OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דויד מנגה

דויד מנגה (בצרפתית: David Manga; נולד ב-3 בפברואר 1989) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ. לזכותו 15 הופעות בנבחרת הרפובליקה המרכז אפריקאית.

== קריירה ==
אביו של מנגה נולד ברפובליקה המרכז אפריקאית ואימו נולדה בקמרון. מנגה נולד בפריז, גדל והתחנך באקדמיה לצעירים של מועדון הכדורגל פריז סן-ז'רמן. בשנת 2007 עבר לאייזנשטאדט מהליגה השלישית באוסטריה. בשנת 2008 חתם בקבוצת מינכן 1860 והצטרף לקבוצת המילואים של המועדון.

ב-15 באוגוסט 2011 חתם בפרטיזן בלגרד מליגת העל הסרבית. ב-21 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הגביע הסרבי נגד נובי פאזאר. ב-21 באפריל 2012 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בדקה ה-93 נגד סמדראבו. מנגה שותף בתשעה משחקי ליגה בעונה זו, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות.

בספטמבר 2012 הגיע מנגה לישראל, והושאל לקבוצת הפועל רמת גן מליגת העל. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 18 שערים בכל המסגרות וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר ניצחון על עירוני קריית שמונה במשחק הגמר, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-13 ביוני 2013 חתם מנגה לשלוש שנים בעירוני קריית שמונה. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 11 שערי ליגה ושלושה שערים במשחקי גביע המדינה, בו זכה עם הקבוצה לאחר ניצחון על מכבי נתניה במשחק הגמר. היה זה הגביע הראשון בתולדות המועדון והשני ברציפות של מנגה. בעונת כבש שבעה שערי ליגה והיה שותף לעונה מוצלחת נוספת של הקבוצה, אשר סיימה במקום השני בליגה. לאחר שלא הצליח להתאושש מפציעה, בינואר 2016 שוחרר מהקבוצה. בפברואר 2016 עזב את ישראל וחתם בטרגו מורש, אך עזב אותה מיד לאחר מכן וחתם בברואה מליגת העל הבולגרית.

ב-24 בינואר 2017 חזר לישראל וחתם בהפועל אשקלון עד לסיום העונה. בתום העונה עזב את ישראל וחתם בזירה מליגת העל האזרית. ב-11 בינואר 2018 חזר להפועל אשקלון וחתם עד לסוף העונה. ב-15 באוגוסט 2018 חתם מנגה בלבדיאקוס היוונית.

===נבחרת הרפובליקה המרכז אפריקאית===
מנגה הוא שחקנה של נבחרת הרפובליקה המרכז אפריקאית. ב-10 באוקטובר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, נגד נבחרת אלג'יריה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012.

== תארים ==
;פרטיזן בלגרד
* אליפות: 2011/2012

;הפועל רמת גן
* גביע המדינה: 2012/2013

;עירוני קריית שמונה
* גביע המדינה: 2013/2014
* אלוף האלופים: 2015/2016

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: כדורגלנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: קשרי כדורגל
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: חלוצי כדורגל
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני טרגו מורש
קטגוריה:כדורגלני ברואה סטארה זאגורה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני זירה
קטגוריה:כדורגלני לבדיאקוס
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים באזרבייג'ן
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:אישים מהרפובליקה המרכז-אפריקאית שנולדו ב-1989
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
X-Forwarded-For

X-Forwarded-For (ובקיצור XFF) הוא אחד מהשדות האפשריים בכותרת HTTP. שדה זה משמש כסטנדרט לזיהוי כתובת ה-IP המקורית של לקוח המתחבר לשרת אינטרנט באמצעות שרת פרוקסי או דרך נתב עומסים (Load Balancer). שדה זה הוכנס לשימוש על ידי מפתחים של שרתי המטמון (Squid caching proxy). תקן מוצע עבור כותרת XFF הוצע בארגון התקינה Internet Engineering Task Force.

שרתי אחסון המטמון הם לרוב אלה של ספקיות אינטרנט גדולות אשר מעודדות או מאלצות את המשתמשים שלהן להשתמש בשרתי פרוקסי עבור גישה לרשת האינטרנט. החיבור דרך שרת פרוקסי נעשה לעיתים קרובות על מנת להפחית את רוחב הפס החיצוני באמצעות זיכרון המטמון.
במקרים מסוימים, שרתי פרוקסי אלו שקופים וייתכן כי המשתמש אינו מודע לקיומם והשימוש בהם.

ללא שימוש ב-XFF או טכניקה דומה, כל חיבור דרך פרוקסי היה מציג רק את כתובת ה-IP המקורי של שרת Proxy, דבר המשמש לאנונימיות של התקשורת, וכך מקשה את האיתור ומניעה של כניסות למטרות זדוניות, בשונה אם כתובת ה-IP המקורית הייתה נמצאת.
שימוש יעיל של XFF דורש אמון בשרת הפרוקסי, למשל על ידי חיפוש ברשימה הלבנה של שרתים שעליהם אפשר לסמוך.

==הערות שוליים==

קטגוריה:HTTP
מקום בעולם

סמליל "עולם קטן"
"מקום בעולם" הוא מגזין חודשי מבית "עולם קטן" המיועד לבני נוער דתיים לאומיים. עורכי המגזין הם יוסף רוסו ואביגיל זית.

ביולי 2015 שינה הירחון את שמו מ"עולם קטן המגזין" ל"מקום בעולם".

== רקע ==
המגזין הוקם על ידי מערכת "עולם קטן", והוא מיועד לבני נוער במגזר הדתי לאומי. הוא יצא לאור לראשונה בחודש תשרי תשע"א (ספטמבר 2011), ויוצא מאז בכל ראש חודש עברי. עורכיו הראשונים היו הדס וחנן בן ארי. בהמשך ערכו את המגזין דוד שמחון ואילת כהנא.

לצורך כתיבת המגזין, הוקמה מחלקת מנויים והוגדלו מחלקות התוכן, אליהם גויסו עורכים, עיתונאים, ציירים וכתבים נוספים. בין המצטרפים, ניתן למצוא את נועה ירון-דיין, מחברת הספר "מקימי", אשר כותבת טור אישי קבוע במגזין.

מטרת המגזין, על פי העורך הראשי של מערכת "עולם קטן", יוסף רוסו, היא "אפשרות ליצור קשר עמוק יותר עם הנוער [...] להעביר חומר איכותי וערכי לעולם הפנימי ולתרבות הפנאי שלו".

== מבנה המגזין ==
במגזין מופיעים מדי חודש מגוון מדורים, וביניהם כתבות, טורים אישיים, שו"תים, תרבות, סיפורים, טיולים, ידע, ספורט. המגזין נוגע בכל הנושאים הבוערים והמטרידים בקרב חברת הנוער הדתית-לאומית - תנועת נוער, לחצים חברתיים, ארץ ישראל, טרמפים, אמונה, בית ספר, בנים ובנות, מחשבים וגאדג'טים.

בין הכותבים שנמנים עם המגזין ניתן למצוא את:נועה ירון-דיין, ארנון סגל, נדב נוה, משה כורסיה, הרב אייל ורד, מתן צור, אמיר מויאל, אשר בן-אבו ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ציונות דתית: עיתונים
קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
המעפילים

המעפילים הוא שיר מאת לוין קיפניס. חובר בשנת תרע"ט 1919. השיר נסב על עלייה ועל טיולים ברחבי ארץ ישראל, ההררית ברובה; ובמובן המטפורי על המאבק היהודי הלאומי בארץ ישראל. המלחין חנינא קרצ'בסקי חיבר לו לחן; ובמנגינתו הושר על ידי מקהלות וזמרים. עיבד את השיר גיל אלדמע. השיר נעשה אהוד ונפוץ, ובעקבות תנועת ההעפלה לארץ ישראל, כיוונו רבים במילותיו אליה.

== פרקי השיר ותכניו ==
השיר המחורז, בגוף ראשון רבים, וכולל ארבעה בתים ופזמון. מילות הפזמון מעודדות את העולים, המשוטטים, המטפסים והמטיילים בארץ באמצעות חזרה קצובה:

הבית הראשון מתאר את השאיפה להגיע אל ארץ ישראל - " אֶרֶץ צֶבִי" - ולשוטט בה: שתי המילים האחרונות משוחחות עם דברי חכמים על ארץ ישראל, הקרויה "ארץ צבי".הבית השני מדרבן את קהל היעד של העולים, לבל יפחדו ממעשה העלייה אל הארץ והשיטוט בה, למשל במילים: "לֵב מִי יֵרַךְ יֵחַת מֵאֶבֶן נָגֶף?"; המשוחחות עם מילות הפסוק בספר דברים: מִי־הָאִ֤ישׁ הַיָּרֵא֙ וְרַ֣ךְ הַלֵּבָ֔ב ".בבית השלישי מתעצמת ומתעמקת חוויית העלייה; המשורר מתאר בו את חוויית ההתעלות הקיבוצית והנפשית העשויות להכלל בעלייה אל הארץ והשיטוט בה מחד, ואת הסכנות והאבדות העלולות להתרחש בעטיה:הבית הרביעי ממשיך לתאר את האפשרויות המקטבות הגלומות ב"העפלה" - הפסגה ו"השיא", והנפילה לתהומות. אבל הדוברים סבורים, כי רוחם של הנופלים נשארת צרורה בהוויה ובזיכרון הקיבוצי של הכלל: "אֶחָד נָפַל. הֲאֵין רוּחוֹ חַי בָּנוּ?"; והדוברים מבטיחים למאזיניהם: "נַעְפִּיל, הַנִּצָּחוֹן אִתָּנוּ.".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do?dscnt=0&frbg=&scp.scps=scope%3A(%22NNL%22)&tab=default_tab&dstmp=1354645069277&srt=rank&ct=search&mode=Basic&dum=true&indx=1&vl(freeText0)=המעפילים+קיפניס&fn=search&vid=NLI מבחר הקלטות של "המעפילים"], באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ההעפלה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:שירי לוין קיפניס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי חנינא קרצ'בסקי
קטגוריה:יצירות משנת 1919
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
או.סי.

