OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
PGM 338

רובה PGM 338 (הנקרא גם PGM Mini-Hecate .338) הוא רובה צלפים לטווח רחוק שתוכנן ומיוצר על ידי חברת PGM Précision הצרפתית. הרובה נקרא על שם הקליבר שלו: 0.338 לפואה מגנום, המיועד לצליפה לטווחים ארוכים של יותר מ-1,000 מטר. הרובה תוכנן כרובה צלפים נגד אנשים ונחשב למדויק ביותר, אמין ונוח ליורה. מתחריו העיקריים בנתח שוק זה של רובי הצלפים הם המקמילן TAC-338, האקורסי אינטרנשיונל ארקטיק וורפר AWM, הבארט MRAD ורובי סאקו TRG. 

בידיו של צלף מיומן הרובה מסוגל להשיג באופן עקבי דיוק של 0.5 דקת קשת (0.5 MOA) עם תחמושת match-grade. הרובה תוכנן לצליפה נגד מטרות אדם בטווחים של 500–1,400 מטר. בטווחים קצרים יותר מ-500 מטר יש חשש לחדירת יתר עקב עוצמת הירי, דבר שעלול להיות בעייתי בתרחישי חילוץ בני ערובה. בטווחים של מעל 1,200 מטר דיוק הרובה נפגע עקב מגבלות התחמושת אך הוא עדיין יעיל לטווחים של עד 1,500 מטר.

את הרובה ניתן להטעין במחסנית בת 10 כדורים. 

החברה מציעה את האביזרים הבאים בנוסף לרובה עצמו: משתיק קול PGM, ידית אחיזה ארגונומית מעץ, מתפסים מעץ, מסילות פיקטיני ארוכות לגג הרובה ולצדדים, מתאם לטלסקופים PGM, כוונות ברזל PGM לגיבוי, תיבת נשיאה ורצועה לנשיאת הרובה.

הרובה נמצא בין השאר בשירות היחידה המיוחדת ללוחמה בטרור של ישראל, הימ"מ, מאז 1996 (ביחד עם "אחיו הקטן" PGM Ultima Ratio ו"אחיו הגדול" PGM Hecate) וזאת בזכות דיוקו הרב, הארגונומיה הנוחה שלו והאיכות הכללית שלו. עקב אמברגו אירופאי על תחמושת וחלקי חילוף ל-PGM הצרפתי, החל הימ"מ בשנת 2013 לקלוט רובי בארט MRAD למערך הצליפה לטווח רחוק במקום רובי PGM 338 שהתבלו ונשחקו.

<gallery widths=500 heights=200 mode=packed>
Mini Hecate-338 Lapua Magnum-01.jpg|רובה PGM 338
</gallery>

== משתמשים ==

* : בשימוש צבא צרפת.
* : היה בשימוש יחידות מיוחדות, בהן הימ"מ.
* : בשימוש יחידות הקומנדו של הצבא.
* : בשימוש צבא סלובניה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20101116013944/http://www.pgmprecision.com/index.php?page=pgm338&hl=en_US PGM Précision]
* [https://web.archive.org/web/20100511083945/http://www.drakeassociates.us/content/pgmweaponsystems Drake Associates]
* [https://web.archive.org/web/20110715074318/http://www.pgmprecision.com/uploads/pdf/pgm338_2008_en.pdf PGM 338 data sheet]
* [https://web.archive.org/web/20110715074446/http://www.pgmprecision.com/uploads/pdf/manuels/user_manual_pgm338.pdf User Manual PGM .338 LM]
* [https://web.archive.org/web/20100826064318/http://world.guns.ru/sniper/sn47-e.htm Modern Firearms]
* [http://uvson308.free.fr/photogallery/PGM338/thumb.html PGM 338 תמונות]
* [http://www.tactical-life.com/online/tactical-weapons/socom-psr-contenders/ SOCOM PSR Contenders by Tom Beckstrand]
* [http://www.tactical-life.com/online/special-weapons/pgm-precision-338-lapua-mag/ PGM PRECISION .338 LAPUA MAG Drake Associates' PGM 338 by Charlie Cutshaw]
* [https://web.archive.org/web/20140517214722/http://lk-defence.de/ PGM Germany]

קטגוריה:רובי צלפים
קטגוריה:נשק קל צרפתי
קטגוריה:רובים בקליבר 0.338 אינץ'
מרים אל-מנסורי

מרים אל-מנסורי (בערבית: مريم المنصوري; נולדה ב-1979 באבו דאבי) היא טייסת הקרב הראשונה באיחוד האמירויות הערביות. הייתה מהנשים הראשונות שהצטרפו לחיל האוויר האמירתי לאחר שנשים הורשו לשרת בחיל, זוכת "מדליית גאוות האמירויות". אל-מנסורי השתתפה בתקיפות האוויריות של איחוד האמירויות נגד דאעש מעל שטח סוריה.

== ביוגרפיה ==
אל-מנסורי היא בת למשפחה בת שמונה ילדים, המשתייכת לאחת החמולות הגדולות באבו דאבי. למדה תואר ראשון בספרות אנגלית באוניברסיטת איחוד האמירויות הערביות. שאפה להיות טייסת ושירתה בצבא איחוד האמירויות במשך כעשר שנים, לפני שנפתחה האפשרות לגיוס נשים לחיל האוויר. סיימה את לימודיה בבית הספר לתעופה ב-2007 והייתה אחת הנשים הראשונות שהצטרפו לחיל האוויר של איחוד האמירויות הערביות.

אל-מנסורי היא קצינה בדרגת מייג'ור (המקבילה לדרגת רב-סרן בצה"ל) ומטיסה מטוס מסוג F-16 פייטינג פלקון. ב-2014 הייתה אחת הזוכות במדליית "גאוות האמירויות".

=== תקיפות בסוריה ===
אל-מנסורי הובילה תקיפות אוויריות מעל שטח סוריה, כחלק מהשתתפות איחוד האמירויות הערביות בקואליציה בינלאומית נגד דאעש עד לנפילתו בשבי של הטייס הירדני מועאז אל-כסאסבה במהלך התקיפות, אז פרשה איחוד האמירויות מהשתתפות בקואליציה. על אף שרואיינה לתקשורת מספר פעמים גם לפני השתתפותה בתקיפות נגד דאעש, הרי שלאחר התקיפות זכתה לסיקור נרחב בתקשורת הבינלאומית. ממשלת איחוד האמירויות נעזרה בסיפורה של אל-מנסורי כדי לקדם תדמית חיובית של מדינה בעלת תרבות אסלאם מודרני. 

במגוון אמצעי תקשורת פורסם כי לפי סוכנות ידיעות פלסטינית, משפחתה המורחבת של אל-מנסורי גינתה את פעילותה ונידתה אותה.

== ראו גם ==
* פמיניזם אסלאמי
* ת'וריא א-שאווי - טייסת מרוקאית. האישה המרוקאית הראשונה שקיבלה רישיון טיס.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1979
קטגוריה:טייסות (נשים)
קטגוריה:אמירתים שנולדו במאה ה-20
קומונה (צ'ילה)

קומונה (בספרדית: comuna) היא הדרגה השלישית, הנמוכה ביותר מבין דרגות החלוקה המנהלית של צ'ילה, ומקביל למועצה אזורית או מועצה מקומית בישראל, אם כי קומונה יכולה לכלול ערים שלמות. באזורים מאוכלסים בצפיפות, דוגמה סנטיאגו דה צ'ילה, ולפראיסו וקונספסיון מחולק אגד הערים למספר קומונות. ולהפך, באזורים דלילי אוכלוסין יכולה הקומונה להשתרע על שטח כפרי נרחב יחד עם כמה יישובים שגודלם יכול לנוע מכפרים לעיירות ועד ערים.

קומונה נשלטת על ידי גוף הנבחר בבחירות ישירות הקרוי מועצה מוניציפלית (concejo municipal), הכולל ראש עירייה (alcalde) וחברי מועצת העיר (concejales), לתקופה של ארבע שנים. מנהלת השירותים של הקומונה קרויה רשות מקומית (municipalidad) ושוכנת במשרדים של ראש העירייה (alcaldía). על פי חוק הצ'יליאני יכולה רשות מקומית אחת לנהל יותר מקומונה אחת, אף שבפועל קיימת רשות מקומית אחת בלבד, זו של הקומונה קאבו דה אורנוס (Cabo de Hornos) שמנהלת גם את הקומונה של אנטארקטיקה (comuna de la Antártica). שתיהן ביחד מהוות את הפרובינציה אנטארקטיקה צ'ילנה.

346 הקומונות של צ'ילה מקובצות ל-56 פרובינציות (provincias), שבתורן מקובצות ל-16 מחוזות צ'ילה (regiones).
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'ילה: חלוקה מנהלית
צ'ילה
הכוחות המזוינים של איסלנד

מבנה הכוחות המזוינים של איסלנד
ההגנה על איסלנד מורכבת ממשמר החופים של איסלנד, המסייר במים הטריטוריאליים ובמרחב האווירי של המדינה, וכן מכוחות הביטחון הלאומי של הנציב ויחידות של כוחות מיוחדים. איסלנד היא החברה היחידה בנאט"ו שאינה מחזיקה צבא קבע, למרות שאין מניעה חוקית להקים צבא כזה. בשנים 1951–2006 באזור הוצב כוח הגנת איסלנד.

