יחסי החוץ של הממלכה המאוחדת

מדינות איתן מקיימת הממלכה המאוחדת יחסים דיפלומטיים.
יחסי החוץ של הממלכה המאוחדת מנוהלים על ידי משרד החוץ וחבר העמים בראשות מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים. ראש הממשלה וסוכנויות רבות אחרות ממלאות תפקיד בקביעת המדיניות, ולמוסדות ועסקים רבים יש תפקיד בהם.

הממלכה המאוחדת הייתה המעצמה החזקה בעולם במהלך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, בעיקר במהלך מה שמכונה "השלום הבריטי" תקופה של עליונות חסרת תחרות ושלום בין-לאומי חסר תקדים באמצע המאה ה-18. המדינה המשיכה להיחשב כמעצמת-על עד למשבר סואץ ב-1956, ותקרית מביכה זו, יחד עם אובדן האימפריה, גרמו לכוחה הגלובלי של בריטניה להיחלש בהדרגה. עם זאת, בריטניה נותרה מעצמה גדולה וחברה קבועה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות, חברה מייסדת ב-G7, ה-G8, ה-G20, נאט"ו, AUKUS, ה-OECD, ארגון הסחר העולמי, מועצת אירופה, OSCE וחבר העמים הבריטי. הממלכה המאוחדת הייתה מדינה חברה ב וקודמיו מאז 1973. עם זאת, עקב תוצאות משאל עם על חברות ב-2016, הליכי הפרישה מהאיחוד האירופי החלו ב-2017 והסתיימו כאשר בריטניה עזבה רשמית את האיחוד ב-31 בינואר 2020. מאז משאל וסיום שיחות הסחר עם האיחוד האירופי, החלו קובעי המדיניות הבריטיים לחפש הסכמי סחר חדשים עם שותפים גלובליים אחרים.

== היסטוריה ==

[[קרב ניבל - קרב מלחמת חצי האי בין צבאות צרפת ואנגליה בצרפת בשנת 1813]]
לאחר היווצרותה של ממלכת בריטניה הגדולה (שאיחדה את אנגליה וסקוטלנד) ב-1707, יחסי החוץ הבריטיים המשיכו במידה רבה את אלה של ממלכת אנגליה. מדיניות החוץ הבריטית התמקדה בתחילה בהשגת מאזן כוחות בתוך אירופה, כאשר אף מדינה לא השיגה דומיננטיות ביבשת. מדיניות זו היוותה הצדקה מרכזית למלחמותיה של בריטניה נגד נפוליאון, ולמעורבות בריטית במלחמות העולם הראשונה והשנייה. בריטניה המשיכה בהרחבת האימפריה הבריטית הקולוניאלית שלה על ידי הגירה והשקעות.

צרפת הייתה האויבת הראשית של בריטניה עד תבוסתו של נפוליאון ב-1815. הייתה לה אוכלוסייה גדולה בהרבה וצבא חזק יותר, אבל צי חלש יותר. הבריטים הצליחו בדרך כלל במלחמותיהם הרבות. מלחמת העצמאות האמריקאית (1775–1783), הייתה אחת המלחמות היחידות בה בריטניה, ללא כל בעלות ברית גדולות, הובסה על ידי שלוש עשרה המושבות האמריקאיות שזכו לתמיכת צרפת, הולנד וספרד (בעקיפין). אסטרטגיה דיפלומטית בריטית מועדפת כללה סבסוד של צבאות בעלות ברית יבשתיות (כגון פרוסיה), ובכך הפיכת הכוח הפיננסי העצום של לונדון ליתרון צבאי. בריטניה הסתמכה במידה רבה על הצי המלכותי שלה לביטחון, וניסתה לשמור עליו כחזק בעולם. השליטה הבריטית בים הייתה חיונית להיווצרותה ולתחזוקה של האימפריה הבריטית, שהושגה באמצעות צי שהיה גדול משני הציים הבאים אחריו בגודלם, לפני 1920. הבריטים בדרך כלל עמדו לבדם עד תחילת המאה ה-20, אז הם התיידדו עם ארצות הברית וכרתו בריתות עם יפן, צרפת ורוסיה. גרמניה הייתה אז האויב העיקרי של מדינות אלו.

=== 1814–1914 ===
מפת [[האימפריה הבריטית ב-1910. בשיאה היא הייתה האימפריה הגדולה בהיסטוריה.]]
100 השנים הללו היו בדרך כלל שלוות וכונו "השלום הבריטי", שנאכף על ידי הצי המלכותי. בתקופה זו היו שתי מלחמות חשובות, שתיהן מוגבלות בהיקפן. מלחמת קרים, שהתקיימה בין השנים 1853 ו-1856, בה הובסה רוסיה. מלחמת הבורים השנייה (1899–1902) ראתה את תבוסתן של שתי הרפובליקות הבוריות בדרום אפריקה. לונדון הפכה למרכז הפיננסי בעולם, והעסק המסחרי התרחב ברחבי העולם. "האימפריה הבריטית השנייה" נבנתה עם בסיס באסיה (במיוחד בהודו) ובאפריקה.

=== מלחמת העולם הראשונה ===
=== שנות ה-20 ===
אחרי 1918 הייתה הממלכה המאוחדת "ענק בבעיה" שהיה כוח דיפלומטי הרבה פחות דומיננטי בשנות ה-20 מאשר קודם לכן. לעיתים קרובות היא נאלצה לפנות את מקומה לארצות הברית, שהפעילה לעיתים קרובות את עליונותה הכלכלית.<ref>F.S. Northedge, The troubled giant: Britain among the great powers, 1916-1939 (1966).</ref> הנושאים העיקריים של מדיניות החוץ הבריטית כללו תפקיד מוביל בוועידת השלום בפריז בשנים 1919–1920, שם דייוויד לויד ג'ורג' פעל למתן את הדרישות הצרפתיות לנקמה בגרמניה.<ref>Erik Goldstein, Winning the peace: British diplomatic strategy, peace planning, and the Paris Peace Conference, 1916-1920 (1991).</ref> הוא הצליח, אך עד מהרה נאלצה בריטניה למתן עוד יותר את מדיניות צרפת כלפי גרמניה, כמו בהסכמי לוקרנו משנת 1925.<ref>Frank Magee, "‘Limited Liability’? Britain and the Treaty of Locarno." Twentieth Century British History 6.1 (1995): 1-22.</ref><ref>Andrew Barros, "Disarmament as a weapon: Anglo-French relations and the problems of enforcing German disarmament, 1919–28." Journal of Strategic Studies 29#2 (2006): 301-321.</ref> יתר על כן, בריטניה השיגה מנדטים שאפשרו לה ולשלטונותיה לשלוט ברוב המושבות הגרמניות והעות'מאניות לשעבר.<ref>Wm Roger Louis, "The United Kingdom and the beginning of the mandates system, 1919–1922." International Organization 23.1 (1969): 73-96. </ref>

בריטניה הפכה לחברה פעילה בחבר הלאומים, אך רשימת ההישגים שלה הייתה מועטה.<ref>Peter J. Yearwood, Guarantee of Peace: The League of Nations in British Policy 1914-1925 (2009).</ref>

פירוק הנשק היה בעדיפות גבוהה על סדר היום, ובריטניה מילאה תפקיד מרכזי עם ארצות הברית ב ב-1921 בפעולה לפירוק ימי של המעצמות הגדולות. עד 1933 הסכמי פירוק הנשק קרסו והנושא הפך להתחמשות מחדש לקראת מלחמה נגד גרמניה הנאצית.<ref>Raymond G. O'Connor, "The 'Yardstick' and Naval Disarmament in the 1920s." Mississippi Valley Historical Review 45.3 (1958): 441-463. [https://www.jstor.org/stable/1889320 in JSTOR] </ref>

בריטניה הצליחה חלקית במשא ומתן עם ארצות הברית בנוגע להלוואות המלחמה הגדולות שבריטניה נאלצה להחזיר.<ref>Frank C. Costigliola, "Anglo-American financial rivalry in the 1920s." Journal of Economic History 37.4 (1977): 911-934. </ref> בריטניה תמכה בפתרון האמריקני לשילומים הגרמניים באמצעות תוכנית דוז ותוכנית יאנג. בכך שילמה גרמניה את השילומים השנתיים שלה באמצעות כסף שנלווה מבנקים בניו יורק, ובריטניה השתמשה בכסף שהתקבל כדי לשלם לוושינגטון.<ref>Patrick O. Cohrs, The unfinished peace after World War I: America, Britain and the stabilization of Europe, 1919-1932 (Cambridge, 2006).</ref> השפל הגדול שהחל ב-1929 הפעיל לחץ עצום על הכלכלה הבריטית. בריטניה החייתה את ההעדפה האימפריאלית, שמשמעותה מכסים נמוכים בתוך האימפריה הבריטית וחסמים גבוהים יותר לסחר עם מדינות חיצוניות.

בפוליטיקה הבריטית, למפלגת הלייבור המתהווה מדיניות חוץ ייחודית וחשדנית המבוססת על פציפיזם. מנהיגיה האמינו ששלום בלתי אפשרי בגלל קפיטליזם, דיפלומטיה סודית והסחר בנשק. הלייבור הדגיש גורמים חומריים שהתעלמו מהזיכרונות הפסיכולוגיים של המלחמה הגדולה ומהמתחים הרגשיים הרבים בנוגע ללאומיות ולגבולות המדיניים. אף על פי כן, מנהיג המפלגה רמזי מקדונלד הקדיש הרבה מתשומת ליבו למדיניות בתוך אירופה.<ref>Henry R. Winkler. "The Emergence of a Labor Foreign Policy in Great Britain, 1918-1929." Journal of Modern History 28.3 (1956): 247-258. [https://www.jstor.org/stable/1876236 in JSTOR] </ref>

=== שנות ה-30 ===
צ'מברלין, אדואר דאלאדיה, היטלר ומוסוליני לפני חתימת הסכם מינכן ב-1938, שהעניק את חבל הסודטים לגרמניה הנאצית.]]
זיכרונות חיים של זוועות מלחמת העולם הראשונה משכו בריטים רבים – ומנהיגיהם בכל המפלגות – לפציפיזם בעידן שבין המלחמות. מדיניות זו הובילה ישירות למדיניות פייסנית כלפי דיקטטורים (בעיקר כלפי מוסוליני ושל היטלר) כדי להימנע מאיומי המלחמה שלהם.<ref>Patrick Finney, "The romance of decline: The historiography of appeasement and British national identity." Electronic Journal of International History 1 (2000). [http://sas-space.sas.ac.uk/3385/1/Journal_of_International_History_2000-06_Finney.pdf online] </ref>

ההתגרות הגיעה מאותם דיקטטורים, תחילה מבניטו מוסוליני, הדוצ'ה מאיטליה, ולאחר מכן מאדולף היטלר, פיהרר גרמניה הנאצית החזקה יותר. חבר הלאומים התגלה כמאכזב לתומכיו; הוא לא הצליח לפתור אף אחד מהאיומים שהציבו הדיקטטורים. המדיניות הבריטית כללה פיוס הדיקטטורים בתקווה שהם ישבעו. עד 1938 היה ברור שהמלחמה מתקרבת, ושלגרמניה יש את הצבא החזק ביותר בעולם. מעשה הפיוס האחרון הגיע כאשר בריטניה וצרפת הקריבו את צ'כוסלובקיה לדרישותיו של היטלר בהסכם מינכן בספטמבר 1938.<ref>David Faber, Munich, 1938: Appeasement and World War II (2010)</ref> במקום לשבוע, היטלר איים גם על פולין, ולבסוף ראש הממשלה נוויל צ'מברלין הפסיק את הפייסנות ועמד איתן בהבטחתו להגן על פולין. היטלר חתם על הסכם עם יוסיף סטלין, מנהיג ברית המועצות, לחלוקת מזרח אירופה ב-23 באוגוסט 1939; כאשר גרמניה אכן פלשה לפולין בספטמבר 1939, בריטניה וצרפת הכריזו מלחמה, וחבר העמים הבריטי הלך בעקבות לונדון.<ref>Donald Cameron Watt, How War Came: Immediate Origins of the Second World War, 1938–39 (1990)</ref>