עומאר קרדל (נולד ב-13 במאי 1971 בברוקלין, שבניו יורק) ידוע בשם הבמה שלו או.סי. (באנגלית: .O.C) הוא ראפר אמריקאי וחבר ההרכב המחתרתי D.I.T.C.

==קריירה==
עומאר נולד וגדל בבושוויק בברוקלין והתחיל להתעסק בראפ עוד כשהיה נער. הפריצה שלו החלה בשנת 1991 כשהתארח בסינגל הראשון של אורגניזד קונפיוז'ן , שנקרא "Fudge Pudge". בשנת 1992 התארח ברמיקס "Back to the Grill" של אם סי סרץ' יחד עם נאז, שגם היה ראפר מתחיל באותה תקופה. בזכות ההופעות האלה הוא יצר לעצמו פרסום שהויבל להחתמה בווילד פיץ' רקורדס . בשנת 1994 יצא לאור האלבום הראשון שלו "Word...Life" שנחשב לקלאסיקה בעיניי מעריצי היפ הופ רבים.
בזמן ההכנות לאלבום הראשון שלו, התחבר עם אנשים כמו באקווילד ולורד פינס, שהפיקו לו חלקים מהאלבום. לאחר שאלבום הבכורה שלו יצא, עומאר הצטרף להרכב החדש של לורד פינס, D.I.T.C.

בשנת 1997 עומאר עזב את הלייבל הקודם שלו וחתם בפיי דיי רקורדס. שם התחיל לעבוד על האלבום השני שלו, "Jewelz". הוא המשיך לעבוד עם אותם מפיקים מאלבום הקודם ובנוסף עם די ג'יי פרמייר, איי.גי. ודה ביטמינרז. באלבום התארחו האומנים ביג אל, אורגניזד קונפיוז'ן, פרדי פוקס ואיווט מישל.
האלבום השני קיבל ביקורות חיוביות, אך הוא לא צלח במכירות.

בשנת 2001 עומאר חתם אצל JCOR Entertainment והתחיל לעבוד על האלבום השלישי שלו, "Bon Appetit". אחרי האלבום השלישי שלו עומאר לקח הפסקה ובשנת 2005 חזר עם אלבום נוסף בשם "Starchild".

בשנת 2007 הוציא לאור אוסף בשם "Hidden Gems" של הרבה חומרים לא משוחררים שלו, רמיקסים, הופעות אורח וכמה שירים מהאלבום של D.I.T.C וכלל 2 שירים חדשים.

בשנת 2009 הוציא לאור אלבום ביחד עם הראפר איי.ג'י. שברובו הופק על ידי אי-בלייז יחד עם המפיקים לורד פינס, סטטיק סלקטה ושואוביז.

==דיסקוגרפיה==
* Word...Life (1994)
* Jewelz (1997)
* Bon Appetit (2001)
* Starchild (2005)
* Smoke and Mirrors (2005)
* Hidden Gems (2007)
* Oasis ביחד עם AG (2009)
* Trophies (2012)
* Ray’s Café (2014)
* Ray’s Café: The After Hours EP (2014) 
* Dive In (2015)
* Same Moon Same Sun (2017)
* Perestroika (2017)
* A New Dawn (2018)
* Opium (2018)

עם D.I.T.C:
* .D.I.T.C (2000)
* The Movement (2008)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
צוצי

צוצי הוא סרט דרום אפריקאי משנת 2005 שביים גאווין הוד. הסרט הוא עיבוד של ספר באותו שם של הסופר את'ול פיוגארד.

העלילה המתרחשת בשכונת המצוקה אלכסנדרה, גואטנג, על יד יוהנסבורג שבדרום אפריקה, מספרת את סיפורו של צוצי, נער רחוב השודד מכונית ובתוכה מגלה תינוק במושב האחורי, עליו הוא לוקח חסות.

הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2005 והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר בשנת 2006.

==עלילה==
דוד, שאמו מתה ממחלה סופנית בורח מאביו הבעייתי, לאחר מותה יחד עם כמה ילדים אל הרחוב. כמה שנים לאחר מכן שמו הופך לצוצי, והוא הופך למנהיג של כנופיית נערים פושעים. מחלוקת בינו לבין בוסטון, אחד מחברי הכנופיה על רקע רצח נשדד במהלך שוד הופכת לריב המותירה את בוסטון מדמם לאחר שהוכה על ידי צוצי. מאוחר יותר יורה צוצי במהלך גנבת רכב בפומלה, אישה צעירה, ותוך כדי נסיעה ברכב הגנוב מגלה כי במושב האחורי נותר תינוק בן 3 חודשים. צוצי נוטש את הרכב ולוקח איתו את התינוק לשכונת המצוקה בה הוא חי. בהמשך פומלה מתארת לצייר המשטרה את דיוקנו של צוצי, ודיוקן זה מתפרסם בעיתונים.

לאחר שצוצי מבין כי הוא מתקשה לטפל בתינוק בעצמו, הוא מכריח את מרים, אישה אותה רואה בתור למים ולה תינוק גדול יותר, להניק את צוצי. כשהוא מגיע בפעם השנייה מבקשת ממנו מרים לטפל בתינוק בעצמה. צוצי מסכים.

צוצי והחבורה שלו מגיעים לבית משפחת התינוק ושודדים אותו כשהאבא בבית. צוצי מציל את אב התינוק מחברו שעומד להרוג את האבא וצוצי יורה למוות בחברו. 

באחת הפעמים שהוא מגיע אל מרים היא אומרת לו שהיא יודעת מאיפה התינוק, ומבקשת להחזיר אותו אל הוריו. צוצי עובר תהליך מרתק בעקבות הטיפול בתינוק וזה מביא אותו למאמץ לפרוש מהפשע. צוצי מסכים ומגיע לבית ההורים, כשהמשטרה גם מגיעה לשם. השוטרים יוצאים עם אקדחים שלופים ומאיימים על צוצי שאם לא יניח את התינוק הם יירו בו. ג'ון האבא, מבקש מהם להניח את האקדחים כדי שייקח בעצמו את התינוק מצוצי. מיד לאחר מכן, צוצי מסגיר את עצמו למשטרה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטים דרום אפריקאיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
תער

תער-בטיחות לגבר מסוג Mach-3 מייצור חברת Gillete
תער גילוח מן המאה ה-20
תער הוא כלי חיתוך המשמש להסרה של שיער גוף בלתי רצוי באמצעות גילוח. גלגולו המודרני הומצא במאה ה־18, אולם היה בשימוש עוד טרום תקופת הברונזה. העצם דמוי התער העתיק ביותר מתוארך לשנת 18,000 לפנה"ס. בשנות ה־30 של המאה ה־20 הומצאה מכונת הגילוח.

== מאפיינים ==
'תער' הוא מינוח כללי, המתייחס לכל סוגי הסכינים המשמשים לגילוח אשר מגלחים על העור במגע ישיר. בעברית המדוברת לא נפוץ שימוש במונח 'תער', ומשתמשים בדרך כלל בתיאור הכלי הספציפי. ישנם מספר סוגים של כלים המשמשים לחיתוך שיער:

* סכין גילוח – תער־בטיחות ידני, בין אם חד פעמי בין אם רב פעמי – כזה אשר ידיתו היא רב פעמית ואת להבו מחליפים מדי שבועיים–שלושה.
* תער גילוח – כלי גילוח מודרני המורכב מידית אחיזה ומלהבי חיתוך.
* מכונת גילוח – תער־בטיחות חשמלי, המופעל לרוב באמצעות סוללות נטענות. מכונת הגילוח הראשונה יוצרה בשנת 1937.

השימוש בתער המקורי לשם גילוח נזנח כמעט כליל במאה ה־21, בין היתר בשל הקושי הרב להתגלח באמצעותו בלי להיפצע ובשל התחזוקה הרבה שהוא דורש – השחזה וליטוש תכופים. לצורך גילוח נקי התער צריך להיות חד עד מאוד ומכאן הביטוי בעברית – "חד כתער".