משמר החופים מורכב מ-3 ספינות ו-4 כלי טיס, חמוש בנשק קל, תותחים ימיים, ונשק נגד מטוסים. משמר החופים אחראי גם על מערכת ההגנה האווירית, אשר מבצעת מעקב קרקעי אחר תנועת כלי טיס במרחב האווירי של איסלנד.

יחידות אשר כפופות לנציב הלאומי גם לוקחות חלק בהגנה על המדינה. בראשונה כוחות הביטחון הלאומי המבצעים פעולות מודיעין, והיחידה המיוחדת וִיקִינג (באיסלנדית: Víkingasveitin), יחידה מיומנת ללוחמה בטרור אשר מהווה חלק מהמשטרה הלאומית.

בנוסף קיימת יחידת מענה למשבר המופעלת על ידי משרד החוץ, אשר מורכבת מכוח קטן לשמירת השלום ופרוסה מחוץ למדינה. החל מ-2008 היחידה ממלאת את תפקידה כשהיא אינה חמושה, אלא בנסיבות מיוחדות.

כמו כן קיים הסכם עם ארצות הברית בנוגע להגנה על איסלנד. עד שנת 2006 היה באיסלנד בסיס של צי ארצות הברית. בנוסף, יש לה הסכמים צבאיים עם נורווגיה, דנמרק ומדינות נוספות בברית נאט"ו.

איסלנד מקיימת בשטחה תרגילים צבאיים של נאט"ו בשם ויקינג הצפוני, האחרון התקיים בשנת 2011. כמו כן איסלנד מקיימת תרגילים לסילוק פצצות בשם האתגר הצפוני. ב-1997 אירחה איסלנד את התרגיל הראשון של שותפות לשלום וכן בשנת 2000 אירחה תרגיל נוסף. איסלנד שלחה כוחות לכוח קוסובו ולכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי.
ספינה של משמר החופים האיסלנדי
ממשלת איסלנד תורמת כלכלית לנאט"ו, בנוסף נורווגיה מאפשרת לאזרחים איסלנדיים לקבל השכלה צבאית ולשרת כחיילי קבע בכוחות המזוינים של נורווגיה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20121106061721/http://www.lhg.is/english/icg/ אתר משמר החופים של איסלנד] 

*
איסלנד
איסלנד
נדבורנה

נדבורנה (באוקראינית: Надвірна, נהגה: נדבירנה; בפולנית: Nadwórna, ביידיש: נאַדוואָרנאַ) היא עיר במחוז איוואנו-פרנקיבסק אוקראינה.

==היסטוריה==
במקום נמצאו ממצאים ארכאולוגיים המתוארכים לתקופת הברונזה, בסביבות 4,000 שנה לפני זמננו.

העיר נבנתה סביב טירת פניב. הטירה הוקמה כנראה בחצי השני של המאה ה-16. האזכור הראשון של העיר מתייחס ל-1589. ב-1591 העיר קיבלה את זכויות מגדבורג. ב-1648 הצטרפו תושבי העיר למרד של בוגדן חמלניצקי כנגד פולנים, וחיילים מנדבורנה הצטרפו אל מסעו של חמלניצקי ללבוב. במאה ה-17 הפכה העיר למרכז מסחרי חשוב, משום שדרכי מסחר מהונגריה למרכז אוקראינה עברו במקום.

לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה נדבורנה לידי פולין. ב-1939 כבש אותה הצבא האדום, ובין 1941-1944 הייתה תחת הכיבוש הגרמני.

==יהודי נדבורנה==
העיר התפרסמה בשל אחת השושלות החסידיות המפורסמות שפעלה בה, חסידות נדבורנה. בין האדמו"רים הבולטים בשושלת זו היו רבי ישכר בער לייפר ובנו רבי מרדכי לייפר. כמו כן, פעל בעיר רבי צבי הירש מנדבורנה, מתלמידי המגיד ממזריטש. עם כיבוש העיר בידי הסובייטים בספטמבר 1939 נאסרה בה הפעילות הציבורית היהודית. בתקופה זו נרצחו בעיר מספר משפחות יהודיות בידי אנשי מחתרת אוקראינית.

ב-1 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי ההונגרים, ובפוגרום שערכו אוקראינים ביהודי העיר בהמשך החודש, נרצחו כמה עשרות יהודים. כעבור זמן מה הועברו לעיר כ-1,000 יהודים שגורשו מהונגריה.

עם העברת העיר לשליטה גרמנית בספטמבר 1941, גויסו יהודיה לעבודות כפייה וחויבו בענידת סרט זרוע. מעת לעת המשיכו האוקראינים המקומיים במעשי רצח ביהודי העיר.

ב-6 באוקטובר 1941 נערכה בעיר אקציה גדולה, בה נרצחו כ-2,000 יהודים, רובם נשים, ילדים וזקנים, בבורות ירי ביער בוקובינקה הסמוך.

כ-3,600 היהודים שנותרו בעיר לאחר האקציה רוכזו ב-20 באפריל 1942 בשני גטאות שהוקמו בה. בגטו שיועד לבלתי כשירים לעבודה מתו רבים מרעב וממחלות, ואחרים הוצאו להורג כשאושפזו בבית החולים המקומי.

במאי וביוני 1942 הועברו לגטאות בעיר יהודים נוספים מהסביבה, ועל יושביהם הוטלו תשלומי כופר. יהודים שניסו להימלט מהגטאות נתפסו ברובם, ונרצחו בידי איכרים מקומיים או שהוסגרו לגרמנים. בספטמבר 1942 שולחו מהעיר כמה מאות יהודים לסטניסלבוב, ושם נרצחו.

ב-24 באוקטובר 1942 חוסלו הגטאות בעיר, תוך רצח חלק מיושביהם במקום, ושילוח היתר לאתרי ההרג בסטניסלבוב. כמה עשרות עובדי כפייה יהודים שהושארו בעיר נרצחו בנובמבר 1942.

שינוי אוכלוסייה יהודית לאורך השנים:
{| class="wikitable"
|שנה || כלל אוכלוסייה || אוכלוסייה יהודית
|-
|1765|| (?) || 1,002
|-
|1880|| 6,552 || 4,182
|-
|1890 || 7,227 || 3,618
|-
|1900 || 7,525 || 3,644
|-
|1910 || 8,080 || 3,772
|-
|1921 || 6,062 || 2,042
|-
|1931 || (?) || 3,437
|}

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jewishgen.org/yizkor/pinkas_poland/pol2_00328.html יהודי נדבורנה בפנקס הקהילות] 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1232 נדבורנה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גליציה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
חדשות השבוע (מקומון)

חדשות השבוע היא רשת של 5 מקומונים חודשיים שמופצים בחינם במישור החוף הדרומי ובשפלה. ראשיתה במקומון שהחל לצאת לאור בשנת 1971 בראשון לציון. המקומונים ברשת כוללים ידיעות חדשותיות בנושאים מקומיים לצד פרסומות של עסקים ולוחות מודעות שונים.

בשנת 2014 הוקם אתר אינטרנט בשם "חדשות השבוע אונליין". האתר הוקם ומנוהל על ידי שי אייזיקוביץ, אשר משמש גם ככתב וצלם. בתחילה האתר שימש כאתר הבית של המקומונים אך מאפריל 2015 מועלים לאתר תכנים נוספים.

חומרים חדשותיים של חדשות השבוע מתפרסמים גם באתרי חדשות ותוכניות טלוויזיה מהמובילות בארץ.

בינואר 2015 חדשות השבוע מסרה לאתר החדשות למגזר החרדי כיכר השבת מידע על אפליקציה העושה שימוש במדי הצבא הנאצי. לאחר קבלת המידע בכיכר השבת, נעשתה הכתבה "אפליקציה מציגה: צילום במדי הצבא הנאצי"<ref></ref>. הכתבה נעשתה בשיתוף חדשות השבוע אונליין.

בנובמבר 2015 העבירה חדשות השבוע מידע, וכמו כן תמונה עם הרכיבים של הטוגונים הנמכרים ברשת מקדולנדס ישראל. החומרים התפרסמו בעונה 3, פרק 3, "תחקיר המזון – מה מסתתר באוכל שלנו?" של תוכנית התחקירים של מיקי חיימוביץ "המערכת" ברשת, ערוץ 2<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקומונים
קטגוריה:ראשון לציון: תקשורת
קטגוריה:אתרי חדשות ישראליים
AWM

צבא גרמניה.]]
רובה AWM 0.338 במטווח
צלף בריטי באפגניסטן חמוש ב-L115A3
ארקטיק וורפר מגנום (באנגלית: Arctic Warfare Magnum או בקיצור AWM) הוא רובה צלפים לטווח ארוך, נגזרת של הארקטיק וורפר, שתוכנן ומיוצר על ידי החברה הבריטית Accuracy International. רובי הצלפים ממשפחה זו פופולריים בשימוש אזרחים, שוטרים וחיילים מאז שהוצגה בשנות ה-80 של המאה ה-20. ה-AWM נחשב לאחד הרובים הטובים מסוגו בעולם, ומתחריו הבולטים הם המקמילן TAC-338, ה-PGM 338 והבארט MRAD (בקליבר 0.338), שביצועיהם דומים בטווח ובדיוק.

==היסטוריה==

רובה ה-AWM הוא נגזרת של רובה הצלפים ארקטיק וורפר של Accuracy International.

