OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קאוליפלורה

עץ פפאיה
קאוליפלורה (בלטינית: Cauliflora, הלחם של המילים "caulis" - "גזע" ו-"flos" - "פרח") או פריחת גזע היא תופעה של צמחים המגדלים פרחים על גבי הגזע או על ענפים מעוצים, כלומר מרקמה שעברה התעבות משנית. מצב זה שונה מרוב הצמחים בעלי הפרחים, שם הפרחים מתפתחים מניצנים בחיקי עלים או מהניצן הקודקודי.

התופעה נפוצה בעיקר ביערות גשם טרופיים ויש כמאה סוגים שונים של צמחים בהם מתפתחים כך הפרחים והפירות.<ref name=":0"></ref>

קיימת השערה שהתופעה קשורה מבחינה אבולוציונית להתפתחות פירות כבדים, אשר ענפים דקים לא יכלו לשאת. השערה אחרת היא שהתופעה היא תוצאה של התאמה אבולוציונית הקשורה להפריה או פיזור זרעים על ידי בעלי חיים גדולים, אשר לא יכלו לעלות לצמרות העצים ולעמוד על הענפים הדקים. דוגמה ניתן למצוא בגינאה החדשה, שם יונים גדולות ניזונות מפירות גדולים, המתפתחים על גזעים עבים. רק גזעים אלה מסוגלים לשאת את משקל הפרי והיונה גם יחד. נגישותם של הפרחים והפירות מושכת מאביקים ואוכלי פירות שונים.<ref></ref> בעלי חיים המבקרים בצמחים השייכים לקבוצה זו הם:<ref name=":0" />
* חיות כיס ויונקים, המטפסים על גזעים וענפים קשיחים עבור צוף ופירות
* עופות שונים
* עטלפים, במיוחד בעצים של תאנים טרופיות
* חרקים קטנים, הפעילים בשכבה שמתחת לצמרות, ביערות הגשם

בחלק מהצמחים הקאוליפלוריים יש תלות בין פעילות בעלי החיים לבין השרדות הצמח. לדוגמה, בעץ הקקאו (Theobroma cacao), התרמילים הבשלים אינם נושרים לקרקע. פיזור הזרעים מתבצע על ידי יונקים קטנים וקופים. הם לועסים את החלק העסיסי של התרמיל ומפזרים את הזרעים, שהם בלתי אכילים. דוגמה נוספת משמש המנגו (Mangifera indica). מקורו של עץ זה הוא ביערות הגשם של הודו. שם פירותיו נאכלים על ידי עטלפים, אשר גם לוקחים פירות ממקום למקום ועוזרים להפיץ את זרעיו של העץ.

מאחר שבצמחים קאוליפלוריים נמצאים הפירות על הגזע, בגובה נמוך יחסית, גם יונקים החיים על הקרקע ניזונים מהפירות ומפיצים את הזרעים. פירותיו של הדוריאן (Durio zibethinus) הצומח ביערות הגשם בדרום מזרח אסיה, נאכלים על ידי חזירים, פילים ונמרים<ref></ref>

דוגמאות נוספות לצמחים מקבוצת הקאוליפלורים: פפאיה, עץ הלחם, דרויאן, פיקוס מגוון, עץ הקפה, קרמבולה. בישראל, הצמח המוכר ביותר מקבוצה זו הוא כליל החורש.

==גלריה==
<gallery mode="nolines">
קובץ:Cercis siliquastrum 2 RF.jpg|כליל החורש
קובץ:Cocoa Pods (2290974392).jpg|עץ הקקאו
קובץ:Averrhoa carambola(Star fruit) 04.JPG|עץ הקרמבולה
קובץ:Arabica Coffee .jpg|עץ הקפה
</gallery>

== ראו גם ==
* ניצן
* פרח
* גזע

== קישורים חיצוניים ==

* צוות האתר,[https://www.flower-db.com/en/features/cauliflory Cauliflory], Flower database - אוסף תמונות של פרחים השייכים לקבוצה זו
* Cauliflory in Malaysian rainforest trees,Fletcher & Baylis,Wildeside photography-אוסף תמונות נוסף

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קו לנטה

קוֹ לַנְטָה (בתאית: เกาะลันตา) הוא אי בים אנדמן ששייך לתאילנד. מבחינה מנהלית האי מתפקד כנפה במחוז קראבי.

== היסטוריה ==
חוקרים הסיקו מממצאים ארכאולוגיים כי האי הוא אחד מהקהילות העתיקות ביותר בתאילנד, אשר קיים כבר מן התקופה הפרהיסטורית.

הקמת הנפה ואכלוס האי החלו בחודש דצמבר 1901, ובשנת 1917 שונה שמו של האי לקו לנטה.

== גאוגרפיה ==
קו לנטה ממוקם בלב ארכיפלג איי החוף בקראבי. האי מסומן כשטח הררי מתון.

חלקו הצפוני של האי ידוע בשם קו לנטה נוי. חלקו הדרומי, הגדול יותר, נקרא קו לנטה יאי.

בשנת 2012 החלה בניית גשר אשר יקשר בין החלק הצפוני לדרומי, כדי להעלות את רמת התיירות באזור. ההערכה היא שבניית הגשר תסתיים בתחילת שנת 2014.

מסביב לחופי האי שוכנות שוניות אלמוגים. בלב האי נמצא ג'ונגל טרופי עתיק. האי מתאפיין בעיקר בעצי מנגרובים, וחופיו חוליים. האי הוא יעד תיירות פופולרי, בעיקר בגלל שוניות האלמוגים ויערות העד.

נכון לשנת 2005 מונה אוכלוסיית האי 15,233 תושבים. כ-99% מתושבי האי הם מוסלמים.

== חלוקה ==
האי מחולק לחמש נפות, אשר בהן 37 כפרים:
ימין
{|
! מספר
! שם הנפה
! שם הנפה בתאית
! כפרים
! מספר התושבים
|| 
|-
||1.||קו לנטה יאי||เกาะลันตาใหญ่||8||6,720||
|-
||2.||קו לנטה נוי||เกาะลันตาน้อย||8||5,360||
|-
||3.||קו קלאנג||เกาะกลาง||10||7,835||
|-
||4.||קינג יאנג||คลองยาง||6||5,860||
|-
||5.||סאלאדן||ศาลาด่าน||5||4,725||
|}

== קישורים חיצוניים ==

לנטה
קטגוריה:תאילנד: חלוקה מנהלית
בית עיריית לוון

פרטים בחזית
בית עיריית לוון (בפלמית: Stadhuis van Leuven) הוא מבנה בולט ונקודת ציון עירונית בעיר לוון שבבלגיה. הבניין ממוקם על כיכר השוק (Grote Markt) ממול לכנסיית פטרוס הקדוש. המבנה נבנה בסגנון האמנות הגותית המאוחרת הברבאנטית בין השנים 1448 ל-1469.
בית העירייה מרחוק

==מבנה הבניין == 
לבניין שלוש קומות ראשיות, בעלות חלונות גותיים בשלושת צדדי הבניין הנראים מן הכיכר. למבנה גג מחודד שבקצותיו צריחים מתומנים בעלי חרכים המאפשרים מעבר של אור דרכם. 

פסלים הממוקמים בנישות מיוחדות מפוזרים בכל רחבי הבניין. התומכות של הפסלים מגולפים עם סצנות תנכיות. בעוד הנישות והתומכות מקוריים, 236 הפסלים חדשים יחסית, ומתוארכים אחרי שנת 1850. הפסלים של הקומה הראשונה מסמלים אישים חשובים בהיסטוריית העיר; אלו של הקומה השנייה, מסמלים קדושים פטרונים ודמויות סימבוליות; אלו של הקומה השלישית, את הדוכס של לוון ושל דוכסות בראבנט מתקופות שונות. 

בחזית הראשית קיים גרם מדרגות המובילות לכניסה, ושני שערים במרכז, אשר מעליהם מתנוססות הדמויות של פטרוס (השמאלי) והמדונה והילד (הימני). 

בחלק הפנימי קיים אוסף מעניין של עבודות אמנות, כולל פסלים של ז'ף לאמבו וקונסטנטין מונייה, כמו כן ניתן לראות בפנים את הדיוקנות של כל ראשי הערים משנת 1794.

==היסטוריה== 
הבניין הידוע כיום כבית העירייה היה הבניין הקדמי במתחם של בניינים עירוניים שבנייתם החלה בשנת 1439. האדריכל הראשון של הבניין מת זמן קצר אחרי תחילת הבנייה של האגפים האחוריים, והוא הוחלף על ידי אדריכל אחר, שמותו בשנת 1445 ציין את סוף השלב הראשון בבנייה. 

הפרויקט המשיך בשנת 1448. אבן הפינה הונחה ב-28 במרץ של אותה השנה. מרתפים של מספר בתים הרוסים סופחו למבנה, וניתן להגיע אליהם כיום דרך דלת קטנה בצידו השמאלי של בית העירייה. התוכניות הראשונות, שהושפעו מבית עיריית בריסל, כללו מגדל פעמונים באחת הפינות. התוכניות שונו לצריחים סימטריים, אותם ניתן לראות כיום. בניית התקרה והגג הסתיימו בשנת 1460, והבניין כולו הושלם בשנת 1469. 