==איסור גילוח בתער ביהדות==

במקרא מופיעים האיסורים:

* 
* 

מפסוקים אלו דרשו חכמים במסכת מכות<ref>דף כא עמוד ב</ref> על איסור השחתת הזקן עם תער: על פי מספר פוסקים, מכונת גילוח אינה עונה להגדרה המדויקת של תער, שכן החיתוך שלה הוא באופן של מספריים, ולא חיתוך על ידי העברת הסכין על העור.

בספר דברים כתוב: . בשולחן ערוך נפסק להלכה כי אפשר להעביר את השיער משאר האיברים חוץ מהערווה ובית השחי (אלא אם כן מנהג נשים באיבר מסוים ואז יהיה אסור) עם מספרים (כעין תער אבל לא תער).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גילוח
קטגוריה:כלי חיתוך
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים
קטגוריה:מוצרי טיפוח שיער
עבודת צוות

עבודת צוות או עבודה משותפת מוגדרת כפעילות משותפת של שני פרטים (אנשים, בעלי חיים, רובוטים וכיוצא באלה) או יותר, הפועלים לשם מטרה דומה תוך שיתוף פעולה ביניהם. עבודת צוות מאופיינת בעיקר בקבוצות.
עובדי חברת הגיחון מפעילים יחדיו כלים לסגירת צנרת המים ברחוב פינסקר בירושלים

==יתרונות==
לעבודה בצוות מספר יתרונות ברורים, כאשר הראשון בהם הוא סינרגיה. שיתוף הפעולה בין הפרטים יביא לניצול גבוה יותר של כוח העבודה, מאשר אם היו מבצעים את אותה המשימה בנפרד. לדוגמה, שני אנשים הסוחבים ספה כבדה, יבצעו את המלאכה ככל הנראה בקצב מהיר פי יותר משניים (כיוון ששני אנשים סוחבים את הספה, דרושה מהירות גבוהה מאשר פי שניים לשם הגדרת המצב כסינרגיה) מאשר אילו היו סוחבים את הספה איש איש לבדו.

ביטוי נוסף לסינרגטיות של עבודת צוות, בא כאשר חבר צוות אשר לו יכולת חזקה בתחום מסוים, מחפה על חבר צוות אחר לו יכולות חלשות באותו תחום. לכן, צוות הטרוגני יהיה בעל פחות חולשות, גם אם הן קיימות אצל אחד או יותר מחבריו. שני המצבים המובאים לעיל מתארים מצב בו השלם גדול מסכום חלקיו.

יתרון נוסף הוא עצם העבודה במשותף. אנשים רבים יגדירו את העבודה המשותפת כנעימה יותר. האדם, וכן מספר רב של בעלי חיים, הם יצורים חברתיים, ולכן מטבעם יעדיפו במקרים רבים לבצע משימות בחברה ולא לבד. לדוגמה, מזחלת שלג הנגררת בידי כלבים. עבודת הכלבים כלהקה מעודדת כל אחד מהם בנפרד להמשיך לרוץ עם יתר הפרטים בלהקה.

==חסרונות==
למרות היתרונות הברורים במצבים רבים, במצבים מסוימים עבודה משותפת אינה יעילה יותר מעבודה בנפרד. למשל, כאשר חלל העבודה קטן מדי על-מנת לאכלס פרטים רבים. אפקט זה קרוי גם בשם חוק התפוקה השולית הפוחתת. דוגמה נוספת, אנשים אשר אינם מסכימים ביניהם על המטרה המשותפת או על הדרך לממש מטרה זו.

==דוגמאות נוספות==
נמלים משתפות פעולה בגרירת פגר שממית]]
*שרשרת פועלים המעבירים שקים כבדים ביניהם מנקודה א' לנקודה ב'. הפעולה תתבצע ככל הנראה מהר יותר אילו כל אחד מהם בנפרד היה נושא שקים.
*פס ייצור ממוכן הוא דוגמה לעבודה משותפת של מכונות בלבד או של מכונות ובני-אדם, כאשר המטרה היא יצירת מוצר כלשהו.
*קן נמלים הוא מפעל עבודה משותפת - לכל נמלה תפקיד ברור, והמטרה המשותפת היא הישרדות.
*מכונית לא יכולה לתפקד ככלי הובלה כאשר היא מפורקת לחלקים, ולכן ניתן להגדיר את מצב פעולתה כעבודת צוות של חלקיה השונים. המטרה במקרה זה היא הובלת אדם או משאות ממקום למקום.

==ראו גם==
* סוציאליזציה
* קבוצת עבודה
* משל העיוורים והפיל

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:פעילות שיתופית
קטגוריה:מודרניזציה
גבריאל כהן (צייר)

גבריאל כהן (1933 – 5 במאי 2017) היה צייר ישראלי יליד פריז. בעבודותיו בולטת הנטייה לתיאור אמנות נאיבית.

==ביוגרפיה==
גבריאל כהן נולד בפריז, 1933. עלה לישראל ב-1949. כהן היה חתן פרס ירושלים לשנת 1987. השתתף בתערוכה המקיפה "קדימה, המזרח באמנות ישראל (מוזיאון ישראל, 1998)", וזכה בפרס מרדכי איש-שלום (1999).

בשנת 2002 נערכה תערוכה מיצירותיו בבית האמנים בירושלים. עבודותיו נמצאות באוספים שונים, ביניהם אוסף מוזיאון ישראל.

ב-5 במאי 2017 הלך כהן לעולמו. למחרת נקבר בירושלים.

==פרסים==
* 1987 - פרס ירושלים, לציור ופיסול
* 1999 - פרס מפעל חיים ע”ש מרדכי איש-שלום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אמנות נאיבית
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
ארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל

ארכיון מכון ז'בוטינסקי בישראל שוכן במכון ז'בוטינסקי ברחוב המלך ג'ורג' 38, בתל אביב. בו נשמרים מסמכים, תמונות ופריטי אמנות הקשורים לציונות הרוויזיוניסטית לפלגיה ולתולדותיה.

== תולדותיו ==
ד"ר יוסף פעמוני ליד שולחן עבודתו ב[[קופת חולים לאומית (בסביבות 1950)]]

הוקם בשנות השלושים של המאה ה-20, על ידי ד"ר יוסף פעמוני; תחילה בדירתו הפרטית ואחר כך הועבר אל משרדי "קופת חולים לאומית".

בשנת 1938, בעקבות חיפושי הבולשת הבריטית אחר חשודים בהשתייכות לאצ"ל והעלאתו לגרדום של שלמה בן-יוסף, הופסק איסוף החומר וסידורו במשרדי קופת החולים. פעילות הארכיון חודשה בשנת 1940 עם הפסקת פעילות האצ"ל נגד הבריטים בפרוץ מלחמת העולם השנייה.

לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו אל הארכיון מסמכים הקשורים בפעילות תנועת הנוער בית"ר והתנועה הרוויזיוניסטית באירופה. ד"ר יוסף פעמוני איתר חומרים רבים; בין השאר, כאשר השתתף בקונגרס הציוני ה-22, נפגש עם נציגי התנועה הרוויזיוניסטית ברחבי תבל, וביקש מהם למסור ל"מוזיאון בית"ר" פרסומים, תצלומים ומסמכים על פעילותם. באותה עת הופקד ארכיונו האישי של זאב ז'בוטינסקי על ידי משפחתו. בשנת 1947, זמן קצר לפני שתנועת בית"ר הוכרזה על ידי ממשלת המנדט הבריטי כתנועה בלתי חוקית, שונה שמו מ"מוזיאון בית"ר" ל"מכון ז'בוטינסקי".

לאחר הקמת המדינה הכין ד"ר פעמוני תוכנית אב לקליטת החומר הארכיוני והצגתו לקהל המבקרים. הארכיון החל לשמש גם כארכיון של תנועת החרות ולאחר מכן של המפלגות שבהן נטמעה, גח"ל והליכוד. בשנת 1958 הארכיון קיבל מעמד "ארכיון ציבורי", על פי חוק הארכיונים. בשנת 1964, לפי בקשת הנהלת המכון, הגיש ההיסטוריון פרופ' דניאל קארפי הצעה לארגון החומר הארכיוני וסידורו על פי העקרונות של מקצוע הארכיונאות. פסח גני, שהתמנה לתפקיד מנהל הארכיון לאחר פטירתו של ד"ר פעמוני, יישם את התוכנית והמשיך בפיתוח הארכיון. הארכיון עבר לבניין "מצודת זאב" לאחר הקמתו. בשנת 1990, עם פרישתו של פסח גני, עבר התפקיד לידי אמירה שטרן, והוחל בתהליך מחשוב ודיגיטציה של הארכיון.<ref></ref>

== פריטים ותכנים בארכיון ==
בארכיון שמורים 406 ארכיונים אישיים של זאב ז'בוטינסקי ובני משפחתו ושל מנהיגי התנועה הרוויזיוניסטית ופעיליה וכ-215 ארכיונים מוסדיים. ארגונים ומוסדות שהפקידו בארכיון הם: "ברית הציונים הרוויזיוניסטים" (הצה"ר), "ההסתדרות הציונית החדשה" (הצ"ח), תנועת הנוער בית"ר וסניפיה בישראל ובעולם, תנועת העבודה הלאומית, קרן תל חי, ועדים וליגות (כגון ליגה עברית ימית, הוועד לשחרור האומה), תנועת החרות, גח"ל והליכוד, ארכיונים ואוספים של הארגונים ניל"י, ברית הבריונים, האצ"ל ולח"י, וכן מסמכים הקשורים ל"עליה ב'", לעולי הגרדום, לאנשי המחתרות גולי אפריקה ואחרים.

