OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ליזול

ממוזער
ליזול
ליזול (באנגלית: Lysol וכן Lizol) הוא מותג, נוזל חיטוי וניקוי מתוצרת חברת "רקיט בנקיזר", בעל ריח חריף. 

הליזול מורכב מהחומרים בנזלקוניום כלוריד ואיזופרופנול, בתוספת סבון להגברת מסיסותם במים. הליזול יעיל מן הפנול כחומר חיטוי ורעילותו קטנה יותר. הוא משמש לחיטוי ידיים וכלים, ובפרט לחיטוי בתי שימוש, בבתים פרטיים, בבתי חולים ובסיסים צבאיים.

במרפאה וטרינרית משמש הליזול לריסוס בעלי חיים לצורך טיפול במחלות עור ולהגנה מפני זיהומים. בליזול ניתן להשתמש גם בתחום החקלאות, להדברת עשבי בר.

בתחילת שנות העשרים של המאה העשרים שווק הליזול, באופן אגרסיבי, כחומר מונע דלקות ואגינליות וכ"סבון לשטיפה אינטימית". לאחר שמחקרים הראו את הנזקים שגורם הליזול בשימוש זה, הופסק השימוש בו למטרות אלו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוצרי ניקיון

קטגוריה:מותגים
קטגוריה:חיטוי ועיקור
שלהבת (תזמורת)

תזמורת שלהבת
שַׁלְהֶבֶת הייתה תזמורת חסידית שהוקמה בשנת 1994 על ידי גלעד פוטולסקי ויחיאל גרינברג. הרכבה הבסיסי מנה שבעה נגנים. משנת 2006 ליווה אותה בחלק מן ההופעות להקת "מיתרי שלהבת", שבה עשרה כנרים.

בשנת 2005 עזב גרינברג המתופף את ההרכב והקים תזמורת משלו בשם "להבה". פוטולסקי הזמר המנהל המוזיקלי ונגן הקלידים נשאר עם השם המקורי "שלהבת". הלהקה פופולרית באירועים במגזר הדתי והחרדי. 

הלהקה הפיקה עד היום 15 דיסקים. תשעה דיסקים בשם "הנשמה לך", 
המכילים גם שירים מקוריים וגם קאברים לשירים חסידיים בהם גלעד פוטולסקי מארח זמרים חסידים ידועים.
ארבעה דיסקים בשם "זמירות לשבת" ובהם אוסף שירי שבת. שני דיסקים בסדרת "פרחי שלהבת" שבהם שרים ילדים .

==חברי ההרכב==
* גלעד פוטולסקי (שירה) וניהול מוזיקלי
* חיים קרישנבוים (סקסופון, קלרינט)
* אלי פישר (גיטרה)
* דובי אקשטיין (חצוצרה, חליל)
* מאיר כהן (תופים)
* יבגני לנדאו (טרומבון, ניצוח מוזיקלי)
* אדם מדר (כינור, מנדולינה)
* עודד מאיר (טרומבון)

==דיסקוגרפיה==
* 'הנשמה לך 1' - (קרוב למחצית מהשירים בדיסק זה הם משירת קרליבך)
* 'הנשמה לך 2'
* 'הנשמה לך 3'
* 'הנשמה לך 4' (ו-5) - דיסק כפול
* 'הנשמה לך '6 (ו-7) - דיסק כפול
* 'הנשמה לך 8 הופעה חיה - שמחת בית השואבה
* 'הנשמה לך 9 - חנוכה
* 'זמירות לשבת' - דיסק כפול
* 'מזמור שיר ליום השבת' (אלבום המשך ל'זמירות לשבת') - דיסק כפול
* 'פרחי שלהבת 1' מעלת חברינו.
* 'פרחי שלהבת 2' אודה השם.

קטגוריה:להקות חסידיות ישראליות
קטגוריה:תזמורות ישראליות
רינודרמטיים

רינודרמטיים או קרפדות חדק (שם מדעי: Rhinodermatidae) הם משפחה קטנה של חסרי זנב המצויה בחופים הדרום-מערביים של דרום אמריקה. במשפחת הרינודרמטיים נכלל סוג אחד בלבד - קרפדות החדק (Rhinoderma), ובו שני מינים:

* Rhinoderma darwinii 
* Rhinoderma rufum - מצוי בסכנת הכחדה חמורה ועלול להכחד בקרוב.

שני המינים ידועים בשיטה המיוחדת בה הם מטפלים בצאצאיהם, בה הראשנים נשמרים לזמן מה בפיהם של אביהם. בתחילה, מוטלות הביצים על הקרקע, ולאחר בקיעתם יכניס את הראשנים לתוך שק-הקול הגדול שלו. אצל המין Rhinoderma rufum, הזכר יעביר את הראשנים בשק הקול שלו למקור מים ושם ישחרר אותם כדי שיתפתחו; ואילו בקרב המין Rhinoderma darwinii, הראשנים ישהו בשק-הקול של אביהם עד לשלב שינוי הצורה (המעבר מראשן לחסר זנב כמעט בוגר). הנקבה מטילה בין 5 ל-15 ביצים בכל הטלה. 

בני משפחת הרינודרמטיים קטנים יחסית, ומגיעים עד לאורך של 3 סנטימטרים ולרוחב של כ-2-1.5 סנטימטרים. רוב הפרטים צהובים בהירים או ירוקים, כשעל גופם כתמים חומים גדולים. האף ארוך וצר, וזהו מקור כינויים של הרינודרמטיים, קרפדות החדק. הרינודרמטיים יבשתיים בעיקר, אך הם חיים, כרוב חסרי הזנב, בסביבה לחה. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניאובטרכיה
קטגוריה:משפחות מונוטופיות
אוטו ניקולאי

אוטו ניקולאי (Carl Otto Ehrenfried Nicolai; 9 ביוני 1810 – 11 במאי 1849) היה מנצח ומלחין גרמני.

== ביוגרפיה ==
ניקולאי נולד בעיר קניגסברג בפרוסיה. בגיל צעיר החל ללמוד נגינה בפסנתר. בגיל 17 עבר לברלין לאחר מריבה עם אביו והמשיך את לימודי המוזיקה אצל המורה המפורסם דאז קרל פרידריך צלטר.

בשנת 1833 עבר לרומא שם שימש כנגן אורגן בשגרירות הפרוסית. ב־1837 עבר לווינה שם התפרסם כמנצח ומלחין. ב־1847 עבר לברלין שם מונה למנצח המקהלה בקתדרלה של העיר.

ב־9 במרץ 1849 ניצח בבית האופרה של ברלין על הצגת הבכורה של האופרה שהלחין - נשי וינדזור העליזות. האופרה זכתה להצלחה גדולה אולם ניקולאי לא זכה לקצור את פירותיה. הוא נפטר באופן פתאומי משבץ חודשיים לאחר מכן.

ניקולאי כתב עוד חמש אופרות ויצירות למקהלה ותזמורת. רק האופרה "נשי וינדזור העליזות" שרדה ומועלית מדי פעם עד ימינו. בעיקר משמיעים את הפתיחה המפורסמת לאופרה זו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מלחיני אופרה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1810
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1849
מתקן אדם

בית הספר לקומנדו בתוך המתקן, שנחנך ב-2020
מתקן אדם (בעבר נטוף) הוא בסיס צה"ל השוכן בשיפולי הרי בנימין בתחומי המועצה אזורית חבל מודיעין. המתקן קרוי על שמו של האלוף יקותיאל אדם, שנהרג במלחמת לבנון הראשונה ונמצא בבקעה שתחומה מדרום ביער בן שמן ואותה חוצה נחל נטוף, שהוא מקור שמו הראשון של הבסיס.

מפקד המתקן הוא קצין בדרגת סגן־אלוף.

בחלקו המערבי גובל הבסיס במושב בית נחמיה ובחלקו המזרחי גובל בנאות קדומים. בקצה הצפוני של שטחי האש הצפוניים של הבסיס, ומעבר לגדר ההפרדה נמצאים היישובים הפלסטיניים בודרוס וקיביה.

== היסטוריה ==
בסוף שנות ה־80 ובשנות ה־90 שימש מתקן אדם כבסיס הטירונות של כל היחידות המיוחדות: סיירת מטכ"ל, שלדג, שייטת 13, פלס"ר שריון 7 ו־500, 669, מורן, מגלן, שמשון, דובדבן, דוכיפת, נחשון, חרמ"ש וקורס חובלים. במתקן בוצעו האימונים לחטיפתו של שייח' עובייד.

בשנת 2002 העבירה דובדבן את בסיס הטירונות של חייליה מהמתקן אל בא"ח צנחנים, לאחר שאחד מטירוניה "טורטר" עד מותו במהלך הכשרתו במתקן. עוד לפני דובדבן, יחידות הקומנדו הימי, סיירת מטכ"ל ויחידת מגלן העבירו את הכשרת טירוניהם אל בסיסים אחרים.

בעבר שימש הבסיס כבסיס הטירונות של גדודי חטיבת החי"ר כפיר, וזאת גם לפני הקמת החטיבה באופן רשמי ב־2006. כמו כן, שימש כבסיס הטירונות של גדוד קרקל, תוכנית תלפיות, וגדוד הנח"ל החרדי. כיום המתקן כפוף לפיקוד "מרהו"ם – חטיבת המרום" ומשמש כמשכנם של בית הספר לקומנדו, יחידת הלוט"ר, יחידת הכלבנים עוקץ ובית הספר למקצועות הירי.

