברית, הורשעה גיולבודגיאן בקשירת קשר להונאת תרופות והונאת דואר, כחלק מארגון פשע ארמני שנלכד במבצע פדרלי לאחר שגנב במרמה יותר מ-$65 מיליון בהונאת מדיקר שהתרחשה ברחבי ארצות הברית. היא נידונה ל-13 חודשי כליאה, ושמונה חודשי מאסר בית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאיות ארמניות
קטגוריה:קופצות למים
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות
קטגוריה:ילידות 1979
TVI 24

TVI 24 הוא ערוץ חדשות פורטוגלי, הנמצא בבעלות חברת Media Capital. הערוץ החל לשדר ב-26 בפברואר 2009, כערוץ חדשות בלעדי לפלטפורמת הכבלים TV Zabo. ב-2010 עלה הערוץ גם ב-MEO, Vodafone וב-2012 גם ב-Optimus Clix.

TVI 24 נמצא בתחרות מתמדת עם עוד שלושה ערוצי חדשות: RTP3 הציבורי, SIC Notícias ו-CMTV.

== היסטוריה ==
TVI 24 שידר במשך כמה שנים, אך רק ב-26 בפברואר 2009 החלו שידוריו רשמית בבלעדיות ב-TV Zabo, אך בהמשך הוא עלה בפלטפורמות נוספות. בתחילה אמור היה הערוץ להתחיל בשידוריו ב-20 בפברואר 2009, יום השנה להשקת ערוץ TVI, גם הוא בבעלות Media Capital, אך זמן קצר לפני כן נדחתה השקת הערוץ ל-26 בפברואר, כיוון שבקבוצת Media Capital העדיפו להתמקד ביום השנה ל-TVI.

ב-9 בינואר 2012 התחדש הערוץ והפך לערוץ המולטימדיה הגדול ביותר בפורטוגל.

== תוכניות ==
=== חדשות ===

* חדשות 24
* חדשות הבוקר - בשיתוף עם TVI
* חדשות האומה - במקביל לשידור ב-TVI
* SOS24 - תוכנית משטרה בהנחיית מיגל פרננדס
* חדשות השעה 8 - במקביל לשידור ב-TVI
* ECO24
* בצל הממשלה

=== תרבות ===

* סטודיו 24 - בשיתוף עם Rádio Comercial
* כולם שווים - במקביל לשידור ב-TVI
* משוב

=== מגזינים ===

* NXT - השלב הבא

=== ספורט ===

* מאחורי הקלעים
* הארכה
* ספורט 24
* אליפות לאומית
* העברות נוספות

=== בידור ===

* הורים וילדים

== ניו מדיה ==
=== באינטרנט ===
מאז הקמתו, מפעיל הערוץ אתר חדשות המתעדכן 24 שעות ביממה בשיתוף עם מותגים שונים.

=== רשתות חברתיות ===
TVI24 מפעיל חשבונות טוויטר ופייסבוק פופולריים, אשר להם מאות אלפי עוקבים.

=== במובייל ===
לערוץ יש יישומונים עבור מערכות ההפעלה השונות לטלפונים, ובהם יישומונים לאייפון, אנדרואיד, אייפד ו-Windows Phone

== ראו גם ==

* טלוויזיה בפורטוגל
* SIC
* ערוץ החדשות הייעודי

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה פורטוגליים
ניק פופ

ניקולס דייוויד פופ (באנגלית: Nicholas David Pope; נולד ב-19 באפריל 1992), הידוע יותר בשם ניק פופ הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת השוער בניוקאסל יונייטד ובנבחרת אנגליה.

== קריירת מועדונים ==
=== צ'רלטון אתלטיק ויציאה להשאלות ===

פופ נולד בעיירה סוהאם במחוז קיימברידג'שייר שבאנגליה. בילדותו שיחק באקדמיה של איפסוויץ' טאון הקבוצה שאותה אהד. בגיל 16 השתחרר מהקבוצה והצטרף לקבוצה החובבנית בורי טאון במקביל לעבודתו כחלבן וכקופאי. הוא ערך את הבכורה שלו בקבוצה עוד בגיל 16, הוא שיחק בקבוצה 3 שנים. ב-24 במאי 2011 חתם פופ בצ'רלטון אתלטיק מהליגה השלישית באנגליה לאחר שנבחן במועדון. בשנתיים הראשונות שלו בקבוצה הוא הושאל לקבוצות מהליגות המחוזיות ובמקביל שילב לימודי מדעי הספורט באוניברס. במחצית השנייה של עונת 2012–2013 חזר פופ לסגל של צ'רלטון והוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק האחרון של העונה בצ'מפיונשיפ. את עונת 2013–2014 פופ העביר בהשאלה ביורק סיטי מהליגה הרביעית באנגליה/ במחצית הראשונה של עונת 2014/2015 פופ שיחק 8 משחקים בצ'מפיונשיפ במדי צ'רלטון אתלטיק. במחצית השנייה של העונה הוא הושאל לבורי מהליגה הרביעית באנגליה, בבורי פופ שימש כשוער הראשון של הקבוצה ועלה עם הקבוצה לליגה השלישית. בעונת 2015/2016 תחת המאמן גיא לוזון פופ שימש כשוער הראשון של צ'רלטון אתלטיק ושיחק ב-12 משחקי ליגה ברציפות, בהם הצליח לשמור רק פעמיים על רשת נקייה. לאחר פיטוריו של לוזון באוקטובר 2015 פופ איבד את המקום בהרכב. במרץ 2016 שצ'רלטון דורגה במקום האחרון בצ'מפיונשיפ פופ חזר להרכב הקבוצה ואף על פי שב-12 המשחקים האחרונים של העונה הוא שמר 4 פעמים על רשת נקייה הקבוצה סיימה במקום ה-22 וירדה לליגה השלישית.

=== ברנלי ===
ב-19 ביולי 2016 פופ חתם בעולה החדשה לפרמייר ליג ברנלי לשלוש שנים. בעונתו הראשונה של ברנלי פופ שימש כשוער מחליף לטום היטון ושיחק רק 4 משחקים בכל המסגרות.

במחזור הרביעי של עונת 2017/2018 בפרמייר ליג פופ נכנס כמחליף במקומו של טום היטון שנפצע, באותו משחק ברנלי ניצחה 0–1 את קריסטל פאלאס ופופ שמר על שער נקי. למשך כל העונה פופ שמר על מקומו בשער של ברנלי גם לאחר שהיטון חזר מפציעה ושמר 11 פעמים על שער נקי. ברנלי בנוסף ספגה רק 39 שערים והייתה ההגנה החמישית בטיבה בליגה. היכולת המרשימה של פופ עזרה לברנלי לסיים במקום השביעי בפרמייר ליג ולהשיג את הכרטיס למוקדמות הליגה האירופית בנוסף, יכולת זו זיכתה אותו בפרס שחקן העונה של ברנלי.