במאה ה-19, בית העירייה עבר שיפוץ הכרחי כתוצאה של מאות שנים של התיישנות. הבניין נותר עומד לאחר ההפצצות הרבות על לוון במלחמת העולם הראשונה, וסבל מנזקים קלים בלבד. במלחמת העולם השנייה פצצה פגעה בפתח הבניין וגרמה לנזקים חמורים יותר, שתיקונם הושלם רק ב-1983.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בלגיה: מבנים
קטגוריה:מבנים גותיים
לוון
קטגוריה:לוון
ריף (אזור)

דגל הרפובליקה האסלאמית של הריף (1926-1921)
ריף (בריפית: ⴰⵔⵉⴼ) הוא אזור בצפון מרוקו שמתפרס מטנג'יר במערב עד הגבול עם אלג'יריה במזרח והים התיכון הוא גבולו הצפוני. האזור הררי בעיקרו אך כולל גם כמה מישורים פוריים. 
אזור ריף במרוקו מיושב בעיקר על ידי ברברים מבני שבטים המוכרים כ"ריפים". בני שבטים אלה דוברים בדיאלקט ריפי של ברברית (תאמאזיגת) לצד ערבית מרוקאית. בתחילת המאה ה-20 קבוצת שבטים זאת נלחמה לעצמאותה בהובלת עבד אל-כרים אל-ח'טאבי וזכתה להקמת רפובליקת ריף בשנים 1920-1926. אולם הרפובליקה במהרה פורקה על ידי כוח צבאי מסיבי ומשותף של ספרד וצרפת.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מרוקו: גאוגרפיה
קטגוריה:מרוקו: היסטוריה
קטגוריה:ברברים
קטגוריה:אפריקה: רכסי הרים
ולדימיר מורוזוב (1940)

ולדימיר איבונוביץ' מורוזוב (ברוסית: Володимир Іванович Морозов; 4 במרץ 1940 – 8 בפברואר 2023) היה קיאקיסט סובייטי. 3 פעמים ברציפות אלוף אולימפי (טוקיו 1964, מקסיקו סיטי 1968 ומינכן 1972) ו-3 פעמים אלוף עולם (ברלין 1966, קופנהגן 1970 ובלגרד 1971).

== ביוגרפיה ==
ולדימיר מורוזוב נולד בקרסנובודסק (אז בתחומי ברית המועצות היום בטורקמניסטן). הוא התחיל להתאמן בעיר הולדתו ותוך זמן קצר עבר עם משחתו לקייב. בשנת 1962 הוא זכה לראשונה באליפות ברית המועצות ובעקבות כך נכלל בנבחרת. מורוזוב זכה במדליות זהב באליפויות ברית המועצות במשך עשור עד לשנת 1972 וזאת במסגרות שונות (רביעיות וזוגות).

במהלך הקריירה על הישגים בספורט הוא זכה בעיטורים סובייטים ובשנת 2012 הוענק לו עיטור אוקראיני.

==השתתפות באולימפיאדות==
בשנת 1964 הוא זכה במדליית זהב הראשונה ותחרות לרביעיות. בתחרות גמר הרביעייה הסובייטית הקדימה את הרביעייה הגרמנית בפחות משנייה.

בשנת 1968 הוא זכה במדליית זה שנייה בתחרות של זוגות כאשר הוא התחרה ביחד עם שותפו מאוקראינה שזכה במדליית כסף אישית בתחרות ל-1000 מ'.

בשנת 1972 הוא הוצב בפעם השנייה בתחרות רביעיות וזכה במדליית זהב השלישית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלופים אולימפיים: קאנו/קיאק
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:קיאקיסטים סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1940
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2023
ח'יתאן

ימין
המילה, הסרת העורלה, בערבית חִ'תאן (ختان), היא מצווה לכל גבר מוסלמי לפני הגיעו לגיל 18. המושג "חִ'תאן" משמש גם לתיאור ניתוח לכריתת דגדגן או חלקי פות אחרים לנשים מוסלמיות (ראו: השחתת איבר המין הנשי באסלאם).

המילה הייתה נפוצה בשבטי ערב עוד בתקופה הטרום-אסלאמית, כבר אז היא שימשה טקס פולחני וכנורמה לאומית (בני חצי האי ערב נקראו "אוּמַּת אל-חִ'יתָאן" امّة الختان – אומת הנימולים). במאות שלאחר מות הנביא מוחמד קיבלה המילה את משמעותה הדתית בשריעה המוסלמית. על אף שאין בקוראן אזכור מפורש למילה, המנהג מיוחס לפסוק "זכור את ניסיונות אללה את אברהם במצוות אשר מולאו" () – מפסוק זה נגזרת בחדית' המילה על כל הגברים. ייחוסה של המילה לאברהם מחוזקת בקביעת החדית' כי מאז ימיו לא הקיף ערל את הכעבה.

בראשית האסלאם הייתה המילה טקס שנוהל במסגרת מצומצמת, לעיתים בהשתתפות זמרים שתפקידם לחזק את רוחו של הילד הנימול ולהקל על כאבו. בתקופת הממלכות האסלאמיות הפכה החגיגה המשפחתית לטקס מפואר עתיר מוזמנים.

המילה נהוגה כמעט בקרב כל המוסלמים, ורובם רואים בה מצווה דתית. מקובל שטעמה הוא שמירה על ההיגיינה, אותה מחייב האסלאם לצורך היטהרות לתפילה. חשיבות המילה למתאסלם נובעת מכך שלפני המילה תפילתו אינה מתקבלת, הוא אינו יכול לעלות לחג', אינו יכול להעיד במשפט, ואינו רשאי לשחוט בהמה למאכל.

האסלאם אינו קובע גיל למילה, אלא מחייב לערוך את המילה לפני שהילד הגיע לבגרות. המילה מבוצעת בגילאים שונים בתרבויות שונות – לרוב היא מבוצעת בין היום השביעי ליום הארבעים ללידה, אבל בחברות מסוימות, בעיקר בצפון-מערב אפריקה (המגרב), המילה מבוצעת בילדים עד שנתם השביעית. על פי מסורות קדומות, יש לערוך את המילה בגיל שבו עבר ישמעאל את המילה בידי אברהם – בגיל שלוש עשרה.

בקהילות מסוימות נהוג לערוך את המילה לכל הבנים במשפחה ביום אחד, ולערוך סעודה גדולה אחריה. כיום, הורים מוסלמים נוטים לערוך את המילה כשהילד עוד תינוק בשל היתרונות שבעריכת מילה בגיל צעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מצוות ומנהגים באסלאם
קטגוריה:מילה (ניתוח)
לוח שנה (אפל)

לוח שנה (באנגלית: Calendar; לשעבר iCal) הוא יישום לוח שנה אישי שנעשה על ידי חברת אפל ופועל על מערכת ההפעלה OS X.

== היסטוריה ==
iCal היה יישום לוח השנה הראשון עבור OS X שהציע תמיכה במספר לוחות שנה לסירוגין בשרתי WebDAV. התוכנה פורסמה במקור להורדה ללא תשלום עבור Mac OS X v10.2 ב-10 בספטמבר 2002, הוא הגיע יחד עם מערכת ההפעלה כiCal 1.5. גרסה 2 של iCal שוחררה כחלק של Mac OS X 10.4. גרסה 3 כחלק של Mac OS X 10.5, גרסה 4 כחלק של Mac OS X 10.6, גרסה 5 כחלק של Mac OS X v10.7 וגרסה 6 כחלק מOS X v10.8.

=== השם === 
אפל קיבלה רישיון לשם iCal ממערכת ההפעלה Brown Bear שהשתמשה בו ליישום לוח השנה שלה מאז שנת 1997. עם שחרורה של OS X v10.8 ביולי 2012, iCal נקראה Calender (לוח שנה), בדומה לגרסת הiOS.

=== פיתוח === 
פיתוח iCal הוא די שונה מתוכנה אחרת של אפל משום שהיא תוכננה באופן עצמאי על ידי צוות צרפתי קטן שעבד "בסתר" בפריז, בראשותו של ז'אן-מארי הולוט, חברו של סטיב ג'ובס. מאז, הפיתוח של iCal הועבר למפקדה האמריקנית של אפל בקופרטינו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אפליקציות מובייל
קטגוריה:אפליקציות ייחודיות למכשירי חברת אפל
קטגוריה:אפליקציות בסיסיות במכשירי חברת אפל
ג'ון אאוקי

חנות [[לואי ויטון בגינזה, טוקיו (2004)]]
ג'וּן אַאוֹקי (ביפנית: 青木 淳; נולד ב-22 באוקטובר 1956 ביוקוהמה) הוא אדריכל ומעצב יפני. אאוקי התפרסם, בין היתר, כאדריכל שתכנן את רוב חנויות רשת האופנה לואי ויטון ביפן ובדרום מזרח אסיה. עבודה בולטת נוספת שלו היא תכנון מוזיאון אאומורי לאמנות.

אאוקי למד ארכיטקטורה באוניברסיטת טוקיו והחל לעבוד במשרדו של אראטה איסוזקי. שם עבד, בין היתר, לצידו של האדריכל שיגרו באן. ב-1991 פתח משרד עצמאי.