באוקטובר 2008 מונה סגן־אלוף אריאל בן דיין למפקד המתקן.

ביולי 2014 נחשף כי נערכה במתקן חגיגה בת מצווה לבתו של תורם וכי חיילים מיחידת הלוט"ר ומיחידת עוקץ הציגו באירוע את יכולותיהם המבצעיות על מנת לשעשע את האורחים. בעקבות החשיפה ערך האלוף גיא צור, מפקד זרוע היבשה, תחקיר בנושא וקבע כי אלוף־משנה אריאל בן דיין, הממונה על מפקד המתקן, יישפט עקב כך על ידי קצין חי"ר וצנחנים ראשי, יהודה פוקס. בנוסף, הוחלט על הקמת ועדה בראשותו של תת־אלוף חגי מרדכי שתגבש נהלים למקרים דומים בעתיד.

== תגים ישנים ==
<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="4">
קובץ:Marhom.png|תג בסיס מתקן אדם עד שנת 2015
קובץ:Mitkan Adam.png|תג בסיס מתקן אדם בעבר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* עמית קורח, [https://web.archive.org/web/20131224114327/http://mazi.idf.il/165-8798-he/IGF.aspx היחידה שהפכה לאימפריה], אתר זרוע היבשה, 10.12.2009.
* [https://web.archive.org/web/20120324204036/http://mazi.idf.il/503-he/IGF.aspx בית הספר ללוט"ר], אתר זרוע היבשה.
* ליהי ויגודסקי, [https://web.archive.org/web/20111209073257/http://mazi.idf.il/3849-5034-he/IGF.aspx מלמדים את צה"ל לנצח], ביטאון ביבשה, גיליון 3 ספטמבר 2007.
* יותם קניספל, [https://web.archive.org/web/20120327192827/http://mazi.idf.il/5772-8122-HE/IGF.aspx קשה באימונים מדויק בקרב], ביטאון ביבשה, גיליון 10 יוני 2009.
* [https://web.archive.org/web/20120131163139/http://www.yehida.co.il/index.php?option=com_content&view=article&id=20&Itemid=50 יחידת הלוט"ר], מתוך אתר "יחידה".
* 
* נועה בן אהרון, [https://web.archive.org/web/20120707161250/http://mazi.idf.il/6222-9235-HE/IGF.aspx מקועקע לצבא], ביטאון ביבשה, גיליון 13 26.04.2010.
* .
* .
* .
* .
* (כתבה על "קופי" לוט"ר)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בסיסי צה"ל במחוז המרכז
קטגוריה:הנצחת קצינים בכירים בצה"ל
קטגוריה:מועצה אזורית חבל מודיעין
בית הספר ללוחמה בטרור
קטגוריה:חיל הרגלים הישראלי
קטגוריה:בסיסי צה"ל על שם חללי מערכות ישראל
מעוז אביב

מעוז אביב היא שכונה הממוקמת בעברו הצפוני של נחל הירקון, בצפון-מזרח תל אביב. בעבר השכונה שימשה למגורי שיכונים אך, בשנים האחרונות התפתחה השכונה, והפכה ליעד מבוקש עבור משפחות במעמד בינוני-גבוה הרוצות לחיות באווירה קיבוצית במקביל לקרבה למרכז תל אביב. 

==תולדות השכונה==
השכונה נוסדה בשנת 1954, כשיכון לאנשי צבא וכוחות הביטחון, ויועד ל-742 משפחות. על תכנון השכונה קיבל זאב רכטר את פרס רוקח. בסוף 1956 נפתח סניף דואר בשכונה. 

שמה של השכונה ניתן לה על ידי דוד בן-גוריון.
לרב השכונה התמנה הרב אהרן שויקה. 
כעבור זמן מה נבנו בניינים בסגנון דומה ממזרח לרחוב בני אפרים, והשכונה החדשה נקראה מעוז אביב ב'.

==מאפייני השכונה וגבולותיה==
שכונת מעוז אביב נמצאת בסמוך לשכונות תל ברוך, נאות אפקה א', שיכון דן והדר יוסף.
גבולות השכונה הם: רחוב מבצע קדש בצפון, הרחובות הרב מרק ובני אפרים במזרח ובדרום ובמערב רחוב רפידים (מקביל לנתיבי איילון, בין השכונה לנתיבי איילון מתנשאת דיונה). בשכונה מרכז מסחרי, הכולל שני בתי קפה, מספרה, סופרמרקט "מגה קמעונאות" ומשרד תיווך. עוד בשכונה בית ספר יסודי ("מגן"), גני ילדים ('צב' ו"פיקוס"), בית הספר ונצואלה-קלישר לילדים בעלי ליקויים התפתחותיים ושבט הצופים "הנשיא" הצמוד לבית ונצואלה ונמצא על התפר שבין מעוז אביב ותל ברוך. 
כל הבתים בשכונה הם בניינים מוארכים בעלי 3 עד 4 קומות, למעט בניין אחד בעל 12 קומות. בשכונה 14 בתים השייכים לאגודה שיתופית ועוד 12 בתים שלא שייכים לה. לכל אחד מבתי האגודה יש מספר בית בנוסף לכתובת הרגילה.
שכונת מעוז אביב מאופיינת בצמחייה רבה ומגוונת ובמרבדי דשא רחבים. הבנייה בשכונה מרווחת וככלל היא בעלת אופי שקט ונינוח. מאפיינים אלו גרמו לכינויה כ"קיבוץ" בפי תושבי האזור.

האגודה השיתופית מאגדת כ-500 משפחות. האגודה מתארת את השכונה כ"שכונה שקטה ושלווה המוקפת חורשות יער וירק מכל עבריה ובה מנהלת [האגודה] את אורח חיי חבריה כמעט בלי צורך בהתערבות רשויות העירייה". בשכונה מתקיימים אירועים קהילתיים רבים: הקרנות סרטים, חגיגות משותפות, הפנינג שבועות, בזארים ו'פסטיבל בתים פתוחים'. 

בשנים האחרונות בוצעו הרחבות בנייה בחלק מדירות השכונה וכיום ניתן למצוא בה מבחר רב יחסית של דירות בגדלים שונים. מחירי הנדל"ן בשכונה נחשבים לגבוהים במיוחד ומבטאים את המיקום, איכות הסביבה הגבוהה, שירותי החינוך והקהילה שהשכונה מציעה.

כיום מעמד האנשים בשכונה הוא בינוני-גבוה. התושבים מתנגדים לתוכניות בינוי בבנייני דירות ישנים בסביבות השכונה. 
===רחובות מרכזיים===
מרכז מסחרי במעוז אביב
* רפידים
* מבצע קדש
* בני אפרים
* קדש ברנע

ברחוב קדש ברנע יש אנדרטה ואתר זיכרון לנופלים במערכות ישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://maoz-aviv.org.il/ אתר ועד אגודת מעוז אביב] 
* 
מראה אופייני במעוז אביב - ירק ושולחנות פיקניק
==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
סוסון האצה

סוסון האַצָה (שם מדעי: Phycodurus eques), המוכר גם בשם דרקון ים עלי (תרגום של כינויו באנגלית, Leafy Sea Dragon) הוא מין דג ימי המשתייך למשפחת האבובוניים, משפחה בה חבר גם סוסון הים, והוא המין היחיד בסוג Phycodurus.

== מאפיינים ==
סוסון האצה
יצורים אלה מצויים אך ורק במים הרדודים והקרירים שסביב דרום ומזרח אוסטרליה. לכל אורך גופם דבלולים וציציות דמויי עלי אצה. מטרת ציציות אלה היא הסוואה בלבד, והן אינן משמשות להנעה. סוסון האצה נע באמצעות סנפיר החזה שעל חזהו וסנפיר הגב המצוי קרוב לזנב. סנפירים קטנים אלה שקופים לחלוטין וקשה לראותם בשל תנועתם הגלית הזערורית הגורמת לתזוזה מתונה של היצור והמשלימה היטב את האשליה של עשב ים צף.

בדומה למקור שמם של סוסוני הים נובע מקור שמם באנגלית, דרקון ים, מדמיון מקרי ליצור אחר (מיתולוגי במקרה זה). סוסוני האצה קטנים למדי בהשוואה למפלצות ים, אבל כסוג של סוסוני ים הם גדולים מאוד ומגיעים עד לגודל של 45 סנטימטר. סוסוני האצה ניזונים מפלנקטון, אצות וסחופת קטנה אחרת, ואין להם אויבים טבעיים מלבד האדם. הנקבות מטילות את הביצים המופרות לתוך כיס בזנב הזכר שנסגר ומשמש כמדגרה, וממנו יוצאים צעירים הדומים להוריהם.

סוסוני האצה הם יצורים בסכנת הכחדה בשל זיהום הסביבה וסכנת שפכים תעשייתיים רעילים, וכן בשל איסוף בידי צוללים, המקבלים בעבורם מחיר גבוה מאספנים. בתגובה לסכנות אלה הכריזה ממשלת אוסטרליה על סוסון האצה בעל חיים מוגן.