===ניוקאסל יונייטד===
ב-23 ביוני 2022 עזב פופ לאחר שש שנים את ברנלי, וחתם בניוקאסל יונייטד לארבע שנים.

== קריירה בינלאומית ==
פופ זומן לראשונה לנבחרת אנגליה ב-15 במרץ 2018. בזכות היכולת המרשימה בעונת 2017/2018 פופ נכלל בסגל של נבחרת אנגליה למונדיאל 2018. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך לאחר שנכנס כמחליף במשחק הכנה למונדיאל מול קוסטה ריקה.

נכלל בסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2022.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.burnleyfootballclub.com/teams/first-team/goalkeeper/nick-pope/ פרופיל] באתר הרשמי של ברנלי
* [http://www.thefa.com/england/mens-seniors/squad/nick-pope פרופיל] באתר ההתאחדות האנגלית
* [https://www.premierleague.com/players/10079/Nick-Pope/overview פרופיל] באתר הפרמייר ליג

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוערי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:כדורגלני צ'רלטון את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני יורק סיטי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1992
יחסי פקיסטן–קנדה

יחסי פקיסטן–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן לבין קנדה.

נכון לסקר ה-BBC שנערך בשנת 2013, 11% מהקנדים הם בעלי נקודת מבט חיובית על פקיסטן, לעומת 72% עם נקודת מבט שלילית. לעומת זאת, נקודת המבט הפקיסטנית על קנדה היא יותר חלוקה, עם 27% שרואים את קנדה באופן חיובי ו-29% שרואים את קנדה באופן שלילי.

== היסטוריה ==
קנדה ופקיסטן כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים תקופה קצרה לאחר שזו קיבלה את עצמאותה מן הבריטים. קנדה הייתה אחת מהמדינות שהיו חברות בכוח שמירת השלום בקשמיר של האו"ם במהלך המהומות שהיו שם בשנת 1949.

== הגירה ==
ההגירה הפקיסטנית לקנדה החלה לפני זמן רב והיא בעלת היסטוריה ארוכה מאוד. היא החלה עוד כאשר פקיסטן הייתה בשליטת האימפריה הבריטית. מפקד האוכלוסין של שנת 2006 בדק ומצא כי בקנדה היו מצויים כ-124,000 אזרחים ממוצא פקיסטני. ישנם מקורות אחרים המשערים כי מספר האזרחים הקנדים ממוצא פקיסטני עולה על 250,000. הממשלה הקנדית עצמה שיערה לפי דפוסי ההגירה כי המספר עולה על 300,000. הממשלה ציינה בנוסף כי היא מעודדת את ההגירה הרבה ואמרה כי: "היא שמחה שהאזרחים החדשים מפקיסטן ממשיכים לתרום לתרבות הרב-גונית של קנדה".

== ייצוג ==
* קנדה מיוצגת בפקיסטן בדרג השגרירות באמצעות נציבות גבוהה שהיא מחזיקה באסלאמבאד, בירת המדינה. קנדה מיוצגת בפקיסטן גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות שהיא מחזיקה בלאהור ובקראצ'י.
* פקיסטן מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות באמצעות נציבות גבוהה שהיא מחזיקה באוטווה, בירת המדינה. פקיסטן מיוצגת בקנדה גם בדרג הקונסולרי באמצעות טורונטו, מונטריאול ובונקובר.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.canadainternational.gc.ca/pakistan/index.aspx?lang=eng High Commission of Canada to Pakistan]
*[http://www.pakistanhighcommissionottawa.com/ Pakistan High Commission Ottawa]
*[http://maisonneuve.org/article/2009/07/6/islamabad-swat-valley/ From Islamabad to the Swat Valley] by Caitlin Manicom, a former resident with the Canadian embassy in Pakistan

== הערות שוליים ==
יוסף (יוסק) וינמן

יוסף (יוסק) ויינמן (24 בנובמבר 1907 פשמשל - 25 בדצמבר 2002 ירושלים) היה פרופסור להנדסת חשמל, ממציא, ומחלוצי תחום האלקטרוניקה וההנדסה הביו רפואית בארץ ישראל ומאוחר יותר במדינת ישראל.

==ביוגרפיה==
===חיים מוקדמים===
נולד וגדל בפשמישל בקיסרות האוסטרו-הונגרית (היום שייכת לחבל גליציה שבפולין).

למרות גזרות ה"נומרוס קלאזוס", הצליח יוסק להתקבל למכון הפוליטכני בלבוב. סיים אותו בהצטיינות בתואר מהנדס.

את הסטאז' בתחום הרדיו עשה במפעלי "פיליפס" בהולנד ובווינה – חלוצי פיתוח ענף זה באירופה, בשנות השלושים, דבר שאיפשר לו עם עלייתו ארצה להתקבל כמהנדס ראשי ב"קול ירושלים" המנדטורי.

===בארץ ישראל===
עם פרוץ מלחמת העצמאות, העמיד חלק מציוד תחנת הרדיו לרשות "ההגנה", דבר שהתגלה לבולשת הבריטית והוא פוטר לאחר משפט ממשרתו.

עד קום המדינה שירת וינמן בהגנה. לאחר מכן עבד ברשות הרדיו הממלכתית.

עם סיום עבודתו בתחנת הרדיו, התקבל לבית הספר לרפואה ב"הדסה עין כרם" והיה מראשוני החוקרים בתחום האלקטרוניקה הרפואית (תחום שיקרא בהמשך הנדסה ביו-רפואית) בארץ היה למרצה בכיר בשנת 1965 ובשנת 1971 הועלה לדרגת פרופסור חבר.

ברבות הימים זכה למלגה להקמת מעבדה בסטטוס של פנסיונר ועבד בה עד יום פטירתו בשנת 2002.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:מהנדסים ביישוב
קטגוריה:ממציאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
הבית עם השעון המסתורי (סרט)

הבית עם השעון המסתורי (באנגלית: The House with a Clock in Its Walls) הוא סרט פנטזיה אימה גותי לכל המשפחה שבוים על ידי הבמאי אלי רות' על פי תסריט מאת אריק קריפק ומבוסס על רומן באותו השם. בסרט מככבים ג'ק בלאק, קייט בלאנשט וקייל מקלכלן בתפקידים ראשיים.

הסרט יצא לצאת לאקרנים בישראל ב-20 בספטמבר 2018 ובבכורה עולמית יום לאחר מכן, ב-21 בספטמבר 2018.

==תקציר העלילה==
בשנת 1953, לאיס ברנאוולט, צעיר שזה עתה התייתם מהוריו, עובר לגור בביתו של דודו המשונה, ג'ונתן בראנוולט, קוסם שגר ליד מכשפה טובת-לב בשם גברת צימרמן. עם הזמן, לואיס מבין שבבית מוחבא שעון קסום ומסתורי שנבנה על ידי המכשף המרושע אייזק איזרד, ועוזר לדודו ולגברת צימרמן למצוא את השעון לפני שיביא לאפוקליפסה ולסוף העולם.