אוספי הארכיון כוללים מיליוני פריטים במדיה מגוונת: כתבי יד, יצירות אמנות (ציור, פיסול) מקוריות ומשועתקות, דברי דפוס (במכונת כתיבה, שכפול ומכונות דפוס): מכתבים, עיתונים וספרים וסרטי הקלטות שמע ווידאו, ובסוגות רבות: תצלומים (כ-35,000), דגלים, סמלים, כרזות, בולים וגלויות.

רוב הפריטים הנשמרים במכון: כתבי יד ותמונות, נרשמו במאגר הממוחשב שלו, ומאותרים באמצעות מנגנון חיפוש, חלק ניכר מהם נסרק וניתן לצפות בו באתר מכון ז'בוטינסקי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.jabotinsky.org/ארכיון/אודות-הארכיון/ ארכיון מכון ז'בוטינסקי], באתר מכון ז'בוטינסקי בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: ארכיונים
קטגוריה:ציונות רוויזיוניסטית
קטגוריה:הנצחת זאב ז'בוטינסקי
קטגוריה:רחוב המלך ג'ורג' (תל אביב)
גילוי דעת (עלון שבת)

גילוי דעת הוא עלון שבת דתי-לאומי המופץ בשבתות בבתי כנסת דתיים לאומיים ברחבי ישראל. העלון החל לצאת ב-12 בפברואר 2010, בפרשת משפטים.

== על העלון ==
העלון מופץ כמגזין כרומו מעוצב בכל שבוע בימי שישי ב-70,000 עותקים, לאלפי בתי כנסת בכל רחבי ישראל, כולל יישובי יהודה ושומרון.

את העיתון ערך בתחילה נבו כץ שהוחלף ב-2016 על ידי אדם פז. שנה לאחר מכן פרש פז מתפקיד העורך והחליפה אותו בתפקיד איילת שליסל, שפרשה ב-2019 לקראת התמודדותה בבחירות לכנסת ה-21 והוחלפה על ידי אורית מרק-אטינגר. בהמשך ערך את העלון צבי סוכות שפרש ב-2022 לרגל התמודדותו בבחירות לכנסת ה-25, ובשנים 2023–2024 ערך את העלון אלעד הומינר, שעזב בעקבות שירות מילואים במלחמת חרבות ברזל. כיום עורך העלון הוא ישראל קלר.

בעלון מופיעים פינות קבועות של עיתונאים, מאמרים של רבנים ואישי ציבור, ראיונות ומדורים לנשים, מדורים לחיילים, מדורים לפנויים וחידונים. הגיליון פונה למגוון הקהלים במגזר הדתי לאומי.

העלון מופק ומפורסם על ידי חברת הפרסום "פרסומי ישראל", שבבעלות איש העסקים ישראל גולדברג, ועל ידי "קרן אביה", עמותה ישראלית שעוסקת בתחומים שונים (בטיחות בדרכים, חינוך, רווחה ועוד). העמותה הוקמה לזכרו של אביה יהושע גולדברג, תלמיד ישיבת אלון מורה שנספה בתאונת דרכים.

באתר האינטרנט של העלון ניתן לצפות ולהוריד את העלון.

בשנת תשפ"ג עלון גילוי דעת פרס את חסותו על עלון השבת "קרוב אליך".

== מדורים ==
* בדרך לכותל - טור של ישראל גולדברג, מנכ"ל פרסומי ישראל, בו הוא כותב על דרכו לכותל מידי שבת ועל נושאים אקטואליים נוספים.
* חדש על מדף הספרים - ביקורת ספרות.
* בעניינים - סיכום של אירועי השבוע החולף ועדכונים על אירועים שיקרו.
* מעיין השבוע - פינה בה מוצג כל שבוע מעיין אחר, עם פרטים עליו ודרכי הגעה.
* סטטוסיאדה - אוסף ציוצים סאטיריים, בין היתר של אמיר מויאל, ישורון ברטוב ועומר בבאי.
* שליפות - מדור ראיונות בו מראיינים בכל פעם, עסקן ציבור, פוליטיקאי או פעיל ידוע בחברה הדתית לאומית. בין המרואיינים שהתראיינו - ראש הממשלה בנימין נתניהו, שרים, חברי כנסת, שופטים, אנשי תרבות, אנשי עסקים, רבנים ומובילי דעת קהל.
* טורים קבועים של: הרב גבי קדוש, אורי שכטר, אבי קנטרוביץ', שמואל יעקובסון, אייל חריף, הרב מאיר דורפמן, הרב יוני לביא, וד"ר חנה קטן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עלוני שבת
קטגוריה:ציונות דתית: עיתונים
קנר

קַנֶר וגם הוא שם משפחה יהודי שמשמעותו בדר"כ כהן ומורה על יחוס המשפחה דרך האב לאהרון הכהן.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
ארתחששתא השלישי

אַרְתַּחְשַׁסְתְּא השלישי (בפרסית עתיקה: 𐎠𐎼𐎫𐎧𐏁𐏂, בפרסית אמצעית: ארדשיר, בפרסית חדשה: اردشير سوم), שנקרא אוֹכוֹס (ביוונית: Ὦχος; מלך בשנים 358–338 לפנה"ס), היה המלך הגדול של פרס והמלך האחד עשר באימפריה האחמנית, וכיהן גם כפרעה הראשון של השושלת ה-31 של מצרים העתיקה. הוא היה בנו ויורשו של ארתחשסתא השני והוחלף על ידי בנו, ארסס (הידוע גם ארתחשסתא הרביעי). שלטונו חפף לתקופת שלטונו של פיליפוס השני במוקדון ונכתנבו השני במצרים.

לפני עלייתו לכס היה ארתחשסתא אחשדרפן ומפקד בצבאו של אביו. ארתחשסתא התגלגל לשלטון לאחר שאחד מאחיו הוצא להורג, אח אחר התאבד, האח האחרון נרצח ואביו, ארתחשסתא השני נפטר בגיל 86. מיד לאחר שהוכתר למלך, ארתחשסתא רצח את כל משפחת המלוכה כדי להבטיח את שלטונו כקיסר. הוא התחיל שני מסעות מלחמה גדולים נגד מצרים. המסע הראשון נכשל, ולאחריו פרץ מרד ברחבי האימפריה המערבית. ב-343 לפנה"ס, ארתחששתא הביס את נכתנבו השני, פרעה מצרים, הגלה אותו ממצרים, ועצר מרד בפניקיה בדרך. במסעו אף הגלה יהודים מיריחו.

בשנות שלטונו המאוחרות, כוחו של פיליפוס השני ממקדוניה התגבר ביוון, והוא ניסה לשכנע את היוונים למרוד בפרס האחמנית. ארתחשסתא התנגד נחרצות לפעילות זו, ובתמיכתו, העיר פרינתוס הצליחה לעמוד בפני מצור מקדוני. יש ראיות למדיניות בנייה מחודשת בפרספוליס, בה ארתחשסתא הקים ארמון חדש, נבנה בה קברו שלו, והתחילו פרויקטים ארוכי טווח כמו "השער שלא הושלם". לדברי מקור יווני, דיודורוס סיקולוס, בגואס הרעיל את ארתחששתא, אבל לוח בכתב יתדות (המצוי כעת במוזיאון הבריטי) מרמז על כך שהמלך מת מסיבות טבעיות.

האפוס הפרסי שאהנאמה מספר שאלכסנדר הגדול היה בנו של ארתחשסתא השלישי, שקיבל את בתו של פיליפוס השני לאחר שניצח את האחרון בקרב. בלילה הראשון לנישואים הבחין ארתחשסתא בריח הרע שיצא מפיה של בתו של פיליפוס והחזירה בחזרה למוקדון. רק לאחר החזרתה למוקדון התגלה כי האחרונה בהריון והדבר לא נמסר לארתחשסתא. על-מנת לשמור על כבוד משפחת המלוכה ובתו, הסתיר פיליפוס את דבר הגירושים וההיריון, ולאחר היוולדו של אלכסנדר גידל אותו כבנו שלו. כך שלפי סיפור זה היה אלכסנדר פרסי, וכן אחיו החורג של דריווש השלישי.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Matt Waters, Ancient Persia - A Concise History of the Achaemenid Empire, 550–330 BCE, Cambridge University Press, 2014.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.livius.org/person/artaxerxes-iii-ochus/ ארתחששתא השלישי באתר ליוויוס] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:מלכי פרס
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-31
קטגוריה:אלכסנדר הגדול
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קרקסון (משחק לוח)

קרקסון (Carcassonne) הוא משחק הנחת אריחים אסטרטגי, לשניים עד חמישה שחקנים. המשחק נוצר בשנת 2000, על ידי קלאוס יורגן ורדה, בגרמניה. שמו של המשחק הוא כשמה של העיר המבוצרת בתקופת ימי הביניים, קרקסון בדרום צרפת.