על פי גיליון נובמבר 2006 של "נשיונל ג'יאוגרפיק", ייתכן שסוסון האצה וסוסון עשב הם אותו מין באזורי תפוצה שונים.

סוסון האצה הוא הסמל הימי הרשמי של מדינת דרום אוסטרליה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* Small et al., [https://www.pnas.org/doi/10.1073/pnas.2119602119 Leafy and weedy seadragon genomes connect genic and repetitive DNA features to the extravagant biology of syngnathid fishes], PNAS 119, (26), June 22, 2022, 

*[https://www.iucnredlist.org/species/17096/67622420 סוסון האצה], באתר הארגון IUCN 
* [https://web.archive.org/web/20110720122314/http://www.premcab.sa.gov.au/emblems/dragon1.htm הסמל הימי של ממשלת דרום אוסטרליה] (האתר הרשמי) 
* [http://www.divegallery.com/Leafy_Sea_Dragon.htm גלריית צלילה, קישורים ומולטימדיה] – באנגלית
* [https://web.archive.org/web/20070518160007/http://marinebio.org/species.asp?id=31 מידע נוסף] 
* [http://www.amonline.net.au/fishes/students/focus/seadrag.htm המוזיאון האוסטרלי ברשת – סוסון האצה וסוסון עשב] 
* [https://web.archive.org/web/20030402062041/http://www.fish.wa.gov.au/rec/broc/fishcard/dragon.html דף העוסק בשימור] 
* [https://web.archive.org/web/20150821120622/http://www.havasupai-nsn.gov/ אליוט – הגרסה הרטובה], כתבה של ד"ר שרון אלמן מורי על דרקון הים בעיתון חי גיליון 124, נובמבר 2004

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:אבובוניים
קטגוריה:מקריני סנפיר יחידים בסוגם
קטגוריה:דגי ים בדרום אוסטרליה
סוגלוסיים

סוגלוסיים (בלטינית: Sooglossidae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב.

מרבית המינים הם קטנים יחסית, וחיים בעיקר ביבשה. הם מתחבאים מתחת לעלים שנשרו או בבקיעי סלעים. הם ייחודיים בקרב תת-הסדרה ניאובטרכיה בכך שחיבוק הכלולות שלהם פרימיטיבי יחסית. לא נמצאו מאובנים של המשפחה. שני הסוגים תחת המשפחה נוצרו מסוג אחד, שהתפצל בעקבות פיצולם של איי סיישל מהודו לפני 100 מיליון שנה לערך.

==טקסונומיה==
בעבר הסוג כלל 2 סוגים: סוג ומין יחיד Nesomantis וSooglossus.

===מחקרים גנטיים===
מחקרים גנטיים שבוצעו ב-2006 הראו קשר בין המשפחה צפרדעים סגולות (Nasikabatrachidae) לבין הסוגלוסיים. מסיבה זו, הסוג Nesomantis אוחד לתוך הסוג Sooglossus, ומשפחת ה-Nasikabatrachidae הפכה לסוג תחת משפחת הסוגלוסיים.

המיון המודרני למשפחה הוא:
* משפחת סוגלוסיים
** סוג Sooglossus
*** מין S. gardineri
*** מין S. pipilodryas
*** מין S. sechellensis
*** מין S. thomasseti (הוא בעצם המין שאוחד לתוך סוג זה.)
**סוג ומין יחיד צפרדע סגולה (Nasikabatrachus sahyadrensis))

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1931
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גלדווין קינגסלי נובל
פרידריך פון פלוטו

פרידריך פון פלוטו (גרמנית: Friedrich von Flotow; 27 באפריל 1812 – 24 בינואר 1883) היה מלחין גרמני.
220px

==ביוגרפיה==
פלוטו נולד למשפחה אריסטוקרטית עשירה. בצעירותו חונך לקריירה דיפלומטית אך הראה נטייה למוזיקה. ב-1827 נסע לפריז והתקבל ללימודים בקונסרבטוריון, שם החל לחבר מוזיקה, בעיקר אופרות.

הוא חיבר 29 אופרות שתורגמו לאנגלית, לצרפתית ולאיטלקית, והוצגו ברחבי אירופה. רק האופרה מרתה שחיבר, שרדה את מבחן הזמן. מרתה (המכונה גם "השוק של ריצ'מונד") הועלתה לראשונה בווינה ב-25 בנובמבר 1847. הגרסה האיטלקית של האופרה התקבלה בהתלהבות רבה יותר מהגרסה הגרמנית. שני הקטעים המפורסמים מהאופרה הם האריה של מרתה, המבוססת על השיר האירי העממי The last rose of summer וכן האריה "Ach, so fromme" הזכורה יותר בגרסתה האיטלקית M'appari, בביצועו של מריו לנצה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטואר של פריז
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מלחיני אופרה גרמנים
קטגוריה:דרמשטאדט: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1812
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1883
סעד מן הצדק

סעד מן הצדק הוא סיוע הניתן על ידי בית משפט שלא בהתאם לדין, מטעמי צדק.

==המשפט הישראלי==
במשפט הישראלי ישנם מספר מקרים בהם יינתן סעד מן הצדק:
===בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק===
בית המשפט העליון בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק אינו יכול לשבת כערכאת ערעור על החלטות של בתי הדין הרבניים והתערבותו בפסיקה שלהם מוגבלת למקרים בהם נפל בהחלטתם פגם ממשי כדוגמת חריגה מסמכות, פגיעה בכללי הצדק הטבעי, סטייה מהוראות חוק המכוונות לבית הדין הדתי. במקרה שאינו אחד מהמקרים האלה, הבג"ץ אינו יכול להתערב בהחלטה של בית הדין הרבני אלא אם נדרש סעד מן הצדק - במקרה בו העניין אינו בסמכותו של בית משפט או בית דין אחר.

===סמכות בית משפט השלום לתת סעד מן הצדק===
סמכות מיוחדת הוענקה לבית משפט השלום בתביעות פינוי נגד דיירים מוגנים, להושיט לדייר המפר את תנאי השכירות (ומאבד את זכאותו לשכירות מוגנת) "סעד מן הצדק", שמקורו בדיני היושר במשפט האנגלי. משמעות מתן סעד זה, היא כי בניגוד להוראות החוק, לא יפונה אותו שוכר מהמושכר על אף ההפרה של הסכם השכירות או של הדין שהוא ביצע. הסעד ימנע את פינויו של השוכר מהמושכר, חרף קיומה של עילת פינוי נגדו. 

"סעד מן הצדק" זה מעוגן בסעיף 132 לחוק הגנת הדייר "ניתן לדמותו למעין חנינה שלמה המוחקת את העבירה".
סעיף 132 לחוק הגנת הדייר קובע: 
:"(א) על אף קיומה של עילת פינוי רשאי בית המשפט לסרב לתת פסק דין של פינוי אם שוכנע שבנסיבות העניין לא יהיה זה צודק לתתו" .

הושטת הסעד היא למעשה הליכה לפנים משורת הדין לקראת הדייר, במקרה בו שקילת האינטרסים של בעלי הדין במאזני צדק - מטה את הכף לטובת הדייר המפר. 

סעד מסוג זה ניתן רק לדיירי דירת מגורים, אשר בית המשפט אינו רוצה לגרשם מביתם על אף הפרת החוזה וניתן רק פעם אחת (לעיתים נדירות ביותר דייר שחוזר ומפר את החוזה מקבל את הסעד פעם שנייה, וכן ידוע מקרה בו הוענק הסעד בפעם השלישית; הבקשה הרביעית באותו מקרה נדחיתה בערעור אשר הוגש בבית המשפט העליון). הסעד אינו ניתן לבתי עסק השוכרים מושכר בשכירות מוגנת. 

סעד מן הצדק נחשב כתרופה יוצאת דופן, אשר איננו מופעל בדרך השגרה. סעד זה בא לאפשר התחשבות מיוחדת במצבים קשים, ופניו בעיקר אל הנסיבות האישיות של הדייר המוגן. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: חוק ומשפט
חוקי גרבסקי

"חוקי גרבסקי" הוא כינוים של חוקים אשר נחקקו בשנת 1924 בפולין. הם מכונים כך על שמו של שר האוצר הפולני, ולדיסלב גרבסקי. החוקים כללו הטלת מסים כבדים על מעמד הביניים, סוחרים ותעשיינים, במטרה להשתמש בכספי המיסים לשם עידוד צמיחתה של תעשייה מודרנית. 

החוקים כללו הטלת מס מכר שהיה 2.5% מכל מכירה, ונועד לא רק לאסוף הכנסות אלא גם לצמצם את מספר הסוחרים בשרשרת האספקה. בנוסף, ועדות ההערכה שקבעו את היקף המסחר הורכבו בעיקר מפולנים שנטו להעריך את מחזור המכירות של היהודים בעודף. 

החוקים הלאימו את תעשיות הטבק, היין השרוף והגפרורים, שהיו תחומים בהם היהודים היו דומיננטיים. ההלאמה הביאה לסגירת בתי חרושת רבים של יהודים. בנוסף, הרישיונות למסחר בסחורות אלו נמסרו לנפגעי מלחמת העולם הראשונה, ויהודים רבים שעסקו במסחר בתחום נותרו ללא מקור פרנסה.
 