==צוות השחקנים==
* ג'ק בלאק - ג'ונתן בראנוולט, דודו המשונה והמסתורי של לואיס.
* קייט בלאנשט - פלורנס צימרמן, מכשפה טובת-לב ושכנתו וידידתו הקרובה ביותר של ג'ונתן. ניצולת שואה.
* אוון וקארו - לואיס בראנוולט, צעיר שזה עתה התייתם משני הוריו ונאלץ לעבור לגור בביתו של דודו, שם הוא מגלה אודות השעון.
* קייל מקלכלן - אייזק אייזרד, מכשף מרושע שביתו של ג'ונתן היה בבעלותו במקור.
* רנה אליז גולדסברי - סלינה אייזרד, אשתו של אייזק.
* סאני סלג'יק - טארבי קוריגן.
* קולין קאמפ - גברת האנצ'ט, שכנתם החטטנית והנרגנת של ג'ונתן וגברת צימרמן.
* ונסה אן ויליאמס - רוז ריטה פוטינגר.
* לורנזה אייזו - גברת בראנוולט, אמו של לואיס.

==הפקה==
צילומי הסרט הראשיים החלו ב-10 באוקטובר 2017.
==יציאה לאקרנים==
הסרט יצא לאקרנים בבכורה עולמית ב-21 בספטמבר 2018; בישראל, הסרט יצא לאקרנים ב-20 בספטמבר 2018, יום קודם לכן. ב-27 במרץ 2018, הטריילר הראשון הופץ, וב-28 ביוני, הטריילר השני הופץ.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
ביקורות
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:סרטים לכל המשפחה
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטים על ליל כל הקדושים
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
רונדו קפריצ'יוזו (מנדלסון)

רונדו קפריצ'יוזו במי מז'ור (אופ. 14) היא יצירה לפסנתר סולו מאת המלחין הגרמני פליקס מנדלסון-ברתולדי. היצירה נכתבה ב-1830, ופורסמה באותה השנה.

[[דיוקן המלחין, פליקס מנדלסון-ברתולדי]]

== היסטוריה ==
הדעה הרווחת היא כי היצירה נכתבה ביוני 1830, ופורסמה באותה השנה, אם כי הדעות לגבי התאריך חלוקות בין המומחים: יש הטוענים כי היצירה נכתבה ב-1824 או ב-1827. מחקרים מהשנים האחרונות מראים כי כתיבת היצירה הסתיימה ב-1828, וכי מנדלסון חזר לשכתב את היצירה שנתיים לאחר מכן, ככל הנראה כמתנה לפסנתרנית דלפינה פון שאורוט (Delphine von Schauroth) ממינכן. היצירה פופולרית מאוד בקרב פסנתרנים, וזאת במידה רבה משום שהיא נשמעת קשה לביצוע מכפי שהיא באמת.

==מבנה היצירה==
אומנם היצירה חסרת פרקים, אך היא מורכבת משני קטעים מרכזיים. חלקה הראשון הוא במפעם אדאג'ו בסולם מי מז'ור, במשקל ארבעה רבעים, וחלקה השני, הארוך יותר, במפעם פרסטו במשקל שש שמיניות בסולם מי מינור. ההבדל בין שני חלקי היצירה ניכר באופיים ובדינמיקה המשתנה. החלק הראשון מאופיין בשימוש באקורדים ביד שמאל ואופיו מאוד לירי, בעוד הפרק השני מאופיין במלודיה נמרצת.

==הקלטות==
ליצירה מספר הקלטות מאת מבצעים נודעים, בהן של הפסנתרן ההונגרי גיירג' ציפרה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=yt-lap4E6pU ביצוע היצירה] באתר YouTube

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצירות לפסנתר
קטגוריה:יצירות מאת פליקס מנדלסון
נציגויות דיפלומטיות של קמרון בעולם

350x350 פיקסלים
שגרירות קמרון בבגני
קמרון היא רפובליקה במרכז אפריקה, שגובלת בניגריה, צ'אד, הרפובליקה המרכז אפריקאית, הרפובליקה של קונגו, גבון וגינאה המשוונית. קמרון מחזיקה מספר נציגויות דיפלומטיות בעולם, המשקפות את קשריה ההדוקים עם מדינות אפריקאיות אחרות ומעצמות כגון צרפת, ארצות הברית, רוסיה וסין. 

== אפריקה ==
* , אלג'יר (שגרירות)
* 
** בנגי (שגרירות)
** בואר (קונסוליה)
* , נג'מנה (שגרירות)
* , ברזוויל (שגרירות)
* , קינשאסה (שגרירות)
* , אביג'אן (שגרירות)
* , קהיר (שגרירות)
* 
** מלאבו (שגרירות)
** באטה (קונסוליה)
* , אדיס אבבה (שגרירות)
*, ליברוויל (שגרירות)
* , מונרוביה (שגרירות)
* , רבאט (שגרירות)
* 
** אבוג'ה (שגרירות)
** קלבאר (קונסוליה)
* , דקר (שגרירות)
* , פרטוריה (שגרירות)
*, תוניס (שגרירות)

== אמריקה ==
* , ברזיליה (שגרירות)
* , אוטווה (שגרירות)
* , וושינגטון די. סי. (שגרירות)

== אסיה ==
* שגרירות קמרון בבייג'ינג , בייג'ינג (שגרירות)
* , תל אביב (שגרירות)
* , טוקיו (שגרירות)
* 
** ריאד (שגרירות)
** ג'דה (קונסוליה כללית)

== אירופה ==
* , בריסל (שגרירות)
* 
** פריז (שגרירות)
** מרסיי (קונסוליה)
* , ברלין (שגרירות)
* שגרירות קמרון בברלין
* , עיר הוותיקן (שגרירות)
* , רומא (שגרירות)
* , האג (שגרירות)
*שגרירות קמרון בהאג, מוסקבה (שגרירות)
* , מדריד (שגרירות)
* , ברן (שגרירות)
* , לונדון (נציבות גבוהה)

== ארגונים בינלאומיים ==
* , משלחת קבועה באדיס אבבה
* , משלחת בבריסל
* ארגון המזון והחקלאות, משלחת ברומא
* אונסק"ו, משלחת קבועה בפריז
* , משלחת קבועה בניו יורק ובז'נבה
* , משלחת קבועה במונטריאול

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קמרון: יחסי חוץ
קמרון
חלום מס' 32

"חלום מס' 32" (2000) הוא שמם של שני תצלומים מאת האמנית הישראלית דגנית ברסט.

==תיאור==
"חלום מס 32A" ו-"חלום מס' 32B" הם שני תצלומי צבע שיצרה דגנית ברסט בין השנים 2000-1996, ושייכים לסדרה של עבודות שנקראה "החלומות". על פי ברסט המניע ליצירת סדרה זו הייתה תגובה לפרידה מבת זוגה באותה עת, פרידה שהולידה משבר רגשי.