=== מלחמת העולם השנייה ===
לאחר חתימת הברית הצבאית בין הממלכה המאוחדת ופולין באוגוסט 1939, הכריזו בריטניה וצרפת מלחמה על גרמניה בספטמבר 1939 בתגובה לפלישה של גרמניה לפולין. הכרזה זו כללה את מושבות הכתר והודו, שבהן שלטה בריטניה ישירות. השלטונות היו עצמאיים במדיניות החוץ, אם כי כולם נכנסו במהירות למלחמה נגד גרמניה. לאחר התבוסה הצרפתית ביוני 1940, בריטניה והאימפריה שלה עמדו לבד בלחימה מול גרמניה, עד יוני 1941. ארצות הברית נתנה תמיכה דיפלומטית, כספית וחומרית, החל מ-1940, במיוחד באמצעות חוק השאל-החכר. התמיכה האמריקאית החלה ב-1941 והגיעה למלוא כוחה במהלך 1943. באוגוסט 1941, ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל ונשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט נפגשו וחתמו על האמנה האטלנטית, לפיה "יש לכבד את הזכויות של כל העמים לבחור את צורת הממשל שבה הם חיים". ניסוח זה היה מעורפל והתפרש אחרת על ידי הבריטים, האמריקאים והתנועות הלאומניות.<ref>Keith Sainsbury, Churchill and Roosevelt at War: the war they fought and the peace they hoped to make (New York University Press, 1994).</ref>

החל מדצמבר 1941, יפן השתלטה על הקולוניות הבריטיות באסיה, כולל הונג קונג, מלאיה, ובמיוחד בסיס המפתח בסינגפור. לאחר מכן נכנסה יפן לבורמה, לכיוון הודו. תגובתו של צ'רצ'יל לכניסתה של ארצות הברית למלחמה הייתה שניצחונה של בריטניה מובטח וכך גם עתידה הקולוניאלי, אך התבוסות פגעו באופן בלתי הפיך במעמדה וביוקרתה של בריטניה כמעצמה אימפריאלית. ההבנה שבריטניה לא יכולה להגן עליהן יותר דחפה את אוסטרליה וניו זילנד לקשרים הדוקים קבועים עם ארצות הברית.<ref></ref>

=== אחרי המלחמה ===
בסיסים צבאיים בריטיים מעבר לים בשנת 2016 (כחול) והתערבויות צבאיות מאז 2000 (אדום).
כשהיא מתמודדת עם מצוקה כלכלית חמורה בשנת 1945 (שנגרמה על ידי חובות והרס נרחב של התשתיות), צמצמה בריטניה באופן שיטתי את פעולותיה מעבר לים. במקום זאת היא השתתפה ב נגד הקומוניזם, במיוחד כחברה מייסדת של נאט"ו ב-1949.<ref>F.S. Northedge, Desent From Power British Foreign Policy 1945-1973 (1974) online</ref>

הבריטים בנו אימפריה עולמית גדולה, שהגיעה לשיא גודלה בשנת 1922, לאחר יותר מחצי מאה של עליונות עולמית ללא עוררין. אולם העלויות המצטברות של לחימה בשתי מלחמות עולם הטילו נטל כבד על הכלכלה הבריטית, ולאחר 1945 החלה האימפריה הבריטית להתפורר במהירות, כאשר כל המושבות הגדולות קיבלו עצמאות. מאמצע עד סוף שנות ה-50 של המאה ה-20, מעמדה של בריטניה כמעצמת על נחלש אל מול ארצות הברית וברית המועצות. רוב המושבות לשעבר הצטרפו לחבר העמים הבריטי, ארגון של מדינות עצמאיות לחלוטין במעמד שווה לבריטניה, שלא ניסתה לכפות מדיניות קולקטיבית על החברות בו.<ref>Lawrence James, The Rise and Fall of the British Empire (2001)</ref><ref>Stephen Wall, A Stranger in Europe: Britain and the EU from Thatcher to Blair (2008)</ref> המושבה הגדולה האחרונה, הונג קונג, נמסרה לסין ב-1997.<ref></ref> 14 הטריטוריות הבריטיות שמעבר לים קשורות באופן חוקתי לממלכה המאוחדת, אך אינן חלק מהמדינה כשלעצמה.<ref></ref>

בריטניה קיצצה את מעורבותה ב לאחר משבר סואץ ב-1956. עם זאת, בריטניה יצרה קשרים צבאיים הדוקים עם ארצות הברית, צרפת וגרמניה, באמצעות הברית הצבאית של נאט"ו. לאחר שנים של משא ומתן, בריטניה הצטרפה לשוק האירופי המשותף ב-1973, שהפך ל בשנת 1993.<ref>Andrew Marr, A History of Modern Britain (2009)</ref> עם זאת, היא לא התמזגה עם אירופה כלכלית, והחזיקה את הלירה שטרלינג כמטבע הלאומי שלה בנפרד מהאירו, מה שבידד אותה חלקית ממשבר החוב האירופי ב-2011.<ref>Stephen Wall, A Stranger in Europe: Britain and the EU from Thatcher to Blair (Oxford University Press, 2008)</ref> ביוני 2016 הצביעה בריטניה בעד עזיבת האיחוד האירופי.<ref>Andrew Gamble, "Better Off Out? Britain and Europe." The Political Quarterly (2012) 83#3: 468-477.</ref><ref>Nathaniel Copsey and Tim Haughton, "Farewell Britannia? 'Issue Capture' and the Politics of David Cameron's 2013 EU Referendum Pledge." JCMS: Journal of Common Market Studies (2014) 52-S1: 74-89.</ref>

=== המאה ה-21 ===
ראש ממשלת בריטניה [[בוריס ג'ונסון ונשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בפסגת ה-G7 ה-45 בביאריץ, אוגוסט 2019.]]
יוזמות מדיניות חוץ של ממשלות בריטניה מאז שנות ה-90 כללו התערבות צבאית בסכסוכים ולשמירה על שלום, תוכניות סיוע הומניטרי והגדלת הוצאות הסיוע, תמיכה בהקמת בית הדין הפלילי הבין-לאומי, הקלת חובות למדינות מתפתחות, תעדוף יוזמות לטיפול בשינויי אקלים וקידום סחר חופשי.<ref></ref> הגישה הבריטית תוארה כ"להפיץ את הנורמות הנכונות ולשמר את נאט"ו".<ref></ref>

: שלושה מוטיבים מרכזיים לראשות הממשלה בת 10 השנים של טוני בלייר היו פילוסופיה אקטיביסטית של 'התערבות', שמירה על ברית חזקה עם ארצות הברית ומחויבות להציב את בריטניה בלב אירופה. בעוד ש"היחסים המיוחדים" ושאלת תפקידה של בריטניה באירופה היו מרכזיים במדיניות החוץ הבריטית מאז מלחמת העולם השנייה... ההתערבות הייתה מרכיב חדש באמת.

הקמפיין הגדול של 2012 היה אחד ממאמצי הקידום הלאומי השאפתניים ביותר שבוצעו אי פעם על ידי מדינה גדולה. הקמפיין תוכנן לנצל את מקסימום את תשומת הלב העולמית לאולימפיאדת לונדון. המטרות היו להפוך את התרבות הבריטית לגלויה יותר על מנת לעורר מסחר, השקעות ותיירות.

הממלכה המאוחדת החלה להקים מתקנים אוויריים וימיים ב, באיחוד האמירויות הערביות, בחריין ועומאן, בשנים 2014–2015.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> לפי כמה פרשנויות, בריטניה נותרה המדינה השנייה בעוצמתה בעולם בזכות עוצמתה הרכה ויכולתה הלוגיסטית לפרוס, לתמוך ולקיים כוחות צבאיים מעבר לים במספרים גדולים".<ref></ref> אף על פי שהפרשנים הטילו ספק בצורך בהקרנת כוח גלובלית,<ref></ref> המושג "בריטניה הגלובלית" שהציגה הממשלה השמרנית ב-2019 סימן פעילות צבאית נוספת במזרח התיכון ובאוקיינוס השקט, מחוץ לתחום ההשפעה המסורתי של נאט"ו.<ref></ref><ref></ref>

בסוף ינואר 2020 עזבה בריטניה את האיחוד האירופי, עם הסכם סחר מ-1 בינואר 2021 שקבע את תנאי היחסים הכלכליים בין בריטניה לאיחוד האירופי.

== סכסוכים בין-לאומיים גדולים מאז 1945 ==
* 1946–1949 – מעורבות במלחמת האזרחים ביוון.
* 1945–1948 – המנדט הבריטי על ארץ ישראל, שהסתיים בהקמת מדינת ישראל ב-1948. כוחות בריטיים התמודדו לעיתים קרובות עם סכסוך עם לאומנים ערבים ועם האצ"ל והלח"י, שב-1946 פוצצו את מלון המלך דוד, שהיה המטה המנהלי והצבאי הבריטי, והרגו 91 בני אדם.
* 1947–1991 – מלחמה קרה עם ברית המועצות.
* 1948–1949 – הסגר על ברלין – מחלוקת עם ברית המועצות על הגישה לברלין המערבית וההתפשטות הסובייטית הכללית במזרח אירופה.<ref></ref>
* 1948–1960 – מצב החירום המלאי – סכסוך מזוין נגד הכוחות הקומוניסטיים המבודדים פוליטית של צבא השחרור הלאומי של מלאיה.
* 1950–1953 – מלחמת קוריאה – מלחמה עם קוריאה הצפונית.
* 1951–1954 – משבר אבאדאן – מחלוקת עם איראן על נכסי נפט שהופקעו.
* 1956–1957 - משבר סואץ - סכסוך מזוין עם מצרים לצד ישראל וצרפת על השתלטותה של מצרים על אזור תעלת סואץ, וסכסוך עם רוב הקהילה הבין-לאומית.
* 1958 – מלחמת הבקלה הראשונה – סכסוך דיג עם איסלנד
* 1962–1966 – מלחמה עם אינדונזיהסיור רחוב בריטי ב[[עדן ב-1967]]
* 1972–1973 – מלחמת הבקלה השנייה - סכסוך דיג עם איסלנד.
* 1975–1976 – מלחמת הבקלה השלישית – סכסוך דיג עם איסלנד.<ref></ref>
* 1982 – מלחמת פוקלנד – מלחמה עם ארגנטינה על איי פוקלנד וטריטוריה אחרת בדרום האוקיינוס האטלנטי הבריטי.
* 1983 – גינוי של ארצות הברית על פלישתה לגרנדה.<ref>John Campbell, Margaret Thatcher: Volume 2: The Iron Lady (2003) pp 273-9</ref>
* 1984 - מחלוקת עם לוב לאחר ששוטרת נורתה למוות בלונדון על ידי חמוש מתוך שגרירות לוב ובעקבות תמיכה לובית ניכרת ב בצפון אירלנד.
* 1988 – מחלוקת נוספת עם לוב על הפצצת טיסה 103 של פאן אמריקן ב-1988 מעל העיירה הסקוטית לוקרבי.<ref></ref>
* 1991 – מלחמת המפרץ נגד עיראק.<ref></ref>
* 1995 – תחת המנדט של האומות המאוחדות, מעורבות צבאית ביוגוסלביה לשעבר (במיוחד בבוסניה).
* 1997 – מסירת הונג קונג לשלטון הסיני. בריטניה מבטיחה ערבויות ל"מעמד מיוחד" שימשיך את הקפיטליזם ויגן על הרכוש הבריטי הקיים.<ref>John Campbell, Margaret Thatcher: Volume 2: The Iron Lady (2003) p 315–317</ref>
* 1999 – מעורבות במסע ההפצצות של נאט"ו נגד יוגוסלביה מעל קוסובו.
* 2000 – פעולה בריטית בהצלת כוח שמירת השלום של האו"ם מקריסה והבסת המרד האנטי-ממשלתי במהלך מלחמת האזרחים בסיירה לאון.
* 2001 – מלחמה בחסות האו"ם נגד אפגניסטן, וכיבוש המדינה לאחר מכן.[[מסוק לינקס של זרוע האוויר של הצבא הבריטי מוכן לנחות על הכביש דרומית לנמל התעופה הבין-לאומי בצרה, נובמבר 2003]]
* 2003 – שיתוף פעולה עם ארצות הברית ואחרות במלחמה ובכיבוש של עיראק. למעלה מ-46,000 חיילים בריטים כובשים לאחר מכן את בצרה ודרום עיראק
* 2007 – סכסוך דיפלומטי מתמשך עם רוסיה על מותו של אלכסנדר ליטוויננקו.<ref></ref> עניינים נוספים העיקו על יחסי הממלכה המאוחדת-רוסיה; המשך הריגול והפרות זכויות האדם מצד רוסיה ותמיכה במשטרים עוינים למערב (כגון סוריה ואיראן)
* 2009 – מחלוקת מתמשכת עם איראן על תוכנית הגרעין שלה, לכאורה, כולל סנקציות וגינוי איראני של ממשלת בריטניה שהגיעה לשיאו ב ב-2011.
* 2011 – במסגרת מנדט האו"ם, הכוחות המזוינים של בריטניה השתתפו באכיפת אזור לוב ללא טיסה כחלק ממבצע אלמי.<ref></ref>
* 2013 – תמיכה בכוחות צרפתים במלחמת האזרחים במאלי, כולל אימונים וציוד לכוחות שמירת השלום באפריקה וכוחות ממשלת מאלי.
* 2015 – תמיכה בקואליציה בראשות ארצות הברית נגד המדינה האסלאמית.
* 2016 – P5+1 והאיחוד האירופי מיישמות הסכם עם איראן שנועד למנוע מהמדינה לקבל גישה לנשק גרעיני.<ref></ref>
* 2018 – הסנקציות על רוסיה בעקבות הרעלת סרגיי סקריפאל באמצעות גז עצבים בסולסברי, אנגליה. הסנקציות כללו את גירושם של 23 דיפלומטים, הגירוש הגדול ביותר מאז המלחמה הקרה, מעשה שרוסיה הגיבה עליו. מלחמת מילים נוספת כרוכה והיחסים מתדרדרים.
* 2019 – הריבונות על ארכיפלג צ'גוס שנויה במחלוקת בין הממלכה המאוחדת ומאוריציוס. בפברואר 2019, בית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) קבע כי על הממלכה המאוחדת להעביר את האיים למאוריציוס מכיוון שהם לא הופרדו באופן חוקי מהאחרונה ב-1965.<ref></ref> ב-22 במאי 2019, עצרת האומות המאוחדות דנה ואימצה החלטה שאישרה כי הארכיפלג צ'גוס "מהווה חלק בלתי נפרד משטחה של מאוריציוס".<ref></ref> בריטניה אינה מכירה בתביעת הריבונות של מאוריציוס על האיים.<ref></ref> ראש ממשלת מאוריציוס פראווינד ג'וגנאוט תיאר את הממשלות הבריטיות והאמריקניות כ"צבועות" ו"אלופות הדיבור הכפול" על תגובתן למחלוקת.<ref></ref>
* 2019 – המשבר ב הסלים ביולי 2019, כאשר מכלית נפט איראנית נתפסה על ידי בריטניה במצר גיברלטר בטענה שהיא שולחת נפט לסוריה תוך הפרת הסנקציות של האיחוד האירופי. מאוחר יותר תפסה איראן מכלית נפט בריטית ואת אנשי הצוות שלה במפרץ הפרסי.<ref></ref>

== סכסוכי ריבונות ==
חגיגות [[היום הלאומי של גיברלטר ב-2013]]
* ספרד תובעת את הטריטוריה הבריטית מעבר לים גיברלטר.<ref></ref>
* כל ארכיפלג צ'גוס ב נתבע על ידי מאוריציוס והאיים המלדיביים. התביעה כוללת את האי דייגו גרסיה המשמש כבסיס צבאי משותף של בריטניה וארצות הברית מאז שנות ה-70 של המאה ה-20.<ref></ref><ref></ref>
* ישנן תביעות סותרת לאיי פוקלנד ואיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים, שנמצאים בשליטת בריטניה אך נתבעים על ידי ארגנטינה. המחלוקת הסלימה למלחמת פוקלנד ב-1982 על הריבונות באיים, בה ניצחה בריטניה.
* לממלכה המאוחדת תביעה טריטוריאלית באנטארקטיקה, הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה, החופפת לאזורים שנתבעו על ידי צ'ילה וארגנטינה.<ref></ref>

== חבר העמים הבריטי ==

המדינות החברות ב[[חבר העמים הבריטי]]
לממלכה המאוחדת יחסים מגוונים עם המדינות המרכיבות את חבר העמים, שמקורו ב. צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, ולפניו גם אמו, אליזבת השנייה) הוא ראש חבר העמים ומשמש כמלך וראש המדינה של 15 מתוך 56 המדינות החברות בו. מדינות אלו נקראות ממלכות חבר העמים. במשך הזמן כמה מדינות הושעו מחבר העמים מסיבות שונות. זימבבואה, למשל, הושעתה בגלל השלטון האוטוריטרי של נשיאה, רוברט מוגאבה,<ref></ref> וכך גם פקיסטן, אך היא חזרה מאז. מדינות שהופכות לרפובליקות עדיין זכאיות לחברות בחבר העמים כל עוד הן נחשבות דמוקרטיות.

בריטניה הייתה פעם מעצמה קולוניאלית דומיננטית במדינות רבות ביבשת אפריקה והתאגידים הרב-לאומיים שלה נותרו משקיעים גדולים באפריקה שמדרום לסהרה. כיום הממלכה המאוחדת, כחברה מובילה בחבר העמים, מבקשת להשפיע על אפריקה באמצעות מדיניות החוץ שלה. המחלוקות הנוכחיות בבריטניה הן עם זימבבואה על רקע הפרות זכויות האדם. ראש ממשלת בריטניה לשעבר, טוני בלייר, הקים את ועדת אפריקה ודחק במדינות העשירות להפסיק לדרוש ממדינות מתפתחות להחזיר את חובותיהן הגדולים. היחסים של בריטניה עם מדינות מפותחות (לעיתים קרובות דומיניונים לשעבר) מחוזקים על ידי מספר רב של קשרים תרבותיים, חברתיים ופוליטיים, קשרי סחר והגירה.

מ-2016 עד 2018 התחוללה שערוריית וינדראש, אז גירשה בריטניה מספר אזרחים בריטים בעלי שורשים במדינות חבר העמים בחזרה למדינות חבר העמים מהן הגיעו בטענה שהם "מהגרים בלתי חוקיים".<ref></ref>

== יחסי חוץ לפי מדינה ==
=== אפריקה ===
{| class="wikitable sortable" style="width:100%; margin:auto;"
! style="width:15%;" |מדינה
! style="width:12%;" |תחילת יחסים רשמיים
!הערות
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי אלג'יריה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1975
|ראו יחסי אנגולה–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת שגרירות בלואנדה, ולאנגולה שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי בנין–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1966
|ראו יחסי בוטסואנה–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת נציבות עליונה בגאבורון, ולבוטסואנה נציבות עליונה בלונדון.
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי בורקינה פאסו–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי בורונדי–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קמרון
|- valign="top"
|
|1975
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–כף ורדה
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–הרפובליקה המרכז-אפריקאית
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–צ'אד
|- valign="top"
|
|1975
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קומורו
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–הרפובליקה של קונגו
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי ג'יבוטי–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1922
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מצרים
|- valign="top"
|
|1968
|ראו יחסי גינאה המשוונית–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1993
|ראו יחסי אריתריאה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1968
|ראו יחסי אסוואטיני–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1897
|ראו יחסי אתיופיה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי גבון–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1965
|ראו יחסי גמביה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1957
|ראו יחסי גאנה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1958
|ראו יחסי גינאה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי גינאה ביסאו–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–חוף השנהב
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קניה
|- valign="top"
|
|1966
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–לסוטו
|- valign="top"
|
|1847
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ליבריה
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–לוב
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מדגסקר
|- valign="top"
|
|1964
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מלאווי
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מאלי
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מאוריטניה
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מאוריציוס
|- valign="top"
|
|1956
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מרוקו
לפי עדויות היסטוריות, בתחילת המאה ה-13 שלח ג'ון, מלך אנגליה (1167–1216) משלחת לסולטאן אל-מוואחידון מוחמד א-נאסיר (1199–1213), וביקש תמיכה צבאית וברית נגד צרפת.<ref>Britain and Morocco during the embassy of John Drummond Hay, 1845-1886 by Khalid Ben Srhir, Malcolm Williams, Gavin Waterson p.13 </ref> מבית הברונים שלו התקוממו נגדו, הוא הודח על ידי האפיפיור וצרפת איימה לפלוש לאנגליה. המשלחת, שמנתה שלושה אנשים, הציעה כביכול בשם המלך ג'ון שהוא יתאסלם בתמורה לעזרתו. א-נאסיר כנראה דחה את ההצעה.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1975
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מוזמביק
|- valign="top"
|
|1990
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–נמיביה
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ניז'ר
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ניגריה
ניגריה, בעבר קולוניה בריטית, קיבלה עצמאות מהממלכה המאוחדת ב-1960.<ref></ref> מספר גדול של ניגרים היגרו מאז לבריטניה. הממשלה הבריטית מילאה תפקיד חשוב בסיום מלחמת ביאפרה. יחסי הסחר וההשקעות בין המדינות חזקים וחברות בין-לאומיות בריטיות רבות פעילות בניגריה. של, למשל, פעילה בהפקת גז ונפט במדינה.
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–רואנדה
|- valign="top"
|
|1975
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סאו טומה ופרינסיפה
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סנגל
|- valign="top"
|
|1976
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סיישל
|- valign="top"
|
|1961
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סיירה לאון
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סומליה
|- valign="top"
|
|1927
|ראו יחסי דרום אפריקה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|2011
|ראו יחסי דרום סודאן–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1959
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סודאן
לממלכה המאוחדת שגרירות בח'רטום, ולסודאן שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1964
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–טנזניה
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–טוגו
|- valign="top"
|
|1956
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–תוניסיה
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי אוגנדה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–זמביה
|- valign="top"
|
|1980
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–זימבבואה
|}

=== אמריקה ===
{| class="wikitable sortable" style="width:100%; margin:auto;"
! style="width:15%;" |מדינה
! style="width:12%;" |תחילת יחסים רשמיים
!הערות
|- valign="top"
|
|1981
|ראו יחסי אנטיגואה וברבודה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|15 בדצמבר 1823
|ראו יחסי ארגנטינה–הממלכה המאוחדת
היחסים בין המדינות נותקו לפני מלחמת פוקלנד, והוחזרו רק ב-1990 לאחר שמרגרט תאצ'ר עזבה את תפקיד ראש ממשלת בריטניה. לממלכה המאוחדת שגרירות בבואנוס איירס, ולארגנטינה שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1973
|ראו יחסי איי בהאמה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1966
|ראו יחסי ברבדוס–הממלכה המאוחדת
שתי המדינות קשורות בהיסטוריה משותפת החל משנות ה-20 של המאה ה-17. ברבדוס חברה בחבר העמים הבריטי, ועד 2021 חלקה עם הממלכה המאוחדת ראש מדינה, המלכה אליזבת השנייה. כאחת המושבות האנגליות הראשונות, התיישבות הקבע האירופית הראשונית התרחשה בתחילת המאה ה-17 על ידי מתיישבים אנגלים. ברבדוס נותרה לאחר מכן כטריטוריה עד שהיא ניהלה משא ומתן על עצמאות בשנת 1966. בשנים האחרונות, מספר גדל והולך של אזרחים בריטים רכשו בתים שניים בברבדוס,<ref></ref> והאיים דורגו כשוק היצוא הרביעי בגודלו של האזורים הקריביים לממלכה המאוחדת.<ref></ref>

הנציבות העליונה הבריטית הוקמה בברידג'טאון, בירת ברבדוס, ב-1966. לברבדוס נציבות עליונה בלונדון.
|- valign="top"
|
|1981
|ראו יחסי בליז–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת נציבות עליונה בבלמופן, ולבליז נציבות עליונה בלונדון.
|- valign="top"
|
|1837
|ראו יחסי בוליביה–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת שגרירות בלה פאס, ולבוליביה שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1826
|ראו יחסי ברזיל–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת שגרירות בברזיליה, ולברזיל שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1880
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קנדה

לשתי המדינות קשרים היסטוריים ושיתוף פעולה פורה. קנדה חברה בחבר העמים הבריטי וחולקת עם הממלכה המאוחדת מונרך.<ref name="dfait"> Foreign Affairs - Canada-United Kingdom Relations</ref> שתי המדינות נלחמו יחדיו במלחמת קוריאה ומאוחר יותר גם במלחמת אפגניסטן. שתי המדינות חברות מייסדות בנאט"ו וב-G7. וינסטון צ'רצ'יל אמר שקנדה היא "המרכז של העולם דובר האנגלית", מכיוון שהיא מחברת בין שתי מדינות דוברות אנגלית גדולות: הממלכה המאוחדת וארצות הברית. שלוש המדינות היו הראשונות לחלוק ביניהן את הידע על פצצת האטום ועבדו ביחד על פרויקט מנהטן. בריטניה הייתה שותפת הסחר הגדולה ביותר של קנדה במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, אך כיום היא נמצאת בתחתית הרשימה. הסיבה לכך היא שקנדה ובריטניה נמצאות בשני גושי סחר שונים: קנדה בנאפט"א והממלכה המאוחדת באיחוד האירופי.
|- valign="top"
|
|1844
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–צ'ילה
צ'ילה סיפקה לבריטניה סיוע במלחמת פוקלנד מכיוון שהיא עצמה הייתה בסכסוך עם ארגנטינה לגבי הגבול בין המדינות בערוץ ביגל. לממלכה המאוחדת שגרירויות ב, פוארטו מונט, ולפראיסו, פונטה ארנס וסנטיאגו. לצ'ילה שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|18 באפריל 1825
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קולומביה
הממלכה המאוחדת עזרה לקולומביה לקבל עצמאות מספרד. קולומביה, כמו ארצות הברית וצ'ילה, הכריזו על ארגנטינה כמי שתקפה ראשונה במלחמת פוקלנד. לממלכה המאוחדת שגרירות בבוגוטה ושתי קונסוליות בקאלי ובקרטחנה.<ref></ref> לקולומביה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1849
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קוסטה ריקה
|- valign="top"
|
|1902
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קובה
|- valign="top"
|
|1978
|ראו יחסי דומיניקה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1871
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–הרפובליקה הדומיניקנית
|- valign="top"
|
|1935
|ראו יחסי אקוודור–הממלכה המאוחדת

ב-2012 הגיעו היחסים למשבר כשג'וליאן אסאנג', מייסד אתר ויקיליקס, נכנס לשגרירות אקוודור בלונדון וביקש מקלט. אסאנג' הפסיד במשפט נגד הסגרתו לשוודיה באשמת תקיפה מינית ואונס, אך כשנכנס לשגרירות הוא היה בשטח דיפלומטי ולכן מחוץ להישג ידה של משטרת בריטניה.<ref></ref> משרד החוץ וחבר העמים הבריטי מסר הודעה לממשלת אקוודור המזכירה לה את הוראות החוק הדיפלומטי והקונסולרי מ-1987 המאפשר לממשלת בריטניה לחזור בה מהכרה בהגנה דיפלומטית משגרירויות. המהלך התפרש על ידי קיטו כפעולה של איבה, ושר החוץ האקוודורי, ריקרדו פטינו, הצהיר כי "האיום המפורש" הזה יענה ב"תגובות הולמות בהתאם לחוק הבין-לאומי".<ref></ref> אסאנג' קיבל מקלט מדיני ב-16 באוגוסט 2012, כששר החוץ פטינו קבע כי חששותיו של אסאנג' מדריפה פוליטית הם "לגיטימיים".<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1834
|ראו יחסי אל סלוודור–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1974
|ראו יחסי גרנדה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1834
|ראו יחסי גואטמלה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1966
|ראו יחסי גיאנה–הממלכה המאוחדת
גיאנה, שהייתה ידועה כגיאנה הבריטית עד עצמאותה ב-1966, הפכה לממלכת חבר העמים הגדולה ביותר באמריקה הדרומית. בשנת 1970 הפכה המדינה לרפובליקה, וכיום שתי המדינות מקיימות יחסים בעיקר דרך חבר העמים. גיאנה קרובה בשטחה לשטח הממלכה המאוחדת. בשל קרבתה היא מזדהה באופן תרבותי בעיקר עם מדינות חבר העמים הבריטי הקריביות, ואף לוקחת חלק בנבחרת איי הודו המערבית בקריקט. לממלכה המאוחדת נציבות עליונה בג'ורג'טאון, ולגיאנה נציבות עליונה בלונדון.
|- valign="top"
|
|1859
|ראו יחסי האיטי–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1834
|ראו יחסי הונדורס–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי ג'מייקה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|27 ביוני 1824
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מקסיקו

הממלכה המאוחדת הייתה המדינה הראשונה באירופה להכיר בעצמאותה של מקסיקו.<ref></ref> היחסים בין המדינות החלו לאחר מלחמת המאפים, בה סייעה בריטניה למקסיקו נגד צרפת. היחסים השתפרו עוד יותר כאשר מקסיקו סייעה לבעלות הברית במלחמת העולם השנייה להילחם בכוחות היפנים במערכה באוקיינוס השקט. לממלכה המאוחדת שגרירות במקסיקו סיטי, קונסוליה כללית בקנקון וקונסוליה במונטריי.<ref></ref> למקסיקו שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1849
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ניקרגואה
|- valign="top"
|
|1904
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פנמה
היחסים הבילטרליים בין המדינות חזקים. לממלכה המאוחדת שגרירות בפנמה סיטי,<ref></ref> ולפנמה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|4 במרץ 1853
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פרגוואי
היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-4 במרץ 1853, עם החתימה על הסכם ידידות, סחר וניווט בין שתי המדינות. דעה נפוצה בפרגוואי היא שהאינטרסים של האימפריה הבריטית מילאו תפקיד חשוב במלחמת הברית המשולשת.<ref></ref> לממלכה המאוחדת אין שגרירות בפרגוואי, והיא מיוצגת במדינה על ידי שגרירותה בבואנוס איירס (ארגנטינה) וקונסוליית כבוד באסונסיון. לפרגוואי שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1827
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פרו
|- valign="top"
|
|1983
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סנט קיטס ונוויס
|- valign="top"
|
|1979
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סנט לוסיה
|- valign="top"
|
|1979
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סנט וינסנט והגרנדינים
|- valign="top"
|
|1975
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סורינאם
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–טרינידד וטובגו
|- valign="top"
|
|1 ביוני 1785
|ראו יחסי ארצות הברית–הממלכה המאוחדת
[[נשיא ארצות הברית ברק אובמה וראש ממשלת הממלכה המאוחדת דייוויד קמרון במדשאה הדרומית של הבית הלבן, 20 ביולי 2010]]
הממלכה המאוחדת וארצות הברית הן בעלות ברית צבאיות קרובות. שתי המדינות חולקות קווי דמיון תרבותיים ומתקני מחקר ומודיעין צבאיים. המדינות רוכשות אחת מהשנייה ציוד צבאי. ארצות הברית מחזיקה במספר רב של אנשי צבא בבריטניה. בשנים האחרונות נשיאי ארצות הברית וראשי ממשלות בריטניה הם לא פעם חברים קרובים, כמו ביל קלינטון (ומאוחר יותר גם ג'ורג' ווקר בוש) וטוני בלייר ורונלד רייגן ומרגרט תאצ'ר, שחלקו לרוב ראיית עולם דומה. המדיניות הבריטית הנוכחית פועלת לפי ההנחה ש"היחסים עם ארצות הברית הם היחסים הבילטרליים החשובים ביותר של הממלכה המאוחדת".<ref name="ft"></ref>
|- valign="top"
|
|1825
|ראו יחסי אורוגוואי–הממלכה המאוחדת
בריטניה מילאה תפקיד חשוב בהיסטוריה של אורוגוואי עד מלחמת העולם השנייה, שלאחריה מילאה ארצות הברית תפקיד גדול יותר ויותר. לממלכה המאוחדת שגרירות במונטווידאו, ולאורוגוואי שגרירות בלונדון.<ref>[http://www.britishembassy.org.uy/ British embassy in Montevideo] </ref>
|- valign="top"
|
|1842
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ונצואלה
|}

=== אסיה ===
{| class="wikitable sortable" style="width:100%; margin:auto;"
! style="width:15%;" |מדינה
! style="width:12%;" |תחילת יחסים רשמיים
!הערות
|- valign="top"
|
|1921
|ראו יחסי אפגניסטן–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|2 בינואר 1992<ref></ref>
|ראו יחסי ארמניה–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת שגרירות בירוואן,<ref></ref> ולארמניה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|11 במרץ 1992
|ראו יחסי אזרבייג'ן–הממלכה המאוחדת
שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה וב. לממלכה המאוחדת שגרירות בבאקו,<ref></ref> ולאזרבייג'ן שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1971
|ראו יחסי בחריין–הממלכה המאוחדת
בחריין קיבלה עצמאות מבריטניה ב-1971 ומאז מקיימת איתה יחסים דיפלומטיים ומסחריים. הממלכה המאוחדת היא אחת מארבע המדינות האירופיות שיש להן שגרירות במנאמה. לבחריין שגרירות בלונדון
|- valign="top"
|
|1972
|ראו יחסי בנגלדש–הממלכה המאוחדת
בנגלדש היא בעלת ברית של הממלכה המאוחדת. בריטניה היא המדינה השלישית שהכירה בבנגלדש לאחר עצמאותה מפקיסטן.
|- valign="top"
|
|אין יחסים
|ראו יחסי בהוטן–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1984
|ראו יחסי ברוניי–הממלכה המאוחדת
ב-1888 הפכה ברוניי למדינת חסות בריטית, וזכתה בעצמאות מבריטניה ב-1984. לשתי המדינות מערכת יחסים ארוכת שנים וחזקה, במיוחד בנושאי שיתוף פעולה ביטחוני, סחר וחינוך. הממלכה המאוחדת ממשיכה לשחק תפקיד משמעותי בפיתוח תעשיית הגז והנפט בברוניי, וסוכנות ההשקעות של ברוניי היא משקיעה משמעותית בבריטניה, כשלונדון היא מרכז ההשקעות הגדול ביותר שלה מחוץ למדינה. בריטניה היא היעד האקדמי הגדול ביותר עבור סטודנטים מברוניי, כש-1,220 מהם נרשמו למוסדות להשכלה גבוהה בבריטניה בשנים 2006–2007. שתי המדינות חברות מלאות בחבר העמים הבריטי. לממלכה המאוחדת נציבות עליונה בבנדר סרי בגוואן, ולברוניי נציבות עליונה בלונדון.
|- valign="top"
|
|1953
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קמבודיה
|- valign="top"
|
|1954
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סין ויחסי הונג קונג–הממלכה המאוחדת
אף על פי שהיו בצדדים שונים במלחמה הקרה, שתי המדינות היא בעלות ברית במלחמת העולם השנייה והן חברות קבוצות במועצת הביטחון של האו"ם. עם זאת, בגלל המלחמה הקרה, מלחמת האופיום הראשונה והשנייה, מעמדה של הונג קונג ונושאים נוספים, היחסים בין המדינות חוו עליות ומורדות לאורך השנים. ביולי 2019, שגרירים מ-22 מדינות, כולל הממלכה המאוחדת, חתמו על מכתב ל-UNHRC בגנות הדיכוי הסיני של האויגורים ושל קבוצות אתניות נוספות, וקראו לממשלת סין לסגור את מחנות החינוך מחדש בשינג'יאנג.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|2002
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מזרח טימור
|- valign="top"
|
|1947
|ראו יחסי הודו–הממלכה המאוחדת

הודו הבריטית, שנקראה אז הראג' הבריטי, הייתה בעבר קולוניה של האימפריה הבריטית. אף על פי שגוש השטרלינג כבר לא קיים וחבר העמים הוא פורום לא-רשמי, היחסים בין שתי המדינות עדיין חזקים. הקשר נובע בעיקר מהמספר המשמעותי של הודים החיים בבריטניה. השפה האנגלית, מסילות הרכבת, השיטות המשפטיות והפרלמנטריות והקריקט אומצו בחום בהודו, ומנגד המטבח ההודי פופולרי מאוד בבריטניה ועל פי סקרים שונים הוא המטבח הפופולרי ביותר בממלכה המאוחדת.<ref name="Curry"></ref> גם מבחינה כלכלית הקשר בין המדינות חזק: בריטניה היא המשקיעה השנייה בגודלה בהודו (אחרי ארצות הברית), והודו היא המשקיעה הרביעית בגודלה בממלכה המאוחדת.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> לממלכה המאוחדת שלוש נציבויות גבוהות בהודו: במומבאי, צ'נאי וקולקטה.<ref></ref> להודו נציבות עליונה בלונדון ושתי קונסוליות כלליות, בברמינגהאם ובאדינבורו.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1949
|ראו יחסי אינדונזיה–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת שגרירות בג'קרטה,<ref></ref> ולאינדונזיה שגרירות בלונדון.<ref name="indonesianembassy1"></ref>
|- valign="top"
|
|1807
|ראו יחסי איראן–הממלכה המאוחדת
לאיראן, שהייתה ידוע כפרס לפני 1935, היו יחסים פוליטיים עם אנגליה מאז התקופה האילח'אנית המאוחרת (המאה ה-13), כאשר אדוארד הראשון, מלך אנגליה שלח את ג'ופרי דה לנגלי לחצר האילח'אנית כדי לחפש ברית.
|- valign="top"
|
|1920
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–עיראק
העיצומים נגד עיראק מ-1990 עד 2003 מנעו כל יחסים כלכליים בין שתי המדינות במשך 13 שנים. היחסים בין לונדון ובגדאד מתקדמים אט אט.
|- valign="top"
|
|1948
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ישראל
הממלכה המאוחדת כבשה את ארץ ישראל מידי האימפריה העות'מאנית ב-1917. באותה שנה פורסמה הצהרת בלפור, לפי בריטניה רואה בעין יפה הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל. בעקבות הסכם סייקס–פיקו בין בריטניה לצרפת קיבלה הממלכה המאוחדת מנדט מטעם חבר הלאומים ב-1922. המנדט הבריטי נמשך עד 1948, ובמהלכו חוו היחסים בין היישוב היהודי לבריטים עליות (השתתפות היישוב היהודי בארץ ישראל בימי מלחמת העולם השנייה והבריגדה היהודית ב) ומורדות (פיצוץ מלון המלך דוד והמרי העברי). בריטניה נמנעה בהצבעה באו"ם על תוכנית החלוקה בכ"ט בנובמבר 1947, ועזבה את ארץ ישראל ב-15 במאי 1948.

בריטניה, לצד צרפת, היא המדינה היחידה שנלחמה ביחד עם ישראל באחת ממלחמותיה, כשנלחמה לצידה נגד מצרים במלחמת סיני ב-1956. ישראל היא החברה הקרובה ביותר של הממלכה המאוחדת ב, ובריטניה היא החברה הקרובה ביותר של ישראל באירופה. לממלכה המאוחדת שגרירות בתל אביב וקונסוליה באילת,<ref></ref> ולישראל שגרירות וקונסוליה בלונדון.<ref>[http://london.mfa.gov.il/mfm/web/main/missionhome.asp?MissionID=34& The Israeli Government's Official Website, by the Ministry of Foreign Affairs] </ref><ref>[http://london.mfa.gov.il/mfm/web/main/document.asp?DocumentID=168817&MissionID=34 The Israeli Government's Official Website, by the Ministry of Foreign Affairs] </ref>
|- valign="top"
|
|14 באוקטובר 1854
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–יפן
הקשר בין המדינות החל ב-1600 עם הגעתו של ויליאם אדמס לחופי קיושו באויטה. בתקופת הסאקוקו היפנית (1641–1853) לא התקיימו יחסים בין המדינות, אך עם השפעת המהפכה התעשייתית התחדשו הקשרים בין המדינות, ולמרות הפסקה במלחמת העולם השנייה נותרו חזקים מאוד היום.
|- valign="top"
|
|1952
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ירדן
|- valign="top"
|
|19 בינואר 1992
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קזחסטן

הממלכה המאוחדת פתחה שגרירות באסטנה באוקטובר 1992, וקזחסטן פתחה שגרירות בבריטניה בפברואר 1996.<ref name="BASICS">[http://www.kazakhstanembassy.org.uk/cgi-bin/index/42 About the Embassy] The Embassy of the Republic of Kazakhstan in the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland</ref> יחסי קזחסטן עם המערב השתפרו מאוד בשנים האחרונות, שכן הממשלה שיתפה פעולה באופן הדוק עם המלחמה בטרור בהובלת ארצות הברית. הממלכה המאוחדת היא המשקיעה הזרה השלישית בגודלה בקזחסטן, וחברות בריטיות מהוות 14% מההשקעות הזרות במדינה.<ref name="AKHMETOVRESIG">[http://www.timesonline.co.uk/article/0,,3-2537093,00.html Analysis: Why the world cares about Kazakhstan] The Times</ref>
|- valign="top"
|
|1961
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–כווית
|- valign="top"
|
|1992
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קירגיזסטן
|- valign="top"
|
|1952
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–לאוס
|- valign="top"
|
|1944
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–לבנון
|- valign="top"
|
|1957
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מלזיה
ה[[יאנג די-פרטואן אגונג עבדול חלים בכרכרה עם אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בביקור ממלכתי בלונדון, 1974.]]

שתי המדינות חברות מלאות בחבר העמים הבריטי, ושתיהן חלק מהסדרי ההגנה של חמש המעצמות. מלזיה היא בת ברית חזקה של הממלכה המאוחדת ב. בריטניה הקריבה קורבנות צבאיים רבים בהבטחת מלזיה חזקה ויציבה, למשל במצב החירום המלאי ועימותי אינדונזיה–מלזיה. היאנג די-פרטואן אגונג עבדול חלים מקדה ביקר ביקור ממלכתי בבריטניה ב-1974, ואזלאן שאה מפרק ביקר בה בנובמבר 1993.<ref name="statevisitstouk"></ref> המלכה אליזבת השנייה ביקרה במלזיה באוקטובר 1989 ובספטמבר 1998.<ref></ref> לממלכה המאוחדת נציבות עליונה בקואלה לומפור, ולמלזיה נציבות עליונה בלונדון.
|- valign="top"
|
|1965
|ראו יחסי המלדיביים–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|23 בינואר 1963
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מונגוליה
|- valign="top"
|
|1948
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מיאנמר
|- valign="top"
|
|1 בספטמבר 1816
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–נפאל
היחסים בין הממלכה המאוחדת לנפאל היו ידידותיים מאז ומעולם והיו קשרים הדוקים בין משפחות המלוכה. בריטניה זוכה להערכה רבה בנפאל כתוצאה מקשרים היסטוריים, סיוע בפיתוח המדינה ותמיכה ארוכת טווח במאבק לשלום ודמוקרטיה בנפאל.
|- valign="top"
|
|2000
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קוריאה הצפונית
לממלכה המאוחדת שגרירות בפיונגיאנג, ולקוריאה הצפונית שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1971
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–עומאן
היחסים בין הממלכה המאוחדת ועומאן חזקים ומתוחזקים אסטרטגית. באפריל 2010 ממשלת עומאן ביקשה יורופייטר טייפון מבריטניה.<ref name="BBCOman"></ref> לממלכה המאוחדת שגרירות במינה אל-פחל,<ref></ref> ולעומאן שגרירות בלונדון.<ref>[http://www.omanembassy.org.uk/contactus.htm Oman Embassy in the UK] </ref>
|- valign="top"
|
|1947
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פקיסטן
פקיסטן עזבה את חבר העמים הבריטי ב-1972 במחאה על הכרת הארגון בעצמאות בנגלדש, לפני שהצטרפה מחדש ב-1989.
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–הרשות הפלסטינית

לממלכה המאוחדת קונסוליה בירושלים המטפלת ביחסי בריטניה עם הרשות הפלסטינית.<ref name="FCOPalestine"></ref> משרד החוץ וחבר העמים קובע כי "המחוז הקונסולרי כולל את ירושלים (מערבה ומזרחה), הגדה המערבית ורצועת עזה".<ref name="FCOPalestine" /> הרשות הפלסטינית מיוצגת בלונדון על ידי מנואל חסאסיאן, הנציג הכללי הפלסטיני לממלכה המאוחדת.
|- valign="top"
|
|4 ביולי 1946
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–הפיליפינים
לממלכה המאוחדת ולפיליפינים יחסים טובים. יותר מ-80,000 אחים ומטפלים פיליפינים עובדים בבריטניה, והקהילה הפיליפינית בממלכה המאוחדת מונה כ-150,000 איש. לפי ההערכות חיים בפיליפינים 15,000 אזרחים בריטים, וכ-180,000 בריטים מבקרים במדינה בכל שנה.
|- valign="top"
|
|1971
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קטר
היחסים הבילטרליים בין שתי המדינות התרחבו מאז פתיחת השגרירות הבריטית בדוחה ב-1949. ראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון ביקר בקטר ב-2011, אחרי הביקור הממלכתי של אמיר קטר דאז חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני באוקטובר 2010. אמריק קטר הנוכחי, תמים בן חמד אאל ת'אני, ערך ביקור ממלכתי בממלכה המאוחדת באוקטובר 2014. במרץ 2013 הגיעו לקטר צ'ארלס, נסיך ויילס ורעייתו קמילה, דוכסית קורנוול, לביקור ממלכתי. ב-20 בספטמבר 2019 אירח ראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון אירח את האמיר תמים בן חמד בדאונינג 10. ג'ונסון הדגיש את העובדה שהיחסים של בריטניה עם קטר "הולכים ומתחזקים".
|- valign="top"
|
|1927
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ערב הסעודית

לממלכה המאוחדת שגרירות בריאד, קונסוליה בג'דה ומשרד סחר בח'ובאר.<ref></ref> לערב הסעודית שגרירות וקונסוליה בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1965
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סינגפור
|- valign="top"
|
|26 בנובמבר 1883<ref name="MOFA"></ref>
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קוריאה הדרומית
היחסים הרשמיים בין הממלכה המאוחדת וקוריאה הדרומית החלו ב-18 בינואר 1949,<ref name="MOFA" /> אולם הקשרים הדיפלומטיים בין המדינות מגיעים עד 1883.<ref name="gresham"></ref> ההשתתפות הצבאית הבריטית במלחמת קוריאה במהלך שנות ה-50 הייתה משמעותית, אך היחסים בין שתי המדינות באותה תקופה תוארו כ"רופפים". קשרי מסחר גדלו במהירות במהלך שנות ה-70. במהלך המשבר הפיננסי באסיה בסוף שנות ה-90 ערכה המלכה ביקור ממלכתי בקוריאה הדרומית שהתקבל יפה בזמן המשבר במדינה. כיום קיימים קשרים כלכליים ודיפלומטיים חזקים בין שתי המדינות. לבריטניה יש תוכנית ויזה שבאמצעותה צעירים דרום קוריאנים יכולים לחיות ולעבוד בממלכה המאוחדת במשך שנתיים.<ref></ref> לממלכה המאוחדת שגרירות בסיאול, ולקוריאה הדרומית שגרירות בלונדון.<ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1948
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סרי לנקה
נשיא סרי לנקה מייטריפלה סיריסנה ביקר בממלכה המאוחדת ב-2015 ופגש את ראש הממשלה דייוויד קמרון. ראש ממשלת סרי לנקה רניל ויקרמסינגהה ביקר בבריטניה ב-2018 ופגש את ראשת הממשלה הבריטית תרזה מיי.
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סוריה
ב-2001 התפתחו יחסים חיוביים בין ראש הממשלה הבריטי טוני בלייר לממשלת סוריה, כחלק מהמלחמה בטרור. מאז מלחמת האזרחים ב-2011 הידרדרו היחסים בין המדינות, והממלכה המאוחדת הייתה אחת המדינות הראשונות שהכירו באופוזיציה כנציגה הלגיטימית היחידה של העם הסורי.
|- valign="top"
|
|אין יחסים
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–טאיוואן
בשל מדיניות סין האחת, הממלכה המאוחדת אינה מכירה בממשלת הרפובליקה הסינית וכל היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות מתקיימים על בסיס לא רשמי. לממלכה המאוחדת נציגות בטאיפיי, ולטאיוואן נציגות בלונדון ובאדינבורו.
|- valign="top"
|
|1992
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–טג'יקיסטן
|- valign="top"
|
|18 באפריל 1855
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–תאילנד
לממלכה המאוחדת שגרירות בבנגקוק,<ref></ref> ולתאילנד שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1793
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–טורקיה
הממלכה המאוחדת היא הייבואנית השנייה בגודלה של סחורות מטורקיה, אחרי גרמניה. טורקיה מייצאת כ-8% מסך הסחורות שלה לבריטניה.<ref>[https://www.cia.gov/the-world-factbook/countries/turkey/ "World Fact Book - Turkey"] cia.gov Link accessed 29/05/08</ref> כמיליון בריטים יוצאים לחופשה בטורקיה בכל שנה, בעוד ש-100,000 טורקים טסים לבריטניה למטרות עסקים או נופש.<ref>[http://www.britishembassy.gov.uk/servlet/Front?pagename=OpenMarket/Xcelerate/ShowPage&c=Page&cid=1053446563612 "The UK and Turkey"] britishembassy.gov.uk Link accessed 29/05/08</ref> הממלכה המאוחדת לא מכירה ברפובליקה הטורקית של צפון קפריסין, המוכרת רק על ידי טורקיה. בריטניה חתומה על הסכם עם יוון וטורקיה בנוגע לעצמאות קפריסין, שבו הממלכה המאוחדת מהווה "מעצמה ערבה" לעצמאות האי.<ref name="sba.mod.uk"></ref> שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות באנקרה, קונסוליה כללית באיסטנבול, קונסוליה משנית באנטליה, קונסוליה באיזמיר וקונסוליות כבוד באדנה, בודרום, פטהייה ומרמריס.<ref></ref><ref></ref> לטורקיה קונסוליה כללית בלונדון.<ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1992
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–טורקמניסטן
|- valign="top"
|
|1971
|ראו יחסי איחוד האמירויות הערביות–הממלכה המאוחדת
יחסי איחוד האמיריות והממלכה המאוחדת תוארו לא פעם כ"יחסים מיוחדים". המלכה אליזבת השנייה ביקרה במדינה פעמיים, ו-100,000 בריטים חיים באמירויות. לממלכה המאוחדת שגרירויות באבו דאבי ובדובאי, ולאיחוד האמירויות שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1992
|ראו יחסי אוזבקיסטן–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת שגרירות בטשקנט, ולאוזבקיסטן שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1973
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–וייטנאם
לממלכה המאוחדת הסכם שותפות אסטרטגי עם וייטנאם מ-2010 כדי להפגין את השאיפות המשותפות של שתי המדינות. לממלכה המאוחדת שגרירות בהאנוי וקונסוליה כללית בהו צ'י מין סיטי.<ref></ref> לווייטנאם שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1970
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–תימן
לממלכה המאוחדת שגרירות בצנעא וקונסוליה באל-חודיידה. לתימן שגרירות בלונדון.
|}

=== אירופה ===
הממלכה המאוחדת שמרה על יחסים טובים עם מערב אירופה מאז 1945, ועם מזרח אירופה מאז סוף המלחמה הקרה ונפילת מסך הברזל ב-1989. לאחר שנים של מחלוקת עם צרפת היא הצטרפה ל ב-1973, שבסופו של דבר התפתחה ל באמצעות אמנת מאסטריכט עשרים שנה מאוחר יותר.<ref></ref> בניגוד לרוב מדינות אירופה, בריטניה אינה משתמשת באירו כמטבע שלה ואינה חברה בגוש האירו.<ref></ref> במהלך שנות חברותה באיחוד האירופי, הממלכה המאוחדת בחרה באופן קבוע לצאת מהחקיקה והמדיניות של האיחוד האירופי. בגלל הבדלים בגאוגרפיה, בתרבות ובהיסטוריה, סקרי דעת קהל לאומיים מצאו כי מבין 28 העמים באיחוד האירופי, הבריטים הרגישו באופן היסטורי הכי פחות אירופיים.<ref></ref><ref></ref> ב-23 ביוני 2016, הצביעה בריטניה בעד עזיבת האיחוד האירופי ועזבה רשמית ב-31 בינואר 2020.
{| class="wikitable sortable" style="width:100%; margin:auto;"
! style="width:15%;" |מדינה
! style="width:12%;" |תחילת יחסים רשמיים
!הערות
|- valign="top"
|
|דצמבר 1920
|ראו יחסי אלבניה–הממלכה המאוחדת
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בטירנה,<ref></ref> ולאלבניה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|9 במרץ 1994<ref></ref>
|ראו יחסי אנדורה–הממלכה המאוחדת
הקונסוליה הכללית של הממלכה המאוחדת בברצלונה, ספרד, אחראית על קשריה עם אנדורה.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1992
|ראו יחסי בלארוס–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת שגרירות במינסק,<ref name="fco.gov.uk"></ref> ולבלארוס שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|13 באפריל 1992
|ראו יחסי בוסניה והרצגובינה–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת שגרירויות בסרייבו ובבאניה לוקה,<ref></ref> ולבוסניה והרצגובינה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1919
|ראו יחסי גאורגיה–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת שגרירות בטביליסי,<ref></ref> ולגאורגיה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1944
|ראו יחסי איסלנד–הממלכה המאוחדת
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות ברייקיאוויק וקונסוליית כבוד באקוריירי.<ref></ref><ref></ref> לאיסלנד שגרירות בלונדון ו-17 קונסוליות כבוד: באברדין, ברמינגהאם, קארדיף, דובר, אדינבורו, פליטווד, גלאזגו, גרימסבי, האל, ג'רזי, לרוויק, ניוקאסל על הטיין, צפון אירלנד ואורמסקירק.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|2008
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קוסובו
כאשר קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008 הייתה הממלכה המאוחדת אחת המדינות הראשונות שהודיעו על הכרתן במדינה יום לאחר מכן.<ref></ref><ref name="nytimes u.s. u.k. france"></ref> לממלכה המאוחדת שגרירות בפרישטינה,<ref></ref><ref></ref> ולקוסובו קונסוליה בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ליכטנשטיין
שגרירות הממלכה המאוחדת בברן, שווייץ, אחראית על קשריה עם ליכטנשטיין.
|- valign="top"
|
|17 בינואר 1992<ref></ref>
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מולדובה
לממלכה המאוחדת שגרירות בקישינב,<ref></ref> ולמולדובה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מונקו
שגרירות הממלכה המאוחדת בפריז, צרפת, אחראית על קשריה עם מונקו. למונקו שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|13 ביוני 2006
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מונטנגרו
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בפודגוריצה,<ref></ref> ולמונטנגרו שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מקדוניה הצפונית
שתי המדינות חברות בנאט"ו.
|- valign="top"
|
|1905
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–נורווגיה

שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות באוסלו וקונסוליות באולסון, ברגן, סטוונגר וטרונדהיים, וקונסוליות כבוד בבודה, קריסטיאנסנד וטרומסה.<ref></ref> לנורווגיה שגרירות בלונדון וקונסוליה כללית באדינבורו. בנוסף, למדינה קונסוליות באברדין, ארדרוסאן, בארו על הפרנס, בלפסט, ברמינגהאם, בריסטול, קארדיף, דאגלס, דנדי, גיברלטר, גלאזגו, גרימסבי, אינוורנס, ג'רזי, קירקוול, לרוויק, ליברפול, לונדון, מנצ'סטר, ניוקאסל, פלימות', סאות'המפטון וסטורנוויי.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1553
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–רוסיה
במהלך חמש מאות השנים האחרונות עברו היחסים יבן המדינות שוב ושוב מברית ליריבות. המדינות היו בעלות ברית במלחמת העולם השנייה, ומיד לאחריה הפכו ליריבות במסגרת המלחמה הקרה. בתחילת המאה ה-21, בעיקר לאחר הרעלת אלכסנדר ליטוויננקו ב-2006, היחסים הפכו שוב מתוחים, ומאז 2014 הפכו לא ידידותיים בגלל הסכסוך האוקראיני-רוסי, וליחסים רעים במיוחד מ-2022 בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה. עוד סיבה להידרדרות היחסים בין המדינות הייתה הרעלת סרגיי ויוליה סקריפאל ב-2018.<ref></ref> לממלכה המאוחדת שגרירות במוסקבה וקונסוליות כלליות ביקטרינבורג וסנקט פטרבורג.<ref></ref><ref></ref> לרוסיה שגרירות בלונדון וקונסוליה באדינבורו.<ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1899, 1961
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סן מרינו
לממלכה המאוחדת קונסול כללי לסן מרינו ברומא, איטליה,<ref></ref> ולסן מרינו קונסוליה בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1837
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סרביה
לממלכה המאוחדת שגרירות בבלגרד,<ref></ref> ולסרביה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1900
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–שווייץ
לממלכה המאוחדת שגרירות בברן,<ref></ref> ולשווייץ שגרירות בלונדון וקונסוליה כללית באדינבורו. לשווייץ יש קונסוליות גם בבלפסט, קארדיף, איי קיימן, גיברלטר, המילטון, מנצ'סטר וסנט פיטר פורט.<ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1991
|ראו יחסי אוקראינה–הממלכה המאוחדת
הממלכה המאוחדת עמדה לצד אוקראינה ב ובמיוחד ב. הממלכה המאוחדת פתחה קונסוליה כללית בקייב בנובמבר 1991 שהפכה לשגרירות בינואר 1992.<ref>[http://www.britishembassy.gov.uk/servlet/Front?pagename=OpenMarket/Xcelerate/ShowPage&c=Page&cid=1087554796297 British embassy in Kyiv] </ref> אוקראינה פתחה שגרירות בלונדון באוקטובר 1992 וקונסוליה כללית באדינבורו בפברואר 2002.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1982
|ראו יחסי הוותיקן–הממלכה המאוחדת
עם הרפורמציה באנגליה, הקשרים בין לונדון והכס הקדוש, שנוצרו ב-1479, נקטעו ב-1536 ושוב, לאחר שיקומם ב-1553, ב-1558. הקשרים הדיפלומטיים הרשמיים בין הממלכה המאוחדת והכס הקדוש כוננו מחדש ב-1914 והועלו לדרגת שגרירות ב-1982.<ref></ref><ref name="FCO Profile"></ref>
|}

=== האיחוד האירופי ===

{| class="wikitable sortable" style="width:100%; margin:auto;"
! style="width:15%;" |מדינה
! style="width:12%;" |תחילת יחסים רשמיים
!הערות
|- valign="top"
|
|1799
|ראו יחסי אוסטריה–הממלכה המאוחדת
אנגליה והאימפריה האוסטרית כוננו את היחסים ביניהן כבר בימי הביניים. אוסטריה והממלכה המאוחדת ממשיכות את היחסים הללו עד היום. לממלכה המאוחדת שגרירות בווינה וארבע שגרירויות כבוד בברגנץ, גראץ, אינסברוק וזלצבורג.<ref></ref><ref></ref> לאוסטריה שגרירות בלונדון וארבע שגרירויות כבוד באדינבורו, מנצ'סטר, גראנד קיימן והמילטון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1830
|ראו יחסי בלגיה–הממלכה המאוחדת
לשתי המדינות קשרי מסחר עוד מהמאה ה-10, בעיקר סחר בצמר מאנגליה לפלנדריה. שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות וקונסוליה כללית בבריסל.<ref></ref> לבלגיה שגרירות בלונדון וקונסוליות כבוד בבלפסט, ברמינגהאם, אדינבורו, גיברלטר, האל, מנצ'סטר, ניוקאסל על הטיין, סנט הלייר וסאות'המפטון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|יולי 1879
|ראו יחסי בולגריה–הממלכה המאוחדת
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בסופיה,<ref></ref> ולבולגריה שגרירות בלונדון וקונסוליית כבוד בדנדי.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1992
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קרואטיה
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בזאגרב וקונסוליות בדוברובניק וספליט,<ref></ref><ref></ref> ולקרואטיה שגרירות בלונדון וקונסוליה באדינבורו.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1960
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קפריסין

קפריסין קיבלה עצמאות מהממלכה המאוחדת ב-1961, לאחר 83 שנים של שליטה בריטית באי. לבריטניה שני שטחי בסיס ריבוניים בקפריסין. הממלכה המאוחדת לא מכירה ברפובליקה הטורקית של צפון קפריסין, והיא חתומה על הסכם עם יוון וטורקיה בנוגע לעצמאות קפריסין, שבו היא מהווה "מעצמה ערבה" לעצמאות האי. לממלכה המאוחדת נציבות עליונה בניקוסיה,<ref></ref> ולקפריסין נציבות עליונה בלונדון וקונסוליות כבוד בברמינגהאם, בריסטול, דאנבליין, גלאזגו, צפון אירלנד ומערב יורקשייר.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1993
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–צ'כיה
המלכה אליזבת השנייה ביקרה בצ'כיה במרץ 1996,<ref></ref> ושתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בפראג,<ref></ref> ולצ'כיה שגרירות בלונדון וקונסוליות כבוד בבלפסט ואדינבורו.<ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1 באוקטובר 1654
|ראו יחסי דנמרק–הממלכה המאוחדת
מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק ביקרה בממלכה המאוחדת ב-1974 ובשנת 2000,<ref></ref> ואילו אליזבת השנייה ביקרה בדנמרק ב-1957 וב-1979.<ref></ref> שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בקופנהגן, ולדנמרק שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1991
|ראו יחסי אסטוניה–הממלכה המאוחדת
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בטאלין,<ref></ref> ולאסטוניה שגרירות בלונדון וקונסוליות כבוד בליברפול, צ'לטנהאם, ויילס ופייזלי.<ref> </ref><ref> </ref>
|- valign="top"
|
|6 במאי 1919<ref name="formin.finland.fi"></ref>
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פינלנד לממלכה המאוחדת שגרירות בהלסינקי וקונסוליות כבוד באולנד, ייבסקילה, קוטקה, קואופיו, אואולו, רובניימי, טורקו, ואסה וטמפרה.<ref></ref> לפינלנד שגרירות בלונדון וקונסוליות כבוד באברדין, בלפסט, ברמניגהאם, בריסטול, קארדיף, דובר, דנדי, אדינבורו, גיברלטר, המילטון, הארוויץ', האל, אימינגהאם, לידס, לרוויק, ליברפול, מנצ'סטר, מידלסברו, ניוקאסל על הטיין, נוטינגהאם, פלימות', רוצ'סטר, שפילד, סאות'המפטון וסנט הלייר.<ref name="formin.finland.fi" />
|- valign="top"
|
|1505
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–צרפת
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בפריז וקונסוליות בבורדו, מרסיי וליון,<ref></ref> ולצרפת שגרירות בלונדון וקונסוליות כלליות בלונדון ואדינבורו.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1680
|ראו יחסי גרמניה–הממלכה המאוחדת
לממלכה המאוחדת בסיסים צבאיים בגרמניה, ושתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בברלין וקונסוליות כלליות בדיסלדורף ובמינכן. לבריטניה גם קונסוליות כבוד בברמן, פרנקפורט, המבורג, הנובר, קיל, נירנברג ושטוטגרט.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> לגרמניה שגרירות בלונדון וקונסוליה כללית באדינבורו. לגרמניה גם קונסוליות כבוד באברדין, בארו על ההאמבר, בלפסט, קובנטרי, בריסטול, קארדיף, דובר, גלאזגו, גרנזי, ג'רזי, קירקוול, לידס, לרוויק, ליברפול, מידלסברו, ניוקאסל על הטיין, פלימות' וסאות'המפטון.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1832
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–יוון
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות באתונה וסגן קונסול כבוד בפטרס. כמו כן, לבריטניה קונסוליות כבוד בכרתים, קורפו, רודוס, סלוניקי וזקינתוס.<ref></ref><ref></ref> ליוון שגרירות בלונדון וקונסוליות כבוד בבלפסט, ברמינגהאם, אדינבורו, גיברלטר, גלאזגו ולידס.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1920
|ראו יחסי הונגריה–הממלכה המאוחדת

שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בבודפשט,<ref></ref> ולהונגריה שגרירות בלונדון וקונסוליה כללית במנצ'סטר.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1921
|ראו יחסי אירלנד–הממלכה המאוחדת
למרות היסטוריה ארוכה של סכסוכים, החל משלטון בית טיודור באי ועד מלחמת העצמאות האירית, הממלכה המאוחדת פועלת כיום בשיתוף פעולה מלא עם ממשלת אירלנד בנושאים רבים. בשנת 1949 העבירו בתי הפרלמנט של אירלנד את חוק הרפובליקה האירית, שהפך אותה לעצמאית באופן רשמי. המדינה פרשה מחבר העמים הבריטי. עד 1998 תבעה אירלנד את צפון אירלנד, אל תביעה זו בוטלה בהסכם יום שישי הטוב. לאירלנד הסכמים חסויים עם הממלכה המאוחדת ונאט"ו בנוגע להגנה אווירית על אירלנד מפני התקפות. אירלנד היא המדינה היחידה שגובלת בממלכה המאוחדת ובריטניה היא המדינה היחידה שגובלת באירלנד. לממלכה המאוחדת שגרירות בדבלין,<ref></ref> ולאירלנד שגרירות בלונדון וקונסוליות כלליות בקארדיף, אדינבורו ומנצ'סטר.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1861
|ראו יחסי איטליה–הממלכה המאוחדת
שתי המדינות חברות בנאט"ו. בין 4 ל-5 מיליון תיירים בריטיים מבקרים באיטליה בכל שנה, וכמיליון איטלקים מבקרים בממלכה המאוחדת מדי שנה.<ref></ref> כ-19,000 אזרחים בריטיים חיים באיטליה, וכ-150,000 איטלקים בחיים בבריטניה.<ref>[http://www.britishembassy.gov.uk/servlet/Front?pagename=OpenMarket/Xcelerate/ShowPage&c=Page&cid=1056116855010 Bilateral Relations British Embassy, Italy] </ref> לממלכה המאוחדת שגרירות ברומא, קונסוליה כללית במילאנו וקונסוליה בנאפולי.<ref></ref><ref></ref> לאיטליה שגרירות בלונדון, קונסוליה כללית באדינבורו וקונסוליה במנצ'סטר.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1991
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–לטביה
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בריגה,<ref></ref> וללטביה שגרירות בלונדון וקונסוליות כבוד באדינבורו, ויילס, צפון אירלנד ומנצ'סטר.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|4 בספטמבר 1991<ref></ref>
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ליטא כ-100,000 ליטאים חיים הממלכה המאוחדת. ב-2006 ביקרו המלכה אליזבת השנייה ובעלה הנסיך פיליפ בליטא.<ref></ref><ref></ref> שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בווילנה וקונסוליית כבוד בקלייפדה,<ref></ref><ref></ref> ולליטא שגרירות בלונדון וקונסוליות כבוד בצפון אירלנד, צפון-מזרח אנגליה, ויילס ומערב המידלנדס.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–לוקסמבורג
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בלוקסמבורג, וללוקסמבורג שגרירות בלונדון.
|- valign="top"
|
|1964
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מלטה
בשנות ה-50 וה-60 נשקל ברצינות הרעיון של איחוד מדיני בין הממלכה המאוחדת ומלטה. עם זאת, התוכנית לא צלחה ומלטה קיבלה עצמאות מבריטניה ב-1964. מלכת הממלכה המאוחדת נותרה מלכת מלטה עד שהאחרונה הפכה לרפובליקה ב-1974. מלטה חברה בחבר העמים הבריטי. לממלכה המאוחדת נציבות עליונה בוולטה,<ref></ref> ולמלטה נציבות עליונה בלונדון וקונסוליות בגיברלטר, האי מאן, צפון אירלנד, ויילס וסקוטלנד.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1603
|ראו יחסי הולנד–הממלכה המאוחדת
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בהאג וקונסוליות בווילמסטאד ואמסטרדם.<ref></ref><ref></ref> להולנד שגרירות בלונדון וקונסוליות באברדין, בלפסט, ברמינגהאם, קארדיף, אדינבורו, גרנזי, המילטון, הארוויץ', האל, ליברפול, מנצ'סטר, פלימות' וסאות'המפטון. להולנד גם קונסוליית משנה בדובר.<ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1919
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פולין
שתי המדינות חברות בנאט"ו ויש להן תאגיד הגנה וביטחון משותף. לממלכה המאוחדת שגרירות בוורשה.<ref></ref> לפולין שגרירות בלונדון, קונסוליות כלליות באדינבורו ומנצ'סטר וקונסוליות כבוד בבריסטול, גיברלטר, האל, קידרמינסטר, ניורי וסנט הלייר.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1373
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פורטוגל
היחסים בין המדינות מגיעים עד ימי הביניים, מאז הברית האנגלו-פורטוגזית שנחתמה ב-1373. שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בליסבון, קונסוליות בליסבון ופורטימאו וקונסוליות בפונשל, פורטו ופונטה דלגדה.<ref></ref><ref></ref> לפורטוגל שגרירות וקונסוליה כללית בלונדון וקונסוליות באדינבורו, המילטון, מנצ'סטר וסנט הלייר.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|20 בפברואר 1880
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–רומניה
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאחדת שגרירות בבוקרשט,<ref></ref> ולרומניה שגרירות בלונדון, קונסוליות כלליות באדינבורו ומנצ'סטר וקונסוליות כבוד בהירוון, לידס, מורפת'-ניוקאסל וסאות'המפטון.<ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1992
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סלובניה
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בליובליאנה,<ref></ref> ולסלובניה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1993
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סלובקיה
שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות בברטיסלאבה,<ref></ref> וסלובקיה שגרירות בלונדון.<ref></ref>
|- valign="top"
|
|1509
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ספרד
במהלך מלחמת העולם השנייה ספרד נותרה נייטרלית, אך נתפסה כמקושרת עם גרמניה הנאצית. גם עם סיום המלחמה נמשכו היחסים הקרירים בין המדינות עד סיום עידן פרנקו והדמוקרטיזציה בספרד. שתי המדינות חברות בנאט"ו. לממלכה המאוחדת שגרירות במדריד, קונסוליות כלליות במדריד וברצלונה וקונסוליות בבילבאו, איביזה, לאס פאלמאס דה גראן קנריה, מאלגה, פלמה דה מיורקה וסנטה קרוס דה טנריפה.<ref></ref><ref></ref> לספרד שגרירות בלונדון וקונסוליות כלליות באדינבורו ומנצ'סטר.<ref></ref><ref></ref>
|- valign="top"
|
|1653
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–שוודיה
לממלכה המאוחדת שגרירות בסטוקהולם וקונסוליות כבוד בגטבורג ומאלמה.<ref></ref><ref></ref> לשוודיה שגרירות בלונדון, קונסוליות כלליות באדינבורו וגיברלטר, קונסוליות בגרנזי וג'רזי וקונסוליות כבוד בבלפסט, ברמינגהאם, ברייטון, בריסטול, קארדיף, דובר, גלאזגו, אימינגהאם, לרוויק, ליברפול, מנצ'סטר, ניוקאסל על הטיין, סאות'המפטון וסטורנונוויי.<ref></ref>
|}

=== אוקיאניה ===
{| class="wikitable sortable" style="width:100%; margin:auto;"
! style="width:15%;" |מדינה
! style="width:12%;" |תחילת יחסים רשמיים
!הערות
|- valign="top"
|
|1936
|ראו יחסי אוסטרליה–הממלכה המאוחדת

היחסים בין המדינות קרובים ומאופיינים בהיסטוריה, תרבות, מוסדות ושפה משותפים, אינטרסים ביטחוניים משותפים וסחר והשקעות. מערכת היחסים ארוכת השנים החלה רשמית בשנת 1901 כאשר שש מושבות הכתר הבריטי באוסטרליה התאחדו, וחבר העמים של אוסטרליה הוקם כדומיניון של האימפריה הבריטית. אוסטרליה לחמה לצד בריטניה במלחמת העולם הראשונה, בעיקר בגליפולי, ושוב במלחמת העולם השנייה. ריבונותה של אוסטרליה, שהוכרה הלכה למעשה בתום מלחמת העולם הראשונה, נקבעה בחוק וסטמינסטר מ-1931. הקשרים החוקתיים הסופיים בין הממלכה המאוחדת ואוסטרליה הסתיימו ב-1986 עם חקיקת חוק אוסטרליה. נכון לעכשיו, יותר מ-4% מהאוכלוסייה האוסטרלית נולדה בבריטניה, מה שמחזק עוד יותר את הקשרים בין המדינות. מלך הממלכה המאוחדת משמש גם כמלך אוסטרליה.
|- valign="top"
|
|1970
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פיג'י
|- valign="top"
|
|1979
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–קיריבטי
|- valign="top"
|
|1991
|ראו יחסי איי מרשל–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|31 באוגוסט 1992
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–מיקרונזיה
|- valign="top"
|
|1968
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–נאורו
נאורו הייתה חלק מטריטוריית מערב האוקיינוס השקט הבריטית מספטמבר 1914 עד יוני 1921.<ref>[http://www.worldstatesmen.org/Nauru.html "Nauru"] , World Statesmen.org</ref> הממלכה המאוחדת סיימה למלא תפקיד בממשל של נאורו ב-1968, עם עצמאותו של האי. הנציבות העליונה הבריטית בסובה אחראית על היחסים בין הממלכה המאוחדת ונאורו, לנאורו קונסול כבוד בלונדון.<ref>[http://ukinfiji.fco.gov.uk/en/ "UK in Fiji"] , British High Commission in Fiji</ref>
|- valign="top"
|
|1939
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ניו זילנד
עד שנות ה-60 לניו זילנד היו יחסים כלכליים הדוקים ביותר עם הממלכה המאוחדת. לדוגמה, בשנת 1955 הממלכה המאוחדת צרכה 65.3% מהיצוא של ניו זילנד, ורק בעשורים הבאים החלה דומיננטיות זו לרדת כאשר בריטניה התקרבה יותר לאיחוד האירופי. היצוא מניו זילנד לבריטניה היה ירד ל-6.2% בלבד בשנת 2000. מלך הממלכה המאוחדת הוא גם מלך ניו זילנד.
|- valign="top"
|
|
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פלאו
|- valign="top"
|
|1975
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–פפואה גינאה החדשה
היחסים בין המדינות החלו ב-1975, כאשר פפואה גינאה החדשה קיבלה את עצמאותה מאוסטרליה. שתי המדינות חולקות את המונרך הבריטי כראש המדינה שלהן.
|- valign="top"
|
|1962
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–סמואה
|- valign="top"
|
|1978
|ראו יחסי איי שלמה–הממלכה המאוחדת
|- valign="top"
|
|1879, 1970
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–טונגה הממלכה המאוחדת וטונגה החלו את היחסים הדיפלומטיים הרשמיים ביניהן ב-1897.<ref>[https://www.britannica.com/place/Tonga/History "Tonga: History"] , Encyclopædia Britannica</ref> טונגה הייתה מדינת חסות בריטית מ-1900 עד 1970, אז התחדשו היחסים בין שת המדינות הריבוניות.
|- valign="top"
|
|1978
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–טובאלו
|- valign="top"
|
|1980
|ראו יחסי הממלכה המאוחדת–ונואטו
|}

== טריטוריות מעבר לים ==

{| class="wikitable sortable" style="width:100%; margin:auto;"
! style="width:15%;" |דגל
! style="width:12%;" |סמל
!שם
!מיקום
!מוטו
!שטח
!מספר תושבים
!בירה
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|82x82 פיקסלים
|איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים
|דרום האוקיינוס האטלנטי
|Leo terram propriam protegat (לטינית: "יגן האריה על אדמתו")
|3,903 קמ"ר
|0 תושבי קבע
כ-100 תושבים זמניים
|קינג אדוארד פוינט
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|55x55 פיקסלים
|איי הבתולה הבריטיים
|הים הקריבי
|Vigilate (לטינית: "היה נכון")
|153 קמ"ר
|31,758
|רואוד טאון
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|57x57 פיקסלים
|איי טרקס וקייקוס
|הים הקריבי
|
|430 קמ"ר
|38,191
|קוקבורן טאון
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|66x66 פיקסלים
|איי פוקלנד
|דרום האוקיינוס האטלנטי
|רצה את הצדק ("Desire the right")
|12,173 קמ"ר
|3,377 תושבי קבע
כ-1,350 תושבים זמניים
|סטנלי
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|61x61 פיקסלים
|איי קיימן
|הים הקריבי
|הוא על ימים יסדה ("He hath founded it upon the seas")
|260 קמ"ר
|68,076
|ג'ורג' טאון
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|63x63 פיקסלים
|אנגווילה
|הים הקריבי
|אחדות, כוח וסיבולת ("Unity, Strength and Endurance")
|102 קמ"ר
|14,869
|דה ואלי
|- valign="top"
|
|
|אקרוטירי ודקליה
|קפריסין, הים התיכון
|
|254 קמ"ר
|כ-7,700 תושבי קבע קפריסאים
כ-8,000 תושבים זמניים
|אפיסקופי קנטונמנט 
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|74x74 פיקסלים
|ברמודה
|צפון האוקיינוס האטלנטי
|Quo fata ferunt (לטינית: "לכאן נשאנו הגורל")
|53.3 קמ"ר
|62,506
|המילטון
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|56x56 פיקסלים
|גיברלטר
|חצי האי האיברי, אירופה
|Nulli expugnabilis hosti (לטינית: "אינו נכבש בידי אף אויב")
|6.5 קמ"ר
|33,701
כ-1,250 תושבים זמניים
|גיברלטר
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|51x51 פיקסלים
|הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה
|אנטארקטיקה
|מחקר ותגליות ("Research and discovery")
|1,709,400 קמ"ר
|0 תושבי קבע
50–400 תושבים זמניים
|רות'רה (בסיס צבאי) 
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|50x50 פיקסלים
|הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי
|האוקיינוס ההודי
|In tutela nostra Limuria (לטינית: "למוריה בחזקתנו")
|60 קמ"ר
|0 תושבי קבע
כ-3,000 תושבים זמניים
|דייגו גרסיה (בסיס צבאי)
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|64x64 פיקסלים
|מונטסראט
|הים הקריבי
|כל אחד מתאמץ, כולם משיגים ("Each Endeavouring, All Achieving")
|102 קמ"ר
|5,215
|פלימות' (ננטשה בשל פעילות געשית – דה פקטו בריידס)
|- valign="top"
|

100x100 פיקסלים

100x100 פיקסלים

100x100 פיקסלים
|

68x68 פיקסלים

50x50 פיקסלים

56x56 פיקסלים
|סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה:

סנט הלנה

אסנשן

טריסטן דה קונה
|דרום האוקיינוס האטלנטי
|

נאמן ובלתי ניתן לערעור ("Loyal and Unshakeable")

באמונתנו חוזקנו ("Our faith is our strength")
|410 קמ"ר

121 קמ"ר

82 קמ"ר

207 קמ"ר
|5,586:

4,534

806

246
|ג'יימסטאון
|- valign="top"
|100x100 פיקסלים
|59x59 פיקסלים
|פיטקרן, הנדרסון, דושי ואיי אויינו
|האוקיינוס השקט
|
|43 קמ"ר
|50
|אדמסטאון
|}

== ארגונים בין-לאומיים ==
הממלכה המאוחדת חברה בארגונים הבין-לאומיים הבאים:<ref></ref>
* ADB – הבנק לפיתוח אסיה (חברה לא אזורית)
* AfDB – הבנק לפיתוח אפריקה (חברה לא אזורית)
* המועצה הארקטית (משקיפה)
* קבוצת אוסטרליה
* BIS – הבנק להסדרי סליקה בין-לאומיים
* חבר העמים הבריטי
* CBSS – מועצת מדינות הים הבלטי (משקיף)
* CDB – הבנק לפיתוח הקריביים
* מועצת אירופה
* CERN – הארגון האירופי למחקר גרעיני
* EAPC – מועצת השותפות האירו-אטלנטית
* EBRD – הבנק האירופאי לשיקום ופיתוח
* EIB – בנק ההשקעות האירופי
* ESA – סוכנות החלל האירופית
* FAO – ארגון המזון והחקלאות
* FATF – כוח המשימה לפעולות פיננסיות
* G20, G5, G7, G8, G10
* IADB – הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח
* סבא"א – הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית
* IBRD – הבנק הבין-לאומי לשיקום ופיתוח (ידוע גם בשם הבנק העולמי)
* ICAO – הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית
* ICC – לשכת המסחר הבין-לאומית
* ICCt – בית הדין הפלילי הבין-לאומי
* ICRM – תנועת הצלב האדום והסהר האדום
* IDA – איגוד הפיתוח הבין-לאומי
* IEA – סוכנות האנרגיה הבין-לאומית
* IFAD – הקרן הבין-לאומית לפיתוח חקלאי
* IFC – האיגוד הכלכלי הבין-לאומי
* IHO – ארגון ההידרוגרפיה הבין-לאומי
* ILO – ארגון העבודה הבין-לאומי
* IMF – קרן המטבע הבין-לאומית
* IMO – הארגון הימאות הבין-לאומי
* אינטרפול – ארגון המשטרה הפלילית הבין-לאומי
* IOC – הוועד האולימפי הבין-לאומי
* IOM – ארגון ההגירה הבין-לאומי
* IPU – האיגוד הבין-פרלמנטרי
* ISO – ארגון התקינה הבין-לאומי
* ISTO – ארגון התקשורת הלוויינית הבין-לאומי
* ITU - איגוד הטלקומוניקציה הבין-לאומי
* ITUC – איגוד הסחר הבין-לאומי
* MIGA – סוכנות ערבות השקעות רב צדדית
* MONUSCO – משלחת הייצוב של ארגון האומות המאוחדות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו
* נאט"ו – ארגון האמנה הצפון-אטלנטית
* NEA – הסוכנות לאנרגיה גרעינית
* NSG – קבוצת ספקי הגרעין
* OAS – ארגון מדינות אמריקה (משקיפה)
* OECD – הארגון לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי
* OPCW – הארגון למניעת הפצת נשק כימי
* OSCE – הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה
* מועדון פריז
* PCA – בית המשפט לבוררות
* PIF – פורום איי האוקיינוס השקט (שותפה)
* SECI – היוזמה שיתופית בדרום מזרח אירופה (משקיפה)
* האו"ם – האומות המאוחדות
* UNSC – מועצת הביטחון של האו"ם
* UNCTAD – ועידת האומות המאוחדות לסחר ופיתוח
* אונסק"ו – ארגון החינוך, המדע והתרבות של האו"ם
* UNFICYP – כוח שמירת השלום של האו"ם בקפריסין
* UNHCR – נציבות האו"ם לפליטים
* UNIDO – ארגון האו"ם לפיתוח תעשייתי
* UNMIS – משלחת האומות המאוחדות לסודאן
* אונר"א – סוכנות הסעד והעבודות של האו"ם לפליטים פלסטיניים במזרח הקרוב
* UPU – איגוד הדואר הבין-לאומי
* WCO – ארגון המכס העולמי
* WHO – ארגון הבריאות העולמי
* WIPO – ארגון הקניין הרוחני העולמי
* WMO – הארגון המטאורולוגי העולמי
* WTO – ארגון הסחר העולמי
* ועדת זנגגר – ועדת יצואני הגרעין

== ראו גם ==
* היסטוריה של הממלכה המאוחדת
* חבר העמים הבריטי
* משרד החוץ וחבר העמים
* האימפריה הבריטית
* יחסי האיחוד האירופי–הממלכה המאוחדת
* יחסי ארצות הברית–הממלכה המאוחדת
* יחסי הממלכה המאוחדת–ישראל

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.fco.gov.uk אתר משרד החוץ וחבר העמים]
* [http://www.dfid.gov.uk המחלקה לפיתוח בין-לאומי]

== הערות שוליים ==

*
הממלכה המאוחדת