רבים מיהודי פולין השתייכו למגזרים אלה, והם נפגעו מכך. חלקם ניסה להגר לארצות הברית, אך בשל מכסות ההגירה שהונהגו בה, פנו רבים לארץ ישראל. עליית יהודים אלה במסגרת העלייה הרביעית מכונה "עליית גרבסקי".

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:פולין: חוק ומשפט
טיונית החולות

טַיּוּנִית הַחולוֹת (שם מדעי: Heterotheca subaxillaris; מכונה גם טיונית פולשנית או הטרותיקת החולות) היא עשבוני רב-שנתי ממשפחת המורכבים שמוצאו בדרום-מזרח ארצות הברית. לארץ הובא בשנת 1975 לצורך ייצוב חולות, אך בשנים האחרונות חלה התפשטות פולשנית שלו, ונכון ל-2007 הוא נמצא ברשימות צמחים פולשניים של המשרד להגנת הסביבה.

הצמח גדל לגובה 30 עד 150 סנטימטרים. לצמח עלים פשוטים מסורגים, בעלי שפה תמימה. הפריחה צהובה; פורח בארץ בחודשים מרץ עד דצמבר.

הצמח מוכרז כמין פולש, בנוסף לישראל, גם במערב ארצות הברית ובמרכז ארגנטינה.

שם הסוג נקבע על ידי האקדמיה ללשון העברית על שום דמיון נוף הצמח ועליו לסוג טיון.

<gallery widths=250 heights=200>
קובץ:Heterotheca subaxillaris001.jpg|טיונית החולות באשדוד
קובץ:Heterotheca subaxillaris002.jpg|תקריב על קרקפת של טיונית החולות
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://plants.usda.gov/java/profile?symbol=HESU3 על הצמח באתר משרד החקלאות האמריקאי] 
* [https://web.archive.org/web/20111126193129/http://www.ars-grin.gov/cgi-bin/npgs/html/taxon.pl?316896 על הצמח באתר GRIN של משרד החקלאות האמריקאי] 
* [http://magazine.isees.org.il/ArticlePage.aspx?ArticleId=296 קביעת סדר עדיפויות מרחבי לביעור הצמח הפולש טיונית החולות ויישומו בעזרת בני נוער], 'אקולוגיה וסביבה', דצמבר 2012.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1887
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי נתניאל לורד בריטון
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
לנטנה ססגונית

לַנְטָנָה סַסְגּוֹנִית (שם מדעי: Lantana camara) היא שיח ירוק עד ממשפחת הוורבניים שמוצאו במרכז ודרום אמריקה הטרופית. לארץ הובא כצמח נוי, כנראה באמצע המאה ה-20, אך הוא התפשט כפליט תרבות ונמצא כיום ברשימות צמחים פולשניים של המשרד להגנת הסביבה.

== מאפיינים ==
לצמח עלים פשוטים מסורגים, בעלי שפה משוננת. הפריחה בתפרחת ססגונית, כשם המין, בגווני אדום-כתום-צהוב; פורח בארץ בחדשים אפריל עד אוקטובר. הפירות באשכול הדומה בצורתו לפירות הפטל, ירוקים בתחילה וסגולים בהבשלתם. הפירות הסגולים כשהם מתפוצצים פולטים רעל בשם לנטנין אשר מתפרק בעת הבשלת הפרי.

הצמח מוכרז פולשני, בנוסף לארץ, גם באיים באוקיינוס השקט, אוסטרליה, ניו זילנד, סין, דרום-מזרח אסיה, מערב אפריקה, קניה, מדגסקר, איים באוקיינוס ההודי, הודו, דרום אפריקה, זמביה, זימבבווה וטורקיה.

== גלריה ==
<gallery>
לנטנה.jpg|
LantanaFlowerLeaves-3.jpg|
Lantana Invasion of abandoned avocado plantation 03.jpg|פלישת לנטנה ססגונית למטע אבוקדו נטוש בפרדס חנה

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ורבניים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
אוסיפ גברילוביץ'

אוֹסיפּ סולומונוביץ' גַבּרילוביץ (ברוסית: Осип Соломонович Габрилович; 26 בינואר (לפי הלוח היוליאני) או 7 בפברואר (לפי הלוח הגריגוריאני) 1878 – 14 בספטמבר 1936) היה פסנתרן ומנצח אמריקאי ממוצא יהודי רוסי.

== קורות חיים ==
גברילוביץ' נולד בסנקט פטרבורג ולמד נגינה בפסנתר וקומפוזיציה בקונסרבטוריון של עיר זו.
בין מוריו לפסנתר היו אנטון רובינשטיין, אנטולי ליאדוב, אלכסנדר גלאזונוב. אחרי שסיים את לימודיו בשנת 1894, המשיך להשתלם בפסנתר אצל תאודור לשטיצקי בווינה.

משנת 1910 עד 1914 ניצח על הפילהרמונית של מינכן. הוא השתקע בארצות הברית ובשמת 1918 התמנה למנהל המייסד של התזמורת הסימפונית של דטרויט ובמקביל המשיך בקריירה של פסנתרן קונצרטים. לפני שנתן את הסכמתו למינוי, דרש שיוקם לתזמורת אולם חדש ודרישתו נענתה.

בשנת 1906 נישא לבתו של מארק טוויין, קלרה קלמנס, זמרת שהופיעה עמו ברסיטל. גברילוביץ' חיבר כמה יצירות, בעיקר קטעים קצרים לפסנתר לשימושו האישי. הוא מת בדטרויט בשנת 1936 וקבור, לצד קלרה ואביה, באלמירה, ניו יורק.

==יצירות==
* קטעי פסנתר, אופוס 1, מס' 5
* ואלס איטי מס' 3 (בסביבות 1897)
* גבוט ברה מינור, אופוס 2
* יצירות לפסנתר אופוס 3
* קפריס בורלסק אופוס 3 מס' 1, (בסביבות 1901)
* מזורקה מלנכולית, אופוס 3 מס' 2
* נושא מגוון לפסנתר, אופוס 4
* מלודיה, אופוס 8, מס' 1
* הצארינה, מזורקה רוסית
* שלושה שירים אופוס 11: 1. היה שלום (ק. רוסטי) 2. אהבתי את מצחה הענוג (ר. ו. גילדר) 3. היום החדש (ר. ו. גילדר) (בסביבות 1917)
* שני קטעים לפסנתר, אופוס 12: 1. אלגיה, 2. אטיוד ליד שמאל
* קרוב אלייך... (שיר למילים של יוהאן וולפגנג פון גתה, גרסה אנגלית מאת קלרה קלמנס (בסביבות 1924)

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Clara Clemens: My husband Gabrilowitsch. Reprint of the ed. published by Harper, New York. New York, NY: Da Capo Press, 1979. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1878
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1936
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1936
אוטו לימן פון זאנדרס

אוטו לימן פון זאנדרס (בגרמנית: Otto Liman von Sanders; 17 בפברואר 1855 – 22 באוגוסט 1929), היה גנרל ומצביא גרמני בתקופת מלחמת העולם הראשונה, שבין היתר היה היועץ הגרמני לאימפריה העות'מאנית.

==ביוגרפיה==
=== נעוריו ותחילת דרכו ===
אוטו לימאן נולד בסטולפ (לימים סלופסק, פולין) במחוז פומרניה בממלכת פרוסיה. הוא היה בנם של קרל לאונרד לימן ואשתו אמה לבית מיכאליס. קרל לימן היה איש עסקים משגשג, שרכש את האדנות על האחוזה של שווסין (לימים Świeszyno, פולין). אף על פי שמתועדים פרטים שונים על מוצאו האבהי של קרל לימן, מוסכם שאביו וסבו של אוטו נולדו למשפחה יהודית בשם ליפמן ולאחר מכן הוטבלו לנצרות.

בשנת 1874 הצטרף לצבא כצוער. הוא התקדם בדרגות עד שבשנת 1908 הוא קיבל דרגה של גנרל-מיור, ובשנת 1911 הוא הועלה לדרגה של גנרל-לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-22, שהייתה מוצבת בקאסל. בשנת 1913 הוענק לפון זאנדרס תואר אצולה לרגל חגיגות 25 שנה לעליית הקייזר וילהלם השני לשלטון. באותה שנה הוא מונה לראש משלחת הצבא הגרמני לאימפריה העות'מאנית. בתפקידו ניסה לבצע רפורמות מודרניזציה בצבא העות'מאני.

=== מלחמת העולם הראשונה ===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ואחרי כמה מן המפלות המוקדמות בשדה הקרב, העות'מאנים איפשרו לקצינים הגרמנים לקחת חלק יותר משמעותי ומרכזי בפיקוד הצבא. פון זאנדרס מונה למפקד הארמייה החמישית בשנת 1915, ופיקד עליה בזמן קרב גליפולי, שבו הצליחו הכוחות הטורקים להדוף את הפלישה הצרפתית-בריטית. קרב זה נחשב להצלחה הגדולה ביותר של העות'מאנים במלחמה. על חלקו בניצחון פון זאנדרס עוטר בפור לה מריט עם עלי האלון, אחד העיטורים הגבוהים ביותר של האימפריה הגרמנית.

