OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משמר הגבול של ברית המועצות

סמל משמרות הגבול הסובייטיות
משמר הגבול הסובייטי או חיל הגבול של ברית המועצות (ברוסית: Пограничные войска СССР) הוא הארגון הסובייטי שהיה אחראי על הגנת הגבולות המדינה ומניעת הסתננות. לאורך כל תקופת קיומם, משמרות הגבול הוכפפו לשירותי ביטחון המדינה: תחילה לצ'ה-קה ואחר כך לנקוו"ד ולבסוף הקג"ב. משמרות הגבול כללו גם יחידות ימיות שתפקדו כמשמר החופים.

ב-1989 היחידות הכילו 230,000 חיילים והיו אחראים על הגנת הגבול באורך של 63 אלף ק"מ. למרות שמשמר הגבול היה חלק מהקג"ב, חיילי המשמר גויסו במסגרת גיוס כללי לצבא והשרות נמשך שנתיים כמו בכל יחידות הצבא של ברית המועצות. קציני החיל עברו הכשרה צבאית במוסדות להשכלה גבוהה שהיו חלק מהחיל.

ה-28 במאי בברית המועצות הוכרז כ"יום איש משמר גבול". 
==היסטוריה==
איש משמר הגבול הסובייטי ב[[טורקסטן.]]
צוות סיור רגלי של חיילי משמר הגבול הסובייטי לפני היציאה למשימה. 1988
היחידות של משמר הגבול הוקמו בשנת 1918 כיחידת סמך של משרד האוצר. ב-24 בנובמבר 1920 אחריות על שמירת הגבול עברה לצ'ה-קה. ב-1934 היחידות הוכפפו לנקוו"ד וב-1939 הוקם המינהל הראשי לענייני משמר הגבול של נקוו"ד. במהלך מלחמת העולם השנייה, משמר הגבול הסובייטי היה הראשון לספוג את המהלומה הנאצית. לאחר המלחמה ל-150 מחיילי המשמר הוענקו תוארי גיבור ברית המועצות ול-13,000 מהם הוענקו מדליות שונות.
 
היחידות עברו למצב מלחמה מספר פעמים – בתקופת מלחמת העולם השנייה, בסכסוכי הגבול עם סין במאי 1969, חיילי יחידות מיוחדות של משמר הגבול השתתפו במלחמת אפגניסטן בשנות ה-80.
 
ב-1991 פלוגות משמר הגבול הסובייטיות פורקו והוחלפו במשמר הגבול הפדרלי הרוסי.
==מבנה החיל==
מבחינה ארגונית, נכון לשנת 1991 מבנה החיל היה כדלקמן:
* יחידה ארקטית נפרדת
* מחוז הגבול הצפון-מערבי
* מחוז הגבול הבלטי
* מחוז הגבול המערבי
* מחוז הגבול הקווקזי
* מחוז הגבול המרכז אסיאתי
* מחוז הגבול המזרחי
* מחוז הגבול מעבר הבאיקל
* מחוז הגבול במזרח הרחוק
* מחוז הגבול אוקיינוס השקט
* מחוז הגבול קמצ'טקה
* יחידה עצמאית של בקרת הגבול "מוסקבה"
* יחידה עצמאית למטרות מיוחדות שהתבססה בשטח גרמניה המזרחית
==מפקדי החיל==
{| class="wikitable"
|-
!שם
!תקופת כהונה
!הערות
|-
|סרגיי שמשב
|1918 – 1919
|
|-
|ו. סטפנוב
|1919 – 1920
|
|-
|ויאצ'סלב מנז'ינסקי
|1920 – 1921
|
|-
|ארתור ארטוזוב
|1922 – 1923
|
|-
|יאן אולסקי
|1923 – 1925
|
|-
|זינובי קצנלסון
|1925 – 1929
|
|-
|סרגיי ולז'נב
|1929
|ממלא מקום
|-
|איוואן וורונצוב
|1929 - 1931
|
|-
|ניקולאי ביסטריך
|1931 - 1933
|
|-
|מיכאיל פרינובסקי
|1933 - 1937
|
|-
|ניקולאי קרוצ'ינקין
|1937 - 1938
|
|-
|אלכסנדר קובאליוב
|1938 - 1939
|
|-
|גריגורי סוקולוב
|1939 - 1941
|
|-
|ניקולאי סטחאנוב
|1942 - 1952
|
|-
|פאבל זיריאנוב
|1952 - 1956
|
|-
|טימופיי סטרוקאץ'
|1956 - 1957
|
|-
|פאבל זיריאנוב
|1957 - 1972
|קדנציה שנייה
|-
|ואדים מטרוסוב
|1972 - 1989
|
|-
|איליה קליניצ'נקו
|1989 - 1992
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20190119113104/http://nkvd.org/ אודות נקוו"ד]
* [http://www.rian.ru/spravka/20080528/108583383.html היסטוריה של משמר הגבול הסובייטי]

ברית המועצות
קטגוריה:ברית המועצות: צבא וביטחון
קטגוריה:הכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:ברית המועצות: גבולות
הארמייה ה-64 (ברית המועצות)

הארמייה ה-64 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך המערכה על סטלינגרד.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה באביב 1942, כאחת מארמיות העתודה שהשתייכו לעתודות הפיקוד העליון הסובייטי, ושמה המקורי היה ארמיית העתודה ה-1. ביולי 1942 הוצבה הארמייה תחת פיקודה של "חזית סטלינגרד", שנועדה להגן על דרכי הגישה לעיר סטלינגרד, וקיבלה את השם "הארמייה ה-64". הארמייה כללה במקור שש דיוויזיות חי"ר במסגרת 2 קורפוסים, ומפקדה היה גנרל לוטננט מיכאיל שומילוב, שהמשיך לפקד על הארמייה עד תום מלחמת העולם ה-2.

בראשית אוגוסט 1942 הועברה הארמייה תחת פיקוד "החזית הדרום-מזרחית", נטלה חלק מרכזי בקרבות המגננה שניהלה החזית מדרום לסטלינגרד, והצליחה להאט מאוד את התקדמות ארמיית הפאנצר הרביעית הגרמנית לכיוון העיר. במהלך המערכה בתוך העיר סטלינגרד החזיקה הארמייה ה-64 בפרברים הדרומיים של העיר - קופרסנויה, ילשנקה ובאקאטובקה - ניהלה שורה של התקפות נגד על האגף הדרומי של אגד הכוחות הגרמני שתקף את סטלינגרד, וריתקה כוחות גרמניים חזקים. הארמייה השתתפה במתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד בנובמבר 1942 (מבצע "אורנוס") כחלק מכוחות "חזית סטלינגרד", ולאחר מכן השתתפה במבצע לחיסול הכוחות הגרמניים שכותרו באזור סטלינגרד בינואר וראשית פברואר 1943.

ב-16 באפריל 1943 שונה שמה של הארמייה לארמיית המשמר השביעית כאות הוקרה על הצטיינותה במהלך המערכה על סטלינגרד.

== מפקדים ==

* 10 ביולי 1942 - 4 באוגוסט 1942: לוטננט גנרל וסילי צ'ויקוב
* 4 באוגוסט 1942 - 17 באפריל 1943: לוטננט גנרל מיכאיל שומילוב

==קישורים חיצוניים==

* [http://samsv.narod.ru/Arm/a64/arm.html תיאור מפורט של היחידה] 

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
64
64
קטגוריה:יחידות סובייטיות בקרב סטלינגרד
יוהאן קנקהאוז

יוהאן קנקהאוז (בהולנדית: Johan Kenkhuis, נולד ב-7 במאי 1980). הוא שחיין עבר הולנדי, סגן אלוף אולימפי (אתונה 2004), זוכה מדליית ארד (סידני 2000), סגן אלוף עולם (פוקואוקה 2001) אלוף עולם בבריכת 25 מטר (הונג קונג 1999) ושיאן עולם במשחי שליחים.

== ביוגרפיה ==
קנקהאוז נולד וגדל בפריזנפן, במחוז אוברייסל הצעיר מבין חמישה אחים. במשפחתו ישנה מסורת של שחייה.

===1998===
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1998 זכה קנקהאוז במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי כששחה בשלב המוקדמות. בנוסף הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם מארק פינס, מרטין זיטוויך ופיטר ואן דן הוחנבאנד בתוצאה של 3:19.47 דקות.

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה באנטוורפן, בלגיה בסוף יולי אותה שנה זכה קנקהאוז במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי של 1:50.49 דקות.

===2000===
באולימפיאדת סידני (2000) זכה קנקהאוז במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:12.70 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 7:07.05 דקות וארצות הברית (7:12.64 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום 12 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.47 שניות ובמקום 18 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 49.93 שניות.

===2001===
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכה קנקהאוז במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם פינס, זוורינג וואן דן הוחנבאנד בתוצאה של 3:14.56 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא תחרות חדש של 3:14.10 דקות ולפני גרמניה (3:17.52 דקות). בזינוק שליחים הוא קבע תוצאה של 47.89 שניות.

===2002===
בשנת 2002 היה קנקהאוז על סף פרישה משחייה תחרותית, אך בעזרת מאמנו פדור הס הוא המשיך לשחות ועבד בשיטה יותר מאתגרת.

===2003===
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 סיים קנקהאוז במקום רביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.30 שניות, והיה רחוק מאית השנייה ממדליית ארד שבן ארצו ואן דן הוחנבאנד זכה בה. גם בשלב המוקדמות (22.32 שניות) וגם בשלב חצי הגמר (22.31 שניות) הוא קבע את התוצאה השלישית בטיבה באותו שלב.