העבודה נעשתה בטכניקה של פוטומונטאז', על ידי הקרנת שישה פריימים מתוך תשליל אחד שהיה מצוי בארכיונה של האמנית. ברסט קשרה את תהליך העבודה אל מושג "עיבוי" הפסיכואנליטי של זיגמונד פרויד, שנלקח מתוך מאמרו "על חלומות". כל פריים הודפס בהדפסת צבע ידנית על אותו גיליון נייר צילום, כך שהתקבל דימוי היברידי. 

במרכז שני התצלומים נמצא טורסו נשי וסביבו דימויים של ידיים ושל פטמות וחזה נשי. הפרשנות האמנותית מצאה בעבודה הקבלה אל דמויותיהם של תומאס הקדוש מן הברית החדשה, המצביע על גופו של ישו ובוחן את ממשות גופו ועל גופו של ישו עצמו, שפצעי הסטיגמטה עשויים להיות מגולמים בכתמים ובפטמות שנוצרו כתוצאה משילוב הפריימים.

עותק של התצלום "חלום מס 32A" היה באוסף מכון שפילמן לצילום ואילו עותק של העבודה "חלום מס 32B" נמצא החל משנת 2002 באוסף מוזיאון ישראל.
העבודה הוצגה בתערוכה "החלומות" (2001) במוזיאון הרצליה לאמנות, בתערוכות "התגלות: דמותו של ישו בצילום" (2003) ו-"הוצאו מהקשרם: אמנות אברי הגוף" (2013) במוזיאון ישראל ובתערוכה הרטרוספקטיבית "דגנית ברסט: המזימה של הטבע: עבודות 2013-1973" (2013) במוזיאון תל אביב לאמנות.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.imj.org.il/he/collections/323117 חלום מס' 32B], באתר מוזיאון ישראל 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגנית ברסט
קטגוריה:תצלומים בישראל
קטגוריה:יצירות משנת 2000
קטגוריה:אוסף מוזיאון ישראל
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
מרים סטפניאן

מַרִיַם סְטֶפַּנְיַאן (בארמנית: Մարիամ Ստեփանյան; נולדה ב-22 בספטמבר 1989) היא כדורגלנית עבר ארמנית ששיחקה בעמדת החלוצה, ונכון ל-יולי 2023 משמשת כמאמנת כדורגל. 
לפני שהחלה בקריירת הכדורגל שלה, שיחקה סטפניאן במדי נבחרת ארמניה בכדוריד. 

== הישגים ==
* 2011 – מקום ראשון במשחקים המקדימים האירופיים, מלטה
* 2008 – מקום ראשון, מיני טורניר, מקדוניה
* 2007 – מקום ראשון, כריסטיאנסן, נורווגיה
* 2007 – מקום שלישי, גביע נורווגיה, אוסלו

== קריירה בשיפוט ==
סטפניאן החלה לעבוד גם כשופטת כדורגל במשחקי נשים וגברים בארמניה, לאחר שסיימה קורס של שנתיים בשיפוט במכון הממלכתי לתרבות גופנית. היא התחילה בליגת הנוער, ואז גם עברה לליגה הראשונה.
אחרי שנתיים היא התחילה לשמש כעוזרת שופטים ואז ב-2014 היא הייתה מועמדת כעוזרת מאמנת בינלאומית בפיפ "א, מעמד שהשיגה ב-2015.

== קריירה באימון ==
היא התחילה לסייע למאמנת שלה, ליאנה היירפטיאן במועדון ירוואן (ארמניה), אשר מאז הפכה למאמנת הראשית של נבחרת הנשים הלאומית בכדורגל של ארמניה . ב-2016, היא קיבלה תעודה כמאמנת הנשים הטובה ביותר של העונה. ב-2016 ארגון מאמנים חוצי יבשות הגיע לירוואן, והיא התחילה לעבוד איתם, וקיבלה מהם תעודת אימון. ב-2016 בדצמבר היא סיימה קורס של UEFA בארמניה וקבלה רישיון מטעמם. בקיץ 2017 היא התחילה לעבוד בפולין בתור מאמנת כדורגל בפולין.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.uefa.com/womenseuro/news/newsid=1604209.html חדשות באתר אופ"א]
* http://www.ffa.am/en/1419340729#.V-2QVYG4eT0.google_plusone_share
* [http://ffa.am/en/national-teams/womennationalteam/players/mariamstepanyan/ פרופיל בנבחרת הלאומית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלניות ארמניות
קטגוריה:חלוצות כדורגל
קטגוריה:ילידות 1989
בית הכלבים והחתולים באטרסי

בית המחסה, 2004
בית הכלבים והחתולים באטרסי (אנגלית: Battersea Dogs & Cats Home) הוא בית מחסה לכלבים ולחתולים הממוקם בשכונת באטרסי בעיר לונדון, בירת בריטניה, עם שני מתקנים נוספים בקרבת העיר. המוסד, מן הידועים מתחומו בבריטניה, נוסד בשנת 1860. הוא מעניק מחסה לבעלי החיים ללא הגבלת זמן עד לאימוצם. במהלך שנות קיומו טיפל בלמעלה מ-3.1 מיליון כלבים וחתולים.

==תולדות בית המחסה==
בית המחסה נוסד בשנת 1860 כבית מחסה לכלבים בהולווי (כיום ברובע איזלינגטון) על ידי מרי טילבי (Mary Tealby, 1801-1865). ב-1871 עבר למקומו הנוכחי. ב-1883 החל המוסד לקבל לטיפולו גם חתולים.

ב-1885 הייתה המלכה ויקטוריה לפטרונית של בית המחסה, והוא נשאר עד היום בפטרונות מלכותית. הפטרונית הנוכחית היא הדוכסית מקורנוול, והנסיך מייקל מקנט הוא נשיא אגודת הצדקה של בית המחסה.

במלחמת העולם השנייה, שבמהלכה המיתו בריטים רבים את חיות המחמד שלהם מחשש למחסור במזון, טיפל בית המחסה בלמעלה מ-145,000 כלבים.

עד שנת 2002 נקרא המוסד בית המחסה לכלבים באטרסי, ואז קיבל את שמו הנוכחי.

במהלך השנים זכה בית המחסה להתייחסות במסגרת מספר רב של תוכניות טלוויזיה ותוכניות דוקומנטריות.

בשנת 2010, לציון 50 שנים לקיום המוסד, הנפיק הדואר המלכותי סדרת בולים לכבודו, ובית המחסה פרסם ספר על ההיסטוריה שלו.

בשנת 2011 הגיע החתול לארי מבית המחסה למגורים בבית ראש ממשלת בריטניה בדאונינג 10 בלונדון וזכה לתואר רודף העכברים הראשי של הקבינט. בשנת 2016 היו שני חתולים שמוצאם בבית המחסה - פלמרסטון וגלדסטון - לחתולי משרד החוץ ומשרד האוצר.

==פעילות==
בית המחסה איננו דוחה כלבים וחתולים המגיעים אליו ומעניק להם מחסה ללא הגבלת זמן ועד אשר יאומצו על ידי בעלים חדשים או יימצא עבורם מעון אחר. כיום מפעיל המוסד בנוסף לבית המחסה בלונדון שני אתרים נוספים, בברקשייר ובקנט.