פון זאנדרס מונה למפקד הכוחות העות'מאנים בארץ ישראל בשנת 1918, בזמן זה הם כבר ספגו תבוסות מידיו של הצבא הבריטי בראשות גנרל אדמונד אלנבי, ולכן פון זאנדרס נקט מדיניות הגנתית של התבצרות והחזקה בשטח הנוכחי שבידי הכוחות העות'מאנים. למרות מאמציו, הכוחות העות'מאנים הובסו על ידי הצבא הבריטי בקרב מגידו, ונסוגו בסופו של דבר מארץ ישראל.

=== לאחר המלחמה ===
עם תום המלחמה, פון זאנדרס נעצר במלטה ובילה שישה חודשים בכלא כחשוד בביצוע פשעי מלחמה, אולם לבסוף שוחרר בשנת 1919.עם חזרתו לגרמניה פרש מהצבא והתרכז בכתיבת זיכרונותיו, שהתפרסמו בשנת 1927. 

בשנת 1929 נפטר בביתו שבמינכן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:האימפריה הגרמנית: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מערכת גליפולי
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:מעוטרי מסדר המג'ידיה
קטגוריה:אנשי צבא עות'מאנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר אוסמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1929
פאול הרמן מילר

פאול הרמן מילר (בגרמנית: Paul Hermann Müller; 12 בינואר 1899 – 12 באוקטובר 1965) היה כימאי שווייצרי וזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-1948, עבור תגליתו ב-1939 כי חומר הדי-די-טי (DDT) משמש כחומר מדביר חרקים יעיל למחלות המועברות על ידי פרוקי-רגליים, דוגמת: מלריה וקדחת צהובה.

נולד באולטן בקנטון זולותורן שבשווייץ. לאחר שקיבל ב-1925 תואר דוקטור, עבר לבזל ועבד שם עבור חברת הכימיה גייג'י (שאחרי מיזוגים היום היא חלק מתאגיד התרופות נוברטיס). ב-1935 פיתח חומר המסייע לעיבוד עורות. בסתיו 1939, בעת עבודתו בגייג'י, גילה את תכונותיו של הדי-די-טי כקוטל חרקים.

פרס נובל ניתן לו עבור "גילוי יעילות הדי-די-טי כרעל ישיר כנגד מספר סוגים של פרוקי-רגליים". הייתה זו הפעם הראשונה בה הוענק פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לאדם שאינו בעל תואר דוקטור לרפואה.
מילר רשם את הדי די טי כפטנט בשווייץ ב-1940, בארצות הברית ב-1942 ובאוסטרליה ב-1943.

מילר נפטר בבזל ב-1965.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:כימאים שווייצרים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל שווייצרים
קטגוריה:מלריולוגים

קטגוריה:ילידי 1899
קטגוריה:נפטרים ב-1965
נושאות המטוסים מסדרת נימיץ

נושאות המטוסים מסדרת "נימיץ" הן סדרת נושאות מטוסים המשרתות בצי ארצות הברית, ומונעות באנרגיה גרעינית. האונייה הראשונה בסדרה, נימיץ (CVN-68), נכנסה לשירות במאי 1975, והאחרונה בסדרה, ג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77), הושקה ב-7 באוקטובר 2006, ונכנסה לשירות בשנת 2009. הן היו אוניות המלחמה הגדולות ביותר שנבנו אי פעם עד כניסתן לשירות של נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד, והן מן האוניות הגדולות ביותר שנבנו בכלל. כל אונייה נושאת עליה כוח אווירי גדול ומודרני, והן מהוות את אחד הסממנים לעוצמתה של ארצות הברית כמעצמת על. בצי ארצות הברית ניתן לאוניות אלה הסימול CVN, שמורכב מ-CV שהוא הקוד שמציין נושאת מטוסים ו-N שמציין גרעינית, ומספריהן הסידוריים הם 68 והלאה.

יש המחלקים את עשר נושאות המטוסים מסדרה זו לשתי סדרות: הראשונה, בת שלוש אוניות – נימיץ, אייזנהאור ווינסון, והשנייה – שבע האוניות שנבנו מהאונייה רוזוולט ואילך. זאת בשל השיפורים והשינויים הרבים שהוכנסו בהן. ואולם, צי ארצות הברית מתייחס לכל עשר האוניות כאל אותה סדרה, והאוניות הישנות יותר משודרגות לרמתן של האוניות החדשות עם השנים.

==נושאות המטוסים בסדרה==
# נימיץ (CVN-68) - ממאי 1975
# דווייט אייזנהאואר (CVN-69) - מאוקטובר 1977
# קרל וינסון (CVN-70) - ממרץ 1982
# תאודור רוזוולט (CVN-71) - מאוקטובר 1986
# אברהם לינקולן (CVN-72) - מנובמבר 1989
# ג'ורג' וושינגטון (CVN-73) - מיולי 1992
# ג'ון סטניס (CVN-74) - מדצמבר 1995
# הארי טרומן (CVN-75) - מיולי 1998
# רונלד רייגן (CVN-76) - מיולי 2003
# ג'ורג' ה' ו' בוש (CVN-77) - מינואר 2009

==נתונים נוספים==
* מחיר - כ-9.36 מיליארד דולר במחירי 2018.
* עלות הפעלה שנתית - 900 מיליון דולר במחירי 2018 . עלות הפעלתה ליום מוערכת בכ-2.5 מיליון דולר.
* משך שירות - 50 שנים

==ראו גם==
* נושאות המטוסים מסדרת ג'רלד פורד

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.navy.mil/navydata/fact_display.asp?cid=4200&tid=200&ct=4 נושאות המטוסים מסדרת נימיץ באתר הבית של צי ארצות הברית]

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נימיץ
נימיץ
MK 105

MK105 (באנגלית: Magnetic Influence Minesweeping System) היא מערכת לניקוי שדות מוקשים ימיים בעזרת מחולל שטף מגנטי.

המערכת צפה על סירת קטמרן מהירה, שלרוב נגררת על ידי מסוק CH-53 סי סטאליון. בלב המערכת נמצא מחולל שדות מגנטיים שהפעלתו על יד מוקשים מגנטיים מפוצצת אותם (מוקשים ימיים רגילים נצמדים לחלקים מתכתיים בספינה ומתפוצצים עקב הצימוד המגנטי).

ניתן להשתמש במערכת כדי ליצור מעברים בשדות מוקשים ימיים, ולשבור הגנת נמלים. המערכת הוצגה לראשונה בשנת 1973 בנמל הייפונג שבווייטנאם, ונמצאת מאז בשימוש מבצעי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.globalsecurity.org/military/library/policy/navy/ntsp/Mk105-A.htm המפרט של הכלי] 

קטגוריה:אמצעי לחימה אמריקאיים
קטגוריה:מיקוש
פריגו

פֶּרִיגוֹ (באנגלית: Perrigo) היא חברת תרופות שנוסדה ב-1887 במישיגן, ארצות הברית. החברה מפתחת, מייצרת ומשווקת תרופות גנריות, חומרי גלם לייצור תרופות (APIs), מוצרים דרמטולוגיים ומוצרי צריכה.

פריגו נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו-יורק, והיא הייתה בעבר רשומה אף בבורסה לניירות ערך בתל אביב, זאת בעקבות מיזוג בתחילת 2005 עם קבוצת "אגיס", חברה ישראלית שהייתה בשליטת מורי ארקין לפי שווי (לאגיס) של למעלה משמונה מאות מיליון דולר. בעקבות רכישה זו השתנה גם שמה של "אגיס" ל"פריגו ישראל".

ב-2009 הועסקו בפריגו כ-7,200 עובדים. בשנת 2013 היו לחברה הכנסות של כ-3.5 מיליארד דולר.

בשנת 2013 רכשה פריגו את חברת Elan האירית תמורת 8.6 מיליארד דולר, והתאגדה בחברת החזקות בשם Perrigo Company plc, שמרכזה בדבלין, אירלנד. ב-2013 מספר חודשים לפני רכישתה של Elan בידי פריגו, נמכרו חלק מהזכויות בתרופה טיסברי לחברת ביוג'ן, וב-2018 דרשו רשויות המס באירלנד מפריגו תשלום מס של 1.9 מיליארד דולר.

בספטמבר 2021 רכשה פריגו את החברה הצרפתית HRA Pharma, תמורת 1.8 מיליארד אירו.

פריגו ישראל היא בין 35 חברות התעשייה הגדולות בישראל. בבעלות החברה בישראל חברות אחדות ובהן פארמאגיס, כימאגיס (Chemagis), ואחרות. מותגי חברת הקוסמטיקה קרליין, כולל נקה ונטורל פורמולה, היו בבעלות החברה, ויוצרו במפעלה שבירוחם, עד שנמכרו ב-2009.

לאחר חיסול הפעילות בישראל, בסוף שנת 2021 מניית פריגו הפסיקה להסחר בבורסה של תל אביב.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://perrigo-pharma.co.il/ פריגו ישראל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:תעשיית פרמצבטיקה בישראל
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:יצרני תרופות
קטגוריה:חברות אמריקאיות שנסחרו בנאסד"ק
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
לפטודקטיליים

לפטודקטיליים (בלטינית: Leptodactylidae) היא משפחה גדולה בסדרת חסרי הזנב. במשפחה מינים הנפוצים בקרקעית יערות הגשם של מרכז ודרום אמריקה. המשפחה לרוב מוגדרת כפרפילטית, משום שכל חברי המשפחה חולקים אב קדמון משותף, אולם משפחה זו אינה מכילה את כל הצאצאים של אב קדמון זה. מאובנים רבים של לפטודקטיליים נמצאו. 