===2004===
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה קנקהאוז במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.36 דקות, אחרי דרום אפריקה שקבעה שיא עולם חדש של 3:13.17 דקות ולפני ארצות הברית (3:14.62 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 49.81 שניות. בשלב המוקדמות במשחה השליחים הוא קבע בזינוק שליחים תוצאה של 48.80 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 18 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.58 שניות.

== חייו האישיים ==
קנקהאוז היה בין 11 ההומואים והלסביות הגלויים בקרב הספורטאים מתוך כ-10,000 ספורטאים שהשתתפו באולימפיאדת אתונה. 

כיום חי קנקהאוז באמסטרדם.

== שיאים אישיים ==
===בריכה אוליפית===
*50 מטר חופשי: 22.24 שניות (2006)
*100 מטר חופשי: 49.46 שניות (2000)
*200 מטר חופשי: 1:50.49 דקות (1998)
*100 מטר חופשי בזינוק שליחים: 47.89 (2001)
*200 מטר חופשי בזינוק שליחים: 1:49.37 דקות (2000)

===בריכת 25 מטר===
*50 מטר חופשי: 21.41 שניות (2005)
*100 מטר חופשי: 47.94 שניות (2001)
*200 מטר חופשי: 1:47.03 דקות (1999)

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Johan+Kenkhuis יוהאן קנקהאוז] , באתר Sports123 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים להט"בים
קטגוריה:ספורטאים להט"בים הולנדים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:שיאני עולם הולנדים: שחייה
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1980
ספר יוחסין

ספר יוחסין הוא רשימה שבה מופיע סדר שושלת הדורות של משפחה או משפחות.

העיסוק בבניית ספר יוחסין קרוי גנאלוגיה.

ספר יוחסין נוהל במחברת גדולה שהוקדשה למטרה זו. עם המצאת המחשוב מנוהלים ספרי יוחסין רבים באמצעות תוכנה מתאימה, ולמעשה ניתן לראות במרשם אוכלוסין ספר יוחסין של תושבי כל מדינה (בהתאם לעומק ההיסטורי הנשמר בו).

==ביהדות==
במסורת היהודית קיימת חשיבות רבה למושג היוחסין, וזאת עקב השוני ההלכתי בעם ישראל, בין כהנים לויים וישראלים, וכן כדי להבחין בין כשרים לבוא בקהל, לבין פסולי חיתון וממזרים.

ייחודיותו של עם ישראל שמקדש ספרי יוחסין מבוטאת במדרש חז"ל על הפסוק "שאו את ראש כל עדת בני ישראל" (במדבר א-ב): בשעה שקבלו ישראל את התורה נתקנאו אומות העולם בהן, מה ראו להתקרב יותר מן האומות, סתם פיהן הקדוש ברוך הוא ואמר להן: הביאו לי ספר יוחסין שלכם כשם שבני מביאין. לכך מנאן בראש הספר הזה אחר המצוות, "אלה המצוות אשר צוה ה’ את משה אל בני ישראל בהר סיני" ואחר כך "וידבר ה’ במדבר סיני...שאו את ראש כל עדת בני ישראל" שלא זכו ליטול את התורה אלא בשביל היוחסין שלהן (ילקוט).

בקהילות שונות נהגו משפחות רבות להציג את ייחוסיהן, דור אחר דור ולהבליט בספר את הרבנים המפורסמים שלהם הם מתייחסים, ובסיפורים אודותם. בנוסף קיימת חשיבות למשפחה הנחשבת "יחסנית" בעניין שידוכים ובכלל.

במכתב הסטטוס קוו הובטח לדאוג לכך שבמדינת ישראל תישמר המסורת ההלכתית בנוגע להיתר ורישום נישואין, כדי למנוע חלוקת בית ישראל לשניים.

בזמן שהועלו הצעות חוק אזרחיות שנועדו לפגוע בסמכויותיה ובעצמאותה של הרבנות הראשית לישראל, בנוגע לנישואין ולגיור, הזהירו גורמים חרדים מפני פתיחת "ספר יוחסין" שינוהל באופן עצמאי, שלא יתייחס לרישומי היוחסין של מדינת ישראל, כשהיא לא נעשית על פי כל כללי ההלכה.

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:היסטוריה
קטגוריה:שארות ומוצא
איזו מין שוטרת 2

איזו מין שוטרת 2 (באנגלית: Miss Congeniality 2: Armed and Fabulous) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2005 בבימויו של ג'ון פאסקוין. בסרט מככבים סנדרה בולוק שגם הפיקה את הסרט ורג'ינה קינג. סרט זה הוא סרט המשך לסרט "איזה מין שוטרת" (2000).

==עלילת הסרט==
לאחר הצלת מלכת היופי סוכנת ה-FBI, גרייסי הארט (סנדרה בולוק), הופכת לידוענית. למרבה צערה היא נאלצת לפרוש מעבודתה בתור שוטרת לטובת קריירת ייצוג הסוכנות. אך כשחבריה מלכת היופי, שריל (הת'ר ברנס), וסטן פילדס (ויליאם שאטנר) נחטפים בלאס וגאס היא משתפת פעולה עם המשטרה כדי למצוא אותם. ביחד עם שומרת הראש שלה, סם פולר (רג'ינה קינג), הן מוצאות את שריל וסטן.

==ביקורות והכנסות==
הסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות עם ציון נמוך על פי מדד האתר "Rotten Tomatoes". הסרט יצא לאקרנים ב-24 במרץ 2005. בסוף השבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא הכניס כ-3 מיליון דולר בארצות הברית בלבד, אך בסוף השבוע השני הסרט גרף כ-19 מיליון דולר. לבסוף הסרט הכניס כ-48 מיליון דולר בארצות הברית וכ-52 מיליון דולר בחוץ לארץ. מה שמסכם את הכנסותיו בכ-101,393,569 דולר.

==דמויות==
* סנדרה בולוק – גרייסי הארט
* רג'ינה קינג – סם פולר
* אנריקה מרסיאנו – ארתור ג'ף פורמן
* ויליאם שאטנר – סטן פילדס
* ארני הדסון – הארי מקדונלד'ס
* הת'ר ברנס – שריל פרייז'ר

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים על מלכות יופי
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
ארמיית הפאנצר אפריקה (ורמאכט)

ארמיית השריון אפריקה (הידועה גם בשם ארמיית הפאנצר אפריקה) היה אחד השמות שניתנו לכוח הגרמני-איטלקי שלחם בזירת המלחמה של צפון אפריקה בתקופת מלחמת העולם השנייה, תחת פיקודו של גנרל ארווין רומל.

==היסטוריה==
בחודשים הראשונים לאחר הגעת קורפוס אפריקה הגרמני ללוב, כדי לסייע לכוחות האיטלקיים שלחמו נגד הצבא הבריטי בצפון אפריקה, הוא היה, לפחות באופן רשמי, כפוף למפקד הכוחות האיטלקיים בזירה. בעקבות תיגבור הכוח הגרמני בצפון אפריקה החליט הפיקוד הגרמני העליון ב-15 באוגוסט 1941 לשנות את מבנה הפיקוד של כוחות הציר בזירת צפון אפריקה. הוקמה מפקדה חדשה בשם קבוצת הפאנצר אפריקה, שכללה את כל כוחות הציר בזירה, תחת פיקוד מפקד קורפוס אפריקה לשעבר, ארווין רומל. קבוצת הפאנצר כללה את קורפוס אפריקה הגרמני, מספר יחידות גרמניות נוספות ושני קורפוסים איטלקיים (הקורפוס ה-21 והקורפוס הממונע ה-20). 

ב-30 בינואר 1942 שונה שמה של קבוצת הפאנצר אפריקה לארמיית הפאנצר אפריקה. ב-1 באוקטובר 1942 שונה שמה של ארמיית הפאנצר אפריקה לארמיית הפאנצר הגרמנית-איטלקית. ב-23 באוקטובר 1942 פתחו הבריטים במתקפה גדולה על כוחות מדינות הציר, ולמחרת מת מפקד ארמיית הפאנצר גנרל גאורג שטומה מהתקף לב, ווילהלם פון תומה מונה למפקד הארמייה למשך יומיים עד שארווין רומל חזר מגרמניה ונטל את הפיקוד על הארמייה.

נחיתת כוחות בעלות הברית באלג'יריה ומרוקו בנובמבר 1942, במסגרת מבצע לפיד, אילצה את הפיקוד הגרמני לשלוח תגבורות חזקות לתוניסיה, כדי למנוע השתלטות של בעלות הברית על החוף הצפון-אפריקני והאגן הדרומי של הים התיכון, החלטה שהביאה לפתיחת המערכה בתוניסיה. הגידול הניכר בסדר הכוחות של הציר בצפון אפריקה חייב עריכת שינוי נוסף במבנה הפיקוד של כוחות הציר בזירה זו. ב-23 בפברואר 1943 הועבר הכוח הגרמני-איטלקי בפיקודו של רומל תחת פיקוד איטלקי, וקיבל את השם הארמייה האיטלקית הראשונה. רומל עצמו מונה למפקד קבוצת ארמיות חדשה בשם קבוצת ארמיות אפריקה, שכללה את הארמייה האיטלקית הראשונה ואת ארמיית הפאנצר החמישית בפיקוד גנרל הנס-יירגן פון ארנים. במרץ 1943 החליף פון ארנים את רומל כמפקד קבוצת הארמיות, לאחר שהאחרון נקרא לשוב לגרמניה, וב-13 במאי 1943 נכנעו הכוחות האחרונים של הציר בתוניסיה לכוחות בעלות הברית והמערכה בצפון אפריקה הסתיימה.