המשחק פורסם בגרסה עברית בשנת 2014 שהושקה בכנס דרקוניקון, על ידי חברת מאנקי-טיים. הגרסה העברית הבסיסית כוללת 72 אריחים, ללא הרחבת הנהר הקיימת בחלק מהגרסאות. למשחק יצאו מספר הרחבות, וכן משחקי מחשב על פלטפורמות שונות. המשחק זכה בשנת 2001 בפרס משחק השנה הגרמני (Spiel des Jahres).

== תכולת קופסת המשחק ==
* 40 "חיילים" או "אנשים" ("Meeples", בתרגום העברי "קטנישים") בחמישה צבעים שונים (8 אנשים לשחקן) 
* 72 אריחי משחק ריבועיים
* לוח שמירת ניקוד
* הוראות משחק

האריחים מכילים שילוב של אחד או יותר מהרכיבים הבאים:
* קטע עיר
* קטע כביש או צומת כבישים
* מקטע חווה (שדה)
* בית תפילה

== תחילת המשחק ==
בתחילת המשחק, כל האריחים, למעט האריח הפותח, מפוזרים על השולחן כאשר פניהם כלפי מטה, והם מהווים "קופה". 
האריח הפותח, מונח במרכז השולחן ופניו גלויים (גב האריח הפותח מסומן בצבע שונה).
כמו כן, כל שחקן מניח את אחד מאנשיו על לוח הניקוד, במשבצת ה-0. איש זה משמש אך ורק לסימון הניקוד.

== מהלך המשחק == 
כל שחקן, בתורו, בוחר אריח מה"קופה", מגלה את פניו לכל השחקנים, ומצמיד אותו לפאה של אריח אחד (או יותר) מהאריחים הגלויים.
הפאות הצמודות חייבות להתאים, כלומר, פאה המכילה כביש חייבת להתחבר לפאה המכילה כביש, וכדומה.
במקרה הנדיר, שאין מקום להניח את האריח, הוא מסולק מן המשחק, והשחקן מתחיל את תורו שוב.

לאחר הנחת האריח, השחקן בוחר האם להניח את אחד מאנשיו על אחד הרכיבים (ראה לעיל) על האריח אשר הוא הניח זה עתה. לא ניתן להניח איש אם קיים כבר איש אחר על הרכיב, אך ניתן להניח אריח המחבר רכיבים אשר כבר מכילים אנשים מתורות קודמים.
אם כתוצאה מהנחת האריח הושלמה בניית כביש, הושלמה עיר או בית תפילה הוקף ב-8 אריחים, כל האנשים המצויים על הרכיבים הנ"ל חוזרים לשחקנים אשר הניחו אותם, והשחקן או השחקנים מקבלים ניקוד על השלמת הרכיב לפי כללי קבלת הניקוד (ראה להלן).

המשחק מסתיים לאחר הנחת האריח האחרון. 
בשלב זה מתבצע חישוב ניקוד סופי. השחקן בעל הניקוד הגבוה הוא המנצח.

== ניקוד ==
{| class="wikitable"
|-
! רכיב !! ניקוד על השלמה במהלך המשחק !! ניקוד בסוף המשחק 
|-
| כביש || 1 נקודה על כל אריח || 1 נקודה על כל אריח
|-
| עיר || 2 נקודות על כל אריח רגיל, 2 נקודה על אריח עם מגן || 1 נקודה על כל אריח רגיל, 1 נק' על אריח עם מגן 
|-
| בית תפילה || 9 נקודות || נק' על כל אריח מסביב לבית התפילה ונקודה נוספת עבור אריח בית התפילה עצמו
|-
| חווה || (אין) || 3 נק' על כל עיר שלמה שגובלת בחווה
|}

כללי ניקוד נוספים:
* הניקוד מוענק לשחקן אשר הניח את המספר הרב ביותר של האנשים על העיר, הכביש או החווה. 
* אם ישנם כמה שחקנים עם מספר זהה אנשים, הניקוד מוענק לכל אחד מהם.

== עניין אסטרטגי == 
להלן כמה נקודות אסטרטגיות העולות במהלך המשחק:
* איזון כמות האנשים המונחים על האריחים לעומת האנשים הפנויים 
* מניעת שיתוף של שחקן אחר ברכיבים הנשלטים על ידי השחקן
* שיתוף פעולה בין שחקנים בבניית ערים, חוות וכדומה, במקרה שישנם יותר משני שחקנים.
* האפשרות לגרום לכך ששחקן לא יוכל להשלים את הרכיב

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.pundak.co.il/reviews/boardgames/464-carcassonne סקירה עם הסבר לקרקסון]

קטגוריה:משחקי לוח
קטגוריה:משחקי קופסה
משה דויטשמן

משה (מושיקו) דויטשמן (16 בפברואר 1954 - 5 במרץ 1975) היה חייל ישראלי בחטיבת גולני, אשר נהרג בקרב יריות במהלך הפיגוע במלון סבוי בתל אביב ב-1975. דויטשמן, אשר שהה באותו הזמן בחופשה בביתו, שמע את היריות ויצא להילחם במחבלים. על מעשה זה הוענק לו לאחר מותו עיטור המופת.

==ביוגרפיה==
דויטשמן נולד ב-1954 בלוד, בן פרץ וחנה, ולו אחות ואח. למד בבית הספר היסודי "גורדון" ברמת גן, ובהמשך למד מגדנאות ולאחר מכן התלמד בחנות המשביר לצרכן בעיצוב חלונות ראווה. 

התגייס לצה"ל במאי 1972 ושירת כלוחם בחטיבת גולני. השתתף במלחמת יום הכיפורים, אז נפצע בבטנו בקרב על תל-דהור. 

ב-5 במרץ 1975, כאשר חדרו מחבלים למלון "סבוי" בתל אביב, שהה דויטשמן בחופשה בביתו. כאשר שמע יריות, נטל את נשקו האישי ורץ לעבר המלון. הוא הגיע ראשון אל פתחו, שם נתקל במחבלים, שהתכוונו לצאת לתקיפת יעד נוסף. לאחר חילופי ירי שנמשכו זמן קצר, הוא נפגע ונפל, זחל לעבר מכונית שחנתה בקרבת מקום, ופונה לבית החולים הדסה, שם מת מפצעיו. 

דויטשמן נקבר בבית העלמין הצבאי קריית שאול. על מעשיו הוענק לו עיטור המופת על ידי הרמטכ"ל, רב-אלוף מרדכי גור, בספטמבר 1975.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת
קטגוריה:מעוטרי חטיבת גולני
קטגוריה:חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
קטגוריה:הפיגוע במלון סבוי
קטגוריה:לוד: אישים
קולון (פנמה)

[[תעלת פנמה באזור העיר קולון]]
קולון (בספרדית: Colón) היא עיר נמל בפנמה, בירת פרובינציית קולון והעיר השנייה בגודלה בפנמה. העיר נמצאת לחופי הים הקריבי, כ-50 קילומטרים מבירת פנמה, פנמה סיטי.

העיר נוסדה על ידי ארצות הברית ב-1850 כתחנה על תעלת פנמה. העיר קרויה על שמו של כריסטופר קולומבוס (בספרדית שמו: Cristóbal Colón). היא שוכנת על החוף הקריבי של פנמה.

מרבית העיר נשרפה במלחמת האזרחים הקולומביאנית של 1885, אך היא התאוששה ומ-3,000 תושבים בשנת 1,900 היא הגיעה ל-204,000 תושבים בשנת 2000.

== אטרקציות בקולון ==
מצודת סן לורנסו - מצודה ליד תעלת פנמה. המצודה נכבשה על ידי הנרי מורגן בשנת 1668, ונכבשה בשנית ב-1739.

השוק החופשי של קולון - (לפניכם דף בוויקיפדיה האנגלית).

"הגשר האטלנטי" בקולון - הגשר השלישי ליד תעלת פנמה שבקולון. הגשר נמצא ליד האוקיינוס האנטלנטי. 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:פנמה: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אמריקה המרכזית: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1850
מסביב למדורה

השיר במקור, עיתון דבר, 7 במאי 1948
פלמ"חניקים מסביב למדורה באזור השרון בשנת 1944
"מסביב למדורה" הוא שיר עברי, שנכתב על ידי המשורר נתן אלתרמן והולחן על ידי המלחין יאיר רוזנבלום. הוא אחד השירים הידועים ביותר שנכתבו אודות הפלמ"ח ותרם לבניית המיתוס אודותיו.