חלק מהלפטודקטיליים (מספר סוגים) מטילים את ביציהם בסוג של קנים שהם בונים. אלו יכולים להיבנות בבקיעים צרים בקרבת מקור מים, או על הקרקע של יערות. תופעה מיוחדת היא, שכאשר הראשנים בוקעים מהביצים, הם אינם יוצאים מה"קן", ואינם אוכלים עד אשר יסתיים תהליך המטמורפוזה.

הם יצורים בינוניים עד גדולים יחסית לצפרדעים. כולם טורפים יצורים קטנים מהם, אך אוכלי צמחים כראשנים.

==מיון==
*תת-משפחה Leiuperinae
**סוג Edalorhina
**סוג Engystomops
**סוג Physalaemus - בה פייסלמוס נטררי
**סוג Pleurodema
**סוג Pseudopaludicola
*תת-משפחה Leptodactylinae
**סוג Adenomera
**סוג Hydrolaetare
**סוג לֶפְּטוֹדַקְטִיל (Leptodactylus)
**סוג ומין יחיד Lithodytes lineatus
*תת-משפחה Paratelmatobiinae
**סוג Crossodactylodes
**סוג Paratelmatobius
**סוג ומין יחידRupirana cardosoi
**סוג ומין יחידScythrophrys sawayae

קבוצות רבות שהיו בעבר במשפחה הפכו למשפחות עצמאיות, ביניהם: קרפדות מקרינות, קיקלורמפידיים, אלסודיים, קליפוטוספליליים, אלאוטרודקטיים ותלמטוביים.

== גלריה ==
<gallery mode=packed>
קובץ:Leptodactylus savagei.jpg
קובץ:Physalaemus nanus01.jpg
קובץ:Adenomera andreae.jpg
קובץ:Rã - Leptodactylus mystaceus.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1896
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרנץ ורנר
*
תורת לחימה

תורת לחימה (בראשי תיבות: תו"ל) היא תורה מוסדרת של ארגון צבאי (לרוב צבא), העוסקת בהפעלת הכוח הצבאי שלו, חלקו או פריטים ממנו, במצב נתון.

תורת הלחימה מורכבת מעקרונות המכתיבים את אופייה הכללי של הלחימה. עקרונות אלו מושפעים מהמצב המדיני והתרבותי של המדינה או הארגון. בין השאר, תורת לחימה של מדינות חסות מושפעת רבות מזו של בוני צבא מדינת החסות (לרוב – המדינה נותנת החסות). 

תורת הלחימה הצה"לית למשל, מתחלקת לפי סוגי צורות הקרב כגון – התקפה, התקדמות ורדיפה, פשיטה, מארב, הגנה, נסיגה והשהייה וכן הלאה.

לדוגמה, לסוריה הייתה במשך שנים רבות תורת לחימה שהתמקדה בהגנה לעומק, שעל פיה מוקמו כוחות גדולים בעלי הכשרה נמוכה על קו הגבול עם ישראל, וברצועות ההגנה הפנימיות יותר הוצבו כוחות בעלי הכשרה גבוהה יותר. במרכז ההגנה עמדה עיר הבירה דמשק, שעליה הגנה דיוויזיית כוחות מיוחדים. תורה זו שאבה רבות מתורת הלחימה של ברית המועצות. עם השנים (ובפרט לאחר התמוטטות ברית המועצות ב-1989) הוברר לסורים שתורת לחימה זו שגויה בנסיבות הגאופוליטיות, ומתעלמת מההתפתחות הצבאית של מדינת ישראל, ולכן סוריה ערכה שינויים רבים בתורת הלחימה שלה.

את תורת הלחימה משלימה תורת הפעלה של כוחות או אמצעים מיוחדים.

==פירושים נוספים==
הביטוי "תורת לחימה" נמצא בשימוש גם באמנויות לחימה היפניות כתרגום לביטוי היפני "בּוּגֵיי" (קאנג'י: 武芸) וכן בקפואירה.

==ראו גם==
*אסטרטגיה צבאית
*הלם ומורא
*לוחמה זעירה
*דוקטרינה צבאית
* שטח שולט ושטח נשלט

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.maarachot.idf.il/5854 תורת הלחימה], באתר צה"ל

==קישורים חיצוניים==

* 
* ד"ר יגיל הנקין, [https://hashiloach.org.il/%d7%a2%d7%a8%d7%a4%d7%9c-%d7%a2%d7%93%d7%99%d7%99%d7%9f/ שינויים בתורת הלחימה הם הכרחיים, אך כללי הלחימה הבסיסים עדיין בתוקף]

קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:לחימה
וינסנט מינלי

וינסנט מינלי (באנגלית: Vincente Minnelli; 28 בפברואר 1903 - 25 ביולי 1986) היה במאי קולנוע ותיאטרון אמריקני, זוכה פרס אוסקר, שמזוהה בעיקר בזכות סרטיו המוזיקליים ובמיוחד בזכות "אמריקאי בפריז".

==ביוגרפיה==
מינלי נולד בשיקגו תחת השם לסטר אנטוני מינלי להורים עם שורשים איטלקים וסקוטים. אביו, וינסנט צ'ארלס מינלי, היה מנצח מוזיקלי בתיאטרון בעיר, כשבהמשך בנו, וינסנט, עבד במחלקת התלבושות של התיאטרון של שיקגו, בהמשך עבד כמעצב תפאורה עד אשר החל לביים הצגות בעצמו.

עם הרקע מהתיאטרון, נודע מינלי כבמאי סרטים המזוהה מאוד עם סרטיו, בזכות דרך עבודתו העקבית כבמאי שתמיד מביא את הניסיון שלו מהתיאטרון, במטרה למזג בין השניים. סרטו הראשון כבמאי נקרא "Cabin in the Sky", משנת 1943, שהיה עיבוד קולנועי למחזמר מברודוויי, שהפיק ארתור פריד באולפני MGM, האיש שנתן למינלי את ההזדמנות להציג את כישרונו הבימתי על מסך הקולנוע. סרט זה היה אוונגרדי לזמנו, בשל ההחלטה ללהק לסרט אך ורק שחקנים אמריקאים-אפריקאים ובהם אדי אנדרסון ולואי ארמסטרונג. שנה אחר כך ביים מינלי את "פגוש אותי בסנט לואיס", ואז התיידד עם השחקנית הצעירה ג'ודי גרלנד. הם נישאו ביוני 1945, ומנישואים אלו נולדה לייזה מינלי, שגדלה להיות זמרת ושחקנית זוכת פרס האוסקר. אף שמינלי נודע כהומוסקסואל הוא נישא גם בשנית ושמר על מערכת יחסים הדוקה וקרובה עם בתו.

הוא ביים מעל ל-30 סרטים, רובם סרטים מוזיקליים, וביניהם: "אמריקאי בפריז", זוכה שישה פרסי אוסקר, "בריגדון", שניהם בכיכובו של ג'ין קלי, "קרון הלהקה" עם פרד אסטר וסיד צ'ריס, "קיסמט", על פי המחזה זוכה פרס טוני ו"ז'יז'י" (Gigi), עליו קיבל מינלי את פרס האוסקר על הבימוי. עוד ביים מינלי את אליזבת טיילור שלוש פעמים: ב"אבי הכלה" והמשכו "הרווח הקטן של אבא" ובדרמה הרומנטית "אהבה למבוגרים בלבד", בו כיכבה לצד בעלה ריצ'רד ברטון. בין כוכביו האחרים שהופיעו בסרטיו של מינלי נמנים: פרד אסטר ב"שיגיונות זיגפלד" ו"קרון הלהקה", קתרין הפבורן בסרט המתח "מתחת לזרם", אינגריד ברגמן בדרמה על מלחמת העולם השנייה, "ארבעת פרשי האפוקליפסה", קירק דאגלס בדרמה הביוגרפית "תאווה לחיים", המבוססת על חייו של הצייר וינסנט ואן גוך, ובסרט "הרע והיפה", ג'ניפר ג'ונס בעיבוד של מינלי לרומן הידוע של גוסטב פלובר "מאדאם בובארי", גרגורי פק ב"אשת האפנה", רוברט מיצ'ם ב"הביתה מהגבעה", פרנק סינטרה ב"אחדים באו במרוצה", דבורה קר ב"תה וסימפתיה", גלן פורד ב"אבא, עליך להתחתן", "ריצ'רד וידמרק" ב"קורי העכביש, סנדרה די וקיי קנדל בבנות ה-17 מבלות, ג'ודי הולידיי ב"צלצול הפעמונים", בשבועיים בעיר זרה (1962) וברברה סטרייסנד ב"ביום בהיר ניתן לראות לנצח".