==מפקדים==
* ארווין רומל (1 בספטמבר 1941 - 9 במרץ 1942)
* לודוויג קריוול (9 במרץ 1942 - 19 במרץ 1942)
* ארווין רומל (19 במרץ 1942 - 22 בספטמבר 1942)
* גאורג שטומה (22 בספטמבר 1942 - 1 באוקטובר 1942)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארמיות הוורמאכט
קטגוריה:זירת צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרב אל-עלמיין
פטר סטויאנוב

פטר סטפנוב סטויאנוב (בולגרית: Петър Стефанов Стоянов; נולד ב-25 במאי 1952) היה נשיא בולגריה.

== ביוגרפיה ==
פטר סטויאנוב נולד ב-25 במאי 1952 בפלובדיב ואת השכלתו האקדמית במשפטים רכש באוניברסיטת סופיה. הוא נמנה עם מייסדי מפלגת "איחוד הכוחות הדמוקרטיים" בבולגריה, נבחר לפרלמנט ובין 1994 ל-1997 כיהן כסגן יושב ראש האספה הלאומית הבולגרית. בבחירות לנשיאות בולגריה שנערכו ב-1996 התמודד סטויאנוב מול ז'ליו ז'לב, ניצח בהפרש קולות גבוה ובראשית 1997 נכנס לתפקיד נשיא בולגריה. בראשית תקופת כהונתו נאלץ סטויאנוב להתמודד עם משבר כלכלי ופוליטי מהקשים שידעה בולגריה מאז קריסת השלטון הקומוניסטי ובהמשך אופיינה כהונתו בתהליך יצירת הקשרים הממוסדים עם האיחוד האירופי ונאט"ו.

בבחירות לנשיאות שהתקיימו ב-2001 התמודד סטויאנוב לכהונה נוספת, אך הובס על ידי גאורגי פרבאנוב, וכהונתו הסתיימה בינואר 2002. החל מ-2009 מכהן סטויאנוב כיו"ר משותף בפרויקט הצדק העולמי, פרויקט השואף "להוביל מאמץ עולמי מולטי-דיסציפלינרי לחיזוק שלטון החוק למען פיתוח קהילות של הזדמנות ושוויון".

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120331194833/http://www.petarstoyanov.com/en/cv פטר סטויאנוב - ביוגרפיה], באתר האינטרנט האישי 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי בולגריה
קטגוריה:עורכי דין בולגרים
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:ילידי 1952
וורנר מדיה

וורנר מדיה (אנגלית: WarnerMedia) היה קונצרן תקשורת המונים ובידור רב לאומי אמריקאי שהוקמה בשנת 1972. החברה היא הקונצרן השלישי בגודלו בעולם, לאחר התאגיד חברת וולט דיסני וחברת Comcast. 

החברה בבעלות ענק התקשורת האמריקאי - חברת AT&T. מטה החברה נמצא במרכז טיים וורנר בניו יורק.
לפני שנקנתה על ידי AT&T השם היה נקרא טַיְים ווֹרְנֶר (אנגלית: Time Warner).
סמליל הקונצרן עד יוני 2018

==היסטוריה==
טיים וורנר מורכב משתי חברות נפרדות שהתאחדו ב-1990: Warner Communications, Inc ו- Time Inc, ונכסיו כוללים גם את נכסיה של חברה שלישית, Turner Broadcasting System, Inc. החברה פועלת בכל תחומי התקשורת והבידור, ובולטת במיוחד בענפי הקולנוע, הטלוויזיה והעיתונות. בין חברות הבת של טיים וורנר, ניתן למנות את Adult Swim, Cartoon Network, CNN, DC קומיקס, HBO, The CW, The WB, Kids' WB, האחים וורנר, ניו ליין סינמה, ו-Castle Rock Entertainment.

בעבר היה שייך גם ספק האינטרנט הגדול אמריקה און ליין לקונצרן, אך ב-2009 נפרדו דרכיהן של שתי החברות. בתקופה שבה החברה הייתה בעלים של AOL, הועלו טענות כי החברה מהווה מונופול, בשל אחוז השליטה שלה על שוקי התקשורת. בין המותגים המפורסמים על ידי טיים ורנר, ניתן למנות את כתבי העת טיים מגזין, פיפל, ספורטס אילוסטרייטד, מד מגזין ו"פורצ'ן" ואת קבוצת הבייסבול אטלנטה ברייבס. החברה נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק תחת ראשי התיבות TWX.

ב-22 באוקטובר 2016 פורסם כי החברה הסכימה להימכר לחברת AT&T תמורת 85 מיליארד דולר, אולם מכירה מסוג זה עלולה לעבור תהליך אישור רגולטורי שיכול להמשך אף שנה שלמה.

לאחר שנה וחצי, ב-13 ביוני 2018, נודע כי הרכישה של AT&T אושרה. בעקבות זאת שם החברה השתנה לוורנר מדיה.

במאי 2020, וורנר מדיה השיקה שירות סטרימינג משלה בשם HBO Max.

ב-16 במאי 2021, נודע כי AT&T תפצל את חברת וורנר מדיה ותמזג אותה עם חברת דיסקברי תמורת 43 מיליארד דולר.<ref></ref><ref name=":1"></ref><ref name=":2"></ref> ב-1 ביוני 2021, נודע כי החברה הממוזגת נקראת בשם "האחים וורנר דיסקברי" , והיא תהיה תחת הנהלתו של דייוויד זאסלב, מנכ״ל דיסקברי לשעבר.<ref></ref> העסקה הושלמה ב-8 באפריל 2022 יחד עם לוגו חדש לחברה הממוזגת.<ref name="wbdlaunch"></ref>

==ראו גם==
* אולפני האחים וורנר
* חברת דיסקברי

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:חברות תקשורת אמריקאיות
קטגוריה:חברות בידור
קטגוריה:זוכי פרס פילו פרנסוורת'
קטגוריה:חברות אמריקאיות שנסגרו
החיים הם נס

כלי הרכב ששימש את לוקה לתנועה על המסילה
 החיים הם נס (בסרבו-קרואטית: Život je čudo) הוא סרט קולנוע משנת 2004 בבימויו של אמיר קוסטריצה שגם השתתף בכתיבת התסריט וביצירת פסקול הסרט.

הסרט מתרחש על רקע מלחמת בוסניה.

== עלילה ==
הסרט מתרחש באזור כפרי הררי בבוסניה. לוקה (סלאבקו סטימק) הוא מהנדס סרבי שהגיע מבלגרד, יחד עם אשתו ג'דרנקה (וסנה טריוואליץ), זמרת אופרה מעורערת בנפשה, ובנו מילוש (ווק קוסטיץ'), שהוא שחקן כדורגל, לרגל סלילתה של מסילת רכבת העוברת בכפר, שתקשר את מזרח בוסניה עם סרביה. לוקה הגיע כדי לפקח על הסלילה ולתפעל את תחנת הרכבת.

לוקה עסוק בעבודתו, וסלילת המסילה מתקרבת לסיומה. מילוש חולם על קבלתו לקבוצת הכדורגל פרטיזן בלגרד. לוקה האופטימי מתעלם מסימני המלחמה שהחלה בקרואטיה ומאיימת להתפשט, ואילו אשתו חרדה מאוד מפני התפתחות זו.

כאשר המלחמה פורצת, מילוש מגויס לצבא הסרבי ובתום מסיבת הפרידה שנערכת לכבודו נעלמת ג'דרנקה בזרועותיו של מוזיקאי הונגרי. כעבור זמן קצר מגיע הדוור, וליה (אלכסנדר ברסק), ומספר ללוקה שבנו נפל בשבי המוסלמים הבוסנים. ידידיו של לוקה מביאים לו את סאבחה (נטשה סולאק) מוסלמית בוסנית צעירה ונאה שעבדה כאחות בבית החולים המקומי, והפכה לשבויה. הם מספרים ללוקה שסאבחה היא ממשפחה מיוחסת, ולכן יוכל להחליף אותה בבנו השבוי, מיד כשסאבחה תודיע למשפחתה על העסקה המוצעת.

לוקה מחזיק את סאבחה בביתו, ולבקשתו היא כותבת את המכתב המציע חילופי שבויים, אך כעבור זמן מגלה לו שהיא אינה ממשפחה מיוחסת, אלא במקרה שם משפחתה הוא כשם של אותה משפחה. לוקה נמלא זעם ומנסה לגרש את סאבחה, אך היא מעדיפה להישאר אתו.

לוקה וסאבחה מתאהבים, תוך כדי המולת הקרבות סביבם, והעניינים מסתבכים כאשר ג'דרנקה חוזרת הביתה. לוקה וסאבחה מנסים להימלט לאזור הסרבי באמצעות חציית הנהר דרינה, אך צלף בוסני יורה בסאבחה ופוצע אותה. במאמץ רב מוביל לוקה את סאבחה לבית החולים, תוך שבדרך היא מאבדת דם רב, היוצר פס אדום בשלג. הרופאים נאבקים על חייה ומצליחים להצילה.