בממוצע נמצאים במתקני בית המחסה בכל עת 260 כלבים ו-220 חתולים. בכל יום מתקבלים אליהם בממוצע 13 כלבים ותשעה חתולים. כלבים שוהים בהם בממוצע 30 יום וחתולים - 22 יום. בשנת 2015 טיפל בית המחסה ביותר מ-8,000 בעלי חיים.

בית המחסה מעסיק בשלושת אתריו כ-400 עובדים ופועלים בו 1,200 מתנדבים. הוא מנוהל על ידי מנכ"לית ועל ידי חבר נאמנים בן 11 איש.

בית המחסה איננו נתמך על ידי ממשלת בריטניה ומתקיים מכספי תרומות. המוסד דיווח כי בשנת 2015 עמדו הכנסותיו על סך של 36.7 מיליון לירות שטרלינג.

מספר רב של ידוענים תומכים בבית המחסה, משתתפים באירועים מטעמו ומאמצים כלבים וחתולים שהגיעו אליו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://apps.charitycommission.gov.uk/Showcharity/RegisterOfCharities/CharityWithPartB.aspx?RegisteredCharityNumber=206394&SubsidiaryNumber=0 בית המחסה], באתר רשות קרנות הצדקה הבריטית
* [https://www.independent.co.uk/arts-entertainment/books/features/creature-comfort-why-londons-first-dogs-home-was-met-with-howls-of-derision-2051211.html כתבה על בית המחסה], באתר אינדפנדנט, 2010
* 

קטגוריה:ארגוני בעלי חיים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים
קטגוריה:וונדסוורת'
אבא אלבז

הרב אבא אלבאז (20 בספטמבר 1850, י"ד בתשרי ה'תרי"א – 22 בספטמבר 1938, כ"ו באלול ה'תרצ"ח) היה דיין, מורה צדק, אב בית דין ורבה הראשי של העיר צפרו שבמרוקו, ומחבר ספרים.

== ביוגרפיה ==
נולד בצפרו שבמרוקו למסעודה ולרב עמרם אלבאז, מחבר הספר "חיי עמרם", שכיהן כאב בית הדין וכרבה של העיר. סבו היה הרב יהודה אלבז, מחבר הספר "שבות יהודה", שכיהן כאב בית הדין וכרבה של צפרו אשר היה חתנו של הרב שאול ישועה אביטבול, רבה של העיר.

בגיל שש התייתם מאביו, ומאז גדל אצל דודו, הרב יקותיאל אלבאז. בחודש אדר של שנת 1864 (ה'תרכ"ד) נישא למסעודה בת דודו שאצלו גדל.

בצעירותו למד בישיבתו של הרב רחמים יוסף אג'ייני, ומשם המשיך לישיבתו של בן דודו, הרב רפאל משה אלבאז למשך 15 שנים. בהמשך למד עם חבורת רבנים, בהם הרב שלום אזולאי, הרב ישועה משה חיים עובדיה והרב רפאל ממאן.

לאחר שהוסמך להוראה ולדיינות על ידי הרב רפאל משה אלבאז בחודש אדר ה'תרנ"ד, החל לשמש כדיין בעיר.

בקיץ של שנת 1919 (ה'תרע"ט) מונה על ידי הממשל המקומי לשמש כממלא מקומו של הרב שלום אזולאי כדיין, ולאחר פטירת האחרון בשנת 1922 (ה'תרפ"ב), מונה לשמש כרבה של העיר כמחליפו.

השיב לתשובות שנשלחו אליו מרחבי מרוקו, ארץ ישראל, רוסיה וארצות הברית, והתכתב עם רבנים שונים, בהם הרב שמואל אפרים טיקטין, שחפץ לברר אודות שורשי מנהגים ספרדיים, והראשון לציון הרב חיים משה אלישר.

הלך לעולמו ב-22 בספטמבר 1938 (כ"ו באלול ה'תרצ"ח).

ילדיו היו חנה עזיזה, ורבי יקותיאל מיכאל אלבאז, שנישא לבתו של הרב ישועה שמעון חיים עובדיה, ובנם הוא הרב מאיר אלבז, ראש ישיבת "שבות יהודה". נינו מצד בתו היה הרב יעקב סודרי.

בחייו כתב מספר הסכמות לחיבורים שונים.

== חיבוריו ==
*זובחי הזבח - על דיני שחיטה וטריפות
*דין אבא - שו"ת בהלכה
*מילי דאבא - ליקוטים על התורה ומכתבים, יצא לאור לאחר פטירתו בידי נכדו, הרב מאיר אלבאז, ירושלים תש"ם
*נימוקים על השולחן ערוך
*בית האוסף - ליקוטים מדעיים מספרים שונים

==לקריאה נוספת==
* שמעון ואנונו, ארזי הלבנון - אנציקלופדיה לגאוני וחכמי יהדות ספרד והמזרח, תשס"ו, חלק א', עמ' 3
*אביאל חיים חורי, "אמר רבי אבא", מגזין תור הזהב של עיתון הדרך, י"ט באלול תשע"ח.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://sefrou.co.il/portfolio/abbaelbaz/ סבא דמשפטים רבי אבא אלבז זצוק"ל], באתר קהילת צפרו
* [https://web.archive.org/web/20180713014830/http://moreshet-morocco.com/archives/29468 רבי אבא אלבאז], בתוך אנציקלופדיית ארזי הלבנון, מאת שמעון וענונו, באתר מורשת מרוקו
==הערות שוליים==

קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:צפרו: רבנים
קטגוריה:ילידי 1850
קטגוריה:נפטרים ב-1938
Dancing Machine

Dancing Machine הוא אלבום האולפן העשירי של חמישיית הג'קסונים. האלבום הופק על ידי חברת מוטאון ויצא לאור בשנת 1974. שיר הנושא מתוך האלבום הגיע למקום השני במצעד שירי הפופ ולמקום הראשון במצעד הרית'ם אנד בלוז האמריקאי ומכר 2.6 מיליון עותקים ברחבי העולם. מתוך האלבום יצאו שני סינגלים נוספים: "Whatever You Got, I Want" ו-"I Am Love".

למרות שהאלבום החזיר את הלהקה למצעדים, האחים המשיכו להתלונן על הכיוון האומנותי אליו הלכה הלהקה, במיוחד מייקל. הסגנון השולט באלבום היה הדיסקו והזמרים המובילים היו מייקל וג'רמיין. בעת יציאת האלבום הייתה הלהקה בסיבוב הופעות בלאס וגאס ולכן כמעט ולא נעשה לו קידום מכירות.

==הוצאה מחודשת==
חברת מוטאון הוציאה בשנת 2001 גרסה דיגיטלית מחודשת של אלבומי הלהקה בסדרת "2 אלבומים על תקליטור אחד". האלבום "Dancing Machine" יצא על תקליטור יחד עם האלבום "Moving Violation".

==רשימת השירים==

== מצעדים ודרוגים ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי חמישיית הג'קסונים
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת מוטאון
ארנסט קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ

חריטה של ארנסט קזימיר.
ארנסט קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ (בגרמנית: Ernst Casimir von Nassau-Diez; 22 בדצמבר 1573 – 2 ביוני 1632), היה רוזן נסאו-דיאץ וסטאדהאודר של פריסלנד, חרונינגן ודרנתה.

== ביוגרפיה ==
אשתו סופיה הדוויג וכמה מילדיו
הנסיך פרדריק הנריק והרוזן ארנסט קזימיר במהלך המצור על 's-Hertogenbosch
ארנסט קזימיר נולד ב-22 בדצמבר 1573 בדילנבורג, ליוהאן השישי, רוזן נסאו-דילנבורג ולאליזבת מלוכטנברג, בתם של גאורג השלישי, רוזן לוכטנברג וברברה מברנדנבורג-אנסבך-קולומבך.
לאחר מותו של אביו בשנת 1559, חולקו נחלותיו נסאו-דילנבורג, נסאו-זיגן, נסאו-דיאץ וויאנדן בין חמשת בניו החיים, וארנסט קזימיר ירש את נסאו-דיאץ. בשנת 1631 הוא גם ירש את המחוז הקטן של שפיגלברג (ליד לאוונשטיין).

ארנסט קזימיר היה ידוע בעיקר כמנהיג צבאי יוצא מן הכלל, במהלך מלחמת שמונים השנים. הוא שירת תחת מאוריץ, נסיך אורנז' במצור על הערים סטינוויק ואולדנזאל, ותחת פיקודו של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז' במהלך המצור על חרונלו (1627) ובמהלך המצור על 'ס הרטוחנבוס. כסטאדהאודר של חרונינגן הוא ייסד את מבצר נויווחאנס בשנת 1628. למרות שרק חלק קטן מפריסלנד היה ברשותו, הוא היה מאוד פופולרי, והתושבים העניקו ליורשו את הזכות לשלוט בה לאחר מותו. 

ארנסט קזימיר נהרג ב-2 ביוני 1632 מפגיעת פגז במהלך המצור על רורמונד בעודו בודק את החפירות, ובנו היינריך קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ ירש את נחלותיו, והפך לסטאדהאודר של פריסלנד, חרונינגןחרונינגן ודרנתה.

== משפחתו ==
בשנת 1607 התחתן ארנסט קזימיר עם סופיה הדוויג מבראונשווייג-לינבורג, בתם של היינריך יוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג	ואליזבת מדנמרק, דוכסית בראונשווייג, ממנה נולדו לו 9 ילדים:
* בת מתה (1608)
* בן מת (1609)
* בן מת (1610)
* היינריך קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ (1612–1640)
* וילהלם פרידריך, נסיך נסאו-דיאץ (1613–1664)
* אליזבת מנסאו-דיאץ (1614)
* יוהאן ארנסט מנסאו-דיאץ (1617)
* מוריץ מנסאו-דיאץ (1619–1628)
* אליזבת מנסאו-דיאץ (1620–1628)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:בית נסאו
קטגוריה:ילידי 1573
קטגוריה:נפטרים ב-1632
צמרמורת 2

צמרמורת 2 (באנגלית: Goosebumps 2: Haunted Halloween) הוא סרט אימה קומי-פנטסטי אמריקאי, המבוסס על סדרת ספרים באותו השם מאת ר. ל. סטיין, ומהווה המשך לסרט "צמרמורת" שיצא לאקרנים בשנת 2015. הסרט מבוים על ידי ארי סנדל על פי תסריט מאת רוב לייבר. בסרט מככבים ג'ק בלאק, ששב לדבב את דמותו של סלאפי הבובה מהסרט הקודם, ג'רמי ריי טיילור, קליל האריס, מדיסון איסמן, קן ג'ונג, כריס פרנל, ונדי מקלנדון-קובי.

הסרט יצא לאקרנים ב-12 באוקטובר 2018, תחת הפצתם של חברת "סרטי סוני".

==תקציר העלילה==
ערב ליל כל הקדושים בעיירת וורדנקליף הקטנה, וצמד החברים סוני וסאם מוצאים בבית נטוש שהיה בבעלותו של הסופר ר. ל. סטיין כתב יד נדיר שמעולם לא פורסם של הסופר בשם "ליל כל הקדושים הרדוף" ("Haunted Halloween"). כשהם פותחים את כתב היד, הם מוציאים לחופשי שלא ביודעין את סלאפי הבובה, שמתכנן לזרוע אפוקליפסה בעיצומו של ליל כל הקדושים בעזרתו בני בריתו המפלצתיים משאר ספריו של סטיין. עם עזרתה של אחותו של סוני, שרה, סוני וסאם נאלצים לסכל את תוכניתו של סלאפי לגרור את וורדנקליף אל תוהו ובוהו מוחלט.

==צוות השחקנים==
* ג'ק בלאק - סלאפי הבובה (דיבוב)
* ג'רמי ריי טיילור - סוני קווין
* קליל האריס - סאם קרטר
* מדיסון איסמן - שרה קווין
* קן ג'ונג
* כריס פרנל
* ונדי מקלנדון-קובי - קת'י קווין

==הפקה==
ב-2 בספטמבר 2015, הוכרז על סרט המשך לסרט "צמרמורת", כמו כן דווח שסרטי סוני מחפשים תסריטאי שיכתוב את סרט ההמשך. ב-17 בינואר 2017, נקבע לסרט תאריך יציאה לאקרנים ב-26 בינואר 2018 ורוב לטרמן אישר כי הוא יחזור כבמאי עבור ההמשך. ב-6 בפברואר 2017, הוכרז שתאריך יציאת הסרט לאקרנים נדחה ל-21 בספטמבר 2018, במקום של תאריך יציאת הסרט "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה" לאקרנים. במאי 2017, נחשף שסרט ההמשך ייקרא "צמרמורת: ארץ האימה". כמו כן, אושר כי ג'ק בלאק ישוב לגלם את דמותו של ר. ל. סטיין

בנובמבר 2017, רוב לייבר נשכר כתסריטאי. זמן קצר לאחר, דווח שהבמאי ארי סנדל יחליף את לטרמן במלאכת הבימוי בשל התחייבויות קודמות של לטרמן לסרט "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו". מגזין וראייטי דיווח שלסרט ההמשך נכתבו שני תסריטים - תסריט אחד שבו בלאק שב לגלם את דמותו של סטיין, ואילו בתסריט השני דמותו של בלאק הוצאה לגמרי מהעלילה. בדצמבר 2017, תאריך יציאת סרט ההמשך נדחה ל-12 באוקטובר 2018, ומבין פרטי העלילה שנחשפו נודע שג'ק בלאק ישוב לדבב את דמותו של סלאפי הבובה וששם הסרט הנוכחי הוא "צמרמורת: נקמתו של סלאפי". חברי צוות חדשים שלוהקו כללו את מדיסון איסמן, בן אובריאן, קליל האריס וג'רמי ריי טיילור. קן ג'ונג, כריס פרנל וונדי מקלנדון-קובי הצטרפו לצוות השחקנים חודש לאחר מכן. צילומי הסרט החלו ב-7 במרץ, ובאפריל 2018, נחשף ששם הסרט הרשמי הוא "צמרמורת: ליל כל הקדושים הרדוף".