== עבודות בולטות ==
*1995 - גשר דו-מפלסי ותכליתי בעיר ממיהארה שבמחוז קומאמוטו (באי קיושו). פרס קומאמוטו לעיצוב נוף ב-1996.
*1996 - בניין מגורים באדווארה. פרס יושיאוקה ב-1997.
*1996 - מרכז שחייה בטויוסאקה, ניאיגטה
*1997 - מוזיאון אגם פוקושימה בטויוסאקה שבמחוז ניאיגטה. פרס שנתי של המוסד הארכיטקטוני ביפן ב-1999.
*1998 - בית ספר יסודי במיטסואה (מחוז נארה).
*1999 - חנות לואי ויטון בנגויה. פרס ארכיטקטוני של מחוז אאיצ'י ב-2004.
*1999 - בניין משרדים בג'ואטסו (ניאיגטה).
*2002 - חנות לואי ויטון בשדרות אומוטסנדו (טוקיו).
*2004 - עיצוב מחדש של חזית חנות לואי ויטון בניו יורק. זכה בפרס "חנות השנה" של כתב העת "Visual Merchandising and Store Design" ב-2004.
*2004 - בניין מגורים בטוקיו
*2005 - עיצוב מחדש של חנות לואי ויטון בהונג קונג.
*2006 - בניין משרדים במאאבאשי (מחוז גונמה).
*2006 - "הכנסייה הלבנה" כנסייה לחתונות במלון הייאט ריג'נסי באוסקה.
*2006 - המוזיאון לאמנות באאומורי. זוכה התחרות לתכנון המוזיאון.
*2007 - בניין מגורים בטוקיו
*2008 - בניין משרדי חברת SIA באאויאמה בטוקיו.
*2013 - גורד שחקים בשאנגחאי.

== סגנון והשקפת עולם ==
אאוקי טוען כי סגנונו אינו מוכתב על ידי תאוריה, עיקרון או סגנון כלשהם. הוא אומר כי הדור של האדריכלים היפנים שקדם לו פעל ברוח האתוס הלאומי היפני באותן שנים של שיקום ארץ שנהרסה בעקבות מלחמת העולם השנייה. "עתה, כשהמטרה של מודרניזציה של יפן הושגה, הנושא שהאדריכלות ניצבת בפניו אינו יצירת דברים חדשים לחלוטין, אלא, כיצד לראות את המציאות."

אאוקי מכנה את סגנונו בשם "אדריכלות של שדה פתוח". הוא נזכר בילדותו, בעת ששיחק עם חבריו בשטחים פתוחים שסביב לשכונה בה גדל: "אולי הם היו מיועדים לסוג מסוים של בניה, אבל אז הם נותרו ריקים, כך שעשבים גדלו שם והם הפכו למרחבים מוזנחים. שדות פנויים אלה הפכו לגן משחקים מושלם עבורנו כילדים. תפקידם לא היה קבוע, כך שהם היו לחללים בהם אנשים יכולים לתקשר באופן חופשי. ביצירת מבנים אני רוצה להחיות את המנטליות של "שדות פנויים."

מבקר האדריכלות, נועם דביר, כתב אודות החנות של לואי ויטון בשדרות אומוטסנדו: "בחנות הזאת התמקד האדריכל בדימוי הקלאסי של מזוודות לואי ויטון הנערמות זו על זו. תחת ידיו נהפכו המזוודות לחללים מגוונים, הקשורים זה לזה באמצעות גרמי מדרגות, בעיצוב שקורא תיגר על הסדר המסורתי בחנות קמעונאית, שבה יש הפרדה בין קומות. במעבר הבלתי-אמצעי מחלל לחלל נפגש הקונה עם קני מידה משתנים וחווה חוויה שונה בכל חלק של החנות."

== גלריה ==
<gallery mode=packed>
Roppongi Eric.jpg|חנות לואי ויטון ברופונגי, טוקיו (2003)
SIA Aoyama Building.jpg|בנין משרדים בטוקיו (2008)
Louis Vitton Omotesando.jpg|חנות לואי ויטון בשדרות אומוטסנדו (טוקיו)
Louis Vuitton The Landmark Hong Kong.jpg|חנות לואי ויטון בהונג קונג
Aomori Museum of Art, Entrance.jpg|הכניסה למוזיאון לאמנות באאומורי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.dmh.org.il/heb/pages/default.aspx?PageId=106&catid=-1 ג'ון אאוקי], באתר מוזיאון העיצוב חולון

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1956
האגודה לרווחת הפלאשים

האגודה לרווחת הפלאשים (באנגלית: Falasha Welfare Association, ר"ת: FWA) הוא גוף בין ארגוני שהתקיים ומימן פעילויות רווחה וסיוע בקרב ביתא ישראל באתיופיה בהם את בתי הספר של בית ישראל, פעילות דתית, פרויקטים חקלאיים והתיישבותיים ומרפאות. 

נורמן בנטוויץ'
בשנת 1960 קיבל הקונגרס היהודי העולמי בקשת עזרה מראשי ביתא ישראל ושלח את נורמן בנטוויץ' לבירור מצבם. שנה לאחר מכאן ביקר בנטוויץ' באתיופיה ולאחר זאת הקים בישראל את הוועד הציבורי לסיוע לפלשים שריכז את הפעילים למען ביתא ישראל. כנשיא כבוד של הוועד כיהן הנשיא יצחק בן-צבי כאשר יושב הראש היה אריה טרטקובר, ציר ירושלים בקונגרס היהודי. בראשיתו פעל הארגון למען עליית ביתא ישראל, אך בעקבות התנגדות ממשלת ישראל לקח על עצמו לסייע לקהילה בצורות אחרות.

במקביל לפעילות הוועד בישראל פעל בנטוויץ' בבריטניה וגייס מספר ארגונים כאשר בשלהי מאי 1967 התכנסה ועידה של הארגונים בלונדון שהפכה לאחר מכאן לגוף בין ארגוני בשם "הוועידה הנמשכת לארגונים המעוניינים ברווחת הפלאשים שבאתיופיה" (Standing Conference of Organizations Interested in the Welfare of the Falashas of Ethiopia). הארגונים שנכללו בגוף היו: אליאנס, הקרן הבריטית המרכזית לסיוע יהודי עולמי , ג'וינט, ההתאחדות האנגלו-יהודית, אוז"ה, הסוכנות היהודית, החברה היהודית להתיישבות, הקונגרס היהודי העולמי ואורט. בנוסף קיבל הארגון מימון מארגונים פילנתרופיים בצפון אמריקה בהם הוועד האמריקאי למען הפלאשים והחברים של קהילת ביתא ישראל שבאתיופיה וזאת בנוסף לזרוע הישראלית של הארגון, הוועד הציבורי לסיוע לפלשים, וממשלות זרות בהן ארצות הברית, קנדה, גרמניה המערבית, שווייץ והולנד.

לאחר מותו של בנטוויץ' ב-1971 הפך דייוויד קסלר לראש הארגון ושינה את שמו ב-1972 ל"אגודה לרווחת הפלאשים". עד ל-1971 הנציג הרשמי של הגוף באתיופיה היה יונה בוגלה ולאחר מכאן, בעקבות סכסוכים בינו לבין ראשי וכהני הקהילה, הועבר תפקידו לנציגים מחוץ לקהילה.

ב-1977 לקחו על עצמם הארגונים אורט וג'וינט מערבות גדולה יותר בגוף. 

הגוף סיים את פעילותו באתיופיה ב-1981 כאשר גורש על ידי השלטונות לאחר שעודד ועזר ביציאתם של ביתא ישראל לסודאן במסגרת מבצע אחים וזאת בעקבות הוראות שקיבל מישראל. במהלך שנות ה-80 הסתפח הארגון אל הקרן הבריטית המרכזית וחדל מלהתקיים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגונים למען יהודי אתיופיה
קטגוריה:יהדות בריטניה: ארגונים
קטגוריה:עליית ביתא ישראל
סרגיי צ'וכראי

סרגיי צ'וכראי (ברוסית: Сергей Алексеевич Чухрай; 31 במאי 1955) היה קיאקיסט סובייטי. הוא זכה באליפות ב-3 אולימפיאדות: (מונטריאול 1976, מוסקבה 1980. באליפויות העולם הוא זכה ב-3 מדליות זהב.

== ביוגרפיה ==
סרגיי צ'וכראי נולד בבלוגורסק שבמחוז אמור. לאחר מספר שנים המשפחה עברה להתגורר לעיירה נובאיה קחובקה בדרום אוקראינה. בעיירה זו סרגיי סיים את בית הספר והתאמן במועדון חתירה המקומי. לאחר סיום בית הספר הוא למד בבית הספר להנדסאים בעירו וסיים אותו בשנת 1974 תוך קבלת הסמכה כחשמלאי. לאחר גיוס לתבא הסובייטי הוא החל להתאמן במועדון של צי הים השחור.