מוכרזת הפסקת אש בפיקוח חיילי האו"ם, ומתחילים חילופי שבויים. סאבחה רוצה להישאר עם לוקה, אך מוחזרת נגד רצונה, ומילוש חוזר אף הוא. משפחתו של לוקה מתאחדת, אך לוקה ממשיך להיות מאוהב בסאבחה. הוא מחליט להתאבד על פסי הרכבת, אך הרכבת המתקרבת נעצרת משום שאתון עומדת על המסילה. לוקה מאושר שחייו נצלו בנס, ולהפתעתו סאבחה נמצאת ברכבת, והשניים מסתלקים לדרכם על גבה של האתון.

==פרסים==
בשנת 2005 זכה הסרט בפרס סזאר לסרט הטוב ביותר מהאיחוד האירופי.

==ראו גם==
* דרוונגרד

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי אמיר קוסטוריצה
קטגוריה:סרטי דרמה
שארלוט, נסיכת בלגיה

הנסיכה שארלוט מבלגיה (7 ביוני 1840 – 19 בינואר 1927) הייתה נסיכת בלגיה, קיסרית מקסיקו ואשתו של מקסימיליאן הראשון ממקסיקו. שארלוט ידועה גם בשם קרלוטה ממקסיקו.

==ביוגרפיה==
שארלוט נולדה ב-7 ביוני 1840, ללאופולד הראשון, מלך הבלגים ואשתו השנייה לואיז-מארי, נסיכת אורליאן. שארלוט נקראה על שמה של אשתו הראשונה של אביה, שארלוט הנסיכה מווילס אשר מתה במהלך הלידה של בנה הבכור בשנת 1817. שארלוט הייתה בת-דודתה של מלכת בריטניה, ויקטוריה ובעלה הנסיך אלברט. אחיה היה לאופולד השני, מלך הבלגים.

בצעירותה, שרלוט דמתה לאמה, ונודעה כיפה, בעלת תכונות עדינות. בשילוב עם מעמדה כבתו היחידה של המלך לאופולד, היא הייתה כלה נחשקת.

במהלך 1857 נישאה הנסיכה שארלוט לארכידוכס מקסימיליאן מאוסטריה, אחיו של קיסר אוסטריה פרנץ יוזף הראשון. בני הזוג בחרו לבנות את ביתם בקרבת העיר טרייסטה, בטירת מירמרה שנבנתה במיוחד עבורם.

בשנת 1864 הוכתר מקסימיליאן לקיסר מקסיקו במקסיקו סיטי. שארלוט, בעקבות המעבר לארץ דוברת ספרדית, שינתה את שמה והפכה לקיסרית קרלוטה ממקסיקו. לבני הזוג, שנודעו כזוג אוהב ומאושר, לא היו ילדים, ולכן הם אימצו את שני נכדיו של אוגוסטין הראשון, מי שהיה קיסר מקסיקו בשנת 1820. הזוג ייעד את אוגוסטין, בנם המאומץ הבכור, ליורש העצר בשם "הוד מלכותו, נסיך איטרובידה". ימי שלטונם של מקסימיליאן ואשתו במקסיקו ארכו 3 שנים בלבד.

עם סיום מלחמת האזרחים האמריקנית בשנת 1865, הביעה ארצות הברית נכונות לתמוך ברפובליקנים המקסיקנים וסיפקה להם נשק. ארצות הברית פלשה לשטחים דרומית מארצות הברית וכבשה שטחים בדרום ארצות הברית של היום (כגון טקסס), תוך ספיגת אבדות כבדות. הדרישה הייתה שחצי הכדור המערבי חייב להיות בשליטה אמריקאית ולאירופה אין מקום בחלק זה של העולם וזאת לפי דוקטרינת מונרו. בשנת 1866 נסוג נפוליאון השלישי בראשות הצבא הצרפתי ממקסיקו, דבר אשר האיץ את נפילת שלטונו של מקסימיליאן.

הקיסרית שארלוט יצאה לאירופה בשנת 1864 על מנת לנסות לגייס תמיכה לשלטונו של בעלה, בפריז, וינה ולבסוף ברומא, אצל האפיפיור פיוס התשיעי. לאחר שכל מאמציה כשלו, סבלה שארלוט ממשבר רגשי עמוק (ויש הטוענים כי סבלה מאי שפיות) ולא שבה מעולם למקסיקו. בשנת 1867 כאשר הקיסר מקסימליאן הוצא להורג על ידי בניטו חוארס ושותפיו, החריפה פגיעותה הנפשית של שארלוט. היא החליטה לחיות חיי בדידות והסתגרות בטירת בוכאוט בעיר מייזה, בלגיה, שם נפטרה ב-19 בינואר 1927.

בטירת מירמרה מוצגים חדרי מגוריהם המפוארים של שארלוט ובעלה בטרם נסיעתם למקסיקו.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אצולה בלגית
קטגוריה:מקסיקנים
קטגוריה:אבירי מסדר מלטה

קטגוריה:ילידות 1840
קטגוריה:נפטרות ב-1927
כריסטוף-אדואר מוס

שיפוץ [[כנסיית הקבר, 1867–1868]]
כריסטוף-אדוארד מוֹס (בצרפתית: Christophe-Édouard Mauss; 18 במרץ 1829, רואן, נורמנדי שבצרפת – 1914) היה אדריכל צרפתי.

== ביוגרפיה ==
מוס היה תלמידו של סימון-קלוד קונסטן-דופה (Constant-Dufeux), והתבלט בסלון של 1859 כאשר תכנן בית מחסה לעניים. בהמשך דרכו היה אחראי לכמה פרויקטים במזרח התיכון: באיזמיר, סלוניקי ואלכסנדריה. 

בשנת 1862 נשלח על ידי ממשלת צרפת לירושלים כדי לשקם חלקים מכנסיית הקבר וכן את מנזר סנטה אנה שליד שער האריות. שיפוץ הכיפה של כנסיית הקבר נמשך כ-5 שנים בשיתוף פעולה עם נציג הממשלה הרוסית, האדריכל מרטין איוונוביץ' אפינגר, שעבד בירושלים בשנים 1860–1864 ותכנן ובנה את המבנים במגרש הרוסים. 

בשנת 1864 השתתף כנציג ממשלת צרפת במשלחת של דה סוסי, שחקרה את אזור ים המלח וארץ העמונים. באותה שנה הוא תכנן ונטל חלק במשלחת של הדוכס אונורה דה לוינס (De Luynes) ארכאולוג ומומחה למטבעות עתיקות (1802–1867) לכרך הבירה של מואב ושובאק, מצודה צלבנית צפונית לפטרה, ופרסם את הממצאים בספר על מונומנטים צלבנים של ג. ריי (G. Rey).

בשנת 1873 הוא גילה את ברכת בית חסדא הנמצאת במתחם מנזר סנטה אנה ובשנת 1888 הוא פרסם מאמר גדול מלווה בתוכניות ושרטוטים הנמצאים באגף היהודי של הלובר.

ב-1892 הוא פרסם מחקר על שרידי כנסית ירמיהו הצלבנית באבו גוש שניתנה לממשלת צרפת על ידי הסולטאן הטורקי בשנת 1873 ובנייתה מחדש הסתיימה בשנת 1909.

הוא פרסם מחקרים אודות "משקלות צרפתיים ואנגליים", "יחידות מידה עתיקות" ונושאים ארכאולוגיים מחוץ לתחומי א"י. על חייו הפרטיים לא ידוע דבר מלבד העובדה שאת חופשותיו בילה אצל אחותו גב' גופיל (Goupil) בעיר בונסקור שבסן-מריטים.

==לקריאה נוספת==

* יואל בן דב: אבו גוש 2002
* חיים גורן: המוסדות הנוצריים באבו גוש "קתדרה" 62 1992
* R. Rohrict: Bibliotheca Geographica Palestinae von 333 bis 1878 Berlin 1890
* Mauss: Leglise de Sainte Jeramia Revue Archeologique 19(1892)
* Oursel: Nouvelle Biographie Normande 1886
* Baron Ludovicde Vaux: Palestine Paris 1883
* Duc de Luynes:Voyage d Exploration a la Mer Morte a Petra Paris 1871
* Van der Vliet des Peres Blancs: La piscine probatique Jerusalem 1938
*Bernardin Collin: Recueil de Documents concernant Jerusalem et le lieux saints Jerusalem (1982) Documents regarding the Holy Sepulchre
* Dossier number(cote) LH/2790/119 בארכיון הלאומי בפריס
==קישורים חיצוניים==
* ההספד שפורסם ב JOURNAL DE ROUEN ב 23/12/1914 באנגלית
*ההספד המקורי שפורסם בעיתון הצרפתי JOURNAL DE ROUEN ב 23/12/1914

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1829
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1914
פיוניר (חברת אלקטרוניקה)

פַּיוניר (Pioneer) היא חברה יפנית רב-לאומית, המתמחה בייצור מוצרי צריכה אלקטרוניים. החברה מייצרת מגוון מוצרי אלקטרוניקה כגון: טלוויזיות, נגני מוזיקה, נגני דיסקים, מערכות שמע לרכב ולבית, ציוד לתקליטנים, נגני DVD, רסיברים, צגי מחשב, Blu-ray.
משרדי ההנהלה נמצאים בעיר קווסאקי שביפן. החברה נוסדה בשנת 1938 בטוקיו על ידי נוזומו מטסומוטו, כחנות לתיקון מוצרי רדיו ורמקולים. 

פיוניר לקחה תפקיד חשוב בפיתוח טלוויזיה בכבלים אינטראקטיבית ולייזרדיסק. היא הייתה הראשונה לייצר נגן דיסקים לרכב, ו-DVD מקליט. חברת שארפ מחזיקה ב-14% מבעלות פיוניר.