==כתיבת השיר==
השיר פורסם על ידי אלתרמן ב-7 במאי 1948 (כ"ח בניסן תש"ח, "כתמיד בניסן, הירח..."), במדורו הטור השביעי בעיתון דבר, לכבוד יום השנה השביעי להקמת הפלמ"ח. היה זה בעיצומה של מלחמת העצמאות וימים מעטים לפני הקמת מדינת ישראל ("על סיפו של הדרור..."), כאשר אנשי הפלמ"ח כבר הספיקו להילחם ולחרף את נפשם בכל חלקי הארץ.

זהו שיר הלל לפלמ"ח ששמו מבוסס על הספר "מסביב למדורה" אשר פורסם שנתיים קודם לכן, ב-1946, על ידי יצחק שדה, שהיה ממקימי הפלמ"ח ומפקדו הראשון. השיר מתאר את הווי אנשיו הצעירים ואת אורח חייהם הפשוט. הוא מעלה על נס את נשיאתם בנטל והקרבתם שנעשו בצנעה ובאלמוניות מחד, ומאידך את המיתוס הנוצר סביב אלו ("מה נוסיף ונאמר, מדברים פעוטים נוצרות אגדות..."). בשיר כלולים גם דברי ביקורת על הפלמ"ח ("זהו טיב הפלמ"ח, הוא איננו משאיר כל מלאכה לשלא משלנו"), אך מילותיו מסתיימות בהכרה ברורה בתרומת הפלמ"ח לתקומתה הקרובה של המדינה:

==הלחנת השיר וביצועו==
יאיר רוזנבלום הלחין את השיר מיוזמתו בשנת 1971. הוא נועד להיכלל בתוכניתה של להקת הנח"ל שהופקה באותה שנה, והסולן המיועד היה גידי גוב. לא כך היה לבסוף וזאת עקב מחלוקת שפרצה בין חברי הלהקה סביב הפקת אותה תוכנית, שהביאה לפרישת רוזנבלום מהפקתה. בעקבות זאת העביר רוזנבלום את השיר אל צוות הווי חטיבת הצנחנים ושלישיית פיקוד המרכז עם הסולנית דורית ראובני, והוא הושר על ידם במשותף. כך נולד הביצוע הידוע ביותר של השיר. בעקבות הצלחתו אוחדו שני ההרכבים כדי ליצור את להקת פיקוד המרכז, וכללו את השיר בתוכניתם "שר מי ששר אחרון".

לשיר הופק גם וידאו קליפ ידוע בהשתתפות חברי להקת פיקוד מרכז. שובצו בו תמונות רבות של אנשי הפלמ"ח, ולצידן צולמו חברי הלהקה כשבידיהם רובים והם משחזרים חלק מאותן תמונות.

במצעד הפזמונים העברי השנתי של קול ישראל בשנת תשל"ב הגיע השיר למקום השלישי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* אלי אשד, [http://www.e-mago.co.il/Editor/calt-2789.htm מסביב למדורה: הפזמון שגרם מרד בצה"ל], באתר מגזין אימגו, 26 באפריל 2009
* פרק 37 בספרה של זיוה שמיר, כלניות: על פזמוניו של נתן אלתרמן, תל אביב, ספרא והוצ. הקיבוץ המאוחד ספרית הפועלים, 2022

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1948
קטגוריה:שירי דורית ראובני
קטגוריה:שירי הטור השביעי
קטגוריה:שירי להקת פיקוד מרכז
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יאיר רוזנבלום
קטגוריה:שירי מלחמת העצמאות
קטגוריה:שירים על חיילים
קטגוריה:הנצחת הפלמ"ח
מהדורת קוורטו

מהדורת "קוורטו רע" של [[המלט, 1603]]
מהדורת קוורטו הוא ספר או חוברת המורכבת מדפים בגודל רבע-גיליון, כלומר גיליון דפוס סטנדרטי מקופל פעמיים ומודפס משני צדדיו, כך שמכל גיליון נוצרים שמונה עמודים מודפסים. גודל הדף הוא אינץ' ( סנטימטר). המונח משמש, מלבד בקיטלוג יצירות דפוס, למהדורות הנפרדות של מחזות יוצרים מהתקופה האליזבתנית, בראש ובראשונה ויליאם שייקספיר.

== מהדורות קוורטו בתקופה האליזבתנית ==
בתקופה האליזבתנית איפשרה טכנולוגיית הדפוס הדפסה זולה יחסית של חוברות בגודל רבע-גיליון.

בעוד ספרים בעלי חשיבות הודפסו בפורמט פוליו (חצי-גיליון), לא נחשבו מחזות ופואמות כחומר חשוב מספיק להוצאה בדפוס כספרים והוצאו לאור כחוברות בפורמט קוורטו.

=== קוורטו טוב וקוורטו רע ===
שייקספיר ומחזאים אחרים בני דורו כיוונו את יצירתם לבמה והזכויות על המחזה נשמרו על ידי המחזאי וקבוצת התיאטרון שהעלתה את המחזה (במקרה של שייקספיר - אנשי הלורד צ'מברלין).

עם זאת, עקב הפופולריות של המחזות התקיימה תחרות בין מוציאים לאור להדפיס את טקסט המחזות. לשם כך נעזרו המוציאים לאור ברישומי לחשן התיאטרון, בכתבנים שישבו בקהל ובזכרונם של שחקנים שסיפקו את טקסט המחזה למו"ל. מדובר היה בפעולה בלתי-חוקית וגנבת האפשרות הבלעדית להציג את המחזה מידי להקת התיאטרון בעלת הזכויות. כל מו"ל ביקש להיות הראשון שיוציא לאור מחזה פופולרי וכך, עקב החיפזון וההסתמכות על מקורות בלתי-אמינים ראו אור גרסאות פגומות של רבים מן המחזות, הכוללים שגיאות רבות ואיכות הפקתם נמוכה. מהדורות אלה נקראות "קוורטו רע" (Bad Quarto). כאשר נאספו מחזותיו של שייקספיר להוצאה אחת ב-1623, במסגרת מהדורת הפוליו הראשונה, כתבו עורכי המהדורה בהקדמה שהציבור היה חשוף לפני כן ל"אינספור עותקים גנובים, פגומים, עילגים ומעוותים על ידי נוכלים ומתחזים".

במקרים מסוימים מכרו להקות התיאטרון את המחזות ומסרו למו"ל נאמן טקסט אמין. כך, ב-1598 למשל נקלעה להקת התיאטרון של שייקספיר לקשיים כספיים, עקב כך נאלצה הלהקה למכור את הזכויות על ארבעה ממחזותיה. המחזות ריצ'רד השלישי, ריצ'רד השני, הנרי הרביעי, חלק ראשון ועמל אהבה לשווא נמכרו למוציא לאור שפרסם אותם במהדורת קוורטו כספרונים.

חוקרי שייקספיר נתקלים לעיתים בהבדלים משמעותיים בין מהדורות הקוורטו לבין עצמן ובינן לבין מהדורת הפוליו. לעיתים עד כדי תמונות שלמות הנמצאות במהדורה אחת ונעדרות מן השנייה. הבדלי גרסאות גדולים נמצאים במחזות המלט, המלך ליר, מקבת', רומיאו ויוליה ועוד. מהדורות קוורטו ידועות מסומנות במחקר , וכן הלאה. במקרים רבים דנים החוקרים אם מדובר בשיבושים מחמת שגיאות וכתיבה על סמך זיכרון או שהן משמרות גרסה אותנטית של המחזה שהועלה על הבמה.

== קישורים חיצוניים ==
* דורי פרנס, [http://www.shakespeare.co.il/play.php?play=romeo-and-juliet-quarto-1 קווארטו, פוליו ואוקטאבו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויליאם שייקספיר
קטגוריה:דפוס
ג'ון מרפי (שחיין)

ג'ון ג'וזף מרפי (באנגלית: John Joseph Murphy; נולד ב-19 ביולי 1953) הוא שחיין אמריקאי בעבר. אלוף אולימפי, אלוף עולם בעל 4 מדליות, מהן 3 זהב ושיאן עולם.

== ביוגרפיה ==
מרפי נולד בשיקגו, אילינוי. הוא למד באוניברסיטת אינדיאנה ושחה בהדרכתו של המאמן הנודע "דוק" קונסילמן, לצידו של מארק ספיץ.

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי, קולומביה בשנת 1971 זכה ב-2 מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב.

===מדליית זהב אולימפית===
באולימפיאדת מינכן (1972) זכה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם דייוויד אדגר, ג'רי היידנרייך וכוכב המשחקים מארק ספיץ בשיא עולם חדש של 3:26.42 דקות, לפני ברית המועצות (3:29.72 דקות) ומזרח גרמניה (3:32.42 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.35 שניות, אחרי רולנד מאתס ממזרח גרמניה שקבע שיא אולימפי חדש של 56.58 שניות ובן ארצו מייק סטאם (57.70 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.08 שניות.

===מדליית זהב באליפות עולם===
באליפות העולם שנערכה בבלגרד, אותה העת יוגוסלביה בשנת 1973 זכה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם מל נאש, ג'ו בוטם וג'ים מונטגומרי בתוצאה של 3:27.18 דקות, לפני ברית המועצות (3:31.36 דקות) ומזרח גרמניה (3:32.03 דקות).