בשנת 1974 סרגיי צ'וכראי לראשונה זכה באליפות ברית המועצות, נכלל בנבחרת ארצו וזכה במדליית כסף באליפות העולם (חתירת שליחים ל-500 מ'). בשנת 1976 הוא נסע לראשונה למשחקים האולימפיים וזכה במדליית זהב בתחרות רביעיות. בשנת 1979 שותפו בתחרויות זוגות חלה והיה צורך למצוא מחליף. סרגיי צ'וכראי החל להתאמן עם ולדימיר פרפנוביץ' ובאולימפיאדת מוסקבה הם זכו ב-2 מדליות זהב.

סרגיי צ'וכראי המשיך להתחרות עד לשנת 1983 בתחרויות זוגות ורביעיות. החל מאותה שנה הוא עבר לעסוק באימון. כמאמן צ'וכראי הגיעה לאולימפיאדות סאול וברצלונה. ספורטאים שהוא אימן זכו במספר מדליות באולימפיאדות ואליפויות העולם.

לאחר התפרקות ברית המועצות סרגיי צ'וכראי אימן נבחרת קיאקים של אוקראינה.

==הופעות האולימפיאדות==
במונטריאול 1976 סרגיי צ'וכראי הגיע כחלק של רביעיית החותרים הסובייטים. בתחרות הם הצליחו להקדים את הרביעייה בספרדית ב-20 מילישניות וזכו במקום הראשון.

למוסקבה 1980 סרגיי צוכראי הוצב בתחרויות זוגות עם שותפו ולדימיר פרפנוביץ'. הם השתתפו בתחרויות ל-500 מ' ול-1000 מ' וזכו במקום הראשון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלופים אולימפיים: קאנו/קיאק
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:קיאקיסטים סובייטים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1955
המקדש הלבן

המקדש הלבן (בתאית: วัดร่องขุ่น, בתאית צפונית: 60px, תעתיק לעברית: ואט רונג קון) הוא מקדש בודהיסטי אשר שוכן במרחק של כ-13 קילומטרים דרומית לעיר צ'יאנג ראי שבתאילנד.

המקדש תוכנן על ידי האמן התאילנדי צ'אלרמצ'אי קוסיתפיפאט, שרצה ליצור מחווה למלך תאילנד, ראמה התשיעי, ומימן את בנייתו. האמן נולד למשפחה סינו-תאית באזור צ'יאנג ראי. בתחילת דרכו הוא היה צייר ולאחר מכן הפך לאדריכל. צ'אלרמצ'אי מאמין שהמקדש יזכה אותו בחיי נצח, והוא ממשיך לבנות אותו. מימון רב מגיע מכספי תרומות של מיליוני מבקרים, מאמינים ותיירים המשאירים באתר תרומות ומשלמים דמי כניסה אל המקדש. באתר ניתן לקנות "עלי כסף" הנתלים לשם ברכה ומזל על פרגולה ייעודית.

== סגנון ==
מקדש זה מיוחד בצבעו הלבן, אשר מסמל את טוהר הבודהה. המקדש בנוי מתשעה בניינים המעניקים לו חזות יוצאת דופן. עיצובו של המקדש בולט בין המקדשים המוזהבים השכיחים ברחבי תאילנד, והוא מושפע מעלילות מדע בדיוני. על קירותיו של המקדש הלבן משובצות מיליוני מראות קטנות הזוהרות בשמש ומשוות למקדש מראה של ארמון שלג מאגדות דמיוניות. במקדש המרכזי, הבוט, מצויים ציורי קיר מיוחדים וביניהן שובצו דמויות של גיבורי על, כגון סופרמן, וגם דמויות אהודות על ילדים, כמו הארי פוטר והלו קיטי. מטרת הציורים לדמות את האדם המודרני הנוטה לחמדנות ותאווה. מידות רעות עליהן חייב האדם להתגבר לפי הבודהיזם. באותו המקדש הוצבו כמה דמויות יושבות של בודהה ונזיר ידוע, כולם בתנוחת מדיטציה.

המקדש נפתח למבקרים ב-1997 ובנייתו הייתה צפויה להסתיים בשנת 2008. עם זאת, הבנייה לא הסתיימה והעבודה על מתחם המקדש עתידה להסתיים רק בשנת 2070.

== גלריית תמונות ==
<gallery caption="מבט פנורמי של המקדש הלבן">
Wat Rong Khun-pano-1.jpg
Wat Rong Khun-pano-2.jpg
Wat Rong Khun - Chiang Rai.jpg
</gallery>
<gallery caption="המקדש הלבן">
Wat Rong Khun-001.jpg
Wat Rong Khun-002.jpg
Wat Rong Khun-003.jpg
Wat Rong Khun-004.jpg
Wat Rong Khun-005.jpg
Wat Rong Khun-006.jpg
Wat Rong Khun-007.jpg
Wat Rong Khun-008.jpg
Wat Rong Khun-009.jpg
Wat Rong Khun-010.jpg
Wat Rong Khun-011.jpg
Wat Rong Khun-012.jpg
Wat_Rong_Khun_Hell.jpg
The White Temple, Wat Rong Khun, Chiang Rai, Thailand.jpg
Wat-rong-koon01.jpg
Wat_Rong_Khun2.jpg
White Temple in Thailand.jpeg
Interior_view_of_the_Wat_Rong_Khun.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאילנד: מקדשים בודהיסטיים
קטגוריה:מבני דת
ג'יורג'יו

ג'יורג'יו בשנת 1837
ג'יורג'יו (ברומנית: Giurgiu, בבולגרית: Гюргево, בטורקית: Yergöğü) היא עיר נמל בדרום רומניה, על החוף השמאלי של הדנובה, סמוך לגבול עם בולגריה. העיר היא גם בירת מחוז ג'יורג'יו והגדולה בערי המחוז.

נכון ל-2011 יש בג'יורג'יו 61,353 תושבים. 83.87% מהתושבים הם רומנים ו-4.5% צוענים.

גשר הידידות ג'יורג'יו-רוסה מעל הדנונבה מחבר את העיר עם בולגריה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:ערי נמל על הדנובה
קטגוריה:רומניה: ערי נמל
קטגוריה:גבול בולגריה–רומניה
ולדימיר פרפנוביץ'

ולדימיר פרפנוביץ (ברוסית: Владимир Владимирович Парфенович; 2 בדצמבר 1958) היה קיאקיסט סובייטי ממוצא בלארוסי. הוא זכה ב-3 מדליות זהב במוסקבה 1980. באליפויות העולם הוא זכה ב-9 מדליות זהב.

==ביוגרפיה==
ולדימיר פרפנוביץ' נולד במינסק. בילדות הוא החל להתאמן בהיאבקות אך ללא הצלחה יתרה. בשנת 1974 ולדימיר החל להתאמן החתירה. בתחרות הראשונה הוא בטעות הוצב בקבוצת גיל גבוהה ממנו אך להפתעת כולם ניצח. בגיל 18 פרפנוביץ' נכלל בנבחרת ברית המועצות. בשנת 1978 הוא לראשונה השתתף אליפות העולם וזכה במדליית כסף בתחרות יחידים.

בשנת 1979 סרגיי צ'וכראי נישאר ללא שותף בתחרויות זוגות וסוכם לצרף אותו לוולדימיר פרפנוביץ'. ביחד הם זכו ב-2 מדליות אולימפיות במשחקי מוסקבה 1980.

במשך מספר שנים פרפנוביץ' היה זוכה באליפות העולם בתחרות יחידים וב-2 מדליות זהב נוספות בתחרויות זוגות. בשנים 1980-1983 הוא זכה בתואר "ספורטאי השנה" של בלארוס.

לאחר סיום השתתפות בתחרויות פרפנוביץ' הועסק במספר תפקידים בממסד הבלארוסי. בשנת 2000 פרפנוביץ' השתתף בבחירות לפרלמנט וזכה. בהיותו חבר פרלמנט פרפנוביץ' הצטרף לשורות האופוזיציה. ביוני 2004 הוא הכריז על שביתת רעב כאות מחאה לאי-מתן זכות השתתפות בדיוני מושב הפרלמנט הבלארוסי. השביתה הסתיימה לאחר 18 ימים כאשר חברי הפרלמנט הצביעו נגד שובתי הרעב. לאור השתתפותו באופוזיציה לשלטון, הוועד האולימפי הבלארוסי ניסה להוציא את ולדימיר פרפנוביץ' מחברות בוועד אך לא הצליח. בשנת 2005 פרפנוביץ' איבד את תפקידו כיושב ראש איגוד החתירה הבלארוסי.

בשנת 2010 פרפנוביץ' היגר לרוסיה בה הוא מועסק כמאמן קיאקים.

==השתתפות האולימפיאדות==
ולדימיר פרפנוביץ' השתתף רק במוסקבה 1980 וזכה בה ב-3 מדליות זהב. בכך הוא היה ראשון הקיאקיסטים שזכה ב-3 מדליות זהב באולימפיאדה בודדת.

בתחרויות זוגות הוא התחרה לצד סרגיי צ'וכראי שזכה במדליית זהב השלישית שלו.

לאחר שהתברר לפרפנוביץ' שברית המועצות לא תשתתף במשחקים אולימפיים של שנת 1984 הוא פרש מספורט תחרותי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלופים אולימפיים: קאנו/קיאק
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:קיאקיסטים סובייטים
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1958
סופי עבדאללה

סופי עבדאללה (בערבית: صوفي عبد الله; 15 בינואר 1925 – 29 בספטמבר 2003) הייתה סופרת ועיתונאית מצרייה<ref name=":0"></ref>.