== אבני דרך בהיסטוריה של החברה ==
* 1938: נוזומו מטסומוטו, איש עסקים יפני מקים את 'פיוניר' כחברה ליצור ותיקון מכשירי רדיו ורמקולים. באותה שנה גם החברה מוציאה את המוצר הראשון שלה, רמקול A-8.
* 1961: החברה נסחרת בבורסה של טוקיו ברשימה השנייה.
* 1962: החברה מציגה את מערכת השמע הנפרדת הראשונה בעולם.
* 1966: החברה נכנסת לשוק באירופה וארצות הברית.
* 1968: נכנסת לרשימה הראשונה של החברות הנסחרות בבורסה של טוקיו ונסחרת גם בורסה לניירות ערך של אוסקה.
* 1975: החברה מציגה מערכת סטריאו לרכב הראשונה בעולם.
* 1976: החברה מתחילה להיסחר בבורסה לניירות ערך בניו יורק. באותה שנה יוצאים לאור רמקולים HPM-100 שנחשבו למתקדמים ביותר.
* 1977: מציגה לעולם לראשונה את הטלוויזיה בכבלים בשיתוף פעולה עם 'וורנר קייבל'.
* 1978: החברה מוציאה לאור את מקלט הרדיו העוצמתי ביותר שלה עד היום, SX-1980.
* 1979: החברה מתחילה לייצר לייזרדיסק המיועד לתעשייה.
* 1982: פיוניר מתחילה ביצור של נגני דיסקים.
* 1984: פיוניר מייצרת את מערכת השמע הראשונה לרכב המנגנת דיסקים.
* 1990: פיוניר מייצרת את מערכת ה-GPS הראשונה בעולם.
* 1997: מקימה חברת תקשורת לוויינים המיועדת לאירופה.
* 2006: נשיא החברה, קנאו איטו והיו"ר, קניה מטסומוטו מגישים את התפטרותם עקב כישלונות החברה בשנים האחרונות.
* 2009: פיוניר מעבירה את המשרדים הראשיים שלה מטוקיו לקווסאקי.
* 2010: החברה מפסיקה לייצר טלוויזיות.
* 2015: מכירת חטיבת אלקטרוניקה בייתית ל-"Onkyo".

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.pioneerelectronics.com/PUSA/ פיוניר ארצות הברית]
* [https://web.archive.org/web/20101110004246/http://www.pioneer.eu/eur/body.html פיוניר אירופה]
* [https://web.archive.org/web/20101227113309/http://pioneerisrael.co.il/Pioneer/ פיוניר ישראל]

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
מינהל המודיעין הכללי של משרד ההגנה האוקראיני

סמל המודיעין הצבאי האוקראיני בשנים [[1992-2016]]
מינהל המודיעין הכללי של משרד ההגנה האוקראיני (באוקראינית: Головне управління розвідки Міністерства оборони України; בראשי תיבות: ГУР) הוא המודיעין הצבאי של אוקראינה ואגף הביון של צבא אוקראינה. הארגון הוקם ב-7 בספטמבר 1992 כיורש הגה-אר-או הסובייטי.

==היסטוריה==
המודיעין הצבאי האוקראיני הוקם בספטמבר 1992 כמחלקת ביון עצמאית בשם המינהל לאסטרטגיה צבאית של משרד ההגנה האוקראיני, אף שהמודיעין הצבאי באוקראינה היה קיים עוד מתקופת רוס של קייב, תחת בוגדן חמלניצקי בשנות 1640.

בשנים 1917–1920 פעלה מחלקת המודיעין של צבא הרפובליקה העממית של אוקראינה והיא הייתה לגרעין של המודיעין הצבאי האוקראיני. עם כיבוש אוקראינה בידי הצבא האדום הבולשביקים סיפחו את המודיעין של צבא הרפובליקה העממית של אוקראינה אל הגה-אר-או והיה לאגף האוקראיני של גר"ו.

בספטמבר 1992 הוקם המודיעין הצבאי החדש של אוקראינה העצמאית.
==הסמל החדש==
ב-24 באוקטובר 2016 הוצג סמל חדש של המודיעין הצבאי של אוקראינה, הכולל ינשוף כסף מעופף (סמל לחוכמה, כושר המצאה, זריזות, ידע, תובנה והארה) עם חרב זהב בכפותיו (על הידית - סמל אוקראינה) על רקע גלובוס. בנפרד, שטח רוסיה נראה מודגש בכסף על הסמל.

סביב הלוגו יש שתי כתובות. האחת באוקראינית - Воєнна розвідка України - "המודיעין הצבאי של אוקראינה", השנייה בלטינית - "Sapiens dominabitur astris" ("השלטון החכם על הכוכבים"). הינשוף מוצא להורג במסווה מיסטי ומחריד של צייד לילה. הינשוף נראה צד עטלפים - שמהווים סמל למודיעין הצבאי הרוסי, שהמוטו שלו נשמע כמו "רק הכוכבים גבוהים יותר".

==ארגון ומבנה==
* המחלקה למודיעין אסטרטגי
* המחלקה לביטחון מידע
* המחלקה למודיעין המטה הכללי
* מחלקת כוח אדם
* מחלקת התמיכה הטכנית
* המינהל לביטחון פנים
* מינהל התכנון והארגון
* מינהל התקשורת
* מינהל המימון
* המינהל לאבטחת מידע וסודות מדינה

===כוחות מיוחדים===
* הגדוד הנפרד למטרות מיוחדות מספר 3 (בסיסו בקירובגרד)
* הגדוד הנפרד למטרות מיוחדות מספר 8 (בסיסו בעיר חמלניצקי)
* הגדוד הנפרד למטרות מיוחדות מספר 10 (בסיסו בקייב). מהווה יחידת עילית עליונה

==ראשי המודיעין הצבאי האוקראיני==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
! שם !! תחילת כהונה || סיום כהונה
|-
| align=center | אלכסנדר סקיפאלסקי || 16 באוקטובר 1992 || 9 ביוני 1997
|-
| align=center | איגור סמשקו || 9 ביוני 1997 || 29 בספטמבר 2000
|-
| align=center | ויקטור פאליי || 29 בספטמבר 2000 || 13 במרץ 2003
|-
| align=center | אלכסנדר גאלאקה || 13 במרץ 2003 || 17 בינואר 2008
|-
| align=center | ויקטור גבוֹזדְ || 17 בינואר 2008 || 17 באוגוסט 2010
|-
| align=center | סרגיי גמיזה || 17 באוגוסט 2010 || 3 במרץ 2014
|-
| align=center | יורי פאבלוב || 3 במרץ 2014 || 3 במרץ 2015
|-
| align=center | ולרי קונדראטיוק || 3 במרץ 2015 || 15 באוקטובר 2016
|-
| align=center | וסיל בורבה || 15 באוקטובר 2016 || 5 באוגוסט 2020
|-
| align=center | קירילו בודאנוב || 5 באוגוסט 2020 ||
|-
|}

==ראו גם==
*גה-אר-או
*אמ"ן
*DIA

==קישורים חיצוניים==

* 

*
עקרון התכלילים והמרכיבים

ברקציה המורכבת משברי סלעים קודמים
עקרון התכלילים והמרכיבים, הנקרא גם "יחסי היכללות", הוא אחד מעקרונות הסטרטיגרפיה המשמשים לקבוע את גילן היחסי של שכבות סלע ואת זמן ואופן היווצרותן. מהות העיקרון: כל גוף או חלקיק הנכלל בסלע – קדום ממנו. עיקרון זה – כרבים מעקרונות היסוד בגאולוגיה – פותח על ידי ניקולאוס סטנו והורחב מאוחר יותר על ידי ג'יימס האטון.

העיקרון דן בשני סוגים של גופים וחלקיקים הכלולים בסלעים:

==תכלילים==
קסנוקריסטים של [[פירוקסן בפרידוטיט]]
חלק זה של העיקרון דן בסלעים המכילים גופים זרים, שנוצרו לפני היווצרות הסלע עצמו:
*קסנולית – משמעות המילה ביוונית: "קסנוס" – זר ו"ליתוס" – אבן, כלומר: אבן זרה. קסנולית הוא סלע שנעטף על ידי סלע בהרכב אחר. במרבית המקרים מדובר במאגמה הנקרשת מסביב לסלע הזר בתא מאגמה או בצינור הזנה.
*אוטולית – סלע הנעטף על ידי סלע בהרכב דומה. במקרה זה יכול סלע – למשל בזלת – להיעטף על ידי זרם של לבה בזלתית, שייקרש סביבו ויכיל אותו.
*קסנוקריסט – גביש של מינרל הנכלא בתוך סלע במהלך היווצרותו, אך אינו מהווה חלק מהרכבו. דוגמה: יהלום הנישא על ידי קימברליט מן המעטפת אל מחוץ לקרום.

==מרכיבים==
גרגרי חול המרכיבים אבן חול
חלק זה של העיקרון דן בסלעי משקע קלאסטיים, וגורס כי החלקיקים המרכיבים סלעים אלה קדומים לסלעים עצמם. סלעים אלה – הנקראים גם סלעים דטריטיים – הם סלעים המורכבים משברים וחלקיקים של סלעים קודמים.