הרובה Accuracy International Precision Marksman השתתף בתחרות של הצבא הבריטי ונבחר כתחליף לרובי הצלפים שהיו מבוססים על ה-Lee-Enfield. הרובה נכנס לשירות תחת השם L96A1 בשנת 1982.

כמה שנים לאחר מכן, הצבא השוודי חיפש רובה חדש, ו-Accuracy International הציעה גרסה חדשה של ה-PM בשם Arctic Warfare או AW. זאת הייתה ההתחלה של השם Arctic Warfare שיהפוך להיות השם העיקרי של משפחת הרובים. כמה מהתכונות החדשות של הרובה כוללות מערכות שמאפשרות לו לפעול בטמפרטורות נמוכות וכמו כן חלקי הרובה הוגדלו כך שיהיה אפשר להשתמש בהם עם כפפות עבות. הגרסה הזאת התקבלה על ידי השוודים ב-1988 בשם PSG-90.

בעקבות הצורך ברובה צלפים לטווחים ארוכים פיתחה Accuracy International את גרסת ה-AWM, שמשתמשת בתחמושת יותר חזקה מה-AW. העיקרי שבהם הוא כדור 0.338 לפואה מגנום בקוטר 8.59 מ"מ. בקליבר זה, הרובה מקבץ בדיוק של חצי מעלת קשת () בטווחים של 1500 מטר, דבר המציב אותו בשורה הראשונה של רובי 0.338 בעולם (המשמשים כרובה צלפים לטווחים ארוכים).

צבא בריטניה וצבא גרמניה, בנוסף למספר צבאות אחרים (בעיקר אירופאים) משתמשים בגרסה זו. בצבא הבריטי נקרא ה-AWM בקליבר 0.338 בציון L115A1 וגרסה משופרת שלו בציון L115A3, והדיוק שלו הוא 0.5 דקת קשת.

ב-2009 צלף בריטי בשם קרייג הריסון שבר את שיא הצליפה מטווח רחוק כאשר הרג שני מקלענים של הטאליבאן מטווח 2,475 מטר (8,120 רגל) ברובה L115A3. ב-2012 נשבר השיא על ידי צלפים אוסטרליים שהשתמשו בבארט M82A1.

ב-2012 הודיעה אקורסי אינטרנשיונל על הפסקת ייצור ה-AWM ועל החלפתו ברובה מדור חדש - אקורסי אינטרנשיונל AX338.

==משתמשים==
* : בקליבר 0.338 בדגמים משופרים L115A1 ו-L115A3.
* : AWM בקליבר 0.338 בשימוש יחידות מיוחדות של צה"ל בכמויות קטנות.
* : AWM בקליבר 0.338 בשימוש כוחות מיוחדים.
* : דגם AWM-F בקליבר 0.300 וינצ'סטר מגנום תחת הציון G22.
* : AWM – .338 Lapua בשימוש הצנחנים.
* : בשימוש כוחות הקומנדו.
* : תחת הציון AX-338 כרובה צלפים נגד צלפי אויב.
* : AWM – .338 Lapua Magnum (Bangladesh Army Sniper Team)
* : AWM ו- AWM-F בקליבר .338 Lapua Magnum
* AWM-F ביחידת GROM וברגימנט הקומנדו
* : בשימוש יחידה 601 של הכוחות המיוחדים
* : בשימוש יחידת אלפא ללוחמה בטרור.

== ראו גם ==
* מקמילן TAC-338
* PGM 338
* בארט MRAD
* H-S Precision Pro Series 2000 HTR
* IWI DAN

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150302011303/http://www.snipercentral.com/accuracy-international-super-magnum-l115a1/ Accuracy International Super Magnum] באתר Sniper Central
* [http://world.guns.ru/sniper/sniper-rifles/brit/ai-arctic-warfare-l96-e.html מידע ותמונות] באתר world.guns.ru

==הערות שוליים==

קטגוריה:רובי צלפים
קטגוריה:רובים בריחיים
קטגוריה:נשק קל בריטי
קטגוריה:רובים בקליבר 0.338 אינץ'
אברהם רותם (איש השב"כ)

אברהם רותם הוא מבכירי השב"כ לשעבר, שירת כראש אגף האבטחה.

רותם החל את דרכו בשירות הביטחון הכללי כמאבטח ביחידה הממלכתית לאבטחת אישים. בשנים 1978–1982 שימש כראש היחידה. רותם היה אמון על גיבוש מתודת האבטחה בכלל ואבטחת אישים בפרט בשירות וממקימי מערך האבטחה באל על, בספנות ובשגרירויות ישראל ברחבי העולם. בשנים 1982 - 1986 שימש כקצין הביטחון הראשי של השב"כ באירופה. בתפקידו האחרון שימש כראש אגף האבטחה. רותם פרש מן השב"כ בשנת 1990. לאחר רצח רבין פרסם את ספרו הראשון, "האמת, חבר", אודות כשלי מערך האבטחה באירוע.

== ספריו ==
* "האמת, חבר", הוצאת ספרות עכשיו, תש"ן 1999.
* "בשם הסקר", ידיעות ספרים, 2009.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי אגף האבטחה בשב"כ
חמצוואר

חמצוואר בצבע [[כחול.]]
חמצוואר (נכתב לעיתים בשתי מילים חם צוואר) הוא פריט לבוש עשוי צמר או פליס אשר נלבש על הצוואר ונועד לחממו. חמצוואר בנוי כצעיף הסגור לצורה של צינור ובעל שרוכים שבעזרתם ניתן לשלוט על רוחבו. חמצוואר יכול לשמש גם ככובע לחימום הראש, לכיסוי הפה והאף על מנת לשמור עליהם מפני אבק או חול, או כאביזר אופנתי.

לעיתים כובעי גרב פתוחים בחלקם העליון על מנת להדמות לחמצוואר.

==ראו גם==
* צעיף
* חותלות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:אביזרי אופנה
קטגוריה:צוואר
הנצחה

שמאל
הנצחה היא פעולה שמטרתה לשמר את זכרם של אירוע, אישיות או קבוצת אנשים. ישנן דרכים רבות ומגוונות להנציח, אך המכנה המשותף הוא שפעולת ההנצחה מתבצעת על ידי תווך שנתפש כנצחי.

הצורך האנושי בהנצחה נובע משילוב של מספר גורמים: עובדת היותנו בני תמותה וההכרה העמוקה בכך, העובדה כי הצער על האובדן והזיכרון הם אישיים ותחושת הצורך לחלוק אותם ולהעבירם גם לאנשים אחרים, בדרך כלל לדורות הבאים.

הנצחה נעשית על ידי משפחתו של המונצח, ועל ידי ארגונים, רשויות מקומיות ומדינות.

בדרך כלל נעשית הנצחה לאדם או לחפץ שחלפו מהעולם, אך לעיתים מושא ההנצחה עדיין קיים (או חי, במקרה של אדם) ואף קיימים מקרים לא מעטים של הנצחה עצמית. בדרך כלל נעשית ההנצחה לדמות או אירוע שאינם שנויים במחלוקת, אך לעיתים פורצת מחלוקת על כך. בישראל נוצרה התנגדות עזה לקריאת מוזיאון תל אביב לאמנות על שמו של סמי עופר, שתרם 20 מיליון דולר למוזיאון, וההנצחה והתרומה בוטלו עקב התנגדות זו.

==אמצעי הנצחה==
ההנצחה יכולה להיות באמצעים מוחשיים, כגון: מונומנטים, אנדרטאות, מצבות (שהן אמצעי ההנצחה הנפוץ ביותר), מבנים, פסלים, מזרקות, פארקים, פינות הנצחה ועוד. אמצעי הנצחה מוחשיים נוספים יכולים להיות גם קטנים וניידים יותר, כיצירות אמנות, מדליות, בולי דואר, לוחית זיכרון ואף שטרות ומטבעות. אמצעי הנצחה נפוץ ברשויות המקומיות הוא קריאת שמם של רחוב או כיכר או אתר עירוני על שמו של אדם אירוע. באוניברסיטאות מקובל להנציח תורמים ומדענים באמצעות קריאת שמם על קתדרה (אקדמיה), פקולטה ואף האוניברסיטה כולה.

אמצעי הנצחה שאינם מוחשיים נפוצים לא פחות: שירים, יצירות ספרותיות. אמצעים שמשלבים בין השניים הם טקסים, חגים, ימי זיכרון, אירועים מסוגים שונים - בעיקר כאלה שמתקיימים על בסיס תקופתי קבוע - כגון חלוקת פרסים, מלגות, תחרויות שונות ועוד.

במגזרים מסורתיים נהוג להנציח על ידי מסגרות לימוד (בעיקר לימוד משניות) ותפילות (בעיקר קדיש ותהילים) הנושאים את שם הנפטר והנצחה על גבי תשמישי קדושה.

גם טכנולוגיה מתקדמת גויסה למען פעולות הנצחה, וכיום ניתן למצוא אתרי אינטרנט שמטרתם הנצחה, וכן קידוד של מתקני הנצחה שונים לצורך הנגשת הידע למבקרים במקום.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:זיכרון
אימרחווי

גשר על נהר האימרחווי בין צ'אדילי וצקארוס-תאבי
קבוצת אימרחווים. יומן המסע של ניקולאס מאר, 1911
אִימֵרחֶווִי (בגאורגית: იმერხევი, בטורקית: İmerhev) הוא עמק בצפון שוושתי שבנפת ארטווין שבטורקיה, המשתרע לאורך הגבול עם גאורגיה. ההתיישבות בעמק כוללת 15 כפרים המאוכלסים בתושבים שמוצאים האתני הוא גאורגי הדוברים דיאלקט מקומי של השפה גאורגית.