באליפות העולם שנערכה בסנטיאגו דה קאלי בשנת 1975 זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחי שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם ברוס פורניס, ג'ים מונטגומרי ואנדי קואן בשיא עולם חדש של 3:24.85 דקות, לפני מערב גרמניה (3:29.55 דקות) ואיטליה (3:31.85 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא אליפות חדש נוסף של 3:49.00 דקות, לפני מערב גרמניה (3:51.85 דקות) ובריטניה (3:52.80 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.34 שניות, אחרי רולנד מאתס שקבע שיא אליפות חדש של 58.15 שניות ולפני מל נאש (58.38 שניות).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
צו מניעה (קמפיין)

צו מניעה הוא קמפיין של החברה לתועלת הציבור "שמיר", שהוקמה בשנת 2003 במטרה לספק מידע רפואי לציבור ללא תשלום. מטרת הקמפיין היא להפחית את מספר החולים בסרטן המעי הגס, העלאת המודעות למחלה, שכיחותה ואמצעים למניעתה וגילויה המוקדם, כדוגמת בדיקות קולונוסקופיה, וסיוע בהעברת מידע בתחום. הקמפיין מתנהל בעיקר בהתנדבות, והוא נעשה בשיתוף עם איגוד רופאי הגסטרואנטרולוגיה ועם ארגון הגג האירופי Digestive Cancer Europe (DICE).

האגודה פועלת בדרכים שונות למען העלאת המודעות למחלה ומניעתה, כגון "מרוץ בתחתונים" בשם "תזיזו ת'תחת" המתקיים בפארק הירקון בתל אביב ובו הרצים לובשים תחתונים מעל לבגדי הריצה ועליהם מסרים. 

בשנת 2009 הוצגה כחלק מהקמפיין תערוכת "Giant Colon" בנמל תל אביב ובה מעי גס ענקי שניתן ללכת בתוכו ולגלות במהלך השוטטות את הסממנים למחלה ולמחלות מעיים נוספות.

<gallery>
קובץ:Zav Menia 2012 1.jpg|אירוע צו מניעה בפארק הירקון בתל אביב (2012)
קובץ:Zav Menia 2012 2.jpg|נקודת זינוק למרוץ במקצה התחרותי של 5 ק"מ
</gallery>

==סרטן המעי הגס==

 
סרטן המעי הגס הוא מחלה הכוללת גידולים סרטניים במעי הגס, בחלחולת (סרטן הרקטום) ובתוספתן. זהו סוג הסרטן השלישי בשכיחותו, והשני בגורמי המוות הסרטניים בעולם המערבי. הסברה היא כי גידולים סרטניים במעי הגס מקורם לרוב בפוליפים אדנומטיים במעי הגס. גידולים אלה שפירים בדרך כלל, אך כמה מהם עלולים להיעשות ממאירים עם הזמן. המחלה מאובחנת באמצעות קולונוסקופיה, בדיקה פולשנית של המעי הגס דרך החלחולת. הטיפול הוא בדרך כלל ניתוחי, ובמקרים רבים נדרשת גם כימותרפיה.

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:סרטן
קטגוריה:ישראל: ארגוני בריאות ורפואה
דניאל דה מוטה

דניאל דה מוטה אלבס (נולד ב-11 בספטמבר 1985 באטלברוק שבלוקסמבורג) הוא כדורגלן לוקסמבורגי ממוצא פורטוגלי המשחק כחלוץ בקבוצת ראסינג אף. סי. יוניון לוקסמבורג ובנבחרת לוקסמבורג.

==קריירה==
דה מוטה התחיל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון בעיר הולדתו, אצלה אטלברוק. בעונת כבש 16 שערים ובעונה לאחר מכן זכה בתואר מלך השערים של הליגה עם 24 שערים.

ביולי 2008 עבר למועדון הגדול בלוקסמבורג F91 דודלאנג' תמורת 65,000 אירו. עם קבוצת דודלאנג' זכה דה מוטה ב-6 אליפויות וארבעה גביעים.

דה מוטה בן להורים פורטוגלים שעבדו בלוקסמבורג. ב-2007 השיג אזרחות לוקסמבורגית ומשחקו הראשון היה במסגרת מוקדמות יורו 2008 נגד נבחרת . ב-9 בפברואר 2011 כבש את 2 שעריו הראשונים במדי הנבחרת בניצחון נגד במשחק ידידות. ב-7 בספטמבר 2012 כבש את שערו הראשון במסגרת רשמית בהפסד 2-1 ל.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים לוקסמבורגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:כדורגלני F91 דודלאנג'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לוקסמבורג
קטגוריה:לוקסמבורגים שנולדו ב-1985
אורליאן ז'ואקים

אורליאן ז'ואקים (בלוקסמבורגית: Aurélien Joachim) (נולד ב-10 באוגוסט 1986) הוא כדורגלן לוקסמבורגי המשחק בעמדת החלוץ. אורליאן הוא אחיו הצעיר של רוכב האופניים הלוקסמבורגי בנואה ז'ואקים.

== קריירה ==
ז'ואקים גדל במחלקת הנוער של וירטון ובשנת 2004 עלה לקבוצה הבוגרת. ב-2006 עבר לבוכום מהבונדסליגה ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון, ושנה לאחר מכן עבר למילואים של אלמניה אאכן. בשנת 2008 עבר ז'ואקים לדיפרדנג' 03 מליגת העל הלוקסמבורגית.

במאי 2011 עבר ל-F91 דודלאנג'. לאחר שזכה עימה באליפות בשנת 2012, זכה ז'ואקים להשתתף עם המועדון במוקדמות ליגת האלופות. ב-2 המשחקים נגד טרה פנה מסן מרינו כבש 4 שערים, ב-2 משחקים והוסיף עוד שתיים בצמד המשחקים מול רד בול זלצבורג בסיומו עברה דודלאנג' שלב ונעצרה על ידי מריבור הסלובנית. ב-29 באוגוסט 2012 הושאל לוילם II עד לסיום העונה. בשנת 2013 עבר לשחלק בקבוצת וואלבייק ההולנדית.

בקיץ חתם בצסק"א סופיה הבולגרית, ב-17 ביולי 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת מוקדמות הליגה האירופית נגד זימברו קישינב.

=== נבחרת ===
בספטמבר 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במדים בינלאומיים של נבחרת לוקסמבורג כשהוא רק בן 19. את השער הראשון שלו כבש ב-7 בפברואר 2007 בניצחון 1-2 במשחק ידידות על כאשר ז'ואקים כבש את שער השוויון.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים לוקסמבורגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:כדורגלני וירטון
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:כדורגלני F91 דודלאנג'
קטגוריה:כדורגלני וילם II
קטגוריה:כדורגלני ואלבייק
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:כדורגלני בורטון אלביון
קטגוריה:כדורגלני לירסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לוקסמבורג
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:לוקסמבורגים שנולדו ב-1986
רשימה מקובצת

רשימה מקובצת (ר"מ) היא יחידה רישומית בצה"ל, אשר אינה כוללת תקני כח אדם, אלא מסופחים אליה רישומית חיילים שאינם כלולים זמנית במצבה של יחידות אחרות, שהן בעלות תקן כוח אדם.

חלק מהר"מים שהתקיימו בעבר מוזגו ליחידות צה"ליות אחרות.

==דוגמאות ליחידות ר"מ==
*ר״מ 2 – חיילים אשר בשל מצב רפואי זמני נבצר מהם לבצע תפקיד ביחידתם.
*ר"מ 3 – חיילים במעצר/מאסר (3א'), מחבוש (3ד') ומאסר בכלא אזרחי (3ב'). ר"מ 3ב' משולב כעת בענף "עצמה" במיטב.
*ר"מ 4 – חיילים במהלך הכשרתם – טירונות בסיסית (4ב') וקורס יסוד (4ג'). ר"מ 4א' משולב כעת כ-תנה"ג בענף תגבורת סדיר במיטב.
*ר"מ 6 – חיילים עריקים (ר"מ 6ב עריק בארץ, ר"מ 6ב עריק בחו"ל), שבויים (ר"מ 6ד) ונעדרים (ר"מ 6א).
*ר"מ 7 – חופשה ללא תשלום למשרתי קבע
*ר"מ 8 – חיילים בדחיית שירות.
*ר"מ 44 – משרתי קבע בלימודים מלאים.
*ר"מ 60 – חיילי מילואים אשר לא ניתן לזמנם בשל היותם חברי הכנסת או מועמדים לכנסת. 
*ר"מ 70 – חיילי מילואים אשר לא ניתן לזמנם בשל היותם נמצאים באופן קבוע בחו"ל.
*ר"מ 80 – חיילי מילואים אשר לא ניתן לזמנם בשל היותם נבחרי ציבור (שרי ממשלה, חברי כנסת, ראשי עיריות וכדומה) מכהנים.