דוגמאות:
*קונגלומרט – סלע המורכב מחלוקים מעוגלים, גדולים מ-2 מ"מ – שברי סלעים שעברו בליה, הסעה, השקעה והתקשות. החלקיקים המעוגלים מציינים כי הקונגלומרט נוצר הרחק מן המקום בו נשברו הסלעים, וכי שברים אלה נסחפו לשם והתעגלו בדרכם.
*ברקציה – סלע הדומה באופן היווצרותו לקונגלומרט, אך בניגוד לו בנוי מחלקיקים זוויתיים ולא מעוגלים. החלקיקים הזוויתיים מציינים כי הברקציה נוצרה במקום בו נשבר הסלע הקודם או בסמוך לו.
*אבן חול – סלע הבנוי מחלקיקים בגודל שבין 2 מ"מ ל-1/16 מ"מ, בעיקר מהמינרלים קוורץ, פצלת השדה ומינרלי חרסית.
בכל המקרים הללו, החלקיקים המרכיבים את הסלע קודמים לו.

==ראו גם==
*גאולוגיה - מונחים

==לקריאה נוספת==
*
*

==קישורים חיצוניים==
*שלמה שובאל, [http://ebooks.openu.ac.il/olive/am3/C20117 צפונות כדור הארץ], האוניברסיטה הפתוחה (דורש הרשמה לאתר) וב[http://books.google.com/books?id=EawaWv5f9DIC&printsec=frontcover#v=onepage&q=&f=false גוגל ספרים]

קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:סטרטיגרפיה
קטגוריה:עקרונות יסוד בגאולוגיה
קטגוריה:היסטוריה של המדע
קהילת המודיעין האיטלקית

מערך המודיעין והביטחון של הרפובליקה (באיטלקית: Sistema di informazione per la sicurezza della Repubblica) היא קהילת המודיעין של איטליה, הכוללת כמה ארגוני מודיעין וביטחון, שעברו הליכי רפורמה משמעותיים בשנת 2007. הקהילה הוקמה כאיגוד תחת מערך מאורגן ב-28 באוגוסט 2007.

==מבנה==
בדומה למבנה שירותי הביון בשאר מדינות העולם, קהילת המודיעין האיטלקית מורכבת משלוש זרועות ביון: ביון חוץ אזרחי, מודיעין פנימי ומודיעין צבאי. ארגוני הביון האיטלקיים הם:
* DIS - מחלקת המודיעין והביטחון (Dipartimento delle Informazioni per la Sicurezza) - ארגון הכפוף לראש ממשלת איטליה ומחולק לשני משרדים
** משרד הביטחון המרכזי (Ufficio Centrale per la Sicurezza) - המופקד על ביטחון פנים
** משרד הארכיון המרכזי (L'Ufficio Centrale degli Archivi) - המופקד על אבטחת סודות מדינה וניהול נתונים עבור השירותים החשאיים.
** בית הספר למודיעין (La Scuola di Formazione) - אחראי לאימון סוכני ביון איטלקיים.
* AISI - הסוכנות למודיעין וביטחון פנים (Agenzia Informazioni e Sicurezza Interna) - היא שירות הביטחון העיקרי של איטליה, שהוקמה ב-3 באוגוסט 2007
* AISE - הסוכנות למודיעין וביטחון חוץ (Agenzia Informazioni e Sicurezza Esterna) - היא סוכנות הביון הממשלתית של איטליה שנוסדה ב-3 באוגוסט 2007
* CISR - הוועדה הבין משרדית לביטחון הרפובליקה (Comitato Interministeriale per la Sicurezza della Repubblica) - היא ארגון תיאום ממשלתי בענייני ביטחון
* ADSR - הרשות לביטחון הרפובליקה (Autorità Delegata per la Sicurezza della Repubblica) - אחראית לאיסוף מודיעין פוליטי מדיני.
ועדת הפיקוח על השירותים החשאיים היא הוועדה הפרלמנטרית לענייני ביטחון הרפובליקה (COPASIR, Comitato Parlamentare per la Sicurezza della Repubblica) ו-COPACO, הוועדה הפרלמנטרית לפיקוח על השירותים החשאיים (Il Comitato Parlamentare di Controllo sui Servizi Segreti).

==ראו גם==
* שירות הביון והביטחון הצבאי (איטליה)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קהילת המודיעין האיטלקית
אלק ראולי

אלק ראולי (באנגלית: Alec Rowley; 13 במרץ 1892 - 11 בינואר 1958) היה מלחין, פסנתרן, נגן עוגב ומחבר ספרי מוזיקה אנגלי.

== חייו ==
=== לימודים ===

ראולי נולד בלונדון בשנת 1908 נכנס לאקדמיה המלכותית למוזיקה, שם למד הלחנה אצל פרדריק קורדר (Frederick Corder), עוגב אצל ה. ו. ריצ'רדס ופסנתר אצל אדוארד מורטון (Edward Morton).

=== קריירה ===

בשנים 1912 עד 1921 היה נגן עוגב בכנסיית סנט ג'ון בריצ'מונד ומ-1921 עד 1932 בסנט אולבנ'ס בטדינגטון. במקביל לימד בטריניטי קולג' הלונדוני וקידם רבות את החינוך המוזיקלי. הוא הרבה להופיע ולשדר ברדיו בדואו פסנתר עם אדגר מוי (Edgar Moy) בשנים 1933-43 ונודע ברבים ביצירותיו להרכבי חובבים. בשבעת שירי המקהלה שלו, "מבחר מלחים", יש שפע מוזיקה טובה ודי אתגר לעשות את החזרות למעניינות. נוסף לכך כתב ראולי יצירות רבות לפסנתר סולו ולעוגב סולו. בלט המימיקה שלו, "הנסיכה שאיבדה מנגינה" זכה לפרסום מטעם קרן קרנגי בשנת 1926. אף כי רבות מיצירותיו הן מיניאטורות, היו לו גם יצירות גדולות, שבוצעו בקונצרטי הפרום ובפסטיבל צ'לטנהם.

== פרסים ומלגות על שם ראולי ==
* 1958 פרס לזכר אלק ראולי בקולג' טריניטי, תרומת סר הרולד קניון
* 1970 פרס רסיטל הפסנתר על שם אלק ראולי מטעם פרופסור אלפרד קיצ'ין
* מלגת ביצוע מוזיקלי מטעם בריל קינגטון באוניברסיטת איסט אנגליה

== כתבים ==
* "ארבע ידיים - פסנתר אחד" (אוקספורד, 1940)
* "מוזיקה הלכה למעשה" (Practical Musicianship) (לונדון, 1941)
* "אלתור: מסה לנגני עוגב" (Extemporisation)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים אנגלים
קטגוריה:נגני עוגב אנגלים
קטגוריה:פסנתרנים בריטים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1892
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1958
החזר השקעה

החזר השקעה (הידוע גם בקיצור האנגלי ROI - Return on Investment או כ-ROR - Rate of Return) הוא מדד כלכלי להערכת הכדאיות של פעולה הכרוכה בהשקעת כסף, זמן או משאבים אחרים. על ידי השוואת כמות ההכנסה המתקבלת ביחס לעלות ההשקעה, המדד משמש גם להשוואה בין חלופות ההשקעה השונות העומדות בפני ארגון.

חישוב המדד מתבצע באמצעות חישוב הרווח מההשקעה חלקי עלותה. 

הן הרווח והן העלות אינם בהכרח נתונים ריאלים, כגון כסף - לדוגמה הרווח מההשקעה יכול להתבטא גם בנאמנות לקוחות או חיזוק תדמית המותג, אשר לעיתים קשה לכמת במונחי הון. עם זאת, לצורך חישוב החזר ההשקעה מקובל לקבוע ערכים ריאלים גם לאלמנטים מופשטים שכאלה, כאשר הם מהווים חלק מההשקעה או מהרווח.

המדד משקף את רווחיות ההשקעה ומסייע לבחון את קצב ההתקדמות למול יעדים, מתחרים או השווקים. המדד נמצא בשימוש עסקים רבים והפך לכלי נפוץ בכלכלה המערבית.

נהוג לבחון את החזר ההשקעה כאשר מתכננים להשקיע בפרויקטים כגון: 
* פיתוח מוצר;
* חדירה לשווקים חדשים (בחירה בין מנועי צמיחה);
* רכישת קווי ייצור.

==חישוב ה-ROI==
הדרך הבסיסית והנפוצה ביותר לחישוב ROI היא באמצעות הנוסחה {(הכנסה - הוצאה)\ הוצאה}.

לדוגמה: במידה ורכישה של פס ייצור בעלות של 100 ₪ תיצור הכנסה של 125 ₪ אזי נקבל: ROI = 0.25.

==בחינת השקעה אלטרנטיבית ==
מקובל לבחון את כדאיות הפרויקט בהשוואה לאלטרנטיבה: האם: ROI > R? 

כאשר ערך ה ROI גדול מערך הריבית האלטרנטיבית (עלות ההון) אזי הפרויקט כדאי. 

תוצאות אפשריות הן: כדאי (+), אדישות (0) או הפסד (-).

במילים אחרות, תנאי הכרחי לכדאיות הפרויקט הוא תשואה חיובית; אך תנאי נוסף הכרחי אשר יתמוך בביצוע הפרויקט הוא כאשר החזר ההשקעה של הפרויקט יהיה גבוה מאלטרנטיבת ההשקעה.