מבקריו טענו עם השנים שבסרטיו האסתטיקה גוברת על האמנות ושהדקורציה הופכת להיות העיקר. אולם כיום סרטיו נחשבים ליפים מבין הסרטים הקלאסיים, כשמינלי משמש כאחד מעמודי התווך של ז'אנר הסרטים המוזיקליים שפרחו בהוליווד, הז'אנר המזוהה יותר מכל עם הקולנוע הקלאסי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: במאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:שיקגו: אישים
מינלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1986
הלגיון הגאורגי (1941–1945)

הלגיון הגאורגי (בגאורגית: ქართული ლეგიონი, מילולית: כּארתוּלי לֶגיוֹני) היה לגיון צבאי אתני של הורמאכט, אשר הוקם על ידי מהגרים גאורגים, שנאלצו לעזוב את מולדתם, לאחר פלישת הצבא האדום לרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה בשנת 1921. הלגיון הורכב ממתנדבים מהצבא האדום, שנשבו על ידי הגרמנים, כשהאלטרנטיבה האחרת שעמדה מולם הייתה מוות ברעב, במחלות, עבודת פרך וברוטליות, במחנות שבויי מלחמה. 

הלגיון הוקם בדצמבר 1941. הגאורגים התאמנו במערב אוקראינה והפכו כשירים מבצעית בסתיו 1942. לפחות 30,000 גאורגים שרתו בכוחות הנאצים. ב-13 גדודי שדה, שלכל אחד מהם היו חמש פלוגות. כמו כן היו גאורגים גם בלגיון הצפון קווקזי של הורמאכט, ובלגיונות אתניים קווקזיים אחרים. מפקד הלגיון הגאורגי היה גנרל מיור שלווה מַר'לַקֶלידזֶה (შალვა მაღლაკელიძე). 

ברחבי אירופה, במיוחד באיטליה וצרפת, ערקו חיילים גאורגים מהכוחות המזוינים של גרמניה. רבים הצטרפו למחתרות המקומיות. הטלת עונשים כבדים על חיילי הלגיון נמנע בעקבות התערבות של אלפרד רוזנברג שהיה מיודד עם מיכאיל אחמטלי. באפריל-מאי 1945 התקומם גדוד גאורגי באי ההולנדי טסל. 
== ראו גם ==
* דיוויזיית שרלמאן - חיל מתנדבים צרפתי בשירות הנאצים.
* החיל הבריטי החופשי - חיל מתנדבים בריטי בשירות הנאצים.
* הגייסות החופשיים הדנים - חיל מתנדבים דני בשירות הנאצים.
* הלגיון ההודי - חיל מתנדבים הודי בשירות הנאצים.
* הלגיון הערבי החופשי - חיל מתנדבים ערבי בשירות הנאצים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20060813141408/http://www.geoarmy.info/statiebi/wehrmacht1.htm תמונות הלגיון הגאורגי]

גאורגי
לגיון
לגיון
לגיון
נפוליאון דינמיט

נפוליאון דינמיט (באנגלית: Napoleon Dynamite) הוא סרט מ-2004 אותו ביים ג'ארד הס, אשר מבוסס על סרט קצר קודם שלו, פלוקה. הסרט צולם במקור ב-2003 בעיירה פרסטון באיידהו. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בטקס פרסי הקולנוע של MTV של שנת 2005.

== תקציר העלילה ==
נפוליאון דינמיט, תלמיד תיכון ביישן ומגושם חברתית, חי עם סבתו ואחיו הגדול באיידהו. כשסבתו נפצעת, דודו המאצ'ואיסטי נשלח לשמור על השניים. במהלך הסרט דודו מנסה לפתוח עסק באזור, אחיו הגדול מקווה להכיר את האישה איתה הוא מתכתב באינטרנט, ונפוליאון עוזר לחבר חדש שלו, פדרו סאנצ'ז, במסע בחירות לנשיאות בית ספרם.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
קטגוריה:סרטי פולחן
דגל קרוליינה הדרומית

דגל מדינת קרוליינה הדרומית (באנגלית: Flag of South Carolina) מורכב מרקע כחול שבמרכזו עץ פלמטו ממשפחת הדקליים ובפינתו השמאלית העליונה צורת סהר של שריון מגן. 

במקור, הדגל לא הכיל את עץ הפלמטו אלא הכיל רק את הרקע הכחול והסהר. נטען שהוא עוצב בשנת 1775 עבור חיילי המיליציה של קרוליינה הדרומית במלחמת העצמאות של ארצות הברית על פי מדיהם הכחולים והשריון שלהם. אולם דגלים דומים שימשו קודם לכן, למשל את המפגינים נגד חוק הבולים בשנת 1765. 

בשנת 1861 עם פרישת קרוליינה הדרומית מהאיחוד של ארצות הברית, נוסף עץ הפלמטו אשר מסמל את פורט מולטרי אשר נבנתה בימי מלחמת העצמאות האמריקאית מעצי הפלמטו על מנת להגן על העיר צ'ארלסטון.

== קישורים חיצוניים==

* 
* 

קרוליינה הדרומית

קטגוריה:קרוליינה הדרומית: סמלים
קרוליינה הדרומית
מוואדי מאביקה

מוואדי מאביקה (Mwadi Mabika; נולדה ב-27 ביולי 1976 בקינשסה), היא כדורסלנית קונגולזית ששיחקה בקבוצות ליגת ה-WNBA לוס אנג'לס ספארקס ויוסטון קומטס ובקבוצת א.ס. ל.כ.ן. רמת השרון בליגת העל בישראל.

מאביקה הגיעה לארצות הברית בשנת 1997, והצטרפה ללוס אנג'לס ספארקס, עימה זכתה באליפויות בשנים 2001 ו-2002. בשנים 2000 ו-2002 נבחרה לאולסטאר ה-WNBA, וב-2002 אף נבחרה לחמישייה הראשונה של ליגה זו. בשנת 2008 עזבה את הספארקס והצטרפה לקבוצת יוסטון קומטס, אך הקבוצה התפרקה במהלך העונה.

בדומה לכדורסלניות אחרות, במקביל למשחקיה ב-WNBA, המתקיימים בחודשי הקיץ, הצטרפה מאביקה בחלק מהשנים לקבוצות כדורסל אירופיות בחודשי החורף. כך, שיחקה מאביקה גם בפנאתינייקוס היוונית (1998), באס"א ירושלים (1999), בבני יהודה (2000), ברמת השרון (2001 ו-2006), ובקבוצות הרוסיות צסק"א סמארה (2004) ודינמו מוסקבה (2005).

בשנת 2004 הקימה מאביקה קרן לסיוע לנשים וילדים נפגעי התעללות מינית בקונגו.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100326083618/http://www.mwadi.org/m/index.php אתר קרן מוואדי מאביקה]

קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:כדורסלניות לוס אנג'לס ספארקס
קטגוריה:כדורסלניות רמת השרון
קטגוריה:כדורסלניות אס"א ירושלים
קטגוריה:כדורסלניות קונגולזיות
קטגוריה:ילידות 1976
מיריאן השני, מלך איבריה

הממלכה הארמנית הגדולה תחת שלטון שושלת ארטאשס, 80 לפנה"ס]]
מיריאן (גאורגית: მირიან) או מירוואן (მირვანი) השני, מלך איבריה (90-20 לפנה"ס לערך) היה מלך ממלכת איבריה (מזרח גאורגיה), משושלת פרנאווז, שמלך בין השנים 32 - 23 לפנה"ס לערך. שלטונו סימן את שובה של נמרודים

מיריאן השני נולד בשנת 92 לפנה"ס. בהיותו בן שנה אחת בלבד נרצח אביו, פרנאדג'ום מלך איבריה, בידי חתנו, הנסיך הארמני, ארשק הראשון משושלת ארטאשס. ארשק השתלט על כס המלוכה בכוח ומלך בה שמונה שנים. 

מיריאן הקטן הועבר לאימפריה הפרתית, וגדל בחצר המלכות שלה. בהיותו בגיל 60, חזר לארצו עם הצבא הפרתי והרג את המלך ברטום, נכדו של ארשק, בקרב, ומינה את עצמו למלך איבריה בשנת 32 לפנה"ס. 

בשנת 23 לפני הספירה, ירש אותו בנו, ארשק השני. מיריאן עצמו מת בשנת 20 לפני הספירה. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:כארתלי
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
דלברט מאן

דלברט מאן (אנגלית: Delbert Mann; 30 בינואר 1920 - 11 בנובמבר 2007) היה במאי קולנוע וטלוויזיה אמריקני, זוכה פרס האוסקר על הסרט "מרטי".
== חייו ==
דלברט מרטין מאן ג'וניור נולד בעיר לורנס שבקנזס. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה על שם קורנליוס ואנדרביט שבנאשוויל, טנסי. הוא נישא לאן קרוליין מאן בשנת 1941, נישואין אשר החזיקו מעמד עד למותה של אן קרוליין, 60 שנה אחר כך (2001). בתום לימודיו התגייס לחיל האוויר האמריקני ושימש כטייס בעת מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן למד בחוג הדרמה של אוניברסיטת ייל ובסיום לימודיו עבד כבמאי תיאטרון בדרום קרוליינה.