עבדאללה נולדה בעיר פיום למשפחה אמידה ומשכילה. היא התחנכה במוסדות חינוך זרים ולמדה שיעורי ערבית עם מורה פרטי מגיל צעיר. היא החלה לכתוב סיפורים בשנת 1942 ואף זכתה בפרס מטעם משרד החינוך המצרי בשנת 1947. משנת 1948 עבדה כעורכת וככותבת בכתבי עת בהוצאת דאר אל-הילאל, ומינואר 1955 כתבה טור שבועי בכתב העת לנשים "חוואא", תחת הכותרת "בעייתך"<ref name=":0" />.

כתיבתה התמקדה פעמים רבות בהבעת העולם הרגשי - אהבה, חופש, שבירת מוסכמות. סגנונה היה פעמים רבים ריאליסטי ורומנטי<ref name=":1"></ref>.

היא הייתה למחזאית המצרית הראשונה, עת כתבה את המחזה "הרווחנו את הפרימו". החל משנות ה-50 של המאה ה-20 פרסמה סיפורים קצרים ורומנים. רבים מהם עוסקים בבעיות הנוגעות לחברה המצרית, ובעיקר למקומה ומעמדה של האישה בעולם הנשלט על ידי גברים<ref name=":1" />.

סיפורה הקצר "שמונה עיניים" נכלל על ידי משרד החינוך הישראלי בתוכנית הלימודים לחטיבות הביניים. הסיפור נכתב ב-26 במרץ 1971.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזאים מצרים
קטגוריה:סופרות מצריות
קטגוריה:עיתונאיות מצריות
קטגוריה:מצריות שנולדו ב-1925
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1925
קטגוריה:נפטרות ב-2003
קטגוריה:נפטרים ב-2003
נשמת השכיבה

נשמת השכיבה (בלועזית: אוֹרְתוֹפְּנֵאָה, orthopnea) היא קוצר נשימה המתרחש בעת שכיבה במאוזן. זהו לרוב תסמין של אי-ספיקת לב שמאלית ובצקת ריאות, שאז החדר השמאלי אינו מצליח לדחוף די דם למחזור הדם הסיסטמי, וכתוצאה מכך, בשילוב עם מעבר של נוזלים ממחזור הדם הסיסטמי בבטן ובגפיים התחתונות למחזור הדם הריאתי בעת שכיבה, עולה הלחץ בנימי הריאה ונוזלים יוצאים אל חללי האוויר ורקמת הריאה. כמו כן, תסמין זה יכול גם להופיע במקרים של אסתמה, דלקת סימפונות כרונית, דום נשימה בשינה, התקף חרדה וחולשה ניכרת של שריר הסרעפת. קוצר הנשימה מוקל בעת ישיבה או בעת שכיבה על מספר כריות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת הנשימה ולמערכת ההובלה
קטגוריה:נשימה
בזיליקת דל ווטו נאסיונל

בזיליקת דל ווטו נאסיונל בלילה
התכנון האדריכלי של הבזיליקה
בזיליקת דל ווטו נאסיונל (בספרדית: Basílica del Voto Nacional, בתרגום: בזיליקת הנדר הלאומי) היא כנסייה קתולית נאו-גותית הממוקמת במרכז ההיסטורי של קיטו, אקוודור. זוהי הבזיליקה הנאו-גותית הגדולה ביותר באמריקה.

==היסטוריה==
הבזיליקה קמה מן הרעיון, שהוצע על ידי האב חוליו מאטובלה בשנת 1883, של בניית מונומנט שיזכיר את ההקדשה של אקוודור ללב הקדוש. בשנת 1883 הנשיא הוציא את ההוראה לבנות, והבנייה החלה בשנת 1884. הקונגרס, בהתאם לתקציב השנתי, הקדיש 12,000 פסוס לבנייה - 1,000 פזוס לכל חודש מתחילת 1884. בשנת 1885, המועצה המחוזית הוציאה צו שהפך את בניית הבזיליקה להתחייבות דתית בשם המדינה כולה. להמשך הבנייה, התקבלו תרומות ממאמינים שסיפקו אבנים בתמורה לאזכור שמם על האבן.

אבן הפינה הונחה בשנת 1892 ובשנת 1895, המדינה יזמה מס על מלח כדי לממן את המשך הבנייה. בין השנים 1892–1909 נבנתה קתדרלת הלב של מרים. הבניין תוכנן על ידי אמיליו טרליאר בעלות של 40,000 פרנק צרפתי. טרליאר שאב את ההשראה שלו לבניין מקתדרלת בורז'. הבזיליקה בורכה על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 1985, ונפתחה רשמית ב-12 ביולי 1988.

==תיאור==
הבזיליקה היא המבנה החשוב ביותר של אדריכלות נאו-גותית אקוודורית ואחת הבולטות ביותר בכל אמריקה. זוהי הבזיליקה הגדולה ביותר בעולם החדש. הבניין נודע בשל הגרוטסקאות בצורת חיות אקוודוריות מקומיות כמו ארמדילואים, איגואנות וצבי גלאפגוס.

===מידות ונתונים===
* אורך: 140 מטר
* רוחב: 35 מטר
* גובה הטרנספט 74 מטר
* גובה המקדש 30 מטר
* גובה הקפלות 15 מטר
* גובה המגדלים 115 מטר

במקדש קיימים 14 פסלי ברונזה המייצגים את אחד עשר שליחים ושלושה אוונגליסטים. בקריפטה קיים פנתיאון המכיל את השרידים של מספר ראשי מדינה.

מבקרים יכולים לראות את המקדש בעבור תשלום סמלי, בעוד הגישה לשאר הבזיליקה עולה קצת יותר. ניתן להעלות למרומי המגדלים. מהנקודה הגבוהה ביותר של המגדל הראשי ניתן לראות את כל העיר וההרים המקיפים אותה.

<br>

<br>

<br>

<br>
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מבני התחייה הגותית
קטגוריה:אקוודור: מבנים
דל ווטו נאסיונל
קטגוריה:אמריקה הדרומית: כנסיות
קטגוריה:קיטו
שמואל איס

שמואל איס (נולד בשנת 1963) הוא אתלט ישראלי בעבר. אלוף ישראל ושיאן ישראל בריצת 110 מטר משוכות ובריצת 400 מטר משוכות.

== ביוגרפיה ==
איס גדל בראשון לציון והתאמן במועדון האתלטיקה של הפועל תל אביב, בהדרכתו של דוד איפרמשווילי.

===1980===
באליפות ישראל לנוער שנערכה ברמת גן בתחילת יוני 1980 זכה איס במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 15.47 שניות, אחרי צפריר מינצר שקבע שיא ישראלי חדש של 15.45 שניות, שניהם שיפרו את השיא הישראלי הוותיק בן ה-6 שנים של יובל אור (15.50 שניות).

שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 16.17 שניות, אחרי צפריר מינצר (16.04 שניות) ולפני הלמוד שמואל מהפועל עמק חפר (18.81 שניות).

===1981===
באליפות ישראל שנערכה בתחילת יולי 1981 זכה איס במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 15.77 שניות לפני צפריר מינצר מהפועל עמק חפר (15.94 שניות). שבוע לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-11 שנערכו ביולי 1981 הוא זכה בשתי מדליות ארד, בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 15.64 שניות, אחרי ויליאם לופסיי מארצות הברית (15.09 שניות) וגורדון אורליקו מקנדה (15.14 שניות) ובריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.81 שניות, אחרי בריאן מונדשיין מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 52.07 שניות ובוריס קריצשטיין שקבע שיא ישראלי חדש של 52.70 שניות. בתחרות בין נבחרת הנוער של ישראל לנבחרת הנוער של יוון שנערכה באוגוסט הוא קבע בריצת 400 מטר משוכות, שיא ישראלי חדש לנוער של 53.76 שניות.

===1983===
בתחרות שנערכה בתל אביב ב-2 באפריל 1983 זכה איס במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 15.0 שניות (ידני), שיפור לשיא הישראלי בן השנה של בוריס קריצשטיין (15.25 שניות). חודש לאחר מכן, בכינוס הפועל ה-12 שנערך תל אביב בתחילת מאי, הוא סיים במקום רביעי (ראשון בין הישראלים) בריצת 110 מטר משוכות בשיא אישי חדש של 15.39 שניות (אלקטרוני) וקבע בריצת 400 מטר שיא אישי חדש של 48.98 שניות, לאחר שניצח את המקצה החלש. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בדולמן ב-5 ביולי הוא זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות, בשיא ישראלי חדש של 51.8 שניות (ידנית). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בתל אביב הוא קבע בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם אלון אלייקים, עוז כץ ומארק הנדלסמן שיא ישראלי חדש של 3:10.74 דקות, שיא שהחזיק 19 שנים.