==ראו גם==
* שיעור תשואה פנימי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:השקעה
קטגוריה:יחסים פיננסיים
קטגוריה:שיווק
רביעיית ג'וליארד

רביעיית ג'וליארד (באנגלית: Juilliard String Quartet) היא רביעיית מיתרים, שנוסדה בשנת 1946 בבית הספר ג'וליארד בניו יורק. החברים המקוריים היו רוברט מאן ורוברט קוף בכינורות, רפאל הילייר בוויולה וארתור וינוגרד בצ'לו; החברים הנוכחיים (לשנת 2009) הם ניק אנט ורונלד קופס בכינורות, סניואל רודס בוויולה וג'ואל קרוסניק בצ'לו. ב-2011 יחליף ג'וזף לין את ניק אנט. ג'ואל סמירנוף עזב את הרביעייה אחרי עונת 2008–2009 כשהתמנה לנשיא מכון קליבלנד למוזיקה. ההרכב מכהן כיום כרביעיית הבית הן של בית ספר ג'וליארד והן של ספריית הקונגרס. הרביעייה זכתה במספר רב של פרסים, בהם ארבעה פרסי גראמי וחברות ב"היכל התהילה של האקדמיה הלאומית לאמנויות ההקלטה ולמדעים".

הרביעייה מנגנת קשת רחבה של מוזיקה קלאסית והקליטה יצירות מאת מלחינים שונים, בהם בטהובן, מנדלסון, בארטוק, דביסי ושוסטקוביץ'. כן קידמה מלחינים בני זמננו כמו אליוט קארטר, ראלף שאפי ומילטון באביט. רביעיית ג'וליארד הופיעה עם נגנים אחרים ידועי-שם כמו אהרן קופלנד, יו-יו מה ומאוריציו פוליני.

הרביעייה החלה להקליט בשנת 1949 עם חברת סוני קלאסיקל (קודם "תקליטי קולומביה" ו-"CBS יצירות-מופת") ורשימת ההקלטות של הקבוצה כוללת כיום למעלה מ-100 פריטים, מהם ברפרטואר המוכר ואחרים מוכרים פחות. לשבחים מיוחדים זכו הקלטותיהם מראשית שנות ה-50' של שש רביעיות המיתרים של בארטוק בחברת קולומביה ויצירות שונות שהוקלטו בחברת RCA להקלטות סטריאו חיות (1958-62 בקירוב).

== חברים ==
=== כינור ראשון ===
* רוברט מאן 1946
* ג'ואל סמירנוף - 1997
* ניק אנט - 2009
* ג'וזף לין 2010

=== כינור שני ===
* רוברט קוף 1946
* איזידור כהן 1958
* ארל קרליס 1966
* ג'ואל סמירנוף 1986
* רונלד קופס 1997

=== ויולה ===
* רפאל הילייר 1946
* סמיואל רודס 1969

===צ'לו ===
* ארתור וינוגרד 1946
* קלאוס אדם 1955
* ג'ואל קרוסניק 1974

== פרסים ואותות הוקרה ==
* פרס גראמי לביצוע מצטיין של מוזיקה קאמרית
* רביעיית המיתרים ג'וליאדס על בטהובן: רביעיות המיתרים המאוחרות (1985)
* רביעיית המיתרים ג'וליארד על שנברג: רביעיות לכלי מיתר מכלול (1978)
* רביעיית המיתרים ג'וליארד על דביסי: רביעייה בסול מינור/ראוול: רביעייה בפה מז'ור (1972)

==קישורים חיצוניים==

* 

ג'וליארד
ג'וליארד
קטגוריה:בית הספר ג'וליארד
פראטר

פארק השעשועים וורסטפראטר, ברקע [[וינר ריזנראד]]
פראטר (בגרמנית: Prater) הוא הפארק הציבורי הגדול בעיר וינה. הפארק שוכן בין נהר הדנובה לבין תעלת הדנובה, ברובע לאופולדשטאדט. הפארק ידוע בעיקר בשל פארק השעשועים וורסטפראטר (Wurstelprater) שבו נמצא גלגל הענק "וינר ריזנראד" ולצידו אצטדיון ארנסט האפל, שנקרא בעבר "אצטדיון פראטר".

==היסטוריה==
בשנת 1162 נמסר השטח למשפחה בשם דה פראטו (de Prato) על ידי פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. השם "פראטר" מופיע לראשונה בתעודה משנת 1403 בהתייחס לאי בדנובה, הוראת השם התרחבה עם הזמן לשטח הסמוך. בשנת 1560 נרכש השטח על ידי מקסימיליאן השני, שהפך אותו לשטח ציד קיסרי. יורשו, רודולף השני, אסר כניסת אזרחים לשטח. ב-1766 הכריז יוזף השני על השטח כפארק ציבורי פתוח לכל, הוא גם נתן רישיון לפתיחת בתי קפה ובתי בירה בשטח, דבר שסייע להפיכת המקום לאזור בידור ושעשועים. הציד היה מותר בפארק עד 1920. בשנת 1838 נפתחה סמוך לשער הכניסה לפארק תחנת הרכבת הצפונית (Nordbahnhof) ששינתה את שמה ל"כוכב פראטר" (Praterstern) ב-1959.

בשנת 1873 התקיימה בשטח הפארק התערוכה העולמית של וינה (1873) עבורה נבנה מבנה עגול (רוטונדה), שעלה באש בשנת 1937. כיום נמצא במקום זה מרכז התערוכות (Messegelände). ב-1897 הוקם הגלגל הענק, שהפך את הפארק לאטרקציה בקנה מידה אירופאי. בין 2004 ל-2008 נערכו שיפוצים נרחבים בפארק, שכללו הרחבת קו הרכבת התחתית של וינה אל הפארק והקמת שלוש תחנות לאורכו.

==פארק השעשועים==
פארק השעשועים נפתח ב-1895 ביוזמתו של גאבור שטיינר עם תצוגה שנקראה "ונציה בווינה" שכללה לגונה מלאכותית ואשר דימתה סיור בעיר. מתכנן התצוגה היה האדריכל הציוני אוסקר מרמורק והצייר מוזר. ב-1897 צורף לתצוגה הגלגל הענק, שהיה הגדול באירופה. בתיאטרון פתוח הוצגו אופרטות של פרנץ להאר ואחרים.

כיום הכניסה לפארק היא חינמית, אך יש לשלם בנפרד עבור כל אטרקציה. בנוסף לגלגל הענק מכיל הפארק אטרקציות מקובלות כגון רכבת הרים, רכבת שדים, קרוסלות ופלנטריום. הדמות "קלפאטי" (Calafati), שהיה חלק מקרוסלה בשם "סין הגדולה" בראשית ימי הפארק מהווה את סמלו. מוזיאון קטן מציג את תולדות המקום.

==אזכורים בתרבות==
* סצנה ארוכה בסרטו של קרול ריד, בכיכובו של אורסון ולס, האדם השלישי, מתרחשת בפארק.
* בפארק צולמה גם סצנה מהסרט 007 באזור המסוכן.
* מספר סצנות מהסרט לפני הזריחה מתרחשות בפארק.
* הפארק מופיע בסיפורו של ש"י עגנון "הרופא וגרושתו".
* הפארק מאוזכר בסיפורו של דוד פוגל ״חיי נישואים״.
* הפארק נזכר בנובלה ״למות״ מאת ארתור שניצלר.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
Prater vom Riesenrad.jpg|מראה כללי ממרומי גלגל הענק
Calafati Prater he.jpg|הדמות "קלאפטי"
Wiener Riesenrad DSC02378.JPG|וינר ריזנראד]
Liliputbahn autune.JPG|רכבת תיירים בפארק
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.praterservice.at/de/home אתר פראטר הרשמי] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פארקי שעשועים באירופה
קטגוריה:וינה: גנים ופארקים
ישראל פז

<big>ישראל פז</big>{{ש}}{{תמונה להחלפה}}
ישראל פז (גולדשמיד) (1926 – 1 במרץ 2002) היה מבכירי כתבי הספורט בישראל, מקום המדינה ובמשך כחמישים שנה.

==קורות חייו==
פז נולד בליטא, ועלה לארץ ישראל עם ואחיו אליהו פז משפחתו בגיל 10. מגיל 13 שיחק בקבוצת הפועל תל אביב בכדורסל, כדורעף וכדורגל. בהמשך שימש כשופט כדורסל עד שנת 1962. בשנים 1968-1973 כיהן כסגן יו"ר איגוד הכדורסל בישראל. מ-1976 היה חבר בוועד האולימפי בישראל.

פז הוא ממייסדי תא עיתונאי הספורט בארץ, ותקופה מסוימת שימש גם כיושב ראש התא. שימש ככתב הספורט הראשי של העיתון "על המשמר" משנת 1946 עד 1992. היה ממייסדי העיתון "חדשות הספורט", וערך את העיתונים "קול הספורט" ו"ספורט לעם". בלט בסיקור העקבי של מרוץ הקפת התבור המסורתי, מרוץ אשר אורגן על ידי מרכז הפועל לזכרו של האלוף יצחק שדה. כמו כן, עסק בסיקור תחום הכדורסל ברשות השידור. נודע בכך שערך תיעוד קפדני וסטטיסטי של משחקי כדורסל בישראל.

פז חיבר מספר ספרים על תולדות הספורט והכדורסל בישראל, בהם "מי ומי בספורט", "אלפים ואלופים", "הכדורסל בישראל 1948-1968", "אלבום ה-50 של ההתאחדות לכדורגל" ו"כדורסל 1982" (יחד עם שמואל יעקבסון).