==קישורים חיצוניים==
* פירוט הרשימות הקיימות בנספח ד' ב, 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צה"ל
תיאטרון אבי

כרזה המודיעה על ההצגות הראשונות בתיאטרון אבי
תיאטרון אבי (באירית: Amharclann na Mainistreach היגוי אפרוקסימטיבי:"אווארקלן מה מונישטרך", באנגלית: Abbey Theatre) הוא התיאטרון הלאומי בדבלין, אירלנד.

== היסטוריה ==
תיאטרון אבי הוקם בשנת 1903 על מנת להציג יצירות של מחזאים אירים, או בעלות נושאים קשורים לאירלנד ולתרום לקידום הזהות התרבותית של ארץ זו. עם מייסדיו נמנו הליידי אוגוסטה גרגורי, המשורר ויליאם בטלר ייטס והלאומן האירי אדוורד מרטין. ההצגה הראשונה הועלתה על בימתו ב-27 בדצמבר 1904. הוא נוסד על בסיס התיאטרון הספרותי האירי (1899) והחברה הדרמטית הלאומית האירית של וילי פיי. השטח שעליו נבנה נרכש ברחוב Old Abbey בדבלין בתמיכתה של אני הורנימן.

בשנותיו המוקדמות שם התיאטרון נקשר מאוד לסופרים של התחייה האירית והתחייה הקלטית ושימש אכסניה למחזאים ושחקנים אירים רבים. על במת תיאטרון אבי הוצגו מחזות בכורה של סופרים אירים כמו ויליאם בטלר ייטס, איזבלה גרגורי, ג'ון מילינגטון סינג, ג'ורג' ויליאם ראסל ושון או'קייסי. המוסד התפרסם במיוחד בהפקות של מחזות מן המאה ה-20 המוקדמת.
בשנים האחרונות של המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 התיאטרון מקדם דורות צעירים של מחזאים ושחקנים. התיאטרון מאחסן גם במה ניסיונית, "תיאטרון פיקוק", עם אולם של 157 מקומות, שעל במתו משחקים תלמידי בית הספר למשחק של הבית.

בנוסף להקתו ערכה סיורי מופעים בחו"ל, במיוחד בצפון אמריקה. החל משנת 1925 הוא זכה למימון מממשלת אירלנד והפך לתיאטרון הממלכתי המסובסד הראשון שבעולם שהוא דובר אנגלית. גם בימינו הוא מקבל סבסוד שנתי מהמועצה לתרבות של אירלנד.

אחרי שנהרס בדליקה בשנת 1951 להקת התיאטרון אבי נאלצה להתארח בבניין התיאטרון קווינ'ס.
בשנת 1966 נבנה מחדש לפי תוכנית האדריכל מייקל סקוט ואולמו מכיל כיום 628 מושבים.
עד שנת 2006 נוהל התיאטרון על ידי חברה שנשאה את השם "חברת התיאטרון הלאומי בע"מ". מאז הוא מנוהל על ידי חברה חדשה בשם Abbey Theatre-Amharclann na Mainistreach. תיאטרון אבי מציג גם מחזות בשפה האירית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.webcitation.org/68FXKztzM?url=http://www.abbeytheatre.ie/behind_the_scenes/article/history/ תולדות התיאטרון] באתר הרשמי
* 

קטגוריה:תיאטראות לאומיים
קטגוריה:דבלין: מבנים
משה פדהצור

משה פדהצור (פודהורצר; ה' בסיוון תרמ"ט, 4 ביוני 1889 – ב' בתשרי תשכ"ג, 30 בספטמבר 1962) היה מראשי היישוב היהודי בצפת, כיהן כראש העיר הראשון של צפת לאחר קום המדינה.

==ביוגרפיה==
נולד בצפת, בנו של אלעזר יעקב פודהורצר ורוחמה, בת הרב רפאל זילברמן, רבה של צפת. למד בישיבה של סבו הרב זילברמן, וכן אצל הרידב"ז. נישא לבתו של דודו, הרב אלעזר זילברמן.

היה מזכירו ועוזרו הראשי של סבו הרב זילברמן. סייע לאביו בפעולותיו במירון. בשנת 1924 יזם סלילת כביש מצפת למירון, ששימש את העולים לקברו של רבי שמעון בר יוחאי. בדצמבר 1923 נבחר למזכיר סניף בני ברית בצפת. היה פעיל מרכזי במוסדות ובארגונים יהודיים מקומיים שסייעו ליהודי צפת וארגן מגביות לטובת היישוב. פרסם מאמרים רבים בעיתוני התקופה בישראל ומחוצה לה לטובת היישוב היהודי בצפת ובגליל העליון. סייע לקרן הקיימת לישראל בגאולת אדמות בעין זיתים ובמירון.

בשנת תר"צ (1930) התמנה כחבר במועצת העיר, ובמשך השנים מילא תפקידים מרכזיים בגופים ציבוריים רבים. 

בשנת 1931 נבחר לוועד הקהילה בצפת ונתמנה ליו"ר ועד הקהילה, תפקיד בו החזיק שנים רבות.

לאחר מאורעות תרפ"ט הודו שלטונות המנדט בפני חברי הוועד הזמני של יהודי צפת כי אין להם יכולת להגן על ביטחונם של יהודי העיר והורו לתושבים לנטוש את העיר. פודהורצר עמד בראש המתנגדים בהכריזו: "לא נזוז מפה, לא נסכים שצפת תהיה חברון שנייה!". בעקבות זאת חזרו בהם השלטונות מהחלטתם ופודהורצר עצמו התמנה לחבר בהנהלת קרן העזרה לנפגעי הפרעות. גם במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט פעל להגנת תושבי העיר. בשנת 1938, לאחר שכוחות הצבא עזבו את העיר, הפעיל את קשריו אצל שלטונות המנדט ובעקבות זאת הוחזרו כוחות הצבא לעיר והוגדל מספר הנוטרים העבריים בעיר.

בתקופת מלחמת העצמאות מילא תפקיד מרכזי בהנהגת הציבור היהודי בצפת. לאחר קום המדינה התמנה לראש העיר צפת. אחד ממפעליו הבולטים כראש עיר היה הקמת קריית האמנים בעיר. כיהן בתפקידו עד שנת 1955.

פודהרצר היה נשוי פעמיים. רעייתו הראשונה, לאה (בתו של דודו, הרב אלעזר זילברמן), נפטרה במגיפה בשנת 1918. לשניים נולדו חמישה ילדים. נישא בשנית לשושנה. בנו מרעייתו שושנה היה העיתונאי דוד פדהצור ונכדו היה הטייס והפרשן הצבאי ראובן פדהצור.

נפטר בצפת בשנת 1962, ונקבר בבית הקברות בעיר.

== לקריאה נוספת ==
בצל המצודה - עמידתה של צפת בתש"ח, מאיר מיבר, הוצאת מלוא

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית צפת
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
משה
קטגוריה:משפחת זילברמן (צפת)
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בצפת
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
אלעזר יעקב פודהורצר

ממוזער
אלעזר יעקב פודהורצר (ט"ו באדר תר"כ, מרץ 1860 – י"ד בחשוון תרפ"ה, נובמבר 1924) היה מראשי היישוב היהודי בצפת, שד"ר ומגואלי מירון.

==ביוגרפיה==
נולד בצפת, בן הרב יונה פודהורצר. סבו, הרב יעקב פודהורצר (נכדו של רבי משה פודהוצר), כיהן כרב בטרנופול שבגליציה ועלה לארץ ישראל באמצע המאה ה-19 והתיישב בצפת. בצעירותו קיבל חינוך תורני. נישא לבתו של הרב רפאל זילברמן, רבה של צפת.

בשנת תרמ"ז (1887) יצא מטעם קהילת יהודי צפת למסע במדינות הקיסרות האוסטרו-הונגרית כדי לקבל את עזרתם של היהודים עבור תושבי צפת.

היה מגואלי אדמת מירון. הוא רכש אדמה במקום, הקים ישיבה ומושב זקנים, כמו כן גאל את קברו של רבי יוחנן הסנדלר וסייע בגאולת שרידי בית הכנסת העתיק במירון שבסמוך לקבר רבי שמעון בר יוחאי.

במשך שנים עמד בראש בית החולים אטלינגר בצפת. פעל להקמת בית חולים מודרני יותר ובהשתדלותו הוקם בית החולים רוטשילד (כיום בית החולים זיו).

היה מראשי הציבור בצפת ובגליל העליון וייצג את התושבים בפני השלטונות. כמו כן פעל רבות בקרב התושבים במושבות בגליל העליון. 

בנו הוא משה פדהצור, שכיהן כראש העירייה הראשון של צפת לאחר קום המדינה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* פנחס גרייבסקי, [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DHY%2F1934%2F10%2F23&id=Ar00501&sk=197244F6 מהבונים הראשונים: ליום מלאת 10 שנים לפטירתו של הרב אלעזר יעקב פודהורצר ז"ל], דואר היום, 23 באוקטובר 1934, עמ' 5

קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
אלעזר
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:משפחת זילברמן (צפת)
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1860
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1924
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20