===1984===
בתחרות שנערכה בברחלו שבנורווגיה ב-1 ביולי 1984 קבע איס בריצת 400 מטר משוכות שיא ישראלי חדש של 52.49 שניות, שיפור לשיא הישראלי בן ה-3 שנים של קירצשטיין (52.70 שניות). שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ב-7 ביולי הוא זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת 400 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 51.97 שניות. מדליית ארד, בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.10 שניות, אחרי יואב מקל שקבע שיא ישראלי חדש של 48.13 שניות ואלון אלייקים (48.49 שניות).

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 400 מטר: 48.98 שניות (1983)
* ריצת 110 מטר משוכות: 15.0 שניות, ידני (1983); 15.39 שניות, אלקטרוני (1983) שיא ישראלי בעבר
* ריצת 400 מטר משוכות: 51.8 שניות, ידני (1983); 51.97 שניות, אלקטרוני (1984) שיא ישראלי בעבר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי ישראל בריצת 110 מטר משוכות
קטגוריה:אלופי ישראל בריצת 400 מטר משוכות
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:ספורטאי הפועל תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
ניקולאי זימיאטוב

ניקולאי זימיאטוב (ברוסית: Николай Семёнович Зимятов; נולד ב-28 ביוני 1955) הוא ספורטאי סובייטי בעבר, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). הוא אלוף אולימפי, בעל 5 מדליות, מהן 4 זהב. 

ניקולאי זימיאטוב זכה מספר פעמים בתואר אלוף ברית המועצות בתחרויות אישיות ומרוצי שליחים.

==ביוגרפיה==
ניקולאי זימיאטוב נולד בעיירה רומיאנצבו במחוז מוסקבה. הוא היה ילד חולני ואימו רשמה אותו לבית הספר למוזיקה.

בשנת 1969 זימיאטוב החל להתאמן בסקי למרחקים. תחילה הוא לא בלט בין יתר הילדים. בשנת 1970 הוא השתתף באליפות מחוז מוסקבה וסיים במקום השלישי. בשנת 1972 באליפות ברית המועצות לנערים זימיאטוב הגיע למקום השלישי. למרות ההישג הוא לא נכלל בנבחרת הנוער של ארצו ועוד שנה המשיך אצל מאמנו. בשנת 1973 זימיאטוב ניצח באליפות ברית המועצות לנערים וגם זכה במדליית כסף באליפות אירופה. בשלב זה עזב את מאמנו הראשון והחל להתאמן אצל מאמני הנבחרת. אומנם הם נותרו קשורים ובמשך כל הקריירה הוא המשיך להתייעץ עם מאמנו הראשון.

בשנת 1978 זכה במדליית כסף באליפות העולם ונכלל בין חברי המשלחת ללייק פלאסיד 1980. הוא לא היה ידוע במיוחד ומדליית כסף נחשבה כהפתעה טובה. למרות הציפיות הנמוכות זימיאטוב הצליח באולימפיאדה זו לזכות ב-3 מדליות זהב. בכך הוא היה הספורטאי הראשון שזכה באולימפיאדה בודדת ב-3 מרוצים שונים.

במרץ 1980, לאחר הזכייה במשחקים האולימפיים, זימיאטוב זכה במדליית זהב באליפות ברית המועצות. לאחר עונה מוצלחת זו הוא לא בלט במיוחד במשך מספר עונות ולא היה ברור כלל האם הוא יוצב במשחקים האולימפיים של שנת 1984. בתקופה זו הוא התחתן ולמד במכון לספורט במסלול מאמנים. היקף האימונים שלו ירד אך בכל זאת הוא המשיך להתאמן. 

בתחילת עונת שנת 1984 הוא נשלח לתחרויות משניות ולהפתעת כולם ניצח ב-2 מרוצים. גם בתחרויות של גביע המדינה זימיאטוב ניצח. לאחר ניצחונות נוספות הוחלט להחזיר אותו לנבחרת ולשלוח לסרייבו 1984. באולימפיאדה זו הוא ניצח במרוץ יחידים וזכה במדליית כסף במרוץ שליחים.

לאחר סיום הקריירה בספורטיבית זימיאטוב היה מאמן.

==השתתפות באולימפיאדות==
המרוץ הראשון בו השתתף זימיאטוב בלייק פלאסיד 1980 היה מרוץ ל-30 ק"מ. לקראת הקילומטר העשירי הוא היה מוביל המרוץ וסיים אותו במקום הראשון. במרוץ השני ל-15 ק"מ זימיאטוב הגיעה למקום הרביעי. המרוץ ל-50 ק"מ הוא בין היוקרתיים במרוצי סקי למרחקים. עד לשנת 1980 הספורטאים הסובייטים לא הצליחו לנצח במרוץ זה. זימיאטוב היה הראשון שהצליח במרחק זה. במרוצי שליחים זימיאטוב הוצב במקום ה-4 וזכה עם הנבחרת במדליית זהב אולימפית.

המרוץ הראשון בו השתתף זימיאטוב בסרייבו 1984 היה מרוץ ל-30 ק"מ. זימיאטוב החל את המירוץ בין האחרונים והצליח לסיים אותו במקום הראשון. אומנם לאחר הצלחה זו, במרוצים ל-50 ק"מ ול-15 ק"מ זימיאטוב לא הצליח להתברג לעשירייה הראשונה. במרוץ שליחים זימיאטוב היה אחרון בין רצי הנבחרת וביחד עם נבחרתו זכה במדליית כסף.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20121006003549/http://www.fis-ski.com/uk/604/613.html?sector=CC&competitorid=68281&type=result סיכום הופעות של זימיאטוב באתר של איגוד הסקי]
* 

קטגוריה:גולשי סקי למרחקים סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סקי למרחקים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת סרייבו (1984)
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1955
כנסיית פטרוס הקדוש (לוון)

מבט על האפסיס של הכנסייה
פנים הכנסייה, מבט מזרחה
מבט על הכנסייה מכיכר השוק
כנסיית פטרוס הקדוש (פלמית: Sint-Pieterskerk) בלוון, בלגיה, ממוקמת על כיכר השוק (Grote Markt) ממול לבית עיריית לוון המקושט. המבנה נבנה ברובו במהלך המאה ה-15 בסגנון הגותי הברבאנטי. לכנסייה יש תוכנית לרצפה בצורת צלב ומגדל פעמונים נמוך שאף פעם לא הושלמו.

==היסטוריה==
הכנסייה הראשונה באתר, שהייתה עשויה מעץ ונבנתה בשנת 986, נשרפה בשנת 1176. היא הוחלפה על ידי כנסייה רומנסקית, עשויה אבן, בעלת חזית מערבית שבקצוותיה 2 מגדלים, בדומה לבזיליקת גבירתנו שבמאסטריכט. מהמבנה הרומנסקי נותרה רק הקריפטה המצויה מתחת לכנסייה כיום.

הבנייה של המבנה הגותי הנוכחי, הגדול משמעותית מהמבנה שקדם לו, החלה בשנת 1425, ונמשכה למעלה ממחצית המאה, בסגנון בנייה אחיד, תוך שהיא מחליפה את הכנסייה הישנה בצורה הדרגתית מהמזרח למערב. תקופת הבנייה חפפה בזמן את בניית בית העירייה של לוון, שממול לכיכר השוק. בראשית הבנייה שני הבניינים אף חלקו את אותם האדריכלים. בשנת 1497 הבניין כמעט והושלם לגמרי, למרות ששינויים, בעיקר באגף המערבי, המשיכו להתבצע.

===מגדלים===
החזית המערבית עם המגדלים שלא הושלמו
בשנת 1458, שרפה פרצה במגדלים הרומנסקים הישנים שעדיין התנוססו בחלק המערבי והלא גמור של הבניין. הארגון הראשון למגדל חדש התגבש במהרה, אך לא מומש לעולם. בשנת 1505 הוצעה תוכנית שאפתנית לבנות 3 מגדלי ענק, שהיו יוצרים אפקט מרהיב, כשהמגדל המרכזי היה מוגבהה לגובה של 170 מטר, דבר שהיה הופך אותו לגבוה ביותר בעולם בזמנו. קרקע לא מספיק יציבה ומחסור במימון הוכיחו את התוכנית הזאת כלא ישימה, כשהמגדל המרכזי הגיע לכשליש מגובהו המתוכנן, לפני שהתוכנית הוזנחה לגמרי בשנת 1541. לאחר שהגובה הונמך עוד יותר על ידי קריסות חלקיות בשנים 1570 עד 1604, המגדל הראשי מתנוסס כיום בקושי מעבר לגג הכנסייה. למרות מצבם הלא גמור, המגדלים מוזכרים כחלק מהאתר למורשת עולמית של מגדלי הפעמונים של בלגיה וצרפת.

===מלחמה ולאחר המלחמה===
הכנסייה סבלה מנזקים חמורים בשתי מלחמות העולם. בשנת 1914, שרפה גרמה לקריסת הגג ובשנת 1944, פצצה הרסה חלק מהצד הצפוני של הכנסייה. שחזור הגג כלל בניית תוספת מיוחדת באזור החצייה של הספינה הראשית והטרנספט. התוספת מתמזגת בצורה טבעית עם שאר הכנסייה. בשנת 1998 נוסף אוטומציה מוזהבת, שמצלצל בפעמון בצורה עקבית בטרנספט הדרומי.