נפטר ב-1 במרץ 2002. לאחר מותו עבר אוסף הסטטיסטיקה שאסף לאורך השנים לארכיון מנהלת ליגת העל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.safsal.co.il/article.aspx?id=6636 ישראל פז] באתר "ספסל"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:סגל חדשות הספורט
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עסקני כדורסל ישראלים
קטגוריה:אנשי הוועד האולימפי בישראל
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 2002
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
דג השמך (ליד)

דג השמך (בגרמנית: Die Forelle), אופוס 32 (550 ברשימת דויטש) הוא ליד מלא חיים, שפרנץ שוברט הלחין בשנת 1817. היצירה הזו, בעלת הפופולריות העצומה, נועדה לקול סולו ולפסנתר. המילים לקוחות משלושת הבתים הראשונים מבין ארבעה בפואמה מאת כריסטיאן פרידריך דניאל שובארט.

היצירה כתובה במבנה סטרופי משתנה, כלומר, בתי המוזיקה זהים בדרך כלל, עם בית אחד שונה.

השיר הוא הבסיס למערכת וריאציות בפרק הרביעי של חמישיית דג השמך (667 ברשימת דויטש) משנת 1819.

ב-1846 השתמש ליסט בגרסה חופשית ומתועתקת של הליד בשתי גרסאות לפסנתר סולו.

לוין קיפניס כתב שיר בשם "פרחי הצבעונים" לליד זה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.zemereshet.co.il/song.asp?id=266 מילות תרגומו של קיפניס] והקלטת השיר בעברית, יחד עם המלים המקוריות באתר זמרשת
<div style="direction: ltr;">
* 
* [https://web.archive.org/web/20120207091332/http://www.recmusic.org/lieder/get_text.html?TextId=23955 Original Text and translations to English]
* [https://www.monsegur-vaillant.com/sample/disc_id/2/titre_id/41 Die Forelle (Franz Schubert) (Die schöne Müllerin - Franz Schubert)], Monsegur Vaillant
* [http://www.mutopiaproject.org/cgibin/piece-info.cgi?id=502 Full score and MIDI file] at Mutopia
</div>
*[https://www.youtube.com/watch?v=IiM19ti3Kfk ביצוע של הזמרת הישראלית עפרה חזה לאופרה "Die Forelle"], באתר יוטיוב

קטגוריה:יצירות מאת שוברט
קטגוריה:יצירות על פי שירי משוררים
קטגוריה:שירים במוזיקה קלאסית
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
קטגוריה:שירי המאה ה-19
קטגוריה:דגים בתרבות
קטגוריה:יצירות קאמריות
קטגוריה:שירים על דגים
שירות אכיפת החוק הצבאי (אוקראינה)

סמל המשטרה הצבאית של אוקראינה, 2016
טלאי היחידה
שירות אכיפת החוק הצבאי של הכוחות המזוינים האוקראיניים (באוקראינית: Військова служба правопорядку у Збройних Силах України) הוא המשטרה הצבאית של אוקראינה (באוקראינית: Військова поліція України). הגוף הוקם ב-19 במאי 2002. על פי אומדן כוח אדם משנת 2005, מצבת כוח האדם שלו עמד על 1,745 חיילים. מפקד החיל הוא גנרל-מייג'ור איהור קרישטון. חיילי המשטרה הצבאית האוקראינית נטלו חלק במבצעי אכיפה שונים באזור ואסיט, עיראק בשנת 2005, כחלק מסיוע לכוחות הקואליציה של ברית נאט"ו.
== פיקוד ==
* גנרל מייג'ור אולכסנדר דובליאן (2002 - 2007)
* גנרל מייג'ור סרהיי הליבוב (2007 - 2015)
* גנרל מייג'ור איהור קרישטון (משנת 2015)

==קישורים חיצוניים==

*[http://zakon.rada.gov.ua/cgi-bin/laws/main.cgi?nreg=3099-14 נוסח החוק אודות הקמת המשטרה הצבאית האוקראינית]
*[https://archive.today/20121222041433/www.mil.gov.ua/index.php?lang=ua&part=news&sub=read&id=9359 מידע על מבנה המשטרה באתר משרד ההגנה האוקראיני]

==הערות שוליים==

 
קטגוריה:אוקראינה: צבא וביטחון
קטגוריה:חילות משטרה צבאית
ויקיפדיה הפולנית

ויקיפדיה הפולנית (פולנית: Wikipedia polskojęzyczna או Wikipedia, wolna encyklopedia) היא הגרסה הפולנית של ויקיפדיה, שהייתה לוויקיפדיה התשיעית שנפתחה, ב-26 בספטמבר 2001. נכון ליולי 2019 הייתה ויקיפדיה הפולנית הוויקיפדיה ה-10 בגודלה בעולם. כמו כן, היא הוויקיפדיה השנייה בגודלה מבין השפות הסלאביות לפי מספר ערכיה, לאחר ויקיפדיה הרוסית.

נכון ל-{{יום מקומי}} ב{{שם חודש מקומי}} {{שנה מקומית}} ישנם בו ערכים.

==ויקיפדיה הפולנית על ציר הזמן==
גרף המתאר את עליית הערכים בוויקיפדיה הפולנית
*27 בינואר 2005: מייסדי ויקיפדיה הפולנית קיבלו את הפרס "אזרחי האינטרנט של השנה 2004".
*יולי 2005: tsca.bot, אחד מהבוטים של ויקיפדיה הפולנית, תוכנת להעלות סטטיסטיקות מדפים ממשלתיים רשמיים על העיריות של צרפת, פולין ואיטליה. תוך מספר חודשים, הבוט העלה למעלה מ-40,000 ערכים חדשים.
*4 בספטמבר 2005: ויקיפדיה הפולנית עקפה את ויקיפדיה ההולנדית במספר הערכים. אולם, כ-5 ימים לאחר מכן, היא חזרה למקום השביעי לאחר שנעקפה על ידי הוויקיפדיה האיטלקית.
*18 בספטמבר 2005: ויקיפדיה הפולנית עקפה את הוויקיפדיה השוודית והפכה לוויקיפדיה השישית בגודלה.
*23 בספטמבר 2005: ויקיפדיה הפולנית עקפה את הוויקיפדיה האיטלקית והפכה לוויקיפדיה החמישית בגודלה.
*15 בינואר 2006: ויקיפדיה הפולנית עקפה את ויקיפדיה היפנית והפכה לוויקיפדיה הרביעית בגודלה.
*24 בספטמבר 2013: ויקיפדיה הפולנית חצתה את רף מיליון הערכים.

==קישורים חיצוניים==

* 

פולנית
קטגוריה:פולנית
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2001
קטגוריה:פולין: חינוך
שאול מתניה

שאול מתניה (8 במרץ 1937 - 20 ביולי 2017) היה כדורגלן ישראלי ששיחק במכבי תל אביב ובנבחרת ישראל.

== קריירה ==
את הקריירה כשחקן כדורגל התחיל כבר בגיל 12, כאשר הצטרף לקבוצת הנערים של מכבי תל אביב. ב-1953 עלה לקבוצה הבוגרת בפעם הראשונה.

הוא שיחק בעמדת המגן ולעיתים בעמדת הבלם, והיה מעוז ההגנה של הקבוצה במשך שלוש עשרה שנים. כשחקן פעיל זכה בשלוש אליפויות ובשישה גביעי מדינה.

מתניה זכה בתואר כדורגלן העונה בישראל לעונת 1961/1962 אז נחשב בין שחקני ההגנה האיכותיים בליגה.

לזכותו 17 הופעות בנבחרת , הראשונה שבהן ב-1956 במוסקבה, בטורניר הקדם אולימפי מול .

מתניה נפטר ב-20 ביולי 2017, בגיל 80.

==תארים==
===קבוצתיים===
מכבי תל אביב:
* אליפויות: 3 (1953/1954, 1955/1956, 1957/1958)
* גביעי מדינה: 6 (1953/1954, 1954/1955, 1957/1958, 1958/1959, 1963/1964, 1964/1965)

===אישיים===
*כדורגלן העונה בישראל: 1961/1962

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.football.org.il/national-team-list-games-by-player/?player_id=80446&national_team_id=3 עמוד השחקן של שאול מתניה] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1956
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1964
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
אורי סלימאן

אורי סלימאן (נולד ב-23 בדצמבר 1952) הוא כדורגלן עבר ישראלי.

==ביוגרפיה==
סלימאן נולד בכפר סבא, אך בגיל צעיר עבר עם משפחתו לתל אביב.

בגיל 9 החל את דרכו בקבוצת הכדורסל של מכבי תל אביב, ועבר לקבוצת הכדורגל של מכבי תל אביב כשהיה בן 16. ב-1971 עלה לקבוצה הבוגרת בפעם הראשונה. בעונת 1982/1983 עבר לשחק במכבי פתח תקווה, ובעונת 1983/1984 בהפועל יהוד. לקראת עונת 1984/1985 חזר סלימאן למכבי תל אביב ובהמשך שיחק במשך שתי עונות במכבי יפו. בעונת 1988–1989 שיחק סלימאן בסקציה נס ציונה מליגה ב' דרום ב' וסיים איתה במקום השני.

במהלך הקריירה שלו שיחק במספר עמדות שונות, כחלוץ, קשר ומגן. כשחקן פעיל זכה בשלוש אליפויות וגביע מדינה אחד.

לזכותו הופעה רשמית אחת במדי נבחרת ישראל, ב-1978 נגד הנבחרת הצעירה של .

בשנת 2017 החל לשמש כסקאוט בנבחרות הצעירות של ישראל.

==תארים==
;מכבי תל אביב
* אליפויות (3): 1971/1972, 1976/1977, 1978/1979
* גביעי מדינה (1): 1976/1977

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל יהוד
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952