==היסטוריה==
אימרחווי הייתה היסטורית אחת מתת המחוזות של שוושתי, פייף גאורגי מימי הביניים בחלקו העליון אימרחווי או נהר הברטה, מזרחית לעמק ניגאלי ממערב לרכס ארסיאני שגבל באג'ריה מצפון. לאחר שאזורים אלה נכבשו על ידי האימפריה העות'מאנית במאה ה-16, הפכה אימרחווי (אימרחוו בטורקית עות'מאנית) לסנג'ק ואוכלוסייתה התאסלמה בהדרגה. בשנת 1878, בהסכם שנחתם בברלין בעקבות קונגרס ברלין, קיבלה האימפריה הרוסית את השליטה באזור. שוושתי ואימרחווי הפכו לאזור מנהלי-טריטוריאלי (Участок) באובלסט בתומי. בשנת 1886 מנתה אוכלוסיית האזור 18,319 איש שמתוכם היו 42% גאורגים, 51% טורקים ו-7% ארמנים. בעקבות אירועי מלחמת העולם הראשונה (1914-1918) ותקופת העצמאות הקצרה של גאורגיה (1918-1921), הפכה אימרחווי לחלק מטורקיה על פי השינויים הטריטוריאליים כפי שהוסכם עליהם בהסכם מוסקבה והסכם קארס.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית העמק מורכבת בעיקר מגאורגים הגרים ב-14 כפרירים הממוקמים סביב הכפר מיידנסיק (Meydancık, לשעבר דִיוֹבַּאנִי). לכפרירים יש שמות טורקיים רשמיים ושמות גאורגיים בלתי רשמיים. 

האימרחווים הם מוסלמים סונים ושלובים באופן הדוק בחברה הטורקית. כמעט כל תושבי העמק הם דו-לשוניים דוברי גאורגית וטורקית. הדיאלקט הגאורגי המדובר בעמק נקרא הדיאלקט האימרחווי (אִימֵרחֶאוּלִי), המכיל תכונות משותפות רבות לשפתם של שכניהם האג'רים. האימרחווים עצמם, בדומה לקבוצות אתניות אחרות של גאורגים בטורקיה, דבקים בגרסה שונה של מוצאם האתני. על פי גרסה זו האימרחווים שונים במוצאם מתושבי אזור בורשקה (Borçka) שאימצו זהות אג'רית.

החוקר הראשון שערך מחקר על התרבות המקומית היה ניקולאס מאר. בשנת 1910 הוא עמד בראש משלחת לחקר תרבות אזור שוושתי. הוא אסף מידע על הספרות העממית והאתנוגרפית במספר כפרים לאורך נהר האימרחווי.

==ראו גם==
* צ'בנבורי

קטגוריה:טורקיה: גאוגרפיה
קטגוריה:עמים גאורגיים
קטגוריה:טורקיה: דמוגרפיה
קטגוריה:עמים קווקזיים
קטגוריה:טאו-קלארג'תי
מצר צ'טהאם

מצר צ'טהאם (באנגלית: Chatham Strait) הוא מצר ים בארכיפלג אלכסנדר שבאלסקה פאנהנדל (Alaska Panhandle), ארצות הברית, המפריד בין האיים צ'יצ'אגוף (Chichagof Island) ובראנוף (Baranof Island) ממערב, לבין האיים אדמירליות (Admiralty Island) וקויו (Kuiu Island), ממזרח. המצר מקשר את אייסי סטרייט (Icy Strait) ותעלת לין (Lynn Canal) מצפון-מערב ומצפון לו, בהתאמה, עם פרדריק סאונד והאוקיינוס השקט שממזרח ומדרום לו, בהתאמה.

רוחבו של המצר נע בין 5 ק"מ בנקודה הצרה ביותר ועד 16 ק"מ. מימיו עמוקים, ואורכו כ-240 ק"מ (מנקודת המפגש בין אייסי סטרייט ותעלת לין בצפון, ועד לאוקיינוס השקט בדרום).

מפליגות בו מעבורות של שירות המעבורות של אלסקה (Alaska Marine Highway), ספינות תענוגות וכלי שיט אחרים (פוקדים את נמל אנגון, Angoon). 

המצר נקרא ב-1794 על ידי ימאי אנגלי ומגלה ארצות ג'ורג' ונקובר על שמו של ויליאם פיט, הרוזן הראשון מצ'טהאם, שלעיתים נקרא בתואר האצולה שלו בלבד, צ'טהאם. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

צ'טהאם
צ'טהאם
בלה צרקווה

בֶּלָה צְרְקְוָוה (בסרבית בכתב קירילי: Бела Црква) היא עיירה ורשות מקומית השוכנת במזרח סרביה, סמוך לגבול רומניה בשטח מחוז באנאט הדרומי
אשר בפרובינציית וויבודינה.

==היסטוריה==
קיים תיעוד ליישוב במקום החל מאמצע המאה ה-14 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. משמעות השם בלה צרקווה היא כנסייה לבנה. במהלך המאה ה-16 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית וב-1716 עבר לחזקת ממלכת הבסבורג. בין 1787 ל-1788 כבשו שוב העות'מאנים את העיירה. בהמשך שבה לידי ההבסבורגים, נכללה בשטחי האימפריה האוסטרית ומאוחר יותר בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה בלה צרקווה לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה לאזורי שליטה בין מדינות הציר ואזור בלה צרקווה נותר בחזקה גרמנית. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטחי יוגוסלביה ולאחר התפרקות יוגוסלביה בשטחי סרביה.

==הקהילה היהודית==
קיים תעוד לנוכחות יהודים בעיירה החל משלהי המאה ה-18, אך קהילה ממוסדת נוסדה במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1898 הוקם בית הכנסת ובראשית המאה ה-20 מנתה הקהילה 243 נפשות שהיוו 2.25 אחוזים מתושבי העיירה. ב-1910 התגוררו בבלה צרקווה 250 יהודים.

לאחר מלחמת העולם הראשונה וכינון ממלכת יוגוסלביה חלה ירידה הדרגתית במספר בני הקהילה. ב-1929 נמנו בבלה צרקווה 129 יהודים וב-1940 מנתה הקהילה 51 נפשות. באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. אזור בלה צרקווה נותר בחזקת הגרמנים ובמהלך השואה נרצחו כל בני הקהילה. ב-1950 נהרס מבנה בית הכנסת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://db.yadvashem.org/names/nameResults.html?placeDuringTheWar=Bela+Crkva&placeDuringTheWarType=THESAURUS&Murdered=Murdered&language=en רשימת נרצחים בשואה מהעיירה בלה צרקווה], במאגר המידע של יד ושם
* [https://web.archive.org/web/20160303183212/http://www.belacrkva.org/index.php/en/monography/history תקציר ההיסטוריה של בלה צרקווה], באתר belacrkva.org 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרביה: ערים
בלה צרקווה
קנאביס אינדיקה

קנאביס אינדיקה (שם מדעי: Cannabis indica) הוא מין של קנאביס או תת-מין של קנאביס סאטיבה (C. s. indica), צמח חד שנתי ממשפחת הקנאביים.

== טקסונומיה ==
בשנת 1785, ז'אן-בטיסט דה לאמארק פרסם תיאור של מין שני של קנאביס, אותו כינה קנאביס אינדיקה. לאמארק ביסס את תיאור המין בעל השם החדש על דגימות צמחים שנאספו בהודו. ריצ'רד אוונס שולטס תיאר את צמח הקנאביס אינדיקה כקצר יחסית, חרוטי, מסועף וצפוף, לעומת קנאביס סאטיבה שתואר על ידו כגבוה ופחות מסועף. 
לוראן ק. אנדרסון תיאר את צמח הקנאביס אינדיקה כבעל עלים קצרים ורחבים, לעומת אלו של הקנאביס סאטיבה שאופיינו כארוכים וצרים יחסית.
ייתכן שמקורם של צמחי קנאביס אינדיקה התואמים את תיאורם של שולטס ואנדרסון הוא מרכס ההרים הינדו-כוש. בגלל האקלים הקשה באזור זה (חורף קר מאוד וקיץ חם), קנאביס אינדיקה מתאים מאוד לגידול באקלים ממוזג.

== גידול ==
צמחי קנאביס אינדיקה רחבי עלים מגודלים באופן מסורתי בהודו, אפגניסטן, בנגלדש ופקיסטן לצורך ייצור חשיש. מבחינה פרמקולוגית קנאביס אינדיקה כצמח תרבות מסורתי מכיל יותר קנאבידיול (CBD) מאשר קנאביס סאטיבה.
אנשים שצרכו זני קנאביס אינדיקה דיווחו יותר על תחושת הרפיה גופנית ופחות על תחושת שיכרון מוחי יחסית לקנאביס סאטיבה. השפעת קנאביס אינדיקה מתוארת בדרך כלל כהרפיה גופנית, ובעלת תכונות מועילות כגון שיכוך כאב, בנוסף ליעילותו לטיפול בנדודי שינה ובחרדה, בשונה מקנאביס סאטיבה שהשפעתו מתוארת כמוחית-נפשית ופחות גופנית.