==ראו גם==
* מגדלי הפעמונים של בלגיה וצרפת

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בלגיה: כנסיות
קטגוריה:כנסיות בסגנון גותי
טיים אימפלה

טיים אימפלה (באנגלית: Tame Impala) הוא פרויקט המוזיקה הפסיכדלית של האמן הווירטואוז האוסטרלי קווין פארקר. בפרויקט חברים גם דומיניק סימפר (גיטרה וסינטיסייזר), ג'יי ווטסון (קלידים, קולות וגיטרה), קם אברי (גיטרה בס) וג'וליאן ברבגאיו (תופים). שם הלהקה מתייחס לחיה בשם אימפלה.

== ביוגרפיה ==

=== (2007-2008) קריירה מוקדמת ===
מקורות הלהקה הם מפרת, אוסטרליה. פארקר היה בכמה להקות ואחת מהן, ה-Dee Dee Dums. שהורכבה מפארקר (גיטרה) ולוק אפשטיין (תופים). הלהקה (Tame Impala) התחילה בזה שפארקר פרסם שירים ברשת החברתית MySpace, כמה חברות הקלטות התעניינו בלהחתים את פארקר ולבסוף ביולי 2008 הצטרפה הלהקה לחברת התקליטים מודולר רקורדינגס. וחתומה כיום בחברת התקליטים האמריקאית אינטרסקופ רקורדס.

=== Tame Impala EP (2008-2009) ===
בספטמבר 2008, בעקבות החתימה עם חברת התקליטים, הוציאה הלהקה מיני אלבום הנושא את שם הלהקה. האלבום הגיע למקום 10 במצעד המוזיקה האוסטרלי. עטיפת האלבום, אותה עיצב פארקר, גרמה לרבים לטעות בשם האלבום שכן המילים Antares Mira Sun כתובות עליה. האיור הוא פירוש של פארקר למצגת שראה בהרצאה על אסטרונומיה אשר מראה את הפרשי הגודל של הכוכבים אנטארס, מירה והשמש.

=== (2010) Innerspeaker ===
אלבום הבכורה של הלהקה Innerspeaker יצא לאור ב-21 במאי 2010. הלהקה יצא לסיבוב הופעות בתור להקת החימום של MGMT באמצע 2010. בהמשך הופיעה בפסטיבלים באוסטרליה וכן בפסטיבל רדינג ולידס. הלהקה ערכה סיבובי הופעות של האלבום גם בקנדה, ארצות הברית ואירופה.

=== Lonerism (2011-2014) ===
ב-5 באוקטובר 2012 יצא האלבום השני של הלהקה Lonerism. האלבום זכה לאהדה רבה ולפרסים נחשבים ביניהם אלבום השנה של מגזין הרולינג סטון האוסטרלי ואלבום השנה של מגזין NME לשנת 2012. סיבוב ההופעות של הלהקה שנערך ב-2012 וב-2013 כלל בין היתר פסטיבלים נחשבים מאוד כמו פסטיבל קואצ'לה וססקואטצ' וכן אירוח בלייט נייט של ג'ימי פאלון.

=== (2015-2017) Currents ===
אלבומה השלישי של הלהקה יצא לאור ב-17 ביולי 2015.

הלהקה הופיעה בישראל בלייב פארק ראשון לציון ב-11 ביולי 2016.

בשנת 2020 דירג מגזין הרולינג סטון את האלבום במקום ה-382 מתוך 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.

=== (2019-הווה) The Slow Rush ===
ב-14 בפברואר 2020 שחררה הלהקה את אלבום האולפן הרביעי שלה "The Slow Rush".

בין השירים הבולטים באלבום: "Borderline", "Posthumous Forgiveness" ו-"It Might Be Time".

ב-21 ביולי 2023 הוציאו את הסינגל "Journey To The Real World" מתוך הפסקול של הסרט "ברבי".

== דיסקוגרפיה ==

* Innerspeaker (2010)
* Lonerism (2012)
* Currents (2015)
* The Slow Rush (2020)

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!עבודה מועמדת
!תוצאה
!סימוכין
|-
!2024
!פרס גראמי
|הקלטת הרמיקס הטובה ביותר, לא קלאסית
|
|
|<ref name=":0"></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* אורן סגל: [http://andywaswrong.com/going-backwards-tame-impala/ כבר לא הולכים אחורה? על שני הסינגלים החדשים של טיים אימפלה], באתר [http://andywaswrong.com Andy Was Wrong], 15 באפריל 2015
* 
* שחר זלצמן, [https://web.archive.org/web/20150729025051/http://www.106fm.co.il/articles/16472 טיים אימפלה והדיסקו הפסיכדלי], באתר קול הקמפוס, 17 ביולי 2015
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:להקות אוסטרליות
קטגוריה:להקות רוק פסיכדלי
קטגוריה:להקות רוק אוסטרליות
קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
פסטיבל רנסאנס במבצר יחיעם

פסטיבל רנסאנס למוזיקה עתיקה מתקיים מאז שנת 1992 במבצר יחיעם, גן לאומי בגליל המערבי. בפסטיבל, שהתקיים בחול המועד סוכות במשך 23 שנים, הופיעו נגנים והרכבים מקומיים לצד אורחים מחו"ל. לצד הקונצרטים השונים קיים הפסטיבל מופעי רחוב, סדנאות יצירה, אמנויות עתיקות ומלאכות קדומות ברחוב של בעלי מלאכה. המוזיקאים ניגנו בכלים אותנטיים ובתלבושות תקופתיות, בסביבות המבצר.

פסטיבל הרנסאנס חדל להתקיים בשנת 2015.

באתר שרידים של מצודה צלבנית קטנה מהמאה השתים עשרה, שנהרסה בכיבוש המוסלמי. ממרום המצודה נשקף נוף של האזור כולו. 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.romgalil.org.il/art/a_62.asp אתר הפסטיבל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:ביצוע אותנטי
קטגוריה:הגליל המערבי
קטגוריה:יחיעם
ארז מלצר

ארז מלצר (נולד ב-20 במרץ 1971) הוא אתלט ישראלי בעבר. אלוף ישראל ושיאן ישראל בעבר בקרב עשר. שיאו הישראלי בקרב עשר, 7096 נקודות, החזיק מעמד 26 שנים (1994–2020). הוא האתלט הישראלי הראשון שהשיג במקצוע זה מעל 7000 נקודות.

== ביוגרפיה ==
מלצר גדל במושב כפר הס. הוא שרת בסיירת מטכ"ל ובין היתר השתתף בתרגיל באסון צהלים. התאמן בקבוצת הפועל עמק חפר ואחר כך בקבוצת מכבי נתניה.

===1989===
בתחרות שנערכה בתל אביב ב-17 ביוני 1989 זכה מלצר במדליית כסף בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.04 מטר.

===1993===
====אלוף ישראל ושיאן ישראל====
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בסוף יוני 1993 זכה מלצר במדליית זהב בקרב עשר בשיא ישראלי חדש של 6610 נקודות (100: 11.87 שניות, רוחק: 7.10 מטר, ברזל: 10.94 מטר, גובה: 1.98 מטר, 400: 52.51 שניות, 110 משוכות: 15.76 שניות, דיסקוס: 31.42 מטר, מוט: 3.95 מטר, כידון: 47.50 מטר, 1500: 4:43.64 דקות).

בתחרות שנערכה בקייזרסלאוטרן שבגרמניה ב-24 ביולי אותה שנה קבע מלצר במסגרת תחרות קרב עשר בקפיצה לרוחק שיא אישי חדש של 7.20 מטר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בשו-דה-פון ב-8 באוגוסט הוא סיים במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.22 מטר אבל בסיוע של רוח גבית מעל 2 מטר לשנייה.

===1994===
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בסוף אפריל 1994 זכה מלצר במדליית זהב בקרב עשר בשיא ישראלי חדש של 7003 נקודות (100: 11.34 שניות, רוחק: 7.00 מטר, ברזל: 11.88 מטר, גובה: 1.99 מטר, 400: 52.58 שניות, 110 משוכות: 14.91 שניות, דיסקוס: 32.72 מטר, מוט: 4.30 מטר, כידון: 49.26 מטר, 1500: 4:44.60 דקות) ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שצבר יותר מ-7000 נקודות בתחרות זו. כחודשיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בתל אביב ב-25 ביוני הוא זכה במדליית ארד בהטלת כידון בשיא אישי חדש של 55.36 מטר. בתחרות שנערכה בניוול ב-23 ביולי הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא ישראלי חדש של 14.67 שניות, שיפור לשיא בן ה-7 שנים של אילן גולדווסר (14.81 שניות). שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה במארקט-שוובן (Markt Schwaben) שבגרמניה בסוף יולי הוא זכה במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 7096 נקודות, (100: 11.13 שניות, רוחק: 7.08 מטר, ברזל: 11.94 מטר, גובה: 1.92 מטר, 400: 50.94 שניות, 110 משוכות: 14.91 שניות, דיסקוס: 35.96 מטר, מוט: 4.30 מטר, כידון: 47.80 מטר, 1500: 4:49.18 מטר).