==יציאה לאקרנים==
הסרט יצא לאקרנים בבכורה עולמית ב-12 באוקטובר 2018. הטריילר הראשון עבור הסרט הופץ ב-11 ביולי 2018, יחד עם פוסטר רשמי.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי אימה מ-2018
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:סרטים לכל המשפחה
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים מצוירים למחצה
קטגוריה:סרטי סוני הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי קולנוע בכיכובן של בובות
קטגוריה:סרטים על ליל כל הקדושים
אנה אלאונורה מהסן-דרמשטאדט

אנה אלאונורה, רוזנת הסן-דרמשטדט (30 ביולי 1601 – 6 במאי 1659) הייתה בתו של לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטדט ואשתו של גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג.

==ביוגרפיה==
אנה אלאונורה נולדה ב-30 ביולי 1601 בדרמשטאדט, ללודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט ולמגדלנה מברנדנבורג, בתם של יוהאן גאורג, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ואליזבת מאנהלט-צרבסט.

ב-14 בדצמבר 1617 היא התחתנה בדרמשטט עם גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 8 ילדים. אחד מבניה היה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג, אביו של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.

ב-6 במאי 1659 מתה אנה אלאונורה בטירת הרצברג בגיל 57.

== משפחתה ==
ב-14 בדצמבר 1617 התחתנה אנה אלאונורה עם גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
* מגדלנה מבראונשווייג-לינבורג (1618).
* כריסטיאן לודוויג, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1622–1665).
* גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1624–1705).
* יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1625–1679).
* סופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג (1628–1685).
* דורותיאה מגדלנה מבראונשווייג-לינבורג (1629–1660).
* ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1629–1698).
* אנה מריה אלאונורה מבראונשווייג-לינבורג (1630–1666).

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* [http://genealogy.euweb.cz/welf/welf7.html אנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט]

קטגוריה:ילידות 1601
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:דרמשטאדט: אישים
קטגוריה:עוצרות
קטגוריה:נפטרות ב-1659
אליעזר ליפמן גרעץ

הרב אליעזר ליפמן גרעץ (ה'שפ"ה 1625 - ז' בסיוון ה'תנ"ד 1694 בערך) היה רב וראש ישיבה אשכנזי בבוהמיה במאה השבע עשרה. היה חותנו של הרב אברהם ברודא.

==ביוגרפיה==
נולד לרב בנימין וואלף שי"ק נישא לשָׂרְל בת הקצין ר' זיסקינד בומסלא, שהיה פרימוס בפראג ודרשן בבית הכנסת 'קלויז אחרונה'.

כיהן כאב בית דין טעפליץ וקעלין בשנת תל"ח או תל"ט, הגיע לכהן כאב"ד ור"מ בומסלא (כיום Mladá Boleslav והגליל). לאחר מכן מונה לדיין בבית הדין הגבוה בפראג.

אחרי השריפה הגדולה בפראג, בשנת ה'ת"ן (1690), סגרו השלטונות את בית הכנסת הישן בפראג (המכונה אלטשול), אשר נותר לפליטה מהשריפה כמעט ללא היזק. יהודי פראג לא היו מוכנים להשלים עם גזירה זו, ובחורף תנ"ג פתחו שוב את ביהכ"נ בלי רשות השלטונות, ומינו רב חדש. לפי השערה, היה זה רבי אליעזר ליפמן, אב"ד בומסלא. צעד זה הרגיז את מושל העיר העתיקה של פראג, האנטישמי הרוזן פון גוטנשטיין (Graf Heinrich Friedrich von Guttenstein
) והוא השליך לכלא את הרב ליפמן, שנפטר שם כשנה לאחר מכן בז' בסיוון ה'תנ"ד (1694) ונקבר בבומסלא.

אחרי פטירתו, מונה הרב אורי שרגא פייביש חלפן ליכטנשטאט, כממלא מקומו בבומסלא.

אשתו בסוף ימיה התגוררה בפראג, שם גרו חלק מילדיה, נפטרה ונקברה בי"ח באייר ה'תס"ח.

==בספרות הרבנית==
ר' ליפמן מוזכר בספרו של רבי דוד גרינהוט "מגדול דוד". גם ידועות ארבע הסכמות ממנו.

==ילדיו==
לרבי ליפמן ושָׂרְל גרעץ נולדו לפחות שלשה בנים ושלש בנות.
* וואלף. נפטר בפראג הושענא רבה תע"ד.
* עזריאל זיסקינד.
* שמחה, נפטר בחיי הוריו בבומסלא.
* רייק אשת רבי אברהם ברודא, נפטרה בעיר ליכטנשטאדט כיום הרוזנצין שבצ'כיה, י"ב באייר ה'תנ"א.
* חוה אשת רבי ישעיה פאפרש סג"ל הורוויץ, נפטרה כסלו תע"ה.
* מרים אשת ר' בנימן ואלף ב"ר יאקב פולאק יאקרלס מק"ק סאברטןשהיה אחר כך אב"ד פרעסבורג.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:רבנים בוהמים
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1625
קטגוריה:נפטרים ב-1694
אחדות למען הצדק

אחדות למען הצדק (All Star – Unity for Justice) הוא קליפ מוזיקה חסידית שיצא בשנת 2010 בהשתתפות כ-30 מוזיקאים יהודיים, במסגרת פרויקט מוזיקלי בשם THE UNITY PROJECT כחלק מקמפיין לקידום משפט הוגן ומימון הגנתו של שלום רובשקין, שיצא לחופשי בשנת 2018.

השיר הופץ על ידי Mostly Music ואדרת רקורדס, כאשר ההכנסות מרכישתו הוקדשו לקרן הקמפיין.

הפרויקט מנה 2 שירים, "אחדות" ו"ידיד נפש". בינואר 2018 החלו צילומי הקליפ השלישי והאחרון של שיר האחדות בהשתתפותו של רובשקין ומוזיקאים שונים, אך הוא לא יצא לאור.

בין האמנים אשר השתתפו בפרויקט נמנים גדולי הזמר הבולטים ביותר בעולם הדתי והחרדי: אברהם פריד, מרדכי בן-דוד, יעקב שוואקי, גד אלבז, ליפא שמלצר, יוסי גרין, בני פרידמן, אוהד מושקוביץ, בערי וועבער ועוד.

== שירים ==
===שיר האחדות===

שיר האחדות הפך ללהיט בתחנות הרדיו ובאתרים בקרב הציבור. הקליפ לשיר זכה ללמעלה מ-1 מיליון צפיות באתר יוטיוב.