== ראו גם ==
* קנאביס סאטיבה
* קנאביס רודראליס
* אלמנה לבנה (קנאביס)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1785
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן-בטיסט דה לאמארק
קטגוריה:קנאביים
קטגוריה:קנאביס
קטגוריה:הודו: צומח
קטגוריה:צמחי מרפא
נברשת

נברשת
נברשת, או בלועזית: שַנדֶליר (מצרפתית עתיקה, דרך השפה האנגלית: chandelier), היא אמצעי תאורה, בעיקרו, הנתלית לרוב בתוך חדר או חלל מבנה, ובמקביל, משמשת גם לעיצוב ומתן סגנון לחלל בו היא תלויה. נברשות נתלות בעיקר על התקרה, אולם לעיתים, הן נתלות גם על כותליו הפנימיים של החלל.

== היסטוריה ==
הנברשות הראשונות יוצרו עבור המעמד העליון ולארמונות המלכים, החל מהמאה ה-15, ואמצעי התאורה בהן היו נרות. בהתחלה, יוצרו הנברשות מברזל, ברונזה ונחושת, ובהמשך, עם התפתחות וגילוי הזכוכית, גם מקריסטל ומזכוכית מורנו. כיום, ברוב הנברשות, אמצעי התאורה הוא חשמלי (נורות), אולם ניתן עדיין למצוא נברשות של נרות, בעיקר בעיצוב אירועים וכתפאורה בסרטים ובהצגות.

עם התפתחות התעשייה, גם נברשות עברו לייצור תעשייתי המוני, וממוצר שהיה נחלת העשירים בלבד הוא הפך לנחלת הכלל. חלק מהנברשות עדיין מיוצרות בעבודת יד, וממגוון גדול של חומרים, כגון: קריסטל, זכוכית, מתכת, פלסטיק, נחושת, ברונזה וכו'.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנורות
קטגוריה:עיצוב פנים
קטגוריה:תקרות
אהבה במחשבה

אהבה במחשבה (בגרמנית: Was nützt die Liebe in Gedanken) הוא סרט גרמני בבימויו של אכים פון בוריס. הוא יצא לאקרנים בגרמניה ב-24 בנובמבר 2004. הסרט מבוסס על מקרה אמיתי שנודע כ"טרגיית הנערים בסטגליץ".

==תקציר==
עלילת הסרט מתרחשת בברלין בשלהי שנות ה-20 של המאה ה-20. בסצנת הפתיחה, פול מתושאל בידי המשטרה בנוגע למכתב שכתב, לאחר מכן הסרט חוזר לאחור והאירועים שהובילו את פול לתחנת המשטרה נחשפים לצופה. 

פול הוא משורר צעיר וביישן ממעמד הפועלים שמאס בבדידות. חברו, גנטר, הוא אריסטוקרט והומו מוצהר, המאוהב בבחור בשם האנס. בסוף שבוע אחד, פול מתארח בביתו של גנטר בזמן שהוריו נעדרים. פול מתאהב באחותו של גנטר, הילדה, שמנהלת רומן עם האנס למורת רוחו של אחיה. במהלך הסרט פול וגנטר מנהלים שיחות על אהבה, ומסכימים ביניהם שאם לא יוכלו לממש את אהבותיהם, יתאבדו יחדיו. 

גנטר מארגן מסיבה בסוף השבוע במהלכה משתכרים הנערים, פול מבין שהילדה לא מעוניינת בו ושוכב עם אלי, חברתה של הילדה ושכנתם שמאוהבת בו. אל המסיבה מגיע גם האנס, שמנשק את גאנטר, אך בהמשך כשהוא נמצא עם גאנטר והילדה, הוא בוחר בה, וגאנט עוזב את המקום.

האנס מבלה עם הילדה את הלילה שאחרי המסיבה, ובינתיים פול וגאנטר מחליטים להוציא את תוכניתם לפועל. הם נשארים ערים כל הלילה וכותבים את מכתבי ההתאבדות שלהם, אך כשמגיע הבוקר פול חוזר בו מהחלטתו, וגאנטר יורה בהאנס ומתאבד. הסרט מסתיים בחזרה לחקירה של פול ובסצנת המשפט שלו.

==פרסים==
*פרס אגודת מבקרי הקולנוע הגרמנים לשחקן הטוב ביותר - אוגוסט דיהל.
*פסטיבל הסרטים הבינלאומי בקופנהגן - ברבור הזהב לשחקנית הטובה ביותר - אנה מריה מואה.
*פרס האקדמיה האירופית לקולנוע - חביב הקהל בקטגוריית השחקן הטוב ביותר - דניאל בריהל.

==שחקנים==
* דניאל בריהל - פול
* אוגוסט דיהל - גאנטר
* אנה מריה מואה - הילדה
* תור לינדהרדט - האנס
* ג'נה פלסקה - אלי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי להט"ב גרמניים
קטגוריה:סרטים גרמניים המבוססים על סיפור אמיתי
תהיי איתי

תהיי איתי הוא האלבום החמישי של המוזיקאי והזמר-יוצר הישראלי גבע אלון (והראשון שהקליט בשפה העברית), אשר יצא בדצמבר 2014 בהפקתו המוזיקלית של עמיר לב.
== הפקה ==
גבע אלון הלחין וכתב את כל שירי האלבום, כשבחלק מהשירים השתתף בכתיבת המילים גם המוזיקאי עמיר לב שהפיק מוזיקלית את האלבום וחתום עם אלון ונגני האלבום על העיבודים. שירי האלבום אישיים ומתארים חוויות אישיות של אלון מילדותו ומחייו הבוגרים. מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי כתב על האלבום: "גבע אלון בעברית אינו שונה במהות מגבע אלון באנגלית. החוכמה היא להישמע אותנטי בכל שפה. לשם כך נזקק לעמיר לב. הראשים דיברו. הלבבות נפגשו, והתוצאה בסך הכל – עוצמתית ומחלחלת".

הפקת האלבום התבצעה הודות למימון המונים דרך אתר הדסטארט, באמצעותו הצליח אלון לגייס למעלה מ-130 אלף שקלים ששולמו על ידי יותר מ-1,270 תומכים. לקראת גיוס המימון פרסם אלון: "לאורך כל הזמן הזה, התפתחה אצלי תחושה חדשה. משהו שלא הכרתי. אולי משהו ששכחתי שהיה בי. עשיתי כבר הרבה אלבומים, כל אחד מהם משקף נקודה בזמן בשבילי ואני מאד גאה בהם. אבל עכשיו אני מוצא את עצמי חושב שהם היו כמו חזרות לקראת המופע המרכזי ושהאלבום הזה הוא בעצם האלבום הראשון שאני עושה. כמו תסריט שמישהו כתב מראש ואני רק מטייל בתוכו בחוסר מודעות".

==רשימת השירים באלבום==
כל המילים והלחנים: גבע אלון (מלבד היכן שמצוין אחרת)
# האור בחשיכה
# כוכב אחר
# הכפתור האפור
# אבא (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
# אין שם חורף (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
# שנינו זה לא סתם
# ים שקט (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
# רמת גן (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
# קול קורא (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
# מדף לדף (מילים: גבע אלון ועמיר לב)
# תהיי איתי (מילים: גבע אלון ועמיר לב)

==קרדיטים==
*גבע אלון: שירה וגיטרות
*יפתח שחף: גיטרות
*צוק דבוסק: בס
*אסף רייז: תופים
*ברי סחרוף: קלידים (בשיר "קול קורא")
*עמיר לב: הפקה מוזיקלית
*איתי כבל: עיצוב גרפי

==קישורים חיצוניים==

* [http://gevaalon.bandcamp.com/album/be-with-me-2 האלבום "תהיי איתי" להאזנה] באתר בנדקאמפ
* ארז לוטרינגר, [https://web.archive.org/web/20150212010600/http://www.musicaneto.com/product/%D7%AA%D7%94%D7%99%D7%99-%D7%90%D7%99%D7%AA%D7%99/ תהיי איתי], באתר מיוזיק נטו
* יוסי חרסונסקי, [http://www.yosmusic.com/yos13470/ תהיי איתי - ביקורת על האלבום], באתר חרסונסקי מיוזיק
* גיל מאורר, [http://mirpeset-tlv.com/6724 גבע אלון שר לראשונה בעברית, בהתחלה זה מפתיע, אחר כך זה חודר], באתר מרפסת
* 
* 

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
אקו פארק (ספר)

אקו פארק (באנגלית: Echo Park) הוא רומן מאת מייקל קונלי, שיצא בעברית בשנת 2009 בהוצאת מודן. גיבור הספר הוא גיבורו הקבוע של קונלי, בלש המשטרה הארי בוש. זהו הספר ה-12 בסדרת הספרים שכתב קונלי אודותיו.