== חיים אישיים ==
מלצר גרוש ואב לשניים, מהמומחים המובילים בארץ בהדרכות סיור והישרדות ועוסק בכך במסגרת גופי הביטחון השונים החל משנות ה-90. בוגר קורס הנחיית קבוצות במכון וינגייט.

== שיאים אישיים ==
* קרב עשר: 7096 נקודות (1994) שיא ישראל בעבר
* ריצת 110 מטר משוכות: 14.67 שניות (1994) שיא ישראל בעבר
* קפיצה לגובה: 2.04 מטר (1989)
* קפיצה במוט: 4.30 מטר (1994)
* קפיצה לרוחק: 7.20 מטר (1993); 7.22 מטר בסיוע רוח גבית מעל 2 מטר/לשנייה (1993)
* הטלת כידון: 55.36 מטר (1994)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.iaa.co.il/index.php?lang=he&site_id=1&uri=/israel_records/display/3 שיאי ישראל לגברים] באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* [https://web.archive.org/web/20130928163154/http://www.iaaf.net/athletes/biographies/country=isr/athcode=9907/index.html ארז מלצר] באתר ההתאחדות הבינלאומית לאתלטיקה (IAAF) 
* [http://www.gbrathletics.com/nc/isr.htm אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה] באתר gbrathletics 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי ישראל באתלטיקה
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:מתחרים ישראלים בקרב עשר
קטגוריה:שיאני ישראל באתלטיקה
קטגוריה:כפר הס: אישים
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
מלזיה במשחקים הפאראלימפיים

מלזיה השתתפה לראשונה ב בהיידלברג (1972), לאחר מכן נעדרה עד המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) ומאז לוקחת חלק במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה מלזיה חלק מעולם.

מלזיה זכתה במדליית זהב ראשונה (לאחר שבע מדליות כסף וארד) ב, אז זכו שלושה מספורטאיה בתחרויות האתלטיקה.

==מדליות לפי אולימפיאדה==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size:100 %; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;" width=500
|- bgcolor="#efefef"
! אולימפיאדה
! bgcolor=gold | זהב
! bgcolor=silver | כסף
! bgcolor=#CC9966 | ארד
! סה"כ
|-
|המשחקים הפאראלימפיים היידלברג (1972) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988) || 0 || 0 || 1 || 1 
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992) || 0 || 1 || 2 || 3 
|- 
|המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) || 0 || 0 || 0 || 0
|-
|המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) || 0 || 0 || 0 || 0 
|-
|המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) || 0 || 0 || 1 || 1
|-
|המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) || 0 || 1 || 1 || 2 
|-
|המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) || 3 || 0 || 1 || 4 
|-
|המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) || 3 || 2 || 0 || 5
|-
| סה"כ || 6 || 4 || 6 || 16
|}

==ראו גם==
* מלזיה במשחקים האולימפיים
* מלזיה במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.paralympic.org/npc/malaysia מלזיה] באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:מלזיה: ספורט
סולטאן קוסן

סולטאן קוסן (בטורקית: Sultan Kösen; נולד ב-10 בדצמבר 1982) הוא האדם הגבוה ביותר החי כיום, ואחד מחמשת האנשים הגבוהים בהיסטוריה. גובהו במדידה האחרונה שנערכה לו הוא 2.51 מטרים.

צמיחתו המוגברת היא תוצאה של גידול בבלוטת יותרת המוח. גובהו הרב אינו מאפשר לו יציבה נאותה ולכן הוא צריך להיעזר במקל הליכה.

==ביוגרפיה==
סולטאן גר עם הוריו ועם שלושת אחיו ואחיותיו - כולם בעלי גובה ממוצע. הוא לא הצליח לסיים את לימודיו בשל גובהו החריג ועבד במשרה חלקית כחקלאי. הוא סיפר שגובהו אינו מפריע לו לנהל אורח חיים רגיל ושהוא נהנה לשחק במשחקי מחשב עם חבריו. בנוסף, הוא תיאר את היתרונות שבמצבו: הוא יכול להשקיף למרחק רב יותר מאחרים וקל לו יותר במשימות ביתיות כגון החלפת נורה או סידור של הווילונות. החסרונות בגובהו לדבריו: הוא מתקשה למצוא בגדים שיתאימו לו (אורך הרגל שלו היא 113 ס"מ ואורך הזרוע שלו היא 97 ס"מ) וכן הוא מתקשה להיכנס למכונית נוסעים רגילה.

החל משנת 2010, סולטאן מקבל טיפולים רדיולוגיים לגידול במוחו באוניברסיטת וירג'יניה וכן תרופה שנועדה לשלוט ברמת הורמון הגדילה בגופו. אם כי הטיפול צריך להימשך יותר משנתיים, נכון לשנת 2011 רמת הורמון הגדילה בגופו הייתה נורמלית. בחודש מרץ 2012 אושר שהטיפול הרפואי שסולטאן קיבל היה יעיל בעצירת צמיחתו.

באוקטובר 2013 התחתן קוסן עם מרב דיבו, צעירה סורית בת 20, שגובהה כ-172 סנטימטרים "בלבד".

== שיאים ==
קוסן מחזיק בשיא גינס ל"גבר הכי גבוה עלי אדמות". במדידה שנערכה על ידי ספר השיאים של גינס ב-9 בפברואר 2011 נמצא שגובהו של סולטאן הוא 2.51 מטרים. הוא גם מחזיק בשיא "הידיים הגדולות ביותר" מפני שאורך כפות ידיו הוא 27.5 ס"מ, וכן בשיא "הרגליים הגדולות ביותר" - אורך כף רגלו השמאלית היא 36.5 ס"מ ואורך כף רגלו הימנית היא 35.5 ס"מ.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיאני גינס
קטגוריה:טורקים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1982
די רויטע וועלט

די רויטע וועלט (יידיש: 'העולם האדום') היה כתב עת ביידיש שיצא לאור בעיר חרקוב שבברית המועצות בין ספטמבר 1924 ל-1933.

כתב העת יצא לאור ביוזמת משה רביץ' צ'רקסקי ומוטל קיפר, העורכים היו רביץ' צ'רקסקי וחנוך קזקביץ'. במערכת כתב העת בתקופות שונות השתתפו לייב קוויטקו, איציק פפר ועזרא פינינברג. על גבי דפיו של כתב העת סוקרו נושאים, אבל חלקה של התרבות החל לתפוס יותר מקום עם הזמן.

בין 1929 ל-1931 ערך את כתב העת שכנא אפשטיין אחרי חזרתו מארצות הברית. העורך האחרון של כתב העת היה המשורר היידי חיים גילדין.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:עיתונים סובייטיים
קטגוריה:כתבי עת ביידיש
אהרון דיטשר

אהרון (האווי) דיטשר (Howard Deitcher; נולד ב-27 בפברואר 1955 במונטריאול) הוא מרצה בכיר בגמלאות בבית ספר לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים וחבר סגל במכון מנדל למנהיגות. ניהל את מרכז מלטון לחינוך יהודי ואת "תוכנית רביבים" באוניברסיטה העברית.

== ביוגרפיה ==
דיטשר נולד בקנדה. הוא למד בישיבה יוניברסיטי והיה תלמידה של נחמה ליבוביץ.

דיטשר ניהל את המרכז לחינוך יהודי באוניברסיטה העברית על שם מלטון בשנים 2002-2008. כמו כן עמד בראש תוכנית עמיתי ירושלים במכון מנדל למנהיגות בשנים 1996-2001.

דיטשר חוקר ומרצה בתחומים: תפיסתו של הילד את הסיפור המקראי, שאלות תאולוגיות והוראת המקרא, טקסי מעבר כחוויה חינוכית ודגמים של מנהיגות חינוכית בימינו. הוא פרסם רבות בנושאים אלו ומנהל מספר פרויקטים חינוכיים בקהילות שונות בצפון אמריקה, אירופה ואוסטרליה. הוא ערך שלושה ספרים ומעביר השתלמויות מורים בקהילות שונות בעולם.

עד יציאתו לגמלאות בשנת 2022 שימש כמנהל החינוכי של תוכנית רביבים להכשרת מורים מצטיינים ללימודי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים.

דיטשר נשוי לחני, פסיכולוגית קלינית ולהם שלושה ילדים.

==לקריאה נוספת==
* אהרון דיטשר ואדם טננבאום, סוגיות חינוכיות וטקסטים יהודיים קלאסיים (עיונים בחינוך היהודי כרך ה), הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 1991
* אהרון דיטשר ומרלה ל' פרנקל, הבנת המקרא בימינו: סוגיות בהוראתו (עיונים בחינוך היהודי כרך ט), הוצאת מאגנס, 2004
<div class="mw-content-ltr">* Alex Pomson and Howard Deitcher, editors, Jewish Day Schools, Jewish Communities: A Reconsideration, The Littman Library of Jewish Civilization, Oxford, England, 2009</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://education.huji.ac.il/aharon-deitcher אהרן דיטשר באתר האוניברסית העברית]
* [http://ganenet.cet.ac.il/ItemList.aspx?SearchTag=e45ed18f-a3ac-4527-b6dc-1158f8c6840f הרצאות באתר לפיתוח מקצועי לגננות בישראל]

קטגוריה:ישראלים ילידי קנדה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חינוך
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:אפרת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955