====משתתפים, ע"פ סדר הופעתם====

===ידיד נפש===

ידיד נפש הוא השיר השני בפרויקט שמבוצע על ידי בנצי מרכוס ודוד דקס, השיר לא זכה להצלחה משמעותית ביחס לקודמו.

==קליפים==
הקליפים הופקו על ידי חברת "SparksNext" של הבמאי והמפיק דניאל פינקלמן (Daniel Finkelman). הקליפ לשיר האחדות צולם במספר אולפנים ברחבי העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2010
קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי צדקה
קטגוריה:שירים חסידיים
קטגוריה:שירים מרובי אמנים
בן מלרוני

בנדיקט מרטין פול מלרוני (באנגלית: Benedict Martin Paul "Ben" Mulroney; נולד ב-9 במרץ 1976) הוא מנחה טלוויזיה קנדי.

==ביוגרפיה==
מלרוני נולד במונטריאול וגדל באוטווה כשני מארבעת ילדיהם של ראש ממשלת קנדה לשעבר בריאן מלרוני ומילה שהיגרה מסרביה, הוא למד לתואר בהיסטוריה באוניברסיטת דיוק וסיים גם תואר במשפטים מאוניברסיטת לאוול.

הוא נודע בעקבות הנחיית תוכנית הבידור "etalk" בה מסוקרים חדשות מעסקי השעשועים ואירועי מדיה שונים. מ-2001 ו עד 2002 שימש ככתב תרבות ובידור בתוכנית הבוקר "Canada AM", מ-2003 ועד 2008 הנחה את התוכנית "קנדיין איידול" שהיא המקבילה בקנדה לאמריקן איידול.

הופיע כמראיין בסרט ארבעת המופלאים, ב-2006 מונה לשגריר הלאומי בקנדה של ארגון קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים, ב-2010 ביצע סיקור במסגרת תוכניתו לאולימפיידת החורף בוונקובר. ב-2008 נישא לג'סיקה בראונשטיין, מעצבת אופנה וסטייליסטית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנחי טלוויזיה קנדים
קטגוריה:ילדי ראשי ממשלת קנדה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לאוול
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1976
חמש דקות של שקט (סדרת טלוויזיה)

כרזת העונה השנייה
חמש דקות של שקט (ברוסית: Пять минут тишины) היא שמה של סדרת טלוויזיה רוסית על חיי היומיום של אנשי יחידת חילוץ מספר 21–42 של המשרד למצבי חירום של רוסיה ברפובליקת קרליה, שבצפון רוסיה בסמוך לפינלנד.

שם הסדרה נובע מהדרישה של מפקד יחידת החילוץ בפרק הבכורה ל"חמש דקות של שקט" בניסיונו לאתר לכוד מתחת להריסות בניין שקרס, על ידי הקשבה ובכך זיהוי רעש שיעיד על סימן חיים מתחת להריסות. דרישה זו היא בפועל אחת משיטות הפעולה האמיתיים של צוותי החילוץ הרוסיים באיתור לכודים. הסדרה קיבלה את תמיכת המשרד למצבי חירום של רוסיה וחלק קטן מהצילומים בוצעו במשרדי הארגון.

פרק הבכורה של העונה הראשונה שודר בערוץ NTV ב-20 בפברואר 2017. החלק הראשון של עונה שנייה (שנקראה בשם "חמש דקות של שקט: השיבה") עלתה לשידור באפריל 2018. החלק השני של העונה השנייה עלה שידור ב-25 בפברואר 2019. צילומי העונה שלישית החלו ביולי 2019. העונה השלישית (שנקראת "חמש דקות של שקט: אופקים חדשים") עלתה לשידור ב-4 במאי 2021. עונה רביעית (בשם "חמש דקות של שקט: קפאון סימבריסק") עלתה בדצמבר 2021. צילומי העונה החמישית ("חמש דקות של שקט: ימים ונהרות") החלו ב-2022.

באוקטובר 2019 חברת Lagardere Distribution רכשה את זכויות ההפצה של הסדרה והודיעה על כוונתה להפיק גרסה צרפתית בת 2 עונות.

== תקציר עלילת הסדרה ==
לוחמי יחידת החילוץ 21–42 ידועים בקרב עמיתיהם, לא רק כמקצוענים ברמה הגבוהה ביותר אלא בשל העובדה שכל מבצע חילוץ והצלה הוא סוג של פעילות ייחודית בפני עצמה. מבצעי החילוץ הופכים לסיפורים, שהם אוהבים לספר מסביב למדורה. כל פעולת חילוץ הם מצליחים לפתור בדרך יצירתית, לפעמים על גבול הטירוף או כחלק מהלצה משותפת. את שגרת מעלליהם של יחידת 21–42 מפרה הגעתו של המתמחה הצעיר, אלכסנדר גרק, שנשלח הישר ממוסקבה כדי לצבור ניסיון שטח לפני שיתקבל לתפקיד משרדי.

==שחקנים ודמויות==
* רומן קורצין – אלכסנדר גרק, מתמחה שנשלח בעל כורחו לשרת ביחידת החילוץ
* איגור ליפאנוב – סרגיי סעידוביץ' (סעיד) גירייב, מפקד יחידת החילוץ ובהמשך מועמד לראשות העיר סברוגורסק
* ירוסלאב ז'לנין – בוריס, בנו של ראש עיריית סברוגורסק, המאוהב בלינה
* אנה פסקובה – טטיאנה בחובה, חברה ביחידת החילוץ. בהמשך רופאה בבית חולים העירוני
* יבגניה דמיטרייבה – מריה שימקו, מפקדת יחידת החילוץ אחרי גירייב, איתו מנהלת יחסים רומנטיים.
* קונסטנטין וורוביוב – ולדימיר (סטאריק) ביקוב, רופא היחידה ומאמנו של כלב היחידה, הרטריבר "בועה" (פוזיר ברוסית) המגולם על ידי רטריבר בשם אינדי.
* ארתור ואחה – פיודור פוליאקוב, מפקד המטה המבצעי של המשרד למצבי חירום ודודו של אלכסנדר
* אולג אנדרייב – ניקולאי פטרוב, חבר ביחידת החילוץ
* אנסטסיה סטז'קו – לינה, כלתו של אלכסנדר
* ויטלי טאסק – מקסים שארול, חבר ביחידה ובהמשך עובד בעירייה
* איגור גולובין – סרגייב, רופא בבית החולים העירוני
* קיריל ז'נדארוב – גאורגי, ראש עיריית סברוגורסק, אויבו הפוליטי של גירייב

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ntv.ru/serial/5_minut_tishiny/ פרופיל הסדרה באתר ערוץ הטלוויזיה "NTV"]
* [https://www.youtube.com/watch?v=9Gd6s9VTp_o&list=PLSgy-gJ-dkS9PYZswfXJU87H5H9lnDeGr הסדרה בערוץ היוטיוב של "NTV"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
קטגוריה:NTV: תוכניות וסדרות