==עלילת הספר==
עלילת הספר נפתחת כאשר בלש המשטרה הארי בוש, גיבורו הראשי של קונלי, חוקר מחדש תיק רצח משנת 1993. גופתה של מרי גסטו מעולם לא נמצאה, ובוש לא הצליח לסגור את התיק. בשנת 2006 התובע המחוזי, ריק אושיי, מציע עסקת טיעון לחשוד בסדרת רציחות. בתמורה להמתקת גזר הדין מעונש מוות למאסר עולם הסכים הרוצח, ריינרד וייטס, להתוודות על רציחות נוספות ובהן מרי גסטו. בוש, שבעברו שירת בצבא ארצות הברית כלוחם ביחידה מובחרת של "עכברושי מנהרות" ולחם במלחמת וייטנאם, נדרש לאמת את סיפורו בטרם תתבצע עסקת הטיעון, לתמרן בין שתי חקירות ולהתמודד עם נבלים מסוגים שונים ובכלל זה שוטרים מושחתים, שיכורים, סחטנים ואנשי החברה הגבוהה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 2006
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
הרפגוס

הרפגוס, (המאה ה-6 לפנה"ס) היה מצביא מדי ששרת את אסטיאגס מלך מדי, אולם בגד בו וסייע לכורש מלך פרס.

==ביוגרפיה==
חייו של הרפגוס אפופים בערפילי האגדה. המקור היחיד אודות חייו הוא ההיסטוריון היווני הרודוטוס, שחי מאה שנה לאחר מכן, וכתביו נחשבים לרוב למפוקפקים.

על פי הרודוטוס. הרפגוס היה הנאמן ביותר מבין אנשיו של אסטיאגס מלך מדי. והוא אף רומז על כך שהיה קרוב משפחתו. אסטיאגס שבתו מנדנה עמדה ללדת, חלם חלום בו ראה שנכדו יסכן את ממלכתו. ועל כן מיד כשנולד הפעוט נתן אותו להרפגוס והורה עליו להרוג אותו. הרפגוס לקח את הילד לביתו אולם לא רצה להרוג אותו כיוון שחשש מנקמתה של מנדנה. על כן לקח את הילד לאיכר בשם מיתרידטס וציווה עליו להרוג אותו. אולם אשתו של מיתרידטס קינו החליפה אותו בבנה שלה שמת כבר, והיא ובעלה גידלו את הילד שגדל להיות כורש.

יום אחד כאשר כורש שיחק עם חבריו, הוא פצע את אחד מהם שהיה בן אצולה. אביו של הפצוע לקח את כורש ומיתרידטס למשפט בפני המלך. המלך לתדהמתו גילה שהנער דומה לו מאוד. הוא חקר בעינויים את מיתרידטס שהודה לבסוף שאכן הנער אינו בנו שלו. המלך קרא להרפגוס שהודה שאכן לא הרג במו ידיו את כורש. אולם אמר שהיה בטוח שהילד מת כיוון שראה את גופתו. אסטיאגס העמיד פנים כאילו סלח, אולם בפועל רצח את בנו של הרפגוס והכין תבשיל מבשרו. הרפגוס עבר בשתיקה על המעשה, וכורש נשלח לאנשאן אל אביו כנבוזי הראשון. כאשר בגר כורש שלח לו הרפגוס איגרת וקרא לו להתמרד נגד סבו. את האיגרת הוא הטמין בתוך גופת ארנב מת. כורש קרא את האיגרת ובעזרת אביו ארגן התקוממות של הפרסים נגד המדיים. אסטיאגס בסכלותו הפקיד על הצבא את הרפגוס אולם הרפגוס כצפוי ערק עם מרבית הצבא לצבאו של כורש במהלך קרב על העיר פסארגדה, אלו שלא ערקו נהרגו. לאחר עוד כמה קרבות קצרים כבש כורש את מדי ולקח בשבי את אסטיאגס.

מרבית הסיפור הוא קרוב לוודאי אגדה. אם כי הבגידה של הרפגוס היא ככל הנראה אמת, כיוון שבכרוניקה של נבונאיד נכתב:

בהמשך סייע הרפגוס לכורש במהלך מלחמתו בקרויסוס מלך לידיה. הוא הציע לכורש להציב את חיל גמלים שלו מול חיל הפרשים הלידי שנודע באיכותו. הסוסים נבהלו מריח הגמלים ונסוגו.

מאוחר יותר לאחר דיכוי המרד של פקטיאס, יצא המפקד הפרסי מזרס למסע באסיה הקטנה במטרה להעניש את בעלי בריתו של פקטיאס. אולם הוא חלה ומת והרפגוס החליף אותו. הוא החל לכבוש את ערי איוניה. פוקאיה הותקפה ראשונה. על פי הרודוטוס, הרפגוס הסכים שהתושבים יהרסו רק אחד ממבצריהם. אולם הם הערימו עליו ונמלטו דרך הים. תושבי טאוס נמלטו באופן דומה. שאר הערים ניסו להתגונן אולם נכשלו, מלבד מילטוס שהשתעבדה מרצון. מרבית קאריה נכבשה גם היא ללא קרב. אולם כאשר ניסה לכבוש את ליקיה לקחו תושבי אחת הערים את בניהם, נשיהם, עבדיהם, ורכושם, והעלו אותם באש. לאחר מכן נלחמו נגד הפרסים עד שמתו כולם. מכאן ואילך לא ידוע דבר על הרפגוס.

==לקריאה נוספת==
* כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=119 "דעת".]
* הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:כורש הגדול
קטגוריה:מצביאים פרסים
מקצועות חופשיים (אלבום)

מקצועות חופשיים הוא אלבומה החמישי של להקת הרוק "מוניקה סקס", שיצא ב-25 במרץ 2014.

את האלבום הפיק מוזיקלית אייל אבן צור ורוב שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי הסולן יהלי סובול, כשיוצאי דופן הם "איש גדול", "פרטים קטנים" ו"שדרה ושמה ים" שכתב והלחין שחר אבן צור, ו"שוב יורד אור חקי אפרורי" שכתב מאיר ויזלטיר.

זהו גם השיר הראשון שלא נכתב על ידי אחד מחברי הלהקה.

מבין שירי האלבום זכו להצלחה השירים "איש גדול", "שוב יורד אור חקי אפרורי", ו"מרוב אהבה" שני השירים האחרונים גם יצאו כסינגלים לתחנות הרדיו השונות.

באלבום השתתפו חברי ההרכב המקורי: הסולן יהלי סובול שכתב, שר, ניגן בגיטרה והלחין את מרבית השירים, הגיטריסט פיטר רוט והמתופף שחר אבן צור, וכן הצטרף אליהם המוזיקאי ספי אפרתי, שגם עיבד את השירים יחד עם חברי הלהקה.

== רשימת השירים ==
#
{| class="track_list track_table"
|
|1
|כסף חדש 04:21
|-
|
|2.
|נעלי קח אותי מכאן 03:14
|
|
|-
|
|3.
|שוב יורד אור חקי אפרורי 04:00
|
|
|-
|
|4.
|איש גדול 03:11
|
|
|-
|
|5.
|האדם המואר 03:47
|
|
|-
|
|6.
|מקצועות חופשיים 03:35
|
|
|-
|
|7.
|הקיץ עבר 04:14
|
|
|-
|
|8.
|שדרה ושמה ים 03:34
|
|
|-
|
|9.
|מרוב אהבה 03:16
|
|
|-
|
|10.
|מח הלטאה 02:46
|
|
|-
|
|11.
|פרטים קטנים 03:56
|
|
|-
|
|12.
|אהבה שהלכה לישון 04:15
|
|
|-
|
|13.
|בעיר ההיא על מאדים 05:01
|}

קטגוריה:אלבומי 2014
קטגוריה:אלבומי מוניקה סקס
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
קטגוריה:אלבומים בעברית
יבגני נאייר

יבגני נאייר (ברוסית: Наер, Евгений Юрьевич; נולד ב-22 ביוני 1977) הוא שחמטאי יהודי-רוסי, בדרגת רב אמן.

נכון ליוני 2019, מדורג במקום ה-63 בעולם וה-15 ברוסיה לפי מד כושר.

==ביוגרפיה==
נאייר נולד במוסקבה, רוסיה והחל לשחק שחמט בגיל חמש עם אביו. בשנת 1997 הוא השתתף באליפות העולם בשחמט לנוער עד גיל 20 וסיים במקום השביעי (ניצח טל שקד).

בשנת 2002 הוא זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה (ביחד עם גנדי זייצ'יק).

בשנת 2015 זכה באליפות אירופה בשחמט ליחידים, שהתקיימה בירושלים, לאחר שצבר 8 וחצי נקודות מתוך 11 אפשריות.

בשנת 2017 שיחק בליגה הלאומית בישראל.

==מבחר תחרויות בהן השתתף==
* המכביה ה-17 ב-2005
* המכביה ה-19 ב-2013
* אליפות אירופה בשחמט 2015
* גביע העולם בשחמט 2017

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.chess.org.il/users/ShowNewsUpdates.aspx?contentId=1689&contentTypeId=2 יוחנן אפק: "יבגני נאייר – אלוף אירופה"] באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 9 במרץ 2015

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים יהודים רוסים
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:אלופי אירופה בשחמט
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1977
מקייבקה

מקייבקה (אוקראינית: Макіївка) היא עיר במחוז דונצק באוקראינה (דה פקטו המחוז בשליטת הרפובליקה העממית של דונצק). העיר נקראה בעבר דמיטרייבסק.

==היסטוריה==
תאריך ייסוד העיר נחשב ל-1696, אז במקום היה יישוב של הקוזקים. ב-1875 במקום נפתח מכרה פחם הראשון, ב-1899 נפתח מפעל לייצור פלדה.

ב-22 באוקטובר 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים. ב-6 בספטמבר 1943 העיר שוחררה על ידי חיילי החזית הדרומית. בשנת 1991, עם התפרקות ברית המועצות, הייתה חלק ממדינת אוקראינה העצמאית.

החל ממאי 2014 מקייבקה היא דה פקטו חלק מהרפובליקה העממית של דונצק.

==אוכלוסייה==

הרכב אוכלוסיית מקייבקה לפי לאום ב-1926:
{| class="wikitable"
| ||לאום || מספר תושבים מכלל אוכלוסייה || אחוז מכלל אוכלוסייה
|-
|1 || רוסים || 32,922 || 63,96
|-
|2|| אוקראינים || 14,684 || 28,53
|-
|3 || בלארוסים || 973 || 1,89
|-
|4 || טטרים || 903 || 1,75
|-
|5 || ארמנים || 351 || 0,68
|-
|6 || גרמנים || 331 || 0,64
|-
|7 || יהודים || 287 || 0,56
|-
|8 || פולנים || 276 || 0,54
|-
|9 || יוונים || 114 || 0,22
|-
|10 || לטבים || 32 || 0,06
|-
| || אחרים || 598 || 1,16
|-
| || סה"כ || 51,471 || 100
|}

הרכב אוכלוסיית מקייבקה לפי לאום ב-2002:
{| class="wikitable"
| ||לאום || מספר תושבים מכלל אוכלוסייה || אחוז מכלל אוכלוסייה
|-
|1 || רוסים || 218,240 || 50,80
|-
|2|| אוקראינים || 194,057 || 45,02
|-
|3 || טטרים || 4,837 || 1,12
|-
|4 || בלארוסים || 4,806 || 1,12
|-
|5 || יוונים || 1,139 || 0,26
|-
|6 || גיאורגים|| 1,109 || 0,26
|-
| || אחרים || 6,135 || 1,42
|-
| || סה"כ || 431,023 || 100
|}

==אקולוגיה==
לפי הנתונים של המצפה הגיאופיזי המרכזי של המשרד למקרי חירום של אוקראינה האטמוספירה בעיר היא המזוהמת ביותר באוקראינה כולה. רמת זיהום בנזפירן בעיר היא פי ארבעה וחצי מן הרמה הגבוהה ביותר המותרת.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז דונצק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1696
בז'וזוב

בז'וזוב (בפולנית: Brzozów; ביידיש: ברעזשוב, ברעזעווע; באוקראינית: Березів) היא עיירה בדרום־מזרח פולין, 38 ק"מ מדרום לז'שוב.

==היסטוריה==
בז'וזוב נוסדה בשנת 1359. שמה נקבע על שם יישוב קודם ששכן במקום מוקדם יותר במאה זו, יישוב שמאוחר יותר קיבל את השם "הכפר העתיק" (Stara Wieś). בתחומיו של יישוב זה, הסמוך לבז'וזוב של ימינו, ניצבים בזיליקה ישועית ומנזר. ידוע כי כעשרים סוחרים ואומנים ישבו בעת זו בבז'וזוב, בהם בורסקאים וסוחרי עץ, מתכות וקרמיקה, בין היתר. בשנת 1384 העניקה מריה, מלכת הונגריה, את הכפר לבישוף של פשמישל. מאז ועד המאה ה-19 ישבו בישופי פשמישל בבז'וזוב. במסמכים משנת 1518 מתועד דבר קיומו של בית חולים בעיירה. בתקופה זו של תחילת המאה ה-16 התקיים בעיירה גם בית ספר קהילתי. 

הכפר נפגע קשה בהתקפות של הטטרים במאות ה-16 וה-17, ורבים מתושביו נהרגו. גם מעמדה הכלכלי של בז'וזוב נפגע ושוקם רק במאה ה-19. מעת חלוקת פולין הראשונה ב-1772, ועד 1918, הייתה העיירה בשטח ממלכת הבסבורג.

==יהודי בז'וזוב==
יהודים החלו להתיישב בבז'וזוב בסוף המאה ה-18, עם ביטול האיסור על ישיבת יהודים במקום. קהילה מאורגנת הוקמה בעיירה במחצית הראשונה של המאה ה-19.

בשנת 1918 נערכו פרעות ביהודי העיירה, תוך שוד בתים רבים, וקבוצת הגנה עצמית יהודית הצליחה להדוף את הפורעים. לאחר מלחמת העולם הראשונה הורע מצבם הכלכלי של יהודי העיירה, והקהילה השתקמה בסיוע ארגון הג'וינט.

בין מלחמות העולם פעלו בעיירה מרבית המפלגות הציוניות, וכן תנועות נוער ציוניות, ובהן עקיבא, השומר הדתי וגורדוניה. בשנת 1920 נוסד בעיירה בית ספר מרשת תרבות.

בין מלחמות העולם נמנו בבז'וזוב כ-1,050 יהודים, מתוך כ-4,200 תושבים.

===בשואה===
עם כניסת הגרמנים לעיירה, בספטמבר 1939, נורו בה כ-300 מתושביה, ובהם יהודים. על יהודי העיירה הוטלו גזירות שונות, ובשנת 1941 הוקם בעיירה גטו, אליו הועברו גם יהודים מכפרי הסביבה.

ב-10 באוגוסט 1942 נרצחו כ-800 מיושבי הגטו בידי הגרמנים ביער סמוך, ויתר היהודים הועברו לעיירה סמוכה, ומשם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/241 בז'וזוב] ב[https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
פנלופי פיצג'רלד

פנלופי פיצג'רלד (17 בדצמבר 1916, לינקולן, אנגליה – 28 באפריל 2000, לונדון, אנגליה) הייתה סופרת, משוררת, ומסאית בריטית. בשנת 2008, נכללה ברשימת "50 הסופרים הבריטיים הגדולים מאז 1945" של הטיימס. בשנת 2012, האובזרבר מנה את הרומן האחרון שלה, "הפרח הכחול", כ"אחד מעשרת הרומנים ההיסטוריים הטובים ביותר". בשנת 1979 היא זכתה בפרס בוקר עבור ספרה Offshore.

==ביוגרפיה==
פנלופי פיצג'רלד נולדה בשם פנלופי מרי נוקס (Knox) בלינקולן, אנגליה, למשורר אדמונד ואלפי נוקס, לימים עורך כתב העת פאנץ', ולכריסטינה היקס, בתו של הבישוף של לינקולן ואחת הנשים הראשונות שהורשו ללמוד באוניברסיטת אוקספורד.

פיצג'רלד הייתה אחייניתם של התאולוג ומחבר ספרי המתח רונלד נוקס, מפצח הצפנים דילי נוקס, חוקר המקרא וילפרד נוקס, והסופרת ויניפרד פק.

לימים כתבה בביוגרפיה בשם "האחים נוקס": "כשהייתי צעירה לקחתי את אבי ושלושת אחיו כמובנים מאליהם, ולא עלה על דעתי שלא כל המבוגרים דומים להם. לימים גיליתי שאין זה כך, ומעולם לא הצלחתי להתרגל לזה. אמנם הם היו חריגים, אבל עודני חושבת שהם צדקו, ואם העולם לא השלים עמם, אני איני משלימה עם העולם."

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסאים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס בוקר
קטגוריה:משוררות אנגליות
קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:משוררים אנגלים
קטגוריה:מסאיות בריטיות
קטגוריה:סופרים אנגלים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1916
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1916
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2000
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2000
יהושע צפריר

יהושע צפריר (22 במרץ 1927 – 22 בפברואר 2015) היה אמן ומשורר ישראלי.

==קורות חייו==
יהושע צפריר נולד בקרקוב שבפולין בשנת 1927, והיה הבן השלישי מתוך שבעה ילדי המשפחה. בשעה שפולין נכבשה על ידי גרמניה הנאצית היה יהושע בן 12. בעקבות הכיבוש עברה משפחתו בשנת 1941 להתגורר בגטו קרקוב. עם חיסול הגטו, במרץ 1943, נשלח יהושע למחנה הריכוז אושוויץ, משם הועבר למחנה אושוויץ מונוביץ, ממנו נשלח בצעדת מוות לכיוון צ'כיה, ולבסוף למחנה בוכנוואלד, ממנו שוחרר על ידי הצבא האמריקני ב-11 באפריל 1945. יהושע איבד את כל משפחתו בשואה. בתום מלחמת העולם השנייה שהה חודשים אחדים בצרפת וממנה עלה ארצה, באביב 1946, באניית המעפילים "תל-חי". לאחר שנתפסה האנייה נכלא במחנה עתלית. עם שחרורו מעתלית הצטרף לגרעין "מצודת בורכוב" בכפר סבא, שעלה להתיישבות במשמר הנגב במוצאי יום הכיפורים תש"ז, במבצע י"א הנקודות.

כשבועיים לאחר שעלו לקרקע, התנדב יהושע לעבוד מפעל המלח בסדום. בגיל מאוחר יחסית השלים בכוחות עצמו את לימודיו התיכוניים ואחר כך למד באוניברסיטה העברית בחוגים: לשון עברית ולשון וספרות אנגלית. במשמר הנגב הקים יהושוע את משפחתו ונולדו לו ארבעה ילדים: אורי, אסף, אורה ואיריס. במרוצת שנות חברותו בקיבוץ עבד בחקלאות, בדיר, במסגריה, בהוראה, בזגגות, במכבסה והיה פעיל בחיי התרבות ביישובו. היה מדריך ב"נוער העובד", כתב ב"למרחב" בדרום וחבר מערכת "הקיבוץ". יהושע הוא גם צייר.
בחורף 2013 גילו ילדיו של יהושע כי שינדל אחותו לא נספתה בשואה כפי שחשב, היא ניצלה, עלתה לארץ וחיה בחיפה עד שנפטרה ב-1973. הם איתרו את ילדיה והמשפחה התאחדה שוב לאחר 70 שנים של נתק.

נפטר בשנת 2015, ונקבר בקיבוצו משמר הנגב לצד אשתו שרי, שנפטרה שש שנים לפניו.

==יצירותיו==
יהושע כתב שירה עברית חדשה הדומה במאפייניה לשירת דור תש"ח. קומץ משיריו ומסיפוריו פורסמו ב"משא", ב"מבפנים" וב"שדמות". הוציא לאור שלושה ספרי שירה ותרגם ספרים לעברית. שירתו של יהושע צפריר הולחנה על ידי כמה מגדולי המלחינים בישראל, ביניהם: אלכס כגן ודוד זהבי. כך למשל שירו "[http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=1588&wrkid=4849 ליל בא]" שהולחן על ידי דוד זהבי, התפרסם והושמע ברדיו פעמים רבות ואף בוצע על ידי גבי ברלין בפסטיבל הראשון לשירי ילדים (1970). שירו "[http://www.kibbuz-yahad.org/#!---/c1x7m הבית] " נכנס לתוכנית הלימודים של גילאי יסודי במשרד החינוך.

==ספריו שיצאו לאור==
===ספרי שירה===
* אני חולם באר הוצאת הקבוץ המאוחד, 1984
* אגל טל, הוצאת מועצה אזורית בני שמעון, 1996
* כתוב גוויליך אייכה, הוצאת ירון גולן, 1999

===ספרים שתרגם לעברית===
* כובעו של רמברנדט (1973, Rembrandt's Hat), ברנרד מלמוד, זמורה ביתן מודן, 1982
* עופה עוף, דזמונד באגלי, זמורה ביתן מודן, 1983

==לקריאה נוספת==
* [http://shira-ovedet.kibbutz.org.il/cgi-webaxy/sal/sal.pl?lang=he&ID=511757_shira&act=show&dbid=shira_creators&dataid=458 יהושע צפריר], באתר שירה עובדת- לקידום ושימור זמר ההתיישבות העובדת
* [https://www.youtube.com/watch?v=pKR_S7Xw92w יהושע צפריר ממשמר הנגב מקבל מתנה], סרטון על המפגש הראשון עם משפחתה של אחותו, שלא נספתה בשואה כפי שסבר

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:משמר הנגב: אישים
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:סגל למרחב
קטגוריה:הנוער העובד והלומד
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
לוק וילקשייר

לוק וילקשייר (נולד ב-2 באוקטובר 1981) הוא כדורגלן עבר אוסטרלי ששיחק בעמדת המגן ימני.

==קריירת מועדונים==
וילקשייר שיחק בצעירותו בקבוצות הנוער של אלביון פארק ווית' איגלס, סאות' קואסט וולבס ובמכון הספורט של אוסטרליה. בגיל 17 הצטרף למחלקת הנוער של מידלסברו. לאחר שעלה לבוגרים, לא הצליח לבסס את מעמדו כשחקן הרכב ועבר לבריסטול סיטי מהליגה השנייה.

לאחר מונדיאל 2006 עורר עניין בקרב מועדונים כמו אייאקס אמסטרדם ופ.ס.וו. איינדהובן אך בסופו של דבר חתם בטוונטה. בהופעת הבכורה שלו בטוונטה הוא הורחק. בסיום עונת זכה עם המועדון באליפות הראשונה בתולדותיו.

ב-26 באוגוסט 2008, וילקשייר חתם בדינמו מוסקבה תמורת 6 מיליון אירו. ב-31 באוגוסט 2008, ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון נגד פ.צ. מוסקבה. ב-27 בספטמבר 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד קריליה סובייטוב סמרה.

ב-31 ביולי 2014 סיים את חוזהו במוסקבה וחתם בפיינורד רוטרדם, ובסוף 2015 חתם באחמט גרוזני.

ב-31 באוגוסט 2016 חזר לקדנציה שנייה בדינמו מוסקבה שירדה מהליגה השנייה.

בסוף יולי וילקשייר חזר לליגת העל האוסטרלית כאשר חתם לעונה בסידני.

ב-11 במאי 2018 וילקשייר חתם בוולונגונג וולבס. בסיום עונת הודיע על פרישה מכדורגל.

==קריירה בינלאומית==
וילקשייר השתתף עם נבחרת הנוער של אוסטרליה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת . בשנת זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-14 בנובמבר 2009 וילקשייר הבקיע את שער הבכורה שלו לנבחרת בניצחון 1-2 נגד במסגרת מוקדמות גביע אסיה. מאז כניסתו של אנג'ה פוסטקוגלו לתפקיד מאמן הנבחרת וילקשייר ממעט לשחק ומעמדו בנבחרת ירד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל אוסטרלים
קטגוריה:כדורגלנים אוסטרלים
קטגוריה:כדורגלני מידלסברו
קטגוריה:כדורגלני בריסטול סיטי
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:כדורגלני אחמט גרוזני
קטגוריה:כדורגלני סידני
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטרליה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2005
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2007
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2011
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1981
מתן בראשי

מתן בראשי (נולד ב-6 במאי 1988) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם.

==קריירה==
בראשי החל לשחק כדורגל כשהיה בן שמונה בקבוצת הילדים של בית"ר ירושלים. ב-28 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 3-2 לבני יהודה תל אביב במסגרת גביע הטוטו.

בקיץ הושאל להפועל ירושלים מהליגה הלאומית. בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה א', ובראשי חזר לבית"ר. ב-19 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 0-1 נגד הפועל חיפה.

בקיץ עזבו את בית"ר שחקנים רבים, ובראשי קיבל יותר הזדמנויות בהרכב. עד לסיום העונה ערך 18 הופעות. בעונת הפך לשחקן הרכב קבוע בבית"ר, ושותף ב-32 משחקים מתוך 33 שערכה הקבוצה.

בספטמבר יצא להתרשמות בקבוצת וידזב לודז' מליגת העל הפולנית, אך בסופו של דבר המעבר לא יצא לפועל ובנובמבר 2013 הושאל להפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. בסיום העונה הקבוצה ירדה בחזרה לליגה א'. ב-22 בספטמבר 2014 הושאל להכח עמידר רמת גן, ובתום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'.

ב-16 ביולי 2015 חתם בהפועל באקה אל-גרבייה, העולה החדשה לליגה א'. באוקטובר של אותה שנה שוחרר מהמועדון וכעבור זמן קצר חתם בהפועל הוד השרון מליגה א' דרום. בינואר 2016 עבר לאיחוד בני מג'דל כרום מליגה א' צפון, ובמדיה שיחק עד תום העונה.

לקראת תחילת עונת חתם בבית"ר נורדיה ירושלים. באוקטובר חתם בעירוני בית שמש.

ב-8 באוגוסט 2017 חתם במכבי עירוני קריית מלאכי.

לקראת עונת חתם במ.כ. ירושלים מליגה ג'.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל קטמון ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל הוד השרון
קטגוריה:כדורגלני בית"ר נורדיה ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני קריית מלאכי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
רנה קרהין

רנה קרהין (נולד ב-21 במאי 1990) הוא כדורגלן סלובני המשחק בעמדת הקשר בווסטרן יונייטד.

==קריירת מועדונים==
קרהין התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מריבור, ובגיל 16 הצטרף למחלקת הנוער של אינטר מילאנו. ביולי הצטרף למחנה האימונים של הקבוצה הבוגרת בארצות הברית ואף שותף בכמה משחקי ידידות. ב-13 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-2 נגד פארמה. בנובמבר חתם ל-5 שנים במועדון.

ב-27 ביולי 2010 חתם בבולוניה תמורת 2 מיליון אירו. ב-11 במרץ 2012 הוא הבקיע את השער הראשון שלו בסרייה א' בניצחון 1-3 נגד לאציו.

בקיץ חזר לאינטר וחתם לשנתיים. ב-30 בינואר 2015 הושאל לקורדובה הספרדית עד לסיום העונה.

ב-23 ביולי 2015 חתם ל-4 שנים בגרנדה.

ב-10 בפברואר 2021, חתם בהעברה חופשית בקאסטיון מהליגה הספרדית השנייה עד לסיום העונה.

ב-15 באוקטובר 2021 קרהין חתם בווסטרן יונייטד.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, קרהין שיחק בנבחרות הצעירות של סלובניה. ב-5 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 2-1 נגד , והפך לשחקן הצעיר ביותר שמשחק בנבחרת בגיל 19 שנים, 3 חודשים ו-15 ימים. קרהין השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2010. ב-7 ביוני 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 2-4 נגד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.

==תארים==
; אינטר מילאנו
*סרייה א': 
*קופה איטליה: 
*ליגת האלופות: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סלובנים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובנים
קטגוריה:מריבור: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מריבור
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני קורדובה
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני קאסטיון
קטגוריה:כדורגלני וסטרן יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים סלובנים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטרליה
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1990