בסיוע חבר קרוב, שעבד כמפיק ב- NBC, נכנס לעולם הטלוויזיה, כשהוא עובר להתגורר בניו יורק (1941). כך ביים מאן שורה של פרקים של סדרות טלוויזיה במהלך שנות החמישים, בהן "Goodyear Television Playhouse", שם כיכב וולטר מתאו בראשית דרכו. בשנת 1953 ביים מאן סרט טלוויזיה ראשון, בשם "מרטי", אותו גילם רוד סטייגר. מאן, שהחליט שלסרט יש פוטנציאל קולנועי החל לביים את סרט הקולנוע "מרטי", אף על פי שלא היה לו ניסיון קודם בבימוי סרטי קולנוע. את מרטי נבחר לגלם ארנסט בורגניין. העברתו של הסרט לקולנוע הוכיחה את עצמה כנכונה, לאחר שהסרט היה להצלחה קופתית גדולה וזכה בארבעה פרסי אוסקר, כולל לסרט הטוב ביותר, וכמו כן לדלברט מאן על הבימוי. השניים שיתפו פעולה גם ב-1979 בסרט "במערב אין כל חדש".

לאחר מכן עברו עוד שנתיים של עשייה טלוויזיונית בטרם שב לביים סרטי קולנוע. גם סרטיו הבאים עסקו בנושאים רומנטיים, כמו "מסיבת הרווק", "תשוקה בצל האילנות", בו כיכבו סופיה לורן ואנטוני פרקינס. ב-1958 ביים את סרטו הקלאסי "שולחנות נפרדים", בו כיכבו דברה קר וריטה הייוורת', ואשר גרף 7 מועמדויות לפרס האוסקר, כולל לשחקן הראשי - דייוויד ניבן. ב-1960 ביים את הסרט "האופל שבמעלה המדרגות" בהשתתפותם של רוברט פרסטון, דורותי מקגוויר ושירלי נייט. שנה לאחר מכן, ביים את הקומדיה הרומנטית "אהובי חזור אלי", בו כיכבו רוק הדסון, דוריס דיי וטוני רנדל. ב-1962 ביים עם דיי וקרי גרנט את הסרט "מגע של מינק". הוא ביים דרמת מלחמה שעסקה בלחימה על האי איוו ג'ימה במסגרת מלחמת העולם השנייה. החל מסוף שנות השישים מאן ביים כמעט אך ורק סרטי טלוויזיה, שהביאו לו שלוש מועמדויות לפרס אמי. בין השנים 1967 - 1971 כיהן כנשיא איגוד הבמאים האמריקני.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:טייסי חילות האוויר של צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ואנדרבילט
קטגוריה:בוגרי בית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:נשיאי גילדת הבמאים של אמריקה
נעים קאסם

השייח' נעים קאסם (בערבית: نعيم قاسم; נולד ב-1953 בדרום לבנון) הוא סגן מזכ"ל חזבאללה מאז שנת 1991.

קאסם הוא חבר מייסד של הארגון בשנת 1982, והוא מחזיק בתואר בכימיה ובלימודי דת. הוא לימד כימיה ברמת קולג' וחיבר עשרות ספרים ומאמרים בנושאים כגון זכויות האזרח, מעמד האישה, מעמד המורה והתלמיד, זכויות הבעל והאישה וחובות ההורים כלפי ילדיהם. בנוסף, חיבר ספר אשר יצא לאור בשנת 2002 תחת הכותרת: "חזבאללה: הסיפור מבפנים". בספר זה שוטח קאסם את תולדות הארגון מתקופת כינונו ועד כתיבת הספר, כמו גם את האידאולוגיה והעקרונות אשר מניעים את הארגון.

קאסם בקיא בדת האסלאם ונחשב הפוסק ההלכתי של הארגון.

הממשל האמריקאי הכריז על קאסם כטרוריסט בינלאומי, ואסר על אזרחים ועסקים אמריקאיים לקיים עמו קשרים.

קאסם חיבר 11 ספרים על המאבק של חזבאללה ועל האסלאם. הוא הורה לשישה.

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי חזבאללה
קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1953
מטריות שרבורג

מטריות שרבורג (בצרפתית: Les Parapluies de Cherbourg) הוא סרט מחזמר/אופרה צרפתי בבימויו של ז'אק דמי שיצא בשנת 1964.

כל משפט ומשפט בסרט מולחן ומושר, כמו באופרה. ברוב הסרט הזמרה הוקלטה על ידי זמרים ולא על ידי השחקנים. המוזיקה למחזמר נכתבה על ידי מישל לגרן.

==תקציר העלילה==
גברת אמרי ובתה ז'נבייב מוכרות מטריות בבוטיק שלהן בשרבורג. ז'נבייב (קתרין דנב) בת ה-17, מתאהבת בגִי (נינו קסטלנובו, בצרפתית: Guy), מכונאי רכב במוסך. גי גר עם הסנדקית שלו אליז החולה ועם המטפלת המסורה שלה מדלן. ז'נבייב וגי מאוהבים מאוד ואף מתחילים לבנות תוכניות לעתיד שבהם כלולים: חתונה, ילדה שתקרא פרנסואז ותחנת דלק פרטית משלהם שתהיה עסק מצליח. בנובמבר 1957 מקבל גי זימון מהצבא לשרת באלג'יריה, שם מתרחשת מלחמה. במרץ 1958 מגלה ז'נבייב, לאחר ביקור אצל רופא, שהיא בהריון מגי. היא מיואשת מכך שלא קיבלה מכתבים חדשים מגי ובעצת אמה היא נישאת לרולן קסאר, סוחר תכשיטים עשיר.

במרץ 1959 גי חוזר מאלג'יריה ומגלה כי ז'נבייב התחתנה, ונעשה אדם ממורמר. אליז נפטרה לאחר שראתה כי הוא שב. בעזרת הירושה שנותרה לו ממנה הוא קונה תחנת דלק. גי מתחתן עם מדלן, המטפלת של אליז, אשר עזרה לו בתקופה הקשה לאחר שנודעה לו הבשורה אודות אהובתו.

בחג המולד בשנת 1963 עוברת בתחנת הדלק מכונית ובה ז'נבייב עם בתה (שהיא גם בתו של גי). היא נפגשת עם גי ומגלה כי הוא נשוי וכי יש לו ילד. הוא לא מעוניין לדבר עם בתו, פרנסואז, שנותרה במכונית. ניכר כי הוא עדיין אוהב אותה, אך הוא נותר נאמן לבחירתו. כך הם נפרדים. הסרט מסתיים בכך שתוך כדי עזיבתה של ז'נבייב, גי משחק עם בנו, פרנסואה, בשלג. 

הסרט זכה בפסטיבל קאן בפרס הסרט הטוב ביותר (פרס דקל הזהב), והיה מועמד לפרס האוסקר בחמש קטגוריות וביניהן הסרט הזר הטוב ביותר והסיפור והתסריט הטוב ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* ערן קידר, [http://www.third-ear.com/p_article.aspx?id=883 השליחות הוורודה של ז'אקו מנאנט], אתר האוזן השלישית
* 

קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:סרטי 1964
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
צביעה יציבת חומצה

צביעה יציבת חומצה או צביעת ציל-נילסן היא תהליך סימון חשוב אשר פותח לצורך אבחנה מהירה בין חיידקים מסוג מיקובקטריום, אשר בתוכו נמנים מחוללי מחלת השחפת. לא ניתן לצבוע חיידקים אלה בצביעת גראם בשל הימצאות חומצות שומניות (מיקוליות) על פני דופן התא שלהם. על כן, כדי לאפיינם משתמשים בצביעה יציבת חומצה המבוססת על הצבע האדום, קרבופוקסין-בסיסי, המומס בממסים אורגנים פנול ואתנול. בצביעה זו תאי המיקובקטריום נצבעים באדום, בעוד שיתר החיידקים נצבעים בצבע כחול. הממסים האורגנים בצביעה מסייעים בהחדרת הצבע לחלק השומני בדופן (פעולה שנעשתה בעבר על ידי חימום באדים). לאחר מכן מתבצעת שטיפה באתנול חומצי השוטף את הצבע האדום מכל החיידקים שאינם מקבוצת חיידקי המיקובקטריום. לבסוף נצבעים שאר החיידקים בצביעה נגדית בצבע הכחול מתילן בלו (Methylene blue)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביולוגיה: שיטות ומכשור
קטגוריה:בקטריולוגיה
8 נשים

8 נשים (בצרפתית: Huit Femmes) הוא סרט מוזיקלי צרפתי, בבימויו של פרנסואה אוזון, שיצא לאקרנים בשנת 2002. אוזון זכה על הסרט בפרס לומייר לבמאי הטוב ביותר.

==תקציר העלילה==
הסרט מתקיים באחוזה צרפתית מבודדת בשנות החמישים. המשפחה מתכנסת לכבוד החג ומגלה כי אב המשפחה נרצח. שמונה הנשים שנמצאות בבית חשודות – גבי (קתרין דנב), אשתו; מאמי (דניאל דארייה), חמותו; אוגוסטין (איזבל הופר), אחותה של אשתו; לואיז (עמנואל ביאר), המשרתת; פייארט (פאני ארדן), אחותו; שאנל (פרמין רישאר), המבשלת, או אחת משתי בנותיו סוזאן (וירז'יני לדויין) וקתרין (לודווין סנייה).

הסרט מבוסס על מחזה שכתב רוברט תומאס.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטי להט"ב מוזיקליים
קטגוריה:סרטי פרנסואה אוזון
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות